tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
יחסי אזרבייג'ן–וייטנאם הם יחסי החוץ שבין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם.
היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו רשמית ב-23 בספטמבר 1992.
בשנת 2016 ייצאה אזרבייג'ן לווייטנאם סחורה בשווי 48.9 מיליון דולר אמריקאי.
נתחים גדולים מהסחורה הם נפט גולמי, נפט מזוקק, הלוגן ואיברי בע"ח.
לעומתה, וייטנאם ייצאה לאזרבייג'ן סחורה בשווי 19 מיליון דולר אמריקאי.
נתחים גדולים מהסחורה הם ציוד שידור, מכונות חפירה, כלי בית חשמליים, בטריות ובטריות חשמליות, מחשבים, מנועים חשמליים, נעלי עור, סבון, תה, אורז ופלפל.
לעומתה, וייטנאם ייצאה לאזרבייג'ן סחורה בשווי 222 אלף דולר אמריקאי.
נתחים גדולים מהסחורה הם בושם צמחים, מכונות חפירה, מכונות לעיבוד אבנים ושסתומים.
אזרבייג'ן מיוצגת בווייטנאם על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בהאנוי, בירת המדינה.
וייטנאם אינה מיוצגת באזרבייג'ן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
השגרירות המייצגת את וייטנאם נמצאת במוסקבה.
יחסי אזרבייג'ן–צ'אד הם יחסי החוץ שבין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין רפובליקת צ'אד.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-5 באפריל 2004. שתי המדינות הן חברות בארגון המדינות הבלתי-מזדהות.
בין ה-13 ל-15 באוקטובר 2009, משלחת צ'אדית שבראשה עמד שר החוץ הצ'אדי, מי צ'יבר יונוס, ביקרה באזרבייג'ן במסגרת הכנס ה-6 של ה-ECO שנערך בבאקו.
ב-24 בדצמבר 2012, ראש "הסוכנות הבינלאומית לפיתוח אזרבייג'ן" ביקר בצ'אד.
אזברייג'ן אינה מיוצגת בצ'אד, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
צ'אד אינה מיוצגת באזרבייג'ן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי אזרבייג'ן–טוגו הם יחסי החוץ שבין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין רפובליקת טוגו.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-28 בדצמבר 2010. שתי המדינות הן חברות מלאות בארגון המדינות הבלתי-מזדהות.
ב-13 עד 15 באוקטובר 2009, משלחת שבה עמד שר התקשורת של טוגו, אולוגה קווה, ביקרה באזרבייג'ן במסגרת הכנס ה-6 של ה-ECO שנערך בבאקו.
אזרבייג'ן אינה מיוצגת בטוגו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
טוגו אינה מיוצגת באזרבייג'ן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי אזרבייג'ן–סרביה הם היחסים הדו-צדדיים שבין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין הרפובליקה של סרביה.
אזרבייג'ן מחזיקה בשגרירות בבלגרד ולסרביה שגרירות בבאקו.
שתי המדינות חברות באו"ם, מועצת אירופה, שותפות לשלום, ארגון שיתוף הפעולה הכלכלי של הים השחור (BSEC), ובארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה (OSCE).
במהלך ההיסטוריה, סרביה וחלקים מאזרבייג'ן נכבשו בידי האימפריה העות'מאנית.
חטיבת הרובאים ה-223 שהורכבה מתושבי אזרבייג'ן השתתפה בכיבוש יוגוסלביה ובלגרד מידי גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה.
שר החוץ הסרבי, ווק ירמיץ', ביקר באזרבייג'ן ב-2009. נשיא סרביה בוריס טאדיץ', ביקר באזרבייג'ן ב-2010. במהלך ביקורו הגיע טאדיץ' לקבריהם של קורבנות ינואר השחור ודיבר על היחסים בין שתי המדינות.
נשיא אזרבייג'ן, אילהם אלייב ביקר בסרביה בשנת 2011. אלייב וטאדיץ' חשפו אנדרטה לזכרו של וואזיר חג'ייבוב בעיירה נובי סאד, וכן השתתפו בפתיחת פארק טסמג'דאן בבלגרד.
שתי המדינות משתפות פעולה בתחומי האנרגיה ובחינוך.
בהתאם לכך שרי החוץ של שתי המדינות נועדים דרך קבוע.
סרביה הייתה בין המדינות שהצביעו בעד אזרבייג'ן בהחלטת העצרת הכללית של האו"ם 62/243, בעניין נגורנו קרבאך.
ביום שבו הכריז נציג קוסובו על עצמאות חבל הארץ מסרביה, הצהירה אזרבייג'ן כי היא "רואה במעשה בלתי חוקי זה מנוגד לחוק הבינלאומי, ומכאן, עמדת אזרבייג'ן ברורה: היא אינה מכירה בעצמאותה של קוסובו".
אזרבייג'ן הסיגה גם את כוחות השלום מקוסובו.
טורקיה עשתה מאמצים ניכרים בכינוס ארגון הוועידה האסלאמית (OIC) שנערך בדקר, סנגל, למען הצהרה נחרצת בעד עצמאות קוסובו, אולם בין המדינות המתנגדות הייתה גם אזרבייג'ן.
במהלך הישיבה הראשונה של הוועדה הבין-ממשלתית של אזרבייג'ן וסרביה ב-4 בנובמבר 2011, הצהיר היו"ר מאזרבייג'ן, שר הפיתוח הכלכלי, על תמיכה בסרביה.
בתגובה, הצהירה סרביה כי היא תמשיך לתמוך בעמדת אזרבייג'ן בסכסוך נגד ארמניה.
שתי המדינות מתכננות לבטל את הצורך בוויזה עבור אזרחיהן.
יחסי אזרבייג'ן–מונקו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין נסיכות מונקו.
אזרחים מונגאסקים שנוסעים לאזרבייג'ן זקוקים לאשרת כניסה על מנת לעבור בביקורת הגבולות.
אזרחים אזרים שנוסעים למונקו זקוקים לאשרה על מנת להיכנס לצרפת דרכה הכניסה למונקו המובלעת בשטחה.
אזרבייג'ן אינה מיוצגת במונקו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
אזרבייג'ן מחזיקה שגרירות בפריז, בירת צרפת הסמוכה, המואמנת גם על מונקו.
מונקו אינה מיוצגת באזרבייג'ן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של אזרבייג'ן והרפובליקה הטורקית כוננו ב-14 בינואר 1992. טורקיה נותרה תומכת נאמנה של אזרבייג'ן במאמציה לחזק את עצמאותה ולשמור על שלמותה הטריטוריאלית.
אורך הגבול המדיני בין המדינות הוא 17 ק"מ.
מאז פתיחת המלחמה תמכה טורקיה באזרבייג'ן במלואה, במיוחד עם נשיא אזרבייג'ן אבולפז אלצ'יבי.
לאחר המעבר של מחוז קלבאג'אר בשליטה הארמנית, כוחות טורקיים עשו בישיבת חירום של מועצת הביטחון של האו"ם ב-6 באפריל.
אולם מועצת הביטחון דחתה את הנוסח שהציעה טורקיה "תוקפנות ארמנית נגד הרפובליקה הריבונית של אזרבייג'ן." ההחלטה המאומצת רק הביעה דאגה רצינית "מהסלמת מעשים עוינים בסכסוך נגורנו קרבאך" ולא דיברה על התוקפנות של ארמניה.
במאי 1992 תקפו כוחות חמושים ארמנים את נחצ'יבאן, נוצר מצב בו טורקיה יכלה להתערב במלחמה.
בשנת 1993, טורקיה חסמה באופן חד צדדי את הגבול הארמני-טורקי, תוך שהיא מציינת את הכיבוש של אזורים באזרבייג'ן על ידי חיילים ארמנים.
ממשלת טורקיה מבטיחה לפתוח את הגבול, בתנאי שארמניה תפסיק לחפש הכרה בינלאומית ברצח העם הארמני ותסיג את כוחותיה מאזור הסכסוך בנגורנו קרבאך.
באקו - טביליסי - ג'ייהאן
באקו - טביליסי - סיהאן הוא צינור להובלת נפט מהים הכספי לנמל ג'ייהאן הטורקית, השוכנת לחוף הים התיכון.
ב-3 בפברואר 2004 נערך טקס חתימת מסמכים למימון פרויקט באקו - טביליסי- ג'ייהאן בבאקו בהשתתפות נשיאי אזרבייג'ן, גאורגיה וטורקיה.
הפתיחה הגדולה הרשמית של כל הצינור התקיימה ב-13 ביולי 2006 בג'ייהאן.
זוהי צנרת הנפט הראשונה בחבר המדינות שהונחה עוקפת את רוסיה ובהשתתפות ישירה של ארצות הברית והממלכה המאוחדת.
עם תחילת עבודתה, מאזן הכוחות הגאו-פוליטיות באזור העצום המכסה את מרכז אסיה, הקווקז והים הכספי השתנה שוב.
היקפי נפט משמעותיים שיכולים להיות מועברים בשטחה של רוסיה דרך צינור הנפט הקיים באקו-נובורוסייסק, מועברים עוקפים את רוסיה, מה שמקטין את השפעתו באזור.
ב-25 במרץ 2007 התקיים הפתיחה הגדולה של צינור הדלק באקו-טביליסי-ארזורום, אליו הגיעו ראשי אזרבייג'ן, גאורגיה וטורקיה.
נבוקו הוא צינור גז מתוכנן באורך של 3300 ק"מ מטורקמניסטן ואזרבייג'ן למדינות האיחוד האירופי, בעיקר אוסטריה וגרמניה.
כושר התכנון הוא 26–32 מיליארד קוב מעוקב לשנה.
העלות המשוערת של הפרויקט היא 7.9 מיליארד אירו.
הכנת הפרויקט בעיצומה מאז 2002. הבנייה תוכננה להתחיל בשנת 2011 ולהסתיים עד שנת 2014. רוב הצינור יעבור דרך טורקיה.
רכבת באקו - טביליסי - קארס
רכבת באקו - טביליסי - קארס היא מסדרון תחבורה שיחבר בין רשתות הרכבת של אזרבייג'ן, גאורגיה וטורקיה.
זמן משוער להשלמת הבנייה - 2011. הפרויקט החל בשנת 2007. ב-7 בפברואר 2007, גאורגיה, אזרבייג'ן וטורקיה חתמו על הסכם בין ממשלתי להקמת מסדרון רכבת.
במסגרתה, אמור היה להקים קו רכבת מתחנת אחלכלכי שבגאורגיה לתחנת הרכבת בעיר קארס באורך של 98 ק"מ, מתוכם 68 ק"מ בשטחה של טורקיה, 30 ק"מ לעומת זאת נמצאות בשטח גאורגיה.
ב-30 באוקטובר 2017 נערך טקס הפתיחה הרשמי של מסילת הרכבת באקו - טביליסי - קארס, בה השתתפו אילהם אלייב, רג'פ טייפ ארדואן וג'ורג'י קיבריקשווילי.
פרויקט TANAP צופה ב-17 בנובמבר 2011 בפורום השלישי לאנרגיה וכלכלה של הים השחור באיסטנבול.
ב-26 בדצמבר 2011 נחתם מזכר הבנות בין טורקיה לאזרבייג'ן, קונסורציום להקמה ותפעול צינור הגז.
ב-17 במרץ 2015, רג'פ טאיפ ארדואן, אילהם אלייב וגיורגי מרגוולשווילי בעיר קארס שבמזרח טורקיה - נפגשו רשמית להניח את בסיס הצינור ובכך לסמן את תחילת הקמת צינור הגז.
הבנייה החלה בשנת 2015 והושלמה ביוני 2018.
TANAP הוא חלק ממסדרון הגז הדרומי, שיחבר לצינור הטרנס-אדריאטי.
הצינור עובר מהגבול הגאורגי-טורקי לצד המערבי של טורקיה.
מתוכנן כי סניף אחד יעבור מטורקיה ליוון, ומשם לאלבניה ולנקודה הסופית הנמצאת באיטליה.
הפרויקט מספק הובלת גז משדה דניז אזאז'רזי.
צינור הגז מתחיל מסוף סנגאצ'ל שבאזרבייג'ן.
כושר הצינור המתוכנן במקור הוא 16 מיליארד קוב גז.
שישה מיליארד מ"ק יועברו לטורקיה והשאר לאירופה.
עד 2018 יגיע הגז לטורקיה, ובשנת 2020, לאחר סיום הקמת צינור הגז הטרנס-אדריבי (TAP), יגיע גז לאירופה.
בעלי המניות בפרויקט הם סוקאר (58 אחוז) בוטאס (30 אחוז), BP (12 אחוזים).
ב-12 ביוני 2018, במחוז טורקיה אסקישהיר, נפתח צינור הגז הטרנס-אנטולי בתחנת המדחס.
נשיאי אזרבייג'ן וטורקיה השיקו את צינור הגז.
ב-19 באוקטובר 2018 בעיר הטורקית איזמיר, הייתה טקס פתיחת בית הזיקוק STAR בבעלות חברת הנפט הממלכתית אזרבייג'ן סוקאר.
המפעל מיועד לייצור נפטא, סולר, נפט תעופה, גז נוזלי ומוצרים אחרים למעט בנזין ושמן דלק.
ציונים כאלה של שמן כמו Azeri ,Light, Kerkuk ו-Urals יעובדו כאן.
קיבולת מתוכננת כ-10 מיליון טונות של מוצרים בשנה.
טורקיה היא אחד השותפים העיקריים של אזרבייג'ן בנושא זה.
בינואר 1992 סיים נשיא אזרבייג'ן איאז מוטליבוב הסכם לשיתוף פעולה צבאי עם טורקיה, מדינה חברת נאט"ו.
הצבא האזרי עובד בשיתוף פעולה הדוק עם הצבא הטורקי בנושאים רבים.
מדריכים טורקיים מכשירים כוחות מיוחדים, כמו סיירת השייטת וחטיבת הסיור.
לארבייג'ן יש שגרירות בבירת טורקיה - אנקרה ושתי קונסוליות כלליות באיסטנבול ובקארס.
לטורקיה שגרירות בבירת אזרבייג'ן - באקו ושתי קונסוליות כלליות בנחצ'יבאן ובגנג'ה.
במאה ה-21 הפכה אזרבייג'ן לשוק חשוב עבור סחורות טורקיות.
הייצוא השנתי של טורקיה לאזרבייג'ן בשנים 2001–2011 גדל מ-225 מיליון דולר ל-2,064 מיליארד דולר.(בכדי להצביע על גידול בייצוא)
היחסים בין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין הרפובליקה ההלנית (יוון) הם היחסים הדיפלומטיים הדו-צדדיים בין אזרבייג'ן ויוון.
המסגרת המשפטית כוללת 18 מסמכים בסיסיים.
היחסים הדיפלומטיים בין אזרבייג'ן ליוון הוקמו לראשונה באביב 1992. יוון הכירה בעצמאות אזרבייג'ן ב-31 בדצמבר 1991. שגרירות יוון בבאקו נפתחה בשנת 1993, עם זאת, שגרירות אזרבייג'ן באתונה בשנת 2004.
השגריר הממונה על יוון באזרבייג'ן הוא ניקולאוס קנלוס.
שגריר הממונה על אזרבייג'ן ביוון הוא רחמן מוסטפאייב.
שתי המדינות חברות במועצת אירופה, הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, ארגון השיתוף הכלכלי בים השחור.
יוון הייתה המדינה הראשונה באיחוד האירופי שהחליטה לרכוש גז מאזרבייג'ן.
שתי המדינות מרוצות מהיחסים הקרובים שלהן בתחומי המסחר, התרבות והכלכלה.
בפברואר 2009 ביקר נשיא אזרבייג'ן אילהם אלייב ביוון כדי לשפר את היחסים עם מדינה זו.
אלייב נפגש עם הנשיא קרולוס פפוליאס ועם ראש הממשלה קוסטס קרמנליס.
בשנת 2020, בעקבות הלחימה בין אזרבייג'ן לארמניה ונגורנו קראבך, יוון הודיעה כי היא משיבה את שגרירה מבאקו אחרי טענות "לא מבוססות ופוגעניות" מצד הממשלה האזרית שהאשימה את אתונה במתן מקלטים לחמושים בשטחה.
מוקדם יותר נחתמו עסקאות רבות הקשורות לתעשיית הנפט.
בשנת 2007 חתם שר יוון דימיטריס סיופאס על "מזכר שיתוף פעולה" בתחום הגז הטבעי והנפט בבאקו.
השר אמר כי התזכיר "הפך לעמוד חדש ביחסי כלכלה ואנרגיה בין שתי המדינות".
במהלך ביקורו של נשיאנאזרבייג'ן אילהם אלייב ביוון בתאריכים 16 עד 18 בפברואר 2009, הצדדים חתמו על הסכם "על שיתוף פעולה בתחום טכנולוגיות המידע והתקשורת".
בשנת 2011 נחתמו מספר הסכמים בין אזרבייג'ן ליוון:
מזכר הבנות בין יושב ראש חברת הנפט הממלכתית באזרבייג'ן וחברת הגז הממלכתית של יוון.
הסכם בין ממשלתי בנושא שיתוף פעולה בתחום ההגנה על הסביבה בין שר האקולוגיה ומשאבי הטבע של הרפובליקה של אזרבייג'ן - חוסיינגולו בגירוב וסגן השר לאיכות הסביבה, האנרגיה ושינוי האקלים של יוון - יואניס מניאטיס.
הסכם בין ממשלתי "על משלוח" בין שר החוץ של אזרבייג'ן - אלמר ממדיארוב והשר לענייני הימים, האיים והדייג של יוון - יואניס דיאמנטידיס.
התוכנית הבין ממשלתית "על שיתוף פעולה לשנים 2011–2013 בתחומי המדע, החינוך והתרבות" בין שר החוץ של אזרבייג'ן - אלמר ממדיארוב ושר החוץ של יוון - דימיטרוס דרוצאס.
באפריל 2011 נערך פורום העסקים האזרי-יווני הרביעי ברציפות בעיר הבירה באקו בהשתתפות ראשי שתי המדינות.
בפורום הגיעו למעלה מ-250 אנשי עסקים משתי המדינות.
הם דנו בסיכויים לשיתופי פעולה בתחומים כמו חקלאות ותעשיית מזון, בריאות ותרופות, אנרגיה, טכנולוגיות מידע ותקשורת, מימון, לוגיסטיקה, בנייה וכן הלאה.
יצוא נפט מאזרבייג'ן ליוון בשנת 2016 הסתכם ב 0.5 מיליון דולר.
החל משנת 2017, שיתוף פעולה בין המדינות בוצע במסגרת פרויקט TAP (צינור טרנס-אדריאטי).
בעלי המניות העיקריים בפרויקט זה הם קונצרן האנרגיה BP (הממלכה המאוחדת), Statoil (נורווגיה) וקונצרן סוקאר (אזרבייג'ן).
בפגישה עם אלמר ממדיארוב בניו יורק, שר החוץ היווני דימיטריס אברמופולוס הביע עניין בפיתוח שיתופי פעולה עם אזרבייג'ן בענף התיירות.
מספר התיירים האזרים ביוון צומח במהירות, בשנת 2011 הוא עלה על 225 אלף איש.
יחסי אזרבייג'ן–צרפת מתייחסים ליחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין אזרבייג'ן לרפובליקה הצרפתית.
שתי המדינות חברות במועצת אירופה, האיחוד האירופי והארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי.
לאחר מלחמת העולם הראשונה הוקמה הרפובליקה הדמוקרטית האזרית, וחלה התקרבות בין המדינות.
בתחילת שנות ה-20 נכבשה אזרבייג'ן על ידי רוסיה הסובייטית, והיחסים בין המדינות היו חלק מיחסי ברית המועצות–צרפת.
לאחר נפילת ברית המועצות בשנת 1991, אזרבייג'ן הכריזה על עצמאותה ב-31 באוגוסט, וצרפת הייתה המדינה השנייה שהכירה בעצמאותה ב-31 בדצמבר באותה השנה.
לאחר עלייתו לשלטון של היידר אלייב באוקטובר 1993, התחזקו היחסים בין המדינות, וחברות צרפתיות רבות השקיעו אז בתעשיית הנפט של אזרבייג'ן.
כמו כן, צרפת השקיעה רבות בניסיון לפתור את הסכסוך בחבל נגורנו-קרבאך.
בשנת 2001 הצטרפה אזרבייג'ן למועצת אירופה, מה שהגביר יותר את היחסים בין המדינות.
בעיקר בגלל עתודות הפחמימנים הגדולות שלה, המדינה ייצרה בשנת 2013 יותר מ-30 מיליון מ"ק של גז וכמיליון חביות נפט ליום, אזרבייג'ן היא מדינת הקווקז המפתחת את היחסים הכלכליים החזקים ביותר עם צרפת.
בשנת 2000, צרפת היא בין שותפות הסחר המובילות של אזרבייג'ן, אחרי איטליה, רוסיה, ישראל וטורקיה עם 5.5% מהיצוא.
צרפת מחזיקה באזרבייג'ן שגרירות בבאקו בלבד.
מאידך, אזרבייג'ן מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז בלבד.
יחסי אזרבייג'ן-פקיסטן הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של אזרבייג'ן והרפובליקה האסלאמית של פקיסטן.
פקיסטן ואזרבייג'ן מקיימות יחסים טובים המאופיינות בהשקפות משותפות בנושאים עולמיים ואזוריים מרכזיים.
שתי המדינות מאפיינות את היחסים הדיפלומטיים שלהן כ"ידידותיים".
היחסים בין שתי המדינות נוצרו לאחר שהרפובליקה של אזרבייג'ן נעשתה עצמאית לאחר התפרקות ברית המועצות, ב-9 ביוני 1992. פקיסטן הייתה אחת המדינות הראשונות שהכירו באזרבייג'ן ב-12 בדצמבר 1991.
מחזור המסחר בין המדינות צומח בהתמדה, היו כמה פגישות ברמה מדינית גבוהה, בהן נדונו סוגיות בנושא הגדלת היקפי הסחר.
ביקורו הרשמי של נשיא פקיסטן פארוק אחמד ח'אן לע'ארי באזרבייג'ן התקיים בסתיו 1995. באפריל 1996 ערך נשיא אזרבייג'ן, היידר אלייב, ביקור חוזר בפקיסטן.
היידר אלייב נפגש עם ראש ממשלת הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן – בנזיר בהוטו.
הצדדים חתמו על תשעה מסמכים חשובים מבחינה דיפלומטית.
פגישתו של היידר אלייב עם נשיא פקיסטן פרבז מושארף נערכה בקיץ 2000 בפסגת הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי (ECO) בבירת איראן, טהראן.
הוכרז על תמיכה דו צדדית.
הסכם בדבר שיתוף פעולה בין הגנה ושיתוף פעולה צבאי בין הצדדים נחתם בשנת 2002. באותה שנה קיים הנשיא היידר אלייב פגישה נוספת עם פרבז מושארף באיסטנבול בפסגת הארגון לשיתוף פעולה כלכלי.
בספטמבר 2003 נפגש ראש ממשלת אזרבייג'ן, אילהם אלייב, עם נשיא פקיסטן, פרבז מושארף.
הם דנו בסוגיות בינלאומיות שנמצאות בתחום האינטרסים של שתי המדינות.
בקיץ 2004 ערך פרבז מושארף ביקור רשמי באזרבייג'ן.
במשך שלושה ימים נדונו סיכויים לחיזוק היחסים הדיפלומטיים; נחתמו הסכמים למאבק בייבוא בלתי חוקי של סמים וחומרים פסיכואקטיבים, על המאבק בטרור, על פיתוח תיירות, מכס נחשב.
ראשי המדינות חתמו על ההצהרה המשותפת.
ביולי אותה השנה ביקר נשיא פקיסטן, בקרן היידר אליאב.
באביב 2005 ביקר בפקיסטן הנשיא אילהם אלייב.
במהלך הביקור בן היומיים, הצדדים דנו בפוטנציאל השותפות.
שישה הסכמים נחתמו בתחום מידע ותקשורת, תחבורה, תעופה, יחסי תרבות, עניינים כספיים וחינוך.
במאי 2006 נערך פסגת הארגון לשיתוף פעולה כלכלי התשיעי בבאקו בה השתתף ראש ממשלת פקיסטן, שובקט עזיז.
בקיץ 2008 ביקרה משלחת של הוועדה הקבועה ליחסי חוץ של הסנאט IRP בראשות מושאד חוסין סעידי בבאקו משלחת בראשות יו"ר הפרלמנט הפקיסטני, מוחמד מיאן סומרו.
בסתיו 1995 נחתם בין שתי המדינות הסכם לשיתוף פעולה בתחום המסחר והכלכלה ופרוטוקול להקמת ועדה משותפת ברמה מדינית.
ישיבות של הוועדה הנ"ל מתקיימות אחת לשנתיים בערי הבירה של שתי המדינות.
בשנת 2005 נפתח סניף של הבנק הלאומי של פקיסטן בבאקו.
לממשלת פקיסטן יש הסכם עם אזרבייג'ן (20 ביוני 2016), שמטרתו לייבא חשמל, נפט ומוצרי נפט, גז נפט נוזלי, וגז טבעי נוזלי מאזרבייג'ן.
ב-1 במרץ 2017 נערך הפסגה ה-13 של הארגון לשיתוף פעולה כלכלי בבירת פקיסטן, אסלאמאבאד.
בפסגה השתתף גם נשיא הרפובליקה של אזרבייג'ן, אילהם אלייב.
בפגישה, ראש ממשלת הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן מוחמד נואז שריף ונשיא אזרבייג'ן אילהם אליאב הסכימו על ייבוא מוצרים מהמתחם התעשייתי הצבאי-פקיסטני על ידי אזרבייג'ן.
נושאים הקשורים לתעשייה הביטחונית וכלכלית.
בנובמבר 2017 הודיע לשכת המסחר והתעשייה של פקיסטן בעיר קראצ'י על רצונם של יזמים לתרום תרומה מהותית לאזור הכלכלי החופשי (SEZ) בכפר האזרי, אלאט.
המוקד העיקרי יהיה בפיתוח תחום התרופות.
מאז סוף 2017, פקיסטן מנהלת משא ומתן עם אזרבייג'ן על הצורך לחבר את מסדרון התחבורה "צפון-דרום" לפרויקט.
מסדרון זה עשוי להפוך לקישור בהובלת הרכבות של אזרבייג'ן, איראן ורוסיה.
המחזור השנתי בין אזרבייג'ן לפקיסטן הוא 10 מיליון דולר.
על פי הסכם דו-צדדי בין משרדי האנרגיה של פקיסטן ואזרבייג'ן (מיום פברואר 2017), אזרבייג'ן תייצא לפקיסטן חלק ממוצרי הנפט והגז, כולל נפט חימום, בנזין, סולר וגז טבעי.
במהלך 2017 נאמד סכום העסקות הכולל בין שתי המדינות בכ־7.34 מיליון דולר (שהם 26.55 אחוז יותר בהשוואה לתקופה המקבילה בשנת 2016).
על פי ועדת המכס הממלכתית של אזרבייג'ן, 5.7 מיליון יבוא של מוצרים אזרבייג'ן מפקיסטן אחראי על סך הסכום הכולל.
המסחר הדו-צדדי הממוצע בין אזרבייג'ן לפקיסטן במחצית השנייה של 2018 הסתכם בכ-7.3 מיליון דולר אמריקאי.
עם זאת, שתי המדינות מתכוונות להגדיל עוד יותר את המספר הזה בחמש השנים הבאות על בסיס הסכמים שנחתמו לאחרונה.
בגלל פוטנציאל האנרגיה העצום של אזרבייג'ן (נפט וגז), הצד הפקיסטני כמדינה מייבאת נפט רואה באזרבייג'ן שותף סחר חשוב.
מנת להשיג צמיחה נוספת של הסחר בין משרד הכלכלה של אזרבייג'ן ומשרד המסחר בפקיסטן, הוקמה קבוצת עבודה מיוחדת לפיתוח שיתופי פעולה השקעות דו צדדיות.
על פי ההערכות, בעשור האחרון השקיע הצד הפקיסטני כ-4.2 מיליון דולר בכלכלת אזרבייג'ן.
בנוסף, בעתיד עשויה פקיסטן להשיג את העליונה על השוק המקומי של אזרבייג'ן באמצעות יצוא של מוצרי ספורט, תעשיית עור, תרופות, אנרגיה, ייצור ציוד חקלאי קל.
על פי הסטטיסטיקה, בחודשים ינואר עד יוני 2018 הסתכם ב-5.82 מיליון, בנוסף, ישנן כ-250 חברות המבצעות עסקאות בשווי 4.2 מיליון דולר בין אזרבייג'ן לפקיסטן.
בשנת 2018, מחזור המסחר הכולל בין מדינות אלה חושב על 36 אחוז יותר לעומת השנה שעברה.
הסטטיסטיקה של ועדת המכס הממלכתית של אזרבייג'ן מראה כי הסחר בין אזרבייג'ן לפקיסטן בתקופה מינואר עד ספטמבר 2018 הסתכם בכ-8.34 מיליון דולר.
בהשוואה לתקופה המקבילה בשנת 2017, סך הצמיחה הסתכמה ב-22.46 אחוז.
בעסקאות אלה היה לצד הפקיסטני עודף בחשבון השוטף, ובאזרבייג'ן היה בכך גירעון.
פקיסטן היא אחת ממדינות בעלות נשק גרעיני ומדינה עם שיעורי פיתוח גבוהים של התעשייה הצבאית.
באשר לשאלות של שיתוף פעולה צבאי בין פקיסטן לאזרבייג'ן, מצוין האפשרות לייצר נשק למטרות כלליות, כמו גם להניח את היסודות של מפעלים צבאיים.
מצד שני, פקיסטן מבקשת לחזק את היחסים עם אזרבייג'ן בתחום האנרגיה בגלל מחסור במשאבי אנרגיה.
בחורף 2014, במהלך ישיבת ה-V של קבוצת העבודה לשיתוף פעולה צבאי בין אזרבייג'ן לפקיסטן בעיר אסלאמאבאד, חתמו המדינות על הסכם על שיתוף פעולה צבאי הדדי.
בעשור האחרון הכשירו מומחים צבאיים פקיסטנים כמאה יחידות צבאיות אזריות.
אזרבייג'ן מנהלת משא ומתן עם פקיסטן על רכישת מטוסי ה-JF-17. בשנים 2019–2020 מתוכננת ייצור המוני של מטוסי JF-17 בלוק 3. אזרבייג'ן מעוניינת גם לרכוש מטוס לוחמה סופר מושק.
פקיסטן תומכת בעמדת אזרבייג'ן בסכסוך קרבאך, ואזרבייג'ן תומכת בפקיסטן בנושא השתייכותו של קשמיר.
פקיסטן היא המדינה היחידה בעולם שאינה מכירה בארמניה.
באפריל 1993 נערכה ישיבת מועצת הביטחון של האו"ם בהנהגת פקיסטן.
הישיבה אימצה פה אחד את החלטה מספר 822 בדבר הסכסוך נגורנו-קרבאך.
בנוסף, פקיסטן חברה בארגון לשיתוף הפעולה האסלאמי בנושא הצעדים האגרסיביים של רפובליקת ארמניה נגד אזרבייג'ן.
בשנים 2012–2018 העניקה קרן היידר אליאב באמצעות שיתוף פעולה הומניטרי סיוע למספר מוסדות רווחה פקיסטניים מקומיים וארגוני צדקה.
הקרן הקצתה גם כספים להקמת מערכת אספקת מים באזור דרע אסמאעיל חאן וארגנה טיפול חינם בבתי חולים שונים בעיר פשאוור.
בנוסף, קרן היידר אליאב משלמת מלגות ליותר מ-30 סטודנטים ראויים מ-12 אוניברסיטאות פקיסטניות ובית הספר לנערות רארה.
במהלך חנוכת מעיין החללים ב-20 בינואר בגוג'ראן, מחוז פונג'אב, נתרמו 500 מנות דם למרכז טאלאסמיה של ארגון הבית המתוק של פקיסטן (בית אול-מל).
ב-8 באפריל 2015 הוענק סיוע הומניטרי לקורבנות השיטפון באוקטובר 2014 באזורים כפריים בערים שונות בפקיסטן על ידי הסוכנות לפיתוח בינלאומי של אזרבייג'ן (AİDA).
היחסים בין פקיסטן לאזרבייג'ן מתפתחים גם בתחום הדתי והתרבותי.
באוניברסיטה הממלכתית של באקו מחלקה מיוחדת בשפת אורדו.
באביב 1996 אומצה ההצהרה המשותפת על התאומה של העיר גנג'ה האזרית עם העיר מולטאן הפקיסטנית.
בשנת 2004, בעיר אסלאמאבאד, בשתי שפות – אנגלית ואורדו, יצא לאור הספר "מבוסס על יצירותיו של הוגה דעות אזרביג'יני בולט ג'ליל ממדגולוזדה".
בשנת 2007 אירעה רעידת אדמה בפקיסטן, בפרט בעיר מוזפרבאד.
אזרבייג'ן, בראשות אילהם אלייב, העניקה סיוע כספי למדינה שנפגעה בסכום של מיליון וחצי דולר.
ביוזמתו של יו"ר קרן היידר אליאב, בכפר רארה הכפרי, בעיר מוזפרבאד, החלה בניית בית ספר תיכון על פי הדגם המודרני, שהפתיחה הגדולה שלו התקיימה בפברואר 2008. הקרן הקצתה גם כספים להקמת יחידה חדשה של המרפאה של קרן העיניים קבר, בפשאוור.
לפקיסטן שגרירות בבאקו, ולאזרבייג'ן יש שגרירות באסלאמאבאד.
שגריר הרפובליקה האסלאמית פקיסטן באזרבייג'ן הוא סעיד חאן מוהמנד, ואילו שגריר הרפובליקה של אזרבייג'ן בפקיסטן הוא דשגין שיקרוב.
יחסי אזרבייג'ן–יפן הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של אזרבייג'ן ליפן.
יפן היא אחת המדינות הראשונות שהכירו בעצמאות אזרבייג'ן.
ב-7 בספטמבר 1992 נוצרו היחסים הדיפלומטיים הראשונים בין הרפובליקה של אזרבייג'ן ליפן.
שגרירות יפן בבאקו פועלת מאז 21 בינואר 2000. שגרירות אזרבייג'ן בטוקיו נפתחה ב-1 באוקטובר 2002.
בשנים 1992–2019 נחתמו כמה הסכמים בתחומים ההומניטריים, הכלכליים והאחרים בין ממשלות אזרבייג'ן ויפן.
הוקמו קבוצות ידידות בין-פרלמנטריות, ופועלת ועדה בין ממשלתית משותפת.
ביקורו הרשמי הראשון של נשיא אזרבייג'ן, חיידר אלייב ביפן התקיים ב-24–28 בפברואר 1998. במהלך הביקור חתמו הצדדים על 10 מסמכים:
הסכם על שיתוף פעולה בתחום הסחר והכלכלה;
הסכם הלוואה לפרויקט להקמת תחנת כוח מחזורית משולבת בשם "Severnaya";
פרוטוקול על סיוע הומניטרי מובהק שהוקצה לאזרבייג'ן על ידי יפן; הסכם הלוואה בין הנהגת אזרבייג'ן לבנק יבוא ויצוא (יפן) למימון פרויקט לשיקום מתקן מפעל אתילן-פוליאתילן ארנה;
הסכם בין חברת סוקאר (חברת הנפט הממלכתית ברפובליקה אזרבייג'ן) לבין מיצואי חיפושי נפט ושות' בע"מ על מתן השתתפות בהון.
לאחר ביקור רשמי זה הוקמה האגודה הפרלמנטרית לידידות בין יפן לאזרבייג'ן.
הצדדים חתמו על הצהרת חברות ושותפות וכן על הצהרה על שיתוף פעולה בתחום הסחר והכלכלה.
בשנת 1998 נחתמה "הצהרה משותפת לחברות ושותפות בין יפן לרפובליקה של אזרבייג'ן".
במסגרת ביקורו של נשיא הרפובליקה של אזרבייג'ן אילהם אלייב בטוקיו במרץ 2006, חתמו הצדדים על הסכם חברות ושיתוף פעולה ועל הסכם על שיתוף פעולה טכני.
במהלך הישיבה הרשמית של שר החוץ של אזרבייג'ן אלמר ממדיארוב ושר החוץ היפני טארו קונו בספטמבר 2018, הציע הצד היפני את תוכנית יוזמת הקווקז, שעיקרה פעילות עסקית משותפת.
שיתופי פעולה בין אזרבייג'ן ליפן
בשנות ה-70 הוקם בבאקו מפעל מזגנים ביתי בתמיכתה הכספית של ממשלת יפן.
בשנת 1997 מחזור המסחר ההדדי הסתכם ב-22.3 מיליון דולר.
בשנת 2005 אירחה יפן את תערוכת אקספו 2005, שאחת המשתתפות בה הייתה אזרבייג'ן, בראשות סגן ראש הממשלה עביד שריפוב.
בשנת 2015 נערכה בבאקו הישיבה ה-48 של חבר הנאמנים של הבנק לפיתוח אסיה (ADB).
באוקטובר 2015, במסגרת ביקורו של שר לענייני התחדשות כלכלית של יפן, מר אקירה אמרי באזרבייג'ן, נחתם מזכר הבנות בנושא שיתוף פעולה בין יפן לאזרבייג'ן בתחום הרפואה.
בשנת 2017 הסתכם הסחר עם יפן בכ-22.08 מיליון דולר.
בשנת 2017 אורגנה משלחת הייצוא של אזרבייג'ן ליפן, אשר הייתה אמורה לחתום הסכם על קידום והגנה על השקעות.
בפברואר 2017 נערכה הישיבה ה-9 של הוועדה הכלכלית של יפן–אזרבייג'ן בעיר הבירה באקו.
הישיבה דנה בסיכוי לפיתוח שיתופי פעולה במגזר שאינו נפט.
חלקה של יפן בפרויקט פיתוח שדות אזרי-צ'יראג-גונשלי הוא 3.65%.
בשנת 2018 פעלו באזרבייג'ן 30 חברות יפניות.
יפן מייצאת מכוניות (בעיקר משאיות ISUZU), מכונות, ציוד אלקטרוני, כלי בית וכדומה לאזרבייג'ן.
סחורות חקלאיות (יין, פירות יבשים), אלומיניום, שמן מיובאים על ידי יפן מאזרבייג'ן.
מאז 1995 הצטרפו שתי חברות יפניות מובילות (ITOCHU ו-INPEX) ל"חוזה המאה".
הוקם שיתוף פעולה בין יפן לאזרבייג'ן בתחום הנפט.
בדצמבר 1998 נפתח הקונסורציום הראשון של חברות יפניות באזרבייג'ן.
בשנת 2015 רכשו קרן הנפט הממלכתית של אזרבייג'ן (SOFAZ) ותאגיד הנאמנות והבנקאות מיצובישי UFJ רכוש של קריתו גינזה בטוקיו תמורת 436 מיליון דולר.
בשנת 2018 נחתם תזכיר בין חברת הנפט הממלכתית של אזרבייג'ן (SOCAR) לבין התאגיד הלאומי נפט, גז ומתכות של יפן (JOGMEC).
התזכיר היה על שיתוף פעולה בסקר חסימות גז ונפט ופיתוח משאבי אנוש.
בדצמבר 2016, במהלך פגישה בין נשיא SOCAR למנהל הראשי של איטוצ'ו (יפן) מסאהירו אימאי, נחתמו מספר הסכמים על פעילויות משותפות.
בגזרת האנרגיה מימנה ממשלת יפן את הקמתן של שתי תחנות כוח באזרבייג'ן.
ביוני 2019 נחתם מזכר הבנות בנושא שיתוף פעולה בתחום האנרגיה המתחדשת בין אזרבייג'ן ליפן.
שיתוף פעולה זה משמש לפיתוח מגזר אנרגיה מתחדשת באזרבייג'ן.
בינואר 2016 פתחה הנהגת Silk Way West Airlines שירות אווירי ישיר בין הערים באקו וקומצו.
בקיץ 2017 נערכו משא ומתן בבאקו בין נציגי ממשלות התעופה של שתי המדינות.
נושא הדיון היה אפשרות לפתיחת טיסות ישירות בין המדינות.
יפן ואזרבייג'ן משתפות פעולה גם בתחומים אחרים כמו טכנולוגיה גבוהה, חקלאות, תרופות, חינוך, תיירות.
בדצמבר 2009 הקצתה ממשלת יפן 763.82 דולר לביצוע 8 פרויקטים באזרבייג'ן.
ב-25 בדצמבר הוכנו 8 פרויקטים של ארגונים לא ממשלתיים ומחלקת החינוך ריון.
הוא מתוכנן לשפר את מערכת ההשקיה בשמונה כפרים במחוז ברדה וטרטר; בניית בתי ספר בכפרי חרשוד (אזור סאלין) ואיקינג'י נגדי (מחוז גובה).
ביולי 2015 נחתם הסכם מענק בין ממשלות שתי המדינות בעיר בלקן לפרויקט "שיפור מערכת ניהול הפסולת".
באוקטובר 2015, כחלק מביקורו של שר לענייני התחדשות כלכלית של יפן, חתם מר אקירה אמרי באזרבייג'ן, יפן ואזרבייג'ן על מזכר הבנות המדגיש את שיתוף הפעולה בתחום הכלכלי בין המדינות.
יפן הצביעה לבחירת אזרבייג'ן כחברה לא קבועה במועצת הביטחון של האו"ם (2012–2013).
בשנת 2013, 373 אזרחי אזרבייג'ן הגישו בקשה לוויזה יפנית.
באותה שנה ביקרו אזרבייג'ן 2,471 אנשים מיפן.
מאז 1 בפברואר 2016, אזרחים ממספר מדינות מזרחיות, כולל יפן, השיגו פישוט הרשאה לקבלת אשרת כניסה בשדות תעופה בינלאומיים באזרבייג'ן.
מוקדם יותר, בינואר באותה השנה, פשטו כללי הוויזה לאזרבייג'ן לאזרחים יפנים.
ליפנים הוענקו אשרות כניסה יחידה לתקופה של 30 יום בכל שדות התעופה הבינלאומיים באזרבייג'ן.
מספר התיירים מיפן גדל ב-37.1 אחוזים בשנת 2019.
סמינרים והשתלמויות נערכים מדי שנה באזרבייג'ן.
השפה היפנית נלמדת הן בבתי ספר תיכוניים והן באוניברסיטאות באזרבייג'ן כגון אוניברסיטת באקו, אוניברסיטת שפות אזרבייג'ן וכו'.
השפה האזרית נלמדת במרכז יונוס אמרה לתרבות טורקית בטוקיו.
מספר הסכמי שיתוף פעולה נחתמו בין ה-ADA לבין מוסדות ההשכלה הגבוהה ביפן: דושישה, ריטסומיקן, קיוטו, אוסאקה, ימאנאשי גאקוין.
בשנת 2013 נחתם הסכם התאומים בין העיר אסמאעילי (אזרבייג'ן) לאיטו (יפן, מחוז שיזואוקה).
בפארק התרבות והפנאי הקרוי על שם חיידר אלייב (איסמאעילי) הוקם גן יפני.
איגוד הידידות יפן–אזרבייג'ן פועל בעיר הבירה טוקיו.
עד 2019 סיפקה יפן סיוע טכני לאזרבייג'ן בסכום של יותר ממיליארד דולר.
יפן סיפקה סיוע הומניטרי לפליטי אזרבייג'ן בסכום של 11,470 מיליון דולר לאחר מלחמת נגורנו קרבאך.
מאז שנת 2000 סיפקה יפן סיוע מהותי לאזרבייג'ן כחלק מתוכנית הסיוע.
באביב 2011 סיפקה אזרבייג'ן סיוע הומניטרי ליפן להתאושש מרעידת אדמה גדולה במזרח המדינה.
בשנת 2015 סיפקה יפן עזרה לאזרבייג'ן בדמות מענק בשווי 900,000 דולר לפיתוח החקלאות.
יחסי אזרבייג'ן–צ'ילה הם יחסי החוץ בין אזרבייג'ן לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-3 בנובמבר 1994. בשנת 2005 השתתף שר החוץ האזרי אלמר ממדיארוב בכנס שרי החוץ בסנטיאגו דה צ'ילה, בו הוא שוחח עם מקבילו הצ'יליאני על סיכויי העתיד של היחסים בין שתי המדינות.
בשנת 2015, משלחת פרלמנטרית מאזרבייג'ן ביקרה בצ'ילה במטרה לחזק את שיתוף הפעולה והחילופים הדו-צדדיים, בעיקר ביחס לתעשיית הפחמימנים באזור מגאיאנס.
קיימת קבוצת עבודה בין-פרלמנטרית בין אזרבייג'ן לצ'ילה.
ב-4 במרץ 2016, חבר הקונגרס האזרי אזאם בדמוב היה ראש אותה קבוצת עבודה.
בשנת 2018 הסתכם הסחר בין שתי המדינות ב-0.7 מיליון דולר, הייצוא העיקרי של אזרבייג'ן כלל מכונות ושטיחים חקלאיים, ואילו צ'ילה ייצאה שזיפים, אגוזי מלך וסלמון.
צ'ילה מחזיקה באזרבייג'ן שגרירות בבאקו.
אזרבייג'ן מחזיקה בצ'ילה שגרירות בסנטיאגו דה צ'ילה.
יחסי אזרבייג'ן–פורטוגל הם היחסים הדיפלומטיים בין אזרבייג'ן לפורטוגל.
פורטוגל הכירה בעצמאות אזרבייג'ן ב-7 בינואר 1992. ב-4 באוגוסט 1992 כוננו יחסים דיפלומטיים בין אזרבייג'ן לפורטוגל.
שגריר אזרבייג'ן במרוקו טריק אלייב מונה לשגריר בפורטוגל ב-21 בדצמבר 2012. מר אלייב הציג את אמנתו לנשיא פורטוגל אניבל קבאקו סילבה ב-14 בינואר 2013. מצד שני, שגריר פורטוגל בטורקיה מוסמך במקביל גם עבור אזרבייג'ן.
בשנת 2015 הנציגות הדיפלומטית של פורטוגל באזרבייג'ן החלה לפעול.
ממונה על היחסים הוא מר חורחה גבריאל סילבה דה פונסקה.
מוראד רחימוב מונה לקונסול הכבוד של פורטוגל באזרבייג'ן בספטמבר 2011.
בשנת 1994, במהלך פסגת OSCE בבודפשט, נפגש נשיא אזרבייג'ן היידר אלייב עם ראש ממשלת פורטוגל.
באוקטובר 1995 נפגש ה' אלייב עם נשיא פורטוגל מריו סוארס בניו יורק.
היידאר אלייב ביקר בפורטוגל כדי להשתתף בפסגת ליסבון של ארגון ה-OSCE ב-2–3 בדצמבר 1996. במהלך ביקור זה נפגש היידר אלייב עם ראש ממשלת פורטוגל אנטוניו גוטרש.
שרי החוץ של פורטוגל חיימה גאמה ביקרו באזרבייג'ן ביולי 2001 ובמרץ 2002; ולואיס אמאדו ביקר באזרבייג'ן ביולי 2010.
ממדאליאבה בכנס הבינלאומי "פרויקטים אזוריים: אקולוגיה והגנה על מורשת תרבותית באירופה", שאורגן על ידי מועצת אירופה ומשרד האקולוגיה של פורטוגל בליסבון.
בתאריכים 27–28 באפריל 2008, שגריר פורטוגל באזרבייג'ן, חוסה מנואל דה קרוואלו למיראס, ביקר בבאקו.
נשיא אזרבייג'ן אילהם אלייב ביקר בפורטוגל כדי להשתתף בפסגת ליסבון של נאט"ו בתאריכים 20–21 בנובמבר 2010. במהלך המסע של נציגות אזרבייג'ן, נחתם הסכם בין פורטוגל לאזרבייג'ן על פטור מוויזה למי שמחזיק בדרכונים דיפלומטיים.
בתאריכים 5–7 בספטמבר 2011, במטרה להשיג את תמיכת פורטוגל בנוגע למועמדות אזרבייג'ן לחברות בלתי קבועה במועצת הביטחון של האו"ם לשנים 2012–2013, ערך השגריר ש.
שר המדינה וענייני החוץ של פורטוגל פאולו פורטאס ערך ביקור רשמי באזרבייג'ן ביוני 2012.
ב-24–29 באוקטובר 2013, רפאל חוסינוב, חבר המילי מג'ליס מאזרבייג'ן, ביקר בליסבון כדי להשתתף בישיבת הוועדה לתרבות, מדע, חינוך ותקשורת של האספה הפרלמנטרית של מועצת אירופה.
בתאריכים 3–6 במרץ 2014, משלחת בראשות מנכ"ל קרן הנפט הממלכתית של אזרבייג'ן ש.
שיתוף הפעולה הבין-פרלמנטרי בין שתי המדינות מתבצע על ידי קבוצת העבודה אזרבייג'ן–פורטוגל.
מילי מג'ליס הקימה את קבוצת העבודה בנושא יחסים בין פרלמנטריים אזרבייג'ן ופורטוגל ב-5 בדצמבר 2000. על פי החלטתו של מילי מג'ליס מיום 4 במרץ 2016, ראש קבוצת העבודה בנושא יחסי בין-פרלמנטריים בין אזרבייג'ן לפורטוגל היא אגיה נקצ'יוונלי.
הסחר הבילטרלי בין אזרבייג'ן לפורטוגל הסתכם ב-352.62 מיליון דולר, כאשר היבוא של אזרבייג'ן עמד על כ-7 מיליון דולר, והיצוא עמד על כ-345 מיליון דולר בינואר – ספטמבר 2017. באותה תקופה (ינואר – ספטמבר 2017) חלקה של פורטוגל היה 2.46% במחזור סחר החוץ של אזרבייג'ן, כולל 0.12% ביבוא ו-4.24% ביצוא.
הפורום העסקי אזרבייג'ן-פורטוגל נערך בבאקו ביוני 2012, שאורגן על ידי קרן ייצוא והשקעות אזרבייג'ן (AZPROMO) בתמיכת המשרד לפיתוח כלכלי באזרבייג'ן.
יחסי אזרבייג'ן–סין הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין הרפובליקה העממית של סין.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-2 באפריל 1992. היחסים בין שתי המדינות התפתחו בצורה חלקה ואזרבייג'ן העניקה תשומת לב ליחסים עם סין ותמיכה בעמידה העקרונית של סין בנושאים כמו טאיוואן, טיבט, שינג'יאנג ו"פאלון גונג".
סין הייתה אחת המדינות הראשונות שהכירו בעצמאות אזרבייג'ן.
הנשיא אלייב הגיע לסין באוגוסט 2008 ובמאי 2014 כדי להשתתף בטקס הפתיחה של המשחקים האולימפיים בבייג'ינג ובפסגה הרביעית של ועידת אסיה לשיתוף פעולה ואמון.
במרץ 2005 ובדצמבר 2015 הוא נסע פעמיים לסין בשל עניינים מדיניים.
ביוני 2018 ביקר נשיא האספה הלאומית אסדור בסין.
ביוני 2016 ביקר ז'אנג גאולי, חבר הוועדה הקבועה של הלשכה המדינית של הוועד המרכזי של ה-CPC וסגן ראש ממשלת מועצת המדינה, באזרבייג'ן.
יחסי הכלכלה והסחר בין סין לאזרבייג'ן התפתחו בצורה חלקה.
בשנת 2017, היקף הסחר בין סין לאזרבייג'ן עמד על 964 מיליון דולר, גידול של 27.3% לעומת השנה שקדמה לה.
ביניהם, הייצוא של סין עמד על 387 מיליון דולר, עלייה של 11.9% לעומת השנה המקבילה, והיבוא של סין עמד על 577 מיליון דולר, עלייה של 40.1% לעומת השנה המקבילה.
מינואר עד נובמבר 2018, היקף הסחר בין סין לאזרבייג'ן היה 1.165 מיליארד דולר.
בשנת 1999 קיימו שני הצדדים את הפגישה הראשונה של הוועדה לשיתוף פעולה כלכלי וסחר בין-ממשלתית סין-אזרבייג'ן והפגישה השישית התקיימה בשנת 2016.
שני הצדדים שיתפו פעולה בצורה חלקה בתחומי החינוך, התרבות, המדע והטכנולוגיה, הספורט, התיירות והמדיה.
שני הצדדים שיתפו פעולה בפתיחתם של שני מכוני קונפוציוס.
ב-2 באפריל 1992 כוננו יחסים דיפלומטיים בין סין לאזרבייג'ן.
בין שתי המדינות קיימים קשרים דיפלומטיים ותרבותיים חזקים.
בתאריכים 7–10 במרץ 1994 ערך נשיא אזרבייג'ן היידר אלייב מסע עבודה לרפובליקה העממית של סין.
הוא נפגש עם יו"ר הרפובליקה העממית של סין, ג'יאנג דזה-מין וראש הממשלה לי פנג.
במהלך הביקור נחתמו 8 הסכמים בין שתי המדינות.
בפגישה חתמו המנהיגים על הצהרה משותפת על בסיס שיפור הקשרים הידידותיים בין סין לאזרבייג'ן.
כמו כן נחתמו הסכמים על פתיחת נתיב האוויר בין שתי המדינות, שיתוף פעולה בתחום המדעי, הטכני, התרבותי, הרפואי, הטלוויזיה והתיירות.
ב-8 במרץ נפגש היידאר אלייב עם ראש ממשלת מועצת המדינה של הרפובליקה העממית של סין לי פן.
בנוסף ליחסים פוליטיים, ישנם גם יחסי תרבות בין שתי מדינות המזרח.
על פי ההסכם על שיתוף פעולה תרבותי שנחתם בין אזרבייג'ן לסין, נפתחה תערוכת עבודות של האמן האזרבייג'ני המפורסם סאטאר בהולולזאדה במרכז התערוכות הבינלאומי של בייג'ינג בתאריכים 12–21 באפריל 1995.
בין התאריכים 17–18 באפריל 1996, סגן ראש ממשלת הרפובליקה העממית של סין ג'יאנג דזה-מין ביקר באזרבייג'ן ונפגש עם היידר אלייב.
בין התאריכים 27–30 באוגוסט 1997, ביקרה המשלחת בראשות סגן יו"ר אספת נציגי העם של סין ואן בינציאן באזרבייג'ן.
במהלך הביקור נערכו פגישות בנושא חיזוק שיתוף הפעולה הכלכלי בין שתי המדינות, המשך פיתוח היחסים בין פרלמנטים אזרבייג'ן וסין.
משלחת האספה העממית הסינית העניקה 60,000 דולר סיוע טכני לפרלמנט.
ב-7 באוגוסט 2008 ביקר נשיא אזרבייג'ן אילהם אלייב בסין כדי להשתתף בטקס הפתיחה של אולימפיאדת הקיץ 2008 בבייג'ינג.
ב-25 באפריל 2019 חתמו אזרבייג'ן וסין על הסכם בשווי 821 מיליון דולר עם יו"ר משותף של הוועדה לסחר ושיתוף פעולה כלכלי בין אזרבייג'ן לסין, ראש מחלקת אירואסיה במשרד המסחר.
טקס החתימה נערך במסגרת הפורום הבינלאומי "One Belt One Road" בבייג'ינג, סין.
ב-2 ביוני 2021, בשיחת טלפון, בירך נשיא אזרבייג'ן אילהם אלייב את הנשיא שי ג'ינפינג ואיחל למפלגה הקומוניסטית הסינית במלאת 100 שנה להקמתה ב-1 ביולי 2021.
אזרבייג'ן מחזיקה בסין שגרירות בבייג'ינג.
סין מחזיקה באזרבייג'ן שגרירות בבאקו.
יחסי אזרבייג'ן–פולין הם יחסי החוץ קיימים בין אזרבייג'ן לפולין.
שגרירות פולין נפתחה באזרבייג'ן ב-23 באוגוסט 2001, ושגרירות אזרבייג'ן בפולין ב-30 באוגוסט 2004. שתי המדינות חברות מלאות במועצת אירופה ובארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה (OSCE).
כיום חיים למעלה מאלף פולנים באזרבייג'ן.
לדינסקי הפולני והאזרבייג'ני אלימרדן טופצ'ובשוב הקימו יחד קבוצה מיוחדת בדומא כדי להיאבק על האוטונומיה של פולין ואזרבייג'ן.
כשמאמד אמין ראסולזאדה ייסד את הרפובליקה הדמוקרטית של אזרבייג'ן בשנת 1918, שהייתה הרפובליקה החילונית והדמוקרטית הראשונה בעולם המוסלמי, מונה לרמטכ"ל הראשון של הצבא הלאומי הגנרל הפולני מאצ'יי סולקביץ'.
Rasulzade נסע לפולין בשנת 1938 והוא פגש את אשתו השנייה וונדה שהייתה אחייניתו של המדינאי הפולני יוזף פילסודסקי.
במהלך הטבח בקטין, חמיד מחמדזאדה, חבר אזרי אתני בקורפוס הקצינים הפולני, היה בין 22,000 אזרחים פולנים שהופלו על ידי ה-NKVD, המשטרה החשאית הסובייטית, ב-1940.
פולין תומכת בהצעה של אזרבייג'ן להצטרף לאיחוד האירופי ולנאט"ו.
במהלך הסכסוך נגורנו-קרבאך נגד ארמניה, פולין תמכה באזרבייג'ן למרות שלאחר מכן הכירה ברצח העם הארמני ונתקלה בהתנגדות אזרבייג'ן.
פולין מסוגלת לקיים יחסי ידידות עם ארמניה, אך היחסים ההדוקים עם אזרבייג'ן והממשלה הפולנית של אזרחיה לבקש רשות מאזרבייג'ן לפני ביקור באזור נגורנו קרבאך הביאו לכך שהחלטת ממשלת פולין תוארה כ"אנטי-ארמנית".
על ידי קבוצות לאומניות ארמניות וארגוני נוער.
נשיא פולין, לך קצ'ינסקי, ביקר באזרבייג'ן ב-2007, וב-26 בפברואר 2008 ביקר נשיא אזרבייג'ן, אילהם אלייב, בפולין.
במהלך הביקור נחתמה הצהרה משותפת של שניהם.
בהצהרה צוין כי פולין תומכת ביישוב שלום של הסכסוך במסגרות של ריבונות, שלמות טריטוריאלית ואי-הפרה של גבולות, ובמסגרת מגילת האומות המאוחדות.
קצ'ינסקי עוטר במסדר היידר אלייב על שירותיו המיוחדים בפיתוח היחסים בביקורו החמישי.
ב-2008, לראשונה בתולדות יחסיה הכלכליים, אזרבייג'ן צברה עודף סחר, ומחזור הסחורות בין שתי המדינות הגיע ל-166.9 מיליון דולר.
חברת "סרמטיה" הוקמה כדי להכין פרטים טכניים של צינור באקו-אודסה-ברודי-פלוק-גדנסק שנראה היה אגדה במשך שנים רבות.
זה מראה את התפקיד הגובר של אזרבייג'ן בהבטחת ביטחון האנרגיה של פולין.
אזרבייג'ן מחזיקה בפולין שגרירות בוורשה.
פולין מחזיקה באזרבייג'ן שגרירות בבאקו.
יחסי אזרבייג'ן–צ'כיה הם היחסים הדו-צדדיים הנוכחיים בין אזרבייג'ן לצ'כיה.
המגעים הראשונים בין אזרבייג'נים וצ'כים נוצרו במאה ה-14. באותה תקופה, הנזיר הפרנציסקני פורדנון אודור, נוסע שנסע לסין בשנים 1316–1318, ביקר גם בתבריז.
הוא תיאר את ביקוריו בתבריז ובאזורים אחרים של אזרבייג'ן בספרו על מסעו.
בסוף המאה ה-16 ותחילת המאה ה-17, השליט הספווידי עבאס שאה הראשון ורודולף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (גם מלך בוהמיה) כוננו יחסים דיפלומטיים והתקיימו ביקורים הדדיים של שגרירי שתי המדינות.
בתחילת המאה ה-20, שתי המדינות הכריזו על עצמאותן לאחר הכיבוש הממושך.
בשנים 1918–1920 לא ניתן היה לכונן יחסים בין הרפובליקה הדמוקרטית של אזרבייג'ן לצ'כוסלובקיה בשל העיתוי.
עם זאת, שגרירות צ'כוסלובקיה בטביליסי, יחד עם גאורגיה, הייתה אחראית גם על היחסים עם אזרבייג'ן.
באותה תקופה הייתה קהילה צ'כית בבאקו עם 70 חברים.
כיבוש אזרבייג'ן על ידי רוסיה הסובייטית בשנת 1920, ומעבר צ'כוסלובקיה לשליטת ברית המועצות לאחר מלחמת העולם השנייה, הביא לקיומן של שתי המדינות באותו מרחב מדיני וכלכלי יצר את התנאים לפיתוח הכלכלה, יחסים מדעיים ותרבותיים ביניהם.
צ'כוסלובקיה הכירה בעצמאותה של הרפובליקה של אזרבייג'ן ב-8 בינואר 1992, והיחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-27 בינואר 1993.
אזרבייג'ן פתחה שגרירות בצ'כיה הוקמה ב-15 באוגוסט 2007, ואילו צ'כיה פתחה שגרירות באזרבייג'ן ב-1 בדצמבר 2009.
צ'כיה אירחה מספר פגישות רשמיות הקשורות לניסיונות ליישב את סכסוך נגורנו קרבאך.
נשיא אזרבייג'ן, היידר אלייב, נפגש עם נשיא ארמניה רוברט קוצ'ריאן ב-21 בנובמבר 2002, ועם סרז' סרקיסיאן ב-7 במאי 2009 בפראג.
במילי מג'ליס של אזרבייג'ן פועלת קבוצת עבודה על היחסים הבין-פרלמנטריים של אזרבייג'ן–צ'כיה.
קבוצת עבודה זו הוקמה ב-5 בדצמבר 2000, והמנהיג הראשון שלה היה סמאד סיידוב.
מ-4 במרץ 2016 עד 2020, ואלה אלסגארוב עמד בראש קבוצת העבודה.
מ-25 באפריל 2020, ראש קבוצת העבודה הוא אלנור אללהוורדייב.
אזרבייג'ן מחזיקה בצ'כיה שגרירות בפראג.
צ'כיה מחזיקה באזרבייג'ן שגרירות בבאקו.
יחסי אזרבייג'ן–מצרים הם יחסי החוץ בין אזרבייג'ן למצרים.
מצרים הכירה בעצמאותה של אזרבייג'ן ב-26 בדצמבר 1991. יחסים דיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-27 במרץ 1992. שגרירות מצרים באזרבייג'ן פועלת מאז אפריל 1993. שגרירות אזרבייג'ן במצרים פועלת מאז ינואר 1994. שתי המדינות חברות ב.
יותר מ-50 הסכמים נחתמו בין הצדדים במהלך השנים.
קבוצת עבודה בין-פרלמנטרית דו-צדדית פועלת בפרלמנט של אזרבייג'ן.
ב-3 באוקטובר 2002 הוקמה ועדה בין-ממשלתית לשיתוף פעולה כלכלי, טכני ומדעי.
אזרבייג'ן מחזיקה במצרים שגרירות בקהיר.
מצרים מחזיקה באזרבייג'ן שגרירות בבאקו.
יחסי אזרבייג'ן–הפיליפינים הם יחסי החוץ בין אזרבייג'ן לפיליפינים.
יחסים דיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-27 במרץ 1992. בסך הכל נחתם מסמך אחד בין הרפובליקה של אזרבייג'ן לרפובליקה של הפיליפינים.
בשנת 2020 ייבאה אזרבייג'ן מהפיליפינים בשווי 3.18 מיליון דולר.
אזרבייג'ן מיוצגת בפיליפינים באמצעות שגרירותה בג'קרטה, אינדונזיה, ובנוסף מחזיקה קונסוליה במנילה.
הפיליפינים מיוצגת באזרבייג'ן באמצעות שגרירותה באנקרה, טורקיה.
יחסי אזרבייג'ן–מרוקו הם יחסי החוץ בין הרפובליקה של אזרבייג'ן לממלכת מרוקו.
שיתוף הפעולה בין המדינות מתבצע בתחומים כמו חקלאות, אנרגיה, תחבורה, חינוך, המגזר הפרטי, תיירות, לוגיסטיקה, טלקומוניקציה, בנייה ועוד.
ב-30 בדצמבר 1991 הכירה מרוקו בעצמאותה של אזרבייג'ן.
היחסים הדיפלומטיים בין אזרבייג'ן למרוקו כוננו ב-25 באוגוסט 1992. ב-12 בדצמבר 1994 נחתם פרוטוקול לשיתוף פעולה בין משרדי החוץ של אזרבייג'ן ומרוקו בקזבלנקה.
הביקור הרשמי הראשון של נשיא אזרבייג'ן היידר אלייב במרוקו התקיים בשנת 1994. הנציגות של אזרבייג'ן במרוקו נפתחה בספטמבר 2006. שגרירות מרוקו באזרבייג'ן נפתחה בנובמבר 2008. ב-28 בספטמבר 2007 הוקמה הוועדה הבין-ממשלתית לשיתוף פעולה דו-צדדי בין אזרבייג'ן למרוקו.
ב-5 במרץ 2018 נפגש שר החוץ של מרוקו, נאסר בורית, עם שר החוץ של אזרבייג'ן אלמר ממדיארוב.
במהלך האירוע התקיימה ישיבת הוועדה הבין-ממשלתית בה נחתמו מספר הסכמים:
אמנה למניעת כפל מס והעלמת מס;
הסכם בין-ממשלתי לשיתוף פעולה בתחום הביטחון והמאבק בפשיעה;
פרוטוקול כוונות בין סוכנויות רכבת;
פרוטוקול כוונות בין האקדמיה הימית הממלכתית של אזרבייג'ן והמכון הגבוה לחקר הים של מרוקו.
ב-30 באוקטובר 2018 נחתם מזכר בין הסוכנות הממלכתית של אזרבייג'ן לשירות ציבורי וחדשנות חברתית לבין ממשלת מרוקו.
מסגרת משפטית: 20 מסמכים נחתמו בין אזרבייג'ן למרוקו.
לפי ועדת המכס של אזרבייג'ן, בשנת 2017 הסתכם מחזור הסחר בכ-3.9 מיליון דולר.
חברות הנפט במרוקו משתפות פעולה עם חברת הנפט הממלכתית של אזרבייג'ן (SOCAR).
ימי תרבות אזרבייג'ן נערכו ברבאט ב-2–4 במרץ 2008. במסגרת אירוע זה הוקמה אגודת הידידות אזרבייג'ן-מרוקאית.
במרץ 2008 חתמו שתי המדינות על הסכם לשיתוף פעולה בין-תרבותי.
ב-16–19 באוקטובר 2009, נערכו ימי התרבות המרוקאית בעיר הבירה באקו.
ימי התרבות האזרבייג'נית נערכו ברבאט ב-26 באוקטובר - 1 בנובמבר 2010.
במרץ 2011 נחתם פרוטוקול לשיתוף פעולה בין משרד הנוער והספורט של אזרבייג'ן ומרוקו ברבאט.
ב-11–13 בנובמבר 2011 נערכו בבאקו ימי תרבות מרוקו.
בתאריכים 4–9 באוקטובר 2012, יו"ר בית הנציגים לשעבר של הפרלמנט של מרוקו א.
ראדי, רקטור אוניברסיטת מוחמד ונשיא המפעל הדיפלומטי א.
גאבק ביקר באזרבייג'ן כדי להשתתף בפורום ההומניטרי הבינלאומי השני שנערך בבאקו.
בינואר 2015, הפקולטה לפילולוגיה של אוניברסיטת מוחמד ברבאט ארגנה הכשרה וחיברה תוכניות על השפה והתרבות של אזרבייג'ן.
במאי 2015, ביוזמת הוועדה הממלכתית לעבודה עם ארגונים דתיים של אזרבייג'ן ו-ISESCO, התקיים ברבאט כנס בנושא "דיאלוג של דתות ומודלים לקידום הבנה הדדית של תרבויות בעולם המוסלמי".
בכנס השתתפו נציגי ISESCO, הוועדה הממלכתית לעבודה עם ארגונים דתיים של אזרבייג'ן, שגרירי אזרבייג'ן, סין, מלזיה, טורקיה במרוקו, חברי הקורפוס הדיפלומטי, חברי אגודת הידידות המרוקאית-אזרבייג'נית וכו'.
יתרה מכך, אורגנה התערוכה "אזרבייג'ן – פנינת התרבות האסלאמית".
בשנת 2019 נדונה האפשרות לכינון יחסי ערים תאומות בין העיר גנג'ה באזרבייג'ן לעיר מרקש שבמרוקו.
במסגרת הפגישה בין מנהלת המוזיאון הלאומי של אזרבייג'ן ושר התרבות, הנוער והספורט של מרוקו, אלחסן אביבא, גובשה ונדונה תוכנית שיתוף פעולה בין המדינות בתחום התרבות.
אחר כך הייתה פגישה בין שירין מליקובה לבין נשיא קרן המוזיאון הלאומי של מרוקו, מהדי גוטבי.
נדונו פרויקטים משותפים ונחתם מזכר שיתוף פעולה.
במרץ 2011 ביקר שר המשפטים של מרוקו, מוחמד נאסיר, באזרבייג'ן.
במהלך השיחות דנו הצדדים בטיוטות של האמנות הבין-מדינתיות הראשונות בנושא הסגרה, שיתוף פעולה משפטי בעניינים אזרחיים ומסחריים, סיוע משפטי הדדי בעניינים פליליים וכן הסכמי שיתוף פעולה בין משרדי המשפטים של שתי המדינות.
צוינה חשיבות ביצוע הכשרות לעורכי דין.
בזירה הבינלאומית, שיתוף הפעולה בין מדינות מתבצע במסגרת ארגונים בינלאומיים שונים: הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי (OIC), האו"ם ועוד.
מרוקו תומכת בעמדתה של אזרבייג'ן בנוגע לסכסוך נגורנו קרבאך.
אזרבייג'ן תומכת בעמדתה של מרוקו בשאלת סהרה המערבית.
ב-21 בפברואר 2012 התקיים בעיר הבירה רבאט הכנס החמישי של השרים האחראים לילדי ארגון החינוך, המדע והתרבות האסלאמי (ISESCO).
יו"ר הוועדה הממלכתית של אזרבייג'ן לענייני משפחה, נשים וילדים היג'ראן הוסיינובה ביקר ביקור עבודה במרוקו.
נערכה פגישה דו-צדדית עם מנכ"ל ISESCO, עבדולעזיז אל-טוואיג'רי.
חשיבותם של פרויקטים המבוצעים על ידי קרן היידר אלייב כגון "בית ספר חדש לאזרבייג'ן החדשה", "פיתוח פנימיות ובתי יתומים", "מתן גישה לטכנולוגיות מידע ותקשורת לאנשים שאיבדו את היכולת לראות ועם ראיה חלשה" וכו' צוין.
באוקטובר 2018, בפגישה ה-58 של האספה הכללית של המדינות החברות בארגון הקניין הרוחני העולמי (WIPO) בז'נבה, הודיע יו"ר מועצת המנהלים של סוכנות הקניין הרוחני של אזרבייג'ן, קמראן אימנוב, על הצטרפותה של אזרבייג'ן לאמנה של מרוקו.
על הקלת הגישה ליצירות שפורסמו של עיוורים ולקויי ראייה או אנשים אחרים עם מוגבלות כדי לתפוס מידע מודפס.
ב-12 ביוני 2018, נשיא אזרבייג'ן אילהם אלייב חתם על החוק "על ההצטרפות לאמנת מרוקו על הקלת גישה ליצירות שפורסמו לעיוורים ולקויי ראייה או לקויי ראייה בדרך אחרת".
הסכם זה נכנס לתוקף ב-24 בדצמבר 2018.
יחסי אזרבייג'ן–פינלנד הם היחסים הדו-צדדיים בין אזרבייג'ן לפינלנד.
בתקופת הרפובליקה הדמוקרטית של אזרבייג'ן, הנציגות של פינלנד הייתה ממוקמת בבאקו, ובראש הנציגות עמד הקונסול וגליוס.
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-24 במרץ 1992.
פינלנד חברה בקבוצת מינסק של OSCE, אשר נוצרה כדי לפתור את הסכסוך הארמני–אזרבייג'ני על נגורנו קרבאך באמצעות משא ומתן שלום המבוסס על עקרונות OSCE.
גם כאשר נוסד מוסד היו"ר המשותף של תהליך מינסק, בראשו עמדה תחילה פינלנד יחד עם רוסיה.
קבוצת עבודה על יחסים בין-פרלמנטריים של אזרבייג'ן–פינלנד פועלת במילי מג'ליס של אזרבייג'ן.
קבוצת עבודה זו הוקמה ב-5 בדצמבר 2000, והראשון שעמד בראשותה היה Vagif Vakilov.
ראש הקבוצה הנוכחית הוא Razi Nurullayev.
אזרבייג'ן מיוצגת בפינלנד באמצעות שגרירותה בסטוקהולם, שוודיה.
פינלנד מחזיקה באזרבייג'ן קונסוליית כבוד בבאקו.
יחסי אזרבייג'ן–נורווגיה הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של אזרבייג'ן לממלכת נורווגיה.
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-5 ביוני 1992. שגרירות ממלכת נורווגיה באזרבייג'ן החלה לפעול ב-1998. נורווגיה תומכת בפתרון שלום בסכסוך נגורנו קרבאך בהתבסס על עקרונות שלמות טריטוריאלית של אזרבייג'ן ואי-הפרה של גבולות מוכרים בינלאומיים.
בנובמבר 2018 סגרה ממלכת נורווגיה את שגרירותה באזרבייג'ן.
קבוצת עבודה על היחסים הבין-פרלמנטריים של אזרבייג'ן–נורווגיה פועלת במילי מג'ליס של אזרבייג'ן.
קבוצת עבודה זו הוקמה ב-7 במרץ 1997, והמנהיג הראשון שלה היה רפאל אללהוורדייב.
מאז 4 במרץ 2016, רובנאג עבדולייב עומד בראש קבוצת העבודה.
יחסי אזרבייג'ן-לוב הם ליחסים הדו-צדדיים בין אזרבייג'ן ללוב.
ללוב יש שגרירות בבאקו, ולאזרבייג'ן יש שגרירות חיצונית בקהיר.
ב-8 במרץ 2010, התקיים בטריפולי הפורום העסקי של לוב-אזרבייג'ן בתמיכה כספית של המשרד לפיתוח כלכלי של לוב, והקרן לקידום יצוא והשקעות אזרבייג'ן (AzPromo), וכן לשכת המסחר, התעשייה, והחקלאות של לוב.
במאי 2012, חברת הנפט הממלכתית של אזרבייג'ן (SOCAR) התחילה לבנות בית זיקוק לנפט וליצור רשת תחנות תדלוק לכלי רכב בשטח לוב.
באביב 2013 הגיעו שתי הממשלות להסכמה על התחלת הפקת נפט וגז משותפת.
מספר פרויקטים מתוכננים לביצוע בהשתתפות חברות ציבוריות ופרטיות כאחד.
מנכ"לים רבים של חברות אזרבייג'ניות משקיעים במגזר האנרגיה של לוב.
שיתוף הפעולה בזירה הבינלאומית מתבצע במסגרת ארגונים בינלאומיים שונים: המדינות הבלתי-מזדהות, האו"ם, הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי ועוד
במרץ 2013 שלח סוכנות הפיתוח הבינלאומית של אזרבייג'ן (AIDA), משרד החוץ של אזרבייג'ן ביחד עם הבנק לפיתוח איסלאמי (IDB) סיוע הומניטרי לעיר אובארה שבלוב.
יחסי אזרבייג'ן–לבנון הם היחסים הבילטרליים שבין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין הרפובליקה הלבנונית.
ב-30 בדצמבר 1991 לבנון הכירה בעצמאות של אזרבייג'ן, שקיבלה עצמאות מברית המועצות מספר חודשים קודם לכן.
ב-18 בספטמבר 1992 שתי המדינות חתמו על פרוטוקול כינון היחסים הדיפלומטיים ביניהן.
ב-26 בדצמבר 1997, שגריר אזרבייג'ן במצרים הגיש את כתב האמנתו גם בלבנון.
ב-5 באוקטובר 2015 מונה לראשונה שגריר אזרבייג'ן בלבנון.
מרבית האוכלוסייה באזרבייג'ן היא שיעית, דבר שמושך תשומת לב מצד החזבאללה.
במהלך השנים, עקב המתיחות בין אזרבייג'ן ואיראן, התומכת של חזבאללה, הואשם החזבאללה בפגיעה באינטרסים של אזרבייג'ן.
מספר סוכנים של החזבאללה נעצרו באזרבייג'ן לאורך השנים
לאורך השנים אזרבייג'ן ולבנון חתמו על מספר הסכמים משותפים, ביניהם:
הסכם לקידום ולהגנה הדדית על השקעות זרות.
הסכם זה אושרר באזרבייג'ן ב-4 בדצמבר 1998.
הסכם לסיוע הדדי בענייני ייבוא.
בשנת 2018, היקף הייצוא של אזרבייג'ן ללבנון עמד על 2.4 מיליון דולר.
באותה שנה, שווי הסחורות שייצאה לבנון לאזרבייג'ן עמד על 16.8 אלף דולר, בעיקר סוכר ומוצרים ממותקים.
יחסי אזרבייג'ן–ירדן הם היחסים הבילטרליים שבין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין ממלכת ירדן.
לאזרבייג'ן שגרירות בעמאן, ולירדן שגרירות בבאקו.
ירדן הכירה בעצמאות אזרבייג'ן ב-28 בדצמבר 1991, ושתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-13 בפברואר 1992. אזרבייג'ן פתחה שגרירות בעמאן ב-28 במאי 2006, וירדן פתחה שגרירות בבאקו כשנה מאוחר יותר, ב-5 במאי 2007.
ב-31 במרץ 2014 הוקמה בפרלמנט הירדני קבוצה בין-פרלמנטרית משותפת לשתי המדינות.
ב-15 ביולי 2014 הוקמה קבוצה נוספת בסנאט הירדני.
ירדן תומכת באזרבייג'ן בסכסוך בנגורנו קרבאך.
בשנת 2010 עלה היקף הסחר בין המדינות ב-38.5% לעומת השנה הקודמת.
בסתיו 2011 נערכה לראשונה ההתכנסות של הנציבות המשותפת לתחבורה.
באפריל 2022 שתי המדינות חתמו על מזכר הבנות שכולל חבילת השקעות הדדיות שנועדו להמריץ את היחסים הכלכליים ביניהן.
בשנת 2020, שווי הסחורות שייצאה ירדן לאזרבייג'ן עמד על 3.47 מיליון דולר, בהשוואה לסחורות בשווי 340 אלף דולר שאזרבייג'ן ייצאה לירדן.
הסחורות שירדן ייצאה לאזרבייג'ן כוללות בין השאר ניטרטים וחומרי הדברה.
יחסי אזרבייג'ן–סוריה הם יחסי החוץ בין רפובליקת אזרבייג'ן לבין סוריה.
ב-9 ביולי 2009, התקיים הביקור הרשמי הראשון של נשיא סוריה לשעבר, בשאר אל-אסד באזרבייג'ן.
הצדדים הסכימו לספק 1–1.5 מיליארד מטרים מעוקבים של גז אזרי לסוריה.
במהלך הביקור נערך פורום עסקים משותף אזרי–סורי.
הפורום העסקי הביא לחתימה על 14 סעיפים:
"שיתוף פעולה בין לשכת הספנות של סוריה לבין הממשל הימי של אזרבייג'ן";
"יתקיים שיתוף פעולה הדדי בין הספרייה הלאומית של אזרבייג'ן וספריית אל-אסד של סוריה";
"משרד החקלאות של אזרבייג'ן ומשרד החקלאות ורפורמות אגרריות של סוריה יישמרו על שיתוף פעולה בתחום החקלאות";
"פרוטוקול הכוונה לשיתוף פעולה בין משרד הפנים של הרפובליקה של אזרבייג'ן והמשרד לענייני פנים של הרפובליקה הערבית הסורית";
"יתקיים שיתוף פעולה תעשייתי בין משרד התעשייה והאנרגיה של הרפובליקה של אזרבייג'ן למשרד התעשייה של הרפובליקה הערבית הסורית";
"הסכם בין משרד הבריאות של אזרבייג'ן ומשרד הבריאות של סוריה על שיתוף פעולה בתחום הבריאות";
"הסכם בין משרד התרבות והתיירות של אזרבייג'ן ומשרד התיירות של סוריה על שיתוף פעולה בתחום התיירות";
"ההסכם בין משרד החינוך של אזרבייג'ן ומשרד ההשכלה הגבוהה של סוריה על שיתוף פעולה בתחום ההשכלה הגבוהה";
"ההסכם בין משרד החינוך של אזרבייג'ן ומשרד החינוך של סוריה על שיתוף פעולה בתחום החינוך התיכוני";
"הסכם בין ממשלת אזרבייג'ן וממשלת סוריה על שיתוף פעולה בתחום טכנולוגיות המידע והתקשורת";
"הסכם בין ממשלת אזרבייג'ן וממשלת סוריה על סיוע הדדי ושיתוף פעולה בתחום ענייני המכס";
"התייעצויות פוליטיות בין משרד החוץ של אזרבייג'ן ומשרד החוץ של סוריה";
"הסכם בין ממשלת סוריה לממשלת אזרבייג'ן בתחום החשמל והאנרגיה המתחדשת";
"הסכם שיתוף פעולה בין משרד האוצר של אזרבייג'ן ומשרד האוצר של סוריה".
בספטמבר 2009 חתמו שתי המדינות על הסכם לביטול כפל מס.
במהלך השיחות בין שר התעשייה והאנרגיה של אזרבייג'ן נטיג אלייב ושר התעשייה והאנרגיה של סוריה סופיאן אלאו, שנערכו בעיר הבירה דמשק ב-4 במרץ 2010, נחתם הסכם כוונות לסיום הסכם על אספקת גז.
כמו כן, נחתם פרוטוקול על חילופי ניסיון הדדי, הכשרת כוח אדם מוסמך והקמת חברה אזרית–סורית משותפת.
ב-3 בנובמבר 2010 התקשרו הצדדים בהסכם על הפרטים הטכניים של רכישת גז טבעי לתקופה של 20 שנה.
בדצמבר 2011 החלה אזרבייג'ן לייצא גז טבעי לסוריה דרך טורקיה וגרוזיה.
שתי המדינות משתפות פעולה במספר תחומים: אנרגיה, כרייה, חקלאות, תיירות, מסחר, מדע, חינוך, בריאות, אקולוגיה, בנייה וכדומה.
סוריה תמכה פעם בעמדתה של אזרבייג'ן בנוגע לסכסוך נגורנו קרבאך.
עם זאת, מאז מלחמת האזרחים בסוריה, סוריה תומכת בארמניה, מדינה עוינת של אזרבייג'ן.
שתי המדינות חברות בארגון הוועידה האסלאמית (OIC), אם כי סוריה מושעית מאז 2012. סוריה ואזרבייג'ן משתפות פעולה במסגרת האו"ם (או"ם), התנועה הבלתי מזדהה (NAM) ועוד.
בדצמבר 2015, בתמיכתה הכספית של סוכנות הפיתוח הבין-לאומית של אזרבייג'ן (AIDA) וארגון שגרירות הרפובליקה של אזרבייג'ן בירדן, חולק סיוע הומניטרי לכ-400 משפחות סוריות שהתיישבו בירדן, כולל מוצרי מזון ובריאות.
יחסי אזרבייג'ן–ליטא מתייחסים לקשרים הדיפלומטיים, הכלכליים והתרבותיים בין הרפובליקה של אזרבייג'ן לבין הרפובליקה של ליטא.