tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
האצטדיון האולימפי בניטו חוארס (Estadio Olímpico Benito Juárez) הוא ביתה של קבוצת הכדורגל המקומית "לוס אינדיוס".
פארק חאמיסל (Parque Chamizal) הוא הריאה הירוקה של העיר.
מעל 40 דונם של פארק הכוללים משעולי ריצה והליכה, נדנדות ואזורי בילוי.
מוזיאון הקונקורד (Museo del Concorde) הוא מוזיאון עירוני המוקדש למטוס הקונקורד העל קולי.
"Parque Central" הוא גן עירוני המותאם לבילוי משפחתי.
"Parque Xtremo" הוא מרכז הספורט האתגרי הגדול ביותר באמריקה הלטינית.
סיודד דל אסטה (בספרדית: Ciudad del Este, "עיר המזרח") היא עיר הבירה של מחוז אלטו פרנה שבפרגוואי והעיר השנייה בגודלה במדינה.
העיר ממוקמת על גדות נהר פרנה, כ-285 ק"מ מאסונסיון, בירת המדינה.
העיר היא חלק ממשולש הגבולות בין ארגנטינה, ברזיל ופרגוואי, ומקושרת עם העיר הברזילאית פוז דו איגואסו, באמצעות גשר הידידות.
העיר נקראה בעבר פוארטו דה פלור דה ליס, ולאחר עליית הדיקטטור אלפרדו סטרסנר לשלטון שונה שמה לפוארטו פרזידנטה סטרוסנר.
לאחר הדחת סטרוסנר בשנת 1989, שונה השם לסיודד דל אסטה.
העיר היא השנייה בגודלה בפרגוואי, עם כ-321 אלף תושבים (2008).
בעיר מתגוררים תושבים רבים ממוצא אסיאתי, לרוב מטייואן, קוריאה, איראן ומדינות ערב, ובעיר פזורים פגודות ומסגדים.
סיודד דל אסטה היא אזור פטור ממכס השלישי בגודלו בעולם, אחרי מיאמי והונג קונג.
ביחד עם פוז דו איגואסו, העיר מופקדת על החברה המפעילה את סכר איטייפו.
העיר נשענת רבות על הכלכלה הברזילאית, מאחר ש-95 אחוז מהאנרגיה המיוצרת בפרגוואי בסכר איטייפו נמכרת לברזיל, וגם עקב ריבוי תושבים מברזיל החוצים את הגבול כדי לקנות מוצרים פטורים ממכס.
הברחות הן מקצוע שכיח בעיר.
הכנסות רבות מההברחות מגיעות למימון ארגוני פשע וטרור.
"שוק הגנבים" שבעיר משמש צעירים לבנונים למכור סחורות ובכך לממן את ארגון חזבאללה.
נמל התעופה הבינלאומי גוארני מקשר את העיר עם יעדים אחרים באמריקה הדרומית.
גשר הידידות הנמצא בעיר מחבר בין פרגוואי לברזיל.
סיודאד ריאל (בספרדית: Ciudad Real, מילולית: עיר המלך) היא עיר בקהילה האוטונומית קסטיליה-לה מנצ'ה, ספרד.
העיר נוסדה על ידי אלפונסו העשירי במאה ה-13 כדי להילחם כנגד המסדר של קאלאטראבה.
בימי הביניים, ארבעה קילומטרים של חומה ומאה שלושים בנייני שמירה הגנו על האוכלוסייה המקומית שהורכבה מנוצרים, יהודים ומורים.
סיודאד ריאל הפכה לעיר הבירה של הפרובינציה קסטיליה לה מאנצ'ה במאה ה-17, לאחר איחוד הממלכות האיבריות.
העובדה קידמה ופיתחה את הכלכלה באזור.
מהחומה שהקיפה את העיר, נשארו כיום רק שני חלקים.
כנסיית סנטיאגו - הכנסייה העתיקה ביותר בסיודאד ריאל ונבנתה בסוף המאה ה-13. הסגנון הוא גותי - היא מעוצבת בציורים גותיים עתיקים.
תקרת הכנסייה מעוצבת באבנים שיוצרות צורה של 8 כוכבים.
קבוצת הכדוריד המקומית, זכתה באליפות אירופה בשנים 200, 2008 ו-2009. הקבוצה היא אחת הטובות בעולם, ומשחקיה מתקיימים באולם הכדוריד הגדול בספרד.
בעיר גם פועלות קבוצות כדורסל וכדורגל.
בעיר יש נקודת עצירה של הרכבת המהירה AVE - שמקשרת את ערי ספרד מברצלונה שבצפון המדינה ועד מלאגה בדרום המדינה.
כמו כן ישנו שדה תעופה שנפתח בדצמבר 2008. בנוסף בניה של מלון וקזינו סזאר פאלאס החל משנת 2007.
בסיודאד ריאל ישנם 18 בתי ספר יסודיים, ועוד 6 בתי ספר תיכוניים.
סיה קייט איסבל פרלר , הידועה בשמה הפרטי סיה, היא זמרת, פזמונאית, מדבבת ובמאית קולנוע אוסטרלית.
סיה פרלר נולדה ב-18 בדצמבר 1975 באדלייד, אוסטרליה הדרומית.
אביה, פיל קולסון, הוא מוזיקאי, ואמה, לואן פרלר, היא מרצה לאומנות.
סיה היא אחייניתו של השחקן-זמר קווין קולסון, ושל המוזיקאי קולין האי, חבר בלהקה האוסטרלית Men at Work.
סיה סיפרה כי בתור ילדה, היא חיקתה ביצועים של ארית'ה פרנקלין, סטיבי וונדר, וסטינג, שנחשבו כהשפעותיה כצעירה.
היא ציינה כי התחילה לצרוך מריחואנה כבר בגיל 13, מה שגרם לה להידרדר לאלכוהוליזם וניסיונות אובדניים.
היא למדה בתיכון אדלייד, וסיימה את לימודיה בשנת 1994.
בצעירותה הייתה חלק מהרכב הג'אז פאנק האוסטרלי קריספ, שהוציא שני אלבומים.
ב-1997, לאחר שפרשה מההרכב, הוציאה אלבום סולו ראשון בשם OnlySee, שלא נחל הצלחה בכלל כאשר מכר רק 1,200 עותקים.
באותה תקופה התארחה באופרת הסבון "קרוב רחוק" בתפקיד עצמה.
לאחר שעברה לממלכה המאוחדת חתמה חוזה עם סוני מיוזיק, ובשנת 2000 הוציאה את אלבומה השני Healing Is Difficult, שמתוכו יצא הסינגל "Taken For Granted", שהגיע למקום העשירי במצעדים בבריטניה.
בעקבות הצלחת האלבום היא הוכרזה על ידי חלקים מהעיתונות הבריטית כלורין היל או כנלי פורטדו הבאה.
ברם, היא עזבה את חברת התקליטים שלה ועברה ל-"Go!
סיה שרה עם ההרכב הבריטי זירו 7 בשלושת אלבומי האולפן הראשונים שלו ויצאה איתו למספר סיבובי הופעות.
באלבום "The Garden", היא שרה בחמישה שירים ובכך הפכה לזמרת המובילה "הבלתי רשמית" של ההרכב.
ב-2004 הוציאה את אלבומה השלישי, Colour The Small One.
האלבום היה אכזבה מבחינה שיווקית, אם כי במשך זמן רב הגדירה אותו סיה כפסגת יצירתה.
שירים מתוכו נשמעו בסדרות טלוויזיה וסרטים כמו: "עמוק באדמה" ו"ספיידרמן 2".
למרות הכישלון המסחרי, הצליח להגיע בשיאו למקום ה-14 במצעד האלבומים החמים שבארצות הברית.
מן האלבום יצאו חמישה סינגלים שאת כולם כתבה סיה עם כותבים ופזמונאים נוספים.
הסינגל הראשון מתוך האלבום "Don't Bring Me Down", לא זכה להצלחה כלל מבחינה מסחרית, אך קיבל שבחים ספורים ממבקרי המוזיקה.
לאחר מכן הוציאה את הסינגל השני מתוך האלבום "Breathe Me", הסינגל זכה להצלחה עולמית והפך לאחד משיריה המצליחים ביותר בארצות הברית כאשר מכירותיו שם עומדות על כ-1.2 מיליון עותקים.
הסינגל השני החזיר לסיה את תשומת הלב שאיבדה עם צאת האלבום, והוא אף הצליח להיכנס למקום ה-71 במצעד הבריטי.
סיה חיכתה בפרק זמן של כחודש עד שהוציאה את הסינגל השלישי מן האלבום, "Where I Belong".
השיר לא הצליח לשחזר את הצלחת קודמו, אך בכל זאת נמכר בסדר גודל מצומצם.
לאחר מכן הוציאה את שני הסינגלים "Numb" ו-"Sunday", שנכשלו גם כן.
משחדלה להוציא במשך 3 שנים אלבום אולפן נוסף, התקבלה החלטה שהיא תוציא את אלבום ההופעה הראשון שלה, Lady Croissant.
האלבום הכיל בתוכו כמה משיריה הקודמים שיצאו עוד כשהייתה חברה בלהקה זירו 7 ובנוסף, גם את להיטה העולמי הראשון, "Breathe Me".
כל השירים מן האלבום בוצעו בהופעה חיה שהתקיימה ב-17 באפריל 2006, כשנה מצאתו של האלבום אל חנויות המוזיקה, והרשתות המקוונות.
לאחר כשנה מצאתו של אלבום ההופעה, הוחלט שתוציא סיה את אלבומה הרביעי, Some People Have Real Problems.
האלבום זכה להצלחה עולמית כאשר היה הראשון של הזמרת שהצליח להיכנס למצעד הבילבורד 200, שם התברג במקום ה-26. תחילה הוציאה את הסינגל הראשון ממנו ב-6 בנובמבר 2007, "Day Too Soon".
הסינגל היה היחידי מן האלבום שלא זכה להצלחה, כאשר מכירותיו היו בסדר גודל מצומצם, גם כן.
הסינגל השני מן האלבום יצא ב-27 במרץ 2008, בשם "The Girl You Lost to Cocaine".
שיר זה החזיר את סיה לקדמת הבמה בשנית, כאשר נכנס למצעדים רבים סביב כל רחבי העולם, ואף הגיע למקום ה-8 במצעד שירי הדאנס קלאב שבארצות הברית.
מיד אחרי שהוציאה את הסינגל השני מן האלבום, החליטה סיה כי היא תיקח פסק זמן של כשישה חודשים מצאתו של סינגל שלישי.
ב-13 באוקטובר 2008, הכריזה על הסינגל השלישי, "Soon We'll Be Found".
עם יציאתו נכנס השיר היישר אל המקום ה-94 במצעד הבריטי, והפך לאחד מהשירים המזוהים ביותר עם הזמרת עד היום.
לבסוף, ב-25 בנובמבר באותה שנה, סגרה את האלבום עם הסינגל הרביעי, "Buttons".
השיר זכה לתשומת לב רבה ולשבחים רבים ממבקרי המוזיקה, ואף נכנס למקום הראשון במצעד האוסטרלי.
ב-2010 יצא אלבומה We Are Born, שהגיע אל המקום ה-37 במצעד הבילבורד 200, וה-2 באוסטרליה.
באותה שנה יצא אלבומה השישי של כריסטינה אגילרה, "Bionic" בו השתתפה סיה בכתיבת מספר שירים.
הסינגל "You Lost Me", שסיה הייתה שותפה בכתיבתו, הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס שבארצות הברית.
באותה שנה הקליטה את השיר "My Love", שהופיע בסרט "דמדומים 3: ליקוי חמה".
באותה השנה ולצד האלבום החדש, האתר הרשמי של סיה הודיע כי כל ההופעות והקידומים המסחריים שלה בוטלו עד להודעה חדשה, זאת עקב מצבה הבריאותי שהלך והדרדר.
בהמשך התברר כי חלתה במחלת גרייבס - הפרעה אוטואימונית, הגורמת בדרך כלל לעודף פעילות של בלוטת התריס, ולכן נאלצה להישאר בביתה ולנוח עד שיחול שיפור במצבה.
2011–2013: קריירה ככותבת שירים והמעבר למיינסטרים
ב-2011 כתבה ושרה את השיר "Titanium", שהופק והולחן על ידי דייוויד גטה ונכנס לאלבומו האחרון Nothing but the Beat.
השיר נבחר להיות הסינגל השיווקי הראשון מהאלבום והגיע למקומות מכובדים במצעדים רבים בעולם כולל המקום הרביעי במצעד העשור של ישראל.
ב-20 בדצמבר יצא קליפ לשיר.
בנוסף, הקליטה שיר עם הזמר Flo Rida, שנקרא "Wild Ones".
בספטמבר 2012, המשיכה את שיתוף הפעולה עם גטה בשיר "She Wolf (Falling to Pieces)".
בנוסף, כתבה את השיר "Diamonds" של ריהאנה ו-"Let Me Love You" של ני-יו.
לאחר שעברה שנה, ב-1 באוקטובר 2013, יצא לאור השיר "Elastic Heart", ששימש כסינגל השני מהפסקול לסרט "משחקי הרעב: התלקחות".
באותו זמן, ב-22 באוקטובר 2013, יצא לאור אלבומה הרביעי של קייטי פרי, Prism, ובו כתבה סיה את השיר "Double Rainbow".
לאחר חודש, ב-5 בנובמבר 2013 יצא האלבום The Marshall Mathers LP 2 של הראפר אמינם, בו השתתפה בשיר "Beautiful Pain" ובשיר "Guts Over Fear", שהפך לשיר הנושא של הסרט "נקודת שוויון".
באותו יום יצא לאור הסינגל השני מתוך אלבומה השמיני של הזמרת בריטני ספירס, Britney Jean, בשם "Perfume", והוא נכתב בשיתוף עם סיה.
בנוסף, הוקלטה לו גרסה אקוסטית.
באותה שנה כתבה את השיר "Loved Me Back To Life" עבור הזמרת סלין דיון.
בהמשך כתבה עם גרג קורסטין את "Radioactive" עבור ריטה אורה.
השיר נכלל באלבום בכורתה, Ora.
ב-13 בדצמבר 2013, הוציאה סיה את שירה האחרון לשנת 2013. השיר יצא בהפתעה עם אלבומה החמישי של ביונסה הנושא את שמה, Beyoncé.
מתוך האלבום כתבה סיה את השיר "Pretty Hurts", אשר יצא כסינגל וזכה ב-AMA של שנת 2014 כשיר הטוב ביותר בקטגוריית "השפעה חברתית".
ב-17 במרץ 2014 יצא לאור השיר "Chandelier" כסינגל הראשון מאלבומה השישי, 1000 Forms of Fear.
השיר זכה להצלחה גדולה כאשר עמד בראש המצעדים אשר אליהם נכנס, ואף הווידאו קליפ שיצא לשיר צבר למעלה מ-2 מיליארד צפיות והפך לשיר ה-21 הנצפה ביותר ביוטיוב, ואף זכה באותה השנה בתואר שיר השנה במצעד הבינלאומי השנתי של גלגלצ.
ב-4 ביולי 2014 יצא האלבום, וממנו הסינגלים "Elastic Heart" ו-"Big Girls Cry" ולהם קליפים המהווים חלק מטרילוגיית הקליפים אשר התחילה עם "Chandelier", בכיכוב הרקדנית מדיסון זיגלר.
בינואר 2015 יצא "Elastic Heart" כסינגל הרביעי מהאלבום.
שלושה ימים לאחר פרסומו צבר הקליפ לשיר כ-19 מיליון צפיות.
הקליפ עורר ביקורת שלילית רבה, שכן בסרטון נראים מדיסון זיגלר בת ה-12 לבושה בבגד גוף ושיה לה-באף בתחתוני גוף, כלואים בתוך כלוב ורוקדים בתוכו.
הועלו טענות רבות כי מדובר בפדופיליה.
שבוע לאחר הוצאת הסרטון התנצלה סיה על הסרטון ואמרה כי יש אנשים שלא יכולים להבין את אמנותה.
באותו זמן הוציאה את "Eye of the Needle", כסינגל השיווקי הראשון מן האלבום.
ב-28 בינואר הוציאה את השיר "Salted Wound", עבור פסקול הסרט "חמישים גוונים של אפור".
ב-17 באפריל פרסם המפיק ג'ורג'ו מורודר סינגל בשיתוף עם סיה בשם "Déjà Vu".
ב-14 ביוני 2015 הוציא הראפר טרווי מקוי סינגל בשיתוף עם סיה, "Golden".
ב-24 בספטמבר 2015 יצא השיר "Alive", הסינגל הראשון מאלבום האולפן השביעי של סיה, This Is Acting, אשר כולל ביצועים של שירים שכתבה עבור אמנים אחרים ונדחו, כגון ריהאנה, ביונסה, קייטי פרי, שאקירה, דמי לובאטו ואדל.
ב-6 בינואר 2016, יצא לאור הסינגל השיווקי הראשון מתוך האלבום, "Reaper".
ב-29 בינואר 2016 יצא האלבום, עם הסינגל הראשון "Alive" והסינגל השני "Cheap Thrills" (אשר נכתב במקור עבור ריהאנה), בביצוע משותף עם שון פול, אשר זכה בתואר שיר השנה של גלגלצ (הפעם השנייה שסיה זוכה בתואר זה), השיר "Broken Glass" ועוד רבים אחרים.
סיה שרה את שיר הנושא של הסרט "מוצאים את דורי", "Unforgettable" (שבוצע במקור על ידי נט קינג קול).
סיה הייתה גם לאחת מכותבות השיר "Try Everything", בביצועה של הזמרת הקולומביאנית שאקירה מתוך הסרט "זוטרופוליס".
ב-11 באוגוסט 2016 הופיעה סיה בישראל במסגרת סיבוב הופעות עולמי לעיני כ-44,000 צופים בפארק הירקון.
ההופעה זכתה לביקורות שליליות ברשתות החברתיות ובתקשורת הישראלית, עקב המופע הקצר שארך כשעה, וחוסר התקשורת עם הקהל.
נגד מפיקי המופע הוגשו שתי תובענות ייצוגיות.
את האלבום סיימה סיה עם הסינגל השיווקי הרביעי והאחרון, "Unstoppable".
ב-1 באוגוסט 2017, עברה סיה מחברת תקליטי RCA, לחברת התקליטים אטלנטיק רקורדס.
לאחר ההחלפה הוציאה סיה את "Never Give Up", שנכלל בפסקול הסרט "Lion".
ב-3 בפברואר 2017, יצא לאור שיתוף הפעולה הראשון של סיה עם ברוק קנדי, "Living Out Loud".
השיר זכה להצלחה מתונה בעולם והגיע בשיאו למקום ה-4 במצעד שירי הדאנס שבארצות הברית.
לאחר מכן ב-10 במרץ, הודיעה סיה ברשתות החברתיות כי עתיד לצאת שיתוף פעולה נוסף עם ההרכב סטארגייט והזמרת האמריקאית פינק בשם, "Waterfall".
לאחר ההצלחה שלה זכתה סיה עם שיריה הקודמים, הוציאה סיה שיר בשם "To Be Human", אשר נכלל בפסקול הסרט "וונדר וומן".
כשסגרה סיה את האלבום "This Is Acting", עם הסינגל הרביעי והאחרון מתוכו "Move Your Body", היא הוציאה סינגל חדש שלא נכלל באלבום בשם "Free Me".
הסינגל לא זכה להצלחה רבה, ולבסוף הוחלט שלא לצלם לו גם וידאו קליפ.
ב-7 בספטמבר 2017, הוציאה לאור בשיתוף עם זאין מאליק סינגל הנושא את השם "Dusk Till Dawn".
באותו היום עלה הקליפ של השיר לערוצו של מאליק, שם סיה לא נכללה.
ב-15 בספטמבר הוציאה סיה את "Rainbow", סינגל מתוך פסקול הסרט "הפוני הקטן שלי".
ארבעה ימים לאחר מכן עלה הקליפ המלא בעמוד הפייסבוק של אנטרטיינמנט ויקלי, ובערוץ היוטיוב של סיה.
ב-30 באוקטובר 2017 הוציאה סיה את "Santa's Coming for Us" - הסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השמיני שלה ואלבום חג המולד הראשון שלה, Everyday Is Christmas, שיצא ב-17 בנובמבר.
האלבום מכיל שירי חג מולד, שאת כולם כתבה והלחינה סיה עם גרג קורסטין.
ב-2018 סיה התחברה לזמר לאברינת' ולדיג'יי דיפלו והשלושה הקימו את ההרכב LSD.
ב-2 במאי 2020, הוציאה סיה את הסינגל "Saved My Life" הראשון מתוך אלבום האולפן התשיעי לסרט שכתבה וביימה "Music – Songs from and Inspired by the Motion Picture", שצפוי לצאת ב-12 בפברואר 2021. ב-20 במאי הוציאה סיה את הסינגל השני מתוך האלבום, "Together".
ב-24 בספטמבר, הוציאה את הסינגל השלישי "Courage to Change" מתוך אלבום הפסקול.
ב-19 בנובמבר, הוציאה את הסינגל הרביעי "Hey Boy".
באותו יום יצא טיזר טריילר ראשון לסרטה הראשון כבמאית "Music" בכיכובה של קייט הדסון.
ב-18 בנובמבר 2024 ביצעה את השיר "Titanium" במופע שקיים ארגון "הליגה נגד השמצה" בוושינגטון.
את השיר הקדישה לכל נפגעי הטבח בפסטיבל נובה ב-7 באוקטובר 2023, ואמרה: "אנחנו נרקוד שוב".
סיה התוודתה בתוכנית הרדיו של הווארד סטרן כי היא אלכוהוליסטית וכי אובחנה כסובלת מהפרעה דו-קוטבית, ובנוסף כי ניסתה להתאבד ב-2010. בחשבון הטוויטר שלה נמסר כי היא לקתה במחלת גרייבס.
ב-2019 הצהירה סיה כי היא סובלת מתסמונת אהלרס דנלוס.
סיה תיארה עצמה כגמישה מבחינה מינית, ככזו שקיימה קשרים עם גברים ועם נשים ומזדהה בתור פאנסקסואלית מוצהרת.
היא הייתה נשואה ליוצר הסרטים אריק אנדרס לאנג, ובדצמבר 2016, הם נפרדו.
סיה מנהלת אורח חיים טבעוני, והשתתפה בפרסומת של ארגון זכויות בעלי החיים "PETA".
בשנת 2020, סיפרה סיה בריאיון למגזין GQ שהיא "החליטה להיות רווקה עד סוף חייה." היא אם לשני בנים שאימצה.
ב-1 ביולי, חשפה סיה שהפכה לסבתא, אחרי שלאחד מבניה נולדו זוג תאומים.
במאי 2023, נישאה סיה לדן ברנרד, בטקס אינטימי בפורטופינו שבריביירה האיטלקית.
בנוסף, כאשר השתתפה בפודקאסט באותו החודש, חשפה סיה שהיא אובחנה כנמצאת על הספקטרום האוטיסטי.
במרץ 2025 פורסם כי סיה וברנרד מתגרשים.
ממסמכי הגירושים עולה כי לשניים נולד במרץ 2024 בן ששמו סאמרסאלוט וונדר ברנרד.
סיה קיבלה משמורת מלאה על בנה, אולם באוקטובר 2025 פורסם כי ברנרד תובע משמורת בלעדית על סאמרסלוט בטענה שסיה מכורה לסמים ומהווה סכנה לשלומו של הילד.
סידר פוינט הוא פארק שעשועים אשר שוכן על חצי אי צר בימת אירי בתחום היישוב סנדאסקי, אוהיו שבארצות הברית.
הפארק נפתח לציבור ב-1870 ונחשב כיום לפארק השעשועים השני בוותק שלו בארצות הברית.
בשנת 2008 ביקרו בפארק כ-3 מיליון מבקרים, והפארק נמצא במקום ה-16 במספר המבקרים בו מבין פארקי השעשועים בארצות הברית.
במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, אזור חצי האי בו נמצא כיום הפארק, הכיל ארבע סוללות ארטילריה אשר אבטחו את מחנה שבויי המלחמה אשר היה שכן בסמיכות.
לאחר שהמלחמה הסתיימה, סידר פוינט הפך שוב למוקד נופש.
הפארק נחנך במתכונתו הראשונית בשנת 1870 כאשר המהגר הגרמני לואיס זיסל הקים במקום את האטרקציות הראשוניות של הפארק והסיע את המבקרים אל הפארק באמצעות הסירה שלו.
בשנת 1892 הוקמה בפארק רכבת ההרים הראשונה.
לקראת תחילת המאה ה-20, איש העסקים ג'ורג' ארתור בוקלינג, הרחיב במשך מספר עשורים את הפארק באמצעות שתילת גינות פרחים, הוספת אטרקציות, בנייה לגונות, ופתיחת מספר בתי מלון, בהם מלון ברייקרס אשר נפתח ב-12 ביוני 1905, ועדיין פועל כיום.
בין השנים 1902 עד 1912 נחנכו בפארק ארבע רכבות הרים נוספות ורכבות ההרים הפכו בעקבות כך לאטרקציה העיקרית של הפארק.
תקופת השפל הגדול השפיעה באופן ניכר על המצב של הפארק כאשר הפארק היה בדעיכה עד שנות החמישים כאשר אנשי העסקים ג'ורג' רוז ואמיל לגרוס רכשו את הפארק.
בתחילה השנים תכננו להרוס את הפארק הקיים והקים במקום דירות מגורים.
בשל כך השניים הקימו מרינה וסללו כביש אשר חיבר בין הפארק ליישוב הסמוך סנדאסקי.
לאחר שתושבי סנדאסקי גילו אודות תוכניתם של רוז ולגרוס הם פנו למושל אוהיו על מנת שיתערב וימנע מהיזמים מלהרוס את הפארק.
בשל ההתנגדות הרבה להריסת הפארק ובשל הפופולריות הרבה לה זכה באותה העת פארק השעשועים דיסנילנד שבקליפורניה, רוז ולגרוס החליטו כי הם יהפכו במקום זאת את סידר פוינט לדיסנילנד של אזור המערב התיכון.
הפארק המשיך להתרחב באופן מואץ ב-50 השנים הבאות.
במהלך השנים סידר פוינט הפך מפארק שעשועים פשוט לאתר נופש רחב היקף המכיל מספר רב של בתי מלון ואזורי קמפינג.
רבים מרכבות ההרים שנחנכו לאורך השנים בפארק קבעו שיאים חדשים בגובהם או במהירותם כאשר נחנכו לראשונה.
בשנים האחרונות נפתח בתחום הפארק גם פארק מים גדול.
להלן רשימה של חלק מרכבות ההרים (14) הפועלות כיום בפארק וביניהן:
Top Thrill Dragster - הרכבת השנייה בגובהה בעולם והשלישית במהירותה (גובה 128 מטר, מהירות 193 קמ"ש), ובפתיחתה הייתה הגבוהה והמהירה ביותר בעולם (שנתיים אחרי פתיחתה לקחה את שיאה הקינגדה קה שבניו ג'רזי).
Magnum XL-200 - רכבת ההרים הראשונה שעברה את גובה ה-200 רגל (63 מטר).
Millennium Force - בין הרכבות המהירות בעולם ובין הראשונות שעברו את גובה ה-300 רגל (95 מטר).
זאת נחשבת לאחת הטובות בעולם וזכתה בתואר "הרכבת הטובה ביותר בעולם" מספר שנים רצופות.
Maverick - רכבת זו אמנם נמוכה, אך מגיעה למהירות 113 קמ"ש, כוללת ירידה בזווית 95 מעלות וכן שיגור מטורף ולכן רבים מחשיבים אותה לטובה ביותר.
בשנת 2016 נפתחה בפארק רכבת הרים חדשה בשם "Valravn" מסוג "Dive Coaster", בה הרכבת צוללת אל האדמה בירידה אנכית (90 מעלות), זו הגדולה מסוגה.
באוגוסט 2017 הודיעה רשת הפארק שבשנת 2018 הולכת להיפתח רכבת הרים מסוג RMC hybrid (שגם נכללת בקטגוריית hyper-מעל 200 רגל), כלומר, רכבת של שילוב בין בנייה עם עץ ועם מתכת.
הרכבת הולכת להיות הגבוהה, המהירה, ועם הכי הרבה היפוכים מסוגה.
עם בואו של סרטון ההדמיה רבים מאשרים שהרכבת הולכת להיות הטובה בפארק, והטובה ביותר מסוגה.
שם המתקן גובה אורך מהירות מקסימלית שנת פתיחהרמת ריגושתואר Blue Streak 24 מטר 780 מטר 64 קמ"ש 19644רכבת ההרים הכי וותיקה שעדיין פועלת בפארק.
(הייפר-קוסטר) Maverick 33 מטר 1265 מטר 113 קמ"ש 20075רכבת ההרים הכי תלולה בפארק.
Millennium Force 95 מטר 2010 מטר 150 קמ"ש 20005אחת הרכבות המוערכות ביותר בעולם,
במשך שנים רצופות זכתה בתואר "הרכבת הטובה ביותר" Raptor 42 מטר 1155 מטר 92 קמ"ש 19945 Rougarou 44 מטר 1189 מטר 97 קמ"ש 19965בעבר הנוסעים עמדו במהלך הנסיעה והרכבת נקראה "מאנטיס"
בשנת 2015 הרכבות הוחלפו לרכבות "חסרות רצפה", המסילה נצבעה ושונה השם.
Top Thrill Dragster 128 מטר 853 מטר 193 קמ"ש 20035לשעבר הרכבת הגבוהה והמהירה בעולם.
להלן רשימה חלקית של מתקנים בולטים נוספים בפארק.
WindSeeker - מתקן אשר נחנך בשנת 2011. המתקן הוא בעצם קרוסלה אשר עולה מעלה ומסתובבת במהירות.
רשת הפארקים "סידר פייר" (שכוללת גם את הסידר פוינט) בנתה קרוסלות כאלו בשאר פארקי החברה.
maXair – מתקן ענק המכיל 50 מושבים אשר מסתובב כנגד כיוון השעון במהירות רבה מצד לצד.
המהירות המקסימלית אליה הנוסעים במתקן מגיעים היא 113 קמ"ש והגובה המקסימלי אליו מגיעים הנוסעים הוא 43 מטרים מעל לקרקע.
Skyhawk – מתקן המכיל 20 מושבים אשר מתנדנד מצד לצד ומגיע למהירות מקסימלית של 97 קמ"ש ומתנדנד בקשת של 92 מעלות.
זהו המתקן הגדול ביותר בעולם מסוגו.
Power Tower – המתקן מכיל שני מגדלים.
המתקן מעלה בכל פעם 16 נוסעים בכל מגדל לגובה של 91 מטרים כאשר אחר מכן הנוסעים עולים ויורדים במהירות רבה.
המהירות המקסימלית אליה הנוסעים במתקן מגיעים היא 80.5 קמ"ש.
זהו המתקן הגבוה מסוגו בעולם.
Ocean Motion - מתקן דמוי ספינת פיראטים אשר מתנדנד מצד אל צד.
הספינה יוצרת כרבע עיגול, בשונה מספינת הפירטים בסופרלנד שבראשון לציון אשר יוצרת סיבוב מלא (360 מעלות).
SlingShot - מתקן המדמה רוגטקה וכולל 2 מוטות.
בכל פעם נכנסים 2 נוסעים לתוך כדור ומשוגרים לגובה רב במהירות 62 קמ"ש, כאשר הם מבצעים היפוכים באוויר.
(מתקן זהה לזה פועל גם בטיילת אילת.)
Snake River Falls - מתקן מים בו עולים בסירה לגובה 80 רגל, ויורדים ירידה בזווית 50 מעלות אל תוך בריכה.
סיהאם דאוד היא משוררת, עיתונאית ומתרגמת ערבית-ישראלית.
היא משמשת כעורכת של כתב העת הספרותי משארף אותו ייסדה עם אמיל חביבי בשנת 1995, ומנהלת את עזבונו הספרותי-פוליטי של חביבי, ממאי 1996 ועל פי צוואתו.
נולדה ברמלה, לאביה שהיה נוצרי ממוצא מצרי ולאמה המקומית.
אחרי לימודי התיכון שימשה ככתבת ועורכת בעיתונות הערבית.
בין השנים 1973-1989 רכזת המערכת בעיתון "אל-אתיחאד" בעריכת אמיל חביבי, חתן "אות ירושלים" הפלסטיני היוקרתי, וחתן פרס ישראל, והיה לה תפקיד חשוב בהפיכתו של העיתון הדו-שבועי לעיתון יומי.
דאוד הייתה פעילה במפלגה הקומוניסטית הישראלית.
בשנת 1982 יצא לאור ספר שיריה הראשון בשפה הערבית בלבנון על ידי הוצאת הספרים של "אש"ף" בביירות, שקובץ ונערך על דעתם.
בשנת 1985 השתתפה בהקמת "ועד היוצרים הישראלים והפלסטינים נגד הכיבוש ובעד שלום וחופש היצירה" שאיגד את מיטב היוצרים הישראלים והפלסטינים (משני צידי הקו הירוק), ביניהם: דליה רביקוביץ, נתן זך, נסים קלדרון, יורם קניוק, עמוס קינן, אורי ברנשטיין, חוה אלברשטיין, ועוד רבים.
פעילות הוועד נמשכה באינטנסיביות עד ליום מותו של אמיל חביבי ב-1 במאי 1996 ששימש יו"ר שותף.
ב-1989 חברה לאמיל חביבי בהקמת "ערבסק - הוצאה לאור" הוצאה זו הוציאה גם את כתב העת "משארף" לתרבות פלסטינית.
כתב-עת זכה לתפוצה גדולה בעולם הערבי והמערבי.
בין השנים 1992-1995 עסקה במחקר אקדמאי עבור משרד הבריאות האמריקאי (NIH).
בין 1 ל-3 במאי 1996 - הזמינה ואירחה את ידידה מחמוד דרויש בביקורו הסודי הראשון במולדתו אחרי גלות של 26 שנים, כדי להשתתף בסרטה של דליה קרפל על חייו של אמיל חביבי ("נשארתי בחיפה"), שהלך לעולמו מספר שעות לפני הגעתו של דרויש לישראל, שלא הספיק לפוגשו, אלא הספידו.
ב-1997 הוענק לה על ידי אוניברסיטת בן-גוריון פרס ברלסון על פועלה התרבותי להבנה בין שני העמים הישראלי והפלסטיני.
בשנים 1998-2001 חזרה לעבוד במערכת עיתון "אל-אתיחאד".
בשנים 2000-2006 יוזמת, עורכת ומנהלת שותפה עם אירית סלע של כתת-השירה העברית-ערבית בכתב העת "הליקון".
בין בוגריה, מיטב המשוררים הצעירים כותבי העברית והערבית, כיום.
ב-2001 יזמה, ערכה והפיקה את מסלול "אמיל חביבי - בדרכו" - בשיתוף עם "בית הגפן".
על הרעיון זכתה באות הוקרה מ"רוטרי" העולמי וראש העיר חיפה דאז עמרם מצנע.
בעקבות המסלול הזה, נוצרו מסלולי "חג החגים" הספרותיים.
המסלול הוא מעין מראה מקום לאתרים חשובים בחייו וביצירתו של אמיל חביבי ובני עמו בוואדי ניסנאס וסביבתו.
בשנים 2001-2009 ערכה את "יום הקולנוע הפלסטיני" במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי בסינמטק חיפה.
בשנת 2007, ערכה והוציאה לאור את "כל כתבי אמיל חביבי בערבית", במהדורה מעודכנת, מקומית באמצעות "ערבסק, הוצאה לאור", חיפה.
ומהדורה לכלל העולם הערבי "דאר אלשורוק", בירדן ו"ערבסק, הוצאה לאור", חיפה.
בשנת 2007 ארגנה דאוד את הבאת המשורר מחמוד דרוויש להקראת שיריו בחיפה,
וב-2008 יזמה, ערכה והפיקה את הקונצרט הארצי היחידי לזכרו של מחמוד דרויש במקום בו הופיע שנה קודם לכן, ב"אודיטוריום חיפה".
מחודש מרץ 2010 נבחרה להיות חברת ועד "היום הלאומי לתרבות פלסטינית", ויו"ר "ועד 13 במרץ לתרבות הלאומית הפלסטינית", נציגת התרבות הפלסטינית בישראל, מינוי של משרד התרבות הפלסטיני.
ערכה והפיקה את אירועי שבוע התרבות הלאומית הפלסטינית בחיפה באותה שנה.
במשך שנים התפרסמו תרגומים של שיריה לעברית בכתבי העת: "עכשיו", "סימן קריאה", "פרוזה", "עתון 77", "מפגש-ליקאא", ובמדורי הספרות והאמנות של "הארץ", "מעריב", "ידיעות אחרונות", ועוד.
שיריה תורגמו לעברית, אנגלית, צרפתית, בולגרית, ספרדית, רוסית, וגרמנית.
תרגמה לערבית משיריהם של יהודה עמיחי, דליה רביקוביץ, נתן זך, יאיר הורוביץ, מאיר ויזלטיר.
ומערבית לעברית משירתו של מחמוד דרויש.
במשך שנים השתתפה בפסטיבלים לספרות, לשירה, ולעיתונות ברחבי העולם: קובה, ברית המועצות (דאז), בולגריה, פראג/צ'כוסלובקיה, ברלין/גרמניה, פריס/צרפת, ירידי הספר בקהיר/מצרים, פסטיבל קרטגו/תוניס, אנגליה, לוקסמבורג, ירדן...
חיילים של מים, הוצאת מעריב, 1988
אני אוהבת בדיו לבנה : שירים / סיהאם דאוד ; מערבית - ששון סומך ; איורים - אורי ליפשיץ.
סידרומלן (מיוונית: Σιδηρώ, סידֶרוֹ – ברזלי, μέλας, מֶלָס – שחור) הוא סלע געשי – סוג של זכוכית געשית הנוצר מהתקררות מהירה מאוד של לבה בזלתית, הנגרמת במגעה עם מים.
סידרומלן נוצר מלבה בטמפרטורה גבוהה מאוד.
מיקום הסידרומלן באתרים רבים קרוב להר הגעש מצביע על טמפרטורת לבה גבוהה והתגבשות קרוב ללוע בגלל התקררות מהירה מאוד בסביבה רטובה.
ברסיסים פירוקלסטיים של סידרומלן חלה דיאגנזה והוא הופך קשה יותר.
התקשות זו מתרחשת בעקבות פלגוניזציה – הפיכה של הסידרומלן לפלגוניט.
סידרומלן הוא סלע אמורפי, מאחר שהתקררותה המהירה של הלבה אינה מאפשרת צמיחה של גבישים.
הסלע מייצג סדרה של בזלות אלקליות, בהן בסניט (Basanite), הוואיט (Hawaiite), מוגריט (Mugearite), טפריט (Tephrite) ונפליניט (Nephelinite).
סידרומלן דומה בהרכבו הכימי לטקיליט, אך חסר את תחמוצות הברזל הקיימות בטקיליט.
לגילוי הסידרומלן ולהענקת שמו אחראי הגאולוג הגרמני וולפגנג סרטוריוס פון ואלטרסהאוזן (Wolfgang Sartorius von Waltershausen, 1809-1876).
במסע שערך בשנת 1845 לאיסלנד עם רוברט בונזן, הוא הבחין כי בסמיכות לפלגוניט נמצא חומר זכוכיתי נטול מים הדומה לאובסידיאן, לו קרא "סידרומלן".
סיודד גואיאנה (בספרדית: Ciudad Guayana) היא העיר הגדולה ביותר במדינת בוליבר בוונצואלה ומבין הגדולות במדינה.
העיר נמצאת על הגדה הדרומית של נהר אורינוקו, היכן שנהר קרוני נשפך אליו, ומתגוררים בה כמיליון איש.
הראשון שחקר את האזור היה דייגו דה אורדס הספרדי ב-1531. בהמשך המאה ה-16 נוסדה סנטו טומה דה גואיאנה במקום בו נמצאת סיודד גואיאנה היום.
העיר הועברה מספר פעמים במאות שלאחר מכן כתוצאה מתקיפות של שודדי ים שהחריבו אותה כל פעם.
בסופו של דבר התבססה העיר ב-1764 ושמה הפך לאנגוסטורה (בימינו סיודד בוליבר).
העיר המודרנית היא עיר מתוכננת שתוכננה בשנות ה-60 של המאה ה-20 על ידי התאגיד הוונצואלי של גואיאנה (Corporación Venezolana de Guayana) בעזרת מתכנני ערים מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ואוניברסיטת הרווארד.
תאריך הייסוד הרשמי הוא ב-2 ביולי 1961. העיר מורכבת מעיירה קטנה שהייתה באזור בשם סן פליקס, בימינו בצידה המזרחי של העיר, ומחלק חדש בצד המערבי - פוארטו אורדס, על שמו של דייגו דה אורדס.
קיימת בה תעשיית ברזל גדולה במסגרתה יש לתאגידים רבים משרדים בעיר.
בקרבת העיר נמצאים סכר גורי, סכר קרואצ'י וסכר מקגואה, הממוקמים לאורך נהר קארוני, ומשרתים מספר תחנות כוח הידרואלקטריות גדולות.
בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן האוניברסיטה הקתולית אנדרס בייו ואוניברסיטת יובל המאתיים של ארגואה.
נמל התעופה הבינלאומי מנואל קרלוס פיאר גואיאנה משרת את העיר והוא השישי בעומסו בוונצואלה.
בקרבת העיר נמצא גשר אורינוקיה, אחד הגשרים הגדולים במדינה אשר חוצה את נהר האורינוקו ומקשר את העיר למדינות מונגס ואנסואטגי השכנות.
סיודד ויקטוריה (בספרדית: Ciudad Victoria ) היא בירת מדינת טמאוליפס במקסיקו.
סיודד ויקטוריה נוסדה ב-6 באוקטובר 1750 על ידי חוסה דה אסקנדון בשם "וייה דה סנטה מריה דה אגואיו", אשר קוצר לעיתים לאגואיו.
ב-1824, לאחר מלחמת העצמאות של מקסיקו, נוצרה מדינת טמאוליפס ואגואיו נבחרה להיות בירתה.
כעבור שנה אגואיו קיבלה מעמד רשמי של עיר ושמה שונה ל"סיודד ויקטוריה" (מילולית "עירו של ויקטוריה") כהוקרה לנשיא מקסיקו גואדלופה ויקטוריה.
בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן האוניברסיטה האוטונומית של טמאוליפס.
את סיודד ויקטוריה משרת נמל התעופה הבינלאומי חנרל פדרו חוסה מנדס, הנמצא במרחק של 18 קילומטרים ממרכז העיר.
סִידֶר רַפִּידְס היא בירת מחוז לין במדינת איווה בארצות הברית.
העיר שוכנת על שתי גדותיו של נהר סידר, במרחק של 160 קילומטרים מזרחית לדה מוין, בירת איווה.
בעיר מתגוררים 126,326 תושבים (נכון ל-2010), מה שהופך אותה לעיר השנייה בגודל אוכלוסייתה באיווה אחרי דה מוין.
במטרופולין של סידר רפידס מתגוררים 257,940 תושבים (נכון ל-2010).
ב-1838 הגיעו מתיישבי הקבע הראשונים לאזור.
הם הקימו באותה שנה את ההתיישבות קולומבוס, אם כי ההקמה באופן רשמי הייתה ב-1849. ב-1841 שם ההתיישבות שונה לסידר רפידס.
משמעות השם היא "אשדי סידר" והוא מתייחס לאשדים בנהר הסידר הנמצאים באזור ההתיישבות.
ב-2008 היה שיטפון במספר נהרות באיווה, בהם גם נהר סידר שעלה על גדותיו.
חלק גדול מהעיר הוצף, כולל האי מייס (Mays Island) בו שכנו מוסדות השלטון העירוניים, אלפי אנשים פונו מבתיהם ומאות בניינים נהרסו.
ברחבי העיר מתגוררים יהודים וישראלים לשעבר וקיים בית חב"ד פעיל.
כלכלת העיר מתבססת בעיקר על עיבוד תירס.
כמו כן בעיר יש משרדים ראשיים ואזוריים של מספר תאגידים גדולים.
בעיר נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם אוניברסיטת מאונט מרסי ומכללת קו (Coe).
את העיר משרת נמל התעופה איווה המזרחית, המציע טיסות למספר יעדים מרכזיים במערב ובמרכז ארצות הברית.
מספר חברות רכבות מציעות נסיעות רכבת העוברות דרך העיר, כשהגדולה ביניהן היא יוניון פסיפיק.
סיודד פריקו (בספרדית: Ciudad Perico), או בקיצור פריקו, היא עיר בפרובינציית חוחוי בארגנטינה.
העיר נמצאת במרחק של 35 קילומטרים מסן סלבדור דה חוחוי, בירת הפרובינציה.
ההתיישבות באזור החלה כבר במאה ה-16, עת הוא קיבל את השם וז'ה דה לוס פריקוס (valle de los pericos, מילולית: "עמק התוכיים") בשל ציפורי התוכי הרבות באזור.
ב-29 באוקטובר 1913 נפתחה באזור תחנת רכבת בשם "אסטסיון פריקו", שנועדה לשרת את ההצטלבות בין הקו בין סן סלבדור דה חוחוי ובואנוס איירס והקו בין העיר סלטה והגבול עם בוליביה.
תוך זמן קצר התפתחה התיישבות סביב התחנה שאימצה את השם שלה.
בעשורים שלאחר מכן שם המקום שונה ל"סנדה דה מדינה" ובהמשך ל"חואן דומינגו פרון", על שם נשיא ארגנטינה חואן דומינגו פרון.
ב-1967 השם שונה סופית לסיודד פריקו.
סיודד פריקו היא אחד המוקדים הכלכליים של הפרובינציה.
הכלכלה המקומית מתבססת על גידול טבק וכן על היותה מרכז תחבורתי.
על גבול תחום השיפוט של העיר נמצא נמל התעופה הבינלאומי גוברנדור אורסיו גוסמאן, אשר בעיקרון משרת את בירת הפרובינציה סן סלבדור דה חוחוי.
סיודד בוליבר (בספרדית: Ciudad Bolívar) היא בירת מדינת בוליבר בוונצואלה.
העיר שוכנת על הגדה הדרומית באזור הצר ביותר של נהר אורינוקו במזרח ונצואלה.
המקור של העיר הוא בהתיישבות שהוקמה על ידי אנטוניו בריוס בסוף המאה ה-16 תחת השם "סנטו תומאס דה גואיאנה", בקרבת המקום שבו נמצאת סיודד בוליבר היום.
בעקבות התקפות של שודדי ים ותושבים ילידים שינתה העיר את מקומה מספר פעמים.
ב-1764 הוקמה העיר במקומה הנוכחי תחת השם "סנטו תומאס דה לה נואבה גואיאנה דה לה אנגוסטורה דל אורינוקו", אשר קוצר לאנגוסטורה.
למילה הספרדית "אנגוסטורה" אין מקבילה בעברית, ופירושה הוא למעשה שם העצם של המילה "צר", ההפך מ"רוחב", והשם מתייחס למיקומה של העיר באזור הצר ביותר של נהר האורינוקו.
בין 1819 ו-1821 התכנס בעיר קונגרס אנגוסטורה ביוזמתו של סימון בוליבר, ממנהיגי המאבק לעצמאות מדינות דרום אמריקה, אשר בו נוסדה רפובליקת קולומביה הגדולה.
ב-1846 שונה שם העיר לסיודד בוליבר על שמו של בוליבר.
סיודד בוליבר היא אחד משני המרכזים הכלכליים של מדינת בוליבר, ביחד עם סיודד גואיאנה.
הכלכלה המקומית מסתמכת בעיקר על חקלאות, הכוללת בין היתר גידול מניהוט, מנגו, יאם ואבטיח, גידול מקנה ותיירות.
בעיר נמצאות מספר אוניברסיטאות, בהן האוניברסיטה הלאומית הניסויית של גואיאנה וגרעין בוליבר של אוניברסיטת דה אוריינטה.
את העיר משרת נמל התעופה הלאומי תומאס דה ארס, המציע טיסות למגוון יעדים ברחבי ונצואלה.
העיר מקושרת לשאר ונצואלה על ידי גשר אנגוסטורה אשר עובר מעל לנהר האורינוקו ומגיע לעיירה סולדד במדינת אנסואטגי.
סיודד אוברגון (בספרדית: Ciudad Obregón) היא בירת המועצה האזורית קחמה במדינת סונורה במקסיקו.
בעיר מתגוררים 298,625 תושבים (נכון ל-2010), והיא העיר השנייה מבחינת גודל אוכלוסייתה בסונורה, אחרי הבירה ארמוסיו.
ב-1906 נסללה באזור מסילת רכבת והוחלט לבנות חנה שלה באזור בו נמצאת העיר של היום.
הוחלט לקרוא לחתנה "קחמה" על שם קחמה שהיה מנהיג שבט היקי (Yaqui) המקומי במאה ה-19. תוך זמן קצר החלה להתפתח התיישבות סביב התחנה שנקראה גם היא קחמה.
ב-1924 הפסיד נשיא מקסיקו המכהן אלווארו אוברגון בבחירות לכהונה נוספת.
בעקבות כך הוא חזר לסונורה מולדתו והחל להשקיע בפיתוח הערים קחמה ונבוחואה.
פעולותיו של אוברגון תרמו לפיתוחה של קחמה וחשיבותה עלתה.
ב-1927 היא הפכה לבירת המועצה האזורית במקום קוקוריט.
ב-28 ביולי 1928 שונה שמה לסיודד אוברגון (מילולית: "קריית אוברגון") כהוקרה לאוברגון שנרצח עשרה ימים קודם לכן.
כלכלת העיר מסתמכת על חקלאות, תעשייה, מחסר, גידול מקנה ותיירות.
בעיר נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם המכון הטכנולוגי של סונורה.
את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי סיודד אוברגון, הנמצא במרחק של 15 קילומטרים דרום-מזרחית למרכז העיר.
בסטטיסטיקה ובלמידת מכונה, סיווג הוא פעולה שמחלקת קבוצת עצמים לתת-קבוצות.
למשל: ניתן לסווג את הילדים בכיתה לקבוצות למידה שונות, כך שכל ילד יהיה בקבוצת לימוד אחת.
דוגמה נוספת: ניתן לסווג קבוצת תפוחים לפי הזנים השונים שלהם.
האלגוריתם שמבצע את הסיווג מכונה כלל סיווג.
לעיתים, כמו בדוגמה הראשונה, אין סיווג "נכון".
במקרים אחרים (כמו בדוגמה השנייה) פעולת הסיווג אמורה לחקות חלוקה שאינה תלויה בפעולת הסיווג עצמה, ואז כלל הסיווג נקרא מסווג.
באופן יותר פורמלי, כלל סיווג הוא פונקציה מקבוצת העצמים לקבוצת הקטגוריות , שהיא על, אבל בדרך כלל לא חד חד ערכית (הסיווג הטריוויאלי).
אם קיים סיווג אמיתי , ו- אמור למזער את ההבדל , תחת מטריקה מתאימה, אזי כלל הסיווג נקרא מסווג.
מקום מיוחד שמור למסווגים דו-ערכיים.
אלו מסווגים מהסוג הפשוט ביותר: הם מחלקים את כל העצמים בקבוצה לאחת משתי תת-קבוצות.
קיימות דרכים רבות להעריך את הקרבה בין פלט המסווג לבין החלוקה האמיתית, (קרי: מטריקות על מרחב המסווגים), בפרט למסווגים דו-ערכיים.
ראו פירוט בערך: מדדי הערכה למסווג דו-ערכי.
מסווגים המחלקים את הקבוצה ליותר משתי תת-קבוצות נקראים מסווגים רב-ערכיים, והניתוח המתמטי שלהם מסובך יותר.
סִיהַאנוּקְוִיל (בקמרית: ក្រុងព្រះសីហនុ, Krong Preah Sihanouk) היא עיר חוף בקמבודיה ובירת מחוז סיהאנוקוויל, השוכנת בקצהו של חצי אי בדרום-מערב המדינה לחופי מפרץ תאילנד.
סיהאנוקוויל מוקפת כמעט ללא הפרעה בשרשרת חופים לאורך כל קו החוף ועל החוף וביצות הגובלות בפארק הלאומי במזרח.
סמוך לעיר מספר איים מיושבים בדלילות, שבמאה ה-21 החלו להוות יעד לתרמילאות הודות לפיתוח מתון.
נכון ל-2008 מנתה העיר, אשר נקראה לכבודו של המלך לשעבר נורודום סיהאנוק, כ-89,800 בני אדם מתוכם כ-66,700 במרחב האורבני שלה.
זוהי עיר צעירה יחסית, אשר התפתחה במקביל להקמת נמל סיהאנוקוויל האוטונומי, אשר החלה ביוני 1955 כפתח לסחר ימי בינלאומי בלתי מוגבל.
זהו נמל הנמל המים העמוקים היחיד בקמבודיה והוא כולל מסוף שמנים ומחצבים ומתקני תובלה לוגיסטיים.
כתוצאה מכך, הפכה העיר למרכז לאומי מוביל של מסחר, תחבורה, וייצור.
שפע החופים של סיהאנוקוויל והאיים המקיפים אותה הפכו אותה הכל מסוף המאה העשרים ליעד לאומי ובינלאומי של קיט ונופש עלייה מתמדת של מבקרים.
הודות לגיוון הכלכלי, ליופייה הטבעי ולפוטנציאל התיירותי שלה, עולה בהתמדה מספר תושבי החוץ הקבועים והעונתיים והפכו אותה לאחד המרכזים הרב-תרבותיים והדינמיים בקמבודיה.
עם זאת ענף התיירות בסיהאנוקוויל נותר זניח בהשוואה לתאילנד הסמוכה.
על אף היותה של העיר יעד תיירותי, העיר סובלת מתשתית רעועה ומקוטעת מאוד ולא מרשימה מבחינה ארכיטקטונית.
בעיות התשתית ניכרות בעיקר בהקשר למים, אספקת חשמל, מתקני בריאות ברמה בינלאומית, כבישים ועוד.
סיהאנוקוויל סובלת גם מבעיות של פשיעה וביטחון אישי, ועומדת תכופות במרכזן של פרשיות של פשיעה מאורגנת, פשיעה זוטא ושחיתות.
בשנת 2017, נחתם הסכם על הקמת אזור כלכלי מיוחד בין קמבודיה לסין.
הסינים העבירו מאות מפעלים לאזור הכלכלי והיא הייתה חלק מהאזור.
נמל המים העמוקים וסמיכותה של העיר לאיים הנתונים במחלוקת בין מדינות באזור בים סין הדרומי הפכו אותה לנקודה אסטרטגית במסלול הסחר הסיני במסגרת יוזמת החגורה והדרך.
במסגרתה, השקיעו הסינים בקמבודיה מיליארדי דולרים בתחנות כוח, שדות תעופה ואוטוסטרדות אשר חיברו את הערים המרכזיות של המדינה לסיהאנוקוויל.
הגיעו גם יזמים סינים שפתחו בתי קזינו והימורים רבים, מה שהפך אותה ליעד למהמרים.
חל זינוק בגודל האוכלוסייה הסינית ורובם המוחלט של עסקי התיירות היו בבעלות סינית .
סיודאד ריאל (בספרדית: Renovalia Ciudad Real) הייתה קבוצת כדוריד מהעיר סיודאד ריאל שבספרד, שהתחרתה בליגה העליונה של ספרד.
הקבוצה נוסדה בשנת 1983 בשם "Caserío Vigón".
בשנת 1993 הקבוצה התאחדה עם מועדון כדוריד אחר של העיר וקיבלה את השם הנוכחי.
הקבוצה הגיע להישגים גדולים בעשור הראשון של המאה ה-21 כאשר זכתה באליפות ספרד, גביע המלך וליגת האלופות בכדוריד.
מסיבות פיננסיות לקראת עונת 2011/12 היא עברה למדריד, שינתה שם והתפרקה תוך מספר עונות.
סידרא הוא שנתון לחקר ספרות התורה שבעל-פה, היוצא לאור על ידי המחלקה לתלמוד באוניברסיטת בר-אילן.
סידרא נוסד בשנת תשמ"ה (1985), ומאז הוא רואה אור אחת לשנה.
עורכו הראשון היה פרופ' צבי אריה שטיינפלד, שהיה ראש המחלקה לתלמוד ודיקן הפקולטה למדעי היהדות באוניברסיטת בר-אילן.
פרופ' שטיינפלד ערך את כרכים א–יח (תשמ"ה–תשס"ג).
פרופ' דוד הנשקה ערך את כרכים יט–לב (תשס"ד–תשע"ז).
עורכיו הנוכחיים של סידרא הם פרופ' חיים מיליקובסקי, ד"ר יהודא גלינסקי וד"ר בנימין קצוף.
בכתב העת נתפרסמו עד כה מאות מאמרי מחקר מאת טובי החוקרים בישראל ובעולם במגוון נושאים מכל תחומי ספרות התורה שבעל-פה במובנו הרחב של הביטוי.
בכרכים י, כ ו-ל נדפסו מפתחות מפורטים של מאמרי כתב העת.
מאמרי כתב העת זמינים ברשת באתר Jstor.
החל מכרך לד, מאמרים שהתקבלו לפרסום בכתב העת עולים לאתר ייעודי עוד בטרם הדפסתו של הכרך.
Ceva היא חברה לתכנון רכיבי מוליכים למחצה, שבסיסה נמצא במאונטיין ויו שבקליפורניה ומתמחה במעבדי אות ספרתיים (DSP), טכנולוגיות קישוריות אלחוטיות וחישה חכמה.
מרכז הפיתוח העיקרי של החברה ממוקם בהרצליה, ישראל ובסופיה אנטיפוליס, צרפת.
Ceva נכללה ברשימת 100 הטכנולוגיות הישראליות ששינו את העולם.
Ceva נוסדה בנובמבר 2002, באמצעות השילוב של חטיבת הרישוי די.אס.פי.
החברה מפתחת רכיבי מוליכים למחצה למולטימדיה וטכנולוגיית תקשורת אלחוטית.
Ceva תכננה את המספר הגדול ביותר של מעבדי פס בסיס בשנת 2010, ונתח שוק של DSP IP של 90% בשנת 2011.
בשנת 2007, שבבים המבוססים על הידע של החברה נבחרו לשימוש בטלפונים חכמים מסדרת אייפון של חברת אפל.
והחברה החלה לקבל תמלוגים של מספר סנטים עבור כל מכירה של טלפון.
ביולי 2014 רכשה את החברה הצרפתית RivieraWaves SAS, תמורת כ-19 מיליון.
חברה שמספקת רישיונות לתכנון שבבי קישוריות בטכנולוגיות WiFi ובלוטות'.
ביולי 2019 רכשה את החברה האמריקאית הילקרסט, המספקת תוכנה ורכיבי עיבוד שמשולבים בחיישנים למוצרי אלקטרוניקה והאינטרנט של הדברים.
בשנת 2020 החלה החברה לספק את מעבד האותות שלה עבור טלפונים חכמים מהדור החמישי (5G).
Ceva מתכננת מעבדי אותות דיגיטליים, מעבדי בינה מלאכותית, פלטפורמות אלחוטיות ותוכנות משלימות לאיחוי חיישנים, שיפור תמונה, ראייה ממוחשבת ועיבוד קול.
כל אלה הן טכנולוגיות מפתח המאפשרות עולם חכם ומחובר יותר.
Ceva משתפת פעולה עם חברות מוליכים למחצה ויצרני OEM ברחבי העולם כדי ליצור מכשירים חסכוניים, חכמים ומחוברים למגוון שוקי קצה, כולל ניידים, צרכנים, רכב, רובוטיקה, תעשייה ו-IoT.
סיודאד דה לה פאס (בספרדית: Ciudad de La Paz, מילולית: "עיר השלום"), לשעבר אויאלה (בספרדית: Oyala), היא בירת גינאה המשוונית, וכן בירת הפרובינציה ג'יבלו .
העיר החליפה את מלאבו כבירת גינאה המשוונית ב-3 בינואר 2026.
סיודאד דה לה פאס נמצאת ליד נהר בניטו .
בנוסף, היא נמצאת כ-323 ק"מ ממלאבו, שאינה נמצאת על החלק היבשתי של אפריקה אלא על האי ביוקו.
סיהלום (בהונגרית: Szihalom) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בסיהלום מספר התושבים נמצא בירידה.
האזור מיושב מסביבות המאה ה-14, והוא מוזכר לראשונה בכתבים משנת 1417.
יהודים חיו בסיהלום במאה ה-18 ובמאה ה-19. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
סיואל רייט היה גנטיקאי אמריקאי הידוע בעבודתו המשפיעה על תורת האבולוציה ובעבודתו על ניתוח נתיבים.
הוא היה מייסד ענף חקר הגנטיקה של אוכלוסיות לצד רונלד פישר וג'ון הלדיין, ענף שהיווה צעד מרכזי בפיתוח הסינתזה האבולוציונית המודרנית המשלבת גנטיקה עם אבולוציה.
הוא גילה את מקדם זיווגי הקרובים ושיטות לחשב אותו בחיות ייחוס.
הוא הרחיב עבודה זו לאוכלוסיות, על ידי כך שחישב את כמות זיווגי הקרובים בין בני האוכלוסייה כתוצאה מסחף גנטי אקראי, ויחד עם פישר הוא חלוץ בפיתוח שיטות לחישוב ההתפלגות של תדירויות הגנים באוכלוסייה כתוצאה מהאינטראקציה בין ברירה טבעית, הופעת מוטציות חדשות, הגירה וסחף גנטי.
רייט תרם גם לגנטיקה של יונקים ולביוכימיה של הגנטיקה.
סיואל רייט נולד במלרוז, מסצ'וסטס, לפיליפ גרין רייט ואליזבת קווינסי סיואל רייט.
הוריו היו בני דודים מִדרגה ראשונה, עובדה מעניינת לאור מחקרו המאוחר יותר של רייט על נישואי קרובים.
לאחר שלוש שנים פיליפ קיבל עבודת הוראה בקולג' לומברד (Lombard College), מכללה אוניברסליסטית בגלסבורג, אילינוי, והמשפחה עברה לשם.
כילד, רייט עזר לאביו ולאחיו להדפיס ולפרסם ספר שירים מוקדם מאת תלמידו של אביו, קרל סנדברג.
בגיל שבע, ב-1897, כתב את "ספרו" הראשון, שכותרתו "פלאי הטבע" (Wonders of Nature), ופרסם את מאמרו האחרון ב-1988. ניתן לטעון, לפיכך, שהוא המדען בעל הקריירה הארוכה ביותר של כתיבה מדעית.
ניתן לשפוט את בגרותו של רייט בגיל שבע מהקטע הבא שצוטט בהספד שלו: האם אי פעם בדקתם את הקורקבן של העוף?
הקורקבן של עוף הוא דמוי צווארון אדום עמוק עם צבע כחול בחלק העליון.
ראשית, מבחוץ יש שריר עבה מאוד.
מתחת לזה שכבה לבנה וצמרירית.
הם מוחזקים חזק מאוד זה בזה.
אני מצפה שתדעו שתרנגולות אוכלות חול.
שתי השכבות הבאות מחוספסות וגבשושיות.
שכבות אלו מחזיקות את החול.
לילה אחד כשהייתה לנו חברה אכלנו פאי עוף.
דודתנו פולי חתכה את הקורקבן, ובו מצאנו הרבה דגנים וקצת תירס.רייט היה הבכור מבין שלושה אחים מוכשרים – האחרים היו מהנדס האווירונאוטיקה תיאודור פול רייט ומדען המדינה קווינסי רייט.
מגיל צעיר היו לרייט אהבה וכישרון למתמטיקה וביולוגיה.
רייט למד בבית הספר התיכון גיילסבורג (Galesburg) וסיים את לימודיו ב-1906. הוא נרשם למכללת לומברד שם אביו לימד, ללמוד מתמטיקה.
הוא הושפע מפרופסור וילהלמינה קי, אחת הנשים הראשונות שקיבלו תואר דוקטור בביולוגיה.
רייט קיבל דוקטורט מאוניברסיטת הרווארד, שם עבד במכון ביסי עם הגנטיקאי החלוצי של היונקים ויליאם ארנסט קאסל בחקירת התורשה של צבעי הפרווה אצל יונקים.
הוא עבד במשרד החקלאות האמריקאי עד 1925, אז הצטרף למחלקה לזואולוגיה באוניברסיטת שיקגו.
הוא פרש ב-1955 ועבר לאוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון.
הוא קיבל אותות הצטיינות רבים בקריירה הארוכה שלו, כולל המדליה הלאומית למדעים (1966), פרס בלצן (1984), ומדליית דרווין של החברה המלכותית (1980).
הוא היה חבר באקדמיה הלאומית למדעים, בחברה הפילוסופית האמריקאית, באקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים, וחבר זר בחברה המלכותית.
האגודה האמריקאית למתמטיקה בחרה בו למרצה בקתדרת ג'וזיה וילארדס גיבס לשנת 1941. על עבודתו על גנטיקה של תהליכים אבולוציוניים זכה רייט במדליית דניאל ז'ירו אליוט מהאקדמיה הלאומית למדעים בשנת 1945.
רייט התחתן עם לואיז ליין ויליאמס (1895–1975) בשנת 1921. נולדו להם שלושה ילדים: ריצ'רד, רוברט ואליזבת.
סיואל רייט היה אוניטרי באמונתו.
במחקריו על נישואי קרובים, מערכות הזדווגות, וסחף גנטי היה מייסד עיקרי של גנטיקה של אוכלוסיות, יחד עם פישר והלדיין.
עבודתם התאורטית היא המקור לסינתזה האבולוציונית המודרנית, המכונה גם הסינתזה הנאו-דרוויניסטית.
רייט היה הממציא/מגלה של מקדם זיווגי הקרובים וסטטיסטיקת F , כלים סטנדרטיים בגנטיקה של אוכלוסיות.
הוא היה המפתח הראשי של התאוריה המתמטית של סחף גנטי, המכונה לעיתים אפקט סיואל רייט, על שמו – שינויים סטוכסטיים מצטברים בתדירויות הגנים הנובעים מלידות אקראיות, ממקרי מוות אקראיים, ומהיפרדות עצמאית ואקראית של גנים בהתרבות (לפי חוקי מנדל).
בעבודה זו גם הציג את המושג (גודלה של אוכלוסייה תאורטית שיהיה לה אותו שיעור של סחף גנטי או עלייה בזיווגי קרובים כמו אוכלוסייה אמיתית נתונה).
רייט היה משוכנע שהאינטראקציה בין סחף גנטי ובין שאר הכוחות האבולוציוניים חשובה בתהליך ההסתגלות.
הוא תיאר את הקשר בין גנוטיפ או פנוטיפ לבין כשירות כ"משטחי כשירות" או "נופים אבולוציוניים".
בנופים אלה, ציר הגובה מייצג את הכשירות הממוצעת של האוכלוסייה, והצירים האופקיים מייצגים את תדירויות האללים או את הפנוטיפים הממוצעים של האוכלוסייה.
הברירה הטבעית דוחפת את האוכלוסייה לטפס לפסגה הקרובה ביותר, בעוד הסחף הגנטי דוחף לנדודים אקראיים בנוף האבולוציוני.
רייט לא קיבל את התאוריה הגנטית של פישר על דומיננטיות, אלא חשב שדומיננטיות נובעת משיקולים ביוכימיים.
פרשנותו אומנם נזנחה למשך שנים רבות, אך היא עומדת בבסיס הרעיונות המודרניים של דומיננטיות.
ההסבר של רייט לשיווי משקל מקוטע הוא שאורגניזמים באים לכבוש פסגות הסתגלותיות.
כדי להתפתח ולהגיע לפסגה אחרת, גבוהה יותר, המין צריך לעבור תחילה דרך עמק של שלבי ביניים בעלי כשירות מופחתת.
זה יכול לקרות על ידי סחף גנטי אם האוכלוסייה קטנה מספיק.
אם מין מחולק לאוכלוסיות קטנות, חלקן יכולות למצוא פסגות גבוהות יותר.
ואם קיימת איזושהי מידה של זרימת גנים בין האוכלוסיות, ההתאמות הללו עשויות להתפשט לשאר אוכלוסיית המין.
זו הייתה 'תאוריית האיזון המשתנה' של רייט לגבי האבולוציה.
ביולוגים אבולוציוניים גילו ספקנות רבה באשר לשאלה אם התנאים העדינים הללו מתקיימים לעיתים קרובות באוכלוסיות טבעיות.
לרייט היה ויכוח ארוך ומריר על כך עם פישר, שחש שרוב האוכלוסיות בטבע גדולות מכדי שההשפעות הללו של הסחף הגנטי יהיו חשובות.
השיטה הסטטיסטית של רייט לניתוח נתיבים, שהמציא ב-1921 והייתה אחת השיטות הראשונות שהשתמשו במודל גרפי, נמצאת עדיין בשימוש נרחב במדעי החברה.
הייתה לו השפעה עצומה כמבקר כתבי יד, כמי שהיה אחד הסוקרים הפוריים ביותר בכתב העת המדעי "גנטיקה" .
רייט השפיע מאוד על ג'יי לש , שהיה הדמות המשפיעה ביותר בהכנסת גנטיקה כמותית לגידול בעלי חיים וצמחים.
מ-1915 עד 1925 הועסק רייט בחטיבת גידול בעלי חיים של המשרד לגידול בעלי חיים .
הפרויקט העיקרי שלו היה לחקור את זיווגי הקרובים שהתרחשו בתהליך הברירה המלאכותית שבו פותחו הגזעים המובילים של הבקר האמריקאי.
הוא ביצע ניסויים ב-80,000 שרקנים בחקר הגנטיקה הפיזיולוגית.
הוא ניתח את תכונותיהם של כ-40,000 שרקנים ב-23 זנים שנוצרו מרביית אח ואחות בהשוואה לזן שהתרבה באקראי.
העיסוק המחקרי המרוכז בשתי קבוצות היונקים הללו הוביל לתאוריית האיזון המוסט ולמושג "משטחים בעלי ערך סלקטיבי" ב-1932.
רייט חקר את הגנטיקה של השרקנים, ורבים מתלמידיו השפיעו לימים על חקר הגנטיקה של היונקים.
הוא העריך כבר ב-1917 שגנים פועלים על ידי שליטה באנזימים.
סיואל רייט נחשב ליוצר המדד הסטטיסטי 'מקדם הקביעה' , ופרסם אותו לראשונה ב-1921. מדד זה משמש בדרך כלל להערכת ניתוחי רגרסיה בסטטיסטיקה חישובית ולמידת מכונה.
רייט הוא אחד הגנטיקאים הבודדים בתקופתו שעסקו בפילוסופיה.
הייתה לו ידידות נפש אינטלקטואלית עם צ'ארלס הארטסהורן , שהפך לחברו לכל החיים ולקולגה בפילוסופיה.
רייט תמך בסוג של .
הוא האמין שהלידה של התודעה לא נבעה מתכונה מסתורית של מורכבות גוברת, אלא תכונה אינהרנטית, מה שלדידו רמז שתכונות אלה נמצאות בחלקיקים היסודיים ביותר.
רייט ופישר, יחד עם הלדיין, היו דמויות המפתח בסינתזה האבולוציונית המודרנית שחיברה בין גנטיקה לאבולוציה.
עבודתם הייתה חיונית לתרומותיהם של דובז'נסקי, מאייר, סימפסון, ג'וליאן האקסלי וסטבינס .
הסינתזה המודרנית הייתה ההתפתחות החשובה ביותר בביולוגיה האבולוציונית לאחר דרווין.
לרייט הייתה גם השפעה גדולה על התפתחות הגנטיקה של היונקים והגנטיקה הביוכימית.
הספר The Book of Why (2018) של יהודה פרל ודנה מקנזי מתאר את חשיבותה והשפעתה של עבודתו של רייט שעוסקת בניתוח נתיבים, ואת העיכובים בהתקבלות של עבודתו במספר דיסציפלינות טכניות, במיוחד סטטיסטיקה וניתוח סיבתי פורמלי.
האייקון של OpenMx הוא השרקן הדו-צבעי (Piebald) של רייט.
סיהאם מוחמד עבד א-סלאם ברגותי היא פוליטיקאית פלסטינית שכיהנה כשרה במשרד התרבות בממשלת פיאד השנייה ובממשלת פיאד השלישית בין 19 במאי 2009 ל-6 ביוני 2013.
ברגותי נולדה בחברון בשנת 1948, היא הייתה הבת הקטנה למשפחה מרובת ילדים ובגיל צעיר התייתמה מאביה.
היא קיבלה תואר ראשון במסחר, במחלקה לחשבונאות באוניברסיטת אלכסנדריה במצרים בשנת 1970. בשנת 1975 היא הצטרפה לשורות החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין.
בהמשך עבדה בפעילות הארגון לשחרור פלסטין והייתה ממייסדות מסגרת ההתיישבות הציבורית הראשונה, ועדות הפעולה של נשים פלסטיניות, וממייסדות האיחוד הדמוקרטי הפלסטיני (פיד"א) בשנת 1990. היא מרבה לעסוק בשילוב נשים בפוליטיקה הפלסטינית.
במשך עשור הייתה תחת צו איסור יציאה מהארץ, ובין השנים 1980–1982 הייתה במעצר בית עקב פעילותה בארגוני טרור.
ב-19 במאי 2009 נכנסה לתפקיד שרת התרבות בממשלתו השנייה של סלאם פיאד, והמשיכה לכהן בתפקיד זה גם בממשלתו השלישית.
ברגותי מתגוררת בעיר אל-בירה, היא נישאה ב-1984 אך אין לה ילדים.
ב-2013 הוקירה רוצח כשהופיעה יחד עם אמו על במת מופע.
מנחה המופע אמר: "כמובן, אמו של האסיר עיסא עבד רבו, תכובד היום [על ידי] שרת התרבות [סיהאם ברגותי] על השתתפותה עמנו".
סִיוָן (מאכדית: Simānu) הוא חודש בלוח הבבלי ובלוח העברי, השלישי במספר לפי המסורת המקראית והתשיעי לפי המסורת החז"לית.
חודש זה חל בסוף תקופת האביב.
א' בסיוון יכול לחול בימים ראשון, שלישי, רביעי ושישי.
שם החודש נזכר לראשונה במגילת אסתר (ח', ט).
השם הובא, ככל שמות החודשים, מגלות בבל, ומקורו במילה "סימנו", שמשמעותה "זמן קבוע".
לפי פירוש נוסף, זהו שם בבלי שמקורו במונח האשורי "סיוונו", שפירושו כנראה "עת להט השמש".
מזלו של החודש הוא מזל תאומים.
בלוח השנה במגילות קומראן מזלו הוא מזל סרטן.
בא' בסיוון באו בני ישראל למדבר סיני.
בו' בסיוון חג השבועות, חג מתן תורה, הרגל השני.
בזמן המקדש היה נחגג בעלייה לרגל המונית לבית המקדש ובהבאת ביכורים.
בו' בסיוון (שבועות) נולד וגם מת דוד המלך וכן נפטר הבעל שם טוב מייסד תנועת החסידות.
בכ' בסיוון קבעו בני פולין תענית לזכר קורבנות הפרעות.
לפי האגדה, בכ"ה בסיוון נהרגו על ידי השלטון הרומאי רבן שמעון בן גמליאל, רבי ישמעאל בן אלישע כהן גדול, ורבי חנניה סגן הכהנים.
שלושה מתוך עשרת הרוגי מלכות.
בכ"ז בסיוון נשרף רבי חנינא בן תרדיון וספר התורה עמו.
סֵייוַוה גֵנג'י (Seiwa Genji 清和源氏) הייתה משפחת סמוראים ביפן בתקופת הייאן.
משפחה זו הייתה המצליחה והחזקה ביותר מבין המשפחות בשבט מינאמוטו.
רבים מהלוחמים המפורסמים של שבט מינאמוטו, כגון מינאמוטו יושיי, הידוע בכינויו "האצ'ימאנטרו" ("אל המלחמה"), ומינאמוטו נו יוריטומו, מייסד שגונות קמקורה, היו צאצאים של משפחה זו.
המשפחה קרויה על שם הקיסר סיווה, שהיה אביו של הנסיך סאדסוּמי, שהוא עצמו היה אביו של מינאמוטו נו צוּנֵמוֹטוֹ, מייסד משפחת סיווה גנג'י.
אילן היוחסין של הסייווה גנג'י
למינאמוטו נו מיצוּנאקה, בנו של מינאמוטו נו צונמוטו, היה בתורו שלושה בנים:
יוריצ'יקה (?-954) בנו של מיצונאקה, ואב של הימטו גנג'י.
יורינוֹבוּ (968-1048) בנו של מיצונאקה, ואב של הקוואצ'י גנג'י.
יושיצונה (1134-?) בנו של יוריושי.
יושימיצו (1045-1127) בנו של יוריושי, כונה "שינרה סאבורו", ואב של משפחות סאטאקֵה, היראגה וטקֵדה.
יושיקוּני (1082-1155) בנו של יושיי, ואב של משפחות אשיקאגה וניטה.
יושיקאטה (1155-?) בנו של טאמיושי.
יוריטומו (1147-1199) בנו של יושיטומו, מייסד שוגונת קמקורה.
יורֵיי (1182-1204) בנו של יוריטומו, והשוגון השני בשוגונת קמקורה.
סאנֵטומו(*) (1192-1219) בנו של יוריטומו, והשוגון השלישי בשוגונת קמקורה.
(*)בשנת 1219, כאשר סאנטומו כיהן כשוגון ומהיג אחרון לשבט מינאמוטו, מינאמוטו קוּגיוֹ, אחיינו ובנו של יוריי, רצח את דודו ואחר כך הוצא להורג.
אחיין נוסף, איצ'ימן, שהיה גם הוא בנו של יוריי, הוצא להורג בשנת 1203 בפקודת שבט הוג'ו.
סיווג מכוניות הוא ניסיון לשייך את דגמי המכוניות לקטגוריות מוכרות.
הסיווג אופייני לשוק רכב מסוים, כגון השוק האירופאי, השוק האמריקאי ואף השוק הבריטי הקטן יותר.
היווצרות קטגוריה הוא תהליך בו מיוצרים מספר דגמי מכוניות בגודל דומה ומאפיינים דומים, הפונות לאותו פלח שוק.
חלקם מוגדרים על ידי ארגונים בתחום הרכב כגון יורו NCAP, וכן עיתוני רכב, או בהתאם לקטגוריות מקובלות בחברות לשירותי ליסינג והשכרה, ואף על ידי מדיניות מיסוי מסוימת של מדינה היוצרת באופן מלאכותי קבוצה של מכוניות המתלכדות סביב מחיר מסוים (כמו המצב כיום בישראל).
אך טבעי שנושא הסיווג סובייקטיבי וחמקמק, שכן קשה לקבוע מאפיינים מדויקים לכל המכוניות בכל השווקים, שיתאימו למכוניות בכל הזמנים.
מכוניות רבות "נופלות בין הקטגוריות" כמו סיטרואן BX משנות השמונים שהחליפה מכוניות סיטרואן משנות ה-70, הן את המשפחתית GS הקומפקטית, והן את ה-DS המשפחתית הגדולה משנות ה-70. וכך נפלה בין הקטגוריות, עד להגעת ה ZX ב-1991 וה-קסנטיה ב-1993.
בעייתיות הסיווג מקבלת משנה תוקף בשוק מעורב כמו שוק הרכב הישראלי.
סיווג היינות של 1855 בבורדו היא שיטת סיווג ודירוג של מיני יינות מאזור בורדו שבצרפת.
התיעוד הראשון של יין בורדו בשמו מצוי ביומניו של סמיואל פיפס והנאתו מ-Ho Bryan בשנת 1663. הופעת אחוזות היין או הגידולים (Cru) נזקפת לזכותם של מספר גורמים.
אצילי בורדו פנו ליקבים בתור השקעה, התפתחויות טכנולוגיות העלו את איכות היינות והללו שופרו גם בזכות תחרות בין היקבים.
דירוגים נוצרו על מנת לקבוע מחירים לגידולים, מבוססים על נקודות ייחוס שקבעו ארבעת היקבים המובילים שאטו לאפיט (Lafite), שאטו לאטור (Latour), שאטו מארגו (Margaux) ושאטו או-בריון (Haut Brion).
תומאס ג'פרסון, נשיא ארצות הברית, היה השגריר האמריקאי בפריז בין השנים 1785–1789 והיה קונוסר וחובב יינות מושבע.
במכתב לאחד ממכריו שהיה סוחר יינות מפילדלפיה כתב: "בנוגע לאדומים של בורדו, ארבעה כרמים משובחים ומובחרים יותר מכל האחרים: שאטו מרגו, טור דה סגיר, או-בריון, דה לפיט.
מיושנים, היינות עולים שלוש לירות לבקבוק, אבל הם מבוקשים מאוד ונרכשים מראש, עד כי קשה ואף בלתי אפשרי להשיגם…" מהמכתב ניתן ללמוד כי אופנת הרדיפה אחר יינות בורדו היא עתיקת יומין.
בשנת 1855 החליט נפוליון השלישי קיסר צרפת לערוך יריד בינלאומי בפריז ורצה שיוגשו בו יינות הארץ.
הוא הזמין את חבר הנאמנים של סוחרי בורדו לערוך סיווג יקבים.
כבר אז נחשב בורדו לאזור המוביל בצרפת ובעולם לגידול יין ובו היינות אותם ראו קונסוארים כמשובחים והיו היקרים בעולם.
היקבים בבורדו כונו אז כמו היום שאטו (Chateau), שפירושו בצרפתית טירה, המציינים את הימצאותם בתחומיהן של טירות.
חבר הנאמנים אשר הבין כי הוא נקלע לתוך קן צרעות שנוי במחלוקת החליט להתנער מאחריות.