tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
פונקציית הגיבוב NH בבסיס האלגוריתם פועלת כדלהלן: מתייחסים למסר כאל רצף של מספרים שלמים, כאשר כל מתאים למילה באורך סיביות (מסיבות של יעילות רצוי ש- יתאים לגבולות מילה של המעבד, כגון או ).
פונקציה ספציפית היא רצף של שלמים באורך .
כל החישובים האריתמטיים מותאמים וממוטבים למחשב.
הגבול התחתון למציאת התנגשות בפונקציה זו הוא מסדר גודל של .
וכן אין להשתמש ב- פעמים נוספות.
VMAC הוא קוד אימות מסרים מבוסס צופן בלוקים שהוצע ב-2007 על ידי Ted Krovetz ו-Wei Dai.
האלגוריתם משתמש בגרסה של פונקציית גיבוב אוניברסלית ועוצב במיוחד לביצועים גבוהים על מעבדי 32 ו-64 ביט.
למשל בארכיטקטורת 64 ביט האלגוריתם צורך חצי מחזור שעון לבית קלט אחד (0.5 cpb).
פחות מ-5 מחזורי שעון בארכיטקטורת 32 ביט וכ-10 מחזורי שעון לבית במערכות משובצות.
VMAC הוא קוד אימות מסרים סימטרי בסגנון ווגמן וקרטר.
הוא משתמש בפונקציית גיבוב אוניברסלית מהירה על קלט בכל אורך רצוי ומפיק ערך גיבוב קצר שיכול להיות באורך בין 64 סיביות ועד כפולה כלשהי של בלוק הצופן שבשימוש, אותו הוא מצפין על ידי חיבור עם פד פסאודו-אקראי לקבלת תג אימות הסופי של VMAC.
השולח והמקבל חייבים לשתף מראש פונקציית גיבוב אקראית סודית ומחרוזת פסאודו-אקראית אותה מפיקים באמצעות פונקציה פסאודו-אקראית .
את התג מחשבים באופן פורמלי על ידי:
כאשר המפתחות ו- הם מפתחות סודיים אקראיים המשותפים לשולח והמקבל.
Nonce הוא ערך חד-פעמי (כמו מספר סידורי) לא סודי שחייב גם הוא להגיע לידיעת המקבל.
הפונקציה היא בעצם צופן הבלוקים AES ועבור הפונקציה האלגוריתם משתמש בווריאציה של פונקציית גיבוב עם מפתח הנקראת VHASH.
קוֹד גיאַס: לולוש של המהפכה או בתרגום חופשי - הצופן המקולל: המרד של ללוש (ביפנית: - コードギアス 反逆のルルーシュ) היא סדרת אנימה שנוצרה על ידי הסטודיו סאן רייז.
על עיצוב הדמויות של הסדרה עבדו ארבע מאיירות מאנגה בכירות המשתייכות לאיגוד Clamp, והבמאי היה גורו טאניגוצ'י.
הסדרה עלתה לראשונה לשידור ברחבי יפן ברשת MBS ב-5 באוקטובר 2006. השידור הלוויני של הסדרה ברשת Animax החל ב-7 בנובמבר 2006. הסדרה נרכשה להפצה בצפון אמריקה על ידי Bandai Entertainment עם שחרור ראשון ב-2008. העונה ה-2 לסדרה נקראת Code Geass: Lelouch of the Rebellion R2.
בשנת 2016 לכבוד חגיגות העשור לסדרה, הוכרז על עונה 3 אשר תיקרא Code Geass: Lelouch of the Resurrection – או בעברית "קוֹד גיאַס: לולוש של התקומה לתחייה".
הסיפור מתרחש בציר זמן אלטרנטיבי שבו העולם מחולק לשלוש מעצמות נפרדות; האימפריה הבריטית הקדושה (בינה מצויה גם החלופה לאמריקה), הפדרציה הסינית (המרכזת בקרבה גם את מדינות אסיה) והאיחוד האירופי (הכולל בעיקרו את אירופה ואפריקה.
המינוח ידוע גם בשם "יורו-יקום" על-פי סרטי הספין-אוף של הסדרה, "אקיטו בגולה").
עלילת הסדרה מתחילה ב-10 באוגוסט 2010 לספירת האימפריה הבריטנית (שמתחילה כ-55 שנים לפני הספירה הגאוגיאנית), האימפריה הקדושה של בריטניה מביסה את הכוחות היפניים ומשתלטת על ארצם בעזרת הכוחות הרובוטיים שלהם, "הנייטמר פריים", בתוך פחות מחודש.
יפן איבדה את האוטונומיה, הזכויות והחופש שלה, ושמה שונה ל"אזור 11".
תושבי יפן, המכונים "Elevens", נאלצים לשרוד בגטאות, בעוד שהבריטים התיישבו באזורי יוקרה.
אחרי שאביו, מלך בריטניה, לא פעל על-מנת לתפוס את הטרוריסטים שרצחו את אימו והטילו מום באחותו, נשבע הנסיך הצעיר לולוּש (Lelouch) להרוס את בריטניה.
שבע שנים לאחר מכן, כשהוא מתגורר באזור 11, נפגש לולוש עם נערה מסתורית המעניקה לו את כוח הגיאס (Geass) – כוח המלך – שכופה את רצונותיו על אחרים.
בעזרתו, יש ללולוש את היכולת לה הוא זקוק על-מנת להגשים את שתי משאלותיו: לנקום ברוצחי אימו, ולבנות עולם בו אחותו האהובה תוכל לחיות בשלווה.
שנה לאחר מאורעות העונה הראשונה, לולוש ממשיך בחייו כתלמיד משועמם בבית הספר המחפש ריגושים וצרות בחייו.
לאחר מפגע טרוריזם בו נכח כקרבן, נתקל בבחורה מסתורית העונה לשם C.C (בתעתיק לעברית: "סִי-טוּ") שמצילה אותו מן המפגעים; האלמונית מספרת לנסיך המוגלֵה שזיכרונו שוכתב בידי אביו המלך, וזהותו המקורית ששכח היא של מייסד האבירים השחורים (Black Knights) והמורד בממלכה הבריטית – זֵירו (Zero).
עם היוודעותו למציאות אליה נקלע, זיכרונותיו שבים אל קנם וכך גם כוח הגיאס, שנחתם יחד עם שכתוב זיכרונותיו.
לולוש מגלה שעליו לחזור לעטות את המסכה של זירו בשנית על-מנת להמשיך לרקוח את מזימתו; ליצור עולם חף מרוע על ידי התנקשות באביו הקיסר, עולם ראוי למחיה עבור אחותו הנכה נאנאלי.
שנים לאחר-מכן הוא מקבל את כוח הגיאס והחל במסע להרס בריטניה כנקמה, תחת שם הקוד "זירו" (Zero).
באותו הזמן, מנסה לולוש ליצור מקום ללא שנאה וקונפליקטים עבור אחותו נאנאלי לפני שראייתה תשוב אליה.
סוזאקו קורורוגי (枢木 スザク) - חבר ילדות של לולוש ובנו של ראש הממשלה האחרון של יפן בטרם זו נכנעה לבריטניה.
הוא עובד בשירות הצבא הבריטני בתור חייל, ונבחר לבחון את הדגם החדש של הנייטמר פריים, לאנסלוט.
סוזאקו אינו מאמין בהשגת מטרות באמצעות שיטות בלתי חוקיות, וכי הדבר חסר טעם.
לכן מהסיבה הזו אינו מאמין בדרכי המאבק של זירו ופועל לעצור אותו, מבלי לדעת את זהותו האמיתית.
C.C / C.2 (シー・ツ) - נערה מסתורית עם שיער ירוק המעניקה ללולוש את כוח הגיאס בתנאי שהוא יעניק לה את המשאלה הגדולה ביותר שלה.
היכולת שלה עניינה את בריטניה והיא נכלאה כחלק מניסוי מדעי בעבר.
היא דואגת לכך שלולוש לא ימות ומשגיחה על משימותיו כדי לוודא שיצליח.
עברה נשאר מסתורי במהלך הסדרה, עם קטעי פלאשבק קצרים המרמזים על אורך חייה הקודם.
אחת מההפוגות הקומיות בסדרה היא תאוותה לפיצות.
קארן סטאדפילד (カレン・シュタットフェルト) - נערה בריטית-יפנית בת 17, המאמינה כי היא יפנית בליבה ומעדיפה שיקראו לה בשם הלידה שלה, קארֵן קוֹזוּקי (Karen Kōzuki).
היא המנהיגה ביחידה של זירו - "האבירים השחורים" - ומתוכם היא גם הטייסת המוכשרת ביותר, ומשמשת כשומרת ראשו של זירו.
קאלן באה ממשפחה בריטית אמידה ולומדת באקדמיית אשפורד עם ללוש, שם היא חברה במועצת התלמידים, ונחשבת לתלמידה מצטיינת.
מראה נאמנות יוצאת דופן לזירו.
נאנאלי לאמפרוג' (ナナリー・ランペルージ) - אחותו הקטנה של לולוש.
נאנאלי מרותקת לכיסא גלגלים עקב פגיעת כדור רובה, ונעשתה עיוורת עקב טראומה פסיכולוגית מהיום בו ראתה את אימה נרצחת.
היא הסיבה המרכזית בגללה מעוניין לולוש להביס את בריטניה וליצור עולם אוטופי חדש.
יופמייה לי בריטניה (ユーフェミア・リ・ブリタニア) - הנסיכה השלישית במשפחת הקיסרות הבריטנית, אחותו למחצה של לולוש שנחשבת לאחות לה הוא דואג יותר מכל אחרי נאנאלי.
לאחר שפגשה בסוזאקו ומצאה חן בעיניו, ביקשה יופמייה את עזרתו במניעת הרג מיותר סביבה.
יופמייה היא מושלת המשנה של "אזור 11".ללוש הפעיל עליה את כוח הגיאס כדי שתרצח יפנים כדי לגרום ליפנים לנקוט פעולה נגדית ,נרצחה מירי אקדח על ידי ללוש במסכת הזרו כדי שיצייטר כ גיבור.סוזאקו היה מאוד עצוב ממותה
קוד גיאס שודרה לראשונה ברשת MBS ב-5 באוקטובר 2006. אחרי שידור 23 הפרקים הראשונים, נכנסה הסדרה לפסק זמן ב-29 במרץ 2007, ופרקים 24–25 שודרו בו זמנית בספיישל 60 דקות ב-28 ביולי 2007.
בינואר 2008 הוכרז כי סדרת ההמשך תשודר ברשת MBS ב-6 באפריל 2008. מספר פרומואים הכוללים זוג טריילרים ששוחררו במגזין ה-DVD של Code Geass, ופרומו טלוויזיוני ששודר בפרק 18 של הסדרה Mobile Suit Gundam 00 (גם היא של Sunrise) העידו על-כך.
רבים ציפו כי Code Geass: Lelouch of the Rebellion R2 תחליף את Mobile Suit Gundam 00 כשזו האחרונה תסיים את עונתה הנוכחית, אך משבצת השידור הוחלפה בידי רשת MBS לימי ראשון ב-17:00 (לפי שעון יפן).
בכנס Otakon שנערך ב-2007, Bandai Entertainment הכריזה כי היא רכשה את זכויות ההפצה של Code Geass, עם תכנון לשידור בטלוויזיה.
ב-8 בדצמבר 2007, Bandai אישרו בפסטיבל האנימה בניו-יורק כי הסדרה תשודר בארצות הברית ברשת Adult Swim באביב 2008 (באותה התקופה בה הסדרה השנייה צפויה לעלות ביפן).
נוסף על-כך, Bandai הכריזה כי שלושת עיבודי המאנגה, לייט נובל, ומוצרים כגון צמידים, מחברות, תליונים ועוד ישוחררו באותה התקופה בארצות הברית.
כאשר הוכרזו שמות אנשי צוות הדיבוב האנגלי לסדרה (שיופק בידי Animaze ו-ZRO Limit Productions), נשיא החברה קֵן איידומי סיפר כי במאי הסדרה גורו טאניגוצ'י עזר בבחירת המדבבים.
אף על פי ש-Code Geass נרכשה להפצה במדינות צפון אמריקה, היא תורגמה בתרגום מעריצים (הקרוי פאנסאב) לשפות נוספות מלבד אנגלית; ביניהן צרפתית, ספרדית, גרמנית, פורטוגזית, פינית ואף תרגום בעברית בידי קבוצת FreeFall.
במדינות בהן נרכשה הסדרה להפצה (הן בטלוויזיה והן ישירות ל-DVD) תרגום זה נחשב פיראטי, אך במדינות כמו ישראל, בהן הסדרה לא נרכשה להפצה, וגם מפני שאין במדינה חוקים המקשים עם תרגומי פאנסאב ושיתוף קבצים באינטרנט, נחשב התרגום לאותנטי.
Code Geass: Lelouch of the Rebellion עובדה לאמצעי מדיה רבים, הכוללים עיבודי מאנגה, לייט נובל, משחקי וידאו ודרמה CD.
נוסף על כך, מספר רב של רומנים וספרי אומנות מוצעים למכירה ברשת האינטרנט.
קדימון בן 30 דקות לסדרה, Code Geass: Emergency Navi News, המכיל ראיונות עם צוות היוצרים וההפקה, קליפים ושירי נושא מתוך הסדרה, שודר ברשת TBS שבוע לפני שידור הבכורה, ב-29 בספטמבר 2006. הקדימון שוחרר גם ב-DVD הראשון של הסדרה כבונוס.
מאז עליית הסדרה, Code Geass: Lelouch of the Rebellion קטפה מספר רב של פרסים.
בטקס פרטי האנימה השנתי ה-6 של טוקיו שנערך ב-2007, Code Geass זכתה בפרס סדרת האנימה הטובה ביותר.
במגזין האנימה היפני Animage, זכתה הסדרה בתואר סדרת האנימה הפופולרית של השנה, עם ללוש לאמפארג' בתור הדמות הזכרית הפופולרית ביותר והשיר "Colors" כשיר הפופולרי ביותר.
בטקס הסאייו הראשון שנערך ב-2007, ג'וּן פוקויאמה זכה בפרס השחקן הראשי על תפקידו בתור לולוש לאמפארג', בעוד אמי קושימיזו זכתה בפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בתור קאלן סטאדפילד.
נוסף על כך, Code Geass זכתה בפרס סדרת האנימציה של השנה באירוע האנימציה השנתי ה-12 של קוֹבֵּה, שנערך בעיר קובה במחוז היאוגו שביפן.
בתורת המידע קוד Low-Density Parity-Check) LDPC) הוא קוד תיקון שגיאות ליניארי, המשמש להעברת מידע מעל ערוץ רועש, הקוד מיוצר באמצעות גרף דו-צדדי דליל.
מאפיין עיקרי של משפחת קודים זו הוא מטריצת בדיקת הזוגיות דלילה (כלומר ישנו מספר מועט של אחדות בכל עמודה ושורה), בזכות כך ניתן להשתמש במפענח איטרטיבי בזמן פענוח מהיר.
קודי LDPC הוצעו לראשונה על ידי רוברט גלאגר, שפיתח את הרעיון בעבודת הדוקטורט שלו ב-MIT בשנת 1962, אך עקב כח החישוב המועט של החומרה הנפוצה באותה תקופה הם נשארו רעיון קונספטואלי בלבד.
הרעיון התגלה מחדש בשנות ה-90 על ידי זוג החוקרים מקיי וניל אשר עקב התקדמות בעולם הקודים לתיקון שגיאות חיפשו קודי בלוק החולקים תכונות דומות ל שהתגלו באותה תקופה.
קוד אתי ביסודו בנוי מערכים וכללי התנהגות המחייבים את חברי ארגונים, עסקיים או ציבוריים או בעלי מקצוע.
יש המכנים אותו "תעודת הזהות הערכית" של הארגון או של המקצוע.
פסקה המגדירה זהות (של ארגון או של עיסוק).
רשימת ערכים וכללי התנהגות שלאורם תתממשנה מטרות היסוד והזהות.
ניסוחו של קוד אתי עבור ארגון מבטא את הצורך בזיהוי הערכים החיוניים לקיומו באמצעות שפה המאחדת את כל חבריו.
דבר זה נכון במיוחד בקהילות עובדים גדולות הנעדרות "תפיסת טוב משותפת טבעית", כמו זאת הקיימת במבנים חברתיים אורגניים, כדוגמת המשפחה.
בעלי מקצוע לוקחים על עצמם לספק שירותים חברתיים שונים, וקושרים עצמם לשליחות חברתית מסוימת: לטפל בסבל גופני או נפשי ולהביא לו מזור (רופאים, פסיכולוגים), לייצג אזרחים בפני רשויות החוק (עורכי דין), לתכנן את המרחב הציבורי ואת המבנים שבו (ארכיטקטים), ולהפיץ את האמת למרות קיומם של קשיים (עיתונאים).
קוגר טאון היא קומדיית מצבים אמריקאית ששודרה בין השנים 2009–2015.
הסדרה מתמקדת באישה שהתגרשה בשנותיה ה-40 ומתמודדת לעיתים קרובות מול אתגרים הומוריסטים, חסרונות והטבות של הפרק הבא של החיים, יחד עם בנה, בעלה לשעבר, וחברים אשר ביחד מהווים משפחה מורחבת תומכת ואכפתית.
פרק הפיילוט של הסדרה שודר אחרי "משפחה מודרנית" ופרקיה שודרו בימי רביעי בערב בשעה 09:30. ABC רשמית נתן לסדרה עונה מלאה ב-8 באוקטובר 2009.
הסדרה נוצרה על ידי ביל לורנס וקווין ביגל והיא מופקת על ידי "Doozer" (חברה של לורנס) ו-"Coquette Productions" בשיתוף עם אולפני ABC.
צילומי הסדרה מתרחשים באולפני קולבר בקולבר סיטי, קליפורניה.
שידור של פרק הפיילוט השיג 11.28 מיליון צופים.
העונה השנייה של "קוגר טאון" שודרה ב-22 בספטמבר 2010 עם 8.35 מיליון צופים.
התמה המרכזית בסדרה היא דמות ה"קוּגר", אישה מבוגרת-יחסית (אם לילדים בוגרים או מתבגרים), מטופחת (לעיתים לאחר ניתוח פלסטי הגורם לה להראות צעירה מכפי שהיא באמת), בעלת תיאבון מיני ושאיפה להתרועע עם גברים צעירים ממנה.
בתחילת 2013 עברה הסדרה לרשת TBS.
חמישה חודשים לאחר סיום נישואיה ג'ולס מנסה לחזור לצאת עם גברים.
לורי שעובדת עם ג'ולס מנסה להכיר לה את עולם הרווקות וג'ולס מתחילה לצאת עם בחור בשם ג'וש (ניק זאנו).
ג'ולס מתיידדת עם השכן שלה, גרייסון, שהוא בעליו של הבר המקומי.
טראוויס מנסה למצוא מכנה משותף עם אביו.
לאחר שג'וש אומר לג'ולס שהוא מתאהב בה היא אומרת לו שהיא לא מוכנה לקשר רציני ונפרדת ממנו.
ג'ולס מחליטה להתמקד בעבודתה במכירת דירות ומראה דירה לאדם עשיר בשם ג'ף (סקוט פולי) שמתחיל לחזר אחריה.
השניים מתחילים לצאת אך נפרדים לאחר זמן קצר.
לורי מתחילה לצאת עם בחור עשיר בשם סמית'.
טראוויס מתחיל לצאת עם בחורה בשם קיילי.
אנדי קונה אופנוע בניגוד לדעתה של אלי.
גרייסון מתחיל לצאת עם שרה.
טראוויס מתקבל לשתי מכללות ומתלבט אם לבחור בזו שרחוקה או בזו שקרובה לביתו.
טראוויס מסיים את לימודיו בתיכון ונפרד מקיילי.
בסוף העונה ג'ולס וגרייסון מתחילים לצאת ומתקשים לספר על כך לבובי.
החבורה ממציאה משחק על שמות של סרטים והמנצח צריך לשתות יין.
בובי מתקשה לקבל את הידיעה שג'ולס וגרייסון יוצאים.
טראוויס אמור להתחיל את לימודיו האקדמאיים וג'ולס מתקשה להשלים עם כך שבנה מתבגר ומתרחק ממנה.
טראוויס מנסה למצוא את מקומו באוניברסיטה.
גרייסון מספר לג'ולס ששכב עם לורי בעבר.
לורי נפרדת מסמית' לאחר שהיא מגלה שהוא לא אוהב אותה.
אביה של ג'ולס (קן ג'נקינס) מגיע לעיר וג'ולס מציגה לו את גרייסון.
טראוויס מכיר לחבורה את חברתו החדשה, קירסטין.
בובי מקנא כאשר טראוויס מתייעץ עם גרייסון לגבי נשים ולא פונה אליו.
אנדי ולורי חושפים בפני החבורה את המשחק החדש שהמציאו שנקרא "פחית מטבע" (Penny Can).
טראוויס שבור לב לאחר פרידתו מקריסטין וג'ולס ובובי מעודדים אותו.
החבורה מתמכרת למשחק החדש של אנדי ולורי.
טראוויס פורש מהלימודים וג'ולס מציבה לו שתי אפשרויות: לחזור ללמוד או לעבור מהבית שלה.
גרייסון רוצה ילדים וג'ולס מתנגדת.
בסוף העונה החבורה נוסעת להחזיר את טראוויס שנסע להוואי.
העונה נפתחת כאשר גרייסון מציע לג'ולס להינשא לו.
היא מסכימה ומבקשת מלורי ואלי להיות השושבינות שלה.
בובי מתאהב במורתו לצילום של טראוויס (שרה צ'וק).
לורי מפתחת מערכת יחסים וירטואלית עם חייל אמריקאי דרך הטוויטר.
גרייסון מגלה שיש לו ילדה ממערכת יחסים קודמת עם הולי.
גרייסון עוזר ללורי עם עסק העוגות שלה שנוחל הצלחה מיידית.
ג'ולס מתקשה לקבל את חזרתה של הולי לחייו של גרייסון.
טראוויס מעודד את לורי לאחר שנפרדה מהחבר החייל שלה.
בובי מתמודד לראשות הערי כדי לשנות את החוק ולאפשר לג'ולס וגרייסון להתחתן על החוף.
טראוויס מתקשה לכתוב את נאומו לחתונה.
ג'ולס וגרייסון חווים חששות לחזור על טעויות מקשרים קודמים בקשר הזה וגרייסון מציע לג'ולס לברוח ולהתחתן במחוז נאפה.
בסוף העונה כל החבורה טסה לנאפה לחתונה וטראוויס נאלץ להתמודד עם רגשותיו כלפי לורי כאשר החבר שלה מופיע לחתונה.
ג'ולס מבטלת את החתונה כי בתו של גרייסון לא יכלה להגיע.
לבסוף השניים מתחתנים על החוף בפלורידה.
העונה נפתחת שבוע לאחר החתונה.
בובי מייעץ לטראוויס על החיים ביום הולדתו ה-21. בובי מתחיל למכור המבוגרים מהמשאית החדשה שקנה.
ג'ולס מפסיקה לעבוד בתחום הנדל"ן.
גרייסון מציע את ביתו למכירה.
וויד מפתיע את לורי כאשר הוא חוזר מוקדם מאפגניסטן.
לורי ווייד עוברים לגור יחד אך טראוויס לא מקבל את החדשות בצורה טובה.
טראוויס מנסה ללמוד איך להתחיל עם בנות.
ווייד נפרד מלורי בטענה שיש לה יותר מדי רגשות כלפי טראוויס.
לורי לא יודעת מה לעושת עם רגשותיה כלפי טראוויס.
אנדי מגלה שהתמנה לראש העיר.
בובי מנסה לשנות את מזלו על ידי שינוי שמה של הסירה שלו.
לורי וטראוויס יוצאים לדייט הראשון שלהם.
בסוף העונה אביה של ג'ולס מגיע להתאכסן אצלה בגלל בעיות בריאותיות וכאשר החבורה מגלה שהמצב רציני הם לוקחים אותו לערב הוליווד כדי לפגוש את השחקנית האהובה עליו, טיפי הדרן.
זוהי עונתה האחרונה של הסדרה.
ג'ולס קוב (קורטני קוקס): גרושה טרייה בת 40 שרוצה לחיות מחדש את חיי הרווקות לאחר שגידלה בשנות העשרים שלה את טראוויס והייתה נשואה לבובי.
בפרק האחרון של הסדרה יש לה יום הולדת.
אלי טורס (כריסטה מילר): השכנה של ג'ולס וחברתה הטובה ביותר.
נשואה לאנדי ואמא לילד בן שנה בשם סטן.
לא מחבבת את חברתה הצעירה יותר של ג'ולס, לורי.
לורי קלר (ביזי פיליפס): העובדת הצעירה והנלהבת של ג'ולס וגם חברתה הטובה.
תמיד משכנעת את ג'ולס לבצע דברים נועזים ומלהיבים.
נכנסת להיריון מטראוויס ובעונה השישית יולדת.
היא וטראוויס בזוגיות וגרים יחד.
בובי קוב (בריאן ואן הולט): בעלה לשעבר של ג'ולס, מובטל שגר בסירה במגרש חנייה.
אלוף בגולף וחברו הטוב של אנדי ולאחרונה מתחבר גם עם גרייסון.
ממציא המשחק "מטבע בפחית", הופך להיות שחקן גולף מצליח ועוזב את חבריו.
טראוויס קוב (דן בראד): בנם בן ה-18 של ג'ולס ובובי שמנסה להתמודד עם הגחמות של הוריו.
יוצא עם נערה בשם קיילי בעונה הראשונה, ולאחר מכן עם בחורה בשם קירסטן, אך מאוהב בלורי.
הוא ולורי בזוגיות וגרים יחד.
אנדי טורס (איאן גומז): בעלה של אלי, עושה כל מה שהיא אומרת לו.
במהלך הסדרה ישנן רמיזות על איבר מינו הגדול.
גרייסון אליס (ג'וש הופקינס): שכן של ג'ולס שלאחרונה גם התגרש.
מנהל בר ומסיים כל לילה עם צעירה אחרת.
מתחיל לצאת עם ג'ולס בסוף העונה הראשונה ומתחתן איתה בסוף העונה השלישית.
בארב קומן (קרולין הנסי): אישה מבוגרת שרודפת אחר גברים צעירים ועובדת בדומה לג'ולס בעסקי הנדל"ן.
טום (בוב קלנדנין): השכן של ג'ולס.
הוא מאוהב בג'ולס ומנסה למשוך את תשומת לבה, ובין היתר להצטרף ל"חבורה" של ג'ולס.
צ'יק (קן ג'נקינס): אביה של ג'ולס.
סטן טורז בנם של אלי ואנדי.
בעונה השנייה מופיעה חברתה של קורטני קוקס לסדרה "חברים", ג'ניפר אניסטון שמגלמת בתפקיד אורח את הפסיכולוגית שלה.
כמו כן הופיעו בתפקידי אורח קודי סימפסון, ליסה קודרו ומת'יו פרי מ"חברים" ובעלה, דייוויד ארקט.
קוֹדָר או קוד QR הוא מעין ברקוד דו-ממדי, שבו מקודד מידע טקסטואלי בצורה גרפית.
הקוד הומצא ביפן בשנת 1994 על ידי דנסו, חברה בת של קונצרן טויוטה, כקוד לפיענוח מהיר, ושימש תחילה לקידוד חלפים ולפענוח על ידי רובוטים בפסי ייצור.
מאז נפוץ השימוש בקוד גם מעבר לתעשייה, בזכות היכולת המהירה להשגת מידע, והקיבולת הגדולה יחסית של נתונים שהוא יכול להכיל (עד 4,296 תווים אלפאנומריים).
בתחילת העשור השני של המאה ה-21 נפוץ השימוש בקוד בכל העולם, וטלפונים חכמים הפכו לאמצעי הקלט העיקרי של הקוד באמצעות המצלמה הנכללת בהם.
הקודים מוצגים בכתבות עיתון, פרסומות, שלטי חוצות, כרטיסי ביקור ואף באתרי אינטרנט או אפליקציות.
חברות המפרסמות מוצר או אירוע נוהגות לכלול קוד QR בפרסומות המודפסות ברחוב או בעיתון.
אפליקציות לאנדרואיד או לאייפון, המפורסמות באתרי אינטרנט ובלוגים כוללות קוד QR המאפשר התקנת האפליקציה בעזרת סריקה של מסך מחשב.
אנשים נוהגים להדפיס קוד QR על כרטיסי ביקור המאפשר הזנה של כל נתוני כרטיס הביקור, כגון השם, הטלפון, וכתובת הדוא"ל ישירות לרשימת אנשי הקשר של עמיתיהם.
דיסקיות לזיהוי וניהול נכסים וציוד בתעשייה וארגונים, אשר עשויות מחומרים עמידים כמו מתכת ופלסטיק, מכילות ברקודים, מספרים סידוריים או קודי QR.
סליקת כרטיסי תשלום היא עסקה בה גובה עסק תשלום מלקוח, אותו הוא אינו מכיר בהכרח באופן אישי.
סליקה באמצעות קוד QR היא אחת האפשרויות לביצוע הסליקה בפועל, לצד סליקה מבוססת תוכנה וסליקה בטכנולוגיית NFC.
הקוד בגרסתו המתקדמת מאפשר קידוד של טקסט באורך של עד 4,296 תווים, אך מרבית הטלפונים החכמים (תלוי בתוכנה) יכולים לקרוא קודים של עד 60 תווים בלבד, זאת מכיוון שעל מנת לקודד את מספר התווים המקסימלי יש להשתמש בגרסה מתקדמת של הקוד, הדורשת רזולוציית הדפסה וצילום גבוהות יותר.
בשל הרצון לשמור את השימוש בקוד נגיש ומהיר, ובשל הדיוק והיציבות הנדרשים בצילום קודים מתקדמים יותר, יש המעדיפים להמשיך לפרסם את הקודים הפשוטים יותר.
קוד QR בנוי כריבוע שבשלושה מקודקודיו נמצאים ריבועים קטנים המשמשים עוגנים.
בין הריבועים עובר קו מקווקו הקשה לזיהוי בעין אנושית, וריבוע נוסף קטן יותר מצוי פנימה מהקודקוד הרביעי.
אמצעים גרפיים אלו מאפשרים למכשיר הסורק את הקוד לזהות את כיוון קריאת הקוד, ולקוראו.
צמוד לריבועים הגדולים מקודדים מידע על פורמט הנתונים וכן על גרסת הקוד.
מספר הגרסה הוא מספר הנקודות השחורות שבתבנית התזמון מאחד לריבועים הגדולים הפינתיים ועד (לא כולל) לנקודה האמצעית שבין הריבועים הפינתיים.
כמות המידע הניתן לקידוד תלוי במספר הגרסה וכן סדר הקידוד של הנתונים.
פורמט הנתונים קובע את סוג התווים המקודדים, נומרי, אלפא-נומרי, ערכת תווים של 8 סיביות וכדומה.
וכן את סוג תיקון השגיאות רמה L M Q ו-H.
קוֹגֶנֶרַצְיָה, שילוב כוח וחום או ייצור משולב של חשמל וחום הוא שימוש במנוע חום או בתחנת כוח כדי לייצר חשמל וחום שימושי בו-זמנית.
טְרִיגֶנֶרַצְיָה, שילוב כוח, חום וקור או ייצור משולב של חשמל, חום וקור מתייחס לייצור בו-זמני של חשמל יחד עם חום וקור שימושיים ממנוע חום או תחנת כוח.
תחנות כוח מבוססות חום (כולל אלו המשתמשות באנרגיה גרעינית, או שורפות פחם או גז טבעי), ובאופן כללי מנועי חום, לא הופכים את כל אנרגיית החום שנוצרת בהם לחשמל.
בדרך כלל, למעלה ממחצית מאנרגיית החום אובדת בתהליך ולא מנוצלת.
על ידי "לכידת" אותו חום עודף שנפלט בתהליך וניצולו, משיגה תחנת כוח הפועלת על קוגנרציה אנרגיה שבדרך כלל מבוזבזת על ידי תחנת כוח מסורתית, מה שמאפשר לה להגיע ליעילות גבוהה יותר, שיכולה להגיע עד ל-80% (לעומת פחות מ-50% במסורתית).
פירוש הדבר הוא שנדרשת כמות קטנה יותר של דלק על מנת לייצר אותה כמות של חשמל.
תחנות הכוח מבוססות חום מסורתיות פולטות חום בתהליך ייצור החשמל, באמצעות מגדלי קירור, גזי פליטה, או אמצעים אחרים.
לעומת זאת, תחנות כוח הפועלות על שילוב כוח וחום לוכדות את כל החום או חלק ממנו למטרות חימום, ומשתמשות בו בסמוך למתקן או במקומות מרוחקים יותר על ידי חימום מים והעברתם בצינורות.
אספקת החום בטמפרטורה גבוהה מפעילה בתחילה גנרטור המופעל על ידי טורבינת גז או קיטור, ובשארית החום בטמפרטורה נמוכה שנותרת נעשה שימוש לחימום מים או מרחב כפי שהוסבר לעיל.
בקנה מידה קטן יותר (בדרך כלל מתחת 1 מגה ואט) ניתן להשתמש במנוע גז או מנוע דיזל.
טריגנרציה שונה מקוגנרציה בכך ששארית החום משמשת הן לחימום והן לקירור, בדרך כלל תוך שימוש בטכנולוגיית ספיגה.
מערכות טריגנרציה יכולות להשיג יעילות כוללת גבוהה מזו של מערכות קוגנרציה או תחנות כוח מסורתיות.
בארצות הברית, היישום של טריגנרציה בבניינים נקרא BCHP (Building Cooling, Heating and Power).
החימום והקירור יכולים לפעול במקביל או לסירוגין בהתאם לצורך ולמבנה המערכת.
היעילות התאורטית של כל מנוע חום לא יכולה לעבור את הגבול העליון של מנוע קרנו.
כשהדלק בו נעשה שימוש הוא גז טבעי, בדרך כלל נעשה שימוש בטורבינת גז הפועלת על פי מעגל ברייטון.
האנרגיה המכנית של הטורבינות מניעה גנרטור חשמלי, ובחום שנוצר בטורבינה נעשה שימוש לצורך חימום או קירור או לצורך תהליכי ייצור.
היעילות התרמית של מערכת הטריגנרציה מוגדרת על ידי:
= סך התפוקה של המערכת (במונחי אנרגיה)
= סך החום שהושקע במערכת (במונחי אנרגיה)
דוגמה לחלוקת אנרגיית החום המושקעת במערכת טריגנרציה:
איבוד אנרגיה כתוצאה מהולכת חשמל - 2%
בדוגמה זו, היעילות התרמית תהיה:
תחנות כוח מסורתיות המבוססות על פחם או על אנרגיה גרעינית הן לרוב בעלות יעילות תרמית של 33% בקירוב, כלומר 67% מאנרגיית החום אותה הן מייצרות לא מנוצלת.
קוגנרציה הייתה נפוצה בחלק מהמתקנים הראשונים של ייצור חשמל.
בעידן שלפני תחנות הכוח המרכזיות, מפעלים המייצרים חשמל עבור עצמם השתמשו בשארית החום לצורך חימום הנדרש בתהליך הייצור.
בנייני משרדים ודירות גדולים, וכן מלונות וחנויות שייצרו חשמל בכוחות עצמם השתמשו גם כן בשארית החום לצורכי חימום.
כיום, עקב ההכרה ביעילות, בחיסכון וכן בזיהום המופחת הנובע מהשיטה, ממשלות ברחבי העולם מעודדות את השימוש בקוגנרציה גם בתחנות כוח גדולות.
האיחוד האירופי הוציא בשנת 2004 הנחיות (EC\8\2004) לכלל חבריו שמטרתן קידום השימוש בקוגנרציה.
יישום ההנחיות היה עד שנת 2006, כשבעבור חלק מהמדינות ניתנה הארכה עד שנת 2007.
נכון לשנת 2011, 11% מהחשמל באיחוד האירופי מיוצר על ידי קוגנרציה.
דנמרק, הולנד ופינלנד הן בין הכלכלות העושות את השימוש הנרחב ביותר בקוגנרציה.
בשנת 2012 81.8% מהחשמל בפינלנד יוצר בתחנות כוח המשתמשות בקוגנרציה.
במדינות רבות באירופה, בהן צרפת, גרמניה ועוד, נעשים מאמצים להגביר את השימוש בקוגנרציה, ואף נקבעים בחקיקה יעדים להיקף השימוש העתידי בקוגנרציה.
בגרמניה למשל, נקבע יעד לפיו עד שנת 2020 על 25% מהחשמל המיוצר במדינה להיות מקוגנרציה.
השימוש המוקדם ביותר בקוגנרציה היה כנראה על ידי תומאס אדיסון.
תחנת כוח המסחרית הראשונה שלו שהוקמה בשנת 1882 סיפקה גם חשמל וגם חימום עבור הבניינים הסמוכים.
היעילות של תחנת כוח זו הגיעה, בזכות השימוש הנוסף בחום, ל-50% בקירוב.
בתחילת המאה ה-20 הרגולציה האמריקאית שרצתה לעודד בניית תחנות כוח גדולות שישרתו אזורים שלמים, הקשתה על בניית תחנות המשתמשות בקוגנרציה.
בשנת 1978, על מנת לעודד שיפור ביעילות של ייצור החשמל, הוציא הקונגרס חוק חדש שעודד רכישת חשמל מספקי אנרגיה קטנים.
מהלך זה הפך את הקמתן של תחנות קוגנרציה לכדאי, ותוך מספר שנים כ-8% מסך החשמל במדינה יוצר על ידי קוגנרציה.
מחלקת האנרגיה של ארצות הברית קבעה יעד שעד שנת 2030, ייצור חשמל באמצעות קוגנרציה יגיע ל-20% מכלל החשמל המיוצר.
תחנות הקוגנרציה הראשונות בישראל הוקמו בשנת 1992 באזור תעשייה ארז.
בישראל כיום מספר תחנות קוגנרציה, הגדולות שבהן במפעלי ים המלח ובמפעל רותם אמפרט נגב.
קוגיה ננסית (שם מדעי: Kogia breviceps) היא מין של לווייתן ממשפחת ראשתנים ננסיים.
הקוגיה נפוצה ברוב האוקיינוסים אבל אין עליה הרבה פרטים.
קרובת משפחתה היחידה היא קוגיה גמדית, הקטנה ממנה.
הקוגיה היא קרובת משפחה רחוקה של הראשתן גדול-הראש הענקי, אך שייכת למשפחה נפרדת וקטנה ממנו בהרבה.
עם זאת מבנה הראש והלסתות שלהם דומה מאוד.
הם קטנים ממנו בהרבה, משקלם 400 ק"ג ואורכם 3.5 מטרים בממוצע.
הם בעלי צבע קרם ולעיתים גם כחלחל-אפור.
הראש ענקי לעומת הגוף, והלסת התחתונה קטנה מהעליונה כמו הראשתן.
אזור העיניים נראה מנופח מעט והשיניים גדולות, קהות וצומחות רק על הלסת התחתונה והלשון גדולה.
היא גם בעלת מצח בעל איכון הד העוזר לה לחוש את סביבתה ולהתנייד.
סנפירי הגב והגפיים קטנים מאוד.
לווייתנים אלה אינם נפוצים בטבע.
הם חיים בים הפתוח וצוללים לעומק שם הם צדים דיונונים ודגים קטנים.
הם עולים גם לקפוץ מעל המים פעמים רבות אך מתרחקים מבני אדם וספינות.
הם חיים בדרך כלל בחבורות קטנות של עד שישה פרטים.
הם מהירים מאוד אך לעיתים נטרפים על ידי עמלצים לבנים ולווייתני קטלן גדולים.
לקוגיה ננסית יש בין 50 ל-57 חוליות, בין 7 ל12 עד 14 חוליות חזה ובין 29 ל35 עד 37 חוליות מותניים.
השונות יכולה לנבוע מאובדן עצמות במהלך הכנת דגימה, או וריאציות בודדות.
לא ידוע שזה דימורפי מינית (כלומר משתנה בין זכר לנקבה).
ישנו שק התלוי מהמעיים הדקים ליד פי הטבעת, מלא בנוזל אדום צפוף, הנפלט במקרים בהם הקוגיה בסכנה על מנת להרחיק את התוקפים בדומה להזרמת דיו אצל תמנונאים.
מהירותם היא 1.5 עד 3 מטרים לשנייה.
קוגיה גמדית (שם מדעי: Kogia sima) היא מין של לווייתן ממשפחת ראשתניים ננסיים.
קרובתה היחידה למשפחה היא קוגיה ננסית.
הקוגיה הגמדית קטנה יותר מקרובת משפחתה.
הם כמעט אינם נצפים בטבע.
הקוגיה היא קרובת משפחה רחוקה של הראשתן גדול-הראש, אך קטנה ממנו בהרבה.
אורכה של הקוגיה מגיע ל-2.7 מטרים ומשקלה עד 250 קילוגרם.
הגוף כחלחל-אפור, עם בטן בהירה ומעט מפוספסת בצהוב.
הראש גדול ביחס לגודל הגוף והעיניים נראות נפוחות מעט.
הלסת העליונה גדולה בהרבה מהתחתונה אך חסרת שיניים, בדומה לראשתן גדול-הראש.
הקוגיה קטנה ואיטית ופעמים רבות נצפיתה נחה על פני המים.
הקוגיות צוללות לעומק רב כדי לאכול דיונונים ותמנונים שונים וגם דגים.
הן עצמן עלולות להיטרף על ידי כרישים כמו עמלץ לבן או לווייתן קטלן.
הקוגיות חיות באוקיינוסים הפתוחים, בעיקר הממוזגים והטרופיים, ואינן מתקרבות לחופים, אם כי יחסית לקוגיה הננסית ניתן למוצאן מדי פעם בחופים שונים.
הן נצפו באוקיינוס האטלנטי בחופי ווירג'יניה שבארצות הברית, בבריטניה ובספרד ובחופי דרום ברזיל ודרומה של אפריקה.
באוקיינוס ההודי בחופים שבין דרום אפריקה לאינדונזיה ובחופי דרום אוסטרליה.
באוקיינוס השקט נצפו בחופי יפן וקולומביה הבריטית שבקנדה.
עם זאת, אין אומדני אוכלוסייה עולמיים ולא ידוע כמה פרטים חיים היום.
קוד בלאק היא סדרת טלוויזיה אמריקאית בסגנון דרמה רפואית, שנוצרה על ידי מייקל סייצמן והוצגה לראשונה ב-CBS ב-30 בספטמבר 2015. הסדרה מתמקדת בחדר מיון צפוף ולא מאויש, שמבוסס על סרט תיעודי בעל אותו שם שנוצר על ידי ריאן מק.
מרשה גיי הארדן – ד"ר ליאן רוריש, אחראית המתמחים בבית החולים, אנגלס ממוריאל, מכונה 'אבא'.
בעלה ושני ילדיה נהרגו לאחר שרכבם נפגע על ידי נהג שיכור, זה לעיתים משפיע על ההחלטות הרפואיות שלה.
ראזה ג'אפרי – ד"ר ניל הדסון, כמטפל המיון.
בריטי-הודי לשעבר, גישתו שקטה יותר ויותר פתוחה למטופלים.
הוא מתחבר עם כריסטה במהלך שנת ההתמחות הראשונה.
ב"אווה מריה", ניל הופך לרופא כירורג ומוקצה עוד הפעם למיון (עונה 1).
בוני סומרוויל – ד"ר כריסטה לורנסון, מתמחה שנה ראשונה.
היא הייתה נשואה עם בן שמת בשל סרטן המוח.
החוויה שלה, והגירושים שלה הניעו אותה ללמוד בבית הספר לרפואה (עונה 1).
מלאני צ'נדרה – מלאניה פינדה מתמחה.
היא הלכה לבית ספר לרפואה, ועשתה את ההתמחות שלה באנג'ל ממוריאל, ולכן היא מכירה טוב את המיון.
היא לסבית, שהייתה פעם במערכת יחסים רומנטית עם מתמחה כשהיא הייתה בבית ספר לרפואה (עונות 1-2).
ויליאם אלן יאנג – ד"ר רולי גאת'רי, מיון.
מטפל עם הרבה מאוד בטיפוח סגנון, הוא לוקח אנגוס תחת חסותו בימיו הראשונים שלו במיון.
אשתו של גאת'רי התאבדה דבר שהקשה על מערכת היחסים שלו ושל הבן שלו.
הארי פורד – ד"ר אנגוס לייטון, מתמחה.
אבא שלו עובד בהנהלת בית החולים והוא מרגיש שאביו ואחיו הגדול האפילו עליו.
בשנה השלישית עובר להתמחות במחלקת כירורגיה.
בנג'מין הולינגסוורת' – ד"ר מריו סבאטי, מתמחה.
הוא גדל בעוני ורואה את רפואת החירום כדרך היציאה שלו משם.
לואיס גוסמן – ג'סי סלאנדר, הידוע בשם "אמא".
אח בכיר שמנהל ודואג למתמחים, ג'סי הוא דמות קשוחה מבחוץ אבל אכפתית ותומכת של המתמחים מבפנים.
לו ולד"ר רוריש יש מערכת יחסים ארוכה וקרובה מאוד.
בוריס קודג'ו – ד"ר ויל קמפבל, מנהל מחלקת הניתוחים.
מנתח מאוד נחשב שעובר להיות מנהל חדר המיון על מנת לחסוך בעלויות, מה שגורם למתחים רבים בינו לבין ד"ר רוריש.
ג'יליאן מוריי – הת'ר פינקני, מתמחה בכירורגיה.
טומי דיואי – ד"ר מייק לייטון, אחיו המבוגר של ד"ר אנגוס לייטון, שמתחיל לעבוד בבית החולים אנג'ל ממוריאל כרופא במיון.
הופך לאחראי על תוכנית המתמחים (עונות 1-2)
אמילי טיירה – נואה קין, מתמחה שנה ראשונה חדשה בבית החולים אנג'ל ממוריאל (עונות 2-3)
רוב לאו – ד"ר איתן ויליס, קולונל בצבא ארצות הברית שמחובר ליחידת טיפול הנפגעים היקרתית בצבא ארצות הברית.
הוא מצטרף לצוות חדר המיון באנג'ל ממוריאל לאחר שהצבא מחזיר אותו מהקרב באפגניסטן (עונות 2-3).
נואה גריי קייבי - ד"ר אליוט דיקסון, מתמחה בבי"ח (עונות 2-3).
טיילר פרז - ד"ר דייגו אבילה, מתמחה שנה ראשונה.
אביו בהנהלת בית החולים ורק בזכות הקשרים שלו הוא נכנס להתמחות.
הוא מצלם סרט תיעודי על הבי"ח בזמן ההתמחות (עונה 3).
מון בלודגוד - רוקס ולנצואלה, פרמדיקית.
עובדת בתור נהגת אמבולנס ועושה הרבה משמרות עם ד"ר ויליס שגורמת להתפתחות של מערכת יחסים ביניהם (עונה 3).
אמילי אלין לינד - אריאל בריידן, הבת (המאומצת) של ד"ר רוריש.
אבא שלה נהרג מתאונה ומאז היא התגלגלה בבתי אומנה עד שד"ר רוריש אימצה אותה.
מתנדבת בבי"ח (עונה 3 והופעת אורח בעונה 2).
קווין דאן – ד"ר מארק טיילור, מנהל מחלקת המיון בבית החולים אנג'ל ממוריאל, שנמצא בחופשה במהלך חקירה על ניהול כושל של המיון.
שירי אפלבי – ד"ר קרלה ניבן, מתמחה לשעבר בבית החולים אנג'ל ממוריאל, בת הזוג הקודמת של ד"ר פינדה.
כריסטינה וידאל – ד"ר ג'ינה פרלו, מחליפת המנהל בבית החולים אנג'ל ממוריאל, שמתחילה במיון אחרי שד"ר טיילור אולץ לעזוב.
היא נרצחה על ידי מי שהטריד את מלאניה, גורדון האשמן.
גבריאל קרטריס – איימי וולפוביץ, RN, אחות במחלקת חירום.
קרס ויליאמס – ד"ר קול גאת'רי, רופא מנתח ובנו של ד"ר רולי גאת'רי (הופעת אורח בעונה 3).
ג'סי ברדפורד – גורדון האשמן, מטרידן פסיכופתי.
ג'ף האפנר – ד"ר אד הרברט, מנכ"ל בית החולים אנג'ל ממוריאל ובן זוגה של ג'ינה פרלו.
הוא וד"ר רוריש התווכחו לעיתים קרובות.
מייגן גוד – ד"ר גרייס אדמס, בת זוגו הקודמת של ד"ר ניל הדסון.
אלייה אנגליש – איזבל מנדז, אחות במחלקת חירום.
אמילי נלסון – חנה ריינולדס, אחות במחלקת חירום.
אנג'לה רלוקיו – ריסה פארק, אחות במחלקת חירום.
נאפסה ויליאמס – שרלוט פייל, מתמחה שנה ראשונה חדשה בבית החולים אנג'ל ממוריאל היא נורתה ונהרגה בחדר ההמתנה תוך טיפול בחולים, בפרק "מלאכים ושדים".
קתלין רוז פרקינס – ד"ר אמנדה נולאן, פסיכיאטרית בבית החולים
אלכס לאנגה - מקס, החבר של אריאל שמצא בבי"ח בגלל שחולה במחלת הסרטן.
ב-27 בינואר 2015, אושר הפרק הראשון של הסדרה על ידי CBS.
ב-4 ביוני, ברט מהוני התמנה בתור מפיק בפועל עבור "קוד בלאק".
ב-23 באוקטובר 2015, הזמינו CBS שישה תסריטים נוספים לקוד בלאק בחודש לאחר מכן, CBS הזמינה חמישה פרקים נוספים.
CBS חידשה את התוכנית עבור העונה השנייה, בחודש מאי 2016.
ב-17 בפברואר 2015, לוהקה בוני סומרוייל ככריסטה, אמא שאיבדה את בנה בעקבות מחלת הסרטן.
ב-23 בפברואר לוהקה מלאני צ'נדרה כמלאניה, רופאה בתחילת ההתמחות שלה.
מגי גרייס מרשה גיי הארדן לוהקה כד"ר ליאן רוריש הדמות הראשית.
ב-3 במרץ, לוהק לואיס גוזמן כחוסה סנטיאגו, האח הבכיר, שמה של הדמות שונה לאחר מכן לג'סי סלאנדר.
למחרת, ראזה ג'אפרי לוהק כניל האדסון ובן הולינגסוורת' לוהק כד"ר מאריו, מתמחה מתחיל.
כאשר גרייס עזבה לפני שצילומי הסדרה החלו, התפקיד של ד"ר ליאן רוריש ניתן למרשה גיי הארדן ובוני סומרוויל לוהקה לתפקיד של כריסטה.
בעונה 2 עזבו ג'אפרי וסומרוויל את הקאסט (במקביל עם הדמויות שלהם) ללא הסבר, ורוב לאו הצטרף לקאסט כד"ר איתן ויליס, רופא צבאי שחזר מאפגניסטן לחדר המין של אנג'ל ממוריאל.
ב-Rotten Tomatoes הסדרה קיבלה ציון של 54%, בהתבסס על 39 ביקורות.
לפי Metacritic, לסדרה יש ציון של 53 מתוך 100, בהתבסס על 26 מבקרים, המציין "ביקורות מעורבת או ממוצעת".
בפסטיבל הטלוויזיה מונטה קרלו לשנת 2016 זכתה הארדן בפרס נימפת הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה, ו"קוד בלאק" הועמדה לפרס דרמת הטלוויזיה הטובה ביותר.
הרפובליקה של קוגלמוגל (גרמנית: Kugelmugel) היא מדינה לכאורה הממוקמת בפארק פראטר בווינה, אוסטריה.
הרפובליקה הכריזה על עצמאותה בשנת 1976, לאחר מחלוקת של האמן אדווין ליפבורגר עם הרשויות האוסטריות על היתרי בנייה לבית כדורי שהקים ב-1971 בקצלסדורף שבאוסטריה תחתית.
ב-1979 נעצר ליפבורגר ונשלח לכלא למשך עשרה שבועות.
ביוני 1982 הועבר הבית לפארק פראטר בווינה והוקף בגדרות תיל.
כתובתו של הבית, הכתובת היחידה ברפובליקה, "Antifaschismusplatz 2" (כיכר אנטי-פשיזם מס' 2), הוכרה רשמית על ידי עיריית וינה.
ליפבורגר נפטר בינואר 2015. האוכלוסייה הרשמית ברפובליקה כוללת מעל 650 אזרחים שאינם תושבים.
כיום מנוהלת הרפובליקה על ידי עיריית וינה ומשמשת כאתר תיירות.
בתורת הגרפים, קוגרף הוא גרף הנוצר מקודקודים בודדים על ידי הפעלות של איחוד זר ואופרטור הגרף המשלים (גרף שיש בו קשת אם"ם אין קשת בגרף המקורי).
דוגמאות לקוגרפים הם גרפים מלאים וגרפי טורן.
אם ו- הם קוגרפים זרים בקודקודים אז כך גם
אם קוגרף אז כך גם (הגרף המשלים).
היותו של גרף קוגרף שקולה לתכונות הבאות:
הגרף לא מכיל את המסילה מאורך 3 כתת-גרף מושרה
כל תת-גרף מושרה מקיים שכל קליקה מקסימלית וכל קבוצה בלתי תלויה מקסימלית נחתכות בקודקוד יחיד
בכל תת-גרף מושרה עם לפחות 2 קודקודים יש שני קודקודים עם אותם שכנים
כל צביעה חמדנית של כל תת-גרף מושרה היא אופטימלית
בתורת הקשרים, קוד גאוס הוא שיטה לתיאור הדיאגרמה המישורית של קשר נתון באמצעות סדרה של מספרים או אותיות.
הוא תואר לראשונה על ידי קרל פרידריך גאוס במספר כתבים לא מפורסמים.
קוד גאוס דומה לסימון Dowker, אלא שבמקום לייצג כל צומת על ידי שני מספרים שונים (כמו בסימון Dowker), בקוד גאוס כל צומת מיוצגת על ידי מספר יחיד, עד כדי סימן שתלוי באם חולפים מעל לצומת או מתחת לה.
באיור משמאל מוצגת עקומה מישורית יחד עם סימון Dowker שלה כדי להדגים את שיטת הקידוד, זאת שכן העיקרון של קידוד גאוס זהה.
בעבור דיאגרמת קשר עם n צמתים, קוד גאוס מתאים לה סדרה של 2n מספרים הנבחרים מהקבוצה {}.
תהליך ההתאמה נעשה בצורה הבאה:
נבחר על העקום נקודה שרירותית שאינה צומת, ואז נתחיל "לטייל" לאורך הקשר במגמה קבועה מסוימת.
כאשר נחלוף על פני הצומת הראשונה, נתאים לה את המספר 1. בדומה לכך, בכל פעם שנחלוף על פני צומת, נרשום לידה את המספר הסידורי שמתאים לה.
עם זאת, כאשר נחלוף על פני צומת שכבר התאמנו לה מספר, נרשום מספר השווה לנגדי של המספר הסידורי שכבר קיים לצומת.
הסימן של המספר למעשה מייצג האם העקומה חולפת "מתחת" או "מעל" לצומת.
במקביל לרישום המספרים המתאימים לנקודות הצומת, נרשום סדרה של מספרים שמייצגים את המספרים הסידוריים של הצמתים שחלפנו על פניהם.
כיוון שעל פני כל צומת אנו חולפים פעמיים, קיבלנו איפה סדרה של 2n מספרים, אשר בה כל אחד מהערכים המוחלטים של המספרים הסידוריים המתאימים לצמתים (הווה אומר, מספר מ-1 עד n) מופיע פעמיים.
באופן כללי, כאשר אין חשיבות לסימן, מספר הרצפים האפשריים עבור דיאגרמת קשר עם n צמתים הוא המקדם המולטינומי: .
בכתביו הלא מפורסמים, גאוס העלה את השאלה אילו רצפים של מספרים או אותיות יכולים לייצג דיאגרמות קשר אמיתיות, ועשה אבחנה לא טריוויאלית בנוגע לאפיון הרצפים ברי המימוש.
למעשה הוא שאל שאלה קשה יותר - אילו רצפי סמלים נטולי סימן יכולים לייצג דיאגרמות קשר אמיתיות?
והאבחנה שעשה, שנקראת תנאי הזוגיות, מתייחסת לשאלה הזאת:
תנאי הזוגיות: שתי ההופעות של כל סמל בקוד גאוס של עקומה שחותכת את עצמה מופרדות על ידי מספר זוגי של סמלים.
הוכחה לטענה זאת ניתנה לראשונה על ידי המתמטיקאי Julius Nagy ב-1927. עם זאת, גאוס עצמו הבחין גם כי תנאי הזוגיות אינו מספיק כאשר , וכמות רבה של מאמרים נכתבו על אפיון הסדרות שמייצגות עקומים אמיתיים.
קוגלבליץ בפיזיקה תאורטית הוא ריכוז של אור או קרינה כה עז, שהאנרגיה שלו יוצרת אופק אירועים ונלכדת בתוך עצמה.
על פי תורת היחסות הכללית ועקרון שקילות מסה ואנרגיה, אם מספיק קרינה מכוונת לאזור מסוים, ריכוז האנרגיה מעקם את מרחב הזמן מספיק, כך שאותו ריכוז הופך לחור שחור, למרות שבמקרה זה מסת האנרגיה של החור השחור תהיה בצורת אנרגיית קרינה ולא מסה.
במונחים פשוטים, קוגלבליץ הוא חור שחור הנוצר מריכוז של קרינה ולא מריכוז של חומר.
על פי תורת היחסות הכללית של איינשטיין, לאחר שנוצר אופק אירועים, סוג האנרגיה שיצרה אותו כבר איננה משנה.
טמפרטורת קוגלבליץ תהיה כה גבוהה, עד שתעבור את טמפרטורת פלאנק, הטמפרטורה של היקום זמן פלאנק לאחר המפץ הגדול.
ההתייחסות הידועה ביותר לרעיון הקוגלבליץ באנגלית היא המאמר "Geons" מאת ג'ון ארצ'יבלד וילר משנת 1955. במאמר בחן וילר את הרעיון של יצירת חלקיקים, או דגם צעצוע של חלקיקים, מעקמומיות של מרחב הזמן.
בנוסף, מאמר זה הציג את הרעיון שניתן לנצל את קווי המטען החשמלי הלכודים בתוך לוע חור תולעת כדי לחקור את המאפיינים של זוגות חלקיקים טעונים.
תופעת הקוגלבליץ נשקלה בתור דרך ליצור מנועי חלליות מבוססי חור שחור .
ביקום של סדרת המדע הבדיוני מסע בין כוכבים, משתמשים בתופעת הקוגלבליץ הנוצרת מסינגולריות קוונטית מלאכותית, בתור מקור הנעה בספינות מסוג D'deridex class של אימפריית הכוכבים הרומולאנית.
קוגלבליץ הוא חלק אינטגרלי בעלילה של הרומן מפגש היצי מאת פרדריק פול.
הקוגלפנצר הוא רכב משוריין, כנראה מגרמניה הנאצית, שמקורותיו עלומים.
עותקו היחיד נמצא במוזיאון הטנקים בקובינקה, מוסקבה, רוסיה.
הכלי היה כנראה מיועד לסיור, תצפית ומיגון.
מקורותיו של הרכב והסיבה ליצירתו אינם ידועים, כמו כן לא אותרו כל מסמכים אודותיו.
הרכב מוצג במוזאון הטנקים כמוצג #37, ומהמחקר אודותיו עולה כי
הוא נתפס ב-1945 על ידי הכוחות הסובייטים, כנראה במנצ'וריה לאחר שנשלח ליפן או בשטח הניסויים בקומרסדורף, 25 ק"מ דרומית לברלין, שם נמצא גם המאוס.
עובי השריון החיצוני הוא כ-5 מ"מ.
הרכב היה מופעל על ידי מנוע צילינדר בעל שתי פעימות.
לא נמצאו כל עדויות לשימוש בכלי בקרב.
את מטרותיו של הכלי אפשר להסיק ממבנהו בלבד.
הכלי מורכב מתא פנימי שכנראה היה מיועד לאדם בודד, ולו שני פתחים - פתח כניסה מאחור, וחרך צר מלפנים.
לכלי שלשה גלגלים ממוגנים- שני גלגלים ממונעים גדולי ממדים המקיפים את התא, וגלגל אחורי השימש כנראה לאיזון הכלי.
בתוך הכלי היה משדר רדיו.
הכלי כנראה יועד לתנועה והתמגנות בשטח קרב של אדם בודד או שניים.
לא ניתן לקבוע מן המידע הזמין אם האדם בתוך הטנק יכול היה להשתמש בנשק חם דרך החרך או באמצעות פתח ייעודי.
רעיון הרכב הקרבי לאדם בודד הוצג לראשונה במלחמת העולם הראשונה .
בצרפת, רכבים אלו נקראו Bouclier roulant (מצרפתית: מגן מתגלגל).
כדור משוריין בשם "טנק טאמבלוויד" תואר במאמר במגזין " Popular Science " ב-1936. ממציא טקסני הציג את עיצוב הטנקים.
הוא היה גבוה בהרבה מן הקוגלפנצר הגרמני - טנק טטמבלוויד יכול היה להכיל שלושה אנשים, שלושה מקלעים, ציוד ומנוע.
רוברט דייל ארנדט ג'וניור: "מכוניות מוזרות של גרמניה לפני המלחמה והרייך השלישי" (1928-1945) .
קוד אפוקליפסה הוא סרט פעולה רוסי משנת 2007. מלבד רוסיה, הצילומים נערכו בצרפת, איטליה, נורווגיה, מלזיה ואוקראינה.
בנוסף, נערכו מספר סצנות באיי Alvøen ובפיורדים של אורלנד.
המחבל ג'פאד בן זיידי גונב ארבע פצצות גרעין מצוללת אמריקאית ששקעה ומסתיר אותן בארבע ערים מרכזיות ברחבי העולם.
את הפצצות ניתן לנטרל באמצעות קוד בן 11 ספרות.
זיידי מת ושותפו, שכונה "המוציא להורג", עומד להפעיל את הפצצות.
הוא נרדף על ידי שירות הביטחון הפדרלי ועל ידי הסוכנת מארי שחדרה בעבר לארגונו של זיידי.
קוגנטים, המכונים גם קוגנטים לקסיקליים, הם מילים שמקורן האטימולוגי הוא משותף.
קוגנטים עוברים בדרך כלל בירושה משפת אב משותפת.
לדוגמה, המלים באנגלית צלחת (dish), דיסק (disk) ושולחן כתיבה (desk), המילה הגרמנית Tisch (טיש, "שולחן") והמילה הלטינית Discus (דיסקוס, "דיסק") הם קוגנטים מכיוון שכולם מגיעים מיוונית עתיקה δίσκος (dískos, "דיסק"), מילה המתייחסת למשטחים השטוחים שלהם.
לעיתים המילים אינן באות משורש אחד אלא פשוט שאולות משפה אחרת.
ייתכן שקוגנטים התפתחו לבעלי משמעויות דומות, שונות או אפילו הפוכות.
יש מילים שנשמעות דומות, אך אינן באות מאותו שורש; אלה נקראות קוגנטים כוזבים.
יש מילים שאכן נובעות זו מזו אך משמעותן השתנתה.
דמיון בין מילים שאינו דמיון במשמעות מוביל לקיומם של צמדי מילים הנקראות ידידות כוזבות.
המילה קוגנט מגיעה משם העצם הלטיני cognatus, שפירושו "קרוב דם".
קוגנטים אינם בהכרח בעלי אותה משמעות, שאולי השתנתה ככל שהשפות התפתחו בנפרד.
לדוגמה באנגלית להרעיב ובהולנדית sterven או בגרמנית sterben ("למות"), שואבים מאותו שורש, * sterbaną ("למות").
הדיסקוס הוא מיוונית (מהפועל "לזרוק").
נגזר אנגלי מאוחר ונפרד של דיסקוס, ככל הנראה בתיווך שבלטינית מימי הביניים, הוא שולחן.
דוגמה בשפות הודו-אירופיות למילה ששימרה את המשמעות היא המילה "לילה": night (אנגלית), Nacht - נכט (גרמנית), וצורות דומות בעשרות שפות, בהן: צרפתית, אפריקאנס, שוודית, נורווגית, פולנית, דנית, רוסית, ספרדית, פורטוגזית, איטלקית ועוד, שבכולן המילה "לילה" נגזרת מ-*nókʷts ("לילה") שבשפה ההודו-אירופית הקדומה.
הדמיון בין سلام ("סלאם") בערבית ל"שלום" בעברית הוא גם כן דוגמה לקוגנט השאוב מהמקור הפרוטו-שמי.
ברם, יש קוגנטים שהם הפכים סמנטיים.
למשל, בעוד המילה העברית "חוצפה" משמעותה עזות פנים, הקוגנט הערבי שלה (ḥaṣāfah) משמעותו שיקול דעת.
באנגלית ובספרדית המילים שמשמעותן הרבה – מָאץ' / מוּצ'וֹ (much / mucho) – נראות דומות ויש להן משמעות דומה, אך הן לא קוגנטים, מאחר שהן התפתחו ממקורות שונים.
קוגניציה חברתית היא תחום מרכזי בפסיכולוגיה חברתית העוסק באופן שבו אנשים חושבים על עצמם ועל עולמם החברתי.
התפתחות חברתית תקינה מתבססת על תהליכים קוגניטיביים שונים, אשר באמצעותם מסוגל הפרט לעקוב אחרי התנהגותם של אחרים ולהבינה.
קוגניציה חברתית מתייחסת לשרשרת התהליכים הנדרשים כדי שהאדם יוכל להבין אנשים אחרים.
רושהארט וסטריאנו מתייחסים לארבעה מרכיבים עיקריים של קוגניציה חברתית: עיבוד פרצופים, זיהוי רגשות, תיאוריה של התודעה, וייחוס תכונות לאחר.
המונח קוגניציה חברתית הוא שגור במספר תחומים בפסיכולוגיה ומדעי המוח, לרוב כדי להתייחס ליכולות החברתיות הנצפות בקרב אנשים המאובחנים עם אוטיזם, סכיזופרניה ופסיכופתיה.
קוגל היא סדרת דרמה ישראלית המהווה הקדמון (פריקוול) לאירועי הסדרה "שטיסל".
הסדרה נוצרה ופותחה על ידי יהונתן אינדורסקי, בוימה על ידי ארז קו אל ועלתה לשידור ב־5 בדצמבר 2024.
הסדרה עוסקת בקורותיהם של נוחעם שטיסל ובתו ליבי, המתגוררים בקהילה היהודית באנטוורפן, בלגיה.
נוחעם הוא אחיו של שולעם שטיסל, דמות ראשית בסדרה שטיסל.
נוחעם הוא עסקן בתחום התכשיטים, המבקש לבסס את מעמדו כ"גביר" בקהילה המקומית.
נוהג למכור תכשיטים לאלמנות בגישה מעוררת-מחלוקת.
לאחר שאשתו יידעס מבקשת להתגרש ממנו, הוא מתקרב אל אלמנתו של בעל מסעדת הקוגל המקומית, פנינה בומבאך.
ליבי, אשר בורכה בכשרון כתיבה יוצא דופן, יוצרת קשר עם סופרת חרדית בעניין ספר שכתבה לאורך שנים.
כמן כן, מבקשת ליבי לפרסם סיפור בהמשכים בעיתון חרדי מקומי, ומצויה בדילמה סביב המתח שבין קריירה כסופרת לבין המצופה ממנה כאם וכרעיה.
על ליבה של ליבי מתחרים יוייליש ובוראך, בחורים הלומדים בחברותא.
נוחעם (נחום) שטיסל (ששון גבאי) - עסקן בתחום התכשיטים.
אביה של ליבי ובעלה של יידעס.
ליבי שטיסל (הדס ירון) - בתם של נוחעם ויידעס.
יִידֶעס (יהודית) שטיסל (מילי אביטל) - אשתו של נחום ואימה של ליבי.
פנינה בומבאך (רותם אבוהב) - אלמנה טרייה, בעלת מסעדת קוגל משפחתית.
יויליש (יואל) ורמוט (רועי ניק) - בחור ישיבה ובנו של הרשל וורמוט, המתחרה על ליבה של ליבי.
בורעך (ברוך) סלונים (אורי אלבי) - בחור ישיבה וחבר של יוייליש.
עובד כעורך בעיתון החרדי המקומי.
הרשל ורמוט (יגאל נאור) - אביו של יוייליש וורמוט.
גביר עשיר, בעל סאונה יוקרתית לחברים בלבד.
הרב שייע (שי אביבי) - טוען בבית הדין החרדי, המטפל בענייניו המשפטיים של נוחעם.
חנה וינברגר (ירדן בר כוכבא) - סופרת חרדית רווקה ובעלת שם.
נעמי פיינטוך (רבקה מיכאלי) - אלמנה עשירה.
הרב וסרמן (ניב מג'ר) - הבעלים של העיתון "זמנים", בו כותבת ליבי.
ב-22 בינואר 2023, נמסר לראשונה על פיתוחה של סדרת ספין אוף עבור סדרת הדרמה המשפחתית "שטיסל", שתעסוק בקורותיו של נוחעם שטיסל, אחיו המנוכר של שולעם.
עוד נמסר כי על כתיבת הסדרה אמון יוצר הסדרה המקורית, יהונתן אינדורסקי, אם כי ללא מעורבותו של אורי אלון, שותפו של אינדורסקי ליצירת "שטיסל".
ב-21 במרץ 2023, אישרה רשמית "yes" את תחילת הפקתה של הסדרה, שזכתה לשם "קוגל", על שם מאכל הקוגל המלווה את הסדרה ודמויותיה.
ביוני 2024 עלה פרומו ראשון לסדרה במסגרת הצגת הפקות המקור של yes לשנת 2024-25
הפרק הראשון עלה לשידור ב-5 בדצמבר 2024 בערוץ yes DRAMA, וב-yesVOD.
על הפקת הסדרה אמונה חברת ההפקות "אבוט המאירי תקשורת".
קוגל איטריות (ביידיש: לאקשן קוגל; בפי יוצאי פולין והונגריה: קיגל) הוא פשטידה יהודית אשכנזית, סוג פופולרי של קוגל שנעשה עם אטריות (לוקשן או לאקשן) ומגוון מרכיבי מוצרי חלב או פרווה, המוגש באופן מסורתי בשבתות ובחגים כמנת תוספת.
שם המנה מגיע מהמילה ביידיש קוגל שמשמעותה כדור.
מקורו של השם ככל הנראה בהתייחסות לכדורי הבצק העגולים שהונחו במרכז הצ'ולנט, תבשיל השבת המסורתי, כדי לבשל אותם לצידו ולספוג את טעמיו לשימוש מאוחר יותר כתוספת.
לאחר מכן הקוגל התפתח לצורתו הנוכחית במהלך המאה ה-13. בחלק מהדיאלקטים היידיים, בעיקר ביידיש התיכונה שדוברה בפולין ומזרח הונגריה, נהגית המילה כמו "קיגל".
ההגייה האחרונה לא שרדה בקרב יהדות ארצות הברית בתחילת המאה ה-20 בשל הדמיון הלשוני שלה לטכניקת תרגילי הקיגל.
אף על פי שקוגל האטריות המתוק הוא הפופולרי, יש מגוון רחב של סוגי קוגל אטריות, החל מהמתוק, המתקתק ועד למלוח ולחריף.
ניתן לאפות אותו בסיר ברזל כבד גדול או בסירים קטנים אישיים.
קוגל אטריות מכיל לרוב צימוקים או פירות יבשים אחרים, אם כי יש הבוחרים להשמיט אותם כהעדפה אישית.
באופן מסורתי הקוגל היה מכוסה בשטרויזל וקינמון או לא היה מכוסה כלל, אולם החל מהמאה ה-20 קוגל איטריות החל להיות מכוסה בארצות הברית בעיקר במגוון תוספות כולל קורנפלקס כתוש.
היהודים הליטאים ידועים בהעדפתם למאכלים מתובלים בכמות נכבדת של מלח בישול ופלפל שחור (כמו הקוגל הירושלמי החריף) בעוד שהיהודים הפולנים, ובמיוחד אלה מגליציה, ידועים בהעדפתם למאכלים מתוקים, והם אבות קוגל האטריות המתוק.
כשהיהודים נמלטו מדיכוי ופוגרומים אנטישמיים במזרח אירופה ומצאו מקלט באמריקה הצפונית (קנדה וארצות הברית) לפחות מאז המאה ה-19, יהודים רבים יותר היגרו לשם מפולין מאשר מליטא, מה שהביא לכך שמכיני הקוגל המתוק השפיעו יותר על המטבח היהודי האמריקאי.
קוגל אטריות מתוק הוא הסוג הנפוץ ביותר של קוגל אטריות, והוא נעשה לעיתים קרובות בבית על ידי אנשים בקהילה היהודית במיוחד בחגי ישראל ומועדים שונים ובשבתות.
זוהי גם מנה פופולרית במעדניות ומסעדות יהודיות שונות באמריקה.
על אף שחלקם מעדיפים את קוגל האיטריות ללא תוספות, כיוון שנהנים מהחלק העליון המסורתי של הקוגל, המורכב מאטריות שהופכות פריכות בתהליך האפייה, אחרים מעדיפים את קוגל האטריות עם מגוון תוספות כולל דגנים מרוסקים שונים כמו קורנפלקס כאמור.
תוספת שטרויזל או פירורי לחם זכתה לראשונה לפופולריות בקרב יהדות גרמניה.
יהודים באמריקה הדרומית מפזרים על קוגל האיטריות אגוזי פקאן.
ניתן להוסיף לקוגל אטריות מלוח פירורי לחם, בדומה למקרוני עם גבינה.
תוספת קורנפלקס לקוגל אטריות מתוק, בדרך כלל לאלה המכילים מרכיבי חלב ולא פרווה, זכתה לפופולריות לראשונה בתחילת המאה ה-20 בארצות הברית כמפגש של המטבח היהודי האשכנזי עם המטבח האמריקאי.
את התוספת הזו מכינים על ידי ריסוק קורנפלקס ביד או במעבד מזון, וערבוב עם סוכר, קינמון וחמאה מומסת.
קוגל ירושלמי (בהגייה יוצאי גליציה: קיגעל ירושלמי) הוא סוג של קוגל אטריות יהודי וישראלי שמקורו ביישוב הישן בירושלים.
המילה "קוגל" באה מהמילה הגרמנית כדור ("Kugel").
זאת ככל הנראה בשל הסיבה שהקוגל הוא מאפה עגול.
ויש טוענים שהוא שיפוץ של המילה 'כעיגול' בהגיב בניב אירופאי.
ביוזמת תלמידו, רבי חיים מוולוז'ין, תלמידים רבים של הגאון מווילנה עלו לארץ ישראל, החל משנת תקס"ח (1808) ועד שנת תקע"ו (1816).
העלייה כיום ידועה בשמה "עליית תלמידי הגר"א".
תחילה, תלמידיו התיישבו בצפת והקימו בה את קהילת ה-"פרושים".
במהלך המאה ה-18, תלמידיו של הגאון מווילנה אשר התגוררו ביישוב היהודי בירושלים, היו אלו שהמציאו את הקוגל הירושלמי, או לכל הפחות הכינו את הגרסה הראשונית של המאכל.
המתכון האמריקאי הראשון לקוגל הירושלמי, פורסם בשנת 1871 על ידי אסתר לוי, בספרה "Jewish Cookery Book".
הקוגל הירושלמי נבדל מרוב סוגי קוגל האטריות, גם של קהילות יהודיות-אשכנזיות אחרות, וזאת בשל מספר סיבות.
למרות זאת, הקוגל הירושלמי נפוץ מאוד בקהילה היהודית-אשכנזית.
קוגל ירושלמי נעשה באמצעות אטריות ביצה דקות, הדומות במראה שלהן לספגטי.
המרכיב אשר מייחד את הקוגל הירושלמי הוא הפלפל שחור, שהשימוש בו נפוץ פחות בסוגים אחרים של קוגל אטריות.
מליסה קלארק, כתבת אוכל ובעלת טור בניו יורק טיימס, תיארה את השימוש בפלפל השחור כ"מנקה-סינוס" (sinus-clearing).
תיבול הקוגל הירושלמי נעשה באמצעות רוטב שדומה לקרמל, ובו טובלים את האטריות.
לאחר הטבילה, נהוג להוסיף פלפל שחור לאטריות לפני ששמים את התוצר בתבנית אפייה (נעשה שימוש בתבניות אפייה לעוגת באנט וגם בתבניות אפייה לעוגה רגילה).
את התוצר מכניסים לתנור אפייה.
קוגל ירושלמי אינו מכיל בדרך כלל מוצרי חלב והוא פרווה.
קוגנייט תוכנה בע"מ היא חברה ישראלית המפתחת תוכנת אנליטיקה לאבטחת מידע.
פעילותה של קוגנייט החלה באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20, כחטיבה ביטחונית במסגרת חברת המודיעין העסקי ורינט מערכות.
בדצמבר 2019 הודיעה ורינט על כוונתה להתפצל בתחילת 2021 לשתי חברות, ורינט שמתמקדת בשוק האזרחי ועוסקת בתוכנה לקשרי לקוחות וקוגנייט שפונה לשוק הביטחוני ועוסקת באבטחת סייבר.
חברת קוגנייט התאגדה במאי 2020, והפיצול המתוכנן נעשה בפברואר 2021. מיד עם הפיצול נרשמו מניות קוגנייט למסחר בנאסד"ק.
מנכ"ל החברה מאז הקמתה בפברואר 2021 הוא אלעד שרון, שהחל את פעילותו בה ב-1997, כשהייתה חטיבה של ורינט.
יו"ר החברה מאז ספטמבר 2023 הוא ארל שנקס (Earl Shanks), שהצטרף לדירקטוריון החברה עם הקמתה, ובמשך שמונה שנים קודם לכן היה דירקטור בוורינט.
בעלת המניות הגדולה בחברה היא קרן ההשקעות הפרטית VBF של בית ההשקעות ווליו בייס, שלה 9.3% ממניות החברה.
לחברה לקוחות ביותר ממאה מדינות.
עם לקוחות החברה נמנים ארגוני ביטחון ממשלתיים.
בדצמבר 2021 פרסמה חברת "מטא" שהסירה מפייסבוק מאות חשבונות שמשמשים שבע חברות, בהן קוגנייט, הפועלות לאיסוף מודיעין על משתמשי פייסבוק,.
מספר זיהוי אישי הוא קוד סודי מספרי (ולעיתים קוד אלפא־נומרי) המשמש בתהליך אימות זהות של משתמש בעת גישה למערכת ממוחשבת.
קוד הזיהוי האישי (PIN) משמש אמצעי מרכזי להבטחת העברת מידע פרטי בין מרכזי עיבוד נתונים שונים ברשתות מחשבים של מוסדות פיננסיים, גופים ממשלתיים וארגונים עסקיים.
קודי PIN משמשים, בין היתר, לאימות זהות במערכות בנקאיות מול בעלי כרטיסים, בין ממשלות לאזרחים, בין ארגונים לעובדיהם, ובין מחשבים למשתמשים – לצד שימושים נוספים.
בשימוש יומיומי, קודי זיהוי אישיים (PIN) משמשים לביצוע פעולות בכספומטים או בעסקאות בנק בכרטיסי אשראי (POS) בקופה, לבקרת גישה מאובטחת – כגון גישה למחשב, פתיחת דלתות או רכבים, לביצוע עסקאות באינטרנט, או להתחברות לאתרים מוגבלים למשתמשים מורשים בלבד.
קוד הזיהוי האישי (PIN) הופיע לראשונה עם הכנסת מכונת הכספומט (ATM) לשימוש בשנת 1967, כאמצעי יעיל עבור הבנקים לאפשר משיכת מזומנים על ידי לקוחותיהם.
מערכת הכספומט הראשונה הותקנה על ידי בנק ברקליס בלונדון בשנת 1967; היא קיבלה שיקים עם קידוד קריא למכונה במקום כרטיסים, והתאימה את קוד ה־PIN לשיק שהוזן.
בשנת 1972 היה בנק לוידס הראשון שהנפיק כרטיס בנקאי עם פס מגנטי מקודד מידע, אשר השתמש בקוד PIN לצורכי אבטחה.
ג'יימס גודפלו, ממציא קוד הזיהוי האישי אשר רשם עליו פטנט, זכה בשנת 2006 בעיטור OBE (מסדר האימפריה הבריטית) במסגרת רשימת הכבוד של יום ההולדת של המלכה.
עטאללה היה ממציא מודול האבטחה החומרתי הראשון מבוסס PIN (Hardware Security Module בראשי תיבות: HSM), אשר כונה "קופסת עטאללה" (Atalla Box).
מדובר במערכת אבטחה אשר הצפינה הודעות PIN והודעות ממכונות כספומט (ATM), והגנה על מכשירים בלתי מקוונים באמצעות מפתח ליצירת קוד PIN שאינו ניתן לניחוש.
בשנת 1972 רשם עטאללה פטנט אמריקאי מס' 3,938,091 עבור מערכת אימות PIN שפיתח.
המערכת כללה קורא כרטיסים מקודד טכנולוגיה מבוססת הצפנה שנועדה לאבטח קישוריות טלפונית בעת הזנת פרטי זיהוי אישיים, שנשלחו למיקום מרוחק לשם אימות.
עטאללה את חברת Atalla Corporation (שם מעודכן Utimaco Atalla), ובשנת 1973 השיק באופן מסחרי את "קופסת עטאללה" (Atalla Box).
המוצר הושק תחת השם Identikey – מערכת קורא כרטיסים לזיהוי לקוחות, שכללה מסוף עם יכולת קבלת כרטיס פלסטיק וקוד PIN.
המערכת נועדה לאפשר לבנקים ולמוסדות חיסכון לעבור מתוכניות מבוססות פנקסים לסביבת כרטיסים חכמים.
מערכת Identikey כללה קונסולת קורא כרטיסים, שני לוחות קוד (אחד ללקוח ואחד לכספר), בקר חכם וחבילת ממשק אלקטרונית מובנית.
במהלך הפעולה, היה הלקוח מקיש את קוד הזיהוי הסודי שלו, אשר הוסב בקונסולה (באמצעות מיקרו־מעבד) לקוד אחר עבור הכספר.
מספר החשבון של הלקוח נקרא על ידי הקורא האלקטרוני, ובכך נחסכה הקלדה ידנית והופחת הסיכון לטעויות הקלדה.
המערכת אפשרה החלפה של שיטות זיהוי מסורתיות, כגון חתימות אישיות או שאלות זיהוי, במערכת מבוססת PIN מאובטחת.
כהוקרה על תרומתו לפיתוח מערכת ה־PIN ולניהול מאובטח של מידע, זכה עטאללה לכינוי "אבי ה־PIN".
הצלחת "קופסת עטאללה" (Atalla Box) הובילה לאימוץ נרחב של מודולי אבטחה חומרתיים (HSM) מבוססי PIN.