tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בפרט, היו התחלות ניסיוניות להבנת המרכיבים האישיים השונים של האדריכלות.
בניגוד ללוז'יה, גוטפריד זמפר חזר לנקודה זו בספרו "ארבעת המרכיבים של האדריכלות" בו הוא מסביר את מקור הבנייה, בטענה שמדובר בבני אדם שהתאספו סביב מדורה.
הנרטיב הזה, בעצמו סמלי, מבהיר מה יכלה להיות האש ומאיפה היא באה.
הדבר שחשוב להפיק ולהסיק ממנו הוא שגברים התאספו סביב, ככל הנראה במעגל.
מרחב שנוצר על ידי בני אדם נוצר אפוא בשני מובנים: כמרחב בין גברים וכמרחב חברתי של קבוצה.
הבקתה הפרימיטיבית היא נקודת התייחסות א-היסטורית ואינה בהכרח חפץ היסטורי מוחשי שנחקר באמצעות ספקולציות או חקירה ארכאולוגית.
הבקתה הפרימיטיבית, במקום זאת, היא מימוש ברור מאליו שיצר פרספקטיבה חדשה של מחקר אדריכלי.
ייערך מחקר אדריכלי כדי להצדיק את תקפותו של מודל הבקתה הפרימיטיבית.
מקורותיה של הבקתה הפרימיטיבית נקשרים רעיונית לברית הישנה ולסיפורם של אדם וחוה, ושל תרבויות פרימיטיביות אחרות.
הסדרים הקלאסיים בסיפורים על מגורים פרימיטיביים הם לעיתים קרובות נושא לניתוח כדי להתחקות אחר ההיסטוריה של הבקתה הפרימיטיבית, וניתן לטעון שהם נעוצים ביצירותיהם של ויטרוביוס ועשרת הספרים על אודות האדריכלות.
מעקבים אלה פועלים לאמת את מודל הבקתה הפרימיטיבית.
גישות מדעיות ופילוסופיות הובילו לענפי מחקר שונים המפקפקים הן במקורותיה והן ביעדיה האפשריים של האדריכלות.
אלה הוכרו על פני מגוון של תרבויות שונות.
גישות שונות אלו הובילו ליצירת וארגון במערכות מושגים שונות המפקפקות בהבדלים תרבותיים ומנסות להגדיר את העקרונות האידיאליים של האדריכלות ושל הבקתה הפרימיטיבית באופן ספציפי.
הבקתה הפרימיטיבית היא בקתה רעיונית, שאינה בהכרח בקתה חומרית ופיזית.
זהו מושג מופשט של מקום שנוצר באמצעות תגובת האדם לסביבה הטבעית, שבו האדריכלות פועלת כמתווך בין האדם לטבע.
תפיסת הבקתה הפרימיטיבית חוקרת כיצד נוצרה האדריכלות, והיא דרך להסביר את המקורות הבסיסיים של האדריכלות.
הבקתה הפרימיטיבית מספקת נקודת התייחסות לכל ספקולציה על יסודות הבנייה ומייצגת, ללא ספק, את ה'רעיון' האדריכלי הראשון.
המושג הבקתה הפרימיטיבית גם מציע שהסביבה הטבעית מספקת את הפתרונות לצורה האדריכלית האידיאלית הזו.
הבנות של אדריכלות עממית השפיעו פעמים רבות על ההבנות של הבקתה הפרימיטיבית, מכיוון שלעיתים קרובות הן מספקות נקודת מוצא שונה לכיוון פוטנציאלי לאדריכלות.
במקום להתמקד במשמעויות הקשורות לבניין ולמרכיביו, הבקתה הפרימיטיבית מטילה ספק במרכיבים הבסיסיים האוניברסליים באדריכלות.
התיאוריה סביב הבקתה הפרימיטיבית מכסה מספר נושאים מרכזיים:
הצגת טקסים בהם "הבקתה הפרימיטיבית" נבנתה באופן פולחני ובמרווחים עונתיים, או במכוון במצב "פרימיטיבי" למטרות פולחן מקבילות.
המחשת האופן בו רעיון הבקתה הפרימיטיבית הפך לכלי לתיאוריות אדריכליות מהמאה החמש-עשרה ואילך.
הצעה ש"הבקתה הפרימיטיבית" תשמור על תוקפה כתזכורת למשמעות המקורית ולפיכך החיוניות של כל בניין עבור אנשים: כלומר, של אדריכלות".
התיאוריה של הבקתה הפרימיטיבית היא בעלת צורות שונות:
המושא ההיסטורי גרידא שננטש לבניית צריפים טובים יותר.
בקתה משוחזרת מדמיונם של אנשים.
הבקתה האנתרופולוגית, בקתה קיימת שמנותחת כדי לגלות מחדש את הרכיביים האוניברסליים של האדריכלות.
הבקתה הפרימיטיבית כמקום שחוזר ברציפות בכל פעם שבניין נוצר במודע ולא במודע.
המושג הבקתה הפרימיטיבית נחקר במשך תקופות זמן שונות בהיקפים שונים בהיסטוריה האדריכלית, כולל על ידי אדריכלים בולטים כגון:
הברביזון החדש הוא קבוצה של אמניות שפועלת בישראל החל משנת 2010.
הקבוצה נוסדה בקיץ 2010 וחברות בה חמש ציירות ילידות ברית המועצות לשעבר שעלו לישראל בשנות ה-90 (מלבד נטליה זורבובה שעלתה ב-2004).
שם הקבוצה חוזר אל אסכולת ברביזון הצרפתית מאמצע המאה ה-19, שאמניה, ובהם הציירים ז'אן-בטיסט קאמי קורו, תאודור רוסו, ז'אן-פרנסואה מילה ואחרים, פעלו באזור הכפר הצרפתי ברביזון, וציירו את הטבע בחיק הטבע - En plein air, תוך צעידה לקראת תנועת הריאליזם.
יציאתם של אמני אסכולת הברביזון אל החוץ לא הייתה יציאה לשם עצמה, אלא כחלק מהתנגדות לציור הרומנטי והנאו-קלאסי בן התקופה, והיא נושאת אמירה בעלת תוקף חברתי.
בדומה לאסכולה הצרפתית, גם ציירות "הברביזון החדש" מבקשות לבטא ביקורת ועמדה חברתית.
2017 החזרה לחיים, המשכן לאמנות, עין חרוד
2014 "הברביזון החדש" בברעם, מוזיאון בר-דוד, קיבוץ ברעם
2014 צנטריפוגה, קרן נתן קאמינגס, ניו יורק
2014 משולש שיקגו, מוזיאון חיפה לאמנות, חיפה
2014 שוק באר שבע, מוזיאון הנגב לאמנות, באר שבע
2013 קארגו קאלט, מוזיאון בת-ים לאמנות עכשווית
2013 תערוכה במסגרת פסטיבל לילות לבנים, פרם, רוסיה
2014 סטודיו פתוח, התחנה המרכזית החדשה של תל אביב
2013 חצר מוזיאון בת-ים לאמנות עכשווית, בת-ים
2013 מחנה הפליטים דהיישה הסמוך לבית לחם
2013 כיכר רבין, תל אביב
2013 בסיס שריון של צה"ל בנגב
2013 שכונת נווה שאנן, תל אביב
2011 "צעדת המיליון" במסגרת המחאה החברתית בישראל 2011, תל אביב
2011 שדרות רוטשילד בתקופת המחאה החברתית בישראל 2011, תל אביב
הברדס הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיע בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה בחוברת The Hood #1 מיולי 2002, ונוצרה על ידי הכותב בריאן ק.
הברדס הוא האלטר אגו של פארקר רובינס, גנב אשר גנב גלימה ומגפיים קסומים משד, מה שהעניק לו כוחות על טבעיים.
הוא ידוע בהרכבת צבא פשע רחב ממדים, אשר חבריו הם נבלי-על בעלי כוחות על - מה שהפך את צבאו לאימתני ומסוכן.
הוא שימש כאויב מיסטי לדוקטור סטריינג', ומילא תפקיד מרכזי באירועי "פלישה סודית", "שלטון אפל", "מצור" ו"עידן הגיבורים".
ההרצה הראשונה של הדמות היא מליין המקס של מארוול, המיועד לקהל יעד בוגר יותר מגיל 18 ומעלה.
את דמותו של פארקר רובינס בסדרת היקום הקולנועי של מארוול "איירון הארט" מגלם השחקן אנתוני ראמוס.
פארקר רובינס נולד בניו יורק לארתור ואלייזה רובינס.
אביו עבד בשיתוף פעולה עם הקינגפין, ורובינס היה עד לקרב בין דרדוויל לאלקטרו שהשפיע עליו בבגרותו ופיתה אותו להפוך לנבל-על.
כאשר אביו של רובינס מת, מצבה של אמו התדרדר עד למצב צמח, והיא אושפזה בבית חולים.
רובינס נאלץ לנשור מלימודיו כדי לגנוב כסף ובכך לכלכל את אשפוזה של אמו.
הוא סיפר לה סיפורים על עבודות שלקח כדי לשנות את חייו ולהפוך לאדם טוב יותר, כשבפועל פצח בדרכי פשע.
טבעו הטוב של רובינס התנגש בדרכיו הנואפות.
דוגמה לכך הייתה כשטיפל בחברתו ההרה שרה, ובמקביל בגד בה כשלקח שירותי זנות.
בן דודו וחברו הטוב ביותר של רובינס, ג'ון קינג, היה גנב ואלכוהוליסט בגמילה שסיפר לו על מחסן שהיה אמור להכיל חפצים יקרי ערך.
השניים פרצו למחסן, גילו שנעשה בתוכו סיאנס מיסטי ועמדו לעזוב, אולם שד עם גלימה בשם ניסאנטי תקף אותם.
רובינס ירה בשד והרג אותו.
על מנת לא לצאת בידיים ריקות, הוא לקח את הגלימה והמגפיים של השד.
הוא זרק את אקדחו למזבלה, כשלפתע כנופיית רחוב הגיעה ודרשה ממנו מגפיים שרובינס גנב מסוכן הידרה לפני כניסתו למחסן.
הוא זרק את מגפי הסוכן לעבר הכנופיה, לבש את מגפי השד וגילה כי הן מעניקות לו יכולת ריחוף באוויר.
הוא לא ידע שכוחות אלה נבעו למעשה מידיו של השד דורמאמו.
פארקר נמלט מהמקום וחלק את התגלית עם ג'ון קינג.
הוא גילה כי גלימתו מעניקה לו יכולת להפוך לבלתי נראה, כל עוד הוא עוצר את נשימתו.
פעילותו הפלילית הראשונה מאז קיבל כוחות אלו הייתה גנבת יהלומי דמים שיובאו לתוך ארצות הברית בידי בוס פשע מאורגן בשם דניס גולמבוסקי.
גולמבוסקי - או בכינויו "גולם" - שכר את קונסטריקטור, שוקר, ג'ק-או-לנטרן ואת מאדאם ראפייר כדי לאבטח את העברתם של היהלומים.
רובינס הביס את שכירי החרב וגנב מחצית מהמשלוח, אך ירה בשוטר בתהליך, השוטר מת לאחר ששקע בתרדמת.
קינג נותר מאחור כדי לשאת באשמה, בעוד רובינס נמלט מזירת הפשע.
כתוצאה מתקרית זו הוא זכה לכינוי "הברדס" מרשויות החוק, ששמים פרס על ראשו.
רובינס נרדף בידי הגולם, השוטרים ושני סוכני FBI, ומתכנן לשחרר את קינג מהכלא.
הוא מנסה למשכן את היהלומים תמורת שכר הטרחה של עורך הדין, אך נתקל בכנופייתו של הגולם.
לאחר שהבטיח להם שיחזיר את היהלומים תמורת פרס כספי, גולמבוסקי מסכים ושולח את מאדאם ראפייר עם גלימה מזויפת בהוראה להרוג את פארקר מיד עם סיום ההעברה.
רובינס מודע לעובדה שמדובר במלכודת ורוכש גלימה דומה.
הוא מארגן את סדר האירועים כך שראפייר תתעמת עם סוכני ה-FBI, והיא נורית למוות.
לאחר שהוא מוסר להם את היהלומים, הוא אומר להם למסור לגולם להניח לו לנפשו.
פארקר מבקר את אמו בבית החולים ואומר לה שיעזור לאנשים כדי לגרום לה להתגאות בו.
בינתיים, הגולם מבכה את משפחתו ונשבע שהוא לא סיים עם הברדס.
אשתו של השוטר שנורה על ידי קינג, אליזבת' בונדי, נשבעת לנקום ברובינס, וזאת כי היא אינה מאמינה שהוא מת.
כמו כן, מתגלה כי ניסאנטי בחיים.
לצד ספיידרמן, ונום, הנרי פים, הצרעה, אלכסיי קרבינוף, מדוזה, גרביטי וציפור האש, רובינס הועבר לעולם הקרבות המשוחזר של הביונדר, שמבטיח להעניק למנצח מביניהם משאלה אם האחרים ימותו.
רובינס מנסה להפיק מכך תועלת ומתכנן להתקיף בחשאי את הגיבורים והנבלים באמצעות גלימת הנראות שלו, אך הוא נעצר בידי קרייבן וחוש הריח המפותח שלו.
במהלך ההמולה, ונום משפד את ספיידרמן בחזהו.
עם נחיתתם בעולם הקרבות, הקבוצה נתקלת בדת'לוק, שמסיע להם בקרב נגד איש הדרקון.
רובינס עוקב אחר קרייבן וזה האחרון נתקל בספיידרמן, שהתגלה כחי אך עם פצע פעור בחזהו.
כשקרייבן עוזב, רובינס חושף את עצמו ויורה בספיידרמן בברכיו.
רובינס לוקח את ספיידרמן לשאר חברי הקבוצה וחושף שמדובר למעשה בפנטום החלל המקורי, משרתו של אדון הזמן אימורטוס.
לאחר מאבק בפנטום החלל, רובינס מלווה את הקבוצה ללימבו, בעודם מחכים שפנטום החלל יבחר את המטרה הבאה לה יתחזה.
בלימבו, ונום משמיד את הפורטל לעולם הקרבות וטוען לניצחון על השאר.
הקבוצה משתמשת בפנטום החלל כדי לחזור לעולם הקרבות ולהתעמת עם ונום.
הם מגלים שאואטו הצופה נמצא במקום.
פים יורה בחברי הקבוצה ולכאורה הורג אותם כדי למשוך את הביונדר.
למעשה, מתגלה כי הביונדר הוא "הזר" בתחפושת.
היות שהזר כבר אינו מחזיק את עולם הקרבות, העולם מתחיל להתפורר.
גרביטי מקריב את חייו כדי להחזיק את עולם הקרבות מספיק זמן כדי שהשאר יוכלו לברוח.
רובינס השתתף בהלווייתו של גרביטי, שקם לתחייה לאחר מכן.
רובינס החל במסעו להפוך לקינגפין של נבלי-העל בניו יורק על ידי זימונם לפגישה, וזאת בזמן שכל גיבורי-העל היו עסוקים במלחמת האזרחים שלהם.
הוא נותן לכל אחד ואחד מהם 25,000 דולר כדי לקנות את אמונם, ומבטיח להם יותר אם יצטרפו לאימפריית פשע חדשה שהוא וג'ון קינג כסגנו עומדים בראשה.
בקשת סיפור זו, רובינס משתמש בגלימת האי-נראות שלו אך לא במגפיו.
כנופייתו של רובינס כוללת את ג'יגסו, שהותקף והוכה על ידי טיגרה במקרה שוד קודם.
כדי להוכיח את עצמו בפני נבלי-העל, רובינס מאתר את טיגרה ומכה בה ללא רחמים, מאיים על חיי אמה כאות אזהרה, וזאת בזמן שג'יגסו מצלם את ההתקפה.
כמיסטרו מודיע לרובינס על מזימתו של הינשוף למכור את דת'לוק לכל המרבה במחיר, לאחר שגנב אותו מסוכנות S.H.I.E.L.D.
מכיוון שהינשוף לא קיבל את רשותו של סינדיקט הפשע, רובינס מחליט להסתנן למכירה הפומבית.
הוא שולח את מאדאם מאסק, ברדס הארגמן, המכשף ואת ד"ר ג'ונאס הארו להכין מארב לינשוף.
רובינס וקינג מתכנסים בבר מוזנח ונתקלים בוולברין הסקרן ששמע את תוכניתם לתקוף את מגדל האוונג'רס עם דת'לוק.
רובינס מחפה על נסיגתו של קינג, יורה בוולברין, ומשנה צורה לשד הניסאנטי אשר מכניע את המוטאנט.
כמיסטרו מציע להם לשנות את תוכניתם ולשדוד את הבנק הפדרלי של ניו ג'רזי, היות שמדובר באפיק רווחי יותר מאשר התקפת התאבדות על מגדל האוונג'רס.
השוד מצליח ורובינס מרוויח כמעט 13 מיליון דולר, אם כי במחיר השמדתו של דת'לוק.
בעוד הם חוגגים את ניצחונם, הם נקלעים למארב של קבוצת האוונג'רס החדשים ולאשליות של צבא גיבורי-על אותן יצר דוקטור סטריינג'.
בקרב שהתפתח, סטריינג' מגרש את רובינס באמצעות כישוף נגד שדים, ושאר צבא הפשע מובס.
רובינס הופיע לצד טרק בארט, וצפה במאבקו של דרדוויל נגד כנופיית רחוב אחרי שבארט בגד במיסטר פיר כדי להוכיח את נאמנותו לאימפריית הפשע החדשה של הברדס.
כמו כן, הברדס מוזכר בשמו כאשר קבוצת "האוכפים" שעובדת עבור מיסטר פיר נקלעת למארב של ההורס ורייזור פיסט, שעובדים עבור הברדס.
לאחר ששחרר מספר מחיילי הסינדיקט שלו ממעצר של סוכנות S.H.I.E.L.D, רובינס הוביל את ההורס והאחרים למסע הרס בכלא הרפסודה, תוך שהוא נשבע לנקום באוונג'רס החדשים.
אחרי שהוא חוקר את טיגרה ומגלה את מיקומם, הוא מוביל את הסינדיקט שלו אל האוונג'רס החדשים ומשתמש בקסמי הגלימה כדי לראות דרך אשליות ההגנה של מפקדתו של דוקטור סטריינג', הסנקטום סנטאורום.
בקרב המתחולל, רובינס פוצע אנושות את סטריינג', שניצל רק הודות להתערבותו של משרתו הנאמן וונג.
כמו כן, רובינס כמעט מפוצץ את ראשו של איירון פיסט לפני שמיורט על ידי טיגרה הנקמנית.
לבסוף, צבא הפשע של רובינס ושאר האוונג'רס החדשים שותקו בזכות כישוף שהטיל סטריינג', אך רובינס מצליח להימלט מסוכני S.H.I.E.L.D שהגיעו מקום.
בהמשך, רובינס נראה כשהוא מדבר עם דמות מסתורית ואומר כי "עכשיו אני יודע איך לנצח אותם".
באמצעות פלאשבקים מקשת הסיפור פלישה סודית, מתגלה שגזע הסקרול ניסה להסתנן לצבא הפשע של רובינס.
סקרולים שהתחזו לסוכני S.H.I.E.L.D מנסים להחליף את מאדאם מאסק, אך רובינס מציל אותה.
במהלך חקירתם של הסקרולים ששרדו, דוקטור דמוניקוס משכנע את רובינס להשתמש בכוחו כדי לסרוק את שאר הנבלים.
הוא מגלה שחשופית הוא סקרול מתחזה, שנהרג בידי רובינס ונבליו.
מאוחר יותר, רובינס מגלה כי מקור כוחו מגיע מהשד המיסטי דורמאמו.
רובינס נראה בהמשך בברוקלין כשהוא צופה בשידור חי של הפלישה יחד עם מכשף, מאדאם מאסק, ג'ון קינג, האחים בדם ובולדוזר.
הוא מחליט לאסוף את כולם להילחם, למרות התנגדותו של כמיסטרו שהם "צריכים לתת לגיבורים ולחייזרים להרוג אחד את השני".
למרות מחאותיו של כמיסטרו, רובינס מצדיק את החלטתו בכך שאם הסקרול יהרסו את העולם המוכר, משמעות הדבר שזה יהיה רע לעסקים.
קבוצתו מצטרפת לחבורת גיבורי-על שהתאספה במרכזו של סנטרל פארק, ונעזרה באלקטרו, לייטמאסטר, השודד המחופש וסקורצ'ר, וכולם יחד תקפו כוח תקיפה של הסקרול.
בסופו של הקרב, כל הנבלים חוזרים למקום המסתור שלהם.
מאוחר יותר הוא נפגש עם נורמן אוסבורן, דוקטור דום, אמה פרוסט, לוקי ונאמור.
בעקבות מאורעות פלישה סודית ותחילת אירועי שלטון אפל, נערכת הפגישה הראשונה בין חברי הקבוצה.
אוסבורן מדבר עם פרוסט, דוקטור דום, לוקי ונאמור ואומר להם על תכנונו לסדר עולמי חדש.
כשרובינס נכנס, פרוסט קוראת את מחשבותיו ובכך היא מרגיזה אותו.
רובינס מאיים עליה עם אקדח ואומר לה להישאר מחוץ לראשו, ושהיא לא יודעת עם מי היא מתעסקת.
בתגובה, פרוסט מאלצת אותו באופן טלפתי להניח את אקדחו בפיו, להנאתו של נאמור.
אוסבורן מציע לקבוצת הנבלים - הקאבאל - בלעדיות ומשאבים כדי להשיג את מטרותיהם.
בתמורה, הוא מבקש מהם תמיכה ציבורית ואת רישומם וכן שיתוף פעולה בכל בקשה שיבקש.
כדי למנוע מהאוונג'רס החדשים לארוב לאוונג'רס האפלים, אוסבורן נותן לרובינס ולסינדיקט הפשע שלו להדוף את האוונג'רס האפלים.
הדחליל סופג פגיעה ממגנו של קפטן אמריקה השני, וגברת מארוול מתעלת את כוחותיה של ספיידרוומן כדי להמם את הנבלים, מה שמאפשר לאוונג'רס החדשים להימלט.
אחרי שהמעניש מנסה להתנקש בחייו של אוסבורן אך נכשל בשל התערבותו של הסנטרי אוסבורן מבקש מרובינס לרדוף אחריו, ורובינס מצידו שולח את גריזלי כדי להביס את המעניש.
אחרי שגריזלי מובס, רובינס מאלץ את מיקרוצ'יפ לעזור בהריגת המעניש.
רובינס משתמש בכוחותיו של דורמאמו כדי להחיות את הנבלים שנהרגו בידי נגע העולם התחתון ולהקים בעזרתם יחידה שתעזור לו לצוד את המעניש.
הוא מסביר להם את מה שהתרחש מאז מותם בידי נגע העולם התחתון וכי המעניש משתמש בזהות זו.
זאת ועוד, עליהם לנצל את ההזדמנות כדי להרוג אותו לפני שהכישוף שהחזיר אותם לחיים מתפוגג.
בהמשך, רובינס מורה לפתן המוות ולבסיליסק ללכוד את משפחתו של ג'.
ברידג' על מנת שברידג' ימסור להם את מיקומו של המעניש.
לאחר שהרג את ווריית', המעניש נפגש עם רובינס.
רובינס הציע למעניש להיכנע תמורת החייאת משפחתו המתה, אך המעניש סירב ונמלט.
לאחר קרב של המעניש נגד נבלי-על שרובינס החיה והתחזו לאוונג'רס, אוסבורן נוזף ברובינס על כך.
בעוד מתגלה כי רובינס אכן חפר והוציא את ארונות הקבורה של משפחת המעניש, החוטף רדף אחרי המעניש עם הטנק שלו.
המעניש השתמש בחלקיקי פים כדי לכווץ את עצמו ולהיכנס לטנק.
הוא השתלט על הטנק, נכנס איתו לבניין בו בסיליסק מחזיק את ברידג' ומשפחתו ונטרל את בסיליסק.
רובינס הביא אותו למקום, בו נמצאו ארונות הקבורה של משפחתו, בנו של מיקרוצ'יפ, מיקרוצ'יפ עצמו וברידג'.
כדי להתחיל את הטקס, רובינס הורה למיקרוצ'יפ להרוג את ברידג'.
הוא החיה את משפחתו של המעניש ובנו של מיקרוצ'יפ, אך המעניש שרף את הקמים לתחייה באמצעות פיירבראנד, הרג את פיירבראנד וברח.
לאחר תקרית עם הזומבים מיקום-2149, אוסבורן שלח את רובינס לעזור לטאסקמאסטר בהפעלת מחנה H.A.M.M.E.R, וזאת כדי שאוסבורן יוכל לאמן את האוונג'רס האפלים הבאים.
רובינס הרג את ומפירו, עזר בלכידת נייט טראשר, והציע לו להחיות את אחיו שנהרג במלחמת האזרחים.
כאשר נייטמר השתלט על גופו של טראומה, רובינס הושפע מכוחותיו של טראומה וראה את פחדו הגדול - מותן של אשתו ובתו מידו.
אחרי שנייטמר יצא מגופו של טראומה, רובינס הודיע לטראומה ולפנאנס כי הוא לא רוצה אותם ביוזמה.
הוא נתקל במייק נרו, "האוכף" השני, שתקף אותו עם קמע שניזון מאנרגיות דמוניות.
נרו ברח, ורובינס נשבע לנקום.
בעקבות תקרית, רובינס הרג שומרים חמושים, כשלפתע דורמאמו דיבר מתוך גופותיהם והתגרה ברובינס.
רובינס סיפר לצבא הפשע שלו את רצונותיו, והלך למיטתו יחד עם מאדאם מאסק.
לאחר שביקר בבית חברתה של אשתו, רובינס הותקף על ידי אליזבת' בונדי, אשת השוטר אותו רובינס הרג בתחילת דרכו, המכנה את עצמה "טופר לבן".
בונדי כמעט הרגה את רובינס, אך כאשר דורמאמו לקח שליטה על גופו של רובינס, המצב התהפך.
רובינס נסוג למקום המחבוא שלו, סיפר לג'ון קינג את המקרה ונפגש עם שטאנה בדרך לבקר את אשתו.
רובינס למד משטאנה עוד על דורמאמו וניסאנטי, וגילה כי דורמאמו שם על רובינס עין מההתחלה.
בינתיים, בפאב, פורס ומשטרת ניו יורק לכדו את ג'ון קינג, פליידרייבר, גריפין וסקורצ'ר.
רובינס מחלץ אותם מהכלא בזכות קשריו עם אוסבורן, כשבינתיים, הקונטרולר נותן לטופר לבן חליפה חדשה למפגש הבא שלה עם רובינס.
רובינס העביר את אשתו ובתו למחבוא, וזאת אחרי שדיבר עוד עם שטאנה.
הוא סיפק לקונטרולר עוד אמצעים טכנולוגיים, והכין את ארגון הפשע שלו לשדוד ספינה.
בעוד התמנון ואיש הדג שמרו מהמים, צבא הפשע של רובינס נכנס לקרב נגד פורס ומשטרת ניו-יורק.
מאוחר יותר, רובינס הותקף פעם נוספת בידי טופר לבן.
בעקבות הקרב נגד טופר לבן, ג'ון קינג גילה לרובינס כי הקונטרולר מחרחר ריבים בארגון הפשע.
כמו כן, דורמאמו השתלט על גופה של בתו לזמן קצר והתגרה ברובינס.
כאשר הקונטרולר הצית את גלימתו, כוחותיו של דורמאמו הציפו את רובינס.
הוא הביס את הקונטרולר ופורס, וגרם לטופר לבן לוותר על מסע הנקמה שלה.
מאוחר יותר, שטאנה מודיעה לרובינס כי דורמאמו נעשה קשור אליו.
נגד מיסטר נגטיב והאוונג'רס החדשים
מאוחר יותר, מלחמת כנופיות מתחילה בין רובינס למיסטר נגטיב, וזאת אחרי שנגטיב השחית את הדרקון הלבן ורובינס נאלץ להרוג אותו.
נגטיב משחית את ספיידרמן, ושולח אותו ואת עושי דבריו של נגטיב לתקוף את רובינס וצבאו.
לאחר ההתקפה של מטהו, רובינס מתעמת עם נגטיב בצ'יינהטאון.
נגטיב נכשל בניסיון השחתתו של רובינס, ואף על פי שידו הייתה על העליונה, ברח בעזרת ספוט.
רובינס ברח כאשר אוסבורן שלח את סוכני H.A.M.M.E.R לצ'יינהטאון ואיים לשלוח את האוונג'רס האפלים.
כמו כן, רובינס מגלה דרך גנבה באוסקורפ כי ספוט הוא חפרפרת של נגטיב בארגון שלו.
דורמאמו נותן לרובינס מספיק כוח, שבאמצעותו יוכל להרוג את דוקטור סטריינג' ולהפוך למכשף העל.
רובינס תקף את סטריינג' כאשר הוא דיבר עם ויקאן מקבוצת האוונג'רס הצעירים.
רובינס התעלם מאזהרתו של סטריינג' כי הבטחותיו של דורמאמו שקריות, ולאחר שוויקאן מתערב, הוא וסטריינג' בורחים ואילו רובינס חוזר לביתו.
הוא עובר התמוטטות עצבים ומנסה לקרוע את הגלימה שלו, ללא הצלחה.
מאדאם מאסק מופיעה ברצון לדעת מה קורה, וכשהיא מגלה, היא מבטיחה כי היא תעזור.
היא מורידה את מסכתה ומנשקת את רובינס, וכל זה כאשר דורמאמו צופה.
מאוחר יותר, הוא תוקף את דיימון הלסטרום ובהמשך את סטריינג' והאוונג'רס החדשים, כשלפתע דוקטור וודו מגיע.
דורמאמו מופיע דרך רובינס, אך גורש על ידי סטריינג', הלסטרום ודוקטור וודו.
רובינס סבל מכוויות קשות, כמו גם מאובדן הברדס שלו.
בבית חולים, רובינס מקבל מלוקי הזדמנות שנייה ונוסע עם לוקי ומאסק לקובה.
לוקי חושף בפניהם את אבני הנורן, אשר נתנו לרובינס כוחות חדשים.
רובינס ומאדאם מאסק גילו מג'ון קינג כי ג'ונאס הארו גילה לצבא הפשע על העסקה של רובינס עם אוסבורן, אליו הסגירו את עצמם.
רובינס ומאדאם מאסק משוחחים עם אוסבורן, השואל מדוע רובינס לא השאיר את כנופייתו בחזית.
רובינס סיפר על התקרית עם לוקי, ושאל מה לעשות עם ג'ונאס הארו.
כמה דקות מאוחר יותר בנושאת המטוסים המרחפת במפגש הכנופיה של רובינס, הארו לא מגיע היות שנהרג על ידי רובינס עצמו.
רובינס נוזף בכנופייתו על כך שניצלו את נדיבותו, וההורס השיב לו כי הוא לא סיפר להם שהם עובדים עבור אוסבורן.
רובינס השיב לו שהוא לא רוצה שהם יהיו תחת שליטתו של אוסבורן, כך שהם סוכניו העצמאיים.
הוא אומר להם כי הם צריכים לעבוד עם אוסבורן ולעשות את דבריו.
הוא אמר כי הם צריכים להרוג את כל מי שהיה מעורב בהוצאת פצצה מלבו של לוק קייג' והשמתה באחוזת אוסבורן, כולל את האוונג'רס החדשים - פרט לספיידרמן, אותו אוסבורן רוצה בחיים.
רובינס נוכח בפגישת הקאבאל, בה נורמן אוסבורן דן על הפלישה הקרובה לאסגרד.
בעקבות אירועי אוטופיה, נאמור ופרוסט עזבו את הקאבאל, וטאסקמאסטר החליף אותם.
כאשר אוסבורן סוקר את גופתו לכאורה של דוקטור דום, מתגלה כי דום הוא למעשה דום-בוט מלא חרקים רובוטיים.
בהצעתו של לוקי, רובינס בורח.
במצור עצמו, רובינס נותן את כוחות אבני הנורן לצבא הפשע שלו.
אבני הנורן הוכחו כיעילות בקרבות שהתרחשו נגד קפטן אמריקה, סטיב רוג'רס, ספיידרמן וספיידרוומן.
בעת הביקור בקברו של אחיו, נייט טראשר מהרהר על העסקה של רובינס ואוסבורן.
הכוח המרכזי מגיעים למחנה H.A.M.M.E.R, נאבקים בכנופיה של רובינס וחלקים מובסים בידי כלי נשק אסגרדי.
טראשר מגיע כאשר טיגרה תקפה את רובינס, אשר אילץ אותו להרוג את טיגרה בתמורה להחייאת אחיו.
הוא מפציר בטראשר להרוג את טיגרה כתנאי לעסקה, אך טראשר מצטרף לטיגרה ותוקף את רובינס.
בינתיים, פנאנס מתחמק משומרי המחנה, משכנע את באטרבול, באטווינג ובנגל לחבור לכוח המרכזי יחד איתו ומגלה את זהותו.
כאשר אוסבורן מבקש את עזרתו של רובינס בקרב הוא נוסע לאסגרד לצד חלק מצבא הפשע שלו, ומניח ליתר להתמודד עם הכוח המרכזי וטיגרה הזועמת.
הם מגיעים בדיוק בסופו של הקרב בין קפטן אמריקה לטאסקמאסטר, ויחד עם צבאו, רובינס נלחם באוונג'רס החדשים פעם נוספת.
במחשבה שהוא מטרה קלה, רובינס תקף את בלדר והובס.
לוקי לקח מרובינס את אבני הנורן על מנת להעצים את כוחותיהם של האוונג'רס החדשים, האוונג'רס הצעירים והלוחמים הסודיים בקרב נגד הסנטרי, ש"הריק" השתלט עליו.
בעוד האוונג'רס האפלים ועוזריהם נעצרו, רובינס בורח עם מאדאם מאסק, והשניים יוצאים לחפש אחר הרוזן נפאריה.
בסופו של דבר, השניים מובסים נכלאים.
בכלא, טיגרה מבקרת את רובינס וקבעה כי היא שינתה את דעתה כיצד להעניש אותו.
טיגרה יצאה מהחדר, והכניסה את אשתו ובתו של רובינס.
בשלב מסוים, רובינס בורח מהכלא, ומשאיר אדם שעבר ניתוח פלסטי כדי שיחליף אותו.
עם זאת, האזמאט, סטרייקר ווייל מאקדמיית האוונג'רס מביסים אותו והוא נכלא.
הוא מפתח רצון להחזיר את כוחו ולהרוג את כל האוונג'רס, לא משנה מאיזה צוות.
במתקן הכליאה "האי של רייקר", רובינס התיידד עם הבלתי-אנושי ארטזיה.
הוא גילה ממנו את מיקומו של אחד מיהלומי האינסוף.
כששוחרר, רובינס שכר קבוצת אנשים שילוו אותו לבירת הבלתי-אנושיים, אטילאן.
לפני זמן מה, קבוצת אילומינטי סיכמה להחביא את יהלומי האינסוף.
אך היות שחזיז שחור נהרג במלחמת המלכים ומשפחת המלוכה לא ידעה על היהלום החבוי, היהלום נשאר ללא שומר.
היהלום מתגלה כיהלום המציאות, בעזרתו רובינס גונב את יהלום הכוח מבניין בקסטר.
מסעו הבא גורר אותו לקרב נגד הענק האדום והאוונג'רס.
רובינס מתמקד בחברי האילומינטי האחרים על מנת למצוא את שאר היהלומים, ומרפא את צלקותיה של מאדאם מאסק בעזרת יהלום המציאות.
רובינס משתמש ביהלומי הכוח והמציאות כדי לגנוב את יהלום החלל מאיירון מן, בו הוא משתמש כדי לסלק את האוונג'רס.
הוא נתקל בענק האדום ובתור, בעלי יהלום הזמן.
במהלך הקרב, הענק האדום הצליח לגנוב מרובינס את יהלום הכוח.
תור מפציר ברובינס לוותר שמא יהרוג את עצמו, וללא ידיעתם, אואטו צופה בכל.
רובינס מסרב להצעה, ומשתגר לחורבות אחוזת אקס.
צ'ארלס אקסבייר מוביל את צוות האוונג'רס נגד חדר הסכנה כדי לנסות להציל את יהלום המחשבה.
רובינס לוקח את היהלום ללא מאמץ, מביס את אקסבייר בקרב טלפתי ומשתגר למישור האסטראלי כדי לקחת את יהלום הנשמה.
תאנוס הופיע עם יהלום האינסוף האחרון, הזהיר את רובינס כי הוא לא מבין את עצמת היהלומים והציע לעזור לו להשתמש בהם כראוי.
כאשר רובינס סירב, תאנוס חשף את עצמו כדוקטור סטריינג' תחת אשליה.
הם חזרו לכדור הארץ, שם רובינס החל בקרב עם הענק האדם, אשר לכאורה השתמש ביהלום הכוח.
הענק האדום הפיל את יהלום המציאות מידיו של רובינס, והשניים החלו קרב שנערך ביקומים אחרים פרט ליקום מארוול.
למרות שהענק האדום הזהיר כי הוא יקרע את מארג המציאות עצמו, רובינס התעלם.
בתגובה לבקשתו של רובינס להחזרת יהלום המציאות, הענק האדום הראה לרובינס כי היהלומים לא אצלו.
איירון מן מופיע עם כפפת האינסוף, ומשבץ בה את יהלום המציאות.
עם הכפפה, איירון מן החזיר את רובינס לכלא ומחה לכאורה את הכפפה מהקיום.
הענק האדום הצטרף לאוונג'רס, ומקומה של מדוזה באילומינטי הוחלף בידי קפטן אמריקה.
במהלך השקת הכותרים המחודשת "מארוול החדשה והשונה", רובינס יצר קבוצת נבלי-על אחרת על מנת להשיג את מטרותיו, הכריז עליהם כאילומינטי החדשים והבטיח להם כי יהיו "בליגה הגדולה" של הנבלים ובסופו של דבר ישלטו על העולם.
חברי קבוצתו הם מכשפת, הדעתן המטורף, ת'נדרבול, טיטניה ושחזור של הנמלה השחורה, מודל חיקוי אנושי שנוצר בידי קבוצת "הצאצאים" שנועד להחליף את מקומו של אריק אוגריידי/איש הנמלה בקבוצת האוונג'רס הסודיים.
לאחר ניסיון כושל לגנבת כלי נשק אסגרדיים, רובינס החליט לגייס לשורותיו צבא נבלי-על אשר ברחו ממתקן כליאה של סוכנות הביון S.H.I.E.L.D.
כאשר הוא הבטיח להם כי יתקוף את משפחותיהם של אויביהם, חברת האילומינטי טיטניה הכריחה אותו לשגר אותם מהמקום, באומרה כי יש גבולות שאסור לחצות.
השניים החלו בקרב, שבסופו טיטניה ניצחה והשמידה את גלימתו.
רובינס הופיע מאוחר יותר, מועצם בכוחותיהן של אבני הנורן, והצטרף לתחרות השליטה על עולם הפשע נגד דיימונדבאק והחתולה השחורה.
הצעד הראשון בדרכו לשלטון היה החייאתו של ראש פטיש, שנרצח על ידי דיימונדבאק, כדי שיוכל לסייע בשיקום צבא הפשע.
הוא נמלט מידי קבוצת הדפנדרס, אך נאלץ להילחם בהם שנית כאשר הפריעו למפגש ראשוני של צבא הרשע החדש, מלווים בתגבורת של גיבורי-על נוספים.
הברדס נמלט, וסימן לעצמו למטרה לנקום בדוקטור דום, שחזר למוטב והפך לאיירון מן החדש.
אחרי שניסה להתנקש בחייו של דום כמה פעמים ללא הצלחה, ניסה רובינס להשתלט על תעשיות סטארק, בטענה שדום הוא האחראי להיעלמותו של טוני סטארק.
מאמציו סוכלו בידי דום וסטארק, ששב מהיעדרותו.
בתום הקרב התגלה כי רובינס פעל תחת שליטתו של שד לא מזוהה, והשחית את פניו של דום, שהתרפאו בסיום אירועי "מלחמות סודיות".
פארקר רובינס הוא צלף מוכשר ומיומן בשימוש בנשק חם, וברשותו גישה לטכנולוגיות של ארגוני הידרה ו-A.I.M..
הוא הוכיח כישרון בשימוש ביהלומי האינסוף: הוא שלף את יהלום הכוח מבניין בקסטר, ריפא את צלקותיה של מאדאם מאסק, הביס את צ'ארלס אקסבייר בקרב טלפתי, הוכיח כוחות טלפורטציה טובים ואף הביס את הענק האדום בקרב פיזי.
כמו כן, הוא השתמש ביהלומים כדי לחוש את קרבת היהלומים האחרים.
אואטו הצופה עצמו הודה כי יכולתו להשתמש ביהלומי האינסוף היא מרשימה אך מוגבלת, כי במקום להילחם בקרב פיזי, היה יכול למחות את אויביו מהקיום.
לזמן מה הוא השתמש בכוחותיו של דורמאמו, מה שהתבטא ביכולתו ללכת על האוויר עם מגפיו ולהפוך לבלתי נראה עם גלימתו, כל עוד הוא עוצר את נשימתו.
הוא היה יכול לראות דרך אשליותיו של דוקטור סטריינג', ולזהות סקרולים.
הייתה לו את היכולת לשנות צורה ליצור דמוני כאשר היה בלחץ, וכך הביס את וולברין.
בצורה זו, קולו משתנה והוא מסוגל להצמיח קוצים מידיו.
מקרה חד פעמי היה ירי אנרגיה חשמלית מידיו.
לדברי דוקטור סטריינג', כוחותיו של ניסאנטי יהרגו אותו.
מתברר כי כוחותיו באים מדורמאמו, ומאפשרים לו גם להחיות את המתים.
עם זאת, כוחותיו של דורמאמו הוסרו ממנו.
רובינס קיבל את כוחות אבני הנורן העצמתיות, אך הן נלקחו ממנו.
הבר מצווה היא סדרת רשת קומית ישראלית.
הסדרה הופצה בישראל על ידי מאקו ומחוצה לה על ידי Blackpills.
תוך שלושה שבועות מהשקתה חצתה הסדרה את רף חצי מיליון צפיות.
הברווזון המכוער הוא סרט הנפשה בריטי, מסוגת הרפתקאות ומוזיקה, המבוסס על סיפור קצר בעל אותו שם מאת הנס כריסטיאן אנדרסן.
הסרט בוים ונכתב על ידי מרטין גייטס, יחד עם ביומו של דייוויד אלווין וכתיבתה של סו רדלי.
הסרט הופץ ברחבי העולם להפצה ביתית על ידי Warner Home Video.
הסרט הופץ לראשונה בארצות הברית ב-13 בספטמבר 1997. בישראל הסרט הופץ לראשונה בדיבוב עברי בשנת 1998. אורך הסרט הוא כ-81 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית.
אגלי (שמו המלא – אוגוסטוס), ברווזון השונה משאר אחיו הברווזים, מביא צרות לכולם, דבר הגורם לו לעזוב את קן הולדתו.
בדרך, אגלי פוגש את סקראפי החולדה, שגם ברחה מביתה כדי לשחק בתיאטרון.
ביחד הזוג עובר הרפתקאות רבות שבסופן הוא מבין את המשמעות האמיתית של היופי.
הסרט בוים בעברית על ידי חנן גולדבלט, והופק על ידי עוזי פוקס וענבר שטגר עזרא.
שם הדמותמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתאגלי (אוגוסטוס)אדם ווילי (ילד)פול פנטינג (מתבגר)כריסטיאן קמפבל (ברבור)אורית אמיראמא ברווזהג'ניפר ויליאמססקראפיאימלדה סטונטוןמאיה בר שלוםסניפטיברנדן ג'פרסוןתרנגולתאליסון סטדמןטארקיןיו לוריעמי מנדלמןפוג'ג'רמי פולישועלמייקל בלחנן גולדבלטגרדאליןטינה סמית'זוהר זמירבת מנהל התיאטרוןהטיקת'רן הייסטינתן נתנזוןזאביםג'ון דוד בושמנהל תיאטרוןפיטר בייליסג'רארדמרקוס רדמונדלנסלוטמארק לוקיירציידניר רון
מנהל המוזיקה בדיבוב העברי היה עוזי פוקס, אשר ביצע חלק מן השירים יחד עם עמי מנדלמן, תמי צוברי, מאיה בר שלום, זוהר זמיר ונתן נתנזון.
סר ג'ון גורני , הידוע גם בשם הברון גורני , היה שופט ובריסטר בריטי.
גורני נולד בלונדון ב-14 בפברואר 1768 למשפחה ידועה של סטנוגרפים, ביניהם ג'וזף גורני (אביו), ויליאם ברודי גורני (אחיו) ותומאס גורני (סבו).
הוא למד בבית הספר סנט פול ואחר כך אצל הכומר סמית' בסאפוק.
אחרי שליווה את אביו לבית המשפט התפתח אהבת החוק אצל הברון גורני.
כתוצאה מכך, הוא התחיל לעבוד כשופט באינר טמפל ב-3 במאי 1793. לאחר שהבחין במשפט לשון הרע, גורני מונה ליועץ זוטר במגוון משפטים ממלכתיים במהלך שנות ה-90 של המאה ה-18. לאחר מספר מקרים נוספים שהתרחשו בראשית המאה ה-19, הוא מונה לברון ממלכתי ב-13 בפברואר 1832.
חודשיים לאחר שהתחיל כפרקליט, הוא נשכר כיועץ זוטר להגן על דניאל איזק איטון בגין לשון הרע לאחר שהסניור שלו לא הצליח להופיע בבית המשפט.
הוא כל כך הצליח להגן על דניאל איזק איטון, כך שהוא נשכר כיועץ זוטר במהלך המשפטים של תומאס הדרי וג'ון הורן טוקי בגין בגידה.
מאוחר יותר, הגן גורני על רוברט תומאס קרוספילד על שותפות בעלילת הפופגן , ואז העמיד לדין את תומאס קוקרן בגין הפצת שמועות על מות נפוליאון כדי להרוויח כסף בבורסה.
כתוצאה ממקרה זה והתביעה נגד קשר רחוב קאטו ב-1820, הוא קיבל את יועץ הממלכה , וב-13 בפברואר 1832 קיביל תואר אבירות ומונה לברון ממלכתי .
בנובמבר 1835 הוא הפך לשופט האחרון באנגליה שהעניק עונש מוות בגין מעשי סדום, והרשיע את ג'יימס פראט וג'ון סמית' לפי סעיף 15 לחוק העבירות נגד האדם 1828 (שהחליף את חוק מעשה סדום מ-1533).
באוקטובר 1843 התעלם מתחינות הרחמים וגזר את ג'ון יוז (ג'ק ט'אשה) לגלות למשך 20 שנה עבור חלקו במהומות רבקה בפונטרדולאיס , ולגלות למשך שבע שנים לדוד ג'ונס ולג'ון יו.
גורני צוין כשופט עצמאי ונוקשה, ומילא את התפקיד למעלה מעשור עד שנאלץ להתפטר בינואר 1845 בגלל בריאותו, ונפטר כחודשיים לאחר מכן ב-1 במרץ 1845.
הוא נקבר בקבר גדול בצורת סרקופג בחצר הכנסייה הקדושה סנט פנקראס שבלונדון, מצדה המזרחי של הכנסייה, דרומית לאנדרטה הייחודית לסר ג'ון סואן , והוא מופיע בכנסיית הזיכרון בורד-קוטס .
שרידיו הועברו לחלק המערבי של בית הקברות הייגייט ב-1849, שם קבורים גם אשתו ובני משפחה אחרים.
הברבור השחור הוא סרט הרפתקאות היסטורי אמריקאי בצבעי טכניקולור משנת 1942 בבימויו של הנרי קינג עם טיירון פאוור ומורין או'הרה בתפקידים הראשיים.
התסריט שנכתב על ידי בן הכט וסטון מילר, נבוסס על הרומן "הברבור השחור" של רפאל סבטיני משנת 1932.
הסרט זכה בפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר והיה מועמד לפרס אוסקר לאפקטים הטובים ביותר ולפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר.
העלילה מתרחשת בג'מייקה ובים הקריבי בשנת 1674 בתקופת פעילותו של ראש הפירטים הנרי מורגן ששדד את אניות הספרדים בתור פריבטיר באישור מלך אנגליה צ'ארלס השני.
ג'יימי וורן (טיירון פאוור) ביחיד עם עמיתיו הפירטים טום בלו (תומאס מיצ'ל), בילי ליץ' (ג'ורג' סנדרס) ו-ווגאן (אנתוני קווין), תוקפים עיירה בג'מייקה, בוזזים, הורגים גברים וחוטפים נשים.
לאחר שהם נסוגים לחלוקת השלל, שתייה והתעסקות עם השבויות, הם מותקפים על ידי הספרדים בראשות דון מיגל.
הם מצליחים לברוח פרט לג'יימי שנתפס.
דון מיגל מענה אותו על מתלה כדי שיגלה היכן הנרי מורגן אך חבריו של ג'יימי בראשות טום בלו מגיעים ומצילים אותו.
דון מיגל מושם על המתלה אך לפתע מופיע מושל ג'מייקה הלורד דנבי (ג'ורג' זוקו) ומורה לשחרר אותו כי נחתם חוזה שלום בין בריטניה וספרד.
ג'יימי מסרב ומורה לכלוא את דנבי אך אז מגיע הנרי מורגן ומודיע על הסכם השלום וכי הוא מונה על ידי המלך למושל ג'מייקה וכי המלך מציע לכל פירט שיפסיק לשדוד, חנינה ושטח אדמה של 100 אקרים.
ליץ', ווגאן ואנשיהם מסרבים להצעה ומודיעים כי ימשיכו בפעולות הפירטיות שלהן על הספינות "הברבור השחור" ו"הנץ".
ג'יימי וטום מגיעים לבית הפרלמנט בפורט רויאל בג'מייקה, שם מוכרז מורגן כשליט וג'יימי וחבריו מצטרפים אליו.
ג'יימי מאוהב בליידי מרגרט דנבי (מורין או'הרה), בתו של לורד דנבי, אך היא לא נענית לו.
היא מאורסת ללורד אינגרם (רוברט אשלי).
ג'יימי מתעב אותו ומביס אותו בדו-קרב אבל הוא אינו יודע שאינגרם מוסר לליץ' ידיעות על ספינות מלאות זהב ומתחלק איתו בביזה.
ג'יימי נשלח על ידי מורגן לחסל את ספינותיו של ליץ'.
לפני שהוא מפליג הוא חוטף בכוח את ליידי מרגרט ומביא אותה לספינתו Revenge.
הם נפגשים ב"ברבור השחור" וג'יימי מעלה לראש התורן את דגל הפירטים הרוג'ר העליז.
הוא מודיע לליץ' כי החליט להצטרף אליו וכי ליידי מרגרט היא כעת אשתו.
לאחר זמן מגלה ליץ' כי נישואיו של ג'יימי הם תרמית.
הוא קושר אותו ואנשיו לוקחים בשבי את מרגרט ואנשי ג'יימי ומכוונים את הספינה לחוף מרקאיבו שם ממתין להם מורגן עם תותחים וצבא.
ג'יימי מצליח להשתחרר, שוחה ל"ברבור השחור", משחרר את אנשיו וביחד הם משתלטים על הספינה וג'יימי פותח בדו-קרב עם ליץ' ובסוף הורג אותו ומשחרר את מרגרט.
מורגן רוצה לשפוט את ג'יימי על חטיפה אבל מרגרט טוענת שהיא הצטרפה אליו מרצונה.
היא קוראת לו "ג'יימי בוי" והם מתחבקים.
שם השחקן/ית שם הדמות הערותטיירון פאוורג'יימי וורינגפיראטמורין או'הרהליידי מרגרט דנביבתו של לורד דנביג'ורג' סנדרסבילי ליץ'פיראטאנתוני קוויןווגאןפיראטלירד קרגרהנרי מורגןמושל ג'מייקהתומאס מיצ'לטומי בלוסגנו של ג'יימירוברט אשלילורד אינגרםארוסה של ליידי מרגרט דנביג'ורג' זוקולורד דנבימושל ג'מייקה לפני מורגן
הברודס , המוכר גם בשם הנורפק ברודס, הוא אזור במזרח אנגליה המאופיין בתעלות מים ואגמים הניתנים לשיוט.
אזור הברודס אינו כלול באופן רשמי בין הפארקים הלאומיים של הממלכה המאוחדת, אך נמצא במעמד שימור כמעט זהה לכך, כאשר הוא מנוהל על ידי רשות הברודס ולעיתים מכונה באופן לא רשמי "הפארק הלאומי הברודס".
שטחי הברודס נמצאים בעיקר במחוז נורפוק ("הנורפוק ברודס") עם חלק קטן יותר במחוז סאפוק השכן ("הסאפוק ברודס"), אך עם זאת האזור כולו זכה לכינוי "נורפוק ברודס".
מלבד הערך של הברודס כשמורת טבע, האזור נחשב לאזור השיוט השלישי בגודלו באי הבריטי, לכן רשות הברודס אחראית גם על תנועת השייט בגופי המים מה שמונע מהאזור להוות פארק לאומי רשמי.
אזור הברודס מוגן החל משנת 1976 כאתר רמסר.
אזור הברודס כולל שבעה נהרות עיקריים ומספר יובלים, שביניהם אזורים מוצפים, מאגרים טבעיים ותעלות מים.
עד לשנות ה-60 היה נהוג לחשוב שכל האוזר הוא תוצאה של הצפה טבעית של מישור החוף וערוצי הנחל, אז התגלה כי הרבה ממאפייני הנוף נוצרו באמצעות כריה מאסיבית של אדמת כבול באזור במהלך ימי הביניים.
עם העלייה במפלס הים, האזורים שנחפרו הוצפו בהדרגה, למרות הקמה של סכרים וטחנות רוח לשאיבת המים (בדומה לנהוג בהולנד) נוצרו אותם גופי מים ייחודיים.
לאורך השנים בין המאה ה-17 ותחילת המאה ה-20 נעשו ניסיונות שונים להרחבת נתיבי השייט והעמקה של חלק מהתעלות לשימוש כלי שיט, בנוסף התפתחות תעשייתית ועירונית באזורים שונים בברודס הביאו לשינוי הערוצים והתעלות והסדרה של גבולות גופי המים.
משום שורב גופי המים הם למעשה שטחים מוצפים מהים, ברובם הם מושפעים מתנועת הגאות והשפל, כך שככל שמתקרבים לים הגאות והשפל קיצוניים יותר בעוד שבאזורים פנימיים יותר הם כמעט ולא מורגשים.
הנהרות העיקריים כוללים את נהר הייר (River Yare) שהוא הנהר המרכזי שמנקז אליו את רוב ערוצי המים.
הוא עובר דרומית לנוריץ' ונשפך לים סמוך לגרייט ירמות'.
נהר הביור (River Bure), נהר השט (River Chet), נהר הוונסום (River Wensum) ונהר הווייבני (River Waveney) כולם יובלים של הייר; נהר הביור (River Bure) שהוא יובל מרכזי של הייר; נהר הת'רן (River Thurne) ונהר האנט (River Ant) שהם יובלים של הביור.
מעבר לנהרות אלו כאמור ישנה רשת של תעלות "ברודס" המקשרות בין גופי המים השונים ואזורים מוצפים נוספים לאורך הנהרות, הנחלים ותעלום המים.
כלא הברבור הלבן , הידוע רשמית כמתקן הכליאה הפדרלי מס' 2 של מחוז פרם, הוא בית סוהר רוסי עבור עבריינים מסוכנים ביותר, ונחשב לאחד מבתי הכלא השמורים ביותר ברוסיה.
הכלא מהווה מושבת עונשין מיוחדת עבור אסירים שנידונו למאסר עולם.
הכלא שוכן בעיר סוליקמסק שבפרמסקי קראי.
הכלא מתבלט באחד המשטרים הקשים ביותר בשירות בתי הסוהר הפדרלי (העונש הממוצע הוא בין שלוש לשבע שנים).
בשנת 1938 נוצרה נקודת מחנה שדרכה עברו אסירים פוליטיים רבים.
מאז 1955 לא הוחזקו בכלא אסירים פוליטיים.
בשנת 1980 נוצר בכלא מרחב פנימי מסוג תא בודד, אליו נשלחו גנבים בחוק, כ-4.5 אלף אסירים עברו בו.
מאז 1999 מחזיק הכלא אסירים שנידונו למאסר עולם.
הבראבדוס הוא מערבון אמריקאי משנת 1958 בבימויו של הנרי קינג, עם גרגורי פק וג'ואן קולינס בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על רומן בשם זה מאת פרנק או'רורקה זה שיתוף הפעולה החמישי והאחרון בין פק לקינג.
ג'ים דאגלס (גרגורי פק) מגיע לעיירה ריו אריבה בניו מקסיקו כדי לצפות בתליית ארבעה פושעים שהוא משוכנע שרצחו את אשתו ושדדו את רכושו.
לשאלת השריף המקומי (הרברט רדלי) הוא עונה כי בה לחזות בתליית ארבעה פושעים בעיירה שתיערך מחר.
הוא לא מגלה את סיבתו זאת לשריף שמסכים לבקשתו לראות את הפושעים בתא המעצר.
הגרדום כבר מוכן והתליין סימס עומד להגיע.
ארבעת הנדונים למוות הם ביל זאקארי (סטיבן בויד), אלפונסו פארל (לי ואן-קליף), אד טיילור (אלברט סאלמי) ולויאן (הנרי סילבה).
דאגלס פוגש בעיירה את אהובתו מהעבר ג'וספה (ג'ואן קולינס) שעדיין מאוהבת בו ושמחה לדעת שאמנם היה נשוי ויש לו ילדה אבל אשתו הלכה לעולמה וכעת הוא פנוי.
היא לוקחת אותו לכנסייה ומצטרפים אליה בעל בית המסחר הגדול בעיירה גאס שטיינמיץ (ג'ורג' ווסקובץ) בתו אמה (קתלין גלנט) המאורסת לטום (בארי קו).
בינתיים מגיע לעיירה אדם שמתחזה לתליין סימס (ג'ון דריטה) ומבקש מהשריף לראות את הנדונים.
בתא המעצר הוא שולף סכין ופוצע את השריף שנופל אך מספיק לירות בו ולהרגו.
הנדונים מצליחים לפתוח את דלת הכלא, לגשת לבית המסחר ולשדוד סחורה וסוסים.
אמה שנמצאת שם כדי למצוא תרופה לאביה, נתפסת על ידם והם לוקחים אותה כבת ערובה ומסתלקים מהעיירה.
מיד מתנהל מרדף של אנשי העיירה ודאגלס בראשם.
פארל מתכנן מארב אך דאגלס מפתיע אותו ומראה לו את תמונת אשתו שנרצחה.
פארל מתחנן על חייו ואומר שאינו מכיר אותה אך דאגלס הורג אותו.
לאחר מכן פותח אד טיילור ביריות על דאגלס אך זה מתחמק, מסתער עליו לוכד אתו בפלצור ומשאיר אותו תלוי הפוך על עץ עד למותו.
זאקארי ויולאן מגיעים עם אמה לבקתתו של באטלר (ג'ים אוואנס).
באטלר מנסה לברוח עם צרור גדול של כסף אך זאקארי הורג אתו.
לויאן חוטף את הכסף ובורח לביתו במקסיקו.
זאקארי נשאר עם אמה ואונס אותה ונמלט אחר כך משם.
דאגלס ואנשי העיירה מוצאים אותה במצב קשה.
דאגלס מוצא את זאקארי בבר בעיירה סמוכה והורג אותו.
נשאר רק לויאן שברח למקסיקו.
אנשי העיירה לא רוצים לחצות את הריו גראנדה ודאגלס עושה זאת בעצמו.
הוא מגיע לבקתתו של לויאן ורוצה לירות בו אך אשתו מכה בראשו והוא מתעלף.
כשהוא מתעורר מספר לו לויאן כי אין להם קשר עם הרצח של אשתו.
דאגלס רואה שצרור הכסף הוא שלו וכי למעשה באטלר הוא רוצח אשתו ולא הארבעה.
הוא חוזר לריו אריבה ומתקבל בתשואות על ידי התושבים.
הוא מתוודה לפני הכומר (אנדרו דאגן) על הריגת שלושה אנשים שלא היו קשורים לרציחת אשתו.
ג'וספה נפגשת אתו ומפגישה בינו לבתו הקטנה והם צועדים לקראת עתיד משותף.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותגרגורי פקג'ים דאגלסחוואיג'ואן קולינסג'וספהסטפן בוידביל זאקאריאקדוחןלי ואן קליףאלפונסו פארלאקדוחןאלברט סאלמיאד טיילוראקדוחןהנרי סילבהלויאןאקדוחןהרברט רדלישריףקתלין גלנטאמה שטיינמיץג'ורג' ווסקובץגאס שטיינמיץסוחרבארי קוטוםג'ו דריטהסימס המתחזהמתחזה לתלייןאנדרו דאגןכומרג'ין אוואנסבאטלר
ההנפשה הופקה על ידי RKO.
בתחילת סדרת "סימפוניות טיפשיות" הופק סרט בשחור לבן בעל אותו שם.
הסרט הצבעוני משנת 1939 זכה בפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר בשנת 1940, והוא היה גם האחרון בסדרת הסרטים, למרות שלעיתים סומן במהדורות מסוימות כסרט מצויר מיוחד בצילום אחד.
בסיפורו של אנדרסן מטרידים את הברווזון עקב היותו פשוט וחסר ייחוד.
לשמחתו, הוא גדל ומתבגר לברבור, החיה היפה מכולם, וצרותיו נגמרות.
בגרסה זו, סבלו של הברווזון מתקצר, שכן הוא נמצא על ידי משפחתו, לאחר דקות ספורות בלבד של דחייה ונידוי, במקום שנה שלמה.
גרסה מקוצרת זו נקראת על ידי לילו לסטיץ' בסרט של דיסני משנת 2002 לילו וסטיץ'.
לסיפור יש השפעה עמוקה על סטיץ', שיוצא לחפש את משפחתו האמיתית.
אבא ברווז צועד לצדה של אשתו.
לפתע, הביצים של אם הברווז מתחילות לבקוע, לשמחתו של האב, ומולידות ארבעה ברווזונים קטנים.
אבל אז, בוקעת ביצה חמישית, וחושפת ברווזון לבן שאינו תואם, והאב מתווכח עם האם על כך.
(משתמע שהאב מאשים את האם בניהול רומן עם ברבור אחר) הברווזון המכוער מנסה להצטרף למשפחת הברווזים, אך הם מפנים לו עורף.
אז הברווזון מנסה להצטרף למשפחת ציפורים ואפילו מנסה להתיידד עם פתיל ציד ברווז, אבל כולם דוחים אותו.
הברווזון מרחם על עצמו ובוכה עד שאם ברבור והברווזונים שלה מתקרבים אליו.
הוא מצטרף למשפחה הזו וכולם מקבלים אותו.
הברווזה האם והברווזונים שלה מופתעים לגלות שהוא מצא את משפחתו האמיתית ונפרדים ממנו לשלום.
רצועת הקומיקס של סימפוניות טיפשיות ביום ראשון הרצה עיבוד בן חודש ל"הברווזון המכוער" מ-26 במרץ ל-16 באפריל 1939.
הסרט היומי כתב: "אגדתו של הנס כריסטיאן אנדרסן שתורגמה לשפה מצוירת גורמת לתענוג באוזן ובעין...
למרות שהסיפור נוגע רק לאנשים בעלי נוצות, סרטו הקצר של דיסני מתמזג עם תחושה אמיתית ופאתוס.
הסרט הקצר הופץ ב-4 בדצמבר 2001 באוצרות וולט דיסני: סימפוניות טיפשיות – הסרטים המוזיקליים המונפשים ההיסטוריים.
הוא הופץ בגרסת DVD בארצות הברית, גרמניה, צרפת, איטליה, שוודיה ובריטניה.
הוא גם זמין בדיסני+ עם כותרות משוחזרות של סימפוניות טיפשיות.
הברווזון המכוער הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי בשחור לבן שהופץ בשנת 1931 כחלק מסדרת הסרטים "סימפוניות טיפשיות".
סרט ההנפשה הופק מחדש בצבע בשנת 1939.
אף על פי שהסרט הקצר מבוסס באופן רופף על האגדה של הנס כריסטיאן אנדרסן מ-1843 "הברווזון המכוער", קווי הדמיון האמיתיים היחידים הם שציפור אחת מתבלבלת עם אחרת והיכולות הייחודיות שלו מאפשרות לה להפוך למשהו מיוחד.
בגרסה זו, תרנגולת ישנה כאשר הביצים שלה בוקעות.
שש תרנגולות נקבות בוקעות לשמחתה.
עם זאת, הביצה האחרונה מגלה ברווזון שהתערבב בין תרנגולות החצר.
למרות ניסיונותיו הטובים ביותר של הברווזון להשתלב עם אחיותיו הגוזליות, דברים לא מסתדרים.
הוא מנסה ללכת לכלב, פרה ואפילו צפרדע, אך ללא הועיל, ונותר לו לבכות על "כיעורו" לאחר שהוא לועג לבבואתו.
בקרוב, בתה של הפרה מודיעה לכולם לתפוס מחסה בבת אחת כי סופת טורנדו מגיעה אליהם.
התרנגולת והאפרוחים רצים במהירות לתוך בית התרנגולות, אבל הברווזון היה צריך להיכנס מתחת לבית מפני שהם לא קיבלו אותו.
עם זאת, כאשר גוזלי התרנגולת מאוימים על ידי מפל, עקב הורדתם בנהר לאחר שבית התרנגולות נקלע לטורנדו, הברווזון הקטן שוחה להצלה לאחר שעבר הרבה זבל כדי להגיע אליהם.
התרנגולת זועקת מפחד לחיי בנותיה.
הברווזון נכנס לבית התרנגולות, אבל ברגע שהעץ הראשון עובר, הברווז ואחיותיו האפרוחים נמצאים עליו.
הוא אומר להם במהירות לברוח חזרה לבית התרנגולות ומציל אותם, אך עץ שני מגיע להרוס אותו.
הפעם, הברווז מצווה על אחיותיו לרוץ אל מפוח האח שהוא קופץ עליו בחוזקה כמה פעמים כדי לקחת את המכפלת למקום מבטחים.
הוא זוכה לשבחים כגיבור על ידי אחיותיו.
התרנגולת מרימה את הברווזון, מזהה אותו כבנה ומחבקת אותו לשמחתו.
כשמונה שנים מאוחר יותר, ב-1939, הסרט יעשה מחדש ויעקוב אחר סיפור אנדרסן המקורי הרבה יותר בנאמנות.
זה נותן לברווזון המכוער את ההבחנה הייחודית להיות הסרט היחיד בסדרה שנעשה פעמיים.
הסרט הזה נמכר אז כדי להגיע לכ-4,000 דולר לחודש לכל היותר ברווח, כי הוא טיפס לאט במעלה קנה המידה של הצמיחה.
הסרט הופץ ב-19 בדצמבר 2006, באוצרות וולט דיסני: סימפוניות טיפשיות - קלאסיקות מוזיקליות היסטוריות.
הברוזאורוס (שם מדעי: Habrosaurus; מילולית: "לטאה חיננית") היא סוג של דו-חיים נכחד דמוי-סלמנדרה שהתקיים באמריקה הצפונית בין 58.7 עד 84.9 מיליון שנה לפני זמננו, בין הקרטיקון העליון לפלאוגן.
הסוג תואר ב-1933 בידי צ'ארלס ו.
גילמור והמאובנים שלו התגלו במספר חפירות לאורך קנדה וארצות הברית, ביניהם בתצורת הל קריק שבויומינג ומונטנה, בתצורות לאנס (Lance Formation) ובשטח הפארק הפרובינציאלי דינוזאור שבאלברטה.
הוא כנראה התקיים על קרקעית של מים מתוקים והיה בעל מבנה לסתות ושיניים קשיחות מסודרות יחד בשורה, אשר הותאמו לאכילה של טרף קשה כמו סרטנים ורכיכות.
הברבור הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה רומנטית משנת 1956 בבימויו של צ'ארלס וידור, עם גרייס קלי, לואי ז'ורדן ואלק גינס בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על המחזה "הברבור" (A Hattyú) של פרנץ מולנר משנת 1914 בהשראתו הופקו שני סרטים אילמים בשנים 1925 ו-1930.
הצילומים נערכו באחוזת בילטמור בקרוליינה הצפונית.
שנת 1910 בממלכה במרכז אירופה.
הנסיכה אלכסנדרה (גרייס קלי), גרה עם אמה הנסיכה ביאטריקס (ג'סי דויס לנדס), דודה הכומר קרל (בריאן ארנה) דודתה של ביאטריקס סימפורוזה (אסתל וינווד) ושני אחיה הקטנים, אלכסנדר וארסן.
בנוסף להם מתגורר בארמון גם ד"ר ניקולס אגי (לואי ז'ורדן) שמשמש כמורה לשני הבנים וכמדריך סיף של אלכסנדרה.
זכויות המלוכה של המשפחה נשללו בשעתו על ידי נפוליאון וכעת מתרגשת ביאטריקס מבואו של יורש העצר הנסיך אלברט (אלק גינס) בתקווה שיכיר ויישא לאישה את אלכסנדרה והמשפחה תחזור לכס המלוכה.
אלברט הוא מבוגר יחסית ופחות נאה ומושך מניקולס.
הנסיכה אלכסנדרה מנסה למשוך את תשומת לבו אך הוא אדיש, ישן עד מאוחר, ומבלה יותר עם הבנים במשחק כדורגל.
ביאטריקס מחליטה לגרום לאלברט לקנא ומזמינה את ניקולס לנשף גדול עם אלברט למרות שאינו שייך למעמד האצולה.
אלכסנדרה וניקולס רוקדים בנשף ומתקרבים זה לזו כשהם רוקדים בנשף.
לאלברט לא אכפת והוא ניגש לתזמורת ומלווה אותה בקונטרבס.
מאוחר יותר, ניקולס מגלה לאלכסנדרה מה הוא מרגיש כלפיה.
היא אומרת לו שהכל היה תכסיס לגרום לאלברט להציע לה נישואין והיא חשדה שהוא מרגיש כך.
היא מבינה שיש לה כמה רגשות כלפיו, אבל הוא מסרב לה.
אלברט בא לגלות על המצב הזה וקצת נדהם.
ניקולס מחליט לעזוב למחרת בבוקר.
אלכסנדרה, המומה ממה שקרה, מעדיפה את המורה הצעיר והשרמנטי על הנסיך המבוגר והיבשושי ומנסה לעזוב אתו, אך ניקולס מסרב לה שוב.
אמו של אלברט, המלכה דומיניקה (אגנס מורהד), מופיעה ונדהמת למשמע הסיפור כולו.
אלברט נותן את ברכתו לזוג ואומר שכשיהפוך למלך, הוא יאפשר להם לחזור לארץ.
עם זאת, ניקולס בסופו של דבר עוזב את האחוזה ללא אלכסנדרה.
אלברט מנסה לנחם את אלכסנדרה בכך שהוא אומר לה שהיא כמו ברבור: על המים היא נראית שלווה, אבל ביבשה היא יותר כמו אווזה.
אלכסנדרה מבינה שאין לה ברירה.
היא ואלברט משלבים ידיים וצועדים לפגישה עם המלכה.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותגרייס קליהנסיכה אלכסנדרהלואי ז'ורדןד"ר ניקולס אגימורהאלק גינסהנסיך אלברטיורש עצראגנס מורהדהמלכה מריה דומיניקהאמו של אלברטלאו ג.
קרולסיזרראש המשרתיםבריאן ארנההאב קרולאחיה של ביאטריקסג'סי רויס לנדיסהנסיכה ביאטריקסאמא של אלכסנדרהאסתל וינוודסימפורוזהדודתה של ביאטריקסרוברט קורקפטן וונדרליךשליש צבאי של אלברטון דייק פארקסאלכסנדראח של אלכסנדרהכריסטופר קוקארסןאח של אלכסנררה
הברוד הוא מוזיאון לאמנות מודרנית בעיר לוס אנג'לס במדינת קליפורניה שבארצות הברית.
המוזיאון הוקם בתרומת הפילנתרופים אלי ואדית ברוד על מנת לשכן את אוסף האמנות הפרטי שלהם.
תכנון הבניין החל בשנת 2010. בתחרות אדריכלים בינלאומית נבחרו לתכנן את הבניין סטודיו דילר סקופידיו + רנפרו בהובלת אליזבת דילר.
המוזיאון נפתח על ידי הזוג ברוד ב-20 בספטמבר 2015.
עלות הקמת מבנה המוזיאון הגיעה ל-140 מיליון דולר.
הבניין הרבוע בולט בחזיתותיו המתכתיות החלולות בסגנון המזכיר חלת דבש, המאפשרות לאור יום לחדור לתוכו.
הבניין נבנה בקונספט של "המעטה והכספת" (the veil and the vault), כאשר הכספת היא גרעין הבניין שבתוך חזיתותיו, הבנוי מבטון חשוף.
במבנה יש שלושה מפלסים, כולל שטח תצוגה של 4,600 מטר רבוע, המחולק בין המפלס הראשון והמפלס השלישי.
לובי הבניין מעוצב בסגנון לא אוקלידי.
דרגנוע ומעלית במעטה זכוכית מקשרים בין המפלסים השונים.
אוסף האמנות המוצג בבניין כולל כ-2,000 פריטים, מעשה ידי כ-200 אמנים שונים, לרבות האוסף הגדול בעולם של עבודות מאת סינדי שרמן, ובו 129 פריטים.
בתערוכת הפתיחה של המוזיאון הוצגו למעלה מ-250 ציורים, פסלים ותצלומים שנוצרו על ידי 60 אמנים שונים.
במוזיאון שוכן גם מטה ספריית ההשאלה לאמנות של קרן האמנות של משפחת ברוד.
הכניסה למרבית התערוכות במוזיאון היא ללא תשלום.
בשנה הראשונה לפעולתו ביקרו במוזיאון 753 אלף מבקרים.
הברוטליסט הוא סרט דרמה היסטורית אפי מ-2024 בבימויו של בריידי קורבט, שגם כתב את התסריט יחד עם מונה פאסטוולד.
הסרט הוא קופרודוקציה בינלאומית בין ארצות הברית, בריטניה והונגריה.
מככבים בו אדריאן ברודי, פליסיטי ג'ונס, ג'ו אלווין, אלסנדרו ניבולה, ג'ונתן הייד וגאי פירס.
הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל ונציה ה-81 ב-1 בספטמבר 2024, שם זכה בפרס אריה הכסף לבימוי הטוב ביותר.
האדריכל היהודי-הונגרי לאסלו טוט ששרד את השואה מהגר לארצות הברית, כשהוא מותיר אחריו את אשתו ואחייניתו היתומה, מהן הופרד בכוח.
באמריקה לאסלו מתארח אצל בן דודו אטילה המתגורר בפילדלפיה.
בן הדוד מנהל חנות רהיטים, ומעסיק את לאסלו, אדריכל בוגר אסכולת הבאוהאוס, עד שימצא עבודה של קבע.
השניים מוזמנים לשפץ את ספרייתו של התעשיין העשיר הריסון לי ואן ביורן.
את העבודה מזמין בנו הארי, העושה זאת כהפתעה, ללא ידיעת הריסון האב.
כשואן ביורן מגיע במפתיע ונחשף לשיפוץ, הוא זועם על המיזם שבוצע שלא בהסכמתו, מגרש את השניים, כאשר הארי מסרב לשלם להם את שכרם בתואנה שגרמו נזקים.
אטילה דורש מלאסלו לעזוב את ביתו בעקבות כישלון הפרויקט המשותף ומוסיף גם האשמות כוזבות של אשתו כי לאסלו מטריד אותה.
לאסלו עובר להתגורר בבית מחסה שם נמצא גם גורדון, אב חד הורי עימו הספיק להתיידד.
הוא עובד בעבודות מזדמנות ומתחיל להשתמש בהרואין.
יום אחד מגיע הריסון לבקר את לאסלו ומספר לו שקהילת האדריכלים שיבחה את העיצוב המודרני שלו, ושהוא חקר אודותיו וגילה על עברו המקצועי המפואר.
הוא משלם את שכרו ומזמין אותו לחנוכת הספרייה.
במסיבה לאסלו מתאר את שאיפתו להשאיר חותם בעולם האדריכלות, והריסון מזמינו לנהל פרויקט בנייה של מרכז קהילתי גדול לזכר אימו המנוחה.
לאסלו עובר להתגורר באתר הבנייה ומתחיל לפקח על העבודה.
הוא מעסיק בפרויקט את גורדון, ושניהם מתגוררים יחד וממשיכים בהתמכרותם להירואין.
במקביל עמל עורך הדין של הריסון על זירוז הליך הגירת אשתו ואחייניתו של לאסלו לאמריקה, ומסיים אותו בהצלחה אחרי שקיבל מהן תמונה המוכיחה את קשרי המשפחה בין השלושה.
חלק 2: הגרעין הקשה של היופי
לאסלו ממתין לאשתו ארז'בט ואחייניתו סופיה בתחנת הרכבת, ומגלה שכתוצאה מהרעב שסבלה במלחמה ארז'בט לקתה באוסטאופורוזיס והיא מרותקת לכיסא גלגלים.
משפחת ואן ביורן מקבלת את פני הבאות בארוחה, במהלכה הריסון מתנהג בשתלטנות כלפי לאסלו למורת רוח אשתו ארז'בט - המתקראת אליזבת באמריקה.
הבנייה ממשיכה כשלאסלו מתעמת עם מתכננים אחרים שהריסון מזמין ומתעקש לשמר את תוכנית הבנייה בדיוק לפי חזונו, כשהוא מסכים לוותר על חלק משכרו לשם כך.
הארי מגלה עניין בסופיה, מתלונן בפני לאסלו על כך שאינה מדברת, ומתרעם עליו בגסות.
בהמשך הארי ניגש לסופיה ותוקף אותה לכאורה, בטרם הספיק לאסלו להזהירה באותו ערב שתתרחק ממנו.
רכבת אספקת חמרי בנייה של ואן ביורן יורדת מהפסים, גורמת לנזק כלכלי כבד והוצאות משפטיות, והריסון הזועם נאלץ להפסיק את הפרויקט.
לאסלו ומשפחתו עוברים לניו יורק, שם הוא עובד כשרטט במשרד אדריכלים בעוד ארז'בט כותבת טורים בעיתונים.
שנים אחר כך הריסון יוצר קשר עם לאסלו ומבקש להמשיך את הבנייה.
סופיה נישאת ליהודי ומצפה לילד, והזוג מודיע ללאסלו וארז'בט כי הם מתכוונים לעבור לירושלים ולהתגורר שם.
ארז'בט אינה מרוצה מחזרתו של לאסלו לעבודה, וטוענת שהיחס של הריסון אליו היה מחפיר, ושהוא לא מתייחס לפרויקט ברצינות של לאסלו.
כשהם נמצאים יחד במכרות באיטליה במטרה לרכוש שיש, הריסון אונס את לאסלו ומשפיל אותו.
כשהם חוזרים לאתר מצבו של לאסלו הפגוע ממשיך להתדרדר, הוא הופך לתוקפני, סהרורי ובלתי נשלט, ואף מפטר את גורדון.
לילה אחד ארז'בט כמעט מתה כשלאסלו מטפל בהתקף כאב שלה באמצעות ההירואין שלו.
כשהיא מחלימה היא מבקשת שיעברו לגור בירושלים לצד סופיה ומשפחתה, ולאסלו נעתר לבקשתה.
לילה אחד ארז'בט מופיעה בביתו של הריסון, מכנה אותו אנס בפני משפחתו וחברים ומאשימה אותו בהתעמרות בבעלה.
הארי תוקף אותה באלימות, הריסון מנסה להכחיש את דבריה, אך האורחים עוזבים.
הריסון נמלט ונעלם בין עמודי שלד המרכז הקהילתי שבנייתו לא הסתיימה.
ב-1980 מתקיימת בוונציה רטרוספקטיבה על יצירתו של לאסלו, שמובל בכיסא גלגלים, אחרי שהתאלמן מאשתו.
סופיה ובתה המתבגרת מלוות אותו לאירוע, שם סופיה נושאת נאום בו היא מספרת כי המרכז הקהילתי הושלם לאחר עשור, ומתארת כיצד יצירתו של לאסלו הושפעה מהמאורעות שחוו הוא ואשתו בשואה, וכיצד ניסה לתת להם ביטוי בעבודתו.
היא מסיימת כשהיא מצטטת אותו: "לא משנה מה אחרים יספרו לך, מה שחשוב הוא היעד הסופי, לא המסע לשם".
הסרט אינו מבוסס על סיפור אמיתי, אך הוא שואב השראה מאלמנטים היסטוריים, חברתיים ותרבותיים של התקופה בארצות הברית ובאירופה.
אדריאן ברודי – לאסלו טוט, אדריכל ניצול שואה, יהודי-הונגרי, המהגר לאמריקה
פליסיטי ג'ונס – ארז'בט טוט, אשתו של לאסלו
גאי פירס – הריסון לי ואן בורן, תעשיין עשיר שהופך ללקוח החשוב ביותר של לסלו
ג'ו אלווין – הארי לי ואן בורן, בנו הצעיר של הריסון
סטייסי מרטין – מגי ואן בורן, אחותו התאומה של הארי
אלסנדרו ניבולה – אטילה, בן דודו של לאסלו בעל חנות רהיטים בפילדלפיה
ג'ונתן הייד - לסלי וודרו, קבלן הבניין שנשכר על ידי הריסון לעבודה
במקור היו הצילומים אמורים להתחיל ב-2020, אך הם נדחו בעקבות מגפת הקורונה.
תחילה נדחו לינואר 2021, אחר כך לאוגוסט 2021, ואז לסוף האביב 2022. בראיון אמר קורבט כי הצילומים נדחו מספר פעמים בגלל מגפת הקורונה, כמו גם בגלל שהיו הריונות ומקרי מוות במשפחות השחקנים והצוות של הסרט בינתיים.
לבסוף החלו הצילומים בבודפשט במרץ 2023, אחר כך עברה ההפקה לעיר קרארה בטוסקנה ב-29 באפריל 2023. צילומי הסרט הסתיימו ב-5 במאי 2023.
הסרט נעשה בתקציב של כ-10 מיליון דולר בלבד, פחות מעשירית מעלות סרט אולפנים גדול.
קורבט השקיע 7 שנים בניסיון לגייס מימון לסרט, אך נתקל בקשיים חוזרים ונשנים, כולל מגבלות הקורונה והמלחמה באוקראינה, מה שאילץ אותו לשנות את אתרי הצילום.
לבסוף, הסרט צולם בהונגריה, והפוסט-פרודקשן נערך בבריטניה כדי לנצל הטבות מס.
קורבט עבד שנים רבות על הסרט כמעט ללא שכר, כדי להבטיח שכל תקציב הסרט יושקע על המסך.