tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בישראל צעד השיר במצעדי הפזמונים של גלי צה"ל ורשת ב' והגיע למקום הרביעי במצעד הפזמונים הבינלאומי השנתי של 1970.
גרסת כיסוי של השיר בוצעה ב-1970 על ידי The Family Dogg שהגיעה למקום שני במצעד בהולנד.
ב-1992 ביצעה להקת הרוק הבריטית מריליון גרסה נוספת לשיר שהגיעה למקום ה-17 בממלכה המאוחדת.
עוד גרסאות כיסוי בוצעו על ידי טויה וילקוקס ב-1985, ועל ידי פיית'לס ב-2002.
עטיפת התקליט כוללת ציור מאת מארק האריסון שכותרתה "The Birdwoman Of Zartacla".
ביוני 1981 הופיע הציור בשער המגזין Heavy Metal.
Synthesis Live הוא סיבוב הופעות של להקת הרוק האמריקאית אוונסנס, הנתמך על ידי אלבום האולפן הרביעי של הלהקה, Synthesis (2017).
זה היה הסיבוב הראשון בו הלהקה כללה תזמורת.
הסיבוב כלל 60 קונצרטים בערים שונות ברחבי צפון אמריקה בשנים 2017 ו-2018, 4 קונצרטים באוקיאניה ו-18 קונצרטים באירופה בשנת 2018.
הלהקה הודיעה על סיבוב ההופעות ב-14 באוגוסט 2017, בסרטון שפורסם בחשבון הפייסבוק הרשמי שלה.
נחשף כי תצטרף אליהם תזמורת שתבצע גרסאות מעובדות מחדש של כמה משיריהם הידועים הכלולים באלבום האולפן הרביעי שלהם, Synthesis (2017).
בכל עיר בסיבוב ההופעות, מצטרפת תזמורת מקומית המנוצחת על ידי מנצחת המופע, סוזי סיטר.
לדברי סולנית הלהקה איימי לי, המטרה מאחורי הופעות הסיבוב הייתה להדגיש את הביצוע הקולי, הרגשות והסיפורים שמאחורי מילות השירים של הלהקה.
עם רכישת כרטיסים להופעות, קיבלו הרוכשים הורדה בחינם של האלבום יחד עם הורדה מיידית של הגרסה המעובדת מחדש של "Bring Me to Life" הכלולה ב-Synthesis.
ב-7 במרץ 2018 הוכרז כי הכנרית לינדסי סטירלינג, תצטרף לסיבוב ההופעות ותנגן ביחד עם הלהקה לקראת החלק השני בסיבוב ההופעות בצפון אמריקה.
סרטון טיזר שמציג את סטירלינג כמעריצת אוונסנס אובססיבית יצא ברחבי המדיה החברתית כדי לפרסם את סיבוב הקיץ הקרוב.
שני האמנים התחלפו זה עם זה במי ילווה את השני בכל הופעה.
"La Strada" (מאת נינו רוטה)
"La Chasse" (מאת וולפגנג אמדאוס מוצרט)
"סונאטת אור ירח" (מאת לודוויג ואן בטהובן)
"Lacrimosa" (מאת וולפגנג אמדאוס מוצרט)
"Sally's Song" (מאת דני אלפמן)
"Across the Universe" (קאבר לביטלס, נוגן בחלק השני בסיבוב ההופעות בצפון אמריקה)
"Hi-Lo" (עם לינדסי סטירלינג בחלק השני בסיבוב ההופעות בצפון אמריקה)
בלילה הראשון של סיבוב ההופעות, בתיאטרון פרל, לאס וגאס, 14 באוקטובר, "Speak to Me" לא בוצע.
"Palladio / No More Tears / Alive" מאש-אפ של אוזי אוסבורן וסיה, בוצעו על ידי הן אוונסנס ולינדסי סטירלינג החל מ-7 ביולי 2018.
ב-8 באוגוסט 2018, חברת התקליטים Eagle Rock Entertainment הודיעה על Synthesis Live בתקליטור עם DVD או Blu-ray והורדה דיגיטלית שתצא באופן מקוון ב-12 באוקטובר 2018. סרט הקונצרט צולם במהלך סיבוב הופעותיהם בסתיו 2017 בתיאטרון פוקסוודס קזינו בקונטיקט ובוים על ידי פ.
בראון ונערך על ידי דמיאן טיילור.
הסט מכיל את כל הקונצרט עם תזמורת חיה וכלל את הווידאו המוזיקלי ל-"Hi-Lo".
הקונצרט בבריזביין היה אמור להתרחש במקור ב-11 בפברואר, במרכז הבידור של בריזביין, אך התאריך הוקדם ל-10 בפברואר והועבר למרכז הכנסים והתערוכות בריזביין.
איימי לי - שירה עיקרית, קלידים, פסנתר
טרוי מקלוהורן - גיטרה מובילה
ג'ן מג'ורה - גיטרה מקצב, תרמין, שירה ליווי
הוא מארז תקליטורים שהופץ במהדורה מוגבלת של הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן.
מארז התקליטורים יצא לאור ב-16 בינואר 2008, בהוצאה עצמית.
כמו כן, מחולק מארז התקליטורים לשני תקליטורים המכילים שש עשרה רצועות בסך הכול.
מארז התקליטורים יצא בפורמטים שונים ברחבי העולם.
מכיל שירים בסגנון הפופ אופראי, המשלבים בתוכם גם את סגנון מוזיקת העולם וסגנון הפופ רוק.
לאחר יציאת מארז התקליטורים הזה, הוציאה ברייטמן את אלבומה, Symphony ואת אלבום חג המולד, A Winter Symphony, אשר קשורים אליו.
בנוסף לכך, הופק מארז התקליטורים על ידי פרנק פיטרסון, שהפיק לברייטמן אלבומים רבים במהלך הקריירה שלה.
Sycamore הוא מעבד קוונטי שפותח על ידי חטיבת הבינה מלאכותית של גוגל.
המעבד מכיל 53 קיוביטים ומבוסס על מוליכי-על.
ב-2019, גוגל דיווחה בכתב העת המדעי Nature כי המעבד השלים משימה תוך 200 שניות (3 דקות ו-20 שניות) וטענה כי אותה משימה תיקח זמן עיבוד של כ-10,000 שנים במחשב קלאסי ועל כן, חברת גוגל טענה כי השיגה עליונות קוונטית .
על מנת להעריך את הזמן להשלמת המשימה על ידי מחשב-על קלאסי, גוגל הריצה סימולציות חלקיות של המעגל הקוונטי במחשב העל Summit, מחשב העל המהיר ביותר בעולם לאותה העת.
מאוחר יותר, חברת IBM טענה כי ההערכה של גוגל היא מוגזמת ביותר וכי השלמת אותה המשימה תיארך רק 2.5 ימים במחשב קלאסי כמו Summit.
אם ההערכות של גוגל יתבררו כנכונות, פירוש הדבר שהתבצע צעד אקספוננציאלי בכוח חישוב של מחשבים.
באוגוסט 2020, מהנדסים קוונטים אשר עובדים עבור גוגל דיווחו כי סימולציית הכימיה החישובית הגדולה ביותר על מחשב קוונטי - הערכת הרטרי-פוק באמצעות המעבד, צומדה עם מחשב קלאסי שפיענח את התוצאות על מנת לספק פרמטרים חדשים למערכת 12 קיובטים.
בדצמבר 2020, המעבד הקוונטי הסיני אשר מבוסס על פוטונים, Jiuzhang, שפותח על ידי אוניברסיטת המדע והטכנולוגיה של סין, הגיע לכוח חישובי 76 קיוביטים.
המעבד, לטענת מפתחיו, מהיר פי 10 מיליארד מ-Sycamore, ובכך הפך למחשב הקוונטי השני שהשיג עליונות קוונטית.
Swordfishtrombones הוא אלבום האולפן השמיני של טום וייטס והראשון שהפיק בעצמו.
האלבום יצא לאור בספטמבר 1983 דרך חברת התקליטים איילנד רקורדס.
האלבום התאפיין בתפנית מהפקה מבוססת פסנתר ותזמורת מיתרים לתזמור עשיר העושה שימוש בכלי נגינה מגוונים, חלקם בלתי-שגרתיים במוזיקה פופולרית (כגון הרמוניקת זכוכית או תוף מדבר).
גם כתיבת השירים של וייטס הפכה החל מאלבום זה ליותר מופשטת.
אתר AllMusic העניק לאלבום ציון של חמישה כוכבים, מדריך האלבומים של הרולינג סטון העניק לו ארבעה וחצי כוכבים.
האלבום הגיע עם צאתו למקום 164 במצעד בילבורד 200. NME ציין אותו בסיכום שנת 1983 במוזיקה במקום השני בדירוג האלבונים הטובים ביותר של השנה.
המגזין SPIN ציין אותו בשנת 1989 במקום השני בין 25 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים.
Slant Magazine דירג אותו במקום ה-26 הין 100 האלבומים הטובים ביותר של שנות השמונים.
השיר In the Neighborhood ראה אור כסינגל באוקטובר 1983 עם השיר Frank's Wild Years בצד ב'.
פרנסיס ת'אם – metal aunglongs (1:2), הרמוניקת זכוכית (2:8)
אנתוני קלארק סטויארט – חמת חלילים (1:6)
קלארק ספנגלר – סינתיסייזר (1:6)
ביל רייכנבך – טרומבון (1:7)
רוני בארון – אורגן האמונד (2:2)
קרלוס גויטרלוס – גיטרה חשמלית (2:4)
ריצ'רד גיבס – הרמוניקת זכוכית (2:8)
"Symphony of Destruction" (בעברית: "סימפוניית ההרס") הוא שיר של להקת ההבי מטאל האמריקאית מגאדת', שיצא כסינגל מתוך אלבום האולפן החמישי של הלהקה, Countdown to Extinction משנת 1992. מילות השיר בוחנות את המצב ההיפותטי שבו אזרח ממוצע מוצב בעמדה שבה הוא מנהל את המדינה בעוד הציבור מובל על ידי ממשלת פנטום.
השיר, שנכתב על ידי הסולן דייב מאסטיין, זכה להשמעות רבות ברדיו ולמצעדים בטריטוריות שונות, מה שהפך אותו לאחד השירים הידועים ביותר של מגאדת'.
השיר התקבל בדרך כלל באהדה על ידי המבקרים, והקליפ הנלווה אליו על ידי הבמאי ויין אישם זכה בתחילה לרוטציה כבדה ב-MTV, אך בסופו של דבר הפך לשנוי במחלוקת ונערך בגלל סצנת התנקשות ש-MTV הרגישה שהיא "קשה מדי".
הקליפ מציג כל אחד מחברי הלהקה מנגן בנפרד, עם עלילה לא ליניארית ברובו בשחור-לבן שסובב סביב מועמד פוליטי שנרצח, והכמות העצומה של אנרכיה ומהומות שנגרמו על ידי האירוע.
השיר הופיע במספר מקורות תקשורתיים, וזכה לגרסאות כיסוי על ידי מספר להקות.
ב-Guitar Center Sessions, הסולן דייב מאסטיין תיאר את התפתחותה של "Symphony of Destruction" כהברקת מזל.
יום אחד, כשנסע במורד ריברסייד דרייב בטולוקה לייק, לוס אנג'לס לביתו, הוא לקה בכאב ראש.
בשנת 1992 הקליטה מגאדת' את הדמו למה שיהפוך ל-"Symphony of Destruction" ולאחר כמה שינויים, השיר הושלם והוקלט כדי להיכלל באלבום האולפן החמישי שלהם, Countdown to Extinction.
במקור, הגרסה הראשונה של השיר הייתה ארוכה הרבה יותר, אך נערכה רבות במהלך ההפקה המוקדמת שלה עבור האלבום.
מאסטיין כתב את מילות השיר, שנכתבו על מה שהוא תפס כאופן שבו ההמונים מובלים לחורבנם על ידי מנהיגים פוליטיים, ומשם נגזר שם השיר, Symphony of Destruction.
האגדה המפורסמת, החלילן מהמלין, מוזכרת בשיר ומכילה קשר ישיר למשמעות הלירית של השיר.
באגדה, לחלילן הייתה היכולת להכריח ילדים וחולדות למלא את דרישותיו ללא מחשבה, כפי שעושים המנהיגים הפוליטיים לציבור.
אורך השיר הוא 4 דקות ו-7 שניות.
בחמש השניות הראשונות של השיר נשמע צליל של כוונון תזמורת ואחריו קטע קצר של שירה מתוך "Offertorium, Domine Jesu Christe" מתוך הרקוויאם של וולפגנג אמדאוס מוצרט.
לאחר מכן השיר עובר מיד לריף גיטרה כבד, שמתנגן ברציפות לאורך כל השיר.
השיר מכיל את מה שתואר כקליט, עם מבנה שירים סטנדרטי ומיינסטרימי יותר מבחינה מסחרית, בניגוד לכמה מהשירים האגרסיביים והאינטנסיביים יותר של מגאדת', כמו "Hangar 18" או "Holy Wars...
בשנת 1992, הביצועים והסגנון הווקאלי של מאסטיין, יחד עם האסתטיקה הבומבסטית של מגאדת', נחשבו צורמים על ידי חלק ממאזיני המוזיקה, כלומר הם עדיין לא נחשפו לקהל מיינסטרים יותר.
בין השאר בזכות ההצלחה והידידותיות לרדיו של שיר זה ו-Countdown to Extinction, מגאדת' היו מסוגלים להגיע לרמה גבוהה יותר של מודעות ציבורית ורלוונטיות תרבותית.
מרטי פרידמן - גיטרה מובילה, קולות רקע
Synthesia היא חברה ליצירת מדיה סינתטית המפתחת תוכנה המשמשת ליצירת תוכני וידאו שנוצרו באמצעות בינה מלאכותית.
Synthesia ממוקמת בלונדון אשר באנגליה.
תוכנת Synthesia עושה שימוש בארכיטקטורת למידת עומק שפותחה על ידי לורדס אגפיטו ומתיוס נייסנר.
החברה הוקמה ב-2017 על ידי אגפיטו, ניסנר, ויקטור ריפרבלי, וסטפן ט'רילד.
ב-2018, החברה הדגימה לראשונה את יכולות התוכנה בתוכנית של ה-BBC בשם *Click*, כשהציגה דיגיטציה של מאתיו אמרוליוולה מדבר ספרדית, מנדרינית והינדית.
ב-2019, Synthesia גייסה 3.1 מיליון דולר במימון ראשוני.
ב-2020 דווח כי בין המשתמשים של Synthesia נמצאים אמאזון, טיפאני & קו.
באפריל 2021 גייסה החברה 12.5 מיליון דולר בסבב גיוס Series A.
בדצמבר 2021 גייסה החברה 50 מיליון דולר בסבב גיוס Series B בהובלת Kleiner Perkins ו-GV.
בשנת 2021 שיתפה Synthesia פעולה עם חברת Lay's בקמפיין "Messi Messages", שכלל את שחקן הכדורגל הארגנטינאי ליונל מסי.
משתמשים יצרו הודעות מותאמות אישית באמצעות התוכנה של Synthesia ושלחו סרטוני וידאו מבוססי מציאות מלאכותית של ליונל מסי, שהותאמו לטקסט שהוזן על ידם.
הקמפיין קיבל פרס אריה קאן .
Synthesia השיגה שווי כולל של מיליארד דולר והגיעה למעמד "יוניקורן" כאשר גייסה 90 מיליון דולר ביוני 2023, במסגרת סבב הגיוס מסוג Series C, בהובלת Accel ובשיתוף NVentures, קרן ההשקעות של Nvidia.
למרות שהחברה אוסרת על שימוש בטכנולוגיה שלה להפצת מידע כוזב או תוכן בסגנון חדשותי, דיווח של "חופש בבית" באוקטובר 2023 ציין כי כלים של Synthesia שימשו על ידי ממשלות בוונצואלה ובסין כדי ליצור סרטונים של תחנות טלוויזיה מזויפות עם דימוי דמויות וירטואליות שנוצרו בעזרת בינה מלאכותית, במטרה להפיץ תעמולה.
ובאפריל 2024 הצהירה החברה כי משתמשים חדשים בטכנולוגיה שלה עוברים סינון, והתוכן שנוצר באמצעותה נבדק נוסף על ידי מודרטורים של Synthesia.
בינואר 2024 הציגה החברה את עוזר הווידאו בינה מלאכותית שלה, הממיר טקסט לווידאו.
באפריל 2024, עם דיווח על 55,000 מנויים, כולל חצי מתוך 100 החברות המובילות ב-Fortune, השיקה Synthesia את "האווטארים המביעים".
Synthesia משמשת בדרך כלל על ידי חברות לצורכי תקשורת, אוריינטציה והדרכות וידאו.
היא שימשה בקמפיינים פרסומיים, דיווחים, הדגמות מוצרים, ויצירת צ'אט בוטים.
האלגוריתם של תוכנת Synthesia מחקה דיבור ותנועות פנים בהתבסס על הקלטות וידאו של דיבור ואיות פונמות של אדם.
מזה נוצר וידאו טקסט-לדיבור שמראה ומשמיע כמו אותו אדם.
המשתמשים יוצרים תוכן באמצעות המנחים המלאכותיים המוכנים מראש של הפלטפורמה.
או על ידי יצירת ייצוגים דיגיטליים של עצמם, או אווטרים אישיים, באמצעות כלי העריכה הווידאו המלאכותי של הפלטפורמה.
אווטרים אלה יכולים לשמש לקריינות סרטונים שנוצרו מטקסט.
נכון לאוגוסט 2021, מאגר הקולות של Synthesia כלל אפשרויות שונות מבחינת מגדר ביותר משישים שפות.
הפלטפורמה אוסרת על שימוש בתוכנה שלה ליצירת קלונים ללא הסכמה, כולל של סלבריטאים או דמויות פוליטיות למטרות סאטירה.
יש לספק הסכמה מפורשת בנוסף לתהליך סינון מוקדם מחמיר לשימוש בדמותו של אדם, על מנת למנוע יצירת "דיפפייק".
System Shock הוא משחק מחשב בסגנון סייברפאנק המשלב אלמנטים של אקשן מגוף ראשון, הרפתקאות ומשחק תפקידים.
המשחק הראשון בסדרה זו יצא בשנת 1994, זמן מועט אחרי המשחק Doom, והציג עלילה פתלתלה ושעות של משחק מתוחכם.
גרסה משופרת (בתקליטור) יצאה לשוק בשנת 1995 וכללה גרפיקה משופרת וסאונד מודרני (כולל קטעי דיבור רבים).
משחק ההמשך, System Shock II, יצא לשוק בשנת 1999.
עלילת המשחק הראשון מתרחשת בשנת 2072, בעולם עתידני הנשלט על ידי תאגידים.
השחקן משחק האקר שנתפס על ידי התאגיד הגדול מכולם, טרי-אופטימום, וזכה בעסקה המפוקפקת של מחיקת התיק הפלילי נגדו (והשתלת ממשק עצבי חדיש בראשו) תמורת פריצה ל־SHODAN, התבונה המלאכותית שמנהלת את תחנת החלל CITADEL, הנמצאת במסלול סביב שבתאי.
לאחר ההשתלה, נאלצת לבלות שישה חודשים בהקפאה על מנת להחלים, ואתה מתעורר לתחנת החלל הנמצאת תחת שליטתה של SHODAN שהספיקה בינתיים להשתגע - ומטרת המשחק היא למנוע ממנה להוציא לפועל את תוכניותיה הזדוניות.
אחד האספקטים המעניינים ביותר של המשחק הוא ה"חלל הקיברנטי", מעין חלל וירטואלי שבעזרתו אפשר "לפרוץ" למחשבים בתחנת החלל ועל ידי כך להשיג מידע, גישה לאזורים מוגבלים ופתיחת דלתות נעולות.
System of a Down (בתרגום חופשי: מערכת של מטה) הוא אלבום הבכורה של להקת המטאל הארמנית-אמריקאית סיסטם אוף אה דאון.
האלבום יצא לאור ב-30 ביוני 1998, על ידי חברת ההקלטות קולומביה רקורדס.
האלבום זכה בתואר אלבום זהב מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי ב־2 בפברואר 2000. שנתיים לאחר מכן, בזכות הצלחת האלבום הנוסף שהוציאה הלהקה, בשם Toxicity, זכה האלבום באלבום פלטינה.
עטיפת האלבום לקוחה מתוך פוסטר אנטי-פשיסטי משנת 1928 שעיצב האמן הוויזואלי ג'ון הרפילד למפלגה הקומוניסטית של גרמניה.
בטקסט בתמונה המקורית רשום: "ליד יש 5 אצבעות!
ועם חמש אצבעות אלה תפסו את האויב!
" בעטיפת האלבום נכתב במקום: "ליד יש חמש אצבעות, מוכשרות ועוצמתיות, עם יכולת להרוס וגם ליצור".
בהמשך העטיפה נכתב: "פקח עיניים, פתח את פיך, סגור את ידיך וקמוץ את זרועך לאגרוף" (טקסט זה שימש בהמשך את סולן הלהקה, סרג' טנקיאן, בשירו "Uneducated Democracy").
חלק משירי האלבום, הופיעו בגרסאות מוקדמות בסדרת אלבומי הדמו של הלהקה (Demo Tape 1).
כל המילים באלבום נכתבו על ידי סרג' טנקיאן, וכל הלחנים נכתבו ידי דארון מלכיאן, למעט היכן שצוין.
דארון מאלכיאן - גיטרות, שירה
האות T (טי) היא האות העשרים באלפבית הלטיני.
מקורה של האות באלפבית היווני "טאו" (Tαυ) שמקורה באות "ת" השמית, והיא מייצגת עיצור מכתשי, סותם, אטום (/IPA: /t), כמו האותיות ט' ו-ת' בעברית מודרנית.
ייצוגים נוספים של האות T
באלפבית פונטי מיוצגת האות על ידי המילה "טנגו" (Tango).
בקוד מורס המיוצגת האות על ידי קו אחד:
על פי האקדמיה ללשון העברית, האות T מתועתקת לעברית כט, והצליל שלה זהה לצליל של האות ט, אם כי בעברית המודרנית צליל האות זהה גם לצליל של האות ת.
תו פרוטו כנעניתו פיניקיתטאו יווניT אטרוסקיT לטינית
בביולוגיה, תא T הם סוג של לימפוציט.
בביוכימיה, T מסמלת תראונין ותימין.
בלוחות שנה, T מייצגת את יום שלישי או יום חמישי .
בכימיה, T מסמלת טריטיום - איזוטופ של מימן.
משמשת קיצור למילה האנגלית teaspoon כפית,
משמשת קיצור למילה האנגלית tablespoon כף.
T האות מתייחסת לשפת התכנות T.
מציינים פסוק אמת (האות הראשונה במילה true)
צומתי T משמשים לחיבור מחשבים לתווך המשותף ברשתות המבוססות על כבלים קואקסיאליים.
T היא סמל היחידה טסלה המודדת שינוי בעוצמת שדה מגנטי.
t היא קיצור של יחידת המסה טון, השווה ל-1000 קילוגרם.
t מסמלת את יחידת ה-זמן (גם במתמטיקה),
בכלכלה, T מסמלת מיסוי בהיותה קיצור של המילה האנגלית taxation.
T היא שם של בושם המופץ על ידי טומי הילפיגר
במערכת מידע, T מסמלת תנועה (Transaction)
בתחבורה, צומת T הוא מפגש דרכים או כבישים בצורת האות T.
Systematic Chaos הוא האלבום המלא התשיעי של להקת הפרוג מטאל האמריקאית דרים ת'יאטר, והראשון תחת חברת התקליטים Roadrunner Records.
בריאיון לאתר Tama.com תיאר מייק פורטנוי את האלבום כ"כבד וטכני, עוצמתי ודינאמי - מכיל את כל האלמנטים שאנשים מצפים להם מאלבום של דרים ת'יאטר.
כל הסגנונות והצלילים יהיו כרגיל, אבל הפעם רצינו באמת ליצור פיצוץ על-קולי.
טרם צאת האלבום הודיע מייק פורטנוי שהשיר Repentance יכלול שני חלקים נוספים בסאגת האלכוהול בת 12 החלקים.
בשיר מתארחים סטיבן וילסון, סטיב וואי ועוד רבים בקטעי שירה משלהם.
השיר Constant Motion, שיצא כסינגל ב-27 באפריל 2007, הוא הסינגל הראשון שיצא מהאלבום.
הקטע היה צפוי להיות אינסטרומנטלי, אולם התברר כי לשיר ישנה ליריקה שנכתבה על ידי מייק פורטנוי.
ג'ורדן רודס - קלידים, גיטרת ברכיים ו- Continuum
T-26 היה טנק סובייטי קל שיוצר בשנות ה-30 של המאה ה-20. טנק זה פותח על בסיסו של טנק בריטי "ויקרס 6 טון".
ה-T-26 היה בין הטנקים הראשונים שיוצרו באופן המוני בברית המועצות - בסך הכול כ-12,000 יחידות יוצרו בשנים 1931–1941. הטנק יוצר ב-4 דגמים עיקריים: טנק בעל שני צריחים, טנק בעל צריח בודד, טנק - להביור ושולה מוקשים.
טנקי T-26 שירתו במספר צבאות העולם עד לאמצע שנות ה-50. הטנק שירת במסגרת מלחמת האזרחים בספרד, והניסיון שנצבר בשימוש בטנק במהלך המלחמה השפיע רבות על הדוקטרינה הסובייטית של לחימת טנקים בסוף שנות השלושים.
לטנק היה תפקיד מרכזי בצבא האדום ב-1941.
SysRq הוא מקש שנמצא ברוב המקלדות.
שמו המלא הוא "System Request", והוא ממוקם בדרך כלל ביחד עם המקש Print screen.
במערכות ישנות של IBM המקש היה מיועד לתת גישה ישירה ל-BIOS.
ובמערכות מבוססות UNIX הוא היה מבצע Reset למחשב.
(מעין צרוף המקשים CTRL+ALT+DEL במערכות DOS).
כיום רוב המערכות המודרניות לא עושות בו שימוש אלא משתמשות במקש לצורך לכידת מסך (בשל היותו ממוקם על אותו המקש יחד עם Print Screen).
לעומת זאת, מערכת ההפעלה לינוקס מאפשרת להשתמש במקש לצורך ניסיון הצלת מחשב שנתקע.
מארצות הברית, המאפשרת תכנון וביצוע סימולציות דינמיות מורכבות של אירועים מהעולם האמיתי.
במקור פותחה תוכנת STK לשם תכנון משימות לוויינים, הדמיית מסלולים ושיגורים לחלל, אולם ברבות השנים התווספו יישומים רבים מאוד, במיוחד בתחום הביטחוני.
התוכנה מאפשרת הצגת תרחישים יבשתיים, ימיים, אוויריים וחלליים, כמו גם אינטראקציות מורכבות בין הסביבות הללו.
התוכנה הפכה להיות כלי מרכזי לתכנון וניהול משימות חלל, והיא נמצאת בשימוש סוכנויות חלל רבות, ובהן סוכנות החלל האמריקנית נאס"א, סוכנות החלל האירופית, הרוסית, הצרפתית ואחרות.
התוכנה מהווה כלי עיקרי לתכנון משימות חלל בחברות רבות העוסקות בבניית לוויינים, חלליות ומשגרים חלליים.
התוכנה התפתחה מתוכנה ליישומי חלל בלבד למגוון פתרונות המחשה למשתמשים מגוונים.
נכון ל-2010 מוצעות חבילות תוכנה העוסקות בתחומים הבאים:
משימות של כלי טיס בלתי מאוישים
ניהול כולל של מודיעין, פיקוד, שליטה ובקרה על כוחות משימה צבאיים
התוכנה הבסיסית ניתנת לשימוש ביכולות מופחתות לכל קונה.
אולם, רכישה, התקנה ושימוש ביישומים הביטחוניים המתקדמים (דוגמת הגנה מפני טילים, לוחמת חלל ולוחמה אלקטרונית) דורשים אישור של מחלקת המדינה בארצות הברית, שכן על התוכנה הוחלו מגבלות הסחר בנשק ITAR.
רכיבים מסוימים של התוכנה אינם נמכרים למדינות מחוץ לארצות הברית, ובמקרים בהם נמכרים חלקים שבפיקוח, על המדינה הרוכשת להתחייב בפני ארצות הברית על מטרות השימוש בתוכנה וכן על אי מכירתה לגורם אחר.
System Divide (בעברית: "המערכת מפצלת", תעתיק סיסטם דיווייד) היא להקת דת' מטאל מלודי, שהוקמה על ידי בני הזוג מירי מילמן (ישראל) וסוון דה קלאווה (בלגיה), יחד עם חברים נוספים מארצות הברית.
הלהקה התחילה לעבוד לקראת הקיץ בשנת 2008, בתחילה כפרויקט צדדי של הזוג הצעיר מירי מילמן וסוון דה קלאווה (במקביל סולן להקת אבורטד הבלגית, ובין היתר עבד בעבר עם להקות נוספות כגון להקת הורקור הישראלית).
הפרויקט הפך ללהקה מספר חודשים מועט לאחר שמירי מילמן נפרדה במהלך שהסעיר את סצנת המטאל בישראל, מלהקת המטאל גותי-מתקדם דיסטורטד, שם הייתה הסולנית.
בהצהרה הרשמית של מירי על עזיבתה מדיסטורטד, הסבירה מירי כי דיסטורטד הפכה לחלק ממשי מחייה, ולמעין משפחה שלה, וכעת היא מרגישה צורך ליצור חוויות וחומרים שקשורים אליה, ולא אל דיסטורטד.
בין היתר בהצהרה זו חשפה מירי לראשונה כי היא ובעלה, התחילו בעבודה על אלבום חדש עם חברים נוספים מארצות הברית.
בתחילת העבודה על סיסטם דיווייד, סוון ומירי צירפו ללהקה את קול מרטינז, ומייק הלר, שניהם מארצות הברית, והחלו לעבוד על EP הבכורה שלהם.
מעט לאחר מכן צירפו את הבסיסט אנדראו לנת', אף הוא מארצות הברית.
"The Collapse" - מיני אלבום הבכורה
בסוף שנת 2008, הקליטה הלהקה את EP הבכורה שלה.
את המילים לשירים ב-EP כתבו קול מרטינז, אנדראו לנת', מירי מילמן וסוון דה קלאווה.
קול מרטינז, בנוסף להיותו גיטריסט הוא גם מפיק, ולכן הקליט את הגיטרות, הבאס, והסאמפלים בסטודיו שלו.
מייק הלר המתופף הקליט את התופים במרתף של סוון ומירי, אשר שם יש למייק אולפן שהוא משתמש בו כדי להקליט ללהקות שונות.
את השירה הקליטו סוון ומירי באולפן בתל אביב.
לאחר ההקלטות שלחו חברי הלהקה את החומרים אל המעבד המוזיקלי ג'ייקוב הנסן (שעבד בין השאר עם אבורטד ו-Prey For Nothing), אשר חיבר את ההקלטות למיקס ניסיון.
חברי הלהקה היו מרוצים, והחליטו להמשיך לעבוד עם ג'ייקוב גם באלבום הבכורה.
ב-17 במאי 2009, שוחרר ה-EP תחת השם "The Collapse".
העבודה על אלבום הבכורה - "The Conscious Sedation", והופעת הבכורה
זמן קצר לאחר שחרורו של EP הבכורה, נוסף ללהקה הגיטריסט ג'וזף ספילר, איתו המשיכה הלהקה לעבודה על אלבום הבכורה שלהם.
מעט לאחר מכן, שמעה חברת ההקלטות "מטאל בלייד" את ה-EP של הלהקה, והתרשמה מאוד מעבודת הלהקה, והחתימה אותם על חוזה לעבודה על חמישה אלבומים באורך מלא.
הלהקה נכנסה לאולפן ההקלטות של המפיק וחבר הלהקה קול מרטינז, וביחד עם המעבד ג'ייקוב הנסן, המשיכו לעבוד על אלבומם הראשון.
את המילים לשירים באלבום זה כתבו סוון דה קלאווה, מירי מילמן, ומייק הלר.
באוגוסט 2009, צילמה הלהקה את הווידאו-קליפ הראשון שלה לשיר "The Apex Doctrine" מתוך ה-EP הראשון שלה, בשיתוף עם הבמאי קווין קאסטר, בברוקלין, ניו יורק.
הקדימון לווידאו-קליפ שוחרר ב-17 בנובמבר 2009, אך מאז עוד לא פורסם הקליפ, ולא הוזכר עוד על ידי הלהקה.
רק זמן רב לאחר מכן ב-21 ביולי 2010, בהופעת הבכורה של הלהקה, הזכירה סולנית הלהקה, מירי מילמן את הקליפ ואמרה שהיא מקווה שהוא ישתחרר בקרוב.
ואכן, לאחר שבוע נוסף, פורסם בעמוד הפייסבוק של הלהקה כי הקליפ ישוחרר ב-23 באוגוסט.
מאוחר יותר הודיעה הלהקה על עזיבתו של הגיטריסט ג'וזף ספילר, שעזב לפני ההקלטות הסופיות לאלבום, ובמקביל על הצטרפותו של הגיטריסט מייקל וילסון (חבר לשעבר בלהקת "אביגייל וויליאמס").
בשלב מסוים בעבודה על האלבום עם המפיק ג'ייקוב הנסן, העבודה לא הסתדרה כראוי על ידי שני הצדדים, ולכן עברה הלהקה לעבוד עם מפיק חדש, ג'יימס מרפי, אשר מפורסם בסצנת המטאל בעולם בזכות עבודותיו הן כמפיק והן כגיטריסט (בין היתר עבור אוביטוארי, דת' ו-טסטמנט).
ב-2 ביוני 2010, הודיעה הלהקה כי סיימה לעבוד על האלבום, וכי הוא צפוי להתפרסם ב-14 בספטמבר 2010.
את הופעת הבכורה של הלהקה בחרה הלהקה לעשות בישראל, ב-21 ביולי 2010, במועדון הבארבי בתל אביב, במסגרת פסטיבל הסאמר קארנג'.
הלהקה סיפקה הופעת בכורה מרשימה, שכללה את כל השירים מה-EP וכן מספר שירים חדשים מהאלבום שצפוי להתפרסם ב-14 בספטמבר, אשר חלקם הושמעו לראשונה בהופעה זו.
באותו ערב הופיעה הלהקה לצד להקת אבורטד הבלגית, ולצד להקות מטאל ישראליות אשר מובילות את סצנת המטאל בישראל כדוגמת הורקור, The Fading, פנטום פיין, ועוד.
לאחר הופעת הבכורה בישראל, ללהקה מתוכנן סיבוב הופעות בקנדה שימנה כ-15 הופעות, ביחד עם להקת אבורטד הבלגית, מ-19 באוגוסט ועד ל-6 בספטמבר 2010.
הסגנון המוזיקלי של סיסטם דיווייד מורכב למדי, ומשלב ז'אנרים רבים.
בין היתר ניתן להבחין בדת' מטאל מלודי, מטאל גותי, מטאל סימפוני, מטאל אלטרנטיבי, מטאל מתקדם, דום מטאל, ואף חומרים שמזכירים מטאלקור.
בנוסף, משלבת הלהקה אלמנטים של מוזיקה אלקטרונית, ואף מירי מילמן אמרה בראיון כי הדבר מוסיף לסגנון ה"מודרני" של הלהקה.
לאור הסגנון הבלתי-מוגדר והמעורפל של הלהקה, אף בשלב זה שהלהקה עוד מוגדרת בחיתוליה, יש מבקרים שמדברים על פריצת דרך, לפחות בתחום הסגנון המוזיקלי.
כמו כן, על עטיפת ה-EP הראשון של הלהקה, הדביקה הלהקה מדבקה המתייגת את סוגת האלבום כז'אנר חדש שנקרא "מטאל קיצוני מודרני".
הלהקה הושפעה מלהקות רבות, ובריאיון למגזין "מטאליסט", אמרה מירי מילמן שהסגנון המוזקלי שלהם מזכיר ומושפע מלהקות כמו "סליפנוט", "אופת'", "סוילוורק", "לקונה קויל", "דימו בורגיר", "קטטוניה", ו-"Chimaira".
כשמתעמקים במילים של שירי הלהקה, ניתן להבחין כי הטקסטים מדברים על נושאים חברתיים שונים, ערכי החברה והציוויליזציה, שבירת מוסכמות, מימוש הפוטנציאל החבוי בכל אחד ואחד, משמעות החיים והארה.
בשיר הראשון מתוך אלבום הבכורה של הלהקה, Purity In Imperfection (בתרגום חופשי: "טוהר השלמות"), ניתן להבחין ברמת הטקסט הגבוהה של הלהקה, וכמובן באידאולוגיה שסיגלה לעצמה הלהקה, בנוגע לטקסטים שמרבים לעסוק בערכים ובמשמעויות של החיים.
בראיון משותף שסיפקו סוון ומירי למגזין "מטאליסט" באפריל 2009, סיפרו הזוג אודות שם הלהקה, System Divide, והסבירו את משמעותו העמוקה.
השם מדבר על כך שהעולם מתנהל על-פי שגרה מסוימת, מערכת ("System"), שמכתיבה לאוכלוסייה בכל יום מה כל אדם צריך לעשות.
אולם, יש אנשים שאינם טוב להם עם מערכת זו, ובמקום "להידרדר" בעקבות השגרה, הם מחליטים לשבור את המערכת, ולפצל את החיים שלהם מהשגרה בשביל ללכת לפי דרכם האישית (המילה "Divide" משמעותה "מחלוקת" או "פיצול").
חברי הלהקה הסבירו כי הם מאמינים בלקיחת אחריות על המעשים, בעצמאיות, ובשבירת מוסכמות בשביל לממש את הפוטנציאל שבכל אדם, אליו יגיע רק אם ילך עם האמת הפנימית שלו ולא ייגרר אחרי החברה, כך לדבריהם.
סוון דה קלאווה - סולן גראולינג.
מייקל וילסון - גיטריסט ראשי.
קול מרטינז - גיטרות, סמפלים.
אנדראו לנת' - גיטרה בס.
מייק הלר - תופים וכלי הקשה.
ג'וזף ספילר - גיטריסט ראשי.
שירות הביטחון השוודי הידוע בשם SÄPO (בשוודית: SÄPO, Säkerhetspolisen) הוא זרוע של משטרת שוודיה שתפקידה לחשוף ריגול פנים ופעילות טרוריסטית במדינה.
בעבר נקרא הארגון Rikspolisstyrelsens säkerhetsavdelning ,RPS/SÄK - מחלקת הביטחון של למועצת המשטרה הלאומית של שוודיה.
זוהי סוכנות ממשלתית שוודית המאורגנת תחת משרד המשפטים.
היא פועלת כשירות ביטחון האחראי לסיכול ריגול וחתרנות, ללוחמה בטרור, כמו גם לאבטחת אישים בכירים.
על שירות הביטחון השוודי מוטלת גם המשימה לחקור פשעים נגד הביטחון הלאומי ופשעי טרור.
המשימה העיקרית שלו, לעומת זאת, היא למנוע פשעים, לא לחקור אותם.
מניעת פשיעה מבוססת במידה רבה על מודיעין שנרכש באמצעות קשרים עם המשטרה הלאומית, רשויות וארגוני אכיפת חוק אחרים, כמו גם באמצעות קשרים עם גופי ביון וביטחון זרים ועל שימוש בפעילויות שונות של איסוף מודיעין, לרבות חקירות, האזנות טלפון והתקנת מכשירי האזנה סמויים והפעלת מצלמות מעקב נסתרות.
השירות נוסד, במתכונתו הנוכחית, ב-1 באוקטובר 1989, כחלק ממועצת המשטרה הלאומית והפך לסוכנות משטרה אוטונומית ב-1 בינואר 2015. המטה הלאומי ממוקם ב-Bolstomtavägen שבדרום-מזרח סולנה מאז 2014.
במהלך המלחמה הקרה הצליח הארגון ללכוד מספר מרגלים של ברית המועצות לרבות סטיג ונרסטרום.
מקורותיו של שירות הביטחון השוודי נובעים מלשכת המשטרה המיוחדת (Polisbyrån) במהלך מלחמת העולם הראשונה ב-1914, שדיווחה ישירות למטה הכללי, קודמו של המשרד למפקד העליון של הכוחות המזוינים.
המשימה העיקרית של הלשכה הייתה הגנה על הביטחון הלאומי (למשל ריגול נגדי) ומפקדה הראשון היה קפטן אריק אפ אדהולם.
המבצעים הושבתו לאחר תום המלחמה ב-1918, למרות שכמה פעילויות מודיעיניות התנהלו במשטרת סטוקהולם, על ידי קבוצה קטנה של כעשרה שוטרים בראשות ניצב אריק האלגרן.
בהמשך הוקם שירות הביטחון הכללי (Allmänna säkerhetstjänsten).
המבצעים שלו התמקדו בעיקר במעקב אחר קומוניסטים מתחילת המלחמה ועד תחילת שנות ה-30, אז החל השירות להתמקד גם בנאצים.
בשנת 1932, המשימות הועברו למשטרת המדינה החדשה שהוקמה (statspolisen).
לקבוצת השוטרים שעבדה במשטרת המדינה לא היו אמצעים לעקוב אחר שיחות טלפון או ליירט ולפתוח דואר.
זאת, והמחסור הכללי בצוות ובמשאבים כספיים הדאיגו את ראש המודיעין הצבאי של שוודיה, קרלוס אדלרקרויץ, שחש שהמדינה זקוקה לסוכנות ביטחון חזקה יותר אם אירופה שוב תידרדר למלחמה.
כך, בשנת 1938 הוקם שירות הביטחון הכללי, בעקבות יוזמה של אדלרקרוץ וארנסט לצ'ה ממשרד המשפטים.
הארגון כולו ופעילותו היו סודיות ביותר.
במהלך מלחמת העולם השנייה הסוכנות עקבה אחר כ-25,000 שיחות טלפון ויירטה למעלה מ-200,000 מכתבים מדי שבוע.
ב-1946, בעקבות הערכה פרלמנטרית שלאחר המלחמה, צומצמו משימות הארגון באופן משמעותי ושוב אורגנו תחת משטרת המדינה, שהוטלה בעיקר לבצע משימות סיכול ריגול.
ב-1965 אורגנה מחדש המשטרה השוודית תחת מועצת המשטרה הלאומית במחלקת הביטחון (Rikspolisstyrelsens säkerhetsavdelning, בקיצור RPS/SÄK).
בין 1939 ל-1945 שוודיה נאבקה בפעילויות מודיעיניות ענפות של ברית המועצות, אנשי שיאות הביטחון עצרו מרגלים וסוכני אויב רבים.
כמה מהמרגלים הידועים לשמצה שלאחר המלחמה הם פריטיוף אנבום, הילדינג אנדרסון, סטיג ונרסטרום וסטיג ברגלינג.
בכל המקרים הללו הריגול נעשה מטעם ברית המועצות והמרגלים הורשעו.
בתחילת שנות ה-70, שוודיה נדהמה ממספר פעולות טרור שבוצעו על ידי בדלנים קרואטים.
כמה מהמקרים המשמעותיים ביותר היו התקפת שגרירות יוגוסלביה בסטוקהולם ב-1971 וחטיפת טיסה 130 של חברת Scandinavian Airlines שנה לאחר מכן.
תחילתו של חוק הטרור הראשון ב-1973 הייתה השלכה של אימוץ מדיניות מיידית לכך, שבין היתר העניקה למשטרה את הזכות לגרש ללא דיחוי אנשים המזוהים עם ארגוני טרור.
אירועים אלו הובילו גם לשינויים פנימיים בתוך משרד ההגנה, שקיבל משאבים רבים יותר.
ב-28 בפברואר 1986, ראש הממשלה אולוף פלמה נרצח על ידי אלמוני.
שירות הביטחון נמנע מביקורת רבה, בין היתר משום שפאלמה עצמו סירב לאבטחה בליל הרצח.
בכל זאת זה הביא להתפטרותם של נציב המשטרה הלאומי נילס אריק אמנסון וראש שירות הביטחון, סונה סנדסטרום, בעקבות חשיפת פרשת אב קרלסון ב-1988.
ב-1 באוקטובר 1989, כחלק ממועצת המשטרה הלאומית הגוף אורגן מחדש כשירות הביטחון השוודי (SÄPO, Säkerhetspolisen) והפך לסוכנות משטרה אוטונומית ב-1 בינואר 2015.
T-14 הוא טנק מערכה רוסי מודרני שנבנה על בסיס פלטפורמת אַרְמָטָה ומכונה בשל כך "טנק אַרְמָטָה" (ОКР Армата).
הטנק נחשף לראשונה במצעד יום הניצחון ב-9 במאי 2015 יחד עם דגם הנגמ"ש T-15 ארמטה.
על פי התוכניות, מפעל אורלוואגונזאבוד בעיר ניז'ני טאגיל היה אמור לייצר 2,300 טנקים מדגם זה עד שנת 2020, ברם עד אותה שנה יוצרו לא יותר ממאה יחידות במפעלי אורלוואגונזאבוד.
על פי התפיסה של "לוחמה ממוקדת רשת", ה-T-14 משמש בעיקר כרכב סיור, ייעוד מטרות והתאמת אש עבור כוחות השריון, מערכות הגנה אווירית וטנקי T-90 כחלק מהיחידה הטקטית.
לשם כך, יש לטנק ארסנל שלם של כלים, כולל מכ"ם דופלר עגול לטווח בינוני ומצלמות מעקב אולטרה סגול HD בעלות כיסוי של 360° מעלות, המסוגלות לזהות פעולה של רכבי אויב.
בנוסף, ה-T-14 מסוגל לשגר מטוס בלתי מאויש משלו וסימון מטרות עם מכ"ם וכוונת אינפרא אדום.
ה-T-14 הוא מה שמכונה "טנק התגנבות", עם ירידה קיצונית בנראות בטווחי האינפרא אדום, מה שמקטין את מרחק זיהויו על ידי האויב.
הטנק מצויד בדור חדש של מערך ההגנה האקטיבית "אפגניט", המסוגל ליירט גם פגזי נ"ט ולסנוור טילי נ"ט מונחים.
ה-T-14 מצויד בשריון דינמי מהדור הרביעי מדגם "מלאכיט", המסוגל לשקף יריות ממשגרי רימונים נ"ט ידניים בסבירות של יותר מ-95%, כמו גם להשמיד פגזי נ"ט תת-קליבר.
ה-T-14 הוצג לציבור במצעד הניצחון ב־2015 יחד עם כלים נוספים המבוססים עליו.
פיתוח הטנק החל בשנים 2009–2010 על ידי יצרנית הטנקים הגדולה בעולם, אוראלוואגונזאבוד.
לדברי יורי קובלנקו, לשעבר הסגן הראשון של ראש מינהלת השריון במשרד ההגנה הרוסי: "החל משנת 2015 בכוחות המזוינים ייקלט טנק חדש, עם מאפיינים טקטיים וטכניים חדשים מיסודם, בעל הזנת תחמושת חדשה, עם חלוקת צוות ברורה".
לדבריו, הטנק יהיה בעל רמת הגנה גבוהה של אנשי הצוות.
חלק מהטכנולוגיות שפותחו כוללות טכנולוגיות שפותחו עבור טנקי T-95 ועיט שחור שלא הגיעו לייצור סדרתי, בעוד שהטנק החדש אמור להיות זול בהרבה מטנקים אלה.
הטנק נחשף לראשונה במאי 2015 בהכנות ובחזרות לקראת מצעד יום הניצחון.
בשנת 2016 החלה אספקה של הטנק מההזמנה הראשונה בהיקף של 100 יחידות.
הטנק מונע במנוע דיזל בעל .
חימושו העיקרי הוא תותח טנק 125 מ"מ חלק-קדח המסוגל גם לשגר טילים מונחי לייזר.
צוות הטנק מונה שלושה אנשים: מפקד, תותחן ונהג.
בדומה לכל הטנקים הרוסיים החל מ-T-64, קיימת בטנק מערכת טעינת פגזים אוטומטית המייתרת את הצורך בטען אנושי.
תפישה חדשנית וייחודית ל-Т-14 היא עמדת מפקד הטנק השוכנת בתובה, מימין לעמדת הנהג, בניגוד למיקומה בצריח בטנקים אחרים.
כלל אנשי הצוות בטנק (מפקד, תותחן ונהג) נמצאים בתא לחימה ממוגן הנמצא בתובה ומופרד בשריון כבד מהמטען האוטומטי, שהיה נקודת תורפה מסורתית בטנקים הסובייטיים מאז הופעתו ב-T-64. תצורה זו מקנה לצוות מיגון מרבי כשהטנק נמצא בעמדת ירי (התובה מוסתרת) ומאפשרת הקטנת צללית הטנק וכפועל יוצא, הגדלת שרידותו בשדה הקרב.
הטנק כולל מדוכות עשן יעילות בתחום הנראה ובתחום האינפרא-אדום, שריון ריאקטיבי כבד, מערכת ההגנה אקטיבית "אפגניט" הכוללת מכ"ם ומערכת ליירוט טילי נ"ט ומערכת הגנה אקטיבית קשה.
הימצאות צוות הטנק בתובה מאפשרת התקנת צריח קטן, נמוך ובלתי מאויש, הנושא תותח טנק חלק-קדח בקוטר של בין 135 ל-152 מ"מ.
בקרת האש של הטנק כוללת מחשב ירי בעל ערוץ אופטי, תרמי, אינפרא-אדום ומכ"ם.
בטן הטנק מכילה 32 פגזים.
בדומה למערכות בטנקים מזרח-אירופיים אחרים בטנק מותקנת מערכת טעינה אוטומטית של פגזים.
ניתן להטעין גם ידנית במקרה של כשל במערכת.
טבילת האש הראשונה של הארמטה התרחשה בשנת 2016, במהלך המבצע הרוסי בסוריה.
צבא רוסיה הפעיל מספר טנקי ארמטה בסוריה.
במהלך המערכה, תפקדו הטנקים בהצלחה מרובה ולא התקשו אל מול כוחות המדינה האסלאמית, הכורדים וצבא סוריה החופשי.
לוחמי המדינה האסלאמית ללא סיוע אווירי התקשו אל מול כוחות הקרקע הרוסיים.
הכוחות המזוינים השתמשו בסוריה כשדה ניסויים למערכות נשק חדישות וכך היה המקרה גם עם הארמטה.
היו ניסיונות לפגוע בטנק הרוסי אך בכל הפעמים לא הושגה שום חדירה הרת אסון לשריון הרוסי ולא נגרם שום נזק בלתי ניתן לתיקון.
בנובמבר 2022, הופיעו ברשתות החברתיות כמה סרטונים ותמונות של טנקי T-14, במהלך אימון של אנשי צבא רוסים שגויסו למלחמה.
הסרטונים צולמו במגרש אימונים בקאזאן, בו מתאמנים צוערים של בית הספר הגבוה לפיקוד השריון.
בספטמבר 2023, דווח כי הטנק הוחזר מהחזית ויותקנו עליו כמה מערכות הגנה נוספות.
T-10 (נודע גם בשם Object 730) היה טנק סובייטי כבד שפותח במהלך המלחמה הקרה, השלב האחרון בפיתוחן של סדרת טנקי ה-KV והסטלין.
הוא אושר לייצור ב-1952 תחת השם IS-8 (ראשי תיבות ברוסית לשם יוסיף סטלין), אך באקלים הפוליטי שלאחר מות סטלין ב-1953, שונה שמו של הטנק ל-T-10.
הטנק נבדל מקודמו, ה-IS-3, בשלדה מוארכת יותר, שבעה גלגלי מרכוב בכל צד במקום שישה, צריח גדול יותר שהכיל תותח חדש עם מפנה גזים, מנוע דיזל חדש ומיגון משופר.
הביצועים הכללים של הטנקים היו זהים, אולם ה-T-10 יכול היה לשאת יותר תחמושת.
היחידה העיקרית של טנקי ה-T-10 (בדומה לטנקי ה-IS אותם החליפו) הייתה רגימנט שריון עצמאי הכפוף לארמיות, וגדוד שריון עצמאי הכפוף לדיוויזיות.
יחידות אלו היו יכולות להסתפח ליחידות ממוכנות, לספק אש מסייעת לחיל הרגלים או לשמש כיחידות הבקעה.
חשיבות הניידות בלוחמת שריון במלחמת העולם השנייה הדגישה את מגרעות הטנקים הכבדים והאיטיים.
בדחיפה האחרונה לעבר ברלין, דיוויזיות ממוכנות נהיו מפוצלות במדה רבה כאשר טנקים כבדים השתרכו מאחור והתקשו להדביק את טנקי ה-T-34 הניידים.
הסובייטים המשיכו לייצר טנקים כבדים למשך מספר שנים כחלק ממרוץ החימוש במלחמה הקרה, אולם באותו זמן כבר הופיעו טנקים כגון ה-T-54 וה-T-62 אשר היו ניידים יותר והשתוו מבחינת כוח אש ומיגון ל-T-10.
בשנות ה-60 הסובייטים אימצו את הקונספט של טנק מערכה, בכך שהחליפו את הטנקים הכבדים בטנקים בינוניים וניידים.
בשלהי שנות ה-60 צוידו גדודי השריון העצמאיים בטנק המתקדם T-64 שהחליף את הטנקים הכבדים, בעוד יחידות ממוכנות ויחידות שריון רגילות צוידו ב-T-55 הבסיסי יותר.
ייצורו של ה-T-10 הופסק ב-1966, ופרויקטים אחרים לטנקים כבדים בוטלו, דוגמת ה-Obiekt 770 החמוש בתותח 130 מילימטר ובעל מערכת טעינה אוטומטית.
באותה תקופה החל השימוש הנרחב בטילים מונחים נגד טנקים, שהתבררו כמחליפים יעילים לכוח האש רחוק הטווח של טנקים כבדים.
הסובייטים עשו שימוש בטילי הנ"ט לראשונה בנגמ"ש הלחימה מדגם BMP-1, ומאוחר יותר בטנקי מערכה כגון T-64. לבסוף, השריון ריאקטיבי הקל והמתוחכם סיפק תוספת מיגון לטנקי המערכה מבלי להכביד על משקלם.
לפי ההיסטוריון בריאן פרט (Bryan Perret), "הקרבות במלחמת ששת הימים, במיוחד אלו ברפיח, רק הדגישו את שידע הצבא הסובייטי, שחלף זמנו של הטנק הכבד".
T-10 שירת בצבא הסובייטי אך ככל הנראה לא סופק למדינות ברית ורשה, על אף שיחידות שריון סובייטיות שהוצבו במדינות אלו אפשרי כי צוידו בהם.
בנוסף, T-10 יוצאו למצרים וסוריה והשתתפו במלחמת יום הכיפורים, שם הם סיפקו לרוב אש מסייעת לטווח ארוך לטנקי T-55 ו-T-62, בהצלחה מועטה.
הסובייטים הוציאו את הטנקים הכבדים משירות בקו החזית ב-1967, וב-1993 אלו הוסרו סופית משירות.
שלדות טנקים רבות הוסבו לנשיאת טילים.
T-10A - (1956) בדגם זה נערכו מספר שינויים, נוספה מערכת חד מישורית לייצוב התותח.
T-10B - (1957) נוספה מערכת דו-מישורית לייצוב התותח.
T-10M - (1957) דגם משופר עם תותח מדגם M-62-T2 באורך של 43 קליברים, המקלעים הוחלפו במקלע כבד מדגם KVPT בקוטר 14.5 מילימטר, נוספו מערכת תת אדום ומערכת אב"כ.
אורך כולל של הטנק הגיע ל-10.29 מטר.
1963 - T-10M אשר צוידו במערכת צליחה עמוקה מדגם OPVT.
1967 - T-10M להם נוספה תחמושת מסוג APDS (חודר שריון עם מנעל מתפרק) ומטען חלול (HEAT).
Süddeutsche Zeitung (או SZ, "זידדויטשה צייטונג"; תרגום מילולי: "העיתון של דרום גרמניה") הוא יומון היוצא לאור במינכן שבגרמניה.
זהו אחד העיתונים היומיים הנפוצים ביותר בגרמניה.
העיתון מציג את עצמו כ"ליברלי-כלכלי".
תשומת לב מיוחדת מוקדשת לחיי התרבות.
בכל גיליון העיתון מדור התרבות בא מיד לאחר מדור הפוליטיקה.
בימי שני העיתון יוצא עם מוסף מיוחד הכולל מאמרים נבחרים מן העיתון האמריקני "הניו יורק טיימס" המתפרסמים בשפה האנגלית.
בימי שישי יוצא המגזין "SZ-Magazin".
בימי שבת יוצא מוסף סוף השבוע.
כמו כן, במינכן יוצא לאור המוסף "SZ-Extra" בו מתפרסמות תוכניות ההצגות של תיאטראות ובתי אופרה.
ב-6 באוקטובר 1945, חמישה חדשים לאחר סוף מלחמת העולם השנייה, היה SZ העיתון הראשון שקיבל רישיון מהממשל הצבאי האמריקאי בבוואריה.
העיתון הראשון פורסם עוד באותו ערב.
כל שבוע אחד מחמישים רומנים מפורסמים של המאה העשרים בכריכה קשה היה יוצא לחנויות הספרים.
לאחר מכן סדרה של 50 סרטים משפיעים בפורמט DVD.
בסוף 2004 יצא גם המגזין המדעי SZ Wissen.
קובץ ההרצה של התוכנית, נמצא בתיקיית המערכת של חלונות, הניתן לגישה על ידי הנתיב שבמשתנה ב-Microsoft Windows 3.x ו-Microsoft Windows 9x, או ב- ב-Windows NT.
Sysedit נכללה בהתקנת חלונות החל מגרסה 3.0 ומעלה, עד חלונות 98 SE, והפסיקה ב-Windows ME.
בראשית זמן הפצת התוכנה Sysedit שימשה כדוגמה ליישום ממשק מרובה מסמכים (MDI).
בזמן שמפעילים את התוכנה כל הקבצים שהוזכרו נפתחים במקביל בחלונות נפרדים.
התוכנה עדיין משתמשת בגופן מהגרסאות הישנות של חלונות.
מערכות הפעלה אחרות מתוצרת מיקרוסופט המכילות את Sysedit, הם Windows XP, Windows Vista (חבילות שירות 2 ו-3), Windows Server 2008 ו-Windows 7 (רק בגרסת ה-32 ביט).
Syslog הוא תקן מבוסס UDP לקובץ לוג של מסרים אלקטרוניים.
המערכת מאפשרת הפרדה בין התוכנה שמייצרת את המסרים לבין תוכנה שמאחסנת, מנתחת ומדווחת עליהם.
Syslog הוא תקן מוביל בתחום ניהול מערכות מחשוב, וכן בניטור ואבטחת מידע במערכות מחשוב.
בנוסף משמש כלי המסייע בניתוח מערכות וניפוי שגיאות.
התקן נתמך על ידי מגוון מכשירים כגון מדפסות, נתבים ומקלטים מפלטפורמות שונות.
כתוצאה מכך שימוש נפוץ של Syslog הוא לאינטגרציה של ארכיונים ממערכות שונות אל מאגר מידע מרכזי אחד.
מימושים של Syslog קיימים בכל מערכות ההפעלה המרכזיות.
אסדרה של תוכנה, כגון SOX, PCI DSS ו-HIPAA, דורשת מימושים של איסוף וארכוב מידע אשר Syslog מסייע בעמידה בתקניהם המחמירים, ובשל כך הפופולריות שלו גבוהה בקרב מערכות יקרות, מורכבות ורגישות כגון בבנקים, בתי חולים, מערכות ממשלתיות וצבאיות וכיוצא בזה.
בשנת 2009 החליטה אגודת IEEE להפוך את Syslog לתקן - .
לכל הודעה מאורכבת יש קוד מערכת המעיד על תוכנת המקור שייצרה את ההודעה, מבין האפשרויות הבאות:
T-15 ארמטה הוא נגמ"ש לחימה כבד ממשפחת הארמטה.
נחשף לראשונה במצעד יום הניצחון במוסקבה בשנת 2015.
בשנים האחרונות, רוסיה פיתחה תוכנית לפלטפורמה משותפת לכלי הלחימה, ששמה הוא משפחת הארמטה.
משפחה זו אמורה להתבסס על מרכב משותף ומיגון דומה, וכך לאפשר את החלפתם של הכלים המתיישנים שבצבא הרוסי, כמו טנקי T-90 או נגמ"שי BMP-3.
הנגמ"ש T-15 מיועד להחליף את נגמ"שי הלחימה שבשירות הצבא הרוסי מדגם BMP-3 וקודמיו.
המרכב של ה-T-15 מבוסס על המרכב של משפחת הארמטה, ובמרכב זה משתמש גם טנק ה-T-14 ארמטה וכלים נוספים.
המנוע ממוקם מלפנים, ובחלק האחורי נמצא תא הלוחמים היכול להוביל עד תשעה לוחמים, ואלו פורקים דרך דלת לוחמים המאפשרת כניסה ופריקה מהירה של לוחמים, והיא ממוקמת בחלקו האחורי של הכלי.
המנוע עצמו הוא מנוע דיזל בהספק של 1,200 כוחות סוס, והמהירות המקסימלית שלו נעה בין 65 ל-70 קמ"ש בכביש.
כמו כן, מוערך כי הוא יכול לצלוח נהר (ללא הכנה) בעומק של 1.2 מטר, לצלוח תעלה נגד טנקים בעומק של 2.8 מטר, לטפס מדרגה בגובה של 0.8 מטר, לטפס עלייה בשיפוע של 60% ולנסוע בשיפוע צד של 40%.
לטנק שריון מרוכב פאסיבי, דומה לזה של טנק ה-T-14 ארמטה.
המיגון של הטנק משופע ברובו, עם דגש על החזית של הכלי.
כמו כן, במיגון של הכלי נוספו פלטות מיגון נוספות, וישנם פלטות בזוקה להגנה על המזקו"ם של הטנק מפני רקטות נגד טנקים הנורות על ידי חיילי חי"ר מטווח קצר.
לטנק גם לוחות מיגון ריאקטיבי, בחזית, בצדדים, וגם בירכתי הכלי.
כמו כן, הכלי חמוש במערכת הגנה אקטיבית לטנקים מדגם "אפגניט" עם מכ"ם, וזו יעילה רק לאיומים המכוונים לחזית הכלי.
בנוסף, לכלי מדוכות עשן, למטרות מיסוך והטעייה של נשק מונחה, מערכת כיבוי אש אוטומטית ומערכת להגנה על הכלי מפני איומי אב"כ (ראשי תיבות: אטומי, ביולוגי, כימי).
ל-T-15 צריח מתוצרת KBP מדגם Epoch, ועליו מותקן החימוש העיקרי של הנגמ"ש, תותח אוטומטי 30 מ"מ החמוש ב-500 פגזים מסוגים שונים, לטווח מקסימלי של 4 ק"מ.
הצריח הוא בלתי מאויש, ונשלט מפנים הכלי, בדומה לעמדה כמו קטלנית של רפא"ל, במבנה זה, מפקד הנגמ"ש יושב מאחור, והנהג והתותחן בחלק הקדמי יותר של הכלי.
כמו כן, בצריח מקלע מקביל מדגם PK בקליבר 7.62 מ"מ והוא חמוש ב-2,000 כדורים.
בנוסף לכך, ישנם שני טילי 9M133 קורנט E בכל צד של הצריח, אלו טילים מונחים נגד טנקים, עם טווח של 8 קילומטרים.
ל-T-15 מערכות אופטיקה מסוגים שונים וחיישנים מגוונים.
ישנם חיישנים אלקטרו-אופטיים ומערכות ראיית לילה.
אלו מאפשרים תצפיות ביום ובלילה, גם בתנאי מזג אוויר קשים.
כמו כן, יש בכלי חיישנים לבדיקת מזג אוויר ורוחות, ואלו מעבירים מידע למחשב הבליסטי של הנגמ"ש.
T-1000 הוא מחסל בדיוני מסדרת סרטי "שליחות קטלנית", הופיע לראשונה בסרט "שליחות קטלנית 2: יום הדין".
"T-1000" הוא דגם מחסל מתקדם וייחודי, לעומת המחסל הראשוני מדגם "T-800" אותו גילם ארנולד שוורצנגר בכל סרטי הסדרה.
אנדרואיד זה, עשוי מחומר מתכתי מיוחד ומסוגל לשנות צורה, להתנזל ולהתמצק כרצונו.
הוא מסוגל לחקות כל עצם שהוא דוגם בעל ממדים דומים לשלו.
כלומר, מחסל זה יכול לשנות את גובהו, צורת פניו, שערו, צבע ומרקם עורו ומבנה גופו כך שיתאים לכל אדם עמו הוא בא במגע.
בסרט השני בסדרה, "שליחות קטלנית 2", הופיע מחסל זה לראשונה כאשר את דמותו גילם רוברט פטריק.
מראה ברירת המחדל שלו הוא אדם לבן ורזה הלובש בגדי שוטר ומכונה "אוסטין".
הוא מאתר אנשים שברצונו להידמות להם (למשל הוריו המאמצים של ג'ון קונור) ורוצח אותם.
הוא עובר למצב נוזלי, מקבל גוון מתכתי ותוך שניות ספורות משנה את מראהו כך שיתאים בדיוק למראהו של האדם שרצח.
יחד עם יכולתו לחקות את גוון קולו של הנרצח הוא יכול להוות כפיל מושלם של כל אדם בעולם.
על אף יכולותיו הרבות, הוא לא יכול לדמות מכשירים מכניים מורכבים המכילים מעגלים חשמליים או מנגנונים שונים, כגון מחשב או פצצה.
הוא משתמש בכל "איבר" בגופו בתור כלי נשק, בכך שהוא משנה את צורתם לסכינים או לכלי דקירה אחרים חדים ביותר.
הוא מנקב את קורבנותיו באצבעו אותה הוא מאריך לצורה של דקר ארוך ביותר, כמעט באופן תמידי ישירות לתוך הראש.
ירי לא יכול למעשה לפגוע בו, שכן מיד לאחר שהוא נורה פתחי הירי נסתמים ומתמלאים מחדש לתדהמתם של האנשים הנתקלים בו.
אם חלק מתנתק מגופו, ביכולתו לחברו מחדש.
בסרט הראשון בו הוצג למשל, ידיו אותם הפך לתפסנים חדים נורו ונותקו מגופו.
הוא התקדם לעבר חתיכות המתכת והן פשוט נדבקו אליו והחזירו אותו למצב של שלמות.
עוד באותו סרט, ג'ון קונור הצעיר והמחסל מהסרט הראשון (שוורצנגר) ניסו לחסלו לאחר שנפגע ממכל של חנקן נוזלי.
הקור העז של הגז הקפיא את גופו ובעקבות ירייה שספג, גופו התפורר לאלפי רסיסים.
אלא, שלאחר שהגז התפזר והטמפרטורה חזרה לעלות, רסיסי המתכת שבו למצב נוזלי, שטו זה לעבר זה ושוב יצקו את דמותו מחדש.
המחסל מדגם T-800 הטיל ספק ביכולתו לעצור מחסל זה והעיד על כך שהוא מיושן בהשוואה אליו.
ואכן, כאשר שני הרובוטים נאבקו זה בזה, הדגם T-1000 הצליח להכניע את הדגם שקדם לו.
הוא נעץ עמוד פלדה בגבו של המחסל הגדול והמוצק יותר (שוורצנגר), פגע בתא החשמל שלו וגרם לו להיכבות.
אלא, שהוא זה שחוסל בסיומו של הסרט ולא המחסל הוותיק יותר.
שרה קונור ירתה לעברו פגזים וגופו נדחף לאחור מכוח הרתע, עד שכלי הירי שלה נתקל במעצור ירי.
ב"דקה התשעים", הגיח המחסל הישן וירה לעברו פגז נפיץ.
גופו של ה-T-1000 התבקע, הוא איבד את שיווי המשקל שלו ונפל לעבר מתכת חמה ולוהטת בחום של אלפי מעלות.
מאחר שלא יכול היה להיחלץ מהתופת, גופו התאדה ונמס לעד.
במהלך הגסיסה שלו צורתו השתנתה ללא הרף לדמות קורבנות החיסול שלו עד שנותרה צללית של פני אדם שהלכה ודעכה.
את הוריו המאמצים של ג'ון קונור פגש במראה של שוטר וניהל עמם שיחה קצרה.
אך, בסרט הוצג מקרה בו הוא לא לבש צורה אנושית.
במוסד הפסיכיאטרי בו שרה נכלאה, הוא השתטח על הרצפה ודימה את עצמו למרצפות השחורות-לבנות שהיו תחתיו.
הוא העתיק את דמותו של שוטר אבטחה שדרך עליו בטרם רצח אותו, וכל זאת מבלי לנהל עמו דו-שיח או להזהירו.
שוב, תהליך העתקת הזהות וההשתנות ארכו שניות ספורות בלבד.
פיתוחו הציג את יכולת הבינה המתקדמת של סקיינט שחרתה על דגלה להשמיד את האנושות: מחסל בעל יכולת להסתנן לכל מקום, לגנוב זהויות, להתחזות במהרה וכן לרצוח ביעילות ובקלות.
בסרט החמישי בסדרה, "שליחות קטלנית: ג'נסיס", גילם את דמותו לי ביונג-הון.
הפעם, לא רק שהוא היה מסוגל לחקות את המראה והקול של בני האדם, אלא שהוא הגיע עם חבילת שדרוג משמעותית: יכולת ננוטכנולוגית.
הוא שפך מעט מגופו לתוך גופו של המחסל מדגם T-800 וכך הפעיל מחדש את המעגלים החשמליים שבו.
הניצחון עליו הושג בכך ששרה ו"פופס" (שוורצנגר המבוגר) הטמינו מצבור של חומצה חזקה באתר ההתנגשות.
שרה ירתה צרורות לעבר תקרה זו והחומצה הותזה לכל עבר והובילה להמסתו.
הוא הצליח להחזיק מעמד רגעים ספורים וכמעט שהצליח במשימתה הגדולה של סקיינט - רציחתה של שרה קונור, אלא שהמחסל המזדקן תפס אותו בגרונו, דחף אותו אחורה וחשף אותה לזמן ארוך לחומצה הקטלנית.
שירלי מנסון גילמה גרסה נשית של מחסל זה בסדרת הטלוויזיה "שליחות קטלנית: יומני שרה קונור".
מפתח מערכת הוא כלי אשר מצפין את הגיבוב של הסיסמה במסד הנתונים מנהל חשבונות האבטחה (SAM) במערכת הפעלה Windows.
הכלי פותח על ידי מיקרוסופט בניסיון לשפר את אבטחת קובץ ה-SAM כנגד התקפות ופיצוח המידע שנמצא בו, כאשר אפשרות זו פעילה ערכי ה-Hash של כל החשבונות המקומיים המאוחסנים ב-SAM מוצפנים באמצעות מפתח הצפנה RC4-128.
ניתן להגדיר את Syskey כאמצעי התחברות אל המערכת ולדרוש מהמשתמש בה להזין מפתח כניסה בזמן האתחול או לטעון אותו מאמצעי לאחסון נתונים.
התקפות Syskey התגלו לאחר מספר מקרים בהם תוקף התקשר אל קורבנותיו, הציג עצמו כסוכן מיקרוסופט ובעזרת כישורי הנדסה חברתית שכנע את אותם לספק לו גישה מרוחקת אל מחשבם:
שמי בוב ואני סוכן מהמחלקה הטכנית של חברת מיקרוסופט.
ברצוני להציע לך מספר תיקונים נחוצים העשויים לשפר משמעותית את חויית המשתמש שלך במערכת ההפעלה, ללא עלות!"
לאחר שהקורבן אפשר לתוקף התחברות מרוחקת אל מחשבו, הפעיל התוקף את Syskey כדי לנעול את המשתמש מחוץ למערכת ודרש כופר כדי לשחרר את הנעילה.
סיסאינטרנלס הם אוסף כלים לניהול, אבחון, ניטור ופתרון בעיות בסביבת חלונות מבית מיקרוסופט.
האוסף מכיל כ-72 כלים ופותח על ידי צוות המפתחים של חברת Winternals, מארק רוסינוביץ' (Mark Russinovich) וברייס קוגסוול (Bryce Cogswell) בשנת 1996. בתאריך 18 ביולי 2006, נרכשה החברה על ידי מיקרוסופט וכיום היא חלק ממיזם מיקרוסופט TechNet.
Sysinternals מספקים למשתמש שירותים רבים ללא תשלום, רוב הכלים פותחו על ידי מארק רוסינוביץ' (Mark Russinovich) וברייס קוגסוול (Bryce Cogswell) ומתוחזקים על ידם כיום.
ניהול קבצים והדיסק הקשיח (File and Disk Utilities):
CacheSet - מאפשר לנהל את גודל זיכרון המטמון.
DiskExt - מציג מחיצות ומיפוי כוננים.
DiskMon - מתעד את פעילות הדיסק הקשיח.
DiskView - תצוגה גרפית של הסקטורים בדיסק.
Disk Usage - DU - מציג את השימוש בדיסק לפי ספריה.
EFSDump - הצגת מידע אודות קבצים מוצפנים.
MoveFile - תזמון שינויי שמות ומחיקת קבצים באתחול הבא.
NTFSInfo - מציג מידע מפורט על אמצעי אחסון NTFS.
PendMoves - בודק איזה קבצים מיועדים למחיקה או לשינוי שמות שיכנסו לתוקף באתחול הבא.
SDelete - מחיקת קבצים לצמיתות.
בעת מחיקת קובץ, מוסר האינדקס של הקובץ ונמנעת גישה של מערכת ההפעלה אליו.
Sigcheck - מושך גרסאות קבצים ומוודא שתמונות המערכת חתומות דיגיטלית.
VolumeID - הגדרת מזהה אחסון, FAT או NTFS.
AD Explorer - עורך מתקדם של חבילת שירותי הניהול Active Directory.
AD Insight - כלי לניטור פרוטוקול LDAP בזמן אמת, שמטרתו לפתור בעיות של Active Directory.
PsFile - בודק איזה קבצים נפתחים מרחוק.
PsPing - מודד את ביצועי הרשת.
ShareEnum - סורק את שיתופי הקבצים ברשת ומציג את הגדרות האבטחה שלהם.
WhoIs - בדיקת בעלות על דומיינים באינטרנט.
Handle - מציג הקבצים הפתוחים ואת התהליך המשויך אליהם.
ListDLLs - מתעד את כל קובצי ה-DLL שנטענו, מה טוען אותם ומה מספר הגרסה שלהם.
ProcDump - בודק את יציבות המערכת, יוצר קובצי זיכרון הגורמים למערכת לקרוס.
PsExec - מאפשר להריץ תהליכים ותוכניות במערכות מקומיות ומרוחקות ללא צורך בהתקנה מקומית ומבלי שהמשתמש יבחין בכך.
PsGetSid - מציג את ה-SID של מחשב או משתמש.
PsKill - מסיים תהליכים מקומיים או מרוחקים.
PsList - מציג מידע על תהליכים.
PsService - מציג ושולט בשירותי מערכת.
PsSuspend - משהה ומחדש תהליכי מערכת.
ShellRunas - מפעיל תוכניות כמשתמש אחר.
VMMap - מראה פירוט של סוגי הזיכרון הווירטואלי של תהליך ומזהה את מקורות השימוש בזיכרון התהליך ואת כמות הזיכרון של תכונות היישום.
AccessChk - מציג את ההרשאות של המשתמש או הקבוצה ובודק את הגישה אל מערכת הקבצים, הרישום, וקובצי מפתח.
AccessEnum - מציג למי יש גישה לספריות, קבצים ומפתחות רישום במערכת.
Autologon - עקיפת תהליך הזנת סיסמת כניסה במהלך ההתחברות.
Autoruns - מציג את התהליכים והיישומים שנטענים באופן אוטומטי עם מערכת ההפעלה.
LogonSessions - מציג רשימה של כל הכניסות הפעילות במערכת.
PsLoggedOn - מציג רשימה של כל המשתמשים שהתחברו אל המערכת.
PsLogList - מושך רשומות מיומן אירועים.
Sysmon - מציגה ומדווחת שינויים בקובצי מפתח שתועדו ביומן האירועים.
Coreinfo - מציג את המיפוי בין מעבדים לוגיים לבין המעבד הפיזי, ואת זיכרון המטמון המוקצה לכל מעבד לוגי.
LiveKd - משתמש במאבחן השגיאות כדי לבחון את המערכת.
LoadOrder - בודק את סדר טעינת ההתקנים במערכת WinNT / 2K.
PsInfo - מציג מידע אודות המערכת.
RAMMap - כלי המנתח את השימוש בזיכרון המציג מידע בכמה דרכים שונות.
WinObj - כלי לניהול אובייקטים.
Desktops - מאפשר ליצור שולחנות עבודה מרובים ויוצר עד 4 שולחנות עבודה וירטואליים.
(כיום כבר נוסף כרכיב מובנה בwindows 10 ו 11
Hex2dec - המרת Hex למספר עשרוני ולהפך.
BgInfo - מציג מידע אודות שולחן העבודה, שם מחשב, מתאמי רשת ועוד.
DebugView - יירוט התקשרויות שבוצעו DbgPrint על ידי מנהלי התקן.
PsPasswd - מאפשר לשנות את סיסמת החשבון במערכות מקומיות או מרוחקות.
PsShutdown - כיבוי / הפעלה מחדש של מחשב מקומי או מרוחק, ניתוק משתמש ונעילת מערכת.
RegDelNull - סריקה ומחיקה של מפתחות רישום המכילים תווי null שאינם ניתנים לביטול על ידי כלי עריכה רגילים.
Registry Usage - RU - מציג את השימוש ברישום (Registry) עבור מפתח הרישום שצוין.
RegJump - פותח את עורך הרישום בנתיב המצוין.
ZoomIt - כלי להצגת קבצים, זום וציור על המסך.
"Sì" (בעברית: "כן") הוא השיר שייצג את איטליה בתחרות האירוויזיון של שנת 1974 בביצועה של הזמרת ג'יליולה צ'ינקווטי, והגיע למקום השני אחרי השיר השוודי "Waterloo" בביצוע להקת אבבא.
את מילות השיר ולחנו כתבו מריו פנזרי, דניאל פצ'ה, לורנצו פילאט וקורדו קונטי.
בשידורים המוקדמים שרה צ'ינקווטי את השיר לבד בחדר אפל.
הווידאו קליפ שודר בשחור-לבן, מכיוון שרשת הטלוויזיה RAI לא עברה לשידור בצבע עד שנת 1977. בערב התחרות לבשה צ'ינקווטי שמלה כחולה, ולוותה בתזמורת וארבע זמרות ליווי צעירות, שהיו לבושות בחולצות בצבע צהוב בהיר וחצאיות פרחוניות.
השיר מושר בגוף ראשון, והדוברת בו מתארת את אהבתה לגבר, ואת ההתרגשות שהיא חשה כשהיא אומרת לו בסופו של דבר "כן", שהיא מסכימה לחיות את שארית חייה איתו.
לאורך השיר המילה "sì" נאמרת 16 פעמים.
השיר שובץ אחרון בסדר ההופעה, אחרי השיר "E depois do adeus" שייצג את פורטוגל, ושימש אות יציאה לפעולה במהפכת הציפורנים שהתרחשה באותה שנה בפורטוגל.
לפי שיטת הניקוד באותה שנה, היה נהוג חבר שופטים בן 10 חברים, שבו כל שופט היה מצביע לשיר האהוב עליו.
השיר "Sì" קיבל 18 נקודות, בהן חמש נקודות מהממלכה המאוחדת, ארבע נקודות ממונקו, שתי נקודות מפינלנד ומספרד, ונקודה אחת מישראל, לוקסמבורג, בלגיה, אירלנד ופורטוגל, ואפס נקודות משאר שש המדינות המשתתפות.
זה היה הניקוד הגבוה ביותר של איטליה עד לאותה שנה פרט לאירוויזיון 1964, שבו זכתה צ'ינקווטי בתחרות עם השיר "Non Ho L'Età".
צ'ינקווטי הקליטה גרסאות של השיר באנגלית ("Go"), בצרפתית ("Lui"), בגרמנית ("Ja") ובספרדית ("Si") שיצאו באירופה.
השיר הוקלט כגרסת כיסוי בפינית בשם "Niin" על ידי לאה לאוון (Lea Laven) והיה ללהיט בפינלנד שהגיע לעשרת הגדולים במצעד.
צנזורה של השיר בשנת 1974
השידור החי של השיר נאסר באיטליה על ידי רשות השידור הלאומית RAI מכיוון שהאירוע התרחש במקביל לקמפיין של משאל העם האיטלקי בנושא הגירושים, שנערך בחודש מאי אותה שנה.
RAI צנזרה את השיר בגלל שמו ומילות השיר (שבהם נאמרת המילה "כן" פעמים רבות), והחשש שמא תואשם במסר תת-ספי ותעמולה כדי להשפיע על קהל המצביעים האיטלקי להצביע "כן" במשאל.
השיר נאסר לשידור ברוב תחנות הרדיו והטלוויזיה כחודש לאחר התחרות.
כתוצאה מכך, לא הצליח להיכנס למצעד 40 הגדולים באיטליה, והוא אחד השירים הפחות מוכרים מאלה שייצגו את איטליה באירוויזיון.
בניגוד לשיר "Non ho l'età", צ'ינקווטי לא הצליחה עם השיר גם בשאר מדינות אירופה ובסקנדינביה.
הגרסה האנגלית בלבד של השיר הגיעה למקום השמיני במצעדים בבריטניה ביוני 1974.
מצעד (1974)מיקום שיאבלגיה (Ultratop 50 פלנדריה)הגרסה באיטלקית30גרמניה (Media Control AG)הגרסה באיטלקית13גרמניה (Media Control AG)הגרסה בגרמנית45הממלכה המאוחדת (מצעד הסינגלים הבריטי)הגרסה באנגלית8