tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
+דו-קרב – 22 בינואר 2022סדראמןשירתוצאה 1 סטפן יקובסן "With Me Tonight" גלגל הצלה 2 פארידה "Dangerous" העפילה לגמר
רבע הגמר השלישי שודר ב-29 בינואר 2022.
+רבע גמר 3 – 29 בינואר 2022 דו-קרב סדר אמן שיר תוצאה דו-קרב 1 1 מארי בלה "Your Loss" גלגל הצלה 2 אודה גונדרוסן "Hammer of Thor" העפילה לשלב הבא דו-קרב 2 1 סטורלה "Skår i hjertet" גלגל הצלה 2 וילדה "Titans" העפילה לשלב הבאהופעת אורח - נורת'קיד "Someone" -
+ דו-קרב – 29 בינואר 2022סדראמןשירתוצאה 1 אודה גונדרוסן "Hammer of Thor" העפילה לגמר 2 וילדה "Titans" גלגל הצלה
רבע הגמר הרביעי שודר ב-5 בפברואר 2022.
+ דו-קרב – 5 בפברואר 2022סדראמןשירתוצאה 1 מריה מון "Fly" גלגל הצלה 2 סופי פיילוואנג "Made of Glass" העפילה לגמר
סבב הגלגל הצלה התקיים בשני לילות ב-7 וב-12 בפברואר 2022.
+סיבוב הגלגל הצלה חלק 2 – 12 בפברואר 2022 סדר אמן שיר תוצאה 1 מארי בלה "Your Loss" הודחה 2 קים ויגור "La Melodia" הודח 3 מריה מון "Fly" העפילה לשלב הבא 4 טרולפסט "Dance Like a Pink Flamingo" העפילו לשלב הבאהופעת אורח אנה-ליזה קומוג'י "Queen Bees" -
+ סיבוב הגלגל הצלה חלק 2 – דו-קרבסדראמןשירתוצאה 1 מריה מון "Fly" העפילה לגמר 2 טרולפסט "Dance Like a Pink Flamingo" הודחו
חבר השופטים הנורווגי הורכב מ-JOWST, מארי בולה, מאץ בורק בגה, רויאנה, וטרינה ריין.
בגמר הגיעה נורווגיה למקום העשירי עם 182 נקודות.
אף מדינה לא העניקה לנורווגיה את "שתים עשרה הנקודות" הן בהצבעות הקהל והן מטעם חברי השיפוט הלאומיים.
נורווגיה העניקה את 12 הנקודות ליוון (שופטים וקהל) בחצי הגמר הראשון, וליוון (שופטים) ואוקראינה (קהל) בגמר.
+ נקודות שהוענקו לנורווגיה (גמר) תוצאה קהל שופטים 12 נקודות 10 נקודות 8 נקודות 7 נקודות 6 נקודות 5 נקודות 4 נקודות 3 נקודות 2 נקודות 1 נקודות
+ נקודות שהוענקו מנורווגיה (חצי גמר ראשון) תוצאה קהל שופטים 12 נקודות 10 נקודות 8 נקודות 7 נקודות 6 נקודות 5 נקודות 4 נקודות 3 נקודות 2 נקודות 1 נקודות
+ נקודות שהוענקו מנורווגיה (גמר) תוצאה קהל שופטים 12 נקודות 10 נקודות 8 נקודות 7 נקודות 6 נקודות 5 נקודות 4 נקודות 3 נקודות 2 נקודות 1 נקודות
האנשים הבאים כיהנו בחבר השיפוט של נורווגיה:
Jowst – מפיק מוזיקלי, כותב, נציג נורווגיה באירוויזיון 2017
מארי בולה – זמרת, מוזיקאית
מרץ בורק בגה – עורך מוזיקלי
נורה ג'רוטו טנוי היא אתלטית קזחית ילידת קניה, אלופת העולם (יוג'ין 2022) ואלופת אפריקה (דרבן 2016) בריצת 3000 מטר מכשולים.
עד לשנת 2022 ייצגה את קניה, והחל משנה זו עברה לייצג את קזחסטן.
באליפות אפריקה שנערכה בשנת 2016 בדרבן שבדרום אפריקה זכתה ג'רוטו במדליית זהב בריצת 3000 מטר מכשולים בשיא אליפות חדש של 9:25.07 דקות.
בשנת 2022 עברה לייצג את קזחסטן, והחלה להתאמן במועדון האתלטיקה המקומי אלטאי.
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ב-20 ביולי 2022 זכתה במדליית זהב בריצת 3000 מטר מכשולים בשיא אישי חדש ובשיא אליפות חדש של 8:53.02 דקות, לפני ורקוהה גטצ'או מאתיופיה שקבעה שיא לאומי חדש של 8:54.61 דקות ומקידס אבבה מאתיופיה שקבעה שיא אישי חדש של 8:56.08 דקות.
נורה מרגרט מנלה היא נשיאת המחוז הרביעי של בית המשפט המחוזי לערעורים של קליפורניה ושופטת מחוזית לשעבר בבית המשפט המחוזי של ארצות הברית במחוז המרכזי של קליפורניה .
מנלה כתבה מכתב ב-7 ביוני 1995 ליועץ הנשיאותי הבכיר ג'ורג' סטפנופולוס, בו ביקשה לכהן כשופטת בבית המשפט הפדרלי התשיעי לערעורים של ארצות הברית.
במקום תפקיד זה, ב-31 במרץ 1998 מינה אותה נשיא ארצות הברית ביל קלינטון לתפקיד שופטת מחוזית של ארצות הברית בבית המשפט המחוזי של ארצות הברית במחוז המרכזי של קליפורניה .
המינוי אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-21 באוקטובר 1998. מנלה כיהנה בתפקיד זה עד 21 במאי 2006, אז התפטרה כדי להצטרף לבית המשפט לערעורים בקליפורניה, שם שירתה מאז במחוז השני.
אביה של מנלה, ארתור מנלה, היה עורך דין לענייני מס ושותף מייסד של Irell &amp; Manella .
נורה נילסון גריי הייתה אמנית סקוטית מאסכולת גלאזגו.
היא הציגה לראשונה באקדמיה המלכותית בעודה סטודנטית ולאחר מכן הציגה עבודות באופן קבוע בסלון פריז ועם האקדמיה המלכותית של סקוטלנד.
היא הייתה חברה ב"בנות גלאזגו" וציוריה הוצגו בקירקודברייט ביולי ובאוגוסט 2010.
נורה גריי נולדה בקריסברוק בשנת 1882 לנורה נילסון, שהייתה ממשפחת כרזי מכירות פומביות של פלקירק, וג'ורג' גריי, בעל ספינה בגלאזגו.
תחילה לימדו אותה באופן פרטי על ידי שתי מורות מקומיות לאמנות, מיס פארק ורוס, בסטודיו בקריינדורן.
גריי ומשפחתה עברו לגלאזגו ב-1901 כדי שתוכל ללמוד בבית הספר לאמנות של גלאזגו עד 1906. היא התאמנה אצל ז'אן דלוויל ופרנסיס הנרי ניוברי.
בשנת 1905, בעודה סטודנטית, גריי הציגה את דיוקן אחותה גרטי באקדמיה המלכותית בלונדון.
היא לימדה רישום אופנה בבית הספר משנת 1906.
גריי לימדה גם בבית הספר סנט קולומבה, שהיה באותה תקופה בית ספר לבנות.
עד 1910 גריי הציגה באופן קבוע דיוקנאות באקדמיה המלכותית, המכון המלכותי לאמנויות גלאזגו ובסלון פריז.
היה לה סטודיו משלה ברחוב באת' בגלאזגו והיא ערכה את תערוכת היחיד הראשונה שלה בגלריה בגלאזגו.
ב-1914 נבחרה גריי לחברה באגודה הסקוטית המלכותית של ציירים בצבעי מים ואיירה כרך של יצירות מאת וורדסוורת'.
גריי אימצה טכניקה נקודתית לציור שלה משנת 1914.
במהלך מלחמת העולם הראשונה גריי הפיקה כמה מיצירותיה הבולטות ביותר.
"הנותרים במדינה", משנת 1915, שמתאר אישה וילד עטופים בצעיף.
הציור הוצג באקדמיה המלכותית ונמכר לטובת הצלב האדום ולאחר מכן נתרם לבית החולים "רויאל פרי הוספיטל".
הציור שלה ה"בלגי בגלות", שהושלם ב-1915, מציג פליט בלגי מלייז' שברח לסקוטלנד לאחר הפלישה לארצו.
הציור הוצג בגלאזגו ב-1916, באקדמיה המלכותית ב-1917 ובסלון פריז ב-1921, שם הוענקה לו מדליית הארד.
במהלך המלחמה, גריי התנדבה כאחות בבתי החולים לנשים בסקוטלנד ונשלחה לצרפת, שם גם מצאה זמן לצייר ולשרטט.
ציור Hôpital Auxilaire 1918 מאותה תקופה הוצע למוזיאון המלחמה האימפריאלית, אך ועדת המשנה לעבודת נשים של המוזיאון סירבה לקבל אותו וביקשה ציור המציג רופאה במקום זאת.
Hôpital Auxilaire 1918 מציג את מנזר רויאומונט מהמאה ה-13, ליד פריז, שבו ארגנו נשים בית חולים לטיפול בנפגעי המלחמה.
בית החולים אויש על ידי בתי חולים סקוטיים לנשים, בניהולו של הצלב האדום הצרפתי.
הציור השני שלה של מנזר רויאומונט, שכותרתו "בית החולים הסקוטי לנשים בקלויסטר של המנזר ברויאמון".
הציור התקבל על ידי מוזיאון המלחמה ב-1920.
לאחר מלחמת העולם הראשונה גריי חזרה לעבודתה כדיוקנאית, לרוב ציירה נשים צעירות וילדים.
בשנת 1923 זכתה גריי במדליית הכסף בסלון פריז על ציורה "הנער הצעיר".
גריי נבחרה להיות האישה הראשונה שהצטרפה לוועדת התצוגה של המכון המלכותי לאמנויות גלאזגו .
ציוריה של גריי נמצאים במספר אוספים לאומיים.
מיוני עד אוגוסט 2010 התקיימה תערוכה של "בנות גלאזגו" שיחד עם "הנערים של גלאזגו" הרכיבו את אסכולת גלאזגו.
ציוריה של גריי נכללו בתערוכה בבית העירייה של קירקקודברייט.
הציור "האח הקטן" הוצג בגלריה לאמנות קלווינגרוב.
ב-27 במאי 1931, גריי מתה מסרטן בגלאזגו, היא הייתה בת 48.
נורווגיה השתתפה באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת, עם השיר "Queen of Kings" של אלסנדרה.
אלסנדרה העפילה מחצי הגמר, וסיימה במקום החמישי בגמר.
זו הייתה ההשתתפות ה-61 של נורווגיה בתחרות הזמר של האירוויזיון.
קדם לאירוויזיון 2023, נורווגיה השתתפה בתחרות שישים פעמים, מאז הצטרפותה ב-1960. היא זכתה בתחרות שלוש פעמים; באירוויזיון 1985 עם השיר "La det swinge" בביצוע להקת בוביסוקס!, באירוויזיון 1995 עם "Nocturne" של סיקרט גארדן ובאירוויזיון 2009 עם השיר "Fairytale" של אלכסנדר ריבאק.
אולם נורווגיה היא המדינה שהגיעה למקום האחרון יותר פעמים מכל שאר המשתתפות - 11 פעמים.
בנוסף, היא סיימה את התחרות עם 0 נקודות בארבעה מתוך 11 המקרים.
לאחר כינון שיטת חצאי הגמר באירוויזיון 2004 נורווגיה העפילה לגמר התחרות שתים עשרה פעמים.
על פי חוקי האירוויזיון, כל המדינות למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת) נדרשות להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים באירוויזיון 2023 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה.
נורווגיה שובצה ראשונה, ואחריה הופיעה מלטה.
נורווגיה הופיעה כמדינה ה-20, לפני גרמניה ואחרי אוקראינה.
במופע הגמר, בתום הקראת הניקוד שהעניקו צוותי השופטים, דורג שירה של נורווגיה במקום השבעה עשר, עם 52 נקודות.
כך, בתום הקראת הניקוד מהצבעות הקהל בבית, שהתווסף לניקוד מהשופטים, סיים "Queen of Kings" במקום החמישי, כשבסה"כ זכה לקבל 268 נקודות.
נקודות שהוענקו על ידי נורווגיה
נורווגיה השתתפה באירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה עם השיר "Ulveham" בביצוע הלהקה הנורווגית גוטה.
תאגיד השידור הנורווגי, Norsk rikskringkasting (NRK), ארגן את תחרות הקדם המסורתית, המלודי גרנד פרי לשנת 2024 או בשמו הלועזי Melodi Grand Prix 2024. כך, הוא בחר את הנציגות הנורווגית לאירוויזיון השנתי.
נורווגיה הוגרלה להתחרות בחצי הגמר השני של תחרות האירוויזיון, שהתקיים ב-9 במאי.
לאחר מכן שובצה כמדינה ה-15 בסדר ההופעות של המשדר.
בסיום המופע נמנתה נורווגיה בין עשר המדינות המעפילות לגמר.
במופע הגמר, בתום הקראת הניקוד שהעניקו צוותי השופטים, דורג השיר הנורווגי במקום ה-23 עם 12 נקודות.
בהצבעת הקהל הוא דורג במקום ה-24 עם 4 נקודות.
כך, בתום הקראת הניקוד מהצבעות הקהל בבית, שהתווסף לניקוד מהשופטים, סיים השיר במקום ה-25 והאחרון עם 16 נקודות.
קדם לאירוויזיון 2024 השתתפה נורווגיה בתחרות 62 פעמים מאז הופעת הבכורה שלה באירוויזיון 1960. היא זכתה שלוש פעמים: הראשונה אירעה ב-1985 עם השחר "La det swinge" בביצוע הצמד בוביסוקס!.
עשר שנים אחר כך דורג הצמד סיקרט גארדן במקום הראשון של התחרות עם שירו "Nocturne".
הפעם האחרונה נרשמה באירוויזיון 2009, אז נשלח אלכסנדר ריבאק עם השיר "Fairytale".
נורווגיה היא המדינה הגיעה אחת עשרה פעמים למקום האחרון בגמר האירוויזיוון – שיא שמוחזק על ידה בלבד.
כמו כן, יש לה שיא משותף עם אוסטריה בתור המדינות שקיבלו הכי הרבה 0 נקודות מהשופטים ומהקהל (ארבע פעמים לכל אחת).
מאז הנהגת שיטת חצאי הגמר באירוויזיון 2004 התברגה נורווגיה עשר פעמים לעשר המדינות המובילות של כל תחרות.
באירוויזיון 2023 הגיעה אלסנדרה עם "Queen of Kings" למקום החמישי – התוצאה הטובה ביותר של המדינה מזה עשר שנים.
תאגיד השידור הנורווגי, Norsk rikskringkasting (NRK), אמון על שידור האירוויזיון בשטח המדינה ועל ארגון תהליך הבחירה הלאומי לנציגות הנורווגית בתחרות.
באפריל 2023 אישר NRK את השתתפות המדינה באירוויזיון 2024. במקביל היא פתחה מחנה כתיבת שירים לתחרות המלודי גרנד פרי לשנת 2024.
תחרות המלודי גרנד פרי לשנת 2024 הייתה המהדורה ה-62 של הקדם המסורתי.
היא כללה שלושה מקצים, שנערכו שבוע אחר שבוע החל מ-13 בינואר וגמר שהתקיים ב-3 בפברואר.
המקצים התרחשו באולפני NRK במרייליסט והגמר בטרונדהיים ספקטרום.
בכל מקצה התחרו שישה שירים, שמתוכם העפילו רק שלושה לגמר.
התחרות, שהורכבה משלושה מקצים באולפני 1 ו-2 במרייליסט וגמר בטרונדהיים ספקטרום, אורגנה והופקה על ידי NRK בין ינואר לפברואר 2024. האירועים הונחו על ידי פרדריק סולבנג ומריון רבן.
שישה מועמדים התחרו בכל מקצה.
זהות שלושת המעפילים לגמר נקבעה באמצעות הצבעת הקהל בלבד.
תוצאות הגמר חולקו בין צוותי השיפוט (40%) והצבעת הקהל (60%).
התחרות שודרה ב-NRK1 וב-NRK TV.
ניתנה לאמנים האפשרות להשתמש באוטו-טיון, על-אף שהדבר אסור באירוויזיון.
איגוד השידור האירופי הבהיר כי תקנה זו מוגבלת לאפקטים קוליים, ואסור לאפשר "מניפולציה" של הביצועים הווקאליים של המתחרים.
ב-9 ביוני 2023, ארבעה שבועות לאחר אירוויזיון 2023, פתח NRK את תקופת הגשת השירים למלודי גרנד פרי 2024. מועד סגירת ההרשמה ננעץ ל-31 באוגוסט.
לא הייתה מגבלה כלשהי על זהות הכותבים, וכל אחד היה רשאי לשלוח שלושה שירים.
במצבת יוצרי השיר נדרש להיות לפחות נורווגי אחד, זאת על מנת לקדם את תעשיית המוזיקה המקומית.
בנוסף, NRK חיפש שירים אפשריים דרך חיפוש ממוקד בהרבה, ואף פנה לכמה יוצרים באופן פרטי בבקשה ליצור שיר לתחרות הקדם.
לראשונה בתחרות ניתן היה לפרסם את השירים כבר ב-1 בספטמבר 2023, בהתאם לכללים הקיימים באירוויזיון.
בעבר הצטרכו כל השירים המתחרים להישאר חסויים לציבור ולהמתין להחלטת התאגיד בנושא.
לדבריו, הסיבה לשינוי הייתה לתת הזדמנות רחבה יותר לאמנים להגיש את שיריהם לקדם.
תחילה הוערכו השירים באמצעות מספר מפגשי הזאנה, ולאחר מכן באמצעות אודישן מול חברי הוועדה המקצועית של התאגיד.
הרשימה הסופית של המתחרים, שנקבעה עוד בתחילת נובמבר 2023, נחשפה ב-5 בינואר.
ארבעה זוכי הקדם לשעבר נמנו בין המשתתפים: בנדקיטה אדריאן חלק ממיסטרה (1984, אז חלק מדולי דה לוקס), מרגרט ברגר (2013), קיינו (2019) וגאוטה אורמסן (2022, אז חלק מסאבוולפר) שעטה את זהותו של "סופר רוב".
שלושת המקצים נערכו בשבוע הפרש אחד מהשני.
הראשון מהם נערך ב-13 בינואר.
מקצה שלישי – 27 בינואר 2024 סדר אמן שיר תוצאה 1 וידר וילה "" הודח 2 מיסטרה "Waltz of Death" הודחו 3 תומאס ינסן "Take Me to Heaven" הודח 4 אנפרינסס "Save Me" העפילה לגמר 5 מייה "Green Lights" העפילה לגמר 6 קיינו "Damdiggida" העפילו לגמר
הגמר התקיים ב-3 בפברואר 2024. לצד המתחרים הופיעו בו גם קרולה, נציגת שוודיה בשנים 1983, 1991 ו-2006; בוביסוקס!, נציגות נורווגיה וזוכות אירוויזיון 1985; אלכסנדר ריבאק, נציג נורווגיה וזוכה אירוויזיון 2019 ו-TIX, נציג נורווגיה לאירוויזיון 2021. תוצאות הגמר חולקו בין צוותי השיפוט הבין-לאומי (40%) והצבעת הקהל (60%).
לאחר ניצחונה של להקת גוטה עם השיר "Ulveham", הוחלט לשנות את מילות השיר כיוון שהן נלקחו מבלדה נורווגית מימי הביניים, דבר שנוגד את חוקי האירוויזיון, שדורשים כי כל שיר יהיה מקורי לגמרי.
מדינה השופטים * אייסל טיימורזאדה
סיגרידור איירון פרידריקסדוטיר מקסים קליין נגלבורט
נורווגיה הופיעה כהופעה ה-15, אחרי ישראל ולפני הולנד.
בנורווגיה, כל שלושת המשדרים שודרו ב-NRK1, כמו גם בפלטפורמת הסטרימינג של השדר NRK TV, עם פרשנות מאת ; הגמר שודר ברדיו דרך התחנה NRK P1, עם פרשנות מאת .
NRK גם שיתפה פעולה עם DR הדני ו-SVT, לצד גופי שידור אחרים חברי איגוד השידור האירופי, כדי להפיק ולשדר סרט תיעודי לרגל ניצחונה הראשון של שוודיה באירוויזיון עם השיר "Waterloo" של להקת אבבא.
נורווגיה בחרה להציג את קטיל סטוקן, נציג נורווגיה לאירוויזיון 1986 ו-1990, שדורג במקום ה-12 וה-21 בהתאמה, ואת אלכסנדר ריבאק, נציג המדינה לאירוויזיון 2009 ו-2018, שדורג במקום הראשון וה-15 בהתאמה.
גוטה השתתפה בחזרות טכניות למופע ב-30 באפריל וב-3 במאי, ולאחר מכן בשלוש חזרות גנרליות למופע ב-8 וב-9 במאי.
מאוחר יותר התברר כי נורווגיה הגיעה למקום העשירי בחצי הגמר עם 43 נקודות.
חבר השופטים הנורווגי הורכב מדניאל יוהנסן אלמרהרי, לארס הורן לאוויק, אנפרינסס ג'ונסון קופה, גונילה סוסמן וליסה סטוקה.
נורה נוסייר (נולדה ב-1987) היא המייסדת, מנהלת הפיתוח וחברת דירקטוריון בחברת נוראמי מדיקל (NURAMI MEDICAL), המפתחת שתלים חדשניים המסייעים בהחלמת חולים מניתוח.
ב-2019 נבחרה לאחת מארבע המועמדות הסופיות לפרס האיחוד האירופאי לנשים יזמות.
ב-2018 וב-2021 דורגה על-ידי גלובס כאחת הנשים המשפיעות בישראל.
בנוסף נוסייר פעילה חברתית בתחום קידום נשים בכלל ובחברה הערבית בפרט.
נוסייר היא בעלת תואר ראשון בהנדסה ביו-רפואית ותואר שני בהנדסת רקמות מהטכניון.
ב-2021 הצטרפה לוועד המנהל של ארגון בוגרי הטכניון.
נוסייר התמקצעה בננו-טכנולוגיה ומפתחת שתלים המבוססים על ננו-סיבים, ביו-חומרים חדשניים.
היא מובילה פרויקטים משלב הרעיון עד לשלב המוצר.
בנוסף היא שותפה להקמת עמותה ללא מטרות רווח המעודדת נשים ותלמידות ערביות בתחומי היזמות, המדע וההנדסה, Arab Women in Sciences & Engineering.
כמו כן היא מתנדבת במיזמים חברתיים לעידוד יזמות בפריפריה.
ב-2015 הקימה ביחד עם עוד שבע נשים את פורום AWSC (נשים ערביות במדע והנדסה), במטרה לעודד כניסת נשים נוספות לתחומי המדעים וההנדסה.
את חברת נוראמי מדיקל הקימה ב-2014 יחד עם השותף שלה, ד"ר אמיר בחר, במטרה לפתח את הפטנטים שפיתחו השניים.
שם החברה הוא שילוב תחילת שמותיהם הפרטיים של נוסייר ובחר.
החברה עוסקת בפיתוח תחליפים לרקמות רכות בגוף.
המוצר הראשון של נוראמי מדיקל הוא תחליף סינתטי מתכלה לרקמת קרום המוח המיועד לשימוש בניתוחים נוירו-כירורגיים.
רקמה זו יכולה להיפגע בניתוחי מוח, ואם הפגיעה משמעותית, היא עלולה לסכן חיים.
נוראמי מדיקל פיתחה מדבקת פלסטר המבוססת על ננו סיבים מרקמה מהונדסת, שניתן להניח במקום הפצע כדי למנוע דליפות של נוזלי המוח החוצה, ובמקביל לעודד צמיחה מחודשת של רקמת המוח.
הפיתוח כולל גם אטמים חכמים שמתכלים בתוך הגוף.
האטמים מונעים חדירה של חיידקים פנימה ודליפה מסוכנת של נוזלי המוח החוצה, בעוד שהסיבים יוצרים תחליף רקמה שמסייעת לתיקון וגדילה מחדש של רקמת קרום המוח הפגועה.
החברה נמצאת בשלב קליני מתקדם, וב-2017 החלה את ניסויי ההשתלה בבני אדם שמתבצעים ב-9 בתי חולים ב-5 מדינות באירופה.
בנוסף, החברה מפתחת פתרונות ומוצרים לריפוי ותיקון רקמות רכות נוספות בגוף, אשר נמצאים בשלבי פיתוח שונים: מוצר שניתן להשתיל ללא תפירה ויוכל לשמש לניתוחי מוח וגם לניתוחי עמוד שדרה, ומוצר המיועד לניתוחים של כריתה מלאה או חלקית של הלבלב בעקבות מחלת הסרטן.
נוסייר נשואה ולה ילד אחד.
היא ילידת העיר נצרת ומתגוררת בחיפה.
נורווגיה השתתפה באירוויזיון 1960 עם השיר "Voi Voi", שבוצע על ידי הזמרת הנורווגית נורה ברוקסטדט.
זוהי השתתפותה הראשונה של נורווגיה בתחרות הזמר של האירוויזיון.
רשת השידור הנורווגית, NRK, ניהלה את המהדורה הראשונה של ה-Melodi Grand Prix לבחירת האמן והשיר המייצגים את נורווגיה באירוויזיון 1960. האירוע הורכב מחצי גמר וגמר.
ששת השירים שהגיעו למקום הראשון בחצי הגמר עלו לגמר.
חצי הגמר נערך ב-4 בפברואר והגמר ב-20 בפברואר.
כל השירים היו בשפה הנורווגית.
נורה ויינשטיין היא אשת עסקים אמריקאית-יהודיה ומנכ"לית שותפה של ארגון הצדקה ללא מטרות רווח Baby2Baby.
היא ושותפתה לניהול הארגון, קלי סוייר פטריקוף, נבחרו לרשימת 100 האנשים המשפיעים של מגזין טיים לשנת 2024.
אביה של ויינשטיין הוא יהודי אורתודוקסי מהברונקס, ואמה מממפיס, טנסי.
היא גדלה בלוס אנג'לס והייתה חברת קהילה בבית הכנסת בשדרות וילשר.
היא סיימה תואר ראשון באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ותואר ראשון במשפטים באוניברסיטת דרום קליפורניה.
ויינשטיין החלה את הקריירה שלה כמתמחה עבור הנשיא לשעבר ביל קלינטון ובהמשך עבדה כעורכת דין תאגידית.
ב-2011 ייסדו ויינשטיין וקלי סוייר פטריקוף את ארגון Baby2Baby בלוס אנג'לס, שמטרתו לספק מגוון רחב של מוצרים חיוניים למשפחות עם תינוקות.
הארגון ידוע בכך שהוא מספק חיתולים במחיר הנמוך בכ-80% ממחיר השוק הקמעונאי.
ארגון Baby2Baby שיתף פעולה עם משרד המושל של מדינת ניו יורק לחלוקת 20 מיליון חיתולים בבנקי מזון ברחבי המדינה.
במסגרת תוכנית הסיוע וההתמודדות עם מצבי חירום של הארגון, הוא מספק סיוע למשפחות בארצות הברית שנפגעו מאסונות טבע, כולל שליחת 1.1 מיליון מוצרים לטקסס לאחר הוריקן הארווי ב-2017.
ב-2020, בעקבות המחסור במזון תינוקות שנוצר עקב מגפת הקורונה, שיתף Baby2Baby פעולה עם FEMA להפצת מזון תינוקות.
הארגון זכה להכרה כאחד מ-10 ארגוני הצדקה החדשניים ביותר של מגזין "Fast Company", ונכלל ברשימת הרעיונות המשני-עולם של המגזין.
ויינשטיין לקחה חלק ביוזמה לביטול מס המכירה על חיתולים בקליפורניה, בשיתוף עם המושל גאווין ניוסם.
היא ציינה כי עלות החיתולים החודשית עשויה להגיע ל-70–80 דולר לתינוק, והדגישה את חשיבות ההקלה הזו עבור משפחות.
פטריקוף ויינשטיין מקיימות מדי שנה אירוע התרמה שהניב עד כה מיליוני דולרים לארגון.
בנוסף, ויינשטיין השתתפה בכנסים כמו פסטיבל החדשנות של "Fast Company" ו-SXSW.
היא נבחרה לאחת מה"אישים המשנים" של CNBC.
יחד עם פטריקוף והשחקנית ג'סיקה אלבה, השגרירה של הארגון, כתבה את ספר הילדים "A Bear to Share".
ויינשטיין מתגוררת בלוס אנג'לס עם בעלה בריאן ושני ילדיהם.
היא פגשה את בריאן בבית הספר למשפטים, והשניים התארסו ב-2002 ונישאו עשרה חודשים לאחר מכן.
נורואסטה (בפורטוגזית: Esporte Clube Noroeste) הוא מועדון כדורגל ברזילאי, שנוסד בשנת 1910 בעיר באורו, שבמדינת סאו פאלו.
מועדון הספורט "נורואסטה" הוקם בשנת 1910, ונקרא על שם מסילת רכבת אזורית שכיום אינה קיימת.
קבוצת הכדורגל של המועדון הפכה לקבוצה מקצוענית רק בשנת 1948.
הקבוצה השתתפה לאורך השנים באליפות פאוליסטה.
בשנת 1953 היא עלתה לדרג הבכיר של המפעל, ובסך הכול שיחקה בו במשך 39 עונות.
הישגה הבולט ביותר היה המקום הרביעי בשנת 2006. בעונת 2026 תשוב "נורואסטה" לדרג העליון.
בליגה הברזילאית הבכירה שיחקה "נורואסטה" פעם אחת בלבד – בעונת 1979.
בליגת המשנה הברזילאית שיחקה הקבוצה ארבע עונות, כשההישג הטוב ביותר היה המקום השמיני בשנת 1991 (ההופעה האחרונה הייתה בעונת 1992).
בשנות ה-90 נכנסה הקבוצה לתקופה ממושכת של חוסר יציבות כלכלית, אשר פגעה בהישגיה הספורטיביים.
לעונת 2026 היא חזרה לדרג הרביעי של הליגה הברזילאית, לאחר היעדרות של 18 שנים ממפעל ארצי.
ב השתתפה "נורואסטה" שלוש פעמים, והגיעה לשלב השני בשנת 2007.
אצטדיון הקבוצה נבנה בשנת 1935, נהרס כליל בשריפה בשנת 1958, ונבנה מחדש בשנת 1960.
נורווגית (בנורווגית: ) היא שפה סקנדינבית מקבוצת השפות הגרמאניות של משפחת השפות ההודו־אירופיות המדוברת בפי כ־4.6 מיליון איש, רובם ככולם בנורווגיה, שם היא משמשת כשפה הרשמית.
השפה דומה מאוד לשוודית ולדנית בהגייה, בדקדוק ובאוצר המילים.
הדקדוק הנורווגי, בדומה לשוודי ולדני, פשוט מאוד, ומספר הטיות הפועל מצומצם ביותר וקטן אף ממספר ההטיות באנגלית.
ארבעת הניבים העיקריים בנורווגיה הם ניב מזרח נורווגיה (Østnorsk), ניב מערב נורווגיה (Vestnorsk), ניב צפון נורווגיה (Nordnorsk), וניב טרונדשק (Trøndersk).
ניב מזרח נורווגיה, אשר דומיננטי במיוחד בבירת המדינה אוסלו, הוא הניב הנפוץ ביותר בטלוויזיה ובעיתונות הנורווגית.
השפה נכתבת באלפבית הלטיני, בתוספת מספר אותיות מיוחדות הזהות לאלו שבדנית.
בין המאה ה־16 למאה ה־19 הייתה דנית השפה הכתובה הרשמית בנורווגיה.
לנורווגית שתי צורות כתיב רשמיות: בוּקמוֹל (Bokmål, "שפת הספר"), ונינורסְק (nynorsk, נורווגית חדשה).
השפות הסקנדינביות התפתחו מהשפה הנורדית העתיקה של הוויקינגים אשר עד המאה ה־11 הייתה דומה מאוד בכל מרחבי סקנדינביה ובעקבות הוויקינגים גם הגיעה מעבר לגבולות סקנדינביה.
השפה הנורדית נכתבה במקורה באלפבית הרוני.
עם בוא הנצרות לנורווגיה ב־1030 נחשפו תושבי סקנדינביה לאלפבית הלטיני ולאחר כמאה שנים החלו להופיע כתבים נורדיים שהשתמשו באלפבית הלטיני.
בסביבות המאה ה־11, החלה השפה הנורדית להבדל לשפה מזרחית באזורי דנמרק ושוודיה ומערבית בנורווגיה ואיסלנד.
בתחילת המאה ה־14 החלו תושבי נורווגיה ואיסלנד לדבר בשפות שנבדלו במידה רבה זו מזו ושפות אלו מכונות בימינו נורווגית עתיקה ואיסלנדית עתיקה.
בין השנים 1350–1525 עברה הנורווגית העתיקה שינויים שכללו הפשטה מורפולוגית, קביעת כללים תחביריים יותר נוקשים וקליטה של אוצר מילים מהגרמנית הנמוכה.
שינויים דומים עברו על הדנית והשוודית, אולם לא על האיסלנדית.
החל מ־1397 ועד 1814 הייתה נורווגיה חלק מאיחוד חלקי ואחר כך מלא עם דנמרק.
בעקבות זאת, שימשה הדנית כשפה הכתובה של נורווגיה וכשפה של האליטה למעמדים רשמיים.
אצל האליטה הנורווגית נוצר דיאלקט נורווגי־דני אשר שימש להם כשפת אם.
השפעת הדנית על הנורווגית ניכרת עד היום בניב של אוסלו וסביבתה.
עם השתחררותה מהשליטה הדנית, נכנסה נורווגיה לאיחוד כפוי עם שוודיה.
הדגשת השוני בין השוודית לנורווגית הייתה אחת הדרכים בהן השתמשו הנורווגים לבטא את עצמאותם.
בעקבות כך התפתחו הבוקמול והנינורסק.
הגייתה וכתיבתה של השפה הנורווגית
+פונמות בנורווגית סדקי ענבלי וילוני חכי כפוף מכתשי שפתי(־שִנִּי) אפי ŋ ɳ n m סותם k ɡ ʈ ɖ t d p b חוכך h ʁ* ç ʂ s f מקורב j ʋ מקורב צדי ɭ l מקיש ɽ* ɾ רוטט r** אלופוני /ɾ/.
האותיות Cc, Qq, Ww, Xx ו־Zz – מופיעות במילים זרות ונהגות בהתאם לשפה שממנה המילים שאולות.
+תנועות בנורווגית אחורית מרכזית קדמית סגורה uː ʉː iː yː כמעט־סגורה ʊ ʉ ɪ ʏ חצי־סגורה eː øː אמצעית o̞ː ə e̞ חצי־פתוחה ɔ œ כמעט־פתוחה (æ(ː פתוחה (ɑ̈(ː
Ææ [(æ(ː] נהגית כהגיית a במילה האנגלית Trap Øø [] נהגית כהגיית צירי מעוגלת ופתוחה מעט [] בגרסתה הארוכה נהגית כהגיית צירי מעוגלת וסגורה מעט Åå [] נהגית כהגיית חולם פתוחה מעט [] בגרסתה הארוכה נהגית כחולם
הדיפתונגים הסימוןהגרפי תעתיק IPA הערך הפונטי Ai/ai [ɑɪ]נהגה אַי Au/au [æʉ] נהגה כ-æ ואחריו uEi/ei [æɪ] נהגה כ-æ ואחריו i Oi/oi [ɔʏ]נהגה אוׁי Øy/øy [œʏ]נהגה אֵי כשהצירי מעוגלת
כיום לנורווגית שתי צורות כתיב רשמיות: בוּקמוֹל (Bokmål, "שפת הספר"), ונינורשק (nynorsk, נורווגית חדשה), ועוד כמה לא רשמיות, בהן ריקְסמוֹל (נורווגית מדינתית) והוגְנורסק (נורווגית גבוהה).
הנינורשק, הדומה במידת מה לאיסלנדית, הומצא באמצע המאה ה־19 במטרה שהכתיב הנורווגי ישקף את ניב הדיבור הנורווגי המקומי, בניגוד לבוקמול אשר נוצר ישירות מהכתיב הדני ושיקף את ההגייה הדנית.
חלק מהניבים המדוברים של נורווגית דומים יותר לבוקמול, אחרות דומות יותר לנינורשק ועוד אחרות דומות לשתיהן (או מרוחקות משתיהן) בערך באותה מידה.
באופן כללי, באזורים בהם מדברים בניב הקרוב לבוקמול כותבים בבוקמול, אולם באזורים רבים כותבים בבוקמול אף על פי שמדברים בניב הקרוב יותר לנונורסק.
באזורים בהם הניב קרוב לשתי צורות הכתיבה בערך באותה מידה, הבחירה באיזה ניב להשתמש בבתי הספר נתונה בידי השלטון המקומי, בידי ההורים או בידי התלמידים עצמם בבתי ספר תיכוניים ועל יסודיים.
בוקמול נפוצה בעיקר בערים ואילו נינורסק – באזורים הכפריים, במיוחד לאורך חופה של נורווגיה, כך שכ-85%–90% מאוכלוסיית נורווגיה משתמשת בבוקמול בכתיבה היום־יומית.
קיומן של שתי צורות כתיב גורם לא אחת לבלבול, ורפורמות כתיב רבות במאה ה־20 תרמו אף הן לחוסר האחידות.
למילים רבות בנורווגית לא קיימת צורת איות חד־משמעית, אפילו במסגרת צורות הכתיב הנפרדות עצמן.
לאופן הכתיבה של נורווגית יש גם ממד פוליטי, על פני ספקטרום הנע בין שמרני לרדיקלי.
הבוקמול נחשב לשמרני מתון והנינורסק נחשב לרדיקלי מתון, בגלל הרפורמות שנעשו במטרה לקרב את צורות הכתיבה הללו אחת לשנייה.
הריקסמול יותר שמרני מהבוקמול והתפצל מהבוקמול מתוך התנגדות לרפורמות.
ההוגנורסק נמצא בין הבוקמול לנינורסק נוטה במידת מה לרדיקליות.
ממשלת נורווגיה נדרשת על פי חוק לתמוך בשתי צורות הכתיבה הרשמיות, ובאופן כללי התלמידים בנורווגיה לומדים, גם אם באופן שטחי, את שתי הצורות.
נורווגית חדשה (Nynorsk) היא אחת משתי הצורות של השפה הנורווגית.
שפה זו היא חלק מענף השפות הגרמאניות.
כ-15% מאוכלוסיית נורווגיה משתמשת בה כשפה כתובה ומדוברת ראשית.
נורווגית חדשה ונורווגית ספרותית (Bokmål) אינן ניבים - הן פשוט שתי דרכים שונות לדבר ולכתוב את אותה שפה - הנורווגית.
אנשים מעטים מדברים את שתיהן באופן מילולי, אך יש ניבים אשר יותר קרובים לנורווגית ספרותית מאשר נורווגית חדשה, או להפך.
בשביל ניבים אשר קרובים לשתיהן באותה המידה, מחליטה הממשלה המחוזית מה השפה המלומדת; או שהורי התלמידים מחליטים בשביל בתי-ספר המלמדים את שתי הצורות.
השם "נינורשק" (Nynorsk), שפירושו המילולי הוא "נורווגית חדשה", הוחלט בשנת 1929 על-מנת להבדיל בין השפה הראשונה לבין נורווגית ישנה (Bokmål), משום שהשפה החדשה טענה כי היא יורשת ישירה של השפה הישנה.
השם המקורי של נורווגית חדשה היה נורווגית לאומית (Landsmål).
המצב בין נורווגית חדשה לנורווגית ספרותית נשאר עד היום עניין סוציו-פוליטי, לצד סוציולקט וגם קשור בתרבות אזורית.
לצד נורווגית חדשה ונורווגית ספרותית יש גם ניב קונברסטיבי של נורווגית חדשה בשם הגנורסק (Høgnorsk), נורווגית עילית, שטוענת שהדקדוק שלה עוד יותר שונה מדנית.
איבאר אנדריאס אוסן נחשב לממציא השפה הנורווגית החדשה.
כבן של חוואי ממערב נורווגיה, רצה איבאר שפה כתובה נורווגית שתשקף את הניבים במדינה, כשפה שונה מדנית, אשר הייתה השפה הכתובה היחידה בתקופה.
הוא נסע ברחבי נורווגיה במשך עשור החל מ-1840, ואסף מידע כדי להקים שפה נורווגית אמיתית הקרובה יותר לניבים המדוברים.
לדוגמה, ניתן לקחת את הביטויים הללו באנגלית, נורווגית חדשה, עברית, איסלנדית, נורווגית ספרותית ודנית:
דוגמה זו ממחישה את ההבדלים העיקריים בין הנורווגית הספרותית לנורווגית החדשה במשפט אחד.
כמו כן היא מראה את הדמיון בין הנורווגית הספרותית לדנית, ואת הדמיון בין הנורווגית החדשה לאיסלנדית, שהיא צאצאית ישירה של הנורדית עתיקה.
כאמור, נורווגית חדשה היא צורת כתיבה ולכן אין לה גרסה מדוברת.
אותיות הא"ב מייצגות את אותם הצלילים כמו בנורווגית הספרותית, וכמוה, ההגייה תלויה בפרשנות הדובר/ת לפי הדיאלקט שלו/שלה.
בדרך כלל ייבחר/תבחר הדובר/ת את צורת ההגייה שקרובה יותר לניב שלו/שלה.
לדוגמה, המשפט הנ"ל "אני בא מנורווגיה" בכמה צורות הגייה אפשריות:
בנורווגית חדשה כמו בכתובה, ניתן להגות ר' מתגלגלת (כמו בשוודית או רוסית) או ר' גרונית (כמו בעברית או גרמנית), זאת לפי הדיאלקט של הדובר/ת (ר' גרונית נהוגה באזורי דרום-מערב בעיקר).
נורווגית ספרותית (Bokmål – בוּקמוֹל, בתרגום: "שפת הספר") היא אחת משתי הצורות הסטנדרטיות של השפה הנורווגית, וכמו כל הניבים הנורווגיים, היא שייכת למשפחת השפות הגרמאניות.
כ-85% מאוכלוסיית נורווגיה משתמש בה כשפה הראשית.
מוסדות החינוך בנורווגיה מלמדים בנורווגית ספרותית או ב"נורווגית חדשה" (Nynorsk), שהיא הצורה הסטנדרטית החלופית, לפי החלטת ממשלת המחוז או הורי התלמידים.
"נורווגית ספרותית" ו"נורווגית חדשה" הן לא ניבים במובן הרגיל של המילה.
אלה הן שתי שיטות לסטנדרטיזציה של השפה הנורווגית.
כלומר, אלה ניבים שהתפתחו באופן מלאכותי, על ידי קביעת כללים וסגנון מועדפים לשימוש בשפה הנורווגית בנסיבות רשמיות.
בחיי היומיום, מדברים רוב הנורווגים באחד מכמה ניבים של נורווגית שהתפתחו באופן טבעי, ההבדלים בין הניבים האלו אינם גדולים, אך יש ניבים הקרובים יותר ל"נורווגית ספרותית" ויש כאלה הקרובים יותר ל"נורווגית חדשה".
מעטים מדברים בשתי הצורות באופן מילולי, אך ישנם ניבים אשר יותר קרובים לנורווגית ספרותית מאשר נורווגית חדשה, או להפך.
המשפט הבא מדגים את היחסים בין נורווגית חדשה, נורווגית ספרותית ודנית:
ניתן לראות שניכרים ההבדלים בין הנורווגית הספרותית לנורווגית החדשה, והדמיון בין הנורווגית הספרותית והשפה הדנית.
ידיעת קרוא וכתוב ומיומנויות אורייניות אחרות מחייבת שליטה באחת השיטות הסטנדרטיות לפחות.
סטנדרטיזציה של שפה היא תופעה שקיימת בכל שפה שיש לה מסורת כתובה.
שפות שמדוברות בכמה אזורים או ארצות, עשויות לפתח שיטות סטנדרטיות שונות.
למשל, האנגלית הסטנדרטית המקובלת בבריטניה שונה במקצת מהאנגלית הסטנדרטית של ארצות הברית.
המיוחד בנורווגית הוא ששתי שיטות סטנדרטיזציה משמשות במקביל בארץ אחת שהיא קטנה יחסית בשטחה, ומספר תושביה אינו גדול.
מאז איחוד הכתר הדני עם הכתר הנורווגי, הייתה נורווגית מדינתית (Riksmål) – "שפת מדינה" – השפה הראשית בנורווגיה.
החל מ-1929, השם "ריקסמול" שוּנה ל"בוקמול" ("שפה ספרותית", משום שהייתה השפה הכתובה).
כיום המושג "ריקסמול" מתייחס לשפה הדומה יותר לדנית מאשר לנורווגית הספרותית, המדוברת בידי אנשים מעטים במזרח נורווגיה.
כאמור, נורווגית ספרותית היא צורת כתיבה ולכן אין לה גרסה מדוברת.
אותיות הא"ב מייצגות את אותם הצלילים כמו בנורווגית החדשה (אך לא כמו בדנית), וכמוה, ההגייה תלויה בפרשנות הדובר לפי הדיאלקט שלו.
בדרך כלל יבחר הדובר את צורת ההגייה שקרובה יותר לניב שלו.
בנורווגית חדשה כמו בכתובה, ניתן להגות ר' מתגלגלת (כמו בשוודית או רוסית) או ר' גרונית (כמו בעברית או גרמנית), זאת לפי הדיאלקט של הדובר (ר' גרונית נהוגה באזורי דרום-מערב בעיקר).
נורווגית ממלכתית (Riksmål) היא אחת משתי הדרכים הסטנדרטיות לכתיבת השפה הנורווגית, שהיו נהוגות בין השנים 1907 ל-1929 (כשהשפה השנייה הייתה נורווגית לאומית – Landsmål).
הנורווגית הממלכתית התפתחה ממיזוג של נורווגית ודנית, השפה הכתובה היחידה בנורווגיה באותה תקופה.
יש הטוענים כי בנורווגית הממלכתית טמונים חוקי-דקדוק ומילים מנורווגית ישנה.
הדבר איננו נכון לגבי נורווגית ספרותית.
השימוש בנורווגית ממלכתית הסתיים בזמן מלחמת העולם השנייה, אף-על-פי שמשוררים כמו ארנולף אברלנד וסיגורד הואל השתמשו בנורווגית ממלכתית לכתיבת דבריהם ושיריהם.
הנורווגית הממלכתית מפוקחת על ידי האקדמיה ללשון הנורווגית, אשר הוציאה לאור את המילון המקיף ביותר לנורווגית הממלכתית (Norsk Riksmålsordbok, שישה כרכים).
היום, השם "ריקסמול" מתייחס למיעוט קונסרבטיבי החי במזרח נורווגיה, והוא ניב של נורווגית ספרותית.
נורווגית לאומית (Landsmål) היא שמה הישן של הנורווגית החדשה, אחת משתי הדרכים הסטנדרטיות לכתיבת השפה הנורווגית.
הנורווגית הלאומית הומצאה בשנת 1848 בידי איבאר אנדריאס אוסן, ובאותו הזמן היא נקראה "Landsmaal".
ב-12 במאי 1885 הנורווגית הלאומית הוכרה בידי הסטורטינג כ"שפת העם".
בשנת 1929 שונה המושג "Landsmål" לנורווגית חדשה (Nynorsk), במקביל לנורווגית הממלכתית שהפכה לנורווגית ספרותית.
כיום, המונחים "ריקסמול" ו"לנדמול" מציינים את הדרכים הסטנדרטיות לדיבור השפה הנורווגית לפני 1929.
נורוז (בפרסית: نوروز - "יום חדש") הוא שמו של ראש השנה וחג האביב הפרסי.
נורוז הוא היום הראשון בלוח השנה הפרסי המסורתי, שאחת הגרסאות שלו משמשת באופן רשמי באיראן.
זהו חג שמקורו דתי זורואסטרי, אך השפיע על בני אמונות אחרות ועל כן הוא נחוג במדינות שונות ברחבי אסיה, אם כי המועד עשוי להשתנות לפי גרסת לוח השנה המקובלת בכל מדינה ומדינה.
כיום מציינים את נורוז באופן רשמי בחלק ממדינות מרכז ומערב אסיה כמו איראן, אפגניסטן, קזחסטן, קירגיזסטן, טג'יקיסטן, אזרבייג'ן, אוזבקיסטן (יומיים), טורקמניסטן, טורקיה ובאורח חלקי ולא רשמי בפקיסטן ובהודו.
באיראן מצוין הנורוז ביום השוויון האביבי (20 או 21 במרץ), וזה, ככל הנראה, היה גם מועד החג המקורי.
באיראן חוגגים את נורוז גם מוסלמים רבים, אף כי אנשי הדת המוסלמים אינם רואים זאת בעין יפה.
בראייתם זהו חג פגאני, שנחוג בתקופה ה"חשוכה" טרם קבלת האסלאם בפרס.
גם יהודים יוצאי איראן מציינים את החג בישראל ומחוצה לה.
החג באיראן, כאמור, מתחיל ב-20 או ב-21 במרץ וממשיך בחופש לאומי של 13 ימים, כאשר ביום ה-13 ("סיזדה בדר" בפרסית) יוצאים האיראנים לחגיגות ופיקניקים ברחבי המדינה.
בשנת 2016 הכיר ארגון אונסק"ו בחג הנורוז כמורשת תרבותית בלתי מוחשית.
בתרגום מילולי פירוש המילה נורוז הוא "יום חדש" והוא מצוין ביום תחילת האביב.
באיראן ובקרב הכורדים בעיראק נשמר צביונו של החג עד היום.
כהכנה לפרק החיים החדש לובשים בגדים חדשים, וכאות לסיומו של החורף מדליקים אש, קופצים מעליה, רוקדים ושרים.
אצל הכורדים מכינות הנשים סעודה חגיגית וקרובים וחברים מטיילים יחדיו לפארקים ואתרי טיול.
להקות של נגנים מופיעות בשירים מסורתיים, בשירי אהבה ובשירים פוליטיים.
החלק המרכזי בחג הוא הכנת "הפת סין" ("שבעת הסינים"), שהם שבעה מאכלים ששמם בפרסית מתחיל באות סין ואשר משמשים בארוחת החג, וכן משקה השנה החדשה, המוכן משבעה פירות.
שבעת המאכלים מסמלים את שבע המעלות של הזורואסטרים, ועורכים אותם על שולחן ביחד עם ראי, דג במים, נרות וספר (אצל מוסלמים הקוראן, אצל נוצרים התנ"ך ואצל הזורואסטרים ספר אווסטה או תמונה של זרתוסטרא, יש השמים ספר שירה של משורר זה או אחר).
בערב שלפני יום הרביעי האחרון לפני נורוז מדליקים את "אש יום רביעי" (צ'הארשנבה סורי).
עד למאה הראשונה לפני הספירה צוין חילוף השנים ביום הארוך בשנה, בקיץ, שצוין בחגיגות קציר גדולות.
תחת שלטון השושלת האחמנידית (בשנים 300–770 לפני הספירה, לערך) הפך יום נקודת השוויון באביב ליום תחילת השנה.
באיראן ובאפגניסטן מחשבים אסטרונומים גם בימינו אלה את הדקה המדויקת של רגע השוויון.
באיראן מקובל ביום זה לגבות את הזכאת - המס המוסלמי המיועד לצדקה.
בלוח השנה הפרסי המקובל באיראן אין כללים לעיבור השנה, ולפיכך אין שיטה לחישוב המועד המדויק לתחולת החג נורוז.
מקובל לחשב את השעה המדויקת של ההשתוות האביבית (השעה שבה השמש נמצאת בזנית מעל קו המשווה), ואת שעת הצהריים האסטרונומית בטהראן (כלומר השעה שבה השמש נצפית בשיא גובהה בטהראן ביום ההשתוות האביבית).
אם שעת ההשתוות האביבית קודמת לשעת הצהריים בטהראן, מוכרז היום כיומו הראשון של החג, אם היא חלה אחרי שעת הצהריים, דוחים את החג למחרת.
במהלך השנים היה נורוז החג האזרחי החשוב ביותר בפרס, וגם ברבים ממחוזות האימפריה העות'מאנית נחשב לחג רשמי.
היה זה חג עממי שבו נערכו תחרויות רכיבה וחגיגות ציבוריות בכיכרות וברחובות.
על פי המסורת הזורואסטרית, המייחסת קדושה לאש, נהוג עד היום להבעיר מדורות ביום זה, ולקיים סביבן טקסים שונים שמקורם בדת הזורואסטרית.
השפעת החג על הדתות השונות
על אף ששורשיו בדת הזורואסטרית, מאז הכיבוש המוסלמי של פרס, החג עדיין נחגג בקרב איראנים רבים, ביניהם מוסלמים, נוצרים וגם בקרב רבים מיוצאי יהדות איראן.
לפי החוקרת אסתר שקלים, רבים ממנהגי יוצאי יהדות איראן הקשורים בחג הפסח מקורם במנהגים הזורואסטרים הקדומים.
עליהם ניתן למנות את מנהג המים שלנו בערב החג, חלק מסימני קערת ליל הסדר הדומים להפת סין הזורואסטרי, ארבע כוסות ועוד.
טענה דומה עלתה בידי תמר עילם גינדין לגבי מוטיבים בחג הפורים, שייתכן שהושפעו מהנורוז כגון מנהג משלוח המנות המשותף לשני החגים.
בתלמוד הבבלי (סנהדרין ס"ד ע"ב) מוזכר מנהג לקפוץ מעל מדורות בפורים, מנהג הדומה לנעשה בצ'הארשנבה סורי.
מנהגם של התושבים שהיו בשליטה פרסית להמשיך לחגוג את חג הנורוז הזורואסטרי גם לאחר התאסלמותם גרמה למבוכה רבה בקרב חכמי ההלכה המוסלמית.
מחד חכמי ההלכה השיעים היו מעוניינים לאסלם את החג עוד בשלב מוקדם בהיסטוריה המוסלמית, זאת לאור הבנתם כי הם אינם יכולים לאסור את קיום החג בגלל תפוצתו הרבה בקרב הפרסים, לאור ההתנגדות העממית הרחבה לאיסור הדתי.
מאידך, עבור חכמי הלכה פרסים רבים החג סימל את האופי התרבותי המיוחד להם שהבדיל אותם מהתרבות הערבית, זאת לאור המאבק התרבותי שהתנהל בין הערבים ובין הפרסים עוד בראשית ימי האסלאם.
לפיכך, ניסו חכמי הלכה שיעים להעניק לגיטימציה דתית לחג.
כדי להשיג את המטרה הזאת, גויסו מסורות דתיות רבות על שם האימאם ג'עפר א-צאדק הקושרות את החג עם מצוות דתיות שקויימו בשני החגים המוסלמים (עיד אל-פיטר וחג הקורבן) ובתפילת יום שישי על מנת להראות שהוא חג מוסלמי שאינו קשור לדת הזורואסטרית.
בנוסף, רצו חכמי ההלכה השיעים לעצב מחדש את הטקסים הדתיים על מנת לקרב אותם לדת המוסלמית ולנתק אותם מהמורשת הזורואסטרית.
חכמי הדת הסונים, לעומת זאת, במקביל ראו בניסיון מתן הלגיטימציה דתית לחג ועיצובו מחדש על ידי השיעים, חידוש דתי בלתי רצוי (בִדְעה סיאאה) בשל זיקת החג לעקרון הדואליזם והדת הזורואסטרית שלא תאמו את התפיסה המונותיאיסטית (תווחיד) באסלאם.
עמדתם נגד עריכת הטקס הוחמרה בייחוד על רקע העימותים הפוליטיים והחברתיים בין השיעים לבין הסונים, שבהם האשימו הסונים את השיעים בהתנהגות לא אסלאמית, תוך הדגשת חגיגת הנורוז על ידי השיעים.
הסונים ניצלו האשמה זו על מנת להרחיק את השיעים מכלל הקהילה המוסלמית וכדי לתת צידוק דתי למלחמה נגדם.
למרות התנגדות הסונים לעריכת החג היו סונים רבים שקיימו את החג בפרס בגלל השפעת הלחץ החברתי הפרסי עליהם; כמו כן נפוץ החג בקרב העמים הכורדים והטורקים כיוון שתרבותם הושפעה מהתרבות הפרסית.
לכן עוד מימי האימפריה העות'מאנית היה ניסיון מצד חכמי הלכה סונים ממוצא טורקי וכורדי להעניק לגיטימציה דתית לעריכת הטקס.
עם תפוצת הרעיונות הלאומיים במאה העשרים לבש החג בהדרגה משמעות פוליטית בקרב הכורדים.
בניגוד לאיראנים מציינים הכורדים את החג תמיד ב-21 במרץ כסמל להתנגדותם המוצלחת לדיכוים.
במרכז רעיון זה ניצבות האגדות על הטיראן צוחאק (או דאחאק), והנפח קאווה שניצחוֹ.
את אחת הגרסאות המוכרות ביותר מוסר המשורר הפרסי פירדוסי (940 לערך עד 1020/26) בספרו שאה-נאמה (ספר המלך):
בגרסאות הכורדיות אין לרוב אזכור לנסיך.
קאווה הורג את דאחאק לבד עם הקהל.
מתוך שמחה מציתים האנשים אש במטרה להפיץ את הבשורה לארץ כולה.
על פי המסורת, אירוע זה התרחש בשנת 612 לפני הספירה, דהיינו בשנת ניצחון מדי על אשור ליד נינוה.
בטורקיה ובסוריה אסרו במשך תקופה ממושכת על חגיגות נורוז.
בטורקיה נהרגו בתחילת שנות התשעים של המאה העשרים מאות אנשים כאשר הצבא ירה אל הקהל החוגג בערים הכורדיות.
מאז שנת 1994 נחשב נורוז בטורקיה לחג טורקי עתיק ומצוין באופן ממלכתי, אך בלי השתתפותה של האופוזיציה הכורדית.
נורי יאמוט (בטורקית: Mehmet Nuri Yamut; 1890 – 5 ביוני 1961) היה איש צבא טורקי, ששימש בו כרמטכ"ל.
הוא השתתף במלחמת העולם הראשונה בקרבות גליפולי ולאחריה במלחמת העצמאות של טורקיה.
בין השנים 1925–1928 שימש כמנהל האקדמיה הצבאית של טורקיה.
משנת 1949 היה סגן הרמטכ"ל הטורקי ומשנת 1950 עד שנת 1954 היה הרמטכ"ל (במקומו מונה נורטין בראנסל).
במהלך מהפכה שלטונית של שנת 1960 בטורקיה הוא נעצר והוצא להורג בשנת 1961.
נורטון קומנדר היא תוכנת ניהול קבצים למערכת ההפעלה DOS.
היא נכתבה על ידי חברת פיטר נורטון מחשבים, אשר נרכשה מאז על ידי סימנטק.
התוכנה יצאה במספר גרסאות בין השנים 1986–1998. היא הייתה פופולרית למדי באותה תקופה, ויצאו לה מספר חיקויים במשך השנים.
ייחודה של תוכנת נורטון קומנדר היה הצגת ספריות הקבצים עליהם מבצעים את הפעולות בשני פנלים נפרדים, דבר שמאפשר פעולות של העתקת או העברת קבצים מתיקיה אחת לאחרת בקלות.
מערכת ההפעלה חלונות 95 שהשיקה מיקרוסופט כללה תחליף ל-NC בדמות סייר הקבצים של חלונות.
עובדה זו, בצירוף יתרונו של סייר הקבצים על NC בתמיכה בשמות קבצים ארוכים (מעל 8 תווים), גרמה למשתמשים רבים לחדול מלהשתמש ב-NC.
בתגובה הושקה גרסה 5.51 של הנורטון קומנדר, אשר תמכה בשמות קבצים ארוכים.
ב-1999 יצאה לשוק תוכנת נורטון קומנדר למערכת חלונות בשם Total Commander, אולם היא לא זכתה להצלחה מסחרית.
החל משנת 2016 ניתן להריץ מקבילה לינוקסית על Windows10 בשם Midnight Commander.
היתרונות בשימוש בנורטון קומנדר ותחליפים מודרניים שלה
חקירת מערכות קבצים חדשות באופן מהיר ונוח (בפרט במערכות ללא GUI).
העתקת קבצים נוחה בעת פעולות העתקה נרחבות אך בררניות (בפרט במערכות ללא GUI).
שימוש בתחום ההוראה - הדגמת מערכות קבצים לתלמידים באופן מהיר ונגיש (בפרט טרם למידת הניווט בפקודות המסוף).
שימוש בתחום ההנגשה - ניווט נוח במערכות קבצים לבעלי לקויות מוטוריות (כאשר מצד אחד יש קושי להשתמש בעכבר ומצד שני יש קושי להקליד בפריסה מלאה ובאופן חופשי במקלדת).
שימוש בתחום המחקרי - ניתן לחקור מערכות הפעלה וסביבות ישנות בצורה נוחה יותר במקום ללמוד מ-0 אספקטים שונים של מסוף הפקודות שלה.
נוֹרִי, (ביפנית: Nori,海苔) הוא שם כולל למספר אצות ראויות למאכל ממערכת האדומיות מהסוג פירופיה, כאשר הסוגים פ' יזונסיס ופ' טנרה הם הבולטים מביניהם.
אצות הן אורגניזמים העושים שימוש באנרגיית אור השמש ובפחמן דו-חמצני (CO2) ובאמצעות תהליך הפוטוסינתזה מייצרים מולקולות מורכבות וחמצן המשתחרר לאטמוספירה.
נורי הוא אצת מאכל מיובשת בעלת טעם חזק ומיוחד שמשמשת במטבח היפני והמונח נורי מתייחס גם לשאר מוצרי אוכל המיוצרים מ"ירקות הים" הללו.
הוא בדרך כלל מופק בגיליונות שטוחים ומשמש לעיטוף רולים של סושי או אוניגירי (כדורי אורז).
בתהליך הייצור נגרסים חומרי הגלם ומיובשים בתלייה, בדומה לתהליך יצירת נייר, וכך מתקבל דף אצות שנקרא נורי.
הגיליונות נמכרים בחבילות בחנויות מכולת לשימושים קולינריים.
מאחר שגיליונות הנורי סופגים בקלות מים מהאוויר ומתדרדרים, יש צורך בחומר מייבש בעת אחסון הנורי למשך זמן ממושך.
יפן, קוריאה וסין הן היצרניות המובילות של המוצר ושווי ייצורן מוערך בשני מיליארד דולר בשנה.
אצת הנורי היא מבין 10-15 מינים של אצות בלבד אשר מיוצרים כיום בעולם בצורה מסחרית, מבין עשרות אלפי מינים ידועים של אצות.
במשך מאות ואלפי שנים ניזון האדם מאוכלוסיות טבעיות של אצות רב תאיות כגון נורי (sp.
Pyropia) שנאספו מהים או גודלו בים במפרצים שקטים על חבלים מתוחים בין מוטות, בעיקר בדרום מזרח אסיה.
במקור, המונח נורי היווה שם כולל למספר סוגי אצות כולל היג'יקי.
אחד התיעודים העתיקים של הנורי מוערך לסביבות המאה ה-8. במקור, נורי יוצר כממרח ודף הנורי הומצא ברובע הבילויים הישן של טוקיו, אסקוסה, בתקופת אדו על פי השיטה של ייצור דפים יפניים.
פירוש השם נורי ביפנית הוא דבק, והסברה הרווחת היא שצמחים אלה שימשו גם להדבקת פריטים.
המילה "נורי" הופיעה לראשונה בפרסום בשפה האנגלית ביצירה של ק.
תונברג, שפורסמה ב-1796. היא שימשה בצירוף המילים "אווא נורי" ("Awa nori"), ככל הנראה בהתייחסות למה שכיום נקרא "אונארי".
כשיפן נזקקה לייצור מזון מרובה לאחר מלחמת העולם השנייה, ייצור הנורי היה במגמת ירידה.
הם חיפשו להשלים את התלות המסורתית שלהם באיסוף המוצר הטבעי מהים.
עם זאת, בשל חוסר ההבנה של מחזור החיים המשולש של הנורי, אלה שניסו לייצר נורי באופן מלאכותי לא הבינו מדוע שיטות הגידול שלהם אינן יעילות.
התעשייה ניצלה בזכות הידע שנבע מעבודתה של הפיקולוגית הבריטית , שחקרה את האורגניזם Porphyria umbilicalis שגדל בים מסביב לוויילס ונקצר למאכל, כמו ביפן.
עבודתה התגלתה על ידי מדענים יפניים שהחילו אותה על שיטות מלאכותיות לזריעה וגידול הנורי, וכך ניצלו את התעשייה.
קתלין בייקר הוכרה כ"אמא של הים" והוקם פסל לזכרה.
היא עדיין נחשבת למושיעה של תעשיית הנורי היפנית.
התהליך המודרני של ייצור דפי הנורי מתבסס על שיטות מתקדמות ביותר בתחום החקלאות.
הביולוגיה של האצות, מורכבת ככל שתהיה, מובנת היטב ועל מידע זה מתבסס תהליך היצור כולו.
הגידול נעשה בים, כשהאצות גדלות על רשתות הצפות על פני המים, וחקלאים מטפלים בהן מתוך סירות.
הצמחים גדלים במהירות ותוך 45 ימים מתאריך הזריעה ניתן לקצור אותם.
הקציר והעיבוד מתבצעים על ידי מכונות חכמות השומרות על התהליך אותנטי, מייעלות ומזרזות את העבודה.
המוצר הסופי הוא נייר דק, כהה ויבש בגודל משוער של 18 על 23 ס"מ ובמשקל של 3 גרם.
נורי משמש בעיקר לעטיפת גלילי הסושי והאוניגירי, מלבד זה הוא משמש גם כמוסיף טעם למרקים ותבשילי אטריות.
אצות נורי משמשות לרוב לעטיפת סושי ואוניגירי (כדורי אורז).
האצה משמשת לאחיזה בכדור האורז מבלי שהידיים יתלכלכו מהאורז.
רצועות או גיליונות קטנים של נורי משמשים בנוסף גם כקישוטי מזון למרקים, נודלס ומנות אורז.
פתיתי נורי משמשים גם חלק מהתיבול בפוריקאקה, המפוזרת על אורז או מוספת לאוניגירי.
פתיתים קטנים מאוד או אבקת נורי יכולים גם לשמש לפיזור מעל מגוון של מאכלים מלוחים.
נורי קלוי (יאקי-נורי) הוא נורי רגיל הנמכר קלוי מראש באריזות אטומות.
מוצר מסחרי דומה בשם נורי מתובל (ajitsuke-nori), המוכן על ידי הברשה של אצות נורי קלויות בתערובת של סויה, סוכר, סאקה, מירין ותבלינים, ולאחר מכן תהליך של ייבוש.
נורי נאכל גם כמשחה בטעם סויה (nori tsukudani, 海苔の佃煮).
לעיתים הוא משמש גם כקישוט מזון, כגון יצירת פרצופים או דמויות אנימה בקופסאות בנטו.
במספר מחקרים נמצא כי מתן תוספי תזונה המכילים חומצות שומן של אצות לפרות, עשוי להעלות את תכולת חומצות השומן מסוג אומגה 3 בחלב, מבלי לפגוע לרעה בהרכב ותנובת השומן בחלב.
תוספת של 10 גרם אצות מיובשות, כמו אצת הנורי, לק"ג משקל גוף, נמצאה יעילה בשינוי הרכב חומצות השומן בחלב וגרמה להעשרתו בחומצות שומן.
אצת הנורי מכילה ויטמינים מקבוצת A, B ו-C, בטא-קרוטן ומינרלים חיוניים רבים הכוללים גם יוד.
הנורי הוא המקור הצמחי הבלעדי ליוד בישראל.
באופן כללי, יוד נמצא בעיקר בים ולכן במזונות שמקורם בים, גם מוצרי חלב וביצים מכילים כמויות מכובדות של יוד אך אלו מקורות שנויים במחלוקת.
צומח עשוי להכיל יוד אך תלוי בכמות היוד באדמה בה גדלים הפירות והירקות וכן בישראל כמות היוד באדמה נמוכה ולא מספקת.
על כן, האצה היא המקור הצמחי היחיד ליוד, והיא המקור המומלץ ביותר לאנשים שאינם אוכלים דגים.
צמחונים וטבעונים לדוגמה, ונשים בהיריון אשר מומלץ להן לא לאכול הרבה דגים, מכניסים לתפריט שלהם את האצות השונות ובהן אצת הנורי.
כמות לכל 100 גרםקלוריות (kcal)34סה"כ שומן0.3 gשומן רווי0.1 gכולסטרול0 mgנתרן48 mgאשלגן356 mgסה"כ פחמימות5 gסיבים תזונתיים0.3 gסוכר0.5 gחלבון6 gויטמין C39 mgסידן70 mgברזל1.8 mgויטמין D0 IUויטמין B60.2 mgויטמין B120 μgמגנזיום2 mg
אצת הנורי עשויה להכיל ארסן (מתכת רעילה ומסוכנת) ברמה של כ-18 מיליגרם לקילוגרם, כאשר התקן המותר למזון הוא 1 מ"ג לק"ג והתקן לאצות הוא 5 מ"ג לק"ג.
חשיפה אקראית מדיי פעם למזון המכיל כמות ארסן גדולה לא תגרום נזק, הבעיה מצויה בחשיפה כרונית ובתדירות גבוהה במשך שנים רבות.
הארסן מתחלק לשני סוגים – אורגני ואנאורגני כאשר האורגני פחות רעיל משמעותית ומהווה אחוז מכובד מהארסן בנורי, ואולי בשל כך התקן לא נאכף ומתאפשרת מכירה של אצת הנורי על אף כמות הארסן החריגה מהתקן.
נורי א-סעיד היה מדינאי עיראקי בתקופת המנדט הבריטי בעיראק ובית המלוכה העיראקי, אשר שירת בממשלת עיראק במגוון תפקידים.
התמנה 14 פעם לראש ממשלת עיראק.
החל מעת כהונתו הראשונה כראש ממשלה בשנת 1930, היה נורי מדינאי בולט בממלכה העיראקית.
במשך תקופות כהונתו המרובות במשרה, הוא היה מעורב בכמה מן ההחלטות המדיניות החשובות אשר עיצבו את דמותה של עיראק המודרנית.
בשנת 1930, בעת כהונתו הראשונה, הוא חתם על ההסכם האנגלו-עיראקי אשר היווה צעד חשוב למתן עצמאות רבה יותר למדינה, לצד מתן זכות בלתי מוגבלת לאימפריה הבריטית להציב את כוחותיה המזוינים במדינה ולהעביר דרכה כוחות לזירות אחרות.
ההסכם אף העניק לממשל הבריטי שליטה בתעשיית הנפט העיראקית.
לכאורה ההסכם צמצם את מעורבותה של בריטניה בענייני הפנים של עיראק, אולם תנאי זה היה בתוקף כל עוד התנהגותה של עיראק לא עמדה בניגוד לאינטרסים הצבאיים או הכלכליים הבריטיים.
הסכם זה הוביל לעצמאותה לכאורה של עיראק עם תום המנדט הבריטי בשנת 1932. לאורך כל תקופות כהונתו תמך נורי בהמשך המעורבות הבריטית בעיראק.
מדיניותו הייתה נתונה במחלוקת בארצו לאורך כל תקופת פעילותו.
נורי א-סעיד הייתה דמות שנויה במחלוקת אשר קמו לה אויבים רבים ופעמיים לאורך שנות פעילותו נמלט מעיראק כאשר אירעו בה ניסיונות הפיכה.
בעת ההפיכה ששמה קץ לשלטון המלוכני בעיראק בשנת 1958, הוא היה דמות שנואה על רוב הציבור העיראקי - מדיניותו נחשבה כמדיניות פרו-בריטית ורבים טענו כי לא הסתגל לשינויים החברתיים בארצו.
עיראק בתקופת כהונתו סבלה מעוני רב וחוסר צדק חברתי, ונורי הפך לסמל לשלטון שסירב להתמודד עם בעיות חברתיות אלה, תחת זאת בחר במדיניות של דיכוי ושמירה של זכויות השכבה החברתית המבוססת.
ב-15 ביולי 1958, יום לאחר ההפיכה הרפובליקנית בעיראק, ניסה נורי להימלט מן המדינה כשהוא מחופש לאישה.
נורי א-סעיד נולד בבגדאד למשפחה מוסלמית סונית ממעמד הבינוני-נמוך, ממוצא צפון קווקזי.
אביו היה בן שבט קאראחול ושימש כפקיד ממשלה.
נורי סיים מכללה צבאית באיסטנבול בשנת 1906 ובשנת 1911 התחנך בבית הספר לקצינים של צבא האימפריה העות'מאנית.
בשנת 1912 נשלח כקצין ללוב כדי לארגן תנועת התנגדות לכיבוש האיטלקי.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא הפך ללאומן ערבי ולחם במרד הערבי בחג'אז, תחת הנהגת פייסל איבן חוסיין, אשר הומלך מאוחר יותר למלך סוריה, לפני שנעשה למלכה של עיראק.
בדומה לקצינים עיראקיים אחרים ששירתו תחת הנהגתו של פייסל, הוא הפך לחלק מן המעמד השליט בעיראק המלוכנית.
נורי עמד בראש הכוחות אשר כבשו את דמשק והעבירו אותה לשלטונו של פייסל, לאחר נסיגת הכוחות העות'מאניים בשנת 1918. בשנת 1920, לאחר שפייסל סולק מכסאו על ידי צרפת, נורי הלך אחרי המלך הגולה לעיראק, ובשנת 1922 הפך למפקח הכללי הראשון של משטרת עיראק.
הוא ניצל את משרתו כדי לגייס למשטרה את תומכיו ונאמניו, טקטיקה שעליה חזר בכל משרה שבה החזיק ואשר הייתה המקור להשפעתו בשנותיו המאוחרות יותר.
נורי היה בן ברית נאמן לפייסל, אשר מינהו בשנת 1924 להיות סגן מפקד הצבא, כדי להבטיח את נאמנות הצבא למלך.
נורי ניצל אף משרה זו כדי להגדיל את בסיס כוחו.
כהונתו הראשונה כראש ממשלה (1930)
המלך פייסל הציע את נורי למשרת ראש הממשלה כבר בשנת 1929, אולם רק בשנת 1930 הסירו הבריטים את התנגדותם למינוי.
כפי שעשה במשרותיו הקודמות, נורי מיהר למנות את תומכיו למשרות מפתח בממשל העיראקי, אולם בכך רק תרם להחלשת מעמדו של המלך בקרב השירות הציבורי, ולהתקררות ביחסים הקרובים שבין שני האישים.
אחת מפעולותיו הראשונות כראש ממשלה הייתה חתימת ההסכם האנגלו-עיראקי בשנת 1930, צעד שלא זכה לאהדה כיוון שנתן למעשה גושפנקה חוקית לכוחותיה המנדטוריים של בריטניה וכן זכויות להחזקת בסיסים צבאיים בתחומי עיראק אף לאחר קבלת עצמאותה.
בשנת 1932 הביא נורי את בקשתה של עיראק לחבר הלאומים לקבלת עצמאות שלטונית מלאה.
בחודש אוקטובר 1932 פיטר המלך פייסל את נורי ממשרתו והחליפו בנאג'י שוכת.
צעד זה הביא לירידה בהשפעתו של נורי במדינה.
לאחר שנה, משהלך המלך פייסל לעולמו ואת מקומו ירש בנו המלך ראזי, המשיכה וירדה נגישתו של נורי לחצר המלוכה.
השפעתו פחתה אף לאחר עלייתו של יאסין אל-האשמי, אשר התמנה לראש ממשלה בשנת 1935. למרות זאת, המשיכה השפעתו של נורי להיות רבה בקרב הצבא, והעובדה שנחשב לבעל בריתה הנאמן של בריטניה חיזקה את מעמדו.
בשנת 1933 שכנעה בריטניה את המלך ראזי למנותו לשר החוץ, משרה שבה כיהן עד להפיכת בכר סדקי, בשנת 1936. אולם, קשריו ההדוקים עם בריטניה, אשר סייעה לו להמשיך ולאחוז במשרות שלטוניות, תרמה אף לחוסר האהדה המוחלט לה זכה בעיראק.
בשנת 1936, בעת תפקידו כשר החוץ של עיראק, פרץ בארץ ישראל המרד הערבי הגדול.
כל ניסיונות המשא ומתן בין היהודים, הערבים והבריטים יושבי הארץ עלו בתוהו ומשרד המושבות הבריטי חיפש מוצא מהסבך אליו נקלע, ופנה לשילוב גורמי חוץ במשא ומתן.
הראשון שנקרא אל הדגל היה נורי, שהתבקש לבוא לארץ ישראל וללונדון ולתווך בין הניצים.
נורי החל את תפקידו בפגישה עם הפקידים הבריטים ועם הוועד הערבי העליון, שם תבע המופתי את הפסקת העלייה לארץ ישראל כתנאי להפסקת השביתה הגדולה.
ב-9 ביוני 1936 נפגש נורי עם חיים ויצמן בלונדון, אותו הכיר עוד מעת המשא ומתן על הסכם ויצמן-פייסל.
בפגישתם הציע נורי לפתוח במשא ומתן מקיף בין הציונות לבין מדינות ערב, במסגרתו תוכר מדינה יהודית בארץ ישראל תמורת תמיכתם בפדרציה ערבית, בתנאי שיוסכם על הפסקה זמנית בעלייה.
ההצעה הובאה לאישור המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית ושם נדחתה.
נורי ניסה בשנית את מזלו בפגישה בירושלים עם משה שרתוק (לימים שרת) אך גם כאן נתקל בסירוב חד להפסקת העלייה בשל הרצון שלא לעודד בפרס את האלימות הערבית שהתפרצה במסגרת המרד.
בסוף אוגוסט באותה שנה פנה נורי לבריטים והודיע כי כשל בנסיונותיו ואלו פנו לאפיקים אחרים.
בסוף 1937 או בתחילת 1938 נפגש גם עם יהודה לייב מאגנס.
בפגישה זו הציע, ככל הנראה, שהיהודים יסכימו לא לחרוג מ-40% של אוכלוסיית ארץ ישראל.
הפיכת בכר סדקי הדגימה עד כמה הדוקים היו קשריו של נורי עם הבריטים בעיראק: הוא היה חבר הממשלה העיראקי היחיד אשר ביקש מקלט בבניין שגרירות בריטניה בבגדאד, ומארחיו שלחו אותו לגלות במצרים.
הוא שב לבגדאד באוגוסט 1937 והחל לתכנן מיד דרכים לתפיסת השלטון.
צעדיו הביאו את ראש ממשלת עיראק באותה עת, ג'מיל אל-מדפעי לפנות לבריטים ולבקשם להרחיקו מן המדינה.
הבריטים נענו לבקשה ושלחו את נורי לשמש כשגריר עיראק בלונדון.
משנפרדו דרכיו מן המלך ראזי, החל נורי זומם שיתוף פעולה עם בית המלוכה הסעודי.
בחודש אוקטובר 1938 שב נורי לעיראק ותכנן להפיל את ממשלת מדפעי.
ב-24 בדצמבר 1938 יזם קולונל סלאח א-דין א-סבאע' הפיכה בעידודו של נורי והשיב אותו לכס ראש הממשלה.
ממשרתו ניסה לחתור תחת המלך ראזי ולהחליפו באחיו החורג הנסיך זייד.
ראזי אף הביא עליו את חמתם של הבריטים בשידורי רדיו בעלי אופי לאומני מתחנת הרדיו הפרטית שהחזיק.
בחודש ינואר 1939 מינה המלך את רשיד עאלי אל-כילאני לראש חצר המלך, בניגוד לדעתו של נורי.
בחודש מרץ המשיך נורי לחזק את אחיזתו בשלטון, כאשר הכריז כי חשף מזימה לרצח המלך ולכן הדיח רבים מקציני הצבא.
ב-4 באפריל 1939, כאשר נהרג המלך ראזי בתאונת דרכים, רבים חשדו כי נורי תרם למותו.
בהלווית המלך צעקו ההמונים: "אתה תיתן את הדין על דמו של ראזי, נורי".
עם מותו של המלך ראזי, מונה פייסל השני למלך, אולם היות שהיה רק בן 4 באותה עת, מונה עבד אל-אילה לעוצר.
בתחילת דרכו היה העוצר נתון להשפעתו של נורי.
בתקופה זו החלו האירועים באירופה להשפיע על הקורה בעיראק.
נפילת צרפת בחודש יוני 1940 עודדה גורמים לאומניים לקוות כי גרמניה תנצח במלחמה.
בעוד שנורי נותר נאמן לבריטניה, איש אמונו, א-סבאע', הפך פרו-גרמני, דבר שהביא להידרדרות מהירה ביכולתו של נורי להמשיך ולשלוט.
דו-קיום עם העוצר בשנות ה-40
בחודש אפריל 1941 תפסו בהפיכה צבאית תומכי מדינות הציר את השלטון בעיראק ומינו את רשיד עאלי אל-כילאני לראש הממשלה.
נורי נמלט לירדן אשר הייתה בשליטה בריטית ובעלי חסותו שלחו אותו לקהיר.
לאחר שהבריטים שבו והשתלטו על בגדאד, הם השיבו את נורי לעיראק, לאחר מספר חודשים בהם כיהן מדפעי כראש ממשלה, ומינו אותו כראש ממשלה תחת המשטר הצבאי הבריטי.