tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בתחילה כתבה לתוכנית "האוניברסיטה" בערוץ קומדי סנטרל ובהמשך יצרה וכתבה תסריטים, מערכונים וסדרות טלוויזיה רבות: הייתה בצוות היוצרים של הסדרה "משפחת כספי", תוכנית המערכונים "ערוץ אפס", כתבה תסריטים עבור סדרות קומיות ודרמטיות, בין היתר: זנזורי, צפוף, שב"ס, קצרים ועוד.
הייתה חברה בצוות הכותבים של היהודים באים והלילה עם לוסי וגורי.
בשנת 2021 זכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה על התסריט הטוב ביותר בתוכנית סאטירה, כחלק מצוות הכתיבה בתוכנית המערכונים "היהודים באים".
בשנת 2022 זכתה בפרס הטלוויזיה הישראלית לילדים ולנוער על כתיבת התסריט של קומדיית המצבים הישראלית "צפוף".
בנוסף הופיעה תדמור בהצגות ומחזות זמר, בין היתר: "הסירנות", "אדיפוס – משפט האלים" (במסגרת פסטיבל עכו) ו"הרצל – אופרת רוק".
נפטרה ממחלת הסרטן ב-18 בנובמבר 2022, בגיל 41. הותירה אחריה בעל וילדה.
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה2024תסריט בתוכנית סאטירה ומערכוניםהיהודים באים
הדר פוקס (נולד ב-13 בדצמבר 2003 בישראל) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת מכבי פתח תקווה.
פוקס גדל במחלקת הנוער של בית"ר טוברוק, ובשנת 2017 עבר למחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה.
ב-18 בספטמבר 2024 הושאל פוקס לעונה למ.ס.
בתום שנת ההשאלה שב למכבי פתח תקווה עמה חתם על חוזה עד שנת 2028.
פוקס החל לשחק בנבחרת ישראל עד גיל 19 בשנת 2021.
נכלל בסגל נבחרת ישראל עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023.
הדר פרידמן (נולדה ב-18 ביולי 2006) היא מתעמלת אומנותית ישראלית.
היא חברה בנבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית, אלופת העולם (ולנסיה 2023) וסגנית האלופה האולימפית בפריז 2024 בקרב-רב קבוצתי.
הדר, בתם של אאורה ואלכסנדר פרידמן, נולדה וגדלה בפתח תקווה, ולמדה בתיכון ע"ש יצחק שמיר שבעיר.
הוריה עלו לישראל מרומניה בשנת 2001. כשהייתה בת 7, החלה פרידמן להתאמן בהתעמלות אומנותית.
היא שייכת למועדון מכבי מקפ"ת פתח תקווה והחל מהמחזור האולימפי לקראת אולימפיאדת פריז 2024, היא חברה בנבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית (לצידן של לצידן של רומי פריצקי, שני בקנוב, אופיר שחם, דיאנה סברצוב וליזה בנצ'וק) ומתאמנת תחת הדרכתה של איילת זוסמן.
התחרות הראשונה בה לקחה חלק עם הנבחרת הבוגרת הייתה באוגוסט 2022 בתחרות מסוג World Challenge Cup שנערכה ברומניה ובה זכתה עם הנבחרת במדליית כסף בתחרות הקרב-רב קבוצתי ובמדליית כסף נוספת בתרגיל 5 חישוקים.
באליפות העולם 2022 שנערכה בסופיה שבבולגריה, זכתה פרידמן יחד עם הנבחרת במדליית הכסף בתחרות הקרב-רב קבוצתי לאחר שסיימו במקום השני עם ציון משוקלל של 64.650, אחרי בולגריה שבמקום הראשון (66.600) וספרד שבמקום השלישי (63.200).
באליפות העולם 2023 אשר נערכה בוולנסיה שבספרד, זכתה פרידמן עם הנבחרת לראשונה במדליית הזהב בתחרות הקרב-רב הקבוצתי, כאשר הן סיימו במקום הראשון עם ציון משוקלל של 70.800, לפני סין במקום השני (70.050) וספרד במקום השלישי (68.600).
עוד באותה האליפות הן זכו במדליית הזהב בתרגיל החישוקים, מדליית כסף בתרגיל הסרטים והכדורים ובמדליית ארד בקטגוריית הנבחרות אשר כוללת שקלול של כלל ההישגים לפי מדינות.
באולימפיאדת פריז (2024) זכתה פרידמן עם הנבחרת במדליית הכסף בתחרות הקרב-רב הקבוצתי כשסיימו במקום השני עם ציון משוקלל של 68.850 נקודות אחרי נבחרת סין במקום הראשון (69.800) ולפני איטליה במקום השלישי (68.100).
בעקבות הזכייה הפכה פרידמן למדליסטית האולימפית הצעירה ביותר של ישראל אי פעם - כשהיא בת 18 שנים ו-23 ימים.
לומדת ב לתואר ראשון בחינוך וחברה, עם התמחות בספורט.
הדר כהן (9 במרץ 1997 – 3 בפברואר 2016) הייתה לוחמת משמר הגבול, מעוטרת עיטור המופת לאחר נפילתה באירוע הפיגוע המשולב בשער שכם (2016).
כהן נולדה וגדלה באור יהודה, השנייה מבין שלושה ילדים במשפחה.
בנובמבר 2015 התגייסה לשירות במשמר הגבול.
חודשיים וחצי בלבד לאחר גיוסה, ב-3 בפברואר 2016 השתתפה לראשונה במשימת אבטחה בשער שכם.
שלושה מחבלים ממזרח ירושלים תקפו את כוח משמר הגבול במקום בדקירות ובירי, שתי לוחמות נפצעו קשה וכהן ירתה באחד המפגעים למוות.
מאחוריה הגיח מחבל שלישי והיא נפצעה אנושות מירי בראשה.
מותה נקבע בבית החולים בהמשך היום.
הובאה למנוחות בחלקה הצבאית בבית העלמין ביהוד.
לאחר מותה הוענק עיטור המופת לה ולחבריה לצוות רווית מור, עידו נגר ופארס ראבח.
תרומת איבריה של כהן סייעה בהצלת חיים של תושבת דלית אל-כרמל.
בשנת 2017 נקראה על שמה פלוגת הבנות החדשה של משמר הגבול.
בשנת 2020 קראה עיריית ירושלים את שביל המדרגות המוביל אל שער שכם בשם מעלות הדר והדס, לזכרן של הדר כהן והדס מלכא.
בעיר אור יהודה, בשנת 2019 נקרא על שמה גן ילדים ובשנת 2021 הוקם על שמה מתחם הדר ובו אשכול גני ילדים, מועדון נוער ושני בתי כנסת.
במרתון הריצה של אור יהודה הוקדש על שמה מקצה התחרות באורך שני קילומטר.
הדר מור יוסף (נולדה: 13 באוקטובר 2005) היא כדורסלנית ישראלית המשחקת בעמדת הקלעית בהפועל לב ירושלים.
מור יוסף החלה לשחק כדורסל ב-2019, בשורות קבוצת נערות ב' של הפועל לב ירושלים.
בעונת 2020/2021 עלתה עם הקבוצה לליגת העל לנערות, ובעונה הבאה השתלבה בשורות קבוצת הבוגרות של הפועל לב ירושלים בליגה הארצית, והייתה שותפה לעליית הקבוצה הבוגרת לליגה הלאומית.
בעונת 2022/2023 הוחתמה כשחקנית מן המניין בקבוצת הבוגרות של המועדון, והייתה שותפה בזכייה באליפות הליגה הלאומית והעלייה לליגת העל, ובזכיית הקבוצה בגביע האיגוד.
באותה עונה זכתה בתואר "תגלית העונה" של הליגה הלאומית.
לקראת עונת הבכורה של הקבוצה בליגת העל חידשה הקבוצה את החוזה עם מור יוסף.
בעונה זו השתתפה ב-16 משחקי ליגה, בהם שותפה בממוצע 12 דקות, קלעה 1.9 נקודות, ומסרה 1.7 אסיסטים.
הדר מילר (נולדה ב-1989) היא אשת תקשורת ישראלית, משמשת כפרשנית בערוץ 14, מגישת "יומן הלילה" בגלי ישראל, פובליציסטית, לשעבר המשנה לראש עיריית לוד.
הדר מילר גדלה בגבעת שמואל, למדה באולפנת צפירה ואולפנת כפר פינס, ולאחר מכן הייתה בשירות לאומי במעלות.
היא הוסמכה כאופטומטריסטית וניהלה עסק עצמאי בתחום.
מילר החלה את פעילותה התקשורתית בכתיבת מאמרי דעה בנושאים חברתיים ופוליטיים, ובהמשך השתלבה כמגישה וכפרשנית בכלי תקשורת ברשת.
לאחר שהשתקעה בעיר לוד, מילר החלה להיות פעילה בזירה המקומית.
היא התבלטה כדמות תקשורתית שהשמיעה את קולם של תושבים שנפגעו מאירועי אלימות ומהזנחה עירונית.
פריצת הדרך הגיעה במבצע שומר החומות ב־2021, כשדיווחיה על המהומות בלוד, בזמן שלא זכו להד ציבורי רחב.
בשנת 2022 הגישה את תוכנית הבוקר בערוץ 14 לצד שי גולדן, ולאחר מכן הצטרפה כפאנליסטית בתוכניות הערוץ.
בנוסף היא מפיקה ומגישה פודקאסטים עצמאיים העוסקים בראיונות ושיח אקטואלי.
מאז פברואר 2025, היא מגישה בגלי ישראל את התוכנית "יומן הלילה" יחד עם זיו מאור.
ב־2023 נבחרה למועצת העיר לוד ברשימה עצמאית.
היא קיבלה את תיק הטקסים, מיתוג העיר וקשרי ממשל.
במאי 2024 מונתה למשנה לראש העיר יאיר רביבו, אך פרשה בחודש שלאחר מכן עקב מחלוקות עמו.
במרץ 2025 התפטרה מהמועצה במסגרת הסכם רוטציה עם רפי יקותיאל.
הדר ראובן (נולדה ב-1986) היא אמנית, יוצרת ספרי אמנות ומיצבים ישראלית.
תחומי עיסוקה העיקריים כוללים ציור, וידאו, סאונד, רישום ויצירת מיצבים אימרסיביים.
ראובן נולדה בשנת 1986 בתל אביב.
היא בוגרת התכנית לתואר שני MFA באקדמיית בצלאל, תל אביב, למדה כתיבה יצירתית בבית הספר לאמנות המילה של מקום לשירה בירושלים, בוגרת התכנית ללימודי המשך לאמנות בהמדרשה, בית ברל, וסיימה תואר ראשון במכללת מנשר, תל אביב ובמדעי הרוח והאמנויות מהאוניברסיטה הפתוחה.
ראובן פעילה בתחום האמנות החזותית מאז 2011, ומתמחה ביצירת ספרי אמנות ומיצבים אימרסיביים.
עבודותיה משלבות ציור, רישום, וידאו, וסאונד.
עיקר עיסוקה בהפרעות שקופות, כגון טראומה, הפרעות שינה ורגישות חושית מוגברת, הורות, חוויית התודעה, ההוויה הישראלית-תל אביבית והחל משנת 2023 החיים בצל הסכסוך הישראלי-פלסטיני.
מרכיבים בולטים בעבודותיה הם: כבלי חשמל (בפרט בדרום תל אביב), תנשמות, שפיריות, יערות ואיברי גוף.
עבודתה הן בספרים והן במיצבים מאופיינת בעיסוק בנייר וצבע תלת־ממדי, סוגי דפוס שונים, שקיפויות וטקסטורות.
ספרה "אנדרומדה נרדמת", שראה אור בהוצאה עצמית ב-2011, היה הרומן הגרפי מבוסס-תמונות הראשון בעברית.
הספר מבוסס על סיפור קצר שכתב שחר גלק יפה, שהיה גם חלק בצמד המוזיקלי של ראובן בהרכב Six Degrees.
ספר הילדים הראשון שהוציאה "חתולים למסירה", בהוצאת מטר, ראה אור גם בקוריאה הדרומית ויצא שם גם כספר מוקלט.
ראובן איירה ספרי ילדים נוספים, שאינם פרי עטה, ביניהם "יסודר החדר מיד" של נורית זרחי, שיצא לאור כספר אינטראקטיבי במסגרת סדרת "ארמון הספרים", "גורה נמרה" וסדרת "מונו הוא לא" של גור אילני, ועוד.
בין השנים 2011 ל-2015 ראובן הקימה וניהלה את חנות הקומיקס האינטרנטית "קומיקס ישראלי עצמאי" ואת הקהילה סביבה, ולאחר מכן הצטרפה כחלק מהצוות המייסד להוצאת ברחש, שהוקמה על ידי המשוררים דניאל עוז וערן הדס.
בהוצאה, ראובן אחראית על הצד הוויזואלי ועל ספרי האמנות, ועיצבה את לוגו ההוצאה.
ראובן נמנית עם קולקטיב הקומיקס הישראלי "Humdrum", המוציא לאור אנתולוגיות קומיקס אחת לשנה, כיום אף הוא במסגרת הוצאת ברחש.
העיר נושמת – גלריית הבית הירוק, תל אביב.
אוצרת: ד"ר דליה הקר אוריון, 2012
גלויה – מרכז עינב לתרבות, תל אביב.
אוצרת: איסי ווינטר אבוקסיס, 2012
עור שבלול – גלריית המשרד, תל אביב.
התנעה – גלריית בית האמנים תל אביב.
ערש – גלריית חנות31, תל אביב.
כל כך הרבה יער – גלריה מנשר, תל אביב.
מראַה עין – גלריית בצלאל לאמנות עכשווית, תל אביב.
דמות אל דמות – עם דורון זוהרי, גלריה נען, נען.
אוצרות: חמוטל פרידברג ודורית קופיט, 2013
פנוטיפ – עם שיר יפת, א-לה רמפה, קריית המלאכה, תל אביב, 2016
קומיקס ישראלי עצמאי – סיפור פשוט, תל אביב.
Containers – קולקטיב HumDrum, גלריית משונה, תל אביב, 2014
אחרי השקיעה, בשדה – החווה, תל אביב.
דנקו יאדה – מוזיאון ינקו דאדא, עין הוד.
In Furi – קולקטיב HumDrum, גלריית בנימין, תל אביב, 2016
Unchain My Art – גלריית המדרשה, בית ברל.
בחירת האוצרת – גלריית המשרד, תל אביב.
לובי – גלריה הירקון 19, תל אביב.
לחם ושושנים – גלריית האמנים (סדנאות האמנים), תל אביב.
אוצרים: חגי אולריך, דני בן שמחון ושרון ליאור, 2018
אוצרת: יעל פלדמן שביט, 2022
אנדרומדה נרדמת – רומן גרפי, הוצאה עצמית, 2011
חתולים למסירה – ספר ילדים, הוצאת מטר, 2013
무료 고양이 (חתולים למסירה) הוצאת Awesome world, דרום קוריאה, 2014.
The Sugar Expert – סיפור חזותי קצר, הוצאה עצמית, 2015
The Boys – סיפור חזותי קצר, הוצאת ברחש, 2016
Cold Book – ספר אמנית, הוצאה עצמית, 2018
אחת מלבדה – רומן גרפי, הוצאת ברחש, 2018
מה שאני רואה כשאני רואה שאני רואה – ספר אמנית/פנזין שירה, הוצאת ברחש, 2022
Inhale//Exhale – ספר אמנית, הוצאה עצמית במסגרת תוכנית שהות-אמן של תא תרבות המחוגה, 2023
יסודר החדר מיד - נורית זרחי יצאה בגרסה אינטראקטיבית בהוצאת ארמון הספרים, ישראל, 2012
מונו הוא לא ארנב - גור אילני, הוצאת טל מאי, ישראל, 2013
גורה נמרה - גור אילני, הוצאת מטר, ישראל, 2014
מונו הוא לא יצירת אמנות - גור אילני, הוצאת טל מאי, ישראל, 2017
במלחמה אין לילדים מה לעשות - רונית לוי וייס, הוצאת ספרי עיתון 77, ישראל, 2017
מונו והשוד האיטלקי - גור אילני, הוצאת טל מאי, ישראל, 2019
1# - אנתולוגית קומיקס, הוצאה עצמית, ישראל 2015
עדיין אופטימים: אמנים מציירים דודו גבע, אנתולוגיית קומיקס וציור, עורכת: מיכל פז קלפ.
הוצאת כנרת, זמורה, דביר, ישראל, 2015
1, אנתולוגית קומיקס, עורך: Russ Kick, הוצאת Seven Stories Press, ניו יורק, 2017
Gang - אנתולוגית קומיקס, הוצאת ברחש, ישראל, 2017
שלישי בשלוש ושליש - אנתולוגיית סיפורי ושירי ילדים כחלק מסדרת ננופואטיקה, הוצאת מקום לשירה, ישראל, 2017
Hideout - אנתולוגית קומיקס, הוצאת ברחש, ישראל, 2018
Thinking Wishful - אנתולוגית קומיקס, הוצאת ברחש, ישראל, 2020
Misdeeds - אנתולוגית קומיקס, עורכים: הילה נועם ועומר הופמן, הוצאת ברחש, ישראל, 2020
Misdeeds 2 - אנתולוגית קומיקס, עורכים: הילה נועם ועומר הופמן, ישראל, 2021
Stripburger Magazine, אנתולוגית קומיקס, סלובניה, 2022
Irreversible - אנתולוגית קומיקס, עורכים: הילה נועם ועומר הופמן, הוצאת ברחש, ישראל, 2024
Third City - אנתולוגיית קומיקס, עורך: דור כהן.
הוצאת ברחש והאגם הגווע, ישראל, 2025
תמיכת המדרשה בהתקנת פרויקט גמר, 2016
מפעל הפיס לתרבות ואמנות – מענק להפקת רומן גרפי מקורי "אחת מלבדה"
תא תרבות המחוגה: רזידנסי Zine Machine, תל אביב.
מימון לסדנאות והפקת ספרי אמנות, 2022
פרס מצוינות תערוכות גמר, תוכנית MFA בצלאל, 2025
נמצאת בזוגיות עם ד"ר אלון גולדשטיין ולהם ילד אחד.
הדר שטרית (נולדה ב־16 ביולי 1994) היא שחקנית, רקדנית ויוצרת ישראלית הפועלת בקולנוע, בטלוויזיה ובבמה.
שטרית החלה את דרכה המקצועית כבר בגיל צעיר באופרה הישראלית, ומאז השתתפה בהפקות תיאטרון, סדרות טלוויזיה ופרויקטים בינלאומיים.
בשנת 2025 הופיעה בשתי הפקות בולטות – סדרת הדרמה הקומית "ילדחרא" מבית yes והסרט הבינלאומי "The Perfect Gamble" בהפקת חיים סבן – ומככבת כטליה, הדמות הראשית בדרמה העלילתית "12 שעות באוקטובר", העוסקת באירועי 7 באוקטובר 2023 ובהשלכותיהם.
שטרית גדלה בטבריה, ואת דרכה המקצועית החלה בגיל צעיר.
בשנת 2009 הופיעה בתפקיד ראשי באופרה הישראלית "שיקוי האהבה", בבימוי דני ארליך.
בהמשך השתתפה בהפקות תיאטרון ומחזות זמר, ועברה לתל אביב כדי לפתח קריירת משחק.
את הופעותיה הראשונות על המסך עשתה במהלך 2018, אז הופיעה בתפקידי אורח בסדרות "שנות ה-80" (כ"מורן") ו"אין בתולות בקריות" (כ"דינה").
בשנת 2020 שיחקה בתפקיד משנה בסדרת הנוער "סקיי" מבית yes, וכיכבה בקמפיין מד"א "הדשא של השכן".
בשנת 2022 יצרה וכיכבה בסדרת הרשת "בת אל אביב" בבימויו של שי כנות, בה גילמה צעירה מטבריה העוברת לתל אביב כדי לפתח קריירת משחק.
בשנת 2023 הופיעה בעונה השנייה של סדרת הנוער "פול ספיד" בתפקיד טינה, משפיענית רשת.
בשנת 2025 הופיעה שטרית בסדרת הדרמה הקומית "ילדחרא" מבית yes, שעלתה לשידור בנובמבר 2025 וזכתה לסיקור תקשורתי נרחב.
באותה שנה השתתפה בסרט הבינלאומי "The Perfect Gamble", שהוקרן לראשונה בארצות הברית בנובמבר 2025 ויצא להפצה דיגיטלית.
בסרט מגלמת שטרית את הדמות סינתיה.
שטרית עתידה לככב בתפקיד הראשי כ"טליה" בסרט הקולנוע "12 שעות באוקטובר" (12 Hours in October) בבימוי דני א.
הסרט הוא דרמה עלילתית ישראלית-אמריקאית המבוססת על אירועי 7 באוקטובר 2023, ומתאר את השתלשלות האירועים מנקודת מבט אזרחית תוך התמקדות בחוויית הישרדות אישית ובהתמודדות עם הטראומה והשלכותיה החברתיות והנפשיות.
שטרית בוגרת מגמת תיאטרון מצטיינת, ולמדה משחק מול מצלמה אצל גלית רוזנשטיין, טל ירמי, איתן פוקס וניר פרידמן.
לצד עבודתה כשחקנית היא רקדנית בטן ויוצרת, ועוסקת בכתיבת הסרט העלילתי "הריקוד האחרון" יחד עם הבמאי אלון גור אריה.
The Perfect Gamble (2025) – תפקיד משנה (סינתיה), הוקרן והופץ בנובמבר 2025.
ילדחרא (yes, 2025) – תפקיד משנה (מירה), עלתה לשידור בנובמבר 2025.
פול ספיד (TeenNick) – הופיעה בעונה השנייה כ"טינה".
שנות ה-80 – תפקיד אורח כ"מורן".
סקיי (yes) – תפקיד משנה (מלצרית).
אין בתולות בקריות – תפקיד אורח כ"דינה".
קמפיין מד"א – "הדשא של השכן"
שיקוי האהבה (L'elisir d'amore) – תפקיד ראשי, האופרה הישראלית; בימוי: דני ארליך
הדרבי של פתח תקווה הוא משחק הדרבי בין שתי קבוצות הכדורגל הבכירות של העיר פתח תקווה, מכבי פתח תקווה והפועל פתח תקווה.
עד 1965 שיחקו הקבוצות במגרשים נפרדים ולאחר מכן שיחקו באצטדיון האורווה, ומאז 2012 הוא נערך המשחק באצטדיון המושבה.
היריבות העירונית על רקע ספורטיבי בעיר פתח תקווה נחשבת ליוצאת דופן בספורט הישראלי.
מאז שרשרת האליפויות של הפועל שנקטעה באמצע שנות השישים נחשבות שתי הקבוצות לכאלו שלא מצליחות להיפטר מתדמית הבינוניות ולהתמודד על האליפות, כאשר יוצאי דופן הן הזכיות בגביע המדינה של הפועל (1991/1992) ומכבי (2023/2024), מיקומיה הגבוהים של מכבי בטבלה בשנות האלפיים והצלחות נקודתיות של שתי הקבוצות במאבקיהן באירופה.
תדמית זו מהווה חלק מהמוטיבציה הגדולה של שחקני שתי הקבוצות להצליח בדרבי וליצור הגמוניה של קבוצתם בעיר.
מבחינת האוהדים של שתי הקבוצות נחשב משחק הדרבי לחשוב יותר מכל משחק ליגה אחר.
שתי הקבוצות ידועות בגאוותן הגדולה במסורת שלהן, הפועל על רקע "קבוצת האלופים" של שנות החמישים והשישים ומכבי על רקע העובדה שהיא הקבוצה הוותיקה ביותר בישראל מלבד מכבי תל אביב, וסיווגה הקבוע בתקשורת כסוג של "פלא ספורטיבי" של קבוצה קטנה שמצליחה במשך שנים רבות בזכות דרך ניהול שקטה ונכונה.
מחלקות הנוער של שתי הקבוצות נחשבות באופן מסורתי למובילות ולמקור גאווה רב לשני המועדונים, ושתי הקבוצות מבססות את הרכבן באופן מסורתי על שחקני בית צעירים, דבר שהופך את אווירת הדרבי ללוהטת אף יותר.
באוקטובר 1941 הסתיים הדרבי הפתח תקוואי הראשון בניצחונה של מכבי 4–0. ב-1944 ניצחה הפועל בתוצאת השיא 7–0. מאז קום המדינה ועד לאליפות הראשונה של הפועל ב-1955 הסתיימו כל הדרבים בניצחונה של מכבי או בתיקו, כשעונת האליפות הראשונה של הפועל מתחילה עם ניצחון הפועל בדרבי 1–0 במחזור הראשון.
מאז ועד לעונת 1974/1975 נרשמו ארבעה הפסדים בלבד להפועל.
החל מהעונה הבאה בה ירדה הפועל לליגת המשנה ועד לאמצע שנות השמונים שלטה מכבי במעט משחקי הדרבי שהתקיימו, כאשר זכור במיוחד הדרבי של 1979/1980 בו הובילה מכבי 5–1 עשר דקות לסיום, להפועל הורחקו שני שחקנים והמשחק הופסק על ידי השופט צבי שריר, שזכה להתגרות מצד אוהדי הפועל.
מאז 1986/1987 שלטה הפועל ללא עוררין בעיר והפסידה שני משחקי דרבי בלבד במשך 14 שנה, כולל עשור שלם ללא הפסד.
ב-1992/1993 בלט הניצחון 5–0 שהציל את הפועל מירידה לליגה השנייה.
במשך שנות האלפיים שולטת מכבי במשחקי הדרבי באופן ברור, והפער ביחסי הכוחות הגיע לשיא ב-2006/2007 בה מכבי נאבקת בצמרת, ואילו הפועל ירדה לליגה הלאומית לאחר אחת מעונותיה החלשות ביותר.
בעונת 2008/2009 הדרבי הפתח תקוואי היה הדרבי העירוני היחיד בליגת העל שאיננו תל אביבי, בעקבות העלייה של הפועל וההישארות של מכבי, שהושגו שתיהן במשחק האחרון של העונה ובאופן דרמטי.
בתום עונת 2011/2012 ירדו שתי הקבוצות לליגה הלאומית, אך לאחר עונה אחת חזרה מכבי לליגת העל.
הפועל חזרה לליגת העל בעונת 2014/2015 אך ירדה בסיומה.
בעונת 2019/2020 שב להתקיים משחק הדרבי, וזאת במסגרת בליגה הלאומית, בעקבות נשירתה של מכבי פתח תקווה לליגה הלאומית בתום עונת 2018/2019, אך בעונה שלאחר מכן העפילה מכבי פתח תקווה בחזרה לליגת העל.
בסיום עונת 2021/2022, ירדה מכבי ליגה פעם נוספת ושתי הקבוצות היו בלאומית.
בדרבי הראשון שנערך לעונת 2022/2023 בליגה הלאומית, ניצחה מכבי 0-4. בדרבי האחרון ביניהם, הפועל ניצחה את מכבי 2-1 באצטדיון המושבה.
מאז עונת 1934/1935 ועד ל-23 בינואר 2023 נערכו 128 משחקי דרבי רשמיים כאשר הפועל הקבוצה השלטת בין השתיים.
היא ניצחה 48 משחקים, לעומת מכבי שניצחה 41 משחקים, ו-40 משחקים שהסתיימו ללא הכרעה.
יחס השערים הוא 161–150 לטובת הפועל.
הרצף הגדול ביותר של הפועל הוא 4 ניצחונות רצופים בליגה (4 פעמים) ו-14 משחקים ללא הפסד בדרבי, רצף מ-1986 עד 1995. הרצף הגדול ביותר של מכבי הוא 3 ניצחונות רצופים בליגה ו-10 משחקים ללא הפסד בדרבי, רצף מ־1975 ועד 1982.
כמות השערים הגדולה ביותר שנכבשה אי פעם בדרבי היא שמונה שערים, פעם אחת בתיקו 4-4 במחזור העשירי בליגה הלאומית (שהייתה הליגה הבכירה באותה התקופה) בתאריך ה-18 בפברואר 1956.
מלכי השערים בדרבי הם נחום סטלמך וזכריה רצאבי מהפועל עם 11 שערים כל אחד, ואחריהם בועז קופמן, גם הוא מהפועל, עם תשעה שערים.
הכובשים המצטיינים במכבי הם אליעזר שפיגל ועומר גולן עם שבעה שערים כל אחד.
הדרדסים (מצרפתית: Les Schtroumpfs) הוא זיכיון בלגי העוסק בהרפתקאות מושבה בדיונית של יצורים קטנים, כחולים, דמויי אנוש החיים בכפר עם בתים בצורת פטריות בלב היער.
הזיכיון החל כרצועת קומיקס שנוצרה במקור על ידי אמן הקומיקס הבלגי פייר "פיו" קוליפור והופיעה לראשונה בכתב העת "ספירו" ב-23 באוקטובר 1958.
לאורך השנים זכו ספרי הדרדסים לפופולריות רבה והיו בסיס לסרטים, סדרת טלוויזיה, משחקי וידאו ומרצ'נדייז.
הדרדסים הם יצורים קטנטנים כחולי עור הלבושים מצנפות לבנות ומכנסיים לבנים (מהם מבצבץ דרך חור זנבם הכחול), המתגוררים בכפר קטן וקסום בלב יער בבתים צבעוניים דמויי פטרייה.
חייהם השקטים והטובים מופרים על ידי בני האדם ובעיקר גרגמל המכשף הרשע.
גרגמל רוצה ללכוד את כל הדרדסים כדי לאכול אותם ולהשתמש בהם בפורמולה קסומה ליצירת זהב.
החתול של גרגמל, חתחתול, עוזר לו בניסיונותיו ללכוד את הדרדסים, אולם בראש מעייניו עומדת טריפת הדרדסים.
כמעט כל הדרדסים דומים זה לזה (למעט דרדסאבא שכובעו ומכנסיו בצבע אדום).
רובם זכרים פרט לדרדסית, דרדסבתא (Nanny Smurf) ושובבית, ומאוחר יותר קסי (הדרדסיות כולן לובשות חצאיות).
גובה הדרדסים כגובה 3 תפוחים המוצבים זה על גבי זה.
כל אחד מהדרדסים מצויד באביזר או בסימן המזוהה עם האישיות הייחודית שלו (למשל, כובע טבחים, עיפרון, משקפיים, פרח או קעקוע).
הדרדסים הזכרים כמעט שאינם מופיעים בלי הכובעים שלהם, ומתחת לכובעיהם הם קירחים לגמרי.
כל הדרדסים מלבד דרדסתינוק, דרדסית, והדרדסונים הם בני למעלה ממאה שנים.
לדרדסים יש ניב מיוחד שמתאפיין בשימוש מופרז בשורש "ד.ר.ד.ס." בהטיות שונות במגוון משמעויות.
פעמים רבות, הדרדסים מחליפים מילים נפוצות במילים משורש זה, לדוגמה: "אני הולך לדרדס אותו", "לכל הדרדוסים", "איזה דרדס מדורדס", "רעיון מדורדס".
ברצועת הקומיקס המקורית של הדרדסים משנת 1958 צוין כי הדרדסים חיים בעולם המכונה "Le Pays Maudit" (שפירושו "הארץ המקוללת") ושעל מנת להגיע לעולם של הדרדסים חייבים להשתמש במעשי קסם או לעבור דרך יערות צפופים, ביצות עמוקות, מדבר, ורכס הרים גבוה.
הדרדסים עצמם עושים שימוש בחסידות על מנת לנוע למרחקים ארוכים – למשל על מנת להגיע לממלכה בה מתגוררים יוהאן ופירוליט או על מנת להתעדכן במתרחש בעולם החיצון.
בסרט השני מ-2013 מוסבר שצריך לעבור דרך פורטל קסום כדי למצוא את הכפר.
במפה בקומיקס הכפר "אאובנס" בצרפת נמצא מצפון מערב ליער הדרדסים (כיום עיירה).
כפר הדרדסים מורכב מבתים דמויי פטריות הממוקמים בקרחת יער ומוקפים בדשא, נהר וצמחייה.
על אף שישנם בני אנוש שגרים בעולם הדרדסים, כמו גרגמל שחי בקרבת מקום, בפועל כמעט בלתי אפשרי לאתר את כפר הדרדסים אלא אם כן הדרדסים מובילים אנשים אחרים למיקום של הכפר.
בפעם היחידה שגרגמל הצליח למצא את הכפר בכוחות עצמו, בקומיקס, היה כשהדרדסים נטשו אותו זמנית לאחר שריפה, והכישוף נשבר.
הזיכיון החל כרצועת קומיקס שהופיעה לראשונה בכתב העת "ספירו" ב-23 באוקטובר 1958. לאורך השנים הופקו 31 ספרי קומיקס של הדרדסים, אשר 16 מתוכם נוצרו על ידי פייר קוליפור עצמו, ויתר ספרי הקומיקס נוצרו על ידי אמנים שונים במסגרת הסטודיו של קוליפור.
לאחר שקוליפור עזב את המו"ל דופואיס, פורסמו לראשונה הקומיקסים של הדרדסים במגזינים ייעודיים של הדרדסים, אשר יצאו לשווקים בשפות צרפתית, הולנדית, גרמנית וטורקית.
תרגום הקומיקס לאנגלית התפרסם במקור בארצות הברית דרך הוצאת הספרים פייפרקאטז.
בארצות הברית פורסמה גם מיני-סדרת קומיקס, על ידי מארוול קומיקס, באמצע שנות השמונים.
לאורך השנים הופקו מספר סרטי אנימציה ולייב אקשן של הדרדסים, רובם דובבו לעברית.
הרפתקאות הדרדסים (Les Aventures des Schtroumpfs) - סרט אנימציה שחור-לבן באורך 87 דקות שיצא במקור לאקרנים בבלגיה.
הסרט הופק על ידי אולפני האנימציה דופואיס.
הדרדסים וחליל הקסם - סרט המספר על הרפתקה של הדרדסים בימי הביניים.
שודר לראשונה בבלגיה בשנת 1976 ובישראל בשנת 2011.
הדרדסים - סרט המספר על הרפתקה של הדרדסים בניו יורק.
חג מולד מדורדס - סרט המספר על הדרדס רגזני, שמתנהג לא יפה לכל הדרדסים והורס את אווירת החג.
שודר לראשונה בשנת 2011 כבונוס ל-DVD של הסרט "הדרדסים".
הדרדסים 2 - סרט המספר על השטותניקים, יצורים חדשים שיצר גרגמל, שעושים בעיות לדרדסים.
הדרדסים: האגדה על הפרש המסתורי - סרט המספר על הדרדס נועזי, אשר מנסה להבין איך בר-מוח מנצח בכל שנה בציד הדרדס-תותים.
דרדסים: הכפר האבוד - סרט המספר על הרפתקה של הדרדסים, המובילה אותם לכפר מסתורי.
דרדסים - סרט קולנוע שצפוי לצאת לאקרנים בשנת 2025.
הזיכיון זכה להצלחה עצומה ברחבי העולם לאחר שבתחילת שנות ה-80 חברת האנה ברברה הפיקה עיבוד טלוויזיוני מצויר לדרדסים בשיתוף עם SEPP International SARL.
סדרת האנימציה שודרה במקור בארצות הברית ברשת NBC מ-12 בספטמבר 1981 עד 2 בדצמבר 1989. בהמשך הסדרה שודרה בארצות הברית בשידורים חוזרים ברשת USA network עד 1993, ולאחר מכן ברשת Cartoon Network עד 2003. הסדרה משודרת מאז ואילך בארצות הברית בערוץ בומרנג .
הסדרה זכתה להצלחה משמעותית כאשר שודרה במקור ברשת NBC, ובעקבות כך לאורך השנים הופקו מספר פרקי ספיישל.
הסדרה הייתה מועמדת מספר פעמים לפרס אמי, וזכתה בקטגוריית סדרת הבידור הטובה ביותר לילדים בשנים 1982–1983. הסדרה זכתה להצלחה מתמשכת עד 1990, אז, לאחר כמעט עשור של הצלחה, ביטלה רשת NBC את הסדרה לאחר שהרייטינג של הסדרה החל לצנוח.
בסדרה שולבו מספר יצירות קלאסיות כמוזיקת רקע במהלך הפרקים, בהם הסימפוניה השמינית של המלחין האוסטרי פרנץ שוברט , היצירה פר גינט (גריג) מאת המלחין הנורווגי אדוורד גריג והיצירה תמונות בתערוכה מאת המלחין הרוסי מודסט מוסורגסקי.
שידורים חוזרים של התכנית מושמעים בערוץ האחות של רשת הקריקטורה בומרנג.
ב-31 באוגוסט 2017 פורסם לראשונה שחברת ההפקה IMPS ו-Dupuis Audiovisuel ישתפו פעולה בהפקה של סדרת אנימציה חדשה של הדרדסים שתעשה שימוש בגרפיקת תלת-ממד.
הסדרה מתוכננת לעלות לשידור במהלך 2021 והיא מיוצרת בשיתוף עם Ketnet (פלנדריה), TF1 (צרפת), KiKa (גרמניה), OUFTIVI (ולוניה), חברת ההפקות של פייר קוליפור ו-Dupuis Audiovisuel.
האתחול לסדרה יכיל סיפורים חדשים אשר לא יהוו עיבודים מחודשים לסדרת הקומיקס או לסיפורים ישנים אחרים.
הסדרה מתוכננת לעלות לשידור בארצות הברית ברשת ניקלודיאון במהלך 2021.
ב-26 בפברואר 2008, חברת Warner Home Video הוציאה לשווקים 19 פרקים מהעונה הראשונה של סדרת האנימציה ל-DVD.
ב-7 באוקטובר 2008, חברת האחים וורנר הוציאה את 20 הפרקים הנותרים של העונה הראשונה ב-DVD.
בינואר 2009, חברת קלסיקלטת הוציאה לשווקים סדרת DVD מ-19 הפרקים של העונה הראשונה בשלושה דיסקים, ובאפריל עוד סדרה עם 20 פרקים בשלושה דיסקים.
לאורך השנים הופקו משחקי וידאו של הדרדסים עבור מרבית קונסולות המשחק הגדולות (כולל הקונסולות NES, Super NES ו-Game Boy, Atari, ColecoVision, Game Gear, Master System, Mega Drive ו-Mega CD ועבור הקונסולה המקורית של הפלייסטישן).
בשנת 2010 יצאו לשווקים המשחק Smurf Village אשר יוצר עבור מערכות אנדרואיד, אייפד, אייפון ואייפוד טאץ'.
במשחקי סלולר אלה ניתן לבנות את הכפר מההתחלה ולהשתמש בתשתיות שאוספים ובמזון שמגדלים.
החל משנת 1959 ועד סוף שנות השישים חברת דופויס מכרה בשווקים בובות קטנות של דמויות הדרדסים.
אך הבובות המוכרות יותר, שנוצרו בכמויות גדולות בהרבה, הן בובות הדרדסים מתוצרת חברת הצעצועים הגרמנית שלייך .
רוב בובות הדרדסים שנוצרו לאורך השנים למטרות שיווקיות (למשל הבובות שיוצרו עבור ארוחות הילדים של מקדונלד'ס) יוצרו גם הן על ידי חברת שלייך.
לאורך השנים נמכרו למעלה מ-300 מיליון בובות דרדסים.
במהלך שנות השמונים חברת Post Cereals הוציאה לשוק שני סוגי דגני בוקר במותג הדרדסים - Smurf-Berry Crunch ו-Smurfs Magic Berries.
במהלך שנות השמונים גם החברות Chef Boyardee ו-DelVerde הוציאו לשוק שני סוגי פסטה של הדרדסים.
החברות Libby's והיינץ הוציאו לשוק האמריקאי והקנדי פסטה משומרת של הדרדסים.
לסדרה הוצגו פרשנויות אחדות החורגות מאופייה כסיפור ילדים תמים:
ישנה תאוריה שהסדרה נועדה להקנות ערכים קומוניסטיים לילדים ולסמל את החברה הדרדסית כחברה קומוניסטית ואת גרגמל בתור הקפיטליסט המרושע.
התומכים בתאוריה זו מצביעים על העובדה שלדרדסים אין כסף, כל השירותים והעבודות שלהם נעשים על פי רצון בלבד, וכל הדרדסים נראים (בדרך כלל) מאושרים לחיות כך.
חיזוק נוסף לתאוריה זו נעוץ בעובדה שמנהיגם, דרדסאבא, מוצג כשליט אבהי וכול יכול, והדרדס היחיד שצבע כובעו הוא אדום - צבע שמזוהה עם הקומוניזם.
יש הטוענים גם כי יש לו דמיון חיצוני לקרל מרקס, וכי השם האנגלי של הדרדס, Smurf הוא ראשי תיבות של Socialist Men Under Red Father.
ישנה האשמה שהסדרה גזענית כלפי אפריקאים, מכיוון שבאחת מעלילות הקומיקס, הדרדסים נדבקים במחלה שעושה אותם שחורים והם מאבדים את יכולת הדיבור.
כשעובד הפרק לסדרת הטלוויזיה, שונה הצבע כך שהדרדסים הופכים לסגולים במקום לשחורים.
ישנה תאוריה שהסדרה היא אנטישמית.
לפי תאוריה זו, שמו של חתחתול - עזראל, הוא שם עברי המחזק את הטענה שהסדרה אנטישמית.
השם עזראל הוא אחד משמותיו של השטן האמונה הנוצרית ולמרות היותו שם עברי הוא אינו בשימוש כשם יהודי.
לפי תאוריה זו, גרגמל הוא יהודי שרוצה להתעלל בדרדסים.
חיזוק לתאוריה זו היא העובדה שלגרגמל יש אף גדול - ובאירופה, יבשת המקור של זיכיון המדיה "הדרדסים", יהודים מתוארים כבעלי אף גדול בקריקטורות אנטישמיות.
תאוריה זו חוזקה על ידי שמועה שגויה שבאחד הפרקים נראה גרגמל לצד חנוכייה, שמועה זו היא ביטוי של אפקט מנדלה מכיוון שבפרק "צריפון אינו בית" גרגמל מצויר ליד מנורה עם ארבעה קנים.
בישראל עלו לשידור העונה הראשונה והשנייה בסדרה החל משנת 1983 בערוץ הראשון.
בשנת 1984 הסדרה עובדה להצגת ילדים שהופיעה בלונה פארק תל אביב בתוך אוהל קרקס ענק.
ההצגה הופקה על ידי טמירה ירדני ובוימה בידי דודו ירדני.
בהצגה שיחקו בין ציפי שביט, ציפי מור, מוצי אביב ורותי הולצמן.
במהלך שנות התשעים נוספו העונות 3 עד 7 בסדרה בערוץ הילדים.
ב-22 ביוני 2010 חזרה הסדרה לערוץ הראשון עם כל העונות שדובבו עד אז.
באמצע שנת 2012 יצאו 200 פרקים חדשים שלא שודרו עד אז בארץ, כאשר בעלילה שולבו דמויות חדשות רבות.
הפרקים החדשים לא שודרו קודם לכן כיוון שנשמעו טענות על תוכן אנטישמי לכאורה שהם כוללים; בהמשך פחתה ההתנגדות.
הסדרה שודרה גם בערוץ ג'טיקס ובערוץ זום.
בספטמבר 2017 החלה החינוכית לשדר את פרקי כל העונות בעריכת וידאו מחודשת, עם הפתיח המקורי של עונות 1 ו-2 שבוצע על ידי שפרירה זכאי.
בשנת 2024 יצאה הפקה של "תיאטרון חיפה" ו"שוברי קופות ישראל" שנקראת "הדרדסים ההצגה" בהשתתפותם של עודד פז (לסירוגין עם מרטין אומנסקי) בתפקיד גרגמל ורותם שפי (לסירוגין עם דוריס נימני) בתפקיד פייה ובובות ענק של הדרדסים.
את השם בעברית הציע יחיעם פדן.
דרדס, לפי מילון אבן-שושן, פירושו הוא נעל בית או סנדל.
לדבריו "הדרדס קרוב גם למילה דרדק וגם למילה קונדס, והוא תרגום מקורב של המקור ונוח להטיות עבריות חביבות: דרדס אותה, נהר דרדסיון, כפר דרדסיהו, דרדס שכמוך".
הדיבוב המקורי לעברית לשתי העונות הראשונות הופק בשנות ה-80 ובוים על ידי שפרירה זכאי, שקריינה את פתיחי עונות 1 ו-2 והשתתפה בדיבוב בעצמה.
בין המדבבים היו ציפי שביט (דרדסית), מוצי אביב (דרדסאבא, קונדסון), איציק סיידוף (גרגמל ודמויות נוספות), שמעון כהן (בר כח ודמויות נוספות), יוני חן (רגזני, ישנוני ודמויות נוספות), ואבי אוריה (בר מוח ודמויות נוספות).
הדיבוב העברי של העונות השלישית עד התשיעית הופק באולפני תומיתות בשנות ה-90 עם מדבבים חדשים, ביניהם גיתית שובל (דרדסית), שי הלפמן (דרדסאבא), ושאול הלוי (גרגמל).
ספרי הדרדסים שיצאו לאור בישראל
המשקפיים הוורודים של הדרדסים: פרק 1X35
דרדודד הנודד: מבוסס על פרק 1X12 "סיוט חולמני"
דרדשריר והדרקון: מבוסס על פרק 1X19, "בר כח האביר"
הדרדסים והמכשפה אגת'ה: מבוסס על פרק 1X21 "הדרדס המזויף"
גנדרני וינרדנג: מבוסס על פרק 1X28 "דרדס המאה"
המפלצת המדורדסת: פרק 1X29 "מפלצת שלג מדורדסת"
דרדיפש המכושף: מבוסס על פרק 1X34 "שוליית המדרדס"
ספרים שלא מבוססים על פרקים
מערכון של דודו טופז שהופיע בתוכניתו "פליטת פה" עסק בדרדסים כמשל על יחסי דתיים וחילונים בכלל, ועל פרשת קולנוע היכל בפרט.
בפרק של "זהו זה!" משנת 1991 נעשתה פרודיה על הסדרה "הדרדסים".
באחד מפרקי הסדרה "הפיג'מות" נעשתה פרודיה על "הדרדסים".
הדרבי של חיפה הוא משחק הכדורגל בין שתי קבוצות הכדורגל הבכירות של חיפה, מכבי חיפה והפועל חיפה.
בכדורגל בישראל יש לשני המועדונים של חיפה היסטוריה ארוכה של יריבות סוערת, הכוללת איבה וסכסוכי אוהדים.
יריבות זו נמשכה גם בשנים בהן שיחקה הפועל חיפה בליגה השנייה.
שורשי היריבות נעוצים בהיסטוריה של שני המועדונים ובזיהוי הפוליטי שלהם.
הפועל חיפה הוקמה כקבוצת פועלים סוציאליסטית שזוהתה בעיקר עם שלטון מפא"י, הן הארצי והן המוניציפלי.
כמו כן, נתמכה הפועל בידי השלטונות ונחשבה לקבוצה המייצגת את הממסד.
מנגד, מכבי חיפה נתמכה פחות בידי השלטונות ונאלצה להיאבק על קיומה.
ההבדלים בין המועדונים גרמו גם להבדלים בין אוהדיהם, כאשר אוהדי הפועל חיפה זוהו באופן מסורתי עם תנועות השמאל, ואף היו ברובם בני המעמד הבינוני ועסקו כפועלים בתעשיות השונות בחיפה וכללו ביניהם משכילים ובעלי מקצועות חופשיים רבים.
לעומתם, אוהדי מכבי חיפה היו ברובם בני המעמד הבינוני-נמוך.
בשנים האחרונות התמעטו ההבדלים בין אוהדי שתי הקבוצות בשל הצלחותיה של מכבי חיפה, שהגדילו וגיוונו את קהל אוהדיה.
בנוסף, הפכה היריבות בין שני המועדונים ליותר ספורטיבית, והיא בולטת לקראת משחקי הדרבי בין הקבוצות.
יריבות זו קיימת גם בענף הכדורסל.
מאז קום מדינת ישראל הייתה הפועל הקבוצה הבכירה ביותר בחיפה, אך בעונות ו- זכתה דווקא מכבי חיפה בשתי אליפויות רצופות.
החל משנות ה-90 החלה קבוצת מכבי חיפה גם לשחק בגביעי אירופה השונים בנוסף לתארים רבים בהם זכתה.
עובדה זו עודדה את היריבות בין הקבוצות כאשר הפועל חיפה השכילה לזכות בתואר האליפות רק פעם אחת בעונת לאחר השקעה כספית גדולה מצד בעלי הקבוצה רובי שפירא והופיעה בשנים אילו גם באירופה.
ב-18 בפברואר 2002 אירחה הפועל את מכבי והפסידה 1–2, הדרבי זכור בעיקר בגלל פרשת ישראל כהן, הבלם, אשר הכשלה שלו ברחבה הובילה לשער הניצחון של מכבי.
כהן נחשד כמי ש"מכר" את המשחק, בשל הכשלות חוזרות במחצית השנייה.
ב-2004 החליטה הפרקליטות לסגור את התיק נגד כהן בשל מחסור בראיות, אך הדגישה כי התנהגותו של כהן מעוררת תהיות רבות.
דרבי זה, הראשון שנערך לאחר שרובי שפירא שם קץ לחייו, מציין בעייני רבים את הדעיכה המקצועית של הפועל.
ב-18 ביוני 1949 נערך משחק הדרבי הראשון בין הקבוצות מאז קום המדינה, בו ניצחה הפועל 0-2. משנת 1955 נערכו כמעט כל משחקי הליגה בין הקבוצות באצטדיון קריית אליעזר.
את המשחק הראשון באצטדיון זה ניצחה מכבי חיפה 1–4.
בעונת 1951/1952 נערך הדרבי שבו הובסה מכבי חיפה בתוצאה 1:7, בדרבי זה נכבש השלושער הראשון על ידי חלוץ הפועל, שמואל אורבך, (דקות 6, 59 ,61).
משה הנדלר הוסיף צמד (8, 45) ושני שערים נוספים כבשו אברהם נסטרפובר (9) וטיבי נוימן (55).
בשער מכבי עמד אביו של ניר דוידוביץ', בני דוידוביץ'.
בסך הכל שוחקו בליגה הראשונה 123 משחקי דרבי, כאשר מכבי ניצחה ב-57 משחקים, הפועל ב-31 ו-35 משחקים הסתיימו ללא הכרעה.
מאזן השערים בין שתי הקבוצות במפגשיהן בליגה הראשונה עומד על 194 שערים לירוקים כנגד 142 לאדומים.
מאזן הדרבי החיפאי בגביע המדינה(נכון ל-4 בינואר 2023)
מכבי והפועל חיפה נפגשו 19 פעמים בשלבים השונים של גביע המדינה בכדורגל.
ב-20 משחקים, ידם של הירוקים הייתה על העליונה ואילו ב-4 מהם, גברו האדומים דווקא.
שני מפגשים מתוך ה-20 נסתיימו בבעיטות הכרעה מ-11 מטרים.
בשנת 2000 הייתה זו מכבי חיפה שגברה על הפועל בשלב שמינית הגמר (לאחר 2-2 בתום 120 דקות) ובשנת 2005 גברה דווקא הפועל חיפה (לאחר 3-3 בתום 120 דקות) והצליחה לעלות לרבע הגמר.
בשנת 1962 נפגשו שתי הקבוצות בגמר הגביע, כאשר דווקא מכבי חיפה הייתה פייבוריטית מבין השתיים.
למרות זאת, הצליחה הפועל חיפה לנצח את מכבי בתוצאה 0–1 משער של שמחה אורן בדקה ה-3. בשנת 1995, לאחר שנכשלה מכבי במאבקה על תואר האליפות, נפגשה עם הפועל לדרבי שוב בגמר הגביע.
הפעם השכילו הירוקים לנצל את יתרונם הטכני ולנצח את הפועל משערים של עופר שטרית ומשה גלאם.
בנוסף, נפגשו שתי הקבוצות 20 פעמים בשלביו השונים של גביע הטוטו כאשר מכבי ניצחה 13 משחקים, הפועל ניצחה 4 משחקים ו-3 משחקים הסתיימו בתיקו.
המושג "סוויפ" מתייחס לניצחונות של קבוצה אחת בכל המפגשים באותה עונה.
עד שנות ה-90 של המאה ה-20 היה זה מצב נדיר במשחקי הדרבי של חיפה, אך החל משנת 1992 ועד ל מכבי חיפה התחזקה בצורה משמעותית בעוד הפועל חיפה נחלשה, במיוחד לאחר מותו של בעלי הקבוצה רובי שפירא.
מלך השערים במשחקי הדרבי: שלמה לוי - 12 (9 במדי הפועל, 3 במדי מכבי)
מספר השערים הגבוה ביותר למשחק אחד: 4 אברהם גינזבורג (12 בפברואר 1957), שלמה לוי (15 באפריל 1961)
מספר ההופעות הגבוה ביותר במשחקי הדרבי: יצחק אנגלנדר - 20. אנגלנדר הוא גם השחקן הצעיר ביותר ששיחק במעמד, מאחר ששיחק במדי הפועל חיפה נגד מכבי חיפה בשנת 1963, בגיל 17 בלבד.
הדרבי של מדריד (בספרדית: El Derbi madrileño) הוא משחק הדרבי בין שתי קבוצות הכדורגל הבכירות של העיר מדריד, ריאל מדריד ואתלטיקו מדריד, המשחקות בליגת העל הספרדית.
המשחקים בין שתי הקבוצות נערכים בסנטיאגו ברנבאו, אצטדיונה של ריאל, או במטרופוליטנו, אצטדיונה של אתלטיקו.
בין שתי הקבוצות שוררת יריבות ארוכת שנים, ומשחקי הדרבי זוכים לתשומת לב רבה.
בתחילת המאה ה-20 שכן הסנטיאגו ברנבאו בסמוך למוסדות פיננסיים גדולים, ואילו הויסנטה קלדרון אצטדיונה הישן של אתלטיקו היה מקום צנוע בהרבה.
ריאל זכתה לפופולריות רבה בשל הישגיה הרבים, ואילו אתלטיקו הייתה אהודה בעיקר בקרב אנשי מעמד הפועלים.
באופן מסורתי נחשבה ריאל לקבוצה ממסדית, דבר שהתבטא במיוחד בתקופת שלטונו של פרנסיסקו פרנקו.
מבחינה סטטיסטית זכתה ריאל ליותר הצלחות, וניצחה במשחק הדרבי פעמים רבות יותר.
ריאל מחזיקה בשיא של 13 שנים בלי הפסד בדרבי, החל משנת 2000 ועד לשנת 2013, אז ניצחה אתלטיקו בגמר גביע המלך הספרדי.
הניצחון הגבוה ביותר בדרבי הוא 7–3, במשחק ידידות על אדמת ארצות הברית ב-27 ביולי 2019, בו ניצחה אתלטיקו את ריאל, כשדייגו קוסטה כבש רביעייה והורחק בכרטיס אדום.
בסוף עונת 2013/2014 ריאל ואתלטיקו נפגשו בגמר ליגת האלופות באצטדיון האור בליסבון.
אתלטיקו הובילה 0-1, אך שער דרמטי של סרחיו ראמוס כפה הארכה.
בהארכה ריאל כבשה 3 שערים וזכתה בתואר.
שנתיים לאחר, מכן בעונת 2015/2016, נפגשו ריאל ואתלטיקו פעם נוספת בגמר ליגת האלופות, באצטדיון סן סירו במילאנו.
לאחר 1-1 בתום 120 דקות המשחק הגיע לפנדלים, בהם ריאל ניצחה 5:3 וזכתה פעם נוספת בתואר.
המפגשים בין ריאל ואתלטיקו מדריד בגמרי ליגת האלופות היוו את הפעמים החמישית והשישית ששתי קבוצות מאותה מדינה נפגשות בגמר מפעל זה אך את הפעם הראשונה והשנייה אשר שתי הקבוצות מגיעות גם מאותה העיר.
בעונת 2018/2019 נפגשו הקבוצות במסגרת הסופר קאפ האירופי ובה אתלטיקו מדריד ניצחה את ריאל 4:2. זו הפעם הראשונה שאתלטיקו מדריד מנצחת במפגש אירופי ביניהם.
הדרבי של צפון לונדון הוא שמו של דרבי הכדורגל הנערך בין שני מועדוני כדורגל מצפון לונדון – ארסנל (התותחנים) וטוטנהאם הוטספר (הספרס).
המונח מתאר בדרך כלל רק את המשחקים בין שני המועדונים, אך לעיתים משמש גם לתיאור היריבות הכללית ביניהם.
המשחק הראשון בין שני המועדונים היה משחק ידידות שנערך ב-19 בנובמבר 1887, כאשר המועדון ארסנל עדיין היה בפלאמסטיד (אז חלק ממחוז קנט וכיום חלק מלונדון רבתי) והיה ידוע בשם רויאל ארסנל.
המשחק הסתיים רבע שעה לפני המועד החוקי "בעקבות החשיכה" כאשר שחקני טוטנהאם מובילים בתוצאה 2 - 1. משחק הליגה הראשון בין שני המועדונים נערך במסגרת הליגה הראשונה ב-4 בדצמבר 1909, והסתיים בניצחון 1 - 0 לטובת ארסנל.
היריבות העזה בין שני המועדונים החלה רק ב-1913, לאחר שהנהלת ארסנל העבירה את משחקי הבית ממאנור גראונד לאצטדיון ארסנל, השוכן במרחק של כשישה קילומטרים מאצטדיון ווייט הארט ליין ששימש את טוטנהאם; מהלך זה הפך את ארסנל למועדון שכן לטוטנהאם, וכתוצאה מכך נוצרה יריבות מקומית.
שני המועדונים התמודדו לראשונה כמועדונים מצפון לונדון במשחק ידידות שנערך ב-22 באוגוסט 1914 בווייט הארט ליין; המשחק הסתיים בניצחון ארסנל בתוצאה 5 - 1, למרות שדווקא טוטנהאם היה אז בליגה הראשונה וארסנל בשנייה.
שני המועדונים נפגשו באופן סדיר במסגרת ליגת לונדון הלא-רשמית שהתקיימה בזמן מלחמת העולם הראשונה.
היריבות התגברה ב-1919 כאשר הוחלט להרחיב את הליגה הראשונה בשתי קבוצות.
הנהלת הליגה כינסה נציגים מטעם כל המועדונים כדי לבחור את המצטרפים החדשים.
צ'לסי שסיימה במקום ה-19 הייתה אמורה לרדת לליגה השנייה, אך קיבלה את אחד המקומות.
המקום השני היה אמור להינתן לטוטנהאם (מקום 20) או לבארנסלי שסיימה במקום ה-3 בליגה השנייה.
אולם, ארסנל וארבעה מועדונים נוספים רצו גם כן לקבל את המקום, למרות המיקום ה-6 של ארסנל.
תוצאת ההצבעה הייתה 18 קולות לטובת ארסנל ושמונה לטובת טוטנהאם, כאשר עמדת ארסנל זוכה לתמיכתו של נשיא הליגה ויושב-ראש ליברפול ג'ון מק'קנה.
לאחר מכן הושמעו טענות על כך שיושב-ראש ארסנל הנרי נוריס עמד מאחורי קנוניה על מנת להבטיח את הכנסת ארסנל לליגה, אך טענות אלה לא הוכחו.
ההחלטה גרמה לזעם רב בקרב טוטנהאם והאוהדים, אם כי 11 שנים קודם לכן טוטנהאם היה למועדון שצורף לליגה למרות שסיים רק במקום השביעי בעונת 1907/1908 של הליגה הדרומית, על חשבון המועדון קווינס פארק ריינג'רס שביקש גם כן להתקבל לליגה ואף עזב את הליגה הדרומית לאור הציפייה להתקבל.
למרות זאת הצליחו שחקני טוטנהאם לחזור לליגה הראשונה לאחר הזכייה באליפות הליגה השנייה בעונת 1919/1920. הדרבי הרשמי הראשון לאחר המעבר של ארסנל לצפון לונדון ופרשת הצירוף לליגה נערך במסגרת הליגה הראשונה בוויט הארט ליין ב-15 בינואר 1921, והסתיים בניצחון של טוטנהאם.
המשחקים הראשונים בין המועדונים התאפיינו במרירות.
אחד המשחקים הידועים נערך בספטמבר 1922 והיה כה אלים עד שהתאחדות הכדורגל נאלצה לאיים על שני המועדונים במספר משחקים ללא קהל.
בין 1928 ל-1933 ובין 1935 ל-1950 לא נערכו משחקי דרבי כיוון שמועדון הכדורגל טוטנהאם שיחק בליגה השנייה, וכתוצאה מכך המתיחות בין שני המועדונים פחתה במקצת.
מערכת היחסים בין ארסנל לטוטנהאם השתפרה במקצת לאחר מלחמת העולם השנייה, בעיקר כיוון שהנהלת טוטנהאם התירה לארסנל לשחק בווייט הארט ליין בעקבות החרמת אצטדיון הייבורי לצורכי המלחמה.
החל מ-1950 הייתה עונה אחת בלבד (1977/1978) שבה שני המועדונים לא שיחקו באותה ליגה; לאורך השנים היו מספר משחקי דרבי ידועים שתוצאתם הייתה חשובה במאבק על האליפות או הגביעים השונים.
בדומה ליריבויות אחרות בתחום הספורט גם במקרה זה יש לעיתים שמחה לאיד ורגשות עזים בין מחנות האוהדים, ושחקנים העוברים בין שני המועדונים נתקלים בדרך כלל בתגובה צוננת על ידי אוהדיהם לשעבר.
בין 1909 ל-2 בדצמבר 2018 נערכו 172 משחקי דרבי בליגה, מתוכם 70 הסתיימו בניצחון של ארסנל ו-55 בניצחון של טוטנהאם.
מספר השערים הגבוה ביותר בדרבי אחד הובקע בניצחון 5 - 4 של ארסנל בוויט הארט ליין ב-13 בנובמבר 2004. הפער הגדול ביותר היה 6 - 0 לטובת ארסנל ב-6 במרץ 1935, אם כי שני משחקים הסתיימו בניצחון של טוטנהאם בתוצאה 5 - 0 (25 בדצמבר 1911 ו-4 באפריל 1983).
הארי קיין הוא מלך השערים של טוטנהאם במשחקי הדרבי, עם 11 שערים.
מלכי השערים של ארסנל הם עמנואל אדבאיור, איאן סנדרלנד ורובר פירס עם שמונה שערים לכל אחד.
דייוויד אולירי מארסנל הוא השחקן שהשתתף יותר מכל אחד אחר במשחקי דרבי (35), ואילו גארי מבוט וסטיב פרימן חולקים את השיא של טוטנהאם עם 31 משחקי דרבי.
טרי דייסון הוא השחקן היחיד של טוטנהאם שהבקיע שלושער במשחק דרבי רשמי, ועשה זאת בניצחון 4 - 3 ב-26 באוגוסט 1961. שחקני ארסנל שעשו זאת הם טד דרייק (20 באוקטובר 1934) ואלן סנדרלנד (23 בדצמבר 1978).
קלייב אלן השתתף בשלושה משחקים לא רשמיים של ארסנל במסגרת ההכנות לעונת 1980/1981, אך לא במשחקי דרבי רשמיים כלשהם.
כמו כן, הרברט צ'פמן היה שחקן חובב בטוטנהאם בין 1905 ל-1907, זמן רב לפני שהחל לאמן ארסנל.
שחקנים שהשתתפו בדרבי במדי שני המועדונים
שם במדי ארסנל במדי טוטנהאםלורי בראון 4 3סול קמפבל 7 12דייוויד ג'נקינס 2 1פט ג'נינגס 9 23ג'ימי רוברטסון 1 8וילי יאנג 8 3עמנואל אדבאיור 9 4
ג'ימי רוברטסון הוא השחקן היחיד שהבקיע בדרבי עבור שני המועדונים.
הדרבי של רמת-גן הוא כינוי למשחק בין שתי קבוצות הספורט הבכירות בעיר רמת-גן.
בכדורגל, הדרבי נערך בין הפועל רמת-גן גבעתיים והכח עמידר רמת-גן, שנקראה בעבר הכח מכבי רמת-גן.
בכדורסל נערך הדרבי בין הפועל רמת-גן גבעתיים לבין מכבי רמת-גן.
בכדורגל, משחקי הדרבי בין שתי הקבוצות נחשבו בעבר לחמים וסוערים, ובשנות השישים נחשב הדרבי הזה לאחד החשובים לצד הדרבי של תל אביב והדרבי של חיפה.
באותה תקופה שתי הקבוצות שיחקו בליגה הלאומית הראשונה, אך מאז 1969 לא נערך הדרבי בליגת העל וכל המשחקים מאז נערכו בליגה השנייה בלבד.
בשנות ה-50 הייתה הפועל רמת גן הקבוצה המובילה מבין השתיים, ואילו הכח הייתה הקבוצה המובילה מאמצע שנות ה-60 ועד סוף שנות ה-70. מאז נודדות שתי הקבוצות בין שלוש הליגות העליונות, מאז עונת 2014/2015, לא נערכו משחקי דרבי בין הפועל להכח.
בכדורסל, משחקי הדרבי נערכו בעבר בשנות ה-70 וה-80 במסגרת הליגה הלאומית (אז הליגה הראשונה בכדורסל), והיה לאחד משחקי הדרבי החשובים במדינה.
משחקי הדרבי בכדורסל נערכו החל מעונת 1973/1974, ברציפות עד עונת 1986/1987, שבתום עונה זו ירדה הפועל רמת-גן גבעתיים לליגה השנייה, ומאז התפרקה הקבוצה בשנת 1988.
כיום, משחקי הדרבי בכדורסל בעיר מתקיימים בליגה הלאומית.
לאחר הקמת הפועל רמת-גן גבעתיים מחדש על ידי אוהדיה, כשעלתה הקבוצה לראשונה לליגה הלאומית בעונת 2015/2016, נערך הדרבי הראשון בעיר מזה 28 שנה, בתאריך 10 בנובמבר 2015, בו ניצחה הפועל רמת-גן גבעתיים את מכבי 72:69. במצטבר, מאזני הניצחונות בדרבי הכדורסל בעיר הוא 31-9 להפועל.
בשנת 1968 נערך אחד הדרבים הזכורים לרעה ביותר בתולדות העיר רמת גן: הפועל רמת גן ניצחה במשחק אלים וסוער 0-5, כאשר שחקני הכח רמת גן שיחקו באלימות, והקבוצה סיימה את המשחק בשמונה שחקנים.
רק בשנת 1969 הצליחה הכח רמת גן לנצח לראשונה בדרבי.
היא ניצחה בשני דרבים באותה עונה.
באותה שנה נשרה הפועל רמת גן לליגה השנייה, ולאחריה לא נערכו במשך 10 שנים משחקי דרבי בעיר רמת גן.
משחקי הדרבי חודשו בסוף שנות השבעים לאחר שהכח רמת גן נשרה לליגה השנייה, אבל משחקי הדרבים האלו כבר איבדו מערכם בעיקר בגלל שהם שוחקו במסגרת ליגה שנייה.
בסוף שנות השמונים נשרה הכח רמת גן לליגה א', הליגה השלישית, ולאחריה לא נערכו משחקי דרבי במשך 3 שנים.
בשנת 2004 שוב הופסקו משחקי הדרבי למשך שלוש שנים, הפעם בגלל שהפועל רמת גן נשרה לליגה הארצית.
הדרבי האחרון בין שתי הקבוצות במסגרת הליגה נערך ב-8 במרץ 2008, ובו הכח רמת גן ניצחה במכתש 3–1. שלושה ימים לאחר מכן נפגשו השתיים בגביע המדינה והכח רמת גן ניצחה בפנדלים 5–3 ועלתה לרבע הגמר.
באוגוסט 2011 חודשו משחקי הדרבי לאחר 3 שנים של היעדרות, ולאחר שעונה אחת קודם לכן נשרה הפועל רמת גן מליגת העל.
שתי הקבוצות נפגשו באוגוסט 2011 לדרבי בגביע הטוטו בו הביסו האדומים את הסגולים 3–0 גם במשחק השני בגביע הטוטו באותה עונה ניצחה האדומים 2–0
באותה עונה נפגשו שתי הקבוצות לשני משחקי דרבי במסגרת הליגה כאשר הכח עמידר רמת גן ניצחה במשחק הראשון 0-1 ובמשחק השני ניצחה הפועל רמת גן 2–0.
עונת 2014/15 הייתה העונה האחרונה בה נערכו משחקי דרבי בין שתי הקבוצות.
באותה העונה, שתי הקבוצות נפגשו 3 פעמים (פעם אחת במסגרת גביע הטוטו ופעמיים במסגרת הליגה) ובכל שלושת המשחקים ניצחו האורדונים.
לראשונה בעונת 1973/1974, התקיים הדרבי הראשון של העיר בתאריך 29 במרץ 1974. המשחק התקיים במגרש הפתוח בגבעתיים, שם אירחה הפועל את מכבי רמת גן לדרבי הראשון של העיר, שנגמר בתוצאה 78:62 למכבי רמת-גן.
גם את הדרבי השני באותה עונה, ניצחה מכבי, בתוצאה 75:70. מאז, פעמיים לעונה, עד עונת 1986/1987, נערכו משחקי הדרבי במסגרת הליגה הלאומית בלבד (אז הליגה הראשונה).
החל משנת 1974 ועד 1982, נערכו שני משחקי דרבי מדי עונה (סה"כ כ-16 משחקי דרבי רצופים), ובכולם ניצחה הפועל.
בין היתר, בשנים אלו נרשם גם הניצחון הגדול ביותר בדרבי הרמת-גני, שהסתיים ב-106:54 להפועל רמת גן גבעתיים על מכבי רמת גן.
החל מעונת 1982/1983 החלה התדרדרות אצל הפועל רמת-גן גבעתיים, אך למרות מצבה הרע של הקבוצה, הצליחה הפועל רמת גן לנצח את מכבי רמת גן לא מעט, עד לפירוקה, בשנת 1988. בין עונת 1982/1983 עד לעונת 1986/1987 ניצחה מכבי רמת-גן את הפועל 3 פעמים, אל מול 6 ניצחונות של הפועל.
בעונת 1986/1987 נערכו שני משחקי הדרבי האחרונים ל"גלגולה" הקודם של הפועל רמת-גן גבעתיים.
ב-10.11.1986 השיגה הפועל את ניצחונה האחרון בדרבי, כשאת הדרבי השני באותה עונה, והאחרון מזה 28 שנה, ניצחה מכבי רמת גן 91:88 בתאריך 19.01.1987.
מאזן הניצחונות בדרבי הרמת-גני, בליגה הסדירה ובמשחקי הפלייאוף, עד פירוקה של הפועל רמת-גן גבעתיים בשנת 1988, היה 28-6 לאורדונים.
כאמור, הפועל רמת-גן גבעתיים התפרקה לאחר שנשרה לליגה השלישית, בשנת 1988. לאחר מספר ניסיונות משנת 2009, ב-2011 הוקמה רשמית הפועל רמת-גן, וחזר המועדון לפעילות תחת מתכונת של קבוצת אוהדים.
משחקי הדרבי של היום (החל מ-2015 ועד 2021), נערכים באולם זיסמן, בו מארחות שתי הקבוצות את משחקיהן.
מכבי רמת גן ירדה לאחר 5 עונות רצופות בליגת העל, והחל מעונת 2009/2010 ועד עונת 2016/2017 שיחקה מכבי בליגה הלאומית (הליגה השנייה).
החל מעלייתה של הפועל לליגה הלאומית ב-2015, ועד לירידתה של מכבי ב-2017, התקיימו בעיר ארבעה משחקי דרבי.
ב-10.11.2015, בדיוק 29 שנה מאז ניצחונה האחרון של הפועל רמת גן בדרבי על טהרת העיר, התקיים במחזור החמישי של הליגה הלאומית הדרבי הרמת-גני.
בדרבי הזה ניצחה הפועל את משחק הדרבי הראשון שלה כקבוצת אוהדים, בתוצאה 72:69 באולם זיסמן.
את הדרבי השני באותה עונה, ניצחה מכבי רמת גן בתוצאה 72:67.
בעונת 2016/2017, נערכו עוד שני משחקי דרבי במסגרת הליגה, ובשניהם יצאה הפועל כשידה על העליונה (ניצחונות 77:75 ו-74:84).
בתום עונה זו ירדה מכבי רמת גן לליגה הארצית, ולא נערכו משחקי דרבי ברמת-גן עד עונת 2020/2021.
אחרי הפוגה של 3 עונות, בעונת 2020/2021 חזר הדרבי לעיר, ששוחק ב-23.12.20 באולם זיסמן, בו ניצחה מכבי רמת-גן 84:80. גם את הדרבי השני בעונה זו ניצחה מכבי, 84:79. השליטה בשלוש העונות הייתה בידי מכבי רמת גן, שנצחה בכל משחקי הדרבי.
הנתונים נכונים לאפריל 2021, ומבוססים ע"פ ספר המשחקים (1973-1987)
לפני פירוקה ואחרי, בליגה ובפלייאוף, מאזני כל משחקי הדרבי הרמת-גני הוא 31-9 להפועל רמת-גן גבעתיים.
אוהדי מכבי והפועל בדרבי של תל אביב
הדרבי של תל אביב הוא כינויו של משחק הדרבי בין שתי קבוצות הכדורגל הבכירות של העיר תל אביב – מכבי תל אביב והפועל תל אביב.
שתי הקבוצות הן מהוותיקות בישראל, והן שתי הקבוצות המעוטרות והמצליחות בכדורגל הישראלי.
הדרבי של תל אביב הוא המשחק ששוחק הכי הרבה פעמים בליגה הבכירה בישראל, והיריבות הגדולה בין המועדונים ארוכת שנים.
מאז תחילת שנות ה-30 של המאה העשרים, אז החלה לפעול ליגת הכדורגל הבכירה בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי, ליגת ארץ ישראל בכדורגל, היו מכבי והפועל תל אביב הקבוצות הישראליות הבכירות.
ב-1928 שוחק משחק הדרבי הראשון במשחק ידידות לאחר שהקבוצות סירבו עד אז להיפגש, במשחק ניצחה מכבי 3–0, לאחר שבוע שוחק משחק נוסף שמכבי מנצחת 2–1. ביחד זכו ב-39 אליפויות וב-40 גביעי המדינה.
משחקי הדרבי בין הקבוצות הם מהסוערים בישראל, ומושכים קהל רב ללא קשר למיקומן של הקבוצות בטבלה.
לעיתים משחק זה נקרא גם "הדרבי הגדול של תל אביב", כאשר המשחקים בין מכבי והפועל לבין בני יהודה, המועדון השלישי בגודלו בעיר תל אביב, נקראים "הדרבי הקטן של תל אביב".
כינוי זה ניתן בעבר גם למשחקים נגד בית"ר תל אביב, שמשון תל אביב ומכבי יפו כאשר הן שיחקו בליגה הבכירה.
הדרבי התל אביבי נחשב למשמעותי ביותר בכדורגל הישראלי, זאת בשל רמתן הגבוהה יחסית של שתי הקבוצות.
היריבות בין המועדונים קיימת גם בענף הכדורסל.
היריבות העירונית על הרקע המסורתי בין אגודת הספורט של מכבי לאגודת הספורט של הפועל, הובילה להתפתחותה של יריבות ספורטיבית בין הקבוצות.
ב-3 בנובמבר 2014 הופסק משחק הדרבי לאחר שבדקה ה-33 של המשחק שאותו אירחה הפועל, פרץ אוהד הקבוצה לכר הדשא ותקף את שחקן מכבי , שניסה להתגונן.
בעקבות התקרית הרחיק השופט את זהבי בכרטיס אדום, מה שהוביל להפסקת המשחק למספר דקות.
לאחר חידושו פרצו אחדים מאוהדי מכבי לכר הדשא.
השופט שרק לסיום המחצית הראשונה, ובזמן ההפסקה קבע שאין ערך ספורטיבי להמשך המשחק וקבע את סיומו.
ב-19 באוקטובר 2025 בוטל משחק הדרבי דקות לפני פתיחתו, לאחר שאוהדי הפועל תל אביב זרקו עשרות אבוקות לכר הדשא, ופגעו בין היתר באוהדים ושוטרים.
שתי הקבוצות מקיימות את משחקיהן הביתיים באצטדיון בלומפילד הממוקם ביפו.
רוב משחקי הדרבי שוחקו באצטדיון בלומפילד כמו כן משחקי הדרבי שוחקו גם באצטדיון המכביה, אצטדיון באסה, אצטדיון רמת גן, "מגרש הדקלים", "מגרש התמרים" ו"מגרש מכבי".
כאשר מכבי תל אביב מארחת את משחק הדרבי, מאכלסים אוהדיה את כל חלקי האצטדיון מלבד שער 4–5, השמור לאוהדי הפועל.
כאשר הפועל תל אביב מארחת את המשחק, מאכלסים אוהדיה את כל חלקי האצטדיון מלבד שער 10–11, השמור לאוהדי מכבי.
מאזן הדרבי התל אביבי בליגה מאז קום המדינה(נכון ל-26 בינואר 2026)
הדרבי הראשון בהיסטוריה נערך ב–25 בפברואר 1928 והסתיים בניצחון 0:3 לזכות מכבי.
הדרבי הראשון בליגה בין הקבוצות נערך במחזור הראשון של עונת הבכורה של הליגה בשנת 1931, והסתיים בתיקו 1–1. עד קום המדינה נערכו 17 משחקי דרבי בליגה, בהם הפועל ניצחה 9 משחקים, מכבי ניצחה 5 משחקים, ו-3 משחקים הסתיימו בתיקו.
שתי הקבוצות שיחקו בליגה הבכירה בישראל מיום היווסדה, מלבד עונת 1989/1990, עונת 2017/2018 ועונת 2024/2025 בהן הפועל שיחקה בליגת המשנה, והדרבי של תל אביב הוא המשחק ששוחק הכי הרבה פעמים בליגה הבכירה בישראל.
מאז קום המדינה נערכו 168 משחקי דרבי בליגה (נכון ל-26 בינואר 2026).
מכבי ניצחה 62 משחקים, הפועל ניצחה 47 משחקים, ו-59 משחקים הסתיימו בתיקו.
במשך 60 שנים היה היתרון בידי מכבי, ובשנות ה-90 אף עמד הפער לטובתה על 31–21, אך במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 נסגר הפער, עד שב-2010 השיגה לראשונה הפועל את היתרון.
ב-2013 החזירה לעצמה מכבי את היתרון במאזן הניצחונות.
הדרבי האחרון בין הקבוצות נערך ב-26 בינואר 2026 במסגרת ליגת העל, והסתיים בתוצאה 2–1 להפועל.
יגאל אנטבי הוא שיאן ההופעות בדרבי בכל הזמנים, עם 34 הופעות במדי הפועל.
שיאן ההופעות של מכבי בדרבי הוא מיקו בלו, עם 33 הופעות.
בתואר מלך השערים של הדרבי מחזיק ערן זהבי עם 14 שערים (ערן זהבי כבש 2 לזכות הפועל ו-12 לזכות מכבי, מה שהופך אותו למלך השערים של מכבי בדרבי), מלך השערים של הפועל בדרבי הוא שייע פייגנבוים עם 8 שערים.
מאזן הדרבי התל אביבי בגביע המדינה(נכון ל-15 בינואר 2026)
לפני קום המדינה נפגשו הקבוצות 5 פעמים (4 פעמים בגמר ופעם אחת בחצי הגמר), בהן מכבי ניצחה 3 פעמים והפועל ניצחה פעמיים.
מאז קום המדינה נפגשו הקבוצות 15 פעמים בכל שלבי הגביע, ונערכו 16 משחקי דרבי, בהם מכבי ניצחה 13 פעמים (בעונת 1991/1992 השיגה ניצחון כפול ברבע הגמר שנערך בשיטת בית-חוץ), והפועל ניצחה 3 פעמים.
הפעם האחרונה בה נפגשו שתי הקבוצות במפעל הייתה בשמינית גמר הגביע של עונת 2026.
9 פעמים במהלך ההיסטוריה נערך הדרבי התל אביבי במעמד גמר גביע המדינה (בפעם האחרונה בעונת 2020/2021), מתוכן 4 פעמים לפני קום המדינה.
ב-1933 ניצחה מכבי 1–0, ושנה לאחר מכן ניצחה הפועל 3–2 וזכתה לראשונה בתולדותיה בדאבל, הישג אותו שחזרה ב-1938, אז ניצחה את מכבי 2–1. ב-1941 ניצחה מכבי 2–1.
מאזן הדרבי התל אביבי בגביע הטוטו(נכון ל-19 באוגוסט 2018)
בגביע הטוטו נפגשו שתי הקבוצות 20 פעמים, בהן מכבי ניצחה 12 מפגשים, הפועל ניצחה 5 מפגשים ו-3 מפגשים הסתיימו בתיקו, כאשר מאזן השערים עומד על 33–20 לטובת מכבי.
הדרבי התל אביבי שוחק גם ב"גביע שפירא" בעונת 1954/1955, במשחק הראשון ניצחה הפועל 2–1 ובמשחק השני ניצחה מכבי 2–1, המשחקים שוחקו באצטדיון באסה.
פעמיים נפגשו הקבוצות לדרבי במסגרת משחק אלוף האלופים בין האלופה למחזיקת הגביע.
בשנת 1970 ניצחה הפועל (שהייתה סגנית האלופה) את מכבי (שזכתה בדאבל) בתוצאה 2–1. בשנת 1988 ניצחה מכבי (מחזיקת הגביע) את הפועל (האלופה) בתוצאה 3–0.
הקבוצות נפגשו פעם אחת בגביע ליליאן בעונת 1986/1987 בשלב חצי הגמר, מכבי ניצחה את הפועל 3–1 באצטדיון רמת גן.
בשנת 1998 נפגשו למשחק ידידות ב, מכבי ניצחה את הפועל 2–1.
שיא הפרש במאזן ניצחונות בדרבי בליגה מקום המדינה (16 הפרש ניצחונות למכבי, 46-62 ב-17 בינואר 2024)
רצף משחקי דרבי ללא הפסד בליגה (מכבי, 22 משחקים)
רצף משחקי דרבי ללא הפסד בכל המסגרות (מכבי, 27 משחקים)
הכי הרבה שערים במחצית אחת (מכבי, 5 שערים בעונת 2021/2022)
הדרדסים הוא סרט אנימציה ולייב אקשן מסוגת פנטזיה.
במאי הסרט הוא ראג'ה גוסנל והתסריטאי הוא ג'יי דוויד סטם.
הסרט מבוסס על סדרת האנימציה באותו השם.
בסרט מככבים ניל פטריק האריס, ג'יימה מייס, קייטי פרי, האנק עזריה, ג'ונתן וינטרס, ג'ף פוקסוורתי, פול רובנס, אלן קאמינג וג'ורג' לופז.
מפיק הסרט הוא ג'ורדן קרנר, והסרט הופץ על ידי סרטי קולומביה ב־3 באוגוסט 2011.
סרט זה הוא הראשון המשלב אנימציה ולייב אקשן יחד תחת מותג הדרדסים – שני הסרטים הקודמים שלהם יצאו באנימציה בלבד.