tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אצל הומוזיגוטים למוטציה, הסיכון לפקקת ורידית הוא פי 100, אצל הטרוזיגוטים- פי 5-8, (כאשר אצל מבוגרים הטרוזיגוטים הסיכון גדל משמעותית) מוטציה ב-MTHFR MTHFR הוא אנזים חיוני לנטרול הומוציסטאין בגוף.
פגם באנזים עלול לגרום לעליה ברמות הומוציסטאין ולקרישיות יתר.
פגם זה עובר בתורשה רצסיבית- רק אצל הומוזיגוטים תהיה עליה בהומוציסטאין.
מוטציות בפרותרומבין פרותרומבין הוא חלבון המוצא של תרומבין.
כאשר קיימת מוטציה, היא גורמת לכך שנוצר יותר תרומבין.
לרוב מוטציה בעלת שכיחות יחסית- 3% מהאוכלוסייה, מגביר סיכון לקרישה פי 2-5. תסמונת אנטי-פוספוליפידית, APLA אלו הם נוגדנים עצמיים כנגד מרכיבים פוספוליפידיים בחלבוני מערכת הקרישה.
זוהי מחלה אוטואימונית, בה יש נוגדן נגד חלבון הקשור לפוספוליפיד.
החלבון הוא b2GPI שנוצר בכבד, והוא קושר פוספוליפידים.
הנוגדן פועל כנגד הקומפלקס (החלבון + פוספוליפידים)- ונקשר אליו.
ההיקשרות גורמת לאקטיבציה של טסיות, חשיפה של רצפטור ל-Fc של הנוגדן, הנוגדן קושר טסיות והן עוברות אקטיבציה ואגרגציה ויוצרות קריש.
במחלה אוטוימונית זו, שלא בדומה למחלות הגנטיות הקודמות, יש תרומבופיליה ורידית ועורקית (במחלות תרומבופיליות גנטיות, התרומבופיליה ורידית).
בנוסף, מחלה זו מאופיינת באיבודי הריון חוזרים.
קרישה תוך-כלית מפושטת היא מצב רפואי מסוכן, הכולל גירוי יתר של מנגנוני קרישת הדם בגוף האדם.
שפעול פתולוגי זה יכול להיגרם כתגובה למספר מחלות או תסמינים.
כפי שמרמז שמו, במצב זה מתהווים קרישי דם קטנים בתוך כלי הדם בכל הגוף.
מאחר שקרישי דם אלו צורכים את החלבונים והטסיות הנחוצים לתפקודי הקרישה התקינים, נוצרת הפרעה בתהליך הקרישה עצמו וקיימים דימומים באזורים שונים בגוף, כגון העור, מערכת העיכול, מערכת הנשימה ואזורים נוספים.
קרישי הדם הקטנים הנוצרים בתופעה זו גורמים גם להפרעה בזרימת הדם הנורמלית לאיברים (כגון הכליות), מצב אשר יכול להוביל לאי-ספיקה של האיבר הספציפי.
DIC עלול לקרות גם במחלות כרוניות, ולהתקדם באופן איטי יותר – בעיקר בחולים קשים, כאשר יכולה להתפתח אי ספיקה כללית של איברים שונים בגוף, אשר מביאה למות החולה.
בערך כמחצית מהמקרים של DIC מתרחשים כסיבוכי היריון, וכשליש מהם כתוצאה מהתפרצות של סרטן מפושט (carcinomatosis).
תחת תנאי שיווי משקל בגוף (הומאוסטאזיס), תהליכי הקרישה מאוזנים בקפדנות.
תהליך הקרישה בגוף מביא לייצור תרומבין אשר הופך פיברינוגן לפיברין.
הקריש המורכב מפיברין הוא התוצר הסופי של תהליך הקרישה (קרוי גם הקריש השניוני).
המערכת הפיברינוליטית מופעלת לאחר מכן על מנת לפרק את הפיברינוגן והפיברין, על ידי ייצור פלסמין, שתפקידו לפרק את קרישי הפיברין שנוצרו.
פירוק קרישי הפיברין והפיברינוגן הופך אותם לפיסות קטנות הקרויות Fibrin Degradation Products (FDPs), בעברית: תוצרי פירוק הפיברין.
במצב של DIC מאבד תהליך הקרישה והפיברינוליזיס (פירוק הקריש) שליטה, וכתוצאה נוצרים דימומים וקרישיות נרחבת.
ישנן סיבות שונות להיווצרות DIC, אך ההתפתחות של אירוע זה דומה בכל המקרים.
אחד מהגורמים העיקריים האחראיים להתפתחות מצב זה הוא הגורם הרקמתי (tissue factor) – גליקופרוטאין הנמצא בממברנות של תאים רבים בגוף (כולל תאי אנדותל, מקרופאגים ומונוציטים), ואשר אחראי באופן נורמלי, יחד עם פקטור 7, להתחלת תהליך הקרישה בגוף.
הגורם הרקמתי משוחרר כתגובה לחשיפה לציטוקיני, TNF ואנדוטוקסין.
מסיבה זו עלול להתפתח DIC, למשל במצבים של אלח דם, כתוצאה משחרור מוגבר של גורמים אלו.
הגורם הרקמתי מצוי גם באיברים כגון הריאות, המוח והשליה.
לאחר האקטיבציה שלו, הוא נקשר לפקטורים שונים במערכת הקרישה ומביא ליצירת הקרישים כמתואר לעיל.
כתוצאה משחרור יתר של הגורם הרקמתי, מופעלת מערכת הקרישה באופן אבנורמלי: עודף של טרומבין זורם במחזור הדם, ומביא להיווצרות קרישי דם קטנים במחזור הדם עצמו.
קרישי דם עודפים אלו אוספים טסיות דם בדרכם, והופכים לקרישי דם גדולים יותר, שמביאים לפקקת (טרומבוזיס) מיקרו-וסקולרית ומאקרו-וסקולרית.
כתוצאה מהצטברות טסיות דם במהלך ייצור קרישי הדם הקטנים, נוצרת תרומבוציטופניה (מיעוט טסיות בדם).
גם גורמי קרישה אחרים מתמעטים עקב השתתפותם ביצירת קרישי הדם, מה שגורם ליצירת דימומים האופייניים ל- DIC.
באופן סימולטני, ותוך כדי יצירת קרישי הדם האמורים, מביא הטרומבין גם להיווצרות הפלסמין, והפלסמין גורם לפיברינוליזיס ולפירוק מסיבי של קרישי הדם לאחר היווצרותם.
פירוק זה מביא להצטברות עודפת של FDPs, המביאה לדימומים כתוצאה מהיותם בעלי תכונות נוגדות קרישה חזקות.
השחרור העודף של הפלסמין מביא להפעלת מערכת המשלים ומערכת הקינין בגוף, שאחראיות בין היתר לסימפטומים הקליניים האופייניים – כגון שוק, תת-לחץ דם, ועלייה בחדירות כלי הדם.
DIC הוא מצב חירום רפואי המאופיין בפרוגנוזה גרועה ובסיכויי תמותה גבוהים.
DIC עשוי להיווצר במצבים הבאים:
סרטן הריאה, הלבלב, הערמונית והקיבה.
היפרדות שליה לא תקינה, המביאה לשחרור עודף של גורם רקמתי, תסחיף מי שפיר וסיבוכי לידה נוספים.
נזק מסיבי לרקמות הגוף - מצבי טראומה, כוויות, ניתוח נרחב.
סיבות אחרות: מחלת כבד, הכשת נחש, המוליזה חריפה, המנגיומת ענק, הלם, דלקת דופן כלי הדם, מפרצת אבי העורקים, הרעלת סרוטונין (מינון יתר של סרוטונין במוח) ועוד.
סיבוך המביא להיווצרות של DIC יביא לכך שהאדם הנפגע ייראה חולה מאוד, בשוק, בעל דימומים נרחבים בפה, אף ואזורים שנוטים לקחת מהם דם, התפשטות של נמק, אי ספיקת כליות והיווצרות חבלות- bruising כתוצאה מהדימום.
במקרים חריפים הכוללים דימום: ניתן לראות כי PT ו- PTT הם מוארכים, ורמת הפיברינוגן בגוף היא נמוכה מאוד.
ניתן לראות רמות גבוהות של FDPs, לרבות D-dimer, יחד עם תרומבוציטופניה חריפה.
תבנית כדוריות דם אדומות תצביע על schistocytes- פרגמנטים של כדוריות דם.
במקרים פחות חריפים ללא דימום- ניתן לראות תהליך סינתיזה מוגבר של גורמי קרישה וטסיות.
PT, APTT וספירת הטסיות הם נורמליים.
הטיפול הוא במתן נוגדי קרישה במצבים בהם היווצרות הקריש עלולה להביא למות החולה (למשל, תרומבוזיס בעורקים הקורונריים בלב או במוח).
במידה וספירת הטסיות היא מאוד נמוכה, ניתנות טסיות בעירוי.
פלסמה קפואה ניתנת כדי להביא להפחתת פעולתם של גורמי הקרישה.
במצבים מסוימים ניתנת אינפוזיה עם אנטיתרומבין.
פיתוח חדש הוא תכשיר רקומביננטי - Xigris, הכולל פרוטין C משופעל - APC- אשר אחראי על פירוק תהליך הקרישה.
מחיר התכשיר יקר והוא כולל תופעות לוואי רבות, ועל כן ניתן רק לחולים עם זיהום (ספסיס) חמור כיום.
הפרוגנוזה במצבי DIC היא גרועה, ולרוב היווצרות מצב זה מבשרת על סיכויי תמותה גבוהים מאוד, בין 20% ל-50%, כתוצאה מהיעדר היכולת הקיימת כיום לטפל באופן יעיל בריפוי התהליך.
סיכויי המוות עולים משמעותית במידה והמצב התפתח מסיבה זיהומית מאשר מסיבה טראומטית.
קרישנה לוי (נולד ב-27 במאי 1964 בניו דלהי) הוא מלחין צרפתי.
הוא החל לנגן על פסנתר בגיל חמש.
בגיל 18 עזב לארצות הברית שם למד בברקלי קולג' וסיים תואר בהלחנת מוזיקה לסרטים ותואר שני מהקונסבטריון של ניו אינגלנד.
בין השאר כתב את המוזיקה לסרטים הישראלים הספציאליסט וסוף העולם שמאלה ולסרטים 8 נשים של פרנסואה אוזון ומעבר לכל חלום של טרסם סינג.
קריקסוס (נפטר בשנת 72 לפנה"ס) היה ממנהיגי מרד העבדים השלישי נגד האימפריה הרומית יחד עם ספרטקוס ואוינומאוס.
קריקסוס היה גאלי (אזור צפון צרפת של ימינו).
משמעות השם קריקסוס בגאלית הוא בעל שיער מתולתל.
הוא היה עבד אשר הוכשר בבית הספר לגלדיאטורים (לודוס) ליד העיר קפואה שהיה שייך לקווינטוס לנטולוס בטיאטוס.
קריקסוס ברח במהלך מרד הגלדיאטורים בלודוס של בטיאטוס יחד עם עוד 70 גלדיאטורים ועבדים אחרים בנוסף לספרטקוס ואוינומאוס.
יחד הם הקימו צבא של עבדים שהתקוממו כנגד הרומאים.
המרד הוכח תחילה כמוצלח מאוד כשצבא המורדים הצליח להביס שני לגיונות רומאיים שנשלחו לדיכוי המרד.
הם המשיכו לפשוט על אחוזות ובעלי עבדים וצבאם מנה בשיא כוחם כ-70,000 אנשים (אולם לא ברור כמה מהם היו לוחמים).
לאחר כשנה החליט קריקסוס להיפרד מצבאו של ספרטקוס, לאחר חילוקי דעות לגבי המשך המאבק.
מטרת ספרטקוס הייתה עלייה צפונה והחזרת העבדים לביתם באזור גאליה ותראקיה (בולגריה ואזור הבלקן של היום), ואילו קריקסוס החליט להישאר להשתקע באזור דרום איטליה.
באביב של שנת 72 לפנה"ס, שני לגיונות רומאיים בהנהגתם של גאנוס קורנליוס לאנטולוס קלאודיוס ולוסיוס גאליוס פובליקולה נשלחו לחסל את המרד.
הם ארבו לקריקסוס ולצבאו, שהיה מורכב מלוחמים קלטים וגרמנים באזור פוליה (דרום מזרח איטליה).
בקרב המכריע למרגלות הר גרגנוס, שלח קריקסוס את השבטים הגרמניים לשם ריכוך ההגנה הרומית לפני התקיפה, בעזרת הגלדיאטורים הקלטים המאומנים בהנהגתו, אולם השבטים הגרמניים בגדו בו וברחו משדה הקרב.
לבסוף נהרגו בקרב קריקסוס ויתר הלוחמים.
היסטוריונים רומאים מאותה תקופה טוענים שספרטקוס "כיבד" את מותו של קריקסוס בעריכת משחקים, במהלכם אילץ 300 שבויי מלחמה רומאים להילחם עד המוות כגלדיאטורים.
קרישטוף באטורי "שומיואי" (בהונגרית: Somlyói Báthory Kristóf, 1530 סילאג' שומיו – 27 במרץ 1581 אלבה יוליה) היה שליט (ווייבוד) טרנסילבניה, אחיו של סטפאן באטורי, נסיך טרנסילבניה ומלך פולין.
קרישטוף באטורי נולד בשנת 1530 בסילאג' שומיו, כיום - שימלאו סילבאניי ברומניה, כבן הבכור מבין שמונת ילדיהם של אישטוואן באטורי (1534-1477), בעבר שליט טרנסילבניה, ושל אשתו, קטלין טלגדי (1492–1547).
קרישטוף באטורי נשלח על ידי מלכת איזבלה של הונגריה לכמה שליחויות בחו"ל.
בין השאר ביקר בשנת 1557 בחצר המלך צרפת, אנרי השני, בפריז, במטרה להשיג הסכמה ועזרה לשחרור הערים ליפה, טמשוואר ונאג'בצ'קרק משליטת האימפריה העות'מאנית.
שירת כאחד ממפקדיו של המלך הצעיר יאנוש ז'יגמונד.
ב-1565 הצליח לגרש את כוחותיו של לזרוס פון שוונדי מחוסט.
בשנת 1571 התחתן עם ארז'בט בוצ'קאי, אחותו הקטנה של אישטוואן בוצ'קאי.
בשנים 1571–1576 כיהן כקפטן של העיר נאג'ווארד.
בשנת 1576 כשאחיו הקטן, שליט טרנסילבניה, אישטוואן באטורי, עלה על כס המלכות של פולין בשם סטפאן, קרישטוף נתבקש על ידו לכהן כשליט של טרנסילבניה, בשמו.
סטפאן שמר לעצמו את התואר של נסיך טרנסילבניה.
בימי שלטונו של קרישטוף באטורי נעשו עבודות בנייה רבות בהשפעת אמנות הרנסאנס, אחת המפורסמות שבהן - ביצור המצודה של חוסט בשנת 1577.
("עבודות אלה בוצעו בפקודת השליט המפואר, כריסטופור באטורי שומיאי, ווייבוד של טרנסילבניה ורוזן הסקלרים, בשנת האדון, 1577").
בדומה לאחיו סטפאן באטורי, קרישטוף תמך במוסדות הישועים והפקיד את חינוך בנו ז'יגמנד באטורי בידיהם.
קרישטוף באטורי נפטר באלבה יוליה כשלושה שבועות אחרי שאשתו מתה תוך כדי לידה.
במקומו הועלה על כס שליטי טרנסילבניה אחיו הקטין, ז'יגמונד באטורי.
השלטון הרשמי בטרנסילבניה נשאר בידי האח, מלך פולין, סטפאן באטורי, עד מותו שלו בשנת 1586. כאפוטרופוס של ז'יגמונד, יאנוש גיצי ניהל בפועל את ענייני הנסיכות האוטונומית.
אנדרטה של קרישטוף באטורי מעל מצבתו בכנסייה באלבה יוליה עוצבה על ידי הפסל והאדריכל הפלמי וילם ואן דן בלוקה, שהגיע בשנת 1584 לעיר הטרנסילבנית במטרה זו.
ייתכן כי נהרסה על ידי הטורקים.
קרישטוף באטורי היה נשוי לארז'בט (אליזבט) באטורי (נפטרה ב-15 בפברואר 1581), בתו של ג'יירג' בוצ'קאי ו
ז'יגמונד באטורי, (1613 - 1572) יורש הכתר של קרישטוף וסטפאן באטורי בראש נסיכות טרנסילבניה
גריזלדה באטורי (נפטרה ב-1590), החל מ-12 ביוני 1583, אשתו השלישית של קנצלר של פולין, יאן זמויסקי
יש סבורים שנולד להם עוד בן, שבלידתו נפטרה ארז'בט באטורי בפברואר 1581. אולם גורל אותו בן אינו ידוע.
הקריקטורה בעולם הערבי היא תת-סוג, מבחינה גאוגרפית-רגיונאלית, של הקריקטורה.
אמצעי זה, שניתן להשיב את שורשיו לתקופות קדומות ביותר בתולדות האנושות, הוא כלי שהתפתח ושינה צורה, תוכן ומסגרת-פרסום במרוצת הזמן.
לקריקטורה בעולם הערבי, הנכלל ברובו בתחומי המזרח התיכון, חשיבות ומעמד לא מבוטלים, כאשר זו האחרונה נכנסה אליו בשלב מאוחר יותר ביחס למדינות אחרות.
קריקטורה היא איור בו מוצגים אנשים, חפצים או מצבים בצורה הסוטה מן המציאות.
פער זה בין המוצג בקריקטורה לבין המצב במציאות מבוסס על אלמנטים של הגזמה, גרוטסק ואירוניה, והם אלה אשר מְשווים לאיור זה נופך משעשע ובעל הומור.
הפער המדובר יוצר, מטבע הדברים, עיוות של המציאות המוכרת והידועה לאדם הממוצע.
עיוות זה מעובד באופן תת-הכרתי במוח, וכך ניתנים לקריקטורה מובן, פירוש ומשמעות.
מובן, אפוא, כי על מנת לפרש נכונה את האיור, על האדם המתבונן להיות בקיא בפרטים הקשורים באדם, בחפץ או במצב המתוארים בה.
היסטוריה גלובלית כללית של הקריקטורה
השימוש בציורים ובסמלים למטרת הבעת רעיונות (אידיאוגראמות, ideograms) ידוע עוד מתקופות קדומות, בהן צייר האדם הקדמון על קירות מערה או חרט על לוחות אבן.
עדויות מסוג אלה שרדו בחלקן עד ימינו, ומתוכן אף קיים חומר שפוענח ותורגם לשפות חיות בנות-ימינו.
דוגמאות לעדויות מן הסוגים הנ"ל הן הציורים על קירות מערת לאסקו אשר בצרפת, וכן מצבות ולוחות אבן אשר עליהן חרוטות כתובות שונות, כדוגמת אבן רוזטה אשר נתגלתה במצרים ליד העיירה רשיד, הידועה גם בשם רוזטה.
גם בימי הביניים משובצים רמזים להתפתחות הקריקטורה.
כך למשל מסופר כי האמן והממציא המפורסם לאונרדו דה וינצ'י (Leonardo da Vinci, 1452-1519) נהג לחפש אנשים בעלי מום, וזאת כדי שישמשו לו מודל לציור.
עם זאת, ככל הידוע, טענה זו לא נחקרה לעומק – לא מבחינה היסטורית ולא מבחינת סקירת עבודותיו של דה וינצ'י.
דוגמה אחרת היא דיודמאר קאסם (Diodemmar Casem), מטיף שעבד בחצר האפיפיור, ואשר לגביו סופר ונטען כי הוא מסוגל לתאר את מהות האדם "בשלוש או בארבע משיכות מכחול".
בתחילת העת החדשה, בסביבות המאה ה-18, נמצאו עדויות מוצקות יותר לגבי העיסוק בקריקטורות.
בשנת 1762 לערך יצא לאור ספר בנושא אמנות ציור הקריקטורה.
ספר זה, A Book of Caricaturas שמו, נכתב על ידי מרי דארלי (Mary Darly) ויצא לאור באנגליה.
שלוש שנים קודם לכן, בשנת 1759, צוירו הקריקטורות האמריקאיות הראשונות על ידי הבריגדיר-גנרל הבריטי ג'ורג' טאונסהנד (George Townshend), וזאת במהלך הקרב על קוויבק.
כמו כן נודעו באותה תקופה שני קריקטוריסטים אנגלים, האחד - תומאס רולנדסון (Thomas Rowlandson, 1756–1827), ועמיתו - ג'יימס גילרי (James Gillray, 1757–1815).
נראה, אפוא, כי בריטניה מילאה במרוצת העת החדשה תפקיד מרכזי ובולט בתחום אמנות הקריקטורה.
לקריקטורה ישנם סוגים שונים, הנבדלים זה מזה כהבדל דיסציפלינה אחת מרעותה.
עם זאת, נדמה כי הסוגה הנפוצה ביותר בתחום הנדון היא הקריקטורה הפוליטית.
טרם יוחד לנושא זה מחקר מקיף, אולם ניתן לשער כי אחד הגורמים לכך הוא השתלבות הקריקטורה בעיתונות ובכתבי-עת, בהם פורסמו ידיעות שונות בתחום הנדון.
ברם, אין בכך משום אמירה, כי סוגות נוספות אינן מקבלות ביטוי דרך כלי הקריקטורה.
המעיין באתרי אינטרנט שונים יוכל למצוא בין היתר קריקטורות בתחומי סביבה, כלכלה, ספורט, חברה, תרבות וכיוצא בזה.
אגב העיסוק בסוגות, ראוי להביא מדבריו של הקריקטוריסט ההודי ס.
Jithesh), אשר הגדיר את הקריקטורה על ידי הבחנתה מסוגה אחרת - הסרטון המצויר (cartoon):
לא ניתן להצביע במדויק על נקודת-הזמן שבה החלו קריקטורות להתפרסם בעולם הערבי, אך לא יהיה זה משולל כל יסוד לטעון, כי כלי זה הובא מן המערב בדרכים שונות, למשל באמצעות העיתונות, שהפכה נפוצה באזור זה, בפרט החל מן המאה ה-18, ובאופן רחב יותר גם דרך הקולוניאליזם האירופאי שפלש אליו.
בצל צנזורה כבדה שהטילו השלטונות על אמצעי-התקשורת הקיימים, השתרבבו חדשות לבקרים גם דברי ביקורת כנגד זה האחרון, כאשר אחת הדרכים להביע זאת הייתה הקריקטורה.
במרוצת 200 השנים האחרונות פשטה הקריקטורה בעולם הערבי כאש בשדה קוצים.
כמו ברחבי העולם, גם בעולם הערבי הן הפכו מגוונות, צבעוניות ועוקצניות יותר, בעודן משתכללות לאורך הזמן.
נשאלת השאלה "מדוע הצליחה הקריקטורה במידה כה מסחררת בעולם הערבי?".
הנחות אלה טרם פורסמו במסגרת מחקר אקדמי מקיף, אך הן קיימות בקרב העוסקים בתחום זה ובתחומים משיקים לו.
במסגרת המגמות של קליטת מילים משפות זרות, נראה כי המילה "קריקטורה" חדרה גם היא לשפה הערבית בדמות המילה "כּאריכּאתיר" (كاريكاتير), ומאחר שהיא שאולה מלועזית, הרי שכמו מילים אחרות מסוג זה אשר חדרו לערבית, גם מילה זו תקבל את סיומת הריבוי השלם לנקבה (- ات).
לצד הצורה הנ"ל קיימת גם צורה משוערבת-למחצה, "רסם כּאריכּאתירי" (رسم كاريكاتيريّ).
מצורה זו נגזר גם שם בעל-המקצוע: "רסאם כּאריכּאתיר" (رَسّام كاريكاتير) הוא קריקטוריסט.
נושא שטרם נחקר לעומקו הוא הרקע והסיבות לשימוש בשפה הערבית הספרותית (פוּצְחא, فصحى), בערבית המדוברת (עאמיה, عامّيّة) או במשלבי-ביניים (ווּסְטא, وسطى) במלל המלווה את איור הקריקטורה, ובמילים אחרות: כיצד ניתן להסביר את הקשר שבין תוכן הקריקטורה ונסיבות ציורה לבין משלב השפה המלווה אותה.
אחת הדוגמאות הבולטות, המדגישות את כוחה של הקריקטורה, משתקפת בדמותה של הקריקטוריסטית הפלסטינית אומיה ג'וחא (أمية جحا; בתעתיק: אמיה ג'חא).
ג'וחא, ילידת העיר עזה, נולדה ב-2 בפברואר 1972. סיימה בהצטיינות לימודי מתמטיקה באוניברסיטת אל-אזהר בקהיר בשנת 1995. נישאה לראמי סעד, מפקד שדה בגדודי עז אל-דין אל-קסאם (كتائب الشهيد عز الدين القسّام), הזרוע הצבאית של תנועת חמאס (حماس), אשר נהרג על ידי כוחות צה"ל בשנת 2003.
אומייה חברה בעמותה ע"ש נאג'י אל-עלי לאומנות פלסטית בפלסטין (جمعية ناجي العلي للفنون التشكيلية في فلسطين).
בשנת 2001 היא זכתה בפרס העיתונות הערבית.
את הקריקטורות שלה היא פרסמה מזה תקופה בעיתון הפלסטיני אל-חיאת אל-ג'דידה (الحياة الجديدة), ולאחר שפרשה מכך החליפהּ בתפקיד זה מחמד עבד אל-ע'ני סבאענה.
בנוסף לעיתון זה, מפרסמת אומייה את איוריה באתר אינטרנט ובדפי פייסבוק הנושאים את שמה.
ואמנם, מוטיבים הקשורים בסבלם של הפלסטינים חוזרים תדיר בקריקטורות פרי עטה של אומייה, וזאת לעיתים לצד קריקטורות מסוג שני, בהם היא מנסה להביע תקווה לעתיד טוב יותר עבור בני עמה.
קריקטורות רבות בנושא הסכסוך הישראלי-ערבי והסכסוך הישראלי-פלסטיני פורסמו בכלי התקשורת הערביים.
כמעט כולן נשאו אופי אנטי-ישראלי בוטה ורבות מהן גם אופי אנטישמי הרומז לעלילות דם כנגד היהודים, כגון: יהודים שותים דם של ילדים ערבים, יהודים חרדים שולטים בעולם, יהודים צולבים ערבי כפי שצלבו את ישו, יהודים כרוצחים שטניים, ועוד.
לאחר ניצחונה של נטע ברזילי באירוויזיון 2018, פורסמו בתקשורת הערבית קריקטורות המגנות את זכייתה.
בקריקטורה שצייר מֻחַמַּד סַבַּאעַנֶה נטע עומדת על גדר ההפרדה מוצגת כשדם נוזל מפיה.
היא רוקדת בבגדים צבעוניים ומחזיקה רימון, במקום מיקרופון.
הקריקטורה הופיעה בעיתון הרשמי של הרשות הפלסטינית, אל-חַיַאת אל-גַ'דִידִה.
אחד מגלי האירועים המשמעותיים, אשר התחוללו (ועודם מתרחשים ומשפיעים) ברחבי העולם הערבי בעת האחרונה, הוא מה שנהוג לכנות "האביב הערבי".
מונח זה מתייחס לסדרת התקוממויות עממיות כנגד השלטון, שפקדו את חלק ממדינות ערב במפנה השנים 2011-2010. בין מדינות אלה ניתן למנות את תוניסיה, מצרים, לוב, תימן, בחריין ועוד.
לצד מדינות אלה נמצאת גם סוריה, אשר בה עדיין מתרחשות התנגשויות אלימות בין הצבא הסורי החופשי (جيش سوريا الحرّ) ותומכיו לבין משטרו של הנשיא בשאר אל-אסד ואנשי-שלומו, מאז חודש מרץ 2011.
אחד המאפיינים הבולטים של התקוממויות אלה הוא השימוש הנרחב באמצעי-התקשורת הקיימים ברשת האינטרנט, דוגמת פייסבוק, טוויטר, YouTube, פליקר וכיוצא בזה, וזאת לצד הפגנות בכיכרות וברחובות הראשיים כנגד השלטון.
במסגרת אמצעים אלה זכתה הקריקטורה לנפח לא מבוטל של חשיפה, הפצה ותגובות, כחלק מן הניסיונות להציג את השלטונות הקיימים באור נלעג, מעורר גיחוך ושלילי.
נראה כי את מה שהשלטונות ניסו להשתיק באמצעים העומדים לרשותם, הצליחו ההמונים לבטא לא רק בעצם נוכחותם במרחב הציבורי, כי אם גם – וביתר שאת – במרחב הקיברנטי (cyberspace).
ההתקוממויות ברחבי העולם הערבי זכו להתעניינות, בין היתר, מצד אמצעי-התקשורת בישראל.
כדוגמה ניתן לציין את שלוחת מכון ממרי (MEMRI) בישראל, אשר מפרסם באתרו סקירות שונות בנושאים הקשורים לעולם הערבי בכלל, ולאביב הערבי בפרט.
קרישיות יתר (בלועזית: תרומבופיליה) בהיריון היא הנטייה במהלך ההיריון לפתח פקקת (קרישי דם).
ההיריון עצמו גורם לתופעה של קרישיות יתר כמנגנון הסתגלות פיזיולוגית למניעת דימום לאחר לידה.
במהלך ההיריון הריכוז של חלק מגורמי הקרישה עולה ומגביר את הסיכון לפקקת במהלך ההיריון.
הסיכון מתחיל בשליש הראשון של ההיריון ונמשך עד 12 שבועות לאחר הלידה.
קרישיות יתר בהיריון עלולה לגרום לסיבוכים, קיימת חשיבות לאיתור מוקדם וטיפול כדי למנוע סיבוכים במהלך ההיריון ואחריו.
קרישת דם היא היכולת של הדם הנוזלי להפוך למוצק בשעת פציעה בכדי למנוע דימום ממושך.
תהליך זה כולל בתוכו שרשרת אירועים המנוהלת על ידי קבוצת חלבונים הנקראים חלבוני קרישה (CLOTTING FACTORS)
תהליך הקרישה אמור להתבצע רק כשקיימת דליפה של דם אל מחוץ לכלי הדם, אם הדם ייקרש בזמן שיגרה יוצרו קרישי דם במערכת כלי הדם הסגורה, דבר היכול להוביל לחסימת כלי דם ולנזק לאיברים השונים.
שינויים במערכת קרישת הדם במהלך ההיריון
נפח הפלזמה במערכת הדם של האישה במהלך ההיריון גדל ב-40%-50%.
כמות טסיות הדם לא משתנה בהרבה במהלך ההיריון אבל בגלל הגידול בפלזמה, יש גידול בכמות הפיברינוגן בדם.
כמו כן יש עלייה בגורמי הקרישה: פקטור 7 Von Willebrand factor ,X-10, IX-9, VIII-8, VII.
מה שיוצר מצב של קרישיות יתר פי שנים לעומת אישה לא בהיריון.
למרות השינויים המשמעותיים המתרחשים במערכת הקרישה, תפקודי קרישה אינם משתנים במהלך ההיריון או שהם יורדים מעט.
דוגמאות לבדיקות דם סטנדרטים שבודקים תפקודי קרישה הן: זמן פרותרומבין - PT, יחס בינלאומי מתוקנן - International normalized ratio - INR, זמן תרומבופלסטיון -PTT.
סיבות וגורמי סיכון לקרישיות יתר בהיריון
גורמי סיכון שמגבירים קרישיות יתר בהיריון
שכיבה ממושכת במיטה במהלך ההיריון ולאחר הלידה
פקקת בעבר, היסטוריה משפחתית של פקקת או בעיית קרישיות יתר מולדת
היריון מרובה עוברים, טיפולי הפריה
גורמים נוספים שמגבירים קרישיות יתר בהיריון: עישון, עודף משקל, ניתוח, היריון מעל גיל 35 ומחלת ריאות לב או סכרת
ניתן לחלק את סיבוכי קרישיות היתר בהיריון ל: פקקת-תרומבואמבוליזם וסיבוכי היריון:
כולל את פקקת הורידים העמוקים (DVT) ומהווה 75%-80% מסך כל אירועי התרומבואמבוליזם הורידיים (Venous Thromboembolism, VTE) ואת התסחיף הריאתי (PE) המהווה 25% מסך כל אירועי התרומבואמבוליזם הורידיים (VTE).
מדובר בתופעה חמורה הכרוכה בסיכון מוגבר לתחלואה אימהית ואף למוות.
כמחצית מאירועי ה-VTE מתרחשים במהלך ההיריון וכמחצית בתקופת משכב הלידה.
הסיבה לכך היא השילוב בין גורמים מכניים והורמונליים הגורמים לשינוי במערכת הקרישה הטרום היריונית לכיוון קרישיות יתר.
הסיכון ל-VTE קיים כבר בשליש הראשון, עולה בשליש השלישי ומגיע לשיא בתקופת משכב הלידה.
גורמי הסיכון העיקריים ל-VTE הם מאורע תרומבואמבולי בעבר (עד 25% מכלל האירועים הם אירועים חוזרים) ועדות לתרומבופיליה.
גורמי סיכון נוספים כוללים בין השאר: גיל, השמנת יתר, עישון, יתר לחץ דם וניתוח קיסרי.
כוללים הפלות חוזרות, מות עובר ברחם מגורם לא ברור, רעלת היריון, האטה בגדילה תוך רחמית והפרדות שליה.
בעוד שהקשר בין תרומבופיליה מולדת לבין VTE הוא חזק ביותר, קיימת מחלוקת לגבי הקשר בין תרומבופיליה מולדת לסיבוכי היריון ולגבי יעילות טיפול במונעי קרישה למניעת סיבוכי היריון בנשים עם תרומבופיליה מולדת.
לעומת זאת, קיים קשר ברור ויתרון במתן טיפול בתרומבופיליה נרכשת, ובעיקר תסמונת אנטי-פוספוליפידית (APS) Anti Phospholipid Syndrome.
הנחיות למניעת סיבוכים של קרישיות יתר בהיריון
כל שעה- שעתיים כדאי לנוע לשיפור זרימת הדם, יש להיזהר משכיבה או ישיבה ממושכת ללא תנועה.
להכיר את הסימפטומים של התפתחות פקקת בוורידים: רגישות וחום מקומי באזור השוק והירכיים, כאבים בחלק האחורי של השוק ונפיחות, הבדלים בנפיחות בין שתי הגפיים שלא נגרם עקב חבלה.
להכיר את הסימפטומים של התפתחות תסחיף ריאתי: קושי ניכר בנשימה, כאבים בחזה שמחמירים בזמן נשימה או שיעול, שיעול דמי, דפיקות לב.
השיעור הכולל של אירועים תרומבואמבוליים ורידים בהיריון הם 200 לכל 100,000 לידה.
ההסיכון העיקרי נראה שמתרחש בתקופת משכב הלידה שבו השכיחות עולה כמעט פי 2.5 ומוערכת ב-500 ל-100,000.
תרומבופיליות תורשתיות ונרכשות תורמות לנטייה מוגברת לאירועי פקקת.
ההשפעה הכוללת של תרומבופיליות תורשתיות ונרכשות הוא נמוך באוכלוסיית הכללית, ורוב החולים לעולם לא יחוו אירוע פקקת.
בְּמַהֲלָך ההיריון, לעומת זאת, הסיכון המוגבר לפקקת בנשים עם תרומבופיליה תורשתית ונרכשת מהותי ומחייב התייחסות.
במאמר רטרוספקטיבי של קאמל ושות' (Kamel et al., (2014)מתואר כי בתקופת משכב הלידה (postpartum state) קשור לסיכון מוגבר באופן ניכר לפקקת (thrombosis).
עוד מתואר כי הסיכון לאירועים פקקתיים ראשוניים היה גבוה בששת השבועות לאחר הלידה.
הייתה גם עליה קלה אך מובהקת בסיכון במהלך התקופה של שבעה עד 12 שבועות לאחר הלידה.
כל אישה צריכה לעבור הערכה לגבי מידת הסיכון לאירוע תרומבואמבולי על פי היסטוריה רפואית וגורמי סיכון ויישקל הצורך בבירור לתרומבופיליה במהלך המפגש הרפואי הראשוני טרם או במהלך ההיריון.
הטיפול המונע באישה ההרה יותאם באופן פרטני לכל אישה על פי גורמי הסיכון, ההיסטוריה הרפואית המיילדותית, סיפור משפחתי וסוג התרומבופיליה.
טיפול נוגד קרישה במהלך ההיריון יינתן על פי התוויה.
טיפול נוגד קרישה יינתן לאחר הלידה על פי התוויה למשך תקופת משכב לידה, עד 6 שבועות, מכיוון שהסיכון המחושב ליום לאירועי VTE גבוה יותר בתקופת משכב הלידה מומלץ להחמיר בטיפול בתקופה זו ביחס לתקופה הטרום לידתית.
"קריקטוריסטים למען שלום" היא עמותה בינלאומית של קריקטוריסטים שהוקמה בצרפת בשנת 2006.
ב-16 באוקטובר 2006, לאחר פרשת קריקטורות מוחמד, התקיים במטה האומות המאוחדות בניו יורק מפגש תחת הכותרת "להתיר את חוסר הסובלנות" בין קופי אנאן, מזכ"ל האו"ם, לבין פלאנטו, עיתונאי וקריקטוריסט בעיתון הצרפתי לה מונד.
במפגש השתתפו 12 קריקטוריסטים מרחבי העולם.
כתוצאה מהמפגש הוקמה העמותה "קריקטוריסטים למען שלום" שמטרתה היא קידום ההבנה והכבוד ההדדי בין בני דתות ותרבויות שונות, תוך שימוש בקריקטורות כביטוי לשפה אוניברסלית.
מאז הקמתה בשנת 2006 ארגנה העמותה תערוכות ומפגשים רבים.
העמותה נרשמה באופן רשמי בצרפת במאי 2008.
ארגון האם בפריז, המורכב מקריקטוריסטים המתווים את הקו האמנותי ומנהלים את פעילויות העמותה.
"קריקטוריסטים למען שלום (אטלנטה)", שלוחה של העמותה באטלנטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית.
"קריקטוריסטים למען שלום (ז'נבה)", הזרוע הפיננסית של העמותה, הנהנית ממימון של משרד החוץ השווייצרי ושל האו"ם.
עמותת "קריקטוריסטים למען שלום" מארגנת תערוכות של קריקטורות בהן נפגשים קריקטוריסטים ואמנים ממדינות שונות עם הציבור הרחב, על מנת לקדם את רעיונות חופש הביטוי וההכרה בעבודתם העיתונאית של הקריקטוריסטים.
העמותה מספקת תמיכה והדרכה לקריקטוריסטים.
כמו כן היא שמה לה למטרה לספק הגנה וסיוע משפטי לקריקטוריסטים באזורי מצוקה.
בעמותה חברים יותר מ-100 קריקטוריסטים ממגוון מדינות, דתות וגישות פוליטיות.
משרדי העמותה נמצאים במערכת העיתון "לה מונד" בפריז.
בין חברי העמותה נמנים הקריקטוריסטים הישראלים אורי פינק, מישל קישקה, אבי כץ ושי צ'רקה, וכן רענן לוריא.
העמותה ארגנה עשרות מפגשים של קריקטוריסטים ברחבי העולם.
העמותה מארגנת תערוכות ציור וקריקטורות, לרוב מלוות בהרצאות של אמנים אורחים.
בתערוכות מוצגות קריקטורות על נושאים פוליטיים כגון סכסוכים אלימים בעולם, איכות הסביבה, זכויות האדם, פערים כלכליים, צנזורה ואיסורים, עונש מוות במקומות שונים בעולם, זכויות הילד ועוד.
איורי "קריקטוריסטים למען שלום" מוצגים בתצוגת הקבע של "אגף השלום" של מוזיאון קאן, שהוקם לאחר מלחמת העולם השנייה.
מדי שנה המוזיאון גם מארגן מפגש של פעילי העמותה עם אנשי ציבור שונים.
בחודש נובמבר 2013 הארגון "עיתונאים ללא גבולות" פרסם אלבום ובו 100 קריקטורות של אמני העמותה.
הפרס על שם אונורה דומייה
החל משנת 2010 מעניקה העמותה פרס כספי על שם האמן אונורה דומייה.
הפרס ניתן לקריקטוריסט הראוי להערכה על פרסום יצירותיו במדינה שבה הוא פועל.
בשנת 2011 זכתה בפרס האמנית הסינית שיה ליצ'ואן, ובשנת 2012 התוניסאית נדיה חיארי.
קריקט הוא הספורט הפופולרי ביותר בסרי לנקה, ואחריו כדורגל ורוגבי.
סרי לנקה היא אחת מ-12 המדינות שמשתתפות בקריקט עולמי, ואחת משש המדינות שזכו בגביע העולם בקריקט.
בסרי לנקה משחקים קריקט ברמה גבוהה ומקצועית, ומשחקי הענף נצפים על ידי אחוז גדול מהאוכלוסייה.
סרי לנקה (שנודעה בעבר בשם ציילון) הוכרזה כמושבה בריטית ב-1802. כפי שהבריטים נהגו אז, קריקט עקב אחריהם לכל מדינה שאליה הגיעו.
אפשר להניח שהמשחק כבר היה קיים על האי ב-1800. האזכור הכי קדום של קריקט בסיילון היה בדו"ח קולומבו מ-1832 שהתיר את הקמת מועדון הקריקט הראשון בסרי לנקה.
מועדון הקריקט קולומבו הוקם עם קבלת לאחר האישור, והמשחקים התחילו מיד.
מאז הספורט פרח במדינה כספורט הבית וב-1975 שמם של השחקנים הסרי לנקים החל להיות מופץ ברמה בינלאומית.
נבחרת הקריקט הלאומית של סרי לנקה היא The Sri Lankan Cricket Team.
הנבחרת שיחקה ב-1975 ביום הקריקט הבינלאומי וב-1981 זכו בגביע, אשר שם את סרי לנקה במקום ה-8 ברמה הבינלאומית.
קריצ'ב (בבלארוסית: Крычаў, קריצ'או; ברוסית: Кричев; בפולנית: Krzyczew) היא עיר מחוז במחוז מוהילב שבמזרח בלארוס, על גדת נהר סוז' ובסמוך לגבול רוסיה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
קריצ'ב נזכרת לראשונה בשנת 1136, ובשנת 1633 הוענקו לה זכויות עיר.
בחלוקת פולין בשנת 1772 נכללה העיר בתחום האימפריה הרוסית.
בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיר 2,566 יהודים, קרוב למחצית מתושביה.
בתקופה הסובייטית הצטמצמה האוכלוסייה היהודית בעיר, ופעל בה בית ספר יידי.
ב-17 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, ועל יהודיה הוטלו גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב.
כחודש לאחר מכן רוכזו יהודי העיר בגטו שהוקם בה, בו הועסקו בעבודות כפייה, ללא אספקת מזון.
בתחילת נובמבר 1941 רצחו חיילי איינזצגרופן את 1,213 היהודים שנותרו בגטו שבעיר.
קרישנאסוואמי אלאדי הוא מתמטיקאי הודי-אמריקאי המתמחה בתורת המספרים.
אלאדי הוא פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת פלורידה, וכיהן כראש המחלקה למתמטיקה שם מ-1998 עד 2008. הוא משמש גם כעורך הראשי של כתב העת "רמנוג'אן", (The Ramanujan Journal - Springer-Verlag) שנוסד על ידיו בשנת 1997.
אלאדי נולד בטירווננתאפורם ולמד תואר ראשון באוניברסיטת מדראס אותם סיים בשנת 1975. עוד בהיותו סטודנט לתואר ראשון, הוא כתב לפאול ארדש בנוגע למחקרו על פונקציה הממפה כל מספר שלם לסכום הגורמים הראשוניים שלו (עם חזרות); ארדש הגיע למדראס לפגוש אותו, ושיתוף הפעולה ביניהם
בנושא זה הוביל למאמרו הראשון של אלאדי.
הדוקטורט של אלאדי הוענק לו מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס בשנת 1978 תחת הדרכתו של ארנסט ג.
לאחר ביקור באוניברסיטת מישיגן, המכון ללימודים מתקדמים בפרינסטון, ואוניברסיטת הוואי, הוא מונה בשנת 1981 לפרופסור חבר במכון למדעי המתמטיקה ב-Chennai שנוסד על ידי אביו, אלאדי רמקרישנאן (Alladi Ramakrishnan).
בשנת 1986 עבר לאוניברסיטת פלורידה.
בשנת 2012 נבחר לאחד העמיתים הראשונים של האגודה האמריקאית למתמטיקה.
במרץ 2016, לרגל יום הולדתו ה-60, נערך לכבודו כנס במשך חמישה ימים על תורת המספרים, בהשתתפות מתמטיקאים רבים מרחבי העולם.
קרישנה קומארי קוהלי (בסינדית: ڪرشن ڪماري ڪوهلي; באורדו: کرشنا کماری کوہلی; נולדה ב-1 בפברואר 1979), ידועה גם בכינוי קישו באי, היא פוליטיקאית פקיסטנית וסנאטורית מסינד, מושב שבו זכתה בבחירות של מרץ 2018. היא האישה הדלית הראשונה וההינדו השנייה להחזיק בתפקיד זה.
היא ידועה בשל הקמפיינים שלה למען זכויות נשים ונגד עבודה בכפייה.
קוהלי נולדה ב-1 בפברואר 1979 למשפחה ענייה מן הכפר נגפרקאר, שבטהאר.
כשהייתה כבת 8, היא ומשפחתה הוחזקו כשבויים במשך שלוש שנים בתור עובדים בכפייה בבית כלא פרטי.
הם שוחררו רק לאחר פשיטה משטרתית על אדמות בעל המתקן.
היא המשיכה את הלימודים שלה לאחר נישואיה, ובשנת 2013 סיימה תואר שני בסוציולוגיה מאוניברסיטת סינד.
ב-2007, היא השתתפה במחנה מהרגרה להכשרת מנהיגות נוער בנושא זכויות האדם באיסלאמאבאד, שם למדה על ממשלת פקיסטן, הגירה בינלאומית, תכנון אסטרטגי, ועל כלים ליצירת שינוי חברתי.
אחרי זה החלה לעבוד עם הפעילה החברתית הידועה, פאוזיה סעיד.
קוהלי הצטרפה למפלגת העם הפקיסטנית (PPP) בתור פעילה חברתית בקמפיין למען זכויות של אוכלוסיות מוחלשות בטהאר.
היא מובילה מאז קמפיינים למען זכויות נשים, נגד עבודה בכפייה, ונגד הטרדה מינית במקום העבודה.
בשנת 2018, היא נבחרה לסנאט של פקיסטן במושב המשוריין לאישה ממחוז סינד.
כשהושבעה ב-12 במרץ 2018, היא הייתה לאישה הדלית ההינדו הראשונה, והאישה ההינדו השנייה סך הכל לשרת בסנאט, אחרי ראטנה בהגוונדס צ'וולה.
היא הושבעה לסנאט כשהיא לבושה בשמלה טהארית מסורתית.
נערך לכבודה אירוע שבו הדוברים שיבחו את ההתפתחות כסימן טוב לבאות עבור מיעוטים דתיים בפקיסטן.
קריש פירות (נקרא גם: בצק פירות) הוא ממתק עשוי פירות (או קליפות של פירות) מבושלים עם סוכר.
להסמכה משתמשים בפקטין בתור חומר מסמיך, אגר או ג'לטין.
בעבר היה נהוג להכין קריש פירות של עבודת-יד בעזרת ריבה מיובשת, אך כיום עשוי הממתק בדרך כלל מחומרים תעשייתיים ומוכר בשם מרמלדה.
בארצות דוברות אנגלית, המונח "מרמלדה" (Marmalade) משמש לתאר ריבות הדרים (בעיקר תפוזים) (לעומת קונפיטורה שהיא שם כולל למעדני פרי משומרים כגון ריבות וצ'אטני).
מקור המילה הוא ככל הנראה ביוון שבה גילו בתקופות מוקדמות שבישול חבושים בדבש, מביא לאחר הקירור לקרישה ושימור.
המעדן כונה "melimelon", כאשר מלון הוא כינוי כללי לפרי עגול ו"מלי" הוא דבש".
בספרדית ובפורטוגזית המונח משמש לתאר קינוח מפירות שונים.
בצרפתית מכונה המרמלדה "Pâtes de fruits" ("Pâtes" הוא ממרח או בלילה, הצירוף מתורגם כ"בצק פירות") המיוצרת מסוג פרי אחד בלבד למשל "Pâte de fraise" (תות שדה).
החל מהמאה ה-10 בצרפת העתיקה, שימשה המרמלדה כדרך לשימור פירות באמצעות הוספת סוכר ובישול התערובת, בדומה לריבה והמרמלדה נקראה בתחילה "ריבה יבשה".
ייבוש התערובת באוויר הפתוח, ייבש את הלחות הטבעית בפרי ובכך סייע לשימורו.
הנוסחה לייצור פאדג' מתוק נרשמה ב ב-1947. משפחת המלוכה הצרפתית, ב, באוברן, אכלה את הפירות הלא עונתיים בצורה זו, כאשר המתכונים הראשונים נוצרו בידי נזירים עד הגעתם למסעדות מודרניות כשהקריש הפך לקינוח הצרפתי הנפוץ ביותר.
הקריש מיוצר מפירות שונים ובהם חבוש, משמש, שזיף, תפוח עץ, תות שדה ופירות הדר.
סוכר מוסף לתערובת בהתאם למתיקות הטבעית של הפרי וחומר מסמיך כפקטין.
חומצה חלשה כחומצת לימון מזרזרת את פעולת ההסמכה של הפקטין, אך דורשת עבודה מהירה במילוי תבניות לעיצוב הממתק.
הממתק נשפך לתבנית עד לקירורו כאשר הוא נחתך לחתיכות (לרוב ריבועיות או בצורת פירות) ומצופה באבקת סוכר למניעת הידבקות.
במטבח העיראקי ישנו ממתק הדומה למרמלדה ולרחת לוקום העשוי מפירות טחונים ביחד עם הקליפה ונקרא "לוזינה".
קרישטוף רשובסקי (; נולד ב-27 במרץ 1997) הוא שחיין הונגרי, הוא אלוף אולימפי (פריז 2024), בשחייה במים פתוחים במשחה ל-10 ק"מ אלוף העולם (קוואנגג'ו 2019) בשחייה במים פתוחים במשחה ל-5 ק"מ ואלוף אירופה (גלאזגו 2018) במשחים ל-5 ק"מ ול-25 ק"מ.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיים רשובסקי במקום 35 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:29.36 דקות
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 סיים רשובסקי במקום חמישי במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:52:01.7 שעות, במקום שביעי במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 54:47.6 דקות במקום שביעי בתחרות הקבוצתית ולא הצליח לסיים את התחרות ל-25 ק"מ.
באליפות אירופה שנערכה בלוך לומונד סקוטלנד באוגוסט 2018 זכה רשובסקי ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף.
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 זכה רשובסקי במדליית זהב במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 53:22.1 דקות, לפני לוגן פונטן (53:32.2 דקות) ואריק הדלין מקנדה (53:32.4 דקות).
נוסף לכך, האו סיים במקום רביעי במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:47:59.5 שעות.
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה במאי זכה רשובסקי במדליית ארד בשחייה במים פתוחים שליחים בתוצאה של 54:18.5 דקות.
במשחה ל-5 ק"מ סיים רביעי בתוצאה של 55:47.3 דקות.
באולימפיאדת טוקיו (2020) זכה רשובסקי במדליית כסף במשחה מים פתוחים ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:48:59.0 שעות, אחרי פלוריאן ולברוק מגרמניה (1:48:33.7 שעות) ולפני גרגוריו פלטריניירי מאיטליה (1:49:01.1 שעות).
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה זכה במדליית כסף בשחייה במים פתוחים שליחים בתוצאה של 1:04:43.0 שעות.
במשחה ל-5 ק"מ סיים תשיעי בתוצאה של 54:28.3 דקות.
באליפות אירופה שנערכה ברומא, איטליה זכה במדליית כסף בשחייה במים פתוחים שליחים בתוצאה של 59:53.9 דקות.
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה ביולי 2023 זכה במדליית כסף במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:50:59.0 שעות, אחרי פלוריאן ולברוק (1:50:40.3 שעות) ולפני אוליבר קלמט (1:51:00.8 שעות), שניהם מגרמניה.
רשובסקי זכה גם במדליית כסף בשחייה במים פתוחים שליחים בתוצאה של 1:10:35.3 שעות.
במשחה ל-5 ק"מ סיים שביעי בתוצאה של 55:23.9 דקות.
באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר בפברואר זכה במדליית זהב במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:48:21.2 שעות, לפני מרק אנטואן אוליבייה (1:48:23.6 שעות) והקטור פרדואה (1:48:29.2 שעות).
בשחייה במים פתוחים שליחים זכה במדליית ארד בתוצאה של 1:04:06.8 שעות.
במשחה ל-5 ק"מ סיים רביעי בתוצאה של 51:30.5 דקות.
באליפות אירופה שנערכה בבלגרד, סרביה ביוני זכה במדליית זהב בשחייה במים פתוחים שליחים בתוצאה של 1:06:07.7 שעות.
באולימפיאדת פריז זכה רשובסקי במדליית זהב במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:50:52.7 שעות, לפני אוליבר קלמט מגרמניה (1:50:54.8 שעות) ובן ארצו דוד בטלהם (1:51:09.0 שעות).
בשנת 2018 זכה רשובסקי בתואר שחיין השנה בעולם בשחייה במים פתוחים.
מחוז משנה קריצ'ב (בבלארוסית: Крычаўскі раён; ברוסית: Кричевский район) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה מנהליים של מחוז מוהילב שבמזרח בלארוס.
מרכזו המנהלי היא העיר קריצ'ב.
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה קריצ'ב 35,133 בני אדם.
האוכלוסייה הצטמצמה ובשנת 2016 נמנו במחוז המשנה 32,592 בני אדם.
עד למלחמת העולם השנייה במחוז התגוררו יהודים רבים.
הרוב נרצחו על ידי הנאצים במספר גטאות שהוקמו לרבות גטו אנטונובקה.
קריפרים הם אויבים בדיוניים שתוקפים בהתפוצצות ליד מטרתם, והם גם מהאנטגוניסטים העיקריים של משחק הווידאו "מיינקראפט".
קריפרים צורפו למיינקראפט בעדכון אלפא של המשחק ב-31 באוגוסט 2009. מאז שחרורו, הקריפר הפך לסמל מוכר מאוד של מיינקראפט, והופיע באופן בולט במרצ'נדייזינג ובפרסום של מיינקראפט.
הקריפרים נוצרו כתוצאה משגיאת קידוד בשלבי האלפא של פיתוח מיינקראפט.
יוצר מיינקראפט, מרקוס פרסון, פיתח את הקריפר סביב המראה המוזר של דגם החזיר.
פרסון ערבב את הממדים, כאשר האורך והגובה הוחלפו.
זה, בשילוב עם ה-AI של הסתכלות על השחקן מובילים לכך שהקריפר יהפוך למוב עוין.
בהתנהגות המוקדמת היו קריפרים מסוגלים לגרום לנזק תגרה על השחקן והתפוצצו רק לאחר שנהרגו, אולם זה השתנה במהירות להתנהגות שהייתה יותר מזוהה עם התגנבות שהביאה אותם לתקוף עם שחרור מתוזמן של פיצוץ, אשר מנוטרל כאשר הם מתים.
הקריפר הפך לסמל מוכר לכל ושימש לשפע של סחורה.
בשנת 2011 נערך לוגו מיינקראפט כדי לשלב את הפנים של הקריפר באות "A".
הקריפר הפך לאייקון נרחב ומוכר של מיינקראפט, ולעיתים קרובות נחשב לאחד האויבים החשובים ביותר של מיינקראפט.
הפרצוף הפיקסלי של הקריפר שולב ב-"A" של לוגו מיינקראפט, כמו כן נעשה בו שימוש בתלבושות וקוספליי רבים של ליל כל הקדושים.
הקריפר הוצג במספר סטים של לגו מיינקראפט והיה המוקד העיקרי של אחד.
תמונת הקריפר שימשה במגוון רחב של מרצ'נדייז של מיינקראפט, כולל בגדים, מצעים ומנורות.
בנוסף, נעשה שימוש בתמונת הקריפר עבור כריות, צעצועים וקטיפות.
הקריפר מופיע כתחפושת Mii שניתן לרכוש ב-Super Smash Bros.
ביולי 2020, שותפות משותפת בין אולפני מוג'אנג לבין קלוגס הובילה להכרזה על Minecraft Creeper Crunch, דגני בוקר ממותגים רשמיים של Minecraft ובהם מופיע בהבלטה קריפר על האריזה.
הוא היה אמור להיות זמין לשחרור בחנויות בארצות הברית באוגוסט 2020. בנוסף, כל חבילה כוללת קוד ייחודי שניתן לממש עבור פריט לבוש קוסמטי של מיינקראפט.
הקריפר היה נושא למספר רב של אזכורים ופרודיות לתרבות הפופ.
בפרק "" בעונה 25 של הסיטקום המצויר "משפחת סימפסון", מו סיזלאק מופיע כקריפר ומתפוצץ בסוף "קטע הספה" של שיר הנושא.
בסביבות יולי 2019, השיר "Revenge" מאת ג'ורדן מרון, שנוצר ב-19 באוגוסט 2011, חזר לפופולריות כמם אינטרנטי.
קרישנה צ'נדרה בְּהָטָצָ'רְיָה (בבנגלית: কৃষ্ণ চন্দ্র ভট্টাচার্য ; באנגלית Krishna Chandra Bhattacharya או בראשי תיבות KCB; 12 במאי 1875 – 11 בדצמבר 1949) היה פילוסוף הודי משפיע שפעל באוניברסיטת כלכותה.
בהטצ'ריה היה ידוע בשיטת "הפרשנות הקונסטרוקטיבית" (constructive interpretation) באמצעותה שאלות ובעיות שנוסחו בשיטות של פילוסופיות הודיות עתיקות מנוסחות מחדש כך שניתן ללמוד אותן בהשוואה לסוגיות פילוסופיות מודרניות.
אחת הסוגיות שהעסיקו אותו בבמיוחד הייתה השאלה כיצד התודעה יוצרת יקום חומרי לכאורה.
בהטצ'אריה עודד את הרעיון של קוסמופוליטיות מוטמעת, בה שיטות של פילוסופיה הודית עברו תהליך של "מודרניזציה" באמצעות הטמעה מעמיקה ולא באמצעות חיקוי עיוור של רעיונות אירופיים.
הפילוסוף הישראלי דניאל רוה כתב אודותיו:
בהטצ'ריה תופס את התודעה האנושית כמורכבת משלוש ספירות: ידיעה, פעולה/רצייה ורגש.
חקירתו הפילוסופית מבקשת לרדת לשורש מושג החופש בכל אחת משלוש הספירות הללו.
הוא דן בחופש ברמת הידיעה בדיאלוג עם אסכולות האַדְוַיְטַה-ודאנטה והסאנקהיה.
על חופש ברמת הרגש הוא כותב דרך תאוריית הרָסָה, תיאוריה קלאסית המבקשת להמשיג את החוויה האסתטית.
ואילו על חופש ברמת הפעולה/רצייה בהטצ'ריה כותב מתוך התכתבות עם היוגה של פטנג'לי ועם קאנט.
כן, פטנג'לי וקאנט – שכאלף חמש מאות שנה מפרידות ביניהם – בסירה אחת בהגותו של בהטצ'ריה, פילוסוף בלי גבולות שכתב בעיקר באנגלית, למרות שהיה נטוע בטקסטים הקלאסיים בשפה הסנסקריטית.
בהרצאותיו על היוגה מתמקד בהטצ'ריה בצמתים פילוסופיים אצל פטנג'לי ופרשניו, ועוסק בתמות פילוסופיות דוגמת תפיסת הזמן של פטנג'לי ויחסו לשפה.
אבל את עיקר הדיון תופס מושג הרצייה.
"יוגה", הוא כותב, "היא בבסיסה הרצון לניוורטי [מצב שבו התודעה מכונסת בתוך עצמה] ולא פרוורטי [תודעה אינטנציונלית] רצון למוּקְטִי, קרי חופש בבחינת הכוח לסגת מכל שימוש בכוח היוצר ערכים אובייקטיביים".
במילים אחרות, יוגה היא הרצון לא לרצות, תהליך שבו התודעה מתרוקנת מהעולם האובייקטיבי לטובת "סובייקט טהור", בלתי "נגוע" באובייקטיביות מכל סוג שהוא.
קרישנה צ'נדרה בהטצ'ריה נולד בסרמפורה במשפחה של חוקרי סנסקריט.
בהטיצ'ריה למד בבית ספר מקומי.
לאחר שעבר את בחינת הבגרות בשנת 1891 הוא עבר למכללת הנשיאות , שהייתה קשורה אז לאוניברסיטת כלכותה.
קרישטוף סלאי-בוברובניצקי (בהונגרית: Kristóf Szalay-Bobrovniczky; נולד ב-6 ביוני 1970) הוא פוליטיקאי ודיפלומט הונגרי המשמש כשר ההגנה מאז 24 במאי 2022.
משפחתו היא משפחה עתיקה ששורשיה מגיעים עד המאה ה-13. מרבית בני משפחתו היו קציני צבא ובעלי אדמות.
בתקופת השלטון הקומוניסטי בהונגריה, הוחרמו מרבית נכסי המשפחה.
אחיו הצעיר הוא וינס סלאי-בוברובניצקי המכהן כסגן מזכיר ממשלת הונגריה.
אשתו היא דוברת הממשלה אלכסנדרה סנטקיראי.
סלאי-בוברובניצקי שרת בצבא הונגריה והגיע לדרגת קפטן.
לאחר מכן למד חקלאות באוניברסיטת גדלה הצטרף למגזר העסקי.
בתחילה עבד בסניף ההונגרי של דלויט ואז בבנק קרדי ליונה, ולאחר מכן עבד בחברות טלקום שונות בהונגריה ומחוצה לה.
ב-2004 החל להוציא לאור שבועון פוליטי בשם "Heti Válasz".
בין 2016–2020 שימש כשגריר הונגריה בבריטניה.
ב-2022 נחשף כי סלאי-בוברובניצקי ממשיך לעשות עסקים עם חברות ברוסיה חרף הסנקציות המערביות שהוטלו עליה בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה.
ב-24 במאי 2022 הוא מונה בידי ראש הממשלה ויקטור אורבן לתפקיד שר ההגנה כמועמד לא מפלגתי.
קרירין (ביפנית: クリリン תעתיק: קורירין) הוא דמות של גיבור מזיכיון האנימה והמאנגה דרגון בול של אקירה טוריאמה.
הופיע לראשונה במאנגה: בצ'אפטר 25 - "יריב מגיע!" ובאנימה: בדרגון בול (המקורי), פרק 14 - "היריב של גוקו".
קרירין הוא רב-אמן באמנויות לחימה ונחשב לאחד מבני האדם החזקים בסדרה.
הוא נחשב לוחם אמיץ שמסתער בקור רוח על אויבים חזקים ממנו.
קרירין בהתחלה היה קל מזג וערמומי, וככל שעבר הזמן והוא התחבר עם הדמות הראשית בסדרה סון גוקו, הוא הפך לחברו הנאמן והטוב ביותר וב-Z לסון גוהאן ולאולנג.
לא פעם הוא זה שדחף את סון גוקו להתמיד במה שהוא עושה אם זה באימונים ואם בקרבות נואשים..
קרירין הוא בעלה של אנדרואיד 18 (ליתר דיוק סייבורג) לאחר שהוא ביקש מהדרקון הקסום שנרון שיוסיף לה תכונות של אדם רגיל.
המדבב בעברית של קרירין הוא שמחה ברבירו.
קרירין התאמן כנזיר במקדש אורין במשך שמונה שנים מאז שהוא היה בן ארבע.
ובגלל שהוא היה התלמיד החלש ביותר נטו להתנכל אליו שאר הנזירים.
דבר שדחף את קרירין להחליט להתאמן אצל המאסטר שנחשב לחזק בעולם כדי להפסיק את היתנכלויות ולהוכיח שהוא יכול להתחזק יותר מהם, לכן הוא שט אל עבר האי של מאסטר רושי.
ושכנע אותו שיוכל להצטרף לגוקו באימונים, לקראת טורניר אמנויות לחימה.
שלימים שם יפגוש את הנזירים שהתנכלו אליו יחד וינצח אותם.
בתחילת האימונים המשותפים של קרירין וגוקו היו יריבים, הם נלחמו והתחרו ביניהם באימונים, למרות שכל שעבר הזמן יתברר שגוקו היה חזק יותר.
במהלך האימונים הם הפכו לחברים טובים, ונקשרו מאוד.
דבר שילווה אותם לכל הסדרה.
כך היה שלכל אורך הסדרה הם עזרו אחד לשני, ונפגשו לקרב מידי כל טורניר שנרעך כל כמה שנים וכל פעם מחדש קרירין מגלה שחברו הטוב מתעלה מעליו בעוד כמה והפער רק גודל.
כשלאחר אחד מן הטורנירים קרירין מוצא את מותו בידי מפלצת.
וגוקו מתוח דאגה, מבטיח כי יהרוג את מי שעשה את זה ויחזיר את חברו הטוב לחיים בעזרת הדרגון שינרון.
דבר שגורם בסוף גם להצלת העולם.
סגאת הסאיינים: לאחר מאורעות סדרת המקור אנחנו פוגשים את קרירין שוב כשהוא נמצא בבית של מאסטר רושי ושם הוא פוגש את גוקו והחבורה אחרי תקופה ארוכה.
לאחר מכן מופיע במקום אויב חדש בשם ראדיץ, שמתגלה כחיזר ואח של גוקו.
שרוצה לחסל אותו ואת אנשי כדור הארץ.
קרירין נפגע ולא יכול להילחם, אבל יתאמן אצל רושי ויחזור להילחם בתקפה הבאה של שני חייזרים נוספים וחזקים יותר עלהם סיפר ראדיץ.
והפעם יהיה הלוחם האחרון שישרוד מלבד גוקו ובנו גוהאן.
בקרב זה קרירין גם תרם מעודף כוח לגוקו שיתמודד מול מקיטה (באנ': וג'יטה).
סאגת פאריז: לאחר אירועים אלה נשלח קרירין עם גוהאן ובורמה.
בתור הלוחם הכי חזק שלא נפצע אנושות לחפש את דרגון בול של כוכב נאמק (המקביל לשנרון).
שם הם דרשו לתמרן בין כוחותיו של פריז (באנ': פריזה) השליט האכזר של אימפריית החלל מצד אחד ומקיטה שגוקו ביקש להשאיר אותו בחיים מצד שני שבהם נתקלו.
לאחר זמן מה חברו לסון גוקו שטס גם הוא לכוכב לאחר שהחלים, לאחר מכן חברו גם למקיטה כדי להתגבר על פריז דבר שלא הספיק.
ובקרב זה קרירין מצא את מותו בפעם השנייה דבר שהרתיח את גוקו ושחרר ממנות כוח חבוי עצום הידוע בתור סופר סאיין.
מה שעזר לו לנצח את פריז.
לאחר סאגה זאת קרירין הוחזר לחיים (בפעם השנייה) ומכאן עד סוף דרגון בול זי הוא יקבל זמן במה יותר שולי:
בסאגת האנדרואידים וסל: קרירין עזר להילחם נגד אנדרואיד 20, ואחרי שגילו על שאר האנדרואידים, הוא התנדב להשבית אותם בעזרת השלט של בורמה.
הוא התאהב באחת אנדרואיד 18 (ליתר דיוק סייבורג), ולכן לא יכל להשבית אותה, ואחרי שאויב חדש בשם סל התגלה הוא נלחם בו ולא הצליח להתמודד מולו.
הוא ליווה את גוקו ושאר הלוחמים כדי להילחם נגד סל, לאחר שזה שאב את שני האנדרואידים, והוא נלחם נגד אחד מהסל ג'וניורים - יצורים שנוצרו על-ידי סל.
לאחר אירועים אלה קרירין הביע משאלה מישנרון להסיר את הפצצות מהאנדרואידים, ובמהלך שבע שנות השלום שיבואו: הוא התחתן עם אנדרואיד 18 שנוספו לה תכונות אנושיות נוספות בעקבות הבקשה של קרירין משינרון, ונולדה להם ילדה בשם מארון.
בשלב זה הוא גם התחיל לעבוד כשוטר, והזניח את אימוני הלחימה.
בסאג מאג'ן-בו: קרירין נלחם בטורניר אמנויות הלחימה ה-25, שם הוא הביס את היריב שלו ברבע הגמר, אך אחרי שהטורניר הופסק, הוא ושאר הלוחמים נלחמו נגד דאבורה, אבל דאבורה הצליח להפוך את קרירין לאבן עד לאחר שדאבורה מת.
לאחר שמאג'ין בו שוחרר מקיטה מנשא להתמודד איתו לבד, לאחר חוסר הצלחה מקיטה קיבל החלטה להקריב את עצמו.
ומבקש מפירוק וקרירין שיעבירו את הבן שלו ושל גוקו למקום בטוח, כדי שאלו יהיו מוצא אחרון במקרה והוא יכשל.
בהמשך חבורת ה-Z נתקלה בסיטואציה בה לא נותר במקום לוחם מספיק חזקים להתמודד מול בו מלבדו ומלבד אשתו.
לכן קרירין מבקש מכולם לעזוב בעוד הוא ניסה להילחם במאג'ין בו לבדו, אבל הוא הפסיד לו ומאג'ין בו הרג אותו ואז גם את אנדרואיד 18 ומארון בכך שהפך את שלושתם לשוקולד ואכל אותם.
אחרי שהמשאלה להחזיר את כל אנשים הטובים שנהרגו על ידי בו התגשמה, קרירין אנדרואיד 18 ומארון חזרו לחיים ותרמו את האנרגיה שלהים לכדור הנשמה שבעזרתו גוקו חיסל את בו.
בדרגון בול סופר קרירין המשיך בהזנחת הלחימה אבל לכך חלק הניסיון להילחם יחד עם קבוצת ה-Z נגד אל ההרס.
במסגרת פאריזה קרירין נלחם נגד החיילים של פריזה והצליח להביס מספר למבוטח מהם.
בהמשך הסדרה הוא לא הופיע עד לסאגת טורניר היקום.
בסאגה הזאת הוא התאמן עם גוקו, החזיר את רוח הלחימה שלו והתחזק.
הוא נלחם בטורניר כאחד מ-10 הלוחמים של יקום 7, הוא הוציא מהזירה הרבה לוחמים מיקום 4, ועזר ליקום שלו לנצח בטורניר, אבל הוא היה הלוחם הראשון של יקום 7 שהודח מהטורניר.
אחרי 10 שנים מהקרב נגד בו, הוא הופיע בטורניר ה-28, רק הפעם הוא צפה בו ולא נלחם בו.
קרישיאניס ברקיס (בלטבית: Krišjānis Berķis; 26 באפריל 1884 – 29 ביולי 1942) היה גנרל לטבי אשר כיהן כמפקד הצבא הלטבי בין 1934–1940, ולתקופה קצרה גם כשר המלחמה של לטביה.
ברקיס נולד ב-26 באפריל 1884 בקרבת הכפר איסליצה (ריטאוסמס ) שבפלך קורלנד.
ב-1906 הוא התגייס לצבא האימפריה הרוסית.
הוא הוצב בהלסינקי, ונישא לאישה פינית.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא צורף ליחידה פינית, והשתתף בפלישה לפרוסיה המזרחית, מתקפת הקרפטים ומתקפת ברוסילוב.
ב-1917 הוא הועלה לדרגת פודפולקובניק, והועבר לפי בקשתו ליחידה לטבית.
הוא מונה למפקד גדוד, ובהמשך למפקד רגימנט.
הוא פיקד על הרגימנט שלו במהלך קרב יוגלה.
לאחר מהפכת אוקטובר, הוא עזב את הצבא והצטרף אל אשתו בפינלנד.
בעקבות התפוררות האימפריה הרוסית, הכריזה פינלנד על עצמאות, וכמעט מיד פרצה בה מלחמת אזרחים עקובה מדם.
עם סיום המלחמה בסתיו 1918, חזרה המשפחה לפינלנד.
עם זאת, בינתיים גם לטביה, מולדתו של ברקיס, הכריזה על עצמאותה, ונאלצה להתמודד עם שלל איומים מבית ומחוץ.
במרץ 1919, עזב ברקיס את פינלנד, ונפגש בטאלין עם נציגים מטעם ממשלת לטביה הצעירה.
בתיווכם, הוא התגייס לצבא הלטבי.
ברקיס מונה למפקד רגימנט, ופיקד עליו במהלך סדרת קרבות כנגד גדודי פרייקור של גרמנים-בלטים, וכנגד צבא המתנדבים של מערב רוסיה (הברמונטיאנים).
באוגוסט 1919 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-3, ובאוקטובר של אותה שנה הועלה לדרגת קולונל.
לאחר המלחמה, הוא נותר בלטביה והמשיך לפקד על הדיוויזיה ה-3. ב-1925 הוא הועלה לדרגת גנרל.
הוא תמך בהפיכה הצבאית של 15 במאי 1934, שהעלתה לשלטון את קרליס אולמניס.
לאחר ההפיכה הוא הועבר לפקד על הדיוויזיה ה-2 ועל חיל המצב של ריגה.
ב-14 בנובמבר 1934 הוא הועבר לתפקיד מפקד הצבא הלטבי.
ב-5 באפריל 1940 הוא מונה במקביל גם לתפקיד שר המלחמה של לטביה.
באותה תקופה, לטביה הייתה בפועל מדינת חסות סובייטית.
ברקיס ניסה לשנות את המצב באמצעות בריתות צבאיות עם ליטא, אסטוניה, פינלנד ואפילו בריטניה.
אולם היה זה מאוחר מדי.
ב-20 ביוני של אותה שנה, נכנס הצבא האדום ללטביה וכבש אותה ללא ירייה אחת.
הוא נמלט מלטביה והצליח להגיע לפינלנד, שם כבר המתינה לו משפחתו.
עם זאת, ב-12 ביולי הוא החליט לחזור ללטביה.
ב-23 ביולי הוא נלכד בידי הסובייטים בטאלין.
הוא נשלח למחנה העונשין אוסולואג שבמחוז פרם.
קרישן קאנט (בפנג'אבי: ਕ੍ਰਿਸ਼ਨ ਕਾਂਤ, בהינדי: कृष्ण कान्त; 28 בפברואר 1927 – 27 ביולי 2002) היה פוליטיקאי הודי שכיהן כסגן נשיא הודו העשירי.
סגן נשיא הודו היחיד שמת במהלך כהונתו.
קרישן קאנט נולד ב-28 בפברואר 1927 בפנג'אב.
אביב היה , חבר בקונגרס הלאומי ההודי.
הוא קיבל תואר במדעים ב, ולאחר מכן עבד כחוקר ב בניו דלהי.
קאנט השתתף בתנועת צאו מהודו ב-1942, ונאסר עקב פעילותו זו.
לאחר עצמאות הודו היה קאנט מעורב בפעילות הקונגרס בפנג'אב, ונבחר ב-1966 לרג'יה סבהה.
הוא התעמת עם אינדירה גנדי בעקבות תמיכתו המוחצנת ב ובתנועתו הלוחמת בשחיתות.
בעקבות כך נאסר קאנט במהלך 19 חודשי מצב החירום בהודו, מיוני 1975 עד מרץ 1977. לאחר שחרורו הצטרף לג'נטה ונבחר ללוק סבה מטעמה, אך לא נבחר בשנית ב-1980.
קאנט סייע להתמוטטות הקואליציה בראשות מורארג'י דסאי ב-1979, לאחר שהוביל התנגדות לחברותם של חברי ראשטריה סוויאמסווק סאנג במפלגת ג'נטה.
ב-1988 הצטרף קאנט לג'נטה דאל, ובפברואר 1990 מונה למושל אנדרה פרדש.
בדצמבר 1996 מונה גם למושל טאמיל נאדו.
כיהן בשני התפקידים עד מינויו לסגן נשיא הודו.
באוגוסט 1997 נבחר קאנט לסגן נשיא הודו, כמועמד החזית המאוחדת והקונגרס הלאומי ההודי.
במהלך מתקפת הטרור על הפרלמנט ההודי בדצמבר 2001, קאנט ומאבטחיו נקלעו לעימות עם המחבלים.
קרישן מת מהתקף לב ב-27 ביולי 2002, כחודש קודם סיום כהונתו כסגן נשיא הודו ב-20 באוגוסט ויומיים לאחר השבעת עבדול קאלאם לנשיא הודו.
קאנט היה נשוי לסומאן, והיו להם שני בנים ובת.
נהר קרישנה (בטלגו: కృష్ణా నది; בהינדי: कृष्णा नदी) הוא נהר החוצה את רמת דקאן, והוא הנהר השלישי באורכו בהודו, אחרי גנגס וגודבארי.
אורכו 1,400 ק"מ והוא הנהר הארוך ביותר במדינת אנדרה פרדש והשני באורכו במדינת קרנאטקה.
הנהר זורם דרך מספר מדינות בהודו, ביניהן מהאראשטרה, טלנגאנה, אנדרה פרדש וקרנאטקה, ונשפך למפרץ בנגל.
נהר קרישנה הוא מקור מים חשוב להשקיה והיה חשוב אף יותר בתקופת עמק האינדוס, לשתייה ותעשייה עבור מיליוני אנשים.
הנהר גם משמש לניווט ולתיירות.
לאורך נהר קרישנה ישנם מספר אתרים היסטוריים חשובים, ביניהם העיר העתיקה מקדש סנגאמסוואראם.
קריקט הוא ענף במשחקים האולימפיים שהיווה חלק מהתוכנית האולימפית באולימפיאדת פריז (1900), אך יחודש באולימפיאדת לוס אנג'לס (2028).
ב-1900 התקיים טורניר לגברים בלבד, אך בעתיד מתוכננות להשתתף בו גם נבחרות נשים.
קריקט היה אמור להיכלל במקור באולימפיאדת הקיץ הראשונה שנערכה באתונה ב-1896, אך בוטל עקב חוסר רישום לתחרות מצד המדינות המשתתפות.
ארבע שנים לאחר מכן, באולימפיאדת פריז, התקיימה תחרות קריקט, אך רק שתי מדינות התחרו - בריטניה והמארחת צרפת.
במקור גם בלגיה והולנד היו אמורות לקחת חלק בטורניר, אך פרשו לפני שהוא התחיל.
נבחרת צרפת יוצגה בעיקר על ידי גולים אנגלים, ובאופן רשמי נחשבה לקבוצה מעורבת, בעוד שהקבוצה הבריטית יוצגה על ידי מועדון הקריקט של דבון וסומרסט וונדררס, כך שגם היא לא נחשבה לנבחרה לאומית.
הקבוצות שיחקו משחק בן יומיים על פני שני אינינגים עם 12 שחקנים בכל צד, ובסיומו ניצחה בריטניה במשחק בהפרש של 158 ריצות, וזכתה במדליית הזהב.
טורניר קריקט היה מתוכנן גם לאולימפיאדת 1904 שהתקיימה בסנט לואיס, אך כמו ב-1896 הוא בוטל עקב מחסור במדינות משתתפות.
ב-16 באוקטובר 2023, לאחר שהוסרו ההתנגדויות של התאחדויות הקריקט של הודו (BCCI) ושל אנגליה ו-ויילס (ECB), התקבלה החלטה שטורניר הקריקט יחזור לתוכנית האולימפית במסגרת אולימפיאדת לוס אנג'לס ב-2028.
אולימפיאדה מארחת המשחק על מדליית הזהב המשחק על מדליית הארד מדליית זהב תוצאה מדליית כסף מדליית ארד תוצאה מקום רביעי 1900 פריז בריטניה בריטניה ניצחה ב-158 ריצותצרפת רק שתי קבוצות השתתפו 2028 לוס אנג'לס
אולימפיאדה מארחת המשחק על מדליית הזהב המשחק על מדליית הארד מדליית זהב תוצאה מדליית כסף מדליית ארד תוצאה מקום רביעי 2028 לוס אנג'לס
קריקרה הוא כפר בלב הערבה, במרחק 200 קילומטרים מרבת עמון.
אוכלוסייתו עומדת על 3,951 תושבים, לפי מפקד האוכלוסין הירדני שבוצע ב-2015.
הכפר נוסד בשנת 1976 על ידי חיילים משוחררים מהלגיון הערבי.
הם בנו את הכפר מכספי הלוואות שקיבלו, והצליחו להשיג אבן מלט ולבנים לבניית בתיהם.
הכפר נמצא בגובה 113 מטר מעל לפני הים, למרגלות הרי אדום, מול עין יהב שבצד השני של הערבה.
מצפון לכפר זורם ואדי פינאן, נחל משמעותי בהרי אדום, המספק לכפר תיירות.
הכפר נמצא במקום מבודד, ויחד עם הכפר השכן פינאן, הם מרוחקים כ-60 קילומטרים של נסיעה מהעיירה הקרובה ביותר, א-סאפי.
כלכלת הכפר נמצאת במצב טוב בהרבה מרוב הכפרים בצד הירדני של הערבה.
תושבי הכפר מתפרנסים בעיקר מחקלאות, ובסמיכות לכפר נמצאים שטחים חקלאיים בשטח של כ-5,000 דונם בהם מגדלים התושבים ירקות ופירות, ובעיקר עגבניות.
בקריקרה נמצאים לפחות עוד 10,000 דונם המוערכים כראויים לחקלאות.
הכביש מחובר לכביש הראשי 65, כביש הערבה הירדני, דרך כביש גישה אחד בלבד, באורך של כ-15 קילומטרים.
מחיר הנסיעה בתחבורה ציבורית מהכפר אל רבת עמון עומד על 3 דינרים ירדניים.