tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הוא היה שותף מייסד ב-Mesquita & Roundell, עד שחברה זו התמזגה עם חברה אחרת שלו, Selectors, LLC, שהשתמשה במודל הסלקטורט לניתוח מדיניות ברמת מאקרו.
כעת, החברה נקראת Selectors, LLC ומשתמשת הן במודל החיזוי והן בגישת הסלקטורט במתן ייעוץ.
בדצמבר 2008 בואנו דה מסקיטה היה נושא לספיישל בן שעתיים של ערוץ ההיסטוריה בשם "הנוסטרדמוס הבא".
ב-16 באוגוסט 2009, במהדורת יום ראשון של המוסף ניו יורק טיימס מגזין הוזכר במאמר שכותרתו "האם תורת המשחקים יכולה לחזות מתי איראן תקבל את הפצצה?".
בשנת 2021 הוא הופיע בסדרת הדוקו של נטפליקס, "How to Become a Tyrant" (איך להפוך לרודן).
בשנת 2016, הוענק לו התואר דוקטור לשם כבוד באוניברסיטת חיפה על היותו "אחד מגדולי החוקרים בתחום היחסים הבינלאומיים בכלל וחקר סכסוכים, מלחמה ושלום בפרט".
הוא מחברם של ספרים רבים, כולל "The Dictator's Handbook" (המדריך לדיקטטור), שנכתב בשיתוף עם אלסטייר סמית', והספר "The Invention of Power" (המצאת הכוח) שיצא בינואר 2022. הספר "המדריך לדיקטטור" עובד לסדרת טלוויזיה בנטפליקס בשם "איך להפוך לרודן", שזכתה לשבחים.
בתחילת שנות ה-2000, בואנו דה מסקיטה היה ידוע בפיתוחו של מודל התועלת הצפויה (EUM) המסוגל לחזות את התוצאות של אירועי מדיניות על פני מרחב מדיניות חד-ממדי.
ה-EUM השתמש במשפט הבוחר החציוני של דאנקן בלאק כדי לחשב את עמדת הבוחר החציונית של משחק מיקוח עם N-שחקנים ופתר את עמדת הבוחר החציונית כתוצאה של מספר סבבי מיקוח תוך שימוש ברכיבי אד הוק אחרים בתהליך.
היישום הראשון של ה-EUM שימש כדי לחזות בהצלחה את יורשו של ראש ממשלת הודו, יאסחוואנטארו צ'אואן, לאחר קריסת ממשלתו (זו הייתה הפעם הידועה הראשונה שהדגם נבדק).
המודל של בואנו דה מסקיטה לא רק חזה נכון שצ'אראן סינגח יהפוך לראש הממשלה (תחזית שמעט מומחים בפוליטיקה ההודית חזו באותה התקופה), אלא גם שיאסחוואנטארו צ'אואן יהיה בקבינט של סינג, שאינדירה גנדי תתמוך לזמן קצר בממשלתו של צ'אראן, וכן שהממשלה תתמוטט תוך זמן קצר (כל האירועים התרחשו).
מההצלחה המוקדמת של המודל שלו, בואנו דה מסקיטה החל בקריירה ארוכה ומתמשכת של ייעוץ באמצעות יישומים מעודנים של מודל החיזוי שלו.
הערכה מסווגת לשעבר, על ידי סוכנות הביון המרכזית דירגה את המודל שלו כמדויק ב-90 אחוז.
מודל זה מנבא בצורה יותר מדויקת באופן משמעותי ועושה עבודה טובה יותר בזיהוי הזדמנויות שיש לשחקנים בכדי לשפר את התוצאה על ידי ניצול אי ודאות.
מודל החיזוי של בואנו דה מסקיטה תרם רבות לחקר אירועים פוליטיים באמצעות שיטות חיזוי, במיוחד באמצעות מאמרים רבים שלו המתעדים אלמנטים מהמודלים והתחזיות שלו.
בואנו דה מסקיטה פרסם עשרות תחזיות בכתבי עת אקדמיים.
לבואנו דה מסקיטה יש שלושה ילדים.
בנו, אתאן בואנו דה מסקיטה, הוא מדען פוליטי שעובד בבית הספר האריס למדיניות ציבורית באוניברסיטת שיקגו.
ברוס מנינג מצגר היה כומר, מבקר ומתרגם מקרא אמריקאי, מגדולי חוקרי נוסח הברית החדשה.
נולד במידלטון, פנסילבניה למוריס ואנה מצגר.
אביו היה עורך דין, ונבחר פעמיים לאספה הכללית של המדינה מטעם המפלגה הרפובליקנית.
כילד היה חלש וחולני ולמד עם אמו בבית.
מגיל צעיר נמשך לביקורת המקרא.
ב-1935 סיים תואר בלטינית ויוונית במכללת לבנון ואלי המתודיסטית באנוויל.
אז המשיך ללימודים בסמינר התאולוגי פרינסטון, מוסד החינוך הראשי והיוקרתי של הכנסייה הפרסביטריאנית באמריקה (שש שנים בלבד לאחר פרישת המרצים הפונדמנטליסטים שהקימו את סמינר וסטמינסטר).
הוא השלים תואר ראשון בתאולוגיה ב-1938, וב-1939 סיים את התואר השני ונסמך לכמורה.
ב-1942 סיים דוקטורט בלימודים קלאסיים באוניברסיטת פרינסטון (העבודה עסקה בניתוח כתב-יד יווני בן המאה ה-12).
מצגר שלט בשפות עתיקות רבות, כולל יוונית, לטינית, עברית, ארמית סורית וקופטית.
ב-1944 קודם למרצה בכיר, ב-1948 לפרופסור חבר וב-1954 לפרופסור מלא.
קולורד ללשון ולספרות הברית החדשה.
הספר יצא בארבע מהדורות ונפוץ באקדמיה כמבוא לביקורת הברית החדשה.
הוא חיבר שני המשכים, שעסקו בגרסאות המוקדמות ובקאנון של הברית החדשה.
בין 1977 ל-1990 שימש כיו"ר ועדת המתרגמים שעמלה על התרגום המתוקן החדש הסטנדרטי (NRSV) לביבליה, שיצא בהוצאת מועצת הכנסיות הלאומית של ארצות הברית.
מצגר זכה לכיבודים אקדמיים רבים מספור, ובין היתר היה חבר בהתכתבות של האקדמיה הבריטית וחבר החברה הפילוסופית האמריקאית.
הוא מת ב-2007. היה נשוי לאיזובל מק'קיי ואב לג'ון וג'יימס ברוס.
רוברט ברוס באנר , הידוע בדרך כלל בשם של האלטר אגו שלו – הענק הירוק (Hulk), הוא דמות בדיונית המגולמת במקור על ידי אדוארד נורטון ולאחר מכן על ידי מארק ראפלו בזיכיון הסרטים של היקום הקולנועי של מארוול (MCU).
באנר מתואר כפיזיקאי גאון שלאחר ניסוי כושל – שנועד לחקות את תוכנית חייל-העל באמצעות קרינת גמא – הופך ליצור גדול ושרירי בעל עור ירוק בכל פעם שהדופק שלו עולה מעל ל-200 פעימות לדקה או כשהוא עומד בפני סכנת חיים.
בתור הענק הירוק, יש לו יכולות על אנושיות, כולל כוח ועמידות מוגברים.
עם הזמן, באנר מפגין יכולת הולכת וגדלה לשלוט בשינוי, והוא הופך לחבר מייסד של הנוקמים.
לאחר הסכסוך עם אולטרון, באנר עובר לסאקאר ללא כוונה, שם הוא נשאר בדמות הענק הירוק במשך מספר שנים.
הוא חוזר לכדור הארץ במהלך העימות נגד תאנוס.
בשנים שלאחר ההתפוררות, באנר לומד לשמור על דמות הענק הירוק כשהוא שולט בענק.
באנר שותף למשימת הנוקמים להשגת אבני האינסוף מהעבר באמצעות מסע בזמן, כדי לבטל את פעולותיו של תאנוס.
באנר משיב לחיים בהצלחה טריליוני חיים ברחבי היקום.
לאחר מכן, באנר משתתף בקרב האחרון נגד תאנוס.
כשג'ניפר וולטרס, בת דודתו, מקבלת בטעות מדמו, באנר מאמן אותה להתמודד עם השינוי החדש שלה ל"ענקית הירוקה", לפני שהוא עוזב שוב לסאקאר.
לאחר מספר חודשים הוא חוזר עם בנו, סקאאר.
נכון לשנת 2023, באנר הופיע בתשעה סרטים: "הענק הירוק", "הנוקמים", "איירון מן 3" (סצנת אמצע הכתוביות), "הנוקמים: עידן אולטרון", "תור: ראגנארוק", "הנוקמים: מלחמת האינסוף", "קפטן מארוול" (סצנת אמצע הכתוביות), "הנוקמים: סוף המשחק", "שאנג-צ'י ואגדת עשר הטבעות" (סצנת אמצע הכתוביות).
באנר מופיע בשלושה פרקים בסדרה "שי-האלק: עורכת דין בשירות החוק".
כמו כן, גרסאות חלופיות של הדמות מופיעות בסדרה "מה אם...?" בדיבובו של ראפלו.
ד"ר ברוס באנר הוא מדען, פיזיקאי ורופא מפורסם בעל שבעה תוארי דוקטור לפילוסופיה.
בזמן עבודתו באוניברסיטת קולוור, וירג'יניה, באנר נפגש עם גנרל תדאוס רוס, אביה של עמיתתו וחברתו בטי, בנוגע לניסוי שלטענת רוס נועד להפוך בני אדם למחוסנים מפני קרינת גמא, תחום שבו באנר מומחה.
הניסוי – חלק מתוכנית חייל-העל מתקופת מלחמת העולם השנייה שרוס מקווה לשחזר – נכשל, והחשיפה לקרינת הגמא גורמת לבאנר להפוך לענק הירוק בפעם הראשונה.
הענק הירוק משתולל, הורס את המעבדה, הורג שלושה אנשים ופוצע אחרים.
באנר הופך למבוקש על ידי הכוחות המזוינים של ארצות הברית ועל ידי רוס, אשר רוצה להפוך את תהליך הענק הירוק לכלי נשק.
בשנת 2011, באנר עובד במפעל לבקבוקי סודה ברוסיניה, ריו דה ז'ניירו, בזמן שהוא מחפש מרפא למצבו.
הוא משתף פעולה באינטרנט עם עמית שהוא מכיר רק בתואר "מר כחול", ועבורו הוא "מר ירוק".
באנר גם לומד טכניקות יוגה כדי לשמור על הענק הירוק תחת שליטה, ולא הפך אליו כבר חמישה חודשים.
לאחר שבאנר נחתך באצבעו, טיפה מדמו נופלת לבקבוק, ובסופו של דבר נבלעת על ידי צרכן קשיש במילווקי, מה שגורם לו למחלת גמא.
רוס מאתר את באנר, ושולח צוות של הכוחות המיוחדים בראשות אמיל בלונסקי, בריטי יליד רוסיה מחיל הנחתים המלכותי, ללכוד אותו.
באנר הופך לענק הירוק ומביס את הצוות של בלונסקי.
בלונסקי מסכים לקבל זריקה עם נסיוב דומה, המעניק לו מהירות, כוח, זריזות וריפוי משופרים, אך גם מתחיל לעוות את השלד שלו ולהזיק לכושר השיפוט שלו.
באנר חוזר לאוניברסיטת קולוור ומתאחד עם בטי, אך מותקף בשנית על ידי כוחותיהם של רוס ובלונסקי, והופך לענק הירוק.
הענק הירוק הורג לכאורה את בלונסקי ונמלט עם בטי.
לאחר שהענק הירוק חוזר להיות באנר, הוא ובטי בורחים, ובאנר יוצר קשר עם מר כחול, שקורא להם לפגוש אותו בניו יורק.
מר כחול, שהתגלה כביולוג התאים ד"ר סמואל סטרנס, פיתח תרופה אפשרית למצבו של באנר.
לאחר בדיקה מוצלחת, הוא מזהיר את באנר שהתרופה עשויה להפוך חזרה כל שינוי בנפרד.
סטרנס מגלה שהוא סינתז את דגימות הדם של באנר, שבאנר שלח מברזיל, בכמויות גדולות, מתוך מטרה ליישם את "הפוטנציאל הבלתי מוגבל" שלהן ברפואה.
באנר מפחד שכוחו של הענק הירוק ייפול לידי הצבא ורוצה להרוס את אספקת הדם.
באנר נתפס, ובלונסקי גורם לסטרנס להשתמש בדמו של באנר כדי להפוך אותו לתועבה (Abomination).
לאחר מכן, בלונסקי משתולל בהארלם.
באנר מבין שרק הענק הירוק יכול לעצור את בלונסקי, קופץ מהמסוק של רוס והופך לענק הירוק לאחר שפגע בקרקע.
לאחר קרב ארוך ואכזרי ברחבי הארלם, הענק הירוק מביס את בלונסקי ונמלט.
באנר מסיים במהרה את מערכת היחסים שלו עם בטי, מבין שזה כבר לא יכול לעבוד ביניהם.
חודש לאחר מכן, באנר משתנה בהצלחה לענק הירוק בצורה מבוקרת בבלה קולה, קולומביה הבריטית.
בשנת 2012, באנר עובד כרופא בקוֹלְקׇטׇה כאשר ניגשת אליו נטשה רומנוף, סוכנת .S.H.I.E.L.D, שמגייסת אותו לסייע במעקב אחר הטסרקט דרך פליטת קרינת הגמא של הטסרקט.
באנר הולך עם רומנוף ומוצג בפני סטיב רוג'רס ובפני ניק פיורי, מנהל .S.H.I.E.L.D.
באנר נמצא בקווינג'ט כאשר לוקי נתפס על ידי טוני סטארק ורוג'רס.
תור, אחיו של לוקי, מסכים לכלוא את לוקי בתא שנמצע בנושאת המסוקים המרחפת של .S.H.I.E.L.D.
מספר סוכנים, ביניהם קלינט ברטון, הנשלטים על ידי לוקי תוקפים את נושאת המסוקים, דבר שגורם לבאנר להפוך לענק הירוק וכמעט להרוג את רומנוף.
תור מנסה לעצור את ההשתוללות של הענק הירוק.
הענק הירוק נופל ארצה לאחר שתקף מטוס קרב של .S.H.I.E.L.D.
בעיר ניו יורק, באנר נפגש עם רוג'רס, סטארק, תור, רומנוף וברטון, והופך לחבר מייסד של הנוקמים.
לאחר פלישת הגזע החייזרי הצ'יטאורי, באנר מגלה לרוג'רס שהוא "תמיד כועס", הופך מיד לענק הירוק ועוצר לוויתן.
במהלך הקרב, באנר נלחם בצ'יטאורי, מכה את לוקי עד שהלה נכנע במגדל סטארק, ומציל את סטארק מהתרסקות באדמה לאחר שהאחרון איבד אנרגיה דרך חור התולעת.
לאחר הקרב על ניו יורק, באנר וסטארק הופכים לחברים ועובדים יחד באופן הדוק.
באנר מבקש מסטארק לבנות שריון נגד הענק הירוק כדי לעצור אותו במקרה שיאבד שליטה וישתולל.
בשנת 2013, סטארק משתף את באנר בסיפור על התנסותו עם נוסחת האקסטרמיס בזמן שהם נחים במגדל, מטכסים עצה.
באנר נרדם במהלך הסיפור, מבהיר שהוא לא היה "סוג כזה של רופא".
בשנת 2015, באנר והנוקמים תוקפים מתקן של הידרה בסוקוביה ומשיגים בחזרה את השרביט של לוקי.
במגדל הנוקמים, באנר וסטארק מגלים בינה מלאכותית בתוך אבן החן של השרביט, ומחליטים להשתמש בה בחשאי כדי להשלים את תוכנית ההגנה העולמית "אולטרון" של סטארק.
לאחר מסיבה חגיגית, אולטרון, בעל חשיבה עצמאית לא צפויה, תוקף את באנר ואת הנוקמים במגדל, לפני שהוא נמלט.
ביוהנסבורג, באנר והנוקמים מנסים לעצור את אולטרון, אך מוכנעים על ידי ונדה מקסימוף שמשתמשת בחזיונות מטרידים כדי לגרום לענק הירוק להשתולל בעיר עד שסטארק עוצר אותו עם שריון ההאלקבסטר.
באנר והנוקמים נוסעים לביתו של ברטון כדי להתאושש, שם רומנוף ובאנר מגלים משיכה הדדית.
בעודם שם, פיורי מגיע ומשכנע את הנוקמים לגבש תוכנית לעצור את אולטרון, וכתוצאה מכך רומנוף נלכדת ונלקחת לסוקוביה.
בחזרה למגדל הנוקמים, באנר והאחרים מתעמתים לאחר שהם לומדים על יצירתו של ויז'ן.
לאחר שתור מפעיל את ויז'ן, הם לומדים שהוא בעל ברית.
באנר עוזב את הצוות כדי להציל את רומנוף והופך לענק הירוק כדי להילחם באולטרון.
לאחר הקרב האחרון עם אולטרון בסוקוביה, הענק הירוק עוזב את כדור הארץ בקווינג'ט.
הענק הירוק אבד בחלל, והקווינג'ט התרסק על הכוכב סאקאר.
הענק הירוק נלקח על ידי הגרנאדמאסטר, השליט של סאקאר, אשר מאלץ אותו להילחם נגד מתמודדים אחרים בקרב גלדיאטורים.
הענק הירוק עולה בסולם הדרגות, נשאר בלתי מנוצח, הופך ל"אלוף" של הגראנדמאסטר, וזוכה להערצה של אנשי סאקאר.
בשנת 2017, תור מתרסק בסאקאר.
לאחר שנלכד על ידי ולקיריה, מכריחים אותו להילחם, והוא נלחם בענק הירוק בקרב הראשון שלו.
תור מזמן ברק ומצליח להשיג יתרון על הענק הירוק, אבל הגראנדמאסטר מחבל בקרב כדי להבטיח את ניצחונו של הענק הירוק.
עדיין משועבד, תור מנסה לשכנע את הענק הירוק לעזור לו להציל את אסגארד מראגנארוק, ואז נמלט מהארמון כדי למצוא את השרידים של הקווינג'ט.
הענק הירוק עוקב אחרי תור לספינה, שם הקלטה של רומנוף גורמת לו להפוך בחזרה לברוס באנר בפעם הראשונה מזה שנתיים.
באנר נדהם לגלות שהוא נמצא בחלל ומביע חשש שאם יהפוך שוב לענק הירוק, הוא לעולם לא יוכל לחזור לצורתו האנושית.
באנר ותור כורתים ברית עם ולקיריה ולוקי כדי לברוח מסאקאר לאסגארד, שם באנר הופך שוב לענק הירוק כדי להציל את הפליטים האסגארדיים מהזאב הענק, פרניס.
בעוד שאסגארד מושמדת על ידי סירטיר, הענק הירוק מלווה את תור, ולקיריה, לוקי והאסגארדים על ה"סטייטסמן", ספינה סאקארית, בדרכם לכדור הארץ.
בשנות 2018, תאנוס והמסדר השחור מיירטים את ה"סטייטסמן" כדי להוציא את אבן החלל מהטסרקט.
הענק הירוק נלחם בתאנוס, אך מוכנע.
היימדל משתמש בגשר הביפרוסט כדי לשלוח את הענק הירוק ישירות לכדור הארץ, והענק הירוק מתרסק בסנקטום בניו יורק אצל וונג וסטיבן סטריינג', וחוזר להיות באנר.
לאחר מכן, באנר מזהיר את סטריינג' מפני תאנוס, והלה יוצר קשר עם סטארק.
כשלוע שחור וקול אובסידיאן מגיעים לניו יורק כדי לקחת את אבן הזמן, באנר מנסה להפוך לענק הירוק, אך לא מצליח.
הוא הולך למתחם הנוקמים בפעם הראשונה ומתאחד עם ג'יימס רודס.
מאוחר יותר, באנר מתאחד עם רוג'רס, רומנוף, סם וילסון, מקסימוף וויז'ן.
הוא נוסע עם הצוות לוואקאנדה, שם הוא משתמש בשריון ההאלקבסטר של סטארק כדי להילחם בפולשים.
באנר מרוצה כשתור, רוקט וגרוט מגיעים לעזור.
באנר עד לבואו של תאנוס ליער, מיד נלכד בסלעים על ידי תאנוס ואינו מסוגל להשיב מלחמה.
לאחר שתאנוס מפעיל את כפפת האינסוף, באנר שורד את ההתפוררות.
באנר, רומנוף, רוג'רס, רודס, תור ורוקט חוזרים למתחם הנוקמים ופוגשים לזמן קצר את קרול דנברס.
באנר צופה בדנברס מחזירה את סטארק ונביולה לכדור הארץ ומתאחד עם סטארק, מרדים אותו ועוזר לו לנוח.
באנר מלווה את הנוקמים, דנברס, רוקט ונביולה בחזרה לחלל לכוכב הלכת טיטאן II כדי להתעמת עם תאנוס רק כדי לגלות שהוא השמיד את אבני האינסוף.
בין השנים 2018 ו-2023, באנר ממזג את שתי הזהויות שלו במעבדה סודית בבית חוף במקסיקו שנבנתה על ידי סטארק.
עד שנת 2023, באנר נמצא באופן קבוע בגופו של הענק הירוק אבל בשליטתו של באנר.
הוא פוגש את רוג'רס, רומנוף וסקוט לאנג ומסכים לעזור להם עם התוכנית שלהם למסע בזמן דרך מימד הקוונטים.
במתחם הנוקמים, הם מנסים ללא הצלחה לגרום ללאנג לנסוע בזמן באמצעות המנהרה הקוונטית של האנק פים.
לאחר שסטארק מגיע ומציע את עזרתו, באנר ורוקט נוסעים לנורווגיה למושבה אסגארד החדשה, ומגייסים את תור השיכור והמדוכא לחזור לעזור לנוקמים.
בחזרה למתחם הנוקמים, הנוקמים מגבשים תוכנית להשיג בחזרה את אבני האינסוף מצירי זמן חלופיים בעזרת מסע בזמן.
באנר, רוג'רס, סטארק ולאנג נוסעים בזמן דרך מימד הקוונטים לעיר ניו יורק לשנת 2012 חלופית.
שם באנר מקבל את אבן הזמן מגרסה חלופית של העתיקה (לה הוא מבטיח להחזיר את האבנים לצירי הזמן שלהן כשהנוקמים ישלימו את משימתם).
לאחר מכן באנר חוזר להווה, ומזדעזע לגלות על מותה של רומנוף, שנאלצה להקריב את עצמה כדי להשיג את אבן הנשמה.
לאחר שהתאבל עליה עם הנוקמים המקוריים, באנר, סטארק ורוקט משלבים את אבני האינסוף עם הכפפה של סטארק.
באנר מתנדב להפעיל את אבני האינסוף, מציין את כוחו הכולל והתנגודת שלו לקרינת גמא.
באנר מפעיל את הכפפה ומבטל את ההתפוררות, אם כי זרועו הימנית נפצעת אנושות בתהליך.
לאחר פעולה זו, גרסה חלופית של תאנוס מגיחה ממימד הקוונטים ותוקפת את המתחם, וגורמת לבאנר, רוקט ורודס להילכד בהריסות, עד שלאנג מציל אותם.
באנר משתתף בקרב האחרון נגד תאנוס וצבאו, שמובסים כאשר סטארק משתמש באבני האינסוף, במחיר חייו שלו.
באנר משתתף בהלוויה של סטארק, ולאחר מכן מכין פורטל קוונטי חדש כדי שרוג'רס יוכל להשיב את אבני האינסוף ומיולניר החלופיים לצירי הזמן שלהם.
באקי בארנס, וילסון והוא עדים לחזרתו של רוג'רס המבוגר שנותן את המגן שלו לווילסון.
בשנת 2024, באנר נוכח בצורתו האנושית, וידו נתונה במנשא עקב הפציעה שספג בזמן ביטול ההתפוררות, למרות שהצלקת החלימה.
באנר, יחד עם דנברס, נקרא על ידי וונג באמצעות הולוגרמה לדבר עם שאנג-צ'י על עשר הטבעות שהיו שייכות לאביו של שאנג-צ'י.
באנר ובת דודתו, עורכת הדין ג'ניפר וולטרס, יוצאים לטיול בכביש אך מיורטים על ידי ספינה סאקארית, דבר שגורם לוולטרס להתרסק עם המכונית.
באנר מדמם, והדם שלו מתערבב בטעות עם הדם של וולטרס, וכתוצאה מכך וולטרס הופך לענק הירוק ובורחת; באנר משיג אותה ומשתמש במנת הגמא הקטלנית שלקחה כדי לרפא את זרועו לחלוטין.
במקסיקו, באנר מאמן את וולטרס לשלוט בצורת הענק הירוק שלה, אולם היא דוחה את הרעיון להיות גיבורת על ורוצה לחזור לקריירה המשפטית.
הצמד נקלע לריב ובאנר מקבל בסופו של דבר את רצונה של וולטרס לעזוב ונפרד ממנה לשלום.
כמה חודשים לאחר מכן, באנר ממריא בספינת החלל הסאקארית כדי לחקור את ההודעה מהתרסקות המכונית; בעודו שם, הוא מקבל טלפון מוולטרס ומעודד אותה לקחת על עצמה את התיק של ייצוג אמיל בלונסקי, והם מתפייסים.
באנר רואה בעין יפה את שם גיבורת העל החדש של וולטרס "הענקית הירוקה", שניתן לה על ידי התקשורת, ואמר של"ענקית הירוקה, עורך דין בשירות החוק" יש צליל נחמד.
מאוחר יותר, באנר חוזר לכדור הארץ, מגיע ונלחם בבלונסקי, אך וולטרס שוברת את הקיר הרביעי ומחייבת את המפיק למחוק את קו העלילה הזה.
זמן מה לאחר מכן, ברוס מופיע במפגש משפחתי ומציג את בנו סקאאר בפני וולטרס, משפחתה ומאט מורדוק.
מארק ראפלו אמר על הדמות בסרט "הנוקמים": "הוא בחור שנאבק עם שני צדדים של עצמו - החושך והאור - וכל מה שהוא עושה בחייו מסונן דרך סוגיות של שליטה.
גדלתי על סדרת הטלוויזיה של ביל ביקסבי, שלדעתי היא דרך אנושית ממש מגוונת ואמיתית להסתכל על הענק הירוק.
אני אוהב שלתפקיד יש את התכונות האלה".
ראפלו ציין שבסרט "הנוקמים: עידן אולטרון", מתבשל עימות בין באנר לבין ענק הירוק: "יש דבר מאוד מגניב שקורה: הענק הירוק מפחד מבאנר כמו שבאנר מפחד מהענק הירוק.
והם צריכים להגיע לשלום אחד עם השני בדרך כלשהי."
ראפלו הרגיש שהענק הירוק "הוא כמו אל" בסרט "תור: ראגנארוק", והוא "הרבה יותר דמות מאשר מכונת הזעם הירוקה" שנראתה בשני סרטי הנוקמים הראשונים.
הענק הירוק מופיע לזמן קצר בתחילת הסרט "הנוקמים: מלחמת האינסוף" כדי "להרשים את כולם עד כמה תאנוס מסוכן", כשברוס באנר מעביר את הסרט בניסיון להשתלב מחדש בנוקמים.
בסרט "הנוקמים: סוף המשחק", נראה שהזהויות של ברוס באנר והענק הירוק התפייסו והתמזגו לפרופסור הענק הירוק, שיש לו את הכוח של הענק הירוק אבל את האינטליגנציה של ברוס באנר.
ברוס ארתור ארטוויק הוא מהנדס תוכנה אמריקאי.
היוצר של התוכנה "Flight Simulator" הראשונה לצרכן.
המקים של תאגיד Sublogic, והיוצר של הגרסה הראשונה של Flight Simulator עבור Apple II ב-1979.
ארטוויק נולד וגדל בנורידג', אילינוי, ולמד בקולג' ג'וניור טריטון, לפני שעבר לאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, כדי ללמוד הנדסת מחשבים ב-1973. כשהגיע, ארטוויק התמקדם בהנדסת חשמל, מכיוון שהאמין שהתואר יהיה מקובל יותר על העין הציבורית.
ארטוויק שימש בתפקיד טכנאי ב-DCL (מעבדת מחשבים דיגיטלית).
בין 1975 ל-1976, ארטוויק וקבוצתו הגרפית באוניברסיטה תכננו מסופים גרפיים עבור ה-DCL.
במהלך התקופה הזו, הפך לטייס.
הוא סיים תואר ראשון בהנדסת חשמל ב-1975, וקיבל תואר שני בהנדסת חשמל בשנה שלאחר מכן.
בתזה שלו ממאי 1976, שנקראה "תצוגת טיסה דינמית שנוצרה על ידי מחשב", הציג דגם טיסה של כלי טיס על מסך מחשב.
בכך הוכיח ארטוויק שאפשר להשתמש במיקרו-מעבד 6800, שהניע כמה ממחשבי המיקרו הזמינים הראשונים, כדי לטפל בגרפיקה ובחישובים של הפרמטרים הדרושים להפקת הדמיית טיסה בזמן אמת.
זמן קצר לאחר מכן, מיקרוסופט החליטה להיכנס למאבק כדי לקבל רישיון עבור Flight Simulator.
מיקרוסופט השיגה רישיון משותף ועד נובמבר 1982, גרסת מיקרוסופט של Flight Simulator הגיעה לחנויות כתוכנית בידור למחשב.
ככל שחלפו השנים, הגרפיקה הממוחשבת המשיכה להשתפר וגם תוכנת ה-Flight Simulator השתנתה יחד איתה.
ארטוויק הקים את החברה Sublogic באוקטובר 1977. החברה התאגדה באפריל 1978 על ידי שותפו של ברוס, סטו מומנט.
האסטרטגיה העסקית של Sublogic הייתה למכור תוכנה באמצעות דואר אלקטרוני.
החברה מצאה את עצמה גדלה בכמות ניכרת תוך שנתיים בלבד, וארטוויק החליט להעביר חלק מהפעילות שלו בחזרה לשמפיין-אורבנה.
Sublogic המשיכה לצמוח ופיתחה גרסאות שונות של תוכנת מדמה הטיסה, וכן תוכנות בידור אחרות.
בתחילת שנת 1982, Flight Simulator הפך למוצר הנמכר ביותר עבור אפל, שרכשה את המוצר Flight Simulator.
מיקרוסופט הכירה במומחיות של ארטוויק בתחום הדמיית טיסה וביקשה ממנו להשתתף בפרויקט שישנה את תעשיית מדמי הטיסה.
במקום מטרות טיסה, מיקרוסופט רצתה להציג את היכולות הגרפיות של התוכנה.
בסוף שנות ה-80, עסקי Sublogic החלו לרדת, אז ארטוויק החליט להמשיך בדרכו ועזב את Sublogic.
בשנת 1988, הוא עזב את Sublogic, והקים את החברה (ראשי תיבות של Bruce Artwik Organization), עם זכויות היוצרים של Flight Simulator, אותו המשיך לפתח.
החברה התחילה עם שישה עובדים וגדלה ליותר מ-30 עד 1995. החברה המשיכה לצמוח ולפקח על פיתוח מוצרי תעופה רבים.
בשלב זה, השוק כלל גם מוצרי מדמה טיסה עבור מינהל התעופה הפדרלי, שם החברה ייצרה תוכנה הקשורה לתעופה שתיושם בדברים כמו הדמיית פיקוח טיסה כדי להכשיר בקרי תנועה אווירית.
בשנת 1995, הוציאה את "Tower", סימולטור בקרת תעבורה אווירית.
בינואר 1995, החברה וזכויות היוצרים שלה על Flight Simulator נרכשו על ידי מיקרוסופט.
ברוס גוארס היה במאי ומפיק טלוויזיה בריטי, הידוע בעיקר בזכות עבודתו על הפקות מוזיקה חיה ואירועים גדולים.
גאוורס נולד בווסט קילברייד, איירשייר, סקוטלנד, ב־21 בדצמבר 1940. הוא החל את דרכו המקצועית בממלכה המאוחדת, וביסס את שמו הבינלאומי כאשר ביים את קליפ הווידאו לשיר "Bohemian Rhapsody" של להקת קווין — יצירה פורצת דרך שהביאה לו הכרה עולמית והובילה למעברו לארצות הברית בסוף שנות השבעים של המאה ה־20.
מהלך הקריירה של גאוורס כלל קרדיטים רבים, ביניהם בימוי תוכנית הכישרונות "אמריקן איידול" בין השנים 2001–2010, אותה ליווה מיום עלייתה לאוויר.
כמו כן, היה אחראי לבימוי טקסי פרסים מרכזיים כגון פרס אמי, פרסי הווידאו קליפים של MTV, פרסי המוזיקה של בילבורד ופרס המוזיקה האמריקאית.
בנוסף, ביים מופעים ואירועים מיוחדים בהם לייב ארת', לייב 8, וקונצרט ההכתרה של הנשיא ביל קלינטון באנדרטת לינקולן.
הוא גם ביים מופעים מוזיקליים עבור מייקל ג'קסון ולהקת הג'קסונים, הרולינג סטונס, ריי צ'ארלס, פול מקרטני, רוד סטיוארט ובריטני ספירס.
גאוורס הלך לעולמו מסיבוך של זיהום נשימתי חד בסנטה מוניקה, קליפורניה, ב־15 בינואר 2023, והוא בן 82 במותו.
ברוס רנדל הורנסבי הוא מוזיקאי וזמר-יוצר אמריקאי.
שיריו מבוססים על מגוון סוגות מוזיקליות ובהן: רוק, ג'אז, גוספל ובלוגראס.
הורנסבי זכה בשלושה פרסי גראמי ושירו The Way It Is, אותו ביצע כחלק מההרכב Bruce Hornsby and The Range, הגיע לראש מצעד הפזמונים האמריקאי.
הורנסבי שיתף פעולה עם אמנים רבים לאורך השנים.
בין השאר, היה שותף למסע ההופעות של הגרייטפול דד והלחין פסקולים למספר סרטים שבויימו על-ידי ספייק לי.
הוא למד פסנתר בילדותו והופיע במקומות קטנים ובמסיבות סטודנטים.
הוא החל ללמוד במכללת ויליאם ומרי ואחר כך עבר ללמוד במכללת ברקלי למוזיקה בבוסטון, שם נהג לנגן בבתי מלון.
בשנת 1975 עבר ללמוד באוניברסיטת מיאמי שם למד ג'אז וקיבל תואר במוזיקה ב-1977.
בתחילת שנות ה-80 עבר הורנסבי ללוס אנג'לס, יחד עם אחיו ג'ון, שם עבד עבור ההוצאה לאור של פוקס המאה ה-20.בין השאר ניגן בלהקה שליוותה את שינה איסטון.
הוא גיבש סביבו ההרכב שנקרא Bruce Hornsby and the Range בו היו חברים דייוויד מנספילד (גיטרה), ג'ורג' מרינלי (גיטרה ושירת רקע), ג'ו פאורטה (גיטרה בס ושירת רקע) וג'ון מולו (תופים).
הורנסבי התיידד עם המוזיקאי יואי לואיס שסייע לו להשיג את חוזה ההקלטה לאלבום הראשון של ההרכב ב-1986 עם RCA רקורדס.
האלבום נקרא The Way It Is והסינגל השני ממנו, אשר נושא את שם האלבום, הפך ללהיט והגיע לראש מצעד בילבורד.
השיר עוסק בגזענות ודעות קדומות והורנסבי סיפר כי ההשראה לשיר באה מהתבגרותו בעיירה בדרום ארצות הברית.מספר מוזיקאים השתמשו בדגימות מהשיר, וביניהם הראפר טופאק שאקור שלקח דגימות מהשיר לשירו Changes ,שיצא כסינגל ב-1998 ואי-40 שלקח דגימות מהשיר לשירו Things'll Never Change, שיצא לאור כסינגל ב-1996.
האלבום The Way It Is הגיע למקום השלישי במצעד האלבומים בארצות הברית, וכלל גם את השיר Mandolin Rain אשר הגיע למקום הרביעי במצעד הפזמונים האמריקאי.
ב-1987 זכה ההרכב בפרס גראמי לתגלית השנה.
ב-1988 יצא האלבום השני של ההרכב, Scenes from the Southside שהגיע למקום החמישי במצעד האלבומים והניב את הלהיט The Valley Road, שהגיע למקום החמישי במצעד הפזמונים האמריקאי.
ב-1989 הקליט הורנסבי את השיר מחדש עם להקת Nitty Gritty Dirt Band.
הקלטה מחודשת זו זיכתה את הורנסבי בפרס גראמי עבור הקלטת שיר בלוגראס.
האלבום השלישי של ההרכב, A Night on the Town יצא לאור ב-1990 והגיע למקום ה-20 במצעד האלבומים.
ההרכב התפרק ב-1990 כאשר הורנסבי שב עם אשתו לווירג'יניה.
בסוף שנות ה-90 החל להתגבש סביב הרונסבי הרכב מוזיקלי חדש שליווה אותו בהופעותיו ובשנת 2000 יצא לאור אלבום ההופעה Here Come the Noise Makers.
ההרכב החדש כלל את ג'ון תומאס (קלידים), בובי ריד (כלי נשיפה), ג'.
קולייר (באס), דאג דריברי (גיטרה) וסוני אמורי (תופים).
הורנסבי הוציא לאור את אלבום הסולו הראשון שלו, Harbor Light, ב-1993. הורנסבי שיתף פעולה בהפקת האלבום עם מספר אמנים ובהם ברנפורד מרסלס, בוני רייט ופיל קולינס.
ב-1995 יצא האלבום Hot House וב-1998 יצא לאור האלבום הכפול Spirit Trails, שגם יצא לאור בהוצאה מחודשת ב-2023. ב-2004 ו-2006 יצאו בהתאמה אלבומי האוסף Greatest Radio Hits ו-Intersections.
ב-2012 יצא לאור אלבום הפסקול של סרטו של ספייק לי Red Hook Summer.
ב-2014 יצא לאור אלבום ההופעה Solo Concerts וב-2015 יצא לאור אלבום אוסף נוסף, The Essential Bruce Hornsby.
הורנסבי הוציאו שלושה אלבומים נוספים שנכתבו בהשראת עבודתו על פסקולים לסרטיו של הבמאי ספייק לי: (2019), (2020), ו- (2022).
הורנסבי הרבה להופיע אורך השנים בהרכבים שונים.
ב-2014 הוא השיק את המופע "ערב עם ברוס הורנסבי" (An Evening with Bruce Hornsby), שימשיך לעלות גם ב-2026.
שיתוף פעולה עם הגרייטפול דד ושיתופי פעולה נוספים
הורנסבי ואחיו נהגו לשיר קאברים לשירים של הגרייטפול דד בנעוריהם והריינג' ערכו עבורם הופעות חימום מספר פעמים.
לאחר שקלידן הלהקה ברנט מידלנד נפטר, הוזמן הורנסבי להופיע עם הלהקה.
בשנים 1992-1990 הופיע הורנסבי עם הלהקה יותר ממאה פעמים.
הורנסבי לא הוכר כחבר רשמי של הלהקה, הוא כונה "חבר צף" (floating member).
הוא שימש כקלידן של הלהקה עד אשר וינס וולניק נבחר להיות המחליף הקבוע של מידלנד.לאורך השנים נהג הורנסבי להשתתף במופעי איחוד של הלהקה.
ב-1994 הנחה הורנסבי את טקס קבלתם של הגרייטפול דד להיכל התהילה של הרוק אנד רול.
הורנסבי כתב יחד עם דון הנלי את השיר The End of Innocence שהגיע למקום השמיני במצעד הפזמונים האמריקאי.
הקליפ של השיר זכה בפרס הווידאו קליפים של MTV לקליפ הטוב ביותר של גבר ב-1990.
ב-1992 הלחין הורנסבי ביחד עם ברנפורד מרסלס את השיר Barcelona Mona עבור אולימפיאדת ברצלונה.
השיר זיכה אותם בפרס גראמי עבור הקלטת פופ אינסטרומנטלית.
ב-2007 חבר הורנסבי לזמר הבלוגראס ריקי סקאגס והם הוציאו את האלבום Ricky Skaggs & Bruce Hornsby.
האלבום כולל עיבודים של כמה משיריו של הורנסבי וכן עיבודים של שירים עממיים למוזיקת בלוגראס.
השניים גם הוציאו לאור את אלבום ההופעה Cluck Ol' Hen ב-2013. שני האלבומים הגיעו לפסגת מצעד אלבומי הבלוגראס של בילבורד.
בנוסף לכך, ב-2007 חבר הורנסבי לכריסטיאן מקברייד (בס) וג'ק דג'ונט (תופים).
הרכב זה כונה The Bruce Hornsby Trio והם הוציאו את אלבום הג'אז Camp Meeting.
האלבום הגיע למקום השישי במצעד אלבומי הג'אז של בילבורד.
ב-2020 חבר הורנסבי להרכב yMusic.
הם ערכו הופעות משותפות וב-2024 הם הוציאו את האלבום Deep Sea Vents תחת השם BrhyM.
הורנסבי הכיר את הבמאי ספייק לי באמצעות הכרותם המשותפת עם ברנפורד מרסלס.הם שיתפו פעולה לראשונה כאשר לי ביים את הקליפ לשיר Talk of the Town מהאלבום Harbor Lights.
הפסקול הראשון שהלחין הורנסבי היה עבור הסרט התיעודי שביים לי על הכדורסלן קובי ברייאנט, Kobe Doin' Work ב-2009. בנוסף הלחין הורנסבי את הפסקול של הסרטים (2012) ,ו- (2015).
כמו כן הלחין הורנסבי את הפסקול של סדרת הנטפליקס (2017) וקטעי פסנתר שניגן הורנסבי שולבו בסרט (2018) .
הורנסבי נשוי לקתי, ילידת ריצ'מונד ובוגרת מכללת ויליאם ומרי.
הם הורים לתאומים שנולדו ב-1992. הורנסבי הנו חובב כדורסל מושבע ושיחק כדורסל בתיכון.
בנו קית' שיחק כדורסל מכללות באוניברסיטת צפון קרוליינה באשוויל ובאוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה.בנו ראסל היה אצן בנבחרת האתלטיקה של אוניברסיטת אורגון.
ברוס פרדריק ג'וזף ספרינגסטין הוא זמר, פזמונאי, מלחין, מוזיקאי אמריקאי ופעיל הומניטרי.
מוכר בכינוי "הבוס" (The Boss).
ספרינגסטין מזוהה עם סגנון כתיבה פואטי המערב אלמנטים ממוזיקת הפולק-רוק והאמריקנה.
רבים משיריו משלבים טקסטים מחייו האישיים יחד עם הווי מעמד הפועלים האמריקאי, איתו הוא מזוהה.
הדיסקוגרפיה של ספרינגסטין, אשר החל את דרכו המוזיקלית כבר בשנת 1965, מגוונת וכוללת הן מוזיקת רוק פופולרית ומסחרית והן מוזיקת פולק-רוק קודרת יותר.
אלבומי האולפן המצליחים ביותר שלו – Born to Run משנת 1975 ו-"", משנת 1984, מדגימים את יכולתו של ספרינגסטין לתאר בעוצמה ומתוך הזדהות, תוך תשומת לב לפרטים, את חיי בני מעמד הפועלים והמעמד הבינוני-נמוך בארצות הברית.
במהלך הקריירה, מכר ספרינגסטין יותר מ-64 מיליון אלבומים בארצות הברית ויותר מ-120 מיליון אלבומים בעולם, שמיצבו כאחד מהאמנים הרווחים בעולם.
על עבודתו, זכה ספרינגסטין בפרסים רבים, אשר כללו 20 זכיות בפרסי גראמי, 2 גלובוס הזהב, וזכייה אחת בפרס האוסקר.
בנוסף, הוא חבר בהיכל התהילה של כותבי השירים והן בהיכל התהילה של הרוק אנד רול (החל משנת 1999).
במשך מרבית הקריירה שלו, שיתף ספרינגסטין פעולה עם להקת האי סטריט בנד, אשר מתפקדת עד היום כלהקת הליווי הקבועה שלו.
בשנת 2014, צורפה הלהקה להיכל התהילה של הרוק אנד רול.
בדצמבר 2021 חתם ספרינגסטין על עסקה של מכירת הקלטות המאסטר וזכויות הפרסום למוזיקה שלו לחברת סוני מיוזיק אנטרטיימנט.
לפי הניו יורק טיימס שולם לספרינגסטין סכום של כחצי מיליארד דולר.
זה הסכום הגדול ביותר ששולם עבור יצירות של אמן אחד.
ספרינגסטין נולד ב-23 בספטמבר 1949, במרכז הרפואי מונמות' בעיירה לונג בראנץ אשר במדינת ניו ג'רזי, למשפחה נוצרית-קתולית.
הוא גדל ברובע פריהולד בורוג' שבניו ג'רזי ולמד בבית הספר היסודי והתיכון באזור מגוריו.
אביו, דאגלס פרדריק "דאצ'" ספרינגסטין, בן למשפחת מהגרים ממוצא אירי-הולנדי שהתפרנס משלל עבודות "צווארון כחול", בין היתר, כפועל במפעל, כנהג טרקטור וכנהג אוטובוס.
אביו סבל מסכיזופרניה שהלכה והחמירה עם הגיל, והתקשה להתמיד במקומות עבודה.
אמו של ברוס, אדל אן ספרינגסטין, בת למשפחת מהגרים מדרום איטליה, שימשה כמזכירה רפואית ולטענת ספרינגסטין הייתה המפרנסת העיקרית בבית.
ספרינגסטין הוא הבכור מבין שלושה ילדים ויש לו שתי אחיות – וירג'יניה ופמלה, אשר לאחר קריירה קצרה בעולם המשחק פנתה לתחום הצילום ואף שיתפה עם ספרינגסטין פעולה כשצילמה תמונות למספר מאלבומיו (Human Touch, Lucky Town ו-The Ghost of Tom Joad).
היחסים בין ברוס לאביו היו מורכבים וטעונים, אך לדעת ברוס הייתה להם חשיבות בעיצוב הקריירה המוזיקלית שלו ובתפיסת הגבריות שלו.
בנאום שנשא בטקס כניסתו להיכל התהילה של הרוקנרול בשנת 1999, ציין ברוס כי מערכת היחסים עם אביו חישלה אותו ועיצבה את ראיית העולם המחוספסת שלו, כפי שבאה לידי ביטוי בשיריו.
לטענתו, לא היה מודע לכך כילד, אך אביו סבל ככל הנראה מדיכאון.
ספרינגסטין למד בבית הספר היסודי הקתולי "St.
Rose of Lima", אך חווה קשיים והסתכסך באופן תדיר עם הנזירות, בשל אי יכולתו להסתגל למסגרת הלימודית הנוקשה.
עם זאת, חלק מעבודתו המאוחרת מושפעת מאתוס קתולי ומשלבת מזמורים אירים-קתולים.
במהלך ראיון שנערך עמו בשנת 2012, ציין ספרינגסטין כי לחינוך הקתולי שקיבל הייתה השפעה משמעותית ביותר על סגנון כתיבתו, אף יותר מדעותיו הפוליטיות.
לאחר סיום לימודיו היסודיים, עבר ספרינגסטין לבית הספר התיכון "Freehold", אך גם כאן חווה קשיי הסתגלות.
לאחר סיום לימודיו התיכוניים, עבר ספרינגסטין ללמוד בקולג' "Ocean County" שבניו ג'רזי, אך פרש כעבור זמן קצר.
כמחווה, בתמונת אלבומו "Born to run" משנת 1975, מצולם ספרינגסטין כשלרצועת הגיטרה שלו מחובר כפתור של מועדון המעריצים של פרסלי בניו יורק.
בצעירותו, הושפע ספרינגסטין גם מהזמר פרנק סינטרה, אשר אף הוא יליד העיר ניו ג'רזי.
לאחר שאמו אדל רכשה לו את הגיטרה הראשונה, ובהשפעת הופעתם של הביטלס בתוכניתו של אד סאליבן ב-1964, החל ספרינגטין להופיע באותה שנה מול קהל חי, בתחילה באתר קרוואנים בשולי כביש 34 שבניו ג'רזי ובהמשך במועדון החברים "Elk Lodge" .
בשנת 1965, לקחה אדל הלוואה על מנת לרכוש לברוס גיטרה חדשה.
אירוע זה כמו גם היבטים נוספים במערכת היחסים החמה בין ברוס לאמו, מתוארים בשירו של ספרינגסטין "The wish", אשר נכלל במסגרת המארז המרובע "Tracks" שיצא בשנת 1998.
באותה שנה פנה ספרינגסטין לגורדון "טקס" ויניארד, אשר ביחד עם אשתו מריון נתנו את חסותם ללהקות מקומיות ואפשרו לו להתאמן ולהופיע בדופלקס שבבעלותם.
בני הזוג עזרו לספרינגסטין להשתלב כגיטריסט בלהקת "The Castiles" (בהמשך הפך גם לסולן הלהקה).
הלהקה הקליטה שני שירים והופיעה באירועים שונים בניו ג'רזי ובניו יורק.
בשנת 2002, תרם ספרינגסטין לבנייתו של פארק בניו ג'רזי והקדיש אותו לגורדון, בהוקרה על הסיוע שהעניקו לו וללהקה בתחילת דרכם.
בשנת 1967, בהגיעו לגיל 18, זומן לבדיקות-גיוס על ידי צבא ארצות הברית, אך לא נמצא כשיר לשירות בווייטנאם עקב תאונת האופנוע שבה היה מעורב שנה קודם לכן ואשר גרמה לו לזעזוע מוח.
בראיון שנערך איתו בשנת 1984 במגזין רולינג סטון, אמר ספרינגסטין: "כאשר הגעתי לבדיקות הגופניות בבסיס חשבתי רק על דבר אחד – אני לא מתכוון להתגייס".
זאת עקב מותם במלחמה של מכרים מניו ג'רזי, בהם מתופף וזמר רוק עמם הופיע.
בסוף שנות השישים חבר ספרינגסטין להרכב "Earth" שהופיע במועדונים שונים בניו ג'רזי.
בתקופה זו זכה לכינוי "הבוס", כשניהל את נושא הלוגיסטיקה ותשלומי השכר של ההרכב.
מקור נוסף לכינוי הוא ממשחקי המונופול שחברי הלהקה נהגו לשחק.
בין השנים 1969–1971, הופיע ספרינגסטין במסגרת להקת "Steel Mill" , אשר כללה בנוסף את דני פדריצ'י, ויני לופז, ויני רוסלין ובהמשך גם את סטיבן ואן זאנדט ורובין תומפסון.
הלהקה הופיעה בין היתר באולמות שונים באזור עיירות החוף של ניו ג'רזי, בעיר ריצ'מונד שבויריג'יניה, בקליפורניה ובמקומות נוספים.
חבורת נגנים זאת, בצירוף הסקסופוניסט קלרנס קלמונס, תהפוך בשנת 1972 ללהקת ה-E Street Band, אשר תלווה את ספרינגסטין החל מאלבומו הראשון ועד היום.
בשנים אלה, פעל ספרינגסטין בהרכבים שונים, תוך ניסיון לעצב את סגנונו המוזיקלי – "Dr.
בשלב זה, עם צירופו של הפסנתרן דייוויד סנציוס , החלה להתגבש להקת ה-E Street Band העתידית.
בשנת 1972, חתם ספרינגסטין על חוזה להקלטת אלבומו הראשון בחברת קולומביה רקורדס, בסיועו של ג'ון האמונד, אשר החתים את בוב דילן על חוזה בחברה עשור קודם לכן.
בינואר 1973 יצא אלבומו הראשון "Greetings from Asbury Park, N.J" אשר זכה לביקורות טובות, על אף שלא הצליח מבחינה מסחרית.
בשל כתיבתו הפואטית וסגנון הפולק-רוק של אלבומו הראשון, זכה ספרינגסטין להשוואות לבוב דילן וואן מוריסון על ידי מבקרי המוזיקה.
הלהיט הגדול ביותר מבין שירי האלבום היה "Blinded by the Light", אשר גרסת כיסוי שלו (שהצליחה אף היא) הופיעה מאוחר יותר באלבום "The Roaring Silence" של להקת "Manfred Mann's Earth Band" משנת 1976.
בספטמבר 1973 יצא אלבומו השני "The Wild, The Innocent & the E Street Shuffle", אשר אף הוא זכה לביקורות טובות ולהצלחה מסחרית פחותה.
באלבום זה, המאופיין בשילוב סגנונות הרוק והריתם אנד בלוז תוך התרחקות מסגנון הפולק, שמזוהה עם אלבומו הראשון, מתאר ספרינגסטין, בין היתר, את אורח חייהם והווי צעירי ניו ג'רזי.
בין שירי האלבום הבולטים ניתן למצוא את "Rosalita", אשר ישמש כשיר ההדרן בהופעות במהלך עשר השנים הראשונות בקריירה של ספרינגסטין.
בגיליון מגזין המוזיקה "The Real Paper" שיצא במאי 1974 כתב מבקר המוזיקה ג'ון לנדאו: "ראיתי את עתיד הרוק אנד רול, ושמו הוא ברוס ספרינגסטין.
בערב בו חשתי צורך להרגיש צעיר, ספרינגסטין גרם לי להרגיש כאילו שמעתי מוזיקה בפעם הראשונה בחיי".
החברות בין לנדאו וספרינגסטין הפכה במהרה לעבודה משותפת, כשלנדאו נהפך למנהלו האישי ולמפיק המוזיקלי של ספרינגסטין באלבומו השלישי, "Born To Run" .
העבודה על האלבום "Born to Run" החלה במאי 1974 וארכה 14 חודשים (מתוכם 6 חודשי עבודה על שיר הנושא של האלבום).
תהליך ההקלטה היה ארוך ורווי קשיים, כשחברו של ספרינגסטין וחברת להקת ה-אי סטריט בנד סטיבן ואן זנדט, סייע לו רבות בתפירת הפרטים הקטנים שהביאו להשלמת האלבום.
אף לאחר השלמת האלבום ביולי 1975, המשיך ספרינגסטין להביע חוסר שביעות רצון מהתוצאה הסופית, ולאחר האזנה ראשונה לאלבום השליך את התקליט מחלון האולפן והביע את רצונו לגנוז את האלבום ולהקליטו כהופעה חיה במסגרת הופעה במועדון הניו יורקי "The Bottom Line", בו הופיע ספרינגסטין לעיתים קרובות.
ב-13 באוגוסט 1975 החלו ספרינגסטין ולהקת האי-סטריט במרתון של עשר הופעות בחמישה לילות, במועדון ה-Bottom Line.
ההתעניינות של התקשורת הייתה בשיאה, וההופעות הוקלטו ברדיו.
שנים מאוחר יותר יכלול המגזין רולינג סטון את סדרת מופעים זו ברשימת 50 האירועים ששינו את הרוק אנד רול.
ב-25 באוגוסט 1975 יצא לבסוף אלבומו השלישי ופורץ הדרך של ברוס, "Born To Run".
האלבום זכה להצלחה מיידית וטיפס במהרה אל המקום ה-3 במצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200. הסינגלים "Born To Run" ו-"Tenth Avenue Freeze-Out" התברגו אף הם במצעד ולצידם הפכו כל רצועות האלבום למושמעות דרך קבע במגוון תחנות רדיו בארצות הברית, כאשר שירים דוגמת "Thunder Road" ו-"Jungleland" הפכו לפופולריים מאוד בהופעות.
בניגוד לאלבומיו הקודמים, זכה אלבום זה גם להצלחה מסחרית משמעותית וסימל את חדירתו של ספרינגסטין למיינסטרים.
ב-27 באוקטובר 1975 הופיע ברוס במקביל על שערי המגזינים טיים מגזין וניוזוויק, ובכך הגיע גל החשיפה לשיאו.
ספרינגסטין התרעם על יחסי הציבור שקדמו להופעות, ותלש בעצמו כרזות שהכריזו "סוף סוף לונדון מוכנה לבואו של ספרינגסטין".
האלבום "Born To Run" נמכר בארצות הברית עד שנת 2000 ב-6 מיליון עותקים, והוא מדורג במקום ה-18 ברשימת 500 האלבומים הטובים בכל הזמנים של מגזין רולינג סטון.
בשנת 1976 נקלע ברוס למאבק משפטי מול אמרגנו לשעבר, מייק אפל .
מאבק זה מנע ממנו להקליט ולהוציא לאור אלבום חדש.
האלבום, אשר יצא לחנויות ב-2 ביוני 1978, זכה לביקורת מצוינות ונחשב עד היום כאחד האלבומים הטובים והמוערכים ביותר של ספרינגסטין.
סיבוב ההופעות של האלבום התקיים לאורך שנת 1978 והפך לאגדי בקרב המעריצים, כשההופעות החלו להימשך אל מעבר למחסום ה-3 שעות.
לקראת סוף שנות ה-70, בעקבות הפופולריות הרבה לה זכה, החלו אמנים אחרים לעשות שימוש בשיריו של ספרינגסטין.
להקת "Manfred Mann's Earth Band" הקליטה גרסת כיסוי לשיר ""Blinded by the Light" (מאלבומו הראשון) שיצא בשנת 1977 וזכה להצלחה רבה.
פטי סמית הקליטה את שירו של ספרינגסטין "Because the Night" (שלא שוחרר) באותה שנה ואשר זכה אף הוא לפופולריות רבה.
ב-17 באוקטובר 1980 ראה אור אלבומו החמישי של ברוס, "The River".
האלבום הכפול הציג שירי רוק קצביים בהשפעת הרוק אנד רול של שנות החמישים והשישים לצד רצועות פולק רוק שהמשיכו לתאר את חייהם של בני מעמד הפועלים דרך עיניו של ברוס.
הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Hungry Heart", זינק אל המקום ה-5 במצעד הסינגלים האמריקאי בילבורד והפך לשירו המצליח ביותר של ברוס עד אותה עת.
לאחר סיבוב הופעות מוצלח נוסף ישב ברוס וכתב, הפעם לבדו, את "נברסקה", אותו הקליט בביתו.
האלבום לא זכה להצלחה מסחרית אך נחשב בקרב מעריציו לאחד האלבומים האישיים והחודרים יותר שלו.
1984–1991: הצלחה מסחרית והפיכתו לכוכב
בשנת 1984 חזר ספרינגסטין עם "", האלבום המזוהה ביותר עמו, שמכר בשנה אחת 10 מיליון עותקים בעולם (19 מיליון עותקים בסך הכל) ונשאר עד היום האלבום המצליח ביותר של ספרינגסטין לאורך הקריירה.
לאלבום זה נלווה מסע הופעות חוצה עולם שארך יותר משנה וחצי.
במהלך סיבוב הופעות זה הספיק ספרינגסטין להתחתן ולהתגרש מהשחקנית והדוגמנית ג'וליאן פיליפס.
לאחר החזרה ממסע הופעות זה, הוציא ספרינגסטין את האלבום "Live 75-85" ובו 290 דקות של הופעות חיות משנת 1975 ועד שנת 1985. "ניסיתי לסדר את השירים כך שיספרו סיפור", אמר על המארז, שכלל חמישה תקליטים.
בשנת 1987, הוציא ספרינגסטין את האלבום "Tunnel of love".
באותה שנה הוא לראשונה נכלל ברשימת המוזיקאים עם ההכנסות הגבוהות ביותר.
ב-19 ביולי 1988, הופיע ספרינגסטין בקונצרט מיוחד שנערך במזרח ברלין, לעיני 300 אלף צופים.
במקור נרכשו כ-100 אלף כרטיסים למופע, אך בשעות שקדמו למופע החלו להגיע אנשים רבים שצבאו על אתר המופע שנערך בשדה ענקי ברובע וייסנזה שבעיר, ובמהרה התברר למארגנים כי הקהל גדול פי שלושה מהמתוכנן.
הם החליטו לפתוח את הגדרות ולאפשר לכל הנוכחים במקום להיכנס גם ללא כרטיס.
במהלך ההופעה, הקריא ספרינגסטין לקהל קטע בגרמנית, אותו תרגם הנהג הגרמני שליווה אותו, בו נאמר "זה נהדר להיות במזרח ברלין.
אני לא בעד או נגד איזושהי ממשלה.
באתי לכאן כדי לנגן רוקנרול למענכם בתקווה שיום אחד כל המחסומים ייהרסו".
בספרו "Rocking the Wall: Bruce Springsteen: The Berlin Concert That Changed the World", טען העיתונאי האמריקאי אריק קירשבאום, כי היסטוריונים החמיצו עד כה את משמעות המופע, שהיה לדעתו לא פחות מאשר "מופע הרוק הכי חשוב מבחינה פוליטית מאז ומעולם, בכל מקום".
בהמשך אותה שנה הופיע ספרינגסטין בקונצרט צדקה, כחלק ממסע הופעות בינלאומי של אמנים שונים, במטרה לעורר מודעות למצב זכויות האדם בעולם.
מסע ההופעות המיוחד, בו נטלו חלק אמנים נוספים דוגמת טרייסי צ'פמן, סטינג ופיטר גבריאל, היה מטעם ארגון אמנסטי אינטרנשיונל.
בשנת 1991, התחתן ספרינגסטין עם חברתו פטי סקיאלפה.
בשנת 1992 הפתיע ספרינגסטין כשהוציא 2 אלבומים בו-זמנית: "Lucky Town", ו-"Human Touch".
ההפתעה הגדולה הייתה שלראשונה ספרינגסטין בחר בלהקה אחרת מלהקת האי סטריט, ועם להקה זו גם יצא לסיבוב הופעות, לא לפני שהוציא את אלבום ה-UnPlugged שלו עם הלהקה.
ב-1993 זכה בפרס אוסקר ובפרס גלובוס הזהב על כתיבת וביצוע השיר "Streets of Philadelphia" עבור הסרט "פילדלפיה".
בשנת 1995 הוציא את האלבום "Greatest Hits" בו הוצגו 2 שירים חדשים שלו עם להקת האי סטריט, ואחריו הוציא את האלבום "The ghost of Tom Joad" ("הרוח של טום ג'ואד"), בהשראת הספר "ענבי זעם".
לאחר סיבוב הופעות אקוסטי ומנוחה קצרה, התאחד ברוס עם להקת האי סטריט בשנת 1999, ואלה יצאו לסיבוב הופעות משותף ששיאו היה ב-14 לילות רצופים במדיסון סקוור גארדן בניו יורק.
לראשונה בתולדות הלהקה צולמו ההופעות האחרונות במלואן ויצאו בפורמט DVD.
בשנת 2002 הוציא ספרינגסטין את האלבום "The Rising", שהושפע ברובו ממתקפת הטרור של ה-11 בספטמבר על ארצות הברית ומאסון מגדלי התאומים.
לאלבום זה, שהוקלט יחד עם ה-E Street Band נלווה סיבוב הופעות ובו הופיעה הלהקה לראשונה בניו זילנד.
ההופעה בברצלונה מסיבוב הופעות זה יצאה גם היא בפורמט DVD, וסיבוב הופעות זה נחתם בשלושה לילות ב-Shea Stadium בניו יורק.
בשנת 2005, הוציא ברוס את האלבום "Devils and Dust", ובשנת 2006, לאחר שהיה מעורב פוליטית לראשונה בחייו, הוציא את האלבום "We shall overcome: The Seeger sessions", ובו עיבודים מחודשים לשירי עם אמריקאים.
בשנת 2007 הוציא ספרינגסטין את האלבום "Magic".
בשנת 2008, נבחר ספרינגסטין לאחד מ-"100 האנשים המשפיעים בעולם" בדירוג של המגזין "טיים".
ב-11 בינואר 2009, זכה ספרינגסטין פעם נוספת בפרס גלובוס הזהב לשיר הטוב ביותר.
שירו "המתאבק", נכלל בפסקול הסרט בעל אותו השם, בבימויו של דארן ארונופסקי.
במהלך הופעתו בטקס, ביצע ספרינגסטין את השיר.
ב-18 בינואר 2009, השתתף ספרינגסטין בטקס ההכתרה של הנשיא אובמה שהתקיים בסמוך לאנדרטת לינקולן שבוושינגטון .
ב-27 בינואר 2009, יצא אלבום האולפן ה-19 של ספרינגסטין "Working on a Dream".
האלבום, אשר זכה להצלחה מסחרית ולשבחי המבקרים, כלל 12 שירים, בהם "המתאבק" זוכה פרס גלובוס הזהב ושיר הנושא של האלבום, אשר גרסה אקוסטית שלו בוצעה על ידי ספרינגסטין בעצרת בחירות של הנשיא אובמה שנערכה באוהיו.
ב-1 בפברואר 2009, הופיע ספרינגסטין במחצית משחק הסופרבול ה-43 שנערך בטמפה שבפלורידה.
מספר ימים לפני המשחק, קיים ספרינגסטין באופן חריג מסיבת עיתונאים בה הבטיח כי הופעתו במשחק תהיה "מסיבה של 12 דקות".
במסגרת ההופעה יחד עם "האי סטריט בנד" וההרכב "מיאמי הורנס" ביצע ספרינגסטין גרסאות מקוצרות של מספר משיריו, בהם "Born to Run", "Working on a Dream", ו-"Glory Days", אשר כולל במקור התייחסויות לעולם הבייסבול, אך מילותיו שונו במקצת, תוך התייחסות לעולם הפוטבול.
ב-7 באוקטובר 2010, יצא בארצות הברית הסרט התיעודי "ההבטחה" ("The promise"), שעוסק בהליך יצירת האלבום הנושא את אותו שם, שיצא בשנת 2010. בסרט נכללים צילומים שלא נראו מעולם על הקלטות האלבום ושיחות עם ספרינגסטין והאי סטריט בנד.
ב-11 באפריל 2014, נכנסה האי סטריט בנד להיכל התהילה של הרוקנרול בטקס שנערך ב"ברקליס סנטר" שבברוקלין ניו יורק.
במעמד ההכרזה, הציג ספרינגסטין את חברי הלהקה תוך שהוא מזכיר נגנים שניגנו בהרכב לאורך השנים, בהם סטיבן ואן זנדט, אותו הגדיר כ"שותפי לקומדיה על הבמה, ואח שלי בדם" ואת נגן הסקסופון המנוח קלרנס קלמונס אותה כינה "הקול והנשמה של האיש הגדול".
כמו כן פירגן ספרינגסטין ללהקה בציינו כי "האי סטריט בנד יותר גדולים ומוכשרים ממני".
לאחר ההכרזה ביצעו ספרינגסטין והלהקה שלושה שירים, בהם "The River" ואת "The E Street Shuffle".
ב-5 במרץ 2012, הוציא ספרינגסטין את האלבום "Wrecking Ball", אשר נבחר לאלבום השנה לפי דירוג של מגזין ה"רולינג סטון".
ביחד עם הסינגל הראשון מתוכו "We Take Care of Our Own", היה מועמד ספרינגסטין לשלושה פרסי גראמי באותה שנה.
ב-14 בינואר 2014, יצא אלבום האולפן ה-18 של ספרינגסטין "High Hopes".
בשנת 2014 שיחק בעונתה השלישית של סדרת הפשע הנורווגית "ליליהאמר" אשר שודרה ברשת הטלוויזיה הנורווגית NRK1 ובנטפליקס.
בסדרה הוא גילם את ג'וזף טגליאנו, אחיו הגדול של פרנק (סטיבן ואן זאנדט) שהוא קברן ורוצח שכיר בדימוס.
בהופעה שנערכה ב-31 באוגוסט 2016 במזרח רד'רפורד שבניו ג'רזי, ניגנו ספרינגסטין והאי סטריט בנד במשך 4 שעות ודקה, ובכך שברו את השיא למשך הופעת הרוק/פופ הארוכה ביותר אי פעם בארצות הברית.
אף השיא הקודם, שעמד על זמן של 3 שעות ו-59 דקות ונקבע שישה ימים קודם לכך, היה שייך לספרינגסטין והלהקה.
בספטמבר 2016, יצאה אוטוביוגרפיה של ספרינגסטין בשם "Born to run", הסוקרת את סיפור חייו.
באוקטובר-נובמבר 2017 החל ספרינגסטין להעלות את המופע Springsteen on Broadway בתיאטרון Walter Kerr בברודוויי, ניו-יורק.
במופע מספר ספרינגסטין את תולדות חייו ומשלב שירים (בביצוע מינימליסטי עם גיטרה ופסנתר), סיפורים וקטעי קריאה מתוך "Born to run".
הצלחת המופע תרמה להארכתו בחודש נוסף ב-2017 ולסבב שני בין מרץ לדצמבר 2018. ב-10 ביוני 2018 זכה המופע בפרס טוני מיוחד.
ב-14 בדצמבר 2018 ראה אור תקליט שהוקלט ונערך מן ההופעות ב-17 וב-18 ביולי אותה שנה וב-16 בדצמבר שודר לראשונה ברשת Netflix סרט תעודי המתעד הופעות אלה.
סיבוב ההופעות של E Street Band, שנדחה עקב מצבו של ספרינגסטין, צפוי להתחדש ב-19 במרץ 2024. בנוסף, הלהקה הכריזה על סיבוב הופעות אירופאי עם 22 מופעים החל ממאי 2024. ספרינגסטין פתח את סיבוב ההופעות באירופה ב-5 במאי 2024 ב-Cardiff Wales.
ב-22 במאי הופיע ב-Sunderland England תחת גשם שוטף.
בעקבות כך חלה ספרינגסטין וביטל ארבע הופעות במרסיי, פראג ומילאנו.
ב-12 ביוני חזר להופיע ב-Madrid וסיבוב ההופעות האירופאי התנהל כמתוכנן עד להופעה האחרונה ב-27 ביולי ב-Wembley London.
ב-4 בספטמבר 2025 הודיע ספרינגסטין על יציאת מהדורה מחודשת ומורחבת לאלבומו Nebraska משנת 1982, שתיקרא Nebraska '82: Expanded Edition.
המהדורה תצא ב-17 באוקטובר דרך חברת סוני מיוזיק ותכלול חמישה דיסקים עם הקלטות נדירות שלא פורסמו בעבר, רימאסטר חדש וקטעי וידאו.
המארז יכיל בנוסף הופעה מצולמת ועדכנית של ספרינגסטין מבצע את כל שירי Nebraska לפי הסדר על במת תיאטרון Count Basie בניו ג'רזי – בפעם הראשונה אי פעם.
ספרינגסטין הדגיש כי לא סייר עם האלבום בזמן יציאתו המקורית, והחזרה אליו אחרי 40 שנה חידדה בעיניו את המשקל הייחודי של השירים.
כחלק מהמהדורה יתווסף גם רימאסטר חדש לשנת 2025 של האלבום המקורי, ודיסק Blu-Ray עם ההופעה המלאה ב-Count Basie Theatre.
שבוע לאחר מכן צפוי לעלות הסרט הביוגרפי "ספרינגסטין: הדרך משום מקום" בכיכובו של ג'רמי אלן וייט, שיתמקד בתהליך יצירת האלבום.
ברוס נחשב אחד מעמודי התווך של המוזיקה האמריקאית, והוא סמל מוצהר של תרבות זו.
שיריו של ברוס נלמדים באוניברסיטאות ברחבי ארצות הברית בשיעורי היסטוריה – בנושא של למידת ההיסטוריה האמריקאית דרך שיריו.
ספריגסטין תמך בברק אובמה במהלך הקמפיין לנשיאות ארצות הברית ב-2008. הוא הופיע במספר עצרות בחירות של אובמה במהלך אותה שנה.
ב-2012 שוב השתתף בקמפיין של אובמה, למרות שהודיע תחילה שלא יהיה פעיל במערכת בחירות זו.
ספרינגסטיין תומך בזכיות להט"בים ודיבר באופן פומבי על תמיכתו בנישואים גאים.
הוא מבקר חריף של דונלד טראמפ במהלך כל תקופת נשיאותו הראשונה.
באוקטובר 2019, ספרינגסטין אמר ש"טראמפ לא מבין מה זה להיות אמריקאי".
ביוני 2020 הוא קרא לטראמפ "סכנה לדמוקרטיה".
ב-3 באוקטובר 2024, ספרינגסטין הודיע על תמיכתו בסגנית הנשיא קאמלה האריס למירוץ לנשיאות ארצות הברית ב-2024.גם במסע תור ההופעות שלו באירופה ב-2025 הוא לא חסך בדברים על טרמפ ואמריקה.
בשנת 1985 ברוס נשא לאישה את השחקנית-דוגמנית ג'וליאן פיליפס, ממנה התגרש כעבור ארבע שנים.
בשנת 1991 הוא נשא לאישה את פטי סקיאלפה, ממנה נולדו לו שלושת ילדיו: אוון ג'יימס ספרינגסטין, אלופת קפיצות הראווה לעתיד ג'סיקה ריי ספרינגסטין וסמואל ריאן ספרינגסטין.
משנת 1990, המשפחה מתגוררת בקולטס נק ניו ג'רזי, אך בעלת בתים ברחבי ארצות הברית כולה.
ברוס ספרינגסטין ידוע כתומך של המפלגה הדמוקרטית, והופיע עם הנשיא ברק אובמה במהלך כנסי הבחירות לנשיאות ב-2012. ב-2016 העניק לו אובמה את מדליית החירות הנשיאותית, עיטור הכבוד הגבוה במדינה.
באוקטובר 2024 ספרינגסטין הביע את תמיכתו בקמלה האריס לנשיאות ארצות הברית.
בסרטון ההצהרה אמר ספרינגסטין כי ארצות הברית מעולם לא הייתה כה מחולקת פוליטית, רוחנית ורגשית מאז מלחמת האזרחים.
ספרינגסטין ציין כי "דונלד טראמפ הוא המועמד המסוכן ביותר לנשיאות בתקופת חיי", בשל זלזולו בחוקה, בדמוקרטיה, בחוק ובמעבר השלטוני השקט.
שנהארגוןקטגוריהפרויקטתוצאהמקור2024פרס גראמיאלבום הפופ העממי הטוב ביותרOnly the Strong Surviveפרס המוזיקה של בילבורדאמן סיבוב ההופעות המוביל – רוקברוס ספרינגסטין (עם E Street Band)
ברוסוס היה סופר והיסטוריון בבלי הלני שחי במאה ה-3 לפנה"ס.
ברוסוס נולד על פי המשוער מעט לפני או במהלך תקופת שלטונו של אלכסנדר מוקדון על בבל (330–323 לפנה"ס).
מקובל כי לכל המוקדם נולד ב-340 לפנה"ס.
ברוסוס היה כהן בבלי של האל בל.
שמו, ברוסוס, הוא כנראה הצורה היוונית של השם האכדי "בֶּל - רֵאוּ - שוּ" ( Bel - re'u - šu) - בל רועהו.
בסביבות 290–278 לפנה"ס פרסם את חיבורו ביוונית "בבילוניאקה" ("ההיסטוריה של בבילוניה"), הסוקר בשלושה ספרים את תולדות בבל מסיפור הבריאה ועד לזמנו של המחבר.
את הספר הקדיש למלך הסלאוקי אנטיוכוס הראשון.
מהספר נשתמרו אך קטעים בודדים המצוטטים בספרים של יוסף בן מתתיהו, פליניוס הזקן, קנסורינוס וויטרוביוס.
כפי שמנתון המצרי שאף להחליף את הרודוטוס היווני כסמכות העליונה להיסטוריה של מצרים בשביל היוונים, כך ברוסוס רצה להפוך את העבר המפואר של בבל לנגיש ליוונים, על ידי פרסום חיבור היסטורי המבוסס על מסורת מקומית.
אולם תקוות אלו נתבדו, משום שסופרים יווניים ציטטו רק לעיתים נדירות את הכהן הבבלי, וחיבורו היה בשימוש רק אצל סופרים יהודים-הלניסטים אפולוגטיים, שחיפשו אחר עדות בלתי תלויה לקדמוניות היהודים.
ברוסוס כתב בין השאר כי מלכי בבל נבופלאסר ונבוכדנצר השני כבשו גם את מצרים, אף שהם לא כבשו אותה.
הוא שכתב את ההיסטוריה כדי לתת לגיטימציה לכיבושי המלכים הסלאוקים הראשונים, ובעיקר לשאיפותיהם וניסיונותיהם לכבוש את מצרים התלמיית.
לפי ויטרוביוס, היגר ברוסוס מבבל לאי קוס, שם פתח בחסות מלך מצרים בית ספר לאסטרולוגיה.
ברוצלוזיס (Brucellosis, נקראת גם קדחת מלטה, על שם המקום בו זוהתה לראשונה) היא מחלה הנגרמת על ידי חיידקים מהסוג Brucella המתאכסנים בבעלי חיים, ומדביקים בני אדם (מחלה זואונוטית).
המחלה עלולה לגרום להפלות בבעלי חיים, ההדבקה לאדם עלולה לגרום לתחלואה קשה ונגרמת בעיקר על ידי צריכת מוצרי חלב לא מפוסטרים.
החיידקים גורמי המחלה מתאחסנים לרוב בצאן ובקר, והדבקה של בני אדם נעשית באופן ישיר, במגע עם הפרשות בעלי חיים, ובעת אכילת בשר נא או חלב לא מפוסטר מבעלי חיים נגועים.
המחלה כונתה בתחילה "קדחת מלטה", לאחר שנצפתה לראשונה בשנות ה-50 של המאה ה-19 במהלך מלחמת קרים.
היא נקראה מאוחר יותר ברוצלוזיס על שמו של המיקרוביולוג והרופא הצבאי הסקוטי דייוויד ברוס.
בשנת 1887 הצליח ברוס לראשונה לבודד ולזהות את החיידק הגורם למחלה, Brucella, מתוך טחול של חייל שמת מהזיהום.
הקשר המדייק בין חיידקי Brucella ובין מחלת הברוצלוזיס נתגלה על ידי אליס קתרין אוונס, בקטריולוגית אמריקאית שחקרה את החיידק כבר ב-1917 ופרסמה את ממצאיה ב-1927. אוונס קראה למגדלי הבקר לחלב לפסטר את החלב על מנת למנוע התפרצויות של המחלה, אלא שממצאיה התקבלו בספקנות בשל היותה אישה, והעובדה שלא הייתה רופאה.
רק לאחר שהממצאים אוששו על ידי חוקרים נוספים התחילו בפיסטור תעשייתי במשקי החלב בארצות הברית.
החיידק גורם המחלה מתאכסן בקרב בעלי חיים, בעיקר כבשים, עיזים ובקר.
בעולם ידועים 4 מינים בסוג Brucella שגורמים מחלה בבני אדם, אך מתוכם רק אחד (B.
Melitensis, המדביק בעיקר כבשים ועיזים) קיים בישראל, החל משנות ה-80. בנוסף לבעלי חיים אלה, החיידק גורם המחלה יכול להתאחסן גם בקרב גמלים, כלבים וחזירים.
החיידק גורם המחלה שורד מחוץ לגוף בעלי החיים או האדם, עד חצי שנה - בקרקע ובהפרשות בעלי חיים נגועים, ויכול להוות מקור הדבקה.
החיידק גורם המחלה מתאחסן בתוך בעלי החיים, בשרידי נפלים וחלקי שיליה, וכן בהפרשות.
הדבקה בין בעלי החיים נעשית באמצעות מגע עם הפרשות נגועות, ודרך מעבר החיידק מאם לעוברה.
נוכחות החיידק גורם המחלה לא מתבטא בתסמינים בולטים בבעלי החיים, למעט עלייה בשיעור ההפלות בתקופת ההדבקה הראשונית, לכן זיהוי בעלי חיים נגועים בחיידק הברוצלה הוא קשה.
בעוד שזיהוי המחלה והטיפול בה קשים, מניעת המחלה אפשרית באמצעות חיסון עדרי הצאן והבקר, פעולה המבוצעת באופן סדיר בעדרים מפוקחים המגודלים בישראל.
מעבר החיידק מבעלי החיים לבני אדם נעשה באופן ישיר באמצעות מגע עם רקמות נגועות, או שתיית חלב לא מפוסטר מזוהם; תיתכן הדבקה גם דרך אכילת בשר נא של בעל חיים נגוע.
למוצרי החלב והבשר הנגועים מראה, טעם וריח תקינים.
מגדלי צאן ובקר ווטרינרים חשופים להדבקה בעיקר באמצעות מגע עם חומר המזוהם בחיידק כמו פגרים או הפרשות של חיה חולה או נשאית.
כן תיתכן הדבקה בשאיפת רסס של חומר נגוע ובמגע ישיר עם ריריות כגון לחמית העין.
האוכלוסייה בסיכון הגבוה ביותר להדבקות במחלה במדינת ישראל היא האוכלוסייה הבדואית בנגב, אך ישנם גם שעורי תחלואה גבוהים באוכלוסייה הערבית בצפון הארץ.
באוכלוסיות אלו נפוצה יותר צריכת מוצרי חלב לא מפוסטרים, לצד עיסוק בגידול עדרי צאן ובקר באופן לא מפוקח וללא הקפדה על חיסון מפני החיידק גורם המחלה.
בנוסף, מתבצעת שחיטה לא מבוקרת באוכלוסייה זו של מגדלי צאן.
אוכלוסיות נוספות בסיכון הם עובדי מעבדה ווטרינרים הבאים במגע עם בעלי החיים וסביבתם.
מועד ההמלטות אף הוא גורם סיכון משמעותי להידבקות, מכיוון שמרבית ההדבקה בעדר נעשית דרך השליות הנגועות של הצאן.
העברת החיידק גורם המחלה בין בני אדם היא נדירה ביותר, שכן בני אדם שנדבקו במחלה אינם מעבירים אותה בדרך כלל לבני אדם אחרים.
מאחר שחיידקי ה-Brucella גדלים באופן איטי, זמן הדגירה הוא ממושך - בין שבועיים ל-4 חודשים, ומהלך המחלה הוא לרוב איטי וממושך.
חומרת המחלה אינה אחידה, לעיתים המחלה עשויה להתבטא בצורה קלה למדי, אך לעיתים בצורה חמורה.