tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ויקטוריה גם נכללת בסדר הירושה לכתר הבריטי, משום שהיא מצאצאיה של המלכה ויקטוריה, אולם מיקומה בסדר הירושה נמוך (בערך במקום 200, אחרי אחיה וצאצאיו).
לאחר הולדת אחיה הצעיר קרל פיליפ בשנת 1979, איבדה ויקטוריה את תואר יורשת העצר, בגלל כללי העדפת הבן הבכור שהיו נהוגים באותה העת.
אך ב-1 בינואר 1980 שונה החוק למפרע, וויקטוריה חזרה להיות יורשת העצר.
אחיה נמצא בסדר הירושה לכתר אחרי צאצאיה.
הנסיכה שיתפה את הציבור במחלת האנורקסיה ממנה סבלה בעבר.
לאחר סיום לימודיה עבדה בשגרירות השוודית בוושינגטון הבירה ובאומות המאוחדות.
ב-19 ביוני 2010 נישאה ויקטוריה לדניאל וסטלינג, מאמן כושר אישי במקצועו.
לאחר הנישואין קיבל דניאל את התואר דוכס וסטריֶטלנד.
ב-23 בפברואר 2012 ילדה ויקטוריה בת, אסטל, הצפויה להיות מלכת שוודיה אחריה.
ויקטוריה (בספרדית: Victoria) היא טלנובלה קולומביאנית משנת 2007, אשר הופקה על ידי חברת טלמונדו.
הסדרה מבוססת על הטלנובלה "סניורה איזבל" (1993).
ויקטוריה מנדוסה, אישה בת 50 ואמא לשלושה ילדים: פאולה, מריאנה וסנטיאגו, מגלה ביום החגיגות לכבוד 25 שנים לנישואיה, שלבעלה אנריקה, יש מאהבת צעירה בשם טטיאנה לופז.
לפתע, כל חייה של ויקטוריה מתרסקים סביבה, ברגע שהיא מבינה שנישואיה נכשלו.
בעוד ויקטוריה מנסה לעכל את הכאב, היא פוגשת את חרונימו אקוסטה, גבר בן 33, גרוש עם ילד.
ויקטוריה מתאהבת באיש הצעיר, ומחליטה לתת הזדמנות שנייה לאהבה.
ויקטוריה רופו - ויקטוריה סנטיסטבן דה מנדוסה
ארתורו פניצ'ה - אנריקה מנדוסה
מאוריסיו אוכמן - חרונימו אקוסטה
אנדריאה לופז - טטיאנה לופז
דיאנה קיחאנו - קמילה מאטיס
חוויאר דלגיודיס - חררדו קארדנס
לאורה פריסו - מריאנה מנדוסה
ריקרדו אבארסה - סנטיאגו מנדוסה
חוסה חוליאן גביריה - מרטין אקוסטה
מרגלידה קסטרו - מרסדס סנטיסטבן
אנדרס פליפה מרטינז - גלירמו
קמילו טרוחילו - ארתורו קארדנס
ג'רלדין בסן - פאולה מנדוזה
מריה הלנה דוארינג - הלנה קארדנס
האי ויקטוריה הוא אי בארכיפלג הארקטי הקנדי.
שטחו של האי מחולק בין שתי טריטוריות בקנדה: טריטוריית נונאווט והטריטוריות הצפון-מערביות.
השליש המערבי של האי שייך למחוז אינוביק (Inuvik) שבטריטוריות הצפון-מערביות ואילו שני השלישים הנותרים שייכים למחוז קיטיקמאוט (Kitikmeot) שבטריטוריית נונאווט.
שטחו של האי הוא 217,291 קמ"ר וככזה הוא האי ה-8 בגודלו בעולם והשני בגודלו מבין אייה של קנדה.
שטחו של האי גדול משטחה של בלארוס.
האי קרוי על שמה של המלכה ויקטוריה, שהייתה השליטה של קנדה בין השנים 1901-1867. כל המקומות באי הנושאים את השם "הנסיך אלברט" קרויים על שמו של בעלה הנסיך אלברט.
מצפון לאי נמצא מצר ויקונט מלוויל (Viscount Melville Sound) וממזרח לו נמצאים תעלת מקקלינטוק ומצר ויקטוריה.
ממערב לאי נמצאים מפרץ אמונדסון והאי בנקס שמופרד מהאי ויקטוריה על ידי מצר ארוך שנקרא מצר הנסיך מוויילס.
מדרום לאי נמצאים (ממערב למזרח) מצר דולפין ויוניון, מפרץ אוסטין, מפרץ קורוניישן ומצר דיס.
האי מאופיין בחצאי איים רבים ובקו חוף מחורץ במפרצונים.
בצפון מזרח האי נמצא חצי האי סטורקרסון (Storkerson Peninsula) שבקצהו נמצאת תעלת גולדסמית' שמפרידה בין האי ויקטוריה לבין האי הסמוך, סטפנסון (Stefansson Island).
חצי האי סטרוקרסון מופרד משאר החלק הצפוני של האי על ידי מפרץ האדליי (Hadley Bay) שהוא אחד המפרצונים הגדולים באי.
חצי אי רחב נוסף שנמצא בצפון האי הוא חצי אי הנסיך אלברט, שבקצהו נמצא מצר הנסיך מוויילס.
בדרום מערב האי נמצא חצי האי וולסטון (Wollaston Peninsula) שמופרד מהאזור המרכזי של האי על ידי מצר הנסיך אלברט.
צורתו של האי כולו באופן מקרי מזכירה עלה אדר מסוגנן, שהוא סמלה המרכזי של קנדה.
הנקודה הגבוהה ביותר באי מגיעה ל-655 מטרים.
פסגה זו היא חלק מרכס שאלר (Shaler Mountains) הנמצא באזור המרכזי-צפוני של האי.
בצפון מזרח האי נמצא אגם פרגוסון (Ferguson Lake).
גודלו של האגם הוא 562 קמ"ר והוא הגדול מבין האגמים שבאי.
על פי מפקד אוכלוסין שנערך ב-2006, על האי מתגוררים 1875 בני אדם, מהם 1477 בנונאווט ו-398 בטריטוריות הצפון-מערביות.
שני היישובים הגדולים שעל האי הם קיימברדיג' ביי (Cambridge Bay) הנמצא בחוף הדרום מזרחי בשטחה של נונאווט, ואלוקקטוק (Ulukhaktok) שנמצאת בחוף המערבי בשטח הטריטוריות הצפון-מערביות.
ויקטוריה אבּריל (בספרדית: Victoria Abril; נולדה ב-4 ביולי 1959) היא שחקנית וזמרת ספרדייה.
ויקטוריה אבריל נולדה במדריד בשם ויקטוריה מרידה רוחאס.
בשנת 1976 התפרסמה בספרד בזכות הופעתה במופע Un, dos, tres...
בנוסף לסרטים ספרדיים, הופיעה גם בסרטים שצולמו בצרפת, באיטליה ובאיסלנד.
גילמה תפקידים ראשיים באחדים מסרטיו של פדרו אלמודובר: "קשור אותי!
בשנת 1995 שיחקה בדרמת הפשע "Nobody Will Speak of Us When We're Dead" של הבמאי אגוסטין דיאס יאנס.
בשנת 1999 כיכבה בסרט הדרמה של הבמאי מנואל גומז פריירה "Entre las piernas" לצד חאווייר ברדם.
אבריל הופיעה גם בסרטים רבים של במאים אחרים, בין היתר בסרטו של אנטוניו בנדרס "גשם קייצי" משנת 2006. בשנת 2016 שיחקה בסרט הצרפתי "ג'וזפין קצת בהריון".
אבריל היא גם זמרת, ובשנת 2005 יצא אלבומה, בסגנון בוסה נובה-ג'אז, PutchEros do Brasil.
ניסתה לייצג את ספרד בתחרות אירוויזיון 1979, אך שירה, "Bang-Bang-Bang", הגיע רק למקום השני בתחרות הקדם הספרדית.
ויקטוריה בוך (22 ביוני 1954 - 21 ביוני 2009) הייתה כימאית ישראלית, פרופסור באוניברסיטה העברית ופעילת שמאל.
מומחית לכימיה תאורטית ובחקר המבנה המולקולרי של מים וקרח.
נולדה ב-22 ביוני 1954 בווילנה.
אמה, תמרה בוך, הייתה בלשנית שהתמחתה בשפות ליטאיות ובבלשנות השוואתית, ואביה, אלפרד בוך, היה פיזיקאי.
זמן קצר לאחר מכן משפחתה עברה לרוסיה, ועלתה לישראל בשנת 1968. החלה ללמוד כימיה באוניברסיטה העברית כשהייתה בת 17 וסיימה את התואר הראשון טרם גיוסה לצבא.
לאחר שחרורה המשיכה בלימודיה וסיימה תארים שני ושלישי באוניברסיטה העברית, בהנחיית פרופסור בני גרבר.
בתחילת שנות השמונים עשתה פוסט דוקטורט באוניברסיטת הרווארד ולאחר מכן לימדה באוניברסיטת אילינוי.
בשנת 1992 שבה לארץ והצטרפה לסגל האוניברסיטה העברית.
בשנת 2000 מונתה לפרופסור מן המניין.
בארץ עסקה בוך בחקר המבנה המולקולרי של המים והקרח וכן בתכונות של צורונים הנספחים על פני השטח של קרח ומים, והייתה בין התאורטיקנים המובילים בעולם בתחום זה.
עם שובה לישראל, הייתה בוך פעילה מובילה בהתארגנויות שמאל רבות.
כתבה במגזינים שונים בישראל ומחוצה לה על ענייני היום.
הייתה חברה בארגון מחסום Watch, בנשים בשחור ובוועד הישראלי נגד הריסת בתים ועבדה עם רופאים לזכויות אדם.
בשנת 2004 הקימה את אתר האינטרנט "מגזין הכיבוש", שנהפך לאחת מהבמות המרכזיות לכתבי השמאל בישראל.
בנוסף כתבה מאמרים פובליצסטים בנושאי היום במגוון במות, בהן בכתב עת Nature.
בוך הייתה נשואה לרון אלבר, גם הוא פרופסור לכימיה, והתגרשה ממנו בשנות התשעים.
הייתה אם לבת אחת, הסופרת דסי אלבר.
נפטרה ב-21 ביוני 2009 ממחלת הסרטן.
חוֹסֶה וִיקְטוֹרְיָאנוֹ וּרְטָהּ מַרְקֵס (בספרדית: José Victoriano Huerta Márquez; 22 בדצמבר 1850 – 13 בינואר 1916) היה גנרל בצבא מקסיקו ונשיא מקסיקו בשנים 1913–1914.
הוא החל את שירותו הצבאי תחת שלטונו של פורפיריו דיאס.
עם פרוץ המהפכה המקסיקנית עבר ורטה לצדו של פרנסיסקו מדרו ומאוחר יותר שימש כראש המאבק מול צבאו המורד של אמיליאנו סאפאטה, אך מתחת לפני השטח המשיך לשמור אמונים לדיאס.
מאחורי הקלעים הוא רקח מזימה יחד עם הנרי וילסון, שגריר ארצות הברית במקסיקו, להוריד את מדרו מהשלטון.
כאשר פרצה מרידה של נאמני דיאס כנגד מדרו, דאג ורטה לרציחתו של מדרו ותפש את מוסרות השלטון.
משטרו של ורטה היה משטר צבאי רודני.
נשיא ארצות הברית, וודרו וילסון, קרא לוורטה לקיים בחירות דמוקרטיות, ולאחר שזה סירב החזיר וילסון את השגריר לארצות הברית ושלח צבא לכבוש את וראקרוס, עיר הנמל החשובה ביותר במקסיקו.
כבר לפני אובדן התמיכה של ארצות הברית נוצר במקסיקו אי-שקט שנבע מכך שרעיונות המהפכה עדיין פעפעו בקרב הציבור הרחב.
ונוסטיאנו קאראנסה הכין תוכנית מגירה פוליטית להדחת ורטה וכינון חוקה.
הוא איחד תחתיו כוחות מהפכנים תוך ניצול חולשתו של ורטה והחזרת השגריר האמריקאי.
למהפכה המחודשת הצטרפו מנהיגים בולטים כמו פנצ'ו וייה, אמיליאנו ספאטה, אלווארו אוברגון והגנרל פבלו גונסאלס גארזה .
ביולי 1914, לאחר שורת הפסדים צבאיים, התפטר ורטה.
מחליפו הזמני היה פרנסיסקו קרבחאל, עורך דין שפיקח על העברה מסודרת של השלטון.
חוסה ויקטוריאנו ורטה מרקס נולד בשנת 1850 בחליסקו, והיה בן להורים אינדיאנים.
ורטה התאמן במכללה הצבאית צ'פולטפק ובסופו של דבר עלה לדרגת גנרל בצבא המקסיקני בתקופת שלטונו הרודנית של פורפיריו דיאס.
אף על פי שורטה העריץ את דיאס, הוא תמך בעת פרוץ המהפכה המקסיקנית ביורשו הליברלי, פרנסיסקו מדרו.
ממשלתו של מדרו, אמנם הייתה אמורה במקור להעביר את חזון הרפורמות הליברליות, אך בפועל הותירה את האוליגרכיה כמו שהיא ולא הצליחה להביא לפשרה בין בעלי הקרקעות ועובדיהן.
חולשת הממשלה הוביל לפריצת התקוממויות נוספות, הפעם נגד פרנסיסקו מדרו ונגד המוסד של הצבא המקסיקני ששמר על סמכות והשפעה בפוליטיקה.
אמיליאנו ספאטה החל במרידה עממית של עובדי אדמות אשר במהלכה השתלטו תומכיו על מטעי הסוכר הענקיים של מורלוס, המדינה העשירה ביותר במקסיקו.
ורטה נשלח להפיל את ההתקוממות העממית עוד בתקופת ממשלת הביניים של פרנסיסקו לאון דה לה בארה (משל באופן זמני בין בריחתו של דיאס לגלות ובחירתו של מדרו לנשיא).
צבאו של ורטה שרף כפרים וישובים ורדף אחר תושבים אשר תמכו בתנועה של ספאטה.
בהמשך נשלח ורטה לטפל במרידה נוספת נגד ממשלת מדרו, הפעם בצפון מקסיקו, שהונהגה בידי המהפכן פסקאל אורוזקו.
פסקאל ארגן צבא מהפכני סדיר בצ'יוואווה ובעוד ורטה נשלח בראש כוחותיו להפיל את המרידה, הוא נתמך בידי מיליציה מקומית שהייתה בפיקודו של פנצ'ו וייה.
ורטה הציע חנינה לכל המעורבים בניסיון המהפכני תחת פסקאל, מה שהוביל להחלשת המורל של כוחותיו אשר נחלשו על כל מקרה עקב מחסור בכסף עבור מימון ואספקה.
נכון ל-1912 ורטה הפיל את המרידה של פסקאל בצ'יוואווה ולפתע ניתן לו מוניטין של גיבור לאומי.
בערך באותה העת החל הנשיא מדרו להתדיין עם גורמים סוציאליסטים עירוניים, מהלך שהוביל רבים מתומכיו לחשוד בפעילותו והוביל את השגריר האמריקאי במקסיקו סיטי, הנרי וילסון, להתחיל לדון עם אחיינו של דיאס, פליקס דיאס, בנוגע להפיכת-נגד להפלת ממשלתו של מדרו.
ורטה, שהיה מעורב בקשר הפיכת-הנגד המתוכנן, משר על אמונו של הנשיא מדרו וזה האחרון מינה אותו למפקד המוצב הצבאי במקסיקו סיטי.
ב-9 בפברואר פרצו "עשרת הימים הטראגיים" במקסיקו סיטי עם ניסיון הפיכת-הנגד הצבאית של הגנרלים פליקס דיאס וברנרדו רייס.
ורטה נותר נאמן תחילה למדרו וממשלתו הלגיטימית ונאבק במורדים, ב-11 בפברואר החל בהפצצה ארטילרית כבדה של הבירה, שהובילה לפגיעה בארמון הנשיאותי.
מאחורי הקלעים ורטה תמך בשגריר האמריקאי ובהפיכה עוד מתחילתה וב-17 בפברואר הוכיח את צבעו לנשיא מדרו, זאת לאחר שהחליש את הכוחות הנאמנים לממשלה שהיו תחת פיקודו.
ב-18 בפברואר התפטר מדרו מהנשיאות ופדרו לסקוראין מונה לנשיא לאורך זמן של פחות משעה לפני שהוחלף בורטה, שמונה לנשיא מקסיקו ה-35. ורטה הוציא להורג את מדרו וסגנו לשעבר ולמעשה השיב את הממשל האוליגרכי של דיאס.
ורטה מיהר להקים קבינט ממשלתי חדש ושלח את צבאו להתמודד אל מול ספאטה ותנועתו המהפכנית של "צבא השחרור של הדרום" (Ejército Libertador del Sur).
הצבא הפדרלי בפיקודו של ורטה לא היה מסוגל להביס את תנועת ה'ספאטיסטים', אשר נעזרה בלוחמת גרילה בהרים, הגבעות ויערות הגשם טרופיים שבדרום מקסיקו.
בצפון גם כן התעוררו שתי תנועות שהתנגדו למשטר הרודני המחודש של ורטה: מושל קואווילה ונוסטיאנו קאראנסה ששיתף פעולה עם הגנרל הסוציאל-פרוגרסיבי אלווארו אוברגון, וברית מהפכנים, עריקים מהצבא ורבים אחרים בצפון-מערב מקסיקו, בהנהגתו של פנצ'ו וייה.
כוחותיו של וייה היו הסכנה העיקרית לממשלו של ורטה שכן שלטו על צ'יוואווה וסונורה והרכיבו את "הדיוויזיה הצפונית" (División del Norte) אשר קנתה נשק מגורמים אמריקאים פרטיים ואף סחרה בנפט עם אילי הון אמריקאים בטקסס.
תחת פיקודו של ורטה, הצבא הפדרלי המקסיקני עשה שימוש בטקטיקת אדמה חרוכה נגד לוחמי הגרילה, מה שהוביל להצטרפותם של אזרחים נוספים להתנגדות לממשלה ולתמיכה במורדים השונים.
ביוני 1914 השיגה הדיוויזיה הצפונית ניצחון מכריע כאשר כבשה את העיר סקטקס מידי הצבא הפדרלי של ורטה וממשלתו.
לנוכח העובדה שצבאו של פנצ'ו וייה איבד שליטה על אזור גבול ארצות הברית–מקסיקו, ארצות הברית התערבה במהפכה המקסיקנית בטענה כי הייתה זאת פעילות נגד גנבים שחצו את הגבול.
מטרתו של הנשיא האמריקאי וודרו וילסון הייתה לקבוע את גורל המאבק המהפכני ולהסדיר ממשלה פרו-אמריקאית במקסיקו סיטי כמו גם לשמור על אינטרסים כלכליים של משקיעים אמריקאים שברחו ממקסיקו עם פרוץ המהפכה.
צי ארצות הברית כבש את עיר הנמל וראקרוס לחופי האוקיינוס האטלנטי ובתגובה האוכלוסייה האזרחית בעיר תקפו את הכוחות האמריקאים במקום.
הצי האמריקאי החל בהפצצה של העיר בתגובה לכך.
מעבר לסדרת פשיטות ומתקפות שהצבא האמריקאי ביצע מעבר לגבול, הגיע הממשל בוושינגטון די.
למסקנה כי אין ביכולתו בסופו של דבר לקבוע את גורל המאבק.
ההתערבות האמריקאית עם זאת הובילה לברית בין ה'ספאטיסטים', הדיוויזיה הצפונית של וייה וה'חוקתיים' בראשות קאראנסה בקואווילה.
בהמשך, הברית הובילה לאיחוד כוחות בין החוקתיים והדיוויזיה הצפונית ולניצחון מכריע על הצבא הפדרלי הממשלתי של ורטה בקרב על טוראון.
לאחר הקרב, הצבא הפדרלי החל לקרוס לנוכח המאבק הממושך רב החזיתות.
ורטה, בהבינו כי הרוחות פונות נגדו, התפטר מתפקידו והוחלף בידי הנשיא הזמני פרנסיסקו קרבחאל.
עם התפטרותו של ורטה ובריחתו לגלות, החלו הגורמים המורדים במירוץ אל עבר מקסיקו סיטי.
הגנרל החוקתי אוברגון היה הראשון להגיע, ובכך מונה קאראנסה לנשיא מקסיקו החדש במקום קרבחאל.
ורטה תחילה ברח לג'מייקה, בהמשך עבר בין הממלכה המאוחדת וממלכת ספרד, עד שלבסוף עבר לארצות הברית באפריל 1915. בעוברו לניו מקסיקו, תכנן ורטה לבצע הפיכה נוספת להשבת השלטון בתמיכת הקיסרות הגרמנית.
אף על פי כן, הוא נעצר בידי רשויות השלטון האמריקאיות ונשלח למאסר צבאי.
ורטה נפטר במעצר בתחילת 1916, ייתכן והורעל במכוון.
ויקטוריה'ס סיקרט היא חברה אמריקאית לייצור והפצת מוצרי הלבשה תחתונה, הגדולה ביותר בארצות הברית.
החברה ידועה בקטלוגים המעוצבים שלה ובתצוגות האופנה השנתיות שלה בה מוצגות המלאכיות של ויקטוריה'ס סיקרט, הלא הן דוגמניות שבמהרה הופכות לדוגמניות-על, בזכות המעמד והפרסום מהחברה.
היא גם ידועה בהשפעתה התרבותית על היחס של החברה למוצרי הלבשה תחתונה, למשל בכך שהדגישה הלבשה תחתונה "סקסית" כמוצר אופנה מיינסטרימי, והגברת הקבלה החברתית של צרכנות יומיומית במוצרים אלו.
החברה נוסדה על ידי איש העסקים האמריקאי רוי ריימונד ב-12 ביוני 1977, לאחר שלא הרגיש בנוח בחנויות ההלבשה התחתונה כשרצה לקנות מוצרים לאשתו.
ב-1982 הוא מכר את החברה במיליון דולר לאיש העסקים האמריקאי-יהודי לזלי וקסנר, מבעלי חברת הטקסטיל דה לימיטד.
בשנת 1995 התקיימה לראשונה תצוגת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט במלון פלאזה בניו יורק.
מאז הפכה התצוגה לאחד מאירועי האופנה הנצפים ביותר, הכוללים מופעים מוזיקליים, הופעות חיות של זמרים מוכרים ומיליוני צופים מרחבי העולם.
ב-2001 לראשונה שודרה תצוגת האופנה בטלוויזיה.
ויקטוריה'ס סיקרט המשיכה לשגשג, ומכירותיה בשנת 2012 הסתכמו ביותר מ-6 מיליארד דולר.
בשנת 2018 נערכה תצוגת האופנה האחרונה של המותג.
בשנת 2019 התקבלה ההחלטה לבטל את תצוגות האופנה השנתיות, שהיו אחד מסימני ההיכר הבולטים של המותג.
ההחלטה התקבלה בעקבות ירידה באחוזי הצפייה, טענות על החפצת נשים, חוסר התאמה לשינויים החברתיים של התקופה, והשפעת תנועת .
בחודש מאי 2024 הודיעה ויקטוריה'ס סיקרט בחשבון האינסטגרם שלה כי תצוגת האופנה השנתית תחזור בסתיו הקרוב.
התצוגה התקיימה ב-15 באוקטובר 2024.
החברה מוכרת הלבשה תחתונה לנשים, בשמים, קרמים ומוצרי יופי בכ-1,000 חנויותיה ברחבי ארצות הברית והעולם, וכן באמצעות קטלוגים ואתר האינטרנט שלה.
החברה ספגה במשך השנים ביקורות רבות, בטענה שאינה מספקת גיוון במידות, במודל היופי אותו היא מציגה ומהווה מודל סקסיסטי שפונה לצורך הגברי מאשר הנשי.
כתוצאה מכך, חוותה ירידה בהכנסותיה בעוד המתחרים נהנו מעלייה.
בתגובה לקשיים אלו, החברה עברה מיתוג מחדש ואימצה גישה שיווקית שונה.
היא החליפה את ה"מלאכיות" המוכרות בדוגמניות מגוונות יותר והשיקה קולקציות נוחות של הלבשה תחתונה ופיג'מות.
מנכ"ל ויקטוריה'ס סיקרט, מרטין ווטרס, התייחס לשינוי זה ואמר בראיון לניו יורק טיימס: "היינו צריכים להפסיק להתמקד במה שגברים רוצים ולהתחיל להתמקד במה שנשים רוצות."
בשנת 2019 נבחרה הדוגמנית ולנטינה סמפאיו להוביל קמפיין למותג ובכך הפכה להיות הדוגמנית הטרנסג'נדרית הראשונה של המותג.
את השינויים במיתוג ניתן לראות בקמפיין שהמותג השיק בשנת 2021, המתמקד בנשים ידועות בהישגיהן ולא במראה החיצוני שלהן.
הקמפיין כלל את שחקנית הכדורגל מייגן ראפינו, שנלחמה למען שכר שווה לספורטאיות, את גולשת הסקי המקצועית בת ה-17 איילין גו, את השחקנית פריאנקה צ'ופרה ואת דוגמנית הפלאס סייז פאלומה אלסר.
בדצמבר 2022 השיקה דלתא, הזכיינית של ויקטוריה'ס סיקרט, לראשונה חנות אונליין של המותג בישראל.
באפריל 2024 נפתחו על ידי דלתא שתי חנויות של הרשת, בקניון הגדול בפתח תקווה ובגרנד קניון בחיפה, ולאחר מכן נפתחו סניפים נוספים.
ויקטוריה, נסיכת פרוסיה (Viktoria von Preußen, 12 באפריל 1866 - 13 בנובמבר 1929) הייתה בתם של פרידריך השלישי, קיסר גרמניה ורעייתו, ויקטוריה, הנסיכה המלכותית.
הנסיכה פרידריקה אמליה וילהלמינה ויקטוריה נולדה ב-12 באפריל 1866 בפוטסדאם, ילדתם החמישית ובתם השנייה של פרידריך, נסיך פרוסיה ורעייתו ויקטוריה, שהייתה בתה הבכורה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת.
הנסיכה הצעירה נודעה בציבור בשם "ויקטוריה" אולם משפחתה נהגה לקרוא לה "מורֶטַה" או "ויקי הקטנה".
אחיה הגדולים של ויקטוריה - וילהלם, שרלוטה והיינריך היו קרובים מאוד לסבם הקיסר וילהלם הראשון ולרעייתו אוגוסטה, נסיכת סקסה-ויימאר, בעוד שוויקטוריה יחד עם אחיותיה הקרובות לה בגילן מרגרטה וסופיה היו קרובות מאוד לאימן ולסבתן, המלכה ויקטוריה.
כאחיותיה, ויקטוריה הייתה מסורה לאמה ואהבה את התרבות האנגלית.
בשנת 1881 אלכסנדר, נסיך באטנברג, שנבחר שנתיים קודם לכן כנסיך השליט של בולגריה, ביקר בחצר המלוכה הפרוסית לבקשתה של אמה של ויקטוריה שראתה בו שידוך מוצלח לנסיכה הצעירה.
הנסיך אלכסנדר, שנחשב לנאה ביותר ומרשים, תפס את עינה של ויקטוריה, שלא נחשבה ליפה במיוחד, והיא התאהבה בו במהירות.
הזוג קיבל את ברכתם של הוריה של ויקטוריה ושל המלכה ויקטוריה, אולם הקיסר וילהלם הראשון, יחד עם ראש ממשלתו אוטו פון ביסמרק, התנגדו לשידוך משום שאלכסנדר נולד לנישואים מורגנטיים (אמו לא הייתה בת אצולה) והשידוך נחשב לא מספיק מכובד לנסיכה משושלת הוהנצולרן.
כמו כן הם חששו שנישואים בין בתו של קיסר גרמניה לנסיך הבולגרי יפגע ביחסים בין גרמניה לצאר אלכסנדר השלישי, שכן הוא התנגד למדיניותו של הנסיך אלכסנדר (שהיה אחיינו) בבולגריה.
הקרב על נישואיה של ויקטוריה בין הוריה התומכים לסבה המתנגד סיבך עוד יותר את היחסים בין נסיכי הכתר לקיסר, שהיו מעורערים גם כך.
בסופו של דבר ידו של וילהלם הראשון הייתה על העליונה ולאחר שנים של מאבק אלכסנדר וויקטוריה נאלצו לוותר על תוכניותיהם להינשא בשנת 1889.
שנה לאחר מכן הכירה ויקטוריה את אדולף, נסיך שאומבורג-ליפה בזמן ביקור אצל מריה, אמה של אליסאבטה, מלכת רומניה.
בשנת 1897 חזרו בני הזוג שוב לבון, שם נפטר אדולף בשנת 1916 והותיר את ויקטוריה אלמנה.
למרות שנותרה בגרמניה בזמן המלחמה ויקטוריה הייתה קשורה מאוד למוצאה האנגלי מצד אמה.
לאחר המלחמה היא הביעה באוזני דודנה, המלך ג'ורג' החמישי, את רצונה לחדש את יחסיה עם משפחתה המלכותית האנגלית, אולם המלך סירב בטענה שהקרע בין שתי המשפחות היה גדול מדי לאחר שנות מלחמה כה קשות.
בשנת 1927 פגשה הנסיכה ויקטוריה, שהייתה אז בת 61, את ההרפתקן הרוסי אלכסנדר זובקוף, שהיה בן 34. זובקוף ברח מרוסיה בזמן המהפכה הרוסית והתיישב בגרמניה, שם התחזה לאציל רוסי שהשאיר את כל הונו ברוסיה וברח מהבולשביקים.
למרות ההתנגדות החזקה מצד משפחתה ויקטוריה נישאה לזובקוף ב-19 בנובמבר 1927, בדיוק 37 שנים לאחר נישואיה לנסיך אדולף.
תוך פחות משנה הצליח זובקוף לבזבז כמעט את כל כספה של ויקטוריה, שהיה דל גם כך מאז המלחמה.
ויקטוריה נאלצה למכור במכירה פומבית את מרבית התכולה של ארמון שאומבורג אולם הכסף שהרוויחה הצליח לכסות רק שליש מחובותיה.
ויקטוריה נאלצה לעזוב את הארמון, ביתה מזה למעלה משלושים שנה, ולעבור להתגורר בדירת חדר בפרברי בון.
כדי לשלם את יתר חובותיה היא פרסמה את זכרונותיה בעיתון המקומי.
ב-13 בנובמבר 1929, זמן קצר לאחר שהודיעה על כוונתה להתגרש רשמית מזובקוף, שגורש בינתיים מגרמניה וברח ללוקסמבורג, מתה הנסיכה ויקטוריה מדלקת ריאות בבית חולים בבון.
ויקטוריה (לטינית: Victoria) היא אלת הניצחון בדת הרומית העתיקה.
ויקטוריה היא המקבילה לאלה היוונית ניקה, והשותפה של בלונה.
היא הותאמה מדמותה של אלת החקלאות הסבינית, ואקונה, והמקדש הראשי שלה נמצא בגבעת הפאלאטיום.
האלה ויקה פוטה מזוהה לעיתים כוויקטוריה.
שלא כמו האלה היוונית ניקה, האלה ויקטוריה לקחה חלק מרכזי בחברה הרומית ומקדשים רבים הוקמו לכבודה.
כשפסלה הוסר בשנת 382 לפנה"ס על ידי הקיסר גרטיאנוס היה זעם רב ברחובות רומא.
לרוב היא נערצה על ידי גנרלים אשר חזרו מניצחונותיהם בקרבות.
הבדל נוסף מניקה היוונית הוא בכך שוויקטוריה הייתה ידועה בהצלחה במשחקי האתלטיקה כמו מרוצי מרכבות, ויקטוריה הייתה הסמל לניצחון על המוות וקבעה מי ינצח במלחמה.
ויקטוריה מופיעה רבות על מטבעות רומיים, תכשיטים, מבנים, ואמנויות אחרות.
היא נתפסה לעיתים קרובות עם או בתוך מרכבה, כמו בפסל הניצחון מסוף המאה ה-18 קוודריגת שער ברנדנבורג בברלין שבגרמניה; או באנדרטת ויטוריו אמנואלה השני, בנוכחות עם 2 קוודריגות.
ניקה או ויקטוריה הייתה נהגת המרכבה של זאוס בקרב בו השתלט על האולימפוס.
על שמה של ויקטוריה נקרא האסטרואיד "12 ויקטוריה" בחגורת האסטרואידים הגדולה.
ויקטוריה, נסיכת סקסוניה-קובורג-זאלפלד הייתה נסיכה גרמנית ואימה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת.
ויקטוריה נולדה ב-17 באוגוסט 1786 בקובורג שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-קובורג-זאלפלד, לפרנץ, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד, ולאוגוסטה, רוזנת רויס-אברסדורף, בתם של היינריך העשרים וארבעה, רוזן רויס-אברסדורף וקרולינה ארנסטינה, רוזנת ארבאך-שנברג.
ויקטוריה הייתה אחותם של ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה ולאופולד הראשון, מלך בלגיה.
ב-21 בדצמבר 1803 התחתנה ויקטוריה עם אמיך קרל, נסיך ליינינגן, בנם של קרל פרידריך וילהלם, נסיך ליינינגן וכריסטיאנה וילהלמינה לואיזה, רוזנת זולמס-רדלהיים ואסנהיים.
ממנו היו לה 2 ילדים:
קרל, נסיך ליינינגן (12 בספטמבר 1804 – 13 בנובמבר 1856), התחתן עם הרוזנת מריה קלבלסברג.
פאודורה, נסיכת ליינינגן (7 בדצמבר 1807 – 23 בספטמבר 1872), התחתנה עם ארנסט הראשון, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג.
צאצאיה מנישואים אלו כוללים בין היתר את קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה, פליפה השישי, מלך ספרד, וקונסטנטינוס השני, מלך יוון.
בשנה זו, בעקבות מותה בטרם עת של נכדתו היחידה בתוך מסגרת הנישואים של המלך ג'ורג' השלישי, שארלוט הנסיכה מווילס, נוצר משבר ירושה.
ליורש העצר ולאחיו הצעיר של יורש העצר – הנסיך פרדריק, דוכס יורק לא היו ילדים, ובניו האחרים של המלך ג'ורג' היו אף הם לא נשואים.
בעקבות המשבר, כל בניו של המלך ג'ורג', ובהם גם ויליאם, דוכס קלרנס (לימים, המלך ויליאם הרביעי) מיהרו להתחתן על מנת להוליד יורש לכס המלוכה.
ב-29 במאי 1818 התחתנה ויקטוריה עם הנסיך אדוארד אוגוסטוס, דוכס קנט וסטרת'רן בשלוס אהרנברג שבקובורג, ובשנית ב-11 ביולי 1818 בארמון קיו שבפארק ריצ'מונד.
לבני הזוג נולדה ילדה אחת – אלכסנדרינה ויקטוריה (לימים, המלכה ויקטוריה).
הזוג חי חיי צניעות בשל חובותיו הכבדים (לימים, בתם, המלכה ויקטוריה, שילמה את החובות מהכנסותיה הפרטיות), ולבסוף החליטו להתגורר בקוטג' וודברוק (Woodbrook Cottage) בסידמות' שבדבון.
לאחר מותו של אדוארד אוגוסטוס לא היה לוויקטוריה לכאורה כל סיבה להישאר באנגליה: לא הייתה לה משפחה שם והיא דיברה בקושי אנגלית.
אולם, היא בחרה להישאר משום שעל פי סדר ירושת המלוכה הבריטית הייתה אפשרות שבתה תהיה למלכה (לשלושת אחיו הבוגרים של הנסיך אדוארד לא היו ילדים).
בשנת 1830 חוקק הפרלמנט הבריטי את חוק העוצרוּת, שקבע כי במקרה שהמלך ימות לפני שבתה ויקטוריה תגיע לגיל 18, תשמש ויקטוריה, כעוצרת עד לבגרותה.
המלך ויליאם היה מסוכסך עם ויקטוריה, בעיקר מפני שהאמין כי מאהבה, ג'ון קונרוי (שרבים האמינו כי היה אביה הביולוגי של המלכה ויקטוריה) השפיע עליה מעבר למידה הראויה.
בשנת 1837 הוכתרה בתה למלכת הממלכה המאוחדת, ובשנת 1839 התחתנה עם אלברט, נסיך סקסה-קובורג-גותה.
לאחר הולדת ויקטוריה, הנסיכה המלכותית, התפייסה ויקטוריה עם בתה, והתקרבה מאוד לבתה ולנכדיה.
ב-16 במרץ 1861 מתה ויקטוריה, והיא בת 74, מה שהשפיע מאוד על המלכה ויקטוריה, שבנוסף לכך גם איבדה את בעלה, אלברט, כמה חודשים יותר מאוחר.
ויקטוריה היא סדרת דרמה בריטית העוקבת אחר המלכה ויקטוריה בצעירותה, עלייתה לשלטון ונישואיה לבן דודה הנסיך אלברט.
הסדרה הוכרזה בספטמבר 2015 כאשר ג'נה קולמן החליטה לעזוב את הסדרה דוקטור הו ולקחת את תפקיד המלכה ויקטוריה.
הסדרה שודרה לראשונה ב-28 באוגוסט 2016 ברשת ITV.
העונה השנייה שודרה ב-2017. עונה שלישית שודרה ב-2019.
העונה הראשונה עוקבת אחר המלכה ויקטוריה בצעירותה, המגולמת על ידי השחקנית ג'נה קולמן, מעלייתה לשלטון בגיל 18 עד לנישואיה לנסיך אלברט, אשר מגולם על ידי השחקן טום יוז.
העונה השנייה עוקבת אחר התמודדותה של המלכה ויקטוריה עם תפקידה כמלכה במקביל לחובותיה לבעלה ולילדיה הפעוטים.
ברקע יש התייחסות למאורעות היסטוריים כגון: המלחמה האנגלו-אפגנית הראשונה ורעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד.
העונה השלישית והאחרונה עוקבת אחרי הבעיות המתעוררות ביחסי ויקטוריה ואלברט, כאשר אלברט מחפש את דרכי ההשפעה שלו בממלכה (כמו למשל בייזום התערוכה הגדולה) ובחינוך הילדים, לצד ההתפתחויות הפוליטיות באנגליה.
העונה מסתיימת לפני מינויו של לורד פלמרסטון לראש הממשלה בתחילת 1855.
ג'נה קולמן – המלכה ויקטוריה
קתרינה פלמינג – הדוכסית מקנט
טום יוז – הנסיך אלברט
רופוס סוול – לורד מלבורן
דניאלה הולץ – הברונית לצן האומנת של ויקטוריה הצעירה
פול ריס – ג'ון קונרוי (עונה 1)
אלכס ג'נינגס – המלך לאופולד
פיטר פירת' – דוכס קמברלנד וטֶוויוֹטדייל
איב מיילס – גברת ג'נקינס (עונה 1)
פרדיננד קינגסלי – צ'ארלס פרנקטלי
נל הדסון – מיס סקרט
נייג'ל לינדזי – סר רוברט פיל
פיטר בולס – הדוכס מוולינגטון
דייוויד אוקס – הנסיך ארנסט
מרגרט קלוני - הארייט סאתרלנד
ג'ורדן וולר - לורד אלפרד פג'ט
אנה וילסון-ג'ונס – ליידי פורטמן
סברינה ברטלט – אביגיל טרנר
ליאו סוטר – אדוארד דראמונד
דיאנה ריג – הדוכסית בוקלוך , הגבירה אשר על הגלימות
דניאל דונסקוי – הדוכס הגדול מרוסיה
בזיל איידנבנץ – לוהליין (עונה 1)
ויקטוריה, נסיכת באדן , הייתה אשתו של גוסטב החמישי, מלך שוודיה.
ויקטוריה נולדה בקרלסרוהה ב-7 באוגוסט 1862, לפרידריך הראשון, הדוכס הגדול מבאדן ולואיזה, נסיכת פרוסיה, בתם של וילהלם הראשון, קיסר גרמניה ואוגוסטה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך.
ב-20 בספטמבר 1881 התחתנה ויקטוריה בקרלסרוהה עם גוסטב, נסיך הכתר השוודי.
ויקטוריה הייתה נכדתה של סופיה, נסיכת שוודיה ונישואיה לגוסטב איחדו בקשרי דם (לא רק מתוקף אימוץ) את שושלת בית המלוכה הנוכחית של ברנדוט עם השושלת הקודמת של בית הולשטיין-גוטורפ.
ב-1 באוקטובר 1881 הגיעה ויקטוריה לשוודיה, והתקבלה בקבלת פנים חמה ביותר.
ב-1 בפברואר 1882 ביקרה ויקטוריה באוסלו, ואף שם קיבלוה בתהלוכה של 3,000 נושאי לפידים.
הנישואים בין ויקטוריה לגוסטב לא היו מוצלחים, ונטען שזה נגרם עקב נטיותיו הביסקסואליות של גוסטב.
בשנת 1889 נסעו בני הזוג לטיול במצרים לצורך שיפור היחסים, אולם היחסים ביניהם לא השתפרו.
בנוסף לאחר לידת בנה הבכור גוסטב אדולף בשנת 1882 סבלה ויקטוריה מדיכאון סב לידתי, ובעקבות כך הייתה מבלה את חודשי החורף הקרים בחו"ל.
בשנת 1907 מת חמיה, אוסקר השני, מלך שוודיה, ובעלה עלה לשלטון במקומו כגוסטב החמישי, מלך שוודיה.
בשנת 1908 סידרה ויקטוריה את נישואי בנה הנסיך וילהלם, דוכס סדרמנלנד עם מריה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה.
לוויקטוריה הייתה השפעה רבה על בעלה, והיא הובילה אותו למדיניות פרו-גרמנית.
ויקטוריה התנהגה בקשיחות כלפי המשרתים בחצר המלוכה, והייתה שולחת למעצר את שומרי הארמון אם לא הצדיעו לה כשעברה לידם.
במהלך מלחמת העולם הראשונה איבדה ויקטוריה הרבה מהפופולריות שלה במדינה עקב מדיניותה הפרו-גרמנית.
לאחר תבוסת גרמניה במלחמה, והתפטרות וילהלם השני, קיסר גרמניה מתפקידו, איבדה ויקטוריה את השפעתה הפוליטית במדינה.
עקב בריאותה הלקויה, בילתה ויקטוריה הרבה מזמנה בחו"ל, ובשנת 1928 עזבה את שוודיה לצמיתות.
ויקטוריה עברה להתגורר ברומא, שם מתה ב-4 באפריל 1930.
ב-20 בספטמבר 1881 התחתנה ויקטוריה עם גוסטב החמישי, מלך שוודיה, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
ויקטוריה אאוחניה פון באטנברג (בספרדית: Victoria Eugenia de Battenberg; באנגלית: Victoria Eugenie of Battenberg; 24 באוקטובר 1887 – 15 באפריל 1969), הייתה נסיכה בריטית-גרמנייה, ואשתו של אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד.
ויקטוריה יוג'יני נולדה ב-24 באוקטובר 1887 בטירת בלמורל, סקוטלנד, להיינריך פון באטנברג ולביאטריס, נסיכת הממלכה המאוחדת, בתם של אלברט ושל ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת.
חינוכה של ויקטוריה ואחותה התנהלו תחת פיקוח חמור של הוריהם, והיא נחשבה לאינטליגנטית ביותר.
האומנת שלה לימדה אותה לקרוא ולכתוב עוד לפני שהיא הייתה בת חמש, ועם האומנת הצרפתייה שלה היא דיברה רק צרפתית.
ויקטוריה למדה בנוסף לאנגלית, את השפה הגרמנית, מדע, ספרות, לטינית והיסטוריה.
אביה, הנרי, נסיך בטנברג לימד אותה מדיניות ופילוסופיה, ובנוסף הייתה ויקטוריה אחת הנסיכות היפות באירופה.
ב-31 במאי 1906 התחתנה ויקטוריה יוג'יני עם אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד, הפכה למלכה רעיה ושינתה את שמה לוויקטוריה אאוחניה.
אלפונסו ואשתו יצאו ללא פגע מהתנקשות, אך 24 בני אדם נהרגו.
הנישואים לא היו מוצלחים, משום שאלפונסו ניהל חיים מופקרים, והיו לו הרבה פרשיות אהבים, ואף ניהל רומן עם בת דודתה - ביאטריס, נסיכת אדינבורו וסקסה-קובורג-גותה.
בעלה המלך אלפונסו, שאך בנס שרד ניסיונות קודמים להדיחו מכסאו, הרגיש שנשאר רק עם מעט תומכים ולפיכך, ברח יחד עם בני המשפחה אל מחוץ למדינה.
ביום יציאת המשפחה לגלות ברומא - ה-14 באפריל 1931, הוכרזה ספרד כרפובליקה הספרדית השנייה.
לאחר מכן נדדה המשפחה במקומות שונים באירופה, ושהתה בשווייץ, צרפת ואיטליה.
בשנת 1938 מת בנה הבכור במיאמי, ארצות הברית, ובשנת 1941 מת בעלה אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד ברומא, איטליה.
בשנת 1968 שימשה ויקטוריה אאוחניה כסנדקית בטקס ההטבלה של נינה פליפה, נסיך ספרד, וב-15 באפריל 1969 מתה ויקטוריה אאוחניה בלוזאן, שווייץ.
לוויקטוריה אאוחניה ואלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד, היו 7 ילדים:
ויקטוריה, נסיכת הממלכה המאוחדת הייתה בתו של אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת.
ויקטוריה נולדה בבריטניה ב-6 ביולי 1868, לאדוארד, נסיך ויילס ואלכסנדרה, נסיכת דנמרק, והייתה נכדתה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת וכריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק.
ויקטוריה התחנכה בבית מרלבורו ובבית סאנדרינגהאם יחד עם אחיותיה, והייתה קרובה במיוחד לאחיה, הנסיך ג'ורג' מוויילס.
בשנת 1885 הייתה ויקטוריה שושבינה בחתונתם של דודתה ביאטריס, נסיכת הממלכה המאוחדת עם הנרי, נסיך בטנברג, ובשנת 1893 הייתה שושבינה בחתונתם של אחיה ג'ורג', דוכס יורק ומרי, דוכסית יורק.
אף על פי שהיו לה כמה מחזרים, המפורסם שבהם היה קרלוש הראשון, מלך פורטוגל, ויקטוריה מעולם לא נישאה ולא היו לה ילדים.
אמה, המלכה אלכסנדרה, העידה על כך שהיא זאת שמנעה אותה מלהינשא.
במקום זאת היא נשארה לגור עם הוריה, והייתה קשורה במיוחד לאמה, שעמה התגוררה עד מותה בשנת 1925. לאחר מכן הקימה ויקטוריה את ביתה בקופינס, בקינגהאמשייר, והתעניינה במיוחד בחיי הכפר.
בשנים האחרונות שלה סבלה ויקטוריה מבעיות בריאות.
היא סבלה מעצבים, מיגרנות, בעיות עיכול, דיכאון, הצטננות ושפעת.
ויקטוריה מתה בביתה ב-3 בדצמבר 1935, ומותה השפיע מאוד על אחיה ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת, שמת כעבור חודש ב-20 בינואר 1936.
ויקטוריה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג , הייתה סבתו של קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה.
ויקטוריה אדליידה נולדה ב-31 בדצמבר 1885 בגרינהולץ, שלזוויג-הולשטיין, לפרידריך פרדיננד, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג ולקרולינה מתילדה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, בתם של פרידריך השמיני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג ואדלהייד, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג.
ב-11 באוקטובר 1905 התחתנה ויקטוריה אדליידה עם קרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה, אותו שידך לה דודה וילהלם השני, קיסר גרמניה, ונולדו להם 5 ילדים.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה קרל אדוארד מונה לגנרל בצבא הגרמני ושירת בחזית המזרחית.
לאחר המלחמה הוא הודח, כמו יתר בני המלוכה הגרמניים, מכס השלטון כתוצאה מהמהפכה הגרמנית, כל תאריו הבריטיים נשללו גם הם על פי חוק שלילת התארים 1917 מכיוון שנלחם בבריטניה ובעלות בריתה במלחמה.
לאחר מלחמת העולם השנייה נמלטו השניים לאחוזתם בגרינברג שבאוסטריה, בעקבות תפיסת נכסי המשפחה בתורינגיה על ידי ברית המועצות.
בשנת 1954 מת בעלה קרל אדוארד, וב-3 באוקטובר 1970 מתה ויקטוריה אדליידה בביתה בגרינברג, ונקברה באחוזת המשפחה בקובורג.
ב-11 באוקטובר 1905 התחתנה ויקטוריה אדליידה עם קרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה, ממנו נולדו לה 5 ילדים:
יוהאן לאופולד, נסיך הכתר של סקסוניה-קובורג-גותה (1906–1972)
קרולינה מטילדה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה (1912–1983)
פרידריך יוזיאס, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה (1918–1998)
ויקטוריה אלקוק היא שחקנית בריטית.
היא גילמה את האסירה ג'ולי סאונדרס בסדרת הדרמה "Bad Girls", ואת אגנס קלארק בדרמה התקופתית "בית אליוט".
בינואר 2012 לוהקה אלקוק לתפקיד לוריין סטיבנס (לבית סלטר), אמא של מנדי סלטר (בגילומה של ניקולה סטייפלטון) באופרת הסבון של ה-BBC "איסטאנדרס".
היא חידשה את הדמות של סלטר שאותה גילמה השחקנית לינדה הנרי עד 1991. הפרק הראשון בהשתתפותה שודר ב-1 במרץ 2012.
שנה שם שם באנגלית תפקיד הערות 1991 אליבי אחד יותר מדי Under Suspicion משרתת 1998 הרחק מן ההמון הסואן Far from the Madding Crowd טמפרנס מילר סרט טלוויזיה 2008 פיגוע התאבדות Incendiary
ויקטוריה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה , הייתה כלתו של לואי פיליפ, מלך הצרפתים.
ויקטוריה נולדה ב-14 בפברואר 1822 בווינה בירת האימפריה האוסטרית, לפרדיננד, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה ולמריה אנטוניה קוהארי דה צ'אבראג, בתם של פרנץ יוזף קוהארי דה צ'אבראג ומריה אנטוניה, רוזנת ולדשטיין-ורטנברג.
ילדותה עברה עליה בין נחלות משפחתה בסלובקיה, אוסטריה וגרמניה.
היא הייתה אחותו של פרננדו השני, מלך פורטוגל, אחייניתו של לאופולד הראשון, מלך הבלגים ובת דודתם של לאופולד השני, מלך הבלגים ושל שארלוט קיסרית מקסיקו.
דודנית מפורסמת נוספת שלה הייתה ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת.
ב-26 באפריל 1840 התחתנה ויקטוריה עם הנסיך לואי, דוכס נמור, בנו של לואי פיליפ, מלך הצרפתים, ממנו נולדו לה 4 ילדים.
עם פרוץ מהפכת פברואר בשנת 1848 ברחו ויקטוריה ומשפחתה אנגליה, שם מתה ב-10 בדצמבר 1857.
ב-26 באפריל 1840 התחתנה ויקטוריה עם הנסיך לואי, דוכס נמור, ממנו נולדו לה 4 ילדים:
ויקטוריה אלונסו היא מפיקת קולנוע ארגנטינאית.
אלונסו נולדה בעיר לה פלאטה שבמחוז בואנוס איירס בארגנטינה.
כשהייתה בת 19 עברה לעיר סיאטל כדי להיות שחקנית.
היא עברה ללוס אנג'לס והחלה לעבוד בתעשיית האפקטים החזותיים ועבדה על סרטים כמו "סיפורי דגים" שיצא בשנת 2003 והיה מועמד לפרס באפט"א לאפקטים החזותיים הטובים ביותר בטקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-57.
בשנת 2005 אלונסו הצטרפה לאולפני מארוול כסגנית-נשיא חטיבת האפקטים החזותיים ופוסט-פרודקשן, ועבדה כמפיקה בסרטי היקום הקולנועי של מארוול, "איירון מן", "איירון מן 2", "תור" ו"קפטן אמריקה" והייתה מפיקה בפועל בכל פרויקט של אולפני מארוול החל מהסרט "הנוקמים".
בשנת 2015 היא קודמה לתפקיד סגנית-נשיא של חטיבת ההפקה של האולפנים.
בשנת 2021 קודמה אלונסו לתפקיד נשיאת חטיבת הפושט פרודוקשן, VFX, אנימציה ומוצרים פיזיים באולפני מארוול.
בשנת 2023 אלונסו עזבה את אולפני מארוול.
אלונסו היא לסבית מוצהרת ונשואה לשחקנית האוסטרלית אימלדה קורקורן.
שנהשםתפקידהערות ופרסיםקולנוע2000 משפחה למופת טקססמפיקההיום השישימפיקת אפקטים חזותיים2001שרקכלבים נגד חתולים2003 כשהחשיכה יורדתשעת האפססיפורי דגים200450 דייטים ראשונים2005ממלכת גן עדן זוכת פרס האגודה לאפקטים חזותיים לאפקטים החזותיים הטובים ביותר בסרט קולנוע (עם ווסלי סוול, טום ווד, גארי ברוזניץ') (2006)2008איירון מןמפיקה שותפה
מפיקת אפקטים חזותיים מועמדת פרס האגודה לאפקטים חזותיים לאפקטים החזותיים הטובים ביותר בסרט פוטוריל (עם בן סנואו, האל היקל, ג'ון נלסון) (2009)
ויקטוריה מרי אטקינס היא שרת הבריאות בממשלת בריטניה מטעם המפלגה השמרנית, וחברת פרלמנט של מחוז לוט והורנקאסל בלינקולנשייר מאז 2015.
ויקטוריה מרי אטקינס נולדה ב-22 במרץ 1976 בלונדון.
היא בתם של סר רוברט אטקינס שכיהן כחבר בפרלמנט הבריטי ובפרלמנט האירופי, וליידי דולסי אטקינס, שכיהנה כחברת מועצה וכראשת עיר מטעם המפלגה השמרנית.
אטקינס למדה בבית ספר פרטי בבלקפול בלנקשייר, וסיימה תואר במשפטים בקולג' קופוס קריסטי בקיימברידג'.
ב-1998 הוסמכה לעריכת דין והתמחתה בתחום ההונאה.
ניסיונה הראשון של אטקינה לזכות במשרה פוליטית היה בנובמבר 2012 כשהתמודדה לתפקיד המפקחת על המשטרה במחוז גלוסטרשייר.
על אף שגרפה את מספר הקולות הגבוה ביותר בסיבוב הראשון, הפסידה בסיבוב השני למפקח המשטרה לשעבר מרטין סורל שהתמודד כעצמאי.
ביולי 2014 גברה אטקינס על שלושה מועמדים נוספים שהתמודדו לתפקיד המועמד השמרני של מחוז לוט והורנקסל,מחוז בו החזיקה המפלגה השמרנית ברציפות מאז 1924. בבחירות הכלליות של 2015 היא נבחרה במקומו של חבר הפרלמנט הפורש סר פיטר טפסל, שהיה ותיק חברי הפרלמנט וכיהן ברציפות במשך כמעט 50 שנה.
אטקינס זכתה לתמיכתו של ראש הממשלה לשעבר ג'ון מייג'ור, שהצהיר כי הכיר אותה "מיום לידתה".
אטקינס תמכה בהישארותה של בריטניה באיחוד האירופי לפני משאל העם לחברות באיחוד האירופי ב-2016, אך הצביעה בעד קיום משאל העם, ולאחריו הצביעה בעד הפעלת "סעיף 50" להודעה הרשמית על הפרישה מהאיחוד.
היא נבחרה שוב בבחירות הכלליות של 2017 ברוב של 63.9% מקולות הבוחרים במחוז, ובבחירות הכלליות של 2019 זכתה ב-72.7% מהקולות.
תפקידה הממשלתי הראשון של אטקינס היה כשרה זוטרה במשרד הפנים בממשלתה של תרזה מיי.
בספטמבר 2021 מונתה אטקינס לשרה הממונה על בתי סוהר ותקופות מבחן במשרד המשפטים, וכן קיבלה לאחריותה את התכנית ליישוב מחדש של פליטים מאפגניסטן.
ב-6 ביולי 2022 התפטרה אטקינס מתפקידה במשרד המשפטים, לאור חוסר האמון שלה בבוריס ג'ונסון כמנהיג המפלגה השמרנית.
עם בחירתו של רישי סונאק לראשות הממשלה היא מונתה לתפקיד ממשלתי במשרד האוצר, ובנובמבר 2023 היא מונתה לתפקיד שרת הבריאות במסגרת סבב המינויים שערך סונאק בממשלתו.
בבחירות 2024 שמרה על מושבה בפרלמנט, במפלה הכבדה שנחלה המפלגה.
אטקינס נשוי לפול קנוורד, המנהל בפועל של "בריטיש שוגר", התאגיד היחיד בבריטניה המפיק סוכר מקנה סוכר.
ויקטוריה (בהונגרית: Viktória) היא אופרטה של המלחין המפורסם היהודי-הונגרי פאל אברהם, יצירה בשלוש מערכות + הקדמה (אחת מ-16 האופרטות שלו).
היצירה מתבססת על המחזה באותו שם מאת אימרה פלדש.
פלדש כתב את הדיאלוגים (לברית) בעצמו, ואימרה הרמט חיבר את המילים החרוזים לשירים.
היצירה מוצגת היום בעיבוד של אישטוואן קאלאי.
שמה בגרמנית: Viktoria und ihr Husar, הלברית של הגרסה הגרמנית נכתבה על ידי אלפרד גרינוולד, חרוזי השירים מאת פריץ לוהנר-בדה האוסטרי.
שם האופרטה באנגלית: Victoria and Her Hussar כפי שעיבד הארי גרהם.
ההצגה מתרחשת במקומות רבים ועם שחקנים רבים ומשלבת מוזיקה אקזוטית, יפנית עם צלילי הונגריה וג'אז.
להקת מחול: עובדי שגרירות, הוסארים, נערים ונערות של איכרים.
חליל אחד, אבוב אחד, שני קלרינטים, בסון אחד, שתי קרנות יער, שתי חצוצרות, שלושה טרומבונים, נבל אחד, טובה אחת, סלסטה אחת, גיטרה אחת, כלי הקשה ומיתרים של גיטרה הוואי.
מיקום: סיביר, טוקיו, סנקט פטרבורג ודורוז'מה
זמן: לאחר מלחמת העולם הראשונה
אישטוואן קולטאי והרוזנת ויקטוריה חיו מאוהבים באושר בדורוז'מה לפני פרוץ מלחמת העולם (הראשונה).
עם זאת, הגבר נאלץ להתגייס, ויקטוריה הבטיחה שהיא תהיה אשתו כשיחזור.
אישטוואן, כעת כסגן הוסארים, נלקח בשבי על ידי הרוסים.
הוא הגיע בסופו של דבר לסיביר, שם ניסה להימלט עם כמה אחרים, אך נתפס ונידון למוות.
בלילה שלפני ההוצאה להורג, משרתו, יאנצ'י, מנסה לעודד את אדונו בנגינה בכינור ומזכיר לו את הימים היפים בדורוז'מה.
השומר הקוזאק אוהב את הכינור - הוא רואה בו סטרדיוואריוס - ונותן לשניהם להימלט בתמורה לכלי נגינה.
מעונו של השגריר האמריקני בטוקיו ב-1921.
ויקטוריה חיכתה לאהובה בחזרה זמן רב, אבל מפני שהידיעות על מותו התפשטו, היא קיבלה את הצעת הנישואין של הדיפלומט האמריקאי ג'ון קונלייט לאחר שכנועים רבים והפכה לאשתו.
בינתיים, קונלייט מונה לשגריר בטוקיו, ושני הנמלטים דופקים על מעונו ומבקשים מקלט.
הנמלטים לא הגיעו לשגרירות במקרה.
באחת הפעמים, אישטוואן חשב שהוא זיהה את ויקטוריה במכונית חולפת, ואז הם עקבו אחריה עד הבית הזה.
הוא רוצה לברר אם הוא באמת ראה את האישה שהעריץ, ואם כן, איך הגיע לכאן, לארץ הרחוקה: הוא מציג את עצמו תחת השם הבדוי של סגן צ'אקי.
קונלייט מברך את בני ארצם של אשתו ואף מציע לקחת אותם עמו.
ויקטוריה נמנעת מלפגוש את אהבתה הקודמת: היא עדיין אוהבת אותו, אבל השבועה שלה כובלת אותה לקונלייט.
היא מבקשת מבעלה לתת דרכונים דיפלומטיים לפליטים ולעזור להם לחזור להונגריה.
המצב מוביל לכך שהאוהבים נפגשים אחרי הכל ואף על פי שקולטאי מתחנן בפניה לברוח איתו, האישה לא רוצה לבגוד בבעלה.
קצין רוסי דופק בשער השגרירות עם פקודה בידו: על השגריר למסור את הפליטים שהתקבלו לביתו, את הסגן קולטאי, שנידון למוות על מרד, ואת משרתו.
אז מבין השגריר שמי שהציע למחסה בביתו הוא המחזר לשעבר של אשתו, ומבחינה זו, יריבו המאוהב.
הכיכר המרכזית של דורוז'מה, בשנת 1922.
במשך הזמן התגרשה ויקטוריה מבעלה וחזרה לכפר הולדתה לאחר מסע ארוך מסביב לעולם.
כאן היא מתאחדת עם אחיה, הרוזן פרי, והמשרתת לשעבר שלה, ריקט.
מנהג ישן הוא ששלושה זוגות מתחתנים במהלך הפסטיבל.
גם פרי ואו ליה סאן וריקט ויאנצ'י מתכננים להתחתן.
רק זוג שלישי חסר, אז פרי מציע לג'ון קונלייט להצטרף אליהם.
הוא הפך לשגריר בהונגריה, והבירה קרובה.
בדרך זו, ויקטוריה יכולה להתחתן עם ג'ון בפעם השנייה, שכן הפרידה שלהם הייתה מהלך נמהר שמוטב לתקן במהירות.
כשג'ון קונלייט מגיע, ויקטוריה מוכנה לתת לו הזדמנות שנייה.
אולם, להפתעתה הרבה, ההוסאר האהוב שלה מופיע שוב.
היא רואה שג'ון אפילו לא עצבני, הוא רק מחייך בעדינות, ויקטוריה מבינה את האמת שבעלה לשעבר סידר הכל.
הוא כל כך אוהב אותה שהוא עשה את כל זה ברצון, כדי לשמח אותה, גם אם זה אומר לעזוב אותו.
יש רק נערה אחת קטנה בעולם...
האם זה יהיה כמו פעם (טחנת הרוח הישנה בדורוז'מה כבר לא מסתובבת...)
איפה שאדם מטפס על עץ
אני אומר שלום להתראות (כניסה לוויקטוריה)
1931 Viktoria und ihr Husar - סרט גרמני - במאי: ריכרד אוסוולד
1954 Viktoria und ihr Husar - סרט מזרח גרמני - במאי: רודולף שינדלר
1963 Viktoria ja hönen husaarinsa - קולנוע טלוויזיה פיני - במאי: טומי רינֶה
ויקטוריה 1889 ברלין היה מועדון כדורגל גרמני.
הוא פעל בברלין החל מסוף המאה ה-19. בשנת 2013 בוצע איחוד עם קבוצה נוספת מברלין ומאז הוא פועל בשם FC Viktoria 1889 Berlin.
מועדון "ויקטוריה 1889 ברלין" הוקם באזור טמפלהוף, ברלין בשנת 1889 בשם Berliner Fußball-Club Viktoria 1889. במועדון פעלו קבוצות בענפי ספורט "אנגלים" - כדורגל, רגבי וקריקט.
בשנים 1893-1897 קבוצת המועדון הייתה אלופת ברלין במשך 5 שנים ברציפות.
בשנת 1907 הקבוצה הגיעה לגמר אליפות גרמניה.
לאחר מלחמת העולם הראשונה הישגי הקבוצה היו בינוניים.
בשנת 1934 היא הגיעה לחצי גמר אליפות גרמניה.
בליגה המקומית הוא זכה באליפות בשנות ה-50 של המאה ה-20 אך מאוחר יותר כוחו ירד.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 המועדון סבל מבעיות כספיות אך שרד והמשיך לתפקד.
בשנת 2013 בוצע איחוד עם קבוצה נוספת ומאז הקבוצה משחקת בשם FC Viktoria 1889 Berlin בליגה אזורית צפון-מזרח (חמישית בחשיבות בגרמניה).
ויקטוריה , הידועה גם בשם ויטרוביה (Vitruvia), הייתה מנהיגה בממלכה הרומית הבדלנית הידועה כאימפריה הגאלית בסוף המאה ה-3 לספירה.
היא הייתה אמו של ויקטורינוס, ששלט כקיסר האימפריה הגאלית עד הירצחו בשנת 271. לאחר מכן, ויקטוריה השתמשה בסמכותה כדי לייצב את האימפריה ולבחור יורש.
ויקטוריה מוזכרת ב"ספר הקיסרים" של אורליוס ויקטור, ובתיאור שלושים הטיראנים של רומא ב"היסטוריה אוגוסטה" הלא מהימנה.
לא ידוע דבר על חייה המוקדמים, אם כי נראה כי היא באה מקרב האצולה הגאלו-רומית.
על פי אורליוס ויקטור, לאחר שוויקטורינוס נהרג במרד, ויקטוריה התערבה, תוך שימוש במשאביה הרבים כדי לקנות את תמיכת הלגיונות.
כך היא הבטיחה באביב 271 את עלייתו של המועמד הנבחר לקיסר, טטריקוס הראשון, שהיה בעבר מושל פרובינקיה גאליה אקוויטניה וקרוב משפחתה.
היא גם העניקה את התואר "קיסר" לבנו, טטריקוס הצעיר.
טטריקוס העניק לה את התואר "אוגוסטה" (Augusta) ואת התואר "אם המחנות" (Mater Castrorum).
לדברי דוד גולן, המחבר-העורך של ה"היסטוריה אוגוסטה" סבור כי ויקטוריה "הכתירה את עצמה בתואר אם המחנות, במטרה להפעיל ביתר שאת את השפעתה בחוגי חיילים".
ה"היסטוריה אוגוסטה" מוסיפה פרטים נוספים, וטוענת שוויקטוריה מינתה בתחילה לקיסר את בנו של ויקטורינוס, ויקטורינוס הצעיר, שאינו ידוע משום עדות אחרת, אך טוענת שגם הוא נהרג, זמן קצר לאחר אביו.
ה"היסטוריה אוגוסטה" אומרת גם שוויקטוריה טבעה מטבעות משלה.
ויקטוריה מתה זמן קצר לאחר עלייתו של טטריקוס, בין אם ברצח או בנסיבות טבעיות.
עם זאת, בהתחשב בחוסר המהימנות של ה"היסטוריה אוגוסטה", אמיתותם של פרטים אלה מוטלת בספק.
ויקטוריה כונתה הגיבורה או הקיסרית של המערב לצד זנוביה, שליטה בת זמנה וקיסרית החטיבה המזרחית של האימפריה הרומית.
ויקטוריה מלכותית (שם מדעי: Victoria amazonica) היא שושנת מים הנקראת על שם המלכה ויקטוריה.
מקור השם העברי מן הימים בהם היה השם המדעי Victoria regia.
קוטר עליה הוא כשני מטרים, גודל הפרחים 50 ס"מ, ואורך עלי הכותרת 75 ס"מ.
ויקטוריה מלכותית היא שושנת מים ענקית שנתגלתה לראשונה באמאזוניה הבוליביאנית בשנת 1801 ועוררה פליאה.
במשך חצי מאה ניסו גננים, בוטנאים ואספנים להעבירה לאירופה ושם לנסות ולגדלה אך ללא הועיל.
בסופו של דבר הוכתרו המאמצים הרבים בהצלחה דווקא באיים הסמוכים לאירופה, כמו בבריטניה, והפרח הראשון הופיע ברוב הדר בגני קיו (הגנים הבוטניים בלונדון).
הפרח הוגש למלכה בטקס רב הוד.
מאז ועד היום מקשט הצמח גנים רבים בעולם כולו ומושך מבקרים רבים לחזות בו ולהריח את ניחוח פרחיו, הדומה מעט לזה של האננס.
דה לוס אנחלס נולדה כ-Victoria de los Ángeles López García למשפחה ענייה בברצלונה.
אביה, Bernardo López Gómez, יליד אנדלוסיה שימש כשרת באוניברסיטת ברצלונה ואמה, Victoria García, הייתה ילידת קסטיליה ולאון.
למדה בקונסרבטוריון של ברצלונה וסיימה את לימודיה תוך שלוש שנים בסך הכל, בשנת 1941, כשהייתה בת 18. אותה שנה הופיע לראשונה באופרה בתפקיד מימי ב-Liceu, הוא תיאטרון האופרה של ברצלונה, אולם אחר כך שבה ללימודי המוזיקה.
בשנת 1945 חזרה לוס אנחלס לתיאטרון ליסאו לביצוע הבכורה המקצועי שלה בתפקיד הרוזנת בנישואי פיגארו בברצלונה.
אחרי שזכתה בפרס ראשון בתחרות הבינלאומית בז'נבה בשנת 1947, שרה ב"החיים הקצרים" של פאיה עם תזמורת BBC בלונדון, בשנת 1948.
בשנת 1949 הופיעה לראשונה באופרה של פריז בתפקיד מרגריט ב"פאוסט" של גונו.
בשנת 1950 הופיעה בפעם הראשונה בפסטיבל זלצבורג ובבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בתפקיד מימי ב"לה בוהם" של פוצ'יני, ושם המשיכה להופיע בקביעות עד 1961. כמו כן שרה בלה סקאלה מ-1950 עד 1956.
באוקטובר 1950 הופיעה דה לוס אנחלס הופעה ראשונה ביבשת אמריקה, ברסיטל בקרנגי הול.
בחודש מרץ שאחריו שרה בפעם הראשונה במטרופוליטן אופרה בניו יורק בתפקיד מרגריט ושרה עם הלהקה עד 1961. בין 1952 ו-1980 היו לה הופעות חוזרות ומוערכות מאוד בתיאטרו קולון של בואנוס איירס.
בשנת 1957 שרה באופרה של וינה.
אחרי הופעתה הראשונה בפסטיבל ביירוית בתפקיד אליזבת ב"טאנהויזר" של וגנר, בשנת 1961, דה לוס אנחלס הקדישה את זמנה בראש ובראשונה לקריירה קונצרטנטית.
עם זאת, המשיכה מזמן לזמן להופיע באחד מתפקידיה האהובים, כרמן, במשך עשרים השנים הבאות.
אף כי כרמן נמצאה במנעד נוח לשירתה (ייתכן שהייתה מצו-סופרן מטבעה), בכל זאת שרה את תפקידי הסופרן הגדולים.
יחד עם מונסראט קאבאייה, הייתה נאמנה תמיד לשירת הבל-קאנטו.
דה לוס אנחלס הופיעה בקביעות ברסיטלים של זמרה עם הזמרים אליזבט שוורצקופף ודיטריך פישר-דיסקאו והפסנתרנים ג'רלד מור וג'פרי פארסונס.
בין תפקידיה האופראיים המוכרים ביותר היו דונה אנה בדון ג'ובאני ורוזינה ב"נישואי פיגרו" של מוצרט, מאנון ב" מנון " של מאסנה ב"פליאס ומליסנד" של דביסי.
ויקטוריה דה לוס אנחלס מתה בשנת 2005 בברצלונה, בגיל 81. הקרובים אליה אמרו, שקולה שמר על יופיו עד הסוף.
דה לוס אנחלס נישאה לאנריקה מאגריניה בשנת 1948 וילדה שני בנים, שאחד מהם האריך ימים אחריה.
ויקטוריה דה לאס טונאס (בספרדית: Victoria de las Tunas) היא עיר הבירה של מחוז לאס טונאס בקובה.
ויקטוריה דה לאס טונאס הוקמה בשנת 1759, אך בשנת 1895, במלחמת העצמאות הקובנית נשרפה לחלוטין ונשארה עיירה קטנה עד שנת 1975.
העיר משתרעת על פני 891 קילומטרים רבועים ונכון ל-2004, מנתה 187,438 תושבים.
בעיר ישנה תחנה רכבת בקו המרכזי הוואנה - סנטיגאו דה קובה.
ויקטוריה ז'יז'קוב (בצ'כית: FK Viktoria Žižkov) היא קבוצת כדורגל צ'כית, המשחקת בליגה הצ'כית השנייה.
היא נוסדה בשנת 1903 ומשחקת בוויקטוריה סטאדיון, המכיל 5,600 מקומות.
הקבוצה היא אחת הוותיקות בצ'כיה, ונכללת ברשימת הקבוצות שמגיעות מעיר הבירה פראג, משום שהיא מייצגת את שכונת ז'יז'קוב בפראג 3.
הקבוצה משחקת בצבעים אדום-לבן, שגם מופיעים בסמל שלה.
בסוף עונת ירדה הקבוצה לליגה הצ'כית השנייה.
ויקטוריה ז'יז'קוב זכתה פעמיים בגביע הצ'כי, בשנים 1994 ו-2001, ובאליפות אחת בלבד בשנת 1928.
ויקטוריה דון ג'סטיס היא שחקנית וזמרת-יוצרת אמריקאית.
מוכרת בשל תפקידיה כלולה מרטינז ב"זואי 101" וכטורי וגה ב"ויקטוריוס" וב-"iCarly", שלושתן סדרות לילדים ונוער בערוץ ניקלודיאון.
כיכבה גם בסרטים הקומיים "איפה אלברט?" (אנ'), "המנודים", "הרוח החיה" ו"לגימה של אהבה".
במקביל התפתחה הקריירה מוזיקלית שלה; היא תרמה את קולה לפסקול הסרט המוזיקלי "ספקטקיולר!" של ניקלודיאון, שם אף כיכבה, והקליטה שירים רבים במסגרת הסדרה "ויקטוריוס".
ויקטוריה דון ג'סטיס נולדה בהוליווד שבפלורידה שבארצות הברית.
הוריה הם סרינה ריד וזאק ג'סטיס, אמהּ היא ילידת-ניו יורק, אך משפחתה במקור מפוארטו-ריקו.
לה אחות-למחצה צעירה בשם מדיסון ריד שנולדה בשנת 1996, זאת לאחר שאמה התגרשה והתחתנה בשנית, עם אביה-החורג, מארק ריד.
היא החלה לפתח עניין במשחק לאחר שצפתה בפרסומת ילדים בטלוויזיה, ומאז החלה את דרכה בעבודות דוגמנות במיאמי והשתתפה במספר רב של פרסומות ותשדירים.
את התפקיד הראשון שלה כשחקנית קיבלה וביצעה כשהייתה בת שמונה, כאשר השתתפה בפרסומת למשקה חלב בשם אובלטין.
בשנת 2003 כשהייתה בת עשר, בעקבות רצונה להתפתח בתחום המשחק, עברה יחד עם משפחתה להוליווד שבקליפורניה, זאת לאחר שקיבלה תפקיד אורחת בסדרת הדרמה הקומית "בנות גילמור".
בשנת 2005 נבחנה והתקבלה למסלול תיאטרון מוזיקלי בחטיבת הביניים לאמנות ומדע מיליקן שבלוס אנג'לס.
מלבד פרסומות כלליות, כמו לדגני הבוקר Cinnamon Toast Crunch של נסטלה ולחנות הכלבו לשעבר Mervyns, ג'סטיס השתתפה בפרסומות למותגים ידועים, ביניהם מותגי ההלבשה H&M, ראלף לורן וגאפ.
קריירת המשחק של ג'סטיס החלה בשנת 2003, כאשר בגיל עשר גילמה תפקיד אורחת בסדרת הדרמה הקומית "בנות גילמור".
לאחר הופעתה בסדרה היא הצהירה שברצונה להפוך את המשחק לקריירה, ולאור זאת עברו יחד ג'סטיס ומשפחתה באותה השנה אל לוס אנג'לס, ליבה של תעשיית הבידור.
בשנת 2005 קיבלה תפקיד אורחת נוסף, הפעם בסדרת ילדים של ערוץ דיסני בשם "החיים היפים של זאק וקודי", שם גילמה את דמותה של נערה בשם רבקה המתמודדת בתחרות יופי.
בהמשך השנה לוהקה לסרט דרמת מתח תלת-לשוני (בשפות אנגלית, עברית וצרפתית) של הבמאי אייבל פררה "מרי", בו שיחקה את תפקידה של ילדה צעירה בשם סטלה שמתחילה לראות חזיונות של מרים המגדלית.
הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה בפסטיבל הסרטים של ונציה לשנת 2005, ובהמשך אף הוקרן במספר פסטיבלי סרטים נוספים של שנה זו, בהם פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, פסטיבל הסרטים האמריקאי בדוביל ופסטיבל הסרטים הבינלאומי סן סבסטיאן.
בהמשך שנת 2005 לוהקה ג'סטיס בפעם הראשונה בחייה לתפקיד ראשי כאשר שיחקה לצד השחקנית-זמרת ג'יימי לין ספירס (אחותה הצעירה של כוכבת הפופ, בריטני ספירס,) בקומדיית המצבים "זואי 101" ששודרה בערוץ ניקלודיאון, שם גילמה מהעונה השנייה את דמותה של לולה מרטינז; תלמידה חדשה בבית הספר ששואפת להיות שחקנית.
על התפקיד הראשון המשמעותי שקיבלה היא מספרת "הייתי מאושרת בטירוף; קפצתי מפה לשם וצעקתי.
זה באמת היה רגע מדהים".
יתר על כן השתתפה באותה השנה בשני סרטים, האחד סרט טלוויזיה בשם Silver Bells אשר מאוחר יותר נכנס לתוכנית אנתולוגיה בערוץ CBS.
בשנת 2006, במקביל לצילומי הסדרה זואי 101, ג'סטיס עבדה על מספר פרויקטים; היא הצטלמה לפרק אחד בסדרת הדרמה אוורווד בתפקיד אורחת, הופיעה בסרט התיאטרלי הראשון שלה לא ידוע, שנחל כישלון כלכלי ולא התקבל בצורה יפה אצל מבקרים, וכיכבה בתפקיד שולי במותחן "The Garden", אשר זכה לביקורות שליליות.
בין השנים 2007–2008 התמקדה ג'סטיס בצילומי העונות השלישית והרביעית של "זואי 101", אם כי באמצע שנת 2007 הוציאה לאור סינגל שיווקי, הראשון שלה, שלמעשה היה גרסת כיסוי לשיר A Thousand Miles של הזמרת ונסה קרלטון.
בתאריך ה-2 במאי 2008 שודר הפרק האחרון בסדרה זואי 101 בערוץ ניקלודיאון האמריקאי.
באוגוסט 2008 התפרסם בכתב עת מוביל בפלורידה בשם אורלנדו סנטינל על חוזה אומנים שנחתם בין ג'סטיס לערוץ ניקלודיאון.
כמו כן היא שיחקה בתפקיד ראשי והקליטה חצי משירי הפסקול במסגרת סרט הטלוויזיה המוזיקלי לנוער ספקטקיולר!, ששודר בערוץ באותה השנה והפך לאחד הסרטים המצליחים ביותר שלו, זאת לאחר שזכה ל-3.7 מיליון צופים בהקרנתו הראשונה וגרף גל של ביקורות חיוביות.
זאת ועוד, ג'סטיס הופיעה בסרט נוסף הנקרא The Kings of Appletown שיצא במהדורת מוגבלת בארצות הברית, שם שיחקה בפעם השנייה לצדם של התאומים קול ודילן ספראוס, וכן לקחה חלק במספר תוכניות שעשועונים בניקלודיאון כמתמודדת.
בשנת 2010 השתתפה בסרט טלוויזיה נוסף של ניקלודיאון העונה לשם The Boy Who Cried Werewolf, שהפך להצלחה גדולה של הרשת עם מדרוג של 5.8 מיליון צופים, זאת בעודה ממשיכה לעבוד לטובת הערוץ, לא רק בתפקידי אורח פיזיים כמו בסדרה היחידה, כי אם גם כמדבבת כמו בסדרת הספין אוף הפינגווינים ממדגסקר.
בשל היותו של ערוץ ניקלודיאון ערוץ בינלאומי, ונוכח העובדה שרוב הסדרות בהן לקחה חלק שודרו ברוב המדינות, החלה ג'סטיס לקבל חשיפה כלל עולמית.
בראיון משנת 2010 היא מסבירה את הדרך והתהליך שעברה עד לכדי קבלת תוכנית טלוויזיה משל עצמה: "זה היה תהליך ארוך.
אני סבורה שמה שקרה הוא שדן שניידר, היוצר של הסדרה "זואי 101" ואחד מהמפיקים בפועל של הערוץ, אמר שהם ראו בי משהו.
צילמתי סצנה אחת בזואי כשסוג של חומר דביק נופל לי הראש והם אמרו לי שהם הסתכלו אחד על השני ואמרו, 'לילדה הזאת חייבת להיות תוכנית משלה'.
מאותה הנקודה קיימנו כמה פגישות שבהן דיברתי עם דן ופשוט ניסיתי להבין את כל העניין, ובסוף פשוט העלינו רעיון שהדמות שלי מגיעה לתיכון לאומנויות הבמה, מה שמבוסס במקצת על החיים האמתיים שלי בגלל שלמדתי בחטיבת ביניים לאומנויות הבמה.
וברגע שסוף סוף הבנתי שאני הולכת לככב בסדרה משל עצמי ושזה לא היה רק סוג של חלום או פנטזיה, אני סוג של השתגעתי מבפנים.
זה היה רגע די גדול מאוד עבורי".
במהלך עונתה השלישית של הסדרה "iCarly" שודר פרק קרוס-אובר עם "ויקטוריוס", מה שציין את הופעתה השנייה של ג'סטיס בסדרה, הפעם בתור דמותה מוויקטוריוס, טורי וגה.
בנוסף, יצאו במסגרת הסדרה שלושה אלבומי מוזיקה, שאת רובם המוחץ שרה ג'סטיס, ושמונה סינגלים כאשר היא הקול המוביל בכולם.
תאריך השידור המקורי של הפרק האחרון בסדרה ויקטוריוס היה ב-2 בפברואר 2013, ועם סיומה נפוצו שמועות רבות על הסיבות לביטולה, בין היתר בשל ראיון שהעניקה אחת השחקניות בסדרה, אריאנה גרנדה, בו היא מצהירה ש"הייתה כל כך לא מאושרת על סט הצילומים בגלל מישהי".