tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בישראל ובעולם המערבי ככלל הפך האמוג'י למותג, ולו מוצרים נלווים כגון כריות, גלידות, חוברת מדבקות ועוד.
עם התקדמות הטכנולוגיה הפך האמוג'י לנפוץ מאוד, ולא פעם נעזרים בו כתגובה בפני עצמו.
סמלים נפוצים הם אמוג'י מחייך, כועס, נרגש ועוד.
בעברית ניתן להשתמש גם במונחים פרצופון כאשר האמוג'י הוא בצורה של פרצוף, או רגשון כאשר האמוג'י מבטא רגש.
בשנת 1995, כבר איפשרו הטלפונים הסלולריים והאיתוריות ביפן לשלוח הודעות ואילוסטרציות של הבעות פנים שונות.
ב־1999 חברות סלולר יפניות הציגו את האמוג'י לראשונה כסט של 176 דמויות בגודל של 12×12 פיקסלים במערכת יפנית בשם IMORD (רשת אלחוטית).
בעבר הביטוי הגרפי לרגשות נעשה באמצעות סימני פיסוק בסיסיים - רגשונים (אמוטיקונים).
אך ההתפתחות הטכנולוגית המהירה תרמה להרחבת התחום.
האמוג'י הצבעוני הראשון נוצר על ידי מעצב יפני בשם שיגטאקה קוריטה שהיה חלק מצוות שעסק בפיתוח מסדת (בלועזית: פְּלַטְפוֹרְמָה) ל אינטרנט סלולרי בעבור חברת טלפונים יפנית.
באותו הזמן נולדה גם המילה emoji, שהיא חיבור של שתי מילים ביפנית - תמונה + דמות.
בתחילת הדרך, האמוג'ים היו מכוונים לביטויים גרפיים המקובלים ביפן, כגון מסכת פנים, או פרח לבן ששימש לציון של שיעורי בית כמעולים, כמו כן האמוג'ים ייצגו בתחילה את המאכלים היפניים המפורסמים כמו סושי, כדורי אורז, ועוד.
עם השקת הטלפונים החכמים התחילה פריצת הדרך המשמעותית ביותר של האמוג'ים שבאה לידי ביטוי ביכולות גרפיות רחבות ובעושר תוכני שבא לידי ביטוי במגוון אפליקציות.
בנוסף לעולם הסלולר, גם עולם הרשתות החברתיות שהתפתח תרם לשימוש הנרחב באמוג'ים.
המילה הנפוצה ביותר ברשת בשנת 2014 הייתה אמוג'י של לב.
בית משפט לתביעות קטנות העניק לאמוג'ים תוקף חוזי.
תוספות ושינויים בעקבות חוסרים ומחלוקות
ביוני 2015 אחד החידושים שאפל הציגה היה הוספת הדגל הפלסטיני במערכת ההפעלה iOS 9.
אמוג'י בוכה מצחוק אושר כחלק מהיוניקוד בשנת 2010. אמוג'י זה מסמל תחושה של צחוק ושמחה.
האמוג'י נבחר למילת השנה על ידי אוניברסיטת אוקספורד בשנת 2015. אמוג'י זה היה אחד ה-10 האמוג'ים הפופולריים ביותר בשימוש באתר אמוג'יפדיה בשנים 2014–2018. בשנת 2017, אפל ציינה כי האמוג'י בוכה מצחוק הוא האמוג'י השימושי ביותר במערכת ההפעלה iOS.
הצבע המקורי של אמוג'ים בגוון עור היה לבן.
חמשת הגוונים הנוכחיים נכנסו רק בתחילת 2015 והם מבוססים על סולם פיצפטריק , שמגדיר שישה גוני עור לפי תגובתם לקרינת על-סגול.
הצהוב נבחר כברירת מחדל משום שהוא נחשב לגוון לא אנושי ולכן נייטרלי מבחינה אתנית (על אף כינוי הגנאי, זה לא צבע העור של אנשים ממוצא אסיאתי).
עם זאת, עלו טענות כי תווי הפנים של האמוג'ים החדשים עודם מבטאים תווי פנים של אנשים לבנים.
בשנת 2016 הוסיפו אמוג'י חד מיניים ובני אדם בגווני עור שונים, וזאת בשל ביקורת שנשמעה על היעדר גיוון בצבעי העור של הדמויות.
אלפי משתמשים חתמו על עצומה שהוגשה ל־dosomething.org ובעקבותיה הודיעה אפל שתעבוד עם יוניקוד, על מנת ליצור אמוג'י בעלי עור שונה.
הצבעים החדשים ניתנים ליישום בכל דמויות האמוג'י הקיימות, כאשר בלחיצה ארוכה על הדמות תיפתח אופציה לגוונים השונים.
עוד חידושים ניתן לראות בגרסת IOS 8.3, משתמשים שהתנסו בגרסת הבטא דיווחו כי מאמוג'י התפילה הוסרה ההילה - קרני האור שזורחות מסביב לידיים.
גם באגף המכשירים ישנם שינויים - הסמלים של השעון, הטלפון, והמחשב שודרגו לאייפון, Apple Watch ו־iMac
גיוון צבעי האמוג'י הביא לא פעם לסוגיות של נימוסים ומוסר, ועמדותיהם של המשתמשים משתנות לפי צבע, גיל, מעמד ועוד, ואף הביאו לביקורות פומביות על ידוענים.
בנוסף, בפייסבוק התווסף אמוג'י "למי שמרגיש שמן", דבר זה גרר תגובות רבות של גולשים שמצאו את הסמיילי הזה פוגעני.
למעלה מ־15 אלף גולשים חתמו על עצומה הדורשת להסיר את האמוג'י בטענה שהוא פוגעני כלפי אנשים עם עודף משקל.
אמוג'י זה גם גרר ביקורת מצד אנשים הסובלים מהפרעות אכילה.
אנדרואיד - במערכות הפעלה מבוססות אנדרואיד, האמוג'י הוא תלוי גרסה.
כלומר, האמוג'י נתמך על ידי האנדרואיד אך ורק בגרסאות מסוימות ומתקדמות.
בנובמבר 2013 גוגל הוסיפה במקלדת שלה סט אמוג'י שהיא יצרה לגרסאות אנדרואיד 4.4 ומעלה.
כמו כן, אמוג'י נתמך ב-SMS וביישומונים (בלועזית: אַפְּלִיקַצְיָה) של מקלדות שונות (כגון SwiftKey וGboard) שנמצאות באנדרואיד - מספקות גם הן רכיב שמאפשר את השימוש באמוג'י.
macOS ו־iOS - אפל הציגה לראשונה את האמוג'י בשולחן העבודה של Mac OS X 10.7 Lion.
משתמשים יכלו לצפות ולהשתמש באמוג'י במיילים ובאפליקציות של ההודעות במחשב.
המשתמשים יכולים ליצור סמלי אמוג'י דרך לוח קלט מיוחד, ניתן לעשות זאת כמעט בכל גרסאות macOS.
ב־macOS משתמשים בגופן האמוג'י הצבעוני של אפל, שהוצג בגרסת ה־iOS.
גוגל כרום - דפדפן כרום תומך באמוג'י בגרסת Unicode 6.2.
לינוקס – מערכות לינוקס מסוימות תומכות באמוג'י לאחר התקנת גופנים נוספים.
ישנן כמה גרסאות למערכת הלינוקס ובכל מערכת צריך להתקין ערכת גופנים בהתאם לגרסת הלינוקס.
Microsoft Windows - מערכת ההפעלה חלונות (Windows) תומכת באמוג'י בגרסאות ווינדוס 8 ומעלה באופן מלא.
בגרסאות אלו ניתן לגשת לאמוג'י דרך המקלדת המובנית שנמצאת על המסך ונקראת "סמיילי", בווינדוס 10 ובווינדוס 11, ניתן לגשת לאמוג'י על ידי המקשים .
אֵמָהוֹי צֵגֶה־מַרְיָם גֶבְּרוּ (באנגלית, Emahoy Tsegué-Maryam Guèbrou; 12 בדצמבר 1923 – 27 במרץ 2023) הייתה פסנתרנית, מלחינה ונזירה, ילידת אתיופיה.
גֶבְּרוּ נולדה בשנת 1923 באדיס אבבה בירת אתיופיה, בשם יֵאוּבְּדָר גברו, למשפחה משכילה ואמידה.
אביה, קֶנְתִיבָּה גברו, היה נצר לשושלת הגונדרית.
לאמה, קָסָיֶה יֵלֶמְטוּ, הייתה קרבה משפחתית לווזירו מנן, אשתו השנייה של הקיסר היילה סלאסי.
כאשר הייתה בת 6, נסעו אמהוי ואחותה, סֵנֵדוּ גברו, לפנימייה בשווייץ, על מנת לרכוש השכלה אירופאית בבית ספר לבנות.
בשווייץ התגוררו האחיות בביתו של כומר פרוטסטנטי ידיד המשפחה.
במהלך שהות זו בשווייץ, כאשר הייתה בת 8, נחשפה גברו לראשונה למוזיקה קלאסית.
היא החלה לקחת שיעורים פרטיים בנגינה בכינור, ולימדה את עצמה נגינה בפסנתר.
בשנת 1933, בתום שהות של חמש שנים בפנימיה, חזרו האחיות לאתיופיה.
אמהוי המשיכה את לימודיה בפנימיה של הקיסרית מנן, ואילו אחותה בחרה להקים את בית הספר הראשון לבנות באדיס אבבה.
בשנת 1935 פרצה המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה, ומשפחות האצולה הוגלו או שנאלצו לברוח.
גברו ובני משפחתה גורשו לאי אָסִינָרָה אשר ליד סרדיניה, איטליה, שם שהו במשך כשנה.
למשך שנתיים וחצי נוספות הוחזקו כאסירים פוליטיים בעיר מֶרְקוֹלְיָאנוֹ הסמוכה לנאפולי.
במשך כל תקופה זו בגלות, המשיכה גברו לנגן.
בתום המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה ועם תחילתה של מלחמת העולם השנייה בשנת 1939, שבו בני המשפחה לאדיס אבבה, וגברו החלה לעבוד במשרד החוץ האתיופי כמזכירה ומתורגמנית, והייתה לאישה הראשונה שזכתה לעבודה במשרד ממשלתי אתיופי כלשהו.
במקביל לעבודתה, המשיכה לנגן והלחינה יצירות לפסנתר ולכינור.
שנתיים לאחר מכן, פנתה בבקשה לקיסר (באמצעות אביה), שזה יאפשר לה להתמקצע ולהתפתח בלימודי מוזיקה בחוץ לארץ.
עם אישורו של הקיסר, נסעה גברו ללמוד אצל הכנר הפולני אלכסנדר קוֹנְטוֹרוֹבִיץ' (Alexander Kontorowicz) בקהיר, מצרים.
בתקופת מגוריה בקהיר חוותה קושי בהתמודדות עם תנאי מזג האוויר הקשים אשר פגעו בנשימתה, ובעצת רופאיה, לאחר שנתיים של לימודים בקהיר, נאלצה לשוב לאדיס אבבה (בעקבותיה הגיעו לאתיופיה גם קונטורוביץ' ורעייתו, שם הוא קיבל את תפקיד מנצח התזמורת המלכותית).
גברו קיבלה מלגה ללימודים באקדמיה הגבוהה למוזיקה בלונדון, אולם זו לא הייתה ניתנת למימוש עקב סירובו של משרד החוץ האתיופי להעניק לה אשרת יציאה מאתיופיה.
תאבונה של גברו נפגע והיא שקעה בדיכאון בעקבות הסירוב; היא אושפזה בבית החולים במצב קשה.
במהלך אשפוזה ביקשה גברו, להשתתף בטקס הקומיוניון הדתי (communion), בו מקבלים את לחם הקודש, דבר המסמל קבלה לקהילה (אף על פי שלא ניהלה אורח חיים דתי לפני כן).
בעקבות ההשתתפות בטקס השתפר מצבה הרגשי והפיזי.
בעקבות מאורע זה החלה גברו לפקוד את הכנסייה שבעירה לעיתים תכופות, ולהקשיב למוזיקת הכנסייה.
היא חזרה לעבוד, הפעם במשרד שומרי הראש של הקיסר.
במקביל לעבודתה בבקרים, הקדישה גברו את עצמה לתפילה ולדת, וזנחה את הנגינה.
כעבור שנתיים נסעו גברו ואמה לביקור במנזר גִישֶׁן מַרְיָם, אשר נמצא בצפון אתיופיה; על פי הנצרות, זהו המקום בו נמצא חלקו הימני של הצלב המקורי עליו נצלב ישו.
המנזר והלכותיו מצאו חן בעיניה, והיא פנתה לאב המנזר בבקשה להתקבל למסדר כנזירה, אך אב המנזר סירב והציע שתמתין שנה ותשוב אם עדיין תרצה בכך.
גברו שבה לאדיס אבבה, ולאחר שנה הצטרפה למנזר.
גברו חיה במנזר במשך עשר שנים בתנאי מגורים ספרטניים.
בתקופה זו הוחלף שמה מיֶאוּבְּדָר גברו לאֵמָהוֹי צֵגֶה־מַרְיָם גברו.
בתקופה זו למדה גברו כתב ברייל, על מנת שתוכל לסייע לילדים יתומים עיוורים ללמוד לימודי שפה ודת.
השיבה לאדיס אבבה והתפתחות הקריירה המוזיקלית
בתום שנות החמישים ולאחר מחלת ריאות קשה, חזרה גברו לבית הוריה, במטרה לשלב בין הדת למוזיקה על מנת לחוש בריאה בגופה ובנפשה.
גברו החלה להלחין והקליטה אלבומים רבים בסגנון ייחודי.
נכתבו עליה כתבות עיתונות וביקורות המשבחות את סגנונה, והיא הפכה לאחת המוזיקאיות הבולטות באתיופיה.
במקביל השתמשה בכישוריה המוזיקליים לגיוס תרומות לילדים נזקקים ולמטרות צדקה שונות.
בסוף שנות השישים, האמונה והזיקה הדתית הובילו את גברו ואימה לביקור בן שלוש שנים בירושלים, שם הקליטה מספר אלבומים נוספים.
גברו שבה לאתיופיה ונשארה שם עד פרוץ המהפכה הקומוניסטית.
בתקופה פוליטית סוערת זו התבקשה לכתוב מוזיקה בהזמנה, אך סירבה לעשות כן; בעקבות הסירוב, חששה להישאר באתיופיה, ובשנת 1984, לאחר מות אמה, חזרה לירושלים מבלי לספר לאיש.
בירושלים השתכנה כנזירה מן המניין בכנסייה האתיופית קִידאנה מִהְרַת (כנסיית "ברית הרחמים"), אשר שוכנת בתוך מתחם דֶבְּרָה גֶנֶט ("הר גן העדן"), ברחוב אתיופיה.
בשל היותה דוברת שפות רבות ובעלת רקע בתחום הדיפלומטי והליכותיו, שימשה גברו כמתורגמנית עבור הפטריארך האתיופי בירושלים.
היא התגוררה עד למותה בחדר קטן בכנסייה האתיופית ברחוב אתיופיה, ירושלים.
גברו נולדה באתיופיה ובילתה בה את רוב שנותיה, אך השכלתה המוזיקלית הרשמית הייתה קלאסית, ללא הכשרה במוזיקה אתיופית מסורתית.
על אף זאת, צלילי המוזיקה האתיופית חדרו לנגינתה כמלחינה.
המוזיקה של גברו נשענה על השילוב שבין המוזיקה הקלאסית האירופאית שלמדה בנעוריה, לבין צלילים אתיופיים מסורתיים אשר שמעה בילדותה.
גברו הפרידה בין היצירות שהתייחסו למולדתה, אתיופיה, לבין יצירות דתיות אשר עסקו במולדתו של ישו.
כאשר היא תיארה את משפחתה ומולדתה, היא עשתה זאת באמצעות שימוש בסולמות אתיופיים, סולמות פנטטוניים (בעלי חמישה צלילים), וכאשר היא הלחינה מוזיקה בסגנון דתי, היא פנתה לכיוון אירופאי-קלאסי.
גברו הלחינה לאורך שנותיה יותר מ-150 יצירות מוזיקליות מקוריות לפסנתר, עוגב, אופרה ולהרכבים קאמריים.
המוזיקה שלה הופיעה בסרט התיעודי המועמד לאוסקר Time ("שנים", 2020), ובסרט הדרמה של נטפליקס "חוצה את הקו".
בשנת 2013, פנתה גברו בת התשעים אל הפסנתרנית הישראלית מאיה דוניץ, בבקשה שזו תסייע לה לשמר את מורשתה המוזיקלית.
פנייה זו הובילה לפרסום ספר תווים מקיף אשר לווה בספר מאמרים הכתוב בשלוש שפות: עברית, אנגלית ואמהרית; בנוסף הופק קונצרט לכבודה.
The Honky Tonk Nun, סרט תיעודי על קורותיה של גברו, הועלה עבור BBC Radio Four על ידי העיתונאית והסופרת קייט מולסון.
ב-40 שנות חייה האחרונות התגוררה בכנסייה האתיופית בירושלים.
• 1963 – שני תקליטים הוקלטו בגרמניה.
הראשון במימון הקיסר היילה סלאסי
והשני במימון גיסה, הגנרל קֵבֵּדֶה גֶבְּרֶה, שר ההגנה האתיופי.
• 1972 – הוציאה אלבום בקלן, גרמניה במטרה לממן בית יתומים שהקימה ליתומי מלחמה.
האלבום מומן באמצעות אחותה, קברט וויזרו דסטה גברו.
• 1972 – הוציאה בישראל תקליט עם יצירות ליטורגיות בהוצאת הד ארצי.
באלבום זה ניגנה אמהוי צגה בעוגב בליווי מקהלת כמרים אתיופים.
• שנות השמונים – הוציאה אלבום נוסף בישראל, בעזרת הכנסייה, והתמלוגים מאלבום זה הם קודש לכנסיית השילוש הקדוש שליד נהר הירדן.
• 2006 – אוסף בעריכת פרנסיס פְלָסֵטוֹ ובו יצירות רבות מאלבומיה.
יצא בחברת התקליטים הצרפתית בּוּדָה מוּזִיק כחלק מסדרת "אתיופיק".
•2012 – הוציאה אלבום אוסף, עם כמה הקלטות חדשות, באולפן ההקלטות של אבי יפה בירושלים.
אמהות רעות הוא סרט קומדיה אמריקאי מ-2016. הסרט בוים ונכתב על ידי ג'ון לוקאס וסקוט מור.
בסרט מככב אנסמבל שחקנים הכולל את מילה קוניס, קריסטן בל, קתרין האן, ג'יי הרננדז, ג'יידה פינקט סמית' וכריסטינה אפלגייט.
צילומי הסרט החלו ב-11 בינואר 2016 בניו אורלינס.
הסרט יצא להקרנת בכורה ב-19 ביולי 2016 בניו יורק על ידי STX בידור.
הסרט קיבל ביקורות מעורבות עד חיוביות, והרוויח יותר מ-183 מיליון דולר.
זהו סרט ראשון של חברת STX-בידור שחצה את רף ה-100 מיליון דולר בהקרנות בארצות הברית.
סרט המשך, אמהות רעות 2: לשרוד את החג יצא לאקרנים ב-1 בנובמבר 2017.
איימי מיטשל (מילה קוניס) היא אישה נשואה עם שני ילדים, ג'יין (אונה לורנס), ודילן (אנתוני אמג'יי).
איימי מרגישה שהיא טובעת במחויבויות שלה.
היא עובדת בתור סוכנת מכירות של חברת קפה, המגדירה את עצמה כ"מגניבה".
היא דואגת להכין אוכל בריא, ולא קנוי לארוחות הצהריים של הילדים שלה.
היא עושה הרבה משיעורי בית של בנה, מסיעה אותם לחוגים, והיא פעילה בוועד ההורים בבית הספר, המנוהל על ידי גוונדולין ג'יימס (כריסטינה אפלגייט) השתלטנית, וחברותיה, סטייסי (ג'יידה פינקט סמית'), וויקי (אנני מומלו).
כאשר היא תופסת את בעלה מייק (דייוויד וולטון) מנהל רומן עם משהי שהכיר באינטרנט ועוזב את הבית, היא עדיין מנסה לשמור על הכול ביחד.
אחרי יום מלחיץ במיוחד, איימי מגיעה למפגש של ועד ההורים שם גוונדלין מכריזה כי אין להביא למכירת העוגות, מרכיבים כמו סוכר וקמח.
איימי קמה ועוזבת את הוועד בכעס.
בבר הסמוך, איימי פוגשת את קרלה (קתרין האן), אם רגועה (עד כדי הזנחה) חד הורית.
ואת קיקי (קריסטן בל), עקרת בית בודדה, אמא לארבעה שמעריצה את איימי בעקבות התנגדותה לגוונדולין.
איימי מקבלת החלטה לאחר הלילה הזה, שהיא מפסיקה לנסות כל כך קשה.
היא לוקחת אותם לנסיעות עם הרכב הקלסי של מייק, קונה להם ארוחת צהריים במקום מבשלת בעצמה, לוקחת ימי חופש מהעבודה, מכריחה את דילן להתחיל להכין שעורי בית בעצמו, ולוקחת את הבת שלה ליום כיף בספא.
גוונדלין שכועסת על הפעולות הפומביות של איימי משתמשת בסמכות שלה לסלק את ג'יין מקבוצת הכדורגל.
איימי כועסת כל כך עד כי מחליטה לרוץ לראש ועד ההורים נגד גוונדלין.
בפגישת ההכרות אצל איימי מגיעה רק אמא אחת, שמודיעה להם כי גוונדולין ארגנה ערב מקביל עם מרתה סטיוארט.
למרות זאת, שאר האמהות, ומרתה, נוטשים את המסיבה של גוונדלין לאחר שמתברר כי התוכנית לערב היא הטפת מוסר של גוונדלין ועוברים לבית של איימי שם הן שותות ונהנות.
גוונדולין מגיבה על ידי שתילת סמים אצל ג'יין בלוקר.
כאשר מנהל בית הספר מגלה את זה הוא מוציא את ג'יין מכל הפעילויות שהייתה רשומה להן.
ג'יין הכועסת ודילן, שניהם עוברים לגור עם מייק (שהסכים לגרושים בצורה יפה).
הילדים רואים את איימי בתור כישלון בתור אמא ואומרים לה זאת.
באותו היום איימי גם מפוטרת מעבודתה.
איימי שבורת הלב, נשארת בבית בערב של הבחירות לוועד ההורים, אבל משתכנעת להגיע על ידי קרלה ועל ידי קיקי, שסוף סוף עמדה מול בעלה, ואמרה לו שהוא צריך להתמודד עם הכל לבד עד שהישיבה תסתיים.
באירוע, איימי נותנת נאום מעורר השראה על איך האימהות עמוסות ולחוצות, איך שהן צריכות לתת לעצמן קצת חופש, וכבוד, והכי חשוב, לאפשר לעצמן לעשות טעויות.
איימי זוכה בניצחון סוחף, ובסופו של דבר מנחמת את גוונדולין, המגלה שלהיות אחראית על ארגון ההורים הייתה הדרך היחידה שלה להרגיש טוב עם עצמה.
כמה שבועות לאחר מכן, הגישה של איימי הובילה לשינויים חיוביים: ג'יין לחוצה פחות, דילן לומד לבשל ולעבוד קשה יותר, וכל האמהות, כולל סטייסי וויקי, מרגישות טוב יותר.
איימי עצמה קיבלה את המשרה שלה בחזרה עם תנאים טובים יותר, לאחר שהמנהל שלה ראה כי החברה מתמוטטת בלעדיה.
איימי ממשיכה לראות את ג'סי (ג'יי הרננדז), אלמן נאה עמו התחברה כמה שבועות קודם לכן.
גוונדולין מודה כי לדרך של איימי יש כמה תוצאות חיוביות, ומזמינה את איימי, את קרלה ואת קיקי ליום של כיף עם המטוס פרטי של בעלה.
בסוף הקרדיטים מראיינים את השחקניות עם האמהות האמיתיות שלהן.
הסרט היה צפוי להרוויח כ-25 מיליון דולר עם פתיחתו בסוף השבוע.
הסרט גרף 23.8 מיליון דולר בסופו של דבר.
הסרט קיבל ביקורות מעורבות מהמבקרים.
באתר Rotten Tomatoes הסרט קיבל דירוג של 59% בהתבסס על 132 ביקורות עם ממוצע דירוג של 5.6/10. הדעה הרווחת באתר היא שהסרט מתגאה בסגל שחקנים נהדר, וראייה חדשנית על קומדיות ביתיות, אבל הסרט לא מממש את הפוטנציאל שיכול היה להגיע אליו.
גם בישראל הסרט קיבל ביקורות מעורבות.
נעמה רק כתבה כי למרות שאפשר לראות את הסרט כסרט פמיניסטי, או פוסט פמיניסטי, הוא עדיין סרט שנעשה על ידי שני גברים ומפספס עומק שהיה אפשר להגיע אליו.
מרילין וניג כתבה שלמרות שהסרט רדוד, יש בו רגעים שאמהות יכולות להזדהות איתם.
אמוג'י: הסרט הוא סרט הנפשה ממוחשבת בתלת-ממד שבוים ונכתב על ידי טוני לאונדיס, ובנוסף נכתב במשותף עם אריק סייגל ומייק וויט.
הסרט הופק באמצעות סרטי סוני הנפשה והוא יצא לאקרנים ב-28 ביולי 2017.
מילר, ג'יימס קורדן, אנה פריס, מאיה רודולף, סטיבן רייט, ג'ניפר קולידג', ג'ייק ט.
אוסטין, כריסטינה אגילרה, סופיה ורגרה, פטריק סטיוארט, רוב ריגל ושון הייז.
בתוך אפליקציית המסרים נמצא לו העולם הנסתר של 'טקסטופוליס', עיר שוקקת חיים שבה כל סמלי האימוג'י גרים, בתקווה להיבחר על ידי המשתמש של הטלפון.
בעולם הזה, לכל אימוג'י יש רק הבעת פנים אחת - למעט ג'ין, אימוג'י שנולד ללא פילטר והוא מלא בהבעות ורגשות.
ג'ין נחוש בדעתו להיות "נורמלי" כמו כל סמלי האימוג'י האחרים, ומגייס את עזרתם של החברים הכי טובים שלו: כיף ופרצה.
יחד, הם יוצאים למסע בין היישומים השונים בטלפון כדי למצוא את הקוד שיתקן את ג'ין.
אבל כאשר סכנה גדולה מאיימת על הטלפון, גורלם של כל האימוג'ים תלוי בשלושת החברים, אשר חייבים להציל את העולם שלהם לפני שיימחק לנצח.
מדבב/ת באנגלית מדבב/ת בעברית שם הדמות אודות הדמותמדבבים נוספים טי.
מילר תמיר גינזבורג ג'ין הדמות הראשית.
צריך להיות "מאא" אבל יש לו בעיה.
בסוף הופך לאימוג'י רחב רגשותקסבייה דולן (גרסה צרפתית-קנדית) ג'יימס קורדן יפתח אופיר כיף חברו של ג'ין.
בעל פלסטר אנה פריס דקלה הדר פרצה חברתו של ג'ין.
במקור אמוג'י נסיכה.לאורה טסורו (גרסה פלמית) מאיה רודולף איילת רובינסון סמיילית האנטגוניסטית בסרט.
רוצה למחוק לצמיתות את ג'ין.
נמעכה על ידי רובוט.אורסולה קורברו (גרסה ספרדית) סטיבן רייט דב רייזר מל מאא אבא של ג'ין.
בסוף הסרט התגלה שגם לו יש את הבעיה.
ג'ניפר קולידג' אודליה מורה-מטלון מרי מאא אמא של ג'ין.
אוסטין נדב ירושלמי אלכס בן אדם.
הבעל של הטלפון ששם חיים האימוג'ים.
מחק את הטלפון, ואז החזיר את הזיכרון.טרייאי סנדוויק מו (גרסה נורווגית) כריסטינה אגילרה אלונה אלכסנדר אקיקוגליטר רקדנית Just Dance.
סופיה ורגרה לירון אלידרי פלמנקה אמוג'י של רקדנית פלמנקו.
פטריק סטיוארט יהויכין פרידלנדר אמוג'י קקיאחד מהאימוג'ים הפופולרים.
רוב ריגל ---- אמוג'י גלידה גלידה בטעם מנטה.
חבר של קקי.שון הייז דדי זהר סטיבן אמוג'י של שטן.טאטי גבריאלאדי מק'אליסטרמושא אהבתו של אלכס.
ב-21 ביולי 2015 ניצחו אולפני ההנפשה של סוני במלחמת ההצעות נגד האחים וורנר וסרטי פרמאונט על הזכויות להפקת סרט אנימציה של אמוג'י, מבוסס על תסריט של אריק סייגל וטוני לאונדיס, ולאונדיס גם מביים את הסרט.
מישל ראימו קוויט הפיקה את הסרט.
הסרט הוכרז באופן רשמי ב-CinemaCon 2016, ונחשף שהסרט יהיה בעולם דיגיטלי בתוך טלפון חכם.
ביום האמוג'י 2016, נחשף שטי.
מילר ידבב את הדמות הראשית ג'ין.
באוקטובר 2016 נחשף כי אילנה גלזר וג'יימס קורדן יצטרפו לצוות השחקנים.
מאוחר יותר גלזר הוחלפה באנה פריס.
ב-20 בדצמבר 2016 שוחרר הטיזר טריילר.
הטריילר השני שוחרר ב-16 במאי 2017.
בנובמבר 2015 קבעה סוני כי הסרט ייצא לאקרנים ב-11 באוגוסט 2017. שנה לאחר מכן, הסרט הוזז ל-4 באוגוסט 2017 כשהסרט "בייבי דרייבר" קיבל את תאריך השחרור המקורי.
במרץ 2017 הוזז הסרט שבוע אחורה ל-28 ביולי 2017 כאשר הוא מחליף תאריכים עם הסרט "המגדל האפל".
הסרט יצא יחד עם הסרט הקצר "כלבלב!", שבוים על ידי גנאדי טרטקובסקי ומבוסס על סרטי "מפלצת של מלון".
הסרט זכה לביקורות שליליות מצד הקהל וקיבל דירוג של 3.3 מתוך 10 באתר IMDb, ובאתר Rotten tomatoes, הסרט קיבל דירוג של 7% מתוך 131 מבקרים.
הסרט זכה בפרס פטל הזהב בארבע קטגוריות שונות: בקטגוריות הסרט הגרוע של השנה, התסריט הגרוע, המסך הגרוע והבימוי הגרוע ביותר.
אמוג'י בוכה מצחוק (😂 בתרגום לאנגלית: Face with Tears of Joy emoji, ידוע גם בשם LOL) הוא אמוג'י המסמל תחושה של צחוק ושמחה.
אמוג'י בוכה מצחוק הוא אחד האמוג'ים הפופולריים ביותר ברשתות החברתיות כגון פייסבוק, טוויטר ואינסטגרם.
אמוג'י זה אושר כחלק מהיוניקוד בשנת 2010.
פיתוח האמוג'ים החל בשנת 1999 ביפן.
כאשר אפל השיקה את האייפון הראשון ב-2007, הייתה מקלדת האמוג'ים מיודעת למשתמשים יפניים בלבד.
בעקבות כך, גדל לחץ על חברת אפל להרחיב את הזמינות של המקלדת ובשנת 2011, אפל פרסמה בכל רחבי העולם את מקלדת האמוג'ים הרשמית.
האמוג'י בוכה מצחוק הוצג לראשונה באוקטובר 2010, יחד עם יציאת יוניקוד 6.0.
בשנת 2015, האמוג'י נבחר על ידי אוניברסיטת אוקספורד וזכה לתואר מילת השנה של 2015. בחודש מאי 2015, אינסטגרם פרסמה בבלוג שלה כי אמוג'י בוכה מצחוק היה הנפוץ ביותר בשימוש בפלטפורמה.
ב-7 בדצמבר 2015, חברת טוויטר כי אמוג'י זה היה הנפוץ ביותר בשימוש באפליקציה.
באותה שנה, התפרסם שכמות הפעמים שמשתמשי טוויטר השתמשו באמוג'י היה למעלה מ-6.6 מיליארד פעמים.
ביום האמוג'י העולמי בשנת 2017, מנכ"ל פייסבוק, מארק צוקרברג, ציין כי אמוג'י זה היה הנפוץ ביותר בשימוש באפליקציית פייסבוק ובאפליקציית מסנג'ר.
באותה שנה, פרסם מגזין טיים כי אמוג'י בוכה מצחוק זכה בפעם השלישית ברציפות בתואר "האמוג'י העליון ברשתות החברתיות".
אמה שאה היא זמרת, שחקנית, תסריטאית, רקדנית ובמאית כוויתית ממוצא איראני.
אמה נולדה בכווית ב-7 ביוני 1981.
אמה למדה אופרה, צילום וסרטים.
היא משכה תשומת לב באמצעות האקטיביזם שלה, השקפותיה הרדיקליות, נקודות מבט מעוררות מחלוקת ולעיתים קרובות גם אקסצנטריות.
את הופעת הבכורה שלה בתיאטרון היא עשתה במחזה Silence שנכתב על ידי הרולד פינטר.
אחרי מחזה זה, היא הופיעה במחזה The rhinoceros שנכתב על ידי אז'ן יונסקו, The old women and the poet שנכתב על ידי יוקיומיסמיה, Debate between night and day שנכתב על ידי מוחמד אפנדי אל-גזירי ו-The Meteor שנכתבו על ידי דורינמט.
ב-2006, אמה ייסדה והקימה את הקבוצה "Anthropology", והצטרפה לשחקנים ממדינות שונות, עם הופעות, מחזות ושירים שמופעים בשפות שונות, כולל ערבית, אנגלית, צרפתית, יפנית וספרדית.
היא הופיעה כזמרת, פסנתרנית, מלחינה ושחקנית באירועים מקומיים ובין-לאומיים שונים.
אמה הלחינה אוסף מחזות זמר בהשראת ספרים כמו Jesus, the Son of Human ו-The Prophet , שנכתבו על ידי ג'ובראן ח'ליל ג'ובראן, וביצעה אותם בפסנתר וגיטרה ב .
היא גם שרה קאברים של אמנים ידועים ובין-לאומיים רבים.
היא גם השתתפה במחזמר המוזיקלי We can not write on a black page.
הסינגלים שלה כולל הסינגל "Shah" מדברים על סבה שאה חאן.
היא שרה מילים שכתבו, בין השאר, על ידי איליא אבו מאדי, מאלק אספר ומירנדה לי .
ב-2019, אמה התחרה בקטגוריית הרומבה ב-Twin Cities Open 2019 שמתקיימת במיניאפוליס, והגיעה עד לגמר התחרות.
היא הגיעה למקום ה-2 ברומבה הסגורה והמקום ה-3 ברומבה הפתוחה.
אמה עוררה מחלוקת גדולה לאחר ששרה בעברית את "הבה נגילה" שהובילה לכך שהיא מואשמת בקידום הציונות והסדרת יחסי החוץ עם ישראל.
סוכנויות חדשות בין-לאומיות, אמצעי תקשורת ערבים וישראלים סיקרו את הסיפור.
לוס אנג'לס טיימס כתבה מאמר על הפרשה תחת הכותרת .
היו דיווחים על העמדתה של אמה למשפט ודיווחים על איומים לחייה.
אמה הסבירה כי שרה את השיר כשרצתה לעבור את הגבולות ולפרוץ את המחסומים לתמיכה בשלום אוניברסלי בין שני עמים.
אמה נולדה לאם איראנית ואב כוויתי.
סבה, נסיך אפגני, עלה לפקיסטן ועבד כמרגל בריטי שעבד נגד גרמניה הנאצית.
לאחר מלחמת העולם השנייה, הוא עבר לכווית ועבד כמכונאי בתחום הנפט.
כאשר נסע לאיראן, התרשם מילדה שביקשה את ידו ולאחר ניסיונות רבים התחתן איתה.
לאחר מכן נולדה להם בת שהתחתנה עם גבר כוויתי ממשפחה דתית, והתגרשו לאחר שנולדו להם מספר ילדים, כולל אמה.
אמה התחתנה והתגרשה פעמים רבות.
Aleqini - במאית ומפיקה (2014)
The Visitor - שחקנית ראשית (2019)
אמה שאנדור-קודאי (בהונגרית: Sándor-Kodály Emma; באיה, 17 במרץ 1863 – בודפשט, 22 בנובמבר 1958) הייתה מלחינה, מתרגמת ואתנומוזיקולוגית יהודייה-הונגרייה.
היא הייתה אחותו של הפוליטיקאי היהודי-הונגרי פאל שאנדור ואשתו של המלחין זולטאן קודאי.
שאנדור נולדה למשפחה יהודית בעיר באיה, בשם אמה שלזינגר.
אביה היה מוריץ שלזינגר ואמה הייתה שרלוטה שלזינגר לבית דויטש.
היא למדה פסנתר וזמרה, ובתחילת המאה עמדה בקשרים עם אישים רבים מן האליטה המוסקילית של הונגריה באותם הימים.
ב-1903 החלה ללמוד הלחנה אצל בלה בארטוק, ומשנת 1905 אצל מי שעתיד להיות בעלה – זולטן קודאי.
יצירות שלה עלו על במות קונצרטים בפריז ובלונדון.
מרבית יצירותיה – כגון שיר ערש, סקרצו וּוָריאציות – הן לפסנתר.
נישואיה הראשונים היו עם הנריק גרובר, וב-3 באוגוסט 1910 נישאה לקודאי.
עמו חייה את שארית חייה וסייעה לו בעבודתו.
שאנדור עסקה בליקוט ועריכה של שירי עם הונגריים, וחלק מן השירים באוסף שפרסמה שמשו כנושאים גם ביצירותיהם של בעלה, של ברטוק ושל דוהנאני.
כמו כן עסקה בתרגום שירה מהונגרית לגרמנית.
אמה־לואיז קורין היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אנגלייה שידועה בעיקר בזכות תפקידה בתור דיאנה, נסיכת ויילס בסדרת הטלוויזיה "הכתר", שעבורו זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה ובמועמדות לפרס אמי ולפרס גילדת שחקני המסך.
קורין נולדה בעיירה טנברידג' וולס, קנט באנגליה ב-13 בדצמבר 1995. אביה, כריס קורין, הוא איש עסקים ואימה, ג'ולייט קורין, היא קלינאית תקשורת מדרום אפריקה.
לקורין שני אחים צעירים, ריצ'רד וג'ונטי.
היא למדה בפנימייה של בנות שבה פיתחה את העניין שלה במשחק ובמחול.
קורין לקחה שנת חופש מלימודיה, במהלכה למדה קורס באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון והתנדבה כמורה בבית ספר בקניסנה, דרום אפריקה.
היא החלה ללמוד באוניברסיטת בריסטול, אך עזבה אותה לטובת לימודים במכללת סנט ג'ון, חלק מאוניברסיטת קיימברידג', שבה למדה חינוך, אנגלית, דרמה ואמנויות.
באפריל 2025 השתתפה בפרק 7 של העונה השביעית של הסדרה "מראה שחורה" לצד איסה ריי, הארייט וולטר ואקוופינה.
בספטמבר 2024 לוהקה לתפקיד הראשי בסרט "" לצד מייקה מונרו.
באוקטובר 2024 לוהקה להפקת "השחף" של צ'כוב בלונדון בשנת 2025. קורין תשחק את דמותה של נינה.
באפריל 2025 הוכרז כי קורים לוהקה לעיבוד למיני-סדרה של "גאווה ודעה קדומה" שעתיד לעלות בנטפליקס בתפקיד אליזבת בנט.
ביולי 2021 קורין יצאה מהארון כקוויר והוסיפה את הכינוי המגדרי "they/them" לחשבון האינסטגרם שלה.
מאוחר יותר היא סיפרה על היותה ג'נדרקוויר בריאיון ל"ניו יורק טיימס".
שנה סרט תפקיד הערות 2017 Cesare מיקה 2020 לא ממושמעות ג'יליאן ג'סופ2022השוטר שלימריון טיילור זוכת פרס ההוקרה למשחק בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו (2022)מאהבה של ליידי צ'טרליליידי צ'טרלי2023נחמה מתוקה בדרנית צעירה2024דדפול & וולבריןקסנדרה נובה (אנ') מועמדת פרס סאטורן לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסרט (2025)נוספרטוהאנה הרדינג100 Nights of Heroהירו
שנה סדרה תפקיד הערות 2019 גרנטצ'סטר אסתר קרטר פרק: "4.4" פניוורת' אסמה וויניקוס 4 פרקים 2020 הכתר דיאנה, הנסיכה מוויילס תפקיד ראשי (עונה 4); 8 פרקים
זוכת פרס בחירת מבקרי הטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה (2021)
זוכת פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה (2021)
זוכת פרס גילדת שחקני המסך להופעה הטובה ביותר של אנסמבל בסדרת דרמה (2021)
מועמדת פרס גילדת שחקני המסך על הופעה יוצאת מן הכלל של שחקנית בסדרת דרמה (אנ') (2020)
מועמדת פרס הסרטים והטלוויזיה של MTV להופעה הטובה ביותר בסדרה (2021)
מועמדת פרס סטלייט לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סדרה, מיני-סרה או סרט טלוויזיה (2021)202210 אחוזעצמהפרק: "#1.4"2023רצח בקצה העולם (אנ')דארבי הארטתפקיד ראשי; 7 פרקים
מועמדת פרס אינדפנדנט ספיריט להופעה הראשית הטובה ביותר בסדרה חדשה עם תסריט (2024)2025מראה שחורהדורותי צ'יימברס (קלרה רייס-לשייר)עונה 7 פרק 3; "מלון רברי"גאווה ודעה קדומהאליזבת בנטמיני-סדרה
+שנהמחזהתפקידהערות2021Anna Xאנהתיאטרון הרולד פינטר, וסט אנד
מועמדת פרס לורנס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר (2022)2025השחףנינה
אמה רדוקנו היא שחקנית טניס מקצוענית בריטית.
הישג השיא שלה הוא זכייה בגראנד סלאם, באליפות ארצות הברית הפתוחה (2021).
היא הייתה לשחקנית הראשונה שעושה זאת משלב המוקדמות.
רדוקנו נולדה בטורונטו, אונטריו, קנדה, לאב רומני ואם סינית, שעבדו בתחום הפיננסים.
הכתיב המקורי של שם המשפחה שלה בשפה הרומנית הוא Răducanu.
משפחתה עברה ללונדון כשהייתה בת שנתיים.
היא החלה לשחק טניס בגיל חמש.
רדוקנו הפכה לטניסאית מקצוענית בשנת 2018. היא רשמה את הופעת הבכורה שלה ב-WTA בסיבוב הופעות בנוטינגהאם הפתוחה 2021.
ביוני 2021 רשמה רדוקנו את הופעת הבכורה העיקרית שלה בגראנד סלאם באליפות וימבלדון.
היא העפילה לסיבוב השלישי לאחר שגברה על מרקטה וונדרואושובה הצ'כית ועל ויטליה דיאצ'נקו הרוסייה.
היא הייתה הבריטית הצעירה ביותר שהעפילה לסיבוב השלישי בווימבלדון מאז אלנה בלטצ'ה בשנת 2002. לאחר מכן ניצחה את סורנה קרסטיאה הרומנייה, והעפילה לסיבוב הרביעי בגיל 18 ו-239 ימים, הבריטית הצעירה ביותר שהגיעה לשמינית הגמר, והבטיחה את מקומה ב-185 הראשונות בדירוג ה-WTA, כשדורגה במקום ה-338 בתחילת האליפות.
ב-5 ביולי 2021 פרשה במערכה השנייה במשחקה בסיבוב הרביעי מול אג'לה טומל'אנוביץ', עקב קשיי נשימה.
באליפות ארצות הברית הפתוחה בספטמבר 2021, זכתה רדוקנו בתואר לאחר ניצחון על ליילה פרננדז מקנדה, שדורגה במקום 66 בעולם, בשתי מערכות (6–4, 6–3).
בדרך לתואר היא ניצחה את כל המערכות בכל עשרת המשחקים שלה.
בשלב המוקדמות היא ניצחה את ביביאן שופס מהולנד (6–1, 6–2), את מרים בולקוודזה מגאורגיה (6–3, 7–5), ואת מאייר שריף ממצרים (6–1, 6–4), ונכנסה להגרלה הראשית.
בשלב רבע הגמר ניצחה את בלינדה בנצ'יץ' משווייץ (11 בטורניר) בשתי מערכות (6–3, 6–4), ובשלב חצי הגמר ניצחה את מריה סקארי מיוון (17 בטורניר) בשתי מערכות (6–1, 6–4).
כתוצאה מכך עלתה 127 מקומות בדירוג העולמי, מהמקום 150 למקום 23.
רדוקנו היא הטניסאית שדורגה הכי נמוך בתחרות והעפילה לחצי הגמר, מאז קים קלייסטרס שעשתה זאת ב-2009, והצעירה ביותר מאז מריה שראפובה ב-2005.
רדוקנו היא הטניסאית הראשונה, שזכתה בטורניר לאחר שהעפילה משלב המוקדמות, והאישה הראשונה בעידן הפתוח, שזכתה בגראנד סלאם עם שתי הופעות בלבד (הכניסה היחידה הקודמת שלה לגראנד סלאם הייתה באליפות וימבלדון 2021).
רדוקנו הפכה לבריטית הראשונה מזה 53 שנים, שהעפילה לגמר אליפות ארצות הברית הפתוחה וגם זכתה בה.
על הישג זה זכתה לברכה יוקרתית אישית מהמלכה אליזבת'.
בשנת 2022 נכללה ברשימת פורבס 30Under30 האירופאית.
אמהות מקבילות (בספרדית: Madres paralelas) הוא סרט דרמה ספרדי משנת 2021 שנכתב וביים על ידי פדרו אלמודובר.
בסרט מככבות פנלופה קרוז ומילנה סמיט ומופיעים בו איטנה סאנצ'ז-גיחון, ישראל אלחאלדה, חולייטה סראנו ורוסי דה פלמה.
זהו סרט על ארבעה דורות של נשים, על גורל, על מקריות, על חיים ביקום מקביל ועל אלטרואיזם.
הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפתיחה של פסטיבל הסרטים ה-78 של ונציה, ב-1 בספטמבר 2021, שם הוענק לפנלופה קרוז גביע וולפי לשחקנית הטובה ביותר.
זה גם היה אמור להיות סרט הסיום של פסטיבל ניו יורק 2021 באותו היום.
הסרט זכה בשתי מועמדויות לפרסי האוסקר ה-94 לשחקנית הטובה ביותר (קרוז) ולפסקול המקורי הטוב ביותר (איגלסיאס).
הצלמת ג'ניס מרטינז מצלמת את הארכאולוג המשפטי הנודע ארתורו.
כשנודע לה שלארכאולוג יש קרן חפירות, היא מגישה בקשה לקרן לעזור בחפירת קבר אחים בכפר הולדתה, שם נהרגו ונקברו סבא רבא שלה וגברים אחרים מהכפר במהלך מלחמת האזרחים בספרד.
במקביל, ארתורו וג'ניס מנהלים רומן, כאשר מספר חודשים לאחר מכן, ג'ניס, רווקה בת 40, נכנסת להיריון.
היא מחליטה לשמור על התינוק ולגדל אותו לבד, בניגוד לרצונו של ארתורו, שיש לו אישה חולת סרטן שמטופלת בכימותרפיה.
ארתורו מבקש מג'ניס לוותר על הילד הזה, הם יעברו לגור ביחד ויתכננו הריון כך שלא לפגוע באשתו.
לאחר תשעה חודשי היריון, בשעות שלפני הלידה, מתוודעת ג'ניס בבית החולים לאנה, מתבגרת בת 19 שבניגוד לה, ממש לא מעוניינת בהיריון.
שתי הנשים יולדות באותו זמן.
שני התינוקות שנולדו היו עם בעיות רפאויות שחייבו להאריך את השהות בבית החולים.
ג'ניס ואנה נשארות בקשר לאחר השחרור מבית החולים, ומעדכנות זו את זו בהתקדמות התינוקות שלהן: ססיליה ואניטה.
ארתורו מגיע לאחר כמה חודשים לביקור פתע, עם מתנה לג'ניס ולתינוקת ססיליה.
כמה ימים לאחר מכן ג'ניס פוגשת את ארתורו בבית המלון, והתנהגותו קרה ומרוחקת.
הוא מתוודה שהתינוקת לא נראית כמוהו ומבקש בדיקת אבהות.
ג'ניס נעלבת ומספרת שהוא היחיד שקיימה איתו יחסי מין, וחברתה הטובה מסכמת שאם כך, הילדה נראית כמו הסבא של ג'ניס (שכאמור נהרג במלחמת האזרחים) שהיה כהה ושונה בצבעו.
ג'ניס מתחילה לדאוג ולכן עושה בדיקת אימהות, שמגלה שהיא לא אמה הביולוגית של ססיליה.
היא מחליטה לא לספר לאף אחד.
חודשים לאחר מכן, ג'ניס נתקלת במקרה באנה שעובדת בבית קפה ליד ביתה; אנה עזבה את ביתה של אמה כדי לדאוג לעצמה לאחר שאמה השחקנית עזבה את הבית לשחק בתיאטרון נודד.
ג'ניס מזמינה את אנה לדירתה, שם אנה מגלה בדמעות שהתינוקת שלה אניטה סבלה ממוות בעריסה.
ג'ניס מבקשת תמונה של אניטה, מה שמאשר את חשדותיה שהתינוקות שלה ושל אנה הוחלפו בבית החולים.
מאוחר יותר ג'ניס מציעה לאנה עבודה כעוזרת, משגיחה על הבית ועל התינוקת ססיליה.
היא אוספת דגימות רוק מאנה וססיליה מבלי לומר לה שהן לבדיקת אימהות, שתוצאותיה מאשרות שססיליה היא בתה של אנה.
אנה מגלה לג'ניס שהריונה היה תוצאה של אונס קבוצתי על ידי חבריה לכיתה, ואביה לחץ עליה לשתוק כדי להימנע מתשומת לב עיתונאית שלילית.
לאחר מגורים יחדיו, ג'ניס ואנה גם יוצרים מערכת יחסים מינית.
ארתורו מגיע עם חדשות שהקרן שלו אישרה את חפירת קבר האחים, וגם שאשתו החלימה מסרטן והם החליטו שהם נפרדים.
הוא וג'ניס חוגגים בבילוי לילי בעיר, מה שגורם לאנה לקנא.
ברגע של אהדה לאנה, ג'ניס מתוודה על האמת בפני אנה, המגיבה בכעס ועוזבת בלילה עם ססיליה, לחרדתה של ג'ניס.
למרות הכעס של אנה היא יוצרת קשר עם ג'ניס, ואומרת שג'ניס עדיין מוזמנת לראות את ססיליה ולהיות חלק מחייה.
חודשים לאחר מכן, ג'ניס וארתורו נוסעים לכפר הולדתה של ג'ניס, שם הוא אוסף מידע על הקבר מקרובות המשפחה, בנות הזוג המבוגרות שנותרו בחיים, ומתכונן לחפירה עם הצוות שלו.
ג'ניס מתגוררת בכפר בבית שסבתה הורישה לה, מקום חם ונעים ושם היא מספרת לאנה שמגיעה מאוחר יותר עם ססיליה, שהיא בחודש השלישי להריונה.
כשנשאלת איך היא תקרא לתינוק, ג'ניס אומרת לאנה אם זו בת היא תקרא לה אנה ואם זה בן - אנטוניו (על שם סבא רבא שלה).
בסיום החפירה, אותרו כל השלדים של בני המשפחה של ג'ניס, והכפר מתאסף ליד הקבר כדי להתאבל על יקיריהם האבודים ולסגור מעגל של דורות.
בפברואר 2021 הוכרז שפדרו אלמודובר מוכן לביים את סרטו החדש בשם Madres paralelas, עם צוות שחקנים בראשות פנלופה קרוז, ישראל אלחאלדה, חולייטה סראנו ורוסי דה פלמה.
ב-12 במרץ 2021, דווח שפדרו אלמודובר התכוון לשלב את אניה טיילור-ג'וי בצוות השחקנים הראשי של הסרט.
הצילום העיקרי החל ב-12 במרץ 2021 במדריד, ספרד, והסתיים ב-22 באפריל 2021. מקומות הצילום כללו את מדריד, טורלגונה וטורמוצ'ה דה ג'ראמה.
הסרט, שהופק על ידי אל דסאו ו-Remotamente Films AIE בתמיכת RTVE ו-Netflix, קיבל מימון מה- ICAA.
ב-4 בפברואר 2021 רכשה Pathé את זכויות ההפצה של הסרט בבריטניה.
ב-23 באפריל 2021, Sony Pictures Classics רכשה את זכויות ההפצה של הסרט בצפון אמריקה, אוסטרליה וניו זילנד.
כרזת הפרסום של הסרט לקולנוע, הכוללת פטמה, הוסרה מאינסטגרם בשל הכללים של האתר לגבי עירום.
ההחלטה ספגה ביקורת מ תנועת "חופש הפטמה", מה שהוביל להתנצלות מאינסטגרם.
נטפליקס רכשה את זכויות ההפצה הבלעדיות לאזור אמריקה הלטינית, במטרה לצאת לאקרנים מוקדם ב-2022, אך לא נשללה הצגה בבתי הקולנוע.
חלון קולנוע של 15 ימים לפני הסטרימינג היה הבחירה עבור ארגנטינה, עם יציאה בכמה בתי קולנוע שתוכננה ל-3 בפברואר 2022.
בליל הבכורה העולמית של הסרט הוא זכה לתשע דקות מחיאות כפיים מצד משתתפי פסטיבל ונציה בסלה גרנדה.
הסרט היה מועמד להיות הנציג הספרדי לפרסי האוסקר ה-94 לצד Mediterraneo: The Law of the Sea and The Good Boss, אבל הסרט האחרון היה הבחירה הרשמית הסופית.
הסרט הופיע ברשימת עשרת הסרטים הטובים ביותר של מבקרים אמריקאים רבים של 2021.
אמוג'י החציל (🍆) הוא אמוג'י שמכיל חציל סגול.
זהו אחד האמוג'ים הנמצאים בשימוש באתרי מדיה חברתית כגון פייסבוק, טוויטר ואינסטגרם.
האמוג'י מוכר בעיקר בזכות המראה הפאלי שלו, ונעשה בו שימוש תכוף בתור לשון נקייה לאיבר המין הגברי בזמן שיחות סקסטינג.
אמוג'י החציל נכלל במקור בערכות אמוג'י קנייניות של החברות היפניות SoftBank Mobile ו-au by KDDI .
כאשר חברת אפל הוציאה את האייפון הראשון בשנת 2007, הייתה בו מקלדת אמוג'ים שהייתה מיועדת למשתמשים יפניים בלבד.
עם זאת, לאחר שמשתמשי אייפון בארצות הברית גילו שהורדת אפליקציות יפניות מאפשרת גישה למקלדת האמוג'ים, נוצר לחץ לאפשר גישה למקלדת האמוג'ים לשאר העולם.
ב-2010, אמוג'י החציל נוסף ליוניקוד באופן רשמי כחלק מ-Unicode 6.0, תחת השם "Aubergine".
הקוד של האמוג'י הוא 1F346. בשנת 2011, חברת אפל הוסיפה מקלדת אמוג'ים למערכת iOS עבור משתמשים בכל העולם.
פופולריות ברשתות חברתיות והשפעה תרבותית
האמוג'י "חציל" משמש לעיתים קרובות לייצוג של פין בשיחות סקסטינג.
שימוש זה באמוג'י נפוץ במיוחד בארצות הברית ובקנדה.
לפי אתר Emojipedia, האמוג'י משודך לעיתים קרובות לאמוג'י האפרסק (🍑), שנעשה בו שימוש תכוף כדי לייצג ישבן או איברי מין נשיים.
כבר בשנת 2011, נעשה שימוש באמוג'י החציל כדי לייצג פין בטוויטר.
לפי מספר מגזינים אינטרנטיים, השימוש באמוג'ים בהקשרים מיניים שינה את התדמית של החציל "מירק תמים לקיצור האהוב על אמריקה לזין רוטט".
לפי אתר סלייט, "החציל הפך לפרי הפאלי הדומיננטי של אמריקה".
במגזין קוסמופוליטן נכתב ש"הירק הפשוט, שהוזנח בעבר, הפך לכוכב בתוך כמה שנים, הודות להחלטה הקולקטיבית שלנו להתייחס אליו כסמל האוניברסלי לזין".
אמוג'י החציל זכה להתייחסויות רבות בתרבות הפופולרית.
בשנת 2017, נטפליקס זכתה בזכויות ההפצה של סרט בשם "אמוג'י החציל".
שם הסרט שונה בסופו של דבר לשם "החבילה".
באפריל 2015, אינסטגרם הוסיפה את האפשרות להשתמש באמוג'ים בהאשטאגים.
זמן קצר לאחר מכן, הפלטפורמה מנעה מההאשטאג "🍆", כמו גם מכל התייחסות לחצילים, להופיע בחיפוש באפליקציה.
ב-2019, פייסבוק ואינסטגרם אסרו שניהם על שימוש באמוג'י החציל או האפרסק לצד "הצהרות מיניות על חרמנות".
אמוג'י אפרסק (🍑) הוא אמוג'י שמכיל אפרסק ורדרד-כתום.
זהו אחד האמוג'ים באתרי מדיה חברתית כגון פייסבוק, טוויטר ואינסטגרם וטיק טוק.
הודות לפלח הייחודי של האמוג'י, הוא משמש כסמל מרמז לישבן, בעיקר בהקשרים מיניים.
אמוג'י האפרסק נכלל במקור בערכות אמוג'י קנייניות של החברות היפניות SoftBank Mobile ו-au by KDDI .
ב-2010, אמוג'י האפרסק נוסף ליוניקוד באופן רשמי כחלק מ-Unicode 6.0. ב-2011, חברת אפל הוסיפה מקלדת אמוג'ים למערכת iOS עבור משתמשים בכל העולם.
מאז השקתו, החל האמוג'י לצבור פופולריות בעיקר בקרב צעירים כיוון שהודות לפלח הייחודי שלו אשר מזכיר ישבן, השתמשו בו בתור סמל מרמז לישבן בהקשר של אימון שרירי העכוז או בהקשר מיני ובשיחות סקסטינג.
שימוש זה נפוץ במיוחד בארצות הברית, באתרי מדיה חברתית כגון פייסבוק, טוויטר ואינסטגרם.
פעמים רבות הוא בא בשילוב עם אימוג'ים אחרים כגון אמוג'י חציל (🍆), טיפות מים (💦), יד (🖐), לשון (👅) ועוד, השילוב האחרון משמש, למשל, בתור רמז למין אוראלי.
במקרים אחרים משמש האמוג'י כסמל מרמז אף לאיבר המין הנשי.
עם זאת, אף על פי שהפירוש הנפוץ הוא בהקשר המיני, קיים שימושים בו גם בתור סימון לפרי האפרסק או לרעב.
במהלכו של הליך ההדחה של דונלד טראמפ (2019–2020), נפוץ הנוהג בקרב תומכי טראמפ ברשתות החברתיות להחליף את (בעברית: הדחה) - כשאמוג'י האפרסק אשר נקרא באנגלית "peach" מחליף את האותיות "peach" במילה "impeachment".
במרץ 2021 הוציא הזמר-יוצר הקנדי ג'סטין ביבר את הסינגל "Peaches" ("אפרסקים") וזמן קצר לאחר מכן קעקע את סמל האמוג'י על צווארו.
בשנת 2016 הוציאה אפל את הגרסה עשירית למערכת ההפעלה שלה, IOS 10, בה שינו את עיצוב האמוג'י כך שפחות ידמה לישבן אך לאחר שרבו הביקורות בעקבות השינוי, אפל החזירו את העיצוב המקורי.
בשנת 2019, הודיעו פייסבוק ואינסטגרם כי הם אוסרים על שימוש באמוג'י האפרסק או החציל לצד "הצהרות מיניות על חרמנות".
אמוג'י אקדח (🔫) הוא אמוג'י המוצג בדרך כלל כאקדח צעצוע או רובה מים ירוק או כתום, או כאקדח תופי בחלק מהמערכות הישנות.
בשנת 2016, האמוג'י עמד בפני מחלוקת בשל אופיו האלים.
באותה השנה, אפל החליפה את עיצוב האמוג'י מאקדח ריאליסטי לאקדח צעצוע.
בשנת 2018, רוב הפלטפורמות הגדולות שינו גם הן את עיצוב האימוג'י בממשק שלהן.
השימוש באמוג'י אקדח הביא בנוסף למספר מעצרים ומאסרים עקב שימושו בהודעות איום.
אמוג'י האקדח נכלל במקור בערכות אמוג'י פרטיות של סופטבנק ובחברת הטלפונים היפנית au.
בשנת 2007, אפל קידדה אותם באמצעות תוכנית אזור השימוש הפרטי של SoftBank.
כחלק מסט תווים שמקורם ב-SoftBank, au וערכות אמוג'י של דוקומו , אמוג'י האקדח אושר כחלק מיוניקוד 6.0 בשנת 2010 תחת השם "אקדח".
האמוג'י צבר פופולריות בעולם מתחילת ועד לאמצע העשור השני של המאה ה-21. אמוג'י האקדח נכלל בתקן הטכני של יוניקוד לאמוג'י (UTS #51) מאז המהדורה הראשונה שלו (Emoji 1.0) ב-2015.
אמוג'י האקדח היה נפוץ למטרות איומים וסחיטה עד 2018, ומאז השינוי בעיצובו הוא משמש בעיקר למטרות שעשוע, ברוב המקרים.
ב-1 באוגוסט 2016, אפל הודיעה כי ב-iOS 10, אמוג'י האקדח 🔫 ישתנה מאקדח תופי מציאותי לאקדח מים לאחר המשך מקרי אלימות הנשק בארצות הברית לעומת זאת, יום למחרת, מיקרוסופט דחפה הוציאה עדכון ל-Windows 10 ששינה את עיצוב אקדח הצעצוע הוותיק לאקדח אמיתי.
מיקרוסופט הצהירה כי השינוי נעשה כדי להתאים את העיצוב לעיצובים הסטנדרטיים בתעשייה ולציפיות הלקוחות.
עד 2018, רוב הפלטפורמות הגדולות ביניהם: גוגל, מיקרוסופט, סמסונג, פייסבוק וטוויטר שינו את עיצוב האמוג'י שלהן בעקבות אפל לרובה מים.
שינוי תמונת האמוג'י של אפל מאקדח ריאליסטי לאקדח צעצוע ספג ביקורת בין היתר מעורך האמוג'יפדיה, שטען כי השינוי עלול להוביל להודעות שיופיעו בפני המקבל בצורה שונה ממה שהשולח התכוון.
ישנן פלטפורמות שעדיין מציגות תמונות אקדח מציאותיות, כמו LG ומוזילה, אך גם על אלה מופעל לחץ לשנות זאת.
רוב פרייס, מאתר החדשות "Insider", כתב כי שינוי זה יוצר פוטנציאל ל-"תקשורת שגויה רצינית בין פלטפורמות שונות", ושאל "מה אם בדיחה שנשלחה ממשתמש אפל למשתמש בגוגל תתפרש לא נכון בגלל הבדלים בעיבוד?
או אם איום אמיתי שנשלח על ידי משתמש גוגל למשתמש אפל לא ידווח כי הוא התפרש כבדיחה?" מרגרט רודס ממגזין Wired טענה כי "אמוג'י רובה המים של אפל מסתיר הצהרה פוליטית גדולה".
בעיתון, "Collegiate Times", נטען כי "השימוש באימוג'י של נשק חם לא תמיד מעיד על אלימות בנשק".
ג'ונתן זיטריין מהניו יורק טיימס טען שאפל לא תהיה אחראית יותר אם מישהו ישתמש בתמונת אקדח באופן מופשט מאשר אם מישהו יקליד במקרה את המילה "אקדח".
בשנת 2021, הדיילי שואו בהנחיית טרוור נואה דנה על השימוש באמוג'י רובים.
אישומים פליליים בגין שימוש באמוג'י אקדח
בשנת 2016, נערה בת 12 הואשמה בשליחת הודעה הכוללת את הטקסט "פגוש אותי בספרייה ביום שלישי" עם אמוג'י אקדח בנוסף לאמוג'ים נוספים.
היא הואשמה ב-"הטרדת מחשב", אך בסופו של דבר "האיום" נחשב "לא מהימן".
בשנת 2015, הוגשו אישומים פליליים נגד תלמידת חטיבת ביניים בווירג'יניה לאחר שפרסמה תגובה באינסטגרם המאיימת על חבריה לכיתה באמוג'י של אקדח, בעוד שבשנת 2016, גבר מצרפת נכלא ל-3 חודשים לאחר ששלח לחברתו לשעבר אמוג'י אקדח.
באותה השנה, ילדה בת 12 עמדה בפני אישום פלילי בגין שימוש באמוג'ים מסוימים, ביניהם אמוג'י אקדח.
בשנת 2015, בברוקלין, ניו יורק, הואשם נער בן 17 בשם אוסיריס אריסטי בגין שימוש באמוג'י האקדח כחלק ממה שהתפרש כאיום.
על פי דיווחה של אליזבת נולן בראון, ממגזין ריזן: "שוטרים נשלחו לביתו של אריסטי, שבו לאחר חיפוש, מצאו מריחואנה ונשק חם.
בנוסף לאישומים בגין "איומי טרור" ו-"הטרדה מחמירה", הואשם אריסטי גם בהחזקת סמים ונשק.
לאחר מכן הוא הועמד לדין, עם ערבות בסכום של 150,000 דולר".
אמהות רעות 2: לשרוד את החג הוא סרט קומדיית חג מולד אמריקאי משנת 2017 שנכתב וביים על ידי ג'ון לוקאס וסקוט מור.
זהו סרט המשך לסרט "אמהות רעות" משנת 2016. העלילה עוקבת אחר שלוש האמהות מהסרט הראשון (מילה קוניס, קריסטן בל וקתרין האן) המתמודדות עם האמהות שלהן (כריסטין ברנסקי, שריל היינס וסוזן סרנדון) המבקרות במהלך חופשת חג המולד.
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-1 בנובמבר 2017 והכניס למעלה מ-130 מיליון דולר.
הוא זכה לביקורות מעורבות עד שליליות, כאשר הביקורת כוונה לעלילה הדלה ולגזענות.
באפריל 2019, הוכרז שסרט המשך נמצא בפיתוח אך הוא הוקפא ב-2021 עקב מגפת הקורונה.
איימי נמצאת כעת במערכת יחסים מאושרת עם ג'סי ורוצה חג מולד פשוט.
עם זאת, אמה הביקורתית מדי, רות, משבשת את תוכניותיה, וכותבת לה הודעה שהיא מגיעה לחגים.
בינתיים, קיקי עדיין עמוסה מדי עם ארבעת ילדיה, אבל עכשיו בעלה קנט עוזר הרבה יותר.
קיקי מופתעת כשאמה סנדי מופיעה מוקדם מהצפוי ולמשך שלושה שבועות, בהן היא משגעת אותה.
לקרלה יש בעיות משלה שכן אמה, איזיס, הגיעה במפתיע בפעם הראשונה מזה שנים; למרות שקרלה שמחה לראות את אמה, היא מודעת היטב לכך שהיא לא סתם הגיעה וצריכה ממנה משהו.
איימי, קיקי וקרלה הולכות לקניון ומדברות על תקופת החגים.
כשהן מתלוננות על לחץ החגים, הן כורתות ברית "להחזיר את חג המולד".
איימי לוקחת את המשפחה ל-Sky Zone כדי להיפגש עם קיקי וקרלה ומשפחותיהם.
סוף סוף הסבתות נפגשות ומפטפטות.
בעבודה, קרלה פוגשת את הרקדן האירוטי טאי, שנמצא בעיר ומתחרה בתחרות סנטה סקסי.
הוא מבקש ממנה להיות הדייט שלו, והיא נענית בהתלהבות.
קיקי ממשיכה להיתקל בבעיות עם השתלטנותה של אמה, אז מביאה את סנדי אל ד"ר קארל כדי לדון ביחחיסי, בסופו של דבר נוצר רב ביניהן, קיקי נוזפת בה וסנדי עוזבת את הפגישה.
איימי וקיקי מצטרפות לקרלה, ומשתתפות במופע סקסי סנטה.
כולם מתרשמים מהריקודים של טאי.
להפתעת כולם, איזיס קמה על הבר ומתחילה לרקוד איתו.
קרלה רצה כדי להחזיר את טיי, מה שמוביל לריב.
כשקרלה מביאה את איזיס הביתה, היא מבקשת כסף להשקעה חדשה; למרות שקרלה יודעת שהיא פשוט הולכת להפסיד את זה ואז להיעלם כמו תמיד, היא מלווה לה את הכסף.
בערב חג המולד, סנדי אומרת לקיקי שהיא קנתה את הבית הסמוך כדי לגור קרוב יותר אליה.
לבסוף, קיקי מתפרצת ואומרת לה שהיא לא יכולה כי היא צריכה קצת מקום.
במקביל, איימי כועסת על רות כשהיא מגלה שהזמינה זרים לביתה למסיבת חג מולד מפוארת, בדיוק מה שאיימי אמרה לה לא לעשות.
כשהיא מבינה שרות עוברת את זה רק כדי להפוך את עצמה לרלוונטית במקום להיות שם בשביל הנכדים שלה, איימי ורות נקלעות לריב ומפילות בטעות את עץ חג המולד, והורסות את הבית.
כועסת, איימי צועקת על רות שתצא מחייה לנצח.
הילדים שלה, ג'יין ודילן, עדים להתפרצות הזו, ומחשש שהם יהיו הבאים, מתעצבנים על איימי.
בינתיים, קרלה מוצאת פתק פרידה מאיזיס.
רות הולכת לכנסייה למיסת חצות, אליה הצטרפו סנדי ואיסיס.
הן מבקרות זו את זו על מאמציהן כאמהות, ומצביעות זו על הפגמים של זו.
אביה של איימי האנק מדבר איתה על הריב הנורא שלה עם אמה, שם הוא מגלה כי רות, למרות שקשה להתמודד איתה לפעמים, היא למעשה חסרת ביטחון להפליא ותמיד דאגה אם היא עושה עבודה טובה כאמא, אבל היא בעלת כוונות טובות ואוהבת את איימי בלי תנאים.
איימי הולכת לכנסייה שבה רות נמצאת כדי לתקן את מערכת היחסים ביניהן.
הן מתנצלות ומתוודות עד כמה הן באמת אוהבות אחת את השנייה.
רות אומרת לאיימי שהיא אמא נפלאה.
כשהשעון מצלצל בחצות, איימי מבינה שהיא צריכה שאמה תעזור לה לתקן את חג המולד, אז הן ממהרות הביתה כדי לקשט את הבית כמו שצריך.
בבוקר חג המולד, ג'יין ודילן יורדים למטה כדי לראות שרות חזרה, מערכת היחסים תוקנה והבית נראה נפלא.
קיקי משלימה עם סנדי, שאומרת לה שהוציאה את הבית השכן לשוק ומודה שתמיד הרגישה בודדה בחג המולד מאז שאביה של קיקי מת.
לאחר מכן מבקרת את קרלה על ידי איזיס, שרצינית לשנות את חייה ויש לה עבודה חדשה ב-Sky Zone, למרות שהיא מבולבלת באשר לאופן שבו עברה את בדיקת הסמים.
כל המשפחות מתאספות לארוחת חג מולד לא שגרתית.
איימי, קיקי וקרלה מוחאות כפיים זו לזו על שעשו את מה שהתכוונו לעשות; טיי, שהתאהב באופן לגיטימי בקרלה, עוקב אחריה לביתה של איימי כדי להתחיל איתה מערכת יחסים; רות, סנדי ואיסיס מכריזות שהן התיידדו וכעת מתכננות לצאת לטיול ללאס וגאס כדי לראות את וויין ניוטון (משהו שקיקי דרשה מסנדי לעשות).
מילה קוניס - איימי רדמונד מיטשל
קתרין האן - קרלה דנקלר
קריסטן בל - קיקי מור
כריסטין ברנסקי - רות רדמונד
סוזן סרנדון - אייסיס דנקלר
שריל היינס - סנדי וילסון
פיטר גלאגר - האנק רדמונד
ג'יי הרננדז - ג'סי הארקנס
ליילה ברוקטו - קנט מור
ונדה סייקס - ד"ר אליזבת קארל
אונה לורנס - ג'יין מיטשל
אמג'יי אנתוני - דילן מיטשל
אריאנה גרינבלט - לורי הארקנס
קייד קוקסי - ג'קסון דנקלר
ג'קס דין - ברנארד מור
מדיסון מאפלי - קלייר מור
כריסטינה אפלגייט - גוונדולין ג'יימס
הסרט יצא ב-1 בנובמבר 2017. הוא תוכנן במקור לצאת ב-3 בנובמבר 2017, אך הוקדם יומיים כדי להימנע מתחרות ישירה עם תור: ראגנארוק.
באפריל 2019 במהלך CinemaCon, הוכרז שסרט המשך בשם "Bad Moms' Moms" נמצא בפיתוח, כאשר סרנדון, ברנסקי והיינס יחזרו על תפקידיהן.
ביוני 2021, דווח כי סרט ההמשך נדחה עקב מגפת הקורונה.
אמה רוז קני היא שחקנית אמריקאית.
קני נולדה ב-14 בספטמבר 1999 במנהטן, ניו יורק.
הוריה הם ג'יליאן קני, עורכת דין פלילית, וקווין קני, כתב ספורט שכתב בעבר ב"ניו יורק פוסט" וכיום עובד בפוקס ספורטס.
קני הופיעה במספר הופעות בסרטים קצרים ומותאמים לטלוויזיה.
ב-2009, בגיל תשע, היא הייתה הקולנוענית הצעירה ביותר שהגיעה לגמר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של ניו ג'רזי באוניברסיטת רטגרס.
בשנת 2011 בחלה להופיע בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "חסרי בושה".
קני לוהקה לתפקיד בגיל 10, בזמן שלמדה בחטיבת הביניים פארק בסקוטש פליינס, ניו ג'רזי.
בספטמבר 2017, פורסם כי קני תופיע בעונה העשירית של קומדיית המצבים "רוזאן", ששודרה שוב לאחר הפסקה בת כמה שנים.
הסדרה הוקרנה לראשונה בערוץ ABC ב-27 במרץ 2018. היא מגלמת את האריס קונר הילי, נכדתה של רוזאן.
בשנת 2019 שיחקה בסרט הקולנוע "רוברט דה ברוס".
ABC הזמינה לאחר מכן ספין-אוף של "רוזאן" בשם "משפחת קונר", שלא יכלול את רוזאן בר, אבל ישמור על הקאסט הראשי שנותר, בהם קני.
הסדרה הוקרנה בבכורה ב-16 באוקטובר 2018.
בשנת 2023 לוהקה לתפקיד ראשי בסרט "Growing up Gorman".
שנה סרטתפקיד הערות2008Bittersweet אמה 2013 הממלכה הסודית מריגולד 2019 רוברט דה ברוס בריאנה 2022Murder at Yellowstone City רבקהMy Love Affair with Marriage סרמהדיבובטרם פורסםGrowing up Gormanפטריסיה או'קונל
שנה סדרהתפקיד הערות 2009Green Apples אביגייל סרט טלוויזיהDay Camp רוזי ריווט 2011 אימפריית הפשע איילש רוהןפרק אחד 2011–2021 חסרי בושה דבי גלאגר 134 פרקים 2018 רוזאן האריס קונר-הילי 8 פרקים 2018–2025 משפחת קונר תפקיד ראשי2025Happy's Placeגרייסי מקאליסטרפרק: "The MacAllister Girls"
אמה ג'ולייט רייס היא במאית תיאטרון בריטית, שחקנית ומחזאית ומנהלת קבוצת התיאטרון Wise Children.
בין היתר ידועה בשל עיבודיה לסרטים פגישה מקרית ונעליים אדומות.
כיהנה במשך שנה (2016-2017) כמנהלת האמנותית של תיאטרון הגלוב, ממנו נפרדה על רקע חילוקי דעות אמנותיים.
ב-2022 נמנתה ברשימת 50 האמנים המשפיעים ביותר בבריטניה.
בשנת 2019 זכתה בציון לשבח על תרומה יוצאת מגדר הרגיל לתיאטרון הבריטי (Outstanding Contribution to British Theatre) במסגרת פרסי UK Theatre Awards
למדה עיצוב במה ב-Harrington College ולימודי משחק בבית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה.
לאחר סיום לימודיה השתתפה כשחקנית ובמאית בקבוצת התיאטרון Kneehigh Theatre בקורנוול, שם יצרה בין היתר את עיבודיה ל"פגישה מקרית" (עלה לראשונה ב-2007) ו"נעליים אדומות" (2000), שהיה הפריצה הגדולה שלה לרמה הלאומית.
ב-2012 הפכה למנהלת האמנותית של ה-Kneehigh Theatre.
ב-2015 הודיעה מועצת המנהלים של תיאטרון הגלוב על בחירתה באמה רייס כמנהלת האמנותית הבאה של ה"גלוב", המתמחה בהעלאת מחזות שייקספיר.
רייס נכנסה לתפקיד בינואר 2016 והעלתה בתיאטרון גרסה מודרניסטית של חלום ליל קיץ, במסגרתו שינתה את המגדר של הלנה לגבר בשם הלנוס, ובכך הפכה את אחד הזוגות במחזה לזוג חד-מיני.
בנוסף, חרגה רייס ממספר קווים מנחים של התיאטרון, המבקש לשמר את האווירה בתיאטרון בתקופה האליזבתנית, בהם שימוש בתאורת-במה.
על אף שעונת ההצגות של קיץ 2016 הייתה מוצלחת כלכלית, החליטה מועצת המנהלים להיפרד מרייס.
הפקתה האחרונה ב"גלוב", הלילה השנים עשר, זכתה לביקורות בינוניות.
ב-2017 יצרה רייס את קבוצת התיאטרון Wise Children כקבוצת תיאטרון נודד.
הפקתה הראשונה של הקבוצה בבימויה של רייס (בשיתוף אולד ויק, לונדון ובריסטול אולד ויק) היה עיבוד לרומן הפמיניסטי Wise Children מאת אנג'לה קרטר.
בתקופת מגפת הקורונה שידר התיאטרון הפקות מצולמות מתיאטרון בריסטול אולד ויק ב-2022 רכשה קבוצת התיאטרון כנסייה נטושה בעיר פרום בסומרסט.
רייס מאמינה בתיאטרון קהילתי, בעבודה קבוצתית (אנסמבל) ובחניכה של שחקנים צעירים.
התיאטרון שלה פיזי ותנועתי והיא משלבת בהפקותיה אמנויות שונות כגון מחול וקרקס ושמה דגש על שימוש במוזיקה חיה.
רבות מהפקותיה הן עיבודים מודרניים של חומרים ותיקים, אגדות ומיתולוגיה.
כמו כן היא עושה שימוש באמצעים טכנולוגיים מודרניים.
הפקותיה מלוהקות בליהוק לא-מסורתי (מתעלם ממגדר ומוצא אתני של השחקנים).
בשיתוף אולד ויק, לונדון ובריסטול אולד ויק.
צולם על ידי האולד ויק לשידור בתקופת מגפת הקורונה 2022 אנקת גבהים Wuthering Heights עיבוד ובימוי Wise Children על פי הרומן אנקת גבהים מאת אמילי ברונטה 2024 כחול הזקן Blue Beard עיבוד ובימוי Wise Children על פי אגדת כחול הזקן.
בשיתוף תיאטרון ברמינגהם, רויאל לייסיאום אדינבורו והתיאטרון המלכותי ביורק
אמהות לא אוגרות הוא מיזם חברתי למסירת ציוד, המבוסס על כלכלה מעגלית, במטרה לצמצם צריכה ולחסוך במשאבים.
במסגרת המיזם פועלות מאות קבוצות וואטסאפ ופייסבוק המאגדות בישראל ובקהילות ישראליות בחו"ל למעלה מ-140,000 נשים.
בעקבות הצלחת המיזם הווירטואלי נפתחו במסגרתו גם ארבע חנויות פיזיות בירושלים, ונערכים ירידי קח-תן בשיתוף פעולה עם עיריות ומועצות מקומיות ברחבי הארץ.
על פי הערכה, חברות הקהילה חוסכות 82 מיליון ש"ח בשנה ומחליפות ביניהן כ-3 מיליון מוצרים בשנה.
המיזם התחיל בשנת 2018 כקבוצת וואטסאפ שפתחה תמר מייבום עבור חברותיה לשכונה בירושלים.
ב-2024 מנה המיזם למעלה מ-200 קבוצות וואטסאפ לצד קבוצות ועמודי פייסבוק.
כל אחת מהקבוצות מנוהלת על ידי מנהלת מקומית, ברוח המיזם.
בשנת 2024 התרחב המיזם גם לקהלים נוספים דוגמת "נערות לא אוגרות", "בית ספר לא אוגר", ונפתחו קבוצות מחוץ לישראל, בקהילות יהודיות באירופה.
המיזם מעודד צמצום צריכה ושימוש חוזר בציוד, מוביל לשינויים בדפוסי הצריכה של המשתתפות, לצד סולידריות נשית, שיתוף ועזרה הדדית.
הקבוצות משמשות כר לקשרי גומלין, פונקציונלית וחברתית.
עם העלייה בפופולריות של הקבוצות השונות נעשה בהן גם שימוש לקידום קמפיינים לגילוי מוקדם של סרטן השד, ולמאבק באלימות במשפחה בשיתוף פורום מיכל סלה.
במהלך מלחמת חרבות ברזל המיזם סייע לשנע ציוד חיוני למפונים ולאנשי מילואים, לארגן אירועים קהילתיים לחיזוק החוסן, ולגייס 900 אלף ש"ח עבור משפחתה של נדיה סוקולנקו שנרצחה בפיגוע ירי ביפו.
אמהות הלוחמים (ע"ר החל מ-2026) הוא ארגון ותנועת מחאה ישראלית של אימהות לחיילים בצה"ל, שהוקם בשנת 2014 במהלך מבצע צוק איתן ושב לפעילות מחודשת עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל באוקטובר 2023. הארגון מאגד אימהות ללוחמים בשירות סדיר ובמילואים, ופועל לחיזוק לוחמי צה"ל ולקריאה לניצחון צבאי ולהכרעת האויב.
פעילות הארגון מתמקדת בהדגשת העיקרון שלפיו חיי לוחמי צה"ל קודמים לחיי אוכלוסיית האויב, ובהפעלת לחץ ציבורי על מקבלי ההחלטות שלא לסכן לוחמים בשל שיקולים שאינם מבצעיים, ובהם לחצים מדיניים ובין־לאומיים.
הנשים שייסדו את הארגון התאגדו לראשונה במהלך מבצע צוק איתן בשנת 2014, כמסגרת של אימהות ללוחמים שביקשו ליצור גב ציבורי וביתי לבניהם המשרתים בקווי הלחימה.