tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ספלמן למד עם טוק ברומא בשנות השלושים והיה לאחד מתומכיו הנלהבים ביותר של דיים.
דיים התקבל לראיון אצל האפיפיור פיוס השנים עשר לפני מסעו ברחבי אירופה.
הוא ניסה לשכנע את באו דאי למנות אותו לתפקיד ראש הממשלה של מדינת וייטנאם, אך פניו הושבו ריקם.
דיים שב לארצות הברית כדי להמשיך לגייס תמיכה.
ב-1951 הוא התקבל לפגישה עם מזכיר המדינה של ארצות הברית, דין אצ'יסון.
בשלוש השנים הבאות הוא התגורר בסמינר התאולוגי מרינול שניהל ספלמן בלייקווד (ניו ג'רזי) ולעיתים התגורר בסמינר אחר באוסינינג שבמדינת ניו יורק.
ספלמן סייע לדיים לגייס תמיכה בקרב החוגים הקתולים הימניים.
דיים סייר ברחבי החוף המזרחי של ארצות הברית, נאם באוניברסיטאות וטען שווייטנאם יכולה להיוושע רק אם ארצות הברית תתמוך בממשלה של הלאומנים שהתנגדו הן לוייט מין והן לצרפתים.
הוא מונה להיות יועץ למשרד המחקר הממשלתי של אוניברסיטת המדינה של מישיגן, שם עבד פישל.
האוניברסיטה ניהלה תוכניות סיוע במימון ממשלתי לבעלי ברית בתקופת המלחמה הקרה ודיים סייע לפישל להניח את היסודות לתוכנית שמאוחר יותר יושמה בדרום וייטנאם, "קבוצת הייעוץ לווייטנאם של אוניברסיטת מדינת מישיגן" (Michigan State University Vietnam Advisory Group).
עם ירידת כוחו של הממשל הצרפתי בווייטנאם, עלתה התמיכה בדיים בארצות הברית.
לאחר קרב דיין ביין פו ב-1954, קרס השלטון הצרפתי בווייטנאם ובאו דאי נזקק לסיוע בינלאומי כדי שמדינת וייטנאם תשרוד.
בהבינו את הפופולריות של דיים בקרב קובעי המדיניות האמריקנים, הוא בחר באחיו הצעיר של דיים, נו דין לוין, שלמד אז באירופה, להיות חלק מהמשלחת שלו לוועידת ז'נבה לקביעת עתידה של הודו-סין.
לוין ייצג את באו דאי בדיונים עם האמריקנים, שהבינו בכך הם יביאו לידי ביטוי את האינטרסים של דיים.
בגיבויו של ממשל אייזנהאואר, נקב באו דאי בשמו של דיים כראש ממשלתו.
המינוי זכה לגינוי רחב בחוגי הממשל הצרפתי, שחשו שדיים היה פסול מבחינתם.
ראש ממשלת צרפת, פייר מנדס פראנס, הכריז שדיים הוא קנאי.
כתוצאה מההסכם שנחתם בז'נבה פוצלה וייטנאם באופן זמני בקו הרוחב 17 צפון, בתלות בבחירות שהיו אמורות להיערך ב-1956 שאחריהן תאוחד הארץ מחדש.
הוייט מין שלטו בצפון בעוד שמדינת וייטנאם בתמיכה צרפתית שלטה בדרום.
דיים היה לראש הממשלה של מדינה זו.
הודו-סין הצרפתית הייתה אמורה להתחסל בתחילת 1955. המשלחת הדרום וייטנאמית בראשותו של דיים, בחרה לא לחתום על ההסכם, מתוך סירוב להשאיר את מחצית הארץ בשליטה קומוניסטית, אך ההסכם נכנס לתוקף בלי שום קשר לכך.
דיים נחת בנמל התעופה הבינלאומי טן סון נהאט בסייגון ב-26 ביוני ורק כמה מאות אנשים קיבלו את פניו, רובם קתולים.
הוא נופף בידו רק פעם אחת לפני שנכנס לרכבו ולא חייך כלל.
במילותיו של אחד ההיסטוריונים: "האטרקטיביות של דיים לפטרוניו האמריקנים הראשונים נגזרה משלוש תכונות: הוא היה לאומן אנטי-קומוניסט נאמן, הוא היה קתולי והוא ידע את השפה האנגלית".
ידיעת האנגלית הייתה תכונה נדירה בקרב הווייטנאמים באותה תקופה.
הסכמי ז'נבה התירו את חופש התנועה בין שני חלקי וייטנאם עד אוקטובר 1954. סעיף זה גרם למתח רב בדרום.
דיים ציפה ללא יותר מ-10,000 פליטים, אך עד אוגוסט נמנו מעל 200,000 איש שהמתינו לפינוי בהאנוי ובהייפונג.
תנועת ההגירה הזו סייע לדיים להרחיב את בסיס התמיכה הפוליטי בו.
לפני פיצולה של וייטנאם, רוב האוכלוסייה הקתולית במדינה התגוררה בצפון.
לאחר שהגבול נחתם, היו רוב הקתולים תחת שלטונו של דיים.
במסגרת המבצע של צי ארצות הברית, "מבצע המעבר לחירות" (Operation Passage to Freedom), הועברו כמיליון צפון וייטנאמים דרומה, רובם קתולים.
איש ה-CIA, אדוארד לנסדייל, שהוצב בווייטנאם כדי לחזק את כוחו של דיים, הוביל מסע תעמולה שיעודד מספר רב ככל האפשר של פליטים שיעברו דרומה.
דיים גם עשה שימוש בסיסמאות כמו "ישו עבר דרומה" ו"מריה הבתולה יצאה מהצפון", וגרם לטענות אנטי-קתוליות מצדו של הו צ'י מין.
מעל 60% מהאוכלוסייה הקתולית בצפון עבר לדרום וייטנאם, ובכך הבטיחו בסיס תמיכה נאמן לדיים.
מעמדו של דיים היה אז חלש.
באו דאי סלד מדיים ומינה אותו בעיקר עקב אילוצים פוליטיים.
הצרפתים ראו בו כאויב וקיוו ששלטונו יקרוס.
בנקודת זמן זו, חיל המשלוח הצרפתי היה הכוח הצבאי החזק ביותר בדרום.
הצבא הלאומי של וייטנאם אומן וצויד על ידי הצרפתים.
הקצינים מונו על ידי הצרפתים וראש המטה הכללי שלו, הגנרל נגויין ואן הין, היה אזרח צרפתי.
הין תיעב את דיים וברוב המקרים אף לא ציית לו.
דיים גם התעמת עם שתי קבוצות דתיות, הקאו דאי (Cao Đài) וההואה האו (Hòa Hảo), שהחזיקו צבאות פרטיים בדלתת המקונג, כשגודל הצבא של הקאו דאי הוערך ב-25,000 איש.
הוייט מין שלט גם הוא בכשליש מווייטנאם.
בעיר הבירה המצב היה גרוע, שם ארגון הפשע בין שיין (Bình Xuyên), החזיק צבא של 40,000 איש ושלט באימפריה של בתי בושת, בתי קזינו, סחיטת דמי חסות ובתי חרושת לאופיום, שלא היו דוגמתם בכל אסיה.
באו דאי נתן לארגון את השליטה על המשטרה הלאומית תמורת סכום של מיליון ורבע דולרים.
למעשה, שליטתו של דיים לא הגיעה מעבר לגדרות ארמונו.
באוגוסט, שיגר הגנרל הין סדרה של התקפות פומביות על דיים, בטענה שדרום וייטנאם זקוקה למנהיג חזק ופופולרי.
הין התרברב שהוא מתכנן הפיכה.
תוכנית זו סוכלה כאשר לנסדייל ארגן חופשות מעבר לים לקציניו של הין.
מתוך חשש מקריסת משטרו של דיים, תשעה מחברי הממשלה התפטרו.
הצרפתים המשיכו להעניק עידוד לאויביו של דיים כדי לגרום לחוסר יציבות משטרו.
דיים התמנה לתפקידו לאחר שהצרפתים הובסו בקרב דיין ביין פו והיו נכונים לסגת מהודו-סין.
בתחילתה של שנת 1955 פורקה הודו-סין הצרפתית ולדיים הושארה השליטה הזמנית בדרום.
נקבע משאל עם ל-23 באוקטובר 1955 שיגדיר את עתיד הדרום.
השאלה שעמדה במרכזו של משאל העם הייתה אם להשאיר את המלוכה על כנה, כפי שרצה באו דאי, או שהמדינה תהייה רפובליקה, כפי שרצה דיים.
משאל העם התקיים, כשאחיו של דיים, נו דין נו, מנהיג המפלגה של המשפחה, קאן לאו (Cần lao), נותן את בסיס התמיכה בדיים ומארגן ומפקח על התנהלות המשאל.
ניהול תעמולה לטובת עמדתו של באו דאי נאסרה ומי שעשה כן הותקף על ידי אנשיו של אחיו של דיים.
בספירת הקולות התברר כי 92.8% הצביעו בעד עמדתו של דיים, תוצאה בלתי סבירה שיכלה להיות מושגת רק באמצעות מעשי הונאה.
מספר הקולות הכללי שנמנו בהצבעה היה גבוה ב-380,000 ממספר בעלי זכות הבחירה.
לדוגמה, 450,000 איש היו רשומים כבעלי זכות בחירה בסייגון לבדה, אך 605,025 קולות של תומכים ברפובליקה נמנו בהצבעה.
שלושה ימים לאחר מכן הכריז דיים על הקמתה של דרום וייטנאם, או כפי שנקראה באופן רשמי, "הרפובליקה של וייטנאם".
על עצמו הכריז דיים כנשיא הראשון של המדינה.
על פי הסכמי ז'נבה, הייתה אמורה וייטנאם להתאחד מחדש לאחר בחירות שהיו אמורות להתקיים ב-1956. דיים, בהסתמך על הטענה שדרום וייטנאם לא הייתה צד להסכם, ביטל את הבחירות הללו.
בנוגע לשאלת האיחוד מחדש, המשלחת האנטי-קומוניסטית התנגדה בתוקף לפילוג המדינה בכל צורה שהיא, אך דעתם לא התקבלה לאחר שהצרפתים נעתרו להצעה של המשלחת מטעם הוייט מין, שהציעה שווייטנאם תאוחד בסופו של דבר לאחר בחירות שיתקיימו בפיקוחן של "ועדות מקומיות".
ארצות הברית הציגה את מה שנקרא "התוכנית האמריקנית" בתמיכתה של דרום וייטנאם ושל הממלכה המאוחדת.
על פי התוכנית היו הבחירות אמורות להתקיים תחת פיקוח האו"ם, אך להצעה זו התנגדו ברית המועצות וצפון וייטנאם.
לאחר שהופעלו עליו לחצים פנימיים ולחצים אמריקנים, הסכים דיים לקיים בחירות לגוף מחוקק באוגוסט 1959 בדרום וייטנאם.
העיתונים לא הורשו לפרסם את שמותיהם של המועמדים העצמאיים ואת קווי המדיניות שלהם ונאסר קיומן של אספות פוליטיות שמספר המשתתפים בהן עלה על חמישה אנשים.
מועמדים נפסלו על סמך טיעונים קלי ערך.
באזורים הכפריים, מועמדים שהתמודדו בבחירות, ספגו איומים שהם יואשמו בשיתוף פעולה עם הוייטקונג, עבירה שהעונש עליה היה גזר דין מוות.
פאן קוונג דאן, המבקר הבולט ביותר של הממשלה, הורשה להתמודד בבחירות.
למרות שכוח של 8,000 חיילים של צבא דרום וייטנאם נשלח למחוז הבחירה של דאן, הוא עדיין זכה ביחס של שש לאחד, וכשהתכנס הפרלמנט, הוא נעצר.
אשתו של אחיו הצעיר של דיים, שכונתה בשם "מאדאם נו", הייתה (דה פקטו) הגברת הראשונה של וייטנאם.
היא המירה את דתה לקתוליות.
היא הובילה את תוכניתו של דיים לרפורמה בחברה של סייגון בהתאם לערכים הקתוליים.
בתי בושת נסגרו ומאורות אופיום חוסלו, גירושים והפלות נאסרו לחלוטין ונחקקו חוקים חמורים נגד ניאוף.
דיים ניצח במלחמה נגד צבאו הפרטי של ארגון הפשע בין שיין, שהחזיק בתי הימורים שנהנו קודם לכן מחסותם של הצרפתים ולאחר מכן של באו דאי.
בהמשך פירק דיים את הצבאות הפרטיים של הקאו דאי וההואה האו, ששלטו על חלקים של דלתת המקונג.
על פי ההיסטוריון האמריקני, גבריאל קולקו, כ-12,000 חשודים בהתנגדות לדיים נהרגו בין השנים 1955 – 1957 ועד סוף 1958 נכלא מספר משוער של 40,000 אסירים פוליטיים.
עם זאת, ההיסטוריון גונתר לוי, טוען שמספרים אלה מוגזמים ושלא היו יותר מ-35,000 אסירים מכל הסוגים בכל רחבי וייטנאם.
מעשי הדיכוי של דיים התרחבו מעבר לאלה שהופעלו נגד הקומוניסטים למתנגדי המשטר האנטי-קומוניסטים ולחושפי שחיתויות.
ב-20 בדצמבר 1960 על פי הנחיות מהאנוי, הקימו הקומוניסטים בדרום את "החזית הלאומית לשחרור דרום וייטנאם", שנקראה גם הוייטקונג, כדי להפיל את ממשלת הדרום.
הווייטקונג היה מורכב משתי קבוצות נפרדות: אינטלקטואלים דרום וייטנאמים שהתנגדו לממשלה והיו לאומנים בהשקפתם וקומוניסטים שנשארו בדרום לאחר פיצול המדינה ב-1954 בנוסף לכאלה שהגיעו לדרום אחר כך ולאיכרים מקומיים.
בעוד שהיו לא-קומוניסטים רבים בווייטקונג, הם היו נתונים לשליטה של פעילי המפלגה ובהדרגה הם נקטו באותה עמדה עם התמשכות העימות.
עם זאת, הם אפשרו לווייטקונג להציג את עצמו כארגון לאומני בעיקרו, יותר מאשר ארגון קומוניסטי, למרות שהארגון היה בשליטה כמעט מלאה של המשטר בצפון וייטנאם.
תחילתה של פעולת הנגד של דיים הייתה תוכנית בשיתוף האמריקנים שבמסגרתם אוחדו 14,000 כפרים ל-11,000 יישובים מאובטחים.
יישובים אלה נועדו לבודד את הווייטקונג מהאוכלוסייה הכפרית שהייתה המקור שלהם לגיוס כוח אדם, לאספקה ולמידע.
על פי החלטה של הקומוניסטים בדרום נאמר: "אם נצליח להרוג את נו דין דיים, מנהיג ממשלת הבובות הרודנית הפשיסטית, המצב לאורך הקווים יהיה לטובתנו".
ב-22 בפברואר 1957, כאשר קיים דיים ביקור ביריד כלכלי בבון מא טאוט, הגיע לשם פעיל קומוניסטי בשם הא מין טרי, שקיבל הוראה לרצוח את הנשיא.
הוא התקרב לדיים וירה באקדח מטווח קצר, אך החטיא ופגע בזרועו השמאלית של המזכיר לרפורמות חקלאיות.
לאחר ירי הכדור הראשון, חל בנשק מעצור ואנשי הביטחון השתלטו על טרי לפני שהוא הצליח לירות כדור נוסף.
מקרה נוסף של ניסיון להתנקש בחייו של דיים ושל משפחתו אירע ב-1962 כאשר שני טייסים בחיל האוויר, שפעלו בתאום, הפציצו את ארמון הנשיאות.
במהלך המלחמה נגד הצרפתים בשנים 1946 – 1954, הוייט מין, שהשיג שליטה על חלקים של דרום וייטנאם, יזם רפורמת קרקעות.
במהלך המלחמה, עמד שיעור הגבייה של דמי החכירה על 50% עד 70%.
הוייט מין גרמו לבעלי הקרקעות לחפש מקום מבטחים בערים, הפקיעו מהם את הבעלות על הקרקעות וחילקו אותם בין האיכרים.
כשדיים עלה לשלטון, הוא ביטל את המהלך הזה, שכן אנשי אצולת הקרקע היו חלק מבסיס התמיכה האידאולוגי בו.
בשטחי דלתת המקונג, 0.025% מבעלי הקרקעות החזיקו בבעלותם 40% מהקרקעות.
רוב בעלי הקרקעות לא התגוררו באזורים שבבעלותם והקרקעות עובדו על ידי אריסים.
מצב זה גרם להתמרמרות בקרב האוכלוסייה, שכן הבעלות על הקרקע הייתה ערך חשוב מאוד בחברה הווייטנאמית.
דיים הכריז שבעלי הקרקעות יוכלו לגבות לא יותר מ-25% מהיבולים, אך החלטה זו לא יושמה ובמקרים מסוימים היו דמי החכירה גבוהים יותר מאלה שהיו נהוגים בתקופת השלטון הצרפתי.
בעקבות לחץ אמריקני, הגביל דיים ב-1956 את השטח המקסימלי שיכול כל אדם להחזיק בבעלותו ל-1.15 קמ"ר.
את בעלי הקרקעות שהחזיקו בבעלותם שטחים גדולים יותר, הוא פיצה על שטחי הקרקע העודפים, שאותם הוא מכר לאיכרים.
בעלי קרקעות רבים התחמקו ממהלך זה על ידי העברת חלקים משטח הקרקע שלהם לבני משפחתם.
בנוסף, המגבלה הזאת הייתה גדולה פי 30 מזו שהייתה נהוגה בקוריאה הדרומית ובטאיוואן ושטחי האדמה בגודל של 1,500 קמ"ר שהיו בבעלות הכנסייה, היו פטורים ממגבלה זו.
כתוצאה מכך, רק 13% מהקרקעות בדרום וייטנאם, עברו את תהליך הרפורמה ובסוף תקופת שלטונו של דיים, רק 10% מהאיכרים קיבלו חלקות קרקע, וגם זאת במחירים גבוהים.
כישלון מדיניות זו עוררה זעם ובעקבותיה התעוררה אהדה לוייט מין שחילק לאיכרים קרקעות בחינם.
בסוף תקופת שלטונו של דיים, 10% מאוכלוסיית דרום וייטנאם החזיקה בבעלותה 55% מהקרקעות.
בהאמינו שהרמות המרכזיות של וייטנאם היו בעלי חשיבות אסטרטגית לווייטקונג או שהם היו נתונים לאיום פוטנציאלי לפלישה מהצפון, החליט דיים לבנות "קו מאז'ינו" של יישובים.
האזור היה מיושב בבני עם הדגאר (Degar), תושביה המקוריים של וייטנאם, שבעבר זכו למידה מסוימת של אוטונומיה, והם לא נתנו אמון בווייטנאמים המקומיים.
דיים יזם תוכנית להגירה פנימית של 210,000 וייטנאמים, בעיקר קתולים, שהתיישבו ביישובים מבוצרים על קרקעות הדגאר.
כאשר אלה האחרונים מחו, החרימו כוחות הצבא של דיים את החצים והקשתות שלהם ששימשו אותם לצייד.
מאז מתמודדת וייטנאם עם תנועה בדלנית של בני עם הדגאר.
במדינה שבה גודלו של הרוב הבודהיסטי הוערך ב-70% עד 90% מהאוכלוסייה הכללית, צעדי המדיניות של דיים גרמו לטענות על מתחים דתיים.
כבן למיעוט הקתולי, מתייחסים רוב ההיסטוריונים לדיים כמי שקידם צעדי מדיניות פרו-קתולית שקוממה עליו בודהיסטים רבים, מאחר שהקהילה הקתולית הייתה אנטי-קומוניסטית.
באופן כללי, הממשלה נתפשה כמי שהעדיפה את הקתולים בשירות הציבורי ובצבא, לצד העדפות בהקצאת הקרקעות, בעסקים ובמיסוי.
באחת הפעמים אמר דיים לפקיד בכיר, כשהוא שוכח שהאיש מחזיק באמונה הבודהיסטית, "שים את הפקידים הקתולים שבאחריותך במקומות הרגישים.
קצינים רבים של צבא דרום וייטנאם המירו את דתם לקתוליות מתוך אמונה שקידומם הצבאי תלוי בכך.
חלוקת כלי הנשק למיליציות ההגנה של הכפרים כוונה להדוף את לוחמי הווייטקונג, אך כלי נשק אלו חולקו רק לקתולים.
קידומם של בודהיסטים בצבא נעצר לעיתים קרובות אם הם סירבו להמיר את דתם.
בכמה כפרים שאוכלוסייתם הייתה בודהיסטית, בוצעו המרות דת קבוצתיות כדי לקבל סיוע ממשלתי או כדי להימנע מיישוב מחדש על ידי משטרו של דיים.
הכנסייה הקתולית הייתה בעלת הקרקעות הגדולה במדינה והחוק שהונהג עוד בימי השלטון הצרפתי, שעל פיו נדרש אישור רשמי לעריכת פעילויות בודהיסטיות פומביות, לא בוטל מעולם על ידי דיים.
הקתולים למעשה היו גם פטורים מעבודות הקורווה שכל האזרחים חויבו לבצע עבור הממשלה.
הסיוע שהגיע מארצות הברית חולק באופן לא פרופורציונלי לכפרים שרוב אוכלוסייתם הייתה קתולית.
תחת שלטונו של דיים, נהנתה הכנסייה הקתולית מפטורים ברכישת נכסים וב-1959 הקדיש דיים את ארצו למריה הבתולה.
דגל קריית הוותיקן הונף באופן קבוע בכל האירועים הציבוריים במדינה.
הסיוע האמריקני הופנה ברובו לקתולים והאוניברסיטאות החדשות של הואה ושל דה לאט הוכפפו לסמכות הכנסייה הקתולית כדי לטפח סביבה אקדמית עם נטייה קתולית.
יחסי משטרו של דיים עם ארצות הברית התדרדרו במהלך שנת 1963 ובמקביל התגבר חוסר שביעות הרצון בקרב הרוב הבודהיסטי של דרום וייטנאם.
במאי, בעיר המרכזית הבודהיסטית של הואה, שם אחיו של דיים שימש כארכיבישוף הקתולי, נאסר על הבודהיסטים להניף דגלים בודהיסטים במהלך החגיגות לציון לידתו של גאוטמה בודהה כאשר הממשלה הסתמכה על התקנות שאסרו על הנפת דגלים לא ממשלתיים.
כמה ימים לאחר מכן, הותר לקתולים להניף דגלים דתיים בחגיגה אחרת.
מהלך זה הוביל למחאה בהנהגתו של טיץ' טרי קואנג כנגד הממשלה, שדוכאה על ידי כוחותיו של דיים ותשעה אזרחים לא חמושים נהרגו.
דיים ותומכיו האשימו את הווייטקונג במקרי המוות הללו וטענו שהמפגינים היו אחראים למעשי האלימות.
למרות שפקיד המחוז הביע את צערו על מעשי ההרג והציע לפצות את משפחות ההרוגים, הוא דחה את האשמות שכוחות הממשלה היו אחראים על ההרג והאשים את הווייטקונג.
הבודהיסטים דרשו הסכם של חמש נקודות: החופש להנפת דגלים דתיים, הפסקת המעצרים השרירותיים, פיצוי למשפחות קורבנות הטבח בהואה, ענישת האחראים, ושוויון דתי.
דיים כינה את הבודהיסטים כ"שוטים ארורים" על כך שדרשו דבר שמבחינתו הם כבר קיבלו אותו.
הוא אסר על קיום הפגנות והורה לכוחות הביטחון לעצור את אלה שהיו מעורבים באי ציות אזרחי.
ב-3 ביוני 1963, ניסו מפגינים לצעוד לכוון פגודת טו דאם.
שישה גלים של גז מדמיע ושל כלבי תקיפה שהפעילו כוחות הצבא לא הצליחו לפזר את ההמון, ובסופו של דבר הותזו חומרים כימיקלים חומים-אדומים על המפגינים שהתפללו, וכתוצאה מכך 67 מהם אושפזו בבית חולים עקב פציעות.
נקודת המפנה במשבר חלה ביוני, כאשר נזיר בודהיסטי בשם טיץ' קואנג דוק, הצית את עצמו במרכזו של צומת סואן בסייגון, במחאה על מדיניותו של דיים.
תמונות שצולמו באירוע זה הופצו ברחבי העולם ועבור אנשים רבים הם ייצגו את כישלון משטרו של דיים.
בעקבותיו של דוק הלכו נזירים נוספים והציתו את עצמם ובהדרגה החלה ארצות הברית להיות מתוסכלת מתדמית הבלתי פופולרית של המנהיגים הן בווייטנאם והן בארצות הברית.
דיים עשה שימוש בטיעון אנטי-קומוניסטי שנוי במחלוקת, וזיהה את המתנגדים כקומוניסטים.
כשההפגנות נגד משטרו של דיים המשיכו במשך כל הקיץ, ניהלו באוגוסט הכוחות המיוחדים שהיו נאמנים לאחיו של דיים, נו, פשיטות על פגודת שא לאוי בסייגון.
פגודות הושחתו, נזירים הוכו ושרידיו השרופים של טיץ' קואנג דוק, שכללו את ליבו שלא התכלה בשריפה ונחשב כשריד קדוש, הוחרמו.
בו זמנית בוצעו פשיטות בכל רחבי וייטנאם, פגודת טו דאם בהואה נבזזה, פסלו של בודהה נהרס וגופתו של הנזיר המת הוחרמה.
כאשר האוכלוסייה קמה כדי להגן על הנזירים, נהרגו בהתנגשויות 20 אזרחים ו-200 נפצעו.
במהלך כל המשבר נעצרו 1,400 נזירים וכ-30 נפצעו.
ארצות הברית הביעה את חוסר שביעות רצונה ממשטרו של דיים ושגריר ארצות הברית בסייגון, הנרי קבוט לודג' הבן, ביקר בפגודה.
במשך חמשת החודשים עד לסוף תקופת שלטונו של דיים לא התקיימו הפגנות גדולות של הבודהיסטים.
גיסתו של דיים, מאדאם נו, שהייתה למעשה הגברת הראשונה של דרום וייטנאם, עקב רווקותו של דיים, החמירה את המצב כאשר היא התייחסה בלעג למעשי ההתאבדות.
כבודהיסטית שהמירה את דתה לקתוליות, היא התייחסה למעשי ההתאבדות כאל ברביקיו, בציינה ש"אם הבודהיסטים ירצו לערוך ברביקיו נוסף, אשמח לספק להם את הדלק".
הפשיטות על הפגודות עוררו אי שקט ציבורי בסייגון.
סטודנטים באוניברסיטת סייגון החרימו את השיעורים והשתתפו במהומות, מה שהוביל למעצרים נרחבים ולסגירת האוניברסיטה.
מצב זה נשנה באוניברסיטת הואה.
כאשר הצטרפו להפגנות גם תלמידי תיכון, בוצעו מעצרים גם בקרבם.
מעל אלף תלמידים מבית הספר התיכון הראשי של סייגון, רובם ילדיהם של פקידי ממשלה, נשלחו למחנות לחינוך מחדש, כולל, על פי הדיווח, ילדים בני חמש, באשמת צביעת כתובות גרפיטי בגנות הממשלה.
שר החוץ בממשלתו של דיים, וו ואן מאו, התפטר וכאות מחאה גילח את שיער ראשו כמו נזיר.
כאשר הוא ניסה לצאת מווייטנאם כדי לקיים עלייה לרגל בהודו, הוא נעצר והושם במעצר בית.
ביולי 1963, עם החמרתו של המשבר הבודהיסטי, החלו הלאומנים הלא-קומוניסטים ואנשי הצבא בהכנות להפיכה.
בוי דיים, לימים שגריר דרום וייטנאם בארצות הברית, דיווח בזיכרונותיו שגנרל לי ואן קים ביקש את עזרתו בהבנה מה כוונתה של ארצות הברית לעשות בנוגע לממשלת דיים.
לדיים היו קשרים הן בשגרירות ארצות הברית בסייגון והן עם עיתונאים בכירים בדרום וייטנאם, כמו דייוויד הלברשטאם מהניו יורק טיימס, ניל שיהאן מ-UPI ומלקולם בראון מ-Associated Press.
ב-20 באוגוסט 1963, פשטו כוחות הביטחון בפיקודו של נו, אחיו של דיים, על פגודת שאל לאוי בסייגון.
הם בחרו ללבוש מדי צבא במהלך הפשיטה כדי שהיא תראה כפעולה שהצבא עומד מאחוריה.
כוחותיו של נו עצרו מעל 400 נזירים שישבו ברגליים משוכלות לפני פסל של בודהה.
במקביל נעצרו אלפי נזירים בכל רחבי המדינה.
הנרי קבוט לודג' הבן, שגריר ארצות הברית בסייגון, סירב להיפגש עם דיים.
בשומעו שמתוכננת הפיכה של הגנרלים של צבא דרום וייטנאם בהנהגת גנרל דון ואן מין ובתמיכת ה-CIA, העביר לודג' מסר סודי לגנרלים שארצות הברית לא תתערב.
איש ה-CIA, לוסיין קונין, היה איש הקשר בין השגרירות לבין הגנרלים שהונהגו על ידי דראן ואן דון.
קונין העביר לקבוצת הגנרלים סכום של 42,000 דולר כדי שיבצעו את ההפיכה וצירף הבטחה שכוחות ארצות הברית לא ינסו להגן על דיים.
ההוראות שבסופו של דבר הובילו למותם של דיים ושל אחיו, יצאו על ידי אברל הארימן ובוצעו בסיועו של לודג'.
כמי ששירת קודם לכן כמושל ניו יורק, כמזכיר המסחר של ארצות הברית וכשגריר ארצות הברית במוסקבה ובלונדון, היה הארימן בעיצומה של קריירה פוליטית.
ב-1960 מינה אותו הנשיא הנבחר ג'ון פיצג'רלד קנדי להיות שגריר בכיר ובמסגרת תפקיד זה הוטל עליו לפעול "עם כל האמון שרוחש לו הנשיא ועם הידע האינטימי על כל ההיבטים של מדיניות ארצות הברית".
ב-1963, ניהל הארימן למעשה את וייטנאם "מבלי להיוועץ כלל בנשיא או בתובע הכללי".
דיים החל לחשוד שאיש מצוות האבטחה שלו כבר לא נאמן כלפיו.
קני או'דונל, האחראי על תיאום לוח הזמנים של הנשיא קנדי, היה משוכנע שמקג'ורג' באנדי, היועץ לביטחון לאומי, היה מקבל הוראות ישירות מהשגריר הארימן ולא מהנשיא.
הוא היה מודאג במיוחד ממייקל פורסטל, מאנשי צוותו של באנדי, שיחד עם הארימן ניהל משרד קישור עצמאי בווייטנאם.
במרכז פעולות הסיוע להפיכה עמדו אנשי תחנת ה-CIA בסייגון שקיבלו הוראות לא בשרשרת הפיקוד הרגילה של הסוכנות, אלא ישירות מהארימן ומפורסטל.
ב-1 בנובמבר 1963 הדיחו הגנרל מין ושותפיו לקשר את הממשלה בהפיכת בזק.
בו ביום, כשרק צוות האבטחה של ארמון הנשיאות נותר להגן על דיים ועל אחיו נו, התקשרו הגנרלים לארמון להציע לו אפשרות שהוא יצא לגלות אם הוא ייכנע.
בכל אופן, באותו ערב נמלט דיים יחד עם פמלייתו דרך מעבר תת-קרקעי לרובע צ'או לון שבסייגון, שם הם נלכדו למחרת בבוקר.
נו דין דיים ואחיו נו נרצחו יחדיו בחלקו האחורי של נגמ"ש M-113 באמצעות כידון רובה ואקדח תופי על ידי קפטן נגויין ואן נונג, על פי הוראות מהגנרל מין עצמו, בדרכם למפקדת המטה הכללי של צבא דרום וייטנאם.
דיים נטמן בקבר לא מסומן בבית הקברות בסמוך למעון שגריר ארצות הברית.
לאחר שנודע להו צ'י מין על הדחתו ורציחתו של דיים, הוא אמר: "אני כמעט שלא יכול להאמין שהאמריקאים יכולים להיות כה טפשים".
הפוליטביורו של צפון וייטנאם, אמר זאת בצורה יותר מפורשת:
לאחר רצח דיים, לא הצליחה דרום וייטנאם להקים ממשלה יציבה ומספר הפיכות התרחשו לאחר מותו.
בעוד שארצות הברית המשיכה להשפיע על ממשלת דרום וייטנאם, הרצח חיזק את ניסיונותיהם של הצפון וייטנאמים להגדיר את הדרום וייטנאמים כ"תומכי הקולוניאליזם".
נואבה חרוסלן (בספרדית: Nueva Jerusalén, מילולית: "ירושלים החדשה"), הידועה גם בשם לה ארמיטה (בספרדית: La Ermita), היא עיירה במועצה האזורית טוריקטו במדינת מיצ'ואקאן במקסיקו.
העיירה הוקמה ב-1973 כקהילה דתית נוצרית מסוגרת בעקבות אישה זקנה מהעיירה הקרובה פורואראן שטענה שהיא קיבלה התגלות ממרים, אם ישו, לפיה יש להקים את העיירה שתהיה תחת הגנת האל.
העיירה היא מעין מובלעת תאוקרטית בתוך מקסיקו.
הקהילה המקומית שמרנית מאוד ובין האיסורים המוטלים על תושבי העיירה ניתן למנות את ההימנעות משימוש בטכנולוגיה והאיסור לקיים יחסי מין לסיבות אחרות מהבאת ילדים לעולם.
ב-2008 נפטר המנהיג הדתי של העיירה פאפה נבור (Papá Nabor) והחליף אותו מנהיג קיצוני יותר שאימץ לעצמו את השם של הקדוש הנוצרי מרטין מטור.
מרטין מטור ומאמיניו הובילו שורה של ויכוחים מול ניסיונות הממשל להתערב בנעשה בנואבה חרוסלן, בעיקר בתחום החינוך.
הדבר הגיע לשיא כאשר ב-5 ביולי 2012 המאמינים שרפו את בתי הספר בעיירה בשל כך שהם חויבו ללמד גם חינוך לא-דתי.
למרות הפגנות נוספות של תושבי העיירה הממשל לא ויתר והקים כיתות זמניות בקרבת העיירה ובסופו של דבר שנת הלימודים הבאה התקיימה כסדרה.
רו טה-וו (בקוריאנית: 노태우; 17 באוגוסט 1932 – 26 באוקטובר 2021) היה מדינאי ואיש צבא דרום קוריאני, נשיאה השישי של קוריאה הדרומית בשנים 1988–1993.
רו כיהן כנשיא בתקופת מעברה של קוריאה ממשטר סמכותני למשטר דמוקרטי.
נו התחייב לדמוקרטיזציה של המערכת הפוליטית בקוריאה הדרומית.
בין השאר, בעקבות הרפורמות שהוביל, לא זכתה "מפלגת הצדק הדמוקרטית" ברוב המושבים באספה הלאומית של קוריאה הדרומית בבחירות שנערכו באפריל 1988, אך ב-1990 התמזגה המפלגה, בהנהגתו של נו, יחד עם שתי מפלגות אופוזיציה מתונות, אל המפלגה הדמוקרטית הליברלית.
בחודש פברואר 1993 הוא הוחלף על ידי קים יונג-סאם.
באוקטובר 1995 התנצל נו בפומבי על צבירת מאות מיליוני דולרים מתרומות פוליטיות חשאיות בתקופת נשיאותו.
מאוחר יותר הוא הועמד לדין באשמת שחיתות והמרדה על מעורבותו בהפיכה של צ'ון דו-הוואן ב-1979. באוגוסט 1996 הוא הורשע בכל הסעיפים.
הוא נידון ל-22 שנות מאסר, אשר הומתקו לאחר מכן ל-17 שנים, וכן נקנס בסכום של כ-300 מיליון דולר.
בדצמבר 1997 הוא קיבל חנינה מהנשיא היוצא קים יונג-סאם והנשיא הנבחר קים דה-ג'ונג.
רו טה-וו נולד ב-17 באוגוסט 1932, למשפחה חקלאית בטאלסונג, יישוב הממוקם ליד טגו, במחוז צפון קינגסנג, בימי הכיבוש היפני בקוריאה.
ביתו היה קרוב להר פאלגונגסן.
במרץ 1939 הוא נכנס לבית הספר היסודי הקומוניסטי, במרחק של 6 ק"מ מביתו.
כתוצאה מעוני מרוד, הלך נו לבית הספר ברגליים יחפות.
אביו, קצין אזרחי בדרגה זוטרה במחוז, נהרג בתאונת דרכים בעת השתתפות בטקס הסיום בבית הספר התיכון של אחיו, כשנו היה בן שבע.
בעזרת דודו, שהרגיש אשם במות אחיו, נו נרשם לראשונה לבית הספר הטכני של טגו.
אך בחלוף הזמן הועבר לבית הספר התיכון המקומי של קינגבוק, שם היה תלמיד מעל הממוצע.
אך לנו היו קשיים לימודיים, ומורו לימד שיעורים משלימים עד מאוחר בערב.
הוא היה הולך הביתה לבדו בלילה ולומד עד מאוחר.
הוא קיבל בהדרגה אוצר מילים מצומצם והתעניין בקריאה בלבד.
בעודו תלמיד תיכון בטגו, התיידד נו עם צ'ון דו-הוואן, חברו בהמשך חייו הפוליטיים ומאדריכלי ההפיכה ב-1979.
במהלך מלחמת קוריאה (1950–1953) הצטרף נו אל הכוחות המזוינים של הרפובליקה של קוריאה כמגויס ליחידה ארטילרית, והועלה לדרגת תותחן (Cannoneer).
מאוחר יותר הוא נכנס לאקדמיה הצבאית הקוריאנית, ולאחר מסלול לימודים בן ארבע שנים, הוא סיים את לימודיו שם בפברואר 1954 עם תואר ראשון במדעים.
נו שימש גנרל צבאי כאשר סייע לצ'ון להוביל את כוחותיו המזוינים לקוואנגג'ו ב-1980 שם נערך טבח באזרחים.
רו החזיק בכמה עמדות צבאיות מרכזיות, כגון מפקד פיקוד ביטחון הבירה ב-1979 ומפקד פיקוד הביטחון ב-1980. לאחר פרישתו מהצבא הקוריאני ביולי 1981, קיבל רו את הצעתו של הנשיא צ'ון להתמנות לשר המדינה לביטחון לאומי וענייני חוץ.
מאוחר יותר הוא כיהן כשר הספורט, שר הפנים, נשיא הוועדה האולימפית של סיאול, וב-1985, היה ליושב ראש מפלגת הצדק הדמוקרטית, ששלטה בפוליטיקה של קוריאה הדרומית.
הוא פיקח על ההכנות לאולימפיאדת סיאול ב-1988, שעליה הכריז רשמית.
על אף מעורבותו בהפיכה ב-12 בדצמבר 1979 נגד הנשיא דאז צ'וי קיו-הה והדיכוי הצבאי האלים של המתנגדים בהתקוממות קוואנגג'ו בספטמבר 1980, הוא שם עין על הבית הכחול עוד ב-1987 והחל להרחיק את עצמו מממשלת צ'ון הפופולרית.
הסיבה לכך היא כי נו התכוון לשנות האג'נדה הפוליטית שלו - מדיקטטורה צבאית לדמוקרטיה.
כשהסכים לשתף פעולה עם מפלגות האופוזיציה הדמוקרטיות, העצים את מעמדו כרפורמטור.
בחודש יוני 1987, נקב צ'ון בשמו של נו כמועמד לנשיאות קוריאה הדרומית מטעם מפלגת הצדק הדמוקרטית שהחזיקה אז בשלטון.
מהלך זה של צ'ון מסר, במידה מרובה, את הנשיאות לידיו של נו, והוביל לכינוס עצרות פרו-דמוקרטיות רבות בסיאול ובערים אחרות.
בתגובה, נשא נו נאום ב-29 ביוני והבטיח תוכנית רחבה של רפורמות.
בראש סדר עדיפויותיו עמדה חוקה חדשה, דמוקרטית יותר.
בבחינות, שתי דמויות האופוזיציה המובילות, קים יונג-סאם וקים דה-ג'ונג (שניהם יכהנו בעתיד כנשיאים), לא הצליחו להתגבר על חילוקי הדעות ביניהם ולשסע את ההצבעה על בחירתו של נו.
אירועים אלה אפשרו לנו לנצח ברוב דחוק ולהיות לנשיא הראשון הנבחר של המדינה (מאז סינגמן רי) ב-16 בדצמבר 1987 והושבע לנשיאות ב-25 בפברואר 1988.
שלטונו של נו היה ראוי לציון בשל אירוח אולימפיאדת סיאול ב-1988 ובשל מדיניות החוץ שהנהיג, אשר היוותה הפך גמור מן הממשלים הקודמים.
נאמן לדבריו, הוא נשאר מחויב לרפורמות דמוקרטיות.
הוא גם נפגש עם נשיאת הפיליפינים קורסון אקינו לסדרת שיחות לקידום הקשרים הכלכליים, החברתיים והתרבותיים בין המדינות, ולדון בשיחות האיחוד לסיום מצב שביתת הנשק עם קוריאה הצפונית לאחר מלחמת קוריאה.
בתקופת כהונתו, היה רו נשיא פעיל מאוד בתחום הדיפלומטיה וקיים אותה בצורה איתנה לקראת רפורמות פוליטיות נרחבות בארצו.
הדמוקרטיזציה של הפוליטיקה, "צמיחה כלכלית עם הון עצמי" ואיחוד לאומי, היו שלוש מטרות המדיניות שהוצהרו בפומבי על ידי ממשל רו.
אירוח אולימפיאדת הקיץ ה-24 בסיאול בשנה הראשונה לכהונתו היה הישג גדול, ואחריו הדיפלומטיה הפעילה שלו.
הוא נאם בפני העצרת הכללית של האו"ם באוקטובר 1988, ונועד עם נשיא ארצות הברית, ג'ורג' הרברט ווקר בוש, והוסיף לנאום בפני ישיבה משותפת של הקונגרס האמריקני.
הוא גם ערך ביקור בחמש מדינות אירופיות בדצמבר 1989.
ב-7 ביולי 1988 הגביר רו את עיסוקו במדיניות חוץ.
ב-1989 כוננה סיאול יחסים דיפלומטיים עם הונגריה ופולין, ולאחר מכן יחסים דיפלומטיים עם יוגוסלביה, רומניה, צ'כיה, בולגריה ומונגוליה ב-1990. היקף המסחר של קוריאה הדרומית עם הרפובליקה העממית של סין גדל בהתמדה והגיע לסכום של 3.1 מיליארד דולר.
המסחר עם מדינות מזרח אירופה וברית המועצות עלה ל-800 מיליון דולר.
כדי להתגבר על שיתוק הממשל בשל היעדר רוב באספה הלאומית של קוריאה הדרומית ביקשה ממשלת נו להשיג "פשרה גדולה" בתחום המפלגתי.
ההכרזה המפתיעה על מיזוג מפלגתו ב-22 בינואר 1990 הייתה ניסיון להשיג את הנס הפוליטי שביקשה ממשלתו.
מפלגת הצדק הדמוקרטית השולטת התמזגה עם שתי מפלגות אופוזיציה.
המפלגה הליברלית החדשה, שהחזיקה ברוב של שני שלישים בבית המחוקקים, ביקשה לכונן יציבות פוליטית כדי לאפשר התקדמות חברתית-כלכלית.
ב-4 ביוני 1990 נפגש נו, בעת ביקור בארצות הברית, עם מיכאיל גורבצ'וב, אז המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.
הפגישה גדעה 42 שנים של שתיקה רשמית בין שתי המדינות וסללה את הדרך לשיפור היחסים הדיפלומטיים.
המשמעות ההיסטורית והמורשת של נשיאותו של נו היא הרפורמה הפוליטית הרחבה שעזרה לו לבסס במדינתו דמוקרטיה ופלורליזם רחבים יותר.
תקופת כהונתו הייתה קצובה והגיעה לסופה בבחירות 1992, והוא עזב את משרדו ב-25 בפברואר 1993.
ב-1993, יורשו של נו, קים יונג-סאם, ניהל קמפיין נגד שחיתות, שהתמקד בקודמיו נו וצ'ון ולבסוף השניים הועמדו למשפט.
למרבה האירוניה, קים התמזג עם מפלגתו של נו בעסקה שאפשרה לו לנצח בבחירות לנשיאות.
שני הנשיאים לשעבר, נו וצ'ון, הואשמו מאוחר יותר בנפרד בהמרדה ובגידה על תפקידיהם בהפיכה ב-1979 ובטבח קוואנגג'ו ב-1980. שניהם הורשעו באוגוסט 1996 בבגידה, בהמרדה ובשחיתות; צ'ון נידון למוות, לאחר מכן הומתק גזר דינו למאסר עולם, בעוד ש-22 שנות מאסרו של נו הופחתו ל-17 שנים לאחר ערעור.
שניהם שוחררו מהכלא בדצמבר 1997 בעקבות חנינה שניתנה להם על ידי הנשיא דאז, קים יונג-סאם בסיום תפקידו כנשיא.
נוסף על כך, נו הודה גם בעבירות שחיתות 16 שנים לאחר שנכנס לתפקידו.
לוויס ולנזואלה ג'וניור הוא מתאבק דומיניקני.
הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיע תחת שם הבמה נו ויי חוסה.
ולנזואלה החל להתאבק במאי 2003 תחת שם הבמה מני גרסיה עבור ארגון ההיאבקות מקרוליינה הצפונית, CWF Mid-Atlantic, שבו החזיק פעמיים באליפות הטלוויזיה של CWF Mid-Atlantic.
הוא חתם על חוסה בארגון ה-WWE בשנת 2015, ונשלח למחלקת הפיתוח של הארגון, NXT, עד שזומן לרוסטר הראשי באפריל 2018.
ב-17 במאי 2013 ולנזואלה ערך את הופעת הבכורה שלו כמתאבק תחת השם מני גרסיה בארגון CWF Mid-Atlantic.
ב-3 במאי 2014 הוא ניצח את מארק ג'יימס וזכה באליפות הטלוויזיה של הארגון.
ב-6 בדצמבר גרסיה הפסיד את התואר לכריס לי, אך שלושה שבועות לאחר מכן זכה בתואר שוב.
ב-21 במרץ 2015 גרסיה הפסיד את התואר בקרב מרובע.
באפריל 2015 פורסם שולנזואלה חתם על חוסה ביחד עם ה-WWE.
ב-10 באפריל נודע שולנזואלה הוא אחד מ-11 המגויסים החדשים שנשלחו למתחם ה-Performance Center.
ב-29 ביולי, בקרב הראשון שלו ב-NXT התחרה תחת שמו האמיתי בקרב זוגות לצד אליאס סמסון וביחד הם הפסידו לאמריקן אלפא.
בחודש אפריל של שנת 2016, פרסומות שודרו על בואו של מתאבק בשם נו ויי חוסה.
את הופעת הבכורה שלו תחת שם במה זה ערך ב-20 באפריל, כשהוא גובר על אלכסנדר וולף.
ב-22 ביוני חוסה הפריע לאוסטין אריס במהלך הראיון שלו מאחורי הקלעים ואמר לו שהוא חייב לנקוט בגישה חיובית לאחר ההפסד שלו באירוע NXT TakeOver: The End.
באחת מתוכניות NXT, אריס החל לרקוד ביחד עם נו ויי חוסה, עד למצב שאריס תקף אותו.
ב-20 ביולי חוסה הגיב בתקיפה על אריס לאחר הקרב שלו.
לאחר מכן חוסה פתח בפיוד נגד קבוצת SAnitY כשבראש הקבוצה עמד אריק יאנג, אשר ניצח את חוסה ב-30 בנובמבר.
ב-7 בדצמבר חוסה וריץ' סוואן הפסידו בקרב זוגות לאריק יאנג ואלכסנדר וולף.
באירוע NXT TakeOver: Orlando חוסה היה אמור להיות בקרב לצד טיי דילינג'ר, רודריק סטרונג והמתאבקת רובי ריוט נגד קבוצת SAnitY (אריק יאנג, אלכסנדר וולף, קיליאן דיין והמתאבקת ניקי קרוס), אך הותקף על ידי קבוצת SAnitY לפני האירוע.
הוא הוחלף במתאבק קסיוס אונו, ובקרב זה קבוצת SAnitY ניצחה.
חוסה ערך את הופעת הבכורה שלו ברוסטר הראשי בתוכנית הראשונה של Raw לאחר רסלמניה 34 וניצח בקרב מתאבק מקומי בשם ג'ון סקיילר.
לאחר מכן פתח בפיוד נגד ברון קורבין, כשב-30 באפריל חוסה ניצח אותו.
שבוע לאחר מכן נו ויי חוסה וטייטוס וורלדוויד הפסידו בקרב שלושה נגד שלושה לברון קורבין, דאש ויילדר וסקוט דוסון.
ב-14 במאי חוסה היה מעורב בקרב משולש אשר קבע את זהות המתאבק החמישי לקרב "כסף בבנק" באירוע כסף בבנק, הקרב כלל בנוסף את ברון קורבין ובובי רוד ובקרב זה רוד הצמיד את חוסה לניצחון והעפיל לקרב "כסף בבנק", שייערך ב-17 ביוני.
שבוע לאחר מכן חוסה הפסיד לברון קורבין.
ב-11 ביוני נו ויי חוסה גבר על קורט הוקינס.
נו ויי חוסה רשם שני הפסדים למוג'ו ראולי, ב-18 ביוני וגם ב-9 ביולי.
לאחר היעדרות קלה מן המרקע, חוסה חזר בתוכנית שהתקיימה ב-26 בנובמבר, כשהוא רשם הפסד לג'ינדר מהאל.
באירוע הרויאל ראמבל, שנערך ב-27 בינואר 2019, חוסה התחרה בקרב הרויאל ראמבל המסורתי, כשנכנס לקרב כמספר ה-15, היה בזירה למשך שתי שניות בלבד והודח על ידי סמואה ג'ו.
ב-18 במרץ, חוסה הפסיד לאליאס.
ב-8 ביולי, נו ויי חוסה נוצח על ידי סזארו.
ב-2 בדצמבר, נו ויי חוסה הפסיד לאריק רואן.
ב-6 בינואר 2020, הוא הפסיד לדרו מקינטייר.
ב-27 בינואר, חוסה הפסיד למוג'ו ראולי בקרב שהיה על אליפות 24/7 של ה-WWE של האחרון.
ב-13 באפריל, נו ויי חוסה התאבק בקרב האחרון שלו בארגון, כשרשם הפסד לבובי לאשלי.
יומיים לאחר מכן, ב-15 באפריל, חוסה שוחרר מהחוסה שלו עקב קיצוצים בתקציב.
הישגים בארגון ההיאבקות CWF Mid-Atlantic
אליפות הטלוויזיה של CWF Mid-Atlantic (פעמיים)
PWI דירג אותו במקום ה-200 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2018
נו וייב הוא זרם מוזיקלי ואומנותי אשר התפתח בשנות ה-70 המאוחרות.
על אף שרוב הלהקות שהנהיגו את הזרם התפרקו תוך שנים אחדות בלבד, הזרם נחשב למשפיע ביותר על סגנונות ולהקות רבות.
הנו-וייב משלב השפעות של נויז-רוק, מוזיקת אוונגארד, פאנק (Punk), אמנות פרפורמנס ואלתור חופשי.
לעיתים קרובות הוא מאופיין על ידי א-טונאליות, דיסוננטיות ושימוש ניסיוני ברעש והרמוניה.
הליריקה האופיינית לז'אנר לרוב מתכתבת עם פוסטמודרניזם ואנטי-פואטיקה.
סגנון ה"נו וייב" צמח מתוך תת-תרבות הפאנק בשלהי שנות השבעים, ובפרט מתוך סצנת האנדרגראונד בעיר ניו יורק, שהכילה בין היתר להקות כגון סוניק יות', Swans, וטינאייג' ג'יזס אנד דה ג'רקס.
השם "נו וייב" (No wave) מייצג את הניגודיות של הסצנה ביחס לסגנון הגל החדש (New wave) הפופולרי והמסחרי, ואת האופי הלעומתי והאוונגרדי שלה.
סצנת הנו-וייב, שבמסגרתה פעלו להקות, אמנים ויזואליים ויוצרי קולנוע, אופיינה בפילוסופיה ניהליסטית, באסתטיקה חתרנית ואירוטית ובגישה אקספרימנטלית.
נו סרנדר (2009) הפוסטר הרשמי של האירוע בכיכובו של בובי לאשלי מידע ארגון Total Nonstop Action Wrestling תאריך 20 בספטמבר 2009 עיר אורלנדו, פלורידה אולם אימפקט זון מספר צופים 1,100 סדרת אירועי שלם וצפה של TNAהארד ג'סטיסנו סרנדר(2009)באונד פור גלורי סדרת אירועי נו סרנדר2008נו סרנדר(2009)2010
נו סרנדר (2009) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling.
האירוע נערך ב-20 בספטמבר 2009 באולם האימפקט זון שבאורלנדו, פלורידה.
האירוע היה האירוע החמישי בסדרת אירועי נו סרנדר.
בקרב המרכזי, AJ סטיילס ניצח את הרננדז, קורט אנגל, מאט מורגן וסטינג בקרב מחומש וזכה באליפות העולם במשקל כבד של TNA.
15:10 (א) - מתייחס למתאבק/מתאבקים שהגיעו לקרב כאלוף/אלופים
נו סרנדר (2010) הפוסטר הרשמי של האירוע בכיכובו של מר אנדרסון מידע ארגון Total Nonstop Action Wrestling תאריך 5 בספטמבר 2010 עיר אורלנדו, פלורידה אולם אימפקט זון מספר צופים 1,100 סדרת אירועי שלם וצפה של TNAהארדקור ג'סטיסנו סרנדר(2010)באונד פור גלורי סדרת אירועי נו סרנדר2009נו סרנדר(2010)2011
נו סרנדר (2010) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling.
האירוע נערך ב-5 בספטמבר 2010 באולם האימפקט זון שבאורלנדו, פלורידה.
האירוע היה האירוע השישי בסדרת אירועי נו סרנדר.
בקרב המרכזי, מר אנדרסון ניצח את דיאנג'לו דינרו בקרב במסגרת שלב חצי הגמר של הטורניר על אליפות העולם במשקל כבד של TNA.
בחצי הגמר הראשון של הטורניר, הקרב בין ג'ף הארדי לקורט אנגל הסתיים בתיקו עקב חריגה מגבולות הזמן המוקצב, כאשר התניה שבמידה שאנגל היה מפסיד, הוא היה מוכרח לפרוש מהיאבקות, נוספה לקרב.
עוד ברשימת הקרבות, AJ סטיילס ניצח את טומי דרימר בקרב אני נכנע, ודאגלס ויליאמס ניצח את סאבו ושמר על אליפות ה-X דיוויז'ן של TNA.
ארנסט דיון וילסון , הידוע בשם הבמה נו.
איי.די (), ולשעבר כאימנסלופ (Immenslope), הוא מפיק מוזיקלי, תקליטן, מעבד מוזיקלי, פזמונאי וראפר אמריקאי זוכה פרס גראמי.
בשנת 1996 הוציא וילסון תחת הכינוי נו איי.די.
את אלבום הבכורה שלו, .
איי.די הוא חצי-פלינדרום לשם הולדתו, דיון .
וילסון הוציא גם ביט-טייפ בשם Invisible Beats.
בתחילת הקריירה שלו, עבד וילסון כמפיק שותף של הזמר האמריקאי ג'רמיין דופרי.
לאחר מכן, הפיק גם סינגלים מצליחים נוספים כ-"My Boo" של אשר ואלישה קיז ו-"Let Me Hold You" של באו ואו ועומאריון , כמו גם את השירים "Resurrection" ו-"" של הראפר קומון, איתו עבד וילסון באופן עקבי לאורך השנים.
וילסון גם סייע לראפר קניה וסט בהפקתו, והזמין אותו למפגשים שלו עם קומון, כאשר וסט החל את דרכו.
וילסון אף הכיר לווסט את ה-A&R של חברת רוק-א-פלה רקורדס, בסופו של דבר החתים את וסט בחברה.
בשנת 2007, זכה וילסון להכרה בשל הפקת שני שירים מתוך אלבומו של ג'יי זי, American Gangster.
במהלך אותה התקופה, עבד וילסון עם אמנים כגון ביג שון, ריק רוס, קניה וסט, יאנג ג'יזי וריהאנה.
וילסון הפיק גם את "", הסינגל הראשון מתוך האלבום ה-11 של ג'יי זי, משנת 2009, וכן את הסינגל השני, "Run This Town", בו משתתפים קניה וסט וריהאנה, שזיכה את וילסון בפרס גראמי לשיר הראפ הטוב ביותר.
בשנת 2011, שיתף פעולה עם הראפר קומון בפעם הראשונה מאז 1997, כשהשתתף בהפקת אלבומו התשיעי, The Dreamer / The Believer.
ביוני 2011, הקים וילסון את הקולקטיב Cocain 80s, המורכב ממוזיקאים שונים.
לאחר שהתפטר מתפקיד נשיא חברת התקליטים GOOD Music של קניה וסט, באוגוסט 2011 הוכרז כי נו איי.די.
מונה לסגן בכיר של A&R בחברת דאף ג'אם.
בנוסף, דאף ג'אם חתמה על עסקה משותפת בלעדית עם הלייבל Artium Records, שהקים נו.
בשנת 2012, הפיק וילסון חמישה שירים מתוך אלבומו ה-11 של הראפר נאז, Life Is Good, בהם הסינגל "Daughters", שהועמד לשני פרסי גראמי.
בשנת 2017, היה למפיק העיקרי של אלבומו של ג'יי זי, 4:44.
שנהעבודה מועמדתקטגוריהתוצאה2010"Run This Town"שיר הראפ הטוב ביותר""2013"Daughters"2014"Holy Grail"2015"Bound 2"2018""הקלטת השנה"4:44"שיר השנה4:44אלבום השנהעצמומפיק השנה, לא קלאסי2024"Scientists & Engineers" (בתור פזמונאי)שיר הראפ הטוב ביותר
נו סרנדר (2011) הפוסטר הרשמי של האירוע בכיכובם של מגוון מתאבקים מידע ארגון Total Nonstop Action Wrestling תאריך 11 בספטמבר 2011 עיר אורלנדו, פלורידה אולם אימפקט זון מספר צופים 1,100סיסמה פרסומית סדרת אירועי שלם וצפה של TNAהארדקור ג'סטיסנו סרנדר(2011)באונד פור גלורי סדרת אירועי נו סרנדר2010נו סרנדר(2011)2012
נו סרנדר (2011) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling.
האירוע נערך ב-11 בספטמבר 2011 באולם האימפקט זון שבאורלנדו, פלורידה.
האירוע היה האירוע השביעי בסדרת אירועי נו סרנדר.
בקרב המרכזי, קורט אנגל ניצח את מר אנדרסון וסטינג בקרב משולש על אליפות העולם במשקל כבד של TNA.
עוד ברשימת הקרבות, בובי רוד ניצח את בולי ריי במסגרת קרב הגמר בסדרת באונד פור גלורי, ואוסטין אריס ניצח את בריאן קנדריק וזכה באליפות ה-X דיוויז'ן של TNA.
עד לקיום האירוע, המובילים בסדרת באונד פור גלורי היו בולי ריי (49 נקודות), בובי רוד (42 נקודות), גאנר (42 נקודות) וג'יימס סטורם (40 נקודות).
בולי ריי הזדקק לנצח בקרב כתוצאה מהצמדה או מהכנעה על מנת להישאר בפסגת הטבלה.
לעומת זאת, שלושת האחרים הזקקו לניצחון כתוצאה מהכנעה על מנת לעקוף את בולי ריי.
בולי ריי ניצח את ג'יימס סטורם כתוצאה מפסילה, כך שמאזן הנקודות שלו עלה ל-52 נקודות.
בובי רוד או גאנר נאלצו לנצח כתוצאה מהכנעה על מנת להשוות את מאזן הנקודות לבולי ריי ולהישאר בתוך הסדרה.
הקרב בין רוד לגאנר הסתיים לטובתו של רוד, כשהאחרון ניצח כתוצאה מהכנעה, מה שגרם לשוויון 52 נקודות עם בולי ריי.
לאחר ניצחונו של רוד, אריק בישוף הודיע שיהיה מנצח חד משמעי בסדרת באונד פור גלורי בתום הערב ולכן קבע קרב בין רוד לריי.
בהתאם לפרס הזכייה בסדרה, המנצח ביניהם השיג לעצמו הזדמנות להתמודד על אליפות העולם במשקל כבד של TNA באירוע באונד פור גלורי.
נו סרנדר (2012) הפוסטר הרשמי של האירוע בכיכובם של מגוון מתאבקים מידע ארגון Total Nonstop Action Wrestling תאריך 9 בספטמבר 2012 עיר אורלנדו, פלורידה אולם אימפקט זון מספר צופים 1,100 סדרת אירועי שלם וצפה של TNAהארדקור ג'סטיסנו סרנדר(2012)באונד פור גלורי סדרת אירועי נו סרנדר2011נו סרנדר(2012)2013
נו סרנדר (2012) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling.
האירוע נערך ב-9 בספטמבר 2012 באולם האימפקט זון שבאורלנדו, פלורידה.
האירוע היה האירוע השמיני והאחרון בסדרת אירועי נו סרנדר (גרסת השלם וצפה).
הקרבות הבולטים באירוע סבבו סביב סדרת באונד פור גלורי.
ארבעת המתאבקים בראש הדירוג היו ג'יימס סטורם, סמואה ג'ו, בולי ריי וג'ף הארדי.
כיאה למעמדם בתור ארבעת האחרונים, הם העפילו לטורניר באירוע אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות העולם במשקל כבד של TNA.
עקב היותו מדורג מספר ראשון בטבלת הדירוג, ניתנה לסטורם האפשרות לבחור את יריבו בשלב חצי הגמר.
סטורם בחר את בולי ריי, כשהסיבות שעמדו מאחורי בחירתו היו סדרת האשמות שריי הטיח בפני סטורם על מעורבותו כביכול בקבוצת Aces & Eights, והפסדו של סטורם לאותו ריי בשלב חצי הגמר בסדרת באונד פור גלורי של השנה שעברה.
כתוצאה מכך, קרב חצי הגמר השני היה ג'ו נגד הארדי.
בהתאם לפרס הזכייה בסדרה, המנצחים בקרבות יפגשו בשלב הגמר, שבו המנצח ישיג לעצמו הזדמנות להתמודד על התואר באירוע באונד פור גלורי.
ב-23 באוגוסט בפרק של התוכנית Impact Wrestling, אוסטין אריס נפצע בזרועו במהלך תקיפה של קבוצת Aces & Eights.
שבוע לאחר מכן בתוכנית, הקבוצה תקפה אותו שוב.
ב-6 בספטמבר, לאחר שאריס דיבר עם הג'נרל מנג'ר, האלק הוגאן, האחרון הודיע לו שאחד האנשים בקבוצה שתקף אותו שבוע קודם לכן נמצא בכלא ואריס יכול לעשות מה שברצונו בנושא.
אריס בחר לענות אותו, מה שהוביל להופעתו של חבר קבוצה אחר, כשהשניים נקלעו לקטטה.
מאוחר יותר, נודע שאריס יתמודד מול אותו "שובר הזרועות" באירוע נו סרנדר.
עלילה נוספת הייתה בין רוב ואן דאם למגנוס.
לאחר שואן דאם הודח משלב ארבעת האחרונים של סדרת באונד פור גלורי, מגנוס לעג לו מאחורי הקלעים על כך שואן דאם איבד את יכולתו לנצח קרבות מכריעים, מה שהוביל לכך שואן דאם הכה את מגנוס בפניו.
השניים ניהלו תיגרה ביניהם עד שראשי האבטחה הגיעו כדי להפריד אותם.
כתוצאה מכך, קרב בין השניים נקבע לאירוע נו סרנדר.
באחת העלילות, כריסטופר דניאלס וקאזריאן זייפו את סיפור ההיריון של קלייר לינץ' על מנת לסחוט את AJ סטיילס.
האחרון, שנשבע לנקום בשניים, מימש את סעיף הקרב החוזר שלו כדי לאתגר אותם על אליפות הזוגות העולמית של TNA, שהוא וקורט אנגל הפסידו לאותם דניאלס וקאזריאן בחודש יוני.
האירוע עצמו נפתח בקרב במסגרת שלב חצי הגמר של סדרת באונד פור גלורי בין ג'ף הארדי לסמואה ג'ו.
בסיום, הארדי הפך מהלך הצמדה של ג'ו להצמדה משלו על מנת להשיג את הניצחון בקרב ואת המקום בגמר הסדרה.
אז, ג'יימס סטורם התמודד מול בולי ריי בשלב חצי הגמר השני של סדרת באונד פור גלורי.
ברגעי הסיום של הקרב, גם סטורם וגם ריי פגעו בשניים משופטי הקרב באופן לא מכוון.
סטורם היה בדרכו הבטוחה לנצח בקרב, כשביצע על ריי את מהלך הלאסט קול, אך כשהוא בא להרים את אחד מהשופטים על מנת לבצע ספירת שלוש, בובי רוד הגיע והטיח בקבוק בירה בראשו של סטורם.
לאחר מכן, רוד גרר את גופו של ריי והניח אותו מעל סטורם, כך שהשופט ביצע ספירת שלוש מלאה אשר הבטיחה לריי את המקום בגמר הסדרה.
בקרב שבא לאחר מכן, מיס טסמאכר הגנה על אליפות נשות הנוקאאוטס של TNA נגד טארה.
בסיום, טסמאכר שמרה על תוארה נגד חברתה לשעבר לצמד TnT לאחר מהלך הצמדה.
התגרה של אוסטין אריס וחבר קבוצת Aces & Eights הסתיימה ללא מנצח ברור.
לאחר שאריס ניסה להסיר את המסכה מפניו של יריבו, הוא התמודד מול יתר הקבוצה, שבתגובה תקפה אותו.
העליונות של הקבוצה על פני אריס הוביל להגעתם של מתאבקי TNA על מנת לאזן את מאזן הכוחות.
במהלך התגרה בין הקבוצות, ג'ף הארדי נפצע בכתפו (פציעה מבוימת כחלק מהעלילה).
בקרב הרביעי, זימה איון הגן על אליפות ה-X דיוויז'ן של TNA נגד סנג'יי סאט.
זימה איון ניצח בקרב ושמר על התואר לאחר שביצע על דאט מהלך שבו הטיח את פניו במזרן.
לאחר מכן, רוב ואן דאם התמודד נגד מגנוס.
ואן דאם ביצע על מגנוס את מהלך הסיום שלו, הפייב סטאר פרוג ספלאש, על מנת לנצח בקרב.
בקרב הלפני אחרון, כריסטופר דניאלס וקאזריאן הגנו על אליפות הזוגות העולמית של TNA נגד AJ סטיילס וקורט אנגל.
בסיום, דניאלס זרק משקה על פניו של סטיילס, מה שאיפשר לקאזריאן להצמיד אותו לניצחון, שהקנה להם הגנה מוצלחת על חגורות האליפות.
לפני הקרב המרכזי, הג'נרל מנג'ר, האלק הוגאן, הגיע לזירה והודיע שג'ף הארדי לא כשיר להתחרות.
הוא ביקש מבולי ריי להמתין ארבעה ימים נוספים כדי שיוכלו לקיים קרב גמר הוגן במסגרת הפרק העוקב של התוכנית Impact Wrestling.
כשריי היה בדרכו להגיב, הארדי הופיע, כשגופו עטוף בתחבושות, והקרב ביניהם אכן היה בדרכו להתקיים.
בקרב זה, ג'ף הארדי ביצע על בולי ריי את מהלכי הטוויסט אוף פייט והסוונטון בומב, שהספיקו לו כדי לנצח בקרב.
כתוצאה מניצחון זה, הוא זכה בסדרת באונד פור גלורי והפך באופן אוטומטי לטוען לכתר לאליפות העולם במשקל כבד של TNA שיתמודד מול האלוף באירוע הדגל של הארגון, באונד פור גלורי.
נו סרנדר (2007) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling.
האירוע נערך ב-9 בספטמבר 2007 באולם האימפקט זון שבאורלנדו, פלורידה.
האירוע היה האירוע השלישי בסדרת אירועי נו סרנדר.
בקרב המרכזי, קורט אנגל ניצח את אביס בהכנעה ושמר על אליפות העולם במשקל כבד של TNA.
עוד ברשימת הקרבות, אנגל, שהתאבק בשני קרבות נוספים באותו הערב, הפסיד את אליפות ה-X דיוויז'ן של TNA ואת אליפות הזוגות העולמית של TNA לג'יי לית'ל, וטים פקמן (אדם "פקמן" ג'ונס ורון קילינגס), בהתאמה; שותפו של אנגל בקרב הזוגות היה סטינג.
האירוע עצמו נפתח בקרב שבו קורט אנגל וסטינג הגנו על אליפות הזוגות העולמית של TNA נגד טים פקמן (אדם "פקמן" ג'ונס ורון קילינגס).
טים פקמן ניצחו בקרב וזכו באליפות הזוגות לאחר שאנגל ביצע על שותפו, סטינג, את מהלך האולימפיק סלאם, שהספיק לג'ונס לנצל את המצב ולהצמיד את האחרון לספירת שלוש.
בקרב שבא לאחר מכן, ריינו התמודד מול ג'יימס סטורם (שלווה לקרב על ידי ג'קי מור).
ריינו השיג את הניצחון בקרב לאחר שביצע על סטורם את מהלך ה"גור", כשהוא נהדף על שולחן שהונח בפינת הזירה.
לאחר הקרב, ג'קי מור, שהגיעה לבדוק את מצבו של סטורם, ספגה גם היא את מהלך ה"גור".
לאחר מכן, רוברט רוד (שלווה לקרב על ידי מיס ברוקס) התמודד מול קאז.
בסיום, רוד ביצע על קאז את מהלך ה-Payoff ולאחר מכן הצמיד אותו לניצחון.
בקרב הרביעי, קורט אנגל השתתף בקרב שני שלו באותו הערב, כשהגן על אליפות ה-X דיוויז'ן של TNA נגד ג'יי לית'ל.
לית'ל הצליח להפוך את מהלך ההכנעה של אנגל, האנקל לוק, להצמדה שהספיקה לו כדי לנצח בקרב ולזכות בתואר.
אז, כריס האריס התמודד מול בלאק ריין בקרב ללא פסילות.
בזמן שהשופט מנע מריין להכות את האריס בעזרת חפץ זר, האחרון ניצח בקרב לאחר מהלך הצמדה.
לאחר מכן, התקיים קרב גונטלט זוגות אשר קבע את הטוענים לכתר לאליפות הזוגות העולמית של TNA באירוע באונד פור גלורי.
ברגעי הסיום של הקרב, סטיילס הפך ניסיון הצמדה של כריס סייבן למהלך הצמדה משלו, שהסתיים בניצחון שלו ושל טומקו.
כתוצאה מכך, השניים הפכו לטוענים לכתר.
בקרב הלפני אחרון, כריסטיאן קייג' התמודד מול סמואה ג'ו.
קייג' ניצח בקרב לאחר שג'ו נפסל.
פסילתו של האחרון הגיע כתוצאה מכך, שהוא לא נשמע בקולו של השופט, שהורה לו לשחרר את אחיזת החניקה שלו.
לאחר הקרב, ג'ו תקף שופטים נוספים, אנשי אבטחה ומתאבקי X-דיוויז'ן.
בקרב המרכזי, קורט אנגל השתתף בקרב השלישי שלו בערב, כשהגן על אליפות העולם במשקל כבד של TNA נגד אביס.
בסיום, אנגל הכריח את אביס להיכנע למהלך האנקל לוק, מה שהקנה לו את הניצחון בקרב ושמירה על התואר.
לאחר הקרב, ג'ודאס מסיאס יצר חור במזרן הזירה ומשך את אביס עימו למטה.
נו-ווריז הוא צמד מוזיקלי אמריקאי, הכולל את המוזיקאי אנדרסון פאאק ומפיק ההיפ הופ נולדג'.
הם חתומים בסטונס ת'רואו רקורדס והוציאו את אלבום הבכורה שלהם, Yes Lawd!, בשנת 2016.
ב-10 בפברואר 2015 יצא השיר הראשון של נולדג' ואנדרסון פאאק בשם נו-ווריז, "Suede", דרך עמוד ה-SoundCloud של סטונס ת'רואו רקורדס.
כדי להפיק אותו, דגם נולדג' את "The Bottle" של גיל סקוט-הרון.
השיר זכה ליותר ממיליון האזנות ב-SoundCloud.
באוגוסט 2015, פאאק ונולדג', תחת הצמד "נו-ווריז", הצטרפו לראפרים ארל סווטשירט ורמי בנקס בסיבוב ההופעות "Ready to Leave Now Tour" של סווטשירט.
ב-25 באוגוסט, הקליפ של "Suede" פורסם בערוץ היוטיוב הרשמי של סטונס ת'רואו רקורדס, תוך ששיר אחר, "Link Up", שודר לראשונה בתוכנית הרדיו של זיין לואו, "Beats 1" ב-1 בדצמבר 2015. ב-4 בדצמבר, יצא מיני-אלבום הבכורה של הצמד, Link Up & Suede.
ב-3 במרץ 2016, פורסם הקליפ הנלווה לשיר "Link Up" בערוץ היוטיוב של סטונס ת'רואו.
ב-19 ביוני 2016 הודיע פאאק כי אלבום הבכורה של נו-ווריז מוכן לצאת.
ב-25 ביולי, נחשף שם האלבום.
ב-14 באוקטובר, יצא האלבום, Yes Lawd!, שהגיע למקום השלישי במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ וזכה לשבחים מהמבקרים.
באוקטובר 2022, הכריזו על צאת הסינגל הראשון מתוך אלבומם השני, "Where I Go" בהשתתפות H.E.R..
האלבום, Why Lawd?, יצא ב-7 ביוני 2024 באופן פיזי, וב-14 ביוני להורדה דיגיטלית וסטרימינג.
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס גראמי2025אלבום ה-R&B המתקדם הטוב ביותרWhy Lawd?
נואה ארינזצ'וקוו אוקפור הוא כדורגלן שווייצרי המשחק בעמדת החלוץ בלידס יונייטד מהפרמייר ליג, ובנבחרת שווייץ.
אוקפור גדל במחלקת הנוער של פ.צ.
ב-19 במאי 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד לוצרן במסגרת המחזור ה-36 בליגה לעונת .
בסך הכל ערך אוקפור 39 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-31 בינואר 2020 חתם אוקפור ברד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית שם זכה ב4 אליפויות ו3 גביעי אוסטריה, בסך הכל כבש אוקפור 27 שערים ובישל עוד 15 ב75 הופעות בכל המסגרות, מתוכן 48 בהרכב.
כל זאת על פני שלוש עונות.
ב-22 ביולי 2023 חתם אוקפור במילאן מהליגה האיטלקית תמורת 14 מיליון אירו.
ב-27 בספטמבר כבש את שער הבכורה שלו בניצחון 3-1 על קליארי.
שלושה ימים לאחר מכן כבש בניצחון 2-0 על לאציו.
בינואר 2025 סיכם את תנאיו בר.ב.
לייפציג אך אוקפור נכשל בבדיקות הרפואיות וההעברה התבטלה.
ב-3 בפברואר 2025 הושאל אוקפור לנאפולי תמורת סכום של כ-2 מיליון אירו עד לסיום עונת 2024/2025 בסרייה א' עם אופציה לרכישה בסיום עונה זו בעבור 25 מיליון אירו.
ב-21 באוגוסט 2025 אוקפור חתם בלידס יונייטד מהפרמייר ליג על חוזה לארבע שנים, עבור סכום שדווח של 18 מיליון ליש"ט.
ב-9 ביוני 2019 ערך אוקפור את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שווייץ, בהפסד לנבחרת אנגליה במסגרת ליגת האומות 2018/2019. ב-15 בנובמבר הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 4-0 על נבחרת בולגריה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
נואה אמבמבה-מואנדה הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת דנדר.
אמבמבה שיחק במחלקת הנוער של ראסינג גנק, ובשנת 2020 עבר למחלקת הנוער של קלאב ברוז' והחל לשחק בקבוצת המילואים שלה.
ב-23 במאי 2021 ערך אמבמבה את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 לראסינג גנק במסגרת ליגת העל הבלגית לעונת .
זו הייתה הופעתו היחידה במדי המועדון בעונה זו.
ב-19 באוקטובר 2021 ערך אמבמבה את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בהפסד 1–5 למנצ'סטר סיטי במסגרת שלב הבתים לעונת 2021/2022.
ב-14 בינואר 2023 חתם אמבמבה בבאייר לברקוזן.
בעונת 2023/24 נמנה אמבמבה על הסגל של באייר לברקוזן שזכה בדאבל מקומי, אך ערך שלוש הופעות ליגה בלבד.
בקיץ 2024 הושאל אמבמבה לעונה אחת לפורטונה דיסלדורף מהבונדסליגה השנייה.
נואה אטובולו הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת השוער בקבוצת פרייבורג מהבונדסליגה.
אטובולו גדל במחלקות הנוער של ספורטפרונדה איינטרכט פרייבורג ופרייבורג.
בשנת 2020 החל לשחק בקבוצת המילואים של פרייבורג.
ב-19 באוקטובר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 2-1 על זנקט פאולי במסגרת הסיבוב השני של הגביע הגרמני לעונת .
ב-19 באוגוסט 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה, בניצחון 2-1 על הופנהיים במסגרת המחזור הראשון לעונת 2023/2024.
אטובולו היה חלק מסגל נבחרת גרמניה עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2023, וערך שלוש הופעות בטורניר.
נו ג'אז (Nu jazz או Nü jazz), ג'אזטרוניקה (Jazztronica) או ג'אז עתידי (Future jazz) הוא ז'אנר המערב ג'אז יחד עם מוזיקה אלקטרונית, תוך שילוב אלמנטים של ג'אז עם סגנונות מוזיקליים אחרים כגון פאנק, מוזיקה אלקטרונית ואלתור חופשי.
ההבדל בין נו ג'אז לסגנון - האח אסיד ג'אז, הוא בכך שנו ג'אז מתאפיין יותר באלמנטים אלקטרוניים.
כמו כן, נו ג'אז יכול להיות מאוד ניסיוני באופיו ולנוע בטווח רחב בצליל ובקונספט.
בנוסף, הסאונד של נו ג'אז רחוק יותר משורשי הבלוז יחסית לאסיד ג'אז, משום שהוא מתאפיין בניסוי של צלילים אלקטרוניים ובניסיון ליצור ג'אז חושני יותר.
תחילתו של הנו ג'אז היה עם תחילת השימוש בכלים אלקטרוניים בשנות ה-70, בתוספת השפעות משמעותיות של האמנים מיילס דייוויס, הרבי הנקוק ואורנט קולמן.
לעבודתו של הרבי הנקוק בתחילת שנות ה-80, ובמיוחד לשיתוף הפעולה שלו עם ביל לאסוול באלבום Future Shock, היה חלק משמעותי בהגדרת הז'אנר, באמצעות כך ששילבו מקצבים של אלקטרו והיפ הופ בנו ג'אז.
המגמה המשיכה, ועד סוף שנות ה-80 מוזיקאי היפ-הופ רבים שילבו ראפ יחד עם ג'אז, כולל להקות כמו א טרייב קולד קווסט גאנג סטאר דה רוטס, ונאז.
במקביל, בשנות ה-80 מוזיקאי האוס רבים שאבו השראה מג'אז, בפרט מפוסט-בופ וג'אז-פאנק.
באמצע שנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000 אמני דאון-טמפו רבים נכנסו באופן משמעותי לעולם הג'אז.
בנוסף, יוצרים של מוזיקת דאנס אינטליגנטית ומוזיקת טכנו גילו עניין בנו - ג'אז.
דמויות מסצנות ההארדקור והברייקקור יצרו גרסה קשוחה ורועשת יותר של נו ג'אז.
עשור לאחר מכן, כמה מפיקי דאבסטפ, כמו Boxcutter, התנסו גם הם בג'אז אלקטרוני.
הנו ג'אז יכול לשלב את האלמנטים המסורתיים של הג'אז.
הפסנתרן Bugge Wesseltoft והחצוצרן Nils Petter Molvær ידועים באלתורים המוזיקליים שלהם בסגנון נו ג'אז, תוך שמירה על הצורות המסורתיות של הג'אז.
הלהקה הבריטית "התזמורת הקולנועית" מוכרת בשילוב של אלמנטים מסורתיים של ג'אז ביצירותיה, יחד עם אלמנטים אלקטרוניים.
נואבו סנטנדר (בספרדית: Nuevo Santander) היה אזור של מלכות המשנה של ספרד החדשה, המכסה את המדינה המקסיקנית המודרנית טמאוליפס והשתרע עד לדרום טקסס של ימינו בארצות הברית.
נואבו סנטנדר נקראה על שם סנטנדר, קנטבריה, ספרד, ויושבה על ידי קולוניסטים ספרדיים אמריקאים במסע התיישבות מרוכז שהגיע לשיא בשנים 1748–1750. היא הייתה תחת סמכות השיפוט של האודינסיה המלכותית של גוודלחרה בנושאים שיפוטיים, ובשנת 1776, נואבו סנטנדר הפכה לחלק מהמחוז האוטונומי למחצה של הפרובינציה הפנימית.