tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אביב ניהול קרנות הקימה עוד 6 קרנות השקעה פרטיות (קרנות גידור), שמתמחות בחברות שמתנהלות בהוגנות ואף בהשקעות על פי ההלכה, כלומר בחברות שלא פועלות בשבת ומחזיקות בהיתר עסקה.
בשנת 2022 הקים צדוק את 'אביב בית השקעות' שקיבלה מרשות ניירות ערך רישיון לניהול תיקי השקעות.
באותה שנה הקים 6 קרנות נאמנות (בהוסטינג באיילון בית השקעות) שמתמחות גם הן ב-ESG (חברות שמתנהלות בהוגנות) ובהשקעות כשרות.
בשנים 2018, 2019 ו-2022 ערך צדוק שלושה כנסים בבורסה לניירות ערך בתל אביב, בנושא השקעות, הוגנות והלכה.
לכנסים הגיעו אישים משוק ההון הישראלי, בהם גילעד אלטשולר וצבי סטפק, לצד שרים, חברי כנסת והרב הראשי דוד לאו.
בשנת 2020 הצטרף כמשקיע למפעל "אדוה" לייצור סבון ומוצרי קוסמטיקה מחומרים טבעיים.
זהו מפעל חברתי המעסיק אנשים בעלי צרכים מיוחדים, אותו הקים שלמה קשת בכוכב השחר.
בשנים 2016–2017 הגיש צדוק תוכנית כלכלית מדי חמישי לפנות ערב ברדיו גלי ישראל.
במסגרת התוכנית חרג מהקו הכלכלי כשיצא נגד הריסות הבתים בעמונה, בעפרה ובנתיב האבות, וראיין לא מעט את המתנחלים שבתיהם עמדו לפני הריסה.
במקביל כתב על כך מאמרים בטור הקבוע שלו באתר דה-מרקר.
בשנת 2018 החל להופיע כפאנליסט בתוכנית 'האולפן הפתוח' של בועז גולן בערוץ 20, שהפך כשלוש וחצי שנים לאחר מכן ל"עכשיו 14".
בהמשך החל להופיע כפאנליסט גם במהדורת החדשות של ערוץ 20 בשעה שמונה בערב, ואף הגיש כמגיש אורח עם שמעון ריקליןאת תוכניתו, ריקלין ושות'.
בחודש מאי 2020, לאחר המעבר של ערוץ 20 לאולפן החדש בירושלים, החל צדוק להגיש בערוץ תוכנית כלכלית מדי יום חמישי.
בהמשך הגיש תוכניות בוקר והיה מגיש מחליף באולפן הפתוח בערב.
עם הקמת עכשיו 14, הגיש צדוק את התוכנית 'היום שיהיה' ברצועה היומית 9:00-10:00 בבוקר.
לאחר שתוכנית זו הוחלפה בתוכנית של עודד מנשה ועדן הראל, המשיך צדוק לשמש כפרשן כלכלי במהדורה המרכזית ובתוכניות נוספות בערוץ.
ב-1 בינואר 2025 החל לפעול ערוץ הכלכלה החדש בערוץ 10, בו צדוק מגיש את התוכנית היומית 'פותחים שוק' עם סוניה גורודסקי.
בינואר 2017 הודיע כי יתמודד על מקום ברשימת הבית היהודי בבחירות לכנסת ה-21. במהלך 2018 עתר צדוק לבית הדין של המפלגה בטענה שנפתלי בנט מנסה להשתלט על המפלגה באמצעים לא כשרים ולשנות את התקנון שלה כך שיהפוך לכל יכול במפלגה.
כמו כן טען לשחיתויות במפלגה, בהסתמך על דוחות מבקר המדינה ועל הערות רואה החשבון של המפלגה בדוחות הכספיים שלה.
לאחר פרישת בנט לטובת הימין החדש בדצמבר 2018 הודיע צדוק על התמודדותו לתפקיד יו"ר המפלגה.
הוועדה המסדרת המליצה על הרב רפי פרץ לראשות המפלגה, וצדוק נבחר למקום העשירי ברשימתה.
לאחר הקמת איחוד מפלגות הימין הוצב במקום ה-21 ברשימה המשותפת.
צדוק לא התמודד בבחירות לכנסת ה-22 (ספטמבר 2019).
באוקטובר 2019 עזב צדוק את "הבית היהודי" וכעבור זמן קצר התפקד למפלגת הליכוד, אך כעבור זמן קצר פרש מהפוליטיקה וביטל את חברותו במפלגה.
נשוי ואב לחמישה, מתגורר באלקנה.
בנו הבכור נשוי לאופיר דיין, בתו של דני דיין.
מהלך מסוכן, הוצאת תמוז, 2005
דוסטויבסקי זה לא, ידיעות ספרים, 2008
הסנדלר מכוכבאן, הוצאת סלע ספרים, 2012. הספר הגיע למקום הרביעי ברשימת רבי המכר של צומת ספרים.
הייתי החוב, ידיעות ספרים, 2024
קרנות גידור - מדריך למשקיע בשיתוף ד"ר אילן דון, הוצאה עצמית, 2005
המדריך הישראלי להשקעות גלובליות, הוצאת גלובס, 2001
ארז קמיניץ (נולד במאי 1970) הוא משפטן ישראלי.
בין השנים 2013–2021 שימש כמשנה ליועץ המשפטי לממשלה לענייני המשפט האזרחי.
ארז קמיניץ נולד בשנת 1970 לאהרון וחוה קמיניץ וגדל בחולון.
למד לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב ולאחר מכן לתואר שני במשפטים באוניברסיטה העברית אותו סיים בהצטיינות.
לאחר סיום לימודיו עבד שלוש שנים במשרד עורכי דין פרטי.
בשנת 2001 הצטרף למחלקת ייעוץ וחקיקה (משפט אזרחי) במשרד המשפטים.
הוא ריכז את טיפול המחלקה, הן בייעוץ למשרדי הממשלה והן בהליכי חקיקה, במספר נושאים, ובהם דיני קניין, דיני ירושה, דיני נאמנות, דיני התיישנות ודיני התכנון והבנייה.
בהמשך אף מונה לראש אשכול נדל"ן.
במקביל שימש חבר בוועדות הקודיפיקציה של חוק ההתיישנות וחוק הירושה.
פעילות כמשנה ליועץ המשפטי לממשלה
באוקטובר 2013 אישרה הממשלה את מינויו של קמיניץ למשנה ליועץ המשפטי לממשלה לעניינים אזרחיים לאחר שוועדת איתור ממשלתית המליצה פה אחד על מינויו.
לטענתו של יהודה וינשטיין, היועץ המשפטי לממשלה דאז, ראש הממשלה בנימין נתניהו התנגד למינוי אך לאחר שוינשטיין איים כי יגיד לתקשורת שנתניהו פעל מתוך ניגוד עניינים, תמך נתניהו במינוי.
ביוני 2014 הוציא קמיניץ הנחיה לפיה לראש רשות מושעה אסור להתערב בשום צורה בניהול הרשות.
במאי 2015 הורה למזכיר הממשלה אביחי מנדלבליט לצרף לקבינט הדיור את השר להגנת הסביבה.
בנובמבר 2015 ביטל את הנחיית המועצה הארצית לתכנון ולבנייה לוועדות המקומיות לחשב זכויות הבנייה בפרויקטי הריסה ובנייה במסגרת תמ"א 38 על פי הפרשנות המרחיבה, וקבע כי המצב החוקי הנוכחי מחייב פרשנות מצמצמת.
בשנת 2016 עמד בראשות ועדה לקביעת דרכי התמודדות עם תופעת הבנייה הבלתי חוקית.
כהמשך לכך, בתחילת שנת 2017 יזם תיקון חקיקה להחמרת הענישה על עבירות תכנון ובניה, שנקרא על שמו "חוק קמיניץ".
במהלך שנת 2017 הועברה לקמיניץ האחריות על תחום המקרקעין ביהודה ושומרון, תחום שהיה עד אז באחריות המשנה דינה זילבר.
קמיניץ צוין ברשימת "100 המשפיעים בישראל" לשנת 2017 של העיתון "TheMarker" במקום 44.
מרצה בכנס השנתי של לשכת עורכי הדין ומשתתף כמרצה אורח ב"קליניקת ייעוץ וחקיקה" של אוניברסיטת בר-אילן.
בסוף אוקטובר 2021 סיים קמיניץ את תפקידו בייעוץ המשפטי לממשלה.
הוא התצטרף למשרד ארדינסט, בן נתן, טולידאנו ושות'.
קמיניץ מתגורר במודיעין-מכבים-רעות, נשוי לדלית זמיר, היועצת המשפטית של משרד האנרגיה והתשתיות, ואב לשלושה.
דיני ההתיישנות בקודקס האזרחי – שיקולים בקביעת ההסדרים החדשים ובפרשנותם | ארז קמיניץ (כרך ד)פורסם ב-01/01/2006 מאת אתר משפט ועסקים, "משפט ועסקים", בהוצאת המרכז הבינתחומי הרצליה
הרצאה במושב לשכת שמאי ישראל (סרטון)
פאנל בנושא חוק המכר, תכנון ובניה והתחדשות עירונית (סרטון)
ארז עובד הוא שחקן ואמן ישראלי.
ארז גדל בירושלים ולמד בתיכון לאומנויות בירושלים במגמת תיאטרון.
בשנת 2012 התגייס ושירת כמפקד בהכשרות בצבא ההגנה לישראל.
בשנת 2018 למד משחק במסלול התלת שנתי במכללת סמינר הקיבוצים.
בשנת 2017 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "כבודו" את דמותו של שי, יצירתם של רוני ניניו ושלמה משיח, שעלתה לשידור בשידורי YES בתחילת 2017.
בשנת 2019 שיחק בסרט הקצר של יוסי מדווד שאורכו 17 דקות "ירח שועלים" בתפקיד דניאל.
בשנת 2023 חלק ניכר מהעשייה של ארז התעסקה בדמות בדיונית בשם "יעקב לוי" המשוחקת בעיקר בטיקטוק, הדמות מציגה אדם חרדי שיצא מהארון ובחלק מהסרטונים אפשר לראות את המשפחה החרדית של יעקב שמקבלת אותו כהומו ואוהבת אותו כמו שהוא.
הדמות נותנת השראה לאנשים מהקהילה הגאה וחרדים שמפחדים לצאת מהארון שחוששים שלא יקבלו אותם.
בשנת 2024 שיחק עובד בסרט "כיסופים" של קרן נחמד בתפקיד שושן, אחד מבני הגרעין.
מהסוף להתחלה, ספרי ניב (הוצאה עצמית), 2022.
עובד גרוש ומגדיר עצמו כפאנסקסואל/ביסקסואל.
ארז תדמור (נולד ב-14 באוגוסט 1980) הוא בעל טור, פובליציסט ושדרן רדיו בעל רצועת שידור יומית ברדיו גלי ישראל; אחד משני המייסדים של תנועת "אם תרצו".
שימש כותב הנאומים של בנימין נתניהו בבחירות 2015. מחבר הספר "מדוע אתה מצביע ימין ומקבל שמאל?", שיצא לאור בהוצאת סלע מאיר ב-2017. ב-2011 היה מחבר שותף של הספרון "נכבה חרטא".
תדמור גדל בקריית ארבע במשפחה חילונית.
הוא למד בתיכון עירוני ג' בירושלים.
במהלך שירותו הצבאי בחיל ההנדסה, כאשר היה סמל מחלקת טירונים, הורשע בגנבת פריטי אמל"ח ורכוש צבאי.
תדמור נידון ל-45 ימי מאסר בפועל לריצוי בעבודות צבאיות, 4 חודשי מאסר על-תנאי והורדה לדרגת רב-טוראי.
ב-2002 היה בין מייסדי המאחז שדה בועז.
למד החל מ-2006 לתואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים, סיים כבוגר במדע המדינה ובתוכנית הלימודים הרב תחומית במדעי הרוח (BA כללי).
המשיך אחר כך לתואר שני במדע המדינה באוניברסיטת בר-אילן.
ב-2006 שימש בתפקיד בכיר במטה הבחירות של הליכוד בירושלים.
בינואר 2007 הקים עם רונן שובל את תנועת "אם תרצו".
זמן קצר לאחר מכן הצטרף לאתר מידה, ובסוף 2012 כיהן במשך תקופה קצרה כעורך באתר nrg מעריב.
במאי 2011 הוציאה "אם תרצו" ספרון בן 73 עמודים בשם "נכבה חרטא", שכתבו במשותף תדמור ואראל סג"ל.
על פי הפרסום, הנכבה היא מיתוס פלסטיני שהומצא כדי להפוך את התוקפן לקורבן.
את הספר "מדוע אתה מצביע ימין ומקבל שמאל?" החל תדמור לכתוב ב-2014, כפרויקט סיום בסמינר "קרן תקווה" שהשתתף בו בניו יורק.
על פי מאמר ביקורת שכתב על הספר יריב אופנהיימר, "מרביתו ככולו של הספר מוקדש לניתוח מעמיק וקולח של "האליטות השמאלניות" ויכולתן לכפות כביכול על הרוב את עמדותיהן".
לפי הספר, מנחם בגין לא חולל מהפך אלא הנציח את שליטת האליטות בדרגי המקצוע והייעוץ.
באפריל 2016 החליף את אראל סג"ל כמגיש רצועה יומית ברדיו גלי ישראל.
הוא בעל טור באתר nrg, ובאתר "מידה".
בינואר 2019 מונה ליועץ ודובר מטה ההסברה של הליכוד, לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת.
ראש הממשלה בנימין נתניהו הציבו במקום ה-41 ברשימה לכנסת.
לאחר התפטרותו של פנחס עידן מהרשימה, תדמור קודם למקום ה-40, אך לא נבחר לכנסת.
הוא לא התמודד לכנסת במערכות הבחירות הסמוכות למערכת בחירות זו.
במהלך 2019, עוד בהיותו דובר הליכוד, צורף תדמור כפרשן קבוע בפאנל החדשות של רשת 13 בהובלת אילה חסון.
ב-2021 החל להגיש את תוכנית החדשות "האולפן הפתוח" בערוץ 20 (ערוץ המורשת) אשר מוכר כיום כ"עכשיו 14".
ב-12 ביולי 2022 הודיע על התמודדות בפריימריז במפלגת הליכוד.
תדמור הגיע בבחירות אלו למקום ה-47, שנחשב ללא ריאלי.
תדמור סבור ששופטים בבית המשפט העליון פוסקים לפי עמדותיהם הפוליטיות בניגוד לרצון הבוחר, וכך יוצרים דיקטטורה שיפוטית.
לדבריו, "רוח המפקד" של השופטים בבית המשפט העליון פוגעת בביטחון אזרחי המדינה, בפרט בנושא הריסת בתי מחבלים.
על פסיקתם בפרשת לארה אל-קאסם כתב שמדובר בטעות אסטרטגית של בג"ץ, שתאפשר לשכנע את הציבור שבג"ץ הוא גוף בעל אג'נדה אנטי-דמוקרטית ואנטי-ציונית.
תדמור הביע בעבר התנגדות למדיניות של כלכלה מתוכננת, בהתאם לפילוסופיה של ליברליזם כלכלי.
ארז פטרנק הוא מדען ישראלי בתחום מדעי המחשב, פרופסור מן המניין בפקולטה למדעי המחשב בטכניון.
תחומי המחקר העיקריים שלו הם מערכות ואלגוריתמים לחישוב מקבילי, אלגוריתמים לניהול זיכרון ותאוריה של מדעי המחשב.
בשנת 1985 סיים בהצטיינות יתרה (summa cum laude) תואר ראשון במדעי המחשב בטכניון.
בשנת 1992 סיים תואר שני ובשנת 1995 קיבל תואר דוקטור במדעי המחשב בטכניון, בהנחייתו של פרופ' עודד גולדרייך, על עבודה שכותרתה "Knowledge Complexity and the Hardness of Approximation".
פטרנק הוא פרופסור מן המניין בפקולטה למדעי המחשב בטכניון.
במהלך השנים הנחה מעל 20 סטודנטים לקראת תואר מסטר ו-דוקטור.
בנוסף, העביר קורסים בנושאים תורת החישוביות, תורת הקומפילציה, ניהול זיכרון אוטומטי ומבני נתונים.
שימש בוועדות של מעל ל-40 כנסים, היה חבר בוועדת ההיגוי של הכנס VEE בין השנים 2011-2014, בוועדת ההיגוי של הכנס ISMM בין השנים 2005-2011, ובוועדת ההיגוי של אגודת ACM SIGPLAN המאגדת פרסומים של כנסים וזורנלים בין השנים 2009–2012.
אוקטובר 1996 – ספטמבר 1997: פוסט-דוקטורט במרכז DIMACS (אוניברסיטת פרינסטון ובאוניברסיטת ראטגרס בניו ג'רזי, ארצות הברית).
אוקטובר 1995 – ספטמבר 1996: פוסט-דוקטורט באוניברסיטת טורונטו, קנדה.
אוקטובר 1990 – ספטמבר 1995: עוזר הוראה בפקולטה למדעי המחשב בטכניון.
אוגוסט 2017: מדען אורח במרכז המחקר של VMware בקליפורניה, ארצות הברית.
אוגוסט 2015: מדען אורח במרכז המחקר של חברת Oracle בבוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית.
ספטמבר 2006 – ספטמבר 2008: מדען אורח במרכז המחקר של חברת מיקרוסופט ברדמונד, וושינגטון, ארצות הברית.
ספטמבר 1999 – ספטמבר 2005: מדען אורח (יועץ) במרכז המחקר של IBM בחיפה, ישראל.
אוגוסט 1999, 2000, 2001: מדען אורח במרכז המחקר של חברת NEC בניו ג'רזי, ארצות הברית.
פטרנק כתב מעל ל-100 מאמרים מדעיים.
מאמריו זכו ללמעלה מ-6,000 ציטוטים במאמרים שונים.
מאמריו של פטרנק זכו לפרסים יוקרתיים במשך השנים.
ב-2019 הוא זכה בפרס המאמר הטוב ביותר בכנס OOPSLA.
ב-2015 הוא זכה בפרס של Euro-Par למאמר הטוב ביותר, ב-2013 קיבל מאמר שנכתב תחת הנחייתו את פרס DISC למאמר הטוב ביותר של סטודנט.
בשנת 2009 הוא קיבל את פרס VEE למאמר הטוב ביותר.
הסטודנט שחר תמנת, שהונחה על ידי פרופ' פטרנק זכה ב-2015 בפרס PODC לעבודת הדוקטורט הטובה ביותר בתכנות מקבילי ומבוזר לאותה שנה.
ב-1995 זכה פטרנק במלגת רוטשילד היוקרתית לפוסט-דוקטורט.
פרופ' פטרנק זכה בפרסים יוקרתיים רבים על הצטיינות בהוראה.
בשנת 2012 הוא קיבל את פרס ינאי למצוינות בחינוך אקדמאי ב-2012. בנוסף הוא זכה בפרס סלומון סיימון מאני להצטיינות בהוראה אקדמית בשנת 2003 ובפרס קולמן-כהן להצטיינות בהוראה אקדמית בשנים 2001, 2002. פטרנק זכה בפרס הטכניון על הצטיינות יתירה בהוראה מעל 10 פעמים במשך השנים.
פרס זה ניתן על פי דירוג הסטודנטים ל-4% המרצים המובילים בטכניון.
ארז נולד בחיפה, נשוי ליעל, שהיא בעלת דוקטורט בביו-רפואה ועוסקת בתעשיית המחשוב הרפואי, ולהם שלושה ילדים.
ארז שמש (נולד ב-23 באוקטובר 1970) הוא שייט עבר ישראלי.
זוכה מדליית הארד באליפות העולם (1993) לצד שותפו שי בכר במפרשית מדגם 470.
בשנת 1988, שמש ושותפו שי בכר זכו במדליית כסף באליפות אירופה לנוער במפרשיות מדגם 420. בשנת 1990 הוא התחרה יחד עם בכר באליפות העולם שנערכה בהולנד למפרשיות מדגם 470 האולימפי וסיים במקום ה-28.
שמש ובכר התחרו באולימפיאדת ברצלונה 1992 בתחרות מפרשיות ה-470 וסיימו במקום התשיעי מתוך 37 מתחרים.
באליפות העולם למפרשיות 470 שנערכה בשנת 1993 בקרוזון שבצרפת, שמש ובכר סיימו במקום השלישי הכללי וזכו במדליית הארד.
באליפות העולם בשנת 1994 שנערכה בהלסינקי, שמש ובכר סיימו במקום ה-10 הכללי ובאליפות העולם שנה לאחר מכן הם סיימו במקום ה-17 הכללי.
לאורך הקריירה שמש ובכר התחרו נגד הצמד ניר ורן שנטל.
היריבות ביניהם הגיעה לעיתים למצב ששני הצמדים סירבו להתאמן בצוותא.
ארז קפריסין (שם מדעי: Cedrus brevifolia) הוא מין של מחטנאי מסוג ארז.
מקורותיו בהרי הטרודוס במרכז קפריסין.
הוא גדל בעמק הארזים ביער פאפוס שבקפריסין.
ארז צדוק (נולד בשנת 1980) הוא מאייר וקומיקסאי ישראלי, בוגר בית הספר לאומנויות בצלאל.
הוא ידוע באיור ספרי הקומיקס מיקו בל: נער השיקויים שהצליחו מאוד ובספרו טרנקילו.
כתב את סדרת חוברות הקומיקס "מקס" שפורסמו בין היתר במגזין זבנג!
שיתף פעולה עם יוצרים ישראלים חשובים, בהם ולדיק סנדלר, אסף חנוכה, אורי פינק ועוד.
צדוק נולד ב-19 ביולי 1980 בנתניה.
הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון ופרסם סיפורי קומיקס קצרים.
סיפורי הקומיקס שלו "מקס" ו"zooלה" הצליחו מאוד ופורסם במגזינים שונים לנוער.
הוא אף הוציא חוברות של הקומיקסים, ומכר אותן בכנסי קומיקס שונים כדוגמת פסטיבל אייקון, אנימיקס ועולמות.
הוא למד בבית הספר לאומנויות בצלאל במגמת תקשורת חזותית וסיים את לימודיו שם ב-2014, וכפרויקט הגמר שלו הוציא את הספר טרנקילו המספר על הטיול שלו אחרי הצבא בדרום אמריקה, שהצליח גם כן.
ניסים חזקיהו הצביע על הספר כאחד מחמשת הקומיקסים הישראליים הטובים ביותר.
מלבד על הנייר, מפרסם צדוק את סיפורי הקומיקס שלו באינסטגרם וכיום עמוד האינסטגרם שלו כולל כמעט 10,000 עוקבים.
בשנת 2015 שיתף פעולה עם הסופרת ליאת רוטנר ויחד השניים יצרו את ספר הקומיקס לנוער מיקו בל: נער השיקויים.
בשנת 2019 הוציא "הגדה של פסח" מאויירת אשר נכתבה על ידי ג'ורדן ב.
נשוי ללינה, ולהם בת, והם מתגוררים בנתניה.
ארז רותם (נולד ב-10 בינואר 1966) הוא עיתונאי ישראלי.
מנכ"ל ועורך ראשי של "אופוס מדיה", חברת תוכן וידאו.
לשעבר כתב פלילים בחדשות ערוץ 2.
ארז רותם הוא בוגר תואר ראשון במשפטים ממכללת שערי משפט.
החל את הקריירה העיתונאית שלו ב-1991. עבד ככתב משפטי וככתב לענייני ביטחון במעריב, וב-1999 עבר לעבוד ככתב תחקירים בידיעות אחרונות.
ספג ביקורת על הראיון עם משה וגילה קצב בעמידה בחצר גינתם.
ב-2008 התמנה לשליח קרן קיימת לישראל לקנדה.
בתפקיד זה, בו שימש כשלוש שנים היה אחראי, בין היתר, על הקשר עם הקהילה היהודית בקנדה ועל גיוס כספים.
החל מ-2012 משמש כמנכ"ל ועורך ראשי של "אופוס מדיה", חברת חדשות ותוכן המתמקדת במיתוג בווידאו.
הוא מתמחה באסטרטגיית המדיה השיווקית.
רותם מתגורר בעמק חפר, נשוי ואב לשלושה.
ארז קפלן (נולד ב-1983) הוא מתעמל עבר ואקרובט ישראלי.
היה חבר נבחרת ישראל בהתעמלות מכשירים שייצג את ישראל באליפות העולם בהתעמלות (2003) ובאליפות אירופה.
נוסף על כך, היה לאקרובט האווירי הישראלי הראשון שהשתתף בסירק דו סוליי.
קפלן נולד וגדל בקיבוץ איילת השחר.
מגיל צעיר החל לעסוק בהתעמלות מכשירים.
הוא התאמן בקבוצת הפועל עמק הירדן בהדרכת המאמן בוריס קינייב.
בשנת 2002 זכה במדליית ארד באליפות ישראל בקרב רב, אחרי אלכס חמודיס ממכבי קריית ביאליק ואדיק גולוב חברו לקבוצת הפועל עמק הירדן עמק הירדן.
הוא היה חבר נבחרת ישראל בהתעמלות מכשירים והשתתף באליפות אירופה ובאליפות העולם שנערכה באנהיים, ארצות הברית בשנת 2003. לאחר מכן, החל לעסוק בהתעמלות אקרובטית לאחר שבמהלך אליפות העולם התגלה כמתאים לתחום.
הוא הופיע בלהקת הקרקס סירק דו סוליי.
ב-2007 התמודד בתוכנית הדבר הגדול הבא.
הוא לקח חלק המספר מופעים ובין היתר היה האקרובט הראשי של הפסטיגל, והשתתף כאקרובט במופע One של הזמרת ריטה.
כרגע קפלן מאמן בגלגולים כרמיאל.
ארז פדן (נולד ב-22 באוגוסט 1969) הוא עורך דין ישראלי המשמש כפרקליט מחוז דרום (פלילי).
פדן נולד לאיתי ועמירה וגדל כבן הדור השלישי בקיבוץ בעין השופט.
שירת בצה"ל כמפקד פלוגה בחיל ההנדסה הקרבית ובהמשך כמג"ד (בדרגת סא"ל) במילואים.
בעל תואר ראשון במשפטים בהצטיינות מאוניברסיטת חיפה, תואר שני במשפטים מהאוניברסיטה העברית, ותואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד.
בוגר תוכנית העמיתים של קרן וקסנר.
התמחה תחילה במחלקת הבג"צים בפרקליטות המדינה, ולאחר מכן שימש כפרקליט במחוז ירושלים של פרקליטות המדינה, וניהל תחילה תיקים פליליים, מינהליים ואזרחיים.
בהמשך, ניהל כפרקליט בכיר במחוז תיקי פשע חמור מסוגים שונים, וכן תיקי שחיתות שלטונית דוגמת תיק המינויים הפוליטיים של צחי הנגבי, פרשת הרבנים, ועוד.
בהמשך שימש פדן כ"ממונה" ומנהל מחלקה.
בשנת 2017 שימש פדן כמשנה לפרקליט מחוז ירושלים (פלילי).
במסגרת תפקידיו הוביל את התביעה בתיק המעונות נגד שרה נתניהו ועזרא סיידוף, תיק הרב אליהו בקשי דורון, תיקי אליעזר ברלנד ומקורביו, תיק "חתונת השנאה", תיק "הכנופיה הירושלמית", רצח בני הזוג כדורי, תיקים חמורים נוספים, ועוד.
ביוני 2019 התבטא בראיון לכאן ב ביחס לתיקי נתניהו, וטען כי טענותיו של ראש הממשלה בנימין נתניהו על "רדיפה" הן חסרות שחר.
ביוני 2021 הועלה שמו כאחד המועמדים לכהן כראש המחלקה הכלכלית בפרקליטות המדינה, במקומו של דן אלדד.
עמד בראש צוות היגוי של פרויקט לצמצום אלימות צעירים, במסגרתו פותח מודל משולב בין גורמי האכיפה, עיריית ירושלים, גורמי חינוך ורווחה, שירות המבחן לנוער ואקדמיה.
כן יזם שיתוף פעולה בין הפרקליטות ומשטרת ישראל ובין גופים ציבוריים שונים בנושא המאבק באלימות בחברה הערבית.
במסגרת הפרויקט, הנקרא "עוצרים את הדימום" פותחה תוכנית לצמצום האלימות הפועלת כפילוט במספר יישובים.
המיזם אומץ במסגרת החלטת ממשלה.
על חלקו ביוזמה הוענק לו פרס נשיא האגודה הישראלית לקרימינולוגיה.
באוקטובר 2022 נבחר פדן פה אחד בידי ועדת המכרזים לתפקיד פרקליט מחוז דרום (פלילי).
פדן נשוי לד"ר שני לוין-פדן, רופאה וטרינרית, ואב לארבעה.
ארז מלול (נולד ב־22 בנובמבר 1973) הוא פוליטיקאי ועורך דין ישראלי-חרדי שכיהן כסגן יושב ראש הכנסת וחבר הכנסת מטעם מפלגת ש"ס.
לשעבר ראש פורום האקדמאים החרדים.
מלול למד בנעוריו בישיבת יקירי ירושלים ובישיבת עטרת ישראל.
לאחר נישואיו למד בכולל "יחוה דעת".
במהלך לימודיו הוסמך להוראה בתעודת "יורה יורה", ומונה למנהל המכון "יחוה דעת".
למד לתואר ראשון ושני במשפטים ב.
מלול שימש מ־2015 כיועץ חקיקה לשר לשירותי דת דוד אזולאי, וב־2016 מונה לראש מטה מנכ"ל המשרד לשירותי דת עודד פלוס.
ב-2019 מונה לממלא מקום מנכ"ל מועצת בתי העלמין בירושלים במקום הלל הורוביץ.
מלול נבחר לחבר הנהלת ועד העדה הספרדית בירושלים.
ב-2 בפברואר 2023 הפך לחבר הכנסת ה-25, עם התפטרותו של השר יעקב מרגי במסגרת החוק הנורווגי.
הוא כיהן כסגן יושב ראש הכנסת ה-25. ב-20 ביולי 2025 בעקבות התפטרות שרי ש"ס מהממשלה, נפסקה כהונתו כח"כ.
אביו היה הרב יצחק מלול, יליד מרוקו (נפטר ב-2026).
אחיו, הרב דוד מלול, הוא ראש כולל "יביע אומר", וחתנו של הרב אהרון בוטבול.
רעייתו, גילה מלול, היא מנהלת בכירה בעמותת "עלי שיח".
ארז קיטה (נולד ב-31 בדצמבר 1970) הוא מנכ"ל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים לשעבר.
שימש בין השנים 2017–2022 כמנכ"ל עמותת אור ירוק.
קיטה נולד בטירת הכרמל לזיוה ויחזקאל ילידי עיראק.
שירת בצה"ל בחיל הים כלוחם בספינת טילים.
שירת במילואים כיועץ ארגוני באוגדה 366.
לאחר שחרורו מצה"ל החל ללמוד באוניברסיטת חיפה.
הוא בעל תואר ראשון ושני בסוציולוגיה ואנתרופולוגיה, ובשנת 2021 אושרה עבודת הדוקטורט שהגיש בתחום הבטיחות בדרכים בהנחיית פרופ' גיל לוריא בחוג לשירותי אנוש בפקולטה לבריאות ורווחה באוניברסיטת חיפה.
במסגרת הדוקטורט, בהנחיית פרופ' גיל לוריא, חקר קיטה את נושא היסחי דעת בנהיגה הנגרם כתוצאה משימוש בטלפון חכם.
עבודת הדוקטורט משלבת מחקר כמותי ומחקר איכותני במסגרתו פיתח קיטה מודל להפחתת היסח דעת בנהיגה במהירות נמוכה, ומרחיב את תיאורית "Risk Homeostasis" בתחום הבטיחות בדרכים.
בהמשך, פרסם שלושה מאמרים אקדמיים בכתבי עת מובילים בעולם בתחום הבטיחות בדרכים.
בשנת 1996 החל לעבוד כמנהל משאבי אנוש במועצה מקומית קריית טבעון, במסגרת תפקידו ניהל את אגף משאבי אנוש, מחלקת תרבות הדיור, פיקוח ודוברות.
בנוסף הוביל את הליכי קבלת הסמכה לתו תקן iso.
בשנת 2005 מונה לראש מטה מנכ"ל במשרד הבינוי והשיכון תחת השרים יצחק הרצוג וזאב בוים.
בעבודתו תכלל את עבודת המטה מול משרדי הממשל השונים, עבודה מול אגף התקציבים במשרד האוצר והחשב הכללי, הוציא לפועל תוכניות המשרד בנושא סיוע, בינוי ותכנון, קידום והובלת שיתופי פעולה עם חברות ממשלתיות וגופים פיננסיים.
בשנת 2009 מונה לסמנכ"ל עמותת אור ירוק ומנהל תחום חינוך וקהילה.
בתפקיד זה ניהל את תחום החינוך, קהילה, התנדבות, פיתוח הדרכה וגיוס משאבים, כמו כן ניהל את שיתופי הפעולה של העמותה עם ראשויות מקומיות, משרדי ממשלה, המגזר העסקי והמגזר השלישי.
בשנת 2017 נבחר על ידי הוועד המנהל של עמותת אור ירוק לתפקיד מנכ"ל העמותה, בתפקידו גיבש אסטרטגיה חדשה לארגון והפך אותו לראשונה לגוף בעל הכנסות עצמיות הפועלות כעסק חברתי.
ביוני 2022 נבחר על ידי ועדת האיתור בראשות יו"ר מועצת הרלב"ד אבי נאור לתפקיד מנכ"ל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, המינוי אושר על ידי שרת התחבורה והבטיחות בדרכים מרב מיכאלי.
במהלך כהונתו הוביל החלטת ממשלה שאישרה את יעדי תוכנית החומש לבטיחות בדרכים שהגישה הרשות, וכן הושג תקציב ממשלתי למימון שלב הפיילוט של התוכנית על סך 80 מיליון שקלים, שייושם באשכול יישובי המפרץ.
קיטה הודיע לשרת התחבורה, מירי רגב כי יעזוב את תפקידו בסוף דצמבר 2023 ויתמנה לאחד מחברי המועצה של הרלב"ד.
במאי 2024 קיבל את "אות יקיר הפקולטה למדעי הרווחה והבריאות" של אוניברסיטת חיפה על "תרומתו הייחודית לחברת הישראלית ופועלו לקידום הרווחה הבריאות בישראל.
קיטה הוא חבר פורום העילית של בוגרי ובוגרות אוניברסיטת חיפה.
הוא נשוי ליעל, פסיכולוגית קלינית מומחית, ואב לארבעה בנים.
ארז קירשנר (נולד ב-24 במרץ 1963) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם.
קירשנר נולד בקריית חיים שבחיפה.
הוא התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל חיפה ואף היה קפטן קבוצת הנוער.
כשהיה בקבוצת הנוער הוסט לעמדת הבלם.
קירשנר שהתנגד למהלך הסתכסך עם ראשי המועדון ואלו בתגובה החליטו לא לחתום לו על טופס "ספורטאי מצטיין" ובשירותו הצבאי הפסיק לשחק כדורגל.
לאחר שהשתחרר מהצבא הצטרף לקבוצה הבוגרת של המועדון ששיחק אז בליגה הארצית.
קירשנר חזר לשחק כבלם והיה שותף לחזרה של המועדון לליגה הבכירה.
בשנת פרש מכדורגל אחרי 15 שנים רצופות במועדון, שיא של כל הזמנים.
ארז שמידע (נולד ב-5 באוגוסט 1983) הוא מוזיקאי, זמר-יוצר וגיטריסט ישראלי.
שירת בצה"ל בין השנים 2001–2004 כתומך לחימה במפקדת זרוע היבשה.
לאחר השירות הצבאי עבר להתגורר בתל אביב, והחל לעבוד בתעשיית המוזיקה, כסבל בחברות הגברה וכאיש במה, טכנאי קול ותאורן במועדונים ובאולמות אירועים.
בוגר לימודי טכנאי גיטרות באלגרנטי – בית הספר לבניית גיטרות משנת 2009, וכן השלים לימודי טכנאי קול בבית הספר לסאונד של יואב גרא בשנת 2010. לאחר לימודיו החל ללמד גיטרה באופן פרטי.
החל את דרכו המוזיקלית בשנת 1998, בגיל 15, כאשר היה ממקימי להקת הפאנק "הפוסי של לוסי", ושימש גיטריסט הלהקה באלבומה הראשון "צב 8".
היה פעיל במסגרת הלהקה עד פירוקה בשנת 2006.
בשנת 2008 חבר שמידע (יחד עם שותפו ל"פוסי של לוסי", נטע גופן) למוזיקאי יונתן לב, ולמתופף רועי ברמן מלהקת "בצפר", והארבעה הקימו את להקת הפאנק "כוח המחץ".
באוגוסט 2009 הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון, "שערורייה", וכעבור שנה את אלבומה השני "אמנות ומדינה".
הלהקה פעלה עד לשנת 2011.
בשנת 2012 חבר בשנית לחבריו מלהקת "הפוסי של לוסי", למופע לציון עשור למותו של עמרי גולדין, שנרצח בפיגוע ההתאבדות בקו 361 בעת שהיה בדרך לבסיס בו שרת.
שמידע המשיך כגיטריסט הלהקה גם לאחר האיחוד, והלהקה המשיכה לפעול עד לפירוקה הסופי בשנת 2019, תוך שהיא מוציאה אלבום נוסף – "מסיתים למרד".
במקביל, עזב את הוראת הגיטרה על מנת להשתלב בתעשיית המוזיקה, והחל לעבוד כפועל במה ובהמשך כנגן גיטרה באלבומים, בהופעות ובהפקות שונות של אמנים כגון: אהוד בנאי, רביד פלוטניק (נצ'י נצ'), שקל, צליל אברהם ונמרוד רשף.
בשנת 2012 חבר למוזיקאי אביטל תמיר, שגם היה חבר בעבר בהרכב "בצפר" והצטרף אליו ללהקת On Shoulders of Giants (הידועה יותר בראשי התיבות שלה – OSOG).
הלהקה משלבת סגנונות מוזיקליים שונים כבלוז, קאנטרי, מטאל ופולק רוק אמריקאי, הפיקה 4 אלבומי אולפן וכן הופיעה במספר סיבובים בעולם.
המשותף לכולם הוא היותם פועלי במה בתעשיית המוזיקה בעברם.
את ההרכב מפיק מוזיקלית קוואמי והוא מופיע ברחבי הארץ.
בנוסף מופיע שמידע באופן עצמאי, יחד עם הנגנים גור שפיגל ודוד בנימיני.
אָרזוּן הוא כפר שיעי לבנוני קטן, בנפת צור שבמחוז דרום לבנון.
בתי הכפר נושקים לכפרים סמוכים: ממערב – הכפר דרדע'יא, וממזרח – הכפר סריפא.
הכפר שוכן כ-25 ק"מ ממזרח לעיר צור, בגובה כ-350 מ' מעל פני הים.
החוקר אניס פריחה העלה שתי סברות למקור השם.
בסורית, זו מלה שמרמזת על עץ הארז שידוע, גם בשפה העברית, כביטוי לחוזק ואיתנות והסיומת "ון" מלמדת על הקטנה, דהיינו, ארז קטן.
בארמית המשמעות שונה ובדומה לערבית, השורש (أرض; תעתיק: ארד) רומז לאדמה.
ככל הידוע, התושבים הראשונים היו מחמולת בני זהרה (بني زهرة), מהעיר חלב בסוריה, אך אין לכך ביסוס מחקרי.
בשנת 2014 היו רשומים 471 בעלי זכות בחירה לפרלמנט הלבנוני, שכתובתם הייתה בכפר.
המשפחות העיקריות בכפר: תורמוס (ترمس), חאנוויה (حانويه), אל-חוסייני (الحسيني).
שטח האדמה של הכפר הוא 104 דונם והגידולים העיקריים הם טבק וחיטה.
מי השתייה מגיעים ממעיין מקומי.
ארז מעין שלו (נולד ב-17 במרץ 1979) הוא יוצר רב-תחומי, חוקר, מרצה, דרמטורג, חבר סגל בכיר בחוג ללימודי תיאטרון ופרפורמנס באוניברסיטת חיפה, ומנהל האמנותי שותף בתיאטרון תמונע.
משנת 2009 הוא יוצר בשיתוף פעולה עם ענת כ"ץ, השניים יוצרים ומנהלים אמנותית יחד אירועי מחול, אמנות ותרבות.
מעין שלו נולד בהוד השרון לגרשון והראלה.
הוא למד בתיכון "הדרים" בתל אביב והרחיב את מגמות התיאטרון והביולוגיה.
בשנת 2004 מעין שלו סיים תואר ראשון בביולוגיה (B.Sc.) במסלול מצטיינים עם הדגש בביוטכנולוגיה באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2006 סיים תואר שני בביוטכנולוגיה (M.Sc.) במחלקה למדעי הצמח באוניברסיטת תל אביב.
בין השנים 2006–2009 למד משחק בסטודיו מיסודו של יורם לוינשטיין.
לאחר מכן, בשנים 2009–2013, למד לימודי השלמה בחוג לאמנות התיאטרון שבאוניברסיטת תל אביב.
משם המשיך ללימודי תואר דוקטור באותו חוג, בהנחיית ד"ר דפנה בן-שאול ופרופ' פרדי רוקם, אותו השלים בשנת 2020.
משנת 2008 מעין שלו יוצר, מעצב, מעבד ומשתתף בעבודות מיצג ותיאטרון בתיאטרונים, פסטיבלים וגלריות לאמנות בארץ, ומנהל אמנותית פסטיבלים ופרויקטים.
יצירותיו הוצגו בתיאטרונים, גלריות, מוזיאונים ופסטיבלים בארץ ובעולם, בין היתר בקוריאה הדרומית, רומניה, בלגיה, צרפת, הודו, ועוד.
משנת 2021 מעין שלו הוא גם חבר ועדת אמנויות הבמה במועצה לאמנות ותרבות של מפעל הפיס.
בשנת 2009, החל שיתוף פעולה עם ענת כ"ץ.
באותה השנה השניים הצטרפו לעמותת הכוריאוגרפים כצמד יוצר.
עבודותיהם המשותפות הופיעו במסגרות שונות ובפסטיבלים בארץ ובעולם.
יחד הם ניהלו אמנותית את פסטיבל המחול "אינטימדאנס" בתיאטרון תמונע בשנים 2017, 2018 וב-2021. לצד עבודתם המשותפת השניים פועלים בשדות שונים של אמנות ביחד וגם לחוד.
יצירותיהם זכו לתמיכה ממשרד התרבות, קרן יהושע רבינוביץ, מפעל הפיס, עיריית תל אביב יפו ועמותת הכוריאוגרפים.
"גאסטקאציסט/Justkatzit" - ההצגה מקיימת מסגרת סמי-אמיתית של ערב התרמה ללהקת מחול ומשתמשת בקהל הצופים כ"קהל התורמים".
עלתה בבכורה בפסטיבל עכו 2011 (הצגת תחרות), והופיעה מאז כ-100 פעמים ברחבי הארץ בבמות שונות, ביניהן: תיאטרון תמונע, היכל התרבות נתניה, ימי תרבות מפעל הפיס, פסטיבל תלוי במקום ובבתי ספר ברחבי הארץ.
"אקורדינג טו לואו/According To Law" - תיאטרון מחול סאטירי הבודק את מערכות היחסים בין קהל לפרפורמר תוך כדי ערעור מתמיד ומשעשע של הגבול בין מציאות ודמיון.
היצירה זכתה לביקורות אוהדת מצד המבקרים וגם במקום ראשון בתחום הצגות תיאטרון ומחול במגזין טיים אאוט.
היא עלתה בבכורה ב-29.12.2013 בתיאטרון תמונע והציגה יותר מ-60 פעמים בין השנים 2013–2018 בבמות: תיאטרון תמונע בתל אביב, ימי תרבות - מפעל הפיס, מעבדתרבות דימונה, כוכב יאיר, מרכז הפרינג' ב"ש, ריסרץ' נתניה, מרכז הפרינג' בעכו, בית הספר ש"י עגנון – נתניה.
"מולטי/multi" - יצירת תיאטרון-מחול אשר בוחנת את המתח שבין הדרישה החיצונית והצורך הפנימי למִקְבּוּל (מולטיטסקינג, ריבוי-משימות) בחברה העכשווית לבין ההיתכנות או חוסר ההיתכנות של מצב זה.
היצירה שאבה את מקורותיה ממחקרים פסיכו-נוירו-פיזיולוגיים והשתמשה במסקנותיהם כחלק ממהלך המופע.
היצירה עלתה לראשונה בפסטיבל תמונע ב-18.9.2016, ומאז המשיכה להופיע בתיאטרון תמונע בתל אביב, סופ"ש מחול בבן שמן, האקדמיה למחול בירושלים ועוד.
"על זה אין לנו ויכוח" - מופע תיאטרון-מחול חזותי.
ריקוד קבוצתי לחמישה "אני" זהים - חמישה פרפורמרים זהים במדויק בתווי פניהם (באמצעות שימוש בבגדים תואמים ומסכות סיליקון היפר-ריאליסטיות), מציגים מפגש בלתי-שגרתי של אדם עם עצמו.
היצירה עלתה בפסטיבל תמונע 2019 בבכורה.
מאז רצה בתיאטרון תמונע פעם בחודש ומוזמנת להופעות ברחבי הארץ.
"משכמו והצידה" - יצירת מחול- תיאטרון פיזי.
קוורטט לבני אדם ללא center, שנאבקים באובדנם ולא מסוגלים להכיר באי היכולת להשיגו.
הם ממשיכים לנוע, ללכת קדימה, נסחפים בזרם, בדרך, ללא יכולת לפנות, להתנגד, לשאול שאלות, להטיל ספק.
היצירה עלתה בבכורה בשנת 2022 בפסטיבל מחול שלם, בשבוע המחול הבינלאומי, ירושלים.
מעין שלו הוא חבר סגל בכיר בחוג לתיאטרון באוניברסיטת חיפה וכן בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין.
לאורך השנים לימד גם במוסדות נוספים: בית הספר לתיאטרון חזותי, סמינר הקיבוצים, טכניון, תוכניות מיוחדות של מפעל הפיס, משרד החינוך ובחברה למתנ"סים.
רשימת יצירות עם ענת כ"ץ
אתם מחליטים עלי - עלתה בבכורה בפסטיבל ארטתור תל אביב 2023.
משכמו והצידה - היצירה עלתה בבכורה ב-2022 בפסטיבל מחול שלם, בשבוע המחול הבינלאומי, ירושלים.
על זה אין לנו ויכוח - היצירה עלתה בפסטיבל תמונע 2019 .
חלפני חומר/ Clay Traders - מאת רועי מעין וארז מעין שלו, בשיתוף עם ענת כ"ץ.
היצירה עלתה בבכורה ב-2018. היצירה הוזמנה להופיע בביאנלה הבינלאומית בואלוריס, צרפת, בביאנלה הבינלאומית באנדן, בלגיה, ובמוזיאון ישראל ירושלים.
מולטי - המופע עלה לראשונה בפסטיבל תמונע ב-2016.
מכירה פומבית #2 - עלתה בבכורה ב-2015. היצירה הוצגה במוזיאון ישראל במסגרת "נקודת מגע" כחלק מאירועי עונת התרבות הירושלמית 2015.
מכירה פומבית #1 - עלתה בבכורה ב-2014 במוזיאון ישראל במסגרת "נקודת מגע", עונת התרבות הירושלמית בניהול האומנותי של רננה רז.
According To Law - עלתה בבכורה ב-2013 בתיאטרון תמונע.
Justkatzit - עלתה בבכורה בפסטיבל עכו 2011 (הצגת תחרות).
כוהנת צדק - עלתה בבכורה בפסטיבל אינטימדאנס 2011 תיאטרון תמונע, והיכל התרבות נתניה.
היצירה עלתה בבכורה ב-2010 בתיאטרון ענבל.
שושנה בצרפתית - עלתה בבכורה ב-2010 בפסטיבל אינטימדאנס, תיאטרון תמונע.
Paul & Emily - מאת ארז מעין וענת כ"ץ בשיתוף רועי מעין.
עלתה בבכורה בפסטיבל עכו 2010. המופע הוזמן לבצ'סטר אנגליה.
יצירות נוספות עם אחיו - רועי מעין
Play With Me - הטריאנלה הבינלאומית לקרמיקה בהודו, 2024, זוכה פרס Faenza, פאנצה, איטליה
חדר משחקים - תערוכת יחיד בגלריה בית בנימיני, 2023
סלט סלק - מיצב וידאו, במסגרת הביאנלה לאומנויות ועיצוב תל אביב 2023, מוזיאון ארץ ישראל, תל אביב
הסכין - מרכז מרק רות'קו, דאוגבפילס, לאביה (פרס Martinsons Award), 2020
Clay Traders - הביאנלה הבינלאומית באנדן בלגיה 2019, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2018, הביאנלה הבינלאומית בואלוריס, צרפת, 2018
White Cube - הביאנלה הבינלאומית בדאוגבפילס, לטביה, 2015, הביאנלה הבינלאומית באינצ'און, דרום קוריאה, 2014, הביאנלה הבינלאומית בקלוז', רומניה, 2013, ביאנלה בינלאומית לקרמיקה Biennale de la Céramique d'Andenne בלגיה, 2012
רשימת מאמרים משותפת עם ענת כ"ץ
"התהליך היצירתי כחגיגה מרובת משתתפים".
ארז רובינשטיין (נולד ב-22 בנובמבר 1974) הוא פרסומאי ישראלי, איש קריאייטיב, מרצה בתחום הבינה המלאכותית הגנרטיבית.
נודע בזכות קמפיינים פרסומיים בולטים שיצר בקמפייני בחירות, פעילותו הציבורית בתחום ההנגשה של טכנולוגיות AI, והרצאותיו בארגונים ובכנסים.
רובינשטיין נולד בניו יורק, אביו היה מנהל ומהנדס בכיר באינטל, ואימו הייתה מזכירה רפואית.
בשנת 1980 עלו לישראל והתגוררו בנתניה.
שירת בצה"ל כלוחם ומפקד בגדוד שקד בחטיבת גבעתי ובראשית המאה ה-21 החל את דרכו בעולם הפרסום.
בשנת 2007 הקים את סוכנות הפרסום twentythree יחד עם יוסי צרפתי.
ובשנת 2016 הקים יחד עם ניר בלושטיין ורמי שכטר את סוכנות הדיגיטל-סושיאל grasspink שבהמשך מיזג לתוכו גם את פעילות הסושיאל של חברת iSocia.
בשנת 2018 מוזגה grasspink למשרד הפרסום אשכנזי זלצמן.
במהלך הקריירה שימש כשופט בתחרויות קריאייטיב בין־לאומיות ונבחר בשנת 2010 לרשימת "40 המבטיחים" של מגזין דה-מרקר.
בשנת 2019 שימש כאיש קריאייטיב בקמפיין הבחירות של "הימין החדש" וכתב את קמפיין "בושם פשיזם".
בשנת 2021 שימש מנהל הקריאייטיב הראשי ומנהל והמדיה בקמפיין הבחירות של נפתלי בנט.
משנת 2022 מתמקד רובינשטיין בהנגשה של כלים וידע מתחום הבינה המלאכותית הגנרטיבית.
הוא ייסד את קהילת AI SAMURAI, העוסקת בהדרכה ובשיתוף ידע בתחום.
מרצה על שילוב AI בתעשיות שונות, ובהרצאותיו עוסק בנושאים כגון סטוריטלינג, מחקר, אוטומציה וקריאייטיב.
את הרצאותיו קיים בין היתר בארגונים כמו ישראכרט, סופר־פארם, משרד התקשורת, התעשייה האווירית לישראל, עיריית תל אביב-יפו, רפא"ל, שירות התעסוקה, רשות החדשנות וכלל ביטוח.
בנוסף, מילא אולמות בהרצאות פתוחות לקהל הרחב בבית ציוני אמריקה, בסליק בחיפה ובזאפה, וכן הופיע בוועידת ההייטק הביטחוני של ynet ופסטיבל הדיגיטל של TheMarker.
בשנת 2020, לאחר שמשרד החינוך ביטל את מסעות התלמידים לפולין בעקבות מגפת הקורונה, הקים רובינשטיין ועד פעולה ארצי והוביל את מאבק ההורים להשבת כספי המסע, מאבק שהסתיים בהצלחה לאחר ששר החינוך יואב גלנט נענה לבקשת ההורים להשבת הכספים.
בשנת 2024 יזם רובינשטיין פרויקט עם ניצולי השואה, שבמסגרתו נוצרו באמצעות בינה מלאכותית תיעודים חזותיים של סיפוריהם האישיים.
התערוכה הוצגה בכנסת ביום הזיכרון לשואה ולגבורה.
ארחאנגאי (במונגולית: Архангай аймаг) הוא אחד מ-21 האיימאגים (מחוזות) של מונגוליה.
האיימאג ממוקם במרכז המדינה ובירתו היא צצרלג (Tsetserleg).
מחוז ארחאנגאי גובל במחוזות הבאים: בולגאן (צפון מזרח), אובורחאנגאי (דרום מזרח), באיינחונגור (דרום), זבחאן (מערב) וחובסגול (צפון מערב).
הנקודה הגבוהה ביותר במחוז היא פסגת חארלאגטאי, בגובה 3,529 מטרים, והנקודה הנמוכה ביותר במחוז נמצאת בנהרות אורחון ותמיר, בגובה 1,290 מטרים.
במחוז נמצא הפארק הלאומי חורגו טרחין טסגאן נור, בו ממוקם חורגו, הר געש כבוי.
חורגו נמצא בגדה המזרחית של האגם הלבן.
הר הגעש התפרץ לפני כ-9,000 שנה והותיר אחריו לבה וסלעי בזלת.
ענף התעסוקה הבולט הוא חקלאות, בעיקר גידול חיות משק.
ארט בלייקי , הידוע גם בשמו המוסלמי עבדאללה אבן בוהיינא או בכינויו בו, נחשב לאחד המתופפים המשפיעים ביותר בג'אז.
במשך יותר משלושים שנה עמד ארט בלייקי בקדמת הבמה של זירת הג'אז.
שמו תמיד התקשר להרכב "שליחי הג'אז", שבלייקי הפך לאחד ממנהיגיו בשנת 1954, ולמנהיגו היחיד ב-1958. ארט בלייקי היה הדמות המובילה של סגנון ההארד בופ שהתפתח בשנות ה-50.
בלייקי אומץ למשפחה נוצרית דתית אדוקה.
המשפחה דחפה אותו ללימודי דת וללימודי פסנתר, ובשני התחומים הוא נחל הצלחה מרובה כבר בגיל צעיר מאוד.
הקריירה שלו כפסנתרן הסתיימה כאשר גנגסטר, שהיה מנהל המועדון בו ניגן, כיוון אקדח לראשו ואמר "אתה רוצה לעבוד כאן, ילד, לך לתופים ושתוק".
בתור מתופף צעיר לקח צ'יק וב את בלייקי תחת חסותו.
וב, שהיה מופת לחיקוי עבור מתופפים רבים באותה תקופה, פתח בפני בלייקי אפשרויות רבות.
במהלך שנות הארבעים ניגן בלייקי עם הלהקות של מרי לו ויליאמס, פלטשר הנדרסון ובילי אקסטיין.
בתקופה זו ניגן בלייקי, שהיה בשנות העשרים של חייו, יחד עם גדולי הבי בופ, מוזיקאים כגון צ'ארלי פארקר ודיזי גילספי.
בשנת 1948 נסע בלייקי לבקר באפריקה.
שם הוא הכיר את המקצבים הפוליריתמיים ששינו את האופן בו הוא ניגן.
אם עד אותו זמן היה בלייקי מתופף מוצלח, לאחר 1948 הוא הפך למתופף ייחודי.
הייתה זו ההשפעה האפריקאית, בשילוב עם הבלוז והבי בופ, שיצרו בסופו של דבר את ההארד בופ, שבלייקי היה אחד מאבותיו.
בביקורו באפריקה התאסלם בלייקי, ושינה את שמו ל"עבדאללה אבן בוהיינא", שם שקוצר בידי חבריו ל"בו".
בסוף שנות הארבעים הוא הקים את להקתו המפורסמת "שליחי הג'אז", שהייתה אז ביג בנד בן 17 נגנים.
ב-1954 פגש בלייקי את הפסנתרן הוראס סילבר, והשנים הקימו יחדיו חמישייה שהפכה במהרה ל"שליחי הג'אז".
בהרכב המקורי היו בשליחים החצוצרן קליפורד בראון, נגן הסקסופון אלט לו דונלדסון והבסיסט קרלי ראסל.
תחילת ההרכב הוא באלבום חי שיצרה הלהקה עבור בלו נוט שנקרא "בהופעה חיה בבירדלנד".
הלהקה הופיעה במשך רוב שנות החמישים בהרכב זה, עד שבשנת 1958 עזב סילבר את ההרכב, והשאיר את ארט בלייקי כראשם של שליחי הג'אז, תפקיד בו ישא בלייקי שנים רבות.
בלייקי עמד בראש הלהקה האגדית הזו במשך 35 שנים, בהן "גילה" מוזיקאים רבים ששימשו לו כמלווים, ובסופו של דבר לאחר שעזבו את הלהקה, רבים מהם נהיו מובילים בעצמם, ומוזיקאים מהמדרגה הראשונה.
סגנונו הייחודי של ארט הוא שקבע את הטון במשך עשרות השנים של הלהקה.
התיפוף האינטואיטיבי שלו, עם הדגשים של השתים והארבע, היכולות המרשימות שלו לשנות את נימת נגינתו, לכל נימה של כל סגנון, והמקצבים האפריקאים שלו בהרכב זה, הם שאפיינו את ההארד בופ.
לאחר שעזב סילבר, עוד בשנים המוקדמות של הלהקה, כלל ההרכב את בלייקי, בראון, האנק מובלי (סקסופון טנור) וג'קי מקלין (סקסופון אלט).
מאוחר יותר הצטרף גם סקסופוניסט הטנור בני גולסון, וההרכב החל להקליט.
ההרכב החל להשתנות ולהתחלף, ולבסוף נגנו סקסופוניסט הטנור ווין שורטר, החצוצרן לי מורגן, הפסנתרן בובי טימונס, הטרומבוניסט קרטיס פולר והבסיסט ג'יימי מריט.
הרכב זה של השליחים הוא כנראה ההרכב המפורסם ביותר שלהם, כששורטר ומורגן נחשבים לשתי התגליות הגדולות ביותר של בלייקי, שכן הם הקליטו במספר אלבומים של השליחים, ולאחר מכן יצאו לקריירות מרשימות משל עצמם בתחום ההארד בופ.
בהמשך הדרך הנגנים התחלפו, אך הסגנון נשמר, וההצלחה והכבוד גם כן.
בלייקי הוביל את הלהקה לאירופה, לאפריקה ואף ליפן, שם היא הייתה להקת הג'אז האמריקאית הראשונה שהגיעה לסבב הופעות.
במשך השנים היו חברים בלהקה מוזיקאים כגון קית' ג'ארט (פסנתר), צ'אק מנג'יון (פלוגלהורן), סידר ולטון (פסנתר), רג'י וורקמן (קונטרבס), סטיב דייוויס (טרומבון) ולאקי תומפסון (סקסופון).
עד אמצע שנות השישים ניגן בלייקי גם כמלווה, למוזיקאים כגון מיילס דייוויס, גראנט גרין, וקנונבול אדרלי.
אך החל בסוף העשור הוא התרכז כמעט אך ורק בעבודתו כמוביל השליחים.
בלייקי נודע מאוד ביכולתו לגלות מוזיקאים צעירים ומוכשרים.
הוא אף הוקלט באמרו בתקליט "לילה בבירד לנד": "אני אשאר עם הצעירים.
כאשר אלו יזדקנו מדי אני אמצא לי צעירים מהם.
זה מחזיק את המוח פעיל." לאחר שהשליחים צלחו את תקופת הפיוז'ן של שנות השישים והשבעים, בה נעשו הקלטות פחות מפורסמות שלהם, הכוללות גם ניסיונות בכלים כגון פסנתר חשמלי, ספגה הלהקה מהלומה קשה.
בתחילת שנות השמונים היה זרם חזק של חידוש הג'אז הישן, וכל הרכב שעסק בג'אז שהתפתח לאחר הבי בופ המסורתי נתקל בקשיים כלכליים.
אך גם את התקופה הזו צלח ארט בלייקי, והמשיך לגלות לעולם מוזיקאים חדשים.
הוא המשיך לנגן ולהופיע ממש עד סוף ימיו.
בלייקי נפטר בעיר ניו יורק, בשנת 1990, מותיר מאחוריו מורשת ענק של מוזיקה ומוזיקאים שעד היום מהווה חוליה חשובה בעמוד השדרה של הג'אז.
היכל התהילה של פסטיבל הג'אז של ניופורט (1976)
היכל התהילה של הג'אז של מגזין דאון ביט, בחירת הקוראים (1981)
פרס גראמי אלבום הג'אז האינסטרומנטלי הטוב ביותר, על האלבום ניו יורק סנס, (1984)
דוקטור של כבוד במוזיקה מטעם מכללת ברקלי למוזיקה, (1987)
פרס ההומניטרי על שם מרטין לותר קינג, (1991)
היכל התהילה של גראמי, (2001)
פרס גראמי על מפעל חיים, (2005)
נפת ארזורום (בטורקית: Erzurum ili, בכורדית Erzirom) היא נפה במזרח טורקיה.
בירת הנפה היא העיר ארזורום והיא מחולקת ל-19 יחידות משנה אדמיניסטרטיביות.
מקור השם ארזורום בעיר הרומית ארזן (Erzen או Arzen), שכונתה במהלך ימי הביניים ארזן אל-רום (ארזן הרומית/הביזנטית).
שטחה של נפת ארזורום הוא 25,066 קמ"ר, והיא הרביעית בגודלה בטורקיה.
הנפה משתרעת על פני רמה שגובהה כ-2,000 מטרים מעל פני הים.
בצפונה של הנפה שוכן רכס הרי ריזה (Rize Dağları) המהווה חלק מהרי הפונטוס ואשר פסגותיו מגיעות ליותר מ-3,000 מטרים מעל פני הים.
בדרום הנפה מתנשאים הרי קראסו (Karasu Dağları) והרי פלאנדקן (Palandöken Dağları) לגבהים דומים.
סמוך מדרום לבירה ארזורום שוכן אתר הסקי פלאנדקן הנחשב לבעל תנאי הגלישה הטובים במדינה.
הרי אראס (Aras Dağları) סוגרים על הרמה ממזרח.
בין רכסי ההרים נמצאים עמקים מישוריים שגובהם 1,500 עד 1,800 מטרים.
העמקים העיקריים הם מישור ארזורום (בו שוכנת בירת הנפה) ומישור האסאנקאלה (Hasankale).
הנהרות העיקריים הם האראס שמנקז את חלקה המזרחי של הנפה, הצ'ורו שמנקז את חלקה הצפוני (שני אלה נשפכים לים השחור), והקראסו שזורם ממערב הנפה אל הפרת.
אקלים הנפה יבשתי ומתאפיין בחורף קר וממושך (טמפרטורה ממוצעת של מינוס 8.6 °C ו-50 ימים בשנה בהם יורד שלג), וקיץ ממוזג עם טמפרטורה ממוצעת של כ-20 °C.
כמות המשקעים השנתית עומדת על כ-450 מ"מ.
האזור היה מיושב בתקופת החיתים במחצית השנייה של האלף השני לפנה"ס, ועבר מיד ליד פעמים רבות בדומה לחלקיה האחרים של אנטוליה המזרחית.
אחד מנתיביה של דרך המשי עבר במישור ארזורום.
הנפה היוותה את הספר המערבי של ממלכת אוררטו במחציתו הראשונה של האלף הראשון לפנה"ס, ולאחר מכן נכבשה על ידי הכימרים, מדי, והאימפריה הפרסית.
במאה הרביעית נכבש רובה של הנפה בידי הרומאים שהקימו במרכזה את העיר ארזן.
בתקופת האימפריה הביזנטית הוקמה באזור העיר תאודוסיופוליס (Theodosiopolis).
האזור ששכן בגבולה המזרחי של האימפריה הביזנטית, היה מוקד לחוסר שקט ביחסי הביזנטים עם הערבים והפרסים.
במאה העשירית לספירה היה האזור חלק מממלכת טאיק הארמנית, ומאז ועד לרצח העם הארמני במלחמת העולם הראשונה, היוו הארמנים יסוד אתני דומיננטי באזור.
ב-1049 כבשו הסלג'וקים את ארזן, אך תאודוסיופוליס הדפה את התקפותיהם במשך כ-150 שנים, עד שב-1201 הצליחו הסלג'וקים לכבוש גם אותה.
ב-1242 שטפו המונגולים את האזור, ובמאה ה-14 הוא היה ליחידה אדמיניסטראטיווית אילחנאטית.
לבסוף, ב-1514 כבשו העות'מאנים בהנהגת סולימאן הראשון ("המפואר") את האזור.
במאה ה-19 כבשו הרוסים את האזור מספר פעמים, אך לבסוף הושב לשליטה טורקית במסגרת חוזה ברסט-ליטובסק שנחתם ב-3 במרץ 1918. נפת ארזורום של הרפובליקה הטורקית הוקמה בשנת 1924.
בנפת ארזורום התגוררו בשנת 2020 758,279 תושבים, ולמעלה משליש מהם בבירה ארזורום.
מבחינה אתנית מתחלקים התושבים לטורקים, כורדים (בעיקר בדרום) ועדיין קיים מיעוט ארמני קטן.
כחמישית משטח הנפה ניתן לעיבוד, והכלכלה האזורית נסמכת על חקלאות (בעיקר דגנים), תעשיית עץ, תעשייה כימית, טקסטיל, כרייה וגידול בעלי חיים.
בעבר היווה ענף גידול בעלי חיים מקור תעסוקה עיקרי באזור, אך מאז שנות השמונים של המאה ה-20 איבד מחשיבותו בשל הנהגת כלכלה חופשית וייבוא.
כעת נעשים מאמצים להחיות את הענף (בעיקר עיבוד בשר, גידול דגים וכוורנות).
בשנים האחרונות החלה גם התיירות להתפתח באזור (בין היתר סקי, רפטינג וטרקינג).
בעיר ארזורום ממוקמת אוניברסיטת אתא תורכ (Atatürk Universitesi) הנחשבת לאחת הגדולות בטורקיה עם למעלה מ-40,000 סטודנטים.
שדה התעופה העיקרי בנפה שוכן ליד הבירה ארזורום, ומספר חברות תעופה טורקיות מפעילות מספר טיסות ביום בינו לבין איסטנבול, ואנקרה, ומספר טיסות בשבוע לאיזמיר ולאנטליה.
העיר ארזורום מחוברת לרשת מסילות הברזל של טורקיה, ומקושרת לאיסטנבול ואנקרה בשירות יומי ("אקספרס המזרח", "Doğu Ekspresi").
בנוסף עוברות בנפה דרכים ממרכז אנטוליה למזרחה ולעבר הגבול עם איראן וארמניה מחופי הים השחור בצפון דרומה לדרום מזרחה של אנטוליה.
ארט דיירקטור או רעיונאי חזותי (במשרד פרסום) הוא תפקיד שהנושא בו, יוצר, ביחד עם הקופירייטר, את התשתית הרעיונית לחומר הפרסומי ואחראי על העיצוב הגרפי.
התוצרים של עבודתו הם: מודעות בעיתונות, שילוט חוצות, מדיה דיגיטלית ועוד, ואופי העבודה יכול לנוע בין יצירת שפה עיצובית חדשנית לבין הגדלת הלוגו של הלקוח והזזתו ימינה ושמאלה.
ההכשרה לתפקיד היא בדרך כלל לימודי עיצוב גרפי במכללה גבוהה לעיצוב (כגון בצלאל, תילתן, מנשר האקדמיה לעיצוב ולחינוך ויצו חיפה , שנקר והמכון הטכנולוגי חולון) לתקופה של ארבע שנים.
תפקיד שונה במהותו ממלא ארט דיירקטור בתחום הקולנוע, הצילום והטלוויזיה, שם הוא אחראי על בחירה וסידור האביזרים והאלמנטים המצולמים.
ארט טייטום היה פסנתרן ג'אז אמריקאי וירטואוז, שנודע ביכולתו הטכנית הגבוהה וכישורי האלתור שלו בנגינה בפסנתר.
טייטום נולד ב-1909 בטולדו, אוהיו, למשפחה מוזיקלית.
מילדותו סבל מקטרקטים שגרמו לעיוורון בעינו האחת ולראייה קלושה בעינו השנייה.
למרות ניסיון לשקם את ראייתו בניתוח, הוא נכשל בכך לאחר אירוע תקיפה ב-1930, כאשר היה בן 21.
טייטום היה ילד פלא מוזיקלי.
בגיל שלוש הוא לימד את עצמו לנגן משמיעה תוך האזנה לקטעי נגינה של סרט מנוקב בפסנתר אוטומטי.
בראיון רדיופוני שהעניק הוא הכחיש כי למד את שני החלקים של יצירות לארבע ידיים על ידי מגע בקלידים הלחוצים בעת שהפסנתר האוטומטי ניגן.
הוא ניגן יצירות שנכתבו במקור כדואטים ולא היה מודע לכך שאלו נכתבו עבור שני נגנים.
בדרך זו הוא פיתח סגנון נגינה מהיר במיוחד ללא פשרות בדיוק.
כבר בתור ילד הוא היה רגיש מאוד לאינטונציה של הפסנתר ודרש שיכוון לעיתים קרובות.
טייטום החל את לימודיו הקלאסיים בגיל צעיר מאוד, ואז ניגן במועדונים וברדיו.
הוא הגיע לניו יורק ב-1932 והקליט כעבור שנה ארבעה קטעי סולו, כולל "רג הנמר" הבלתי נשכח, שאנשים סברו כי נוגן על ידי שני פסנתרנים.
הוא היה הסולן הראשון ב"מועדון אוניקס" שברחוב 52 בשעות שאחרי המופעים, לפני שהופיע במועדונים רבים בכל ארצות הברית.
הוא הקים, יחד עם נגן הקונטרבאס סלאם סטיוארט ועם נגן הגיטרה טייני גריימס, שלישייה שנחשבה למעולה.
בשנים 1953–1955 הוא הקליט 120 קטעי סולו לפסנתר, בארבעה סשנים (מפגשים מוזיקליים) עליהם פיקח נורמן גראנץ, וגם ארגן סשנים עם בן ובסטר (סקסופון), ליונל המפטון, בני קרטר, באדי ריץ' (תופים) ופילי ג'ו ג'ונס (תופים).
קונצרט הסולו האחרון שלו נערך ב-1955, והוא המשיך להקליט עד מותו בלוס אנג'לס בקיץ 1956.
פסנתרנים רבים מעריכים מאוד את טייטום ואת נגינתו.
ולדימיר הורוביץ הביע תדהמה על סגנונו.
סאמסון פרנסואה הצהיר כי "הוא באמת היה גאון בדרכו להלחין אגב אלתור".
בייסי כינה אותו הפלא השמיני של העולם, אוסקר פיטרסון אמר כי הוא נגן הג'אז הגדול ביותר בכל הזמנים, בעוד הרבי הנקוק הודה שאיש אינו יכול להשתוות לו.
בהיותו יורש בו-זמני למסורת הסטרייד פיאנו ולהמצאותיו של ארל היינס, הוא הצליח לשוות חשיבות זהה לשתי ידיו.
כל אחת מידיו יכולה הייתה לנגן במקצב שונה, אגב חוש מזוקק להרמוניה, שאפשר לו לבצע שינויי קצב ופרסטיסימו מרשימים ביותר.
א-טמפו היו הפרלודים לנושאים (של מלחינים כמו גרשווין, קרן, דבוז'ק, או מסנה), רוחשים בארפג'י, ציטוטים וערבסקות - שפע אלמנטים עד שלעיתים נדמה שהם מציפים את הלחן.
אסוסיאסיון אתלטיקה ארחנטינוס ג'וניורס (בספרדית: Asociación Atlética Argentinos Juniors) הוא מועדון כדורגל ארגנטינאי המפורסם בשל השחקנים אשר שיחקו בו.
השחקן המפורסם בהם הוא דייגו ארמנדו מראדונה, שעל שמו נקרא גם האצטדיון הביתי של המועדון.
המועדון הנמצא בשכונת ויז'ה קרספו בבואנוס איירס זכה בשתי אליפויות ארגנטינה (1984, 1985) ובשני גביעים יבשתיים (ב-1985 זכתה בליברטדורס ובאינטראמריקנה).
כיום הקבוצה נאבקת כדי לשרוד בליגה ולרוב מעורבת במשחקי התחתית.
המועדון נוסד ב-14 באוגוסט 1904 בשכונת "ויז'ה קרספו" בבואנוס איירס אך כעבור מספר שנים נדד לשכונת "ויז'ה אורקיזה".
המועדון הצטרף לליגה הארגנטינאית הבכירה ב-1922 וסיים את עונתו הראשונה במקום השישי.
ב-20 באוקטובר 1976 ערך דייגו ארמנדו מראדונה את הופעת הבכורה במדי הקבוצה כשהוא רק בן 15. מראדונה שיחק בשורות הקבוצה עד שנת 1981 אז עבר לבוקה ג'וניורס.
בשנת 1984 זכתה הקבוצה לראשונה באליפות ארגנטינה (טורניר מטרופוליטנו), את הקבוצה אימן 'מרקוס ספוריטי שהגיע במקומו של אנחל לברונה שנפטר ב-20 בספטמבר 1983. שניהם דגלו בשיטת משחק התקפית.
ספוריטי הוחלף על ידי חוסה ז'ודיקה שהוליך את ארחנטינוס לזכייה שנייה באליפות (טורניר נסיונל).
באותה שנה זכתה ארחנטינוס גם בגביע הליברטדורס היחיד בתולדותיה אחרי שגברה על אמריקה קאלי מקולומביה.
לאחר מכן זכתה הקבוצה בגביע אינטראמריקנה שהמפגיש את אלופת דרום אמריקה ואלופת צפון אמריקה.
ארחנטינוס שיחקה מאוחר יותר מול יובנטוס בגביע הביניבשתי אך הפסידה בבעיטת הכרעה מ-11 מטרים.
ב-2010 זכתה הקבוצה באליפות הקלאוסורה, האליפות השלישית בתולדותיה.
ארחנטינוס משחקת באצטדיון דייגו ארמנדו מראדונה שנקרא על שמו של דייגו מראדונה.
האצטדיון מכונה גם לה פטרנאל בשל מיקומו ברובע לה פטרנאל בבואנוס איירס.
קודם לכן חלקה הקבוצה את אצטדיון ארקיטקטו ריקרדו אצ'ברי יחד עם קבוצת פרו קאריל אואסטה בין השנים 1993 עד 2003.
אקדמיית הנוער של המועדון נחשבת לאחת המעולות בארגנטינה ובשל כך הקבוצה מכונה "המִנבָּטָה" (אל סמיז'רו), רשימת השחקנים שגדלו בקבוצה כוללת בין היתר:
ארט דייוויס היה נגן קונטרבס ג'אז אמריקאי אשר נודע בעיקר בזכות עבודתו עם ג'ון קולטריין, וכן עם מוזיקאים כגון ת'לוניוס מונק, דיזי גילספי ומקס רואץ'.
הוא המציא יחד עם רגי ורקמן את ההרכב עם שני בסיסטים כאשר שניהם עבדו בלהקתו של קולטריין.
דייוויס נולד בהאריסבורג שבפנסילבניה והחל ללמוד לנגן על פסנתר בגיל חמש.
הוא עבר לנגן בטובה כיוון שזה היה הכלי היחיד שהיה פנוי בתזמורת בית הספר שלו.
כשעבר לנגן בקונטרבס כבר החליט שהוא רוצה להקדיש את חייו למוזיקה.
לאחר שסיים את התיאור הראשון המשולש שעשה במוזיקה, פסיכולוגיה ופיזיקה, החל לנגן בחמישייה האגדית של המתופף מקס רואץ' אשר כללה גם את ברוקר ליטל בחצוצרה וג'ורג' קולמן בסקסופון טנור.
הכרותו עם רואץ' אפשרה לו לנגן גם בהרכבים של ג'ון קולטריין ומיילס דייוויס.
כשדייוויס חזר מהסיור העולמי שלו עם דיזי גילספי, שנמשך שנתיים וחצי, קולטריין הקליט את האלבום A Love Supreme בו ניגן דייוויס.
הוא המשיך לנגן עם קולטריין בעוד מספר אלבומים לאחר מכן.
דייוויס הרבה לנגן גם עם אמני פופ ואף פולק, למשל הוא הקליט ב-1962 עם בוב דילן שהיה בתחילת דרכו.
כמו כן דייוויס ניגן גם בתזמורות שונות כגון התזמורת של ה-NBC שם היה הנגן האפרו-אמריקאי השני.
כמו כן במשך שנות השישים המשיך להיות נגן מבוקש וניגן באלבומים של ארט בלייקי, מק'קוי טיינר, אלווין ג'ונס, פרדי האברד ואריק דולפי.
הביקורת שהייתה לו על תעשיית המוזיקה ועל הגזענות שבה גרמה לכך שבמשך כל שנות השבעים הוא נרשם ברשימה השחורה ואיש לא ניגן איתו.
הוא שב להקליט רק בשנות השמונים.
במהלך הזמן הזה דייוויס השלים את ההשכלתו האקדמית ובשנת 1982 קיבל את תואר הדוקטורט שלו בפסיכולוגיה.
הוא פירנס את עצמו בתור מורה, והיה מנגן מדי פעם בתזמורות של ברודוויי.
דייוויס נפטר מהתקף לב ביולי 2007.
אֶרְזְיָה (בארזיה וברוסית: Эрзя) הוא עם אוגרו-פיני, אחד מהעמים הילידים העיקריים של מורדוביה.
ישנו ויכוח אתנוגרפי – האם ארזיה הם עם נפרד או שמא ארזיה ומוקשה הם שני ענפים של העם המורדביני.
מרבית בני ארזיה מתגוררים במורדוביה ובמחוזות הסמוכים של רוסיה.
במרשם האוכלוסין של רוסיה בשנת 2002, 843,350 אנשים הגדירו את עצמם כ"מורדבינים" ללא ציון "ארזיה" או "מוקשה" ואילו 49,624 הגדירו את עצמם "ארזיה".
רובם ככולם דוברי רוסית; לפי נתוני Ethnologue, 440,000 אנשים הם דוברי ארזיה, לשון אוגרו-פינית, אשר מוכרת כאחת השפות הרשמיות של מורדוביה, לצד רוסית ושפת מוקשה.
ארתור הארולד באביצקי, הידוע יותר בשם ארט באביט, היה אנימטור יהודי-אמריקאי הידוע בעיקר בזכות עבודתו באולפני ההנפשה של וולט דיסני.
הוא קיבל למעלה מ-80 פרסים כבמאי הנפשה וכאנימטור, בנוסף הוא פיתח את דמותו של גופי.
באביט עבד כאנימטור או כבמאי הנפשה בין היתר בסרטים כמו "שלגיה ושבעת הגמדים", "פינוקיו", "פנטסיה" ו"דמבו".
באביט נולד ב-8 באוקטובר 1907 למשפחה יהודית בעיר אומהה שבמדינת נברסקה, אבל עבר לסו סיטי, איווה לאחר שסיים את הגן.
כשאביו העובד קשה עבר תאונה בתפקיד ונותר משותק כתוצאה מכך, החליט ארט לעבור לניו יורק כדי לקחת על עצמו את תפקיד המפרנס.
באביט החל את עבודתו באולפני טריטונס של אמן הקומיקס פול טרי בניו יורק.
אך בראשית שנות ה-30 עבר באביט ללוס אנג'לס יחד עם עמיתו ביל טייטלה, ושניהם השיגו עבודה בהנפשה עבור אולפני וולט דיסני, שהתרחבו באותה התקופה.
את הקריירה שלו בדיסני באביט התחיל כעוזר אנימטור, אבל הכישרון שלו זוהה ועד מהרה הוא קודם לאנימטור.
יצירתו החשובה הראשונה הייתה דמותו של העכבר השיכור בסרט הקצר "בן הדוד מהכפר" בשנת 1936, שזכה בפרס אוסקר עבור האולפן.
באולפני דיסני, באביט הנפיש את המלכה הרעה בסרט "שלגיה ושבעת הגמדים", עבודה זו תוארה על ידי האנימטור של דיסני אנדראס דז'ה כ"אחת המשימות הקשות ביותר" בסרט.
בזמן שעבד על שלגיה, הוא הכיר את אשתו הראשונה, מארג' צ'מפיון, אז בלצ'ר, דוגמנית הריקוד שביצועיה שימשו כחומר עזר עבור האנימטורים לדמות של שלגיה.
בסרט "פינוקיו", באביט הנפיש את דמותו של ג'פטו, והפך לבמאי הנפשה.
מכל סרטי דיסני, "פינוקיו" היה הבולט שבאביט הכי העריץ, והאחד בו הוא ראה כהישג הטוב ביותר של האולפן במהלך "תור הזהב" של ההנפשה.
באביט גם הנפיש את הדמויות של הפטריות הרוקדות, גדילנים המרקדים, סחלבים הרוקדים, זאוס, וולקן ובוריאס בסרט "פנטסיה".
בסרט העלילתי "דמבו", באביט שב להיות במאי הנפשה, והנפיש את דמות החסידה.
כשעבד על הנפשת החסידה, הוא גרם לה להידמות לשחקן הקול שלה, סטרלינג הולוויי.
באביט מיוחס גם בפיתוח דמותו של גופי, דמות אותה תיאר מאוחר יותר בסרט התיעודי "Animating Art" משנת 1987:
במהלך שנות ה-30 באביט הפך לאחד האמנים בעלי השכר הטוב ביותר של דיסני, ונהנה מאורח חיים מפואר למרות הצנע של השפל הגדול:
עם זאת, למרות השגשוג הזה, בשנת 1940 הוא ואשתו מרג'ורי התגרשו.
למרות היותו אחד האנימטורים בעלי השכר הגבוה ביותר באולפני דיסני, באביט היה סימפתי למטרתם של אמני דיסני מהדרג הנמוך שביקשו להקים התאגדות.
רוב השובתים היו אמני Inbetweener, צבעי צל ועובדים אחרים בשכר נמוך יותר, שבשנת 1941 החלו בפעולה תעשייתית בחתירה לתנאי עבודה טובים יותר.
בתור אנימטור מוביל, באביט היה אחד האמנים המועטים עם שכר טוב יחסית שהצטרפו לשביתה, והוא אף הפך לאחד ממנהיגי השביתה.
בוקר אחד, כשדיסני עבר דרך עובדי משתתפי השביתה בנסיעתו לאולפן, באביט העיר וקנטר אותו מבעד למגאפון.
דיסני יצא מהמכונית שלו כדי להתעמת איתו, וקרב אגרופים נמנע רק בזכות התערבותם של אחרים.
על חלקו בשביתה, באביט זכה באיבתו של וולט דיסני.
דיסני נאלץ להעסיק מחדש את באביט לאחר שהשביתה הסתיימה, יחד עם שובתים רבים אחרים, אבל עד אז שני הגברים לא אהבו אחד את השני.