tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
היא זכתה להכרה רחבה כשהשתתפה בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה "Blackeyes" של דניס פוטר.
עוד היא מוכרת בזכות הופעתה בסיטקום "זיווגים" בתפקיד ג'יין.
תפקידים נוספים שלה בטלוויזיה היו בסדרה "להעיר את המתים", בסדרה "ג'ונתן קריק" ובסדרה "Little Napoleons".
היא הופיעה בפרק אחד בסדרה הקומית "על אנשים וסוסים" וכן בסדרת הטלוויזיה "מלון בבילון".
בלמן הופיעה גם בסרטי קולנוע אחדים בהם "המלך דוד" (1985) בכיכובם של ריצ'רד גיר ואדוארד וודוורד, "Secret Friends" (מ-1991), בקומדיה הבריטית "לאון והחזיר הכשר" (מ-1992) ובסרט "שובו של המחסל" (1996) לצדו של דולף לונדגרן.
היא כיכבה לצדו של ג'יימס נסביט בסדרת הדרמה של BBC One "ג'קיל", עיבוד מודרני שכתב סטיבן מופאט לספרו של רוברט לואיס סטיבנסון "המקרה המוזר של ד"ר ג'קיל ומר הייד".
ב-2008 החלה להופיע בסדרת הדרמה "העוקץ" של ערוץ TNT בכיכובו של טימותי האטון.
על תפקיד זה הייתה בלמן מועמדת לפרס סאטורן לשחקנית המשנה הטובה ביותר, אך הפסידה את הפרס לשחקנית הניו זילנדית לוסי לולס.
בשנת 2013 קראה בלמן שירה ל-"The Love Book App", הפרויקט האינטראקטיבי של אלי ביירן אסירי .
לקראת סוף 2013 שיחקה בתפקיד "האישה האיטלקייה" בהפקה של התיאטרון המלכותי הלאומי למחזה "From Morning to Midnight" מאת גאורג קייזר.
ב-2015 גילמה בלמן את דמותה של ויוויאן לי בבכורה האירופאית של המחזה "Orson's Shadow" מאת אוסטין פנדלטון, שהוצגה בסאות'ארק פלייהאוס בלונדון.
בלמן יצאה עם השחקן סם רוקוול ועם מפיק הסרטים הדוקומנטריים ניק ברומפילד.
ביולי 2005 התחתנה עם לוקו בריאבה, בנישואים שארכו שנה אחת וב-2007 הם התגרשו.
ב-2009 ילדה בלמן את בתה, רומי.
היא התחתנה עם אבי בתה, זאאב סת'נה ב-2013.
שנה שם תפקיד הערות 2000 Speed-the-Plow קארן תיאטרון הדוכס מיורק 2013 From Morning to Midnight אישה איטלקייה / קצינה בצבא הישע התיאטרון הלאומי 2015 Orson's Shadow ויוויאן לי תיאטרון סאות'ארק פלייהאוס
ג'ינה שרי הספל היא קצינת מודיעין אמריקאית שכיהנה כראשת ה-CIA בין השנים 2018–2021, האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד זה.
הספל נולדה באשלנד שבקנטקי, הבכורה מבין חמישה ילדים.
אביה שירת במשך 33 שנים בחיל האוויר של ארצות הברית ובעקבותיו נדדה המשפחה בין בסיסים ברחבי העולם.
את לימודי התיכון השלימה הספל באנגליה.
ב-1977 החלה ללמוד לתואר ראשון בלימודי שפה ועיתונאות באוניברסיטת קנטקי ובשנתה האחרונה עברה ללמוד באוניברסיטת לואיוויל בה השלימה את התואר בהצטיינות ב-1978. בתום הלימודים עבדה בבסיס פורט דבנס שבמסצ'וסטס, כמנהלת ספרייה וחדר לימוד השפות של קבוצת הכוחות המיוחדים העשירית בצבא ארצות הברית.
הספל הצטרפה ל-CIA בינואר 1985 ושירתה כסוכנת חשאית ברחבי העולם וכן בתפקידי מטה בוושינגטון.
הצבתה הראשונה מחוץ לארצות הברית הייתה בשנים 1987–1989 באתיופיה, שם שימשה מגייסת ומפעילת סוכנים.
בתקופת מלחמת המפרץ ביצעה משימות תיאום הומניטריות בשיתוף עם נציגי ממשלות זרות.
בשנים 1996–1998 הייתה ראש תחנה של ה-CIA באירואסיה.
במסגרת התפקיד הצליחה להביא למעצרם של שני טרוריסטים הקשורים בפיגוע בשגרירות ולתפיסת חומר מודיעיני שהיה עימם.
על פועלה עוטרה בפרס ע"ש ג'ורג' הרברט ווקר בוש למלחמה בטרור.
בשנים 1998–2000 עסקה בתחום המבצעים הקשורים לרוסיה במחלקה העוסקת במרכז אירואסיה.
לאחר מכן שימשה סגנית ראש תחנה באירופה.
ב-2001 הוצבה במרכז ללוחמה בטרור.
ביומה הראשון במרכז התרחשו פיגועי 11 בספטמבר.
היא הייתה פעילה בתוכנית R.D.I של ה-CIA.
תוכנית זו (ראשי תיבות של Rendition, Detention, and Interrogation - תפיסה, מעצר וחקירה) כללה איתור וחטיפת חשודים בפעילות טרור ברחבי העולם, הבאתם למתקני מעצר חשאיים מחוץ לארצות הברית (Black Sites) וחקירתם תוך שימוש בטכניקות של עינויים במידת הצורך.
באוקטובר 2002 מונתה לאחראית על מתקן כליאה חשאי של ה-CIA בתאילנד בו עברו חשודים בטרור חקירות בעינויים, בהם עבד א-רחים א-נשירי , ממנהיגי אל-קאעידה וממתכנני הפיגוע במשחתת קול.
בשנים 2005–2008 שימשה ראש מטה השירות החשאי הלאומי (אגף המבצעים ב-CIA, האחראי על הפעלת הסוכנים החשאיים והפעולות המיוחדות).
על פי בכיר לשעבר ב-CIA היא פיקחה על תוכנית R.D.I, אך בעדותה בסנאט הכחישה זאת.
בתפקיד זה פעלה עם ראש השירות להשמדת הקלטות המתעדות את החקירות בעינויים במתקן בתאילנד.
מעשה זה הביא לחקירה ממושכת מצד מחלקת המשפטים של ארצות הברית, שהסתיימה ללא הגשת כתבי אישום.
על פי עדותה של הספל, מדובר ב-92 קלטות המתעדות חקירה של עציר אחד.
השמדתן נעשתה בהוראת ראש השירות החשאי הלאומי, מחשש שדליפתן תסכן את סוכני ה-CIA המופיעים בהן, ורק לאחר שהתבצע תיעוד מילולי של המצוי בהן שאושר על ידי מבקר הפנים של הסוכנות.
כמו כן ציינה כי היא עצמה לא תועדה בקלטות אלו.
הספל שירתה כראש לשכת ה-CIA בניו יורק, ובשנים 2008–2012 שימשה ראש תחנת ה-CIA באירופה ובמיקום מסווג נוסף.
ב-2012 מונתה לסגנית לענייני מקורות מודיעין זרים ופעולות סמויות של ראש השירות החשאי הלאומי.
בפברואר 2013 מונתה לראש השירות החשאי הלאומי בפועל, והייתה בכך לאישה הראשונה שכיהנה בתפקיד זה.
במסגרת סבב המינויים שביצע מנהל ה-CIA החדש ג'ון ברנן היא לא מונתה לתפקיד באופן קבוע, בין השאר על רקע ביקורת של ראש ועדת המודיעין בסנאט, דיאן פיינסטיין, על מינוי של מי שהייתה מעורבת בהפעלת חקירות בעינויים.
היא חזרה לשרת במשך תקופה קצרה כסגנית האגף, ולאחר מכן שימשה ראש תחנת ה-CIA בלונדון.
בפברואר 2017 מונתה למשנה לראש ה-CIA מייק פומפאו.
בכך הייתה לאישה השנייה שכיהנה בתפקיד (לאחר אווריל היינס), והראשונה שצמחה משורות הארגון.
במרץ 2018 הודיע נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על כוונתו למנותה לראש הארגון, בעקבות המינוי של פומפאו למזכיר המדינה, בכפוף לאישור הסנאט.
ב-26 באפריל 2018 החלה לכהן כראש ה-CIA בפועל.
מינויה לראש ה-CIA לווה בהתנגדויות וביקורת מצד גורמים שונים בארצות הברית ומחוץ לה בשל חלקה בתוכנית R.D.I שלוותה בחקירות בעינויים.
בין המתנגדים הבולטים למינויה היו גם שלושה סנאטורים מהמפלגה הרפובליקנית, ג'ון מקיין שעבר בעצמו עינויים בתקופת שהייתו בשבי, ראנד פול וג'ף פלייק.
במהלך הקריירה שלה ב-CIA עוטרה ב-2014 במדליית השירות המצוין של ה-CIA.
ב-2013 קיבלה את פרס נשיא ארצות הברית לשירות מצוין.
ב-2007 קיבלה את הפרס על שם ויליאם דונובן לשירות מצוין של ארצות הברית, וב-1999 קיבלה פרס ע"ש ג'ורג' הרברט ווקר בוש למלחמה בטרור.
חדלה מלכהן בתפקיד עם סיום כהונתו של דונלד טראמפ כנשיא ב-20 בינואר 2021.
ג'ינה גרטרודה בריטיץ' הייתה עקרת בית שבעלה היה רב-חובל ומתוקף תפקידו כמעט לא היה בבית, והתגוררה עם בנה טיחומיל בריטיץ' , שהיה סטודנט לרפואה.
במהלך מלחמת העולם השנייה, ג'ינה אספה אל ביתה תינוקת יהודייה בשם דינה בוכלר, גידלה אותה כבתה שלה עד סוף המלחמה, ובכך הצילה אותה מידי הנאצים.
דינה חן-בוכלר (בקרואטית: ׂDina Chen-Buchler) נולדה ב-28 באפריל 1940 בזגרב, יוגוסלביה (כיום קרואטיה), לדוקטור למשפטים ועורך דין עצמאי בשם דרגוטין בוכלר ואם עקרת בית ממשפחת סוחרים אמידה בשם בלנקה בוכלר.
מיד עם פרוץ המלחמה אביה של דינה נשלח מחנה הריכוז יאסנובאץ, שם נרצח באוקטובר.
אחריו נשלחו גם שאר הגברים במשפחה (סבא ושני בניו שהיו סטודנטים) ואיש מהם לא שב.
הנשים, דינה, אמה, וסבתה, נשלחו ב-1941 דרך המחנות PAG ו-HRUŠČICA ללובורגראד הסמוך לזגרב, שם גם אמה וסבתה נספו.
לאחר כ-6 חודשים, בחורף 1941, הצליחו לחלץ את דינה מלובורגראד באמצעות מאמצים רבים שכללו גם כסף רב ופרוטקציות.
אחד מהשומרים במחנה, גרמני-יוגוסלבי מקומי, הבריח את דינה לבית הקהילה המקומי עם פתק קשור לצווארה, המבקש למסור אותה לאחת משתי קרובות משפחה שצוינו בפתק, ובית הקהילה בחר בבלנקה פורסט, (בקרואטית: .Blanka Fürst) בת-דודתה של אמה של דינה שעדיין הייתה בעיר, ומסר לה את דינה.
פורסט טיפלה בדינה והחזירה אותה לבריאות תקינה, אבל הצטרפה לפרטיזנים לאחר החבאת הוריה ב-1942 והייתה צריכה למסור את דינה.
פורסט ניסתה להחביא את דינה במנזר, אך דינה הייתה קטנה מידי והנזירות ראו בכך סיכון גדול מידי, אך הן המליצו על נוצרייה אדוקה שתוכל לשמור על דינה תמורת שכר הולם.
דינה נמסרה לנוצרייה למשמורת, ומצבה שם התדרדר במהירות כתוצאה מהזנחה קיצונית.
ג'ינה גרטרודה בריטיץ', ידידה של בלנקה פורסט עוד מלפני המלחמה, באה לבקר את דינה אצל הנוצרייה האדוקה ומצאה אותה במצב נורא.
התינוקת הייתה בתת-תזונה, מורעבת וללא בגדים (הנוצרייה מכרה אותם), נאסר עליה לצאת מהבית, ואפילו לשתות לא נתנו לה כדי שלא תרטיב.
כשראתה את מצבה של דינה, ג'ינה החליטה לפעול – היא העמידה פנים שהיא לוקחת את התינוקת לטיול, ובעצם חטפה אותה מביתה של הנוצרייה.
ג'ינה לקחה את דינה לביתה וטיפלה בה כאילו הייתה בתה שלה, וזאת למרות איומים מפורשים מאחד השכנים להסגיר את המשפחה לנאצים.
איומים אלו לא התממשו, מאחר שהפרטיזנים איימו על השכן שיהרגו אותו אם יקרה משהו לדינה.
ג'ינה גידלה את דינה במסירות אך בזהירות – היא הטבילה את דינה, שינתה את שמה למריה, וגידלה אותה כילדה נוצרייה כדי להסתיר את היותה יהודייה.
היא אסרה על מריה (מאיה, כפי שבני הבית כינו אותה) לצאת מהבית חוץ מיציאות נדירות לחצר האחורית, לימדה אותה שאסור לה לעולם להתקרב למבנה מעבר לרחוב (שהיה מרכז הנוער הנאצי המקומי), ובכללי מאוד נזהרה על-מנת שמריה לא תיחשף כדינה בוכלר.
מריה גם הייתה ביחסים טובים מאוד עם בנה של ג'ינה, טיחומיל בריטיץ', ובעדותה מתואר כיצד הוא נשא אותה בידיו למקלט בעת ההפצצות על זגרב.
ג'ינה גידלה את דינה כבת, אך סיפרה לדינה שיש לה דודה בפרטיזנים שאולי תבוא לאסוף אותה אחרי המלחמה.
ג'ינה בריטיץ', ביחד עם בנה טיחומיל, טיפלה בדינה וגידלה אותה כבת מחורף 1943 עד סוף המלחמה.
דינה נשארה בבית משפחת בריטיץ' עד סוף המלחמה.
בשנת 1943 השלים טיחומיל בריטיץ' את עבודת הדוקטורט שלו ברפואה.
לאחר המלחמה היה טיחומיל בריטיץ' חוקר בתחומי ההמטולוגיה והטוקסיקולוגיה.
רוב הקריירה שלו עברה עליו במכון למחקר רפואי וחקר הבריאות התעסוקתית בזגרב.
הוא היה המייסד של המחלקה למחלות תעסוקתיות ועמד בראשה.
במשך שנים רבות ערך כתבי עת מקצועיים בתחומי הרפואה והבריאות התעסוקתית.
הוא היה חבר באקדמיה הקרואטית למדעים ולאמנויות ונשיא כבוד של האגודה הקרואטית לטוקסיקולוגיה.
בלנקה פורסט, דודתה מדרגה שנייה של דינה שהייתה בפרטיזנים אכן חזרה לאחר המלחמה לבוא לאסוף את דינה.
אז ג'ינה סיפרה למריה שהיא בעצם יהודייה בשם דינה בוכלר, וזה היה זעזוע עמוק לדינה, שלמדה כי היהודים היו אנשים רעים שצלבו את ישו.
דינה רצתה להישאר עם ג'ינה, שגידלה אותה כבת, אך בריטיץ' אמרה כי מוטב לה להיות בין בני עמה, ודינה נפרדה ממשפחת בריטיץ' בקושי רב.
דינה עלתה לארץ בשנת 1948 עם גב' פורסט, והמשיכה את הקשר עם משפחת בריטיץ' דרך מכתבים.
היא זכתה לבקרם פעמיים נוספות בחייה, ב-1961 וב-1968, ויותר לא נזדמן להם להיפגש.
ג'ינה בריטיץ' נפטרה ממחלה ממארת, ואילו בנה טיחומיל נפטר בשנת 1999. דינה וטיחומיל המשיכו לשמור על קשר טלפוני, וראו אחד את השני כאחים, ומאחר שדינה עסקה ברפואה, היה להם גם קשר מקצועי.
הוועדה להכרה בחסידי אומות העולם החליטה להכיר בג'ינה גרטרודה בריטיץ' ובנה טיחומיל כחסידי אומות עולם ב-12 ביוני 1994, נתנה להם את תעודת הכבוד ב-9 בנובמבר באותה השנה, וחרטה את שמותיהם על קיר ההנצחה ביד ושם.
גרוסו היא קצינה בדימוס בדרגת לוטננט גנרל, בתפקידה האחרון שירתה כראש אגף כוח אדם במטה חיל האוויר של ארצות הברית.
היא האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד זה.
גרוסו היא בתם של גרי וקמיל גרוסו.
אמה היא אחות במקצועה, ואביה שירת כטייס C-47 במלחמת העולם השנייה והשתחרר בדרגת לוטננט קולונל.
נשואה לבריאן אוקונור ששירת כטייס C-17 גלובמאסטר והשתחרר בדרגת קולונל.
היא בעלת תואר ראשון בהצטיינות במתמטיקה שימושית והנדסת תעשייה וניהול מאוניברסיטת קרנגי מלון, בעלת תואר שני במנהל עסקים ממכללת ויליאם ומרי, בוגרת המכללה לפיקוד ומטה של חיל האוויר ובעלת תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה מהמכללה לפיקוד ומטה של הצי.
התגייסה לחיל האוויר במסגרת תוכנית הכשרת קציני המילואים של החיל.
החלה את שירותה כמנתחת מערכות בבסיס נליס שבנבדה ובהמשך שירותה ביצעה תפקידים בתחום כוח האדם בפיקוד הטקטי ובפיקוד הקרב ובמטה חיל האוויר.
בשנים 1999–2001 פיקדה על טייסת התמיכה 51 בבסיס אוסאן שבקוריאה הדרומית.
בשנים 2001–2003 שירתה במחלקת ההגנה של ארצות הברית, כעוזרת לענייני כוח אדם וכעוזרת הצבאית של תת-מזכיר מחלקת ההגנה.
ביולי 2004 מונתה למפקדת להק האימונים 737, האחראי על הכשרת הטירונים בחיל האוויר.
בשנים 2006–2007 שירתה כראש אגף כוח אדם במטה כוחות חיל האוויר בפיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית.
במרץ 2009 מונתה למפקדת כנף בסיס האוויר 87 ומפקדת הבסיס המשותף מגוויר-דיקס-לייק-הרסט בניו ג'רזי.
לקראת סיום תפקידה קודמה לדרגת בריגדיר גנרל.
בשנים 2011–2014 שירתה כקצינת כוח אדם במחלקת ההגנה.
בפברואר 2014 מונתה לראש תחום מניעה וטיפול בהטרדות מיניות בחיל האוויר.
בנובמבר 2015 קודמה לדרגת לוטננט גנרל ומונתה לראש אגף כוח אדם במטה חיל האוויר.
ג'ינה ג'וי קראנו היא לוחמת לחימה משולבת לשעבר ושחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית.
קראנו החלה אימוניה באגרוף תאילנדי לפני שעברה להתחרות בלחימה משולבת במסגרת Strikeforce ו-EliteXC.
הפופולריות שלה הובילה לכינוייה "הפנים של לחימה משולבת לנשים" (אף על פי שקראנו עצמה הסתייגה מהכינוי).
באוגוסט 2009 נלחמה קראנו בכריס סייבורג, בפעם הראשונה בה קרב בין נשים היה הקרב הראשי באירוע לחימה משולבת מרכזי; הקרב הסתיים בניצחונה של סייבורג.
לאחר פרישתה עברה קראנו לתחום המשחק, הופעת הבכורה שלה הייתה בסרט הפעולה של סטיבן סודרברג מ-2011 "בגידה כפולה", כמו כן הופיעה בתפקידי משנה בסרטים "מהיר ועצבני 6" (2013) ו"דדפול" (2016).
קראנו נולדה בדאלאס שבטקסס כבתם האמצעית של דנה ג'וי וגלן קראנו .
לאחר שהוריה התגרשו גדלה אצל אמה.
קראנו למדה בתיכון בלאס וגאס שבנבדה, בו הובילה את בנות קבוצת הכדורסל לאליפות המדינה.
אחרי התיכון למדה פסיכולוגיה באוניברסיטת נבדה ברינו ובאוניברסיטת נבדה בלאס וגאס.
קראנו החלה את קריירת הלחימה שלה באגרוף תאילנדי, בעקבות בן זוגה קווין רוס , שהיה מתאגרף מקצועי.
ב-2006, אחרי שהשיגה מאזן של 12-1-1 אגרוף תאילנדי, קיבלה קראנו הצעה מג'יימי לוין להשתתף בקרב לחימה משולבת במסגרת World Extreme Fighting מול לטיסיה פסטובה, קרב אותו ניצחה בנוקאאוט.
בקרב השני שלה נלחמה ברוזי סקסטון , אותה ניצחה בנוק אאוט לקראת סוף הסיבוב השני.
בדצמבר 2006 נלחמה באליינה מקסוול במסגרת Strikeforce: Triple Threat, קראנו ניצחה בהחלטת שופטים.
קרב זה היה הקרב הראשון בין נשים במסגרת Strikeforce.
בפברואר 2007 נלחמה בג'ולי קדזי במסגרת EliteXC של רשת שואוטיים וניצחה בהחלטת שופטים.
קרב זה היה הקרב הראשון בין נשים ששודר בשואוטיים.
בספטמבר 2007, במסגרת EliteXC, ניצחה קראנו את טוניה אבינגר באמצעות חניקה אחורית, ניצחונה הראשון בקריירה בהכנעה.
במאי 2008 ניצחה קראנו את קייטלין יאנג במסגרת EliteXC: Primetime.
יום לפני הקרב, חרגה קראנו מקטגוריית המשקל שלה, כששקלה 65.5 ק"ג - למרות שרוב ארגוני הלחימה המשולבת משתמשים בקטגוריות משקל תרנגול (61.2 ק"ג) ומשקל נוצה (65.8 ק"ג), ארגון EliteXC העדיף ליצור קטגוריית משקל של 63.5 ק"ג.
קראנו הסכימה לוותר על 12.5% של מכספי הפרס והקרב התקיים כמתוכנן.
לפני הקרב מול קלי קובולד היה ספק אם קראנו תעמוד במשקל היעד שלה, בשקילה לפני הקרב הצליחה קראנו לעמוד במשקל היעד, לאחר שנשקלה שלוש פעמים, והסירה פרטי לבוש בין שקילה לשקילה.
אחרי שסטרייקפורס רכשה את ProElite, קראנו והלוחמים האחרים בארגון שהתפרק נקשרו בחוזה לסטרייקפורס.
ב-15 באוגוסט 2009 נלחמה קראנו מול כריס סייבורג באליפות הנשים הראשונה של סטרייקפורס .
אף על פי שקטגוריית המשקל בה נלחמו קראנו וסייבורג נקראת בדרך כלל משקל נוצה (65.8 ק"ג), הודיע מנכ"ל סטרייקפורס סקוט קוקר כי שם התואר יהיה "אליפות הנשים במשקל קל".
מאוחר יותר שונה התואר ל"אליפות הנשים במשקל בינוני".
קראנו הפסידה לסייבורג בנוקאאוט טכני בדקה החמישית של הסיבוב הראשון, הפסדה הראשון בקריירת אמנות הלחימה המשולבת.
קראנו לא נלחמה מאז אוגוסט 2009 ולא מתוכננים עבורה קרבות, אף על פי שבחוזה עליו חתמה נותרו ארבעה קרבות.
לאחר כמה הופעות בתוכניות ריאליטי, במשחק המחשב "Command & Conquer: Red Alert 3", ובתפקיד קטן בסרט "דם ועצם" בכיכובו של מייקל ג'יי וייט, בספטמבר 2009 לוהקה קראנו לתפקיד הראשי במותחן הריגול של סטיבן סודרברג "בגידה כפולה"; הסרט זכה לביקורות חיוביות (80% באתר Rotten Tomatoes) אך נכשל מבחינה מסחרית.
רוב המבקרים ציינו לטובה את נוכחותה של קראנו ואת יכולות הלחימה שלה ובמיוחד את סצנת ההיאבקות שלה מול מייקל פסבנדר.
ב-2013 הופיעה קראנו ב"מהיר ועצבני 6", כשותפתו של הסוכן לוק הובס (דוויין ג'ונסון).
הופעתה של קראנו זכתה לשבחים; ריצ'רד רופר, מבקר הקולנוע של "שיקגו סאן-טיימס", כתב "כיף גדול לראות את ג'ינה קראנו.
הדיאלוגים שלה עדיין קצת מאולצים, אבל שתי סצנות הקרב עם מישל רודריגז פשוט אדירות".
ב-2014 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "בדם ובאש" .
ב-2015 שיחקה בסרט "איום מיידי" לצדם של ברוס ויליס וקלאן לוץ, ובסרט הפשע "אוטבוס 657" לצד רוברט דה נירו.
בשנת 2016 הופיעה בסרט "דדפול" בתפקיד המוטאנטית אנג'ל דאסט, שותפתו של הנבל אייאקס.
בנובמבר 2018 הוכרז שתשחק בסדרה המתרחשת ביקום מלחמת הכוכבים, "המנדלוריאן" את דמותה של קארה.
בהתאם להבטחתו של אילון מאסק, צוות יועצים משפטיים של X הגיש תביעה נגד דיסני ולוקאס פילם על פיטורים ללא הצדקה.
המשפט בין קראנו לחברת דיסני יתחיל ב-29 בספטמבר 2025. דיסני ניסו לעצור את התביעה במספר ניסיונות, אך השופטת הפדרלית שרילין פיס גארנט דחתה את בקשתם.
+שנהסרטתפקידהערות2009דם ועצםורטה ונדטה2011בגידה כפולהמלורי קיין2013מהיר ועצבני 6ריילי היקס2014בדם ובאש אווה2015אוטובוס 657קריס באוהאוסאיום מיידיויקטוריה2016דדפולאנג'ל דאסטקיקבוקסר: הנקמהמרסיה2018Scorched Earthאטיקוס קייג'2019Madness in the Methodקאריבת הזאבקלייר המילטון2022אימה בערבההאטי מקאליסטרגם מפיקהMy Son Hunterהסוכנת האונדTBAWhite Knuckleגם מפיקה
+שנהסדרהתפקידהערות2014כמעט אנושידניקהפרק: "Unbound"2019–2020המנדלוריאןקארה דיונה (אנ')7 פרקים
ג'ינה טורס היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית.
מוכרת בעיקר מתפקידה בתור ג'סיקה פירסון בסדרת הדרמה המשפטית "Suits" ובסדרת הספין אוף שלה "פירסון".
טורס נולדה לריצ'רד ורבקה בבית החולים Flower Fifth Avenue במנהטן, הצעירה מבין שלושה ילדים.
משפחתה התגוררה לתקופה קצרה בוושינגטון הייטס לפני שעברו לברונקס.
אביה עבד בתור סדר דפוס עבור ה-La Prensa והניו יורק דיילי ניוז.
בשל מוצאה הקובני, טורס דוברת ספרדית.
טורס החלה לשיר בגיל צעיר, ולמדה משחק בתיכון לאמנויות פיורלו לה גוארדיה במנהטן, ניו יורק.
היא גם התאמנה בשירת אופרה וג'אז והשתתפה במקהלת גוספל.
לאחר סיום לימודיה התיכוניים, ואף שטורס הגישה בקשה והתקבלה ללימודים במספר מכללות, עקב העלות היא לא יכלה להתחיל בלימודים.
תחת זאת היא בחרה להגשים את חלומה ולפתח קריירת משחק.
בשנת 2001, טורס זכתה בפרס אלמה על משחק יוצא דופן בתפקיד השחקנית הראשית בסדרת הדרמה קלאופטרה 2525. ב-2004, היא הייתה מועמדת לפרס סטלייט לביצועים הטובים ביותר לשחקנית בתפקיד משנה בסדרת דרמה, על גילום תפקידה של יסמין בסדרת הטלוויזיה אנג'ל.
טורס גם השתתפה בסרטים מטריקס Reloaded ומטריקס רבולושנס.
בשנת 2004, טורס הופיעה בשבעה פרקים של העונה השלישית של הסדרה 24 בתור ג'וליה מיליקן, אשה המנהלת רומן עם ראש סגל הבית הלבן והופכת למעורבת בשערורייה נשיאותית.
ב-2005, היא השתתפה בפרק הפיילוט של <span>אמהות הכדורגל, וכמו כן דובבה את הדמות של ויקסן במספר פרקים של סדרת האנימציה ליגת הצדק ללא הגבלה, ודובבה במספר פרקים בסדרה מטריקס:אונליין את ניובי.
טורס ידועה גם בזכות גילום תפקידה של זואי וואשבורן בסדרת הטלוויזיה קצרת הימים פיירפליי, אשר שודרה למשך עונה אחת בלבד.
באותה השנה, היא גם שיחקה בתפקיד זואי בסרט סרניטי (2005).
ב-2006, טורס גילמה את דמותה של שריל קררה בסדרת הדרמה Standoff של רשת פוקס.
באותה השנה, טורס שיחקה גם בסרט אני חושב שאני אוהב את אשתי, בתור בת זוגו של כריס רוק.
בשנת 2009, טורס לוהקה לסדרה Washington Field, פיילוט מאת המפיק אדוארד אלן פיליפ גאלגר על יחידה מיוחדת של האף.
איי הפועלת ברחבי העולם, ומגיבה על אירועים המשפיעים על אינטרסים אמריקאים.
טורס דיבבה את הקול של וונדר וומן במשחק התפקידים המקוון DC Universe Online עד אמצע 2013, וכן את הקול של Arachnid בסרט המצויר Transformers Prime.
בשנת 2013, טורס הופיעה יחד עם שחקן פיירפליי נייתן פיליון, בפרק של תוכנית הטלוויזיה של פיליון, קאסל.
החל משנת 2011, טורס מגלמת את דמותה של ג'סיקה פירסון בסדרת הטלוויזיה Suits.
ב-2016, נמסר כי טורס תפרוש מהסדרה במהלך העונה השישית, כאשר טורס הצהירה כי הנסיעות התכופות בין אתר הצילומים בטורונטו ובין ביתה בלוס אנג'לס נמאסו עליה.
עם זאת, טורס הופיעה פעם נוספת בפרק הסיום של העונה השישית, וכן הופיעה בתפקיד אורח במסגרת העונה השביעית.
טורס גם גילמה את התפקיד של CAPCOM במסגרת הגרסה המעודכנת של המשימה: חלל בדיסניוורלד.
טורס התארסה ללורנס פישבורן בפברואר 2001, ובני הזוג נישאו ב-22 בספטמבר 2002. בתם נולדה ב-2007.
טורס ופישבורן שיחקו יחדיו כזוג נשוי בסדרת הטלוויזיה "חניבעל".
בספטמבר 2017, טורס הודיעה על גירושיה מפישבורן.
שנה סרט תפקידהערות 1996Bed of RosesפרנסיןThe Substance of Fireמלצרית 2003מטריקס Reloadedקאסמטריקס רבולושנסקאס 2004מופע השיערמרסלה 2005Fair Game סטייסיסרניטיזואי וואשבורן 2006Jam לילךחמש אצבעותעיישה 2007אני חושב שאני אוהב את אישתי ברנדה קופרSouth of Picoקרלה סילבה 2009Don't Let Me Drown דיאנה 2010ליגת הצדק: משבר בשני העולמות סופר וומןדיבוב2013Mr.
Sophistication ג'ניס ווטרס2019סלה והספיידסמייבל סאמרס2022Give Me An Aויולטה גונזלס2023המציאה המושלמתדארסי וייל2024The Everything PotגיילTBAThe Hating Game
מועמדות לפרס סטלייט2003The Guardianסיידי הארפר2 פרקים2003The Law and Mr.
שנה סדרה דמות הערות 2015 Con Manגרייספרק: "Voiced Over"
שנה משחק דמות2005The Matrix Onlineניובי (דיבוב)2011DC Universe Onlineוונדר וומן (דיבוב)2012רובוטריקים: פריים - המשחקאייראקניד (דיבוב)2014Destinyאיקורה ריי2017Destiny 2איקורה ריי
ג'ינה אלנה גוג'ן (ברומנית: Gina Elena Gogean; 9 בספטמבר 1978) היא מתעמלת רומניה בעבר, בעלת 5 מדליות אולימפיות, 2 כסף ו-3 ארד (ברצלונה 1992 ואטלנטה 1996), בעלת 15 מדליות מאליפויות העולם מהן 9 זהב (1993–1997) ובעלת 10 מדליות מאליפויות אירופה, מהן 5 זהב (1992–1996).
גוג'ן היא סגנית אלופה אולימפית (אטלנטה 1996), סגנית אלופת עולם (ברמינגהאם 1993) ואלופת אירופה (סטוקהולם 1994) בקרב-רב אישי, היא אלופת עולם 3 פעמים ברציפות בתרגיל קרקע (1995–1997) ופעמיים אלופת העולם בתרגיל קפיצות (1994 ו-1996).
היא סייעה לנבחרת רומניה לזכות 3 פעמים ברציפות בתואר אליפות העולם (1994–1996).
גוג'ן נולדה וגדלה בקמורי, היא התאמנה בנבחרת הלאומית בהדרכתו של אוקטביאן בלו.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה גוג'ן במדליית כסף בתחרות הקבוצתית (395.079 נק') אחרי המשלחת המאוחדת (395.666 נק') ולפני ארצות הברית (394.704 נק').
היא סיימה במקום שישי בתחרות קרב-רב אישי (39.624 נק') ובמקום שביעי בתרגיל קפיצות (19.812 נק').
באליפות העולם שנערכה בברמינגהאם, אנגליה בשנת 1993 זכתה גוג'ן ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד.
מדליות כסף, בתחרות הקרב-רב אישי בתוצאה של 39.055 נק', אחרי שאנון מילר מארצות הברית (39.062 נק') ולפני טטיאנה ליסנקו (39.011 נק') מאוקראינה ובתרגיל קרקע בתוצאה של 9.737 נק', אחרי שנון מילר (9.787 נק') ולפני נטליה בוברובה מרוסיה (9.712 נק').
מדליית ארד בתרגיל קורה בתוצאה של 9.650 נק', אחרי בת ארצה לוויניה מילושוביץ' (9.850 נק') ודומיניק דאווס מארצות הברית (9.725 נק').
נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בתרגיל קפיצות (9.687 נק').
באליפות העולם שנערכה בבריזביין, אוסטרליה באפריל 1994 זכתה גוג'ן בשתי מדליות, זהב וארד.
מדליית זהב בתרגיל קפיצות בתוצאה של 9.812 נק', לפני סבטלאנה חורקינה מרוסיה (9.800 נק') ולוויניה מילושוביץ' (9.787 נק').
מדליית ארד בתרגיל קרקע בתוצאה של 9.762 נק', אחרי דינה קוכטקובה מרוסיה (9.850 נק') ולוויניה מילושוביץ' (9.837 נק').
נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בתחרות קרב-רב אישי בתוצאה של 39.061 נק'.
באליפות העולם לנבחרות שנערכה בדורטמונד, גרמניה בנובמבר אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 195.847 נק', לפני ארצות הברית (194.645 נק') ורוסיה (194.546 נק').
באליפות העולם שנערכה בסבאה, יפן באפריל 1994 זכתה גוג'ן ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד.
מדליית ארד בתרגיל קפיצות בתוצאה של 9.706 נק', אחרי סימונה אמנאר וליליה פודקופייבה מאוקראינה (9.781 נק').
נוסף לכך, היא סיימה במקום שמיני בתרגיל קורה (9.075 נק').
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה גוג'ן ב-4 מדליות, 1 כסף ו-3 ארד.
מדליית כסף בתחרות קרב-רב אישי בתוצאה של 39.075 נק', אחרי ליליה פודקופייבה (39.255 נק') ולפני בנות ארצה סימונה אמנאר ולוויניה מילושוביץ' (39.067 נק').
נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי בתרגיל קרקע (9.662 נק').
באליפות העולם שנערכה בלוזאן, שווייץ באפריל 1994 זכתה גוג'ן ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 ארד.
צת קרב-רב אישי בתוצאה של לכך, היא סיימה במקום רביעי בתחרות קרב-רב אישי בתוצאה של 38.543 נק', 0.006 נק' ממדליית ארד.
ג'ינגשאנוזאורוס (שם מדעי: Jingshanosaurus) הוא סוג דינוזאור מתת-סדרת דמויי זאורופודים, שחי בראשית היורה.
מאובנים כמעט שלמים התגלו באזור העיירה ג'ינגשאן בסין, ועל שמה הוא קרוי.
תואר לראשונה בשנת 1995. השם המדעי של המין שנמצא הוא Jingshanosaurus xinwaensis.
המאובנים הוצגו מספר פעמים במוזאונים עוד לפני שהוענק לו השם הרשמי.
הג'ינגשאנוזאורוס עשוי להיות קרוב מאוד ליונאנוזאורוס (Yunnanosaurus).
למעשה יש הסבורים שהג'ינגשאנוזאורוס אינו אלא יונאנוזאורוס גדול, ואם הדברים נכונים הרי שג'ינגשאנוזאורוס הוא שם נרדף זוטר של יונאנוזאורוס.
ג'ינה נדירה מילר היא אשת עסקים, מנהלת השקעות ופעילה פוליטית גיאנית-בריטית שמוכרת בעיקר כיוון שזכתה בשתי עתירות לבית המשפט העליון של הממלכה המאוחדת נגד גורמים בממשלת בריטניה במהלך פרישת הממלכה המאוחדת מהאיחוד האירופי.
בעתירה הראשונה, שהחלטה בעניינה נמסרה ב-24 בינואר 2017 ואשר נקראת באופן לא רשמי על שמה "תיק מילר", בית המשפט קיבל את עמדתה, שממשלת בריטניה לא יכולה לפתוח באופן פורמלי בהליך הפרישה מהאיחוד, כנדרש לפי סעיף 50 באמנת ליסבון, ללא אישור הפרלמנט.
בהחלטה השנייה, שנמסרה ב-24 בספטמבר 2019, בית המשפט קיבל את העמדה של מילר שראש ממשלת בריטניה בוריס ג'ונסון פעל בניגוד לחוק כשיעץ למלכה להשבית את הפרלמנט למשך חמישה שבועות לפני תאריך היעד ליציאה מהאיחוד, וקבע שהפרלמנט יכול לשוב לעבודתו.
מילר ייסדה ב-2009 קרן פילנתרופית בשם "אמיתי והוגן" (True and Fair) וב-2012 הובילה קמפיין באותו שם, שמטרתו למנוע שחיתות ולהגביר שקיפות במגזר הפיננסי בבריטניה.
ב-2017 היא נבחרה על ידי פאוורליסט לאישה החזקה ביותר בבריטניה ממוצא אפריקני או אפריקני-קריבי.
נולדה בשם ג'ינה נדירה סינג (Singh) בגיאנה הבריטית למשפחה ממוצא הודי.
אביה, דודונת סינג היה משפטן שכיהן בשנים 2001–2009 כיועץ המשפטי לממשלת גיאנה.
שנה לאחר שנולדה גיאנה הפכה למדינה עצמאית.
בגיל 10 הוריה שלחו אותה ללימודים בבית ספר פרטי באיסטבורן שבאנגליה.
כשהייתה בת 14 ממשלת גיאנה הטילה מגבלות על תנועות הון מהמדינה, והיא נאלצה לעבוד בבית מלון כדי לממן את לימודיה.
מילר החלה ללמוד משפטים באוניברסיטת מזרח לונדון, אך פרשה מהלימודים לפני שסיימה את התואר.
לאחר מכן היא למדה שיווק וקיבלה תואר שני בניהול כוח אדם מאוניברסיטת לונדון.
ב-1987 היא פתחה את העסק הפרטי הראשון שלה.
בתחילת שנות ה-90 הקימה חברה לייעוץ שיווקי-פיננסי בלונדון.
ב-1996 הקימה סוכנות לשיווק בתחום הפיננסים.
בעוד שלאחר גירושיה הראשונים מילר הייתה אם חד הורית שהתקשתה כלכלית, נישואיה השלישיים לאלן מילר, שהסאן הבריטי העריך את הונו בכ-40 מיליון ליש"ט, הפכו אותה לבעלת אמצעים.
יחד איתו היא הקימה ב-2009 חברת השקעות פרטית, SCm Direct.
באותה שנה הקימה קרן פילנתרופית בשם Miller Philanthropy, שמאוחר יותר מותגה מחדש כ-True and Fair Foundation.
מטרתה המוצהרת של הקרן הייתה לתווך בין תורמים לבין ארגונים שפועלים בנושאים של חברה וסביבה ולאפשר להם לתת כספים בצורה יעילה.
ב-2012 יזמה יחד עם אלן מילר את הקמפיין "True and Fair" (בתרגום מילולי, "אמיתי והוגן") שמטרתו להגביל את האפשרות של שחיתות פיננסית ולהגביר פיקוח ושקיפות בנוגע לקרנות פנסיה וקרנות הון.
לטענתה, הקמפיין הרגיז רבים בסיטי של לונדון, ובעקבותיו הודבק לה הכינוי "האלמנה השחורה".
בעקבות משאל העם ב-23 ביוני 2016, שבו 51.9% מהמצביעים תמכו בפרישה מהאיחוד האירופי, הממשלה הבריטית הכריזה שבכוונתה להודיע למועצת האיחוד האירופי באופן רשמי על כוונתה לפרוש, כדרוש בסעיף 50 של אמנת ליסבון.
הממשלה טענה שפעולה זו היא בסמכותה כרשות המבצעת, ואינה דורשת את אישור הפרלמנט או התייעצות עם הפרלמנט.
מילר פנתה באופן פרטי למשרד עורכי דין לונדוני כדי לעתור נגד מזכיר המדינה ליציאה מן האיחוד האירופי ולהכריח את הממשלה לבקש את אישור הפרלמנט לפני הפעלה של סעיף 50.
הערכאה הראשונה שדנה בנושא היא בית המשפט הגבוה לצדק בלונדון.
מילר טענה באמצעות עורכי דינה שהממשלה חייבת להשיג את אישור הפרלמנט, כיוון שמשמעות ההפעלה של סעיף 50 היא התחייבות של הממשלה לביטול שורה של החלטות פרלמנט ושל זכויות שמוקנות לאזרחים בריטיים מכוח חברות המדינה באיחוד.
לטענתה, מבלי לקבל אישור מפורש מהפרלמנט, לממשלה אין זכות להתחייב לביטול חוקים וזכויות שקיבלו את אישור הפרלמנט.
הממשלה טענה מנגד שהפרלמנט היה מודע לפרוצדורה המצוינת בסעיף 50 כשאמנת ליסבון אושרה בפרלמנט.
בית המשפט הגבוה שמע טיעונים לגבי העתירה באוקטובר 2016 וב-3 בנובמבר פסק לטובת מילר ונגד הממשלה.
ב-7 בנובמבר בית המשפט הוציא צו לפיו הזכויות המוקנות למזכיר המדינה תחת הכתר הבריטי לא מקנות לו את הכוח להודיע באופן רשמי, בהתאם לסעיף 50 של אמנת האיחוד האירופי, על פרישת הממלכה המאוחדת מהאיחוד האירופי.
בעקבות החלטת בית המשפט הגבוה, ערערה הממשלה לבית המשפט העליון.
בית המשפט דן בערעור בתחילת דצמבר 2016. זו הייתה הפעם הראשונה בהיסטוריה של הממלכה המאוחדת שהרכב השופטים כלל את כל השופטים המכהנים בבית המשפט העליון.
בית המשפט החליט ברוב של 8 תומכים מול 3 מתנגדים שעל הערעור להידחות והחלטת בית המשפט הגבוה עומדת בעינה.
בתגובה לפסיקה, בית הנבחרים הבריטי הצביע ברוב גדול של 494 תומכי מול 122 מתנגדים בעד הצעת חוק שמסמיכה את ראש ממשלת בריטניה למסור באופן רשמי למועצת האיחוד האירופי את ההחלטה להתחיל בתהליך פרישה של בריטניה מהאיחוד האירופי.
בית הלורדים הצביע גם כן בעד החוק והמלכה חתמה עליו.
כיוון שלממשלתה של תרזה מיי לא הייתה בעיה להשיג תמיכה בפרלמנט, לא הייתה להחלטה השפעה מעשית על הליך הפרישה, אך פרשנים משפטיים טענו שלהחלטה יש השפעה עקרונית וחוקתית על יחסי הרשות המבצעת והפרלמנט בבריטניה.
בעקבות החלטות בתי המשפט מילר זכתה לתגובות רבות ברשתות החברתיות ובתקשורת, ביניהן גם גילויי תמיכה וגם ביקורת.
שני אזרחים בריטיים נעצרו בחשד לאיום על חייה של מילר.
אחד מהם שוחרר ולא הוגשו כנגדו אישומים.
השני, רודרי פיליפס, הוויקונט הרביעי של סנט דייוויס, נשפט ונשלח ל-12 שבועות בכלא, לאחר שהציע 5,000 לירות שטרלינג "למי שידרוס 'בטעות' את המהגרת הארורה".
לפחות שמונה אנשים אחרים קיבלו מהמשטרה מכתב הפסקת פעילות לצמיתות בעקבות איומים או תקשורת עוינת עם מילר.
בעקבות האירועים מילר התקינה אמצעי אבטחה בביתה ושכרה שומרי ראש.
בוריס ג'ונסון הודיע ב-28 באוגוסט 2019 שיבקש מהמלכה להשעות (prorogue) את הפרלמנט עד ה-14 באוקטובר.
המלכה פעלה כמקובל לפי עצת ראש הממשלה.
ההחלטה של ג'ונסון התפרשה כניסיון להצר את מרחב התמרון של הפרלמנט לקראת ה-31 באוקטובר, תאריך היעד לפרישת הממלכה מהאיחוד האירופי.
בתגובה לפעולה של ג'ונסון הוגשו מספר עתירות לבתי משפט בבריטניה.
מילר הגישה את עתירתה לבית המשפט הגבוה לצדק של אנגלייה וויילס בלונדון.
עתירתה נדחתה בטענה שהסוגיה אינה שפיטה ואינה בסמכותו של בית המשפט, אך ניתנה למילר האפשרות לערער על ההחלטה לבית המשפט העליון.
מנגד, בפנייה של עותרים אחרים לבית המשפט הגבוה לצדק של סקוטלנד החליט בית המשפט שהסוגיה שפיטה וההשעייה של הפרלמנט אינה חוקית.
מילר הגישה לבית המשפט העליון ערעור על החלטת בית המשפט האנגלי בעתירתה, ואילו הממשלה ערערה על החלטת בית המשפט הסקוטי.
בהחלטה שפרסם ב-24 בספטמבר בית המשפט העליון קיבל את הערעור של מילר ודחה את ערעור המדינה.
אחד עשר השופטים שישבו על כס המשפט קיבלו פה אחד את ההחלטה.
השופטים קבעו שהסוגיה שפיטה וההשעיה של הפרלמנט על ידי ג'ונסון אינה חוקית, כיוון שיכולה לה השפעה קיצונית על יסודות הדמוקרטיה בבריטניה וכיוון שג'ונסון לא סיפק הצדקה סבירה למהלך.
באוקטובר 2019 פורסם שמשטרת המטרופולין של לונדון חוקרת עמוד באתר מימון ההמונים GoFundMe, שלכאורה ניסה לגייס 10,000 ליש"ט כדי להתנקש במילר.
העמוד לא הצליח לגייס כסף לפני שהורד מהאתר.
ג'ינה הולדן היא שחקנית קנדית שהתפרסמה בתפקידיה בסדרות הדרמה "קשרי דם", "פלאש גורדון" ו"האי של הרפר".
הולדן נולדה בקולומביה הבריטית, קנדה.
משפחתה החליפה מגורים פעמים רבות בילדותה, והיא השתתפה בכיתות משחק רבות.
בגיל 15, עברה ליפן ועבדה שם כדוגמנית.
בבגרותה חזרה לאמריקה הצפונית, לימדה יפנית ולמדה משחק.
ב-2017 נולד לה ולבן זוגה בן בכור.
שנהסרטדמות2006אפקט הפרפר 2אמנדה2009צרחנים: המצודלוטננט ויקטוריה ברונט2010Messages Deletedמילי קאונסל2015The Exorcism of Molly Hartleyד"ר לורי הות'ורן2017A Cop and a Half: New Recruitשרה פולי
Jingle Bells (מבוטא: גִ'ינְגֵל בֶּלְז, תרגום מילולי מאנגלית: "פעמונים מצלצלים") הוא אחד השירים האמריקאים הידועים והנפוצים.
השיר נכתב על ידי ג'יימס לורד פיירפונט (James Lord Pierpont, 1822–1893) ופורסם לראשונה בסתיו 1857 בשם "One Horse Open Sleigh" (מזחלת פתוחה של סוס אחד").
השיר מדבר על נסיעה ברחוב במזחלת שלג, ואחת המסורות היא, כי שיר זה נכתב באזור בוסטון המושלג בחורף, האזור בו גדל המשורר.
השיר נכתב לקראת תקופת החגים, והושר במקור על ידי מקהלת נערי כנסייות ותלמידי בתי ספר של יום ראשון.
עם זאת, יש מחלוקת עזה על מקום כתיבתו.
יש גם מחלוקת על "קדושתו".
למרות היותו אחד השירים המושרים ביותר בעולם בתקופת החגים הנוצריים, כולל על ידי מקהלות כנסייתיות ובטקסים כנסייתיים, מדובר בשיר חילוני למדי: אין בו כלל אזכורים דתיים או אזכור של כתבי הקודש, ומצד שני מתואר בו רומן אהבים למחצה ותמים של גיל ההתבגרות.
בשנת 1859 שוחרר השיר שוב, הפעם בשם "Jingle Bells", המוכר עד היום.
בניגוד לאמונה הרווחת, השיר לא נכתב כלל לחג המולד, ובמילותיו אין אזכור לחג.
הוא אמנם נכתב על תקופה בה יש שלג עז, והתנועה בדרכים היא באמצעות מזחלת שלג.
כל המקורות סוברים כי השיר נכתב לקראת חג ההודיה.
הוא מתאר נער או אדם צעיר הנוסע במהירות במזחלת שלג ובדרך פוגש נערה.
קיימות גרסאות שונות למקום בו נכתב השיר והולחן, ויש שני מקומות המתחרים על הבכורה וטוענים כי השיר נכתב אצלם: סוואנה (ג'ורג'יה) ומדפורד (עיירה ליד בוסטון במסצ'וסטס).
בשנת 1851, שהה ג'יימס פיירפונט אצל ידידת המשפחה, אוטיס ווטרמן, בעיירה מדפורד הסמוכה לבוסטון, מסצ'וסטס, שהייתה בעלת פונדק (בית הארחה) ובית מרזח.
בזכות קשריה של הגברת ווטרמן, התאפשר לו לנגן בפסנתר היחיד בעיר, שהיה שייך לשכן ויליאם וובר.
לאחר שפירפוינט הלחין את הלחן, סברה אוטיס ווטרמן כי היצירה היא ג'ינגל עליז במיוחד, ועודדה אותו לכתוב לו גם מילים.
פיירפונט כתב את הטקסט על דברים שעמדו לנגד עיניו: "מזחלת פתוחה עם סוס אחד", מזחלת נפוצה, בה התחרו גברים צעירים, במסלול מכוסה השלג באורך קילומטר, ברחוב סאלם בין מדפור לכיכר מלדן.
למעשה, מילות המילים של פיירפונט דומות להפליא לשירים רבים אחרים של רכיבה על מזחלות שהיו פופולריים באותה תקופה, ולא נרשמו עליהם זכויות יוצרים.
החוקרת קינה האמיל טוענת כי הצורך של פיירפונט בכסף הביאו אותו להלחין שיר מוכר וקליט, ולשחררו תחת שמו, כמיזם פיננסי.
תולדות כתיבת השיר המוכר כל כך, בפונדק של אוטיס ווטרמן, התפרסמו בשנת 1946. סטלה האו, אחייניתה הגדולה של מרי גליסון ווטרמן, שהמשיכה לנהל את הפונדק, פרסמה את סיפורה על ביקורו של המשורר אצלם, בעיתון "הבוסטון גלוב".
אייס קולינס, מחבר הספר "סיפורים מאחורי שירי החג האהובים ביותר" משנת 2001, מצא דיווח בעיתון ניו אינגלנד מראשית שנות ה-40 של המאה העשרים, ובו תיאור של סיפור פרסום הבכורה של המזמור "One Horse Open Sleigh" ("מזחלת פתוחה של סוס אחד") במהלך חג ההודיה בעיירה מדפורד.
לפי אותו דיווח, השיר התקבל כל כך טוב על ידי הקהילה, עד שהילדים שהופיעו במיסת חג המולד לאחר כחודשיים התבקשו לשיר את השיר שוב.
השיר, שכבש את לב הציבור, נחשב מאז לשיר חג המולד.
בשנת 1969 פרסם מילטון ראן, כומר יוניטארי מהעיר סוואנה בג'ורג'יה, ספק בנוגע ל"גרסת מדפורד".
הפיקפוק נובע מכך שכאשר הוענקו לשיר זכויות יוצרים בשנת 1857, ג'יימס פיירפונט עבד למעשה כנגן אורגניסט במקהלה בכנסייה היוניטרית בסוואנה, ג'ורג'יה, שם עבד אחיו הגדול ג'ון פירפונט ככומר, ולא באזור בוסטון.
ג'יימס פיירפונט התחתן עם אשתו השנייה, בתו של ראש עיריית סוואנה, אליזה ג'יין ארז, זמן קצר לפני רכישת זכויות היוצרים על השיר.
הבית, שעל פי ההערכה בו נוצר השיר המפורסם, נמצא בסמוך לרחוב אוגלתורפ ורחוב ויטקר.
ההערכה היא שפיירפונט הלחין במקור את השיר לצורך הופעה בחג ההודיה, והביאו עמו ל"בית ספר יום א", בו לימד, שם חשף את השיר בפני מקהלת הילדים.
לפי אותה גרסה, 40 הילדים שבמקהלה שיננו את המנגינה התוססת והטקסט הקליט כמעט באופן מיידי.
בשנת 1985 הציבה העיר סוואנה לוחית מול הכנסייה, בה הושר השיר לראשונה לטענתם, וראש העיר, ג'ון רוסאקיס, הכריז על השיר כ"שיר סוואנה".
בעקבות זאת, במשך מספר שנים, ועד שנת 1989, הייתה מתיחות גבוהה, ראיונות והתכתבויות נזעמות בתקשורת, בין ראשי העיר של סוואנה ושל מדפורד.
מנגד, טענתם של בני מדפורד היא שמדובר בתיאור ספציפי וייחודי של מרוץ מזחלות בשלג, שאכן התקיים בניו אינגלנד המושלגת, תיאור ספציפי שלא סביר היה לחוות אותו בג'ורג'יה הדרומית יותר.
הוויכוח היכן מבין שני המקומות נכתב השיר המפורסם לא הוכרע, ושני המקומות טוענים עדיין לחזקה עליו.
השיר מדבר על מזג אוויר קר ומושלג, בו הדרכים מלאות בשלג, ואופן ההגעה ממקום למקום היא באמצעות מזחלת.
לפי הגרסה המקובלת, הוא נכתב בחודש אוקטובר על דברים שנראו באותו הזמן מהחלון או שהתקיימו באותו פרק הזמן.
העיירה מדפורד, וכל אזור בוסטון, אכן מושלגים בחורף גם כיום, אך השלג לא מתחיל בהכרח, ובוודאי לא בעוצמה כה רבה, כבר בחודש אוקטובר, שהיא התקופה אליה מיוחסת כתיבת השיר.
אלא שמתיאורים היסטוריים רבים ידוע כי אף מבחינה זו שונה המצב כיום מזה שהיה עד אמצע המאה ה-19. למעשה, שיר זה מהווה, במובן מסוים, קפסולת זמן, המתארת את סוף עידן הקרח הקטן.
תקופה זו, שהסתיימה במחצית המאה ה-19, אכן הייתה שונה משמעותית מהמצב כיום, מבחינת הטמפרטורה.
החורף בתקופה זו היה קשה יותר, קיצוני וממושך.
ההנחה היא כי באותה תקופה, בניגוד למצב כיום, היו הדרכים באזור בוסטון וניו אינגלנד מושלגות ועטויות שלג כבד וקרח כבר בחודש אוקטובר, ודרכי התעבורה היו באמצעות מזחלות.
השיר נכתב כ"שיר מזחלת", כשברקע נשמעים לכל אורכו פעמוני מזחלת.
קצב המוזיקה של השיר מחקה את פעמוני הסוס.
מנגינת הפזמון הראשונית הייתה כפי הנראה שונה במעט מהגרסה של ימינו.
לא ידוע מי עשה את השינוי.
ייתכן שהמנגינה הפכה לפשוטה יותר במהלך הזמן על ידי תלמידי בתי הספר ששרו את השיר.
גם הטקסט המקורי היה שונה מעט מהגרסה המושרת בימינו: בשני הבתים האחרונים מדובר על נער הפוגש נערה ונעים לו בחברתה (באופן תמים).
המילים עדיין ידועות, אך במקרים רבים נוטים להשמיט את הבתים האלה כיום כאשר שרים את השיר באירועי חג המולד.
היסטוריון המוזיקה ג'יימס פולד מציין כי "המילה ג'ינגל" (jingle) בכותרת ובביטוי הפתיחה היא ככל הנראה מילת ציווי.
כלומר לא "פעמונים מצלצלים", אלא "צַלְצְלוּ בַּפַּעֲמוֹנִים".
בחורף בניו אינגלנד במאה ה-19, בתקופה שקדמה לפיתוח המכונית, היה מקובל לעטר רתמות סוסים עם רצועות הנושאות פעמונים.
כדרך להימנע מהתנגשויות בצמתים בהם לא הייתה ראות, מכיוון שמזחלת רתומה לסוס בשלג כמעט ולא עושה רעש.
בביצוע המקורי בשנת 1857, היה המהלך ההרמוני שונה באופן מהותי והמוזיקה נוגנה בסגנון קלאסי יותר.
התקדמות אקורדים "I V vi iii IV I V I" היא נושא נפוץ במוזיקה קלאסית; למעט שני שינויי האקורד האחרונים, הלחן כפי שנכתב במקור עוקב אחר אותה התקדמות האקורדים כמו הקאנון של פכלבל.
עם זאת, למעט כמה וריאציות טריוויאליות, הלחן זהה מבחינה מלודית בגרסה המודרנית לגרסה שנכתבה במקור.
מקור הלחן הפשוט יותר ששימש מאז המאה ה -20 להימנעות אינו ידוע, אך הוא מתוארך לא יאוחר משנת 1898, השנה בה הוקלטה גרסת הקלטת הפטיפון הראשונה של השיר ששרדה.
גרסה זו פורסמה על ידי "אדיסון רקורדס", החברה שיסד תומאס אלווה אדיסון.
למרות שהם פחות מוכרים מהפתיחה, שאר הבתים בשיר מציגים כיף נעורים מהיר.
בבית השני, המספר נוסע עם נערה ומאבד שליטה על המזחלת:
בבית הבא (שלרוב מדלגים עליו), הוא נופל מהמזחלת ויריב שלו צוחק עליו:
בבית האחרון, לאחר שהוא מספר על החוויה, הוא נותן עצה לחבר להתחיל עם כמה בחורות, למצוא סוס מהיר יותר ולנסוע במלוא המהירות:
"ג'ינגל בלז" היה השיר הראשון ששודר מהחלל.
ב-16 בדצמבר 1965, כעשרה ימים לפני חג המולד, האסטרונאוטים תומאס סטאפורד וולי שירה ששהו אז בחלל התבדחו עם תחנת בקרת הקרקע על כך שהם רואים בחלל דמות מרחפת עטויה במעיל אדום.
בהמשך הוציאו מפוחית וביצעו את השיר "ג'ינגל בלז", בעוד הביצוע משודר מהחלל לארץ.
המפוחית, שהייתה כלי הנגינה הראשון שהושמע בחלל, נמצאת כיום לתצוגה במוזיאון האוויר והחלל הלאומי של מוסדות סמית'סוניאן .
גרסאות של השיר הופצו בגרמנית ובצרפתית, אם כי מילות השיר אינן קשורות למילים האנגלית.
עם זאת, שני השירים חוגגים כיף חורפי, כמו בגרסה האנגלית.
השיר הצרפתי, שכותרתו "Vive le vent" ("יחי הרוח") נכתב על ידי פרנסיס בלאנש.
ישנן כמה גרסאות גרמניות ל"ג'ינגל בלז ", כולל" Ein kleiner weißer Schneemann "של רוי בלק משנת 1968.
בפרק הבכורה של משפחת סימפסון, בשנת 1989, שר בארט סימפסון את השיר, בשינוי מילים מפורסם.
בשנת 1999 ביצעו שלושת הטנורים גרסה משלהם לשיר, עם התזמורת הסימפונית של וינה.
ביצוע השיר הקצבי על ידי נביחות כלבים בהופעות שונות ובהמשך ביוטיוב הפך לתופעה רווחת.
השיר מושמע בכל שנה בעונת החגים הנוצרית, ונחשב כיום לחלק בלתי נפרד מאווירת חג המולד.
אף על פי שנכתב ב, הוא ממוקם כיום במקום ה-35 מתוך רשימת מאה הלהיטים של הבילבורד הוט 100, ובמקום ה-36 מתוך רשימת מאה הלהיטים של .
יוברג' סינג דסי הידוע יותר בשם הבמה שלו, ג'ינדר מהאל הוא מתאבק פנג'אבי-קנדי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית סמאקדאון.
יוברג' סינג דסי נולד ב-19 ביולי 1986 בקלגרי, אלברטה, קנדה.
הוא ממוצא פנג'אבי ודובר את השפות פנג'אבי, הינדי ואנגלית.
הוא אחיין של המתאבק גאמה סינג, שנחשב לאחד הנבלים הגדולים ביותר בהיסטוריה של ארגון ההיאבקות Stampede Wrestling והופיע בגרסה המוקדמת של ה-World Wrestling Federation (ה-WWF, כיום ה-WWE).
דסי בעל תואר ראשון בתקשורת ותרבות מטעם אוניברסיטת קלגרי.
מהאל החל את הקריירה שלו בזירות הארגונים העצמאיים בשנת 2002. כעבור שמונה שנים, הוא חתם על חוזה בארגון ההיאבקות WWE, שבו ערך את הופעת הבכורה שלו ברוסטר הראשי שנה לאחר מכן.
בעקבות הזכייה, הוא הפך למתאבק ה-50 אשר זוכה באליפות ה-WWE ולמתאבק הראשון ממוצא הודי שזוכה בתואר זה.
לאחר שהפסיד את האליפות בנובמבר 2017, הוא זכה באליפות ארצות הברית ברסלמניה 34. שנה לאחר מכן, הוא זכה פעמיים באליפות 24/7 של ה-WWE.
בשנים 2021–2022 שיחק בדמות חוזרת בעונה השנייה של סדרת הדרמה "Big Sky" ברשת ABC; בדמותו של דרוב.
אליפות הזוגות של ASW (פעם אחת) - עם גאמה סינג ג'וניור
אליפות במשקל כבד של CWE (פעם אחת)
אליפות במשקל כבד של PWA (פעמיים)
אליפות הזוגות הקנדית של PWA (פעם אחת) - עם גאמה סינג ג'וניור
PWI דירג אותו במקום ה-14 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2018
המתאבק השנוא של השנה (2017)
המתאבק המשתפר של השנה (2017)
אליפות הזוגות הבינלאומית של Stampede Wrestling (פעמיים) - עם גאמה סינג ג'וניור
אליפות 24/7 של ה-WWE (פעמיים)
המתאבק הכי אוברייטד של השנה (2017)
רג'ינה "ג'ינה" מקארתי היא מומחית אמריקאית לבריאות סביבתית ואיכות אוויר, שכיהנה כיועצת האקלים הלאומית של הבית הלבן תחת הנשיא ג'ו ביידן.
קודם לכן שימשה כמנהלת ה-13 של הסוכנות להגנת הסביבה (ה-EPA) בין 2013 ל-2017.
מקראתי נולדה בשכונת דורצ'סטר שבבוסטון וסיימה את לימודיה באוניברסיטת מסצ'וסטס בבוסטון ב-1976 וקיבלה מהאוניברסיטה תואר ראשון באמנויות האנתרופולוגיה חברתית.
בהמשך למדה גם באוניברסיטת טאפטס, שם קיבלה תואר שני במדעי הנדסת בריאות הסביבה ב-1981.
במהלך חייה היא שימשה כיועצת סביבתית לחמישה ממושלי מסצ'וסטס, בהם המושל לשעבר והמועמד הרפובליקני לנשיאות ב-2012, וכיום הסנאטור מיט רומני.
בנוסף לכך בין 2004 ל-2009 היא הייתה נציבת המחלקה להגנת הסביבה בקונטיקט, ובמסגרת תפקידה היא יישמה מדיניות שקידמה את הפחתת פליטת גזי החממה מתחנות הכוח במדינות.
ב-4 במרץ 2013, הנשיא הדמוקרטי ברק אובמה מינה את מקארתי להיות ראש הסוכנות להגנת הסביבה, ביולי של אותה שנה אושר מינויה ועם חלוף הזמן הפכה לפנים של הממשל ביוזמות הקושרות להתחממות גלובלית ושינוי האקלים.
בנובמבר 2019 מונתה מקארתי לנשיאת ומנכ"לית המועצה להגנה על משאבי טבע .
בבדצמבר 2020 הודיע הנשיא הנבחר של ארצות הברית, ג'ו ביידן כי החליט למנות את מקארתי ליועצת האקלים הלאומית של הבית הלבן, על פי התכנון היא צפויה לייעץ לביידן בנוגע למדיניות שינויי האקלים.
ג'ינגל בל (בעברית: Jingle Ball) הוא קונצרט שנתי, המתקיים מתחילת ועד אמצע כל דצמבר, על ידי תחנת הרדיו KIIS-FM בלוס אנג'לס.
מאז שנת 2000, סדרת הקונצרטים התקיימה במקומות שונים ברחבי דרום קליפורניה, כולל אודיטוריום שריין, סטייפלס סנטר לוס אנג'לס והונדה סנטר באנהיים.
פסטיבלי ג'ינגל בל אחרים מתקיימים על ידי iHeartMedia – תחנה מקבילה בערים אחרות, כגון WHYI במיאמי, WXKS בבוסטון, KRBE ביוסטון, טקסס ו-WIOQ בפילדלפיה, פנסילבניה כחלק מסדרת הג'ינל בול של iHeartRadio.
הקונצרטים בניו יורק משודרים בכל רחבי המדינה על ידי The CW, כחלק מהעסקה הכוללת שלהם עם iHeartMedia בנוגע לאירועים וקונצרטים.
בשנת 2020 לא התקיים הפסטיבל בפעם הראשונה בתולדותיו, בעקבות מגפת הקורונה.
ג'ינגל בל נוצר במקור על ידי תחנת הרדיו WHTZ בשנת 1995. הקונצרט מתקיים מדי שנה במדיסון סקוור גארדן בניו יורק.
הקונצרטים השנתיים בדצמבר החליפו את קונצרט הקיץ השנתי של WHTZ (1984–1993).
קונצרט הג'ינגל בל הראשון נערך ב-15 בדצמבר 1995. במסגרתו הופיעו:
שנהתאריך(ים)מיקום(ים)אמנים משתתפיםמקור200016 בדצמבר 2000אודיטוריום שרייןקיי-סי & ג'וג'ו
98 דייגרס200119 בדצמבר 2001סטייפלס סנטראלישה קיז
טויה200219 בדצמבר 2002הונדה סנטרקיילי מינוג
פול אוקנפולד20035 בדצמבר 2003סטייפלס סנטרבריטני ספירס
ג'ניפר לופז20043 בדצמבר 2004הונדה סנטראבריל לאבין
הפוסיקט דולז20067 בדצמבר 2006הונדה סנטרRBD
נלי פורטדו, טימבלנד וג'סטין טימברלייק
ונסה הדג'נס200727 באוקטובר 2007גוון סטפאני
טימבלנד, ואן ריפאבליק וקרי הילסון
שון קינגסטון20086 בדצמבר 2008ג'סי מקרטני
ריהאנה20095 בדצמבר 2009תיאטרון נוקיה לוס אנג'לסטיילור סוויפט
ג'ייסון דירולו20105 בדצמבר 2010קייטי פרי
מייק פוזנר20113 בדצמבר 2011ליידי גאגא
סיי20135 בדצמבר 2013סטייפלס סנטרמיילי סיירוס
ניו פוליטיקס20145 בדצמבר 2014טיילור סוויפט
קונרד סיוול20162 בדצמבר 2016בריטני ספירס
נייל הורן20171 בדצמבר 2017הפורוםטיילור סוויפט
מונסטה X20196 בדצמבר 2019קייטי פרי
נורמני20243 בדצמבר–21 דצמבר 2024 קיין בראון
ג'ינדאס הוא אתר ארכאולוגי בפאתיה המזרחיים של לוד, מדרום לכביש 1 ומזרח לכביש 40. באתר נתגלו שרידים ארכאולוגיים של יישוב כפרי מהתקופה הביזנטית, התקופה המוסלמית המוקדמת.
ככל הנראה, האתר היה מיושב גם התקופה הצלבנית.
בתחילת התקופה הממלוכית הוקם באדמות הכפר גשר לוד (גשר ג'ינדאס) על דרך הדואר שקישרה בין סוריה ומצרים.
הכפר היה מיושב במאות ה-15, ה-16 וה-17, והיה ישוב כפרי קטן בעורף היישובי של לוד.
תושבי הכפר היו מוסלמים ואדמותיו השתייכו למספר הקדשים דתיים (וקפים).
במאה ה-18 הכפר ניטש עקב התקפות בדואים.
הוא נושב מחדש בידי מצרים במאה ה-19, וננטש סופית בסביבות שנת 1882. תושבי ג'ינדאס נפוצו ביישובים שונים כגון לוד, כיפל חארת', א-לובן אל-ע'רבי, דיר בלוט, כפר לאם, חיפה וסילת א-ד'אהר.
בימי העלייה הראשונה, נערכו מספר ניסיונות לרכוש את אדמות ג'ינדאס למטרות התיישבות יהודים באזור לוד, בין השאר, בידי חברת גאולה.
אחרי הקמת המדינה, הוקם על אדמות ג'ינדאס מושב גנתון.
כיום, נותרו באתר שרידי מסגד, מבני מגורים, בריכות, באר וכרמים, המעידים על חשיבותו בימים עברו.
ג'ינה-ליסה לוהפינק היא דוגמנית גרמנייה.
לוהפינק נולדה בהסן, היא זכתה במספר תחרויות יופי וביניהן מיס פרנקפורט, היא גם השתתפה בתחרות מיס הוואין טרופיק.
ב-2006 דגמנה לחברת הביגוד האמריקאית "Southpole", היא התמודדה בעונה השלישית של התוכנית הטופ מודל הבאה של גרמניה, בתוכנית הייתה אהודה על קהל הצופים אך לבסוף סיימה במקום האחד עשר.
היא הצטלמה למספר מגזיני גברים וביניהם פלייבוי ופנטהאוז.
ב-2010 צעדה בתצוגה בשבוע האופנה בניו יורק.
ב-2011 הופיעה בהפקה של המחזמר גריז בפרנקפורט.
ב-2009 הוציאה קו של משקפי שמש בשם "Ginalisa Eyewear".
ב-2010 הוציאה את הסינגל "Alles Klar".
ג'ינגיס חאן (Genghis Khan) הוא סרט הרפתקאות ביוגרפי משנת 1965 בבימויו של הנרי לוין, עם עומר שריף, סטפן בויד, רוברט מורלי ופרנסואז דורליאק בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הספר ג'ינגיס חאן של ברקלי מאתר משנת 1965 והוא תיאור היסטורי לא מדויק על עלילותיו ומלחמותיו של ג'ינגיס חאן ובעיקר מלחמתו עם יריבו המושבע ג'אמוגה עד לניצחונו באחוד שבטי המונגולים תחת שלטונו.
טמוג'ין הנער רוכב עם אביו יסוגיי בראש שבטם.
הם מותקפים על ידי שבט מרקיט שבראשו ג'אמוגה (סטפן בויד).
יסוגיי נרצח וטמוג'ין ניצל לאחר שהחכם ג'ין (מייקל הורדרן) מזהיר את ג'אמוקה כי אם ירצח אותו סופו יהיה רע.
טמוג'ין מובל שבוי ומושם על צוארו עול בצורת גלגל עץ וכל ילדי השבט מתעללים בו.
טמוג'ין גדל לעלם צעיר (עומר שריף) הוא נפגש עם בורטה היפה (פראנסואז דורליאק) ובמאבק עם ג'אמוגה הוא מצליח לברוח ונפגש עם ג'ין וסנגל (וודי סטרוד) ובתוכניתם לארגן ביחד את כל שבטי המונגולים.
הם מתחילים במלחמה ומגדילים את צבאם.
טמוג'ין מצליח להתקיף שיירה של שבט מרקיט ולשבות את בורטה.
ג'אמוגה מצליח לחדור למחנה של טמוג'י'ן, לשבות את בורטה ולאנוס אותה.
טמוג'ין מארגן התקפת נגד ומשחרר את בורטה.
הוא בורח עם צבאו לסין ובדרך נפגש עם קאם לינג (ג'יימס מייסון) שגריר סין להודו שמרכבתו נשברה.
הוא עוזר לו בתיקון המרכבה ובעד זה הוא מתקבל בחצר קיסר סין (רוברט מורלי).
בורטה יולדת לו בן ממשיך שהוא כנראה ילדו של ג'אמוגה.
ג'אמוגה כורת ברית עם המנצ'ורים והם פולשים לסין.
טמוג'ין מארגן את אנשיו והם הודפים את הפולשים.
אז מכנה אותו הקיסר "ג'ינגיס חאן" (במונגולית: גדול הכובשים; השליט העולמי).
ג'אמוגה נשבה ומוצג בכלוב כשעל צווארו "עול".
טמוג'ין מבקש להגשים את חזונו לאיחוד כל שבטי המונגולים.
הקיסר חושש מפניו ולא נותן לו לעזוב את סין.
בינתיים מצליח ג'אמוגה לברוח מכלאו וטמוג'ין מצליח לפרוץ את חומת פקינג ולחזור עם לוחמיו למולדתו.
ג'אמוגה כורת ברית עם השאה (אלי וולך) ושניהם מכריזים מלחמה על טמוג'ן.
מתחולל קרב גדול, השאה רוצה לסגת וג'אמוגה הורג אותו.
לבסוף מנצח טמוג'ין וכעת מתחיל דו-קרב בין טמוג'ין וג'אמוגה כשכל הלוחמים מתבוננים.
בסוף הקרב נכנע ג'אמוגה וטמוג'ין נועץ בו את חרבו.
גם טמוג'ין נפצע קשה ולפני מותו הוא מעביר את השלטון לבנו הקטן המוצג לפני כל הלוחמים.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותעומר שריףג'ינגיס חאןסטפן בוידג'אמוגהלוחם מונגולירוברט מורליקיסר סיןג'יימס מייסוןקם לינגשגריר סין בהודואלי וולךשאה פרסיטלי סוואלסשאןלוחם מונגוליפרנסואז דורליאקבורטהאשתו של טמוג'ןמייקל הורדרןג'יןחכם מונגוליוודי סטרודסנגללוחם מונגולי
ג'ינדאס העמותה להתחדשות עירונית חברתית היא עמותה הפועלת לקידום מוביליות חברתית באמצעות התחדשות עירונית בפריפריה הגאוגרפית והחברתית של ישראל.
העמותה פיתחה ומובילה את תחום ההתחדשות העירונית החברתית בישראל.
ג'ינדאס יוזמת פרויקטי פינוי בינוי המשלבים דיור בר-השגה, בשילוב מעטפת חברתית הכוללת ליווי פרטני וקהילתי לתושבים ושדרוג השירות והתשתיות הציבוריות.
ג'ינדאס הוקמה ב-2012 על ידי אביטל בלונדר.
העמותה פועלת כיום בלוד, מגדל העמק, חיפה, אופקים, אשקלון וחצור.
העמותה שהחלה את פעילותה בלוד, קרויה על שם גשר ג'ינדאס בכניסה הצפונית ללוד.
למקום מגורי אדם יש השפעה משמעותית על יכולתו לניידות חברתית.
דיור איכותי, בר השגה, קבוע, בשכונות מטופחות יכול לקדם הזדמנויות של תושבי השכונה כלפי מעלה.
דיור בשכונות מוזנחות, בבניינים ישנים ולא מתוחזקים עשוי לעכב ניידות כלפי מעלה.
משקי בית בעלי הכנסה נמוכה גרים לרוב בדיור שאין בו לפחות אחת או יותר מהתכונות הללו.
לאורך המאה הקודמת, בעלות על בתים נתפסה כדרך של משפחות פחות אמידות לצבור הון.
אולם, מתחילת שנות האלפיים, משפחות צעירות מתקשות לרכוש דירה על בסיס השתכרות בלבד והצורך במשאבים נוספים עולה.
הורשה הפוכת לכלי משמעותי במוביליות חברתית.
הורשה של דירה בשכונות מעמד ביניים מקדמת או לכל הפחות את המובליות החברתית של היורשים ואילו דירות בשכונות של מעמד נמוך לא מאפשרת את הניוד החברתי.
בשנת 2019 יזמה עמותת ג'ינדאס, בשותפות עם קרן רש"י, ג'וינט ישראל ומשרד הרווחה, מחקר מקיף על הגורמים המשפיעים על מוביליות חברתית.
תוצר המחקר הוא 'מפת הידע', המצביעה על 53 גורמים המשפיעים על ניידות חברתית.
המחקר זיהה 12 גורמים המאפיינים לשכונה ובניהם תשתיות רעועות, זיהום אויר, שירותים ציבוריים וקהילתיים, מעורבות אזרחית, קבוצת שווים מקדמת ועוד.
מודל הפעולה של ג'ינדאס פועל בשיתוף עם התושבים במטרה לקדם מוביליות חברתית בשכונות בפריפריה הגאוגרפית חברתית בישראל.
מודל ג'ינדאס מכוון ליצירת מעטפת הוליסטית עבור ובשיתוף תושבי השכונה.
העמותה מקדמת התחדשות עירונית כתהליך מחולל צמיחה והתפתחות כלכלית וקהילתית בשכונה, שמטרתו להחיות את המרחב העירוני הוותיק לצד החדש, לשפר את רמת השירותים המקומיים ולהגדיל את מלאי הדיור בכלל, ובר ההשגה בפרט.
ג'ינדאס פועלת לקידום יציבות האוכלוסייה המקומית והוותיקה וליכולתה לצבור נכסים לאורך זמן כדי לקדם את המוביליות חברתית של התושבים.
מודל הפעולה של ג'ינדאס מבוסס על מודל אמריקאי שמוביל יזם הנדל"ן ריצ'רד בארון הפועל ב-30 שכונות ברחבי ארצות הברית.
מודל ג'ינדאס להתחדשות עירונית חברתית נשען על שבעה מרכיבים:
התחדשות עירונית ומיזמי בינוי-פינוי-בינוי - הובלה ליישום של מיזמי 'בינוי-פינוי-בינוי' במתחמים הנמצאים בתוך שכונות בפריפריה החברתית וגאוגרפית ואשר באופן רגיל אינם כדאיים כלכלית ליזמים פרטיים.
לצורך כך, מגייסת ג'ינדאס את פער המימון ממקורות פילנתרופיים, השקעות אימפקט וממשלה.
קהילה - הקמת תשתיות קהילתיות בנות קיימא (כגון: ועדי בתים, ועדי שכונות, ועדת חינוך ועוד) סביב תהליך ההתחדשות העירונית כדי לחזק את הקהילות הקיימות ואת הקשרים ביניהן.
ביצוע תוכניות חברתיות, הקמת מערך קהילתי תומך במתחם המיזם ובשכונה, תוך שימת דגש על הדיירים שגרו בשכונה לפני תהליך ההתחדשות העירונית.
העמותה מקימה בכל שכונה מנהלת חברתית-קהילתית שמטרתה לסייע לתושבים בתהליכי בינוי הקהילה ולתת מענה לצרכים פרטניים של תושבים.
מרכיב זה של המודל מבוסס על מיפוי צורכי התושבים.
מרחב ציבורי - חידוש גינות, פארקים ומבני ציבור והרחבתם תוך שיתוף גורם קהילתי מקומי בתהליכי התכנון.
שכירות בת השגה - מרכיב זה מיועד למניעת תהליכי ג'נטריפיקציה שהם נחלתן של שכונות שעברו תהליכי התחדשות עירונית.
חלק מן הדירות תושכרנה לטווח ארוך ברמת מחירים שתאפשר לדיירים השוכרים המקומיים להישאר בקהילה.
יתר יחידות הדיור תושכרנה במחירי השוק במטרה ליצור שילוב אוכלוסיות שיקדם מוביליות חברתית.
שיתוף קהילה - שיתוף הקהילה המקומית בתכנון הפרויקט מתוך תפיסה של העצמת הקהילה וכאמצעי למוביליות חברתית.
תחזוקה ושימור - תחזוקת המתחם ברמה גבוהה לאורך 20 שנות השכירות.
ליווי פרטני - בהתאם לצרכים הקהילתיים, תושבים המתגוררים במיזם הבינוי-פינוי-בינוי וחלק מתושביהשכונה יהנו מליווי פרטני שמטרתו לקדם את המוביליות החברתית-כלכלית של המשפחות.
ג'ינדאס קידמה מודל להתחדשות עירונית חברתית.
מודל התערבות מכוון לקידום מוביליות חברתית בקרב אוכלוסיות מוחלשות באמצעות דיור ומאפשר התחדשות עירונית באזורים עם ערכי קרקע נמוכים ויצירת מוקד משיכה לאוכלוסיות ממעמד ביניים.
כן הוא כולל מעטפת חברתית שמונעת את הדחיקה של האוכלוסייה הוותיקה המוחלשת בשכונה.