tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
פעם בשנה נעשה משחה חומות עכו ירידה למים מול משטרת עכו ושחייה רגילה ללא טלפיים או חגורת הצלה עד חוף בית הספר.
החדרת הדרך הנכונה לביצוע נעשתה בשילוב של פעולות ובעיקרן תשומת לב והקפדה על הצורה שבה מתבצעות הפעולות.
הדוגמה אישית שולבה בטיפוח גאווה של קדט על עצמו ועל בית הספר.
פניה מכבדת הקדמת המילה 'קדט' ושם המשפחה.
מרבית התלמידים המונח קדט היה חדש.
עד מהרה התברר כי הזכויות בו הן בעיקר עתידיות כאשר יוסמך לקצונה.
החובות לעומת זה החובות קיבלו ביטוי מיידי מול הקדט ניצבו דרישות רבות.
כובע הקצינים - האביזר החשוב ביותר לבנית תדמית התלמידים, כצוערים השואפים למנהיגות ימית.
מנהג חבישת כובע קצינים לצוערים מקובל במרבית מוסדות הכשרת הקצונה בעולם.
חבישת כובע הקצינים החלה עם פתיחת בית הספר הימי בחיפה.
כובע ציפה לבנה מעל מצחיה שחורה ובמרכז הסמל היווה חלק עיקרי במדי בית הספר, נחבש משנת הלימודים השנייה שימש את הקדטים במשך שלוש שנים עד טקס הסיום.
הכובע נחבש כל היום למעט בזמן השיעורים והארוחות.
לחופשות שהיו פעמים בשבוע ולחופשה חודשית.
חבישת הכובע בנתה לנערים הצעירים שפת גוף אסרטיבית מעוררת כבוד.
המצחיה מחייבת להרים את הראש לזקוף את הגב.
כך להביט בעיניים מול אחרים ולהקרין חשיבות עצמית.
בתחילת שנות התשעים בתקופת זאב אלמוג (אברוצקי) נדחתה חבישת כובע הקצינים רק במהלך השנה הרביעית.
קדטים בשלוש השנים הראשונות קיבלו כומתה המשדרת משמעת בעת חבישתה אך בדרך כלל אינה נחבשת.
חבישת כובע הקצינים כיום נעשית בתחומי בית הספר במסדר בוקר ואירועים מיוחדים ואינה נדרשת בחופשות.
הופעת הקדטים נפגמת, אין השפעה על יציבת הגוף והתדמית העצמית נמוכה.
מדים לבנים הקדטים בבית הספר לבשו מדים לבנים כל שבת ואף יצאו כך לחופשות.
המדים הלבנים משכו תשומת לב והקדט ידע שהוא מייצג את בית הספר.
כדי לשמור על המדים נמנעו מלהתחכך בעמודים ועצים והתיישבו רק במקומות נקיים.
המדים הלבנים חייבו התנהגות ראויה, יצרו מודעות עצמית גבוהה והוו פרסום יעיל להרשמת תלמידים חדשים.
בשנות ה-2000 צומצם המנהג של לבישת מדים לבנים, ונשמר רק בטקסים ואירועים מיוחדים.
ההשפעה הטבה על התדמית העצמית והחיצונית נפגמה.
עמידה בזמנים - הקפדה שכל ביצוע יתחיל בדיוק בזמן הנקוב לו.
חזרה מחופשה חודשית יום א' עד שעה 12:00. חזרה מחופשה שבועית עד 22:00. סדר יום מחייב 05:50 השכמה 6:00 התעמלות בוקר המסתיימת ברחיצה בים.
כל ארוחה טקס – נימוסי שולחן: מהיום הראשון בכיתה א' (כיתה ט') הייתה ישיבה במקומות קבועים, מתחילים לאכול יחד ומקפידים על אכילה בסכין ומזלג.
שמירה על שקט מלא, ללא דיבורים והזזת הכיסאות בהרמה בלבד ולא בגרירה רועשת.
נקודות שליליות – המשמעת נתפסה ככלי עיקרי לבניית הדוגמה האישית.
בתקנון נקבעה טבלת עבירות וכמות הנקודות השליליות שיחויב מי שעובר אותן.
שיטת הנקודות השליליות הייתה מקובלת בבתי הספר לקצינים בצי ארצות הברית.
רשימת הקדטים עם הנקודות שנצברו פורסמה כל חודש על לוח המודעות הראשי.
איום מפורש שמי שיעבור 100 נקודות יאלץ לעזוב את בית הספר.
קדט שצבר לחובתו 50 נקודות יוזמנו הוריו לשיחת התרעה עם המנהל על מנת להעמיד אותם על חומרת המצב.
מגורים משותפים המגורים בבית הספר היו צפופים ביותר – 10 בחדר בבניין הישן ואולם שינה כללי בבניין המגורים החדש.
מיטות קומתיים שדרשו סידור אחיד ומתיחה ועברו ביקורת יומית.
ארונות אישיים ללא דלתות ברוחב 60 ס"מ ובסידור אחיד.
אמון מוחלט שקדט לא יגע בדברים של קדט אחר.
חדרי השירותים עם כיסא ודלת נפרדת.
אך המקלחות באולם משותף עם מחיצות חלקיות.
עם הזמן שודרגו המגורים ל-4 בחדר ושירותים ומקלחת צמודים לחדר.
קדטים בתפקיד תרגול ומבחן ניהול עצמי מהמחלקה העליונה קדט בכיר 'משיט' בכיתה ג' 'שליש' כשהמדריך בפיקוח רחוק.
מכיתה ב' קדט תורן כיתתי, מכיתה ג' קדט מחלקתי לכיתה א' קדט משמרת יומי.
תרגילי סדר תרגילי סדר כשלעצמם אינם נחוצים לתפקודו צוות כלי שיט מודרני.
עם זאת הם מהווים חלון ראווה בהרבה בתי ספר ימיים בעולם.
התרגילים נותנים הזדמנות לביצוע משותף והצגה מתואמת.
תרגילי הסדר היוו חלק מתוכנית הלימודים.
הביצוע הקבוצתי שהחל על ידי מדריך מתרגל ועבר קדט היווה פעילות צוותית שהרימה את המורל ויצרה גאוות יחידה.
השולחן כצוות שולחן בחדר האוכל כלל 10 מקומות קבועים ותיפקד כצוות היררכי.
עם קדט מהמחלקה העליונה כאחראי שולחן ושנים שלושה מכל מחזור במקומות קבועים.
בשבוע הראשון למדו החניכים לאכול בנימוסי שולחן אירופים.
הארוחה נעשתה כטקס שכל בית הספר היה מתחיל יחד.
רב חובל אנריקו לוי ידע מניסיונו שהחיים בקרב הימאים אינם גן שושנים.
לעיתים מתפתחות קטטות והקצין הימי אינו יכול להתחמק ואסור לו להפגין פחד.
על כן מריבות תלמידים, גם סתם הוצאת עודף מרץ, הוסדרו בקרב הוגן.
היו קרבות אגרוף בידיים חשופות אחד על אחד בדרך כלל על חוף הים.
עם השתלטות משרד החינוך נעלם המנהג כליל.
בחופש הקיץ הייתה פעילות רבה לקדטים.
מסיימי שנה א' עברו סדרת שדאות צבאית כעין טירונות שהכשירה אותם לשאת נשק רובה צ'כי.
מסיימי כיתות ב' וג' הפליגו במזרח הים התיכון על פריגטות ומשחתות חיל הים.
תרגלו משמרות גשר ומכונה ועסקו בעבודות כאנשי צוות.
מסיימי שנה ד' הפליגו באנית סוחר וביקרו בנמלי צפון אירופה.
הפלגת הסיום של מחזור א' נעשתה בקיץ 1956 על האנייה 'נחשון' של חברת צים.
סגל בית הספר והקדטים במחזור א' מילאו את תפקידי הצוות ואנריקו לוי יצא כרב חובל.
ההפלגה לנמלי מערב אירופה הייתה מעניינת ועברה בהצלחה.
אירוע מלמד במהלך ההפלגה היה שמדריך הימאות אלכס קרני נפל לים ורב החובל סיבב את האניה בתנועה מושלמת וחזר למקום הנפילה.
אלכס קרני יצא מהמים בריא ושלם.
התברר כי נאחז בחבל שנמשך מאחרי האנייה לצורך כביסת בגדי העבודה.
תשומת לב המדריכים קיבלה את ביטויה לא רק בנקודות השליליות.
הביצוע הנכון בסגנון הראוי הוחדרו למנטליות של בני המחזור.
הידיעה כי אין ויתורים מצד המדריכים הופנמה אצל הקדטים.
כאשר כל פעולה נדרשת מבוצעת כמה שיותר מהר עם כמה שפחות תנועות.
קפדנות המורים השפיעה לא מעט על עיצוב אופי הקדטים.
בעת כניסת המורה לכתה קרא הקדט התורן "הקשב" והקדטים נעמדו ושתקו.
המורים דרשו תשובות תוך כדי השיעור ולא היו סלחנים לתשובות מתחמקות.
חלק מהמורים השתמשו בביטויי לעג ובכך הכשירו את הקדטים לעמוד בוויכוח ועימות מול מפקדים.
קבוצת המחזור הייתה שותפה לביקורת ולסיוע כאחד.
נעשתה בעלת חשיבות לבוגרים כמעט כמו משפחתם.
עם השנים נעשתה התייחסות לביקורת ותמיכה בסיסית ראשונית.
מילוי תפקיד עושים מה שצריך בלי שאלות או לבקש רשות.
הבחינות בכל נושאי הלימודים החדירו את ההרגל של הכנה מוקדמת.
תמצות נושאי הבחינה ותרגול שינון חוקי דרך בים ונושאים אחרים.
לידיעתם של הקדטים הובא 'קוד הכבוד' שהיה נהוג אז בבית הספר החקלאי כדורי בהצעה לאמץ אותו בבית הספר.
הקדטים שללו את הרעיון והסבירו שעקרון העזרה לחבר לא מסתיים מפני שיש בחינה.
להם נראה מניעת ההעתקות היא מטלה של המורה.
ליצנים הוסיפו שאם רוצים להיות כמו בית הספר החקלאי כדורי אז בבקשה לייצא אליהם את טבלת הנקודות השליליות.
מבחן התוצאה - סדרת הפעולות ודרך יישומן בתשומת לב מלאה הוכיחו עצמם.
הקדטים נעשו בוגרים שיטתיים בעלי עקרונות.
מחפשים משמעות ורוצים להביא תועלת.
יודעים לשתף פעולה לעשות את מה שצריך בלי הוראה מיוחדת ולהימנע מתנועות מיותרות.
במבט לאחור הובחנה על ידי הבוגרים עצמם מספר מגבלות:
כושר שיחה - הארוחות ללא דיבורים דיכאו את היכולת לנהל שיחת רעים סביב השולחן.
כך הוחמצה ההזדמנות ללמוד ולהתיעץ באופן בלתי פורמלי בין הקדטים המחלקות השונות.
היעדר בנות בבית הספר גרם לעיכוב יכולת התקשור והבנה בין מגדרי בתקופת ההתבגרות.
חוויה מתקנת לאחר שבתקופה מאוחרת הוכנסו בנות בשילוב ראוי.
היעדר הערכה למנהיגות - ההקפדה על המשמעת, שהתבטאה בטבלת הנקודות השליליות, הגדירה היטב מה לא לעשות, אך זכתה להתייחסות שלילית עד לביטולה על ידי שמואל טנקוס.
לוא הייתה טבלת נקודות מחושבת בצורה חיובית מורידה על חטאים אך מוסיפה על מילוי תפקיד מוצלח היה ניתן לתת תמריץ לביצועי מנהיגות.
כהערכה חיובית היה ניתן להמשיך לקיים מסגרת הקפדה תומכת.
יראת כבוד - ההקפדה על המדרג וההיררכיה היו קצת מוגזמים ויצרו אצל הקדטים יראת כבוד מוחלטת בפני סמכות.
יראה זו גרמה לקשיים כאשר נתקלו בסמכותיות שלילית.
מיון מתמשך - הנהלת בית הספר ראתה לפניה את המטרה של בניית קצין משמרת ים כתובענית במיוחד.
כל מי שלא ניתן יהיה לסמוך עליו שיעשה את הדבר נכון כאשר יישאר לבד על הגשר בלילה חשוך או בחדר המכונות לא יסיים את בית הספר.
המדיניות הייתה לשמור על הכלל ולא לאפשר שיגיעו לתפקיד אנשים לא ראויים.
המיון המתמשך הוצאו תלמידים רבים שלא עמדו ברמה הנדרשת.
במשך ארבע השנים בבית הספר הצטמצם כל מחזור לכחמישים אחוז.
הצרכים בחיל הים גדלו והסגל בהנהלתו של אנריקו לוי לא אבה לרדת באיכות.
על רקע זה נאלץ לוי לסיים את תפקידו.
השפעתו נכרת במחזורים י"א, י"ב של בית הספר הימי ומחזורים א'-ז' של בית הספר לקציני ים.
כאשר עבר בית הספר לעכו ניצל את בנין הרכבת הישן למשרדי הנהלה ומגורים.
בתקופתו של אנריקו לוי נעשתה עבודת בנייה רבה בנין הוראה מגורים ספריה והרחבת חדר האוכל.
מאוחר יותר בתקופתו של אלמוג הוקמו מבנים נוספים ייעודיים למגורים ומועדוני קדטים.
אלמוג קרא להם בשמות של הצוללות בהן שירת רהב ובנין דולפין.
שמואל טנקוס לימד בבית הספר משנת הקמתו.
גם בשנות שירותו בחיל הים לא ניתק את הקשר עם בית הספר והמשיך ללמד בו ניווט פעמיים בשבוע.
כשהתמנה למפקד חיל הים הפסיק את עבודתו החינוכית.
ב-1960, עם סיום כהונתו כמפקד חיל הים, חזר שמואל טנקוס אל בית הספר לקציני-ים, הפעם כמנהלו.
כסיוע לשמואל טנקוס המשיך סא"ל מיל יהודה קלאוז כמפקד הקדטים עד שהוחלף בשנת 1964 על ידי סא"ל שמשון עדן ואחריו לרס"ן יעקב ניצן.
את הניהול האדמיניסטרטיבי המשיך סא"ל דימ' יעקב יפה שהוחלף על ידי גב' שושנה ספקטור.
כמנהל ההוראה שימש אברהם דוד ואחריו אברהם בן דוד שהוחלף על ידי ד"ר מאיר שש.
נימוסי שולחן – בשנת 1969 ניתנה הרצאה של חנה בבלי בפני כל בית הספר בחדר האוכל בנושא נימוסי שולחן ונימוסים בכלל.
אחר כך זה לא נמשך.
בשנת תש"ל בוטלה הישיבה בחדר האוכל בסדר קבוע בשולחן.
השולחנות בני שישה מקומות לקדטים מאותה מחלקה.
השכמה – המשמעת הנוקשה שזכתה לבקורת חיצונית התעדנה.
בשנים הראשונות לתפקידו היה טנקוס מאוכזב מכמות הבוגרים הממשיכים בתחום הים - פחות ממחצית.
על מנת להביא לבית הספר תלמידים הרואים עתידם בים הנהיג בשנת 1962 דרישה להתחייבות.
ההורים נדרשו להפקיד שטר ביטחון בסך 3,000 ל"י שהתלמיד לאחר השירות הצבאי ישרת בחיל הים או בצי הסוחר לתקופה של שלוש שנים לפחות.
המהלך זכה לבקורת ולאחר מספר שנים בוטל.
שמואל טנקוס פרש מן הניהול ב-1970, אך זמן לא רב אחר כך נבחר ליו"ר מועצת המנהלים.
טנקוס המשיך ללמד בבית הספר בהתנדבות אחרי פרישתו, מתוך אהבתו למקצוע, עד 1996. גם לאחר שנתו ה-80 הצטרף מדי פעם להפלגות בספינות בית הספר.
השפעתו של שמואל טנקוס כמנהל נכרת על מחזורים ו'-ט"ז של בית הספר.
שמואל טנקוס המשיך את נוהלי קבלת האורחים שהושרשו בבית הספר אך תדירות הביקורים פחתה.
בשנת 1970 הציע שמואל טנקוס לסא"ל דימ' דוד מימון (רב חובל), איש הפלי"ם, ומפקד השייטת הגדולה בעברו, להחליפו כמנהל בית הספר לקציני ים בעכו.
במהלך שלוש השנים בהן ניהל דוד את בית הספר, פתח מסלול לימודי שנה חמישית לדרגת "טכנאי", גייס מורים מקרב בוגרי בית הספר, שהמשיכו את הכשרתם באוניברסיטאות השונות, הביא מדענים מרפא"ל הסמוכה, להוראה חלקית.
נבנתה מעבדה לאוטומציה, והוכנסו לימודי אוטומציה ומחשבים לתוכניות הלימודים של בית הספר.
מימון הסביר את כוונתו במועצת המנהלים: עם זאת דרכו של מימון בבית הספר לא האריכה ימים.
לאחר עימותים בין הסגל למנהל שסבבו על שאלות ארגוניות ופרסונליות התפטר מימון ומסר את תפקידו לסא"ל זאב אלמוג (אברוצקי).
השפעתו של דוד מימון ניכרת במחזורים ט"ו-י"ז של בית הספר.
מימון ביטל את שיטת הנקודות השליליות.
ודחה את חבישת כובע הקצינים ממחלקה ב' למחלקה ד'.
לשינויים אלה שלא שונו יש השפעה קשה על צורת ההופעה וההתייחסות לתלמידי בית הספר.
בשנת 1973 מונה סא"ל (מיל') זאב אלמוג (אברוצקי) מפקד מבצעי מחיל הים בעבר למנהל בית הספר.
אלמוג התמיד בתפקיד במשך 23 שנים, עד שנת 1996. השפעתו של אלמוג נכרת במחזורים י"ח-מ"ב של בית הספר.
סיסמת בית הספר בתקופתו של אלמוג הייתה
כסיוע לאלמוג שימשו קצינים מחיל הים, בדרגת סגן-אלוף, כמפקדי קדטים.
לתקופה של כשנתיים: בני בשן, צבי רוטשטיין, חיים רז, אמנון סופר, אלי רגב היה מפקד הקדטים בין השנים אוגוסט 1987 ליולי 1990. ארנון אורי ועמרם חיימי.
מנהל ההוראה היה יצחק מזרחי שהוחלף על ידי אילנה יניב.
הניהול האדמיניסטרטיבי נעשה על ידי אריה וצלר, בוגר מחזור ט'.
אלמוג ניהל את בית הספר בתקופה בה ידעה מערכת החינוך בארץ שינויים רבים והכניס בו חידושים בהתאם לצרכים באותה עת.
במטרה לשמור על מספר הקדטים הלומדים ומסיימים מחד, ולא לוותר על הרמה מאידך, נוספו תחילה מקצועות מתקדמים כמחשבים, אוטומציה.
בשנת הלימודים תש"ם 1980 נפתחה מגמת אלקטרוניקה שהצטרפה למגמות השיט והמכונאות ימית.
מגמת מכונה – בתחילת שנות השמונים הייתה פריחה של מגמת מכונה.
הביאו ציוד מאנגליה, שיפצו והרחיבו את בית המלאכה.
מי שעמד מאחורי כל זה: זאב אלמוג, מ/ר קלמן מאור מרכז המגמה ומ/ר חיים גוראל המפקח הימי במשרד החינוך.
בתחילת שנות האלפיים החלו מצמצמים את שעות בתי המלאכה מ-8 ל-6 ואחר כך מ-6 ל-4. אז גם הפסיקו את בית המלאכה לאליפים.
המכללה הטכנית בכיתות י"ג וי"ד אשר הוקמה בתקופת דוד מימון קיבלה הכרה הקנתה דיפלומות של טכנאי והנדסאי במגמות המכונה והאלקטרוניקה.
מגמת השיט התאימה את תוכנית הלימודים שלה לדרישות טכנאי תעשייה וניהול בנוסף ללימודי הים.
קליטה לכתה ב – כאשר מערכת החינוך בארץ עברה רפורמה למבנה של חינוך יסודי שש שנתי ותיכוני שש שנתי התאים אלמוג את בית הספר לשינוי כך שהחל לקלוט לא רק בוגרי כיתות ח' אלא גם את מסיימי חטיבת הביניים ט'.
החלטה שהעלתה את מספר הנרשמים לבית הספר.
הנרשמים לכיתה ב' קיבלו את הכינוי "ב'אליפים" והם עוברים קורס הסתגלות של חודש ימים לפני תחילת הלימודים כדי לרכוש את תפישת העולם של הקדטים.קליטת עליה – באותה עת הגיעו לישראל שני גלי עלייה מברית המועצות וממדינות חבר העמים.
הגל הראשון חל בשנות השבעים והשני המסיבי יותר – בשנות התשעים.
תחת שרביטו של אלמוג נערך המוסד לקלוט את הנערים העולים באמצעות הקמת כיתות אולפן, שיעורי עזר וקדטים חונכים מכיתות בוגרות.
הנפל בין הקדטים מעליות שונות היה דומה ובהמשך הגיעו לא מעט מילדי העולים להישגים כמצטייני-על בבית הספר ומגשימי הקצונה כבוגרים.מינוי מנהלת הוראה – צעד נוסף שעשה אלמוג במינויה של אישה אילנה יניב למנהלת ההוראה של בית הספר, אשר גם הוא נחשב אז למהפכני בקציני-ים.
צעד מהפכני ששינה את צביונו של בית הספר היה קבלת בנות ללימודים.
במהלך שנת 1987 קיבל אלמוג את פנייתה של תלמידה מנהריה, מיכל (מיקי) פורת שדרשה להתקבל לבית הספר והודיעה שהיא מוכנה להיאבק על כך.
משנת הלימודים הבאה מחזור ל"ו נפתחה ההרשמה גם לבנות.
השתתפו 6 בנות שהתחילו וסיימו.
אחוז הבנות הלומדות בבית הספר כ-20–30 בכל מחזור.
הצעד שובר המוסכמות הזה, שהחל עם קבלתן של שמונה בנות למעוז הגברי, זכה להצלחה מספרית וגם לא מעט ביקורת.
עקב המדיניות שנקט אלמוג ואשר עיקריה היו שוויון בין הבנים לבנות בכל החובות והזכויות.
הקדטיות התמודדו עם הקשיים ונעשו בוגרות מוצלחות.
מרביתן שירתו בחיל הים וחלקן בצי הסוחר.
עדי אלעזרי שלמדה במחזור ל"ח הגיעה לתפקיד קצינה ראשונה ותהילה שיף בוגרת אותו מחזור הגיעה לתפקיד קצינת מכונה ראשונה.
בתקופת אלמוג נערכו ביקורי שרים ואורחים מכובדים בבית הספר.
מתכונת הביקורים נעשתה פחות ראוותנית.
מנהל בית הספר קיבל את האורחים/ קוימו טקסי משמר כבוד מקובלים
בין האורחים החשובים היו נשיא המדינה חיים הרצוג, שרי התחבורה עזר ויצמן ומשה קצב
מיד לאחר הקמת בית הספר נתרמה אניית מפרשים תלת תרנית 'קאפ פילאר' על ידי ד"ר זליגמן נדבן יהודי מבריטניה.
ב-1 בספטמבר 1939 פרצה מלחמת העולם השנייה והכנות להשטה בוטלו והאנייה לא הגיעה.
כלי שיט גדולים יותר של בית הספר היו "ארלוזורוב", ספינת האימונים של הפועל חיפה, ו"פיניצה" ממועדון שיט כרמל.
הספינה ולדורה עד פסח 1950 נזקקה למבדוק והוחלט למוכרה.
14 בעברה אח"י הפורצים נמסרה לבית הספר.
הספינה שהייתה עשויה מעץ החזיקה תקופה קצרה ונגרטה.
אלמוג פתח את מחלקת השיט לפעילותם של התלמידים בשעות אחר הצהריים ודאג למצוא לבית הספר גם כלי שיט גדולים יותר בהם יוכלו התלמידים להפליג לאורך חופי הארץ ולאיים הסמוכים לה.
נמצא נדבן מבולטימור שתרם לבית הספר יאכטה מנועית בשם "פולונייז".
הקדטים ערכו עימה הפלגות בקבוצות קטנות.
כשזו לא ענתה עוד על הצרכים נמכרה.
ב-1979 נתרמה על ידי הנס קאהן, בעל חברת ספנות "ג'מבו שיפינג" מהולנד, אניית חופים קטנה.
לבית הספר הייתה זו אוניית אימונים מתאימה ושמה הוסב ל"רב-חובל זאב הים".
האניה שימשה להפלגות אימונים לתלמידי בתי הספר הימיים בנמלי הים התיכון.
הוצאות תחזוקתה הלכו וגדלו ובשנת 1990 נמכרה הוחלט למכרה על אף שמילאה תפקידה היטב במאות הפלגות אימונים.
במקומה נרכשה ב-1990 ספינת אימון דו-מנועית מבריטניה שנקראה באותו שם "זאב הים" והיא שימשה את בית הספר עד 1997.
זאב אלמוג החליט על בניית שתי ספינות מפרש בחצר בית הספר על ידי הסגל.
בליווי ותרומה של האנס קאהן.
הספינה הראשונה הושקה ב-10 במאי 1990 ונקראה "עתיד" על-שם חברה לשירות ימי עתיד, חלוצת האוניות בחידוש הימאות העברית.
הספינה השנייה הושקה במאי 1993 ונקראת "ארי הים" כשם הספינה בה יצאו כ"ג יורדי הסירה לדרכם ממנה לא שבו.
ספינות אלה, "עתיד" ו"ארי הים", פעילות ועומדות לשירות לימודי הימאות עד היום.
הן מהוות כלי לא רק לתרגול מעשי של הלימוד התאורטי בכיתות אלא גם להתנסות במשמרות הים ולהקניית ערכים כעבודה בצוות ואחריות הדדית, שאותם ראה אלמוג כמטרות החינוך הימי.
במקביל, עודד אלמוג את התלמידים להשתתף בכל המשטים הימיים שהתקיימו בארץ, ואלה נערכו על ידי סירות בית הספר.
בטקס סיום שנת הלימודים תשנ"ו 20 ביוני 1996 פרש זאב אלמוג (אברוצקי) מתפקידו ובמקומו מונה סא"ל (מיל') אלי רגב למנהל בית הספר.
רגב שימש בתפקיד המנהל במשך כ-20 שנות לימוד, עד סוף שנת הלימודים תשע"ו.
השפעתו של אלי רגב נכרת במחזורים מ"א - ס"ב של בית הספר.
רגב נדרש והצליח להקטין את ממדי הנשירה ולהגדיל את מספר הזכאים לתעודות בגרות.
מיד עם כניסתו של רגב לתפקיד קרה משבר מערכתי תקציבי שנדרש לטפל בהו.
העובדה ששימש כמפקד קדטים בשנים 1984 עזרה לו להתמודד עם המשבר.
עוד טרם כניסתו לניהול הוחלט על ידי משרד החינוך בשני נושאים:
להגדיל את מספר מגמות הלימוד על ידי פיתוח תוכניות לימודים במדעי הים.
החלטה משמעותית להעביר את בתי הספר הימיים הפנימייתים לפיקוח ומודרכות של המינהל לחינוך התיישבותי.
במקביל, וללא התרעה מראש, ביטל משרד הביטחון את חלקו בתקצוב בית הספר, דבר שיצר פער של 4.5 מיליון שקל בתקציב של כ-23 מיליון שקל שנתי.
אם בעבר חושב תקציב של קציני ים ישירות ממשרד החינוך לפי צורכי בית הספר, התקצוב החדש נעשה לפי קריטריון של מספר תלמידים.
למעבר לפיקוח ומודרכות של המינהל לחנוך התיישבותי והקיצוץ התקציבי שחל היו משמעויות כבדות בהתארגנות לשנת הלימודים תשנ"ז 1996/1997. המנהל חדש רגב נדרש לבצע שינוי מבני וארגוני רחב.
במהלך חופשת הקיץ, ובחופשת הסוכות ביצע, המנהל עם הצוות החינוכי והמינהלי, "צוותי דיון וחשיבה", לבחינה והגדרה מחודשת של מטרות ויעדי בית הספר.
החשיבה נערכה בליווי ייעוץ ארגוני של מכון "זיו" בראשותה של הגב' ורדה זיו.
בינואר 1997 הוצגו תפוקות צוותי הדיון והחשיבה למועצת המנהלים בראשותו של האלוף במיל שמואל טנקוס.
מטרות ויעדי בית הספר הוגדרו מחדש באישור מועצת המנהלים.עיקרי השינויים שנעשו בעקבות הקיצוץ התקציבי והמעבר תחת כנפי המנהל לחינוך התיישבותי היו:
קריטריונים – יישום הנהלים הנהוגים במינהל לחינוך התיישבותי - תקני כח אדם בפנימייה, במינהלה.
תקצוב לפי הנהוג במינהל של החניכים בפנימייה לפי רמה סוציואקונומית.
*קליטת תלמידים חדשים במינהל לחנוך התיישבותי בתאום עם בית הספר אך לא עצמאיים יותר.
פיקוח על ידי מספר רב של מפקחים ייעודיים לכל התחומים: פנימייה, מטבח, הוראה ולא על ידי מפקח אחד בלבד על כל בית הספר כמו קודם.
ספיגת הקיצוץ והתיישרות לפי התקציב המקוצץ בכל התחומים.
בשנה הראשונה קבל בית הספר מענק איזון בגובה 1.5 מיליון ₪ לסיוע עקב הקיצוץ התקציבי של 4.5 מיליון ₪ ממשרד החינוך.
תקציבי פיתוח מיוחדים לטובת בניני המגורים הישנים.
מה שאיפשר שיפוץ כל הפנימיות ובניית פנימייה חדשה בשם "רהב".
צמצום ההדחות - קריטריונים נוקשים של המינהל, כנגד הדחת תלמידים, במהלך שנת הלימודים וגם בסיומה.
לפני כן הייתה למנהל בית הספר יד חופשית בנושא.
כסיוע לרגב שימשו דורון שמואלי ואחריו יוחאי פלצור ויצחק בן שושן כמפקדי קדטים ומורדכי אדרי.
מנהלת ההוראה הייתה אילנה יניב שהמשיכה בתפקידה עד שהוחלפה על ידי אסתר רייכלסון.
שמסרה את התפקיד בשנת 2012 ליוחאי פלצור שהעביר בשנת 2013 לזאב רביץ.
הניהול האדמיניסטרטיבי נעשה על ידי משה שגב עד שנת 2009 שאז מונתה גבי יעל באן.
ראובן וגנר מחזור ט' נעשה הקנין ואיש האפסנאות.
רגב מימש את ההחלטה להוספת מגמת לימודים "מדעי הים" המחשבה הייתה למשוך תלמידים על ידי הקמת מגמה שאינה שייכת למסלול הטכנולוגי וללא זיקה לצי הסוחר ולחיל הים.
המגמה אושרה בהחברה לחינות ימי לאחר התלבטות לדברי שמואל טנקוס הלימודים למגמה החדשה החלו בשנת הלימודים תש"ס במחזור מ"ז.
בשנת 2014 נסגרה מגמת השיט.
בוגרי מגמת 'מדעי הים' המשיכו לקבל שיעורי שיט מעשי ואף עברו קורס צלילה.
ההנחה הייתה שמי שיגיע לקורס חובלים יקבל את הכשרתו שם ולצי הסוחר יקבל הכשרה במכון להכשרה ימית.
פעילות השחייה בים הייתה מרכיב חשוב בהכשרת הקדטים ונמשכה מאז התבססות בית הספר בעכו.
תנאי הים במפרץ מאפשרים שחייה במרבית מצבי מזג האוויר.
כאשר הוגדרו חופי רחצה מוכרים לא הוזכר חוף בית הספר.
הגדרה כחוף מוכרז חייבה צוות מצילים מוסמכים ופתיחת החוף לקהל הרחב.
רגב הורה על הפסקת השחייה בים וגם המשחה השנתי סביב חומות עכו פסק.הקניית ערכים – נעשתה פעילות ענפה בחינוך לערכים, טיפוח מנהיגות, טיפוח מחויבות אישית, תרומה לקהילה והתנדבות, פרויקט "קהילה הוגנת", ודגש על ניהול עצמי.שיפור תנאי מגורים – נחנך בנין פנימייה חדש.
החדרים כללו 4 קדטים לחדר.
המיטות בשתי קומות, שהיו צרות ומברזל, הוצאו ובמקומן מיטות עץ רחבות.
הותקנו מזגנים לחדרי הלימוד והמגורים.
מקלחת ושירותים צמודים לכל חדר.
ביטאון – פעמיים בשנה הוצא ביטאון של בית הספר 'קשר ימי' לתפוצת הקדטים והוריהם.
גיליון מס' 1 תשנ"ז-1997.חדר האוכל – בשנת 2003 עבר חדר האוכל לשיטת ההגשה העצמית.
מגוון המזון השתפר אין דרישה לנימוסי שולחן והרעש בחדר אוכל גבוה.הפנימיה כבית – רגב הוסיף לסגל בית הספר 'אמהות בית' ועובדים סוציאליים.
מתוך כוונה להעמיד את הפרט במוקד התהליך החינוכי.קדטים במשך השנים המונח "קדט" נשאר בשמות בעלי התפקידים.
בית הספר התייחס למתחנכים בו כ"תלמידים" ובשיחות פנימיות בסגל ובין התלמידים עצמם כ"ילדים".
בהתייחסות זאת הייתה משמעות לרמת ההקפדה.
בית הספר נעשה משנה לשנה .מבני בית הספר במהלך התקופה שופצו מבני הפנימייה, המטבח, חדר האוכל ונבנתה פנימיית "רהב" הפנימייה היחידה שנבנתה כחדשה ב-30 השנים האחרונות.
הוא התעקש לא להוריד את רמת המועמדים המתקבלים לבית הספר.
ולכן לא בכל השנים הפנימייה הייתה מאוכלסת במלואה דבר שפוגע בתקציב.
על רקע זה היה מתח "איכות מול כמות" עם החברה לחינוך ימי שרצתה פנימייה מלאה וכך גם התקציב.
פרסים לבית הספר פרס החינוך הארצי – בשנת 2002 זכה בית הספר בניהולו של אלי רגב בפרס החינוך הארצי.
הישגי בית הספר בזכאות לבגרות ובשיתוף יוצאי כל העדות והמגזרים בחינוך.
אלי רגב קיבל את התעודה מהנשיא משה קצב בנוכחות קבוצת מורים מדריכים וקדטים מבית הספר.פרס יד ושם – בית הספר הבין-לאומי להוראת השואה ביד ושם מביע את הערכתו למפעלים חינוכיים בנושא השואה בהענקת פרסים.
ההפלגה לסלוניקי של מחלקה ג' ארכה תשעה ימי הפלגה לכל כיוון ושהות של שלושה ימים בעיר הנמל הציורית – היה שיאו של פרויקט ייחודי ששילב את לימודי הימאות עם לימוד שואת יהודי אירופה.
על התוכנית הייחודית, אופן ביצועה והשפעותיה קיבל בית הספר לקציני ים בעכו פרס על תוכנית חינוכית בהוראת השואה.
לאחר שמשרד החינוך צמצם את מגמות החינוך הטכנולוגי בסוף שנות ה-90, בתחילת שנות האלפיים החליט חיל הים שהמסיימים בכתות י"ד הנדסאים, מכונאים ואלקטרונאים, נחוצים לו.
חיל הים קבע מספר בתי ספר במדינה המתאימים לצרכיו ו"קציני ים עכו" הצטרף.
המשמעות הייתה ליווי הפרויקט על ידי קצינים אקדמאים מחיל הים.
מאז, תלמיד המעוניין ומתאים להצטרף לפרויקט מקבל 80% מימון של שכר הלימוד ותמורת זאת, מתחייב לשנה וחצי שרות קבע בחיל הים.
פעילות שיט שיט חופים - רגב ראה חשיבות רבה בהכשרת הקדטים בשיט מעשי בסירות וספינות.
קדטי בית הספר הוכשרו לרמה של משיטי סירות מפרש.
רגב חידש את מערך סירות בית הספר.
קדטים לקחו חלק בהשתתפות פעילה במרב השיוטים: משט דקר, אח"י אילת, שיוט פלצור, שיוט קורקין במכמורת ושיוט מוסלי ממרינת הקישון.ספינות בית הספר - נקבע תקן לקיום הפלגות ארוכות לכל קדט בשנה א'- הפלגה בת יום אחד.
בשנה ב' - הפלגת חופי ישראל בת 3 יממות.
בשנה ג' הפלגה 5–8 יממות לקפריסין או רודוס.
העוברים השלמת משיטי יאכטות יפליגו בשנה ד' 8–10 יממות לרודוס..
כך כל שנה נעשו הפלגות ארוכות בספינות בית הספר.
הישג מיוחד היה בשנת 2008 שמחזור נ"ד הפליגו בספינות לסלוניקי.
על פרויקט "סלוניקי 2008." קיבל בית הספר פרס מיד ושם.
רגב התעקש על החזקת 2 ספינות האימונים 'עתיד' ו'ארי הים'.
לדעתו יש להחזיק 2 ספינות לטובת ההכשרה הימית ושמירת רמת הבטיחות בהפלגות ארוכות עם תלמידים.
מנגד עמדה דרישת החברה לחינוך להסתפק בספינה אחת בלבד.
עד תום שירותו הצליח להחזיק בשתי הספינות.הגברת המודעות לים - בשנת 2010 פתח בית הספר תוכנית שנקראה "הגברת המודעות והפעילות הימית" שהוצגה בפני מועצת המנהלים וקבלה את אישורה.
התוכנית משלבת את הנושא של המוטיבציה לשרת בים בצי הסוחר או בחיל הים ביחד עם פעילות ימית במהלך יום הלימודים של מחלקות א' וב', מחלקה ג' מדעי הים ואלקטרוניקה ומחלקה ד' מדעי הים - המשמעות הייתה תוספת שעות לימוד פורמליות למערכת לימודים לחוצה מאוד.
בנוסף, הוגברה הפעילות הימית בשעות אחר הצהרים, במהלך השבוע, לכל המעוניינים להפליג בסירות מפרש.
כך גם בסופי שבוע פעילים מתקיימת פעילות ימית מחלקתית.חוסר תשתית עם כל המודעות לשיט בית ספר נשאר בחוסר תשתית להעגנת סירות.
שיעור שיט מעשי מתחיל בסחיבה פיזית של הסירה על עגלה לתוך המים.
הדבר מחייב הרטבה של מחצית הגוף התחתון.
ואחר כך כל מהלך השיט ברוח ובקור.
אין מודעות לנושא ההיפותרמיה האויב הגדול של הימאי.
לעומת זאת במבואות ים ובקציני-ים אורט אשדוד הסירות נמצאות בעגינה לא צריך לדחוף ולא להרטב, לכן גם הישגי השיט רבים יותר.
בתקופתו של רגב פחת העניין בבית הספר.
אורחים חשובים הגיעו לעיתים נדירות.
קבלת האורחים נעשתה על ידי הסגל כמעט ללא מעורבות של הקדטים.
מפקד חיל הים הגיע פעם אחת בכל תקופת המשמרת שלו.
עמרם מצנע בהיותו יו"ר ועדת החינוך ביקר בבית הספר והזמין את הסגל לביקור בכנסת.
בשנות ה-90 המוקדמות הסיקו בחברה לחינוך ימי, שעל מנת לעמוד בדרישות ההסמכה לצי הסוחר, יש להוסיף למגמת שייט כתה י"ג.
עם זאת, עקב מיעוט נרשמים, הוחלט שתלמידי המגמה מ"קציני ים עכו" ובית הספר "מבואות ים" ילמדו יחדיו את כתה י"ג.
מספר התלמידים המשותף יהיה כ-15 ואז הפעלת הכתה תהיה כלכלית.
בית ספר "מבואות ים" סגר את מגמת השייט באמצע שנות ה-90 ומספר התלמידים קטן לכדי 5–7 תלמידים.
מבחינה תקציבית נעשתה הפעלת הכתה גרעונית מאוד.
נושאים שגרמו לקדטים חוסר רצון להמשיך במגמה היו מבחני ההסמכה שנכתבו על ידי משרד התחבורה והיו מאוד נוקשים.
לא היו שאלות בחירה והמקצועות הנדרשים, כגון ניווט אסטרונומי, היו קשים.
בוגרי המגמה לא קבלו "בונוסים" בהרשמה לאוניברסיטה או לטכניון.
מגמת השייט בקציני ים עכו נסגרה בשנת 2016. מחזור נ"ו היה המחזור האחרון בו למדו תלמידים במגמה.
סגירת המגמה נבעה מכך שהיה מספר קטן מאוד של קדטים שרצו ללמוד בה, לאחר שהתלמידים הגיעו למסקנה כי בצי הסוחר הישראלי אין כמעט אוניות ובקורס חובלים אין שום עדיפות לבוגרי בית הספר.
בשנת הלימודים תש"פ פתח בית הספר מחדש את מגמת שייט בתוכנית משולבת עם רשות הספנות המכון להכשרה ימית ונמל אשדוד.
לימודים של חמש שנים ממחלקה י' עד י"ד.
בוגרי המגמה יוסמכו כמשיטי כלי שיט עד 500 טון.
מסורת קציני יםדגל – ב-31 בינואר 1939 בישיבת ועד הנאמנים העלה ד"ר ברדין את הנושא שכמו באונייה יש צורך להניף כל בוקר על תורן בית הספר את הדגל הימי הארצישראלי ודגל המייחד את בית הספר הימי ויש לקבוע את צורתו.
ב-29 במאי 1939 הציג את הצעתו עוגן לבן על רקע כחול.
חבר הוועד אבא חושי הציע להוסיף בפינות את שבעת הכוכבים של הרצל.
לאחר דיונים התקבלה הצעתו של ד"ר נפתלי וידרא .
ההצעה נתקבלה והועברה למימוש על ידי קומנדר מילר בנסיעתו לאנגליה.
מלחמת העולם השנייה פרצה מילר נשאר באנגליה.
הדגל יוצר בארץ ישראל ונמסר בטקס רשמי על ידי מנהל הנמל מר רוג'רס לקדט-קפיטן והונף חגיגית אל על.
מאז ועד סיום המנדט הבריטי הונפו על התורן שלושה דגלים דגל הימי הארצישראלי דגל בית הספר הימי ודגל הקוד היומי.
לאחר קום המדינה נפסק השימוש בדגל הימי הארצישראלי.
ומדי בוקר הונפו דגל בית הספר ודגל הקוד.דגל הכבוד – בשנת 1955 שלחה משפחת רב חובל אנריקו לוי דגל כבוד שנרקם בידם ומומן על ידי הקהילה היהודית בטריאסט.
מאז הוא מוצב במשרד המנהל.
בטקס הסיום שנת הלימודים עובר למשמרת מהמחלקה המסיימת למחלקה באה אחריה.תורן בית הספר – בעת הקמת בית הספר בשנת 1939 הוקם התורן.
ועליו הונפו מדי בוקר שלושה דגלים: דגל הלאום, הדגל הימי הארצישראלי ודגל הקוד שהוחלף מדי יום.
התורן הועבר עם בית הספר לעכו וניצב במקום כבוד בחזית מגרש המסדרים.
התורן נושא דרך קבע את דגל בית הספר במעלן קדמי.
כיום, מונף דגל המדינה בראש התורן בחגים ואירועים מיוחדים.
בפינה הימנית של הצלב נישא דגל מקוד הדגלים הבינלאומי שהוחלף מדי יום.
טבלת הדגלים פורסמה דרך קבע בלוח המודעות וניתן היה לשנן את המובן של אותו דגל.
בפינה השמאלית של הצלב היה מועלה דגל הכבוד של אורח המבקר בבית הספר.
השימוש בדגלי בקוד הבינלאומי בכלי שיט ממשיך להתקיים אך המנהג להניף דגל קוד יומי על תורן בית הספר פסק.
ביזמת המדריך אלי דדון נצבעו עמודי המסדרון המובילים לחדר האוכל בדגלי הקו.הפעמון – בתקופת אניות שימש פעמון האנייה להעברת הודעות לצוות.
פעמון בית הספר היה צמוד לתורן והועבר לחזית בנין הרכבת, שימש לסימון השעות וקריאה למסדר ותחילת הלימודים.
הקדטים בתורנות רכשו מיומנות בצורת הצלצול.
אם הזמן הוחלף בפעמון חשמלי המופעל על ידי שעון מתוכנת.
הפעמון קיבל עמדת כבוד למזכרת בגן בית הספר.קדט – תלמידי בית הספר מאז היווסדו כבית הספר הימי נקראו "קדטים" מושג הלקוח מצי הסוחר ומציין אדם הלומד ומכשיר את עצמו להיות קצין ים.
המושג נהוג במרבית האקדמיות הימיות בעולם.
המונח היה רלוונטי גם בתקופות מאוחרות.
בתקופת אלי רגב נעשה שימוש במושג "תלמידים" שעם הזמן שונה ל"ילדים".
בתקופה הנוכחית חוזר לשימוש המושג 'קדט' כמותג איכות של בית הספר.סמל – נגזר מתוך הדגל כלל את העוגן ושבעת הכוכבים.
נוסף תחתיו הכיתוב מאוחר יותר נוספה המילה עכו.
בשנת 1968 לציון זכרם של כ"ג יורדי הסירה נוסף שמם לבית הספר.
גרמה להוספת הכיתוב בשורה העליונה.תקנון בית הספר קבוע במשך השנים הוא עמוד התווך החינוכי.
כולל את חובות הקדטים והתנהלות בית הספר, כללי עליה מכיתה לכיתה, פעילות מועצת הקדטים, וכללי מחויבות אישית.
בניית כשירות הקדטים לקראת מילוי תפקידים בבית הספר.
תג הכובע שנקבע עם הקמתו בשנת 1938, כולל עוגן ומעליו מגן דוד מוקף בעלים.
תג הכובע היה בתוקף עד שנת 1954. כחלק מתהליך שדרוג בית הספר והגדרתו כבית ספר לקציני ים, יחד עם המעבר לעכו נוצר תג-כובע חדש ובו עוגן עם מגן דוד קטן מוקף בזר עלי דפנה דק.
בשנת 1974 החליט מנהל בית הספר זאב אלמוג (אברוצקי) לשנות את תג הכובע מסגרת עלים רחבה יותר סמל זה נשאר בתוקף כיום.
הקדט גיורא בר מגמת שיט מחזור י"ב חיבר בשנת 1966 את השיר "ברית קציני ים" שנעשה להמנון בית הספר.
את הלחן חיבר המדריך החינוכי דב יונגפר.
ההמנון מושר בפי הקדטים והבוגרים בכנסים ומפגשים.
הטקס מהווה חלק חשוב במהלך החדרת מרכיב השיטתיות למנהיגות הימית.
לכל אירוע יש את צורת הביטוי האחידה והחוזרת על עצמה.
מטרת הטקסיות לתת חשיבות לדברים ולהחדיר את ההכרה שדרך הביצוע חשובה ולא רק התוצאה.
טקס החניכה התחלת הלימודים בבית הספר אופיינה בשנים הראשונות בטקס אלים בו היו הקדטים ממחלקה ג' גוזזים את שערות ראשם של ה'אליפים' - התלמידים החדשים לכתה אלף.
למחרת היו עוברים אצל ספר בבית הספר ומשלימים קרחת.
הטקס שהיה מלווה באלימות היה נהוג כל תקופתו של אנריקו לוי ושמואל טנקוס דרש לשנותו עד שהפסיק בשנת 1962 הפסיק אותו כליל.
תלמידי כיתה ד' הביעו את מחאתם בהקמת מצבה
טקס יום הזיכרון לחיילי צה"ל ונפגעי פעולות האיבה שהוא אירוע מאוד משמעותי.על מגרש המסדרים.
טקס לזכר הצוללת דקר – נערך בסיום משט מפרשיות, סמוך לתאריך גילוי מיקום טביעת הצוללת.
טקס השבעה לצה"ל – השנה החמשית של בית הספר הייתה אמורה להיעשות לאחר החיול לצה"ל.
נוצרה הזדמנות לקיים טקס השבעה מסודר בבית הספר.
המבצעים היו המחזור המתגייס והקהל היה שאר הקדטים אשר גם השתתפו בו.
טקס הסיום הוא האירוע המסיים את שנת הלימודים וחגיגה למחזור המסיים 4 שנות לימוד.
האירוע נקבע מראשית השנה בעשור האחרון התקיים בתאריך קבוע של 20 ביוני.
לטקס מוזמנים משפחות המחזור המסיים.
מנהל בית הספר אלי רגב הזמין באמצעות עמותת הבוגרים את כל בוגרי בית הספר.
בוגרים רבים מופיעים לטקס גם ממרחקים.
אורח הכבוד בטקס הוזמן מפקד חיל הים או ראש מספן הים.
הקדטים במדים לבנים יפים ומסודרים.
במהלך הטקס נקראים המצטיינים שממוצע ציונים מעל 87% ומצטייני העל שממוצע ציוניהם מעל 96%.
כחלק מהטקס עובר דגל הכבוד של בית הספר, מהמחזור המסיים למחלקה ג' שתהיה המחלקה העליונה בשנת הלימודים הבאה.
לאחר הברכות של אורח הכבוד ומנהל בית הספר מתקיים מצעד מעבר בהצדעה מול בימת הכבוד.
לאחר שהמחזורים הצעירים מתפנים מבצע המחזור המסיים תרגילי סדר לראווה בפיקודו של אחד מהמחזור.
תרגילים שבסופם זריקת הכובעים למעלה.
מכאן עוברים הבוגרים הצעירים במסלול ירידה לים כמו שהם לבושים במדים הלבנים.
ביזמת המחזור המסיים מתקיימים בשלב זה זיקוקי דינור.
המימון לזיקוקי דינור נעשה בדרך כלל על ידי עמותת הבוגרים כשי לבוגרים הצעירים.
מגרש המסדרים בו נערכים הטקסים שטוח וללא מושבים מוגבהים לצופים סביבו.
לכל טקס מוצבים שורות כיסאות.
הוצאה חוזרת על עצמה כל שנה.
בשנת 2006 הוזמנו טריבונות בהוצאה נכבדה של המחזור המסיים ונדבן מעמותת הבוגרים.
נושא הטריבונות הקבועות לא קיבל עדיפות על ידי בית הספר.
מדליה בשנת 1981 הנפיקה החברה הממשלתית למדליות ומטבעות מדליה לציון מלאות 25 שנה לפתיחת בית הספר לקציני ים.
בית הספר מנציח בשמו את כ"ג יורדי הסירה.
אף כי אף אחד מהנופלים לא למד בבית הספר ולא היה קשר בזמן הביצוע.
היזמה באה משושנה ספקטור אלמנתו של מפקד הכ"ג אשר הייתה מנהלת אדמיניסטרטיבית ושכנעה את שמואל טנקוס לצעד הזה.
מאז בית הספר מתאמץ לעמוד ברמה ולתת בעצם קיומו את הכבוד הראוי ליורדי הסירה.
שמותיהם של עשרים ושלושה הלוחמים העברים והמפקד הבריטי מייג'ור אנתוני פלמר, חקוקים בקיר הכניסה הראשית לבניין ההוראה.
אחד מחדרי הבניין ההוראה משמש חדר זיכרון לנופלים.
כל שנה בשבוע היעלמותה של הספינה נעשות פעילויות חינוכיות, כולל עבודות אישיות של תלמידים, ועצרת קדטים אליה מוזמנים גם משפחות.
ספינת האימונים של בית הספר 'ארי הים' נקראת על שמה של ספינת יורדי הסירה.
יד לנופלים - בחזית מגרש המסדרים נמצאת מציבה לבוגרי בית הספר שמסרו את נפשם במלחמות ישראל או נהרגו תוך כדי שירות ימי.
המציבה מהווה חלק מהטקסים הנערכים בבית הספר.
כיום רשומים בה 52 שמות.
החללים במלחמות ובשירות בים מונצחים בתמונותיהם בקיר הזיכרון שבספרייה שעיצב בהתנדבות בוגר בית הספר דב פז.
הספרייה עצמה נקראת על שמו של זאב שינד, המכונה דני, פעיל רכש והעפלה בארצות הברית בתקופת הקוממיות.
בנין ההוראה הראשי נקרא על שם זאב אלמוג מנהל בית הספר בשנים 1996-1973.שנרצח עם משפחתו בפיגוע במסעדת מקסים
זאב הים (רב חובל), מרכז הימאות המעשית בבית הספר הימי בחיפה, הונצח בשתי ספינות אימונים של בית הספר בשנים 1979.
מיכה סלק מגרש המסדרים נקרא על שמו של מיכה סלק מדריך בית הספר ממחזור ג' שעשה בו שימוש רב בהנחלת הגאווה ורוח הצוות של בית הספר באמצעות תרגילי סדר על אותו מגרש.
שמואל טנקוס, מפקד חיל הים, מורה ומנהל בית הספר, מונצח באוסף ציוד ימי המוצב בחלונות ראווה בקיר הפנימי של חדר האוכל.
ניר רגב בנו של מנהל בית הספר שנהרג בפיגוע במסעדת מקסים מונצח בבית הכנסת של בית הספר הנמצא בקומה השנייה של בנין המגורים.
הצוללות רהב ודולפין - בניני המגורים של בית הספר מנציחים את הצוללות רהב ודולפין.
המדריך דוד לוי - לאחרונה נחנכה בחצר בית הספר פינת גן לזכרו של המדריך הוותיק דוד לוי.
ד"ר מאיר שש – המרכזיה הפדגוגית בבניין ההוראה נקראת על שמו של מורה ומנהל הוראה בבית הספר ד"ר מאיר שש.
כיכר קציני ים - בשנת הלימודים תשע"ח הביעה עיריית עכו את השלמתה עם קיום בית הספר במקומו וקראה לכיכר שלפני הכניסה כיכר קציני ים.
העירייה ניצלה את ההזדמנות להפרע מישראל בן-עזרא יוצר פסל "הגולש על הגלים" על שהעמיד עצמו בתחרות לבחירות לראשות העיר, והסירה את פרי יצירתו שעמד בכיכר.
מאיר בונה הפרדס שניטע בין בניני המגורים נקרא על שמו של מאיר בונה שהיה מדריך חינוכי בשנות החמשים ועבר ללמד פיזיקה בשנות הששים בתרומת משפחתו.
הקדט יוסי בן-נעים לזכר הקדט ממחזור נ"ג שנהרג בתאונת דרכים במהלך הלימודים.
על שמו נקרא מתקן הגלים במעבדה לפיזיקה.
בשנת 1958 נרשם בית הספר לקציני ים כחברה פרטית שמניותיה בידי הממשלה.
הנוגעת למשרד הביטחון, התחבורה והחינוך.
בשנת 1968 הוסב השם ל"כ"ג יורדי הסירה בית הספר לקציני ים עכו".
בחודש יוני שנת 1999 הוקמה התארגנות שכוללת תחת כנפיה גם את בית הספר מבואות ים ועוד 'בית ספר תיכון מדעי חקלאי ראמה' שאינו קשור לים.
שם החברה שונה לחברה לחינוך ימי בישראל (בתיה"ס הימיים).
משרד החברה נמצא ברח' יהושפט 1 עכו בסמיכות לבית הספר.
מנהלה הראשון היה אריה וצלר בוגר מחזור ט' של בית הספר קציני ים.
שלושת בתי הספר מתנהלים כמרכזים כלכליים נפרדים.
וצלר ראה את החינוך הימי מצטמצם וחשב שצריך להחדיר למודעות את , והזמין סקר בחברת lexidale.
הסקר שהוגש באפריל 2013 קובע שיש צורך רב בבוגרי בתי ספר ימיים גם למקורות המסורתיים כביטחון ותחבורה בים וכן לחקלאות ימית ומתקני קידוח.
וצלר סיים את תפקידו בשנת 2016 ומאז החברה ללא מנהל קבוע.
אייל קנה ממשרד התחבורה ממלא את מקום המנכ"ל.
איתו בדירקטוריון אסנת אבן צור ממשרד החינוך, המדריך יעקב דיכטנברג דירקטור מטעם עובדי קציני ים עכו וחנאן חלף מטעם עובדי תיכון ראמה.
בית הספר היה יעד לתרומות משמעותיות מנדבנים מתושבי ישראל ומחוצה לה.
תרומות אלה אורגנו על ידי מנהלי בית הספר ועם הקמת עמותת בוגרי קציני ים עברו גם דרכה.
עם הקמת בית הספר ב-1939 תרם ד"ר זליגמן מבריטניה את הספינה 'קאפ פילאר' אשר עקב המלחמה עוכבה ולא נמסרה.
בשנת 1949 ביקר נשיא הקרן האמריקאית למוסדות ישראל, אדוארד א' נורמן בנמל חיפה, והרים תרומה לבית הספר הימי שהיה אז בקשיים.
ארגון נשים ציוניות מדרום אפריקה תרמו לחניכי בית הספר הימי בחיפה.
הנדבן הנס קאהן תרם לבנית הספינות "עתיד" ו"ארי הים".
הנדבן הנרי פישל היה יהודי חם מאוד ממיאמי ארצות הברית, שלמד בבית הספר הימי בצ'יוויטווקיה עם האלוף במיל שלמה אראל.
עסק בארצות הברית בעסקי כותנה והתעשר.
האלוף אראל חיבר בין פישל לבית הספר, ומאז תרם כסף רב למלגות.
פישל היה מגיע מדי שנה לטקס הסיום כדי להעניקן.
פישל נפטר בשנת 2000 ציווה בצוואתו כ-350 אלף דולר.
בכסף הוקמה קרן מלגות על שמו לקדטים מצטיינים נזקקים.
כן נקנו 2 סירות מנוע והוקם האודיטוריום בבניין 'רהב'.
בוגרי בית הספר מישראל ומחוצה לה תרמו לבית הספר דך עמותת הבוגרים.
בדרך כלל ביקשו להימנע מהזכרתם.
ידיד הבוגרים אלי בירנבאום מורה דרך במקצועו עניין את ד"ר בורון נדבן מלוס אנג'לס שתרם באמצעות העמותה לנושאי סיוע לקדטים.
מועדוני רוטרי, בעיקר אלה שחברים בהם יוצאי חיל הים, מגייסים תרומות למלגות תלמידים.
נושא מקובל הוא סיוע לנסיעה להשתתפות בשביל החיים בין מחנות ההשמדה בפולין.
מועדון רוטרי חיפה, בו חברים מספר בוגרי בית הספר לקציני ים ומספר בוגרי חיל הים, מעניק מזה מספר שנים ברציפות מלגות לתלמידים בבית הספר.
בחירת התלמידים המתאימים לקבלת המלגה נעשית על ידי הנהלת בית הספר ובתאום עם ועדת המלגות של מועדון רוטרי חיפה בהתאם לקריטריונים שנקבעו והכוללים בין השאר: הצטיינות בלימודים, מצב כלכלי, תרומה לחברים בבית הספר, ביצוע תפקידים בבית הספר, השתתפות בפרויקטים למען הקהילה, ועוד.
התרומה בסכום של מספר אלפי שקלים מדי שנה, מועברת עם רשימה שמית להנהלת בית הספר המוודאת את ניצולה הנכון של המלגה.
בשנת 2018 אפשרה המלגה למספר קדטים להצטרף למסע "מצעד החיים".
הקשר לצי הסוחר הישראלי בתקופת בית הספר הימי בחיפה היה מובהק.
בתקופתו של אנריקו לוי קיבלו המסיימים תעודת קצין שלישי בצי הסוחר.
עם הקמת הרשות להכשרה ימית של צי הסוחר בעכו בשכנות לבית הספר נפסקה ההתעניינות של מנהל הספנות בבית הספר.
שרי התחבורה שביקרו בבית הספר הגיעו ללא אנשי מנהל הספנות.
בשנת 1969 ביזמתו של מנהל בית הספר שמואל טנקוס נדחה הגיוס של בוגרי שנה ד' בחצי שנה.
תקופת הביניים נוצלה להפלגות בצי הסוחר במגמה לחבר בין הבוגרים לשירות הימי.
חלק מהבוגרים השייטים אף הגיעו לתפקיד קצין משמרת גשר.
במאמציו של רב חובל צבי מריאנסקי מאגודת הבוגרים נעשה קשר ובוגרי בית הספר שביקשו להגיע לקצונה בצי הסוחר קיבלו דחיית שירות ולמדו במכון להכשרת ימאים.
לא נדרשו ללמוד מחדש נושאים שלמדו בבי"ס קציני ים.
עמדו בבחינה במנהל הספנות והוסמכו לקצונה.
מאותו שלב שהמשרד האוצר החליט כי תקציב בית הספר יבוא ממשרד החינוך בלבד לא היה למשרד התחבורה עניין בבית הספר.
המחשבה שבית הספר יהיה המקור העיקרי לקצונה הימית בחיל הים החזיקה מעמד בחמשת המחזורים הראשונים.
ממחזור ח' דרש חיל הים התחייבות לשירות קבע לתקופה של חמש שנים כתנאי לקורס החובלים.
לכך הייתה היענות של כמחצית הבוגרים.
חיל הים פתח בגיוס מצטיינים מכל בתי הספר התיכוניים בארץ.
תוכנית הלימודים קוצרה ל-4 שנים.
הבוגרים שעשו שירות חובה כחוגרים תרמו רבות ליחידות בהן שירתו.
בחופשות הקיץ עלו הקדטים כקבוצה על אניות שייטת המשחתות בעבר ואניית האימונים אח"י נגה, וקיבלו הכשרה מעשית.
משנת 1961 ועד שנת 2000 הציב חיל הים קצין בשירות סדיר בדרגת סא"ל בתפקיד מפקד הקדטים.
והקשר עם חיל הים נשמר דרכו.
משנה זאת עבר התפקיד לאנשים שנבחרו על ידי מנהל בית הספר לפי קריטריונים למנהלי הפנימיות במשרד החינוך.
הקשר עם חיל הים נשמר דרך ראש ענף גיוס במספן כוח האדם ללא נוכחות קבועה בבית הספר.
חלק ממפקדי חיל הים טרחו והגיעו לביקור היכרות עם בית הספר כולל שיחה עם הקדטים.
לאורך השנים הזמין מנהל בית הספר את מפקד חיל הים לטקס הסיום.
מפקד חיל הים היה בדרך כלל נמנע ושולח את ראש מספן הים שהוא בדרגת תא"ל במקומו.
בשנים האחרונות נמנע מפקד חיל הים מביקור בבית הספר וגם אינו משוחח עם המנהל.
לטקס הסיום נשלחו קצינים ברמת אל"ם.
ספינות חיל הים נעשו מערכות טכנולוגיות מורכבות.
לחיל צורך בכוח אדם מקצועי שיתפעל ויתחזק אותן.
מהלך של משרד החינוך לביטול החינוך הטכנולוגי בישראל סגר את מרבית בתי הספר המקצועיים בארץ.
בית ספר קציני ים נותר כתיכון יחידי כמעט שיש בו מגמת אלקטרוניקה ומכונה.
חיל הים תומך בהמשך לימודים לרמת טכנאי ומממן את ההוצאה.
ראש מספן כוח האדם אל"ם עמית פרבר ביקר בבית הספר והכריז שהוא כשחודש בצה"ל מעמד השוחרים ליצירת כח אדם טכנולוגי הוכנס גם בית הספר לתוכנית וקדטים מכיתה א' כבר נרשמים כשוחרים ומקבלים מעמד המזכה אותם בנסיעות חינם בתחבורה הציבורית.
לבוגרי בית הספר המעוניינים להגיע לקורס חובלים אין שום הקלות.
חיל הים מקבל מצטיינים מכל בתי הספר בארץ למיון הנקרא "גיבוש" שהוא תחרות בה אין לקדטים שום יתרון.
ניסיונות שנערכו להכשיר מועמדים לקראת המבדק לא צלחו.
מדי פעם מצליחים אחד או שנים ממחזור להתקבל.
בעמותת הבוגרים הועלה חשד שיש עוינות פנימית בחיל הים נגד הבוגרים הצעירים.
הדבר עלה כאשר שני מצטיינים מבית הספר, אחד מהם גם בדרגת אמן ישראלי בשחמט, הודחו במהלך הקורס מסיבות לא עקרוניות.
על רקע עוין זה בולטת גאוות בית הספר והבוגרים על זוג בוגרי מחזור נ"ה מיכל בירך ושנהב לב שהתקבלו וסיימו את קורס החובלים מחזור 126 בהצלחה.
המשיכו לשרת בשייטת ספינות הטילים.
בשלהי תקופת אלי רגב הפעיל חיל הים את פרויקט 'שוחרים' בו תלמידי בית הספר שהתחייבו לשירות בחיל הים קיבלו מעמד של "שוחרים" והנחות בנסיעה.
כמו כן הסכים רגב לקבל לפנימייה הטכנית תלמידים בוגרי בתי ספר תיכון אחרים ולהכשיר אותם כטכנאים עבור חיל הים.
דוד בן-גוריון שהיה משוכנע בצורך בבית הספר לקציני ים יעד לו מקום במרכז שפלת החוף.
לראש העיר עכו יוסף גדיש נודע על הכוונה להפרדת בית הספר הימי מהטכניון.
הוא יזם הצעה להעמיד את אזור תחנת הרכבת ושטח גן העיר בעכו.
בן-גוריון היה קשה לשכנוע שעיר עולים וערבים לא תוכל לתרום לקציני ים.
הוא ידע שבית הספר יעלה את יוקרת העיר ויהווה מוקד משיכה לאוכלוסייה וגאווה לעולים החדשים.
נטען שהמיקום המוצע לבית הספר יחסום את הכניסה לעיר העתיקה.
גדיש הצליח להתגבר על התנגדות אגף העתיקות ולעזרתו בא שר החינוך בן-ציון דינור, ובית הספר הוקם בעכו.
העיר עכו נמצאת על מפת התיירות הזרה והפנימית.
הבאת בית הספר יצרה לה מעמד חשוב בקרב אזרחי ישראל.
חלק מתושבי עכו מכירים בכך.
בית הספר לקציני ים אינו חלק ממערכת החינוך של העירייה.
פתיחת האפשרות ללימודים בבית הספר לתלמידים אקסטרניים היוותה תחרות על תלמידים מעכו ונהריה.
תלמידים מעכו הנרשמים לבית הספר לקציני ים מקטינים את התקציב המתקבל למחלקת החינוך בעיריית עכו.
במשך השנים שילמה החברה לחינוך ימי 1/3 ארנונה לעיריית עכו עבור בית הספר.
ובשנת 1999 לאחר פסק דין תקדימי בעליון שבניניים ומקרקעין שהבעלות והחזקה בהם היא של מוסד חינוכי, מתקיימת בו פעילות חינוכית ותכלית החזקתו איננה הפקת רווח כספי פטורים מארנונה כללית.
לאור זאת בקשה החברה מעיריית עכו פטור מארנונה.
עיריית עכו הגישה לחברה לחינוך ימי דרישה לתשלום ארנונה מלאה בדיעבד על מבני בית הספר, כולל דמי פיגורים, בהיקף של 8 מיליון ש"ח.
הדרישה נידונה בבית המשפט לעניינים מנהליים בחיפה ונדחתה.
השופט יוסף דר קבע בסיכומו העירייה לא הסכימה עם ההחלטה והעלתה את הנושא לדיון בבית המשפט העליון.
ב-13 בספטמבר 2004 עם זאת לא הייתה פסיקה לגבי הוצאות משפט ולא הוחזרו לחברה הוצאות שכר הטרחה ששילמה לבאי כוחה.
בשנת 2013 נענה מנהל בית הספר אלי רגב לבקשת עמותת שיט עכו ואפשר בניית מגלש סירות לכיוון חוף בית הספר דבר שהקל מאוד את פעילות השיט לעכו.
בעיריית עכו התגבש קו המחשבה שבית הספר אינו שייך למערכת החינוך העירונית והוא מהווה נטל על מנת לעשות שימוש מניב כלכלי בחוף הים.
בקיץ 2014 הופתעו אנשי בית הספר לקרוא שאושרה תוכנית מתאר חדשה לעיר עכו.
ובה החברה לחינוך ימי בעלת בית הספר הביעה התנגדות מסודרת.
ההודעה הכתה בתדהמה את הנהלת עמותת הבוגרים שעמדה בפני החלפה.
ההתנגדות למהלך התבצעה בהודעת מחאה באינטרנט והזמנה לעצומה.
הבוגרים התבקשו לא רק לחתום אלא לפנות לכל מי שהם מכירים ולהפעיל השפעה.
בוגרים ואנשי ציבור כאהוד גלילי הביעו התנגדות והציעו דרכים לשיתוף פעולה עם עיריית עכו.
ויפתח ספקטור הגדיל לעשות וכתב על כך לשרי הממשלה.
הפעילות הציבורית השפיעה והתהליך הממוסד לסילוק בית הספר נעצר.
מעירית עכו התקבל מכתב ובו בין היתר
שיפור היחסים - כסימן לשיפור היחסים בין העירייה לבית הספר לטקס סיום שנת הלימודים תשע"ח הוזמן ראש העיר שמעון לנקרי שאף נשא דברים כאורח כבוד.
ועד ההורים כמו רוב בתי הספר התיכוניים מתקיימת פעילות ב"ועד הורים למען הקדט".
הוועד יוזם הקלות ושיפורים בחיי התלמידים.
בין היתר נתקבלו הנחות בארקיע ממחירי הטיסה לקדטים המתגוררים באילת.
בתחילת שנות השמונים יזם זאב אלמוג (אברוצקי) את הקמת עמותה שתתמוך בבית הספר, כדוגמת עמותת בוגרי הריאלי והטכניון.
רב חובל מלאכי אפרת היה היו"ר הראשון.
ועד המייסדים כלל את אינג' ראובן וגנר, מחזור ט', שניהל למעשה את הפעילות.
מלאכי אפרת העביר את תפקיד היו"ר לאלוף מיכה רם ובשנת 2006 נעשה אלי רהב יו"ר.
יחד עם בן מחזורו רב חובל צבי מריאנסקי ניהלו את העמותה עד שנת 2014.
בשנים 2022-2014 נוהלה העמותה על ידי תא"ל דימ' רפי אפל ואינג' ראובן וגנר.
כיום מנוהלת העמותה על ידי אל"ם דימ' מיקי קיסרי.
תנועת צופי ים היא חלק מתנועת הצופים העבריים.
זוהי תנועת נוער ימית, היחידה שעדיין פועלת מבין תנועות הנוער הימיות שהיו בארץ ישראל.
בתנועה קיימים 7 שבטי צופי ים – בת ים, יפו, תל אביב, הרצליה, נתניה, חיפה והמושבה כנרת.
סה"כ פועלים בארץ כ-1,200 חניכים במסגרת זו.
החל משנת 1979 מקיימת האגודה הימית צופי ים, מדי שנה מחנה קיץ, על מגרש המסדרים וחוף הים של בית הספר.
סירות, חניכים ומדריכים מכל הסניפים מתקבצים לפעילות רבה.
תנועת צופי ים היא היחידה המקיימת בימים אלו מחנה ימי בסדר גודל שכזה.
המתאפשר עקב המיקום הייחודי ויחסי הגומלין עם בית הספר.
מידי קיץ מרוכזים המאמצים בשבטי צופי הים לטובת המחנה הימי.
צוות חלוץ נשלח מהשבטים לעכו כדי להקים את המחנה ועשרות כלי שיט עושים את דרכם בים לכיוון עכו.
במחנה הימי מתקיימים קורסים לפי שכבות הגיל.
גולת הכותרת של המחנה ימי היא קורס מפקדי סירות – הקורס הבכיר ביותר במחנה הימי.
במהלך הקורס החניכים מפליגים על סירות מדגמי לווייתניות, סנוניות וקרוולים ועוברים חוויות מחשלות.
מטרות הקורס הן: להכשיר את החניכים לפיקוד על סירת מפרש עד אורך 12 מטר.
בהסמכתם יקבלו רישיון משיט 21 (מפרשית).
לפתח בנוער השואף לים את כישורי המנהיגות ולהקנות להם את ערכי הימאות.
במהלך הקורס החניכים מתאמנים בחתירה, מפרשנות, פיקוד על כלי שיט, מקרים ותגובות, החפה ויציאה בגלים ועוד.
באחד מימי תחילת הקורס המדריכים מעירים את החניכים בהפתעה קצת לפני אור ראשון, יורדים לסירות יוצאים לים וחותרים עד חיפה וחזרה.
בהמשך הקורס יוצאים החניכים להפלגה ארוכה לאורך כל חופי הארץ, הכוללת כניסה לכל אחת מהמעגנות והמרינות בחוף הים התיכון.
רגב קיים קשר טוב עם החוג ללימודי הים באוניברסיטת חיפה.
בשנת 2013 נענה לבקשתו של יעקב כהנוב לקיים מוקד התארגנות לחפירות הארכאולוגיות שנעשו בחוף עכו.
בהמשך הביאה ההתארגנות לבנית הרפליקה של הספינה העתיקה ממעגן מיכאל בסככת הסירות על חוף הים.
שתוף הפעולה עם אוניברסיטת חיפה נעשה באמצעות פרופ' יעקב כהנוב.
הוכנה תוכנית שבית הספר ישמש כבסיס קדמי של החוג לציבליזציות ימיות ב אוניברסיטת חיפה.
נושא שת"פ עם אוניברסיטת חיפה וקציני ים עכו הוצג לנשיא אוניברסיטת חיפה - עמוס שפירא בזמנו, שלא קיבל את התוכנית מסיבותיו הוא.
רפליקה הספינה העתיקה ממעגן מיכאל נבנתה במשך כשלוש שנים במתקני בית הספר שהועמדו לרשות האוניברסיטה במחיר סמלי.
תרומתה של אוניברסיטת חיפה לבית הספר הייתה שיפוץ סככת בניית הסירות בצורה מעולה.
וגם בליווי עבודות מחקר של קדטים במגמת מדעי הים.
קשר עם חברת רפאל ביזמתו של נלסון לוי בוגר מחזור כ"ג המשמש קצין הביטחון ברפאל - מערכות לחימה מתקדמות.
אימצה החברה קדטים מבית הספר.
התרומה של "רפאל" לבית הספר נעשתה במספר תחומים: שעורי עזר לתלמידי 5 יחידות לימוד מתמטיקה ופיזיקה.
סיוע רב ל"יזמים צעירים" בליווי הפרויקט, הנחייתו וציוד שנתרם לכתת היזמים.
בקורי קדטים ממגמת האלקטרוניקה, ב"רפאל".
הזמנות צוות וקדטים לאירועי רפאל - מערכות לחימה מתקדמות.
ינואר 2006 בוגרים רב חובל צבי מריאנסקי ותא"ל מיל' אלי רהב מקבלים את ניהול העמותה .
בית הספר מנהטן למוזיקה הוא קונסרבטוריון למוזיקה בניו יורק, המוסמך להעניק תוארי בוגר, מוסמך ודוקטור בביצוע ובהלחנה בתחומי המוזיקה הקלאסית והג'אז.
בית הספר מונה 275 עובדים בסגל המורים ו-800 תלמידים מ-40 ארצות.
News & World Report מדרג אותו בין המחזיקים בשיעורי הקבלה הנמוכים ביותר בתוכניות המוזיקה לתואר ראשון בארצות הברית.
נוסף לכך, מקיים בית הספר מחלקת קדם-קולג', המכשירה 500 תלמידים צעירים מחוננים במשך שנת הלימודים ובחופשת הקיץ.
בית הספר מנהטן למוזיקה נוסד בשנת 1917 ושוכן בשדרת קלרמונט בשכונת מורנינגסייד הייטס בניו יורק, סמוך לקמפוס אוניברסיטת קולומביה, שם הוא יושב מאז 1969. רבים מן הסטודנטים מתגוררים בבניין המעונות של בית הספר, אנדרסן הול.
נכון להיום, 75 אחוז מן הסטודנטים באים מחוץ למדינת ניו יורק ו-47 אחוז מהם באים מחוץ לארצות הברית.
שנק, פסנתרנית ונדבנית, כ"בית הספר השכונתי למוזיקה".
המוסד שכן בבית מגורים באפר איסט סייד של ניו יורק.
פבלו קזאלס והרולד באואר היו מן הראשונים בשורה ארוכה של אמנים ידועי-שם, שהציעו הדרכה לבית הספר.
במשך הזמן יצאו לו מוניטין של מצוינות בתחומו באזור ניו יורק רבתי, ושמו שונה ל"בית הספר מנהטן למוזיקה".
ב-1943 הביא הגידול האמנותי והאקדמי של בית הספר לחקיקה, שאפשרה הוצאת כתב זכויות למתן תואר בוגר במוזיקה.
שתי חקיקות עוקבות הסמיכו את המוסד ב-1947 להעניק תואר מוסמך וב-1974, תואר דוקטור לאמנויות המוזיקה.
ב-1956 פרשה ד"ר שנק וג'ון בראונלי, זמר בריטון נודע מן המטרופוליטן אופרה, התמנה למנהל, תואר ששונה בהמשך לנשיא.
הנשיא בראונלי יזם את הרעיון להעביר את בית הספר אל שכונת מורנינגסייד הייטס; הוא מת חודשים ספורים לפני שמאמציו נשאו פרי.
בשנת 1969 החליף ג'ורג' שיק, מנצח, מלווה ומדריך אופרה בעל שם במטרופוליטן אופרה, כנשיא והנהיג את העברת בית הספר אל מיקומו הנוכחי.
הוא יצר תוכנית אופרה מעולה, ואילו את כל שאר תפקודיו הראשיים של בית הספר ניהל המנהל הבכיר סטנלי בדנאר.
קרוסבי, מייסד ומנהל כללי של האופרה של סנטה פה, התמנה לנשיא בשנת 1976. את מקומו תפס גדעון ו.
ב-1 ביולי 1992 התמנתה מרטה קזאלס איסטומין לנשיאה, משרה שבה החזיקה עד לפרישתה באוקטובר 2005.
באוקטובר 2005, ד"ר רוברט סירוטה נהפך לנשיא בית הספר, לשעבר מנהל מכון פיבודי באוניברסיטת ג'ונס הופקינס.
החל ממאי 2013, נשיא בית הספר הוא ג'יימס גנדר, לשעבר נשיא אוניברסיטת רוזוולט.
חברי הסגל הבולטים בעבר ובהווה
בית הספר לשוטרים הוא מבנה שנבנה על ידי ממשלת המנדט על מנת לשמש כבית ספר לשוטרים.
המבנה שוכן בסמוך אל הר הצופים, בצמוד לשכונת מעלות דפנה, לבית הספר רנה קסין ולאתר ההנצחה הממלכתי גבעת התחמושת.
כיום משמש המבנה את אונר"א.
בתקופה שטרם הקמת המבנה במיקומו זה, נוסד בית הספר בירושלים ב–1921, נסגר ב–1923 ונפתח מחדש בשנת 1926. משנת 1926 פעל בית הספר במתחם מגרש הרוסים.
באתר בו הוקם מבנה הקבע (באזור מעלות דפנה) היה קודם לכן מתקן של משטרת המנדט בנוי ברובו כמתחם צריפים.
בית הספר הבריטי לשוטרים נבנה על ידי ממשלת המנדט בסגנון תעשייתי פונקציונלי, שתוכנן על ידי מחלקת עבודות ציבוריות של ממשלת המנדט בא"י.
הבניין עוצב מבטון מצופה בטיח, כדי לחסוך בעלויות הבניה.
בבניין חלונות "רצועה" הנמשכים לאורך המבנה ומדגישים את הקווים הישרים וצורת הקופסה האופקית, האופיינית למבני ממשל המנדט הבריטי.
מבנה דומה שהוקם באותה תקופה בעיר הוא בית המדפיס הממשלתי; כן קיים דמיון צורני לתחנות המשטרה הבריטיות מאז הפזורות בארץ, הידועות בשם מצודות טגארט, כדוגמת משטרת לטרון.
חלקו הראשון של המבנה הוקם ב-1935, והוא היה אז הגדול ביותר בירושלים.
בית הספר אכלס את המבנה החדש באפריל 1936.
בסמוך לבית הספר לשוטרים הוקם מצבור תחמושת, באתר שנודע לימים כגבעת התחמושת.
בנובמבר 1947 נסגר בית הספר לשוטרים.
במבצע קלשון תוכנן כיבוש מבנה בית-הספר לשוטרים ושכונת שייח' ג'ראח כדי ליצור רצף קרקעי עם הר הצופים.
ב-14 במאי 1948 תפסו כוחות אצ"ל את מבנה בית הספר שהיה אז נטוש ומלא במדים של הבריטים.
אנשי האצ"ל התבססו במתחם בית הספר והתארגנו להגנה.
מבחינת הלוחמים, תפיסת מחנה צבאי בריטי בידי האצ"ל סמלה את ניצחונה של המחתרת העברית על השלטון הבריטי.
כעבור פחות משבוע, ב-19 במאי 1948, במהלך מלחמת העצמאות, כבש הלגיון הערבי הירדני חלקים בצפון ירושלים, כולל בית הספר לשוטרים וגבעת התחמושת.
הכוח ששהה בבית-הספר לשוטרים נסוג לעבר שיכון פאג"י.
בקרב על בית-הספר לשוטרים נהרגו שישה לוחמים, ביניהם המפקד יהושע ("גל") גולדשמיד (קצין המבצעים של האצ"ל במחוז ירושלים, בנו של השוחט הרב יוסף צבי גולדשמיד, ממקימי שכונת גבעת שאול), ונפצעו חמישה-עשר.
אברהם ארסט האשים את אנשי האצ"ל בכך שהם ברחו מעמדותיהם והפקירו נשק לאויב.
בתגובה בהמשקיף האשימו את ההגנה שבכוונה לא סיפקה נשק אנטי-טנקי ללוחמי האצ"ל, ולכן אנשי האצ"ל לא יכלו להגן על בית הספר.
ב-21 מאי 1948 הפגיזו מטוסי צה"ל את בית הספר לשוטרים.
בימים שלאחר מכן יצאו מבית הספר לשוטרים כוחות הלגיון לתקוף את סנהדריה ושיכון פאג"י, אך נהדפו.
בהמשך המלחמה צלפים ירדנים ירו מן המבנה ומסביבתו לכיוון השכונות היהודיות הסמוכות.
לאחר מלחמת העצמאות, בימי ירושלים המחולקת, היה בית הספר לשוטרים חלק ממתחם מבוצר שמרכזו היה בגבעת התחמושת, וכלל את מוצב גבעת המבתר והגבעה הצרפתית.
בנוסף, שימש בית הספר לשוטרים מוצב של הלגיון הערבי, חלקים מהמבנה שימשו כמשרדים ראשיים ומחסני מזון של אונר"א.
בית הספר לשוטרים היה חלק ממתחם מבוצר שכלל גם את גבעת התחמושת, שחוברה אליו באמצעות תעלת קשר הידועה בשם "התעלה הארוכה".
המתחם הוקף בגדרות תיל סבוכות שהגנו מפני תקיפה ממערב, והפרידו בין תעלות הלחימה והבונקרים ובין הצד הישראלי של הגבול.