tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנות ה-70 בלטו בקבוצה גם השחקנים: מרדכי לובצקי, שלמה בנאדו, אהרון גרשגורן, יחזקאל גרשוני, נתן הירש וקרול רוטנר.
בשנת 1971 העפילה הקבוצה לגמר הגביע בפעם הרביעית, אך הפסידה בתוצאה 1:2 להכח רמת גן.
בשנת 1974 נשרה מכבי חיפה בפעם השנייה בתולדותיה לליגה א.
מכבי חיפה סיימה את העונה במקום האחרון בעונה שבה נקבע כי שתי האחרונות יפגשו למשחקי מבחן את שתי הראשונות בכל מחוז בליגה א לטורניר בשיטת ליגה של סיבוב אחד, שבסיומו שתי הראשונות ישחקו בעונה הבאה בליגה הראשונה.
מכבי חיפה סיימה את הטורניר במקום הרביעי בלבד עם שני ניצחונות ושלושה הפסדים, ובכך ירדה שוב לליגה השנייה.
שנה לאחר מכן חזרה מכבי חיפה לליגה הראשונה.
שנה לאחר מכן נשרה מכבי חיפה בפעם השלישית בתולדותיה לליגה השנייה, לאחר שסיימה את העונה במקום הלפני האחרון.
ירידתה נקבעה במחזור הלפני האחרון לאחר הפסד חוץ להפועל יהוד.
בניגוד לשתי הירידות הקודמות לליגה השנייה לא הצליחה מכבי חיפה לשוב לליגה הראשונה בעונה הראשונה שלאחר הירידה לליגה השנייה, ובשנת 1980 אף סיימה הקבוצה במקום הנמוך בתולדותיה – מקום 7 בליגה השנייה.
שנה מאוחר יותר חזרה מכבי חיפה לליגה הראשונה אחרי 4 שנות היעדרות, ולאחר שסיימה במקום השלישי.
בשנת 1977 הצטרף לקבוצה כוכב הפועל חיפה ונבחרת ישראל, יוחנן וולך.
לאחר שוולך פרש ממשחק פעיל ב-1979 הוא קיבל לידיו בהתנדבות מלאה את ניהול המועדון, והיה גורם מרכזי ומכריע בעליית הקבוצה לליגה הראשונה וזכייתה בתארים רבים.
מכבי חיפה התבססה בעיקר על מחלקת הנוער, שהייתה אלופת המדינה לנוער בשנים 1975 ו-1979, והעלתה את רוב שחקני הנוער לקבוצת הבוגרים, תוך מגמה ברורה להתברג בצמרת עם שחקני בית צעירים.
הראשונים שהופיעו בבוגרים כבר בשנות ה-70 היו יוסי קרמר, אברהם אבוקרט ומשה סלקטר.
התבססות ותארים ראשונים: החל מ-1983
בשנות השמונים התבססה הקבוצה בליגה הראשונה, אך עד לשנת 1983 היא נחשבה לקבוצת אמצע-טבלה ומטה, ונעה בין הליגה הראשונה לשנייה.
המהפך חל בשנת 1983 עם הגעתו של המאמן שלמה שרף לקבוצה.
בשנים 1984 ו-1985 זכתה הקבוצה בשתי אליפויות רצופות, האליפויות הראשונות בהיסטוריה שלה, וזאת תחת הדרכתו של שלמה שרף.
שלמה שרף, שדגל בצורת משחק התקפית, ונהג לשחק בהרכב התקפי עם שלושה חלוצים, היה בין הגורמים העיקריים לזכייתה של מכבי חיפה באליפות ישראל לראשונה בתולדותיה.
הרכבה של הקבוצה שכמעט ולא השתנה לאורך העונה כלל את השחקנים הבאים: השוערים אבי רן וצדוק אברהמי, הבלמים יחזקאל שירי, רפי אוסמו וירון פרסלני, מגנה הימני איתן אהרוני, הקשרים ברוך ממן, שלום לוי ואברהם אבוקרט, והחלוצים, משה סלקטר, צדוק מלכה ורוני רוזנטל, שחקנים מתוצרת מחלקת הנוער של המועדון.
כמו כן, צורף החלוץ זאהי ארמלי ממכבי שפרעם והמגן השמאלי ציון מרילי מהפועל ירושלים.
האליפות הראשונה הגיעה בהפתעה, שכן בית"ר ירושלים הובילה את הטבלה במשך רוב העונה, ומכבי חיפה הייתה בפיגור ניכר מאחוריה (הפער בין שתי הקבוצות עמד על 13 נקודות בתום סיבוב המשחקים הראשון).
ברם, בישורת האחרונה, נקלעה בית"ר לרצף הפסדים ומכבי חיפה הצליחה לסגור את הפער.
המהפך בצמרת הטבלה אירע במחזור ה-29 והלפני אחרון, כאשר בית"ר ירושלים שיחקה במגרשה הביתי מול הפועל תל אביב.
מכבי חיפה שדלקה אחר ירושלים יצאה למשחק חוץ קשה מול הפועל יהוד, וניצחה 1:0 משער נגיחה של משה סלקטר.
במקביל ובאופן מפתיע, ניצחה הפועל תל אביב 3:1 את בית"ר ירושלים, וההכרעה עברה למחזור האחרון.
משחק האליפות, שנערך לעיניי 20 אלף צופים באצטדיון קריית אליעזר, שוחק נגד מכבי רמת עמידר שנאבקה נגד הירידה.
המשחק הסתיים בניצחון 1:0 משער נגיחה נוסף של סלקטר.
שנה לאחר מכן, ב-1985, זכתה הקבוצה באליפות השנייה בצורה משכנעת כשהיא מביסה את הפועל כפר סבא 5:1 במשחק האליפות, שנערך באצטדיון קריית חיים.
באותה השנה העפילה הקבוצה לגמר גביע המדינה בפעם החמישית, אך הפסידה 0:1 לבית"ר ירושלים.
באותה שנה זכתה הקבוצה בראשות הבית באינטרטוטו.
בשנת 1986 לא זכתה הקבוצה באליפות, לאחר שבמשחק הליגה האחרון והמכריע נגד הפועל תל אביב הפסידה 0:1 משער שנוי במחלוקת של גילי לנדאו בדקה ה-86, הפסד שגרם לאובדן האליפות מכיוון שמכבי חיפה הייתה זקוקה לפחות לתיקו על מנת לזכות בה.
בינואר 1987 נשרף מועדון מכבי חיפה, קירותיו עלו באש והמועדון נפגע בצורה קשה.
לדברי המשטרה השריפה נבעה מטעות של אנשי אחזקה שעבדו במקום.
בעונה זו העפילה מכבי חיפה לגמר הגביע בפעם השישית, אך גם הפעם לא הצליחה לזכות בתואר, לאחר שסיימה בתיקו 3 עם מכבי תל אביב והפסידה 3:4 בדו-קרב בעיטות עונשין.
ב-11 ביולי 1987 נהרג שוערה של מכבי חיפה, אבי רן, בתאונה ימית בכנרת.
אובדנו היווה מכה קשה לקבוצה, שכן השוער הצעיר נחשב להבטחה גדולה ולגדול שועריה של הקבוצה בכל הזמנים.
בשנת 1988 הביסה מכבי חיפה את מכבי תל אביב בתוצאה 10:0, כשזאהי ארמלי כובש ארבעה שערים, ובשנת 1989 זכתה באליפות נוספת תחת הדרכתו של אמציה לבקוביץ'.
באותה שנה העפילה הקבוצה לגמר הגביע בפעם השביעית, שם פגשה את בית"ר ירושלים בשחזור הגמר מ-1985. משחק זה זכור כאחד ממשחקי הגמר המרתקים בתולדות גמר הגביע.
בתום הזמן החוקי התוצאה הייתה 2:2, בהארכה נכבשו עוד שני שערים, אחד לכל קבוצה, ולבסוף בית"ר זכתה בגביע כאשר ניצחה 4:3 בדו-קרב בעיטות עונשין.
בשנות התשעים החל המועדון להתמקצע ולהתאים עצמו לסטנדרטים אירופאים.
בנוסף, הקבוצה התחזקה בשחקנים זרים, לאחר ששונה התקנון כך ששיתופם הותר.
קריסת מסך הברזל באותה תקופה אפשרה החתמת כמה כדורגלנים ממזרח אירופה, אשר הפכו למובילים בהמשך.
ב-1991 זכתה מכבי חיפה באליפות רביעית.
באותה שנה העפילה הקבוצה לגמר הגביע בפעם השמינית, שם פגשה את הפועל פתח תקווה.
מכבי חיפה פיגרה 0:1 אך הצליחה למחוק את הפיגור וניצחה 3:1, ובכך זכתה בדאבל היחיד בתולדות המועדון, תוך שהיא מציגה שלישיית קישור כשרונית שכללה את אייל ברקוביץ', ראובן עטר וטל בנין.
בשער בלט שוער הרכש האוקראיני ויקטור צ'אנוב, שהוחתם במקומו של גיורא אנטמן, לאחר שהקבוצה הובסה 0:5 על ידי מכבי נתניה.
הרכישה על ידי שחר: החל משנת 1992
ב-1992 נמכרה מחלקת הכדורגל של מכבי חיפה מידי אגודת מכבי חיפה לידיים פרטיות, איש העסקים יעקב שחר, שהיה הספונסר שלה מאמצע שנות השמונים.
שחר, שמכהן עד היום כנשיא המועדון, העניק לקבוצה גב מנהלתי וכלכלי, והחיל על המועדון סטנדרטי עבודה אירופאים.
התואר הראשון בתקופת שחר הושג ב-1993 כאשר מכבי חיפה זכתה בגביע המדינה לאחר ניצחון 1:0 על מכבי תל אביב משער של ראובן עטר במשחק הגמר.
בעקבות הזכייה, העפילה הקבוצה לטורניר גביע אירופה למחזיקות גביע.
במסגרת הטורניר של עונת ניצחה הקבוצה את טורפדו מוסקבה ואת פארמה, אך הודחה נגד האחרונה בדו-קרב פנדלים.
תחת הדרכתו של גיורא שפיגל זכתה הקבוצה באליפות ללא הפסד ליגה (הישג שלא שוחזר מאז), תוך צבירת 95 נקודות (מתוך 117 אפשריות) וכיבוש 97 שערים.
אחד המשחקים הזכורים באותה עונה הוא הניצחון 0:5 על מכבי תל אביב במשחק העונה.
באותה עונה שברה הקבוצה שיאים ישראלים רבים: 28 ניצחונות בעונה, 46 משחקי ליגה רצופים ללא הפסד (מ-1993 עד 1995), הפרש שערים של 70+ ו-81% אחוזי הצלחה בליגה.
בעקבות הזכייה נכתב שיר האליפות "ירוק בעיניים" המזוהה עם הקבוצה לאורך שנים.
קבוצה זו נבחרה לקבוצת היובל בסקר שערך ערוץ הספורט.
בעונת עזבו מזרחי ועטר את מכבי חיפה, ובמקומם הגיעו חיים רביבו ועופר שטרית.
הקבוצה הציגה אמנם כדורגל אטרקטיבי אך הפסידה את האליפות למכבי תל אביב.
בסוף אותה עונה היא ניצחה את הפועל חיפה 2:0 וזכתה בגביע המדינה הרביעי בתולדותיה.
לאחר הזכייה בגביע בשנת 1995, נכנסה מכבי חיפה לתקופה בת שבע שנים ללא זכייה בתואר האליפות, בהן רוב כוכביה נמכרו לאירופה.
בשנת 1998 פוטר גיורא שפיגל בעקבות עונה בינונית של הקבוצה ולאחר תבוסה ביתית 0–4 מול הפועל כפר סבא.
מחליפו של שפיגל היה דניאל בריילובסקי.
תחת הדרכתו של בריילובסקי זכתה הקבוצה בגביע המדינה ב- (לאחר ניצחון 2–0 בהארכה על הפועל ירושלים).
בסוף העונה הצטרף לקבוצה יוסי בניון, שסומן ככוכב העתיד של הכדורגל הישראלי, כאשר בעלי מכבי חיפה יעקב שחר ובעלי הפועל באר שבע אלי ז'ינו סיכמו על חלוקה ברווחים כאשר בניון יושבח ויימכר לקבוצה אירופאית.
בעונת מונה דושאן אוהרין למנג'ר הקבוצה.
בשנה זאת, נפצע שוער המשנה של הקבוצה יהודה בוארון בתאונת דרכים קשה.
לאחר כמה חודשים של תרדמת התעורר בוארון, ולאחר הליך שיקום היה ברור שלא יוכל לחזור למשחק פעיל.
בעונת מונה אלי כהן למאמן והובאו שחקני רכש זרים דוגמת סרגיי קלשצ'נקו, רדוסלב מיכאלסקי, ריימונדס ז'וטאוטאס ויז'י בז'צ'ק.
בעונה זו השיגה הקבוצה ניצחונות מרשימים בתוצאות גבוהות (5–2 נגד הפועל פתח תקווה ו-7–0 נגד עירוני ראשון לציון ומכבי נתניה) והקבוצה כבשה 86 שערים.
ברם, לקראת סוף העונה החלה הקבוצה להפסיד במשחקים קריטיים.
כהן התפטר ופינה מקומו לעוזרו, שחקן העבר, רוני לוי.
את העונה סיימה הקבוצה ללא תואר, במקום השני, אחרי הפועל תל אביב שזכתה בדאבל.
לפני עונת עלו מספר שמות מועמדים לאימון הקבוצה, ביניהם זאב זלצר, אך לבסוף הוחלט למנות את מאמן מכבי תל אביב המפוטר, אברהם גרנט.
תחת הדרכתו של גרנט זכתה הקבוצה ב-2 אליפויות רצופות (2001 ו-2002) תוך הצגת עליונות הן מבחינת הסגל והן מבחינת היכולת.
בחיפה בלטו אז בקישור יוסי בניון ("שחקן העונה" ב-2001, עם 13 שערים ו-13 בישולים), ג'ובאני רוסו ("שחקן העונה" ב-2002, עם 5 שערים ו-10 בישולים), ריימונדס ז'וטאוטאס, ננאד פראליה, ואליד באדיר וראובן עטר הוותיק.
בהתקפה בלטו יעקובו איגביני, יניב קטן, סרגיי קלשצ'נקו ורפי כהן.
בהגנה בלטו אבישי ז'אנו, אלון חרזי, אריק בנדו, אנדריי אוסטרובסקי ואדורם קייסי.
בשער שיחקו לסירוגין דודו אוואט וניר דוידוביץ' עקב פציעותיו של האחרון.
במוקדמות ליגת האלופות ב-2001, הצליחה מכבי חיפה להעפיל לסיבוב המוקדמות השלישי שלפני שלב הבתים והייתה אמורה לשחק נגד ליברפול, אחרי שניצחה את פ.צ.
האקה מפינלנד בשני משחקים, 1:0 במשחק החוץ ו-4:0 בקריית אליעזר.
אירוע זה זכור כ"פרשת הפקס", משום שהנחיות אופ"א לגבי איסור שיתופו של באדיר במשחקים מול האקה הגיעו למשרדי הקבוצה באמצעות פקס, אך לא הובנו כראוי.
ב-2002 העפילה מכבי חיפה לגמר גביע המדינה בפעם ה-12, שם פגשה את יריבתה הוותיקה, מכבי תל אביב.
למרות יכולת מצוינת של הקבוצה באותה עונה וזכייה באליפות, לא הצליחה הקבוצה לזכות בגביע כשהפסידה למכבי תל אביב 4:5 בדו-קרב בעיטות עונשין לאחר תיקו נטול שערים, ובכך נמנע ממנה דאבל שני.
ב-2002 מינה יעקב שחר את איתמר צ'יזיק למנכ"ל המועדון במקום חנן שפגט.
גרנט עזב את מכבי חיפה לאחר שמונה למאמן נבחרת ישראל, ובמקומו מונה יצחק שום.
שום הוביל את מכבי חיפה לשלב הבתים בליגת האלופות לראשונה בתולדות הכדורגל הישראלי (לאחר ניצחונות על בלשינה בוברויסק ושטורם גראץ).
בשל המצב הביטחוני, מכבי חיפה אירחה את משחקי הבית שלה באצטדיון GSP בקפריסין.
ב-18 בספטמבר 2002, במשחק הראשון של קבוצה ישראלית אי פעם בשלב הבתים של המפעל, הפסידה מכבי חיפה 2:5 למנצ'סטר יונייטד, לאחר שהובילה 1:0 משער של יניב קטן, במשחק שהתקיים באצטדיון אולד טראפורד.
בהמשך, הנחילה הקבוצה תבוסות לאולימפיאקוס ולמנצ'סטר יונייטד בתוצאה 3:0 (הראשונה משלושער של יעקובו איגביני, והשנייה משערים של יניב קטן, ריימונדאס ז'וטאוטאס ויעקובו).
מול סגנית אלופת אירופה באייר לברקוזן הפסידה הקבוצה בתוצאות נמוכות (0:2 ו-1:2).
הקבוצה סיימה במקום השלישי בבית, ועברה לשחק בסיבוב השלישי של גביע אופ"א, אך הובסה על ידי א.א.ק.
בליגה, למרות קרב צמוד בין מכבי חיפה למכבי תל אביב, הקבוצה לא זכתה בתואר האליפות בגלל הפרש שערים נחות, והסתפקה בגביע הטוטו.
בתום העונה עזב שום את מכבי חיפה לאחר שקיבל הצעה לאמן את הקבוצה היוונית פנאתינאיקוס.
בעקבות עזיבתו של שום, החליט יעקב שחר למנות את מאמן הנוער רוני לוי כמאמן הקבוצה הבוגרת, ותחת הדרכתו הקבוצה זכתה ב-3 אליפויות רצופות.
בעונת הקבוצה זכתה באליפות בפער של 6 נקודות מהסגנית מכבי תל אביב.
למרות זאת, זכה לוי לביקורת על הסגנון המשעמם יחסית של קבוצתו, והשוער ניר דוידוביץ' זכה בתואר שחקן העונה.
בדקה ה-89 הפסקת חשמל נוספת הובילה להפסקת המשחק פעם שנייה, ועם חידושו רוזנבורג הצליחה להבקיע שער מבעיטה חופשית שכפה הארכה.
בהארכה רוזנבורג כבשה שני שערים נוספים, ניצחה לבסוף 2:3 והדיחה את מכבי חיפה מהמפעל.
בליגה הציגה הקבוצה עליונות על פני שאר הקבוצות.
מתחילת העונה הייתה המועמדת הוודאית לזכייה באליפות, ואכן זכתה בתום העונה בהפרש ניכר על סגניתה.
שחקן העונה נבחר להיות הקשר עידן טל שכבש 13 שערים.
במקביל, רוב שחקניה הישראלים של מכבי חיפה, השתתפו בקמפיין של נבחרת ישראל בכדורגל להעפיל למונדיאל 2006. באחד ממשחקי הנבחרת, פתחו בהרכב לא פחות מ-7 שחקנים של מכבי חיפה.
את עונת פתחה מכבי חיפה בסערה והשלימה הישג נדיר כאשר סיימה את הסיבוב הראשון עם מאזן מושלם של 11 ניצחונות מתוך 11 משחקים.
בתואר הראשון שלה בעונה זו זכתה ב-15 במרץ 2006 כשזכתה בגביע הטוטו.
בתואר האליפות העשירי במספר זכתה ב-22 באפריל 2006. את העונה סיימה הקבוצה עם 16 נקודות יותר מהפועל תל אביב שבמקום השני, ובכך שברה את שיאה של בית"ר ירושלים שעמד על 15 נקודות הפרש בין האלופה לבין המקום השני.
שחקן העונה נבחר להיות גוסטבו בוקולי, עם 12 שערים ו-10 בישולים.
בעונת עזבו את חיפה הקפטן הוותיק אריק בנדו ומיכאל זנדברג (שעברו לבית"ר ירושלים) והקשר עידן טל (שעבר לבולטון וונדררס).
עזיבתם פגעה קשות ביכולת הקבוצה, בעיקר בליגה.
באותה עונה לא הצליחה מכבי חיפה להעפיל לליגת האלופות, אחרי שהוגרלה לשחק נגד ליברפול, אך הצליחה להעפיל לשמינית גמר גביע אופ"א, אחרי שניצחה בין השאר את צסק"א מוסקבה, אותה ניצחה 1:0 באצטדיון בלומפילד (אחרי תיקו 0:0 בחוץ).
בשמינית הודחה על ידי אספניול.
בליגה לעומת זאת, מכבי חיפה הציגה יכולת חלשה והגנה חדירה, וסיימה רק במקום החמישי, שהקנה לה כרטיס לאינטרטוטו, שם הודחה בסיבוב השני.
בעונת זכתה מכבי חיפה בפעם הרביעית בהיסטוריה שלה בגביע הטוטו לאחר שניצחה בגמר את בני סכנין 2:0 אך הציגה יכולת לא טובה בליגה.
בעקבות זאת הודיעה הקבוצה כי המאמן רוני לוי לא ימשיך בתפקידו, ומחליפו יהיה אלישע לוי.
ביולי 2008 נבחר המנכ"ל של מכבי חיפה, איתמר צ'יזיק, לכהן כאחד מ-14 הנציגים בהנהלת ה-ECA, ארגון הגג של מועדוני הצמרת באירופה.
בעונת , תחת הדרכתו של אלישע לוי, זכתה מכבי חיפה באליפות ה-11 בתולדותיה, לאחר שתי עונות ללא זכייה בתואר זה ובתום מאבק צמוד עם הפועל תל אביב על האליפות, במהלכו התחלפה הקבוצה במקום הראשון מספר פעמים.
בחלקים מסוימים מהעונה הציגה מכבי חיפה סגנון משחק הגנתי ומבוקר, אך בסיבוב הראשון ובמחזורי הסיום הציגה יכולת טובה יותר והבטיחה את האליפות מחזור אחד לסיום העונה.
בנוסף, הגיעה מכבי חיפה לגמר גביע המדינה, אולם הפסידה 1:2 לבית"ר ירושלים, והחמיצה הזדמנות לזכות בדאבל.
בפתיחת עונת העפילה הקבוצה בפעם השנייה בתולדותיה לליגת האלופות, לאחר שעברה את גלנטורן הצפון אירית בסיבוב המוקדמות השני, את אקטובה הקזחית בסיבוב השלישי (לאחר שהייתה כבר בפיגור 3:0 במשחק הביתי, וניצחה לבסוף 3:4), ואת רד בול זלצבורג האוסטרית בשלב הפלייאוף לאחר שניצחה אותה פעמיים.
בהגרלת שלב הבתים הוגרלה מכבי חיפה עם יובנטוס, באיירן מינכן ובורדו.
בניגוד להעפלתה הקודמת, הפעם הורכבה הקבוצה ממספר ישראלים צעירים, כדוגמת בירם כיאל, אייל גולסה ומוחמד גאדיר, והוביל אותה יניב קטן, שהיה שותף גם להעפלה הקודמת של הקבוצה.
מכבי חיפה אירחה את המשחקים באצטדיון רמת גן, והפסידה בכל ששת משחקיה, כאשר חמישה מתוכם הסתיימו בתוצאה 0:1, וסיימה עם מאזן שערים שלילי של 0:8. בכך הייתה לקבוצה הראשונה בתולדות ליגת האלופות שסיימה את שלב הבתים ללא נקודה או שער לזכותה.
במשחק המחזור השישי והאחרון נגד בורדו, נערך טקס פרידה לכבוד אלון חרזי, שנכנס כמחליף בדקה ה-71 ופרש לאחריו ממשחק פעיל.
בליגה, אף על פי שהובילה רוב העונה, ואף שברה את שיא הספיגה הנמוכה עם 16 שערים בלבד ב-35 משחקי ליגה, הפסידה מכבי חיפה את האליפות ברגע האחרון באופן דרמטי להפועל תל אביב בגלל שיטת הקיזוז והפרש שערים, אחרי שסיימה בתיקו עם בני יהודה במחזור האחרון.
בסיום אותה עונה עזבו אותה כוכביה – שלומי ארבייטמן, דקל קינן, ג'ורג' טישיירה ובירם כיאל – לקבוצות כדורגל באירופה.
בעונת 2011/2010 שיחקה מכבי חיפה בסיבוב השלישי במוקדמות הליגה האירופית נגד דינמו מינסק.
במשחק הראשון בקריית אליעזר ניצחה הקבוצה 1:0, ובגומלין נוצחה 1:3 והודחה מהליגה האירופית.
עונה זו הסתמנה במכת פציעות מחד, אך בשילוב שחקנים צעירים מאידך, בהם תומר חמד, שלומי אזולאי, טאלב טוואטחה, סנטיהו סלליך ומוחמד גאדיר.
בסיום אותה עונה זכתה מכבי חיפה באליפות ה-12 שלה, כשבהגנה בלטו אריק בנדו הוותיק לצד אנדריי פילאבסקי ואייל משומר ובהתקפה שחקניה הבולטים של מכבי חיפה היו ליאור רפאלוב (כדורגלן העונה, 11 שערים) ותומר חמד (13 שערים, 5 בישולים).
כמו כן, הגיעה הקבוצה לגמר גביע המדינה, אך הפסידה 0:1 להפועל תל אביב, והחמיצה הזדמנות לזכות בדאבל.
רבים משחקניה הבולטים של מכבי חיפה נטשו את הקבוצה לאחר אותה אליפות, ביניהם רפאלוב וחמד, ולקראת העונה הבאה הקבוצה נחלשה יחסית.
בתחילת עונת 2012/2011 הוגרלה הקבוצה לשחק מול גנק הבלגית בפלייאוף העלייה לשלב הבתים של ליגת האלופות.
במשחק הראשון באצטדיון רמת גן ניצחה חיפה 2:1, ניצחון שבדיעבד לא הספיק לגומלין בבלגיה שהסתיים בניצחון 4:1 לגנק בבעיטות הכרעה מ-11 מטרים לאחר 120 דקות שבהן הייתה התוצאה 2:1 לגנק (3:3 בסיכום הכללי).
למרות ההדחה, העפילה מכבי חיפה לראשונה בתולדותיה לשלב הבתים של הליגה האירופית, והוגרלה לבית הכולל את שאלקה 04, סטיאווה בוקרשט וא.א.ק.
שם, על אף שני ניצחונות בסיבוב הראשון, כשלה להעפיל לסיבוב הבא, במקביל לאי הצלחה במשחקי הליגה המקומית.
את העונה בליגה סיימה מכבי חיפה במקום החמישי.
כמו כן הקבוצה העפילה לגמר הגביע בפעם ה-15 שם פגשה שוב את הפועל תל אביב בשחזור הגמר מהשנה שעברה, והפסידה 1:2 לאחר שספגה שער בתוספת הזמן.
בסיום העונה נפרד המאמן אלישע לוי מהקבוצה, ובמקומו מונה כוכב הקבוצה בעבר, ראובן עטר, אך בפתיחת עונת רשמה מכבי חיפה את פתיחת העונה הגרועה בתולדותיה עם ניצחון בודד, ארבע תוצאות תיקו וארבעה הפסדים.
כתוצאה מכך, לאחר המחזור התשיעי, פוטר עטר מתפקידו ובמקומו מונה אריק בנדו, מאמן קבוצת הנוער וקפטן מכבי חיפה בעבר, למאמן הקבוצה.
תחת הדרכתו של בנאדו חל שיפור ניכר ביכולת ובתוצאות של הקבוצה, והיא זינקה מהמקום הלפני האחרון בטבלה עד למקום השני.
בסוף העונה פרש השוער הוותיק ניר דוידוביץ' ששיחק כל הקריירה שלו במכבי חיפה ונחשב לסמל של המועדון.
ב-25 ביולי 2013, במוקדמות הליגה האירופית, הביסה מכבי חיפה במשחק החוץ את חזאר לנצ'ראן בתוצאה 8–0 (במחצית היא הובילה 6–0, שיא ישראלי) ובכך קבעה את הניצחון הגבוה ביותר של קבוצה ישראלית באירופה.
בעקבות ניצחון זה והניצחונות על ונטספילס הלטבית ואסטרה ג'ורג'יו הרומנית, עלתה הקבוצה לשלב הבתים של הליגה האירופית שם הוגרלה לבית הכולל את פאוק סלוניקי היוונית, א.ז.
אלקמאר ההולנדית ושחטאר קאראגנדי הקזחית.
מכבי חיפה סיימה במקום השלישי עם חמש נקודות והודחה.
את עונת הקבוצה סיימה במקום החמישי בליגה, ולא הצליחה להעפיל למפעלים האירופיים.
ב-14 במאי 2014, במחזור הלפני אחרון של העונה, נפרדה מכבי חיפה מהאצטדיון הביתי שלה ב-50 שנים האחרונות, קריית אליעזר, כששיחקה מול מכבי תל אביב.
לפני המשחק נערך טקס פרידה מהאצטדיון, שכלל את הצגתם של שחקני הקבוצה שזכו באליפות הראשונה, מתן פרס על מפעל חיים לאשר עלמני והענקת חולצה על שם אבי רן לאביו, שהגיע לראשונה לאירוע של מכבי חיפה אחרי נתק ממושך.
המשחק עצמו הסתיים בתוצאה 2–2.
בתום העונה סיים אריק בנדו את תפקידו כמאמן הקבוצה, ובמקומו מונה אלכסנדר סטנוייביץ' הסרבי.
אחת ההחתמות הראשונות של סטנוייביץ' במכבי חיפה הייתה החזרתו של הקשר ההתקפי יוסי בניון, שפרץ במועדון והצליח בכדורגל האירופאי, לסגל הקבוצה.
יניב קטן, קפטן הקבוצה ושחקנה של הקבוצה במשך 25 שנים, החליט להודיע על פרישה מכדורגל.לקראת העונה מכרה הקבוצה כ-17,000 מנויים ובכך שברה את שיא מכירת המנויים לקבוצה ישראלית שהיה שייך למכבי תל אביב ועמד על 10,300 מנויים.
ב-15 בספטמבר 2014 ערכה הקבוצה את משחקה הראשון באצטדיון סמי עופר, בו ניצחה את בני סכנין בתוצאה 4–2 לעיני 30,000 צופים.
עד אמצע העונה הקבוצה לא השיגה את התוצאות והיכולת המקוות, וסטנוייביץ' הציע את התפטרותו אך יעקב שחר סירב.
ב-28 בדצמבר לאחר הפסד ביתי לבית"ר ירושלים במסגרת המחזור ה-15, הפסדה השמיני של הקבוצה בליגה, הגיש סטנוייביץ' את התפטרותו.
באותו יום מונה שחקנה לשעבר של הקבוצה מרקו בלבול לתפקיד מאמן הקבוצה.
תחת בלבול העפילה מכבי חיפה לפלייאוף העליון וסיימה במקום החמישי שלא מאפשר התחרות במסגרות אירופאיות.
ככלל, למעט נוכחות הקהל הגדולה במשחקים, העונה נחשבה למאכזבת.
בסיומה מונה רוני לוי למאמן הקבוצה.
לקראת העונה החדשה מכרה הקבוצה כ-18,000 מנויים ובכך שברה שוב את השיא הישראלי, אולם גם תחת הדרכתו של רוני לוי הציגה חיפה יכולת לא טובה ובעונת סיימה במקום הרביעי.
במהלך העונה ספגו שחקני חיפה 9 כרטיסים אדומים.
ב-24 במאי 2016 זכתה הקבוצה בגביע המדינה בכדורגל לאחר ניצחון 1–0 על מכבי תל אביב במשחק הגמר, ובכך שברה בצורת של 18 שנים ללא זכייה בגביע.
בדרך לגמר הדיחה מכבי חיפה את בית"ר ירושלים, הפועל חיפה, בני יהודה תל אביב והפועל באר שבע, כולן מליגת העל.
באוגוסט 2016 זכה המועדון ל"מגן הכבוד" שהוענק ליעקב שחר במעמד נשיא המדינה ראובן ריבלין, על עשייתו החברתית והצטיינותו במאבק נגד אלימות וגזענות.
ב-11 במאי 2016 מונה טור-כריסטיאן קרלסן הנורווגי לתפקיד המנהל הספורטיבי של הקבוצה.
בעקבות חילוקי דעות בין המנהל הספורטיבי ובין המאמן, פוטר לוי מתפקידו, ובמקומו מונה רנה מלנסטיין, ההולנדי.
הקבוצה פתחה באופן בינוני את העונה אך השתפרה בהמשך עם ניצחונות על הפועל באר שבע, מכבי תל אביב והנחלת תבוסה 5–0 להפועל אשקלון.
החל מדצמבר יכולת הקבוצה ירדה באופן חד, ובינואר הודחה מגביע המדינה.
כתוצאה מכך, שחררה הקבוצה שחקנים רבים בחלון ההעברות והביאה שחקני רכש חדשים בהם עומר דמארי, אך גם מהלך זה לא עצר את הקריסה והקבוצה המשיכה להציג יכולת חלשה.
בעקבות הפסד 0–3 להפועל חיפה בדרבי פוטר מלנסטיין.
יום לאחר הפיטורים מונה גיא לוזון לתפקיד מאמן הקבוצה.
תחת לוזון הקבוצה סיימה את העונה בפלייאוף העליון, במקום השישי.
לוזון המשיך גם לעונת , אך ב-9 בדצמבר 2017 פוטר מתפקידו, עקב יכולת חלשה שהציגה הקבוצה.
ב-24 בינואר 2018 מונה פרד רוטן ההולנדי לתפקיד המאמן.
ב-17 בפברואר 2018 הפסידה מכבי חיפה לבני סכנין מה שקבע רשמית כי הקבוצה תשחק בפלייאוף התחתון ותתמודד נגד הירידה, לראשונה לאחר 30 שנים בהן התמודדה רק בחלק העליון של הטבלה.
בסוף העונה סיימה חיפה במקום ה-10 בליגה והנמוך ביותר שלה מאז עלתה לליגה הבכירה ב-1981.
רוטן המשיך לאמן את הקבוצה גם בתחילת עונת , בה השיגה רק תשע נקודות בשמונת המשחקים הראשונים.
בעקבות התפטרותו של מוחמד אלאך מתפקיד המנהל המקצועי של הקבוצה, הודיע רוטן גם הוא על התפטרות.
ב-8 בנובמבר 2018 מונה אלי גוטמן לתפקיד המאמן.
ב-3 בדצמבר, פחות מחודש לאחר מינויו, ויומיים לאחר הפסד הקבוצה 1–3 בדרבי להפועל חיפה, התפטר גוטמן מתפקידו בשל בעיות רפואיות והמלצות רופאיו לפרוש מאימון כדורגל.
לאחר התפטרותו של גוטמן מתפקיד המאמן, עוזר המאמן איתי מרדכי הדריך את הקבוצה במשך מספר משחקים, עד שב-19 בדצמבר 2018 מונה מרקו בלבול בשנית למאמן הקבוצה.
בלבול חולל מהפך והשיג שיפור דרסטי הן בתוצאות והן ביכולת של הקבוצה.
את עונת סיימה מכבי חיפה במקום השני, והשיגה את הכרטיס למוקדמות הליגה האירופית.
לקראת עונת החתים בלבול את דולב חזיזה ויובל אשכנזי מבני יהודה, ואת צ'רון שרי ויאניק וילדסחוט ההולנדים.
בלבול הוביל את הקבוצה למקום השני בסיום העונה ולמוקדמות הליגה האירופית, אף על פי כן סיים את תפקידו בסיום העונה ובמקומו מונה ברק בכר.
בעונת , הגיעה הקבוצה עד לשלב הפלייאוף בליגה האירופית, כאשר היא מדיחה בדרך קבוצות מדורגות דוגמת קאיראט הקזחית ורוסטוב הרוסית (במשחק חוץ).
בשלב הפלייאוף ספגה את הפסדה הגדול ביותר בהופעותיה במפעל בתוצאה 2–7 לטוטנהאם הוטספר מהפרמייר ליג והודחה מהמפעל.
בסוף העונה זכתה הקבוצה באליפות ה-13 שלה ובכך הסתיימו 10 השנים השחונות של המועדון.
בנוסף, ניקיטה רוקאביציה, חלוץ הקבוצה, סיים כמלך השערים של הליגה עם 19 שערים, והשוער, ג'וש כהן, נבחר לשחקן המצטיין של העונה.
באותה עונה הבקיעה חיפה 72 שערים (ההתקפה הטובה בליגה), ספגה 29 (ההגנה הטובה בליגה) והשיגה הישג נדיר כאשר אף שחקן שלה לא הורחק בכרטיס אדום במהלך העונה.
את עונת 2021/2022, פתחה הקבוצה עם הדחה ממוקדמות ליגת האלופות מול קאיראט אלמטי.
שבועיים לאחר מכן היא זכתה בתואר אלוף האלופים הרביעי בהיסטוריה שלה אחרי ניצחון של 2–0 על מכבי תל אביב זוכת גביע המדינה ויריבתה הישירה לאליפות דאשתקד.
במהלך עונה זו זכתה הקבוצה בגביע הטוטו החמישי שלה אחרי 14 שנה ללא זכייה במפעל, לאחר ניצחון 7–6 בדו-קרב בעיטות הכרעה נגד הפועל באר שבע.
בסיום העונה זכתה הקבוצה באליפות שנייה ברציפות והאליפות ה-14 בסך הכול של המועדון.
עומר אצילי, קשר הקבוצה, סיים גם כמלך השערים (20) וגם כמלך הבישולים (10) של הליגה, וזכה בתואר שחקן העונה.
הקבוצה העפילה לגמר גביע המדינה אולם הפסידה להפועל באר שבע בדו-קרב פנדלים, לה הפסידה גם באלוף האלופים חודשיים לאחר מכן באותה הצורה.
באוגוסט 2022 העפילה הקבוצה בפעם השלישית לליגת האלופות לאחר שגברה בשלבים המוקדמים על אולימפיאקוס ואפולון לימסול ובשלב הפלייאוף ניצחה את הכוכב האדום בלגרד.
בשלב הבתים הוגרלה יחד עם פריז סן ז'רמן, יובנטוס ובנפיקה ליסבון.
במחזור הרביעי, ניצחה מכבי חיפה 2–0 את יובנטוס באצטדיון סמי עופר מצמד של עומר אצילי.
מחזור לאחר מכן הפסידה 2–7 לפריז סן ז'רמן במשחק חוץ, כאשר את צמד השערים לזכותה הבקיע עבדוליי סק, ואיבדה סיכוי להעפיל לשלב הבא בליגת האלופות.
הקבוצה הבטיחה את הזכייה באליפות השלישית ברציפות ו-15 בסך הכול, כשנותר עוד מחזור אחד לסיום העונה.
במהלך העונה השיגה הקבוצה 18 ניצחונות בית, תיקו אחד ואפס הפסדים באצטדיון סמי עופר.
עומר אצילי נבחר שוב לכדורגלן העונה בישראל, כשסיים כמלך השערים של הליגה, עם 21 שערים ו-12 בישולים.
עם סיום אותה העונה עזב המאמן בכר את תפקידו לטובת הכוכב האדום בלגרד ובמקומו מונה לתפקיד מסאי דגו.
חזרתו של ברק בכר לקדנציה שנייה במועדון הייתה פחות מוצלחת מהראשונה.
בכר פוטר שלושה מחזורים לפני סיום העונה לאחר תבוסה 5-1 בדרבי החיפאי ובמקומו מונה איתי מרדכי, מאמן קבוצת הנוער כמאמן זמני עד לתום העונה.
הקבוצה סיימה את העונה במקום השלישי כשהיא רושמת שיא ספיגות שלילי (54), הכי הרבה בכל הזמנים.
ביוני 2025 ולקראת עונת 2025/2026 מונה דייגו פלורס הארגנטינאי לאימון הקבוצה.
הקבוצה החלה את העונה האירופית שלה במקודמות הקונפרס ליג וגברה בשני משחקים על טורפדו ז'ודינו, בטרם הודחה בסיבוב השני על ידי ראקוב צ'נסטוחובה.
ב-20 באוקטובר, לאחר 7 מחזורים בלבד, פוטר פלורס מתפקידו, ובמקומו מונה לתפקיד ברק בכר, שחזר לקדנציה שלישית במועדון, חצי שנה לאחר שפוטר.
מקורו של סמל המועדון הוא בארגון הספורט הציוני העולמי "מכבי".
הסמל הוא למעשה האותיות מ.כ.ב.י.
בתוך מגן דוד שמסמל את היהדות.
במרבית שנותיה סמלה של הקבוצה היה כאמור סמל "מכבי" עם הכיתוב "חיפה" מתחתיו בצבע ירוק על גבי לבן או לבן על גבי ירוק.
בסיום עונת 2005/2006, עת זכתה הקבוצה באליפות ה-10 שלה, התווסף כוכב זהב מעל לסמלה.
בסיום עונת 2009 עם זכייתה באליפות ה-11 שלה, שיחקה הקבוצה במשחק ההכתרה שלה עם הסמל המסורתי של המועדון כפי שהיה בתחילת שנות ה-80. בסיום עונת 2013, בשנת ה-100 של המועדון, התווספו עלי דפנה מסביב לסמל המשמשים כאות לניצחון ולתהילה עוד מימי המיתולוגיה היוונית.
בנוסף, התווספה גם לוחית זהב המציינת את שנת הקמת המועדון ואת השנה הנוכחית (שנת ה-100 של המועדון).
לקראת התחלתה של עונת 2020/2021, החילה מנהלת הליגות לכדורגל תקן אחיד של 5 אליפויות לכל כוכב מעל סמלי הקבוצות.
כך שונה שוב הסמל בהוספת כוכב זהב שני.
במאי 2023, עם זכייתה של מכבי חיפה באליפות ה-15, נוסף כוכב שלישי לסמל המועדון.
צבעי המועדון כיום הם ירוק, לבן ושחור: .
הצבע הירוק הוא המזוהה ביותר עם מכבי חיפה, שידועה בכינוי "הירוקים".
בתחילת פעילותו של מועדון הכדורגל, שיחקה הקבוצה בצבעים לבן-כחול, כאשר הצבע הלבן משמש בתור צבע בית והכחול כצבע חוץ.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 יצא אביגדור הרשקוביץ מטעם המועדון למסע תרומות ברחבי ארצות הברית.
הרשקוביץ' נפגש עם מיליונר יהודי בעל חנות לתלבושות ושאף להביא עמו גם תלבושות עבור השחקנים הוא התייעץ עם הנהלת הקבוצה לגבי צבע מסוים.
הנהלת הקבוצה הבהירה חד משמעית כי הצבע איננו חשוב, ובלבד שלא יהיה אדום.
זאת בשל היריבות עם קבוצת הפועל חיפה שכמו כל קבוצות הפועל לבשו תלבושות אדומות.
צבעי המדים שנבחרו היו ירוק ולבן.
עם המדים החדשים זכתה הקבוצה לרצף ניצחונות ומאז התקבעו צבעים אלה כצבעי המועדון.
במשך כל השנים מאז ועד היום הקפידה הנהלת המועדון על דומיננטיות הצבעים ירוק-לבן בתלבושות השחקנים, אולם במספר מקרים לבשו שחקני המועדון מדים בצבעים שונים.
ב-25 בדצמבר 1976 במשחק נגד מכבי יפו שלבשה ירוק באותו משחק, נאלצה מכבי חיפה לשחק עם חולצות אדומות, אותן סיפקה לה הפועל פתח תקווה, בעלת האצטדיון.
מכבי חיפה הפסידה 0–2 ומיעוט האוהדים שחזה במשחק האשים את התלבושות.
בשנת 1998 שיחקה מכבי חיפה נגד הפועל כפר סבא בקריית אליעזר, כששחקני הקבוצה לבשו מדים מפוספסים בצבעים כחול-שחור, מכנסיים לבנים וגרביים מפוספסים בצבעים כחול-לבן.
חיפה הפסידה באותו משחק 0–4.
בעונת 2005/6 נוספו מכנסיים וגרביים שחורים למדי הקבוצה ובעונת 2007/8 נוספה גם חולצה באותו צבע.
השחור נוסף גם לדגלי האוהדים.
למרות זאת, במשחקים רבים משחקת הקבוצה במדים על טהרת הירוק והלבן ללא הצבע השחור.
מספר סקרים שנעשו במהלך העשור השני של המאה ה-21 מצאו שמכבי חיפה היא אחת הקבוצות האהודות ביותר בישראל.
מכבי חיפה נחשבת כקבוצה האהודה ביותר בקרב המגזר הערבי בישראל.
בין אוהדיה המפורסמים של הקבוצה ניתן למצוא את עוזי חיטמן שכתב את שיר האליפות של עונת "ירוק בעיניים" (אותו ביצע חיים משה) ואת שיר האליפות של אותו ביצע בעצמו.
בעונת האליפות זכה הקהל של מכבי חיפה בתואר הקהל ההוגן של השנה.
לקראת עונת והמעבר לאצטדיון סמי עופר, אוהדי מכבי חיפה שברו את שיא המנויים למשחקי קבוצת ספורט בישראל, כשרכשו למעלה מ-15,000 מנויים.
אוהבי מכבי חיפה שברו את השיא בשנית כשרכשו למעלה מ-19,000 מנויים לעונת , שיא שמאז נשבר על ידי מכבי תל אביב שמכרה 22,000 מנויים לעונת .
לקראת עונת הוגבלה מכסת המנויים, שמוצתה במלואה, ל-21,000, ב"כוונה כי לכל משחק יגיעו כ-7,000 אוהדים חדשים".
ב-26 בספטמבר 2024 העניק נשיא מדינת ישראל יצחק הרצוג את אות נשיא המדינה למכבי חיפה, על תרומתה לקהילה במלחמת חרבות ברזל ועל הנצחת אוהדיה שנרצחו בטבח שבעה באוקטובר.
באופן היסטורי, הגוש המעודד של אוהדי הקבוצה ישבו במשחקי הבית באצטדיון קריית אליעזר ביציעים 11–12 שנקרא גם יציע ג', שנהפך לשם נרדף לגרעין הקשה והמסור של האוהדים.
בשנת 2002 הוקם ארגון "הקופים הירוקים", שמהווה את חוג האוהדים המסור של מכבי חיפה, ותומך בקבוצת הכדורגל והכדורסל כאחד.
בשנת 2010, הוקם ארגון אוהדים נוסף, ה"אינפרנו ורדה", שחבריו ישבו ביציע 5א.
באצטדיון סמי עופר חברי הארגון יושבים ביציע הדרומי של האצטדיון בגוש 124. מטרת הארגון היא לספק תמיכה נוספת בקבוצה, לצד ארגון "הקופים הירוקים".
בנוסף, למכבי חיפה מועדון אוהדים רשמי מטעם המועדון, שהוקם בעשור הראשון של המאה ה-21, ומונה כ-20,000 חברים.
למועדון ישנם תומכים גם מחוץ לישראל, והקשר עימם נשמר על ידי רכישת פריטים מחנות המזכרות של המועדון, באמצעות אתר האינטרנט שלו.
ב-2014 הוקמה עמותת אוהדי מכבי חיפה.
מטרות העמותה, כפי שנכתבו במסמכי היסוד שלה: "הקמת ארגון המאגד ומייצג את קהילת אוהדי מועדון הכדורגל מכבי חיפה.
חיזוק ומיסוד מעמד האוהד כנדבך המרכזי עליו נשענת רוח המועדון.
חיזוק ושימור מסורת המועדון תוך שמירה על האינטרסים של המועדון.
הנגשת פעילות המועדון לקהל האוהדים ושימור צביונו העממי".
בתחילת המאה ה-21 הקים המועדון אתר אינטרנט, הנערך על ידי ההיסטוריון של המועדון, יצחק הברמן.
ב-2015 פתחה מכבי חיפה אתר אינטרנט חדש, שפועל לצד האתר הישן שמשמש כארכיון ומאגר מידע היסטורי.
החל מ-2011 מפעילה הקבוצה דף פייסבוק רשמי הכולל מידע, חדשות, תמונות, אפשרות להזמנת כרטיסים און-ליין וכן עדכון בזמן אמת על תוצאות משחקים.
בפברואר 2011 פתח המועדון דף יוטיוב רשמי, בו מתפרסמים ראיונות של שחקנים והמאמן לפני ואחרי משחקים.
פעם בחודש מעלה המועדון סרטון שנקרא מהדורת מכבי חיפה TV, ובו מוצג מה עבר על המועדון בשבועיים האחרונים, תוכניות להמשך ותקצירי משחקים.
במרץ 2016 הוציאה הקבוצה אפליקציה לטלפונים ניידים.
לשני המועדונים החיפאים העיקריים, הפועל חיפה ומכבי חיפה, יש היסטוריה ארוכה של יריבות עירונית סוערת הכוללת איבה הדדית וסכסוכי אוהדים; יריבות שנמשכה גם בשנים הרעות של הפועל חיפה, בהן שיחקה בליגה השנייה.
לפיכך, באופן טבעי, הפכה מכבי חיפה לקבוצה המקופחת, שבשל קיפוחה לכאורה על ידי השלטונות נאלצה להיאבק על קיומה.
על כן, בראשיתה הייתה היריבות העירונית בחיפה בין אלו ש"ידם קרובה לצלחת" לבין המקופחים והמדוכאים.
ההבדלים בין המועדונים יצרו גם את ההבדלים בין האוהדים: אוהדי הפועל חיפה באופן מסורתי זוהו עם תנועות השמאל; רוב אוהדי הפועל היו בני המעמד הבינוני – פועלים בתעשיות השונות בחיפה וכן משכילים רבים ובעלי מקצועות חופשיים רבים.
לעומתם, אוהדי מכבי חיפה זוהו ברובם כאנשי המעמד הבינוני-נמוך.
ההבדלים בין מחנות האוהדים הטשטשו, בעיקר בשל ההצלחות של הקבוצה שהגדילו וגיוונו את קהל האוהדים שלה, אם כי עדיין ניתן להבחין בהבדלים בין קהלי האוהדים.
היריבות בין שני המועדונים קיבלה גוון יותר ספורטיבי והיא בולטת בעיקר בתקופות שלפני משחקי דרבי.
היריבות עם מכבי תל אביב
מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 למכבי חיפה יש יריבות חזקה עם מכבי תל אביב על ההגמוניה של תנועת מכבי ישראל וכן גם של הכדורגל הישראלי בכלל ועל תואר מועדון הכדורגל הטוב ביותר בישראל.
מכבי חיפה שואפת להדיח מעמדה זו את מכבי תל אביב, שהיא המועדון עם מספר התארים הגדול בארץ, ולהפוך למועדון המוביל בישראל, וזאת על ידי זכייה בתארים רבים וכן בהעפלה לשלבים המתקדמים בגביעי אירופה השונים (גביע מחזיקות הגביע, ליגת האלופות, גביע אופ"א).
המאבק היה עיקש במיוחד בעונות בהן חיפה ותל אביב התחרו זו מול זו על תואר האליפות.
הישגיה של מכבי חיפה ב לצד החלשות של מכבי תל אביב (למעט עונת ) ציננו את היריבות ביניהן, אך היריבות עם הפועל תל אביב, שהתחרתה בצמרת הטבלה בתקופה זו, התחזקה.
בפברואר 2021, לאחר חתימת הסכם הנורמליזציה של מדינת ישראל עם איחוד האמירויות הערביות, החל המועדון בשיתוף פעולה כולל, ספורטיבי, טכנולוגי ועסקי עם מועדון אל-עין מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות, זהו הסכם ראשון מסוגו בכדורגל הישראלי עם מועדון ממדינה ערבית.
במסגרת ההסכם ישתפו המועדונים פעולה בהשאלות והעברת שחקנים, השתלמויות, מחלקות נוער, השמה של טכנולוגיות, מחנות אימון, משחק שלום הדדי, קשרים עסקיים וכל אספקט עתידי, שיבנה בחיזוק היחסים בין המועדונים והבעלים.
המיקום הנמוך ביותר – 7 בליגת המשנה
שיא ניצחונות רצופים מפתיחת העונה – 11 בעונת 2005/2006 (שיא ישראלי משותף)
זכייה באליפות ללא הפסד ליגה בעונה של 39 מחזורים – (1993/1994)
אחוזי ההצלחה הגבוהים ביותר לעונה – 82.86% בעונת 2009/10 (שיא ישראלי)
אחוזי ההצלחה הגבוהים ביותר לעונה במשחקי בית – 96.3% בעונת 2022/23 (שיא ישראלי)
46 משחקי ליגה רצופים ללא הפסד – בין השנים 1993 ל-1994 (שיא ישראלי)
הקבוצה הישראלית הראשונה שהעפילה לליגת האלופות – בעונת 2002/2003.
הקבוצה הישראלית היחידה שזכתה באליפות בעונה בה השתתפה בליגת האלופות – בעונת 2022/23.
הקבוצה הישראלית הראשונה שהשיגה ניצחון בשלב הבתים של גביע אופ"א.
הקבוצה הישראלית היחידה שהעפילה לרבע גמר גביע אירופה למחזיקות גביע – בעונת 1998/1999.
סיימה את ששת משחקי שלב הבתים עם אפס נקודות ואפס שערים (שיא שלילי משותף עם דינמו זאגרב).
65 מחזורים רצופים של החזקה במקום הראשון בליגה – בין אוגוסט 2004 למאי 2006 (שיא ישראלי).
48 העפלות רצופות לשמינית גמר גביע המדינה: בין השנים 1966 ל-2013.
ספגה 16 שערים ב-35 מחזורים בעונת 2009/2010, וזהו מספר השערים (העונתי הכולל) הנמוך ביותר שספגה חיפה בתולדותיה.
ספגה את ההפסד הגבוה ביותר בתולדות גביע ארץ-ישראל (גביע המדינה): 1–12 לבית"ר תל אביב ב-1942
הניצחון הגבוה ביותר באירופה: 8–0 על חזר לנצ'ראן.
זהו גם הניצחון הגבוה ביותר של קבוצה ישראלית באירופה.
ההפסד הגדול ביותר באירופה: 2–8 מול ארמיניה בילפלד (1985).
רבע גמר (1): 1998/1999 (שלב שיא אירופי אליו הגיעה קבוצה ישראלית, שיא משותף עם הפועל תל אביב)
שיאן ההופעות בליגה: אלון חרזי, 495 הופעות
שיאן ההופעות לעונה: אדורם קייסי, 66 הופעות בכל המסגרות – 2002/2003
שיא ההופעות לשוער: ניר דוידוביץ', 386 הופעות
שיאן שערי ליגה: זאהי ארמלי, 90 שערים
שיאן שערים לעונה: אלון מזרחי, 28 שערים – ; שלומי ארבייטמן, 28 שערים –
שיא שערים באירופה: אלון מזרחי ויניב קטן – 15 שערים
שיאן שערים למשחק: אהרון גרשגורן, 6 נגד הפועל קריית שמונה, 1965
שיאן שערים – שחקן זר: ניקיטה רוקאביציה, 72 שערים, מהם 62 שערי ליגה.
שיאן שערים – הבקעות במשחקים רצופים: ניקיטה רוקאביצה, 12 משחקים.
שיאן אי-ספיגה (דקות ללא שער ברציפות): גיורא אנטמן, 1,003 דקות –
שיאן אי-ספיגה בעונה: ניר דוידוביץ', 16 שערים ב-35 משחקים,
הכדורגלן הישראלי המעוטר ביותר: אריק בנדו, 17 תארים (9 אליפויות, 4 גביעי מדינה ו-4 גביעי טוטו) ואלון חרזי, 17 תארים (9 אליפויות, 3 גביעי המדינה ו-5 גביעי טוטו)
להלן עשרת השחקנים שהבקיעו הכי הרבה שערי ליגה במדי מכבי חיפה, נכון ל-4 ביולי 2023. (שחקנים פעילים מודגשים)
שחקני הקבוצה זכו 16 פעמים (שיא ישראלי לקבוצה) בתואר כדורגלן העונה בישראל.
+ מקרא = מלך השערים באותה עונה
נתוני ההופעות והשערים מתייחסים למשחקי ליגה בלבד ונכונים ל־14 בינואר 2024. המיון הראשוני הוא לפי מספר הופעות.
שחקנים מודגשים עדיין פעילים במועדון.
ראו גם: רשימת כדורגלני מכבי חיפה בעלי ערך בוויקיפדיה
לפחות 35 מאמנים שונים הדריכו את שחקני מועדון הכדורגל החיפאי החל משנות ה-40 ועד ימינו (ב-47 קדנציות).
להלן רשימת המאמנים של מכבי חיפה:
מחלקת הנוער של מכבי חיפה מונה למעלה מ-1,000 כדורגלנים צעירים המתאמנים בקבוצות בשנתונים השונים.
המועדון פועל בשיתוף פעולה עם כפר הנוער "גלים" שנמצא בדרום חיפה.
בפנימיית כפר גלים נמצאים כדורגלנים הגרים רחוק מחיפה.
בסיום כל עונה נבחר השחקן המצטיין של כל אחת מהקבוצות הצעירות.
מכבי חיפה נותנת חסות ל-20 בתי ספר לכדורגל בישראל.
מחלקת הנוער של מכבי חיפה נחשבת לאחת הטובות בארץ, ומלבד זכייה בתארים רבים, גידלה שחקנים רבים שהפכו לשחקני מפתח מצטיינים במכבי חיפה בפרט ובכדורגל הישראלי בכלל.
בשנת 2008 רכש המועדון את מחלקת הנוער של הפועל נצרת עילית/עמק יזרעאל ובכך הקים שלוחה נוספת במושב נהלל בפרויקט מתנהלות קבוצות מגילאים טרום א' ועד לנערים א'.
מנהל מחלקת הנוער: יניב כהן
מנהל מחלקת הנוער (שלוחת נהלל): אורי גרופר
בנוסף לקבוצת מחלקת הנוער המועדון מפעילה בתי ספר לכדורגל בצפון הארץ וביניהם; כרמיאל, טמרה, צור שלום, מועצה אזורית מטה אשר, כפר המכבי, מועצה אזורית אלונה-עין אילה-בית חנניה, מועצה אזורית חוף הכרמל, טבריה, מעלות-תרשיחא, צפת ושדה אליעזר ובנוסף במועצה אזורית שדות דן במרכז.
קבוצות מחלקת הנוער לעונת 2024/25
קבוצת הנוער של מכבי חיפה משחקת בליגת העל בכדורגל לנוער, ובעלת מספר האליפויות וגביעי המדינה הרב ביותר מאז הקמת ליגה מקצוענית לנוער:
בנוסף לאליפויות והגביעים בהן זכתה, קבוצת הנוער של מכבי חיפה זכתה בחמש אליפויות וארבעה גביעי מדינה נוספים בליגה החובבנית לנוער, עד שנת 1994 בה הוקמה הליגה המקצוענית לנוער.
קבוצת הנוער מכבי "שמואל" חיפה רשמה הישג חסר תקדים בכדורגל הישראלי (בליגות לנוער) כאשר לקחה פעמיים דאבל ברציפות, בעונות 2012/2013 ו-2013/2014.
קבוצת הנערים של מכבי חיפה (עד גיל 14) זכתה ב-2004 בטורניר גביע החלב לאחר שניצחה בגמר את קבוצת הנערים של אברטון האנגלית בתוצאה 1:5.
קבוצת מכבי חיפה "שמואל" זכתה ב-2016 בגביע אינסל.
מכבי קביליו יפו או בקיצור מכבי יפו היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר תל אביב-יפו המשחקת בליגה הלאומית.
הקבוצה הייתה מזוהה עם קהילת יהודי בולגריה ביפו, שיחקה 32 עונות בליגה הבכירה בישראל; הייתה סגנית האלופה (ב-1962, 1964 ו-1977), סגנית מחזיקת גביע המדינה ב-1957, וכן זכתה בגביע הטוטו לליגת המשנה שלוש פעמים (1992, 1993, 1998).
מכבי יפו לא שיחקה בליגה הבכירה בישראל מאז שנת 1999.
בשנת 2000, בעקבות משבר תקציבי, הקבוצה התפרקה בעודה משחקת בליגה א' (אז הליגה הרביעית).
בשנת 2008 הקימו אותה אוהדי הקבוצה מחדש כעמותת אוהדים שהיא גם הבעלים הרשמית של המועדון בשם מכבי קביליו יפו לזכרו של שוער הקבוצה המיתולוגי הרצל קביליו.
המימון הראשוני הגיע מתרומות של אוהדים, גיוס קהילתי, ומעורבות של תושבי יפו והסביבה.
הקריאה "היידה יפו" ליוותה את הקבוצה מימיה הראשונים, ומאוחר יותר "היידה בי היידה בו היידה מכבי יפו".
'היידה' פירושו 'קדימה' בבולגרית (וכן בשפות בלקניות וסלביות נוספות).
ב-1971 הופק השיר "היידה יפו" בביצוע משותף של הזמר איתן הדר וכל השחקנים.
האגודה הציונית לספורט ולהתעמלות "מכבי יפו" הוקמה בספטמבר 1948 על ידי אלברט קיוסו שכיהן כנשיא מכבי בולגריה עד לעלייתו לישראל ב-1943. קיוסו כיהן לאורך שנים כנשיא אגודת מכבי יפו והיה חבר מכבי העולמי ומכבי ישראל.
מספר חדשים מאוחר יותר, ב-15 באוקטובר 1949 הוקמה במסגרת האגודה קבוצת הכדורגל מכבי יפו.
עם המייסדים של קבוצת הכדורגל נמנו איצקו בן-בסט שגם שימש כיושב ראש האגודה וחבר הנהלת ההתאחדות לכדורגל, פרסיאדו אביגדור (טופצ'ה), משה אלמוזלינו ומשה מירנדה, שאף שיחקו בקבוצה בשנות ה-50.
אוהדי הקבוצה תרמו כסף וכך בנו מכספם את המגרש של מכבי יפו בשכונת יפו א' (דקר).
השם שניתן לו היה "מגרש הפחים".
בשנת 1977 נחנך מגרשה החדש, אצטדיון ניסים גאון.
בעונת 1954/1955 שיחקה הקבוצה בבית העלייה לליגה הבכירה עם הפועל כפר סבא, הפועל קריית חיים ובית"ר ירושלים.
מכבי יפו סיימה מקום ראשון בבית והעפילה לראשונה לליגה הבכירה בישראל.
בשנות ה-50 הייתה מכבי יפו קבוצת תחתית בליגה הבכירה.
הישג השיא של הקבוצה באותן שנים היה בעונת 1956/1957 עת הגיעה לגמר גביע המדינה, בו הפסידה 1–2 להפועל פתח תקווה.
בעונת 1961/1962, תחת הדרכתו של המאמן ואסיל ספאסוב, סיימה הקבוצה במקום השני בליגה הבכירה, 2 נקודות מתחת לאלופה הפועל פתח תקווה.
בעונת 1962/1963 סיימה יפו במקום השלישי.
עונה זו זכורה במיוחד לאור החלטת ועדת סריג לבטל את הניצחון של מכבי פתח תקווה על מכבי יפו בתוצאה 3–1, לאחר שגילתה כי שחקני יפו מכרו את המשחק לפתח תקווה כדי שלא ירדו ליגה, והחליטה שהמשחק יחשב כתיקו 0–0 ללא נקודות.
בסופו של דבר הירידות הוקפאו באותה עונה ולכן פתח תקווה לא ירדה ליגה.
בחודש יוני 1963 נשלחה הקבוצה על ידי מכבי ישראל לייצגה במשחקי מכבי אירופה שנערכו בעיר ליון.
הקבוצה ניצחה במשחק הגמר את מכבי בלגיה 0–10 וזכתה במדליית הזהב.
עונת 1963/1964 נחשבת לאחת הגדולות בתולדות המועדון, אשר אומן על ידי המאמן הבולגרי פניוט (נוטקו) ולב.
מכבי יפו נלחמה על האליפות מול העולה החדשה הפועל רמת גן.
בשני המשחקים בין המועדונים ניצחה יפו (3–1 באצטדיון המכתש ו-1–0 באצטדיון בלומפילד), אך למרות זאת סיימה את העונה במקום השני, נקודה אחת בלבד מתחת להפועל רמת גן שזכתה באליפות.
באותה עונה היה ישראל אשכנזי, שחקן מכבי יפו, מלך השערים של הליגה עם 21 שערים.
בהמשך שנות ה-60 חזרה יפו למאבקי תחתית, עד אשר בעונת 1969/1970, תחת המאמן איינשטיין קליש, סיימה במקום ה-15 (מתוך 16), וירדה לליגת המשנה אחרי 14 שנים רצופות בליגה הבכירה.
את שנות ה-70 פתחה מכבי יפו בליגה א' צפון (אז הליגה השנייה בישראל).
עונת 1970/1971 נחשבות לאחת מהעונות הטובות ביותר של מכבי יפו בכל הזמנים.
יפו אשר אומנה על ידי משה וארון סיימה את העונה במקום הראשון וחזרה לליגה הבכירה אחרי עונה אחת בלבד בליגת המשנה.
מאותה עונה זכור בעיקר הניצחון 1–0 על הפועל רמת גן במחזור האחרון, משער שכבש משה אוננה ובישל מנוח אסא, לעיני 20,000 צופים באצטדיון בלומפילד, אשר העלה את יפו לליגה הבכירה והשאיר את הפועל רמת גן (שערב המשחק הייתה במקום הראשון) בליגה א'.
באותה עונה בלטו במדי הקבוצה מוצי ליאון, משה אוננה ונתן הירש, שסיים את העונה כסגן מלך השערים.
לקראת פתיחת עונת 1971/1972 בליגה הלאומית פוטר משה וארון ובמקומו מונה היוגוסלבי יאנה יאנבסקי אשר ביסס את יפו בליגה הלאומית והיא סיימה במקום החמישי בטבלה.
עם זאת, את רוב שנות ה-70 העבירה מכבי יפו במרכז הטבלה ומטה של הליגה הבכירה.
בעונת 1976/1977 חזרה מכבי יפו למאבקי האליפות, בהם לא השתתפה מאז תחילת שנות ה-60. תחת המאמן צ'וצ'קו לוי, סיימה יפו את העונה במקום השני, שלוש נקודות בלבד מהאלופה מכבי תל אביב (אף על פי שניצחה את מכבי תל אביב בשני המפגשים ביניהם באותה עונה, 1–0 בסיבוב הראשון ו-2–0 בסיבוב השני).
המקום השני נתן ליפו כרטיס לגביע האינטרטוטו, בו סיימה במקום האחרון בבית עם 5 נקודות מתוך 12 אפשריות.
עונת 1979/1980 נחשבת לאחת העונות המותחות ביותר בישראל במאבק על ההישארות בליגה.
במחזור האחרון לעונה שבע קבוצות נלחמו נגד הירידה, וביניהם מכבי יפו.
במחזור האחרון הייתה יפו זקוקה לנס: לנצח את היריבה הגדולה מכבי תל אביב, ושבית"ר תל אביב לא תנצח את הפועל תל אביב.
מכבי יפו ניצחה באצטדיון גאון 3–0 את מכבי תל אביב, ולאחר שהפועל תל אביב חזרה מפיגור 1–3 וסיימה את המשחק מול בית"ר תל אביב בתיקו 3–3, נשארה מכבי יפו בליגה בזכות הפרש שערים עדיף, בעוד בית"ר תל אביב ירדה לליגה השנייה.
את תחילת שנות ה-80 פתחה מכבי יפו בצורה טובה, כשסיימה בעונת 1980/1981 במקום השלישי בליגה הבכירה, אך מעונה זו החלה ההידרדרות של יפו למאבקי תחתית.
את עונת 1986/1987 סיימה מכבי יפו במקום ה-15 (מתוך 16) בליגה הבכירה, וירדה לליגת המשנה אחרי 16 עונות רצופות בליגה הבכירה בישראל.
שנות ה-80 סימלו את ההתפרקות של מכבי יפו הישנה ואת ההיעלמות שלה ממפת הכדורגל הישראלי.
יפו סיימה את כל עונותיה אחרי הירידה לליגה השנייה במרכז הטבלה, ולא הצליחה להילחם על ההעפלה ליגה הבכירה.
שנות התשעים: עלייה לצורך התרסקות
את שנות ה-90 פתחה מכבי יפו בצורה מבטיחה בליגה השנייה.
בעונת 1991/1992 סיימה יפו רק במקום השישי (מתוך 16) אך זכתה בתואר ראשון אי פעם: גביע הטוטו לליגה הארצית.
גם בעונת 1992/1993 זכתה יפו בגביע הטוטו לליגה הארצית.
באותה שנה סיימה הקבוצה את העונה במקום הרביעי, מה ששלח אותה למשחקי פלייאוף מול הפועל פתח תקווה, אך היא הפסידה לה פעמיים (0–3 ו-1–2) ונשארה בליגת המשנה.
בעונת 1994/1995 עלתה הקבוצה בחזרה לליגה הבכירה אחרי 8 שנים רצופות בליגת המשנה, לאחר שסיימה במקום הראשון בליגה הארצית.
עונת 1995/1996 נחשבת לאחת החלשות ביותר של הקבוצה והיא ירדה חזרה לליגה הארצית לאחר עונה אחת בלבד בליגה הראשונה, בה סיימה במקום האחרון בטבלה.
בעונת 1997/1998 סיימה מכבי יפו במקום הראשון בליגה הארצית, עם הפסד אחד בלבד, ועלתה בחזרה לליגה הבכירה.
באותה עונה היה אופיר חיים, חלוץ מכבי יפו, מלך השערים של הליגה הארצית עם 26 שערים.
בנוסף זכתה הקבוצה בעונה זו בפעם השלישית בגביע הטוטו לליגה הארצית.
עונת 1998/1999 הייתה העונה ה-32 והאחרונה של מכבי יפו בליגה הראשונה בישראל.
עונה זו הייתה הגרועה ביותר בתולדות המועדון, ואחת מהגרועות אי פעם של קבוצה ישראלית בליגה הראשונה.
יפו סיימה את העונה במקום האחרון עם 2 ניצחונות, 4 תוצאות תיקו ו-24 הפסדים (10 נקודות מתוך 90 אפשריות), ונכנסה לחובות כבדים.
רמת אליהו שהתאחדה עם מכבי יפו (למעשה א.ס.
רמת אליהו תפסה את מקומה של מכבי יפו בליגה א' דרום).
בתחילת שנות ה-2000 מכבי יפו ה"חדשה" (א.ס.
רמת אליהו) הציבה לה למטרה לעלות לליגה הארצית, אך נכשלה.
רמת אליהו במקום האחרון בליגה א' דרום וירדה לליגה ב' (אז הליגה החמישית בישראל).
בשנת 2008 התאחדה הקבוצה עם "הפועל איחוד בני יפו" והייתה לקבוצת מרכז טבלה בליגה ב'.
בשנים שלפני האיחוד הקבוצה התאחדה גם עם צעירי יפו וחצרות יפו.
מכבי קביליו יפו: תחילת הדרך
לקראת עונת , כמה מאוהדי הקבוצה המקורית, בראשות בר כהן, הקימו מחדש את הקבוצה בשם "מכבי קביליו יפו" (על שם שוער העבר הרצל קביליו) במתכונת הדומה לזו הפועלת בהפועל קטמון ירושלים והפועל אוסישקין.
הקבוצה מתקיימת בעיקר מתרומות וכן מזכויות אותם רוכשים אוהדי הקבוצה.
הקבוצה פתחה את עונתה הראשונה במחוז תל אביב של ליגה ג'.
שחקני העבר הידועים אלון חזן, יוסי אבוקסיס ומשה סיני, שבתחילת דרכו שיחק במכבי יפו, חתמו בקבוצה בימיה הראשונים, אף שבפועל רק אבוקסיס שיחק בקבוצה.
שלמה אלקולומברה מונה למאמן הקבוצה, ובמהלך העונה הוא הוחלף על ידי עופר ראובן.
ב-20 באוקטובר 2008 זכתה הקבוצה בתואר ראשון, גביע המחוז של ליגה ג' מחוז תל אביב, אחרי שגברה בגמר על 2–1 בני יהוד.
ב-29 באפריל 2009 הבטיחה הקבוצה את עלייתה לליגה ב' אחרי ניצחון 2–0 על עירוני בית דגן באצטדיון בלומפילד לעיני 9,000 צופים.
משחק זה היה גם משחק הפרישה של הקפטן אביבי זוהר, ולאחר מכן הוא מונה למאמן הקבוצה.
בעונת שיחקה הקבוצה בליגה ב' דרום א'.
לקראת תחילת העונה הקבוצה החלה למכור מנויים למשחקי הבית של הקבוצה בליגה, ובכך הפכה לקבוצה הראשונה אי פעם מליגה ב' שמוכרת מנויים למשחקיה.
לאור יכולת לא מספקת של הקבוצה בתחילת העונה הוחלף זוהר בעוזר המאמן עופר ראובן.
ב-27 באוקטובר 2009 זכתה הקבוצה בתוארה השני בהיסטוריה, גביע המחוז של ליגה ב' דרום א', לאחר שניצחה את בני יפו במשחק הגמר.
ב-8 בינואר 2010 שיחקה יפו בסיבוב ז' של גביע המדינה נגד הפועל חדרה מצמרת ליגה א' וניצחה 2–1. המשחק שודר בשידור ישיר בערוץ הספורט והיה למשחק הראשון של מכבי קביליו יפו שמשודר בטלוויזיה.
ב-10 ביוני 2010 מונה עופר פביאן למאמן הקבוצה, וב-1 בינואר 2011, לאחר 13 משחקי ליגה בהם יפו לא הפסידה אך סיימה 7 בתיקו (רובם בתוצאה 0–0), פוטר פביאן ובמקומו מונה עוזר המאמן, עופר ראובן.
ב-4 בינואר 2010 הפסידה הקבוצה 0–2 לבני טמרה מליגה א' במשחק חוץ, במסגרת סיבוב ז' של גביע המדינה.
הפסד זה היה הפסד החוץ הראשון של הקבוצה מאז הקמת מכבי קביליו יפו, לאחר 42 משחקי חוץ רצופים ללא הפסד.
ב-7 בינואר הפסידה 0–2 בחוץ לעירוני נתיבות במסגרת המחזור ה-14 של ליגה א', וקטעה רצף של 65 משחקי ליגה רצופים ללא הפסד.
ב-23 בפברואר 2010, לאחר שהקבוצה לא עמדה בציפיות, מונה מלך השערים של המועדון בכל הזמנים, משה אוננה, למנהל המקצועי של הקבוצה, ולמאמן הקבוצה בפועל.
בסיום העונה הסדירה סיימה הקבוצה במקום הרביעי והעפילה לפלייאוף העלייה לליגה הלאומית.
בגמר המחוזות של ליגה א' ניצחה 3–1 את הפועל אסי גלבוע מליגה א' צפון, אך בצמד המשחקים המכריע הפסידה להכח עמידר רמת גן, שסיימה במקום ה-14 בליגה הלאומית, ונשארה בליגה א'.
בעונת סיימה הקבוצה במקום השני בליגה א', אך באותה עונה לא התקיים פלייאוף עלייה לליגה הלאומית והקבוצה נשארה בליגה בשלישית.
בשתי העונות שלאחר מכן סיימה הקבוצה במקום השני בליגה, אך הודחה פעמיים בשלב הראשון של פלייאוף העלייה לליגה הלאומית על ידי בית"ר כפר סבא (כאשר בעונת רק הפרש שערים עדיף של הפועל קטמון ירושלים הפריד בין מכבי קביליו יפו לבין עלייה ישירה לליגה הלאומית).
לקראת עונת מונה צחי טיאר למאמן הקבוצה.
הקבוצה פתחה את העונה בצורה טובה, אך לאחר מכן נחלשה וסיימה את העונה במקום ה-14 המוביל למשחק מבחן מול קבוצה מליגה ב'.
במהלך העונה הוחלף מאמן הקבוצה שלוש פעמים: רונן גבאי החליף את צחי טיאר ובהמשך הוחלף באלי מחפוד, ובשני המחזורים האחרונים של העונה אימן את הקבוצה עופר ראובן.
במשחק המבחן ניצחה הקבוצה 2–0 את הפועל קריית אונו ונשארה בליגה א'.
עונת הייתה מלאת תהפוכות עבור הקבוצה.
מאמן הקבוצה מאיר סומך התפטר מאימון הקבוצה ובמקומו מונה עוזר המאמן וחלוץ העבר, אורי קרגולה.
בעונת סיימה הקבוצה במקום השישי בליגה, כשרק הפרש שערים מפריד בינה לבין השתתפות בפלייאוף.
בעונת הליגה הופסקה במחזור ה-23 בעקבות התפרצות מגפת הקורונה העולמית, והקבוצה סיימה במקום השישי.
בעונת הקבוצה פתחה פרויקט מימון המונים על סך 100 אלף שקלים דרך פרויקט באתר הדסטארט על מנת לעזור לקבוצה להעפיל לליגה הלאומית, וגייסה בסוף 134,500 שקלים באמצעות המיזם.
לקראת עונת 2021/2022 הקבוצה הצהירה על כוונתה לעלות ליגה, ולצורך כך החתימה את הקשר ערן לוי, בעל עבר במכבי נתניה, מכבי חיפה ונבחרת ישראל.
בינואר 2022 הצטרף לקבוצה דובב גבאי.
ב-13 באפריל, אחרי 12 שנה בליגה א' ולאחר כ-23 שנים בליגות נמוכות, הקבוצה העפילה חזרה לליגת המשנה בישראל, הליגה הלאומית.
הייתה זו הפעם הראשונה שהקבוצה אירחה בבלומפילד מאז משחק העלייה לליגה ב' בשנת 2009. במאי 2023 מונה דוד מרטן למאמן הקבוצה.
תחת הדרכתו הגיעה הקבוצה לפלייאוף העליון.
בראשית 2025 מונה אלון זיו למאמן הקבוצה ובספטמבר סיים את תפקידו.
לאחר מכן, איציק ברוך חזר לקדנציה נוספת במועדון.
בשנים הגדולות של מכבי יפו (בתחילת שנות ה-60 בעיקר) שיחקו במכבי יפו חלק מהשחקנים הגדולים ביותר ששיחקו באותן שנים בישראל ורבים מהם היו שחקני נבחרת ישראל.
כמו כן, מאז הקמת מכבי קביליו יפו שיחקו במדיה מספר שחקנים שהתקדמו לאחר מכן לקבוצות בליגת העל, וביניהם רוסלן ברסקי, ניקו אולסק, מאור קנדיל ואלמוג בוזגלו.
במהלך השנים ערכו 10 שחקנים של מכבי יפו 66 הופעות במדי נבחרת ישראל וכבשו במדיה 11 שערים בינלאומיים.
שיאן ההופעות של הקבוצה בנבחרת הוא מוצי לאון עם 26 הופעות ושיאן הכיבושים הוא משה אוננה שכבש בנבחרת שמונה שערים.
בתחילת דרכה שיחקה הקבוצה במגרש הפחים ביפו.
בשנת 1977 הרסו את המגרש ובמקומו בנו את אצטדיון גאון (שמוכר גם כ"אצטדיון מכבי יפו") בשכונת יפו א' (דקר) והכיל כ-4,000 מקומות ישיבה.
המגרש שימש את הקבוצה מיום הקמתו עד פירוקה, וגם את א.ס.
רמת אליהו עד לשנת 2007. משנת 2007 האצטדיון עבר לידיו של כונס הנכסים של אגודה ציונית מכבי יפו (גוף שלא קיים יותר), אך בשנת 2009 נקנה על ידי עיריית תל אביב-יפו.
ב-28 ביולי 2009 עלו דחפורים של העירייה על האצטדיון והרסו אותו סופית.
משחקים חשובים אירחה מכבי יפו באצטדיון בלומפילד.
מכבי קביליו יפו שיחקה בחמש עונותיה הראשונות באצטדיון העירוני בחולון, בו יש כ-3,500 מקומות ישיבה.
לרוב משחקי הבית של הקבוצה הגיעו בין אלף לאלפיים אוהדים, כאשר למשחק העונה מול הפועל קריית אונו בליגה ב' הגיעו 3,000 אוהדים, ולמשחק העלייה לליגה ב' שנערך באצטדיון בלומפילד הגיעו 9,000 אוהדים.
מעונת ועד עונת 2019/2020 אירחה הקבוצה את משחקיה באצטדיון שכונת התקווה שבתל אביב.
מעונת 2020/2021 ועד עונת 2022/2023 אירחה הקבוצה את משחקיה באצטדיון העירוני רמלה.
בעונות 2023/2024 ו-2024/2025 שימש האצטדיון העירוני נס ציונה בתור מגרשה הביתי של הקבוצה.
מכבי הרצליה היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר הרצליה, אשר משחקת בליגה הלאומית.
מגרשה הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון נתניה, אשר בו היא עושה שימוש באופן זמני עד להכשרתו לליגה הלאומית של אצטדיון עירוני הרצליה.
צבעי הקבוצה הם צהוב וכחול.
מכבי הרצליה החלה להתארגן כאגודת ספורט וקיימה מספר משחקי כדורגל עוד בשנת 1929. לאחר מכן גם התחרתה במשחקי הגביע של שנת 1930, שם הודחה בשמינית הגמר.
המועדון הוקם רשמית בשנת 1932. בתקופת המנדט הקבוצה התחרתה בעיקר בליגות המחוזיות שהיוו את ליגות המשנה לליגה הארצית הבכירה (שם שיחקה יריבתה העירונית הפועל הרצליה ובמשחקי הגביע של עונות אלו, ללא הישגים מיוחדים.
לאחר הקמת המדינה שיחקה בעיקר בליגות הנמוכות - ליגה ב' ולאחר מכן ליגה ג' (הליגה הנמוכה ביותר באותם ימים).
בין שחקניה הראשונים בתקופה זו היו אריה מכנס, אביהם של האחים מכנס שהיו כוכבי מכבי נתניה; זכריה ניצן, שגם בנו אורי ניצן כיכב בשנות ה-60 בקבוצה ובהמשך במכבי פתח תקווה, וטוביה צ'סלר.
המשימה לבנות קבוצה חדשה זו הופקדה על רפאל ימין (פרג'י), שחקנה של הפועל הרצליה לשעבר.
הוא הזמין לבחינות צעירים משכונותיה של הרצליה ומהמפעלים בעיר, ומתוכם הרכיב את הקבוצה החדשה והחובבנית.
בתחילת דרכה אירחה את משחקיה הביתיים במגרש החול העירוני ברחוב הס.
מכבי והפועל הרצליה שיחקו במשך תקופה ארוכה באותה הליגה, בעיקר בשנות ה-60 וה-70 המוקדמות.
באותם זמנים הכדורגל המקומי היה עיסוק פנאי מרכזי בעיר, ואוהדים רבים היו פוקדים את המגרש הישן ברחוב הס בעיר.
התפנית ביחסי הכוחות לטובת מכבי החלה עם עלייתם של ניסים כהן ומרדכי פלח ממחלקת הנוער בגיל 16 והצטרפותם לקבוצת הבוגרים.
ניסים בכר הוחתם לתפקיד מאמן-שחקן ושחקני רכש רבים הצטרפו למועדון, בנוסף לשחקני בית כגון ויקטור מסיקה, שלמה מסיקה, נינו חדד, ערן קוליק ואחרים.
עם השינוי, גם קבוצת הנוער של המועדון השתדרגה וילדים מרחבי העיר ואף מחוץ לה (בעיקר מרמת השרון) הצטרפו למחלקות הצעירות של המועדון.
בין הבולטים שבהם היו: רוני גאון, איתן קונסט, רחמים עמרן והשוער אריה אלטר (כל אלו עלו לאחר מכן אל קבוצת הבוגרים).
בסיום עונת 1977–1978 (עם המאמן אריה סגל) עלתה הקבוצה מליגה א' צפון לליגת המשנה.
שנות ה-80' וההעפלה לליגה הראשונה בשנות ה-90'
עם בחירתו של אלי לנדאו לראשות העיר הרצליה בשנת 1983 ופריסת חסותו על הקבוצה מבחינה תקציבית, מונתה לאגודה הנהלה חדשה.