tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
עד 1914 נחשבה הכנסייה ליפה בכל מאלופולסקה אך במלחמת העולם הראשונה היא נפגעה בחלקה, וחידושה החל ב-1918 ונמשך בהפסקות עד לסוף המאה ה-20 ().
כנסיית המלאך מיכאל בבינרובה (kościół św.
Michała Archanioła w Binarowej) נבנתה בסביבות שנת 1500. המגדל נוסף למבנה ב-1596 ובין השנים 1641-1650 הורחבה הכנסייה ונוספה לה קפלה (קפלת המלאכים המגינים) מצידה הצפוני, בית המקהלה שופץ וחלונותיה הורחבו ().
כנסיית המלאך מיכאל בדנבנו (kościół św.
Michała Archanioła w Dębnie Podhalańskim) היא מהמחצית השנייה של המאה ה-15 אף שקדמה לה כנסייה קודמת שניצבה במקום בשנת 1355, אם לא קודם לכן ().
כנסיית עלייתה השמיימה של הבתולה הברוכה והמלאך מיכאל בהאצ'וב (Kościół Wniebowzięcia NMP i św.
Michała Archanioła) מתוארכת לרבע האחרון של המאה ה-15, אם כי יש הטוענים כי היא עתיקה בכמאה שנים.
בתחילת המאה ה-17 מוגנה הכנסייה ממזרח וחודשה ב-1624. נוספו לה מגדל פעמונים, ארקדה וחלון עגול בקצה הספינה.
גג הכנסייה נפגע בפעילות צבאית ב-1914 אך שופץ שנה לאחר מכן.
רק ב-1955 התגלו העיטורים הגותיים בתקרה, ומ-1958 נמשכות במבנה פעולות מחקר ושימור בהפסקות ().
כנסיית לאונרדו הקדוש בליפניצה מורובנה (kościół św.
Leonarda w Lipnicy Murowanej) הוקמה בסוף המאה ה-15, אם כי לפי מסורת מקומית ניצבו במקום כנסייה ובית קברות כבר ב-1141 או 1203. הכנסייה נבנתה מחוץ לגבולות העיר ושימשה אז, כמו גם כיום, ככנסיית קבורה ().
כנסיית כל הקדושים בבליזנה (kościół Wszystkich Świętych w Bliznem) מאמצע המאה ה-15 נזכרה לראשונה באופן ודאי בשנת 1470. ב-1549 נבנה מגדל הפעמונים הראשון ופנים הכנסייה עוטר בציורים עשירים.
מגדל הפעמונים הנוכחי הוזכר לראשונה ב-1646 בעת ביקורו של הבישוף של פשמישל ובאותה עת הוקפה הכנסייה בארקדה.
במאה ה-18 חודשה הכנסייה ושופצה באופן משמעותי ושוב ב-1811. מאז לא נערכו במבנה שינויים קיצוניים ().
במחוז מרמורש אשר בצפון רומניה, ביישובים הפזורים על שתי גדות הטיסה, נבנו במהלך השנים כנסיות רבות עשויות מעץ.
שמונה כנסיות עץ עתיקות נכללו על ידי אונסק"ו ברשימת אתרי המורשת העולמית.
כנסיית העץ ניקולאה הקדוש מבודשט ז'וסני
כנסיית "ניקולאה הקדוש" (Sf.Nicolae) בכפר בודשט ז'וסני (Budeşti Josani) שבמועצת בודשט נבנתה מעץ, בשנת 1643. בשנת 1762 צוירו בה איורים בעלי תוכן חינוכי/מוסרי, לפי השקפות התקופה.
כנסיית העץ פאראסכיווה הקדושה מדסשט
כנסיית "פאראסקיבה הקדושה" (Sf.Paraschiva) במועצת דסשט (Deseşti) נבנתה מעץ, בשנת 1770.
כנסיית העץ ניקולאה הקדוש מברסנה
כנסיית "ניקולאה הקדוש" (Sf.Nicolae) ביישוב ברסנה (Bârsana) במקום שנקרא ז'בר (Jbâr) נבנתה מעץ, בשנת 1711 על ידי הכומר יואן שטפנקה (Ioan Ştefanca), יחד עם בניו ועוד כפריים.
בסביבות שנת 1795 הועברה הכנסייה לתוך הכפר, באמצע בית עלמין בו נקברו קורבנות מגפת דבר קטנה משנת 1742.
ב-1806 צוירו מחדש הקירות הפנימיים על ידי חודור טואדר (Hodor Toader), עם השפעות של בארוק ורוקוקו.
הציורים בוצעו על העץ המדורג בעזרת חתיכות אריג מקובעות ומכוסות ברובד של סיד מעובד לפי מנהג התקופה.
כנסיית העץ פאראסקיבה הקדושה מפויינילה איזיי
כנסיית "פאראסקיבה הקדושה" (Sf.Paraschiva) במועצת פויינילה איזיי (Poienile Izei) נבנתה מעץ, בשנת 1604.
כנסיית הגבעה ביאוד נבנתה בכפר יאוד על ידי משפחת באלאה (Balea) בתחילת המאה ה-17 והיא עתיקה בכ-100 שנים מהכנסייה השנייה של היישוב, "כנסיית המישור ביאוד", שגם היא מהווה ממצא ארכטקטוני/אומנותי משומר היטב.
הכנסייה מייצגת גם את יצירתו של הצבע המקומי הידוע, אלכסנדרו פונחלסקי (Alexandru Ponehalschi).
כנסיית העץ העתיקה על הגבעה ביאוד משכה את תשומת לבם של החוקרים הראשונים, כבר לפני יותר ממאה שנה.
בשנת 1900 הוזכרה כאחת הכנסיות היפות ביותר על ידי יואן מיכאי (Ioan Mihalyi) מאפשה (Apşa) בעבודתו "מסמכים ממרמורש מהמאות ה-15 וה-16".
בשנת 1909 אסף יואן ברלאה (Ioan Bîrlea) את הרישומים שבכנסייה לאוספו רב הערך על רישומים בכנסיות העץ של מרמורש.
שנתיים מאוחר יותר תיארך טיט בוד (Tit Bud) את ראשית הכנסייה לשנת 1364, בהסתמך על תאריך שמצא על אחת הקורות של עליית הגג וגם על המסורת המקומית והחשיב אותה בכך לכנסייה הישנה ביותר במרמורש.
ההיסטוריון ראדו פופה (Radu Popa), בשנת 1970, הציג סימן שאלה על קביעתו של טיט בוד והציע תיארוך אחר, אחרי 1717, מועד הפלישה הטאטארית.
ההיסטוריון של האומנות, מריוס פורומב (Marius Porumb), חשב שהכנסייה כנראה מהמאה ה-17 עם שיפוצים מהמאה ה-18. השאלה מפתרה סופית בשנת 1997 כשהחוקר האיסלנדי, אולפור אגרטסון (Ólafur Eggertsson) תיארך מדעית את הכנסייה לעשור השני של המאה ה-17.
כנסיית העץ המלאכים הקדושים משורדשט
כנסיית "המלאכים הקדושים" (Sfinţii Arhangheli), בכפר שורדשט (Şurdeşti) היא כנסיית עץ יוונית קתולית עתיקה המתוארכת לשנת 1721. גובה צריח הכנסייה הוא 54 מטרים והגובה הכולל מהקרקע הוא 72 מטרים.
הכנסייה נבנתה על ידי הבנאי יון מאקאריה (Ion Macarie).
פנים הכנסייה מאויר במחזות תנ"כיים שצוירו על ידי הצבע "שטפאן", שחתם על האיורים.
כנסיית העץ המלאכים הקדושים מפלופיש
כנסיית "המלאכים הקדושים" (Sfinţii Arhangheli) בכפר פלופיש (Plopiş) היא כנסיית עץ שנבנתה בשנת 1796.
כנסיית העץ פאראסקיבה הקדושה מרוגוז
כנסיית "פאראסקיבה הקדושה" (Sf.Paraschiva) בכפר רוגוז (Rogoz) זו כנסייה שנבנתה מעץ, בשנת 1663.
כנסיות הבארוק בפיליפינים הוא השם של ארבע כנסיות ספרדיות באיי הפיליפינים, שהוכרזו על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשנת 1993.
כל הכנסיות שייכות לכנסייה הרומית-קתולית, והן מבנים מוגנים לפי תקנות נשיאותיות וממשלתיות.
בזכות חשיבותן הלאומית הן זכאיות למימון ממשלתי.
הכנסיות הללו מילאו חלק חשוב בהיסטוריה של הפיליפינים, בעיקר בקידום הנצרות באזור וכנקודת משען פוליטית לשלטון הקולוניאלי.
הסגנון האדריכלי של הכנסיות משקף את התאמתם של המאפיינים האדריכליים מספרד ומאמריקה הלטינית לתנאים המקומיים (כולל השילוב עם מוטיבים אדריכליים מסין), אך גם את השפעתה הרבה של הכנסייה.
כיוון שהכנסיות הותקפו פעמים רבות על ידי חבורות מורדים הן נבנו בצורה המזכירה מבצר, ולא כמבנה דת רגיל.
מאפיין זה בולט בכנסיית גבירתנו מאסונסיון, השוכנת בראש גבעה, ששימשה כמצודה בעיתות משבר.
כנסיית תומאס הקדוש מווילנובה נאלצה גם כן להתמודד עם תקיפות של מוסלמים שהגיעו מכיוון דרום.
בנוסף, מיקומם של הפיליפינים לאורך טבעת האש הפאסיפית הוביל לכך שהיסודות והתומכות של הכנסיות יהיו חזקים במיוחד, כיוון שחלקן נפגעו ושוקמו לאחר רעידות אדמה.
התומכות המרשימות ביותר נמצאות בכנסיית אגוסטין הקדוש בפאואיי, והעדות הממשית לסגנון אדריכלי זה נמצאת בכנסיית אגוסטין הקדוש שבמנילה, שהייתה המבנה היחיד במחוז אינטראמורוס ההיסטורי ששרד את מלחמת העולם השנייה.
מלבד ארבע הכנסיות הללו החליטה הוועדה הפיליפינית הלאומית לתרבות ואמנות (NCCA) להכריז על 26 כנסיות נוספות מתקופת השלטון הספרדי כבעלות חשיבות, ולהכיר בצורך לשמר אותן ולהגן עליהן.
הכנסיות הוכרזו כולן כאוצרות תרבות לאומיים.
מעמד זה הוענק להן בגלל חשיבותן ההיסטורית ובגלל הייצוג הגאוגרפי של מגוון אזורים במדינה.
כנסיית ההתעברות הקדושה של אגוסטין הקדוש נבנתה ב-1571, והייתה לכנסייה הראשונה על האי לוזון.
הכנסייה נבנתה זמן קצר לאחר שהספרדים כבשו את מנילה.
המסדר האוגוסטיני קיבל חלקת אדמה במחוז אינטראמורוס, ובכך הוא היה לארגון הראשון שהפיץ את הנצרות בפיליפינים.
המבנה הארעי מעץ דקל הוחלף ב-1587 על ידי כנסייה ומנזר מאבן, כאשר המנזר הופך לבסיסם הראשי של האוגוסטינים בפיליפינים וכתוצאה מכך זוכה לתרומות רבות.
הכנסייה היא המבנה היחיד ששרד את שחרור מנילה ב-1945.
מבנה הכנסייה דומה לקופסה פשוטה.
שני מגדלי הפעמונים הוספו לחזית הכנסייה ב-1854, אך המגדל הצפוני נסדק ב-1880 כתוצאה מרעידת אדמה והיה צורך להרוס אותו.
פנים הכנסייה חשוב יותר לעומת הצד החיצוני שלה.
ציורי הקיר מתוארכים למאה ה-19, אך לפי מחקר שנערך עליהם התברר כי ככל הנראה הם מכסים טמפרות.
לאורך שני הצדדים של הספינה נמצאות מספר קפלות, והקירות המפרידים בין קפלה לקפלה משמשים גם כתומכות.
התמיכות הדואות, הכיפה והמסדרון הקשתי נחשבים לייחודיים בפיליפינים.
מתחם המנזר חובר לכנסייה באמצעות סדרה של קלויסטרים, ארקדות, חצרות וגנים, אך למעט בניין אחד כולם נחרבו ב-1945. לאורך השנים בוצעו בכנסייה מעט עבודות שיפוץ ושימור, ותחזוקת הכנסייה ממומנת גם על ידי המסדר האוגוסטיני.
כנסייה זו נבנתה ב-1765 על גבעה הנמצאת במישור שטוח בין הים ורכס ההרים המרכזי של לוזון, והייתה נקודת המוצא של תהליך ההמרה לנצרות של חלקי הארכיפלג הצפוניים.
הכנסייה נבנתה ביחד עם המנזר על גבעה עם חומה חזקה, ובכך היא שונה מכנסיות אחרות בפיליפינים שנבנו בסגנון הספרדי במרכז כיכר עירונית.
מאפיין ייחודי נוסף הוא בנייתו של המנזר במקביל לחזית הכנסייה ומגדל הפעמון הנמצא בנקודת האמצע של קיר הספינה.
הסידור המיוחד הזה היה אילוץ של טופוגרפיית השטח.
חזית הכנסייה המונומנטלית נבנתה מאבן, והיא ממשכת את קו הגג הישר המכסה את הבניין.
נטען כי הכנסייה נבנתה על אזור קשיח כהגנה מפני נזקי רעידות האדמה.
על קירות הכנסייה אין קישוטים, אך בכניסות לכנסייה יש תחריטים עדינים ותומכות חזקות שעוצבו גם כן כאמצעי הגנה נגד רעידות אדמה.
מוטיב הגמלון מופיע גם בבית הספר ובית הקברות הסמוכים לכנסייה.
רמת השימור של פנים הכנסייה היא טובה, אך כתוצאה מטעות שהתרחשה בשנות ה-60 הסטוקו הוסר מהקירות החיצוניים, והקירות החלו להתפורר באיטיות.
לאחר שהכנסייה והמנזר במיאג אאו נבנו ב-1731 המיסיון האוגוסטיני המקומי הפך לקהילה עצמאית.
לאחר שהעיר נהרסה על ידי פיראטים מוסלמים ב-1741 ו-1754 היא נבנתה מחדש במקום יותר בטוח.
בניית הכנסייה החדשה התרחשה בין 1787 ל-1797, והיא נבנתה בצורת מבצר.
אולם, הכנסייה נפגעה ב-1898 במהלך המרד נגד הספרדים ובמלחמת העולם השנייה.
לאחר מלחמת העולם השנייה החלו עבודות שיקום חלקיות בתוך הכנסייה על ידי הכומר המקומי, ולאחר שהכנסייה הוכרזה כציון דרך היסטורי-לאומי ב-1973 הן בוצעו על ידי המכון להיסטוריה לאומית.
במסגרת העבודות תוקנו החזית החלקים החיצוניים של הכנסייה.
מגדלי הכנסייה (שגובהם לא זהה) שימשו למטרות תצפית על האזור המקיף אותה, וביחד עם המראה השטוח שלה הם חיזקו את דימויה כמבצר.
חזית הכנסייה המפוארת מייצגת את הגרסה הפיליפינית לאלמנטים קישוטיים, כאשר דמותו של כריסטופורוס הקדוש המופיעה על גמלון בלבוש טבעי, נושאת את ישו התינוק על גבה, ונשענת על עץ קוקוס.
הקהילה בעיירה פאואיי הפכה לעצמאית ב-1686, ובניית הכנסייה הנוכחית החלה ב-1694 והסתיימה ב-1710. הכנסייה נפגע מרעידות אדמה שהתרחשו ב-1865 וב-1885, אך שוקמה מיד לאחר מכן.
הצד החיצוני של הכנסייה ספג נזקים כתוצאה מגדילת עלים לא-מבוקרת על הקירות ועל מגדל הפעמון.
הסטוקו המכסה את הקירות מתפורר וחושף חלקים מאבני הבנייה המקוריות.
פנים הכנסייה שופץ באופן מלא.
בכנסייה יש 14 תומכות המסודרות לאורך וולוטה גדולה שעליה נמצאות תומכות קטנות יותר שמעליהן גימורים בצורת פירמידה.
בנקודת האמצע של כל ספינה יש זוג תומכות המשמשות כמדרגות המובילות אל הגג.
החלק התחתון של האפסיס ורוב הקירות נבנו מאבן אלמוגים והחלקים העליונים מלבנים.
חזית הכנסייה נבנתה בצורה הפוכה.
מגל הפעמון, שנבנה כחמישים שנים לאחר השלמת הכנסייה עצמה, ניצב במרחק קצר ממנה כהגנה מפני נזקי רעידות האדמה.
הכנסיות החצובות בסלע של איבאנובו (בבולגרית: Ивановски скални църкви) הוא מתחם הכולל כנסיות, קפלות ומנזרים החצובים בסלע.
המתחם שוכן בסמוך לכפר איבאנובו, במרחק 20 קילומטרים דרומית לעיר רוסה, ובגובה 32 מטרים על הגדות הסלעיות שמעל הנהר רוסנסקי לום הזורם בבולגריה.
הנזירים הראשונים התיישבו במערות שבאזור החל מהעשור השני של המאה ה-13, שחצבו את המבנים ישירות מתוך הסלע.
מנזר מיכאל הקדוש נחצב לתוך אבן הגיר הסלעים בין 1218 ל-1235 לכבוד יואכים, שמאוחר יותר הפך לפטריארך של בולגריה.
כנסיית ההשתנות נחצבה עוד לפני מנזר מיכאל, לאחר שיואכים חזר מהר אתוס והתיישב על גדות הרוסנסקי לום, אחד מיובליו של הדנובה.
הצארים הבולגרים איבן אלכסנדר ואיוון אסן השני העניקו למתחם המנזרים מספר מתנות מזהב, וכתודה על כך הוכנו פרסקאות על חלק מקירות הכנסיות שבהם מתוארים שני השליטים.
במשך ארבע מאות שנים נחצבו עבור מנזר מיכאל מספר קפלות, כנסיות ותאי מגורים עבור הנזירים.
בשיא פריחתו של המתחם היו בו כ-40 כנסיות וכ-300 מבנים אחרים, אך רובם לא השתמרו.
בשלהי ימי הביניים כנסיית יואכים הקדוש נהפכה על ידי הפטריארכיה הבולגרית למרכז של מסורת ההזיקאזמו הבולגרית.
המשמעות העיקרית של דוקטרינה דתית זו היא השחרור של כל תשוקות האדם על מנת להתאחד עם האל באופן מלא.
למתחם המנזרים היו קשרים הדוקים עם וליקו טרנובו, שהייתה עיר הבירה של בולגריה.
לאחר שבולגריה נכבשה על ידי האימפריה העות'מאנית מעמדו של המתחם נשמר לתקופה מסוימת, אך לאורך השנים החלה מגמה של דעיכה בחשיבותו.
הנזירים אכלסו את המערות עד המאה ה-17. החל מאותה תקופה חלק מהפרסקאות שכיסו את הקירות נהרסו כתוצאה מבליה, אך גם כתוצאה מפלישות הטורקים לאזור.
ב-22 באוקטובר 1979 הכריז אונסק"ו על מתחם הכנסיות כאתר מורשת עולמית, וציין במיוחד את הפרסקאות בכנסיית מרים.
אולם, עד לאותה תקופה הפרסקאות היו אתר תיירות מבוקש ונחשפו לתנאים לא טובים של אור, לחות וטמפרטורה, ובשנות ה-80 נאסר על הציבור לגשת אליהם.
בתחילת שנות ה-2000 אונסק"ו סייע בשיקום המתחם, והוא נפתח לציבור מחדש.
מתחם המנזרים ידוע בשל הפרסקאות המפורסמים הנמצאים בו ומתוארכים למאה ה-13 ולמאה ה-14. הפרסקאות מפוזרים בחמש כנסיות, והם מהווים דוגמה טובה לאמנות ימי הביניים בבולגריה.
האתרים שנחצבו בסלע על ידי הנזירים כוללים את קפלת מיכאל (הכנסייה הקבורה), הבפטיסטריום, קפלת גוספודב דול, כנסיית תאודור הקדוש (הכנסייה ההרוסה) וכנסיית אם האלוהים הקדושה, המכילה ציורי קיר מהמאה ה-14. באזורי המגורים של המנזרים התגלו גם כתובות רבות, כולל הכתובת המוזחת של הנזיר איבו גרמטיק המתוארכת לשנת 1308 או 1309.
המערות העתיקות ביותר שוכנות בגדה הימנית של הנהר, ועיקרן הן שבע המערות שנחצבו עבור מנזר מיכאל.
במרכז המערכת נמצאת כנסיית זאסיפנה שקירותיה חלקים.
על אחד מהקירות מתואר הצאר איבן אסן השני.
אחת הכנסיות שהשתמרו בצורה הטובה ביותר היא כנסיית צ'רקוויה שבעבר הייתה בפטיסטריום.
הקירות והתקרה של הכנסייה היו מקושטים בתיאורים של הפסיון של ישו, והם נחשבים כמייצגים של שיא היצירה האמנותית בתקופה הפלאיאולוגית (השושלת האחרונה ששלטה באימפריה הביזנטית.
הכנסייה המרכזית והחשובה ביותר היא כנסיית אם האלוהים הקדושה.
הכנסייה שוכנת בגובה 38 מטרים מעל הנהר, והיא מורכבת מנאוס, נרתקס וקפלה.
אורך הכנסייה הוא 16 מטרים, רוחבה 4 מטרים וגובהה 2.15 מטרים.
הפרסקאות בכנסייה מחולקים לקבוצות ריבועיות, ומתוארים בהם אירועים מהשבוע האחרון בחייו של ישו ומחייו של יוחנן המטביל.
בנרתקס נמצאים ציורים של הצאר איבן אלכסנדר, הקיסרית תאודורה ומספר קדושים.
בפרסקאות שבקפלה מתוארים מוטיבים מחייהם של הנזירים הסורים ההרמיטיים.
כנסי סולווה (Solvay) הם בין הכנסים החשובים בתחומי הפיזיקה והכימיה.
כנס סולווה הראשון שנערך בשנת 1911, היה הכנס הבין-לאומי הראשון בתחום הפיזיקה.
הכנס נערך ביוזמת ולטר נרנסט ובתמיכת התעשיין הבלגי ארנסט סולווה.
הצלחת הכנס הובילה לארגון כנסים נוספים.
הכנסים נערכים כל כמה שנים במכון סולווה לפיזיקה וכימיה בבריסל, ומשתתף בהם מספר מצומצם (כ-25) של מדענים מובילים בתחומם.
אחד הבולטים בכנסים היה הכנס החמישי שנערך ב-1927. 17 מבין 29 באי הכנס זכו בפרס נובל.
הכנס עסק בתורת הקוונטים, תחום מחקרי "לוהט" באותן שנים.
במרכז הכנס עמד העימות בין אלברט איינשטיין ונילס בוהר על הפרשנות ההסתברותית לתורת הקוונטים.
כנס יפו היה כנס ישראלי שעסק ביחסי יהודים ערבים בישראל ובקידום השוויון.
הכנס הראשון נערך בשנת 2005 על ידי הפורום להסכמה אזרחית ומאז מתכנס מדי שנה.
הכנס האחרון התקיים בשנת 2014.
הכנס נערך מדי שנה מאז שנת 2005. בכנס נפגשים אישים מארגונים שונים מתחומי הפוליטיקה, כלכלה, אקדמיה וחינוך ודנים בנושאים הקשורים ליחסי יהודים-ערבים במדינת ישראל על היבטיהם השונים.
הכנס הראשון התקיים בחודש יוני 2005. הוא נפתח בישיבה מיוחדת של ועדת חוקה חוק ומשפט בכנסת ואירוע מיוחד לחשיפת המדד ליחסי יהודים ערבים באוניברסיטת חיפה, ולמחרת נערכו הדיונים ביפו.
בין המשתתפים היו הרב מיכאל מלכיאור, עיסאם מח'ול, מיכאל איתן, שרת המשפטים ציפי לבני, פרופסור רות גביזון, אריק כרמון, מוחמד ברכה ומרדכי שקלאר.
הכנס השלישי התקיים בחודש דצמבר 2007. בין הנושאים שדנו בו היו שירותי הרווחה במגזר הערבי, שיפור התהליכים לאוכלוסייה הערבית במעברי הגבול ובשדות התעופה, ערים מעורבות, מקומות נטושים קדושים למוסלמים.
בין המשתתפים היו הרב מיכאל מלכיאור, קולט אביטל, ראובן ריבלין, דליה רבין, שרת החינוך יולי תמיר, אבראהים צרצור, נאדיה חילו, אורי אריאל ועמי אילון.
הכנס הרביעי התקיים בחודש דצמבר 2008 במרכז הערבי-יהודי ביפו.
בין הנושאים שעסקו בו היו מעמדה של התרבות הערבית בישראל, האקדמיה ללשון ערבית, חינוך לחיים משותפים, החוקה והערבים בישראל, מוכנות היישובים הערבים בעורף למקרי חירום ועוד.
בין המשתתפים היו הרב מיכאל מלכיאור, ראובן ריבלין, שרת החינוך יולי תמיר, אבראהים צרצור, נאדיה חילו, עמי אילון, פרופ` גבריאל סלומון, האלה אספניולי, בנימין בן-אליעזר, שר התשתיות, מנחם בן-ששון, פרופ` מחמוד גנאים, יו"ר האקדמיה ללשון הערבית, חיים יבין, יצחק הרצוג, שר הרווחה, עמירה דותן, זהבה גלאון, ג'יימס ב.
קנינגהם, שגריר ארצות הברית בישראל, אסתרינה טרטמן, שלי יחימוביץ', דב חנין, חיים אורון, יואל חסון, עיסאם מח'ול, פרופ` חיים מאור ונעים עריידי.
נערך ב-21 בינואר 2010 במרכז הערבי-יהודי ביפו.
בין המשתתפים בו היו השר בני בגין, זאב אלקין, פרופ יוסי יונה, יוסי שריד, רון פונדק, השר לענייני מיעוטים אבישי ברוורמן, השגריר ג'יימס ב.
קנינגהם, סילבן שלום, השר פואד בן אליעזר, השר יוסי פלד, מיכאל איתן, שרה אוסצקי לזר, מאיר שטרית, מירי רגב, דב חנין, אילן גילאון, ראש עריית תל אביב רון חולדאי, עפו אגבאריה, פרופ יצחק רייטר, אבראהים צרצור, פרופ ראסם חמייסי, אורית זוארץ, ראש עריית נצרת, ראמז ג'ראייסי ושר החינוך גדעון סער.
נערך ב-27 בינואר 2011 במרכז היהודי ערבי ביפו.
כנס ירושלים הוא שם של מספר כנסים שמתקיימים, או התקיימו, בירושלים במהלך השנים:
כנס ירושלים של העיתון "בשבע"
כנס ירושלים על הטרור הבין-לאומי
כנס של הוועד הפועל הציוני שבו משתתפים מנהיגים ציונים מישראל והעולם שנערך החל מ-1964. בהמשך קיבל את השם "כנס ירושלים לאחדות ישראל".
בשנת 1975 נערך הכנס בסימן החלטה 3379 של העצרת הכללית של האו"ם שקבעה כי ציונות היא צורה של גזענות ואפליה גזעית.
כנס מקצועי הנערך מדי שנה מאז 1995 על ידי לשכת רואי חשבון בישראל.
החל משנת 1999 משתתפים בארגון הכנס משרדי רואי החשבון הגדולים בישראל במטרה להגדיל את מספר המשתתפים בכנס, משום שהמשרדים הגדולים עורכים בעצמם השתלמויות פנימיות וימי עיון חיצוניים.
בנובמבר 2000 בוטל הכנס עקב פריצת האינתיפאדה השנייה.
הכנס התקיים שוב החל מדצמבר 2001.
בדצמבר 2010 נערך הכנס בשיתוף העיתון הכלכלי "גלובס" תחת השם - "פורום עיר דוד - כנס ירושלים לכלכלה וחברה".
כנס הנערך מאז 2002 ומאורגן על ידי מוזיאון ישראל והמרכז האקדמי הרב תחומי ירושלים (לשעבר מכללת הדסה) עבור אנשי מקצוע וסטודנטים בתחום העיצוב.
מדי שנה מוזמנים להרצות בו מעצבים ואדריכלים בכירים מרחבי בעולם.
החל מ-2010 שונה שמו ל"שבוע העיצוב ירושלים", הוא מאורגן בחסות הרשות לפיתוח ירושלים, והוא כולל גם אירועים, מופעים ותערוכות עיצוב.
כנס הנערך מדי שנה במשך שלושה ימים, ביוזמת התנועה למען איכות השלטון בישראל, ועוסק במאבק לטוהר המידות בישראל.
כנס הנערך מדי שנה, מאז 2004 ביוזמת העיתון בשבע וערוץ 7, במטרה ל"קבוע את סדר היום הלאומי של ישראל".
הכנס מספק במה לדיונים בנושאים אקטואליים וערכיים אשר על סדר היום בציבור הדתי ובישראל בכלל.
במסגרת הכנס מעניקים מארגניו את "פרס ירושלים של ערוץ 7".
מנהל כנס ירושלים הוא דודי פינקלר.
בכנס 2008 אורח הכבוד היה יו"ר האופוזיציה בנימין נתניהו.
בנובמבר 2010 הודיע מנכ"ל העיתון על הקמת "אגודת עיתונאים דתיים" במסגרת "כנס ירושלים", כתחליף ל"כנס אילת" של אגודת העיתונאים בתל אביב, לאור אי-שילוב אנשי ערוץ 7 בפאנלים בכנס באילת.
במרץ 2011 החליטו מארגני הכנס לבטל את הופעתו של הרב הצבאי הראשי לשעבר תא"ל (מיל') ישראל וייס, בשל חלקו בפינוי גוש קטיף.
בכנס ה-13 שהתקיים בפברואר 2016 השתתף לראשונה נשיא המדינה ראובן ריבלין.
הכנס ה-20 נערך במלון ורט בירושלים ב-20 בפברואר 2023. בין המשתתפים היו חברי כנסת, שרים ואישי ציבור.
הכנס עסק בנושאים אקטואליים וערכיים שעל סדר היום בציבור הדתי ובישראל בכלל.
במהלך הכנס הוענק "פרס ירושלים" לאישים וארגונים שתרמו תרומה משמעותית לחברה הישראלית.
בין המשתתפים בכנס היו לב לבייב, בצלאל סמוטריץ ואורית סטרוק.
בין הזוכים בפרס ירושלים ניתן למנות את הרב יוסף צבי רימון.
הכנס ה-21 התקיים ב-25 בפברואר 2024, בסימן "ניצחון הרוח".
בין המשתתפים היה נשיא המדינה, יצחק הרצוג, שקיים שיחה פתוחה עם דודו סעדה, יו"ר קבוצת בשבע.
הכנס התמקד בנושאים חברתיים ואקטואליים, והוענקו בו פרסים על גבורה ותרומה לחברה בימי המלחמה.
בנוסף, נערכו פאנלים ודיונים במגוון נושאים שעל סדר היום הציבורי.
העיתונאית איילה חסון קיבלה את "פרס ירושלים לתקשורת".
הכנס ה-22 של "כנס ירושלים" התקיים ב-24–25 בפברואר 2025. הכנס כלל דיונים ופאנלים בנושאים אקטואליים, בהשתתפות אישי ציבור, חברי כנסת ושרים.
בין המשתתפים הבולטים ניתן למנות את ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, נשיא המדינה יצחק הרצוג, שר האוצר בצלאל סמוטריץ, ראש העיר ירושלים משה ליאון, יו"ר הכנסת אמיר אוחנה ועוד.
בין מקבלי "פרס ירושלים", אורית אוחנה, פרמדיקית במד"א ובמילואים, שזכתה בפרס על הצלת חיים.
כנס ירושלים בניו יורק הוא כנס שנתי המתקיים בעיר ניו יורק החל משנת 2011 ביוזמת העיתון ג'רוזלם פוסט.
בכנס מתקיימים דיונים על האירועים הקריטיים של השנה עם דיפלומטים, פוליטיקאים ומנהיגים מרחבי העולם, בשיתוף כתבים ועורכים בכירים מהג'רוזלם פוסט.
החל משנת 2022 נערך כנס דומה ביוזמת העיתון "בשבע" וערוץ 7, במסגרתו נידונים נושאים מרכזיים הנוגעים לעם היהודי בארץ ובתפוצות, ובהם זהות יהודית, עלייה, מאבק באנטישמיות, קשרי ישראל-תפוצות ואתגרי החברה הישראלית.
במהלך הכנס מוענקים "פרסי ירושלים" לאישים ולגופים שתרומתם הציבורית בולטת בתחומים אלו.
במאי 2024 נערכו שני הכנסים (של "ג'רוזלם פוסט" ושל "בשבע") במקביל באותו שבוע.
כנס שאורגן במלאת שלוש שנים ל"מבצע יונתן" על ידי מכון יונתן לחקר הטרור ונערך ביולי 1979.
כנס שארגן החוג לתולדות התיאטרון באוניברסיטה העברית בשנות ה-80 של המאה ה-20.
כנס הנערך מאז 2007 ביוזמת החברה להגנת הטבע.
כנס שדרות לחברה וחינוך, שנוסד בשנת 2003 ביוזמת המכללה האקדמית ספיר בשם כנס ישראל – שדרות לחברה, הוא פלטפורמה לדיון בסוגיות חברתיות־כלכליות ובקונפליקטים המעסיקים את החברה הישראלית.
הכנס מפגיש מדי שנה אלפי משתתפים מכלל המגזרים עם הנהגת המדינה ואנשי אקדמיה, כלכלה, תקשורת ותרבות, במטרה לגבש הצעות אופרטיביות למדיניות אזרחית חדשה.
באמצעות פאנלים מקצועיים ושיח פתוח עם הקהל, מגובשות מסקנות המופצות לציבור ולמקבלי ההחלטות כהצעה למדיניות חברתית, מתוך תפיסה שחיזוק החוסן החברתי הוא תנאי ליציבות דמוקרטית ולאומית.
החל משנת 2022 עבר הכנס למשכנו החדש במכללה האקדמית לחינוך ע"ש קיי בבאר שבע, תחת השם כנס שדרות לחברה וחינוך.
ועדות הכנסת השונות, אשר להן נגיעה בנושאים חברתיים, מקיימות במהלך הכנס דיונים בדלתיים פתוחות.
קהל הנוכחים מוזמן לקחת חלק פעיל בדיוני הוועדות ולהשמיע את קולו.
בין ועדות הכנסת המקיימות דיונים בכנס: ועדת החוץ וביטחון, ועדת חוקה חוק ומשפט, ועדת הפנים והגנת הסביבה, הוועדה המשותפת לענייני סביבה ובריאות, הוועדה לקידום מעמד האישה, ועדת החינוך והוועדה לזכויות הילד.
אוהל הצעירים הוא אירוע אליו מגיעים תלמידי תיכונים מכל הארץ ומתרחש במדשאה המרכזית של הקמפוס.
אישי ציבור וממשל בולטים מעלים בפני בני הנוער סוגיות בולטות המעוררות עניין בציבור הישראלי ומשפיעות על עתידם כאזרחים במדינת ישראל.
בני הנוער משתתפים באופן פעיל בדיונים ומביעים את דעותיהם.
במהלך הכנס מתקיימים גם שולחנות עגולים, מושבים מיוחדים למסגרת משתתפים אקדמית מצומצמת בהם מוקדש הדיון לנושא העומד על סדר היום הציבורי.
מטרת הדיון היא לגבש מסקנות, המסוכמות לידי נייר עמדה המוגש לקובעי המדיניות בתחום.
במהלך השנים הוקדשו מושבי שולחנות עגולים בכנס לנושאים כגון: משבר מדעי הרוח בישראל, עתיד לימודי האזרחות, קידום נשים במדע וטכנולוגיה ועוד.
במהלך הכנס מתקיימים במוקדים שונים, ובגלריות האמנות ברחבי הקמפוס, שלל תערוכות ומופעים אמנותיים.
בתערוכות מציגים סטודנטים ובוגרים מבית הספר לאמנות חברה ותרבות, ותלמידי המגמה לעיצוב מדיה, המגמה לעיצוב וגרפיקה, והמגמה לאדריכלות ועיצוב פנים לצד אמנים בעלי שם.
זמרים ולהקות מן השורה הראשונה, שחקנים ואנסמבלים מתחומי אמנות שונים, מופיעים באוהל הצעירים, באירועי הפתיחה והנעילה, ובמוקדים שונים במהלך הכנס.
הענקת אות הגבורה האזרחי – בכל שנה במהלך הכנס מתקיים אירוע הנצחה לזכרו של אל"ם נביה מרעי.
במהלך האירוע מוענק אות הגבורה האזרחי לאדם, ארגון או גוף אשר בלט במעשה המהווה ביטוי להקרבה אישית למען הזולת, אם בהצלת חיים או במניעה של פגיעה ודאית, אם בפעולה אזרחית שיש בה משום אלטרואיזם יוצא דופן או מנהיגות קהילתית בעלת משמעות החורגת מגדר הרגיל.
פרס הצילום החברתי – תחרות צילום פתוחה לציבור הנושאת פרס כספי על נושא חברתי מסוים הנבחר מדי שנה.
בתחרות משתתפים צלמים מקצועיים וחובבים מכל רחבי הארץ.
הפרסים לשלושת המקומות הראשונים מוענקים באירוע הפתיחה של הכנס.
המדד הוא פרויקט שהחל כמיזם של המועצה לביטחון חברתי בשנת 2003 ומאפשר לעמוד על מגמות מרכזיות בחוסנה של החברה הישראלית.
המדד מביא לידי ביטוי מכלול של אינדיקטורים סובייקטיביים ואובייקטיביים המכוונים למדידת תחושות אמון וניכור בציבור, על רקע מדידת עמידתה של המדינה במחויבותה להגנה על הזכויות החברתיות.
נתוני המדד מהווים "ברומטר" לרחשי הציבור הישראלי ולשביעות רצונו מהליכים חברתיים, כלכליים ואחרים העוברים על החברה הישראלית.
טקס הענקת אות המופת החברתי מתקיים באירוע הנעילה של הכנס והוא מוענק על תרומה לחברה, ליחיד או קבוצה, או ארגון, או תאגיד, על פעילות חברתית המטפחת ערכים של שוויון, נתינה, אחריות הדדית ואהבת האדם, מחזקת את המרקם החברתי, משפרת את מצבם של פרט.
הענקת האות מתבצע בשיתוף עם המועצה הלאומית להתנדבות בישראל.
בין האישים והגופים שזכו באות: עמותת "לשובע", עמותת "חינוך לפסגות", תיאטרון "עדות - לחיות כדי לספר", ד"ר אילה גליקסברג, עו"ד גיל עד חריש, עמותת "מחשבה טובה", מועדון "שדרוק" ועוד.
נשיא הכנס אלוף (מיל') עוזי דיין
נשיא מכללת ספיר פרופ' עמרי ידלין
מנכ"ל הכנס שי בן יעיש
מנכ"ל מכללת ספיר אורנה גיגי
מנהל אגף תקשורת ושיווק במכללת ספיר שמעון תמיר
כנס המפתחים העולמי של אפל הוא כנס שנתי של חברת אפל שמתקיים בסן חוזה, קליפורניה.
אפל משתמשת באירוע כדי להציג את התוכנות והטכנולוגיות החדשות שלה עבור מפתחי תוכנה.
המשתתפים יכולים להשתתף במעבדות מעשיות עם מהנדסי אפל ולהשתתף בפגישות מעמיקות הסוקרות מגוון רחב של נושאים.
ה-WWDC החל בשנת 1987 בסנטה קלרה.
לאחר 15 שנה בסן חוזה הקרובה, הוועידה עברה לסן פרנסיסקו, שם היא הפכה בסופו של דבר לאירוע המדיה השנתי העיקרי של אפל שכל הכרטיסים אליו נמכרו מראש באופן קבוע.
ה-WWDC חזר לסן חוזה 13 שנה לאחר מכן.
את כנס 2020 אפל מתכננת לקיים בתאריכים 22–26 ביוני, באופן מקוון, בשל מגפת הקורונה המתמשכת.
יש לרכוש כרטיס כניסה בסך 1,599 דולר על מנת להיכנס לכנס.
ניתן להשיג כרטיסים באמצעות הגרלה מקוונת.
על המשתתפים להיות מגיל 13 ומעלה, וחברים בתוכנית Apple Developer.
אירועי ה-WWDC שהתקיימו בין השנים 2008 ל-2015 היו מלאים לחלוטין, וכל הכרטיסים אליהם נמכרו מראש ל-5,000 משתתפים (5,200 כולל המשתתפים המיוחדים).
ה-WWDC מתקיים מדי שנה מיום שני עד שישי בשבוע אחד בחודש יוני.
הכנס מורכב בעיקר מנאום מרכזי, מפגשי מצגת, התייעצויות "מעבדה" אחד על אחד ומפגשים ואירועים מיוחדים.
הכנס מתחיל בנאום המרכזי ביום שני בבוקר, של טים קוק ומנהלים אחרים של אפל (משנת 1998 ועד התפטרותו ומותו ב-2011, סטיב ג'ובס מסר את הנאום המרכזי, שהתקשורת כינתה לעיתים קרובות בשם "Stevenote").
בנוסף לבאי הכנס, בכנס משתתפת גם התקשורת, מכיוון שאפל מודיעה בו בקביעות הודעות לגבי מוצריה.
חומרה שהוכרזה במהלך הנאום מוצגת לעיתים באולם הכנס לאחר מכן.
אחרי הנאום המרכזי, בשעות אחר הצוהריים, מתקיים נאום Platforms State of the Union, בו מדגישים ומדגימים שינויים בפלטפורמות מפתחי התוכנה של אפל המפורטות בפגישות בהמשך השבוע.
גם פרסי העיצוב של אפל (Apple Design Awards) מוכרזים ביום הראשון של הכנס.
מספר רצועות מפגש פועלות במקביל משלישי עד שישי.
המצגות עוסקות בתכנות, בעיצוב ובנושאים אחרים ונעים בין רמת היכרות לרמת מתקדמים.
כמעט כל המצגות המתוזמנות באופן קבוע מועברות על ידי עובדי אפל.
מצגות אלה מוזרמות בשידור חי, וניתן לצפות בהקלטות לפי דרישה באתר Apple Developer ביישומי ה-iOS וה-tvOS של הכנס.
מפגשי הצוהריים מועברים על ידי מגוון מרצים אורחים מומחי תעשיות הטכנולוגיה והמדע; מפגשים אלה אינם מוזרמים או מוקלטים.
בעבר, כמה מפגשים כללו זמן של שאלות ותשובות, וסשן פופולרי של Stump the Experts ("הכה את המומחה") הציג אינטראקציה בין עובדי אפל למשתתפים.
במעבדות, שפועלות לאורך כל השבוע, מהנדסי אפל זמינים להתייעצויות אחד-על-אחד עם המפתחים בקהל.
מומחי עיצוב ממשקי משתמש ונגישות זמינים גם להתייעצות בתיאום מראש.
אפל מארגנת מפגשים חברתיים במהלך הכנס לקבוצות שונות, כדוגמת נשים בטכנולוגיה או מפתחים המתעניינים בלוקליזציה או בלמידת מכונה.
אירוע ה"Bash" (בעבר נקרא "Beer Bash") ביום חמישי בערב שמתקיים בפארק הסמוך כולל מוזיקה חיה, אוכל ושתייה לכל המשתתפים בני 21 ומעלה.
בכנס המפתחים WWDC 1989 הוכרזה מערכת ההפעלה System 7.
בכנס המפתחים WWDC 1991, התקיימה ההדגמה הראשונה בציבור של QuickTime.
כנס המפתחים WWDC 1995 התרכז כמעט במלואו בפרויקט קופלנד, שעד אז ניתן היה רק להציג במידה מסוימת.
גיל אמליו הצהיר כי המערכת מתוכננת להיות מופצת כבטא בהמשך הקיץ, עם שחרור מסחרי ראשוני בסוף הסתיו.
עם זאת, מעט מאוד הדגמות חיות הוצעו, ואף בטא של מערכת ההפעלה לא הוצע.
בשנת 1996, הדגש העיקרי של WWDC היה על טכנולוגיית רכיבי תוכנה חדשה בשם OpenDoc, שאפשרה למשתמשי הקצה להרכיב אפליקציה מרכיבים המציעים את התכונות המבוקשות.
מאגד OpenDoc כלל את אדובי, לוטוס, אחרים, ואת אפל.
אפל שיווקה את OpenDoc כבסיס עתידי למבנה יישומים תחת Mac OS.
כהוכחת הרעיון, אפל הדגימה מוצר משתמש-קצה חדש בשם Cyberdog, חבילת רכיבי יישומי אינטרנט מקיפה המציעה למשתמשים דפדפן משולב, דוא"ל, FTP, telnet, finger ושירותים אחרים הבנויים באופן מלא מרכיבי OpenDoc הניתנים להחלפה על ידי משתמשים.
ClarisWorks (לימים בשם AppleWorks), מוצר עיקרי בחברת הבת Claris שבבעלותה המלאה של אפל, הוצג כדוגמה ליישום ארכיטקטורת רכיבים שקדם ל-OpenDoc, שהוחלף כדי להיות מסוגל להכיל רכיבים פונקציונליים של OpenDoc.
כנס המפתחים WWDC 1997 סימן את חזרתו של סטיב ג'ובס כיועץ.
ה-WWDC בשנה זו היה ההצגה הראשונה לאחר הרכישה של NeXT, והתמקד במאמצים להשתמש ב-OpenStep כבסיס של מערכת ההפעלה הבאה של מק.
התוכנית באותה תקופה הייתה להציג מערכת חדשה ששמה אז היה Rhapsody, ותורכב מגרסה של OpenStep ששונתה עם מראה ותחושה יותר דמויי מק, מ"Yellow Box", יחד עם "Blue Box" שאפשרה ליישומי מק קיימים לפעול תחת הדמיה של מערכת ההפעלה.
ההצגה התרכזה בעיקר בעבודות שבביצוע, כולל היסטוריה קצרה של מאמצי פיתוח מאז ששני צוותי הפיתוח מוזגו ב-4 בפברואר.
הודגמו מספר תוספות חדשות למערכת, כולל תצוגות עם כרטיסיות ומתאר ושכבה גרפית חדשה המבוססת על אובייקטים (NSBezier).
בשנת 1998, בתגובה להערות המפתחים אודות מערכת ההפעלה החדשה, ההכרזה הגדולה באירוע ה-WWDC באותה השנה הייתה הצגת Carbon, למעשה גרסה של ה-API המקורי של מערכת ההפעלה Classic Mac המיושמת ב-OpenStep.
תחת תוכניות Rhapsody המקוריות, יישומים קלאסיים יפעלו בהתקנה של ארגז חול של מערכת ההפעלה הקלאסית של מק (המכונה Blue Box), ואין להם גישה לתכונות החדשות של Mac OS X.
כדי לקבל תכונות חדשות, כגון זיכרון מוגן וריבוי משימות מקדים, המפתחים נאלצו לשכתב אפליקציות באמצעות ממשק ה-API של ה-Yellow Box.
תלונות של מפתחים לגבי המאמץ העיקרי בפורטינג (התאמת תוכנת המחשב לעבודה בסביבת מחשוב שונה) למה שהיה אז שוק מתכווץ ואזהרות על כך שהם עלולים פשוט לזנוח את הפלטפורמה, הביאו את אפל לשקול מחדש את התוכנית המקורית.
Carbon התייחסה לבעיה על ידי צמצום דרמטי של המאמץ הדרוש תוך חשיפת חלק מהפונקציות החדשות של מערכת ההפעלה הבסיסית.
מבוא מרכזי נוסף בכנס היה מודל ההדמיה של קוורץ, שהחליף את Display PostScript במשהו הדומה לתצוגה של PDF.
למרות שהסיבות לשינוי זה נותרו לא ברורות, קוורץ כלל גם תמיכה טובה יותר במודל ה-QuickDraw הקיים ממערכת ההפעלה Classic, וכן (כפי שנודע מאוחר יותר) ב-Java2D.
תמיכה ב-QuickDraw ישירות במודל הגרפי גרמה גם להכרזה בנושא, כי ה-Blue Box תהיה כעת בלתי נראית, ומשולבת בשולחן העבודה הקיים, במקום חלון נפרד.
כנס המפתחים WWDC 1999 היה למעשה דו"ח התקדמות, שכן התוכניות המתוארות בכנס המפתחים WWDC 1998 יצאו לפועל.
שלוש הכרזות עיקריות היו: פתיחת מערכת ההפעלה העומדת בבסיס מערכת ההפעלה החדשה בשם Darwin, שיפורים ב-Macintosh Finder והחלפת QuickDraw 3D ב-OpenGL כ-3D API העיקרי.
שם המערכת שנקראה בעבר OpenStep, ובמהלך הפיתוח כונתה Yellow Box, שונה רשמית ל-Cocoa.
כנס המפתחים WWDC 2000 היה "דו"ח התקדמות" נוסף לפני היציאה הקרובה של Mac OS X.
השינויים האחרונים כללו Dock מותאם וגרסאות משופרות של כלי המפתחים.
תצוגה מקדימה של Developer Preview 4 שוחררה בהצגה, כאשר שחרור הגרסה המסחרית נדחה לינואר 2001. בנוסף, המחיר של WebObjects הורד ל-699 דולר.
כ-3,600 מפתחים נכחו והלהקה The Rippingtons ניגנה בקמפוס אפל.
ה-Mac OS X שוחרר כבר לאחרונה ב-2001, אך בכנס המפתחים WWDC 2001 נוספה את המהדורה הראשונה של Mac OS X Server ו-WebObjects 5. למעלה מ-4,000 מפתחים השתתפו, ומעילי עור עם "X" כחול גדול רקום מאחור חולקו למשתתפים.
אפל גם נפרדה מ-Mac OS 9 בהלוויה מדומה, ואמרה למפתחים כי לא יתרחש עוד פיתוח של Mac OS 9, מה שחיזק את העובדה שעתיד ה-Mac בזמן זו נמצא כולו ב-Mac OS X.
בכנס המפתחים WWDC 2003 הודגם ה-Power Mac G5, התקיימה תצוגה מקדימה של Mac OS X Panther (10.3), והודיעו על השקת Safari 1.0 (סיום שלב הבטא שלו) והציגו את ה-iApps: iPhoto,iMovie, iDVD וכו'.
המשתתפים קיבלו את הדגם הראשון של אפל, של מצלמת האינטרנט iSight (כדי לחפוף עם ההשקה של iChat AV), את גרסאות קדם ההפצה של Mac OS X 10.3 ו-Mac OS X 10.3 Server, את הספר של O'Reilly, "Cocoa in a Nutshell", ותיק נשיאה בגודל 17 אינץ'.
אפל גם הקרינה למשתתפים את הסרט "מוצאים את נמו" מבית פיקסאר, לקראת הבכורה שלו בבתי הקולנוע.
הכנס תוכנן במקור להתקיים ב-19 עד 23 במאי, בסן חוזה, קליפורניה, ונדחה ל-23 עד 27 ביוני, במרכז הכנסים מוסקון בסן פרנסיסקו.
כנס המפתחים WWDC 2004 נערך ב-28 ביוני עד 2 ביולי.
Mac OS X Tiger (10.4) הוצג בתצוגה מקדימה ו-iTunes 4.9, הגרסה הראשונה עם תמיכה בפודקאסט משולב, הוצגה כדמו על ידי ג'ובס.
כל המשתתפים קיבלו גרסה מקדימה של Tiger, חולצת טריקו אפורה עם הלוגו של אפל בחזית ועם הכיתוב "WWDC 2004" מאחור, תיק גב המסוגל לשאת מחשב PowerBook בגודל 17 אינץ', והעתק של Apple Remote Desktop 2.0. הלהקה Jimmy Eat World ניגנה בקמפוס אפל לאחר שהנוכחים הובלו לשם באוטובוס מרכז מוסקון ווסט.
כנס המפתחים WWDC 2005 נערך ב-6 עד 10 ביוני.
לאחר עדכון שוק בסיסי, ג'ובס הודיע כי אפל תעביר את פלטפורמת מקינטוש למעבדי x86 של אינטל.
הנאום המרכזי כלל מפתחים מ-Wolfram Research, שדנו בחוויה שלהם בהתאמת שפת התכנות Mathematica לעבודה ב-Mac OS X בפלטפורמת אינטל.
הוועידה כללה 110 מפגשי מעבדה ו-95 מפגשי מצגות, בעוד למעלה מ-500 מהנדסי אפל היו במקום לצד 3,800 משתתפים מכ-45 מדינות.
הלהקה The Wallflowers ניגנה בקמפוס אפל.
בשנת 2006 העביר ג'ובס שוב את המצגת המרכזית בכנס המפתחים שהתקיים בין התאריכים 7 עד 11 באוגוסט במרכז מוסקון ווסט שבסן פרנסיסקו.
ה-Mac Pro הוכרז כתחליף ל-Power Mac G5, שהיה מחשב הפרו השולחני הקודם של אפל, והאחרון שהיה PowerPC מבוסס Mac.
ה-Mac Pro הרגיל כלל שני מעבדי Xeon (Woodcrest) בעלי ליבה כפולה של 2.66 ג'יגה-הרץ, זיכרון RAM בנפח של 1 ג'יגה-בייט, כונן קשיח של 250 ג'יגה-בייט וכרטיס מסך של 256 מגה-בייט.
כמו כן הוכרז עדכון של Xserve, המבוסס על Xeons בעל הליבה הכפולה.
כוח יתיר וניהול מחוץ לרשת היו שיפורים נוספים במוצר במערך השרתים של אפל.
יחד עם תכונות גרסת ה-Leopard שהוכרזו, הוכרז על עדכון גדול במוצר ה-Mac OS X Server.
בין התכונות חדשות לשרת: תהליך הגדרה מפושט, iCal Server (מבוסס על תקן CalDAV), Apple Teams (קבוצה של שירותי שיתוף פעולה מבוססי אינטרנט), Spotlight Server ו-Podcast Producer.
כנס המפתחים WWDC 2006 משך אליו 4,200 מפתחים מ-48 מדינות, בזמן שהיו 140 פגישות ומאה מעבדות מעשיות למפתחים.
יותר מ-1,000 מהנדסי אפל נכחו באירוע, והדי ג'יי BT הופיע בקמפוס אפל בקופרטינו.
כנס המפתחים WWDC 2007 נערך בין התאריכים 11 עד 15 ביוני במרכז מוסקון ווסט, והתחיל במצגת מרכזית מאת ג'ובס.
אפל הציגה גרסת בטא שלמה של Mac OS X Leopard, אף על פי שתאריך השחרור שלה נדחה לאוקטובר.
ג'ובס הודיע כי נוצרה עבור Windows גרסה של ספארי, דפדפן האינטרנט הקנייני של אפל, וכי שחרור בטא יהיה זמין ברשת באותו היום.
אפל גם הודיעה על תמיכה בפיתוח צד-שלישי של האייפון הקרוב, באמצעות יישומי אינטרנט מקוונים הפועלים בספארי במכשיר.
מההכרזה נרמז כי לאפל, לפחות בינתיים, אין תוכניות לשחרור ערכת פיתוח תוכנה לאייפון (SDK), כלומר, על המפתחים להשתמש בפרוטוקולי אינטרנט סטנדרטיים.
כמו כן, ג'ובס ציין במהלך הנאום המרכזי כי למעלה מ-5,000 משתתפים נכחו ב-WWDC 2007, ושברו את שיא השנה הקודמת.
הלהקה Ozomatli ניגנה בגני ירבה בואנה.
כנס המפתחים WWD 2008 התקיים בין התאריכים 9 ל-13 ביוני במרכז מוסקון ווסט.
אפל דיווחה, כי לראשונה אזלו כל הכרטיסים.
היו שלושה מסלולים למפתחים, אייפון, מק ו-IT.
הכרזות בנאום המרכזי כללו את App Store עבור iPhone ו-iPod Touch, גרסה היציבה של ה-iPhone SDK, גרסת 3G מסובסדת של ה-iPhone לשווקים ברחבי העולם, גרסה 2.0 של מערכת ההפעלה iPhone, Mac OS X Leopard Snow (10.6), והחלפה / מיתוג מחדש של Mac כMobileMe.
שבע שנים מאוחר יותר, ביאהו ניוז תיארו את שנת 2008 כ"אולי שנת השיא של הקדמות המוצרים ב-WWDC", אשר עם זאת נפגם על ידי בעיות ב-MobileMe שגרמו "לאחד מאסונות יחסי הציבור הגדולים בתולדות אפל".
הלהקה Barenaked Ladies ניגנה ב-Bash שנערך ב-12 ביוני בגני ירבה בואנה.
כנס המפתחים WWD 2009 התקיים בין 8 ל-12 ביוני במרכז מוסקון ווסט, ואפל דיווחה כי הכרטיסים אליו אזלו בסוף אפריל.
ההכרזות בנאום הראשי כללו את הפצת תוכנת ה-iPhone OS 3.0 שהוכרזה למפתחים במרץ, הדגמה של Mac OS X Snow Leopard (10.6), ה-MacBook Pro 13 החדש, עדכונים למחשבי ה-MacBook Pro בגודל 15 ו-17 אינץ', והאייפון 3GS החדש.
פיל שילר, סגן נשיא אפל לשיווק מוצרים, העביר את הנאום המרכזי של הכנס באותה שנה, במקום ג'ובס, שהיה בחופשת מחלה מאז תחילת השנה.
המשתתפים קיבלו תיק משלוחים של ניאופרן והלהקה קייק ניגנה בגני ירבה בואנה.
זו הייתה השנה הראשונה שבה השתמשו בתגי פלסטיק במקום בתגי נייר מודפסים.
כנס המפתחים WWDC 2010 הוכרז ב-28 באפריל 2010 ונערך במרכז מוסקון ווסט בין התאריכים 7 ל-11 ביוני.
אפל דיווחה כי הכרטיסים לכנס אזלו תוך 8 ימים מהיום שהוצעו לראשונה, למרות שהכרטיסים היו זמינים רק במחיר המלא של 1599 דולר (ב-2009 וקודם לכן ניתן היה לקנות כרטיסים בהנחת "משכימי קום" של 300 דולר).
ב-7 ביוני 2010, ג'ובס הודיע על האייפון 4. כמו כן, ב-WWDC 2010 הוכרז גם על שינוי שם מערכת ההפעלה של מכשיר ה־iPhone, מ"iPhone OS" ל"iOS".
גם האפליקציות FaceTime ו-iMovie לאייפון הוכרזו.
הלהקה OK Go ניגנה בגני ירבה בואנה.
המשתתפים קיבלו ז'קט שחור עם הכיתוב "WWDC" לאורך החלק הקדמי ועם המספר "10" תפור מאחור.
כנס המפתחים WWDC 2011 נערך במרכז מוסקון ווסט בין התאריכים 6 ל-10 ביוני 2011. על פי הדיווחים, הכרטיסים לאירוע אזלו תוך 12 שעות בלבד לאחר ש-5,000 הכרטיסים הועמדו למכירה ב-28 במרץ 2011. מחיר הכרטיס נותר זהה גם מזה שהיה בשנת 2010, ונמכר תמורת 1,599 דולר.
עם זאת, התמחור אחרי המכירה עבור כרטיס נע בין 2,500 ל-3,500 דולר.
בנאום המרכזי חשפה אפל את תוכנת הדור הבא שלה: Mac OS X Lion, המהדורה השמינית העיקרית של Mac OS X; את iOS 5, הגרסה הבאה של מערכת ההפעלה הסלולרית המתקדמת של אפל המפעילה את ה-iPad, iPhone ואת ה-iPod Touch; ו-iCloud, שירות הענן העתידי של אפל.
המשתתפים קיבלו ז'קט שחור הדומה לזה של השנה הקודמת, אך עם כיתוב "WWDC" קטן יותר מלפנים ועם המספר "11" תפור מאחור.
זה היה האירוע האחרון של אפל שאירח ג'ובס.
כנס המפתחים WWDC 2012 נערך במרכז מוסקון ווסט בין התאריכים 11 ל-15 ביוני.
מחיר הכרטיס נותר זהה לזה שהיה בשנת 2010, ונמכר תמורת 1,599 דולר.
אפל שינתה את תהליך הרכישה בכך שדרשה לבצע רכישות באמצעות Apple ID המשויך לחשבון מפתחים בתשלום של אפל.
הכרטיסים יצאו למכירה זמן קצר לאחר השעה 8:30 (EST) ביום רביעי, 25 באפריל 2012, ונמכרו תוך שעה ו-43 דקות.
הנאום המרכזי הדגיש את ההשקה של יישום המפות, והכריז גם על דגמים חדשים של ה-MacBook Air ו-MacBook Pro, כולל אחד עם תצוגת רטינה.
בשנים קודמות נדרשו המשתתפים להיות בני 18 לפחות.
בשנת 2012, אפל שינתה דרישה זו ל-13 שנים לפחות לאחר שקטינה שקיבלה "בטעות" מלגת לסטודנטים בשנת 2011 עתרה בהצלחה לטים קוק לשמור את המענק.
למרות השינוי, המשתתפים ב-Beer Bash עדיין חייבים להיות לפחות בני 18, ובני 21 כדי לצרוך אלכוהול, בהתאם לחוקים המקומיים והפדרליים.
כנס המפתחים WWDC 2013 נערך בין התאריכים 10 ל-14 ביוני 2013 במרכז מוסקון ווסט.
אפל הודיעה גם כי תעניק 150 כרטיסי מלגת סטודנט בחינם ב-WWDC 2013 למשתתפים צעירים, כדי שיהנו מהסדנאות הרבות של הכנס.
ומפייר ויקנד הופיעו ב-Bash ב-13 ביוני, בגני ירבה בואנה.
המשתתפים קיבלו מעיל רוח שחור עם האותיות "WWDC" לאורך החלק הקדמי, ועם המספר "13" תפור מאחור.
כנס המפתחים WWDC 2014 נערך בין התאריכים 2 ל-6 ביוני 2014 במרכז מוסקון ווסט.
לראשונה ניתנה האפשרות לקנות כרטיסים באופן אקראי למפתחים שהיו חברים בתוכנית המפתחים של אפל בזמן ההכרזה על הכנס, ונרשמו באתר המפתחים של אפל.
אפל העניקה גם 200 כרטיסי מלגת סטודנט בחינם.
הנאום המרכזי התקיים ב-2 ביוני, ואפל חשפה כמה פריטי תוכנה חדשים, כולל iOS 8 – העדכון הגדול ביותר ל-iOS מאז יציאת ה-App Store, ו-OS X Yosemite, הכולל ממשק שעוצב מחדש בהשראת iOS.
ההכרזות כללו את שפת התכנות החדשה סוויפט, ערכות מפתחים רבות וכלים ל-iOS 8, אך לא חומרה חדשה.
באסטיל הופיעו בגני ירבה בואנה, והמשתתפים קיבלו מעיל רוח שחור עם האותיות "WWDC" לאורך החלק הקדמי, ועם המספר "14" תפור מאחור, יחד עם כרטיס מתנה ל-iTunes בשווי 25 דולר לציון השנה ה-25 לכנס.
כנס המפתחים WWDC 2015 נערך בין 8 ל-12 ביוני 2015 במרכז מוסקון ווסט שבסן פרנסיסקו.
ההכרזות הגדולות היו התכונות החדשות של iOS 9, הגרסה הבאה של OS X בשם OS X El Capitan, עדכון התוכנה הגדול הראשון ל-Apple Watch, הופעת הבכורה של אפל מיוזיק ב-30 ביוני, ועל כך שהשפה סוויפט הופכת להיות תוכנה בקוד פתוח התומכת ב-iOS, OS X ו-Linux.
ה-Beer Bash נערך בגני ירבה בואנה ב-11 ביוני, ו-Walk the Moon הופיעו שם.
כנס המפתחים WWDC 2016 נערך בין 13 ל-17 ביוני 2016 באודיטוריום ביל גרהם סיוויק ובמרכז מוסקון ווסט שבסן פרנסיסקו.
ההכרזות באירוע כללו את שינוי השם של OS X ל"macOS", את הגרסה החדשה למערכת ההפעלה, בשם macOS Sierra, וכמו כן, עדכונים ל-iOS 10, watchOS 3 ול-tvOS 10. אפל הצהירה כי הנאום המרכזי יהיה הגדול ביותר אי פעם עבור המפתחים, כאשר אפשרו למפתחי צד-שלישי להרחיב את הפונקציונליות בהודעות, מפות וסירי.
סיסקו מערכות ואפל הכריזו על שותפות ב-WWDC 2016. ממשקי API של סיסקו, שניגשים דרך Cisco DevNet, יהיו אמורים להיות בעלי יכולת פעולה הדדית רבה יותר עם Apple iOS ו-API.
הנאום המרכזי עסק יותר בעדכוני תוכנה ותכונות, ולא הוצגה חומרה חדשה.
אפל הוציאה את אפליקציית Home שעובדת עם HomeKit כמרכז בקרה לכל יישומי צד-שלישי המספקים פונקציות לבית.
כמו כן, Swift Playgrounds הוכרזה כאפליקציה בלעדית לאייפד המסייעת לאנשים צעירים ללמוד קוד באמצעות שפת התכנות של אפל סוויפט.
ב-Bash שהתקיים באודיטוריום ביל גרהם סיוויק הופיעה הלהקה גוט שארלוט.
כנס המפתחים WWDC 2017 (מעוצב כ-WWDC17) נערך בין התאריכים 5 ל-9 ביוני 2017 במרכז הכנסים סן חוזה הממוקם בסן חוזה, קליפורניה, זו הייתה הפעם הראשונה מאז 2002 שהוועידה התקיימה בעיר.
הכרזות על חומרה כללו עדכונים ל-iMac, MacBook, ול-MacBook Pro, כמו גם הוכרז ה-iMac Pro החדש, iPad Pro בגודל 10.5 אינץ' והרמקול החכם, ה-HomePod.
פול אאוט בוי הופיעו ב-Bash שהתקיים בפארק דיסקברי מידו ב-8 ביוני.
כנס המפתחים WWDC 2018 נערך בין התאריכים 4 ל-8 ביוני 2018, במרכז הכנסים סן חוזה הממוקם בסן חוזה, קליפורניה.
ההכרזות באירוע כללו את iOS 12, macOS Mojave, watchOS 5 ועדכונים ל-tvOS.
בדומה לשנת 2016, לא היו הכרזות חדשות בנוגע לחומרה.
אט דה דיסקו הופיעו ב-Bash בפארק דיסקברי מידו.
כנס המפתחים WWDC 2019 נערך בין 3 ל-7 ביוני 2019 במרכז הכנסים סן חוזה הממוקם בסן חוזה, קליפורניה.
ויזר הופיעו ב-Bash בפארק דיסקברי מידו.
כנס המפתחים WWDC 2020 נערך, לראשונה, ככנס מקוון בלבד בגלל מגפת הקורונה המתמשכת.
ההכרזות באירוע המקוון, שהתקיים ב-22 ביוני כללו את iOS 14, iPadOS 14, watchOS 7, tvOS 14, macOS Big Sur והמעבר של אפל למעבדי ARM מותאמים אישית עבור משפחת המחשבים האישיים שלהם, מקינטוש, כולל אב טיפוס של מק מבוסס ARM לשימוש המפתחים.
צילומי הווידאו של האירוע הוקלטו באפל פארק בקופרטינו, קליפורניה.
כנס המפתחים 2021 WWDC נערך בשנית ככנס מקוון עקב מגפת הקורונה.
כנס המפתחים WWDC 2022 נערך בפעם השלישית ככנס מקוון בין 6 ל-10 ביוני 2022, למרות שהיה יום מיוחד באפל פארק ב-6 ביוני, אשר אפשר למפתחים ולסטודנטים לצפות באירוע יחד.
באירוע הוכרזו מערכות הפעלה חדשות למכשירי אייפון, אייפד, אפל ווטש, מקינטוש ו-Apple TV.
בנוסף, הוכרז מעבד חדש ודגמי MacBook Air ו-MacBook Pro חדשים אשר מבוססים עליו.
כנס המפתחים WWDC 2023 צפוי להתקיים בין 5 ל-9 ביוני 2023. יש ספקולציות לגבי ההכרזה על מכשיר המציאות הרבודה של אפל.
אפל עשויה גם להכריז על חומרת Mac חדשה.
מדי שנה נערכים מספר ועידות צד-שלישי בשיתוף WWDC, ביניהן AltConf, Layers ו-NextDoor.
פודקאסטרים בולטים, כדוגמת ג'ים דלרימפל וג'ון גרובר מקיימים אירועים בקרבת מקום, והאוונגליסט לשעבר של אפל, ג'יימס דמפסי, מקיים מופע צדקה.
בעבר הודיעה אפל גם על מוצרים חדשים באירועי ה-Macworld Expo וב-Apple Expo.
כנס העתידנים הוא סרט קולנוע מסוגת מדע בדיוני בבימויו של ארי פולמן אשר יצא לאקרנים ב-15 במאי 2013. הסרט הוא עיבוד קולנועי לספר באותו השם מאת הסופר סטניסלב לם.
הקרנת הבכורה נערכה בפסטיבל הקולנוע בקאן.
הסרט משלב צילום שחקנים ואנימציה.
הסרט עוקב אחר השחקנית רובין רייט (המגלמת את עצמה).
רייט מתגוררת עם שני ילדיה בסמוך לשדה תעופה.
בנה, אהרון, חולה בתסמונת אשר, שגורמת לו להתעוור ולהתחרש באופן הדרגתי.
היא ובנה מטופלים על ידי הרופא ד"ר ברקר, שמנסה לסייע להתמודד עם המצב הקשה של בנה.
רייט מוצגת כשחקנית כושלת, אשר מאז הסרט "הנסיכה הקסומה" לא הצליחה בקולנוע, לרוב בשל פחד במה שגרם לה לנטוש סרטים במהלך הפקתם.
סוכנה (המגולם על ידי הארווי קייטל) מציע לה הצעה מאת אולפני מירמאונט במסגרתה האולפן יסרוק את דמותה למחשב וישתמש בדמות הממוחשבת על מנת להפיק סרטים מבלי צורך בהסכמתה או במשחק בפועל של השחקנית.
רייט מתנגדת להצעה, אולם בשל מצבו הבריאותי של בנה (המתחרש ומתעוור) נאלצת להסכים לחוזה ל-20 שנה, מאחר שהובהר לה שבלא חתימה על החוזה לא תועסק על ידי אף אולפן ולא תוכל לממן את טיפולי בנה.
20 שנה לאחר מכן, רייט מוזמנת לכנס העתידנים המתקיים בעיר האנימציה אברהמה בו מוצגת טכנולוגיה חדשה של אולפני מירמאונט, בה שואפים הצופים סם כימי, ורואים את כל העולם שסביבם, ואת עצמם באנימציה.
בשלב זה הסרט עצמו הופך מסרט מצולם לסרט אנימציה.
במהלך הכנס רייט מסכימה להאריך את החוזה שלה עם האולפן, ולאפשר לאנשים סביבה ללבוש את דמותה באמצעות סם.
במהלך הכנס טרוריסטים פולשים למתחם ורייט נפצעת מהחומריים הכימיים שפוזרו באוויר.
היא מוקפאת ל-20 שנה נוספות שלאחריהן מתעוררת בעולם עתידני, בעיר ניו יורק, שבה מגדלים פורחים באוויר בין גנים מלאי פרחים; עולם בו כל אחד יכול לצרוך כל סם לדמיין את דמותו, ובני האדם חיים בהרמוניה נטולת אגו.
מי שמדריך אותה בעולם המצויר החדש הוא דילן טרלינר, האווטאר של אנימטור ותיק שעבד באולפני מירמאונט והשתמש בדמותה הדיגיטלית ליצירת סרטים.
השניים מתאהבים ומבלים בעולם האנימציה אך רייט עדיין רוצה למצוא את בנה.
למרות שדילן מנסה להניאה מלעזוב את "מסיבת הכימיקלים" האוטופית לעולם האמיתי המכוער והאכזר, רייט בוחרת להתנקות מהסמים במטרה למצוא את בנה שנעלם.
לאחר צאתה מעולם ההזיות היא מגלה כי היא נמצאת בעיר הרוסה, בה אנשים מתים מחוסר טיפול רפואי, קופאים מקור ורעבים לאכול, אך אינם יודעים זאת בשל הסמים.
היא מגלה שבנה חיכה לה 19 שנים ואז נכנס לעולם הסמים, שבו, בשל העובדה שאנשים לובשים ופושטים צורות, לא ניתן למצוא אותו.
רייט בוחרת לחזור לעולם הסמים לאחר שכשלה התוכנית למציאת בנה.
בסיום הסרט, רייט שוב נכנסת לעולם האנימציה של "מסיבת הכימיקלים" ומדמיינת את עצמה בדמותו של בנה, אהרון, שחי מחדש את חייו, החל מלידתו, עבור במבט הראשון באמו, צופה באמו משחקת על הסט, בטיפולים אצל ד"ר ברקר ובסוף צופה באמו הולכת לכנס העתידנים.
בסצנה האחרונה רייט טסה על מטוס מראשית התעופה ומוצאת את בנה בלב המדבר.
הסרט נותן לצופה להחליט האם היא אכן פגשה את בנה בעולם "מסיבת הכימיקלים" או שהיא רק מדמיינת את זה.
העבודה על הסרט החלה בשנת 2008. הסרט הוצג לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן והיה סרט הפתיחה של פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה בשנת 2013.
פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לסרט האנימציה הטוב ביותר לשנת 2013.
כנסיות העץ בהרי הקרפטים הסלובקיים הן חלק מאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
אלה תשעה מבני דת מעץ שנבנו בין המאות ה-16 וה-18 בשמונה מקומות שונים בסלובקיה.
הערך כולל שתי כנסיות רומיות קתוליות - בחרברטוב ובטוורדושין, שלוש כנסיות פרוטסטנטיות-ארטיקולריות ב־חרונסק לשטיני, קז'מארוק ושלוש כנסיות יוונית-קתוליות ב־בודרוזל, רוסקה ביסטרה ולאדומירובה ועוד מגדל פעמונים אחד בחרונסק.
בנוסף לכנסיות אלו, ישנן בשטחה של סלובקיה של ימינו כ-50 כנסיות עץ נוספות, בעיקר בחלקה הצפון המזרחי במחוז פרשוב.
כנסיית העץ על שם פרנציסקוס הקדוש מאסיזי היא בסגנון גותי המאופיין במבנה הגבוה וצר, שהוא יוצא דופן לכנסיית עץ.
היא נבנתה במחצית השנייה של המאה ה-15 והיא העתיקה ביותר מסוגה בסלובקיה.
רצפתה עשויה אבנים, בניגוד לרוב כנסיות העץ, בהן הרצפה גם היא עשויה עץ.
ציורי קיר נדירים נוספו בשנת 1665 בתקופת הרפורמציה והם מתארים בין היתר, את אדם וחוה בגן עדן, את מאבקו של ג'ורג' הקדוש עם הדרקון.
המזבח הראשי של מריה הבתולה, קתרינה הקדושה מאלכסנדריה וברברה הקדושה נבנה בין השנים 1460 ו-1470 ושוחזר במחצית השנייה של המאה ה-20.
כנסיית כל הקדושים הרומית-קתולית בסגנון הגותי בטוורדושין נבנתה במחצית השנייה של המאה ה-15 ושופצה בסגנון רנסאנס במאה ה-17. המזבח הראשי בסגנון הבארוק, מתאר את כל הקדושים, הוא מסוף המאה ה-17. החלק שנותר מהמזבח הגותי המקורי עם פטרוס הקדוש ויוחנן המטביל, הגיע למוזיאון בבודפשט לאחר מלחמת העולם הראשונה.
מיוחדת מאד היא התקרה הצבועה, המתארת את הכוכבים בשמים, כמו גם חפצים דתיים רבים מהמאה ה-17.
הגבלות חמורות שנקבעו בתקנון קונגרס שופרון ב-1681, אפשרו בניית כנסיות פרוטסטנטיות המכונות אריקולריות, שלהן מראה יוצא דופן.
הם נבנו בתוך שנה אחת, ללא חלקי מתכת כמו מסמרים, וללא מגדל.
לדוגמה, בניית הכנסייה בחרונסק Hronsek החלה ב-23 באוקטובר 1725 והסתיימה בסתיו 1726, אותה שנה בה נבנה גם מגדל הפעמונים הסמוך.
הכנסייה בגובה 8 מטרים והיא בעלת צורת צלב עם זרועות באורך 23 ו-18 מטרים.
קיימים בה מוטיבים מיוחדים רבים מהאדריכלות הסקנדינבית ועל כן ההנחה היא שאומנים מנורווגיה ו/או שוודיה השתתפו בבנייה.
ייחודי בה הוא סידור ספסלי הפינות הצידיות שמאפשר קיבולת של 1100 מתפללים הנכנסים דרך 5 דלתות.
בניית הכנסייה האוונגליסטית המפרקית מעץ בלשטיני, באזור אורבה בסלובקיה, הוזמנה על ידי יוב זמשקל והסתיימה בשנת 1688. פנים המבנה מתוארך למאות ה-17 וה-18 והוא צבוע להפליא.
המזבח הראשי הוא מהמאה ה-18. המשורר הסלובקי המפורסם פאבול אורשאג הוויזדוסלב הוטבל כאן.
כנסייה שנבנתה בשנת 1717 בקז'מרוק באזור נהר הפופראד היא עם אחד מעיצובי הפנים המרתקים ביותר, ציורי קיר יוצאי דופן וכן גילופי עץ.
היא נחשבת ליפה ביותר מבין 5 הכנסיות המפרקיות שנותרו בסלובקיה.
על מנת לגייס כסף לבניית הכנסייה, נערכו קמפיינים לגיוס כספים בחלקים רבים של אירופה כולל שוודיה ודנמרק.
אדריכל הכנסייה היה יוריי מוטרמן מפופראד.
רוחבה 30.31 מטר, אורכה 34.68 מטר וגובהה 20.60 מטר, בתוספת 6 הפינות הצידיות, היא יכולה להכיל יותר מ-1500 מתפללים.
זה הישג לא מבוטל עבור כנסייה מעץ.
ציורי התקרה החלו בשנת 1717 ונמשכו במשך מספר עשורים.
הם מתארים גן עדן כחול, 12 שליחים, 4 אוונגליסטים, בתוספת השילוש הקדוש מעל המזבח.
יאן לרץ' מקז'מרוק בנה את המזבח בין השנים 1718 ו-1727 כשהמוטיב המרכזי הוא גולגולתא.
יצירת מופת יוצאת דופן היא העוגב שנבנה בין 1717 ל-1720 על ידי Vavrinec Čajkovský, והורחב בשנת 1729 על ידי המאסטר מרטין קורבינסקי מ־Spišská Nová Ves.
לאחר שיקום כללי של הכנסייה בשנות ה-90, נערכים בה טקסים באופן קבוע.
כנסיית ניקולס הקדוש היוונית - קתולית בבודרוז'ל, שנבנתה בשנת 1658, מורכבת משלושה חלקים מרובעים המחוברים זה לזה לאורך הציר מזרח-מערב, עם 3 מגדלים (הגדול ביותר עם הפעמונים) שבראשם כיפות בצל קטנות וצלבי ברזל.
מבחינה אמנותית שייכת לסגנון הבארוק העממי.
הכנסייה מוקפת בבית הקברות, בחומה ובמגדל הפעמונים מהמאה ה-19. חלק מציורי הקיר מהמאה ה-18 עדיין נשמרו, כמו גם איקונוסטזיס ואייקונות אחרות מאותה מאה.
המזבח שוחזר בשנות ה-90 וכל הבניין שופץ בשנת 2004. שניים משלושת הפעמונים הותכו במלחמת העולם הראשונה וחדשים הותקנו רק במחצית השנייה של שנות ה-20. משנת 1968 ועד אמצע שנות ה-90 בכנסייה התקיימו תפילות יוונית-קתוליות וכן תפילות אורתודוקסיות-מזרחיות.
כיום הוא שייך רק לכנסייה היוונית-קתולית.
כנסיית סנט ניקולס ברוסקה ביסטרה, שנבנתה בתחילת המאה ה-18, כוללת רק שני מגדלים וצורת הגג הגאומטרי הכמעט מושלם שלה דומה לבתים מסורתיים של איכרים.
פנים המבנה, ובו חפצים דתיים, מתוארך גם הוא למאה ה-18. כנסיית המלאך מיכאל בלדומירובה, שנבנתה בשנת 1742 ללא מסמר אחד, בעלת עיצוב זהה לזו שבבודרוז'ל, כולל סביבתה (חומה, בית קברות, מגדל פעמונים).
כנסיות העץ בדרום פולין קטן
כנסיות העץ של אזור הקרפטים בפולין ואוקראינה (פולנית Drewniane cerkwie regionu karpackiego w Polsce i na Ukrainie; אוקראינית Дерев'яні церкви карпатського регіону Польщі і України) היא קבוצה של 16 כנסיות מזרחיות-קתוליות ואורתודוקסיות הנמצאת בדרום פולין ובמערב אוקראינה שהוכרו ב-2013 כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
בפולין נכללות: כנסיית מיכאל המלאך בברונארי (Brunary), כנסיית לידת הבתולה מרים המבורכת בחוטיינץ (Chotyniec), כנסיית פרסקבייה הקדושה בקוויאטון (Kwiatoń), כנסיית חסדה של מרים הבתולה באובצ'ארי (Owczary), כנסיית יעקב הקטן בפוברוז'ניק (Powroźnik), כנסיית פרסקבייה הקדושה ברדרוז' (Radruż), כנסיית מיכאל המלאך בסמולניק (Smolnik) וכנסיית מיכאל המלאך בטוז'נסק (Turzańsk).
באוקראינה נכללות: כנסיית ירידת רוח הקודש בפוטליץ' (Потелич), כנסיית השילוש הקדוש בז'ובקבה (Жовква), כנסיית גאורגיוס הקדוש בדרוהוביץ' (Дрогобич), כנסיית דימטרו הקדוש במטקיב (Матків), כנסיית ירידת רוח הקודש ברוהאטין (Рогатин), כנסיית לידת הבתולה המבורכת מרים בניז'ני ורביז (Нижній Вербіж), כנסיית המלאך מיכאל באוז'וק (Ужок) כנסיית עליית האדון ביאסיניה (Ясіня).
ניתן למצוא אתרים דומים ברחבי הקרפטים כגון: כנסיות העץ בדרום פולין קטן, כנסיות העץ בהרי הקרפטים הסלובקיים וכנסיות העץ במרמורש.
מִיתוֹפְּיָה הוא כנס ספרותי בנושא פנטזיה המאורגן על ידי עמותת טולקין הישראלית, קהילת הארי פוטר לבוגרים וקהילת הצב נוע ינוע - חובבי טרי פראצ'ט בישראל.
במהלך הכנס, מתקיימות הרצאות בנושאים שונים בתוך עולם הפנטזיה, כגון מוסר, דת, מדע, שפות, תרבות ועוד.