tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
פרס פתאל בתחום חקר המשפט, מוענק מדי שנה על ידי הפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה, לזכרו של עורך הדין יוסף פתאל הודות לתרומתם של בניו, איציק ודוד פתאל.
הפרס מוענק מדי שנה בתחום מסוים בחקר המשפט שנקבע מראש על ידי ועדת ההיגוי של הפרס, המורכבת מחברי סגל מארבע הפקולטות למשפטים של האוניברסיטאות בישראל.
אותה ועדה בוחרת גם את חוקר/ת ישראלי/ת מצטיין/מצטיינת, אשר גילו/גילה אינו עולה על 50, על סמך הישגים אקדמיים והצטיינות במחקר, הזוכה בפרס ובסכום של 30,000 ₪.
חברי סגל זוכי פרס ישראל
שם פקולטה/חוג פרס שנה פרופ' דינה פייטלסון-שור הפקולטה לחינוך פרס ישראל לחינוך 1953 פרופ' דוד נבון החוג לפסיכולוגיה פרס ישראל למדעי החברה 1992 פרופ' אריה שפירא החוג למוזיקה פרס ישראל להלחנה 1994 פרופ' נתן זך החוג לספרות עברית והשוואתית פרס ישראל לשירה עברית 1995 פרופ' אברהם ב.
חברי סגל זוכי פרס א.מ.ת
יהושע החוג לספרות עברית והשוואתית 2016 רבות ואמנות בתחום ספרות פרופ' רונית מטלון החוג לספרות עברית והשוואתית 2017 תרבות ואמנות בתחום ספרותפרופ' מיכל סובלהחוג להיסטוריה כללית2019היסטוריה כללית
אוניברסיטת חלוואן היא אוניברסיטה ציבורית בעיר חלוואן, כ-20 ק"מ מדרום למרכז קהיר.
האוניברסיטה נוסדה בצו נשיאותי ב-1975. בתחילה מוקמו מבני האוניברסיטה ברחבי העיר, עד שכונסו בקמפוס מרכזי.
האוניברסיטה ידועה במיוחד בשתי הפקולטאות להנדסה שלה.
ב-20 הפקולטאות הנוספות מתקיימים לימודי אמנות (אמנות יפה, אמנות שימושית וחינוך לאמנות), מוזיקולוגיה וחינוך מוזיקלי, רוקחות (המרכז הראשון לרוקחות קלינית במצרים), מנהל עסקים, מדעי המחשב, ספורט (לגברים ולנשים בנפרד), תיירות, עבודה סוציאלית, משפטים ומדעי הטבע.
בקמפוס המרכזי של האוניברסיטה נמצאת ספרייה ציבורית-אוניברסיטאית גדולה.
אוניברסיטת זרקא היא אוניברסיטה פרטית הממוקמת בעיר זרקא, שבצפון ירדן.
האוניברסיטה הוקמה בשנת 1994, כאשר בשנתה הראשונה כללה 150 סטודנטים בלבד.
במהלך השנה האקדמית 2010/11, גדל מספר זה למעל 6,000 סטודנטים, הלומדים בקמפוסים השונים של האוניברסיטה.
האוניברסיטה מדורגת מבחינה אקדמית במקום ה-16,506 מבין כלל האוניברסיטאות בעולם, ובמקום ה-30 מבין האוניברסיטאות בירדן גופה.
האוניברסיטה כוללת 11 פקולטות ובתי ספר:
בית הספר למדעים ולטכנולוגיות מידע
הפקולטה לענייני השריעה (לימודים אסלאמיים)
אוניברסיטת טאפטס היא אוניברסיטת מחקר פרטית שהקמפוס הראשי שלה נמצא ב / , בסמוך לבוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית.
האוניברסיטה נוסדה בשנת 1852 על ידי נוצרים אוניברסליסטיים.
האדמה לבניית המוסד נתרמה על ידי הפילנתרופ על הגבעה הגבוהה ביותר במדפורד כדי לסמל את רצונו שהמוסד יהווה "אור על הגבעה".
אוניברסיטת טאפטס כוללת עשרה בתי ספר בארבעה קמפוסים שונים, שלושה מתוכם במסצ'וסטס ואחד בהרי האלפים בצרפת.
בין בתי הספר נמצא ע"ש פלטשר שהוא בית הספר הראשון ליחסים בין-לאומיים בארצות הברית.
הקמע של האוניברסיטה הוא ג'מבו, פיל אפריקאי מפורסם שעורו פוחלץ ונתרם לאוניברסיטה והוצג בה עד שנת 1975. פסל של ג'מבו נמצא עד היום במרכז הקמפוס של האוניברסיטה במדפורד-סומרוויל.
דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 379 (2024)
מעבר טאפטס - מעבר הרים באי אלכסנדר שבאנטארקטיקה, קרוי על שם האוניברסיטה.
אוניברסיטת טולוז (צרפתית: Université de Toulouse) הוא גוף אקדמי המאחד מוסדות להשכלה גבוהה באזור העיר טולוז.
הגוף קרוי על שם אוניברסיטת טולוז ההיסטורית, ומאגד בתוכו שלוש אוניברסיטאות ומספר רב של מכללות ובתי ספר להשכלה גבוהה.
אוניברסיטת טולוז ההיסטורית, שעל שמה נקרא הגוף, הוקמה בעיר על-פי חוזה פריז (1229), שהכריח את רמון השביעי, רוזן טולוז להקים בעיר אוניברסיטה ללימודי תאולוגיה.
יוהאנס מגרלנדיה היה בין המרצים הראשונים.
המאוחר יותר התווספו גם לימודי משפט ורפואה.
הגוף הנוכחי הוקם ב-27 במרץ 2007, ובמוסדות הלימודים הכלולים בו לומדים מעל ל-100,000 תלמידים וכ-5,000 מרצים.
אוניברסיטת יוליוס מקסימיליאן מווירצבורג היא אוניברסיטה ציבורית העוסקת במחקר ושוכנת בעיר וירצבורג בצפון בוואריה בגרמניה.
האוניברסיטה היא אחד המוסדות האוניברסיטאיים הוותיקים ביותר בגרמניה.
היא נוסדה ב-1402 ופעלה עד שנת 1415 ואז נסגרה.
האוניברסיטה נפתחה מחדש בשנת 1582 ביוזמתו של יוליוס פון מספלברון (Julius Echter von Mespelbrunn).
שמה של האוניברסיטה כיום הוא על שמו של יוליוס פון מספלברון ושל יוזף מקסימיליאן (Maximilian Joseph).
האוניברסיטה של וירצבורג היא אחת האוניברסיטאות המובילות בגרמניה והיא חלק מקבוצת אוניברסיטאות גרמניות הנקראת "U15" העוסקות במחקר-אינטנסיבי.
האוניברסיטה גם חברה בקבוצת קוימברה המאחדת בתוכה 39 אוניברסיטאות מאירופה.
האוניברסיטאות המאוחדות בקבוצה זו הן מהאוניברסיטאות העתיקות באירופה.
באוניברסיטה 10 פקולטות: תאולוגיה קתולית, משפטים, רפואה פקולטה לאמניות I הכוללת: היסטוריה, גאוגרפיה, שפות מודרניות ותרבות.
פקולטה לאמניות II הכוללת: פילוסופיה, פסיכולוגיה, סוציולוגיה וחינוך.
פקולטה לביולוגיה, פקולטה לכימיה ורוקחות, פקולטה למתמטיקה ומדעי המחשב, פקולטה לאסטרונומיה ופיזיקה ופקולטה לכלכלה.
9 מזוכי פרס נובל קיבלו את הפרס על מחקרם שנעשה במסגרת האוניברסיטה בכימיה, פיזיקה ורפואה.
אוניברסיטת המערב בטימישוארה (ברומנית: Universitatea de Vest din Timișoara) היא מוסד להשכלה גבוהה השוכן בטימישוארה, רומניה, אחת מארבע האוניברסיטאות הבכירות במדינה.
הוקמה ב-1 באוקטובר 1962 במתכונתה הנוכחית ומורכבת מ-13 פקולטות.
האוניברסיטה הוקמה על פי צו מס' 660 שהוצא ב-30 בדצמבר 1944, שקבע שיש להקים אוניברסיטה במערב רומניה.
הפקולטה הראשונה שהוקמה הייתה בשנת 1945 בית הספר (ה"מכון") לרפואה הומנית, הנקראת כיום האוניברסיטה לרפואה ורוקחות.
בשל סיפוח של העיר קלוז' להונגריה עקב תכתיב וינה בשנת 1940 ומלחמת העולם השנייה הועברו לעיר טימישוארה חלק מפקולטות של אוניברסיטת קלוז' שהיוו חלק מהפקולטה השנייה שפעלה בטימישוארה, הפקולטה השלישית הייתה הפקולטה למשפטים.
שתי הפקולטות האחרונות שימשו כבסיס להקמת האוניברסיטה, כשאליהם הצטרפו מאוחר יותר המכון הפדגוגי והחוג לפילולוגיה, הם התאחדו למוסד אקדמי אחד בסוף ספטמבר 1962.
בתחילה האוניברסיטה הוקמה עם שלוש פקולטות, מתמטיקה, פיזיקה וספרות, בשנת 1967 הוקם החוג לכלכלה ובשנת 1968 הרחבה ניכרת הביאה לצירוף המכללה הפדגוגית והוקמו הפקולטות להיסטוריה, כימיה, מוזיקה, ציור ומדעי הטבע והמוסד הפך לאוניברסיטה עצמאית, בעלת צוות אקדמי יוקרתי בכל התחומים המסורתיים.
תקופת משטרו של צ'אושסקו הייתה תקופה קשה למדעי הרוח והמדעים המדויקים במדינה.
תחומי לימוד כמו מוזיקה, אומנות, היסטוריה, גאוגרפיה, ביולוגיה וכימיה נעלמו בזה אחר זה; תחומי לימוד הפילוסופיה צומצמו במידה ניכרת ורבות מהפקולטות הועברו למוסדות אחרים.
בשנת 1989, שנת המהפכה הרומנית, היוותה גם נקודת מפנה בהתפתחות האוניברסיטה.
החל משנה זו "אוניברסיטת וסט" החלה בתקופה חדשה והפכה לאחת מארבע האוניברסיטאות המובילות ברומניה (יחד עם קלוז', יאשי ובוקרשט).
שינוי מהותי במנטליות של האוניברסיטה התרחש בתפיסה של המוסד האקדמי, לפי דגם המוסדות האקדמיים במערב אירופה.
בוצעה רפורמה מוסדית משמעותית, שהחלה בהגדרה מחדש של המשימות האוניברסיטה ומטרותיה.
בתחילת המאה ה-21 (בשנת הלימודים 1999/00), הצוות האקדמי מנה כ-672 מרצים ועובדים, 11,000 סטודנטים מהם 350 סטודנטים זרים (כשבשנה האקדמית 2008/09 למדו 16,000 סטודנטים בסך הכל).
האוניברסיטה כוללת 13 פקולטות (כלכלה, מתמטיקה, פיזיקה, סוציולוגיה ופסיכולוגיה, ספרות, פילוסופיה והיסטוריה, כימיה וביולוגיה, משפטים, מוזיקה, אמנויות, חינוך גופני וספורט, מדעי המדינה ותקשורת) המחולקות ל-54 מחלקות, ובהם מעל 50 פרויקטים אקדמיים.
ההתמקדות החזקה של האוניברסיטה באיכות אקדמית נתמכת גם על ידי השתייכותה לאיגוד האירופי לאוניברסיטאות (EUA) ולאיגוד הבינלאומי לאוניברסיטאות (IAU), כמו גם גופים ועמותות בינלאומיות רבות אחרות (Agence Universitaire de la Francophonie, האיגוד האירופי) לחינוך בינלאומי, האיגוד האירופי לרכזי ארסמוס וכו ').
בנוסף, על בסיס שנתי, אוניברסיטת המערב של טימישוארה מיישמת למעלה ממאה פרויקטים מחקריים, מתוכם בסביבות יותר מ -30% בעלי ממד בינלאומי חזק.
לאוניברסיטת המערב יש הסכמים אקדמיים עם למעלה מ-30 אוניברסיטאות ברחבי אירופה, אמריקה, אסיה (לרבות ישראל), אפריקה.
האוניברסיטה מנהלת פרויקטים משותפים (מחקרים בתולדות יהדות רומניה) עם מכללת הכרמל מישראל, לרבות תוכניות לימודים בשיטת "לימוד מרחוק".
אוניברסיטת חברון היא מוסד פלסטיני להשכלה גבוהה שנוסד ב-1971 עם מעל 10,000 סטודנטים.
נשיא האוניברסיטה הוא אחמד אטוונה.
באוניברסיטה אחוז גבוה במיוחד של נשים (כ-75%).
היוזמה להקמת אוניברסיטת חברון בשם "המכללה האסלאמית בחברון" הועלתה בשנת 1971, ביוזמת ראש עיריית חברון, מוחמד עלי אל ג'עברי.
המכללה נפתחה בתחילת 1972 ולמדו בה לימודי אסלאם לצורך הכשרה כרועים רוחניים ותפקידי קאדים.
בשנת הלימודים הראשונה למדו בה 43 סטודנטים מפי 14 מורים ובשנה השנייה כ-120 תלמידים.
משרד הדתות עודד תלמידים ישראלים ללמוד במכללה וסבסד את שכר הלימוד שלהם.
ממלכת ירדן התנגדה להקמת המכללה וג'עברי גינה כל גורם שלא יכיר במכללה.
ב-2 ביולי 1974 הונח אבן פינה למכללה בנוכחות השר יגאל אלון, השר אהרן ידלין ואלוף פיקוד המרכז יונה אפרת.
המכללה קיבלה את חצי מתקציבה מהשלטון הישראלי.
באמצע שנות ה-70 של המאה ה-20 אימצה מדינת ישראל מדיניות ליברלית בשטחים, במסגרתה ניתנו לתושבים אישורים לפתוח אוניברסיטאות, בתחילת 1977, קיבל ג'עברי הבטחה מהירדנים שיכירו במכללה ובהמשך השנה הפכה המכללה למוסד מוכר על ידי שלטונות ירדן.
ב–1980 הוקם פקולטה למדעי הרוח ובשנת 1986 הוקמה פקולטה למדעים שהפכו את המכללה לאוניברסיטה.
בוגרי המכללה השתלבו בתפקידי הוראה ובעבודה במסגדים.
בסוף שנת 1982 היו במכללה כ-1600 תלמידים.
מאז 1995, התפתחה וגדלה האוניברסיטה תחת הרשות הפלסטינית, נפתחו חוגי לימוד נוספים ומספר סטודנטים הלומדים בה גדל בצורה משמעותית.
מאז שנות ה-2000 לומדים באוניברסיטה כמה מאות סטודנטים ערבים ישראלים, בעיקר מהמגזר הבדואי בנגב.
במאי 1975 פתחו תלמידי המכללה ביוזמה להפריע לתפילת יהודים במערת המכפלה.
בנובמבר 1980 סגרה ההנהלה את המכללה במחאה על סגירת אוניברסיטת ביר זית.
במרץ 1982 הפגינו תלמידים במכללה ויידו אבנים.
שני אנשי הממשל הצבאי שהגיעו לבקר במכללה הותקפו על ידי הסטודנטים במכללה.
ב-26 ביולי 1983, ביצעה המחתרת היהודית פיגוע במכללה האסלאמית בחברון (כפי שהאוניברסיטה נקראה אז), ובו תקפו כמה מחברי המחתרת את המקום בירי ורימונים, רצחו שלושה סטודנטים, שניים מקלקיליה, ופצעו 33 נוספים.
הפיגוע בא לאחר רצח אשר אהרן גרוס בחברון באותו החודש.
הלימודים במכללה התחדשו ב-2 באוגוסט 1983.
בפברואר 1985 השתתפו תלמידי המכללה בהפגנות ויידוי אבנים בעקבות גירוש של פעיל אש"ף ללבנון.
בדצמבר 1986 נעצרו שלושים תלמידים במהלך הפגנה.
בפברואר 1987 נעצרו 18 סטודנטים מהמכללה בעקבות התפרעויות מחוץ למכללה.
הלימודים הושבתו במכללה במשך שבוע בעקבות התפרעויות של הסטודנטים.
לאחר שבועיים הורה אלוף הפיקוד על סגירת המכללה לשלושה שבועות בעקבות המשך המהומות.
המכללה נסגרה שוב ביוני 1987. ביום הזיכרון לטבח סברה ושתילה היו התפרעויות במכללה ובעקבותיהם סגר אלוף הפיקוד, עמרם מצנע, את המכללה לשבועיים.
החל מדצמבר 1987 השתתפו הסטודנטים במכללה בהפגנות של האינתיפאדה הראשונה.
בעקבות זאת נסגרה המכללה לזמן רב ונפתחה באמצע 1991.
בינואר 2003 סגר צה"ל את המכללה לשבועיים.
בשנת 2003, נסגרה האוניברסיטה על ידי צה"ל לשמונה חודשים.
פקולטות האוניברסיטה כוללות: לימודי שריעה, אמנות, מדע וטכנולוגיה, חקלאות, חינוך, כלכלה, מנהל עסקים ורוקחות.
קמפוס האוניברסיטה ממוקם בצפון מערב העיר, בשכונת ביר אל מהג'ר, וכולל מספר מבנים המאכלסים את הפקולטות והמחלקות השונות בשטח כולל של כ-14,850 מ"ר.
אוניברסיטת חבל הבסקים (בבסקית: Euskal Herriko Unibertsitatea, EHU; בספרדית: Universidad del País Vasco, UPV) היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת במספר מוקדים בחבל הבסקים שבספרד.
לאוניברסיטה מספר קמפוסים, בשלוש הפרובינציות של חבל הבסקים, ביסקאיה (בערים בילבאו, ברקלדו, פורטוגלטה ולייואה), אלבה (בעיר ויטוריה-גאסטייס) וגיפוסקואה (בערים סן סבסטיאן ואייבר).
אוניברסיטה זו היא מכון המחקר העיקרי בחבל הבסקים, והיא חולשת על כ-90 אחוזים מהפעילות המחקרית המבוצעת בחבל.
אוניברסיטת ורמונט היא אוניברסיטת מחקר ציבורית במדינת ורמונט.
האוניברסיטה נוסדה בשנת 1791 בברלינגטון והייתה המוסד האקדמי החמישי שנוסד בניו אינגלנד.
היא אחת משמונה האוניברסיטאות הציבוריות שהוזכרו במאמר מ-1985 שמנה את האוניברסיטאות המספקות חוויית ואיכות לימודים ברמת ליגת הקיסוס במחיר של אוניברסיטה ציבורית.
הקמפוס המרכזי של האוניברסיטה (Dudley H.
Davis Center) נמצא בעיר ברלינגטון, כמו גם בית החולים האוניברסיטאי של האוניברסיטה, שהוא המרכז הרפואי הגדול במדינה.
האוניברסיטה נוסדה כאוניברסיטה פרטית ב-1791, אותה השנה בה הפכה ורמונט למדינה של ארצות הברית.
בשנת 1865 התאחדה האוניברסיטה עם הקולג' לחקלאות (Vermont Agricultural College) על מנת לזכות בהטבות חוק Morrill Land-Grant Acts, שהעניק קרקעות פדרליות למוסדות להוראת חקלאות.
המרקיז דה לה פאייט הניח ב-1824 את אבן הפינה לבניין העתיק ביותר של האוניברסיטה הקיים עד היום ומכונה "Old Mill".
מבנה נוסף בעל חשיבות אדריכלית בקמפוס הוא בנין ספריית Billings Memorial Library, שהוקם ב-1883
האוניברסיטה חרתה על דגלה את שוויון הזכויות והייתה הראשונה בארצות הברית שכבר בכתב ההקמה שלה נאמר שחוקיה ותקנותיה לא יגרמו לאפליה על רקע דתי או מעמדי.
ב-1871 קיבלה לשורותיה את שתי הסטודנטיות הנשים הראשונות, ארבע שנים מאוחר יותר הוזמנה הסטודנטית הראשונה לאחוות ההצטיינות פי בטא קפא, האישה הראשונה שזכתה בכבוד זה בארצות הברית.
ב-1877 התקבל הסטודנט האפרו-אמריקאי הראשון לחברות בסניף אוניברסיטת ורמונט של האחווה.
באוניברסיטה לומדים כ-10,000 סטודנטים מקצועות לתואר בוגר בשבעה קולג'ים וכן קולג' ללימודי תעודה.
מדעים מדויקים ומדעי הרוח - לימודי אמנויות, מדעי הרוח, מדעי החברה ומדעי הטבע
הנדסה ומדעים מתמטיים CEMS - בית ספר למתמטיקה, סטטיסטיקה, מדעי המחשב, מדענות נתונים, הנדסת כימיה, הנדסת ביוטכנולוגיה, הנדסה ביו-רפואית, הנדסה אזרחית, הנדסת חשמל ואלקטרוניקה והנדסת חומרים
חקלאות ומדעי החיים - בית ספר לחקלאות, בוטניקה, זואולוגיה, ביולוגיה מולקולרית, ביוכימיה ותזונה
בית ספר לחינוך ולעבודה סוציאלית
בית ספר לרפואה - Robert Larner College of Medicine, נוסד ב-1822 כבית הספר השביעי לרפואה שנוסד בארצות הברית.
אוניברסיטת זאגרב (בקרואטית: Sveučilište u Zagrebu) היא אוניברסיטה ציבורית בעיר זאגרב, בירת קרואטיה.
האוניברסיטה היא הגדולה בקרואטיה, מונה 28 פקולטות ולומדים בה למעלה מ-70,000 סטודנטים.
ב-2018 דורגה במקום ה-463 מתוך 1,000 שנכנסו לדירוג האוניברסיטאות העולמי.
ב-23 בספטמבר 1669 הוציא לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, צו שהתיר לחברי מסדר ישועים להקים מוסד אקדמי בעיר החופשית אגראם (זאגרב של ימינו).
מועד זה נחשב לתאריך כינונה של אוניברסיטת זאגרב.
הישועים הפעילו את המוסד עד 1773, מועד בו הורה האפיפיור קלמנס הארבעה עשר על הפסקת פעילות המסדר.
בהמשך, ב-1776 אישרה הקיסרית מריה תרזה את הקמתה של האקדמיה המלכותית למדעים ובה נכללו שלוש פקולטות: פילוסופיה, תאולוגיה ומשפטים.
המוסד פעל במתכונת זו עד 1874. ב-1869 ביקר פרנץ יוזף הראשון, קיסר האימפריה האוסטרו-הונגרית בזאגרב והוציא צו המאשר הקמת אוניברסיטה עירונית.
ב-19 באוקטובר 1874 נחנכה בטקס חגיגי "האוניברסיטה המלכותית על שם פרנץ יוזף הראשון" בעיר.
במועד חניכת האוניברסיטה במתכונת החדשה היו בה 4 פקולטות: פילוסופיה, תאולוגיה, משפטים ורפואה ועד לראשית המאה ה-20 גדלה לכדי 7 פקולטות בנות 12 מחלקות.
לאחר מלחמת העולם השנייה הורחבה ההכשרה הטכנולוגית באוניברסיטה והפקולטה לטכנולוגיה פוצלה ל-4 פקולטות שונות.
לאחר כינון קרואטיה חתמה ממשלתה על הסכם בולוניה והוחל בתהליך של סטנדרטיזציה והתאמה של קורסים ונקודות זכות אקדמיות עבור תארים זהים כפי שהתבצע בכל היבשת.
באוניברסיטה קיימים 6 בתי ספר ובהם 28 פקולטות ו-3 אקדמיות לאמנויות.
היא מפעילה שלוחות בוואראז'דין ובסיסאק.
הפקולטה להנדסת מכונות ולהנדסה ימית
האוניברסיטה מפעילה 3 אקדמיות לאמנות:
אוניברסיטת זמביה (University of Zambia; ידועה בראשי תיבות UNZA ) היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת בלוסקה, זמביה.
זהו מוסד ההשכלה הגדול ביותר בזמביה.
UNZA הוקמה בשנת 1965 והוראה במוסד החלה רשמית ב-12 ביולי 1966. זוהי גם האוניברסיטה הציבורית הוותיקה ביותר בזמביה.
שפת ההוראה במוסד היא אנגלית.
את שורשי אוניברסיטת זמביה ניתן לאתר לפני מלחמת העולם השנייה, אז נהגה לראשונה הרעיון להקים אוניברסיטה בצפון רודזיה.
עם זאת, יישום הרעיון הופסק עם פרוץ המלחמה וחודש רק לאחריה.
הממשלה הקולוניאלית קבעה תוכניות להקמת המכללה האוניברסיטאית של מרכז אפריקה, זאת לצד התפתחות מוסדות להשכלה גבוהה ברוב חלקי אפריקה.
מועצת מרכז אפריקה (CAC) מינתה ועדה לבחינת הדרישות למכללה להשכלה גבוהה, ובהמשך המליצה להקים מכללה להשכלה גבוהה.
מחקר נוסף על הצורך בהשכלה גבוהה לאפריקאים במרכז אפריקה נערך על ידי סר אלכסנדר קאר-סונדרס בשנת 1952, ודוח המשך למחקר זה הוגש במרץ 1953. ממשלת רודזיה הדרומית קיבלה החלטה על הקמת מכללה אוניברסיטאית רב-גזעית, ובעקבות זאת המליצה הוועדה להקים את המוסד בסליסבורי.
עם זאת, דו"ח מיעוט שנכתב על ידי אלכסנדר קר, טען כי הקמת מוסד להשכלה גבוהה על בסיס שוויון בין גזעים אינה ניתנת לביצוע, ולכן המליץ על הקמת אוניברסיטה ללא-אירופאים בלוסקה.
האקלים הפוליטי, כתוצאה ממאבק העצמאות בסוף שנות החמישים ובתחילת שנות השישים, הפך את הרעיון של הקמת מכללה אוניברסיטאית כוללנית ברודזיה לאטרקטיבית פחות.
כתוצאה מכך החלו בגיוס תמיכה בתוכנית להקמת מוסד להשכלה גבוהה בלוסקה.
במרץ 1963 מינתה הממשלה החדשה בצפון רודזיה את ועדת לוקווד, בהובלת סר ג'ון לוקווד, כדי להעריך מחדש היתכנות הקמתה של אוניברסיטה לצפון רודזיה.
הוועדה שמה דגש רב על אוטונומיה מוסדית ולכן המליצה על הקמת אוניברסיטה ללא קשרים עם אוניברסיטאות הפועלות בבריטניה.
הדו"ח המליץ גם על הקמת אוניברסיטת זמביה כאוניברסיטה מלאה כבר מעת היווסדה.
המועצה הזמנית של אוניברסיטת זמביה הוקמה לאחר חקיקת חוק אוניברסיטת זמביה משנת 1965. ביולי 1965 מונה דגלאס ג' אנגלין לסגן נשיא האוניברסיטה, ובאוקטובר 1965 אשרר נשיא זמביה קנת קאונדה לחוק הקובע את הקמת המוסד.
אוניברסיטת זמביה נחנכה ב-13 ביולי 1966 מיד לאחר מינויו של הנשיא קנת דייוויד קאונדה לנשיא האוניברסיטה הראשון ב-12 ביולי 1966.
הקמפוס הראשי של האוניברסיטה נמצא כ-7 ק"מ מעיר לוסאקה.
לאוניברסיטה קמפוס נוסף בתחומי העיר לוסקה, קמפוס רידגוויי הנמצא בבית החולים האוניברסיטאי; בקמפוס זה לומדים תלמידי רפואה ורוקחות.
באוניברסיטת זמביה פועלות מעל 157 תוכניות לתארים ראשונים ומתקדמים.
אוניברסיטת זמביה מחולקת לפקולטות והמחלקות הבאות:
פסיכולוגיה חינוכית, סוציולוגיה וחינוך מיוחד
אוניברסיטת ז'נבה היא אוניברסיטה ציבורית בעיר ז'נבה שבשווייץ.
האוניברסיטה נוסדה ב־1559 על ידי ז'אן קלווין בשם Académie de Genève, ב־1873 שונה שמה לשם הנוכחי.
נכון ל־2023 למדו בה 19,078 סטודנטים וביניהם סטודנטים זרים מלמעלה מ־150 מדינות.
היא האוניברסיטה השלישית בגודלה בשווייץ לפי מספר סטודנטים לאחר אוניברסיטת ציריך (UZH) והמכון הטכנולוגי של ציריך (ETH Zurich).
האוניברסיטה חברה בקבוצת קוימברה (GC), בהתאחדות האוניברסיטאות האירופאיות (EUA), בליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר (LERU) ובפורום הבין־לאומי של אוניברסיטאות ציבוריות (IFPU).
באוניברסיטת ז'נבה 9 פקולטות ו־13 מכונים ומרכזים.
האוניברסיטה מציעה 500 תוכניות לימוד הכוללות 136 תוארי בוגר ומאסטר, 87 תוכניות לדוקטורט ו־343 לימודי המשך.
הפקולטה למדעים: נלמדים תחומים כגון כימיה, ביוכימיה, ביולוגיה, פיזיקה, מתמטיקה, מדעי המידע ועוד.
הפקולטה לרפואה: שבה מתקיימות תוכניות לרפואה ורפואת שיניים.
הפקולטה למדעי הרוח: בין המקצועות הנלמדים בפקולטה נכללים ארכאולוגיה, לימודים קלאסיים, היסטוריה, תולדות האמנות, ספרות, לימודי שפות ועוד.
הפקולטה למדעי החברה: בפקולטה למדעי החברה מחלקות כגון כלכלה וחברה, גאוגרפיה וסביבה, מדעי המדינה ויחסים בינלאומיים, סוציולוגיה.
הפקולטה לכלכלה וניהול: מוצעות תוכניות לתואר ראשון, שני ושלישי בתחומי הכלכלה ומנהל העסקים.
הפקולטה למשפטים: לימודי המשפטים בפקולטה מוצעים במסלולים בצרפתית או באנגלית.
הפקולטה לפסיכולוגיה ומדעי החינוך: מוצעות תוכניות לתואר ראשון, שני ושלישי בענפי החינוך והפסיכולוגיה וכן לימודי תעודה.
הפקולטה לתרגום: מתקיימים לימודי שפות, תרגום, ומסלול בטכנולוגיות תקשורת רב תרבותיות.
הפקולטה לתאולוגיה: נלמדות תוכניות לתואר ראשון, שני ושלישי בתאולוגיה, חלקן מוצעות במתכונת למידה מרחוק.
היא ביתם של שבעה מרכזים לאומיים למחקר: SwissMAP (מתמטיקה ופיזיקה תאורטית), Frontiers in Genetics (גנטיקה), MaNEP (מכניקת הקוונטים), PlanetS (מדעים פלנטריים), מרכז לביוכימיה, מרכז לחקר השפעת סינפסיות על הפרעות נפשיות ו־LIVES (התגברות על פגיעות: נקודות מבט על מסלול החיים).
זה גם ביתם של מרכזי המחקר ומכוני המחקר הבאים: מרכז ז'נבה למדיניות ביטחון (GCSP), המכון למחקרים גלובליים והמכון לבריאות עולמית.
דירוג QS לאוניברסיטאות - מקום 128 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות - מקום 6 (2024)
מספר לא מבוטל של בוגרי אוניברסיטת ז'נבה הפכו לבולטים בתחומם, הן באקדמיה והן בעולם הרחב.
בין חברי הסגל, הבוגרים והחוקרים באוניברסיטה נמנים 12 זוכי פרס נובל ו־4 זוכי מדליית פילדס: ווהן ג'ונס (1990), סטניסלב סמירנוב (2010), מרטין היירר (2014) והוגו דומיניל-קופן (2022).
אוניברסיטת חרונינגן (בהולנדית: Rijksuniversiteit Groningen) היא אוניברסיטה ציבורית, שממוקמת בחרונינגן בהולנד, אשר נוסדה בשנת 1614. האוניברסיטה היא השנייה בוותיקותה בהולנד, והיא חברה בקבוצת קוימברה.
אוניברסיטת חרונינגן נחשבת לאחד המוסדות האקדמיים הטובים בהולנד, והיא זוכה לדירוגים בין-לאומיים חיוביים.
באוניברסיטה יש אחת-עשרה פקולטות, תשעה בתי ספר לתארים מתקדמים, 3 ספריות, 27 מכוני מחקר, 45 תוכניות לתואר ראשון ו-120 תוכניות לתואר שני.
האוניברסיטה נוסדה בשנת 1614 כיוזמה עירונית וכללה 4 פקולטות – תאולוגיה, משפטים, רפואה ופילוסופיה.
75 השנים הראשונות לקיומה של האוניברסיטה נחשבו לפוריות מאוד, עם כ-100 סטודנטים בכל שנה, ואנשי סגל שהגיעו מחוץ להולנד.
התפתחות האוניברסיטה קפאה בסוף המאה ה-17 ובמהלך המאה ה-18 בגלל חילוקי דעות תאולוגיים ומערכת יחסים קשה עם המנהיגות האזורית.
בתקופה זו למדו באוניברסיטה בין 200 ל-300 סטודנטים בכל שנה.
במהלך הכיבוש הצרפתי בשנים 1775–1814 האוניברסיטה נוהלה על ידי הסורבון, ושמה שונה ל"אוניברסיטה הקיסרית של חרונינגן (Keizerlijke Universiteit Groningen).
בתקופה זו היא נותרה האוניברסיטה הפתוחה היחידה בממלכת הולנד.
שיפור משמעותי חל באוניברסיטה עם פתיחתו של מבנה חדש בשנת 1850 אשר מומן ברובו על ידי תושבי חרונינגן.
בעשורים שלאחר מכן האוניברסיטה גדלה והתפתחה ביותר וההוראה התקיימה בהולנדית ובלטינית.
כאשר חגגה האוניברסיטה 300 שנה בשנת 1914 היו 611 סטודנטים רשומים, ומספר זה צמח ל-1,000 בשנת 1924. במהלך השפל הגדול ומלחמת העולם השנייה האוניברסיטה חוותה נסיגה במספר הסטודנטים שבה, אך בשנת 1994 למדו בה כ-20,000 סטודנטים.
בשנת 2015 האוניברסיטה תכננה לפתוח קמפוס בשאנדונג שברפובליקה העממית של סין, ובכך הפכה לאוניברסיטה ההולנדית הראשונה שעושה זאת.
נמתחה ביקורת רבה על התוכנית, בעיקר בגלל הדאגה להגבלת החופש האקדמי והצנזורה בסין.
בינואר 2018 התוכניות להקמת הקמפוס בוטלו.
בשנת 2016 הכימאי ההולנדי בן פרינחה שבילה את רוב הקריירה שלו באוניברסיטת חרונינגן, זכה בפרס נובל לכימיה.
נכון ל-2023 לומדים באוניברסיטת חרונינגן כ-34,000 סטודנטים, מתוכם 9,400 סטודנטים זרים.
בין חברי הסגל, הבוגרים והחוקרים באוניברסיטה: 4 זכו בפרס נובל, 7 זכו בפרס שפינוזה ו-1 זכה בפרס סטיבן, 16 זכו בפרס אלטה יאקובס, 4 חברים באקדמיה ההולנדית להנדסה (NAE), 6 חברים באקדמיה הצעירה ו-42 חברים באקדמיה המלכותית למדעים ומדעי הרוח של הולנד (KHMW).
לאוניברסיטה 140,000 בוגרים ברחבי העולם.
באוניברסיטה עובדים כ-545 פרופסורים מן המניין.
דירוג QS לאוניברסיטאות – מקום 139 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות – מקום 6 (2024)
אוניברסיטת טוליין היא אוניברסיטה פרטית, השוכנת בניו אורלינס, לואיזיאנה שבארצות הברית, שהוקמה בשנת 1834.
האוניברסיטה חברה באיגוד אוניברסיטאות המחקר (URA) ובאיגוד האוניברסיטאות האמריקניות (AAU) (המוסד הפרטי הוותיק ביותר באיגוד זה).
אוניברסיטת טוליין נוסדה כמכללה ציבורית לרפואה בשנת 1834 מתוך צורך דחוף להכשיר רופאים שיטפלו במחלות של אותה התקופה - אבעבועות שחורות, קדחת צהובה והכולרה.
מכללה זו הייתה בית הספר השני לרפואה בדרום ארצות הברית וה-15 בארצות הברית.
המכללה הפכה לאוניברסיטה מקיפה בשנת 1847. בשנים שלאחר מכן הוקם בית הספר למשפטים.
בזמן מלחמת האזרחים האמריקנית שהתרחשה בשנים 1861–1865 אוניברסיטת טוליין נסגרה.
המוסד הפך לפרטי בשנת 1884. בשנת 1894 הוקמה המכללה הטכנולוגית, שלימים תהפוך לבית הספר להנדסה.
בשנת 1901 הונחה אבן הפינה לספרייה החדשה של האוניברסיטה.
בשנת 1907 החלו לימודי האדריכלות.
בשנת 1914 קם בית הספר למסחר, שהיה למעשה הראשון מסוגו בדרום ארצות הברית.
בשנת 1927 אוניברסיטת טוליין הקימה גם את בית הספר הראשון בדרום ארצות הברית שעסק בעבודה סוציאלית.
במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה אוניברסיטת טוליין אחת מ-131 מכללות ואוניברסיטאות שהשתתפו בתוכנית ההכשרה של צי ארצות הברית.
בשנת 1963 החלו ללמוד במוסד סטודנטים אפרו-אמריקאים.
ב-23 באפריל 1975 נשיא ארצות הברית ג'רלד פורד נאם באוניברסיטה והכריז ש"מלחמת וייטנאם נגמרה מבחינתה של ארצות הברית".
ואכן בשבוע שלאחר מכן הו צ'י מין סיטי נכבשה בידי צפון וייטנאם.
האוניברסיטה נסגרה בפעם השנייה בתולדותיה במהלך הוריקן קתרינה שבמהלכו נגרם נזק למבני האוניברסיטה בשווי 650 מיליון דולר.
דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 600= (2024)
מבין בוגריה הידועים של האוניברסיטה ניתן למנות את:
מייקל דבייקי - מנתח לב.
פול מייקל גלייזר - שחקן ובמאי.
אנדרו ברייטברט - מו"ל ופרשן.
דייוויד ויטר - פוליטיקאי, כיהן כסנטור מטעם מדינת לואיזיאנה.
ג'ון מקלוקס - מזכיר חיל האוויר של ארצות הברית בין השנים 1973–1975.
דייוויד פרידוביץ' - לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית.
אידה קולמייר - ציירת ופסלת.
אוניברסיטת ורוצלב, בעבר אוניברסיטת ברסלאו (בפולנית: Uniwersytet Wrocławski; בגרמנית בעבר: Universität Breslau, בלטינית: Universitas Wratislaviensis) היא מוסד אוניברסיטאי ציבורי להוראה ולמחקר הממוקם בעיר ורוצלב, בשמה הגרמני בעבר – ברסלאו.
במקור הוקמה תחת שלטון גרמני בשנת 1702 כמכללה ישועית גרמנית.
בשמה הנוכחי – לפי שמה הפולני של העיר, היא הוקמה בשנת 1946 על יסודות אוניברסיטת ברסלאו.
בניין האוניברסיטה ניזוק קשות בעקבות המצור על ברסלאו בשנת 1945 במלחמת העולם השנייה והוא שוקם על ידי פולין אחרי שהעיר יחד עם חבל שלזיה סופחו אליה כתוצאה של המלחמה.
אחרי 1945 הסגל של האוניברסיטה כלל מרצים וחוקרים שהשתייכו קודם לאוניברסיטה הפולנית של לבוב, עיר שסופחה לאוקראינה הסובייטית במסגרת ברית המועצות, כתוצאה של תבוסת גרמניה הנאצית במלחמה.
כיום אוניברסיטת ורוצלב היא אחת האוניברסיטאות החשובות ביותר בפולין.
היא האוניברסיטה הגדולה בפרובינציה שלזיה תחתית ומעל 100,000 סטודנטים סיימו בה את לימודיהם החל משנת 1945, לרבות 1,900 חוקרים שהצטיינו וזכו בפרסים על תרומתם למדעים.
בשנת 2016 דורגה אוניברסיטת ורוצלב במקום 44 בסולם הדירוג QS של האוניברסיטאות ב"אירופה המתפתחת" ומרכז אסיה.
האוניברסיטה ממוקמת בקמפוס של אוניברסיטת ברסלאו לשעבר.
עם בוגרי אוניברסיטת ברסלאו נמנו 9 חתני פרס נובל.
התיעוד הראשון על מוסד אקדמי בעיר ורוצלב ידוע מ-20 ביולי 1505 כשלבקשת מועצת העיר, חתם מלך בוהמיה והונגריה ולדיסלב השני יאגיילונצ'יק בבירתו בודה, על ההחלטה להקים "גימנסיה ספרותית כללית" בברסלאו.
עם זאת המוסד לא נבנה מכיוון שיוזמת המלך נדחתה מסיבות פוליטיות על ידי האפיפיור יוליוס השני.
ככל הנראה בין הסיבות לכך נמנו המלחמות הרבות באזור והתנגדות האקדמיה של קרקוב.
בשנת 1659 העניק הקיסר לאופולד הראשון למסדר הישועים את טירת הפיאסטים בעיר, שנודעה אחר כך כ"ארמון המלך".
בשנים 1689–1700 הרסו הישועים חלקית את הטירה ובנו על יסודותיה את "כנסיית ישו" שהפכה לימים לכנסיית האוניברסיטה ולבניין הבארוקי היחיד בעיר.
בסוף המאה ה-17 בתוך בניינים שנותרו מהטירה התנהלה מכללה ישועית.
הישועים ביקשו מהקיסר לאשר הקמת אוניברסיטה קתולית.
מועצת העיר שייצגה את הרוב הפרוטסטנטי של התושבים, התנגדה למיזם למשך זמן רב.
בסופו של דבר ב-21 באוקטובר 1702 חתם לאופולד הראשון על בולה Aurea bulla fundationis Universitatis Wratislaviensis שבה הורה על הקמת "אקדמיה" על שמו, המורכבת משתי פקולטות: לתאולוגיה ולפילוסופיה.
האוניברסיטה פעלה למשך חצי מאה בבניינים שנשארו מהטירה הישנה.
לצידה נבנתה פנימיית יוזף הקדוש, כיום בית שטפנס.
על אף היותה מוסד רומי-קתולי, למדו בה גם הרבה סטודנטים פרוטסטנטים.
בניית הבניין החדש שנמשכה בין השנים 1728–1742 הופסקה בעקבות פלישת הצבא הפרוסי של פרידריך הגדול.
על בסיס התוכנית המקורית נבנה רק אולם מפואר בסגנון רוקוקו הקרוי "אאולה לאופולדינה".
המוסד הפסיק לשמש למבצר של הקונטרה-רפורמציה, אולם נשאר מוסד להכשרת הכמורה הקתולית בפרוסיה.
אוניברסיטת פרידריך וילהלם השלזית בברסלאו
אחרי תבוסת פרוסיה על ידי נפוליאון והתארגנותה מחדש של הממלכה הפרוסית, ב-3 באוגוסט 1811 התמזגה ה"לואפולדינה" עם האוניברסיטה הפרוטסטנטית ויאדרינה שהוקמה בעבר בפרנקפורט על נהר המיין וקמה מחדש בברסלאו בתור "האוניברסיטה המלכותית של ברסלאו" או Universitas litterarum Vratislaviensis.
היא כונתה החל משנת 1911 "האוניברסיטה השלזית על שם פרידריך-וילהלם של ברסלאו" על לזכרו של מייסדה מחדש, המלך פרידריך וילהלם השלישי.
ב-1811 כללה האוניברסיטה חמש פקולטות: פילוסופיה, רפואה, משפטים, תאולוגיה פרוטסטנטית ותאולוגיה קתולית.
האוניברסיטה הייתה מחוברת גם לשלוש מדרשות תאולוגיות ולעוד מספר מדרשות: לפילולוגיה גרמנית, לפילולוגיה רומית ואנגלית, להיסטוריה, למתמטיקה ופיזיקה, למשפטים ולמדעים.
החל משנת 1842 הוקמה בה גם קתדרה ללימודים סלאביים.
המוסד כלל גם תריסר מכונים מדעיים, שישה מרכזים רפואיים, ושלושה אוספים.
ב-1881 נוספו לה מכון לחקלאות עם עשרה מורים ו-44 סטודנטים, שבמסגרתו פעל מכון לרפואה וטרינרית ומכון טכנולוגי.
ב-1884 למדו באוניברסיטת ברסלאו 1,481 סטודנטים.
פריטים אלה הובאו מהספריות של האוניברסיטאות הקודמות של פרנקפורט וברסלאו וממנזרים שנסגרו.
בנוסף כללו את אוספי המזרח של "ביבליותקה הביכטיאנה" והספרייה האקדמית Leseinstitut.
בשלהי המאה ה-19 לימדו באוניברסיטה מדענים ומלומדים ידועי שם, ביניהם יוהאן פטר גוסטב לז'ן דיריכלה, פרדיננד כהן, גוסטב קירכהוף.
ב-1817 הפולנים היוו 16% מכלל הסטודנטים.
בסוף המאה ה-19 כ-10% מהסטודנטים היו פולנים ו-16%-יהודים.
מצב זה שיקף את הצביון הרב-אתני ובינלאומי של האוניברסיטה.
הסטודנטים הגרמנים וגם אלו ממוצא אחר הקימו אגודות סטודנטים, שנקראו "בורשנשפט".
אגודות הסטודנטים הפולניות היו "קונקורדיה", "פולוניה" ושלוחה של אגודת "סוקול".
הרבה מחבריהם באו מאזורים אחרים של פולין המחולקת.
אגודות הסטודנטים היהודים היו "ויאדרינה" (שנוסדה ב-1886) ו"ברית הסטודנטים" (1899).
"טאוטוניה", בורשנשאפט גרמני ותיק שהוקמה ב-1817 נוסדה שנתיים אחרי הבורשנשאפט הראשונה.
הפרופסור פליקס דאהן השיג את סגירתן של האגודות הפולניות.
ב-1913 החליטו הרשויות הפרוסיות להטיל כלל של "נומרוס קלאוזוס" שהגביל ל-900 לכל היותר את מספרם של "אוסטיודן", היהודים ממזרח אירופה, שהורשו ללמוד בגרמניה.
באוניברסיטת ברסלאו התקבלו לכל היותר 100.
כשגרמניה הפכה לנאצית האוניברסיטה הושפעה על ידי האידאולוגיה השלטת.
הסטודנטים הפולנים שדיברו ביניהם בפולנית הוכו על ידי עמיתיהם הגרמנים החברים במפלגה הנאצית..
בשנת 1939 כל הסטודנטים הפולנים סולקו והאוניברסיטה הודיעה: "אנחנו נחושים שלעולם לא תדרוך יותר אף רגל פולנית באוניברסיטה גרמנית".
באותה שנה שקדו מלומדים באוניברסיטה על עבודת מדעית שנועדה להצדיק את "תוכנית הגירוש ההמוני לשטחי המזרח".
עמהם נמנה ולטר קוהן (Kuhn), מומחה ב"חקר המזרח".
מיזמי לימוד אחרים בימי מלחמת העולם השנייה נועדו להצדיק את סיפוחם לגרמניה של שטחי פולין והציגו את קרקוב ואת לובלין כ"ערים גרמניות".
במאה ה-21, בשנת 2015 בימי המשטר הדמוקרטי בפולין החליטה אוניברסיטת ורוצלב להחזיר 262 תוארי דוקטור שנשללו מיהודים בתקופה הנאצית.
עם תלמידיה המפורסמים של האוניברסיטה השלזית על שם פרידריך וילהלם בברסלאו נמנו:
אחרי המצור על וורוצלב, כבש הצבא הסובייטי את העיר במאי 1945. ברסלאו, בשמה הפולני וורוצלב, הפכה חלק מהרפובליקה העממית של פולין.
בסוף מאי 1945 הגיע לוורוצלב הצוות הראשון של אנשי אקדמיה וקיבל לידיו את החסות על בנייני האוניברסיטה, ש70% מהם נהרס במלחמה.
חלק מאוספיה של ספריית האוניברסיטה אבדו תוך כדי התקדמות הצבא הסובייטי ב-1945 כשהחיילים שרפו אותם ב-10 במאי 1945 ארבעה ימים אחרי כניעת חיל המצב הגרמני.
כמה בניינים שופצו מהר, ונבחר סגל מורים, רבים מהם חברי הסגל לשעבר מהאוניברסיטאות "יאן קז'ימייז'" בלבוב ו"סטפן בטורי" מווילנה.
אחרי שינויי הגבולות וסיפוח גליציה המזרחית לברית המועצות, אלפי עובדים לשעבר של הספרייה של לבוב, של אוניברסיטת יאן קז'ימייז' ושל המכון אוסולינאום, עקרו לוורוצלב.
באמצע שנת 1948 מעל 60% מהמורים באוניברסיטת וורוצלב ומהמכון הפוליטכני של וורוצלב באו מקרסי, "שטחי הגבולות המזרחיים" של הרפובליקה הפולנית שסופחו לברית המועצות, בהם בלוטו במיוחד אנשי אקדמיה מלבוב.
סטניסלב קולצ'ינסקי מאוניברסיטת לבוב הפך לנשיא הראשון של שני המוסדות האקדמיים הפולנים בוורצלב, בעוד אדוורד סוכרדה מהמכון הפוליטכני של לבוב התמנה לסגנו.
אוניברסיטת וורוצלב הוקמה מחדש כאוניברסיטה ממלכתית פולנית באמצעות צו של המועצה הלאומית של המדינה מ-24 באוגוסט 1945. ההרצאה הראשונה באוניברסיטה ניתנה ב-15 בנובמבר 1945 על ידי לודוויק הירשפלד.
בין השנים 1952–1989 נקראה אוניברסיטת וורוצלב על שם בולסלב ביירוט - Uniwersytet Wrocławski im.
Bolesława Bieruta לפי המנהיג הקומוניסטי והנשיא הראשון של הרפובליקה העממית של פולין (1947–1952).
ב-2015 החזירה האוניברסיטה את התארים האקדמיים שנשללו בימי המשטר הנאצי מבוגריה היהודים.
האוניברסיטה העריכה שבסך הכל היה מדובר ב-262 בוגרים של אוניברסיטת ברסלאו.
אוניברסיטת ורוצלב כוללת 10 פקולטות שבהן נלמדים 44 תחומי לימודים, כששפת ההוראה היא פולנית, ובכמה מהן גם אנגלית.
היא מעניקה תוארי בוגר, מוסמך ודוקטור.
הרקטורים של אוניברסיטת ורוצלב החל משנת 1945
תלמידים או בוגרים של האוניברסיטה:
אוניברסיטת טוונטה (בהולנדית: Universiteit Twente) היא אוניברסיטה ציבורית, שממוקמת באנסחדה בהולנד, אשר נוסדה בשנת 1961. נכון לשנת 2020, למדו באוניברסיטה כ-12,544 סטודנטים.
מדעי ההתנהגות, הניהול והחברה (BMS) – תקשורת, פסיכולוגיה, מנהל ציבורי, מדע וטכנולוגיה חינוכיים, לימודי אירופה, ניהול סביבת וניהול סיכונים.
טכנולוגיה הנדסית (ET) – הנדסת מכונות, הנדסה אזרחית, הנדסה תעשייתית וייצור אנרגיה בת קיימא.
הנדסת חשמל, מתמטיקה ומדעי המחשב (EEMCS) – הנדסת חשמל, מתמטיקה שימושית, חקר האינטרנט ומדעי המחשב.
מדע וטכנולוגיה (ST) – הנדסה כימית, פיזיקה יישומית, הנדסה ביו-רפואית, מדעי הבריאות, טכנולוגיה מתקדמת וננוטכנולוגיה.
הפקולטה לגאוגרפיה ומדעי כדור הארץ (ITC) – הנדסה מרחבית, קרטוגרפיה.
אוניברסיטת טורו היא אוניברסיטה יהודית פרטית בניו יורק.
האוניברסיטה הוקמה על ידי הרב ברנרד לנדר בשנת 1971 ונקראת על שמו של הרב דוד יוסף טורו ובנו, איש העסקים האמריקאי יהודה טורא.
היא חלק מ"טורו מערכת המכללות ואוניברסיטאות".
משימתה כוללת התמקדות ב"העברת והנצחת המורשת היהודית".
במכללה כ-7,000 סטודנטים לתואר ראשון, עם צוות הוראה של 1,335, מתוכם למעלה משליש במשרה מלאה.
יש בה כ -4,000 סטודנטים לתארים מתקדמים.
כ-70% מבוגרי התואר הראשון וכמעט 80% מהסטודנטים לתארים מתקדמים הם נשים.
בקרב סטודנטים לתואר ראשון, כ-4% הם אסייתים, 15% הם שחורים, 8% היספנים ו-64% לבנים.
שיעור המסיימים תואר ארבע-שנתי הוא 46%.
בעבר פעלה שלוחה של האוניברסיטה בישראל שהפכה ב-2004 למכון לנדר שהוכר רשמית כמוסד להשכלה גבוהה בישראל אך נסגר ב-2014.
אוניברסיטת ויסקונסין-מילווקי היא אוניברסיטת מחקר עירונית ציבורית במילווקי, ויסקונסין, ארצות הברית.
זוהי האוניברסיטה הגדולה ביותר באזור מילווקי (והשנייה במדינה), ומהווה חלק מרשת האוניברסיטאות של מדינת ויסקונסין.
זוהי גם אחת משתי האוניברסיטאות הציבוריות המעניקות תואר דוקטור בוויסקונסין.
האוניברסיטה מורכבת מ-14 בתי ספר ומכללות.
האוניברסיטה כוללת גם את בית הספר היחיד ללימודי לימנולוגיה בארצות הברית, בית הספר הייעודי הראשון לבריאות הציבור המוסמך בוויסקונסין ובית הסמדו באוניברסיטה כ-27,156 סטודנטים.
באותה השנה עבדו במוסד כ-1,604 חברי סגל.
האוניברסיטה הציעה 191 תוכניות לימודיות, ובהן 94 לתואר ראשון, 64 לתואר שני ו-33 תוכניות לדוקטורט.
ב-2018 האוניברסיטה השקיעה כ-55 מיליון דולר במחקר.
האוניברסיטה חברה באיגוד אוניברסיטאות הערים הגדולות.
מבין בוגרי המוסד הידועים ניתן למנות את גולדה מאיר, ג'ק קילבי, ג'יימס לאודר, מילדרד פיש-הרנק, זוהדי ג'אסר, ג'ף הלפר, ג'רי קלצ'קה, רות אסאווה, וילם דפו, סאטיה נאדלה ואלברטו פוג'ימורי.
בית הספר של מדינת ויסקונסין נפתח לשיעורים במרכז העיר מילווקי בשנת 1885. הנשיא הראשון היה ג'ון מייפל, בוגר אוניברסיטת ויסקונסין מדיסון שהיה בעבר המפקח על בתי הספר באיווה.
האוניברסיטה עברה ממרכז מילווקי למיקומה הנוכחי בשנת 1919. בשנת 1927 בית הספר שינה את שמו ל"מכללת המורים של ויסקונסין-מילווקי".
המכללה הפכה לאחת מהמכללות המובילות במדינה להכשרת מורים בשנות הארבעים.
בשנות ה-50 מכללת המורים הפכה ל"מכללת ויסקונסין-מילווקי".
בשנת 1956 המכללה הפכה לאוניברסיטה, מתוך אמונה שאוניברסיטה ציבורית גדולה חיונית לגדילתה של מילווקי.
חנוכת האוניברסיטה החדשה נערכה ב-16 ביוני 1957.
בשנים 2008–2009 הוקמו באוניברסיטה בית הספר לבריאות הציבור ובית הספר למדעי המים המתוקים.
האוניברסיטה הטכנולוגית של ורשה (בפולנית: Politechnika Warszawska) הוא אחד מהמכונים הטכנולוגיים המובילים בפולין ואחד הגדולים במרכז אירופה.
האוניברסיטה מעסיקה 2,453 אנשי סגל הוראה (ובהם 357 פרופסורים).בשנת 2011 למדו באוניברסיטה כ-36,156 סטודנטים.
באוניברסיטה פועלות 19 פקולטות משלל תחומי המדע והטכנולוגיה.
מרבית מבני אוניברסיטת וורשה ממוקמים בוורשה, מלבד שתי פקולטות אחת בפלוצק.
האוניברסיטה חברה בוועידת בתי הספר האירופיים לחינוך ומחקר הנדסי מתקדם.
מדי שנה מסיימים את לימודיהם באוניברסיטה כ-5,000 בוגרים.
על פי סקר העיתון Rzeczpospolita משנת 2008, 11% מבין מנהלי 500 התאגידים המובילים בפולין הם בוגרי האוניברסיטה.
פעילות האוניברסיטה החלה בשנת 1826 עם התחלת לימודי הנדסה במכון הטכנולוגי של ורשה.
בשנת 2018 האוניברסיטה דורגה במקומות 601–800 בדירוג העולמי של Times Higher Education.
במהלך המאה ה-18 פרצה באירופה המהפכה התעשייתית שדרשה הכשרת מהנדסים וטכנאים רבים.
בשנת 1794 נפתח האקול פוליטקניק בפריז, שהוביל בעקבותיו פתיחת מוסדות להכשרה טכנית רבים ביבשת, ובהם בפראג (1806), בווינה (1815) ובקרלסרוהה (1824).
המכון הטכנולוגי הראשון בפולין נפתח בוורשה ב-4 בינואר 1826. המוסד נסגר בשנת 1831, לאחר מרד נובמבר.
בשנת 1898 הוקמה מחדש המחלקה הטכנולוגית בוורשה על שמו של הקיסר ניקולאי השני.
השיעורים (שהועברו ברוסית) החלו ב-5 בספטמבר.
בעת פתיחתה היו האוניברסיטה שלוש פקולטות: הנדסה ובנייה, מתמטיקה וכימיה.
ביוני 1902 נפתחה הפקולטה לכרייה.
פולנים היוו את רוב התלמידים עד 1905.
עם כיבוש ורשה על ידי האימפריה הרוסית ב-5 באוגוסט 1915, השלטון הגרמני רצה לזכות באהדת הפולנים.
לכן השלטון הגרמני המיר את שפת הלימוד לפולנית גם באוניברסיטה הטכנולוגית וגם באוניברסיטת ורשה.
הפתיחה החגיגית של שתי האוניברסיטאות נערכה ב-15 בנובמבר 1915. זיגמונט שטרשביץ' היה הרקטור הראשון של האוניברסיטה הטכנולוגית של ורשה.
למרות הפתיחה החגיגית, מלחמת העולם הראשונה והמלחמה הפולנית-סובייטית לא סייעו לפיתוח המוסד.
השיעורים היומיים החלו רק בנובמבר 1920. בתקופה זו פעלו כבר פקולטות למכניקה, הנדסת חשמל, כימיה, אדריכלות, הנדסה אזרחית, הנדסת מים וגיאודזיה.
שלוש הפקולטות האחרונות אוחדו ב-13 במרץ 1933. ב-25 בספטמבר 1933 הוקמה הפקולטה החדשה להנדסה.
מספר התלמידים באוניברסיטה גדל משמעותי בעשרים השנים שבין מלחמות העולם.
בשנת 1919 למדו במוסד כ-2,540 סטודנטים, לעומת 4,673 ערב מלחמת העולם השנייה.
בתקופה זו העניק בית הספר יותר מ-6,200 דיפלומות, מתוכן 320 לנשים.
במקביל, האוניברסיטה הטכנולוגית של ורשה צברה יוקרה לאומית ובינלאומית.
כ-66 בוגרים קיבלו תוארי דוקטור לפילוסופיה, ו-50 הוסמכו כעוזרי פרופסורים.
במהלך מלחמת העולם השנייה והכיבוש הנאצי האוניברסיטה הטכנולוגית המשיכה לפעול במחתרת.
כ-3,000 תלמידים השתתפו בקורסים אלו ו-198 הוכשרו למהנדסים.
במהלך המלחמה נכתבו 20 תזות לדוקטורט ובוצעו מחקרים בחשאי.
מספר פרופסורים ערכו ניתוח מפורט של רקטות ה-V-2 הגרמניות, לבקשת המודיעין של ארמייה קריובה.
לאחר סיום הכיבוש הנאצי התחילו הלימודים בתנאים מאולתרים ב-22 בינואר 1945. עד סוף השנה נפתחו מחדש כל הפקולטות שפעלו לפני המלחמה.
מבנים ישנים ופגועים שופצו ונבנו מחדש, וכן נבנו מבנים חדשים.
המרכז האקדמי והמחקרי בפלוצק הוקם ב-1967.
בשנת 1945 למדו 2,148 סטודנטים בשש פקולטות.
האוניברסיטה הטכנולוגית של ורשה העניקה למעלה מ-104,000 תארים במדעים, הנדסה וטכנולוגיה בשנים 1945–1998.
במהלך השנים הפכה האוניברסיטה למרכז מדעי חשוב, שהכשיר את התשתית לבתי ספר טכניים אחרים במדינה.
בשנים 1945–1998 נכתבו 5,500 עבודות דוקטורט ומספר חברי הסגל האקדמי גדל באופן משמעותי.
ב-1938 היו באוניברסיטה 98 פרופסורים קבועים ופרופסורים-חברים, וכן 307 עוזרי פרופסורים ועוזרי הוראה.
הפקולטה להנדסת מכונות רכב ומכונות בנייה
הפקולטה לשירותי בניין, הידרו והנדסת סביבה
הפקולטה להנדסה אזרחית, מכניקה ופטרוכימיה
אוניברסיטת חלב היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת בעיר חלב שבסוריה.
אוניברסיטה זו היא השנייה בגודלה בסוריה, אחרי אוניברסיטת דמשק.
במהלך השנים 2005–2006, למדו באוניברסיטה למעלה מ-61,000 סטודנטים לתואר ראשון ולמעלה מ-1,500 סטודנטים לתארים מתקדמים.
באותן שנים כיהנו באוניברסיטה כ-2,400 חברי סגל.
האוניברסיטה מחזיקה ב-25 פקולטות, מתוכן 18 פקולטות ממוקמות בחלב ו-7 בעיר אידליב.
הספרייה המרכזית של האוניברסיטה היא אחת הספריות הגדולות ביותר בסוריה, כאשר היא מחזיקה ביותר מ-1.5 מיליון פריטים.
נכון לשנת 2024 לא נכנסה האוניברסיטה לדירוג שנגחאי.
עד שנת 1946 עוד חל המנדט הצרפתי בסוריה.
כאשר נוסדה סוריה כרפובליקה עצמאית, פעלה במדינה אוניברסיטה אחת - האוניברסיטה הסורית (לימים אוניברסיטת דמשק).
אוניברסיטת חלב נוסדה כשלוחה של האוניברסיטה הסורית, שהפעילה 'פקולטה להנדסה בחלב'.
שלוחה זו נפתחה בשנת 1946. כ-12 שנה מאוחר יותר, בשנת 1958, העבירה ממשלת סוריה חוק שהכיר באוניברסיטת חלב כאוניברסיטה השנייה במדינה.
בשנת 1960 כללה האוניברסיטה שתי פקולטות: הנדסה אזרחית וחקלאות.
התווספה לאוניברסיטה הפקולטה למשפטים, ובשנת 1966 התווספו הפקולטות למדעי הרוח ולאומנויות, לכלכלה ולמדעים מדויקים.
בשנת 1967 פעלה לראשונה באוניברסיטה פקולטה לרפואה, ובשנת 1979 קמה פקולטה לרפואת שיניים.
בשנת 1982 קמה הפקולטה להנדסת חשמל ושנה לאחר מכן קמה פקולטה להנדסת מכונות ופקולטה לארכיטקטורה.
בהמשך קמו פקולטות לחינוך, למדעי המידע, לרוקחות, לוטרינריה, לסיעוד, לניהול וגם ללימודי שריעה.
ב-7 בפברואר 2010 הודיעה האוניברסיטה על פתיחת מרכז הרדיו והטלוויזיה שלה, מרכז זה הוא הראשון מסוגו הפועל באוניברסיטאות בסוריה והשלישי במזרח התיכון.
האוניברסיטה מפעילה שישה בתי חולים בעיר חלב:
בית החולים האוניברסיטאי בחלב (AUH)
מרכז כירורגית לב וכלי דם של אוניברסיטת חלב
בית חולים OB/GYN על שם בזיל אל-אסד
בית החולים אל-קינדי (לא פועל כרגע)
האוניברסיטה חברה בפורום האוניברסיטאות הקבועות האירופי (European Permanent University Forum, EPUF) באיגוד האוניברסיטאות של הים התיכון (The Mediterranean Universities Union, UNIMED).
במהלך מלחמת האזרחים בסוריה ב-15 בינואר 2013, לפי דיווח שפורסם ב-BBC נהרגו 82 בני אדם במהלך הפצצה שפגעה באוניברסיטת חלב.
לפי הדיווחים, ההפצצה פגעה באזור שבין המעונות של אוניברסיטת חלב לבין הפקולטה לאדריכלות.
ב-29 בנובמבר 2024, נכבשה האוניברסיטה על ידי כוחות המורדים בסוריה.
לפי דיווח שפורסם בסוכנות הידיעות רויטרס, הפגזה במעונות הסטודנטים במהלך כיבוש העיר חאלב גרמה למותם של ארבעה בני אדם, מתוכם שני סטודנטים.
אוניברסיטת חיל האוויר היא מוסד חינוכי ומחקרי מתקדם של חיל האוויר של ארצות הברית, הממוקם בבסיס חיל האוויר מקסוול שבאלבמה, ליד העיר מונטגומרי.
המוסד הוקם במטרה לספק הכשרה מקצועית, השכלה אקדמית ופיתוח מנהיגות לקצינים, חיילים ואזרחים המשרתים בחיל האוויר.
אוניברסיטת חיל האוויר הוקמה ב-1946, לאחר מלחמת העולם השנייה, כחלק ממאמץ של חיל האוויר האמריקני להקים מערכת חינוך מסודרת שתתמוך בהכשרת כוח אדם איכותי.
הרעיון להקמת המוסד נבע מהצורך לפתח תורות לחימה אווירית מתקדמות, לשפר את כישורי המנהיגות של קצינים ולבנות גוף ידע אסטרטגי שיתמוך במשימות החיל.
המוסד הוקם תחת פיקודו של החיל, שהפך לעצמאי כזרוע צבאית ב-1947 עם חקיקת חוק הביטחון הלאומי (1947).
בשנותיה הראשונות התמקדה האוניברסיטה בהכשרת קצינים למשימות טקטיות ואסטרטגיות, תוך דגש על תחומי תעופה צבאית ולוחמה אווירית.
עם הזמן, היא הרחיבה את פעילותה לכלול תוכניות אקדמיות מלאות, כולל תארים מתקדמים, והפכה למוסד מוכר על ידי גופי הסמכה אזרחיים בארצות הברית.
האוניברסיטה פועלת תחת פיקוד החינוך והאימונים של חיל האוויר וכוללת מספר בתי ספר ומרכזי מחקר, שכל אחד מהם מתמקד בהיבט אחר של הכשרה ומחקר צבאי:
מכללת המלחמה של חיל האוויר (Air War College): מכשירה קצינים בכירים למשרות פיקוד אסטרטגיות, תוך דגש על אסטרטגיה צבאית ותכנון מבצעים.
המכללה לפיקוד ולמטה של חיל האוויר (Air Command and Staff College): מתמקדת בהכשרת קצינים בדרגות ביניים, עם קורסים בתחומי מנהיגות, ניהול משאבים ותכנון טקטי.
בית הספר לקצינים (Squadron Officer School): מיועד לקצינים בתחילת דרכם, ומספק הכשרה בסיסית במנהיגות ומיומנויות מבצעיות.
המכללה הקהילתית של חיל האוויר: (Community College of the Air Force): מציעה תוכניות לימוד לחיילים משרתי קבע, עם אפשרות לקבלת תואר עמית במקצועות טכניים.
מרכזי מחקר: כוללים את מכון לימודי החלל (Air Force Space Institute) ואת המרכז לחקר לוחמת סייבר, שבהם נערכים מחקרים בתחומי חלל וטכנולוגיות מתקדמות.
האוניברסיטה מציעה תוכניות לתארים אקדמיים, כולל תואר שני במדעים בתחומים כמו מנהל עסקים, אסטרטגיה צבאית וטכנולוגיה אווירית.
התוכניות משלבות לימודים תאורטיים עם תרגילים מעשיים, כגון סימולציות של לוחמה אווירית ותרחישים מבצעיים.
אוניברסיטת וסליאן היא אוניברסיטה פרטית למדעי הרוח במידלטאון , קונטיקט, ארצות הברית.
היא נוסדה בשנת 1831 כמכללה לגברים תחת הכנסייה המתודיסטית האפיסקופלית ובתמיכתם של תושבי מידלטאון.
בהמשך היא הפכה למוסד חילוני מעורב.
לפני ייסוד וסליאן, הייתה במקום אקדמיה צבאית שנכשלה ומתודיסטים מניו אינגלנד קנו אותה וייסדו, בשנת 1831, מכללה מתודיסטית לגברים בלבד.
על אף שמה, וסליאן מעולם לא הייתה סמינר דתי רשמי, אף כי תוכנית הלימודים וחיי הדת בקמפוס עוצבו ברוח מתודיסטית.
בשנת 1909, היא נבנה את אולם ג'אד, הקרוי על שם הבוגר אורנג' ג'אד (Orange Judd), אחד המבנים האקדמיים הראשונים שהוקדשו אך ורק להוראת מדעים לתואר ראשון במוסדות האקדמיים בארצות הברית.
בשנת 1872, האוניברסיטה הפכה לאחת המכללות הראשונות בארצות הברית שניסו חינוך משותף על ידי קבלת מספר קטן של סטודנטיות, מיזם שנודע אז בשם "הניסוי הווסליאני".
"בשנת 1909, מועצת הנאמנים הצביעה להפסיק לקבל נשים לתואר ראשון, מחשש שהמוסד מאבד את תדמיתו הגברית ושנשים לא יוכלו לתרום למכללה כלכלית לאחר סיום הלימודים כפי שגברים יכולים." בין השנים 1912 ל-1969, וסליאן פעלה שוב כמכללה גברית בלבד.
אוניברסיטת וסליאן הפכה לעצמאית בשנת 1937 ובשנת 2000, היא הוכרזה כאתר מתודיסטי היסטורי.
בסוף שנות ה-50 הוחלט על תוכנית ארגון מחדש ולימודי התואר הראשון חולקו לשבע מכללות קטנות יותר, עם סגל משלהן, לימודי תואר שני ושלישי מרוכזים, עם פנימיות.
אוניברסיטת וסליאן משתרעת על שטח כ-1,500 דונם ובו מעל 340 בניינים.
קפלת הזיכרון (Memorial Chapel) הושלמה בשנת 1871 לכבוד זכרם של סטודנטים ובוגרים של וסליאן שנלחמו במלחמת האזרחים האמריקאית.
שיעור גיוס הסטודנטים בווסליאן לצבא האיחוד היה מהגבוהים ביותר.
באוניברסיטת וסליאן יש 46 מחלקות אקדמיות לתואר ראשון.
40% מבוגרי וסליאן לומדים תואר כפול.
וסליאן מציעה 2–3 תוכניות בהנדסה יחד עם המכון הטכנולוגי של קליפורניה ובית הספר להנדסה ומדעים יישומיים של קרן פו (Fu Foundation School of Engineering and Applied Science), באוניברסיטת קולומביה.
תוכניות אלו מאפשרות לסטודנטים לתואר ראשון לקבל תארים תוך חמש שנים הן מווסליאן (תואר ראשון) והן מ"קלטק" (Caltech) או אוניברסיטת קולומביה.
בנוסף, וסליאן מציעה תוכנית במדעים, המובילה לתואר ראשון בשנה הרביעית ולתואר שני בשנה החמישית, כאשר הלימוד בשנה החמישית אינו כרוך בתשלום.
מכללת ביילי לאיכות הסביבה (The Bailey College of the Environment), שנוסדה בשנת 2009, משלבת שלושה מרכיבים:
לימודי תעודה בתחום הסביבה, עם תעודת לימודי סביבה ופרויקט סיום לימודים.
מכון חשיבה של חוקרים מסגל האוניברסיטה וסטודנטים לתואר ראשון, במטרה ליצור השפעה על חשיבה ופעולה לאומית ובינלאומית בנושאים סביבתיים קריטיים.
יוזמת המחקר השיתופי (CRI - Collaborative Research Initiative), שנועדה לעודד סטודנטים לתואר ראשון לבצע מחקר סביבתי.
בשנת 2008, מגזין וניטי פייר כתב שבוגרי וסליאן נמצאים בעמדות השפה בהוליווד, הרבה מעבר לפרופורציה שלהם, מול סטודנטים לקולנוע באקדמיה.
באופן דומה, בשנת 2008, מגזין וראייטי ציין את תרומת תוכנית לימודי הקולנוע של וסליאן לתעשיית הקולנוע ואת המספר הגדול של בוגרי התוכנית שעובדים בהוליווד.
סטודנטים באוניברסיטה, וחוקרים מרחבי העולם יכולים לקבל גישה מלאה לארכיון הקולנוע של וסליאן, המתעד את תעשיית הקולנוע במהלך המאה ה-20 ומכיל את המסמכים האישיים וחומרים הקשורים לקולנוע של אינגריד ברגמן, פרנק קפרה, קלינט איסטווד, פדריקו פליני, אליה קאזאן, רוברטו רוסליני, מרטין סקורסזה, ג'ין טירני, ראול וולש, ג'ון ווטרס ואחרים.
בפברואר 2013, הודיעה וסליאן על הקמתה של מכללה חדשה לקולנוע שתאגד את המחלקה ללימודי קולנוע, המרכז ללימודי קולנוע, ארכיון הקולנוע וסדרת הסרטים של וסליאן.
המכללה למדעים אינטגרטיביים (College of Integrative Sciences - CIS) מספקת לסטודנטים חינוך רב-תחומי במדעים, בשילוב עם מיומנויות פתרון בעיות מעשיות במחקר.
הסטודנטים לומדים בתוכנית תואר ראשון במדעים או במתמטיקה, בשילוב רכיבים מתחומים אחרים.
המכללה לספרות היא תוכנית מדעי הרוח בין-תחומית המציעה תואר ראשון בן שלוש שנים ללימוד אינטגרטיבי של ספרות, היסטוריה ופילוסופיה אירופאית.
וסליאן היא המוסד האקדמי היחיד לתואר ראשון במדעי הרוח, שהוכרזה כמרכז הכשרה למחקר טרום-דוקטורט בביופיזיקה מולקולרית, על ידי המכונים הלאומיים לבריאות (NIH).
תוכנית התיאטרון של וסליאן כוללת שני מתקני תיאטרון: התיאטרון במרכז לאמנויות, חלל בן 400 מושבים וכן "תיאטרון 92", ביתו של ספייק טייפ, ארגון תיאטרון המנוהל על ידי סטודנטים, המפיק מעל חמישה מחזות ומחזות זמר בסמסטר.
איגוד שנים עשר המכללות לחילופי סטודנטים
בווסליאן יש 11 תוכניות לתארים מתקדמים והבוגרים מקבלים תואר שני במדעים או דוקטור לפילוסופיה.
קורסים מקוונים פתוחים לציבור בחינם
החל משנת 2012, וסליאן הפכה למכללה הקטנה הראשונה, לאמנויות ליברליות, ששיתפה פעולה עם החברה הפרטית קורסרה כדי לעצב ולהציע בחינם, קורסים פתוחים מקווננים מרובי משתתפים, במגוון מקצועות, כמו: מתמטיקה, מדעי המחשב, משפטים, פסיכולוגיה וספרות.
אוניברסיטת טורקו (בפינית: Turun yliopisto; בשוודית: Åbo universitet; באנגלית: University of Turku) היא אוניברסיטה ציבורית בעיר טורקו, שבדרום-מערב פינלנד.
אוניברסיטת טורקו היא האוניברסיטה השנייה בגודלה בפינלנד על פי מספר הסטודנטים, אחרי אוניברסיטת הלסינקי.
באוניברסיטה לומדים כ-22,287 סטודנטים, כ-2,004 מהם סטודנטים לתואר שלישי.
האוניברסיטה הראשונה שהוקמה בטורקו הייתה אקדמיית אובו (נוסדה 1640), שהועברה לבירה החדשה הלסינקי בשנת 1828 ונקראת כיום "אוניברסיטת הלסינקי".
לאחר שפינלנד זכתה בעצמאות בשנת 1917, משכילים פינים היו מעוניינים בהקמת אוניברסיטה ששפת ההוראה בה תהיה פינית ולא שוודית.
במבצע גיוס הכספים שנערך למטרה זו התקבלו תרומות של 22,040 אנשים.
העצמאות החדשה וגיוס התרומות משתקפים במוטו של האוניברסיטה, "מתנה מעם חופשי למדע החופשי".
לכבודם של התורמים העניקה האוניברסיטה את השם "22,040" לליקר המיוחד המיוצר בה, שפותח על ידי כימאי המזון של האוניברסיטה.
אוניברסיטת טורקו הוקמה בשנת 1920. משכנה הראשון של האוניברסיטה היה במרכז העיר, ליד כיכר השוק.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 נבנה הקמפוס החדש על "הגבעה הרוסית" (Ryssänmäki), המכונה גם "גבעת האוניברסיטה".
בשנות ה־60 החלה האוניברסיטה להתרחב במהירות, תהליך הנמשך גם כיום.
החל משנת 1995, האוניברסיטה חברה בקבוצת קוימברה, רשת של אוניברסיטאות אירופאיות.
בינואר 2010, בית הספר לכלכלה של טורקו התמזג עם אוניברסיטת טורקו, ויצר את הפקולטה השביעית של האוניברסיטה.
בשנת 2021 הוקמה הפקולטה לטכנולוגיה כפקולטה השמינית של האוניברסיטה.
בית הספר לכלכלה של טורקו
נוסף על כך יש באוניברסיטה יחידות מיוחדות שאינן משויכות לפקולטה מסוימת:
מרכז PET (שיטת דימות רפואי)
קמפוס האוניברסיטה משותף לאוניברסיטת טורקו, האוניברסיטה האקדמית של אובו, בית הספר לכלכלה של טורקו ופארק המדע של טורקו.
הקמפוס כולל גם את מעונות הסטודנטים וכן את בית החולים האוניברסיטאי של טורקו.
בניין המנהלה והמתחם שסביבו נבנו בשנות ה-50, באתר המכונה "גבעת האוניברסיטה".
בין התוספות האחרונות לקמפוס אפשר למנות את בניין הפקולטה לחינוך, בניין הפקולטה למדעי החברה, בניין הפקולטה למדעי המחשב שהושלם לאחרונה, וכן כמה קסרקטינים צבאיים מהמאה ה-19 שהאוניברסיטה רכשה.
אוניברסיטת טמפרה (בפינית: Tampereen yliopisto; בראשי תיבות: TAU) היא אוניברסיטת המחקר השנייה בגודלה בפינלנד, שהוקמה ב־1 בינואר 2019 כמיזוג בין (UTA) ואוניברסיטת טמפרה לטכנולוגיה (TUT).
האוניברסיטה החדשה מקיימת שיתוף פעולה הדוק עם (TAMK).
אוניברסיטת טמפרה נוסדה ב־1925 בתור "הקולג' האזרחי בהלסינקי" המלמד מינהל ציבורי, ניהול ארגונים ועיתונאות.
ב־1930 נרשמו לקולג' בסך הכל 195 סטודנטים ושמו שונה ל"בית הספר למדעי החברה".
ככל שהמוסד גדל, הוא התרחב למינהל עירוני, משפט ציבורי, הגנת ילדים ואזרחות.
הפקולטה למדעי החברה הוקמה ב־1949 כפקולטה הראשונה.
עד 1960 גדל מספר הסטודנטים ל־933 ובית הספר למדעי החברה עבר לטמפרה.
ב־1966, שם המוסד שונה ל"האוניברסיטה של טמפרה".
טמפרה הייתה המרכז התעשייתי החשוב ביותר בפינלנד מאז סוף המאה ה־19. , חבר , הביע את הצורך במוסד טכני גבוה יותר כבר באמצע המאה ה־19. עם זאת, גם לאחר מלחמת ההמשך, כל ההשכלה הגבוהה הטכנית התנהלה באוניברסיטת הלסינקי לטכנולוגיה.
נשיא פינלנד, אורהו קקונן, חתם על צו ב־1965 להקמת שלוחה בטמפרה של האוניברסיטה הטכנולוגית של הלסינקי.
בית הספר החל לפעול באותה שנה.
השלוחה קיבלה מעמד של אוניברסיטה עצמאית ב־1972 ונקרא "אוניברסיטת טמפרה לטכנולוגיה".
לשתי האוניברסיטאות היו תמיד יחסים הדוקים ושיתוף פעולה היה נפוץ בתחומי הכלכלה, מדעי המחשב, ביוטכנולוגיה וטכנולוגיה רפואית.
לכן, מיזוג האוניברסיטאות הוצע מספר פעמים.
תהליך המיזוג שנקרא Tampere3, החל ב־2014 כאשר חבר המועצה הזמין את מוסדות ההשכלה הגבוהה בטמפרה לדון ברפורמה.
ב־2015, שלוש האוניברסיטאות החליטו על היעדים ליצירת האוניברסיטה החדשה בטמפרה.
ב־2016 מינה של פינלנד ועדת היגוי וקבוצת עבודה להקמת אוניברסיטה חדשה.
בתחילה תוכננה אוניברסיטת טמפרה למדעים יישומיים להתמזג לתוך המוסד החדש, בדומה לשתי האוניברסיטאות האחרות.
עם זאת, זה הצריך שינויים בחקיקה מכיוון ש, או , אינם נחשבים כאוניברסיטאות, בפינלנד, שיכולות להעניק תארים ודוקטורט.
המיזוג של שתי האוניברסיטאות אושר על ידי הפרלמנט הפיני בדצמבר 2017 ונכנס לתוקף ב־1 בינואר 2019.
ב־2021 פורסם כי אוניברסיטת טמפרה מנסה להיפטר מחלק גדול מהשטחים שלה.
המטרה היא לצמצם את שטח החוות ב־25% עד 2030, וזה כולל את סגירת ספריית האוניברסיטה.
ההודעה התקבלה במחאה מצד הסגל והסטודנטים, שכן הם חשו כי קיימת חוסר שקיפות בקבלת החלטה זו, וכי קולם לא נשמע בעניין.