tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
יש כאן התמודדות עם עבר וניסיון לא להשכיח את אחד המרכיבים החשובים ביותר שיש לו לאדם, הזיכרון.
יחסי אירוטיקה של עמליה עם האל הם ביטוי לידע קולקטיבי הטמון בתוכה.
ידע שאיננה יכולה למחוק מזיכרונה, מעין פיצול האישיות שיש בו היכולת אולי, בסופו של דבר, להביא לתיקונו בהתאחדותה עם השם.
הספר מעורר תהיות ושאלות, מתפצל לאמירות שכולן מהוות סערה תאולוגית.
עם צאתו של השם באנגלית נערך סביבו בניו יורק רב-שיח שפורסם כספר, 'גוף תפילה' בהשתתפות הפילוסוף ז'אק דרידה, המשורר דייוויד שפירו, ומיכל גוברין.
הנוסח העברי של 'גוף תפילה' ראה אור בסדרת "קו אדום כהה" של הוצאת הקיבוץ המאוחד.
השמאל בפרלמנט האירופי - השמאל האירופי המאוחד/השמאל הנורדי הירוק (GUE/NGL) היא מפלגת שמאל רדיקלי בתוך האיחוד האירופי שהוקמה ב-1995, קרי קבוצה פוליטית שפועלת בפרלמנט האירופי ומאחדת מפלגות שמאל סוציאליסטיות, סביבתניות, נאו-קומוניסטיות ועוד ממדינות האיחוד.
המפלגה הגדולה ביותר בקבוצה היא צרפת בלתי כנועה, שמחזיקה ב-9 חברי פרלמנט אירופאים (MEP), בעוד המספר הרב ביותר של MEP מגיע מאיטליה, שם יש 10 חברי פרלמנט שמתחלקים בין 2 מפלגות.
לקבוצה יש שני יו"רים שותפים - מאנון אוברי ומרטין שירדוואן, ומי שהיה המועמד מטעמה לנשיאות הפרלמנט האירופי בבחירות ב-2024 הוא וולטר באייר, נשיא המפלגה הקומוניסטית האוסטרית לשעבר.
בבחירות לפרלמנט האירופי שהתקיימו במאי 2014 הגיע המפלגה להישג הטוב ביותר בתולדותיה, וזכתה ל-52 חברי פרלמנט מ-14 מדינות שונות, וכיום היא הקבוצה השביעית בגודלה בפרלמנט.
הקבוצה פועלת באופן פדרטיבי, כאיחוד של חברי פרלמנט אירופאים מ-14 מדינות ו-23 מפלגות לאומיות שונות.
כלומר, על המפלגות להחזיק בעמדות דומות בנוגע לנושאי הליבה (שמאל כלכלי, סביבתנות, שמאל חברתי) אך כל מפלגה אחראית וריבונית בפני עצמה וכך יש פלורליזם של עמדות בתוך הקבוצה.
בנוסף, מעבר למפלגות החברות, מפלגות שלא נבחרו לאיחוד האירופי (או שאינן משתתפות בבחירות) יכולות לקבל מעמד של מפלגות שותפות ולהשפיע על הדיונים בתוך הקבוצה.
הקבוצה פועלת בשיתוף פעולה יחד עם מפלגות-העל האירופיות, מפלגת השמאל האירופי (PEL), השמאל האנטי-קפיטליסטי האירופי (EACL) וברית השמאל הירוק הנורדי (NGLA); בהן חברות מפלגות ממדינות שאינן חברות באיחוד האירופי.
מדינהשם המפלגה הליגה הקומוניסטית המהפכנית מאבק הפועלים המפלגה הסוציאליסטית המפלגה הקומוניסטית היוונית המפלגה הסוציאליסטית של לטביה מפלגת העבודה הקרואטית מפלגת הקומוניסטים האיטלקים ↓ מפלגות שהתפרקו ↓ מפלגת הסוציאליזם הדמוקרטי סינאספיסמוס דיקי- התנועה הסוציאל-דמוקרטית
השמדה הוא אירוע קרוסאובר ביקום מארוול שפורסם על ידי חברת מארוול קומיקס בין נובמבר 2005 למאי 2007 למשך 39 חוברות.
את המיני-סדרה הראשית כתב קית' גיפן.
בעלילה משתתפות מספר דמויות מהחלל החיצון של יקום מארוול, ביניהן גיבורי-העל סטאר לורד, דראקס המשמיד, גאמורה, מונדרגון, פילא-וול, הגולש הכסוף, נובה, קוואזר וכן נבלי-על כתאנוס, גלקטוס, אניהילוס, רונאן המאשים וסופר סקרול.
סיפור זה הוא הראשון מבין מספר עלילות הכוללות את השמדה: כיבוש משנים 2007–2008, מלחמת המלכים משנת 2009, ממלכת המלכים משנת 2010 והציווי של תאנוס משנים 2010–2011.
תאנוס עורך ביקור במתקן הכליאה הבין-גלקטי קילן.
בין השאר, הוא מביס את הביונדר בעזרתו של סטאר לורד ומשעבד את מבשרו לשעבר של גלקטוס, הנופל.
דראקס המשמיד נמצא בספינה להובלת אסירים שמתרסקת באלסקה.
הוא מתחבר לנערה צעירה בשם קאמי ומגן על המקומיים מפני התקפותיהם של האחים בדם, של לונאטיק ושל פייבוק מגזע הסקרול משני הצורה.
במהלך הקרב ביניהם, דראקס משיג גוף חדש.
ספינת תובלה נוספת מגיעה ואוסרת אותו ואת קאמי.
צי גדול של ספינות מלחמה בשם "גל ההשמדה" פולש לתוך היקום דרך ההתכווצות הגדולה - המקום בו האזור השלילי והיקום נפגשים.
את כוח הפלישה מוביל אניהילוס, והראשונים שמסופחים אליו הם מתקן הכליאה קילן ומערכות הכוכבים השכנות.
הכוח המשטרתי הבין-גלקטי חיל נובה קורא מיידית לכל הקנטוריונים של החיל לתדרוך בעולם ביתם, קסאנדר.
במהלך התידרוך, גל ההשמדה פולש ומשמיד את העולם ואת חברי החיל, מלבד ריצ'רד ריידר - בן האנוש היחידי שחבר בחיל.
גם דראקס וקאמי - שנשלחו לקסאנדר לפני הפלישה - שורדים את המתקפה.
במקום אחר בגלקסיה, רונאן המאשים העליון של גזע הקרי נעצר בעוון בגידה.
סופר סקרול מגלה שגל ההשמדה מתקדם לכיוון אימפריית הסקרול, והגולש הכסוף מחליט לחקור את העניין.
לאחר נפילתו של קסאנדר, השורד היחיד מבין חברי החיל ריצ'רד ריידר מוריד למוחו את כל המידע שבבינה המלאכותית שנאסף במשך עידני עידנים ומכיל את כל הידע של הגזע הקסאנדרי, כולל המאגר על הכוח הקוסמי ממנו שואבים חברי החיל את כוחם.
כשברשותו כל הידע והניסיון של התרבות הקסאנדרית וכן כוח נובה, ריידר הופך לנובה-פריים וחליפתו משתנה בהתאם כדי לפצות על הקיבולת העצומה של המידע האצור בתוכו ולמנוע ממנו ליפול לשיגעון.
הוא עוזב יחד עם דראקס וקאמי את חורבות העולם של קסאנדר, והם עושים את דרכם למערכת הכוכבים הבאה.
הם פוגשים בקווזאר, שנושא את צמידי הקוונטים של קפטן מארוול ועוזר בהגירה המונית של עולם שנועד ליפול קורבן לגל ההשמדה.
גל ההשמדה מגיע, ונובה פריים וקוואזר תוקפים כדי לאפשר את השלמתה של ההגירה ההמונית.
בקרב המתחולל, אניהילוס משתלט על קוואזר ומצליח לשים ידיו על צמידי הקוונטים.
אניהילוס שולח את קבוצת המחפשים כדי ללכוד את אלה אשר נוגעו בכוח הקוסמי של גלקטוס.
הגולש הכסוף מתחמק מחברי הקבוצה וחובר למבשרים לשעבר של גלקטוס - ביניהם פיירלורד, אייר ווקר, טראקס, רד שיפט ומורג.
אייר ווקר נהרג, ואילו טראקס ומורג נלכדים.
כדי להגן על גלקטוס מהמחפשים, הגולש מחליף את סטארדאסט בתור המבשר שלו.
סטארדאסט, פיירלורד ורד שיפט מצטרפים לחזית המאוחדת נגד גל ההשמדה.
גלקטוס מגלה שהשמדת קילן בידי גל ההשמדה שחרר לחופשי את טנברוס ואג'יס, שני אלים אותם כלא "כשהיקום היה עוד צעיר".
תאנוס כורת ברית עם אניהילוס בהדרכתם של סקריט וליידי מוות.
הוא גם מבקש לכרות ברית עם טנברוס ואג'יס, אך לפני שהם מסכימים לכך הם הורגים את הנופל.
בזמן שגל ההשמדה מגיע לאימפריית הסקרול, הוא מתחיל להשתמש בנשק שנקרא "קוצר הצער", ספינת חלל גדולת-ממדים אשר הופכת עולמות שלמים לדלק עבור צי הספינות.
סופר סקרול מגלה שהעולם בו בנו חי נמצא במסלולו של גל ההשמדה, ויוצא לאזור השלילי כדי למצוא דרך לעצור את הקוצר.
הוא מאתר את הסוהר של עולם כלא ויוצרו של הקוצר, ובאמצעות עינויים מאלץ אותו ליצור וירוס שישמיד את הקוצר.
כמו כן, הוא מאחד את אסירי עולם הכלא לכדי צבא.
כאשר סופר סקרול מביא את צבאו בחזרה לאימפריית הסקרול כדי להתקיף את הקוצר, הוא נבגד אך מצליח להימלט ולהשמיד את הקוצר.
בנו נופל חלל בידי הקוצר, ונדמה שסופר סקרול נהרג בתהליך.
מאז המשפט שנערך לו, רונאן המאשים נמצא במנוסה מרשויות הקרי ומחפש אחר טנא-נייל, עדת הראיה שהאשימה אותו בבגידה כוזבת.
הוא נוחת במחנה של תושבי קרי מוגלים, ביניהם נמצא חברו הוותיק קוראת', ונודע לו שטנא-נייל הצטרפה לקבוצת לוחמות קוסמיות בהנהגתה של גאמורה.
לאחר שהביס את נביולה ואת סטלאריס, רונאן נלחם בגאמורה עצמה, שמחזיקה בכוח הקוסמי.
למען האמת, המאבק ביניהם - כמו גם מאבקים רבים אחרים - הוא מניפולציה של גלוריאן מעצב המציאות, אשר משתמש באנרגיה של אותן קרבות כדי לעצב מחדש את העולם.
בדיוק לפני שתוכניתו של גלוריאן נשלמת, גל ההשמדה מגיע אל מחנה הקרי ותוקף אותו.
רונאן, קוראת', גאמורה וגלוריאן נאבקים בכוחותיו של אניהילוס.
טנא-נייל נהרגת, מה שמונע מרונאן להוכיח את חפותו.
הוא בוחר לחזור לאימפריית הקרי ולהפר את גלותו כדי להזהיר אותם מפני הסכנה המתקרבת.
205 ימים לאחר יום ההשמדה, ריצ'רד ריידר (נובה) הקים צבא בשם החזית המאוחדת כדי להתנגד לגל ההשמדה.
הצבא הקרקעי שלו כולל את סטאר לורד, דראקס המשמיד, גאמורה ורונאן המאשים, בעוד שצבא החלל שלו כולל את פיירלורד, רד שיפט ואת סטארדאסט.
הם לוכדים את אחת ממלכותיו של אניהילוס, שמגלה להם שתאנוס, טנברוס ואג'יס תקפו את גלקטוס ואת הגולש הכסוף ונטרלו אותם.
אניהילוס מאמין שהכוח הקוסמי נמצא בהישג ידיו, והוא פוקד על הריגתם של יתר מבשריו של גלקטוס.
תאנוס חוטף את מונדרגון ואומר לדראקס באמצעות פילא-וול שיהרוג אותה אם דראקס ירדוף אחריו.
במהלך התקפה משולבת על החזית המאוחדת, פרץ אנרגטי פתאומי מחזיר את סופר סקרול לחיים.
אניהילוס, בעזרתו של תאנוס, מתכוון להשתמש בגלקטוס הכלוא כנשק.
החזית המאוחדת מובסת, ונובה שולח אזהרה לגיבורי כדור הארץ לגבי המתקפה הקרבה.
דראקס נשאר מאחור כדי לצוד את תאנוס ולהרוג אותו.
הברית של תאנוס עם אניהילוס נוצרה מתוך סקרנות.
כאשר הוא לומד שאניהילוס מתכוון להכחיד את כל החיים התבונתיים ביקום, הוא מתכנן לבגוד בו ולשחרר את גלקטוס.
לפני שהוא מצליח לעשות זאת, דראקס מופיע והורג אותו.
לאחר מכן, דראקס ומונדרגון משחררים את הגולש הכסוף, שבתורו משחרר את גלקטוס.
באותו זמן, רונאן ובני בריתו (הכוללים את אויבו המושבע סופר סקרול) מגיעים לעולם הבית של בית המלוכה השלטת של הקרי.
רונאן מגלה שבית המלוכה כרת ברית עם אניהילוס וכוחותיו.
הוא הורג את חברי בית המלוכה ונקרא בידי התושבים השליט החדש.
גלקטוס משחרר פיצוץ רב-כיווני ומאסיבי שנודע מאוחר יותר בשם "המאורע של גלקטוס".
הגולש הכסוף נשלח על ידו בטרם עת כדי לבשר על בוא החורבן, והיקף הפיצוץ משמיד את מרביתו של גל ההשמדה, לפחות שלוש מערכות כוכבים ואפילו מאדה צופה אחד.
נובה, פיטר קוויל (סטאר לורד) ופילא-וול משתגרים קרוב לספינת הדגל של אניהילוס ומתכננים לערוך את הקפיצה האחרונה כאשר גל האנרגיה של גלקטוס מגיע.
אניהילוס מגלה שנבגד על ידי תאנוס ומעשיו נוטרלו בידי גלקטוס, ומשתמש בצמידי הקוונטים של קוואזר כדי להגן על עצמו מפני פיצוץ האנרגיה.
נובה נלחם בו, אך הוא אינו מצליח לנצח אותו עד אשר פילא-וול גונבת את צמידי הקוונטים מאניהילוס.
בעקבות כך, נובה הורג את הנבל החלוש.
הסכם שלום נחתם בין שרידי גל ההשמדה לבין אימפריית הקרי, ובו מספר שטחים מסופחים לכוחותיו לשעבר של אניהילוס.
הדבר מסיים את הסכסוך המתמשך, אך שני הצדדים נותרו לא מרוצים.
טראקס משתחרר לבסוף לאחר שנלכד, שועבד והפך לעושה דברו של אניהילוס.
אולם, הוא מתרסק על כוכב לכת שנשלט בידי טפיל חייזרי.
הוא מחליט להשמיד את הישות הרצחנית כדרך להשיב לעצמו את כבודו.
סטארדאסט חוזר מהמתים ומצהיר מחדש על נאמנותו לגלקטוס טורף העולמות.
כהוכחה למחויבותו, סטארדאסט מזין את שארית בני גזעו לגלקטוס הרעב.
גלקטוס שולח את הגולש הכסוף למצוא את טנברוס ואג'יס, והגולש משמיד את שניהם בעזרת אנרגיית ההתכווצות הגדולה.
פיירלורד מאתר רבים מהקנטוריונים - יחידת העילית של אניהילוס אשר הייתה אחראית לרציחת עולם ביתו ועולמות אחרים.
הוא הורג כמה מהם, בעוד אחרים מתחננים על חייהם באומרם שהפעילו עליהם מניפולציות.
פיירלורד מאפשר להם לחיות, בתנאי שיתנהגו יפה.
לאחר שאירוע ההשמדה הסתיים, חברת מארוול הודיעה על הרצה חדשה של חוברות נובה, בכתיבתם של אבנט ולנינג, בנוסף לאירוע קרוסאובר שני, השמדה: כיבוש.
הכרך השני של שומרי הגלקסיה, שהחל שנת 2008, מכיל מספר דמויות מפתח מסיפור ההשמדה.
בנובמבר ודצמבר 2019, חברת מארוול פרסמה את אירועי "השמדה: פורענות", קשת סיפור בת שישה חלקים שבה אניהילוס עובד יחד עם נובה, ארבעת המופלאים, בטא ריי ביל והגולש הכסוף כדי לעצור צבא פולש נוסף.
בשנת 2021, חברת מארוול פרסמה את הסיפור "ההשמדה האחרונה", סיפור קרוסאובר בין שומרי הגלקסיה לבין ארגון S.W.O.R.D שבו אדון הממד האפל דורמאמו התמזג עם אגו הכוכב החי ומתכוון לכבוש את החלל.
השמדה: כיבוש הוא אירוע קרוסאובר ביקום מארוול שפורסם על ידי חברת מארוול קומיקס בין אוגוסט 2007 ליוני 2008 למשך 25 חוברות, ואשר מהווה המשך ישיר לאירועי השמדה משנת 2006. את המיני סדרה הראשית כתבו דן אבנט ואנדי לנינג.
הסיפור מתמקד בהגנתם של הגיבורים הקוסמיים על יקום מארוול נגד פלישתם של גזע הפלנקס, המונהג בידי אולטרון.
דמותו של נובה חוזרת לככב, יחד עם דמויות כקוואזר, סטאר לורד, ודמות חדשה בשם ריית'.
דמויות נוספות שנכללות בסיפור מונות את דראקס המשמיד, גאמורה, מונדרגון, פילא-וול, רונאן המאשים, סופר סקרול ואליהם מצטרפים אדם וורלוק, גרוט, רוקט ראקון, קפטן יוניברס, מנטיס ובאג.
הדמויות הראשיות בסיפור זה מקימות בהמשך את הקבוצה החדשה של שומרי הגלקסיה.
סיפור זה מהווה את חלקה השני של עלילה שהחלה עם השמדה משנים 2005–2007, והמשיכה עם מלחמת המלכים משנת 2009, ממלכת המלכים משנת 2010 והציווי של תאנוס משנים 2010-2011.
סיפור המבוא חושף שגזע הפלנקס הוא האויב הראשי לאחר שהוא משתמש בטכנולוגיה שלו וכן בהרס שנגרם כתוצאה מגל ההשמדה כדי להשתלט על אימפריית הקרי.
הגזע הטכנו-אורגני פולש לאימפריית הקרי ומשתמש באבירי חלל כחיילים.
אותם אבירי חלל הובאו לעולם הבית של הקרי בידי סטאר לורד לשעבר, פיטר קוויל.
הגזע הטמיע את מרבית אוכלוסיית הקרי ותחם את גלקסיית הקרי בשדה כוח, ובכך כבש את גזע הקרי תוך מספר שבועות בלבד.
מעט לאחר מכן, לוחם חדש בשם ריית' נלכד בידי הפלנקס.
הוא מתגבר עליהם בקלות אחרי שהוא מעורר בהם פחד ויראה.
הוא מביע חוסר עניין בלחימתו בפלנקס, אך הם מתקיפים אותו למרות זאת.
אחרי שהובסו, הפלנקס שולחים את רונאן המאשים לענות את ריית', לאחר שהומר למטרתם.
ריית' מצליח להימלט יחד עם סופר סקרול, והוא מודרך בידי רוחו של אביו המת כדי למצוא את רוצחי משפחתו.
רונאן מתחקר את ירית', שמגלה לו את סיפור מקורו - ריית' הוא בנו של מדען מגזע הקרי אשר הוגלה מעולם ביתו.
לאחר שהוריו נרצחו, הבן נחטף בידי ישויות חוץ-ממדיות והתמזג עם סימביוט משדרג כוחות וגונב נשמות בשם אקסולון.
בסופו של דבר, ריית' רצח את שוביו וחזר לגבול החלל של הקרי כדי למצוא את רוצחי משפחתו.
במקום אחר, נובה שמע על הפרעה המתרחשת בחלל הקרי.
הוא מגיע לחקור זאת ומגלה שנלכד בתוך גבול החלל שלהם.
כשהוא מנסה לעזוב, הוא נפצע אנושות, והכוח השוכן בתוכו עובר ללוחם חדש.
כשהוא מתאושש, הוא זוכה לביקור מגאמורה אשר הודבקה בווירוס של הפלנקס.
היא ממירה גם את נובה, מה שמוביל לקרב בינו לבין הנובה החדש.
במהלך הקרב, גאמורה הורגת ככל הנראה את הנובה החדש.
בעזרת הבינה המלאכותית, נובה משתחרר משליטתם של הפלנקס והדבר משפיע על התיכנות הפנימי שלו, אך הווירוס שגרם לכך נותר במערכת שלו.
כדי להימלט משוביו, נובה ממוטט כוכב ננסי כדי להשתמש בו כאבן קליע אל מחוץ לשדה הכוח של הפלנקס.
ללא ידיעתו, עוקבים אחריו דראקס המשמיד וגאמורה, נבחריו של הפלנקס.
עם פלישת הפלנקס, פיטר קוויל נמצא בשטח הקרבות ועושה את דרכו תחת מחסה למתקן כלא של הקרי.
שם, הוא פוגש במספר לוחמים אליהם הוא מצטרף, ביניהם מנטיס וקפטן יוניברס.
הוא חוזר לזהותו כסטאר לורד, ועף כדי להילחם בפלנקס.
עד מהרה, הקבוצה מאבדת שניים מלוחמיה בקרב.
אחרי שהם מגלים שהפלנקס מתכננים להדביק את הקרי בווירוס טכנו-אורגני, סטאר לורד וחבריו (כולל גרוט) מוצאים את עצמם נרדפים.
הפלנקס לוכדים את כולם מלבד מנטיס, שנמלטת, וקפטן יוניברס החדש, שמתכנן להקריב את חייו כדי שהאחרים יינצלו אך כפי שמתברר הוא הופך לתקוותם היחידה.
בינתיים, קוואזר החדשה (פילא-וול) מגלה אודות פלישת הפלנקס בעודה נמצאת בשולי חלל הקרי ועוזרת לאלה אשר עדיין סובלים את השפעות גל ההשמדה.
יחד עם מונדרגון, היא הולכת בעקבות קול מסתורי שמורה לה לחפש אחר ה"מושיע" לגזע הקרי.
במהלך משימתה, היא נלחמת בסופר אדפטויד של ארגון A.I.M ולומדת כיצד להשתמש בצמידי הקוונטים החדשים שלה.
היא גם מגלה את ההיסטוריה של מונדרגון, לפני שזו האחרונה הופכת הלכה למעשה לדרקון הירח.
השתיים מאתרות את המושיע בכוכב לכת מרוחק בשם מוראג-4, אך נקלעות למארב של הסופר אדפטויד.
הן ניצלות בידי התושבים המקומיים אך מגלות שהסופר אדפטויד כבר הגיע למושיע ומתכוון להטמיע אותו/אותה.
אחרי קרב קצר, אדפטויד משחרר גל הרס על עיירה קרובה ומאלץ את קוואזר לבחור בין החפים מפשע לבין המושיע אולם במחיר ריקון צמידי הקוונטים מכוחם.
השתיים מוצאות את עצמן בקרב לא רק עם הסופר אדפטויד אלא גם מארח של הפלנקס שנחוש להטמיע את המושיע של הקרי, שמתברר כאדם וורלוק.
הן מצליחות להביס אותו, ותוך כדי כך קווזאר סופגת ממנו מחדש את הכוח של צמידי הקוונטים.
הקול המסתורי שהדריך את קוואזר במסעה היה למעשה האינטלקט העילאי של הקרי, שהאמין שאדם וורלוק יוכיח את עצמו כמושיע הגזע.
וורלוק מתחדש בפקעת, אך ההתחדשות שלו נפגמה בידי הסופר אדפטויד והפלנקס.
מונדרגון והאינטלקט העילאי עוזרים לו להגיח מהפקעת, אך הוא צעיר מדי הודות לגיחתו המוקדמת.
קוראת' הרודף מנסה להרוג את מונדרגון, קוואזר ואת וורלוק, שמשגר אותם משם אל עבר מקום בו הוד התפתחותו מחזיק בחברי גזע הקרי.
המהנדס הראשי שמתגלה כמי שעומד מאחורי הטק-נארכי של הפלנקס הוא אולטרון, אויבם של האוונג'רס.
אולטרון הורג את קוראת' ומחליט להתערב בקרב.
מונדרגון וקוואזר מנסות לשכנע את הוד התפתחותו להצטרף אליהן במאבקן נגד הפלנקס.
אולטרון מוצא אותן וככל הנראה הורג את מונדרגון.
סטאר לורד מתכנן להסתנן לתוך מגדל בבל של הפלנקס ולחבל בו.
קוואזר ומונדרגון עורכות את מסען יחד עם הוד התפתחותו, ואדם וורלוק מתעמת מול אולטרון.
הפלנקס לוכדים את הוד התפתחותו, והוא מאולץ להעביר את תודעתו של אולטרון לגופו של אדם וורלוק, אחרת יושמד.
הוד התפתחותו מבצע את ההעברה, ולמראית עין בוגד בוורלוק והורג אותו.
אולם, הוד הפתחותו מעיר מספר הערות מסתוריות לעבר גופו הישן של אולטרון ברגע שההעברה נשלמת, ובכך מרמז שיש דברים מורכבים יותר שהוא שומר לעצמו.
אולטרון מתעורר בגופו של וורלוק ומרוצה מהתוצאות, כשהוא לא מודע למעשיו של הוד התפתחותו.
הוא שולט טוב יותר ביכולותיו של וורלוק ואוסף את הפלנקס כדי לסיים את תנועת המרד נגדו.
לאחר מכן, הוא מתכנן לכבוש את כדור הארץ בעזרת צבאות רבים של וורלוקים.
בזמן זה, סטאר לורד נלכד ועונה בידי אולטרון.
באג, רוקט ראקון ומנטיס רוקחים תוכנית אשר לפיה גרוט יצמח בגודל בתוך מגדל בבל וישמיד אותו מבפנים.
מנטיס משתמשת ביכולות הטלפתיה שלה כדי להגדיל את יכולות הצמיחה שלו ובשעת הצורך להצית את הכימיקלים הדליקים שבגופו.
הדבר יוביל למותו, אך גרוט מסכים לכך משום שימות כגיבור.
רוקט ראקון לוקח מגרוט גזם עץ שאותו יגדיל מחדש.
התוכנית מצליחה וסטאר לורד ניצל, אך הקבוצה חייבת לקפוץ מהמגדל כדי לשרוד את החורבן.
גרוט משתמש באנרגיית החיים האחרונה שלו כדי להצמיח גדם עץ שיעצור את נפילתם.
מנטיס מסבירה לסטאר לורד את מותו של גרוט ושהוא לא היה מסכים לגרום למותם של שלושה מחבריו לקבוצה אם היה יודע את התוכנית.
מנטיס אומרת שהיא ראתה מבעוד מועד את אולטרון הורג אותה.
באותו רגע, אולטרון - בגופו של וורלוק - מופיע ומנטרל אותה בעזרת מכה לראשה.
מחוץ לשדה האנרגיה, צי ספינות חייזריות של גזעי הבאדון, הריגליאנים, חיילי החלל הגלאדוריאנים, הסאפארטוי ושארית הקרי יורות ללא הרף במגן עם כלי הנשק שלהן, אך הן אינן מצליחות לחדור דרכו.
לפתע, נובה מופיע עם דראקס וגאמורה, שבינתיים שוחררו מהשפעתם של הפלנקס, וכן עם שניים מחברי הטק-נארכי, משום שגזע הטק-נארכי מרגיש אחראי על הפלנקס וחייב להעמיד את הדברים על תיקונם.
הם חודרים את המגן ומתקיפים את אולטרון, שמתחמק בקלות מנובה אך אינו יכול לעמוד מול חברי הטק-נארכי.
וורלוק מהטק-נארכי מדביק את אולטרון בגרסה מואטת של הווירוס הטכנו-אורגני, מה שגורם לאולטרון להימלט מהמקום.
רונאן המאשים מוביל 15,000 חיילי קרי למתקפה על הלה כדי להשמיד את כוחות הפלנקס שכבשו אותה.
פילא-וול, דראקס וגאמורה מתעמתים מול הפלנקס אחרי שהם רואים את נובה, והצי קורא לספינותיו לסגת.
רונאן מסרב ומורה לרובוטית התבונתית פרקסאגורה להמשיך לירות, אך היא מסרבת.
אולטרון מעביר אליה את תודעתו ומהמם את ריית' כדי שיוכל להעביר את תודעתו אל חייליו.
כשהוא עוזב את גופה של פרקסאגורה, הוא מוציא את גרעין הליבה שלה מכלל פעולה ובכך הורג אותה.
הדבר מוביל להשמדת הספינה שנושאת את רונאן וסופר סקרול, כשרק שדה הכוח של האחרון מציל אותם ממוות בטוח.
הוד התפתחותו נפרד לשלום, לא לפני שהוא מגלה שאדם וורלוק חי וקיים וימשיך להנהיג את הקבוצה.
מתברר שהוא היה שמור ביהלומים שבצמידי הקוונטים אותם ענדה פילא-וול, והיא מחזירה את נשמתו לגופו.
אולטרון משתלט על חיילי הקרי המשודרגים ויוצר גרסה גדולת-ממדים שלו.
אדם ופילא-וול מתעמתים מולו, ואדם מעביר את כל נשמות הקרי שאבדו במהלך הכיבוש לתוך צמידי הקוונטים, ובכך הוא מפעיל אותם ומחשל מחדש את חרבה של פילא-וול.
היא מנחיתה מכה ניצחת על אולטרון וריית' משתמש באקסולונים שלו כדי לכלוא את אולטרון בגוף הנוכחי שלו כדי שלא יוכל לעבור לגוף הבא.
בעוד פילא-וול מתאבלת על מותה של מונדרגון, אדם מגיע אליה ומספר לה על תוכניתו של סטאר לורד להקים קבוצה שתעמוד בפני איומים גלקטיים ותמנע מאסונות נוספים להתרחש.
השמדה באמצעות עבודה הוא מונח המתאר את הפעלתם של מחנות ריכוז ומערכות לניהול עובדי כפייה בגרמניה הנאצית, בברית המועצות, בקוריאה הצפונית ובמשטרים טוטאליטרים אחרים.
שכן, במשטרים אלו הנרדפים נרצחים באיטיות על ידי עבדות קשה, תת-תזונה והיעדר טיפול רפואי.
הנאצים רדפו אנשים רבים על רקע הגזע, השתייכות פוליטית, מוגבלות, והעדפה דתית או מינית.
הם אף רדפו קבוצות נוספות שנדחקו לשולי החברה בגרמניה, דוגמת משפחות מרובות ילדים ונזקקות סעד, נוודים ותושבים ארעיים (צוענים בעיקר), וכן אלכוהוליסטים וזונות.
למרות שהאחרונים שהוזכרו נחשבו ל"טהורי דם", הם סווגו כחריגים חברתית וכנטל על החברה.
הם תועדו ברשימות (וגם הומוסקסואלים) על ידי הרשויות והמשטרה והוטלו עליהם מגוון של הגבלות וחוקים מדכאים, ביניהם עיקור כפוי ולבסוף מאסר במחנות הריכוז.
כל מי שהתנגד למשטר הנאצי (כגון קומוניסטים, סוציאל-דמוקרטים, דמוקרטים וסרבני מצפון) נלקח למחנות מעצר.
בעוד שאחרים ניצלו מעיניהם של הנאצים, לא היה מקום בתפיסת העולם של היטלר ליהודים, אם כי גרמניה הנאצית עודדה ותמכה בהגירה יהודית לארץ ישראל בין השנים 1933 עד 1941 דוגמת הסכם ההעברה ותוכנית מדגסקר.
במהלך המלחמה בשנת 1942 ההנהגה הנאצית התכנסה כדי לדון ב"פתרון הסופי לבעיית היהודים באירופה" בוועידת ואנזה.
התמליל מהוועדה נתן להיסטוריונים תובנה על דרך החשיבה של ההנהגה הנאצית, שכן הוא תיאר באופן מובהק את תוכניתם העתידית שכללה שימוש בהשמדה על ידי עבודה כאחד ממרכיבי "הפתרון הסופי".
הנאצים אף עינו והתעללו פיזית באסירים.
"טורסטאן" הייתה שיטה שבה הקורבנות אולצו לעמוד עירומים ולהרים את ידיהם באוויר.
לאחר שהתמוטטו או התעלפו הם הוכו עד לחזרתם מחדש לתנוחה.
"פאלהנגן" הייתה שיטה בה קשרו את ידיהם של האסירים מאחורי גבם ואז תלו אותם על עמוד באמצעות הלולאה שנוצרה בין היד לגב.
כך נפרקו ידיהם של האסירים והלחץ היה קטלני תוך מספר שעות.
הכליאה במחנות הריכוז לא נועדה רק כדי לשבור את רוחם של האסירים, אלא כדי להוביל למותם.
רישום האסירים, עבודת הכפייה, שיכונם במבנים צפופים וקטנים והמסדרים - כל ההיבטים של הכליאה במחנה לוו בהשפלה ובהטרדה.
הקליטה, הרישום והתחקור של העצורים החדשים התלוו לקריאות בוז מאנשי האס אס.
דרכו על האסירים והלמו בהם במסדרי הבוקר.
חלק מעבודות הכפייה כללו מטלות חסרות טעם ופרך קשה, שנועדו לשחוק את האסירים פיזית ונפשית.
במחנות ריכוז רבים, עבודות הכפייה כוונו לטובת המאמץ של מכונת המלחמה הגרמנית.
במקרים אלו, האסירים אולצו לעבוד שעות רבות על מנת להגביר את התפוקה של יצור הנשק והתחמושת.
אוסוולד פוהל, ראש מחלקת המשרד הראשי למשק ולמנהל של האס אס (SS-WVHA), שפיקח על עבודתם של האסירים במחנות הריכוז, נתן ב-30 באפריל 1942 את ההוראה:
בין 25,000 עד 35,000 אסירים שנשלחו לעבוד עבור תאגיד אי גה פארבן באושוויץ מצאו את מותם.
תוחלת החיים הממוצעת של אסיר יהודי שהוצב בתפקידו עמדה על פחות מארבעה חודשים.
עובדי הכפייה הכחושים מתו מעייפות, ממחלות או שהוגדרו כבלתי כשירים לעבודה והוצאו להורג.
כשלושים אחוזים מעובדי הכפייה עליהם הוטלה המשימה של חפירת תעלות, שנחפרו לטובתם של מפעלי נשק בחודשי המלחמה האחרונים, מתו.
במחנות לוויין שהוקמו בקרבת מכרות וחברות תעשייתיות, אחוזי התמותה היו גבוהים אף יותר, שכן תנאי המגורים והציוד היו ברמה נמוכה בהרבה מאשר במחנות העיקריים.
האימרה "העבודה משחררת" , שהתנוססה על מספר שערי מחנות ריכוז, הייתה חלק ממערך ההטעייה ואחיזת העיניים שהופנתה כלפי קורבנות גרמניה הנאצית.
מחנה הריכוז בוכנוואלד היה המחנה היחיד שבשערו נכתב בציניות "Jedem das Seine" .
לאס-אס היה סיווג של מחנות על פי אופן הטיפול באסירים.
מאוטהאוזן וגוזן היו שני המחנות היחידים בכל אירופה שסווגו בדרג 3, שמשמעו "השמדה באמצעות עבודה".
לשם השוואה, מחנה הריכוז דכאו היה בדרג 1, ואושוויץ בדרג 2, בשונה מהמחנה הסמוך בירקנאו, ששימש מחנה השמדה.
הגולאג הסובייטי מתואר לעיתים קרובות כמערכת של מחנות מוות.
אלכסנדר סולז'ניצין הציג את הביטוי "מחנות השמדה באמצעות עבודה" בספרו "ארכיפלג גולאג".
לדבריו, הממשל הסובייטי הכחיד את המתנגדים לו על ידי אילוצם לעבוד בפרויקטים לאומיים גדולים (דוגמת חפירת תעלת בלומורקנאל, עבודה במחצבות, סלילת פסי רכבת מרוחקים ומיזמי בנייה אורבניים) תחת תנאים תת-אנושיים.
רוי מדבדב העיר: "מערכת הענישה בקולימה ובמחנות בצפון נועדו במתכוון להשמדתם של אנשים".
אלכסנדר יאקובלב אף הרחיב ואמר שסטלין "היה הארכיטקט של מערכת הגולאגים שבאה להשמיד לחלוטין חיי אדם".
בהסתמך על מסמכים פנימיים וסודיים מהגולאגים השונים, עולה שבין השנים 1930 עד 1956 נהרגו 1.6 מיליון בני אדם במחנות העבודה הסובייטים.
רובם (900,000 איש לערך) נהרגו בזמן מלחמת העולם השנייה בעת הלחימה בין גרמניה הנאצית לרוסיה הסובייטית, תקופה שבה אספקת המזון הייתה דלה בכל המדינה.
לפי ההערכה, מחנות עבודה דומים פרוסים בשטחה של קוריאה הצפונית ועד כה נהרגו בהם למעלה מ-20,000 אסירים פוליטיים.
( ברומאג'י: ) הוא סרט אנימה של הבמאי מאקוטו שינקאי, שיצא לאקרנים ביפן בשנת 2016. בסרט, מסופר סיפורם של טאקי, נער החי בטוקיו, ומיצוהא, נערה המתגוררת בכפר איטומורי, שמחליפים גופים זה עם זה; החלפת הגופים קשורה בהופעתו של כוכב שביט בשמי יפן, המשנה את חייהם.
הסרט הופק בסטודיו סרטי CoMix Wave Films) CoMix Wave), בעוד מאקוטו שינקאי מילא את תפקיד התסריטאי, הבמאי והעורך, והופץ על ידי חברת טוהו.
"השם שלך" זכה לשבחי הביקורות ולהצלחה כלכלית עצומה, ומספר חודשים לאחר יציאתו לאקרנים הפך לסרט האנימה בעל ההכנסות הרבות ביותר בכל הזמנים.
בסרט שולבו ארבעה שירים של להקת הרוק היפנית RADWIMPS.
מלבד ההצלחה הכלכלית של הסרט, הוא זכה לביקורות אוהדות רבות.
בספטמבר 2017, הוכרז שהסרט יקבל גרסת לייב-אקשן שתופק באולפני סרטי פרמאונט, בבימויו של ג'יי ג'יי אברהמס.
מיצוהא, נערה החיה בכפר איטומורי, לא מרוצה מחייה.
בתור בתו של ראש הכפר ונכדתה של האחראית על מקדש השינטו המקומי, מופעל עליה לחץ רב מכיוונים שונים.
היא מרגישה לא בנוח בכפר הקטן, בו כולם מכירים את כולם ואין מקומות בילוי.
טאקי, לעומתה, הוא נער החי בטוקיו וחולם להיות ארכיטקט.
בדרך כלשהי, משאלתה של מיצוהא, להיות נער בטוקיו, מתגשמת, ושניהם מתחילים להתחלף בגופם.
החלפת הגופים מתרחשת בשנתם, ובכל פעם שהם מתעוררים זכרונותיהם מהחילוף מיטשטשים.
בשלב מסוים, לאחר שחבריהם מתחילים לשים לב להתנהגותם המוזרה, מיצוהא וטאקי מבינים שאלו לא חלומות, ושהם מתחלפים זה עם זה במציאות והם מתחילים לתקשר באמצעות כתיבת דיווחים באפליקציות היומן בטלפונים שלהם, ומסייעים זה לזה בחיי היומיום.
מיצוהא מסייעת לטאקי להתחבר לקולגה במסעדה האיטלקית בה הוא עובד, וטאקי גורם למיצוהא להיות פופולרית יותר בבית-הספר.
בזמן שהותו בגופה של מיצוהא, טאקי לומד מסבתה, האחראית על המקדש, על מסורות שונות, ובהן שזירת חוטים טקסית, המסמלת את מהלך הזמן, והכנת משקה מיוחד בשם קומיסאקה, המייצג חלק מהנשמה של האדם שהכין אותו ואותו משאירים מחוץ לכפר במקום המיועד לכך.
לאחר שמיצוהא כותבת ביומנו של טאקי על כוכב השביט שיופיע בשמי יפן יום לאחר מכן, הם מפסיקים להתחלף.
טאקי מתוסכל מכך שהוא לא מצליח להתקשר למיצוהא, ומחליט לנסוע לבקר אותה.
מכיוון שזכרונותיו מהתקופה בה היה בגופה של מיצוהא היטשטשו, הוא לא זוכר את שם הכפר או היכן הוא, אלא יכול לשחזר רק את מראה הכפר והנוף הנשקף ממנו, מציורים שצייר באותה תקופה.
לנסיעה הארוכה מתלווים אליו חברתו מהמסעדה וחברו מבית הספר.
לאחר שאף אדם אליו פונה טאקי לא מצליח לזהות את הכפר, הוא כמעט מאבד תקווה - עד שבעל מסעדה מקומית מזהה את הכפר כאיטומורי, ומספר לטאקי שהכפר הושמד שלוש שנים קודם לכן, על מרבית תושביו, על ידי חלק מכוכב השביט עליו דיברה מיצוהא.
החלפת הגופים ביניהם התבררה גם כמסע בזמן: בכל פעם שמיצוהא נכנסה לגופו של טאקי, היא עברה בזמן שלוש שנים קדימה, ואילו בכל פעם שטאקי נכנס לגופה, הוא חזר שלוש שנים לאחור.
בסופו של דבר, טאקי מוצא בספריה המקומית ספר על המאורע, ומגלה שמיצוהא הייתה בין ההרוגים.
בסערת רגשות, טאקי עוזב את חבריו ונוסע לכיוון איטומורי.
הוא מבקר במקום בו הוא, בגופה של מיצוהא, הניח את המשקה המכיל "חלק מנשמתה", ושותה אותו.
מיד לאחר מכן הוא חוזר שלוש שנים קודם לכן, לגופה של מיצוהא.
במהלך החזרה בזמן טאקי רואה הבזקים מזכרונותיה, ונזכר בכך שפגש את מיצוהא שלוש שנים קודם לכן, כאשר היא הגיעה לטוקיו לחפש אותו (שכן לא ידעה שהחילוף מתבצע תוך מסע בזמן); לאחר שלא זיהה אותה, היא נתנה לו את החוט הטקסי שסרגה, וששכח מאז ממי קיבל אותו.
טאקי, כמיצוהא, מנסה לשכנע את קרובי משפחתה ואת תושבי הכפר להתפנות מהכפר בשל התקרבות כוכב השביט, אך אף אחד לא מאמין לו.
בסופו של דבר, סבתה של מיצוהא מבינה שאדם אחר נמצא בגופה.
טאקי משכנע בדרך לא-דרך את שני חבריה של מיצוהא, סאקאיה וטשי, לעזור לו לפנות את תושבי הכפר בעזרת פיצוץ שיצרו בתחנת הכוח המקומית, מה שעשוי לשכנע את תושבי איטומורי שפרצה שרפה המחייבת את פינוים.
בזמן שסאקאיה וטשי מתחילים לקיים את תוכניתו, טאקי חוזר למקום בו נמצא גופו שלוש שנים מאוחר יותר, ובו מיצוהא מתעוררת בגופו.
לאחר שיורדים הדמדומים (הזמן בו, לפי המיתולוגיה היפנית, עשויות להתרחש תופעות על-טבעיות), הוא ומיצוהא מצליחים לראשונה להיפגש פנים מול פנים, כשהם חוזרים לגופם המקורי.
טאקי ומיצוהא מחליטים לכתוב את שמותיהם זה על כף ידו של האחר, כדי שלא ישכחו אותם לאחר הדמדומים; אולם, אלו מסתיימים לפני שמיצוהא מספיקה לכתוב את שמה על ידו והיא נעלמת.
זכרונותיו של טאקי מתחילים להיטשטש באופן מיידי חרף מאמציו לזכור, עד כי בסופו של דבר הוא כלל אינו זוכר לשם מה הגיע למקום.
הוא חוזר לטוקיו וממשיך בחייו הרגילים.
בינתיים, בזמן שמיצוהא חוזרת לכפר, היא מגלה שטאקי כתב על ידה "אני אוהב אותך" במקום את שמו; לכן, גם היא שוכחת את שמו, ולבסוף אותו.
היא מצליחה בסופו של דבר לשכנע את אביה, ראש הכפר, באמיתות האסון.
במאמצים המשולבים שלה ושל חבריה תושבי איטומורי מתפנים מהכפר לפני שהוא נהרס על ידי השביט.
ההיסטוריה משתנה, הכפר איטומורי נהרס אך כל תושביו ניצלו.
רבים מהם עוברים לטוקיו, ביניהם מיצוהא.
חמש שנים מאוחר יותר, הן טאקי והן מיצוהא חיים בהרגשה תמידית ששכחו דבר-מה חשוב מעברם.
יום אחד, בעודם נוסעים ברכבות שחולפות זו על פני זו, הם מזהים זה את זה בחלון (אולם לא את ההקשר בו הכירו).
שניהם יורדים בתחנה ומחפשים זה את זה באזור שסביבה; בסופו של דבר הם מוצאים זה את זה, וכמעט מפספסים בשנית - הם חולפים זה על פני זה בגרם מדרגות, ביישנים מכדי לדבר.
ברגע האחרון, טאקי מסתובב ושואל אותה אם הם מכירים, והיא משיבה שגם היא סבורה כך.
הסרט מסתיים כשטאקי ומיצוהא שואלים אחד את השני: "מה השם שלך?"
טאקי טאצ'יבאנה – נער בטוקיו, המבלה את זמנו עם חברים מהתיכון ובעבודה זמנית במסעדה איטלקית, וחולם להיות ארכיטקט.
טאקי אמנם חם-מזג אך אדיב.
מיצוהא מיאמיזו – נערה החיה בכפר איטומורי עם אחותה הקטנה וסבתה, האחראית על המקדש המקומי.
אמה נפטרה מספר שנים לאחר שנולדה; אביה עזב את הבית לאחר סכסוך עם סבתה, והתמנה בסופו של דבר לראש הכפר.
מיצוהא לא מרוצה מחייה: לאביה דרישות גבוהות ממנה והוא לא חושש להפגין אותן, והיא נאלצת להשתתף בטקסי השינטו במקדש.
קאטסוהיקו טשיגאווארה, סיאקה נאטורי – חבריה של מיצוהא.
יוטסוהא מיאמיזו – אחותה הקטנה של מיצוהא.
מיקי אוקודרה – סטודנטית באוניברסיטה, העובדת במסעדה בה טאקי עובד.
טאקי נמשך אליה אך מתבייש להתחיל איתה במערכת יחסים; רק כשמיצוהא נמצאת בגופו היא מצליחה לגרום לה לחבב אותו ואף לצאת איתו לדייט.
היטוהא מיאמיזו – ראש משפחת מיאמיזו, והאחראית על מקדש השינטו של איטומורי.
טסואקאסה פוג'י, שינטה טאקאגי – חבריו של טאקי.
טושיקי מיאמיזו – אביה של מיצוהא.
פס-הקול של הסרט הולחן ובוצע על ידי להקת הרוק היפנית RADWIMPS.
מלבד מנגינות הרקע, הלהקה ביצעה את ארבעת שירי הנושא של הסרט:
השמדת כל המפלצות (ביפנית: 怪獣総進撃, באנגלית: Destroy All Monsters) הוא סרט מפלצות ואסונות יפני ואירוע קרוסאובר מבית היוצר של טוהו בבימויו של אישירו הונדה.
בסרט הזה, גודזילה, אנגירוס, רודן, מות'רה, הגורוזאורוס, מינילה, קומונגא ומנדה נשלטים לפתע על ידי גזע רנדומלי של חוצנים (שהם שולטים גם בקינג גידורה) ומשמידים את כל העולם מניגוד לרצונם.
הסרט יצא לאור ביפן ב-1 באוגוסט 1968.
כאשר התקשורת עם מונסטר-לנד מתנתקת באופן מסתורי, וכל המפלצות מתחילות לתקוף את בירות העולם, ד"ר יושידה שולח את קפטן ימבה וצוות הצוללת שלו, SY-3, לראות מה קרה שם.
שם הם מגלים שהמדענים, בהנהגתו של ד"ר אוטאני, הפכו לעבדים נשלטים של גזע חייזרים נקביים, הקוראים לעצמם קילאקים, שמתבררים כי הם שולטים במפלצות.
המנהיג שלהם דורש שהגזע האנושי ייכנע, או יתמודד עם השמדה מוחלטת.
גודזילה מתקיף את ניו יורק (דבר שקרה במארוול), רודן פולש למוסקבה, מות'רה (בתור זחל) מטיל אימה בבייג'ינג, הגורוזאורוס הורס את פריז ומאנדה מתקיף את לונדון.
התקפות אלה נקבעו על מנת למשוך תשומת לב מיפן, כך שהחייזרים יכולים להקים מעוז תת-קרקעי ליד הר פוג'י ביפן.
הקילאקים מפנים את ההתקפה הגדולה הבאה שלהם לטוקיו, ובלי התנגדות רצינית הופכים לבטוחים במטרותיהם עד האו"ם גילה כי המתקן ששולט במפלצות נמצא בירח.
במאבק נואש, SY-3 הורס את המתקן שבירח ומפלצות כדה"א חוזרות לעצמן.
כשכל המפלצות בשליטת מועצת הביטחון של האו"ם עכשיו, הקילאקים פותחים בתוכנית-העל שלהם: קינג גידורה.
המפלץ הקוסמי בעל שלושת הראשים נשלח כדי להגן על הבונקר החוצני שבהר פוג'י, ונלחם נגד גודזילה, מינילה, מות'רה, רודן, גורוזאורוס, אנגירוס, קומונגא ומנדה.
בעוד לכאורה הוא נראה בלתי מנוצח, גידורה מרוסן בסופו של דבר על ידי כל מפלצות כדה"א והם הורגים אותו סופית.
החייזרים מסרבים להודות בתבוסה, והם שולחים את התוכנית האחרונה שלהם: מפלצת בוערת אותה הם מכנים "דרקון האש", אשר מתחיל לשרוף את טוקיו והורס את מרכז השליטה על מונסטר-לנד.
לפתע, גודזילה תוקף והורס את הבסיס של החייזרים, ומגלה כי מפלצות כדה"א מי הן אויבותיהן.
קפטן ימבה מושך את הדרקון אש באמצעות ה-SY-3 ומשיג ניצחון עבור המין האנושי.
דרקון האש והחייזרים מושמדים, וגודזילה ומפלצות אחרות חוזרות למונסטר-לנד לחיות בשלום.
אקירה קובו - קפטן קאטסו ימבה, הקפטן הראשי של הצוללת SY-3.
ג'ון טזאקי - ד"ר יושידה, מדען יפני של האו"ם.
יוקיקו קובאיאשי - קיוקו מנאבה, אישה שנשלטת על ידי הקילאקים.
יושיו טסוצ'ייה - ד"ר אוטאני, מדען שנשלט על ידי הקילאקים.
קיוקו איי - מלכת הקילאקים, רודנית חוצנית מרושעת המעוניינת שהגזע האנושי ייכנע.
גודזילה - תרופוד ענק ועתיק יומין.
אנגירוס - אנקילוזאורוס ענק ועתיק יומין.
בעל בריתו הטוב ביותר של גודזילה.
רודן - פטרנודון ענק ועתיק יומין.
וראן - זוחל ענק מעופף.
מות'רה - זחל ענק ממין נקבה.
בראגון - דינוזאור ענק בעל יכולת התחפרות.
מינילה - תרופוד ענק צעיר.
מאנדה - נחש-ים דמוי דרקון סיני.
קינג גידורה - דרקון תלת-ראשי עצום וחוצני.
השמדת כדור הארץ הוא סרט טלוויזיה מסוג מדע בדיוני משנת 2009. הסרט בוים בידי ניק ליון ותוסרט על ידי רפאל ג'ורדן.
בסרט משחקים לוק גוס, מרינה סירטיס וקולין סלמון.
הסרט עוקב אחר ניסיונותיו של מדען לקבוע את הגורמים לפיצוץ קטלני במנגיש ולהקטין את השפעותיו ההרסניות על כדור הארץ.
הסרט הוקרן לראשונה ב-12 בדצמבר 2009.
לוק גוס - דייוויד וינדהאם
קולין סלמון - רג'ה באשיר
ווליסלב פבלוב - עזיז חאלד
השלשה על שם שרקו היא שילוב התסמינים צהבת, חום (בדרך כלל מלווה בצמרמורת) וכאבי בטן ברביע הימני העליון.
היא קרויה על שם הרופא הצרפתי ז'אן מרטין שרקו.
שלשה זו מרמזת בסבירות גבוהה על דלקת עולה בדרכי המרה (זיהום חריף של צינור המרה).
כאשר המצגת כוללת גם סימני הלם (בדרך כלל לחץ דם נמוך) ושינוי במצב ההכרה (בדרך כלל בלבול) היא ידועה בשם הפנטאדה על שם ריינולדס.
השם יקום דמו (לרוב בראשי תיבות: הי"ד) הוא נוסח בקשה יהודי שמופיע כתוספת לאחר שמו של נפטר שנהרג על ידי גויים בגלל היותו יהודי.
הבקשה היא מאלוהים שיבצע נקמה במי שהביאו להריגתו.
רבים נוהגים לצרף את הביטוי לאחר שמו של חלל צה"ל ושל חללי טרור וכן של יתר חללי מערכות ישראל.
בתפילות ובמזמורים שונים ישנה ציפייה ובקשה שהשם ינקום בעמים שפגעו בישראל, לדוגמה בתהילים "אֵל נְקָמוֹת ה', אֵל נְקָמוֹת הוֹפִיעַ.
בנוסח התפילה אב הרחמים הנאמר אצל יהודי אשכנז מופיעה הבקשה מה' על הנקמה כשהיא מסתמכת על מספר פסוקים במקרא:
לדעת הרב שמואל פנחס גלברד, תפילה זו היא המקור לביטוי "השם יקום דמו".
התפילה לנקמת דם הנהרגים מצויה גם בנוסחי תפילה נוספים, כגון תפילת יזכור לקרבנות השואה.
הביטוי נעשה שגור החל מראשית תקופת האחרונים.
נעשה בו שימוש בהנצחה על מצבות והקדשות, וכן בלשון המדוברת והכתובה.
רבי אהרן ברכיה ממודנה בספרו הקבלי מעבר יבק כותב שיש תועלת לנשמת ההרוג מכך שאומרים עליו "השם יקום דמו":
הרב שלמה גורן הסיק שניתן להשתמש בביטוי גם לגבי חלל צה"ל שנהרג בשוגג מאש כוחותינו, כיון שגם הוא קורבן של המלחמה.
הביטוי "הי"ד" מופיע בספרים שנדפסו כבר בראשית תקופת האחרונים בראשי תיבות, דבר המעיד על היותו כבר אז ביטוי שגור ומוכר.
במלחמת חרבות ברזל נהרג סרן ישראל יודקין, ונקבר בבית הקברות הצבאי בהר הרצל.
משפחתו דרשה להוסיף במצבתו את הביטוי "הי"ד", אך סורבה על ידי משרד הביטחון מטעמי אחידות.
לאחר מאבק ציבורי בהובלת המשפחה קיבל שר הביטחון יואב גלנט את בקשת המשפחה והמלצת המועצה הציבורית להנצחת החייל
במהלך הסכם חמאס–ישראל (ינואר 2025) הגיב ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו על רצח עודד ליפשיץ והילדים אריאל וכפיר ביבס: "השם יקום דמם וגם אנחנו ננקום".
"השם ירחם" הוא שיר שהוקלט על ידי הראפר הישראלי טונה.
את השיר הוציאה ב-30 במאי 2025 לאור חברת התקליטים נענע דיסק, כסינגל שיווקי מתוך האלבום "רובים ותלתלים".
האלבום יצא במקביל לאלבום "ראפ מטורף", ומהווה חלק מהשקה כפולה של טונה לאחר ארבע שנים מאז אלבומו הקודם "מזרח פרוע".
השיר משלב אלמנטים של היפ הופ ומוזיקה ים-תיכונית.
"השם ירחם" נכלל כרצועה השביעית באלבום הכפול "רובים ותלתלים".
את מילות השיר כתבו טונה, ניר דנן ויקיר בן טוב, שגם הפיקו אותו מוזיקלית.
מילות השיר מבטאות כמיהה לקשר זוגי תומך ומאוזן, לצד תחושת שבירות פנימית והתמודדות עם מצוקה רגשית.
על פי ביקורתו של יוסי חרסונסקי, השיר מתאר מצוקה רגשית עמוקה המולידה קריאה אינטואיטיבית לרחמים, גם מן האל וגם מהזולת.
הצירוף "Goddamn" ו"השם ירחם" מפגיש בין שתי מערכות לשוניות ותרבותיות שונות, האנגלית-אמריקאית והעברית-דתית, באופן שממחיש את הפער בין חילון לאמונה.
חרסונסקי מדגיש את הדרך שבה טונה משתמש בשפה כדי לפרוק עומס רגשי: מצד אחד, תסכול מתריס; מצד אחר, תחינה כנה.
לטענתו, זהו דיבור אישי, כמעט דיאלוג פנימי, שבמרכזו כמיהה למקום בטוח – לא מושלם, אלא כזה שמאפשר לטעות, לתקן, ולהיות מובן.
השמאל האמוני היא תנועה פוליטית-חברתית בישראל, שהוקמה ב־2022, הפועלת בתוך הקהילה הדתית, המסורתית והחרדית.
מטרתה לקדם שיח וערכים של שלום, שוויון וצדק בחברה הישראלית מתוך הזהות היהודית ולהיות בית ליהודים מאמינים שרואים את עצמם כשייכים למחנה השמאל.
תפיסת העולם של השמאל האמוני גורסת כי היהדות והכתבים היהודיים אינם שייכים למפלגה או לזרם פוליטי מסוים, וכי עבודת ה' מחייבת את האדם לפעול בחסד, צדקה ושלום.
בשיח הציבורי בישראל נתפסו בעשורים האחרונים הערכים הדתיים־יהודיים בעיקר כקשורים לימין הפוליטי, תוך זיקה להתנחלויות, לרפורמה המשפטית ולביטויים של כוחנות ולאומנות.
מנגד, התנועה מבקשת להבליט את המקורות היהודיים המדגישים חמלה אנושית, חתירה לשלום והגנה על זכויות האדם.
מטרתה המוצהרת היא להשמיע קול יהודי ברור הקורא לצדק חברתי, לדאגה לחלש ולפעולה אקטיבית לשם כך.
התנועה מבקשת להוות בית לאנשים המאמינים בערכים המזוהים לרוב עם השמאל הפוליטי, אך הנובעים מבחינתם מחיוב מוסרי־דתי.
היא אינה מגדירה עצמה כשייכת למגזר דתי מסוים, וחבריה מגיעים מקשת רחבה של זהויות אמוניות ובהם חרדים, מסורתיים, דתיים לאומיים ואחרים.
אחת האמרות המרכזיות שהתנועה חרתה על דגלה לקוחה מן התלמוד: "מה הקדוש ברוך הוא נקרא רחום אף אתה היה רחום; מה הקב"ה נקרא חנון אף אתה היה חנון; מה הקב"ה נקרא צדיק אף אתה היה צדיק; מה הקב"ה נקרא חסיד אף אתה היה חסיד" ().
לאחר שמפלגת מימד, שהקים הרב יהודה עמיטל, התפרקה לא הייתה תנועה פוליטית שארגנה סביבה אנשים דתיים המחזיקים בתפיסת עולם מהשמאל הפוליטי.
תנועת השמאל האמוני הוקמה בנובמבר 2022 לאחר הבחירות לכנסת העשרים וחמש והתחלת תהליך הרפורמה המשפטית.
התנועה הוקמה בידי מיכאל מנקין וברית יעקבי יחד עם קבוצת פעילים חברתיים, חרדים, דתיים ומסורתיים, כתגובה לעלייתן של מפלגות ימין קיצוני דתיות כמו הציונות הדתית, עוצמה יהודית ונעם.
הם רצו להקים תנועה הדוגלת בערכים כמו שלום, שוויון, אמונה וחמלה ושרואה בהם ערכים יהודיים שיש להילחם עליהם ולהשמיע אותם במרחב הציבורי הישראלי.
הם ארגנו כנס שהתקיים בהיכל שלמה בירושלים בינואר 2023 אליו הגיעו שבע מאות איש מהמגזר הדתי-לאומי, המסורתי והחרדי.
בכנס נאמו אנשים שונים כמו כלת פרס ישראל עדינה בר-שלום ולאה שקדיאל והתקיימו מעגלי שיח בנושאים שונים.
את השם 'השמאל האמוני' טבעה אסתי שושן.
לאחר ההצלחה של הכנס החליטו חברי הקבוצה להמשיך את הפעילות של התנועה והרחיבו אותה לתחומים נוספים.
התנועה העבירה שיעורים תורניים שונים, פרסמה גילויי דעת שונים, הצטרפה למאבקים ברפורמה המשפטית ובהפגנות להחזרת החטופים.
ב־28 בפברואר 2024 התקיים הכנס השני של השמאל האמוני בנוכחות מעל 900 אנשים, שוב בהיכל שלמה.
הכנס עסק במלחמת חרבות ברזל מראייה דתית שמאלנית, החזרת החטופים ומקומה של האמונה היהודית בשיח הפוליטי כיום.
בכנס נאמו חנה כצמן, אימו של פעיל השלום חיים כצמן שנרצח ב-7 באוקטובר, ג'קי לוי, הרב פרופ' דניאל אפשטיין ועוד.
הכנס השלישי התקיים ב-9 בספטמבר 2025 בהיכל שלמה בנושא "שמירת הנפש".
הכנס קרא לשחרור החטופים, הפסקת המלחמה, שיקום מדינת ישראל ורצועת עזה והצלת חפים מפשע.
השמאל האמוני הקים סדרת ספרים בשם 'מקום', תחת הוצאת ספרי בלימה, שם הם מפרסמים כתבים מקוריים שלהם ומוציאים מחדש כתבים יהודיים העוסקים בחמלה, חסד, שוויון ושלום.
פדות רחמים שלום: כ"ו דרשות על המלחמה, עורכים: דביר ורשבסקי, מיכאל מנקין ואביעד הומינר-רוזנבלום, 2024 – קובץ מאמרים המביא מבט תורני על מלחמת חרבות ברזל ומנסה לחפש שיח של חמלה, שלום ורוך דרך המקורות היהודיים.
דרשות מתהום רבה, מיכאל מנקין, 2025 – קובץ דרשות על חמישה ממועדי ישראל (שבועות, תשעה באב, שבת חול המועד סוכות, פורים ושבת חול המועד פסח).
בביקורתו, חיים וייס כתב: "ספרו של מנקין מציע נתיב לתיקון העולם הזה.
זהו נתיב הנובע מתוך תודעה חריפה שאותו תיקון צריך להיעשות לאט, בצניעות רבה, תוך ויתור מראש על המשאלה להשלימו.
העולם המתוקן, כך מלמד אותנו מנקין, חייב להישאר במידה רבה שבור.
זהו נתיב העומד כנגד תודעת ה"עם נבחר" המאוהב בעצמו ובכוחו, ומציע אופציה תאולוגית של ויתור על אותה נבחרות הרסנית והמרתה במעין תודעה של תפילה, בכי וגעגוע.
מתוך אותה חולשה שיש בה עוצמה רבה, יכול אולי להתחיל תיקון".
שמירת הנפש – כלים לעבודת המידות במציאות צבאית, מלקטים: דביר ורשבסקי ומיכאל מנקין, 2025 – ספרון לחיילים המלקט מקורות מתוך ארון הספרים היהודי "המבקשים להעניק לחייל נקודת מבט יהודית-הומנית תוך שימת דגש על היכולת שלו לשלוט ברגשותיו ובבחירותיו".
ציונות של שנאה וציונות של חיבה: מכתבי הרב משה אביגדור עמיאל, עורכים: אריאל שוורץ, דביר ורשבסקי ואביעד הומינר-רוזנבלום, 2025 – איגוד מאמרים של הרב משה אביגדור עמיאל, רבה של תל אביב, העוסקים בתפיסתו המוסרית בדבר בחירה בציונות המושתתת על אהבת האדם ולא על ציונות המושתתת על אנוכיות וכוחנות.
השמיים נופלים היא סדרת טלוויזיה אמריקאית בת 5 עונות, שנעשתה על פי רעיון מקורי של סטיבן ספילברג, והופקה עבור רשת TNT.
דרמה פוסט אפוקליפטית מדע בדיונית מבית היוצר של סטיבן ספילברג ורוברט רודט, שהופקה על ידי אולפני דרימוורקס, ונרכשה לשידור ומשודרת על ידי חברת yes הטלוויזיה בלוויין.
השתלטות חוצנים עוינת השאירה אחריה עולם הרוס וניצולים בודדים.
בחודשים שלאחר מכן, אלו שהצליחו להישאר בחיים ולהימנע מנפילה בשבי, חוברים יחדיו וכנגד כל הסיכויים נלחמים למען המשך קיום המין האנושי.
באופן לא צפוי, גיבור הסדרה הוא דווקא טום מייסון, פרופסור להיסטוריה, שצריך כעת להשתמש בידע העצום שרכש בהיסטוריה הצבאית של ארצות הברית, תוך איסוף מידע מודיעיני, בשביל להנהיג את הניצולים שנלחמים באויב חזק, שיטתי וחסר רחמים, שנחוש בדעתו לחסל את האנושות.
הסדרה מתמקדת במאבקם של השורדים ובנחישותם לשמור על אנושיותם כשהכול מסביבם קורס.
סיפור על כושר עמידה של מעטים מול רבים, מחויבות ואומץ לב של אנשים פשוטים שנקראו להפוך לגיבורים ולהוכיח שדבר לא ישבור את הרוח האנושית.
טום מייסון (נואה ויילי) – מנהיג המהפכה, פרופסור להיסטוריה שאשתו נהרגת ואחד מבניו נחטף במהלך הגל הראשון של התקפות החוצנים.
לאחר העונה השנייה הפך לנשיא ארצות הברית החדשה.
בעונה השלישית התיידד עם גזע חוצנים אחר הנקרא וולם.
אן גלאס (מון בלאדגוד) – רופאת ילדים אינטליגנטית ורבת תושייה, שבנה היחיד נהרג בהתקפה הראשונית.
האל מייסון (דרו רוי) – בנו הבכור של טום, שהתקפות החוצנים הכריחו אותו להתבגר בטרם עת ולהפוך ללוחם.
נישא למגי בסוף העונה החמישית.
מגי מיי (שרה קרטר) – לוחמת שהצילה את טום והאל והצטרפה לחבורת הניצולים.
קפטן דן ויבר (ויל פטון) – קפטן במיל'.
מרבית משפחתו נספתה בפלישת החוצנים.
הופך למנהיג אמיץ ונחוש של המהפכה.
קודם לקולונל בין עונות 2 ו-3.
ג'ון פופ (קולין קאנינגהאם) – פושע ואסיר לשעבר המצטרף לחבורת הניצולים ומתגלה כמומחה לחומרי חבלה, כמו גם שף בעל כישורים קולינריים יוצאי דופן.
בן מייסון (קונור ג'סאפ) – בנו השני של טום, נחטף על ידי החוצנים בהתקפה הגדולה וחולץ במהלך העונה הראשונה.
מאט מייסון (מקסים נייט) – בנו הקטן של טום מייסון שהפך בעונה השנייה ללוחם.
קוצ'יס (דאג ג'ונס) – הופיע לראשונה בסוף העונה השנייה כחוצן מגזע הוולם שבא להציל את האנושות.
אלקסיס (סקרלט ביירן) – בתם של טום ואן, חצי חוצנית, מתבגרת במהירות.
השמיים יכולים לחכות הוא סרט קומדיה אמריקאי שיצא בשנת 1978 בבימוים של וורן בייטי ובאק הנרי.
הסרט הוא עיבוד קולנועי שני שנעשה למחזה של הארי סיגל באותו השם (הראשון נעשה ב-1941 והשלישי ב-2001).
ביטי היה גם שותף לכתיבת התסריט, והוא משתתף בסרט בתפקיד הראשי; הוא מגלם שחקן פוטבול שנהרג בתאונה וחוזר לכדור הארץ בגופו של מיליונר.
ג'ו פנדלטון (וורן בייטי) הוא קוורטרבק מחליף בקבוצת הפוטבול "לוס אנג'לס ראמס", השואף להגיע עם קבוצתו לסופרבול.
הוא רוכב על אופניו במנהרה בלוס אנג'לס, כאשר הוא מתנגש במשאית.
מלאך להוט וחרד מדי (באק הנרי), שמבצע את משימתו הראשונה כאשר נשלח לקחת את נשמתו של ג'ו, נוטל אותה עוד בטרם מת, וג'ון מגיע לשמיים, לחיים אחרי המוות.
שם הוא מסרב להאמין שסופו הגיע, ולאחר חקירה, מגיע מר גורדון המסתורי (ג'יימס מייסון) למסקנה כי הוא צודק - ג'ו נועד למות מאוחר יותר.
אך גופתו של ג'ו כבר נשרפה, ולאחר סירוב למספר אפשרויות של אנשים שעומדים למות, מקבל ג'ו את ההצעה לחזור לחיים בגופו של המיליונר והתעשיין ליאו פרנסוורת'.
באותם רגעים אשתו של ליאו, ג'וליה (דיאן קנון) ומאהבה טוני (צ'ארלס גרודין), שהוא גם מזכירו האישי של ליאו, מנסים להטביע את ליאו באמבטיה.
שניהם מופתעים לגלות אותו חי ובריא.
ליאו קונה את קבוצת הפוטבול "לוס אנג'לס ראמס", ומעוניין להוביל אותה אל הסופרבול בתפקיד הקוורטרבק.
לשם כך הוא חובר אל מאמנו וידידו בעבר, מקס קורקל (ג'ק וורדן), כדי להיעזר בו ולהביא את גופו החדש למצב של כושר מתאים.
במקביל הוא מתאהב בפעילת איכות הסביבה בטי לוגן (ג'ולי כריסטי), שמתנגדת למדיניותו של ליאו בעסקיו.
בהמשך מצליחים ג'וליה וטוני לממש את מזימתם ורוצחים את ליאו.
בעקבות זאת נאלצים אנשי קבוצת הפוטבול לאייש מחדש את תפקיד הקוורטרבק, ותומאס ג'ארט נבחר.
תומאס נפגע במהלך המשחק ונהרג; בסיוע מר גורדון מועברת נשמתו של ג'ו אל גופו הסופי, הגוף של תומאס, והוא מוביל את קבוצתו לניצחון.
במהלך מסיבת הניצחון מסיר מר גורדון את זכרונותיו של ג'ו על חייו הקודמים, הוא הופך לתומאס ג'ארט, והמעגל הקוסמי חוזר לאיזון.
תומאס פוגש את בטי לאחר סיום החגיגות, ובסיום הסרט נרמז כי הם מתאהבים, בזכות תחושה משותפת של דז'ה וו.
הבמאי וורן בייטי רצה תחילה ליצור את הסרט אודות אגרוף ולשתף בו את מוחמד עלי בתפקיד הראשי, אך לאחר סירובו של עלי בשל מחויבויותיו בתחום האגרוף, שינה ביטי את התסריט לעיסוק סביב פוטבול, והחליט לגלם את הדמות הראשית בעצמו.
בסרט השתתפו מספר שחקני פוטבול ותיקים מקבוצת לוס אנג'לס ראמס, וכן השדרן הנודע דיק אנברג.
ב-1980, כשנה וחצי לאחר יציאת הסרט, הגיעה קבוצת הפוטבול לוס אנג'לס ראמס לראשונה בתולדותיה אל גמר הסופרבול, ואף שיחקה בו נגד פיטסבורג סטילרס, שתוארה כיריבתה בסופרבול בסרט.
עם זאת, ראמס הפסידה במשחק זה.
הסרט זכה בפרס אוסקר לעיצוב התפאורה, והיה מועמד ל-8 פרסי אוסקר נוספים.
בנוסף זכה הסרט בפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי.
לוח השנה הגרגוריאני נמצא בשימוש כמעט בכל מדינות העולם הערבי, והוא שונה מלוח השנה המוסלמי , שעל פיו נקבעים חגי האסלאם ומועדיו.
כל המדינות הערביות, מלבד סעודיה (המשתמשת בלוח השנה המוסלמי לכל צרכיה), משתמשות בלוח השנה הגרגוריאני למטרות אזרחיות.
אין גרסה אחידה בכל העולם הערבי לשמות הערביים של חודשי לוח השנה הגרגוריאני.
בחלק מהמדינות מדובר בהגייה ערבית של שמות החודשים בלוח הגרגוריאני המקובלים בשפות אירופיות.
בלוח השנה הנמצא בשימוש במדינות הסהר הפורה שמות חודשי השנה הם שמות אכדיים של חודשים בלוח השנה האשורי.
שמות אלה נמצאים בשימוש בעיקר בעיראק, סוריה, לבנון, הרשות הפלסטינית, וירדן.
בקרב ערביי ישראל שמות אלה נמצאים בשימוש לצד השמות המצריים-מפרציים.
חודשים אלה נגזרים כנראה מהשמות האכדיים של הלוח האשורי, והשמות "שבאט", "אאד'אר", "ניסאן", "איאר", "תמוז", "אאב", "אילול" ו"תשרין" דומים מאוד לחודשים בלוח השנה העברי: שבט, אדר, ניסן, אייר, תמוז, אב, אלול, ותשרי.
חלק משמות אלה התבססו גם בטורקית בהשפעת השפה הערבית:
מצרים, סודאן, תימן עומאן ומדינות המפרץ
שמות החודשים באלג'יריה ובתוניסיה מבוססים על השמות הצרפתיים של החודשים, והם משקפים את הקולוניזציה הארוכה של צרפת במדינות אלו (1830-1962 - באלג'יריה, 1881-1956 - בתוניסיה).
במרוקו מקובלים שמות החודשים הגרגוריאנים שהשתמרו בשפה הברברית:
השמדת שנהב היא פעולה אסטרטגית המשמשת ממשלות וקבוצות שימור כדי להרתיע ציד לא חוקי של פילים לצורך השנהב שלהם וכן כדי לדכא את סחר השנהב הלא חוקי.
נכון לשנת 2016, יותר מ-263 טון של שנהבי פילים הושמדו באירועים מתוקשרים ב-21 מדינות ברחבי העולם – בדרך כלל על ידי שרפה או ריסוק השנהב.
אירוע ההשמדה הראשון התרחש בקניה בשנת 1989, והאירוע הגדול ביותר עד כה של השמדת שנהב התרחש בשנת 2016 באותה מדינה כאשר כמות שנהב בסך 105 טון נשרפה.
ממשלות, ארגוני שימור וארגונים לא-ממשלתיים אחרים מאמצים את האסטרטגיה הזו בטענה שהיא מגדילה את התמיכה הציבורית בהגנה על הפילים וכן שולחת מסר לציידים שעבודתם היא חסרת תועלת.
מבקרי השיטה טוענים שהיא דווקא עשויה להגדיל את הציד הלא חוקי בשל מחסור בשנהב שמגביר את ערכו בשוק השחור, וכי יעילותה אינה מספיקה כדי להצדיק את אובדן הרווח הפוטנציאלי עבור מדינות אפריקניות חלשות שנאבקות בעוני.
ממצאים ארכאולוגיים מצביעים על שימוש האדם בשנהב כבר לפני כ-35,000 שנים.
השנהב יוצא לאירופה מאז ימי קדם, יצוא שהואץ מאוד עם הקולוניאליזם של אפריקה.
בשיאו, בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, יוצאו כ-1,000 טון שנהב מדי שנה לאירופה.
במהלך הרבעון האחרון של המאה ה-19, העיר שפילד באנגליה ייבאה לבדה 180 טון שנהב עבור ידיות סכו"ם.
בשנת 1970, יפן הפכה לצרכן הגדול ביותר של השנהב ולקראת העשורים האחרונים בעיקר סין העממית.
מרכז הסחר העולמי בשנהב נמצא בהונג קונג.
ציד השנהב היה אחראי במידה רבה להפחתה משמעותית במספרי הפילים באזורים שונים באפריקה.
שוק השנהב גלגל מדי שנה כמיליארד דולר, וכ-80% ממנו הגיעו מפילים שנהרגו באופן בלתי חוקי.
נכון לשנת 2014, על פי דיווח של החברה לשימור חיות הבר, כ-96 פילים אפריקנים נהרגים מדי יום באפריקה לצורך החטים שלהם.
בשנת 1986, CITES הציגה מערכת בקרה המבוססת על היתרים, רישום מאגרי שנהב, וניטור.
זמן קצר לאחר מכן, התקנות לא נאכפו ביעילות, ופעמים רבות הוענק מעמד חוקי לשנהב חלוט.
לדוגמה, במדינות כמו בורונדי וסינגפור, אשר לא היו בהם פילים בבר, רשומות העלו כמות של 89.5 ו-297 טונות של שנהב נסחר בהתאמה.
כפי שנחשף על ידי משרד חקירות הסביבה (EIA), "מערכת הבקרה" התבררה כקלה לתמרון על ידי פושעים ומבריחים, ובסופו של דבר רק גרמה להגדלת הערך של שנהב.
באוקטובר 1989 הנציגים של טנזניה באמנה הציעו חרם גורף על סחר השנהב הבינלאומי.
לאחר ויכוחים לוהטים, האיסור נחקק, ונכנס לתוקף בינואר 1990.
בין שנת 1998 עד 2011, גם סין העממית קיבלה היתר לקנות שנהב, והסחר הלא חוקי פרח ושגשג תוך כדי שמחיר השנהב שולש.
רוב השנהב במאה ה-21 מופץ בעיקר בשווקים באסיה - במיוחד בסין, שבה החומר מכונה "זהב לבן".
בשנת 2015, פקידים סיניים הביעו כוונות לבטל בהדרגה את מעורבותה של סין בסחר השנהב, ועל פי דו"ח משנת 2016, המחירים ירדו כמעט במחצית מהמחיר בשנה הקודמת.
בשנת 1989, מונה הפליאונטולוג-אנתרופולוג ריצ'רד ליקי לראש מחלקת הניהול לשימור חיות הבר של קניה.
ציד פילים היה מוחרם כבר בשנת 1973, אך סחר השנהב נותר חוקי.
עד 1980, ציד לא חוקי של פילים הפך לנפוץ בהדרגה, בשל המחיר ההולך וגדל של השנהב.
במאמר בניו יורק טיימס משנת 1989, תיאר ליקי את הפארק הלאומי צאבו כבית קברות של פילים: "ערימות של עצמות פיל לבנות נותרו בפארק בבתי הגידול ההיסטוריים של הפיל".
גורמים רשמיים בקניה הכירו בערכו של הפיל ביחס לתיירות ספארי, ורצו לשכנע את CITES לכלול את הפיל בנספח א' באוקטובר 1989 כדי להקשות על הציידים בסחר.
כאשר קיבל ליקי את ניהול המחלקה, היו ברשותה 12 טונות של שנהב חוקי שהוחרם, ופקידים דחקו בליקי למכור אותם כדי לממן פעולות שימור.
ליקי התנגד לכך, ותחת זאת הורה לערום את כל החטים בערימה אחת ולצד נשיא קניה דניאל אראפ מוי העלה אותה באש.
השנהב אמנם לא נשרף בקלות, אך הבחירה להשתמש באש ולא באמצעים אחרים כדי להשמיד את השנהב נבעה מכך שליקי רצה להפיק מהשרפה תמונות רבות עוצמה עבור התקשורת העולמית.
כדי להפוך את השרפה למרהיבה יותר, ליקי הביא אפקטים מיוחדים מהוליווד - כולל דבק דליק - כדי ליצור פירוטכניקה שתמשוך תשומת לב מרבית.
אירוע השרפה התברר כתעלול פרסומי מוצלח, ומשך תשומת לב רבה מהעיתונות הבינלאומית כשהאש בערה במשך שלושה ימים.
האירוע השפיע על אנשי שמורות טבע אחרים שהשמידו אף הם את המאגרים שלהם בצורה דומה - בין השאר כדי להוביל מהלך לגרימת חרם בינלאומי על הסחר בשנהב החוקי.
פול אודוטו - פקח במחלקת חיות הבר של קנייה - הגדיר את האירוע "לשלוח לעולם מסר נואש על החורבן שממיט הציד הלא חוקי על אוכלוסיות הפילים בקניה".
מאז השרפה הראשונה ב-1989, התקיימו 3 שרפות נוספות בקניה שהשמידו שנהב בשווי 250 מיליון דולר.
השרפה השנייה הייתה ב-1991 שבה הושמדו 6.8 טונות.
נשיא קניה מוואי קיבאקי השתתף בטקס השרפה השלישי במדינה בשנת 2011 שבה הושמדו עוד 5 טונות של שנהב.
ב-30 באפריל 2016, נשיא קניה אוהורו קניאטה הצית את הערימה הגדולה ביותר אי הפעם של שנהב מוחרם בפארק הלאומי ניירובי.
הערימה כללה 105 טונות של שנהבי פילים שנלקחו מכ-8,000 פילים בנוסף ל-1.35 טונות קרני קרנפים שנלקחו מ-343 קרנפים.
השווי הכולל של הערימה שנשרפה מוערך בשוק השחור ביותר מ-172 מיליון דולר.
השנהב הועבר לאתר בפארק במכולות, ושם החטים נערמו אחד על השני למגדלים בגובה של 3 מטר ובקוטר של 6.1 מטר.
את מגדלי השנהב בנו פקחי מחלקת חיות הבר של קניה במשך 10 ימים.
המדורה הכילה בנוסף לחטים וקרני קרנפים גם פרוות של בעלי חיים אקזוטיים אחרים שניצודו באופן לא חוקי.
כמות השנהב שהושמדה מהווה כ-5% מכלל מאגרי השנהב העולמיים.
נשיא גבון - עלי בונגו אונדימבה השתתף אף הוא באירוע ונאם בו.
נשיא קניה כתב במאמר מערכת בעיתונים במדינה ש"זה יהיה תענוג בשבילו לשרוף את השנהב, ולהרוס לציידים ועוזריהם את כל האפשרויות להפיק תועלת מטבח הפילים בקניה.
נכון לשנת 2016, יותר מ-263 טון של שנהב הושמד באירועים מתוקשרים ב-21 מדינות ברחבי העולם.
זמביה: המדינה הראשונה לצד איחוד האמירויות שהלכה בעקבותיה של קניה.
בשנת 1992 נשרפו במדינה 9.5 טון של שנהב.
איחוד האמירויות הערביות: המדינה הראשונה שהלכה בעקבות קניה יחד עם זמביה.
בשנת 1992 נשרפו במדינה 12 טון של שנהב.
בשנת 2015 הושמדו 11 טונות נוספים של שנהב.
גבון: בשנת 2012, גבון שרפה את מלאי החטים המגולפים שלה שהיה מוחרם מאז 1985 והסתכם בכ-4.8 טון.
ארצות הברית: בחודש נובמבר 2013, ארצות הברית כתשה 6 טון של שנהב במגרסת סלעים תעשייתית.