tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
וילקנס פרש ממשחק ב-1975 והיה מאמן במשרה מלאה של פורטלנד במשך שנה אחת נוספת.
לאחר שנה הפסקה, הפך ב-1977 למאמן סיאטל, שם אימן במשך שמונה שנים רצופות, עד שנת 1985. ב-1979 זכה באליפות היחידה שלו (ושל סיאטל).
בדרך, ב-1 במרץ 1996 הוא הפך למאמן הראשון שהשיג 1,000 ניצחונות וב-1994 נבחר ל"מאמן השנה" כשהוביל את אטלנטה למאזן 57-25.
וילקנס פרש ב-2005, לאחר 32 עונות אימון בהן ניהל 2,487 משחקים בעונה הרגילה ובמאזנו 1,332 ניצחונות ו-1,155 הפסדים.
מספר הניצחונות של וילקנס היווה שיא NBA אשר נשבר על ידי דון נלסון ב-2010. בכל ארבע הקטגוריות האלה הוא מקום ראשון בליגת ה-NBA בכל הזמנים.
וילקנס היה עוזר מאמן הדרים טים של 1992 ואימן את נבחרת 1996. וילקנס הוא אחד משלושה בלבד, לצד ג'ון וודן וביל שרמן שנבחר להיכל התהילה של הכדורסל הן כשחקן, הן כמאמן.
בנוסף, וילקנס הוא גם האדם היחיד שנבחר הן לרשימת 50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA שהוכרזה ב-1996 לרגל ציון 50 שנים שעברו מאז נוסדה הליגה, הן לרשימת 10 המאמנים הגדולים בתולדות הליגה.
האי לנטאו הוא הגדול באיי הונג קונג, והשישי בגודלו מבין איי סין.
האי ממוקם בשפך נהר הפנינים, ומהווה חלק ממחוז האיים החיצוניים של הונג קונג.
באי ממוקם נמל התעופה הבין-לאומי הונג קונג וכן אתר נגונג פינג 360 ואתר הנופש דיסנילנד הונג קונג.
חפירות ארכאולוגיות באי גילו כי האי היה מיושב החל מהתקופה הנאוליטית.
תושבי האי התפרנסו בעיקר מדייג.
וכן עד המאה ה-19 האי שימש בסיס לשוד ימי ולהברחות.
בשנת 1817 נבנה באי מבצר טאי צ'ונג במטרה לעצור את השוד הימי באזור.
מתיישבים אירופאים פורטוגזים התיישבו באי בראשית המאה ה-16 אולם נטשו את ההתיישבות לאחר שנים ספורות, בשנת 1517, בעקבות מתקפה סינית.
במהלך המאה ה-17 הפך האי לעמדת מסחר בריטית, קודם להקמת המושבה בהונג קונג.
במקביל נבנו באי שתי מצודות: מצודת פאן לאו ומצודת טונג צ'ונג על ידי הממשל הסיני במטרה להגביר את שליטת באזור.
בתקופת מלחמת העולם השנייה שימש האי ההררי אתר מסתור לפרטיזנים שלחמו ביפנים אשר כבשו את הונג קונג.
האי הררי ברובו, ומרבית שטחיו הן שמורות טבע בלתי מיושבות.
הנקודה הגבוהה באי היא פסגת לנטאו, שגובהה 934 מטרים מעל פני הים (הפסגה השנייה בגובהה בהונג קונג, לאחר טאי מו שאן).
באי מתגוררים 45,000 תושבים (לעומת 1.4 מיליון תושבים באי הונג קונג הסמוך), מרביתם באזור טונג צ'אנג שהתפתח מאז הקמת שדה התעופה הבין-לאומי.
באזור זה גורדי שחקים שגובהם מגיע ל־50 קומות, ובו מתגוררים כ־25,000 תושבים.
הבנייה הצפופה והרבה באזור זה צפויה להגדיל את אוכלוסיית האי ל־200,000 תושבים בתוך שנים ספורות.
באזור מפרץ התגליות בדרום־מזרח האי מתגוררים כ־14,300 תושבים.
באי שלושה אתרי תיירות עיקריים:
אזור נגונג פינג בו ממוקם בודהה טיאן טאן – פסל בודהה עשוי ברונזה שנחשב לפסל הבודהה היושב הגדול ביותר בעולם, מנזר פו לין וכן כפר השעשועים נגונג פינג.
לאתר זה מגיעים באמצעות רכבל נגונג פינג 360.
אתר הנופש דיסנילנד הונג קונג ממוקם בצפון מזרח האי, כשני קילומטרים ממפרץ התגליות.
הכפר טאי או המציג את אורח החיים המסורתי באי.
יותר ממחצית שטחו של האי הוא שמורת טבע, ובה מסלולי טיול מסודרים.
הידוע שבהם הוא שביל לנטאו שאורכו 70 ק"מ.
הקמת שדה התעופה הבין-לאומי באי לנטאו הביא לקישורו של האי למערכת התחבורה של הונג קונג.
שדה התעופה מקושר באמצעות גשר קאפ שוי מון, אמת מא וון וגשר צינג מא.
רכבת מהירה מקשרת את שדה התעופה עם אזור סנטרל.
קו טונג צ'אנג של הרכבת התחתית מגיע אל טונג צ'אנג (נקודת המוצא של רכבל נגונג פינג).
קו אתר הנופש דיסנילנד מתפצל מקו זה בסאני ביי.
קו מעבורות מקשר את האי לסנטרל ולמוי וו.
לני שחף (נולדה ב-9 במאי 1970) היא שחקנית ובמאית ישראלית.
לני שחף נולדה וגדלה בנתניה לבלה ולזלמן שחף.
בלה היא רואת חשבון ומעצבת תלבושות שעיצבה את התלבושות של לני בהצגות בהן שיחקה בילדותה.
הופעתה הראשונה על הבמה הייתה בגיל שש כשלמדה בבית הספר "הבוסתן" של מיקי וזאביק מרין.
בהיותה בת שמונה נסעה עם משפחתה לניירובי, קניה לרגל עבודתו של אביה.
היא למדה ב-ISK, והמורה שלה לדרמה היה קית' פירסון.
מגיל 11 עד גיל 16 שיחקה שם בתיאטרון הלאומי של קניה, בהנהלתו של פוקלנד.
הראשון שבהם היה בתפקיד אדלייד ב"ברנשים וחתיכות", אחר-כך גולדה ב"כנר על הגג", ואמילי ב-Our Town, מאת ארתור מילר.
בכיתה י"ב שבה לישראל על מנת לשרת בצבא.
בצה"ל שירתה באבו כביר וניתחה דו"חות תאונות של חיל האוויר.
התחילה ללמוד בלשנות באוניברסיטת תל אביב וכעבור זמן קצר טסה לדרום אפריקה ביחד עם בן-זוגה, התגוררה שנה בקייפטאון ואז שבה לישראל.
היא בוגרת החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב (1995).
בין מוריה היו הפרופסוריות נולה צ'לטון, רות קנר ונורית יערי.
ב-1993 שיחקה בהצגה "פולחן חורף", בבימויה של רות קנר, על פי דן צלקה, שהוצגה בתיאטרון האוניברסיטה.
בהיותה בת 25, בשנה השלישית ללימודיה, שיחקה בהצגה "הבאקכות" בתיאטרון האוניברסיטה, בבימויו של דורון תבורי, דבר שהוביל לשיתוף פעולה ממושך בין השניים.
חודשיים לפני סיום לימודיה החלה שחף לשחק בתיאטרון באר שבע, בניהולו של גדי רול.
תפקידה הראשון היה במחזה היעקוביני "המתחזה", בבימויו של הבמאי היהודי-אמריקאי רוברט וודרוף.
שיחקה בתפקיד הראשי של ביאטריס, דוכסית צעירה שמתאהב בה המשרת הזקן דה פלורס (דורון תבורי).
תפקיד זה זיכה אותה "בתגלית השנה" מטעם עיתון העיר.
בהצגה שיחקו גם עמוס לביא, אלון אופיר, אביטל פסטרנק ודן תורן.
לאחר מכן שיחקה ב"היהודי זיס" בבימויו של וודרוף, שעוסק ביהודי שנצלב בסוף הצגה.
בהצגה שיחקו גם דורון תבורי כיהודי זיס וכן גל זייד ושרית וינוגרד.
ההצגה השלישית בבאר שבע הייתה "חלום ליל קיץ" בבימויו של שחר סגל.
בהצגה שיחקו גם ליאור אשכנזי, יוסי טולדו, שרה פון שוורצה, ח'ליפה נאטור ואשר צרפתי.
אחר-כך שיחקה במשך שמונה שנים בתיאטרון הבימה.
התחילה ב-1997 ב"יונה יונה", המבוססת על סיפור חייה של יונה וולך, בו עשתה דאבל קאסט עם אורנה כץ.
אחר-כך שיחקה בפרויקט שטרנהיים, סדרה של ארבעה מחזות פרי עטו של קרל שטרנהיים שתרגם דורון תבורי ויזם את הצגתם בבימויים של גדליה בסר, משה פרלשטיין, גדי רול ורוברט וודרוף.
אחר-כך שיחקה ב"מדיאה" של אוריפידס, בבימויו של וודרוף.
גילה אלמגור שיחקה את דמות מדיאה ואורה מאירסון את דמות האומנת.
תפקידה האחרון בהבימה היה ב"מונולוגים מהווגינה", לאחריו עזבה את הבימה והייתה שחקנית פרילאנסרית.
ב-2000 עיבדה לבמה את הספר "החיים בוורוד" מרי דריוסק בבימויה של סיגי פרל – מונודרמה שהוצגה בתיאטרון תמונע.
ההצגה מספרת על אישה במלחמת העולם השנייה בפריז, שבשל חיסרון כיס מתחילה לספק שירותי מין לגברים והופכת לחזירה.
החליפה את אסי לוי בתפקיד הראשי בהצגה ליזיסטרטה הספרטנית בהצגה "ליזיסטרטה 2000" בתיאטרון הקאמרי, עיבוד של ענת גוב לאריסטופאנס, בתפקיד הראשי השני שיחקה לימור גולדשטיין.
היא שיחקה בסרט הקולנוע "פרא", בבימויו של יורם גל (2000) בהשתתפות עומר ברנע ודור פלס.
שיחקה בדרמת הטלוויזיה "זנב של עפיפון" (2001) ובו גילמה את דמותה של נוגה, אישה חולת נפש.
בדרמה שיחקו גם שרגא הרפז, מוסקו אלקלעי ונתן סגן כהן.
ב-2002 עיבדה וביימה בסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין את "הקוסם מארץ עוץ".
בשנים 2006–2012 שיחקה שחף בשבע הצגות בבימויה של לילך דקל-אבנרי ועיצובה של איריס מועלם.
הראשון שבהם "דג בבטן" על-פי ספרה של אפרת דנון (תיאטרון תמונע).
השני היה מקבת' של שייקספיר בו גילמה את המספר – תפקיד רב דמויות (תיאטרון תמונע).
שיחקה בהצגה "פדרה מאוהבת" של שרה קיין, עיבוד מודרני ל"פדרה" של אוריפידס (תיאטרון תמונע).
המחזה מספר על פדרה (שחף) המאוהבת בבנה החורג והצעיר היפוליטוס (ישי גולן) ומחליטה לממש את אהבתה.
על תפקיד זה זכתה בפרס קיפוד הזהב 2007.
שיחקה בהצגה "מישהו בדרך הנה" (תיאטרון תמונע) של יון פוסה בתפקיד אישה שביחד עם בעלה (גל הויברגר) רוכשת בית ישן ומבודד ליד הים, בניסיון למצוא מפלט מהעולם החיצון.
אל ביתם מגיע האדם שמכר להם את הבית (יפתח אופיר) שמנסה להתקרב לאישה.
ב-2010 שיחקה בהצגה "אדם גייסט" (תיאטרון תמונע) של דאה לוהר – הפקה שהוזמנה והשתתפה בפסטיבל בוורשה בתיאטרון דרמטיצ'ני.
בשנת 2013 שחף שיחקה בהצגה "רוחות מורנוב" עיבוד לבמה של הסיפור הקצר פרי עטה של המחזאית הפולניה סילביה חוטניק.
זוהי קומדיה שחורה, בבימויה של דקל-אבנרי אשר שילבה בטקסט של חוטניק, שתי סצנות מק.
"רוחות מורנוב" הוצגה בבכורה בתיאטרון דרמטיצ'ני ורשה ואחר-כך בביכורי העיתים נחמני תל אביב.
ההצגה מספרת על סבתא פולניה שמשכנעת את נכדיה לרדת למרתף הבית, שנבנה על חורבות גטו ורשה ולמצוא שם אוצרות יהודים.
למדה פסיכודרמה בלזלי קולג', התחילה מסלול ישיר לדוקטורט בתיאטרון באוניברסיטת תל אביב, אולם לא סיימה.
היא מופיעה ביחד עם אייל שכטר בעבודת הווידאו "עולם אחר" של האמנית שחף דקל ירון, על פי הספר "פתאום אהבה" של אהרן אפלפלד.
העבודה עוסקת בישראלי מבוגר אשר נזכר בהוריו במלחמת העולם השנייה ומהרהר בעולם הבא.
לימדה מספר שנים בבית הספר לתקשורת מתקדמת בירושלים בהנהלת רן ישפה.
ב-2012 החלה ללמד ולביים באקדמיה לאמנויות המופע.
במסגרת פרויקט "חשיפה בינלאומית" בנובמבר 2013 עלה המחזה "הר" מאת ירון אדלשטיין ודלית מילשטיין, בתרגומה של שחף.
ב-2014 שיחקה בהצגה "גן העדן האבוד", על פי "פרומתאוס הכבול" מאת אייסכילוס, בבימויה של לילך דקל-אבנרי, שהציגה בפסטיבל עכו.
ההצגה זכתה בפרסים להצגה, עיצוב הסאונד ועיצוב החלל.
שחף זכתה בפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר; השופטים כתבו בנימוקיהם: "על ביצוע מלא תבונה ומכשף של טקסט הנע על הסקאלה בין הקלאסי ליומיומי."
הייתה נשואה לאורי בנאי ולהם שני ילדים משותפים, נינה ומיכאל.
צטניק לילך דקל-אבנרי תיאטרון אנסמבל עיתים.
קופרודוקציה בין מכון גתה ותיאטרון דרמטיצ'ני בוורשה מאי 2012 גן העדן האבוד על פי "פרומתאוס הכבול" מאת אייסכילוס לילך דקל-אבנרי פרומתאוס פסטיבל עכו 2014לילה שלושה כלביםאופירה הניגאופירה הניגהמספרתקופרודוקציה בין הקאמרי לDeutches Theater-Berlin2015Kind Ofאופירה הניגאופירה הניגהמספרתSchaubühne2019
סרט במאי שנה פרא יורם גל 1999
סדרה/תוכנית ערוץ במאי תפקיד שנה זנב של עפיפון (דרמת טלוויזיה, 52 דקות) ערוץ 2 שירי צור נוגה 2001
לֵנטֵחי (בגאורגית: ლენტეხი) היא עיירה בחבל סוואנתי שבמערב גאורגיה, במורדות הדרומיים של רכס סוואנתי שבקווקז הגדול.
לנטחי היא מרכזה המנהלתי של נפת לנטחי שבמחוז רצ'ה-לצ'חומי וסוואנתי תחתית; העיירה מרוחקת ב-102 קילומטרים מהעיר כותאיסי שמדרומה.
לנטחי ממוקמת על גדת הנהר לסקדורה (אחד מיובליו של צחניסצקאלי) בגובה 760 מ' מעל פני הים.
בזמן המפקד שנערך בשנת 2002, אוכלוסיית העיירה מנתה 1,700 נפש.
תושבי לנטחי מתפרנסים בעיקר מחקלאות ומחטיבת עצים, אם כי על העיסוק האחרון הוטלו מגבלות מתחילת המאה ה-21; בעיירה פועלים גם מספר בתי-מלאכה.
מרבית צעירי לנטחי הם מהגרי עבודה בערי גאורגיה ובחוץ לארץ.
בלנטחי ישנה מסעדה אחת, שמגישה מאכלים מסורתיים ורוב אורחיה הם תיירים; היא ממוקמת על גדת הנהר לסקדורה.
בראש ההר, שסמוך לעיירה, פועלת כנסייה; ממורד ההר נובע מעיין של מים מינרליים, שתושבי לנטחי שותים בקביעות.
בלנטחי השתמרה טירה של דוכסי סמגרלו, ששלטו בסוואנתי תחתית אחרי התפצלותה של הממלכה הגאורגית המאוחדת במאה ה-15 (עד הסיפוח הרוסי במאה ה-19).
לני רות כהן (נולדה ב-1 ביוני 1993) היא שחקנית, יוטיוברית ומדבבת ישראלית.
לני כהן היא בתם של אסנת בוקופצר ושל השחקן והמדבב שרון כהן ונכדתו של השחקן אלברט כהן.
למדה בתיכון עירוני א' לאומנויות.
במהלך השנים דיבבה כהן במספר סרטים וסדרות אנימציה.
בשנת 1998 דיבבה בסדרת האנימציה "הפנתר הוורוד ובניו" בערוץ הילדים".
בשנת 1999 תרמה את קולה לסרט האנימציה "סטיוארט ליטל" ולסדרת הטלוויזיה "בילבי".
בשנת 2000 דיבבה את דמותה של מגי בסדרת האנימציה "מגי והמפלץ".
בשנת 2002 דיבבה בסרט האנימציה "אי.טי.
- חבר מכוכב אחר" ובסרט "הארי פוטר וחדר הסודות".
באותה שנה דיבבה בסרט "סטיוארט ליטל 2".
ב-2003 דיבבה את דמותה של צ'ן ליאופין בסדרת האנימציה "סדריק".
באותה שנה דיבבה בסרט האנימציה "המסע המופלא".
בשנת 2004 תרמה את קולה לסרט "הארי פוטר והאסיר מאזקבאן" בתור הדמות ג'יני ויזלי.
באותה שנה תרמה את קולה לסרטים "הקסם של אלה", "רכבת לקוטב" ו"חתול תעלול".
בשנת 2005 דיבבה בסרט "הארי פוטר וגביע האש".
באותה שנה דיבבה בסרט "צ'רלי בממלכת השוקולד".
בשנת 2007 תרמה את קולה לסרט "סוס המים".
באותה שנה דיבבה בסרט "הארי פוטר ומסדר עוף החול".
ב-2008 דיבבה את דמותה של פני בסרט "בולט".
באותה שנה דיבבה בסרט "טרמפ לירח" וכן בסרט "עלילות ספיידרוויק".
ב-2009 דיבבה את סיירה בסדרת הטלוויזיה "בנות הים פיצ'י פיצ'י פיץ'".
באותה שנה דיבבה בסרטים "עיר הגחלת" ו"הארי פוטר והנסיך חצוי-הדם" ובסדרות האנימציה של הופ!
"זומזומים" (שודרה גם בלולי) ו"הולי הובי".
בשנת 2010 דיבבה את דמותה של קייטי בסרט "איזה מין מכשפה" ובסרט "טוני הוק: בום בום סאבוטז''".
בשנת 2011 תרמה את קולה לסרטים "דרושות אמהות במאדים" ו"כיפה אדומה סוגרת חשבון".
בשנת 2012 דיבבה בסרט "זמביזיה".
ב-2013 דיבבה בסרט "להציל נסיכה".
בשנת 2014 דיבבה בסרטים "הקופסונים" ו"יצאת כוכב".
באותה שנה החלה לדבב בסדרה "מפרץ ההרפתקאות".
בשנת 2015 החלה לדבב בסדרה "המפלצונים".
בשנת 2008 שיחקה כהן במחזמר "אוליבר טוויסט".
בשנת 2012 שיחקה בסרט הגמר של מאיה קריינר בתלמה ילין "שלווה" לצד שרון הכהן-בר שגילמה את אימה בסרט.
בשנת 2014 גילמה את הגר בסדרה הקומית "מועדון החנונים" בערוץ זום למנויי HOT.
ובשנת 2015 שבה לשחק בעונתה השנייה.
בשנת 2016 שיחקה בסרטו של אבי נשר "החטאים".
בשנת 2025 שיחקה בסרט "ילד זין".
לני כהן היא בתו הבכורה של השחקן והמדבב שרון כהן ונכדתו של השחקן אלברט כהן.
אחיה גבריאל כהן דיבב בספייס ג'אם 2 את מאליק הצעיר חבר של לברון הצעיר, ואחותה עלמה כהן דיבבה בצעצוע של סיפור 4 את הרמוני.
כיום מתגוררת כהן בתל אביב.
לני ג'יימס הוא שחקן, תסריטאי ומחזאי בריטי.
הוא הופיע בסרטי קולנוע רבים בהם "עלובי החיים", "סנאץ'" ו"קולומביאנה" (2011).
בין תפקידיו הבולטים של ג'יימס הדמות של מר גלן בויל בסדרת הדרמה רפואית "Critical" של ערוץ SKY1. בטלוויזיה האמריקאית הופיע בתפקיד רוברט הוקינס המסתורי בסדרה "יריחו" של רשת CBS, ובתפקיד הבלש ג'ו גדס בסדרה "Low Winter Sun" של רשת AMC.
ג'יימס זכה לשבחים על גילום הדמות מורגן בסדרה הפופולרית "המתים המהלכים" כשהוא מופיע בתחילה בתפקיד אורח בעונה הראשונה והשלישית, ואחר כך כחלק מהצוות הקבוע ואף אחת מהדמויות הראשיות החל מהעונה השישית.
ג'יימס נולד בעיר נוטינגהאם שבמחוז נוטינגהאמשייר.
הוא חי בדרום לונדון ולמד בבית הספר "ארנס בווין קולג'".
אמו של ג'יימס, פיליס מרי, נפטרה כשהוא היה בן עשר.
אחר כך העדיפו הוא ואחיו, קסטר, לחיות בבית יתומים מאשר להישלח לגור אצל קרובים בארצות הברית.
ג'יימס חי במשפחת אומנה במשך שמונה שנים.
בנעוריו שאף ג'יימס להיות שחקן רוגבי מקצועני.
הוא ניגש לאודישן בעקבות נערה שהתעניין בה.
ג'יימס למד בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה וסיים את התואר ב-1988. בהיותו בבית הספר ניהל קמפיין נגד סילוקו של אחד הסטודנטים, ולדבריו זה היה הדבר האמיץ ביותר שעשה בחייו.
הוא הועסק זמן מה במשרד הרווחה הבריטי.
ב-2010 כיכב בסרט "טיק" והופיע בסרט הפעולה "קולומביאנה" (2011) ובסרט המדע בדיוני "נעולים" (2012).
בטלוויזיה שיחק ג'יימס ב-2003 בסדרת הדרמה של ערוץ 4 הבריטי "Buried", ב-2006 השתתף בדרמה "The State Within" של ה-BBC, הוא הופיע בסדרת הריגול "ספוקס", וכיכב בתפקיד רוברט הוקינס בסדרת הדרמה הפוסט אפוקליפטית של רשת CBS "יריחו".
ב-2008 שיחק בדרמה "Fallout" של ערוץ 4, וגילם את דמותו של בלש הפותר מקרה רצח של נערים.
עוד הוא הופיע בתפקיד אורח בסדרה "שקר לי", ושיחק במיני-סדרה "האסיר" של AMC / ITV שעלתה לשידור בנובמבר 2008. בסדרה "מצויד" של HBO גילם ג'יימס דמות של סרסור.
ב-2010 הופיע ג'יימס בתפקיד המתנקש בפטיסט בסדרת הטלוויזיה "Human Target".
ב-2012 זכה לשבחי הביקורת על הופעתו בתפקיד פקד בילוש טוני גייטס בסדרת הדרמה "שחיתות" שיצר ג'ד מרקוריו.
ב-2010 כיכב בתפקיד אורח בדמות מורגן ג'ונס בפרק הפיילוט של הסדרה "המתים המהלכים" שנקרא "Days Gone Bye".
ב-2013 חזר להופיע בתפקיד מורגן ג'ונס בפרק "Clear" בעונה השלישית.
ב-2014 הופיע שוב באותו תפקיד בסדרה "המתים המהלכים".
בפרק הסיום של העונה החמישית היה לו תפקיד משמעותי.
למרות הופעותיו המעטות יחסית בסדרה הוא זכה להכרה בקרב המבקרים והמעריצים של הסדרה.
בעונה השישית צורף לצוות השחקנים הקבוע של הסדרה.
בפברואר 2015 עלתה לשידור סדרת הדרמה הרפואית "Critical" של ערוץ Sky 1 בה משחק ג'יימס בתפקיד ד"ר בויל.
הוא שהה כמעט שנה רחוק מביתו בלוס אנג'לס כדי להשתתף בצילומי הסדרה.
כל פרק מתרחש ב"זמן אמיתי", כאשר הצוות הרפואי צריך להציל חיים תוך שעה אחת.
כדי להתכונן לתפקיד הוא שהה במשך שבוע בקרבת רופאים בבית חולים בלונדון.
בשנת 2017 שיחק בסרט המד"ב "בלייד ראנר 2049" לצד האריסון פורד וג'ארד לטו.
הסרט הוא המשך לסרט "בלייד ראנר" מ-1982, גם הוא בכיכובו של פורד.
בריאיון לדיילי אקספרס אמר ג'יימס שתוכנית הטלוויזיה האהובה עליו ביותר היא סדרת הדרמה המשטרתית "בלוז לכחולי המדים".
לדבריו זוהי "המוחמד עלי או הפלה של סדרות הטלוויזיה".
בשנת 2000 כתב ג'יימס סרט טלוויזיה אוטוביוגרפי בשם "Storm Damage", שהיה מועמד לפרס באפט"א לטלוויזיה לסדרת הדרמה הטובה ביותר.
בסרט מסופר על מורה שחוזר לבית האומנה בו גדל ומנסה לעזור לצעירים החיים שם, כפי שעשה ג'יימס.
עוד הוא כתב את המחזה "The Sons of Charlie Paora" שהוצג בתיאטרון רויאל קורט בלונדון ב-2004.
ג'יימס חי בלוס אנג'לס קליפורניה עם בת זוגו ג'יזל גלסמן.
לבני הזוג יש שלוש בנות: רומי (נולדה ב-1990) והתאומות סלין וג'ורג'יה (נולדו ב-1994).
התאומות לומדות באוניברסיטאות של ליגת הקיסוס.
ג'יימס הוא הטבח הראשי במשפחה והוא הצהיר על חיבתו למטבח הקריבי.
הוא אוהד של מועדון הכדורגל טוטנהאם הוטספר.
6 פרקים 2010מטרה אנושית (אנ') Human Target בפטיסט סדרת טלוויזיה (3 פרקים) 2010–2011 מצויד Hung צ'ארלי סדרת טלוויזיה (14 פרקים) 2010
גם יוצר ותסריטאי 2018-הווה אימת המתים המהלכים Fear the Walking Dead מורגן ג'ונס תפקיד ראשי (החל מעונה 4-)29 פרקים 2024 גאון Genius מרטין לותר קינג האב 5 פרקים 2024–הווה Mr Loverman ברינגטון ג'דידיה 'בארי' ווקר זוכה פרס באפט"א לטלוויזיה לשחקן הטוב ביותר
שנה שם תפקיד הערות 2014 Destiny לורד שאקס דיבוב
שנה שם תפקיד הערות 2004The Sons of Charlie Paora כתיבה2022A Numberהוצג באולד ויק
לני הוא סרט ביוגרפי משנת 1974 על הבדרן האמריקאי לני ברוס בבימויו של בוב פוסי.
התסריט נכתב על ידי ג'וליאן בארי והוא מבוסס על מחזה שלו באותו שם.
הסרט צולם בשחור-לבן עם דסטין הופמן וולרי פרין בתפקידים הראשיים.
הסרט היה מועמד ל-6 פרסי אוסקר - הסרט הטוב ביותר, הצילום הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר, התסריט הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר (דסטין הופמן) והשחקנית הטובה ביותר (ולרי פרין).
פרין זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן ובפרס באפט"א.
הסרט ערוך בצורת פלשבק כאשר אשתו (ולרי פרין), אימו (ג'אן מיינר) ואמרגנו (גארי מורטון) של לני מדברים עליו לתוך רשמקול סלילים ועונים לשאלותיו של המראיין (בוב פוסי, הנשמע בקולו ואינו נראה).
בין קטעי הראיון מופיעים קטעים על הופעותיו וחייו של לני.
בתחילת הסרט מופיע לני במועדון לילה כבדרן לא מוצלח.
הוא נראה פתטי ומנסה להצחיק את הקהל בבדיחות קרש כמו: "אחד נכנס לחנות נעליים ומבקש נעלי אליגטור, והמוכר שואל אותו איזה מספר נעליים נועל האליגטור".
הקהל לא צוחק ולני מנסה להוסיף חיקויי חיות אך ללא הועיל.
במועדון מופיעה גם החשפנית היפהפייה האני (ולרי פרין), המתפשטת תוך כדי ריקוד ארוטי כמעט עד הסוף.
לני פוגש אותה לאחר מכן במסעדה ועד מהרה מתפתח ביניהם רומן סוער.
הוא מציג את ה"שיקסע" שלו לפני אימו ולאחר שהמבחן עובר בהצלחה הם מתחתנים ונוסעים להופעות בהרי הקטסקיל.
לני לא נשמע לבקשות להימנע מניבולי פה והם נזרקים משם בגשם שוטף ונפצעים בתאונת דרכים.
לאחר השיקום הם עוברים ללוס אנג'לס ונולדת להם בת - קיטי.
האני מתדרדרת לסמים ונאסרת ולני מגדל בעצמו את בתו.
הוא מחליט שבדיחות קלילות ופאנצ'ים בלתי מזיקים לא עושים אותו מאושר ולא מעניינים את הקהל ולכן הוא מסיר את עניבת הפרפר, משחרר את הצווארון ואומר מה שבא לו.
הוא תוקף את הצביעות של האנשים, העיתונים והממשל ולא חוסך במילים שהיו אז בגדר ניבולי פה כמו "ציצים ו"תחת" (tits and ass).
כאשר הוא מובא למשפט בסן פרנסיסקו לאחר שהשתמש בהופעותיו במילה "Cocksucker", הוא מעלה לעדות שוטר שמודה שזו מילה נפוצה אצל השוטרים.
לשופט הוא אומר כי "אילו היה העולם מושלם וכולם היו אוהבים את כולם, הוא היה מובטל".
הוא מדבר בסאטירה נוקבת על יחסי כושים ("ניגרס"), יהודים והומוסקסואלים לדבריו: "יהודי, על פי המילון, הוא צאצא של השבטים העתיקים של יהודה, או מי שנחשב צאצא של שבט זה.
אמנם זה מה שכתוב במילון, אבל אני ואתם יודעים שיהודי הוא בסך הכל מי שהרג את ישו..."
לדבריו: "כל גבר רוצה שאשתו תהיה שילוב בין מורה ב"סנדיי סקול" וזונה הדורשת 500 דולר ללילה".
הוא מתדרדר לסמים קשים ובהופעתו האחרונה הוא מופיע מבולבל, יחף ברגל אחת, מפנה גבו לקהל ומדבר לעצמו עם הפסקות ארוכות כשחלק מהאנשים עוזבים.
הסרט מסתיים בתמונת גופתו העירומה של לני עם מזרק סמים לידו.
לנטבאריס (; בפולנית: Landwarów, לנדבארוב; ברוסית: Ландварово, לנדבארובו; ביידיש: לאַנדוועראָווע) היא עיר בחבל דזוקיה, המשויכת מבחינה מנהלית למחוז המשנה טרקאי במחוז וילנה שבמזרח ליטא.
לני קור (בהולנדית: Lenny Kuhr; נולדה ב-22 בפברואר 1950 באיינדהובן) היא זמרת-יוצרת יהודייה-הולנדית.
כשקור הייתה בת 12, שלחו אותה הוריה למחנה קיץ בפולין, שבמסגרתו ביקרה באושוויץ, והביקור הותיר בה רושם עז, ובהיותה בת 20 קור התגיירה בישראל.
ב-1967 היא התחילה את קריירת השירה שלה בהולנד, בביצוע שירים במסורת שאנסון הצרפתית.
ב-1969 ייצגה את הולנד באירוויזיון עם השיר "De troubadour" (מילים של דוד הרטסמה; התזמורת בניצוחו של פרנץ דה קוק), והייתה אחת מתוך ארבע הזוכות באירווזיון זה.
ב-1982 קור התארחה בתחרות השירים הלאומית, התחרות ההולנדית הרשמית לקראת האירוויזיון.
כשפרצה מלחמת יום כיפור, הגיעה לני לישראל בניסיון להעלות את המוראל הלאומי.
היא הופעה במוסדות שיקום לפצועים ובבית החולים תל השומר, שבו היו מאושפזים הרבה פצועי מלחמה.
אחת ההופעות במלחמה הופיע לני בתוך מטוס של חיל האוויר כשהיא לבושה בשכפ"ץ.
היא הגיעה לישראל גם במלחמת המפרץ.
לאחר שנישאה לבעלה הראשון והם התגוררו בהולנד ולאחר לידת בתם הבכורה שרון, בתחילת שנות ה-80 הם עלו לישראל ובארץ נולדה בתם השנייה דפנה.
לאחר מכן השניים התגרשו וקור חזרה להולנד עם בנותיה והמשיכה לנהל אורח חיים יהודי.
היא נשואה בשנית לרוב פרנק שגם הוא יהודי כמו בעלה הראשון.
שתי בנותיה גרות כיום ברמת גן, ולכל אחת מהן יש שני ילדים.
קור היא חלק מהקהילה היהודית באיינדהובן וגם מכהנת כשגרירה בהולנד של גבעת חביבה.
באירוויזיון 2021 הופיעה עם שיר זכייתה משנת 1969, "De troubadour" במסגרת הופעות אורח של זוכי עבר.
במרץ 2024 הותקפה באלימות על ידי מפגינים פרו-פלסטינים שפוצצו את ההופעה שלה.
סר לנוורת' ג'ורג' הנרי, CBE הידוע בשם לני הנרי הוא סטנדאפיסט, שחקן, זמר, סופר, ומנחה טלוויזיה בריטי.
הוא מוכר מתוכניות הצדקה "קומיק ריליף" שהיה שותף ליצירתם, והנחיית תוכניות טלוויזיה שונות בהן הסדרה הקומית "שף!" והתוכנית "The Magicians" בערוץ BBC One.
הנרי נולד בדאדלי שבווסטרשייר להורים מהגרים מג'מייקה.
משבעת ילדי המשפחה הוא היה הראשון שנולד בממלכה המאוחדת.
הוא למד בבית הספר היסודי סיינט ג'ון ואחר כך בבית הספר "The Blue Coat" בדאדלי, וסיים את לימודיו בוו.
הסוכן הראשון של הנרי היה רוברט לוף שהחתים אותה ב-1975, ושיתף אותו בסיור הופעות של "The Black and White Minstrel Show".
ביולי 2009 סיפר הנרי שהוא אולץ להופיע, ולמעשה התחרט על חלקו במופע.
הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה הייתה ב-1975 בתחרות כישרונות "New Faces" בה זכה כשהופיע בחיקוי של סטיבי וונדר.
שנה אחר כך הופיע עם נורמן ביטון בסיטקום "The Fosters", שהייתה הקומדיה הראשונה בבריטניה בה שיחקו בעיקר שחקנים שחורים.
הנרי הופיע שנים אחדות במועדון "Working men's club", וחיקה בעיקר דמויות של אנשים לבנים כגון פרנק ספנסר מהסיטקום "Some Mothers Do 'Ave 'Em".
הוא השתתף בתפקיד אורח בתוכניות טלוויזיה כגון "Celebrity Squares", ו-"Seaside Special" וכן במופע של רוני קורבט.
ב-1980 הופיע הנרי יחד עם קנון ובול בעונת הקיץ בבלקפול.
אחר כך אמר שזו הייתה הפעם הראשונה שהרגיש שהוא מקבל תגובות ראויות מהקהל.
בשנים 1978 עד 1981 הנחה תוכנית ילדים בשם "Tiswas", ולאחר מכן כתב וכיכב במופע "Three of a Kind" עם טרייסי אולמן.
עוד ב-1980 הצטרף לחבורת הקומיק סטריפ, שם פגש את אשתו הקומיקאית דון פרנץ'.
היא עודדה אותו לעבור לסצנה של קומדיה אלטרנטיבית שבה ביסס לעצמו קריירה כסטנדאפיסט וקומיקאי אופי.
הנרי הציג דמויות שלעגו אבל גם הללו את התרבות השחורה הבריטית, כגון תאופילוס פ.
ויילדביסט (כהוקרה לזמר-יוצר האמריקאי טדי פנדרגרס), ה-DJ דלברט וילקינס, וטרוור מקדונט (פרודיה על העיתונאי טרוור מקדונלד).
קטעי הסטנדאפ שלו יצאו על גבי תקליטים ומכרו היטב הודות ליכולת הכתיבה של קים פולר.
באותה תקופה היה הנרי די ג'יי ברדיו 1 של ה-BBC, והשמיע מוזיקת סול ואלקטרונית.
ב-1984 הופיע הנרי בתפקיד הדוור בפרק האחרון בסדרה "The Young Ones".
ב-1984 עלתה העונה הראשונה של התוכנית "המופע של לני הנרי" ב-BBC.
התוכנית כללה קטעי סטנדאפ, פרודיות, ודמויות שהוא פיתח במשך השנים.
הכותב העיקרי להופעותיו בטלוויזיה ועל הבמה בשנות התשעים היה ג'ון קנטר.
"המופע של לני הנרי" שודר במשך 19 שנים בגרסאות שונות.
הנרי עשה חיקויים של טינה טרנר, פרינס, מייקל ג'קסון, סטיבי וונדר, ראן די אם סי ואחרים.
ב-1987 הופיע הנרי בסרט הטלוויזיה "Coast to Coast".
זה היה מותחן קומי על שני תקליטנים שלהם תשוקה משותפת למוזיקה של מוטאון, והם נרדפים ברחבי בריטניה.
ב-1991 כיכב הנרי בסרט ההוליוודי "זהות אמיתית" על אדם שמתחזה ללבן (בעזרת איפור, תותבות ופאה) כדי להימלט מהמאפיה.
ב-1991 כיכב בדרמה המבוססת על סיפור אמיתי בשם "Alive and Kicking" לצדו של רובי קולטריין בה גילם דמות של מכור להירואין.
ב-1991 כיכב הנרי בקומדיה לחג המולד "Bernard and the Genie" לצדם של אלן קאמינג ורואן אטקינסון.
הנרי ידוע מהופעתו בתפקיד השף חם המזג גארת בלקסטוק בסדרה הקומית "שף!" משנות התשעים של המאה העשרים, ומהופעתו בסדרת הדרמה של ה-BBC "תקווה ותהילה".
ב-1996 היה שותף לניל גיימן ביצירת והפקת המיני-סדרה "Neverwhere".
הנרי ניסה את כוחו בשירת מוזיקת סול, והופיע כזמר רקע באלבום "The Red Shoes" של קייט בוש, ובקונצרט ההתרמות נשפי השוטר החשאי של אמנסטי אינטרנשיונל יחד עם דייוויד גילמור מלהקת פינק פלויד.
הוא חזר מדי פעם להופיע בשירה באולמות קטנים במערב המידלנדס.
הנרי חזר ל-BBC והופיע בתוכנית המערכונים "Lenny Henry in Pieces" ואחר כך ב"מופע של לני הנרי".
ב-2003 נכלל הנרי ברשימת 50 המצחיקים ביותר בקומדיה הבריטית של עיתון האובזרבר.
ב-2004 נכלל שמו ברשימת 15 המצחיקים השחורים בכל הזמנים של הסאנדיי טיימס.
הנרי משויך לארגון הצדקה "קומיק ריליף" יחד עם אשתו לשעבר דון פרנץ' ועם גריף ריס ג'ונס.
הוא הנחה את המופע והציג דוחות מצולמים על עבודת הארגון מעבר לים.
במרץ 2003 היה הנרי הקול של השעון הדובר הבריטי במשך שבועיים כסיוע ל"קומיק ריליף".
ב-2004 דיבב הנרי את "הראש המכווץ" באוטובוס הלילה בסרט "הארי פוטר והאסיר מאזקבאן".
הוא הקריא את ספר השמע "בני אנאנסי" מאת ניל גיימן.
עוד דיבב דמות בסדרת הטלוויזיה הילדים "Little Robots".
הנרי הופיע בפרסומות למוצרי חמאה בניו זילנד, וגילם את פטרוס הקדוש עבור חברת "וירג'ין מובייל" בדרום אפריקה.
בבריטניה השתמש בדמות שיצר תאופילוס פ.
ויילדביסט בפרסומת למיזלי, וקידם לאגר לא אלכוהולי בשם "קליבר".
ביוני 2001 הפליג הנרי עבור סרט דוקומנטרי של ה-BBC מפלימות' לאנטיגואה וג'מייקה עם טוני בולימור.
הוא הופיע לצדם של ביל ביילי, ג'ספר קרוט, בוני טיילר, בובי דארבו ולהקת לורד אוף דה דאנס.
ב-2006 כיכב הנרי בתוכנית של ה-BBC בשם "Berry's Way".
ב-2007 במסגרת תוכנית ההתרמות "Red Nose Day" הופיע הנרי בתפקיד קמע בדמות עצמו במופע של קתרין טייט ששיחקה בדמות ג'ורדי ג'ורג'י.
ב-16 בינואר 2007 הגיש הנרי יחד עם כריס טרנט וסאלי ג'יימס פרק לציון 25 שנה של סדרת הטלוויזיה לילדים "Tiswas".
בתוכנית השתתפו ידוענים שסיפרו על הנאתם מהסדרה כילדים, וכמו כן הופיעו משתתפים מהסדרה המקורית שהיו אז ילדים.
בקיץ 2007 הגיש הנרי את התוכנית הדוקומנטרית הקומית "Lenny's Britain" שנוצרה בשיתוף האוניברסיטה הפתוחה ושודרה בערוץ BBC One.
בתחילת 2008 שודרה בערוץ BBC One התוכנית "lennyhenry.tv".
לתוכנית יש אתר אינטרנט נלווה ומשודרים בה סרטונים מוזרים ומשעשעים של טלוויזיה במעגל סגור.
הנרי כיכב בתוכנית "Rudy's Rare Records" של ערוץ 4 ברדיו ה-BBC.
ב-31 בדצמבר 2008 וב-1 בינואר 2009 הופיע הנרי בתוכניתו של ג'ולס הולנד "Hootenanny" ושר את השיר "Mercy" יחד עם הזמרת דאפי.
בינואר 2009 הופיע במופע הקומי של ה-BBC "חי באפולו", הוא הנחה את הערב והציג את אנדי פרסונס ואד בריין.
ב-2010 הפיק הנרי וכיכב בסדרת רשת בת חמישה חלקים עבור אתר הקומדיה של ה-BBC בשם "Conversations with my Wife".
הסדרה עוסקת בזוג בדיוני שמשוחחים בסקייפ כשהאישה יוצאת לעסקיה והבעל (בגילומו של הנרי) נשאר לשמור על הבית.
ב-2008 התחיל הנרי להשתתף בפרסומות עבור רשת המלונות פרמייר אין.
אחת הפרסומות גרמה למחלוקת ונאסרה לשידור בזמן צפייה של ילדים.
הסרטון משנת 2010 היה פרודיה על סצנה ידועה מהסרט "הניצוץ" ולני הנרי שיחק בתפקיד אותו גילם ג'ק ניקולסון.
ב-2011 הנחה הנרי את תוכנית הקסמים של מוצאי שבת "The Magicians" בערוץ BBC One.
ב-2012 דארן מקמולן החליף את הנרי בהנחיית התוכנית.
במרץ 2011 הופיע הנרי יחד עם אנג'לה ריפון, סמנתה וומאק ורג'י ייטס בתוכנית דוקומנטרית בשם "Famous, Rich and in the Slums" עבור ה"קומיק ריליף".
ארבעת הסלבריטאים נשלחו לשכונת המצוקה הגדולה ביותר בקיברה שבקניה.
ב-2014 הופיע הנרי במחזה שהפיק "Rudy's Rare Records" המבוסס על תוכנית הרדיו שלו.
המחזה הוצג בתיאטרון הרפרטוארי של ברמינגהאם ואחר כך בלונדון.
ב-2015 כתב הנרי את התסריט לסרט הטלוויזיה "Danny and the Human Zoo" שביימה דסטיני אקרגה.
הסרט עסק בחייו כנער מתבגר בשנות השבעים בדאדלי.
הנרי פגש את דון פרנץ' בחוג הקומדיה האלטרנטיבית.
הם התחתנו ב-1984 בווסטמינסטר שבלונדון.
בני הזוג אימצו בת בשם בילי שנולדה ב-1991. ב-2007 קיבל הנרי תואר BA בספרות אנגלית מהאוניברסיטה הפתוחה.
הוא סיים תואר MA בכתיבת תסריטים לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת לונדון.
ב-2010 החל ללמוד באוניברסיטת לונדון לדוקטורט.
ב-6 באפריל 2010 הודיעו הנרי ופרנץ' על גירושיהם אחרי 25 שנות נישואים.
ב-1999 הוענק להנרי תואר מפקד מסדר האימפריה הבריטית (CBE).
הוא קיבל תואר אבירות ביום ההולדת של המלכה בשנת 2015 על תרומתו בתחום הדרמה והצדקה.
ב-2016 נבחר הנרי לעמית של אגודת הטלוויזיה המלכותית (Royal Television Society).
ב-2016 הוענק להנרי פרס מיוחד של האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה.
הנרי קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת נוטינגהאם טרנט על תרומתו לקומדיה והדרמה הבריטית.
בני אנאנסי מאת ניל גיימן (ספר מוקלט) 2005.
לני בן בשט (נולד ב-23 באפריל 1978) הוא מוזיקאי, מלחין, מעבד ומפיק מוזיקלי ישראלי, והבעלים של הסטודיו LennyTunes ביפו.
היה חבר בלהקות קנאק/פופ והבילויים.
בן בשט גדל בקיבוץ חצור, ולמד בתיכון תלמה ילין.
הוא התחיל את דרכו המוזיקלית באולפן הקלטות שהקים במרתף בקיבוץ.
אל תל אביב עבר ב-1994 כשהוא בן 16, זמן קצר לאחר שהצטרף כמתופף ללהקת הפאנק רוק (Punk rock)-דיסקו "קנאק/פופ" הישראלית.
ב-1996 הצטרף ללהקת הבילויים, איתם הופיע במאות הופעות ברחבי ישראל.
במהלך השנים הקליט והפיק עם הלהקה את אופרת הרוק "עכשיו תהיו עבדים שלנו" יצא רק ב-2010 להורדה חופשית בבלוג "אטמי אוזניים".
ב-2003 הפיק את אלבומו של שמוליק קראוס "יום רודף יום" בהוצאת הד ארצי, יחד עם משה לוי ועופר אקרלינג.
האלבום זכה לביקורות משבחות ובין היתר ביטא את קראוס כחצוף ופורץ דרך באופן תפיסת הפופ שלו בישראל שהצליח לברוח ולהוציא אלבום מצוין ומפרק אחרי 30 שנות עשייה.
ב-2004 קיבל את חשיפתו המשמעותית כמעבד מוזיקלי עם יציאתו לאור של האלבום "מגדלור" של מיקה קרני, בהוצאת NMC שהיה תקליט פופ בעל קווים אלקטרוניים ייחודיים, שהיו שונים מאוד מסגנונה האקוסטי והמוכר של קרני.
שיר הנושא של האלבום, "מגדלור" זכה להצלחה גדולה בשנת 2005 כשהגיע למקום השני (11 בנובמבר 2004) במצעד השבועי של רשת ג', דורג במקום ה־23 במצעד השנתי של קול ישראל ובמקום ה-14 המצעד השנתי של גלגלצ בשנת 2005.
יחד המשיכו השניים ליצירה נוספת של האלבום "פשוט וטוב" אותו הפיק בן בשט לקרני ויצא לחנויות ב-2006 בהוצאה עצמאית.
האלבום הממשיך את הקו האלקטרוני של "מגדלור" בהפקה דאנס-פופית משוחררת שזכה להצלחה רבה ודורג במקום השישי (4 במאי 2006) במצעד השבועי של רשת ג' ובמקום ה-38 במצעד השנתי.
ב-2007 יצא האלבום שהפיק בן בשט לזמר נעם רותם "עזרה בדרך", בהוצאת נענע דיסק וזכה לביקורות מהללות ונבחר על ידי גלי צה"ל לאחד מחמשת אלבומי העשור.
ב-2009 הפיק יחד עם אבישי כהן את "שעות רגישות", אלבומו העשירי של כהן שיצא בישראל באוגוסט 2008 בהוצאת רזדאז רקורדז ובהפצת הליקון, וזכה למעמד אלבום זהב.
בתחילת 2010 יצא האלבום "ואז זה בא לנו" שהפיק בן בשט לזמרת נורית גלרון מבית NMC יונייטד, בו גלרון מבצעת את שיריו של נתן זך בלחנים של בן ארצי, שילה פרבר, ערן ויץ, אילן וירצברג ואיה כורם.
בן בשט שהפיק ועיבד את השירים בסגנון איטי ואולד - סקול הוציא מגלרון את הנדירות של זמרות וותיקות שאינן מפחדות מעצמן כשהן מתבגרות וזכה לביקורות טובות.
בסרט בן חוזר הביתה, משנת 2010 יצא בהפקת בן בשט ביצוע חדש של ריטה לשיר בואי אמא.
ב-2012 הזמרת ריף כהן הוציאה את אלבומה המצליח "A Paris" שאת רוב שיריו הלחינה ביחד עם בן בשט.
בשנת 2015 יצא הסינגל "Dans mon quartier" מתוך האלבום של כהן בביצוע טורקי בשם "Miş Miş" בביצועה של הזמרת המפורסמת SIMGE וזכה ללמעלה מ־190 מיליון ציפיות ביוטיוב.
ב-2012 הפיק בן בשט את אלבומו השני של היוצר והזמר שלום מור "תמיד מול עיני" בהוצאת NMC.
שנה לאחר מכן אחרי שזיהה בן בשט את כישרונו של מור יצרו יחד את ההרכב בשם "The Malfoof Collective" המבוסס על עיבודים והפקה מודרנית לשירי - עם צפון אפריקאים.
בלהקה מנגנים שלום מור, מעיין דוארי, ירון מיטלמן ואייל סלע והיא קיבלה חשפה בעיקר בזכות הפקתם הייחודית לשיר הגיאורגי Gandagana שזכה להצלחה בגיאורגיה עצמה.
באוקטובר 2016 הפיק יחד עם אבישי כהן את שירו של אלתרמן תיבת הזמרה הנפרדת בלחן שכתב כהן, הסינגל זכה להצלחה ברדיו הפופולרי.
בשנת 2017 הקליט והפיק יחד עם אבישי כהן את הפסקול לסרט הצרפתי "Le Sens de la fête" של במאי שוברי הקופות אוליבייה נקש ואריק טולדנו (מחוברים לחיים).
בשנת 2017 הפיק יחד עם ג'יי ניולנד (נורה ג'ונס, אריק קלפטון ועוד) חלק מהשירים ל-LP האחרון של אבישי כהן "1970" עבור Sony Music.
בשנת 2019 כתב והפיק את הפסקול של הסרט "דינה מלול עושה מלחמה" שהיה מועמד לפרס אופיר באותה שנה.
שיר הנושא של הסרט שהופק על ידי בן בשט מבוצע על ידי אילנה אביטל המשחקת בסרט את הזמרת שרית חג'ג' למילים שכתב שלום מור.
בשנת 2019, הוציא בן בשט אלבום מוזיקה מקורית "The Bellydance Superstars" שכתב והפיק בהשארת מועדוני הלילה של יפו משנות ה-60–70. האלבום מופץ באמצעות הלייבל של חיים לרוז ומוטי לנדסמן Camel Rider המתמקד בהפצת מוזיקה לדיג'אים ברחבי העולם.
לנטה היא אחת מרשתות השיווק הגדולות ברוסיה ורשת ההיפר-מרקטים השנייה בגודלה במדינה.
החברה הוקמה בשנת 1993 בסנקט פטרבורג על ידי אולג ז'רבצוב, כאשר פתח את החנות הראשונה בסנקט פטרבורג, רוסיה, באוקטובר 1993. לנטה רשמה אז את סימן המסחר שלה בשנת 1994 ובשנת 1999 היא פתחה את פורמט היפר-מרקט הגדול הראשון שלה והתרחבה מאז.
לנטה מפעילה 122 סופרמרקטים ב-63 ערים ברחבי רוסיה ו-27 סופרמרקטים במחוז מוסקבה עם סך של כ-787,807 מ"ר.
בחנות ממוצעת של לנטה היפרמרקט יש שטח מכירה של 6,200 מ"ר.
החברה מפעילה חמישה מרכזי הפצה לסופרמרקטים.
חנויות החברה מתבססות על תוכניות היפר-מרקטים וסופרמרקטים והחברה מעסיקה כ-50,000 עובדים.
בעלי המניות הגדולים ביותר של לנטה כוללים את TPG Capital, הבנק האירופי לשיקום ופיתוח ו-VTB Capital.
החברה נסחרת בבורסת לונדון ובמוסקבה.
לני סטרן (נולדה ב-28 באפריל 1952) היא גיטריסטית וזמרת גרמניה-אמריקאית.
נודעה גם כנגנית על "נגוני" חשמלי (ngoni - כלי פריטה שמוצאו ממאלי).
סטרן נולדה כמגדלנה ת'ורה, במינכן, גרמניה ב-28 באפריל 1952. החלה ללמוד לנגן על פסנתר בגיל שש.
כעבור כמה שנים עברה ללימודי הגיטרה.
היא הייתה שחקנית בגרמניה, והופיעה בטלוויזיה, ולאחר מכן, בשנת 1977, נרשמה למכללת ברקלי למוזיקה.
התגוררה בבוסטון עד שנת 1980, ואז עברה לניו יורק.
בשנת 1983 הקימה להקה משלה עם פול מושן בתופים וביל פריזל בגיטרה.
הייתה נשואה לגיטריסט מייק סטרן.
בשנת 2017 נבחרה לני סטרן לאחת מ-"50 הגיטריסטים הסנסציוניים ביותר בכל הזמנים בגיליון 50 שנה של "Guitar Player magazine".
בשנת 2018 השתתפה בנגינה באלבום "All Over the Place", אותו פרסם בעלה מייק סטרן, ובו ניגנה יחד עם החצוצרן רנדי ברקר, הסקסופוניסטים קני גארט, כריס פוטר, בוב פרנצ'יני ובוב מלאך ואחרים.
המוזיקה של לני עברה שינוי בעשור וחצי האחרונים, כשהיא איחדה את סאונד הג'אז העכשווי שלה בשילוב עמוק עם סגנונות מערב אפריקה.
היא נסעה ולמדה בהרחבה במאלי ובסנגל, והופיעה יחד עם הזמר והיוצר סאליף קייטה ונגנים אפריקאים נוספים.
לנטרנים היא סדרת גיבורי-על אמריקאית שנוצרה עבור שירות הזרמת המדיה HBO Max, המבוססת על דמויותיהם של האל ג'ורדן וג'ון סטיוארט מבית DC קומיקס.
הסדרה עתידה להיות חלק ביקום הקולנועי החדש של DC, בהפקת אולפני די.סי.
פיתוחה של הסדרה החל לראשונה בשנת 2019 כאשר נמסר על פיתוחה והפקתה יהיה אמון המפיק גרג ברלנטי.
הסדרה עברה מאז מספר שלבי פיתוח מחדש כאשר ברלנטי, סת' גרהאם-סמית ומארק גוגנהיים הצטרפו לפרויקט.
גאן אף הצהיר כי חיל הפקחים הירוקים ימלא תפקיד מרכזי ביקום הקולנועי החדש.
צילומי הסדרה הסתיימו באוקטובר 2025, והיא עתידה לעלות לשידור בשנת 2026 בשירות הזרמת המדיה "HBO Max".
קייל צ'נדלר - האל ג'ורדן, טייס ניסוי לשעבר וגרין לנטרן מנוסה שקרוב לגיל הפרישה.
צוות הכותבים לקח השראה מהופעתו של סם שפרד בתור צ'אק ייגר בסרט הקולנוע "הצוות המובחר" משנת 1983. יוצר הסדרה כריס מנדי הרגיש שלצ'נדלר יש פיקחות רבה ואיכויות דומות שחשובות לדמותו של ג'ורדן.
ארון פייר - ג'ון סטיוארט, חניך חדש של חיל הפקחים הירוקים שג'ורדן מאמן במטרה שיחליף אותו.
מנדי ציין שהדמות היא גם נחת וגם אמן, והרגיש שפייר יכול להעביר את שני האספקטים האלה של הדמות.
הוא ציין שפייר הוא "שחקן תיאטרון רציני, שנראה כאילו נבנה במעבדה כדי להפוך לכוכב אקשן.
קלי מקדונלד - קרי, שריף בעיירה, שמסורה מאוד למשפחתה ולעיירה הקטנה בה היא מתגוררת.
נייתן פיליון - גאי גרדנר, חבר ותיק ושחוק בחיל הפקחים הירוקים.
פיליון ישוב לגלם תפקיד זה לאחר שהופיע ב"סופרמן".
גארט דילהאנט - ויליאם מייקון, קאובוי מודרני שמסתיר את אישיותו הצדקנית והחתרנית מאחורי חזות חביבה.
ג'ייסון ריטר - בילי מייקון, בעלה של קרי ובנו של ויליאם, שעושה כמצוות אביו.
ניקול ארי פרקר - ברנדט סטיוארט, אמו של ג'ון.
שרמן אוגוסטוס - ג'ון סטיוארט האב, אביו של ג'ון.
פורנה ג'גאנאתן - זואי, אישה מחושבת וערמומית.
אולריך תומסן - סינסטרו, חבר לשעבר של חיל הפקחים הירוקים שערק, "אכזר אך ללא ספק בעל קסם".
פול בן ויקטור - אנטן, חייזר שנשבע לחשוף את האמת ולנקום באנשים שפעלו נגד בני עמו.
על פי הערכותיהם של אנליסטים בתחום, סדרה זו התעתדה להיות הסדרה היקרה ביותר שהופקה על ידי ברלנטי.
בנוסף לברלנטי, נמסר כי על הפקת הסדרה יהיו אמונים גם ג'ף ג'ונס, שרה שכטר, דייוויד מאדן, ודייוויד קצנברג.
בינואר 2020, נמסר כי עלילת הסדרה עתידה להשתרע על פני עשרות שנים וגלקסיות, החל מכדור הארץ בשנת 1941 עם הגרין לנטרן הראשון, אלן סקוט, ובמקביל בשנת 1984 עם גאי גרדנר וברי ג'ארטה.
עלילת הסדרה העתדה לעסוק גם במקורותיהם של פקחים נוספים, בהם ג'סיקה קרוז, סיימון באז, סינסטרו וקילווג.
באפריל 2021, נמסר על ליהוקו של פין ויטרוק לדמותו של גאי גרדנר.
ויטרוק, שבאותה העת גם לוהק ל"ראצ'ד" בהפקתו של ראיין מרפי, קיבל ממרפי אישור לככב בסדרה.
חודש לאחר מכן, נמסר על ליהוקו של ג'רמי אירווין לדמותו של אלן סקוט.
צילומי הסדרה התעתדו להתחיל בשלהי שנת 2021 או בתחילת שנת 2022; אם כי בתחילת יוני 2022, ציין אירווין כי טרם ידוע מתי יתחילו הצילומים, והוסיף שצוות ההפקה עמל לתאם את כל הנדרש לשם הצילומים, בהתחשב בכך שמדובר בפרויקט " גדול מאוד".
עוד נמסר כי על בימוי שני פרקיה הראשונים של הסדרה יהיה אמון הבמאי לי טולנד קריגר.
באוקטובר 2022, הוכרז על עזיבתו של גרהאם-סמית את הפקת הסדרה, שתעבור פיתוח מחודש ותעביר את המיקוד לדמותו של ג'ון סטיוארט.
בפועל, הצילומים החלו בפברואר 2025 והושלמו ביולי אותה שנה.
בינואר 2023, חשפו גאן וספרן שורה של פרויקטים עבור השלב הראשון של היקום הקולנועי החדש, שזכה לשם "אלים ומפלצות", בהם נכללה הסדרה "לנטרנים".
בנוסף, חשף גאן כי הסדרה תשאב השראה מסדרת הדרמה הפרוצדורלית "בלש אמיתי", תתרחש בכדור הארץ ותתמקד בדמויותיהם של האל ג'ורדן וג'ון סטיוארט.
גאן אף הוסיף שעלילת הסדרה תמלא תפקיד גדול שתוביל לעלילתו הראשית של היקום הקולנועי החדש.
באוקטובר 2024, פורסם כי ארון פייר יגלם את ג'ון סטיוארט בסדרה.
מאוחר יותר באותו החודש, פורסם כי קייל צ'נדלר יככב בתפקיד האל ג'ורדן בסדרה.
במרץ 2025 ג'ייסון ריטר לוהק לתפקיד חוזר בסדרה ויגלם את בילי מייקון, המתואר כ"גבר נאה וכריזמטי הפועל לפי רצון אביו, מנצל את המוניטין המשפחתי ומשמר את מעמדו בעיר הקטנה, כשיש לו הרבה מה להפסיד".
לני פליסטר היא שחיינית אוסטרלית, אלופה אולימפית (פריז 2024), פעמיים אלופת עולם (פוקואוקה 2023 וסינגפור 2025) ושותפה לשיא העולם בבריכת 25 מטר במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי.
סגנית אלופת העולם (סינגפור 2025) במשחה ל-800 מטר חופשי ופעמיים זוכת מדליית ארד באליפות העולם (בודפשט 2022 וסינגפור 2025) במשחה ל-1500 מטר חופשי.
באליפות העולם לנוער שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 2019 היא זכתה ב-6 מדליות, 3 זהב ו-3 כסף.
מדליות זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אליפות חדש של 4:05.42 דקות, במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא משחקים חדש של 8:22.49 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא משחקים נוסף של 15:58.86 דקות.
מדליות כסף במשחה ל-200 מטר חופשי (1:58.09 דקות) ובמשחי שליחות 4x100 מטר חופשי וב-4x200 מטר חופשי.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט בסוף יוני 2022 היא זכתה בשתי מדליות, כסף וארד.
מדליית כסף במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי לאחר ששחתה בשלב המוקדמות ומדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:48.96 דקות, אחרי קייטי לדקי (15:30.15 דקות) וקייטי גריימס (15:44.89 דקות), שתיהן מארצות הברית.
היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:02.16 דקות.
נוסף לכך, היא השתתפה בשלב המוקדמות במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:24.66 דקות ועלתה שנייה למשחה הגמר אך נמחקה מהגמר.
במשחקי חבר העמים שנערכו בבירמינגהאם בתחילת אוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:19.16 דקות, אחרי אריארן טיטמוס שקבעה שיא משחקים חדש של 8:13.59 דקות, וקיה מלוורטון (8:16.79 דקות).
נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:04.43 דקות.
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 היא זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי לאחר ששחתה בשלב המוקדמות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:49.17 דקות במקום שישי במשחה ל-400 מטר חחפשי בתוצאה של 4:05.17 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 4:03.49 דקות ובמקום שביעי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:21.33 דקות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:21.09 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 8:20.21 דקות.
באליפות העולם שנערכה בסינגפור בסוף יולי תחילת אוגוסט 2025 היא זכתה ב-3 מדליות, אחת מכל סוג.
מדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:39.35 דקות, לפני ארצות הברית (7:40.01 דקות) והרפובליקה העממית של סין (7:42.99 דקות), כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 1:54.77 דקות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 3:58.87 דקות
לֶנִי אוליבייה יוֹרוֹ הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת מנצ'סטר יונייטד.
יורו גדל במחלקות הנוער של אלפורוויל, וילנב ד'אסק וליל.
ב-14 במאי 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 3-1 על ניס במסגרת המחזור ה-37 בליגת העל הצרפתית לעונת 2021/2022. עונה לאחר מכן נכלל בסגל הקבוצה הבוגרת, שותף ב-13 משחקים, שמונה מהם כשחקן הרכב.
בעונתו המלאה השנייה כבר היה לחלק מההרכב הפותח ב-30 מתוך 32 המשחקים בהם שותף.
את שער הבכורה בקבוצה כבש במשחק הניצחון 2–1 על רייקה במסגרת הסיבוב הראשון של הקונפרנס ליג.
חודש לאחר מכן כבש את שערו הראשון בליגה בתיקו 2–2 נגד ראן.
ב-18 ביולי 2024 חתם על חוזה ל-5 שנים במנצ'סטר יונייטד מהפרמייר ליג ששילמה עבורו לליל 62 מיליון אירו.
לאונרד איאן אברמסון ( נולד ב-30 בנובמבר 1966) הוא במאי קולנוע וטלוויזיה אירי הידוע בעבודותיו המוערכות בתחום הקולנוע העצמאי.
אברמסון זכה לפרסום בינלאומי בזכות סרטו "חדר" (2015), שהיה מועמד ל-3 פרסי אוסקר כולל פרס האוסקר לסרט הטוב ביותר והקנה לשחקנית ברי לרסון את פרס השחקנית הטובה ביותר.
בין יצירותיו הבולטות נמנים גם הסרטים "פרנק" (2014) ו"מה שריצ'רד עשה" (2007), וכן סדרות טלוויזיה כמו "אנשים נורמלים" (2020) שעליה היה מועמד לפרס אמי לבימוי מצטיין במיני-סדרה.
אברמסון נולד ברתפרנהם, דבלין, להורים יהודים, אדנה (לבית וולזמן) ומקס אברמסון, עורך דין.
אף על פי שמשפחתו לא הייתה אדוקה מבחינה דתית, היא השתייכה לבית כנסת אורתודוקסי, והוא חגג בר מצווה.
משפחתו מצד שני ההורים הגיעה במקור ממזרח אירופה; סביו מצד האם היו יהודים פולנים שהתיישבו באירלנד בשנות ה-30 של המאה ה-20, בעוד שסבו מצד האב (שעל שמו הוא נקרא) היה מנתח יהודי מאוקראינה (אודסה).
אמו הייתה חברת ילדות של הנשיא העתידי של ישראל, חיים הרצוג, שניהם היו ילדי מהגרים יהודים לאירלנד, וגדלו בשדרת בלומפילד בפורטובלו.
הוא למד בבית הספר התיכון ולאחר מכן בטריניטי קולג' בדבלין.
אברמסון קיבל מלגה ללימודי דוקטורט בפילוסופיה באוניברסיטת סטנפורד, אך לאחר שישה חודשים עזב את הלימודים וחזר לאירלנד כדי לעסוק בקולנוע.
בתחילת דרכו ביים פרסומות, ביניהן סדרת פרסומות פופולרית עבור חברת הבירה קרלסברג.
אברמסון החל את דרכו בקולנוע עם סרט הבכורה שלו, הקומדיה שחורה "אדם ופול" (2004), שכתב מארק אוהאלורן.
הסרט, המתאר את מסעם של שני מכורים להרואין ברחובות דבלין, זכה בפרס הסרט הראשון הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים בגולוויי ב-2004 ובגראן פרי בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בסופיה ב-2005. סרטו השני, "מוסך" (2007), גם הוא בשיתוף עם אוהאלורן, סיפר על עובד תחנת דלק בודד באירלנד הכפרית, בגילומו של פט שורט.
הסרט הוקרן במסגרת "שבוע הבמאים" בפסטיבל קאן ב-2007 וזכה בפרס CICAE לאמנות וסרטים ניסיוניים, וכן בפרס הסרט הטוב ביותר בטקס פרסי IFTA.
ב-2012, ביים את "מה שריצ'רד עשה" שזכה בפרס הסרט הטוב ביותר בטקס IFTA של 2012. בשנת 2014, חשף בראיון ל־Eurochannel כי הוא עובד על סרט בשם "פרנק" קומדיה על מוזיקאי צעיר שמצטרף ללהקה אקסצנטרית, בכיכובם של מייקל פסבנדר, דונל גליסון ומגי ג'ילנהול.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל סאנדנס בינואר 2014 וזכה לשבחים.
שיא הקריירה של אברמסון הגיע עם "חדר" (2015), עיבוד לרומן של אמה דונוהיו, שהיה מועמד לארבעה פרסי אוסקר, כולל ל- פרס הסרט הטוב ביותר ולפרס הבימוי, והביא לברי לרסון את פרס השחקנית הטובה ביותר.
הסרט זכה להצלחה רבה מבחינה ביקורתית ומסחרית.
ב-2007, שודרה ברשת האירית מיני-סדרה בת ארבעה חלקים, "שגשוג," שנכתבה בשיתוף עם מארק אוהאלורן.
הסדרה התמקדה באנשים בשולי החברה האירית, עם כל פרק מתמקד בדמות אחרת, כמו אלכוהוליסט, אם חד-הורית ומבקשת מקלט.
"שגשוג" הייתה מועמדת לשישה פרסי הקולנוע והטלוויזיה האיריים ב-2008 וזכתה בשני פרסים: הבימוי הטוב ביותר לאברמסון והתסריט הטוב ביותר לאוהאלורן.
ב-2020, ביים שישה פרקים וייצר את הסדרה "אנשים נורמלים" שהייתה מועמדת לפרס אמי לבימוי לסדרה מוגבלת, והדגישה את כישוריו גם בתחום הטלוויזיה.
הוא נשוי למוניקה פמולה, מורה לקולנוע, הנולדה בפולין, ולהם שני ילדים.
לני לואיק ננגיס הוא כדורגלן גוואדלופי-צרפתי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת מועדון ספורט קריית ים ובנבחרת גוואדלופ.
ננגיס שיחק במחלקות הנוער של סינייה נואר באס-טר, ז'ובניס ובשל קן, ועלה לקבוצות הבוגרות של קן, ליל, בסטיה, ואלנסיין, לבדיאקוס, סרפסבורג 08, ר.ו.ד.
ב-22 בספטמבר 2024 חתם על חוזה לעונה אחת בפריז 13 אתלטיקו מהליגה הצרפתית השלישית.ולעונה לאחר מכן שיחק בבני סכנין ובמועדון ספורט אשדוד.
בפברואר 2026 חתם במועדון ספורט קריית ים.
ננגיס שיחק בנבחרות הצעירות של צרפת.
ב-23 במרץ 2018 שיחק ננגיס את משחקו הראשון בנבחרת גוואדלופ, בהפסד 1-0 לנבחרת טרינידד וטובגו במשחק ידידות.
לני קינג מקדונלד הוא שחקן הוקי קרח מקצועני קנדי לשעבר ששיחק עבור טורונטו מייפל ליפס, קולורדו רוקיז וקלגרי פליימס בליגת ההוקי הלאומית.
הוא שיחק מעל 1,100 משחקים במהלך 16 שנות קריירה בהן כבש 500 שערים ומעל 1,000 נקודות.
66 השערים שלו ב-1983 נשאר שיא קבוצת פליימס בעונה אחת.
נכון לשנת 2024 מקדונלד הוא השחקן היחיד שנכנס להיכל התהילה של ההוקי שמייצג את קולורדו רוקיז.
מקדונלד נבחר על ידי מייפל ליפס כבחירה הרביעית הכללית בדראפט ה-NHL 1973 וביסס את עצמו כחלוץ התקפי עם שלוש עונות רצופות של 40 שערים בטורונטו באמצע שנות ה-70. מעברו לרוקיז ב-1979 הביא לכך שאוהדי טורונטו הפגינו על העסקה מול מייפל ליף גארדנס.
הוא שיחק חלקים משלוש עונות בדנוור, לפני שנשלח לקלגרי ב-1981 שם בילה את שארית הקריירה שלו.
הוא היה שותף לקפטן הפליימס באליפות גביע סטנלי בעונתו האחרונה, עונת 1989.
מקדונלד הוא בין השחקנים הפופולריים ביותר בתולדות הפליימס.
אישיותו ושפמו האדום והצפוף הפכו אותו לדמות אייקונית בספורט.
מקדונלד זכה בגביע ביל מאסטרטון על מסירות וספורטיביות בשנת 1983 ובשנת 1988 זכה בתואר הזוכה הראשון בגביע קינג קלנסי על מנהיגותו ונוכחותו ההומניטרית, במיוחד בזכות הקשר הארוך שלו עם האולימפיאדה המיוחדת.
מבחינה בינלאומית, מקדונלד ייצג את נבחרת קנדה כשחקן בשתי הזדמנויות ובתפקיד ניהולי שלוש פעמים.
האסיסט שלו יצר את שער הזכייה בהארכה בטורניר הראשון על גביע קנדה ב-1976 והוא היה מנהל סגל השחקנים של נבחרת קנדה שזכתה באליפות העולם 2004.
הלהבות הפרישו את חולצת מקדונלד עם הספרה 9 ב-1990. מקדונלד התקבל להיכל התהילה של ההוקי ב-1992, היכל התהילה של ספורט אלברטה ב-1993 והיכל התהילה של ספורט קנדה ב-2017. ב-2015 הוא מונה ליו"ר מועצת המנהלים של היכל התהילה של ההוקי, לאחר ששירת במשך 9 שנים בוועדת הבוחרים להתקבל להיכל.
הוא נקרא למסדר ההוקי בקנדה בשנת 2022, ומאז 2023 הוא נאמן בגביע סטנלי.
מקדונלד נולד ב-16 בפברואר 1953 בהאנה, אלברטה.
הוא הצעיר מבין ארבעה ילדים אחרי האח לין והאחיות דונה ודיקסי.
אביו, לורן, טיפל בחווה המשפחתית ליד הכפר קרייגמייל, 35 ק"מ מחוץ להאנה.
לני הצעיר ראה באביו את הגיבור שלו, ולעיתים קרובות עקב אחרי לורן ועזר בכל המטלות שהוא היה יכול.
מקדונלד מכבד את אביו על שלימד אותו את הערך של כנות ועבודה קשה.
אמו, פיליס, הייתה מורה במשרה מלאה שהייתה מעורבת לעיתים קרובות באירועים קהילתיים.
מקדונלד למד להחליק בגיל חמש, ומיד פיתח תשוקה להוקי.
הוא שימש כנער מקל, עזר בניהול ציוד, עבור נבחרת הקהילה של אביו וגדל והאזין לשידורי הרדיו המפורסמים של פוסטר יואיט וליל הוקי בקנדה.
מקדונלד חלק את התשוקה של אביו לטורונטו מייפל ליפס; הוא קיבל את שמו האמצעי, קינג, על שם כוכב מייפל ליפס, קינג קלנסי.
הוא החל לשחק הוקי מאורגן בגיל שש, ואף על פי שלשניהם היו מחויבויות במשרה מלאה, הוריו הסיעו אותו ואת לין להאנה לאימונים ולמשחקים שלהם.
מקדונלד נזכר שמחצית מזמנו בהוקי נוער בילה בהאנה, והחצי השני במכונית.
הוא סיים את התיכון בזמן ששיחק בלת'ברידג' ובחר להישאר בקבוצת הנוער שלו בעונת 1971 במקום להצטרף למדיסין האט טייגרס בליגת ההוקי המערבית של קנדה (WCHL) כדי שיוכל להשלים את התעודה שלו.
מקדונלד החל את הקריירה הצעירה שלו ב-1969 עם לת'ברידג' שוגר קינגס בליגת ההוקי הצעירה של אלברטה (AJHL).
הוא הופיע ב-34 משחקים עבור שוגר קינגס כנער בן 16, וכבש שני שערים.
בעונה שלאחר מכן, 1971, הוא התגלה כקלע מוביל וצבר 37 שערים ו-82 נקודות ב-45 משחקים.
הוא נבחר לשחקן המצטיין בליגה ונבחר לקבוצת האולסטאר השנייה.
בנוסף, מקדונלד הופיע בשישה משחקי WCHL עם קלגרי סנטניאלס.
מדיסין האט טייגרס רכשו את זכויות המשחק של מקדונלד בעסקה במהלך עונת 1971. הוא הצטרף לקבוצה בשנה שלאחר מכן, וסיים במקום השמיני בניקוד בליגה עם 114 נקודות, כולל 50 שערים.
הוא השתפר ל-62 שערים ו-139 נקודות בשנים 1973 וסיים במקום השלישי בניקוד בליגה ונבחר לנבחרת האולסטאר של WCHL כחלוץ.
מקדונלד הוסיף 37 נקודות בפלייאוף כאשר ההאט טייגרס זכו באליפות הליגה.
בשנת הדראפט של מקדונלד ב-1973, ליגת ההוקי הלאומית הייתה בתחרות עם איחוד ההוקי העולמי המתחרה על כישרונות.
מקדונלד נחשב לבעל פוטנציאל צעיר וגויס על ידי שתי הליגות.
לוונקובר קנאקס הייתה את הבחירה השלישית הכללית בדראפט ה-NHL והיו מעוניינים בו, אך בחרו נגד זה כשמקדונלד הבהיר שהוא כנראה ילך ל-WHA במקום לשחק עם ונקובר.
במקום זאת, הוא הלך לטורונטו מייפל ליפס עם הבחירה הרביעית הכללית.
בדראפט WHA, הוא נבחר במקום העשירי הכללי על ידי קליבלנד קרוסאדרס.
מקדונלד בחר לשחק ב-NHL, וחתם על חוזה עם המייפל ליפס שנחשב לאחד הכבדים בליגה.
העסקה, בשווי בין 175,000 ל-200,000 דולר לעונה, הגיעה כתוצאה מהתחרות בין שתי הליגות ומקדונלד גילה שכמה מהשחקנים המבוגרים בטורונטו התרעמו עליו כתוצאה מכך.
מקדונלד ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NHL עם מייפל ליפס ב-10 באוקטובר 1973, נגד באפלו סייברס.
הוא עזר בשני שערים במשחק, אך גם ספג זעזוע מוח מיד לאחר הפתיחה ונדרש למספר תפרים לאחר שנחת על ראשו כתוצאה מתיקול של ריק מרטן.
כשמקדונלד חזר לשטח הקרח הוא לבש את הקסדה שלו בסגנון ווינוול אותה חבש במדיסין האט טייגרס, אותה לבש למשך שארית הקריירה שלו.
בסך הכול הוא שיחק ללא קסדה במשך כ-2.8 שניות כמקצוען.
זו הייתה הפעם היחידה בקריירה שלו שהוא עשה זאת, שכן הוא חש שפציעתו תרמה למאבקיו המוקדמים ב-NHL.
מקדונלד כבש את שערו הראשון ב-NHL ב-17 באוקטובר נגד מישל לארוק ממונטריאול קנדיאנס, אך סיים את העונה עם 14 שערים ו-30 נקודות בלבד בשנים 1974. חוסר היכולת המתמשכת שלו להבקיע בתחילת עונת 1975 כמעט הביאה להעברתו.
מנכ"ל אטלנטה פליימס קליף פלטשר ביקש לנצל את האכזבה המוקדמת של המייפל ליפס במקדונלד והסכים עקרונית לעסקה עבור החלוץ הצעיר בתמורה לקורט בנט.
עם זאת, מקדונלד הבקיע שלושה שערים בשני המשחקים הבאים שלו וגרם לטורונטו לסגת מהעסקה.
מקדונלד רשם שיפור צנוע ביחס לעונת הרוקי שלו: 17 שערים ו-44 נקודות.
הסבלנות שהפגינו המייפל ליפס למקדונלד בשתי העונות הראשונות שלו תוגמלה בעונת 1976 כאשר גילה מחדש את יכולתו ההתקפית, כבש 37 שערים וצבר 56 אסיסטים.
לאחר העונה, הוא זכה בהזמנה למחנה הקיץ של נבחרת קנדה לקראת גביע קנדה 1976. מקדונלד נבחר לסגל והופיע בחמישה מתוך שבעת המשחקים של נבחרת קנדה.
הוא צבר שני אסיסטים בטורניר, אחד מהם בא על שער הארכה של דאריל סיטלר שהוביל לזכיית קנדה באליפות גביע קנדה הראשונה.
עונה של 43 שערים ב-1977 זיכתה את מקדונלד במספר שבחים.
הוא נבחר לנבחרת חטיבת וויילס במשחק האולסטאר ב-1977, שם כבש שני שערים בניצחון 3–4 על חטיבת קמפבל.
הוא גם נבחר לנבחרת האולסטאר השנייה באגף ימין במהלך העונה.
זו הייתה העונה הראשונה מבין שלוש עונות רצופות של 40 שערים עבור מקדונלד, והוא סיים בעשירייה הראשונה בליגה גם בעונות 1978 ו-1979. הוא הופיע במשחק האולסטאר השני שלו ב-1978 ושיחק באולסטאר בגביע האתגר 1979 נגד נבחרת ברית המועצות.
השיא בקריירה של מקדונלד בטורונטו הגיע בפלייאוף גביע סטנלי ב-1978 מול ניו יורק איילנדרס.
המייפל ליפס נתפסו כאנדרדוגים בסדרה מול קבוצת איילנדרס שנחשבה בין הטובות בליגה.
טורונטו גברה על פיגור של 0–2 בסדרה כדי לכפות משחק שביעי ומכריע.
אף על פי ששבר את שורש כף היד והאף במהלך הסדרה, מקדונלד המשיך לשחק וכבש את שער הניצחון בהארכה שהדיח את האיילנדרס ואפשר למייפל ליפס להעפיל לחצי גמר הליגה לראשונה מזה 11 שנים.
טורונטו הודחה לאחר מכן על ידי מונטריאול, שניצחה את הסדרה עם ארבעה ניצחונות רצופים.
פאנץ' אימלק מונה למנכ"ל טורונטו לפני עונת 1980 והסתכסך מיד עם קפטן הקבוצה דאריל סיטלר.
אימלק רצה להעביר את סיטלר לקבוצה אחרת, אך השחקן סירב לוותר על סעיף אי הסחר שלו.