tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מונחים התנהגותיים: משנה, מחשב, מדגים, מגלה, תופס, משפר, מפעיל, מנבא, מבין, מייצר, מתייחס ל..., בוחר, מפריד, מחלק לסעיפים, מפתח, מכליל, מייחס.
פירוק יחידה נלמדת לחלקים המרכיבים אותה והבנת היחס בין הרכיבים השונים.
הבנת יסודות החומר הנלמד ואופן ארגונו.
הלומד נדרש להבדיל באופן עצמאי בין עובדות והנחות, בין עיקר לתפל.
מונחים התנהגותיים: מחלק לסעיפים, מתאר גרפית, ממיין, מבחין, מזהה, מדגים, מסיק, מדגיש, מקשר, בוחר, מפריד, ממיין לקטגוריות, מאמת, משווה.
צירוף רכיבים ואלמנטים לכדי שלמות.
תהליך של צירוף חלקים והרכבתם.
התוצר צריך להיות דגם, מבנה, או פתרון מקורי של הבונה (למשל היכולת להמציא, לשער או לשכתב).
מונחים התנהגותיים: יוצר קטגוריות, מחבר ומצרף, יוצר, מכין, מתכנן, משפר, מארגן, מסדר מחדש, בונה מחדש, משחזר, משכתב, מסכם, מציע, מספר, מרכיב, מפתח.
התייחסות שיפוטית וערכית לרעיונות, מעשים, פתרונות וכדומה.
היכולת לבצע שיפוט כמותי או איכותי של תוצר כלשהו ולהצדיק את הקריטריונים ששימשו לשיפוט.
מונחים התנהגותיים: מעריך, משווה, מסיק, מבקר, מבדיל, משייך, מסכם, תומך, שופט, טוען, מעמת, קובע תקן.
התחום האפקטיבי (רגשי) עוסק במרכיבים הקשורים לחלקים הרגשיים בתהליך הלמידה.
הוא מתמקד בעמדות, בערכים, בתחומי העניין וביכולות הערכה של הלומדים.
ההיררכיה בתחום האפקטיבי מתחילה בקבלה והקשבה למידע, ומתקדמת באפיון או הפנמת ערכים ופועלת על פיהם.
הוא מתמקד בסיוע ללומדים להבין מהם הערכים שלהם וכיצד הם התפתחו.
קבלה - הנכונות לקבל מידע.
ללא רמה זו, לא יכולה להתרחש למידה.
הקבלה עוסקת בזיכרון ויכולות זיהוי.
בשלב הקבלה הלמידה מתמקדת בהקשבה אפקטיבית לאחרים וכן זכירה של הדברים המשמעותיים שנאמרו.
מונחים התנהגותיים: להקשיב, לעקוב, לזכור, למקם, לשייך, לחזור על.
תגובה - השתתפות פעילה בתהליך הלמידה, היכולות לדבר מול קהל ולהגיב לאחרים.
בשלב זה הלמידה מתמקדת בהשתתפות בדיון ובמענה לשאלות של קולגות על הנושאים שעלו.
מונחים התנהגותיים: לדבר בקבוצה, להקריא, להשיב, להגיב, להציג, לדווח, לספר.
הערכה - הבנה של המשמעוית הנובעות מהערך.
הלומד מייחס ערך לאובייקט, תופעה או מידע ומשייך ערך או ערכים מסוימים לידע שרכש.
בשלב ההערכה הלמידה מתמקדת בחקירה וגיבוש של מערכת ערכים והיכולת לעמוד מאחורי ערכים אלו.
מונחים התנהגותיים: להצדיק, להדגים, להסביר, להציע, לבחור.
ארגון - השוואה בין מערכות ערכים וגיבוש תפיסת עולם על בסיס מידע ורעיונות.
בשלב זה הלמידה מתמקדת בהבנת הקשר בין מערכות ערכים לפעולות במציאות ואיך מערכות ערכים באות לידי ביטוי באירועים היסטוריים, למשל.
מונחים התנהגותיים: להשוות, להגן, להשלים, לשלב, לסתנז.
אפיון - נוצרה מערכת ערכים המנתבת את ההתנהגות.
ההתנהגות היא עקבית, צפויה ואופיינית ללומד.
רציונל: בשלב האפיון מתאפשרת למידה בקבוצות כאשר הלומדים מסוגלים לאזן את מערכת הערכים שלהם עם מערכות ערכים אחרות.
מונחים התנהגותיים: להקשיב, להשפיע, להפלות, לפתור, לאמת.
התחום הפסיכומוטורי שם דגש הוא על המיומנויות הפיזיות.
הוא כולל תנועה גופנית, קואורדינציה ומוטוריקה.
פיתוח מיומנויות אלה דורש תרגול ונמדד במונחים של מהירות, דיוק, מרחק, או טכניקות בביצוע.
ב-1972, החוקרת אליזבת סימפסון הציעה טקסונומיה של שבע רמות.
הטקסונומיה מדגישה התקדמות ביכולת מהתבוננות להמצאה.
תפיסה - היכולת להשתמש ברמזים תחושתיים כדי לבצע פעילות מוטורית.
דוגמאות: זיהוי רמזים בתקשורת לא מילולית, הערכה היכן ינחת כדור לאחר זריקתו ואז להתקדם למיקום הנכון כדי לתפוס אותו, כיוון של חום הכיריים לטמפרטורה הנכונה לפי הריח והטעם של האוכל.
מונחים התנהגותיים: לבחור, לזהות, לבחור, להבדיל.
מערכת (set) המוכנות לפעולה - קיימות שלוש מערכות שמפעילות אותנו נפשיות, פיזיות ורגשיות.
שלוש הקבוצות הללו הן נטיות הקובעות מראש את תגובתו של אדם למצבים שונים המכונים לפעמים הלכי רוח.
דוגמאות: הכרה ופעולה על בסיס רצף שלבים בתהליך, הכרה ביכולות ובמגבלות, הרצון ללמוד תהליך חדש הכרוך במוטיבציה.
מונחים התנהגותיים: להתחיל, לזוז, להמשיך, לראות, להתנדב.
תגובה מודרכת: השלבים המוקדמים של לימוד מיומנות מורכבת כוללים חיקוי וניסוי וטעייה: שיפור מיומנות הביצוע מושג על ידי תרגול.
דוגמאות: פתרון משוואות מתמטית על בסיס הדגמה, מעקב אחר ההוראות בבניית מודל, קריאה נכונה של סימני ידיים של המכוון לנהג המפעיל מלגזה.
מונחים התנהגותיים: להעתיק, לעקוב אחרי, לשכפל.
מנגנון: שלב הביניים בלימוד מיומנות מורכבת: התגובות הנלמדות הפכו להרגל וניתן לבצע את התנועות בביטחון ובמיומנות מסוימת.
דוגמאות: לימוד נהיגה בכלי רכב, הפעלת מחשב, ותיקון דליפה מצינור.
מונחים התנהגותיים: לבנות, לתקן, להפעיל, למדוד, לארגן, לתמרן, להרכיב.
פעילות מוטורית מורכבת- Complex overt response - ביצוע מיומן של פעולות מוטוריות הכוללות דפוסי תנועה מורכבים: מיומנות הדורשות ביצוע מהיר, מדויק ומתואם מאוד.
דוגמאות: היכולת של שחקן טניס מקצועי לדעת על בסיס תחושת המעשה מה תהייה התוצאה, יכולת נגינה שוטפת בכלי נגינה, החנייה של מכונית במקום צר, יכולת לבצע צעדי ריקוד.
מונחים התנהגותיים: לבנות, לתקן, להפעיל, למדוד, לארגן, לתמרן, להרכיב, כך שרמת הביצוע שלהם גבוהה ומדויקת יותר מאשר בשלב הקודם.
אדפטציה (הסתגלות)- המיומנויות מפותחות היטב והפרט יכול לשנות דפוסי תנועה כדי להתאים עצמו למצבים מיוחדים.
דוגמאות: תגובה יעילה לחוויות בלתי צפויות, שינוי הוראות ביחס לצרכים העולים מהשטח, שימוש בדרך שונה במכשיר (דיווש באופנים להפקת חשמל).
מונחים התנהגותיים: להתאים, לארגן מחדש, לשנות, לסדר מחדש.
היווצרות (Origination) - על מנת להתמודד עם מצב חדש או בעיה ספציפית יצירת צורות פעילות חדשות.
תוצרי למידה מדגישים יצירתיות המבוססת על מיומנויות מפותחות.
דוגמאות: פיתוח תוכנית הכשרה חדשה, עיצוב שגרת התעמלות חדשה.
דוגמאות: לבנות, להלחין, ליצור, לעצב, לבנות.
שני חוקרים נוספים הציעו טקסונומיה לתחום הפסיכומוטרי.
באמצע שנות התשעים, לורין אנדרסון, סטודנטית לשעבר של בלום, הציעה תיקון למרכיב הקוגניטיבי בטקסונומיה והציעה כמה שינויים.
שני השינויים הבולטים שבהם היו: שינוי השמות בשש הקטגוריות מצורות שם עצם לצורות פועל.
הטקסונומיה הדיגיטלית של בלום, פותחה על ידי אנדרו צ'רצ'ס, ומוסיפה שימוש בטכנולוגיה וכלים דיגיטליים למטלות הלמידה.
מטרתה, להרחיב את המיומנויות הקשורות לכל רמה, כאשר הטכנולוגיה הופכת לחלק מהותי יותר בלמידה.
הכלים הטכנולוגים אינם העיקר, אלא עזרים ללמידה ברמות שונות.
טקסונומיה דיגיטלית מציעה שיעדי למידה יושגו באמצעות הוראה ולמידה מבוססי טכנולוגיה.
כל רמה של טקסונומיה נתמכת ברשימה נרחבת של מיומנויות חשיבה, המותאמות לסביבת הוראה ולמידה משלבת טכנולוגיה.
פעילויות אלו יכולות להפוך את תהליך הלמידה למהנה ומעניין.
הטקסונומיה הדיגיטלית של בלום מצפה ממורים בעלי כישורים הטכנולוגיים לשלב כלים אלו בהוראה.
דוגמאות לפעילות עם כלים דיגיטליים
ידע (זכירה): חיפוש במידע ברשת, סימולן בהדגשה, העתקה
יישום: עריכה, העלאת תוכן, שיתוף בתוכן
הערכה: כתיבת תגובה, דירוג תוכן, כתיבת בלוג
בעבר חשבו שהוראה טובה צריכה להתחיל משינון של עובדות, ולאחר מכן ניתן להתקדם בהדרגה לרמה הבאה.
כך התלמיד עובר מרמה לרמה עם הזמן.
היום מקובל לערער על הנחה זו, ולמידה איכותית משלבת רמות חשיבה שונות כבר מתחילתה.
כמו כן, רמת חשיבה גבוהה בטקסונומיה לא מעידה בהכרח על רמת הקושי של המשימה.
גם משימות זכירה או הבנה עשויות להיות מורכבות וקשות.
פעמים רבות נדמה לנו שמטלות הן ברמת חשיבה גבוהה, אך בפועל מדובר ברמה נמוכה של הבנה.
למשל, משימות של השוואה או ניתוח, שבהן התלמידים כבר התנסו בכיתה.
לאור זאת, כדי לבחון האם מדובר ברמת חשיבה נמוכה או גבוהה, לא מספיק לבחון את המשימה, אלא חשוב לבחון אותה בתוך ההקשר הכללי של הלמידה.
טקסונומיה העתידית על פי דוד פסיג
על בסיס הטקסונומיה של בלום, במטרה להתאים את מטרות החינוך לעידן בו אנו חיים, פיתח החוקר הישראלי, פרופ' דוד פסיג את הטקסונומיה העתידית של מיומנויות קוגניטיביות ומיומנויות למידה, להם יידרשו הילדים בעתיד.
בנוסף להרחבת הגדרות שש הקטגוריות של בלום שתשקפנה את צורכי האדם בעתיד, מגדיר פסיג קטגוריה חדשה אותה הוא מכנה: "השבחה".
ידע: הגדרתו של בלום לידע מבוססת בעיקר על זכירה.
לעומת זאת, בטקסונומיה העתידית, בנוסף לידע ברמתו הבסיסית, נוסף רובד הכולל בתוכו איתור, סינון, ועדכון הידע.
הבנה: הגדרתו של בלום להבנה מבוססת על קליטת מסר כשהלומד עורך בו שינוי לצורה אחרת.
הטקסונומיה העתידית, מרחיבה מושג זה כך שהלומד יקלוט מסר, אך השינוי יהיה באופנים שונים ומנקודות מבט שונות.
יישום: הגדרתו של בלום ליישום מבוססת על היכולת לתרגם כללים, עקרונות מידע, ותאוריות למצבים חדשים וממשיים.
ההרחבה של פסיג, באה לידי ביטוי בהפקת רעיונות חדשים.
כמו כן, יישום בזמן אמת של מידע רלוונטי באופנים שונים, ומנקודות מבט שונות.
אנליזה: בלום מגדיר את האנליזה כשבירת יחידה של מידע לחלקים המרכיבים אותה והבנת היחס בין חלקים אלה.
הרובד הנוסף להגדרתו של בלום הוא יצירת מבנה חדש על ידי ארגון כל חלקי המידע ביחסים שונים, או הצבת חלקים מיחידת המידע במבנים ויישומים קיימים אחרים (חד- או רב- ממדיים).
אופי הניתוח תלוי בערכי שיפוט אישיים, אתניים ותרבותיים, ותלוי גם בזמן ובמרחב.
סינתזה: בלום מגדיר את הסינתזה כצרוף של אלמנטים וחלקים ליצירת שלמות.
ההרחבה של פסיג באה לידי ביטוי בכך שכל אלמנט וחלק עומד בפני עצמו ללא קשר למבנה הכללי ועל ידי כך נותן למבנה הכללי משמעות שונה.
בדומה לשיטת המערכות הרואה בכל חלק מהמערכת את השתקפות המערכת כולה, הוספה או גריעה של אלמנט או חלק במבנה תגרור שינוי באופי המבנה או תכונותיו.
הערכה: בלום מגדיר את ההערכה כשיפוט ערכי רעיונות, עובדות, פתרונות או שיטות במטרה לקבוע את מידת הדיוק של ערכים אילו.
ההרחבה של פסיג באה לידי ביטוי בבחירת הקריטריונים המתאימים להערכת החומר הנלמד.
הרובד הנוסף לטקסונומיה של בלום הוא פיתוח קריטריונים חדשים להערכה שתוביל להתפתחות הלמידה והעשייה של החומר הנלמד.
השבחה: המיומנות לבחור במצרף המתאים של מידע וליישמו בפתרון בעיות, במצבים שונים בזמן ובמקום, ובכך להשביח את המצרף.
התאמה - ליצור תוצר חדשני על ידי קישור קוגניטיבי אישי בין שני תחומים, שנראים כרחוקים זה מזה.
קונוטציה - המשמעות האישית המתקשרת בתודעתו של אדם מסוים לפיסת מידע מסוימת.
הטצגופטריקס (שם מדעי: Hatzegopteryx, על שם האזור בו נמצאו מאובניו, האי האצג) הוא זוחל טורף מעופף מהסדרה הנכחדת פטרוזאוריה.
פטרוזאור זה השתייך למשפחת האזדרקיים (Azhdarchidae) ונחשב לאחד מהמעופפים הגדולים ביותר שחיו מעולם, בצמוד לקוואצלקואטלוס שחי באותה תקופה.
מאובניו של הפטרוזאור נמצאו בעיקר בטרנסילבניה, רומניה, בה נמצאו בעיקר זרועות הכנפיים העצומות שלו.
גיל המאובנים שויך לתקופת הקרטיקון העליון שלפני 66 מיליון שנה.
בהמשך נמצאו גם עצמות צוואר שלו ועל פי שחזור גופו הוערך כי מוטת כנפיו הגיעה ל-10 עד 12 מטרים.
להטצגופטריקס הייתה גולגולת מוארכת בעלת מקור מסיבי, צוואר ארוך באורך מטר וחצי ושרירי חזה מפותחים.
הכנפיים הכילו עור קרומי ודק יחסית והזנב היה קטן.
יצור זה נהג לדאות אך היה מסוגל גם לנוע ביעילות על הקרקע.
ככל הנראה היה ההטצגופטריקס טורף-על באזור האי האצג (Hațeg Island, העיר האצג, ברומניה של ימינו), ומכיוון שהיה גדול יותר ממרבית התרופודים של אירופה היה מסוגל לעוט מהשמיים אל היצורים הננסיים שעל האי ולטרוף אותם במקורו העצום.
הוא ניזון ממינים שונים וגם מנבלות.
הוא צד יצורים שונים שחיו על האי לרבות תרופודים כמו הבריידיקנם, ה-Heptasteornis והאלופטריקס, טיטאנוזאורים כמו המגיארוזאורוס, אורניתופודים כמו תלמטוזאורוס וזלמוקסס ואנקילוזאורים כמו סטרותיוזאורוס - כולם עברו גמדות איים.
בנוסף לדינוזאורים הוא ניזון גם מתנינים וזוחלים דומים, יונקים קדומים מהסדרה מולטיטוברקולטה, ודו-חיים קדומים.
פטרוזאור זה מופיע בסדרות הכוכב דינוזאור וכוכב פרהיסטורי ובמשחקי המחשב עולם היורה: המשחק וJurassic World: Alive.
הטפת דם ברית הוא פעולה הנעשית במקרים בהם אין אפשרות לבצע את תהליך המילה כהלכה, כגון בתינוק שנולד כשהוא נימול, או בגוי נימול שרוצה להתגייר.
ישנן דעות שאף במקרים בהם נעשתה ברית המילה באופן פסול, כגון על ידי מי שאינו כשר למול או בזמן שאינו כשר למילה, יש חיוב להטיף דם ברית.
בתלמוד הובאה מחלוקת בית שמאי ובית הלל האם במקרה שלא ניתן למול ישנו חיוב להטיף דם ברית או לא.
בסמוך לכך הובאה מחלוקת תנאים באיזה מקרה נחלקו בית שמאי ובית הלל:
בתלמוד אף הובאה דעה שלישית בעניין מחלוקת בית שמאי ובית הלל:
בפעולת הטפת דם ברית מבצעים שריטה קלה במקום המילה, הפעולה נעשית באמצעות מחט או חוד סכין מעוקרים.
בפסקים נחלקו באופן עשיית הטפת דם, האם יש חיוב או צורך שיצא דם בפועל כתוצאה מהפעולה, או שדי בכך שנעשתה שריטה קלה באיבר המילה.
יש שכתבו לדייק מלשון רש"י במסכת שבת שיש מצווה בעצם הטפת הדם, ושעיקר מהות הברית בין ישראל להקב"ה נעשית בעצם דם המילה.
ישנם כמה מקרים בהם דנו בראשונים ואחרונים האם ישנו חיוב להטיף דם ברית:
גוי שבא להתגייר אך מל קודם לכן בהיותו גוי.
קטן שמלו אותו קודם היום השמיני
קטן שמלו אותו לאחר היום השמיני אבל בלילה שאינו זמן שכשר למילה
קטן שמלו אותו בזמנו אבל על ידי אדם שפסול למול כגון על ידי גוי
בתלמוד נחלקו בקטן שנולד נימול האם חוששים שמא יש לו ערלה כבושה שאינה נראית ולכך חייב בהטפת דם ברית או לא.
להלכה נחלקו בראשונים האיך הדין: לדעתם של בעלי התוספות ההלכה היא שלא צורך להטיף דם כלל.
הרי"ף פוסק שחובה להטיף ממנו דם ברית על מנת לקיים את חובת מצוות ברית מילה, וכן פסק גם הרמב"ם ורבינו האי.
הטור לאחר שהביא את כלל הדעות, כתב שיש להטיף דם ברית רק שיעשה כן בנחת.
אך לא יברך על מצות מילה מאחר שחובת ההטפה במקרה כזה היא רק מספק.
גוי נימול שבא להתגייר נחלקו הראשונים מה דינו: בדעת רבנו חננאל יש שכתבו שמאחר ואינו יכול למול אין לו תקנה, אך הוסיף שבניו אינם צריכים גיור נוסף ודי להם במילה ללא טבילה.
עם זאת, יש שכתבו שלדעת רבינו חננאל גוי נימול אינו צריך כלל הטפת דם ברית וגיורו כשר.
לדעת בעל הלכות גדולות גוי שנתגייר יש להטיף ממנו דם ברית לצורך גיורו.
בעל ספר העיטור כתב לחלק, במקרה שהגוי נולד נימול אין צריך הטפת דם, אך אם מל לאחר שנולד במקרה כזה יש צורך בהטפת דם.
הרמב"ן סובר שבהטפת דם ברית של גר שנולד נימול יש לברך עליה ברכת המצוות, וטעמו: המאירי התקשה בדברי הרמב"ן מהו הטעם שרק גוי נימול מברך על הטפת דם ברית ולא קטן שנולד נימול: .
לכן לדעתו לעולם יש לברך על עצם הכניסה לכנסת ישראל בהטפת דם ברית כאשר אין מילה.
מל בלילה או קודם זמנו
לדעת הרמ"א במקרה ועבר ומל בלילה - צריך לחזור ולהטיף ממנו דם ברית.
אך מנגד הוסיף שהמל תוך שמונה ימים - אינו צריך הטפה.
הש"ך התקשה בדברי הרמ"א מדוע יש לחלק בין שני המקרים, ולכך חולק וסובר שבשני מקרים אלו יש חיוב להטיף דם ברית מחמת שהמילה נעשתה בפסול, ביישוב דברי הרמ"א נאמרו הסברים שונים.
הטראם של לונדון הוא מערך קווי רכבת קלה חשמלית, הפועל בדרומה של לונדון רבתי, ברובע קרוידון וברבעים ברומלי, סאטון ומרטון הגובלים בו.
ב-2017/18 השתמשו בשירותיו 29 מיליון נוסעים.
באותה תקופה דורג השירות במקום הרביעי במספר הנסיעות בו בין מערכי הרכבת הקלה בבריטניה.
שירות טראם פעל בלונדון רבתי ובכלל זה ברובע קרוידון עד לשנת 1952 ואז נסגר.
נעשה שימוש גם בתחנות רכבת קיימות, שהרציפים שלהן הותאמו למידות הנדרשות לטראם.
בשנת 2008 רכש TfL את השליטה בשירות מידי בעליו הקודמים, תאגיד Tramtrack Croydon, תמורת 98 מיליון לירות.
מאז הוא מנהל את השירות ביחד עם שירותי התחבורה האחרים של לונדון רבתי.
כיום (2019) כולל מערך הטראם שלושה קווים.
מצויות בהם מסילות באורך כולל של 28 קילומטר ו-39 תחנות נוסעים, שאינן מאוישות.
ראש המסילה המערבי מצוי בוימבלדון שברובע מרטון, ראש המסילה הצפון-מזרחי נמצא ב-Beckenham Junction שברובע ברומלי, וראש המסילה הדרום-מזרחי נמצא ב-New Addington שברובע קרוידון.
שלושת קווי המערכת מתכנסים במרכז קרוידון.
בתחנת הטראם בווימבלדון יש מעבר לתחנת הרכבת התחתית של לונדון, בתחנת West Croydon בלב הקו יש מעבר לרכבת העילית של לונדון (מאז 2010).
כמו כן יש ליד תחנות הטראם ממשק לקווים של אוטובוסי לונדון.
שבע מתחנות הטראם ממוקמות בקרבת תחנות רכבת בינעירוניות.
ליד תחנת East Croydon יש תחנת רכבת, שבה רכבות לנמלי התעופה גטוויק ולוטון.
נכון ל-2019 משרתים בקווי הטראם 36 קרונות משני דגמים, סטדלר ואריובאן ובומברדייה CR4000.
מפעילת המערכת בחוזה עם TfL עד לשנת 2030 היא חברת FirstGroup.
בשנת 2014 החל יישומה בשלבים של תוכנית בעלות של 737 מיליון לירות להרחבת קווי הטראם, שיפור השירות בו, הכפלת מספר הקרונות והעלאת מספר הנוסעים במערכת ל-60 מיליון איש בשנה עד שנת 2031.
הטרדת עד היא פעולה של הטרדה המופנית כלפי אדם בנוגע להודעה שמסר, או עומד למסור, בחקירה על פי דין, או בנוגע לעדות שמסר האדם, או עומד למסור, בהליך שיפוטי.
הטרדת עד היא עבירה פלילית, שעונשה בישראל מגיע לשלוש שנות מאסר, ובנסיבות חמורות - לחמש שנות מאסר.
לשם הגנה על עדים הנמצאים בסכנה, לפני ולאחר מתן עדותם, מופעלת תוכנית להגנת עדים.
הגנה זו נדרשת לרוב במשפטים נגד פשע מאורגן או משפטים העוסקים בפשעי מלחמה, בהם יש סכנה שהנאשמים או עמיתיהם יאיימו על העדים או יפגעו בהם.
קובע: "המטריד אדם בנוגע להודעה שמסר האדם, או עומד למסור, בחקירה על פי דין, או בנוגע לעדות שמסר האדם, או עומד למסור, בהליך שיפוטי, דינו - מאסר שלוש שנים".
סעיף 249א לחוק קובע שאם העבירה נעברה "כשהעבריין נושא נשק חם או קר או כשהיו נוכחים שניים או יותר שחברו יחדיו לביצוע המעשה בידי אחד או אחדים מהם, דינו של כל אחד מהם - מאסר חמש שנים".
סעיף 249 החליף והרחיב את סעיף 121א לפקודת החוק הפלילי, 1936, שלפיו מעשה ההטרדה יכול היה להוות עבירה פלילית רק אם נעשה "בכוונה להכשיל את עדותו או לפגום במהימנותו של עד".
שופט בית המשפט העליון, חיים כהן הציג את מטרתו של סעיף זה: "החובה המוטלת על כל אדם לבוא ולהעיד לכשנדרש והוזמן לכך, זכותו בצדה להיות מוגן מטעם החוק מפני כל 'הטרדה' מידי אלה שיכול ויהא להם עניין בכך שלא יעיד או שעדותו לא תתקבל כמהימנה."
החוק אינו מגדיר מהי הטרדה, אך בפסיקה ניתנה למושג זה פרשנות רחבה.
נשיא בית המשפט העליון, מאיר שמגר, ציין:
הטרדה כוללת, לצורך ענייננו, כל פנייה אל אדם בדיבור או במעשה שיש בו כדי לטרדו ממנוחתו או מעיסוק באותם עניינים שהוא בוחר לו מרצונו.
להרשעה בעבירה זו נדרשת זיקה בין ההטרדה לעדות.
שלא כפי שנדרש בסעיף 121א לפקודת החוק הפלילי, סעיף 249 אינו דורש שמטרת ההטרדה תהיה הכשלת העדות, אלא די בכך שבהטרדה יש זיקה לעדות.
לא נדרשת פעולה מפורשת שמטרתה להניא את העד שלא למסור הודעה בחקירה או שימסור הודעת שקר או להניעו שבהליך שיפוטי לא יעיד, או יעיד עדות שקר - מעשים אלה הם עבירות אחרות - הדחה בחקירה והדחה בעדות.
סעיף העבירה מתייחם רק למבצע העבירה, היינו למטריד, ואין בין יסודותיו הוראה, ממנה עולה כתנאי להתקיימותה של העבירה, שמלאכת ההטרדה אכן צלחה בידי מבצעיה, וכי האדם כלפיו כוון מעשה העבירה אכן חש סובייקטיבית מוטרד.
מחשבתו ותגובתו של האדם אשר כלפיו מופנים מעשי ההטרדה או מידת ההצלחה של ההטרדה אינן מיסודותיה של העבירה.
העבירה מתייחסת, על פי יסודותיה, למעשהו ולמחשבתו של המטריד ולא למצבו הנפשי של המוטרד או למידת ההצלחה של ההטרדה לגביו.
הטרדת עד אפשרית לפני מתן העדות, אך גם הטרדה שנעשית שנים לאחר מתן העדות עלולה להיחשב להטרדת עד.
דוגמה: בשנת 2000 הורשע בני סלע באונס של נערה בת 14. שלוש שנים לאחר מכן, בעת שריצה עונש מאסר וזמן לא רב לפני הדיון שנקבע לשמיעת ערעורו בבית המשפט העליון על גזר הדין, שלח סלע מכתב לנאנסת, ובו התייחסות לעדותה, התנצלות על מעשיו ותיאור מפורט של מעשים אלה.
בית המשפט העליון פסק כי "מכתב זה הוא הטרדה לשמה.
אף בלא צורך בניתוח מעמיק, ברור על-פניו שיש במכתב כדי להעצים בקורבן האונס את תחושת הרדיפה והחשש מכל זר ובכל מקום".
בהתאם לכך נשארה על כנה הרשעתו בהטרדת עד.
חוקי ארצות הברית עוסקים בעבירה של הטרדת עד שמטרתה להשפיע על עדות (למנוע אותה או לשנותה) הניתנת במשפט פלילי או במשפט אזרחי, וכן עדות בפני הקונגרס וסוכנויות הממשל.
לאישום בעבירה זו די בניסיון להשפיע על עדות, אין הכרח שניסיון זה יישא פרי.
העונש על הטרדת עד הוא עד 20 שנות מאסר.
הטרדה מכסה מגוון רחב של התנהגויות בעלות אופי פוגעני.
בדרך כלל, הטרדה מובנת כהתנהגות שמביאה את האדם, לביזוי או ביוש אדם אחר, והיא מזוהה באופן אופייני על ידי אי-הסבירות שלו מבחינת הסבירות החברתית והמוסרית.
במובן המשפטי, מדובר בהתנהגויות שנראות מטרידות, מרגיזות או מאיימות.
זאת מאחר שאנשים מפתחים מטעמים מפלים, והם משפיעים על ביטול זכויותיו של אדם מסוים או פגיעה באדם מסוים כדי שלא יהנה מזכויותיו.
כאשר התנהגויות אלו חוזרות על עצמן, ניתן להגדיר אותן גם כבריונות.
ההמשכיות או החזרתיות וההיבט של מצוקה, דאגה או איום עשויים להבדיל את ההטרדה מעלבון.
סוגים אחדים של הטרדה נחשבים לחמורים במיוחד, וזכו להתייחסות מיוחדת:
הטרדה מאיימת: פעולות שתכליתן לרדת לחייו של הקורבן, לערער את ביטחונו העצמי, לשבש את שגרת חייו ולהעניק לו תחושת "ניצוד".
בישראל עוסק בכך חוק מניעת הטרדה מאיימת.
הטרדה מינית: התנהגות של כפייה בהקשר מיני, ובכלל זה מגע כפוי באיבר גוף הנחשב למיני (איברי המין והרבייה החיצוניים, הישבן והחזה), הטרדות מילוליות או פיזיות בהקשר הגוף והזהות המגדרית.
בישראל עוסק בכך חוק למניעת הטרדה מינית.
הטרדת עד: פעולה של הטרדה המופנית כלפי אדם בנוגע להודעה שמסר, או עומד למסור, בחקירה על פי דין, או בנוגע לעדות שמסר האדם, או עומד למסור, בהליך שיפוטי.
תביעה טורדנית: תביעה המוגשת בבית המשפט שלא בתום לב מתוך מטרה זדונית להטריד את הנתבע, להתיש אותו, לגרום לו להוצאות כספיות ניכרות ולפגוע בו נפשית וכלכלית.
הטרדה במקום העבודה היא התנהגות מקטינה או מאיימת המופנית כלפי עובד בודד או קבוצת עובדים במקום עבודתם.
לאחרונה, ענייני ההטרדה במקום העבודה, זכו להתעניינות בקרב מתרגלים וחוקרים מאחר שהוא נהיה אחד מהתחומים הרגישים ביותר בניהול יעיל במקום העבודה, מאחר שמקור משמעותי של לחץ בעבודה קשור להתנהגויות אגרסיביות במקום העבודה.
במדינות אסיה, הטרדה במקום העבודה הוא אחד מהנושאים שמטופלים בצורה גרועה.
עם זאת, התנהגות זו משכה תשומת לב רבה מצד חוקרים וממשלות מאז שנות ה-80 של המאה ה-20. על פי חוקי בטיחות וגהות בתעסוקה ברחבי העולם, הטרדות במקום העבודה והתעמרות במקום העבודה מזוהות כסכנות פסיכו-סוציאליות מרכזיות.
פיקוח מכריע, ביקורת מתמדת ומניעת קידום בעבודה נחשבים כהטרדה במקום העבודה.
הטרדות במקום העבודה ידועות גם בשמות רבים אחרים: "שוד", "התעמרות במקום העבודה", "טיפול לא נכון במקום העבודה", "תוקפנות במקום העבודה", "התעללות במקום העבודה" ו-"התעללות במקום העבודה" הם שמות נרדפות או משויכים לקטגוריה של הטרדות במקום העבודה.
הטרדה במקום העבודה כוללת סוגים שונים של אפליה ופעולות הפרה שאינן מוגבלות לקבוצה ספציפית אחת.
ניתן לסווג את סוגי ההטרדות הנרחבות במקום העבודה בצורה רופפת להתעללות רגשית ופיזית.
כל הצורות הללו של הטרדה במקום העבודה פונות לקבוצות שונות, כולל נשים, גברים, מיעוטים גזעיים, להט"בים, אנשים עם מוגבלות ומהגרים.
בעיקרו של דבר, הטרדה במקום העבודה דורשת הבנה פלורליסטית, מאחר שאי אפשר לתאר אותה בהגדרה אחת קוהרנטית וקונקרטית.
בהכרה בקושי בגיבוש הגדרה אוניברסלית של הטרדה במקום העבודה, הגדיר עזר באופן כללי כי הטרדה במקום העבודה היא .
לדברי רוזה ברוק, הרעיון של הטרדה במקום העבודה מבוסס על שני הנחות יסוד.
ראשית, ללא קשר למגדר, גזע, נטייה מינית או כל מאפיין מגדיר אחר, יש לתת לכל אדם את הזכות להיות "חופשי מיחס פוגעני במקום העבודה".
חופש מהתעללות ניתנת לאדם כזכות אדם בסיסית, ולכן כל סוג של אי-נוחות או אפליה במקום העבודה מתויג למעשה כהטרדה.
שנית, התוצאות מהטרדה במקום העבודה משפיעים על הקורבנות בדרכים מזיקות.
אפליה במקום העבודה מפריעה לקורבנות להתקדם בקריירה שלהם, ולהגביל את יכולות הקורבן.
תפיסה מוטעית נפוצה לגבי הטרדה במקום העבודה היא כי הטרדה במקום העבודה היא פשוט הטרדה מינית בהקשר של מקום עבודה.
בעוד שהטרדה מינית היא סוג בולט של הטרדה במקום העבודה, מחלקת העבודה של ארצות הברית הגדיר הטרדה במקום העבודה כיותר מאשר הטרדה מינית בלבד: לפיכך, הטרדה במקום העבודה היא קטגוריה גדולה יותר הכילה גם הטרדה מינית.
הטקטקים היא סדרת טלוויזיה מונפשת קנדית לילדים שנוצרה על ידי ג'ף רוזן.
הסדרה הופקה על ידי חברת Halifax Film בשיתוף עם CBC.
הסדרה שודרה במקור ב-1 בספטמבר 2008 בערוץ CBC Television.
הסדרה היא בת 3 עונות ו-73 פרקים באורך 22 דקות.
שיר הפתיחה של הסדרה בעברית בוצע על ידי דן קיזלר.
הסדרה עוקבת אחר חמש חיות רובוטיות עם כישרון ויכולת משלהן, היוצאות בכל פרק לפתור בעיות שונות באיים שונים בעזרת חברות, תמיכה ושיתוף פעולה.
רקס (Rex): דינזואור ירוק, יכול להפוך להכלאה בין מלגזה, טרקטור ומחפר.
קרן פלא (Unicorn): חד קרן (מכך הגיע שמה באנגלית) ורודה, יכולה לעוף, ליצור מערבולת ולזרוק ברק.
דרקונו (Komodo): לטאת כוח אדום, זנבו יכול להפוך למבחר רב של כלי עבודה כגון: פטיש, ארבעה מכלי העבודה שלו מופיעים מעל ראשו כשהוא מקבל סחרחורת יחד עם כמה כוכבים.
ולעיתים מזנבו גם יוצאים דברים שהוא לא צריך כגון: דובי, סוכריה, כריך וברווז גומי.
עכברונת (Mouse): עכברה (מכך הגיעה שמה) צהובה, חברתה הטובה ביותר של קרן פלא יכולה לרוץ מהר.
היא הקטנה ביותר בחבורה מה שגורם לקרן פלא להתייחס איתה כאחותה הקטנה.
והיא אמיצה אבל קצת פחדנית.
אוינג בוינג (Sasquatch): ביגפוט כחול, הוא חזק ויכול להתימתח ולעיתים הוא החתיך בחבורה.
אוינג בוינג אלרגי לאגסי אוויר ומפחד מגבהים.
טורבו טריקי (Island owl): ינשופה, היא האחראית על המשימות בשביל הטקטקים.
יש לה מסך טלוויזיה ואז היא הופך לאי אליו היא שולחת את הטקטקים.
והיא לא מופיעה בגרסה המחודשת, אלא אם כן בפרק 8 של הסדרה המחודשת היה קטע בו רקס ואוינג בוינג קיבלו סחרחורת ו-6 טורבו טריקים הסתובבו מעל ראשם.
שאר הדמויות המופיעות בתוכנית הם בעיקר הדמויות להם עוזרים הטקטקים יש להם הופעות בפרק אחד בלבד כגון: הארנבים הטקטקיים, ליוויתן ספינת האוויר, הפינגוונים הבבושקות, הדינוזאור הטקטקיי ועוד.
הדיבוב העברי בוים על ידי ליאור סול, והופק על ידי אסנת סדן.
שם הדמותמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתרקסג'ים פאולרמולי שולמןקרן פלאלאה אוסטרידקלה הדרדרקונושאנון לינץ'דן קיזלראוינג בוינגאיאן מקדוגלגלעד קלטרעכברונתאביגיל גורדוןעדן גמליאלטורבו טריקילינור זאןמייה קדוש
הטרגדיה הספרדית או הירונימוס שוב מטורף (Hieronimo is Mad Again) היא מחזה מסוגת טרגדיית נקמה, שחוברה על ידי תומאס קיד בין 1584 ל-1592. זוהי יצירתו המפורסמת והמשפיעה ביותר של קיד.
בין היתר השפיע המחזה על "המלט" בכך שהציג אלמנטים כגון מחזה בתוך מחזה שייעודו להפיל בפח את הרוצח והופעת רוח רפאים הדורשת נקם.
במהלך הפסקת אש בין ספרד לפורטוגל מבקש מפקד הכוחות הספרדיים וגיבור המחזה, הירונימוס, לנקום את רצח בנו הורציו.
זמן חיבור המחזה וההוצאה לאור
ב-1614 כתב בן ג'ונסון (בהקדמה למחזהו Bartholomew Fair), שהמחזה"הטרגדיה הספרדית" הוא כבן 25 עד 30 שנה".
כלומר נכתב בין 1584 ל-1589. המחזה אינו כולל התייחסות לארמדה הספרדית ולפיכך יש להניח שהוא חובר לאחר 1588.
המחזה נרשם במרשם הדפוס הרשמי (Stationers' Register) ב-6 באוקטובר 1692 והודפס במהדורת קוורטו.
מהדורת קוורטו שנייה ראתה אור בשנת 1594. המהדורות ראו אור באופן ללא שם המחבר.
המחזה יוחס לקיד לראשונה רק ב-1773 על ידי העורך תומאס הוקינס .
מחקר מ-2013 מצא שייתכן שמספר משפטים בטקסט נכתבו על ידי ויליאם שייקספיר.
המחזה נפתח עם הופעתה של רוח הרפאים של אנדראה, אציל ספרדי צעיר שנהרג בקרב על ידי הנסיך הפורטוגלי בלתזר.
יחד עם אנדראה בשאול נמצאת גם הדמות המואנשת "נקמה" (Revenge).
שתי הדמויות נמצאות על הבמה לאורך כל המחזה ומשמשות כמקהלה.
הירונימוס, גיבור המחזה, מתאבל על מות בנו הורציו שנרצח על ידי בלתזר ובנו של דוכס קסטיליה, לורנצו.
הירונימוס מוטרד מכך שלא נעשה צדק לבנו.
עד הרה הוא לומד כי בלתזר ולורנצו בטוחים מפני יד החוק בשל המצב הפוליטי בין ספרד ופורטוגל.
עובדה זו מובילה את הירונימוס לטירוף וקיבעון לנקם.
בינתיים נודע כי גם דוכס קסטיליה נרצח ובתו, בל-אימפריה, שואפת נקם.
חצר המלוכה הספרדית נמלאת בהונאה ובגידה, מה שמחריף את מצוקתו של הירונימוס.
הירונימוס מתכנן העלאת מחזה שיחשוף את רוצחי בנו.
יחד עם זאת, הוא נאבק עם מצפונו ועם השאלה האתית האם נכון לגלות את המת באמצעות הטעיה והולכת שולל.
המחזה מועלה בפני חצר המלוכה, ובמסגרתו מוצג רצח הורציו על ידי בלתזר ולורנצו, כמו גם רצח לורנצו.
הירונימוס עושה שימוש בפיגיונות אמיתיים ולא באביזרי במה ומתכנן אותו כך שהן הוא והן בל-אימפיה ישיגו את נקמתם וכך הוא מוציא לפועל תוכנית נקמה עקובה מדם, במסגרתה נהרגים בלתזר, לורנצו ואנשיהם.
במהלך ההרג דוקרת בל-אימפריה את עצמה למוות (שלא כתוכנן) גם הירונימוס מתאבד לאחר שהוא הורג את לורנצו.
בסוף ההצגה מביעים רוחו של אנדראה ו"נקמה" את שביעות רצונם בשאול על ה"צדק שנעשה".
המחזה הועלה על במה בין פברואר 1592 לינואר 1593 על ידי להקת "אנשי הלוד סטריינג'" (Lord Strange's Men) בתיאטרון הוורד בלונדון.
ככל הנראה זו לא הייתה בכורת המחזה, כיוון שפיליפ הנסלו, מנהל התיאטרון לא סימן אותו ברישומיו באותיות ne ("חדש").
ב-1597 הוא הועלה על ידי "אנשי האדמירל" בינואר ועל ידי "אנשי פמברוק" באוקטובר.
בשנות ה-90 של המאה ה-16 הייתה "הטרגדיה הספרדית" המחזה השלישי בפופולריות שלו בלונדון, אחרי "היהודי ממלטה" של כריסטופר מרלו והמחזה האבוד The Wise Men of West Chester.
אולם עם פתיחת התיאטראות מחדש לאחר סגירתם ב-1642 נעלם המחזה מרשימת המחזות המוצגים.
המחזה חודש לראשונה על ידי ה-BBC כמחזה רדיו במסגרת סדרת מחזות לא מוכרים.
ההקלטה שודרה לראשונה ב-1953 ואחר מכן בסדרת "דרמה אנגלית מוקדמת" ב-1956.
בשנת 1973 הועלה לראשונה המחזה בתקופה המודרנית על במה מקצועית בתיארון מרקורי בלונדון.
המחזה הועלה על ידי התיאטרון המלכותי הלאומי ב-1982 בביויו של מייקל בוגדנוב.
ב-1997 העלתה הלהקה השייקספירית המלכותית את המחזה בסטרטפורד על האייבון עם שיבון רדמונד כבל-אימפריה, רוברט גלניסטר כלורנצו ופיטר וייט (שחקן) כהירונימוס.
ב-2023 הפיק רדיו BBC Three את המזחזה כמחזה רדיו עם רוברט גלניסטר כהירונימוס וג'ואנה ונדרהם כבל-אימפריה.
הֶטֶפֶרְס הוא שמן של מספר מלכות, נסיכות ונשים אצילות מהשושלת הרביעית של מצרים.
הטפרס הראשונה, אשתו של פרעה סנפרו ואמו של ח'ופו
הטפרס א', בת סנפרו, אשתו של הנסיך ענח'ף
הטפרס השנייה, בת ח'ופו, אשתו של הנסיך קוואב והפרעה ג'דפרע
הטפרס ב', בתו של ג'דפרע
הטפרס ג', אשתו של באקה (בן ג'דפרע )
הֶטֶפֶרְס הִראשונה (בסביבות 2600 לפנה"ס) הייתה מלכת מצרים העתיקה בתקופת השושלת הרביעית, בתו של חוני , אשתו של סנפרו, אמו של ח'ופו, סבתם של ג'דפרע וח'עפרע.
והדמות שקשרה יחד שתי שושלות, השלישית והרביעית.
ייתכן שהטפרס הראשונה הייתה אשתו של השליט סנפרו, אמו של השליט ח'ופו וסבתו של השליט ח'עפרע.
ייתכן שהטפרס הייתה אשתו הקטנה של סנפרו ועלתה בגדולתה רק לאחר שבנה עלה לכס המלוכה.
היא הייתה סבתם של שני שליטים, ג'דפרע וח'עפרע, ושל המלכה הטפרס השנייה.
נישואי הטפרס הראשונה לסנפרו חיזקו את עלייתו לכס המלוכה.
זאת מכיוון שנשאה את דם שושלת המלוכה משושלת אחת לאחרת, כך, כאשר נישאו אוחדו שתי שושלות מלכות גדולות.
תוארה כ"בת גופו של האל" מתייחס לאביה, חוני , ששלט בסוף השושלת השלישית והועלה לדרגת אל.
היא נישאה לסנפרו וילדה את השליט הבא, ח'ופו, שהזמין את בניית הקבר והפירמידה שלה.
לאמהותיהם של שליטי מצרים הקדמונים היה מעמד מיוחד.
תאריה המאוחרים יותר נבעו מיחסיה לבנה ומתפקידו כשליט.
הנסיכה הֶטֶפֶּרֶס (או הֶטֶפֶּרֶס א') הייתה נסיכה מצרית שחיה בתקופת השושלת הרביעית.
הטפרס הייתה בתו של השליט סנפרו ואשתו של הוזיר ענח'ף .
הנסיכה הטפרס א' הייתה בתם של פרעה סנפרו והמלכה הטפרס הראשונה.
הנסיכה הטפרס נישאה לאחיה למחצה הצעיר ענח'ף , שהיה וזיר.
הטפרס א' מתוארת בקברו של ענח'ף בגיזה (G 7510).
הטפרס א' הייתה בעלת התארים "בת השליט הבכורה ביותר מגופו", "זו שהוא אוהב" ו"כוהנת סנפרו".
היא הייתה כנראה אדם בעל חשיבות רבה כאשתו של וזיר וכאחותו של פרעה ח'ופו.
לענח'ף ולהטפרס א' הייתה בת, שהייתה אמו של ענח'תף.
נכד זה מתואר בקברם של ענח'ף והטפרס.
לבעלה של הטפרס א', ענח'ף, יש מסטבה גדולה שמספרה G 7510 והיא נמצאת ב .
העיטורים כוללים תיאור של נכד, מה שמרמז שהקבר נבנה ועוצב בחייו המאוחרים של ענח'ף.
אין מקום קבורה להטפרס א' לצד קברו של ענח'ף, וייתכן שהיא נפטרה לפני השלמת הקבר וייתכן שנקברה במקום אחר.
הֶטֶפֶרְס השנייה (בערך 2590 לפנה"ס - בערך 2500 לפנה"ס) הייתה מלכת מצרים העתיקה בתקופת השושלת הרביעית.
המלכה הטפרס השנייה הייתה ככל הנראה אחת מחברות המלוכה הוותיקות ביותר של השושלת הרביעית של מצרים, שנמשכה בין השנים 2723 ל-2563 לפנה"ס לערך.
היא הייתה בתו של ח'ופו ונולדה בתקופת שלטונו של סבה, סנפרו, או בשנות שלטונו הראשונות של אביה.
היא נקראה על שם סבתה, הטפרס הראשונה, והייתה לה דודה בשם הטפרס א'.
כותרת מקוטעת שנמצאה בקברה של מריתיתס הראשונה עשויה להצביע על כך שהייתה אמה של הטפרס השנייה.
בתקופת שלטונו של ח'ופו, נישאה הטפרס השנייה לאחיה, יורש העצר קוואב , איתו נולדו לה לפחות שני ילדים, בת בשם מרסנח השלישית ובן בשם מינדג'דף .
לאחר מות בעלה הראשון, נישאה לאח אחר שלה, ג'דפרע , שירש מאוחר יותר את ח'ופו כשליט מצרים.
היא התאלמנה בפעם השנייה כשג'דפרע נפטר.
נישואי בתה, מרסנח השלישית, ליורשו של בעלה השני המנוח, ח'עפרע, הפכו את הטפרס השנייה לחמותו של השליט החדש.
הטפרס השנייה חיה עד תקופה מאוחרת יותר מבתה מרסנח השלישית.
סימן לחיבתה למרסנח השלישי ניתן לראות בעובדה שהטפרס השנייה קבעה מסטבה משלה בבית הקברות המזרחי של גיזה שהוסב לקבר לשימוש בתה.
הטפרס השנייה עצמה נקברה ככל הנראה בקבר G7350 אף על פי שהיה לה קבר משותף עם בעלה הראשון, קוואב (G7110 ו-7120 בהתאמה).
בעוד שנישואים בתוך המשפחה המלכותית היו נפוצים, נישואים מרובים במידה זו לא היו נפוצים כלל.
הוצע שנישואיה הבאים לג'דפרע היו באופיים של כבוד ונעשו על מנת לשמור על מעמדה בחצר המלוכה.
היא מעולם לא הולידה יורש לכס המלוכה בנישואיה השניים ומעולם לא קיבלה את התואר "אם השליט".
הטפרס השנייה מתה בתחילת שלטונו של שפססכאף, בנו ויורשו של מנכאורע, וכך הייתה עדה לשלטונם של לפחות חמישה ואולי שישה (אם נולדה בתקופת שלטונו של סנפרו) בשליטי השושלת הרביעית.
הטרוטרוף ("heterotroph" – ἕτερος ביוונית פירושו: "שונה, אחר", ו-"τροφή" פירושו: "תזונה") מתייחס ליצור אשר מוכרח לצרוך תרכובות אורגניות מן הסביבה כדי להתקיים (ולכן הטרוטרופים מכונים גם "צרכנים").
התרכובות האורגניות אותן צורכים יצורים אלו משמשות לבניית התאים המרכיבים את הייצור, על כל מיליוני החומרים המצויים בהם.
למושג הטרוטרוף אין קשר להפקת אנרגיה בתא.
רוב היצורים בעולם, ובכללם האדם, הם הטרוטרופים; היצורים שאינם הטרוטרופים נקראים אוטוטרופים.
יצורים אלו מסוגלים לנצל את הפחמן הדו-חמצני המצוי באוויר לשם ייצור התרכובות המרכיבות את התא.
היצורים האוטוטרופים היחידים הם רוב הצמחים וקבוצות מסוימות של חיידקים ופרוטיסטים וגם אצות.
הצמחים, למשל, לוקחים פחמן דו-חמצני מהאוויר ומים מהקרקע ומרכיבים מהם גלוקוז, באמצעות אנרגיית האור בתהליך הפוטוסינתזה ("הטמעה", בעברית), תרכובת אורגנית פשוטה ממנה ניתן ליצור חומרים רבים אחרים המרכיבים את תאי הצמח.
היות שהמקור לתרכובות אורגניות בטבע הוא היצורים האוטוטרופים, הרי שכל היצורים ההטרוטרופים למעשה תלויים באוטוטרופים.
הטרוטרופים יכולים להיות ראשוניים – כאלו הצורכים באופן ישיר יצורים אוטוטרופיים, או שניוניים – כאלו הצורכים יצורים הטרוטרופים אחרים.
הצרכנים הראשוניים ידועים יותר כייצורים צמחוניים, ואילו השניוניים – כטורפים.
היצורים ההטרוטרופים מתחלקים לשתי קבוצות, לפי האופן בו הם מפיקים אנרגיה:
כמואורגנוטרופיים (Chemoorganoheterotrophs או organotrophs או Chemoheterotrophs) מפיקים אנרגיה מפירוק תרכובות אורגניות, כגון שומנים וחלבונים מצמחים או מבעלי חיים.
רוב היצורים בעולם הם כמוהטרוטרופים.
פוטוהטרוטרופים (Photoheterotrophs) מפיקים אנרגיה בנצלם את האנרגיה שבאור השמש.
שילוב מטבוליזם (חילוף חומרים) נדיר למדי, וחיידקים ארגמניים הם היצורים הפוטוהטרוטרופים היחידים.
(אופן הפקת האנרגיה מצוין, אם כן, בעזרת הקידומת כמו- או פוטו-; המילים הטרוטרוף ואוטוטרוף כלשעצמן אינן קשורות, כאמור, להפקת אנרגיה).
הטֶרוסקסואליות (הלחם בסיסים של המילים έτερος (בתעתיק: הטרוס, מיוונית: שונה) ו-sex (תעתיק: "סקס"; מלטינית: מין); כלומר, "מין שונה") היא נטייה מינית המאופיינת במשיכה של אדם לבני המין השני.
מי שזו נטייתו קרוי בסלנג "סטרייט".
זו הנטייה המינית הרווחת, המאפיינת כ-90% מהאוכלוסייה.
עם זאת, לאורך חייו של האדם, כ-12% מהגברים יגיבו מינית גם או רק למין הזהה להם, וכך גם כ-36% מהנשים.
בדתות שונות, ובהן יהדות אורתודוקסית, זו הנטייה המינית היחידה שהדת מתירה לממש ביחסי מין.
המושג נכנס לשימוש בסוף המאה ה-19, לאחר שהעיתונאי האוסטרו-הונגרי קרל מריה קרטבני טבע את המונח "הומוסקסואליות" בפמפלט בשנת 1868. למרות זאת, בשנת 1901 המונח "הטרוסקסואליות" הוגדר במילון דורלנד למונחי הרפואה שפורסם בפילדלפיה, כ.
גם במהדורת 1923 של מילון ובסטר נותר נוסח דומה.
בתחילת המאה ה-20, המונח חדר לאנגלית בעקבות השתרשות המושג בתרבות.
כך בשנת 1934, מילון ובסטר, הגדיר "הטרוסקסואליות" כ.
בסלנג שכיח לכנות אדם הטרוסקסואל כסטרייט , כנראה כפועל יוצא של הביטוי "to go straight" (מילולית "ללכת ישר").
בין הספרים הראשונים בהם הופיע הסלנג היה ספרו של ג'ורג' ווילאם הנרי משנת 1941. הסלנג הופיע בשיחה של גברים הומוסקסואלים שדנו על הומוסקסואל אשר שינה את העדפתו המינית, חזרה להטרוסקסואלי (כלומר "ex-gay", גיי לשעבר).
מאוחר יותר, השימוש הפך לציין הטרוסקסואל פשוטו כמשמעו.
בימנו, נותר סלנג, לא דווקא כדי לציין העדפה מינית ש"חורגת מהנורמה", אלא תוצר של שיח-חברתי.
מאחר שמשמעות המילה סטרייט היא "ישר", יש הרואים במונח זה מבזה, שכן הוא מרמז שהטרוסקסואליות היא "ישרה", דהיינו נכונה, ואילו נטיות מיניות אחרות הן "עקומות", דהיינו לא נכונות.
סולם קינסי על פי אלפרד קינסי
על פי אלפרד קינסי נטיותיו של האדם ניתנות למיון על פי ציר, לו קרא סולם קינסי.
לטענתו, ההטרוסקסואליות ממוקמת על ציר נטיות המיניות בקצהו האחד, ואילו ההומוסקסואליות, משיכה לבני אותו המין, נמצאת בקצהו השני.
הטרוטופיה (הטרו - שונה, טופוס - מקום), מושג אותו טבע מישל פוקו (Foucault), בספרו "המילים והדברים" , לתיאור האופן שבו מרחבים מוגדרים המקיפים את הסובייקט (האדם בתוך החברה, לדוגמה) מביאים לפגיעה בכוחו של הפרט, ולשלילת כוחו ולעיתים גם זהותו.
הטרוטופיה היא האופן שבו התרבות והחברה, שהן בעלות כוח מצד אחד ואינטרס מוגדר לממשו מצד שני, מגדירות את הסובייקט, הפרט, דרך הבחנה שלו מהחברה הכללית.
בתחילה, שימש המושג לתיאור מרחב מילולי בלתי-ממשי, ומאוחר יותר פוקו הרחיבו בהתייחסות מרחבית (פיזית ולא-פיזית כאחד).
המודרים (מורחקים) מהמרחב הציבורי יכולים להיות מוגדרים כסובייקטים, כלומר – חברים במבנה החברתי, שהם בעלי רצון חופשי מעצם הגדרתם כבני אדם, אבל בו בזמן הם נתינים של התרבות שחוקרת אותם כמושאים, ובונה אותם כיישויות חברתיות מותאמות-תרבות.
אז מפרקת ההטרוטופיה את הסובייקט כמושא מחקר, מה שמאפשר את הגדרתו מחדש דרך "תיקונו" ומישמועו "הנכון".
פוקו טען כי בתי-הכלא, המוסדות לחולי הנפש, לחולים ומוגבלים ואפילו בתי הספר מהווים מרחבים, הטרוטופיות, שכאלה.
זאת משום שאלו אתרים מופרדים מסביבתם, השולטים לחלוטין בתנועות אליהם, מהם ובתוכם.
גם הדרה חברתית, שאינה כרוכה בהגבלת חופש התנועה של הפרט (לדוגמה: אי-הצגה של מיעוטים באמצעי התקשורת), יוצרת בהקשר זה מרחב הטרוטופי.
בדומה למושג "הגמוניה" שטבע אנטוניו גראמשי, גם כאן מדובר באמצעי חברתי בלתי-מורגש כמעט ו"טבעי" בעבור החברים בתוך הקבוצה, לפיקוח, שליטה, בידוד והדרה של החריגים והשונים.
בעבור רוב חברי הקבוצה, המקבלים עליהם בהסכמה ויש הטוענים שגם בהכנעה את חוקיה, המבנים ההטרוטופיים הממשיים והלא-ממשיים נתפסים כטבעיים, בלתי-מזיקים ואף נחוצים.
כדי לקרוא תיגר על מבנים כאלה, יש צורך בהפעלת דקונסטרוקציה על הערכים המכוננים אותם.
לעיתים, אדם הזר לתרבות ולחברה עשוי להבחין בנקל במבנים אלו ולבקרם, בעוד שהחברים בקבוצה לא יבחינו בהם או לא ייחסו להם משמעות שלילית כלשהי.
בדומה למנגנוני ההגמוניה, גם תכונה זו של המרחב ההטרוטופי מהווה את אחת מנקודות עוצמתו הרבות.
אליבא דפוקו, ההטרוטופיה היא תהליך קריטי בתרבות ומהווה תנאי לקיומם של חיים חברתיים.
היא מאפשרת את גיבושו של ההמון ועיצובו לכדי חברה בעלת מאפיינים מוגדרים, המתקיימת במרחב וזמן נתונים.
ניתן לקשור את ההטרוטופיה לאופן שבו החברה משעתקת, מגבשת ויוצרת נורמות התנהגות ושופטת את היחיד על פיהן, וזאת מתוך ההנחה שחברה מוגדרת, בין היתר, על ידי הזרים והחריגים שבתוכה.
תהליך זה של הבניה חברתית, המפריד בין הציבור המציית לכלליה הבלתי-כתובים של החברה, לבין אלו שחורגים מהנורמות המוגדרות באופן רשמי ולא-רשמי בה, הוא תהליך המכונן ומגדיר זהות קבוצית, ממנה נגזרת גם הזהות האישית והפרטית של כל אחד מחברי הקבוצה.
בחיבוריו מתייחס פוקו, בין היתר, לגניאלוגיה של הענישה ובאופן שבו היא משמשת לקיומן של הטרוטופיות.
בכתביו המוקדמים של פוקו, שימש המונח לתיאור צורה מסוימת של ארגון המרחב, המצליבה מרחב פיזי ומרחב לשוני.
המרחב הפיזי כולל בו הצבה של חלקים מהעולם הממשי (דברים) שהמרחב הלשוני ממיין וממשמע (באמצעות מילים, שפה).
מכאן גם שמו של ספרו של פוקו מ-1966 שדן ברעיון ההטרוטופיה - "המילים והדברים".
השימוש במושג זה מאיר ומעיר על הדרך בה מנסים בני-אדם, דרך שימושם בשפה ככלי לוגי (מוגבל למדי), למיין ולקטלג את המציאות, וכך להבין ולהסביר אותה.
המילים שמרכיבות את השפה מושתתות על מערכת חלוקות בסיסיות בינאריות, שהולכת ומסתעפת אל קטגוריות משנה קטנות יותר בניסיון להקיף ולהכליל את מלוא המציאות.
גישה זו של הבנת המציאות דרך משמועה במילים מבוססת, בין היתר, על גישת הבניית המציאות בחקר תקשורת ההמונים.
אחד הכשלים עליהם מצביע פוקו טמון בכך שהחוקיות, הלוגיקה והמשמוע שמנסה האדם להחיל על המרחב, מתנגשים עם נטייתו של המרחב להיות בו-זמני ולא-מוגדר, ולהתמרד נגד חוסר הטבעיות שבחלוקות השרירותיות של השפה.
בסופו של תהליך הניסיון (החוק) קורס, וזאת משום שהוא בלתי-אפשרי ליישום על המציאות, והוא גם מביא להבנה מוטעית ומוגבלת של האדם את עולמו.
לפי הגישה הפוסט-מודרניסטית, הניסיון למשמע את המציאות (והמרחב) באופן ממשי ומלא הוא בלתי-אפשרי, וזאת בשל אי-קיומה של מציאות אחת, אמיתית ובלתי-מסומנת.
לפי פוקו, ההטרוטופיה בהקשרה הלשוני נסמכת על העולם הממשי אך בו בזמן מתעלמת ממנו ומכאן כישלונה.
מכיוון שהמציאות לא פועלת באופן חוקי או רציונלי, ה"פרויקט ההטרוטופי" של השפה בלתי-אפשרי.
הניסיון להחילו על כללי השיח מוביל להבנה שלא ניתן למשמע את המרחב, ושתופעות חברתיות ותרבותיות שונות אינן מתיישבות עם החלוקות והקטגוריות המוגדרות בשפה.
זאת משום שהשפה, בהיותה לא רק אבני-בניין אלא גם הקוד השולט בדרך המחשבה ובשגרת החיים של כל פרט בחברה, איננה מסוגלת להתמודד עם חריגים לשוניים ומציאותיים שאינם הולמים את כלליה ומבניה הבסיסיים.
בתהליך זה יש ניסיון ליצור מרחב היברידי בלתי-אפשרי, לצורך השליטה בו.
שליטה זו, לפי פוקו (הנסמך על הגישה הפוסט-מודרניסטית, כאמור) היא בלתי-אפשרית ונידונה מראש לכישלון חרוץ.
השלב המאוחר: הטרוטופיה כארגון המרחב ובידודו
בשנת 1967 עשה פוקו שימוש ראשון במונח בהקשר המרחבי, וזאת כדי להסביר את אופן השליטה של מערכת חברתית כלשהי ביחידים.
פוקו החל מתייחס להטרוטופיה כאל מרחב ממשמע (מחיל משמעות), שמאפשר שליטה מרבית בסובייקטים שבתוכו.
בידודם הפיזי-חברתי של האובייקטים (לדוגמה, אסירים בבית-כלא או חולי נפש במוסד רפואי), מאפשר לאשרר את החוקים הרשמיים והלא-רשמיים של החברה ולשמר אותם.
בהשאילו את המונח "פנאופטיקון", אותו טבע הפילוסוף המדיני והמשפטן ג'רמי בנת'ם בהקשר של בית כלא כמרחב הטרוטופי, הרחיב פוקו את גבולות המושג והפך אותו לביטוי שגור בשימוש בתיאור מצבים חברתיים ומנגנוני פיקוח הגמוניים בהקשר של כליאה ובידוד.
למעשה, פוקו הסביר שהפנופטיקון הוא ביטוי פיזי-מוחשי להטרוטופיה כתופעה חברתית.
כך לדוגמה, כליאתו של אדם שעבר על החוק המקומי, פירושה הדרתו מהמרחב הציבורי ויצירת קו גבול בינו לבין שאר חברי הקבוצה שלא עברו על אותו החוק.
כליאתו איננה מאפשרת רק "תיקונו" והחזרתו למוטב ברוח חוקי החברה, אלא גם חיזוק של אותם כללים ואישורם מחדש, פעם אחר פעם.
לטענת פוקו, למדע, הכולל דיסציפלינות מחקר שונות ומגוונות, יש בסיס פיזי הטרוטופי, ואת התופעה אותה הוא חוקר ניתן לראות בתוך שטח ההטרוטופיה.
הטרוטופיה יכולה להיות מעבדה (במקרה זה הדיסציפלינה תהיה כימיה, לדוגמה), או בית-כלא (סוציולוגיה/פסיכולוגיה).
כך שהמרחב המופרד פיזית והסגור מאפשר חקירה (ב"תנאי-מעבדה") של מושא מחקר כלשהו.
הארכיטקטורה הפנימית של המרחבים ההטרוטופיים יכולה להשתנות, אולם העקרונות שמכתיבים את מאפייניהם הפיזיים זהים:
הם מוקפים תמיד קיר מפריד כלשהו עליו מוצבת שמירה קפדנית.
המרחב הפנימי שלהם נחלק לפי רמת הנגישות של גורמים שונים אל גורמים אחרים - כך שהם מאפשרים יצירתה של היררכיה ומבנה כוח.
ההיררכיה בין האוכלוסיות החברות בתוך המבנה ההטרוטופי נקבעת לפי מספר נתיבי הגישה של הפרט אל פרטים אחרים וחלקים שונים באותו המבנה.
ככל שיש לפרט גישה גדולה יותר לחלקים מופרדים ומובדלים בתוך המבנה, כך הוא נמצא בדרג הגבוה ביותר.
אם נפנה לדוגמה של בית-סוהר, נוכל לומר כי לאסירים גישה מוגבלת (הם נעולים בתאיהם), לשומרים יש גישה לאזור עליו הם מפקחים, ולמנהל בית-הסוהר גישה בלתי-מוגבלת לכל חלקיו.
פוקו מגדיר, אפוא, את ה"נגישות" כחלק מהגדרתו היחסית של הכוח.
מושג הנגישות קשור, במישרין, גם לרמת הניראות של השוהים בהטרוטופיה.
הסובייקט-הנתין יהיה תמיד מתוצפת על ידי בעלי הסמכות ושליחי ההטרוטופיה, בהם הוא לא תמיד יכול להבחין.
בית-הכלא מרושת במערכת של אבטחה, המצלמת את האסירים ומאפשרת לשומרים ולמנהלים להביט באסירים, דרך מבט חד-כיווני (האסירים אינם יכולים להביט בסוהרים).
ההטרוטופיה אף היא זוכה לאשרור בעצם קיומה: המרחב ההטרוטופי מעניק לגיטימציה ממסדית, הנחוצה לקיום הדיסציפלינה שמקיימת אותה ושמתקיימת בתחומה.
העצמי המופרד, אם-כן, נמצא תחת פירוק מתמיד, שבסיסו בלגיטימציה של השלטון ההגמוני בעל הכוח, שמעוניין בפירוק והפרדה אלה למען הצדקתו, ריבונותו, הפריית כוחו ושליטתו.
כפועל יוצא מכן, הדיסציפלינה המחקרית מביאה גם להחלת משמעת - שני הצדדים של אותה מילה – Discipline.
המרחב, בניגוד לזמן, מאפשר שליטה בתנועות ובתופעות, והיתרון לתרבות הוא שכל דבר שאינו תואם את הקטגוריות המקטלגות של ההטרוטופיה, מוגדר כסטיה ומושם בהטרוטופיה מרחבית מופרדת כך שאינו מפריע לסדר החברתי עד שהוא מתוקן.
הטרוליזה היא תגובה כימית בה נשבר קשר כימי במולקולה נייטרלית (חסרת מטען חשמלי), ליצירת קטיון (יון חיובי) ואניון (יון שלילי).
שני אלקטרוני הקשר נותרים על אותו השבר, האניון.
האנרגיה הדרושה לתהליך מכונה "אנרגיית ביקוע קשר הטרוליטית".
נחוצה תוספת אנרגיה על מנת להפריד את זוג היונים הנוצרים.
ממס קוטבי (פולרי) מסייע להפחית את האנרגיה הדרושה לכך.
הטרוולינג וילבריס היא סופרגרופ שהורכבה ממוזיקאי רוק שונים מארצות הברית ובריטניה.
הלהקה הורכבה מבוב דילן, ג'ורג' הריסון (הביטלס), ג'ף לין (ELO ו-The Move), רוי אורביסון וטום פטי (טום פטי ושוברי הלבבות), בליווי המתופף ג'ים קלטנר.
הלהקה הקליטה שני אלבומי אולפן בשנים 1988 ו-1990, אם כי רוי אורביסון נפטר לפני שהאלבום השני הוקלט.
בתחילה נפגשו רוי אורביסון וטום פטי באולפן ההקלטה של בוב דילן בסנטה מוניקה, קליפורניה, כדי להקליט בי-סייד לסינגל של האריסון "This Is Love".
לין, חברו הוותיק של האריסון, היה גם מפיקו של אלבום סולו שהוציא אורביסון באותה תקופה.
כאשר סעדו השלושה ארוחת צהריים יחד, הציע אורביסון להשתתף בקולות רקע בהקלטת אלבומו של האריסון.
אולפן ההקלטות הפנוי היחיד שאליו יכלו ללכת באותה שעה היה בביתו של דילן, אלא שאז נזכר האריסון שהשאיר את הגיטרה שלו בביתו של פטי.
החבורה נסעה להביא את הגיטרה ופטי, שרצה לדעת במה מדובר, הזדרז להודיע על הצטרפותו להרכב.
השיר הראשון שהקליטה החבורה היה "Handle with Care", ושיר זה גם פתח לימים את אלבום הסולו הראשון של ההרכב.
השיר הוקלט מספר פעמים, כאשר בכל הקלטה הוחלפו תפקידי המשתתפים.
לאחר שנציגי חברת ההקלטות שמעו את השיר בגרסתו הסופית, הוחלט שהוא איכותי מכדי להוציאו כצד ב' של סינגל.
בשלב זה עלה לראשונה הרעיון של הקלטת אלבום שלם בהשתתפות ההרכב כולו.
האלבום נכתב על ידי כל החברים והוקלט בתקופה של עשרה ימים, מכוון שדילן מוכרח היה לצאת לסיבוב הופעות.
האלבום, אשר יצא באוקטובר 1988 Traveling Wilburys Vol.
1, זכה להצלחה והגיע למעמד פלטינה ויותר בארצות הברית, אנגליה וקנדה.
האלבום יצא תחת שמות בדויים של אחים למחצה - כולם, לכאורה, בניו של אב משותף פיקטיבי בשם סר צ'ארלס טרוסקוט וילברי.
שמות ה"בנים" לא היו אחידים ובכל אלבום בחר לו כל משתתף שם בדוי שונה.
כל השמות שנבחרו נחשבו כשמות המאפיינים את תושבי אזוריה הכפריים של ארצות הברית.
"וילבריס" הוא כינוי שהוטבע על ידי האריסון ולין במהלך ההקלטות של האלבום 'Cloud Nine' ל"גרמלינים" במהלך ההקלטה.
הביטוי חזר לשימוש כשכל הלהקה עבדה יחד והפך לחלק מהפולקלור שאפיין את החבורה.
בתחילה הציע האריסון את השם "The Trembling Wilburys" ("הווילברים הרועדים") כשם ללהקה, אך לבסוף נבחר השם "The Traveling Wilburys" ("הווילברים הנודדים") על דעת כולם.
מותו של חבר הלהקה רוי אורביסון ב-6 בדצמבר 1988 היה אובדן עצום להרכב.
ואולם, החבורה החליטה להקליט אלבום נוסף בלעדיו.
3 יצא באוקטובר וזכה לפחות הצלחה מקודמו.
בניגוד לאלבום הראשון, שבו התחלקו תפקידי הסולו באורח שווה, פחות או יותר, בין המשתתפים, הרי שבאלבום השני מורגשת הדומיננטיות של בוב דילן על הצד המוזיקלי כולו - בהפקה, בשירה ובעיבודים.
הווילבריס לא הוציאו אלבומים נוספים מעבר לשניים אלה, אם כי הקלטות בוטלג שלהם נפוצו בין מעריציהם.
השיר "Nobody's Child", אשר נועד למשוך תשומת לב אל הילדים היתומים ברומניה, נכנס לאלבום שיצא בתחילת שנות ה-90 עם אמנים אחרים.
בינואר 2006 היו שמועות על כוונה להקליט אלבום שלישי (שזכה מיד לכינוי ההומוריסטי Volume 5, ברמיזה ברורה ל"דילוג" שבחרה הלהקה לעשות על Volume 2, כששחררה את האלבום השני וכינתה אותו Volume 3).
מותו של ג'ורג' האריסון בסוף שנת 2001 סתם, ככל הנראה, את הגולל על כל סיכוי להחיות את שיתוף הפעולה המיוחד הזה בעתיד.
ב-12 ביולי 2007 יצא מארז מיוחד של שני האלבומים, בתוספת קטעי בונוס שנחתכו מהאלבומים המקוריים ותקליטור DVD הכולל קליפים של הלהקה וסרטון דוקומנטרי אודותיה.
נלסון וילברי - ג'ורג' האריסון
אוטיס וילברי - ג'ף לין
לפטי וילברי - רוי אורביסון
צ'ארלי טי וילברי ג'וניור - טום פטי
לאקי וילברי - בוב דילן
ספייק וילברי - ג'ורג' האריסון
קלייטון וילברי - ג'ף לין
מאדי וילברי - טום פטי
בו וילברי - בוב דילן
הטרוסטיליה (Heterostyly) היא צורה ייחודית של פולימורפיזם והרקוגמיה בפרחים.
במין הטרוסטילי, קיימות שתיים או שלוש צורות מורפולוגיות (morphs) שונות של פרחים באוכלוסייה.
על כל צמח יחיד, לכל הפרחים אותה צורה מורפולוגית.
הצורות נבדלות זו מזו באורכי עמודי העלי והאבקנים, ותכונות אלה אינן רציפות במקרה זה.
התכונות המורפולוגיות הללו נמצאות בתאחיזה עם גנים האחראים למערכת ייחודית של אי-סבילות עצמית, המכונה אי-סבילות עצמית הטרומורפית.
מינים הטרוסטיליים בעלי שתי צורות מורפולוגיות שונות, מכונים דיסטיליים (distylous) (למשל, נרקיס מצוי).
בצורה אחת, המכונה thrum, האבקנים ארוכים ועמודי העלי קצרים; בצורה השנייה, המכונה pin, האבקנים קצרים ועמודי העלי ארוכים; אורך האבקנים הארוכים בצורה הראשונה זהה לאורך עמודי העלי בצורה השנייה, ולהפך.
מינים הטרוסטיליים בעלי שלוש צורות מורפולוגיות שונות, מכונים טריסטיליים (tristylous).
בכל צורה ישנם שני סוגים של אבקנים.
בצורה אחת, עמוד העלי קצר, והאבקנים ארוכים ובינוניים; בצורה שנייה, עמוד העלי בינוני, והאבקנים קצרים וארוכים; בצורה השלישית, עמוד העלי ארוך, והאבקנים קצרים ובינוניים.
הצורות השונות של האבקנים ועמודי העלי בפרחים הטרוסטיליים, מותאמות להאבקה באמצעות מאביקים שונים או חלקים שונים בגופו של אותו מאביק.
כך, למעשה, אבקה שמקורה באבקן גבוה, תגיע בעיקר לעמוד עלי גבוה ולא לעמוד עלי נמוך, ולהפך.
במקרה של מעבר אבקה בין פרחים השייכים לאותה צורה מורפולוגית (למשל בין שני פרחים מטיפוס pin), לא תתרחש הפריה, בגלל מנגנון אי-הסבילות העצמית.
בצמחי הבר של ארץ ישראל קיימים מספר טקסונים הטרוסטיליים, למשל מינים רבים בסוג ציפורנית, וכן המין הפולש חמציץ נטוי.
הטרוגס הייתה להקת רוק בריטית מהעיירה אנדובר החל מאמצע שנות ה-60.
הלהקה התחילה את דרכה בשנת 1964 בשם The Troglodytes וכללו את רוני בונד, רג' בול, כריס בריטון וריי סטייפלס.
האמרגן של הקינקס לארי פייג' גילה אותם, קיצר את שמם לשם The Troggs, והשיג להם חוזה הקלטה בחברת CBS.
הטרוגס הקליטו את Lost girl שנכשל והחוזה בוטל.
הלהקה עברה להקליט בחברת Fontana, ופייג' הביא להם שיר שנכתב על ידי צ'יפ טיילור עבור ג'ורדן כריסטופר, והלהקה עיבדה אותו ללהיט Wild thing.
במקביל שינה רג' בול את שם משפחתו לפרסלי, עובדה שמשכה התעניינות מהתקשורת.
הלהיט נכנס למצעד הבריטי והגיע למקום השני ובהמשך כבש את פסגת המצעד האמריקאי.
הלהיט הבא של הטרוגס With a girl like you הגיע לראש המצעד הבריטי ואחריו הלהיט שנכתב על ידי פרסלי I can't control myself שהגיע למקום השני, אבל עורר סערה בגלל תוכנו ואפילו נאסר להשמעה באוסטרליה.
להיט זה כבר הוקלט בחברת התקליטים הפרטית של פייג' Page One, בה הוקלטו גם הלהיטים הבאים עד 1969.
ב-1967 כתב פרסלי, בזמן צפייה בתוכנית טלוויזיה, את הבלדה Love is all around שהגיעה למקום החמישי בבריטניה והשביעי בארצות הברית.
הלהיט הוקלט שוב בשנת 1994 על ידי להקת Wet Wet Wet ושבר את שיא השהייה בראש המצעד הבריטי - 15 שבועות - הרבה בזכות הופעת הביצוע המחודש בסרט ארבע חתונות ולוויה אחת עם יו גרנט.
במרץ 1969, לאחר מספר שירים שלא נכנסו למצעד, התפרקה הלהקה.
פרסלי ובונד ניסו את כוחם כזמרי סולו אך לא הצליחו במיוחד.
ב-1972 הקימו השניים מחדש את הטרוגס עם שני חברים נוספים חדשים ובמשך 4 שנים הקליטו תשעה שירים, ביניהם Good Vibrations של הביץ' בויז, (I Can't Get No) Satisfaction של הרולינג סטונז וגרסת רגאיי ללהיטם Wild thing.
אף אחד משירים האלה לא נכנס למצעד.
הלהקה המשיכה להתקיים גם לתוך שנות ה-80.
זגדנות או הטרוכרומיה (שם מלא: הטרוכרומיה אירידיום, באנגלית: Heterochromia iridum) היא תופעה אנטומית בעיניים, שבה קשתית עין אחת היא בעלת צבע שונה מקשתית העין השנייה (הטרוכרומיה מלאה), או מצב שבו חלק מקשתית העין הוא בעל צבע שונה מיתרת הקשתית (הטרוכרומיה חלקית).
בעברית, אדם ששתי עיניו בעלות צבע שונה נקרא זַגְדָן, זוּגְדוּס או זַגְדוּם.
תופעת ההטרוכרומיה נובעת מעודף או מחסור בפיגמנט מלנין בקשתית, או בחלק ממנה.
הטרוכרומיה מועברת בתורשה, אך גם יכולה להיווצר בעקבות מחלה או פגיעה פיזית.
צבע העין ובפרט צבע הקשתית, נקבע בעיקר על פי ריכוז ופיזור פיגמנט המלנין ברקמת הקשתית.
מכאן שכל שינוי בכמות המלנין בקשתית העין יתבטא בשינוי צבע העין.
השינוי עשוי להתבטא בפיגמנטציית-יתר או בפיגמנטציית-חסר.
פיגמנטציית-יתר מופיעה בדרך כלל לצד שגשוג-יתר של תאי הקשתית, בעוד שפיגמנטציית-חסר מופיעה לצד שגשוג-חסר של תאי הקשתית.
ישנם שלושה סוגים של הטרוכרומיה:
הטרוכרומיה מלאה, בה לכל עין יש צבע נפרד באופן מלא.
הטרוכרומיה חלקית, בה רק שטח אקראי מהעין מתאפיין בצבע שונה.
הטרוכרומיה מרכזית, בה השוני בצבע העין נמצא רק במרכז העין קרוב לאישון.
על אף שתופעת ההטרוכרומיה מוכרת בבני אדם (אלכסנדר הגדול, ועודד קטש למשל) הטרוכרומיה מלאה שבה עין אחת שונה בצבעה מן העין השנייה שכיחה יותר בחיות כגון חתולים (למשל בגזע ואן טורקי), כלבים (ובפרט מגזע האסקי סיבירי), סוסים ותאואים.
הטרוכרומיה חלקית היא תופעה נדירה יותר מהטרוכרומיה מלאה ומצויה לרוב כביטוי למומים גנטיים כגון מחלת הירשפרונג (Hirschprung's disease) ותסמונת ורדנבורג (Waardenburg syndrome).
והטרוכרומיה מרכזית, נמצאת בעיקר אצל בני אדם בעלי חוסר במלנין התופעה הכימית אינה מעידה דווקא על מחלה אלא עלולה להעיד גם על חוסר במלנין.
בנוסף להבחנה בין הטרוכרומיה מלאה, המשפיעה על מלוא צבע העין, לבין הטרוכרומיה חלקית, ישנו סיווג נוסף, מקובל יותר, המבדיל בין הטרוכרומיה מולדת לבין הטרוכרומיה נרכשת:
הטרוכרומיה מולדת - עוברת בתורשה בדרך כלל כאלל דומיננטי של גן אוטוזומי.
הטרוכרומיה נרכשת - נגרמת בדרך כלל כתוצאה מפציעה, דלקת, שימוש בטיפות עיניים או גידולים בעין.
בסרט "פול בלארט נשאר בווגאס" שומר הקניון פול בלארט ושודד חפצי האמנות וינסנט סופל (ניל מקדונו) מתווכחים מי יותר משוגע ונועז.
סופל מצביע על עיניו, שלהן צבעים שונים, כהוכחה לחריגותו.