tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
באומרה לאלי לברוח, קסידי מכה את אנדי בראש עם מנורה ומנסה לברוח, אבל עוצרת כדי לעזור למגי לצאת מהבית הבוער, אך אנדי מגיע ותוקף אותה, משאיר אותה תלויה דרך חור ברצפה (בעוד האש עדיין פעילה).
כשאנדי מתכונן להרוג את קסידי, אלי מופיעה ויורה בו בעזרת רובה הציד של גברת קרנשו.
הוא נופל אחורה על הרצפה הבוערת, אשר מתמוטטת וגורמת לו ליפול לתוך האש שפוקדת את המרתף.
אלי מושכת את קסידי בחזרה למעלה והשתיים מצילות את מגי.
הבנות נמלטות מהבית הבוער, בדיוק כשאנשי החירום מגיעים.
חמישה-עשר חודשים לאחר מכן, בית האחווה "תטא פאי" משופץ מחדש לאחר השריפה ומגי עכשיו אחות ל"תטא פאי".
כשהבנות מתחילות לשיר את השיר "תטא פאי", דמות עם פרק כף יד מצולקת (גארט) נראית מחזיקה בידה מרית.
בריאנה אביגן - קסידי טאפן
ליה פייפס - ג'סיקה פירסון
רומר ויליס - אלי מוריס
ג'יימי צ'אנג - קלייר וון
מרגו הרשמן - שרלין "צ'אגס" בראדלי
אודרינה פטרידג' - מייגן בלייר
ג'וליאן מוריס - אנדי ריצ'רדס
קארי פישר - גברת קרנשו
מאט אולארי - גארט בראדלי
מאט לנטר - קייל טייסון
קרוליין ד'אמור - מגי בלייר
מקס הנארד - מיקי דונלדסון
כריסטינה כירשינס - בריאנה לורס
נקמת המרובעים (או: נקמת היורמים; במקור: Revenge of the Nerds) הוא סרט קומדיה-סאטירית משנת 1984, אודות חיי החברה בקמפוס מכללה בארצות הברית.
את הסרט ביים ג'ף קאנו ומככבים של רוברט קאראדין, אנתוני אדוארדס, קורטיס ארמסטרונג, טד מק'גינלי, ג'וליה מונטגומרי, בריאן טוצ'י, לארי ב.
סקוט, מישל מיירינק, ג'ון גודמן ודונלד גיב.
עלילת הסרט מתארת את קורותיה של קבוצת חנונים שמנסים להפסיק את מסכת ההטרדות שהם סופגים מקבוצת הסטודנטים האתלטיים שבקמפוס.
הסרט נבחר למקום 91 ברשימת "100 הסרטים המצחיקים ביותר" של ערוץ הטלוויזיה בכבלים "בראבו".
לואיס שקולניק (מגולם על ידי רוברט קאראדין) וגילברט לואל (מגולם על ידי אנתוני אדוארדס) הם חנונים מגושמים וחביבים שעוברים ללמוד בקולג'.
בתחילה הם עוברים להתגורר באופן זמני ביחד עם קבוצת סטודנטים חנונים אחרים שמעוניינים גם הם להצטרף לאחווה כלשהי.
לבסוף לאחר שכל החנונים נדחו על ידי האחוות השונות הם מחליטים לעבור לבית נטוש ולהקים אחווה משלהם.
שקולניק ולולאל וחבריהם החנונים מהווים בתחילה מושא ללעג ומוטרדים באופן תדיר על ידי הסטודנטים מאחוות אלפא ביתא שכוללת צעירים ספורטאים, עשירים ופופולריים בלבד, והופכים במהרה לאויביהם המשובעים של החנונים.
שקולניק מתאהב בהמשך בבטי צ'יילדס הפופולרית (מגולמת על ידי ג'וליה מונטגומרי), חברה באחוות פיי דלתא פיי וחברתו של גייבל סטן (מגולם על ידי טד מקגינלי), המנהיג הפופולרי של אחוות אלפא ביתא.
לאחר שהספורטאים של אחוות אלפא ביתא מעלים באש את מגוריהם של החנונים, החנונים המושפלים מחליטים לעמוד על זכויותיהם ולצאת למלחמה נגד הספורטאים של אחוות אלפא ביתא.
שם השחקן/ית שם הדמות הערותרוברט קאראדיןלואיס שקולניקאנתוני אדוארדסגילברט לואלטימותי בספילדארנולד פוינדקסטרקורטיס ארמסטרונגדאדלי "בוגר" דוסוןמישל מיירינקג'ודיבריאן טוצ'יטושירו טאקטשיטד מק'גינליסטן גייבלבארני קייסייו.אנ.
ג'פרסוןג'ון גודמןהמאמן האריסג'וליה מונטגומריבטי צ'ילדסלארי ב.
סקוטלמאר לטרלדונלד גיבפרד "אוגר" פאלווקסקי
הסרט קיבל ביקורות מעורבות באופן כללי ולציון 77% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 26 ביקורות.
שומרים נוספים נהרגו על ידי האסירים המשוחררים.
על פי הערכתו של הווארד ביכנר, קצין רפואה שהשתתף בשחרור המחנה והיה המקור הישיר היחיד לאירועים, 520-346 גרמנים נהרגו במהלך שחרור המחנה בסדרה של הוצאות להורג, שאירעו במקומות שונים בתוכו.
מחנה הריכוז דכאו היה מחנה ריכוז שהוקם בידי גרמניה הנאצית.
רוכזו בו יהודים, שבויי מלחמה סובייטים, ומתנגדים לנאציזם.
אחד הנתונים נותן הערכה כללית של יותר מכ-200,000 אסירים מלמעלה מ-30 מדינות במשך שנות שלטון הרייך השלישי, מהם שני שלישים אסירים פוליטיים, בהם כמרים קתולים רבים, וכמעט שליש היו יהודים.
25,613 אסירים מתו על פי הערכה זו במחנה, וכמעט כ-10,000 אחרים במחנות המשנה שלו, בעיקר ממחלות, תת-תזונה והתאבדות.
הגורמים למקרי המוות האלה, מלבד המדיניות הרצחנית של האס אס, היו מגפת טיפוס ורעב שגבו את חייהם של אלפי אסירים.
מספר האסירים הגיע לשיאו בשנת 1944, עם הגעת משלוחים מהמחנות המפונים במזרח (כגון אושוויץ), והצפיפות הובילה לעלייה בשיעור התמותה.
בתחילת 1945 התפשטה מגפת הטיפוס עקב צפיפות יתר במחנה בעקבות זרם אסירים שהגיעו ממחנות אחרים, ואחרי פינוים, מתו מספר גדול של אסירים.
לקראת סוף המלחמה, צעדות מוות מהמחנה גרמו למותם של מספר גדול של אסירים.
במחנה נבנו משרפות לשרפת הנפטרים.
אין ראיות לרצח המוני בדכאו, אך השתמשו בתנורים לשרפת גופות, שהסתירו את הראיות למקרי מוות רבים.
כשהבינו אנשי האס אס שגרמניה עומדת בפני תבוסה במלחמת העולם השנייה, הם החלו להשקיע את זמנם בסילוק ראיות לפשעים שביצעו במחנות הריכוז.
הם החלו להשמיד את הראיות המפלילות באפריל 1945 ותכננו לרצוח את האסירים שנותרו, אך הדבר לא יצא אל הפועל לבסוף.
ב-26 באפריל מעל ל-10,000 אסירים נאלצו לעזוב את דכאו ברגל, ברכבות או במשאיות.
יותר מ-1,000 אסירים לא שרדו בצעדה זו.
מפקד המחנה, קצין האס אס אדוארד וייטר עזב את דכאו ב-26 באפריל לתת-מחנה באוסטריה.
בינתיים, ועדה של אסירים בינלאומיים שהוקמה בחשאי השתלטה על המחנה.
ב-29 באפריל 1945 שוחרר מחנה הריכוז דכאו באופן רשמי על ידי הצבא האמריקאי, שקיבל את כניעת מפקד המחנה היינריך ויקר ושחרר את האסירים.
בתחילת מאי שחררו כוחות אמריקניים את שורדי צעדת המוות.
בזמן שחרור המחנה נחשפו הזוועות לעיני המשחררים, חיילי דיוויזיית הרגלים ה-45 מהארמייה השביעית של ארצות הברית תחת פיקודו של הנינג לינדן.
עוד לפני כניסתם למחנה מצאו 40 מכוניות משא וקרונות נטולי גג, מלאים בגופות בשלבי ריקבון מתקדמים, וככל שנכנסו לשטח המחנה ראו את המתים בשטחו.
החיילים בדכאו באותה תקופה לא היו חברי הסגל הקבוע של המחנה, אלא חיילי ורמאכט שהובאו כמה ימים לפני כן וכן חיילים הונגרים מתנדבים.
על פי עדותם של עדי ראייה, ריכזו בערך 100 גרמנים כולל נשים.
אסיר פולני עזר להפריד מביניהם את אנשי האס אס.
אחד הקצינים הפעיל מקלע וירה, כמה חיילים הצטרפו עם רוביהם.
הירי נמשך כמה שניות, שכן לוטננט קולונל פליקס ל.
ספארקס, מפקד גדוד חי"ר בחטיבה 157 של הדיוויזיה ה-45, הגיע והורה להפסיק את הטבח.
בערך 16 גרמנים נהרגו באירוע זה.
לאחר מכן, כאשר כבשו האמריקאים את נקודת ההתנגדות הגרמנית האחרונה בדכאו, מגדל השמירה B, האמריקאים ירו בעוד קצת פחות מעשרה גרמנים שנכנעו.
גם האסירים נקמו בשוביהם: על פי ההערכות, בין 25 ל-50 גרמנים נהרגו על ידי האסירים ביום הראשון של שחרור המחנה, וחיסולים נוספים המשיכו להתבצע מדי פעם.
על פי טענת הווארד ביכנר, קצין רפואה שהשתתף בשחרור המחנה והוא המקור הישיר היחיד לאירוע, בין 346 ל-520 גרמנים נהרגו במהלך שחרור המחנה באירועים שונים.
יש הסוברים שהאירועים היו פחות מאורגנים מכפי שביכנר הציג אותם בספרו, והיו למעשה פעולות נקם לא רשמיות ולא מתוכננות.
לפי גישה זו, מספרי החיילים הגרמנים שנורו היו נמוכים בהרבה.
נִקמי־יפוע (, מופיע גם בצורה ניקמפע או בצורה האכדית ניקמי־אפוח; מלך בין השנים 1700–1675 לפנה"ס לערך, על פי הכרונולוגיה התיכונה) היה המלך השישי בממלכת ימחֿד האמורית, שמרכזה שכן בעיר חלב.
הוא ירש את אביו, המלך ירים־ליאם השני.
שם המלך נמצא בשתי צורות, ni-iq-mi-e-pu-uḫ ו־ni-iq-mi-e-pa – הראשון מציין כתיבה מסורתית ארכאית, והשני הוא כתיב קרוב יותר להגיית השם.
הצורה הראשונה משוחזרת לאמורית כ־Niqmī-yapuʿ, והשניה כ־Niqmī-yapuʿa.
המידע על ממלכת ימחֿד מקורו בלוחות בכתב יתדות שנמצאו בחפירות הארכאולוגיות במארי ואללחֿ.
בתקופת מלוכתו של נקמי־יפוע, ממלכת מרי הייתה כבר הרוסה, והמידע מקורו בלוחות שנמצאו באללחֿ חתומות בחותם שלו.
ירים־ליאם מלך אללחֿ, דודו של ירים־ליאם השני ומלך לקוח של ימחֿד, מת בתקופת שלטונו של נקמי־יפוע.
ירש אותו בנו אמיתכום, שהתחיל לטעון לקבלת עצמאות חלקית של אללחֿ.
הלוחות מציינים מנחה שהקדיש נקמי־יפוע לאל הדד, אותה הוא הניח אותה במקדשו.
בלוח אחר מסופר שהוא חזר ממקום בשם נישין, שם שלא היה ידוע לפני מציאת הלוח.
החוקרים מעריכים שנישין הייתה בתחום ממלכת ימחֿד, כי הלוח התייחס לנסיעה ולא למסע מלחמה.
בלוח אחר מסופר שהוא כבש את העיר ארזיק, ששכנה ליד כרכמיש.
שנת כיבוש העיר שימש כציון שנה במספר מסמכים משפטיים.
החותם של נקמי־יפוע כולל את שמו כתוב בכתב יתדות, וציור שלו: על ראש המלך כתר, והוא מסתכל לכיוון שתי אלות, אחת בלבוש אשורי והאחרת בלבוש בבלי.
נקמי־יפוע מת בשנת 1675 לפנה"ס.
היו לו כנראה מספר בנים, ביניהם: ירכבתום שירש אותו, ירים־ליאם השלישי שמלך על ימחֿד אחרי ירכבתום, והנסיך אבה־אל.
נקניקייה לבנה היא נקניקייה בווארית מסורתית העשויה מבשר עגל טחון ומבשר חזיר.
נהוג להוסיף לנקניקייה פטרוזיליה, לימון, אגוזי מוסקט, בצל, ג'ינג'ר והל.
התערובת נדחסת למעטפת ומופרדת לנקניקיות באורך שנע בין 10 ל-12 ס"מ ולעובי של 2 ס"מ.
מאחר שהנקניקייה עשויה מבשר טחון שאינו מעושן וללא חומרים משמרים, היא מתקלקלת במהירות, ולכן היה נהוג להכין אותה מוקדם בבוקר ולצרוך אותה כחטיף בין ארוחת הבוקר לארוחת הצהריים.
ישנה אמרה בגרמנית הגורסת כי אסור לנקניקייה הלבנה "לשמוע" את צלצול פעמוני הכנסייה של שעת הצהריים.
גם בימינו, תושבי בוואריה נוהגים לאכול את הנקניקייה לפני הצהריים.
את הנקניקייה משרים במים חמים למשך כעשר דקות עד שצבעם נהפך לאפור-לבן.
הנקניקייה מוגשת לשולחן בקערה יחד עם המים החמים בה בושלה ואז נאכלת ללא המעטפת החיצונית שלה.
ישנן שתי דרכים לאכול את המנה: הראשונה נקראת זוזלן ("zuzeln", מציצה בבווארית) ובה חותכים או נושכים את מרכז הנקניקייה ושואבים מן הפתח את הבשר.
הדרך השנייה יותר פופולרית ויותר מנומסת, חותכים את הנקניקייה לאורכה ואוספים את הבשר עם מזלג או שקורעים אותה וצורכים את המילוי ללא העור.
נהוג לאכול את הנקניקייה לצד חרדל בווארי בטעם מתוק ("Weisswurstsenf") ובְּרֶצֶל (כעך גרמני אפוי) וכן בירת חיטה.
הנקניקיה הולידה מונח משעשע בשפה הגרמנית הנקרא "וַיְסווּרְסְטאֶקְוַטוֹר" (Weißwurstäquator), שפירושו המילולי הוא קו המשווה של הנקניקייה הלבנה.
הקו מפריד בין דרום גרמניה לשאר המדינה ובמדינות מדרומו נהוג לצרוך את המאכל בקנה מידה גדול משמעותית לעומת צפונית אליו.
נקמה בוערת הוא סרט דרמה, מתח ופעולה משנת 2004 המבוסס על ספר מאת אי.
קווינל, בכיכובם של דנזל וושינגטון, כריסטופר ווקן, דקוטה פנינג, ראדה מיטשל, מארק אנתוני, מיקי רורק וג'אנקרלו ג'אניני.
ג'ון כריסי (וושינגטון), בעברו קצין מבצעים באגף לפעולות מיוחדות ב-CIA ולפני כן קצין בסיירת חיל הנחתים, ואלכוהוליסט בהווה.
רייברן (ווקן) חברו הוותיק של כריסי מימיו בסוכנות מארגן לו עבודה כשומר ראש עבור פיתה ראמוס (פנינג), בתו הקטנה של איש עסקים עשיר (אנתוני) במקסיקו סיטי.
כריסי נקשר לילדה והופך לחבר קרוב עבורה.
קבוצת שוטרים מושחתים חוטפת את הילדה למטרת כופר.
כריסי, שבמהלך החטיפה נפצע קשה יוצא למסע נקמה במטרה לנקום את מות הילדה.
נקמת הטרקטור הוא אלבום אולפן ראשון מאת להקת נקמת הטרקטור בהפקה מוזיקלית של ברי סחרוף, ובעיבודים של חברי הלהקה.
האלבום הוא אלבום רוק אינדי ורוק ישראלי ומכיל להיטים רבים כמו הסינגל "משחק של דמעות", "אדון הסליחות", המבוסס על ניגון יהודי ספרדי ו"-עפיפונים" – גרסת כיסוי עברית לשיר שנכתב על ידי האל האקאדיי ולי פוקריס ובוצע במקור על ידי להקת Simon Dupree and the Big Sound.
בשנות השמונים, עוד לפני שלרביעיית החברים אבי בללי, אופיר לייבוביץ', אילן גרין ודני מקוב היה אפילו שם ללהקתם, הלהקה אספה חומר לאלבום החדש, ערכה חזרות רבות ו"חיזרה" אחרי חברות תקליטים שסירבו להוציא את האלבום, אך לא הסתירו את הערכתם לרביעייה בלי השם.
באותה תקופה, הקים ניצן זעירא, שהיה דמות מוכרת מאותם המועדונים, את חברת התקליטים העצמאית הראשונה "נענע דיסק" ומצא עניין בהקלטות הדמו של הלהקה.
לאחר משא ומתן קצר על חוזה הקלטות עם הרביעייה הוא החתים אותם על הסכם להפקת אלבום חדש.
זעירא הציע את המוזיקאי ברי סחרוף להפקת התקליט, ובתחילת 1990 החלו ההקלטות באולפני D.B.
גם המוזיקאי רמי פורטיס, שהיה שותפו של סחרוף, ביקר בזמן ההקלטות ותחת תחושת הלחץ למציאת שם ללהקה הציע לרביעייה את השם "נקמת הטרקטור" על שם שיר שנגנז מתקליטו "סיפורים מהקופסא".
קצת לאחר מכן הלהקה התחילה להופיע הופעות ראשונות עדיין בלי התקליט בשוק, וכך העלו את המודעות ליציאת האלבום.
עם יציאת האלבום ב-3 במאי 1990, קיבלה הלהקה תגובות יוצאות דופן שביניהן הצעה לכתוב מוזיקה ללהקת בת שבע.
הלהקה הלחינה את המוזיקה ליצירה "קיר" מאת אוהד נהרין והופיעה במאי 1990 בפסטיבל ישראל.
אילן גרין: קלידים, ושירה ב"משתעשע"
אבי בללי: בס, שירה ו'גיטרקטור'
דני מקוב: תופים וכלי הקשה
אלימור זילברמן: קולות ב"משחק של דמעות"
הוקלט באולפני DB ו"העוגן" - ינואר פברואר 1990
מיקס באולפני DB - פברואר 1990
טכנאי הקלטה ומיקס: אורי ברק
"נודד אלייך" הוקלט על ידי מני בז'רנו
עוזרי טכנאי: דדי טל, ערן שפר (אולפני DB), יאיר ניסימוב (אולפני "העוגן")
חיתוך: אולפני Abbey Road אנגליה על ידי כריס בלייר
עריכה דיגיטלית: בן ברנפלד H.M אקוסטיקה
צילומים: דנה מנוסי ורונן ללנה
עיצוב עטיפה וגרפיקה: רונית קונפורטי
ככלל האלבום זכה להצלחה מסחרית מרשימה עם למעלה מ-50,000 עותקים שנמכרו, והצעות להקלטת אלבומים נוספים ולהלחנה של מופעי מחול.
יש בו עומק, אותנטיות וגוון אתני מובהק, והוא יכול היה בקלות להיות גם פסקול של סרט".
גם האתר האמריקאי Discogs דירג את האלבום עם 4.5 כוכבים מתוך 5.
נקמה (בהינדית: Badla) הוא סרט הודי בהינדית משנת 2019, סרט בלשי ומותחן בבימויו של סוג'וי גוש בכיכובם אמיטאב באצ'אן, פאאפסי פאנו ואמריטה סינג.
טוני לוק, מנב קאול וטנבר גאני הופיעו בתפקידי משנה.
Pictures, Red Chillies Entertainment ו-Azure Entertainment והוא עיבוד רשמי לסרט הספרדי אורח בלתי נראה משנת 2016. הסיפור עוקב אחר ראיון בין עורך דין לאשת עסקים, בו האחרונה מתעקש כי היא הופללה שלא כדין ברצח אהובה.
הסרט יצא לאקרנים ב-8 במרץ 2019, והוא זכה לביקורות חיוביות מצד המבקרים.
הוא גרף מעל 138.49 מיליון רופי ברחבי העולם אל מול תקציב הפקה של 10 מיליון רופי, שסימנו אותו כהצלחה מסחרית.
ניינה סתי היא אשת עסקים מצליחה צעירה וממולחת עם משפחה מושלמת.
עולמה מתהפך כאשר היא נעצרת על רצח אהובה הסודי, ארג'ון.
עורך דינה ג'ימי שוכר את סנגורו היוקרתי בדאל גופטה כדי להגן עליה, ובמהלך ערב מאוחר אחד הם עובדים יחד כדי לברר מה קרה בפועל.
בדאל מגלה שיש עד שעדותו תפליל אותה בפשע.
נינה מסבירה כי היא וארג'ון נסחטו על ידי מישהו בשל הרומן מחוץ לנישואין שניהלו.
הם הוזעקו למלון במקום מרוחק, שם הותקפה נינה; רק כדי להתעורר ולמצוא את ארג'ון מת וכספי הסחיטה מפוזרים.
היא נעצרת אך משוחררת בערבות.
המשטרה לא מוצאת זכר למישהו אחר שנכח בחדר או פורץ.
בדאל אומר לניינה שהיא לא כנה אתו.
הוא שואל אותה על היעלמותו של צעיר ליד המלון.
ניינה מגלה שהיא וארג'ון ערכו מפגש חשאי באזור.
בדרך חזרה היא התנגשה בטעות במכונית מתקרבת.
ההתרסקות הורגת את נהג המכונית השנייה, ילד צעיר בשם סאני.
ארג'ון משכנע את ניינה שלא ליידע את המשטרה והם מחליטים להסיר כל זכר לפשע.
הם שמו את גופתו של סאני בתא המטען של מכוניתו וניינה דוחפת את המכונית לתוך ביצה.
בעוד ארג'ון מחכה לה, ראני ונירמל, זוג מקומי, פוגשים אותו ומזמינים אותו לביתם, שם הוא מגלה שהם הוריה של סאני.
כאשר ראני מתקשרת לסאני, הטלפון של סאני מצלצל בכיסו של ארג'ון ששכח להיפטר ממנו.
הוא מתרץ שישב על המכשיר בטעות, אבל ראני לא משתכנעת.
ארג'ון וניינה בורחים אך חוששים שהם יתגלו.
ראני מזהה את רכבה של ניינה, מה שהופך אותה לחשודה, אך עורך דינה של ניינה מזייף לה אליבי.
המשטרה קונה את זה אבל ראני מתעמתת עם ניינה ומגלה שהיא יודעת את האמת.
היא מפצירה בנינה לספר את מיקומו של סאני, אך ניינה ממשיכה לטעון לחפותה.
כמה חודשים לאחר מכן יוצרים קשר עם ארג'ון וניינה הסחטן, מה שמוביל לאירועים הנוכחיים.
בדאל מחליט שלראני היה מניע להרוג את ארג'ון ויכולה הייתה לעשות זאת בקלות מאחר שאביו של סאני, נירמל, עובד במלון.
התוכנית שלו היא לזכות את ניינה על ידי הפללת ראני בפשע.
עם זאת, ניינה, שכעת סומכת על בדאל, חושפת סוד: סאני היה בחיים בתא המטען לפני שהיא דחפה את המכונית.
עם זאת, היא נתנה לו לטבוע והחליטה לא להצילו כדי להגן על עצמה.
מופתע ממעשיה הרצחניים והאנוכיים, בדאל מציע רצף אירועים חלופי בו הייתה ניינה זו שלחצה למעשה על ארג'ון להסתיר את הפשע ולא את ארג'ון.
בגרסה זו ארג'ון נהיה אשם כל כך שהוא נוסע למלון כדי לחשוף את האמת בפני ראני ונירמל, מה שגורם לניינה להרוג אותו.
כשהמשטרה דופקת, היא מחליטה לפצוע את עצמה ולהאשים את ראני בפשע.
ניינה מכחישה זאת וטוענת שמה שבדאל הציע קודם הוא האמת.
בדאל מסרב להילחם במקרה של ניינה.
כשהיא מפצירה בו לעזרה, הוא מסכים רק אם היא תאמר לו בכנות אם הרגה את ארג'ון.
ניינה מודה ברצח ארג'ון, ובדאל אומר שהוא ילחם בתיק שלה.
הוא מגלה כי אין עד; הוא המציא זאת כדי לגרום לניינה לומר את האמת.
בדאל יוצא לרגע בזמן שניינה מקבלת טלפון מעורך דינה, ג'ימי.
היא מבינה שהעט של בדאל מפריע לשיחה.
כשהבדאל גופטה האמיתי מגיע, ניינה המומה מפרידה את העט של בדאל כדי לחשוף בתוכו מקליט קול שהקליט כל מילה מפגישתם, כולל הווידוי שלה על שתי הרציחות.
כשהיא מציצה אל מחוץ לחלונה, ניינה יוצרת קשר עין עם בדאל וראני בבניין הדירות ממול ומבינה, כשבדאל מסיר את תחפושתו, שבדאל הוא למעשה נירמל.
ראני מתקשרת למשטרה על מעצרו של ניינה כאשר נירמל מצטט את מהאבארטה, ואומר כי נקמתו של דרואפאדי (ראני) נלקח על ידי יודהישתירה (נירמל).
אמיטאב באצ'אן בתפקיד בדאל גופטה / נירמאל "נימבי" סינג טואור
טאפסה פאנו בתפקיד ניינה סתי
אמריטה סינג בתפקיד ראני קאור
טוני לוק בתפקיד ארג'ון ג'וזף
מנב קאול בתפקיד ג'ימי פונג'אבי (עורך דינו של ניינה)
טאנוויר גאני בתפקיד נירמל "נימבי" סינג טואור
דנזיל סמית בתפקיד הבלש סודהי
אנטוניו אייקל בתפקיד סאני סינג טואור
שומה מאחיג'ה בתפקיד סוניל סתי
אלנה פרננדס כפקידת קבלה במלון
הצילומים העיקריים של הסרט החלו ב-14 ביוני 2018 ונערכו במלון גלן מור ובגלאזגו, סקוטלנד.
ב-11 בפברואר 2019, שאה רוח' ח'אן, שבית ההפקות שלו Red Chillies Entertainment הפיק את הסרט, צייץ שני כרזות של הסרט, אחת עם דמותו של באצ'אן ואחת עם פאנו.
הסרט יצא ביום האישה הבינלאומי, ב-08 במרץ 2019 והוא זמין בנטפליקס.
הסרט הוסמך על ידי המועצה הבריטית למיון הסרטים עם זמן ריצה של 118 דקות.
נקמה מרה הוא מערבון אמריקאי, בבימויו של ג'יימס סמואל, שכתב יחד עם בועז יכין את התסריט.
בסרט מככבים ג'ונתן מג'ורס, אידריס אלבה, זאזי ביטס, לקית' סטנפילד, דלרוי לינדו ורג'ינה קינג.
הסרט הופץ בשרתי נטפליקס ב-3 בנובמבר 2021.
הסרט מבוסס בעיקר על שחקנים אפרו אמריקנים ואין דמויות לבנות בסרט למעט מספר חיילים לבנים ועיר של לבנים שבגדי התושבים, הבתים והרחובות נצבעו כולם בלבן.
כל הדמויות בסרט הן של אנשים "רעים" אבל הסרט מחלק את הדמויות לרעים מסוגים שונים "רעים-טובים" ו"רעים-רעים" וגם "רעים-עצובים" וישנו גם איש החוק שיכול להיות מקוטלג כ"טוב-רע" או כ"רע-טוב".
בתקופת המערב הישן של אמריקה, נט לאב מרכיב מחדש את כנופייתו לשעבר כדי לנקום ברופוס באק האיש שרצח את הוריו והשאיר סימן צלב במצחו.
הסרט פותח ברצח ומדלג מיד שנים רבות קדימה לתקופה שבה נט לאב כבר מנהיג כנופיה ששודדת שודדי בנקים.
במקביל הכנופיה של רופוס באק משחררת את רופוס מהכלא בו אמור היה לרצות מאסר עולם.
הנתיבים של לאב ובאק מצטלבים כאשר הכנופיה של לאב שודדת את הכנופיה של באק מיד לאחר שוד בנק של עשרים וחמישה אלף דולר ומכאן הדרך לקרב בין שתי הכנופיות ובין שני המנהיגים היא בלתי נמנעת.
ג'ונתן מג'ורס בתפקיד נט לאב
אידריס אלבה בתפקיד רופוס באק, מכנופיית רופוס באק
לקית' סטנפילד בתפקיד צ'ירוקי ביל
דלרוי לינדו בתפקיד בס ריבס
רג'ינה קינג בתפקיד טרודי סמית'
אדי גתגי בתפקיד ביל פיקט
דיימון ואינז ג'וניור בתפקיד מונרו גרימס
הסרט הוכרז ביולי 2019, כאשר ג'ונתן מג'ורס לוהק לככב בסרט.
המוזיקאי ג'יימס סמואל היה שותף לכתיבת הסרט וזה סרט הבכורה שלו כבמאי.
אידריס אלבה הצטרף בנובמבר וג'יי זי, הפיק את הסרט והוכרז כי הוא כותב מוזיקה מקורית לסרט.
עד ספטמבר 2020, זאזי ביטס, לקית' סטנפילד, דלרוי לינדו ורג'ינה קינג לוהקו גם הם לתפקידים בסרט.
הצילומים היו אמורים להתחיל במרץ 2020 בסנטה פה, ניו מקסיקו, אך התעכבו כתוצאה מהשפעות מגפת COVID-19. סינתיה אריבו, אשר לוהקה בתחילה, נאלצה לעזוב בגלל עיכובים שנגרמו בעקבות המגפה.
הצילומים החלו לבסוף בספטמבר 2020, אך הושהו ב-15 באוקטובר לאחר ששחקן נבדק חיובי לקורונה.
נקמת הפטיש העברי הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת שיצא בשנת 2003. נכתב ובוים על ידי ג'ונתן קסלמן.
בסרט מככבים אדם גולדברג, ג'ודי גריר, אנדי דיק, מריו ואן פיבלס, ופיטר קויוטי.
העלילה עוסקת בלוחם פשע יהודי בלקספלוטייני הידוע בשם הפטיש העברי, שחייב להציל את חג החנוכה מידיו של בנו הרשע של סנטה קלאוס, שרוצה להרוס את חנוכה ואת הקוואנזה, ולהכריח את כולם לחגוג את חג המולד.
הסרט הוא פרודיה לסרטי בלקספלוטיישן, ומופיע בו מלווין ואן פיבלס בהופעת קאמו בתור "סוויטבאק".
הסרט מתחיל עם פלאשבק למרדכי ג'פרסון קארבר הצעיר.
בבית הספר, מרדכי עובר התנכלות, על ידי ילדי כיתתו והמורה שלו, עקב היותו ילד יהודי בבית ספר ציבורי המאוכלס בעיקר בנוצרים, ובגלל שהוא חוגג את חנוכה בזמן שכולם חוגגים את חג המולד.
הוא מרגיש עוד יותר יוצא דופן כשהוא הולך בשכונה ורואה, לכאורה, אינספור קישוטי חג המולד ותצוגות ראווה החוגגים את החג ומכריזים שיהודים לא רצויים.
כשהוא משתרע על המדרכה, מול חנות שעליה כתוב "יהודים הם 'בסדר' (בערך לחמש דקות)" ומשחק בסביבון שלו כדי להתעודד, סנטה קלאוס עובר לידו ורומס את הסביבון בכוונה תחילה, תוך הרמת "אצבע משולשת" לעבר מרדכי.
אז הסצנה משתנה ליום הנוכחי, מרדכי "הפטיש העברי", בלש מהול, שהקדיש את חייו להגנת יהודים.
סגנון הלבוש המיוחד שלו (שילוב בין סרסור ויהודי חסידי) והתנהגותו, של בחור קשוח, הפכו אותו לגיבור מקומי בקהילה היהודית.
יהודים ואפרו-אמריקאים היו בשלום עם הנוצרים בעשורים האחרונים בגלל שהסנטה קלאוס הנוכחי (הבן של הסנטה המרושע שדרך על הסביבון של מרדכי לפני שנים) תמך במדיניות של הכלה וסובלנות.
הסנטה הזה נרצח ומוחלף בידי הבן שלו, דמיאן, שרוצה להשמיד את חנוכה ואת הקוואנזה, ובכך להקדיש את דצמבר לחג המולד בלבד.
מרדכי מגויס, בהסתייגות, לעצור את דמיאן, ורוכש חברים ובעלי ברית לאורך הדרך, בתוכם מושא אהבה חדש, בתו של ראש ליגת הצדק היהודית, אסתר בלומנברגנשטייננטל, ומנהיג החזית לשחרור הקוואנזה, מוחמד עלי פאולה עבדול רחים.
הקרב לוקח אותם למקומות אקזוטיים כגון ישראל, קיי-מארט, השעון האטומי היהודי מחוץ לירושלים, והקרב האחרון בקוטב הצפוני.
אדם גולדברג - מרדכי ג'פרסון קארבר/ הפטיש העברי
גרנט רוזנמייר - מרדכי הצעיר
ג'ודי גריר - אסתר בלומנברגשנטייננטל
אנדי דיק - דמיאן קלאוס
מריו ואן פיבלס - מוחמד עלי פאולה עבדול רחים
פיטר קויוטי - ראש ליגת הצדק היהודית בלומנברגשנטייננטל
נורה דאן - גברת קארבר, אמא של מרדכי
שון ווילן - טים הקטן
ריצ'רד ריהלי - סנטה קלאוס
מלווין ואן פיבלס - סוויטבאק
אנני מקאנרו - גברת הייסמית'
אליין הנדריקס - בחורה בלונדינית
ג'ייסון פוקס - נער חסידי מתבגר
"נקמת הפטיש העברי" צוחק על הרבה סטריאוטיפים יהודיים.
במהלך הצילומים הסרט הגיע לידיעת הליגה נגד השמצה, שהיו מודאגים שהסרט יקדם תדמיות שליליות כלפי יהודים; הסרט במקרה כולל פרודיה ישירה של הליגה כחברים בליגת הצדק היהודית הבדיונית.
לאחר שראו את הסרט, וורן כץ, מהליגה, החל בהליך משפטי כנגד מפיקי הסרט, אך הפסיד בפסק דין מסכם שנפסק בידי בית המשפט המחוזי של צפון ניו-יורק, בארצות הברית.
כמו כן, הסרט משך גם ביקורת מקבוצות נוצריות, שטענו שהסרט מציג את רוב הנוצרים כאנטישמיים ולא סובלניים.
סצנות רבות צולמו בשכונת בורו פארק, ברוקלין, שבה קהילה גדולה של יהודים חסידים.
יצרני קולנוע היו מודאגים בתחילה, שחברים בקהילה החסידית ימחו נגד הסרט, כמו שכבר קרה בעבר עם הסרט אשת חיל מי ימצא שיצא בשנת 1998, ויגרמו לעצירת הצילומים.
לעומת זאת תגובת החסידים בבורו פארק הייתה מעורבת.
לא אורגנה אף מחאה, וכמה מתושבי השכונה אף הסכימו להופיע כניצבים בסרט.
בשנת 2017, הוכרזו תוכניות לגבי סרט המשך בשם The Hebrew Hammer vs.
Hitler (הפטיש העברי נגד היטלר).סרט ההמשך ימומן בחלקו על ידי מימון המונים.
הסרט יתחיל ביום הנוכחי, עם הפטיש החוזר מפרישה בכדי להילחם בגזענות הגוברת שעולה בעקבות הבחירה של דונלד טראמפ לנשיאות ארצות הברית.
הוא עושה זאת בכך שהוא חוזר בזמן, להילחם בגורם הגרוע ביותר של הגזענות במאה ה-20.
נקמה חריפה הוא סרט פעולה אמריקאי שיצא בשנת 2018 בבימויו של פייר מורל ובכיכובם של ג'ניפר גארנר, ג'ון אורטיז, ג'ון גלאגר ג'וניור, חואן פאבלו ראבה וטייסון ריטר.
העלילה עוקבת אחרי אם (גארנר) שהתעוררה מתרדמת והפכה ללוחמת גרילה אחריי שהותקפה באכזריות ביחד עם בעלה והילדה שלה שנרצחו בידי קרטל סמים.
הסרט הכניס 53 מיליון דולר ברחבי העולם וקיבל ביקורות שליליות מרוב המבקרים.
הסרט שוחרר לנטפליקס בשנת 2020 וכמו כן גם לפלטפורמות נוספות.
ריילי נורת' (ג'ניפר גארנר) עובדת כבנקאית בלוס אנג'לס.
בעלה כריס () הוא בעלים של חנות מכונאים כושלת, ויש להם ילדה בת עשר בשם קרלי ().
חברו של כריס מנסה לשכנע אותו ולכפות עליו לשדוד את דייגו גרסיה (), ברון סמים רב עוצמה.
כריס מסכים תחילה אך מתחרט ומתקשר לחברו רגע לפני שיצא עם אשתו ובתו כדי להגיד לו שהחליט לרדת מעניין המזימה.
החבר לא עונה וכריס משאיר לו הודעה בתא קולי.
כריס לא ידע שחברו נחטף בידי אנשיו של דייגו.
דייגו, שגילה את עצם המזימה, מורה לאנשיו לחסל את כריס.
כאשר ריילי וכריס יוצאים ביחד עם ביתם ללונה פארק לחגוג את יום הולדתה, אנשיו של דייגו יורים בכריס ובביתו והורגים אותם ופוצעים את ריילי.
חרף פציעתה של ריילי, היא מסוגלת לזהות בבירור את היורים.
בלשי משטרת לוס אנג'לס מהססים להגיש כתב אישום נגד שלושת היורים, מאחר שהם חברים בקרטל הסמים של גרסיה, המחזיקים בכוח והשפעה ניכרים.
לפני הדיון המקדים במשפט, עורך דינם של היורים מגיע לבקר אותה בביתה ומנסה לשחד אותה.
ריילי מסרבת לקבל את השוחד, אך עורך הדין שם לב לתרופות הפסיכיאטריות שיש בביתה ומשתמש בנתון זה בבית המשפט על מנת לצייר את ריילי כעדה לא אמינה.
השופט סטיבנס (ג'ף הרלן), שמקבל בחשאי שכר מקרטל הסמים של דייגו, מצהיר במשפט כי אין מספיק ראיות על מנת להעמיד את היורים לדין.
בכעסה, ריילי מנסה לתקוף את רוצחי משפחתה, אך היא מוכנעת כשהשוטרים משתמשים באקדח טייזר ומצטווה להתאשפז במחלקה פסיכיאטרית.
באמבולנס שהיה אמור לפנות אותה למחלקה הפסיכיאטרית, היא מכה את הבלש קרמייקל באמצעות מטף ומצליחה לברוח.
במשך חמש שנים ריילי נעלמה.
באותו הזמן היא מתאמנת באמנויות לחימה ובשימוש בנשק ומחליטה לנקום את הרצחם של בעלה וביתה ואת העובדה שהשופט והפרקליטים לא העמידו את הרוצחים לדין.
חמש שנים לאחר מכן, הבלשים מואיז בלטראן (ג'ון אורטיז) וסטן קרמייקל (ג'ון גלאגר ג'וניור) מגיעים ללונה פארק ומוצאים את שלושת היורים תלויים על גלגל ענק, אחריי שנרצחו בידי ריילי.
סוכנת ה-FBI ליסה אינמן (אנני אילונזה) מסבירה לבלשים כי לפני שריילי נעלמה, היא שדדה את הבנק בו עבדה ושהיא חזרה כעת, לאחר ששדדה חנות נשק כדי לגנוב ארסנל רחב של כלי נשק ותחמושת.
ריילי הרגה את השופט סטיבנס על ידי פיצוץ ביתו, במקביל לכך שהרגה את עורכי הדין מההגנה ומהתביעה שהיו מעורבים במשפט.
המשטרה מחליטה לספר לתקשורת על ריילי, מה שמעורר ויכוח ברשתות החברתיות בין אלה הרואים בה גיבורה לבין אלה הרואים בה כפושעת.
ריילי גם מתחילה לפנות לקרטל של דייגו ומחסלת את רוב אנשיו.
דייגו מבין כי ריילי היא האחראית לכך שרוב משלוחיו נעלמו ומחליט להרוג אותה.
היא שורדת מלכודת שדייגו הטמין לה, עוקבת אחרי עוזריו של דייגו לביתו והורגת את כל שומריו.
כאשר בתו הצעירה של דייגו, שמזכירה לריילי את בתה שנרצחה, מפריעה לה בזמן העימות עם דייגו, היא מהססת בתגובה ומאפשרת לדייגו לפצוע אותה, ובורחת כשהמשטרה מגיעה לביתו של דייגו.
לבסוף, הבלש בלטראן מוצא את ריילי פצועה ליד המצבה של משפחתה ולמרות רצונה של ריילי למות, היא מפונית לבית חולים.
מאוחר יותר כשביקר אותה בבית החולים, מספר לה בלטראן כי רבים הזדהו עם מעשיה, וגם הוא בעצמו מזדהה עם מעשיה, ולבסוף משחיל לה את המפתח לאזיקים שלה, ומאפשר לריילי לברוח שוב.
נקמה יהודית הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1997 בבימויו של אלכסנדר שבתייב, עם לאוניד קנייבסקי, לירון לבו, לבנה פינקלשטיין ונטליה שווץ בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב בעברית ורוסית על ידי אלכסנדר שבתייב וסמיון וינוקור.
בסרט משתתפים שחקנים ישראליים ורוסיים והוא צולם ברובו בחצי האי קרים ליד יאלטה.
הסרט עוסק בקונפליקט בין שתי תרבויות, בין אב הקשור לתרבות שגדל בה בקרים שביסודה הוא שמירה על כבוד עצמי וכבוד המשפחה ודחף לנקמה, ובין בנו הישראלי שאינו מבין את התרבות הזאת המאלצת את אביו לפעול על פי הקודים הקדומים.
נתן אליגוייב (לאוניד קנייבסקי), עלה ארצה מקרים עם אשתו יונה (לבנה פינקלשטיין) לפני 30 שנה.
כאן נולד להם בן בשם דוד (לירון לבו) שהשתחרר מצה"ל והתקבל לאוניברסיטה.
נתן חושד באשתו יונה שלפני עלייתם ארצה היה לה קשר אינטימי עם חבר ילדותו יצחק שורייב (ווסולוד גברילוב).
יונה מכחישה זאת ונתן עושה עצמו כהולך למות.
חברו שלמה (אושיק לוי) נקרא לבדוק אותו ומאשר כי מצבו חמור.
נתן מבקש מיונה כי לפני שימות תגלה לה על יחסיה עם שורייב והיא נשברת ומגלה לו שבעת משבר ביחסים שלה עם נתן היא קיימה יחסים עם שורייב.
נתן קם מהר מהמיטה ומודיע לכולם כי כעת יטוס לרוסיה כדי להרוג את שורייב.
לשם זה הוא רוכש אקדח ומתאמן במטווח.
הוא מבקש מדוד כי ילווה אותו לרוסיה ולאחר סירוב ראשוני דוד מסכים.
דוד מחביא את הטלפון בביתו ומבקש משני אחיו, משה (אדי מוכתר) וזוריק (נחום שליט) ישמרו בהיעדו על יונה שלא תצא מהבית ולא תתקשר למשפחה.
נתן מגיע עם דוד לקרים ועולה אתו על קברות הוריו המכוסים שלג.
הוא מזהיר את דוד לא לחזר אחרי בנות המקום אך דוד פוגש בלנה (נטליה שווץ) ומתאהב בה.
לנה היא במקרה בתו של יצחק שורייב אותו מחפש נתן.
כשהם מתנשקים הם מותקפים על ידי מורד (יורי גריצ'נקו) וחבריו האנטישמים.
יצחק יוצא וחובט חזק במורד.
מסתבר שמורד הוא בנו של קרימרוב (ולדימיר נסדוסקי) ראש המאפיה המקומית.
יצחק נתפס וקרימרוב פוקד להכניסו למכונית כדי לחסל אותו אך שורייב מצליח לברוח לכפר הולדתו.
נתן ודוד נוסעים לכפר ביחד עם לנה כדי לחפש את שורייב הנמלט מנתן ומהמאפיונרים.
נתן יודע ששורייב מסתתר במערה בה הסתתרו כילדים.
הוא פוגש שם את שורייב ומתכוון לחסלו.
שורייב מבקש סליחה ומוכן להיהרג.
ברגע זה פורצים פנימה המאפיונרים שעקבו אחרי נתן, חובטים בשורייב וקרימרוב נותן פקודה לחסלם במקום.
ברגע זה משנה נתן את דעתו, מאיים על המאפיונרים באקדחו ומציל את שורייב.
נתן חוזר לישראל ודוד נשאר בקרים לטפל בשורייב ולהתכונן לעלות עם כולם לישראל כדי להתחתן עם לנה.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותלאוניד קנייבסקינתן אליגוייבלירון לבודוד אליגוייבלבנה פינקלשטייןיונה אילגוייבאושיק לוישלמהנטליה שוורץלנה שורייבנחום שליטזוריקאדי מוכתרמשהווסולוד גברילוביצחק שורייבולנטינה בויקוברטה שורייבולדימיר נדסקובסקיקרימרוביורי גריצ'נקומורד
נקניק צ'באי (בהונגרית: Csabai kolbász; בסלובקית: Čabianska klobása) הוא סוג של נקניק פפריקה מתובל העשוי ממרכיבים ספציפיים ומוגן במקור, המיוצר רשמית רק בשטחן של הערים בקשצ'בה ודיולה.
צ'באי נעשה בהקפדה רבה ללא פלפל שחור.
נקניק צ'באי היא הונגריקום מפורסם בעולם, מוצר אופייני לתעשייה הביתית של איכרים המוגנת על ידי האיחוד האירופי עם כינוי מקור.
פסטיבל הנקניקיות השנתי של העיר עוזר לקדם אותו בהונגריה ובחו"ל.
נקניק צ'באי הופיע לראשונה בשנות ה-90 של המאה ה-19. עד אז, אנשי צ'בה גידלו כל כך מעט חזירים שזה לא הספיק לשחיטת חזירים ולהכנת נקניקים.
אנו פוגשים תיאור הנקניק רק משנות העשור הראשון של המאה ה-20. הנקניק התפרסם בשל תכונותיו הטבעיות הטובות, ההזדמנויות שנוצרו אז לגידול בעלי חיים נוספים באזור, ומנהגיהם של האיכרים ההונגרים והטוטים (טוטים מכונים בהונגריה הסלאבונים, סלובקים וסלובנים) שחיו ביישוב ובסביבתו.
אפשרויות חדשות נפתחו לאחר מלחמת העולם הראשונה, כאשר התחילו להחזיק חזירים לבשר במקום לשומן מסוג מנגליצה, ששלט עד אז.
הייצור שגשג בין שתי מלחמות העולם, ובתקופה זו זכה הנקניק לתהילה לאומית.
לאחר מלחמת העולם השנייה ובמיוחד לאחר ההלאמות, הוא לא נעשה עוד בתנאי ייצור ביתי, אלא בצורה תעשייתית.
אף על פי כן, האוכלוסייה סביב העיר ובכפרים הסמוכים ייצרה אותו בעיקר בבית.
בשנות ה-90, הקרן שלו קמה שוב לתחייה באמצעות פסטיבל הנקניקים שנערך מדי שנה.
מאז, האירוע הפך לאחד החגים הגסטרונומיים הפופולריים ביותר בהונגריה.
על פי הגנת המקור הרשמית, רק נקניקיות המיוצרות בסביבת שתי הערים שהוזכרו כבר מותר לקרוא בשם צ'באי.
מה שמבדיל אותו משאר הנקניקים (ונקניקיות) מתוצרת הונגריה הוא שמוסיפים לו יותר פפריקה והוא מעושן במיוחד (ואינו כולל פלפל שחור כלל).
פפריקה היא מרכיב כה חיוני שעל אף שמלח, זרעי כרוויה תרבותית ושום כלולים בתערובת, אף אחד מהם לא יכול להיות דומיננטי על חשבון הפפריקה.
זה לא רק פפריקה חריפה אלא מוסיפים גם מתוקה, כדי לתת לו צבע יפה.
מותר להכין אותו רק מבשר חזיר, חזיר בן 135 ק"ג לפחות במשקל.
יש להוסיף בשר מכל חלקי החיה, את הסאלו מוסיפים בבמינון בנפרד
אפשר למלא את עיסת הבשר המתובל רק לתוך מעי חזיר (מעי גס).
נקניק דיולאי (בהונגרית: Gyulai kolbász או Gyulai pároskolbász) הוא סוג של נקניק חריף העשוי ממרכיבים ספציפיים ואופייניים ייחודיים להונגריה, בעל כינוי מקור מוגן, כלומר מיוצר רק בגבולות המנהליים של הערים דיולה ובקשצ'בה.
נקניק דיולאי, שנמצא תחת הגנה על זכויות תעשייתיות, עשוי מבשר חזיר קצוץ וסאלו קשה מגזע חזיר גדול-לבן הונגרי המוצלב עם גזעי מנגליצה ואחרים כמו גזעי המפשייר, Duroc ו-Pietrain ברביית כלאיים שלהם.
החזירים מפוטמים עד 135 ק"ג לפחות.
איכות הבשר התקינה הנדרשת לייצור מובטחת על ידי טכנולוגיית הוצאת העצם הידנית מתוך הבשר, המאפשרת הסרה מקצועית של הגידים במהלך עיבוד הבשר התעשייתי.
הנקניק כולל כמעט את כל חלקי הבשר של בשר החזיר החתוך.
נקניק דיולה מכיל לפחות 15% חלבון ללא רקמת חיבור ומורכב מבשר חזיר ובייקון קשה קצוצים לגודל 4–6 מ"מ, ממולאים לתוך המעי הדק של חזיר.
מוצר הבשר מתובל במלח, פפריקה מתוקה וחריפה, שום, פלפל שחור וכרוויה תרבותית טחונה, מעושן בעיקרו עם עץ בוק, מיושן ומשומר בייבוש.
בהשוואה לנקניק צ'באי, ההבדל הגדול ביותר של נקניק דיולאי טמון בעובדה שהדיולאי מפולפל (פלפל שחור), בעוד שהצ'באי לא.
יתר על כן, דיולאי כבר מזמן מיוצר תעשייתית בעוד שצ'באי יוצר בעיקר בבית, עד שנת 2000, דיולאי היה מוכר יותר בכל הונגריה מאשר צ'באי.
יחס המים-חלבון אינו עולה על 1.5
יחס שומן-חלבון של עד 2.7
תכולת חלבון ללא רקמת חיבור לפחות 15%
תכולת נתרן כלוריד עד 5.0%
משנות ה-80 של המאה ה-19, הסביבה הקרובה של דיולה ובקשצ'בה הפכה למקום מנוחה חשוב עבור שיירות שהגיעו מהבלקן בדרכן לירידים לווינה.
היערות והנהרות היוו מקום אידיאלי למלווי בעלי החיים לנוח, להאכיל, להשקות ולרחוץ.
בעיר ניתן היה לשחוט ולעבד בעלי חיים פצועים.
הקצבים, ובעלי הפונדקים התארגנו לאספקת המספר הרב של הזרים ובכך הניחו את היסוד לתעשיית הבשר המאוחרת יותר של העיר.
לאחר מלחמת העולם השנייה, ולאחר ההלאמה ומיזוג חברות, הם המשיכו בייצור נקניק דיולאי, כמובן תוך שמירה על המסורת בת מאות השנים, בנוסף לפיתוח המתמשך של הטכנולוגיה והטכניקה, כפי שמעידות הצלחות הרבות ופרסי האיכות.
נקניקייה בבלילה היא סוג של נקניקייה שנמצאת בכל רחבי בריטניה, אירלנד, אוסטרליה וניו זילנד.
נקניקייה בבלילה - בריטית ואירית
הנקניקייה בבלילה היא פריט תפריט סטנדרטי בחנויות פיש אנד צ'יפס ברחבי הממלכה המאוחדת ואירלנד, המתוארת לעיתים קרובות כמרכיב "חיוני" בתפריט "חנויות הפיש אנד צ'יפס".
הם מורכבים מנקניקיית בשר חזיר טבולה בבלילה (בדרך כלל אותה הבלילה המשמשת לציפוי של הדגים), ובדרך כלל מוגשות גם כן עם צ'יפס.
מאכל זה וצ'יפס ידוע בדרך כלל כ"ארוחת נקניקייה בבלילה" בסקוטלנד ובצפון אירלנד.
באוסטרליה, ניתן להתייחס אליה כ"סאב בבלילה" (Saveloy בקיצור סאב- Sav הוא סוג של נקניקיות).
בניו זילנד ניתן למצוא אותה עם או בלי מקל שהנקניקייה משופדת עליו (בדומה ל-corn dog).
באוסטרליה אם מוגש עם המקל, הוא מכונה "pluto pup" או "dagwood dog" ובדרך כלל טבולה בכמות נדיבה של רוטב עגבניות.
נקניק תה , במקורו, הוא נקניק גרמני העשוי משני חלקים: בשר חזיר נא (ולפעמים בשר בקר) וחלק אחד קותלי חזיר.
בישראל, הוא עשוי על פי רוב מסוגי בשר אחרים.
הבשרים נטחנים, מתובלים ונעטפים במעטפת נקניקים (בעיקר עטיפות מלאכותיות נקבוביות) לפני עישון על בסיס עץ אשור.
לאחר מכן על הנקניק להתבגר בין שבעה עד עשרה ימים כדי לפתח את טעמו האופייני.
נקניק התה מכיל 30 עד 40 אחוזי שומן, מה שמקל במיוחד על מריחתו על לחם למשל.
נקניק התה הומצא בפומרניה, כנראה בעיירה הבלטית הקטנה Rügenwalde (כיום Darłowo, פולין), באמצע המאה ה-19. אומרים שהשם, שפירושו כאמור "נקניק תה", נובע מההרגל להגיש אותה על או בכריכים בזמן התה.
עד 1945, תעשיית הנקניקיות ברוגנוואלדה הייתה מבוססת היטב ונקניק התה היה המוצר הידוע ביותר שלה.
בשנת 1927, המונח Rügenwalder Teewurst הוכרז כינוי מקור מוגן.
לאחר מלחמת העולם השנייה, יצרני נקניקים מרוגנוואלדה ברחו או גורשו לרפובליקה הפדרלית של גרמניה, שם הקימו חברות חדשות וחידשו את הייצור של נקניק התה.
הם הקימו אגודה של יצרנים לשעבר של נקניקי Rügenwald, אשר רשמה את הסימן המסחרי Rügenwalder Teewurst בשנת 1957. נקניק התה יוצר גם בגרמניה המזרחית, אבל המותג Rügenwalder Teewurst מעולם לא שימש שם את הייצרנים.
כיום, רק חברות שהמטה שלהן היה בעבר ברוגנוואלד רשאיות להשתמש במונח Rügenwalder Teewurst.
כל האחרות משתמשות בשם נקניק תה או נקניק תה בסגנון רוגנוואלדה.
נקמתה של ניק היא סדרת טלוויזיה מסוג דרמה קומית אמריקאית, שנוצרה על ידי דייוויד ה.
בסדרה מככבים סיינה אגודונג, לורן דונזיס, קלמה אפשטיין, מליסה ג'ואן הארט ושון אסטין.
החלק הראשון של הסדרה הוקרן בבכורה ב-15 באפריל 2019 בנטפליקס.
החלק השני של הסדרה פורסם ב-5 באוגוסט 2019.
ניקול "ניק" פרנזלי בת ה-13 גודלה על ידי אביה טוני שניהל את המסעדה הפופולרית "פרנזלי" בפורטלנד, אורגון, ארצות הברית.
לאחר שליז תומפסון פתחה את המסעדה "מסעדת קרשנדו" ממול למסעדתו של טוני, משפחת תומפסון השתמשה בטקטיקות מלוכלכות כדי לגרום לפשיטת רגל למסעדת "פרנזלי".
טוני לווה כסף ממקומות שונים במאמץ נואש לשמור על המסעדה שלו, לאחר מכן הוא נכנס לכלא על שוד חנות נוחות כדי לעמוד בהחזרים שלו לגובה החובות בשוק השחור.
ניק הועברה לטיפול המדינה אצל ההורים האומנים המושחתים סם ודורותי הארבו, שהכשירו אותה כנוכלת.
הסדרה מתחילה כשניק חודרת לבית תומפסון תחת הכינוי "ניקול פטרסון", בטענה שהוריה מתו לאחרונה בתאונת דרכים ומשפחת תומפסון הם קרובי משפחתה.
בהשפעת אביה ובהשפעת הזוג הארבו, ניק מנסה לגנוב כסף ודברי ערך מהמשפחה אליה חדרה ולנקום בהם.
עם זאת, כשהיא מתחברת יותר ויותר למשפחה, נאמנויותיה של ניק חלוקות והיא מתקשה לבצע את תוכניתה.
סיינה אגודונג – ניק, נוכלת מתבגרת שמתכננת לשדוד את משפחת תומפסון ולנקום בהם על שהרסו את העסק של אביה והכניסו אותו לכלא.
לורן דונזיס – מולי, הילדה הצעירה ביותר של משפחת תומפסון, תלמידת תיכון ופעילה סביבתית עם קהל עוקבים גדול באינטרנט.
מולי השתמשה בעבר בידע שלה במדיה החברתית כדי להמציא ביקורות שליליות על מסעדת פרנזלי ולפגוע בדירוג המסעדה.
קלאמה אפסטין – ג'רמי, הילד הבכור של משפחת תומפסון, תלמיד תיכון שחושד בניק.
בעבר הוא גנב תפריטים שניק הדפיסה כדי לפגוע במסעדת פרנזלי.
מאוחר יותר הוא יוצא כהומו למשפחתו.
שון אסטין – אד, אב משפחת תומפסון.
עובד כמנהל הלוואות בכיר בבנק אוברטון, שם טוני פרנזלי היה לקוח ותיק.
אד ניצל לרעה את מעמדו כדי למנוע מפרנזלי הארכת הלוואה, מה שהוביל לכך שטוני פרזלי לווה כספים מהשוק השחור.
מליסה ג'ואן הארט – ליז, אם משפחת תומפסון, שפית ובעלים של מסעדת קרשנדו.
היא שואפת להופיע בתוכנית "טופ שף".
אשת עסקים חסרת רחמים, לליז אין הסתייגות מריסוק עסקים יריבים כמו זה של פרנזלי.
קיילה-דרו – בקי, פעילה ומנהיגה של כיתת המתנדבים, חלק מהחבורה של מולי.
סנאי ויקטוריה – טמיקה, חבר בכיתת המתנדבים.
טיאנה לה – שואן, חברה בכיתת המתנדבים.
אדי מקלינטוק – טוני פרנזלי, אביו של ניק.
כשהוא נמצא בכלא הוא גורם לניק לנקום בבני הזוג תומפסון ולהשיג כסף כדי שיוכל להמשיך לעמוד בהחזרים שלו לשוק השחור.
במחצית הראשונה של הסדרה, הוא משקר לניק ואומר לה שהכסף שהיא גונבת מגיע לעורך דין שעוזר לו להשתחרר מהכלא.
טד מק'גינלי ומולי האגן – סם ודורותי הארבו בהתאמה, הוריי האומנה המושחתים של ניק.
הם מאמנים את כל ילדי האומנה שלהם כנוכלים וגנבים וגורמים להם לגנוב כסף ודברי ערך בשמם.
דורותי גם מתחזה לאישה ממשרד הרווחה.
אלכס פונסיו – ג'ים, חברו של ג'רמי.
גאס קאמפ – אריק, הקראש של ג'רמי.
מרקו סאנצ'ס – אדוארדו, עובד של מסעדת קרשנדו.
לורי מיי הרננדז – ריילי, חברת הילדות של ניק.
ג'וזי טוטה – ליסה חדד, תלמידת תיכון שמתחרה עם ג'רמי על תפקיד נשיא/ת מועצת התלמידים.
ג'רי טריינור – טוד, שותפו של ניק.
אנתוני טורפל – וויל, הקראש של ניק ומרגל עבור בני הזוג הארבו.
גאווין לואיס – עומר, עוד אחד מילדי האומנה של סם ודורותי.
ניק משתמשת בתדמית שלו כדי ליצור קמפיין GoFundMe כדי לגייס $10,000 עבור אביה.
ג'ונתן סילברמן – פול, עובד עבור בוס המאפיה שטוני חייב לו כסף.
הסדרה נוצרה על ידי דייוויד ה.
שטיינברג וקיטגי קוגן, שניהם גם מפיקים בפועל של הסדרה.
עוד הוכרז כי אנדי פיקמן ישמש כבמאי הסדרה.
ב-6 במרץ 2019, נטפליקס הודיעה שהסדרה אמורה להוציא את 10 הפרקים הראשונים ב-15 באפריל 2019, ופוסטר פרסומי שוחרר.
פורסם שמליסה ג'ואן הארט, שון אסטין, סיינה אגודונג, קלמה אפשטיין ולורן לינדזי דונזיס לוהקו לתפקידים ראשיים.
על פי הדיווחים, הצילום של הסדרה החל כבר בספטמבר 2018.
ב-15 בספטמבר 2019, הוכרז שהסדרה בוטלה לאחר עונה אחת ולא תמשיך לעונות נוספות.
באתר הביקורות Rotten Tomatoes, הסדרה מחזיקה בדירוג אישור של 60% על סמך 5 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 6.5/10.
נקניק קיץ הוא כינוי אמריקאי לנקניק שניתן לשמור ללא קירור עד לפתיחה.
נקניק קיץ עשוי מבשר בקר, חזיר, או לפעמים בשר ציד (על פי רוב אייל).
נקניק הקיץ מותסס, וניתן לייבש או לעשן אותו בעוד מרכיבי השימור משתנים באופן משמעותי, כמעט תמיד משתמשים במלח בישול, התבלינים עשויים לכלול זרעי חרדל, פלפל שחור, שום או סוכר.
תסיסה של נקניק קיץ מורידה את ה-pH כדי להאט את צמיחת החיידקים ולתת חיי מדף ארוכים יותר, מה שגורם לטעם חריף.
נקניקי קיץ נכללים לעיתים קרובות בסלסילות מתנות הנמכרות על ידי קמעונאים אמריקאים מקוונים והזמנות בדואר.
חלק מהיצרנים מייצרים נקניק קיץ כבר למעלה מ-100 שנה.
היסטורית, נקניק קיץ קדם לקירור והתייחס לבשרים שניתן לצרוך "בחודשי הקיץ" כאשר טמפרטורות גבוהות יגרמו לקלקול של בשרים טריים.
מסיבה זו, הם הפכו למתנות פופולריות, במיוחד בקהילות מתיישבים גרמניים-אמריקאים.
"נקמה יהודית 6: עזה במוקד" הוא סרט פעולה ישראלי משנת 2024 והשישי בסדרת "הנקמה היהודית".
הסרט יצא לאקרנים ב-15 באוגוסט 2024.
העלילה מתרכזת בדמותו של אלי - קצין דתי ובוגר יחידת עילית בצה"ל, המגויס למשימה מיוחדת עבור המוסד הישראלי.
אלי מקבל משימה לאתר ולתפוס בכיר בארגון חמאס, החשוד במעורבות באירועי 7 באוקטובר 2023 ובקשרים עם גורמי טרור איראניים.
הבחירה באלי למשימה נובעת מהיכרותו הייחודית עם מטרת המבצע, בעקבות מעורבותו בתקרית קודמת ברצועת עזה, בה נפצע ואיבד שני חברים לנשק.
המרדף אחר המבוקש מתרחש בגאורגיה, כאשר אלי מתמודד לא רק עם האתגרים המבצעיים, אלא גם עם הטראומה מעברו.
במהלך המבצע מתעוררים סיבוכים בלתי צפויים, והוא נאלץ להתמודד עם המשימה לבדו, תוך התמודדות עם תסמיני הפרעת דחק פוסט-טראומטית.
עלילת הסרט עוסקת באירועים ונושאים אקטואליים, החל ממתקפת הפתע על ישראל ועד מלחמת חרבות ברזל.
הסרט מתייחס לאירועים היסטוריים כגון ההתנקשות במוחמד רזא זאהדי, התקיפה האיראנית על ישראל, קרב בית חאנון, מחאות בישראל על רקע מלחמת חרבות ברזל, חשיפת מנהרת הטרור הגדולה ביותר בעזה ואף הניתוח שעבר ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו במהלך המלחמה.
הסרט מעלה ביקורת מוסווית על נושא אזהרות התצפיתניות והשסע החברתי בשנה שקדמה לטבח השבעה באוקטובר, ועוסק בהרחבה בנושא הפוסט-טראומה והשלכותיה בצה"ל, ממלחמת לבנון הראשונה ועד המלחמה האחרונה.
בראיון שערך לקראת צאת הסרט, חשף גרובייס כי הסרט מכיל אין ספור רמזים המשכיים לסרטים קודמים בסדרה, וכן לכמה מסרטיו האייקוניים האחרים.
כך גם בחירת השחקנים אביתר לזר ושלמה סדן הייתה בהמשך להיותם שחקנים בולטים בחלקים הקודמים של הסדרה.
הסרט הוכרז ב-1 באפריל 2024, כ-14 שנים לאחר יציאת הסרט החמישי בסדרה.
הפקת הסרט החלה במאי 2024, עם צילומים בגאורגיה ובישראל שנמשכו עד יולי אותה שנה.
בתפקיד הראשי מככב דין מירושניקוב, לצדם של שחקנים מוכרים מסרטים קודמים בסדרה, ביניהם אביתר לזר, שלמה סדן ויהודה רוזנווסר.
הבמאי יהודה גרובייס עצמו מופיע בסרט בתפקיד קמע.
הסרט צולם במקביל בעברית ובאנגלית, שיטת הפקה שגרובייס השתמש בה לראשונה בסרטו "האוצר מסיני" משנת 2006.
קמפיין השיווק של הסרט כלל שחרור טיזר רשמי ב-21 ביולי 2024, פרסום כרזה רשמית למחרת והפצת טריילר רשמי ב-29 ביולי.
הבכורה הארצית של הסרט התקיימה ב-14 באוגוסט 2024 בסינמה סיטי ירושלים ולמחרת, יצא להקרנה מסחרית.
הגרסה האנגלית של הסרט הופצה במקביל בשירותי סטרימינג בארצות הברית.
הסרט הוקדש לזכרו של אלי גינסברג, מפקדו של דין מירושניקוב בשייטת 13, שנפל ב-8 באוקטובר במהלך הטבח בבארי.
"נקמה יהודית 6" הוא ציון דרך היסטורי בקולנוע החרדי, בהיותו הסרט הראשון בז'אנר זה שיצא להקרנות מסחריות בבתי קולנוע.
בראיון שהעניק לערוץ 7 לקראת יציאת הסרט, חשף גרובייס כי כבר החל לעבוד על סרט המשך לסדרה, תחת השם "נקמה יהודית 7: חטופים".
הסרט הוקרן בבתי הקולנוע בישראל במשך כשלושה חודשים, עד 6 בנובמבר 2024.
באתר IMDb קיבל הסרט ציון של 6.0 מתוך 10.
באתר Mostly Music קיבל ציון של 3.8 מתוך 5.
וניג משבחת את ביצועו של השחקן הראשי (דין מירושניקוב): .
רפאל ברודו, ערוץ 7: .
ציפורה סימן טוב, עכשיו 14: .
נתנאל לייפר, כיכר השבת: .
+שנהארגוןמדינהקטגוריהתוצאה2025פסטיבל השומרון הבינלאומי ה-6שבי שומרון, ישראל - -
נקמתה של נקודת המפנה הוא ספר מאת מלקולם גלדוול שיצא בשנת 2024, והמהווה גם מעין המשך וגם קונטרה לספרו המפורסם נקודת המפנה שיצא לאור חצי יובל קודם לכן.
הספר תורגם לעברית על ידי שאול לוין ויצא לאור בהוצאת ידיעות ספרים בשנת 2025.
גלדוול פותח את הספר בציטוטים מתוך חקירה שנערכה לשלושה מעורבים בפרשה כלשהי, מבלי שהוא חושף את זהותם ואת אחריותם לאירוע עליו נחקרו.
רק בסוף הספר הוא חוזר לאותה חקירה כדי לסגור מעגל ולנתח אותה באמצעות הכלים שפיתח לאורך הספר, ואז מתגלה כי מדובר בבני משפחת סאקלר, מייסדי חברת פרדו, מי שנחשבה לאחת האחראיות למשבר האופיואידים.
באמצעות כל האירועים הללו, בוחן גלדוול סדרה של רעיונות שהוא מגבש בנוגע לתהליכי התפרצותם של מגפות או של רעיונות, ולאפשרות להשפיע או לשלוט על התהליך.
גלדוול מגבש סדרה של כללים, במסגרתה הוא מאבחן שלושה רעיונות מרכזיים:
הרעיון הראשון הוא דמותו של 'מפיץ על', העשויה להתבטא באדם שנוטה להדביק יותר את סביבתו בנגיפים בגלל סיבות ביולוגיות או מבנה הפרשת הרוק שלו, או ברופא שנוטה לרשום למטופליו תרופות מבוססות אופיואידים במינון גבוה וחריג מהקולגות שלו.
הרעיון השני הוא תופעה של יצירת 'סיפור על'.
גלדוול מצביע על דוגמה בולטת בדמותה של סדרת טלוויזיה שמיתגה את נושא השואה והחדירה אותה ללכסיקון האמריקני אחרי עשורים של התעלמות, או על סדרה אחרת שהכשירה – לפי הניתוח שלו - את הלגיטימציה הציבורית לנישואין חד מיניים בארצות הברית.
הרעיון השלישי הוא שיעור של 'שליש הקסם', או במדויק יותר - 'רבע הקסם', שמאפיין את נקודת המעבר בה תופעה הופכת לשלטת והיא מאפשרת למהנדסים חברתיים לשנות התנהגות או מצב.
גלדוול מביא גם כאן דוגמאות כמו שכונות מעורבות באוכלוסיות שונות, במינון ששימור עליהן מגוונות וימנע תופעה של 'בריחה לבנה', או את אחוז הנשים הנדרש לחברות בדירקטוריון כדי שלדבריהן ולדעתן תהיה השפעה ממשית על ניהול החברה.
הספר כולל הקדמה, ולאחריה תשעה פרקים בשלושה חלקים וסיכום.
חלק ראשון: שלוש חידות: מציג שלושה מקרי בוחן שכל אחד מהם כרוך בחידת עומק המבדילה אותו ממקרים אחרים.
חלק שני: המהנדסים החברתיים: בוחן את נושא שליש ורבע הקסם ואת הימצאותם של מהנדסים חברתיים והשפעתם, וכמו גם את תופעת 'מפיץ העל'.
חלק שלישי: סיפור העל: בוחן את יצירתם של סיפורי על ואת השפעתם.
נקניקייה היא תוכנית מערכונים ישראלית ששודרה בניקלודיאון עבור לקוחות Yes, החל מ-3 בנובמבר 2003 ועד לסיומה ב-2004. הסדרה שודרה פעמיים בשבוע בימים ב' ו-ה' בשעה 18:00.
תוכנית טלוויזיה לילדים, אשר עוצבה בהשראת הפורמט של "סאטרדיי נייט לייב" האמריקאית, וכללה שילוב של מערכונים סאטיריים, הופעות אורח ופינות בידור משתנות.
התוכנית צולמה באולפן מול קהל חי וכללה תכנים שנגעו בעולמם היומיומי של ילדים, כגון סוגיות הקשורות לבית הספר, חיי המשפחה והחברוּת.
בנוסף, שולב בתוכנית שעשועון אינטראקטיבי בו השתתפו צופי האולפן, שהתחרו במשימות הומוריסטיות ובשאלות טריוויה קלילות.
את התוכנית הובילה קבוצת ילדים-שחקנים, בהם ניר שטראוס, עדי בן-ישראל, אלינור פכט, אילה שיפטן, עידו מרקוביץ', ואורי טרטקובסקי, אשר היו באותה עת בראשית דרכם המקצועית.
לצידם הופיעו הקומיקאים הוותיקים אילן פלד, יעל פוליאקוב, ומיקי קם.
זוהי הפקת המקור הראשונה של ערוץ ניקלודיאון בישראל, אשר שודרה באופן בלעדי למנויי שירות הטלוויזיה בלוויין Yes.
ההפקה התבצעה במסגרת שיתוף פעולה בין צוות ההפקה הישראלי לבין צוות ההפקה של ניקלודיאון באנגליה.
על התוכנית הופקד גיא מרוז, ששימש באותה עת כעורך הראשי של הערוץ.
גבולות הרפואה, הידוע גם בשם נקמת הרפואה, הוא ספר מאת איוואן איליץ', שפורסם לראשונה בשנת 1975 ותורגם לעברית בהוצאת עם עובד ב-1978. בספר זה טוען איליץ' כי הרפואה צברה שליטה חברתית גוברת על חייהם של אנשים, מה שהוביל לתהליך עם אפקט יאטרוגני, שבו רופאים הם שחקנים מרכזיים.
הרעיון המרכזי של הספר הוא שהרפואה – ובפרט הרפואה המערבית – אינה טובה ויעילה כפי שרופאים מציגים אותה.
יש לה חולשות הטבועות בה, שלעיתים מוסתרות בכוונה על ידי הממסד הרפואי.
ההקדמה של הספר מתחילה באמירה ש"הממסד הרפואי הפך לאיום מרכזי על הבריאות".
איליץ' קורא להפסקת תהליך המדיקליזציה של החיים, שבוףמסגרתו הרפואה מפקיעה תחומי חיים שהיו מאז ומעולם שייכים לפרט ולחברה, כגון לידה, התפתחות ומוות.
נקסוס הוא אי יווני בים האגאי, השייך לקבוצת האיים הקיקלאדיים והגדול שבהם.
נקסוס הוא גם שמה של העיר הגדולה והחשובה שבאי, הממוקמת בחוף הצפון מערבי שלו.
אדמתו הררית ונפוצים בו סלעי צפחה, גיר ושיש.
ההר הגבוה ביותר באי מתנשא לגובה של כ-1000 מטר.
בעת העתיקה הייתה נקסוס פוליס חשובה וחזקה.
היא נודעה, בין היתר, בתעשיית היין שלה, ובה נמצא מרכז פולחן לדיוניסוס.
במאות ה-7 וה-6 לפנה"ס הייתה העיר אחת מחלוצות הפיסול והאדריכלות היוונית הקלאסית.
על פי המיתולוגיה היוונית באי הזה הפקיר תסאוס את אריאדנה ובו לקח אותה דיוניסוס לאישה.
בשנת 499 לפנה"ס צרו הפרסים על העיר במשך 4 חודשים ללא הצלחה.
הרודוטוס מספר, כי כישלון המצור הוא שהצית את המרד האיוני.
בשנת 490 לפנה"ס נכבש האי על ידי הפרסים לתקופה קצרה.
בשנת 478 לפנה"ס הצטרפה העיר לליגה האטית-דלית.
משנת 338 לפנה"ס היו האי והעיר תחת ההגמוניה של ממלכת מוקדון.
במהלך המאה ה-2 לפנה"ס השתלטו הרומאים על האי.
עם התמוטטותה ההדרגתית של האימפריה הביזנטית בימי הביניים ולאחר מסע הצלב ה-4 הפך האי לחלק מדוכסות נקסוס, שהוקמה ב-1207 על ידי מארקו סאנודו הונציניאני וכללה את כל האיים הקיקלאדיים.
עם כיבושה של נקסוס בידי האימפריה העות'מאנית בשנת 1566, מונה דון יוסף נשיא לדוכס הנסיכות והוא שלט באי עד למותו.
לאחר מות יוסף נשיא עבר האי לשליטתם הישירה של הטורקים.
כשהוקמה ממלכת יוון המודרנית בשנת 1832, סופח האי אליה יחד עם כל האיים הקיקלאדיים.
ב-1989 צולמו באי קטעים מהסרט הישראלי אבא גנוב 2.
בנקסוס האקלים הוא ים תיכוני וגם אקלים צחיח למחצה, בהתאם למיקום.
על פי התחנות של מצפה הכוכבים הלאומי של אתונה, במקומות שונים בנקסוס יש אקלים צחיח למחצה חם.
לעומתו באזורים הפנימיים של האי הרבה יותר לחים וקרירים בחורף, בגלל גובהם הגבוה יותר.
נקסוס הוא האי הפורה ביותר של האיים הקיקלאדיים.
יש לו אספקה טובה של מים באזור שבו המים בדרך כלל לא מספיקים.
הר זאוס (1,004 מטר או 3,294 רגל) הוא הפסגה הגבוהה ביותר באיים הקיקלאדיים, ונוטה ללכוד את העננים, מה שמאפשר כמות גשמים גדולה יותר.
החקלאות הוא מגזר כלכלי חשוב עם גידולי ירקות ופירות שונים, כמו גם גידול בקר, מה שהופך את נקסוס לאי העצמאי ביותר באיים הקיקלאדיים.
נקסוס ידועה ביוון בזכות גבינת "ארסניקו נאקסו" שלה, תפוחי אדמה וקיטרון, אלכוהול לימון-הדר מקומי.
נקסוס היא יעד תיירותי פופולרי, עם מספר אתרי ארכאולוגיה.
יש בה מספר חופים, כמו אלה של אגיה אנה, אגיוס פרוקופיוס, אליקוס, קסטרקי, מיקרי ויגלה, פלאקה ואגיוס גאורגיוס, רובם ליד חורה.
כמו איים קיקלדיים אחרים, נקסוס נחשבת למקום סוער ומושלם לגלישת רוח, כמו גם לגלישת עפיפונים.
ישנם שבעה מועדוני ספורט באי המציעים את שני הספורט הללו ופעילויות מים אחרות.
נקע הוא פגיעה בשלמות רצועה מפרקית.
נקע נגרם על ידי מתיחת יתר של הרצועה.
בדרך כלל עקב טראומה גופנית או כשל של מערכת העצב-שריר-שלד לשמור על המפרק בטווח התנועה הנורמלי שלו.
נהוג לדרג את חומרת הנקע לפי שלוש דרגות.
נקע מדרגה ראשונה, מתאר קרע מינורי של הרצועה.
נקע מדרגה שלישית, מתאר קרע שלם של הרצועה.
את חומרת הנקע, קובעים בדרך כלל לפי סימנים וסימפטומים אך הדמית MRI תאפשר אבחנה מדויקת יותר של חומרת הפגיעה.
כל מפרק בגוף יכול להיות נקוע, אך השכיחות הגבוהה ביותר לנקעים, מתקיימת במפרקי הקרסול, הברך והאצבעות.
הנקע המוכר של הקרסול מתאר בדרך כלל פגיעה בשלמות רְצוּעַת הַשּׁוֹקִית וְהָעַרְקוּם הַקִּדְמִית (anterior-talo-fibular-ligament).
אחד הגורמים השכיחים לנקעים באצבעות הוא משחקי כדור.
הטיפול השכיח מיד לאחר נקע כולל את עקרונות RICE.
טיפולי המשך כוללים בדרך כלל הפעלת עומסים על הרצועה בהתאם לשלב ההחלמה שלה, חיזוק של שרירי המפרק ושיפור השליטה במפרק, בעיקר כאשר מדובר במפרק נושא משקל כמו קרסול או ברך.
נקע מולד של מפרק הירך , היא תופעה המתרחשת לרוב בלידה.
מדובר בפריקה מלאה או חלקית של מפרק הירך, או בפיגור בהתפתחות גג מפרק הירך תקופה קצרה לאחר הלידה.
נקע במפרק הירך נפוץ במקרים בהם הרחם צר וצפוף ו/או שהתינוק גדול יחסית, או במקרים של לידת עכוז.
המנח התקין של מפרק הירך כאשר הוא במגע עם שקע תואם באגן.
כאשר החיבור בין עצם המפרק לשקע אינו תקין, פרק הירך, שאמור לשאת את מרב משקל האדם, לא יתפקד כראוי.
שכיחות התופעה היא כשני מקרים לאלף לידות, והיא מתגלה לרוב בשלב מוקדם.
בלידות עכוז שכיחות התופעה גדולה יותר.
חוסר אבחון ואי מתן טיפול מהיר בתופעת פריקת הירך עלולים לגרום להתפתחות לא תקינה של הרגל, שעשויה להוביל לצליעה, לקיצור הרגל, לגדילה עקומה של המפרק ולחוסר שוויון וא-סימטריה בירכיים ובאגן ולהתפתחות דלקת מפרקים ניוונית של מפרק הירך.
אבחון פריקה בתינוקות מתבצע על ידי בדיקה גופנית של רופא, בבדיקת אולטרה סאונד או בצילום רנטגן (תלוי בגילו של התינוק הנבדק).
בישראל, נבדקים תינוקות על ידי רופא לאחר הלידה באמצעות מישוש והסתכלות על מבנה העצמות של התינוק וחיפוש של א-סימטריה בין קפלי הישבן והמפרקים הגמישים.
במקרה של חשש לנקע, נשלח התינוק לאבחון אולטרה-סאונד.
המשך ההשגחה מבוצע במסגרת התחנות לבריאות המשפחה (טיפת חלב).
הטיפול בתופעה מתבצע במספר אופנים שכיחים:
"רתמת פבליק" - מערכת של רצועות המחזיקות את פרק הירך במקומו התקין, עד שהרקמות הרכות סביב הפרק חזקות דיין ומספקות יציבות לפרק.
כרית פיסוק - פועלת בצורה דומה ל"רתמת פבליק".
סד מיוחד לאזור המפרקתי - סד רפואי קשיח המונע תנועה מגושמת של מפרק הירך עד להתחזקות הסחוס והרקמות שמסביבו.
לכל השיטות מטרה דומה; פיסוק של הירכיים, כדי לקבע את ראש עצם הירך ולהחזירו למקומו הטבעי.
ברוב המקרים הבעיה נפתרת זמן קצר לאחר השימוש בשיטות אלו, אולם במקרים מסוימים מגבסים את רגליו של התינוק (מהחזה ועד הרגליים).
במקרים מסובכים וחריגים אף יותר, מבצעים אקט כירורגי; שיחזור של מפרק הירך, תוך שינוי המבנה הגרמי שלו על ידי חיתוך העצם וחיבורה בעמדה המקנה לפרק יציבות בתוך שקע האגן.
ההחלטה באיזו שיטה להשתמש מתבצעת בהתאם למצב המפרק, חומרת הבעיה ומשך הזמן לאחר הלידה שבה התפתחה הבעיה.
נקע בהנדסת חומרים הוא סוג של פגם במבנה הגבישי של חומר.
קיום הנקעים הוא פתרון לבעיות שלא ניתן להן מענה על ידי המבנה הגבישי המושלם בחומר.
כך למשל מוסבר תהליך הדפורמציה הפלסטית בעזרת תנועת נקעים בתוך החומר, וכן הולכה חשמלית.
תכונות אלו תלויות גם בצפיפות הנקעים בגביש הנעה בין .