tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ישנה הכרה בשינוי מגדר מאז 2022. (טריטוריה מעבר לים של הממלכה המאוחדת) (ערך מורחב: זכויות להט"ב באיי טרקס וקייקוס) חוקי משנת 2001 (גיל ההסכמה שונה).
קיים איסור חוקתי שמכיר בנישואים הטרוסקסואלים בלבד.
(טריטוריה מעבר לים של הממלכה המאוחדת) (ערך מורחב: זכויות להט"ב באיי קיימן) חוקי משנת 2001 (גיל ההסכמה שונה).
איחוד אזרחי משנת 2020. חוקי משנת 2020. משנת 2020. הממלכה המאוחדת אחראית להגנה.
(טריטוריה מעבר לים של הממלכה המאוחדת) (ערך מורחב: זכויות להט"ב באנגווילה) חוקי משנת 2001 (גיל ההסכמה שונה).
(ערך מורחב: זכויות להט"ב באנטיגואה וברבודה) חוקי משנת 2022. (מדינה מכוננת בממלכת ארצות השפלה) (ערך מורחב: זכויות להט"ב בארובה) חוקי (מעולם לא היו חוקים נגד נטייה חד-מינית בטריטוריה).
איחוד אזרחי משנת 2021. / ישנה הכרה בנישואים חד-מיניים שבוצעו בהולנד בלבד.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בברבדוס) חוקי משנת 2022. איסור חלקי על אפליה על רקע נטייה מינית.
(מחוז מעבר לים של צרפת) (ערך מורחב: זכויות להט"ב בצרפת) חוקי משנת 1791. חתומה על הצהרת האו"ם.
הסכם סולידריות אזרחית משנת 1999. חוקי משנת 2013. משנת 2013. צרפת אחראית להגנה.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בג'מייקה) פלילי בקרב גברים.
עונש: עד 10 שנות מאסר ו/או עבודות כפייה (לא נאכף בפועל).
קיים איסור חוקתי משנת 1962 שמכיר בנישואים הטרוסקסואלים בלבד.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בגרנדה) פלילי בקרב גברים.
עונש: עד 10 שנות מאסר (לא נאכף בפועל).
מדינה ללא צבא (ערך מורחב: זכויות להט"ב בדומיניקה) פלילי.
עונש: עד 15-4 שנות מאסר, קנס ואפשרות לאשפוז כפוי בבית חולים פסיכיאטרי (לא נאכף בפועל).
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בהאיטי) חוקי משנת 1791. מדינה ללא צבא (בונייר, סנט אוסטטיוס וסאבא) (ערך מורחב: זכויות להט"ב בבונייר, זכויות להט"ב בסנט אוסטטיוס, זכויות להט"ב בסאבא) חוקי.
זוגיות רשומה משנת 2012. חוקי משנת 2012. הולנד אחראית להגנה.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב ברפובליקה הדומיניקנית) חוקי משנת 1822. חתומה על הצהרת האו"ם.
קיים איסור חוקתי משנת 2010 שמכיר בנישואים הטרוסקסואלים בלבד.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בטרינידד וטובגו) חוקי משנת 2018. (טריטוריה מעבר לים של הממלכה המאוחדת) חוקי משנת 2001 (גיל ההסכמה שונה).
(מחוז מעבר לים של צרפת) (ערך מורחב: זכויות להט"ב בצרפת) חוקי משנת 1791. חתום על הצהרת האו"ם.
(קולקטיב מעבר לים של צרפת משנת 2007) (ערך מורחב: זכויות להט"ב בצרפת) חוקי משנת 1791. חתום על הצהרת האו"ם.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בסנט וינסנט והגרנדינים) פלילי.
מדינה ללא צבא (ערך מורחב: זכויות להט"ב בסנט לוסיה) פלילי בקרב גברים.
עונש: עד 10 שנות מאסר וקנס (לא נאכף בפועל).
(מדינה מכוננת בממלכת ארצות השפלה) (ערך מורחב: זכויות להט"ב בסנט מארטן) חוקי (מעולם לא היו חוקים נגד נטייה חד-מינית במדינה).
/ ישנה הכרה בנישואים חד-מיניים שבוצעו בהולנד בלבד.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בסנט קיטס ונוויס) חוקי משנת 2022. (שטח חסות של ארצות הברית) (ערך מורחב: זכויות להט"ב בפוארטו ריקו) חוקי משנת 2003. משנת 2015. חוקי משנת 2015. חוקי משנת 2015. ארצות הברית אחראית להגנה.
טיפולי המרה אסורים משנת 2019. ישנה הכרה בשינוי מגדר מאז 2018, ניתוח להתאמה מגדרית לא נדרש.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בקובה) חוקי משנת 1979. חתומה על הצהרת האו"ם.
משנת 2022. חוקי משנת 2022. חוקי משנת 2022. איסור מוחלט על אפליה על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית מעוגן בחוקה.
ישנה הכרה בשינוי מגדר מאז 2008, ניתוח להתאמה מגדרית לא נדרש מאז 2013. (מדינה מכוננת בממלכת ארצות השפלה) (ערך מורחב: זכויות להט"ב בקוראסאו) חוקי (מעולם לא היו קיימים חוקים נגד נטייה חד-מינית במדינה).
זכויות להט"ב ב: מעמד בחוק של פעילות הומוסקסואלית הכרה בזוגיות חד-מינית נישואים חד-מיניים אימוץ על ידי זוגות חד-מיניים התרת שירות צבאי של לסביות, הומוסקסואלים וביסקסואלים הגנה מפני אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית הכרה בשינוי מגדר (ערך מורחב: זכויות להט"ב באורוגוואי) חוקי משנת 1934. חתומה על הצהרת האו"ם.
איחוד אזרחי משנת 2008. חוקי משנת 2013. חוקי משנת 2009. איסור מוחלט על אפליה על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית.
טיפולי המרה אסורים משנת 2017 דה פקטו.
ישנה הכרה בשינוי מגדר משנת 2009, ניתוח להתאמה מגדרית לא נדרש.
(טריטוריה מעבר לים של הממלכה המאוחדת) <small>(ערך מורחב: זכויות להט"ב בממלכה המאוחדת) חוקי משנת 2001. חתומה על הצהרת האו"ם.
משנת 2014. חוקי משנת 2014. הממלכה המאוחדת אחראית להגנה.
(טריטוריה מעבר לים של הממלכה המאוחדת) (ערך מורחב: זכויות להט"ב באיי פוקלנד) חוקי משנת 1989. חתומה על הצהרת האו"ם.
משנת 2017. חוקי משנת 2017. חוקי משנת 2017. הממלכה המאוחדת אחראית להגנה.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב באקוודור) חוקי משנת 1997. חתומה על הצהרת האו"ם.
איחוד אזרחי משנת 2009. חוקי משנת 2009. קיים איסור חוקתי משנת 2008 שמכיר באימוץ על ידי זוגות הטרוסקסואלים בלבד.
איסור מוחלט על אפליה על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית מעוגן בחוקה.
טיפולי המרה אסורים משנת 2014. ישנה הכרה בשינוי מגדר מאז 2016, ניתוח להתאמה מגדרית לא נדרש.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בארגנטינה) חוקי משנת 1887. חתומה על הצהרת האו"ם.
איחוד אזרחי בבואנוס איירס וריו נגרו (2003), ויז'ה קרלוס פאס (2007) וריו קוארטו (2009).
איחודי קוהביטציה בפריסה ארצית משנת 2015. חוקי משנת 2010. חוקי משנת 2010. איסור חלקי על אפליה על רקע נטייה מינית, זהות מגדרית וביטוי מגדרי.
ישנה הכרה בשינוי מגדר מאז 2012, ניתוח להתאמה מגדרית לא נדרש.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בבוליביה) חוקי משנת 1832. חתומה על הצהרת האו"ם.
/ משנת 2020 הוכרו 4 מקרי איחודים חופשיים.
קיים איסור חוקתי משנת 2009 שמכיר בנישואים הטרוסקסואלים בלבד.
ישנה הכרה בשינוי מגדר מאז 2016, ניתוח להתאמה מגדרית לא נדרש.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בברזיל) חוקי משנת 1830. חתומה על הצהרת האו"ם.
איחוד יציב באזורים מסוימים משנת 2004. כלל הזכויות כגוף משפחתי מוכר בפריסה ארצית משנת 2011. חוקי באזורים מסוימים משנת 2012, בפריסה ארצית משנת 2013. חוקי משנת 2010. כולל טרנסג'נדרים.
טיפולי המרה אסורים משנת 1999 דה פקטו.
ישנה הכרה בשינוי מגדר מאז 2009, ניתוח להתאמה מגדרית לא נדרש מאז 2018. (ערך מורחב: זכויות להט"ב בגיאנה) פלילי.
עונש: עד מאסר עולם (לא נאכף בפועל).
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בוונצואלה) חוקי משנת 1997. חתומה על הצהרת האו"ם.
(מוצע) (מוצע) קיים איסור חוקתי משנת 1999 שמכיר בנישואים הטרוסקסואלים בלבד.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בסורינאם) חוקי משנת 1869 (גיל ההסכמה שונה).
ישנה הכרה בשינוי מגדר מאז 2022, ניתוח להתאמה מגדרית נדרש כולל צו בית משפט.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בפרגוואי) חוקי משנת 1880 (גיל ההסכמה שונה).
קיים איסור חוקתי משנת 1992 שמכיר בנישואים הטרוסקסואלים בלבד.
טיפולי המרה אסורים משנת 2022 דה פקטו.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בפרו) חוקי משנת 1924. חתומה על הצהרת האו"ם.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בצ'ילה) חוקי משנת 1999. חתומה על הצהרת האו"ם.
איחוד אזרחי משנת 2015. חוקי משנת 2022. חוקי משנת 2022. כולל טרנסג'נדרים.
טיפולי המרה אסורים משנת 2021 דה פקטו.
ישנה הכרה בשינוי מגדר מאז 1974, ניתוח להתאמה מגדרית לא נדרש מאז 2019. (ערך מורחב: זכויות להט"ב בקולומביה) חוקי משנת 1981. חתומה על הצהרת האו"ם (מיוזמות ההצהרה).
איחוד זוגי דה פקטו משנת 2007. חוקי משנת 2016. חוקי משנת 2015. איסור מוחלט על אפליה על רקע נטייה מינית.
ישנה הכרה בשינוי מגדר מאז 1993, ניתוח להתאמה מגדרית לא נדרש מאז 2015.
בשנת 1992 נרצח מלח הצי האמריקאי אלן שינדלר, על ידי שני חבריו ליחידה, וזאת לאחר שנודעו להם נטיותיו המיניות.
ביומן שניהל תיאר שינדלר, שלושה ימים בלבד לפני שנרצח, את אווירת הפחד שחש.
מקרה אמריקאי ידוע במיוחד של אלימות קיצונית כלפי הומואים הוא רצח מת'יו שפרד, סטודנט אמריקני הומו בויומינג, בשל נטיותיו על ידי שני צעירים בשנת 1998.
בשנת 1999 נרצח חייל הצבא האמריקאי בארי וינצ'ל, על ידי חבריו ליחידה, לאחר שגילו שהוא מנהל רומן עם טרנסקסואלית.
ווינצ'ל נרצח על רקע הומופובי אף על פי שככל הנראה היה הטרוסקסואל.
מקרה הרצח שלו היה הראשון בעידן מדיניות "אל תשאל, אל תספר" שאימץ הצבא האמריקאי בתקופת הנשיא ביל קלינטון אשר אסרה על הומוסקסואלים מוצהרים לשרת בצבא ארצות הברית.
המקרה שלו הונצח בסרט "Soldier's Girl".
ב-2004 רצחו כריסטופר גיינס ורוברט פורטר את סקוטי ג'ו ויבר.
ויבר הוכה, נחנק ונדקר פעמים רבות, ראשו הוסר חלקית, גופו הוספג בדלק והועלה באש.
במשפט נקבע כי נטייתו המינית של ויבר, הייתה הרקע לרצח.
הרצח היה אחד הנושאים הבולטים בסרט התיעודי, "Small Town Gay Bar" המתאר את קשיי הומוסקסואלים במדינות הדרום של ארצות הברית.
זכויות להט"ב באפריקה לפי מדינה
עינויים, מכות, והוצאות להורג על ידי אזרחים מוגדרות כשכיחות לעיתים גם כאשר המשטרה המקומית מצטרפת לפשעים או מוגדרת כמי ש-"מעלימה עין".
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בדרום סודאן) פלילי משנת 1899 (כחלק מסודאן האנגלו-מצרית).
קיים איסור חוקתי משנת 2011 שמכיר בנישואים הטרוסקסואלים בלבד.
(קהילה אוטונומית של ספרד) <small>(ערך מורחב: זכויות להט"ב בספרד) חוקי משנת 1979. חתומה על הצהרת האו"ם.
איחוד אזרחי דה פקטו משנת 2003. חוקי משנת 2005. חוקי משנת 2005. ספרד אחראית להגנה.
ישנה הכרה בשינוי מגדר משנת 2007, ניתוח להתאמה מגדרית לא נדרש.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בלוב) פלילי משנת 1953. עד 15 שנות מאסר.
בשטחים הנשלטים על ידי המדינה האסלאמית הומוסקסואלים וביסקסואלים מוצאים להורג.
(אזור אוטונומי של פורטוגל) (ערך מורחב: זכויות להט"ב בפורטוגל) חוקי משנת 1983. חתומה על הצהרת האו"ם.
איחוד אזרחי משנת 2001. חוקי משנת 2010. חוקי משנת 2016. פורטוגל אחראית להגנה.
ישנה הכרה בשינוי מגדר משנת 2011, ניתוח להתאמה מגדרית לא נדרש.
(עיר אוטונומית של ספרד) <small>(ערך מורחב: זכויות להט"ב בספרד) חוקי משנת 1979. חתומה על הצהרת האו"ם.
איחוד אזרחי דה פקטו משנת 2008. חוקי משנת 2005. חוקי משנת 2005. ספרד אחראית להגנה.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב במצרים) פלילי משנת 1961. עונש: עד 17 שנות מאסר ואפשרות לעבודת כפייה, עינויים וקנס.
(כולל סהרה המערבית) (ערך מורחב: זכויות להט"ב במרוקו) פלילי משנת 1962. עונש: 3 עד 5 שנות מאסר וקנס.
סאוטה(עיר אוטונומית של ספרד) <small>(ערך מורחב: זכויות להט"ב בספרד) חוקי משנת 1979. חתומה על הצהרת האו"ם.
איחוד אזרחי דה פקטו משנת 1998. חוקי משנת 2005. חוקי משנת 2005. ספרד אחראית להגנה.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בסודאן) פלילי משנת 1899 (כחלק מסודאן האנגלו-מצרית).
עונש: 5 שנות מאסר בהרשעה ראשונה, 7 בהרשעה שנייה, מאסר עולם בהרשעה שלישית.
(טריטוריה שנויה במחלוקת, נשלטת ברובה המוחלט על ידי מרוקו) (ערך מורחב: זכויות להט"ב במרוקו) פלילי משנת 1944 (כחלק מסהרה הספרדית).
עונש: עד 3 שנות מאסר.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בתוניסיה) פלילי משנת 1913 (כחלק מתוניסיה הצרפתית).
קיים איסור חוקתי משנת 1991 שמכיר בנישואים הטרוסקסואלים בלבד.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בבנין) חוקי (מעולם לא היו קיימים חוקים נגד נטייה חד-מינית במדינה) (גיל ההסכמה שונה).
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בגאנה) פלילי משנות ה-60 של המאה ה-19 (כחלק מחוף הזהב הבריטי).
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בגינאה) פלילי משנת 1988. עונש: מאסר בין 6 חודשים עד 10 שנים וקנס.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בגינאה ביסאו) חוקי משנת 1993. חתומה על הצהרת האו"ם.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בגמביה) פלילי משנת 1888 (כחלק מגמביה הבריטית).
עינויים, מכות והוצאות להורג על ידי אזרחים מוגדרות כשכיחות.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בחוף השנהב) חוקי (מעולם לא היו קיימים חוקים נגד נטייה חד-מינית במדינה) (גיל ההסכמה שונה).
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בטוגו) פלילי משנת 1884 (כחלק מטוגולנד הגרמנית).
עונש: 1-3 שנות מאסר וקנס.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בכף ורדה) חוקי משנת 2004. חתומה על הצהרת האו"ם.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בליבריה) פלילי משנת 1976. עונש: שנה של מאסר, קנס או שניהם.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב במאוריטניה) / פלילי.
עונש בקרב גברים: מוות בסקילה פומבית באבנים (לא נאכף בפועל), בקרב נשים: 3 חודשים עד שנתיים מאסר וקנס.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב במאלי) חוקי (מעולם לא היו קיימים חוקים נגד נטייה חד-מינית במדינה).
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בניגריה) פלילי בצפון ניגריה מאז 1904 (כחלק מפרוטקטורט ניגריה הצפונית), פלילי בפריסה ארצית מאז 1916 (כחלק מניגריה הקולוניאלית).
עונש: עד 14 שנות מאסר.
עונש מוות בסקילה פומבית באבנים ב-12 מדינות שרעיות בצפון ניגריה: באוצ'י, בורנו, גומבה, ג'יגווה, זמפרה, יובה, ניג'ר, סוקוטו, קבי, קדונה, קנו וקצינה.
ישנם חוקים האוסרים קרוס דרסינג ב-12 מדינות בצפון ניגריה.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בניז'ר) חוקי (מעולם לא היו קיימים חוקים נגד נטייה חד-מינית במדינה) (גיל ההסכמה שונה).
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בסיירה לאון) פלילי בקרב גברים משנת 1861 (כחלק מסיירה לאון הבריטית).
עונש: מאסר עולם (לא נאכף בפועל).
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בסנגל) פלילי משנת 1966. עונש: עד 5-1 שנות מאסר וקנס.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בגינאה המשוונית) חוקי (מעולם לא היו קיימים חוקים נגד נטייה חד-מינית במדינה).
(ערך מורחב: זכויות להט"ב ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו) חוקי (מעולם לא היו קיימים חוקים נגד נטייה חד-מינית במדינה).
קיים איסור חוקתי משנת 2006 שמכיר בנישואים הטרוסקסואלים בלבד.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב ברפובליקה המרכז-אפריקאית) חוקי (מעולם לא היו קיימים חוקים נגד נטייה חד-מינית במדינה).
קיים איסור חוקתי משנת 2016 שמכיר בנישואים הטרוסקסואלים בלבד.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב ברפובליקה של קונגו) חוקי (מעולם לא היו קיימים חוקים נגד נטייה חד-מינית במדינה) (גיל ההסכמה שונה).
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בסאו טומה ופרינסיפה) חוקי משנת 2012. חתומה על הצהרת האו"ם.
, אסנשן וטריסטן דה קונה(טריטוריה מעבר לים של הממלכה המאוחדת) (ערך מורחב: זכויות להט"ב בסנט הלנה, אסנשן וטריסטן דה קונה) חוקי משנת 2001. חתומה על הצהרת האו"ם.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בצ'אד) פלילי משנת 2017. עונש: 3 חודשים עד שנתיים מאסר וקנס.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בקמרון) פלילי משנת 1972. עונש: 5 שנות מאסר וקנס.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בבורונדי) פלילי משנת 2009. עונש: 3 חודשים עד שנתיים מאסר וקנס.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בטנזניה) פלילי בזנזיבר משנת 1864, בפריסה ארצית משנת 1899 (כחלק ממזרח אפריקה הגרמנית).
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בקניה) פלילי משנת 1897 (כחלק ממזרח אפריקה הבריטית).
(ערך מורחב: זכויות להט"ב ברואנדה) חוקי (מעולם לא היו קיימים חוקים נגד נטייה חד-מינית במדינה).
קיים איסור חוקתי משנת 2003 שמכיר בנישואים הטרוסקסואלים בלבד.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב באתיופיה) פלילי.
עונש: שנה עד 15 שנות מאסר.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בג'יבוטי) חוקי (מעולם לא היו קיימים חוקים נגד נטייה חד-מינית במדינה).
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בסומליה) פלילי משנת 1962. עונש: 3 חודשים עד 3 שנות מאסר.
עונש מוות בשטח ג'ובלנד ושטחים הנשלטים על ידי א-שבאב.
(טריטוריה שנויה במחלוקת) (ערך מורחב: זכויות להט"ב בסומלילנד) / פלילי משנת 1941 (כחלק מסומלילנד הבריטית).
עונש: 3 שנות מאסר עד עונש מוות.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב במאוריציוס) פלילי בקרב גברים משנת 1838 (כחלק ממאוריציוס הבריטית).
עונש: עד 5 שנות מאסר (לא נאכף בפועל).
(ערך מורחב: זכויות להט"ב במדגסקר) חוקי (מעולם לא היו קיימים חוקים נגד נטייה חד-מינית במדינה) (גיל ההסכמה שונה).
(מחוז מעבר לים של צרפת) (ערך מורחב: זכויות להט"ב בצרפת) חוקי (מעולם לא היו קיימים חוקים נגד נטייה חד-מינית בטריטוריה).
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בסיישל) חוקי משנת 2016. חתומה על הצהרת האו"ם.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בקומורו) פלילי משנת 1982. עונש: 5 שנות מאסר, קנס או שניהם.
(מחוז מעבר לים של צרפת) (ערך מורחב: זכויות להט"ב בצרפת) חוקי משנת 1791. הסכם סולידריות אזרחית משנת 1999. חוקי משנת 2013. חוקי משנת 2013. צרפת אחראית להגנה.
/ לגבי הכרה בשינוי מגדר, עשוי להיות חוקי על פי הקוד לרישום אזרחי משנת 2015. (ערך מורחב: זכויות להט"ב באסוואטיני) פלילי בקרב גברים מאז 1907. עונש: מוות או עונש אחר שהוחלט על ידי שופט (לא נאכף בפועל).
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בבוטסואנה) חוקי משנת 2019. איסור מוחלט על אפליה על רקע נטייה מינית מעוגן בחוקה.
ישנה הכרה חוקתית בשינוי מגדר משנת 2017, ניתוח להתאמה מגדרית לא נדרש.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בדרום אפריקה) חוקי בקרב גברים משנת 1998. חוקי בקרב נשים מאז ומעולם.
זוגיות רשומה משנת 1998. חוקי משנת 2006. חוקי משנת 2002. איסור מוחלט על אפליה על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית מעוגן בחוקה.
ישנה הכרה בשינוי מגדר משנת 2003, ניתוח להתאמה מגדרית לא נדרש אך טיפול רפואי (טיפול הורמונלי חלופי) או כירורגי נדרש.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בזימבבואה) פלילי משנת 1891 (כחלק מרודזיה תחת שלטון חברת דרום אפריקה הבריטית).
עונש: 14 שנות מאסר וקנס.
קיים איסור חוקתי משנת 2013 שמכיר בנישואים הטרוסקסואלים בלבד.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בזמביה) פלילי משנת 1911 (כחלק מרודזיה תחת שלטון חברת דרום אפריקה הבריטית).
עונש: 15 שנות מאסר עד מאסר עולם.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בלסוטו) חוקי בקרב גברים משנת 2012. חוקי בקרב נשים מאז ומעולם.
/ לגבי הכרה בשינוי מגדר, עשוי להיות חוקי על פי חוק תעודות זהות לאומיות 9 משנת 2011. (ערך מורחב: זכויות להט"ב במוזמביק) חוקי משנת 2015. איסור חלקי על אפליה על רקע נטייה מינית.
(ערך מורחב: זכויות להט"ב במלאווי) פלילי משנת 1891 (כחלק ממרכז אפריקה הבריטית).
עונש בקרב גברים: עד 14 שנות מאסר ואפשרות לענישה גופנית, בקרב נשים: עד 5 שנות מאסר (החוק דווח כמושהה דה פקטו משנת 2012).
(ערך מורחב: זכויות להט"ב בנמיביה) פלילי בקרב גברים משנת 1920 (כחלק מדרום-מערב אפריקה) (לא נאכף בפועל).
היחס ההומופובי ביותר כלפי הומואים ולסביות מוגדר כיום במדינות אפריקה.
מתוך כלל ה-54 מדינות ביבשת, 23 מתוכן מפלילות פעילות הומוסקסואלית בשטחן הכוללת קנסות, מאסרים, עינויים או עונש מוות במדינות אסלמיות בהן מאוריטניה, אלג'יריה, סומלילד ואזורים בניגריה.
בבורונדי, העביר באפריל 2009 הפרלמנט חוק המוציא הומוסקסואליות מחוץ לחוק, והעונש שנקבע שם הוא בין 3 חודשים לשנתיים מאסר.
ביוני 2008 נעצרו באוגנדה שלושה פעילי זכויות להט"ב, וביולי נעצר פעיל נוסף שעונה בבית הסוהר.
בסנגל נעצרו בין 7 ל-20 גברים ב-"חשד" להומוסקסואליות בינואר 2008, לאחר שאלה קיימו נישואים חד-מיניים בניגוד לחוק במדינה.
בקמרון גזר בית המשפט עונש עבודות כפייה על שלושה בני אדם שהורשעו בקיום יחסי הומומסקסואלים.
נשיאת גמביה, פאולה אטלבריק, איימה להוציא הומואים להורג ולגרש אותם מארצה, ואף הורתה לבעלי מלונות במדינה לא להשכיר חדרים לקהילה.
השלטונות בכווית עצרו לפחות 16 בני אדם וערכו להם משפט שדה שבסופו הורשעו לאחר שככל הנראה, סבלו מהתעללות קשה.
הומוסקסואליות היא פלילית באוגנדה מאז 1894 ועונשה 7 שנות מאסר לצד עינויים, מכות והוצאות להורג אשר "נסבלות".
הומוסקסואליות נשית פלילית מאז 2000. סיימון לוקודו, שר האתיקה והיושרה, ידוע כ-"הומופוב העיקרי במדינה" בעוד הצהיר כי "אונס מקובל יותר מבחינה מוסרית מאשר יחסים הומוסקסואלים בהסכמה".
לוקודו ליווה פשיטות אלימות של המשטרה באירועי להט"ב ומדכא באופן פעיל את חופש הביטוי וההתכנסות של אנשי להט"ב אוגנדים.
ראש הממשלה לשעבר עמאמה מבבאזי היה למועמד הראשון לנשיאות אוגנדה שהתנגד בגלוי להומופוביה אשר התמודד במערכת הבחירות לנשיאות 2016 והגיע למקום השלישי.
בשנת 2004, מועצת השידור של אוגנדה קנסה את תחנת הרדיו סימבה במעל 1,000 דולר ואילצה אותה להוציא התנצלות פומבית לאחר שאירחה הומוסקסואלים בתוכניתה.
באוגוסט 2006 פרסם עיתון מאוגנדה, הפלפל האדום, רשימה של שמות פרטיים ותחומי עבודה של 45 גברים שתוארו כהומוסקסואלים לכאורה.באוקטובר 2010 פרסם עיתון הרולינג סטון האוגנדי רשימת שמות, כתובות, תצלומים והעדפות חברתיות של 100 אוגנדים הומוסקסואלים ולסביות לכאורה בליווי קריאה לרציחתם.
לאחר מכן חברי הקואליציה בחברה האזרחית בנושא זכויות אדם וחוק חוקתי, דייוויד קאטו, קאשה נבאגסרה ופפה ג'וליאן אונזימה הגישו תביעה נגד הצהובון.
שופט בג"ץ בינואר 2011 הוציא צו קבע שמונע מרולינג סטון ועורכו המנהל ג'יילס מוחמה "כל פרסום נוסף של זהות אזרחים ובתיהם עבור רדיפת הומוסקסואלים".
בית המשפט העניק 1.5 מיליון שילינג אוגנדי בתוספת הוצאות משפט לכל אחד מהתובעים.
השופט קבע כי האאוטינג וההסתה הנלווית לרצח, איימו על זכויותיהם וחירויותיהם הבסיסיות של האזרחים, תקפו את זכותם לכבוד האדם ופגעו בזכותם החוקתית לפרטיות.
זמן קצר לאחר שניצח בתביעה, נרצח דייוויד קאטו בביתו במוקונו על ידי הכאתו בפטיש בראשו ומת בדרך לבית החולים.
מיד לאחר היוודע דבר הרצח, גינה בחריפות ארגון משמר זכויות האדם את המעשה.
חוקרת תחום אפריקה של הארגון מרי ברנט הוסיפה כי "מותו של דייוויד קאטו הוא אובדן טראגי לקהילת זכויות האדם".
הארגון אמנסטי אינטרנשיונל פרסם הודעה לפיה הוא "נחרד מהרצח המזעזע של דייוויד קאטו" וקורא ל-"חקירה אובייקטיבית ומהימנה של הרצח".
שני הארגונים פנו לממשלת אוגנדה בבקשה לפעול בנושא ולהגן על פעילי להט"ב במדינה.
הרצח גונה על ידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה, והאיחוד האירופי, שקרא לרשויות באוגנדה לחקור את קיומו ולצאת באופן פומבי נגד הומופוביה וטרנספוביה במדינה.
עורך ה-רולינג סטון גילס מוהאמה הגיב גם הוא לרצח באומרו, "כאשר קראנו לתלות הומואים התכוונו...
לא התכוונו לקרוא לרציחתם בדם קר כמו שקרה לקאטו".
ב-2 בפברואר עצרה המשטרה את סידני אנוק נסובוגה על הריגתו.
ב-9 בנובמבר הודה נסובוגה באשמה ונידון ל-30 שנות מאסר.
ביוני 2012 הודיעה ממשלת אוגנדה על איסור 38 ארגונים לא ממשלתיים באישום "קידום הומוסקסואליות".
סיימון לוקודו, שר האתיקה והיושר במדינה, טען כי הארגונים "מקבלים תמיכה מחו"ל להומוסקסואלים אוגנדים ומגייסים ילדים קטנים להומוסקסואליות".
באותו חודש הורה לוקודו למשטרה אוגנדה לפרק פאנל זכויות להט"ב בקמפלה.
עם זאת, בהמשך החודש הודיעה הממשלה כי "לא תנסה עוד לפרק מפגשים של קבוצות למען זכויות להט"ב".
באוגוסט 2016 הופסק אירוע להט"ב באכזריות על ידי שוטרים שתקפו באלימות את משתתפיו שנכחו באירוע ועצרו כ-16 מתוכם.
באוגוסט 2017 שנה לאחר מכן נאלצו מארגניו לבטלו לאחר איומים במעצר על ידי המשטרה והממשלה.
באוקטובר 2019 דווח כי פעיל הלהט"ב האוגנדי בן ה-28 בריאן ווסווה הוכה עד למותו בביתו.
ביוני 2021, פשטה המשטרה על מקלט נוער ועצרה כ-44 איש.
במהלך הפשיטה טענה כי נערכה חתונה הומוסקסואלית בשטחו וכי המשתתפים "עשו מעשה רשלני שעלול להפיץ זיהום של מחלות".
מספר עצורים טענו כי השוטרים ביצעו בהם בדיקות אנאליות פולשניות.
לאחר מספר ימים במעצרם, 39 מתוך 44 שוחררו בערבות.
הומוסקסואליות היא פלילית באלג'יריה, ונענשת ב-3 שנות מאסר, קנסות, עינויים או הוצאה להורג.
דוגמאות לפשעי שנאה הומופובים לאורך השנים כוללים סקילה של שני גברים ברחוב בשנת 2001, והריגת שני גברים הומוסקסואלים בשנים 1994 ו-1996. דו"ח של האיגוד הבינלאומי ללסביות, הומואים, ביסקסואלים, טרנס ואינטרסקס הצהיר בשנת 2008 כי הוצאות להורג, מכות ועינויים כלפי הומוסקסואלים מותרים לצד הצטרפות המשטרה המוגדרת כשותפה או מעלימה עין.
אסיל בלטלה היה סטודנט אלג'ראי אשר נרצח בשל חשד לכך שהיה הומוסקסואל בשנת 2019. בלטלה נרצח במעונותיו במחוז האוניברסיטה בה למד והמילים "הוא הומו" צוירו על הקיר בדמו.
הרוצח הצהיר כי בהזכרת נטייתו המינית של בלטלה, ימנע מהעמדה לדין על ידי הרשויות.
חוארי מנאר, זמר אלג'יראי פופולרי אשר אורך השנים הועלו ספקולציות כי הוא הומוסקסואל, נמצא מת באותה שנה.
בעקבות מותו הועלו מספר הערות הומופוביות ברשתות חברתיות במדינה.
אף על פי שהומוסקסואליות עברה אי-הפללה בפברואר 2021 לצד חוקים האוסרים על כל אפליה מינית או מגדרית באנגולה, הומופוביה דווחה לאורך השנים במדינה בשל עמדות דתיות רווחות.
בשנת 2010 התקיימה תקרית דיפלומטית בין יסי ישראל-אנגולה, כאשר ממשלת המדינה סירבה לקבל את מינויו של יצחק ינוקא כשגריר ישראל באנגולה בשל היותו הומוסקסואל מוצהר.
עם זאת, אנגולה נחשבת לאחת המדינות הפחות הומופוביות באפריקה בעוד כי על פי סקר שנערך על ידי "ILGA" בשנת 2017, 61% מהאנגולים הסכימו כי אנשי להט"ב אמורים לחיות תחת אותן זכויות שוות כגון הטרוסקסואלים בעוד מיעוט של 20% הגיבו בשלילה.
הומוסקסואליות באסוואטיני היא פלילית מאז 1907 ונענשה בעבר בעונש מוות על פי החלטת השופט אם כי לא נאכף בהווה.
שר המשפטים במדינה הצהיר מספר פעמים כי מדיניות הממשלה היא לא העמדת דין מבוגרים בגין מעשים הומוסקסואלים בהסכמה.
אף על פי כן, קבוצות להט"ב הביעו ביקורת על הגישה באומרן כי "נשמעת כמו החזקת אקדח בעוד שהמדיניות שלכם היא לא לירות" וטענו כי הדרך היחידה לביטול חוק ההפלה היא בתי המשפט.
מסוואטי השלישי, מלך אסוואטיני, כינה מערכות יחסים הומוסקסואליות כ-"שטניות" וראש הממשלה לשעבר ברנבאס סיבוסיסו דלאמיני כינה הומוסקסואליות כ-"חריגה ומחלה".
במרץ 2015 נרצחה אישה לסבית בת 26 מנהלנגאנו על ידי אזרח שלא רצה לדבריו "להיות בנוכחות לסביות".
כמה חודשים קודם לכן דווח כי נרצח בעיר הומוסקסואל מוצהר.
במרץ 2019 הושעה כומר בכנסייה לאחר שהואשם בהיותו ביסקסואל.
ביוני 2019 סירבו גורמים רשמיים לרשום את ארגון הלהט"ב "ESGM" "מטעמי מוסר".
על פי סקר שנערך בשנת 2013, 43% מהנשאלים הלסביות והטרנסג'נדריות באסוואטיני ניסו להתאבד במהלך השנה האחרונה, ו-78% לקחו באופן קבוע "חומרים משכרים כדי להרגיש נורמלים ולשכוח".
סקר שנערך בשנת 2019 הראה כי 59% מאנשי הלהט"ב הופלו לרעה או חוו יחס שלילי במתקני בריאות הציבור כאשר ל-30% מתוכם נשללו שירותי בריאות מצד מקצוענים.
הומוסקסואליות היא פלילית באריתריאה משנת 1957 על פי סעיף 600 ניתן להעניש "עבירות גשמיות לא טבעיות" במאסר של בין 10 ימים ל-3 שנות מאסר.
בפועל, מעט מאוד ידוע על השימוש בחוק זה, שכן העיתונות האריתראית בשליטת המדינה אינה מדווחת כלל על העמדה לדין של הומוסקסואליות.
עם זאת, שגרירות הממלכה המאוחדת באסמרה דיווחה כי אנשים שנמצאו משתתפים בפעילות הומוסקסואלית מועמדים לדין באופן קבוע ונמצאים אשמים.
התעללות, עינויים והכאת אסירים היא דבר שבשגרה, וחלקם דיווחו כי אסירים הומוסקסואלים מוצאים להורג ללא משפט.
מתנגדי המשטר באריתריאה מתויגים בדרך כלל כ-"הומואים, בוגדים, אנסים ופדופילים".
הנציב העליון לפליטים של האו"ם הצהיר כי קיים "טאבו חברתי חזק" נגד התנהלות הומוסקסואלית בתוך אריתריאה.
באופן דומה, משרד החוץ האמריקאי דיווח כי הומואים ולסביות ניצבים בפני "אפליה חברתית חמורה".
ממשלת אריתריאה טענה פעמים רבות שהומוסקסואליות מנוגדת "לערכים ולנורמות המסורתיות במדינה", ובתחילת שנות האלפיים שידרה מספר תוכניות רדיו וטלוויזיה בתחנות המופעלות על ידי המדינה, אשר פירטו את "הסכנות הנטענות מהומוסקסואליות".
דיווחים על הומואים ולסביות המשרתים בצבא האריתראי "שעברו התעללות קשה" אינם נדירים אם כי דיווחים מסוג זה נותרו ללא אישור.
מבקש מקלט משנת 2002 בממלכה המאוחדת דיווח כי הוא ושותפו, אשר שירתו בכוחות המזוינים, סבלו מהתעללות פיזית ומילולית כולל איומים, מצד שני הממונים עליהם וחיילים אריתראים נוספים.
בשנת 2004 גורשו שלושה עובדי מלונות מאריתריאה בשל פעילות הומוסקסואלית.
אחד העובדים המגורשים תואר כהומוסקסואל גלוי.
בשנת 2013 פוטר פאולו מנינה, אזרח איטלקי הומוסקסואל מעבודתו כפרופסור לספרות בבית ספר באסמרה וגורש מהמדינה.
מנינה הסכים לעזוב, על פי הדיווחים מחשש לשלומו.
לא ניתן הסבר רשמי להדחתו מהמדינה, אך ממשלת אריתריאה הצהירה כי מנינה הוא "אדם מסוכן שעלול לערער את היציבות לסדר המוסרי ולציבור המדינה".
גורמים דיפלומטיים איטלקים גינו את גירושו.
הומוסקסואליות היא פלילית באתיופיה ונענשת ב-15 שנות מאסר.
בדצמבר 2008, כתריסר דתיים אתיופים (כולל מנהיג המוסלמים האתיופים וראשי הכנסיות האורתודוקסיות, הפרוטסטנטיות והקתוליות) אימצו החלטה נגד הומוסקסואליות, וקראו למחוקקים האתיופיים לאשר על איסור פעילות הומוסקסואלית בחוקה.
ביוני 2012 התקיים במטה האיגוד האפריקאי ועידה נגד הומוסקסואלים בה הואשמה הומוסקסואליות כסיבה "להתפשטות מחלות ה-HIV/איידס והפרעות פסיכולוגיות רבות".
ב־26 באפריל 2014, נערכה עצרת הומופובית על ידי קבוצות נוצריות במטרה להפקת הצעת חוק אשר תקבע הומוסקסואליות כעבירה ללא אפשרות לחנינה.
במהלכה ראש העצרת דרז'ה נגש הצהיר כי "ילדים נאנסים על ידי הומואים במדינה הזו".
אם כי באפריל 2014, דובר הממשלה, רדואן חוסיין, דחה את מטרת העצרת באומרו, "הומוסקסואליות אינה פשע חמור...
הממשלה סבורה כי תקופת המאסר הנוכחית מספיקה".
הומוסקסואליות הייתה בדרך כלל נושא טאבו בבוטסואנה, ונתפסה בהיסטוריה כ-"מחלה מערבית" ו-"לא אפריקאית" בעוד כי בפברואר 2011 הצהיר סגן יו"ר האספה הלאומית של בוטסואנה, פונו מואטלודי, כי אם תהיה לו את האפשרות, "יהרוג את כל מי שעוסק בהומוסקסואליות".
עם זאת, בתחילת המאה ה-21 חלה התקדמות משמעותית בתפיסות החברתיות במדינה כלפי קבלת אנשי להט"ב, ובשנת 2019 הומוסקסואליות עברה אי-הפללה במדינה ונחקקו חוקים האוסרים על אפליה מוחלטת על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית כלפי אנשי להט"ב בתעסוקה, מתן שירותים ופשעי שנאה.
הומוסקסואליות היא פלילית בבורונדי ועונשה בין 3 חודשים עד שנתיים שנות מאסר וקנס של 50,000 עד 100,000 פרנק.
ב-1 ביולי 2009 נעצר צעיר בגין ביצוע אלימות מינית לכאורה נגד מאבטח מועדון בבוג'ומבורה.
המשטרה הצהירה מאוחר יותר כי הנער נעצר על היותו הומוסקסואל אך הציעה לשחררו תמורת תשלום.
תמיכה מצד ארגונים לא ממשלתיים לזכויות אדם וקהילת הלהט"ב סייעה לשחרורו ממעצר המשטרה.
הומוסקסואליות היא פלילית בגאנה ונענשת ב-3 שנות מאסר מאז 1860, כאשר הומוסקסואליות נשית חוקית.
בשדה התעופה הבינלאומי של אקרה, שלט מציין, "גאנה אינה מקבלת בברכה פדופילים וסוטים", אף על פי שאינה מתייחסת במפורש ללהט"ב, גנאנים משייכים לעיתים קרובות פדופיליה עם הומוסקסואליות.
על פי דיווח ב-"Afrol News" מ-19 באוגוסט 2004, פרינס מקדונלד, מנהיג ארגון להט"ב בגאנה, הצהיר כי "ישנם הרבה מאוד אנשים בבית הכלא שלנו שהועמדו לדין על רקע הומוסקסואליות.
המשטרה מכה ומענישה אזרחים הנמצאים כהומואים".
ב-21 ביולי 2011 הורה פול אוונס איידו, שר אזור המערב, "לאסוף את כל ההומואים במערב המדינה ולעצור אותם" וקרא לבעלים דירות ודיירים ליידע אזרחים שהם חושדים כהומואים.
פרל, אשה לסבית בת 30 מגאנה, שיתפה בספטמבר 2009 כי נלקחה לחדר ישיבות בכפר שלה, בין 50 תושבי הכפר האחרים בו נשאלה שוב ושוב אם היא לסבית, וכאשר הצהירה בשלילה, חברי הכפר הכו אותה.
סיפורה של פרל משותף לגהאנים הומוסקסואלים נוספים, אמיליה, אישה בת שלושים, שיתפה שכאשר אביה גילה שהיא לסבית, הכה אותה באגרופים ובקבוק בירה שבור.
באופן דומה, אגנס, בת 26, שיתפה שכאשר אביה גילה את היותה לסבית, גירש אותה מביתה בעזרת מצ'טה, ואיים לרצוח אותה אם תחזור.
בשנת 2013, אזרח הומוסקסואל גנאי היה נתון למצוד, לאחר שפקידים מוסלמים איימו לקבור אותו חי.
בשנת 2015, קבוצת נשים לסביות "הופצצו באבנים" על רקע ההומוסקסואליות שלהן.
באירוע נדיר באפריל 2017 עצרה המשטרה באקרה שני גברים שסחטו והתעללו בהומוסקסואל ואיימו לפרסם תמונות עירום שלו.
המשטרה עצרה את העבריניים ושיתפה פעולה עם הקורבן במציאתם.
הומוסקסואליות פלילית בגינאה ונענשת בחצי שנה עד 10 שנות מאסר וקנסות של 100,000 עד 1,000,000 פרנק גינאי.
הומוסקסואליות היא פלילית בגמביה ונענשת במאסר עולם מאז 1888. הנשיא לשעבר יחיא ג'מה הציע את הקריאה לחקיקה שתקבע חוקים נגד הומוסקסואלים שיהיו "מחמירים יותר מאלה שבאיראן", וכי הוא "יחתוך את הראש" של כל הומוסקסואל או לסבית שתתגלה במדינה.
בנאום שנשא בטאלינדינג העמיד ג'מה "אולטימטום סופי" לכל ההומואים או הלסביות בגמביה שיעזבו את המדינה.
בנאומו בפני ראשי הצבא שהועלה ב-7 בדצמבר 2009, הודיע ג'מה כי "לא נעודד לסביות והומוסקסואליות בצבא.
זה טאבו בכוחות המזוינים שלנו.
אני אפטר כל חייל החשוד שהוא הומו או לסבית בגמביה.
אנחנו לא צריכים הומואים בכוחות המזוינים שלנו".
ב-9 באפריל 2012, המשטרה המקומית ביצעה מעצר של 18 הומוסקסואלים לכאורה שנעצרו בבר באזור הפיתוח לתיירות.
הם "הואשמו במנהג מגונה בינם לבין עצמם במקום ציבורי".
עם זאת, ב-1 באוגוסט 2012, התובע ביטל את כל האישומים בתיק.
בנאום שנשא בפני האומות המאוחדות ב-27 בספטמבר 2013, הצהיר הנשיא ג'מה כי "הומוסקסואליות על כל צורותיה וביטויה, שאמנם מקודמות כזכות אדם על ידי כמה מעצמות, רעה מאוד, אנטי-אנושית וגם מנוגדת כלפי אללה".
בשנת 2014, ג'מה כינה הומוסקסואלים כ-"שרצים" באומרו כי "אנו נילחם בשרצים אלה המכונים הומוסקסואלים או הומואים באותו אופן בו אנו נלחמים נגד יתושים הגורמים למלריה, אם לא בצורה אגרסיבית יותר.
מבחינתי, אנשי להט"ב יכולים לעמוד כהגדרה כמו צרעת, זיבה, חיידקים ושחפת.
כל אלה רק פוגעים בקיום האנושי".
הומוסקסואליות היא פלילית בדרום סודאן ונענשת בין 10 עד 14 שנות מאסר על פי חוק השריעה האסלאמי.
אף על פי שהומוסקסואליות בזימבבואה הייתה מקובלת ושכיחה במדינה לפני ההתיישבות והמדיניות השלטונית האנטי-לבנה שלאחר עצמאותה, היא פלילית ונענשת ב-14 שנות מאסר עבור גברים מאז 1891. הומוסקסואליות נשית היא חוקית.
המדינה מוגדרת כשמרנית-חברתית והעמדותיו ההומופוביות של הנשיא לשעבר רוברט מוגאבה מהדהדות מזימבבואים רבים אשר השווה הומואים ולסביות ל-"גרועים מחזירים וכלבים".
אנשי להט"ב דווח כמאוימים באלימות לאורך השנים וניסיונות התאבדות נפוצים בקרבם.
רוברט מוגאבה, נשיא זימבבואה, משנת 1980 עד 2017, הפלה באופן פעיל הומוסקסואלים והתבטא בפומבי נגד הומוסקסואליות.
שבועיים לאחר מכן, במהלך חגיגות העצמאות השנתי של זימבבואה, הכריז מוגאבה על הומוסקסואליות באומרו כי, "זה פוגע בכבוד האדם.
זה לא טבעי, ואין שום ספק לאפשר לאנשים האלה להתנהג גרוע יותר מכלבים וחזירים.
אם כלבים וחזירים לא עושים את זה, למה בני אדם חייבים?
יש לנו תרבות משלנו ועלינו להתמסר מחדש לערכים המסורתיים שלנו ההופכים אותנו לבני אדם.
מה ששכנעו אותנו לקבל הוא התנהגות תת-חיות ולעולם לא נאפשר זאת כאן.
אם אתם רואים אנשים שמציינים את עצמם כלסביות והומואים, עצרו אותם והסגירו אותם למשטרה!".
מאז, הגביר מוגאבה את הדיכוי הפוליטי של הומוסקסואלים במסגרת "חוקי הסדום" של זימבבואה.
מוגאבה האשים הומואים ברבות מבעיות זימבבואה ורואה בהומוסקסואליות תרבות "לא אפריקאית" והורה לעיתונאים, שרובם עובדים במוסדות בבעלות המדינה, לדווח באופן שלילי על מערכות יחסים הומוסקסואליות.
כמה מבקרים סברו כי מוגאבה משתמש באנשי להט"ב כשעיר לעזאזל כדי להסיט את תשומת הלב מהבעיות הכלכליות של המדינה וממשטרו הרודני.
בשנת 2015, עמד בפני העצרת הכללית של האו"ם והצהיר באומרו כי "אנחנו, זימבבואה, איננו הומואים".
הארגון "GALZ" היווה יעד לחדירת מרגלים ממשלתיים ולניסיונות סחיטה מצד זרים ומכרים מזדמנים כאחד.
במשך השנים דווח כי אנשיו עוכבו, נהרגו, הוכו ונאנסו על ידי השלטונות.
על פי הדיווחים, ארגון המודיעין המרכזי במדינה שימש גם כן למעצרם של הומוסקסואלים זימבבואים.
בספטמבר 2018, מורה במכללת סנט ג'ון בהארארה הצהיר על היותו הומוסקסואל לתלמידיו, על פי הדיווחים לקול תרועתם, בעקבות דיווחים על קיומה של הומופוביה כלפי סטודנטים להט"בים.
המכללה אישרה מאוחר יותר את מחויבותה לספק סביבה בטוחה ואכפתית ל-"כל בני האדם, ללא הבדל גזע, אמונות דתיות, מין, נטייה מינית, יכולות או מוגבלויות או כל הבדל ממשי או נתפס אחר".
עם זאת, המורה התפטר בשבוע שלאחר מכן בגלל איומי מוות מצד הורי התלמידים.
על פי סקר שנערך בשנת 2018, 50% מהגברים ההומואים בזימבבואה הותקפו פיזית ו-64% עוררו התנגדות לקבלם מצד משפחותיהם.
27% מהלסביות הנסקרות דיווחו על דחייה חברתית מצד הסביבה.
הומוסקסואליות היא פלילית ונענשת בין 14–15 שנות מאסר הן לגברים והן לנשים בזמביה.
דוח זכויות האדם של משרד החוץ האמריקאי לשנת 2010 קבע כי, "הממשלה אוכפת את החוק הפלילי כלפי הומוסקסואלית ולא הגיבה לאפליה חברתית דיווח על אלימות כמו גם אפליה חברתית בתעסוקה, דיור וגישה לחינוך או לבריאות...
קבוצות להט"ב דיווחו על תקיפות תכופות ואפליה בשכונות בהן פעלו, ופעילים דיווחו על הטרדות קבועות, כולל איומים באמצעות הודעות טקסט ודואר אלקטרוני, השחתה וגניבה".
בשנת 1998, בהצהרה לאספה הלאומית במדינה, קרא סגן הנשיא כריסטון טמבו לעצור אזרחים המקדמים זכויות להט"ב בזמביה תוך ציון "הגנה על המוסר הציבורי".
מאוחר יותר הורה שר הפנים, פיטר מאצ'ונגווה, לעצור כל אדם או קבוצה המנסים לרשום רשמית קבוצה להגנה על זכויות הומוסקסואליות.
הרברט נינדווה, רשם החברות, הצהיר כי יסרב לרשום כל ארגון או קבוצה אזרחית הקשורה לאנשי להט"ב.
על ההגבלות על תמיכה בזכויות להט"ב הוגשו ערעור בבית משפט בזמביה בשנת 2013, לאחר שפעיל זכויות אדם הופיע בתוכנית אירוח בטלוויזיה במהלכה קרא להפסקת הפללה של הומוסקסואליות בזמביה.
לאחר התוכנית, הפעיל נעצר על ידי המשטרה, הוחזק בכלא למשך יום, והואשם כי "הסית את הציבור לקחת חלק בפעילות מגונה".
מאוחר יותר הואשם ב-"התנהגות סרק וחוסר סדר".
הפעיל קרא תיגר על ההאשמות בבית המשפט.
בדרג בית המשפט הראשון, בית משפט השלום, השופט פסק לטובת הפעיל וקבע כי הצהרות הפעיל משקפות מעשה של חופש ביטוי.
בג"ץ קבע הרשות השופטת כי הממשלה לא יכולה להוכיח כי לא ניתן לראות בהשתתפות הפעיל בדיון כ-"שידול" והוסיף כי הפעיל מימש באופן סביר את זכותו לחופש הביטוי.
באפריל 2013 נעצר פול קאסקומונה, פעיל להט"ב זמבי בולט, שדיבר על נושאים הקשורים לאנשי להט"ב במדינה ומאבק במחלת ה-HIV בתחנת טלוויזיה מקומית והואשם בעבירה של "שידול במקום ציבורי למטרות לא מוסריות".
כמו כן, באותה שנה הוכו שני גברים אשר זוהו כהומוסקסואלים מחוץ למועדון לילה.
הזוג החליטו שלא להגיש כתב אישום מתוך חשש להיכלא בעצמם.
במאי 2014, אזרחי אזור מרפודי בלוסקה תפסו בכוח שתי נשים החשודות כלסביות והביאו אותן לתחנת המשטרה המקומית ותבעו את מעצרן.
בינואר 2015 הותקף הומוסקסואל מוצהר על ידי המון שכלל על פי הדיווחים שלושה שוטרים.
טורו קלבר, נשיא קבוצת הלהט"ב אלטרנטיבה חוף השנהב, הצהיר כי בספטמבר 2011, רופא סירב לקבל שירות לפני מספר שנים לחולה בגלל נטייתו המינית של המטופל.
קלבר וכמה מחברי הקבוצה מחו מחוץ למרכז הבריאות בו עבד ולאחר מכן דווח כי המטופל טופל.
הומוסקסואליות היא פלילית בטוגו מאז 1884 ונענשת במאסר עד שלוש שנים וקנס של 100,000 עד 500,000 פרנק CFA.
הומוסקסואליות היא עבירה פלילית בטנזניה מאז 1864, והעונש עליה הוא מאסר של בין 5 שנים עד מאסר עולם, לפי סוג העבירה.
הומוסקסואליות נשית אינה מוזכרת בחוק הטנזני היבשתי.
עם זאת, האזור האוטונומי למחצה בזנזיבר אוסר על קיום מערכת יחסים בין נשים בעונש מרבי של 5 שנות מאסר או קנס של 500,000 שילינג.
בשנים האחרונות, הפכה המדינה לעוינת במיוחד לאנשי להט"ב.
באוקטובר 2017 גירשה מספר קבוצות מאבק במחלות ה-HIV/איידס על בסיס "קידום הומוסקסואליות".
הממשלה נקטה יותר ויותר ברטוריקה הומופובית, מתוך אמונה שהומוסקסואליות היא "לא אפריקאית" ובשנת 2018 הודיע פול מקונדה על הקמת ועדת "ציד מכשפות" בת 17 חברים המורכבת משוטרים, עורכי דין ורופאים לזיהוי הומוסקסואלים בדאר א-סלאם, בה נאלצו לסבול בדיקות אנאליות ועינויים.
ממשרד החוץ נמסר כי הקמת הוועדה לא זכתה לתמיכה מהממשלה.
בשנת 2003, למעלה מ-300 טנזנים הפגינו נגד הגעת קבוצת מטיילים הומואים.
בשנת 2004, מספר קבוצות איסלאמיות בזנזיבר החלו במאמץ "לטהר" את האומה מפעילויות שנחשבות לחטא, כולל הומוסקסואליות.
לאחר מכן החוק בזנזיבר הפוגע במערכות יחסים הומוסקסואליות שונה על מנת להטיל עונשים נוקשים יותר כלפי הנושא.
הומוסקסואליות היא פלילית בלוב ונענשת ב-4 שנות מאסר או הוצאה פומבית להורג על פי חוקי השריעה.
בשנת 2010 דיווח הבלוג Gay Middle East כי שני גברים בוגרים הואשמו ב-"מעשים מגונים" בגין קרוס-דרסינג והתנהגות הומוסקסואלית.
הומוסקסואליות נשית אינה חוקית גם כן, כמו גם כל הודאה פומבית של יציאה מהארון.
בשנת 2010 פרשת בקשת מקלט צרפתית כללה נערה לובית שביקשה מקלט במדינה לאחר שנכלאה, נאנסה ולאחר מכן הוחזרה למשפחתה לנישואים הטרוסקסואלים בכפייה לאחר שהודיעה באינטרנט כי היא לסבית.
הוצאות פומביות להורג במקום אכיפה של מאסר, שכיחות יותר בשטחים שבשליטת דאעש במדינה.
הומוסקסואליות היא פלילית בליבריה ונענשת בשנת מאסר או קנס של אלף ש"ח או שניהם.
דו"ח זכויות האדם של משרד החוץ האמריקאי לשנת 2012 מצא כי בשטחי המדינה, "התרבות מתנגדת בתוקף להומוסקסואליות.
היו דיווחים בעיתונות ובחברה האזרחית על הטרדה של אנשים שנתפסים כלהט"ב, אך אף אחד מהם לא תועד באופן רשמי.
סטיגמה חברתית ופחד מפני תגמול רשמי מנעו מקורבנות לדווח על אלימות או אפליה המבוססת על נטייה מינית או זהות מגדרית.
באוקטובר 2012 סירב שוטר אכיפת החוק לחקור את הטענות בדבר הכאתו של הומוסקסואל בשל נטייתו המינית.
פעילים טענו כי המשטרה הלאומית של ליבריה או גורמי אכיפת חוק אחרים כיוונו או הטרידו את אלה שהם מאמינים שהם אנשי להט"ב.
באותה שנה הוקמה התנועה להגנה על הומואים ולסביות בליבריה, על ידי ראשה ארצ'י פונפון.
אולם, ממשלת ליבריה דחתה את בקשת התנועה לרישום, ופונפון התמודד עם תגובה אלימה למאמציו.
בית אמו נשרף עד היסוד ולאחר שדיבר בעד זכויות להט"ב בליבריה ברדיו הציבורי במונרוביה בתחילת מרץ 2012, נאלץ להתעמת עם המון אלים כשיצא מתחנת הרדיו בהגנת המשטרה.
בפברואר 2012 הציגה הסנאטורית ג'וול האוורד טיילור, אשתו לשעבר של הנשיא לשעבר צ'ארלס טיילור, חקיקה שתהפוך את הומוסקסואליות לעבירה מדרגה ראשונה עם עונש מקסימלי של מוות.
הצעת חוק דומה הוצגה בבית הנציגים על ידי קלרנס ק.
מאסקווי בתחילת פברואר 2012, פרט לכך שהעבירה תהיה עבירה מדרגה שנייה.
החוק במאוריטניה מבוסס על פי חוקי דין השריעה האיסלאמי.
על פי סעיף 308 לחוק הפלילי משנת 1983, "כל גבר בוגר שיעשה מעשה חצוף או לא טבעי עם אדם ממגדרו יעמוד בפני עונש מוות על ידי סקילה מאת הציבור".
הומוסקסואליות נשית נענשת בין שלושה חודשים לשנתיים מאסר, וקנס בסך 5,000 עד 60,000 אוגואיה מאוריטני.
אף על פי שמאוריציוס נחשבת לאחת המדינות הידידותיות ביותר לאנשי להט"ב באפריקה, והעבירה חוקים האוסרים על אפליה על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית בשנת 2008, דיווחים על הומופוביה מתקיימים עקב הגישה השמרנית בקרב האוכלוסייה והומוסקסואליות גברית עדיין מוגדרת כפלילית ונענשת עד 5 שנות מאסר משנת 1838.
בשנת 2007 המליצה הוועדה לרפורמת חוק לפסול את חוק הפללת ההומוסקסואליות ולבטל את סעיף 250. היועץ המשפטי לממשלה לשעבר, ראמה ואליידן, ביקש להעביר את הצעת חוק אם כי לא התקיימה.
תביעות על רקע ההפללה הן נדירות, אולם בשנת 2015 נעצר זוג הומוסקסואלים בחשד לקיום מערכת יחסים.
פעילות הומוסקסואלית חוקית (מאז 1838, עבור גברים, עונש: 5 שנות עבודות עונשין, לא נאכף בפועל)
יחסים הומוסקסואלים בקרב אנשים בגיל 21 לפחות היא חוקית במדגסקר.
חוק העונשין קובע עונש מאסר של שנתיים עד חמש שנים וקנס של 2 עד 10 מיליון עריאות (900-4,500 דולר) על מערכת יחסים "מגונה או נגד הטבע עם אדם מאותו המין מתחת לגיל 21".
בתחילת יולי 2021 פשטה הממשלה על מסיבת להט"ב שהתקיימה בבר באנטננריבו, בנימוק של "הסתה להוללות".
הומוסקסואליות היא פלילית במלאווי ועונשה 14 שנות מאסר לגברים ו-5 לנשים מאז 1891, אם כי החוק דווח כלא נאכף ומושהה מאז שנת 2012. בפברואר 2010 נעצר אזרח על שהעלה כרזות בכביש סואן בבלנטייר שעליו כתוב "זכויות הומוסקסואליות הן זכויות אדם" והואשם בהתנהגות שעלולה "לגרום להפרת שלום".
לאחר מכן הורשע ונידון לנקות את שטחי בית משפט השלום בעיר למשך 60 יום.
באפריל 2010 גינה הנשיא בינגו וה מותריקה מעשי הומוסקסואליות.
באומרו כי "הומוסקסואליות היא רעה, ורעה מול עיני אלוהים".
ביולי 2011, יו"ר הוועדה המייעצת לזכויות אדם, ומנכ"ל המרכז לפיתוח אנשים, הסתתרו על פי דיווחים לאחר שאוימו ב-"מעצר בגידה" בשל תמיכה בזכויות להט"ב במלאווי.
הנשיא מותריקה צוטט באומרו: "אני אחפש אותכם בבתים שלכם.
אתם לא תתחבאו, אני אעשן אותכם.
אתם צריכים לחזור לאבות ולאמהות מהמערב, ששלחו אותכם".
חודשיים קודם לכן, ג'ורג' צ'פונדה, שר המשפטים והחקירות של מלאווי, טען כי עצירות הסיוע הזר של מדינות שונות היו באשמת מוואקאסונגולה וטרפנס.
לדבריו, "המדינה סובלת בגלל ההתנהלות של כמה ממנהיגי החברה האזרחית.
חלק מהתורמים עצרו את עזרתם וכולם סובלים".
בפברואר 2014, האגודה המוסלמית במלאווי (MAM) קראה לגזר דין מוות כלפי הומוסקסואלים ולסביות בעודה מכנה אותם כ-"עבריינים".
ב-7 בדצמבר 2015 נעצרו שני גברים קות'ברט קולמלה וקלווין גונאני בשל פעילות הומוסקסואלית לכאורה.
עם זאת, ב-15 בדצמבר הודיעה ממשלת מלאווי כי התביעות נגדם הורדו בהצהרת אישר שר המשפטים סמואל טמבנו את אי-ההפללה במלאווי של מעצרים והעמדה לדין בגין הפרות לכאורה של החוק במדינה נגד הומוסקסואליות.
בינואר 2016 פרסם דובר מפלגת העם, קן מסונדה, מספר הצהרות לפיהן הומואים ולסביות מלוואיות הן "גרועים מכלבים" ו-"בנים ובנות השטן" וקרא לרציחתם.
החברה למשפטים במלאווי מתחה ביקורת על אמירות אלה והגישה לבית משפט כתב אישום נגד מסונדה, תוך שהיא גם דורשת מהמשטרה ומוועדת זכויות האדם במלאווי לחקור את הצהרותיו של מסונדה כדברי שנאה.
התיק נגד מסונדה הוגש לצד תמיכה על ידי חברת המשפטים, המרכז לזכויות אדם ושיקום (CHRR) ותומכי זכויות להט"ב במרכז לפיתוח אנשים (CEDEP).
מספר ארגוני חברה אזרחית אחרים הביעו עניין להצטרף לתיק, ביניהם מגן נוער וילדים לזכויות ילדים (YOCRIS), הפורום לפיתוח לאומי (FND) וייעוץ לארגון הנוער המתבגר (CAYO).
עם זאת, התיק נגד מסונדה הופסק לאחר מכן הופסק על ידי קצ'אל, מנהל התביעה הציבורית במלאווי, שהתערב ב-21 בינואר.
בינואר 2016, גבר מלאווי הומוסקסואל, אריק סמביסה, מבלנטייר בדרום מלאווי הודה בפני מראיין כי הוא הומוסקסואל והצהיר כי "נמאס לי מהתייחסות לאנשי להט"ב כסוג ב" על ידי מה שהוא כינה "הממשלה ההומופובית והחברה ההומופובית של מלאווי" והוסיף באמירתו "הרגו אותנו או תנו לנו את זכויותינו".
הוא נעצר לזמן קצר על ידי המשטרה לאחר פרסום סיפורו ונאלץ להסתתר למשך זמן קצר.
באפריל 2018 עצרה המשטרה אדם בשם לימביין סיבנדה במזוזו בחשד שהוא הומו והאשימה אותו ב-"אי צניעות".
על פי הדיווחים, המעצר בוצע בגין הפרה לכאורה של סעיף 156 לחוק העונשין (שיטות מגונות בין גברים) ולא על פי החוק העיקרי במדינה נגד הומוסקסואליות, סעיף 153 (ידיעה גשמית של כל אדם בניגוד לצו הטבע).
דו"ח מאוקטובר 2018 של משמר זכויות האדם קבע כי אנשי להט"ב במלאווי חשופים למעצר שרירותי, אלימות פיזית ואפליה.
הומוסקסואליות היא פלילית במצרים ונענשת ב-17 שנות עבודת כפייה.
על פי מרכז המחקר של פיו מ-2013, 95% מהמצרים סבורים כי החברה לא צריכה לקבל הומוסקסואליות.
עד 2001 סירבה ממשלת מצרים להכיר בכך שהומוסקסואליות היא נטייה מינית הקיימת אצל חלק מתושביה, ולאחר 2001, הכירה בכך עבור מניעה מביקורות מצד ארגוני זכויות אדם ופוליטיקאים זרים.
בשנת 1999 הופסקה ההצגה הפומבית של הבמאי המצרי מאהר סברי, שחקרה הומופוביה במצרים, על ידי הממשלה לאחר מספר הופעות.
בשנת 2013, הסרט "סודות משפחתיים" הוקרן בבכורה במצרים אשר הוחשב כסרט המצרי והערבי הראשון על חייו של גבר בן 18 המתמודד עם נטייתו החד מינית, והסטיגמה החברתית סביב הומוסקסואליות.
הבמאי עלה לכותרות בינלאומיות כשסירב לבקשת מועצת הצנזורה המצרית למחוק סצנות מסוימות בסרט.
ב-2017 הוציאה המועצה לפיקוח התקשורת צו המונע "הופעת הומוסקסואלים" או "קידום סיסמאותיהם" בתקשורת.
כאשר תוכנית טלוויזיה מצרית אכן עוסקת בהומוסקסואליות היא נוטה לעשות זאת באופן שלילי אשר אף הוא מעורר מחלוקת מצד שמרנים חברתיים.
בין הסרטים כגון "Uncensored", "Out of Control", "A Plastic Plate" ו-"The Yacoubian Building" משנת 2006, מתארים איסורים רבים בחברה המצרית, בהם הומוסקסואליות.
הומוסקסואליות היא פלילית במרוקו ונענשת ב-3 שנות מאסר וקנסות מאז 1962. בית משפט בכסר אל-קביר, עיר הממוקמת 120 קילומטרים דרומית לטנג'יר, הרשיע ב-10 בדצמבר 2007 שישה גברים בהפרת סעיף 489 בחוק העונשין של מרוקו העוסק ב-"מעשים בוטים או לא טבעיים עם אדם מאותו מין".
אולם, לטענת עורכי דינם של הנאשמים, התביעה לא הצליחה להציג כל ראיה לכך שהגברים אכן עסקו בהתנהגות האסורה.
הגברים נידונו לתקופות שונות ב-17 בדצמבר 2007, דיווחים בעיתונות טענו כי הנאשמים קיימו נישואים חד מיניים.
בעקבות המעצרים צעדו עשרות גברים ונשים ברחובות כסאר אל-קביר, שהוקיעו את מעשיהם לכאורה וקראו לעונשם.
בשנת 2017, בעקבות הבדיקה התקופתית האוניברסלית לזכויות אדם בז'נבה, כינה מוסטפא ראמיד, לשעבר שר המשפטים והחירויות בממשלות עבד אל-אילה בן כיראן וסעד א-דין אל-עות'מאני, בראיון הומוסקסואלים כ-"זבלים".
אמירתו הובילה לגינויים מצד איגודי זכויות אדם מקומיים שחתמו יחד על עצומה שהופנתה לראש ממשלת מרוקו אל-עות'מאני לפתיחת חקירה עם השר ראמיד "על אמירותיו המפלות חוקתית מיעוטים".
באפריל 2020 דיווח ארגון זכויות האדם, "Human Rights Watch" על קמפיין של הטרדה מקוונת במרוקו, בה אנשים היו מבצעים אפליקציות היכרויות חד-מיניות עבור ביצוע אאוטינג למשתמשים אחרים.
ב-24 באפריל הודיע הביטחון הלאומי במרוקו כי המשטרה פתחה ב-"חקירה ראשונית" בנושא בגין "הסתה לשנאה ואפליה".
הומוסקסואליות היא פלילית ונענשת ב-3 שנות מאסר בנוסף בטריטוריה הנשלטת על ידי מרוקו בצפון מערב אפריקה, סהרה המערבית, מאז 1944.
פעילות הומוסקסואלית חוקית (פלילי מאז 1962, עונש: בין 3 עד 5 שנות מאסר וקנס של 120 עד 1,200 דירהם מרוקאי.
הומוסקסואליות איננה חוקית בניגריה משנת 1901 ונענשת עד 14 שנות מאסר.
במדינות באוצ'י, בורנו, גומבה, ג'יגווה, זמפרה, יובה, ניג'ר, סוקוטו, קבי, קדונה, קנו וקצינה נכלל עונש מוות עבור גברים, והצלפות או מאסר עבור נשים.
באוגוסט 2007 נעצרו 18 גברים על ידי משטרת מדינת בואצ'י והואשמו ב-"סדום" בגין קרוס-דרסינג, דבר שאינו חוקי תחת עונש השריעה.
מאוחר יותר הוקלו ההאשמות, והגברים הוחזקו בכלא מספר שנים בהמתנה למשפט - שבסופו של דבר התפרק עד סוף 2011.ב-12 בספטמבר 2008 פרסמו ארבעה עיתונים את שמותיהם וכתובותיהם של 12 חברי "כנסיית המטרופוליטן בית הקשת", כנסייה ידידותית עבור אנשי להט"ב בלאגוס.
לאחר מכן חלקם הוכו ונסקלו באבנים על ידי האזרחים.
בעקבות אירועים אלה ביטלה הכנסייה קיום כנסים מחשש לבטיחות המשתתפים.
ב-15 באפריל 2017 עצרו הרשויות במדינת קדונה 53 גברים בגין קשירת קשר לכאורה להשתתפות בחתונה הומוסקסואלית.
הנאשמים הואשמו ב-"קנוניה, כינוס בלתי חוקי ושייכות לחברה בלתי חוקית".
באוגוסט 2017 מדינת לאגוס עצרה 42 גברים בגין אשמת הומוסקסואליות.
ביוני 2018 עצרה המשטרה הניגרית למעלה מ-100 חוגגים במלון באסאבה, מדינת דלתא, באשמת היותם הומואים ולסביות.
עד יולי 2018, הם עמדו לדין באשמות הקשורות להומוסקסואליות בבית המשפט.
בינואר 2019 הזהיר דולאפו באדמוס, דובר פיקוד משטרת מדינת לאגוס, הומוסקסואלים לברוח מהמדינה או לעמוד לדין.
באדמוס המשיך לקבוע כי קיימים חוקים בניגריה האוסרים על מועדונים, עמותות וארגונים הומוסקסואליים שבהם כל אדם שנמצא קשור לאלה יכול להיענש עד 15 שנות מאסר.
הומוסקסואליות היא פלילית בנמיביה אם כי החוק דווח כלא נאכף.
לסביות מעולם לא הופללה עם זאת בדומה לדרום אפריקה השכנה, לסביות הן קורבנות של מה שמכונה אונס מתקן, בו אנסים מתיימרים לאנוס את הקורבן הלסבית מתוך כוונה "לרפא" את נטייתה המינית ולהפיכה להטרוסקסואלית.
באוגוסט 2016, ועדת זכויות האדם של האו"ם קראה לנמיביה לאמץ חקיקת נגד פשעי שנאה המענישים אלימות הומופובית וטרנספובית.
ביוני 2019, לאחר ביטול הפללת הומוסקסואליות בבוטסואנה על ידי בית המשפט קראה הגברת הראשונה מוניקה גיינגוס לביטול חוק הסדום בנמיביה, ואמרה כי "ימי חוק הסדום ספורים" ו-"נמיביה היא הבאה".
בשנת 2001 הזהיר הנשיא סם נוג'ומה מפני טיהורים קרובים נגד הומואים ולסביות בנמיביה ואמר כי "המשטרה חייבת לעצור, לכלוא ולגרש הומוסקסואלים ולסביות שנמצאים במדינה".
בשנת 2005 טענה סגנית שר הפנים וההגירה, טופולינה מושלנגה, כי לסביות והומואים "בגדו במאבק על החופש הנמיבי, אחראים למגפת האיידס ומהווים עלבון לתרבות האפריקאית".
זוכה התחרות "מיסטר גיי נמיביה" לשנת 2011, וונדלינוס המוטניה, דווח כי היה קורבן לתקיפה הומופובית בדצמבר 2011 בווינדהוק.
הומוסקסואלית היא פלילית בסודאן מאז 1889 כחלק מסודאן האנגלו-מצרית ונענשת בהצלפות של כ-100 מלקות ו-5 שנות מאסר בהרשעה ראשונה ושנייה ועונש מוות או מאסר עולם בהרשעה שלישית.
עם זאת, המועצה הריבונית הסודנית ביטלה את עונש המוות ביולי 2020 והצלפות המלקות והוסיפה כשנתיים למאסר הנאשמים בהרשעה שנייה במקום.
הומוסקסואליות היא פלילית בסומליה ונענשת ב-3 שנות מאסר ובעונש מוות באזור הדרומי ג'ובאלנד ואזורים הנשלטים על ידי ארגון הטרור א-שבאב על פי חוקי השריעה.
כחלק מסומליה, הומוסקסואליות היא פלילית במדינה דה-פקטו באזורה, סומלילנד, ונענשת בעינויים ועונש מוות מאז 1941.
הומוסקסואליות היא פלילית בסיירה לאון מאז 1861 ונענשת במאסר עולם.
עם זאת, החוק דווח כלא נאכף.
ראש ממשלת הממלכה המאוחדת דייוויד קמרון הצהיר באוקטובר 2011 כי המדינה עשויה לעכב סיוע עבור מדינות שאינן מכירות בזכויות להט"ב בסיסיות בשטחן.
בתגובה, נשיא הכנסייה המתודיסטית בסיירה לאון, הבישוף ארנולד טמפל, הצהיר כי, "הכנסייה בסיירה לאון תעשה הכל כדי להגן על הדמוקרטיה אך ערכינו לא יקבלו את קריאתו של מר קמרון למדינות חבר העמים לקבל את נוהג ה-"גאיזם".
אנו קוראים לממשלה להודיע למנהיג הבריטי ששיטות אלו אינן מקובלות ואנו מגנים זאת באופן מוחלט.
אין לראות באפריקה יבשת הזקוקה להשפעה מהשטן".
הומוסקסואליות איננה חוקית בסנגל ונענשת ב-5 שנות מאסר וקנס.
בשנת 2008, מגזין "Icone" פרסם תצלומים של נישואים חד מיניים לכאורה שהתקיימו בבית פרטי במדינה.
עורך המגזין, מנצור דינג, טען כי לאחר מכן קיבל איומי מוות.
חמישה הגברים אשר נראו בתצלומים נעצרו אך שוחררו מאוחר יותר ללא אישום.
על פי מרכז המחקר פיו לשנת 2013, 97% מתושבי סנגל סבורים שהומוסקסואליות איננה מקובלת.
ב-19 בדצמבר 2008 נעצרו 9 גברים באשמת הומוסקסואליות בדירה פרטית בדקר, על פי החשד לאחר שהמשטרה קיבלה ייעוץ מאנונימי למעצרם.
אחד המעצרים היה דיאדג'י דיוף, בעל הדירה ופעיל סנגלי ידוע העומד בראש עמותה המספקת שירותי מניעה וטיפול באיידס לגברים הומוסקסואלים.
העצורים עונו שוב ושוב בתחנת המשטרה, גם לאחר שהודו שהם הומוסקסואלים.
ב-6 בינואר 2009 הורשעו ב-"התנהגות מגונה ובמעשים לא טבעיים" ועל "היותם חברים בקבוצה פושעת" (3 שנות מאסר).
השופט הדן בתיק קבע כי עמותת "איידס סנגל" היא "כיסוי לגיוס או ארגון פגישות של הומוסקסואלים, בטענה של מתן תוכניות למניעת HIV/איידס".
עם זאת, בית המשפט לערעורים ביטל את ההרשעות באפריל 2009 והורה על שחרור מיידי של העצורים.
בעודם כלואים, הוחזקו באזורים מיוחדים לאחר איומים של אסירים אחרים על רקע נטייתם.
העיתונות המקומית והבינלאומית דיווחה במאי 2009 כי גופתו של גבר סנגלי אשר הוחשב כהומוסקסואל הופרדה פעמיים מבית קברות מוסלמי בתיז.
בפעם הראשונה הוצאה והושארה ליד קברו, לאחר שמשפחתו קברה אותה מחדש, הוצאה מהקבר בפעם השנייה והושלכה מחוץ לבית משפחתו.
בדצמבר 2012, זוג הומוסקסואלים הוכו באכזריות ליד העיר דקר על ידי אחד ההורים של בני הזוג לאחר שנתפסו מקיימים יחסים.
בעת ביקורו בסנגל ביוני 2013, קרא נשיא ארצות הברית ברק אובמה למדינות אפריקה להעניק זכויות להט"ב בשטחיהן.
נשיא סנגל, מאקי סאל, השיב באומרו כי "אנחנו עדיין לא מוכנים להעביר אי-הפללה כלפי הומוסקסואליות" אך התעקש שהמדינה "מאוד סובלנית עבור אנשי להט"ב" והוסף כי "זה לא אומר שאנו הומופוביים".
בספטמבר 2018, שני גברים ושתי נשים, נעצרו בבירה, דקר, על ידי המשטרה בגין הומוסקסואליות לאחר ששכניהם הפיצו סרטונים בהם נראים עוסקים במערכת יחסים חד מינית, כחלק מניסיון להעלת הנושא במדינה לפני קמפיין הבחירות לנשיאות סנגל 2019 לדברי פעילי להט"ב מקומיים.
הומוסקסואליות היא פלילית בצ'אד ונענשת ב-3 שנות מאסר וקנס של 50,000 ל-500,000 פרנק.
הומוסקסואליות היא פלילית בקומורו ונענשת ב-5 שנות מאסר וקנס של 50,000 עד 1,000,000 פרנק.
החברה בקמרון מוגדרת כשמרנית בה הומוסקסואליות נענשת בעונש מאסר של 5 שנים לצד עינויים, מכות והוצאות להורג אשר מוגדרים כ-"נסבלים".
בשנת 2006, מספר צהובונים פרסמו שמות של כ-50 אזרחים שלטענתם היו הומוסקסואלים בעודן מגנים אותם על "התנהגות סוטה".
הסיפורים הגבירו את התפוצה של העיתונים, אך מועצת התקשורת של המדינה זכתה לביקורות חריפות על כך שפשטה לפרטיות של אזרחים.
הקמפיין עורר דיון לאומי בנושא זכויות להט"ב בקמרון וחדירה לפרטיות.
באותה שנה, בית משפט בקמרון כלא את ז'אן פייר אמוגו בלינגה לארבעה חודשים על כך שהכפיש את גרגיר אובונה, שר ממשלה על כך שהופיע ברשימת 50 ההומוסקסואלים המשוערים בצהובון.
דו"ח זכויות האדם של משרד החוץ האמריקאי לשנת 2010 מצא כי הומוסקסואלים בקמרון, "בדרך כלל שמרו על פרופיל נמוך בגלל הסטיגמה החברתית, האפליה וההטרדות, כמו גם האפשרות למאסר.
הומואים ולסביות סבלו מהטרדות וסחיטה מצד גורמי אכיפת החוק, וטענות שווא על הומוסקסואליות שימשו להטרדה של אויבים או לסחיטת כספים".
הומוסקסואליות היא פלילית בקניה ונענשת ב-14 שנות מאסר מאז 1897. לסביות לא מוזכרת בחוק העונשין אך ניתן להסיק כי אינה חוקית גם כן.