tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
האוניברסיטה הגיבה כי "יש קלות בלתי נסבלת של הטלת האשמות ללא ראיות וללא יכולת לבדוק את אמיתות הדברים.
כך למעשה מטילים דופי בכלל המרצים באוניברסיטה".
ב-29 ביולי 2019, הודיע דף הפייסבוק של העמותה כי החליטו לסיים פעולתן.
בהודעה נכתב בין היתר: "עם תום השנה השישית לפעילותינו, לנוכח עידן metoo והקפיצה האדירה במודעות הגענו למסקנה שאנו נדרשות להתקדם הלאה.
במהלך השנים פעלנו בהתנדבות מלאה במשך שעות, ימים ולילות וניסינו כמיטב יכולתנו להעלות מודעות, לפעול למען נפגעות ונפגעים ולהשמיע קול אותנטי שיקדם שיח אחר.
אנו מקוות שהצלחנו אך בשלב זה אנו מרגישות כי פנינו למקומות אחרים ולכן לא נוסיף לפעול יחד תחת הכובע של עמותת 'אחת מתוך אחת'".
עוד ציינו בהודעה כי עד סיום פעולתו נתן הדף והפרויקט במה לעדותם של למעלה מ-2500 נשים וגברים, וכי בכוונתן לשמר את העמוד ואת העדויות בו כארכיון, אך לא להזין אליו עדויות חדשות.
עוד ציינו בכוונתן לנסות ולפעול ל'העברת' ארכיון הפוגעים שהתהווה לארגון פמיניסטי אחר במטרה שימשיך להפעילו.
אחת, שתיים, שלוש הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת הקומדיה משנת 1961 בבימויו של הבמאי בילי ויילדר.
עלילת הסרט, הבולטת בקיצבה המהיר, מתרחשת בברלין המערבית על רקע המלחמה הקרה, קודם להקמת חומת ברלין.
כוכבי הסרט הם ג'יימס קאגני, הורסט בוכהולץ, פמלה טיפין (Pamela Tiffin) וארלין פרנסיס (Arlene Francis).
מלחין המוזיקה לסרט היה אנדרה פרווין.
מקנמרה, המכונה מק (ג'יימס קאגני), הוא מנהל שלוחת חברת קוקה-קולה בברלין המערבית.
חלומו הגדול הוא להחדיר את קוקה-קולה למזרח אירופה, ובפרט לשוק הגדול של ברית המועצות, ובאמצעות כך להתקדם בחברה, לשוב לארצות הברית ולקבל תפקיד בכיר במטה החברה באטלנטה.
אשתו הסרקסטית פיליס (ארלין פרנסיס) מצפה לשוב לארצות הברית בהקדם האפשרי, ובכך מוסיפה ללחץ עליו להצליח במשימתו.
הזלטיין, היושב באטלנטה, מצלצל אליו כדי להודיע שבתו בת ה-17 של הזלטיין, סקרלט (פמלה טיפין), מגיעה לביקור בן שבועיים בברלין, ומטיל על מקנמרה לארח אותה.
ביקורה של סקרלט קלת הדעת מתארך לחודשיים, ומק מגלה לחרדתו כי הסיבה לכך הם נישואיה בסתר של סקרלט למזרח-גרמני הצעיר אוטו פיפל (Otto Piffl), קומוניסט ואנטי-קפיטליסט נלהב (הורסט בוכהולץ).
סקרלט מכריזה כי פני הזוג הם למגורים במוסקבה.
כיוון שהזלטיין ואשתו עומדים להגיע כדי לקחתה הביתה, על מק למנוע זאת ויהי מה.
בעזרת אנשי צוותו הגרמנים הצייתנים והנוקשים (בעקביהם) ומספר תכסיסים הוא "תופר תיק" לפיפל, הנופל בידי המשטרה המזרח-גרמנית.
פיפל נחקר ותחת עינוי ההאזנה החוזרת ונשנית לשיר פופ אמריקאי הוא מודה בהיותו מרגל עבור ארצות הברית.
תחת לחץ מצד פיליס, ולאחר שמתברר לו שסקרלט הרה, מחלץ מק את פיפל ממזרח ברלין.
בתוך יום אחד הוא בונה לו הופעה של בן אצילים גרמני קפיטליסט, לשביעות רצונו של הזלטיין שזה עתה נחת בברלין.
החותן המאושר מקדם את חתנו לתפקיד מנהל הפעילות האירופית של החברה, ואילו מק ממונה לסגן נשיא לענייני רכש במטה החברה שבאטלנטה.
מק מתפייס עם אשתו רגע לפני שהיא וילדיהם עומדים לעלות לטיסה העוזבת את ברלין.
בסצנת הסיום מחלק מק לילדיו בקבוקי משקה שהוציא ממכונת ממכר של קוקה-קולה בשדה התעופה, ומגלה לזוועתו כי אלו הם בקבוקי פפסי קולה.
הסרט צולם בברלין המערבית וצילומיו התקיימו גם ביום בו החלה הקמת חומת ברלין.
בעקבות זאת נאלצה ההפקה להעביר את הצילומים למינכן שבגרמניה המערבית.
מקצת הסצנות צולמו באולפני בוואריה שם.
הסרט לא זכה להצלחה קופתית לאחר צאתו לאקרנים, בין השאר בשל הניגוד בין עלילתו הקלילה לבין הקמת חומת ברלין תוך כדי הפקתו.
עם זאת, ב-1985 הוא הוקרן מחדש בגרמניה המערבית ובצרפת ואז זכה להצלחה קופתית גדולה, במיוחד בברלין המערבית.
בפינלנד נאסרה הקרנת הסרט מ-1962 ועד 1986 מחשש לפגיעה ביחסי המדינה עם ברית המועצות.
הסרט היה מועמד בין השאר לפרסים הבאים:
פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר;
פרס גלובוס הזהב לסרט הקומדיה הטוב ביותר; פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
אחת שיודעת היא תוכנית של הטלוויזיה החינוכית הישראלית, שעלתה לשידור ב-12 בפברואר 2017.
התוכנית החינוכית היא כביכול תוכנית אירוח, בהנחיית ירדנה גושן (שני כהן) - דמותה של מנחה המתפארת בעברה כזמרת ושחקנית מצליחה, שבתוכניתה בטלוויזיה החינוכית, היא מארחת דמויות נשיות מההיסטוריה: בכל תוכנית מתארחת אישה שעשתה שינוי וטבעה את חותמה על ההיסטוריה האנושית.
במהלך ה"ראיון", פונה המנחה אל קטעים מצולמים העוסקים בעולם התוכן של הדמות המתארחת.
הקטעים מבוימים בסגנון סוגות טלוויזיוניות שונות כביכול, בין השאר: פרסומות, שעשועונים, כתבת שטח שמדווחת מהאירועים ההיסטוריים בזמן אמת ועדויותיהן של האימהות של הדמויות.
בסוף כל תוכנית מסכמת הדמות האורחת את התרשמותה מהשיחה ואת הנושאים שעלו בה.
בכל תחילת פרק היא מציגה מה יהיה בפרק ולרוב משלבת משפט שמוציא תיגר על עמוס: עובד הפקה שע"פ ירדנה לא עובד בצורה כישרונית והוא איננו מוכשר.
בפרק החמישי, בו ירדנה מארחת את מלכת אנגליה אליזבת' הראשונה, היא מתוודה שכינויה היה "ירדנה כף טחינה".
פינות בהנחיה של ירדנה גושן (שני כהן)
המצעד - פינה בה ירדנה גושן מציגה את שלושת הגדולים ב...
בלי לכלול של מה שעשתה האורחת.
ואחת שהמצאתי- ארבע עובדות נכונות על האורחת, ואז אחת בדיחה.
מה אומר לך הקול הזה - ריאיון עם איש או אישה מהעבר של האורחת.
אולג החתול (בגילומה של שני כהן) - חתול שטוען שהוא אחראי על כל מה שהאורחות המציאו או עשו.
שון מחלק העיתונים (בגילומה של שני כהן) - ילד מחלק עיתונים.
לירון שטיבלמן (בגילומה של שיפי אלוני) - כתבת החוץ.
משי סיבוני (בגילומה של שני כהן) - זמרת שמקדמת אורחות שונות.
המירוץ לעבר - חיקוי של " (בגילומם של עידו מוסרי ורונית אפל) המירוץ למיליון".
לעוף על המנצח (בגילומם של עידו מוסרי, דודו ארס ורונית אפל) - פרודיה על "לעוף על המיליון".
שני מתמודדים הקבועים בשם גלי וחמי מתמודדים.
מארגנת האירועים ניקול בלקין (בגילומה של דקלה הדר) - מארגנת אירועים כמו גירוש יהודי ספרד.
ספיר (בגילומה של שני כהן) - אישה שיושבת במשרד, ואליה תמיד באה אישה שמורדת במוסכמות דאז (דמותה הופיע במקור בתוכנית שבוע סוף).
הסוכן יוסף יוספסון (בגילומה של שיפי אלוני) - סוכן המייצג את כל האורחות.
קורא לכולם: "המיוצג\ת מספר אחת".
האמא (בגילומה של שני כהן) - ריאיון עם כביכול האם של האורחת.
הפרסומת (בגילומה של דקלה הדר) - פרסומות בהנחיית הקריין ומאירה כץ.
משאל רחוב עם נויה אלמוג (בגילומה של רונית אפל) - נויה אלמוג יוצאת למשאל רחוב.
כשהיא תופסת אדם היא לא נותנת לו לענות על השאלות שהיא שואלת במשאל ועונה עליהן בעצמה.
בהלכה, אחשביה (תרגום לעברית: החשיבו) הוא מושג בשפה הארמית שמשמעותו היא: נתן לו חשיבות.
מובנו ההלכתי של הכלל הוא שכאשר ישנו דבר חסר חשיבות, שעל ידי מעשה מסוים הוענקה לו חשיבות - חוזר מעמדו להיות כדבר חשוב.
דוגמה לדבר היא מאכל שנפסל מאכילת אדם, שמן התורה אינו אסור, אם בכל זאת יאכלוהו בפני עצמו, יעבור האוכלו על איסור מדברי חכמים הואיל והוכיח שהוא חשוב בעיניו.
המושג 'אחשביה' נזכר מספר פעמים בתלמוד הבבלי כנימוק להחמרה על אדם מסוים שגילה בדעתו שדברים שאחרים אינם מייחסים להם חשיבות, ובהתאם לכך דינם קל יותר, חשובים בעיניו, ועל כן דינו לגביהם חמור יותר.
באיסורים רבים בתורה ישנו שיעור מינימלי הנדרש להחלת חיוב העונש הקצוב עליהם בתורה.
כך למשל, המוציא דבר בשבת מרשות היחיד לרשות הרבים עובר באיסור תורה, וחייב להביא קרבן חטאת אם עשה כן בשגגה.
אך רק אם הוציא שיעור בעל חשיבות מינימלית.
אמנם אם אדם גילה דעתו שהוא מחשיב גם פחות שיעור החיוב - יתחייב בהוצאת הדבר שהחשיב, אף אם לא היה זה אלא כלשהו.
מאכל שנפסל מאכילת אדם, נחלקו התנאים רבי מאיר ורבי שמעון אם מותר לאוכלו או אסור.
הראשונים נחלקו אם הלכה כרבי מאיר ואסור, או כרבי שמעון ומותר.
אחתה ואן דר מיין (בהולנדית: Agatha van der Mijn; 13 במאי 1700 – 1776/1796) הייתה ציירת פרחים מהמאה ה-18. היא נולדה בצפון הולנד ופעלה בלונדון.
אחתה ואן דר מיין הייתה אחותו הצעירה של הצייר הרמן ואן דר מיין, וכמו אחייניתה קורנליה היא למדה ממנו את אמנות ציור הפרחים.
המשורר וילם ואן סוואננבורג (1678–1728) פרסם בשנת 1724 את ספר השירים "פרנאס" שכלל שיר לכבוד יום הולדתה ה־18, בשיר זה הוא מתוודה על אהבתו בת האלמוות כלפיה ומזכיר אותה כ"מכשפה מתוקה, אלה של פרחים מצוירים".
שיר זה מעיד על כך שהיא הייתה ציירת פרחים פעילה לפני שנת 1718. ייתכן שהיא ליוותה את אחיה כאשר לקח את משפחתו ואת משפחת תלמידו יקובה מריה ואן ניקלן לדיסלדורפ במהלך השנים 1712–1713 כדי לעבוד אצל יוהאן וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ.
גם ציירת הפרחים רחל רויש, הייתה פעילה בדיסלדורפ בשנים 1712–1716, ויצירותיהן של אחתה ואן דר מיין, ניקלן ואחייניתה קורנליה ואן דר מיין, הן בעלות סגנון דומה.
בשנת 1722 עבר הרמן ואן דר מיין ללונדון עם משפחתו ואחתה התלוותה אליהם.
הרמן נפטר שנה לאחר מות בנו רוברט, אשר שקע בקרח במרילבון בעת החלקה על הקרח בשנת 1740.
בשנת 1808 אדוארד אדוארדס כתב את הדברים הבאים בקטע על אחיינה, בנו של הרמן, פרנק: "לצד פרנק, היו שני אמנים נוספים בעלי אותו שם, ר' וא' וונדרמיין, ושניהם קשורים למנוח.
אחד מהם צייר בעבור חנויות, וישנן הרבה תמונות של גבר זקן לבוש במעיל רפוי וחבוש כובע, מחבק שק של כסף, ואלו צוירו על ידי אחד האמנים האלה.
אשתו של אחד מהם השתייכה אף היא למקצוע: היא ציירה פירות ופרחים, והם הוצגו בחדרי בית האגודה ב-Strand, בשנים 1761 ו-1762.
אחת ולתמיד הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי ישי ריבו.
השיר יצא לאור ב-13 בפברואר 2018, כסינגל השלישי מתוך אלבומו השלישי של ריבו, שטח אפור, על ידי חברת התקליטים NMC.
השיר נכתב והולחן על ידי ישי ריבו והופק על ידי ריבו ומאור שושן.
השיר מתאר אדם שמתמודד עם קושי בשמירת מצוות ועשיית רצון ה'.
והוא בוש ונכלם לדבר בפני ה' כי הוא כל פעם חוטא ושב ואז חוטא שוב, אבל למרות זאת הקב"ה מקבל את תשובתו שוב ושוב.
הוא מתנחם בכך שבתוך תוכו הוא רוצה לעשות את רצון ה' באופן שלם.
טרם פורסם הווידאו קליפ המלא של השיר, העלה ריבו לערוץ היוטיוב שלו את האודיו הרשמי של השיר, ב-13 בפברואר 2018, בסמוך לצאת הסינגל.
האודיו מציג בתוכו את עטיפתו של הסינגל ואף את מילותיו של השיר.
נכון לאוגוסט 2025, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-31 מיליון צפיות.
אחת שיודעת היא סדרת טלוויזיה מסוגת דרמת נעורים אמריקאית, שמבוססת על סדרת ספרים באותו השם מאת ססילי פון זיאגסר ומהווה המשך לאירועי "אחת שיודעת", ששודרה לראשונה בשנת 2007. הסדרה נוצרה על ידי ג'וש שוורץ, סטפני סאבאג' וג'ושוע ספרן, יוצרי הסדרה המקורית.
הסדרה עלתה לשידור בשירות הזרמת המדיה של "HBO Max" ב-8 ביולי 2021. העונה הראשונה מחולקת לשני חלקים, כאשר יש 6 פרקים בכל חלק.
עלילת הסדרה מתרחשת שמונה שנים לאחר סיום הסדרה המקורית, ומתמקדת בקבוצה חדשה של תלמידי בית ספר פרטי במנהטן, שנמצאים תחת עינה הפקוחה של "אחת שיודעת", תוך כדי שהיא מדגימה עד כמה המדיה החברתית – והנוף של ניו יורק עצמה – השתנתה בשנים שבין שתי הסדרות.
הסדרה עתידה להציג תוכן יותר בוגר ואפל מהסדרה המקורית, זאת בזכות הסטנדרטים הגמישים יותר של "HBO Max", ולהיות מגוונת יותר מבחינה אתנית ומגדרית.
אמילי אלין לינד – אודרי הופ
איליי בראון – אוטו "אובי" ברגמן הרביעי
ויטני פיק – זויה לוט
תומאס דוהרטי – מקס וולף
ג'ורדן אלכסנדר – ג'וליאן קלוואי
אוון מוק – אקנו "אקי" מנזיס
זיון מורנו – לונה לה
סוואנה סמית' – מונה דה האן
טאבי גבינסון – קייט קלר
אליזבת לייל – לולה מורגן
לינה רנה – הלנה ברגמן
קריסטן בל – "אחת שיודעת"
ביולי 2019, חברת ההפקות "WarnerMedia" הזמינה את הסדרה עבור שירות הזרמת המדיה "HBO Max".
על אף שהסדרה נחשבה בתחילה לאתחול מחודש, בהמשך, יוצר הסדרה המקורית, ג'וש שוורץ, אישר כי הסדרה למעשה תהווה המשך לעלילותיה של הסדרה המקורית.
ב-2 בנובמבר 2020 הוכרז שהבמאית קרנה אוונס תביים את שני הפרקים הראשונים של הסדרה.
בנובמבר 2019, הוכרז שהשחקנית קריסטן בל תחזור כקולה של "אחת שיודעת" עבור הסדרה החדשה.
במרץ 2020 אמילי אלין לינד, ויטני פיק, אלי בראון, ג'ונתן פרננדז,ג'ייסון גוטיי, טאבי גבינסון, תומאס דוהרטי, אדם צ'אנלר-בראט וזיון מורנו לוהקו לצוות השחקנים הראשי של הסדרה.
באפריל 2020, דווח כי סוואנה סמית' לוהקה לצוות השחקנים הראשי של הסדרה.
באוגוסט 2020, ג'ורדן אלכסנדר לוהק לצוות השחקנים הראשי.
באוקטובר 2020, אוון מוק לוהק לתפקיד ראשי ואילו לורה בננטי לוהקה בתפקיד שטרם פורסם.
צילומי הסדרה התעתדו להתחיל במרץ 2020 בניו יורק, אך נעצרו בעקבות התפרצות מגפת הקורונה בארצות הברית, וכתוצאה מכך, תאריך עלייתה לשידור נדחה לשנת 2021.
צילומי הסדרה החלו ב-2 בנובמבר 2020.
אחריק סוקרטוביץ' צווייבה' הוא כדורגלן עבר סובייטי, אוקראיני ורוסי, ממוצא אבחזי, ששיחק בעמדת המגן בקבוצות דינמו טביליסי, דינמו קייב, גמבה אוסקה.
צווייבה הוא שחקן הכדורגל היחיד בעולם, אשר שיחק ב-4 נבחרות לאומיות שונות: ברית המועצות, חבר המדינות, אוקראינה ורוסיה.
צווייבה התחנך בבית הספר לכדורגל בעיר הולדתו גודאותה.
בגיל 17 זומן לסגל של קבוצת דינמו סוחומי, אך לא שותתף במשחקי הליגה.
כעבור שנה הוא עבר לקבוצת סק"א חברובסק, בה שיחק במשך 3 חודשים, עד שהתגלה על ידי ציידי הכישרונות של קבוצת הצמרת הסובייטית דינמו טביליסי.
צווייבה שיחק בשורות המועדון עד שנת 1990. באותה שנה הודיעה הנהלת דינמו טביליסי שבכוונתה לעזוב את ליגת העל של ברית המועצות ויחד עם קבוצות אחרות לייסד ליגה גאורגית נפרדת.
החלטת ההנהלה הביאה לכך שחלק מהשחקנים הבכירים של הקבוצה עזבו אותה.
צווייבה היה אחד מן העוזבים - הוא שוכנע על ידי ולרי לובנובסקי לעבור לדינמו קייב.
צווייבה שיחק בשורות דינמו קייב במשך 3 שנים.
זכה עם הקבוצה בדאבל (אליפות ברית המועצות וגביע ברית המועצות) ב-1990.
בשנת 1993 עבר צווייבה לרוסיה, שם שיחק תקופה קצרה בקבוצת קאמאז נאברז'ניה צ'לני.
לאחר מכן עבר ליפן, לקבוצת גמבה אוסקה, בה שיחק במשך 3 שנים.
הוא שב לרוסיה לתקופה קצרה ואז עבר לסין, לקבוצת צ'ונצ'ינג ליפאן.
בשנת 1999 שב לרוסיה סופית.
את קריירת הכדורגלן שלו סיים בשנת 2001 בשורות דינמו מוסקבה
צווייבה זומן לנבחרת הראשית של ברית המועצות לקראת מונדיאל 1990. הוא היה בסגל הנבחרת למונדיאל, אך לא שותף באף אחד ממשחקי הנבחרת בתחרות בשל פציעה במשחק אימון.
צווייבה השתתף בכל משחקי הנבחרת במסגרת מוקדמות יורו 1992. לאחר התפרקות ברית המועצות הצטרף לסגל נבחרת חבר המדינות, איתה נטל חלק ביורו 1992 - הוא השתתף בשני משחקים ראשונים של הנבחרת, בהם ספג שני כרטיסים צהובים ולכן לא יכל להשתתף במשחק השלישי.
באוגוסט 1992 שיחק משחק אחד בשורות נבחרת אוקראינה - משחק ידידות נגד הונגריה.
בשנת 1993, לאחר שעבר לרוסיה, זומן לנבחרת הרוסית.
הוא יועד לסגל הנבחרת למונדיאל 1994, אך לא השתתף בו בשל פציעה.
למעשה הוא שותף בנבחרת רק בשנת 1997, במהלכה נטל חלק ב-8 משחקים.
אליפות ברית המועצות - 1990
"אחת לדקה" הוא אלבום האולפן השישי של הזמר הישראלי, איתי לוי.
הוא יצא לאור ב-15 באוגוסט 2023 תחת הוצאת חברת התקליטים של לוי, רות הפקות.
לוי הוציא את האלבום לציון עשור לקריירה שלו ולצאת סינגל הבכורה שלו, "כמעט שיר אהבה".
לוי הביע התרגשות והכרת תודה על השנים האחרונות בפוסט ברשתות החברתיות, והודה למעריצים וליוצרים שתרמו למסעו המוזיקלי.
יציאת האלבום מלווה בקמפיין הכולל פטיפונים ותקליטים שנשלחו לגורמים שונים, ביניהם שמות בולטים כמו אופירה אסייג, עדן בן זקן ואבי אבורומי.
ב-22 במרץ 2023 הוציא את הסינגל "מאבד שליטה".
ב-24 במאי הוציא את הסינגל "לא עצרנו", שהגיע למקום ה-14 במצעד השבועי של מדיה פורסט.
ב-3 ביולי הוציא את הסינגל "עשר אצבעות".
"עשר אצבעות" הגיע למקום ה-17 במצעד השבועי של מדיה פורסט.
השיר "את" מתוך האלבום הגיע למקום הראשון במצעד של מדיה פורסט.
בנוסף, הרצועות "השיר של אושר", "אל תגידי לא", "הכל סבבה", "את" ו"כאן לאהוב" הגיעו למקומות 65, 67, 41, 51 ו-98 במצעד היטליסט, בהתאמה.
האלבום כולל 14 שירים שנוצרו על ידי יוצרים בולטים כמו אבי אוחיון, יונתן קלימי, רון ביטון וגיל ויין.
האלבום משקף את שיחותיו, מחשבותיו, חוויותיו, שמחותיו, אכזבותיו ואהבותיו האישיות.
האלבום כולל שיר שנוצר בשיתוף עם אושר כהן, שזכה לשם "השיר של אושר".
אָחשֶׁלירוּח (שיבוש של "אח שלי רוח") היא סדרת יוטיוב ישראלית קומית מותחת, בכיכובם של קווין רובין ולי בירן.
הסדרה הועלתה לאתר יוטיוב במשך 2 עונות ו-24 בפרקי הסדרה החלה מהפרק הראשון ששודר ב-23 בספטמבר 2019 ועד לסיומה ב-26 בדצמבר 2019 ונוצרה בתמיכת מחלבות טרה.
העלילה עוקבת אחרי גיא (קווין רובין), בחור עצלן וחסר מוטיבציה שחי אצל חברה שלו, עלמה (מאי רול) וכל היום שותה שוקו ומשחק בפלייסטיישן.
יום אחד, לעלמה, נמאס מחוסר המעש של גיא והיא זורקת אותו מהבית.
גיא נאלץ למצוא דירה חדשה, ומגלה דירה זולה באופן מחשיד שמשכיר לו אדם משונה בשם מחלוף השודד.
גיא לא שם לב שבחוזה הדירה, כתוב "בחתימתך על מסמך זה אתה מאשר שרוח תרדוף אותך עד סוף ימי חייך".
אחרי כמה שעות, ארז (לי בירן), רוח הרפאים צץ בפתאומיות בדירתו של גיא ומפחיד אותו.
השניים מחליטים לעשות "הסכם שלום", ובך יהיו חברים אחד של השני.
כמה ימים אחר כך, ארז מוציא את גיא מהבית כדי לנסות לחפש לו עבודה.
הם מבחינים בסימון (אסף פריינטא), בעל מספרה שמקבל את גיא לעבודה, וגם מספר לו שהוא הנבחר שיכול להציל את העולם בכך שיאזן את הטוב ואת הרע.
סימון הוא חבר במסדר האבסוזיליום, המסדר שמנסה לשמור על האיזון בין הטוב והרע ביקומים כולם.
מאוחר יותר בסדרה, אנו מגלים שארז הוא אחיהם הקטן של רועי (לי בירן) שאחראי על הרוע בעולם, ומישהי (ירדן לויתן) שאחראית על הטוב בעולם, וארז הוא סתם רוח רפאים
ב"מצב טיסה" שנמצא בכדור הארץ.
הרוע חוטפים את עלמה, חברתו לשעבר של גיא ובכך מנסים לשכנע את גיא להצטרף לרוע ובכך הרוע ישלוט בעולם.
בסוף, הם נעלמים ומשחררים את עלמה.
במקביל, מישהי מנסה לשכנע את ארז להצטרף אליה ולהביס את רועי שאחראי על הרוע ובכך יהיה רק טוב בעולם.
כל צד מגייס "צבא" של כמה אנשים, והרוע נלחם בטוב.
באמצע הקרב, סימון וגיא מגיעים.
גיא מנסה לעצור את הכל בכך שהוא לא עושה שום דבר, אך רועי ומישהי לא מקשיבים לו, הם רוצים לירות עליו, אך ארז מגיע וחוסם את גיא ויוצא שהם יורים בו והוא מת.
נשמתו של ארז שמורה אצל "שומרת הנשמות", אז גיא יוצא כדי למסע להחזיר את ארז ומצליח להחזיר אותו.
כשהם הולכים הביתה, ארז מגלה שיש לו פצע בכף היד, והוא לא יודע ששד נכנס לו דרך הפצע וכעת הוא בהריון ויש לו שד בבטן.
ארז מתחיל להתנהג מאוד מוזר בגלל השד, אז סימון מנסה להוציא אותו מהבטן, אך ארז רק אז מבין שהוא בהריון והוא שמח מאוד שתהיה לו משפחה אז הוא בורח הרחק מסימון ומהעיר ומגיע ליער.
יום אחד, גיא עושה "שום דבר", וקולט שהשד מהבטן של ארז נכנס לאזור ה"שום דבר" (אזור אליו רק אנשים עצלנים כמו גיא יכולים להגיע ולעשות שום דבר).
הוא מבין מה קורה, והולך לחפש עוד "נבחרים" (עצלנים שלא עושים שום דבר) כדי לעזור לו לתקן את מה שקורה בשום דבר.
הוא וסימון מגיעים לסנאית (מאי מלר) שגם שכרה דירה אצל מחלוף השודד מרוב שהיא עצלנית, והפוגשים גם את הרוח שרודפת אותה, ערבה.
לסנאית יש קעקוע של "מסדר האבסוזיליום" על הצוואר, והיא לא יודעת למה.
היא מספרת שמאז שהייתה קטנה, הסמל הזה מופיע לה הרבה בחלומות.
סנאית וגיא נכנסים ביחד לאזור השום מקום.
הם נמצאים שם וחוקרים את האזור, עד שלפתע, ידו של השד צצה והיא לוקחת את גיא איתו אל הבטן של ארז.
גיא לא יודע איפה הוא כל הזמן הזה ומבקש עזרה.
כל הזמן הזה, ארז מסתובב לו ביער בוילה ונראה מאושר מזה שהולך להיוולד לו תינוק והוא יהיה אבא.
ערבה, סימון וסנאית מחליטים לא מבינים מה קרה ומחליטים לצאת לחפש ארז ביער.
הם מגיעים למספרה, ובשלב מסוים, סימון מבחין בקעקוע של סנאית על הצוואר (של מסדר האבסוזיליום).
הם מדברים, ולפתע סימון שומע משפט שנשמע לו מוכר.
הוא נזכר שכשהוא היה צעיר, הוא התחתן עם מישהי שהייתה במסדר כמוהו והייתה בהריון.
האישה הזו החליטה לעזור את סימון, ולסימון שום מידע על האישה כעת וסימון מבין שסנאית היא הבת שלו.
במקביל, רועי ומישהי השלימו ועכשיו הם לא שונאים אחד את השנייה, אז הם יוצאים לחפש את ארז ביחד כדי להזמין אותו לארוחת שישי, אך לא מוצאים אותו.
החמישה מגיעים לדירתו של ארז שנמצאת ביער.
הם מנסים לשכנע את ארז שסימון יוצא לו את השד (יניב פולישוק), אך ארז מסרב ורוצה שתהיה לו משפחה.
כמה דקות לאחר מכן, השד נולד מתוך הבטן של ארז ומתחיל להשתלט ולהרוס את כל היקומים.
דקה אחר כך, גיא גם נולד מהבטן של ארז.
ערבה, ארז, גיא, מישהי סימון, סנאית ורועי עושים מעגל ולא עושים שום דבר ובכך עוצרים את השד מלהשמיד את כל היקומים.
גיא (קווין רובין) – בחור עצלן שחוץ מלאכול, לשתות ולשחק, לא עושה כלום.
חברתו זורקת אותו מהבית והוא מבין בעזרת שומר הראש שלו סימון שהוא צריך להציל את העולם ולשמור על האיזון בין הטוב לרע.
ארז (לי בירן) – רוח שרודפת את גיא כל עוד הוא גר בדירה ששכר ממחלוף השודד.
האח התאום של רועי ומישהי והחבר הכי טוב של גיא.
רוצה שתהיה לו משפחה ולהיות גנן.
סימון (אסף פריינטא) – בעל המספרה בה גיא עובד.
אדם ספרדי בן כ-40. כשהיה צעיר, היה חבר במסדר האבסוזיליום ולחם נגד הרשע.
לקראת סוף הסדרה מסתבר שהוא האבא של סנאית.
סנאית (מאי מלר; עונה 2) – הנבחרת העצלנית שמוצאת דירה כמו גיא, אצל מחלוף השודד ורוח בשם ערבה מתחילה לרדוף אותה.
לקראת סוף הסדרה מסתבר שהיא הבת האובדת של סימון.
עוזרת לגיא להציל את העולם ולאזן בין הטוב והרע בכך שלא עושה שום דבר.
עלמה (מאי רול) – חברה לשעבר של גיא, שרצתה להיפרד ממנו כי בניגוד אליה הוא לא עושה כלום, אבל כשהיא מחליטה לחזור להיות יחד, גיא נפרד ממנה כי הבין שייעודו הוא לא לעשות שום דבר.
ערבה (עמנואל לוי; עונה 2) – רוח שרודפת את סנאית כל עוד היא גרה בדירה ששכרה ממחלוף.
מישהי (ירדן לויתן) – אחראית על הטוב בעולם.
בתחילת הסדרה היא לא זוכרת כלום מכיוון שאיבדה את הזיכרון, אך נזכרת לאחר כמה פרקים.
חושבת שצריך שיהיה רק טוב בעולם, ורוצה להביס את רועי, שחושב ההפך.
רועי (לי בירן) – אחראי על הרוע בעולם.
גייס את מחלוף השודד כדי שימכור דירות לעצלנים וככה רועי יוכל לחסל אותם עוד כשהם בבית.
מחלוף השודד (טל טירנגל) – עובד אצל רועי.
מוכר דירות במחיר מפוקפק כדי למכור אותן לאנשים עצלנים ("נבחרים") ואז נותן לרועי להרוג אותם כדי שלא יפריעו לו במזימתו להפוך את העולם לרע.
ה"ביני קושילופ" (יניב פולישוק) – השד שנולד מהבטן של ארז.
הוא נכנס לארז אצל שומרת הנשמות, ונולד כשד משמיד יקומים ומושמד על ידי השום דבר בפרק האחרון של הסדרה.
שמו הוא סיכול אותיות לשם של השחקן יניב פולישוק.
תובל שפיר (בתפקיד עצמו) – מלצר בחנות בה גיא אכל כמה פעמים.
מתלונן על התפקיד הגרוע שלו בסדרה.
עודד פז (בתפקיד עצמו) – מופיע בפרק 8 ורוצה לאחד את הפיג'מות.
אילן רוזנפלד (בתפקיד עצמו) – מנסה לעצור את עודד בפרק 8.
שומרת הנשמות (נועה תדהר) – מופיעה בעונה השנייה בתור האחת ששומרת את הנשמות של כל אדם/רוח.
אליאנה תדהר (בתפקיד עצמה) – מופיעה בפרק 6 של העונה הראשונה במעלית.
אלוהים (יובל סגל, כקול בלבד) – מתלונן על בדידותו (שהרי אין עוד מלבדו) בפני הדמויות בסדרה ובפני הצופים.
נתן (יובל סגל) – דמות מהסדרה הפיג'מות.
גר בקומה מתחת לדירה של גיא וארז.
מאיר (כקול בלבד) – אביהם של מישהי רועי וארז.
יצר ביחד עם אשתו לבנה את היקום.
לבנה (כקול בלבד) – אימם של מישהי רועי וארז.
יצרה ביחד עם בעלה מאיר את היקום.
שתי עונות הסדרה צולמו לאורך 2019, העונה הראשונה עלתה בספטמבר עד סוף אוקטובר, והעונה השנייה עלתה באותה השנה; בנובמבר עד סוף דצמבר.
הפרקים עלו בימים שני וחמישי כל שבוע.
מספר הפרק(בסדרה)מספר הפרק(בעונה)שם הפרקתאריך שידור מקורי11מחלוף השודד23 בספטמבר 201922החופף מחופף חופף26 בספטמבר 201933גיא מת?!30 בספטמבר 201944הוא לא עומד בזה יותר3 באוקטובר 201955מלחמה!7 באוקטובר 201966נפרדו דרכם!!!10 באוקטובר 201977הזיה!!!14 באוקטובר 201988הפיג'מות חוזרים?!17 באוקטובר 201999מגלה את האמת!21 באוקטובר 20191010מי הולך לנצח???24 באוקטובר 20191111הפרק שבטוח תבכו בו!28 באוקטובר 20191212איך ממשיכים מפה?!!31 באוקטובר 2019
אחשוורוש (היהודי הנודד) הוא ציור שמן מאת הצייר הפולני-יהודי מאוריצי גוטליב, שנוצר בשנת 1876. הציור נחשב לאחת היצירות הבולטות של גוטליב, ומשקף את עיסוקו בזהות יהודית, גלות ומצבו הנפשי.
הציור שמור באוסף המוזיאון הלאומי בקרקוב.
חתום ומתוארך בפינה השמאלית התחתונה: מ גוטליב, 1876.
הציור מתאר דמות מלכותית, המזוהה עם אחשוורוש, אך גם עם דמותו הסמלית של היהודי הנודד.
הדמות עונדת כתר זהב ומוצגת במצב של עייפות או מלנכוליה, כאשר ראשה נשען על משענת אדומה.
תווי פניו של הדמות מזכירים דיוקן עצמי של מאוריצי גוטליב, מה שמרמז על זיקה אישית של האמן לנושא.
הרקע עשיר בגוונים חמים ודרמטיים, בעוד הדמות עצמה עטויה בבגדים כהים, מה שיוצר ניגודיות המדגישה את האווירה הקודרת של הציור.
ההבעה על פניו של אחשוורוש משדרת עצבות והרהור עמוק, מה שמעניק ליצירה נופך רגשי חזק.
הציור נושא רבדים של משמעות היסטורית ותרבותית.
מחד, אחשוורוש הוא דמות היסטורית מהמסורת היהודית והפרסית, מלך שהופיע במגילת אסתר.
מאידך, יש הרואים בציור ביטוי לדמות היהודי הנודד – סמל לגלות היהודית ולחיפוש המתמשך אחר בית ושייכות.
שימושו של גוטליב בדיוקנו העצמי בציור זה עשוי לרמוז על תחושותיו האישיות כיהודי בפולין של המאה ה-19, כאשר זהות יהודית ושייכות תרבותית היו סוגיות מרכזיות בחייו.
מאוריצי גוטליב (1856–1879) היה אחד הציירים היהודים הראשונים שהשתלבו בעולם האמנות האירופי.
הוא למד באקדמיות לאמנות בקרקוב ובווינה, ונחשב לאחד החלוצים שהציגו דימויים יהודיים באמנות האירופית.
למרות מותו בגיל צעיר, יצירותיו ממשיכות לעורר עניין רב.
מקומו של הציור ביצירת גוטליב
אחשוורוש (היהודי הנודד) הוא חלק מסדרת ציורים בהם גוטליב עסק בזהות היהודית וההיסטוריה היהודית, לצד יצירות כמו "שיילוק וג'סיקה" ו"יהודים בתפילה ביום כיפור".
בציור זה, כמו ביצירותיו האחרות, ניכר השילוב בין טכניקה אירופית קלאסית לבין נושאים יהודיים עמוקים.
"אחת ממיליון" הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר הישראלי רון חיון.
הוא יצא לאור ב-9 בפברואר 2025 באופן עצמי, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.
"אחת ממיליון" נכתב והולחן במהלך שנת 2024 על ידי חיון, זיו שביט, ליעד מאיר ויובל ניאזוב (הראפר והמפיק המוזיקלי דודא) שגם הפיק את השיר.
חיון סיפר כי כתב את השיר בעקבות פציעתו של אחיו במהלך שירותו הצבאי.
לדבריו, הוא התקשה לפרסם את השיר עד לבשלות רגשית.
בשונה משיריו הקודמים שהתאפיינו בעיקר בסגנון היפ-הופ קצבי וטקסטים קלילים, "אחת ממיליון" הוא שיר בזאנר האפרוביט ומציג גוון אישי, חשוף ומלודי יותר.
חיון תיאר את השיר כנקודת מפנה בקריירה שלו.
עם יציאתו, זכה "אחת ממיליון" להצלחה רבה, צבר מעל מיליון צפיות ביוטיוב תוך חודשיים, והגיע למקום הראשון במצעד "היטליסט" מאקו ורדיו תל אביב.
בנוסף, הגיע ב-15 במאי למקום הראשון ב.
אֵטָא (אות גדולה: Η, אות קטנה: η) היא האות השביעית באלפבית היווני.
בספרות יווניות האות שקולה כנגד המספר 8. האות הגדולה התפתחה לאות H הלטינית והאותיות И ו-Н הקיריליות, אך האות הקטנה מזכירה בצורתה N לטינית קטנה (η).
מקורה של האות אטא באות הפיניקית שממנה התגלגלה גם האות העברית חי"ת.
ההגייה הראשונית שלה הייתה כפי הנראה עיצור חוכך סדקי (/h/ :IPA - כמו ה"א).
על כל פנים, דיאלקטים יווניים רבים איבדו את הצליל הזה בשלב מוקדם, והאות עברה לשמש כתנועה הדומה לסֶגול בעברית (תנועת E).
ביוונית מודרנית האות נהגית כחיריק ונקראת "אִיטא".
האות הגדולה Η משמשת בכימיה לציון אנתלפיה.
בתרמודינמיקה לציין את היעילות של מנוע חום קרנו.
בכימיה לציין את מספר האלקטרונים המשותפים בקשר מתכתי.
בכימיה אנליטית על מנת לציין את אינדקס חדות הטטרציה.
בפיזיקת חלקיקים, על מנת לציין מזון מסוג η.
באסטרונומיה על מנת לציין את הכוכב השביעי בבהירותו במערכת כוכבים.
בדינמיקה של נוזלים - על מנת לציין צמיגות.
בתורת הקבוצות, לציון טיפוס הסדר של קבוצת המספרים הרציונליים.
בפיזיקה, לציון המטריקה במרחב מינקובסקי.
בסטטיסטיקה, לציון גודל אפקט ניתוח שונות
אטא קארינה (η קארינה; η בשדרית) הוא כוכב בקבוצת הכוכבים שדרית הנראית בחצי הכדור הדרומי.
אטא קארינה הוא אחד הכוכבים יוצאי הדופן בגלקסיית שביל החלב.
זהו היפר-ענק כחול שמסתו גדולה פי 100 עד 150 לערך משל השמש, והבהירות המוחלטת שלו גדולה משלה פי חמישה מיליון.
מרחקו מהארץ כ-7,500 שנות אור וטמפרטורת פני השטח שלו כ-40,000 קלווין.
כוכב זה הוא אחד הכוכבים הכבדים ביותר הידועים לאנושות.
בשל גילו, כשלושה מיליון שנים, ומסתו האדירה, הוא צפוי לעבור סופרנובה או היפרנובה בתוך מיליון השנים הקרובות.
הכוכב מוקף בערפילית החזרה הנקראת "ערפילית הומונקולוס" (לטינית Homunculus, "אדם קטן").
אטא קארינה הוא הכוכב החמישי בשביל החלב מבחינת בהירותו המוחלטת.
אטא קארינה הוא כוכב משתנה כחול ובהיר.
כאשר הוא תועד לראשונה על ידי האסטרונום אדמונד היילי בשנת 1677, הבהירות הנראית שלו הייתה מדרגה 4; ב-1730 הוא היה אחד הכוכבים הבולטים בקבוצת קארינה, אבל עד 1782 אורו הועם וחזר לרמתו הקודמת.
מאז 1820 בהירותו גברה והלכה, עד שבאפריל 1843 תועדה בהירות נראית של 0.8-, קרובה לזו של סיריוס, למרות מרחקו הרב מכדור הארץ (סיריוס קרוב פי אלף).
בין 1900 ל-1940 צנחה הבהירות של אטא לדרגה 8, כך שהוא היה בלתי נראה בעין לא מזוינת.
בשנים 1998–1999 עלתה בהירותו קמעה, ונכון לפברואר 2011 היא עמדה על 4.47 (לפי המקובל, התאריכים מתייחסים כולם לזמן שבו הם נצפו בכדור הארץ; ההתרחשויות עצמן מוקדמות בכ-7,500 שנים).
ההתפרצות הגדולה של אטא קארינה שארכה 20 שנים ושיא בהירותה נצפה ב-1843 העיפה לחלל שכבת חומר גדולה, שמסתה מוערכת בכ-12 עד 40 מסות שמש, המתרחקת מן הכוכב במהירות של כ-600 קילומטרים בשנייה.
למרות האירוע שבו נפלטה כמות קרינה כשל סופרנובה, הכוכב הכבד שרד, והוא ממשיך לקרון.
כוכבים מסיביים כמו אטא קארינה שורפים את הדלק הגרעיני שלהם מהר מאוד, ואורך החיים שלהם קצר בהתאם, כמה מיליוני שנים לכל היותר.
לאחר מכן הם מתפוצצים בסופרנובה והופכים לחור שחור.
זה יהיה גם גורלו של אטא קארינה בתוך מיליון השנים הקרובות.
ב-2006 נצפו סופרנובות בשני כוכבים דומים מאוד, SN 2006jc ו-SN 2006gy ויש המסיקים מכך כי ייתכן ואטא קארינה יתפוצץ כבר בעשרות השנים הקרובות.
התפוצצות כזו עלולה לגרום להתפרצות גמא אדירה.
מחקר של אוניברסיטת הרווארד שפורסם באוקטובר 2014 מצביע על כך שבעשור האחרון נצפתה פעילות מאוד לא שגרתית בכוכב, דבר שכנראה מצביע על מותו הקרב.
לפי נתוני הטלסקופ NuSTAR שנמדדו בין מרץ 2014 ליוני 2016, יחד עם תצפיות האנרגיה הנמוכה מטלסקופ החלל ניוטון, מסתבר שרוח השמש של הכוכב הוא מקור קרינה חזק שחלקה מגיעה לכדור הארץ בצורה של קרינה קוסמית.
מחזוריות קבועה ברמות הקרינה הנמדדות מן הכוכב (קרינת אור נראה, גלי X וגלי רדיו) מצביעות על האפשרות שמדובר בכוכב כפול, בעל זמן הקפה של 5.539 שנים במסלול אקסצנטרי מאוד עם אקסצנטריות 0.9 או יותר.
ההערכה היא שמסת הכוכב המשני היא כ-30 מסות שמש.
הוא פחות בהיר מהכוכב הראשי וקורן בעיקר באור אולטרה-סגול.
מהנתון האחרון מסיקים כי טמפרטורת הפנים שלו היא כ-36,000-40,000 קלווין - כפולה מטמפרטורת הכוכב הראשי.
קרינת ה-X מהמערכת נוצרת ככל הנראה מהתנגשות אנרגטית בין רוחות השמש של שני הכוכבים המסיביים.
כל מחזור, כאשר הכוכבים מתקרבים זה לזה מתרחש "מאורע ספקטרוסקופי" בו קווים ספקטרליים רבים מגיעים למינימום עוצמה.
המאורע הספקטרוסקופי איננו ליקוי, והתרחשותו קשורה להתנגשות רוחות שני הכוכבים ותהליכי ספיחה של רוח הכוכב הראשוני על הכוכב המשני כאשר הכוכבים מתקרבים.
המאורע הספקטרוסקופי האחרון התרחש ביולי-אוגוסט 2014.
אֶטֶאוֹקְלֵס הוא דמות מהמיתולוגיה היוונית, בנם של אדיפוס מלך תבאי ואשתו-אמו יוקסטה.
לאחר שגילה אדיפוס כי נישא לאמו, ניקר את עיניו, יצא לגלות ומסר את השלטון בתבאי לשני בניו אטאוקלס ופולינייקס.
האחים, שלא הצליחו להסכים מי מהם ימלוך בתבאי, הגיעו להסכם לפיו יינתן לאטאוקלס השלטון לתקופת זמן קצובה אשר בסופה יחליף אותו פולינייקס.
אלא שאטאוקלס לא עמד בהבטחתו וסירב להעביר את הכתר לאחיו.
פולינייקס עזב את תבאי, נישא לבת מלך העיר היריבה ארגוס וחזר לתבאי בראש צבא ארגוס.
במהלך הקרב הרגו שני האחים זה את זה וצבא ארגוס נסוג.
קריאון, אחיה של יוקסטה, תפס את השלטון והכריז כי יש לקבור את אטאוקלס בקבורת מלכים ואילו את גופת פולינייקס יש להשליך טרף לחיות הבר.
אירוע זה פותח את עלילת המחזה "אנטיגונה" מאת סופוקלס.
אטאלנטה ברגמסקה קלצ'ו (באיטלקית: Atalanta Bergamasca Calcio) הוא מועדון כדורגל איטלקי מהעיר ברגמו שבצפון איטליה, המשחק בסרייה א'.
צבעי המועדון הם שחור וכחול.
מועדון הכדורגל נוסד בשנת 1907 על ידי מהגרים שווייצרים, ובתחילת דרכו שונה שמו מספר פעמים.
שמו הנוכחי ייחודי, שכן נהוג שקבוצה נקראת על שם העיר ממנה היא מגיעה, אך אטאלנטה נקראת על שם דמותה של אטאלנטה מהמיתולוגיה היוונית.
סמל הקבוצה עוצב אף הוא לפי אותה דמות.
אטאלנטה הצטרפה לליגה האיטלקית ב-1929, ובשנת 1937 העפילה לראשונה לסרייה א', אך ירדה לאחר עונה אחת בלבד.
בשנת 1940 חזרה אטאלנטה לליגה הבכירה ושיחקה בה במשך 19 שנים רצופות.
אחרי עונה בודדת בליגת המשנה שבה אטאלנטה לסריה א', ושוב הצליחה להישאר בה לאורך זמן, עד לשנת 1973. מאז התנדנדה הקבוצה בין שתי הליגות הבכירות.
בעונת 2011/12 חזרה אטאלנטה לליגה הבכירה ומאז משחקת בה ברציפות.
בעונת 2018/19 סיימה הקבוצה במקום השלישי בסרייה א' והעפילה לשלב הבתים של ליגת האלופות בפעם הראשונה בתולדותיה.
בעונת 2019/20 שיחקה הקבוצה לראשונה בתולדותיה בליגת האלופות לאחר שסיימה שלישית בעונה הקודמת.
במהלך עונה זו העפילה עד לרבע גמר ליגת האלופות, בו הודחה על ידי פריז סן-ז'רמן כשהפסידה בתוצאה 1–2 לאחר שהובילה 1–0 עד לדקה ה-90. בסריה א', סיימה הקבוצה את אותה העונה, עונת 2019/20, במקום השלישי כשהיא כובשת הכי הרבה שערים בליגה - תשעים ושמונה.
כמו כן, הבטיחה עונה נוספת בליגת האלופות.
בסיום עונת 2020/21 סיימה אטאלנטה שוב במקום השלישי והבטיחה את מקומה שנה שלישית ברציפות בליגת האלופות, ואף העפילה לגמר הגביע בו הפסידה ליובנטוס.
לאחר שלוש שנים בהן השתתפה הקבוצה בליגת האלופות ובמפעלים האירופיים, בעונת 2021/22 הציגה הקבוצה יכולת פושרת בסרייה א' וסיימה במקום השמיני.
בליגת האלופות באותה העונה הודחה הקבוצה בשלב הבתים, כשמנצ'סטר יונייטד וויאריאל מקדימות אותה.
לאחר שהודחה, ירדה לשחק בליגה האירופית, וגם שם הודחה ברבע הגמר על ידי ר.ב.
לייפציג, לאחר שהדיחה בשמינית בגמר את באייר לברקוזן.
את עונת 2022/23 סיימה אטאלנטה במקום החמישי, מקום המקנה כרטיס לליגה האירופית.
בעונת 2023/24 הניפה את התואר האירופי הראשון בתולדותיה לאחר שהביסה 0-3 את באייר לברקוזן בגמר הליגה האירופית.
בנוסף הבטיחה הקבוצה מקום בליגת האלופות לעונה הבאה.
ב-31 במאי 2025, אטאלנטה הודיעה על סיום תפקידו של ג'אן פיירו גספריני כמאמן הקבוצה לאחר תשע עונות.
באותה העונה סיימה הקבוצה במקום השלישי בסרייה א', והבטיחה מקום בליגת האלופות.
לאחר עזיבתו של גספריני מונה איוואן יוריץ' הקרואטי, תחת יוריץ' אטאלנטה פתחה בצורה מאכזבת את עונת 2025/2026 כאשר ניצחה רק שני משחקים מתוך 11 משחקיה הראשונים בליגה.
לרשימה המלאה ראו: כדורגלני אטלנטה
אַטִּנְקוּן (אמהרית: "አትንኩኝ" אתנכנְיְ, עברית ישירה: "אל תנגְעוני", עברית ישראלית: "אל תיגע בי") הוא הכינוי שניתן לפסק ההלכה שהוציא הנזיר אבא צברה באמצע המאה ה-15 המצווה שאין לגעת באדם גוי.
שם זה שימש מאוחר יותר גם ככינוי לקהילת ביתא ישראל על ידי שכניהם הנוצרים.
הרקע לפסק הלכה זה נטוע עוד בשלטונו של הקיסר יסחק כאשר הכריז על גזירת הפלאשים בתחילת המאה ה-15 וגרם ליהודים רבים להתנצר באזורים שנכבשו מאת ממלכת ביתא ישראל בייחוד באזור פוגרה על חופה המזרחי של ימת טאנה.
באזורים שנכבשו הוקמו כנסיות וקהילות נוצריות, וכן גברו ההתנכלויות ליהודים שתרמו למגמת ההתנצרות בקרב היהודים.
לאחר מכן תחת הקיסר הנוצרי זרע יעקב, ביתא ישראל ניהלו את מרד ציפורה העקוב מדם כנגד צבאות אתיופיה הנוצרית, לחימה כושלת שגרמה רק להטלת גזירות נוספות כנגד היהודים.
הקיסר הוסיף לשמו את הכינוי "משמיד היהודים".
על מנת לשמר את הקהילה היהודית ולמנוע מגמה של התבוללות והתנצרות הוציא הנזיר אבא צברה את פסק ההלכה המחייב כל אדם מהקהילה שבא במגע עם נוכרים להיטהר בטבילה בנהר לפני שובו אל הקהילה.
פסק הלכה זה הנשען על דיני הטומאה והטהרה הקיימים נהפך לחוד החנית של טהרת הקהילה היהודית מפני גורמים נוכריים.
חומרה הלכתית זו מצויה גם בדברי חז"ל ביהדות הרבנית שהגדירו את הגויים בחזקת טמאי זב, ולפיכך הנוגע בגוי נטמא אף הוא בטומאת זיבה, עד שיטבול.
אמנם מעולם לא היה איסור הלכתי לאדם להיטמא בטומאת זיבה, אך בימים שהיה בית המקדש קיים היו השלכות מרחיקות לכת להיותו של אדם מישראל טמא או טהור, במיוחד בקרב הכהנים, ולכן גזירה זו למעשה הביאה להימנעות מנגיעה בגויים.
פסק הלכה זה ייצר יחסים חדשים בין יהודים לנוצרים וכאשר נדרשו לזרוע או לקצור יחד באותה חלקת האדמה, נהגו לסעוד זה לצד זה רק אנג'רה, פירות, ירקות וקפה.
במידה ואחד הנוצרים נדרש להיכנס לאחד מהמבנים בכפר, התבקש לעמוד על ענפים טריים שהונחו על הקרקע לכבודו וסולקו בתום הביקור.
מוסיפה על כך ד"ר הגר סלמון:
משה בר-יודא, שליח הסוכנות היהודית לאתיופיה בשנים 1957–1958 העיד על השלכות הלכה זו בדיווח משנת 1964:
בר-יודא מעיד כי יהודי אתיופיה חשדו בו כי הוא מתחזה ליהודי, כפי שנהגו מיסיונרים פרוטסטנטיים מאירופה שהגיעו לכפרי היהודים לפניו.
לכן, לצד הכבוד הרב שחלקו לו כשליח מירושלים הקדושה, נהגו לחומרה בהתאם להלכות אטאנקון.
באחד הכפרים ערכו לבר-יודא קבלת פנים חגיגית, ואחד היהודים קד לפניו ארצה, כנהוג לכבוד מלכים.
ליתר ביטחון, מיהר האיש לטבול בנהר לפני שובו לכפר:
מטר אטא-אקוורידים הוא מטר מטאורים בינוני (כ-60 קז"ש בשיא) המגיע לשיאו כל שנה ב-6 במאי, כאשר כדור הארץ חולף דרך שובל האבק שמותיר אחריו שביט האלי.
האטא-אקוורידים קרויים כך משום שנקודת ההקרנה (radiant) שלהם נמצאת בקבוצת הכוכבים דלי, סמוך לכוכב שסימולו האות היוונית אטא (בלועזית: Eta Aquarii).
מטר האטא-אקוורידים הוא מטר קשה לצפייה בחצי הכדור הצפוני, כיוון שנקודת ההקרנה שלו דרומית יחסית, וזורחת בשעה מאוחרת (מישראל בסביבות 01:30).
מפני שגובה נקודת ההקרנה נמוך, צופה בישראל יראה לכל היותר כמחצית הקז"ש המקסימלי.
צופים באתרים צפוניים יותר (מעל קו רוחב 45) ייראה מטאורים בודדים או בכלל לא.
לאטא-אקוורידים ולאוריונידים שביט אב משותף, שביט האלי.
אטאנאס פאנטב (בבולגרית: Атанac Пантeв; 16 בפברואר 1892, בלוגראדצ'יק, נסיכות בולגריה - 3 במאי 1943, סופיה, ממלכת בולגריה) היה קולונל בולגרי, מפקד המשטרה הבולגרית בראשית מלחמת העולם השנייה ואחראי ליישום המסע לגירוש נתינים זרים, במסגרתו גורשו 4,022 מיהודי בולגריה.
פאנטב התחנך באקדמיה הצבאית הבולגרית בסופיה, ולאחר סיום לימודיו הוצב לשירות צבאי בדרגת סגן.
הוא לחם במלחמת העולם הראשונה כמפקד פלוגה.
לאחר המלחמה שוחרר משירות פעיל וסיים תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת סופיה ותואר שני באוניברסיטת וינה.
החל מראשית שנות ה-30 הועסק כחוקר צבאי בבתי דין צבאיים.
ב-30 בדצמבר 1938 מונה למפקד המשטרה הבולגרית וכיהן בתפקיד עד קיץ 1941.
הוא נודע כפאשיסט ותומך נלהב של הגנרל חריסטו לוקוב, מנהיג הארגון הפאשיסטי "איחוד הלגיונות הלאומיים הבולגרים", שתמך במדינות הציר.
ב-20 בספטמבר 1939 יזם הארגון האנטישמי "ראטניק" מצעד בחוצות סופיה.
בהסכמה שבשתיקה מצד המשטרה הבולגרית והעומד בראשה, הסתיים המצעד בהתקפה על בתי עסק בבעלות יהודית, ניפוץ שמשות והצתות.
למחרת הגיעו חברי הקונסיסטוריה היהודית של בולגריה לפגישה עם פאנטב כדי למחות על אי התערבות המשטרה להרגעת המהומות.
פאנטב טען ששר הפנים הורה לו שלא להתערב להרגעת הרוחות.
חברי הקונסיסטוריון פנו לשר הפנים בתלונה, וב-22 בספטמבר פרסם פאנטב הודעה שבה נתבקשה אוכלוסיית סופיה לשמור על השקט וכי נגד מפירי הסדר יינקטו צעדים חריפים.
ב-16 בספטמבר 1939, בהנחיית ראש הממשלה הבולגרי גאורגי קְיוֹסֶאִיבָנוֹב, פרסם הקולונל פאנטב צו המורה ל-4,022 נתינים זרים לעזוב את גבולות הממלכה.
נתינים זרים אלו היו פליטים יהודים.
מטרתו של פאנטב הייתה לגרש בעלי נתינות זרה חזרה אל מדינותיהם ואת השאר להכווין להעפלה לארץ ישראל.
נתיני המדינות הזרות, בעיקר מיוון ומטורקיה, נתקבלו במדינותיהם, ומחוסרי הנתינות נעצרו בהוראתו של פאנטב.
העצורים הוכו, רכושם נבזז, הם הועלו על משאיות והושארו בשטח המפורז בגבולות בולגריה, יוון וטורקיה.
עדויות מפלובדיב מציינות כי על העצורים נאסר לקחת מטלטלין.
בשטח ההפקר הותקפו היהודים בידי משמרות הגבול, נשים נאנסו ועשרות נהרגו.
נציגי הקונסיסטוריון של יהדות בולגריה נפגשו עם הקולונל פאנטב, מחו נמרצות על הפגיעה ביהודים בשטחים המפורזים וביקשו ממנו לפעול להפסקת הרדיפות.
פאנטב השיב שהם אינם אזרחים בולגרים ולקונסיסטוריון אין כל זכות חוקית להגן עליהם.
בגבור מחאות הקונסיסטוריון ובהיעדר כל אפשרות לשלח אל מחוץ לגבולות הממלכה את מאות היהודים שהיו מצויים בשטח המפורז, הורה הקולונל פאנטב להעבירם לווארנה כדי להעלותם על ספינות מעפילים.
המשפחות היהודיות הגיעו לווארנה במצב קשה, מוכות רעב, נרשמו פצועים וחולים רבים בטיפוס הבטן בשל היעדר כל תנאי תברואה בשטח המפורז.
הקהילה היהודית בווארנה נרתמה לסייע להן במזון, בבגדים ובמחסה.
חלק מהפליטים הועלו על ספינות מעפילים, חלקן ספינות פרטיות שהפעיל הד"ר ברוך קונפינו ובכללן ה"רודניצ'אר" וה"סלבדור".
פאנטב הורה למנהל הנמל בווארנה להתיר את הפלגת "הסלבדור", בניגוד לחוות דעתו המקצועית שקבעה שהספינה אינה כשירה לשיט.
הספינה טבעה בים השיש ו-238 מנוסעיה נספו.
יש הרואים בפאנטב אחראי ישיר ויחיד לטביעת הספינה.
ועדת החקירה שהקים הקונסיסטוריון לאחר טביעת "הסלבדור" הטילה את האחריות לאירוע על הוועד הציבורי אשר בראשו עמדה קונפינו.
לאור איומיו האישיים של פאנטב על ראשי הקונסיסטוריה שלא לפרסם את הדו"ח, לא נכללה בו כל התייחסות לגבי חלקה של הממשלה הבולגרית, הוא לא נחתם על ידי מי מחברי הוועדה מחשש לשלומם ומעולם לא פורסם רשמית.
ב-1 במרץ 1941 נכנס הצבא הגרמני ללא קרב לשטחי בולגריה וב-6 באפריל פלש לממלכת יוגוסלביה.
100 פליטים יהודים שאיבדו את נתינותם היוגוסלבית נעצרו על ידי המשטרה הבולגרית וביחד עם עוד 200 עצורים מווארנה, הובלו לכפר איגנטייבו ונכלאו בו.
נשיא הקהילה היהודית בווארנה ז'אק טולידו פנה לפאנטב שכיהן כמפקד שירותי הביטחון במשטרת הביטחון הכללית בסופיה, בבקשה לשחרר את היהודים והוא הזמין את נציגי הקונסיסטוריון לפגישה במטה משטרת הביטחון.
בפגישה דרש סטואיל דראגאנוב, סגנו של פאנטב, שוחד מנציגי הקונסיסטוריון כדי למנוע את גירושם של 300 העצורים אל מותם במחנות ריכוז מחוץ לגבולות בולגריה.
ז'אק טולידו הצליח לגייס 80,000 לבות שהועברו למשטרה הבולגרית וכעבור מספר ימים שוחררו העצורים.
בקיץ 1941 התמנה פאנטב לסגן ראש בית הדין הצבאי העליון בסופיה.
הוא נודע בקשיחותו הרבה כלפי חברי המחתרת הקומוניסטית, או החשודים באהדתה.
ב-15 בנובמבר 1942 סיים את תפקידו.
ב-13 בפברואר 1943 נרצח פטרונו של פאנטב, הגנרל חריסטו לוקוב, על ידי חברי הארגון הקומוניסטי "המלאכים השחורים".
ב-3 במאי 1943 ארבו לפאנטב בסמיכות לביתו כמה מחברי "המלאכים השחורים" ובהם הפרטיזנית היהודייה ויולטה יעקבה וירו בו.
פאנטב נפצע ומאוחר יותר מת מפצעיו.
הלווייתו נערכה למחרת היום בסופיה.
במרץ 1945 הועמד פאנטב לדין בבית הדין המיוחד שהוקם לשפיטת חברי המשטר הפאשיסטי הבולגרי ומשתפי הפעולה עם הגרמנים.
ב-29 באפריל 1945 הרשיע אותו בית הדין בפשעים נגד העם הבולגרי.
הוא נידון למוות וכל רכושו הוחרם.
ב-1970 הופק בבולגריה סרט קולנוע בשם "המלאכים השחורים", שעסק בפעילות הארגון המחתרתי ואזכר במרומז את רציחתו של פאנטב.
אטאליק מקורו משפות טורקיות, מכיוון שהשפה הטטרית הייתה לינגואה פרנקה בקווקז, המונח אטאליק השתמשו בו רוב עמי הקווקז.
(בצ'רקסית: Пlургъэлъагъу) פאור-ר'אל'אר'ו פירושו "להציג את המאומץ" הוא מנהג צ'רקסי קדום אשר במסגרתו הכשירו הצ'רקסים את ילדיהם באמנויות הלחימה החל מגיל צעיר.
בהגיעו לגיל שבע שנים נשלח הילד למשפחת אומנה למשך שבע שנים ובמסגרתן למד את אמנויות הלחימה השונות.
בגיל 14, עם שובו לביתו נחשב הנער לוחם מן המניין, הצטרף למעגל הלוחמים שהגן על המולדת ובעת שנאלצו הצ'רקסים לצאת לקרב, פנו אליו ישירות ללא צורך בקבלת רשות מהוריו.
ילדי הצ'רקסים אשר גדלו בבתי הוריהם עד גיל שבע, היו תחת השגחת הוריהם ונהנו מהקלות מסוימות.
עם ההגעה אל משפחת אומנה למדו הילדים להסתגל לאורח חיים עצמאי מחוץ למעגל הסלחני והמחבק של ההורים, עניין אשר חישל אותם גופנית ונפשית, תוך שצופה מהם שבעת שהוריהם יפלו בשבי הם יוכלו להמשיך ולהילחם ולא להיכנע לדרישות האויב.
טכניקות הלחימה העיקריות אשר למדו הילדים במשפחת אומנה הן שימוש נכון בחרב הצ'רקסית ותמרון הרכיבה.
לוחם צ'רקסי היה תמיד מוכן להתקיף ועל כן היה ידוע כלוחם מהיר בפעולותיו.
השימוש בחרב צ'רקסית דרש מיומנות גבוהה.
נדן החרב נתלה על גופו של הלוחם בצורה הפוכה כאשר להב החרב פונה כלפי מעלה.
הלוחם היה אוחז בידית החרב כשהוא נעזר בזרת כדי לייצב את אחיזתו בידית.
החרב הייתה נשלפת בצורה קשתית כך שהשליפה והמהלומה התבצעו באותה הנפה.
טכניקה זו מנעה מהאויב להיכנס לעמדת הגנה, היות שבעודו ממתין לשליפת החרב, הלוחם הצ'רקסי כבר הספיק להלום בו.
בטרם עלו הלוחמים הצעירים עלו על סוסיהם, הם חונכו לכבד אותם ולהתייחס אליהם כאל אח.
בשפה הצ'רקסית האות ש (ш), מיוחסת במשמעותה גם לאח וגם לסוס.
בכל ערב בטרם עלו על יצועם, היו הלוחמים קושרים את הסוס לאדן החלון ובכך יצרו קשר חזק עמו.
בפולקלור הצ'רקסי, נהוג לספר כי בעת נפילתו של לוחם צ'רקסי במהלך קרב, נותר סוסו לצידו ולא נטש אותו עד למותו שלו.
אחת התכונות המאפיינות את הרכיבה הצ'רקסית, היא רכיבה מתחת לבטנו של הסוס ולאו דווקא מעל גב הסוס.
בעת הרכיבה לבשו הלוחמים מעל מדי הלחימה גלימה לבנה אשר העניקה להם הסוואה מהשלג.
האויב אשר זיהה את הלוחם הצ'רקסי מרחוק, ראה דמות עטויה גלימה החובשת כובע פרווה, אשר רוכב על גב הסוס.
אָטַאלַנְטַה היא דמות במיתולוגיה היוונית, שידועה בעיקר בכישוריה כציידת ובשל השתתפותה (לפי חלק מהמקורות) במסע הארגונאוטים.
מוצאה של אטאלנטה אינו ברור וישנם מקורות שונים לכך: אביה הוא אייסוס או מיינלוס והיא נולדה כנסיכה בבויאוטיה או בארקאדיה.
על פי הביבליותקה (פסאודו-אפולודורוס), אטאלנטה נולדה למלך ארקאדיה - אייסוס שהתאכזב מכך שנולדה לו בת ולא בן ולכן הפקיר אותה על הר שומם.
דובה מצאה אותה שם וגידלה אותה עד שציידים מצאו אותה ואימצו אותה.
מהדובים ומהציידים היא למדה להילחם ולצוד ביעילות.
לאחר מכן, כשראה אביה שבתו ממלאת את מקום הבן בו חשק, קיבל אותה בחזרה.
אטאלנטה הייתה בתולה מקודשת לאלה ארטמיס.
כדי לתאר את כוחה, מסופר ששני קנטאורים ניסו לאנוס אותה, אך היא הרגה אותם.
כלי הנשק העיקרי בו השתמשה והצטיינה אטאלנטה, היה הקשת.
המלך אוינאוס הקריב קרבנות לכל האלים, אך שכח להקריב גם לארטמיס.
נפגעת, שלחה האלה חזיר בר שהרג אנשים ומקנה, והרס שדות ורכוש, על מנת להעניש את המלך.
ברוב כוחו ופראותו, חמק החזיר מכל אלו שניסו לצוד אותו ואף הרג רבים מהם.
לבסוף, התקבצו גיבורים רבים ובהם אטאלנטה, על מנת להרוג את החזיר בכוחות משותפים.
רבים מהגברים התרעמו על צירופה של אישה לקבוצתם, אך מלאגרוס שחשק בה, שכנע אותם לקבלה.
כמה מהציידים נהרגו בטרם הצליחה אטאלנטה לפגוע בחזיר בחץ שירתה.
כיוון שהיא הייתה הראשונה שהקיזה ממנו דם, זכתה אטאלנטה בעורו לאחר שמלאגרוס הרג אותו בעזרת חניתו.
שני דודיו של מלאגרוס, פלקסיפוס וטוקסאוס, זעמו על הצלחתה של אטאלנטה וניסו לקחת ממנה את העור בכוח.
בקרב שהתפתח, הרג מלאגרוס את דודיו.
זועמת באבלה, זרקה אימו גזר עץ מכושף לתוך האש וכשזה נשרף, נאכלו חייו של מלאגרוס.
לאחר הציד, משראה אביה שבתו עונה על ציפיותיו, הסכים לקבלה בחזרה, אך דרש שתינשא בהקדם.
אטאלנטה שלא רצתה בכך, התנתה את נשואיה בכך שמי שירצה להינשא לה ייאלץ לנצח אותה בתחרות ריצה ואם יפסיד - יוצא להורג.
לאחר שמחזרים רבים הפסידו והוצאו להורג, הגיע מלאניון (בגרסה אחרת היפומנס) מצויד בברכת האלה אפרודיטה ובשלושה תפוחי זהב שהיא העניקה לו.
בכל פעם שאטאלנטה עקפה אותו במירוץ, הוא זרק ארצה תפוח זהב אחד.
היא לא יכלה לעמוד בפיתוי ורכנה לאסוף את התפוחים וכך האטה די הצורך כדי שהוא יעקוף אותה וינצח.
הם התחתנו ונולד להם פרתנופאיוס שדמותו מופיעה במחזה שבעה נגד תבאי של אייסכילוס.
מאוחר יותר הפך אותם זאוס (או ריאה או קיבלי) לאריות כיוון שהם קיימו יחסי מין במקום המקודש לו.
על פי הגרסה שהייתה זו ריאה או סיבלה שהענישה אותם, היא רתמה אותם מאוחר יותר למרכבתה.
הסבר לעונש הזה דווקא יכול להיות בכך שבאותה תקופה האמינו היוונים שאריות מזדווגים עם נמרות ולא עם לביאות, וכך העונש הוא שאטאלנטה ומלאניון לא יוכל להתאחד שוב.
מועדון הכדורגל האיטלקי אטאלנטה נקרא על שמה
האסטרואיד 36 אטאלנטה שהתגלה ב-1855 על ידי הרמן גולדשמידט נקרא על שמה
האי אטאורו (בטטום: Pulau Atauro; בפורטוגזית: Ilha de Ataúro; באינדונזית: Pulau Kambing או Pulau Atauro) הוא אי קטן בים בנדה, הממוקם 25 ק"מ מצפון לדילי, מזרח טימור, בין האיים האינדונזיים אלור ממערב ווטאר ממזרח.
מבחינה פוליטית הוא מהווה אחת הנפות של מחוז דילי שבמזרח טימור.
האי הקרוב ביותר הוא האי האינדונזי לירן , 12 ק"מ לכיוון צפון-מזרח.
η בקנטאור הוא אחד הכוכבים הבולטים בקבוצת הכוכבים קנטאור עם בהירות נראית מדרגה 2.31. הוא נמצא בחלקה הצפוני של הקבוצה במרחק של כ-305 שנות אור ממערכת השמש.
מהירות הסיבוב העצמי של η בקנטאור היא גבוהה מאוד ועומדת על לפחות 330 קילומטר בשנייה.
כתוצאה מכך הוא זורק מפניו שכבות של גז היוצרות דיסקה המקיפה אותו.
הקרינה העל-סגולה הנפלטת מהכוכב מייננת את הגז בדיסקה ויוצרת ספקטרום פליטה.
אירועים של השלכת גז גורמים לשינויים לא צפויים בבהירות הכוכב, שנעה בין דרגות 2.30 ו-2.41, ומשום כך הוא מסווג כמשתנה גמא בקסיופאה.
בנוסף יש ל-η בקנטאור מחזורי השתנות מרובים ומורכבים.
התדירות של המחזור הקצר ביותר היא פחות משעה והתדירויות של הארוכים יותר הן בין יום לשלושה ימים.
השינויים בבהירות בכל אחד ממחזורי ההשתנות הם ממספר אלפיות של דרגת בהירות ועד לשתי מאיות של דרגת בהירות.
אטאנאס קוסטוב (בבולגרית: Атанас Костов; נולד ב-1900, ברסן, האימפריה העות'מאנית – 1961, סופיה, הרפובליקה העממית של בולגריה) היה רופא בולגרי אשר זכה לעיטור חסיד אומות העולם על שהציל רופאים יהודים ובני משפחותיהם במהלך מלחמת העולם השנייה.
קוסטוב נולד בעיר רסן שבמקדוניה.
ב-1903, לאחר מרד אילינדן משפחתו עברה (היגרה) לסופיה, בולגריה.
קוסטוב למד רפואה בגראץ שבאוסטריה.
הוא גם עבד בעיירות פרובינציאליות בבולגריה.
הוא התחתן עם איואנה מרדזהנובה (Ivana Merdzhanova) בשנת 1934 ולזוג נולדו שני ילדים.
בשנת 1941 הועבר ד"ר קוסטוב, כאחראי על ארגון השירותים הרפואיים, לסקופיה במקדוניה, שהייתה חלק מן השטחים הבולגרים החדשים.
בין הרופאים לבין הרוקחים שפגש שם, היו גם יהודים שנפלו קורבן לחקיקה האנטי-יהודית שיישמה ממשלת בולגריה בשטחים החדשים של מקדוניה ותראקיה.
ד"ר קוסטוב התנגד לחקיקה מפלה זו, והציע לעמיתיו היהודים לעבוד במקומות קטנים ומרוחקים.
לאחר שעברו, ד"ר קוסטוב שמר איתם קשר והשתדל כמיטב יכולתו להקל עליהם.
אחר-כך סוכם בין קצין הס.ס.
הממונה על הפתרון הסופי בבולגריה - תיאודור דנקר לבין השליח הבולגרי הפרו-נאצי לעניינים יהודיים, אלכסנדר בלב, על גירוש היהודים.
בחודשים: פברואר-מרץ 1943 ריכזה המשטרה הבולגרית למעלה מ-7,000 יהודים במחנה "טו-טאפו" מונופול בסקופיה (Skopje), לשם גירוש למחנות ההשמדה.
ביום בו רוכזו היהודים במחנה "מונפול", פנה קוסטוב למשטרה בדרישה לשחרר את הרופאים והרוקחים.
לאחר שדרישתו לשחרר את הרופאים והרוקחים נדחתה, וגם בקשתו הטלגרפית מהבירה נענתה בתשובה שלילית, טס ד"ר קוסטוב לסופיה להגיש בקשת התפטרות, בטענה שללא הרופאים והרוקחים היהודים המאיישים את רוב נקודות התורפה של מערכת הבריאות במקדוניה, אי אפשר יהיה להמשיך ולהעניק שרות רפואי מינימלי.
הוא הוסיף ואמר כי אם הרופאים היהודים לא ישוחררו מיד, הוא יסיר את כל אחריותו למערכת הבריאות לרווחת האוכלוסייה.
התפטרותו לא התקבלה וד"ר קוסטוב שב בטיסה לסקופיה ובידו אישור לשחרר את הרופאים והרוקחים היהודיים.
עם חזרתו, זימן את הרופאים והרוקחים לבשר על שחרורם, אך מפקד המחנה עמד על כך שהאישור אינו מתייחס לבני משפחות הרופאים והרוקחים.
ד"ר אברהם נסים, הודיע מיד שלא יצא בלי משפחתו ולאחריו עשו כן גם יתר הרופאים.
כאשר התברר לד"ר קוסטוב שאין לו כל סיכוי לשכנע את מפקד המחנה, הוא הפעיל גורמים שונים בדחיפות על מנת להשיג גם את שחרור המשפחות.
עם זאת, מהרשימה נעדרו ד"ר ניסים ובני משפחתו.
שמם הוסר מן הרשימה בלחץ המשטרה שהתנגדה לשחרורם בטענה שנסים מהווה סכנה לביטחון המדינה.
הובהר לד"ר קוסטוב שאם יתעקש לשחרר את ד"ר נסים, יערערו על שחרורם של האחרים.
מחמת החשש שהפעולה לשחרור ד"ר נסים תחבל בשחרור האחרים, ד"ר קוסטוב נאלץ להיכנע לדרישה ומשפחת נסים מצאה את מותה.
לאחר המלחמה, תחת השלטון הקומוניסטי, תמכו בו היהודים שהציל ד"ר קוסטוב, עד מותו ב-1961. ב-14 באפריל 2002 הוא הוכר והונצח על ידי יד ושם כחסיד אומות העולם, ושמו נרשם על קיר הכבוד.
אטא () הוא מֶזון חסר טעם ונייטרלי חשמלית, המכיל קוארקי למעלה, למטה ומוזר ואת האנטיקוארקים שלהם.
החלקיק התגלה ב-1961, על ידי המדען האמריקני ממוצא ישראלי אהוד פבזנר, במאיץ החלקיקים בוואטרון של המעבדה הלאומית לורנס ברקלי.
גילויו נחשב לציון דרך בפיתוח המודל הסטנדרטי של פיזיקת החלקיקים.
ואג'פאיי נולד ב-24 בדצמבר 1924 בגוואליור במדינת גוואליור בהודו הבריטית למשפחה ברהמנית.
הוא מת ב-16 באוגוסט 2018 בשל מחלה הקשורה לגיל.
ואג'פאיי נבחר לראשונה ללוק סבהה בבחירות ב-1957. הוא היה חבר הפרלמנט ההודי במשך יותר מחמישה עשורים, לאחר שנבחר ללוק סבהה, הבית התחתון, עשר פעמים, ופעמיים לרג'יה סבהה, הבית העליון.
הוא שימש כחבר הפרלמנט מטעם לאקנאו עד 2009, כאשר פרש מפעילות פוליטית בשל בעיות בריאותיות.
ואג'פאיי היה בין מייסדי מפלגת בהרטיה ג'אנה סנג ושימש כנשיאה בשנים 1968–1972.
ואג'פאיי היה בין מנהיגי האופוזיציה שנעצרו במהלך מצב החירום בהודו, ושהה במאסר מיוני 1975 ועד מרץ 1977.
מפלגת בהרטיה ג'אנה סנג התמזגה עם כמה מפלגות אחרות כדי להקים את מפלגת ג'נטה, אשר זכתה בבחירות הכלליות ב-1977. ואג'פאיי מונה לשר החוץ בממשלתו של מורארג'י דסאי.
הוא התפטר ב-1979, והברית הפוליטית התמוטטה זמן קצר לאחר מכן.
לאחר תבוסת הג'נטה בבחירות ללוק סבהה ב-1980 פרשו חברי הבהרטיה ג'אנה סנג באפריל 1980 מהמפלגה והקימו את מפלגת בהרטיה ג'נטה וואג'פאיי שימש כנשיא הראשון שלה.
בבחירות ללוק סבהה ב-1984 הובסה המפלגה כליל, כשהיא מקבלת רק שני מושבים בלוק סבהה, וואג'פאיי עצמו לא הצליח להיבחר לבית.
ב-1986 החליף אותו לאל קרישנה אדוואני כנשיא המפלגה, תפקיד בו החזיק עד 1994, כאשר נאלץ להתפטר עקב פרשת שחיתות.
לקראת הבחירות ללוק סבהה ב-1996, נבחר ואג'פאיי למועמד מפלגת העם ההודית לראשות ממשלת הודו.
לאחר הבחירות, בהן הייתה המפלגה למפלגה הגדולה בלוק סבהה, השביע נשיא הודו שנקר דיאל שרמה את ואג'פאיי כראש ממשלה ב-16 במאי 1996, והוטל עליו לקבל את אימון הלוק סבהה בתוך שבועיים, עד 31 במאי.
ב-28 במאי הגיש ואג'פאיי, שכשל בניסיונו לגבש קואליציה את התפטרותו מהתפקיד, אך המשיך לכהן בתפקיד במשך שלושה ימים נוספים, עד להשבעת ה.
לאחר הבחירות ללוק סבהה ב-1998 שוב הייתה מפלגת העם ההודית המפלגה הגדולה בלוק סבהה, והפעם עלה בידי ואג'פאיי לגבש קואליציה והוא הושבע כראש ממשלת הודו ב-19 במרץ.
בתחילת כהונתו כיהן ואג'פאיי גם שר החוץ, עד שבדצמבר 1998 מונה לתפקיד זה ג'סוואנט סינג.
בתקופת כהונתו כראש ממשלה, ביצעה הודו את הניסוי הגרעיני פוקרהן II ב-1998. ואג'פאיי אשר ביקש לשפר את היחסים הדיפלומטיים עם פקיסטן, נסע ללאהור באוטובוס כדי להיפגש עם ראש ממשלת פקיסטן נוואז שריף.
באפריל 1999 משכה אנה דראווידה מונטרה קזגאם הכלל הודית, אחת מהמפלגות התומכות בקואליציה של ואג'פאיי את תמיכתה, גורמת לממשלת ואג'פאיי להפסיד בהצעת אי-אמון 269-270, וואג'פאיי התפטר אך המשיך לכהן כראש ממשלת מעבר.
והוכרז על בחירות שנערכו בספטמבר ואוקטובר 1999.
במהלך ממשלת ואג'פאיי הראשונה פרצה מלחמת קרגיל עם פקיסטן, בה השתלטו כוחות פרו-פקיסטניים וכוחות מוסווים על עמדות צבא הודו בקרחון סיאצ'ן במהלך החורף של 1998-1999, וצבא הודו, לו נודע על כיבושן ב-3 במאי 1999 כבש מחדש את הקרחון במאי עד יולי 1999.
בבחירות זכתה הברית הדמוקרטית הלאומית שבהובלת מפלגת העם ההודית ברוב והקימה ממשלה נוספת שנתמכה על ידי רוב גדול יותר.
בינואר 2004 החליט ואג'פאיי, בעקבות הצלחה המפלגה בבחירות ל, מאדהיה פרדש וצ'האטיסגאר בספטמבר 2003, להקדים את הבחירות, בעצת האסטרטגים של המפלגה, בהם פרמוד מהג'אן, שסברו שהקמת הבחירות תסייע למפלגה לרכוב על הגל.
נשיא הודו עבדול קאלאם נענה לבקשה ב-27 בינואר 2004 והקדים את פיזורו של הלוק סבהה ל-6 בפברואר 2004. בבחירות, שנערכו באפריל ומאי 2004 הובסה המפלגה, ומאנמוהאן סינג הושבע לראש ממשלה ב-19 במאי 2004.
ב-1994 קיבל ואג'פאיי את עיטור הפרלמנטר המצטיין של הודו.