tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לקראת אולימפיאדת מילאנו – קורטינה ד'אמפצו (2026) דורג במקום ה-36 בדירוג העולמי והשיג את המכסה למשחקים עבור ישראל.
זאת תהיה הופעתו הראשונה במשחקים האולימפיים.
ג'בל א-טייר הוא אי געשי הנמצא בפתח הים האדום, צפונית מערבית לבאב אל-מנדב, כ-110 ק"מ מחופי תימן לכיוון אריתראה.
גובהו של ההר 244 מ' מעל פני הים ו-1200 מטר מתחת לפני הים.
באי אין מקורות מים מתוקים, ולכן אין בו יישוב קבע פרט לבסיס צבאי תימני קטן שהוקם ב-1966 ומספר מקומות מסתור לדייגים.
אחרי 124 שנים של שקט געשי התפרץ הר הגעש ב-30 בספטמבר 2007. בהתפרצות התמוטט חלק מהר הגעש, ושאר האי כוסה בלבה.
מספר קטן של חיילים נהרגו.
ספינות של נאט"ו שהיו באזור הצליחו לחלץ את אנשי הצבא שהיו באי.
השליטה באי הייתה בעבר במחולקת בין אריתראה, תימן ואתיופיה.
כיום המחלוקת רק בין תימן לאריתראה.
ג'בל אח'דר הוא אזור הררי המהווה חלק מהרי חג'ר בעומאן.
אורכו של אזור הררי זה 300 קילומטרים מצפון מערב לדרום מזרח והוא מרוחק בין 50 ל-100 קילומטרים ממפרץ עומאן.
הגבוה בהרי הרכס הוא ג'בל שמס (הר השמש) שגובהו כ-3,000 מטרים, והוא הנקודה הגבוהה ביותר בעומאן ובכל מזרח חצי האי ערב.
האקלים ברכס ההררי הוא מדברי.
עם זאת, קיימים בו אזורים בהם כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא כ-300 מילימטר, המאפשרת גדילת שיחים ועצים נמוכים ואף גידול חקלאי (לרוב באמצעות טרסות) - ומכאן שמו של ההר.
בשל גובה הרכס ההררי בחודשי הקיץ הטמפרטורות בו נמוכות מהמדבר הסובב אותו, ולכן מהווה האזור אתר תיירות.
תושבי האזור מתפרנסים מתיירות ומגידולים חקלאיים ובהם רימונים, אגסים, אפרסקים, גפנים, וורדים לייצור מי ורדים.
באזור הרכס מתגורר שבט באני ריאם המונה כ-14,000 תושבים.
בין השנים 1957 ל-1959 התנהל מאבק מזוין בין כוחותיו של סולטאן עומאן (שלהם סייעו כוחות צבא בריטניה) לבין כוחות מורדים בחסותה של ערב הסעודית.
מאבק מזוין זה מכונה כיום מלחמת ג'בל אח'דר.
באוגוסט 2011 הכריז הסולטאן קאבוס בן סעיד אאל סעיד על האזור כעל שמורת טבע.
ג'בהת פתח א-שאם, ("החזית לכיבוש סוריה הגדולה"), הידוע גם בשמו הקודם, גַ'בְּהַת א-נוּסְרָה, "חזית העזרה (או הסיוע, התמיכה, ההצלה) לעם הסורי", היה ארגון טרור אסלאמיסטי-סוני בסוריה שהשתלב בהיאת תחריר א-שאם ב־2017.
באוגוסט 2011 יצאו שבעה אנשי אל-קאעדה בעיראק לסוריה בהובלת אחמד א-שרע תחת הוראותיו של מנהיג הארגון אבו בכר אל-בגדאדי להקים סניף של הארגון בסוריה הארגון נוסד בשם ג'בהת א-נוסרה לאהל א-שאם ("חזית הסיוע לעם הסורי") בינואר 2012, כסניף סורי של אל-קאעדה בעיראק שהצטרף לכוחות הלוחמים במלחמת האזרחים בסוריה.
רבים מחברי הארגון הם סורים שהיו חלק מהרשת של אבו מוסעב א-זרקאווי שנלחמה בכוחות האמריקניים בעיראק.
הם נשארו בעיראק לאחר נסיגת הכוחות האמריקניים, אך עם פרוץ מלחמת האזרחים בסוריה ב-2011, שלח ארגון "המדינה האסלאמית בעיראק" מוג'אהדין סורים ומומחים עיראקים אחדים לסוריה.
מספר פגישות נערכו בין אוקטובר 2011 לבין ינואר 2012 במחוז ריף דמשק וחומס ובהן נקבעו מטרות הקבוצה.
ג'בהת א-נוסרה פרסמה את ההצהרה הפומבית הראשונה שלה ב-24 בינואר 2012, ובה קראו למאבק מזוין נגד ממשלת סוריה.
שר החוץ העיראקי הושְיָאר זיבארי אמר כי חברים בארגון אל-קאעדה בעיראק עברו לסוריה, שממנה קיבלו בעבר לוחמים ונשק, כדי להצטרף לא-נוסרה.
הם נחשבים לטובים ביותר ולמאומנים ביותר מתוך רוב לוחמי המורדים בסוריה.
הארגון סירב להשתתף בשיחות להפסקת אש בסוריה.
הפעולה המבצעית הראשונה של הארגון בוצעה בדצמבר 2011, כאשר שני מחבלים מתאבדים פוצצו עצמם במתקנים של המודיעין הסורי בפרברי דמשק.
במאי 2013 נעצרו בטורקיה חברים בג'בהת א-נוסרה, ומאוחר יותר הואשמו בניסיון להשיג חומרים כימיים לייצור סארין.
באפריל 2013 הכריז אבו בכר אל-בגדאדי, מנהיג אל-קאעדה בעיראק, על מיזוג שני הארגונים לארגון המדינה האסלאמית בעיראק ובלבנט.
יממה לאחר מכן הכריז א-שרע נאמנות ישירה לאל-קאעדה ולאיימן א-זוואהירי.
במאי 2013 הכריז א-זוואהירי על הפרדה בין שני הארגונים, שנועדו לשמש כשלוחות נפרדות של אל-קאעדה.
ההחלטה הביאה את אל-בגדאדי להכריז על הקמת המדינה האסלאמית ועל עצמו בח'ליף, כשהוא מתנתק מאל-קאעדה.
באוגוסט 2013 הכריז שר הביטחון משה יעלון על ארגון זה כהתאחדות בלתי מותרת.
עם זאת, היו פרסומים על שיתוף פעולה בין ישראל לבין ג'בהת א-נוסרה, ועל כך שפצועים חברי הארגון קיבלו טיפול רפואי בישראל.
בסביבות שנת 2014 סוכל פיגוע שתכנן הארגון נגד ישראל, ובאוקטובר 2015 הכריזה ממשלת ישראל על הארגון כארגון טרור.
נכון לשנת 2016, עיקר פעילות הארגון הייתה ברמת הגולן הסורית, הרי קלמון בגבול סוריה-לבנון, מרכז סוריה (חלב וחומס), וצפון סוריה (מחוז אידליב ומחוז לטקיה וכן סמוך לגבול הטורקי), כחלק מקואליציית ג'יש אל-חרמון.
ב־28 ביולי 2016 הכריז מנהיג הארגון, אחמד א-שרע, על הקמת מסגרת חדשה בשם "ג'בהת פתח א-שאם".
להודעה קדמו הודעות תמיכה של א־זוואהירי וסגנו .
הקמת המסגרת נועדה לטשטש את זיהויו כארגון טרור אנטי-מערבי בעיני מדינות המערב, הפועלות בסוריה במסגרת מלחמת האזרחים, ובכך להפסיק את הפצצת אנשי הארגון על ידי חילות האוויר שלהן.
לצד זאת, נועד המהלך לחזק את קשרי הארגון עם ארגונים סוריים אחרים בעלי ממד אסלאמי מתון יותר ולא סלפי.
בינואר 2017 התאחד הארגון עם ארגונים נוספים ליצירת היאת תחריר א-שאם, הארגון לשחרור הלבנט.
במהלך מלחמת האזרחים בסוריה הארגון ביצע התקפות רבות, בעיקר נגד מטרות המזוהות עם הממשל הסורי או עם תומכיו.
עד לחודש יוני 2013, א-נוסרה נטל אחריות על 57 מתוך 70 פיגועי ההתאבדות בסוריה מתחילת העימות.
אחד הפיגועים הראשונים שא-נוסרה נחשד בביצועם הוא פיגוע ההתאבדות הראשון של המלחמה ב-23 בדצמבר 2011, כאשר שני פיגועים מתואמים לכאורה, התרחשו בבירת סוריה דמשק.
הפיצוץ בשכונת אל-מידאן בדמשק בינואר 2012, בוצע ככל הנראה על ידי לוחם של ג'בהת א-נוסרה בשם אבו אל-בראא' א-שאמי.
בווידאו שפורסם לאחר מכן וכלל תמונות מההרס נטען, כי הפיגוע יצא בהדרכת ובאימון א-נוסרה.
לאחר הפיגועים בדמשק ב-10 במאי 2012 נטען כי הם בוצעו על ידי ג'בהת א-נוסרה.
חמישה ימים לאחר מכן, אדם שהציג את עצמו כדובר הארגון הכחיש זאת.
ב-29 במאי 2012 התגלתה הוצאה להורג המונית ליד העיר דיר א-זור.
גופותיהם הבלתי מזוהות של 13 גברים התגלו כשהם ירויים בסגנון הוצאה להורג.
ב-5 ביוני 2012 קיבל ארגון ג'בהת א-נוסרה אחריות על ההרג ומסר שההרוגים הם חיילים שנתפסו ונחקרו בדיר א-זור, ונענשו "בצדק" לאחר שהודו בפשעיהם.
ב-17 ביוני 2012 נהרג וליד אחמד אל-עאיש שהוגדר על ידי הרשויות הסוריות כ"יד ימין" של ג'בהת א-נוסרה, כאשר הרשויות הסוריות גילו את מקום המסתור שלו בדמשק.
על פי דיווחים הוא היה אחראי על הכנת מכוניות התופת ששימשו לפיגועים בדמשק בחודשים הקודמים.
הרשויות הסוריות דיווחו על חיסולו של עוד חבר בולט בקבוצה, ואיל מוחמד אל מג'דלאווי, שנהרג ב-12 באוגוסט 2012 במבצע צבאי שנערך בדמשק.
ב-27 ביוני 2012, קבוצה של מורדים סורים תקפה תחנת טלוויזיה של תומכי ממשלת אסד בעיר דרושה, דרומית לבירה דמשק.
אולפני התחנה נחרבו בחומרי נפץ.
בהתקפה אחרת על תחנת הטלוויזיה אל-אִחְ'באריה נהרגו שבעה בני אדם.
א-נוסרה נטל אחריות לתקיפה ופרסם תמונות של אחד עשר מעובדי התחנה שנחטפו בפשיטה.
באמצע יולי 2012, נחטף מוחמד א-סעיד, מגיש חדשות ידוע בטלוויזיה הממשלתית הסורית.
באוגוסט 2012 הצהיר ארגון ג'בהת א-נוסרה שא-סעיד הוצא להורג.
ב-3 באוקטובר 2012 פוצצו שלושה מחבלים מתאבדים שלוש מכוניות תופת בפינה המזרחית של כיכר סעד אללה אל-ג'אברי בחלב.
לפי דיווח של משרד הפנים הסורי, 48 איש נהרגו ויותר מ-122 נפצעו קשה.
א-נוסרה נטל אחריות על הפיגוע.
הפיגוע כוון כנגד מועדון הקצינים והבניינים הסמוכים לו: בית מלון, ובית קפה היסטורי בשם "ג'וחא קפה".
המלון ניזק נזק רב ואילו בית הקפה ומועדון הקצינים נהרסו לחלוטין.
ארגון א-נוסרה קיבל אחריות גם על תקיפת בסיסים צבאיים סוריים רבים.
ב-12 באוקטובר 2012, הותקף בסיס הגנה אווירית ליד חלב.
תקיפת הבסיסים הַנַאנו בחלב, וסולוק בא-רקה.
על פי דיווחים, בתקיפת בסיס ההגנה האווירית נהרסו מבנים וחובל מכ"ם לאחר שא-נוסרה כבשו את הבסיס בשיתוף פעולה עם הארגון התנועה האסלמית אל-פג'ר וקבוצת לוחמים צ'צ'נים.
במהלך ההסתערות על בסיס הַנַאנו נהרגו 11 חיילים סורים.
א-נוסרה החזיק במתחם שש שעות ונסוג.
הארגון טען שהוא הרג 32 חיילים במהלך הפשיטה על הבסיס בא-רקה.
ב-12 בדצמבר 2012 פוצץ הארגון שתי מכוניות תופת בצמוד לבניין משרד הפנים הסורי שבדמשק.
בחודש מרץ 2013 ביצע הארגון פיגוע בנשק כימי נגד חיילי צבא סוריה בעיר ח'אן אל-עסל .
ב-22 ביולי 2013 השתלט הארגון על העיר ח'אן אל-עסל, וביצע טבח באזרחים ובחיילים.
במהלך ההשתלטות נרצחו לפחות 123 אזרחים ו-150 חיילים סורים, מתוכם 51 חיילים שהוצאו להורג בפומבי על ידי אנשי הארגון.
על פי אחת ההערכות, מטרת הטבח הייתה להסוות את עקבות השימוש בנשק כימי.
ב-21 במרץ 2013 פוצץ עצמו מחבל מתאבד במסגד בלב דמשק וגרם למותו של השייח' הסוני מוחמד סעיד רמדאן אל-בוטי, שנחשב לאחד מהמקורבים של משפחת אסד.
ממשלת סוריה האשימה את ג'בהת א-נוסרה כאחראית לפיגוע, אם כי אף ארגון לא קיבל על עצמו אחריות לכך.
קבוצה זו מורכבת מלוחמי ג'יהאד אסלאמיים סונים.
מטרת הארגון היא להפיל את שלטונו של בשאר אל-אסד, להקים מדינה אסלאמית הכפופה לחוקי השריעה, ולהחזיר את הח'ליפות.
חברי הקבוצה מואשמים בתקיפת קבוצות דתיות שאינם מוסלמים סונים ובעיקר מוסלמים עלווים.
חברי הקבוצה התייחסו לארצות הברית ולישראל כאויבי האסלאם, והזהירו מפני התערבות מערבית בסוריה.
חברים סורים בקבוצה טוענים שהם נלחמים רק נגד ממשלת אסד ולא יתקפו את מדינות המערב.
ארצות הברית האשימה את הקבוצה בקשר לסניף אל-קאעדה בעיראק.
באפריל 2013 פרסם אבו בכר אל-בגדאדי, מנהיג אל-קאעדה בעיראק הצהרה המאשרת את הקשר הזה.
למחרת נשבע מנהיג ג'בהת א־נוסרה אחמד חוסיין א-שרע אמונים למנהיג אל־קאעדה איימן א־זוואהירי, וביוני 2013 הכריז על ביטול האיחוד בין הארגונים.
למרות החיכוך בין ג'בהת א-נוסרה לבין ארגוני מורדים אחרים ובמיוחד הצבא הסורי החופשי, א-שרע שיתף פעולה לעיתים קרובות עם ארגוני מורדים מתונים נגד הצבא הסורי.
הארגונים שאיתם ג'בהת א-נוסרה משתף פעולה באופן קבוע הם אחראר א-שאם ולגיון שאם, והשלושה מהווים את הכוח העיקרי בברית צבא פתח הכיבושים.
קיים גם שיתוף פעולה גדול יחסית עם קבוצת החזית האסלאמית ובמיוחד עם הכוח החזק בה, צבא האסלאם (ג'יש אל-אסלאם), וכן עם ארגונים אחרים.
מלבד ההתנגדות לדאעש, ג'בהת א-נוסרה בראשות א-שרע נלחם נגד ארגון חזבאללה ונגד מיליציות שיעיות מעיראק, וכן נגד היחידות להגנת העם הכורדיות ונגד צבא ח'אלד בן אל-וליד, שלוחת דאעש ברמת הגולן.
הארגון הוגדר כארגון טרור על ידי האו"ם וארצות הברית בדצמבר 2012, על ידי אוסטרליה ביוני 2013, על ידי בריטניה ביולי 2013, ובטורקיה בינואר 2014. גורמים מערביים סברו שיש לתמוך בג'בהת א-נוסרה שכן בפועל הם אינם נלחמים נגד המערב, והתמיכה בהם תוכל להחליש את כוחה של המדינה האסלאמית.
למרות השמועות שהארגון נתמך על ידי סעודיה, קטר או טורקיה, א-שרע הכחיש את טענות אלה וטען שכל הנשק שבידי הארגון מקורו בשלל שנלקח מהצבא הסורי.
באוגוסט 2013 הכריז שר הביטחון, משה יעלון, על הארגון כהתאחדות בלתי מותרת.
עם זאת, היו פרסומים שדיברו על שיתוף פעולה בין ישראל לבין ג'בהת א-נוסרה, ועל כך שפצועים חברי הארגון קיבלו טיפול רפואי בישראל, במסגרת "שכנות טובה".
באוקטובר 2015 הכריזה עליו ממשלת ישראל כארגון טרור.
ג'בייל לינדי מק'גי הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הסנטר בסקרמנטו קינגס מליגת ה-NBA, וכן בנבחרת ארצות הברית.
ג'בייל הוא בנה של פמלה מק'גי , לשעבר שחקנית בליגת ה-WNBA ובנבחרת ארצות הברית.
נבחר במקום ה-18 בדראפט ה-NBA 2008, על ידי וושינגטון ויזארדס.
זכה שלוש פעמים באליפות ה-NBA – פעמיים עם גולדן סטייט ווריורס ( ו-), ופעם אחת עם לוס אנג'לס לייקרס ().
מק'גי נולד בפלינט (מישיגן) לפמלה מק'גי (1.91 מטר) ולג'ורג' מונטגומרי (2.08 מטר), אביו שיחק כדורסל במכללת אילינוי, נבחר בסיבוב השני בדראפט 1985 על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס אך מעולם לא שיחק ב-NBA.
אמו פמלה גידלה אותו כאם חד הורית.
הייתה לה קריירה בין-לאומית עשירה היא שיחקה באוניברסיטת צפון קליפורניה יחד עם אחותה התאומה פאולה ועם שריל מילר הן זכו באליפות ושני תוארי חטיבה.
בהמשך שיחקה בצרפת, איטליה וברזיל.
נבחרה בדראפט WNBA ושיחקה עבור לוס אנג'לס ספארקס, זכתה במדליית זהב באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984).
לדבריה בנה נדד עמה היכן ששיחקה, עבר בתי ספר ומדינות וזה הוסיף לגיוון התרבותי שלו.
מק'גי הוא השחקן הראשון בליגת ה-NBA שהוא בן לשחקנית WNBA.
אחותו אימני מק'גי סטפורד משחקת גם היא ב-WNBA בקבוצת אטלנטה דרים.
מק'גי הופיע לעיתים קרובות בפינה "Shaqtin' a Fool" והפך להיות אחת הדמויות המזוהות עמה.
הוא אובחן כחולה אסתמה ועובר טיפולים כדי לשפר את הסיבולת שלו, פורסם גם כי סבל מהפרעות קשב וריכוז אך מתנגד לטיפול תרופתי.
בין השנים 2006 ל-2008 שיחק מק'גי באוניברסיטת נבדה ברינו.
בעונתו השנייה קלע ממוצע של 14.3 נקודות למשחק ב-53% קליעה מהשדה והוסיף 7.3 ריבאונדים.
בסיום העונה החליט להעמיד את עצמו לבחירה בדראפט.
בדראפט של שנת 2008 נבחר מק'גי במקום ה-18 בידי וושינגטון ויזארדס וכחודש לאחר מכן חתם על חוזה לשנתיים בקבוצה.
עונת 2010/11 הייתה עונת הפריצה עבור השחקן, שהפך להיות שחקן קבוע בחמישייה הפותחת של הקבוצה.
באותה עונה הוזמן לקחת חלק בתחרות ההטבעות במסגרת משחק האולסטאר, השחקן הראשון בתולדות הוויזארדס שמשתתף בתחרות.
הוא סיים את התחרות במקום השני אחרי בלייק גריפין, לאחר שהטביע 2 כדורים לשני סלים במקביל.
ב-15 במרץ השיג את הטריפל דאבל הראשון בקריירה כשקלע 11 נקודות, לקח 12 ריבאונדים וחסם 12 פעמים בהפסד קבוצתו 79–98 לשיקגו בולס.
למרות ההישג הוא זכה לביקורות על כך שברבע האחרון של המשחק לקח יותר מדי זריקות בשביל להשיג את הנקודה העשירית, דבר שבא על חשבון הקבוצה כולה.
ב-15 במרץ 2012 נשלח מק'גי יחד עם רוני טוריאף בטרייד לדנוור נאגטס תמורת ננה.
במשחק הבכורה שלו קלע מק'גי את סל הניצחון, כשהטביע 5 שניות לסיום.
למרות הפתיחה המוצלחת הוא פתח רק בחמישה משחקים מתוך ה-20 שנותרו עד תום העונה ובהם רשם ירידה בממוצע הדקות, הנקודות והריבאונדים.
בסיום העונה דורגה דנוור במקום השישי במערב ומק'גי ערך את הופעת הבכורה שלו במשחקי הפלייאוף, אך דנוור הודחה בסיבוב הראשון לאחר 7 משחקים.
בפתיחת עונת 2013/14 נפצע מק'גי לאחר 5 משחקים, פציעה שהשביתה אותו עד לסיום העונה.
מק'גי חזר לשחק בפתיחת עונת 2014/15, אך שותף רק ב-17 משחקים לפני שנשלח בטרייד לפילדלפיה 76', זה הספיק לשחק רק 6 משחקים בטרם נופה מהסגל.
ב-13 באוגוסט חתם מק'גי על חוזה בקבוצת דאלאס מאבריקס.
הוא החמיץ את 13 המשחקים הראשונים בעונה עקב פציעה וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-22 בנובמבר, בהפסד הקבוצה לאוקלהומה סיטי ת'אנדר.
ב-5 בינואר 2016 קבע מק'גי שיא אישי לעונה עם 13 נקודות ו-11 ריבאונדים בניצחון 116–117 בהארכה כפולה נגד סקרמנטו קינגס.
ב־16 בספטמבר חתם מק'גי בקבוצת גולדן סטייט ווריורס.
בסיום העונה זכה מק'גי עם הווריורס באליפות ה-NBA לאחר שניצחו 1–4 בסדרת הגמר מול קליבלנד קאבלירס.
בעונת 2017/18 זכה עם הקבוצה באליפות שנייה ברציפות.
ב-2 ביולי 2018 חתם מק'גי בלוס אנג'לס לייקרס על חוזה לעונה אחת.
אחרי שמונה עונות בהם שימש בעיקר כשחקן מחליף חזר מק'גי לחמישייה הפותחת.
את העונה סיים עם ממוצע של 12 נקודות למשחק, שיא קריירה אישי.
ב-6 ביולי 2019 חידש את חוזהו עם הלייקרס לשנתיים נוספות.
בעונת זכה עם הלייקרס באליפות ה-NBA, לאחר שגברו על מיאמי היט בסדרת הגמר; לאחר שפתח בחמישייה בכל משחקי העונה הסדירה, שותף מק'גי ב-14 בלבד מתוך 21 משחקי קבוצתו בפלייאוף 2020, ותרם 2.9 נקודות ו-3.1 ריבאונדים בממוצע למשחק.
בנובמבר 2020 הועבר בטרייד לקליבלנד קאבלירס, תמורת ג'ורדן בל ואלפונזו מקיני.
ב-25 במרץ 2021 הועבר בטרייד חזרה לדנבר נאגטס בתמורה לאיזאיה הרטנשטיין ושתי בחירות סיבוב שני של השנים 2023 ו-2027.
ב-3 באוגוסט 2021 חתם מקגי בפיניקס סאנס על חוזה לעונה אחת עבור 5 מיליון דולר.
ב-9 ביולי 2022 חזר מקגי לדאלאס מאבריקס.
בחודש יולי נכלל בסגל של נבחרת ארצות הברית לאולימפיאדת טוקיו.
ג'בל א-נור הוא הר הנמצא סמוך לעיר מכה, באזור חג'אז שבערב הסעודית.
ג'בל א-נור, שגובהו 640 מטרים בלבד, הוא אחד מהאתרים התיירותיים ביותר במכה ובעל משמעות דתית רבה באסלאם.
המסורת המוסלמית מספרת, כי כאשר מוחמד היה בן 40 (שנת 610 לספירה על-פי המשוער), הלך להתבודד במערת חראא (غَار حِرَاء) הממוקמת בג'בל א-נור במסגרת מנהג התחנות' (מנהג בו תושבי ערב הקדומה היו מתבודדים הרחק ממקום מגוריהם, בעיקר בסביבה הררית במטרה לערוך חשבון נפש, וגם לתת צדקה לעניים).
באחד מימי התחנות' בעודו מתבודד במערה בהר, ועל פי הסיפור המופיע בקוראן, נגלה אל מוחמד בלילה (לילה המכונה "ליל הגורל" - "לילת אל-קדר") המלאך ג'יבריל (המזוהה עם המלאך גבריאל מהמסורות היהודית והנוצרית).
קובץ החדית' הידוע "צחיח אל-בוח'ארי" (صحيح البخاري) מספר כך: "...
אז בא אליו המלאך גבריאל ואמר: קרא!
קרא בשם ריבונך אשר ברא, ברא את האדם מטיפת דם קרוש, קרא, הן ריבונך הוא רב חסד, אשר לימד בקולמוס, לימד את האדם את אשר לא ידע".
הפסוקים האחרונים (מהמילים: "קרא בשם ריבונך" ואילך) מופיעים בקוראן כ"סורת אל-עַלַק" (סורת טיפת הדם או הדם המעובה (או 'סורת הדם הקפוא') מס' 96; תרגומו של אורי רובין).
ג'בל בארוכּ הוא הר בלבנון המתנשא עד לגובה 1,943 מטרים.
ההר הוא חלק מרכס הר הלבנון והפסגה השנייה בגובהה בהרי השוף.
ג'בל בארוכ הוא אחד המקומות הבודדים בלבנון בהם שרדו עדיין יערות הארזים שלא נכרתו.
בשל עובדה זו הוכרז ההר כחלק משמורת ארז אל שוף, שמורת הטבע הגדולה בלבנון המשמרת את היערות.
במהלך מלחמת לבנון הראשונה התחוללו סביב ההר מספר קרבות.
הכוח הראשון שהשתלט על המקום היה כוח מחטיבת גולני בפיקוד הסמח"ט, גבי אשכנזי.
לאחר המלחמה השתלט צה"ל על מבנה שהיה מיועד להיות בית מלון אך בנייתו הופסקה עקב מלחמת האזרחים ומיקם בו את מפקדת החטיבה המרחבית, שכונתה חטיבת ארזים.
במפקדת החטיבה המרחבית שכנה גם מפקדת הגיס הצפוני.
כ-4 קילומטרים צפונית למפקדת החטיבה שכן מוצב נוסף, שמוקם במבנה שנבנה כתחנת ממסר לתקשורת אלחוטית.
גם מבנה זה ננטש עקב מלחמת האזרחים.
המבנה כונה על ידי חיילי צה"ל "האנטנה", על שם האנטנה הגבוהה שבו.
המוצב הצפוני ביותר על ההר, שהיה גם הוא באחריות החטיבה המרחבית היה מוצב חבצלת.
בתחילת אפריל 1985 ננטש המוצב ששימש את מפקדת החטיבה ורוב חייליה עברו למוצב האנטנה.
כשלושה שבועות לאחר מכן, ב-24 באפריל 1985, ננטש גם מוצב האנטנה וכל החיילים שאיישו אותו יצאו באותו יום מלבנון.
רובם ירדו מההר בכלי רכב (משוריינים, משאיות וג'יפים), וקבוצה קטנה עשתה את הדרך ברגל, ועלתה על כלי הרכב בתחתית ההר.
היו דיווחים שעל פסגת ההר נמצאת עמדה של החזבאללה.
בשנת 2010 חשף צבא לבנון כי גילה מתקני ריגול ישראליים על ההר.
ג'ביאן אליסה אוליבר היא אתלטית אמריקאית המתחרה בריצות למרחקים קצרים.
אוליבר גדלה במונרו שבג'ורג'יה, בתם של מרווין וג'וניפר.
אביה היה אתלט ושחקן פוטבול בתקופת לימודיו בקולג' ואמה הייתה רקדנית.
בתקופת לימודיה בתיכון זכתה 4 פעמים באליפות ג'ורג'יה בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר.
לאחר סיום לימודי התיכון החלה ללמוד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל ולאחר שנה עבר לאוניברסיטת קנטקי.
היא התחרתה במסגרת ה-NCAA וסיימה שנייה ב-2017 באליפות המכללות בריצת 60 מטר.
בפברואר 2018 זכתה באליפות ארצות הברית באתלטיקה באולם בריצת 60 מטר בשיא אישי של 7.02 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה באולם השיגה זמן של 7.10 שניות ולא העפילה למקצה הגמר.
לירוי ג'בון קרטר הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת שיקגו בולס מליגת ה-NBA, בעמדת הרכז.
קרטר נולד בעיירה אוק פארק שבאילינוי, גדל במייווד הסמוכה, ובשנת 2014 החל ללמוד באוניברסיטת וירג'יניה המערבית.
בשתי עונותיו האחרונות עם ה"מאונטנירס" זכה הן בתואר שחקן ההגנה של "מחוז Big-12", והן בפרס שחקן ההגנה של ליגת המכללות מטעם איגוד המאמנים (NABC).
בעונתו הרביעית והאחרונה בליגת המכללות רשם ממוצעים של 17.3 נקודות, 6.6 אסיסטים, 4.6 ריבאונדים ו-3.0 חטיפות למשחק, ונבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות.
בדראפט ה-NBA 2018 נבחר קרטר על ידי ממפיס גריזליס, בבחירה ה-32. לאורך עונת הרוקי שלו שיחק ב-22 משחקים עבור קבוצת הבת של הגריזליס בליגת הפיתוח – ממפיס האסל – במדיה העמיד ממוצעים של 18.4 נקודות, 5.9 אסיסטים ו-2.7 חטיפות למשחק.
במשחק האחרון של עונת ה-NBA קלע קרטר שיא קריירה של 32 בניצחון הגריזליס מול גולדן סטייט ווריורס.
לקראת עונת הועבר קרטר יחד עם קייל קורבר בטרייד לפיניקס סאנס, תמורת ג'וש ג'קסון, דיאנתוני מלטון ושתי בחירות דראפט עתידיות.
בנובמבר 2020 חתם בפיניקס על הארכת חוזה בסך כ-11.5 מיליון דולר ל-3 עונות נוספות.
באוגוסט 2021 הועבר עם דיירון שארפ בטרייד לברוקלין נטס, תמורת לנדרי שאמט.
ב-22 בפברואר 2022 שוחרר מהקבוצה.
ב-24 בפברואר 2022 חתם קרטר במילווקי באקס.
ג'בון רומאריו איסט הוא כדורגלן ג'מייקני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת הפועל באר שבע מליגת העל ובנבחרת ג'מייקה.
איסט החל את הקריירה המקצוענית שלו בפורטמור יונייטד מליגת העל הג'מייקנית, איתה זכה בשתי אליפויות.
ב-1 ביולי 2019 הושאל לסנטוס דה גואפילס מליגת העל של קוסטה ריקה.
ב-10 באוגוסט 2020 חתם בסן קרלוס מליגת העל של קוסטה ריקה.
ב-31 בדצמבר 2020 חתם בסנטוס דה גואפילס באופן קבוע.
ב-30 בינואר 2025 חתם בהפועל חיפה מליגת העל הישראלית.
ב29 בינואר 2026 חתם בהפועל באר שבע.
ב-30 בינואר 2018 ערך איסט את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ג'מייקה, בתיקו 2-2 נגד נבחרת קוריאה הדרומית במשחק ידידות.
ב-18 בנובמבר 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 2-2 נגד נבחרת גיאנה במסגרת ליגת האומות של CONCACAF .
הוא היה אמור להשתתף במשחקי גביע הזהב 2021, אך בעקבות פציעה לא היה יכול להתייצב ובמקומו הוצב אנדרה גריי.
ג'בונטה גרין הוא כדורסלן אמריקאי-מונטנגרי המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד בשיקגו בולס מליגת ה-NBA.
גרין שיחק כדורסל מכללות במדי אוניברסיטת רדפורד.
בעונתו הראשונה נבחר לחמישיית הפרשמנים באזור הביג סאות' ב-2012 לאחר שהעמיד ממוצעים של 10.2 נקודות, 6.7 ריבאונדים ו-1.4 חטיפות למשחק, כ פתח בכל המשחקים בחמישייה ונבחר לחמישיית העונה השנייה באזור לאחר שהוביל את ההיילנדרס עם 14.6 נקודות ו-8.1 ריבאונדים למשחק.
בעונת ה שלו נבחר לחמישייה הראשונה של הביג סאות' לאחר שהעמיד ממוצעים של 16.9 נקודות, 8.1 ריבאונדים ו-1.9 חטיפות למשחק וקבע שיא מכללה בחטיפות לעונה אחת, 68. כ העמיד גרין ממוצעים של 15.4 נקודות, 9 ריבאונדים ו-1.9 חטיפות ונבחר שנית לחמישייה הראשונה של האזור, וכן נבחר לשחקן ההגנה של השנה.
גרין סיים את קריירת המכללות שלו כשיאן הקריירה של רדפורד בריבאונדים (1,064), חטיפות (245) ומשחקים ששיחק (133) ושני בכל הזמנים בנקודות, עם 1,911. ב-2019 נבחר לקבוצת העשור השני של המאה ה-21 באזור הביג סאות', וב-28 בנובמבר 2021 מספר 2 שלבש הוצא לגמלאות על ידי המכללה.
לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA 2015 חתם גרין במרין פייקסגלגו מהליגה הספרדית השלישית, LEB Plata.
בעונתו המקצועית הראשונה הוא העמיד ממוצעים של 18 נקודות, 6.7 ריבאונדים ו-2.2 חטיפות למשחק ונבחר ל-MVP של הליגה.
ב-11 ביולי 2016 חתם גרין בפלקנסטרו טריאסטה מהסרייה א'2, הליגה השנייה באיטליה.
במהלך עונת 2016/17 העמיד ממוצעים של 15.6 נקודות, 5.5 ריבאונדים ו-2.4 חטיפות ב-45 משחקים, ובעונה הבאה העלה את ממוצעיו ל-18.1 נקודות, 7.1 ריבאונדים, 1.4 אסיסטים ו-2.3 חטיפות (מקום ראשון בליגה).
בתום העונה זומן גרין על ידי פיניקס סאנס לליגת הקיץ של ה-NBA.
ב-25 ביולי 2018 חתם גרין ברטיופארם אולם מהבונדסליגה הגרמנית והיורוקאפ לעונת , וב-51 משחקים בכל המסגרות העמיד ממוצעים של 13.8 נקודות, 4.7 ריבאונדים, 1.6 אסיסטים ו-2.3 חטיפות למשחק.
ב-2019 שיחק גרין במדי בוסטון סלטיקס בליגת הקיץ, ולאחר שבחמשת המשחקים העמיד ממוצעים של 10.8 נקודות, 4.8 ריבאונדים, 2.8 אסיסטים ו-1.8 חטיפות הוחתם על חוזה בקבוצה.
לאחר שהרשים במשחקי ההכנה הוא נבחר לסגל הסופי של הסלטיקס לעונת , וב-25 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA כששיחק בחמש השניות האחרונות של המחצית הראשונה בניצחון 112–106 על טורונטו ראפטורס.
והפך לבוגר רדפורד הראשון ששיחק בליגה.
ב-7 בנובמבר 2019 קלע את הנקודות הראשונות שלו בליגה מול שארלוט הורנטס, כשסיים את המשחק עם 12 נקודות ב-5 מ-9 מהשדה בניצחון 108–87, וב-3 בפברואר 2020 פתח לראשונה בחמישייה מול אטלנטה הוקס, כשלקח 3 ריבאונדים עם אסיסט אחד ללא נקודות ב-18 דקות משחק.
ב-25 במרץ 2021 הועבר גרין לשיקגו בולס בטרייד שבו היו מעורבות שלוש קבוצות - הבולס, הסלטיקס ווושינגטון ויזארדס.
הוא שיחק בקבוצה עד תום חוזהו בסיום עונת .
ב-16 באוקטובר 2023 חתם גרין בגולדן סטייט ווריורס, אך שוחרר שלושה ימים לאחר מכן.
ב-30 באוקטובר חתם בקבוצת ליגת הפיתוח של גולדן סטייט, סנטה קרוז ווריורס.
ב-23 במרץ 2024 חתם גרין בשיקגו בולס על חוזה לעשרה ימים, וב-4 באפריל הוחתם עד לסיום עונת .
למחרת רשם דאבל דאבל ושיאי קריירה של 25 נקודות ו-13 ריבאונדים בניצחון 108–100 על ניו יורק ניקס.
גרין מחזיק באזרחות כפולה, של ארצות הברית ומונטנגרו.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מונטנגרו בכדורסל ב-2017 במסגרת מוקדמות גביע העולם בכדורסל 2019, והעמיד ממוצעים של 11 נקודות, 4.5 ריבאונדים וארבע חטיפות בשני משחקים.
ג'בל א-דוח'אן הוא הפסגה הגבוהה ביותר במדינת האיים בחריין.
גובה ההר הוא 134 מטר מעל פני הים.
הוא מכונה "הר העשן" בשל האובך הרב המקיף אותו לעיתים קרובות.
ההר ממוקם במחוז הדרום, כשישה קילומטרים מחופי המפרץ הפרסי וכ־18 קילומטרים דרומית למנאמה, בירת המדינה.
ג'בוקי יאנג-וייט הוא סטנדאפיסט, שחקן ותסריטאי אמריקאי.
יאנג-וייט נולד להורים שהיגרו מג'מייקה וגדל בעיר הארווי שבאילינוי.
בצעירותו למד בבית הספר התיכון הקתולי מריאן (Marian), ולמד במסלול אומנויות הדיבור והתיאטרון.
בהמשך הלך ללמוד באוניברסיטת דה-פול בשיקגו, שם למד קומדיית אלתורים באמצעות תוכנית "The Titanic Players".
לבסוף הוא עזב את הלימודים בדה-פול בשנתו האחרונה כדי להתפתח בקריירה הקומית שלו באופן קבוע.
בגיל 19 יאנג-וויט ערך את הופעת הסטנד-אפ הראשונה שלו, בערב במה פתוחה.
בהמשך, כשהיה בן 21, הוא ערך את מופע הסטנד-אפ הראשון שלו.
במהלך הקריירה שלו הוא המשיך להופיע במספר ברים ומועדונים ברחבי שיקגו וניו יורק, ובנוסף השתתף בפסטיבל הסטנד-אפ Devil Cup Stand Up לשנת 2016 בניו יורק, בו העפיל לגמר.
בסוף 2016, כמה מהממים, הציוצים והפוסטים שפרסם ברשתות החברתיות הפכו לוויראליים.
בעקבות כך הוא זכה לפרסום רב ברשתות החברתיות, במיוחד בטוויטר ובאינסטגרם, בהן הוא צבר קהל עוקבים גדול.
בשנת 2017, הוא נכלל ברשימת "" של הרולינג סטון.
שנה לאחר מכן, הוא נכלל ברשימת "" של מגזין Vulture.
בשנת 2020, יאנג-וייט הופיע ברשימת "Future 40" של ערוץ BET.
מאז 2017, הוא הופיע פעמיים בתוכנית הלילה "The Tonight Show Starring Jimmy Fallon" בהנחיית ג'ימי פאלון.
בשנת 2018 החל לשמש כתסריטאי בסדרות הטלוויזיה של נטפליקס, "פה גדול" ו"חוליגן אמריקאי".
באוקטובר באותה שנה, הוא התקבל לעבודה ככתב בסדרת הטלוויזיה "הדיילי שואו".
הופעתו הראשונה בתוכנית הייתה ב-11 באוקטובר 2018, והוא עזב אותה ב-2021.
בתחילת 2019, יאנג-וייט ניהל משא ומתן על תפקיד ראשי בסרט קולנוע עתידי של בו ברנהאם ואיימי יורק רובין, לצד השחקנית דניאל מקדונלד.
בשנת 2021, יאנג-וייט כיכב בסרט "Dating and New York" .
בנוסף, הוא הופיע בסרט "C'mon C'mon" , ושיחק בתפקיד משני בסדרת הטלוויזיה "רק רוצחים בבניין".
כמו כן, הוא דיבב את דמותו של טרומן, הדמות הראשית, בסדרת האנימציה "Fairfax" .
ב-10 ביוני 2021 נודע כי יאנג-וייט יחבור לאיסה ריי ולחברת ההפקות שלה, Hoorae, על מנת ליצור עיבוד טלוויזיוני לספר The Gang's All Queer: The Lives of Gay Gang Members מאת ונסה ר.
הוא עתיד לכתוב את התסריט לסרט ולהפיק אותו.
ב-20 ביולי 2021 נודע כי יאנג-וייט יכתוב את התסריט לסרט אנימציה עלילתי שנוצר בהשראת המוזיקה של הראפר האמריקאי ג'וס וורלד.
בשנת 2022, יאנג וייט השתתף בתוכנית הקומדיה של ריי, "Rap Sh!t".
בנוסף, הוא השתתף בדיבוב הסדרה "ביימקס!" של דיסני+, ודיבב את דמותו של אית'ן קלייד, הדמות הראשית בסרט האנימציה של דיסני "עולם מוזר".
ב-30 בספטמבר 2022, יאנג-וייט הוציא לאור את סינגל הבכורה שלו "BBC" דרך חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס תחת שם הבמה "jaboukie".
ב-2017, יאנג-וייט יצא מהארון כקוויר, בהופעתו הראשונה בתוכנית הלילה של ג'ימי פאלון.
בסוף 2018, בהופעתו השנייה בתוכנית, הוא הבהיר כי הוא מזדהה כהומוסקסואל.
יש לו שני אחים, ג'וואן וג'ייבי.
בשנת 2019 נולדה לאחיו ג'וואן ולזמרת האמריקאית קלאני בת.
ב-20 בינואר 2020, יום מרטין לותר קינג, חשבון הטוויטר של יאנג-וייט נחסם באופן זמני לאחר שפרסם ציוץ בו התחזה ל-FBI וכתב כי הם אחראים להתנקשות בקינג.
ב-23 במרץ 2020, חשבונו של יאנג-וייט הושעה בשנית, לאחר ששינה את שמו בפרופיל ל-"CNN Breaking News" (שמו של חשבון החדשות מתפרצות של רשת הטלוויזיה), וצייץ: "חדשות מסעירות: ג'ו ביידן לא מת.
הוא רק מקבל קצת זין.
כולנו היינו שם" והוסיף בסוף את הכתובת cnn.com, מה שגרם לציוץ להיראות כאילו הוא פורסם על ידי CNN עצמה.
החשבון שלו שוחזר פחות מיממה לאחר התקרית, אך הוסר ממנו הסימון המעיד על חשבון מאומת.
שנהסרטתפקידהערות2015Rooftops and Fire Escapesאדם במסיבהסרט קצר2017לילה קשוחבוראט2018Set It Up עוזרו של אלכסראלף שובר את האינטרנטמקנילידיבוב2019Someone Great מייקיVanillaגארט2021Dating and New York מילוC'mon C'mon פרננדו2022עולם מוזראית'ן קליידדיבוב2023רובי נגד הזרםקונורדיבוב2025חברה מושלמתטדיThe ThreesomeגרגTBAGolden
ג'ביסיה לסלי היא שחקנית אמריקאית.
לאחר שזכתה בתפקיד הגדול הראשון שלה בסרט "Swim at Your Own Risk" ב-2016 היא החלה להופיעה ב-2018 בתפקיד קבוע בדרמות "עסק משפחתי" ו"אלוהים שלח לי בקשת חברות" .
היא גם כיכבה בתפקיד הראשי בסרט "תמיד שושבינה" .
בשנת 2021, לסלי החלה לגלם את רייאן וילדר בעונה השנייה של סדרת גיבורי העל "באטוומן", ואת המוות האדום בחמשת הפרקים הראשונים של העונה התשיעית והאחרונה של "הפלאש".
לסלי נולדה למשפחה צבאית באוגסבורג, גרמניה.
בילדותה משפחתה עברה למרילנד שם גדלה.
היא סיימה תואר ראשון באוניברסיטת המפטון שם הופיעה במחזות שונים.
לאחר סיום לימודיה בקולג', לסלי עברה ללוס אנג'לס כדי להמשיך בקריירת משחק.
בשנת 2020, לסלי נבחרה לתפקיד תפקיד ראשי בסדרה "באטוומן" בעקבות עזיבתה של רובי רוז.
היא משחקת את ריאן ויילדר, דמות מקורית שנוצרה עבור התוכנית החל מהעונה שנייה, וכן את הכפילה הרעה שלה המכונה מוות אדום בחמשת הפרקים הראשונים של העונה התשיעית והאחרונה של סדרת הטלוויזיה "הפלאש".
שנה סרט תפקיד הערות 2010MuSicktuation קיוקו סרט קצר 2017Neva~eh הנסיכה אומני 2018Pas Honteux מישל 2019Stuck אבוניFirst Day Back לינדה ג'ונסתמיד שושבינה קורינה ג'יימס 2020Roped בריטני 2022We Are Gathered Here Today ג'ן סטון-שפיץSomething from Tiffany's סופיה 2023Double Life ג'ו קרוזוט
ג'בל בוּרָע הוא רכס גרניט הממוקם ב, במחוז אל-חודיידה, בתימן.
חלק מהרכס הוגדר כשמורת טבע הנמצאת בבחינה להכללה ברשימת אתרי מורשת עולמית של אונסק"ו.
הרכס נמצא כ-50 קילומטרים, בקוו אווירי, צפונית לאל-חודיידה (90 קילומטרים בנסיעה בכבישים) ושטחו 160 קילומטרים מרובעים.
גובה ההרים ברכס נע בין 300 מטרים ל-2,200 מטרים מעל פני הים.
הרכס נחצה על ידי מספר עמקים, כמו: "ואדי ריג'ף" (Wadi Rijaf), "ואדי אל-אסוואד" (Wadi Al Aswad) ו"ואדי אל-בוסל" (Wadi Al Bussal).
הצד המערבי של ההר מכוסה בצמחייה טרופית צפופה וצדו המזרחי מכוסה בכפרים רבים, ובטרסות מעובדות המגיעות לפסגה.
אל ראש ההר מוביל שביל המשמש את התושבים ותיירים.
השמורה נקראת BNPA (Bura'a National Park Area) ושטחה הוא 42.78 קילומטרים רבועים (4,278 הקטר).
היער בשמורה הוא שריד ליערות הטרופיים שכיסו בעבר חלקים נרחבים יותר בחצי האי ערב.
ביער תועדו כ-300 מיני צמחים השייכים ל-83 משפחות, מהם 43 מינים הנחשבים נדירים; 35 פגיעים ו-8 מינים אנדמיים.
בין בעלי החיים נמנו 9 בעלי חוליות יבשתיים ובכללם בָּבּוּן חָמָדְרִיאָס (hamadryas baboon), נמייה לבנת-זנב, דורבן וצבוע.
בשמורה תועדו כ-93 מיני ציפורים, מתוכם, 32 הם מינים "תושבים", 17 נודדים, 5 מבקרי קיץ, 2 אנדמיים ו-2 מינים בסכנת הכחדה.
תועדו 13 מיני זוחלים בשמורה ובכללם: צבי מים מתוקים וכוח תימני (Yemeni monitor lizard).
ישנם גם צפרדעים וקרפדות בנוסף למינים רבים של חסרי חוליות.
על פי מספר מחקרים שנערכו, קיימים איומים ממשיים על קיום השמורה, כמו:
אובדן שטח שמורה בשל סלילת דרכים (אספלט) רחבות לתועלת התושבים הכפריים.
פיצוצים לטובת הסלילה ובניית בתים פוגעים בסביבה ונגרם נזק במיוחד למעיינות שמימיהם משקים את הצמחייה המיוחדת.
השלכת פסולת בנייה בשולי הדרכים.
הגעה לא מבוקרת של תיירים לתוך שטחי השמורה וגרימת נזקים לצומח ולחי.
שימוש במשאבי יער להסקת תנורי חימום בבתי התושבים.
היעדר גוף מנהל לשמורה ותוכנית שימור הכוללת הקצאת משאבים, הכשרת כוח אדם, תוכנית לחינוך תושבי האזור.
אתר זה נוסף לרשימה הטנטטיבית של אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו ב-08/07/2002, בקטגוריה מעורבת: תרבות וטבע.
ג'בל אל קרן הוא הר ברכס חלחול שבדרום גוש עציון, בגובה 954 מטרים מעל פני הים, ההר שוכן מעל עמק ברכה מצפון, אל-ערוב ממזרח ובית אומר ממערב וכ-2 קילומטרים צפון-מזרח ליישוב כרמי צור.
ההר הוא הרביעי בגובהו בהרי יהודה שמדרום לירושלים, והחמישי בגובהו בשדרת ההר המרכזית.
על היער נטוע יער אל קרן אשר ניטע ב-1936 על ידי המנדט הבריטי, בפסגתו נמצאת ח'רבת אל קרן, שרידי מצודה רומית.
ב-2021 נגרעו 34 דונמים משטח השמורה על מנת לסלול את כביש עוקף אל ערוב, המשכו של כביש 60.
בדצמבר 2025 הכריז משרד הביטחון כי בשטח ההר יקום יישוב בשם יער אל קרן.
ג'בל אבו א-נמל הוא הר בשומרון.
הוא מתנשא לגובה של 736 מטרים מעל פני הים.
על הפסגה הדרומית, שהיא הנמוכה יותר, ממוקם הכפר הערבי יאסיד, וכן שרידים היסטוריים החל מתקופת הברזל.
על פי השערות, היישוב היהודי הקדום יצת שכן במקום, ושמו השתמר בשם הכפר הפלסטיני.
על ההר נערם שלג בחורף.
ג'בוחיר סינדרוב (באוזבקית: Жавоҳир Синдаров; נולד ב-8 בדצמבר 2005) הוא רב-אמן אוזבקי וילד פלא בשחמט.
נכון לאוקטובר 2025, סינדרוב מדורג במקום ה-24 בעולם והשני באוזבקיסטן לפי מד כושר.
באוקטובר 2017 קיבל את דרת האמן הבין-לאומי.
ביוני 2018 קיבל את הציון הראשון לרב-אמן.
בספטמבר במסגרת קיבל את הציון השני ועבר את רף מד הכשר 2500.
באוקטובר 2018, בגיל 12 שנים, 10 חודשים ו-5 ימים, הוא השיג את הציון השלישי והאחרון הנדרש לדרגת רב-אמן בטורניר "יום שבת הראשון", והיה לרב האמן השני הצעיר ביותר בהיסטוריה באותה תקופה.
בגביע העולם בשחמט 2021 הוא דורג 121. בסיבוב השני הוא הדיח את עלי רזא פירוזג'א שדורג 8, אך הודח על ידי קצפר פיורון בסיבוב הרביעי.
בגביע העולם בשחמט 2023 הוא דורג 55. הסיבוב השלישי הוא הדיח את מקסים ושייה-לגראב שדורג 10, אך הודח בסיבוב שלאחר מכן על ידי ארג'ון אריגאיסי.
באוקטובר 2023 הוא שיחק יחד עם נבחרת אוזבקיסטן במשחקי אסיה בלוח 2 הוא זכה יחד עם נבחרתו במקום השלישי עם תוצאה אישית של 6 מ-8 משחקים.
בהמשך שיחק בתחרות המסטר קטר וסיים ם 6.5 מ־9. הוא השתתף בתחרות השווייצרית הגדולה 2023 וסיים שמיני עם 7 מ־11. בעקבות התוצאות האלו הוא עבר לראשונה מד כושר 2700.
בגביע העולם בשחמט 2025 הוא דורג 16 וזכה בתחרות, מה שהקנה לו מקום בתחרות המועמדים 2026.
בין השנים 2022–2024 השתתף בשתי אולימפיאדות שחמט:
ג'בל מוסא (ערבית جبل موسى – "הר משה") הוא הר בדרום חצי האי סיני אשר לפי מסורת נוצרית מזוהה כהר סיני – ההר שעליו ניתנה התורה לעם ישראל לפי המקרא, במעמד הר סיני.
מיקומו של הר סיני המקראי וזיהויו עם ג'בל מוסא נתונה במחלוקת דתית ומחקרית.
המסורת הנוצרית מספרת כי המלכה הלנה, אמו של הקיסר קונסטנטינוס, היא שזיהתה את הר סיני בג'בל מוסא.
בשנת 527 בנה הקיסר יוסטיניאנוס הראשון במקום כנסייה נוצרית בשם 'סנטה קתרינה'.
ג'בל מוסא מהווה יעד עבור המטיילים בסיני, בנוסף על הבילוי הנפוץ בסיני הכולל בדרך כלל נופש בחופים השונים בחצי האי.
מסלול העלייה להר מתחיל במנזר סנטה קתרינה וכולל עליה בגרם מדרגות נישא וכן טיפוס מתון וארוך עד לפסגת ההר בגובה 2,285 מטר.
נהוג לבצע את הטיפוס בשעות הלילה, בדרך כלל בליווי מורה דרך מקומי, ולהגיע לפסגה על מנת לצפות בזריחה.
בשל חשיבותו הדתית של האתר, נוהגות קבוצות של מאמינים מדתות שונות לפקוד אותו.
ב־1969 הוקמה על ההר תחנת ממסר וקשר עבור חיל הקשר וחיל האוויר שהחליפה פריסה שהייתה באתר קודם לכן.
בשנת 1972 הוקם למרגלות ההר בית ספר שדה צוקי דוד, על שם סגן .
צינור הזנה של הר געש
ג'בל מוסא נוצר ככל הנראה כתוצאה מפריצת מגמה כלפי מעלה, ממקום בו חלה המסה חלקית של קרום כדור הארץ.
ייתכן וג'בל מוסא הוא שריד עמוק של צינור הזנה של הר געש.
בספרו של צבי ענבר "דרום סיני – מרחב שלמה", בהוצאת משרד הביטחון, ניתן תיאור גאולוגי של המקום (עמוד 26 שורה 5): "פסגת הר משה עצמה אינה אלה מילוי הלוע של הר געש קדום, וניתן בנקל לראות באזור את כיוון הזרימה האנכי של הלבה, אשר עלתה וזרמה בעבר דרך לוע זה.
הסלעים הוולקניים התגבשו על פני השטח.
סלעים כהים אלה דומים לבזלת והם מופיעים בכל חלקי דרום סיני".
גַ'בַּל עָאמֶל הוא חבל ארץ בדרום לבנון המאופיין כמרכז ההתיישבות של המתואלים בדרום לבנון.
בעבר נקרא חבל ארץ זה, או חלקים ממנו, בשמות אחרים, כמו: "הר בני עאמלה" (جبل بني عاملة), "הר הגליל" (جبل الجليل), "הר אל-ח'ליל" (جبل الخليل), או "ארץ בשארה" (بلاد بشارة).
גבולות חבל ארץ זה השתנו במהלך ההיסטוריה ולכן לא ניתן לקבוע במדויק את תחומיו .
על פי הסברה של מספר היסטוריונים האזור נקרא על שם השבט התימני עאמלה בן סבא בן ישג'ב, בן קחטאן (عاملة بن سبأ بن يشجب بن قحطان) שהגיע מתימן כמאה שנה לפני הספירה, לאחר אירוע שיטפון והתמוטטות סכר במקום מגוריהם.
מקור השם "ארץ בשארה" הוא אחד משליטי האזור בשם זה.
קרוב לוודאי שמדובר באמיר חוסאם א-דין בשארה בן אסד א-דין בן מהלהל בן סלימאן בן אחמד בן סלאמה אל-עאמלי (الأمير حسام الدين بشارة بن أسد الدين بن مهلهل بن سليمان بن احمد بن سلامة العاملي), אך אין לכך סימוכין.
גבולותיו של ג'בל עאמל אינם מוגדרים במקורות כתובים, אלא הועברו בעל-פה באמצעות זקני הדור ונוסעים שעברו באזור והבינו מהתושבים, או כפי שהכתיבו שליטי האזור, על פי המציאות בזמנם.
לכן ניתן למצוא תיאורי גבולות שונים, במקורות שונים.
כך למשל, יאקות אל-חמאווי (1179–1229) תיאר את גבולו האזור: "הגליל משתרע מחוף הלבנט ועד לסביבת חומס ואף עד דמשק".
איש הדת, החוקר וההיסטוריון השיעי (1867–1952) תיאר את גבולות האזור, באופן כללי: "מהים התיכון במערב ועד דמשק במזרח, מהנהר אל-אוואלי בצפון ועד פלסטין בדרום".
נראה שיש הסכמה בין החוקרים על שלושה גבולות של האזור:
הגבול המערבי הוא הים התיכון.
הגבול הדרומי הוא ארץ ישראל, אם כי יש הסוברים שהכפרים השיעיים שהיו בגליל ונחרבו (בתוך שטח מדינת ישראל) שייכים אף הם לג'בל עאמל.
הגבול הצפוני הוא נהר אוואלי או קרוב אליו, ומכל מקום הר הלבנון נמצא מחוץ לשטח של ג'בל עאמל.
יש הסוברים שהגבול עובר בנהר הירדן, , הבקאע וג'זין.
בהתייחס להגדרת ג'בל עאמל כמקום ריכוז השיעים בדרום מדינת לבנון (שהוקמה ב-1943), ניתן לקבוע שרוב אזור ג'בל עאמל הוא במחוז א-נבטיה ובמחוז דרום לבנון .
אורכו הממוצע של אזור ג'בל עאמל מצפון לדרום הוא כ-80 קילומטרים, והרוחב הממוצע של האזור ממזרח למערב הוא כ-40 קילומטרים, ולפיכך השטח הוא כ-3,200 קילומטרים רבועים.
האזור נודע בחשיבתו האסטרטגית והמסחרית עוד בתקופה הארמית בסוריה בשל היותו אזור מעבר בין סוריה, לבנון, וארץ ישראל.
כמעט לכל אורכה של ההיסטוריה של האזור, נבנו מבצרים רבים במרחבו על מנת לשמור על ערכו האסטרטגי והמסחרי החשוב.
עוד בתקופה הרומאית היה חשוב למצביאים ומושלים רומאים לחזק את השלטון הרומאי באזור הן מבחינה צבאית והן מבחינה פוליטית.
על כן, בנו הרומאים מערכת ביצורים לאורך הרמה, כדי לחזק את שליטתם הצבאית בתושבים וכדי להבטיח את דרכי המעבר לפרובינציות אחרות.
כמו כן, כדי לזכות בתמיכתם של תושבי האזור, השלטון הרומאי בנה מקדשים רבים שהיו מיועדים לדתם הפגאנית המקומית של התושבים.
השליטים וההיסטוריונים בתקופה זו כמעט שלא התעניינו ולא כתבו על ההתפתחויות החברתיות והפוליטיקה האזורית של תושבי ג'בל עאמל.
מחקרים מעטים התייחסו לשליטים הפיאודליים של האזור, וליחסיהם עם השלטון העות'מאני שהתבסס בהר הלבנון, ולכן רוב ההיסטוריה של ג'בל עאמל נזכרה רק כבדרך אגב, בתיאור ההיסטוריה של הר הלבנון ומאבקי השליטה בין הנוצרים לדרוזים.
לקהילה השיעית בג'בל עאמל נוצרה תדמית שולית בזירה הפוליטית-לאומית הלבנונית.
על פי מסורת שעברה בעל פה, אבו ד'ר אלע'פארי הגיע לאזור במאה ה-7 עם כוחות הצבא האסלאמיים שכבשו את סוריה ולבנון.
הוא שהה בג'בל עאמל מעל 15 שנים והשפיע על התושבים, וכך בני שבט עאמלה קיבלו עליהם את האסלאם השיעי.
מנגד, יש חוקרים המעלים ספקות באשר לנכונות מסורת זו, שכן השיעה התגלתה בתימן ובח'וראסאן הרבה לפני שהתגלתה בג'בל עאמל.
עם זאת, הם מציינים שאפשר להניח שמספר קבוצות שיעיות הגיעו לג'בל עאמל כדי למצוא מקלט ממחלוקות ומלחמות דתיות בתימן.
בשנת 1020 הגיע לאזור הנוסע הפרסי וכתב על צור: "רוב אנשיה הם 'שיעים אימאמיים', והערים שלה כוללות את תבנין, הונין, שקיף, צידון, והכפרים הגדולים בה הם נבטיה, בינת ג'בייל וח'יאם".
בשנת 1124 הצלבנים כבשו את צור ואזור דרום לבנון, אך בשנת 1187 הם הובסו בקרב חיטין, והאיובים כבשו את אזור ג'בל עאמל מידי הצלבנים.
בשנת 1291 כבשו הממלוכים את האזור והם חילקו את הלבנט לשש ממלכות.
אזור ג'בל עאמל היה חלק מממלכת צפת.
לאחר הכיבוש העות'מאני ב-1516 בקירוב, מנהיגי משפחות שיעיות מבוססות, בג'בל עאמל, בבקאע ובהר הלבנון, הפכו לחלק מהממשל העות'מאני כמושלי נפות או כמושלי של סנג'קים משניים עם סמכויות לגביית מיסים וסמכויות אכיפה.
בראשית התקופה העות'מאנית נהנתה האוכלוסייה מאוטונומיה דתית ופוליטית, זאת בשל סיועם של השיעים לעות'מאנים במלחמתם בשלטון הממלוכי הקודם.
העות'מאנים מינו מקרב השיעים מושלים מקומיים ששמרו על אוטונומיה פוליטית רחבה בניהול העניינים השבטיים של האזור ובגביית המיסים מתושבי האזור.
האימפריה העות'מאנית הייתה המדינה הסונית הראשונה שהעניקה לשיעים אוטונומיה משפטית, והכירה בבתי הדין השיעיים כבתי דין מחייבים עבור כלל תושבי האזור השיעים, כך ששיעים לא נזדקקו להישפט בבתי הדין הסוניים כמו שהיה נהוג בעבר.
במאה ה-17 היה האזור נתון להשפעתו של הנסיך הדרוזי פח'ר אל-דין אל-מעני, שמרד בשלטון העות'מאני המרכזי.
לאחר מאבקים רבים הצליחה המדינה העות'מאנית לדכא את המרד ולהרוג את הנסיך הדרוזי, בסיועם של בני משפחתו שסברו שהוא מסכן את האינטרסים של העדה הדרוזית בלבנון.
לאור סיוע זה, השאירו העות'מאנים את השלטון בידי בני משפחתו של אל-מעני.
לאחר המרידה, היחסים בין תושבי הרמה השיעים ובין משפחת אל-מעני הדרוזית הידרדרו, זאת בעקבות ניסיונה של המשפחה הדרוזית להתערב בענייני האזור הפנימיים ולמגר את האוטונומיה הפוליטית שהשיעים קיבלו בחזרה, לאחר הריגת הנסיך הדרוזי.
המדיניות הריכוזית והפוליטית של המשפחה הדרוזית ומיגור האוטונומיה השיעית ברמה גרמו לפריצת מרד בקרב תושבי הרמה נגד המשפחה הדרוזית.
לשם דיכוי המרד הסתייעה המשפחה הדרוזית בכוחות הצבא העות'מאני, שנכון היה להצטרף ללחימה בשל הטענה של משפחת השלטון הדרוזית כי השיעים מרדו באימפריה העות'מאנית ומסרבים לשלם מיסים.
במאה ה-18 היה האזור נתון לשליטת בית שהאב, שהחוקרים חלוקים בנוגע להשתייכותו הדתית.
חוקרים אחדים טענו שבית שהאב היה נוצרי ואחרים טענו כי היה דרוזי.
הדעה הרווחת היא, שמוצאו של בית שהאב היה דרוזי, וראשיו רק טענו כי הם נוצרים, כדי לקבל סיוע ממדינות נוצריות במלחמתם נגד המדינה העות'מאנית.
בית שהאב היה זקוק להוצאות רבות על מנת לבצר את כוחו הפוליטי והצבאי באזור, ועל כן הטיל מיסים כבדים על תושבי הרמה.
הטלת המיסים הכבדים גרמה למחאות רבות בקרב השיעים ולהתנגדות השיעים לבית שהאב.
השיעים מצאו את ט'אהר אל-עומר ומוחמד אבו א-ד'הב שמרדו בשלטון העות'מאני ונלחמו בבית שהאב, כגורם פוליטי חשוב שיכול לסלק את בית שהאב מאזורם.
על כן, נערך בין מנהיג השיעים של הרמה א-שייח' נאציף ובין המורדים הסכם, שבו מבטיח מנהיג השיעים לגייס את תושבי הרמה נגד בית שהאב ונגד המדינה העות'מאנית.
בכך למעשה הכריז מנהיג השיעים על מרידה כוללת באזור.
כישלון המרד של ט'אהר אל-עומר ואבו א-ד'הב גרם לכך שהממשל העות'מאני התפנה לדכא את המרד בג'בל עאמל.
הממשל שלח את מושל עכו, אחמד אל-ג'זאר לאזור.
אל-ג'זאר דיכא את המרד, הרג את המנהיג הדתי והפוליטי של השיעים א-שייח' נאציף, והרמה הפכה כפופה לשלטונו של אל-ג'זאר.
מינוי סולימאן פאשה למושל עכו, לאחר מותו של אל-ג'זאר ב-1804, גרם לשיפור היחסים בין תושבי הרמה ובין הממשל בעכו.
סולימאן ניסה לבסס את שלטונו באזור על ידי עריכת חוזה שלום בין שני הצדדים שבו החזיר למנהיגים הדתיים והשבטיים של השיעים את הזכויות הקודמות וצמצם את המיסים.
כך הפכה הרמה מחדש לאזור אוטונומי.
האזור נכבש ב-1832 על ידי בנו של מוחמד עלי, אבראהים פאשה.
אבראהים פאשה השיב את "בית שהאב" לשלטון על האזור, בשל הסיוע שהגישו לו בכיבוש האזור.
השיעים מרדו שוב נגד "בית שהאב", ולשם כך הם הצטרפו לכוחות העות'מאנים ולכוחות הבריטיים שהיו באזור.
עם תום סיום השלטון המצרי ב-1840 מינו העות'מאנים את מנהיג השיעים כמושל ג'בל עאמל, והחזירו לשיעים את האוטונומיה הדתית והפוליטית שנהנו ממנה בראשית התקופה העות'מאנית.
חמד אל-בכ נפטר בשנת 1852 ו ירש אותו.
גם בתקופתו שרר ביטחון בג'בל עאמל והכלכלה שגשגה.
בזמן מלחמת האזרחים בין הדרוזים לנוצרים בשנת 1860, רבים מהנוצרים הנרדפים מצאו מקלט בג'בל עאמל וזכו לסיוע מההנהגה המקומית.
באותה שנה כפו העות'מאנים על תושבי ג'בל עאמל להתגייס לצבא, ואילצו את מנהיגי האזור לחתום על התחייבות כספיות למימון הצבא והמלחמות, להסגיר "מבוקשים" וכן להחזיר את הנוצרים לכפריהם.
כתוצאה מכך נפגעו מאוד תושבי ג'בל עאמל, הן מבחינה כלכלית והן מבחינת ביטחון האזור.
במסגרת התנט'ימאת שהנהיגו השליטים העות'מאנים באימפריה, בין השנים 1839–1876, כדי להביא לשלטון ריכוזי וישיר על האוכלוסיות, צורף אזור ג'בל עאמל למחוז ביירות, ומצב זה נמשך עד תום השלטון העות'מאני.
בוועידת סן רמו (באפריל 1920), הכירה בריטניה במנדט הצרפתי על סוריה ולבנון.
כעבור מספר ימים, נערכה של מנהיגי ג'בל עאמל, במטרה להקים חזית התנגדות לקולוניאליזם הצרפתי.
הוועידה מינתה את לעמוד בראש ההתארגנות.
במאי 1920 שלחו הצרפתים כמה יחידות צבא לג'בל עאמל ותקפו כפרים, חוות ובתים על יושביהם.
ביוני נידונו למוות כל מנהיגי ג'בל עאמל, אך בפועל, רובם לא נתפסו.
האזור לא שקט ובין תושבי האזור התארגנו מספר קבוצות מורדים שפגעו באנשי צבא צרפתים.
ב-31 באוגוסט 1920 הכריזו הצרפתים על הקמת לבנון הגדולה, וג'בל עאמל היה חלק ממנה.
מאז 1932 לא נערך בלבנון מפקד אוכלוסין.
ניתן לומר בוודאות שמרבית האוכלוסייה בג'בל עאמל הם שיעים.
על פי דו"ח משנת 2019, אוכלוסיית מחוז דרום לבנון מונה כ־590,000 איש, ואוכלוסיית מחוז א-נבטיה מונה כ-384,000 איש, ויחד הן מונות 974,000 איש.
מצודת בופור מעל הכפר ארנון
מצודת דוביה, כ-2 קילומטרים מזרחית לכפר .
מצודה שנבנתה על ידי הצלבנים על בסיס חורבות של בניין רומי
מצודת מארון על חוף צור
, כיום נשארו ממנה רק שרידים ליד מג'דל סלם
מצודת הונין, בתחומי מדינת ישראל, הייתה מקום משכנם של כמה נסיכי עאמל
("מצודת הנזיר"), ליד כפר ג'יה, בין צידון לדאמור
נקראת גם "מצודת אבי אל-חסן" על חוף צידון
מצודת שוחור, בכפר שוחור (לבנון).
אנשי דת שיעים חשובים שמוצאם מג'בל עאמל
השייח' שמס א-דין אבו עבדאללה מוחמד בן ג'מאל א-דין מַכּי אל-עאמלי () הידוע בכינויו השהיד הראשון (الشهيد الأول).
נולד בשנת 1334 והוצא להורג בשנת 1384. היה מלומד שיעי הידוע בעיקר בזכות תרומתו לפיקה (המשפט האסלאמי) ולהלכות השיעה.
הוא נרדף בשל אמונותיו הדתיות, ובסופו של דבר הוצא להורג בדמשק על ידי השלטון הממלוכי, באשמת כפירה, והפך לדמות קדושה ומכובדת בקהילה השיעית.
השייח' , הידוע בכינויו "השהיד השני" (الشهيد الثاني).
נולד בשנת 1506, נחשב לאחד מגדולי הפוסקים והמפרשים של ההלכה השיעית, וחיבוריו ממשיכים להיות מקור חשוב ללימוד ולפסיקה עד ימינו.
הוצא להורג על ידי השלטונות העות'מאניים באיסטנבול בשנת 1558, דבר שהפך אותו לדמות מופת ולסמל של מסירות נפש בעיני הקהילה השיעית.
אבו ג'עפר מוחמד בן אל-חסן בן עלי אל-חור אל-עאמלי (أبو جعفر محمد بن الحسن بن علي الحر العاملي; ; 1624–1693).
חכם שחיבר מעל 190 ספרים בנושאי ההלכה השיעית.
החשוב שבהם הוא ספר ריכוז של חדית' והלכות שיעיות, הנחשב עד היום כאחת היצירות החשובות ביותר בתחום הפיקה השיעי.
היה המנהיג הדתי הבכיר ביותר, מקור הסמכות העליונה בענייני הלכה ופרשנות דתית, בתקופה שבין שתי מלחמות העולם.
שימש כנשיא אגודת חכמי ג'בל עאמל.
בחורף 1924 הייתה בצורת קשה בדרום לבנון והשייח' קרא לאנשים לצום ביום רביעי וחמישי ולבוא לביתו לתפילת יום שישי.
הוא החל לצעוד עימם יחפים עד שהגיעו למעיין מסוים ליד הכפר, ושם התפללו תפילה לגשם (صلاة الاستسقاء), ובדרכם חזרה החלו לרדת גשמים.
שכונת ג'בל מוכאבר היא שכונה במזרח ירושלים, במקורה כפר ערבי שסופח לעיר.
ג'בל מוכאבר ממוקמת על המורדות המזרחיים והצפוניים של הר אצל (או "ג'בל מוכאבר" בשמו הערבי), מיסודם של בני השבט הבדואי ערב א-סוואחרה.
הכפר נחשב מבחינה מוניציפלית לאחת משכונות העיר.
בכפר חמש חמולות עיקריות: משאהרה, עוויסאת-עלאן, זעאתרה, שקיראת, חוסייני וזחאיקה-סוואחרה, המונות כמה מאות משפחות.
ג'בל מוכאבר מורכבת משלוש שכונות משנה: שכונת עבידאת, שכונת אלפארוק וח'רבת אחמד א-סאחורי.
פירוש השם ג'בל מוכאבר הוא "הר האדירים", שהוא שמו הערבי של הר אצל עליו שוכן ארמון הנציב.
בשל הוואדיות המקיפים אותה, זכתה השכונה גם לכינוי הערבי אלוואדיה.
בתי ג'בל מוכאבר עוטפים את הרכס מצפון וממזרח, לאורך תוואי אחד מיובלי נחל קדרון.
בחלק המזרחי גובלים בתי הכפר בשכונת תלפיות מזרח היהודית.
תושבי הכפר נחשבים לתושבי ירושלים, והם בעלי תעודות זהות כחולות ונהנים ממלוא זכויות האזרח בישראל, למעט זכות הבחירה לכנסת וקבלת דרכון ישראלי.
באזור צפון מדבר יהודה שוכנים שבטי התעאמרה ועוביידייה ותוחמים ממזרח את בני הסוואחרה מן הבחינה השבטית.
בדרום השכונה, בצומת שייח' סעד, מתחיל כביש האורך העיקרי במזרח ירושלים, המכונה בשם "הכביש האמריקאי".
המסורת היהודית מספרת כי נעריו של אברהם צוו על ידיו לחנות בהר זה בעת שיצא להר המוריה כדי לבצע את עקידת יצחק.
המסורת הנוצרית מספרת כי ההר הוא מקום הימצאו של בית הקיץ של כייפא, הכהן הגדול, ושימש מקום התאספותה של מועצת הזקנים שהחליטה להעביר את ישו לרומאים על מנת שיצלבוהו, ועל שם אירוע זה נקרא ההר "הר המועצה הרעה" או "הר העצה הרעה".
המסורת המוסלמית מספרת כי הכובש המוסלמי עומר בן אל-ח'טאב הגיע לירושלים מדרום בשנת 640, ומפסגת רכס זה ראה לראשונה את ירושלים במלוא תפארתה.
או אז כרע אפיים וקרא: "אללה אכבר!" (אלוהים גדול).
קריאתו ההיסטורית של עומר, כך על פי המסורת, היא הסיבה לשמה של שכונת המשנה הגדולה בכפר עד היום.
על-פי המסורת, נחשב שייח' אחמד א-סאחורי, הקבור בבית העלמין היושב על רכס בשכונה, לאבי שבט הסוואחרה, ובסמוך לקברו שוכן מסגד מהוותיקים בשכונה.
עד לעת החדשה נדדו בני השבט באזור צפון מדבר יהודה ולא התגוררו ביישוב קבע כי אם באוהלים שחורים עשויים שערות עיזים (בשנת 1864, למשל, דווח כי בני שבט הסוואחרה עודם נוודים), ולפרנסתם עסקו בחקלאות בעל וברעיית צאן.
בימי המנדט הבריטי עברו בני השבט להתגורר במתחם ענק של שיכוני-קבע שזכה לשם א-סוואחרה, כאשר חלקו שממזרח לנחל קדרון כונה א-סוואחרה א-שרקייה (סוואחרה המזרחית) וחלקו המערבי – א-סוואחרה אל-ע'רבייה.
לאחר מלחמת ששת הימים סופחה ג'בל מוכבר ותושביה קיבלו תושבות קבע בישראל ותעודת זהות כחולה.
גדר ההפרדה מפרידה כיום בין ג'בל מוכבר לבין א-סוואחרה א-שרקייה.
בחלקה הצפוני של השכונה החלה להיבנות בשנת 2005 שכונת יוקרה יהודית בשם נוף ציון.
בשכונה מתוכננים כ-400 יחידות דיור, מרכז מסחרי ובית מלון.
עד פברואר 2008 הושלמו 91 יחידות הדיור הראשונות, ששווקו בעיקר לקהל הדתי בארצות הברית.
החל משנת 2020 הוגברה אכיפת חוק קמיניץ במזרח ירושלים, ועיריית ירושלים הגבירה מאוד את הריסות הבתים שנבנו בשכונה ללא היתר.
רוב ההריסות מתבצעות בידי התושבים עצמם כדי להימנע מהעלויות הכספיות הגדולות הכרוכות בהריסה על ידי העירייה.
משפחות רבות שביקשו דחייה בשל המצב הכלכלי והחשש להידבקות בשל התפשטות נגיף הקורונה במזרח העיר, נדחו על ידי הלשכה המשפטית בעיריית ירושלים ועל ידי בתי המשפט.
בינואר ופברואר 2022 הפגינו תושבי ג'בל מוכאבר בכיכר ספרא נגד הרס הבתים בשכונה.
השכונה מהווה חלק מרצף אורבני אחיד ומשותף עם השכונה היהודית תלפיות מזרח ונוף ציון, שהוקמה ברובה במרוצת שנות השבעים על אדמות תושביה שהופקעו באוגוסט 1970. בימיה הראשונים של השכונה התקיימו יחסי גומלין כלכליים בין שתי השכונות, שתושביהן ביקרו אלה בשכונות אלה לצורכי מסחר, בילויים ותעסוקה.
בשלהי שנות השמונים, עם פרוץ האינתיפאדה הראשונה, התקררו היחסים ותושבי תלפיות מזרח סבלו מיידויי אבנים שנמשכו עד לראשית שנות התשעים.
בימי האינתיפאדה השנייה היו כמה מתושבי השכונה מעורבים בפיגועי טרור:
ב-6 באוקטובר 2001 ביצעה חוליה בת ארבעה מבני השכונה פיגוע ירי נגד ניידת משטרה ברחוב הראשי של השכונה, ללא נפגעים.
ב-18 באוקטובר 2001 ביצעה החוליה פיגוע ירי נוסף, והפעם פתחה בירי לעבר בתי שכונת ארמון הנציב ותחנת המשטרה עוז, ללא נפגעים.
בשלהי 2002 נעצרו ארבעת חברי החוליה במבצע משותף של השב"כ ויחידת הגדעונים של משטרת ירושלים.
שני צעירים תושבי השכונה הורשעו בהסעת המחבל המתאבד מבית לחם שהתפוצץ בפיגוע בצומת פת בשנת 2002 והרג 19 אנשים.
ב-27 ביולי 2006 ירה מחבל ערבי לעבר שוטרים ומאבטחים, ופצע קשה אחד מהם.
כמה מתושבי ג'בל מוכאבר היו מעורבים בפעילויות טרור רצחניות גם לאחר תום האינתיפאדה השנייה:
ב-6 במרץ 2008 ביצע תושב השכונה, עלאא' הישאם אבו דהיים, את הפיגוע בישיבת מרכז הרב בשכונת קריית-משה בירושלים, שבו נרצחו שמונה מתלמידי הישיבה.
ב-16 במרץ 2008 הפגינו מאות פעילי ימין בטיילת ארמון הנציב הסמוכה לכפר וקראו להרוס את בית המחבל כנקמה חלקם הצליחו להיכנס לשכונה הערבית הסמוכה שייח' פארוק, כקילומטר מג'בל מוכאבר, ו-22 מהם נעצרו על ידי המשטרה.
ב-22 בספטמבר 2008, ביצע תושב השכונה, קאסם מוגרבי, פיגוע דריסה בכיכר צה"ל בירושלים, כאשר דהר במכונית ב.מ.וו לקבוצת אנשים ופגע ב-17 מהם.
מוגרבי נורה על ידי קצין צה"ל ונהרג.
ב-4 באוגוסט 2014, במהלך מבצע צוק איתן, תושב השכונה, מחמד נאיף ג'עאביס, ביצע פיגוע דריסה באמצעות טרקטור בירושלים.
בפעולתו, מחמד רצח הולך רגל ופצע 7 נוספים.
ב-18 בנובמבר 2014 שניים מתושבי הכפר, סעדי ורסאן עודי אבו ג'מל, ביצעו פיגוע בבית כנסת "קהילת בני תורה" בעת תפילת שחרית בשכונת הר נוף בירושלים.
הפיגוע בוצע באמצעות סכינים, גרזן ואקדח, ובו השניים רצחו 5 מתפללים ושוטר אחד, ופצעו 8 אנשים.
ב-13 באוקטובר 2015, בוצעו שני פיגועים על ידי תושבי השכונה.
תושב השכונה, עלאא אבו ג'מל ביצע פיגוע דריסה ודקירה ברחוב מלכי ישראל בירושלים, כאשר דהר במכונית של בזק לתוך תחנת אוטובוס ולאחר מכן יצא מהרכב והחל לדקור אנשים.
אבו ג'מל רצח אחד ופצע שניים בפיגוע.
באותו תאריך, שניים מתושבי השכונה, בילאל גאנם ובהא עליאן, ביצעו פיגוע בקו 78 של אגד ברחוב עולי הגרדום שבשכונת תלפיות מזרח.
השניים רצחו שני אזרחים, חביב חיים ואלון גובברג, ופצעו 7 אנשים נוספים.
ריצ'רד לייקין הוא הנרצח השלישי עקב הפיגוע באותו אוטובוס, לאחר שנפטר מפצעיו שבועיים לאחר מכן.
ב-9 בנובמבר 2015 הוגש כתב אישום כנגד אחד משני הרוצחים, שביצעו את הפיגוע בקו 78.
ב-17 באוקטובר 2015, תושב השכונה, מועתז אחמד עוויסאת, דקר שוטר מג"ב בשכונת תלפיות מזרח.
זאת, לאחר שהתבקש על ידי צוות של שוטרים להציג את תעודת הזהות שלו.
ב-8 בינואר 2017 ביצע פאדי אלקנבר, תושב ג'בל מוכבר, פיגוע דריסה בטיילת ארמון הנציב.
המחבל נהג עם משאיתו אל תוך קבוצת צוערי בה"ד 1 בעת שירדו מאוטובוס בסמוך לארמון הנציב, ארבעה חיילים נדרסו למוות ואחרים נפצעו.
לדברי ההיסטוריון והמזרחן ד"ר הלל כהן, בקרב הנהגת התנזים-פת"ח בשכונה שררו חילוקי דעות באשר לאופי פעולות ההתנגדות שתוכננו – בעוד גורם בכיר בשכונה התנגד לביצוע פיגועים נגד אזרחים, הרי שגורם בכיר פחות פעל ישירות מול מרוואן ברגותי והוציא אל הפועל פיגועי טרור.
בשכונה פועל במשך מספר שנים אתר פסולת בלתי חוקי בהיקפים נרחבים.
האתר משמש להשלכת פסולת בניין ואשפה ממזרח וממערב ירושלים, סמוך לבתי-מגורים, בתי-ספר וגני-שעשועים.
התושבים מדווחים על מטרדי ריח, עשן שחור העולה מהקרקע ותסמינים בריאותיים, כמו פריחות ובעיות נשימה בקרב ילדים.
האגודה לזכויות האזרח התריעה על כך במאמר בעברית ובאנגלית ב־30 במאי 2024.
נהגים שנתפסו בהשלכת פסולת באזור זה נקנסו, עם דרישה לפינוי הפסולת והפקדת ערבות בנקאית.