tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
שאלות הנוגעות להמשך התפתחות קשרי הנוער הגרמני-ישראלי על רקע האתגרים העכשוויים של חילופי הנוער הגרמני-ישראלי נמצאות באזורי העבודה המרכזיים.
ConAct עובדת על פיתוח נוסף של תוכן עבודת החילופין בנושאים המרכזיים: "זוכרים יחד", "שיתוף מחויבות" ו"מגוון והכללה".
מטרת הפרויקט בקשר לנושא המרכזי "Living Diversity" היא פיתוח רשת גרמנית-ישראלית של ספקים ומומחים בעבודת נוער מחוץ ללימודים, המרגישים מחויבים לנקוט בגישה מודעת לגיוון בעבודת החינוך והחילופים שלהם.
מחויבים לשוויון חברתי ולדו קיום נגד הדרה ואפליה.
זוכרים ביחד - בניית גשרים
כחלק מתהליך עבודה דו-צדדי בן שלוש שנים עם מועצת הנוער הבווארית ועיריית ירושלים, עבדה ConAct בנושא "זוכרים יחד" על עיצוב אירועי הנצחה משותפים במסגרת מפגשי נוער ישראלים-גרמניים.
ביקורים משותפים באתרי הנצחה והתמודדות עם השואה מבהירים שוב ושוב לצעירים גרמנים וישראלים שהם שייכים לדורות שבאו בעקבות המרצחים והקורבנות, מה שמוביל לאתגרים לא פשוטים במפגשים ולהתקרבותם של צעירים משתי המדינות.
מטרת המדריך החינוכי, שיצא לאור בשנת 2008 בעקבות הפרויקט ותוקן בשנת 2014 והורחב לכלול שיטות חינוכיות ספציפיות, הייתה להצליח לקלוט את התגובות הרגשיות החזקות, להכין יחד טקסי הנצחה ולשלבם בצורה משמעותית בהקשר של מפגשים בין גרמניה לישראל.
תוכנית התנדבות גרמנית-ישראלית לצעירים ישראלים בגרמניה – קום-מיט-נדב
בשנת 2010, החלה תוכנית הפיילוט של קום-מיט-נדב כחלק ממיקוד "המחויבות השיתוף" ביוזמה של ארגונים רבים, ותואמה על ידי ConAct.
הנשיא הפדרלי וולף הדגיש את החשיבות של תוכנית חדשה זו בשנת 2011 לרגל יום השנה ה-10 ל-ConAct.
התוכנית הסתיימה ביולי 2015 לאחר שלב פיילוט של חמש שנים.
רבים מהארגונים הגרמניים והישראלים ממשיכים לשתף פעולה כדי לאפשר לצעירים ישראלים לעשות שירות התנדבותי בגרמניה.
יום השנה "50 שנה ליחסים דיפלומטיים גרמניה-ישראל"
במסגרת חגיגות 50 שנות יחסים דיפלומטיים בין גרמניה לישראל ו-60 שנה לחילופי נוער גרמניה-ישראל, התקיים קונגרס הנוער הגרמני-ישראלי בברלין ובנווה אילן (ישראל) כשיתוף פעולה בין ה-BMFSFJ ו-ConAct.
לצורך כך נפגשו 300 צעירים משתי המדינות, מנוסים בחילופי נוער, כדי לדון בחוויות, הצלחות ואתגרים.
במהלך חלק התכנית בברלין, זכו הצעירים גם להחליף רעיונות עם הנשיאים ראובן ריבלין ויואכים גאוק.
יתרה מזאת, לרגל יום השנה, תיקנה ConAct את האתר הגרמני-עברי "Exchange Visions", הקיים משנת 2005. הוא משמש לחקר ולעיבוד ההיסטוריה של חילופי נוער גרמניה-ישראל.
במסגרת פרויקט חילופי הנוער "זרקור על...
50 שנים ישראל וגרמניה", שלווה בחינוך תקשורתי, נעשו חמישה סרטים קצרים שיהיו זמינים לשימוש בעשייה חינוכית עתידית.
חוברת על 60 שנות חילופי נוער גרמניה-ישראלית מציגה תאריכים, דמויות, קולות וסיפורים; בספר "רגעים נעים מתחברים לחיים", כותבים סופרים גרמנים וישראלים על תוצאות מחקר, תוכן, דינמיקה ופדגוגיה במפגשים בין גרמניה לישראל.
ConAct מוציא לאור פרסומים העוסקים בנושאים שונים של יחסי גרמניה-ישראל, תוך התמקדות מיוחדת בעבודת נוער.
חלק ניכר ממנו דו לשוני בגרמנית ובעברית.
חמישה סרטים קצרים של צעירים על העבר, ההווה והעתיד של יחסי גרמניה-ישראל עם שיטות לעשייה פדגוגית.
Moving Moments Connecting for Live - חילופי נוער גרמני-ישראלי במחקר ובפרקטיקה.
50 שנות יחסים דיפלומטיים בין גרמניה לישראל – 60 שנות חילופי נוער גרמניה-ישראל.
סיפור (ים) - תובנות - מידע.
הוצאת ConAct – מרכז תיאום חילופי נוער גרמניה-ישראל ו-NDV Rheinbreitbach.
לזכור ביחד - שיתוף מחויבות - לחיות מגוון.
לזכור ביחד – בניית גשרים: בין עבר לעתיד, מאדם לאדם.
"אבל אבן נופלת מהכתפיים שלי." שיטות אנימציית שפה לבורסה הגרמנית-ישראלית בגרמנית, עברית, ערבית.
ConAct-Info - הוראות נפוצות ליישום וקידום חילופי הנוער הגרמני-ישראלי
ConAct-Info - מימון מתוכנית הילדים והנוער הפדרלית (KJP) בתוכנית המיוחדת גרמניה - ישראל
ConAct-Info – שירותי התנדבות בישראל ובגרמניה
ConAct-Info – קורסי שפה: למד עברית וערבית בישראל ובגרמניה
ConAct-Info - רעיונות טובים עולים כסף - הזדמנויות מימון לתוכניות חליפין גרמנית-ישראלית
סקירה של חומרים חינוכיים לתוכניות מפגש בין גרמניה לישראל
קטלוג לפרויקט התערוכה "פועלים ביחד" עם חפצי אמנות ממפגשי נוער גרמניה-ישראל.
מהלר, קריסטין; האן, יונאס מ.: 50 שנות יחסים דיפלומטיים בין גרמניה וישראל, 60 שנה של חילופי נוער גרמניה-ישראל.
ארבע תזות על חשיבות חילופי דברים על רקע התפתחויות היסטוריות וקשרים בין קשרי נוער גרמניה-ישראל.
ב: המחלקה לעבודת נוער בינלאומית של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה ה.V.
(IJAB) (עורך): פורום עבודה בינלאומי לנוער - עיצוב רווחת ילדים ונוער טרנס-לאומית.
בונוס, סטפני; צ'הטה, יסמין; לְכָל.
ד"ר טימל, אנדראס (ראש): צעד חדש במגעי הנוער הגרמני-ישראלי.
דו"ח על התמיכה המדעית של תוכנית ההתנדבות הגרמנית-ישראלית קום-מיט-נדב.
אוניברסיטת קלן למדעים שימושיים, 2013
Confessions (בעברית: וידויים) הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמר האמריקאי אשר.
האלבום יצא לאור ב-23 במרץ 2004, על ידי חברת התקליטים אריסטה רקורדס.
הקלטות האלבום התרחשו בין השנים 2003 ל-2004 והוא הופק על ידי ג'רמיין דופרי, לצד ג'ימי ג'אם וטרי לואיס וליל ג'ון, בין היתר.
האלבום מתאפיין בסגנון ה-R&B, ומשלב בתוכו גם בלדות ושירי אפ-טמפו, וכן את סגנונות הדאנס-פופ, היפ הופ וקראנק.
הנושאים של האלבום יצרו מחלוקת לגבי מערכות היחסים האישיות של אשר; עם זאת, המפיק הראשי של האלבום ג'רמיין דופרי טען שהאלבום משקף את הסיפור האישי של דופרי עצמו.
בארצות הברית, האלבום מכר 1.1 מיליון עותקים בשבוע הראשון לצאתו.
על מנת להקפיץ את כמות המכירות על רקע איומי בוטלגינג, פורסמה מהדורה מיוחדת לאלבום, הכוללת את השיר "My Boo", דואט עם אלישה קיז.
Confessions זכה במגוון פרסים, בהם פרס גראמי לאלבום ה-R&B העכשווי הטוב ביותר.
לפי בילבורד, זהו האלבום השני הנמכר ביותר בעשור הראשון של המאה ה-21 בארצות הברית, אחרי No Strings Attached של אן סינק.
עם שמונה מיליון עותקים שנמכרו ב-2004, האלבום נתפס כסימן להתאוששות מכירות האלבומים בארצות הברית, לאחר שלוש שנים של ירידה.
במדעי המחשב, concurrency (על פי האקדמיה ללשון העברית: בו־זמניות) היא היכולת של חלקים או יחידות שונות של תוכנית, אלגוריתם או בעיה להתבצע בסדר אקראי או בחלקי, מבלי להשפיע על התוצאה.
רעיון זה מאפשר ביצוע של מספר פעולות מקביל, וכך לאפשר שיפור משמעותי במהירות הכוללת של ביצוע הפעולות במערכות מרובות מעבדים ומרובות ליבות מחשב.
במונחים טכניים יותר, concurrency מתייחסת לפירוק של תוכנית, אלגוריתם או בעיה לרכיבים או יחידות חישוב שאינן תלויות בסדר או בסדר חלקי.
לפי רוב פייק , מקביליות היא ההרכבה של ביצוע חישובים שונים כאשר כל חישוב הוא עצמאי ולא תלוי באחרים.
Concurrency אינה כוללת בהכרח מקבילוּת (parallelism): cuncurrency היא התמודדות עם הרבה דברים בבת אחת לעומת מקבילות שהיא עשיית הרבה דברים בבת אחת.
Concurrency היא אסטרטגיה להתמודדות, לעומת מקבילות שהיא קונספט הנוגע לביצוע.
Concurrency מספקת דרך לבנות פתרון לבעיה שעשויה (אך לא בהכרח) להיות ניתנת לפתרון בעזרת חישוב מקבילי.
פותחו מספר מודלים מתמטיים לחישוב Concurrency כללי.
ביניהם רשתות פטרי, חישובי תהליך (Process calculus), מכונת גישה אקראית מקבילה (Parallel RAM), מודל השחקן (Actor model) ושפת התיאום של ריאו (Reo Coordination Language).
Construction Time Again (זמן בנייה שוב) הוא אלבום האולפן השלישי של להקת המוזיקה האלקטרונית הבריטית דפש מוד, שיצא ב-1983.
זהו האלבום הראשון של הלהקה עם אלן ויילדר, לאחר שבאלבום הקודם, A Broken Frame, השתתף ווילדר בוידאו-קליפים ובסיבוב ההופעות, אך לא בכתיבת והקלטת האלבום.
הפעם, ווילדר היה שותף בהקלטת האלבום ואף כתב שני שירים.
האלבום לא זכה להצלחה בארצות הברית, ואף לא נכנס למצעד האלבומים האמריקאי, The Billboard 200. בבריטניה, האלבום הגיע למקום ה-6.
כל השירים נכתבו על ידי מרטין גור, למעט שירים 5 ו-7, שנכתבו על ידי אלן ווילדר.
דייב גהאן שר את כל השירים מלבד שיר מס' 3, Pipline, שאותו שר מרטין גור.
השיר נכלל גם באלבום ההופעה של הלהקה מ-1989, 101, ויצא שוב כסינגל.
Converting Vegetarians (בעברית: ממירים צמחונים) הוא האלבום הרביעי של הרכב הטראנס הישראלי אינפקטד מאשרום.
האלבום מכיל שני דיסקים, הראשון כולל 13 רצועות ומציג סגנונות רבים וחדשים של אינפקטד מאשרום, מטריפ-הופ עד לטראנס פרוגרסיב ודאנס.
הדיסק השני כולל 10 טרקים ומציג את סגנון הטראנס המסורתי של אינפקטד מאשרום עם שוני חדש.
שיתוף פעולה עם ברי סחרוף
לאחר שיתוף הפעולה של אינפקטד מאשרום עם ברי סחרוף שהניב את הרמיקס לשיר "היום יום הולדת" אינפקטד מאשרום עשו עם ברי סחרוף עוד שני טרקים שהופיעו באלבום.
שמות הטרקים הם: Elation Station (מספר 2 בדיסק השני) ו-Deeply Distrubed (מספר 8 בדיסק הראשון).
שני הטרקים זכו להצלחה רבה (בעיקר Deeply Distrubed שהפך לסמל של הדיסק הראשון).בטרקים ברי סחרוף לא שר.
האלבום קיבל את התואר אלבום פלטינה כפולה (מכירה של למעלה מ-80,000 עותקים), והביא לאינפקטד מאשרום מספר רב של מעריצים.
האלבום נחשב לפריצת דרך עבור ההרכב כיוון שחשף אותם בפני תחנות הרדיו ובפני קהל שלא שמע מוזיקה אלקטרונית.
Convorbiri literare ("קוֹנבוֹרבִּיר ליטֶרארֶֶה" - בתרגום לעברית: שיחות ספרותיות) הוא כתב עת ספרותי רומני שנוסד על ידי חברי החוג ז'ונימיה ושימש שנים רבות כביטאונם.
כתב העת הופיע לראשונה ב-1 במרץ 1867 ביאשי, והמשיך להופיע שם עד 1886. מ-1886 ועד 1944 הופיע כתב העת בבוקרשט, תחילה בעריכתו של יאקוב נגרוצי ולאחר מכן בהנהגת ועד מורכב מתלמידיו של טיטו מאיורסקו.
החל מינואר 1996, ביאשי, התחיל כתב העת להופיע מחדש בכל 20 לחודש, בפורמט טבלואיד.
כתב העת שייך להתאחדות הסופרים מרומניה והעורך הנוכחי הוא קסיאן מריה ספירידון (Cassian Maria Spiridon).
Contra הוא האלבום השני של להקת האינדי רוק האמריקאית ומפייר ויקנד.
האלבום יצא לאור ב-11 בינואר 2010 על ידי חברת התקליטים העצמאית XL Recordings והפיק אותו חבר הלהקה רוסטאם באטמנגליג'.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של הבילבורד - הבילבורד 200, והיה לאלבום השנים עשר המגיע להישג זה מבין האלבומים המופצים באופן עצמאי.
באתר "Metacritic", הנותן ניקוד של עד מאה המתבסס על ביקורות מהמיינסטרים, העניק לאלבום את הניקוד 81 בהתבסס על 38 סיקורים.
האלבום היה מועמד לפרס גראמי.
Cousins - השיר היה הראשון מבין שירי האלבום שיצא כסינגל.
השיר היה זמין לקנייה באינטרנט ובתחנות הרדיו ב-17 בנובמבר 2009, והוא יצא כתקליט ויניל כחודש לאחר מכן.
השיר גם מופיע בפתיחת הסרט הילדים בסדר.
Giving Up the Gun - הסינגל השני מהאלבום, הוא יצא כסינגל ב-19 בפברואר 2010.
Horchata - הרצועה הפותחת של האלבום, השיר היה זמין להורדה חופשית החל מה-5 באוקטובר 2009 כחלק מקידום האלבום.
Holiday - יצא כסינגל ב-7 ביוני והגיע למקום ה-12 במצעד האינדי הבריטי.
White Sky - הסינגל הרביעי מהאלבום.
הסינגל יצא ב-6 באוגוסט 2010 בצירוף שלושה רמיקסים של השיר מאת בייסמנט ג'אקס.
Continuo הוא האלבום השביעי של אבישי כהן, שיצא במאי 2006 בהוצאת רזדאז רקורדז.
Continuo כולל אחת עשרה יצירות אינסטרומנטליות, כולן מלבד Ani Maamin הולחנו על ידי כהן.
הסגנון המוזיקלי של Continuo מערב שני ניגודים: מוזיקה מולחנת לעומת מוזיקה מאולתרת (ניגוד המבוטא בעיקר דרך סגנון קלאסי כנגד סגנון ג'אז), ומוזיקה מערבית לעומת מוזיקה מזרח-תיכונית.
למרות הניגודים הסגנוניים, Continuo אחיד למדי בסגנונו וזאת בהשוואה לשני אלבומיו הקודמים של כהן, At Home ו-Lyla.
כמו רוב עבודותיו של כהן, גם Continuo בעל מאפייני קצב עשירים, הכוללים פוליריתמיקה ומשקלים מורכבים.
לאחר האלבום הקודם At Home, שבו לראשונה הוצגה שלישיית הג'אז Avishai Cohen Trio ושימשה בו כהרכב הגרעיני, Continuo הוא האלבום הראשון המבוסס כולו על הרכב הטְרִיוֹ: כהן בתפקיד הבס על קונטרבס, סאם בארש בתפקיד הפסנתרן ומארק ג'וליאנה בתפקיד המתופף.
שתיים מהיצירות באלבום קרויות על שמם של שני חברי הטריו הנוספים.
במחצית מסך יצירות האלבום נוסף אל הטריו עמוס הופמן על עוד, שלו תפקיד מרכזי בחלקים המזרח-תיכוניים של האלבום.
Continuo מסמן נקודה משמעותית בהתגבשות הסגנון המוזיקלי של כהן, ומהווה נדבך בולט במיוחד ברפרטואר שלו.
רבות מהיצירות בו נוגנו בהופעותיו הרבות של הרכב הטריו של כהן לאורך השנים, ובולטות בהן Samuel, One For Mark, Nu Nu, Elli ו-Smash.
בהופעת הטריו של כהן בBlue Note ב-2006, ניגנו שירים רבים מן האלבום.
ב-2023, חידש כהן את האלבום ואף הוסיף לו רצועה נסתרת - השיר Numi Numi - שיר ילדות מפורסם.
רצועה זו הוקלטה ב-2023 (בניגוד לכל האלבום שהוקלט בשנת 2006), ובה מנגן כהן על פסנתר בלבד ללא ליווי.
Nu Nu, היצירה הפותחת את האלבום, היא מהדוגמאות הבולטות ביותר להשפעות האוריינטליות באלבום, שבה לעוד תפקיד מרכזי.
Nu Nu היא גם דוגמה מאפיינת ליצירה שבה ההרמוניה פשוטה והדגש הוא על מוטיב קצבי, משקל אסימטרי, ולחן שבו ישנו ביטוי רב יותר לקטעי אלתור.
המשקל בקטע (כולל הפתיחה המורכבת) הוא 10/8 וסולם הקטע הוא Dm (רה מינור).
Elli היא יצירה המייצגת את הקו הקלאסי המערבי, שבה יש משקל רב יותר לחלק המולחן ולהרמוניה.
אֵלִי (מקור שם היצירה) היה כינוי החיבה של המשוררת אלישבע גרינבאום והיצירה מוקדשת לזכרה.
סולם המנגינה היא F (פה מז'ור).
One For Mark, הנקראת במחווה על שם המתופף בהרכב מארק ג'וליאנה (שמה בתרגום חופשי: "אחד למארק"), גם היא דוגמה ליצירה שבה הדגש הוא על מוטיב קצבי ומשקל מורכב.
יצירה זו גם כוללת שינויים בסולמות שונים.
Ani Maamin היא עיבוד אינסטרומנטלי ללחן המיוחס לטוביה שלונסקי לשיר אני מאמין מאת שאול טשרניחובסקי, המוכר גם בשם "שחקי שחקי".
זוהי היצירה היחידה באלבום שאינה הלחנה מקורית של כהן (למעט הגרסה המחודשת של האלבום ב-2023 עם השיר Numi Numi).
בעוד שהלחן המקורי נכתב במשקל 9/8, בעיבוד של כהן נוספת שלישיית שמיניות, כלומר משקל 12/8. הנעימה בעיבודו של כהן שוחררה כסינגל תחת השם "אני מאמין (שחקי, שחקי)" .
סולם הביצוע הוא Bbm (סי במול מינור).
Samuel, הנקראת במחווה על שם הפסנתרן בהרכב סאם בארש, היא דוגמה ליצירה המאפיינת יותר את הקו הקלאסי.
פתיחת הקטע היא בדו מינור, אך לאחר מכן הקטע ההמשך הוא בפה מינור.
המנגינה נגמרת בסולם דו מז'ור (Cmaj7).
Emotional Storm הוא יצירה בעלת מוטיב של משקלים מורכבים, והיא הקטע הארוך ביותר באלבום.
הקטע מכיל שינוי מורכב של משקלים ושינוי בסולמות (הקטע מתחיל בהתחלה בסולם C#m ולאחר מכן עובר לסולם העיקרי של הקטע Am).
בקטע זה מאלתרים בארש, הופמן וג'וליאנה.
אורך השיר הוא 7 וחצי דקות.
Calm היא בלדה רגועה המבוצעת על ידי שלישיית הג'אז בלבד.
באלבום Duende ב-2012 היא מבוצעת בדואט לפסנתר וקונטרבס, ללא תופים.
סולם המנגינה היא Fm (פה מינור) ומשקלה 4/4.
Arava היא יצירה שבדומה לשיר Samuel גם היא מבוססת על הקו הקלאסי, אך בניגוד לשירים האחרים בעל המוטיבים המורכבים, היא במשקל 3/4. פתיחת הקטע היא ארוכה, וסיום הקטע דומה לה מאוד.
סולם המנגינה הוא לה במול מינור (או סול דיאז מינור) וסיום המנגינה הוא מתוח מעט.
Smash היא מנגינה קצבית ועליזה, בעל תבניות מוזיקליות קצרות וקליטות, עם בסיס מלודי והרמוני פשוט.
מאפיין זה פותח אותה לאלתורים מתמשכים.
השיר מתפתח למשקל מורכב (13/8) אך חוזר לגרוב של 4/4. היא מובלת לאורכה בקו בס דומיננטי המבוצע על ידי הקונטרבס, אך בקטע האלתור החותם אותה מוחלף הקונטרבס בגיטרה בס.
בתום האלתור של העוד מתבצעת מנגינת פסנתר דומיננטית החוזרת על עצמה.
שיר זה הוא המושמע ביותר באלבום, ובין הלהיטים הגדולים של כהן.
כהן קרא למנגינה זו ככה, לטענתו: "יש משהו מידבק במנגינה הזו, ולכן רציתי לקרוא לה Smash, כמו להיט".
סולם הקטע הוא Gm (סול מינור), אך ניתן לחשוב שהקטע הוא בסולם D,Dm או Dsus.
שיר זה הוקדש לאחותו של כהן, אלה.
Continuo היא נעימת הכותרת שעל שמה נקרא האלבום, החותמת אותו, ועם Nu Nu מייצגת מובהקת של ההשפעות המזרח-תיכוניות באלבום.
מקור השם הוא במונח הטכני באסו קונטינואו, שמשמעותו בקצרה היא טכניקת הלחנה בבארוק, שבה קו בס מולחן מלווה על ידי כלים נוספים המפתחים את ההרמוניה, לעיתים במידה מסוימת של חופש המאפשר אלתור.
טכניקה זו עומדת בבסיס היצירה Continuo, שבה קו הבס מלווה על ידי העוד.
מלבד הקטע החותם את Smash זו היצירה היחידה שבה הבס מנוגן על ידי גיטרה בס.
בסופה, לאחר קטע הבאסו קונטינואו בעל הגוון הנוגה, היצירה נחתמת בקטע עליז וקצבי, מלווה במחיאות כפיים, במשקל 13/8. סולם הקטע הוא Gm.
Numi Numi היא רצועה נסתרת שהוקלטה ב-2023. ברצועה זו מנגן כהן על פסנתר, בלי שום ליווי.
במהלך שנת 2006 יצא בישראל העיבוד Ani Maamin מתוך האלבום כסינגל.
תקליטור הסינגל כלל גרסת רדיו מקוצרת, ואת גרסת האלבום המלאה.
העיבוד האינסטרומנטלי, שגם הושמע ברדיו, זכה לאהדה רבה וזכה בעצמו לגרסאות כיסוי.
הוא בוצע בהופעות רבות של אבישי כהן.
אחת הפעמים הייתה בהופעת טריו בנובמבר 2007 בפסטיבל הג'אז בקייב (בביצוע מורחב בן למעלה מאחת עשרה דקות), והוקלטה באלבום ההופעה Night of Magic.
מקור ההשראה לעיבוד של כהן היה ביצוע השיר על ידי נחמה הנדל, שריגש את כהן מאוד והוביל אותו לכתוב עיבוד אינסטרומנטלי לשלישיית פסנתר בג'אז.
דרך הביצוע של הנדל נחשף כהן לביצועים נוספים שלה שהולידו עיבודים נוספים מאת כהן, כמו העיבוד לשיר אל הציפור שנכלל באלבומים שעות רגישות ו-Aurora, ובנוסף השירים העממיים "לא ביום ולא בלילה" ו"Puncha Puncha", שנכללו באלבומו הבא Gently Disturbed.
אבישי כהן – קונטרבס (רצועות 1-9), גיטרה בס חשמלית (רצועות 9-10), פסנתר (רצועה 11 נסתרת)
מארק ג'וליאנה (Mark Guiliana) – תופים, כלי הקשה (רצועות 1-10)
סאם בארש (Sam Barsh) – פסנתר (רצועות 1-9) סינטיסייזר (רצועה 9) מחיאות כפיים (רצועה 10)
Control-Alt-Delete (בקיצור: Ctrl+Alt+Del) היא פקודת מחשב המופעלת באמצעות המקלדת הקיימת במערכות הפעלה של מחשבי IBM PC ותואמיהם.
במערכות הפעלה ישנות, כגון DOS או Windows 3.0 הביא צירוף מקשים זה לאתחול המחשב.
במערכות הפעלה מודרניות יותר מוביל צירוף מקשים זה למסך תפריט המאפשר פונקציות אחדות, בהן אתחול המחשב, נעילת המחשב, יציאה מהחשבון (log off), כניסה למנהל המשימות (ב־Windows) ועוד.
הפקודה נעשה באמצעות המקשים בדרך כלל, אך יש פקודות מקלדת נוספות המציעות דבר זה.
Converting Vegetarians II (בעברית: ממירים צמחונים 2) הוא האלבום התשיעי של הרכב המוזיקה האלקטרונית הישראלי אינפקטד מאשרום.
האלבום יצא ב-11 בספטמבר 2015, תחת חברת התקליטים Dim Mak Records והוא אלבום מוזיקה אלקטרונית בסגנונות: Downtempo, אמביינט, Experimental.
אלבום זה הוא מחווה, ואלבום המשך מבחינת סגנון המוזיקה לאלבום Converting Vegetarians משנת 2003.
טיפול אפאזיה בשיטת אילוץ מותנה היא שיטת שיקום לנפגעי אפאזיה שמשפרת את תפקוד הדיבור ברמה הנוירו-פיזיולוגית אצל נפגעי שבץ מוחי ובפגיעות נוספות של מערכת העצבים המרכזית.
מטרת השיטה היא לעודד מטופלים עם אפאזיה להתמקד בערוצי התקשורת שאינם בשימוש אצלם.
חולי אפאזיה, אשר הערוץ המילולי פגוע אצלם, משתמשים לעיתים קרובות בערוץ התקשורתי הנגיש להם ביותר, לדוגמה, ציור או שימוש במחוות גוף.
בשיטת טיפול זו מאלצים את המטופלים להימנע משימוש בערוץ התקשורתי שהוא בגדר "ברירת המחדל" עבורם.
מנגד, מעודדים אותם להשתמש בערוצי תקשורת חלופיים, כגון המילולי, בהם לא עושים מספיק שימוש או לא עושים שימוש כלל.
זאת כדי לעודד את אימון ושיקום הערוץ המילולי הפגוע.
טיפול CIAT מתבצע בדרך של חילופי מידע בין מטופלים שונים או בין מטופל ומטפל.
דו-שיח, כדוגמה לאינטראקציה מילולית בה המאזין אינו יודע מה הדובר הולך להגיד.
בטיפול, שיטה זו מיוצגת כאינטראקציה טיפוסית בין דוברים.
התקשורת במצב זה מתבססת על היכולת להפקת משפטים פועליים.
הפועל משמש לתיאור פעולות, אירועים או מצבים, וכן מספק מידע על זמן התרחשות, ומשך ההתרחשות.
שיטת הטיפול מותנה האילוץ (באנגלית Constraint Induced Therapy CIT) היא שיטת טיפול בתחום השיקום הנירולוגי אשר פותחה בתחילה כדי לטפל בחולים עם פגיעות מוטוריות כרוניות בעקבות שבץ מוחי ונקראה שיטת טיפול לתנועה מותנה אילוץ (באנגלית, CIMT או Constraint Induced Movement Therapy ).
רציונל השיטה מתבסס על תיאורית ה-hypothesis Learned non-use.
על פי תאוריה זו, בשלבים הראשונים לאחר אירוע מוחי, החולה מפצה על הקושי בשימוש באיבר הפגוע (לדוגמה: יד ימין) באמצעות שימוש מוגבר באיבר הבריא (לדוגמה: היד הנגדית, שמאל).
לטענת תומכי הטיפול, פיצוי זה מעכב את השיקום של האיבר הפגוע.
על פי תאוריה זו, כדי להפחית התנהגויות פיצוי ועל מנת לאמן את האיבר הפגוע, יש להגביל את תנועת האיבר הבריא.
באופן זה האיבר הפגוע מאולץ לפעול, ובכך מעודד את תהליך ההחלמה.
מאחר שנראתה הצלחה בטיפולים המוטוריים בשיטת ההפקה המאולצת (CIMT), הן ברמה התפקודית והן ברמה הנוירו-פיזיולוגית, הותאמה השיטה גם לטיפול שפתי בחולי אפאזיה לאחר שבץ מוחי.
בטיפול זה שמרו על שלושה עקרונות מרכזיים הקיימים גם בשיטת CIMT: הגבלת שימוש באסטרטגיות פיצוי המאלצת שימוש בערוצי התקשורת הפגועים, רמת מורכבות שפתית עולה בהתאם לשיפור ביכולות המטופל, ואינטנסיביות הטיפול (טיפול יומי של מספר שעות).
השיטה מתבססת על ארבעה עקרונות מנחים:
היפותזת ה'לא בשימוש' , הסוברת כי יש להפעיל את האיבר הפגוע שאינו בשימוש, וכן למנוע אסטרטגיות פיצוי באמצעות הגבלת האיבר הבריא.
רמת קושי עולה בהתאם ליכולות המטופל.
הקשר רלוונטי לעולמו האישי של המטופל על מנת לעודד הכללה של הטיפול לחיי היום יום.
Conquest of Paradise הוא סינגל מאת המלחין היווני ואנגליס, זהו שיר הנושא של הסרט "1492: מעבר לאופק", העוסק בגילוי אמריקה על ידי כריסטופר קולומבוס.
את היצירה מבצעת מקהלת גברים, ששרה מילים בפסאודו-לטינית (כלומר: המילים נשמעות כמו לטינית אך למעשה הן חסרות משמעות).
קטע מוזיקלי זה הפך למזוהה ביותר עם הסרט, ובניגוד לו, זכה להצלחה גדולה, בייחוד במרכז אירופה שם במספר מדינות הוא הוביל את מצעדי הלהיטים.
קטע זה זכה לגרסאות כיסוי רבות.
זהו שיר הנושא של סרט הקולנוע "1492: מעבר לאופק" והקטע השני באלבום הפסקול מיד אחר פתיח אינסטרומנטלי קצר.
השיר נפתח בצורה אפית עם קטע נגינה ותופים ואז נכנסת מקהלה שמהמהמת (Humming) את המוטיב של היצירה בליווי תזמור הולך וגובר.
לאחר מכן שרה המקהלה בפסאודו-לטינית את המילים הבאות מספר פעמים:
לאחר מכן מופיע קטע נגינה אפי באווירה מרוממת, כמו הגיע לשיא של היצירה.
באחת הפעמים הם שרים את המילים הבאות:
אחרי שירת קטע הזה חוזרת המקהלה להמהם והמוזיקה דועכת לאיטה.
לסינגל צולם וידאו קליפ המורכב מסצנות מתוך הסרט המתארות כיצד קולומבוס וצוותו יוצאים להפלגה, חוצים על גבי ספינתם את האוקיינוס האטלנטי, מגיעים ליבשת אמריקה ומאוחר יותר בונים שם כנסייה ומתקינים בצריחה פעמון גדול.
הסינגל הגיע למקום הראשון במצעדי הלהיטים הבאים:
במצעד הלהיטים הצרפתי הוא הגיע למקום ה-12 ובמצעד הלהיטים הבריטי הגיע רק למקום ה-60.
בגרמניה הפך הסינגל לפלטינה משולשת כאשר מכר 1,500,000 עותקים, בהולנד הוא הפך לפלטינה עם 75,000 עותקים שנמכרו ובאוסטריה הגיע למעמד זהב עם 25,000 עותקים.
לשיר זה הוקלטו גרסאות כיסוי (קאברים) רבות.
בין האמנים שהקליטו וניגנו גרסאות כיסוי נמנים "Blake", קלאוס שולץ, Free the Spirit, התזמורת הסימפונית של וינה, ג'ון ויליאמס ותזמורת הפופ של בוסטון (1996), להקת "Daylight" (1997), דנה וינר (2002), עשרת הטנורים (2004), Rhydian (2009) ו-Gregorian (2012).
מספר נגני עוגב ניגנו את היצירה על עוגב כנסייה.
בהקשר של רשת האינטרנט העולמי, חוות תוכן (או מטחנת תוכן) היא חברה עסקית המשלמת למספר רב של פרילנסרים שיכתבו עבורה כמויות גדולות של מאמרים המתוכננים כך שיתאימו וימשכו אלגוריתמים של מנועי חיפוש אוטומטיים במטרה להשיג חשיפה מרבית ברשתות הדיגיטליות.
מטרתה העיקרית של חוות תוכן היא לייצר הכנסות גבוהות ככל האפשר על ידי משיכת קוראים להקליק על הקישורים שהיא מייצרת עבור לקוחותיה באופן דומה לדואר זבל אלקטרוני/ספאם.
העובדה שניתן למצוא את אותם המאמרים המיוצרים בחוות תוכן כלשונם במקורות תקשורת שונים, מצביעה אולי על כך שחוות התוכן מעדיפות יעדי אופטימיזציה למנועי חיפוש על פני רלוונטיות ודיוק עובדתי.
תומכי חוות התוכן טוענים שהעיתונאות המסורתית אינה יעילה מבחינה עסקית לעומת חוות התוכן המייצרות מאמרים על בסיס ניתוח שאילתות במנועי חיפוש המשקפות "ביקוש שוק אמיתי".
הערכות השווי של אתרים המתויגים כחוות תוכן נאמדות לעיתים בעשרות מיליוני דולרים.
בשנת 2009 ציטט המגזין Wired את ריצ'רד רוזנבלט מייסד ויו"ר Demand Media ('ביקוש מדיה') הנקראת היום Leaf Group וכוללת בין השאר את האתר eHow: "עד הקיץ הבא, Demand תפרסם מיליון פריטים בחודש, המקבילה לארבע ויקיפדיו-אנגלית בשנה." אתר אחר, Associated Content ('תוכן משויך'), נרכש במאי 2010 על ידי Yahoo!
תמורת 90 מיליון דולר ושמו שונה ל-Yahoo!
קולות') אך הוא נסגר בשנת 2014.
חוות התוכן משלמות לכותבים שלהם שכר נמוך בהשוואה לשכר שמרווחים עמיתיהם בתקשורת המסורתית.
חברה אחת שילמה רק 3.50 דולר שהוא מחיר נמוך משמעותית גם מזה שכותבים יכולים להרוויח מכתיבה של פרסומים מקוונים עבור אתרי אינטרנט רגילים שאינם חוות תוכן.
עם זאת, חלק מהמועסקים בחוות התוכן מייצרים ביום מספר גדול מספיק של מאמרים ויכולים להרוויח משכורת מספקת למחייתם.
אנדריה קרוסון (Andria Krewson) עיתונאית ועורכת שעבדה זמן קצר בחוות התוכן Demand Media מציירת פרופיל של הכותבים באתר: אחוז גבוה של אמהות משכילות שאוהבות לכתוב ומחפשות דרך הרוויח קצת כסף בעבודה מהבית; אנשים עם מוגבלויות; גברים ונשים שנמצאים בין עבודות מסודרות וזקוקים בינתיים להכנסה.
המבקרים טוענים כי חוות תוכן מספקות תוכן באיכות נמוכה יחסית, וכי הם ממקסמים רווחים על ידי הפקת חומר שהוא "רק טוב מספיק" במקום מאמרים באיכות גבוהה.
המאמרים בחוות התוכן אמנם נכתבים בדרך כלל על ידי אנשים ולא על ידי מחולל אוטומטי, אך קיים סיכוי שהם נכתבו על ידי אנשים שיודעים מעט מאוד בנושאים עליהם הם מדווחים.
מבחינת חברות מנועי החיפוש, חוות התוכן הן בעיה מכיוון שהמשתמש מקבל לתוצאות פחות אמינות.
את איכות התוכן הירודה המופקת בפס ייצור מזורז ניתן להשוות לתעשיית המזון המהיר ולזיהום סביבתי:
באחד מסרטוני הקידום של חברת גוגל מקיץ 2010 נאמר בפירוש שמרבית הקישורים בתוצאות החיפוש הופקו בחוות תוכן.
חוות התוכן לא זכו עדיין לתשומת לב מקהילת המחקר.
המודל של העסקת פרילנסרים בתשלום נמוך להפקת תוכן באיכות שולית או מפוקפקת נדון תחילה כאסטרטגיה חלופית להפקה אוטומטית של תוכן מזויף.
הדיון כלל דוגמה לתשתית הנחוצה כדי להפוך אתרים מבוססי תוכן-חווה לרווחיים באמצעות מודעות מקוונות, יחד עם טכניקות לאיתור ספאם חברתי המקדם תוכן כזה.
לאחרונה התעורר עניין באפשרות לסווג באופן אוטומטי אתרי אינטרנט בהתאם לאיכות התוכן שלהם.
טרם נעשה מחקר מפורט על יישום שיטות אלה לזיהוי דפי חוות תוכן וגם לא נאמר מפורשות שחוות התוכן יצרו את המוטיבציה לסיווג איכות מסוג זה.
Control (בעברית: שליטה) הוא אלבומה השלישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית, ג'נט ג'קסון, אשר יצא לאור ב-4 בפברואר 1986, על ידי חברת התקליטים A&M רקורדס.
אלבום זה היווה את הפריצה של ג'נט למיינסטרים וביסס את מעמדה כזמרת מצליחה לאחר הכישלון של שני אלבומיה הראשונים.
בנוסף, מתוך האלבום יצאו סינגלים רבים אשר זכו להצלחה רבה בארצות הברית ומחוצה לה, בניגוד לסינגלים מהאלבומים הקודמים שלה אשר ספגו כישלון גם הם.
מבחינה לירית האלבום מכיל שירים אוטוביוגרפיים שנכתבו כתוצאה משינויים שעברה בחייה כמו ביטול הנישואים לזמר ג'יימס דבארג', פיטוריו של אביה מתפקיד המנהל האישי שלה ועוד וההימענות מלתת לו ולאחיה להתערב בקריירה המוזיקלית שלה, ההיכרות שלה עם ג'אם ולואיס וכולי.
האלבום זכה לשבחים על ידי המסקרים שכינו את האלבום כ"הישג אומנותי" וגם כ"עדות אישית של מימוש עצמי" דבר אשר נחשב להישג נדיר בקרב דוגמניות ונשים שחורות באותה תקופה.
במהלך העבודה על האלבום שיתפה ג'נט פעולה עם צמד המפיקים והכותבים ג'ימי ג'אם וטרי לואיס מה שגרם לאלבום להתאפיין בז'אנרים שונים כמו R&B, ראפ, פאנק, דיסקו ושילוב של סינטיסייזרים, מה שהוביל את ג'קסון להיות אחת מהזמרות הבולטות בתחום ה-R&B העכשווי ולג'ימי ג'אם ולטרי לואיס להיות היוצרים הבולטים בתחום זה.
בנוסף לכך, האלבום גם בולט בז'אנר ניו ג'ק סווינג.
לאחר יציאתו הוא הגיע למקום ה-1 בארצות הברית והפך לאלבום הראשון שלה לעשות זאת.
בנוסף שישה מהסינגלים שיצאו מהאלבום הגיעו ל-20 העליונים בארצות הברית, 5 מהם הגיעו לחמישייה הפותחת ואף השיר "When I Think of You" הגיע למקום הראשון במדינה.
בניגוד לאלבומיה הקודמים, כמעט לכל הסינגלים מהאלבום צולמו קליפים.
בקליפים ג'קסון מציגה את יכולות הריקוד שלה לראשונה ובכך הראו סוגים נוספים של קליפים אשר שודרו ב-MTV.
בנוסף לביקורות חיוביות אשר זכה להם מהמבקרים האלבום גם הועמד לשני פרסי גראמי בקטגוריות "אלבום השנה" ו"מפיק השנה" ואף זכה בקטגוריה השנייה, בה זכו צמד המפיקים ג'ימי ג'אם וטרי לואיס.
לימים האלבום נכנס להיכל התהילה של הרוק אנ רול ואף מגזינים רבים הכלילו אותו ברשימות האלבומים הטובים ביותר.
מכירות האלבום נכון להיום מסתכמות בכ-5 מיליון עותקים ו-10 מיליון עותקים בכל העולם.
בנוסף ג'קסון שברה את שיאה של אחיה מייקל ג'קסון בכך שכל סינגלי האלבום שהו 65 שבועות במצטבר במצעד האמריקאי מה שהפך את האלבום לאלבום שהסינגלים שלו שהו הכי הרבה זמן במצעד.
מקוםתאריםמכירותארצות הברית (RIAA)פלטינה 5×5,000,000בריטניה (BPI)פלטינה300,000הולנד (NVPI)פלטינה100,000ניו זילנד (RMNZ)זהב7,500קנדה (Music Canada)פלטינה100,000סיכוםבכל העולם10,000,000
Control: The Remixes (בעברית: שליטה: הרמיקסים) הוא אלבום הרמיקסים הראשון של הזמרת-יוצרת האמריקאית, ג'נט ג'קסון, אשר יצא לאור ב-26 בינואר 1987, על ידי חברת התקליטים A&M רקורדס באירופה ויפן בלבד.
עם יציאתו נכנס אלבום הרמיקסים אל המקום ה-20 במצעד האלבומים הבריטי.
אלבום הרמיקסים מכיל רמיקסים לשירים מאלבומה השלישי Control, בעקובת הצלחת האלבום.
רוב הרמיקסים באלבום היו גם זמינים כבי-סייד ביחד עם השיר המקורי שלהם.
לאלבום יצאו כמה גרסאות: הגרסה האירופית אשר הכילה 8 רמיקסים, הגרסה הבריטית אשר גם הכילה 8 רמיקסים אך בחלקם היו שונים מהרמיקסים של הגרסה האירופאית, הגרסה היפנית שהכילה 9 רמיקסים שגם הם היו בחלקם שונים מהרמיקסים מהגרסאות האחרות.
בשנת 2019, יצאה גרסה מחודשת לאלבום עם רמיקסים נוספים.
אלבום הרמיקסים יצא בפורמט של תקליט ותקליטור, ומאוחר יותר יצא לכל הפלטפורמות הדיגיטליות גם כן.
מקום תארים מכירותבריטניה (BPI) זהב 100,000
"Control Myself" (בעברית: "לשלוט בעצמי") הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי אל אל קול ג'יי, ביחד עם הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'ניפר לופז, מתוך אלבום האולפן האחד עשר שלו, Todd Smith.
השיר יצא לאור ב-5 בפברואר 2006, על ידי חברת התקליטים דאף ג'אם, כסינגל השלישי והאחרון מתוך האלבום.
השיר הגיע אל המקום הרביעי במצעד הבילבורד הוט 100.
השיר נכתב על ידי אל אל קול ג'יי, ג'רמיין דופרי, אל-רוק, ראיין טובי, ארתור בייקר, ג'ון רובי, אפריקה במבטאא וג'ון מילר והופק על ידי ג'רמיין דופרי גם כן.
בשנת 2002, שיתפו פעולה אל אל קול ג'יי וג'ניפר לופז בלהיט הבינלאומי "All I Have", אשר כבש את פסגת מצעד הבילבורד הוט 100.
כמה שנים לאחר צאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, בדומה לשאר שירי האלבום.
הווידאו קליפ של השיר בוים על ידי הייפ ויליאמס וצולם באולפני סוני בניו יורק ב-2 בינואר 2006. הוא הופץ לראשונה בארצות הברית ב-13 בפברואר 2006 ובאירופה ב-19 בפברואר 2006. הקליפ הגיע למקום השני במצעד ה-Total Request Live של MTV, תוך שנכנס למצעדים נוספים.
"Consequences" (בעברית: "השלכות") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הקובנית-אמריקאית קמילה קביו מתוך אלבום הבכורה שלה, Camila.
השיר נכתב על ידי קביו, איימי ודג', ניקול גליון ואמילי וייסבנד והופק על ידי אמיל הייני.
מבחינה לירית, הוא על ההשפעה שהשאיר בן זוג שהיה בחייה של קביו.
הזמרת רמזה על צאת השיר כסינגל לאחר ששלחה חבילות כוללות רמזים למעריציה ב-3 באוקטובר 2018. שתי הגרסאות של השיר יצאו לאור ב-9 באוקטובר 2018 כסינגל השלישי והאחרון מתוך אלבום הבכורה של קביו.
ווידאו קליפ שהופק לגרסת התזמורת, בבימויו של דייב מאיירס יצא לאור ב-10 באוקטובר 2018. בסרטון מופיע דילן ספראוס.
בקליפ נראית קביו הולכת בפארק בעוד סצנות מתוך הזוגיות שלה עם ספראוס מקיפות אותה.
נכון למאי 2020, הווידאו קליפ צבר כ-49 מיליון צפיות ביוטיוב.
סרטון ורטיקלי יצא לאור ב-13 בנובמבר 2018 בו קביו נראית כשהיא שרה מול תזמורת ומקליטה את השיר.
במקור, היה הסרטון תוכן בלעדי לספוטיפיי.
שנהארגוןפרסתוצאהמקור2019פרסי המוזיקה של iHeartRadioהליריקה הטובה ביותר
קביו ביצעה את השיר בתוכנית בוקר טוב אמריקה ובטקס פרסי המוזיקה האמריקאית.
בנוסף, ביצעה קביו את השיר כשתפקדה כמופע החימום בסיבוב ההופעות Reputation Stadium Tour של טיילור סוויפט.
השיר היה גם חלק מסיבוב ההופעות Never Be the Same Tour של קביו.
Contigo הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת המקסיקנית דנה פאולה.
השיר יצא לאור ב-1 במאי 2020, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק מקסיקו, כסינגל מתוך אלבום האולפן השישי שלה, .
לאחר שהוציאה את הלהיט "Sodio" שכבש את פסגת מצעד שירי הפופ של מקסיקו, הוחלט כי השיר יהיה הסינגל האחרון מאלבומה החמישי , תוך שהשיר הזה נבחר להיות הסינגל הראשון מתוך אלבומה השישי העתידי ששמו טרם פורסם והשם האלטרנטיבי שלו הוא DP6.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-9 מיליון השמעות.
האודיו הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של דנה פאולה ב-1 במאי 2020, ביום צאתו כסינגל.
האודיו זכה להצלחה וצבר למעלה מ-1.2 מיליון צפיות.
קליפ המילים של השיר פורסם כמה ימים לאחר מכן, תוך שזכה להצלחה רבה כאשר צבר למעלה מ-12 מיליון צפיות.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-21 במאי 2020, תוך שצבר למעלה מ-35 מיליון צפיות.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם1 במאי 2020הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתיוניברסל מיוזיק מקסיקו
Construcciones y Auxiliar de Ferrocarriles (לשעבר Compañía Auxiliar de Ferrocarriles; בראשי תיבות: CAF) היא חברה ציבורית ספרדית, מחבל הבסקים, המייצרת רכבות, ציוד רכבתי ואוטובוסים מתקדמים.
הציוד הנייד המיוצר על ידי החברה כולל רכבות קלות, רכבות מטרו, רכבות בינעירוניות, רכבות מהירות, קרונות וקטרים.
החברה נוסדה בשנת 1917 בשם Compañía Auxiliar de Ferrocarriles, ועסקה בייצור קרונות משא.
חברה זו מיזגה לתוכה חברות מתכת וחשמליות שהוקמו בשלהי המאה ה-19. בשנת 1940 הוקם מפעל נוסף של החברה במסגרת הרחבת הפעילות לאחר מלחמת האזרחים בספרד.
CAF לקחה חלק בשיקום צי הרכבות הספרדי.
בשנת 1954, רכשה את חברת Movil y Construcciones מסרגוסה, חברה שעסקה בייצור רכבות בינעירוניות ורכבות תחתית.
בשנת 1969 הקימה CAF את יחידת המחקר והפיתוח שלה, שהביא להתמקדות בפיתוח טכנולוגיית חדשות בתוך החברה.
פרט לפריסת הפרויקטים ברחבי העולם, הקימה CAF מספר חברות בת, בבעלותה המלאה, המנהלות את פעילות הקבוצה בשווקים מרכזיים:
CAF U.S.A, הוקמה בשנת 1998 וממוקמת באלמירה, ניו יורק.
היא מייצרת רכבות לשוק בצפון אמריקה במפעל באלמירה שרכשה החברה מ- ADtranz בשנת 2000.
בדרום אמריקה הוקמו חברות בת במקסיקו, ארגנטינה, ברזיל וצ'ילה.
באירופה הוקמו חברות בת במדינות רבות, בהן צרפת, בריטניה, גרמניה, איטליה, הולנד והונגריה.
באפריקה פועלת חברת בת באלג'יריה.
במזרח התיכון פועלות חברות בת בטורקיה, ישראל וקטר.
במרחב אסיה והפסיפיק פועלות חברות הבת בהודו ובאוסטרליה.
רכבות מהירות – מסדרת CAF Cepia עם מהירות מרבית של 250 קמ"ש, הפועלות בספרד ונמכרו גם לחברת הרכבות הלאומית של הרפובליקה הטורקית.
רכבות קלות מסדרת – CAF אורבוס, פועלות בין השאר בערים: בודפשט, דברצן, לוקסמבורג, אמסטרדם, אוטרכט, אדינבורו, בלגרד, סביליה, גרנדה, קאדיז, מאלגה, סרגוסה, אוסלו, אנטוורפן, גנט, נאנט, קויאבה, סלבדור, סינסינטי, קנזס סיטי סיאטל וירושלים
רכבות תחתיות - החברה סיפקה מערכי רכבות לרכבת התחתית של מדריד, הרכבת התחתית של רומא הרכבת התחתית של ברצלונה והרכבת התחתית של הלסינקי, הרכבת התחתית של מילאנו, הרכבת התחתית של סאו פאולו, הרכבת התחתית של בואנוס איירס ועוד.
קרונועים חשמליים (EMU) וקרונועי דיזל (DMU)
אוטובוסים מתקדמים מסוגים שונים תחת המותג סולאריס שמרכזו בפולין.
בשנת 2015 CAF התמודדה במכרז לאספקת 120 רכבות קלות (טראם) ותחזוקתן עבור הקו האדום של הרכבת הקלה בגוש דן.
אך הפסידה להצעה הסינית בהפרש של כ-6.5% בלבד.
CAF עתרה לבית המשפט המחוזי בתל אביב בדרישה להכריז עליה כזוכה ולפסול את הזוכה CNR הסינית, בטענה שפרק הציון הטכני הוביל אותה למקום הראשון במכרז עם ציון של 92.08 במרכיב האיכות של המוצר, אך הניקוד להצעה הסינית שוּנה ושוּפר באופן חשוד.
היקף פרויקט הזכיינות כ-10 מיליארד שקל, ובמסגרתו תייצר CAF 114 רכבות קלות, תספק את המערכות, תבצע את אינטגרציית הפרויקט ותנהל את תפעול הרשת ותחזוקתה.
בספטמבר 2019 חתמה שותפות TransJerusalem על הסכם הזכיינות עם המדינה וכפועל יוצא, החליפה שותפות זו באפריל 2021 את הזכיין הקודם – חברת סיטיפס.
בינואר 2020 הקימה CAF את "CAF ישראל בע"מ" ומינתה את מיקי רביב כנשיא ומנכ"ל.
החברה הציבה לעצמה כיעד להיות שותפתה העיקרית של מדינת ישראל בפרויקטי הסעת המונים Mass Transit במטרופולינים המרכזיים.
בדצמבר 2020, נרשמו מחאות קטנות היקף בישראל ובספרד נגד מעורבותה של החברה בפרויקט הרכבת הקלה בירושלים, מכיוון שהוא כולל מקטעים מעבר לקו הירוק, בשכונות גילה ונווה יעקב.
ב-30 בינואר 2022 זכו CAF ושפיר במכרז להקמת הקו הסגול, של המערכת להסעת המונים במטרופולין תל אביב.
השותפות הגישו את הצעתן בספטמבר 2020. בנוסף, שתי השותפות השתתפו במכרז הקו הכחול בירושלים ובמכרז הטראם-טריין (TT) חיפה–נצרת, יחד עם קרן ההשקעות התעשייתית - קרן נוי, ובשניהם הפסידו למתחרות.
Controversy (בעברית: מחלוקת) הוא אלבום האולפן הרביעי של המוזיקאי האמריקאי פרינס.
הוא יצא לאור ב־14 באוקטובר 1981 על ידי "וורנר ברדרס רקורדס".
פרינס כתב את כולו (למעט שיר אחד), הפיק ועיבד אותו, וניגן ברוב הכלים.
"Controversy" הגיע למקום השלישי במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ והוכתר כאלבום פלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA).
מבקרי מוזיקה של מגזין "The Village Voice" בחרו בו למקום השמיני ב"מצעד אלבומי הג'אז והפופ של 1981".
"Controversy" הגיע בשיאו למקום ה־21 במצעד בילבורד 200 ולמקום השלישי במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ.
ב־11 בינואר 1985 הוכתר האלבום כאלבום פלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA).
ב־7 במרץ 2014 הוא הוכתר כאלבום זהב בבריטניה.
בעקבות מותו של פרינס נכנס האלבום מחדש למצעד בילבורד 200 והגיע למקום ה־55.
סטיבן תומאס ארלוויין, מבקר AllMusic, כתב:
סימון פרייס, מבקר הגרדיאן, בביקורת רטרוספקטיבית, ביטא את נטייתם של כמה מבקרים לראות באלבום "גשר" בין האלבום שקדם לו לבין זה שבא אחריו:
פרינס – זִמרה מובילה, הפקה, עיבוד, כל הביצועים הכליים למעט הבאים:
דוקטור פינק – כלי מקלדת (ב־"Jack U Off")
בוב מוקלר – טכנאי קול
מיק גוזוסקי – טכנאי קול
רוס פאלון – טכנאי קול
ברני גרונדמן – מאסטרינג אריך-נגן באולפני A & M
לאחר מות פרינס צעד האלבום מחדש
שיאControversyבילבורד הוט 10070מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ3מצעד שירי הדאנס קלאב1מצעד המוזיקה האוסטרלי15Dutch Top 4028Let's Workבילבורד הוט 100104מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ9מצעד שירי הדאנס קלאב1Sexualityמצעד המוזיקה האוסטרלי88
מקוםתאריםמכירות הממלכה המאוחדת (BPI) זהב 100,000 ארצות הברית (RIAA) פלטינה 1,000,000סיכוםעולם–2,300,000
"Contigo Quiero Estar" (בעברית: "אני רוצה להיות איתך") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית סלינה, מתוך אלבום הבכורה שלה, Selena.
הוא יצא לאור בשנת 1989, בהוצאת חברת התקליטים EMI לטין, כסינגל המוביל מתוך האלבום וכסינגל הבכורה שלה.
השיר נכתב על ידי אלחנדרו מונטיגר, הולחן על ידי מונטיגר והופק על ידי ז'וזה בהר, אברהם קינטנייה ג'וניור וסלינה.
מבחינה לירית, השיר בוחן את הרגשות של סלינה ומספר על הרצון שלה להיות קרובה יותר מבחינה רומנטית למאהב שלה.
דברה ורגס כתבה בספרה כי השיר "סימן את תחילתה של הקריירה הבין-לאומית שלה [סלינה]".
כמה עשורים לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-6 מיליון השמעות.
הלהקה המקסיקנית לוס רייס דה מקסיקו הקליטה גרסת מריאצ'י לשיר כחלק מאלבום האולפן, Reyes De Mexico Lo Lindo Ti.
הלהקה הפוארטו ריקנית "מופע הרמוניה לתזמורת" הקליטה גרסת מרנגה וקומביה של השיר, שנכללו באלבום, Merengues y Cumbias.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם1989תקליטEMI לטין
Consequence (לשעבר: Consequence of Sound) הוא מגזין מקוון בניו יורק, המפרסם חדשות, מאמרים וביקורות בנוגע למוזיקה, סרטים וטלוויזיה.
בנוסף, הוא כולל את האתר Festival Outlook, המשמש כמאגר מקוון לחדשות ושמועות על פסטיבל בעל אותו השם.
שם האתר נגזר משם השיר של רג'ינה ספקטור, "Consequence of Sounds".
Consequence of Sound הוקם בספטמבר 2007 על ידי אלכס יאנג, שהיה סטודנט באוניברסיטת פורדהאם בברונקס, ניו יורק.
בינואר 2008 הפך מייקל רופמן לעורך הראשי.
באוקטובר 2014, Consequence of Sound החל לפרסם ביקורות אודות סרטים והפך לחלק מאיגוד מבקרי הקולנוע בשיקגו.
בשנת 2018, Consequence of Sound השיק את רשת Podcast Consequence, שצברה למעלה 100,000 הורדות בממוצע בחודש הראשון שלה.
שנהאמנ/יתשירמקור2009 פיניקס "1901"2010 קניה וסט "Power"2011 בון איבר "Holocene'"2012 פרנק אושן "Thinkin Bout You"2013 לורד "Royals"2014 פיוצ'ר איילנדס ""2015 קנדריק לאמאר "Alright"2016 ביונסה "Freedom"2017 קנדריק לאמאר "Humble"2018 קנדריק לאמאר "All the Stars"2019שרון ואן אתן "Seventeen"2020 דה ויקנד "Blinding Lights"
Consciousness Explained (בתרגום חופשי לעברית: להסביר את התודעה) הוא ספר משנת 1991 מאת הפילוסוף האמריקני דניאל דנט, שבו המחבר מציג תיאור של האופן שבו תודעה נובעת מאינטראקציה של תהליכים פיזיים וקוגניטיביים במוח.
עמדה זו מעמידה אותו בסתירה עם פילוסופים הטוענים שניתן לתאר את התודעה רק בהתייחסות למשהו מעבר לחומר, במיוחד ל"קווליה", שמתוארת כתוכן הגולמי של החוויה.
דנט מתאר את התודעה כתיאור החישובים השונים המתרחשים במוח בזמן נתון ובטווחי זמן קרובים.
הוא משווה את התודעה למאמר אקדמי שנכתב או נערך בידי מספר אנשים בו-זמנית, תאוריית "הטיוטות המרובות" המובילות לתודעה.
באנלוגיה זו, "המאמר" קיים אף על פי שאין מאמר אחד מאוחד.
כשאנשים מדווחים על חוויותיהם הפנימיות, דנט מחשיב את דיווחיהם יותר כתיאוריות מאשר כתיאור.
דיווחים אלה עשויים להיות אינפורמטיביים, הוא אומר, אבל פסיכולוג לא יתייחס אליהם כמייצגים עובדה או אמת.
דנט מתאר תופעות המראות שהתפיסה מוגבלת ופחות אמינה מכפי שנראה לנו.
דנט מציג מודל של "טיוטות מרובות" של תודעה, המצביע על כך שאין מקום מרכזי אחד ("תיאטרון קרטזי", או זירה קרטזית, Cartesian theater) שבו מתרחשת חוויה מודעת; במקום זאת, יש "אירועים שונים של קיבוע תוכן המתרחשים במקומות שונים בזמנים שונים במוח".
המוח מורכב מ"צרור של סוכנויות עצמאיות למחצה"; כאשר "קיבוע תוכן" מתרחש באחת מאלו, השפעותיו עשויות להתפשט כך שיובילו לקביעת משפט אחד מבין אלה המרכיבים את הסיפור, סיפור שבו הדמות המרכזית היא ה"עצמי" של האדם.
להשקפתו של דנט, התודעה היא התהליך הבסיסי של המוח, תהליך חישובי סדרתי-לכאורה, שבו מתרחשים חישובים מרובים בבת אחת (עיבוד מקבילי).
לפי דנט, האבולוציה של התודעה קרתה על ידי "טיוטות מרובות", בו-זמניות, בקרב פרטים שונים של בעלי חיים.
הרמות המפותחות יותר של ניתוח קוגניטיבי התרחשו בקרב בעלי מוחות גדולים יחסית - בעיקר משפחת ההומינידיים, בתוכה התפתחה תודעה מורכבת יותר אצל ההומינינים, בהם אנחנו.
בתהליך של ברירה טבעית שרדו אלה שהקישורים הקוגניטיביים שלהם היו ברמה יותר יעילה מאשר בני מינם האחרים.
פרטים שקישרו באופן יעיל יותר בין תופעות, בין השאר על ידי הכללות, יצרו מסד קוגניטיבי שאפשר שיתוף פעולה בממדים נרחבים (כפי שלימים תיאר יובל נח הררי בספרו קיצור תולדות האנושות) וכך נתן להם יתרון על פני בני מינים אחרים.
אחת הטענות השנויות במחלוקת של דנט היא שקווליה אינה יכולה להתקיים כפי שהיא מתוארת.
הטיעון העיקרי של דנט הוא שהתכונות השונות המיוחסות לקווליה על ידי פילוסופים – קווליה אמורה להיות בלתי ניתנת לתיקון, בלתי ניתנת לתיאור, פרטית, נגישה ישירות וכן הלאה – אינם מתיישבים זה עם זה, ולכן מושג הקווליה אינו קוהרנטי.
אי-קיומה של קווליה פירושו שאין בעיה קשה של תודעה (Hard problem of consciousness) , ו"זומבים פילוסופיים" (Philosophical zombie) שאמורים להתנהג כמו בני אדם בכל דרך, בעודם איכשהו חסרים קווליה, אינם יכולים להתקיים.
דנט טוען שאם המונח "זומבי פילוסופי" זהה מבחינה תפקודית לבן אדם ללא היבטים לא חומריים, כלומר תודעתיים, הרי שכולנו זומבים פילוסופיים, והתודעה הופכת למושג שמתרוקן מתוכן.
התודעה - שגיאה מובנית בתפיסת המציאות
דנט טוען שהמוח מכיל רק כמה פרטים בולטים על העולם, וזו הסיבה שאנחנו מסוגלים לתפקד.
איננו מאחסנים תמונות משוכללות בזיכרון לטווח קצר, מכיוון שהדבר אינו הכרחי וצורך כוח מחשוב יקר.
במקום זאת, אנו רושמים את מה שהשתנה ומניחים ששאר הפרטים נשארו כפי שהיו, וכתוצאה מכך אנו מפספסים פרטים, כפי שהוכח בניסויים על אשליות, שאת חלקם מתאר דנט.
מחקר שנערך לאחר פרסום ספרו של דנט מצביע על כך שחלק מהנחותיו היו שמרניות מהצפוי.
שנה לאחר פרסום הספר, כתב דנט: "בדיעבד, הלוואי שהייתי נועז יותר, מכיוון שההשפעות חזקות יותר מכפי שטענתי".
מאז ממשיכות להצטבר דוגמאות לאופי ההזוי, האשלייתי, של עולמנו החזותי.
שיטה פילוסופית מרכזית היא הטרופנומנולוגיה (heterophenomenology) , שבה מתייחסים לדיווחים המילוליים או הכתובים של נבדקים בדומה לסיפורת: הדיווח של הנבדק אינו מוטל בספק, אך מניחים שייתכנו בו תיקונים הנובעים ממצבו הפנימי של המדווח.
גישה זו מאפשרת לדיווחים של הנבדק להיות נתוני-מידע (דאטא) במחקר הפסיכולוגי, ובכך לעקוף את גבולות הביהביוריזם הקלאסי.
דנט אומר שרק תיאוריה שהסבירה אירועים מודעים במונחים של אירועים לא מודעים יכולה להסביר את התודעה: "להסביר זה להתרחק מהסבר, לתת תיאור שאינו הסבר (to explain away)".
הניו יורק טיימס קבע שהספר הוא אחד מעשרת הספרים הטובים של השנה.
ב-New York Times Book Review כינה ג'ורג' ג'ונסון את הספר "מבריק".
מבקרי גישתו של דנט טוענים שדנט לא מצליח לעסוק בבעיית התודעה מכיוון שהוא משתמש בשפה מעורפלת המבלבלת חוויה סובייקטיבית עם התנהגות או קוגניציה.
בספרו "המוח המודע" (The Conscious Mind) מ-1996 טען הפילוסוף דייוויד צ'אלמרס שעמדתו של דנט היא "הכחשה" של התודעה, ותהה בבדיחות הדעת אם דנט הוא זומבי פילוסופי.
המבקרים טענו שכותרת הספר מטעה, שכן היא לא מצליחה להסביר את התודעה, וסיפקו את הכותרות החלופיות "התעלמות מהתודעה" (Consciousness Ignored) ו"לתרץ את התודעה" (Consciousness Explained Away), בפרפרזה על שם הספר.
גאלן סטרוסון קבע בהלצה שהספר מפר את חוק תיאור הסחורה ויש להעמיד את דנט לדין.
ג'ון סרל טוען שדנט - שמתעקש שהדיון בסובייקטיביות שגוי מכיוון שהוא לא מדעי והמדע מניח מראש אובייקטיביות - עושה טעות בקטגוריה (category error) .
סרל טוען שמטרת המדע היא לבסס ולאמת הצהרות שהן אובייקטיביות מבחינה אפיסטמית (כלומר, שכל אחד יכול לגלות ולהעריך את האמת שלהן), אך הצהרות אלו יכולות להיות על מה שהוא סובייקטיבי מבחינה אונטולוגית.
סרל קובע שהאובייקטיביות האפיסטמית של השיטה המדעית (כלומר, התפיסה לפיה המדע פועל בהלימה עם החושים, התודעה וההיגיון) אינה מוציאה מכלל קיום את הסובייקטיביות האונטולוגית של הנושא (כלומר, את האפשרות שעם כל זאת, המדע לא מגלה את האמת אלא רק גרסאות חלופיות של האופן שבו אנו תופסים אותה).
לפיכך, כאבי גב קיימים, הם חוויות סובייקטיביות שקיומן אינו מוטל בספק ברפואה, ונוירולוגיה, כפי שניתן לראות בכל ספר נוירולוגיה, עוסקת בהבנתם כדי לרפא אותם.
סרל קורא לכל שיפוט ערכי סובייקטיבי "אפיסטמי".
לפיכך, "הר מקינלי יפה יותר מאוורסט" הוא קביעה סובייקטיבית מבחינה אפיסטמית, בעוד ש"מקינלי גבוה מהאוורסט" הוא אובייקטיבי מבחינה אפיסטמית.
ההצהרה האחרונה ניתנת להערכה (ואף לזיוף) על ידי קריטריון מובן ("רקע"), גובה ההר, כמו "הפסגה נמצאת כך וכך מטרים מעל פני הים".
סרל כותב שלדעתו של דנט אין תודעה בנוסף לתכונות החישוביות, כי זה כל מה שהתודעה מסתכמת בו: השפעות של מכונת פון נוימן וירטואלית המיושמת בארכיטקטורה מקבילה ולכן מרמזת שמצבי תודעה הם אשליה.
לעומת זאת, סרל טוען ש"באשר לתודעה, הקיום של מה שנראה וגלוי הוא המציאות".
דנט מכחיש את קיומה של התודעה.
הוא ממשיך להשתמש במילה, אבל הוא מתכוון למשהו אחר.
מבחינתו, הוא מתייחס רק לתופעות בגוף שלישי, לא לרגשות ולחוויות המודעות בגוף ראשון שיש לכולנו.
עבור דנט אין הבדל בינינו, בני האדם, לבין זומבים מורכבים שחסרים להם כל רגשות פנימיים, כי כולנו פשוט זומבים מורכבים....
אני רואה את השקפתו כהפרכה עצמית משום שהיא שוללת את קיומם של הנתונים שתאוריית התודעה אמורה להסביר...
הנה הפרדוקס של חילופי הדברים האלה: אני מבקר מודע העונה במודע להתנגדויות של מחבר שנותן כל אינדיקציה לכך שהוא כועס ונבוך באופן מודע.
אני עושה זאת עבור קהל קוראים שאני מניח שהוא מודע.
איך, אם כן, אוכל לקחת ברצינות את הטענה שלו שהתודעה לא באמת קיימת?
דנט ותומכיו ה"אשלייתיים", לעומת זאת, עונים כי ה"היבט הסובייקטיבי" הנזכר לעיל של המוחות המודעים אינו קיים, והוא שריד לא מדעי של "פסיכולוגיה עממית" של השכל הישר, וכי ה"הגדרה מחדש" לכאורה שלו-עצמו היא התיאור הקוהרנטי היחיד של התודעה.
נוירוביולוגים, נוירולוגים ומדעני מוח קוגניטיביים, בהם ג'רלד אדלמן, אנטוניו דמסיו, וילאיאנור רמצ'נדרן (Vilayanur Ramachandran), ג'וליו טונוני, כריסטוף קוך ורודולפו לינאס, קובעים כי קווליה קיימות וכי הרצון לבטל אותן מבוסס על פרשנות שגויה של פילוסופיים מסוימים לגבי מהו מדע.
"Control" (בעברית: "שליטה") הוא סינגל הבכורה של הזמרת-יוצרת הגרמנייה זואי ויס.
השיר, שיצא, על ידי Valeria Music, ב-13 במרץ 2020, נמצא במיני-אלבומה הראשון של ויס, Golden Wings.
השיר נכתב על ידי זואי ויס, פטריק פייק סלמי, אמה סופיה רוזן, ריקרדו מונוז, רנה מילר ונילס בודנסטט, והופק על ידי פטריק פייק סלמי וריקרדו מונוז.
השיר הוא בלדת רוק, שנכתב על חרדה וחוסר שליטה, ועל המאבק של הזמרת באפילפסיה רולנדית שפירה.
נכון לנובמבר 2021, השיר הושמע למעלה מ-202 מיליון פעמים בספוטיפיי.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר, בבימויו של דניס דירקסן, יצא בערוץ היוטיוב של זואי ויס, ב-27 במרץ 2020. נכון לנובמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-51 מיליון פעמים.
השיר הושמע בפרק השישי של העונה ה-18 של סדרת הטלוויזיה האנטומיה של גריי, "Everyday Is a Holiday (With You)".
שנהפרסקטגוריהתוצאההערות2020פרסי 1LIVE קרון הסינגל הטוב ביותר 2021פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון שיר השנה
מדינהתוארמכירותבלגיה (BEA)זהב20,000קנדה (Music Canada)זהב40,000צרפת (SNEP)זהב100,000גרמניה (BVMI)זהב200,000איטליה (FIMI)זהב35,000שווייץ (IFPI Switzerland)3× פלטינה60,000ארצות הברית (RIAA)זהב500,000
Controlla הוא סינגל של הראפר הקנדי דרייק, מתוך אלבום האולפן הרביעי שלו, Views.
השיר יצא לאור ב-7 ביוני 2016, על ידי חברות התקליטים יאנג מאני אנטרטיינמנט, קאש מאני רקורדס וריפבליק רקורדס, כסינגל הרביעי מתוך האלבום.
לפני צאת האלבום, "Controlla" היה אחד משני השירים מתוך Views שהודלף ברשת; גרסת ההדלפה כללה את אמן הדאנסהול פופקאן .
השיר נשאר באלבום אך ללא תרומתו של פופקאן ועם בית נוסף של דרייק ודגימה של ביני מאן .
"Controlla" הוא שיר דאנסהול נכתב על ידי דרייק, מתיו ויליאמס, אלן ריטר, דוויין צ'ין-קי, סטיבן מקגרגור, גארפילד ריילי ג'וניור, מוזס דייוויס, דונלד דניס, גארי ג'קסון, פטריק רוברטס, אנדרו תומאס ואנדריי יו סאתרלנד והופק על ידי בוי-1דה, עם הפקה נוספת של סופה דאפס וצ'ארלס "Jamandass da Terminator" אומונדי.
בנוסף לקולותיו של דרייק, הרצועה כוללת דגימה מ-"Tear Off Mi Garment" בביצוע ביני מאן.
השיר הושווה לשירם של ריהאנה ודרייק, "Work".
Consideration הוא שיר של הזמרת הברבדית ריהאנה מתוך אלבום האולפן השמיני שלה, Anti.
השיר נכתב על ידי סיזה, שמשתתפת בשיר, יחד עם ריהאנה ומפיק השיר טיירן דונלדסון.
הוא יצא לאור ב-8 בדצמבר 2017 כסינגל שיווקי מתוך האלבום.
אולם, במאמץ להרשים את פארל ויליאמס, ביצעה את "Consideration", שריהאנה ביקשה מאוחר יותר לקבל עבור Anti, והשיר נכלל בסופו של דבר באלבומה של ריהאנה.
לאחר צאת רמיקסי הדאנס שלו, השיר נכנס למצעד שירי הדאנס קלאב של בילבורד, ובשיאו הגיע למקום הראשון.
הוא הפך לשירה ה-33 של ריהאנה שהגיע להישג זה, ובכך הרחיבה ריהאנה את שיאה כאמנית עם מספר השירים השני בגודלו שהגיעו לצמרת המצעד, לאחר מדונה (עם 50 שירים).
ריהאנה אף הפכה לאמן הראשון שהכניס שמונה שירים למקום הראשון מתוך אלבום בודד במצעד זה, ושברה את השיא בו החזיקה קייטי פרי, שהכניסה שבעה שירים מ-Teenage Dream למקום הראשון בין השנים 2010-2012.
מקוםתאריםמכירות הממלכה המאוחדת (BPI) כסף 200,000 ארצות הברית (RIAA) פלטינה 1,000,000
Copyleft (תעתיק עברי: קוֹפִּילֶפְט) הוא שם כולל לסוג של רישיונות למידע או מדיה כלשהם (תוכנה, מסמכים, סרטים וכו'), המבטיחים את חופש השימוש בהם.
השם "copyleft" הוא פרפרזה על המונח "copyright" שמגביל את חופש השימוש באינפורמציה .
על כן, משמעות השימוש במילה ההפוכה "left" היא שזכות השימוש נותרת בידי המשתמש.
בעברית הוצע השימוש במינוח "יוצרים זכויות" כפרפרזה על זכויות יוצרים.
המוטיבציה להמצאת המושג היא רצון לשמור על החופש של המשתמש באינפורמציה; בתחילה, היה מדובר בעיקר בתוכנה.
תוכנה חופשית למשתמש היא תוכנה שהמשתמש יכול להריץ, ללמוד, לשנות ולהפיץ.
בהתאם להגדרה זו, תוכנה שנמצאת במרחב הציבורי, כזו הניתנת לשימוש ללא כל הגבלה, היא תוכנה חופשית למשתמש המקבל אותה.
קיימת אפשרות, שגוף עסקי יחליט לאמץ את התוכנה הזאת, להוסיף לה מספר מאפיינים ולהפיץ או למכור רק את קובצי ההרצה, ללא קוד המקור.
במקרה כזה, המשתמשים כבר לא מקבלים תוכנה חופשית, מכיוון שהאפשרות לשנות ולהבין אותה נחסמת באופן טכני.
שידוך מסמכים משפטיים עלול לפגוע גם בחופש השימוש בתוכנה וגם בחופש ההפצה.
מקרים כאלה כבר התרחשו בעבר.
אחת הדוגמאות הבולטות היא מערכת ה-X-Windows, שפותחה ב-MIT כמערכת חופשית לחלוטין.
חברות מסחריות השתמשו במערכת ומכרו גרסה סגורה שלה תחת שמן.
רישיון ה-copyleft נועד למנוע מצב כזה.
הרישיון מאפשר את שימור החופשיות של התוכנה, ומונע מכל גורם להפוך את התוכנה לתוכנה שאיננה חופשית.
המשמעות עבור משתמש בתוכנה המשוחררת ברישיון קופילפט היא:
מותר להריץ, ללמוד, לשנות, לפרק, להפיץ ולמכור את התוכנה.
אסור להגביל את החופש לאותם דברים מהאנשים להם אתה מפיץ או מוכר את התוכנה.
הדרישה השנייה מיושמת על ידי חיוב שידוך מסמך הרישיון לתוכנה המופצת.
השם "copyleft" הוא, כאמור, פרפרזה למונח "copyright".
כשם ש-copyright מגביל את השימוש בתוכנה, כך copyleft מגביל את ההגבלה של שימוש בתוכנה.
רישיון מסוג "קופילפט חלש" מנוצל ליצירת סיפריות תוכנה.
דוגמאות לכך הם הרישיון הציבורי של מוזילה ו-APL.
גם האינפורמציה שבאנציקלופדיית ויקיפדיה מוגנת על ידי copyleft.
ההבטחה שהתרומה תישאר חופשית תמיד, היא תנאי הכרחי להמשך פעולתם של כותבים רבים.
הרעיון של copyleft נהגה ומומש על ידי ריצ'רד סטולמן, במסגרת עבודתו על פרויקט גנו.
הרישיון הראשון והנפוץ ביותר, המהווה copyleft נקרא GPL.
רישיון copyleft נפוץ נוסף הוא רישיון Creative Commons, אשר אחת הגרסאות שלו (ייחוס-שיתוף זהה 3.0) נמצאת בשימוש בפרויקטים של קרן ויקימדיה.
בנאי העתקה (בעברית: משבט) - מתודה של מחלקה המופעלת בעת יצירת מופע של המחלקה כהעתקה (=שכפול) של נתוני מופע קיים.
בשפת (כמו גם שפות אחרות המאפשרות תכנות מונחה עצמים) בנאי העתקה הוא פונקציה בעלת שם זהה לשם המחלקה שבה היא מוגדרת.
מבחינים בין שני סוגי העתקה:
"העתקה רדודה" (Shallow copy) - מבוצעת על ידי בנאי ההעתקה, ה-copy constructor, האוטומטי של שפת התכנות (כלומר שלאחר שהתוכנית עוברת אינפרטציה, ההדרה, שלבי ההעתקה נהפכים שקופים ומבוצעים לפי שיקולי המערכת מבלי שלמתכנת יש אפשרות לשלוט ולבקר אותה)
"העתקה עמוקה" (Deep copy), - כדי לחולל אותה נדרש המתכנת ליצור את בנאי ההעתקה בעצמו, בעיקר במקרה של מצביעים.
העתקה עמוקה מטפלת בנתונים שאינם אמורים לעבור מעצם לעצם כפי שהם.
הדוגמה הבולטת לכך היא מצביעים.
אם נסתפק בהעתקה רדודה ונעתיק מצביע אחד מעצם לעצם, יעשו שני עצמים שימוש באותו מצביע.
כל שינוי בעצם אחד שבו ישתנה תוכן כתובת הזיכרון המוצבעת (אך לא תשתנה כתובת הזיכרון עצמה) יגרור שינויים גם בעצם האחר.
מצב כזה לרוב אינו רצוי.
בשפת , לא ניתן להצהיר על בנאי העתקה, מבלי להצהיר על בנאי ברירת- מחדל (Default Constructor), אף על פי שהמהדר לרוב ייצור אותו על פי רצון המתכנת.