tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בין הפקת העונות השנייה והשלישית של הסדרה התמקד הצוות בהפקת שתי סדרות טלוויזיה נוספות: "TUGS", סדרה על גוררות בעלת עונה אחת משנת 1989 ששודרה ברשת Television South, והתוכנית האמריקאית "Shining Time Station" שנועדה להתאים את "תומס הקטר וחברים" לשוק הטלוויזיה האמריקאי ושודרה בשנים 1989–1996.
הסדרה עוסקת בעיקר במכונות ובאנשים המאכלסים את האי הבדיוני סודור.
החל משנת 2018, הדמויות הראשיות הן:
רינגו סטאר (הממלכה המאוחדת/ארצות הברית, העונה הראשונה - העונה השנייה) (1984–1986)
מייקל אנג'ליס (הממלכה המאוחדת, העונה השלישית - העונה השש עשרה) (1991–2012)
ג'ורג' קרלין (ארצות הברית, העונה הראשונה - העונה הרביעית) (1991–1995)
אלק בולדווין (ארצות הברית, העונה החמישית - העונה השישית) (1998–2002)
מייקל ברנדון (ארצות הברית, העונה השביעית - העונה השש עשרה, דיבב מחדש שמונה פרקים מהעונה השישית) (2003–2012)
פירס ברוסנן (הממלכה המאוחדת/ארצות הברית, קריין אורח בספיישל "התגלית המופלאה") (2008)
מארק מורגן (הממלכה המאוחדת/ארצות הברית, העונה השבע עשרה - העונה העשרים ואחת, דיבב מחדש פרק אחד מהעונה השלוש עשרה) (2013–2017)
ג'ון האסלר (הממלכה המאוחדת, העונה העשרים ושתיים - העונה העשרים וארבע, בתפקיד תומס) (2018–2021)
ג'וזף מיי (ארצות הברית, העונה העשרים ושתיים - העונה העשרים וארבע, בתפקיד תומס) (2018–2021)
שמחה ברבירו (העונה הראשונה - העונה החמישית, ערוץ הופ!)
רון דרויאן (העונה השמינית - העונה הארבע עשרה, הטלוויזיה החינוכית)
דן שצברג (העונה החמש עשרה - העונה העשרים, ערוץ הופ!)
ניר רון (העונה הראשונה - העונה האחת עשרה, JimJam)
דוריאל זוהר (העונה העשרים ושתיים - העונה העשרים וארבע, בתפקיד תומס)
גיתית שובל, ותות דרויאן (העונה השמינית - העונה הארבע עשרה, הטלוויזיה החינוכית)
טליה ברקאי, ולורה שופוב (עונה חמש עשרה - עונה שבע עשרה, ערוץ הופ!)
תומס הקטר הוא דמות בדיונית של קטר קיטור קטן בספרי "סדרת הרכבות" מאת הכומר וילברט אודרי ובנו, כריסטופר.
תומס נהפך לדמות הפופולרית ביותר בסדרה, והדמות הראשית בסדרות הטלוויזיה הנלוות "תומס הקטר וחברים" ו"כל הקטרים נוסעים".
חבריו הטובים ביותר של תומס הם פרסי וטובי.
בשנת 1979 נתקלה הכותבת והמפיקה הבריטית בריט אולקרופט בספרים, וביצעה עסקה כדי להפוך את הסיפורים לסדרת הטלוויזיה "תומס הקטר וחברים".
התוכנית נהפכה ללהיט עטור פרסים ברחבי העולם, ונלוו לה מגוון רחב של מוצרים מסחריים.
כשאודרי יצר את תומס, הקטר היה קיים רק כצעצוע מעץ שנוצר עבור בנו כריסטופר.
קטר זה נראה שונה למדי מהדמות בספרים ובסדרת הטלוויזיה, ונשא את האותיות 'NW' על מכלי המים.
אודרי הצהיר שהאותיות היו ראשי תיבות ל-"No Where" ("שום מקום"); בהתפתחותה של "סדרת הרכבות" ושל סיפור הרקע שלה נקראה חברת הרכבת שבה עבדו תומס וחבריו "North Western Railway" ("הרכבת הצפון-מערבית").
במקור לא התבסס תומס על קטר אמיתי; ליתר דיוק, הסיפורים הראשוניים היו ליווי לצעצוע שנעשה לכריסטופר.
לאחר שאשתו של אודרי עודדה אותו להפיץ את הסיפורים, המוציא לאור של הספר השני ב"סדרת הרכבות", "תומס הקטר", שכר מאייר בשם רג'ינלד פיין.
אודרי בחר בקטר אמיתי, שאפשר לפיין להשתמש בעיצובו כדי ליצור אותנטיות; קטר 0-6-0 מסדרת E2 מעיצוב בילינטון של רכבת לונדון-ברייטון-החוף הדרומי.
ייתכן שקטר מסדרה זו נבחר רק מכיוון שהיה לאודרי תצלום שלו.
תומס הוא אחד מחצי תריסר קטרים שצוידו בהארכה לחלק הקדמי של מכלי המים.
בעוד שהשפה וההתנהגויות המוצגות לעיתים דומות לאלה של קטרים אמתיים, ישנם כמה הבדלים מהותיים.
לדוגמה, את גלגליו של תומס מניעות בוכנות פנימיות, האופייניות לקטרים קטנים כאלה.
עקב כך, הארכובות והטלטלים אינם נראים כלפי חוץ.
אודרי לא היה מרוצה מפרט אחד של האיורים - העובדה שהקצה הקדמי של המדרך של תומס היה משופע כלפי מטה, מה שאמר ש (הפגושים) הקדמיים והאחוריים שלו היו בגבהים שונים.
זו הייתה טעות איור שהונצחה בספרים הבאים.
התאונה ב"תומס בא לארוחת הבוקר" תוכננה במידת-מה כדי לתקן זאת.
תומס תמיד הופיע עם לוחית בלמי רתיעה קדמית מעוגלת בסדרת הטלוויזיה.
למרות יצירת הדימוי החזותי של דמות כה מוכרת, פיין לא קיבל קרדיט כלשהו על עבודתו, ורק מאז יציאת הספר "האיש מאחורי תומס הקטר" (The Thomas the Tank Engine Man) מאת בראיין סיבלי, הוא החל לזכות בהכרה מהותית.
לעיתים קרובות הניחו בטעות שקלרנס רג'ינלד דאלבי יצר את הדמות, מכיוון שהוא היה אחראי לאיור ספרי 3–11 וציורם מחדש של האיורים בספר #1.
תומס הגיע לסודור בשנת 1915, כשהמפקח השמן רכש אותו תמורת סכום סמלי ומינה אותו לקטר עיתוק בתחנת ויקרסטאון.
לאחר שחילץ את ג'יימס מתאונה בסיפור "תומס ורכבת החילוץ", הוא הפך ל"קטר רב-תועלת" ותוגמל בכך שהופקד על השלוחה לפרקוואר.
אף שתומס מופיע כיום בקווים היסטוריים לשימור, הקטר האחרון מסדרת E2 נגרט בשנת 1963.
על אף שנהפך לדמות הפופולרית ביותר ב"סדרת הרכבות" לא הופיע תומס בספר הראשון, "שלושת קטרי הרכבת" (אדוארד, הנרי וגורדון).
תומס תואר במבוא ל"תומס וגורדון", הסיפור הראשון בספר השני, "תומס הקטר", כך:
תחילה שימש תומס לביצוע בדיקות והכנות בשלושת הסיפורים הראשונים בספר השני, אך הוא שאף למשימות חשובות יותר כגון הובלת הרכבת המהירה, בדומה לגורדון; חוסר ניסיונו מנע מכך.
בסיפור הרביעי "תומס ורכבת החילוץ" מחלץ תומס את ג'יימס, והוא מתוגמל בשלוחה משלו.
מאז ואילך הוא נותר אחראי על השלוחה לפרקוואר, עם שני קרונות נוסעים נקביים בשמות אנני וקלרבל ועם עזרתם של פרסי ושל טובי.
לרוב מתואר תומס כבעל חוצפה ואף חשיבות עצמית.
הוא טוען שהאחרים אמורים להעניק לו כבוד רב יותר, ומתעצבן כשאינו זוכה לאותו כבוד.
אולם, פרסי וטובי מסוגלים להתייצב בפניו, ואנני וקלרבל גוערות בו לעיתים קרובות.
הופעותיו של תומס בסדרת הטלוויזיה פותחו על ידי בריט אולקרופט.
הסדרה הראשונה בת עשרים ושישה פרקים עלתה לשידור באוקטובר 1984 ברשת ITV הבריטית, בהשתתפות מתופף וזמר הביטלס לשעבר רינגו סטאר בתפקיד הקריין.
הסיפורים שודרו בארצות הברית במסגרת התוכנית "Shining Time Station" החל משנת 1989 בהשתתפות רינגו בדמותו של מר כרטיסן.
בין השנים 1991 ו-1993 החליף ג'ורג' קרלין את רינגו בתפקיד הקריין ומר כרטיסן ב-"Shining Time Station".
קרלין סיפר את סיפורי "תומס" בתוכנית גם בשנת 1995.
בשנת 1996 שודרו סיפורי "תומס" במסגרת "Mr.
אלק בולדווין גילם את מר כרטיסן בסרט "תומס ומסילת הקסמים" וסיפר את הסדרה בדיבוב האמריקאי בין השנים 1998 ו-2003. מייקל אנג'ליס סיפר את הסדרה בין 1991 ו-2012 בממלכה המאוחדת, ואילו מייקל ברנדון סיפר את הסדרה בין השנים 2004 ו-2012 בארצות הברית.
בין השנים 2013 ו-2017 סופרה הסדרה על ידי מארק מורגן (Moraghan) עד חידוש הזיכיון בשנה שאחרי, אז סופרו הפרקים מנקודת מבטו של תומס.
האישיות של תומס הייתה במקור נאמנה לדמות בספרים.
עם זאת נעשו שינויים כשהסדרה החלה להתרחק מהספרים.
תומס נהיה פחות יהיר ושקוע בעצמו באופן ניכר, ופיתח צד יותר ידידותי, זולתני וחסר דאגה (אם כי עדיין נסער מדי).
ככל הנראה, הוא כבר אינו מוגבל לשלוחה שלו ועובד בכל רחבי סודור.
שינויים אלה באופיו ובמשימותיו נבעו ממעמדו כ"כוכב".
הוא הדמות הפופולרית ביותר בסדרה, ולכן הוא בעל מספר ההופעות הגדול ביותר, והופיע בכל הספיישלים ובסרט "תומס ומסילת הקסמים".
החל מהספיישל "גיבור הפסים" עד העונה השמונה עשרה דיבבו את תומס מרטין שרמן (בארצות הברית) ובן סמול (בממלכה המאוחדת).
משנת 2015 ואילך מדבבים את תומס ג'ון האסלר בממלכה המאוחדת וג'וזף מיי בארצות הברית.
ב"ההרפתקה מתחילה", ספיישל המספר מחדש את עלילות ימיו הראשונים של תומס בסודור, הוא צבוע בצבע ירוק כחלחל בהגיעו לסודור, ועל מכליו מתנוססות ראשי התיבות "LBSC" (), עם המספר 70 על תא הפחם.
המספר 70 מייצג את השנה השבעים ל"סדרת הרכבות" (2015), ואילו הקטרים מסדרת E2 מוספרו מ-100 עד 109. הקטר מס' 70 האמיתי של LB&SCR הוא מסדרת A1.
אדי גלן ("תומס ומסילת הקסמים")
בן סמול (הממלכה המאוחדת; "גיבור הפסים" - העונה השמונה עשרה)
מרטין שרמן (ארצות הברית; "גיבור הפסים" - העונה השמונה עשרה)
ג'ון האסלר (הממלכה המאוחדת; "ההרפתקה מתחילה" - העונה העשרים וארבע)
ג'וזף מיי (ארצות הברית; "ההרפתקה מתחילה" - העונה העשרים וארבע)
שמחה ברבירו ("תומס ומסילת הקסמים")
דוריאל זוהר (העונה החמש עשרה - העונה העשרים וארבע)
ראשיתו של תומס, בדומה לפו הדב, הייתה כצעצוע לילד.
צעצוע ידני עשוי עץ מתחילת שנות הארבעים היה תומס המקורי שיצר הכומר אודרי מחתיכת מקל מטאטא עבור בנו כריסטופר.
אולם, הכומר שמח לתמוך בחשבונו של פיין שהקטר היה מסדרת E2, אף שלתומס הראשון במערך דגמי הרכבות של אודרי, מסטיוארט ריידפאת', לא היו מכלי מים מוארכים.
"קניתי את תומס בשנת 1948 כשכתבתי את 'שובו של תומס הקטר', ורציתי לחזור לעצב דגמים לאחר הפסקה בת עשרים שנים בערך.
תומס היה אחד הדגמים הרגילים של סטיוארט ריידפאת', עם מבנה כבד העשוי מתכת לבנה, וצויד במרכב ומנוע 'Essar'.
סטיוארט ריידפאת' נפטר, ומנועיו, שלא לדבר על חלקי חילוף עבורם, נהיו בלתי ניתנים להשגה במשך שנים רבות; אך תומס ממשיך בדרכו!
כפי שאתם ודאי מצפים מגילו, הוא זקן הפכפך, ויש לנהוגו בזהירות רבה בהחלט."
לאחר שהוציאה חברת "הורנבי" דגם של קטר מסדרת E2 של רכבת לונדון-ברייטון-החוף הדרומי בשלהי שנות השבעים ותחילת שנות השמונים קנה אודרי אחד מהם כדי למלא את תפקידו של תומס במערך שלו, השלוחה לפרקוואר.
למרות בקשותיו של אודרי לדגמים מסחריים, שאליהן ענתה חברת "האחים ליינס" (שלימים נהפכה ל"טרייאנג הורנבי") עם ערכת צעצוע של פרסי מתוצרת "מקאנו" ב-1967, השתמשה חברת "הורנבי" ביציקה כדי ליצור את תומס כשהחלה לייצר דגמי "סדרת הרכבות" בשנות השמונים.
תומס היה הדמות הבדיונית היחידה שנכללה ב"רשימה השמחה" של "אינדפנדנט" מ-2009, וקיבל הכרה בין תשעים ושמונה אנשים מבוגרים אמיתיים וכלב תרפיה בשל הפיכת בריטניה ל"מקום טוב ומאושר יותר".
תומס הוזכר, הופיע ושימש כמושא פרודיה פעמים רבות בתרבות הפופולרית.
בשנת 1988 נעשתה עליו פרודיה בתוכנית "ספיטינג אימג'" ברשת ITV, בה הוא תואר כשיכור ש"ירד לגמרי מהפסים".
בשנת 2009 הופיע תומס במחרוזת השירים הרשמית של ה-BBC לילדים נזקקים, בה דובב על ידי רינגו סטאר שסיפר את שתי הסדרות הראשונות של "תומס הקטר וחברים".
בתוכנית הקומדיה הבריטית "הטלוויזיה השבועית של בובי דאברו" נוצרה פרודיה בשם "Thomas The Tanked Up Engine" ("תומס הקטר השיכור") בה השתתף ג'רמי, הקטר הוורוד.
בובי דאברו סיפק את הקריינות בחיקוי לזו של רינגו סטאר.
בתוכנית "MAD" של רשת Cartoon Network מופיע תומס הקטר ב-"Thomas the Unstoppable Tank Engine" ("תומס הקטר הלא ניתן לעצירה"), קרוסאובר בין "תומס הקטר וחברים" לבין "לא ניתנת לעצירה".
פרודיה על תומס הקטר הופיעה בסדרה "רובוט צ'יקן".
המערכון נקרא "Blow Some Steam" ("לפוצץ כמה [קטרי] קיטור").
המספר (סת' גרין) חיקה את רינגו סטאר, ואת תומס דיבב דניאל רדקליף.
בסרט "אנטמן" של מארוול משנת 2015 מופיע תומס כדגם מתוצרת Bachmann, שבו נעזרים אנטמן ויילוג'אקט בקרב הסופי של הסרט.
מספר שחקני משחקי וידאו ערכו שינויים במשחקים כדי לשלב בהם את תומס ודמויות אחרות, לרוב על ידי החלפת דמות בוס ושימוש בצלילים ובמוזיקה מהסדרה.
אחת הדוגמאות הידועות הראשונות הייתה החלפת דרקונים בקטרים ובקרונות במשחק "The Elder Scrolls V: Skyrim" בשנת 2013. מאז הוכנס תומס למשחקים אחרים כגון "Grand Theft Auto V", "סוניק הקיפוד" וגרסת 2019 של "Resident Evil 2".
תומר בן יוסף (נולד ב-2 בספטמבר 1979 בפתח תקווה) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם.
תומר בן יוסף גדל במחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה ובסוף שנות התשעים עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון, שם שיחק עד שנת 2005, כשהוא מבסס את מעמדו בהרכב הקבוצה ורושם 201 הופעות במדיה.
לקראת עונת עבר בן יוסף לשחק בבית"ר ירושלים, במדיה היה שותף לזכייה בשתי אליפויות, שני גביעי המדינה וגביע הטוטו.
לאורך השנים נאבק בן יוסף על מקום בהרכב עם שמעון גרשון ואריק בנדו, ולא הצליח לבסס את מעמדו כשחקן מוביל בקבוצה.
בסך הכל שיחק בבית"ר ירושלים 7 שנים, בהם שותף ב-124 משחקים וכבש 4 שערים.
ב-2 בספטמבר 2012 חתם בן יוסף לשנתיים בקבוצת הפועל תל אביב, אך לא זכה לדקות משחק במדי הקבוצה, ובתום עונת שוחרר מהמועדון.
בן יוסף לא מצא קבוצה חדשה והמשיך לקבל שכר מהפועל תל אביב עד תום חוזהו, עת פרש ממשחק פעיל.
ב-18 בפברואר 2004 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל, במשחק ידידות מול נבחרת אזרבייג'ן.
עד שנת 2007 רשם 7 הופעות במדי הנבחרת.
תומר (תֹּמֶר) היא התנחלות וכן מושב עובדים בבקעת הירדן השייך לתנועת המושבים ונמצא בתחום מועצה אזורית בקעת הירדן.
היישוב הוקם בשנת 1976 ושמו ניתן לו בגלל עצי התמר הרבים הנפוצים באזור בו הוקם.
מקץ שנתיים, בשנת 1978, עבר היישוב למיקומו הנוכחי.
מושב תומר ממוקם במרכז בקעת הירדן על כביש 90, מרחק של 4 קילומטר דרומית לצומת פצאל ("מפגש הבקעה").
רוב התושבים עוסקים בענפי חקלאות שונים כגון: כרמים, פרחים וירקות לייצוא.
המבנה המתארי של היישוב הוא בצורת משולש כאשר שכונות המגורים הם 8 אשכולות הפזורים בתוך המשולש.
הגישה לאשכולות בדרך היקפית התוחמת את אזור המגורים, וממנו יש כביש המוביל פנימה לאשכול המגורים.
בשנות השמונים המוקדמות, שירת במושב במשך שנה חרט וילדרס הצעיר, לימים חבר בית הנבחרים של הולנד ומייסד המפלגה למען החירות.
היקף שטחי הקרקע המיועדים לחקלאות בתומר הוא כ-4,200 דונם.
הקרקעות החקלאיות אינן צמודות לבתי המגורים אלא נמצאות בסמוך ליישוב ובמרחק.
מרבית חברי המושב עוסקים בחקלאות כמקצוע העיקרי, ומיעוטם מלבד חקלאות עובדים בעיסוק נוסף.
הגידולים העיקריים בתומר הם פלפל לייצוא, מטעי תמרים, כרמים (ענבי מאכל), תבלינים, עגבניות שרי ופרחים.
מבנה שירותים מרכזי: מבנה הבנוי כחצי סהר וכולל מספר פונקציות ציבוריות (צרכנייה, מזכירות, מועדון חברים ובית כנסת).
טיפת חלב: משמש לחברי המושב ולתושבי הבקעה של קופ"ח.
גן ילדים: משמש כגן רב גילי (3,4,5) אזורי, כולל צהרון.
פעוטון (משפחתון): מבנה זהה לגן הילדים, משמש כרגע למועדון נוער.
בריכת שחייה: משמשת את חברי המושב ואורחיהם בלבד.
מקלט מרכזי (דו תכליתי): משמש בשעת חירום את גן הילדים, כמו כן מועדון נוער לגילאים א'-ז'.
תומר אור (נולד ב-26 בספטמבר 1978 בחיפה) הוא סייף עבר ישראלי, התחרה בסגנון רומח.
אור החל להתאמן בסיוף בגיל 8, בהפועל חיפה בהדרכתו של אודי כרמי.
בגיל 20 זכה באליפות העולם לנוער שנערכה בוונצואלה.
מאז, התקדם בדירוג העולמי ובשנת 2001 עלה בתוך שנה אחת מהמקום ה-70 למקום חמישי.
מאוחר יותר חלה נסיגה ביכולתו, והוא לא השתתף באולימפיאדת אתונה ב-2004. לקראת סוף העשור שוב רשם הישגים מרשימים.
בין היתר, זכה במדליית הארד בתחרות שנערכה בטוקיו במאי 2007, במסגרת סבב גביע העולם.
במרץ 2008 סיים במקום ה-11 בתחרות שנערכה בסנקט פטרבורג במסגרת סבב גביע העולם, ובכך הבטיח את השתתפותו באולימפיאדת בייג'ינג.
בכך, היה לישראלי הראשון שמייצג את ישראל במשחקים האולימפיים בתחרויות הסייף לגברים מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984).
באולימפיאדה עצמה הודח לאחר הסיבוב הראשון.
בשנת 2010 עבר תומר לניו יורק והחל לאמן שם.
סייפת שאימן זכתה באליפות המכללות בשנת 2012.
בתחילת שנת 2014 חזר תומר לארץ והחל להתאמן יחד עם המאמן בלוה אוהד.
לאחר שלא התחרה שנתיים עקב פציעות, סיים תומר במקום החמישי באליפות אירופה שנערכה בשטרסבורג, צרפת, הישג שהכניס אותו חזרה לסגל האולימפי ולמירוץ לאולימפיאדת ריו.
תומר אור זכה אחת-עשרה פעמים ברציפות באליפות ישראל בסיף רומח.
בשנת 2015 השיג תומר את הקריטריון הישראלי לאולימפיאדת ריו, בזכות הגעתו לשלב רבע גמר באליפות העולם, אך לא הצליח להשיג את הכרטיס הישראלי היחיד לתחרות ההזדמנות האחרונה לקבלת הקריטריון הבינלאומי.
בחודש מאי 2016 הודיע אור על פרישה מסיוף בגיל 36 ועל רצונו להיות מאמן לאומי בתחום.
תומר בוגר לימודי משפטים ומנהל עסקים במרכז הבינתחומי הרצליה.
תומר אטלס (נולד ב-30 בינואר 1975) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הפורוורד.
תומר הוא אחיו של הכדורסלן מנחם אטלס.
גדל במחלקת הנוער של הפועל גבעתיים.
עלה לקבוצה הבוגרת, שיחק בה כארבע עונות וירד עימה ליגה ב-1995. אחרי פירוקה של הקבוצה עבר לשחק בהפועל תל אביב למשך שתי עונות.
לאחר מכן עבר לשחקן בדן הלדר ההולנדית תחת הדרכתו של בוב גונן.
ב-2001 חזר להפועל תל אביב וחגג עימה את העלייה לליגת העל.
לאחר עונה נוספת שוחרר מהקבוצה והחל לנדוד ברחבי הליגות.
בין השאר עבר בעירוני אשקלון, מכבי ראשון לציון, ירד ליגה עם רמת השרון ב-2006.
בהמשך עבר להפועל חולון תחת מיקי דורסמן והיה שותף לשתי עליות ליגה רצופות לליגת על כשחקן שישי.
עם זאת לאחר שבפעם השנייה החליט דורסמן לממש את זכותו לעלות ליגה שוחרר אטלס מהקבוצה ועבר להפועל באר שבע, שם שימש כשחקן מפתח.
לאחר שפורקה הקבוצה בבאר שבע הוחתם במכבי אשדוד.
העונה חתם בקבוצה המאוחדת של כוכב יאיר/כפר סבא.
באוקטובר 2012 חתם בקבוצת האוהדים של הפועל רמת גן מליגה א' ועזר לה לעלות באותה עונה לליגה הארצית.
אטלס המשיך לשחק בקבוצה שנתיים נוספות ושנתיים מאוחר יותר עזר לקבוצה לעלות לליגה הלאומית ואף שיחק עם הקבוצה בעונתה הראשונה בלאומית (עונת 16–2015) בסיומה פרש אטלס מכדורסל.
בעונת 2020/21 הצטרף אטלס לאליצור גבעתיים בליגה א' עמה העפיל לליגה הארצית.
בעונת 2002 קלע 6.4 נקודות בממוצע במשחקי ליגה.
תומר אופנר (נולד ב-13 באוגוסט 1980) הוא שחקן ישראלי.
אופנר למד משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב בירושלים.
ב-1997 קיבל את תפקידו הראשון בסדרת הטלוויזיה של הערוץ הראשון "ירוק", שם שיחק בתפקיד אורח.
ב-2003 שיחק בסרט הקולנוע "תיאום כוונות" (בבימוים של אייל שיראי ואייל חלפון), לצדם של אלון אבוטבול ודן שפירא.
ב-2005 שיחק בסרט הצרפתי "תחיה ותהיה".
באותה שנה שיחק גם בסרט הטלוויזיה "איציק" של פרויקט סרטים מכאן של הוט.
ב-2006 שיחק בתוכנית המערכונים "באבאגנוש".
ב-2007 שיחק בתפקיד ראשי בסרט העצמאי "רופוס", שזכה בפסטיבל הסרטים העצמאיים באנגליה.
בשנים 2007־2009 גילם את מיקי בסדרה "בילי", ששודרה בערוץ ג'טיקס.
ב-2009 השתתף במקבץ פרסומות בערוץ ג'טיקס של חכם בשמש כשהוא מגלם את מיקי מ"בילי".
ב-2008 גילם את אלכס בסדרת הטלוויזיה "לשם שינוי", ששודרה בערוץ חינוכית 23. באותה שנה שיחק בתפקיד אורח בסדרה "פרשת השבוע".
בשנים 2008־2009 גילם את שחר לוין בעונה הרביעית והחמישית של הסדרה "ראש גדול", ששודרה ביס.
בשנים 2010־2013 גילם את איגי בסדרה "חסמבה דור 3" ששודרה בהוט.
ב-2011 השתתף בתפקיד אורח בסדרה "סימני שאלה", וכן בתפקיד אורח בסדרה הקומית "השועלים" (בתפקיד אביתר), והשתתף בתפקיד אורח בסדרה "פולישוק" (בתפקיד תום כהן, כתב גלי צה"ל).
במקביל למשחק בסדרות טלוויזיה וקולנוע, אופנר מופיע על במות תיאטרון שונות, ובעיקר בהצגות נוער ופרינג', כגון המחזמר "מרקו", ההצגה "מלך ההר", ו"האנשים הקטנים של צ'כוב", אותה ביים אלברט כהן, לצדם של אלברט כהן ועירית גידרון.
הצגה זו מתקיימת גם בקפה תיאטרון הקאמרי.
ב-2013 הופיע אופנר בקליפ לשיר חדש בכיכובו עם זמר הראפ איתי לוקץ' בשיר "אחותך עושה לי את זה".
ב-2014 השתתף בפרק השלישי של סדרת הדרמה "איש חשוב מאוד", העוקבת אחר חייו של יהודה לוי.
באותה השנה השתתף במחזמר "גריז" יחד עם בן רביד ויהונתן בשן.
ב-2015 שיחק בהצגה "העולם על פי אלון", בתפקיד רועי.
בשנת 2016 התארח בסדרה הקומית של ערוץ 10 "בנות הזהב", גילם את דן.
בשנת 2017 שב לגלם את דמותו של שחר בסדרה "ראש גדול".
בשנת 2022 הופיע אופנר בהצגה "לא התכוונתי".
תומקאר (Tomcar) הוא רכב שטח ופנאי מסוג באגי (מכונה גם רייזר), המיוצר על ידי חברת "תומקאר" הישראלית.
תומקאר היה הכלי הראשון מסוג טרקטורוני הצד לצד הספורטיביים (Side by side) שבהם יושבים הנהג והנוסע זה לצד זה, שכיום פורח ברחבי העולם ופועלים בו יצרניות ענק כמו פולאריס וקאן-אם.
TM2 - רכב שטח דו-מושבי ספורטיבי, המחייב רישיון נהיגה.
TM4 - לארבעה נוסעים, משמש בעיקר לטיולי משפחות ומאושר לנסיעה רק בשטחים תפעוליים (אינו מאושר לנסיעה על כבישים).
TM5 - רכב בתצורת טנדר, דו-מושבי עם ארגז.
TM6 - רכב עם שישה מושבים.
תחילת הפיתוח הייתה באמצע שנות ה־80 כאשר יורם זרחי, שהחזיק אז במפעל לצינורות מתכת בקיבוץ גבעת השלושה ביקש לבנות רכב באגי קטן לבנו תום.
בתחילת שנות ה-90 זרחי פיתח את הבאגי לכלי בגודל מלא ובהתאם לתקן, תחילה לתפקידי רכב תפעולי לחקלאות ותעשייה ובהמשך כרכב פנאי.
הכלי מאופיין במערך מתלים ארוך במיוחד המאפשר עבירות טובה בשטח, תוך רמת בטיחות גבוהה.
בשל עבירותו הגבוהה, החל בהמשך לשמש גם את כוחות הביטחון לפעילות במקומות ותנאים בהם רכבי שטח רגילים אינם מספקים.
כיום הוא מיוצר במפעל בגבעת השלושה בו מבוצע הפיתוח, וגם באוסטרליה.
באמצע שנות ה-2000 הכלי יוצר בארצות הברית, אך קו הייצור נסגר בגלל אי רווחיות.
הכלי משמש כרכב שטח ורכב צבאי בישראל ובמספר מדינות בעולם בהן בריטניה, ספרד, ארצות הברית ואוסטרליה.
לתומקאר המקורי יש מנוע בנזין בעל קירור אוויר, עם גיר ורדיאטור.
באמצע שנות ה-10 הוצג דגם ראשון עם הנעה חשמלית, וכיום גם כל לקוח יכול לבחור בין אפשרויות של הנעת בנזין, חשמל או היברידית.
תומר אבירם (נולד ב-19 במאי 1977) הוא במאי, ותסריטאי ישראלי.
בוגר המחלקה לקולנוע מכללת בית ברל, המדרשה לאמנות.
בשנת 2001 כתב וביים סרט קצר בשם "ההולך על חבל דק", על פי סיפורו מאת חנוך לוין.
הסרט היה מועמד לפרס וולג'ין בתחרות הסרט הקצר והשתתף ב-12 פסטיבלים בינלאומיים בהם זכה בפרס התסריט הטוב בפסטיבל הקולנוע בפאריס, ופרס הבמאי המבטיח בפסטיבל הסרטים בליסבון.
בין השנים 2003–2005 כתב וביים מערכונים עבור תוכנית הטלוויזיה "אחורי החדשות" עם יאיר ניצני בערוץ 10, ובשנים 2006–2007 ביים וכתב בתוכנית הסאטירה "ארץ נהדרת".
ב-2008 ביים עבור YES את העונה השנייה של סדרת הדרמה "לא הבטחתי לך" בכיכובם של אלי פיניש, גורי אלפי ועלמה זק, ובהמשך אותה שנה שימש כבמאי עריכות של הדרמה היומית "חשופים" בחברת הכבלים הוט.
ב-2009 כתב עם אחיו, ארז אבירם, עבור קשת פיילוט לסדרה הקומית "עצור, משטרה" אותו ביים, וב-2010 עבד כבמאי בתוכנית "האח הגדול".
ב-2014 שב לישראל לאחר 3 שנים בלוס אנג'לס כדי לכתוב ובהמשך לביים (יחד עם איתן צור) את העונה הראשונה של הסדרה הקומית "השוטר הטוב", אותה יצר בשיתוף עם אחיו, ארז.
ב-2015 כתב עבור תיאטרון חיפה את המחזה "שלא תתעורר הילדה" (יחד עם שי שבתאי), קומדית פשע משפחתית בכיכובם של משה איבגי, אלמה דישי, שלומי קוריאט, אלברט אילוז, יוסוף אבו ורדה, ויוגב יפת.
את ההצגה ביים רוני ניניו.
ב-2017 ביים והיה שותף לכתיבת "השוטר הטוב" עונה 2.
ב-2019 ביים והיה שותף לכתיבת "השוטר הטוב" עונה 3.
הסדרה מגוללת את סיפורו של שוטר מורעל ואלים בשם דני קונפינו (יובל סמו) שחוזר לגור עם הוריו המזדקנים (משה איבגי ולאורה ריבלין) לאחר שנבגד על ידי בת-זוגו.
את חבריו של סמו לתחנה מגלמים גיא לואל, יגאל עדיקא, אורטל בן שושן ולואי נופי.
העונה הראשונה של "השוטר הטוב" עלתה לאוויר בחברת הלווין YES ב-15 באוגוסט 2015 וזכתה להצלחה גדולה.
כשנה וחצי לאחר מכן, ב-4 באפריל 2017, עלתה לשידור עונתה השנייה ובמהלכה פרסמה YES כי אושרו צילומי עונה שלישית.
במהלך אותה שנה נמכרו זכויות הסדרה לשידור על ידי ענקית המדיה האמריקאית נטפליקס, כמו גם זכויות העיבוד לגרסה דוברת אנגלית.
ב-21 בספטמבר 2018 עלתה The Good Cop האמריקאית לשידור.
בסדרה כיכבו טוני דנזה (במקור תפקידו של משה איבגי) והזמר-שחקן ג'וש גרובן בתפקידו המקורי שגילם סמו.
הסדרה צולמה בניו יורק וכללה 10 פרקים באורך חמישים דקות.
ב-2019 העלתה נטפליקס את "השוטר הטוב" הישראלית עם דיבוב לשלל שפות וכיום היא זמינה ב-190 מדינות ברחבי העולם.
תומר אלמוגי (נולד ב-17 ביוני 1987), הוא אתלט ישראלי, אלוף ישראל 3 פעמים ברציפות ואלוף המכביה (2013) בריצת 110 מטר משוכות.
הוא בעל התוצאה הרביעית בטיבה של ישראלי בכל הזמנים בריצה זו.
אלמוגי מתאמן בקבוצת הפועל אתלטי אורן השרון בהדרכת מני פלד.
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בגבעת רם בירושלים ביולי 2004 זכה אלמוגי במדליית ארד בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 15.82 שניות, אחרי יבגני מיננקו מהפועל עמק חפר (14.68 שניות) ויורי פלס מהפועל חולון (14.87 שניות).
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בהדר יוסף בתל אביב ביולי 2005 זכה אלמוגי במדליית ארד בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 15.20 שניות, אחרי יבגני מיננקו 14.48 שניות ובן אימרגוט ממכבי ראשון לציון (15.20 שניות).
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 2010 זכה אלמוגי במדליית ארד בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 15.12 שניות, אחרי בן אימגרוט (14.55 שניות) ויורי פלס (14.89 שניות).
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביוני 2012 זכה אלמוגי במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 15.10 שניות, אחרי מאור סגד מאתלטי כיוונים באר שבע (14.85 שניות) ולפני יורי פלס (15.16 שניות).
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 2013 זכה אלמוגי במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה טובה משיאו האישי של 14.48 שניות, אך היא לא הוכרה בגלל רוח גבית מעל המותר (2.7 מטר/לשנייה), לפני נתנאל רויטבלט ממכבי תל אביב (15.69 שניות).
שלושה שבועות לאחר מכן, בתחרויות המכביה התשע-עשרה הוא זכה במדליית זהב, בריצת 110 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 14.48 שניות, התוצאה הרביעית בטיבה של ישראלי בכל הזמנים, לפני מאור סגד (14.91 שניות) ואדם רבושקה מארצות הברית (15.88 שניות).
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 2014 זכה אלמוגי במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 14.81 שניות, לפני בן יעקובי (16.02 שניות) וארז טרגר (17.67 שניות), שניהם מהפועל חולון.
במשחקים האירופיים (2015) שנערכו בבאקו אזרבייג'ן ביוני 2015 סיים אלמוגי במקום חמישי בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 14.66 שניות.
שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי הוא זכה בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 14.29 שניות, התוצאה השלישית בטיבה של ישראלי בכל הזמנים, לפני מאור סגד (14.54 שניות) ונתנאל רויטבלט ממכבי תל אביב (15.45 שניות).
תומר אביטל (נולד ב-2 בדצמבר 1982) הוא אקטיביסט ועיתונאי עצמאי, בלוגר פוליטי, מייסד מיזם התקשורת "שקוף", אחד ממייסדי המיזם החברתי "לובי 99".
שימש אחד המנחים של התוכנית "הרשת החברתית" ברשת 13 והיה בעל פינה אישית בתוכנית התחקירים של הערוץ כאן 11, "שטח הפקר".
מרצה לעיתונות ואקטיביזם שהרצה במרכז הבינתחומי הרצליה, בסמינר הקיבוצים, אוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת רייכמן.
אביטל, יליד טבריה, גדל והתחנך בזכרון יעקב.
לאחר סיום לימודי חובה התגייס לצה"ל ושירת כחובש בחיל התותחנים.
לאחר שחרורו עבד במקומון "אמצע חדרה", מבית ידיעות אחרונות (2004).
למד מדעי המדינה וספרות באוניברסיטה העברית.
במסגרת לימודי התואר למד בתוכנית לחילופי סטודנטים במדריד והשתתף בתוכנית למנהיגות חברתית באוניברסיטת מקגיל הקנדית.
במקביל ללימודיו, אביטל עבד כתחקירן בתוכנית "מבט" (2006–2007), ולאחר מכן ככתב הכנסת של העיתון "כלכליסט" (2009–2013) בו הוא סיקר היבטים כלכליים של הפעילות הפרלמנטרית.
בשנת 2013, שימש כתב-תחקירן בתוכנית "עובדה".
במקביל פרסם את "המשכן - תעלומת רצח במסדרונות הכנסת" - ספר מתח בהוצאת "עם עובד", המציג במקביל לעלילה בלשית תמונה מקיפה של המתרחש מאחורי הקלעים של המערכת הפוליטית והכנסת.
בהמשך החל לפעול אביטל כעיתונאי עצמאי, הקים את המיזם "100 ימים של שקיפות", היה אחד ממייסדי המיזם "לובי 99", הקים את המיזם "קרן התחקירים" ולקח חלק בסדרת תחקירים עיתונאיים ובחשיפות שונות בסוגיות שקיפות רשויות ציבוריות וקשרי הון שלטון ובמיזמים נוספים, כמו כן תומר מקדם אג'נדה של הפרדת הדת מהמדינה.
משנת 2015 אביטל מרצה לתקשורת בבית הספר לתקשורת וקולנוע בסמינר הקיבוצים.
בשנת 2017 השתתף בתוכנית "חתונה ממבט ראשון" ששודרה בשידורי קשת, והיה בזוגיות עם יעל פולקמן, משתתפת אחרת בתוכנית.
אביטל בזוגיות עם תמר בר לב.
כחלק מתפיסת עולמו ומאבקו למען שקיפות, אביטל מעביר הרצאות בנושא שקיפות והדרך לחולל שינוי אפקטיבי.
בשנת 2015 העביר אביטל הרצאה במסגרת TEDxWhiteCity בשם "איך להפוך את הפוליטיקה לסקסית".
ב-2016, הוא שובץ במקום ה-44 ברשימת "100 המשפיעים בתקשורת" של "גלובס", ובאותה שנה גם זכה בפרס דיגיט לעיתונות דיגיטלית.
יוזמת "100 ימים של שקיפות"
מיזם "100 ימים של שקיפות" הפועל למען שקיפות על ידי הצגת קשרי ההון-שלטון, פגישות מיומני חברי הכנסת, מידע המרמז על אפשרות לניגוד עניינים בין פעילות חברי הכנסת וחייהם האישים וסוגיות שקיפות נוספות.
המיזם הוקם בעזרת מימון המונים באתר הדסטארט, אשר ביקש לגייס 100,000 ש"ח כדי לקדם את נושא השקיפות הקרוב לליבו.
מטרתו המקורית של המיזם הייתה לשלוח חוקרים פרטיים בעקבות חברי כנסת במטרה לחשוף את יומן הפגישות שלהם ודרכו קשרי הון-שלטון.
המיזם הושק במהלך מבצע צוק איתן והצליח לגייס כ־160% מסכום היעד.
תחילת המיזם נדחתה במספר חודשים בעקבות התפזרות הכנסת התשע עשרה, עד להתכנסות הכנסת העשרים לאחר הבחירות.
המיזם מציג את קשרי ההון-שלטון, פגישות מיומני חברי הכנסת ומידע המרמז על אפשרות לניגוד עניינים בין פעילות חברי הכנסת וחייהם האישים.
ב־2015 בוטל היתר הכניסה הקבוע של אביטל למשכן הכנסת.
בעקבות כך החל לפרסם את בעלי ההיתרים הקבועים, ובהמשך הביאה עתירתו נגד להפיכת רשימת בעלי ההיתרים לפומבית.
מיזם חברתי כלכלי ששם לו למטרה להילחם עבור האינטרסים הציבורים על ידי הקמת חברת לובי.
הרעיון למיזם נולד כבר בשנת 2014 והוצג על ידי אביטל בכנס של התנועה לאיכות השלטון.
המיזם גייס 136,000 ש"ח באתר גיוס ההמונים הדסטארט והעסיק את הלוביסטית הראשונה כפיילוט עבור המשך המיזם.
נכון לשנת 2018 המיזם מעסיק ארבע לוביסטיות במשרה מלאה ומקדם מטרות חברתיות כלכליות שנבחרות על יד התורמים למיזם.
ב-16 ביולי 2016 החל אביטל, יחד עם פעילים חברתיים נוספים, ללון באוהלים בשדרות רוטשילד בתל אביב, בניסיון לשחזר את המחאה החברתית.
לדבריו, "אנשים צריכים להיאבק בשכר דירה מפלצתי, לא משנה איפה הם גרים, בשכר חציוני עלוב, ובשיעור העוני הכי גבוה ב (OECD)."
בשנת 2017 אביטל חידש את המחאה בצורת "אוניברסיטה עממית" הנודדת ברחבי ישראל.
המפגשים מתאפיינים בהרצאות על המנגנון הממשלתי ופגמיו, לצד קריאה ברורה לפעולה המתחלקת ל-3 חלופות: התפקדות למפלגות, תמיכה בעיתונות עצמאית ובכלבי שמירה האזרחים, והצטרפות למיזם בשם "סיירת השקיפות".
בשנת 2016 ייסד אביטל את קרן התחקירים - קרן תחקירים עצמאית שמממנת עיתונאים חוקרים הפועלים בשליחות ובהנחיה ישירה של הציבור.
הקרן שואפת לפעול באמצעות מימון המונים מהציבור ומתרומות.
פעילות הקרן מבוצעת בהנחיה של הציבור, שמציע רעיונות לתחקירים ומדרג בהצבעה את התחקירים המועדפים עליו.
מטרת הקרן לפעול לקידום תחקירים בתחומים בעלי עניין לציבור, ללא תלות בבעלי אינטרסים זרים, ללא בעלויות זרות של בעלי הון על פעילות הקרן וללא השפעה שלטונית מרסנת.
באוקטובר 2018 התמזגה קרן התחקירים אל תוך כלי התקשורת "שקוף".
בשנת 2018 הקים אביטל כלי תקשורת ציבורי בשם "שקוף", שהוא איחוד של המיזמים מאה ימים של שקיפות וקרן התחקירים.
שקוף מתמקד בעיתונות חוקרת, ופועל במודל כלכלי של בעלות המונית ישירה ומלאה של תומכי המיזם, ובמודל מדיניות של התבססות על הצבעותיהם לבחירת נושאי התחקיר של המיזם.
בספטמבר 2020 התאחדו שקוף והעין השביעית.
בעקבות פעילות שקוף, הופיע תומר אביטל ברשימת "100 המשפיעים של TheMarker" בשנת 2020.
אביטל השתתף בתוכניות כגון "צינור לילה", "תוכנית חיסכון" ו"לילה כלכלי", מופיע בפינה קבועה בערוץ הכנסת ובתוכנית הרדיו השבועית בהגשת תמר אלמוג ומוטי גילת בכאן ב.
מלבד זה, הוא מתפעל בלוג עצמאי ובלוג באתר האינטרנט של "הארץ".
בנוסף, אביטל קריין בפודקאסט בשם "שקוף" המתאר כיצד פועל המנגנון השלטוני, ובהמשך בפודקאסט מטעם כאן 11 בשם "המדריך לדמוקרטיה".
מנובמבר 2018 הגיש אביטל את תוכנית התחקירים "הרשת החברתית" בערוץ רשת 13, לצד אור-לי ברלב וערן הילדסהיים.
התוכנית מוגשת בפורמט דוקו-אקטיביסטי, והיא עוסקת בנושאים כמו עוולות חברתיות וכשלי הבירוקרטיה.
בשנת 2023, בתקופה בה הממשלה קידמה יוזמות לשינוי האיזון בין הרשויות והחלשת יכולת הביקורת של בית המשפט על הממשלה והכנסת, יזם שביתה בת שעה באמצע יום עבודה תחת הכותרת "שביתת אזהרה".
אל השביתה הצטרפו התארגנויות נוספות דוגמת "שביתת הרופאים" ומארגני "מחאת עובדי ההיי טק" ולמעלה מ־100 חברות פרסמו לעובדיהם כי יתירו להם להשתתף בשביתה, ומאות יצאו לרחובות.
חברות אחרות השתתפו ביזמת שביתה חלופית שארגן אביטל, של פגישות זום עם מומחים המסבירים על דמוקרטיה.
בנוסף לחברות ההייטק, נרשמו לשביתה כ-500 עסקים קטנים ובינוניים נוספים מרחבי הארץ.
ב-2025 היה אחד ממייסדי התנועה החברתית "עוגן לעתיד".
מטרת התנועה היא להוות מנוע רעיוני-אידאולוגי למחנה הליברלי בישראל על ידי גיבוש חזון המבוסס על ערכים משותפים לקהילות שונות, ולקיחת אחריות אזרחית שמטרתה בניית "חברה ישראלית מתוקנת".
במסגרת "עוגן לעתיד" מעביר אביטל הדרכות לפעילים, כך שיוכלו להעביר סדנאות והרצאות בנושא חדשות כזב.
חשיפות ונושאי סיקור של תומר אביטל
מיליוני השקלים שקיבל אהוד ברק מקרן וקסנר.
סדרת כתבות שהובילה להגברת השקיפות ברשויות המקומיות ובאגודות העות'מאניות.
חשיפת יועצים פרלמנטריים שכיהנו במקביל כלוביסטים – בעקבות התחקיר הפרצה נסגרה.
סיקור מתמשך של נבחרי ציבור שמוחקים תגובות ביקורתיות וחוסמים גולשים.
הגשת בג"ץ בנושא שמוביל לגיבוש כללים חדשים.
יצירת דירוג דוברי רשויות ציבוריות – שהפך בשנת 2021 למיזם ממשלתי רשמי.
השקפת עשרות יומנים ונכסים של נבחרי ציבור
חשיפת שיטות דרכן הלוביסטים משפיעים על חברי הכנסת.
הלחצים של תעשיית הפרוות על חברי הכנסת.
תחקיר שהוביל לתקנות לאיסור סחר בפרוות.
חשיפת תרומות הארגון "נוצרים מאוחדים למען ישראל" לתנועת "אם תרצו", כאשר הסוכנות היהודית משמשת כצינור להעברת הכספים, בניגוד לנהליה.
פרסום הוצאות המופרזות של המעון ראש הממשלה שהובילו לחקירה פלילית.
חשיפת המניעים מאחורי חוק להתקנת צגים אלקטרוניים ברשתות מזון ובתי עסק, בעקבותיה הוקפאה הצעת החוק.
חשיפת ניגוד עניינים של חבר הכנסת מיקי זוהר בעניין חשד לקידום אינטרסים אישים בבנייה בקריית גת.
בשנת 2013 יצא לאור ספרו של תומר אביטל "המשכן", רומן מתח המספר על תעלומת רצח במסדרונות הכנסת.
הרומן מציג תמונה של המתרחש מאחורי הקלעים של המערכת הפוליטית, עבודת הכנסת, שיטות פעולה של חברות לובינג הפועלות בכנסת ומעורבות בעלי הון בהליכי חקיקה.
בשנת 2024 פרסם תומר אביטל ספר דיגיטלי בשם "מדריך מעשי לקריאה ביקורתית", שעוסק בפייק ניוז.
בשנת 2025 פרסם אביטל ספר בשם "ממלא המקום" בהוצאת עם עובד.
ב-2025 גם ראה אור בדפוס ספרו "אמת או פייק - מדריך מעשי לחשיבה ביקורתית".
בנוסף, אביטל משתתף ומופיע באירועי פואטרי סלאם.
בשנת 2022 התמודד אביטל בבחירות מקדימות במפלגת העבודה, ופרסם מצע אישי.
אביטל קיבל 5763 קולות, והגיע למקום העשירי מבין כלל המועמדים.
עם זאת, בשקלול שריונים שונים ברשימה (כגון שריון למחוז המושבים ושריון למחוז הקיבוצים), וכן בשקלול שיטת ה"ריץ'-רץ'" המשווה את כמות הנשים והגברים ברשימה, אביטל הוצב ברשימת המפלגה לכנסת במקום ה-19.
בשנת 2026 פורסם שיתמודד בפריימריז של מפלגת הדמוקרטים.
תומפסון היא עיר בצפון פרובינציית מניטובה, קנדה.
למרות קוטנה היחסי עם שטח של כ-17 ק"מ ואוכלוסייה של כ-13 אלף נפש (נכון ל-2011), העיר מהווה מרכז הסחר האזורי בצפון מניטובה, ועל כן נחשבת ל"מרכז הצפון".
תומפסון נוסדה בשנת 1950. דרך מצוינת לחקור אותה היא על שביל רוח מודרך דרך לצד יצירות אמנות בהשראת הזאבים שנראים מדי בקצה העיר.
מוזיאון צפון מורשת מציג את ההיסטוריה הייחודית הזהות של העיר הזאת.
מגוון של פארקים פרובינציאליים בקרבת מקום מציעים מפלים, כולל מפלי קוואסיצ'צ'ואן.
תומפסון ממוקמת כ-830 ק"מ צפונית לגבול ארצות הברית–קנדה, וכ-739 ק"מ צפונית לבירת מניטובה, ויניפג.
תעשיית כריית הניקל, טחינתו, היתוכו וזיקוקו היא התחום הכלכלי המקומי הבולט ביותר.
כמו כן חלק גדול מתושבי תומפסון מועסקים על ידי הרשויות הממשלתיות הפרובינציאליות.
תומפסון מתאפיינת באקלים תת-ארקטי, עם חורפים קפואים וארוכים וקיצים קצרים אך חמימים.
ממוצע הטמפרטורות הרב-שנתי (כפי שנמדד בשדה התעופה "תומפסון" הממוקם כ-5.6 ק"מ צפונית לעיר, בין השנים 1981-2010) עומד על מינוס 2.9 מעלות צלזיוס, כאשר הממוצע נע בין מינוס 23.9 מעלות בחודש הקר בשנה - ינואר, לבין 16.2 מעלות בחודש החם בשנה - יולי.
סר תומפסון קאפר היה מייג'ור גנרל בריטי, מפקד דיוויזיה בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה, אשר נהרג במהלך קרב לוס.
קאפר נולד ב-20 באוקטובר 1863 לוויליאם ושרה קאפר (לבית קופלנד).
ויליאם קאפר היה עובד מדינה בשירות המדינה בבנגל ושרה הייתה בתו של התעשיין ויליאם קופלנד.
תומפסון ואחיו הבכור ג'ון נולדו בלאקנאו אך בגיל צעיר נשלחו לאנגליה לצורך השכלתם.
קאפר למד במכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט, ובשנת 1882 הוסמך כלוטננט משנה ברגימנט מזרח לנקשייר.
ב-22 באפריל 1891 הוא הועלה לדרגת קפטן, ולאחר מכן למד במכללת מטה לפני שהועבר עם יחידתו להודו.
בשנת 1895 צורף הגדוד שלו לכוח שנשלח לגבול הודו-אפגניסטן כדי להקל על כוח בריטי לכוד בציטרל.
שלוש שנים מאוחר יותר הוא שוב היה בפעולה כיועץ ליחידה מצרית של הצבא האנגלו-מצרי תחת הוריישו קיצ'נר שהתקדמה במורד הנילוס במערכה האחרונה של המלחמה המהדית.
במהלך פעולות אלו השתתף קאפר בקרב אטברה והיה עם הכוח שנלחם בקרב אומדורמן שהגיע לשיאו.
הוא זכה לקידום לדרגת מייג'ור ב-16 בנובמבר 1898.
בשנה שלאחר מכן, 1899, קאפר ורגימנט שלו שוב פעלו באפריקה, והועברו לדרום אפריקה לשרת במלחמת הבורים השנייה.
שם מילא קאפר את תפקידו בהצטיינות במשך שלוש השנים הבאות, והוא נשאר בדרום אפריקה ועסק במבצעי גרילה נגד כוחות הבור עד שביתת הנשק במאי 1902. במהלך המלחמה הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל, ועוטר בעיטור אות השירות המצוין (DSO).
לאחר שובו, מונה קאפר לקצין מטה בקורפוס ה-1 במחנה אלדרשוט, וב-11 בדצמבר 1904 הוא הועלה לדרגת קולונל.
לאחר מכן הועבר למכללה לפיקוד ומטה, כוויתה בהודו כמפקד המכללה.
בשנת 1906 הועלה לדרגת בריגדיר, ובשנת 1908 התחתן עם ויניפרד מרי, ממנה נולד לו בן אחד.
בשנת 1910 הוכרה עבודתו במכללה על ידי קבלת תואר עמית מסדר האמבט (CB) לכבוד יום הולדתו של המלך.
בשנת 1911 הועבר קאפר מהודו לאירלנד, שם פיקד על חטיבת הרגלים ה-13 עד 1913. הוא חזר לאירלנד זמן קצר לאחר מכן.
בעקבות תקרית קורחה, והחליף את חברו יוברט גוף.
בתחילת 1914 מונה קאפר למפקח יחידות הרגלים, אולם עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הוא הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד הדיוויזיה ה-7, שנשלחה לחזית המערבית.
הדיוויזיה ה-7 הורכבה מחיילים סדירים ששבו מרחבי האימפריה הבריטית, ובתחילה נשלחה לאנטוורפן לסייע לכוחות הצבא הבלגי, אולם נסוגה לאחר כניעת העיר ולחמה בקרב איפר הראשון, שם ספגה אבדות כבדות.
לאחר מכן הוחלפה הדיוויזיה על ידי דיוויזיות מצבא קיצ'נר והצבא הטריטוריאלי, ובמהלך תקופת המנוחה נפצע קאפר באורח קשה מהתפוצצות רימון יד ונשלח לאנגליה עד החלמתו ביולי 1915. בספטמבר 1915 לחמה הדיוויזיה בקרב לוס, וב-26 בספטמבר נפצע קאפר מירי צלף והוא מת למחרת בתחנת האיסוף.
תומר בירן (נולד ב-10 ביולי 1976) הוא מפיק מוזיקלי, מעבד, מלחין וזמר ישראלי.
בירן נולד באופקים תחת השם תומר ביטון, לדוד ויפה ביטון.
לבירן אח ואחות, מעצב הפסקול אסף ביטון ומעצבת האופנה ירדן ביטון.
לאחר שירותו הצבאי עבר בירן לתל אביב.
בתחילת דרכו עבד בירן עם חיים צינוביץ' והשתתף באלבומו "הדמעות של היום הן הדבש של מחר" שיצר בשנת 2000, בהלחנה ועיבודי השירים ובהם "הבל החן שקר היופי".
בירן היה מעורב גם באלבומו הבא "ושהאש תמשיך לבעור" משנת 2001.
בשנת 2007, עיבד לשלומי שבת את השיר "אבא" שהגיע למקום השלישי במצעד השנתי של שנת 2008. בשנה לאחר מכן, עיבד את השיר "נגונה של השכונה" בביצוע שלומי שבת לפרויקט עבודה עברית.
בשנת 2009 עיבד לשירי מימון את השיר "חלק ממך" שהגיע למקום ה-8 במצעד.
בשנת 2012 עיבד את השיר "שמיים" ליגאל בשן שזכה להצלחה והגיע אף לראשית המצעד לשבוע אחד.
בשנת 2019, לאחר מותו של בשן ולבקשת המשפחה, עיבד את השיר "תביטי בי".
בשנת 2019 זכו להצלחה רבה שני שירים שעיבד והפיק מוזיקלית: "שבט אחים ואחיות" בביצוע אומני ישראל ו"אלוף העולם" שביצע חנן בן ארי.
בשנה לאחר מכן, השירים "אם תרצי" ו"שמש" שעיבד והפיק לבן-ארי זכו להצלחה אף הם, כשהראשון זכה בתואר "שיר השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של תחנת הרדיו כאן גימל לשנת ה'תש"ף.
בירן מחבר שירים מקוריים ומעבד שירים קיימים לפרסומות ובהן בזק (עומר אדם - "בוקר טוב", נועה קירל ואגם בוחבוט - "אצל הדודה והדוד"), סלקום, פלאפון, קסטרו ויפאורה (תפוזינה) ועוד.
בשנת 2018 עיבד את שיר הפרסומת להוט שהיה גרסת כיסוי בשם "הנה זה בא" לשיר סיבה טובה של אריק סיני וביצעו כוכבי הוט.
בין המבצעים של השירים המקוריים שחיבר נמנים אמיר דדון, כרמי שמרון, ענת בן חמו וכפיר בן ליש.
בירן מלחין מנגינות פתיחה, מוזיקת רקע ופסקולים לתוכניות טלוויזיה ובהן "הישראלים", "דץ הבלץ", "השעון", "החברים של נאור" (ממנה הצליח "לא נרדמת תל אביב" בביצוע עדי כהן), "טלוויזיה במיטבה", "הדור הבא 24/7" ו"מלבי אקספרס".
הוא הלחין את הפסקול גם לסדרות טלוויזיה בינלאומיות ובהן "סקס והעיר הגדולה", "הסופרנוס" ולסרטים "קליק" ו"מלקולם באמצע".
בשנת 2005, השיר "D-Tune" שחיבר עם צינוביץ' הופיע בסרט "שר המלחמה".
בירן הלחין עם חיים צינוביץ' את נעימת הפתיחה ל"ארץ נהדרת", "הכספת", "השגריר", "רצים לדירה" ואת פתיח התוכנית "ערב טוב עם גיא פינס".
ב-2025 הפיק ועיבד את הסינגל "New Day Will Rise", אשר נבחר לייצג את ישראל באירוויזיון 2025. השיר הגיע למקום השני בתחרות.
תומסון ותומפסון הם דמויות מרכזיות בסדרת הקומיקס הבלגית הרפתקאותיו של טינטין מאת הרז'ה.
אף על פי ששמות המשפחה השונים שלהם מעידים על כך שאינם תאומים, השניים נראים זהים כמעט לגמרי ונמצאים ביחד רוב הזמן.
במקצועם השניים הם בלשים, אך השלומיאליות הרבה המאפיינת אותם גורמת לכך שבדרך כלל הם נכשלים במשימתם.
הם מהווים אתנחתא קומית לאורך הסדרה, בהומור מגוון הנע בין סלפסטיק למשחקי מילים.
תומסון ותומפסון נראים זהים כמעט לחלוטין, וההבדל היחיד במראם הוא בצורת השפם: שפמו של תומפסון שטוח, ואילו שפמו של תומסון מעוגל מעט כלפי מעלה, בדומה לשפם כידון.
השניים לובשים כמעט תמיד חליפות שחורות וחובשים כובעי באולר, אך כאשר הם מגיעים למדינה זרה הם בדרך כלל מנסים להסוות את עצמם בתלבושת מקומית - ולבסוף בוחרים בתלבושת פולקלוריסטית בולטת ומגוחכת.
בדרך כלל הם נושאים מקלות הליכה, כאביזר אופנה ולא כאמצעי עזר.
תומסון ותומפסון דומים מאוד באופיים ולא ניכרים הבדלים בולטים.
הם נוטים להיות נאיביים, מטופשים, צרי אופקים ופחדנים, ועם זאת מלאי ביטחון עצמי ויהירים.
למרות זאת, לעיתים רחוקות הם מפגינים תושייה מהירה ואפילו ערמומיות.
הם חברים נאמנים וטובי לב, ומנסים לעזור לטינטין כשהוא נקלע לצרה.
מערכת היחסים ביניהם חמה וידידותית.
הם גרים באותו בית, נמצאים כמעט תמיד ביחד ודומים מאוד בהלך המחשבה ובדעות.
לעיתים רחוקות הם רבים, לרוב על דברים קטנים וילדותיים, אך היחסים חוזרים במהירות להיות ידידותיים.
במקצועם תומסון ותומפסון הם בלשים משטרתיים.
בדרך כלל הם מפרשים את הממצאים בצורה שגויה, ובשל עקשנותם ויהירותם מסרבים לקבל הסברים אחרים, עוקבים אחר כיוון חקירה שגוי ונכשלים.
למרות זאת, הם מופקדים תמיד על תעלומות חשובות ורגישות ביותר.
לעיתים הם מגיעים למסקנה שטינטין הוא הפושע, מנסים לעצור אותו וכך מפריעים לו בפתירת התעלומה, ולבסוף מקבלים את הקרדיט על פתירתה.
גם כאשר הם מגיעים להישגים, זה קורה בטעות: למשל, בספר האי השחור הם זוכים בתחרות אווירובטיקה לאחר שעלו בטעות למטוס ושכחו לחגור.
ההומור שבו השתמש הרז'ה על ידי דמותם של תומסון ותומפסון מגוון מאוד.
הסלפסטיק נפוץ מאוד בהרפתקאותיהם לאורך הסדרה.
תומסון ותומפסון נוהגים להתנגש באנשים ובחפצים, להחליק במדרגות, ליפול, להיחבט ולהיקלע למקום הלא נכון בדיוק בזמן הלא נכון.
הם יוצרים גם משחקי מילים רבים כאשר הם מדברים באופן משובש, ובמיוחד משום שהם נוהגים לתקן זה את דבריו של זה או לחזור עליהם, כשהם מוסיפים בתחילת המשפט "ליתר דיוק".
לעיתים קרובות הם חוזרים על הדברים בצורה שגויה ומשבשים את המשפט כך שנוצר משפט הפוך לחלוטין.
הביטוי "ליתר דיוק" נאמר על ידם לאורך הסדרה למעלה מ-60 פעמים.
הרז'ה השתמש בדמותם גם כדי להעביר מסרים על ידי סאטירה.
למשל, התלבושות הפולקלוריות והמגוחכות שלבשו תומסון ותומפסון כששהו בארצות שונות, מתוך רצון להשתלב בסביבה הזרה להם, נועדו כנראה להעביר מסר נגד דעות קדומות.
הרז'ה שאב כנראה השראה מדמותם של אביו ודודו, שהיו תאומים זהים.
שניהם התלבשו באופן דומה וגידלו שפמים, ואף נהגו לתקן זה את דבריו של זה בדומה לתומסון ותומפסון.
למרות זאת, הוא אמר שלא חשב עליהם באופן מודע כשיצר את התומפסונים.
ייתכן שעיצוב הדמויות התבסס גם על דמות הנווד של צ'ארלי צ'פלין, שדומה לתומפסונים בלבוש ובהתנהגות, או על הצמד הקומי לורל והרדי, שסגנון ההומור שלהם, הלבוש וההבעות מזכירים את תומסון ותומפסון.
בשנת 1930 צייר הרז'ה בקומיקס Quick &Fluqke שאייר דמות שוטר דומה מאוד לתומסון ותומפסון, מעין גרסה מוקדמת שלהם.
תומסון ותומפסון הם הדמויות בעלות ההופעות הרבות ביותר בהרפתקאותיו של טינטין, חוץ מטינטין עצמו וכלבו שלגי.
הם הדמויות המשניות הראשונות שהופיעו בסדרה, והופיעו בעשרים ספרים מתוך עשרים וארבעה.
הם הופיעו לראשונה בסדרה בספר הסיגרים של פרעה, בו הכירו את טינטין לראשונה בתור חשוד בהברחת סמים, אך לאחר שהתברר שהוא אינו הפושע הם הפכו לידידיו.
לאחר מכן הופיעו בהלוטוס הכחול, האוזן השבורה והאי השחור, אך עדיין היו חסרי שם.
רק בשרביטו של אוטוקר טינטין מציג אותם לראשונה בשמותיהם, בפני פרופסור אלמביק.
בהמשך הופיעו בכל הספרים מלבד טינטין בטיבט וטיסה 714 לסידני.
בנוסף, בשנת 1943 פורסמה סדרת קומיקס בשם "תומסון ותומפסון הבלשים", שנכתבה על ידי פול קינט ואוירה על ידי הרז'ה.
הסדרה עסקה בהרפתקאותיהם של הבלשים, ללא שאר הדמויות מסדרת טינטין.
תומסון ותומפסון הופיעו גם בסצנת קרוסאובר בספר אסטריקס בבלגיה כלוחמים בלגים, בתור מחווה מיוצרי אסטריקס להרז'ה.
להקת הפופ הבריטית Thompson Twins נקראה על שמם של תומסון ותומפסון.
תומר אליהו (נולד ב-25 בפברואר 1975) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הבלם.
אליהו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל תל אביב, במדיה שיחק חמש עונות.
בקיץ , אליהו חתם בהפועל ראשון לציון.
ב-22 באוגוסט, אליהו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–4 להפועל חיפה.
ב-13 בפברואר 1999, אליהו הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–2 למכבי תל אביב.
בקיץ , אליהו הושאל להפועל כפר סבא.
בהופעת הבכורה שלו בקבוצה, אליהו הורחק בדקה ה-82 בתיקו 1-1 נגד בני יהודה וכעבור חודשיים אליהו חזר לראשון.
בקיץ , אליהו חתם בבני סכנין, העולה החדשה לליגת העל.
אליהו, היה שותף לזכייה של הקבוצה בגביע המדינה לראשונה בתולדותיה.
ב-15 ביולי 2005, אליהו חתם בהפועל עכו מהליגה הלאומית, למרות שקיבל הצעה מבית"ר ירושלים.
שנה לאחר מכן, אליהו חתם בהפועל באר שבע ושנה לאחר מכן הצטרף להכח עמידר רמת גן עמה רשם עליה לליגת העל.
בתחילת עונת 2008/2009, פרש מכדורגל וחזר ממנה בקיץ , כאשר הצטרף להפועל בת ים, במדיה שיחק 5 משחקים.
תומר אזולאי (נולד ב-28 בנובמבר 1974) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם.
אזולאי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בית"ר ירושלים ובעונת החל לשחק גם במדי הקבוצה הבוגרת, איתה עלה מהליגה השנייה.
בקיץ הושאל למכבי הרצליה במדיה שיחק שנתיים.
ב-31 במאי 1997 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד הפעל חיפה.
ב-30 בספטמבר 1997 שבר את אפו במהלך משחק נגד קלאב ברוז' במסגרת מוקדמות ליגת האלופות.
בסיום העונה חזר לבית"ר, בה שיחק עד שנת .
בהמשך הקריירה, שיחק גם בהפועל אשקלון, הפועל טירה והפועל רמת גן.
לזכותו של אזולאי 19 הופעות בנבחרת הצעירה.
תומר אלטמן (נולד ב-8 בפברואר 1998) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בהפועל פתח תקווה.
אלטמן התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הפועל פתח תקווה ובגיל 14 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי תל אביב והשתתף עימה בליגת האלופות לנוער ואף כבש בהפסד 2-1 לפורטו.
ב-28 באוקטובר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 3-1 לבני יהודה במסגרת גביע הטוטו.
ב-6 בינואר 2018 רשם דקות משחק בניצחון 0-3 נגד בני ממב"ע הגולן.
בקיץ הושאל לבית"ר תל אביב רמלה כחלק משיתוף פעולה בין המועדונים.
ב-23 באוגוסט 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1-0 להפועל קטמון ירושלים.
ב-25 בינואר 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-3 נגד מכבי אחי נצרת.
בקיץ נשאר לעונה נוספת במועדון ששינה את שמו ל"בית"ר תל אביב בת ים".
ב-23 בינואר 2020 הצטרף להפועל חיפה מליגת העל במדיה שיחק עונה וחצי ורשם 40 הופעות.
בקיץ שוחרר ממכבי תל אביב ואת המחצית הראשונה של העונה העביר כשחקן חופשי.
ב-5 בינואר 2022 חתם ברודה מהליגה ההולנדית השנייה, במדיה רשם 6 הופעות.
בקיץ חזר לישראל וחתם בהפועל ירושלים מליגת העל והתאחד עם מאמנו מהנוער של מכבי תל אביב, זיו אריה.
ב-3 בספטמבר 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 0-3 נגד מ.ס.
ב-28 ביוני 2024 חתם אלטמן בהפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית.בסיום עונת 2024/2025 העפיל עם הקבוצה לליגת העל.
אלטמן שיחק בכל נבחרות הנוער והצעירות של ישראל.
תומסון-CSF היא חברה צרפתית שהתמחתה במוצרי רדיו, אוויוניקה, מכ"ם ותקשורת.
החברה שינתה את שמה ל"קבוצת תאלס" בעקבות רכישתה של חברת "ראקאל אלקטרוניקס" הבריטית בשנת 2000.
מקורו של השם "תומסון" הוא בחברה שהקים הממציא האמריקאי אליהו תומסון ושותפו אדווין יוסטון, בשם "תומסון-יוסטון" בשנת 1879. בשנת 1892 היא רכשה את חברתו המתחרה של תומאס אדיסון ומוזגה ליצירת תאגיד ג'נרל אלקטריק.
פעילות החברה בצרפת הוקמה באותה שנה בשם "תומסון-יוסטון אינטרנשיונל", היא עסקה תחילה בייצור ושיווק מערכות לתעשיית הייצור וההולכה של חשמל, ואחר כך גם במוצרים ומערכות לשידורי רדיו וטלוויזיה.
חברת CSF עסקה בייצור מערכות קשר, מכ"ם רדיו וטלוויזיה.
לאחר הקמת Thomson-CSF התמקדה החברה במוצרי אלקטרוניקה צבאית וחימוש מתקדם (דוגמת טילי קרקע קרקע וקרקע-אוויר), והיא הייתה בבעלות קבוצת תומסון אלקטרוניקה , שהיו לה חברות בת נוספות שעסקו בין השאר בייצור מוצרי אלקטרוניקה ביתית, כגון מכשירי טלוויזיה ורדיו, והחזיקה גם במותג RCA החל משנות ה-80.
במהלך שנות ה-70 הייתה החברה ספקית גדולה של ציוד צבאי למדינות ערב.
בין השאר סיפקה ציוד לעיראק, מצרים ולוב.
במהלך 1982,החברה הולאמה על ידי ממשלת הנשיא פרנסואה מיטראן, זאת לאחר שצברה הפסדים כבדים והייתה בעלת חשיבות אסטרטגית לצרפת.
לאורך שנות ה-80, מצבה הפיננסי של החברה השתפר באופן ניכר, כאשר ביצעה ארגון מחדש רחב היקף, תוך מיקוד מאמציה בייצור אלקטרוניקה עבור לקוחות תאגידיים וביטחוניים.
בסוף 1985 זכתה החברה בחוזה לאספקת מערכות קשר לצבא ארצות הברית תמורת 4 מיליארד דולר, זה היה החוזה הגדול ביותר שבו זכתה חברה זרה עד אז עם הצבאי האמריקני.
בתחילת 1997 החליטה ממשלת צרפת להפריט את החברה, שבאותה עת הייתה ליצרנית האלקטרוניקה הצבאית הגדולה באירופה, היא ייצרה טילים ומערכות קשר, מערכות אופטרוניות, מערכות איתות ואקוסטיקה תת-מימית.
עם זאת 35% מהכנסותיה היו גם ממכירות אזרחיות של מכשירי פיקוח אווירי, מערכות מחשבים וציוד אוטומציה ורפואה.
מיד אחר כך החל משא ומתן שלא צלח, עם חברת GEC-Marconi, חברת בת לייצור אלקטרוניקה צבאית של תאגיד ג'נרל אלקטריק הבריטי (שלא היה קשור לתאגיד ג'נרל אלקטריק האמריקני), לרכישת החברה.
בהמשך נערך משא ומתן שגם הוא נכשל על מיזוג עם קבוצת דיימלר-קרייזלר אירוספייס (DASA) הגרמנית.
באותה תקופה החזיקה ממשלת צרפת כ-60% מהמניות והן היו רשומות למסחר בבורסת פריז.
ביוני 2000 רכשה Thomson-CSF את חברת "ראקל אלקטרוניקס" הבריטית תמורת 1.32 מיליארד ליש"ט (2.17 מיליארד דולר) במזומן, במטרה לזק את מעמדה בשווקים הבריטי והאמריקני.
לחברה הממוזגת היו באותה עת מכירות שנתיות של 7.8 מיליארד דולר.
"ראקל אלקטרוניקס" גם עסקה בפיתוח ושיווק מוצרי אלקטרוניקה צבאית וחימוש ובאותה עת זכתה במכרז של הצבא הבריטי, בשיתוף אלביט מערכות מישראל, לאספקת כטבמי"ם.
תומר אגאי (נולד ב-10 באוגוסט 1975) הוא שף ומסעדן ישראלי.
נולד וגדל בשכונת תל גיבורים בחולון.
אמו נפטרה כשהיה בן 13 והוא גדל עם אביו ושני אחיו.
אגאי בישל עבור משפחתו ממתכונים שמצא במגירת אמו.
בשנים 2000–2007 שימש טבח פס קר, פס הכנות ופס חם במסעדות "מילאנו", "טפאו", "אונאמי" ו"אודיאון" בתל אביב.
בין השנים 2007–2009 נסע להתמחות מקצועית בפריז ובלונדון, ב"אטלייה" של שף ז'ואל רובישון בפריז, ו"לוקנדה לוקאטלי" של שף ג'יורג'יו לוקאטלי בלונדון.
בשנים 2009–2012 שימש טבח מוביל ב"רפאל" של רפי כהן, וסו-שף ב"טוטו" של ירון שליו ו"הרברט סמואל" של יונתן רושפלד.
בשנים 2012–2015 לקח חלק בהקמה של מסעדת "יפו-תל אביב" של חיים כהן.
היה מנהל המטבח במסעדה ויד ימינו של חיים כהן במשך שלוש שנים.
לאחר שעזב את "יפו-תל אביב" פתח בשנת 2015 את מסעדת "סנטה קתרינה", במתחם בית הכנסת הגדול בתל אביב.
אגאי שימש שף ראשי במסעדה.
לאחר פתיחתה זכתה המסעדה בתואר המסעדה החדשה הטובה ביותר בתל אביב בפרסי האוכל השנתיים של מגזין טיים אאוט, ובשנים 2017 ו-2018 זכתה המסעדה בתואר מסעדת הקז'ואל הטובה ביותר בפרסי האוכל האוכל השנתיים של טיים אאוט.
בשנת 2017 זכה אגאי בתואר שף השנה של מדינת ישראל בפרויקט "המסעדות הכי טובות" של מגזין מאקו.
בספטמבר 2024 נסגרה מסעדת סנטה קתרינה.
הסגירה נבעה ממספר גורמים, כולל השפעות מגפת הקורונה, המחאה נגד הרפורמה המשפטית, ומלחמת "חרבות ברזל".
בנוסף, החברה התמודדה עם עלייה משמעותית במחירי המוצרים, שכר העבודה, ארנונה וחשמל, לצד ירידה בכמות הלקוחות והיעדר תיירות חוץ.
כל אלה הובילו לצבירת חובות של למעלה כ-3.2 מיליון ש"ח.
בשנת 2021 פתח אגאי את בר האוכל צ'נה, במלון תיאודור בראון בתל אביב.
אגאי ויתר על שותפותו במסעדה כשנתיים אחר כך.
בשנים 2023-2022, במשך עונה אחת, שימש אגאי שופט בתוכנית המציאות משחקי השף ברשת 13.
אגאי אב לשלושה ילדים ומתגורר בתל אביב.
תומפסון אוליהה היה כדורגלן ניגרי ששיחק בעמדת הקשר.
אוליהה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל המקומית בנדל אינסורנס.
בגיל 19 הצטרף לאיווניאנוו נשיונלה עמה זכה בשלוש אליפויות וגביע.
בשנת חתם באפריקה ספורטס מליגת העל של חוף השנהב עמה זכה בגביע בשנת .
בקיץ הצטרף למכבי עירוני אשדוד מהליגה הראשונה.
ב-10 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד הפועל באר שבע.
ב-15 באפריל 1995 הבקיע את שערו היחיד בישראל בתיקו 3-3 נגד הפועל ראשון לציון.
בקיץ חתם באנטליהספור מליגת העל הטורקית, במדיה ערך 21 הופעות וכבש 4 שערים.
ב-15 בינואר 1988 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניגריה בהפסד 1-0 ל.
ב-25 בספטמבר 1993 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-4 נגד .
השתתף עם הנבחרת 3 פעמים בגביע אפריקה לאומות ובמונדיאל 1994.
ב-30 ביוני 2013 נפטר לאחר שסבל מסיבוכים כתוצאה ממחלת המלריה, עת שעבד באקדמיית הכדורגל קווארה.
ליגת העל הניגרית: , ,
תומר אופיר (נולד בשנת 2000) הוא מתעמל אקרובטי ישראלי.
באליפות העולם שנערכה בז'נבה שבשווייץ ביולי זכה במדליית כסף בתחרות לרביעיית גברים, ביחד עם חן בנוז, אמיר דאוס וליאור בורודין.
באליפות אירופה שנערכה בפזארו שבאיטליה בספטמבר-אוקטובר זכה במדליית זהב בתחרות לרביעיית גברים, ביחד עם חן בנוז, אמיר דאוס וליאור בורודין.
באליפות העולם שנערכה בבאקו שבאזרבייג'ן במרץ זכה במדליית כסף בתחרו לרביעיית גברים בתרגיל הדינמי, ובמדליות ארד בתחרות לרביעיית גברים בתרגיל שיווי המשקל ובתרגיל המשולב, ביחד עם חן בנוז, אמיר דאוס וליאור בורודין.
במשחקי העולם שנערכו בברמינגהאם שבאלבמה, ארצות הברית, ביולי, סיים במקום רביעי בתחרות לרביעיית גברים, ביחד עם חן בנוז, אמיר דאוס וליאור בורודין.
באליפות העולם שנערכה בגימארייש שבפורטוגל בספטמבר זכה במדליית כסף בתחרות לרביעיית גברים בתרגיל המשולב, בתרגיל שיווי המשקל ובתרגיל הדינמי, ביחד עם ליאור בורודין, רותם עמיחי ואור אברהם.
תומר בלומקין (נולד ב-3 ביולי 1970) הוא כלכלן, פרופסור מן המניין בבית הספר לכלכלה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
בלומקין למד כלכלה באוניברסיטת תל אביב.
תואר ראשון בשנים 1991-1988 במסגרת תואר דו חוגי (שילוב עם חשבונאות) שאותו סיים בהצטיינות.
הוא חבר סגל באוניברסיטת בן-גוריון בנגב בבית הספר לכלכלה, שם התקדם לדרגת פרופסור מן המניין (בקביעות).
באוניברסיטה כיהן גם כראש המחלקה לכלכלה.
במהלך השנים כיהן כמרצה אורח באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, באוניברסיטת קליפורניה באירווין, באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו, באוניברסיטת פנסילבניה ובאוניברסיטת מישיגן.
כמו כן הוא מרצה מן החוץ באוניברסיטת תל אביב.
בלומקין פרסם מעל 60 מחקרים.
מחקריו עוסקים בכלכלה התנהגותית, כלכלה ציבורית ופוליטית, כלכלת משפט וכלכלת עבודה.
בלומקין היה חוקר אורח ב-IFAU באופסולה בשוודיה, וב-CES במינכן בגרמניה.
הוא פרסם במכוני מחקר שונים: מכון המחקר לכלכלת עבודה (IZA), ומכון CEPR.
בשנת 2024 זכה מחקר משותף שכתב עם דודו לגזיאל ויורם מרגליות, בפרס במקום השני למאמר התאורטי המצטיין מאת האגודה האמריקנית למשפט וכלכלה.
בלומקין חבר מועצת האגודה הישראלית לכלכלה.
תומר עובד כיועץ כלכלי ואקדמי לגופים ציבוריים.