tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
חלק מפסגות ההרים מגיעות ליותר מ-3,000 מטרים, ורק 11% מהשטח מוגדר מישור.
הנהרות החשובים הם האראס והארפה הזורם לאורך הגבול הבינלאומי.
אקלים הנפה יבשתי מובהק, ומשרע הטמפרטורות קיצוני (עד מינוס 40°C בחורף ו-45°C בקיץ).
כמות המשקעים הממוצעת עומדת על כ-500 מ"מ לשנה.
הנפה שוכנת על קו התפר שבין הקווקז ואסיה הקטנה, ולכן נכבשה פעמים מספר לאורך ההיסטוריה.
במשך המחצית הראשונה של האלף הראשון לפנה"ס השתייך האזור לממלכת אוררטו.
בשנת 961 לספירה הקים המלך הארמני אשוט השלישי את בירתו באני, כ-45 ק"מ מזרחית לעיר קארס.
חורבותיה של אני ניצבות עד היום על הגדה הטורקית של נהר ארפא, המהווה את הגבול הבינלאומי בין טורקיה וארמניה.
האימפריה הביזנטית שלטה באזור מ-1045 עד 1064 עת נכבש על ידי הסלג'וקים והחל תהליך התאסלמות התושבים.
ב-1124 עברה הנפה לשליטת הגאורגים, וב-1239 שטפו אותה המונגולים בדרכם מערבה.
בשנת 1534 כבשו העות'מאנים את מזרח אנטוליה ושלטו באזור עד 1878 (למעט תקופות של כיבוש רוסי קצר ימים ב-1829 ו-1856).
ב-1878 כבשו הרוסים את הנפה והחזיקו בה עד 1919, עת הועברה השליטה בה לארמניה.
מאוחר יותר, במסגרת הסכם קארס מ-23 באוקטובר 1921, ויתרה ברית המועצות על השליטה בנפה, וזו שבה לשליטה טורקית.
עד 1994 היוו נפת ארדהאן ונפת איאדיר חלק מנפת קארס.
אוכלוסיית הנפה מגוונת מבחינה אתנית וכוללת, נוסף על הרוב הטורקי, ארמנים וגאורגים, וכן קבוצות קטנות של יוונים, רוסים, ואזארים, בני קרפאפק בצפון הנפה וכורדים בדרומה.
קארס (בטורקית: Kars; באזרית: Qars; בכורדית: Qers/قەرس; בארמנית: Ղարս/Կարս) היא עיר בצפון-מזרח טורקיה ובירת הנפה הקרויה על שמה במחוז מזרח אנטוליה.
לפי אומדן רשמי משנת 2023 אוכלוסייתה מנתה 122,524 בני אדם.
מעט מאוד ידוע על קארס לפני סוף המאה ה-9 אך נראה כי הייתה בירת ממלכה ארמנית בשם ונאנאד.
לקראת סופה של המאה ה-9 צורפה העיר לממלכת ארמניה ואף שימשה כבירתה משנת 928 ועד 961. שנתיים לאחר שוויתרה על מעמדה כבירת הממלכה לטובת אני, שוב הייתה קארס לבירת ממלכת ונאנאד שמידת עצמאותה אינה ברורה.
ב-1065 ויתר מלכה של קארס על העיר ומסרה לידי האימפריה הביזנטית, אך מיד לאחר מכן נכבשה בידי הסלג'וקים שהחזיקו בה עד 1206/1207 עת נתפסה בידי הממלכה הגאורגית.
הגאורגים החזיקו בעיר משך מספר שנים כ-30 שנים העיר הייתה חלק של ארמניה הזקארידית.
לאחר מכן שלטו בה נסיכים טורקים עד שנת 1534, וזאת למעט תקופות כיבוש בידי המונגולים ב-1239 ובידי טימור לנג במאה ה-14. ב-1534 נכבשה העיר בידי הסולטאן סולימאן הראשון "המפואר" וצורפה לאימפריה העות'מאנית.
נכדו של סולימאן הראשון, מורט השלישי חיזק את ביצוריה והיא עמדה במספר התקפות של הפרסים והרוסים.
במהלך המאה ה-19 עברה השליטה בעיר כמטוטלת בין הרוסים לעות'מאנים.
היא נכבשה בידי רוסיה ב-23 ביוני 1828 אך הוחזרה לשליטה עות'מאנית, נכנעה שוב לרוסים ב-1855 במהלך מלחמת קרים, ולאחריה שוב הוחזרה לידי העות'מאנים במסגרת חוזה פריז.
במלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) כבשו הרוסים את העיר בשלישית והפעם הנציחו חוזה סן סטפנו וקונגרס ברלין את הישגם.
במהלך השלטון הרוסי התפתחה העיר ורחובותיה נסללו בתבנית שתי וערב.
בשנים אלה עזבו 11,000 טורקים את העיר ואת מקומם תפסו ארמנים, יוונים ורוסים.
לאחר מלחמת העולם הראשונה ויתרה רוסיה לעות'מאנים על השליטה בעיר במסגרת הסכם ברסט-ליטובסק מ-3 במרץ 1918, אך הלכה למעשה הייתה השליטה בעיר נתונה אותה עת בידיהם של הארמנים.
צבא האסלאם שהוקם על ידי איסמאיל אנוור פאשה כבש את העיר, ולאחר נסיגתו וכניעת האימפריה העות'מאנית בהפסקת האש של מודרוס מ-30 באוקטובר 1918, קמה באזור הרפובליקה הדמוקרטית של דרום מערב הקווקז שכונתה גם "רפובליקת קארס".
רפובליקת קארס הייתה ישות עצמאית שהשתרעה בשטחן של (נפות קארס וארדהאן), ארמניה וגאורגיה של היום, ואשר התקיימה מ-1 בדצמבר 1918 עד ל-19 באפריל 1919. סופה של רפובליקת קארס בא לה כאשר כוחות בריטים כבשו את העיר והאזור סביב לה, ואלה היו לחלק מהרפובליקה הדמוקרטית של ארמניה.
בטרם חלפו חמישה חודשים פרצה מלחמת טורקיה–ארמניה וב-28 בספטמבר 1920 כבשו הטורקים את סרקמיש ואת קאיזמן והחלו להתקדם לעבר העיר.
עם זאת ההתקפה על קארס התעכבה בשל התנגדות ארמנית וב-24 באוקטובר 1920 הבטיחו הרוסים את תמיכם לארמנים, במיוחד בכל הנוגע לשלטונם בקארס.
משהגיע הדבר לידיעתו של מפקד הכוח הטורקי מוסה קזם קראבקיר, הוא תקף את קארס בו ביום והארמנים לא נלחמו על הגנת העיר אלא נטשוה.
ב-30 באוקטובר 1920 שלט קראבקיר בעיר.
בעקבות התבוסה הארמנית במלחמה נחתמו הסכם אלכסנדרופול והסכם קארס בין הטורקים לרוסים אשר הבטיחו את השליטה הטורקית בעיר ובאזורה.
לאחר מלחמת העולם השנייה דרשה ברית המועצות את ביטולו של הסכם קארס ואת השבת העיר והשטחים עליהם ויתרה במסגרתו לרשותה.
בשנת 1992 הוקמה בקארס אוניברסיטת הקווקז ובשנת 2007 למדו בה 12,651 תלמידים.
העיר שוכנת בקצה מסילת הרכבת של חברת הרכבות הטורקית ויוצאות ממנה רכבות לאיסטנבול (אקספרס המזרח, Doğu Ekspresi) ולאנקרה (אקספרס ארזורום, Erzurum Ekspresi).
מסילת הרכבת ממשיכה מזרחה אל הגבול הארמני אך היא אינה פעילה מזה שנים.
קארס ידועה במצודה (Kars Kalesi) המשקיפה עליה מראש הגבעה שמעליה ואשר נבנתה ב-1153 ובמסגד קומבט (Kumbet Camii) ששימש בעבר ככנסייה ארמנית.
בנוסף משמשת העיר כבסיס לביקור בחורבות אני שעל הגבול הארמני.
קארן אן קרפנטר הייתה זמרת ומתופפת אמריקאית מצליחה.
היא ואחיה, ריצ'רד, היוו את הצמד הפופולרי של שנות ה-70 שנקרא "הקרפנטרז" (Carpenters).
זמרות כגון מדונה, שאניה טוויין, קיי די לאנג ואחרות ציינו את קארן קרפנטר כבעלת השפעה חזקה עליהן מבחינה מוזיקלית.
קארן הייתה מתופפת מצטיינת, שדורגה במקום הראשון בסקר של המגזין פלייבוי ברשימת מתופפות רוק ב-1975, כשהיא סוללת דרכן של מתופפות רבות אחרות.
קארן סבלה ממחלת האנורקסיה, מחלה שלא הייתה מוכרת בזמנה, ובסופו של דבר נפטרה כתוצאה מסיבוכים הקשורים לניסיון ריפוי למחלתה בגיל 32, בשנת 1983.
קארן קרפנטר נולדה בניו הייבן שבקונטיקט, ארצות הברית, לאגנס רואר-טאטום והרולד ברטרם קרפנטר.
בילדותה נהנתה לשחק כדור-בסיס עם ילדים אחרים ברחוב.
בתוכנית "אלו הם חייך", ציינה קרפנטר שהיא אהבה לשחק בתפקיד מטילת-הכדור.
בשנות ה-70 המוקדמות היא שיחקה בתפקיד זה בקבוצת הסופטבול הרשמית של הקרפנטרז.
אחיה של קארן, ריצ'רד, פיתח עניין במוזיקה ובגיל צעיר נחשב לעילוי בפסנתר.
כחלק מטיפוח הכישרון של ריצ'רד, עברה משפחת קרפנטר ביוני 1963 לדרום קליפורניה, משכנם של אולפני הקלטות רבים וחברות תקליטים רבות.
כשהחלה קארן ללמוד בתיכון דאווני, היא ביקשה מריצ'רד לבדוק עם מנצח הלהקה האם תוכל להמיר את שיעורי הספורט בהשתתפות בלהקה.
המנצח הסכים לצרפה ללהקה בתפקיד מצלצלת הפעמונית.
לאחר שהתרשמה רבות מביצועי התיפוף של ידיד בשם פרנקי צ'אבז, היא ביקשה מהמנצח להמיר את הפעמונית בתופים.
התיפוף בא בטבעיות לקארן קרפנטר והיא התאמנה מספר שעות ביום.
אפשר לשמוע אותה על התופים ברבים משירי הקרפנטרז.
כשמלאו לקארן 17 שנה, היא פצחה בדיאטה בשיטת "סטילמן" בהשגחת רופא והפחיתה ממשקלה בין 9 ל-11 ק"ג.
בשנת 1968 נפגשו הקרפנטרז עם ג'ון ויין בתוכנית הכישרונות הצעירים Your All American College Show.
ג'ון וויין המליץ לקארן להבחן לתפקיד בסרט בכיכובו "אומץ אמיתי".
קארן נבחנה לתפקיד, אך בסופו של דבר נבחרה השחקנית קים דארבי.
בין השנים 1965 ל-1968, קארן לקחה חלק בשלישיית ריצ'רד קרפנטר, עם אחיה ריצ'רד וחברו לספסל הלימודים, ווס ג'ייקובס, הבסיסט ונגן הטובה.
השלישייה ניגנה ג'אז במועדוני-לילה רבים וגם במופע הכישרונות הצעירים Your All American College Show, אם כי להופעה בתוכנית הצטרף הבסיסט ביל סיסיואב.
קארן, ריצ'רד ומוזיקאים אחרים, בכללם גארי סימס וג'ון בטיס, הופיעו גם כחלק מהרכב מוזיקלי בשם "ספקטרום".
"ספקטרום" התמקד בצלילי הרמוניה ווקאלית והקליט קלטות-דמו רבות בסטודיו מאולתר של חברו הבסיסט ג'ו אוסבורן.
קארן וריצ'רד קרפנטר חתמו על חוזה כלהקת "הקרפנטרז" עם חברת התקליטים A&M ב-22 באפריל 1969. היא שרה את רוב השירים באלבומם הראשון "כרטיס לנסיעה".
הסינגל היחיד שיצא מאלבום זה, שנושא את שם האלבום, הגיע למקום ה-54 במצעד 100 הלהיטים בארצות הברית.
אלבומם השני, "קרוב אליך" שיצא בשנות ה-70, הכיל 2 תקליטי-זהב: "קרוב אליך" ו"רק התחלנו".
השירים הגיעו למקום ה-1 וה-2 בהתאמה.
"רק התחלנו" נכתב על ידי פול ויליאמס ונועד לשמש כשיר רקע לפרסומת של בנק קרוקר הבינלאומי, שהראתה זוג צעיר עובר לדירה ראשונה.
באמצע שנות ה-70, החלו ההופעות וההקלטות הרבות לתת אותותיהן בצמד וגרמו לקשיים מקצועיים שבאו לידי ביטוי לקראת סוף העשור.
קארן כיכבה הן כסולנית והן כמתופפת.
כיוון שהיא היחידה שהיא הייתה הסולנית המובילה באלבומים, לחצו עליה רק לשיר בעוד שאדם אחר יתופף במהלך ההופעות.
בסופו של דבר הוחלט, שקארן תשיר בעמידה במהלך שירת הבלדות הפופולריות שלהם ותתופף בביצוע שירים אחרים.
לעיתים נדירות זכתה קארן לבחור את השירים שתבצע ולעיתים קרובות היא חשה שאין לה שליטה על חייה.
העיתונות, שסיקרה בעיקר את ז'אנר הרוקנרול, התעלמה לרוב מהצמד המשפחתי ששר שירי אמצע הדרך ולפעמים כתבה ביקורת שלילית על הופעתם החיצונית ולבושם, תוך התעלמות מקולה של קארן או הסדר הדקדקני שבמוזיקה שביצעו.
קארן התעסקה באובססיביות במשקלה עד שלקתה בהפרעת האכילה, אנורקסיה נרבוזה, שהתגלתה לראשונה בשנת 1975, כאשר קארן, שהייתה תשושה וכחושה, נאלצה לבטל מסע הופעות בבריטניה וביפן.
באותה תקופה, ריצ'רד פיתח התמכרות לכדורי הרגעה, התמכרות שהשפיעה על הופעותיו לקראת סוף שנות ה-70 והביאה להפסקת סיבוב ההופעות החיות של הצמד למשך מספר שנים.
ב-4 בספטמבר 1978, הופיעו הקרפנטרז בפעם האחרונה באולם הקונצרטים של אם.ג'י.אם בלאס וגאס ורק בשנת 1981, עם הופעת האלבום "תוצרת אמריקה", העניקו 5 הופעות אחרונות.
כישרון התיפוף של קארן זכה לשבחים מפי מתופפים אחרים כגון: האל בליין, קאבי או'בראיין, באדי ריץ' והמגזין "המתופף המודרני".
רוב האנשים אינם מודעים לכך שלקארן היה כישרון נדיר לתופים, כנראה משום שהם רצו לשמוע את קארן הזמרת ולא קארן המתופפת.
אולם, בראיון שנתן, סיפר ריצ'רד, שקארן התייחסה לעצמה תמיד כ"מתופפת ששרה".
קארן החלה לנגן בתופים בשנת 1964, לאחר המעבר לדאווני, קליפורניה.
היא תמיד הייתה נלהבת מהנגינה ולימדה עצמה לתופף מקצבים מסובכים במיוחד, אותם כינה ריצ'רד בריאיון לסרט התיעודי "קרוב אליך": "מקצבים עם חתימה אקזוטית."
שירים שמדגימים היטב את כישרון התיפוף של קארן הם: "שיירה" משנת 1965 ו"תה קר" משנת 1966.
בשנת 1973 יצא האלבום "אז ועכשיו", שהציג את קארן יותר כסולנית ופחות כמתופפת.
בשנת 1981 הפסיקה קארן לתופף ושמשה כסולנית בלבד, כשהמתופפים האל בליין ורון טאט החליפו אותה על התופים.
קולה של קארן זכה תמיד לשבחים על השליטה וההטעמה שבו, שהיו ללא רבב.
גובה הצליל שלה היה תמיד מושלם, ללא קשר למצב.
לקולה הייתה איכות מלנכולית, שבאה לידי ביטוי בלהיט "סופרסטאר" משנת 1971. קולה גם מקושר למנגינות חג-המולד, זאת בשל הלהיט האהוב בביצועה: "חג מולד שמח, אהובי" משנת 1970 (מאוחר יותר הוקלט מחדש בשנת 1978).
בשנות ה-60 קולה של קארן הפך צרוד ועמוק יותר, כפי שניתן לשמוע בשיר משנת 1966, "מחפשת אחר אהבה".
אולם, במהלך שנות ה-70 השתנה קולה של קארן וקיבל איכות חלקה ונקייה יותר.
ריצ'רד חזר בראיונותיו ואמר שהוא אמר לקארן להשתמש ב"מרתף", כשהכוונה למשלב קולה הנמוך יותר.
במהלך תקופת הסולו של קארן בניו יורק בשנת 1979, תקופת מחלת האנורקסיה שלה, ניסתה קארן להקליט את שיריה במשלב-קול גבוה יותר.
צוות אולפן ההקלטות של A&M לא הראה התלהבות, אז קארן החליטה שלא להוציא לאור את השירים שהוקלטו.
בשנים 1983 ו-1989, ריצ'רד הוציא בהדרגה שירים בביצוע סולו של קארן, עד שבשנת 1996 הוציא את רוב שירי הסולו בביצועה של קארן באלבום שיצא לאור לאחר מותה.
בשנת 1979 לקח ריצ'רד קרפנטר שנת-חופשה כדי להתגבר על תלותו בכדורי-הרגעה.
בשנה זו החליטה קארן להוציא אלבום סולו בעזרת המפיק, פיל ראמון.
ריצ'רד הפציר באחותו לפנות לרופא בנוגע להפרעות האכילה שלה, אך קארן סירבה.
כשהתארחה בבית משפחת ראמון, נטלה קארן חצי כדור-הרגעה והתעלפה, אך התאוששה במהרה.
ניסיונה לשקם את תדמיתה בא לידי ביטוי בחומרים קצביים יותר בעלי צביון דיסקו-דאנס בוגר.
השיר ("משהו חסר) בחיי", שלא נכלל באלבום, נותר בוסר ולא מחובר.
שירי-סולו נוספים שלה, שלא יצאו באלבום, ניתנים להורדה מהאינטרנט.
יצירות הסולו שלה שונות באופן ניכר מהעבודה של הקרפנטרז כצמד, עם שימוש בטקסטים מיניים יותר וטונים גבוהים יותר של הקול.
בראשית שנות ה-80, המוצר הסופי נתקל בתגובה פושרת מצד ריצ'רד ומצד מפיק חברת התקליטים A&M, הרבּ אלפרט, דבר שגרם להססנות מצד קארן לגבי המשך הפרויקט, שהחליטה, בגיבוי חברת התקליטים, שלא להוציא לאור את השירים.
עקב גניזת השירים, חויבה קארן בקנס של 400,000$.
מעריציה של קארן זכו לטעימה מהאלבום בשנת 1989, כאשר חלק מהשירים (שנערכו מחדש על ידי ריצ'רד) הופיעו באלבום "שורות אהבה".
שבע שנים לאחר מכן, בשנת 1996, יצא לאור האלבום כולו.
האלבום כלל מיקסים שהוכנו באישור שנתנה קארן לפני מותה ושיר בונוס אחד.
קארן גרה עם הוריה עד אמצע שנות ה-20 של חייה.
עם הצלחת הקרפנטרז בראשית שנות ה-70 רכשו קארן ואחיה, ריצ'רד, שתי דירות בדאווני, שכונו: "קרוב אליך" ו"רק התחלנו".
דירת "קרוב אליך" עדיין קיימת ושוכנת בדאווני שבקליפורניה.
בשנת 1976 רכשה קארן 2 דירות יוקרה, אך כיוון שלא אהבה את הדירות, החליטה להפכן לבית דירות.
פעמון הכניסה בבית הדירות, השוכן בשדרת הכוכבים מס' 2222, מנגן את ששת התווים הראשונים בשיר "רק התחלנו".
כמתנת חנוכת-בית, העניקה לה אמה אוסף של ספרות קלאסית בכריכת-עור.
קארן הייתה אספנית של מזכרות דיסני, אהבה לשחק בסופטבול ובכדור-בסיס ועם חוג חברותיה נמנו הזמרות: פטולה קלארק, אוליביה ניוטון-ג'ון ודיון וורוויק.
לוח הזמנים העמוס של קארן מנע ממנה לפתח מערכות יחסים ארוכות-טווח.
בתקופות שונות היא הייתה בקשר רומנטי עם המוזיקאים מייק קרב ואלן אוזמונד והשחקנים טוני דנזה וסטיב מרטין.
קשר רומנטי משמעותי היה לה עם כותב השירים, טום בהלר, ממנו נפרדה לאחר שגילתה כי הוא אב לילד מאישה נשואה.
יש שהאמינו כי פרידה זו נתנה השראה לבהלר בכתיבת השיר "היא מחוץ לחיי" של מייקל ג'קסון, אך בהלר עצמו העיד כי כתב את השיר על פרידה מבת זוג קודמת, עוד בטרם התחיל את יחסיו עם קארן.
לאחר רומן רצוף עליות ומורדות, קארן נישאה למפתח נדל"ן בשם תומאס ג'יימס בריס ב-31 באוגוסט 1980. כשהם נפגשו, בריס היה גרוש בן 39 וקארן בת 30. הם נישאו באולם הקריסטל בבית המלון בוורלי הילס.
בחתונתה, קארן שרה את שירה החדש "כי אנחנו מאוהבים" שהושמע לראשונה ברדיו בשנת 1981. הזוג יצא לירח דבש באי בורה-בורה.
קארן התקשרה למשפחתה מהאי ותיארה את ירח הדבש כ"משעמם נורא".
חיי הנישואין עלו על שרטון, והזוג הגיש בקשה לגט בנובמבר 1981. (הגירושין מעולם לא התממשו, היות שתאריך קבלתם נפל על יום מותה של קארן.)
קארן ותומס יצאו לחגוג עם הוריה של קארן את יום הולדתו של אביה, אך לאחר שחזרו לבית המשפחה בדאווני התפתח ריב בין בני הזוג.
תומאס, שיצא בסערה מהבית קרא אחריו להוריה: "אתם יכולים לשמור אותה לעצמכם!".
קארן ותומס לא נפגשו עוד לאחר אותו ערב.
השיר "עכשיו", שהוקלט באפריל 1982, היה השיר האחרון שקארן הקליטה.
היא הקליטה את השיר במהלך הפסקה של שבועיים מהטיפול אצל הפסיכותרפיסט הניו יורקי, סטיבן לבנקרון, שעמו נפגשה על מנת לטפל בבעיית האנורקסיה שלה, בעיה שכמעט ולא הייתה מוכרת באותם ימים.
בתקופת החלמתה, היא התיידדה עם חולת אנורקסיה לשעבר, הזמרת והיוצרת, צ'רי בון, ורקמה צמיד עם הכיתוב "ניצחת, אני מרוויחה!" שאותו נתנה לסטיב לבנקרון.
קארן תכננה לפרסם את דבר מחלתה לאחר שתירפא מהאנורקסיה.
מאוחר יותר באותה שנה, חזרה קארן לקליפורניה עם רצון עז להחיות את הקריירה שלה, להתגרש ולהתחיל בהקלטת אלבום חדש עם ריצ'רד.
היא העלתה כ-13 ק"ג במשקלה במהלך שהייה של חודשיים בניו יורק, אך העלייה המהירה במשקלה, שברובה הייתה עקב הזנה תוך ורידית, החלישה מאוד את לבה, שהיה חלש גם כך משנים של הרעבה עצמית.
בשיא מחלתה נטלה קארן מנה גדולה פי 10 מהמנה המומלצת של כדורים לבלוטת התריס, שנועדו לזרז את חילוף החומרים שלה, בשילוב כמויות אדירות של כדורים משלשלים, דבר שגרם להחלשת מערכות הלב, העיכול והעצבים שלה.
ב-17 בדצמבר 1982 הופיעה קארן בפעם האחרונה בבית הספר ברקלי שבשרמן אוקס, קליפורניה.
היא שרה מחרוזת שירי חג-המולד לחבריה.
בסוף ינואר 1983 הצטלמו קארן וריצ'רד לתמונה קבוצתית של זוכי פרס גראמי בלוס אנג'לס.
מספר שבועות לפני מותה של קארן, הפציר ריצ'רד באחותו להתאשפז בבית החולים, כיוון שלדבריו "היא לא נראתה טוב....עיניה היו כבויות." בפגישה משותפת עם וורנר וולפן, היועץ הכלכלי של הקרפנטרז, אמרה קארן לריצ'רד שיפסיק להתערב ושהכל תחת שליטה.
ב-4 בפברואר 1983, כחודש לפני יום הולדתה ה-33, לקתה קארן בדום לב בבית הוריה שבדאווני.
היא הובהלה לבית החולים המקומי, שם הוכרז מותה מדום לב כעבור 20 דקות, בשעה 09:51. חוקר מקרי המוות קבע את סיבת מותה כתוצאה מ"אי-ספיקת לב עקב חוסר-איזון כימיקלי הקשור לאנורקסיה נרבוזה."
דו"ח הניתוח שלאחר המוות ציין, כי מותה של קארן נבע מהרעלת דם אופיינית לאנורקסיה נרבוזה.
בסיכום האנטומי בדו"ח צוין דום הלב כסיבת מוות ראשית ומחלת האנורקסיה כסיבה משנית.
הסיבה השלישית, שצוינה בדו"ח, הייתה כחישות, שמאופיינת במשקל נמוך בצורה חריגה, חולשה וקריסת מערכות שמקושרת למחלות כרוניות.
הרעלת הדם מרמזת על כך שקארן נהגה לשתות סירופ איפקק, שגורם להקאות (סירופ שמשמש במקרים רפואיים חריגים בהם יש צורך לגרום להקאה לאחר בליעת רעל).
הן אמה של קארן והן אחיה, ריצ'רד, העלו ספקות לגבי ההשערה, כי קארן נהגה לשתות סירופ איפקק, מהסיבה הפשוטה שמעולם לא נתקלו בשאריות בקבוקים של הסירופ בדירה ומעולם לא מצאו הוכחות לכך שקארן נהגה להקיא.
ריצ'רד אף טען שקארן לעולם לא הייתה גורמת לעצמה להקיא מחשש שהדבר יפגע במיתרי-קולה ולכן הייתה משתמשת רק במשלשלים כדי לשלוט במשקל גופה.
בתוכנית תיעודית משנות ה-90 ציטטה מקורות רפואיים ואנשים נוספים מחוג מכריה, שטענו כי מותה של קארן נגרם מסיבוכי ההחלמה שלה מהאנורקסיה ולא מהמחלה עצמה.
לדעתם, היא הייתה בשלבי החלמה, אולם ההזנה התוך ורידית, שגרמה לעליה חדה במשקלה תוך זמן קצר, העמיסה מאוד על לבה שהיה חלש ממילא משנים של תת-תזונה.
ההלוויה התקיימה ב-8 בפברואר 1983, בכנסייה המתודיסטית המאוחדת שבדאווני.
גופתה של קארן הולבשה בחליפה ורודה והונחה בארוך לבן פתוח.
למעלה מאלף אנשים הגיעו לחלוק לה כבוד אחרון, ביניהם חברותיה: אלופת ההחלקה האומנותית על הקרח, דורותי המיל, הזמרות אוליביה ניוטון-ג'ון, דיון וורוויק ופטולה קלארק והדוגמנית כריסטינה פררה.
תומאס בריס, בעלה הפרוד, נכח אף הוא בלוויה ובאקט אחרון של פרידה הוריד את טבעת הנישואין מאצבעו והשליך אותה לארון הפתוח.
מותה של קארן העיר את תשומת לבה של התקשורת והוליד התעסקות מתמשכת בהפרעות האכילה, אנורקסיה נרבוזה ובולימיה.
מותה נתן דחיפה לידוענים נוספים לחשוף את בעיות האכילה שלהם.
בין המפורסמים היו השחקנית טרייסי גולד והנסיכה דיאנה.
החשיפה הובילה לפניות למרכזים רפואיים ולבתי חולים המטפלים בהפרעות אכילה.
לפני מותה של קארן לא היה בציבור מידע מספק לגבי האנורקסיה והבולימיה ולכן היה קושי בזיהוי ובטיפול בהפרעות אלו.
ייתכן שעקב העובדה שהייתה מפורסמת ובעלת תדמית נקייה היה קושי לאנשים להתעמת עם האפשרות שיש לה בעיה, ויתרה מכך – להתערב בבעיותיה.
משפחתה ייסדה קרן לזכרה, שנועדה למטרות איסוף כספי מחקר בנושא האנורקסיה והפרעות אכילה.
כיום נקרא הארגון "קרן משפחת קרפנטר" ובנוסף למימון מחקר בנושאי הפרעות אכילה, עוסק הארגון במימון אמנויות, בידור ולימודים.
ב-12 באוקטובר 1983 הוענק כוכב ע"ש הקרפנטרז בשדרת הכוכבים בהוליווד.
הכוכב ממוקם בשד' הוליווד מספר 6931, מטרים ספורים מאולם קודאק.
ריצ'רד, הרולד ואגנס קרפנטר נכחו בחניכת הכוכב, בנוכחות מעריצים רבים.
בשנת 1987 הבמאי טוד היינס עשה שימוש לא חוקי בשיריהם של הקרפנטרז בסרטו "סופרסטאר: סיפורה של קארן קרפנטר".
הצמד הוצג בסרט כבובות ברבי.
ריצ'רד החליט לתבוע את היינס על הפרת זכויות יוצרים וזכה בתביעה.
לאחר התביעה נאסרה הפצת הסרט.
ב-1 בינואר 1989 עלה לשידור ברשת CBS סרט הטלוויזיה "סיפורה של קארן קרפנטר", עם השחקנית סינת'יה גיב בתפקיד הראשי.
בסרט נראית גיב כשהיא שרה את שירי הקרפנטרז בקולה של קארן.
להקת הרוק-האלטרנטיבי, סוניק יות', הקליטה לזכרה של קארן את השיר "טוניקה – שיר לקארן" שמספר על האנורקסיה של קארן.
השיר מופיע באלבומם משנת 1990 "Goo".
ב-11 בדצמבר 2003 בשעה 12:30, הוצאו ארונותיהם של אגנס, קארן והרולד מקבריהם שבפארק הזיכרון בקיפריס קליפורניה והוטמנו מחדש ב-3 קברים מתוך 6 שמרכיבים את המאוזוליאום של משפחת קרפנטר שהוקם בפארק הזיכרון שבווסטלייק וילג' בקליפורניה.
המאוזוליאום מורכב ממבנה של 20 טון בסגנון קלאסי שנבנה בטקסס במשך 7 חודשים.
המאוזוליאום צבוע בצבעי שקיעה ומקושט בתבניות בצורת קריסטלים.
המבנה ממוקם בחלקת גני השלווה שבבית הקברות.
עלותם של מבנים דומים מאותה התקופה נאמדת בכ-600 אלף דולר.
על המצבה המאוזוליאום נכתב "מלאך על האדמה – מלאך בשמים".
1969 - Offering (בהמשך יצא במהדורה מחודשת בשם Ticket To Ride)
קארפו הוא אחד הירחים של צדק.
קארפו התגלה בשנת 2003 על ידי קבוצה של אסטרונומים מאוניברסיטת הוואי, בראשותו של סקוט שפרד.
שמו הקודם היה S/2003 J 20 או Jupiter XLVI, ואת השם קארפו קיבל בתחילת 2005, על שם האלה קארפו מהמיתולוגיה היוונית.
קארפו אינו שייך לאף אחת מקבוצות הירחים של צדק (לדוגמה, הירחים הגליליאניים).
נטיית המסלול שלו מוגבלת על ידי אפקט קוזאי (Kozai); אפקט זה גורם לשינוי תקופתי בנטייה והאקסצנטריות של המסלול: אם הנטייה גדולה מספיק, האקסצנטריות בתורה גדלה כך שהאפהליון ופריהליון של הירח מביאים אותו לקרבת הירחים הגליליאניים.
הצפי הוא שבסופו של דבר הוא יתנגש באחד מהם, או שיעבור בקרבה שתגרום לו להזרק החוצה מהמערכת של צדק.
תקופת הנקיפה של קארפו מוערכת בכ-6.8 מיליון שנים.
קארס קרוסבי הייתה משוררת ומוציאה לאור אמריקאית, הידועה גם על המצאת חזיית הבד הראשונה.
בנוסף תמכה באמנים, והייתה פעילה חברתית למען השלום.
נולדה בניו רושל במדינת ניו יורק, בשם מרי "פולי" פלפס ג'ייקוב.
הוריה, ויליאם ג'ייקוב ומרי פלפס, היו צאצאים למשפחות קולוניאליות אמריקאיות מהמעמד הגבוה.
ב-1910, בהיותה בת 19, התכוננה לקראת נשף שבו השתתפה; היא שמה לב לחוסר הנוחות שבלבישת המחוך הצמוד שהיה נהוג בתקופתה, שיצר לחץ רב על החזה שלה.
בעקבות זאת, עיצבה יחד עם המשרתת שלה שתי ממחטות משי המחוברות בסרטים ורצועות ורודים.
ההמצאה התקבלה בהתלהבות ורבות מבנות משפחתה וחברותיה ביקשו ממנה ליצור עבורן חזייה דומה.
ב-1914, כאשר התחילו אנשים זרים להציע לה כסף על ההמצאה, רשמה את הפטנט במשרד הפטנטים האמריקאי, ומאז ניהלה עסק למכירת חזיות בד.
היא נישאה ב-1915 לריצ'רד פיבודי, גם הוא מהמעמד הגבוה בארצות הברית, ונולדו להם שני ילדים.
לאחר שובו של פיבודי משירות צבאי במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוא הפך לאלכוהוליסט.
ב-1920 החלה ג'ייקוב לנהל רומן עם המשורר הארי קרוסבי, והדבר עורר שערורייה בחברה הגבוהה בבוסטון.
לאחר שנתיים היא התגרשה מפיבודי ונישאה לקרוסבי.
בני הזוג עזבו לאירופה והצטרפו לאמריקאים נוספים מ"הדור האבוד" שהתגוררו בפריז.
הם ניהלו אורח חיים בוהמייני, עם נישואים פתוחים שכללו מספר רומנים לאורך השנים, וכן נהגו להשתמש בסמים ולקיים מסיבות פרועות וטיולים לחו"ל.
קרוסבי אימצה לבקשת בעלה את השם "קארס" ב-1924. ב-1925 בני הזוג הוציאו לאור בעצמם את ספר השירה הראשון שלהם, "Éditions Narcisse", במספר מהדורות מצומצם.
ב-1927 יסדו את הוצאת הספרים "Black Sun Press", שפרסמה מאז ספרים ידועים רבים באנגלית, שכתבו אמריקאים שחיו בפריז, בהם ג'יימס ג'ויס, ארנסט המינגוויי, עזרא פאונד וטי אס אליוט.
הארי קרוסבי נמצא מת ב-1929 במהלך ביקור של בני הזוג בניו יורק, עם אחת ממאהבותיו, ג'וזפין, במה שתואר בעיתונות כרצח והתאבדות או התאבדות כפולה.
קארס קרוסבי חזרה לפריז והמשיכה לנהל את הוצאת הספרים.
ב-1936 עזבה לארצות הברית, וקנתה מלון בווירג'יניה, סמוך לוושינגטון די.
סי., שבו אירחה רבים מידידיה, בהם סלבדור דאלי, עזרא פאונד ובאקמינסטר פולר.
היא נישאה לסלברט יאנג (Selbert Young), שחקן מובטל ואלכוהוליסט, וניהלה רומן עם השחקן והמתאגרף האפרו-אמריקאי קנדה לי (Canada Lee), למרות חוקי ההפרדה הגזעית שהיו נהוגים עדיין בתקופתה.
בשנות ה-60 יסדה ארגון של "נשים נגד מלחמה".
היא ניסתה להקים מרכז לשלום בדלפי שביוון, אך השלטונות היווניים הערימו עליה קשיים.
לאחר מכן קנתה טירה עתיקה מהמאה ה-15 בעיירה רוקה סיניבלדה (Rocca Sinibalda) שמצפון לרומא, איטליה, ששימשה אותה לתמיכה בקבוצת אמנים.
ב-1970 מתה ברומא לאחר דלקת ריאות הקשורה למחלת לב בה לקתה.
קארנוטים היו שבט גאלי גדול ממרכזה של גאליה, בעמק הלואר בין נהרות הלואר וסן.
עירם המרכזית הייתה קנבום (Cenabum; כיום אורליאן).
ארצם של הקארנוטים הייתה מרכז חשוב של הדת הקלטית.
האספה הדרואידית השנתית של הגאלים נערכה בשטחו של שבט זה.
מגעיהם עם הרומאים הם עתיקים.
לפי המסורת שמוסר טיטוס ליוויוס קארנוטים השתתפו בפלישה לחצי האי האפניני בזמן שלטונו של לוקיוס טארקוויניוס פריסקוס.
בזמן מלחמת גאליה היו שבט חסות של הרמים.
בשנת 57 לפנה"ס התערב יוליוס קיסר בענייניהם והמליך עליהם שליט בובה בשם טסגטיוס.
לאחר שלוש שנים התנקשו הקארנוטים בחייו של שליט הבובה ובשנת 52 לפנה"ס טבחו בסוחרים הרומאים שהתיישבו בקנבום והצטרפו למרד של ורקינגטוריקס.
קיסר הגיב באלימות בלתי מרוסנת, שרף את קנבום עד עפר וטבח בקארנוטים.
הגברים נהרגו, נשים וילדים נמכרו לעבדות.
הריסות עירם החרבה נותרו חשופים במשך שנים רבות כאזהרה למורדים פוטנציאליים.
הקארנוטים לא מיהרו להתמזג באימפריה הרומית ושמרו על מידה רבה של אוטונומיה.
מיזוגם במרחב האימפריאלי הושלם רק במאה ה-3.
קארנאק הוא דמות בדיונית של גיבור-על חוצני אשר הופיע בחוברות הקומיקס הבלתי אנושיים ביקום מארוול קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Fantastic Four #45 מדצמבר 1965, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.
קארנאק הוא בנם השני של הביולוגית אזור והכומר/פילוסוף מאנדאר, שניהם מגזע הבלתי אנושיים.
הם שלחו את בנם הראשון, טריטון, לתוך מוטגן ערפילי טריגן - אך זה הוביל למוטציה שגרמה לטריטון להיות דמוי דג ונעשה תלוי במים על מנת לנשום.
לבקשת הוריו, קארנאק לא נחשף לערפילי טריגן ונשלח ללימוד במקום בו מלמד אביו.
למרות שלא נחשף לערפילי טריגן, קארנאק הוא בעל יכולות פיזיות מוגברות, אף יותר מרמתו של קפטן אמריקה.
קארנאק הוא בעל גולגולת גדולה, עליה הוא נושא קעקועים ולעיתים חובש עליה קסדה.
בגלל מוצאו של אביו, קארנאק חבר במשפחת המלוכה של הבלתי אנושיים.
בהופעתו הראשונה בדפי הקומיקס, קארנאק נראה יחד עם שאר משפחת המלוכה כאשר הם התאחדו עם מדוזה.
הוא השתתף בקרב נגד מקסימוס, אשר הקים אזור סביבי סביב עיר הבירה של הבלתי אנושיים - אטילאן.
מאוחר יותר, הוא סייע לדבר, ללפיד האנושי ולפנתר השחור נגד פסיכו-מן, וחבר לגורגון על מנת לשחרר את מקסימוס.
קארנאק נסע לאמריקה בחיפושים אחר חזיז שחור הנעדר, ונלחם בבלאסטאר ובקאפטרואידים של הקרי.
הוא נאבק בסוכני הקרי, באוונג'רס ובהוד התפתחותו בין היתר.
קארנאק וגורגון נשלחו לכדור הארץ כדי לאתר את בנו הנעדר של חזיז שחור, ונעזרו בדרדוויל.
באמצעות כוחותיו קארנאק הרס את אולטרון-13, ועזר לדרדוויל בעלילת "מעשים של נקמה".
קארנאק וגורגון נקלעו למזימתו של מפיסטו נגד דרדוויל, והועברו יחד איתו לשאול.
הם הותקפו על ידי בלאקהארט, אשר הובס והם הוחזרו לכדור הארץ.
הוא סייע לקבוצות הלוחמים החדשים, האקס פקטור והאוונג'רס.
נחשף כי קארנאק וגורגון עברו על חוקי הבלתי אנושיים בכך שהשתמשו בילידי גזע האלפא פרימיטיבים כעבדים - דבר אשר היה נהוג בתחילה אך נאסר.
במהלך אירועי "פלישה סודית", קארנאק נתקל במסתנן סקרול אשר חיקה את כוחותיו שלו אך בחר בצורה אחרת.
קארנאק השליך את הסקרול, שנהרג כאשר שופד על ידי גדר.
לאחר חורבן אטילאן על ידי תאנוס באירועי "אינסופיות", קארנאק נותר מצולק נפשית והחל לתקוף את הצד המערבי של מנהטן, ממלמל ומתייפח ללא שליטה.
הוא נעצר על ידי האוונג'רס ונכלא במגדל סטארק, שם הסביר לאוונג'רס מה התרחש ואיך זה ישפיע על הבלתי אנושיים.
הוא אמר למדוזה (אשר הייתה נוכחת בחקירה) כי עליה לשכוח את מה שידעה ולהתעלם מאינסטינקטים, אחרת הכל יהיה אבוד.
קארנאק קפץ מחלון במגדל סטארק, ונהרג.
היות שהוא קרוב משפחה רחוק של הבלתי-אנושי המרושע גורדון נובילי, תודעתו הועברה למקום בגופו של נובילי אותו הוא החשיב ל"גיהנום".
לאחר שנכשל בניסיון לשכנע בלתי-אנושיים כלואים נוספים לברוח, הוא החליט לברוח לבדו בעזרת בלתי-אנושי נוסף.
הם פרצו מתוך גופו של נובילי, אשר הביס את מדוזה והתכוון להורגה, ובכך הרגו אותו והצילו את אומת הבלתי אנושיים.
שמונה חודשים לאחר מכן, קארנאק עזב את אומת הבלתי אנושיים ונעשה למגיסטר במנזר בשם "מגדל החוכמה", בו החל ללמד את דרכיו הפילוסופיות.
במקביל לכך, הוא החל להשכיר את שירותיו לסוכנות S.H.I.E.L.D.
בהצלת והדרכת בלתי אנושיים חדשים, תמורת מיליון דולרים עבור כל משימה.
הוא החל להילחם בארגון I.D.I.C (International Data Integration and Control, "אינטגרצית נתונים ובקרה בינלאומיים"), בעבר שלוחה של ארגון A.I.M החוטפים בלתי אנושיים.
את דמותו של קארנאק בסדרת הלייב אקשן "הבלתי אנושיים" גילם השחקן קן ליונג.
קארסון מקאלרס הייתה סופרת אמריקאית שחיברה רומנים, סיפורים קצרים, מחזות, מסות ושירה.
מבקרים אמריקאים הגדירו את יצירתה כבעלת מאפיינים של סוגה "גותיקה דרומית", על אף שאת כל יצירתה חיברה מקאלרס לאחר שעקרה מן הדרום.
ספריה, ובהם, הרומן הראשון שלה, "צייד בודד הוא הלב" (1940), זכו להצלחה רבה ואף עובדו להצגות ולסרטים.
מקאלרס נולדה בשם לולה קארסון סמית' בעיירה קולומבוס במדינת ג'ורג'יה, בשנת 1917. סבה מצד אמה היה בעל מטעים, וגיבור מלחמה של צבא הקונפדרציה (הדרום) במלחמת האזרחים האמריקנית.
אביה היה שען וצורף ממוצא הוגנוטי.
למדה פסנתר מגיל 10, ובגיל 15 רכש עבורה אביה מכונת כתיבה כדי לעודד את כתיבתה.
לאחר שסיימה לימודים תיכוניים בעיירת הולדתה, הפליגה מקאלרס בת ה-17 בספטמבר 1934 לניו יורק כדי ללמוד פסנתר בבית הספר ג'וליארד.
אך משלקתה בקדחת שיגרונית במהלך הנסיעה, שבה לקולומבוס כדי להתאושש, ובינתיים נמלכה בדעתה והחליטה שלא ללמוד מוזיקה.
מששבה לניו יורק עבדה עבודת כפיים בעודה שואפת לקריירת כתיבה; היא למדה כתיבה יוצרת בהדרכת דורותי סקרבורו באוניברסיטת קולומביה, ובהדרכת סילביה צ'אטפילד בייטס במכללה של אוניברסיטת ניו יורק.
בשנת 1936 פרסמה לראשונה את פרי עטה, קטע זכרונות אוטוביוגרפי בשם "ילדת פלא" (Wunderkind) שעסק בחרדותיה וצערה של ילדה בעלת כישרון מוזיקלי יוצא דופן.
הסיפור הופיע בכתב העת Story, וקובץ לימים בקובץ The Ballad of the Sad Café.
ב-1940, בגיל 23, התפרסם הרומן הראשון שלה, צייד בודד הוא הלב, המתאר את קורותיו של אדם חירש-אילם בשם ג'ון סינגר ואת האנשים שהוא פוגש בהם בשנות ה-1930, בעיירה קטנה בג'ורג'יה.
הרומן עורר סנסציה בעולם הספרות, ונסק לראש רשימת רבי המכר של 1940. בשנת 1968 הספר עובד לסרט באותו השם, בכיכובם של אלן ארקין, סנדרה לוק וסיסלי טייסון.
ברבות הימים "Modern Library" דירג את "צייד בודד הוא הלב" כמספר 17 ברשימת "100 הרומנים הטובים ביותר בשפה האנגלית מהמאה ה-20".
בשנת 1941 פרסמה מקאלרס את ספרה השני השתקפויות בעין זהב שהוקדש לאנמארי שוורצנבך.
הספר עובד לסרט קולנוע בכיכובם של אליזבת טיילור ומרלון ברנדו בבימויו של ג'ון יוסטון ב-1967 ותורגם לראשונה לעברית ב-2023 בהוצאת כתר.
ב-1946 הוציאה את הרומן השלישי שלה "חברות בחתונה" שמתאר את רגשותיה של נערה בחתונת אחיה.
הרומן עובד להצגה שהועלתה בתיאטראות ברודוויי בשנים 1950–1951.
ב-1972, 30 שנה לאחר מותה, יצאה האוטוביוגרפיה שלה.
בין השנים 1935 ל-1937 חילקה מקאלרס את זמנה בין קולומבוס לניו יורק, בהתאם לאילוצי לימודיה ובריאותה.
בספטמבר 1937 נישאה לחייל משוחרר בעל שאיפות ספרותיות בשם ריבז מקאלרס.
הם השתקעו בשארלוט במדינת קרוליינה הצפונית, שם מצא ריבז עבודה.
מקאלרס ובעלה התגרשו בשנת 1941. לאחר שנפרדה מריבז עקרה לניו יורק וחיה עם ג'ורג' דייוויס, עורך כתב העת הרפרס בזאר.
היא הצטרפה לקומונת אמנים בשם בית פברואר בברוקלין.
על חבריה נמנו ו"ה אודן, בנג'מין בריטן, ג'יפסי רוז לי, וזוג הסופרים ג'יין בולס ופול בולס.
לאחר מלחמת העולם השנייה חיה מקאלרס בעיקר בפריז, שם התקרבה לטרומן קפוטה ולטנסי ויליאמס.
בשנת 1945 נישאו מקאלרס וריבז מחדש.
שלוש שנים לאחר מכן, בדיכאון חריף, ניסתה מקאלרס להתאבד.
בשנת 1953 ניסה ריבז לשכנע אותה להתאבד יחד איתו, אך היא נמלטה וריבז התאבד בחדר המלון שלהם בפריז בבליעת מנת יתר של כדורי שינה.
המחזה The Square Root of Wonderful (1957) שאב מן החוויות הקשות הללו.
במהלך חייה סבלה מקאלרס ממספר תחלואים, כמו גם מהתמכרות לאלכוהול.
בנוסף לקדחת שבה לקתה בנעוריה, סבלה ממקרי שבץ מוחי, ובגיל 31 שותקה לחלוטין בצידה השמאלי.
את עשרים שנותיה האחרונות עשתה בעיירה ניאק שבמדינת ניו יורק, ושם נפטרה ב-29 בספטמבר 1967, בגיל 50, לאחר דימום מוחי.
היא נקברה בבית העלמין Oak Hill.
ביתה בעיירה זו הוכרז אתר היסטורי על ידי ממשלת ארצות הברית בשנת 2006.
בחודשי חייה האחרונים הכתיבה מקאלרס את האוטוביוגרפיה שלה, שראתה אור מקץ כשלושה עשורים.
צייד בודד הוא הלב, 1940, תרגמה יעל מדיני, 1961, תרגם מחדש אברהם יבין, 2008. שני התרגומים יצאו לאור בסדרת הספריה לעם, הוצאת עם עובד
השתקפויות בעין זהב, 1941, תרגמה ענת עינהר, הוצאת כתר, 2023
חברות בחתונה, 1946, תרגמה מרים יחיל-וקס, הוצאת כתר, 1984
את הנובלה הבלדה על הקפה העצוב תרגמו משה רון ודבורה שטיינהרט, בספר "שלוש סופרות דרומיות", הספריה לעם, עם עובד, 2018.
The Member of the Wedding (הכותרת שתורגמה כ"חברות בחתונה"), 1949, גרסת מחזה לרומן שלה משנת 1946.
Illumination and Night Glare, 1972, אוטוביוגרפיה בלתי גמורה, שפורסמה למעלה מ-30 שנה לאחר מותה.
קארסטן יאנקר הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת החלוץ.
יאנקר מאמן כיום את קבוצת ס.וו.
יאנקר, יליד גרבסמוהלן שבגרמניה המזרחית, שיחק במועדוני הנוער של הנזה רוסטוק ופ.צ.
קלן לפני שעלה לבוגרים של פ.צ קלן בבונדסליגה בשנת 1993. בקיץ 1995 הושאל לעונה אחת לראפיד וינה, והבקיע שבעה שערים בטורניר גביע אירופה למחזיקות גביע, אך קבוצתו הפסידה בגמר 1-0 לפריס סן ז'רמן.
עם זאת, יאנקר זכה עם ראפיד וינה באליפות אוסטריה.
כשחזר יאנקר מההשאלה בראפיד וינה בקיץ 1996, חתם בבאיירן מינכן, שהתרשמה מיכולותיו בגביע המחזיקות.
יאנקר שיחק בבאיירן מינכן שש עונות, זכה עמה בארבע אליפויות, שני גביעים, ארבעה סופר-קאפ, זכייה אחת בליגת האלופות בעונת 2001, לאחר ניצחון בבעיטות הכרעה במשחק הגמר מול ולנסיה, וזכייה אחת בטורניר הגביע הביניבשתי, לאחר ניצחון בגמר על בוקה ג'וניורס.
באותן שנים, יאנקר שיתף פעולה בהתקפה של באיירן מינכן עם החלוץ הברזילאי ג'ובאני אלבר, והם יצרו ביחד חוליית התקפה אפקטיבית במיוחד.
יאנקר הופיע במדי באיירן מינכן 143 פעמים, והבקיע 48 שערים.
אודינזה, קייזרסלאוטרן, שאנגחאי שנחווה ומטרסבורג
בקיץ 2002 חתם יאנקר באודינזה.
יאנקר לא הסתגל לסגנון המשחק בסרייה א', והבקיע 2 שערים בלבד בשתי עונות, שבסופן עבר לקייזרסלאוטרן, שם רשם שיפור מסוים ביכולתו, ואף הבקיע שישה שערים במשחק גביע מול שונברג 95, שהסתיים בתוצאה 15-0 לטובת קייזרסלאוטרן, נתון המהווה שיא כיבושים עבור שחקן אחד במפעל הגביע הגרמני (נכון ל-2015).
יאנקר ירד ליגה עם קייזרסלאוטרן בעונת 2006, ובתומה עבר לשאנגחאי שנחווה מליגת העל הסינית, שם נכשל ושוחרר אחרי שבעה משחקים.
בפגרת החורף עבר למטרסבורג מהבונדסליגה האוסטרית, שם חווה עדנה מחודשת והבקיע 24 שערים ב-81 הופעות, עד לפרישתו ב-2009.
יאנקר נכלל בסגל הגרמני ליורו 2000 בזכות הצלחתו בבאיירן מינכן ושיתוף הפעולה עם ג'ובאני אלבר.
יאנקר לא הרשים במדי נבחרת גרמניה, ונטען כי לא הצליח להסתגל למשחק ללא אלבר כפי שנדרש בנבחרת הגרמנית.
עם זאת, המשיך יאנקר להיות חלק מהנבחרת גם בטורניר מוקדמות מונדיאל 2002, בו הבקיע שער יתרון לגרמניה, במשחק בו הובסה לבסוף הנבחרת בתוצאה 5-1 על ידי נבחרת אנגליה.
עם זאת, העפילה לבסוף גרמניה למונדיאל 2002. יאנקר זומן על ידי רודי פלר לסגל הגרמני לאותו מונדיאל.
בטורניר זה הבקיע יאנקר שער בניצחון 8-0 על נבחרת ערב הסעודית בשלב הבתים, ופתח בכל שלושת המשחקים של גרמניה בשלב זה, אך הוחלף בכולם, ולא שיחק באף משחק בשלב הנוק אאוט, לרבות גמר מונדיאל 2002, בו הפסידה גרמניה 2-0 לברזיל.
לאחר המונדיאל, יאנקר לא זומן יותר לנבחרת.
ליאנקר 33 הופעות במדים הלאומיים, בהן הבקיע עשרה שערים.
יאנקר אימן לתקופה קצרה בשנת 2010 את קבוצת הנוער האוסטרית נויזיידל, ובאותה שנה החל לעבוד כמאמן הנוער עד גיל 15 של ראפיד וינה.
בשנת 2013 קודם לתפקיד עוזר המאמן בראפיד וינה, תפקיד אותו מילא עד לשנת 2016. בשנת 2017 מונה כמאמן קבוצת ס.וו.
קארסטן ראמלו הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר בבאייר לברקוזן ובנבחרת גרמניה בעמדות הבלם והקשר האחורי.
ראמלו גדל בברלין המערבית, ואת שנות ילדותו ונעוריו העביר במועדוני כדורגל מקומיים, ובגיל 17, בשנת 1991, החל לשחק בהרטה ברלין ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה.
ראמלו שיחק הן בקבוצה הבכירה של הרטה ברלין והן בקבוצת המילואים, וסך הכל ארבע עונות בהרטה ברלין, בהן השתלב בקבוצה וכבש חמישה שערים ב-80 הופעות בקבוצה הבכירה, אך לא הצליח לעלות איתה לליגת הבונדסליגה.
בפגרת החורף של עונת 1995/96, החל ראמלו לשחק בבונדסליגה לראשונה בחייו, כאשר חתם בבאייר לברקוזן, ויצר חוליית הגנה חזקה בצוותא עם ינס נובוטני, שעד לשנת 2002 סיימה ארבע פעמים כסגנית האלופה.
למעשה, עד שנת 2003 באייר לברקוזן סיימה כל עונה במקום הרביעי ומעלה, אך לא זכתה באליפויות.
בשנת 2002 הגיע ראמלו עם הקבוצה לגמר ליגת האלופות ושימש קפטן במשחק בו הפסידה באייר לברקוזן 1–2 לריאל מדריד.
החל משנת 2006 דעכה כמות ההופעות של ראמלו בגין פציעות חוזרות, והוא פרש ממשחק פעיל בתום עונת 2007/2008. בסך הכול צבר 333 הופעות בבונדסליגה עם באייר לברקוזן, בהן כבש 23 שערים.
ראמלו השתתף עם נבחרת גרמניה ביורו 2000, בו לא צלחה הנבחרת את שלב הבתים, ובמונדיאל 2002, בו הפסידה הנבחרת 0–2 לנבחרת ברזיל, במשחק הגמר, בו ראמלו שיחק 90 דקות.
בטורניר זה, ראמלו ספג כרטיס אדום במשחק בשלב הבתים נגד נבחרת קמרון, והחמיץ בגין זאת את משחק שמינית הגמר נגד נבחרת פרגוואי.
ראמלו היה אמור להיות מזומן ליורו 2004 על ידי המאמן רודי פלר, אך בחר לוותר על השתתפותו ולפרוש מהנבחרת שבוע לפני פרסום הסגל, עם 46 הופעות במדי הנבחרת, בהן כבש שלושה שערים.
ראמלו הוציא אלבום בשנת 2005 שנקרא Sing when your'e winning, שלא הופץ בהפצה מסחרית, אלא רק לקרובי משפחתו וחבריו.
קארספורום (קָאְרְספוֹרוּם; מאנגלית: Cars-Forum) הוא אתר, פורטל וקהילת פורומים ישראלי של חובבי רכב הכולל מעל 120,000 חברי פורום שכתבו למעלה מ-5,600,000 הודעות והוא הגדול מסוגו בישראל (נכון למאי 2016).
על פי מדד Similar web, בחודש נובמבר 2018 ביקרו באתר מעל 1,040,000 מבקרים.
אתר הרכב CarsForum נוסד בשנת 2002 על ידי היזם שלומי צרפתי, כבית וירטואלי לקהילה שכללה אז כמה עשרות בודדות של גולשים.
מאז הלך וגדל האתר בקצב מהיר וצבר פופולריות רבה.
באתר רשומים למעלה מ-120 אלף חברים המשתתפים באופן פעיל בשלל דיונים המקיפים את כל עולם הרכב.
כמות המשתמשים שהיו מחוברים ביחד הגיע ל-5,300.
מערכת התוכן של האתר מתעדכנת באופן שוטף בחדשות רכב ומבצעת מבחני דרכים כמעט לכל הרכבים החדשים שמשווקים בישראל.
מגזין הרכב של האתר מתעדכן על בסיס יומי במידע על עולם הרכב.
קטלוג הרכב של האתר כולל מידע טכני על כל הרכבים שווקו בישראל משנות ה-90 ועד היום.
הקטלוג כולל, מלבד נתונים טכניים רשמיים, גם מידע אמיתי מהשטח שנכתב על הרכבים בפורומים השונים וכן חוות דעת ונתוני צריכת דלק אמיתיים של משתמשים.
בפורומים של האתר פעילים יבואני רכב בישראל, וניתן לפנות אליהם ישירות כדי לקבל מידע על כלי רכב, הצעות מחיר, לקבוע נסיעות מבחן ולקבל שירות של לפני ואחרי הקניה.
באתר למעלה מ-20 פורומים שונים בנושאי הרכב: 'רכב כללי', 'טכני אחזקה וטיפולים', 'ייעוץ ברכישת רכב', 'שיפורים - כוח אחיזה ומה שביניהם', 'אסתטיקה לרכב', 'רכבי אספנות', 'פורום משפטי', 'פורום רכבי שטח' ועוד.
ההרשמה לפורומים הנה חינם ואינה דורשת תשלום.
את מערכת הפורומים מנהל צוות האתר ומשתמשי הפורום הוותיקים שרצו בכך וקיבלו אישור ממנהל הפורום.
בפורום חברים בעלי מקצוע, חובבי רכב ובעלי רכבים שונים, המתייעצים ומייעצים זה לזה.
האתר כולל מדריך עסקים פעילים בעולם הרכב לגולשיו.
לצד מידע על העסק, כתובתו ודרכי יצירת קשר ניתן למצוא גם חוות דעת אמיתיות של לקוחות שביקרו בעסק על מנת להחליט האם אכן מדובר בעסק המתאים ביותר עבורכם.
קארן סוּ פנס ; נולדה ב-1 בינואר 1957) היא מורה אמריקאית, לשעבר הגברת השנייה של ארצות הברית, לשעבר הגברת הראשונה של אינדיאנה ורעייתו של מייק פנס, סגן נשיא ארצות הברית לשעבר.
פנס גדלה והתחנכה בשכונת בורד ריפל שבאינדיאנפוליס.
את השכלתה התיכונית רכשה בבישופ צ'אטארד, בית ספר תיכון קתולי.
בעת שלמדה בתיכון היא פגשה את בעלה הראשון, סטיב ויטקר, ממנו התגרשה מאוחר יותר.
לפנס תואר ראשון ותואר שני בחינוך יסודי מאוניברסיטת באטלר (Butler).
היא לימדה בשורה של בתי ספר יסודיים באינדיאנפוליס.
לאחר שלמדה ציור בצבעי מים החלה בקריירה של ציור פורטרטים של בתים.
באוגוסט 1984 התארסו קארן ומייק, וב-8 ביוני 1985 הם נישאו בכנסייה קתולית.
לבני הזוג שלושה ילדים; אודרי, שארלוט ומיכאל.
מייק הוא בעלה השני של קארן.
קודם לכן הייתה נשואה לסטיב ויטקר, מ-1978 ועד גירושיהם של השניים.
מ-2013, אז נבחר בעלה למושל אינדיאנה, ועד 2017 הייתה פנס הגברת הראשונה של המדינה.
ב-20 בינואר 2017, עם כניסתו של בעלה מייק פנס לתפקיד סגן נשיא ארצות הברית, נעשתה קארן פנס לגברת השנייה של ארצות הברית, תואר לא-רשמי שבו מחזיקות נשותיהם של סגני הנשיא (שם התואר מבוסס על תוארה של אשת הנשיא, הגברת הראשונה של ארצות הברית).
פנס סיימה לשמש כגברת השנייה ב-20 בינואר 2021, עם סיום כהונתו של בעלה כסגן נשיא ארצות הברית.
קארסטן קולמן הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הבלם בפ.צ.
קלן, ומאמן קבוצת הנוער של פ.צ.
קארסטן קולמן הוא בנו של ברנהרד קולמן, גם הוא העביר את כל הקריירה בפ.צ.
קלן וערך 40 הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית.
קארסטן קולמן החל לשחק בבוגרים של פ.צ.
קלן בשנת 1996. תחילה שיחק קולמן רק בקבוצת המילואים, ובשנת 1998 החל לשחק בקבוצה הבכירה, ששיחקה אז בבונדסליגה השנייה.
בעונת 1998/99 קולמן ערך 20 הופעות אך לא הצליח להעפיל עם הקבוצה לבונדסליגה.
בעונת 1999/00 קולמן וקלן הצליחו במשימתם ועלו לבונדסליגה מהמקום הראשון.
בעונת 2000/01 רשם קולמן עונה טובה עם קלן, בה סיים המועדון במקום העשירי בבונדסליגה, כשקולמן מבקיע שלושה שערי ליגה.
בעונת 2001/02 נשרו קלן וקולמן בחזרה לבונדסליגה השנייה.
בעונת 2002/03 שבו קולמן וקלן לבונדסליגה לאחר עונה אחת בבונדסליגה השנייה, הפעם מהמקום השני.
גם שהות זו בבונדסליגה נמשכה עונה אחת בלבד, בה ערך קולמן 15 הופעות, וקלן סיימה במקום האחרון, מרחק 13 נקודות מהישארות בליגה.
בעונת 2004/05, לאחר עונה אחת בבונדסליגה השנייה, שבו קולמן וקלן לבונדסליגה מהמקום הראשון.
בעונת 2005/06 נשר קולמן עם קלן בפעם השלישית בקריירה, בעונה בה ערך עשר הופעות ליגה בלבד, ושיחק יותר בקבוצת המילואים.
בעונת 2006/07 קלן וקולמן סיימו רק במקום התשיעי בבונדסליגה השנייה ולא הצליחו לחזור לבונדסליגה.
בעונת 2007/08 קולמן שיחק רק בקבוצת המילואים, כאשר בזמן זה הקבוצה הבכירה חזרה לבונדסליגה.
בעונת 2009/10 ערך קולמן שלוש הופעות במדי הקבוצה בבונדסליגה, אך המשיך להיות שחקן הרכב בקבוצת המילואים, כמו גם בעונת 2010/11, שבסיומה פרש ממשחק פעיל.
לאחר פרישתו החל קולמן לעבוד בפ.צ.
קלן כחלק מצוות האימון של הקבוצה, תחילה כמאמן קבוצת הנוער, ולאחר מכן כעוזר מאמן בקבוצת המילואים.
החל משנת 2014 קולמן הוא מאמן קבוצת הנוער.
קארן וילהלמי קראפטיאן (בארמנית: Կարեն Վիլհելմի Կարապետյան) הוא מדען, כלכלן ופוליטיקאי, ראש ממשלת ארמניה לשעבר.
בעבר כיהן כראש עיריית ירוואן, כשקודם לכן עבד במגזר האנרגיה והשתלב בחברות הבת של תאגיד גזפרום בארמניה.
קארן נולד בשנת 1963 בסטפנאקרט, שבנגורנו-קרבך.
עד מהרה עברה משפחתו לבירת ארמניה, שם למד בבית הספר מספר 128 בירוואן.
הוא המשיך את לימודיו בעיר הבירה של הרפובליקה הארמנית ונרשם לאוניברסיטת ירוואן.
הוא למד היטב ובשנת 1980 סיים בהצטיינות בפקולטה למתמטיקה.
לאחר שסיים את לימודיו, הוא נכנס לעבוד במרכז החשבונאות של הוועדה לתכנון המדינה של ארמניה, במקביל עסק גם בפעילות מדעית.
בעידן הסובייטי הוא עדיין לא חשב על פעילות פוליטית, תוך התמקדות מלאה בתחום המדע.
לא השפיעו עליו רוח הפרסטרויקה והחידוש בתחום הפוליטי והחיים הציבוריים.
הוא המשיך לעבוד בוועדה לתכנון המדינה, תוך מתן תשומת לב מועטה לשינויים המתרחשים סביב.
אחרי שארמניה זכתה בעצמאות, הכלכלן והתאורטיקן המשיך בפעילותו האקדמית כמה שנים.
הוא הצטרף לאגודה של מדע ותרבות והרצה באוניברסיטת ירוואן.
עם זאת, הקריירה שלו עברה בהמשך שינויים דרסטיים.
על פי השמועות, הוא היה קרוב משפחה של רוברט קוצ'ריאן המשפיע, שהפך מאוחר יותר לנשיא המדינה.
בשנת 1996 קראפטיאן מונה לתפקיד סגן יו"ר חברת "Armenergo".
בתוך שנתיים הוא כבר עמד בראש מערך האנרגיה של הרפובליקה וניהל אותו עד 2001. אז הוא קיבל קידום ומונה לתפקיד שר האנרגיה.
קארן עבד בקבינט השרים לא לזמן רב, בשנת 2001, על פי המלצת קוצ'ריאן, הוא היה מועמד לתפקיד מנכ"ל המיזם הארמני-רוסי המשותף "ArmRosgazprom", חברה שהוקמה על ידי גזפרום.
הוא הוכיח את עצמו כמנהל יעיל ומוצלח ומילא תפקיד זה עד 2010.
קארן החל להיות מעורה יותר ויותר בפוליטיקה ובשנת 2009 קיבל מושב במועצה העירונית של ירוואן מטעם המפלגה הרפובליקנית של ארמניה.
בדצמבר 2010, נבחר על ידי המועצה לתפקיד ראש העיר של הבירה הארמנית.
בשנת 2011, הוא חייב את עובדי העירייה ללמוד אנגלית ולשפר את הידע שלהם בשפה הרוסית.
החלטה זו נתקלה בתגובות מעורבות.
אם הבחורים הצעירים היו מרוצים מההזדמנות להדק את הידע בשפה האנגלית, המבוגרים התאחדו נגד היוזמה ויצאו בקמפיין נגדו וחשדו בראש העיר וברצונו להיפטר מהמסורות הישנות.
עם זאת, אלה היו רק ניצנים לסכסוכים בין ראש העיר לעובדי העירייה או לתושבים, סערה אמיתית פרצה לאחר שבנאומו גרם ראש העיר החדש למלחמה עם הרוכלים.
כמו בכל עיר מזרחית, המסורת של סחר באוויר הפתוח היה בעל חשיבות מיוחדת לירוואן, אלפי אנשים הרוויחו מכך, ברם החלטתו של ראש העיר לאסור סחר ברחוב שחררה מלחמה אמיתית.
הסוחרים הזועמים, ארגנו הפגנות ועצרות סמוך למשרדו של ראש העיר, בדרישה לשקם את זכויותיהם, אנשי האופוזיציה הצטרפו אליהם וגם הם תקפו את קארן קרפטיאן.
עם זאת, ראש העיר לא ויתר: הצעד הבא היה הריסת המונית של כל הדוכנים וקיוסקים.
כדי למנוע פיצוץ של ממש, נאלץ הנשיא הארמני להתערב, לצנן את הלהט של ראש העיר וביקש ממנו להשעות את תוכניות השיפור של העיר.
בשנת 2011, קארן עזב את תפקיד ראש עיריית ירוואן.
זאת בשל ההזמנה לעבוד במשרד המרכזי של גזפרום במוסקבה, לאחר שהוכיח את עצמו היטב בעת עבודתו בחטיבה הארמנית של ענקית הגז והוא הוזמן לכהן כסגן נשיא גזפרום בנק.
בתוך כמה שנים הוא התקדם עד שהתמנה לסגן מנהל הפרויקטים הבינלאומיים של גזפרום.
בשנת 2016, ארמניה החלה להתקרב יותר ויותר לרוסיה והנשיא סרז' סרקזיאן החליט להחזיר את ראש העיר לשעבר של ירוואן למדינה והציע לו לעמוד בראש הממשלה.
סרקיזיאן לא הסתיר את רצונו למנות מנהל מנוסה לתפקיד ראש הממשלה על מנת לשפר את היחסים עם רוסיה ולמשוך השקעות ממוסקבה.
בהיותו יושב ראש קבינט השרים הארמני, הפוליטיקאי הודיע מיד על שורת רפורמות כלכליות שמטרתן לחסל את השחיתות ולשפר את האקלים העסקי.
באפריל 2018 מונה שוב לזמן קצר לתפקיד ממלא מקום ראש הממשלה.
קארן פיני היא דוגמנית אוסטרלית, סגנית מיס עולם לשנת 1976.
לאחר התחרות היא ערכה סיורים ברחבי אנגליה וסקוטלנד.
היא הופיעה חשופת חזה בעיתון סאן והייתה על שער גיליון דצמבר 1977 של מגזין פנטהאוז, ב-1978 חזרה לאוסטרליה שם הופיעה במהדורה הראשונה של מגזין פלייבוי האוסטרלי ונבחרה לנערת החודש, ב-1979 הצטלמה בצרפת ללוח השנה של חברת "Unipart".
ב-1979 הופיעה לראשונה בטלוויזיה בערוץ 9 האוסטרלי שהגישה את הגרלת הלוטו של ניו סאות' ויילס, תפקיד אותו ביצעה עד 1991, מ-1979 עד 1982 שיחקה באופרת הסבון "הרופאים הצעירים", סדרת הדרמה הרפואית הראשונה שנוצרה באוסטרליה העוקבת אחר חייהם של הרופאים והעובדים בבית חולים אוסטרלי שם היא גילמה את האחות שרי אנדרוס.
היא גם התארחה מספר פעמים בתוכנית "המופע של פול הוגאן".
הגבירה קארן אליזבת פירס היא דיפלומטית בריטית המכהנת כשגרירת הממלכה המאוחדת לארצות הברית.
בעבר כיהנה בין היתר כשגרירה לאומות המאוחדות ולאפגניסטן.
פירס התחנכה בבית הספר התיכון לבנות של פנוורת'ם, לנקשייר.
יש לה תואר ראשון ושני באנגלית מגירטון קולג' באוניברסיטת קיימברידג'.
ב-2012 היא סיימה תואר שני באסטרטגיה ודיפלומטיה בינלאומית בבית הספר לכלכלה של לונדון.
פירס הצטרפה למשרד החוץ וחבר העמים (FCO) ב-1981. לאחר תקופת הכשרה ביפנית, ב-1984 היא הוצבה בטוקיו כמזכירה שלישית.
ב-1987, היא חזרה ללונדון והצטרפה למחלקת מדיניות הביטחון של המשרד.
בשנים 1992 עד 1995, היא שימשה כמזכירה פרטית לשגריר בוושינגטון די.
בשנים 2006 עד 2009, פירס כיהנה כסגנית שגריר הממלכה המאוחדת לאומות המאוחדות.
במסגרת תפקיד זה, היא פעלה כנשיאת מועצת הביטחון של האו"ם באפריל 2007 ובמאי 2008. בשנים 2009 עד 2012 היא הייתה ראש תחום דרום אסיה ואפגניסטן ב-FCO ופעלה כנציגה המיוחדת של הממלכה המאוחדת לאפגניסטן ופקיסטן מיוני 2010 עד יוני 2011.
בשנים 2012 עד 2015, היא שימשה כשגרירת הממלכה המאוחדת לאו"ם בז'נבה, ובנוסף לארגונים בינלאומיים אחרים בז'נבה, וביניהם לארגון הסחר העולמי.
ממאי 2015 עד פברואר 2016, היא שימשה כשגרירת הממלכה המאוחדת לאפגניסטן.
עד תחילת 2018, היא כיהנה כמנכ"לית ה-FCO.
במרץ 2018, פירס מונתה לשגרירת הממלכה המאוחדת לאומות המאוחדות.
לכבוד יום הולדתה, ב-2018 היא התמנתה ל"גברת מפקדת" במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש.
ב-2020 מונתה לשגרירת הממלכה המאוחדת בארצות הברית, מספר חודשים לאחר שקודמה בתפקיד קים דארוך התפטר מתפקידו.
גם בתפקיד זה היה הייתה האישה הראשונה לכהן.
פירס נשואה לצ'ארלס רוקסבורו, בכיר בשירות המדינה ולהם שני בנים.
קארן פיסטוריוס היא שחקנית ניו זילנדית ילידת דרום אפריקה, הידועה בזכות גילום רוז בסרט משנת 2015, "לאט במערב" (אנ') לצד מייקל פסבנדר.
פיסטוריוס נולדה ברסטנבורג, דרום אפריקה.
עברה עם הוריה ושלושה אחיה הגדולים לאוקלנד, ניו זילנד כשהיא הייתה בת 12, שם החלה לשחק בהפקות בית הספר בו למדה.
לאחר מכן היא למדה לתואר ראשון באוניברסיטת אוקלנד לטכנולוגיה (אנ') שם למדה אמנות ועיצוב עם התמחות באנימציה ואיור.
שנה סדרה תפקיד הערות 2009 אגדת המחפש לונה פרק: "Confession"2012Houndsאיימיתפקיד ראשי; 6 פרקים 2013 The Blue Rose רוז הארפר8 פרקים Paper Giants: Magazine Wars בת' רידג'ווי מיני סדרה אהבה מלידה אלואיז וורד 13 פרקים הפרבר ג'נין מיילספרק: "Babe in Arms"2017Wake in Frightג'נט היינסמיני-סדרה
קָרְסוֹן⁠ ווֵנְץ הוא שחקן פוטבול אמריקאי, המשחק בקבוצת וושינגטון קומנדרס (נכון לפברואר 2023) בעמדת הקוורטרבק.
וונץ שיחק פוטבול באוניברסיטת המדינה של דקוטה הצפונית ולאחר מכן נבחר על ידי הפילדלפיה איגלס במקום השני בדראפט 2016.
בשנת 2020, וונץ חווה נסיגה משמעותית ביכולתו משנת 2017 שבה היה נחשב למועמד ל-MVP של העונה הסדירה, זאת לאחר פציעות חוזרות ונשנות שהשביתו את וונץ לאורך זמן רב.
בעקבות הנסיגה ביכולת, וונץ הוחלף בקוורטרבק צעיר יותר, ג'יילן הארטס, שהאיגלס בחרו רק בעונה החולפת בדראפט.
בפברואר 2021 וונץ הועבר לאינדיאנפוליס קולטס תמורת בחירת סיבוב שלישית בדראפט ה-NFL של 2021 ובחירת סיבוב שני מותנית בדראפט ה-NFL של 2022.
וונץ שיחק במדי מכללת דקוטה הצפונית מ-2011 עד 2015. הוא לא שיחק בעונת 2011 אך בשנים שלאחר מכן הוא שיחק ובעונת 2014 הוא מסר ל-3,111 יארדים.
בשנת 2016 וונץ נבחר במקום השני בדראפט, אחרי ג'ראד גוף, על ידי הפילדלפיה איגלס, שנכון לינואר 2020, וונץ עדיין משחק בה.
באותה שנה וונץ חתם על חוזה לאורך ארבע שנים בשווי 26.67 מיליון דולרים אמריקאים.
בעונתו הראשונה, וונץ תוכנן לשבת וללמוד מהקוורטרבק בראשי של הקבוצה באותה העת, סאם ברדפורד, אך הקבוצה החליטה להעביר אותו למינסוטה ויקינגס, מה שהפך את וונץ לקוורטרבק המוביל של הקבוצה.
בעונת 2017, וונץ הראה ביצועים מרשימים עם 3,296 יארדים במסירה ו-33 טאצ'דאונים אך לאחר פציעה ברצועה הצולבת הקדמית (באנ' : ACL), וונץ נאלץ שלא לשחק בהמשך העונה.
מחליפו של וונץ, ניק פולס, הוביל את הקבוצה לסופרבול, שם האיגלס ניצחו את ניו אינגלנד פטריוטס בתוצאה 33–41.
בעונת 2018, וונץ לא שיחק ב-2 המשחקים הראשונים בעקבות הפציעה מהעונה הקודמת.
לאחר שאושר על ידי הצוות הרפואי, וונץ חזר לתפקידו בתור הקוורטרבק הראשי.
עקב כאבים בגבו של וונץ, הקבוצה החליטה שהוא לא ישחק במשחק האחרון של העונה הסדירה, ולא ישחק בפלייאוף, עקב חששות לעתידו.
וונץ סיים את העונה עם מאזן 5–6, 3,074 יארדים במסירה, ו-21 טאצ'דאונים.
בעונת 2019, וונץ חווה את עונתו הטובה ביותר עד כה, עם 4,039 יארדים במסירה ו-27 טאצ'דאונים.
וונץ הוביל את קבוצתו לפלייאופס, עם מאזן של 7–9, שם הוא נפצע על ידי ג'יידביאון קלאוני, ונאלץ לעזוב את המשחק, שבו האיגלס הפסידו בסופו של דבר.
בעונת 2020, וונץ חווה נסיגה משמעותית מיכולתו בעונה הקודמת, עם 2,620 יארדים במסירה ו-16 טאצ'דאונים ב-12 המשחקים הראשונים.
לאחר 12 המשחקים הללו, וונץ הוחלף בג'יילן הארטס, שנבחר בדראפט של העונה החולפת.
בפברואר 2021 וונץ הועבר ל-אינדיאנופוליס קולטס תמורת בחירת סיבוב שלישית בדראפט ה-NFL של 2021 ובחירת סיבוב שני מותנית בדראפט ה-NFL של 2022.
וונץ הוא נוצרי מוצהר, ויש לו אישה וילדה.
בבעלותו של וונץ עמותה בשם AO1, שמטרתה לעזור לאנשים ולקהילות מסביב לעולם.
קארן גיאורגייביץ' שחנזרוב הוא במאי קולנוע סובייטי ורוסי, תסריטאי, מפיק סרטים, איש ציבור.
מאז 20 באפריל 1998 - מנכ"ל ויו"ר מועצת המנהלים של מוספילם.
קארן שחנזרוב נולד ב-8 ביולי 1952. אבא - פעיל פרסטרויקה גאורגי שחנזרוב - ארמני, אמא אנה גריגורייבנה (ילידת 1928) - רוסייה.
קארן שחנזרוב התפרסם כבמאי ותסריטאי עם הסרט המוזיקלי "אנחנו מג'אז" , שיצא ב-1983 על מסכי ברית המועצות.
סרט זה, הוכתר כסרט הטוב ביותר של השנה על ידי קוראי המגזין " סובייטסקי אקרן" , זכה גם בכמה פרסים בינלאומיים.
מ-2006 עד 2009, הוא היה חבר בלשכה הציבורית של רוסיה.
היה סגן יו"ר הוועדה לפיתוח התרבות, משנת 2008 - יו"ר הוועדה לתרבות.
שחנזרוב חבר בחזית העממית הכל-רוסית.
ב-26 ביוני 2024 פורסם שנגד קארן שחנזרוב נפתח תיק פלילי באוקראינה.
קארסון פיקט (נולדה ב-15 בספטמבר 1993) היא כדורגלנית אמריקאית גידמת, שלמרות נכותה, משחקת כדורגל מקצועני.
פיקט גדלה באי פלמינג בחוף הצפון-מזרחי של פלורידה ליד ג'קסונוויל, היא למדה בבית הספר סנט ג'ונס וזכתה ב-3 אליפויות מדינה עם קבוצת הכדורגל שלהם.
בשנת 2012, היא נבחרה לשחקנית השנה בכדורגל בדירוג "גטורייד בנות" עבור מדינת פלורידה וגם בתואר שחקנית החוף המזרחי לשנת 2012 מטעם העיתון "פלורידה טיימס יוניון" .
פיקט נולדה ללא אמת יד שמאל, עובדה שכתבים רבים הדגישו במהלך הקריירה שלה.
נכוּתה היוותה נושא לתמונה ויראלית ברשת במהלך עונת 2019. התמונה הראתה אותה "מחליפה זרוע" עם ילד בן שנתיים שנולד אף הוא ללא אמה ויד שמאל, כששניהם משתמשים בזרועותיהם השמאליות לשם כך.
פיקט למדה באוניברסיטת המדינה של פלורידה בין השנים 2012 ל-2015, שם שיחקה כדורגל בנבחרת האוניברסיטה שמכונה ה"סמינולס" והייתה מגנה במשך ארבע שנים.
בשנת 2014, היא הובילה את הסמינולס לאליפות האיגוד הלאומי לספורטאי המכללות בארצות הברית - NCAA הראשונה שלהם בכדורגל נשים בתחום כדורגל הנשים , ועיגנה הגנה שלא אפשרה שערים לאורך כל הטורניר.
פיקט נבחרה על ידי מועדון הכדורגל סיאטל ריין (כיום OL Reign ) בדראפט המכללות של ליגת הנשים העליונה של שנת 2016. היא שיחקה את המשחק הראשון שלה במועדון במהלך פתיחת העונה נגד מועדון הכדורגל סקיי בלו, ב-17 באפריל.
באוקטובר 2017, פיקט הושאלה פיקט ל"בריסביין רואר" מליגת הנשים האוסטרלית לעונת 2017-18 .
היא חזרה להשאלה שנייה ושלישית במהלך עונות הליגה האוסטרלית 2018-19 ו-2019-20. ב-23 בפברואר 2020, פיקט ניהלה משחק רב-שערים כשהבקיעה פעמיים בניצחון 5-0 על קנברה יונייטד .
פיקט נבחרה לשחקנית השנה של הקבוצה לעונת 2019-20.
בינואר 2018, פיקט נרכשה על ידי קבוצת אורלנדו פרייד.
פיקט שיחקה ב-19 מתוך 24 משחקים והקבוצה סיימה במקום השביעי בליגה.
בשנת 2020 הושאלה פיקט לקבוצת אפולון ליידיס מהליגה הקפריסאית .
ב-4 בפברואר 2021, קבוצת צפון קרוליינה קוראג' רכשה את פיקט בטרייד עם אורלנדו.
בחודש יוני 2022 ביצעה את הופעתה הראשונה בנבחרת הנשים הלאומית של ארצות הברית במשחקה נגד נבחרת קולומביה.
בכך עשתה היסטוריה בהיותה השחקנית הנכה הראשונה שמשחקת בנבחרת הנשים הלאומית של ארצות הברית כשחקנית "רגילה" לכל דבר.