tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כתב יעקב פיכמן: "הסוניטה היא צורת הבגרות בשירה.
כח עצור בה, ליריציזם מסתתר; המיית־לב עצומה מהיותה מפורשת.
הצורה הפלסטית המצומצמת מרסנת, פעמים גם מצננת במקצת, על כל פנים – כובשת את הרוח הלירית בהתפרצה, מתגברת עליה; מתגברת, כמובן כדי להביע ביתר עוז, מצורפת ומטוהרת מכל סייגי ביטוי, הנטפלים כמעט תמיד לכל 'שפעת רגש'".
מקור הסונטה בחצר של פרידריך השני, מלך סיציליה.
החוקרים חלוקים האם הסונטה המצאה איטלקית, או שמא מקורה בשירה המוסלמית, וככל הנראה היא התפתחות של שירת הטרובדורים הפרונבסאלית.
המשורר הראשון שחיבר סונטות היה הסיציליאני ג'קומו דה לנטינו (באמצע המאה ה-13).
מסיציליה הסונטה עברה למרכז איטליה, שם שימשה את המשוררים הטוסקנים גווידו קבאלקנטי, צ'ינו דה פיסטויה, ברונטו לטיני, ודנטה אליגיירי לחיבור שירי אהבה אידיאלית בסגנון חדש מתוק.
הסונטה הגיעה לפסגת התפתחותה בסונטות של פרנצ'סקו פטררקה, שנחשב באיטליה ובאירופה במשך דורות רבים למחוקק ולמופת של אמנות הסונטה.
הסונטות של פטררקה מתאפיינות בתכונות הבאות:
שחרור מוולגריות ומכובד מטפיזיות שאפיין את הסונטה בתקופות קודמות
שפע של סונטות-אהבה שהפך את הסונטה לפופולרית
מאיטליה תפוצת הסונטה התרחבה לארצות דוברות שפות לטיניות, תוך חיקוי המשוררים האיטלקים ובמיוחד פטררקה.
עם מחברי הסונטות הנודעים בארצות הנ"ל נמנים לופה דה וגה הספרדי, לואיש דה קמואש הפורטוגזי, קלמאן מארו הצרפתי, ורבים אחרים.
באיטליה, משוררים רבים חיברו סונטות בעקבות פטררקה, שהבולט שבהם טורוואטו טאסו.
בשלהי המאה ה-16, גם בעקבות פטררקה, רובם של המשוררים האליזבתנים חיברו מחזורי סונטות אהבה, ביניהם "אסטרופתל וסטלה" מאת פיליפ סידני, "אמורטי" מאת אדמונד ספנסר, והסונטות של ויליאם שייקספיר.
ספנסר ושייקספיר המציאו צורות חדשות של סונטה הנקראות על שמם.
להלן אופן החריזה בצורות הסונטה השונות:
+סונטה פטררקיתסונטה ספנסריתסונטה שייקספיריתאבבא, אבבא, גדג, דגד;
אבבא, אבבא, גדה, דגה.אבאב, בגבג, גדגד, הה.אבאב, גדגד, הוהו, זז.
במאה ה-18 מיעטו לחבר סונטות, עד שלקראת סופה הסונטות של המשוררים האנגלים שרלוט סמית' ו-ויליאם בוולס, שהתחבבו על המשוררים הרומנטיים האנגלים, הביאו לתחייה מחודשת של הסונטה.
אזי וורדסוורת' חיבר את הסונטה הבאה:
מהמאה ה-19 ואילך חיבור סונטות נהיה נפוץ בכל העולם המערבי וגם במזרח.
כבר בראשית המאה ה-14, במקביל לדנטה, עמנואל הרומי כתב סונטות בעברית, והיא השפה השנייה (אחרי איטלקית) בה נכתבו סונטות.
במהלך הדורות רבים ממשוררי יהדות איטליה חיברו סונטות, ביניהם שמואל ארקוולטי, יהודה אריה ממודנה, משה זכות, עמנואל פראנשיס, יעקב פראנשיס, שמשון כהן מודון, אפרים לוצאטו, יצחק לוצאטו, שד"ל, יוסף אלמנצי, רחל מורפורגו, ואחרים.
המשוררים היהודים האיטלקים כינו את הסונטה שיר זה"ב, שזהב בגימטריא 14, כמניין שורות הסונטה.
מאיטליה הסונטה העברית התפשטה בתקופת ההשכלה לגרמניה ולמזרח אירופה.
עם משוררי ההשכלה וחיבת ציון שחיברו סונטות (ספורות) נמנים: שלמה זלמן זאלקינד, נפתלי הרץ וייזל, אברהם בר גוטלובר, מיכ"ל, יל"ג, מנחם מנדל דוליצקי, יהודה ליב גמזו, ואחרים.
עם המשוררים שכתבו נדבך משמעותי של סונטות בעברית במאה ה-20 ואילך נמנים שאול טשרניחובסקי, יעקב פיכמן, יעקב שטיינברג, חיים אברהם פרידלנד, שמעון הלקין, ש.
שלום, חיים לנסקי, יצחק עוגן, שמשון מלצר, לאה גולדברג, יהודה עמיחי, יוסי גמזו, אהרון שבתאי, אברהם עוז, אלי הירש, ואחרים.
טשרניחובסקי, במבוא למחברת הסוניטות (1922), הירצה על תולדות הסונטה, על קשייה וחומרותיה, על צורות חריזתה השונות, ועל הגיונה הפנימי.
מחזור סונטות הוא קובץ סונטות שבמרכזן נושא כלשהו או אדם מסוים.
כל סונטה מהווה שיר כשלעצמו, והסונטות כולן מצטרפות ליצירה אחת.
דוגמאות: מחזורי סונטות האהבה שהוזכרו למעלה, "נהר דאדן" מאת וורדסוורת', "סונטות מן הפורטוגזית" מאת אליזבת בראונינג, "סונטות לאורפאוס" מאת רילקה, "הסוניטות מבית הקפה" מאת יעקב שטיינברג.
כליל סונטות הוא מחזור של 15 סונטות, כך שכל אחת מתחילה בשורה שבה מסתיימת קודמתה, ובכליל סונטות הירואי, בנוסף הסונטה האחרונה מורכבת מהשורות הראשונות של קודמותיה.
כליל סונטות הירואי הוא דבר נדיר בספרות, בשל הקושי הרב שבכתיבתו.
סונטת-זנב היא סונטה בת 14 שורות שנוסף לה בסופה זנב (קודה) הנחזרת עם השורה האחרונה של הסונטה.
צורה זו פותחה באיטליה במאה ה-14, הייתה נפוצה במאה ה-15, ובמהלך הדורות שימשה בעיקר לחיבור סונטות קומיות, אבסורדיות, וסאטיריות.
כשהזנב מוגזם באורכו, היא נקראת סונטסה.
לדוגמה, הסונטסה "סונטה קטנה עם זנב" מאת קרלו פורטה, שזנבה באורך 177 שורות.
סונטה מתווכת היא סונטה שמצורפות אליה שורות קצרות בנות שבע הברות, הנוספות לאחר כל שורה לא זוגית של הקוורטינים ולאחר השורה הראשונה והשניה של הטרצינים, כך שמתקבלת צורת חריזה כללית: אאבאאב, אאבאאב, גגדדג, דדגגד.
צורה זו הומצאה במאה ה-13 על ידי המשורר האיטלקי גיטונה מארצו.
סונטה אקרוסטיכונית היא סונטה בה האותיות הראשונות בכל שורה מהוות יחדו שם או מילה או משפט.
המשורר האיטלקי מתאו מריה בויארדו השתמש בה לחיבור סונטות-אהבה.
משוררים השתמשו בצורת הסונטה ליצירות שירה וספרות ארוכות.
ויליאם שייקספיר שילב סונטות במחזותיו "עמל אהבה לשווא", "מהומה רבה על לא דבר", "רומיאו ויוליה", ו-"הנרי החמישי".
ג'ון מילטון שיבץ סונטות באפוס בחרוז לבן "גן העדן האבוד".
אלכסנדר פושקין חיבר את הרומן בחרוזים "יבגני אוניגין" במתכונת סונטות, תוך שימוש בצורת סונטה הנקראת על שמו סונטה פושקינית, בחריזה: אבאב, גגדד, הווה, זז.
בעקבותיו חיברו רומנים בצורה דומה ויקרם סת (שער הזהב, 1986), מאיה ערד (מקום אחר ועיר זרה, 2003) ועופרה עופר (מה קרה להגר באילת?, 2023).
תאגיד קבוצת סוני הוא תאגיד יפני רב-לאומי, שבסיסו ברובע מינאטו שבטוקיו.
התאגיד מתמחה בעיקר בייצור ושיווק מוצרי בידור, בדגש על תחום האלקטרוניקה הביתית והמקצועית, אך המגוון העסקי שלו רחב יותר וכולל גם שירותים פיננסיים.
סוני היא אחת מהחברות המובילות בעולם במוצרי צילום, אלקטרוניקה, וקונסולות משחקי וידאו.
בבעלות התאגיד גם חברה להפקת והפצת סרטים בשם סרטי סוני.
בדירוג ה"Global 500" של המגזין פורצ'ן, מוקמה החברה ב-2023 במקום ה-140.
החל מאפריל 2018, מנכ"ל ונשיא החברה הוא קניצ'ירו יושידה , יו"ר הדירקטוריון הוא הירוקי טוטוקי.
סוני נוסדה על ידי מסארו איבוקה ואקיו מוריטה ב-7 במאי 1946 בשם "Tokyo Tsushin Kogyo".
השם השתנה לבסוף לסוני בשנת 1958.
בשנת 1960 ייסדה החברה את התאגיד האמריקאי שלה.
בתקופה זו החלה החברה את דרכה כפורצת דרך בתרבות הארגונית שהייתה נהוגה ביפן באותה תקופה.
כך למשל, נדהמו בכירי החברה לגלות מה רבה הניידות בשוק התעסוקה של ארצות הברית, ובהשראה מכך החלו לעודד בכירים ותיקים בחברות מתחרות להצטרף לסוני, ובתורה היוותה החברה השראה לחברות יפניות נוספות לנהוג כמוה.
במהלך שנות ה-60, ה-70, וה-80, חברת סוני הייתה גורם משמעותי ביצוא של יפן לארצות הברית, והייתה בין הגורמים המשמעותיים לשינוי בתדמית האמריקאית על השוק היפני בעשורים אלו.
תדמיתה של סוני - כחברה המוכרת מוצרים איכותיים - סייעה לחברה להתחיל למכור במחירים גבוהים ביחס למחיר השוק המקובל.
כחברה שחולשת על מספר תחומים בשוק דינמי כמו שוק הטכנולוגיה העולמי, חברת סוני מבצעת מפעם לפעם השקעות שונות בתחומים שונים, וכן, צמצומים של חטיבות שונות של החברה שלא עומדות ביעדיהן.
בתחילת דרכה של החברה בשנות ה-40 של המאה ה-20, היא העסיקה 20 עובדים.
מוצרהּ הראשון היה כריות חימום.
בשנת 1955 התרחבה החברה והחלה לייצר רדיו טרנזיסטורים והחל משנות ה-70 החלה לבצע השקעות בתחומים שונים, ביניהם ענף התקליטורים.
בעשורים אלו ביססה עצמה כאחת מהחברות המובילות בעולם במוצרי צילום, אלקטרוניקה ועוד.
בשנת 1968 הוקמה חברת בת Sony Music Entertainment Japan לפעילות בתחום המוזיקה ובידור.
בסוף שנות ה-80 ביצעה סוני מספר השקעות בתחום הקולנוע, כשקנתה את קולומביה רקורדס ואת סרטי קולומביה.
בתחילת שנות ה-90 נכנסה החברה לתחום קונסולות המשחקים עם מכשירי הפלייסטיישן שפיתחה החברה.
בשנת 1995 הוקמה Aniplex לריכוז פעילויות החברה בתחום אנימה.
בינואר 2006 הודיעה חברת מינולטה היפנית שהיא מוכרת את חטיבת הצילום שלה לחברת סוני.
מצידה של סוני הרכישה נועדה לאפשר דריסת רגל בשוק מצלמות ה-DSLR, באמצעות קו מצלמות שנקרא Alpha, המבוסס על הטכנולוגיה של חברה מינולטה.
החל משנת 2011 החלה סוני לייצר טלפונים חכמים.
באפריל 2012 הודיעה סוני כי מאחר שנקלעה לקשיים כלכליים היא עתידה לצמצם ב-6% את כח העבודה העולמי שלה.
בפברואר 2014 הודיעה החברה על ארגון מחדש של החברה שבמסגרתה מכירת חטיבת המחשבים VAIO, הפרטתה של חטיבת הטלוויזיות שלה לחברה פרטית, ופיטורי 5,000 עובדים, זאת לאחר שהחברה הודיעה על צפי הפסד של 1.1 מיליארד דולר.
ב-25 בינואר 2016, סוני רכשה את חברת אלטייר הישראלית תמורת 212 מיליון דולר.
בעת הרכישה, מדובר היה בעסקה הגדולה ביותר עד כה שנוגעת לאינטרנט של הדברים.
במהלך העשור השני של המאה ה-21 זכתה סוני להישגים ופופולריות עם פיתוחים בתחום האוזניות ביטול רעשים.
ב-10 באוקטובר 2014 התכוונה סוני לקיים את הקרנת הבכורה של הסרט הקומי ראיון סוף, שעלילתו סביב שני אנשי תקשורת אשר נשלחים לראיין את שליט קוריאה הצפונית, קים ג'ונג און, ובעקבות כך אנשי סוכנות הביון האמריקאית מנצלים זאת ומנחים אותם כיצד להתנקש בו.
במהלך חודש יוני של שנת 2014 סוכנות הידיעות המרכזית הקוריאנית הודיעה כי ממשלת קוריאה הצפונית מבטיחה "נקמה חסרת רחמים" אם הסרט יופץ וקראה לסרט "מעשה בלתי נסבל של טרור ומלחמה".
בעקבות איומי האקרים על חברת סרטי סוני, מפיצת הסרט, דחתה החברה את הקרנת הבכורה ל-11 בדצמבר באותה שנה.
בתחילה סוני לא נשמעה לאיומי ההאקרים, אך לאחר מתקפת האקרים עליה, שכללה בין היתר איומי טרור כשל ה-11 בספטמבר 2001 לכל בית קולנוע שיקרין את הסרט, הודיעה חברת סוני כי היא תפיץ את הסרט להקרנות במספר מצומצם של בתי קולנוע.
לאחר החלטתה של סוני, אישים רבים בהוליווד ומעריצים רבים כינו את המעשה של סוני "פחדני" ואמרו כי הוא מהווה כניעה לטרור ופגיעה בחופש הביטוי.
הפרשה עוררה דיון ציבורי רחב, וסוני, להגנתם, טענו, שהגבלת הפצת הסרט לא הייתה תלויה בהם, שכן לא מעט רשתות קולנוע החליטו שלא להקרין בהם את הסרט.
עם התבססות החברה ביפן, רצו מוריטה ואיבוקה כי חברתם תהיה בינלאומית ולכן החליטו לשנות את שם החברה לשם שיהיה קליט במדינות המערב.
השם סוני נבחר משילוב של המילה הלטינית sonus (צליל, קול) ומהמילה האנגלית - sonny (בן).
אולם השם sonney נשמע כמו soh-nee - ביפנית: עסק לא מצליח ולכן נפסל.
כמו כן, הבעלים לא רצו ששם החברה יהיה בעל פירוש בכל שפה, וכך נבחר השם "סוני" (Sony).
כמו כן הם בחרו לרשום את שמם באותיות לטיניות במקום בכתב היפני המסורתי.
באותו זמן לחץ עליהם הבנק להקרא Sony Electronic Industries או Sony Teletech, אך אקיו מוריטה התעקש עד שהבנק הסכים לרשום את החברה בשם SONY.
חברת סוני הייתה במשך שנים סממן לחדשנות טכנולוגית, כשרשמה על שמה פיתוח מוצרים וטכנולוגיות מתקדמות כמו הרדיו טרנזיסטור הראשון בעולם, שפופרת המסך לטלוויזיות, "טריניטרון" ונגן הקלטות הנייד ווקמן לצד המצאות אחרות.
חברת סוני נחשבת עד היום לחלוצה ומובילה בתחום האלקטרוניקה הבידורית, אך באותה מידה היא ידועה בקשיחותה בכל הקשור לשיתוף פעולה עם חברות אחרות על מנת לפתח סטנדרטים משותפים ובגביית סכומי כסף נכבדים עבור רישיונות להשתמש בפיתוחיה.
עובדה זו הובילה לכך שטכנולוגיות מסוימות, על אף היותן עדיפות טכנולוגית, ננטשו לטובת טכנולוגיות של חברות מתחרות.
הדוגמה הבולטת לכך היא מלחמת הפורמטים בשוק מכשירי הקלטת הוידאו.
שיטת "בטאמקס" שפותחה על ידי סוני נדחקה הצידה בשוק הביתי לעומת "VHS" שפותחה על ידי JVC, אף על פי ש-VHS נחותה טכנולוגית מ"בטאמקס".
בשני העשורים האחרונים הרחיבה החברה את פעילותה ופנתה גם להפקת תכנים בנוסף לייצור מכשירי אלקטרוניקה.
החברה רכשה במהלך העשורים המדוברים מספר חברות בידור כמו חברת התקליטים CBS ואת אולפני ההסרטה של "קולומביה" ו"טרייסטאר".
הרכישה האחרונה של סוני היא אולפני MGM וספריית הסרטים הענקית שלהם.
דווקא העסקים החדשים של סוני הם אלו מהם רוותה נחת מבחינה כלכלית בשנים האחרונות לעומת חטיבת האלקטרוניקה, שבשנים האחרונות סובלת מהפסדים כבדים.
בשנת 2016 קנתה חברת סוני את חברת אלטייר סמיקונדקטור הישראלית.
החברה הוקמה בשנת 2005, ממוקמת בהוד השרון ועוסקת בפיתוח שבבים לIOT, בשנת 2020 החברה שינתה את שמה לסוני סמיקונדקטור ישראל.
רדיו-טרנזיסטור - רדיו נייד המופעל על סוללות
ווקמן - נגן קלטות שמע נייד המופעל על ידי סוללות
קומפקט דיסק (בשיתוף עם חברת פיליפס)
DVD (בשיתוף עם מספר חברות אלקטרוניקה אחרות)
CLIÉ (סדרת מחשבי כף יד)
תקליטור לייזר כחול - Blu-ray
Xperia - סדרת האנדרואיד (החל מ-2011)
Bravia - סדרת המסכים הדקים
סונטה ארקטיקה (באנגלית Sonata Arctica) היא להקת פאוור מטאל ומטאל סימפוני פינית.
הלהקה במקור היא מהעיר קמי, והוקמה בשנת 1995. האלבומים האחרונים של הלהקה (ובהם בעיקר The Days of Grays, Unia ו-Reckoning Night) מכילים יסודות מסוימים של פרוגרסיב מטאל.
הלהקה היא בין להקות הפאוור מטאל המצליחות בכל הזמנים, עם מילים מעט שונות מלהקות מאותו סגנון כמו רפסודי, בליינד גארדיאן ועוד.
הלהקה הוקמה ב-1995, על ידי טוני קאקו, יאני לימטאיינן, מארקו פסיקוסקי, טומי פורטימו ופנטי פאורה, בזמן שהגיטריסט והמתופף, לימטאיינן ופורטימו, היו בני 14-15. בתחילת דרכה נקראה הלהקה Tricky Beans, על שם שיר שכתב סולן הלהקה, טוני קאקו.
באותו זמן הם ניגנו רוק כבד ולא פאוור מטאל שגרם להצלחתם מאוחר יותר.
באותה תקופה סונטה עשו שלושה סינגלים שהם לא שלחו לשום חברת תקליטי.
ב-1997, שינתה הלהקה את שמה ל-Tricky Means, בתקופה זו ועד 1999 השתנה הסגנון המוזיקלי של סונטה לגמרי עם דגש על מלודיות חזקה של קלידים.
הזמר טוני קאקו פיתח שירה נקיה ולפעמים עשירה בגוון מדהים ובסלסולים מהירים, שהסתמך גם על קולות ולסטו (פלצט) וגם על טנור, הבס והגיטרה נשענו על מקצבים נעימים, והגיטריסט השני מארקו פאסיקוסקי עזב את הלהקה.
טוני אמר שהשינוי בסגנון נעשה בעיקר בגלל ההשפעה של להקת הפאוור מטאל סטראטובריוס.
ב-1999 הלהקה הקליטה דמו שנקרא Fullmoon (ירח מלא) באולפני טיקו טיקו שבעיר קמי, וזו הייתה הקלטת המטאל הראשונה של סונטה.
באותה התקופה הלהקה כללה את הזמר והקלידן טוני קאקו, יאני לימטיינן הגיטריסט, הבסיסט יאן קיבילהטי, והמתופף טומי פורטימו.
הדמו נשלח לחברת התקליטים Spinefarm Records על ידי ידיד של הלהקה וחוזה הקלטות לא איחר לבוא בזמן שהלהקה שינתה את שמה לשמה כיום: סונטה ארקטיקה.
יותר מאוחר באותה שנה (1999) הלהקה הוציאה את הסינגל הראשון שלה שנקרא UnOpened ויצא בפינלנד.
השיר, למרות בעיה טכנית בהקלטה, היה הצלחה גדולה בפינלנד ונכנס לעשרים השירים הנקנים ביותר בשבוע הראשון שלו.
ההצעות של חברות התקליטים הבינלאומיות לא איחרו לבוא וב-1999 הוציאה הלהקה את האלבום הראשון שלה, Ecliptica.
האלבום גרר התעניינות רבה של העיתונות.
באותו הזמן טוני החליט להתרכז בשירה וחיפש אחר קלידן שיחליף אותו.
מיקו הארקין הצטרף ללהקה בתור הקלידן והשלים את החסר.
בשנת 2000 נבחרה סונטה ארקטיקה ללוות את להקת הפאוור מטאל המוכרת, סטראטובריוס, במהלך סיבוב ההופעות האירופאי שלהם.
מסוף שנת 2000 עד לסוף שנת 2001 הלהקה עבדה על אלבומה השני, Silence, שיצא לאור ביוני 2001. עקב האלבום הלהקה יצאה לסיבוב הופעות גדול (שכלל גם את הלהקה גאמה ריי) באירופה ויפן.
ב-2002 הלהקה ביצעה את הטיסה הראשונה שלה לאמריקה, וקיימה הופעות בברזיל וצ'ילה.
לפי חברי הלהקה ההופעות שם היו חלק מההופעות הטובות ביותר שלהם.
באותה שנה יצא לאור אלבום בהופעה חיה שכלל את הביצועים של סונטה ביפן.
בסוף שנת 2002, מיקו עזב את הלהקה מסיבות אישיות.
האלבום השלישי (רביעי אם מחשיבים את Songs Of Silence) של סונטה, Winterheart's guild, הוקלט בעזרת יאנס יוהנסן, הקלידן של סטראטובריוס, שביצע את הסולואים של הקלידים באלבום, בזמן שטוני קאקו עשה את הבסיס בקלידים.
לאחר אלבום הסטודיו השלישי של הלהקה, החלו החיפושים אחר קלידן לסונטה.
הלהקה קיבלה מספר רב של תגובות ושניים מהפונים הוזמנו לאודישנים.
מאחר ששניהם בורכו בכישורים מצוינים, החליטה הלהקה לקבוע את זהות הקלידן לפי תכונותיו.
משום כך, בילו חברי הלהקה והנבחנים לילה בשתייה עד שהיו שיכורים על מנת לראות אם המועמדים מתאימים באישיותם ומבחינה מנטלית.
האדם שנבחר לבסוף היה הנריק קלינגנברג, שנבחר אחר כך להופיע בסיבוב ההופעות שאחרי האלבום השלישי.
סיבוב ההופעות היה מוצלח מבחינת מכירות הכרטיסים.
בשנת 2004 שמשה הלהקה כלהקת חימום במסע ההופעות של איירון מיידן ביפן.
באוקטובר באותה שנה הוציאה את הדיסק החמישי שלה Reckoning Night, שזכה גם הוא להצלחה רבה, בפרט במצעד הלהיטים הפיני.
אלבום זה נחשב לאלבום המצליח של הלהקה, עם מעמד של אלבום זהב ומכירות של כ-100,000 עותקים.
הלהקה תכננה מסע הופעות לקידום ההופעות אך ויתרה עליו לטובת מסע הופעות משותף עם נייטוויש, ענקית המטאל הפינית.
ב-2005 הזמינה נייטוויש את הלהקה שוב להופיע ביחד, הפעם במסע הופעות לאמריקה.
מסע ההופעות בוטל בסופו של דבר, אך סונטה בכל זאת הופיעה בקנדה וארצות הברית.
באותה שנה הפך אלבומה השני Silence ל"אלבום זהב" כאשר מכר למעלה מ-15,000 עותקים.
בשנת 2006 יצאו האלבום/DVD החי For The sake of Revenge שכולל הקלטות מהופעות הלהקה, ואלבום האוסף The End of this Chapter שכולל שירים ידועים מדיסקים קודמים וחידושים לשירים הקלאסיים Replica ו-My Land.
אלבום ה-DVD החי הפך גם הוא לאלבום זהב, ואף היה אחד מעשרת ה-DVD הנמכרים ביותר בפינלנד באותה שנה.
בשנת 2007 יצא אלבומם Unia.
ב-6 באוגוסט 2007 יצאה הודעה רשמית על יציאת יאני מהלהקה עקב בעיות עם גיוסו, והחלפתו באליאס ויליאנן.
יאני היה חבר מקורי בלהקה מאז 1995, ביחד עם טוני קאקו וטומי פורטימו.
באותה שנה יצאה הלהקה למסע הופעות נוסף בארצות הברית, בחלקו הופיעה ביחד עם נייטוויש.
ב-2008 שיתף קאקו פעולה עם הזמר-יוצר והמעבד מארק דיקס כדי להפיק ביצועים מקהלתיים למספר שירים של סונטה ארקטיקה בקונצרט מיוחד וחד-פעמי.
ב-2012 הוציאה את אלבומה Stones Grow Her Name אשר זכה לתואר אלבום זהב בפינלנד כבר בשבועו הראשון.
ב-28 במרץ 2014 יצא לאור האלבום PARIAH'S CHILD.
השיר The wolves die young, מאותו האלבום, פורסם על ידי Nuclear blast בתאריך 14 בפברואר 2014. סגנונו של אלבום זה קרוב יותר לסגנון הישן של סונטה ארקטיקה.
מתופף - טומי פורטימו (עד כאן כל החברים הם החברים המקוריים מ-1995)
גיטרה - אליאס וילייאנן (הצטרף ללהקה בשנת 2007)
בס - מארקו פסיקוסקי (הצטרף ללהקה בשנת 2000)
קלידים - הנריק קלינגנברג (הצטרף ללהקה בסוף 2002)
קלידים - מיקו הארקין (ובתחילת הלהקה, גם טוני קאקו, הסולן)
ללהקה גם דיסקים "לא רשמיים" ובהם סינגלים, קאברים ושירים שפשוט לא נכללו באלבומים ה"רשמיים".
בפונטיקה ובפונולוגיה, סונוריות (בעברית: צליליות) היא מונח המתייחס לעוצמת הצליל שנוצר בעת הפקת הגה מסוים.
כל התנועות הן סונורנטיות, כלומר בעלות צליליות גבוהה, אך רק חלק מהעיצורים.
העיצורים הסונורנטיים הם בעלי צליליות גבוהה, בדומה לתנועות, משום שבהפקתם מתבצעת חסימה חלקית בלבד של שטף האוויר בחלל הפה.
לקבוצה זו משתייכים עיצורים מקורבים (l, r, w, j), ועיצורים אפיים (m, n).
נהוג לחלק את העיצורים המקורבים לחצאי תנועות (w, j), ולעיצורים נזילים (l, r) , שחלקם צידיים (l).
בעת הגיית העיצורים הסונורנטיים זרימת האוויר חופשית ולא יוצרת "רעש" רב, ולכן, על מנת שיהיו תפיסים לאוזן, הם בדרך כלל קוליים, כלומר בהפקתם יש הרעדה של מיתרי הקול (למשל, מעטות השפות עם /l/ אטומה).
בניגוד לכך, הגיית העיצורים החוסמים (Obstruents) – סותמים, חוככים ומחוככים – כן מייצרת "רעש" חזק מספיק, ולכן הם ניתנים להגייה הן כקוליים והן כאטומים (למשל, ברוב השפות קיים הן הסותם הקולי /d/, והן הסותם האטום המקביל לו /t/).
ניתן לחלק את ההגאים השונים לפי מידת הסונוריות שלהם, מהתנועות הסונורנטיות ביותר ועד העיצורים הסותמים, בעלי הסונוריות הנמוכה ביותר (מימין לשמאל):
תנועות (כגון a) > חצאי תנועות (w, j) > עיצורים נזילים (l, r) > עיצורים אפיים (n, m) > עיצורים חוככים (f, x) > עיצורים סותמים (p, k)
להיררכיה זו תפקיד מרכזי בהכרעת מבנה ההברה ותפוצת העיצורים בחלקי ההברה השונים.
על פי עקרון אוניברסלי המבוסס על היררכיה זו, על ההגה המשמש כגרעין ההברה להיות ההגה הסונורי ביותר בהברה, כאשר ראש ההברה וזנב ההברה סונוריים פחות ממנו.
לכן, ברוב השפות גרעין ההברה הוא תנועה או עיצור הברתי סונורנטי.
סוני אנדרסון דה סילבה נילמאר (בפורטוגזית: Sonny Anderson da Silva Nilmar; נולד ב-19 בספטמבר 1970 בגויאס שבברזיל), הידוע בשם סוני אנדרסון הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת החלוץ.
אנדרסון שיחק, בין היתר, במדי אולימפיק מרסיי, מונקו, ברצלונה ואולימפיק ליון.
בליון היה אנדרסון אחד מהגורמים המרכזיים להצלחת הקבוצה ואף הפך לאהוב האוהדים.
במדי נבחרת ברזיל שיחק בשבעה משחקים, בהם הבקיע שער בודד.
הוא זומן לסגל הנבחרת לגביע הקונפדרציות 2001.
אנדרסון החל את הקריירה שלו בוואסקו דה גאמה.
ב-1994 עבר לראשונה לצרפת ושיחק במשך עונה אחת במדי מארסיי, שבה הבקיע 16 שערים.
לאחר ששיחק גם במונקו, בשורותיה זכה בתואר מלך השערים של הליגה הצרפתית עבר אנדרסון לברצלונה.
הוא שיחק שתי עונות בברצלונה שבהן כבש 16 שערי ליגה ב-44 משחקים.
במסגרות האירופיות שיחק ב-11 משחקים וכבש חמישה שערים.
בליון שיחק במשך 4 שנים.
הוא כבש 71 שערים ב-110 משחקים.
בליון זכה פעמיים בתואר מלך השערים, בשנים 2000 ו-2001.
בעונת שיחק בוויאריאל, ולאחריה עבר לשחק בא-ריאן שבקטר.
הוא טען שמעברו לקטר נועד לעזור לו לשלם את עלויות הגירושין שלו מאשתו.
הוא חתם בקבוצה על חוזה לשנתיים, שבהן הרוויח 2.5 מיליון אירו.
בתום החוזה עבר לאל-ג'פארה, וב-2006 פרש סופית ממשחק כדורגל.
לרגל פרישתו נערך משחק הוקרה על ידי ליון באצטדיונה הביתי.
לאחר פרישתו החל לשמש כמאמן החלוצים בליון.
בשנת 2011 מונה למאמן קבוצת נשאטל גזמאקס השווייצרית, אך פוטר לאחר שני משחקים.
אנדרסון היה מלך שערי ליגת העל השווייצרית ב-1993, הליגה הצרפתית ב-1996, ב-2000 וב-2001 ובליגת העל הקטרית ב-2005. בנוסף, זכה במספר תארים קבוצתיים:
הסופרקאפ הצרפתי: ב-2002 עם ליון
גביע הליגה הצרפתית: ב-2001 עם ליון
אליפות ברזיל: ב-1989 עם ואסקו דה גאמה
אליפות שווייץ עם סרבט ז'נבה
גביע המלך: ב-1998 עם ברצלונה
סונטות ההולדה הוא השם שניתן לסונטות של שייקספיר, מספרים 1-17.
הן נקראות בשם זה משום שהן קוראות לנער הצעיר, אליו הן פונות, להתחתן, להוליד ילדים ובכך להתרבות.
לאורך כל סונטות ההולדה שייקספיר טוען כי הילד יהיה העתק של אביו ולכן האב יחיה דרך הילד.
הזהות ההיסטורית של הנער אליו פונות הסונטות נותרה בגדר תעלומה, אך יש הסוברים כי הוא הנרי ווריות'סלי (Henry Wriothesley, 3rd Earl of Southampton), פטרונו של שייקספיר.
ראשי תיבות הפוכים של הפטרון יהיו W.H.
- שם אשר מוזכר בפתיחה לספר הסונטות.
סונטה 130 מאת ויליאם שייקספיר שמה ללעג את מחבריהם של שירי אהבה המתארים את אהובתם בדימויים מופרכים.
הסונטה מסתיימת בהצהרת אהבה של המשורר לאהובתו, כמות שהיא.
במכלול 154 הסונטות של שייקספיר נמצאת סונטה זו במקבץ הסונטות 127–152, המופנות לפילגשו של שייקספיר ומביעות רגשי אהבה עזים.
בסונטה מתייחס המשורר לאהובתו בדימויים המקובלים, ושולל אותם אחד לאחד.
ההשוואה נעשית בשישה מקבצים שבכל אחד מהם זוג שורות.
דוגמה לכך הן שתי שורות הפתיחה:
חמשת הזוגות הראשונים עוסקים בהשוואה של האהובה ליפי הטבע.
הזוג הבא שולל את השוואתה לאלילה.
בזוג השורות האחרון מביע המשורר את אהבתו העזה לאהובתו, ושולל את ההשוואות המופרכות:
הסונטה כתובה במשקל פנטמטר ימבי, בתבנית חריזה א-ב-א-ב, ג-ד-ג-ד, ה-ו-ה-ו, ז-ז.
פרשנים ראו סונטה זו כפרודיה סאטירית של שייקספיר על יצירתם של משוררים בני זמנו, כמו גם יצירתו של המשורר האיטלקי בן המאה ה-14 פטרארקה.
הפרודיה הופכת לאמירה בוטה בשורת הסיום, שבה מציג המשורר את השירים האחרים כשקריים.
סונטה 130 בתרגום אברהם עוז
סונטה 130 בתרגומה של עופרה עופר אורן
סונטה 130מאת ויליאם שקספירמאנגלית: עופרה עופר אורן
אלבומו של סטינג, "", שואל את שמו משורת הפתיחה של סונטה 130. בהקדמה לאלבום מספר סטינג כי שם האלבום נבע ממפגש שהיה לו לילה אחד בהייגייט היל (שכונת מגוריו בלונדון) עם שיכור.
סטינג השפיל אליו את עיניו וענה לו "עיני אהובתי אינן כשמש כלל ועיקר" (במקור: "My mistress eyes are nothing like the sun") - השורה הפותחת את סונטה 130. "מצאתי", כתב סטינג, "ששייקספיר יעיל תמיד בהרגעת שיכורים אלימים ולו רק משום שזה נותן להם את ההרגשה שאתה מטורף יותר מהם".
השיר Sister Moon המופיע בתקליט מוקדש לאפיזודה זו, ושורת הפתיחה של הסונטה פותחת את אחד מבתי השיר.
חוקר הספרות גדעון טיקוצקי ציין כי בסונטה החמישית שבמחזור השירים "אהבתה של תרזה די מון" מאת לאה גולדברג, "יש ודאי התכתבות סמויה עם סונטה מספר 130 של שייקספיר, שגם היא יוצאת חוצץ נגד היופי החלול, הסכריני של האשה בשירת ימי הביניים".
ניתן לראות זאת בבית המסיים של הסונטה החמישית, האומר:
הסונטה זכתה לתרגומים רבים לעברית, ובהם:
תרגומו של מאיר ויזלטיר, הנאמן לרעיון של שייקספיר, אך חורג ממילותיו.
נכלל בספרו 'פגימות' שיצא לאור בספרי סימן קריאה / הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1979.
תרגומו של שמעון זנדבנק, הנאמן למילותיו של שייקספיר.
נכלל בספר "הסונטות" מאת שקספיר, בשיצא לאור במסגרת הספריה החדשה לשירה, 1992.
תרגומו של אפרים ברוידא, 1977.
תרגומו של אילן שיינפלד, 2004.
תרגומה של זיוה שמיר, 2010.
תרגומה של עופרה עופר אורן, 2023.
תרגומו של אברהם עוז, מתוך "כוחו של יופי: שירים על ימי מלחמה וימים אחרים", בעריכת נוית בראל, הוצאת פרדס, 2024.
כל התרגומים הללו שומרים על תבנית החריזה של המקור.
קדם לתרגומים אלה תרגומו של אברהם רגלסון.
זהו תרגום מילולי, המתעלם מתבנית החריזה של המקור.
באחדים ממחזותיו נטל שייקספיר סיפורים קלאסיים, ועיבד אותם למטרותיו ולזמנו.
ברוח גישתו זו של שייקספיר פעלו שני יוצרים עבריים, שיצרו גרסאות עכשוויות של הסונטה:
בשנת 1989 פורסם מעין תרגום של אריה זקס, שהוא למעשה יצירה חדשה השואבת השראתה מהסונטה של שייקספיר, כפי שאפשר ללמוד מזוג שורות מתוכה:
וריאציה מודרנית נוספת, פרי עטה של חרות מעוז, מתחילה במילים:
סונטו (בפינית: Suunto Oy) היא חברה פינית המייצרת מצפנים.
נוסדה בשנת 1936 על ידי תומאס ווהלונן.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 החברה ייצרה מצפני שטח ומצפנים ימיים.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 מגוון המצפנים גדל וסונטו הציגה את מצפן הצלילה הראשון שלה.
ב-1987 החברה יצרה את מחשב הצלילה הראשון שלה.
לימים התברר כי מחשב זה הביא לצמיחה גדולה של החברה, והחל ייצור המוני של מחשב הצלילה מדגם SME.
כיום, Suunto היא חברה מובילה בעיצוב וייצור של מוצרי ספורט לאימונים, צלילה, טיילים, טיפוס, סקי, שיט וגולף.
הסונטארים (ביחיד: סונטארן, באנגלית: Sontaran) הם יצורים בדיוניים מסדרת המדע הבדיוני דוקטור הו.
דמויות אלו הופיעו לראשונה בעונה 11 של הסדרה המקורית בפרק "לוחם הזמן", בסדרה המחודשת בעונה 4 בפרק "תכסיס הסונטארן" ובסדרת הספין אוף הרפתקאות שרה ג'יין.
הסונטארים הם גזע אשר אוהב ומתקיים מלחימה.
הם שונאים את הדוקטור בגלל שהוא היחיד ששרד מהמלחמה הגדולה ביקום הנקראת מלחמת הזמן והסונטארים לא הורשו להשתתף בה.
הסונטארים מתוארים כגזע דמוי אדם, הם שריריים ונמוכים.
עורם הוא בדרך כלל בצבע חום בהיר, וראשם מחובר ישירות לגופם ויוצר צורת כיפה.
הסונטארנים מתוארים על ידי רוס ג'נקינס כ"תפוח אדמה מבושל ומדבר" הם לובשים בדרך כלל שריון עבה אשר מאפשר להם להיות בלתי פגיעים.
יש להם נשק שמשתק את האיבר שבו הנשק פוגע.
אין לסונטארים פחד מיריות בגלל שיש להם מכשיר שגורם לרובים לא לירות.
הסונטארים מגיעים מהכוכב סונטאר אשר לדברי הדוקטור נמצע בזרוע הספירלה הדרומית של הגלקסיה.
בסונטאר יש שדה כבידה חזק מאוד, מה שמסביר את צורתם הנמוכה והשמנמנה של הסונטארים.
סטראקס הוא מפקד לשעבר בצבא הסונטארים שהורד לדרגת אח.
הוא מת בפרק "שדים בורחים" בעונה 6 כדי לשלם את חובו לדוקטור, אך הוחזר לחיים על ידי מאדאם וסטרה (ניב מקינטוש) וג'ני פלינט (קטרין סטיוארט) ומאז הוא חי איתן כמשרתן בלונדון הוויקטוריאנית.
כל ההופעות של הסונטארים בסדרה אחרי הפרק "שדים בורחים" הן של סטראקס.
הפרק "לוחם הזמן", הפרק הראשון בעונה ה-11 של הסדרה המקורית.
הפרק "ניסוי הסונטארן", הפרק ה-3 בעונה ה-12 של הסדרה המקורית.
הפרק "הפלישה לזמן", הפרק ה-6 בעונה ה-15 של הסדרה המקורית.
תפקיד אורח בפרק "לוגופוליס", הפרק ה-7 בעונה ה-18 של הסדרה המקורית.
הפרק "שני הדוקטורים", הפרק ה-4 בעונה ה-22 של הסדרה המקורית.
הפרק הכפול "תכסיס הסונטארן / שמי הרעל", הפרק ה-4 וה-5 בעונה ה-4 של הסדרה המחודשת.
הפרק "הסונטארן האחרון", בהרפתקאות שרה ג'יין.
תפקיד אורח בספיישל הכפול "סוף הזמן".
הפרק "אויבו של ההרס", בהרפתקאות שרה ג'יין.
תפקיד אורח (כהולוגרמה בלבד) בפרק "השעה ה-11", הפרק הראשון בעונה ה-5 של הסדרה המחודשת.
תפקיד אורח בפרק הכפול "הפנדוריקה נפתחת / המפץ הגדול", הפרק ה-12 וה-13 בעונה ה-5 של הסדרה המחודשת.
הפרק "איש טוב הולך למלחמה", הפרק ה-7 בעונה ה-6 בסדרה המחודשת.
הספיישל "אנשי השלג" בעונה 7 של הסדרה המחודשת.
הפרק "אימת הארגמן", הפרק האחד עשר בעונה 7 של הסדרה המחודשת.
הפרק "שמו של הדוקטור" הפרק השלושה עשר בעונה 7 של הסדרה המחודשת.
הפרק "נשימה עמוקה" הפרק הראשון בעונה 8 של הסדרה המחודשת.
Sony Xperia Z1 (בעברית: סוני אקספריה זי 1) הוא טלפון חכם המיוצר על ידי חברת Sony, וספינת הדגל השלישית שלה.
ה-Xperia Z1 הוכרז במסיבת עיתונאים של sony בתערוכת IFA 2013 בתאריך 4 בספטמבר 2013. המכשיר הושק לראשונה בבריטניה ב-20 בספטמבר 2013 ולאחר מכן הגיע לשווקים נוספים.
ב-21 בנובמבר הושק המכשיר בישראל.
כמו קודמו, ה-Xperia Z, ה-Xperia Z1 עמיד מפני מים ואבק בתקני ו-.
גולת הכותרת של המכשיר הוא מצלמת ה-20.7 מגה פיקסל, עם עדשת ה-G של סוני ועיבוד התמונות שלה.
העיצוב של ה-Xperia Z1 שומר על קו העיצוב של ה-Xperia Z, אך הוא כולל בגבו ובקדמתו זכוכית עמידה, כאשר הצדדים עשויים מאלומיניום, זאת לעומת פוליקרבונט בקודמו.
המכשיר זמין בשלושה צבעים: שחור, לבן וסגול.
ה-Xperia Z1 עבה יותר (8.5 מ"מ), כבד יותר (169 גרם) מאשר קודמו, ה-Xperia Z, מכיוון שכעת צידו האחורי מצופה זכוכית ועדשת המצלמה שוקלת יותר.
המסך של המכשיר הוא בגודל 5.0 אינץ' וברזולוציה של 441 ppi.
ל-Xperia Z1 אין כיסוי לאוזניות, לא כמו בקודמו, אך עדיין שומר על האטימות שלו.
ה-Xperia Z1 מגיע עם מעבד Snapdragon 800 מבית קוואלקום, המכיל 4 ליבות בקצב שעון 2.26Ghz.
למכשיר יש סוללה בקיבולת 3000mAh שאינה נשלפת.
ה-xperia Z1 כולל את מערכת ההפעלה אנדרואיד 4.2.2, וניתן לעדכון לגרסה 4.3 דרך OTA.
המכשיר כולל את ממשק המשתמש המותאם מבית Sony, הכולל מצב שמירת סוללה, ווקמן ועוד, בנוסף לאפליקציות ברירת המחדל של גוגל.
חברת Sony הודיעה שמכשיר זה יעודכן ל-Android 4.4.2 kitkat.
המכשיר מצויד בקישוריות וויפי, בלוטות' ג'י.פי.אס., רדיו FM סטריאו, ו-NFC.
Sony Xperia Z2 הוא טלפון חכם מתוצרת סוני המיועד עבור השוק הגבוה.
הוא משמש כיורשו של Sony Xperia Z1, וכקודמו הוא מוגן בפני מים ואבק עם תקני ה- וה-.
הטלפון מציע יכולת הקלטה של קטעי וידאו באיכות 4K, בקצב של 30 פריימים לשנייה.
ה-Xperia Z2 נחשף לצד Sony Xperia Z2 Tablet במהלך תערוכת MWC 2014 שנערכה בברצלונה, ספרד, בתאריך ה-24 בפברואר 2014. ההשקה ברחבי העולם החלה בחודש מרץ, והסתיימה בחודש יוני של אותה שנה.
הפלאפון מגיע עם אותה מסגרת האלומיניום כקודמו.
הוא כולל גם זכוכית מחוסמת בחלק הקדמי והאחורי עם לחצן הכיבוי וההדלקה מצד ימין, שמיוצר מאלומיניום.
המצלמה מסוגלת להקליט וידאו ב-HDR וברזולוציית 4K.
הוא כולל גם מצלמה קדמית ברזולוציית 2.2 מגה פיקסל.
בצד המעבד וערכת-השבבים, המכשיר כולל את ערכת השבבים ה-Snapdragon 801 (שיפור שאינו משמעותי ממערכת-השבבים ה-Snapdragon 800 שב-Xperia Z1), שמכילה מעבד מרובע ליבות Krait 400 במהירות 2.3GHz ומאיץ גרפי Adreno 330 במהירות 550MHz.
ה-Z2 כולל זיכרון RAM בנפח 3GB וזיכרון פנימי בנפח 16GB, הניתן להרחבה עד 128GB באמצעות כרטיס Micro-SD.
ה-Z2 קל יותר וגם דק יותר מקודמו, כאשר משקלו של ה-Z2 הוא כ-163 גרם ועובי של 8.2 מילימטר.
ה-Z2 תומך בקישוריות: NFC, 4.0 Bluetooth, DLNA ורדיו FM, באמצעות אוזניות.
הוא כולל עמידות במים ואבק בתקני ו-.
ה-Z2 כולל את מערכת ההפעלה אנדרואיד בגרסת 4.4 ("קיטקט") עם ממשק מותאם מבית סוני, הכולל כמה תוספות, כמו: ווקמן (יישום מוזיקה), אלבום (יישום תמונות) ועוד.
המכשיר כולל יישומים מבית Google, כגון: Chrome, Gmail ו-Youtube.
סונטה 44 היא סונטה מאת ויליאם שייקספיר.
בסונטה מואס הכותב בקיום הפיזי שלו עצמו ועורג לקיום חסר מגבלות בצורת מחשבה ללא גוף הנעה בחופשיות לאן שתחפוץ.
הסונטה מסתיימת בקינה נוגה על כובדם המעיק של היסודות הגשמיים ועל התנהלותם האיטית תחת גחמותיו של הזמן.
במכלול 154 הסונטות של שייקספיר נמצאת סונטה זו במקבץ הסונטות 126–18, המופנות לנעורים.
הסונטה כתובה במקור במשקל פנטמטר ימבי, בתבנית חריזה א-ב-א-ב, ג-ד-ג-ד, ה-ו-ה-ו, ז-ז.
בסונטה מתייחס המשורר למצבו הקיומי העלוב כיצור בשר ודם המייחל להיות מחשבה שמרחק מאיים לא יוכל לעצור בעדה מלהגיע לאן שתחפוץ.
שייקספיר מייצר בסונטה מתח דיכוטומי והפרדה חדה בין גופו הפיזי ויסודות הטבע הסובבים אותו לבין המחשבה החופשית מכל מחסום, היכולה להגיע כהרף עין לאן שתחפוץ.
בהמשך הסונטה מצר שייקספיר על כך שהמחשבה ממיתה אותו כי הוא עצמו אינו מחשבה:
בהצגת המחשבה כממיתה וכחופשייה גם יחד נוצרת לכאורה סתירה.
המלחמה בזקנה ובשימור הנעורים שזורה ברבות מהסונטות ועיקרה התגברות על המוות, כאמור בסונטה 6
סונטה 44 מרחיבה את טווח האלמוות משכפול המשורר את עצמו בצאצאיו ובמילות שיריו והופכת לשאיפה להפוך למחשבה נצחית ובלתי מוגבלת על ידי העולם הגשמי.
רעיון דומה קיים במסורת היהודית בצורת קפיצת הדרך (קפיצה בבחינת כיווץ, צמצום).
בסיום הסונטה אומר שייקספיר ומהדהד ברוח דברי משורר קוהלת א, ח:
תרגומו של יעקב אוסטרובר, "בְּשׁוּרוֹת נִצְחִיּוֹת - סונטות שייקספיר ", 2017.
תרגומו של אברהם עוז, מתוך: "כוחו של יופי: שירים על ימי מלחמה וימים אחרים", בעריכת נוית בראל, הוצאת פרדס, 2024.
סונטה 44מאת ויליאם שקספירמאנגלית: אברהם עוז
הסונטה בתרגום עופרה עופר אורן
סונטה 44מאת ויליאם שקספירמאנגלית: עופרה עופר אורן
סונטה 116 היא סונטה מאת ויליאם שייקספיר.
בסונטה זו עוסק שייקספיר באהבה האידיאלית הבלתי משתנה שאינה תלויה בדבר.
אהבה זו, בראייתו של שייקספיר, שוהה בברית שבין מוחות של אמת.
את הסונטה פותח שייקספיר במגבלה מרסנת, אותה הוא מטיל על עצמו כדי שלא להציב מכשולים בפני האהבה העילאית:
"מוחות של אמת" מזכירים את היצורים הנעלים המופיעים בשורה הראשונה של סונטה מספר 1. From fairest creatures we desire increase
וכן מזכירים הם את השורה על "רֵעִים יְקָרִים" מסונטה 30.
חששו של שייקספיר להוות מכשול בפני האהבה נובע מחולשת ההפכפכות האנושית הנוטה להחליף כל העת את מושאי האהבה.
חולשה זו איננה אהבה כלל וכלל.
האהבה האמיתית, לדידו של שייקספיר, היא נצחית, בלתי משתנה ומהווה אות וסמל קבוע לכל החולף והנע ונד.
שייקספיר מדמה אהבה נצחית זו לכוכב המורה דרך לכל הספינות התועות ובכך קובע את היותה שמימית.
בהצבתו את האהבה מחוץ למימד הארצי הבלתי מושג, הוא מציב שם מן הסתם גם את בעלי מוחות האמת האוחזים בה.
ובתרגומו של אפרים ברוידא: כאן מהדהד שוב שיר השירים ח', ז', המוכר היטב לשייקספיר:
נכלל בספר "הסונטות" מאת שקספיר, שיצא לאור במסגרת הספריה החדשה לשירה, 1992.
תרגום של אבי הסנר וגיל הראבן 2011
תרגומו של בן ציון בן משה, סונטות / שקספיר.
על הסונטות / אוסקר ויילד (כפר סבא : חנות הספרים, 2000)
תרגומו של יעקב אוסטרובר, "בְּשׁוּרוֹת נִצְחִיּוֹת - סונטות שייקספיר "
תרגומה של אנה הרמן: הו!
תרגום של עופרה עופר אורן, 2023
סונטה 116מאת ויליאם שקספירמאנגלית: עופרה עופר אורן
סונורזאורוס (שם מדעי: Sonorasaurus) הוא סוג של דינוזאור אוכל צמחים ממשפחת הברכיוזאוריים אשר התגלה בשנת 1994 במדבר סונורה וקרוי על שמו (מילולית: "הלטאה של סונורה").
הסונורזאורוס התקיים בתור הקרטיקון, לפני 92–112 מיליון שנה.
דינוזאור זה נחשב בשנים הראשונות בהם חפרו את שלדו, דבר שלקח מספר שנים, למין לא ידוע שהיה קרוב לתריזינוזאורים.
החוקר אדווין קולברט הניח שהוא למעשה מין של הדרוזאור בהתאם לעצמות אשר דמו לעצמות הדרוזאורים מהמוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע וכמה חוקרים הניחו שהיה דומה מאוד לקריטוזאורוס.
רק ב-1998 התברר שהיה ברכיוזאור נמוך-קומה.
דינוזאור זה היה מהשורדים האחרונים בבני משפחתו, אשר שגשגו בתור היורה.
המבנה של דינוזאור זה התבסס מחלקי שלד מקוטעים.
על פי הממצאים, הגיע הסונוזאורוס לאורך 15 מטרים ולגובה 8.2 מטרים, קטן בשליש מקרובו הברכיוזאורוס, שחי בתור היורה.
הסונוזאורוס הוא הדינוזאור הלאומי של מדינת אריזונה, החל מאפריל 2018.
סונורה אוכיפיטאליס (שם מדעי: Sonora occipitalis) הוא מין של נחש קטן בן למשפחת הזעמניים המצוי בטבע רק במערב אמריקה הצפונית בדרום-מערב ארצות הברית: באריזונה, קליפורניה ונבאדה ודרומה למקסיקו.
נחש זה מגיע לאורך 25 עד 45 סנטימטרים, לרוב באורך 40 סנטימטרים.
הוא בעל רצועות המזכירות בצורתם את רצועות זעמן האלמוגים עם קשקשים בהירים והרצועות כהות ובולטות לאורך הגב ופלג הגוף העליון.
הוא בעל ראש נמוך וחוטם שטוח ומוארך שנתן לו את שמו האנגלי - Western shovelnose snake.
הנחש מצוי בטבע באזורי חוליות, ערבות יבשות ומדבריות ובעיקר במדבר סונורה וכן לאורך מקסיקו.
הוא פעיל בשעות בין הערביים ובלילה.
הוא יוצא בגפו ממסתור מוצל תחת הצמחייה, לרוב צמחי לראה משולשת או ינבוט (Prosopis) ומחפש טרף של חסרי חוליות כמו עקרבים, עכבישי טרנטולה, חרקים גדולים וטרף דומה.
הוא לא ארסי ומשתמש בלסתותיו כדי לתפוס ולבלוע את טרפו.
הנחשים מתרבים במהלך האביב או תחילת הקיץ, אז מטילות הנקבות שתי ביצים מתחת לאדמה.
סונטות לקלרינט, אופוס 120, הן צמד יצירות שנכתבו לקלרינט ופסנתר על ידי המלחין הרומנטי יוהנס ברהמס.
הסונטות נכתבו בשנת 1894 ומוקדשות לנגן הקלרינט ריצ'רד מולפלד.
הסונטות נכתבו בתקופה מאוחרת בחייו של ברהמס שבה הוא "גילה" את יופיו של הצליל והצבע הטונאלי של הקלרינט.
מבנה הסונטה לקלרינט לא היה מפותח במידה רבה עד לאחר השלמת הסונטות הללו, שלאחריהן נעשה שימוש קל יותר בשילוב קלרינט ופסנתר ביצירות חדשות של מלחינים.
אלו היו היצירות הקאמריות האחרונות שכתב ברהמס לפני מותו והן נחשבות לשתי יצירות מופת ברפרטואר לקלרינט.
ברהמס גם עיבד את היצירות הללו עבור ויולה ופסנתר עם שינויים המתאימים יותר לכלי.
בשנת 1890 נשבע ברהמס לפרוש מהלחנה, אך הבטחתו נמשכה זמן קצר.
בינואר 1891 הוא נסע למיינינגן, לפסטיבל האמנויות שנערך בעיר ונשבה בנגינת הקונצ'רטו לקלרינט מס.
1 של קרל מריה פון ובר ו"חמישיית הקלרינט" של מוצרט.
נגן הקלרינט הסולן היה ריצ'רד מולפלד, וברהמס התחיל להתיידד עם האיש שהוא כל כך העריץ.
פרי ידידותם היה ארבע תוספות מדהימות לרפרטואר הקלרינט שעדיין היה צנוע באותה תקופה, כולל השלישייה בלה מינור לקלרינט, צ'לו ופסנתר אופ.
114 (1891), חמישייה בסי מינור לקלרינט וכלי מיתר, אופ.
ביולי 1894 השלים ברהמס את הסונטות.
הוא כתב למולפלד ב-26 באוגוסט, והזמין אותו לבצע את היצירות.
מכיוון שלמולפלד היו התחייבויות אחרות באותו קיץ, הוא לא הגיב, אך בספטמבר הוא נסע לווינה לפגוש את ברהמס ולקרוא את שתי הסונטות.
הן נוגנו לראשונה (על ידי ברהמס ומולפלד) באופן פרטי עבור הדוכס ג'ורג' השני ומשפחתו בספטמבר של אותה שנה.
ברהמס ומולפלד ביצעו את הסונטות לאחר מכן עבור קלרה שומאן בנובמבר 1894, לפני הופעת הבכורה הציבורית שלהם ב־7 בינואר 1895. הסונטות נכתבו בסולמות פה מינור ומי במול מז'ור – כמו סולמות שני הקונצ'רטי לקלרינט שהלחין ובר יותר משמונים שנה קודם לכן.
סונטה מספר 1 בפה מינור
סונטה מספר 1 מורכבת מהפרקים הבאים:
הפרק הראשון נכתב בצורת סונטה.
הוא מתחיל בפתיחה קצרה של הפסנתר בשלוש אוקטבות מקבילות, מוטיב זה חוזר לאורך כל הפרק.
לאחר הפתיחה הקלרינט נכנס עם הנושא הראשון.
לאחר כמה תיבות הפסנתר משתלט על הנושא, כשהקלרינט מנגן תפקיד יותר מייפה.
עד שהסונטות הללו נכתבו היה נהוג שהסולן ניגן בעיקר, אם לא תמיד, את המנגינה.
ברהמס לא צמצם את תפקיד הפסנתר כדי להתאימו לקלרינט, אלא יצר מערכת יחסים שווה והרמונית יותר בין סולן למלווה.
הנושא השני מציג מקצבים מנוקדים וקופצניים, בניגוד לנושא הראשון.
המנגינה ממשיכה לעבור בין נושאים רבים עד שלבסוף חוזרת לנושא הפותח.
2. אנדנטה און פוקו אדג'יו
בפרק השני הקלרינט מציג נושא פשוט.
תפקיד הפסנתר דליל בנושא הראשון.
נושא זה חוזר הרבה פעמים.
בפרק זה הנושא הראשון מורכב ממנגינה של שמונה תיבות שמנוגנת על ידי הקלרינט, ולאחר מכן מתחלפת בפסנתר שהקלרינט משאיל קווים תומכים.
הפרק הרביעי נכתב בצורת רונדו הניתנת לתיאור .
הפרק מתחיל בשלושה צלילי פה מודגשים בפתיחת הפסנתר המשמשים מעין קריאה לזיהוי הנושא הראשון.
נושא A מסומן "לגרו" בקלרינט שמנגן לרוב שמיניות בצורת שלבים.
נושא B המנוגד מורכב מטריולות של רבעים והוא מטושטש ונינוח יותר.
לאחר חזרה ל-A ′, מנגנים את הנושא C השקט בפסנתר שמועבר לקלרינט.
הקלרינט מנגן את ה"קריאה" מההקדמה בעוד הפסנתר מנגן את נושא B שוב.
סונטה מספר 2 במי במול מז'ור
לסונטה מספר 2 יש שלושה פרקים:
סונז'ה היא עיר שנמצאת ברפובליקת אינגושטיה, רוסיה.
ליד העיר פועל נמל התעופה מגאס .
העיר ממוקמת כ-27 ק"מ מבירת אינגושטיה, מגאס, וכ-1,483 ק"מ מבירת רוסיה, מוסקבה.
החודש הכי חם הוא יולי (24 מעלות צלזיוס), והחודש הקר ביותר הוא ינואר ( מעלות צלזיוס).
חודש יולי הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (134 מ"מ גשם), וחודש פברואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (37 מ"מ גשם).
סונטת סתיו (בשוודית: Höstsonaten) הוא סרט דרמה משנת 1978 שנכתב ובוים בידי אינגמר ברגמן, עם אינגריד ברגמן, ליב אולמן ולנה נימן בתפקידים הראשיים.
זה סרטה האחרון של אינגריד ברגמן ושיתוף הפעולה היחיד שלה עם אינגמר ברגמן.
חלק מהעלילה מתואר בפלשבק בו מופיעה לין אולמן, בתם המשותפת של אינגמר ברגמן וליב אולמן, בתור אווה הילדה (ללא מילים).
הסרט עובד גם להצגת תיאטרון והוצג גם בישראל - בהבימה (עם ליא קניג וטטיאנה קנליס אולייר) ובבית צבי.
העלילה הדרמטית היא על מפגש של יממה בין אם לבתה אותה לא ראתה שבע שנים ועל השיחות הטעונות בין שתיהן על רקע משקעי ותסכולי העבר.
במסע כואב אל תוך הלילה נחשפים רגשות שהודחקו, מטענים אותם הזמן והמרחק לא הצליחו לעמעם.
הסרט הופץ בישראל על ידי פורום פילם.
שרלוט אנדרגסט (אינגריד ברגמן) היא פסנתרנית בעל שם בינלאומי.
בתה אווה (ליב אולמן), גרה בכפר קטן עם בעלה ויקטור (הלבר ביורק) המשמש ככומר הקהילה.
היה להם ילד, אריק, שטבע באגם.
אתם גרה גם אחותה הלנה (לנה נימן).
הלנה חולה במחלה נוירלוגית קשה הגורמת לה לשיתוק והפרעות קשות בדיבור.
רק אווה מסוגלת להבין אותה ולטפל בה.
שרלוט שהייתה עסוקה בקריירה שלה הכניסה את הלנה למוסד סיעודי.
לאחר שאריק מת החליטה אווה בהסכמת בעלה להעביר את הלנה לביתם בלי להודיע לשרלוט.
בעלה האחרון של שרלוט היה הצ'לן לאונרדו והוא מת מסרטן.
אווה שלא ראתה את אמה שבע שנים החליטה להזמין אותה לביתם כדי לעודד אותה.
שרלוט מופתעת למצוא בדירה את הלנה ואווה אומרת שלא הודיעה לה על כך כי חששה שלא תגיע בגלל זה.
הלנה מוציאה בקושי את המילה "אמא" ושרלוט מלטפת אותה בבמט קפוא.
אווה הכינה לאמה את נגינה הפרלוד מס' 2 של שופן.
היא מנגנת ושרלוט בפנים קפואות מתקשה לשבח את נגינתה ומדגימה לה בנגינה ללא תווים איך צריך לנגן את הפרלוד.
בלילה חולמת שרלוט שאווה מנסה לחנוק אותה ומתעוררת בצווחה.
אווה מגיעה לחדרה ואז מתחיל דוח שיח ארוך בין האם והבת.
אווה מאשימה את אמה בהזנחת המשפחה ובהתרכזות רק בעצמה ובקריירה שלה ובכך שהכריחה אותה לבצע הפלה כשהייתה בגיל ההתבגרות ושרלוט מודה שיש בה איזו נכות רגשית כי לא קבלה שום רגשות אהבה מהוריה.
הלנה זוחלת לחדרם וממלמלת "אמא" אך הן לא שומעות אותה.
שרלוט מותשת, את המצב מציל האמרגן שלה פאול (גונאר ביוגסטרנד) שמציע לה הופעה (הם משוחחים באנגלית).
שרלוט מקצרת את ביקורה ונפרדת מאווה.
אווה כותבת מכתב התנצלות ונותנת לוויקטור לשלוח אותו למרות שהם בטוחים שמרגוט לא תפתח אותו.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותאינגריד ברגמןשרלוט אנדרגסטהאםליב אולמןאווהבתלנה נימןהלנהבתהלבר ביורקויקטורבעלה של אווהגונאר ביוגסטרנדפאולאמרגןלין אולמןאווה כילדה
מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר - אינגריד ברגמן
מועמדות לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר - אינגמר ברגמן
מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה - איגריד ברגמן
פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר - אינגמר ברגמן
פרס דוד די דונטלו לשחקנית הזרה הטובה ביותר - אינגריד ברמן וליב אולמן
פרס איגוד המבקרים האמריקני לשחקנית הטובה ביותר - אינגריד ברגמן
סוני אינטראקטיב אנטרטיינמנט היא חברת משחקי וידאו ובידור דיגיטלי אמריקאית, המהווה חברת בת מרכזית של תאגיד הענק היפני סוני.
החברה מפעילה בעיקר את מותג קונסולות המשחקים פלייסטיישן ומוצרים נלווים.
היא גם החברה הגדולה בעולם בתעשיית משחקי הווידאו מבחינת השקעותיה בהון עצמי.
בשנת 1993, סוני וחברת הבת שלה סוני מיוזיק אנטרטיינמנט יפן הקימו יחד את סוני קומפיוטר אנטרטיינמנט בטוקיו, שהוציאה לשוק את קונסולת המשחקים פלייסטיישן ביפן בשנת 1994, ולאחר מכן בארצות הברית ובאירופה בשנה שלאחר מכן.
בשנת 2010, סוני ביצעה פיצול תאגידי והקימה את סוני נטוורק אנטרטיינמנט אינטרנשיונל בקליפורניה, שסיפקה שירותים הקשורים למשחקים דרך רשת הפלייסטיישן, וכן מדיה אחרת דרך רשת הבידור של סוני, כולל מכירת כותרים ותכנים בחנות הפלייסטיישן, הצעת שירות PlayStation Plus ו־Media Go.
בשנת 2016, SCE ו-SNEI הקימו יחד את סוני אינטראקטיב אנטרטיינמנט, והוכרז כי הישות החדשה תמוקם בארצות הברית.
הקמת סוני קומפיוטר אנטרטיינמנט, השקת הפלייסטיישן והתרחבות לצפון אמריקה (1993–2005)
סוני קומפיוטר אנטרטיינמנט (SCEI) הוקמה בשיתוף פעולה בין סוני וחברת הבת שלה סוני מיוזיק אנטרטיינמנט יפן בשנת 1993, כדי לנהל את המיזמים של החברה בתעשיית משחקי הווידאו.
קונסולת פלייסטיישן המקורית שוחררה ב-3 בדצמבר 1994 ביפן.
פעילות החברה בצפון אמריקה, סוני קומפיוטר אנטרטיינמנט של אמריקה (SCEA), הוקמה במאי 1995 כחטיבה של סוני אלקטרוניק פבלישינג.
המשרד בצפון אמריקה, הממוקם בפוסטר סיטי, קליפורניה, נוהל בתחילה על ידי סטיב רייס.
בחודשים שלפני השקת הפלייסטיישן בשווקים המערביים, הפעילות אורגנה מחדש: כל שיווק משחקי הווידאו של סוני אימג'סופט שולב ב-SCEA ביולי 1995, כאשר רוב העובדים המושפעים הועברו מסנטה מוניקה לפוסטר סיטי.
ב-7 באוגוסט 1995, רייס התפטר במפתיע ומונה למנכ"ל ספקטרום הולובייט שלושה ימים לאחר מכן.
הוא הוחלף על ידי מרטין הומליש, ותיק בתחום האלקטרוניקה של סוני.
זה היה תחילתה של תקופה של תחלופה ניהולית יוצאת דופן.
קונסולת הפלייסטיישן שוחררה בארצות הברית ב-9 בספטמבר 1995. כחלק מארגון מחדש עולמי בתחילת 1997, חטיבות אמריקה ואירופה של SCE הוקמו מחדש כחברות בנות בבעלות מלאה של SCEI.
קונסולת הפלייסטיישן השנייה, פלייסטיישן 2, שוחררה ביפן ב-4 במרץ 2000, ובארצות הברית ב-26 באוקטובר 2000. ב-1 ביולי 2002, יו"ר SCEI, שיגאו מרויימה, הוחלף על ידי טמוטסו איבה כיו"ר.
ג'ק טרטון ופיל הריסון קודמו גם הם לסגני נשיא בכירים של SCE.
הפלייסטיישן פורטבל (PSP) היה המיזם הראשון של SCEI בשוק קונסולות היד הניידות.
הפיתוח שלו הוכרז לראשונה במהלך ועידת E3 של SCE ב-2003, והוא נחשף רשמית במהלך ועידת E3 שלהם ב-11 במאי 2004. המערכת שוחררה ביפן ב-12 בדצמבר 2004, בצפון אמריקה ב-24 במרץ 2005, ובאירופה ואוסטרליה ב-1 בספטמבר 2005.
הקמת SCE Worldwide Studios, רכישות וארגון מחדש (2005–2011)
ב-1 בספטמבר 2005, SCEI הקימה את SCE Worldwide Studios, ישות פנימית אחת שתפקח על כל אולפני הפיתוח שבבעלות מלאה של SCEI.
היא הפכה לאחראית על הכיוון היצירתי והאסטרטגי של פיתוח וייצור כל תוכנות הבידור הממוחשבות של אולפני SCEI בבעלותה – כל התוכנות מיוצרות באופן בלעדי למשפחת קונסולות הפלייסטיישן.
שוהיי יושידה מונה לנשיא Worldwide Studios ב-16 במאי 2008, והחליף את קזואו היראי, ששימש זמנית לאחר שהריסון עזב את החברה בתחילת 2008.
ב-8 בדצמבר 2005, מפתחת משחקי הווידאו גרילה גיימס, מפתחת סדרת קילזון, נרכשה על ידי סוני קומפיוטר אנטרטיינמנט כחלק מ-Worldwide Studios.
ב-24 בינואר 2006, מפתחת משחקי הווידאו זיפר אינטראקטיב, מפתחת סדרת SOCOM, נרכשה על ידי סוני קומפיוטר אנטרטיינמנט כחלק מ-Worldwide Studios.
במרץ 2006, סוני הכריזה על רשת מקוונת לקונסולת פלייסטיישן 3 (PS3) הקרובה בישיבת התדריך העסקי של פלייסטיישן ב-2006 בטוקיו, יפן, שהוצגה באופן זמני בשם "פלטפורמת רשת פלייסטיישן" ולבסוף נקראה רשת הפלייסטיישן (PSN).
סוני גם הצהירה שהשירות יהיה מחובר תמיד, חינמי, ויכלול תמיכה במשחקים מרובי משתתפים.
תאריך השקת ה-PS3 הוכרז על ידי היראי בוועידת טרום-E3 שנערכה באולפני סוני פיקצ'רס בקלבר סיטי, קליפורניה, ב-8 במאי 2006. ה-PS3 שוחרר ביפן ב-11 בנובמבר 2006, והתאריך בארצות הברית היה 17 בנובמבר 2006. רשת הפלייסטיישן הושקה גם היא בנובמבר 2006.
ב-30 בנובמבר 2006, נשיא SCEI, קן קוטרגי, מונה ליו"ר SCEI, בעוד שהיראי, אז נשיא SCEA, קודם לנשיא SCEI.
ב-26 באפריל 2007, קן קוטרגי התפטר מתפקידיו כיו"ר SCEI ומנכ"ל הקבוצה, והעביר את תפקידיו לנשיא SCE שנראה לאחרונה, היראי.
ב-20 בספטמבר 2007, מפתחי משחקי הווידאו אבולושן סטודיוס וביגביג סטודיוס, יוצרי סדרת מוטורסטורם, נרכשו על ידי סוני Computer Entertainment כחלק מ-Worldwide Studios.
ב-15 באפריל 2009, דייוויד ריבס, נשיא ומנכ"ל SCE Europe, הכריז על התפטרותו הקרובה מתפקידו.
הוא הצטרף לחברה ב-1995 ומונה ליו"ר SCEEE ב-2003, ולאחר מכן לנשיא ב-2005. תפקידו של נשיא ומנכ"ל SCEE ניתן לאנדרו האוס, שהצטרף לתאגיד סוני ב-1990. ה־PSP Go שוחרר ב-1 באוקטובר 2009, עבור צפון אמריקה ואירופה, וב-1 בנובמבר 2009, עבור יפן.
החטיבה הראשית ביולי שלה בניית מחניידות של סיבה, SCE, שונתה זמנית לשם "SNE Platform Inc." (SNEP) ב-1 באפריל 2010, והופרדה לשתי חטיבות שהתמקדו בהיבטים שונים: "Sony Computer Entertainment, Inc.", שהכילה 1,300 עובדים שהתמקדו בעסקי הקונסולות, ועסק שירותי הרשת שהכיל 60 עד 70 עובדים.
עסק שירותי הרשת של SCEI נספג בקבוצת מוצרי הרשת ושירותים (NPSG) של תאגיד סוני, שכבר הונהג על ידי היראי מאז אפריל 2009. SCE הראשונית פורקה לאחר הארגון מחדש.
הסניפים בצפון אמריקה ובאירופה של SCEI הושפעו מהארגון מחדש, ונשארו כ-SCEA ו-SCEE.
היראי, באותו זמן מנכ"ל SCEI וסגן נשיא בכיר בתאגיד סוני, הוביל את שתי המחלקות.
גם באותו תאריך, סוני נטוורק אנטרטיינמנט אינטרנשיונל (SNEI) הוקמה כש טים שאף הפך לנשיא שלה.
SNEI הייתה אחראית על הפעלת רשת הפלייסטיישן והציעה גם את תוכנת Media Go.
ב-2 במרץ 2010, מפתחת משחקי הווידאו מדיה מולקיול, מפתחת משחק הפלייסטיישן 3 ליטלביג פלנט, נרכשה על ידי SCEI כחלק מ-Worldwide Studios.
ב-23 באוגוסט 2010, מטה החברה עבר ממינמי-אאוימה לסוני סיטי (מטה תאגיד סוני) בקונאן, מינאטו, טוקיו.
ב-20 באפריל 2011, SNEI ו-SCEI היו קורבנות של התקפת רשת הפלייסטיישן על מערכת רשת הפלייסטיישן שלהן, שהשפיעה גם על החטיבה המקוונת שלהן, סוני אונליין אנטרטיינמנט.
ב-1 באוגוסט 2011, מפתחת משחקי הווידאו סאקר פאנץ' פרודקשנס, מפתחת הסדרות סליי קופר ואינפימוס, נרכשה גם כן.
השקת פלייסטיישן ויטה ופלייסטיישן 4, ו-SEN (2011–2016)
באוגוסט 2011, הוכרזה רשת הבידור של סוני, שהציעה שירותי מוזיקה ווידאו וכן את רשת הפלייסטיישן.
מ-8 בפברואר 2012, חשבונות PSN הומרו לחשבונות SEN לשימוש בכל השירותים המוצעים על ידי רשת הבידור של סוני.
בינואר 2012, BigBig Studios נסגר ו-Cambridge Studio, ששונה שמו לגורילה קיימברידג, הפך לאולפן אחות של Guerrilla Games.
במרץ 2012, זיפר אינטראקטיב, מפתחת הסדרות SOCOM, MAG ו־Unit 13, נסגרה.
ב-25 ביוני 2012, היראי פרש מתפקידו כיו"ר סוני קומפיוטר אנטרטיינמנט; עם זאת, הוא נשאר בדירקטוריון.
ב-2 ביולי 2012, סוני קומפיוטר אנטרטיינמנט רכשה את גייקאי, שירות משחקים מבוסס ענן.
באוגוסט 2012, סטודיו ליברפול, מפתחת הסדרות Wipeout ופורמולה 1, נסגרה.
באוגוסט 2012, סוני קומפיוטר אנטרטיינמנט הכריזה על PlayStation Mobile עבור ויטה ומכשירים מאושרים של PlayStation, עם מפתחים כמו THQ, Team17 ו־Action Button Entertainment שנחתמו.
ב-31 בדצמבר 2012, טים סקאף פרש מתפקידו כנשיא סוני Network Entertainment International, אך נשאר בדירקטוריון החברה.
הודעה לעיתונות פורסמה ב-20 באוגוסט 2013, והכריזה על תאריך השחרור של קונסולת פלייסטיישן 4 (PS4).
באותו תאריך, SCEI הציגה את מערכת הסדרה CUH-1000A, והכריזה על תאריך השקה של 15 בנובמבר 2013, עבור השווקים בצפון אמריקה, ו-29 בנובמבר 2013, עבור השווקים באירופה, אוסטרליה, מרכז ודרום אמריקה.
לאחר הכרזה בינואר 2014 של ממשלת סין כי איסור הקונסולות בן 14 השנים במדינה יבוטל, ה-PS4 תוכננה להיות קונסולת משחקי הווידאו הראשונה של סוני שתשוחרר באופן רשמי וחוקי בסין מאז הפלייסטיישן 2.
ב-6 במרץ 2014, נשיא ומנכ"ל סוני קומפיוטר אנטרטיינמנט של אמריקה, טרטון, הכריז שהוא מתפטר מתפקידו בסוף החודש, תוך ציון הסכם הדדי בינו לבין SCEI לסיום חוזהו.
טרטון עבד ב-SCEA מאז 1995 והיה חבר מייסד בצוות ההנהלה של החברה.
במרץ 2015, סוני Network Entertainment International וסוני קומפיוטר אנטרטיינמנט השיקו את פלייסטיישן וויו (PSVue) בארצות הברית, שירות הטלוויזיה הראשון מבוסס הענן של סוני.
גרסת הבטא הוצעה על בסיס הזמנה בלבד למשתמשי PS3 ו-PS4 מנובמבר 2014 לפני ההשקה הרשמית.
סוני חתמה על הסכמים עם רשתות גדולות, כולל CBS, Discovery, Fox ו-Viacom, כך שמשתמשים יוכלו לצפות בסטרימינג חי, וכן בתוכן לפי דרישה, מיותר מ-75 ערוצים, כמו Comedy Central ו-Nickelodeon.
אף על פי שמחירים ותאריכי שחרור לאזורים אחרים לא פורסמו, סוני אישרה ש-PSVue יהיה זמין בסופו של דבר באייפד, ולאחר מכן במכשירי סוני ואחרים.
ארגון מחדש כסוני אינטראקטיב אנטרטיינמנט (2016–הווה)
ב-26 בינואר 2016, סוני הכריזה על ארגון מחדש ואיחוד של סוני קומפיוטר אנטרטיינמנט (SCE) וסוני Network Entertainment International (SNEI), והקימה חברה חדשה בשם סוני אינטראקטיב אנטרטיינמנט (SIE) ב-1 באפריל 2016, תחת מטריית תאגיד סוני של אמריקה.
שלא כמו SCE הקודמת, סוני אינטראקטיב אנטרטיינמנט ממוקמת בסן מטאו, קליפורניה, שם התבססה SNEI, ומפקחת על כל מותג הפלייסטיישן, חברות הבת האזוריות ועסקי התוכן.
הסניף היפני של סוני אינטראקטיב אנטרטיינמנט, סונ Interactive Entertainment Inc., הוקם כחברת בת ישירה של תאגיד סוני.
ב-24 במרץ 2016, סוני הכריזה על הקמת ForwardWorks, אולפן חדש המוקדש לייצור משחקים "מלאים" המבוססים על קניינים רוחניים של סוני לפלטפורמות מובייל כגון סמארטפונים; מאוחר יותר הוא פיתח את Disgaea RPG וכיום תומך ב־Everybody's Golf באנדרואיד ו-iOS.
ForwardWorks הועבר מאוחר יותר לחטיבה אחרת בתוך סוני והפך לחברת בת של סוני מיוזיק ולכן כבר אינו יחידה בתוך סוני אינטראקטיב אנטרטיינמנט.
דווח בדצמבר 2016 על ידי מספר כלי תקשורת שסוני שוקלת לארגן מחדש את פעילותיה בארצות הברית על ידי מיזוג עסקי הטלוויזיה והקולנוע שלה עם סוני אינטראקטיב אנטרטיינמנט.
לפי הדיווחים, ארגון מחדש כזה היה ממקם את סוני פיקצ'רס תחת מנכ"ל סוני אינטראקטיב אנטרטיינמנט, אנדרו האוס, אם כי האוס לא היה לוקח על עצמו את הפעילות היומיומית של אולפן הקולנוע.
לפי דיווח אחד, one|report סוני| Sony תוכננה לקבל החלטה סופית על האפשרות של מיזוג של עסקי הטלוויזיה, הקולנוע והמשחקים עד סוף השנה הפיסקלית שלה במרץ של השנה הבאה (2017).
עם זאת, המיזוג לא יצא לפועל.
ב-8 בינואר 2019, סוני אינטראקטיב אנטרטיינמנט הכריזה שהחברה נכנסה להסכם סופי עבור סוני אינטראקטיב לרכוש את אודיוקינטיק.
ב-20 במרץ 2019, סוני אינטראקטיב אנטרטיינמנט השיקה את פלטפורמת משחקי החינוך toio ביפן.
ב-20 במאי 2019, סוני אינטראקטיב אנטרטיינמנט הכריזה שהחברה הקימה את פלייסטיישן פרודקשנס, אולפן הפקה שמתאים את קטלוג המשחקים הרחב של החברה לסרטים וטלוויזיה.
המיזם החדש מובל על ידי אסד קיזילבש ומפוקח על ידי שון ליידן, יו"ר Worldwide Studios.
ב-19 באוגוסט 2019, סוני אינטראקטיב אנטרטיינמנט הכריזה שהחברה נכנסה להסכמים סופיים לרכוש את אינסומניאק גיימס.
הרכישה הושלמה ב-15 בנובמבר 2019, כאשר סוני שילמה 24.895 מיליארד ין יפני (229 מיליון דולר אמריקאי) במזומן.
ב-8 בנובמבר 2019, גובינד סינג דאו, שר התקשורת והמולטימדיה של מלזיה, הכריז שסוני אינטראקטיב אנטרטיינמנט תפתח משרד פיתוח חדש במדינה ב-2020 כדי לספק אמנות ואנימציה כחלק ממאמצי Worldwide Studios לייצר משחקים בלעדיים לקונסולות פלייסטיישן.
האולפן יהיה האולפן הראשון של סוני אינטראקטיב אנטרטיינמנט בדרום מזרח אסיה.
סוני מתכננת להשתמש במיתוג "PlayStation Studios" גם על משחקי פלייסטיישן 5 וגם על משחקי פלייסטיישן 4 חדשים כדי לעזור בהכרה של הצרכנים, אם כי המיתוג לא היה מוכן עבור חלק ממשחקי אמצע 2020 של סוני כמו The Last of Us Part II.