tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
תקופתו בסוונסי הייתה קצרה, והוא עזב על מנת למלא את אותו תפקיד בבארי טאון שמחוץ לפוטבול ליג, וסיים את הקריירה שלו במועדון המקצועני ברייטון אנד הוב אלביון.
ביוני 1950 הוא התמנה לתפקיד המאמן של סקנתורפ יונייטד, והפך למאמן הראשון של המועדון במסגרת משחקיו בפוטבול ליג.
הוא הביא לסקנתורפ שחקנים רבים חדשים, בעיקר כאלו מוויילס.
סקנתורפ סיימה במקום ה-12 באותה עונה, שהיה הגבוה ביותר מבין ארבע הקבוצות שהצטרפו אז לשתי החטיבות של הליגה השלישית.
אולם, לקראת סוף העונה נתגלעו מחלוקות בינו לבין הנהלת המועדון, והוא עזב בקיץ 1951 בעקבות ביקורות שנאמרו עליו.
לז אמבסאדר היא מסעדה בפריז.
המסעדה שוכנת במלון קריון, וניבטת אל כיכר הקונקורד בליבה של פריז.
לז אמבסאדר, שנבנתה ב-1758, פעלה כמסעדה מאז אמצע המאה ה-19.
לז אמבסאדר מעוצבת בסגנון הרוקוקו של המאה ה-18, היא הגיעה לשיא תהילתה כמסעדה ומועדון לילה (מסוג ה-Café chantant, בית קפה המשלב הופעות בין כתליו) בשנות השבעים, השמונים והתשעים של המאה ה-19, מאות מטרים ספורים מהאופרה גרנייה.
המסעדה היוותה מרכז בידור עבור האצולה, בשנות השבעים של המאה ה-19 היא הייתה מוקד משיכה לדמויות נודעות באמנות ובבוהמה.
אדגר דגה, ואנרי דה טולוז-לוטרק ציירו את באי מועדון הלילה.
זמר הקברט הצרפתי אריסטיד ברואן הופיע במקום.
המסעדה החזיקה בשני כוכבים במדריך מישלן האדום תחת השף ז'אן-פרנסואה פיאז'.
נכון ל-2011 היא מחזיקה בכוכב אחד תחת השף כריסטופר האש.
לז אמבסאדר נבחרה במקום 50 בטיבה בעולם במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2007, נבחרה במקום 45 בשנת 2008, ובמקום 47 בשנת 2009.
בשנת 2010 היא זכתה בפרס ממדריך 50 המסעדות הטובות בעולם.
לזלי בראון היא רקדנית בלט ושחקנית קולנוע יהודיה אמריקאית, מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1977 על הופעתה בדרמת המחול "נקודת מפנה".
בראון נולדה בניו יורק לרקדן קלי בראון – נוצרי, ולאיזבל מירוו – יהודייה, בראון היא אחותו של המפיק קווין קלי בראון.
החלה להתאמן בגיל שבע לצד אחיה ואחותה בסטודיו לריקוד שהפעיל אביה.
למדה ריקוד ב"בית ספר לבלט אמריקאי" (אותו גם ניהלה בשלב מאוחר יותר) ולאחר מכן הופיעה כמקצוענית עבור החברה "ניו יורק סיטי בלט".
התפרסמה בסרט המחול "נקודת מפנה" של הסנדק שלה, הבמאי הרברט רוס, בו גילמה את אמיליה, רקדנית בלט מוכשרת ובתה של דידי (שירלי מקליין), על הופעתה הראשונה כשחקנית הועמדה בראון לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב.
בראון הופיעה בשני סרטי בלט נוספים של רוס "ניז'ינסקי" ו"רקדנים" אותו הפיק מנחם גולן.
היא הופיעה גם בפרק בסדרה "ימים מאושרים".
בראון החלה ללמוד משחק רק לאחר שהייתה מועמדת לאוסקר והופיעה בברודוויי במחזמר "הנעל האדומה".
לזלי אן דאון היא דוגמנית, זמרת, ושחקנית קולנוע וטלוויזיה אנגלייה.
התפרסמה בזכות תפקידה כג'ורג'ינה וורסלי בסדרת הטלוויזיה "על אדונים ומשרתים" (1973-1975), בזכות השתתפותה במיני-סדרה "צפון ודרום" (1986-1985), עליו קיבלה מועמדות לפרס גלובוס הזהב, ומתפקידה כג'קלין פיין באופרת הסבון "היפים והאמיצים" (2012-2003).
היא התפרסמה גם בעקבות השתתפותה בסרטים "הפנתר הוורוד מכה שנית", "שוד הרכבת הגדול", "רחוב אחד אהבה אחת" ו"נומאד".
דאון נולדה בוונדסוורת', לונדון, אנגליה.
בשנות הנעורים שלה היא זכתה בכמה תחרויות יופי.
בגיל 15 היא זכתה בתואר "הנערה המתבגרת היפה ביותר בבריטניה".
בשנת 1972 שיחקה בסרט האפיפיורית יוהנה.
דאון גילמה את ג'ורג'ינה וורסלי בסדרה הבריטית הפופולרית "על אדונים ומשרתים" בין 1973–1975 ושיחקה בין היתר בסרטים שוד הרכבת הגדול (1979) ורחוב אחד אהבה אחת (1979).
ב-1982 היא שיחקה את אזמרלדה בסרט הטלוויזיה הבריטי-אמריקאי "הגיבן מנוטרדאם".
ב-1985 היא כיכבה בסרט "אהבה ונקמה" לצד אנתוני הופקינס ודונלד פלזנס.
היא כיכבה במיני-סדרה "צפון ודרום", שעליה הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב ב-1986.
דאון שיחקה בעבר לצד שחקנים כגון קירק דאגלס, לורנס אוליבייה, שון קונרי, אנתוני הופקינס ודונלד סאת'רלנד.
ב-1990 דאון כיכבה בסדרה של CBS "דאלאס" בתפקיד סטפני רוג'רס.
בין 1994–1996 היא ביצעה הופעות אורח בין היתר בסדרות הטלוויזיה "נני" ו"Diagnosis: Murder".
במרץ 2003 החלה דאון לשחק את דמותה של ג'קלין פיין מארון באופרת הסבון הפופולרית של CBS "היפים והאמיצים" עד לעזיבתה ב-2012.
בין השנים 2000–2006 דאון הופיעה בסרטים "The King's Guard" לצד אריק רוברטס ורון פרלמן, The Meeksville Ghost, 13th Child, "היום אתה תמות" ו"שבעת ימיה של גרייס" שלו כתבה גם את התסריט.
בשנת 2012 שיחקה בסרט המתח לצד רוז מק'גוון "Rosewood Lane" בבימויו של ויקטור סלבה.
דאון ניהלה מערכת יחסים בת 10 שנים עם השחקן ברוס רובינסון.
היא התחתנה ב-1980 עם אנריקה גבריאל, והם התגרשו לאחר שנה וחצי.
נישואיה השניים (1982–1985) של דאון היו לבמאי הקולנוע ויליאם פרידקין, ב-1982 נולד בנם.
היא הכירה את בעלה השלישי, צלם הקולנוע דון ה.
פונטלרוי, במהלך צילומיה למיני-סדרה צפון ודרום ב-1985. מערכת היחסים של השניים החלה כשדאון הייתה עדיין נשואה לפרידקין ופנטלרוי היה נשוי לסוזן דוקאט, מה שגרם בסופו של דבר לשניים לסיים את מערכת היחסים שלהם.
להכיר את וולי ספארקס (1997)
שכיר חרב למען הצדק (2006)
לס אסקלדס (בקטלאנית: Les Escaldes) היא העיר השנייה בגודלה בנסיכות אנדורה.
העיר ממוקמת בהרי הפירנאים, בין צרפת לספרד, בסמוך לעיר הבירה של הנסיכות, אנדורה לה ולה.
העיר נמצאת בדרום מזרח המדינה, בגובה 1,053 מטרים מעל גובה פני הים, במפגש שני נחלים.
אקלים העיר ממוזג, החורפים קרים, והקיץ יבש.
כמו ברוב ערי אנדורה, עיקר כלכלת העיר מבוססת על תיירות.
במקום מעיינות חמים רבים, הפעילים עוד מהתקופה הרומית.
המקום ידוע במיוחד בריקוד המסורתי שלו המכונה "סנטה אנה" (בקטלאנית: Santa Anna).
בנוסף, במקום תעשיית טקסטיל ענפה, הפעילה מאז ימי הביניים.
לזולה (שם מדעי: Cercopithecus lomamiensis) הוא מין מקופי העולם הישן, שנתגלה בשנת 2007 (אושר בשנת 2012) בלומאמי באסין שבקונגו.
זהו מין הקוף החדש הראשון שנמצא מאז שנת 1984.
הלזולה חי ביערות הגשם של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, טווח המחיה שלו הוא בין הנהרות לומאמי וטשופה שבמרכז המדינה.
הוא נתפס לראשונה בשנת 2007 בסמוך לכפר אופלה.
מאז הלכידה הראשונה הוא נצפה שוב בבר.
הקוף נמצא בסכנת הכחדה עקב בירוא יערות.
הלזולה ניזון בעיקר מפירות, עלים ופרחים.
"לזכר ילדים נהדרים" או "ילדה עם איילה" הוא פסל מאת הפסל הישראלי דב פייגין, המוצב בקיבוץ אפיקים.
דב פייגין, שהיה חבר תנועת השומר הצעיר בברית המועצות, היה בשנת 1927 ממקימי הקיבוץ וחבר בו עד שנת 1932. הפסל מנציח את ילדי קיבוץ אפיקים שנפטרו ממחלת הפוליו.
הפסל מציג דימוי של ילדה המאכילה איילה.
פניה של האיילה מופנים אל כף ידה המושטת של הדמות.
סגנון הפיסול של הדמויות מושפע מן האמנות הפוסט-אימפרסיוניסטית הצרפתית בעיצוב האקספרסיבי של פני השטח.
הפסל שייך ליצירתו המוקדמת של פייגין.
החל משנה זו היה פייגין נתון בתהליך הפשטה של יצירתו.
את ביצוע יציקת הפסל ביצע פייגין אצל מאיר נחושתן, חבר קיבוץ אשדות יעקב, שבהמשך ייסד את מוזיאון בית אורי ורמי נחושתן בקיבוצו לזכר שני בניו המתים.
לזלי אלן ג'ורדן היה מחזאי ושחקן אמריקאי, זוכה פרס אמי.
ג'ורדן נולד בטנסי שבארצות הברית, למשפחה נוצרית-בפטיסטית.
אביו מת בתאונה צבאית בהיותו בן 11 שנים.
ג'ורדן היה ידוע בעיקר בזכות עבודתו בטלוויזיה, הכוללת הופעות אורח ב"לויס וקלארק: הרפתקאותיו החדשות של סופרמן", "מסע בין כוכבים: וויאג'ר", "קרוליין בעיר", "ריבה", "בוסטון פאבליק", "בוסטון ליגל", "נאש ברידג'ס", "קרובים רחוקים מאוד", "Any Day Now" , ותפקיד משנה ב-"Hearts Afire".
בנוסף, הופיע בסדרה "אימה אמריקאית" בעונה השלישית, השישית והתשיעית.
בשנת 2007 הוא הופיע בדרמה הקומית "בטי" בתפקיד סלבריטאי בשם קווינסי קומבס.
באותה השנה גם כיכב ב-"סודות חבויים" סדרת דרמה ברשת The CW.
בשנת 1990, גילם את דמותו של מנהל אתר הסקי בסרט "Ski Patrol".
ג'ורדן היה גם שחקן תיאטרון ומחזאי.
אחת ההופעות הידועות ביותר שלו על הבמה היא כאשר גילם את הדמות Brother Boy במחזה "Sordid Lives", תפקיד שלימים ביצע שוב, בסרט פולחן באותו השם.
ג'ורדן שב לגלם את אותה הדמות בסדרת הספין אוף "Sordid Lives: The Series" בערוץ לוגו.
הוא כתב וכיכב במחזה האוטוביוגרפי "Lost in the Pershing Point Hotel", שאף הוא זכה לעיבוד קולנועי.
לאחרונה הוא יצא לסיבוב הופעות ברחבי ארצות הברית, במופע יחיד קומי בשם "Like a Dog on Linoleum", שזכה לביקורות חיוביות מאוד.
ג'ורדן כיכב בפרק הפיילוט של "Laugh Out", תוכנית הטלוויזיה הקומית - להט"בית - אינטראקטיבית הראשונה בעולם.
ג'ורדן תיאר את חוויותיו, כנער מתבגר זעיר ונשי בדרום ארצות הברית ובעסקי השעשועים, בהצגת יחיד אוטוביוגרפית, בשם "My Trip Down the Pink Carpet".
לאחר כמה חודשים של הופעות הרצה ברחבי ארצות הברית, המופע נפתח רשמית בתיאטרון Midtown Theater שבאוף ברודוויי ב-19 באפריל 2010. המופע הופק על ידי חברתו של ג'ורדן לילי טומלין.
בראיון בתוכנית The Paul O'Grady Show, ג'ורדן הודיע כי בכוונתו להציג את המופע שלו בתיאטרון Apollo Theatre שבלונדון.
בשנת 2021 שיחק בסדרה הקומית של רשת פוקס; "Call Me Kat", את דמותו של פיל.
באותה שנה גילם את צ'ארלס בעונתה השנייה של הסדרה הקומית "מיוחד" מבית נטפליקס.
עבר ללוס אנג'לס בשנות השמונים ועם פרוץ מגפת האיידס בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 היה פעיל בארגונים שונים שסייעו לחולי איידס מהקהילה הגאה.
לאורך חייו נאבק בהתמכרויות לאלכוהול ולסמים.
נהרג ב-24 באוקטובר 2022 בתאונה בהוליווד שבלוס אנג'לס, כשהתנגש עם רכבו בצד של בניין, וההשערה היא שסבל ממצב חירום רפואי בעת הנהיגה.
ג'ורדן היה ידוע בעיקר בשל תפקידו כיריבה היומרני של קארן ווקר, בעל המיניות המעורפלת, בברלי לזלי, בסדרה "ויל וגרייס".
על תפקיד זה הוא קיבל פרס אמי לשחקן האורח הטוב ביותר בסדרת קומדיה בטקס פרסי האמי השנתי ה-58 בשנת 2006.
בשנת 2021, קיבל את פרס GALECA (איגוד מבקרי הבידור של הקהילה הגאה) על הקריירה שלו.
לזאן היא עיירה במחוז אגל בקנטון וו באזור רומנדי דובר הצרפתית בשווייץ.
העיירה שוכנת בגובה של 1,260 מטר מעל פני הים על רכס האלפים הברניים בקצה המזרחי של אגם ז'נבה במרחק רבע שעת נסיעה מבירת המחוז אגל ושלשת רבעי שעת נסיעה מבירת הקנטון לוזאן.
האזכור הראשון של ההתיישבות במקום בימי הביניים ב-1231–32 תחת השם Leissins ובשנת 1352 היא מופיעה בשם Leisins.
משנת 1475 ועד 1798 היה הכפר נתון תחת שליטה של ברן כאשר בשנת 1520 קיבל הכפר עצמאות מסוימת והורשה לבחור מועצה מנהלת משלו.
עד שנת 1702 הייתה העיירה קהילה משותפת עם אגל.
בשנת 1313 התגוררו בעיירה 61 תושבים בלבד עד שנת 1850 גדלה אוכלוסיית העיירה ל-415 תושבים ובשנת 1900 התגוררו בעיירה למעלה מאלף תושבים.
מיקומה של העיירה על צלע ההר גורם להיותה שטופת שמש ובעלת אוויר מיוחד, ואכן בעבר הייתה העיירה מפורסמת בבתי המרפא שבה, ואף הוקם בה בית ההבראה הראשון בעולם לילדים חולי שחפת.
בתקופה שבין מלחמות העולם ועד שנות ה-50 אלפי חולים באו להתרפא בעיירה.
בשנת 1946 היו בעיירה כ-80 בתי הבראה ומס' החולים בה הגיע ליותר מ-3,000.
בסוף שנות ה-50 התאימה עצמה העיירה למציאות המשתנה עם המצאת התרופה לשחפת וירידה במספר החולים, והפכה לאתר נופש קיץ וסקי.
בשנת 1956 בנתה העיירה רכבלים ומתקני ספורט נוספים, כאשר בתי ההבראה לשעבר הפכו לבתי מלון ובתי ספר בינלאומיים (בי"ס לתיירות SHMS ו-Leysin American School) המוסיפים למוניטין של הכפר.
הדרך הראשית לעיירה היא מכביש אזורי מספר 11 (המחבר בין אגל ושפיץ (Spiez)).
ניתן להגיע לעיירה גם ברכבת המהירה הפדרלית SBB CFF FFS, על ידי החלפת רכבת בתחנת אגל לרכבת TPC בקו AL (אגל-לזאן).
בעיירה ישנה מעלית גונדולה העולה לפסגת ברנז הפעילה גם בחודשי הקיץ.
מפסגת ההר ניתן לראות את רכסי האלפים הברניים והאלפים השבליים מסביב ואת אגם ז'נבה.
אחת האטרקציות המפורסמות שם היא המסעדה המסתובבת (Restaurant tournant de la Berneuse) אשר ניתן לשבת בה ולצפות בכל האזור.
קיימות תוכניות שעדיין לא אושרו להאריך את קו הרכבת אגל-לזאן שיגיע עד פסגת ברנז וכך יוכלו להגיע ישירות לפסגת ההר ללא צורך במעבר רגלי בין הרכבת לרכבל כפי שצריך היום.
בשנת 2008 ארחה לזאן את משחקי גביע העולם של הפדרציה הבינלאומית לסקי.
בנוסף ארחה לזאן בשנים האחרונות 3 תחרויות עולמיות נוספות לסקי (Boardercross ,Speedskiing) ואופני הרים (downhill mountain-biking).
לזדיי (בליטאית: Lazdijų rajono savivaldybė) הוא אחד מ-60 מחוזות משנה של ליטא, השוכן בדרום המדינה על גבול בלארוס ופולין.
מחוז-משנה לזדיי משתרע על פני 1,309 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה בשנת 2014, למעלה מ-21,000 תושבים.
העיר הגדולה ביותר במחוז המשנה היא העיר לזדיי, המשמשת כמרכז המנהלי שלו.
לזדיי (בליטאית: ; בפולנית: Łoździeje, לוז'דז'ייה; ביידיש: לאַזדיי) היא בירת מחוז המשנה לזדיי במחוז אליטא בדרום ליטא, בסמוך לגבול פולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
ללזדיי הוענקו זכויות עיר בסוף המאה ה-16. בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכללה העיר בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית.
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-1,200 יהודים, קרוב למחצית תושביה, ופעלו בה ישיבה ובית ספר עברי מרשת יבנה.
פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בשנת 1940.
ב-22 ביוני 1941 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ביצוע עבודות כפייה משפילות, החרמת רכוש, והוצאות להורג של נערים יהודים שהואשמו בקומוניזם.
כמעט מהיום הראשון מהכיבוש של הגרמנים, התושבים היהודים היו מוקד עינויים ושוד.
גם הגרמנים וגם הליטאים דרשו שעונים, תכשיטים, כסף, זהב וחפצי ערך אחרים באיומים על פגיעה גופנית.
שוטרים ובריונים ליטאים היו מרבים להכות אנשים ללא רחמים.
בכל יום ראשון לאחר שהליטאים עזבו את הכנסייה, הם היו מוציאים את הגברים היהודים מהבקתות, מביאים אותם לכיכר המרכזי ומענים אותם ב"התעמלות גופנית ".
הם היו מכריחים אותם להתגלגל בעפר, להכות אחד את השני ולבצע פעלולים אחרים לשעשוע ולהנאתם של הצופים.
בריונים היו תוקפים את היהודים ופוגעים בהם ללא רחם.
השומרים הליטאים היו דורשים מהיהודים שיעבירו להם את כספם, זהבם וחפצי הערך שלהם.
הם היו מכריחים אותם להתפשט והיו מחפשים את בגדיהם.
כמות נכסים גדולה נגנבה מהיהודים באותם ימים.
שמועות על רצח והשמדת היהודים בסביבה מסביב הגיעו לאזדיי.
באמצע ספטמבר נשמעה השמועה כי יהודי לייפון הסמוכים נרצחו.
היהודים בראשות הרב של לזדיי יעקב אריה הכהן גרשטיין ניגשו אל הכומר המקומי כדי לבקש את עזרתו מכיוון שהרב גרשטיין כיהן כרב המקומי במשך למעלה מעשרים שנה ובעל מוניטין מצוין בקרב יהודים והליטאים, הכומר התנצל באומרו כי הוא אינו מסוגל לסייע לרב כלל.
מפקד המשטרה גם לא היה מוכן לעזור.
ב-15 בספטמבר 1941 רוכזו יהודי העיר בגטו שהוקם במספר צריפים באחוזה סמוכה, אליו הובאו גם יהודים מיישובי הסביבה, כמו רודמין, וישי וקופצ'ווה.
גטו זה גודר בגדר תיל, ונשמר בידי שומרים ליטאים, והתקיים בו רעב כבד.
ביום חמישי, 30 באוקטובר 1941, ננעלו שערי הגטו, ויהודיו נכלאו בצריפים שבהם התגוררו.
בזמן זה הצליחו להימלט מהגטו כ-100 יהודים.
היהודים ראו שהליטאים צועדים מרחוק עם מעדרים בידיהם.
כשנשאל מפקד המשטרה בנוגע לפשר הדבר, הוא השיב באדישות כי "הם הולכים לחפור לכם בורות.
זה ייקח כמה ימים וזה בדיוק משך הזמן שנותר לכם לחיות." לאחר הסבר זה, רבים ניסו לברוח, למרות שהמקום נשמר היטב על ידי שומרים חמושים.
למחרת בבוקר הוחזרו נמלטים למחנה, חלקם פצועים וחלקם נרצחו, וראש המשטרה אמר ליהודים כי בריחה אינה הגיונית שכן בכל מקום שכף הרגל הגרמנית מונחת היהודי נמחק מעל פני האדמה.
ביום שני, 3 בנובמבר 1941 - י"ג חשוון ה'תש"ב הוציאו הליטאים את 1,535 היהודים מתוכם 485 גברים 511 נשים 539 ילדים שנותרו בגטו, והצעידו אותם עירומים לבורות ירי בהם נרצחו כולם.
הרוצחים היו ליטאים חברי משטרת העזר הליטאית.
לז ארק (צרפתית: Les Arcs) הוא אתר סקי בהרי האלפים של מחוז סבואה, צרפת.
האתר הוא חלק ממרחב הגלישה פרדיסקי (Paradiski), המשותף עם אתר הסקי לה-פלאן ופייסי-ולנדרי.
האתר נמצא מעל העיירה בור-סן-מוריס.
באזור הגלישה פרדיסקי ישנם מסלולים באורך 425 ק"מ.
את אתר הסקי משרתים ארבעה כפרים, שנבנו במיוחד עבור גולשי הסקי: ארק 1600, ארק 1800, ארק 1950 ו- ארק 2000.
לזלי ג'ונס היא שחקנית וקומיקאית אמריקאית, שהייתה חברה בצוות השחקנים של תוכנית המערכונים "סאטרדיי נייט לייב"בשנים 2014–2019.
ג'ונס מככבת בפסטיבלי קומדיה, כולל Just for Laughs במונטריאול ופסטיבל הקומדיה של אספן.
ב-2010 שודר ספיישל שלה, Problem Child, ברשת שאוטיים.
לזלי ג'ונס נולדה בממפיס, טנסי.
אביה שירת בצבא, ומשפחתה עברה ממקום למקום בתדירות גבוהה.
לבסוף המשפחה השתקעה בלוס אנג'לס, כאשר אביה קיבל עבודה בתחנת הרדיו של סטיבי וונדר, KJLH, כמהנדס אלקטרוניקה.
ג'ונס למדה בבית ספר תיכון בלינווד, קליפורניה, שם גם שיחקה כדורסל; אביה הציע לה את הספורט הזה בגלל גובהה, שעומד על 1.83 מטר.
ג'ונס למדה באוניברסיטת צ'פמן עם מלגת כדורסל, והמשיכה את לימודיה בקולורדו סטייט כאשר המאמן שלה עזב את צ'פמן לטובת האוניברסיטה בקולורדו.
היא תכננה ללמוד משפטים, אך שינתה את דעתה מספר פעמים, כאשר בינתיים למדה במספר מגמות, כולל חשבונאות, מדעי המחשב ובסופו של דבר בחרה בתקשורת.
בצ'פמן, ג'ונס עבדה גם כדי.
בסיום לימודיה עדיין לא הייתה בטוחה מה היא רוצה לעשות, והיא שקלה את האפשרות של קריירה בכדורסל באירופה.
ג'ונס התחילה לעשות סטנד-אפ ב-1987, כשהייתה עוד סטודנטית, כאשר חברה רשמה אותה לתחרות "מי הכי מצחיק בקמפוס?".
היא נצחה בתחרות, ובתום לימודיה חזרה ללוס אנג'לס, שם התחילה להופיע במועדונים, בעת שהתפרנסה מעבודות יותר אירעיות.
הקומיקאים Mother Love ודייב שאפל עודדו אותה לעבור לניו יורק כדי לחדד את המיומנויות שלה.
היא התגוררה שם שנתיים, והופיעה בתוכנית ComicView של ערוץ BET, לפני שחזרה ללוס אנג'לס.
הייתה לה הופעה ב"קומדי סטור" במערב הוליווד, עליה קיבלה ביקורות שליליות.
היא פתחה עבור ג'יימי פוקס, והקהל הגיב בקריאות בוז.
פוקס אמר לה שהיא צריכה לצאת ולחיות את החיים כדי שיהיה לה חומר לקומדיה שלה.
"את כזה, בת 18, אין לך עדיין מה להגיד.
לכי תמצאי עבודה, תפוטרי, תשברי לבבות והלב שלך יישבר.".
ב-2014 הופיעה בסרט Top Five של כריס רוק, והוא זה שהמליץ ללורן מייקלס, המפיק של סאטרדיי נייט לייב, להוסיף אותה לקאסט של התוכנית, כי היא "האישה המצחיקה ביותר שאני מכיר".
בדצמבר 2013, סאטרדיי נייט לייב קיימה יום ליהוק במטרה להוסיף לפחות שחקנית אפרו-אמריקאית אחת לשורותיה, וג'ונס נבחנה.
סשיר זמאטה הצטרפה ללהקה כשחקנית, בעוד ג'ונס ולקנדרה טוקס צורפו כתסריטאים.
במאי 2014 ג'ונס הופיעה בתוכנית בקטע שצחק על חיי האהבה שלה וכן על הפוטנציאל שלה להרבעת עבדים - הסגמנט גרם למחלוקת ועורר הדים בתקשורת.
לאחר שתי הופעות נוספות בתחילת עונת 2014, ג'ונס צורפה כחברה קבועה לצוות השחקנים באוקטובר 2014, עם הופעת בכורה בפרק שאירח ג'ים קארי.
היא הייתה, בגיל 47, האדם המבוגר ביותר להצטרף לקאסט.
עם הצטרפותה של ג'ונס, הייתה זו הפעם הראשונה שהיו שתי נשים שחורות בתוכנית באותה העת.
בנוסף, העונה ה-40 כללה את המספר הגדול ביותר של שחקנים שחורים משהיו בסדרה אי פעם.
ב-2014, ג'ונס השתתפה בסרט הראשון שביים כריס רוק, Top Five; רוק אמר בראיון, "יש כמה אנשים שבאמת בולטים בסרט.
יש מצב שתרצו לראות יותר לזלי ג'ונס."
ב-2015, ג'ונס הופיעה בסרט של ג'אד אפטאו ואיימי שומר, תאונת רכבת; אפטאו ושומר כתבו תפקיד במיוחד עבור ג'ונס לאחר שראו אותה ב-Top Five.
ב-2016, היא כיכבה בסרט הרימייק מכסחות השדים, בתפקיד פטי טולן, לצד מליסה מקארתי, קריסטן וויג, וקייט מקינון.
באותה שנה שיחקה בקומדיית הפעולה "מאסטר מיינדס" לצידם של זאק גאליפנאקיס, קריסטן ויג, אוון וילסון וג'ייסון סודייקיס.
במהלך המשחקים האולימפיים של 2016 בריו דה ז'ניירו, ג'ונס משכה עוקבים רבים במדיה החברתית ובעיתונות כאשר מיצבה עצמה כאוהדת "שרופה" של נבחרת ארצות הברית, דרך פעילות בזמן אמת בטוויטר, והעלאת קטעי וידאו של התגובות שלה למשחקים.
כשההתלהבות מג'ונס גברה, עם מאמרים כדוגמת זו בהפינגטון פוסט, שכותרתה "יותר כיף לצפות בג'ונס צופה באולימפיאדה, מאשר לצפות באולימפיאדה", מפיק הטלוויזיה מייק שומאכר, פרסם בטוויטר שכדאי לחבר שלו, ג'ים בל המפיק האחראי על שידורי האולימפיאדה ב-NBC, להוסיף את ג'ונס לצוות הפרשנים של המשחקים; בל הגיב בטוויטר למחרת וביקש מג'ונס להצטרף.
היא הסכימה וטסה ריו, שם סיקרה אירועי שחייה, אתלטיקה, התעמלות, וכדורעף חופים עבור NBC.
לקראת הקרנת הבכורה של מכסחות השדים, ג'ונס צייצה בטוויטר שאף מעצב אופנה לא מוכן להכין לה שמלה, מכיוון שאין היא עומדת בקנה עם אידיאל היופי ההוליוודי.
שותפתה לסרט, מליסה מקארתי גם עמדה בפני דילמה דומה כאשר אף מעצב לא רצה להכין שמלה לאישה שמנה, מה שגרם למקארתי לפתוח ליין בגדים משלה.
במקרה של ג'ונס, מעבר לסוגיית המידה המוצהרת, הסברה הייתה שגם גילה וצבע עורה שיחקו תפקיד בהדרה.
המעצב העולה הצעיר, כריסטיאן סיריינו, שזכה בעונה הרביעית של פרויקט מסלול, נידב את עצמו למשימה, וכשג'ונס פסעה בשטיח האדום בשמלה שעיצב לה, השניים עשו live tweeting מהאירוע.
בעקבות יציאת הסרט מכסחות השדים, ג'ונס הפכה למטרה במטח של התקפות גזעניות ומיזוגיניות בטוויטר.
טוויטר הגיבה בנקיטת פעולה נגד מספר משתמשים, כולל סילוקו של הבלוגר הרפובליקני מברייטברט, מיילו ינופולוס, אשר הואשם בארגון המתקפה והסתה נגד ג'ונס.
ג'ונס ניסתה להגיב לתוקפים, ואז ניסתה להתעלם - אך כאשר ההתקפות המשיכו, היא הודיעה שהיא עוזבת את טוויטר ב-18 ביולי 2016. ג'ונס התארחה באותו שבוע בתוכנית Late Night with Seth Meyers, שם תיארה את החוויה הקשה ועל הפגישה עם מנכ"ל טוויטר ג'ק דורסי.
בתגובה יאנופולוס אמר שהוא בעצם הקורבן, וששמו אותו למטרה מכיוון שהוא "הומו שמרן".
ג'ונס אמרה ש"חופש הביטוי וביטוי שנאה הם שני דברים שונים".
כעבור חודש, שוב הייתה ג'ונס למטרה.
האתר האישי שלה נפרץ, ותוכנו הוחלף בתמונות רישיון הנהיגה והדרכון שלה, סרטון של הגורילה הרמבה (שנהרג בגן החיות בסינסינטי ב-2016) תוך רמיזה גזענית שג'ונס היא גורילה, ותמונות עירום שלכאורה היא המצולמת בהן.
אירועים אלו הביאו תמיכה שופעת מצד סלבריטים, שהשתמשו בהאשטאג LoveForLeslieJ#, בטוויטר ובאינסטגרם כדי לחזק אותה ולהתנגד למתקפות.
קווסטלאב הגדיר את מה שקורה לג'ונס כפשעי שנאה.
בין מבטאי הסולידריות - פול פייג, גבורי סידיבי, אלן דג'נרס, שרה בניקאסה, אווה דוברני, הילרי קלינטון, קייטי פרי, אוקטביה ספנסר, אנה קנדריק, לינה דנהאם ואחרים.
לזאת שניצחה הוא אלבומה השלישי של הזמרת עדן בן זקן.
האלבום יצא לחנויות ב-7 בספטמבר 2017 בחברת התקליטים ארומה מיוזיק.
מהאלבום יצאו ארבעה סינגלים: "לזאת שניצחה", "רציתי", "כולם באילת" ו-"צועקת".
ארבעת הסינגלים זכו להצלחה רבה ברחבי ישראל, ואף הצליחו להיכנס למצעד של גלגלצ, ולהיות מושמעים ברדיו פעמים רבות.
ב-26 בנובמבר 2017, הוענק לאלבום תואר "פלטינה" על מכירות של 30,000 עותקים בסך הכל.
לפני שיצא האלבום לאור, יצאו ממנו שלושה סינגלים.
לכל סינגל יצא וידאו קליפ מלא, וב-6 בספטמבר 2017, העלתה בן זקן את כל שירי האלבום לערוץ היוטיוב שלה.
"לזאת שניצחה" - יצא לאור ב-12 בפברואר 2017, כסינגל הראשון והפותח מן האלבום.
בן זקן הודיעה כי הוא יפתח את האלבום החדש שעתיד לצאת בהמשך השנה.
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לסינגל זכה להצלחה רבה, ונכון למרץ 2019, מונה הצפיות שלו עומד על למעלה כ-24.3 מיליון צפיות, מה שהופך אותו לווידאו קליפ השלישי הנצפה ביותר של בן זקן.
בווידאו קליפ ניתן לראות את בן זקן קמה לצלצול הטלפון, נוסעת מהבית ולבסוף חוזרת ומגלה שהחבר שלה בגד בה עם מישהי אחרת.
השיר הגיע למקום ה-16 במצעד השנתי של גלגלצ לשנת תשע"ז.
"רציתי" - יצא לאחר שהוציאה את "לזאת שניצחה", הודיעה בן זקן כי הסינגל השני מהאלבום יקרא בשם "רציתי".
לאחר מכן, ב-13 ביוני 2017, יצא הסינגל לאור.
באותו תאריך יצא לאור גם הווידאו קליפ אשר צולם בבר עם קאובויים, בסגנון של המערב הפרוע.
הווידאו קליפ צבר למעלה כ-20.6 מיליון צפיות נכון למרץ 2019 והפך לאחד מהנצפים ביותר של בן זקן.
יומיים לפני שהוציאה את הווידאו קליפ התבשרה בן זקן כי היא הערוץ הנשי הנצפה ביותר בישראל.
השיר הגיע למקום ה-9 במצעד השנתי של גלגלצ לשנת תשע"ז, במצעד של כאן גימל הגיע השיר למקום ה-2.
"כולם באילת" - יצא כשהוציאה בן זקן את שני הסינגלים "לזאת שניצחה", ו-"רציתי", הודיעה כי הסינגל השלישי מן האלבום עתיד לצאת.
לאחר מכן פרסמה בן זקן בפייסבוק את הווידאו קליפ, ואז הוא הועלה לערוץ היוטיוב שלה.
רבים השוו את הווידאו קליפ של השיר לווידאו קליפ של שרית חדד, עם שירה "לא תודה".
שניהם צולמו בבית מלון, ובשניהם ניתן לראות אנשים אשר מכניסים פתקים ודברים מתחת לדלתות המלון.
"צועקת" - יצא ב-12 בספטמבר 2017, הוציאה עדן בן זקן את הסינגל הרביעי והאחרון "צועקת", מתוך האלבום.
השיר הגיע אל המקום ה-3 במצעד של רדיו אמצע הדרך, וה-10 במצעד השבועי של גלגלצ.
במצעד סוף השנה של גלגלצ, הגיע השיר אל המקום ה-25. האודיו של השיר ביוטיוב זכה להצלחה נאה, כאשר צבר למעלה מ-2.4 מיליון צפיות.
לזלי מריאן אגאמס היא שחקנית וזמרת אפרו-אמריקאית.
היא התחילה את הקריירה שלה בתור ילדה בשנות ה-1950 המוקדמות, והייתה מזוהה בשל תפקידה כקיזי ריינולדס במיני-סדרת הטלוויזיה האיקונית משנת 1977, "שורשים", עבורו הרוויחה מועמדויות לפרס גלובוס הזהב ופרס אמי.
אגאמס נולדה בהארלם, בתם של חואניטה ארנסטין (סמית'), רקדנית ב"מועדון הכותנה", והרולד קוידן אגאמס, מפעיל מעלית ואיש תחזוקה.
היא למדה בבית הספר המקצועי לילדים בניו יורק, ואת השכלתה הגבוהה רכשה בג'וליארד.
היא פגשה את בעלה, גרהאם פראט בעת שהופיעה בסידני; הם נישאו בשנת 1965. אחר נישואיהם התגוררו השניים בניו יורק.
אגאמס התחילה את דרכה בעסקי הבידור כילדה בשנת 1951, כששיחקה את תפקיד האחיינית של את'ל ווטרס בתוכנית Beulah.
אגאמס שרה בשידור בפעם הראשונה בתוכנית הבידור The Lawrence Welk Show, והייתה מופיעה קבועה בתוכנית המוזיקלית Sing Along with Mitch, בכיכובו של המפיק-מנצח מיטש מילר.
ב-1960, היא שרה, מחוץ למסך, את "Give Me That Old Time Religion" בסרט "משפט הקופים".
אגאמס השתתפה בשנת 1954 בתוכנית החידון של NBC/CBS, Name That Tune (1953-59).
אחרי שנהייתה מוכרת בשל שירתה, גם זכתה להקליט תקליטים: "One More Sunrise" ו-"House Built on Sand" הגיעו למצעדי בילבורד.
אגאמס קיבלה תוכנית בידור משלה בשנת 1969, The Leslie Uggams Show.
הייתה זו סדרת הבידור הראשונה ברשת ארצית בכיכוב מארח שחור מאז The Nat King Cole Show בשנות ה-1950, שהייתה הראשונה.
היה לה תפקיד ראשי במיני סדרה "שורשים" בשנת 1977, בתפקיד קיזי, תפקיד עבורו הייתה מועמדת לפרס אמי וכן פרס גלובוס הזהב.
ב-1979, היא כיכבה בתפקיד ליליאן רוג'רס פארקס במיני סדרה Backstairs at the White House, וגם עבור תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס אמי לשחקנית הטובה ביותר.
היא הופיעה בתור עצמה או בתפקידי אורח במגוון תוכניות אירוח וסדרות בטלוויזיה, ביניהם "איש משפחה", I Spy, "תשע בריבוע", "החבובות", "ספינת האהבה" ו"מגנום, בלש פרטי".
ב-1996, אגאמס שיחקה את תפקיד קיפר באופרת הסבון "כל ילדיי".
היא זכתה ב-1983 בפרס אמי בתור המארחת של שעשועון רשת NBC, Fantasy.
הקריירה הקולנועית שלה כוללת תפקידים בסרטים Skyjacked (1972), Black Girl (1972), ו-Poor Pretty Eddie (1975), שבו שיחקה זמרת פופולרית אשר לאחר שהיא נתקעת בעיירה קטנה בדרום העמוק של ארצות הברית, עוברת התעללות והשפלות על ידי תושבי המקום.
היא מאוחר יותר הופיע ב-Sugar Hill (1994) מול וסלי סנייפס, וב"דדפול" (2016), בו גילמה את אל העיוורת.
באפריל 2016, היא שיחקה את תפקיד ליה ווקר, אמו של לושס ליון, אשר סובלת מהפרעה דו-קוטבית, בסדרת הלהיט של רשת פוקס, "אימפריה".
אגאמס הופיעה בתפקיד סיידי בסרט הטלוויזיה משנת 2017, חיי הנצח של הנרייטה לאקס , ובשנת 2018, היא חזרה על תפקידה הקודם ב"דדפול 2".
בשנת 2021 שיחקה בסדרה "The Bite" את דמותה של אסתר בוטולה.
בשנת 2022 שיחקה בסרט האימה הפסיכולוגי המקורי של אמזון פריים וידאו "המטפלת" בדמותה של קת'לין.
בשנת 2024 שיחקה בסדרה "Fallout" מבית אמזון פריים וידאו, המבוססת על סדרת משחקי הווידאו בעלת אותו השם.
אגאמס נבחרה לככב במחזמר Hallelujah, Baby!
אחרי שלנה הורן דחתה את תפקיד ג'ורג'ינה.
המחזמר עלה לראשונה בברודוויי ב-1967 וזיכה את אגאמס בססטוס חדש ככוכבת.
היא זכתה בטוני הפרס לשחקנית הטובה ביותר במחזמר (בתיקו עם פטרישיה Routledge).
בשנת 2001, היא הופיעה במחזהו של אוגוסט וילסון, King Hedley II, והייתה מועמדת עבור תפקיד זה לפרס הטוני לשחקנית הטובה ביותר במחזה.
בינואר 2009, אגאמס גילמה את לנה הורן במחזמר Stormy Weather בפסדינה שבקליפורניה, בבימויו של מייקל בוש וכוריאוגרפיה מאת רנדי סקינר.
היא שיחקה תפקידים נוספים בתיאטרונים ברחבי ארצות הברית.
1967 - פרס עולם התיאטרון: פרס השחקנית הטובה ביותר, עבור Hallelujah Baby
1968 - פרס טוני: פרס השחקנית הטובה ביותר במחזמר, עבור Hallelujah Baby
2001 - פרס טוני: מועמדת לפרס השחקנית הטובה ביותר במחזה, עבור King Hedley II
1983 - פרס אמי: פרס המארח או מארחת הטובים ביותר בסדרת בידור עבור Fantasy
1984 - פרס אמי: מועמדת לפרס למארח או מארחת הטובים ביותר בסדרת בידור עבור Fantasy
2009 - Ovation Awards: מועמדת לפרס השחקנית הטובה ביותר במחזמר עבור תפקידה כלנה הורן בפסדינה פלייהאוס, במחזמר Stormy Weather
2015: כבוד באמנויות מאוניברסיטת קונטיקט
"לזאת שניצחה" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית עדן בן זקן, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, לזאת שניצחה (2017).
הוא יצא לאור ב-12 בפברואר 2017, כסינגל המוביל מתוך האלבום, בהוצאת חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט.
השיר הגיע למקום החמישי במדיה פורסט, וה-14 ברדיו אמצע הדרך.
השיר יצא יומיים לאחר שהתארסה.
השיר הוא מעין בלדה ים-תיכונית, אשר מספרת בתוכה סיפור על זוגיות בין גבר לאישה שנפגעה בצורה בלתי הפיכה בעקבות בגידה מצידו של הגבר.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של עדן בן זקן ב-12 בפברואר 2017. בתחילת הקליפ ניתן לראות את בן זקן ואת בן הזוג שלה ישנים במיטה.
בסמוך לכך, הטלפון שלה מצלצל וכאשר היא עונה היא מוזעקת לעבודה שלה.
היא מתלבשת ויוצאת מתוך הבית תוך שהיא נפרדת מבן זוגה לשלום.
לאחר מכן, היא נכנסת אל תוך המכונית שלה ומגלה כי שכחה את הארנק שלה בבית.
היא מסמסת לבן הזוג שלה שהיא חוזרת לקחת את הארנק תוך שהיא מסמלת לנהג לנסוע אל הבית.
בן הזוג שלה לא מספיק לקרוא את ההודעה וכאשר נכנסת בן זקן אל תוך הבית, היא מגלה כי הוא מתנשק עם מישהי.
השניים מביטים בה, היא מפילה את הטלפון שלה ארצה ויוצאת בסערה מתוך הבית.
נכון לפברואר 2025, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-37 מיליון צפיות, מה שהופך אותו לאחד מתוך הסרטונים הישראלים הנצפים ביותר ביוטיוב.
לזאר צ'ירקוביץ' (בסרבית: Лазар Ћирковић; נולד ב-22 באוגוסט 1992) הוא כדורגלן סרבי, המשחק בעמדת הבלם בג'משדפור.
צ'ירקוביץ' התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של פיליפ פיליפוביץ' ניש.
בהמשך עבר לפרטיזן בלגרד ובגיל 16 הצטרף ליריבה העירונית, ראד.
ב-23 באפריל 2011, צ'ירקוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד ספרטק סובוטיצה.
בעונת , צ'ירקוביץ' הצליח להשתלב בהרכב הקבוצה.
ב-3 באפריל 2013, צ'ירקוביץ' הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0–2 נגד דוניי סרם.
ב-20 באוגוסט 2014, צ'ירקוביץ' חתם בפרטיזן בלגרד עד לסיום העונה.
ב-18 בספטמבר 2014, צ'ירקוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 0-0 נגד טוטנהאם הוטספר במסגרת הליגה האירופית.
ב-23 בינואר 2018, צ'ירקוביץ' חתם בלוצרן מליגת העל השווייצרית.
ב-18 בפברואר 2018, צ'ירקוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 1-1 נגד ציריך.
ב-6 בפברואר 2020, צ'ירקוביץ' חתם במכבי נתניה מליגת העל.
בינואר , צ'ירקוביץ' חתם בקישווארדה מליגת העל ההונגרית.
ב-28 ביולי 2022 צ'ירקוביץ' חתם בבודפשט הונבד.
ב-16 בספטמבר 2023 צ'ירקוביץ' חתם בצ'נאיין מליגת העל ההודית.
ב-5 בספטמבר 2024 חתם בג'משדפור.
"לזכר הרצל" הוא תבליט, שנוצר על ידי בוריס שץ ומציג את דמותו של בנימין זאב הרצל.
הלוח "לזכר הרצל" הוא אחד משני דיוקנאות של הרצל שיצר שץ.
הראשון מביניהם, נוצר בין השנים 1905-1903 בווינה ונוצק בחומר.
דיוקן שני זה נוצר בין השנים 1925-1905, כנראה בבצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות בירושלים.
בשנת 1925 הופיע תצלום הלוח במונוגרפיה של שץ בהוצאת "בני בצלאל".
בשנת 1927 העניק שץ עותק של התבליט לבית הנכות בצלאל.
כמו "תבליט לזכר יוסף טרומפלדור", גם דיוקן זה נתון במסגרת דקורטיבית ובה שני עמודים, כמעין מצבה.
שם התבליט, "לזכר הרצל", חקוק בחלקה העליון והתחתון של המסגרת.
במרכז הלוח מופיעה דמותו של הרצל, המתוארת בפרופיל.
מתחתיה מופיעה הכתובת "אם תרצו אין זו אגדה", הלקוחה מספרו של הרצל "אלטנוילנד".
מצדו הימני של הרצל מופיע תיאור של משה, אוחז מקל הליכה ומשקיף על הארץ המובטחת.
תיאור זה מתבסס על פסלו המוקדם "משה על הר נבו" (1890 בקירוב).
חיבור זה, המשווה בין הרצל ומשה מופיע גם ביצירות אחרות שנוצרו ב"בצלאל", כגון "שטיח הר סיני, אשל אברהם וארז הרצל".
מימין מופיע ציטוט נוסף של מתוך "אלטנוילנד", כשבראשו תיאור של המנורה: "אאמינה כי עוד יקום דור יהודים מופלאים, המכבים עוד יקומו שנית ועִם עוד נחשל הדור הזה בוא יבוא אחריו הדור הנעלה עליו הרם המעולה, יהודים הרוצים בגאולה ואשר יגאלו".
עיצובו של שץ מופיע במספר דגמים.
בין השאר הוא מופיע בריקוע נחושת גדול הנמצא באוסף הכנסת.
לזאר סגל (בפורטוגזית: Lasar Segall; 21 ביולי 1889 – 2 באוגוסט 1957) היה צייר, חרט ופסל יהודי-ברזילאי.
יצירתו נגזרת מהאימפרסיוניזם, האקספרסיוניזם והמודרניזם.
הנושאים המשמעותיים ביותר שלו היו תיאורים של סבל אנושי, מלחמה, רדיפות, וזנות.
סגל נולד בווילנה שבליטא, בנו של סופר תורה.
הוא עבר לברלין בגיל 15 ולמד באקדמיה לאמנות, בשנים 1906 עד 1910. בסוף 1910 עבר לדרזדן כדי להמשיך את לימודיו שם.
סגל פרסם ספר של חמישה תחריטים בדרזדן, מזכרות של וילנה בשנת 1919, ושני ספרים מאוירים בליתוגרפיות.
לאחר מכן החל להתבטא באופן חופשי יותר ופיתח סגנון משלו, ששילב היבטים של קוביזם, תוך שהוא חוקר את הרקע היהודי שלו.
ציוריו המוקדמים יותר משנת 1910 עד תחילת שנות העשרים תיארו דמויות מוזרות המוקפות בסביבה קלסטרופובית עם תכונות מוגזמות ונועזות, המושפעות מדמויות שבטיות אפריקאיות.
בשנת 1912 הוצגו העבודות הצבועות הראשונות שלו.
עבודתו של סגל הציגה במידה רבה את האנושות הנרדפת, בצורה האקספרסיוניסטית.
מאוחר יותר באותה שנה הוא עבר לסאו פאולו שבברזיל, שם גרו כבר שלושה מאחיו.
הוא חזר לדרזדן בשנת 1914 ועדיין היה פעיל בסגנון האקספרסיוניסטי.
בשנת 1919 ייסד סגל את "קבוצת האמנים של דרזדנר 1919" עם אוטו דיקס, קונרד פליקסמולר, אוטו לאנגה, כריסטוף פול ואמנים נוספים.
סגל, שהצליח באירופה, כבר הושפע משהותו בברזיל, ושינה את הסגנון שלו ואת הנושאים שלו.
הביקור בברזיל נתן לו את ההזדמנות להכיר את האמנות הדרום-אמריקאית, והוא החליט לחזור לברזיל.
סגל חזר לברזיל בשנת 1923. עם שובו לסאו פאולו הוא קיבל אזרחות ברזילאית יחד עם אשתו הראשונה, מרגרטה.
אמנים ברזילאים רבים השפיעו על נושאיו וחיזקו את סגנונו הקוביסטי.
הוא התאקלם במדינתו החדשה וצייר נושאים שכללו מאפיינים של ברזיל - דמויות של מולאטים, פאבלות, זונות ומטעים.
בשנת 1922, אורגנה תערוכה של אמנות מודרנית שכללה יצירות של סגל, בהיותו אחד ממבשרי סגנון האמנות הזה בברזיל.
בשנת 1932, זמן קצר לאחר ביקוריו של סגל בפריז ובגרמניה, הקים ארגון יחד עם אמנים אחרים בברזיל את "האגודה לאמנות מדרנית".
הארגון התקיים זמן מועד בלבד.
הוא כלל חברים מבשרי המודרניזם בסאו פאולו.
הרעיון המרכזי של הארגון היה לשמש כקשר בין אמנים, אנשי רוח, אספנים, פטרונים והציבור בכללותו.
האגודה נוצרה גם כדי לשמש סביבה ציבורית להצגת אמנות אוונגרדית בברזיל.
בתערוכה הראשונה הוצגו עבודות של אמני בית הספר של פריז מאוספי סאו פאולו.
האמנית המודרניסטית טרסילה דו אמאראל, הציגה גם בתערוכה וכן יצירות של אמנים מקומיים כמו אניטה מלפטי, ג'ון גראץ, רג'ינה גראץ ורוסי אוסיר.
המחצית השנייה של התערוכה כללה אמנים ברזילאים בלבד מסאו פאולו וריו דה ז'ניירו.
עבודותיו של סגל שנכללו בתערוכה היו שתיים מסדרות הציורים החשובות ביותר שלו נופי Campos do Jordao ודיוקנאות של לוסי.
לוסי הייתה סטודנטית וסגל צייר סדרת תמונות שהוקדשו לה.
אגודת האמנים המודרנית בברזיל, שנלחמה למען צדק חברתי, עוררה חילוקי דעות פוליטיים, עם פשיסטים ברזילאיים שהפלו זרים במיוחד יהודים.
מחלוקות זו הביאה לפירוק האגודה זמן קצר לאחר הקמתה.
למרות פירוק האגודה, עבודתו של סגל עדיין זכתה להערכה חיובית בברזיל וראו בו את אחד האמנים המודרניסטיים המשפיעים בברזיל.
עליית הנאצים בגרמניה ב-1933, סיווגה את עבודתו – כ"אמנות מנוונת".
ולכן לא ניתן היה עוד להציג את יצירותיו בתערוכות בגרמניה.
החרמת יצירות האמנות שלו, אילצה את סגל ליצור סדרת תמונות על ילדותו היהודית ולתאר גם את גלי ההגירה שגדל בתוכם.
דימויים אלה תיארו את הסבל האוניברסלי של הקיום האנושי.
הדגשתו את הסבל האנושי הביאה את סגל ליצור אחת מעבודות האמנות המפורסמות ביותר שלו בשנים 1939 ו-1940, הידועה בשם "ספינת המהגרים".
התמונה מתארת מספר רב של אנשים מרוכזים על סיפון הספינה.
התמונה מספקת תיאור עמוק של גלי המהגרים, הייסורים והרדיפות מהם סבלו.
באמצע שנות ה-40 פרסם סגל סדרת רישומים שהדגישו עליבות, במיוחד בשכונות העוני של ריו דה ז'ניירו.
סגל הציג את הדימויים האלה בצורה בוטה, והדימויים המדכאים שצייר השפיעו על הזהות התרבותית של תושבי ריו דה ז'ניירו.
הנושאים של סגל הצטיירו בעדינות ורכות בקריירה המוקדמת שלו.
כשביקר בברזיל בפעמים הראשונות, הוא עבר לסגנון אקספרסיוניסטי והצליח לבטא את עצמו בצורה חופשית יותר ותיאר את מוצאו היהודי ומצוקות יהודי אירופה.
אף שהיה הומניסט אוניברסלי, הוא מעולם לא שכח את שורשיו היהודיים.
הציורים הראשונים של סגל בברזיל משקפים קשר לאומי חזק ותשוקה למולדתו החדשה.
הוא הציג את הנופים בסאו פאולו וריו דה ז'ניירו ותיאר את הגזעים השונים.
עם זאת, סגל נשאר נאמן כלפי אהבתו לקוביזם לאורך תקופת חייו.
ביתו של לזאר סגל בסאו פאולו הפך למוזיאון, המרוהט ברהיטיו, ספריו וגינתו, וכן מכיל את יצירותיו המפורסמות ביותר.
המוזיאון הוא גם ארגון ללא מטרות רווח מכובד בסאו פאולו.
הוא מרכז לקהילת האמנות בעיר ומארגן פעילויות תרבותיות באופן קבוע.
שיעורי אמנות כגון צילום, חריטה ולימוד קולנוע מתקיימים במוזיאון.
כמו כן, משולבת בו ספריית אמנות גדולה, המכילה ספרים ספציפיים בנושאי צילום ותיאטרון.
לזאר צארביץ' (במונטנגרית: Лазар Царевић; נולד ב-16 במרץ 1999 בצטיניה שבמונטנגרו) הוא כדורגלן מונטנגרי המשחק בעמדת השוער בקבוצת פמליקאו מליגת העל הפורטוגלית.
צארביץ' גדל במחלקת הנוער של גרבאלי המונטנגרית.
בין השנים 2015–2017 שיחק בקבוצה הבוגרת של המועדון, במדיה ערך 64 הופעות במסגרת ליגת העל המונטנגרית.
ב-1 ביולי 2017 עבר צארביץ' לברצלונה מהלה ליגה.
לאחר עונה במחלקת הנוער של המועדון, החל לשחק בברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים של המועדון.
ב-6 בנובמבר 2021 ישב צארביץ' לראשונה על ספסל הקבוצה הראשונה של המועדון, בתיקו 3-3 נגד סלטה ויגו במסגרת המחזור ה-13 בליגה לעונת 2021/2022.
ב-18 ביוני 2022 חתם צארביץ' על חוזה לשלוש שנים בוויבודינה נובי סאד מליגת העל הסרבית.
ב-22 באוגוסט 2024 חתם צארביץ' על חוזה ל-4 בפמליקאו מליגת העל הפורטוגלית.
ב-24 במרץ 2022 ערך צארביץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מונטנגרו, בהפסד 1-0 לנבחרת ארמניה במשחק ידידות.
לזאר יובאנוביץ' (בסרבית: Lazar Jovanović; נולד ב-13 ביולי 1993 באוז'יצה שברפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת קשר הכנף בראדניק סורדוליצ'ה מליגת העל הסרבית.
יובאנוביץ' גדל במחלקות הנוער של ידינסטבו אוז'יצה וסלובודה אוז'יצה.
הוא שיחק במועדונים סלובודה אוז'יצה במסגרת ליגת העל הסרבית וליגת משנה הסרבית, מלאדוסט לוצ'אני, בוראץ צ'אצ'אק וראדניצ'קי ניש במסגרת ליגת העל הסרבית, ופיוניק ירוואן במסגרת ליגת העל הארמנית.
ב-7 באוגוסט 2022 חתם במכבי בני ריינה, העולה החדשה לליגת העל הישראלית.
באוגוסט 2023 חזר לרדינצקי ניש ובינואר 2024 עבר לראדניק סורדוליצ'ה.
ב-29 בינואר 2017 ערך יובאנוביץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סרביה בתיקו 0-0 מול נבחרת ארצות הברית במשחק ידידות.
קבוצת לזדה (בסינית: 來贊達 נסחרת כ-Lazada) היא חברת מסחר אלקטרונית סינגפורית בינלאומית שהוקמה על ידי מקסימיליאן ביטנר בגיבוי של אינטרנט רוקט ב-27 במרץ 2012, ובבעלותה של "קבוצת עליבאבא" הסינית.
בשנת 2014, לזדה הפעילה אתרים במספר מדינות וגייסה כ-647 מיליון דולר במהלך מספר סבבי השקעה.
לזדה פועלת כיום ב-6 מתוך 11 מדינות דרום-מזרח אסיה: סינגפור, מלזיה, אינדונזיה, תאילנד, וייטנאם והפיליפינים.
האתרים שלה הושקו במרץ 2012, עם מודל עסקי של מכירת מלאי ללקוחות מהמחסנים שלה.
ב-2013 היא הוסיפה מודל שוק שאפשר לקמעונאים למכור את המוצרים שלהם דרך האתר של לזדה.
השוק היווה 65% ממכירותיו עד סוף 2014.
באפריל 2016, קבוצת עליבאבא קנתה את השליטה בלזדה כדי לתמוך בתוכניות ההתרחבות הבינלאומיות של עליבאבא.
עם זאת, החברה גייסה למעלה מ-685 מיליון דולר ממשקיעים ממספר חברות לפני הרכישה.
באוגוסט 2018, לזדה היא מפעילת המסחר האלקטרוני הגדולה ביותר בדרום-מזרח אסיה בהתבסס על ממוצע ביקורי אינטרנט חודשיים.
בספטמבר 2019, לזדה טענה שהיא פלטפורמת המסחר האלקטרוני המובילה בדרום מזרח אסיה עם יותר מ-50 מיליון קונים פעילים מדי שנה.
לזדה הוקמה ב-2012 על ידי מקסימיליאן מתוך כוונה לבסס את המודל העסקי של Amazon בדרום מזרח אסיה כדי לנצל את שוק הצרכנים המתהווה ואת הנוכחות החלשה של אמזון שם.
אינטרנט רוקט היא חממה גרמנית הבונה חברות המעתיקות את המודלים העסקיים של חברות טכנולוגיה אמריקאיות המצליחות בשווקים גדולים.
אתרי המסחר האלקטרוני של לזדה הושקו ב-2012. בנובמבר, חברת ההשקעות השוודית Kinnevik AB השקיעה 40 מיליון דולר, חברת ההשקעות הפרטית האמריקאית Summit Partners השקיעה 26 מיליון דולר בדצמבר, וקבוצת טנגלמן השקיעה כ-20 מיליון דולר בינואר 2013.
ביוני 2013, לזדה הודיעה שגייסה 100 מיליון דולר נוספים, והיא השיקה אפליקציות מובייל למכשירי אנדרואיד ו-iOS.
בדצמבר 2013 היא גייסה 250 מיליון דולר נוספים מתעשיות ומשקיעים קיימים אחרים.
במאי 2014, לזדה הושקה בסינגפור.
בנובמבר 2014 הובילה טמסק אחזקות בסינגפור בסבב גיוס של 250 מיליון דולר, מה שהביא את סך הגיוס של לזדה לכ-647 מיליון דולר.
גם באותו חודש, לזדה הודיעה כי פלטפורמת השוק שלה מהווה יותר מ-65% מהמכירות הכוללות שלה, וכי מספר העובדים בפלטפורמה גדל ב-500 בנובמבר 2013.
בשנת 2014, ההפסדים התפעוליים נטו של לזדה היו 152.5 מיליון דולר על הכנסות נטו של 154.3 מיליון דולר.
עם זאת, אחוז ההפסדים שלה ביחס לנפח הסחורה הגולמית שלה – שווי כל המוצרים שנמכרו דרך האתר – היה קטן יותר ב-2014 מאשר ב-2013 עקב צמיחה ב-GMV שלה מ-95 מיליון דולר, ב-2013 ל-384 מיליון דולר ב-2014, מונע על ידי מכירות בשוק.
במרץ 2016 טענה לזדה שהיא רשמה סך של 1.36 מיליארד דולר ב-GMV שנתי בששת השווקים שלה בדרום-מזרח אסיה, מה שהופך אותה לחברת המסחר האלקטרונית הגדולה ביותר.
באפריל 2016, הודיעה קבוצת עליבאבא הסינית, כי בכוונתה לרכוש נתח שליטה בלזדה על ידי תשלום של 500 מיליון דולר עבור מניות חדשות ורכישת מניות בשווי 500 מיליון דולר ממשקיעים קיימים.
חברת הסופרמרקטים הבריטית טסקו אישרה את מכירת 8.6% מאחזקתה בלזדה לקבוצת עליבאבא תמורת 129 מיליון דולר.
ביוני 2017, קבוצת עליבאבא הגדילה את השקעתה בלזדה במיליארד דולר נוסף, והעלתה את חלקה מ-51% ל-83%.
קבוצת עליבאבא השקיעה 2 מיליארד דולר נוספים בלזדה במרץ 2018, והמייסד מקסימיליאן ביטנר הוחלף כמנכ"ל הקבוצה על-ידי מנכ"לית קבוצת עליבאבא פנג ליי (לוסי פנג ).
בדצמבר 2018, הוחלפה לוסי פנג ליי על-ידי פייר פויגנאן כמנכ"ל קבוצת לזדה, כאשר לוסי פנג ליי לקחה את תפקיד יו"ר ההנהלה.
בדצמבר 2019, לזדה שיתפה פעולה עם סיטיגרופ כדי להשיק כרטיס אשראי חדש בסינגפור, ומאחר יותר גם במדינות נוספות.
ביוני 2020, פייר פויגנאן הוחלף על-ידי צ'אן לי כמנכ"ל קבוצת לזדה.
במאי 2022, צבא תאילנד החרים את לזדה בגלל סרטון טיקטוק שמקדם מכירת לזדה ב-5 במאי.
בסרטון זה הוצגה אישה בכיסא גלגלים, שנראתה כניסיון ללגלג על אחותו הצעירה של המלך ראמה העשירי, מלך תאילנד שמשתמשת בכיסא גלגלים כתוצאה ממחלת זאבת.
חרם זה גרם לכך ש-245,000 אנשי צבא ייאסרו להשתמש בלזדה למטרות רשמיות.
ביוני 2022, צ'אן לי הוחלף על-ידי ג'יימס דונג כמנכ"ל קבוצת לזדה.
ב-30 באוקטובר 2020, לזדה הודיעה כי 1.1 מיליון פרטי החשבון של הלקוחות שלה נגנבו על ידי האקרים, כולל שמות משתמש, מספרי טלפון, מיילים, כתובות דואר, סיסמאות וכמה מספרי כרטיסי אשראי.
הנתונים הגנובים מגיעים ממסד הנתונים של חברת הבת שלה RedMart שנרכשה על ידי לזדה בנובמבר 2016. מדובר בנתונים ישנים מלפני 18 חודשים, לזדה אמרה כי נקטה באמצעים והודיעה ללקוחות המושפעים לשנות את הסיסמאות שלהם.
תפקידכניסה לתפקידסיום התפקידהערותמקסימיליאן ביטנרמרץ 2012מרץ 2018פנג ליי מרץ 2018דצמבר 2018פייר פויגנאןדצמבר 2018יוני 2020צ'אן לייוני 2020יוני 2022ג'יימס דונגיוני 2022——
לזאר קופטדזה (בגאורגית: ლაზარე კუპატაძე; נולד ב-8 בפברואר 1996 בטביליסי שבגאורגיה) הוא כדורגלן גאורגי המשחק בעמדת השוער בסבורתלו טביליסי ובנבחרת גאורגיה.
קופטדזה החל את הקריירה המקצוענית שלו בסבורתלו טביליסי מליגת המשנה הגאורגית, ממנה הושאל למשך תקופה קצרה ללוקומוטיב טביליסי מליגת העל הגאורגית.
קופטדזה חזר לסבורתלו טביליסי עם העפלת הקבוצה לליגת העל הגאורגית.
ב-31 בינואר 2019 קופטדזה חתם קופטדזה בג'אוניס אש מליגת העל הלוקסמבורגית.
ב-15 במרץ 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-0 ל-F91 דודלאנג' במסגרת המחזור ה-17 בליגה לעונת .
ב-1 ביולי 2019 חזר קופטדזה לקדנציה נוספת בסבורתלו טביליסי במסגרת ליגת העל הגאורגית.
ב-1 בינואר 2021 חתם קופטדזה בדינמו בתומי מליגת העל הגאורגית.
ב-25 ביולי 2022, לאחר שערך 51 הופעות ליגה במדי הקבוצה, שוחרר מהמועדון.
ב-2 ביוני 2021 ערך קופטדזה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאורגיה, בניצחון 2-1 על נבחרת רומניה במשחק ידידות.
לזלי צ'ימואניה אוגוצ'וקוו הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר האחורי בברנלי מהפרמייר ליג ובנבחרת צרפת עד גיל 21.
אוגוצ'וקוו גדל במחלקת הנוער של סטאד רן.
ב-25 באפריל 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 5-1 על דיז'ון במסגרת המחזור ה-34 בליגת העל הצרפתיתת לעונת 2020/2021.
ב-1 באוגוסט 2023 חתם בצ'לסי מהפרמייר ליג.
ב-13 באוגוסט עלה כמחליף להופעת הבכורה בתיקו נגד ליברפול.
ב-17 באוגוסט 2024 הושאל לעולה החדשה לפרמייר ליג סאות'המפטון.
ב-6 באוגוסט 2025 חתם אוגוצ'וקוו על חוזה ל-5 שנים בברנלי שעלתה לפרמייר ליג.
אוגוצ'וקוו נולד בצרפת למשפחה ממוצא ניגרי.
דודו הוא כדורגלן נבחרת ניגריה וסטאד רן בעבר אוניקאצ'י אפאם .
לזלי לואיז ביב היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית.
לזלי לואיז ביב נולדה בביסמרק, דקוטה הצפונית ב-17 בנובמבר 1973. לאחר לידתה עברה המשפחה להתגורר בכפר הקהילתי לובינגסטון (אנ') בווירג'יניה.
אביה נפטר כאשר הייתה בת שלוש.
לאחר מכן עברה ביב לריצ'מונד, וירג'יניה, עם אמה ושלוש אחיותיה הגדולות, שם למדה בתיכון סנט גרטרוד (אנ'), בית הספר קתולי לבנות.
לאחר שסיימה את לימודי התיכון שלה, לזלי טסה לניו יורק וחתמה על חוזה עם חברת Elite.
היא דגמנה במהלך הקיץ, ונסעה לטייל ביפן.
היא חזרה הביתה ואז החליטה לוותר על קריירת דוגמנות במשרה מלאה כדי ללמוד באוניברסיטת וירג'יניה.
ב-1990 זכתה במקום הראשון בתחרות דוגמנות שאורגנה על ידי הפקת התוכנית "המופע של אופרה וינפרי" ו"סוכנות הדוגמנות עלית", בין השופטים בתחרות נמנתה הדוגמנית הקנדית לינדה אוונג'ליסטה.
לאחר מכן היא החלה לעבוד כדוגמנית והופיעה על שערי מגזינים רבים.
בשנת 1996 קיבלה את עבודת המשחק הראשונה שלה בסדרות "שפץ ביתך" ו"פסיפיק בלו" (אנ').
בקולנוע הופיעה לראשונה בסרט "פרטים אינטימיים" משנת 1997 המבוסס על הביוגרפיה של הווארד סטרן.
בשנים 1999–2001 היא שיחקה את התפקיד הראשי בשתי עונותיה של סדרת הנעורים "צעירים לנצח".
בשנת 2006 שיחקה בסרט הקומדיה השחורה "חותכי ורידים: סיפור אהבה", באותה שנה שיחקה את אשתו של ויל פרל בסרט הספורט "לילות טלדגה: הבלדה על ריקי בובי".
בשנת 2008 שיחקה בסרט "איירון מן" מבית מארוול קומיקס, באותה שנה שיחקה בסרט "לילה ברכבת התחתית", סרט אימה המבוסס על סיפור קצר מאת קלייב בארקר.
בשנת 2009 שיחקה בקומדיה הרומנטית "וידויים של שופהוליק" לצדה של איילה פישר.
באותה שנה החלה לשחק בתפקיד חוזר בקומדיית המצבים "הליגה".
בשנת 2010, היא גילמה מחדש את תפקידה ככריסטין אוורהרט בסרט ההמשך, "איירון מן 2".
הסרט היה להצלחה הגדולה ביותר של ביב בקופות, עם הכנסות עולמיות של 621.8 מיליון דולר.
מאוחר יותר בשנת 2010, היא כיכבה בקומדיה העצמאית "מיס אף אחת", עבורה גם שימשה כמפיקה שותפה.
על הופעתה, היא זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים ה-26 של בוסטון.
היא זכתה לשבחים בין היתר מהמבקרת אליסה סימון מ-"וראייטי".
בשנת 2011, ביב שיחקה בסרטו של קווין ג'יימס, "שומר גן החיות" שם גילמה את סטפני, מושא אהבתו של ג'יימס.
בשנת 2012, כיכבה בתור אמנדה ווהן בסדרה "ביצ'יות מבית טוב" (אנ') בהפקה של דארן סטאר ושל רשת "ABC", שעלתה לראשונה ב-4 במרץ 2012, אך הסדרה בוטלה לאחר 10 פרקים.
בשנת 2016, היא החלה לשחק בקומדיית המצבים "אמא אמריקאית" (אנ') של "ABC", שם גילמה את השכנה הגרושה ויו.
בשנת 2017, ביב כיכבה בסרט הקומדיה-אימה של נטפליקס "השמרטפית".
היא גילמה שוב את תפקידה בסרט ההמשך משנת 2020, "השמרטפית מכה שנית".
בשנת 2018 היא גילמה את סוזן רולינס בסרט הקומדיה "תופסת".
בשנת 2020 שיחקה לצד ג'וש דוהאמל בסרט הדרמה "הבעל האובד".
בשנת 2021, לוהקה לתפקיד גרייס קנדי-סמפסון בסדרת גיבורי העל של נטפליקס "מורשת יופיטר".
שיחקה גם בתפקיד אורח בסדרה "סיפור אהבה" של Max.
בשנת 2022 שיחקה בקומדיית המצבים של נטפליקס, "אידיוט המחמד של אלוהים" (אנ') שם גילמה את דמותה של השטן.
בשנת 2023, שיחקה לצד רוברט דה נירו בסרט הקומדיה "אבי החתן" (אנ').
בשנת 2024, היא כיכבה בתפקיד דיינה דונהיו בסדרה "פאלם רויאל" של שירות הסטרימינג "אפל TV פלוס".
באותה שנה שיחקה בסרט הדרמה המשפטית "מושבע מס' 2" שביים קלינט איסטווד ויצא לאקרנים ב-1 בנובמבר 2024 בהפצת אולפני האחים וורנר.
בשנת 2025, היא כיכבה בתפקיד קייט בעונה השלישית של הסדרה עטורת השבחים, "הלוטוס הלבן" של רשת HBO.
ביב נמצאת במערכת יחסים עם השחקן סם רוקוול מאז 2007, לאחר שהכירו בלוס אנג'לס בזמן שהוא צילם את "פרוסט/ניקסון".
שניהם הופיעו יחד בסרטים "איירון מן 2", "Don Verdean" ובסדרה "הלוטוס הלבן".
+שנהסדרהתפקידהערות1996פסיפיק בלו (אנ')ניקיפרק: "Wheels of Fire"שפץ ביתךליסה ברטוןפרק: "No Place Like Home"1997תהרוג אותי וזהוניקיפרק: "Secretary's Day"Fired Upלנהפרק: "The Rules"The Big Easyהבלשית ג'נין רבנאקתפקיד ראשי (עונה 2); 13 פרקים1998Something So Rightטינהפרק: "Something About a Double Standard"מהדורה מוקדמתאמילי האריגןפרק: "Lt.
Or Not"אידיוט המחמד של אלוהים (אנ')השטן5 פרקים2024-הווהפאלם רויאלדיינה דונהיותפקיד ראשי; 10 פרקים2025הלוטוס הלבןקייט בוהרתפקיד ראשי (עונה 3); 8 פרקים
לזון הוא טכניקת בישול או תהליך המשמש בבישול הכולל הוספת חומר (חלמון, קמח, שמנת) להכנת מזון, כדי לקשור אותו, כלומר לעבות אותו, לתת לו מרקם.
מאכלים נוזליים מסוימים, כגון מרק או רטבים, חייבים לקבל לעיתים יותר הומוגניות, סמיכות ומרקם.
החומרים עמילן, חלמון, חמאה, שמנת וכו') הנקראים באופן כללי "מקשרים או מעבים" משמשים לעיבוי נוזלים, או לצמצום הנפח שלהם על ידי בישול עדין ולעיתים ממושך.
רוטב בשאמל, למשל, עשוי מחלב רותח הקשור (מעובה) ברביכה לבנה (תערובת מבושלת של חמאה וקמח) בעוד שקרם מעובה בחלמונים וקמח.
ניתן ליצור קישורים (עיבוי) לפי שני עקרונות :
או על ידי שילוב של מרכיב המבוסס על עמילן כגון קמח או עמילן תירס.
הרטבים מקושרים לאחר מכן על ידי פעולת החלבונים בתערובת (למשל במקרה של חלמון ביצה),
או על ידי צמצום, אז אנחנו מדברים על "רטבים מעובים" על ידי צמצום.
רטבים המקושרים (מעובים) בחלמון או מועשרים בקרם פרש אסורים להרתחה, אחרת הרוטב יתפרק.
במקרה של קשירה (עיבוי) על ידי צמצום, איכות הרוטב הרצוי תלויה ישירות בזמן הבישול.
ואכן, רוטב יין אדום, למשל, הופך לרוטב בורדלז רק אם המרקם שלו סמיך מספיק.
מרקם קרוב לכך, כמו של מרק, אינו עומד בקריטריוני ההגדרה.
הקישור (עיבוי) של רוטב כזה הוא אפוא כפול: תחילה באמצעות הוספת קמח (מקרה של ביף בורגיניון) או רביכה (מקרה של מאכל הביצים Oeufs en meurette ), ולאחר מכן על ידי צמצום המים באמצעות בישול על אש נמוכה.
במקרים מסוימים, יש צורך לסנן את הרוטב כדי להסיר את העיבוי העודף הנראה לעין.
עיבוי נוזל עם עמילן תירס למשל, יכול להוביל להופעת גושים.
באופן כללי ולגימור מושלם, יש לסנן את כל הרטבים המעובים במסננת.
עמילנים הם הסוג הראשון של מקשרים-מעבים.
ניתן לסווג אותם לפי כוחם המעבה.
לפיכך הם כוללים קמח, עמילן תירס או עמילן תפוחי אדמה, או אפילו שורש חץ (שורש החץ הוא עמילן המתקבל מקנה שורש של מספר צמחים טרופיים) או טפיוקה, ובימי הביניים לחם (מסורת ששרדה ברוטב לחם בריטי).
משתמשים בקמח בעיקר כי הוא מעבה את הרוטב ומתבשל בזמן קצר יותר מאשר עמילנים אחרים.
הוא הופך את הרטבים לאטומים, בניגוד לעמילן תירס ושורש החץ, שיוצרים רטבים שקופים יותר.
לזאר סאבוביץ' (בסרבית: Лазар Савовић; נולד ב-12 בינואר 2008 בפודגוריצה שבמונטנגרו) הוא כדורגלן מונטנגרי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת בודוצ'נוסט פודגוריצה מליגת העל המונטנגרית.
סאבוביץ' גדל במחלקת הנוער של בודוצ'נוסט פודגוריצה.
ב-9 בפברואר 2023 חתם על חוזה מקצועני ראשון לשלוש שנים במועדון, ובהמשך החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל המונטנגרית.
לזניָה (מאיטלקית: Lasagne, לזניֶה) היא סוג של דפי פסטה, וכן מאכל איטלקי המבוסס עליהן, המכיל, בדומה לפיצה, גם גבינה ורוטב, לצד ראגו (רוטב בולונז).
הלזניה נאפית בתנור אך לפני אפייתה מבשלים את עלי הפסטה במי מלח, בסיר.
אולם, כיום מיוצרים גם עלי לזניה מהירים שאינם דורשים בישול טרם אפייתם.
הרטבים הנפוצים ביותר במלית הלזניה הם רוטב בשאמל ורוטב בולונז, אך יש גם פשטידות דמויות-לזניה המשתמשות ברוטב עגבניות ללא בשר וכן יש לזניות המכילות ירקות שונים כמו חצילים,
פטריות וכו' (גרסה כשרה ניתן להכין ללא בשר או עם בשר אך ללא מוצרי חלב, אך זו לא תחשב ללזניה, אלא לפשטידה).
סוגי הגבינה בהם משתמשים מגוונים אף הם, בלזניה אלה בולונייזה הקלאסית משתמשים בפרמזן, אך ברוב הלזניות יש שימוש במוצרלה או ריקוטה.
בפולין קיימת גרסה מקומית ללזניה הנקראת לזנקי המכילה עלי בצק חיטה, שיפון, או כוסמת, מרודדים דק, מבושלים, מעורבבים עם שומן-חזיר או שמנת חמוצה, ומוגשים עם כרוב כבוש ופיסות נקניק.
בישראל, לרוב מטעמי כשרות, נפוצות גרסאות של פשטידות דמויות-לזניה, כאשר הגרסאות החלביות לא כוללות בשר טחון, ואילו הגרסאות הבשריות לא כוללות מוצרי חלב.
מקור הלזניה הוא בעיר נאפולי שבאיטליה.
השם "לזניה", מקורו במילה lasanon ביוונית, שמשמעותה גיגית, והרומאים אימצו אותה גם במשמעות של סיר בישול.
ישנה גם תאוריה שמקור המנה הוא במאה ה־14 באנגליה, שם בחצרו של המלך ריצ'רד השני נאכל מאכל דומה בשם לאזאן (נכתב Losyens), שהמתכון לו אף פורסם בספר הבישול הראשון שיצא לאור באנגליה.
אולם, תאוריה זו אינה מקובלת, בעיקר כיוון שהרומאים עשו שימוש קדום הרבה יותר בשם, וסביר להניח שמתכון איטלקי הגיע לידי טבחי המלך האנגלי.
לזניה היא המאכל האהוב על חתול הקומיקס גארפילד.
הזמר אל ינקוביץ' הוציא גרסת כיסוי פרודית לשיר לה במבה הנקרא לזניה .
באחד מפרקי הסדרה "השכונה של הופ!-ישר למצלמה" הכינו מולי וצומי לזניית יום הולדת (תבשיל לזניה שעליו נכתב באמצעות מקלות גבינה גילו/גילה של חתן/כלת השמחה).
לזלי לווין וייט (Leslie Alvin White; 19 בינואר 1900 - 31 במרץ 1975) היה אנתרופולוג אמריקאי בולט, מהזרם הנאו-אבולוציוני.
הוא הקים את המחלקה לאנתרופולוגיה באוניברסיטת מישיגן שבאן ארבור, והיה הנשיא של ההתאחדות האמריקאית לאנתרופולוגיה (1964).
וייט נולד בסלידה אשר בקולורדו למהנדס אזרחי נודד.
הוא גר בתחילה בקנזס ולאחר מכן בלואיזיאנה.
הוא התגייס לצבא על מנת להילחם במלחמת העולם הראשונה, אך השתתף רק בסופה - שירת שנה בחיל הים של ארצות הברית לפני שנרשם ללימודים גבוהים באוניברסיטת לואיזיאנה ב-1919. ב-1921 עבר וייט לאוניברסיטת קולומביה שם למד פסיכולוגיה, קיבל B.A ב- 1923 ו- M.A ב-1924. את הדוקטורט קיבל מאוניברסיטת שיקגו.
בתחילת הקריירה האקדמית שלו התעניין במספר תחומים, והשתתף בשיעורים בכמה דיסציפלינות ומוסדות כולל פילוסופיה ב- UCLA ופסיכיאטריה קלינית, עד שלבסוף גילה את האנתרופולוגיה דרך הקורסים של אלכסנדר גולדנויסר ב"בית הספר החדש למחקרים חברתיים".