tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המינרלים הנוצרים ממתכות אלקליות שהם המסיסים יותר נוטים להתרכז במי ים או באזורים צחיחים מאוד שם הם יכולים להתגבש.
היסודות הליתופילים המסיסים פחות מתרכזים בשילדים יבשתיים עתיקים שבהם כל המינרלים המסיסים עברו בליה.
בשל זיקתם החזקה לחמצן מצויים היסודות הליתופילים בריכוז גבוה בקרום כדור הארץ יחסית לתפוצתם במערכת השמש.
בולטות במיוחד המתכות הפעילות ביותר מבלוק-s ובלוק-f היוצרים הידרידים מתכתיים או יוניים, שתפוצתם בכדור הארץ גדולה בהרבה בהשוואה לכמותם במערכת השמש.
הסיבה לכך היא שבמהלך השלבים הראשונים של יצירת כדור הארץ התגובה שקבעה את הצורה היציבה של יסוד כימי הייתה יכולתו ליצור תרכובות עם מימן.
בתנאים אלו עברו המתכות מבלוק-s ובלוק-f העשרה משמעותית במהלך התהוות כדור הארץ.
היסודות המעושרים ביותר הם רובידיום, סטרונציום ובריום, שביחד מהווים יותר מ-50% מהמסה של כל היסודות הכבדים מברזל המצויים בקרום כדור הארץ.
הליתופילים האלמתכתיים – זרחן והלוגנים – קיימים בכדור הארץ כמלחים יוניים יחד עם מתכות מבלוק-s בפגמטיטים ובמי ים.
להוציא פלואור, שההידרידים שלו יוצרים קשרי מימן, ולפיכך הם בעלי נדיפות נמוכה, הריכוזים של יסודות אלו בכדור הארץ הצטמצמו בצורה משמעותית בעקבות בריחה של הידרידים נדיפים בתהליך היווצרות כדור הארץ.
על אף שהריכוזים של יסודות אלו בקרום כדור הארץ דומים לריכוזים שלהם במערכת השמש, הריכוזים של זרחן וההלוגנים הכבדים הם ככל הנראה נמוכים באופן משמעותי בכדור הארץ בשלמותו בהשוואה לריכוזם במערכת השמש.
כמה מתכות מעבר, כולל כרום, מוליבדן, ברזל ומנגן מפגינים הן מאפיינים ליתופילים והן מאפיינים סידרופילים והם מצויים בשתי הקבוצות.
למרות שלמתכות אלו קשרים חזקים עם חמצן ואף פעם אינם נמצאים בקרום כדור הארץ במצבם החופשי, משערים שצורות מתכתיות של יסודות אלו קיימים בגלעין כדור הארץ כשרידים מהעידנים שבהם האטמוספירה לא הכילה חמצן.
כמו יסודות סידרופילים "טהורים" מצויים יסודות אלו בקרום כדור הארץ בריכוזים נמוכים משמעותית יחסית לריכוזים במערכת השמש.
היסודות המתכתיים הליתופילים מהווים את עיקר המסה של יסודות מתכתיים בקרום כדור הארץ ועם זאת בשל הזיקה החזקה שלהם לחמצן הם אף פעם לא היו זמינים כמתכות חופשיות לפני המצאת האלקטרוליזה.
לאחר שזו הומצאה התגלו מתכות ליתופיליות רבות כבעלות ערך רב עבור מבנים (מגנזיום, אלומיניום, טיטניום, ונדיום) וכחומרים מחזרים (נתרן, מגנזיום, סידן).
תהליך ההיתוך של מתכות אלו עתיר אנרגיה, ולכן גורם בעקיפין לפליטה מואצת של גזי חממה.
בשל החשד שאלו גורמים לשינוי האקלים הוטל השימוש במתכות תעשייתיות אלו בספק, למרות שההצטמצמות של המתכות הכלקופיליות הנדירות יותר והפעילות פחות מותירה מעט מאוד תחליפים.
גם האלמתכות דוגמת הזרחן וההלוגנים לא היו מוכרים לכימאים הראשונים, למרות שיצור יסודות אלו קל יותר מייצור מתכות ליתופיליות מכיוון שמכל האלמתכות נדרשת אלקטרוליזה רק על מנת להפיק פלואור.
היסוד כלור חשוב במיוחד כחומר מחמצן – והוא מיוצר מאלקטרוליזה של מלח בישול.
יסודות סידרופילים (מ"סידרון" – ברזל ו"פיליה" – אוהב) הם מתכות מעבר שצפיפותן גבוה, הנוטים לשקוע לגלעין כדור הארץ משום שהם מתמוססים בקלות בברזל אם בתמיסה מוצקה או במצב מותך.
למרבית היסודות הסידרופילים אין שום זיקה שהיא לחמצן, ואכן תחמוצות של זהב אינם יציבים מבחינה תרמודינמית.
הם יוצרים קשרים חזקים עם פחמן או גופרית, אבל אפילו אלו אינם מספיק חזקים על מנת להרחיק מהתרכובת יסודות כלקופילים.
וכך היסודות הסידרופילים קשורים בקשרים מתכתיים עם ברזל בשכבות הצפופות של גלעין כדור הארץ שבו הלחצים הם כה גדולים שלמרות החום הברזל נשאר במצב מוצק.
עם זאת, מנגן, ברזל ומוליבדן יוצרים קשרים חזקים עם חמצן, אך במצבם החופשי (כפי שהתקיימו בכדור הארץ הבראשיתי כשלא היה חמצן חופשי באטמוספירה) הם יכולים להתמזג עם ברזל בקלות מרובה, ולכן הם לא התרכזו בקרום הסיליקטי כמו שמתנהגים יסודות ליתופילים אמיתיים.
עם זאת, עפרות של מנגן מצויים באותם אתרים שבהם מוצאים אלומיניום וטיטניום בשל הזיקה הגדולה של מנגן לחמצן.
מכיוון שהם כל כך מרוכזים בגלעין הצפוף, ידועים יסודות סידרופילים בהיותם נדירים בקליפת כדור הארץ.
מרביתם גם היו ידועים תמיד בשל כך בכינוי מתכות יקרות.
אירידיום היא מתכת המעבר הנדירה ביותר המצויה בקרום כדור הארץ, שריכוזה הוא פחות מחלק אחד למיליארד.
מרבצים הניתנים לכרייה של מתכות נדירות נוצרים בדרך כלל כתוצאה מסחיפה של סלעים אולטרה-מאפיים, שבדרך כלל לא יוצר ריכוזים גבוהים במיוחד, אפילו בהשוואה לריכוז מתכות אלו בקרום כדור הארץ הנמוך בכמה סדרי גודל מריכוזם במערכת השמש.
עם זאת, משום שהם מרוכזים במעטפת כדור הארץ ובגלעין משערים כי בממוצע ריכוז יסודות אלו בכל כדור הארץ דומה לריכוז במערכת השמש.
יסודות כלקופילים הם אלו שנשארו על פני השטח או קרוב לפני השטח משום שהם מתרכבים בקלות עם גופרית או עם כלקוגנים (יסודות בקבוצה 16) אחרים מלבד חמצן, תוך יצירת תרכובות שלא שוקעות לתוך הגלעין.
יסודות כלקופילים הם המתכות (הקרויות לעיתים "מתכות עניות") ואלמתכות כבדות שיש להם זיקה נמוכה לחמצן והם מעדיפים להיקשר לגופרית כסולפידים בלתי מסיסים.
מקור המילה כלקופילים מיוונית "כלקוס" (χαλκός), שפירושו "עפרה" (פירוש המילה הוא גם נחושת או ארד, אבל במקרה זה "עפרה" היא הפירוש הרלוונטי), ויש גם השערה שמקור המילה כלקופילים הוא קיצור ל"אוהבי כלקוגנים".
משום שסולפידים אלו צפופים הרבה יותר מהמינרלים הסיליקטיים שנוצרו על ידי היסודות הליתופילים, נפרדו היסודות הכלקופילים מתחת לליתופילים בתקופה בה חלה ההתגבשות הראשונה של קרום כדור הארץ.
עובדה זו גרמה להידלדלותם בקרום כדור הארץ יחסית לריכוזם במערכת השמש, אם כי משום שהמינרלים שהם יוצרים הם אלמתכתיים, הידלדלות זו לא הגיעה לרמות שאליהן הגיעו היסודות הסידרופילים.
עם זאת, משום שהם יצרו הידרידים נדיפים בכדור הארץ הבראשיתי כאשר התגובה העיקרית הייתה חמצון או חיזור של מימן, היסודות הכלקופילים הפחות מתכתיים הידלדלו מאוד בכדור הארץ יחסית לריכוזם הקוסמי.
עובדה זו בולטת במיוחד לכלקוגנים סלניום וטלוריום, שמסיבה זו הם בין היסודות הנדירים ביותר המצויים בקרום כדור הארץ (רק להמחיש זאת, טלוריום נדיר כמו פלטינה).
היסודות הכלקופילים המתכתיים ביותר (מקבוצות הנחושת, האבץ ו הבור) עשויים להתערבב במידת מה עם ברזל בגלעין כדור הארץ.
משום שאינם יוצרים הידרידים נדיפים ריכוזם בקרום לא הידלדל יחסית לריכוזם במערכת השמש.
אבץ וגליום הם "ליתופילים" בטבעם משום שהם מופיעים לעיתים קרובות במינרלים סיליקטיים או מינרלים קרובים ויוצרים קשרים חזקים למדי עם חמצן.
אחד ממקורות העיקרים של הגליום הוא המינרל בוקסיט, עפרה של אלומיניום הידרוקסידי, שבו מחליפים יונים של גליום יונים דומים כימית של אלומיניום.
למרות שיסודות כלקופילים אינם מצויים בריכוז גבוה בקרום כדור הארץ הם מהווים את עיקר המתכות בעלי החשיבות הכלכלית.
הסיבה לכך היא שבעוד שיסודות ליתופילים דורשים תהליך אלקטרוליזה יקר באנרגיה לזיקוקם, קל לזקק כלקופילים על ידי ביצוע חיזור עם קוק, וגם משום שריכוזם הגאוכימי יכול להגיע במקרים קיצוניים לפי 100,000 מריכוזם הממוצע בקרום.
ריכוזים עשירים אלו מופיעים ברמות גבוהות דוגמת רמת טיבט והאלטיפלאנו בבוליביה בהם התרוממו כמויות גדולות של יסודות כלקופילים אל פני השטח כתוצאה מהתנגשות לוחות טקטוניים.
תופעת-לוואי של עובדה זו בתקופה המודרנית היא שהכלקופילים הנדירים ביותר (כמו כספית) נוצלו כמעט לחלוטין שערכם כמינרלים כמעט ונמוג לחלוטין.
H, C, N, גזים אצילים
יסודות אטומופילים (קרויים גם "יסודות נדיפים") מוגדרים כיסודות הקיימים בעיקר על פני השטח או מעליו משום שהם מוכלים בנוזלים, או שהם נוזלים, או שהם גזים בטמפרטורות ובלחצים של פני השטח.
הגזים האצילים אינם יוצרים תרכובות יציבות ומתקיימים כגזים מונאטומיים, בעוד שחנקן, אף שאין לו תצורה יציבה לאטומים הבודדים שלו, יוצר מולקולה דו-אטומית כל כך חזקה עד שכל התחמוצות של החנקן אינם יציבים תרמודינמית ביחס לחנקן וחמצן חופשיים.
עקב כך התפתחות החמצן החופשי הודות לתהליך הפוטוסינתזה, עברה אמוניה התחמצנות לחנקן מולקולרי שבהדרגה הפך לארבע חמישיות מהאטמוספירה של כדור הארץ.
פחמן גם הוא מסווג כאטומופיל משום שהוא יוצר קשרים מרובים חזקים מאוד עם חמצן בפחמן חד-חמצני (המתחמצן לאיטו באטמוספירה) ופחמן דו-חמצני.
האחרון הוא המרכיב הרביעי בכמותו באטמוספירה, בעוד שפחמן חד-חמצני נוצר באופן טבעי בהרי געש ומתקיים באטמוספירה במשך כמה חודשים.
מימן, כאחד משני היסודות המרכיבים את המים, מסווג אף הוא כאטומופיל.
מים מסווגים כנדיפים, משום שמרביתם הם בצורת נוזל או גז, אף שהם מתקיימים גם כתרכובת מוצקה על פני השטח.
מכיוון שכל היסודות האטומופילים הם גזים או שהם יוצרים הידרידים נדיפים, "הידלדלו מאוד" היסודות האטומופילים בכדור הארץ בהשוואה לכמותם במערכת השמש בשל ההתנדפות מהאטמוספירה במהלך היווצרות כדור הארץ.
הגזים האצילים הכבדים ביותר (קריפטון וקסנון) הם היסודות היציבים הנדירים ביותר בכדור הארץ.
ארגון סיווה הוא איגוד מקצועי הודי שנוסד בשנת 1972 על ידי אלה בהאט (Ela Bhatt).
זהו ארגון המאגד נשים עניות, המתפרנסות כעובדות עצמאיות, או מעסקים קטנים שבבעלותן.
נשים אלו לא הצליחו להשיג עבודה בשכר רגיל הכולל הטבות סוציאליות כמו עובדים בסקטור הפורמלי המאורגן.
94% מהנשים העובדות בהודו, שייכות לסקטור העובדים הבלתי פורמלי שאינו מאורגן.
נשים אלו עוסקות במלאכות מסורתיות, כגון שזירת פרחים, קליעת סלים, מכירת ירקות ותכשיטים, סבלות המעמיסה סחורה על ראשיהן, גלגול סיגריות "בידי", איסוף אשפה ונייר למיחזור, עבודת בניין ועוד.
בסקטור הבלתי פורמלי לא פועלות סוכנויות ממשלתיות ולא קיימים נהלים המגדירים את מבנה השכר, שעות העבודה, תנאי העבודה, מנגנוני פרישה ושאר הטבות.
נשים אלו אינן נחשבות לעובדות בכוח העבודה, הן אינן זוכות להכרה, כתוצאה מכך הן עניות מאוד ובבעלותן מעט מאוד נכסים, אם בכלל
ארגון סיווה מאגד כיום למעלה מ-1.7 מיליון חברות, 96% מהן נשים כפריות מהמעמד נמוך, מ-14 מדינות שונות בהודו, כאשר המרכז הוא באחמדבד שבמדינת גוג'ראט (Ahmedabad, Gujarat), שם נוסד הארגון.
המטרה העיקרית של סיווה היא לארגן נשים עובדות כדי להגיע למצב של תעסוקה מלאה.
תעסוקה מלאה היא תעסוקה שבאמצעותה נשים ישיגו ביטחון תעסוקתי, ביטחון בהכנסה שוטפת, ביטחון סוציאלי, טיפול רפואי, טיפול בילדים, מחסה ומקום מגורים.
סיווה פועלת כדי להבטיח תעסוקה מלאה בכך שהיא מאפשרת לעובדות החברות בארגון רשת ביטחון סוציאלי המבטיחה טיפול רפואי, טיפול בילדים, ביטוח, דיור, נגישות למים ראויים לשתייה ועוד.
כמו כן היא מאפשרת להן לרכוש נכסים כמו אדמה, כלי עבודה, רישיונות עבודה, תעודות זהות, בקר, מנייה בקואופרטיבים ומלמדת את החברות מה ערכם של חסכונות.
מטרה נוספת, חשובה לא פחות היא העצמת ההסתמכות העצמית/הישענות עצמית (self reliance).
הכוונה היא להעצים את העובדות הבלתי פורמליות כך שיהיו עצמאיות, שיסמכו על עצמן הן ברמה האישית והן כקולקטיב, גם מבחינה כלכלית וגם ביכולת שלהן לקבל החלטות המשפיעות על החיים שלהן ועל גורלן.
המשמעות היא שחברות סיווה מכינות תוכנית עסקית כדי להבטיח ישימות כלכלית לפעילויות שלהן, ופועלות באמצעות הקולקטיבים שהקימו כדי להבטיח יישומן של תוכניות אלו.
הן לומדות תוך כדי עשייה, משפרות תוכניות ויעדים היכן שנדרש, לוקחות סיכונים ובעצם מנהלות ואחראיות באופן ישיר על התוכניות.
פעולות אלו מעצימות את הנשים, עוזרות להן להרגיש חזקות ובטוחות בעצמן, משום שהן מסוגלות לעצב את העתיד שלהן ולתכנן את הכנסתן כך שתהיה בטוחה ותבטיח את עתידן.
שתי מטרות אלו כאחת מנסות לפרוץ את המעגל האכזרי של עוני ופרנסות לא בטוחות, שהן מנת חלקן של הנשים העובדות העצמאיות בהודו.
האסטרטגיות שנוקט הארגון כדי להשיג מטרות אלו הן אסטרטגיות של מאבק ופיתוח.
המאבק הוא באילוצים ובמגבלות שמטילות על הנשים החברה והכלכלה, והפיתוח הוא של יכולות המסחר, כישורי המשא ומתן של העובדות, ופיתוח אלטרנטיבות נוספות עבורן.
לאורך השנים הקפיד הארגון לקיים פעילויות על בסיס מאבק לא אלים, נאמן לעקרונות ולפילוסופית אי-אלימות של מהאטמה גנדי, תוך דגש על קיום משא ומתן, וההכרה וההערכה בייחוד ההיסטורי, חברתי, אתני, דתי וכלכלי של הנשים .
הארגון נוסד ב-1972 כאיגוד מקצועי של נשים עובדות עצמאיות.
הוא צמח מתוך איגוד עובדי הטקסטיל (Textile
Labour Association, TLA), האיגוד ההודי הגדול והוותיק ביותר של עובדי טקסטיל שבעצמו נוסד ב-1920. הארגון צמח בין היתר על רקע אי קבלת קבוצת נשים שסיפקו שירותים לתעשיית הטקסטיל, כחלק מעובדי התעשייה המאוגדים.
המאבק הראשון שהארגון נטל על עצמו היה לקבל הכרה רשמית כאיגוד עובדים.
היות שלא היו קיימים יחסי עובד-מעביד בין העובדות העצמאיות למעסיק כלשהו, רשויות המדינה לא הסכימו לרשום את ההתארגנות כאיגוד עובדים, אולם המאבק צלח וסיווה נרשם כאיגוד עובדים באפריל 1972. הארגון גדל ברציפות משנת 1972 הן במספר החברות והן בהכללת עיסוקים שונים.
ב-1977 הוענק פרס למזכירה הכללית ומייסדת הארגון, אלה בהאט, עובדה שהביאה לארגון הכרה בינלאומית, והשפיעה גם על תהליך הצמיחה של הארגון.
ב-1981 פרץ משבר נוסף ביחסים בין סיווה לאיגוד TLA, כאשר בזמן המהומות שהתרחשו התקיפו חברי קסטות גבוהות יותר את חברי וחברות קאסטת Harijans ("הטמאים").
רבים מהמותקפים היו חברים בארגון סיווה ו-TLA.
סיווה כארגון תמך בחברי קאסטת Harijans המותקפים, בעוד ארגון ה-TLV שמר על שתיקה.
בגלל שונות זו בעמדות, התנתק ארגון ה-TLA מסיווה.
אחרי הפירוד מ-TLA צמחה סיווה וגדלה אפילו מהר יותר והחלה לקדם יוזמות חדשות.
בתחילת שנות השמונים הארגון החל להתרחב למדינות נוספות ולסקטורים אחרים.
בסוף המאה ה-20 החלו העובדות לקבל זהות כעובדות, וכמה מדינות ברחבי הודו החלו להכריז על שכר מינימום לעובדות אלו והחלו לבסס תוכניות שונות לרווחתן.
עם הגידול במספר החברות, במקצועות שונים, ועם הקמת איגודים במדינות שונות, קיבל הארגון הכרה כאיגוד מקצועי מרכזי, למרות התנגדותם של איגודים מקצועיים מרכזיים אחרים, התנגדותם שנבעה מהעובדה שסיווה מתמקד רק בנשים שעובדות בסקטור הבלתי פורמלי/הלא מאורגן.
כיום (על פי דו"ח הארגון מ-2012), לאחר יותר מ-40 שנות פעילות, סיווה הרחיבה את פעילותה מהמרחב הכפרי של מדינת גוג'ראט למרחב הגלובלי.
נכון לשנת 2012 סיווה פעילה ב-14 מדינות (states) בהודו, ובשש מדינות נוספות בדרום אסיה, סרי-לנקה, נפאל, בהוטן, בנגלדש, פקיסטן ואפגניסטן.
סיווה יוזמת ומניעה תהליכים דומים גם במדינות אפריקניות כגון גאנה, מאלי ודרום אפריקה.
אחד היעדים הראשונים של הארגון היה לארגן נשים עובדות עצמאיות כדי לשפר את מעמדן הכלכלי.
כדי להשיג יעד זה באופן מעשי הייתה האסטרטגיה של הארגון לאורך השנים פעילות משותפת הן של התאגדות והן של הקמת קואופרטיבים.
ב"סיווה" הבינו שיש לפעול בכמה תחומים בעת ובעונה אחת בו זמנית, ולכן פיתחו גישה משולבת הכוללת התאגדות של נשים עובדות עצמאיות, העמדת אשראי לרשות הנשים באמצעות הבנק שהארגון הקים (SEWA Bank), מחקר והכשרה בתחומים כגון בריאות, טיפול בילדים, הנחלת אוריינות ועוד.
בתחילת הדרך, התנגד הממשל לרשום את סיווה כאיגוד מקצועי משום שלא הכירו בהן כעובדות.
טענת הממשל הייתה שמכיוון שלא היה לנשים אלו חוזה עבודה עם מעסיקים, הן לא נאבקו נגד מעסיקים, ולכן אינן יכולות להקים ארגון שאחד מתפקידיו העיקריים הוא לתווך בין עובדים למעסיקים בסקטור הפורמלי.
10 חודשים של משא ומתן עיקש שכנעו את הממשל להכיר בכך שאפשר לייסד איגוד מקצועי גם למען מטרות חיוביות, ולמען שינוי ושיפור מציאות חיי החברות באיגוד.
הארגון הצליח לכפות על מוסדות כגון ארגון העבודה הבינלאומי (ILO) להכיר בעבודות הבית כצורה לגיטימית של עבודה.
הכרה כזו חשובה לעובדים העוסקים בסוג זה של פעילות כלכלית בכל רחבי העולם.
היא יכולה לאפשר להם להיחשב כעובדים ולהוביל לחקיקה המגנה עליהם.
כיום, הארגון מסונף לארגוני עובדים ופדרציות בינלאומיות כגון IUF, IFPAAW, AFL-CIO .
בתחום הגלובלי סיווה הובילה דיונים מספר בנוגע לעובדי הסקטור הבלתי פורמלי, תוך יצירת במה בינלאומית שבה באו לידי ביטוי עמדות חשובות.
ארגון העבודה הבינלאומי(ILOׂ) התחיל לדון במושג הסקטור הבלתי פורמלי לפני שלושה עשורים, ובסופו של דבר ניסח ב-1996 את אמנה 177 "אמנת עבודת הבית" (C177-Home Work Convention, 1996).
לסיווה היה גם תפקיד ראשי בהיווצרות רשת המחקר הבינלאומית (WIEGO) (Women in the Informal Economy Globalization and Organization) שאוספת ומנתחת נתונים על הסקטור הבלתי פורמלי ברחבי העולם.
פעילות זו נתנה תנופה גדולה להתארגנות נשים עובדות בעולם, שהמשיכו במאבק בינלאומי בממשלות בארגון העבודה הבינלאומי, עד לניסוח ולחתימה ב-2011 על אמנה 189 "אמנת עובדי משק הבית" (C189- Domestic Workers Convention, 2011)
הארגון רשום כאיגוד מקצועי על פי חוק האיגודים המקצועיים ההודי משנת 1926. הארגון מאפשר לכל אישה שהיא עובדת עצמאית ברחבי הודו להיות חברה בארגון, כאשר דמי החברות השנתיים הם 5 רופי.
הארגון מנוהל באמצעות שתי רמות של נציגות נבחרת.
כל קבוצה מקצועית בוחרת את הנציגות שלה על פי יחס של נציגה לכל 100 חברות.
נציגות אלו מהוות את מועצת האיגוד המקצועי.
נוסף על כך ובמקביל למועצת האיגוד, קיימות ועדות מקצועיות בכל איגוד ובהן 50-15 חברות.
ועדות אלו נפגשות מדי חודש ודנות בבעיות הניצבות בפני כל איגוד, ובפתרונות האפשריים.
כל שלוש שנים בוחרת מועצת האיגוד ועד מנהל הכולל קבוצה נבחרת של 25 מנהיגות מקצועיות.
הן נפגשות פעם בחודש כדי לדון באסטרטגיה ולקבל החלטות המופנות הן כלפי הציבור והן כלפי הממשלה בנושאים הקשורים לעבודה כגון שכר, וגם בנוגע לבעיות חברתיות כגון אלכוהוליזם ואלימות במשפחה.
בארגון ארבעה סוגים של נשים עובדות עצמאיות:
נשים שעוסקות ברוכלות ומכירות לצידי הדרכים.
אלו נשים בעלות עסקים קטנים שמוכרות ירקות, פירות, דגים ביצים ופריטי מזון ולבוש שונים.
נשים שבסיס העבודה הוא בביתן והן עוסקות באריגה, קדרות, מגלגלות סיגריות בידי, תופרות.
עובדות כפיים ונותנות שירותים כגון פועלות בחקלאות ובבניין, כובסות, מושכות מריצות (Handcart), סבליות המעמיסות סחורות על ראשן, עובדות משק בית.
נשים יצרניות ונותנות שירותים המשקיעות מאמצים והון כדי לבסס את העסקים שלהן.
קבוצה זו כוללת נשים העוסקות בחקלאות, גידול בקר, אוספות מלח וגומי, בישול ומכירתו.
מספר החברות בארגון עם הקמתו בשנת 1972 עמד על 1,070 נשים, בשנת 2008 היו חברות בארגון יותר מ-950,000 חברות, ובשנת 2012 על פי הדו"ח הרשמי של הארגון היו חברות בו יותר מ-1.7 מיליון נשים.
אלה בהאט (Ela Bhatt ) היא מארגנת ופעילה חברתית בדרכו ועל פי תפיסת עולמו החברתית והפילוסופית של מהאטמה גנדי.
בהאט נולדה ב 7 בספטמבר 1933 באחמדבד שבמדינת גוג'ראט (Ahmedabad, Gujarat).
לאביה היה משרד עורכי דין מצליח ואמה הייתה פעילה בתנועת נשים.
ב-1954 סיימה את לימודי המשפטים.
בהאט התחילה את הקריירה שלה בהוראת אנגלית למשך תקופה קצרה באוניברסיטה במומביי, אולם ב-1955, שנה לאחר סיום לימודיה, הצטרפה למחלקה המשפטית של איגוד עובדי הטקסטיל ההודי (TLA ) באחמדבד.
ב-1968 התבקשה על ידי האיגוד לעמוד בראש אגף הנשים של האיגוד.
בהקשר זה היא נסעה לישראל שם למדה במשך שלושה חודשים במכון האפרו-אסייתי ללימודי עבודה וקואופרטיביים בתל אביב.
העובדה שאלפי נשים עובדות טקסטיל נאלצו לעבוד במקומות עבודה נוספים כדי להשלים את ההכנסה המשפחתית, אולם לא זכו להגנה על ידי חוקי המדינה שהגנו רק על אלו שעבדו בתעשייה ולא על הנשים שעבדו באופן עצמאי, השפיעה עליה מאוד.
היא לקחה על עצמה לאגד נשים עצמאיות אלה תחת חסותו של האגף לנשים באיגוד עובדי הטקסטיל (TLA), וב 1972 הקימה את סיווה (SEWA) ושימשה כמזכירה הכללית של הארגון בין השנים 1996-1972
אלה זכתה בפרסים ובאותות רבים כגון דוקטור לשם כבוד באוניברסיטת הרווארד ב-2001, ובאוניברסיטת ג'ורג'טאון בשנת 2012, אות הכבוד האזרחי "פדמה סרי" (Padma Shri) מטעם ממשלת הודו בשנת 1985 ועוד.
סיווג לנספילד היא שיטה סרולוגית שמיושמת במיקרוביולוגיה קלינית על מנת למיין חיידקים במשפחת Streptococcaceae על סמך השוני בהרכב האנטיגנים הסוכריים על גבי הדופן הפפטידוגליקנית של המינים השונים במשפחה.
השיטה פותחה בשנת 1933 על ידי המיקרוביולוגית האמריקאית רבקה לנספילד (Rebecca Lancefield) אשר עסקה רבות, במהלך הקריירה שלה, במחקר אודות חיידקים ממשפחת ה-Streptococcaceae - חיידקים גראם-חיוביים שמצויים בבני אדם ובבעלי חיים כחלק מהפלורה הטבעית, אולם שעלולים במקרים מסוימים לגרום לזיהומים ולמחלות.
שיטה זאת, אשר אינה לוקחת בחשבון את המאפיינים הביוכימיים הייחודיים ואת סוג ועוצמת ההמוליזה של כל מין חיידק במשפחה, הייתה לאחד ההישגים הידועים ביותר של לנספילד.
פיתוח שיטת לנספילד לסיווג כללה את הזרקתם של מיני חיידקים שונים במשפחת ה-Streptococcaceae, שעברו אינאקטיבציה (נטרול) בפורמלין לתוך ארנבות.
בתגובה לכך החלה מערכת החיסון שלהן לייצר נוגדנים ייחודיים כנגד המרכיב הסוכרי שהתבטא על גבי הדופן הפפטידוגליקנית של כל מין של חיידק בו השתמשו להזרקה.
בשלב הבא הפיקה לנספילד את הנסיוב מתוך הארנבות (שהכיל את אותם הנוגדנים הייחודיים) והגיבה אותו ישירות עם חיידקים מהמשפחה המדוברת שגדלו על מצעי אגר.
ערבוב במבחנה של החיידקים עם נסיוב ארנבות, הוביל לייצור תצמידי אנטיגן-נוגדן ולאגרגציה שנראתה לעין, אשר העידה על תגובה חיובית.
באופן זה סווגו חיידקי משפחת ה-Streptococcaceae ל-20 קבוצות המסומנות באותיות הלועזיות A-H, ו-K-V.
כאשר מתבוננים כיום בסיווג זה ניתן מיד להבחין כי חיידקים אשר משויכים לקבוצות D ו-Q אינם נמנים כלל במשפחה הטקסונומית Streptococcaceae.
זאת משום שבשנת 1984 הועברו חיידקי הסוג Enterococcus למשפחה נפרדת בשם Enterococcaceae.
ברם מטעמים היסטוריים הוחלט להשאירם תחת סיווג לנספילד.
השימוש בסיווג לנספילד נהוג כיום בהרבה מעבדות מיקרוביולוגיות בעולם על מנת לזהות את חיידקי ה-Streptococcaceae, שצמחו על גבי מצעי האגר מתוך דגימות קליניות, באמצעות ערכות אגלוטינציה מסחריות.
בערכות מסוג זה מצופים חרוזי לטקס בנוגדנים ייחודיים כנגד הקבוצות הפתוגניות השכיחות בקליניקה (לרוב קבוצות A, B, C, D, F, G), שהופקו מתוך חיות מעבדה, ואלה מעורבבים עם חיידקים חשודים בתרבית עד להופעת אגרגציה שמעידה על זיהוי חיובי.
אופן ביצוע המבחן בשיטת חרוזי הלטקס באמצעות אנזים הפקה
להלן השיטה הנפוצה לביצוע סיווג לנספילד בשיטת חרוזי הלטקס ובאמצעות אנזים הפקה:
באמצעות כלי מתאים (פיפטה, טפי וכדומה) יש למקם מספר טיפות של אנזים הפקה בתוך מבחנה נקייה.
באמצעות מחט בקטריולוגית יש להרים מספר מושבות של חיידקים חשודים, מבודדים, נקיים וטריים מעל צלחת פטרי (24 שעות לאחר זריעה על מצע אגר) ולערבב אותם בעדינות בתוך אנזים ההפקה עד ליצירת תערובת הומוגנית.
את המבחנה יש להדגיר במשך 10–15 דקות באינקובטור 37 מעלות צלזיוס (בפרק זמן זה מזרז אנזים ההפקה את חשיפתם של האנטיגנים הסוכריים על פני הדופן הפפטידוגליקנית, על מנת שיהיו זמינים יותר לחרוזי הלטקס).
באמצעות כלי מתאים (פיפטה, טפי וכדומה) יש לערבב בעדינות את התערובת מבלי להקציפהּ ולמקם טיפה אחת על גבי זכוכית נושאת, או מכסה צלחת פטרי.
יש למקם טיפה מתוך כל בקבוקון שמסופק בערכה המסחרית, ושמכיל את חרוזי הלטקס המצופים באנטיגנים ייחודיים, ובאמצעות מחט בקטריולוגית, או קיסם עץ נקי, יש לערבב בעדינות את שתי הטיפות.
אם כעבור מספר שניות ניתן להבחין בהיווצרות אגלוטינציה כנגד קבוצת לנספילד אחת ספציפית, אזי התרחש זיהוי מדויק של אותה הקבוצה.
אם כעבור למעלה מדקה לא ניתן להבחין בהיווצרות אגלוטינציה כנגד קבוצת לנספילד ספציפית, אזי לא מדובר בחיידק אשר שייך לאחת הקבוצות שנבדקו.
יש לציין כי קיימות ערכות מסחריות בהן מחליפים ריאגנטים כימיים את אנזים ההפקה.
שימוש בריאגנטים אלה חוסך את זמן ההדגרה של התערובת באינקובטור.
להלן ההערות לביצוע סיווג לנספילד בשיטת חרוזי הלטקס:
לפיכך לא מומלץ להשתמש במושבות חיידקים מעבר ל-24 שעות אחרי הזריעה על מצעי האגר, שכן תהליכי ההזדקנות במושבה עלולים להוביל לקבלת תוצאות שגויות חיוביות (False positive).
שימוש במושבות מעבר ל-24 שעות מעלה גם את הסבירות לקבלת תוצאות שגויות שליליות (False negative).
אין לחכות להתייבשות הטיפות בעת ביצוע המבחן, שכן התייבשות הטיפות תגרום להופעת משקעים שעלולים להוביל לפענוח שגוי של המבחן כחיובי.
ייתכן מצב שבו לא ניתן יהיה לראות בבירור את תוצאות האגלוטינציה.
הסיבה לכך נובעת, על פי רוב, מלקיחה דלה מדי של המושבות החשודות מהאגר.
מינים שונים של חיידקים, שאינם שייכים למשפחת ה-Streptococcaceae, עלולים לתת תוצאת אגלוטינציה בלתי ספציפית שתתפרש כחיובית שגויה במידה ויבדקו בשיטת לנספילד.
מבין חיידקים אלה ניתן למנות את הבאים: Escherichia coli, מיני Klebsiella ו-Pseudomonas וכן החיידק Listeria monocytogenes (שעלול לתת תגובה חיובית עם נוגדנים כנגד קבוצה B ו/או G).
לפיכך אין להשתמש בסיווג זה מחוץ למשפחת Streptococcaceae (למעט חיידקי Enterococcaceae) ובמידת הצורך יש לשלול חיידקים אשר דומים ל-Streptococcaceae בתרבית, טרם ביצוע מבחן הסיווג, באמצעות שיטות ביוכימיות (דוגמת מבחן קטלאז), ו/או צביעת גראם.
לסיווג לנספילד מספר חסרונות בולטים.
העדר רזולוציה מספקת - את מרבית החיידקים ששייכים למשפחת ה-Streptococcaceae לא ניתן לאפיין לרמת המין על ידי ביצוע סיווג לנספילד, היות שקיימים מספר מינים שחולקים אנטיגנים סוכריים זהים.
כך למשל החיידק Streptococcus dysgalactiae עלול להכיל אנטיגנים סוכריים מקבוצה A, C, G ו-L ואילו החיידק Streptococcus anginosus עלול להכיל אנטיגנים סוכריים מקבוצה A, C, G ו-F.
סטרפטוקוקים מחוץ לסיווג לנספילד - החיידקים Streptococcus pneumoniae, Streptococcus mitis ו-Streptococcus mutans אינם מכילים אנטיגנים סוכריים ייחודיים על גבי הדופן שלהם ולפיכך אינם ניתנים לסיווג בשיטת לנספילד כלל.
על מנת להתגבר על החסרונות הללו יש צורך לבצע מבחנים ביוכימיים נוספים, או מולקולריים על מנת לזהות את המין הספציפי של החיידק.
להלן הסיווג של חיידקי משפחת Streptococcaceae ו-Enterococcaceae לפי שיטת לנספילד:
קבוצת לנספילד חיידקים בקבוצה הערות A Streptococcus pyogenes חיידק זה מהווה את עיקר קבוצת לנספילד A.
נחשב לפתוגן משמעותי בבני אדם, יוצר המוליזה מלאה וחזקה של אגר דם.
גורם מוביל לדלקת גרון חיידקית.
עלול לגרום למגוון מחלות דוגמת: דלקת האוזן התיכונה, שנית, צלוליטיס, שושנה ודלקת רקמות נמקית (Necrotizing fasciitis) Streptococcus dysgalactiae; תת-מין: equisimilis פתוגן של בעלי חיים ובני אדם, יוצר המוליזה מלאה וחזקה של אגר דם.
גורם לזיהומים המזכירים את אלה של Streptococcus pyogenes.
אלה הם מינים שמהווים פלורה טבעית בבעלי חיים ובבני אדם, אולם עלולים לגרום לזיהומים אופורטוניסטיים ובעיקר לאבצסים בכבד ולדלקת פנים הלב.
עלולים להכיל אנטיגנים סוכריים גם מקבוצות C, G ו-F B Streptococcus agalactiae זנים שונים של החיידק מהווים חלק מהפלורה הטבעית בפריים ובנרתיק של בני אדם.
יוצר המוליזה מלאה אך עדינה בהשוואה לזאת של Streptococcus pyogenes באגר דם.
גורם למסטיטיס בבעלי חיים, ובבני אדם גורם בעיקר לדלקת הנרתיק ולדלקת קרום המוח בפגים וביילודים עד גיל 3 חודשים C Streptococcus equi; תת-מין: equi תת-מין: zooepidemicus מהווים פלורה טבעית בסוסיים ומוכרים בתור פתוגנים של חיות משק, יוצרים המוליזה מלאה וחזקה של אגר דם.
הן מיני ה-Enterococcus שמהווים פלורה טבעית בעופות, והן אלה של האדם עלולים לגרום, במקרים מסוימים, לזיהומים אופורטוניסטיים.
אינם יוצרים המוליזה של אגר דם, אך לעיתים יוצרים המוליזה דמוית Streptococcus agalactiae.
Streptococcus bovis מהווה חלק מהפלורה הטבעית במערכת העיכול של מעלי גירה, יוצר המוליזה חלקית של אגר דם או שאינו יוצר אותה כלל.
לעיתים נדירות עלול לגרום לזיהומים אופורטוניסטיים זואונוטיים בבני אדם E Streptococcus uberis חלק מהפלורה הטבעית בחיות משק, אינו נחשב לפתוגן בבני אדם Streptococcus porcinus מהווה פלורה טבעית בחזיריים.
לעיתים עלול לגרום לזיהומים בבעלי חיים אלה ולזיהומים זואונוטיים בבני אדם H Streptococcus sanguinis מהווה חלק מהפלורה הטבעית בבני אדם, יוצר המוליזה חלקית של אגר דם.
עלול להיות מעורב בתהליכי עששת ובדלקת פנים הלב Streptococcus crista מהווה חלק מהפלורה הטבעית בבני אדם, יוצר המוליזה חלקית של אגר דם.
עלול להיות מעורב בתהליכי עששת ובדלקת פנים הלב Streptococcus gordonii מהווה חלק מהפלורה הטבעית בבני אדם, יוצר המוליזה חלקית של אגר דם.
עלול להיות מעורב בתהליכי עששת ובדלקת פנים הלב K Streptococcus salivarius מהווה חלק מהפלורה הטבעית בבני אדם, יוצר המוליזה חלקית של אגר דם.
עלול להיות מעורב בתהליכי עששת ודלקת פנים הלב L Streptococcus dysgalactiae תת-מין equisimilis ראה הערות לגבי התת-מין בקבוצה A M Streptococcus fryi מהווה חלק מהפלורה הטבעית בכלביים, יוצר המוליזה מלאה של אגר דם.
לעיתים עלול לגרום לזיהומים בבעלי חיים אלה N Lactococcus lactis חלק מהפלורה הטבעית במעיים ובנרתיק של בני האדם.
אינו נחשב לפתוגן, ואינו גורם להמוליזה של אגר דם Lactococcus garvieae מהווה פלורה רגילה בפריים.
עלול להיות מעורב בזיהומים אופורטוניסטיים זואונוטיים בבני אדם O, P אין שם בינומי חלק מהפלורה הטבעית בבני אדם ובבעלי חיים.
עלולים להיות מעורבים בזיהומים אופורטוניסטיים Streptococcus porcinus ראה הערות לגבי המין בקבוצה E Q Enterococcus avium חלק מהפלורה הטבעית בעופות, מכיל אנטיגנים סוכריים גם מקבוצה D.
אינו יוצר המוליזה של אגר דם.
לעיתים עלול לגרום לזיהומים אופורטוניסטיים זואונוטיים בבני אדם R-T Streptococcus suis חלק מהפלורה הטבעית בחזיריים, יוצר המוליזה חלקית של אגר דם.
נחשב לפתוגן שכיח בקרב בעלי חיים אלה ולעיתים גורם להדבקה זואונוטית בבני אדם U, V Streptococcus porcinus ראה הערות לגבי המין בקבוצה E
סיווג בייסיאני נאיבי הוא שם כולל לאוסף שיטות סיווג בתחום של למידת מכונה, המבוססות על חוק בייס ועל הנחת אי-תלות בין תכונות האובייקטים המסווגים.
הנחת אי-התלות לרוב אינה מייצגת נכונה את המידע, מאחר שלרוב יש תלות בין האובייקטים אשר מיועדים לסיווג, לפיכך שיטות מסוג זה מכונות 'תמימות' או 'נאיביות'.
מסווגים בייסיאנים נאיבים נחקרו עוד בשנות ה-50, ולמרות הנחתם הנאיבית היו להם שימושים רבים, בעיקר בתחום של סיווג טקסט לקטגוריות (למשל סיווג דואר אלקטרוני ל"ספאם" או "לא-ספאם").
היתרון של שיטות סיווג בייס נאיבי הוא פשטות המודל, שמאפשרת אימון המודל על כמויות מצומצמות של נתונים, ויכולתם להתרחב בקלות כדי לתמוך בכמות גדלה של נתונים.
המשימה היא לסווג אובייקט לאחת מ-k קטגוריות כאשר האובייקט מאופיין על ידי וקטור התכונות .
ידועות ההסתברויות האפריוריות של הקטגוריות לכל k, וגם ידועות ההסתברויות המותנות של כל תכונה בנפרד בהינתן הקטגוריה.
הסתברויות אלה ניתנות להערכה מתוך מדגם מייצג.
בנוסף מניחים את ההנחה ה"נאיבית" שהתכונות אינן תלויות זו בזו בהינתן הקטגוריה.
כדי למצוא את הקטגוריה הסבירה ביותר משווים את ההסתברויות המותנות ובוחרים את שמוביל להסתברות המותנית המקסימלית.
המכנה לא תלוי ב-k, ולכן אם רק מחפשים את הקטגוריה הסבירה ביותר, כלומר למצוא את הקטגוריה שעבורה מקסימלי, מספיק להשוות את המונים עבור ערכים שונים של k.
בשל תכונה של ההסתברות המותנית, המונה שווה ל.
לפי כלל השרשרת של הסתברות מותנית
בשל ההנחה הנאיבית, הביטוי האחרון שווה ל
כל המרכיבים של הביטוי האחרון כאמור נתונים ולכן ניתן להציבם, להשוות את התוצאות ל-k השונים, ולבחור את הקטגוריה שנותנת תוצאה מקסימלית.
ההנחה ה"נאיבית" של סיווג בייסיאני נאיבי
נניח שברצוננו לסווג נבדקים לקטגורית "חולים בשפעת" או לקטגורית "לא חולים בשפעת" בהתבסס על התכונות "כאב-ראש", "משתעל", ו-"חום" הנתונות לכל נבדק.
במקרה זה, התכונות הללו הן בעלות ערכים אפשריים של "כן" או "לא" (מה שהופך את הבעיה לבעיית סיווג מסוג ברנולי).
נניח שכתוצאה מידע מוקדם ידוע לנו שההסתברות להיות חולה בשפעת היא 1/40 = (שפעת)p (כלומר אדם אחד מכל 40 באוכלוסייה חולה בשפעת) וההסתברות לא להיות חולה בשפעת היא לכן 39/40 = (לא-שפעת)p.
באוכלוסייה הכללית הגיוני שיש תלות בין היות בן אדם משתעל והיות אדם עם חום גבוה.
כלומר העובדה שיש לאדם חום מעלה את ההסתברות שהוא גם משתעל.
כאשר (משתעל)p היא ההסתברות שאדם אקראי משתעל ו (חום|משתעל)p היא ההסתברות המותנית שאדם משתעל אם כבר ידוע שיש לו חום.
ההנחה ה"נאיבית" עליה מתבסס סיווג בייסיאני נאיבי היא שאם כבר יודעים שאדם חולה בשפעת אז כבר אין יותר תלות בין היותו משתעל להיותו בעל חום.
כלומר הסיבה היחידה שהחום העלה את ההסתברות לשיעול הייתה שהחום העלה את ההסתברות לשפעת, והשפעת היא זאת שמסבירה לגמרי את קיום החום.
מרגע שכבר ידוע שיש שפעת אז החום והשיעול הם בלתי תלויים.
כאשר (שפעת|משתעל)p היא כאמור ההסתברות שאדם משתעל אם כבר ידוע שיש לו שפעת, ו-(שפעת, חום|משתעל)p היא ההסתברות שאדם משתעל אם כבר ידוע שיש לו שפעת וגם חום.
באופן כללי סיווג בייסיאני נאיבי מניח שאם כבר ידוע הסיווג אז ערכי התכונות בלתי תלויים עוד זה בזה.
הנחה זאת היא אולי לא מדויקת, ולכן ערכי ההסתברויות הנובעים ממנה והמשמשים את הסיווג אולי אינם מדויקים.
בכל זאת, ההנחה מאפשרת הקלה משמעותית במציאת הסיווגים והסיווג הבייסיאני הנאיבי מצליח לסווג יפה במקרים רבים.
אחת הסיבות לכך היא שתהליך הסיווג בעיקר מעוניין במציאת הסיווג הסביר ביותר לאובייקט (שפעת או לא-שפעת לנבדק בדוגמה שלנו) ולאו דווקא לקבל הסתברות מדויקת לכל סיווג.
במקרים רבים אף על פי שההסתברות הנובעת מההנחה הנאיבית אינה מדויקת עבור שני סיווגים אפשריים, היא בכל זאת שומרת על סדר ההסתברות שלהם.
נניח שמדגם אוכלוסייה הראה שאחד מכל 40 איש חולה בשפעת.
כלומר ניתן להעריך שההסתברות 1/40 = (שפעת)p.
יש לשער שאם היינו מקבלים עוד עדויות על הנבדק (כמו אם יש לו חום) אזי ההסתברות לשפעת הייתה שונה.
כל עוד אין לנו עדויות נוספות עלינו להסתפק בהסתברות (שפעת)p - הנקראת לכן ההסתברות האפריורית.
כשמגיע נבדק חדש אנחנו יכולים למדוד את תכונותיו (למשל אם יש לו חום) ובכך לחשב יותר במדויק את ההסתברות לשפעת.
ההסתברות לסיווג מסוים (כמו שפעת) אחרי שמצטברות עדויות מכונה לכן ההסתברות האפוסטריורית.
סיווג בייסיאני נאיבי מנסה לסווג אובייקט לפי ההסתברויות האפוסטריוריות שלו המחושבות על סמך העדויות הנובעות מהתכונות של האובייקט המסווג.
טבלה 1 מראה את הידע הנתון לנו כשמגיע נבדק חדש שאנו רוצים לסווג כחולה שפעת או לא (הנתונים בטבלה מומצאים ורק משמשים למטרת הסבר).
בשורה הראשונה נתונות ההסתברויות האפריוריות של היות אדם חולה בשפעת או לא, לפני שמתקבלות עדויות נוספות.
בטור הימני נתונות ההסתברויות המותנות לקיום כאב-ראש, שיעול, או חום אצל חולי שפעת והטור השמאלי מראה את ההסתברויות המותנות הנ"ל אצל אנשים שאינם חולי שפעת.
למשל לפי הטבלה, שני שלישים מחולי השפעת משתעלים (2/3=(שפעת|משתעל)p).
כל הנתונים בטבלה 1 ניתנים להערכה ממדגמים מייצגים של האוכלוסייה.
הטבלה כעת תאפשר לנו לבצע תחזיות נוספות על נבדקים חדשים על סמך תכונותיהם, על ידי מציאת הסיווג הסביר ביותר (אפוסטריורית) של הנבדק.
נניח שמגיע נבדק עם כאב-ראש וחום אך ללא שיעול ואנחנו רוצים להשוות את ההסתברות שהוא חולה שפעת לעומת ההסתברות שאינו חולה שפעת ולבחור באפשרות עם ההסתברות המקסימלית.
כדי לקצר את הנוסחאות נשתמש בשמות המשתנים הבאים: שפעת=F, לא-שפעת=, כאב-ראש=A, חום=B, לא-משתעל=.
אנחנו מעוניינים למצוא את המקסימלי מבין ו .
שני ביטויים אלה שווים לפי חוק בייס לביטויים הבאים:
אפשר מהנתונים בטבלה 1, יחד עם ההנחה הנאיבית, לחשב את שני השברים הנ"ל במלואם (ולקבל הערכה מקורבת של ההסתברויות הנובעת מההנחה הנאיבית), אך שימו לב שהמכנה של שני השברים הוא זהה ושכל הביטויים חיוביים ולכן כדי למצוא את השבר עם הערך המקסימלי מספיק להשוות את המונים של השברים.
השוויונים להלן מתבססים על תכונה כללית של הסתברות מותנית לפיה .
המספרים המוצבים בסוף באים מטבלה 1. השוויון שלפניהם מתקיים בגלל ההנחה "הנאיבית" שאם נתונה הקטגוריה (F במקרה זה) אזי ההסתברות של תכונה לא תלויה בתכונות האחרות.
כך למשל אם ידוע F אז A לא תלוי עוד ב B וב-C ולכן .
באותה דרך אפשר לחשב את המונה השני:
כיוון שהמונה הראשון גדול מהשני יוצא שההסתברות ל-F (שפעת) גדולה מההסתברות ל (לא שפעת) בהתחשב בתכונות הנבדק.
בדוגמה שלמעלה (חיזוי שפעת על סמך תכונות) כל התכונות היו בדידות כלומר בעלות ערכים מתוך קבוצה סופית - למשל לתכונה "משתעל" היו שני ערכים אפשריים - "כן" או "לא".
במצב כזה ניתן להעריך את ההסתברויות המותנות, כמו אלה המופיעות בטבלה 1, על ידי ספירת בעלי כל ערך של התכונה באוכלוסייה הנדגמת וחלוקה בגודל המדגם.
דרך זאת אינה אפשריות עוד כאשר התכונות הן רציפות - למשל גובה.
לתכונות כאלה יש אינסוף ערכים אפשריים ואי אפשר למלא טבלה כמו טבלה 1. במקום זאת, מעריכים לכל תכונה פונקציית התפלגות ומעריכים את הפרמטרים של הפונקציה בעזרת מדגם.
למשל, בדרך כלל ללא מידע נוסף על התכונה הרציפה, מעריכים התפלגות נורמלית עבור התכונה ומעריכים את הממוצע ואת השונות (חסרת ההטיה) של המדגם עבור כל קטגוריה אפשרית (קבוצת הקטגוריות היא בדידה בבעיות סיווג).
פונקציית התפלגות נורמלית היא בצורת פעמון גאוס וצפיפות ההסתברות כאשר לתכונה x יש את הערך v אם מניחים קטגוריה היא:
פונקציה זאת מחליפה את טבלת ההסתברויות המותנות (דוגמת טבלה 1).
המשימה היא לסווג נבדקים ל"גבר" או ל"אישה" על סמך גובה, משקל, ואורך כף רגל (כולן תכונות רציפות).
נניח שהמדגם החזיר את התוצאות שבטבלה 2 (הנתונים בטבלה מומצאים ורק משמשים למטרת הסבר).
ערכי הממוצע והשונות חסרת ההטיה הנובעים מטבלה 2 לכל קטגוריה (גבר או אישה) מופיעים בטבלה 3.
כעת נניח שידועים הפרמטרים של אדם כבטבלה 4 וברצוננו להעריך אם מדובר בגבר או באישה.
כדי לקצר את הנוסחאות הבאות נשתמש בשמות המשתנים הבאים: גבר=M, אישה=F, גובה=H, משקל=W, כף-רגל=L.
נניח שידוע שההסתברויות האפריוריות של להיות גבר או אישה הם שווים, כלומר: .
ההסתברות שהנבדק הוא גבר היא:
ההסתברות שהנבדק היא אישה היא:
כמו קודם, המכנים בשני השברים הם שווים ולכן מספיק להשוות את המונים.
כש- ו- (מספרים הלקוחים מטבלה 3).
שימו לב שהערך כאן יוצא יותר גדול מ-1, דבר שלא אפשרי להסתברות אך כאן מדובר בצפיפות הסתברות.
ולכן המונה הראשון (עבור גבר) שווה
כלומר המונה של ההסתברות הפוסטריורית עבור אישה גדול יותר משל עבור גבר ולכן אפשר להעריך שמדובר באישה.
סיווג בייסיאני נאיבי הניב תוצאות יפות בתחום של סיווג טקסט לקטגוריות - למשל סיווג דואר אלקטרוני ל"ספאם" או "לא-ספאם", על סמך המילים הכלולות בטקסט.
כל מסמך מאופיין על ידי אוסף המילים שבו.
מכינים מראש את טבלת ההסתברויות המותנות (בדומה לטבלה 1): לכל מילה וקטגוריה מעריכים בעזרת מדגם את - ההסתברות המותנה שהמילה נמצאת במסמך בהנחה שהמסמך הוא מקטגוריה .
כלומר המילה היא התכונה והערכים שלה הם "נמצאת במסמך" ו-"לא נמצאת במסמך".
ישנן גם גישות אחרות למידול הבעיה, כמו בהן התכונה היא המקום במסמך והערך הוא המילה, או בהן הערך הוא מספר ההופעות של המילה, או שקלול של מספר זה.
ההסתברות לראות את כל המילים במסמך D בהנחה שמדובר במסמך מקטגוריה הוא
ישנה כאן הנחה מקלה שההסתברות לראות את המסמך D היא ההסתברות לראות את כל המילים שבו, כלומר מתייחסים כאן למילים כאילו הן מפוזרות באופן אקראי במסמך והסיכוי לראותן אינו תלוי למשל במקומן במסמך, באורך המסמך, במילים אחרות במסמך, וכו'.
לפי חוק בייס, לכל קטגוריה מתקיים:
ערך המכנהאינו תלוי בקטגוריה, ולכן כדי למצוא את הקטגוריה הסבירה ביותר, מספיק להשוות את המונים עבר ערכי k שונים.
הניתנים לחישוב כיוון שאת ערכי ו ניתן כאמור לאמוד מתוך מדגם של מסמכים נתונים.
"סיוון" הוא שיר שכתבו והלחינו שמוליק צ'יזיק ויגאל בשן וביצע יגאל בשן.
בסוף שנות ה-70 ניסה יגאל בשן לפרוץ בקריירה בינלאומית.
בשנת 1977 הוציא בשן אלבום באנגלית ושמו "You Got The Power", שאחד משיריו נקרא "My Suzanne".
כשחזר לישראל הקליט את השיר בעברית עם הלחן המקורי.
שמוליק צ'יזיק קרא לשיר "סיוון", כיוון שהשם סיוון היה בעל צליל דומה ל"סוזן".
השיר יצא לאור בשנת 1981, ונכלל באלבום "סיוון" של יגאל בשן ולהקת "ברוש", שעיבדו יחדיו את השיר.
"סיוון" היה השיר הבולט באלבום.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת התשמ"א (1981) דורג השיר במקום הרביעי.
בשנת 2004 עשו אילן רוזנפלד, קובי פרג' ועודד פז גרסה פארודית על השיר במסגרת הסדרה "הפיג'מות".
ב-9 בדצמבר 2019, שנה לאחר מותו של בשן, הוציא הזמר עידן עמדי קאבר לשיר כחלק מאלבום לזכרו של יגאל בשן.
באפריל 2024 יצרו עידן ניידיץ ויוסי גבני גרסה פארודית של השיר בהתייחס לתקיפת ישראל על ידי איראן.
סיווג בולטימור הוא שיטה למיון נגיפים לקבוצות על בסיס סוג הגנום שלהם ושיטת השכפול שלהם.
השיטה פותחה על ידי הווירולוג דייוויד בולטימור.
במאמר המקורי חילק בולטימור את הנגיפים ל-6 קבוצות שונות, מאוחר יותר, עם גילוי מנגנוני השכפול הייחודים של נגיפים כדוגמת נגיף הפטיטיס B נוספה קבוצה שביעית למערכת הסיווג.
בולטימור חילק את הנגיפים ל-7 קבוצות:
קבוצה I – נגיפי DNA דו-גדילי (dsDNA viruses), לדוגמה: Adenoviruses, נגיפי הרפס.
קבוצה II – נגיפי DNA חד-גדילי חיובי (; בעלי גדיל קריא, מובן), לדוגמה: Parvoviruses.
קבוצה IV – נגיפי RNA חד-גדילי חיובי (; בעלי גדיל קריא, מובן), לדוגמה: נגיפי קורונה.
קבוצה V – נגיפי RNA חד-גדילי שלילי (; בעלי גדיל מול-קריא, אנטי-מובן), לדוגמה: נגיפי שפעת.
קבוצה VI – נגיפי שעתוק לאחור עם RNA חד-גדילי (; רטורווירוסים בעלי גדיל קריא, היוצרים גדילי DNA מתווך במחזור החיים שלהם), לדוגמה: HIV.
קבוצה VII – נגיפי שעתוק לאחור גם DNA דו-גדילי (; שלהם RNA מתווך במחזור החיים), לדוגמה: Hepadnaviridae (ובכללם נגיף הפטיטיס B).
RNA ויראלי (גנום) > יצירת גדיל RNA משלים > שעתוק mRNAשעתוק לאחור ל-DNA > שעתוק גנום RNA מגדיל ה-DNAVII – נגיפי שעתוק לאחור עם DNA דו-גדיליDNA ויראלי (גנום) > שעתוק mRNAשעתוק RNA > שעתוק לאחור של גנום DNA
ההשערה המקובלת היא שנגיפים התפתחו פעמים רבות, ואינם חולקים נגיף אב קדמון משותף.
גם בתוך קבוצות בולטימור השונות יש נגיפים רבים ללא מוצא משותף (מלבד אולי הקבוצה השישית והקבוצה השביעית שאצלם יש דמיון יחסית בארגון הגנום ובאסטרטגיות השכפול).
סיווג נגיפים הוא תהליך שיום נגיפים, שיבוצם במערכת טקסונומית או חלוקתם לקבוצות על בסיס מאפייני יסוד.
סיווג נגיפים הוא תהליך בהתהוות, עקרונות לסיווג נגיפים נתונים במחלוקת, והצעות חדשות עולות תדיר.
הסיבה לכך נובעת מכך שנגיפים הוא גופיפים לא חיים שחלק ממאפיינהם הכימיים דומים ליצורים חיים, ולכן הם אינם מתאמים למערכות הטקסונומיה הביולוגית הקלאסית.
נגיפים מסווגים בעיקר על בסיס מאפיינים פנוטיפיים, כגון מורפולוגיה, סוג הגנום, שיטת שכפול, מאכסנים, וסוג המחלה לה הם גורמים.
מיון הנגיפים הרשמי נעשה על ידי הוועדה הבין-לאומית לטקסונומיה של נגיפים (ICTV).
סיווג בולטימור עשוי לשמש לחלוקת הנגיפים ל-7 קבוצות על בסיס סוג הגנום ושיטת ההכפלה שלהם.
שיום רשמי ומיון מסועף נעשים על ידי ה-ICTV.
הוצע קטלוג של כל הנגיפים הידועים.
מינים הם יחידות הבסיס למיון ביולוגי.
בעבר ה-ICTV אימצה את העיקרון שמין נגיפי הוא קבוצה פוליתטית (קבוצה שבין חבריה מאפיינים רבים משותפים אך לא כולם) היוצרת שושלת הכפלה ותופסת נישה אקולוגית מסוימת.
ביולי 2013 שינתה ה-ICTV את ההגדרה של מין נגיפי: "מין הוא קבוצה מונופילטיות של נגיפים שמאפייניהם יכולים להיות מובחנים ממאפייני מינים אחרים על בסיס קריטריונים רבים".
נגיפים הם ישיות פיזיות בעוד שמינים וטקסונים אחרים הם מושגים מופשטים.
הוועדה לטקסונומיה בין-לאומית של נגיפים החלה לפתח שיטה לשיום ולמיון בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20, תהליך המתמשך עד היום.
ה-ICTV הוא הגוף היחיד המוסמך על ידי ההתאחדות הבין-לאומית לאגודות מיקרובילוגיות , ומטרתה לפתח, לשפר ולתחזק מערכת טקסונומית נגיפית אוניברסלית.
מערכת המיון חולקת מאפיינים רבים עם המערכת הקלאסית למיון אורגניזמים.
אולם מערכת הנומנקלטורה שונה מאורגנזימים אחרים במספר נקודות.
אחד ההבלים הקטנים הוא שבמערכת למיון נגיפים, שמות הסדרות והמשפחות נכתבים בכתב נוטה, בשונה מהנהוג במערכות המיון של האצות והפטריות ומהקוד הבין-לאומי לנומנקלטורה זואולוגית.
מיון נגיפי מתחיל בטקסון Realm (תחום) וממשיך כך:
שמות המינים נגזרים, לעיתים קרובות, בתבנית שם מחלה + סיומת virus, לדוגמה: Ebolavirus מורכב מ: (גם שמות המינים בעברית מבוססים לעיתים קרובות על "נגיף" + שם מחלה.
רוב משפחות הנגיפים אינם ממוקמות בעץ ההיררכיה הטקסונומית.
נכון ל-2018 יש רק תחום (realm) אחד, 4 סדרות תחת טקסון ללא מקור, 46 משפחות תחת טקסון ללא מקור, ו-3 סוגים תחת טקסון ללא מקור.
מתבסס על בסיס סוג הגנום ושיטת ההכפלה.
קבוצה VII – נגיפי שעתוק לאחור עם DNA דו-גדילי (; שלהם RNA מתווך במחזור החיים), לדוגמה: Hepadnaviridae (ובכללם נגיף הפטיטיס B).
הולמס (1948) השתמש במערכת הנומנקלטורה הדו-שמית של קארולוס ליניאוס לשיום ולסיווג תחת הסדרה Virales ל-3 קבוצות על בסיס המאכסן:
קבוצה I: Phaginae (תוקפת בקטריות).
קבוצה II: Phytophaginae (תוקפת צמחים).
קבוצה III: Zoophaginae (תוקפת בעלי חיים).
מערכת LHT לסיווג נגיפים מבוססת על מאפיינים פיזיקליים וכימיים כגון סוג הגנום (DNA או RNA), סימטרייה, קיומה של מעטפת, קוטר הקפסיד ומספר הקפסומרים.
הסיווג הזה אושר על ידי הוועדה הפרוויזונלית לנומנקלטורה שך נגיפים (PNVC) של ההתאחדות הבין-לאומית לאגודות מיקרובילוגיות ב-1962, והיא בנויה כך:
מערכה: Vira (מחולקת ל-2 תת-מערכות).
היו שמתחו ביקורת על המדעיות של שיטת LHT וטענו שהיא באה רק לפתור את הבעיה המעשית של נומנקלטורה וזיהוי, שיש בה מן השרירותיות, ושהיא אינה מביאה בחשבון קשרים אמיתיים בין חברי הטקסון.
סיוון מור (נולד ב-1965) הוא ספורטאי פאראלימפי לשעבר.
מור נפצע בשירותו הצבאי ברצועת הביטחון, מרותק לכיסא גלגלים ולאחר השיקום החל לעסוק בספורט נכים.
בשנת 1996 זכה במדליית ארד באליפות העולם ברכיבת סוסים.
ב התחרה ברכיבת סוסים בשתי תחרויות רכיבה אמנותית וסיים בשתי התחרויות במקום השביעי.
בהמשך עבר לאימון באופני יד.
בשנת 2010 דורג במקום החמישי באליפות ישראל באופני יד ובשנת 2012 דורג במקום השמיני.
בשנת 2016 השתתף עם משלחת נכי צה"ל ברכיבה על אופני יד במרתון ברלין.
מור גר בתל אביב, נשוי ואב לארבעה.
סיווג היחידות הטריטוריאליות הסטטיסטיות היא גאוקוד סטנדרדי הנוגע לחלוקה המנהלית של הארצות לצרכים סטטיסטיים.
סטנדרד זה אומץ ב-2003, פותח והוסדר על ידי האיחוד האירופי ומכסה בצורה מפורטת רק את המדינות החברות באיחוד האירופי.
הסיווג NUTS משמש את מנגנוני האספקה של הקרנות המבניות של האיחוד האירופי ואת קרן הלכידות של האיחוד האירופי ואת מיקום האזור שבהם יש לספק סחורות ושירותים הכפופים לחוקי האספקה הציבורית האירופית.
יורוסטט (Eurostat הלשכה הסטטיסטית האירופית) קבע עבור כל מדינה חברה באיחוד האירופי נקבעה הייררכיה של שלוש רמות NUTS בהסכמה עם כל אחת מהן.
לפעמים תת-יחידות ברמות מסוימות אינן תואמות את היחידות המנהליות הרשמיות של המדינות.
הקוד NUTS מתחיל בקוד של שתי אותיות המתייחס למדינה, לפי הקיצור במקובל במדריך הכתיבה הבינממסדי של האיחוד האירופי - European Union's Interinstitutional Style Guide.
תת החלוקה של המדינה מצוינת על ידי מספר.
תת-החלוקה המשנית והשלישונית מצוינת כל אחת במספר אחר.
כל מספור מתחיל ב-1, כאשר 0 משמש את הרמה העליונה.
מתחת שלוש הרמות NUTS קיימות יחידות מנהליות מקומיות LAUs.
מערכת סטטיסטית דומה משמשת גם ארצות מועמדות לכניסה לאיחוד האירופי וחברות באיגוד הסחר החופשי האירופי, אולם היא אינה חלק מה-NUTS הכפופים להסדרי האיחוד האירופי.
הסיווג NUTS הנוכחי, נכון ל-21 בנובמבר 2016 ובתוקף החל מ-1 בינואר 2018 (שעודכן עבור החברות החדשות ב-2020) כולל :
99,387 יחידות מנהליות מקומיות LAUs
בגלל ההבדלים בגדל, לא בכל המדינות קיימות כל רמות החלוקה,
למשל בלוקסמבורג ובקפריסין קיימות רק יחידות מנליות מקומיות.
במקרים אלה ממדי היחידות מסוג NUTS הם בסדר גודל של לכל המדינה.
ארצות מועמדות לחברות באיחוד האירופי
הממלכה המאוחדת עזבה את האיחוד האירופי ("ברקסיט") ב-31 בינואר 2020 והיא הייתה עד עכשיו המדינה היחידה שעשתה זאת.
ארץ NUTS 1 NUTS 2 NUTS 3 LAU UK האיחוד האירופי משתמש ב-UK כקוד עבור מדינה זו במקום הקוד GB
ISO 3166-1 alpha-2 אזורי אנגליה 9 תת-אזורים ≍
i: ∪ of מחוזות אנגליה; or
ii: מחוזות אנגליה אינדיבידואליות; or
iii: ∪ of רבעי לונדון רבתי.
ארצות חברות באיגוד הסחר החופשי האירופי EFTA
סיווג פרי או אינדקס פרי הוא אינדקס נפוץ של "משלי איזופוס", שנוצר על ידי בן אדווין פרי, פרופסור ללימודים קלאסיים באוניברסיטת אילינוי אורבנה-שמפיין.
המחקר המודרני מחזיק בדעה שאיזופוס, שחי בין השנים 620 – 562 לפנה"ס, כנראה לא חיבר את כל המשלים המיוחסים לו; חלקם היו ידועים לפני זמנו של איזופוס, בעוד שהתיעוד הראשון של אחרים מתוארך כאלף שנה לאחר זמנו.
באופן מסורתי, משלי איזופוס היו מסודרים בסדר אלפביתי, דבר שאינו מועיל לקורא.
פרי מיין אותם לפי שפה (יוונית או לטינית), לפי זמן כתיבתם, לפי מקור ולאחר מכן לפי סדר אלפביתי; גם שיטה זו אינה מסייעת לקוראים, אלא שהיא הטובה ביותר למטרות מחקריות.
פרי 2. העיט, העורב והרועה
פרי 5. בעל החוב האתונאי
פרי 6. רועה העיזים ועיזי הבר
פרי 7. החתול כרופא והתרנגולות
פרי 9. השועל והעז בבאר
פרי 17. השועל ללא זנב
פרי 18. הדייג והדג הקטן
פרי 19. השועל והשיח הקוצני
פרי 21. הדייגים ודג הטונה
פרי 22. השועל וחוטב העצים
פרי 29. פטיש הנפחים ומבער הפחמים
פרי 30. האיש שספינתו נטרפה
פרי 31. האיש ושתי הפילגשים
פרי 34. הבטחות בלתי אפשריות
פרי 38. החורש בשדה והזאב
פרי 40. האסטרונום שנפל לבאר
פרי 44. הצפרדעים שרצו במלך
פרי 45. השוורים והעגלת החורקת
פרי 46. רוח הצפון והשמש
פרי 47. הילד עם כאב הבטן
פרי 49. הרועה שאיבד עגל
פרי 59. הסמור ופצירת הברזל
פרי 62. הדולפינים ומלחמתם בקרפיונים
פרי 64. התרופה הלא נכונה לנשיכת כלב
פרי 67. המטיילים שמצאו גרזן
פרי 69. שתי צפרדעים השכנות
פרי 71. האיש הפחדן והחמדן שמצא אריה זהב
פרי 75. האייל בעל עין אחת
פרי 76. האייל והאריה במערה
פרי 82. חמור, תרנגול ואריה
פרי 87. התרנגולת שהטילה ביצי זהב
פרי 90. הצפע ונחש המים
פרי 93. הצפע ופצירת הברזל
פרי 94. האב ושתי בנותיו
פרי 95. האישה בעלת מזג-רע
פרי 97. העיזה, הזאב והחליל
פרי 98. העיזה על גג הבית והזאב
פרי 99. פסל הרמס המגשים משאלות
פרי 100. תחרות היופי של הציפורים
פרי 101. העורב בנוצות שאולות
פרי 104. זאוס ואפולו, תחרות בחץ וקשת
פרי 115. צייד הציפורים והנחש
פרי 117. הגמל שרצה קרניים
פרי 119. הגנן משקה את הירקות שלו
פרי 131. העורבני בורח מהשבי
פרי 132. הכלב שרודף אחרי אריה
פרי 134. הכלב הישן והזאב
פרי 142. השועל והאריה החולה
פרי 143. האריה והשור מוזמנים לארוחת ערב
פרי 144. האריה בחצר האיכר
פרי 147. האריה, הדוב והשועל
פרי 149. האריה, החמור והשועל
פרי 151. האריה והחמור הולכים לצוד
פרי 152. הרוצח ועץ התות
פרי 158. הזאב והאחות הזקנה
פרי 159. זאב וכבשה (שלוש הצהרות אמיתיות)
פרי 160. הזאב הנכה והכבשה
פרי 165. קרב העכברים והחתולים
פרי 169. האיש הצעיר והסנונית
פרי 170. רופא ואיש חולה
פרי 171. העטלף השחף ושיח הפטל
פרי 172. העטלף ושני הסמורים
פרי 174. אלת המזל והאיש ליד הבאר
פרי 175. הנוסעים ועץ הדולב
פרי 177. העץ שנסחף לים
פרי 178. מנחת המטייל להרמס
פרי 180. החמור ומשא המלח
פרי 182. החמור שנשא תמונה
פרי 183. החמור הפרוע החמור המאולף
פרי 185. החמורים מוחים בפני זאוס
פרי 186. החמור והנהג שלו
פרי 188. חמור בעור אריה
פרי 190. חמור, עורב וזאב
פרי 191. השועל בוגד בחמור
פרי 193. לוכד הציפורים והעפרוני
פרי 195. הגמל שנראה בפעם הראשונה
פרי 197. נחש, סמור ועכברים
פרי 198. זאוס והנחש המדוכא
פרי 209. הרועה והזאבים הצעירים
פרי 210. הילד שצעק זאב
פרי 211. הילד רוחץ בנהר
פרי 212. הכבשה שנגזזה ברישול
פרי 213. הרימון, עץ התפוח ושיח הפטל
פרי 217. השור ועזי הבר
פרי 218. צאצאיו התאומים של הקוף
פרי 220. גמל ופיל, מועמדים למלך
פרי 223. מחלוקת בנוגע לפוריות
פרי 224. חזיר הבר והשועל
פרי 225. הקמצן והזהב שלו
פרי 227. הסנונית מקננת בבית המשפט
פרי 232. השועלים בנהר המפותל
פרי 237. חמור נקנה באישור
פרי 238. הצייד הציפורים והיונים
פרי 240. פרומתאוס ובני האדם
פרי 245. החייל הפחדן והעורבים
פרי 246. האישה ובעלה השיכור
פרי 248. דיוגנס והאיש הקירח
פרי 252. התרנגול, הכלב והשועל
פרי 258. האריה החולה, הזאב והשועל
פרי 259. האריה, פרומתאוס והפיל
פרי 260. הזאב מתפעל מהצל שלו
פרי 264. החמור הכלב והמכתב
פרי 265. צייד הציפורים והחוגלה
פרי 267. הרועה והזאב שגדל עם הכלבים
פרי 269. הסוס שאיבד את חירותו
פרי 274. דברים טובים ורעים
פרי 275. הנשר שכנפיו קוצצו
פרי 276. הנשר שנפצע מחץ
פרי 278. האתונאי והאיש מתבאי
פרי 280. עיזים ורועה עיזים
פרי 282. דגים קטנים בורחים מהרשת
פרי 283. השועל נושא האש
פרי 284. האיש והאריה מטיילים יחד
פרי 285. האיש ששבר פסל של הרמס
פרי 287. הערבי והגמל שלו
פרי 292. השור והחמור חורשים בשדה
פרי 295. האיכר שאיבד את המכוש שלו
פרי 300. שור הבר ושור הבית
פרי 302. עצי האלון וזאוס
פרי 303. חוטב העצים ועץ האורן
פרי 304. עץ האשוח והקוץ
פרי 305. האייל החולה וחבריו
פרי 306. הרמס ואדם שננשך על ידי נמלה
פרי 308. הכלב והפסל של הרמס
פרי 310. הסריס ומגיד העתידות
פרי 311. זאוס, החיות ובני האדם
פרי 313. זאוס וערימת החטאים
פרי 317. הרופא הלא מיומן
פרי 318. סוס המירוץ בטחנת הקמח
פרי 319. הסוס ונער האורוות
פרי 324. העורב החולה ואמו
פרי 331. הארנבת, הכלב ורועה העיזים
פרי 332. הכלב עם הפעמון על צווארו
פרי 334. שלטונו של האריה
פרי 336. אריה חולה, שועל ואייל
פרי 337. אריה, שועל וקוף
פרי 338. האריה, החזיר והנשרים
פרי 339. האריה והחמור שותפים בציד
פרי 343. הזאבים והכלבים במלחמה
פרי 344. זאב בין האריות
פרי 345. הזאב והשועל במלכודת
פרי 348. הזאב המושל והחמור
פרי 352. עכבר העיר ועכבר הכפר
פרי 357. החמור שקנא בסוס
פרי 358. החמור בעור האריה
פרי 359. החמור על הגג
פרי 360. החמור אוכל קוצים
פרי 361. צייד הציפורים, החוגלה והתרנגול
פרי 363. הילד והאריה המצויר
פרי 364. אמא הקופה וזאוס
פרי 365. הרועה, הכלב והזאב
פרי 366. הרועה שגידל זאב
פרי 367. המלחמה ובת זוגו הגאווה
פרי 377. הסנונית המתפארת והעורב
פרי 379. האיש המאוהב בבתו
פרי 380. האיש שהבריח את פקחותו
פרי 381. האיכר הזקן והחמורים
פרי 382. אנשי דלפי ואבותיהם הקדומים
פרי 387. העני שתופס חרקים
פרי 388. האלמנה והחורש בשדה
פרי 389. ארוחת יום הולדת לחתול
פרי 391. בעל הבית והמלחים
פרי 392. החמור החולה והזאב הרופא
פרי 394. השועל עוזר לאריה
פרי 397. צייד הציפורים והציקדה
פרי 406. הכלבים ועור האריה
פרי 407. כלב רודף אחרי זאב
פרי 408. ארנב צמא ירד לבאר
פרי 409. השועל והאריה בכלוב
פרי 411. חמור הבר וחמור הבית
פרי 414. השור, הלביאה וחזיר הבר
פרי 416. דוב, שועל ואריה צדים יחד
פרי 417. הזאב והמשורר ליקופרון
פרי 429. האיש שניסה לספור את הגלים
פרי 431. השפיות של האדם
פרי 432. אפולו, המוזות והדריאדות
פרי 434. הגדרון על גב הנשר
פרי 439. עץ הדפנה והזית
פרי 441. יום החג והיום שאחרי
פרי 442. מקורו של הסומק
פרי 444. ארוס ובני האדם
פרי 446. הקוקיה והציפורים הקטנות
פרי 447. העפרוני קובר את אביו
פרי 451. הזאב בבגדי כבשים
פרי 452. הזאב והחמור עומדים למשפט
פרי 457. הילד על סוס הפרא
פרי 460. הצל של החמור
פרי 464. הקופים מקימים עיר
פרי 469. השור שהולך שולל על ידי האריה
פרי 472. הציפור בנוצות שאולות
פרי 473. הדרור נותן עצות לארנב
פרי 474. הזאב והשועל והשופט הקוף
פרי 475. הסנדלר שנהיה לרופא
פרי 476. מה אמר החמור לרועה הזקן
פרי 477. כבשה, אייל וזאב
פרי 480. כלב והגורים שלה
פרי 481. האריה הזקן, החזיר, השור והחמור
פרי 483. הכלב, האוצר והנשר
פרי 484. החמור מעליב את החזיר
פרי 485. הצפרדעים חוששים מקרב השוורים
פרי 487. הפר, האריה והשודד
פרי 488. הנשר, החתול וחיטת הבר
פרי 491. שני הפרדות והשודדים
פרי 493. מה אמרה הזקנה לכד היין
פרי 501. על להאמין ולא להאמין
פרי 502. תשובת הסריס לאדם הרשע
פרי 504. דבורת הדבש והדבור
פרי 505. אודות מתח ורגיעה
פרי 508. עצים בחסות האלים
פרי 509. הטווס מתלונן בפני יונו על קולו
פרי 510. תשובתו של איזופוס לאדם הסקרן
פרי 514. שלטון המלך האריה
פרי 522. איך סימונידס ניצל על ידי האלים
פרי 523. המלך דמטריוס והמשורר מננדר
פרי 524. שני חיילים ושודד
פרי 525. האיש הקירח והזבוב
פרי 527. הליצן, האיכר והחזיר
פרי 528. שני גברים קירחים
פרי 532. הכלב הזקן והצייד
פרי 534. מרקורי ושתי הנשים
פרי 536. האורקל של אפולו
פרי 538. פומפיוס והחייל שלו
פרי 539. יונו, ונוס והתרנגולת
פרי 540. הפר והשור הזקן
פרי 541. איזופוס והספורטאי המנצח
פרי 545. איזופוס והמאהבת שלו
פרי 547. השיבולת היולדת והזאב
פרי 548. איזופוס והעבד הנמלט
פרי 554. סוקרטס והמשרת חסר ערך
פרי 555. הזונה והאיש הצעיר
פרי 558. שני התרנגולים והנץ
פרי 560. האיש הקירח והגנן
פרי 561. הינשוף, החתול והעכבר
פרי 568. השועל הקנאי והזאב
פרי 571. החמור, הסוס והשעורה
פרי 576. צייד הציפורים והציפורים
פרי 578. הסוס, האריה והעזים
פרי 579. החרב ועובר האורח
פרי 580. האיש החמדן והאיש הקנאי
פרי 582. האיכר והשור שלו
פרי 583. החזיר בלי לב
פרי 584. דג הנהר ודג הים