tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
האנזימים המשתמשים ב-NAD וב-NADP הם בדרך כלל מסוג דהידרוגנאז (Dehydrogenase), שם כולל לאנזימים הנוטלים מולקולה דו-אטומית של מימן ממולקולות אחרות בתא.
מולקולת המימן מתפצלת ליון הידריד ולפרוטון; יון ההידריד נקשר ל-NAD או ל-NADP והפרוטון משתחרר אל הסביבה (ומוריד בכך את רמת ה-pH שלה).
תהליך כזה מתרחש, לדוגמה בשלב האור של הפוטוסינתזה.
(קיצור של "Niggaz With Attitudes" – בתרגום חופשי, "ניגרים עם חוצפה") היא להקת היפ הופ מקומפטון, קליפורניה שזכתה להצלחה רבה בסוף שנות השמונים ותחילת שנות התשעים.
חברי הקבוצה הם DJ Yella, ד"ר דרה , Eazy-E, אייס קיוב ו-MC Ren.
בתחילת שנות השמונים הקים אריק רייט (המכונה Eazy-E), שהיה אז סוחר סמים בלוס אנג'לס, חברת תקליטים קטנה בשם "רות'לס רקורדס" (Ruthless Records).
בסוף שנת 1986 הוא נפגש עם חברו מבית הספר ד"ר דרה ועם DJ Yella, שבאותה תקופה היו בקבוצת ראפ ידועה בשם "World Class Wreckin' Cru", והציע להם לעבור לחברת התקליטים שלו.
אייס קיוב, שהיה אז בלהקת ראפ קטנה בשם C.I.A, היה חבר של רייט מהתיכון וכתב בשבילו שיר גנגסטא ראפ מפורסם בשם "Boyz-n the Hood".
בנוסף, הצטרפו לחבורה אנשים אחרים, כגון The D.O.C מהקבוצה Fila Fresh Crew ו-Arabian Prince.
הלהקה שינתה שמה ל"N.W.A." לאחר שחברת HBO סירבה לקנות שיר של אייס קיוב, בגלל השפה הבוטה שבו.
בנוסף, הלהקה נתנה לאריק רייט לשיר את אותו השיר ולהיות בראש הקבוצה.
and the Posse שיצא בסוף 1987, לא הצליח ולא זכה להתעניינות רבה.
לאחר מכן MC Ren צורף לקבוצה והוחלט לצמצם את הלהקה ל-5 חברים בלבד, כששאר החברים יתעסקו בצד הטכני של יצירת השירים.
האלבום השני של ההרכב, Straight Outta Compton, שיצא ב-1988 בגרסה מצונזרת ובפברואר 1989 בגרסה המקורית, זכה להצלחה מסחררת ונחשב לאחד מאלבומי הראפ הטובים ביותר.
האלבום התפרסם במיוחד בגלל שירי המחאה של הקבוצה, כגון "Fuck Tha Police", בו התלוננה הקבוצה על השוטרים באזורם שמטרידים אותם ואחרים ללא הצדקה.
בעקבות השיר קיבלה הקבוצה מכתב אזהרה מסגן ראש ה-FBI.
למרות הצלחת הקבוצה, אייס קיוב עזב אותה בסוף שנת 1989, מאחר שטען שהמארגן היהודי שלהם גונב אותם, והחל בקריירת סולו מצליחה.
עזיבתו הכעיסה את חברי הקבוצה, שהוציאו בתגובה ב-1990 מיני-אלבום מצליח בשם 100 Miles and Runnin', שם אומר ד"ר דרה, בתרגום חופשי, "זה התחיל בחמישה אבל אחד לא עמד בזה, אז עכשיו אנחנו ארבעה כי החמישי לא הצליח לעשות את זה".
בכך פתחה הקבוצה מלחמת ראפ כנגד אייס קיוב, ובתגובה הוא הוציא שיר מזלזל משלו על הקבוצה, בשם No Vaseline באלבומו השני "Death Certificate", שיצא בסוף 1991. השיר נחשב בעיני רבים לאחד משירי הדיס הטובים ביותר בכל הזמנים בהיפ הופ.
הפרידה של אייס קיוב מהקבוצה לא פגעה בהצלחתה – במאי 1991 הוציאה לאור הקבוצה את האלבום האחרון שלה, Niggaz4Life, שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד.
האלבום דיבר על הגזענות כלפי השחורים בארצות הברית.
כמה חודשים מאוחר יותר ד"ר דרה עזב את הקבוצה – דבר שהביא לפירוקה.
הלהקה התעסקה ותמכה בזכויות שחורים - שם הלהקה: N.W.A משמעותו niggaz with attitdues (כושים עם חוצפה) נבחר בכוונה בידי Eazy-E.
השיר Fuck tha Police הוא אחד משירי הלהקה המפורסמים ביותר.
שמו מרמז על תוכנו - שיר מחאה חריף כנגד אלימות משטרתית.
הדובר בשיר מקלל את המשטרה על כך שהיא מפלה את השחורים ושוללת את זכויותיהם.
הF.B.I אסר לפרסם את השיר, שלחו מכתב ברור לחברי הלהקה שלא לבצע אותו בהופעות ואף איימו על חברי הלהקה באופן אישי.
אך חברי הלהקה המשיכו לבצע את השיר ואף הלהיטו את הקהל כנגד המשטרה בהופעותיהם בחיזוק אמרגנם ג'רי הלר טענו שמדובר בחופש הביטוי.
מעריצי הלהקה אף תקפו שוטרים והציתו תחנות משטרה.
ב-9 בנובמבר 1989 במהלך הופעה בדטרויט לאחר שאייס קיוב שלהב את הקהל יחד עם כול הלהקה להרים אצבע משולשת לכיוון השוטרים שהשגיחו על האירוע ולשיר את "fuck tha police", המשטרה ערבה לחברי הלהקה ועצרה אותם לעיני המעריצים יחד עם האמרגן ג'רי הלר, על הסתה כנגד המשטרה.
לאחר המעצר מעריצי הלהקה הזועמים תקפו שוטרים והתפרעו על תחנות משטרה ואף פצעו אנושות שוטרים.
דעת חברי הלהקה על שנאה למשטרה לא פחתה אלא רק גברה והתבטאה באלבום Niggaz4Life שהגיע מקום ראשון במצעד הבילבורד.
אייס קיוב המשיך להוציא שירים נגד המשטרה לאחר שפרש מן הלהקה ואף נעצר מספר פעמים.
גם לאחר התפרקות הלהקה חבריה המשיכו בקריירת הסולו שלהם כנגד המשטרה ובפעילותם בעד זכויות שחורים ונגד אלימות המשטרה.
ד"ר דרה פצח בקריירת סולו מצליחה ב-1992, יחד עם הראפר סנופ דוג, ובמהרה הפך אלבומו "The Chronic" להצלחה.
גם MC Ren ו-DJ Yella ניסו להתחיל קריירות סולו, אך ללא הצלחה רבה.
Eazy-E החל גם הוא בקריירת סולו מצליחה עם זאת שהוא מגלה ראפרים חדשים.
ב-1995 מת מברונכיטיס שנבע ממחלת האיידס שבה נדבק.
בשנת 2002 התכנסו חברי הקבוצה לאלבום מיוחד של ה-N.W.A., בו ניסו לשחזר את הצלחתם, אך הקבוצה התפרקה שוב, בשל סכסוכים בין אייס קיוב לסנופ דוג.
ב-14 באוגוסט 2015 יצא הסרט שמבוסס על הצלחתם.
בשנת 2015 הלהקה כולה נכנסה
1991 – Niggaz4Life (מקום ראשון מצעד הבילבורד) (פלטינה כפולה)
NANA היא סדרת מאנגה יפנית שנוצרה על ידי המנגקה איי יוזוואה (Ai Yazawa) אשר עובדה לשני סרטים ולסדרת אנימה בת 47 פרקים.
סדרת המאנגה פורסמה לראשונה במגזין Cookie, מגזין יפני אשר מפרסם מאנגות שוג'ו.
הסדרה הצליחה מאוד ביפן ומחוץ לה: 12 הכרכים הראשונים נמכרו ביותר מ-22 מיליון עותקים.
בהמשך עובדה המאנגה לשני סרטים מצולמים ולסדרת אנימה בהפקת סטודיו Madhouse.
העלילה עוסקת בשתי צעירות בנות 20 אשר מתחברות במהלך נסיעה ברכבת לטוקיו.
הן חולקות את אותו השם, נאנה (ביפנית: שבע), ובהמשך עוברות לגור יחד באותה הדירה.
נאנה קומטסו היא נערה ילדותית ותמימה שנוטה לשקוע בדמיון ולאבד קשר עם המציאות.
לאחר שנה של מערכת יחסים מרחוק, היא נוסעת לטוקיו כדי לגור עם החבר שלה, שוג'י.
ברכבת היא מתיישבת ליד נאנה אוסקי, נערה קשוחה, מלאת ביטחון עצמי וסולנית של להקת פאנק בשם "Black stones" (או בקיצור BLAST).
במהלך הנסיעה הארוכה מתפתחת ביניהן שיחה.
במהלך אותה שיחה מתברר להן כי שתיהן בנות 20, שתיהן עוברות לגור בטוקיו וכי לשתיהן קוראים נאנה.
השתיים נפגשות בשנית בדירה ששתיהן מעוניינות לשכור, ולאחר שאף אחת מהן לא מוכנה לוותר עליה, הן מחליטות לעבור לגור בה יחד.
נאנה אוסקי נותנת לנאנה קומטסו את הכינוי "האצ'י" (נאנה ביפנית הוא המספר שבע בעוד האצ'י הוא שמונה).
האצ'י מתיידדת במהירות עם חבריה של נאנה ללהקה ובהמשך נפגשת גם עם ראן, האקס שלה, ועם חבריו ללהקה המתחרה Trapnest.
במקביל, היא מתמודדת עם התדרדרות מערכת היחסים שלה עם שוג'י ועם קשיים במציאת עבודה שתתאים לה.
נאנה "האצ'י" קומטסו (קאורי): גדלה בעיר קטנה, במשפחה חמה ואוהבת.
למדה בבית ספר תיכון לאמנות בעיר מגוריה יחד עם חברתה הטובה ג'ונקו, שם הכירה את שוג'י.
כאשר סיימו את התיכון, ג'ונקו והחבר שלה קיוסקה עזבו לטוקיו כדי ללמוד באוניברסיטה.
אחריהם עזב גם שוג'י ונאנה נשארה לבדה בעיר.
אחרי שנה בה עבדה בעבודות זמניות שונות נאנה עזבה את העיר גם היא ועברה לגור בטוקיו.
לנאנה יש דמיון פרוע והיא נוטה להאמין בכל לבה למחשבות מופרכות שעולות בראשה (לדוגמה, היא מחליטה ששוג'י בוגד בה עם נערה בשם סצ'יקו וקונה לה בגדים יקרים של לואי ויטון).
בנוסף, היא אוהבת להתעסק במראה החיצוני שלה ולעשות קניות (בעיקר לקנות בגדים), דבר אשר מקשה עליה לחסוך כסף שהיא מרוויחה בעבודה.
נאנה אוסקי (רומי פאקו): ננטשה על ידי אמה בגיל צעיר ומעולם לא זכתה להכיר את אביה.
סבתה, שגידלה אותה מילדות, נפטרה כשנאנה הייתה בת 15. בתקופת התיכון הצטרפה נאנה ללהקה מתחילה שהוקמה בעיר מגוריה, "בלאק סטונס", בתור זמרת.
הלהקה הצליחה מאוד ורכשה מעריצים רבים בעיר.
נאנה וראן, בסיסט הלהקה, התאהבו, אך ראן החליט לעזוב את בלאסט ולעבור ללהקה אחרת ומצליחה יותר, Trapnest.
ראן עזב לטוקיו ונאנה החליטה שהיא חייבת לקדם את הלהקה שלה ואת עצמה עד שיהיו טובים יותר מטראפנסט.
נאנה מופיעה רוב הזמן כשהיא מעשנת סיגריה.
היא גם אוהבת ג'אנק פוד ואלכוהול.
היא קשוחה ומלאת ביטחון למראית עין אבל מתחת לפני השטח היא פגיעה וזקוקה נואשות לתשומת לב ולאהבה.
נובו טרישימה (שיקיי טומוזקו): גיטריסט הלהקה.
שתיין גרוע, לעיתים קרובות חושף סודות כאשר הוא שיכור.
למד בבית ספר תיכון יחד עם נאנה אוסקי והיה לה שותף לחלום להקים יום אחד להקה מצליחה.
נובו מגיע ממשפחה עשירה אבל במקום לרשת את העסק המשפחתי הוא עוזב את הבית ועובר לטוקיו כדי להגשים את התשוקה שלו למוזיקה.
יאסוסי "יאסו" טאקגי (קוואהרה יושיהישה): מנהיג הלהקה והמתופף.
למרות המראה המפחיד שלו (קרחת מבריקה, הרבה פירסינג ומשקפי שמש כהים) הוא אדם אחראי ושקול ועובד בתור עורך דין.
יאסו הוא החבר המבוגר ביותר בלהקה (נובו אוהב לצחוק עליו ולקרוא לו "זקן").
הוא משמש כמו אח גדול לנאנה ולפעמים גם לנובו.
כמו נאנה גם הוא מעשן.
הסיגריות האהובות עליו הן סיגריות בעטיפה חומה עם טעם מתוק במקצת שנקראות בלאק סטון, מכאן שם הלהקה.
שינצ'י "שין" אוקזקי (אקירה אישידה): בסיסט הלהקה.
נער בן 15 המגיע ממשפחה בעייתית ולא מתפקדת.
הגיע ללהקה בעקבות מודעה שפרסמה נאנה ק.
ובתחילה שיקר לגבי גילוי מחשש שיידחה משום שהוא צעיר מדי.
הוא מעריץ של ראן וחבר קרוב של נובו.
התנהגותו הפרועה מרגע שהצטרף ללהקה מדאיגה את שאר החברים, וגם את נאנה ק.
שרואה בו כמו 'בן רוחני' ורוצה לגונן עליו.
ג'ונקו סאוטומה (טאקאקו הונדה): חברתה הטובה של נאנה מעיר הולדתה.
בוגרת בהרבה מנאנה על אף ששתיהן באותו הגיל.
היא משמשת לה קול של היגיון ותמיד מנסה לגרום לה להיות יותר אחראית ועצמאית.
קיוסקה טאקקורה: החבר של ג'ונקו ושותפה לדירה.
חבר טוב של נאנה ושל שוג'י.
שוג'י אנדו (טקאהשי הירוקי): החבר של נאנה קומטסו.
השניים הכירו בעיר בה גדלו וניהלו מערכת יחסית מרחוק לאחר ששוג'י עבר לטוקיו.
סטודנט באוניברסיטה אשר עובד ולומד שעות רבות בכל יום, דבר שמונע ממנו להיפגש עם נאנה לעיתים קרובות.
ריירה "ליילה" שריזוואה (איה היראנו)
מכיוון שמוזיקה היא מרכיב מרכזי בעלילת הסדרה, פסקול האנימה עשיר בשירים מקוריים.
בנוסף, נעשה שימוש רב במוזיקת רקע אשר מחזקת את האווירה הרומנטית שהסדרה מנסה ליצור.
התקליטור הראשון מכיל כ-44 קטעים שהם למעשה מנגינות רקע אינסטרומנטליות מתוך הסדרה, חוץ מקטע 44 שהוא שיר.
הדיסק יצא במהדורה רגילה ובמהדורה מיוחדת לאספנים אשר כללה עטיפת כריכה קשה, תמונות מהסדרה ושבע גלויות.
את שירי הנושא של הסדרה מבצעות שתי זמרות.
אנה טסוצ'יה היא מדבבת השירה של נאנה (יש לה מדבבת אחרת לדיבור) והשירים שלה מוצגים בסדרה כשירים של בלאק סטונס.
אוליביה מדבבת באותה הצורה את ריירה, הסולנית של טרפנסט.
3."Kuroi Namida" מאת אנה טסוצ'יה.
5."Stand by Me" מאת אנה טסוצ'יה.
עיבוד קולנועי מסוג לייב אקשן
המאנגה זכתה גם לעיבוד קולנועי מסוג לייב אקשן אשר בוים על ידי קינטרו אוטני.
הסרט יצא לקולנוע ב-3 בספטמבר 2005 (לפני האנימה).
כיכבו בו: מיקה נקשימה (Mika Nakashima) בתפקיד נאנה אוסקי ואווי מיאזאקי (Aoi Miyazaki) בתפקיד נאנה קומטסו.
גרסת ה-DVD יצאה לאור במרץ 2006. הסרט זכה להצלחה בבתי הקולנוע היפנים.
הסרט השני נקרא NANA 2 והוא יצא לאקרנים בדצמבר 2006. השחקנים אשר גילמו את נאנה קומטסו, ראן ושין הוחלפו, אך שאר השחקנים נשארו בתפקידם.
N-1 הוא משגר לוויינים וחלליות אדיר ממדים שפותח בברית המועצות, שנועד לשגר קוסמונאוטים לירח.
עקב בעיות מימון, מורכבות רבה, ניהול לקוי והעדר יכולת לבצע מספר מספיק של ניסויים ובדיקות, הסתיימו כל ארבעת שיגורי הניסיון בכישלון.
מיזם בניית המשגר והתוכנית המאוישת של ברית המועצות לחקר הירח בוטלו רשמית בשנת 1976.
אישים מרכזיים הקשורים במיזם הירח
תכנון המשגר הירחי N-1 החל בשנת 1959 במשרד התכנון המיוחד מספר 1 (OBK-1), תחת ניהולו של סרגיי קורוליוב.
לאחר מות קורוליוב ב־1966, ומינויו של וסילי מישין למנהל המשרד, היה מישין למנהל מיזם N-1.
ולנטין גלושקו עסק בפיתוח מנועים רקטיים המונעים ב (הניצת מעצמו), אשר קורוליוב התנגד להם עקב רעילותם הרבה והסכנה הטמונה בהם במקרה של דליפת דלק או מחמצן.
למרות השפעתו הפוליטית הרבה של גלושקו, נבחרו מנועים קונבנציונליים מבחינת הדלק (מבוססים על קרוסין וחמצן נוזלי) פרי פיתוחו של מיכאיל יאנגל.
בשנת 1959 הוחל בתכנון משגר כבד, תחת ניהולו של סרגיי קורוליוב, ראש ה־OKB-1. המשגר נועד לשיגור תחנות חלל גדולות, ומאוחר יותר התווספו דרישות להנחת אדם על הירח, ואף למשימה מאוישת למאדים, תוך שימוש בשלב עליון המונע במנועים גרעיניים.
בלוק D היה שלבו החמישי של N-1. הוא כלל את LK - רכב נחיתה מאויש שנועד לנחות על הירח, וכן גרסה של החללית סויוז הנקרא סויוז 7K-LOK, לצוות, שכללה תא חזרה לכדור הארץ.
השלב הראשון של המשגר כלל 30 מנועים רקטיים (השווים בדחפם לחמשת המנועים בשלב הראשון של המשגר סאטורן 5).
מתחילת המיזם והעבודה על המשגר, התגלו בעיות במערכת המשאבות והצנרת שהזרימה את הדלק אל המנועים הללו, ושני שיגורים נכשלו בעקבות בעיה זו.
גודלו העצום של המשגר ומשקלו, הקשו על השינוע ממתקני היצור לאתר ההרכבה והשיגור בקוסמודרום בייקונור.
לכן, לאחר הרכבתם, הועמסו השלבים על רכבות בדרכם לקזחסטן.
כתוצאה מהרעידות של הרכבת, הפירוק וההרכבה, התגלו פגמים שונים כמו צינורות שהתעקמו או נקרעו, אטימות לוואקום שנפרצו וכיוצא בזה.
כישלונות בטיסות הניסוי (נערכו ארבע טיסות ניסוי מתוך 12 מתוכננות, וראו להלן) הביאו לבסוף לפיטוריו של מנהל ה־OKB-1 וסילי מישין והחלפתו בידי ולנטין גלושקו בשנת 1974. שנתיים מאוחר יותר בוטל המשך הפיתוח של המשגר, שנועד להציב במסלול לווייני נמוך סביב כדור הארץ תחנת חלל, בדומה לתחנת החלל האמריקנית סקיילאב.
ארבעה שיגורי ניסיון נערכו למשגר N-1. כולם הסתיימו בכישלון, שנבע מסיבות שונות בכל שיגור.
שיגור ראשון - 21 בפברואר 1969 - המשגר המריא והגיע לגובה של 12.2 ק"מ, לפני שהתפוצץ.
שיגור שני: 3 ביולי 1969 - בורג רופף השתחרר ממקומו ונשאב למשאבת הדלק של אחד המנועים בשלב הראשון.
מערכת הבקרה של המשגר גילתה זאת והחלה בכיבוי המנועים.
29 מתוך 30 מנועי השלב הראשון כובו, המשגר החל לאבד מהירות באופן מהיר, וצנח לקרקע.
23 שניות לאחר הפעלת המנועים התפוצץ המשגר.
כן השיגור (אחד מתוך שניים שנבנו לפרויקט) הושמד, בפיצוץ הגדול בהיסטוריה של רכב שיגור.
כן השיגור שניזוק לא שוקם.
שיגור שלישי: 24 ביוני 1971 - המשגר החל להמריא תוך ביצוע גלגול בלתי נשלט, שהיה מעבר לכוחה של מערכת ההנחיה לתקן.
בגובה קילומטר אחד, ולאחר 51 שניות מהתחלת הטיסה, הושמד המשגר.
שיגור רביעי: 22 בנובמבר 1972 - המשגר פעל כשורה במשך 106.93 שניות.
תנודות מעלה מטה (פוגו) גרמו לכיבוי מנועי השלב הראשון בגובה 40 ק"מ, שניות בודדות לפני המועד המתוכנן להפרדה בין השלב הראשון לשני.
אחד ממנועי השלב הראשון (מספר 4) התפוצץ, והמשגר התפרק באוויר.
הייתה זו הטיסה הארוכה ביותר של המשגר, והושג בה הגובה הרב ביותר.
שיגורים נוספים לא התקיימו, אף על פי ששני משגרים היו מוכנים לניסוי.
עם הנחיתה המאוישת הראשונה על הירח, של החללית אפולו 11 האמריקנית, והניצחון המוראלי החשוב של ארצות הברית במרוץ לחלל, ירדה המוטיבציה של הדרג הפוליטי בברית המועצות להמשיך ולממן את מיזם הירח, שמחירו הלך וגדל.
עם כל כישלון בשיגור, ועם התארכות המיזם לשנים שלאחר סיום מבצע אפולו, התמיכה הפוליטית בו ירדה עוד יותר, עד שהבשילה ההחלטה לבטל לחלוטין את תוכנית הנחתת הקוסמונאוטים על הירח בשנת 1976.
לאחר ביטול מיזם הירח על ידי הדרג הפוליטי (ובלחצו של ולנטין גלושקו), יצאה הנחיה להשמיד את החומרה הקשורה במשגר.
שני משגרים היו מוכנים לניסוי טיסה, והם פורקו לגרוטאות.
במשך שנים ניתן היה לראות באזור הקוסמודרום חלקים של N-1 המשמשים כמחסנים, סככות, ואף שוקת לחזירים.
אחת הסיבות לפירוק המשגרים הייתה הרצון להימנע מהודאה פומבית בקיום תוכנית מאוישת לטיסה לירח, והמיזם כולו היה מסווג עד שנת 1991. בשנת 1989 החלו להופיע בתוכניות טלוויזיה בברית המועצות תצלומים ראשונים של שרידי המשגרים.
וסילי מישין התראיין לתוכנית טלוויזיה בריטית על תוכנית החלל הסובייטית, ולראשונה שרטט לעיני המצלמות שרטוט סכמטי של המשגר N-1.
n-יה סדורה (או פשוט n-יה, מבוטא "אֵנִיָּה"; אפשר גם סְדוּרַת n; באנגלית: N-tuple) היא אוסף של n איברים (כש-n מספר טבעי כלשהו), לא בהכרח שונים, המסודרים לפי סדר.
ל-n-יות עד עשר יש שם עברי מתאים: 2-יה נקראת זוג, 3-יה היא שלישייה או שלשה, 4-יה היא רביעייה, 5-יה היא חמישייה וכן הלאה.
שתי n-יות ו- שוות אם ורק אם ולכל מתקיים .
מעל כל שדה ולכל מספר טבעי , אוסף ה-n-יות הסדורות מהווה מרחב וקטורי סטנדרטי.
פעולת החיבור מוגדרת כחיבור רכיב רכיב וכפל בסקלר מוגדר ככפל כל רכיב בסקלר.
ה-n-יות במקרה זה נקראות וקטורים.
מקרה פרטי ידוע הוא זוג סדור, בו .
מזוגות סדורים אפשר לבנות באופן פורמלי כל n-יה סדורה, באינדוקציה: ה-n-יה שווה, על-פי ההגדרה, לזוג סדור, שרכיבו הראשון הוא , ורכיבו השני הוא ה-(n-1)-יה הסדורה .
אפשרות פורמלית אחרת היא לראות ב-n-יה (עבור n>2) פונקציה מן הקבוצה .
בהתאם לכך, את קבוצת ה-n-יות הסדורות של איברי קבוצה A מסמנים .
NAS (ראשי תיבות של Network-attached storage - "אחסון על הרשת") היא שימוש בתקשורת הנתונים הרגילה (לרוב רשת TCP/IP) לחיבור רכיבי אחסון וגיבוי חיצוניים ועצמאיים לשרתים.
תעבורת הנתונים ברשת מדמה שיתוף קבצים משרתים רגילים (באמצעות NFS, CIFS או פרוטוקולים דומים) ברמת מערכת הקבצים.
התקן NAS הוא במהותו התקן בלתי תלוי במחשב המחובר לרשת, שמטרתו הבלעדית היא אספקת שירותי אחסון נתונים למחשבים (או התקנים אחרים) ברשת.
מטרת מערכת ההפעלה ותוכנות אחרות על התקן NAS היא לספק את הפונקציונליות של אחסון נתונים, שימוש במערכת קבצים, גישה לקבצים, ואת הניהול של פונקציות אלה.
התקן NAS איננו מיועד לביצוע משימות מחשוב כלליות, אם כי במקרים מסוימים ניתן מבחינה טכנית להפעיל עליו תוכנות אחרות (למשל, במקרה שהוא מבוסס מערכת הפעלה סטנדרטית כמו חלונות או Linux).
התקן NAS ייעודי הוא למעשה שרת בפני עצמו, עם כל הרכיבים העיקריים של מחשב טיפוסי - מעבד, לוח אם, זיכרון RAM, וכדומה.
התקני NAS מכילים דיסקים קשיחים (אחד או יותר), המחולקים לעיתים קרובות ליחידות לוגיות, המשתמשות באחסון עם דיסקים יתירים או במערכי RAID.
השימוש בהתקן NAS מונע את הצורך בניהול מערכת הקבצים על ידי שרתים אחרים ברשת (לעומת זאת מתווספת תעבורת רשת רבה, שגם אותה יש צורך לנהל, הגם שרוב העבודה מושקעת בדרך על ידי כרטיס הרשת הקיים כבר במחשב).
התקני NAS אינם כוללים בדרך כלל מקלדת או תצוגה, ונשלטים ומוגדרים באמצעות הרשת, לרוב על ידי התחברות בדפדפן לכתובת הרשת שלהם (הגם שלרוב ניתן להתחבר גם בכבל טורי, במקרים שבהם הגדרת הרשת איננה תקינה).
פונקציונליות כללית (כזו שאיננה קשורה למערכת הקבצים) של מערכת ההפעלה איננה נדרשת בהתקן NAS, ולעיתים קרובות מסופקת פונקציונליות מינימלית או חלקית עבור חלקים אלו של מערכת ההפעלה.
NAS משתמש בפרוטוקולי מערכות קבצים רשתיות כגון NFS (פופולרי על מערכות Unix), SMB/CIFS (בשימוש עם מערכות חלונות), או AFP (בשימוש עם מחשבי מקינטוש).
לצורך העברת נתונים לרכיבי גיבוי, משתמשים בפרוטוקול NDMP.
התקני NAS מגבילים רק לעיתים רחוקות את הלקוחות לפרוטוקול יחיד, עובדה הנחשבת ליתרון נוסף שלהם.
בשנות השמונים המוקדמות, המאמר "Newcastle Connection" מאת בריאן רנדל (Brian Randell) ועמיתיו מאוניברסיטת ניוקאסל הדגים פיתוח של גישה לקובץ מרוחק במערכת Unix.
מערכת ההפעלה לשרת NetWare (יחד עם פרוטוקול NCP) שוחררה על ידי חברת Novell בשנת 1983.
ב־1984, לאחר המאמר, שחררה Sun את NFS שאפשר לשרתים ברשת לשתף שטח אחסון שלהם עם מחשבי הלקוחות.
3Com ומיקרוסופט פיתחו את LAN Manager ופרוטוקול SMB כדי לקדם את השוק החדש הזה.
3Server והתוכנות 3+Share ו־3+Share היו השרתים הייעודיים הראשונים (כולל חומרה קניינית, תוכנות ודיסקים מרובים) עבור NAS.
מספר חברות פיתחו שרתי קבצים ייעודיים בהשראת ההצלחה של Novell, IBM, ו־Sun.
בעוד ש-3Com הייתה בין הראשונים לבנות NAS ייעודי עבור מערכות ההפעלה השולחניות, הרי Auspex הייתה אחת הראשונות לפתח שרת NFS לשימוש בשוק UNIX.
בתחילת שנות התשעים קבוצה של מהנדסים פרשה מ־Auspex כדי ליצור את NetApp המייצרת filer משולב, אשר תומך הן בחלונות באמצעות CIFS והן ב־UNIX באמצעות NFS, וקל לשדרוג ולפריסה.
פרישה זאת התחילה את השוק עבור התקני NAS קנייניים המובל עכשיו על ידי NetApp או Celerra של EMC וגם Synology שהרחיבה את המענה גם לחברות קטנות, בינוניות ואף לשוק הפרטי.
החל בתחילת שנות ה־2000, סדרה של חברות הזנק מציעות פתרונות חלופיים פתרונות להתקן יחיד בצורת אשכולות NAS כמו רשתות Spinnaker (נרכשה על ידי NetApp), Exanet, IBRIX, Isilon, PolyServe (נרכשה על ידי HP בשנת 2007) ו־Panasas.
בשנת 2009 הורחב NFS לתקן NFSv4 ובמקביל אושר פרוטוקול pNFS על ידי קבוצת עבודה של IETF.
NAS מאפשר אחסון שיתופי אשר לרוב, מפשט ומגמיש את ניהול האחסון, מכיוון שאין תלות בתשתית כבילה פיזית ייחודית למערך האחסון
ניתן להגדיל את הזמינות של הנתונים עם NAS אם ההתקן מספק יכולת מובנית של RAID ותמיכה באשכולות
ניתן לשפר ביצועים על ידי NAS כי הגישה לקובץ נעשית על ידי NAS ולא נעשית באמצעות שרת שעושה עיבודים אחרים.
עם זאת שיפור זה תלוי במידה רבה במהירות זרימת המידע ברשת ובכמות זיכרון המטמון על מחשבי הלקוחות ועל התקני NAS
NAS נוטה להגדיל את ניצול יכולת האחסון, משום שריבוי שרתים יכולים לחלוק מאגר אחסון (ולעיתים ניתן אף לבטל כפילויות של המידע באופן שקוף למשתמש)
NAS נוטה לייעל תהליכי התאוששות מאסון (Disaster recovery) וזאת על ידי הקלת האפשרות לבצע שכפול מידע והורדת העומס הנגזר ממנה ממחשבי הלקוח
בשל התמיכה בריבוי פרוטוקולים ובשל היכולות הפחותות של המעבד ושל מערכת ההפעלה יש ל־NAS מגבלות לעומת DAS/SAN אליהם ניתן להגיע על ידי גישה של משתמשים רבים מדי, פעולות קלט/פלט רבות מדי, או על ידי שימוש בכוח עיבוד רב מדי (למשל באמצעות defrag של דיסקים רבים).
בעוד מערכת שרת רגילה ניתנת לשדרוג בקלות על ידי הוספת שרת אחד או יותר לאשכול, כך שקל לשדרג את המעבד, הרי ש־NAS מוגבל לחומרה ספציפית, אשר ברוב המקרים לא ניתן לשדרוג (עם זאת הגרסאות האחרונות של Cellara ו-NetApp תומכות באשכולות של התקני NAS כך שמגבלה זו פחות משמעותית).
התקני NAS מסוימים נכשלים בסיפוק השירותים האופייניים של שרת קבצים או מספקים אותם בצורה לא יעילה.
דוגמאות לכך הן: היכולת לחשב את השימוש בדיסק של ספריות, היכולת לאתר קבצים במהירות, יכולת גיבוי ביעילות עם rsync.
אפשר עדיין להשתמש ב־rsync, אבל דרך שרת הלקוח; אולם במקרה כזה תוכנת ה־rsync לא מצליחה לעבור על היררכיות מערכת הקבצים במהירות של כוננים מקומיים וגורמת לתעבורת הרשת ניכרת; לעומת זאת שימוש בתוכנת הרפליקציה של ההתקן עשוי להיות מהיר יותר מאשר השימוש ב־rsync על דיסק מקומי.
האמינות של התקן NAS היא פונקציה של טיב התכנון הפנימי - ללא אמצעי גישה יתירים לנתונים, בקרים יתירים, ספקי כוח יתירים, הוא כנראה פחות אמין מאשר התקן DAS המחובר לשרת שבו יש יתירות עבור הרכיבים העיקריים שלו (ולו רק בשל הצורך גם ברשת הנתונים באמצע)
NAS שימושי בפישוט האחסון המרכזי של מידע בסביבות עם כמויות גדולות של נתונים במחשבי הלקוח ומרבית ההתקנים הקיימים היום נועדו לספק שירותים בסביבות כאלו
NAS מאפשר לספק שרותי אחסון פשוטים יותר וזולים יותר שעדיין תומכים ביכולות כמו איזון עומסים ועמידות לתקלות עבור משימות כמו מערכות דוא"ל ושירות אינטרנט
המחיר של התקני NAS צנח בשנים האחרונות, כך שהם מציעים אחסון מבוסס רשת גמיש עבור השוק הביתי עם מחיר קצת יותר גבוה מהמחיר של דיסק ה-USB הרגיל או דיסק ה-FireWire החיצוני.
רבים ממכשירי הצריכה הביתיים בנויים סביב מעבד ARM, PowerPC, או MIPS ומשתמשים בגרסה מינימלית של לינוקס.
NetApp filer - שרת ייעודי המכיל דיסקים פנימים
EMC Celerra - שרת המספק גישת NAS לדיסקים השמורים על CLARiiON או על Symmatrix
Synology - שרת NAS מבית סינולוג'י המספק שרותי אחסון/גיבוי/המשכיות עסקית עבור משתמשים ביתיים, משרדיים, חברות, ארגונים גדולים וקונצרנים
תוכנות NAS המיועדות לשימוש על חומרת מחשב רגילה:
NASLite היא הפצה של לינוקס הפועלות מתקליטון
NexentaStor - מבוססת על הרעיון של מערכת ההפעלה החופשית Nexenta
היתרון העיקרי של NAS על פני SAN הוא אי הצורך לנהל רשת תקשורת נפרדת לחלוטין עבור החיבור לרכיבי האחסון, דבר המאפשר להוסיף בקלות מחשבים ורכיבי אחסון וזאת מבלי צורך לשנות את הרשת הפיזית.
לעומת זאת מכיוון שרשת התקשורת הרגילה בה משתמש NAS מנוהלת באמצעות פרוטוקול שאיננו מותאם במיוחד לזרימת נתונים רציפה, אלא על ידי רשת שתוכננה לצרכים אחרים, (אינטרנט למשל) הרי יש צורך בפס רחב יותר על מנת להעביר את הנתונים באותו הקצב.
כמו כן ישנם שירותים מסוימים (Exchange, Sybase למשל) שאינם יכולים לנצל את מערכת ה-NAS במלואה בשל אי היכולת שלהם להשתמש במערכות קבצים מרוחקות, בעיה זו נפוצה במיוחד בסביבת חלונות וזאת בשל מגבלות של פרוטוקול CIFS.
חיסרון נוסף של NAS הוא שבניגוד ל-SAN אין אפשרות לאתחל מחשב סטנדרטי מבלי שיש לו כונן מקומי.
NAS מספק גם ניהול של הקבצים וזאת בניגוד SAN שלרוב, המספק רק גישה מבוססת בלוקים לקבצים (כך שניתן להפעיל אותם בצורה הדומה לכונן מקומי) ומשאיר את ניהול הקבצים ללקוח.
עם זאת ההפרדה בין NAS ל-SAN איננה תמיד חד משמעית, לחלק מהתקני ה-NAS יש גם יכולת SAN (בעיקר באמצעות iSCSI) ולהפך.
ישנם גם שרתי SAN (למשל CLARiiON) שניהולם נעשה באמצעות הרשת הרגילה, דבר המקל על מגבלת החיבור אליהם בנושא זה.
האיגוד הלאומי לקידום אנשים צבעוניים הוא ארגון זכויות אדם אזרחי למען אפרו-אמריקאים, שנוסד בארצות הברית ב-1909 ומהווה את הארגון הוותיק, הגדול והמוכר ביותר בתחום זה.
מטרתו המוצהרת של הארגון היא: "להבטיח את שוויון הזכויות הפוליטי, החינוכי, החברתי, והכלכלי של כל בני האדם ולחסל שנאה גזעית ואפליה גזעית".
על מנת להימנע ממינוח פוגעני בשם הארגון נבחרה המילה "צבעונים" (Colored people) במקום "שחורים" (Blacks) או "כושים" (Negroes).
מטה הארגון נמצא בבולטימור, מרילנד.
נכון ל-2011 היו בארגון למעלה מ-300,000 חברים ותקציבו השנתי עמד על למעלה מ-43 מיליון דולר.
הארגון נוסד בספרינגפילד (אילינוי) ב-12 בפברואר 1909 (יום הולדתו ה-100 של אברהם לינקולן) על ידי שישים אישי-ציבור, שבעה מתוכם אפרו-אמריקאים (שהבכיר בהם היה לוחם החירות ויליאם אדוארד בורגהרד דו בויז, שעמד בראש תנועת זכויות אדם לשחורים בשם "תנועת ניאגרה" (Niagara Movement) עוד מ-1905).
מטרתו המעשית של הארגון הייתה הגנה על הזכויות שהוקנו לשחורים במסגרת התיקונים ה-13, ה-14 וה-15 לחוקת ארצות הברית, באמצעות ייצוג משפטי בתיקים עקרוניים.
שורת ניצחונות משפטיים, בהם בפרט נגד אפליית בחירות באוקלהומה (Guinn v.
United States, 1915), פרסמה את הארגון כפרקליט חשוב ורב עוצמה נגד אפליה.
באותה שנה, 1915, הוביל הארגון את המאבק נגד סרטו של ד.וו גריפית' "לידתה של אומה" המעלה על נס את התנועת הקו קלוקס קלאן הגזענית.
ב-1910 פתח האיגוד את משרדיו בניו יורק ומינה חבר מזכירים לנושאים שונים ונשיא, כל בעלי התפקידים היו לבנים פרט לדו בויז, שכיהן כמזכיר לענייני פרסום ומחקר ועורך ביטאון האיגוד, The Crisis ("המשבר").
בעוד עיקר פעילות האיגוד באותה עת התמקדה בשדות הסיוע המשפטי והחינוך, הוביל דו בויז בביטאון קו רדיקלי הרבה יותר, שקרא לגאווה ושחרור.
עד 1913 פתח הארגון סניפים בערים כגון בוסטון, בלטימור, קנזס סיטי, וושינגטון די.
סי., דטרויט וסנט לואיס והחל לייצר רשת ארצית המורכבת מארגונים מקומיים.
יוזם אסטרטגיה זו ונשיא הארגון בשנים 1939–1929 היה הסופר, העיתונאי והפעיל החברתי היהודי יליד ניו-יורק, ג'ואל ספינגרן (Joel Spingarn).
מסע הפרסום האגרסיבי והמתמיד ביותר של הארגון היה כנגד מעשי לינץ' בתביעה ממושלים ואזרחים להפסיק פשעים אלה ולהעמיד את מבצעיהם לדין.
המסע, שהוביל לאחר ארבע שנים לחקיקת חוק נגד מעשי לינץ' ב-1922, נמשך עוד שלושים שנה בתביעה ליישמו.
ב-1930 החל הארגון במסע נגד הפרדה גזעית במוסדות חינוך במטרה לפורר את דוקטרינת "נפרד אבל שווה", שהצדיקה את ההפרדה באופן חוקי.
צעד ראשון בכיוון זה היה פרסום דו"ח מרגולד (Margold Report), מחקר שנועד לקעקע את מעמדה החוקתי של ההפרדה ושנערך על ידי עורך דין מטעם NAACP, נתן מרגולד.
סדרת צעדים מחקריים, משפטיים, חינוכיים ופרסומיים בכיוון זה הובילה לבסוף לפסק הדין המשמעותי בראון נגד מועצת החינוך, משנת 1954 אשר קבע דה יורה כי הפרדה על רקע גזעי בחינוך הציבורי בארצות הברית היא בלתי חוקתית וביטל את דוקטרינת "נפרד אבל שווה".
עורך הדין שייצג את התובעים, שעודדו על ידי סניף NAACP המקומי לתבוע את מועצת החינוך של מחוזם בגין אפליה גזעית, היה עורך דין מטעם הארגון, ת'ורגוד מרשל, לימים השופט העליון האפרו-אמריקני הראשון בבית המשפט העליון של ארצות הברית.
תקופת המשבר הכלכלי העולמי של 1929 הובילה את הארגון לתחום הצדק הכלכלי.
לאחר שנים של קרע בין אפרו-אמריקאים ללבנים בני מעמד הפועלים והמעמד הבינוני הנמוך, נוצרו שיתופי פעולה במסגרת איגודי עובדים להגנה על משרות ותביעת שכר הוגן.
באותה עת הצטרפה רעיית נשיא ארצות הברית, אלינור רוזוולט כחברה בוועד המנהל הארצי של הארגון והיא סייעה לפתיחת משרות רבות עבור שחורים במגזר הממשלתי ובצבא.
בעת מלחמת העולם השנייה התגייס הארגון להגנה על שוויון זכויותיו של החייל האפרו-אמריקאי והתמיכה בו גאתה.
במהלך שנות החמישים ידע הארגון שורה של ניצחונות בחקיקה ובבתי המשפט, אך גם התמודד עם פרצי אלימות שכוונו נגד פעיליו, ששיאם ברצח פעיל הארגון הארי טי.
Moore) על ידי פצצה שהושלכה לביתו במיאמי בחג המולד 1951 ורצח מזכיר הארגון במיסיסיפי, מדגר אוורס ביוני 1963. זאת בנוסף לרצח הנער אמט טיל ב-1955 ולהתקפות על פעילי התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית באלבמה ובמיסיסיפי ותלמידי בית ספר מעורב בארקנסו ("משבר ליטל רוק", 1957).
בשל האירועים פנו מנהיגים שחורים לפעילות רדיקלית יותר ובעלת פרופיל ציבורי גבוה יותר מן הפעילות המסורתית של NAACP במסדרונות בתי המחוקקים, כיתות הלימוד ואולמות בתי המשפט.
הן מרטין לותר קינג והתנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית והן גורמים שפרשו מהם לפעילות רדיקלית אף יותר ובלתי חוקית כהפנתרים השחורים ואומת האסלאם.
על אף חילוקי דעות, הגיש הארגון סיוע משפטי לעצורי מהומות מקרב קבוצות רדיקליות ושילם את הערבות לעשרות פעילי זכויות אדם שביצעו נסיעות אוטובוס מעורבות במדינות דרום ארצות הברית (נסיעות חופש) בשנת 1961 ובכך העלה על נס את ערך הסולידריות.
שיאה של מערכה משותפת זו של ארגוני זכויות האדם היה במצעד לוושינגטון למען תעסוקה וחירות ב-28 באוגוסט 1963 בהשתתפותם של כ-250,000 איש.
בין ששת הנואמים המרכזיים (לצד מרטין לותר קינג שנשא את נאום "יש לי חלום") היה גם רוי וילקינס, ראש ה-NAACP.
המצעד קידם את העברת חוק זכויות האזרח (1964) וחוק זכות ההצבעה (1965) בקונגרס שיזם ממשל קנדי ושהוצאו לפועל לאחר מותו על ידי ממשל ג'ונסון.
העברתם של חוקים אלה, שבישרה את סופה של האפליה הגזעית בחסות החוק, סיימה את הפרק הראשון במאבק ה-NAACP לשוויון.
בשנות השבעים החל הארגון להפעיל יוזמות קידום מצוינות בקרב אפרו אמריקראים.
כבר ב-1967 נוסד מפעל פרסי NAACP Image כ"אוסקר האפרו-אמריקאי".
ב-1977 נוסד מפעל NAACP ACT-SO, אולימפיאדה לצעירים אפרו-אמריקאים בנושאי אקדמיה, תרבות, טכנולוגיה ומדע הכוללת תחרויות ידע ומקוריות ארציות בבתי ספר וקולג'ים לאיתור וגיבוש מנהיגות העתיד.
נכון ל-2015 השתתפו במפעל כ-300,000 צעירים ביותר מ-200 תוכניות ארציות.
בנוסף ממשיך הארגון במתן סיוע משפטי בעיקר בתחומי אפליה בתעסוקה, העצמת נשים ונוער, עידוד השתתפות בהצבעות, סיוע במיצוי זכויות ביטוח לאומי וביטוח בריאות, תביעה למיצוי חקירות משטרה באירועי פשע נגד אפרו-אמריקאים והפרת זכויותיהם, יצירת זהות קהילתית גאה המשולבת בחברה ועידוד מחקר קרימינולוגי לשם הורדת שיעור הפשיעה בקרב האוכלוסייה האפרו-אמריקאית.
בשנים 1995–1998 ניצבה בראש הארגון מירל אוורס-ויליאמס (Myrlie Evers-Williams), אלמנתו של מדגר אוורס, פעיל הארגון שנרצח ב-1963. בנאומו בוועידת הארגון לציון 100 שנות היסטוריה של הארגון הודה נשיא ארצות הברית ברק אובמה לארגון שאלמלא היה הקיים לא יכול היה להיות נשיא.
בנאומו ציין גם את מטרות הארגון להמשך כמאבק לקידום ושמירה על שוויון לא רק עבור אפרו-אמריקאים אלא גם עבור אוכלוסיות מוחלשות כמו היספנים ומוסלמים ובעיקר נשים וילדים, ליצירת חברה אמריקאית בה נוטלים חלק שווה בני כל הגזעים והמוצאים.
המדליה מוענקת על ידי הארגון מאז 1914 מדי שנה לאפרו-אמריקאי שהגיע להישגים ראויים לציון במטרה להפנות זרקור ציבורי להצטיינותם של אפרו-אמריקאים ולהביע הערכה אישית להישגיהם, במטרה לעודד אפרו-אמריקאים ללכת לאורם של המצטיינים.
המדליה נקראת על שמו של מייסדה ומי שהיה נשיא הארגון בשנים 1939 - 1929, ג'ואל ספינגרן.
בין הזוכים במדליה לאורך השנים מדענים, שופטים, קציני צבא, ספורטאים, אנשי תרבות וחינוך ועוד.
הפרס מוענק החל מ-1967 לאפרו-אמריקאים שהצטיינו בתחומי התרבות השונים: קולנוע, טלוויזיה, מוזיקה וספרות.
בדומה לפרס אוסקר ופרס גראמי מוענק הפרס במגוון קטגוריות, שנכון ל-2015 עומד מספרן על 35. בנוסף מוענק מדי פעם פרס מיוחד למפעל חיים כללי בתחומי התרבות.
טקס הענקת הפרס, המתנהל בלוס אנג'לס, משודר החל משנת 1994 בטלוויזיה (ברשת פוקס).
קטגוריות הפרס הן קולנוע: סרט עלילתי (שנוצר על ידי אפרו-אמריקאי ולרוב בעל זיקה לתרבות אפרו-אמריקאית או סוגיות גזע), סרט תיעודי, שחקן ושחקנית בתפקיד ראשי ותפקיד משנה; קטגוריית הטלוויזיה נחלקת לשלוש: סדרת דרמה, סדרה קומית וסדרת/ תוכנית ילדים, בכל אחת מהן שחקן ושחקנית בתפקיד ראשי ותפקיד משנה.
פרסי המוזיקה מוענקים לאמן ואמנית השנה, לתגלית השנה, ללהקה, לשיר, לסרטון וידאו ולאלבום השנה, וכן פרסים בתחום הג'אז והגוספל.
פרסי הספרות מוענקים ליצירה בדיונית, ליצירה לא-בדיונית, לביוגרפיה, לשירה, ליצירה לילדים וליצירה לנוער וכן ליצירת ביכורים.
בנוסף מוענק פרס יחיד בקטגוריית בדרן השנה.
N.S.U פרינץ 4 (גרמנית: NSU Prinz 4) היא מכונית קטנה בעלת מרכב סדאן ושתי דלתות שיוצרה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית NSU בין השנים 1961–1973.
באורוגוואי יוצרה האנ.אס.יו פרינץ 4 בין השנים 1963–1967.
"אנ.אס.יו" הייתה חברה גרמנית ליצור אופנועים ומכוניות שנוסדה בשנת 1873. נרכשה על ידי קבוצת פולקסווגן בשנת 1969. פולקסווגן מיזגה את אנ.אס.יו עם "אוטו יוניון" ויצרה את אאודי.
בשנת 1955 הייתה אנ.אס.יו יצרנית האופנועים הגדולה בעולם.
בשנת 1957 נכנסה לשוק המכוניות.
הגוף של האנ.אס.יו פרינץ 4 היה דומה לגוף ה-שברולט קורווייר, אך היה הרבה יותר קטן.
בשנות השישים, יבואן אנ.אס.יו הייתה חברת "מכוניות הדר בע"מ".
משרד היבואן היה בדרך פתח-תקווה 72 בתל אביב.
האנ.אס.יו 4 התחרתה בתכונות ובמחיר ב-פיאט 850, ב-חיפושית, וב-קונטסה 900.
N.S.U פרינץ 1000 (גרמנית: NSU Prinz 1000) היא מכונית קטנה סדאן 2 דלתות שיוצרה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית NSU, בין השנים 1963–1973.
הפרינץ 1000 הוצג לראשונה בתערוכת הרכב בפרנקפורט בשנת 1963. עד יולי 1972 יוצרו 49,327 יחידות.
גוף הפרינץ 1000 דמה מאוד לגוף הפרינץ 4, אבל היה יותר גדול ב-32 סנטימטרים.
דגם הסטיישן, ה-NSU P10 שיוצר באורוגוואי על ידי "NSU" בשיתוף יצרנית הרכב האורוגוואית "Nordex S.A" בין השנים 1970–1971 התבסס על דגם ה"N.S.U פרינץ 1000".
"אנ.אס.או" הייתה חברה גרמנית ליצור אופנועים ומכוניות שנוסדה בשנת 1873. נרכשה על ידי קבוצת פולקסווגן בשנת 1969. פולקסווגן מיזגה את אנ.אס.או עם "אוטו אוניון" ויצרה את אאודי.
בשנת 1955 הייתה אנ.אס.או יצרנית האופנועים הגדולה בעולם.
מצרים - תחת השם "רעמסס"
מנוע אחורי, 4 צילינדרים 996 סמ"ק, מקורר אוויר, המפיק 29 כ"ס
מנוע אחורי 1,085 סמ"ק, מקורר אוויר
מנוע אחורי 1,177 סמ"ק המפיק 48 כ"ס ו־51 כ"ס, בדגם ה-TTS מנוע מקורר אוויר המפיק 61 כ"ס
בשנות השישים, יבואן אנ.אס.או הייתה חברת "מכוניות הדר בע"מ".
בישראל - N.S.U פרינץ 1000 התחרתה בתכונות ובמחיר ב- קונטסה 1300, ויוה ווקסהול, אוסטין 1100, סימקה 1000, ו-פורד אנגליה.
N.S.U פרינץ ספורט היא מכונית ספורטיבית קטנה, 2 דלתות קופה שיוצרה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית NSU בין השנים 1958–1967.
סך הכול יוצרו 20,831 יחידות.
מנוע 2 צילינדרים, 583 סמ"ק, מקורר אוויר המפיק 22 כ"ס
N.S.U פרינץ 1, פרינץ 2, פרינץ 3, (NSU Prinz I, II & III), מכונית מיני, 2 דלתות, 4 מושבים שיוצרה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית NSU בין השנים 1958–1962.
בספטמבר 1957 הושקה ה-"פרינץ 1" בתערוכת המכוניות בפרנקפורט.
דגמי ה"פרינץ 1", "פרינץ 2" ו-"פרינץ 3" הורכבו בגרמניה, צ'ילה ואוסטרליה.
מנוע אחורי 2 צילינדרים, מקורר אוויר 583 סמ"ק, המפיק 15 כ"ס ו-20 כ"ס
מהירות מרבית - 120 קמ"ש
N-אציל הומוסרין לקטון הוא סוג של מולקולת איתות המעורבת בחישת מניין אצל חיידקים גראם שליליים.
חישת צפיפות היא יכולת תקשורת בין חיידקים המאפשרת תיאום התנהגות חברתית המבוססת על צפיפות האוכלוסייה.
מולקולת האיתות מביאה למעבר בין שתי תבניות שונות של ביטוי גנים - מהתנהגות אינדיבידואלית בצפיפות חיידקים נמוכה להתנהגות חברתית בצפיפות חיידקים גבוהה.
ה-N-AHL מורכב מקבוצת אציל בעלת שרשרת חומצות שומן (R) משתנה, הקשורה בקשר אמידי להומוסרין לקטון.
קיימות אפשרויות רבות לזהותה של שרשרת ה-R, דבר היוצר מגוון מבני רחב של מולקולות N-AHLs המסונתזות על ידי חיידקים שונים ואפילו על ידי אותו החיידק עצמו.
אורכה של שרשרת האציל יכול לנוע בין 4 ל-16 פחמנים, לרוב על ידי הוספה של שתי יחידות פחמניות בכל פעם (C4, C6, C8 וכן הלאה); שרשרת R בעלת 16 פחמנים מסונתזת למשל על ידי החיידק Rhodobacter capsulatus.
בנוסף, לפחמן השלישי של שרשרת האציל יכולה להתווסף קבוצת קרבוניל, וזו יכולה להיות במצב מחומצן (עם קבוצת הידרוקסיל) או במצב מחוזר.
בשנת 2000 גילתה לראשונה קבוצת חוקרים אצל אותו החיידק, Rhizobium leguminosarum, שרשרת אציל-HSL בעלת 7 פחמנים.
מקורה של תגלית מפתיעה זו של מספר פחמנים אי זוגי בשרשרת האציל, טרם נתברר די צורכו.
N.E.R.D (ראשי תיבות בדיעבד של No-one Ever Really Dies, אף אחד לעולם לא באמת מת) היא להקת היפ הופ ורוק אמריקאית, שהוקמה בווירג'יניה ביץ' שבווירג'יניה בשנת 1999.
טדי ריילי החתים את המפיקים פארל ויליאמס וצ'אד הוגו על חוזה בחברת וירג'ין רקורדס, כצמד "הנפטונז".
לאחר הפקת כמה שירים לכמה אמנים במהלך סוף שנות ה-90, הצמד יצר את הלהקה עם שי היילי כפרויקט צדדי של "הנפטונז" ב-1999. אלבום הבכורה של N.E.R.D, "...In Search Of", מכר 603,000 עותקים בארצות הברית והיה לאלבום זהב בארצות הברית.
האלבום השני של הלהקה, Fly or Die, מכר 412,000 עותקים בארצות הברית, אך הופץ ב-500,000 יחידות, דבר שמאשר את התואר "אלבום זהב".
בשנת 2005, החוזה של N.E.R.D עם Virgin Records הסתיים והלהקה התפרקה.
שלוש שנים מאוחר יותר, הלהקה התאחדה תחת חברת Star Trak Entertainment, חברת בת של אינטרסקופ רקורדס שהוקמה על ידי ויליאמס והוגו.
האלבום השלישי של הלהקה, Seeing Sounds, פורסם בשנת 2008, ונמכר רק ב-80,000 עותקים בשבוע הראשון שלו.
האלבום העוקב, Nothing, יצא בשנת 2010.
N.E.R.D החלה לפרסם באוקטובר 2017 לאחר שלא נשמעה הרבה מאז הוצאת האלבום ב-2010, דבר שגרם למעריצים לשער שהלהקה עובדת על אלבום או פרויקט חדש.
מאוחר יותר נחשף כי האלבום החדש שלהם ייקרא "No One Ever Really Dies", מה שהסביר את חידוש הפרסום שלהם ואושש את שמועות המעריצים.
בתחילת נובמבר של אותה שנה, N.E.R.D פרסמה את הסינגל, הראשון מהאלבום, Lemon.
הוכרז גם כי האלבום יכלול שיתופי פעולה עם אמנים רבים, ביניהם קנדריק לאמאר, אנדרה 3000, .M.I.A, פיוצ'ר, וייל, גוצ'י מיין, ריהאנה ואד שירן.
אלבום זה יצא לאור ב-15 בדצמבר 2017.
הסאונד של הלהקה מכיל בדרך כלל אלמנטים של רוק, פאנק והיפ הופ, והוא כולל גם R&B ופופ.
הסאונד שלהם תואר גם כמכיל אלמנטים של היפ הופ אלטרנטיבי, פאנק רוק (Punk rock), ראפ רוק, היפ הופ נסיוני ואוונט פאנק.
הם זכו לשבחים על השימוש הרב שלהם במוזיקה אלקטרונית, בס ופאנק, ואילו אחרים טענו כי הנפטונים לא מסוגלים לשלב בין R&B ורוק.
תוכן המילים של N.E.R.D גרר אחר ביקורת.
איאן כהן מפיצ'פורק כינה את יכולת הכתיבה של הלהקה "הרחק למטה ברשימת הדברים ש-N.E.R.D באמת טובה בהם".
בנוסף, נמתחה ביקורת על ויליאמס על כתיבתו הבוטה והמינית.
פארל ויליאמס – שירה, פסנתר, קלידים, תופים, כלי הקשה
צ'אד הוגו – גיטרה מובילה, פסנתר, קלידים, סקסופון, גיטרה בס, גיטרה רית'ם, קולות רקע
שי היילי – תופים, כלי הקשה, שירה
N12 הוא אתר ואפליקציית חדשות ישראלית, המופעלים על ידי חברת החדשות של שידורי קשת.
האתר והאפליקציה החלו לפעול בפברואר 2020. האות N בשם מתייחסת למילה News (חדשות) ו-12 מתייחס לשם המותג של חברת החדשות והאפיק בו משדרים את תוכניות החדשות, ערוץ קשת 12.
במשך שנים, חברת החדשות, ששידרה בערוץ 2, נוהלה בבעלות משותפת של קשת ורשת, והחדשות ששידרה הופיעו גם באתרים של שתי הזכייניות.
בינואר 2020, שנה לאחר ביטול האחזקה המשותפת, חברת החדשות הודיעה על הקמת האתר, שמטרתו להוות זרוע דיגיטלית לחדשות 12 שתספק דיווחים חדשותיים על פני כל היום, זאת בדומה לחברות החדשות הגדולות הפועלות ברחבי העולם.
האתר והאפליקציה החלו לפעול ב-17 בפברואר 2020.
ביולי 2020, ועדת החדשנות של איגוד השיווק הישראלי בחרה ב-N12 בין הזוכים בפרס ההשקה המנצחת לרבעון הראשון של 2020. לגבי הבחירה ב-N12 נימקו השופטים כי: "ההחלטה לשנות את הפורמט הוותיק בו מוגשות החדשות בדיגיטל, לצ'אט עם הכתבים המוכרים של חדשות 12, הוכיחה את עצמה.
זאת מתוך תובנה צרכנית לפיה הקוראים יעדיפו לצרוך חדשות ב-N12 אם ישתכנעו שהכתבים הם העומדים מאחורי הכתבות באפליקציה.
שבוע לאחר עליית הקמפיין לאוויר נרשמו קרוב לחצי מיליון הורדות ותוך חודשיים וחצי – 1.4 מיליון, והביא את N12 למקום הראשון בחנויות האפליקציות".
בפברואר 2021 עלה לשידור פודקאסט בהנחייתו של כתב חברת החדשות באירופה, אלעד שמחיוף, בשם "אחד ביום", ובו מובא נושא אחד בכל פודקאסט, ובו הוא מכוסה מזווית נרחבת בשיתוף כתבי ופרשני הערוץ.
ב-25 במרץ 2021 האתר השיק גרסה חדשה עם 8 מדורים חדשים, ביניהם גם מדור מדע חדש ומדור ספורט חדש, שכולל גם את צ'אט הכתבים של ערוץ הספורט, אשר נקרא "צ'אט הספורט".
העיתונאים של חברת החדשות לוקחים חלק פעיל ביצירת התכנים באתר.
הם מדווחים באתר באופן שוטף, ולא רק בכתבות מצולמות אלא גם בדיווחים כתובים.
בנוסף, גויסו כתבים ועובדים נוספים.
באתר קיים רכיב המכונה "צ'אט הכתבים", המבוסס על קבוצת טלגרם פנימית, בה חברים כל כתבי ועורכי חדשות 12, ובה הם מתכתבים ומעדכנים זה את זה בזמן אמת – עוד לפני פרסום המידע בערוצי ההפצה הרשמיים של החברה.
בצ'אט מתפרסמים עדכונים מידיים ושיחות בין כתבי חברת החדשות.
צ'אט דומה באתר נקרא "צ'אט הספורט", המופעל על ידי כתבי ועורכי אתר ערוץ הספורט.
האתר מנוהל על ידי מערכת עצמאית, שמקום מושבה בנווה אילן.
אתר mako מקבל את החדשות ממערכת N12. ההיבט המסחרי של האתר מנוהל על ידי קשת ובהפרדה מהחדשות.
NASA (בעברית: נאס"א) הוא שיר שהקליטה הזמרת-יוצרת האמריקאית אריאנה גרנדה, ומופיע באלבום האולפן החמישי שלה, Thank U, Next.
השיר הגיע למקום ה-17 במצעד הבילבורד הוט 100.
השיר הוקלט במקור בשנת 2018, תוך שוויקטוריה מונה אשר השתתפה בשירה של גרנדה "Monopoly", הייתה אחת מכותבותיו של "Needy".
קליפ המילים של השיר צבר למעלה מ-4.5 מיליון צפיות.
בין היתר, הצליח השיר לצבור למעלה מ-185 מיליון השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
n/a או N/A הוא קיצור נפוץ בטבלאות וברשימות לביטוי שאינו ישים (not applicable), אינו זמין (not available), או כשאין תשובה (no answer).
הוא משמש כדי לציין כאשר מידע בתא טבלה מסוים אינו מסופק, בין אם משום שהוא אינו חל על מקרה מסוים המדובר, או משום שהתשובה אינה זמינה.
ניתן להשתמש בסימון כזה בסוגים רבים ושונים של צורות.
הסימון היה בשימוש לפחות מאז שנות העשרים של המאה העשרים.
אז, מדריך (משנת 1925) ערך סקרים קהילתיים, בהם הנחו את השואלים שאלות לסקר:
המדריך ממשיך ומציין שצריך למלא כל שדה ריק, אפילו אם רק כדי לציין כי הריק "אינו תקף" (not applicable), כך שעובדי הסקרים יוכלו לראות כי לא סתם התעלמו מהחלק.
בחוזר מידע ממחלקת הפנים של ארצות הברית, לשכת המכרות מאותה שנה, צוין כי נעשה בו שימוש בקיצור "NA" כדי לציין כי המידע "אינו זמין" ("not available") וב"NAp" כדי לציין שמידע בקטגוריה היה "לא ישים" (not applicable).
בשנים הראשונות של תכנות מחשבים, טפסים ממוחשבים שדרשו למלא את השדות עלולים לגרום לבעיות בהן השדה היה כזה שלא הייתה תשובה כלשהי עבור אנשים מסוימים שממלאים את הטופס.
לפני שמתכנתים התוודעו לבעיה עם שדה מסוים, אנשים הממלאים את השדה עשויים למלא אותו במונח הזה, שאותו התוכנית המעבדת את הטופס תפרש כיעד המספק את המידע המבוקש.
לדוגמה, אם טופס מכיל שדה לשם אמצעי, והאדם שממלא את הטופס הכניס "N/A", המחשב עשוי לפרש את ה"N/A" בתור שם האמצעי של האדם; זה בתורו עשוי לגרום לכך שמישהו יקבל דואר מהחברה שהפיקה את הטופס, ו"N/A" יוצג היכן שבדרך כלל מופיע השם האמצעי של הנמען.
N5 הוא שיר בביצועה של הזמרת הארגנטינאית לאלי, שנכתבה בשיתוף עם מרטין ד'אגוסטו ומאורו דה טומסו ובהפקתו של טומסו.
הוא יצא לאור ב-22 ביוני 2022 דרך סוני מיוזיק ארגנטינה, כסינגל הרביעי מתוך אלבום האולפן הבא שלה.
הזמרת הוציאה את הסינגל ב-22 ביוני 2022, יום אחד בלבד לפני תחילת סיבוב ההופעות שלה, Disciplina Tour.
זמן קצר לאחר הוצאתו החלו המעריצים והתקשורת לשייך את השיר לזמרת הספרדית לולה אינדיגו, לאחר שתועדו מתנשקות במסיבה חודשים קודם לכן במדריד, באמצע חודש מרץ 2022, ודבר זה סוקר באמצעי התקשורת השונים.
השמועות הללו התפשטו במהירות כשמילות השיר מזכירות שלאלי ואישה מסתורית מצולמות מתנשקות במסיבה ואז מופיעות בתקשורת.
מאוחר יותר, לאחר ספקולציות רבות, לאלי אישרה שחלק מההשראה מאחורי השיר היא אכן אינדיגו.
בראיון ל-Canal 9 Televida, לאלי הסבירה את ההשראה שלה ביתר פירוט:
גם הזמרת הספרדייה התייחסה לשיר מצדה וציינה שהיא שומרת על חברות יפה עם לאלי; והצהירה .
מאוחר יותר, במהלך שידור חי באינסטגרם, ענתה אינדיגו ואמרה שהיא תהיה מוכנה להיות חלק מרמיקס לסינגל.
"N5" נכתב בהשתתפות לאלי, מרטין ד'אגוסטו ומאורו דה טומסו, שגם טיפל בהפקת השיר.
ההפקה וההקלטה התקיימו במדריד, אם כי בתחילה תהליך ההלחנה התרחש בבואנוס איירס.
באשר למילות השיר, הן מתארות מערכת יחסים חד מינית לראשונה לאחר שהצהירה על עצמה כי היא ביסקסואלית כמה שנים קודם לכן.
השיר שואב השראה מחיי הלילה של מדריד ומערבב סגנון האוס עם גיטרות פלמנקו.
לאלי שילבה בעבר אלמנטים מהתרבות הספרדית במוזיקה שלה, שכן היא התגוררה בספרד כדי לצלם את הסדרה "שמיים אדומים", בין השנים 2019–2022. שם השיר מתייחס ישירות לבושם הנודע "שאנל מספר 5" של מותג ההוט קוטור של קוקו שאנל.
באתר פילו ניוז, המבקר פאטו סמינק העיר כי לאלי מראה התרחקות ברורה מז'אנר הפופ האורבני תוך שילוב צלילי פופ הקשורים לשנות ה-90 ותחילת שנות ה-2020. סמינק הדגיש את הפקת השיר, שלדעתו היא בעלת "תיבול מיוחד" של צלילי גיטרה אקוסטית ספרדית שמתנגנת, בניגוד לבס האלקטרוני של השיר.
בעוד המרקם של הקול של לאלי משתנה, באותו אופן, עם הבס.
כמו כן, הוא משתנה ומשמש כאילו היה סינתיסייזר; אלמנט בשימוש כללי בתת-ז'אנר ההיפרפופ.
המבקר סיכם את הניתוח שלו ואמר כי: .
Exitoina שיבחו את השיר וכתבו: .
Télam ציינו את השיר כאחד הטובים ביותר שיצאו בחודש יוני 2022.
בארגנטינה, הוא הופיע לראשונה במקום ה-86 במצעד הארגנטינה הוט 100 לשבוע של ה־10 ביולי 2022. בשבוע השני, הוא הגיע למקום ה־14 ברשימה והיה לקפיצה הגדולה ביותר של השבוע במצעד, לאחר שעלה ב-72 מקומות.
בשבוע החמישי שלו במצעד, הוא עלה למקום התשיעי.
לפיכך, הוא הפך לשיר המצליח ביותר שלה במצעד וסימן את הכניסה הראשונה שלה לעשירייה הפותחת של המצעד.
מצד שני, השיר הופיע לראשונה במקום השני במצעד הרדיו של מוניטור לטינו.
בשבוע שלאחר מכן השיר עלה ישירות למקום הראשון.
הוא גם הצליח להוביל את המצעד הלאומי של מוניטור לטינו, והפך לסינגל השביעי של הזמרת שהגיע לעמדה זו.
בנוסף, הוא קיבל תואר של סינגל זהב שהוענק על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הארגנטינאי, לאחר שמכר 10,000 עותקים במדינה.
באורוגוואי, היא הופיעה לראשונה במצעד הסינגלים של המדינה במקום ה-19. בשבוע שלאחר מכן השיר עלה למקום השישי.
ב-20 בפברואר 2022, חשפה לאלי שהקליפ של "N5" יצא לאור במקביל לשיר למחרת בפלטפורמות שונות כמו יוטיוב ואפל מיוזיק.
את הקליפ ביים לאוטרו פוריולו וצולם בעיקר בתוך האולמות של האגודה האיטלקית יוניון ואסטרלה בארגנטינה.
הצילומים בוצעו ב-7 ביוני 2022, ונערכו במשך יום אחד, אף על פי שנמשכו עד השעות הקטנות של הלילה.
בראיון תיארה את הרעיון ואת הסיפור האורקולי של הקליפ והסבירה כי:
עלילתו של הקליפ מתפתחת במסגרת של פיתוי כשלאלי משחקת בקליפ בנרטיב מלא זוהר ופיתוי המשתקף בדימויים המאופיינים בריקוד, מסתורין וחושניות.
כמו כן, בקליפ משתתפים השחקנים הארגנטינאים לאונרדו סברגליה וורוניקה לינאס, איתם עבדה בעבר בפרויקטים שונים.
הקליפ מתחיל בכך שלאלי נכנסת לחדר מלון בו נערכת ארוחת ערב אלגנטית, עם שולחן הימורים שבו לינאס מלווה בכמה אנשים ואישה שמושכת את תשומת לבה של הזמרת.
בסצנה היא לובשת שמלה אדומה אלגנטית עם כמה שרשראות יהלומים באותו הצבע.
לאחר החלפת מבטים, מצליחה הזמרת לפתות אותה, שתיהן יוצאות מהאולם המרכזי כדי לבצע ריקוד חושני, תחילה לבד ולאחר מכן עם תריסר רקדנים שונים.
מאוחר יותר, שתיהן חוזרות למקומותיהן וממשיכות להתעלם ממה שקרה קודם לכן, סברגליה, המגלם את בן זוגה, נכנס למקום ומחליף מבטים עם לאלי, שממשיכה להיות מוקסמת מהאישה.
לקראת הסוף, בני הזוג שולחים קלף טארוט לאישה: קלף "הנאהבים", שמזוהה בדרך כלל עם הצורך בבחירה, דחפים מיניים ורומנטיים.
הזמרת הופיעה לראשונה עם השיר יום לאחר צאתה לסיבוב ההופעות שלה Disciplina Tour, במהלך מופע הפתיחה של סיבוב ההופעות ב-23 ביוני 2022. במופע היא ביצעה יחד עם רקדניה את הכוריאוגרפיה שפותחה בווידאו קליפ של הסינגל.
כמו כן, במהלך ביצוע השיר של במופעים השונים של סיבוב ההופעות, לאלי התנשקה עם כמה מהרקדנים שלה.
ב-10 ביוני 2022, היא שרה את "N5" כחלק מסט של ארבעה שירים בפסטיבל הווירטואלי "Sounds on TikTok", שאורגן על ידי טיקטוק.
N95 הוא סינגל של הראפר האמריקאי קנדריק לאמאר.
השיר יצא לרדיו אירפליי האיטלקי ב-20 במאי 2022, על ידי חברות התקליטים PGLang, טופ דואוג אנטרטיינמנט, אפטרמת' אנטרטיינמנט ואינטרסקופ רקורדס, כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן החמישי שלו, Mr.
השיר הופק על ידי בוי-1דה, סאנווייב וג'האן סוויט, וכולל הפקה נוספת של בן דודו של לאמאר, הראפר בייבי קים.
"N95" תואר כ"ביקורת תרבותית בוערת בה לאמאר יורק מרה לכיוונים מרובים על אינסטרומנטל קליט מונע בס".
מבחינה לירית, לאמאר מראפרפ על בגדים יקרים בתור "מסכות" ולא על מסכה בתקן N95 שהייתה בשימוש במהלך מגפת הקורונה, בזמן שהוא אומר "Take all that designer bullshit off and what do you have?
Bitch you ugly as fuck" ("תוריד את כל השטויות של המעצבים ומה יש לך?
כמו גם, בשיר לאמאר יוצא, בין השאר, על תרבות הביטול.
במהלך הבית השני של השיר, לאמאר משתמש בוורס שנועד במקור עבור "Vent", שיר באלבומו של בן דודו בייבי קים, The Melodic Blue משנת 2021, שלבסוף לא כלל את הוורס.
הווידאו קליפ צולם בספטמבר 2020, והופץ ב-14 במאי 2022 בערוץ היוטיוב של לאמאר, יום לאחר צאת Mr.
הקליפ בוים על ידי לאמאר עצמו ודייב פרי.
הליגה הצפון אמריקאית בכדורגל (NASL), הייתה ליגת הכדורגל הבכירה בארצות הברית ובקנדה שפעלה בין השנים 1968 ל-1984. זו הייתה ליגת הכדורגל הראשונה שהצליחה בקנה מידה לאומי בארצות הברית.
ה-NASL הניח את היסודות לכדורגל בארצות הברית שסייעו לאירוח את גביע העולם ב-1994 ולהקמת ה-MLS ב-1996. קבוצות הליגה החתימו מספר לא קטן מהשחקנים הטובים בעולם.
בסופו של דבר, המיתון הכלכלי של תחילת שנות ה-80, וסכסוכים עם איגוד השחקנים הובילו לקריסה של ה-NASL לאחר עונת 1984. ליגת הכדורגל של צפון אמריקה (NASL) ניהלה מערכת יחסים סוערת עם פיפ"א, הגוף המנהל העולמי של הכדורגל, עקב שינויי החוקים שלה.
באפריל 1978, פיפ"א איימה לאסור על שחקני NASL להשתתף במשחקים בינלאומיים בשל שינויי החוקים הבלתי מאושרים.
ה-NASL הגיב באיום לתבוע את פיפ"א בבית משפט פדרלי.
המחלוקת הוכרעה בסופו של דבר כאשר ה-NASL הסכים לציית לכללים ולתקנות של פיפ"א.
הסכם זה אפשר לשחקני NASL להמשיך לשחק בינלאומי, ולפיפ"א לשלוט על הכללים והתקנות של הספורט.
הליגה הצפון אמריקאית בכדורגל (NASL) הוקמה בשנת 1967 כתוצאה מכמות קהל הטלוויזיה הגדול והמפתיע של צפון אמריקה של למעלה ממיליון כאשר צפה בשידורי מונדיאל 1966. מה שגרם למשקיעי ספורט אמריקאים להאמין שיש שוק לא מנוצל לספורט בארצות הברית ובקנדה.
כתוצאה מכך, נפתחו שתי ליגות כדורגל מקצועניות בארצות הברית: התאחדות הכדורגל המאוחדת של ארצות הברית (USA) שאושרה על ידי פיפ"א וליגת הכדורגל הלאומית ללא אישור (NPSL).
שתי הליגות התאחדו ב-7 בדצמבר 1967, ויצרו את ה-NASL.
לליגה היו כמה הצלחות, אבל היא התקשתה לקבל קבלה בקהילת הספורט האמריקאית.
זה היה רק לאחר ששתי קבוצות מליגת הכדורגל האמריקאית (ASL) עברו ל-NASL והליגה הצליחה לשרוד.
ב-1971, ה-NASL צירפה שלוש קבוצות והדאלאס טורנדו זכו בתואר.
על מנת להפוך את הספורט למושך יותר עבור צפון אמריקאים, ה-NASL שינה את חוקי המשחק שלו.
ה-NASL של תחילת שנות ה-70 ראתה עלייה בעניין הצופים, עם קבוצות רבות בליגה בעלות ממוצע קהל של למעלה מ-10,000 אוהדים ב-1973. בעונות 1974 ו-1975 כמות הקהל התרחבה במהירות במשחקי ה-NASL, כאשר קבוצות בחוף המערבי העניקו לו נוכחות לאומית בפעם הראשונה.
הרחבה זו זכתה להצלחה, כאשר שלוש מהקבוצות עמדו בממוצע של למעלה מ-10,000 אוהדים בשנת 1974. בשנת 1975, החתמת שחקנים ידועים בינלאומיים, כמו אאוזביו לבוסטון מינטמן ופיטר בונטי לסנט לואיס סטארס, הגבירה עוד יותר את עניין הצופים.
עד 1975, ה-NASL גדל מ-9 קבוצות ב-1973 ל-20 קבוצות, ועונת 1975 ב-NASL, שודרה בשידור חי ב-CBS, השידור הלאומי הראשון של משחק כדורגל מקצועני בארצות הברית מאז 1968. הניו יורק קוסמוס יצרה סנסציה תקשורתית ב-1975 כשהחתימה את הכדורגלן הברזילאי האגדי פלה.
הגעתו הביאה תשומת לב אדירה לכדורגל בארצות הברית והנוכחות במשחקים של הקוסמוס שולשה רק בחצי העונה בה שיחק שם.
הנוכחות של פלה הובילה גם לחשיפה גדולה יותר לטלוויזיה עבור הקוסמוס ועבור הליגה בכללותה, כאשר עשרה מיליון אנשים התכוונו לצפות בשידור החי של משחק הבכורה של פלה.
הפופולריות של הקוסמוס המשיכה לגדול ועד 1976, ה-NASL נקלט על ידי התקשורת המרכזית.
בשיאם, הקוסמוס רשמו למעלה מ-40,000 אוהדים במשחק.
ב-1976, החתימה לוס אנג'לס אצטקס את אגדת מנצ'סטר יונייטד, ג'ורג' בסט.
ה-NASL ניסה לגרום לבסט לעבור לאמריקה, ועם החתמת פלה בניו יורק, לוס אנג'לס הייתה המיקום ההגיוני עבור בסט.
שנתיים לאחר מכן, ב-1978, בסט הועבר בטרייד לפורט לודרדייל סטרייקס.
ב-1979, לוס אנג'לס אצטקס החתימה את אגדת הכדורגל ההולנדית יוהאן קרויף, שזכה להצלחה מיידית, הכפיל את כמות הקהל במשחקים ואף זכה בפרס ה-MVP של הליגה.
לאחר מכן לוס אנג'לס אצטקס מינתה למשרת המאמן את רינוס מיכלס, המאמן שזכה להמצאת סגנון המשחק ההולנדי של "טוטאל פוטבול" בשנות ה-70. מינסוטה קיקס הוקמה ב-1976 והפכה במהרה לאחת הקבוצות הפופולריות יותר בליגה, כשהיא משכה ממוצע קהל של 23,120 אוהדים למשחק.
הוושינגטון דיפלומטס נרכשו על ידי חברת מדיסון סקוור גארדן באוקטובר 1978 ומעברו של קרויף לוושינגטון עזר למועדון להתפתח.
עונת 1980 ב-NASL, נראתה מוכנה להצלחה מתונה, כאשר נוכחות הקהל עלתה ב-8% ו-ABC שידרה מספר משחקים בטלוויזיה במהלך העונות 1979 ו-1980.
ההתרחבות המהירה הזו גרמה לליגה "להימתח מדי" והקשתה לשמור על איכות המשחק.
המיתון הכלכלי של תחילת שנות ה-80 גבה את שלו גם מהליגה, שכן רבים מבעליה לא היו חסינים מפני השפל הכלכלי הגדול יותר.
הקבוצות בליגה אף הוציאו יותר מדי על משכורות שחקנים, כאשר קבוצות כמו הניו יורק קוסמוס הוציאו המון כסף על כוכבים לאחר שיאם על מנת לנסות לשאוף להצלחה.
התחרות מ"הליגה הצפון אמריקאית בכדורגל אולמות" המתחדשת הוסיפה גם היא ללחץ הכלכלי.
כתוצאה מכך, הליגה נקלעה לגירעון קולקטיבי ב-1980 של כ-30 מיליון דולר, ועונת 1981 הייתה גרועה עוד יותר כאשר 24 קבוצות הליגה שוב רשמו גירעון קולקטיבי של 30 מיליון דולר.
חמש קבוצות התפרקו בתום עונת 1981, כששתי קבוצות נוספות התפרקו במהלך עונת 1981-82. בתחילת שנות ה-80, המוניטין של הליגה הצפון אמריקאית בכדורגל (NASL), ירד במהירות ואף איבד רבים מהזכיונות שלו.
בניסיון להמשיך, הליגה ביצעה כמה שינויים, כולל הדחת פיל ווסנם, שהיה הנציב של הליגה מאז 1969. ה-NASL אף ניסו לעזור לארצות הברית לארח את גביע העולם של 1986, אבל פיפ"א העניקה בסופו של דבר את האירוח למקסיקו.
ה-NASL נמשך עד עונת 1984 עם תשע קבוצות בלבד, ולאחר מכן השעה את הפעילות של הליגה לעונת 1985. מתוך תשע הקבוצות האחרונות בליגה, ארבע מהם הצטרפו לליגה הצפון אמריקאית בכדורגל אולמות, בעוד הטולסה ראפנקס שיחקו באופן עצמאי עד יולי 1985.
זכיות לפי שנים בסוקר בול
השחקן המצטיין של השנה, רוקי השנה, מאמן השנה