tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב־2019 החזיק בתפקיד אך במילואים,
גיא גולדשטיין (נולד ב-1974) הוא אמן ומוזיקאי ישראלי, וראש המחלקה לתקשורת חזותית בבית הספר מוסררה בירושלים.
גיא גולדשטיין הוא בוגר המחלקה לתקשורת חזותית בויצו חיפה (1997-2001) ובוגר התואר השני באמנות מבצלאל (2005-2007).
גולדשטיין שילב במשך שנים ארוכות בין קריירות כאמן פלסטי, כמוזיקאי (בסיסט להקת נערות ריינס) וכבעל סטודיו לעיצוב ספרים וקטלוגים בתחום האמנות והתרבות.
בשנת 2012 נסע לתקופה ממושכת לניו יורק והחליט להתמקד באמנות, הפעילות של להקת 'נערות ריינס' פסקה (וחזרה להופעות שוב בשנת 2019) והוא חדל לעסוק בעיצוב לחלוטין.
עבודת האמנות שלו משלבת בין התחומים השונים, בשנת 2018 הוא הציג במסגרת תערוכת יחיד במוזיאון פתח תקווה אלבום שכתב ובשנת 2013 הוא הקים את מחלקת התקשורת החזותית בבית הספר מוסררה לאמנות ולחברה בירושלים.
עבודתו של גולדשטיין משלבת מעברים מדיומאלים בין דימוי וטקסט, סאונד ואובייקט; בין צורה, צבע וזמן, והיחסים העדינים שבין רעש ושקט.
כאמן חזותי שגם כותב ומחבר מוזיקה, מבסס גולדשטיין את עבודתו על הזיקה שבין החזותי והקולי, ומפעיל חומרים וכלים של מוזיקה וצליל.
עיסוקו של גולדשטיין בפיצוח משמעותו של "רעש" לגבי אנשים שונים, הוביל אותו לבחון הפרעות של נרטיבים מיתיים וחברתיים, קונפליקטים דתיים ופוליטיים או כאלו שהם עכשוויים והיסטוריים, ולהבין את ההשפעות הקוליות והמוזיקליות שיש להם על חברה.
את עבודתו של גולדשטיין מאפיינים מתח ווקאלי, התנגשויות בין אובייקטים מכניים, וניסיונות שווא לטפח שיתופי פעולה והרמוניה בין אובייקטים, צלילים ונרטיבים.
החומריות הווירטואלית של הצליל מאפשרת לגולדשטיין לעצב אותו לצורה בעלת היתכנות של ריבוי עמדות, ודיאגראמה מופשטת אשר ניתנת למימוש באינספור ביטויים.
גולדשטיין זכה במספר פרסים, ביניהם פרס אמן צעיר של משרד התרבות, פרס קשת במוזיאון הרצליה ומלגת הרזידנסי של ארטפורט תל אביב.
פרס אמן צעיר מטעם משרד התרבות והספורט, 2007
תוכנית הרזידנסי של ארטפורט, 2015
פרס קשת לאמנות, מוזיאון הרצליה, 2017
בית חכם בגוף טיפש, בית הנסן, ירושלים.
טעויות העתיד וכיבוד קל, ארטפורט, תל אביב.
Second Hand, מוזיאון ג'וזלין לאמנות, אומהה, נברסקה.
פעם אחת, פעמה, שנייה, מוזיאון פתח תקווה.
אוצרת דרורית גור אריה, 2018
Freigedank, מוזיאון הרצליה, אוצר לואיס גראצ'וס, 2017
Absolute Pitch, גלריה Skolka 28, אוצרת קרינה קוטובה, פראג, 2015
Bells and Whistles, גלריה Rooster, אוצר אנדרה אשקרמיה, ניו יורק 2012
שלל, גלריה שלוש, אוצרת לאה אביר, תל אביב, 2009
שלל II, מוזיאון ינקו דאדא, אוצרת לאה אביר, עין הוד, 2009
אובייקט מעבר, גלריית החדר, אוצרת מילנה גיצין-אדירם, תל אביב, 2006
קוביות סוכר, גלריית החדר, אוצרת מילנה גיצין-אדירם, תל אביב, 2004
עם ישראל חי, גלריית החדר, אוצרת מילנה גיצין-אדירם, תל אביב, 2002
קו פעולה, רשמים, הביאנלה לרישום בירושלים, בית האמנים, אוצרת הדס מאור, ירושלים, 2019
גוף ראשון יחיד, גברויות באמנות הישראלית, מוזיאון אשדוד לאמנות, אוצרים רוני כהן-בנימיני ויובל ביטון, אשדוד, 2019
OSTRALE,ISMUS, הביאנלה לאמנות עכשווית, דרזדן, אוצרת אנדראה הילגר בשיתוף עם דרורית גור אריה, דרזדן, 2019
From Generation to Generation: Inherited Memory and Contemporary Art, המוזיאון היהודי לאמנות עכשווית, אוצרים לילי סיגל ופייר פרנסואה גלפין, סן פרנסיסקו, 2017
Fundmental, 5th Mediations Biennale, אוצר תומש ונדלנד בשיתוף עם דרורית גור אריה, פוזנן, 2016
SpaceTime, גלריה מינוס אחת, אוסף עיתון הארץ, אוצרת אפרת לבני, תל אביב, 2016
מחשב מסלול מחדש, מוזיאון פתח תקווה לאמנות, אוצרת דרורית גור אריה, פתח תקווה, 2014
מחבואים, עבודות על נייר, מוזיאון ישראל, אוצרות נירית שרון-דבל ואווה שניידרמן, ירושלים, 2014
Pavilion 0, פלאצו דונה, תערוכת לווין בביאנלה ה-53 בוונציה, אוצרים: Grzegorz Musiał, Tomasz Wendland, ונציה, 2013
מלאכה בנים, מוזיאון חיפה לאמנות, אוצרת תמי כץ-פריימן, חיפה, 2007
גיא גרימלנד (נולד ב-9 ביוני 1973) הוא עיתונאי ובלוגר ישראלי, המשמש דובר חברת "אינטל ישראל".
בעבר היה הכתב הטכנולוגי של TheMarker.
כיום הוא מנחה מעגלי גברים וקבוצות אבות, ומפעיל את האתר לטיפול רגיש מגדר לגברים, www.mentherapy.co.il.
הוא בוגר אוניברסיטת בן-גוריון בנגב בפסיכולוגיה.
בין השנים 2006–2012 היה כתב ב-TheMarker בנושאי טכנולוגיה, היי-טק, סטארט-אפים, והון סיכון וכלכלה.
החל משנת 2012 משמש כדובר חברת אינטל ישראל.
נשוי לשרי קסל גרימלנד, מרפאה בעיסוק.
גיא (גולדי) גולדפרב (נולד ב-7 במאי 1975) הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, נציג צה"ל במטה לביטחון לאומי.
בתפקידו האחרון שימש כסגן מפקד זרוע הים וראש מטה חיל הים.
קודם לכן שימש מפקד בסיס חיפה, מפקד שייטת ספינות הטילים ומפקד בסיס אשדוד.
גולדפרב גדל והתחנך בקריית חיים, סיים בית ספר נתיבים ותיכון קריית חיים.
התגייס לצה"ל בשנת 1993, הוא בוגר קורס חובלים ושימש במגוון תפקידי פיקוד ומטה בשייטת ספינות הטילים.
ב-13 באוגוסט 2017 נכנס לתפקידו כמפקד שייטת ספינות הטילים ושירת בתפקיד זה עד 7 באוגוסט 2019, בתקופת פיקודו זכתה שייטת 3 בפרס הרמטכ"ל ליחידות מצטיינות ובנוסף זכתה באות הערכה מטעם הרמטכ"ל בעבור "סדרת פעילויות מבצעיות פורצות דרך, בה הפגינו עוז, נחישות, יצירתיות וקור רוח עילאי".
בסיום תפקידו יצא ללימודים במכללה לביטחון לאומי.
ביולי 2020 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד בסיס חיפה, תפקיד בו כיהן עד אוגוסט 2021.
ב-15 באוגוסט 2021 מונה לראש מטה חיל הים, תפקיד בו שימש גם בזמן מלחמת "חרבות ברזל".
ב-24 בנובמבר 2024 סיים את תפקידו.
ב-2 בדצמבר החל לשמש כנציג צה"ל במטה לביטחון לאומי.
גולדפרב הוא בוגר קורס פיקוד ומטה של מכללת המלחמה של הצי.
הוא בוגר קורס מפקדי חטיבות, קורס מפקדי אוגדות והמכללה לביטחון לאומי.
הוא בעל תואר ראשון (בהצטיינות יתרה) במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה, תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת חיפה ותואר שני נוסף במדעי המדינה וביטחון לאומי מטעם המכללה לביטחון לאומי ואוניברסיטת חיפה.
נשוי לעידית ואב לשתי בנות ובן.
גיא גיסין (נולד ב-15 באוקטובר 1961) הוא עורך דין, מייסד ושותף מנהל של משרד גיסין ושות', משפטן ומרצה בפורומים ומוסדות אקדמיים שונים.
מוכר בשל הסדרי החוב, מיזוגים ורכישות שתרם להוצאתם לפועל, מינויו כמפקח על שותפות הגז בדלק קידוחים ולתקדימים המשפטיים אשר יצר.
בין העסקאות והסדרי החוב שבהם טיפל ניתן למצוא את אפריקה ישראל השקעות, אי.די.בי, מכירת בנק כרמל לבנק איגוד ועוד.
גיא גיסין נולד בעיר ראשון לציון.
הוריו הם רחל גיסין (לבית דודזון), מייסדת ומנהלת מוזיאון ראשון-לציון, המוזיאון הראשון לתולדות ההתיישבות; ואלדד גיסין, מנהל חבל הנגב של הסוכנות היהודית ומשרד החקלאות.
משפחות גיסין ודודזון הן ממייסדי ראשון לציון וממקימי ענף ההדרים בישראל.
את ילדותו העביר גיסין בעיר הולדתו ראשון לציון, שם למד בבית ספר היסודי חביב.
לאחר מכן עברה המשפחה לבאר שבע ושם למד בבית ספר דגניה.
לקראת התיכון חזרה שוב המשפחה לראשון לציון, בעקבות כך למד גיסין בבית ספר שלמון ובבית הספר התיכון הגימנסיה הריאלית על שם קררי בראשון לציון.
עם סיום לימודיו התגייס לחיל הים לקורס חובלים, ובשנת 1981 סיים את מחזור מ"ג של קורס החובלים, לאחר סיום הקורס שימש כרב חובל של ספינת דבור ומדריך בשלב דבור בקורס.
גיסין השתחרר משירות קבע בדרגת סרן ובמסגרת שירות המילואים בדרגת רב-סרן.
ב-1985, לאחר שחרורו מהשירות הצבאי, החל ללמוד בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1991 קיבל את רישיון עריכת הדין.
גיסין החל את הקריירה המשפטית שלו בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב, שם למד בין השנים 1985–1989. בסיום הלימודים קיבל את התואר הראשון במשפטים LLB.
בעת לימודיו באוניברסיטה הקים את "פורום עסקים צעיר" שאיגד אנשי עסקים עד גיל 40, כאשר בשיאו עמד מספר חבריו על 4000 אנשי עסקים צעירים מכל רחבי המדינה.
בשנת 1989 החל את הקריירה המשפטית שלו כמתמחה במשרד זלצמן ושות'.
לאחר התמחותו הפך לשותף במשרד וכיהן בתפקיד זה עד שנת 1994.
בשנת 1994 הקים את משרד גיסין ושות', המתמחה במשפט מסחרי, דיני ניירות ערך, דיני חברות, חדלות פירעון, הסדרי חוב וליטיגציה מסחרית.
עורך דין גיסין הגיע לתודעת הציבור בשל ייצוג מחזיקי איגרות חוב (מוסדיים ופרטיים), במהלכים שליוו את קריסתם והליכי הבראתם של תאגידי ענק כגון אפריקה ישראל (בשנת 2010 ובשנת 2017–2018), סיביל אירופה (2010), אי.די.בי (בשנת 2013), חבס השקעות (בשנת 2013), ב.ס.ר אירופה (2013), פולאר השקעות, מטבחי טופז ועוד.
על פי העיתון כלכליסט, תקדימיו הציבו גבולות בפני ביצוע "תספורות" לחובות של בעלי שליטה לציבור המשקיעים באיגרות החוב, בפני מהלכים אגרסיביים שהובלו על ידי בעלי השליטה לרוקן חברות על חשבון הציבור ובהטלת אחריות לקריסת החברות על כתפי "שומרי הסף" – דירקטורים, רואי חשבון, בעלי שליטה, חתמים חברות דירוג ועוד.
זאת באמצעות "אכיפה פרטית" אשר מתבצעת על ידי תביעות בעלי התפקידים.
ב-2014 העיתון כלכליסט בחר בו לאחד מה "מוסקטרים-אנשים אשר מנסים לשנות את העולם".
במהלך הקריירה שלו, גיסין היה מעורב בהסדרי חוב ופירוקים מורכבים בשוק ההון הישראלי, שאפשרו לקבוע תקדימים משפטיים רבים, ופעמים רבות מונה על ידי בית המשפט ונושים כבעל תפקיד ונאמן בתאגידים רבים אשר נכנסו לחדלות פירעון.
בין התאגידים הללו ניתן למנות את חברת איי.די.בי שהייתה בבעלותו נוחי דנקנר, חברת אורבנקורפ וחברת אפריקה ישראל.
מאז 2015 גיסין משמש כמפקח מטעם הציבור על פעילות שותפות חיפושי הנפט והגז דלק קידוחים.
פירמת עורכי הדין גיא גיסין דורגה במדד 100 החברות הבולטות של דן אנד ברדסטריט , דירוג החברות המובילות של BDI וגם למדד פירמות עריכת הדין המובילות בעולם IFLR.
תיקים בולטים בהם היה מעורב
2001 - מכירת בנק כרמל לבנק איגוד במסגרת מהלך פיצול תקדימי שבו אחזקות הבנק נמכרו לבנק איגוד ואילו נכסי הבנק נמכרו לחברת החזקות.
2004 - ייצוג משרד רו"ח ברייטמן-אלמגור, נאמן בעלי המניות של חברת הליסינג "קאר אנד גו" בהליך הפירוק ומכירת הנכסים החברה .
2009 - ייצוג נושים בעלי האג"ח בהסדר החוב של חברת אפריקה ישראל שהייתה בבעלותו של לב לבייב.
2010- ייצוג נושים בעלי האג"ח בהסדר החוב של חברת דלק נדל"ן בבעלות יצחק תשובה.
2013- ייצוג נושים בעלי האג"ח בהסדר החוב של חברת אי.ד.בי בבעלות נוחי דנקנר והגשת בקשה לפירוק החברה בשמם.
2016- השופט איתן אורנשטיין ממנה את עו"ד גיא גיסין לנאמן להסדר נושים של חברת הנדל"ן הקנדית אורבנקרופ, אשר גייסה בבורסת תל אביב 181 מילון ש"ח ולאחר זמן קצר הגישה בקשה להקפאת הליכים.
2017- הגשת תביעה כנאמן חברת סאני על סך 100 מיליון שקל כנגד הבעלים אילן בן דב וחברי דירקטוריון החברה.
תקדימים משפטיים בתיקים בהם שימש כצד
LIMITED נ' הרמטיק נאמנות (1975) בע"מ:פסיקה תקדימית של בית המשפט העליון בנושא חדלות פירעון,
מלבד עיסוקו כעורך דין, גיא גיסין משמש כדירקטור וכיועץ משפטי בהתנדבות של פורום יזמים צעירים ישראל, משמש כיו"ר האספה של המרכז ללימודים אקדמאים ומרצה במכללת נתניה ובכנסים מקצועיים שונים.
גיא בן-גל (נולד ב-20 ביולי 1989) הוא שחקן כדורעף ישראלי המשחק בעמדת מצליב בקבוצת הפועל המעפיל/מנשה/עמק שמשחקת בליגת העל בכדורעף.
בן-גל נולד בהרצליה וגדל ב תל מונד.
הוא שיחק כדורעף בקבוצת הנוער של מכבי תל מונד.
כאשר עלה לבוגרים שיחק בקבוצות הפועל כפר סבא, הפועל מטה אשר עכו אשר איתה זכה בדאבל בשנת 2013, שיחק גם במכבי תל אביב, עד שחזר לקדנציה שנייה בהפועל כפר סבא, ואף שיחק גם בנבחרת ישראל.
החל מעונת 2018/2019 הוא משחק בהפועל המעפיל/מנשה/עמק.
בעונת 2021/2022 הוא חזר לכפר סבא, קבוצה בה התחיל את הקריירה.
גיא ביינר הוא היסטוריון ישראלי המתמחה בהיסטוריה של העת החדשה, וכמו כן בהיסטוריה התרבותית והחברתית של אירופה, עם עניין מיוחד בהיסטוריה האירית ובחקר סוגיות הקשורות לזיכרון ושכחה.
ביינר כיהן כפרופסור מן המניין באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ומשנת 2021 הופקד על הקתדרה על שם סאליבן ללימודים איריים בבוסטון קולג'.
גיא ביינר נולד וגדל בירושלים ומאוחר יותר עבר לקיבוץ גליל ים.
אחרי שובו ממסע לימודים ומחקר מחוץ לישראל, התיישב בנגב.
הוא למד באוניברסיטת תל אביב, בה סיים תואר ראשון כמצטיין הרקטור.
מאוחר יותר סיים דוקטורט ב.
הוא מונה לעמית מחקר בכיר באוניברסיטה של דבלין - טריניטי קולג', אוניברסיטת נוטרדאם, האוניברסיטה המרכז-אירופית, אוניברסיטת אוקספורד ובוסטון קולג'.מחקרו מתמקד בעיקר בזיכרון ושכחה בהיסטוריה המודרנית, עם דגש על ההיסטוריה המודרנית של אירלנד.
מחקריו כוללים גם תחומים נוספים כגון היסטוריה שבעל פה, פולקלור, המגפה העולמית של השפעת הספרדית, מלחמת העולם הראשונה, ההיסטוריה של הטרור, ותרבויות הנצחה במרכז אירופה.
בשנים האחרונות עבודתו התמקדה בעיקר בפיתוח החקר ההיסטורי של "שיכחה חברתית", תוך חשיפת היחסים המתוחים בין השכחה ציבורית לתחזוק זכרונות פרטיים של אירועים הנחשבים למביכים או בעייתיים.
לטובת כך, הוא מרבה להיעזר במקורות היסטוריים פחות מוכרים מתוך תרבות עממית, לרבות אוספי פולקלור.
מחקריו זכו בפרסים בינלאומיים רבים.
ספרו "זוכרים את שנת הצרפתים: היסטוריה עממית אירית וזיכרון חברתי" ("Remembering the Year of the French: Irish Folk History and Social Memory") (2007) זכה בפרס רטקליף על "תרומה חשובה לתחום לימוד הפולקלור והחיים העממיים בבריטניה ובאירלנד"; פרס ויילנד ד.
הנד לשנת 2008 לפרסום יוצא דופן בהיסטוריה ופולקלור; הוקרת המועצה הלאומית של ההיסטוריה הציבורית (NCPH) על "תרומה יוצאת דופן בתחום ההיסטוריה של הציבור ומדיניות"; והיה מועמד לפרס קונדייל עבור כתיבה ספרותית היסטורית איכותית.
באוניברסיטת בן-גוריון, פרופ' ביינר זכה פעמים רבות בפרסים על הצטיינות בהוראה, לרבות זכייה כפולה בפרס דייוויד ולובה גלאט הניתן למרצים המצטיינים ביותר.
"תרומה חשובה של חוקר יחיד לחקר הפולקלור או חיי העם בבריטניה הגדולה ובאירלנד"
הנד - על ספר יוצא מן הכלל בתחום ההיסטוריה והפולקלור
2019 – פרס ג'ורג' מוסה – על "ספר בעל חשיבות יוצאת דופן, על ידי הבחנתו המדעית, היצירתיות והמקוריות – בנוגע להיסטוריה האינטלקטואלית והתרבותית של אירופה מאז הרנסאנס" – עבור הספר Forgetful Remembrance: Social Forgetting and Vernacular Historiography of a Rebellion in Ulster
2019 – פרס קתרין ביגס – על תרומה יוצאת מן הכלל לחקר הפולקלור
2019 – פרס המחקר ההיסטורי של האוניברסיטה הלאומית של אירלנד
פרס הרקטור על הצטיינות בהוראה – באוניברסיטת בן-גוריון
פרס דוויד ולובה גלאט על הצטיינות יוצאת דופן בהוראה – פעמיים
(זוכרים את שנת הצרפתים: היסטוריה עממית אירית וזיכרון חברתי)
("היזכרות רוויית שכחה: שכחה חברתית והיסטוריה עממית של מרד באלסטר")
גיא בן פורת (נולד ב-19 בספטמבר 1967) הוא פרופסור חבר במחלקה לפוליטיקה וממשל באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
גיא בן פורת נולד וגדל בעומר ולמד בתיכון האזורי אשל הנשיא.
בוגר תואר ראשון במדע המדינה ופסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב (1994).
את הדוקטורט השלים באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בארצות הברית בשנת 2000, ובשנים 2001–2002 היה עמית פוסט-דוקטורט באוניברסיטת לתל אביב.
בשנת 2002 הצטרף לסגל הבכיר של המחלקה לניהול ומדיניות ציבורית אוניברסיטת בן-גוריון בנגב בדרגת מרצה, הועלה לדרגת מרצה בכיר ב־2007 ולדרגת פרופסור חבר ב־2012. בין השנים 2013–2016 שימש כראש המחלקה, ובשנת 2017 עבר למחלקה לפוליטיקה וממשל.
גיא בן פורת הוא המחבר והעורך של ספרים ומאמרים רבים בנושאים של פוליטיקה בישראל ובעולם, תהליכי שלום, דת ומדינה ואתניות, חילון, חילון בישראל ובעולם, רב-תרבותיות ומדיניות ציבורית, יחסי משטרה-מיעוטים, יישוב סכסוכים.
בן פורת גיא וגופר אורי, שיטור בחברה משוסעת, הוצאת פרדס, 2013.
בן פורת גיא, זאב שביט ואורנה ששון-לוי (עורכים), מראי מקום: זהויות משתנות ומיקומים חברתיים בישראל, הוצאת מכון ון ליר והוצאת הקיבוץ המאוחד, 2014.
בן פורת גיא, הלכה למעשה: חילונו של המרחב הציבורי בישראל, הוצאת פרדס, 2016.
בן פורת גיא, בשיר בשיר, ויוסי יונה (עורכים), מדיניות ציבורית ורב תרבותיות, הוצאת מכון ון ליר והקיבוץ המאוחד, 2016.
יאיר יאסן וגיא בן פורת, חשודים מיידיים - מיעוטים, משטרה ואזרחות בישראל, הוצאת למדא - האוניברסיטה הפתוחה, ספטמבר 2024
זוכה פרס מכון פרנקפורט לחקר השלום (PRIF).
זוכה פרס שפירא לספר הטוב ביותר לשנת 2013 של האגודה ללימודי ישראל (Association for Israel Studies) והאגודה הישראלית למדע המדינה.
גיא הוא בנו של פרופסור אמריטוס אמיר בן פורת.
הוא נשוי לנטע, אב לשתי בנות, ומתגורר בלהבים.
גיא דוידסון (נולד ב־16 בדצמבר 1977) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף, כיהן כמפקד בסיס חצרים.
דוידסון התגייס ב-1996 וסיים קורס טיס מספר 137 ב-1998 במגמת קרב.
שירת כטייס מטוסי F-15 איגל בטייסת 106.
ב-2009 מונה למפקד טייסת ראשוני קרב בבית הספר לטיסה.
ב-2012 הועלה לדרגת סגן אלוף ומונה למפקד טייסת 117 – "טייסת הסילון הראשונה".
שירת כראש ענף במחלקת התקפה במטה חיל האוויר.
ב-2016 מונה למפקד "טייסת הפטישים".
ב-2018 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה לראש מחלקת התקפה אווירית בלהק מבצעי אוויר.
באוגוסט 2021 הועלה לדרגת תת-אלוף ומונה למפקד בסיס חצרים.
בספטמבר 2024 סיים את תפקידו כמפקד בסיס חצרים.
בעל תואר ראשון במנהל עסקים מהמכללה למינהל ובעל תואר שני במדע המדינה מהמכללה לביטחון לאומי.
גיא בדש (נולד ב-24 במאי 1994) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקיצוני הימני והקשר ההתקפי בהפועל ירושלים.
לבדש 127 הופעות במדי הפועל ירושלים, בהן היה מעורב ב45 גולים.
בליגת העל שותף ל92 הופעות בהן מעורב ב34 גולים.
בדש נולד וגדל בכפר סבא.
החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל כפר סבא.
ב-25 באפריל 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של הפועל כפר סבא, בתיקו 1–1 נגד מכבי כפר כנא, במסגרת ליגה א' צפון.
בקיץ הושאל להפועל רמת השרון מהליגה הלאומית.
ב-16 בספטמבר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון הביתי 3–4 על הפועל נצרת עילית.
ב-20 ביוני 2017 חתם בהפועל תל אביב מהליגה הלאומית.
במהלך העונה הושאל לבית"ר תל אביב רמלה מהליגה הלאומית, במדיה שיחק עונה וחצי.
בקיץ הצטרף לסקציה נס ציונה מליגת העל.
את עונת החל כשחקן חופשי, אולם כבר בתחילתה ב-22 באוקטובר 2020 חתם בהפועל ירושלים מהליגה הלאומית.
בתום העונה היה שותף להעפלתו של המועדון בחזרה לליגת העל, לאחר 21 שנות היעדרות.
ב-3 בספטמבר 2022 כבש צמד במדי הפועל ירושלים מול מ.ס.
אשדוד בליגת העל, במשחק ביתי שהסתיים בניצחון 0–3.
ב-4 במרץ 2023 כבש צמד (בהפרש של שלוש דקות) במדי הפועל ירושלים מול מכבי תל אביב בליגת העל, במשחק חוץ שהסתיים בניצחון 1–2 לקבוצתו, והבטיח להפועל ירושלים העפלה לפלייאוף העליון.
ב-21 ביוני 2023 חתם בהפועל באר שבע לשלוש שנים.
ב-6 בינואר 2025 הושאל בדש חזרה להפועל ירושלים, לאחר שלא שיחק כלל בבאר שבע מאז תחילת העונה.ב-23 ביוני 2025 נשאר בקבוצה וחתם לשלוש שנים לאחר שהשתחרר מהפועל באר שבע.
ב-25 בספטמבר 2022 זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל הבוגרת, על-ידי המאמן הלאומי אלון חזן.
ב-27 בספטמבר 2022 ערך את הופעת הבכורה כשפתח בהרכב במשחק הידידות מול מלטה, שהסתיים בהפסד חוץ 1–2.
גיא בלוך (נולד ב־23 במאי 1962) הוא מדען ישראלי, פרופסור מן המניין במכון למדעי החיים על שם אלכסנדר סילברמן באוניברסיטה העברית.
מחקריו מתמקדים באבולוציה ובבסיס המולקולרי והפיזיולוגי של התנהגות חברתית וחברתיות בדבורים.
גיא בלוך נולד וגדל בקיבוץ נחשון ובמושב כפר ביל"ו בישראל.
הוא למד בבית הספר התיכון האזורי המקיף ע"ש י"ח ברנר בגבעת ברנר ושירת כלוחם וקצין בסיירת הצנחנים.
הוא בעל תואר ראשון בביולוגיה ותואר שני ושלישי בזואולוגיה מאוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1997 יצא ללימודי בתר דוקטורט באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין (UIUC) בקבוצת המחקר של ג'ין רובינסון.
בשנת 2001 שב לישראל והקים את קבוצת המחקר לחקר התנהגות החברתית בדבורים במחלקה לאקולוגיה, אבולוציה והתנהגות שבמכון למדעי החיים על שם אלכסנדר סילברמן בפקולטה למדעי הטבע באוניברסיטה העברית.
בשנת 2008 הוזמן לשמש כפרופסור אורח באוניברסיטת אוקלנד בניו זילנד ובאוניברסיטת המדינה של אריזונה (ASU).
בשנת 2015 זכה בפרס חוקר אורח ע"ש קלרק-ווי אריסון ושהה שנה באוניברסיטת וושינגטון בסיינט לואיס.
פרופ' בלוך מילא שורת תפקידים באוניברסיטה העברית ובארגונים אחרים, כולל ראש המחלקה לאקולוגיה, אבולוציה והתנהגות (2009–2015), חבר סינאט, ראש ועדת המלגות האוניברסיטאית, וראש המכון למדעי החיים (מ 10/2022).
מחקריו של בלוך מתמקדים בהבנת האבולוציה של חברתיות והבסיס הפיזיולוגי ומולקולרי של התנהגות חברתית תוך שימוש בדבורים (בעיקר דבורי בומבוס האדמה ודבורי דבש) כמודל המחקר המרכזי.
נושאי המחקר המרכזיים כוללים את הבנת יחסי הגומלין בין מערכת השעון הביולוגי ובקרת השינה ובין התנהגות חברתית, השפעת הורמונים, ובעיקר הורמון הנעורים (Juvenile hormone) על האבולוציה של חברתיות והתנהגות חברתית, והבנת הסוציוביולוגיה של מושבות דבורי בומבוס, כולל חקר המנגנונים הקובעים את גודל הגוף והתפתחות מלכות.
בין היתר, מחקריו חשפו פלסטיות מבוקרת חברתית יוצאת דופן בשעון הביולוגי אשר מאפשרת לדבורים פעילות מסביב לשעון.
מחקרים נוספים הראו שלהורמון הנעורים יש השפעה מרכזית על ההתנהגות החברתית בדבורים, אך ההשפעה שונה בדבורי בומבוס ובדבורי דבש.
כמו כן, קבוצת המחקר של בלוך הייתה הראשונה שהראתה שעריכה של מולקולות רנ"א עשויה להשפיע על התנהגות חברתית, והייתה שותפה לאפיון דבורי דבש בכוורות העתיקות ביותר שנמצאו אי פעם בעולם.
מלגת בוכמן (רקטור) לתלמידי דוקטורט מצטיינים (1994–1997)
מלגות פולברייט ו-BARD בשנת 1997
פרס גולדה מאיר לחוקרים צעירים (2001)
מונה לקטדרה ע"ש ג'וזף ובלה בראון למרצים בכירים מצטיינים (2004)
פרס פרקש לחוקרים מצטיינים לשנת 2005.
פרס חוקר אורח ע"ש קלרק-ווי אריסון, אוניברסיטת וושינגטון בסיינט לואיס לשנת 2015
פרס הרקטור למצוינות בהוראה לשנת 2018.
גיא גורביץ (נולד ב-18 ביולי 1988) הוא שחקן ויוצר ישראלי.
גורביץ נולד וגדל ברמת גן, למד במגמת התיאטרון של תיכון אהל שם, שירת בתיאטרון צה"ל ובוגר הסטודיו למשחק ניסן נתיב.
בשנת 2014 השתתף בסדרה "בתולות" של הוט בבימוי אדם סנדרסון.
בשנת 2015 השתתף בדוקו דרמה "סבנה" של קשת 12 בבימוי רני סער ודני סירקין.
בשנת 2018 שיחק בסדרה "הפסיכולוגית" של תאגיד השידור הציבורי בתפקיד נועם סוקולוב, בבימויה של טלי שלום עזר.
באותה שנה שיחק גם בסדרה "כיפת ברזל" של קשת 12 בתפקיד נחמן, בבימוי אלון זינגמן.
בשנת 2019 שיחק בסדרה "מגן דוד דרום" של רשת 13 בתפקיד עידו כץ (תפקיד ראשי) בבימוי אופיר לובל.
בנוסף שיחק גם בסדרה "שב"ס" של תאגיד השידור הציבורי בתפקיד מני, בבימוי אורן שקדי.
באותה שנה שיחק גם בסדרה "זה לא הגיל" של קשת 12 בתפקיד אלמוג בבימוי אורן שקדי.
בשנת 2020 השתתף בעונה השנייה של "שב"ס" של תאגיד השידור הציבורי בבימוי קובי חביה.
בשנת 2021 השתתף בסדרה "ילדות סכסכניות" של הוט בבימויה של טליה לביא.
בנוסף השתתף גם בסדרה "נאפס" של הוט בבימויה של מייסלון חמוד.
כמו כן השתתף בסדרה "החנות שיש בה הכל" של תאגיד השידור הציבורי בבימוי איתן צור.
באותה שנה השתתף גם בעונה השלישית של הסדרה "קופה ראשית" בבימוי אורן שקדי ובעונה הרביעית של סדרת הנוער "אבא מטפלת" של TeenNick בבימוי אלי בן דוד.
בשנת 2022 שיחק בסדרת הנוער "אינפיניטי" של ערוץ זום בתפקיד דודי בבימויה של רינה הורן.
בשנת 1994 השתתף בסרט "קפה עם לימון".
בשנת 2010 שיחק בסרט הקולנוע "התגנבות יחידים" של הבמאי דובר קוסאשווילי בתפקיד חנן.
בשנת 2016 שיחק בסרט "ילד טוב ירושלים" של הבמאי רועי פלורנטין בתפקיד הרשקוביץ.
בשנת 2014 שיחק בהצגה "מסע של יום ארוך אל תוך הלילה" בתפקיד אדמונד, בבימוי מאיר בן סימון בתיאטרון תמונע.
באותה שנה השתתף בפסטיבל חיפה להצגות ילדים עם ההצגה "הגמדים מתחת לשמיכות", עליה זכה בפרס השחקן.
בשנים 2014 עד 2017 היה חלק מאנסמבל שחקני תיאטרון החאן והשתתף במגוון הצגות בהן "הנשים העליזות מווינדזור", "כנרת כנרת", "אדם הוא אדם", "שיר ישן רחוק", "חלום ליל קיץ", "בוצ'ה" ו "נפוליון - חי או מת!".
בשנת 2017 שיחק בהצגה "על מי ועל מה" של תיאטרון חיפה בבימוי משה נאור.
בשנת 2019 שיחק בהצגה "דברים שאני יודעת" של תיאטרון בית ליסין בבימוי משה נאור.
באותה שנה השתתף בהצגת הילדים "פומי - הטפיר שאיש אינו מכיר" של התיאטרון הארצי לנוער בבימויה של מרב שפר-היימן.
בשנת 2021 שיחק בהצגה "מתחילים" (תפקיד ראשי) של תיאטרון תמונע בבימויה של אלמה דישי.
באותה שנה שיחק גם בהצגת הנוער "לאסוף את השברים" (תפקיד ראשי) של תיאטרון השעה הישראלי בבימויה של יעל טילמן.
בשנת 2022 שיחק בהצגה "צניחה חופשית" של תיאטרון חיפה בבימוי משה נאור.
גורביץ יצר בשנים האחרונות סרטוני הומור נונסנס אפל.
גיא גת (נולד ב-24 בספטמבר 1970) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני.
גת גדל במחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה.
ב-1 ביולי 1989 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 3–2 נגד בית"ר תל אביב במסגרת גביע האינטרטוטו.
ב-11 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 2–1 נגד מכבי חיפה.
ב-27 באפריל 1991 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 4–0 נגד מכבי נתניה.
בגמר גביע המדינה בכדורגל 1991 הורחק בדקה השנייה לאחר שתיקל את אייל ברקוביץ', הרחקה שעוררה מחלוקת ואף כמעט גרמה לפיצוץ המשחק.
שנה לאחר מכן, זכה עם הקבוצה בגביע אחרי ניצחון על מכבי תל אביב.
זמן קצר לאחר הזכייה, גת נפצע ונעדר מספר חודשים.
במהלך עונת 1994/1995 עזב למכבי הרצליה.
ב-17 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0–1 נגד הפועל באר שבע.
גת שיחק בהרצליה עד עונת 1999/2000 בסיומה ירדה לליגה הלאומית.
גיא באר (נולד ב-23 בפברואר 1973) הוא מלחין, מפיק, מעבד מוזיקלי וגיטריסט ישראלי, חבר להקת "סינרגיה".
באר נולד בשנת 1973 ברמת גן.
הוא התחיל לנגן גיטרה בגיל 15 ולמד גיטרה אצל עמוס גן-אור, ארז נץ ועמוס הדני.
בילדותו האזין והושפע מוזיקלית מלהקות ואמנים כגון דייוויד גילמור, מארק נופלר, אדי ואן היילן, סטיב ואי ומייק סטרן.
בשנים 1993–2003, ניגן עם אמנים שונים, ביניהם אבי גרייניק, יגאל בשן, שם טוב לוי ושרון ליפשיץ.
הוא השתתף בתוכניות טלוויזיה שונות כגון "כוכבי השכונה" ו"פלטפוס".
בשנת 2003 הצטרף באר ללהקת הרוק הישראלית "היהודים", ותרם את חלקו בעיבודים ובהפקה המוזיקלית של מספר אלבומים, ביניהם "פורטה", "היהודים Unplugged" ו"יותר לא".
בין היתר לקח חלק בהופעת הבכורה של הלהקה באמפי קיסריה ובהופעות באמפי פארק רעננה.
באר עזב את הלהקה בשנת 2014.
בשנת 2008 הקים ביחד עם המתופף והמלחין ניר נקב הרכב בשם Gevald Brothers.
במסגרת הפרויקט הוקלטו שלושה אלבומים אינסטרומנטליים ברובם, הכוללים קטעים מקוריים של באר ושל נקב.
באותה שנה הצטרף באר לסגל ההוראה של "רימון בית הספר למוזיקה", שם הוא מלמד קורסים לגיטריסטים.
בשנת 2012 השתתף בתוכנית "מוזיקה היום" עם יואב קוטנר באולפני גלי צה"ל, ושם ניגן ביחד עם ארז נץ וחיים רומנו ביצוע אינסטרומנטלי של "שבלול", נעימת הנושא מתוך אלבומם הקלאסי של אריק איינשטיין ושלום חנוך.
בשנת 2013 לקח חלק במופע "ענקי הגיטרה" בהנחיית עידן אלתרמן ובהשתתפות דני סנדרסון, יצחק קלפטר, ארז נץ, רוני פיטרסון, שמוליק בודגוב, חיים רומנו, גדי בן אלישע, נאור דיין, עוזי לוי ושלמה מזרחי.
החל משנת 2018 באר הוא גיטריסט בלהקת "סינרגיה".
גיא ארז הוא פזמונאי, מפיק, מלחין ונגן בס מלוס אנג'לס.
ארז נולד וגדל בישראל, ועבר ללוס אנג'לס בשנת 1992. שיריו הופיעו בסרטים ובתוכניות טלוויזיה מצליחות, כולל פסקול הסרט זוכה האוסקר "התרסקות", "האנטומיה של גריי" ו"בוורלי הילס 90210".
הוא כותב שירים ומפיק בנושא הסדרה של מארוול/דיסני "האוונג'רס: סדרת האנימציה", וקרדיט המלחין שלו כולל את הקליפ הרשמי של נאס"א שהם שחררו לקראת שיגור טלסקופ החלל ג'יימס וב.
הוא עבד גם עם אמנים כמו ג'יפסי קינגס, ג'ייסון מראז, מיילי סיירוס, זיגי מארלי ואלן פרסונס.
אחד הלהיטים הראשונים של ארז היה BareNaked של ג'ניפר לאב יואיט, אותו כתב יחד עם מרדית ברוקס.
השיר נכנס לטופ 40 של בילבורד בשנת 2002. זה הסב את תשומת הלב לכריסאליס מיוזיק, שהחתימה אותו על חוזה הוצאה לאור, והוסיפה אותו לרשימת כותבי השירים שלהם.
במהלך תקופה זו, הוא גם כתב והפיק שירים עם אמנים כמו הולי פאלמר ופי ג'יי אולסון, מה שזיכה אותו בלהיט נוסף בטופ 40 של בילבורד עם הסינגל "Shine On" של ריאן קבררה עבור אטלנטיק רקורדס.
ארז עובד באופן קבוע בנגינת בס כמוזיקאי סשן.
הוא לימד נגינת בס באקדמיה למוזיקה של לוס אנג'לס בין השנים 1996 ל-2001. ניתן לשמוע את ביצועי הבס שלו בהקלטות כמו אצל פלורנס אנד דה משין, וגם בזמן הופעות חיות כמו עם רנדי קולמן בפתיחה ל-The Who ב-The Hollywood Bowl .
החל משנת 2010 ועד 2020 ארז היה נגן הבס של הלהקה The Alan Parsons Live Project.
הוא גם ניגן בס באלבום זוכה הגראמי של זיגי מארלי, "Fly Rasta".
גיא בָּלִילָה (16 בפברואר 1982 – 25 בדצמבר 2021) היה תסריטאי, במאי קולנוע וטלוויזיה, מפיק ושחקן ישראלי.
גיא בלילה נולד ב-16 בפברואר 1982 בעיר באר שבע, וגדל בשכונה ב' שהייתה אז מוקד לפשע מאורגן.
אמו של בלילה, שרה, עבדה כאחות בבית החולים סורוקה, ואביו היה עבריין מכור לסמים.
בלילה החל להשתמש בסמים בגיל 15, יחד עם חברו הטוב אלעד ביטון שבהמשך הפך לשותפו המקצועי, ולאחר שנתפש סוחר בסמים לסטודנטים באוניברסיטת בן-גיריון הוא סולק מבית הספר.
כשהיה בן 20, אביו של בלילה ביקש ממנו להביא לו תיק לבית הסוהר בזמן שריצה עונש מאסר, אך בבידוק בבית הסוהר התברר כי בתיק הוחבאו סמי הרואין.
בלילה נשלח למעצר, ושוחרר רק לאחר שהתברר כי לא היה מודע לסמים שהוחבאו.
אירוע זה עובד לפרק הפתיחה של סדרת הטלוויזיה המבוססת באופן חלקי על חייו של בלילה, "בני אור".
אביו של בלילה מת ממנת יתר כארבע שנים לאחר מכן, ובלילה נותר עם אמו ושני אחיו הגדולים.
בריאיון שהעניק לאחר התפרסמותו, בלילה סיפר כי הוא חושש למות ממנת יתר כמו אביו.
ב-2009, בלילה החל לימודי קולנוע והנדסה במכללה האקדמית ספיר.
במהלך לימודיו, בלילה הועמד כמה פעמים לוועדות משמעת בעוון התנהגות בלתי הולמת.
בשנה הראשונה ללימודיו, בלילה התבקש להגיש כפרויקט גמר סרט סטודנטים קצר בן כחמש דקות – אך הגיש דווקא תסריט מלא לסרט בן כחצי שעה.
בעלילת סרט זה, בלילה – המגלם את דמות עצמו – מנסה לפגוש בדוגמנית אגם רודברג עליה הוא דלוק.
בלילה הצליח לשכנע את רודברג להשתתף בסרט, ואף גייס אליו את השחקנים המובילים אורי גבריאל, זאב רווח ומשה איבגי.
מעבר להגשה המקצועית כפרויקט גמר, בלילה הצליח גם להביא לשידור הסרט בערוץ "ביפ".
ב-2018, בלילה יצר יחד עם חברתו, הקומיקאית הילי לואיס, סדרת רשת, "הזוג הזה", שעלתה לאתר האינטרנט "ynet".
בלילה, שמעולם לא עזב את בית אמו, לא הצליח למצוא עבודה קבועה בתעשיית הטלוויזיה והקולנוע, ועבד בעבודות מזדמנות בהן לא החזיק זמן רב.
את סיפורי ילדותו והתבגרותו בבאר שבע ברקע הפשיעה המאורגנת בעיר, בלילה עיבד יחד עם חברו אלעד ביטון לכדי סדרת דרמת פשע – "בני אור".
לאחר כשבע שנים בהן השניים ניסו למכור את הסדרה לחברות הפקה ולגופי שידור, היא נרכשה על ידי חברת ההפקות של יואב גרוס וגוף השידור "yes".
עבור עבודתו על הסדרה, בלילה השתכר בכ-240,000 ש"ח ברוטו.
"בני אור" עלתה לשידור ב-2021, ולאחר שזכתה להצלחה כבירה – ובין היתר הפכה לסדרה הנצפית ביותר של "yes" באותה השנה – היא חודשה לעונה שנייה, שיועדה לשידור כבר ב-2022 או ב-2023. מלבד תחילת העבודה המשותפת עם ביטון על העונה השנייה, בלילה החל לעבוד במקביל גם על סדרה חדשה.
לאחר הצלחת "בני אור", הדיכאונות ותחושות הבדידות והריקנות של בלילה – שסבל משברון לב ולא הצליח למצוא זוגיות – הלכו וגברו.
ב-25 בדצמבר 2021, ביטון הגיע לדירה המשותפת של בלילה ואמו על מנת להמשיך את עבודתם על העונה השנייה של "בני אור".
לאחר שבלילה איננו ענה לדפיקות הדלת של ביטון, הוא פרץ לבית דרך החלון.
ביטון מצא את בלילה שוכב במיטתו מחוסר הכרה, וניסיונותיו שלו להעיר אותו ושל כוחות מד"א לטפל בו עלו בתוהו ונקבע מותו.
בסמוך לגופת בלילה נמצאו כלי עישון, ועל גופתו אותרו שיירי הרואין וקוקאין וכן מדבקות פנטיל.
הגופה נשלחה לנתיחה שלאחר המוות, בה נקבע באופן עקרוני כי סיבת המוות היא דום לב, ולאחר מכן בלילה נטמן בבית העלמין החדש בבאר שבע.
לאחר מותו, בלילה הועמד יחד עם ביטון לפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לתסריט הטוב ביותר של סדרת דרמה.
בלילה וביטון זכו בפרס, כשאמו של בלילה קיבלה אותו בשמו.
בדצמבר 2022, כשנה לאחר המוות, חודשו העבודות על העונה השנייה של "בני אור" – אך לאחר כשנה נוספת, בדצמבר 2023, ביטון החליט יחד עם "yes" לגנוז את העבודות והסדרה בוטלה.
גיא גורביץ' (נולד ב-27 באוגוסט 2000) הוא ג'ודוקא ישראלי המתחרה בקטגוריית המשקל של עד 90 ק"ג, זוכה מדליית ארד באליפות עולם (טשקנט 2022) בקטגוריית הנבחרות המעורבות.
באליפות העולם שנערכה ביוני בבודפשט שבהונגריה הפסיד בסיבוב הראשון לאדוארד טריפל מגרמניה.
מדליית ארד באליפות עולם בקטגוריית הנבחרות המעורבות
באליפות העולם שנערכה באוקטובר בטשקנט שבאוזבקיסטן זכה גורביץ' יחד עם נבחרת ישראל במדליית ארד בקטגוריית הנבחרות המעורבות, לאחר שהשתתף בקרב אחד: הוא פתח את ההתמודדות על מדליית הארד נגד נבחרת הולנד, בה הפסיד ליריבו פרנק דה ויט.
באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה בהמשך חודש אוקטובר בסרייבו שבבוסניה והרצגובינה זכה במדליית ארד לאחר שגבר על אסמאעיל זמנוב מאזרבייג'ן.
בדצמבר 2022, השתתף גורביץ' בתחרות המאסטרס היוקרתית שנערכה בירושלים.
בקרב הראשון בתחרות הפתיע גורביץ' וגבר על ממדאלי מהדייב מאזרבייג'ן, שהגיע לתחרות כאחד הפייבוריטים המובהקים למדליה.
בשלב שמינית הגמר ניצח גורביץ' את דויד קלאמרט מצ'כיה.
בשלב רבע הגמר הפסיד גורביץ' לאלוף אירופה המכהן, לוקה מאיסורדזה מגיאורגיה.
גורביץ' נשר לבית הניחומים שם נכנע לבקה גוויניאשווילי מגיאורגיה וסיים את דרכו בתחרות כשדורג במקום השביעי.
באליפות העולם שנערכה במאי בדוחה שבקטר הפסיד בסיבוב הראשון ליוטה גלרטה מפרו.
באליפות אירופה שנערכת באפריל בזאגרב שבקרואטיה גורביץ' השתתף בקטגוריית המשקל של עד 90 ק"ג.
גורביץ' הפסיד בסיבוב הראשון לירוסלב דוידצ'וק.
גיא אברהם גרבר () הוא די ג'יי ומפיק מוזיקה אלקטרונית ישראלי שפועל בסצנת הטכנו המחתרתי.
הפרויקטים שלו נעים בין שיתוף פעולה עם כמה כוכבי היפ הופ בין-לאומיים, להפקת מסיבות בישראל ובעולם.
כשהחל להתעסק עם מכונות תופים וסינתיסייזרים, גרבר פיתח עד מהרה תשוקה למוזיקה ומצא את עצמו נמשך ללהקות Joy Division ו־My Bloody Valentine.
כתוצאה מכך, הסאונד ההרמוני שלו, בהשראת ז'אנר השוגייז, הפך לסגנון שהוביל את גרבר להקליט עבור לייבלים אלקטרוניים אירופיים שונים, כולל 'Stoppage Time' של ג'ון דיגוויד.
לאחר שיצר טראק לאלבום 'Cocoon Compilation F', אלבומו המלא הראשון של גרבר 'Late Bloomers' יצא לאור על ידי הלייבל Cocoon Recordings של Sven Väth ביוני 2007 ובו היו שני להיטי מועדונים ברחבי העולם, 'Belly Dancing' ו-' Sea of Sand' אותו הקליט עם חברו הישראלי שלומי אבר.
בעקבות האלבום הזה, גרבר הוציאה את 'My Invisible Romance'.
בנוסף להפקות שלו, גרבר גם מצא זמן לרמיקס של New Order ו-Dominik Eulberg וכן להקים לייבל משלו Supplement Facts.
בשנים 2012 ו-2013, גרבר יצר את האלבום Fabric שהורכב מהפקות חדשות מקוריות לחלוטין, ו-'Who's Stalking Who' היה LP עם קומפוזיציות מורכבות יותר מכל דבר אחר.
גרבר יצר רמיקסים לטראקים ראויים כמו 'The L Word' מאת דניז קורטל ו'Hungry for the Power' מאת Azari &amp; III.
כפרפורמר, גרבר דורג בעקביות כאחת ההופעות הטובות ביותר במוזיקת דאנס, כשהוא במקום 10 כפרפורמרים המובילים בשלוש השנים האחרונות ב-Resident Advisor.
כאשר הוא מתקלט, הוא ידוע בסטים הארוכים שלו כמו הופעה של 12 שעות ב-Burning Man ב-2014. הופעתו של גרבר ב-2013 Wisdom of the Glove ב-Pacha משכה את תשומת הלב של הניו יורק טיימס.
12 חודשים לאחר מכן, הוא המשיך עם מסיבת חוף חשאית באיביזה בחינם שהוא כינה Rumors.
נוסף על הופעותיו, גרבר עזר להעלות ולקדם כישרונות מוזיקליים מחתרתיים רבים.
הלייבל שלו, Supplement Facts, אירח אמנים מחיים ועד dOP, גוטי וקייט סימקו.
עם זאת, כשהוא הגיעה לשיא שלו, גרבר השהה את הפרויקט הזה כדי להשיק רומז חדש.
הפרויקט החדש הושק עם שיתוף הפעולה של גרבר עם דיקסון, "No Distance".
בדומה ללייבל שלו, Rumors מחזירות את תשומת הלב של גרבר לאסתטיקה החזותית.
גרבר נראה משתף פעולה עם אמנים בכל רחבי העולם, למשל עם מיס קיטין ב-EP "Rumors on The Dancefloor" שזכה לשבחים.
Rumors גם הוציאו EP רבים של אמנים בעלי פרופיל גבוה אחרים, כמו סת' טרוקסלר, כמו גם כישרונות קרובים עם סגנונות ייחודיים, כמו Clarion או Acid Mondays.
עם זאת, "Rumors" השיקו גם סדרות אירועים נלוות בקיץ 2014. לדוגמה, Rumors אירחו סדרה של מסיבות חינם באיביזה באווירה נינוחה, הודות למיקום שלה בחוף פלאיה ד'אן בוסה.
עם זאת, מסיבות Rumors דחו את ההכרזות והפוסטרים של מגה-ליין-אפ ברחבי שאר האי.
היה מעט מאוד מידע והכל נחשף ברגע האחרון.
למרות הגישה יוצאת הדופן הזו, במסיבות Rumors נראו אמנים ענקיים כמו sasha, Miss Kittin, Kenny Glasgow ומת'יו Dear חולקים את הסטים לצד גרבר והאמנים הבאים של הלייבל.
בעקבות האירועים הללו, "Rumors" ממשיך להתפשט ברחבי העולם, עם הופעות ב-"Art Basel Miami", ובבמות ב-"BPM Mexico" וב-"We Are FSTVL" בלונדון.
אף על פי שגרבר פיזר את הופעותיו ברחבי הגלובוס, החזון שלו לאירוע מוזיקלי מושלם נשאר אותו הדבר: "הלילה צריך להיות בעל זרימה מאוד מסוימת...
הוא צריך להתחיל מאוד עמוק, מאוד רוחני, ולבנות לאט, אף פעם לא מהר מדי." אירועי "RUMORS" מתקיימים ב-Playa Soleil באיביזה במהלך קיץ 2024 עם הרבה אורחים מוכשרים לעונה זו.
גיא בן ארצי (נולד ב-1980) הוא יזם ישראלי, מחלוצי תעשיית הקריפטו והבלוקצ'יין בישראל.
אביו אמציה בן ארצי הוא איש עסקים ויזם סדרתי ואמו שושנה.
אחותו גליה בן ארצי, יזמת טכנולוגיה ושותפתו לעסקים.
דודיו הם מתניה בן ארצי, פרופסור למתמטיקה, אביה של רות בן ארצי וחגי בן ארצי.
סבו שמואל בן ארצי, סופר ומשורר.
דודתו היא אשת ראש הממשלה שרה נתניהו, אימם של יאיר נתניהו ואבנר נתניהו.
בגיל שנתיים עברו הוריו להתגורר בקליפורניה.
בין 1996 ל-1999 חזרה המשפחה לגור בישראל והתגוררה ביהוד.
לאחר מכן שבו לארצות הברית.
בגיל 21, חזר להתגורר בישראל.
בן ארצי בעל תואר ראשון ביחסים בינלאומיים ומדע המדינה ממכללת קולורדו.
ב-2006 הקים בן ארצי את חברת Real Dice ביחד עם יודי לוי, יותם שחם ואלכסי אקסלביץ'.
לאחר כשנתיים, פוצלה החברה לשתי חטיבות: האחת, סטודיו המשחקים Mytopia, אשר ממוקם בישראל ומתמקד בפיתוח משחקים לסלולר ולרשתות חברתיות והשנייה Particle Code, הממוקמת בארצות-הברית ומתמקדת בפיתוח פלטפורמה מיוחדת לפיתוח משחקי Cross-Platform עבור מכשירי סלולר.
ב-2010 רכשה ענקית ההימורים 888 את חברת Mytopia לפי שווי עסקה של 18 מיליון דולר.
בשנת 2012 נקנתה גם חברת Particle Code על ידי חברת Appcelerator.
ב-2017 הקים את חברת הקריפטו בנקור (Bancor) ביחד עם אייל הרצוג, עם יודי לוי ועם אחותו גליה בן ארצי.
פרוטוקול המאפשר נזילות אוטומטית למסחר בטוקנים ללא צורך בצד שני.
Bancor נבנה על רשת Ethereum ונחשב לאחד הפרויקטים הראשונים שהשתמשו במנגנון AMM, המהווה כיום אבן יסוד ב-DeFi.
הקמת Bancor מומנה באמצעות הנפקת מטבע ראשונית (ICO) שהניבה 153 מיליון דולר, מההנפקות הגדולות באותה תקופה.
מאז, הפרוטוקול עיבד המרות בשווי של למעלה מ-1.5 מיליארד דולר, עם מעל 120 מטבעות מבוססי Ethereum.
ב-2018 התפרסם כי בנקור תקים מערך הגנה מפני איומי סייבר, לאחר שדיווחה על גניבת מטבעות בשווי 12 מיליון דולר.
המהלך תואר על ידי בן ארצי כ"קואליציה של מגני הקריפטו" לשיתוף מאמצים בין כמה שיותר גורמים בתעשייה שילחמו בהאקרים.
ב-2017 הקים גם את חברת האב סקיוריטי (Hub Security) העוסקת בתחום הסייבר.
החברה התאחדה עם החברה האמריקאית ספאק (SPAC).
ב-2023 פורסם כי בן ארצי ומנכ"ל החברה עוזי מוסקוביץ מנהלים מאבק כנגד המנכ"ל הקודם איל משה וסמנכ"לית משאבי אנוש של החברה, אילת ביטן, שלטענתם גנבו מיליוני שקלים מכספי החברה.
בן ארצי הקים גם את חברת מיי אלה (MyElla) שעוסקת בפעילות מסחר מתקדם בתחום המטבעות הדיגיטליים.
ב-2022 החברה נמכרה לטקטונה, חברת נכסים דיגיטליים, ובן ארצי מונה לארכיטקט הראשי בטקטונה ומנכ"ל חברת הבת של החברה.
ב-2016 פעל בן ארצי להקמת ערוץ טלוויזיה בעל אופי ימני וניסה לרתום לכך את העיתונאי גדי סוקניק.
במערכת הבחירות של 2021, ביקש שר התקשורת שלמה קרעי מבן ארצי ושותפו לפתח מערכת לניהול בוחרים, בדומה לתוכנת האלקטור שבה השתמשה מפלגת הליכוד במערכת הבחירות שקדמה לכך.
עם זאת המערכת שהם פיתחו קרסה ביום הבחירות ולטענת הליכוד גרמה להפסד של שני מנדטים.
בן ארצי נשוי ואב לילדים.
מתגורר במושב רשפון.ב-2022 פורסם שבן ארצי רכש נחלה בשווי 40 מיליון ש"ח במושב.
גיא גוטמן (נולד ב-23 בנובמבר 2001) הוא ג'ודוקא ישראלי המתחרה בקטגוריית המשקל של עד 66 ק"ג.
בתחרות הסבב האירופי לבוגרים שנערכה ברומא שבאיטליה בנובמבר זכה במדליית ארד בקטגוריית המשקל של עד 66 ק"ג.
באליפות ישראל שנערכה בינואר זכה במדליית זהב בקטגוריית המשקל של עד 66 ק"ג.
בגראנד פרי אוסטריה שנערך במרץ זכה במדליית ארד בקטגוריית המשקל של עד 66 ק"ג.
השתתף באליפות אירופה 2025 שנערכה בפודגוריצה שבמונטנגרו באפריל.
גיא ברנשטיין (נולד ב-9 במרץ 1968) הוא מנהל ישראלי, מנכ"ל החברות הציבוריות פורמולה מערכות ומג'יק תעשיות תוכנה ויו"ר החברות מטריקס, סאפיינס, TSG IT, Zap group ומיכפל.
גיא ברנשטיין נולד ב-1968. הוא בוגר המסלול האקדמי המכללה למינהל בחשבונאות וכלכלה, והוסמך כרואה חשבון.
בשנים 1994–1997 עבד בפירמת ארנסט אנד יאנג בישראל.
בשנת 1999 מונה לסמנכ"ל הכספים של מג'יק תעשיות תוכנה, באפריל 2004 מונה לסמנכ"ל הכספים של חברת אמבלייז.
בסוף 2006 הוביל את רכישת השליטה בפורמולה מערכות בידי אמבלייז ומונה למנכ"ל אמבלייז ולדירקטור בפורמולה מערכות.
בינואר 2008 מונה למנכ"ל פורמולה מערכות, ובהמשך מונה גם למנכ"ל מג'יק תעשיות תוכנה.
בשנת 2010 נמכרה השליטה בפורמולה לחברת אסקו הפולנית, וברנשטיין המשיך בתפקיד המנכ"ל.
בניהולו ביצעה החברה יותר מ־100 מיזוגים ורכישות.
בין השאר רכשה פורמולה בשנת 2016 חצי מהבעלות בחברת TSG IT.
ברנשטיין מחזיק ב-11.73% ממניות פורמולה מערכות, והוא בעל האחזקה השנייה בגודלה בחברה, לאחר אסקו.
ברנשטיין נשוי ואב לשני ילדים.
גיא בסון הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה המשרת כמפקד חטיבת פארן.
בסון גדל במושב בית עזרא התגייס לחטיבת גבעתי.
לאחר קורס קציני חי"ר שימש מפקד מחלקה בגדוד רותם בחטיבה, בהמשך שירותו שימש מפקד ההכשרות בבסיס האימונים של גבעתי בקציעות.
במבצע צוק איתן ובמהלך קרב רפיח שימש סגן מפקד גדוד הסיור של החטיבה.
בהמשך שירת כקצין אג"ם של חטיבת יהודה.
ב-2021 מונה למפקד גדוד קרקל.
ב-2023 מונה לסגן מפקד חטיבת כפיר ושירת בתפקיד במהלך מלחמת חרבות ברזל, הוא היה מהראשונים להגיע למתחם הטבח בפסטיבל נובה.
ב-2024 מונה למפקד גדוד הדס בבה"ד 1.
ב-2025 מונה למפקד חטיבת פארן.
גיא בן נון (נולד ב-8 באוגוסט 1973) הוא איש ניהול ושיווק ישראלי, המשמש משנת 2015 כמנכ"ל "עברית", פלטפורמת התוכן והמסחר מקבוצת ידיעות אחרונות ו-ynet.
בן נון הוביל את התרחבות הפלטפורמה מחנות דיגיטלית לאקו-סיסטם ספרותי הכולל ספרים מודפסים, ספרים קוליים והוצאה לאור.
בן נון נולד וגדל בגבעתיים.
בצה"ל שימש כחובש קרבי בחטיבת גבעתי, בין היתר בלבנון וברצועת עזה.
בהמשך שירותו שימש כמדריך בבה"ד 10, שם עסק בהכשרת עשרות רופאים צבאיים (מרביתם עולים חדשים מברית המועצות לשעבר) והכשרת דור המדריכים הבא.
בן נון הוא בעל תואר ראשון בארכיטקטורה (.B.A) מהסדנא לעיצוב ואדריכלות בתל אביב (2000), ולמד לימודי תואר שני בהיסטוריה ופילוסופיה של המדעים והרעיונות באוניברסיטת תל אביב.
בתחילת דרכו המקצועית מילא בן נון שורה של תפקידי ניהול ולוגיסטיקה.
בין השנים 2003–2011 פעל בתחומי השיווק והסחר בחברת קרט שנרכשה על ידי ניופאן, שם שימש כמנהל מוצר ולאחר מכן כמנהל השיווק של החברה.
בתקופה זו תחום הצילום הדיגיטלי חווה מהפכה עולמית, בן נון היה שותף בהובלת המותג קנון בדגש על תחום הצילום.
כחלק מהתמודדות עם שוק יבוא מקביל פיתח בן נון מגוון כלים להבלטת המותג בדגש על רכישת מוצרים אצל היבואן המורשה.
בשנים 2011–2014 כיהן כסמנכ"ל שיווק ופיתוח עסקי בחברת "טלאול", שם הקים, בין היתר, את מוקד שירות הלקוחות "דיגיטל 360" שאיפשר לחברות לתת מענה על גבי רשתות חברתיות.
בשנת 2015 מונה למנכ"ל פלטפורמת "עברית" והוביל שורה של מהלכים אסטרטגיים:
ספרים דיגיטליים ומודפסים: כניסה לתחום מכירת הספרים הפיזיים במשלוח מהיר, בנוסף לספרים הדיגיטליים.
המהלך הוביל לצמיחה משמעותית של הפלטפורמה, במיוחד בתקופת מגפת הקורונה.
ספרים קוליים: ב-2022 הושק שירות הספרים הקוליים (Audiobooks) באפליקציה שמעתה הפכה ורסטילית ומאפשרת האזנה לספרים לצד קריאתם.
במקביל לפיתוח הסגמנט פעלו בן נון וצוות החברה בפיתוח והדרכה של קריינים המקליטים בביתם ובכך אפשרו הרחבה משמעותית של היקף ההקלטות בו זמנית.
פריצת דרך זו סייעה לחברה להפוך בתוך שנתיים למובילה של שוק הספרים הקוליים, להיות החברה המובילה מבחינת היקף הספרים הקוליים המסחריים.
יצירה עברית: בשנת 2023 הקים יחד עם הסופר רפי טופז, שפעל בה בשנתיים הראשונות להיווסדה, את הוצאת הספרים "יצירה עברית".
הוצאה לאור, בשיתוף מימון משותפת עם המחבר.
ההוצאה שמה לה למטרה לאפשר הוצאה לאור של ספר במחיר מינימאלי שלושה פורמטים: דיגיטלי, קולי ומודפס ובחשיפה משמעותית, תוך שימת דגש על יצירת מעטפת חמה ותומכת בסופר.
יצירה עִבְרִית שמה דגש להוציא לאור ספרים באופן ישיר ומהיר יותר, ומקדמת ספרות מקור ישראלית.
בין סופרי ההוצאה ניתן למצוא את רפי טופז, ד"ר דריה מעוז, יונתן דה שליט, יאיר גרבוז, רונית ידעיה, גלעד כהנא, יאיר ניצני, ליאת לב רן, גל ליבר, יעקב איילי, ד"ר אושי שהם קראוס, רם פרומן, ערן שגיא, יואב רותם ועוד.
בשנה 2025 מונתה הסופרת והעורכת תמר מרין לעורכת הראשית של ההוצאה.
בשנת 2025 יזם בן נון שותפות במסגרת ההוצאה לאור ומכון הקשרים בראשותו של לפרופסור יגאל שוורץ, השותפות מאפשרת מימון וקידום ספרות איכות וקידומה.
בין סופרי ההוצאה המשותפת מיכל בן נפתלי, שמעון אדף, סלין אסייג, גיא עד.
פלטפורמת Bitboox: השקת פלטפורמה (יחד עם ד"ר אושי שהם קראוס) למסות ולסיפורים קצרים ומהירים לצריכה בפורמט דיגיטלי וקולי, המותאמת לקצב המהיר והתזזיתי במאה ה 21. ביטבוקס מאפשר לכותבים מוכשרים להוציא לאור במהירות טקסטים ואפשרות להעלות תכנים ללא עלות, לעבור עריכה לשונית, עיצוב כריכה, דיגיטציה והקלטה ולקבל תמלוגים בגין מכירות.
בבסיס הרעיון יצירת קורפוס של כתבים שאורכם אינו מתאים לעיתונות ואינו מתאים להיכרך לספר.
מיזמים טכנולוגיים: הובלת פיתוחים כמו ה"ווב-רידר" (קריאה בדפדפן) וכלים מבוססי פרסונליזציה כגון "מגדת הספרים".
כן לציטוט: מיסוד קהילה של אלפי חובבי ספר לשירות חינמי במסגרתו נשלח ציטוט יומי מתוך ספר אחת ליום.
בן נון נשוי ואב לבת ושני בנים.
חבר נולד בישראל בתל אביב, בנם של איתן ורינה, ולו זוג אחים תאומים הצעירים ממנו.
לאחר מכן עבר עם משפחתו ליישוב כוכב יאיר.
חבר התגייס לחיל התותחנים ושירת כלוחם בגדוד "הרעם" של עוצבת גולן.
קודם להיעלמותו נראה בבסיס "הרעם" ברמת הגולן, בו שירת, במדי צה"ל, מצויד בנשקו האישי - רובה סער מסוג גליל.
חודש לפני ההיעלמות היה עצור ל-21 יום על כך שנרדם בשמירה, וטרם היעלמותו היה צריך להישפט שוב משום שסירב לבצע פקודה של מפקדו.
במהלך שלוש השנים הראשונות להיעלמותו לא נחשב חבר כנעדר צה"ל, ורק לאחר מאבק משפחתי וציבורי ממושך בצה"ל הוכרז ככזה.
לאחר שנים שבהן לא נמצאו עקבותיו, הועלתה השערה לפיה נלקח לסוריה והוא מוחזק שם.
טענה אחרת היא כי התאבד בעקבות סכסוך עם מפקדו שגרר את זימונו למשפט צבאי.
עדויות בודדות נאספו במהלך החודשים הראשונים להיעלמותו של גיא.
עדת ראייה טענה שראתה את גיא בצומת קצביה ליד אנדרטת עוצבת סער ברמת הגולן.
למרות עדויות אלו, עד היום לא נמצא חבר ולא ידוע מה עלה בגורלו.
לאחר שנתיים מהיעדרו של חבר, בשנת 1999, בשיתוף צה"ל ומשטרת ישראל, נערך שחזור בתוכנית "בשידור חוקר", העוקב אחר רגעיו האחרונים של חבר טרם נעלמו עקבותיו.
בשחזור ביקשו את עזרת הציבור, האזרחים והחיילים שראו את חבר לפני היעלמותו.
לא הושגה התקדמות של ממש בחקירת המשטרה והצבא כדי להגיע לקצה חוט בהיעדרותו.
משפחתו של חבר הציעה פרס כספי של חצי מיליון ש"ח לכל מי שיספק מידע שיביא לפתרון תעלומת היעלמותו.
משפחתו המשיכה להיאבק למען המשך החיפושים אחריו ונעזרה בין היתר באישים מפורסמים כגון מזכ"ל האו"ם קופי אנאן ויו"ר קבוצת הכדורסל של מכבי תל אביב, שמעון מזרחי.
בעקבות המאבק המשפחתי הודיע הרמטכ"ל משה יעלון שהחיפושים יחודשו בסיומה של שנת 2004 בעזרת צה"ל והמשטרה.
החיפושים התרכזו באזור רמת הגולן, ועלתה אפשרות של קשר בין היעלמותו לבין מקרי היעלמות או מוות בלתי מפוענחים אחרים באזור.
המשטרה הקימה חפ"ק וחידשה את החיפושים בתקווה לסיום הפרשה.
מאז שנת 2005 מתמקדים החיפושים אחרי חבר בתהומות ובשבילי מוקשים שעדיין לא נסרקו.
בשנת 2005 התגלה כי הכומתה של חבר נמצאת ביחידה לאיתור נעדרים.
ייתכן שהיא נמצאה ימים ספורים לאחר היעדרותו, אך בשל סכסוך בין המשפחה לבין קצינה ביחידה הוסתרו הכומתה וכן מידע נוסף מפני המשפחה.
לאור זאת עלו טענות בדבר שיבוש החקירה ורשלנות מצד צה"ל בניסיונות לאתר את חבר.
רינה חבר, אימו של גיא, טוענת ש"עד היום צמרת אכ"א מסתירה את האמת מהמשפחה ורק ממכתב לרמטכ"ל מתברר היכן הייתה הכומתה".
בשנת 2006 הודיע ארגון "לחופש נולד" כי יעניק פרס בסך 10 מיליון דולר למי שימסור פרטים על גיא חבר.
ב-13 בפברואר 2007 הודיע ארגון סורי בשם "ועדות ההתנגדות לשחרור רמת הגולן" כי הוא מחזיק בחייל גיא חבר.
גורם סורי טען ש"יש פה הזמנה למשא ומתן בלתי ישיר בעניין האסירים ואם זה יתפתח למשא ומתן, אז סוריה בוודאי לא תתנגד".
לא ניתן אישוש ממערכת הביטחון או מסוריה לטענה שחבר אכן נמצא בשבי של ארגון זה.
ב-18 באפריל 2008 נפגש ג'ימי קרטר, נשיא ארצות הברית לשעבר, עם נשיא סוריה בשאר אל-אסד ומסר לו תמונה של גיא חבר.
לפי עדויות שהגיעו למשפחת חבר, אמר אסד ש"על החייל ברמת הגולן לא מדברים".
בשנת 2008, כ-11 שנים לאחר היעלמותו של גיא, הודיעה אמו שהחלו צילומי סרט על היעלמותו, שיציג את כל המידע שנאסף עד אז.
בשנת 2009 הקליט אריק איינשטיין שיר בשם "כשתחזור", המוקדש לגיא חבר ולאמו.
את השיר כתב והלחין גיא בוקאטי.
במהלך חודש יולי נודע כי השר אביגדור ליברמן ביקש משר החוץ הרוסי שיסייע בבירור מידע אודות גיא אצל הנשיא אסד.
בנוסף נודע כי ראש הממשלה החליט שימנה איש שירכז את מאמצי החיפוש בכל המישורים.
ב-21 בנובמבר 2009 נפגשה רינה חבר עם בכירים במערכת הביטחון הגרמנית, במטרה לקדם את המאמצים למציאת בנה.
כמו כן נפגשה עם נציגי הצלב האדום בגרמניה, וכן עם פקידים בכירים בצרפת, בתקווה שאלו יגלו מידע חדש שיביא למציאת בנה.
בתחילת שנת 2010 חידש צה"ל את החיפושים לסירוגין, והוקם צוות חקירה מחודש.
ארגונים אזרחיים כדוגמת זק"א חידשו את החיפושים בתחילת ינואר של אותה שנה, בעקבות מציאת עצמות אדם באזור אודם, אך חידוש החיפושים לא הניב דבר בפתרון התעלומה.
בהקשר חידושם של החיפושים המשיכה רינה חבר לטעון שגיא נמצא בסוריה, ובערוץ הזה צריכים להימשך החיפושים.
גם במהלך אותה שנה המשיך צה"ל למקד את החיפושים אחר גיא חבר בישראל בלבד ולא הרחיב את החיפושים לסוריה.
במהלך שנת 2010 הגיעה למשפחה עדות, של גרמנייה שמתגוררת בישראל, לפיה היא זיהתה את גיא חבר כמי שראיין אותה בעברית בכלא הסורי בו הוחזקה במשך 12 יום בשנת 2005. העדה נחקרה גם במשטרה בישראל.
לקראת סוף שנת 2013 הודיע צה"ל על חידוש החיפושים אחרי חבר.
בחיפושים לא נמצאו ממצאים חדשים.
בשנת 2015 נערכו על ידי צה"ל חיפושים בהיקף לא ידוע.
גם בחיפושים הללו לא נמצאו ממצאים חדשים.
בנובמבר 2016 חודשו החיפושים, פעם שלישית מאז נעלם.
בנובמבר 2017 נערכה פשיטה על מרכז בריאות נפש ברהט בעקבות מידע שהגיע בנוגע לחבר, אולם לא נמצאו ממצאים כלשהם.
בפברואר 2023 חודשו החיפושים ורוקן מאגר מים באזור הסמוך למקום בו נראה לאחרונה, בתחתיתו נמצאו פרטי לבוש שנבדקו, אך לא עלו ממצאים רלוונטיים.
בדצמבר 2025 נעצרו חמישה תושבי טובא זנגריה בחשד שרצחו את חבר אך הם שוחררו מספר שבועות לאחר מכן לאחר שהחקירה לא העלתה מידע חדש.
גיא פנחס לואל (נולד ב-4 בדצמבר 1971) הוא שחקן ישראלי.
גיא לואל נולד וגדל ברמת גן.
כבר בבית ספר התיכון אהל שם השתתף בהצגה "מתנערים" בבימויו של דוד שטיינברג.
בצה"ל שירת תחילה בחיל התותחנים וכעבור שנתיים עבר לתיאטרון צה"ל.
השתתף בהצגות בהבימה: "מנדראגולה", "מלכוד 22", "בחורים בדלת ממול", "משחקי אימפרוביזציה", ו"סיפורי הבימה".
תיאטרון בית ליסין: "מבזק חדשות", "סקפינו" ו"סופש שבוע עם תום".
תיאטרון באר שבע: "שחק אותה סם".
במקביל השתתף בהצגות בתיאטרון הספרייה: "הבחורים שלנו" ו"כובע מלא גשם".
השתתף בהצגות לילדים ונוער "למשל שועל", "מר זוטא ועץ התפוחים", "ג'ונגל בחירות", "סכנה" ו"המסע של תומי".
בשנת 1999 שיחק לראשונה בתפקיד ראשי בסרטו של אלון זינגמן "כאב השיניים של הרצל" שזכה בפרס וולג'ין ובדרמת הטלוויזיה "כאילו כלום לא קרה".
וכן בסדרות "האקס המיתולוגי", ו"20 פלוס" בטלוויזיה החינוכית.
בשנת 2000 שיחק בדרמה "האישה האחרת" לצידן של גילה אלמגור, יונה אליאן ואביטל אברג'יל.
בשנת 2002 לוהק לתפקיד הראשי בסרט "חוכמת הבייגלה", תפקידו בסרט זה, נחשב לתפקיד הפריצה שלו.
באותה השנה התארח בסדרת הדרמה של ערוץ 2 "טיפול נמרץ" בתפקיד נח סודרי.
בשנת 2005 השתתף לואל בטלנובלה "טלנובלה בע"מ" בה גילם את דמותו של מנהל ערוץ הטלוויזיה המאוהב בעצמו, בני קייזרמן,
בשנת 2006 שיחק בטלנובלה "האלופה" בה גילם את דמותו של אחיו של קייזרמן, שדרן הספורט דובי קיסר שאיבד את שפיותו, באותה השנה הנחה את "סקר הסקס הגדול" בערוץ YTV.
באותה השנה השתתף בסרטים "למראית עין", "טובה תחת טובה", "כאילו כלום לא קרה" ובסרט הקצר "זרים".
ב-2007 השתתף בטלנובלה "בובות", בה גילם את דמותו של מויש, מפיק אירועי אופנה שהוא הומוסקסואל בארון ואביו של גיא.
ב-2008 שיחק ב"חשופים", בה גילם את מגיש החדשות איתן ארזי.
השתתף בשלוש העונות בסדרת הטלוויזיה "המובילים" בערוץ לוגי.
בשנת 2009 הנחה את השעשועון המבוסס על תחרות בין ידוענים "בעזרת השם", והחל לגלם את דמותו של קוזו אביטל בסדרת הטלוויזיה "פולישוק".
בשנת 2010 שיחק בקומדיית המצבים "כאן גרים בכיף", בערוץ עשר.
בשנת 2011 החל להנחות יחד עם ישראל אהרוני את תוכנית הבישול "ישראל מבשלת".
כמו כן, לואל השתתף במספר קמפיינים פרסומיים, בהם לרשות הלאומית למלחמה בסמים, המשביר לצרכן והפניקס חברה לביטוח.
באותה השנה גם התארח בעונה השלישית של הסדרה הקומית של ערוץ 10 "החברים של נאור" גילם את עמית.
ב-2012 השתתף בתפקיד אורח בסדרה "יומני החופש הגדול" ובסדרה "החממה" בתפקיד מורדי רוזן ראש הממשלה.
ב-2014 גילם את בן זיידמן, בן זוגה של חן, בסדרה "עממיות".
באוגוסט עלתה הסדרה "השוטר הטוב" שם מגלם את תפקידו של יעקב "רבי" השוטר והמפקד של דני, אותו משחק יובל סמו.
ב-2015 שיחק בסדרה "תמר הבלשית וקפטן יום שלישי", ובסדרת הרשת "קינגים", שם מגלם איש קבע שבוגד באשתו.
כמו כן משחק בסדרה "אלישע", המשודרת בערוץ הילדים, בתפקיד עורך הדין זכאי "הגדול" שרוצה למנוע מאלישע (יובל סמו) לסיים כיתה ו' ולזכות בירושה.
באותה השנה התארח בסדרת הילדים הקומית של HOT "הקלמרים" בתור יועד גבריאלוב, אחיו של המנהל שי גבריאלוב (דני קרפל), התחזה לאיש מולטי־מיליונר בעל רב מקצועות, אך התגלה כי הוא שרת בגלל יום בדיוני המוקדש לשרתים ברחבי הארץ "ראש השרת".
ב-2017 שיחק בסדרה הקומית של ערוץ 2 "שמחות" גילם את גל ארדיטי מנהל אולמי גני בל גרדנס היפים.
ב-2018 השתתף בכמה פרקים של "גב האומה".
באותה שנה השתתף בקומדיית המצבים "טרנינג", בתפקיד דרוש, ובנוסף השתתף בסדרה "בית הכלבים" באותה שנה בדמות בשם יאיר.
ב-2019 השתתף בכמה פרקים בסדרה "כפולה" בתור שוטר.
באותה שנה שיחק בעונה השלישית של הסדרה "השוטר הטוב" ויצא לאקרנים הסרט "פיניטה לה קומדיה" בהשתתפותו.
באותה שנה שיחק גם בתור שחקן אורח בעונה הרביעית בסדרה הקומית "סברי מרנן", בשם פלג חבר של שני מהעבודה שלה, ומאז שיחק בעוד כמה פרקים.
ב-2020 השתתף בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה הסאטירית "שב"ס", המשודרת בכאן 11.
לקראת הבחירות לכנסת ה-22 השתתף בקמפיין של "המרכז להעצמת האזרח" שקרא לפוליטיקאים להציג עמדות בהירות לציבור.
לואל שימש כפרזנטור של ביטוח "הפניקס".
שימש כסגן יושבת ראש ארגון שח"ם.
בשנת 2022 השתתף בסרט "בחורים טובים".
בשנת 2023 השתתף בסדרה "מלון הוטל" המשודרת בערוץ כאן חינוכית, בתפקיד גורי, אב המשפחה ומנהל המלון.
בשנת 2024 השתתף בסרט "בחורים טובים 2".
בשנת 2025 השתתף בהצגות "נישואים גרעיניים", "טוק-טוק" ו"בעלה של אשתי".
לואל בזוגיות עם דרורית ברזילי אחותה של טירנית ברזילי ואמה של דנה זרמון, ארט דירקטורית ופרסומאית, ולהם בת משותפת.
גיא זֹהר (נולד ב-3 בינואר 1965) הוא עיתונאי, שדרן רדיו, איש טלוויזיה ומגיש חדשות ישראלי.
כיום מגיש התוכנית "מהצד השני עם גיא זהר" בערוץ כאן 11. בעבר בין היתר, הגיש את התוכנית "היום שהיה" בערוץ 10.
זהר הוא בנם של רחל ושל עורך הדין אלי זהר.
לאחר שהוריו התגרשו, הוא גדל בביתם של אמו ובעלה השני, דן אשל, עיתונאי בקול ישראל.