tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
רבינדר נאת' מאיני מארק פלדמן רפואה "על המצאת טיפול אנטי-TNF לטיפול בדלקת מפרקים שגרונית, הבאת הטיפול שלהם מהספסל אל המיטה באחד מסיפורי ההצלחה הגדולים ביותר ברפואה המודרנית, והנחת היסוד לתרופות ביולוגיות לשיפור איכות החיים של מיליוני אנשים".
2025 מת'יו רוסיינסקי מדעי החומרים "על תרומות חלוציות לתכנון וגילוי חומרים, שינוי הבנתנו את הסינתזה ליצירת תפקוד בעזרת כלים דיגיטליים."סוזן פון קאמרר גרהם פרקהר ביולוגיה "על שיפור הדרכים בהן אנו עוקבים ומדגמים את הפוטוסינתזה בעלים מקנה מידה מולקולרי ועד לקנה מידה עולמי." אנתוני פ.
דייוויס כימיה "על המצאת מולקולה הקושרת גלוקוז בעלת יכולות יוצאות דופן ועל עבודה לקראת יישומים באמצעות חברות הסטארט-אפ זילו וקרבומטריקס."
המדפיסים בני פואה (Foá) הם בני משפחת מדפיסים, אשר הפעילו בתי דפוס בכל רחבי אירופה.
בית הדפוס הראשון שהפעילו היה בשנת ה'שי"א (1551) בסביונטה ליד מנטובה בצפון איטליה.
בשנת 1554 הייתה העיר למרכז דפוס עברי.
המניע לפתיחת בית הדפוס בסביונטה היה סגירת בתי הדפוס העבריים בוונציה.
אחדים מעובדיהם עברו לעבוד בדפוס פואה.
דפוס שהיה ממוקם בבית פרטי ורק אך לאחר מכן הוקם בניין מיוחד עבורו.
שני הספרים הראשונים שהודפסו בדפוס פואה היו: בשנת 1551 "מרכבת משנה" - פירושו של דון יצחק אברבנאל על ספר דברים.
ובשנת 1552 "חזות קשה" - ספרו של רבי יצחק עראמה מספרד.
בדפוס סביונטה הייתה מקובלת השיטה של הזמנה מראש של הדפסת הספר, אשר הייתה מוקדשת לאדם מסוים.
כאשר נאספו די חותמים מראש לספר החדש, נאספו התשלומים מהמשתתפים והדפסת הספר החלה.
אם בין התורמים היו כאלה נדיבים במיוחד, שמם הופיע בהבלטה בעמודים הראשונים של הספר.
ברוב הספרים שהודפסו על ידי בני המשפחה הופיע סמל המשפחה: שני אריות נשענים על עץ דקל משני צדדיו ובענפי הדקל משולב מגן דוד.
הדגלים נקבעו: בשער, העמוד הראשון ולעיתים בסוף הספר.
מסביב לדגל הופיע הפסוק: "צדיק כתמר יפרח טוביה פואה יצ"ו", או השם בראשי תיבות "ט.פ.י." לפעמים המדפיס הוסיף פסוקים מתהילים ובכולם המילה "מגן".
במשך הדורות היה שינוי במבנה הדגלים.
בדפוס טוביה פואה - המדפיס הראשון מבני המשפחה, הודפסו סך הכל 26 ספרים, העתקים מרובם נמצאים בבית הספרים הלאומי בירושלים ובספריית שוקן.
נתנאל פואה - הבן הבא למשפחת פואה, פעל באמסטרדם במשך 14 שנה בין השנים 1702–1715, ובמאה ה-18 והמאה ה-19 פעלו בני המשפחה בוונציה ובפיזה והדפיסו 121 ספרים.
אחרון בני פואה שעסק בהדפסה פעל בטורינו ושמו לא ידוע.
הוא הדפיס את הספר סדר חג הזיכרון לחברת חסד ואמת בק"ק רגייו שנכתב לזכר חללי מגפה.
רשימת בני משפחת פואה המוכרים הם:
אברהם פואה - צפת - חי בימי האר"י הקדוש
אברהם בן הרופא שלמה פואה - דפוס ונציה
אברהם פואה - דפוס קושתא
אברהם ברוך פואה - ממנטובה ה'תקכ"ז (1767)
אלחנן דוד-בן יצחק פואה - 1730
אליהו עמנואל בן יעקב פואה - יסד בית חינוך לילדי ישראל בורצ'ילי
אליעזר פואה - אביו של המדפיס טוביה פואה מסביונטה
אליעזר חי בן אלישמע פואה (1713)
אליעזר נחמן פואה - (נפטר בב' בתמוז ה'תי"ט, 1659) תלמיד הרמ"ע מפאנו - חיבורו "מדרש בחידוש" על ההגדה של פסח הודפס בוונציה, וגרן ארנ"ן דרושים על התורה בכ"י.
"מורה נבוכים לרמב"ם", טוביה פואה, סביונטה, 1553
"מסכת קידושין", טוביה פואה, 1553
"שו"ת מהר"ם אלשקר", טוביה פואה, סביונטה, 1154
"ספר דברי הימים למלכי צרפת", טוביה פואה, 1554
"פרי חדש", נתנאל פואה, אמסטרדם, 1706
"תורה נביאים וכתובים", יצחק פואה, ונציה, 1743
"שירים ורננים" (לבר מצווה של בנו - גד) יצחק פואה, 1743
"סדר ארבעת התעניות", יצחק פואה, 1751
"מחזור לשלושה רגלים", שלמה בן מרדכי פואה, 1792
"סדר ספירת העומר", גד שמואל פואה, פיזה, 1794
המדרגות היא להקה המורכבת מצמד המוזיקאים הוד דיין, (עיבוד והפקה מוזיקלית) ואילן דמרי (סולן).
הלהקה הוציאה חמישה אלבומים של מוזיקה יהודית מקורית.
בתחילה שודרו שיריהם בעיקר בערוצים הדתיים, כדוגמת רדיו ברסלב וערוץ שבע, אך עם הזמן חלק מהסינגלים שהוציאו לרדיו נכנסו לפלייליסט גם של תחנות הרדיו הכלליות.
חברי הלהקה הכירו בשנת 1989 בזמן שהיו בתהליך של חזרה בתשובה.
באלבומם הראשון ("בפתח הדלת") אשר יצא בשנת 2000 ישנם אזכורים לחיפוש הפנימי שהם עברו בחייהם הפרטיים.
את האלבום הראשון הפיקו השניים באולפן ביתי בעל שני ערוצי הקלטה בלבד, עובדה שהאטה את קצב הקלטת האלבום וגרמה לפער של כשנה ביו צאתו של הסינגל הראשון לבין שחרורו של האלבום.
זמן העבודה הכולל על האלבום ארך 3 שנים.
אלבומם השני ("מעיין חיים") הוקלט באולפן מקצועי עם ציוד הקלטה מתקדם
את האלבום השלישי ("שואף") הם הוציאו בחברת התו השמיני.
האלבום השלישי שונה מהאלבומים הראשונים: הוא כולל פיוטים מתקופות שונות.
אלבומם הרביעי ("עץ") הוא אלבום אוסף הכולל שירים משלושת האלבומים הקודמים ושני שירים חדשים.
הוד ואילן הם תלמידים של ימימה אביטל.
בעונה השנייה של הסדרה סרוגים מנסה אחת הגיבורות להפיק את עטיפת הדיסק החדש שלהם, הפרק מלווה בשירים של הלהקה אך הם לא מופיעים בו בעצמם.
שירים של הלהקה מופיעים כשיר סיום הפרק גם בעונות האחרות של סרוגים.
אחד הדברים שמייחדים את הלהקה היא שימוש במגוון רחב של כלים ייחודיים בשיריהם דוגמת: מלודיקה, חצוצרה, טנבור ושופר.
בשנת 2012 יצא לאור האלבום "הלב הרוח והנשמה" על פי שיריו של רבי אברהם אבן עזרא.
"המדרון" הוא סרט אימה-הישרדות בריטי משנת 2005, אשר בוים ונכתב על ידי ניל מרשל.
הסרט עוקב אחר שרה קרטר, אשר איבדה את בעלה ובתה בתאונת דרכים בעת חופשה משותפת עם חברותיה - ג'ונו ובת'.
שנה לאחר מכן, שרה מצטרפת לשאר החברות, יחד עם שלוש נוספות - סאם, רבקה והולי - לטיול בהרי האפלצ'ים של קרוליינה הצפונית.
במסגרת הטיול, שש הצעירות חוקרות מערה עמוקה, אשר במהלך הסיור מתמוטטת.
במהרה מבינות החברות כי חדרו למערכת מערות שאיננה במפותיהן, ושאינן יודעות כיצד לחזור.
ג'ונו מתוודה בפני שרה כי הובילה אותן בכוונה למערכת המערות הלא ידועה כדי לשחזר את החברות שלהן בטרם התאונה.
הצעירות מתחילות לתור את המערה ומגלות ציור מערות שמצביע על יציאה נוספת, וכן ציוד טיפוס שנותר במקום ממבקר קודם.
אט-אט סכנות המערה מתגלות - הולי נופלת לבור ושוברת את רגלה ושרה הולכת לאיבוד.
בשיטוטיה היא מבחינה ביצור דמוי-אדם חיוור, אשר שברגע ששמע אותה - נמלט.
זמן קצר לאחר מכן, החבורה מותקפת על ידי אותם יצורים, המזדחלים על קירות המערה.
הבנות מתפזרות לכל עבר במערות אך הולי הפצועה נהרגת על ידי אחד ה"זוחלים".
ג'ונו מנסה להגן על הולי מהזוחלים באמצעות ציוד הטיפוס שלה ובטעות דוקרת את בת' עם מכוש.
בת' חוטפת את התליון של ג'ונו כשהיא נופלת לקרקע, אבל ג'ונו בורחת משם בהלם בעוד בת' מושיטה יד לעברה.
בסופו של דבר ג'ונו מאתרת את סאם ורבקה ומצילה אותן מזוחל.
ג'ונו מספרת להם שהיא אולי מצאה דרך החוצה, אבל היא לא תעזוב בלי שרה.
האחרות מסכימות באי רצון לעזור בחיפוש שלה.
בינתיים, שרה, אשר נפלה לתוך בור במהלך ההתקפה והתעלפה, מתעוררת ונתקלת בבת' הפצועה אנושות, האומרת לה כי ג'ונו פצעה אותה ועזבה אותה.
שרה אינה מאמינה לה עד שבת' נותנת לה את התליון של ג'ונו, שעליו חרוט המילים "תאהבו כל יום".
בת' מגלה שלבעלה של שרה היה רומן עם ג'ונו.
בת', בכאב קיצוני, מבקשת משרה להרוג אותה, ושרה באי רצון מצייתת.
שרה בקרוב נתקלת והורגת זוחל צעיר, זוחל נקבה וזוחל זכר ברצף מהיר.
בינתיים, במקום אחר, ג'ונו, סאם ורבקה נרדפות על ידי קבוצה גדולה של זוחלים.
הזוחלים הורגים את סאם ואת רבקה, וג'ונו קופצת לתוך מי התהום כדי להימלט.
ג'ונו מטפסת מתוך מי התהום ונתקלת בשרה, ששואלת אותה אם היא ראתה את בת' מתה.
השתיים חוקרות בזהירות את מערכת המערה עד שהן נתקלות בקבוצה של הזוחלים ומביסות אותם.
שרה לאחר מכן פונה לפני ג'ונו, ומגלה שיש לה את התליון של ג'ונו.
שרה תוקעת את המכוש בג'ונו, אשר מוסחת על ידי הצעקות של הזוחלים ולא מסוגלת למנוע בזמן את הפגיעה ונושאת פציעה ברגל.
ג'ונו מוציאה את המכוש ומסתובבת להתמודד עם קבוצה גדולה של זוחלים ושרה עוזבת בנקמנות את ג'ונו לבדה.
היא שומעת את הצרחות של ג'ונו, אשר לפתע משתתקים.
שרה נופלת לתוך בור, ומאבדת את ההכרה.
שרה מתעוררת, מטפסת למעלה על גבי ערמות של עצמות לעבר אור יום, היא נחלצת דרך פתח צר על פני השטח, רצה אל הרכב שלה ונוסעת במהירות המרבית.
לפתע, שרה רואה את ג'ונו יושבת לידה, פניה מוכתמות בדם.
שרה צורחת ומתעוררת למצוא את עצמה עדיין במערה.
היא רואה את בתה המחייכת קרוב וכן עוגת היער השחור ביניהן.
שדה הראייה מתרחב לגלות כי שרה הוזה, והיא בעצם בוהה בלפיד.
הקריאות של הזוחלים מתגברות, אבל שרה מתעלמת.
שונה מקדונלד – שרה קרטר
נטלי מנדוזה – ג'ונו קפלן
אלכס ריד – אליזבת "בת'" או'בריאן
ססקיה מולדר – רבקה ורנט
נורה-ג'יין נון – הולי מילס
מיאנה בורינג – סמנתה "סאם" ורנט
אוליבר מילבורן – פול קרטר
מולי קייל – ג'סיקה קרטר
כאשר סרטו של ניל מרשל צבא הכלבים (2002) זכה להצלחה מתונה, הבמאי קיבל פניות רבות לביים סרטי אימה אחרים.
הבמאי היה בהתחלה זהיר בלהיות מוצג כבמאי סרטי אימה, כי אם בסופו של דבר הוא הסכים לביים את The Descent, והדגיש, "הם סרטים שונים מאוד." מרשל החליט ללהק רק נשים לתפקידים הראשיים, ובכך הלך נגד התוכנית המקורית של צוות שחקנים מגוון.
יוצרי הסרט תכננו במקור שצוות השחקנים יכלול גם גברים וגם נשים, אבל השותף העסקי של ניל מרשל הבין שבסרטי אימה כמעט ואין רק צוות שחקנים נשיים.
למרות החלטת הוועידה, מרשל ליהק רק נשים לתפקיד, ועל מנת למנוע מהן להיות קלישאות, הוא לקח עצות בסיסיות מידידותיו.
הוא הסביר את ההבדל, "הנשים דנות איך הן מרגישות לגבי המצב, מה שהחיילים ב'צבא הכלבים' לעולם לא עשו." הוא גם נתן לדמויות אופי שונה כדי לאפשר לקהל להבחין בהבדל בין הנשים ולבסס יותר "הרגשה קוסמופוליטי" מהשיווק הבריטי של 'צבא הכלבים'.
בעוד ש-The Descent היה ממוקם בצפון אמריקה, הסרט צולם כולו בממלכה המאוחדת.
סצנות חוץ צולמו בסקוטלנד, וסצנות פנים צולמו בסטים בנויים ב-"Pinewood Studios" ליד לונדון.
המערה נבנתה ב-"Pinewood" מפני שיוצרי הסרט חשבו שזה מסוכן מדי ולוקח הרבה זמן לצלם במערה אמיתית.
חתיכות סטים היו בשימוש שוב עם טיפול, ויוצרי הסרט דרשו להגביל את התאורה למקורות שהדמויות מביאות איתן אל תוך המערה, כגון אורות הקסדה.
מרשל ציטט את הסרטים "המנסרים מטקסס", "הניצוץ", ו"שליחות" כהשפעות יסוד המתח ב־The Descent.
הבמאי פירט, "אנחנו רוצים להעלות את המתח לאט לאט, שלא כמו כל סרטי האימה האמריקאיים שאתה רואה עכשיו.
הם לוקחים את זה עד 11 הדקות הראשונות ולאחר מכן פשוט לא יכולים לשמור את זה.
רצינו להראות את כל הדברים הנוראיים האלה במערה: אפלה, טביעה, קלאוסטרופוביה.
ואז, כשזה לא יכול להיות גרוע יותר, לעשות את זה יותר גרוע.".
סימון בולס עיצב את המבוך של המערות ל-The Descent.
סוקרים זקפו לזכותו של בולס: "הסטים של המערות שעוצבו על ידי סימון בולס נראים בדיוק כמו הדבר האמיתי" ו"עיצוב המערה הנפלא של בולס מעלה עולם חדש של חשכה תת-קרקעית."
בסרט, הנשים נתקלות ביצורים תת-קרקעיים המכונים כזוחלים על ידי צוות ההפקה.
מרשל תיאר את הזוחלים כאנשי מערות אשר נשארו מתחת לאדמה.
במאי הסביר, "הם התפתחו בסביבה הזו במשך אלפי שנים.
הם הסתגלו היטב לשגשג במערה.
הם איבדו את הראייה שלהם, יש להם שמיעה חדה וריח ותפקוד מושלם במערה.
הם טפסנים מעולים כך שהם יכולים לעלות על כל פני סלע וזה העולם שלהם".
יוצרי הסרט שמרו את עיצוב הזוחל סמוי מן השחקניות עד שהן נחשפו בסצנות שבהן הדמויות נתקלות ביצורים, כדי לאפשר את המתח הטבעי.
סרט המשך ל-The Descent צולם באולפני אילינג בלונדון במשך 2008 ועלה לאקרנים ב-4 בדצמבר 2009 בבריטניה.
המדריך למהפכה הוא סרט תיעודי, דוקו אקטיביסטי, עלילתי, ישראלי מ-2010 שיצרו הבמאי דורון צברי והמפיק אורי ענבר.
הסרט מתמקד במאבקם של יוצריו למען הבראת הערוץ הראשון באמצעות שינוי בחקיקה שיפריד את השידור הציבורי מהמערכת הפוליטית.
הסרט גולש אל חייהם הפרטיים של דורון צברי ואורי ענבר ומעלה את השאלה, האם אדם אחד יכול לחולל שינוי?
בין השאר, הסרט מנסה ללמד כיצד לעשות שינוי ומנגיש כלים כדי להצליח לחולל את השינוי.
הסרט זכה בשני פרסי אופיר עבור "המלחין הטוב ביותר" (אבי בללי) ו"העריכה הטובה ביותר" (עמי טיר ומאור קשת) והיה מועמד לחמישה פרסי אופיר.
המדריך לחיים בכפר (A Prairie Home Companion", APHC"; בתרגום מילולי: "שותף לחיים בערבה") הוא שמה של תוכנית רדיו בידורית, שיוצרה הוא גאריסון קילר.
קילר היה גם מגיש התוכנית, עד לנובמבר 2017.
התוכנית משודרת ברדיו הציבורי האמריקאי פעם בשבוע בשבת בערב, ובדרך כלל מוקלטת באולם הבית שלה, אולם פיצג'רלד בסיינט פול, מדינת מינסוטה.
לעיתים התוכנית יוצאת לנדוד ברחבי ארצות הברית, והיא מוקלטת ומשודרת מאולמות מרכזיים בערים הגדולות.
התוכנית כוללת קטעי מוזיקה ושירה, מערכונים בעלי הומור ביזארי מעט, וכן סיפורים בסגנון אופייני ומיוחד מאת המנחה קילר ובהקראתו.
המוזיקה בתוכנית כוללת בעיקר את סגנון הפולק האמריקאי, מוזיקה אמריקאית עממית מהדרום, רוק כפרי, וכן מוזיקה בעלת מאפיינים דומים מרחבי העולם, המבוצעת על ידי אמנים אורחים.
בנובמבר 2017 פוטר קילר בשל התנהגות לא נאותה.
הרדיו הציבורי של מינסוטה הודיעה כי שם התוכנית ישונה.
התוכנית נקראת בשמה של תוכנית רדיו אחרת, ששודרה בשנת 1969. שמה של התוכנית המקורית קיבל השראה משמו של בית עלמין בעיר מורהאד, מינסוטה; קילר סיפר פעם, שהשם התאים לסוג ההומור המקאברי שרצה לשוות לתוכנית.
פירוש שמו של בית העלמין הוא: "בית העלמין של הבית הבודד בערבה"; ואת שמה של התוכנית ניתן לתרגם, אם רוצים לדייק במשמעותה, כ"בן-לוויה לחיים הבודדים והקשים בערבות המישורים הגדולים".
דווקא בעגה הצבאית הישראלית, ניתן למצוא מקבילה היכולה לשמש כתרגום ראוי: פק"ל לחיים בערבה, פק"ל במובן כפול: "מדריך" או "הוראות שימוש"; וגם: "ציוד הכרחי ל-".
בשנת 2006 יצא לאקרנים סרט בשם זהה, שנושאו היה השתלטות התאגידים הגדולים על התרבות המסורתית.
עלילת הסרט מבוססת על תוכנית הרדיו, ומתרחשת במהלך שידור של הפרק האחרון של התוכנית, כביכול, שאחריו מיועד האולם להיהרס ולפנות מקום למגרש חניה ענק.
את הסרט ביים רוברט אלטמן, על פי תסריט מאת קילר, וזה היה סרטו האחרון של אלטמן.
הוא נפטר חדשים ספורים אחרי סיום הכנת הסרט.
התוכנית שודרה לראשונה במתכונתה הנוכחית ב-6 ביולי 1974. החל מ-1978 היא משודרת לרוב מאולם הבית שלה בסיינט פול.
בשנת 1987 הופסקו השידורים החיים, בעקבות נישואיו של קילר ושהות בת כשנתיים מחוץ לארצות הברית.
כדי לשמר את קהל המאזינים הנאמן לתוכנית, שודרה במקומה תוכנית בשם "ערב טוב", שנוצרה על ידי חלק מהצוות של התוכנית המקורית.
אולם תחנות רדיו מקומיות רבות העדיפו לשדר במקומה שידורים חוזרים של APHC.
בשנת 1989, עם חזרתו של קילר לארצות הברית, הוא החל לשדר בברוקלין, ניו יורק, תוכנית בשם "להקת הרדיו האמריקאי של גאריסון קילר", במתכונת דומה לתוכנית APHC, אם כי התוכנית הותאמה לאווירה העירונית הניו-יורקית, השונה מאווירת המערב התיכון שבמינסוטה.
בשנת 1993 חזר קילר לשדר את התוכנית בשמה ובמתכונתה המקוריות.
אות הפתיחה של התוכנית הוא השיר "טישומינגו בלוז" מאת ספנסר ויליאמס, הנחשב לסטנדרט ג'אז ותיק, שעבר עיבוד וזכה למילים אחרות מפרי עטו של קילר.
המילים שכתב קילר מתארות רגע רומנטי בחיי זוג מבוגר, הנהנה מאווירת סוף השבוע הרגוע.
עם זאת, הפתיח מהווה פרולוג אידילי, לסיפורים האירוניים ולהפתעות הקומיות-טרגיות שנכונו למאזינים בהמשך.
מרבית התוכנית מוקדשת לנגינת קטעי מוזיקה על הבמה.
המוזיקה היא ברובה מסוגת מוזיקה עממית אמריקאית (פולק), וכוללת בלוגראס, קאנטרי, בלוז, גוספל ועוד.
הביצועים הם תמיד ברמה גבוהה של הפקה והקפדה, וכחלק ממאפייני האיכות של המוזיקה, פעמים רבות מתארחים בתוכנית אמנים המבצעים קטעי אופרה וקטעי מוזיקה קלאסית, לעיתים אמנים מארצות חוץ.
אם כי, כחלק מאופיה האירוני והשנון של התוכנית, פעמים רבות האמנים מבצעים קטעי שירה אופראיים או קטעי מקהלה, תוך החלפה של הטקסטים המקוריים בתכנים סרקסטיים והומוריסטיים.
הניגוד בין המופע התמים למראה של מקהלה, לעיתים מקהלת ילדים או ילדות, לבין התוכן המתוחכם והעוקצני, משתלב היטב באופיה האירוני של התוכנית.
בנוסף, כשהתוכנית נודדת לאולמות אחרים בארצות הברית, לפעמים מתארחים בה אמנים מקומיים.
אורכה של התוכנית בשידור הרדיו הוא שעתיים.
בתחילת החלק השני שלה, קורא קילר ברכות ודרישות שלום מהקהל באולם לקרוביהם ולחבריהם.
נוהג מקובל הוא, שהכותבים בעצמם מתבלים את ברכותיהם בהומור אירוני ואף מקאברי במקצת.
מקום של כבוד תופסים בתוכנית האפקטים הקוליים, המבוצעים בדרך כלל על ידי אמן האפקטים פרד ניומן.
גם השימוש באפקטים הוא אירוני והומוריסטי, ולעיתים האפקטים הם הנושא העיקרי של הקטע.
לעיתים רחוקות יותר מתייחס הסיפור באירוניה עצמית לעיסוק באמנות האפקטים עצמה.
כחלק מהסיפור, לפעמים קילר קורא ברצף שורה של התרחשויות, ואיש האפקטים נדרש ליצור את האפקט הקולי המתאים, לרוב בהומור, ולעיתים נדמה ששני האמנים משתעשעים בינם לבין עצמם ברצף של אתגרים ותגובות מאולתרות.
בנוסף לקטעי המוזיקה, משודרות במהלך התוכנית פינות שקיבלו קביעות.
רוב הפינות הן מערכונים סאטיריים במתכונת תסכיתי הרדיו הישנים, בשילוב אפקטים קוליים המבוצעים באופן חי על הבמה על ידי מומחי האפקטים של צוות התוכנית.
"גאי נואר, בלש פרטי", פארודיה על סרטי ה"פילם נואר", ובה מגלם קילר את דמותו של נואר, הבלש הפרטי המזדקן והמרושש.
"חייהם של הבוקרים (קאו-בויס)", סיפור הרפתקאותיהם של דאסטי (מאובק) ולפטי (שמאלן), צמד בוקרים מהמערב הפרוע; האחד מחוספס וקשוח, ועם זאת תמיד מנומס ותרבותי, ברוח הדרום המכובד והפשוט; ואילו השני, המגולם על ידי קילר, הוא בוקר משכיל עם שאיפות ספרותיות.
גם כאן, הניגוד בין הבוקרים הקשוחים הפוגשים את אמריקה העכשווית, הטכנולוגית והמנוכרת, יוצר את האפקט הקומי האירוני.
כאשר התוכנית משודרת מעיר אחרת מאשר סיינט פול, נהוג שהאפיזודה מתחילה בהגעתם של שני הבוקרים על סוסיהם אל העיר בה מתארחת התוכנית, מה שמוסיף אפקטים קומיים ותחושת הזדהות של הקהל המקומי עם העלילה, יחד עם ביקורת מרומזת על אורח החיים המקומי.
"חדשות העיר לייק-וובאגון" הוא מונולוג ארוך הנקרא בפיו של קילר, ומביא סיפורים קטנים מהעיירה הנידחת והדמיונית "לייק-וובאגון", כביכול במינסוטה.
קילר משתמש במסגרת סיפורית, שעל בסיסה הוא מאלתר מדי פעם, בהתאם לתגובות הקהל.
אך לחלוטין לא מדובר במופע סטנד-אפ – זהו סיפור על אי-התרחשות, בדומה לסיפוריו של יוסל בירשטיין, אך בניגוד לו, הסיפור הוא תמיד אירוני, ומשובצות בו שורות הומור השוברות את הקו האידיאלי והעצוב לפעמים, בשורות מחץ לא צפויות.
הסיפור נפתח תמיד בכותרת: "היה זה שבוע שקט בלייק-וובאגון, עיירת הולדתי, אי-שם בקצה הערבה", ומסתיים בשורת האיגיון: "אלה החדשות מלייק-וובאגון, המקום בו כל הנשים חזקות, כל הגברים נאים למראה, וכל הילדים מתנהגים כיאות" (ובשנים האחרונות: "וכל הילדים הם מעל הממוצע").
גם שורות אלה נועדו לספר על העולם הישן, בו היו ועדיין יש אנשים קשוחים ואציליים, בעלי קוד מוסרי גבוה, עולם שמסתיר התרחשויות קטנות, אפלות וקומיות.
עם האורחים החוזרים בתוכנית נמנים פאולה פאונדסטון ורוי בלאונט הבן, שניהם משתתפים קבועים בתוכניות הומור וסאטירה אחרות המשודרות ברדיו הציבורי בארצות הברית.
כמו כן, לעיתים מופיעים בתוכנית כוכבים כמו מארק נופלר, מנהיגה לשעבר של להקת הרוק הקלאסי "דייר סטרייטס"; השחקנית מריל סטריפ, ועוד.
במהלך התוכנית מזכיר קילר מדי פעם שמות דמיוניים של בתי עסק, שכביכול מעניקים חסות לתוכנית.
השמות הם סאטיריים, ברוח התוכנית, והסגנון ההומוריסטי של השמות מזכיר מאוד את רשימת הקרדיטים הדמיוניים של תוכנית הומור אחרת ברדיו הציבורי האמריקאי, הנקראת "שיחת מכוניות" (Car-Talk).
בין "נותני החסות" ניתן לציין את "הארגון המקצועי של בוגרי אוניברסיטה בספרות אנגלית", שראשי התיבות באנגלית שלו הם .P.O.E.M (שיר), ארגון שכמובן אין סיכוי שיתקיים בארצות הברית; או "המועצה המייעצת של הקטשופ"; שהוא מפגש אירוני נוסף בין מזון מהיר אמריקאי תעשייתי, לבין טענה למרכיבים "בריאים וטבעיים".
ניתן לטעון, שהתוכנית מבוססת על הניגוד האירוני שבין יופיים של הערכים הישנים של דרום ומרכז ארצות הברית המסורתית-שמרנית, לבין אמריקה הליברלית, השנונה והמתוחכמת אך מנוכרת, של חופי המזרח והמערב.
העולם הישן מאופיין בחיים פשוטים, השקפת עולם שמרנית, הכנסת אורחים וחום אנושי.
הוא מיוצג בתוכנית על ידי מוזיקת הפולק, הסיפורים של העיירות הקטנות, על תושביהן בני המהגרים מארצות צפון-אירופה הקרות.
לעומת המסגרת האמנותית, תכניה של התוכנית מאופיינים דווקא בהומור עוקצני, שנון מאוד ומתוחכם, החבוי בסופם של משפטים סנטימנטליים ופסטורליים, ומגיח כשורות מחץ מפתיעות ואירוניות.
על כן רוחה של התוכנית מאופיין במעין געגוע נוסטלגי אל עולם ישן, פשוט ויפה, הנעלם בהדרגה ומפנה את מקומו לתרבות עירונית ומנוכרת, ועם זאת הרוח הזאת כביכול מקבלת בברכה את תחכומו של העולם החדש, על שנינותו, ביקורתיותו והפסימיות הקיומית שלו.
"המדריך למטייל" היא סדרת מדריכי טיולים שנכתבו על ידי דביר רביב ונתנאל אלינסון.
היא כוללת שני כרכים של "המדריך למטייל בשומרון", בהם 44 מסלולי טיול המתארים מאות אתרי טבע, נוף ומורשת ונפרשים על למעלה מ-650 עמודים, עבור המטייל הפשוט והמטייל המעמיק, וכן "מדריך הערבה".
"המדריך למטייל" הוא מיזם שהחל ב-2008, בעקבות נפילתם של חיילי צה"ל, דוד רובין ואחיקם עמיחי, בפיגוע בנחל תלם.
המחברים, יחד עם חבריהם ישראל רוזנפלד, אהרן טבגר ודוד סעיד, החליטו לקיים טיולים קבועים ללא תשלום ברחבי יהודה ושומרון, מתוך חשש כי לאחר האירוע בו נפלו חבריהם איש לא יטייל באזורים אלו.
בשנים 2011–2014 עמלו אלינסון ורביב על הוצאת שני כרכי המדריך כהמשך המיזם.
למימון ההוצאה לאור נעזרו המחברים במימון המונים דרך אתר "הדסטארט".
הספר מכיל את המידע הדרוש לתכנון וביצוע טיול באזור השומרון: מפות, צילומים, טלפונים רלוונטיים, מידע על האבטחה ודגשים חשובים לכל מסלול.
כמו כן הוא מעניק הרחבה בהיסטוריה של המסלול, באירועים שהתרחשו לאורכו ובסביבתו.
המדריך פותח בפני הקורא את ההיכרות עם סיפורי התנ"ך מזווית לא שגרתית ומאפשר לחוות, ולו במעט, את חיי היום יום בארץ ישראל ואת האירועים הגדולים והמכוננים בתולדות עם ישראל שהתרחשו בשומרון.
הפקת הספרים כללה בחירת תצלומים מתוך אלפי תצלומים שהמחברים צלמו בעת ההדרכה, הפקת מפות טיולים מיוחדות לכל מסלול, רכישת תצלומי אוויר, רכישת זכויות פרסום למוצגים ארכאולוגים וצילום תמונות פנורמיות מנקודת תצפית בשומרון.
בעקבות הטיולים שופצו מסלולים על ידי המועצות האזוריות והוקמו בהם מצפורים, שבילים וסימוני שבילים ונוספו בתי הארחה.
שני כרכי "המדריך למטייל בשומרון" הם הראשונים בסדרת שבעה ספרים שתקיף את כלל אזורי ההר הישראלים.
בימים אלו כותבים המחברים את "המדריך למטייל בחבל בנימין" והם מתכננים להוציא בשנים הקרובות כרכים העוסקים בבקעת הירדן, גוש עציון, הר חברון ומדבר יהודה.
בנוסף לספרים מתוכנן גם אתר אינטרנט שיציע מידע על האתרים הנכללים בספרים.
על חלקם ביצירת המדריך זכו המחברים בפרס מוסקוביץ' לציונות לשנת 2014.
בעקבות הכרותם את השטח, כותבי המדריך למטייל התבקשו על ידי צה"ל, ביוני 2014, לסייע בחיפושים אחר שלושת הנערים החטופים.
ב-2016 החלו חניכי מחזור ז' ממכינת ערבה בחצבה, בהדרכת נתנאל אלינסון ראש המכינה, בכתיבת הספר השני, "מדריך הערבה - מסלולים ואתרים בערבה התיכונה".
חניכי המכינה ביצעו עבודת חקר על כל מסלול בספר הכולל סיור מעמיק בשטח, תחקור אנשי האזור, מפגש עם אנשי מקצוע בתחומי היסטוריה, בוטניקה, זואולוגיה וגאוגרפיה והעלו על הכתב את ממצאיהם.
גם ספר זה, כקודמו, מופק ברמה גבוהה ויש בו 270 עמודי כרומו צבעוניים, עשרות אתרים, תכנים רבים ומגוונים, מפות מפורטות ותמונות נאות.
גם במדריך זה נעזרו המחברים במימון המונים דרך אתר "הדסטארט".
ד"ר דביר רביב הוא תושב מאחז קידה, בעל תואר דוקטור מהמחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, סייר וחוקר באזורי יהודה ושומרון.
נתנאל אלינסון הוא תושב ירוחם, סייר וחוקר, ממחדשי תחום ההדרכה בשומרון וראש מכינת ערבה במושב חצבה.
המדריך לרוצח היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת דרמה משפטית של רשת ABC שנוצרה על ידי פיטר נובאק, הופקה על ידי שונדה ריימס ועלתה לשידור ב-25 בספטמבר 2014 עד לסיומה לאחר שש עונות ב-14 במאי 2020.
הסדרה משודרת בישראל בערוץ HOT3 וזמינה בשירות הסטרימינג של נטפליקס.
בסדרה מככבת ויולה דייוויס שמגלמת פרופסור למשפטים באוניברסיטה יוקרתית בפילדלפיה שמסתבכת בעלילת רצח יחד עם ארבעה מתלמידיה.
על גילום דמותה, זכתה ויולה דייוויס לשבחי ביקורות; היא הפכה לאישה השחורה הראשונה שזכתה בפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית מצטיינת בסדרת דרמה, זכתה בשני פרסי סאג על ביצוע מצטיין בסדרת דרמה, ובפרס Image לשחקנית מצטיינת בסדרת דרמה.
דייוויס הייתה גם מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה, לפרס בחירת המבקרים לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה, ובאגודת מבקרי טלוויזיה לפרס TCA על הישגים אישיים בדרמה.
גם אלפרד אינוק ואייז'ה נעמי קינג זכו להכרה על ביצועיהם בסדרה.
הסדרה זכתה לתואר תוכנית הטלוויזיה של השנה על ידי מכון הסרטים האמריקאי וזכתה בפרס GLAAD ובפרס NAACP Image בקטגוריית סדרת דרמה מצטיינת.
הסדרה עוקבת אחרי חייה האישיים והמקצועיים של אנאליס קיטינג, פרופסור מבריקה למשפט פלילי בוגרת הרווארד, שמייצגת את הפושעים הגדולים ביותר ותעשה כל שביכולתה כדי להוכיח את חפותם.
על פניו, נדמה שלאנאליס יש הכול – קריירה מוצלחת, תדמית זוהרת ובעל אוהב, סם.
השנה, כמו בכל שנה, היא בוחרת מקבץ סטודנטים מבטיחים ומעסיקה אותם בחברת עורכי הדין שלה.
לעבוד עם אנאליס זו הזדמנות של פעם בחיים, כזו שיכולה לשנות את מסלול חיי התלמידים לעד.
מה שבסופו של דבר קורה, כאשר הם מוצאים את עצמם מעורבים בעלילת רצח שתזעזע את האוניברסיטה כולה.
כעת, הם צריכים ליישם את החומר הנלמד גם בחיים האמיתיים.
העונה הראשונה מציגה לקוחות שונים של פרופסור קיטינג, וחוקרת שני מקרי רצח הקשורים זה לזה באמצעות פלשבקים ופלשפורוורדים רצופים: לילה סטנגרד, תלמידה באוניברסיטת מידלטון שניהלה רומן עם סם קיטינג, בעלה של אנאליס; וסם קיטינג שמת מידיהם של הסטודנטים של אנאליס.
ששת הפרקים האחרונים של העונה מתארים את הניסיון של אנאליס לעזור לסטודנטים שלה לטייח את הרצח של סם ובצורה חוקית לסבך את סם במותה של לילה, ופלאשבקים לרגעיה האחרונים של לילה לפני שנרצחה.
תשעת הפרקים הראשונים מתמקדים בתיק של האחים האפסטל, ובמעורבותם לכאורה במוות של הוריהם המאמצים.
במקביל, וס משתף פעולה עם אחיה האומן של רבקה על מנת לנסות למצוא אותה.
מערכת היחסים של קונור ואוליבר חווה משברים, ואשר עובד עם התובעת בתיק של האחים האפסטל, אמילי סינקלייר, על מנת להגן על הסודות שלו.
בפרק הסיום של חצי העונה, אמילי סינקלייר נרצחת, ואנאליס עוזרת לכסות על כך, בכך שהיא גורמת לווס לירות בה.
החלק השני של העונה מתמקד בחקירה של וס סביב התאבדותה של אימו לפני עשר שנים, ונחשף מפלשבקים עד כמה אנאליס הייתה מעורבת בהתאבדותה.
העונה נגמרת בכך שאנאליס מגלה שפרנק היה אחראי לזה שהיא הייתה מעורבת בתאונת דרכים ואיבדה את התינוק שלה, ווס פוגש את אביו הביולוגי רגע לפני שהוא נורה למוות.
העונה מתחילה בשנת הלימודים החדשה בקמפוס למשפטים.
תשעת הפרקים הראשונים קודמים לאסון שמתרחש בפרק התשיעי בעונה זו והוא שריפת הבית של אנאליס והאדם שמת בשריפה.
השתלשלות האירועים למסתורין כוללים את פתיחת הקליניקה הפרטית של אנאליס ובעיית האלכוהוליזם שלה.
אוליבר מתחיל לעבוד בשביל אנאליס, והוא נפרד מקונור כי הוא לא יכול לסלוח לעצמו על כך שדחה את התקבלות הלימודים של קונור לאוניברסיטת סטנפורד.
מקיילה ואשר מתקדמים שלב בזוגיות שלהם, וכך גם ווס ולורל.
בהמשך העונה, מתגלה שווס הוא זה שמת, וכי הוא מת לפני השריפה.
אנאליס נעצרת על מותו של ווס, ופרנק מנסה לעזור לאנאליס "ומודה" כי הוא הרג את ווס.
לאחר מכן נודע לנו שקונר הסתיר את זה שהוא היה בליל השריפה בבית של אנאליס, ומצא את ווס מחוסר הכרה במרתף לפני השריפה ופחד לספר זאת כדי שלא יקשרו אותו לרצח.
בהמשך נודע כי אביה של לורל אחראי לחיסולו של ווס, ושלח מישהו להרג אותו משום שלא תמך בזוגיות שלו עם בתו.
בפרק האחרון נודע לנו כי הבנאדם ששלח פגש את לורל במקרה, והוא חבר של המשפחה.
אנאליס מנסה להתאושש מבעיית האלכוהול שלה בעזרת מטפל, ד"ר אייזיק רואה.
היא מנתקת קשר עם הסטודנטים ועם בוני, שעוברת לעבוד במשרד התובע המחוזי המסייעת לתובע המחוזי טוד דנבר.
לורל מגיעה למסקנה כי אביה אחראי לרצח של וס, והיא מתכננת לגנוב ראיות מפלילות ממשרד עורכי-הדין שלו בעזרתם של מקיילה, אוליבר, אשר ופרנק.
במהלך גניבת הנתונים המפלילים, סיימון, חברם לכיתה, חושד שהם מתכננים להפליל אותו בגניבה.
הוא מנסה להתעמת עם מקיילה, לורל, ואשר, אבל בטעות יורה לעצמו בראש באמצעות האקדח של לורל.
פרנק בטעות מכה את לורל בבטנה ההריונית, מה שגורם לה ללדת מוקדם מדי ולעבור אשפוז בבית חולים.
אביה של לורל מגיש בקשה למשמורת על הנכד שלו על ידי הגשת עדויות על התמכרות העבר של לורל ועל הבריאות הנפשית הלא-יציבה שלה לשופט.
אמה של לורל מופיעה במפתיע כדי "לעזור" ללורל להילחם מול אביה, ופרנק ובוני מגלים קשר מסתורי בין אמה של לורל לבין וס והרוצח שלו, דומיניק.
בינתיים, אנאליס מחפשת דרכים אלטרנטיביות לזכות בתביעה הייצוגית שלה, בעזרתו של קונור.
היא בוחרת את נתניאל לייהי האב, אביו של נייט, בתור הפנים לתביעה שלה, לאחר שהוא נכנס למאסר עולם על רצח שביצע כתוצאה מאי-שפיות.
אנאליס מצליחה לקחת את התיק של לייהי עד לבית המשפט העליון, בעזרתה של אוליביה פופ (כחלק מפרק קרוס-אובר בו העלילה של הסדרה שילבה את הדמויות הראשיות בסדרה "סקנדל").
לורל מגלה שאימה הייתה מעורבת גם כן בחיסול של וס, ומתעמתת איתה בחדר המלון שלה.
סיימון, שמאושפז בבית חולים, מתעורר ומחליט לשתף פעולה עם אנאליס והצוות שלה אם הם ישיגו עבורו את הקבצים הלא-חוקיים, שיעזרו לו לקבל גרין-קארד בתור מדליף שחיתויות.
בזמן שאוליבר מנסה לאתר את הקבצים שנמצאים על הכונן הקשיח שגנבו, אנאליס פונה לתוכנית חלופית, ויוצרת קשר עם טיגן פרייס, עורכת הדין של חורחה קסטיו.
טיגן מסכימה לעזור ומוסרת לFBI מידע על הפעילות הבלתי-חוקית של חורחה.
אנאליס סוחטת את חורחה לחתום על מסמך שיעביר את המשמורת על כריסטופר, בנה של לורל, בחזרה אליה, ובתמורה הוא יקבל בחזרה את הכונן הקשיח שמעיד על הפעילות הלא-חוקית שלו.
כריסטופר חוזר למשמורת של לורל, אבל העדות של טיגן גורמת למעצרו של חורחה קסטיו, בחשד לעבירות שחיתות ולמעורבות ברצח של טוד דנבר, התובע המחוזי, שסיפק ללורל מידע שקשור לחיסול של וס.
כדי למנוע מסיימון מלסחוט את הצוות של אנאליס, מקיילה מחליטה לגרום לגירוש שלו בחזרה לפקיסטן, כיוון שהוא נשא על עצמו נשק לא-חוקי בעבודה, מה שיוצר מתח בינה ובין אוליבר ואנאליס, שניסו לשכנע אותה שלא לעשות את זה.
לאחר הניצחון של אנאליס בתביעה הייצוגית בבית המשפט העליון, היא מקווה להתחיל פרק חדש בחייה.
אנאליס מתחילה לעבוד בחברה "קפלן אנד גולד" כדי שתוכל להשתמש במשאבים שלהם לתיקי התביעה הייצוגית שלה, ובמקביל חוזרת לעבוד באוניברסיטת מידלטון.
מקיילה, אשר, לורל וקונור מתחילים את השנה השלישית שלהם באוניברסיטה ומבחינים בתלמיד חדש שהצטרף לשיעור של אנאליס - גבריאל מדוקס.
פרנק מנסה לברר את הסיבה האמיתית להגעתו של גבריאל לאוניברסיטה, ואשר מצטרף לבוני במשרד התובע המחוזי כמתמחה לאחר שנכשל להצטרף לכיתה של אנאליס.
בינתיים, קונור ואוליבר מתכננים את החתונה שלהם, בעוד שנייט מתחיל לעבוד במשרד התובע המחוזי יחד עם בוני.
אנאליס חוזרת לבית המשפט המחוזי לאחר הניצחון בבית המשפט העליון עם התיק של נתניאל לייהי.
אנאליס מנצחת את התיק, ונתניאל מועבר למתקן פסיכיאטרי בו הוא יטופל עד מותו.
בוני מתחילה מערכת יחסים עם התובע הזמני, רונלד מילר.
נייט מקבל לידיו תיק שנוגע לעברה של בוני, מה שמחזיר אותה לטראומה שעברה.
בינתיים, לאור הניצחון בתיק של נתניאל לייהי, המושלת בירקהד מציעה לאנאליס עבודה במשרד שלה כדי לשפר את הסנגוריה הציבורית ולממן את הקליניקה שלה, מה שמוביל את אנאליס להתפטר מ"קפלן אנד גולד".
תוך כדי ההעברה של נתניאל לייהי למתקן הפסיכיאטרי, הוא נהרג על ידי הסוהרים בטענה שניסה לתקוף אותם.
לאחר מכן, אנאליס והתובע המחוזי מילר פותחים בחקירה רשמית לגבי נסיבות המוות של לייהי, אך חבר המושבעים קובע שהסוהרים זכאים.
ביום החתונה של קונור ואוליבר, נייט מגלה שהתובע מילר היה זה שיצר קשר עם הסוהרים וככל הנראה הזמין את החיסול של אביו.
מילר מכחיש את הקשר שלו לרצח, אבל כנקמה, נייט מכה אותו כמעט עד מוות.
בוני מגיעה לאחר מכן, ולאחר שנייט מספר לה מה בן זוגה עשה, היא חונקת את מילר למוות ומשאירה לנייט לטייח את הרצח.
במקביל, פרנק פורץ לבית של גבריאל בניסיון להבין את הסיבה שבגללה גבריאל הגיע ללמוד תחת אנאליס.
תוך כדי החתונה, הוא מספר לאנאליס שגבריאל הוא בנו של סם קיטינג מנישואים קודמים, ושהוא הגיע לקליניקה שלה כדי לנסות ולגלות מה באמת קרה לאביו.
נייט מצליח לטייח את הרצח, תוך כדי שהוא מפנה את החשד אל המושלת בירקהד.
סוכנת הFBI קלייר טלסקו מנסה להוביל את גבריאל לעסקת חסינות דרך האשמתו בפעולת טרור תוך כדי הפגנה, אבל אנאליס מגנה עליו במשפט.
טלסקו פונה לטיגן, אבל זו גורמת להשעייתה של טלסקו מהFBI לאחר שהשתיים מתנשקות.
בחג המולד, לורל מקבלת שיחת טלפון מוזרה מאימה, שככל הנראה הייתה בתוכנית הגנת עדים לאחר שהעידה נגד אביה של לורל, חורחה קסטיו, מה שמוביל את לורל לחשוד שאימה נחטפה.
המושלת בירקהד יוצרת קשר עם אנאליס, ונותנת לה צילומי אבטחה ונתוני שיחות טלפון שמעידים על כך שאמט קרופורד, הבוס של אנאליס, היה אחראי לרצח של נתניאל לייהי.
לורל מקבלת לביתה חבילה ובה נמצאת הקרקפת של אימה, מה שמעיד על כך שהיא נרצחה על ידי משפחתה.
אשר משתמש בזה כדי לטעון שהסוכנת טלסקו כשלה להגן על סנדרין, כחלק מתוכנית הגנת העדים, מה שמוביל את הFBI לפטר את טלסקו סופית.
בוני משיגה את צילומי האבטחה מאותו יום בו אמט, כביכול, ביקר את נתניאל, ומגלה שעורך הדין שביקר את נתניאל לא היה אמט, אלא זאווייר קאסטיו, אחיה של לורל.
דרך פלאשבקים, מתגלה כי מילר לא היה זה שעמד מאחורי הרצח של נתניאל, ולמעשה אפילו ניסה למנוע אותו, ושהסוהרים נשכרו על ידי זאווייר עצמו.
אנאליס ולורל הולכות לדבר עם זאווייר, אבל הוא מכחיש את הקשר שלו לרצח של לייהי.
למרות שהFBI שחרר את קרופורד, המושלת בירקהד מאשימה אותו ברצח של לייהי בשידור חי.
לאחר שאנאליס ולורל עוזבות את המלון בו זאווייר שוהה, אמט מקבל התקף לב במשרדו לאחר שהורעל למוות, ככל הנראה על ידי משפחת קאסטיו.
בסצנה האחרונה של העונה, לורל נעלמת יחד עם כריסטופר, שנחטף ממיטתו בזמן שקונור ואוליבר היו אמורים להשגיח עליו.
בעקבות היעלמותם של לורל וכריסטופר ומותו של אמט קרפורד בסוף העונה הקודמת, אנאליס חווה משבר וצורכת סמים רבים עד למנת יתר ומאוחר יותר מאשפזת את עצמה במכון גמילה מתוך רגשי אשמה.
לאחר שהשלימה עם מעשי העבר שלה, היא חוזרת בדיוק בזמן כדי לעזור לתלמידים המצטיינים הנותרים לסיים את הסמסטר האחרון שלהם ללימודי משפטים ולנסות למצוא את לורל וכריסטופר.
בינתיים, מקיילה, קונור ואשר ממשיכים לחפש אחר לורל וכריסטופר ומתכוננים למסיבת הסיום שלהם.
התוכניות משתנות כאשר ה-FBI, לפי בקשת המושלת בירקהד, פותחים בחקירה יסודית על אנאליס, הסטודנטים והעמיתים שלה, ועל כל רצח ומעשי עבירה שבוצעו על ידיהם בשש העונות האחרונות, מה שמכריח אותם להחליט בחירות דרסטיות להישרדות, שישנו את חייהם ואת עתידם לנצח.
האם הם יצליחו להתחמק מרצח?
פרופסור אנאליס קיטינג, אסקווייר (ויולה דייוויס): סנגורית מבריקה ופרופסורית למשפטים שמלמדת קורס בשם "איך להתחמק מרצח" באוניברסיטת מידלטון בפילדלפיה (עונות 1–3), ולאחר מכן פותחת קליניקה בשיתוף פעולה עם חברת "קפלן וגולד" במטרה לסייע משפטית לאנשים עניים שלא יכולים להרשות לעצמם עורך דין.
הבלש נייט לייהי (בילי בראון): בלש במשטרת פילדלפיה.
מנהל רומן עם אנאליס לסירוגין לאורך הסדרה.
בעונה 3 מתחיל לעבוד במשרד התובע המחוזי של פילדלפיה.
ווס גיבינס; נולד בשם כריסטוף אדמונד (אלפרד אינוק) (עונות 1 - 3; אורח - עונות 4, 6): סטודנט למשפטים ואחד מחמשת הסטודנטים המצטיינים שבחרה אנאליס, שכינויהם הוא - קיטינג 5. ניהל מערכת יחסים עם רבקה, מה שעירב את הסטודנטים בפרשת הרצח של לילה סטנגרד לאורך העונה הראשונה.
נהרג בשריפת הבית של אנאליס בעונה 3. הכניס את לורל להריון.
קונור וולש (ג'ק פלאהי): סטודנט למשפטים שנבחר לקיטינג 5, מניפולטיבי ומוכן להתלכלך כדי לעשות את העבודה.
מאוחר יותר מתפתחת בינו לבין אוליבר מערכת יחסים ונישואים.
הוא מתגרש מאוליבר בסוף עונה 6, לאחר שמסרב לקבל עסקת טיעון שתמנע ממנו מלהיכנס לכלא על הפשעים שביצע.
מקיילה פראט (אייז'ה נעמי קינג): תלמידה שאפתנית שרוצה להיות מצליחה כמו אנאליס, נבחרה לקיטינג 5. בגדה באנאליס בסוף עונה 6, וקיבלה עסקת טיעון מהFBI כדי להעיד עדות שקר נגד אנאליס, מה שעלה לה בקשר עם שאר הקיטינג 5. הפכה לשופטת בעצמה לאחר שסיימה את לימודיה.
אשר מילסטון (מאט מקגורי): סטודנט למשפטים שנבחר לקיטינג 5, מנהל מערכת יחסים עם מקיילה בעונות 3–4. נרצח על ידי הסוכנת פולוק באמצע העונה ה-6, כדי לאפשר לFBI להפליל את קונור ומקיילה ברצח, ובכך להכריח אותם לקבל עסקת טיעון.
לורל קסטיו (קרלה סוזה) (עונות 1 - 5; אורחת - עונה 6): סטודנטית שנבחרה לקיטנג 5, באה ממשפחה עמידה במקסיקו, אביה מנהל אימפריית פשע.
נולד לה ילד בעונה 4. נמלטה מפילדלפיה בסוף עונה 5, מפחד שאחיה, זאווייר, יבוא לרדוף אותה ואת בנה.
חזרה בסוף עונה 6 כדי להעיד לטובת אנאליס.
אוליבר האמפטון (קונרד ריקמורה): מומחה טכנולוגיית מידע שקונור מפתה בפגישתם הראשונה על מנת להשיג מידע לתיק שעבד עליו, מאוחר יותר מתפתחת ביניהם מערכת יחסים.
הופך למומחה המחשבים של אנאליס בעונות 3, 5, ו-6.
פרנק דלפינו (צ'ארלי ובר): עובד בחברה של אנאליס, אינו עורך דין, אך מטפל במשימות מיוחדות הדורשות שיקול דעת.
ביצע פשעים רבים לאורך הסדרה, ביניהם רצח.
בנם של סם והאנה קיטינג (נולד כתוצאה מגילוי עריות).
נהרג לאחר שרצח את המושלת בירקהד בסוף העונה 6.
בוני וינטרבוטום (ליזה וייל): עו"ד עמיתה במשרדה של אנאליס ויד ימינה, שעברה מלא בטראומות ואירועים מחרידים.
עובדת במשרד התובע המחוזי בעונות 4–6. נהרגה יחד עם פרנק לאחר שהרג את המושלת בירקהד בסוף עונה 6.
אמט קרופורד (טימותי האטון) (עונה 5): הבעלים של "קפלן וגולד", מת בסוף העונה.
ככל הנראה נרצח על ידי זאווייר קסטיו או המושלת בירקהד.
גבריאל מדוקס (רום פלין) (עונות 5 - 6; אורח - עונה 4): בחור מסתורי ועורך דין לזכויות אזרח המגיע ללמוד באוניברסיטת מידלטון אשר להוט לחקור את אנאליס ואת הקיטינג 5. מנהל רומן עם מקיילה.
בנו של סם קיטינג מנישואיו עם ויויאן מדוקס.
רצח את בן הזוג של אמו.
טיגן פרייס (אמירה ואן) (עונות 4 - 6): עו"ד מבריקה בקפלן וגולד, המשרד שמייצג את אבא של לורל.
לאחר רציחתו של המנכ"ל, הופכת למנהלת שותפה בחברה.
לאחר סיום המשפט של אנאליס, השתיים מתחתנות.
רבקה סאטר (קייטי פינדלי) (עונה 1, אורחת בעונה 2): שכנתו ובת זוגו של וס.
חשודה ברצח של לילה סטנגרד.
נרצחה על ידי בוני, שחשדה שרבקה רצחה את ליילה.
גריפין אוריילי (לני פלאט) (עונה 1): בן זוגה של לילה סטנגרד, שנחשד ברצח שלה.
וונדי פארקס (אליסה ריינר) (עונה 1): התובעת בתיק הרצח של לילה סטנגרד.
רודי וולטרס (ג'ק מייקסל) (אורח בעונה 1): הדייר הקודם בדירתו של וס.
סומם על ידי רבקה כדי למנוע ממנו מלהעיד במשפט שלה.
מאושפז בבית חולים לאחר שחווה הזיות בעקבות השימוש בסמים.
ד"ר האנה קיטינג (מרשה גיי הארדן) (עונה 1; אורחת בעונה 6): אחותו של סם קיטינג וגיסתה של אנאליס שמפנה אצבע מאשימה לאנאליס על רצח אחיה.
פרופסור סם קיטינג (טום וריקה): פסיכולוג, בעלה של אנאליס שניהל רומן עם לילה סטנגרד.
נדקר בצווארו על ידי ווס לאחר שניסה לחנוק את רבקה למוות (עונה 1, אורח בעונות 3 - 6)
ויליאם מילסטון (ג'ון פוסיי) (עונות 1 - 2): אביו של אשר.
מתאבד לאחר שנחשפו פרשיות שחיתות ואף אונס שאותן הוא סייע לטייח.
לילה סטנגרד (מייגן וסט) (עונה 1): נערת אחווה בקולג' שניהלה רומן עם סם קיטינג ונכנסה להריון ממנו.
נרצחה על ידי פרנק, לבקשתו של סם.
אופיליה הארקנס (סיסלי טייסון) (הופעות אורח בעונות 1 - 6): אמה של אנאליס.
אובחנה כחולת דמנציה בעונה 3. הלכה לעולמה מספר שנים לאחר סיום המשפט של אנאליס.
רצחה את קלייד הארקנס, דוד של אנאליס, לאחר שגילתה כי הוא תקף מינית את אנאליס.
איב רות'לו (פמקה ינסן) (עונה 2; אורחת בעונות 3, 6-5): עורכת דין המתמחה בתיקים שנידונו למוות, המאהבת לשעבר של אנאליס.
רוז אדמונד (קלסי סקוט) (עונה 2): אמו של וס גיבינס.
התאבדה כשוס היה ילד כדי למנוע ממשפחת מאהוני מלרדוף אותם, לאחר שגרמה להפסד שלהם במשפט.
וולאס מאהוני (אדם ארקין) (עונה 2): סבו של וס שנחשד להיות אביו.
נורה בראשו על ידי פרנק.
שכר בעבר את פרנק כדי שיתנגש ברכב של אנאליס.
אמילי סינקלייר (שרה בורנס) (עונה 2; אורחת בעונה 1): התובעת בתיק של האחים האפסטל.
נדרסת למוות על ידי אשר.
קיילב הפסטל (קנדריק סמפסון) (עונה 2): הלקוח של אנאליס שמואשם ברצח הוריו המאמצים.
בסוף העונה, הוא מתאבד לאחר שמתגלות ראיות חדשות שמפלילות אותו ברצח.
קת'רין הפסטל (איימי אוקודה) (עונה 2): הלקוחה של אנאליס שמואשמת ברצח הוריה המאמצים.
נכנסה לכלא על כך שלכאורה ירתה באנאליס.
פיליפ ג'סאפ (ג'פרסון וייט) (עונה 2): בן דודם ואחיהם למחצה של קיילב וקת'רין.
נחשד ברצח של בני הזוג הפסטל.
ניהל מערכת יחסים עם קת'רין.
שימש כעד נגד קיילב בסוף עונה 2.
לוי ויסקוט (מאט כהן) (עונה 2): אחיה האומן של רבקה.
הופלל בסחר בסמים על ידי פרנק.
טוד דנבר (בניטו מרטינז) (עונות 2 - 4): התובע הכללי של העיר פילדלפיה.
נהרג בתאונת דרכים בסוף עונה 4.
ד"ר סוראיה הארגרוב (לורן ולז) (עונה 3; אורחת - עונה 4): הנשיאה החדשה של אוניברסיטת מידלטון, אלכוהוליסטית שמתחברת לאנאליס.
סיימון דרייק (בזאד דאבו) (עונות 3 - 4): תלמיד חדש בקליניקה של אנאליס.
גורש בחזרה לפקיסטן בעונה 4.
חורחה קסטיו (אסאי מורלס) (עונות 3–4, 6): אביהם של לורל וזאווייר שמחזיק באימפריית פשע בנוסף להיותו איש עסקים בעל חברת טלקום.
נדקר למוות על ידי שני אסירים שפעלו עבור לורל וטיגן.
זאווייר קסטיו (חררדו סלאסקו) (עונות 4–6): אחיה של לורל.
נשלח על אביו לאיים על כל האנשים שמנסים להפיל אותו.
סייע לארגן את הרצח של נייט לייהי האב.
נרצח על ידי נייט לייהי הבן.
אייזק רואה (ג'ימי סמיטס) (עונה 4): הפסיכולוג של אנאליס.
מנסה להיגמל מסמים אופיודיים (הרואין, בפרט).
מת מכשל כליות בסוף עונה 4.
נייט לייהי האב (גלין טורמן) (עונות 4 - 5): אביו של נייט שנמצא במעצר שנים ארוכות ואנאליס מייצגת אותו בתיק על מנת שיקבל טיפול מקצועי, תיק שמגיע עד לבית המשפט העליון.
נורה בראשו על ידי הסוהרים שהיו אחראים על העברתו למתקן פסיכיאטרי.
המושלת לין בירקהד (לורה אינס) (עונות 5 - 6): המושלת של פילדלפיה, והנבלית הראשית של הסדרה בעונות 5 ו-6. מנסה להפיל את אנאליס קיטינג כדי למנוע ממנה מ"להחזיר עבריינים מסוכנים לרחובות", לדבריה.
הזמינה את החיסול של מספר דמויות בסדרה, ביניהן נייט לייהי האב, אמט קרופורד, האנה קיטינג, ועוד.
נורתה למוות על ידי פרנק בפרק האחרון של הסדרה במטרה להגן על אנאליס.
רונלד מילר (ג'ון הנסלי) (עונה 5; אורח - עונה 4): התובע הכללי החדש לאחר רציחתו של דנבר.
בסוף עונה החמישית נרצח על ידי נייט ובוני, לאחר שהופלל ברצח של נייט לייהי האב.
ויויאן מדוקס (מרשה סטפני בלייק) (עונה 6): אימו של גבריאל, ואשתו הראשונה של סם קיטינג.
ויק סלומון (ריי קפמבל) (עונה 6): עורך דין מצליח, שמתגלה כאביה של מקיילה.
קלואי מילסטון (קלן קולמן) (עונה 6): אחותו של אשר שצצה כדי לשכנע את אשר לשתף פעולה עם ה-FBI.
ב-19 באוגוסט 2013, קנתה רשת ABC את הרעיון המקורי מחברת ההפקה ShondaLand, שיסדה שונדה ריימס.
התסריט לפרק הפיילוט נכתב על ידי מפיק הפיקוח של "האנטומיה של גריי", פיטר נובאק.
ABC הזמינה את הפיילוט ב-19 בדצמבר 2013. פרק הפיילוט צולם בלוס אנג'לס, קליפורניה; באוניברסיטת דרום קליפורניה ובפילדלפיה, פנסילבניה.
הפרק הופק על ידי מייקל אופר.
ב-8 במאי 2014, הפכה ABC את הפיילוט לסדרה שתשודר במהלך משבצת השידור השנתית 15–2014. באיגוד העיתונאים של מבקרי הטלוויזיה ביולי 2014, הוכרז כי "המדריך לרוצח" תהיה סדרה מוגבלת עם רק 15 או 16 פרקים לעונה.
הכמות הקטנה של מספר הפרקים נובע מהעסקה לכוכבת הסדרה דייוויס.
ב-9 באוקטובר 2014, סגרה ABC עונה מלאה עם 15 פרקים.
ב-21 בינואר 2014, לוהק השחקן הראשון בסדרה, מאט מקגורי, שמגלם סטודנט למשפטים.
במהלך פברואר ומרץ 2014, לוהקו שחקנים נוספים - אייז'ה נעמי קינג, ג'ק פלאהי, אלפרד אינוק וקרלה סוזה - כולם בתור סטודנטים למשפטים.
קייטי פינדלי לוהקה בתור סטודנטית סוחרת סמים, וצ'ארלי ובר בתור עמיתה של פרופסור קיטינג.
בילי בראון לוהק בתור המאהב של פרופסור קיטינג, טום וריקה בתור בעלה של פרופסור קיטינג וליזה וייל בתור אחת העמיתים של קיטינג.
ב-25 בפברואר, פורסם כי ויולה דייוויס לוהקה לתפקיד הראשי של פרופסור קיטינג.
ב-4 בנובמבר 2014, נודע כי זוכת פרס האוסקר מרשה גיי הארדן לוהקה לתפקיד משנה סודי בחצי השני של העונה הראשונה.
ב-15 בדצמבר 2014, פורסם כי זוכת פרס אמי סיסלי טייסון תופיע בפרק אחד בחצי השני של העונה הראשונה.
"המדריך לרוצח" משודרת בימי חמישי בשעה 22:00 בארצות הברית.
רשת ABC הזיזה את "האנטומיה של גריי" ואת "סקנדל" לשעות 20:00 ו-21:00, מה שיוצר שידור לאורך כל הערב בימי חמישי של סדרות שהופקו כולן על ידי שונדה ריימס, דבר נדיר בטלוויזיה האמריקאית.
בישראל משודרת הסדרה בערוץ HOT3 וניתנת לצפייה ב-HOT VOD.
הסדרה שודרה גם בנטפליקס עד סוף דצמבר 2024.
האתר Rotten Tomatoes העניק לעונה הראשונה דירוג של 86% המבוסס על 57 ביקורות, עם רייטינג ממוצע של 6.9/10. הקונצנזוס הביקורתי של האתר כתב: "'המדריך לרוצח' לא מקורית מבחינת רעיונות, אך מספקת ריגושים עם תפניות מלודרמטיות ותפקיד ראשי שובה לב".
האתר Metacritic העניק לעונה הראשונה של הסדרה ציון של 68 מתוך 100, המבוסס על 30 ביקורות, המציין "ביקורות חיוביות באופן כללי".
מארי מק'נמארה מלוס אנג'לס טיימס כתבה על הביצוע של ויולה דייוויס בסדרה: "כל העיניים על דייוויס, זוכת פרס טוני ומועמדת לפרס אוסקר.
מגנטי ומאיים, דייוויס יוצרת משטח נוקם ונוטר שמתחתיו מהבהבים כל מיני רגשות מבוהלים.
תשוקה ופחד, ודאות, פקפוק עצמי ונחישות מופיעים כהרף עין עם זווית של מבט חטוף, הורדת עפעף ולאחר מכן משוחררים כאילו מעולם לא היו שם".
מליסה מארז מאנטרטיינמנט ויקלי הגדירה את הביצוע של דייוויס "מרובד בצורה עוצמתית".
דייוויד הינקל מניו יורק דיילי ניוז, אמר כי הסדרה לא מביאה מספיק כיף למסך בניגוד לסדרות האחרות של שונדה ריימס, "האנטומיה של גריי" ו"סקנדל".
פרזיאר מור מ-Associated Press, כתב כי הסדרה "מבטיחה להיות מפותלת, מרושעת, אפלה ומהנה.
ומככבת בה ויולה דייוויס, שמביאה חיים לדמות מלאת חישובים ומסתורין אינסופיים".
העונה השנייה גם זכתה לביקורות חיוביות.
ברוק העניקה לסדרה ציון של 9 מתוך 10. קיין אנדרסון מאנטרטיינמנט ויקלי, כתב שעם דייוויס ככוכבת הסדרה אפשר להתחמק מכל דבר.
גם העונה השלישית זכתה לביקורות חיוביות.
באתר Rotten Tomatoes, מחזיקה הסדרה ב-80 אחוזי תמיכה, המבוססים על 5 ביקורות.
המדריך הישראלי לגידול קנאביס הוא ספר הגידול הראשון בישראל אשר נכתב על ידי יאיר רביב ופלג פסטיג וראה אור בהוצאת גוונים בפברואר 2016. הספר זכה לתפוצה רחבה במיוחד.
פלג פסטיג הוא איש עסקים ממייסדי רשת חנויות הגינון "הידרושופ".
פלג ורביב ראו לנכון לשנות את המודעות ולהעלות את השיח הציבורי על צמח הקנאביס, והחליטו לשתף פעולה ולהקים את "קאנה - העמותה הישראלית לקנאביס אחראי", עמותה ללא מטרות רווח ששמה לה למטרה לפעול לקידום מדיניות צריכה אחראית של קנאביס ושינוי המעמד החוקי של צמח הקנאביס.
הספר כולל גם פרקים העוסקים במאבק לשינוי מדיניות הקנאביס בישראל, היסטוריה של קנאביס בעולם וידע כללי על תהליכים פיזיולוגים של הצמח, פתרון בעיות, שיטות גידול, השקיה ועוד.
המדליה הצבאית הוא עיטור בריטי מדרגה שלישית המוענק לחיילי הכוחות המזוינים של בריטניה או בעלות בריתה ובעבר גם לחברי חבר העמים הבריטי.
העיטור ניתן לציון גבורה ניכרת או דבקות במשימה בשעת לחימה והוא נוסד בתור עיטור מקביל לצלב הצבאי, הניתן לדרגות החוגרים.
בשנת 1993 בוטל העיטור כאשר הוחלט שהצלב הצבאי יינתן לכלל הדרגות בכוחות המזוינים של בריטניה.
העיטור נוסד במרץ 1916 וניתן רטרואקטיבית לתחילת מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914. במהלך המלחמה הוענקו כ-115,600 מדליות צבאית מהם הוענק אבזם (המציין הענקה שנייה של העיטור) ל-5,700 חיילים, בנוסף ל-180 חיילים שעוטרו בשני אבזמים וחייל אחד שעוטר בשלושה אבזמים על המדליה הצבאית שלו (כלומר עוטר למעשה ארבע פעמים בעיטור).
העיטור הוא בצורת מדליה בקוטר 36 מ"מ, בקדמת המדליה מוצגת דמותו של המונרך המכהן עם תוארו מסביב.
העיטור תלוי על סרט כחול בעל שלושה פסים לבנים ושני פסים אדומים ברוחבים שווים במרכזו, זה הוא גם סדר הצבעים המוצגים באות העיטור (גרסה מוקטנת של העיטור אשר נענדת לא באירועים פורמליים).
בצדה האחורי של המדליה נכתב "עבור גבורה בשדה הקרב" (FOR BRAVERY IN THE FIELD) בארבע שורות, סביב הכיתוב מוצגים זרי אלון.
לעיטור ניתן להוסיף אבזם כסף המציין כפל עיטורים, כלומר הענקה כפולה ויותר של אותו העיטור, בתצורת אות העיטור אבזם זה מיוצג בעזרת סיכה במרכז האות.
המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית הוא לקסיקון ביוגרפי של כל חברי הקונגרס של ארצות הברית בהווה ובעבר ושל זה שקדם לו, הקונגרס הקונטיננטלי.
בלקסיקון נכללים גם חברים חסרי זכות הצבעה בקונגרס שהם נציגים מהטריטוריות של ארצות הברית (איי הבתולה של ארצות הברית, גואם, סמואה האמריקנית ואיי מריאנה הצפוניים), מוושינגטון די.
וכן נציבים (Resident Commissioner) מהפיליפינים ומפוארטו ריקו.
המהדורה המקוונת כוללת גם מדריך לאוספי מחקר (רשימת המוסדות בהם ניירות, מכתבים, תכתובת, ופריטים אחרים של חברי קונגרס נמצאים בארכיון), וכן ביבליוגרפיה מורחבת של עבודות שפורסמו אודות חבר הקונגרס (רשימה ביבליוגרפית קצרה יותר כלולה בביוגרפיה עצמה של חבר הקונגרס).
חומרים נוספים אלה, בעת שהם זמינים, ניתן להיכנס אליהם דרך לחיצה בצד שמאל באתר הרשמי של חבר הקונגרס.
המדריך השלם לחיים פרהיסטוריים הוא ספר המציג 111 בעלי חיים פרהיסטוריים מן הסדרות "ללכת עם..." וגם מין אחד נוסף (הומו פלורסיינסיס).
הספר יצא לאור בבריטניה בשנת 2005, ונכתב על ידי טים היינס (המפיק של הסדרות הללו) ופול צ'מברס.
הספר מלווה את כל הסדרות העיקריות של "ללכת עם...", כולל הספיישלים, אך לא מלווה את ללכת עם אנשי מערות ופארק פרהיסטורי.
הספר נפתח בעמוד תוכן עניינים, ואחריו מבוא מקורי מאת המחברים המתארים את יצירתן של סדרות הטלוויזיה.
חלק ראשון - עלייתם של החיים
עידן הארכאיקון (לפני 2.5-4.6 מיליארד שנים)
עידן הפרוטרוזואיקון (לפני 2.5 מיליארד שנים-543 מיליון שנים)
תור הקמבריון (לפני 490–543 מיליון שנים)
תור האורדוביק (לפני 443–490 מיליון שנים)
תור הסילור (לפני 417–443 מיליון שנים)
תור הדבון (לפני 354–417 מיליון שנים)
תור הקרבון (לפני 290–354 מיליון שנים)
תור הפרם (לפני 248–290 מיליון שנים)
חלק שני - עידן הזוחלים
תור הטריאס (לפני 206–248 מיליון שנים)
תור היורה (לפני 144–206 מיליון שנים)
תור הקרטיקון (לפני 65–144 מיליון שנים)
חלק שלישי - עידן החיות
תקופת הפלאוקן (לפני 55–65 מיליון שנים)
תקופת האיאוקן (לפני 34–55 מיליון שנים)
תקופת האוליגוקן (לפני 24–34 מיליון שנים)
תקופת המיוקן (לפני 5–24 מיליון שנים)
תקופת הפליוקן (לפני 1.8-5 מיליון שנים)
תקופת הפליסטוקן (לפני 1.8 מיליון-10,000 שנים)
לוח הזמנים של כדור הארץ
קמבריון (לפני 490–543 מיליון שנים)
אורדוביק (לפני 490-443 מיליון שנים)
קרטיקון (לפני 144-65 מיליון שנים)
פלאוקן (לפני 55–65 מיליון שנים)
איאוקן (לפני 34–55 מיליון שנים)
אוליגוקן (לפני 24–34 מיליון שנים)
מיוקן (לפני 5–24 מיליון שנים)
פליוקן (לפני 1.8-5 מיליון שנים)
המדרגות היא מיני סדרת טלוויזיה צרפתית משנת 2004 של ז'אן קסאוויה דה לסטראד המתעדת את משפטו של מייקל פיטרסון שהורשע ברצח אשתו קתלין פיטרסון.
לאחר שזכה באוסקר על סרטו "רצח בבוקר יום ראשון" המשיך דה לסטראד לצילומים שהחלו זמן קצר אחרי הגשת כתב אישום נגד פיטרסון.
צוותי הצילום קיבלו גישה למשפחתו המורחבת של הנאשם, לסנגורים ואולם בית המשפט.
ב-22 ביולי 2004 שודרה גרסה מקוצרת כתוכנית מיוחדת בת שעתיים בתוכנית החדשות האמריקאית "Primetime Thursday".
המיני סדרה הושלמה בספטמבר 2004, והוקרנה לראשונה באוקטובר בערוץ הצרפתי Canal+ בין התאריכים 14–25 בינואר 2005, ב-BBC Four (כחלק מסדרת התיעוד "סטוריוויל") ומאפריל של אותה שנה בערוץ סאנדנס.
לסטראד שב לצלם את פיטרסון ואת משפחתו ב-2012–2013 לצורך תיעוד התפתחויות בפרשה, צילומים ששוחררו כתוכנית המשך בת שעתיים.
שלושה פרקים חדשים עם עדכונים מאוחרים יותר בפרשה נוצרו עבור נטפליקס.
ב-2018 שירות הסטרימינג הוסיף את כל 13 פרקי הסדרה לקטלוג התכנים באופן זמין כסדרה אחת.
בדצמבר 2001, הסופר מייקל פיטרסון התקשר לדווח לרשויות כי אשתו קתלין נפלה מגרם מדרגות באחוזתם שבפורסט הילס, צפון קרולינה ומתה.
הרשויות מיאנו להאמין לגרסתו של פיטרסון כי אשתו נפלה בשעה שהייתה שיכורה והסיקו כי הוא הכה אותה למוות באמצעות אלה (מתנה מאחותה של קתלין) שהייתה חסרה בחיפושים שנערכו באחוזה.
כתב אישום הוגש נגד פיטרסון בגין רצח.
הסדרה מפרטת את התפתחות התיק מנקודת מבטו של פיטרסון וצוות ההגנה שלו שבראשו עמד דייוויד רודולוף.
במהלך המשפט, התגלה כי בתקופה שבה פיטרסון התגורר בגרמניה, חברת משפחה נפטרה כתוצאה מדימום תוך מוחי שלאחריו התמוטטה ונפלה במדרגות וסבלה מפגיעת ראש דומה לזו שספגה אשתו של פיטרסון במותה.
חקירה שנערכה בשעתו על ידי המשטרה הגרמנית ורשויות צבאיות של ארצות הברית קבעה כי המוות היה כתוצאה מתאונה ובעקבותיו פיטרסון אימץ את שתי בנותיה של אותה אישה.
התביעה הציגה את מוות זה במהלך המשפט כמקרה שנטע בראשו של פיטרסון את הרעיון איך "לזייף" את התאונה של קתלין.
במהלך הדיונים, בנותיו של פיטרסון עמדו לצד אביהן בעיקשות.
התביעה טענה כי קתלין גילתה שמייקל היה ביסקסואל שניהל רומנים עם גברים, גילוי שהוביל לוויכוח בסופו חבט בראשה וגרם למותה.
פיטרסון טען להגנתו כי אשתו ידעה על ההעדפות המיניות שלו וכי ניהלו נישואים פתוחים.
הוא טען כי שהה בבריכה בחוץ בשעה שקתלין נפלה במדרגות ונפצעה.
שיחזור של צוות ההגנה הוכיח כי פיטרסון יכול היה לפספס את קריאותיה של אשתו לעזרה אם אכן שהה באותו זמן בבריכה.
חבר המושבעים הרשיע את פיטרסון.
הביקורות לסדרה היו ברובן חיוביות.
הסדרה קיבלה רייטינג "איכות יוצאת דופן" דירוג (8.5 מתוך 10) מ-Documentary-Review.com מבוסס על תשע ביקורות.
בשנת 2005 זכתה הסדרה בפרס פיבודי.
באפריל 2012 נחשף כי לסטראד עובד על סרט המשך בן שעתיים ל"המדרגות" עבור הערוץ הצרפתי Canal+, לאחר שחרורו של מייקל פיטרסון מהכלא ובעודו ממתין למשפט חוזר.
סרט ההמשך, שנקרא "הזדמנות אחרונה", הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הדוקומנטריים הבינלאומי באמסטרדם בנובמבר 2012. הוא שודר ב-Canal+ ב-30 בינואר 2013, וב"סטוריוויל" של BBC Four ב-4 בפברואר.
ערוץ סאנדנס שידר גרסה חלופית מקוצרת, ששידרה את "הזדמנות אחרונה" כשני פרקים חדשים של מיני סדרת המקור, ששודרו ב-4 במרץ וב-11 במרץ 2013.
ב-23 בנובמבר 2015 הכריז לסטראד על סרט המשך נוסף בפורום IDFA.
במקור הוכרז כ"מדרגות 3", הסרט תיעד את סיפור המשפט האחרון של פיטרסון, שנקבע לתחילת שנת 2016. הסרט הוזמן על ידי Canal+.
מאוחר יותר נרכש על ידי נטפליקס ופורסמו שלושה פרקים חדשים של הסדרה, יחד עם 10 הפרקים הקודמים, ב-8 ביוני 2018. הפרק הראשון מבין הפרקים החדשים הוקרן בבכורה ב-28 אפריל 2018, בפסטיבל הסרטים טרייבקה.
המדפיס הממשלתי היא יחידת סמך ממשלתית הפועלת תחת משרד האוצר ומבצעת הפקות דפוס למשרדי ממשלת ישראל.
בראש היחידה עומד דניאל בר ומושבה הוא בירושלים.
בשנת 1937, בתקופת המנדט הבריטי, הוקם בית הדפוס במבנה שנקרא על שמו ברחוב דרך חברון בירושלים לטובת הדפסות לממשלה הבריטית.
בין הדפסות אלו היו שטרות כסף, תעודות, ניירות ערך, בולים וטפסים ממשלתיים.
בבית הדפוס הוטבעו גם מטבעות הכסף, מטבעות הזיכרון והמדליות הממשלתיות, עד למעבר ל.
לאחר קום המדינה, קיבלה מדינת ישראל את הבעלות על בית הדפוס ובשנים הראשונות של המדינה, עד להקמת בתי דפוס פרטיים, בוצעו מרבית ההדפסות במדפיס הממשלתי.
בשנות ה-60 של המאה ה-20, ננטש הבניין ובית הדפוס הועבר לבניין ברחוב מרים החשמונאית בירושלים.
המדפיס הממשלתי מדפיס את "רשומות" שבו מפרסמת המדינה הודעות רשמיות ובהם חוקים חדשים והודעות לציבור.
בבית הדפוס מודפסים גם פריטים רגישים ובהם דרכונים (כולל דרכון ביומטרי), תעודות זהות ובחינות הבגרות.
הכנסות המדפיס הממשלתי נובעות בעיקר מתשלום משרדי הממשלה על ביצוע עבודות דפוס.
חלק מהדפוס מבוצע באמצעות קבלני משנה תחת מכרזים.
הוראות תכ"ם (תכנון כספים ומשק) שקובע החשב הכללי במשרד האוצר מתוקף חוק נכסי המדינה, התשי"א-1951, מחייבות את משרדי הממשלה בביצוע ההדפסות דרך המדפיס הממשלתי (למעט הדפסות בסכומים נמוכים).
בשנת 2017, חשפה בקשת חופש מידע שהגישה עמותת הצלחה כי רווח המדפיס מהדפסות אלו הוא גבוה ואינו משתלם ביחס להדפסה בבתי דפוס פרטיים.
"המדריך לחיים בניו יורק" היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת קומדיה דוקומנטרית שנוצרה על ידי ג'ון וילסון.