tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
צימר ציין כי "הקטע הפך למסובך ביותר משום שרציתי מאות אלפי קולות, וזה לא קל להשיג מאות אלפי קולות.
אז פרסמנו באינטרנט ובחשבון טוויטר לאנשים שרצו לקחת חלק בזה.
יצרנו עולם במהלך שני הסרטים האחרונים, ואיכשהו הקהל והמעריצים הפכו לחלק מהעולם הזה.
פסקול הסרט השלישי מכיל התייחסויות רבות לשני הסרטים הקודמים בסדרה, ביניהן:
מוטיב שני התווים ששימש כתמה מרכזית לכל אורך הטרילוגיה.
מוטיב העטלפים המעופפים שליווה את כתוביות הפתיחה בכל סרט.
המוזיקה שליוותה כל פתיחת סרט (והתנגנה כאשר באטמן הופיע לראשונה בסרט, כמו גם בסרט "האביר האפל").
המוזיקה שנער המקהלה שר ברצועה Rise, אשר התנגנה גם לאחר מות הוריו של ברוס ב"באטמן מתחיל".
המוזיקה המתנגנת ברקע כאשר ראס-אל-גול מופיע בסרט זה היא אותה מנגינה ברקע "באטמן מתחיל" כאשר הוא מדבר לראשונה עם ויין בכלא.
המוזיקה המתנגנת כאשר ברוס מופיע לראשונה בסרט היא אותה נעימה המתנגנת כאשר ברוס מתעורר בכלא ב"באטמן מתחיל".
המנגינה ההרואית אשר מתנגנת כאשר ברוס נמלט מהכלא של ביין, מתנגנת גם כאשר ברוס מוקף בעטלפים ב"באטמן מתחיל", כאשר באטמן נמלט מכוחות המשטרה בסוף "האביר האפל" וכאשר ג'ון בלייק נמצא במערת העטלף בסוף "עלייתו של האביר האפל".
מנגינת סוף הסרט היא אותה מנגינה כמו בסרט "האביר האפל", בו באטמן מספר לגורדון על תוכניתו.
מוטיב שלושת התווים שמתנגן כאשר באטמן מביס את הנבל הראשי: בסרט זה כאשר המשאית בה נמצאת טליה מתהפכת אל מעבר לכביש; ב"האביר האפל" כאשר באטמן מפיל את הג'וקר מהבניין; וב"באטמן מתחיל" כאשר באטמן דואה אל מחוץ לרכבת לפני שהיא מתרסקת לתוך בניין "תעשיות ויין".
רשימת הקטעים בפסקול והסצנות בהן הם מושמעים:
כותרתאורךסצנות מפתח/הערות 1 "סערה מתקרבת" 0:37 מתנגנת בכותרות הפתיחה של הסרט.
מיד אחריה מתחילה נעימת "החשבון הסופי של גות'אם".
שם הנעימה נלקח מתוך דבריה של סלינה קייל לברוס, "סערה מתקרבת, מר ויין".
2 "On Thin Ice""על קרח דק" 2:55 מתנגנת בזמן קבלת הפנים באחוזת ויין ב"יום דנט", כאשר ג'ון בלייק מבקר את ברוס באחוזת ויין, וכאשר מירנדה וברוס נמצאים באחוזה.
3 4:08 נעימתו העיקרית של ביין.
מתנגנת לראשונה כאשר ביין גורם להתרסקות המטוס.
חלקים מהנעימה נשמעים לפני "האש עולה" ו"עולה מן האפלה".
שם הנעימה מתייחס לתיאור של ביין כאשר הוא הורג את דאגט.
4 "Mind If I Cut In?""אפשר להתערב?" 3:27 נעימתה של סלינה קייל.
נשמעת לראשונה כאשר היא גונבת את מחרוזת הפנינים של גברת ויין המנוחה.
מתנגנת גם כאשר בלייק עוצר את קייל כדי להשיג ממנה מידע, וחלקים ממנה מתנגנים כאשר קייל מופיעה על המסך.
שם הנעימה לקוח מהסצנה שבה ברוס מפריע במהלך הריקוד של סלינה במסיבה, במטרה להשיג בחזרה את מחרוזת הפנינים, ושואל "אפשר להתערב?".
5 "Underground Army""צבא תת-קרקעי" 3:12 מתנגנת כאשר גורדון והאחרים מתכננים להציל את השוטרים הלכודים מתחת לקרקע.
6 "Born In Darkness""נולד באפלה" 1:57 מתנגנת במהלך הסצנה בה האסיר מספר לברוס אודות האגדה על הרוצח השכיר ועל הילד שנמלט מהבור.
שם הנעימה לקוח מתוך דבריו של ביין לבאטמן במהלך הקרב הראשון ביניהם, על כך שהוא נולד באפלה.
7 "The Fire Rises""האש עולה" 5:33 החלק הראשון של הנעימה מתנגן כאשר ביין ואנשיו נמלטים על אופנועים מהבורסה לניירות ערך.
הנעימה "עולה מן האפלה" מתנגנת מיד לאחר מכן.
שאר הנעימה מתנגנת במהלך נאומו של ביין בחזית כלא בלאקגייט.
נאמר כאשר ביין אומר זאת לאחד ממתנקשיו בסצנת המבוא של הסרט.
8 "Nothing Out There""שום דבר בחוץ" 2:51 מתנגנת כאשר ברוס נמצא במערת העטלף ומחפש מידע על סלינה קייל.
שם הנעימה לקוח בעקבות הנאמר בין ברוס לאלפרד, "אין לי שום דבר בחוץ".
9 "Despair""יאוש" 3:14 מתנגנת בזמן שבאטמן מופיע מחדש בגות'אם לאחר שהדליק את סמל העטלף על הגשר, ומציל את ג'ון בלייק מהבריונים של ביין.
הנעימה משלבת חלקים מנעימת Vespertilio של באטמן מתחיל.
שם הנעימה לקוח מתוך דבריו של ביין, "...היכן שלמדתי את האמת על יאוש".
10 "Fear Will Find You""פחד ימצא אותך" 3:08 מתנגנת כאשר באטמן מציל את סלינה מאנשיו של ביין והשניים מעופפים מעל גות'אם במטוס העטלף.
שם הנעימה לקוח מהסצנה בה הדוקטור אומר לברוס בבור, "...ללא חבל.
אז הפחד ימצא אותך שוב".
11 "Why Do We Fall?""למה אנחנו נופלים?" 2:03 מתנגנת כאשר ברוס חווה פלאשבק לרגע בו אביו שואל אותו "למה אנחנו נופלים?", מה שמוביל לניסיון השלישי לבריחה מהבור.
12 "Death By Exile""מוות על ידי גלות" 0:23 מתנגנת כאשר ביין מדבר לברוס הפצוע בתחתית הבור.
שם הנעימה מתייחס לכך שד"ר קריין גוזר את דינם של גורדון ואנשיו למות על ידי גלות.
13 "Imagine The Fire""דמיין את האש" 7:25 נעימה שמתנגנת כחלק מהסוויטה העיקרית של אחוזת ויין.
הדקה הראשונה לא שימשה כלל בסרט, ואילו שלוש הדקות הבאות התנגנו בחלקן בכותרות הסיום של הסרט.
השאר מתנגן במהלך הקרב השני בין באטמן לביין, ובמהלך בקשתו של בלייק מהמשטרה על הגשר לנצור את האש.
שם הנעימה לקוח מדבריו של ביין לבאטמן "רק תצטרך לדמיין את האש!".
14 "Necessary Evil""רוע נחוץ" 3:16 מתנגנת כאשר באטמן בועט בביין לתוך אולם בית המשפט, וכאשר מירנדה טייט מתגלה כטליה אל-גול.
שם הנעימה מתייחס לתיאורו של ביין בפני דאגט כ"רוע נחוץ".
15 "Rise""עלה" 7:11 המוזיקה מלווה את סצנת הסיום של הסרט, החל מהרגע בו באטמן מטיס את הפצצה לתוך הים, ועד לרגע בו בלייק עולה מתוך מערת העטלף.
זוהי נעימת הנושא המרכזית של הסרט.
כותרתאורךסצנות מפתח/הערות 16 "Bombers Over Ibiza""מפציצים מעל איביזה" 5:52 רמיקס של ג'אנקי אקס אל.
17 "The Shadows Betray You""הצללים מסגירים אותך" 5:20 נעימה שאינה משמשת בסרט.
לקוחה מדבריו של ביין לבאטמן "הצללים מסגירים אותך...
18 "The End""הסוף" 6:13 גרסה ארוכה לנעימת הסיום של הסרט.
כותרתאורךסצנות מפתח/הערות 19 "No Stone Unturned" 7:29 מתנגנת במהלך סצנת המרדף האחרונה כאשר באטמן, פוקס, סלינה וגורדון מנסים לעצור את טליה והפצצה.
הנעימה ערוכה היטב בסרט עצמו, אך כוללת חלק מהסוויטה של אחוזת ויין.
20 "Risen From Darkness""עולה מתוך האפלה" 4:27 מתנגנת במהלך סצנת המרדף כאשר באטמן מופיע לראשונה.
הנעימה ערוכה באופן שונה בסרט.
כותרתאורךסצנות מפתח/הערות 21 "All Out War""מלחמה כוללת" 3:17 מתנגנת כאשר ברוס נמלט מהבור וחוזר לגות'אם, ובמהלך ההכנה לקראת העימות הסופי עם ביין.
כותרתאורךסצנות מפתח/הערות 22 "אחוזת ויין" 22:05 סוויטה שנוצרה במהלך פיתוח הסרט.
כוללת את הנעימות "על קרח דק" ו"דמיין את האש", בנוסף לקטעים שלא יצאו קודם, לרוב הנעימה שמתנגנת כאשר סלינה מובילה את באטמן לביין.
23 "Bane""ביין" 19:45 סוויטה שנוצרה במהלך פיתוח הסרט, הכוללת את המזמור.
כוללת גם חלקים מתוך "החשבון הסופי של גות'אם" ו"האש עולה", נוסף על חלקים שלא יצאו מקודם.
מתנגנת גם במהלך הקרב בין משטרת גות'אם ובאטמן לבין שכירי החרב.
24 "Selina Kyle""סלינה קייל" 5:41 סוויטה שנוצרה במהלך פיתוח הסרט.
חלקים ממנה מתנגנים כל אימת שסלינה מופיעה.
כוללת חלקים שלא משמשים בסרט.
25 "Orphan""יתום" 4:51 סוויטה שנוצרה במהלך פיתוח הסרט.
גרסה נוספת לסצנת הסיום של הסרט.
במאי 2011 הועלה לראשונה אתר הסרט ובו שיווק ויראלי בדומה לדרך בה שווק "האביר האפל".
האתר פרסם תמונה ראשונה המציגה את טום הארדי בתור ביין.
הקדימון הראשון לסרט יצא ביחד עם יציאתו לאקרנים של הסרט "הארי פוטר ואוצרות המוות חלק 2" וב-5 באוגוסט 2011 פורסמה תמונה שמציגה את אן האת'וויי בתור סלינה קייל.
בדצמבר 2011 פורסמו שש הדקות הראשונות של "עלייתו של האביר האפל" לפני הסרט "משימה בלתי אפשרית 4: קוד הצללים" בהקרנתו ב-IMAX.
באפריל 2012 יצא הקדימון השלישי של הסרט.
במגזינים אמפייר ו-Wired פורסמו "מסמכים סודיים של ה-CIA", שחושפים את דמותו של מדען רוסי בשם ד"ר ליאוניד פאבל, המגולם על ידי אלון אבוטבול.
לפי המסמכים התגלה כי ד"ר פאבל עסק בפיזיקה גרעינית, ועבד על פרויקט סודי שהיה אמור לייצר טכנולוגיה חדשנית.
פיגוע הירי באורורה אירע ב-20 ביולי 2012, בבית הקולנוע "סנטורי 16" בעיר אורורה, שבמדינת קולורדו, ארצות הברית, בעת הקרנת הבכורה של הסרט "עלייתו של האביר האפל".
לבוש בביגוד טקטי, ג'יימס הולמס זרק רימוני גז מדמיע וירה בקהל עם מספר כלי נשק.
12 בני אדם נהרגו ו-70 נוספים נפצעו, 58 מהם מירי.
זה היה הירי הקטלני ביותר בקולורדו מאז הטבח בתיכון קולומביין בשנת 1999.
חברת האחים וורנר אמרה שהיא משתתפת בצער על תוצאות הפיגוע, והודיעה כי בעקבות פיגוע הירי, תבטל את בכורת הסרט בפריז.
פרסומו ושיווקו של סרט זה הושעו בפינלנד.
"עלייתו של האביר האפל" הכניס כמיליארד דולר בארצות הברית וברחבי העולם, נכון ל-6 באוגוסט 2012. בהקרנותיו ביום הראשון (עד חצות) הכניס הסרט כ-30.6 מיליון דולר; בכך הוא היה שני רק ל"הארי פוטר ואוצרות המוות - חלק 2", אך עקף אותו בשיא ההכנסות להקרנת לליל הבכורה ב-IMAX עם 2.3 מיליון דולר.
נכון לספטמבר 2023 הסרט ממוקם במקום ה-36 ברשימת שוברי הקופות של כל הזמנים, וכן במקום השמיני ברשימת סרטי הקומיקס הגדולים של כל הזמנים.
הסרט זכה לממוצע משוקלל של 87% מהמבקרים לפי 334 ביקורות (290 מהן "טריות" לעומת 44 מהן "רקובות") ו-90% מהקהל באתר Rotten Tomatoes, אשר ציין כי מדובר ב"סרט פעולה שאפתני ומעורר מחשבה שמסיים את הטרילוגיה של כריסטופר נולאן בדרך מרהיבה, גם אם הוא לא עומד בציפיות של קודמו".
עלייתו של אפוקליפס היא מיני-סדרת קומיקס במהדורה מוגבלת שפורסמה בין אוקטובר 1996 לינואר 1997 על ידי מארוול קומיקס, הסדרה נכתבה על ידי טרי קאבאנו וג'יימס פלדר ואוירה על ידי אדם פולינה ואנטוני ויליאמס.
חלק ניכר מן העלילה עובד לסרט הקולנוע "אקס-מן: אפוקליפסה".
לפני 5000 שנים, תינוק נמצא במדבר המצרי על ידי חבורה של נוודים שודדים.
הילד גדל ונקרא בשם עין סבאח נור על ידי מנהיג השבט, בעל, אשר מלמד את הילד את הישרדותם של החזקים.
במהלך אותה תקופה, מצרים נשלטת על ידי פרעה ראמה-תות, אשר למעשה הוא הנוסע בזמן קאנג הכובש, שהגיע מהעתיד כדי להכתיר את עין סבאח נור כיורשו, בשל העובדה כי הילד יגדל ויהפוך למוטאנט החזק ביותר ואחד היצורים הידועים לשמצה בהיסטוריה.
השבט של נור נהרס על ידי צבאות של תות.
לפני שבעל מת, הוא אומר לנור כי הוא מיועד לדברים גדולים.
נור מחפש נקמה ונוסע לעיר של ראמה-תות שם הוא מסתתר, מתחזה לעבד ומתאהב בנפרי, אחותו של אוזאימאנדיאס, הגנרל של תות.
לבסוף נור נדחה על ידי נפרי, כשהיא רואה את פרצופו המעוות.
הכוחות המוטאנטיים שלו מתעוררים, הוא משעבד את אוזאימאנדיאס בזמן שראמה-תות בורח.
הוא מכנה את עצמו אפוקליפס ומתחיל לחסל את החלשים.
שמו של המחבר אינו ידוע, אך סביר מאוד כי ליווה את המסע מתחילתו ועד לסיומו של קרב אשקלון הראשון ב-12 באוגוסט 1099.
הוא נכח כנראה בוועידת קלרמון (1095) והשתתף בכיבוש ירושלים (1099).
"עלילות הפרנקים" היא ככל הנראה הכרוניקה המוקדמת ביותר של מסע הצלב הראשון.
כתב היד בן 20,000 מילים, והוא מחולק לעשרה ספרים, המביאים סיפור תמציתי של התקדמות המסע:
הספר ראשון מתאר את המסע ממערב אירופה עד לבירת האימפריה הביזנטית, קונסטנטינופול.
הספר השני מתאר את המצור והכיבוש של ניקאה, במאי–יוני 1097.
הספר השלישי מתאר את קרב דוריליאום ב-1 ביוני 1097.
הספר הרביעי מתאר את המסע דרך אנטוליה, כולל כניסתו של טנקרד נסיך הגליל לקיליקיה.
הספר החמישי מתאר את ההגעה לאנטיוכיה בנובמבר 1097.
הספר השישי מביא את סיפור הגעת כוחותיו של רידואן בן תֻתֻש מחלב וקרב האגם (אגם אנטיוכיה), שהתרחש ב-9 בפברואר 1098, בזמן המצור על אנטיוכיה (1097–1098).
הספר השביעי מתאר את הקרב בשער הגשר במרץ 1098.
הספר השמיני מתאר את השתלטותו של בוהמון הראשון על חומות אנטיוכיה באפריל–מאי 1098.
הספר התשיעי מספר על מצבם הקשה של הצלבנים שהיו נצורים באנטיוכיה, על הקרב שהתנהל בין כוחותיו של בוהמון לצבא כרבוגא ממוסול על כיבוש אנטיוכיה ב-28 ביוני 1098, על תבוסתו של כרבוגא ועל גילוי הרומח הקדוש.
הספר העשירי מתאר את המצור על מערת א-נועמאן, את ועידת המנהיגים ביום כל הקדושים ב-1098 ואת אנטיוכיה, המסע דרומה אל ירושלים ומצור וכיבוש ירושלים ב-15 ביולי 1099. משפט הסיום מזכיר את הניצחון בקרב אשקלון ב-12 באוגוסט 1099.
המחבר כותב בשפה שהיא תערובת של לטינית, צרפתית ואיטלקית, כנראה השפה ששימשה את הצלבנים לתקשורת היום-יומית.
אוצר המילים דל ולא מדויק והדקדוק והתחביר לא תקינים.
הספר בכללותו מזכיר אוסף של רישומים או סיפורים קצרים שנועדו לשימוש אישי אך לא עובדו לכדי יצירה המיועדת לפרסום בתפוצה רחבה.
הסגנון תמים וכנה מעיד על התלהבות דתית, להט ושנאה לכופרים.
המחבר מספק מידע חשוב על אופן העברת האספקה לצלבנים ועל המצבם הכלכלי של הערים דרכן צעדו הצלבנים, כולל שווקים ומסחר.
כאשר המחבר מספר על קרבות עקובים מדם או על שגרת היום-יום, הוא מתבטא בגוף ראשון כדי להדגיש את השתתפותו הפעילה במסע ההרואי שהביא לשחרור ארץ הקודש מידי הפגנים.
חיבורו חשוב ביותר מפני שהוא משקף את גישתם של האנשים הפשוטים כלפי מסע הצלב.
זהו המקור היחידי המביא את הנאום שנשא קיסר האימפריה הביזנטית אלכסיוס הראשון לפני צלבנים, בו הוא הבטיח את תמיכתו הצבאית, בתנאי שכל עיר שהצלבנים ייכבשו בדרכם תועבר לאימפריה הביזנטית.
כרוניקות נוספות המתעדות את מסע הצלב הראשון
"עלילות הפרנקים" שייכת לקבוצת כרוניקות שנכתבו בלטינית, המספרות את אירועי מסע הצלב הראשון מנקודת מבטם של צופים שהיו חלק מכוחותיהם של הנסיכים שיצאו למסע בעקבות קריאתו של האפיפיור אורבנוס השני:
ריימונד מאגילר היה הכרוניקן והכומר של רמון הרביעי, רוזן טולוז, שעמד בראש צבא הצלבנים שיצא מפרובאנס.
הוא כתב את הכרוניקה "היסטוריה של הפרנקים שכבשו את ירושלים" (Historia Francorum qui ceperunt Iherusalem) יחד עם פונס מבאלאזון .
הכרוניקה מסתיימת עם כיבוש ירושלים בשנת 1099. היא פורסמה בשנת 1105 לפני מותו של הרוזן ריימון.
אלברט מאאכן, כרוניקן והיסטוריון, התלווה לגוטפריד מבויון, לימים המלך הראשון של ממלכת ירושלים, אשר יצא יחד עם אחיו בלדווין, לימים, בלדווין הראשון, מלך ירושלים, בראש כוחות מהחלקים הדרומיים של ארצות השפלה.
הכרוניקה שלו "היסטוריה של המסעות לירושלים" או "כרוניקה ירושלמית של מלחמת הקודש" (Chronicon Hierosolymitanum de bello sacro), שנכתבה בין השנים 1125–1150 מתחילה עם ועידת קלרמון, מספרת על ממלכת ירושלים הצלבנית ומסתיימת בשנת 1121.
פולקו משארטר, הכומר של בלדווין הראשון, מלך ירושלים, וכרוניקן בתקופת מסע הצלב הראשון כתב בין השנים 1101–1128 את הכרוניקה "עלילות הפרנקים במסעם לירושלים" (Gesta Francorum Iherusalem peregrinantium).
מאחר שהחיבור נערך שנים רבות לאחר קרות האירועים המסופרים, משערים כי המחבר הסתמך גם על הכרוניקה של ריימונד מאגילר ועל "עלילות הפרנקים".
הכרוניקה מורכבת משלושה ספרים: הספר הראשון מתאר את האירועים מוועידת קרלמון עד להקמת ממלכת ירושלים, הספר השני מתאר את פועלו של בלדווין הראשון שירש את כס המלכות מגודפריד מבויון.
הספר השלישי מספר על מעשיו של בלדווין השני, מלך ירושלים ומסתיים במגפה שפקדה את ירושלים בשנת 1127.
הכרוניקה "עלילות הפרנקים" שימשה כבסיס לשלושה עיבודים ארוכים, מפורטים ושאפתניים יותר מבחינה סגנונית של מסע הצלב הראשון, שחוברו בלטינית משובחת על ידי נזירים בנדיקטינים שפעלו בפרנקיה המערבית: רוברט הנזיר, בודרי מבורגווי וגיבר מנוז'ן.
טענתם העיקרית של הנזירים כלפי מחבר "עלילות הפרנקים" התייחסה לשימוש במשלב לשוני נמוך וסגנון סיפורי דל שלא תאמו לדעתם לקדושת האירועים המסופרים.
בודרי מדול שימש כאב מנזר בבורגויי משנת 1079 ועד 1106. עבודתו "ההיסטוריה של ירושלים ספר IV" , שנכתבה בשנת 1105, היא סיפור בן 36,000 מילים על מסע הצלב הראשון, המבוסס במידה רבה על "עלילות הפרנקים".
ידועים עשרים ושבעה כתבי יד של העבודה הזאת, דבר המעיד על תפוצתה הרבה באירופה.
הכרוניקה מכסה את התקופה שבין נובמבר 1095 – אוגוסט 1099 ומתחילה בוועידת קלרמון.
רובר הנזיר שִׁכְתֵּב בין השנים 1107–1120 את "עלילות הפרנקים" לבקשת אב המנזר שלו.
יצירתו "ההיסטוריה הירושלמית" נכתבה ברוח היסודות הרעיוניים של הנזירות הבנדיקטינית וכללה גם אלמנטים אפוקליפטיים.
הספר זכה לפופולריות רבה, נשמר במעל מאה כתבי יד ותורגם ללטינית מדוברת.
גיבר מנוז'ן, אב מנזר, כתב את חיבורו "מעשי האל בידי הפרנקים" (Dei gesta per Francos) בין השנים 1108–1112. זאת פרפרזה של "עלילות הפרנקים" הכוללת הדרכה מוסרית ואלמנטים של נבואה ומציגה את מסע הצלב כחלק מתוכנית אלוהית גדולה יותר.
למרות שלא לקח חלק במסע עצמו, המחבר הכיר צלבנים רבים שחזרו לצרפת, שוחח איתם על זיכרונותיהם והתנסותם ובכך מספק מידע חשוב על האופן בו התקבל המסע בצרפת.
שבעה כתבי היד של "עלילות הפרנקים" שזוהו בשנת 2011 על ידי מרקוס בול, אפשר לחלק לשלוש קבוצות:
בקבוצה הראשונה, שלושה העתקים עתיקים קרובים מאוד למקור: כתב היד השמור בספרייה הלאומית של ספרד (Biblioteca Nacional de España MS 9783, fols 149r-175v) המתוארך למאה ה-13, ושני כתבי היד השמורים בספריית הוותיקן (Biblioteca Apostolica Vaticana, MS Reg.
641, fols 1r-46v) המתוארכים למאה ה-12. הם כתובים בסגנון ארכאי.
בכתבי היד השמורים בספריית הוותיקן אפשר למצוא ביטויים המשבחים את רובר השני, דוכס נורמנדיה, שייתכן כי הזמין את ההעתקים.
בקבוצה השנייה נכלל מסמך אחד מתוארך למאות ה-12 או ה-13, הכתוב גם כן בסגנון ארכאי, בו הוכנסו שינויים ותוספות רבות, הנשמר בספריית המדינה בברלין (Staatsbibliothek, MS lat.qu 503, fols 1r-37r).
בקבוצה השלישית נכללים: ההעתק הנמצא בספריית אל אסקוריאל (Biblioteca de El Escorial, MS d.III.ii, fols 1r-19v) המתוארך למאות ה־12 או ה־13 ושני העתקים הנמצאים בשתי ספריות של אוניברסיטת קיימברידג' המתוארכים בין המאה ה-12 למאה ה-14 (Corpus Christi College Library MS 281 ו־Gonville and Caius College Library MS 162/83, fols.
בכולם בוצעו עריכות ושינויי תוכן.
עלילות טייני טון - כיף של חופשה הוא סרט מונפש שהופץ למכירה ישירות בקלטות וידאו בשנת 1992. הסרט הופק על ידי האחים וורנר הנפשה ואמבלין אנטרטיינמנט, והוא מבוסס על סדרת הטלוויזיה המונפשת "עלילות טייני טון".
הסרט מתאר את קורותיהם של דמויות הסדרה במהלך חופשת הקיץ.
גיבורי הטייני טון מסיימים את הלוניברסיטה ויוצאים לחופשת הקיץ שלהם.
באסטר ובאבי מנהלים קרב אקדחי מים אשר גרם להצפתו של "עמק אקמי".
הארנבים, יחד עם ביירון הכלב, שטו מעבר לדרום ארצות הברית, שם הם ניסו להתחמק שהיצורים ששכנו שם ורצו לאכול אותם.
פלאקי דאק מצטרף לשמנתון החזיר ולמשפחתו לנסיעה ללונה פארק בשם "העולם השמח".
הטיול היה ארוך וכאוב עבור פלאקי, אשר הוטרד מתחביבי המשפחה של שמנתון ואפילו כמעט נהרג על ידי רוצח פסיכופת שנסע בטרמפ במכונית.
בינתיים, מירה השתגעה כי היא איבדה את החתול שלה פרווני.
כאשר היא ומשפחתה נסעו לשמורת טבע היא יצאה מהמכונית והטרידה את חיות השמורה.
פיפי לה-פיום בזבזה את זמנה עם השחקן ג'וני פיו, אשר לא מעוניין בפיפי.
תרנקול ושירלי דה-לון ראו את הסרט "בואשופוביה" בקולנוע וגם פיפי וג'וני הלכו לשם.
בקולנוע תרנקול דיבר במשך כל הסרט והפריע לשירלי ולצופים ונזרק מהקולנוע על ידי משתתפי הסרט, כאשר בואשת ורודה מגיעה לקולנוע ג'וני נתן לה חתימה, בגלל זה פיפי נורא כעסה וזרקה את ג'וני מהקולנוע.
מירה תפסה את ג'וני פיו וקראה לו "חתלתול".
אחרי שהבינו כי הלובי של האוניה הוא חדר מופעים, באסטר ובאבי ברחו בעזרתו של ביירון.
הם נרדפו על ידי היצורים שרצו לאכול אותם, למרבה המזל הם ניצלו על ידי האופוסום הידידותי שבאסטר פגש במהלך המסע.
באסטר, באבי, ביירון והאופוסום ברחו לעגלת המכרה ונופלים לחור השחור דרך וואקילנד ועד עמק אקמי.
הסרט מסתיים כאשר באסטר, באבי וכל כוכבי הסדרה מתכוננים לשנת לימודים חדשה בלוניברסיטת אקמי.
בסרט ישנם פארודיות על סרטים שונים כמו: סופרמן ובת הים הקטנה.
קריקטורות של סלבריטים כגון: אופרה וינפרי, ברברה וולטרס, ג'וני קרסון, ארסיניו הול, ג'יי לנו, שר, רוזאן בר, סילבסטר סטאלון וכו'.
"העולם השמח" מבוסס על דיסניוורלד, והפרסומת בקולנוע מבוססת על הפרסומת "THX".
עלייתו הנמנעת של ארתורו אוּי הוא מחזה משנת 1941 פרי עטו של המחזאי הגרמני ברטולט ברכט.
הוא מתאר את עלייתו של ארתורו אוי, גנגסטר בשיקגו של שנות השלושים, וניסיונותיו לשלוט על תאגיד הכרובית באמצעות חיסול אכזרי של יריביו.
המחזה נכתב בידי ברכט בשלושה שבועות במהלך שנת 1941, כששהה בגלות בהלסינקי, בירת פינלנד, תוך שהוא מחכה לאשרת כניסה לארצות הברית.
המחזה הועלה על הבמה לראשונה ב-1958, והוצג לראשונה באנגלית רק ב-1961. ברכט מעולם לא חזה בגרסת המחזה בגרמניה וייעד אותו מלכתחילה לבמה האמריקאית.
המחזה הוא אלגוריה סאטירית מודעת על עלייתו של אדולף היטלר (במחזה - ארתורו אוי) לשלטון בגרמניה הנאצית.
פרט לכך, כל סצנה במחזה מבוססת על אירוע אמיתי, לדוגמה, שריפת המחסן מייצגת את שריפת הרייכסטאג ושערוריית הסיוע למספנות מייצגת את הסיוע שהעניקה ממשלת רפובליקת ויימאר לאחוזות שפשטו את הרגל בפרוסיה המזרחית.
המחזה דומה במידה מסוימת לסרט הדיקטטור הגדול (1940), שאף הוא פרודיה אבסורדית על היטלר בכיכובו ובבימויו של צ'ארלי צ'פלין.
מבחינת הסגנון הדרמטי, המחזה כתוב בהתאם לכללי התיאטרון האפי שהתווה ברכט.
הוא נפתח בפרולוג שנכתב בצורת הוראות בימוי ומיועד לתאר בפני הקהל את הדמויות העיקריות ולהסביר את עיקרי עלילת המחזה, ובכך לאפשר לקהל מיקוד מרבי במסר, במקום להיוותר במתח לאפיזודה הבאה שעומדת להתרחש.
בפרולוג כל אחד מהגיבורים הראשיים יוצא אל לפני המסך בכל פעם שקוראים בשמו ומתארים מיהו.
המחזה גם מרבה להשתמש בהתייחסויות ובציטטות ממחזותיו של שייקספיר וסופרים נוספים על מנת להעביר מסרים דידקטיים.
כדי להדגיש את דרכו המרושעת בדרך אל השלטון, אוי מושווה לריצ'רד השלישי
ומקבת' בפרולוג המבוא ובתמונה טו, בה נגלית אליו רוח רפאים של קורבנו בדומה למה שקורה לריצ'רד ולמקבת';
מיומנותו הרטורית והכריזמה של היטלר מוצגים במחזה כשאוי מקבל שיעורי הופעה בפני קהל משחקן שגם קורא איתו את נאומו המפורסם של מרקוס אנטוניוס מתוך המחזה יוליוס קיסר.
דמותו של ארתורו אוי גולמה בידי כמה שחקנים בעלי שם, בכללם אל פצ'ינו, דאריל לואו, לאונרד רוסיטר, אנתוני שר, ניקול ויליאמסון, גריף רייס דייוויס ופיטר פאלק, סיימון קאלו, דן בפרשנות שלו למחזה באוטוביוגרפיה שלו, "להיות שחקן".
הפקה גרמנית מפורסמת של המחזה, בבימויו של היינר מילר, הציגה ברפרטואר של הברלינר אנסמבל בברלין מאז יוני 1995, עם מרטין ווטקה (Wuttke) בתפקיד הראשי.
שורות מהמחזה מצוטטות בסיום סרט הדרמה המלחמתי "צלב הברזל" משנת 1977, בבימויו של סם פקינפה:
אריק, הדמות הבדויה מתוך סדרת הטלוויזיה "להיות אנושי" (Being Human), בערוץ 3-BBC מצטט מתוך פסקת הסיום של המונולוג באפילוג המחזה:
דוגסבורו – פאול פון הינדנבורג
ארתורו אוי – אדולף היטלר
מנהלי תאגיד הכרובית – יונקרים, אחד מהם, קלארק – פרנץ פון פאפן.
פיש – מרינוס ואן דר לובה
המקומות והאירועים השונים המוזכרים במחזה
שערוריית הסיוע למספנות – הסיוע שהעניקה ממשלת רפובליקת ויימאר לאחוזות שפשטו את הרגל בפרוסיה המזרחית.
ברטולט ברכט, ארתורו אוי; עברית: דוד אבידן, רמת-גן: מרכז ישראלי לדרמה, ליד "בית צבי"-בית הספר לאמנות הבמה והקולנוע, 1984
ברטולט ברכט, עלייתו הנמנעת של ארתורו אוי, עברית: אברהם עוז, רמת-גן: בית צבי - בית הספר לאמנויות הבמה, 1998
1. ארתורו אוי בתיאטרון הבימה – הצגת בכורה: מרץ 1970, מספר הצגות: 19 יוצרים: תרגום – דוד אבידן, בימוי - מיכאל בלקמור, תפאורה ותלבושות - אנינה סטבס, מוזיקה: הנס הוסלה, תאורה: נתן פנטורין
2. עלייתו הנמנעת של ארתורו אוי, תיאטרון חיפה, הצגת בכורה – פברואר 1997, מספר הצגות: 111
יוצרים: תרגום – אברהם עוז, בימוי – סיני פתר, תפאורה ותאורה – מושיק יוסיפוב, תלבושות - גילה להט, עיבודים – שוש רייזמן, שי בן-יעקב, תנועה – קיי לאוטמן, וידאו – טולי גלאון
3. עלייתו הנמנעת של ארתורו אוי''', תיאטרון החאן, הצגת בכורה – 8 ביולי 2023
יוצרים: תרגום – יותם גוטל, בימוי – אודי בן משה, תפאורה – סבטלנה ברגר, תלבושות - ילנה קלריך, תאורה - רוני כהן, מוזיקה – בוב מלקובסקי, וידאו – דניאלה בלה קנדלשיין
עלילות דיקנס היא סדרת דרמה בריטית ששודרה לראשונה בערוץ BBC One מ-26 בדצמבר 2015 עד 21 בפברואר 2016. טוני ג'ורדן יצר את הסדרה בת 20 הפרקים, והיה שותף לכתיבה.
הסדרה נכתבה בהשראת ספרי צ'ארלס דיקנס והיא מאחדת דמויות שונות מיצירותיו בשכונה בעיר לונדון בתקופה הוויקטוריאנית.
המפקח באקט חוקר את רצח ג'ייקוב מרלי, שותפו לעסקים של אבנעזר סקרוג'.
הסדרה "עלילות דיקנס" הוזמנה על ידי דני כהן ובן סטיבנסון.
המפיקים בפועל הם פולי היל וטוני ג'ורדן, וחברת ההפקה היא "Red Planet Pictures".
באפריל 2016 אישרו ב-BBC שהם מפסיקים את הפקת הסדרה אחרי עונה אחת.
צוות השחקנים כולל את השחקנים הבאים:
ג'ייקוב מארלי גובה חוב מסבא של נל הקטנה, שהתאוששה לא מכבר ממחלתה.
מר ג'אגרס מספר לאמיליה האווישם שהיא ירשה את רוב רכושו של אביה; אחיה ארתור שזועם על ההחלטה, מביים התנכלות לאמיליה כדי שחברו, מריוות'ר קומפייסון, שמתחזה לעובר אורח תמים יעזור לה וילווה אותה לביתה (בית סאטיס).
לבקשתו של מארלי, פייגין שולח את ביל סייקס ללוות את ננסי לביתו של המלווה בריבית.
בוב קרצ'יט מקבץ ארוחה בשביל משפחתו.
גופתו של מארלי מתגלה בסמטה ליד הרציפים.
מר ונוס בוחן את הגופה של מארלי עבור המפקח באקט, ומוצא פיסת עץ בפצע שבראשו.
אדוארד ברברי אינו מוכן לספר לבתו הונוריה על הקשיים הכלכליים שלהם.
באקט מגלה שהארנק של מארלי נעלם, ובלוח הפגישות שלו רשומה האות "C".
אמיליה דוחה את הצעתו של קומפייסון לשמש כמגשר בסכסוך בינה ובין אחיה.
פיטר קרצ'יט נותן מתנה לנל כסמל לאהבתו.
פרנסס מגלה שלאחותה הונוריה יש פרשת אהבים עם קפטן הודון.
אחרי שאמיליה סילקה אותו אומר קומפייסון לארתור שהוא מתכוון להרוס אותה מבחינה כלכלית.
המפקח באקט מוצא אלת עץ במקום מגוריו של ביל סייקס והוא נעצר.
קומפייסון לוחץ על ארתור לתת לו כסף כדי שיוכל להתחזות לאדם בעל אמצעים בפגישתו הבאה עם אמיליה.
פרנסס משמידה פתק שנועד לקפטן הודון, שבו הודעה על פגישה אודות קבלת קידום לדרגת מייג'ור, מה שיכול לשפר את מצבו הכלכלי.
אמיליה מפצירה בארתור לחזור הביתה אבל הוא נוטר לה טינה על שירשה את רכוש אביהם ומסרב.
מר ונוס אומר למפקח באקט שפיסת העץ שהייתה בראשו של מארלי איננה מהאלה של סייקס, ולכן סייקס משוחרר מהמעצר.
ארתור לווה כספים מסקרוג' כדי לתת לקומפייסון.
הונוריה מגלה שמשפחתה נמצאת במצוקה כלכלית.
מתברר שהארנק של מארלי נמצא אצל פייגין.
ננסי מספרת למפקח באקט שמארלי גרם לחבלות שבפניה, והיא מספקת לסייקס אליבי.
פרנסס נתקלת בסר לסטר, שכן של האיש שהייתה מאורסת לו.
במהלך ארוחת הערב היא מגלה למשפחתה שלא היא ביטלה את האירוסים אלא הוא.
ג'אגרס מראה לארתור נספח לצוואה שנאמר בו שאם ארתור יפעל באופן עוין לעסק, הוא יפסיד את כל כספי הירושה שנועדו לו.
סר לסטר מוקסם מהונוריה במבט ראשון.
יום החתונה של מרתה וג'ון מתקרב.
ארתור מצטרף לאמיליה לקבלת פנים שהם עורכים לכבוד השנה החדשה.
קומפייסון מתפרץ ומתייחס לאמיליה בקרירות.
ג'אגרס מספר למפקח באקט שמארלי רצה לפרק את השותפות עם סקרוג'.
עם פרוס השנה החדשה נשמעים בחצות צלצולי פעמונים.
ארתור, שיכור, מועד ונתקל בסייקס שמכייס אותו ולוקח את שעונו ואת ארנקו, ומוכר אותם לפייגין.
קומפייסון מתחבר לקפטן הודון כדי להיות קרוב לאמיליה ולהונוריה.
אדוארד מעמיד את ביתו כעירבון להלוואה שהוא לוקח מסקרוג'.
המפקח באקט סורק את ספרי החשבונות של מארלי בחיפוש רמזים.
תקוותיה של פרנסס מתנפצות כשהיא שומעת שסר לסטר מאוהב באחותה.
קומפייסון גונב את הכלב של אמיליה, ומציג את עצמו כמי שהציל את הכלב מגלגלי מרכבה חולפת.
אחר כך הוא מתנצל על התנהגותו גסת הרוח, ורומז על אהבתו אליה.
ברגע שבוב קרצ'יט מתכוון ללוות את בתו לחתונתה מגיע המפקח באקט ועוצר אותו על רצח מארלי.
בוב קרצ'יט מספר לבאקט שבזמן הרצח הוא תר אחרי שאריות מזון עבור משפחתו, אבל הוא מודה שהוא מחק הלוואה שניתנה לו מספר החשבונות של מארלי, ושמארלי קיצץ במשכורתו.
קומפייסון ממשיך להשתעשע ברגשותיה של אמיליה.
גברת באמבל דורשת מבעלה לעלות בסולם החברתי.
בוב מראה למפקח שהוא רשם את ההלוואה בספר החשבונות שלו, באקט מאפשר לבוב להשתתף בחתונת בתו.
פרנסס מציגה את סר לסטר בפני הונוריה ואומרת לה לעודד אותו, מכיוון שקפטן הודון אינו מתאים לה.
מתיו פוקט, בן דוד של אמיליה, מגיע לביקור, ולכן היא מבטלת את הפגישה העסקית שקבעה עם קומפייסון.
אחרי מסיבת החתונה של מרתה וג'ון, מרתה מחזירה לאמה את השרשת, ובוב נלקח שוב למעצר.
באקט משחרר את בוב אחרי שאמילי מתחננת בפניו ואומרת שבוב היה בבית בשעה 9 בליל הרצח.
אמילי ממשכנת את השרשרת בחנות של נל בשביל לשלם את חובם לסקרוג'.
באקט אומר לוונוס שבוב קרצ'יט עדיין חשוד, במיוחד אחרי שאשתו שיקרה בגללו.
המפקח באקט קובע את מושבו בפאב של סיליאס וג.
ארטפול דודג'ר גונב עבור סייקס ואחר כך מדווח עליו בסתר לפייגין.
בוב קרצ'יט משלם את חובו לסקרוג', שאומר שהוא בכל זאת יעניש אותו.
דודג'ר מרגל אחרי סייקס שמשתדל להתנהג בצורה ג'נטלמנית כדי לכבוש את לבה של ננסי.
מתיו, שעכשיו הוא מעורב בעסקי מבשלת הבירה, פוגש את ארתור וקומפייסון בפונדק.
פרנסס מונעת מקפטן הודון מלהפגש עם אביה, ואחר כך היא מפגישה בין סר לסטר להונוריה.
גברת באמבל משכתבת את המכתב של בעלה שמזמין את מר גרדגריינד לסעוד בחברתם.
סקרוג' דורש מבוב לעבוד כל ערב עד מאוחר.
קומפייסון גורם למתיו לבטוח בו, ומאתגר אותו לקפוץ בין הגגות, כדי שיוכל "להציל" אותו.
וג מספר לבאקט שהוא שמע את מארלי מזכיר את השם "ברנבי" כשהוא מתווכח עם ג'נטלמן אחר.
באקט מבין שהכוונה לאדוארד ברברי.
אדוארד מספר לבאקט שמכר לפייגין את הטבעת של אשתו המנוחה, כדי לשלם את חובו למארלי באותו לילה בין 8 ל-9. סייקס רוצה לקנות מפייגין את ננסי, ופייגין דורש עבורה 50 ליש"ט.
ארתור ביאושו רוצה לספר למתיו שהוא אחוז במלתעותיו של קומפייסון, כשמגיע האיש עצמו.
פרנסס מספקת אליבי לאביה ומספרת שזמרים ששרו מזמורי חג המולד הגיעו בשעה 9:40. קומפייסון ששם לב לאהבת הנעורים של מתיו לאמיליה, ממליץ לו לנסוע לאמריקה להתעשר שם, ולחזור להרשים אותה כאדם שבנה את עצמו במו ידיו.
גברת גאמפ זוללת הג'ין זוממת להפוך לאחות מטפלת של וג, כדי לחיות בביתו.
מתיו מספר לאמיליה שהחליט לנסוע לאמריקה.
ג'אגרס אומר לאדוארד שהמשלוח שציפה לו נתפס לפני שהאונייה הפליגה.
אחרי שמתיו עוזב, קומפייסון לוקח בשק את הכלב האהוב של אמיליה, ג'יפ, וזורק אותו לנהר.
באקט מזהיר את ארטפול דודג'ר שלא יגנוב, ובתגובה הנער מכייס אותו.
אדוארד לא מוצא פתרון למצוקה הכספית בה הוא נתון.
קומפייסון נותן לאמיליה כלב חדש, והיא תוהה על אופיו ההפכפך, שאותו הוא מתרץ באהבתו הסוערת אליה.
לפיטר יש רעיון למתנה שיקנה לנל ליום הולדתה.
כהכנה לביקורו של מר גרדגריינד, גברת באמבל רוכשת גלובוס חדש, כלי חרסינה חדשים, סכו"ם חדש ואפילו פחם חדש.
אדוארד לא מצליח להחזיר את ההלוואה של סקרוג'.
וג הולך רחוק מדי בחיזוריו אחרי גברת גאמפ.
קומפייסון בודה סיפור על כך שהוא ננטש מתחת לחופה כדי לזכות באהדתה של אמיליה; היא מקבלת את הכלב, והם מתפייסים ומתנשקים.
קפטן הודון פוגש את אדוארד, אבל אביה של הונוריה אינו מתרשם מסיכויי ההצלחה של הקפטן הצעיר.
בשכונה מוצבות הודעות על פרס של 5 ליש"ט למי שמוסר מידע על רצח מארלי.
אדוארד נלקח לבית סוהר לבעלי חוב.
הונוריה פונה בתחינה לסקרוג', הנושה של אביה הכלוא, אבל הוא דוחה אותה ואומר לבוב לבצע הערכה של רכוש משפחת ברברי.
קומפייסון דורש מארתור 50 ליש"ט נוספים כדי לבצע את מזימתו לפתות את אמיליה.
כדי לגייס את הכסף ארתור מוכר לפייגין את החפתים שלו, טבעת ובקבוקון משקה.
קומפייסון משכנע בעורמה את הונוריה שלא לבקש עזרה כספית מאמיליה, ולאמיליה הוא אומר שהונוריה ממש נעלבה מהצעתו לקבלת עזרה ממנה.
פרנסס לוחצת על אחותה להענות לחיזוריו של סר לסטר.
בני הזוג באמבל סועדים עם מר גרדגריינד, ובתגובה לבקשתם לשפר את מעמדם הוא עונה "רשמתי לפני".
הונוריה נדהמת לראות את סבלו של אביה בכלא; קומפייסון מצליח לעצור את ארתור השתוי מלגלות לאמיליה את מזימתם.
אחר כך הוא מלקה את ארתור בחגורתו על התנהגותו.
אמיליה מספרת להונוריה שהיא מתאהבת בקומפייסון.
הונוריה מוכרת לנל את השרשרת של אמה, ואחר כך מבקרת את אביה שמספר לה שחובותיו נמדדים באלפים.
מר באמבל וסיליאס וג משתפים ביניהם את תסכולם על בנות המין השני.
באקט מגלה שיש ברציפים מחסן שהיה רכושו של מארלי.
הוא מקבל מג'אגרס פרטים על המקום.
אחרי שהונוריה נפגשת שוב עם סר לסטר, היא אומרת לג'יימס שאין להם עתיד משותף.
הוא מאשים אותה ברדיפה אחרי ממון כדי לשחרר את אביה.
בני הזוג באמבל מקבלים מכתב מחבר הנאמנים שמציעים להם בית בסטפורדשייר עם משרתת משלהם.
סר לסטר משלם את חובותיו של אדוארד והוא משתחרר.
באקט עוקב אחרי המחסן ורואה את פייגין מגיע.
באקט מגלה שהמחסן משמש כמקום מעבר לילדים עזובים שנשלחים מעבר לים לעבודה במכרות.
בדרכם לאספת בעלי מניות של המבשלה, אורבת לארתור ולקומפייסון לא אחרת מאשר אשתו של קומפייסון.
הוא משכנע את אשתו שבקרוב הם יהיו בעלי הון ויוכלו לשלם את חובותיהם.
הם מגיעים כשהפגישה מסתיימת ואמיליה זוכה לתשואות על ההבנה שלה בעסקים.
באקט מדבר עם ילד קטן שראה איש הדומה למארלי מתווכח עם פייגין בערב חג המולד.
פיטר נותן את הכסף שחסך עבור מתנה לנל, לאימו כדי שתקנה תרופות לטים הקטן.
פייגין אומר לבאקט שהמחסן היה רעיון של מארלי, ושהם היו שותפים לעסקים.
הונוריה שומרת בקופסה את תמונתו של ג'יימס ומכתבים שכתב לה.
באקט דואג לקחת את הילד לבית המחסה לעניים של באמבל.
סיליאס וג מסלק את גברת גאמפ מביתו אחרי שהיא שתתה את כל מלאי הג'ין שלו.
קומפייסון מציע נישואים לאמיליה ומושיט לה טבעת, זו שלקח מאצבע של אשתו בזמן שישנה.
אמיליה מספרת להונוריה על אירוסיה.
בוב נאלץ לעבוד עד מאוחר אחרי שאחר לעבודתו כי התעכב לקנות תרופה לטים.
ארטפול דודג'ר מבקר את פייגין בכלא.
מרת גאמפ מגלגלת חבית לכיוון וג, בתקווה שהוא יפצע והיא תחזור לטפל בו, ולשתות את הג'ין שלו.
אבל היא רק שוברת את קב העץ שלו.
הונוריה הפגועה מדגמנת שמלת כלולות עבור אמיליה.
גברת באמבל מכריחה את בעלה ללבוש חליפה הדוקה מדי לקראת הופעתו בפני חבר הנאמנים.
אדוארד מספר להונוריה שסר לסטר הציגו בפני סוחר.
באקט שם לב שהארנק של מארלי נמצא אצל קומפייסון, הסימנים מובילים אותו לחנות של נל, שלה מכר פייגין את הארנק.
אמיליה מספרת לג'אגרס ולארתור על האירוסין, שניהם מתנגדים לנישואים חפוזים, וגורמים לה להיות נחושה יותר בדעתה להתחתן עם קומפייסון.
פרנסיס ממשיכה ללחוץ על אחותה בקשר לסר לסטר והונוריה מתעלפת.
גברת גאמפ אומרת להן שהונוריה בהיריון.
באקט מביא את דודג'ר לחקירה בתחנת המשטרה.
הונוריה חושפת בפני ג'יימס את דבר ההיריון; פרנסס אומרת שהונוריה תסע לכפר ושם היא תדאג שכומר ישיא אותם.
דודג'ר אומר שהוא גנב את הארנק של מארלי כי חשב שהאיש שיכור חסר הכרה, אבל באקט מכניס אותו לתא בכלא.
פרנסס משלמת לגברת גאמפ בכסף ובבקבוק ג'ין כדי שתשמור על סודם בדבר הריונה של הונוריה.
קומפייסון משכנע את אמיליה לקנות את המניות של ארתור בשווי כפול מערכן; כך שיוכל לשלם את חובותיו ולחזור לחיות כג'נטלמן.
קומפייסון אומר לארתור שמעכשיו הוא משוחרר ממנו, וימשיך בתוכניותיו לבדו.
ביל וננסי מצליחים להבריח את דודג'ר מהכלא.
באמבל המודאג יושב בפני חבר הנאמנים בחליפה הדוקה מדי שנקרעת בגבו.
פיטר המתבייש בעוניו אומר לנל שהוא עסוק מדי מכדי להתראות איתה.
ונוס נותן לבוב קביים בשביל טים.
לפני הבריחה מגל דודג'ר לסייקס היכן פייגין מחביא את כספו.
ג'יימס מתגנב לתוך הבית כדי להיות עם הונוריה.
אמיליה קונה את חלקו של ארתור בסך 10000 ליש"ט.
ג'אגרס שולח את הפקיד שלו לחקור על אודות קומפייסון.
המפקח תומפסון מחליף את באקט בחקירת הרצח של מארלי.
ארתור מאיים לספר לאמיליה על אודות אשתו של קומפייסון, אבל זה עונה שהוא יספר לה על חלקו של ארתור במזימה.
תומפסון מכה אדם שבסופו של דבר מודה ברצח מארלי; באקט משחרר את פייגין.
ג'יימס מתעמת עם פרנסס על כך שהפריעה לקידומו של הקפטן; פרנסס מוחה ואמרת שהיא רק הגנה על משפחתה.
גברת באמבל משכנעת את מר גרדגריינד להתעלם מהריאיון הכושל של בעלה.
סייקס משלים את הרכישה של ננסי בכסף שגנב מפייגין.
באקט אומר לוונוס שימשיך בחקירתו בשקט.
הונוריה נחרדת למצוא מכתב לסר לסטר שנכתב בשמה על ידי אחותה.
אמיליה המזועזעת רואה את קומפייסון מנשק אישה אחרת (אשתו).
הונוריה זועמת על אחותה עומדת לעזוב כשלפתע היא חשה צירי לידה.
הונוריה מבקשת לקרוא לג'יימס, שנמצא בפונדק "שלושת הנכים", שישלם עבור רופא.
אמיליה מסירה את הטבעת מאצבעה ואוסרת על כניסתו של קומפייסון לבית סאטיס.
ג'יימס שרואה שהמכתב הוא מפרנסס זורק אותו לאש.
סייקס מתנהג אל ננסי בצורה רכושנית.
פרנסס טוענת שהלידה היא כתם על שמה הטוב של המשפחה.
הונוריה תוהה מדוע היא כזו קנטרנית, פרנסס מודה שאהובה ביטל את האירוסין כיוון שלא הייתה "מלאת חיים" כמו אחותה, אפילו סר לסטר מעדיף את הונוריה על פניה.
הונוריה אומרת לה "אני אוהבת אותך ביותר".
הונוריה מגלה שאם תיוולד לה בת היא תקרא לה "אסתר פרנסס".
פרנסס מפויסת עוזרת להונוריה ללדת.
הילדה שנולדה בטרם עת מפסיקה לנשום.
הונוריה מוכת יגון, ופרנסס שמה את התינוקת בסל ומניחה אותה בארון למטה.
על ג'יימס הונוריה אומרת בערפול חושים "הוא לא בא".
פרנסס שומעת לפתע את התינוקת חיה, היא כמעט מספרת להונוריה, אבל מחליטה לטפל בילדה בעצמה.
אמיליה אומרת לקומפייסון שהיא יודעת על "חברתו הליידי" ומסלקת אותו.
פרנסס מתגנבת ברחובות עם אסתר התינוקת, ומוסרת אותה לאדם שנמצא בצללים.
ארתור מדבר על התפייסות עם אחותו ואיחוד כוחותיהם נגד קומפייסון.
ג'יימס מציע נישואים להונוריה, אבל היא דוחה אותה ואומרת יחסיהם תמו אחרי האובדן שלהם.
אמיליה מתעמתת עם קומפייסון, ולפתע מופיעה אשתו שמציגה את עצמה כאחותו.
היא מצליחה להונות את אמיליה שחוזרת מבולבלת לכרכרה שלה, קומפייסון רודף אחריה נכנס פנימה ומנשק אותה.
באקט חוזר לזירת הפשע ומסיק שהרוצח היה אדם רגיל שנדחף למעשה אלימות.
ארתור חוזר לבית סאטיס ומוצא את קומפייסון בחברתה של אמיליה.
באקט מוצא התאמה בין פיסת העץ מתוך ראשו של מארלי למערוך שבו משתמשת אמילי להכנת פשטידות הבשר שלה.
באקט מצהיר שהוא יעצור שוב את בעלה, אבל אמילי מודה ברצח.
אמילי מספרת לבאקט על תנועותיה בערב חג המולד; היא הייתה מוטרדת בגלל שכרו המקוצץ של בוב, והתעמתה עם מארלי, שאמר שיהיה בלילה ברציפים.
ביודעה שהמקום מסוכן בלילה היא לקחה איתה מערוך.
מארלי התנהג בגסות, דיבר על מכירת ילדיה, וכשהוא ניסה לאחוז בה היא הכתה בו במערוך וחזרה בריצה לביתה.
קומפייסון שגילה שהפקיד של ג'אגרס חוקר אודותיו, מזהיר את ארתור מפני התוצאות.
הונוריה עדיין מוכת יגון, אבל אדוארד שמקווה להיעזר בסר לסטר בעסקיו, אומר לפרנסס להזמין אותו אליהם.
באקט מדבר עם מאנינג, שעצור על רצח מארלי.
האסיר הנתעב מתרברב באנשים שהרג.
לוטן, הפקיד של ג'אגרס, אומר שחקירתו לא חשפה שום דבר, ואחר כך הוא מקבל תשלום מארתור על איבוד המסמכים המרשיעים.
הונוריה אוזרת כוח ויורדת לפגוש את סר לסטר.
מתיו פוקט אומר לארתור שהוא חזר והוא מתכוון לטפל בקומפייסון.
באקט לוקח את אמילי לתחנת המשטרה, אבל כשהוא רואה את האנשים שם, הוא מחליט לתת לה ללכת, ושמאנינג ייתלה על רצח מארלי.
יום לפני החתונה של אמיליה וקומפייסון, ארתור דואג להרחיק את קומפייסון, כדי שמתיו יספר לאמיליה את האמת אודותיו.
בני הזוג באמבל והילדים היתומים מכינים את הבית לקראת ביקור חבר הנאמנים.
הונוריה דורשת מאביה ומפרנסס שלא ידברו על דבר נישואיה לסר לסטר.
מתיו אוסף את חברי הדירקטוריון שיפצירו באמיליה לא להחפז לנישואים, כיוון שכל רכושה יהיה אז בידי קומפייסון.
כשקומפייסון חוזר הוא משכנע את אמיליה שמתיו מתנהג באנוכיות, והיא אוסרת על מתיו ועל ארתור להיכנס לבית סאטיס.
סר לסטר מציע נישואים להונוריה והיא נעתרת לו.
מתיו עוזב, כשהוא חש שאמיליה אינה בוטחת באיש פרט לקומפייסון.
הילד היתום, אוליבר טוויסט, מבקש עוד מנת אוכל, וחבר הנאמנים המזועזעים מהמעשה, משאירים את באמבל ללא קידום.
גברת באמבל בזעמה בועטת בילד וזורקת אותו החוצה.
ג'אגרס אומר לארתור להיות אדון לעצמו.
ננסי אומרת לפייגין להתפייס עם דודג'ר ועם סייקס.
גברת באמבל ממשיכה להתעקש שמר באמבל צריך לעלות את מעמדם.
ארתור מזמן את קומפייסון וג'אג'רס אומר לו שהוא צריך לכתוב הודאה, ותמורתה יקבל את 10,000 ליש"ט של ארתור, אחרת יאסר.
בבית סאטיס, הכלה בשמלת הכלולות קוראת את מכתבו של קומפייסון.
הוא מצהיר על אהבתו הכנה אליה, אבל היא אינה מוכנה לשמוע אחרי שבגד בה.
קומפייסון עוזב ולוקח איתו את הכסף.
אמיליה נודרת שהיא תישאר באותה שמלה עד שלבה יחלים.
היא שולחת מפניה את כולם ומייבבת בכאב.
פייגין ודודג'ר מתפייסים, והנער חוזר לעבוד איתו.
אמיליה אומרת למשרתים לעזוב את חדר האוכל כפי שהוא, מוכן לארוחת הכלולות, ולסגור את שערי בית סאטיס.
ארתור חוזר לביתו ולמשקה שלו.
הונוריה עוברת לצ'סני וולד, אבל לפני שהיא הולכת היא נותנת לפרנסס שרשרת, שנתן לה קפטן הודון, כדי לקבור יחד עם הילדה.
פרנסס נפגשת בחשאי עם ג'אגרס ונותנת לו את השרשת עבור אסתר.
בבית קרצ'יט יושבים לסעודה לכבוד יום נישואיהם של בוב ואמילי.
המפקח באקט מספר לוונוס על מקרה רצח חדש.
ננסי שרה ללקוחות של פונדק "שלושת הנכים".
אמיליה יושבת קפואה לפני עוגה שלא נגעו בה.
סקרוג' נמצא בביתו ולפתע הנר מהבהב והוא שומע את קולו של מארלי.
דודג'ר מציע לאוליבר מזון, ולוקח אותו אל פייגין שייתן לו מקום מגורים.
אזכורים לדמויות נוספות מספרי דיקנס
הונוריה ברברי ומרתה קרצ'יט עובדות בחנות הבגדים "מנטליני" - אזכור למאדאם מנטליני בספר "ניקולס ניקלבי".
חנות הצעצועים בשכונה "גראף וטאקלטון" מופיעה בסיפור "הצרצר מאחורי התנור".
בית הקפה ברחוב הוא "Garraway's" שאותו נהג לפקוד דיקנס עצמו, והוא מופיע בספרים "רשומות מועדון הפיקוויקים", "מרטין צ'זלוויט", "דוריט הקטנה" וב-"The Uncommercial Traveller".
הכלב של אמיליה האווישם נקרא ג'יפ, כמו הספניאל שהיה לדורה ספנלו ברומן "דייוויד קופרפילד".
השוטר דאף שמופיע בסצנות אחדות הוא דמות מ"אוליבר טוויסט".
פרק ראשון: ג'אגרס מזכיר את שם הלבלר שלו "מר היפ" - אזכור ל"אוריה היפ" מ"דייוויד קופרפילד";סילאס וג, בעל המסבאה "שלושת הנכים" (בית מרזח שמוזכר ב"אוליבר טוויסט"), נותן לדייזי הברמנית מגש עם משקאות להגיש ל"מר פיקוויק ואורחיו" (מתוך "רשומות מועדון הפיקוויקים").
פרק רביעי: ג'אגרס מדבר לעיתים קרובות על סיום השותפות בינו ובין מר טלקינגהורן (מתוך "בית קדרות").
פרק שישי: סקרוג' מטיח בפני קרצ'יט כי כשנשא ונתן על תנאי ההלוואה, הוא ודאי התיעץ עם רוחו של מארלי - אזכור לנובלה "מזמור חג המולד".
גברת גאמפ מספרת שהיא ראתה את "מר ומיק" שהוא כמו סילאס וג, האפיר ואיבד את רגלו - ייתכן שהיא מרמזת לאביו הזקן של ג'ון ומיק ב"תקוות גדולות" שמכנה את אביו "הזקן".
פרק 7: סילאס וג מתבלבל בין השם "ברברי" לשם "ברנבי" ובכך מרמז לדמות הראשית ברומן "ברנבי רודג'".
קומפייסון ומתיו פוקט מדלגים בין הגגות ומזכירים את מותו של ביל סייקס ב"אוליבר טוויסט", שם הוא נתלה על חבל כשהוא מנסה לרדת מהגג.
פרק 9: אדוארד ברברי מבקש עזרה כספית ממר דארלי.
Darley, אמן אמריקאי שאייר את ספריו של דיקנס במהדורות שיצאו לאור בארצות הברית.
פרק 10: שאלתה של הונוריה לבעל החוב של אביה "האין לך לב, מר סקרוג'?", ודבריה של גברת באמבל "אין לך לב, באמבל?" מזכירים את דבריו של פרדריק דוריט לפאני אחייניתו בספר "דוריט הקטנה" "אין לך זיכרון?
אין לך לב?", ומתייחסים גם למילותיה של מיס האווישם ב"תקוות גדולות": "אתה חייב לדעת...
שלי אין לב — אם יש לזה קשר לזיכרון שלי".
פרק 12: כשהמפקח באקט משאיר בבית המחסה של בני הזוג באמבל את הילד הקטן הוא נותן לו עצה "הנימוסים חשובים, אבל חשוב גם שתעמוד על שלך".
זה מבשר את בקשתו של אוליבר טוויסט לקבל עוד דייסה "בבקשה אדוני, אני רוצה עוד" (שמתרחש בפרק 19).
פרק 13: ביקורו של ארטפול דוג'ר בתאו של פייגין בבית הסוהר מזכיר את האיור המפורסם שצייר ג'ורג' קרוקשנק לספר "אוליבר טוויסט" בשנת 1839. הונוריה מגלה שהיא בהריון - הילדה שתיוולד היא אסתר סמרסון, המספרת (בחלק מהפרקים) והגיבורה של הרומן "בית קדרות"
פרק 14: בוב קרצ'יט אומר שהוא ישא את בנו טים הקטן על כתפו עד שייתחזק, בנובלה "מזמור חג המולד" הוא עדיין נושא את הילד על כתפו.
ביל מבריח גפרור לדודג'ר שנמצא בבית הסוהר בעזרתו של הכומר צ'דבנד ("בית קדרות").
"מייג'ור בגסטוק", אחד מחבר הנאמנים שלפניהם מר באמבל מציג את עצמו, הוא חברו של מר דומבי בספר "דומבי ובנו", ואיש הכנסייה ביניהם הוא הכומר קריספרקל ("תעלומת אדווין דרוד").
פרק 15: הפקיד של ג'אגרס, שמקבל משימה לברר פרטים על קופייסון, נקרא לאוטן והוא פקיד בספר "רשומות מועדון הפיקוויקים".
פרק 18: השם של הרוצח העצור מאנינג הוא אזכור לרוצחת, מארי מאנניג Marie Manning שהיוותה השראה למדמואזל הורטנז ברומן "בית קדרות".
הסצנה בה אמילי קרצ'יט חוזרת לביתה ורואה דרך החלון את בני משפחתה יושבים מסביב לשולחן, דומה לסצנה מתוך הסרט "סקרוג' (סרט, 1951)" בה סקרוג' עצמו רואה את בני משפחת קרצ'יט מבעד לחלון.
הסרט הוא עיבוד מפורסם של "מזמור חג המולד".
פרק 19: התמונה שבאמבל תולה בבית המחסה היא של ג'ושיה באונדרבי, אחת הדמויות הראשיות בספר "זמנים קשים".
בחבר הנאמנים של בית הספר נמצאת גברת טישר, דמות מהרומן "תעלומת אדווין דרוד".
אמיליה האווישם מתבוננת בשמלת הכלולות שלה במראה, אותה שמלה שהיא לובשת כל חייה בספר "תקוות גדולות", תזכורת לבגידתו של קומפייסון.
פרק 20: בדומה לפרק הראשון, סיליאס וג מורה לברמנית שלו לפנות את הכלים משולחנו של מר פיקוויק (דמות מ"רשומות מועדון הפיקוויקים").
כשדייזי מברכת לשלום את סקרוג' הוא ממלמל "הבלים", האמירה הקבועה שלו בספר "מזמור חג המולד".
הרוח של מארלי לוחשת "אבנעזר" כמו ב"מזמור חג המולד".
הסדרה הוקרנה באוסטרליה בערוץ BBC First ב-7 בפברואר 2016.
בהולנד שודרה הסדרה בערוץ "BBC First" ב-5 בינואר 2016.
בישראל שודרה הסדרה בערוץ יס דרמה של yes הטלוויזיה בלוויין החל מ-13 במרץ 2016 בפורמט של 13 פרקים בני 50 דקות.
"עליך ועליי" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שרית חדד.
השיר יצא לאור בפברואר 2007, כסינגל הראשון מתוך אלבומה ה-15 זה ששומר עליי, על ידי חברת התקליטים אבי גואטה הפקות בע"מ.
השיר הגיע למקום השני במצעד של רשת ג', השני במצעד של רדיו לב המדינה והשישי במצעד של גלגלצ.
השיר נכתב הולחן והופק על ידי טל שגב ויעקב למאי.
השיר הצליח להיכנס אל מצעד סוף השנה של רשת ג', שם התברג במקום ה-21, כשמתחתיו נמצא השיר "זה ששומר עליי".
בנוסף לכך, נכלל השיר באלבום האוסף ה-4 של חדד, המיטב, שיצא בשנת 2012.
הווידאו קליפ המלא שצולם עבור השיר, פורסם לראשונה ב-2 במאי 2007, והופץ ביוטיוב שלוש שנים לאחר מכן.
בקליפ ניתן לראות את מיכל אנסקי ואת בן זוגה (זהר ליבה), כשהיא עוזבת את ביתם המשותף בעקבות ריב.
הקליפ משלב אנימציה ביחד עם מציאות.
עלילות הנסיך אחמד הוא סרט אנימציה גרמני משנת 1926 מאת לוטה רייניגר.
זהו הסרט באורך מלא הישן ביותר שהשתמר.
הסרט מתבסס על צלליות של דמויות קרטון המופיעות על גבי יריעות עופרת.
טכניקה זו שפותחה על ידי רייניגר מזכירה את תיאטרון הצלליות וויאנג קוליט, אלא שעבור הסרט היא הזיזה את הדמויות פריים לאחר פריים.
עלילת הסרט מתבססת על יסודות מסיפורי אלף לילה ולילה, בפרט סיפורו של הנסיך אחמד והפיה פארי באנו.
בהכנת הסרטים לקחו חלק גם אנשי אנימציה וצילום מגרמניה ולא רק רייניגר עצמה.
מכשף אפריקני יוצר סוס שיכול לעוף ומציג אותו בפני הח'ליף.
לאחר שהמכשף מסרב למכור אותו תמורת כל סכום של זהב, החליף' מציע לו כל אוצר מהאוצרות שברשותו.
המכשף בוחר בדינרסדה, בתו של החליף' שאינה מעוניינת בו כלל.
הנסיך אחמד, אחיה של דינרסדה, מתנגד להצעתו והמכשף מציע לו לרכב על הסוס המכושף.
הסוס מעלה את הנסיך מעלה מעלה לשמיים, שכן אחמד אינו יודע איך לשלוט בסוס ואיך לעוצרו.
הח'ליף מורה לכלוא את המכשף.
כאשר אחמד לומד כיצד לגרום לסוס לצלול, הוא מוצא את עצמו בארץ זרה ומוזרה, אי קסום בשם וואק וואק.
את פניו מקבלות קבוצה גדולה של נערות נאות.
לאחר שהן נלחמות ביניהן על תשומת ליבו, הוא עולה על הסוס ובורח לאגם מרוחק.
באגם הוא פוגש את פארי באנו, נסיכת וואק וואק הבאה לרחוץ באגם עם פמלייתה.
כאשר הן מבחינות בו כולן נמלטות מלבד פארי באנו, שכן אחמד תפס בידיו את חליפות הנוצות הקסומה שלה.
היא נמלטת ממנו בריצה אך אחמד משיג אותה.
הוא מצליח לרכוש את אמונה לאחר שהוא משיב לה את חליפות הנוצות שלה.
הם מתאהבים והיא מזהירה אותו ששדי האי ינסו להרוג אותו.
על כדור הארץ, המכשף מצליח להשתחרר משלשלאותיו.
הוא הופך את עצמו לעטלף ותר אחר אחמד.
הנסיך מבריח את המכשף (לאחר שחזר לצורה אנושית) ונופל לבור עמוק.
בעוד אחמד נלחם בנחש ענק המכשף לוקח את פארי באנו לסין ומוכר אותה לשליט.
המכשף חוזר לבור, מוציא משם את אחמד וקושר אותו לסלע גדול בפסגת הר.
אבל, מכשפת ההרים הבוערים מבחינה בו ומשחררת אותו.
המכשף הוא שנוא נפשה ועל כן היא עוזרת לאחמד לשחרר את פארי באנו מידי שליט סין.
השדים של וואק וואק מאתרים את הזוג, ולמרות לוחמנותו העזה של אחמד, הם מפרידים ביניהם ולוקחים את פארי באנו עימם.
אחמד משתלט על אחד מהשדים ומכריח אותו לחזור לוואק וואק ביחד איתו.
אולם, השערים של וואק וואק נעולים ואי אפשר להיכנס לאי.
אחמד נתקל במפלצת שתוקפת נער צעיר בשם אלאדין.
אלאדין מספר לאחמד את סיפורו, כיצד הוא, חייט עני ופשוט, גויס על ידי המכשף כדי להיכנס למערה אפלה ולהוציא ממנה מנורה קסומה.
כאשר אלאדין חזר לפתח המערה עם המנורה, המכשף דרש קודם את המנורה בטרם יושיט לו יד ויעזור לו לצאת החוצה.
כאשר הוא סירב לבקשת המכשף הוא נכלא במערה לבדו.
אלאדין שפשף את המנורה ואז יצא הג'יני שהגשים לו משאלות ושחרר אותו מהמערה.
בעזרת הג'יני הוא חיזר אחר דינרסדה.
יום אחד, דינרסדה, ארמונו המפואר של אלאדין ואף המנורה עצמה נעלמו כולם.
הח'ליף הורה לעצור את אלאדין והוא נמלט מגזר דין מוות.
סערה גדולה בלב ים העיפה אותו באוויר לעבר וואק וואק.
כאשר הוא ניסה לקטוף פרי מאחד מן העצים התברר שהייתה זו מפלצת - אותה מפלצת בה נתקל הנסיך אחמד והרגה.
אז מופיעה מול שניהם מכשפת ההרים.
מאחר שרק הג'יני שבתוך המנורה יכול לפתוח את שערי האי היא מסכימה לעזור להם ולתקוף את המכשף הרשע שגנב את המנורה.
הם נלחמים במשך זמן רב כאשר כל אחד לסירוגין לובש דמות של בעל חיים או יצור אגדי כלשהו.
לאחר מכן הם חוזרים לצורתם האנושית ומתחילים להטיח כדורי אש לעבר השני.
לבסוף, המכשפה גוברת על המכשף והורגת אותו.
בעזרת הג'יני של המנורה הם פותחים את שערי וואק וואק וברגע האחרון מגיעים לפארי באנו ומצילים אותה ממוות משדי האי.
אחד מן השדים שם את ידו על המנורה, אך המכשפה מביסה גם אותו ומחזירה להם את המנורה.
היא קוראת לשדים טובים נוספים לצאת מן המנורה ולנצח את שדי האי הרעים.
מפלצת דמוית הידרה לוכדת את פארי באנו.
כאשר אחמד עורף את אחד מראשיה, שני ראשים צומחים במקומם, אך המכשפה עוצרת את תהליך גדילת הראשים ומאפשרת לו לחסל את המפלצת.
ארמון מעופף מגיח לפניהם ויורד על האי.
בארמון נמצאת דינרסדה והיא פוגשת את אחיה אחמד.
שני הזוגות, אלאדין ודינדסרה ואחמד ופארי באנו, מנופפים לשלום למכשפה וחוזרים לארץ בארמון המעופף.
עלילה הוא סרט קולנוע ישראלי מסוגת דרמה וקומדיה, המבוסס על הספר "מחזיר אהבות קודמות" מאת יהושע קנז.
הסרט עוקב במשך מספר ימים אחר חייהם של דיירי בניין בין תל אביב ליפו.
הסרט בוים ונכתב על ידי עמוס גיתאי, והופק על ידיו יחד עם מיכאל תפוח ולורן טרושו.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים של ונציה שהתקיים באיטליה ב-5 בספטמבר 2003. בישראל הסרט הוקרן לראשונה בבתי הקולנוע ב-26 באוקטובר 2003. אורך הסרט הוא כ-122 דקות ושפתו היא עברית.
בסצנת הפתיחה, במקום מזכים הכתובים בתחילת הסרט, כנהוג, מקריא עמוס גיתאי את שמות השחקנים ומאוחר יותר בסצנה את שמות צוות ההפקה.
כל זאת על רקע סצנה בה עזרא הקבלן נוסע עם בנו אייל באזור התחנה המרכזית הישנה של תל אביב ומנסה לשכנע את בנו להישאר בשירות הקרבי בצה"ל אליו התגייס בניגוד לנטייתו, כשברקע מתנגן שירה של אביבה אבידן, "פרי גנך".
שאר הסרט מורכב מארבעים סצנות בודדות עם תמונות בודדות המתארות את חייהם של מספר דמויות החיות בבניין בין תל אביב ליפו.
בנוסף למקום המגורים, חיי הדמויות חופפים ומתנגשים.
גבי ומאהבה חזי שוכרים חדר בבניין כדי לנהל רומן, בזמן שעזרא בונה תוספת בלתי חוקית בבניין.
אירועים אלו מניעים את הדייר שוורץ, ניצול השואה, להתמוטטות נפשית.
דמויות אחרות כוללות מעפילים, נער מתבגר שחושש לשרת בצבא וקצין משטרה מושחת.
בכל סצנה המצלמה עוברת דרך קירות, מעל שולחנות עבודה וסביב חדרים כדי להמשיך להתמקד בדמות שהיא עוקבת אחריה ברגעי הדרמה או ברגעים של פעילות יומיומית ושגרתית.
רונית אלקבץ - רונית השוטרת
יוסף כרמון - מר שוורץ, יו"ר הוועד
עמית מסטצ'קין - אייל, הבן של עזרא ומלי
לין שאו-זמיר - לינדה, הפיליפינית
תומר רוסו - קצין משטרה
קובי זהבי - בעל הקיוסק
"ניוזדיי" כינה את הסרט כסרט סקסי, צבעוני, אמיץ ומבדר באומץ.
"וילג' ווייס" קרא לבמאי "הגל החדש של ישראל".
סטיפן הולדן מאתר "הניו יורק טיימס" הצהיר שאין באמת דמות חביבה בסרט, בנוסף הוא הוסיף שהשקפתו הצהובה של הקולנוען על האנושות תואמת את העין שלו למכוערים.
הסרט היה מועמד לשני פרסים מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע בשנת 2003:
עיצוב התלבושות הטוב ביותר - לורה דינולסקו
שחקנית המשנה הטובה ביותר - חנה לסלאו
הסרט היה מועמד לפרס אחד מפסטיבל הסרטים הבינלאומי של ויאדוליד בשנת 2003:
ספייק הזהב - הבמאי עמוס גיתאי
הסרט היה מועמד לפרס אחד מפסטיבל הסרטים של ונציה בשנת 2003:
פרס אריה הזהב - הבמאי עמוס גיתאי
עלייתו ונפילתו של שם טוב הֶאבִי הוא סרט קצר סאטירי ביצירתו ובכיכובו של תמיר בר, ששודר ב-30 ביוני 2020 בכאן דיגיטל.
ב-5 במאי 2025, פרסמו בעמודי הרשתות החברתיות של "כאן" רמיזות בנוגע להפקה של סרט המשך, אך לא אמרו זאת בצורה מפורשת.
במקביל, באתר וואלה דווח על התחלה של הפקת סרט המשך.
ב-10 בנובמבר 2025, שוחרר סרט ההמשך "שם טוב האבי 2" בערוץ היוטיוב והרשתות חברתיות של כאן דיגיטל, וכן באפליקציית כאן BOX, כאשר בדומה לסרט המקורי, שחרורו נעשה ללא כל הכרזה מוקדמת.
הסרט, שהוגדר כ"אופרת ראפ", עוסק בראפר בשם "שם טוב האבי" (תמיר בר), שמתמכר לסם הרדמה במהלך טיפול שיניים והופך באמצעותו לאמן מצליח, ובסופו של דבר נכנס לבית הסוהר.
הסרט מורכב מארבעה שירים המלווים אותו: "סם הרדמה", "באים להרים", "האזרח הקטן" ו"עם אחד", שנכתבו על ידי תמיר בר ורביד פלוטניק, ששימש גם כיועץ המוזיקלי של הסרט.
בסרט משתתפים ראפרים ישראלים שונים, בהם רביד פלוטניק, ג'ימבו ג'יי, מיכאל סוויסה, עמית אולמן, שקל, איתי לוקץ' ובני אסתרקין.
בסרט משתתף גם השחקן מאיר סויסה, אביהם של ישי ומיכאל סוויסה, בתור רופא שיניים.
שם הסרט הוא משחק מילים על שמו של המוזיקאי שם טוב לוי.
הוא השווה לתכניו של ליל דיקי.
הסרט מתחיל במערכון קצר, בו שם טוב האבי מתקשה להבין את רופאו (מאיר סויסה) בעקבות היותו מסומם מזריקה וגז צחוק.
הוא מתבלבל וחושב שהרופא ממליץ לו להטיל את מימיו בכיור הקליניקה.
כשהוא יוצא משם הוא מתחיל לשיר ראפ.
בבית הראשון פוגש שם טוב את שכנו אבנר (ישי סוויסה), שמתלהב מיכולות הראפ של שם טוב, מציע לו עזרה בשיפור השיר שלו והשניים שרים יחד את הפזמון.
בבית השני שם טוב האבי מתחיל להופיע במועדון, כאשר לאט לאט מתווסף קהל.
שם הוא פוגש מפיק מוזיקלי (רביד פלוטניק) שמשכנע אותו להפיק אלבום.
השיר כולו מושר בסגנון ראפ עם מוזיקה אלקטרונית, ומהווה מעין פרודיה על שירי ראפ עכשוויים.
לאחר כ-5 שנים, שם טוב האבי הוא כבר ראפר מוכר ועשיר.
השיר עוסק בכמה נושאים: תחילה, מילות השיר מזכירות שיר אהבה בין שם טוב למנקה הפיליפינית שלו (ג'נלין זוניו לוט), שממשיכה לנקות את ביתו גם כשעשרות אנשים באים לרקוד בביתו כל לילה כשהוא עורך מסיבה.
אך לאחר הבית הראשון, הוא חושד שהמנקה גונבת לו ציוד מהבית.
הוא הולך לבדוק לה את התיק וכשהוא מגלה שהיא לא זו שגונבת, הוא מבין שאלה האנשים המוזמנים למסיבה שהוא עורך.
צמד המילים "באים להרים" הוא משחק מילים - להרים פירושו בסלנג עברי גם לשמח וגם לגנוב.
לבסוף הוא שר קטע סולו קצר ללא מוזיקה על אנשים שגונבים ממנו, ובהן למשל חברות הכבלים, להן שילם על חבילת ספורט אשר לא כללה את ליגת האלופות.
בסוף השיר מגיעים שוטרים לביתו.
שיר זה מתרחש בבית המשפט בו נשפט שם טוב האבי בגין העלמת מס.
שם טוב נסחף לתוך שיר מחאה, בו הוא פונה ישירות לשופט (שמואל גולדשטיין), ומעביר ביקורת על מדיניות המיסים של המדינה.
הפזמון מתחיל בפרפרזה לשיר "מי יצילני נא" של רמי קלינשטיין כששם טוב האבי שר "משתנה של מדינה / וואלה מי יצילני, אמא?".
לאחר מכן הוא שר בקול גבוה "האזרח הקטן אני!" וכל באי בית המשפט קופצים ורוקדים, תוך שהשופט מתקשה להילחם בבלגן.
בבית השני, שם טוב מעביר ביקורת רבה על הכנסת ועל תמיכתה בטייקונים במקום ב"אזרח הקטן", אך תוך כך הוא נתקל בניסוחים בעיתיים ("אני שומר בצד כסף שאני עובד עליו") ובטעות מודה בפשעים שונים ("הסתרתי הון, גנבתי טובלרון / מגיע הטכנאי של הוט, קובר אותו בחולות של ראשון").
תוך כדי שהוא מדבר מגיעה אישה (דלית זריהן), שמעבירה שוחד מבעלי ההון לשופט לעיני כל.
במהלך הפזמון השני, בחסות הבלגן ששורר באולם, נלקח שם טוב על ידי השוטרים.
שם טוב נכנס לכלא, שם האסירים הנוספים מספרים לו על תוכנית בריחה מהכלא.
שם טוב נרתע מהתכנית, ובעקבות זאת, שאר האסירים חושדים שהוא מלשין.