tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
"היוצר" יצא לאקרנים ב-29 בספטמבר 2023 בבתי קולנוע רגילים ובפורמטים מיוחדים כמו IMAX, Dolby Cinema, 4DX ו-ScreenX, יומיים בלבד לאחר סיום שביתת איגוד התסריטאים האמריקאי.
הסרט התמודד על קהל בסוף השבוע הראשון להקרנתו מול מפרץ ההרפתקאות: סרט העל של סרטי פרמאונט והמסור X של Lionsgate.
במקור, הסרט תוכנן לצאת ב-6 באוקטובר 2023, אך ב-CinemaCon שנערך ב-26 באפריל 2023, הוכרז כי יציאתו תקדים בשבוע.
המהדורה כללה סרטון בונוס באורך 55 דקות בשם "True Love: Making The Creator".
החל מ-20 בדצמבר 2023, הסרט היה זמין לצפייה בסטרימינג ב-Disney+ וב-Hulu.
בשבוע הראשון ליציאתו בפלטפורמות VOD, הוא דורג במקום הראשון ב-iTunes Movies וב-Vudu, ובמקום השלישי ב-Google Play.
"היוצר" הכניס 40.8 מיליון דולר בארצות הברית וקנדה, ו-63.5 מיליון דולר בשאר העולם, עם הכנסות גלובליות של 104.3 מיליון דולר.
בארצות הברית ובקנדה, הסרט יצא במקביל למפרץ ההרפתקאות: סרט העל, המסור X, וכסף טיפש.
ההערכות צפו הכנסות של 16–19 מיליון דולר בסוף השבוע הראשון מ-3,680 בתי קולנוע.
הסרט הרוויח 5.6 מיליון דולר ביום הראשון (כולל 1.6 מיליון דולר מהקרנות טרום-בכורה בליל חמישי) וסיים את סוף השבוע עם 14.1 מיליון דולר, כשהוא מדורג שלישי בקופות.
כ-3 מיליון דולר מההכנסות הגיעו מהקרנות IMAX.
בסוף השבוע השני הסרט הכניס 6.1 מיליון דולר, ובשלישי 4.3 מיליון דולר, וסיים במקום החמישי בשניהם.
גורמים להצלחה או כישלון יחסי
Club ציינה כי הציפיות להכנסות נמוכות יחסית נבעו מכך שמדובר בסרט מקורי (שאינו מבוסס על מותג קיים), היעדר כוכבים גדולים (למעט דנזל וושינגטון ו-אליסון ג'ני), תזמון לא אידיאלי על רקע דיונים חברתיים על בינה מלאכותית, ושיווק חלש בגלל שביתות התסריטאים והשחקנים בהוליווד.
מנגד, בן שרלוק מ-Screen Rant טען כי שחרור הסרט בעידן של ויכוחים על בינה מלאכותית דווקא היה יתרון ולא חיסרון, והאשים את הביצועים החלשים בציון ב-Rotten Tomatoes ובמחירי הכרטיסים הגבוהים.
אחרי סוף השבוע הראשון, ריצ'רד לווסון מ-Vanity Fair הביע תקווה שהסרט יהפוך ל-sleeper hit, וציין כי "למרות שהתסריט נגזר מסרטים אחרים, יש בו משהו מיוחד.
זה כמו Denis Villeneuve, רק בלי הקור והתיאטרליות".
הסרט זכה לביקורות חיוביות ברובן, עם שבחים על האפקטים הוויזואליים, הצילום, סצנות האקשן והבימוי של גארת' אדוארדס, אך נמתחה ביקורת על הכתיבה והנושאים.
באתר הביקורות Rotten Tomatoes, נתן 68% מתוך 319 הביקורות היו חיוביות עם ציון ממוצע של 6.8/10. ב-Metacritic, הסרט קיבל ציון 63/100, המעיד על ביקורות "חיוביות בדרך כלל".
צופי CinemaScore נתנו לו ציון B+, וב-PostTrak הוא קיבל דירוג חיובי של 81%.
הביקורות שיבחו את האפקטים והצילום המרשים, כאשר מבקרים כמו גרהם גוטמן מ-Screen Rant ואלכס גודפרי מ-Empire ציינו שהוא מציע חזון ייחודי ודימויים עוצרי נשימה.
גם הבמאי אדוארדס קיבל שבחים על יכולתו ליצור עולם משכנע ומרשים, עם השוואות לדני וילנב וג'יימס קמרון.
עם זאת, חלק מהמבקרים, כמו דייוויד רוני מהוליווד ריפורטרופיטר דברוג' מ-Variety, ציינו שהסרט לא מצליח לשמור על עקביות נרטיבית ושעלילתו שגרתית.
אחרים, כמו מארק ג'נקינס מהוושינגטון פוסט וג'סי הסנג'ר מ-Paste, טענו שהדמויות שטחיות והקונפליקט המרכזי לא מנוצל כראוי.
למרות הביקורות המעורבות על הכתיבה, רבים הסכימו שמדובר בסרט מדע בדיוני ויזואלי מרשים, גם אם אינו פורץ דרך מבחינה עלילתית.
היועץ לביטחון לאומי של הממלכה המאוחדת הוא פקיד בכיר במשרד הקבינט, שמושבו בווייטהול, המשמש כיועץ הראשי לראש ממשלת בריטניה ולקבינט ממשלת בריטניה בכל נושאי הביטחון הלאומי.
המשרה נוצרה ב-22 במאי 2010 כחלק מרפורמה שהנהיג ראש הממשלה דאז דייוויד קמרון אשר במסגרתה הוקמה המועצה לביטחון הלאומי.
היועץ לביטחון לאומי עומד בראש המזכירות לביטחון לאומי, שהיא חלק ממשרד הקבינט.
כמו כן, משמש היועץ כמזכיר המועצה לביטחון לאומי של הממלכה המאוחדת.
תפקידיו של היועץ הביטחון הלאומי הם:
מתן ייעוץ לראש הממשלה ולקבינט בנושא ביטחון לאומי, כולל אסטרטגיה, מדיניות, יכולת ומקרה אזרחי.
משמש כמזכיר המועצה לביטחון לאומי.
הובלה וניהול צוותי הביטחון הלאומי במשרד הקבינט.
ריכוז ותיאום אינטגרטיבי של גופי הביטחון הלאומי של ממשלת בריטניה ופיתוח יחסים עם גופים מקבילים בעולם.
טיפוח ותחזוקת קשרים עם עמיתים רלוונטיים, עסקים, תעשייה וקבוצות בחברה האזרחית.
המזכירות לביטחון לאומי היא יחידה במשרד הקבינט של ממשלת בריטניה המספקת תיאום ואינטגרציה בנושאי ביטחון ומודיעין בעלי חשיבות אסטרטגית בין משרדי וסוכנויות הממשלה.
בין התפקידים של המזכירות לביטחון לאומי נמנים: מתן ייעוץ אסטרטגי למועצה לביטחון לאומי, תיאום ופיתוח מדיניות חוץ וביטחון במשרדי וגופי הממשלה השונים, תיאום מדיניות, פתירת סוגיות אתיות ומשפטיות בקהילת המודיעין הבריטית, ניהול המימון וסדרי העדיפויות שלה, שיפור חוסנה של בריטניה ויכולת התגובה למצבי חירום, קידום אסטרטגיית אבטחת הסייבר הלאומית.
היזהר בלשונך היא קומדיית מצבים בריטית שנוצרה על ידי וינס פאול ושודרה במקור ברשת ITV הבריטית בין השנים 1977 עד 1985.
בעקבות הצלחת הסדרה נוצרו לאורך השנים עיבודים מקומיים שונים לסדרה במספר מדינות שונות, בהן הודו, אינדונזיה, יפן, ירדן, קנה, מלזיה, מלטה, ניגריה, קוריאה הדרומית וסרי לנקה.
בישראל הסדרה שודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית במהלך שנות ה-80.
עלילת הסדרה מתרחשת בכיתת חינוך מבוגרים רב-תרבותית בלונדון ומתמקדת באינטראקציות של המורה ג'רמי בראון עם תלמידיו אשר הם סטודנטים זרים ממדינות שונות באסיה ובאירופה ומרקעים תרבותיים מגוונים שמנסים ללמוד אנגלית כשפה שנייה.
ההומור בסדרה נובע לרוב מאי הבנות שונות, מהומור סלפסטיק, מסטריאוטיפים המיוחסים למדינות השונות מהם מגיעים הסטודנטים, וכמו גם מהחיכוכים בין הסטודנטים והמורה בשל הבדלי התרבויות ביניהם.
מר ג'רמי בראון (בארי אוונס) - הדמות הראשית בסדרה.
ג'רמי הוא מורה לאנגלית מאופק ומנומס בעל סבלנות רבה ואמפתיה רבה לתלמידיו אשר בשנות השלושים לחייו.
הסטודנטים שלו מעריכים אותו במיוחד.
ג'ובאני קופלו (ג'ורג' קמילר) - סטודנט איטלקי אשר עובד במטבח של מסעדה איטלקית למחייתו.
הוא אוהב לשעשע את הכיתה עם בדיחות שונות וכמו כן נוטה לעיתים רבות לפלרטט עם הסטודנטיות בכיתה.
ג'ובאני ומקסימיליאן מתחרים לאורך הסדרה על חיבתה של דניאלה.
עלי נאדים (דינו שפיק) - סטודנט פקיסטני ומוסלמי אדוק.
בעונה הראשונה הוא מובטל, ובהמשך הסדרה הוא עובד כמוכר מדלת לדלת.
הוא תמיד במצב רוח טוב, למרות שההבדלים הדתיים והתרבותיים גורמים לו לעיתים רבות להיקלע לסכסוכים משעשעים עם רנג'יט ההודי.
רנג'יט סינג (אלברט מוזס) - סטודנט הודי סיקי מפנג'אב מנומס אשר מועסק ברכבת התחתית של לונדון.
ההבדלים הדתיים והתרבותיים גורמים לו לעיתים רבות להיקלע לסכסוכים משעשעים עם עלי הפקיסטני-מוסלמי.
יש לו גם נטייה לאיים עם קירפאן על כל מי שמכעיס אותו.
מקסימיליאן אנדריאה ארכימדס פפאנדריוס (קבורק מליקיאן) - סטודנט יווני שעובד למחייתו בחברת ספנות.
נוטה להתקשות להבין מטאפורות ומילים מורכבות.
הוא חבר טוב במיוחד של ג'ובאני.
מקסימיליאן וג'ובאני מתחרים לאורך הסדרה על חיבתה של דניאלה.
דניאלה פאבר (פרנסואז פסקל) - סטודנטית צרפתייה יפהפייה אשר עובדת למחייתה כאו-פר.
נוטה לפלרטט לעיתים עם מר בראון.
יש לה מבטא צרפתי כבד.
היא מתעצבנת כאשר אינגריד סוונסון השוודית מצטרפת לכיתה והופכת עבורה למתחרה על תשומת לבו של מר בראון.
אנה שמידט (ג'קי הארדינג) - סטודנטית מגרמניה המערבית אשר עובדת גם היא כאו-פר.
אנה היא אישה רצינית, שאפתנית, חרוצה, חסרת חוש הומור ובעלת כוח פיזי רב.
היא מדברת במבטא גרמני כבד.
אינגריד סוונסון (אנה ברגמן) - סטודנטית משוודיה צעירה ויפהפייה אשר עובדת גם היא כאו-פר.
במהלך הסדרה מתפתחת יריבות בינה לבין דניאלה.
חואן סרוונטס (ריקרדו מונטז) - סטודנט ספרדי אשר עובד כברמן למחייתו.
יש לו אוצר מילים מוגבל למדיי בשפה האנגלית והדבר מוביל לעיתים רבות לאי הבנות משעשעות.
צ'ונג סו-לי (פיק-סן לים) - סטודנטית סינית קומוניסטית שעובדת כמזכירה בשגרירות סין.
היא נושאת עימה תמיד את הספרון האדום של מאו דזה-דונג.
בתחילת הסדרה היא נוטה להתווכח לעיתים רבות עם טארו היפני.
טארו נאגאזומי (רוברט לי) - סטודנט יפני מנומס במיוחד שנוטה להשתחוות הרבה אשר ועובד בסניף הלונדוני של חברת אלקטרוניקה יפנית.
נושא עימו כמעט תמיד מצלמה.
בתחילת הסדרה הוא נוטה להתווכח לעיתים רבות עם צ'ונג הסינית.
ג'מילה ראנג'ה (ג'מילה מאסי) - סטודנטית מהודו שהיא עקרת בית.
ג'מילה מתקשה לתקשר עם האנשים בכיתה בשל השליטה המוגבלת שלה בשפה באנגלית.
זולטן סאבו (גאבור ורנון) - סטודנט הונגרי גבוה עם מבטא הונגרי כבד.
מסתובב תמיד עם מילון הונגרי-אנגלי.
מישל דומאס (מארי אליז-גרפנה) - סטודנטית צרפתייה.
מריה פפנדריוס (ג'ני לי-רייט) - סטודנטית יווניה ואחותו של מקסימיליאן פפנדריוס.
פארוק עזאם (ראג' פאטל) - סטודנט אקסצנטרי מפקיסטן.
פו וונג צ'אנג (וינסנט וונג) - סטודנט מסין.
דולורס קורטני (זארה נוטלי) - המנהלת הקשוחה, הקפדנית והמיזאנדרית של בית הספר, אשר בשנות החמישים לחייה, שלעיתים רבות מבקרת את שיטות ההוראה של מר בראון.
היא אוהבת להגיע לשיעורים של מר בראון ללא הודעה מוקדמת על מנת לפקח על התקדמות של הסטודנטים.
גלדיס (איריס סאדלר) - עובדת קפיטריה בריטית קשישה אשר אוהבת לרכל עם התלמידים.
סידני (טומי גודפרי) - המנקה הבריטי החירש של בית הספר, בשנות השישים לחייו.
הנשאווה (הארי ליטלווד) - המנקה של בית הספר בעונה 4.
היורשים: ארץ הפלאות הרעה הוא סרט טלוויזיה קומי מוזיקלי אמריקאי לנוער, המשמש כהמשכון לסרט "היורשים: עלייתה של רד" והחמישי באורך מלא בזיכיון "היורשים".
הסרט בוים על ידי קימי גייטווד, על פי תסריט מאת תמרה צ'סטנה, דן פריי ורו סומר.
בסרט מככבות קיילי קנטרל בתור רד (בתה של מלכת הלבבות מהסרט "עליסה בארץ הפלאות") ומאליה בייקר בתור קלואי צ'רמינג (בתם של סינדרלה והנסיך מקסים מהסרט "סינדרלה"), אשר חוזרות לתפקידן מהסרט הקודם.
הסרט נמנה עם רשימת הסרטים המקוריים של ערוץ דיסני, כאשר הוא צפוי להיות משודר בערוץ דיסני בשנת 2026, כמו כן להיות מופץ בשירות הסטרימינג דיסני+.
קיילי קנטרל בתור רד, בתה של מלכת הלבבות.
מאליה בייקר בתור קלואי צ'רמינג, בתם של סינדרלה והנסיך מקסים.
לאונרדו נאם בתור מדוקס, בנו של הכובען המטורף והמורה של רד.
ליאמאני סגורה בתור פינק, בתה של מלכת הלבבות ואחותה הצעירה של רד.
ברנדון טרמבליי בתור מקס, בנו של מדוקס ונכדו של הכובען המטורף.
אלכסנדרו בירד בתור לואיס מדריגל, בנה של לואיזה מדריגל מהסרט "אנקאנטו".
קיארה רומרו בתור הייזל הוק, בתו של קפטן הוק.
ג'ואל אולט בתור רובי הוד, בנו של רובין הוד.
זביין גארט בתור פליקס פאסילייה, בנו של דוקטור פאסילייה מהסרט "הנסיכה והצפרדע".
ריאן מקיואן בתור סקווירמי, אחד מבניו התאומים של מר סמי.
דייטון פאראדיס בתפקיד סקוויקי, אחד מבניו התאומים של מר סמי.
ריטה אורה בתור מלכת הלבבות, אמן של רד ופינק.
ברנדי נורווד בתור סינדרלה, אמה של קלואי.
מלאני פקסון בתור הפיה הסנדקית.
לאחר יציאת הסרט הרביעי באורך מלא בזיכיון "היורשים", "היורשים: עלייתה של רד", סוזן טוד, המפיקה בפועל שלו, אישרה שדיסני "בהחלט עובדת וחושבת על סרט המשך".
עוד היא ציינה שיהיו השלכות בעקבות במסע בזמן שהתרחש בסרט, שייגרמו ל"תפניות טובות ורעות".
בפברואר 2025 אושרה רשמית הפקת סרט זה, כאשר הצילומים העיקריים שלו התקיימו באולפני ברידג' בוונקובר החל מתחילת אפריל של אותה שנה עד סוף מאי.
היחידה הטקטית לחילוץ מיוחד 669 היא יחידה של חיל האוויר הישראלי המתמחה בחילוץ קרבי ביבשה, באוויר ובים.
מפקדה הוא קצין בדרגת סגן אלוף.
היחידה כפופה לכנף 7 – כנף כוחות אוויר מיוחדים.
לוחמי 669 נמנים עם כוחות העילית של צה"ל והם הלוחמים המאומנים ביותר למבצעי חיפוש והצלה קרבי.
הם יכולים להגיע ליעדם עם מסוקים, בצניחה טקטית, או לפעול עצמאית מצוידים בכלי רכב ייעודיים.
הם ערוכים לחפש ולהציל נפגעים, צבאיים או אזרחיים, בכל מתאר ובכל עת.
הם מאומנים להתנייד, לחבור ולהילחם עם כוחות מיוחדים אחרים.
הם מומחים בחילוץ אנכי, בחילוץ מהים, מכלי טיס ורכב מרוסקים.
בשל יכולותיה הייחודיות, היחידה משתתפת במבצעים מיוחדים של צה"ל וגופי ביטחון אחרים, ולוחמיה חוצים קווי אויב באופן תדיר.
בנוסף, מוזנקים צוותי היחידה לאירועי חילוץ מורכבים אשר גופי החירום האזרחיים אינם מסוגלים לתת להם מענה הולם.
תפקידה העיקרי של היחידה הוא חילוץ טייסים נוטשים, חילוץ נפגעים, חילוץ חשאי מעבר לקווי האויב, טיפול רפואי ופינוי נפגעים משדה הקרב.
לוחמי היחידה פועלים בתווך אוויר-ים-יבשה בסביבות מוגבלות לחילוץ והצלה מכל מקום, בכל מצב ובכל עת.
הגם שייעודה המקורי של היחידה היה חילוץ טייסים שנטשו בשטח אויב, היחידה מתפקדת כיחידת החילוץ הקרבי של צה"ל.
היא מבצעת משימות חיפוש והצלה קרבי ופינוי נפגעים תחת אש באמצעות מסוקי סער של חיל האוויר ורכבים ייעודיים.
בנוסף היא מחלצת צוותים ימיים ומטיילים במצבי חרום, מפנה בהיטס פצועים לבתי חולים ומבצעת סריקות אוויריות וקרקעיות לאיתור נעדרים.
היחידה מדריכה ומאמנת אנשי צוות אוויר בטכניקות נטישה, הישרדות וחילוץ במסגרת "בית הספר לכוחות אוויר מיוחדים".
הפינוי המוטס הראשון בארץ ישראל אירע בפברואר 1917. חייל בריטי שנפגע במארב פונה באמצעות מטוס קל.
שימוש במטוסים קלים לפינוי פצועים נעשה גם בקרבות מלחמת העצמאות ובמבצע קדש.
הפינוי המוסק הראשון בישראל אירע באוגוסט 1951 זמן קצר לאחר שהגיעו לארץ ראשוני המסוקים.
טייס פייפר ביצע נחיתת אונס על חוף ימה של תל אביב ומסוק פינה אותו ללא פגע אל בסיסו.
החילוץ המוסק הראשון, בדצמבר 1953, היה מספינה של משמר החופים שעלתה על שרטון מול חופי נהריה.
החל משנת 1954 פעלה בחיל האוויר כיתת פינוי רפואי בהיטס של רופאים וחובשים.
מבצע הפינוי הגדול ביותר התקיים במבצע קדש באוקטובר 1956, עת 120 פצועים מקרב המיתלה פונו במטוסי תובלה מסיני לארץ.
מערך המסוקים התרחב מאוד בשנות ה-60. אחד החילוצים שזכו לפרסום נעשה ב-1966 בשריפה בבית צים בתל אביב.
במלחמת ששת הימים פינו המסוקים כ-800 פצועים ורק כ-300 פצועים פונו במטוסי תובלה, כולם מחזית מצרים.
בששת ימי הלחימה חולצו 15 טייסים נוטשים מתוכם שבעה חולצו משטחי האויב.
ביולי 1972, ארעה בחיל האוויר תאונת טיסה קטלנית.
שני מטוסי F-4 פנטום (קורנס) התנגשו באוויר בעת טיסת אימונים מעל הים.
שלושה אנשי צוות ניצלו ואילו הרביעי, סגן אותר אך טבע בעת ניסיונות החילוץ וגופתו לא נמצאה עד היום.
באותה העת הנוהל הקיים קבע כי האחריות על כוח החילוץ המצוות למסוק מבוזרת בין חטיבת הצנחנים (במקרים של חילוץ יבשתי) לחיל הים (במקרים של חילוץ מהים).
ועדת חקירה שהוקמה בעקבות האירוע וביקורות שנערכו בהמשך, המליצו על טיפול בכשלים שאותרו: להקים גוף שיתמחה בחילוץ אנשי צוות אוויר שנטשו את מטוסם, באימונם בטכניקות נטישה, מילוט והישרדות, ובפיתוח תורת לחימה ואמצעי לחימה ייעודיים לתחומים אלה.
בחיל האוויר החלו בהכנות להקמת בית הספר למילוט עבור צוותי האוויר והמשימה הוטלה על טייס צעיר, סגן (לימים אלוף-משנה) אבנר אילנאי.
בני פלד, מפקד חיל האוויר בשנים 1973–1977, רצה שהיחידה המוקמת תופקד גם על חילוץ טייסים שנטשו את מטוסם בשטח אויב.
במטה הכללי לא הייתה התנגדות שחיל האוויר יקים יחידה להדרכת מילוט ופיתוח תו"ל, אך התנגדו להקמת יחידה מיוחדת לחילוץ קרבי והציעו לשפר את הנוהל הקיים.
במלחמת יום הכיפורים חולצו 43 אנשי צוות אוויר, אך היו גם ניסיונות חילוץ שהסתיימו ללא הצלחה.
פחות מ-30% מהטייסים שהופלו מעבר לקווי האויב חזרו בסופו של דבר לבסיסם.
בעקבות לקחי המלחמה קיבלה דרישתו של בני פלד להקמת יחידה מיוחדת לחילוץ קרבי בחיל האוויר משנה תוקף.
בינואר 1974 החלו תהליכי הקמת יחידת חילוץ ומילוט 669. יעוד היחידה היה חילוץ צוותי אוויר שנטשו את מטוסם, הדרכת מילוט לצוותי אוויר ופיתוח תורת חילוץ.
צוות ההקמה כלל שני טייסים: המפקד רס"ן (לימים אל"מ) יורם שחר וסגנו סגן (לימים אל"מ) אבנר אילנאי, שהיה הלוחם הראשון לאחר שעבר הכשרה בחיל האוויר האמריקאי ובחיל הים הישראלי
באפריל 1974 התייצבה בבסיס חיל האוויר תל נוף קבוצת החיילים הראשונה, כולם לוחמים ותיקים, רובם צוללנים יוצאי חוליית חוף של חיל הים.
הקורס הראשון בפיקודו של אבנר אילנאי החל את הכשרתו ולאחר תשעה חודשי אימונים, בינואר 1975 הוכרזה היחידה כ"מבצעית".
באותה עת כללה היחידה כתריסר לוחמים ורופא אחד בלבד.
בסוף 1978 צורפה ליחידה 669 יחידת הפינוי בהיטס ירפ"א 386 אשר כללה רופאים וחובשים מוטסים ושמה של היחידה הוסב ל"יחידת חילוץ ופינוי בהיטס 669".
בשנת 2004 שולבה יחידת אית"ן 5701 (יחידת מילואים של חיל האוויר לאיתור נעדרים) עם יחידה 669 ואחריות היחידה הורחבה גם למשימות של איתור הנעדרים.
בשנת 2006 לאחר מלחמת לבנון השנייה שונה שם היחידה ל"יחידת החילוץ והפינוי הקרבי בהיטס 669".
בשנת 2020, עם הקמת כנף 7, שונה שם היחידה ל"היחידה הטקטית לחילוץ מיוחד 669".
סמל היחידה נוצר על ידי יורם שחר ואבנר אילנאי שעמדו בראש צוות ההקמה של היחידה.
שחר ואילנאי נתקלו בתמונת החתול עם העיניים הירוקות והיא שבתה את לבם.
הגרפיקאי אלי צרפתי והאמן עמי שביט עיצבו את הסמל וכל שנותר היה למצוא הסבר מלומד לקשר שבין החתול ללוחם החילוץ.
אחד ההסברים לפחות הוא שבדומה לחתול לוחמי היחידה יודעים לצאת מכל מצב אשר הם "נופלים על הרגליים".
חריגת החתול מהמסגרת מסמלת את האלתור הנדרש במבצעי חילוץ שמטבעם הם בלתי מתוכננים.
זו הסיבה שלוחמי החילוץ של היחידה מכונים "חתולים".
כנף הלוחם הראשונה הייתה עשויה מבד כמו כנפי טיס, והיא עוצבה בדומה לכנפי "צוותי עזר אווירי" (רופא מוטס, מכונאי מוטס ועוד).
במרכז נחש המסמל רפואה ומצנח המסמל תעוזה.
הכנף ספגה ביקורת רבה מצד לוחמי היחידה על שום היותה "חצי כנף".
בסוף שנות השמונים הכנף הוחלפה בכנפי מתכת המשמשים כיום.
המספר שניתן ליחידה, 669, נבחר מתוך מאגר מספרים פנויים משום שדמה ל-269, שהיה מספרה של סיירת מטכ"ל באותה עת.
האגדה האורבנית כי מספר היחידה נבחר למען הנצחת 669 ילדים יהודים בצ'כוסלובקיה אשר הייתה תחת כיבוש נאצי, והעברתם לבריטניה בזמן מלחמת העולם השנייה, על ידי הבריטי ניקולס וינטון, במה שכונה "קינדרטרנספורט", אינה נכונה.
הפרשה התגלתה יותר מעשור לאחר הקמת היחידה.
פלגות לוחמים & מיוחדים הכוללות את לוחמי החילוץ בסדיר ובמילואים.
פלגת רפואה הכוללת את הפרמדיקים והרופאים של היחידה.
גף היערכות ומנהלה העוסק בפיתוח ציוד ותחזוקתו.
בית הספר לחילוץ קרבי המכשיר ומאמן את לוחמי החילוץ ומאמן אנשי צוות אוויר.
גף אית"ן (איתור נעדרים) המורכב מסיירים ואנשי שטח מיומנים.
על מנת להתקבל ליחידת 669, יש צורך לעבור מספר שלבים.
השלב הראשון למלש"בים, הוא מעבר יום סיירות.
מי שצולח את יום הסיירות, עובר לשלב השני - מעבר לגיבוש אחוד לסיירת מטכ"ל, יחידת שלדג ויחידה 669. מאז 2019 גם מסיימי גיבוש שייטת 13 (דרך יום סיירות) יוכלו להתקבל ליחידה לאחר ראיון.
עד שנת 2008 היה ליחידה גיבושון נפרד.
ב-27 במאי 2022 נמסר שהרמטכ"ל אביב כוכבי ומפקד חיל האוויר תומר בר, החליטו לאפשר גם לנשים המועמדות לגיוס, להתמיין לתפקידי לחימה ביחידה, לאחר שעד אז, יכלו רק גברים לשמש כלוחמים.
ההחלטה התקבלה בעקבות עתירה שהגישו ארבע צעירות לבית המשפט הגבוה לצדק בשנת 2020, בדרישה לאפשר שילוב נשים לוחמות בסיירות ויחידות מובחרות.
החל משנת 2022, יכולות גם נשים להתמיין לתפקידי לוחמות ביחידה.
בדצמבר 2023, התגייסו לראשונה שתי נשים למסלול ההכשרה של היחידה.
מסלול הכשרת הלוחם ביחידה אורך כשנה ושישה חודשים.
ההכשרה ממיינת, וקרוב למחצית מבין אלה שמתחילים לא מסיימים את המסלול המפרך.
בוגרי המסלול נדרשים לשירות קבע של 20 חודשים.
הצוותים הרפואיים של היחידה ממוינים ומאומנים, בהתאם לדרישות היחידה ופלגת הרפואה, המתארים השונים וסביבת העבודה בקרקע ובהיטס.
אחת לכמה שנים היחידה מגייסת לשורותיה רופאים ופרמדיקים ששירתו בעבר ביחידות קרביות, ובעלי זיקה מקצועית לטראומה וטיפול בפצועים.
מאחר שצוותי הרפואה של היחידה נדרשים לכשירות גבוהה ומטפלים בפצועים הקשים ביותר במצבים קיצוניים, חיל הרפואה נותן עדיפות ליחידה 669 לבחור לשורותיה את מיטב הפרמדיקים והרופאים בצה"ל.
הצוותים הרפואיים נדרשים לעבור מיונים קפדניים והכשרה אינטנסיבית ממושכת.
בשל הניסיון הרב של היחידה ואנשיה, יחידות מיוחדות רבות מצבאות שונים בעולם מבקשות להתאמן עם יחידה 669.
בעתות שגרה מרבית פעילות היחידה חשאית במסגרת מבצעים מיוחדים.
במקביל היחידה זוכה לחשיפה תקשורתית בשל פעילותה האזרחית, כאשר היא נקראת לסייע בחילוצים מורכבים של אזרחים.
היחידה עושה שימוש במסוקי הסער של החיל - UH-60 בלק הוק ("ינשוף") ו-CH-53 סי סטאליון ("יסעור") ובכלי טיס נוספים של חיל האוויר.
הצוותים הקרקעיים של היחידה מאומנים לחלץ באופן חשאי באמצעות רכבי שטח קלים יבילי-אוויר (LL UTV) וכן להגיע ליעדם בצניחה טקטית.
בשנת 1975, פעלו לוחמי היחידה לחילוץ קבוצת מטיילים מאסון נחל דרגה.
מבצע החילוץ נערך בלילה בסיוע מסוקי יסעור לאור נורים שהטילו מטוסי חיל האוויר.
ב-16 באוקטובר 1986 נכשל ניסיונה של היחידה לחלץ את הנווט רון ארד שנטש את מטוסו מעל שמי לבנון.
בשנת 1997, בעת אסון השריפה בוואדי סלוקי, פעלו לוחמי היחידה כדי לחלץ כוח מחטיבת גולני מנחל סלוקי בדרום לבנון וגם לקחו חלק בחילוץ לוחמי הקומנדו הימי מאנצאריה שבלבנון בעת אסון השייטת.
ב-1998 טיפלו בחילוץ הפועלים שניצלו מאסון הארובה בתחנת הכוח רוטנברג.
בשנת 2006 היחידה קיבלה ציון לשבח יחידתי ממפקד חיל האוויר על פעילות במלחמת לבנון השנייה ושמה שונה ליחידת החילוץ והפינוי הקרבי בהיטס.
היחידה השתתפה בין היתר בחילוץ לוחמי שייטת 13 מן הפשיטה שביצעו לוחמי הקומנדו הימי בצור.
במבצע "שבו בנים לגבולם" חילץ צוות של היחידה, בשיתוף פעולה עם יחידת שלדג ויחידת הניוד, את גופתה של קרן טנדלר, מכונאית מוטסת מצוות מסוק היסעור שהופל בעומק שטח לבנון ב-12 באוגוסט.
ליחידה קרו שתי תקלות שיצרו הד ציבורי, האחת היא אסון הכבל משנת 1992 והשנייה קרתה ב-11 במרץ 2009 כאשר הוקפץ כוח מוטס של היחידה לחלץ מטייל, עלא אחמד סלאח אגבריה, שעלה על מוקש ונפצע קשה בסמוך למושב שדי תרומות שבשטח מועצה אזורית עמק המעיינות.
כוחות של היחידה הגיעו למקום והחלו להעלות את הפצוע למסוק אולם ברגע שניסו להכניסו לבטן המסוק נשמט הפצוע מסיבות לא ברורות, נפל לקרקע ומת במקום.
ב-26 באפריל 2018 נקראה היחידה לאיתור וחילוץ של הנפגעים באסון נחל צפית, שבו סחף שיטפון 25 בני נוער שטיילו בנחל צפית ועשרה מהם נספו.
ב-30 באפריל 2021, בהתרחשות אסון הר מירון (האסון האזרחי הגדול ביותר בישראל) שהתרחש בליל ל"ג בעומר 2021, הוזעקו חיילי היחידה לחלץ את מאות הפצועים מזירת האסון במסוקים.
במלחמת חרבות ברזל נטלה היחידה חלק מרכזי בלחימה, החל ממתקפת הפתע על ישראל על יישובי עוטף עזה.
היחידה הייתה הראשונה להגיע למוקדי לחימה מסוימים.
היחידה פינתה מאות פצועים במהלך התמרון הקרקעי בשיתוף פעולה מבצעי עם מעגל היחידות מובחרות בצה"ל, ובמיוחד יחידת הניוד ברצועת עזה, ב-12 בפברואר 2024 במהלך המלחמה, יחדיו עם כוחות מיוחדים נוספים, היחידה לקחה חלק עיקרי במבצע יד זהב לשחרור שני בני ערובה פרננדו סימון מרמן ולואיס הר מהשבי ברפיח.
כוחות היחידה הגיעו ללב מחנה הפליטים שאבורה שברפיח והיו אחראים על חילוץ הכוח והחטופים מזירת המבצע עד למסוק הפינוי, אשר פינה את החטופים למרכז הרפואי שיבא.
עמותת החתול היא עמותה המאגדת את בוגרי יחידה 669 במטרה להוות גוף המלווה ותומך את בוגרי היחידה בחיים האזרחים, ומלווה את היחידה הסדירה.
בדיני המשפט העברי, היזק ראייה הוא פגיעה בפרטיות הזולת באמצעות הצצה לתוך רשותו.
בתלמוד ייחדו עבור דינים אלו סוגיות אחדות במסכת בבא בתרא.
בסוגיות אלו התבאר היכן מעשה מסוים נחשב כהיזק ראיה, ובאלו מקרים אין המעשה נחשב להזק ראייה.
המשנה קובעת את חובת בניית מחיצה בין שותפים: .
בתלמוד בבלי הסתפקו האם כוונת המשנה לחייב לבנות מחיצה מאחר שהיזק ראיה נחשב היזק, או שהמשנה מדברת רק במקרה ש'רצו' לבנות.
להלכה השולחן ערוך סבור שהיזק ראיה נחשב היזק, ולכן יכולים לחייב אחד את השני לבנות מחיצה על מנת למנוע את היזק הראייה: "חצר השותפין...
יש לכל אחד מהם לכוף את חבירו לבנות הכותל באמצע, כדי שלא יראהו חבירו בשעה שמשתמש בחלקו...".
הראשונים דנו במהותו של היזק הראייה, מדוע הוא נחשב כנזק על אף שאינו ממשי (היזק שאינו ניכר).
הרמב"ן כותב שהצצה של אדם לרשות הזולת פוגעת באחר וברכושו באופן ישיר.
את דברי הרמב"ן ניתן לבאר בכמה דרכים שנזכרו בראשונים:
עין הרע – אדם שמתבונן בחבירו או ברכוש חבירו בצורה חודרת וממוקדת, מתוך צרות עין, מביא עליהם רעה וגורם להם נזק ממוני.
פגיעה כזו אסורה הן מן ההיבט הנזיקי והן מן ההיבט האיסורי.
לכל אחת מהפגיעות הללו יש השלכות הלכתיות אחרות (אם בדרישה לבנות כותל הפרדה או בחיוב צו מניעה האוסר לבנות דבר המזיק, כפי שיבואר בהמשך).
הרמב"ם קובע שהיזק ראייה פוגע בפרטיות ובצניעות, ולכן יש חובה להימנע מהם.
לעומת זאת, בהימנעות מעין הרע הוא רואה רק מידת חסידות ללא נפקות הלכתית מחייבת, ולכן לא נוכל לחייב לגדור בגינה.
יש החולקים על הרמב"ם ויש שפסקו כמוהו.
שיטת רש"י שהיזק הראייה גורם רק נזק עקיף (גרמא).
השכן ימנע משימוש בחצרו מחשש שחבירו יסתכל עליו.
בנזק מסוג זה (גרמא) אין מחייבים תשלום על הנזק, אבל יש איסור לבצעו.
לדעות שהראייה גורמת לפגיעה ישירה בזולת, די בכך שאחד השכנים בונה מחיצה דקה שדרכה אי אפשר לראות ובכך יצא ידי החובה להימנע מהיזק הראייה, שכן גם אם תיפול המחיצה, מיד יוכל לבנותה שוב ולמנוע את ההיזק.
מנגד, אם נאמר שהפגיעה היא באפשרות השימוש בחצרו של הזולת (גרמא), אז אין די בבניית מחיצה דקה וחלשה (במסיפס בעלמא) .
מחיצה כזו עלולה ליפול בקלות, ומתוך חשש לכך, השכן יימנע מעשיית דברים שבצנעה בחצירו, וכך תימשך הפגיעה בו.
לכן, לצורך מניעת היזק הראייה בדרך גרמא, נוכל לחייב בנייה של מחיצה עבה וחזקה (גוויל או גזית או ולבנים) .
יש כמה דרכים שעל ידם ניתן למנוע אדם מלהזיק בראייה:
על מנת למנוע נזקי ראייה, יש לבנות קיר שיפריד בין הנכסים כדי לעצור את השכן מלהסתכל.
כל השכנים חייבים באופן שווה בבניית הקיר, וכל אחד מהשכנים יכול לחייב את השני לשלם על זה.
דרכי מניעת ההיזק משתנים בהתאם לסוג הנכס:
חצר - בחצר שמשותפת לכמה בתים, שמשתמשים בה לצורך חיי היומיום ולענייני הבית השונים, ונחשבת לחלק מהבית.
אפשר לחייב את השכנים לבנות בה כותל בגובה 4 אמות, שהוא גבוה מגובה אדם ומונע מאנשים מלהסתכל לחצר גם אם יתאמצו.
גינה – מקום בו זורעים ירקות או עצי פרי, או שיש שם עצים תמיד – אם אין מנהג אחיד לבניית כותל בגינה יש חובה לבנות כותל.
ואפילו שאין אדם משתמש בגינתו לדברים צנועים, אבל הוא עלול להיפגע מעין הרע של חברו.
ולכן חייבים לבנות קיר בגובה 4 אמות.
אולם יש שאמרו שאין היזק ראייה בגינה, והחובה לגדור נועדה לשמור על הגינה מחשש לגנבה, ואפשר לחייב כותל רק גובה 10 טפחים, שזה מונע מלגנוב, כי מי שמכניס את ידו מעבר לגדר כזו נראה כגנב.
בקעה (שדות של תבואה) – החובה לבנות כותל בבקעה זה רק במקום שכך המנהג.
יש אומרים שהחובה לבנות את הכותל זה משום היזק הראייה על ידי העין הרע, והנזק קיים רק חודש אחד בשנה – בזמן שהתבואה מוכנה לקראת קצירה.
בתקופה זו אדם עלול להזיק לתבואת חבירו במבט.
גובה הכותל בבקעה דומה לזה שבגינה.
גגות - גג שמשמשת כעין מרפסת משותפת ונעשים בו תשמישים כמו בבית, כגון: תליית כביסה, אכילה דינו כחצר.
גגות נפרדים הסמוכים זה לזה, אף הם דינם כחצר.
אם אין שימוש בגג, יש הסבורים שחוששים להיזק ראייה דווקא בין גגות שיש קשר עין ביניהם, ובלבד שאינם צמודים זה לזה.
בנסיבות אלו בעלי הגגות עשויים לחשוב שהם נהנים מפרטיות, ולהשתמש לעיתים בגג כמו בבית.
לכן, הם זכאים להגנה באמצעות הסדרי מניעה שבגין היזק ראייה.
יש מקרים בהם ניתן לתת צו מניעה כדי למנוע את הנזק.
הצו יכול למנוע מהמזיק להמשיך את נזקו, באמצעות הרחקה של המזיק מהניזוק או בדרך של חלוקת זמני שימוש במקום המועד להיזק.
חצר שותפים קטנה (פחות מ-8 אמות), שלא ניתן לחלקה – אם כל אחד מהשותפים רוצה להמשיך ולהיות הבעלים של החלק שלו ניתן, לחלק מהדעות, לחייב חלוקת זמני שימוש בחצר, כדי שלא יזיק לחבירו בהיזק ראייה.
חלון או מרפסת מול חצר משותפת – כל אחד מן השותפים בחצר יכול למנוע את פתיחת החלון, כדי שלא ייפגע בהיזק ראייה.
• חלון מול חלון כאשר באמצע נמצאת חצר - הצד שכנגד יכול למנוע את פתיחת החלון משום היזק ראייה, מטעם פגיעה בצניעות ומשום חשש לצנעת הפרט.
לחלופין, כ"א מהצדדים זכאי לדרוש את הרחקת החלון כך שלא ניתן יהיה לראות את הנעשה.
לפי דעה אחת, בכל המקרים בהם ניתן לדרוש צו מניעה, לאחר שנעשתה הפגיעה, ניתן לדרוש את החזרת המצב לקדמותו ולחייב את המזיק לפרק את מה שבנה.
לפי דעה אחרת, הדרישה להחזרת המצב לקדמותו תלויה במנהג המדינה.
כך, למשל, אם הנוהג הוא לשים וילונות בחלונות הבתים, לא יוכל לכפות את חבירו לפרק חלון שבנה, והדרישה תוגבל לווילונות בלבד.
חיוב ממון על נזק גוף
כאמור, יש שהגדירו את ההיזק ראייה כנזק של 'עין הרע' שעושה ממש נזק ממוני, אף שאינו מזיק בידיו.
לפי דעה זו ניתן להטיל חיוב כספי על המזיק בראייה.
לפי דעה אחרת היזק ראייה הוא נזק שאינו ניכר, ולכן החיוב עליו הוא רק כלפי שמים.
למרות זאת מצד מידת חסידות, כדי שלא ייענש בדיני שמים, ראוי שישלם על הנזק.
תשלום זה אינו קצוב, ותלוי ברצונו הטוב של המזיק.
חזקת שימוש כנגד היזק ראייה
מי שהחזיק להשתמש בנכסיו באופן שיש בו משום היזק ראייה, ושכנו לא מחה כנגד שימוש זה, רואים את השכן כאילו מחל על הנזק, ועל כן תעמוד לחברו הזכות להמשיך להשתמש בנכס (חזקת שימוש), כנגד היזק הראייה.
החזקה הנזכרת עומדת כנגד נזקי ממון הכרוכים בהיזק הראייה.
היא אינה חלה כאשר היזק הראייה גורם נזקי גוף, כמו פגיעה בפרטיות ובצניעות של חברו.
כך קובע הרשב"א: "מכל מקום, אם נהגו שלא להקפיד כלל על היזק ראייה שעל הבתים וחצרות [הפוגע בפרטיות השכן], מנהג בטעות הוא, ואינו מנהג, שאין מחולה ההקפדה [כלומר, אין אדם יכול למחול ולוותר על זכויותיו], אלא בממונות, שאדם רשאי ליתן את שלו, או ליזוק בנכסיו.
אבל אינו רשאי לפרוק גדרן של ישראל ושלא לנהוג בצניעות".
ישנן ארבע דעות בנוגע למועד תחולת החזקה:
א.מידית - כאשר נודע לצד השני שנבנה חלון, והוא לא ביקש מיד צו מניעה, יש בכך כדי לאשרר את חזקת השימוש, וכמוה כאישור לבניית החלון, שלאחריו לא ניתן לדרוש את סתימתו.
ב.לאחר שלושים יום – לפני חלוף זמן זה, יכול הצד הנפגע לחשוב שמדובר על מבנה ארעי.
לאחר 30 יום היה עליו להבין שמדובר בשינוי קבוע, ולפיכך אם לא מחה, יש בכך אישור משתמע להמשך השימוש ולחזקה בו..
לדעה זו, אם ניתן להבין מידית שהשינוי קבוע, והנפגע לא מחה – החזקה תחול מיד.
ג.לאחר שלש שנים (עם טענת בעלות) – בדרך כלל במקרקעין תחולת חזקה היא לאחר שלש שנים של שימוש ובצירוף של טענת בעלות.
דין זה חל אפוא גם ביחס לחזקת שימוש כנגד היזק ראייה.
ד.לאחר 3 שנים (ללא טענת בעלות) – חזקת שימוש מאפשרת שימוש במקרקעין ואינה מאשרת בעלות.
לכן, לא נדרשת לגביה טענת בעלות, כפי שהיא נדרשת, בדרך כלל, בחזקת מקרקעין.
היזק ראייה וחוקי התכנון והבנייה
החוק המסדיר במדינת ישראל את התנאים לבניית בתים הוא חוק התכנון והבנייה.
החוק מתיר לבנות בהתחשב בשכנים (מרחק זה מזה וכו') ובשטח הציבורי (פגיעה בנוף וכו').
יש תקדימים הלכתיים לכך שפוסקים התעלמו מדיני היזק ראייה ופסקו על פי המנהג המקומי בלבד.
לפי עדותו של רבי יום טוב צהלון (המהריט"ץ): "בארצנו, בצפת, מעולם לא שמענו, ולא בא לידינו, תביעת היזק ראייה בריחוק מקום הרבה".
מדבריו משתמע שדיני היזק ראייה אינם רלוונטיים לצורך היתר בניית הבתים, ההיתר תלוי במנהגי המדינה בלבד.
קביעה זו מתבססת על כמה נימוקים:
לגבי חצרות – בזמננו אין שימוש בחצרות לדברים שבצנעה.
לגבי חלונות – ראשית, לפתחים שלנו יש בהמשכם גם פרוזדור, ולכן אין מבט ישיר לתוך הבית.
שנית, מטרת החלונות להוסיף אור בבית ולא כדי להסתכל פנימה.
שלישית, לחלונות בימינו יש תריסים או וילונות שאדם מסיט כאשר הוא מעוניין לעשות דברים שבצנעה.
בשנים האחרונות נעשה שימוש בפסק המהריט"ץ.
נטען, שלא ניתן לבנות עיר מבלי לגרום היזק ראייה, למעשה, בזמננו כל אדם שקונה דירה יודע שייתכן שמבניין סמוך יוכלו להתבונן במעשיו.
לכן, הניזוק מוחל מעיקרא על היזק הראייה שעלול להיגרם לו, וממילא משום המנהג מותר לעשות כן.
מאידך, אדם שרוצה לשפץ דירה, אינו בכלל הדברים האמורים, ולכן עליו להקפיד במהלך השיפוץ ולאחריו על היזק ראייה (שכן השיפוץ הוא לא הכרח בבניית העיר).
הרב דוב ליאור קבע שניזוק יכול למחול על היזק הממון שלו, גם ביחס לאיסורים הקיימים בהיזק ראייה (איסורי הפגיעה בגוף).
עוד הוא מוסיף שהיום לנפגע מהיזק ראייה אין זכות תביעה, לא בגלל מנהג המדינה אלא מכוח "דינא דמלכותא דינא" – חוקי התכנון והבנייה.
דעה חולקת, המתנגדת להיצמדות לחוקי התכנון והבנייה, תוך התעלמות מדיני היזק ראייה, נמצא בפסק דין של בי"ד לדיני ממונות בגוש עציון (בראשותו של הרב גדעון פרל).
לגבי תביעה של שכן בבית עם חצר משותפת נגד שכן אחר, הרוצה להרחיב מרפסת גבוהה לתוך שטח החצר וברור שיהיה בכך היזק ראייה לתובע.
לפי פסק הדין אין חזקת הסכמה לבנייה אם יש היזק ראייה מובהק.
מאידך, אין גם חזקה לשימוש בחצר עצמה כנגד היזק ראייה (ללא קשר לבניית המרפסת).
על רקע זה, בית הדין חייב את השכנים לבנות כותל משותף, וקבע שבונה המרפסת מנוע מלהשתמש בה עד שיגביה את הכותל לגובה ארבע אמות מעל המרפסת שבנה.
בניית סוכה בצמוד לחלון חבירו – בעל דירה טען להיזק ראייה ופגיעה בכניסת האור לביתו במשך ימי חג הסוכות, בגלל סוכת שכנו.
הרב אליעזר יהודה ולדנברג פסק שמותר לבעל הסוכה להמשיך לבנות בגלל שלא מצינו שיהודי מקפיד על חברו בקיום מצוות סוכה.
עם זאת, הרב ולדנברג הורה לבעל הסוכה, שלא להקדים ולבנות את הסוכה יותר משלושה ימים לפני החג, ולהזדרז לפרקה מיד בצאת החג, כדי למעט בפגיעה אפשרית (אף שאינה אסורה) - בבעל הדירה.
היזק שמיעה – השופט משה דרורי החיל את סוגיית היזק ראייה על האזנות הסתר.
הוא מבסס את קיום האיסור ההלכתי להאזין לשיחותיו של האחר על יסודות האיסור של היזק ראייה (עין הרע, לשון הרע וצניעות).
לדבריו, בעיות לשון הרע וצניעות קיימות גם בהאזנת סתר.
לפי מסקנת פסק הדין, האזנת סתר אסורה גם מכוח היזק ראייה, אך למעשה יש להתיר אותה לרשויות החוק לצורך מניעת פשעים אחרים.
בעניין זה יצוין כי בית הדין הרבני הגדול דחה ערעור בו נתבקשה האזנה להקלטה שהוקלטה בסתר, בהתבסס בין השאר על דברי המאירי, שהיזק שמיעה נכלל בתוך היזק הראייה.
היחידה המרכזית היא יחידת חקירות ומודיעין אשר פועלת ברמת המחוזות השונים במשטרת ישראל.
בכל מחוז קיים ימ"ר שתפקידו לטפל בפשיעה החמורה בתחום המחוז.
עבירות ופשעים חמורים עוברים מרמת התחנות לרמת הימ"ר על פי החלטת מפקד המחוז, ראש אגף החקירות והמודיעין והמפכ"ל.
בראש כל ימ"ר מחוזי עומד קצין בדרגת ניצב־משנה.
טיפול בארגוני פשיעה ועבריינים בכירים.
טיפול בפשעים חמורים ובעברות מוסר (סחר בנשים, בתי בושת, הימורים לא חוקיים ועוד).
חקירת מקרים של פשיעה סדרתית.
מאבק בסמים – תפיסת סוחרי סמים ויבואני סמים, ומיגור השימוש בסמים בקרב בני נוער.
טיפול באירועים ובנושאים מיוחדים או חריגים, בהתאם להנחיות מפקד המחוז.
איסוף מידע מודיעיני בעברות ובנושאים שבטיפול היחידה.
תקיפה כלכלית של יעדי היחידה.
היחידות מורכבות מחוקרים, בלשים, אנשי מודיעין ואמצעים טכנולוגיים לביצוע המשימה.
מרבית תיקי החקירה שמתנהלים בימ"ר מסווגים ברמת סודי וסודי ביותר.
רק לאחר "פיצוח" והגשת כתב אישום החקירה מדווחת לאמצעי התקשורת.
אנשי הימ"ר מפעילים סוכנים סמויים בקרב סוחרי סמים ועוקבים אחרי בלדרים שמייבאים לישראל סמים ואמל"ח.
היחידות המרכזיות המחוזיות גם שותפות לפעילות למניעת פח"ע.
היחידה המרכזית מהווה ראש חץ בפעילות כנגד הפשיעה החמורה בארץ ולעיתים קרובות מוצאים בה השוטרים את עצמם בעימות ישיר בינם לבין העבריינים בהם הם מטפלים.
היחידה המרכזית מהווה למעשה יחידת עילית של המחוז ונותנת מענה למפקד המחוז בתופעות בעייתיות.
במשטרת ישראל קיימות יחידות הימ"ר הבאות:
ימ"ר תל אביב - הימ"ר הראשון שהוקם (כונתה בעבר "המדור המרכזי" ומכאן כינוי שוטריה, "מדורניקים").
בשנת 2005 פורק ימ"ר דרום בעקבות פרשת האחים פריניאן והוקמו במקומו שני ימרי"ם מרחביים.
בשנת 2024 הוקם מחדש וכולל בתוכו גם את יחידת מג"ן.
במשמר הגבול קיימים ימרי"ם מרחביים המטפלים בפשיעה החקלאית.
היחידה הממלכתית לאבטחת אישים ומשלחות (יחידה 730), היא יחידה השייכת לאגף האבטחה של שירות הביטחון הכללי (שב"כ).
משימת היחידה היא לדאוג לסידורי האבטחה של אנשי ממשל בכירים ולהגנתם מפני איומים, בעיקר מטרור.
היחידה אחראית ישירות על ביטחונם של שבעה אישים הנחשבים עקרונית ל"סמלי שלטון":
במרץ 2023 החליטה ועדת השרים לענייני שב"כ כי גם בני משפחתו של ראש הממשלה, יאיר, אבנר ושרה נתניהו, יאובטחו על ידי היחידה.
היחידה משמשת אחראית מקצועית גם על אבטחת אישים שאינה מאבטחת בעצמה ומאובטחים על ידי יחידת מגן.
המאבטחים האישיים הם יוצאי יחידות קרביות בצה"ל, הנבחרים בקפידה ומתחייבים לשלוש שנים בתפקיד.
מאבטחי השב"כ, ובכלל זה מאבטחי היחידה לאבטחת אישים ומשלחות, מאומנים במתקני השב"כ ועוברים קורס מאבטח לוחם מקיף הכולל בין היתר אימונים והכשרות שונות בתחום הלוחמה בטרור, כושר גופני, אימוני ירי, קרב מגע, לוחמה בשטח בנוי ואימון חובשים.
המאבטחים האישיים מאומנים יותר משנה לפני שהם מצטרפים לפעילות האבטחה השוטפת.
היחידה לאבטחת אישים הוקמה בשנת 1958 תחת השם יחידת הליווי של ראש הממשלה.
בעקבות אירוע שבו הושלך רימון יד בכנסת באוקטובר 1957, ונפצעו ראש הממשלה דוד בן-גוריון והשרים משה חיים שפירא וגולדה מאיר.
את אנשיה אימן בתחילה דוד בקרמן (דייב), איש חיל הנחתים האמריקני בעברו שהתמחה בלוחמה זעירה וקליעה באקדח.
בשנת 1968, בעקבות חטיפת מטוס אל על לאלג'יריה, נתבקש בקרמן להצטרף לשירות הביטחון הכללי כמדריך ירי באקדח.
באותה עת כונו אנשי היחידה "הגורילות".
בשנת 1972 מיסד וכונן בקרמן את תחום הדרכת והכשרת המאבטחים.
בקרמן אף רצה כי משימת חילוץ בני ערובה ממטוסים תוטל על מאבטחי השב"כ, אולם הקצח"ר עמנואל שקד, אשר היה מופקד על תחום המבצעים המיוחדים והלוחמה בטרור, התנגד.
בין היתר פעלו חניכיו בסיכול מתקפת הטרור ב-18 בפברואר 1969 כנגד מטוס אל על, שהתכונן להמראה בנמל התעופה הבינלאומי ציריך-קלוטן ופעולת החילוץ של מטוס סבנה.
ב-27 בדצמבר 1985 תקפו מחבלים פלסטינים את דלפקי חברת אל-על בנמלי התעופה בווינה וברומא.
מאבטחי השירות ברומא לחמו במחבלים, הרגו שלושה מהם ופצעו אחד באורח קשה.
בווינה ערכו שוטרים אוסטרים ומאבטחי השירות מרדף רכוב אחר המחבלים הנמלטים, הרגו אחד מהם ועצרו את השניים הנוספים.
רצח רבין הוא כישלון חרוץ של היחידה לאבטחת אישים.
כחלק מהמסקנות בעקבות הרצח, הפכה אבטחת האישים להדוקה וקפדנית במידה ניכרת.
לדוגמה, השתתפותו של אדם מאובטח בכנס מלווה בבדיקות קפדניות של כל הנכנסים לאולם הכנס.
נוכחות מתחזה חמוש צמוד לראש הממשלה
במהלך הכאוס שהתחולל אחר טבח שבעה באוקטובר ניצל רועי יפרח את עובדת היותו חובש באיחוד הצלה, נסע לאזור הקרבות והתחזה לחבלן, לוחם ושוטר, גנב נשק, אמל"ח וציוד משטרתי וצבאי.
במהלך ביקור של ראש הממשלה בנימין נתניהו ושר הביטחון יואב גלנט בתוך רצועת עזה הצטלם יפרח לצידם כשהוא חמוש בנשק מתקדם.
ב-29 באוקטובר 2024, בית המשפט המחוזי בתל אביב גזר על יפרח 15 חודשי מאסר בפועל, לאחר הודאתו במסגרת הסדר טיעון.
היזק שאינו ניכר הוא סוגת נזקים בהלכה, בה לא ניכרים סימני ההיזק בגוף החפץ הניזוק, והנזק ניכר בפן ההלכתי.
לפי שיטת רש"י היזק שאינו ניכר הוא רק אם הנזק אינו גורם לכל שינוי פיזי בחפץ, לדוגמה אדם שטימא את התרומה של חברו, ובכך מנע מחברו לאכול אותה, או חמץ שעבר עליו הפסח, שבכך נאסר באכילה ואף בהנאה.
מדין התורה לא חלה חובת תשלום עבור נזק מסוג זה בדיני אדם, דהיינו בבית דין, אך על מנת לצאת ידי חובת דיני שמים, על האדם לשלם בעבור הנזק שגרם גם אם מדובר בהיזק שאינו ניכר.
בנוגע לחובת תשלום מדרבנן - קיימת מחלוקת אמוראים.
בשלוש הדוגמאות הבאות שום שינוי פיזי לא מתחולל בחפץ או האוכל הניזוקים, והנזק מסתכם אך ורק במניעה רוחנית ליהנות ממנו:
אדם שעירב יין נסך בתוך יין כשר.
היין אסור בהנאה, ובעליו אינו יכול לשתותו ואף לא למוכרו ולקבל את דמיו.
אדם שטימא את תרומתו של חברו.
במצב כזה כהן אינו יכול לאכול את התרומה שכן היא טמאה.
אדם שגזל חמץ של חברו לפני חג הפסח, ומחזירו לו לאחר הפסח באמרו "הרי שלך לפניך", אך על פי ההלכה חמץ שעבר עליו הפסח אסור באכילה ובהנאה.
גנבת המחאה והחזרתה לאחר שפג תוקפה.
ישנה סברה המשייכת לקטגוריית היזק שאינו ניכר גם שתילת וירוס מחשב.
יש הרוצים לכלול בגדר היזק שאינו ניכר גם שימוש באינטרנט באמצעות תקשורת אלחוטית של אדם אחר במקרה זה, היות שכל מנוי אינטרנט מקבל רוחב פס מסוים, שימוש ללא רשות מקטין את מהירות הגלישה של המנוי.
למרות שמדאורייתא לא חל חיוב תשלום על מזיק שהזיק נזק שאינו ניכר, חלקו אמוראים האם חל חיוב תשלום מדרבנן, וכהגדרת התלמוד - האם היזק שאינו ניכר שמיה היזק (=האם הוא נחשב לנזק), או לאו שמיה היזק (=אינו נחשב נזק).
לדעת רבי יוחנן - היזק שאינו ניכר, אינו נחשב נזק וגם מדברי חכמים לא חל חיוב תשלום בגינו.
בראשונים מופיעים 3 הגדרות לשיטתו של רבי יוחנן:
ראשית - משום שנזק שלא ניתן לראותו אינו נחשב נזק.
לשיטה זאת מי שהרטיב פירות, והכשיר אותם לקבל טומאה, וכעת שהם רטובים הנזק נראה לעין, אין זה היזק שאינו ניכר.
שנית - משום שרק נזק בגוף החפץ עצמו, נחשב נזק.
לשיטה זאת מי שטימא פירות גם אם רטובים כרגע, היות שהפירות שלמים ולא נפגעו בגופם, זה נחשב היזק שאינו ניכר.
נימוק שלישי - משום שאין לערב בין נזיקין לאיסורין, ולכן נזק הנובע מאיסורין, ואינו ניכר, אינו נחשב נזק.
לדעת האמורא חזקיה - היזק שאינו ניכר נחשב נזק, ומדברי חכמים יש לשלם בגינו.
ההסבר לשיטתו של חזקיה, הוא שנזק הוא נזק.
אין זה משנה אם ניתן לראותו אם לאו; אין זה משנה אם הנזק הוא בגוף החפץ או בשוויו; ואין זה משנה אם הנזק נובע מאיסורין - תמיד חייב לשלם.
הלכה למעשה נפסק כדעתו של רבי יוחנן הסבור כי היזק שאינו ניכר - לאו שמיה היזק, והמזיק פטור מלשלם.
אך כדי שלא ילך אדם במזיד ויזיק את ממונו של חברו, תיקנו חכמים קנס מיוחד למי שגורם להיזק שאינו ניכר במזיד, וחייבו אותו לשלם את מה שהפחית משוויו של הנכס על ידי פעולת ההיזק.
לשיטת רבי יוחנן קנסו חכמים רק את המזיד ולא את השוגג, כי מטרת הקנס היא למנוע מאנשים להזיק בכוונה.
ואילו לשיטת חזקיה שסבור שהיזק שאינו ניכר - שמיה היזק, הסיבה בגינה קנסו חכמים רק את המזיד ולא את השוגג, היא כדי שהשוגג לא ימנע מללכת ולדווח לניזוק על הנזק (ובכך יכשיל את הניזוק).
ב"חידושי רבנו מאיר שמחה על הש"ס" (וכן בקובץ שעורים) כתב שהיזק ניכר ניתן לפרשו בשני אופנים:
שיהא ניכר לכל אחד שהחפץ נפסד
שההיזק יהא דבר מוחשי ולא רוחני כמו איסור או פסול
היחטפות בבלשנות עברית היא תהליך שבו תנועה מפנה את מקומה לשווא נע או לחטף.
גוף שלישי עבר מופיע הפועל לָקַח, ואילו צורת הרבים היא לְקַחְתֶּם
הקמץ תחת הלמ"ד פינה מקומו לשווא נע.
גוף שלישי עבר מופיע הפועל עָשָׂה, ואילו צורת הרבים היא עֲשִׂיתִם
הקמץ תחת העי"ן פינה מקומו לחטף פתח.
הסבר התופעה נעוץ בכלל: תזוזת ההטעמה גוררת היחטפות.
לדוגמה, במילה לָקַח הטעם על ההברה קַח, ואילו בלְקַחְתֶּם הטעם על ההברה תֶּם, יוצא כי במעבר לצורת הרבים זזה ההטעמה.
מכיוון שדובר השפה יודע שעליו "לשמור אוויר" להברה המוטעמת, הוא מעדיף לקצר את זמן ההגיה של ההברות הראשונות והלא-מוטעמות, כלומר להחטיף אותן.
במקרה שבו ההיחטפות חלה על אות גרונית, מוחלף השווא הנע בחטף, וזאת בגלל הקושי הקיים בקרב דוברי השפה להגות אות גרונית בשווא נע.
גוף שלישי עבר אָכַל ואילו צורת הרבים אֲכַלְתֶּם.
גוף שלישי עבר הָלַךְ ואילו צורת הרבים הֲלַכְתֶּם
גוף שלישי עבר חָרַשׁ ואילו צורת הרבים חֲרַשְׁתֶּם
היחידה הארצית לחקירות הונאה (יאח"ה) היא יחידה בתוך להב 433 העוסקת במאבק בשחיתות ציבורית, הונאות כלכליות רחבות היקף, ופרשיות מיוחדות שבחרו ראש אגף החקירות והמודיעין או פרקליט המדינה, וכן היועץ המשפטי לממשלה, להעביר לטיפולה.
היחידה שוכנת בלוד, ושלוחותיה ממוקמות בחיפה ובבאר שבע.
יאח"ה נוסדה ב־1974 בהשראת יחידות מיוחדות של ה־FBI.
היקפן של עבירות צווארון לבן התרחב בעקבות מלחמת יום הכיפורים, ומטרתה הרשמית של היחידה הייתה להיאבק בעבירות כלכליות שעברו אזרחים.
חוקר השחיתות דורון נבות הגדיר את יאח"ה גוף החקירה החשוב ביותר במשטרת ישראל בפרט וברשויות השלטון במדינה בכלל, אך טען שהיא סובלת ממחסור באמצעים, במשאבים ובתקציב.
לדבריו הקמתה לא לוותה בדיונים מעמיקים.
היא לא נתפסה כאירוע חשוב בעיניו של שר המשטרה באותם ימים, שלמה הלל, וזה לא שיער כי עד מהרה היא תחל לחקור פוליטיקאים.
היחידה הארצית למאבק בפשיעה הכלכלית (יאל"כ) היא יחידה במשטרת ישראל המופקדת על מאבק בעבירות פליליות בעלות מאפיינים כלכליים הגורמות לפגיעה בקופה הציבורית, תת-יחידה של להב 433.
היחידה למאבק בפשיעה הכלכלית הוקמה בשנת 2004 על פי החלטת הממשלה לאחר שזוהו תופעות פשיעה ברמות חומרה שונות, אשר גורמות נזק כספי ישיר ועקיף לקופה הציבורית, ונוכח תובנה כי בחברה הישראלית התפתחו נורמות פסולות להוצאת כספים מהקופה הציבורית במרמה.
נורמה פסולה זו הצליחה לחדור לרבדים רחבים בחברה, הן בשל אדישותה ולעיתים בעידוד ובשיתוף פעולה מצד גורמים עבריינים שונים.
היחידה תוביל מאבק כלל מערכתי לצמצום תופעות של פשיעה כלכלית במטרה ליצור שינוי ערכי ביחס של החברה בישראל לקופה הציבורית.
היחידה תתמחה בטיפול בתופעות פשיעה כלכלית ותנחיל ידע מקצועי לכלל משטרת ישראל.
הובלה של מאבק כלל מערכתי לצמצום תופעות של פשיעה כלכלית - הוצאת כספים או מניעת כספים מן הקופה הציבורית או אובדן/נזק לנכסים ציבוריים ו/או לקופת המדינה.
ביצוע עבודת מודיעין לחשיפת תופעות של פשיעה כלכלית וחשיפת עבריינים העומדים מאחוריהן
חקירת עבירות בתחומי האחריות של היחידה, מניעת עבירות וסיכולן.
שיתוף פעולה עם גורמי רשויות ועם גורמים נוספים לאיתור כשלים וחולשות בשיטות העבודה של משרדי הממשלה השונים על מנת לצמצם את היקף הפשיעה הכלכלית.
ביצוע משימות בשיתוף פעולה עם גורמים בינלאומיים, סיוע משפטי וחיקורי דין בינלאומיים - ע"פ תחומי העיסוק של היחידה.
חקירת עבירות שהמפכ"ל או ראש אגף החקירות או ראש להב 433 או היועץ המשפטי לממשלה או פרקליט המדינה הורו למשטרה לחקור מפאת רגישותן ואו מורכבותן.
מאבק כלל מערכתי, אינטגרטיבי, של הגורמים השלטוניים
יצירת ממשקי עבודה שוטפים וקבועים עם הרשויות השונות לצורך העברת מידע חיוני להבטחת טיפול אפקטיבי ומקצועי בתופעות פשיעה
בניית שרשרת טיפול שלמה של מניעה, סיכול, חשיפה, חקירה, אסוף ראיות, העמדה לדין וענישה.
הכל לצורך יצירת הרתעה והשגת שינוי נורמטיבי
איתור חולשות בתהליכים השונים וייזום שינויי חקיקה ושינויים רב מערכתיים בתהליכי עבודה
פיתוח ידע והתמחות, מחקר וזיהוי טכנולוגיות כבסיס לעבודת היחידה
זרוע חשיפה - מפלג מודיעין, מפלג בילוש ומפלג הערכה
זרוע חקירות - מפלג חקירות משאבים לאומיים, מפלג חקירות מקרקעין, מפלג חקירות תשתיות, מפלג שחיתות ציבורית, מפלג פלס, מחלק הלבנת הון.
מקרקעין - כרייה, הטמנה ותכנון ובנייה - היחידה מטפלת בכל קשת העבירות שהן בעלות זיקה לקרקעות מדינה, ובכלל זאת הונאה, שחיתות של בעלי תפקידים ציבוריים, זיוף מסמכים והטיית מכרזים.
בנוסף, מטפלת היחידה בעבירות כרייה בלתי חוקית וגנבת מחצבים, עבירות הגורמות נזק כבד לקופה הציבורית לצד נזק (לעיתים אף בלתי הפיך) לטבע.
תשתיות מדינה - דלק, גז מתכות ורדיו פיראטי - משק הגז והדלק הוא תחום עסקי לו מחזור מכירות בהיקפים של מיליארדי שקלים.
היחידה מטפלת בעבירות שונות בתחום הדלק, דוגמת תחנות דלק פיראטיות, מהילת דלקים, הכנסת דלק שלא כדין מישראל לרשות הפלסטינית, ועבירות נוספות הקשורות לתחום הדלק.
בעבירות בתחום הגז עוסקת היחידה באחסנה ואספקה בניגוד לחוק, אספקת גז פיראטית ועבירות שונות הנעברות על רקע כך, גרימת מפגעי בטיחות ועוד.
כן אמונה היחידה על טיפול בתופעת הרדיו הפיראטי ובמתחמי ברזל.
שחיתות ציבורית - חקירתן של שחיתויות במנהל הציבורי, ברמה הארצית והמקומית, הפוגעות בעיקר במישור הערכי - בעיקר עבירות שוחד, מרמה, הפרת אמונים והלבנת הון.
שחיתות בחברות ממשלתיות - הובלה של מערך כלל מערכתי לצמצום תופעת שחיתות בחברות הממשלתיות (קיימות כ-100 חברות ממשלתיות), בשיתוף רשויות ציבוריות וגופים חוץ ממשלתיים כדי למנוע הוצאת כספים שלא כדין מהקופה הציבורית או למנוע נזק לנכסים ציבוריים.
זיוף כסף - הובלה של מאבק בשת"פ בנק ישראל בצמצום התופעה של זיוף הכסף בארץ על ידי התמודדות עם מגוון העבירות של זיוף/חיקוי מטבעות, החזקת חומר לזיוף כסף, הנפקה/סחר בכסף מזויף והכנת מכשירים לזיוף מטבעות.
קניין רוחני - מערך הקניין הרוחני מטפל בהפרות זכויות יוצרים בתחומים שונים (מוזיקה, קולנוע, ספרות, תכנות מחשב) ובשימושים אסורים בסימני מסחר בכלל מוצרי הצריכה.
יחידת הקניין שביחידה הכלכלית אמונה על טיפול בתופעות בעלות היבטים כלל ארציים, בשונה מן היחידות המחוזיות המטפלות בתופעות טריטוריאליות - נקודתיות.
המטרה היא להילחם בעבריינים בכל שרשרת הסחר- ייצור, ייבוא, הפצה ומכירה, בשיתוף עם רשויות אכיפה נוספות (משרדי הבריאות, המכס, המע"מ, משרד התמ"ס ועוד).
מחלק "סער" (סחר עבדות ורמייה כנגד עובדים זרים) - אמון על חקירת עבירות בנוגע לסחר בבני אדם, רשתות הסתננות, מרמה זיוף וגביית כספים שלא כדין על ידי חברות כוח אדם העוסקות במהגרי עבודה ופשיעה מחוץ לגבולות הארץ הקשורה בהבאת מהגרי עבודה לארץ
סחר בבני אדם - מניעת התופעה הגלובלית בסחר בבני אדם במדינה לצורכי זנות וניצול מיני, עבדות ועבודות כפייה וסחר למטרת נטילת איברים
עבירות בנמלים - אכיפת הפשיעה אשר מבוצעים בכלל הנמלים ומעברי הגבול במדינה לרבות הברחות, עבירות שוחד, מרמה והפרת אמונים של עובדי ציבור אשר אמונים על שערי הכניסה למדינה
הנדסה חברתית - חקירת תופעת הונאות באמצעות "הנדסה חברתית", המהווה ניצול של תכונות פסיכולוגיות של האדם, אשר עשויות להביא אותו לציית לבקשותיו של מבצע ההונאה.
יחידת "פלס" (פועלים ללא סיכון) - מניעת וחקירת אירועי תאונות עבודה ולאחר מכן גיבוש הערות.
בנוסף לאלו מטפלת היחידה בארגוני פשיעה, בעבירות פליליות וכלכליות חמורות המבוצעות על ידי עבריינים הפועלים במסגרת ארגוני פשיעה או מטעמם.
ירון בן-דוד (פברואר 2025 - נוכחי)
היחידה המטכ"לית לאבטחת בכירים היא יחידה צבאית הכפופה לחטיבת המבצעים שבאגף המבצעים של צה"ל.
משימת היחידה היא לדאוג לסידורי האבטחה של כל הקצונה הבכירה בצה"ל, הכוללת את כל אלופי המשנה ומעלה בכלל, ובאלופי המטה הכללי והרמטכ"ל בפרט.
היחידה אינה אחראית ישירות על ביטחונם של כל האישים המאובטחים אלא על ביטחונם של אישים מסוימים בלבד.
עם זאת, גם לאישים שהיחידה אינה מאבטחת בעצמה, היא אחראית לדאוג לאבטחה.
מפקד היחידה הוא קצין בדרגת סא"ל.
עד לסוף העשור הראשון של המאה ה-21 היו מאבטחי היחידה בוגרי יחידות האבטחה של השב"כ, ובכלל זה מאבטחי היחידה לאבטחת אישים ומשלחות, שעברו קורס לוחם מקיף במתקני השב"כ.
הקורס כלל בין היתר אימוני ירי ותרגולות לוחמה בטרור, אימוני כושר גופני, אימוני קרב מגע וקורס חובשים.
בהמשך אוישה היחידה בחיילים בשירות סדיר.
מאבטחי היחידה הם קצינים בדרגות סגן ועד רב-סרן בעלי רקע פיקודי קרבי, יוצאי סיירות ויחידות עילית בצה"ל, הנבחרים בקפידה.
מועמדים שנמצאו מתאימים עוברים בדיקות רפואיות מקיפות ויסודיות וראיון פסיכולוגי.
במסגרת הכשרתם עוברים קורס לוחם אחיד הנערך במתקני השב"כ.
הקורס כולל בין היתר אימוני ירי ותרגולות לוחמה בטרור, אימוני כושר גופני, אימוני קרב מגע וקורס חובשים.
כיום משרתים ביחידה גם חיילים וחיילות בשירות סדיר המהווים חלק אינטגרלי ביחידה.
כמו כן מקיימת היחידה מערך אימונים וכשירויות ייחודי לעצמה, ועוברת אימונים בבסיסי צה"ל השונים לנוכח פעילותה הייחודית.
ראשיתה של היחידה ביחידה לאבטחת בכירי צה"ל בביקורים ברצועת הביטחון בדרום לבנון.
בשנת 2001, בעת האינתיפאדה השנייה, התקבלה באגף המבצעים של צה"ל ההחלטה לשנות את סידורי אבטחת קציני צה"ל הבכירים.
הרמטכ"ל, שאול מופז היה הראשון עליו הוחלו סידורי האבטחה החדשים.
במהלך מלחמת לבנון השנייה אסר מפקד היחידה, סא"ל אריק אלעזר, על הרמטכ"ל, דן חלוץ, לקיים סיור בעיירה בינת ג'בייל.
במהלך מבצע עופרת יצוקה אבטחה היחידה את מפקדי צה"ל הבכירים ובהם הרמטכ"ל, גבי אשכנזי, ואלוף פיקוד הדרום, יואב גלנט, במהלך סיורים שקיימו לאורך המבצע בשדה הקרב ברצועת עזה, כדי להתרשם מן הלחימה באופן בלתי אמצעי ולחזק את ידי הלוחמים.
היחידה זכתה לפרסום תקשורתי שלילי כאשר נקשר שמה בפרשת משפטו של ארז אפרתי, מאבטח ביחידה, שהורשע בניסיון לבצע מעשה סדום ובחבלה של ממש, ונידון לשמונה שנות מאסר.
כמו כן נקשר שמה בפרשת עברות תכנון והבנייה הנוגעות לנחלת האלוף יואב גלנט במושב עמיקם, בשל העובדה כי מפקד היחידה באותה עת, סא"ל אריק אלעזר אישר את סלילתה של דרך מילוט לאלוף באופן בלתי חוקי בשטח שאינו שלו.
בעקבות הפרשה לא מונה גלנט לתפקיד הרמטכ"ל.
פרט לאלעזר, בעברו מפקד יחידת עוקץ, פיקדו על היחידה גם עתי שלח, בעברו מפקד יהל"ם, חיים בן-נון, יוצא שייטת 13, אל"ם אורן גיל, יוצא יחידת דובדבן, וסא"ל ליאור קינן, יוצא יחידת עוקץ וסא"ל ניר יוגב, יוצא חטיבת הצנחנים.
במהלך יומה הראשון של מלחמת "חרבות ברזל" מספר מלוחמי היחידה שאבטחו את מפקד אוגדה 36, דדו בר כליפא, לקחו חלק פעיל בלחימה על קיבוצי העוטף.
הם ניהלו לחימה עיקשת כנגד מחבלי חמאס בנתיב העשרה, צומת סעד, כפר עזה, עלומים ובארי.
במהלך ההתקלויות באותו היום הצליחו הלוחמים לחסל מחבלים רבים.
באחת ההתקלויות שהתרחשה סמוך לגני הילדים בבארי נהרג לוחם היחידה (מיל) סרן איתי יהושוע.
היחידה היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת פעולה ששודרה ברשת CBS למשך ארבע עונות מ-7 במאי 2006 ועד ל-10 במאי 2009.
הסדרה עסקה ביחידה הצבאית החשאית כוח דלתא, הממודלת לפי יחידת המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית, במתכונת החיים האמיתיים שלה, בחייהם האישיים של חברי הצוות ובמשימותיהם מחוץ לארצות הברית, בנוסף הקריירה שלהם בביתם, המשפחה והרעיות.
הסדרה זכתה בפרס NAACP Image לשנת 2008 עבור השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה (רג'ינה טיילור).
היזמה למחקר יישומי בחינוך היא יחידה של האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
היזמה הוקמה בשלהי שנת 2003 – מיזם משותף של האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, משרד החינוך ויד הנדיב.
מתחילת שנת 2010 פועלת היזמה כיחידה של האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
מנהלת היזמה היא ד"ר תמי חלמיש אייזנמן
היזמה פועלת לחיזוק תרבות של שימוש בידע מדעי בתהליכי עיצוב מדיניות בחינוך, זאת על מנת לקדם את יכולותיה של מערכת החינוך להתמודד עם אתגרים העומדים לפתחה ולשפר את הישגי החינוך בישראל.
הצבה של שאלות מחקר הנגזרות מסדר היום של מקבלי החלטות מעודדת חוקרי חינוך ליצור ידע מועיל לעוסקים בחינוך, תוך כדי שיתוף פעולה עם חוקרים מתחומי ידע אחרים.
מקבלי החלטות בתחום החינוך, ממורים עד הנהלת משרד החינוך, מפיקים תועלת מִיֶדע מוסכם, עדכני ומבוקר, ובו בזמן תורמים מניסיונם המקצועי להתפתחותו של ידע כזה.
היזמה פועלת בשלושה ערוצים מרכזיים:
ועדות מומחים (קונצנזוס) עוסקות בסוגיות מהותיות המעסיקות את מערכת החינוך דרך קבע.
אלו סוגיות אשר מעורבים בהן גורמים רבים הפועלים לעיתים בכיוונים מנוגדים.
הוועדה מורכבת מכ-10 חוקרים ממגוון דיסציפלינות ותפקידים, העוסקים בהיבטים שונים של הנושא הנבחן.
ועדות המומחים פועלות בשיתוף עם הגופים המזמינים במשרד החינוך אך מקפידות על האוטונומיה והחופש האקדמי שלהן.
לאחר כשלושים חודשי עבודה הוועדות מגישות לגופים הרלוונטיים במערכת החינוך דוח המציג תמונת מצב מורכבת ועדכנית של הנושא, מסקנות והמלצות יישומיות.
כיום פועלות ביזמה ארבע ועדות מומחים: הוועדה לניהול מיטבי של הפיתוח המקצועי וההדרכה (של מורים) במערכת החינוך, בראשות פרופ' מריו מיקולינסר, הוועדה להתאמת תוכניות הלימודים וחומרי לימוד למאה העשרים ואחת, בראשות פרופ' ענת זוהר, הוועדה לטיפוח מיומנויות חברתיות רגשיות במערכת החינוך, בראשות פרופ' רמי בנבנישתי והוועדה בנושא חינוך לערכים והערכתם.
קבוצות עבודה מוקמות לשם גיבוש תוצר קונקרטי הנדרש לקביעת מדיניות או מימושה, למשל מדד, כלי הערכה או יום עיון.
קבוצות אלו משלבות אנשי מטה ושטח במשרד החינוך עם חוקרים המתמחים בנושא.
בתהליך הנמשך בדרך כלל 8–15 חודשים החוקרים מציגים נקודת מבט תאורטית וביסוס מחקרי התורמים לפיתוח התוצר המבוקש, ואנשי המטה והשטח מציגים את נקודת המבט היישומית ומציפים את האילוצים הקיימים.
מתוך תהליך הלמידה המשותף נבנה תוצר יישומי.
בשנה האחרונה סיימה את עבודתה קבוצת עבודה שעסקה בפיתוח מדד מגוון חברתי כלכלי (הטרוגניות) בבתי ספר בישראל.
בימים אלו החלה לפעול קבוצת עבודה נוספת שעוסקת בפיתוח מדד לשיפור בית–ספרי.
לצד זאת נבחנות האפשרויות להקים קבוצות עבודה נוספות.
עם הנושאים שעל הפרק נמנים קווים מנחים לשיתוף פעולה בין החינוך הא–פרומלי לפורמלי והטמעה מיטבית של רפורמת ההכלה.
עיבוד והנגשת ידע מחקרי - בערוץ פעילות זה לא נוצר ידע מחקרי חדש אלא מעובדים ומנגשים מקורות מידע שונים ביחס לסוגיות מדיניות או פדגוגיות המצויות על סדר היום במשרד החינוך.
ערוץ זה כולל שני אופני פעולה:
מחקר תומך תכנון (מת"ת): אופן פעילות זה נועד לתת מענה לשאלות ממוקדות בסוגיות אקטואליות של מתווי מדיניות במשרד החינוך.
המחקר נערך בידי חוקר מטעם היזמה ואורך כשלושה חודשים.
התהליך מלֻווה בוועדה אקדמית מייעצת ובמומחה מהתחום.