tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
קבוצת הפרסים לאמנויות הוקמה לציון מאה שנה לאגודה לאמנות יפן (פטרון: הנסיך היטאצ'י, יו"ר: היסאשי היידה) וכדי לממש את רצונו של הנסיך טקמאצו המנוח "לתרום לשיפור ולקידום התרבויות והאומנויות של העולם".
הפרס מוענק לזכרו של הוד־מלכותו הקיסרית הנסיך טקמאצו (1905–1987), אחיו הצעיר של הקיסר הירוהיטו שמלך מ־1926 עד 1989.
הזוכים מוכרזים בכל ספטמבר; וטקס חלוקת הפרס ואירועים נלווים מתקיימים בטוקיו, יפן, מדי נובמבר.
טקס חלוקת הפרס נערך בנוכחות הוד־מלכותו הקיסרית הנסיך היטאצ'י, ונשיא האגודה לאמנות יפן, במייג'י קיננקן בטוקיו.
הנסיך היטאצ'י מעניק את הפרסים לזוכים הנבחרים.
זוכי הפרס מומלצים מדי שנה על ידי יועצים בינלאומיים, ומוכרזים על ידי ועדה אנונימית של האגודה לאמנות יפן.
האגודה מציעה גם מענק של 5 מיליון ין לאמנים צעירים.
להלן רשימת הזוכים בסדר כרונולוגי:
החל משנת 1997 ניתנו סדרה של מענקים לארגונים המעודדים אמנים צעירים:
1997 - קונסרבטוריון האנוי למוזיקה, וייטנאם
1998 - בית הספר הלאומי פולני לקולנוע, טלוויזיה ותיאטרון, פולין
1999 - המכון הגבוה לאמנות, קובה
2000 - תזמורת הנוער של אולסטר, צפון אירלנד
2001 - רזידנס דו פסטיבל, צרפת
2002 - תזמורת הנוער של האיחוד האירופי (EUYO)
2003 - אגודת דה סונו למוזיקה, איטליה
2004 - פורום סאונד צעיר של מרכז אירופה
2005 - האקדמיה הבינלאומית קוסאצו למוזיקת קיץ, יפן
2006 - הקרן הממלכתית של הרשת הלאומית של תזמורות נוער וילדים של ונצואלה (אל סיסטמה) (FESNOJIV)
2007 - תזמורת דיוואן מזרח-מערב
2008 - תזמורת הנוער האיטלקית, איטליה
2009 - קרמרטה בלטיקה, לטביה/ליטא/אסטוניה
2010 - תזמורת הנוער האסייתית (AYO)
2011 - סאות'בנק סינפוניה ותיאטרון רויאל קורט
2012 - ארגון הספינקס, ארצות הברית
2013 - התזמורת ג'וניור של האקדמיה הלאומית של סנטה ססיליה ברומא
2015 - בית הספר לקולנוע יאנגון, מיאנמר/המטה בגרמניה
2016 - חמש האמנויות | מרכז, מלזיה
2017 - להקת התיאטרון זוקאק ואגודת התרבות, לבנון
2018 - קרן בתי הספר של שייקספיר (SSF)
2019 - דמוס (פילהרמוניה דה פריז)
2021 - בית הספר להכשרה מתקדמת של המכון המרכזי לשחזור (ICR), איטליה
2022 - קרן אקדמיית קרונברג, גרמניה
2023 - סטודיו כפרי, ארצות הברית ובית הספר לאמנויות הארלם (HSA), ארצות הברית
2024 - קהילת מרכז האמנויות סאליהרה, אינדונזיה
2025 - תיאטרון הנוער הלאומי, הממלכה המאוחדת
פרמטר הסריג מתייחס למרחק הקבוע בין יחידות תא אשר מרכיבות את הסריג.
יחידת תא בסריג מוגדרת על ידי 6 פרמטרים של אורך וזווית.
לסריגים ב-3 ממדים יש בדרך כלל 3 פרמטרים המייצגים אורך - a,b,c.
במקרה המיוחד של מבני סריג קובי כל הפרמטרים הם זהים שכן כל הצלעות שוות (a=b=c)ואנו מתייחסים רק ל- a.
באופן דומה במבנים של גביש הקסגונלי, הפרמטרים a ו –b הם זהים ומייחסים רק לפרמטרים a ו-c.
על מנת לבטא את אורך פרמטר הסריג משתמשים ביחידות SI- מטר כאשר בדרך כלל מדובר בסדר גודל של אנגסטרמים (עשירית הננומטר).
בנוסף לפרמטרים המציינים אורך, לכל סריג יש גם פרמטרים המציינים זוויות המגדירים אף הם את הסריג.
מסמנים את הזוויות באותיות α,β,γ.
במקרה של סריג קובי כל הזוויות שוות ל-90 מעלות.
ישנם בסך הכול 14 סוגי סריגים תלת־ממדיים הנקראים סריגי בראבה והם מסוכמים בטבלה שלהלן:
מערכות גבישים סריג: טריקליני מונוקליני פשוט ממורכז בסיס אורתורומבי פשוט ממורכז בסיס ממורכז גוף ממורכז פאה משושה רומבוהדרלי טטרגונליפשוט ממורכז גוף קובייתי פשוט
פרמטר הסריג של פחמן בצורתו האלוטרופית כיהלום הוא a = 3.57 Å ב-300K.
המבנה הוא שווה-צלעות (משוכלל) למרות שהצורה בפועל לא יכולה להיקבע רק מקבועי הסריג.
יותר מכך, ביישומים בפועל ניתן ערך ממוצע של פרמטר סריג.
הערה: בטבלה מופיעים שלושת מבני הסריג הנפוצים ביותר: קובייתי ממורכז גוף (BCC), קובייתי ממורכז פאה (FCC) והקסגונלי ארוז בצפיפות (HCP).
1. קריסטלוגרפיה בקרני רנטגן או עקיפה של קרני רנטגן: קרני X הם פוטונים בעלי אורך גל של: 0.5-2.5 אנגסטרם.
אורכי גל אלו מתאימים לגודל של המרחק בין שכבות האטומים בגביש.
2. מיקרוסקופ אלקטרונים:מסוגל להגדיל עצמים קטנים במיוחד בכושר הפרדה גבוה על ידי שימוש באלקטרונים, כתחליף למקור אור במיקרוסקופים רגילים.
מיקרוסקופ אלקטרונים מסוגל להגדיל את העצם הנבחן עד לפי 1,000,000 מגודלו המקורי
3. מיקרוסקופ מִנהור סורק (Scanning Tunneling Microscope (STM: הרזולוציה של ממ"ס יכולה להגיע ל-0.1 ננומטר במישור האופקי ול-0.01 ננומטר בציר האנכי.
4. מיקרוסקופ כוח אטומי Atomic Force Microscope: מיקרוסקופ בעל רזולוציה גבוהה במיוחד היכולה להגיע עד לאנגסטרם בודד.
עוצמתו גבוהה פי אלף ממיקרוסקופ אופטי רגיל.
משמש ככלי יסודי בחקר החומר בסקאלות הננומטריות, למטרות דימות ומדידה.
פרמטרים של פלזמה מגדירים את התכונות השונות של פלזמה.
בפירוט הבא, כל הערכים המספריים מתייחסים למערכת יחידות cgs, למעט הטמפרטורה המוצגת ביחידות של אלקטרון וולט, ומסת יונים המוצגת ביחידות של מסת פרוטון , הוא מצב היינון, קבוע בולצמן, הוא מספר גל, המקדם האדיאבטי ו- הוא לוגריתם-קולון.
הפרמטרים מקובצים על-פי יחידות המידה, והיחידות מצוינות בסוגריים מרובעים.
תדירות-גירו של אלקטרונים, התדירות הזוויתית של התנועה המעגלית של אלקטרון במישור הניצב לשדה המגנטי:
תדירות-גירו של יונים, התדירות הזוויתית של התנועה המעגלית של יון במישור הניצב לשדה המגנטי:
תדירות אלקטרונים בפלזמה, התדירות שבה מתנודדים האלקטרונים (תנודת הפלזמה):
אורך גל דה-ברויי תרמי של אלקטרון, בקירוב :
מרחק התקרבות מינימלי קלאסי, המרחק הקרוב ביותר אליו יתקרבו זה לזה שני חלקיקים בעלי מטען אלמנטרי, אם הם ינועו זה לקראת זה על קו ישר כאשר לכל אחד מהם המהירות הטיפוסית של הטמפרטורה, בהזנחת אפקטים קוונטיים:
רדיוס-גירו של אלקטרונים, הרדיוס של התנועה המעגלית של אלקטרון במישור הניצב לכיוון השדה המגנטי:
רדיוס-גירו של יונים, הרדיוס של התנועה המעגלית של יון במישור הניצב לכיוון השדה המגנטי:
עומק השפה של הפלזמה, עומק החדירה של שדה אלקטרומגנטי לתוך הפלזמה:
אורך דביי, מדד לטווח ההשפעה האלקטרוסטטי של נושאי מטען בפלזמה:
מהירות תרמית של אלקטרונים, מהירות טיפוסית של אלקטרון בהתפלגות מקסוול-בולצמן:
מהירות תרמית של יונים, מהירות טיפוסית של יון בהתפלגות מקסוול-בולצמן
מהירות הקול של יונים, מהירות ההתקדמות של גלים אורכיים כתוצאה ממסת היונים ולחץ האלקטרונים:
מהירות אלפבן, מהירות ההתקדמות של הגלים כתוצאה ממסת היונים והכוח המשיב של השדה המגנטי:
הגדרה אלטרנטיבית לפרמטר הפלזמה היא מספר החלקיקים בכדור דביי (כדור שרדיוסו אורך דביי):
פרמטר הצימוד, היחס בין האנרגיה הפוטנציאלית החשמלית לאנרגיה התרמית:
דרגת היינון, החלק היחסי של היונים מכלל כל האטומים:
שורש ריבועי של יחס המסות של אלקטרון ופרוטון:
יחס מהירות אלפבן למהירות האור:
יחס בין תדירות האלקטרונים בפלזמה ותדירות-גירו של אלקטרונים:
יחס בין תדירות היונים בפלזמה ותדירות-גירו של יונים:
יחס בין לחץ תרמי ולחץ מגנטי:
יחס בין אנרגיה המנוחה המגנטית והיונית:
פרמטר סטטיסטי הוא מספר (או אובייקט מתמטי אחר, כמו מטריצה) שמאפיין את האיברים השונים במשפחה של התפלגויות.
ניתן לחשוב עליו כעל תכונה מספרית של אוכלוסייה או של מודל.
אם היא משפחת התפלגויות, נאמר כי הוא מרחב הפרמטרים של המשפחה, וכי הוא פרמטר שלו.
אם הממד של מרחב הפרמטרים סופי אבל גדול מ-1, קיים בדרך כלל בסיס מקובל ל-, וקוראים בשם פרמטר גם לכל אחת מהקואורדינטות שלו.
בהכללה, קוראים לפעמים בשם פרמטר לכל פונקציה ממרחב הפרמטרים למספרים הממשיים.
בקרב משפחות של התפלגויות עם פרמטרים ישנן ההתפלגויות הנורמליות, התפלגויות פואסון, התפלגויות בינומיות והתפלגויות מעריכיות.
למשפחת ההתפלגויות הנורמליות יש שני פרמטרים: ממוצע ושונות: אם הם ידועים, ההתפלגות ידועה במדויק.
לעומת זאת, למשפחת התפלגויות כי בריבוע יש פרמטר אחד בלבד – מספר דרגות החופש.
במצב אופייני בהסקה סטטיסטית, מניחים משפחת התפלגויות שמתארת את הנתונים, כאשר לא כל הפרמטרים ידועים.
במקרה כזה, מוטל על הסטטיסטיקאים להסיק מה שהם יכולים על הפרמטר בהתבסס על תצפיות של משתנים מקריים שמתפלגים בהתאם להתפלגות הנדונה, או באופן יותר קונקרטי, בהתבסס על מדגם שנלקח מתוך האוכלוסייה שמעניינת אותנו.
במצבים אחרים, הפרמטרים יכולים להיקבע על ידי טבע פרוצדורת הדגימה שבה משתמשים או על ידי סוג הפרוצדורה הסטטיסטית המבוצעת (למשל, מספר דרגות החופש במבחן כי בריבוע של פירסון).
אפילו אם משפחת ההסתברויות אינה מצוינת, מדדים כמו ממוצע או שונות עדיין יכולים להיחשב כפרמטרים של התפלגות האוכלוסייה ממנה נלקח המדגם.
פרוצדורות סטטיסטיות עדיין יכולות לנסות לבצע הסקות על פרמטרים כאלו של האוכלוסייה.
לפרמטרים מהסוג הזה ניתנים שמות בהתאם לתפקידיהם, כגון:
פרמטר פיזור או פרמטר קנה מידה
כאשר להתפלגות יש תחום של קבוצה של אובייקטים שהם בעצמם התפלגויות, משתמשים במושג פרמטר ריכוז עבור מדדים שמראים כמה שונות יהיו התוצאות.
מדדים כגון מדדי הרגרסיה הם פרמטרים סטטיסטיים במובן הזה, משום שהם מדדים של התפלגויות מותנות שמתארות כיצד המשתנים התלויים קשורים למשתנים הבלתי-תלויים.
פרמטר לאוכלוסייה הוא כמו סטטיסטי למדגם.
בנקודת זמן מסוימת, יכולים להיות מספר פרמטרים עבור אחוז המצביעים במדינה שלמה שמעדיפים מועמד מסוים.
אך זה לא מעשי לשאול כל בוחר לפני מועד הבחירות לגבי העדפות המועמדים שלו, ולכן מדגם של בוחרים יתושאל, וסטטיסטי, אחוז הבוחרים הנשאלים שהעדיפו כל מועמד ייספר.
לאחר מכן הסטטיסטי יבוא לידי שימוש כדי להגיע למסקנות לגבי הפרמטר שהוא ההעדפות של כל הבוחרים.
בדומה לכך, במספר של בדיקות של מוצרים, במקום לבדוק את כל המוצרים, רק מדגם של מוצרים נבדק, כדי לצבור סטטיסטיקות התומכות במסקנה שכל המוצרים עומדים בתקנים של עיצוב המוצר.
מעבדת המאיץ הלאומית על שם פרמי (בקיצור: פרמילאב, באנגלית: Fermilab) היא מרכז מחקר פדרלי במחלקת האנרגיה של ארצות הברית המתמחה בפיזיקת חלקיקים.
המרכז שוכן בפאתי באטוויה, אילינוי, בסמוך לשיקגו.
החל משנת 2007 פרמילאב מופעל על ידי "איגוד המחקר פרמי", יוזמה שיתופית של אוניברסיטת שיקגו ואיגוד אוניברסיטאות המחקר.
פרמילאב שוכן באזור המכונה "מסדרון המחקר והפיתוח של אילינוי", ומהווה חלק מרצף של מוסדות מחקר, טכנולוגיה ותעשייה במדינה.
במרוצת השנים פעלו במרכז המחקר מספר מאיצי חלקיקים פורצי דרך.
האחרון שבהם, הטבטרון (Tevatron), היה בין המאיצים הגדולים בעולם, ואחראי בין היתר לצפייה הניסויית הראשונה של קווארק עליון ב-1995. המאיץ הפסיק לפעול ב-2011.
בנוסף למאיצי ההתנגשויות באנרגיות גבוהות, בפרמילאב מאיצים לניסויי האצת חלקיקים ל"מטרה נייחת", ואיתור חלקיקי ניטרינו כגון ניסוי MicroBooNE(Micro Booster Neutrino Experiment), NOvA (Neutrinos at the Main Injector Off-Axis νe Appearance) ו-SeaQuest (בפיזור הדרון-הדרון באנרגיות גבוהות ראו איון (פיזיקה)).
פרמטר הפגיעה b מוגדר כמרחק המאונך בין מסלולו של גוף לבין מרכז שדה הפוטנציאל שהגוף מושפע ממנו .
המונח בדרך כלל משמש בפיזיקה גרעינית, אך גם במכניקה קלאסית, לרוב בבעיות המערבות כבידה.
הקשר בין מקדם הפגיעה לבין זווית הפיזור הוא:
כאשר היא מהירות הקליע במרחק גדול מאוד ממרכז הפוטנציאל, ו- המרחק המינימלי של הקליע ממרחק הפוטנציאל.
ההדגמה הפשוטה ביותר של פרמטר פגיעה הוא בפיזור מכדור קשיח.
נניח שיש לנו קליע הנע לכיוון ספירה קשיחה ברדיוס .
מכיוון שהספירה קשיחה לחלוטין, ולא משפיעה על הסביבה כלל (בהזנחת הכבידה), ניתן להגדיר לה פוטנציאל כך:
נסתכל על שני מקרים כעת: אם פרמטר הפגיעה גדול מהרדיוס של הספירה, כלומר הקליע יפספס לחלוטין את הספירה, ואז לפי הנוסחה מעלה .
מצד שני, אם , נוכל למצוא את זווית הפיזור לפי פרמטר הפגיעה לפי אותה נוסחה ולקבל:
בפיזיקה של אנרגיות גבוהות, וספציפית בניסוי הקרניים המצטלבות, ניתן לסווג התנגשויות לפי פרמטר הפגיעה שלהן.
התנגשות מרכזית היא התנגשות בעלת , התנגשות היקפית (peripheral collision) בעלת , והתנגשות אולטה-היקפית (ultraperipheral collisions) היא בעלת , כאשר בכל המקרים מתייחסים לגרעינים כאל כדורים קשיחים בעלי רדיוס .
פְּרֶמְיֶרָה הוא שמו של הרכב רוק שכלל את אבנר קנר, מזי כהן ויואל לרנר ושילב רוק, פאנק ומוזיקת נשמה שהוקם ב-1981. ההרכב הוציא אלבום אחד (בשמו של ההרכב "פרמירה") שיצא באוגוסט 1982 ולאחריו התפרק.
את האלבום הלחין ועיבד אבנר קנר, ובנוסף ניגן בקלידים, כאשר כל השלישייה שרו את השירים עצמם.
אבנר קנר, שהיה כבר מלחין מנוסה, הכיר את יואל לרנר בשנת 1979, במהלך צילומי הסרט "מעגלים של שישבת" שביימה עידית שחורי.
לרנר שיחק בסרט בתפקיד עצמו כזמר, ושר את שיר הנושא שכתב עלי מוהר והלחין אבנר קנר.
לרנר וקנר החלו לשתף פעולה ולכתוב שירים ביחד.
מזי כהן שירתה בלהקת פיקוד המרכז בעת שלרנר היה מפקד הלהקה.
השלושה שיתפו פעולה לראשונה באלבום שירי הילדים "והילד הזה הוא אני", אותו הלחין ועיבד קנר למילים של יהודה אטלס.
בשנת 1981 החלו לעבוד על התקליט "פרמיירה", לאחר שחתמו על חוזה הקלטות בחברת CBS.
קנר גייס את ירוסלב יעקובוביץ' כמפיק מוזיקלי, ועיבודי השירים היו בדרך כלל שילוב של מוזיקת רוק, פאנק ונשמה.
סגנון לחני האלבום הושפע רבות מלהקת ג'נטל ג'ייאנט שהייתה אהובה על קנר.
קנר זכה בתואר מלחין השנה בגלי צה"ל בעקבות הצלחת האלבום וביקורות מקצועיות טובות.
למרות זאת – האלבום נמכר במספר מועט של עותקים ולא עורר עניין ציבורי.
למרות הביקורות החיוביות, ההרכב לא הופיע מעולם על במה בפני קהל, והתפרק לאחר צאת האלבום.
האלבום יצא שוב בפורמט תקליטור באוקטובר 1992.
אבנר קנר: שירה, פסנתר, פסנתר חשמלי, מלחין, מעבד, הפקה מוזיקלית
מאיר ישראל: תופים וכלי הקשה
ירוסלב יעקובוביץ': סקסופונים, ליריקון, הפקה מוזיקלית
טכנאי הקלטה ומיקס: יעקב מורנו, פרנקי גליקסמן, איתמר גפני
פרמילה ג'איאפאל היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השביעי של מדינת וושינגטון, מאז 2017. ג'איאפאל מייצגת את רוב העיר סיאטל, וכן חלק מפרוורי מחוז קינג.
טרם היבחרה לקונגרס ייצגה את מחוז הבחירה ה-37 בסנאט של וושינגטון.
היא האישה האמריקאית-הודית הראשונה שנבחרה אל בית הנבחרים האמריקאי, והאדם האסייתי-אמריקאי הראשון שייצג את וושינגטון בקונגרס של ארצות הברית.
ג'איאפאל נולדה בצ'נאי שבטאמיל נאדו בהודו, בתם של הסופרת מאיה ג'איאפאל, ואיש השיווק אם.
את רוב ילדותה העבירה באינדונזיה ובסינגפור.
בשנת 1982, בגיל 16, היגרה לארצות הברית, לשם לימודיה הגבוהים בקולג'.
כעבור זמן מה השלימה לימודי תואר ראשון באוניברסיטת ג'ורג'טאון ותואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת נורת'ווסטרן.
ג'איאפאל עבדה עבור החברה "PaineWebber" כאנליסטית פיננסית בתום לימודיה האקדמיים.
ב-PaineWebber החלה לעבוד על מיזמי פיתוח משיקגו ועד תאילנד.
מאוחר יותר עבדה זמן קצר במכירות ושיווק בחברה רפואית לפני שעברה למגזר הציבורי ב-1991.
לאחר פיגועי 11 בספטמבר ייסדה ג'איאפאל את "Hate Free Zone", קבוצת דיפלומטיה ציבורית עבור מהגרים.
הארגון "Hate Free Zone" רשם אזרחים אמריקאים טריים בפנקס הבוחרים הרלוונטי להם, ולפעל למען החלת רפורמה במדיניות ההגירה של ארצות הברית ונושאים הקשורים לסוגיה זו.
היא תבעה בהצלחה את שירותי ההגירה והאזרחות של ממשל ג'ורג' ווקר בוש כדי למנוע את גירושם של למעלה מ-4,000 סומלים ברחבי ארצות הברית.
הקבוצה שינתה את שמה ל-"OneAmerica" במהלך 2008. ג'איאפאל פרשה מתפקידה בארגון במאי 2012. בשנת 2013 הוכרה בידי הבית הלבן כ"אלופת שינוי".
ג'איאפאל הייתה חברה בוועדה המייעצת לראש עיריית סיאטל אד מארי שפעלה למען העלאת שכר המינימום בעיר ל-15 דולר אמריקאי.
לאחר מכן כיהנה כיושבת ראש משותפת בוועדת האיתור של ראש העירייה לתפקיד מפקד משטרת סיאטל, שהחליטה פה אחד על מינוי מפקדת המשטרה הראשונה בעיר.
בראשית 2014 הודיע אדם קלין, חבר הסנאט של וושינגטון, על פרישתו מהחיים הפוליטיים.
בעקבות זאת, ג'איאפאל הכריזה על כוונתה להחליפו בתפקיד.
היא זכתה לתמיכתו של ראש העיר אד מארי וגרפה למעלה מ-51% מהקולות בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית ב-5 באוגוסט 2014. ביום הבחירות הכלליות נבחרה לסנאט.
בבית המחוקקים הייתה נותנת החסות העיקרית של הצעת החוק "SB 5863", המנחה את מחלקת התחבורה של מדינת וושינגטון לנהל תוכנית טרום-התמחות למען נשים ו-People of color; הצעת החוק התקבלה ביולי 2015. במהלך הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הדמוקרטית 2016 תמכה במועמדותו של ברני סנדרס.
בינואר 2016, לקראת הבחירות הכלליות באותה השנה, הכריזה ג'איאפאל על התמודדותה לייצוג מחוז הקונגרס השביעי של וושינגטון בבית הנבחרים של ארצות הברית, לאחר שנציג המחוז המכהן ג'ים מקדרמוט הודיע על פרישתו.
בחודש אפריל זכתה לחסותו של המועמד הנשיאותי ברני סנדרס.
ב-2 באוגוסט סיימה ג'איאפאל במקום הראשון בבחירות המקדימות של הדמוקרטים, לצד חבר בית הנבחרים המדינתי בריידי ווקינשו.
הייתה זו הפעם הראשונה בתולדות וושינגטון ששני דמוקרטים התמודדו על אותה משרה פדרלית, קל וחומר שניים המזוהים עם המחנה הפרוגרסיבי במפלגה.
מחוז הקונגרס השביעי הוא הדמוקרטי ביותר מבחינה דמוגרפית ביותר באזור הפסיפיק נורת' וסט, כך שניצחון בפריימריז הדמוקרטים שקול לניצחון בבחירות הכלליות.
בשבועות האחרונים של הבחירות, ג'איאפאל ותומכיה דחו טענות מצד מטה הבחירות של ווקינשו לפיהן היא לא קידמה מספיק חקיקה בסנאט של וושינגטון.
ג'איאפאל זכתה בבחירות הכלליות עם 56% מקולות הבוחרים, והושבעה לתפקידה עם התכנסות הקונגרס ה-115 של ארצות הברית.
בכך נהפכה לאישה ההודית-אמריקאית הראשונה המכהנת כחברת בית הנבחרים האמריקאי.
ב-6 בינואר 2017 הגישה ג'איאפאל התנגדות לאישור ספירת 16 קולות חבר האלקטורים של ג'ורג'יה, בהם זכה דונלד טראמפ בפער של יותר מ-200 אלף קולות.
מכיוון שאף אחד מחברי הסנאט של ארצות הברית באותה העת לא חבר להתנגדותה, בקשתה להתנגדות נדחתה.
היא נודעה כמתנגדת חריפה לנשיאותו של דונלד טראמפ.
למשל, היא וחבר הקונגרס ג'יימי רסקין הציגו את "חבילת השקיפות של טראמפ" – סדרה של הצעות חוק שמטרתן לקדם שקיפות ולבלום ניגודי עניינים בבית הלבן בכהונתו של טראמפ.
במהלך ההשבעה של דונלד טראמפ לנשיאות ארצות הברית נועדה עם קהל בוחריה בסיאטל כאות החרמה של הטקס הנשיאותי.
ג'איאפאל הצביעה נגד החלטת בית הנבחרים המגנה את החלטה 2334 של מועצת הביטחון של האו"ם שקבעה כי ההתנחלויות הישראליות בשטחים שנכבשו בשנת 1967 בגדה המערבית ובמזרח ירושלים בלתי-חוקיות.
ביולי 2019, התנגדה להחלטה נוספת המגנה את תנועת ה-BDS.
ב-25 באפריל 2018 פרסמו 57 חברי בית הנבחרים, בהם ג'איאפאל, גינוי להכחשת השואה מצד אוקראינה ופולין.
הם מתחו ביקורת על חוק השואה החדש של פולין, שיגדיר את האשמת העם הפולני בשותפות לשואה כעבירה פלילית, ואת חוקי הזיכרון של אוקראינה משנת 2015 המפארים את צבא המרד האוקראיני ואת מנהיגיו הפרו-נאצים, כגון רומן שוחביץ' .
בפברואר 2019 העניקה ג'איאפאל את חסותה לחוק "מדיקר לכול" ("Medicare for All"), אליו חברו כמאה חברי קונגרס אחרים.
הצעת החוק שמה לה למטרה למסד מערכת ביטוח בריאות מקיף אוניברסלי ומובטח לכל אזרח ארצות הברית, במימון ציבורי.
הצעת חוק זו הייתה חלק מהמשך הקמפיין ארוך-הטווח של הפרוגרסיביים בקונגרס לייסוד מערכת שירותי בריאות מובטחים.
בשנת 2021 הציגה חקיקה דומה במסגרת הקונגרס ה-117 של ארצות הברית.
ב-20 בינואר 2020, במסגרת הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הדמוקרטית 2020, שוב העניקה את תמיכתה למסע הבחירות הנשיאותי של ברני סנדרס.
עם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית ב-3 בינואר 2021, התמנתה ג'איאפאל ליושבת ראש השדולה הפרוגרסיבית בקונגרס, הגוש האידאולוגי הגדול ביותר בסיעה הדמוקרטית בבית הנבחרים.
בעקבות זאת הפכה ג'איאפאל לקול בולט באגף השמאלי יותר של הסיעה הדמוקרטית בבית הנבחרים: במהלך כהונתו של הנשיא ג'ו ביידן פעלה להצבת "רשת הביטחון החברתית" בראש סדר העדיפויות של ממשלו, תוך התנגדות לחוק התשתיות של ביידן (בו מתמקד האגף המתון) במטרה לקדם זכויות מהגרים ואת הטיפול במשבר האקלים.
ג'איאפאל תומכת בהפחתת תקציב הביטחון של ארצות הברית.
פרמייר מיניסטר היא להקת פופ רוסית שנוסדה ב-1997. ייצגה את רוסיה באירוויזיון 2002 עם השיר "Northern Girl" שהגיע למקום העשירי בגמר.
הלהקה נוצרה על ידי המפיק יבגניי פרידלנד.
ב-1998 נחתם הסכם להקלטת חמישה אלבומים במשך שבע שנים.
ב-1999 יצא אלבום הבכורה, "גריאזניי טנצי".
בשנת 2001 הוציאה הלהקה את השיר "דבה בריליאנטה", באותה שנה יצא קליפ לשיר זה.
בשנת 2002 ייצגה הלהקה את רוסיה באירוויזיון עם השיר "Northern Girl" ותפסה את המקום העשירי עם 55 נקודות.
באותה שנה יצא האלבום "Girl from the North", על שם הגרסה הרוסית לשיר "Northern Girl", עליו קיבלה הלהקה את פרס גרמופון הזהב.
פרמיג'אנה חצילים, גם פרמיג'אנה בחצילים או פשוט פרמיג'אנה (באיטלקית: La parmigiana di melanzane גם Melanzane alla parmigiana או פשוט Parmigiana) היא מנה המבוססת על חצילים מטוגנים ואפוים בתנור כגרטן עם רסק עגבניות, בזיליקום, שום וגבינה.
מנת הפרמיג'אנה הוכרה רשמית ונכללה ברשימת "מוצרי המזון החקלאי האיטלקי המסורתי" על ידי משרד החקלאות, המזון והיערנות האיטלקי, אשר קיטלג אותה כמאכל טיפוסי של קלבריה,קמפניה, פוליה, ושל סיציליה.
ב"פרמיג'אנה" או "בנוסח פרמיג'אנה" מתכוונים להכנה קולינרית שמעידה באיטלקית על המאה ה-20. ביטויים כמו torte parmigiana (בפרוג'ה) נמצאו מאז המאה ה-14.
מבין ההשערות השונות, רובן מזהות אותו כמאכל המבוסס על פרמזן (בעיקר) עם נקניקים ועם סידור שכבות מתחלפות עם מרכיבים נוספים.
הופעת המונח מקורה גם לפני 1440 על ידי האציל מאומבריה סימונה דה פרודנזאני, אשר עם זאת, ברצף המנות, ממקם פרמיג'אנה בין הפירות לבין הקינוחים, ולכן לא סביר שבהתחלה, המונח התייחס למנה של חצילים מטוגנים ואפויים.
לפי קפאטי ומונטנארי, המונח parmigiana נובע מהמילה הלטינית parma, "מגן" כדי לציין משפחה מסוימת של הכנת מאכלים שונים שנפוצו בימי הביניים, בדומה לפשטידות מלוחות במילוי (בעיקר בדגים מטוגנים) בצורת מגן.
השערה זו היא אטימולוגיה עממית.
ההיסטוריה של המתכון אינה ברורה ולכן אי אפשר להתחקות אחר מקורו הגאוגרפי בוודאות.
החציל הוא צמח השייך למשפחת הסולניים, יליד תת-היבשת ההודית או דרום סין של היום.
ז'אנה קרולה פרנצ'סקוני , סופרת ומומחית למטבח הנפוליטני, טוענת שמקורותיו של המתכון מלפני למעלה ממאתיים שנה ומזהה את הניסיונות הראשונים להמחיש את מה שאנו מכירים כיום כחציל פרמיג'אנה ביצירותיהם של וינצ'נזו קוראדו ואיפוליטו קוואלקנטי.
את התיאוריה שתאשר את אבהות המתכון לסיציליה ניתן להסיק מ-Vincenzo Mortillaro, שדיווח על המילה כבר ב-1844; לפי אליזבת דייוויד בחלק זה של איטליה המנה נקראת "parmigiana di melanzane", כלומר "פרמיג'אנת חצילים" ולא "melanzane alla parmigiana" כלומר "חצילים בנוסח פרמיג'אנה".
פרמיה בביטוח היא הסכום שמשלם מבוטח למבטח כתמורה לכיסוי הביטוחי שמעניק חוזה הביטוח.
הפרמיה יכולה להיות חד פעמית או תקופתית (חודשית, רבעונית, שנתית), והיא מהווה את מחיר הביטוח עבור הסיכון שהמבטח נוטל על עצמו.
גובה הפרמיה נקבע על בסיס חישוב אקטוארי ועל פי שיקולי חיתום, הכוללים בין היתר את סוג הסיכון, הסתברות התרחשותו, היקף הכיסוי, סכום הביטוח, גיל המבוטח, מצבו הבריאותי, היסטוריית תביעות ונתוני סיכון נוספים.
במקרים רבים קיימים הבדלים בין פרמיה "טהורה" (המשקפת את מחיר הסיכון) לבין הפרמיה הכוללת הוצאות, עמלות ורווח לחברת הביטוח.
בחוק חוזה הביטוח, התשמ"א-1981, נעשה שימוש במונח "דמי ביטוח" לציון הפרמיה שחב המבוטח כלפי המבטח, ונקבע כי אי תשלום דמי הביטוח עשוי להביא לביטול הפוליסה או להשעיית הכיסוי, בכפוף להוראות החוק ולתנאי החוזה.
ניתן להבחין בין כמה סוגים מקובלים של פרמיה, בהתאם לאופן חישובה ולעדכון שלה לאורך זמן:
פרמיה קבועה – פרמיה שנקבעת בעת כריתת חוזה הביטוח ואינה משתנה לאורך תקופת הביטוח (או לאורך כל חיי הפוליסה), למעט עדכונים המוסכמים מראש, כגון הצמדה למדד.
פרמיה משתנה – פרמיה שגובהה עשוי להשתנות במהלך תקופת הביטוח, למשל בעקבות שינוי בגיל המבוטח, בעדכון טבלת סיכונים, בשינוי מצב בריאותי, או על בסיס ניסיון התביעות של קבוצת מבוטחים.
פרמיה חד פעמית – תשלום חד פעמי בגין כל תקופת הביטוח (מקובל בחלק מביטוחי החיים ובמוצרים הוניים).
פרמיה תקופתית – תשלום המחולק לתקופות (חודש, רבעון, שנה) ומותנה בהמשך קיום החוזה.
הקשר בין רמת הסיכון לבין גובה הפרמיה הוא עקרון יסודי במשפט ובכלכלה של הביטוח: ככל שהסיכון המבוטח צפוי יותר או חמור יותר, כך תדרוש חברת הביטוח פרמיה גבוהה יותר.
מנגד, נקיטת אמצעי מניעה והפחתת סיכון (כגון התקנת מערכות מיגון בדירה או ברכב, הפסקת עישון בביטוח חיים, השתתפות בתוכניות בריאות) עשויות להקטין את הפרמיה.
בביטוחי רכב ורכוש נהוגות גם פרמיות דיפרנציאליות, המשקפות פרופיל סיכון שונה בין מבוטחים (למשל נהג צעיר לעומת נהג ותיק), ולעיתים אף פרמיה המבוססת על שימוש (Usage-based insurance), הנקבעת לפי נתוני נהיגה בפועל הנמדדים באמצעים טכנולוגיים.
בביטוח פרט, הפרמיה מחושבת באופן פרטני לפי מאפייני המבוטח והסיכון.
בביטוח קבוצתי, לעומת זאת, נקבעת פרמיה אחת (או מספר פרמיות לפי קבוצות גיל וסיכון) עבור כלל חברי הקבוצה, על בסיס חישוב אקטוארי לקבוצה כולה.
כוח המיקוח של בעל הפוליסה הקבוצתית עשוי להוביל לפרמיות נמוכות יותר ליחיד, אך תנאי השינוי וההתאמה האישית מוגבלים יותר.
פָּרְמֶנִידֶס (ביוונית Παρμενίδης), פילוסוף יווני קדם-סוקרטי, חי ופעל בתחילת המאה ה-5 לפנה"ס.
נולד בעיר אליאה בדרום איטליה, ובה פעל.
מייסד האסכולה האלאטית, שפותחה מאוחר יותר על ידי תלמידיו מליסוס וזנון מאליאה.
אם נסתמך על דברי אפלטון, לפיהם פרמנידס ביקר באתונה בגיל 65, כאשר סוקרטס היה אדם צעיר – כלומר בסביבות 450 לפנה"ס – הרי שפרמנידס נולד בסביבות 515 לפנה"ס.
דמותו של פרמנידס מופיעה בדיאלוג האפלטוני הנושא את שמו.
משנתו הפילוסופית מובעת בשירו "על הטבע", ממנו שרדו קרוב ל-150 שורות מתוך 3000. השיר מורכב משלושה חלקים: "הקדמה" (ככל הנראה שרדה כולה), "דרך האמת" (ממנו שרדו רוב השורות), ו"דרך הסברה" (ממנו לא שרד כמעט דבר).
בהקדמה פרמנידס מספר על מסע במרכבה לשמים, בו הוא זוכה להתגלות מפי האלה דיקה (אלת הצדק), אשר חושפת בפני פרמנידס הן את האמת לגבי העולם, והן את האופן שבו בני־אדם סבורים שהדברים מתקיימים.
האלה מסבירה לפרמנידס שישנן שתי דרכי חקירה אפשריות: הדרך האחת נוגעת ל"מה שישנו, ואינו יכול שלא להיות", הדרך השנייה נוגעת ל"מה שאינו, ואינו יכול להיות".
על מה שאינו, טוען פרמנידס, אי אפשר לדבר או לחשוב באופן בעל משמעות.
לפיכך, כל הסבר שכולל פנייה ל"אינו" הוא הסבר פסול.
במהלך "דרך האמת" פרמנידס מסביר מהן ההשלכות של הפסילה של ה"אינו" לגבי מאפייניו של ה"ישנו".
לא יכול להיות שה"ישנו" נוצר, שכן אז עליו היה להיווצר ממה שאינו.
נימוק זה של פרמנידס הפך לעיקרון פילוסופי שכיח, הקובע כי לא יכולה להתקיים יצירה יש מאין.
באותו אופן, ה"ישנו" אינו יכול להתכלות שכן אז עליו להפוך למשהו שאינו.
לפיכך ה"ישנו" חייב להיות נצחי.
פרמנידס שולל את קיומו של הריק, כיוון שהוא למעשה "אינו".
ה"ישנו" הוא שלם ודחוס, שכן לא יכולים להיות בו רווחים של ריק, ולפיכך הוא אחד וחסר חלקים.
כמו כן, ה"ישנו" הוא חסר תנועה שכן אין מקום ריק שאליו הוא יכול לנוע.
נוסף על כך, ה"ישנו" לא עובר אף שינוי כיוון ששינוי הוא הפיכה של תכונה שאיננה לתכונה שישנה והפיכה של תכונה שישנה לתכונה שאיננה.
ה"ישנו" נתפס על ידי פרמנידס בסופו של דבר כאובייקט דחוס בעל צורה כדורית.
מה שנתפס בעינינו כשינוי ותנועה, אם כן, אינו אלא אשליה.
ברעיונות אלו היה פרמנידס בין הראשונים שהדגישו את ההבחנה החדה בין המציאות או הממשות כפי שהיא באמת (המוסברת בחלקו השני של השיר, "דרך האמת"), לבין התופעות כפי שהן נתפסות באמצעות החושים (ומוסברות בחלקו השלישי של השיר, "דרך ההיראות/הסברה").
הממשות חייבת להיות דבר מה קבוע ובלתי משתנה, דבר מה הווה.
התופעות שאנו תופסים בחושים הן כולן מתהוות, כלומר נמצאות תמיד בתהליכי שינוי ותנועה.
לכן לא יכולה לחול ידיעה על התופעות.
פרמנידס נחשב לדמות מכוננת בהיסטוריה של הפילוסופיה המערבית, בתור מי ששאל לראשונה באופן ברור את השאלות היסודיות של האונטולוגיה והאפיסטמולוגיה.
משנתו של פרמנידס שימשה כביקורת נגד הפילוסופים של האסכולה המילטית על כך שהם מנסים לשלב בין ידיעות המושגות על ידי החושים לבין ידיעות שמקורן בשכל, ומשתמשים באופן בלתי אפשרי במושגים של תנועה ושינוי.
הפילוסופים שפעלו מיד לאחר פרמנידס, ובפרט הפלורליסטים והאטומיסטים, ניסו למצוא דרך להסביר את קיומן של התופעות מבלי לסתור את עקרונות היסוד של פרמנידס.
הם קיבלו את טענתו של פרמנידס שהתהוות וכיליון הם בלתי אפשריים, ובמקום זאת הניחו שהשינויים בטבע מקורם בערבוב ובחיבור בין עקרונות יסודיים שבעצמם אינם עוברים שינוי, התהוות או כיליון.
תפיסות אלו השפיעו מאוד גם על אפלטון ופותחו על ידיו מאוחר יותר.
תורת האידאות של אפלטון משמרת את הרעיון כי הידיעה חלה על מה שהווה - אלו האידאות הנתפסות בשכל בלבד, בעוד שהסברה חלה על התופעות המתהוות שנתפסות בחושים.
פרמנידס השפיע גם על הלוגיקה של אריסטו והלוגיקה בכלל עם ניסוחו הראשוני של עקרון השלישי הנמנע, עקרון המשמש בסיס רעיוני לתורת ההיגיון כולה.
השפעתו של פרמנידס ניכרת גם בתורתו של שפינוזה, שקבע כי מה שישנו בהכרח אחד, בעוד שכל הריבוי בעולם אינו אלא אופנים שונים של האלוהים או הטבע היחיד.
פרמניון היה מצביא מוקדוני, ששירת את המלך פיליפוס השני ואחר כך את בנו אלכסנדר הגדול.
פרמניון, בנו של פילוטאס, היה אריסטוקרט ממשפחה מיוחסת.
במהלך שירותו תחת פיליפוס השני קיבל פיקוד יחידות שונות, ביניהן על צבאות גדולים.
הוא הביס את האילירים בשנת 356 לפנה"ס ובשנת 346 היה חלק ממשלחת דיפלומטית לאתונה שנועדה לכרות חוזה שלום בינה לבין מוקדון.
ב-336 נשלח עם צבא בן 10,000 איש לאסיה הקטנה להכין את הפלישה של פיליפוס לממלכת פרס שאלכסנדר הגדול הוציאה אל הפועל אחרי רצח פיליפוס על ידי מתנקש.
במהלך מסע המלחמה בפרס פיקד בהצלחה על אגף שמאל בקרבות גרניקוס, איסוס וגאוגמלה.
ב-330 הוצא להורג בפקודת אלכסנדר הגדול בגלל מעורבות בנו, פילוטאס, בקשר נגד אלכסנדר.
האחרון לא האמין שהאב לא ידע על העניין, ולפי המסורת שהייתה מקובלת בזמנו במוקדון הורה להוציאו להורג.
פרמקולוגיה הוא תחום במדעי הרוקחות, העוסק בחקר פענוח מנגנוני פעולה של תרופות.
המילה פרמקולוגיה נגזרת מיוונית (פרמקון = תרופה, לוגיה = תורה).
הפרמקולוגיה קשורה בצורה הדוקה לביוכימיה ולפתולוגיה.
פרמקולוגיה קלינית עוסקת באינטראקציה בין תרופות ובני אדם, בין היתר גם בניסוי תרופות בשלבי הפיתוח האחרונים על אנשים חולים.
כבר בתחילתה של ההיסטוריה האנושית ניסה האדם לרפא מחלות ולהקל על מכאובים באמצעות שימוש בצמחים.
הפרמקולוגיה בצורתה המודרנית התפתחה בסוף המאה ה-19; רבים רואים את פיתוח האספירין, התרופה הסינתטית הראשונה, כראשית מדע הפרמקולוגיה.
כיום מהווה התחום את אחד מאבני היסוד בפיתוח תרופות והחיפוש אחר צמחים תרפואטים נמשך.
תרומתה של הפרמקולוגיה לרפואה גדולה ביותר.
הנוירולוגיה עושה שימוש רב בתרופות לטיפול בבעיות שונות של מערכת העצבים.
היבטים מסוימים של מערכת העצבים מציבים אתגרים בפני הפרמקולוגיה.
ראשית מחסום דם-מוח מונע מחומרים מסוימים להגיע למוח ממחזור הדם, כך שלא תהיה תועלת במתן זריקות או כדורים המכילים חומר זה לצורך העלאת המינון שלו במוח במקרה הצורך.
על כן יש למצוא פתרונות חלופיים למצבים אלו.
בנוסף, קיימים מספר סוגים של קולטנים אשר יכולים להגיב לאותו החומר בדרכים שונות.
מכאן עולה הצורך לפתח תרופות שתפעלנה באופן ספציפי על סוג מסוים של קולטנים מבלי שתשפיע על הסוגים האחרים.
זאת כדי להעלות את יעילותה של תרופה מסוימת תוך צמצום תופעות לוואי בלתי רצויות.
תהליך הפיתוח של תרופות יכול להתבסס בין היתר גם על היבטים גנטיים.
בישראל ניתן ללמוד לתואר ראשון ברוקחות באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע, ואף להמשיך לתארים מתקדמים.
תארים מתקדמים בפרמקולוגיה ניתן לרכוש גם באוניברסיטת תל אביב ובטכניון (בצמוד לביה"ח רמב"ם).
הלימודים מיועדים לבעלי תואר ראשון ברוקחות, אך גם במדעים קרובים אחרים כמו כימיה וביולוגיה.
פרמקלצ'ר (מאנגלית: Permaculture; הלחם: Permanent Agriculture) או תַּרְבּוּת עֵדֶן היא גישה חקלאית, שיטת תכנון סביבתי ופילוסופיה צרכנית המבוססת על תחזוקה של מערכות יצרניות בנות-קיימא הפועלות באמצעות משאבים זמינים בסביבה הטבעית המיידית.
ההגדרה הרשמית הראשונה שתועדה היא "תכנון מודע של נוף (Landscape) המחקה את הדפוסים ויחסי הגומלין המצויים בטבע על מנת להשיג שפע של מזון, סיבים ואנרגיה לאספקת הצרכים המקומיים.
אנשים, המבנים שלהם והדרכים שבהם הם מארגנים את עצמם הם מרכזיים בפרמקלצ'ר".
חוקי היסוד של שיטת הפרמקלצ'ר הם הגנה על כדור הארץ ושמירה על זכותם של כל היצורים החיים בהווה ובעתיד להשתמש במשאבי הטבע.
ישנם שלושה עקרונות אתיים מנחים לשיטת הפרמקלצ'ר:
דאגה לאדמה: מניעת זיהום והפרעה באזורי בר בלתי נגועים ושיקום עדין של מערכות אקולוגיות שנפגעו.
דאגה לבני האדם: מתן גישה לכל בני האדם למשאבים הבסיסיים הדרושים להם: מים נקיים, אוויר נקי, מזון ללא רעלים, מחסה ומידע רלוונטי.
חלוקה הוגנת במשאבים: הגבלת ריכוז משאבים בידי מיעוט, חלוקת העודפים בצורה הוגנת והקצאת משאבים לטובת פרויקטים סביבתיים.
גישת הפרמקלצ'ר משתמשת בתבניות טבעיות, בשיטות עתיקות שנמצאו יעילות, במשאבים מקומיים ובעקרונות פיזיקליים כדי לתכנן וליצור מערכות מגוונות, יצרניות ויעילות מבחינה אנרגטית ומבחינת משאבים זמינים.
לדוגמה, מערכת השקיה המבוססת על תבנית הסתעפות (בדומה לעץ או לריאות), עשויה מאבן מקומית ומשקה באמצעות כוח הכבידה.
הדגש בתכנון הוא על יצירת הקשרים חיוניים בין המרכיבים השונים במערכת ויצירת שיתוף פעולה בין המרכיבים השונים: במערכת אקולוגית מבוססת - כדוגמת יער ראשוני או שונית אלמוגים - ישנם הקשרים רבים בין המרכיבים: מארג המזון, מיקום, שעות פעילות של בעלי חיים וכו'.
הקשרים אלו חיוניים ביצירת מערכת אקולוגית יציבה והפרמקלצ'ר תנסה לחקות יציבות זו בתכנון לטובת מערכות החיים האנושיות.
דגש נוסף הוא יצירת מערכות רבגוניות, בדומה למערכות אקולוגיות בטבע, ויצירת מערכות חקלאיות מעורבות ואינטנסיביות (פוליקולטורה); זאת בניגוד לחדגוניות של החקלאות התעשייתית (מונוקולטורה) אשר מובילה לצורך מתמשך בכימיקלים כדי להחזיק רמת ייצור נאותה וגורמת סחף ואובדן אדמות.
לדוגמה, בוסתן המשלב עצי פרי מזנים שונים מראה עמידות גבוהה למחלות ומניב כל השנה מגוון פירות לפי העונה.
דוגמה נוספת היא השימוש הנוצר מתחת לעצים נשירים ומטפסים וכן גידולי צל או פטריות מתחת לחופת עצי הבוסתן.
שיטת הפרמקלצ'ר שואפת להקטין את טביעת הרגל האקולוגית של בני האדם, להשתמש במשאבים מקומיים ובמשאבים מתחדשים ולפתח כלכלות מקומיות יציבות.
לקראת סוף שנות ה-70, שני אקולוגים אוסטרליים, ביל מוליסון ודייוויד הולמגרן, פיתחו רעיונות לגבי חקלאות על בסיס מקיים, דהיינו שאינה מדלדלת את המשאבים הדרושים לה, בעקבות דאגתם משימוש הולך ונרחב בכימיקלים המזהמים את המים והאדמה ומפרים את האיזון האקולוגי.
מוליסון סיפר כי בשלהי שנות ה-70, בעקבות הדו"ח "גבולות לצמיחה", ממשלות וכלכלנים היו חרדים מהרעיון של שיא תפוקת המשאבים, אך מאחר שלא היו בנמצא שום רעיונות ארוכי טווח להתמודדות עם המשבר, ביל הבין כי עליו להכשיר "צבא" של אנשי פרמקלצ'ר שיצאו ללמוד את הרעיונות אודות מערכות בנות קיימא לייצור מזון.
ספרם הראשון (והמשותף היחיד) permaculture one התפרסם ב-1978.
לאחר מספר שנים של עיסוק מעמיק בשיטה ותכנון של אתרים רבים, שכללו ופיתחו מוליסון והולמגרן את השיטה והרחיבו את היריעה לכדי תכנון הוליסטי של מערכות, וכללו תכנון של בתים, עסקים, כלכלות, תכנון חברתי ועוד.
ב-1979 מוליסון מלמד את קורס הפרמקלצ'ר הראשון,
כיום הקורס נלמד ברוב מדינות העולם וקהילות רבות, פרויקטים ובתי ספר נפתחו ועודם נפתחים.
הקורס הראשון בישראל נערך בשנות ה-90 בקיבוץ גזר.
המורים הראשונים בארץ הם מייק קפלן וטליה שניידר, שהיו היחידים שלימדו במשך עשר השנים הראשונות.
השפה המיוחדת של שיטת הפרמקלצ'ר קיבלה גרסה עברית בספר 'גן עדן בפתח הבית' והיא משמשת היום אלפי אנשים בישראל.
בישראל קיימת קהילת פרמקלצ'ר בקיבוצים צבעון וחוקוק שבגליל העליון, ומשקים ברחבי הארץ בהם ניתן ללמוד, לעבוד ולהתנדב.
השם "צמחי פרמקלצ'ר" ניתן לצמחים בעלי שימושים רבים.
הגישה גורסת כי יש "להשתמש בצמח רק אם יש לו לפחות שלושה שימושים" דוגמאות לשימוש: מניב מאכל לאדם (פרי, עלה וכו'), ניתן להפיק חומרי בניין (מהגזע, ענפים, עלים), קשירת חנקן (רוב משפחת הקיטניות והקזוארינה) צמח מקומי (תמיכה בבעלי חיים מקומיים), צמחי מרעה, (לבקר, צאן, עופות ודבורים).
צל, יופי, קיבוע פחמן וייצור חמצן, המבוצעים על ידי כל צמח, הם שימושים נוספים.
בגינת פרמקלצ'ר יהיו צמחים רב שנתיים וצמחים שמזריעים את עצמם.
פרמריבו (בהולנדית: Paramaribo) היא עיר הבירה של סורינאם ושל מחוז פרמריבו, והגדולה בעריה.
בשנת 2004 מנתה אוכלוסיית העיר 242,946 איש, המהווים את רוב אוכלוסיית המדינה.
בשנת 2002 הכריז ארגון אונסק"ו על מרכזה ההיסטורי של העיר כאתר מורשת עולמית, וזאת בזכות המבנים הקולוניאלים מהמאה ה-17 ומ-המאה ה-18 הממחישים את הסגנון האדריכלי שנוצר מעירוב מוטיבים אירופים ומקומיים.
פרמריבו שוכנת בצפונה של סורינאם, על הגדה המערבית של נהר סורינאם, כ-15 ק"מ משפכו אל האוקיינוס האטלנטי.
מרכזה של העיר משתרע לאורך קילומטר וחצי על הגדה המערבית של הנהר התוחם אותו מדרום, וצורתו כשל משולש שקודקודו מצביע לכיוון צפון.
מצפון-מזרח גובל מרכז העיר בערוץ סומלסדקסה (Sommelsdijkse Kreek).
רחובות העיר מסודרים בצורת שתי וערב, אם כי ככל שמתרחקים ממרכז העיר, מבנה זה מוקפד פחות.
מספר תעלות חוצות את העיר ונשפכות אל הנהר, ומדרום למרכז העיר חוצה גשר בודד את הנהר ומקשר את פרמריבו אל הגדה המזרחית.
באמצע המאה ה-17 הגיעו למקום מתיישבים אנגלים מברבדוס וההולנדים הקימו תחנות מסחר באזור הכפר האינדיאני פרמרבו ב-1641. במלחמת הולנד-אנגליה השנייה בשנים 1665–1667 גירש צי הולנדי את האנגלים מסורינאם, והארץ הייתה לקולוניה הולנדית למשך 300 השנים הבאות.
פרמריבו המודרנית נוסדה עם הקמת מצודת פורט זילנדייה ב-1667 (Fort Zeelandia), אך החלה להיבנות לפי תוכנית מתאר מסודרת רק כאשר מונה לה המושל הראשון קורנליס ואן סומלסדק (Cornelis van Aerssen van Sommelsdijck) ב-1683. תחילה נבנו בתי העיר על מורדות הרכס שממערב לנהר, אשר סיפק קרקע יציבה עם ניקוז טבעי לבנייה.
באמצע המאה ה-18 החלה העיר להתפתח לכיוון דרום לאורך גדות הנהר, ולאחר מכן גם לכיוון צפון, אזור בו חפרו ההולנדים תעלות ניקוז.
מצפון לעיר נבנתה מצודת אמסטרדם החדשה (Nieuw-Amsterdam), ויחד עם פורט זילנדייה העניקה לעיר הגנה.
מסיבה זו לא היה צורך לבצר את פרמריבו והיא נבנתה לפי תוכנית מתאר חופשית והתאפיינה ברחובות רחבים.
ב-1821 וב-1832, אירעו בעיר שתי שריפות אשר כילו כ-450 מבנים, רוב הבתים שניצבו בה אותה עת, ולאחר מכן נבנתה העיר בחלקה הגדול מחדש.
במהלך המחצית השנייה של המאה ה-18 החלו בעלי המטעים, שהתגוררו עד אותה עת במטעים עצמם, להגר אל פרמריבו והותירו את ניהול המטעים באחריותם של מנהלי עבודה.
כתוצאה מכך חלה ירידה בתפוקת המטעים אך העיר החלה להתפתח והוקמו בה בתי עץ אשר ניצבו לאורך שדרות עצים.
ההתדרדרות בתפוקת המטעים נמשכה והחמירה עם ביטול העבדות ב-1863. במדינה נותרו פחות ממאה מטעים, ובעליהם שחררו את עבדיהם ועברו אל העיר.
במקומם של העבדים הובאו לסורינאם קולים, תחילה מסין ומהאיים הקאריביים ולאחר מכן מהודו ומג'אווה.
עד שנת 1939 הגיעו לפרמריבו כ-34,000 הודים וכ-33,000 ג'וואנזים אשר תרמו לעושר האתני של העיר.
כאשר קיבלה סורינאם את עצמאותה ב-1975 הייתה פרמריבו לבירתה.
בתי העיר בנויים ברובם המכריע מעץ, ורובם מאוחרים לשתי השריפות שאירעו בעיר במחצית הראשונה של המאה ה-19. הם ניצבים על בסיס לבנים, וצורתם כשל מלבנים סימטריים.
הבתים נושאים גגות משופעים העשויים על פי רוב מלוחות ברזל.
בתי העיר צבועים בלבן, ועיטוריהם מלבנים אדומות, בעוד שחלונותיהם ודלתותיהם צבועים בירוק.
בשל המגוון האתני של העיר יש בה מבני תפילה שונים הכוללים כנסיות, בית כנסת, מסגדים ומקדשים הינדים.
במזרחו של מרכז העיר שוכנים מצודת פורט זילנדייה (Fort Zeelandia) מ-1667 וגן הדקלים (Palmentuin).
פורט זילנדייה משמשת כמוזיאון מאז 1967 אם כי בין השנים 1982–1995 שימשה כמרכז שלטוני ובית כלא של המשטר הצבאי.
צמוד להם ממערב נמצאת כיכר העצמאות (Onafhankelijkheidsplein) ובה ניצבים הפרלמנט, ארמון הנשיא מ-1730 ובניין משרד האוצר מ-1841. למשרד האוצר שער כניסה קלאסי וצמוד לו מגדל שעון החולש על כיכר העצמאות.
הכנסייה הרפורמית הנאו קלאסית מ-1837 וכנסיית פטרוס ופאולוס הקדושים הקתולית שנבנתה ב-1885 ברוח התחייה הגותית, נבנו שתיהן בסגנון הולנדי מסורתי המשלב השפעה מקומית.
הכנסייה הרפורמית בנויה מאבן ומלבנים בעוד שהכנסייה הקתולית עשויה כולה מעץ, וטוענת לתואר מבנה העץ הגדול באמריקה.
פרמריבו היא המרכז השלטוני, הכלכלי והפיננסי של סורינאם.
בנוסף יש בעיר תעשיית מלט וצבע.
את העיר משרתים שני שדות תעופה - שדה התעופה זורח אן הופ לטיסות פנים (vliegveld Zorg en Hoop - "דאגה ותקוה") ושדה התעופה הבינלאומי יוהאן אדולף פנחל (Johan Adolf Pengel) השוכן כ-40 ק"מ מדרום לעיר.
העיר שוכנת במרכזה של רשת הכבישים של סורינאם וכביש לאורך החוף מקשר בינה לבין גיאנה ממערב וגיאנה הצרפתית במזרח.
כביש חשוב נוסף מוביל מהעיר דרומה לאורך הנהר סורינאם.
עוד פועל בפרמריבו הנמל הגדול והחשוב במדינה, דרכו מיוצאים בוקסיט וזהב וגידולים טרופיים שונים כמו קפה, קנה סוכר, קקאו, רום, אורז ועץ.
אוכלוסיית פרמריבו מגוונת מבחינה אתנית ומשקפת את ההיסטוריה של העיר.
לצד צאצאי ההולנדים, הבריטים ואירופים אחרים, מתגוררים בעיר אינדיאנים, הודים, ג'וואנזים ובני איי הודו המזרחית אחרים, סינים, וצאצאיהם של העבדים אשר עיבדו בעבר את מטעי המדינה.
בעיר שוכנת אוניברסיטת אנטון דה קום (Anton de Kom Universiteit) שהיא האוניברסיטה היחידה במדינה.
כמעט כל יהודי סורינאם (מאות אחדות) מרוכזים בעיר ופועל בה בית הכנסת "נווה שלום" השייך לאיגוד העולמי ליהדות מתקדמת (רפורמי).
יצחק מרדכי יוסט תיאר את הקהילה בעיר בסביבות שנת 1845: "מספר קהל יהודי פורטיגיזים בסורינאם עלה בשנת 1836 ...מהם 178 [בתים] בפאראמאריבא ..., וליושבים בפאראמאריבא בית תפלה הנקראת בשם צדק ושלום, ונבנתה בשנת 1737 ובשנת 1836 הרחיבו את גבולה ויחזקו את בדקה ...
7 פרנסים עם 18 עוזרים (אדיונטאס) מנהיגים את עדת פאראמאריבא, ולהם משנת 1837 דרשן מפואר שמו ב' ק' קארילאן ...
גם יש בפאראמאריבא קהל יהודי הולאנדים אשכנזים אשר עלה מספרם לשמנה מאות גפש.
בשנת 1835 חזקו את בדק בית התפלה ויחנכוהו בשנת 1837, ובעת ההיא יסדו חברות להאדיר המלאכה ולהגדיל העבודה בישראל."
אולם נראה שעבודתם לא צלחה בידם.
בסוף 1860 הובא בהכרמל: "בשנת 1857 היה מספר יהודי הולאנדיא היושבים בפאראמעריבא (במהוז סורינאם) 740 נפש וקהל היהודים הפורטיגיזים 684 נפש.
אולם מה רע ומר גורל האנשים האלה אשר לא לאמונה ודת יחיו בארץ.
אין חולה מהם על שמירת הדת ואין מפקח על חנוך הילדים.
רובם לא יוכלו קרוא עברית ומעט מהם יבואו להתפלל בבית התפלה גם בשבת ומועד.
אך לא מזדון ומרי חלילה כי אם מחסרון ידיעה.
ובאין משים, המעטים, בהם שומרי מצווה ותורה, אין בהם דעה וחוכמה להורות את העם את דרך התורה, והמה קגאים ומהבילים."
באלגברה ליניארית ובקומבינטוריקה, הפרמננטה של מטריצה היא גודל מספרי, המחושב על-פי נוסחה דומה לזו של הדטרמיננטה.
בעוד שבחישוב הדטרמיננטה, הנפוץ בהרבה, יש לחבר ולחסר את המכפלות של אברי המטריצה לסירוגין, הפרמננטה מוגדרת כסכום של כל המכפלות, ללא חיסור:
כאשר הסכום הוא על-פני התמורות בחבורת התמורות.
בפרט, הפרמננטה של מטריצה שרכיביה חיוביים, גם היא חיובית.
הפרמננטה הופיעה לראשונה במאמר שכתב אוגוסטן לואי קושי, ב-1812.
בעוד שלדטרמיננטה יש משמעות גאומטרית והיא קשורה ישירות בפתרון משוואות ליניאריות (על-פי נוסחת קרמר), הפרמננטה שימושית בהקשרים שונים לחלוטין, כגון חישובי הסתברויות וספירת מסלולים בגרפים.
שימוש נוסף הוא בעיית מציאת מספר השידוכים המושלמים בגרף דו צדדי.
הבדל בולט אחר הוא העבודה שנדרש להשקיע בכל חישוב.
למרות שבשני המקרים התוצאה תלויה ב-n עצרת מכפלות, את הדטרמיננטה אפשר לחשב בכ- פעולות באמצעות דירוג המטריצה המדוברת (ואף מהר יותר, באמצעות כפל מטריצות מהיר).
לעומת זאת, לא ידועה שיטה מהירה לחישוב הפרמננטה.
סיכום כל המכפלות השונות בזו אחר זו יהיה כרוך ב פעולות וסיבוכיות האלגוריתם המהיר ביותר הידוע היא .
יתירה מזאת, לזלי ואלינט הראה שזו בעיה NP-קשה.
כלומר אם קיים אלגוריתם עם סיבוכיות פולינומית לחישוב של הפרמננטה, ינבע מכך כי P=NP, והדבר נכון אף למטריצות שאבריהן הן או .
בעיית חישוב הפרמננטה שייכת למחלקת הסיבוכיות P# והיא שלמה עבורה.
מאידך ידוע אלגוריתם פולינומי אקראי לקירוב הפרמננטה.
בעיית פוליה מבקשת למצוא, עבור מחלקות מסוימות של מטריצות, העתקה כך ש-.
בערכים שיכולה הפרמננטה לקבל עוסקת השערת ואן דר ורדן, שהוצגה ב-1926. לפי ההשערה, הפרמננטה של מטריצה דו-סטוכסטית שרכיביה חיוביים נמצאת בין (שהוא הערך שלה עבור מטריצה שכל רכיביה ) ל-1. את ההשערה הצליחו להוכיח רק ב-1981, ופותריה זכו בשנה שלאחר מכן בפרס פולקרסון.
פרמננטה של n×n כל המטריצה של 1 היא מספר סידורים אפשריים של n צריחי שחמט שאינם תוקפים הדדית בעמדות הלוח בגודל n×n.
פרמישלן (מיידיש פרעמישלאן; באוקראינית Перемишляни, פֶּרֶמִישְלַאנִי; בפולנית: Przemyślany, פְּשֶמִישְלַאנִי) היא עיר במחוז לבוב שבאוקראינה (לשעבר בגליציה), השוכנת בגבעות פודוליה, כ-46 ק"מ דרום-מזרחית ללבוב לכוון טרנופול.
בין השנים 1375–1772 הייתה העיר תחת שלטון פולני.
בעקבות חלוקת פולין הראשונה ב-1772 עברה העיר לשליטת האימפריה האוסטרו-הונגרית, עד תום מלחמת העולם הראשונה.
עם כינון פולין העצמאית בשנת 1918, עברה העיר לשלטון פולני, שלטון שאושרר בהסדרים העולמיים שאחרי מלחמת העולם הראשונה (חוזה ורסאי והסכם ריגה).
בעקבות הסכם ריבנטרופ–מולוטוב (1939) שבין ברית המועצות לגרמניה הנאצית עברה העיר לריבונות סובייטית, שתחתיה הייתה עד לפלישת הנאצים לברית המועצות ביוני 1941 (מבצע ברברוסה).
עם כיבוש העיר בידי הגרמנים, הטילו אלו גזירות שונות על יהודיה, תוך שריפת בית הכנסת המקומי עם יהודים בתוכו.
ב-5 בנובמבר 1941 רצחו הגרמנים כ-450 גברים יהודים מהעיר ביער סמוך, ובהמשך שולחו רבים מיהודי העיר למחנות עבודה בהם נספו.
לאחר שהתפרצה בקרב יהודי העיר מגפת טיפוס הבהרות, רצחו הגרמנים כמאה מהיהודים שאושפזו בבית החולים המקומי, ובהמשך, רצחו כמה מאות יהודים נוספים במספר אקציות.
באוקטובר 1942 רוכזו יהודי העיר הנותרים בצפיפות גדולה בגטו שהוקם בה, אליו הובאו גם יהודים נוספים מיישובי הסביבה.
בדצמבר 1942 שולחו מהגטו כ-3,000 יהודים למחנה ההשמדה בלז'ץ.
ב-22 במאי 1943 החלה בגטו אקציית חיסול, בה סרקו האוקראינים והגרמנים את בתי הגטו, ורצחו כ-2,000 יהודים ביער סמוך.
ב-28 ביוני 1943 נרצחו גם היהודים שהוחזקו במחנה העבודה שהוקם בעיר.
איוון וטניה קצ'רובסקי שהתגוררו בכפר בקרבת העיר, הצילו משפחה יהודית, ועל פעילות זו קיבלו הכרה כחסידי אומות העולם.
ב-1944 שוחררה העיר על ידי הצבא האדום.
לאחר תום המלחמה נשארה העיר בתחומי ברית המועצות, וסופחה לרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית.
רוב האוכלוסייה הפולנית עזבה את העיר ועברה מערבה לתחומי פולין.
כיום נמצאת העיר בשטחה של אוקראינה העצמאית.
עד מלחמת העולם השנייה עברה בעיר מסילת רכבת שחיברה את לבוב עם בז'ז'ני.
המסילה נפגעה במהלך המלחמה ומעולם לא שוקמה.
העיר נודעה בזכות שושלת אדמו"רים ורבנים מפורסמים שחיו בה ביניהם רבי מאיר הגדול מפרמישלאן ונכדו רבי מאיר מפרמישלן.
פרמקופיאה (ביוונית עתיקה: φαρμακον – תרופה, רעל ו־ποιη – מכין, יוצר), היא אוסף מסמכים רשמיים של תקנות ותקנים המבטיחים איכות נאותה של תרופות.
הספר מכיל הנחיות הכנה ובדיקה של תרופות ושיטות, מינונים ודרישות תקניות של חומרי הגלם.
דרישות הפרמקופיאה מחייבות את כל המפעלים והמוסדות המייצרים, מאחסנים, משתמשים או מנהלים תרופות.
ספרי הפרמקופיאה הראשונים נכתבו על ידי רופאים מוסלמים, ביניהם "קאנון הרפואה" של אבן סינא אשר הושלם בשנת 1025, ספרי אבו אלראיחאן אל-בירוני באותה המאה, אבן זהר במאה ה־12 ואבן אלביטאר במאה ה־14.
הפרמקופיאה האירופית הראשונה נכתבה ב־1498 בפירנצה, מטעם מכללת הרפואה העירונית.
ספר שהודפס בנירנברג ב־1542 היה הפרמקופיאה הראשונה שהוצאה לאור בהזמנת השלטונות.
ספר זה היה פרי עטו של ולריוס קורדוס שנכתב לפי בקשת מועצת העיר.
הכותרת "פרמקופיאה" הופיעה לראשונה בעבודה שפורסמה בבזל ב־1561 על ידי ד"ר פואז (Foes), אך המונח נכנס לשימוש שוטף רק בתחילת המאה ה־17.
לפני 1542 השתמשו הרוקחים בחיבורים של אבן סינא וסרפיון De Synonymis ו־Quid pro quo של Simon Januensis , Liber servitoris ושל Bulchasim ben Aberazerim, שתיארו את החומרים שמוצאם מצמחים, בעלי חיים ומינרלים.
של ניקולאוס מסלרנו, שימש אף הוא רוקחים, ותיאר תרכובות קלאודיוס גלנוס בסדר אלפביתי.
לחיבור האחרון, היו שתי מהדורות בשם Nicolaus magnus ו־Nicolaus parvus.
במהדורה האחרונה, כמה מן התכשירים שתוארו במהדורה הגדולה הושמטו, וצומצם פרסום חלק מן הנוסחאות.
בשנת 1636 אסף ד"ר ניקולאס טולפ, ראש העיר של אמסטרדם ומנתח מכובד, את כל חבריו הכימאים והרופאים ויחד הם כתבו את הפרמקופיאה הראשונה של העיר אמסטרדם.במטרה לשפר את בריאות הציבור לאחר התפרצות המגפה השחורה, ולהגביל את מספר חנויות הרוקחים באמסטרדם.
ארגון הבריאות העולמי מפרסם לינק להורדה של אינדקס פרמקופאות בעולם ורשויות שמטפלות בפרמקופיאות.
טבלאות השוואה בין פרמקופיאות שונות, תכולתן, רמות העדכון שלהן, ובסיס חוקי במדינות השונות, ניתן למצוא במסמך שהוציא ארגון הבריאות העולמית (WHO) בשנת 2012.
עד 1617, תרופות ושיקויים שהיו בשימוש נפוץ, נמכרו בממלכת אנגליה על ידי מרפאים ובעלי מכולות שהיו שייכים לגילדת הפילפלנים.
באותה השנה הקימו מרפאים גילדה נפרדת והוענקו להם זכויות, לפיהן נאסר על בעלי מכולות להחזיק חומרי מרפא.
מאותה השנה, הכנת מרשמים הייתה קשורה ישירות למרפאים, והם נדרשו להכין את השיקויים באופן מדויק כמפורט בפרמקופיאה שאושרה במאי 1618 על ידי מכללת הרופאים הבריטיים, ופקחים מטעם המכללה בדקו בחודשים הבאים את כלל בתי-המרקחת של לונדון והשמידו כל תרופה שהוכנה בצורה לא אמינה.
הפרמקופיאה הרשמית הראשונה של לונדון התבססה בעיקר על עבודותיהם של מזואה וניקולאוס מסלרנו (Mezue and Nicolaus de Salerno).
נמצאו בה טעויות רבות, שבעקבותיהם היא נגנזה והמהדורה המתוקנת יצאה רק בדצמבר 1619.
באותו הזמן, תרופות ושיקויים הוכנו מ־20 עד 70 ואף יותר מרכיבים, והרבה תרופות מרפא הוכנו מאותם מרכיבים שנחשבו לבעלי השפעה שונה בהתאם למקור או התנאים בהם נאספו.
כך לדוגמה, עיני סרטן (כלומר, אבני קיבה), פנינים, צדפות, קונכיות ואלמוגים היו אמורים להיות בעלי תכונות מרפא שונות.
מרכיבים אחרים בנוסחאות הללו היו הפרשות בני אדם, כלבים, עכברים, אווזים וחיות אחרות, גולגולות האדם וטחב עליהן, גורים עיוורים, שלשולים וכדומה.
רק במהדורה של 1721, תחת חסותו של המדען הנס סלואן, נכללו שינויים רציניים, כגון השמטת התרופות הרבות המגוחכות.
עם זאת, נשארו כ"תרופות" צואת כלבים, שלשולים וטחב הגולגולת.
כמו כן, לשמות התרופות הרשמיות נוספו שמות בוטניים, המים המזוקקים אוחדו לתקן אחיד, מהרשימות הוסרו אלכוהוליים ממותקים – ליקרים שנחשבו לעוזרים בבעיות לב , רכז שקדים וחומרים אחרים – שלא נחשבו לתרופות בלונדון אך עדיין היו באופנה במקומות אחרים.
במהדורה מ־1746 נכללו רק התרופות שקיבלו רוב קולות בוועדת הפרמקופיאה, ולאלו נוספה רשימת התרופות היעילות ביותר.
נעשה ניסיון לפשט את ההכנות הישנות על ידי השמטת מרכיבים מיותרים.
במהדורת 1788 אף הוגברה נטייה זו, ונמחקו תרופות מורכבות ביותר, אשר שמשו את המרפאים כבסיס יותר מאלפיים שנים, וכמה תרופות שנחשבו למסוכנות בפרמקופיאת 1765 הוחזרו לרשימות.
בשנת 1809 התקבלה לשימוש הנומנקלטורה הצרפתית לחומרים כימיים וב־1815 הונפקו הרישומים המעודכנים שלה.
הפרמקופיאה הראשונה של אדינבורו הודפסה ב־1699 והאחרונה ב־1841.הפרמקופיאה הראשונה של דבלין הודפסה בשנת 1807 והאחרונה ב־1850. הרשומות הכלולות בשלושתן לא היו אחידות, דבר שגרם לאי-נחת וסכנות רבות לציבור הרחב, כאשר תמיסות חזקות כמו החומצה הציאנית המדוללת נרשמו כמועילות על ידי מדינה אחת ובוטלו לפי פרמקופיאה של מדינה אחרת.
באי הבריטי הסמיך צו רפואי של 1858 את המועצה הרפואית הכללית לפרסם ספר המכיל רשימה בשפה הלטינית של תרופות ותרכובות שיקרא הפרמקופיאה הבריטית, אשר יהוה תחליף ברחבי בריטניה ואירלנד עבור הפרמקופיאות הנפרדות.
הפרמקופיאה הראשונה באנגלית פורסמה ב־1864 אך יצרה אכזבה בקרב כימאיים ורופאים, כך שהמועצה פרסמה מהדורה מתוקנת ב־1867. חוסר שביעות הרצון נבע, כנראה, מכך שרוב כותבי הפרמקופיאה לא היו רוקחים וסוגי ההכנות התייחסו לשיטות ייצור התרופות.
פרט לפרמקופיאה האירופאית ישנן שתי פרמקופיאות גרמניות: DAB: Deutsches Arzneibuch המרכזת את רוב התרופות ו־HAB:Homöopathisches Arzneibuch המגדירה דרישות ההכנה לחומרים הומאופתיים.
ב-1658 דוח הכנה ראשון של ממלכת דנמרק בשם דיספנסאטוריום של קופנהגן, שכלל אופני הכנה של 636 תרופות וכ-800 חומרים מרפאים התפרסם כתוצאה של עבודה משותפת של הפרופסורים של הפקולטה לרפואה באוניברסיטת קופנהגן.
עיקר העבודה נעשתה על ידי תומאס ברתולין שהיה רשום על השער של רשימה ותחילה היה מחייב רק כלפי בתי-מרקחת של העיר קופנהגן שבאותה העת מנו שלושה במספר ושנהלאחר הפרסום התרחבו לארבע ברחבי העיר.
כלל בתי המרקחת של דנמרק חויבו להשתמש בו רק בעקבות פרסום הפקודה הרפואית בשנת 1672. בפועל ההרימות היו בדרך כלל העתק של פרמקופיאה של העיר אאוגסבורג בגרמניה, שהודפסה ב-1640
הפרמקופיאה הדנית המעודכנת שאיננה מבוססת פרמקופיאות אחרות הודפסה ב-1772 על ידי הוועדה הרפואית שהוקמה עוד ב-1772 ונקראה המועצה הלאומית לבריאות (National Board of Health).
לפרמקופיאה הזו היו 9 מהדורות בשנים: Collegium Medicum 1805, 1840, 1850, 1868, 1893 (הראשונה שהודפסה בשפה הדנית ולא בלטינית ובין הפרמקופאיות הראשונות שתיארו גלולות כצורת מתן תרופות), 1907, 1933 ו-1948.
ב-1963 יחד עם מדינות נורדיות נוספות, פורסמה פרמקופיאה נורדית ולאחר הצטרפות דנמרק לאיחוד האירופי ב-1973 הצטרפה לפרסום הפרמקופיאה האירופאית ב-1978
כמו כן, בדנמרק פורסמו פרמקופאיות לסוגי אוכלוסייה ומקומות מסוימים: פרמקופיאה לבתי חולים, פרמקופיאה לעניים , פרמקופיאה צבאית ואף דוחות פורמולציה לבתי-מרקחת להכנת תרופות במקום, בעיקר כדי להוות תחרות לתעשייה הפארמצבטית..
הפרמקופיאה הראשונה ביפן על בסיס הפרמקופיאה הגרמנית פורסמה ב־7 ביולי 1886 ביפנית ולטינית, בעקבות הוראתו של שר הפנים מצוקטה מאסיושי מ־1880, אך נהייתה רשמית רק שנה מאוחר יותר.
המהדורה השנייה פורסמה ב־1891, גם היא בשתי השפות (במהדורה השנייה השמות הלטיניים עברו התאמה לכתיב גרמני־אוסטרי).
המהדורה השלישית עודכנה ונכתבה במשך שבע שנים – מ־1900 עד 1907, ללא גרסה לטינית.
כעת היא מתפרסמת כל חמש שנים.
ב-2011 פורסמה המהדורה ה־16 (ביפנית ואנגלית).
הפרמקופיאה הפולנית הראשונה נכתבה ב־1665 תחת שם Dispensatorium Gedanensae.
מאז 1817 נקראת פרמקופאה פולנית (Farmakopea Polska), אף על פי שלפרמקופיאה הזאת היה גם שם נוסף: פרמקופיאה של מלך פולני Pharmacopea Regni Poloniae (אף על פי שבפועל שליט פולין היה מלך רוסיה, לו גם ייחסו את התואר של המלך הפולני).
פרמקופיאה של מדינת פולין (ה־שנייה לפי המספור) הופיעה ב־1937 והודפסה מחדש ב־1946, מאז הגיעה למהדורה השמינית בשנת 2008.
לראשונה פורסמה ב־1778 תחת השם «Pharmacopoea Rossica», המהדורה השנייה פורסמה ב־1871. מאז עד המהפכה הבולשביקית יצאו עוד 4 מהדורות בשנים 1880, 1891, 1902 ו־1910. הפרמקופיאה הראשונה של ברית המועצות הודפסה ב־1925 ועד פירוק ברית המועצות הודפסו 5 מהדורות.
המהדורה הראשונה והאחרונה של רוסיה המודרנית ראתה אור בשנת 2008.
הפרמקופיאה האמריקאית מורכבת משני חלקים – הפרמקופיאה עצמה (United States Pharmacopeia) והפורמולאר הלאומי (מתכונים ) שמהווה גם סוג של סל קליטה, מכיוון שחומרים לא רשומים בו עלולים לעלות יותר לדורשי התרופה.
על כתיבת הפרמקופיאה הוחלט בפגישת 11 הרופאים הבחירים בבניין הקפיטול ב־1 בינואר 1820 והמהדורה הראשונה שלה יצאה לאור ב־15 בדצמבר אותה השנה.
תחילה היו רשומים בה מתכון להכנת תרופות ועם הזמן היא הפכה לאוסף נהלים לקביעת זיהוי ואיכות של מרכיבי תרופות על ידי בדיקות מתאימות.
הפורמולאר הלאומי התחיל להתפרסם על ידי האיגוד הפרמצבטי האמריקאי (:en:American Pharmaceutical Association) מ־1888 תחת שם (The National Formulary of Unoficinal Preparations) וב־1975 נרכש על ידי הפרמקופיאה.
להבדיל משאר הפרמקופיאות השימושיות לפרמקופאה האמריקאית אין תוקף של חוק, אך היא הוכרה בחוק פדרלי המתייחס לניקיון מזון ותרופות מ־1906, ועל ידי החוק הפדרלי למזון, תרופות וקוסמטיקה מ־1938.
הגלובליזציה מצריכה דרישות אחידות בהכנת תרופות, כדי להקטין סיכון לטעויות, בפרט, כאשר מרשם מונפק לחולה במדינה אחרת מזו שבה הוא נכתב.