tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-16 באוגוסט 2021 עלה באתר האינטרנט של לורד תרשים צבעוני של טבעת מצב רוח.
באותו היום, הודיעה לורד דרך האתר על יציאת השיר, ב-18 באוגוסט 2021. בהכרזה, הסבירה לורד את השיר:
נכון לספטמבר 2021, צבר השיר למעלה מ-17 מיליון השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
האנה דיילי מבילבורד כינתה את השיר "רצועה אוורירית ומובלת בגיטרה", ש"גם לועגת לקידום אורח חיים הוליסטי מזויף וגם מזדהה עם אנשים שמוצאים נחמה באותו אורח חיים".
קלייר שאפר מרולינג סטון תיארה את השיר כ"רצועה אקוסטית ונימוחה עם רמז קלוש של כלי הקשה", והשווה אותו מבחינה ווקאלית לשני הסינגלים הקודמים מהאלבום, "Solar Power" ו-"Stoned at the Nail Salon".
בביקורת שלילית של פיצ'פורק, תנכתב כי השיר "פחות מרגש ממה שמצפים ממנו", ונאמר כי הביקורת של לורד על תרבות הבריאות נראית "די נדושה".
לורד – שירה, כתיבה, הפקה
ג'ק אנטונוף – כתיבה, הפקה, בס, גיטרה אקוסטית, חשמלית 6-מיתרים, קלידים, תכנות
מאט צ'מברלין – תופים, תכנות
פיבי ברידג'רס – קולות רקע
לורנס ערביה – קולות רקע
מרלון ויליאמס – קולות רקע
כריס גרינגר – הנדסת מאסטרינג
אזור תאריך פורמט חברת תקליטים מקור עולם 18 באוגוסט 2021 הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקה יוניברסל איטליה 27 באוגוסט 2021 רדיו להיטים עכשוויים
"Monsters" (בעברית: מפלצות) הוא שיר של להקת הרוק אול טיים לואו בהשתתפות בלאקבר ודמי לובאטו.
השיר נכתב על ידי FRND, קווין פישר, ג'ק ברקאט, אלכס גסקרת', בלאקבר ודמי לובאטו, והופק על ידי זאק סרוויני וגסקרת'.
השיר הופץ במקור ב-3 באפריל 2020 על ידי Fueled by Ramen, כחלק מאלבום האולפן השמיני של הלהקה, Wake Up, Sunshine.
לאחר 11 שבועות במקום הראשון במצעד האיירפליי האלטרנטיבי של בילבורד, השיר הופץ מחדש עם שירה שבוצעה על ידי דמי לובאטו, ב-4 בדצמבר 2020. הגרסה הופיעה לראשונה במקום ה-88 במצעד הבילבורד הוט 100 ומאז הגיעה למקום ה-55.
אול טיים לואו, לובאטו ובלאקבר דיברו על שיתוף הפעולה ברשתות החברתיות שלהם לפני יציאתו; כולם פרסמו תמונות הקשורות אליו בו-זמנית, מה שעורר את המעריצים של האמנים לחשוב שמדובר בשיתוף פעולה חדש.
למחרת, הלהקה אישרה את שיתוף הפעולה, ודיברה על החלק של לובאטו שהוקלט והופץ בהמשך.
לשיר הופצו שני סרטונים עם מילותיו ועם איורים מצוירים של חברי להקת אול טיים לואו ובלאקבר, כשהם בורחים מדמויות מפלצתיות.
לאחר יציאת הגרסה עם דמי לובאטו, הועלה סרטון מילים חדש, שבו נכללת בסרטון המילים גם אנימציה המייצגת את לובאטו.
הדמות של לובאטו נראית כשהיא מבצעת את השיר ביחד עם מפלצות שונות.
נכון לאוקטובר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-15 מיליון צפיות.
"Monsters" (במקור נכתב באותיות גדולות: "MONSTERS"; בעברית: "מפלצות" או, בהקשרו של השיר, "שדים") הוא הסינגל השלישי מתוך Attention Attention, אלבומה השישי של להקת הרוק האמריקאית שיינדאון.
השיר הגיע לפסגת מצעד הרוק המיינסטרימי של המגזין בילבורד ביוני 2019 והפך בכך לסינגל ה-14 של הלהקה שמגיע למקום הראשון, הישג שהביא את הלהקה למקום השני במספר הסינגלים שמגיעים לראש המצעד, מאז שהמצעד נוצר בשנת 1981. השיר היה אחד מחמשת המועמדים של iHeartRadio לשיר השנה ברוק.
ב-29 ביוני 2022 קיבל השיר מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי מעמד של תקליטון פלטינה, לאחר שמכר למעלה ממיליון עותקים בארצות הברית.
השיר יצא לאור ב-1 במרץ 2019 כסינגל השלישי מתוך האלבום Attention Attention, אחרי השירים "Devil" ו"Get Up".
באפריל 2019 ציין המגזין בילבורד שהשיר הפך לשיר ה-25 של שיינדאון שהגיע לעשירייה הראשונה במצעד הרוק המיינסטרימי של המגזין.
ביוני 2019 הגיע השיר למקום השני, וביולי אותה שנה שהה במקום הראשון במשך שבוע.
כבר ביולי 2018 רמזה הלהקה על וידאו קליפ צפוי לשיר, אך זה שוחרר רק ביוני 2019. ב-2 ביולי 2019 הוציאה הלהקה קליפ אנימציה לשיר.
Attention Attention הוא אלבום קונספט ש"ממפה את חייו של הפרוטגוניסט מהשפל הכואב ביותר ועד לגבהים צורבים".
השיר "Monsters" מופיע באמצע האלבום.
ברנט סמית ציין שהשיר הושפע ממאבקי העבר שלו עם אלכוהוליזם ושימוש לרעה בסמים, בתקופת האלבום The Sound of Madness, וציין: סמית ציין שהשיר מושפע גם מהמודעות העצמית שלו לנושא, ואמונתו שלמרות שהוא שולט בפיכחותו, הוא חש שמספיקה פעם אחת בה ישתה אלכוהול והוא יחזור לשתייה מרובה שתגרום לו לצרות.
בעוד שמבקרים רבים סברו שרוב האלבום Attention Attention היה ניסיון למצוא חן בעיני חובבי להקות פופ מודרניות כמו אימג'ן דרגונז, השיר "Monsters" צוין על ידם ככזה שנשמע כמו שיר קלאסי של שיינדאון.
ביוני 2019 הגיע השיר למקום הראשון במצעד הרוק המיינסטרימי של הבילבורד.
השיר היה ל-14 של שיינדאון שמגיע למקום הראשון, והעביר את הלהקה למקום השני במצעד הלהקות שהכניסו שירים למקום הראשון במצעד.
שנהפרסמועמדקטגוריהתוצאה2021 פרסי המוזיקה של iHeartRadio "Monsters" שיר הרוק של השנה
"Monotonía" (בעברית: "מוֹנוֹטוֹנִיוּת") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקולומביאנית שאקירה, ביחד עם הזמר-יוצר הפוארטו ריקני אוזונה.
הוא יצא לאור ב-19 באוקטובר 2022, על ידי חברות התקליטים אייס אנטרטיינמנט, סוני מיוזיק לטין ו-RCA רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום.
השיר נכתב על ידי שאקירה, אוזונה, אלברט הייפ, סיאי, קייטין, נויז אפ וסרחיו רובלדו והופק על ידי אלברט הייפ, סיאי, קייטין, נויז אפ ושאקירה.
ב-6 באוקטובר 2022, שאקירה החלה לפרסם ברשתות החברתיות שלה סרטונים המבשרים על מוזיקה חדשה.
בראשון מביניהם נאמר: "" ("זו לא הייתה אשמתך").
למחרת, פרסמה שאקירה סרטון המשך שאומר: "Ni tampoco mía" ("גם לא שלי").
בסרטון האחרון מבין הטיזרים הללו נאמר: "Fue culpa de la monotonía" ("זו אשמת המונוטוניות").
לאחר פרסום סדרת הציוצים האלה ברשת החברתית טוויטר, שאקירה פרסמה טיזר רשמי מתוך הווידאו קליפ הרשמי של "Monotonía", בו רואים בחור דורך על לב פועם ומדמם.
הסינגל שהוכרז ב-9 באוקטובר 2022 הופץ לבסוף ב-19 באוקטובר 2022. השיר תואר כרצועת בצ'אטה הונועדה להיות חלק מהאלבום הקרוב של שאקירה.
השיר היה הראשון שהוציאה מאז שהכריזה על הפרידה מבן זוגה לשעבר, ג'רארד פיקה, וזכה במהירות לתשומת לב כשהקליפ צבר למעלה מ-14 מיליון צפיות תוך 10 שעות בלבד.
בנוסף לכך, הקליפ מציג כמה התייחסויות שונות למערכת היחסים של שאקירה עם פיקה, החל מהאופן שבו הוא שבר את ליבה ועד איך היא מתקדמת ממנו.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם בשעה 03:00 בשעון ישראל, ב-20 באוקטובר 2022 בשידור חי.
בתחילת הקליפ, ניתן לראות את שאקירה עושה קניות בסופרמרקט מקומי, בעת שאוזונה מביט בה.
לאחר מכן, יורים בה והלב שלה נותר שותת דם.
לקראת סופו של הקליפ, היא מעניקה את הלב שלה לבחור בחדר כספות, שם הוא נועל אותו.
נכון לאוקטובר 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-27 מיליון צפיות.
מקוםתאריםמכירות ספרד (PROMUSICAE) זהב 30,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם19 באוקטובר 2022הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתאייס • סוני לטין • RCA
Moonlight הוא שיר שנכתב ובוצע על ידי הראפר האמריקאי XXXTentacion מתוך אלבום האולפן השני שלו, ?.
השיר נשלח לאחר מותו של XXXTentacion לרדיו קצבי כסינגל השלישי מתוך האלבום ב-14 באוגוסט 2018. השיר הגיע למצעדים רבים ברחבי העולם.
במצעד הבילבורד הוט 100, הגיע השיר למקום ה-13 וקיבל תואר פלטינה מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי לאחר מותו של XXXTentacion.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-1 באוקטובר 2018. את הקליפ כתב וביים אונפרוי עצמו, בשיתוף עם הבמאי JMP.
הקליפ מציג את אונפרוי יחד עם קבוצה גדולה של אנשים במפגש המתקיים ביער לאחר רדת החשיכה, באור של ירח מלא.
אונפרוי נראה יושב לבדו מאזין באוזניות למוזיקה, מתבונן במסיבה והולך בין קהל האנשים שכולם לבושים בשחור.
הוא צוחק כשהוא צופה באנשים רוקדים ומחליף מבטים עם נערה מתולתלת שמוצגת כמה פעמים במהלך הקליפ.
בעקבות כך שפורסם לאחר מותו של הראפר, הקליפ מסתיים בביטויים "ENERGY NEVER DIES", "HE IS AMONGST US" ו-"LONG LIVE JAH" כמחווה לאונפרוי.
ביטוי דומה, "LONG LIVE PRINCE X", הופיע גם בסוף הקליפ "Sad!".
לקליפ הרשמי למעלה ממיליארד צפיות ביוטיוב.
"Montuno" הוא שיר של הזמרת האמריקאית-קובנית גלוריה אסטפן אשר יצא כסינגל הרביעי מתוך אלבומה Mi Tierra בממלכה המאוחדת וארצות הברית ב-18 בדצמבר 1993 וכסינגל החמישי באופן כללי מהאלבום.
בממלכה המאוחדת וארצות הברית השיר יצא כסינגל הרביעי במקום השיר "" שיצא כסינגל הרביעי באמריקה הלטינית ושאר אירופה.
בעקבות כך השיר יצא כסינגל בארצות הברית, הממלכה המאוחדת ועוד כמה מדינות באירופה.
בארצות הברית והממלכה המאוחדת הסינגל הופץ במהדורה מוגבלת על גבי תקליטור שכלל מספר שירים וגם על גבי תקליט בעוד בכמה מדינות באירופה הסינגל הופץ על גבי פורמט אחר.
אלן ג'ונס ממיוזיק ויק כתב על השיר: "קצת פחות מ-5 דקות ודחוק ב-33 rpm על גביי 7 אינץ', הסינגל האחרונה של גלו הוא שיר נוסף היישר מבית הספר של "The Mambo Kings" של אמריקה הלטינית.
אם כי העובדה שהוא במהדורה מוגבלת לא יהפוך אותו לאחד הלהיטים הגדולים שלה".
"Mood Indigo" (בעברית: "מצב רוח אינדיגו") הוא קטע ג'אז שהלחינו דיוק אלינגטון ובארני ביגארד עם מילים של אירווינג מילס.
אירווינג מילס - אחיו של ג'ק מילס ושותפו לפרסום - לקח קרדיט על חיבור הטקסט, אך מיטשל פאריש טען בראיון ב-1987 שהוא המחבר.
הלחן נוצר לשם שידור רדיו באוקטובר 1930 ונקרא במקור Dreamy Blues (בלוז חלומי).
זו הייתה "המנגינה הראשונה שכתבתי אי פעם במיוחד לשידור רדיו", נזכר אלינגטון.
"למחרת נכנסו מכתבים רבים שהביעו התלהבות על המנגינה החדשה, ואז אירווינג מילס חיבר לה מילים".
השם שונה ל"Mood Indigo", והוא הפך לסטנדרט ג'אז.
את הנעימה סיפק ביגארד, שלמד אותה בניו אורלינס ממורהו לקלרינט לורנצו טיו (Lorenzo Tio), שכינה אותה "בלוז מקסיקני".
העיבוד של אלינגטון הוקלט לראשונה על ידי להקתו עבור אולפני ברונסוויק (Brunswick Records) ב-17 באוקטובר 1930. הקטע הוקלט פעמיים נוספות ב-1930. בהקלטות ניגנו ארתור וצל (Whetsel, חצוצרה), טריקי סם ננטון (טרומבון), בארני ביגארד (קלרינט), דיוק אלינגטון (פסנתר), פרד גאי (Guy, בנג'ו), וולמן בראוד (בס) וסוני גריר (תופים).
אלינגטון שילב חצוצרה מעומעמת, טרומבון מעומעם וקלרינט.
אלינגטון השתמש בקו הקדמי המסורתי - חצוצרה, טרומבון וקלרינט - ועשה עליהם וריאציה.
הוא בחר באיבון לואנוז (Luanauze, ששמה האמיתי היה איב דיוק) כסולנית הלהקה מכיוון שגוון קולה הרך דמה לצליל סקסופון.
בשלוש ההקלטות הראשונות בשנת 1930, הקול הרגיל של הקרן היה קלרינט בחלק העליון (הגובה הגבוה ביותר), חצוצרה באמצע וטרומבון בתחתית (הצליל הנמוך ביותר).
ב"Mood Indigo" אלינגטון משמיע את הטרומבון בחלק העליון של הרגיסטר של הכלי, ואת הקלרינט בחלק הנמוך ביותר.
עיבוד בצורה כזו לא הייתה מוכרת אז, ויצרה באולפן מה שנקרא "מייק-טון" (mike-tone, טון של מיקרופון) - אפקט שנוצר על ידי הצלילים העיליים של הקלרינט והטרומבון (שהיה מעומעם גם הוא).
ה"מייק-טון" נתן את אשליית השמע של נוכחות "קול" רביעי או כלי נגינה רביעי.
אלינגטון השתמש באפקט הזה בלחן In My Solitude משנת 1932, בלחן Dusk משנת 1940 וביצירות רבות אחרות במהלך הקריירה שלו.
להקת אלינגטון ביצעה והקליטה את הסטנדרט ברציפות לאורך 50 שנותיה, הן בצורתו המקורית, התזמורתית, והן עם כניסת סולנים.
בשנת 1975 נכנס האלבום Mood Indigo משנת 1931 מאת דיוק אלינגטון בהפקת Brunswick Records להיכל התהילה של הגראמי.
דיוק אלינגטון - יצירות מופת מאת אלינגטון (1950)
ב-1954, ל-Norman Petty Trio היה להיט עם השיר, שהגיע למקום ה-14 בטבלאות הפופ.
פרנק סינטרה - In the Wee Small Hours - אלבום משנת 1955
ת'לוניוס מונק - (ריברסייד 1955)
נינה סימון - ילדה קטנה כחולה (1959)
צ'ארלס מינגוס - שושלת מינגוס (קולומביה 1960, וכן אימפולס!
לינדה לוסון - היכרות עם לינדה לוסון (1960)
דיוק אלינגטון וקולמן הוקינס – דיוק אלינגטון פוגש את קולמן הוקינס (אימפולס!
קלארק טרי ובוב ברוקמאייר עם האנק ג'ונס - אנשי ג'ינג'ר (מיינסטרים 1966)
מרקוס רוברטס - לבד עם שלושה ענקים (1990)
דייב גרוזין - הומאז' לדיוק (1993)
די די ברידג'ווטר (עיבוד: קלר פישר) – הקדמה לנשיקה: אלבום דיוק אלינגטון (1996)
מולגרו מילר ונילס-הנינג ארסטד פדרסן - הדואטים (1999)
Mood Indigo מושמע גם בסרט הטלוויזיה Relentless: Mind of a Killer (1993); במיני-סדרה Come In Spinner (1990) ומילדרד פירס (2011); ובפרקים משתי סדרות של HBO שיצר דייוויד צ'ייס : "ללכת כמו גבר" בסדרה הסופרנוס (1999–2007) ו"אל דוראדו", סצנת הסיום של אימפריית הפשע (2011–2014).
Monolocale (בעברית: דירת סטודיו) הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת האיטלקייה אנג'לינה מנגו.
את האלבום הוציאה ב-13 בנובמבר 2020 לאור חברת התקליטים דיסינקנטו רקורדס.
הפרויקט המוזיקלי הזה הוכן על ידי מנגו בלבד.
בריאיון ל-Rolling Stone Italia סיפרה מעט על תהליך ההפקה בעת מגפת הקורונה באיטליה:
II: Moon Music) הוא אלבום האולפן העשירי של הלהקה הבריטית קולדפליי.
הוא יצא לאור ב-4 באוקטובר 2024, על ידי חברות התקליטים פרלופון ואטלנטיק.
האלבום זה הוא החלק השני של פרויקט Music of the Spheres שלהם, אחרי Vol.
שני האלבומים נתמכים במקביל דרך סיבוב ההופעות העולמי של "Music of the Spheres World Tour".
ב-17 ביוני 2024, הכריזו קולדפליי ברשתות המדיה החברתית שלהם שהאלבום יצא לאור ב-4 באוקטובר.
עטיפת האלבום כוללת צילום קשת ירחית, שצולם על ידי הצלם הארגנטינאי מתיאס אלונסו רבלי ב-2020. קולדפליי יצרו איתו קשר ישירות כדי להשתמש בתמונה, ובעוד הוא הציע גרסאות רבות אחרות, הלהקה שמרה בסופו של דבר על בחירתה הראשונית.
שאר החבילה נוצרה על ידי משתפת הפעולה הוותיקה פילאר זטה.
מהדורות התקליטורים של Moon Music יהיו הראשונות שיצאו ב-EcoCD, שנוצרו מ-90% פוליקרבונט ממוחזר ומקורן בזרמי פסולת שלאחר הצריכה.
על פי תיקי בית המשפט שפורסמו לפני יציאתו של Moon Music, חברת התקליטים פרלופון ניהלו משא ומתן על מקדמה תקציבית של 35 מיליון ליש"ט עם קולדפליי, מה שהופך אותו לאלבום הגבוה ביותר בכל הזמנים.
ההוצאות כללו ניקוי דגימות, ארגון מפגשי הקלטות, גיוס מפיקים ומסעות קידום מכירות.
הסינגל המוביל "Feels Like I'm Falling in Love", יצא לאור ב-21 ביוני 2024. הוא צולם באודאון של הרודס אטיקוס באתונה, שביוון.
דיווחים מתקשורת מקומית העלו שיש לו תקציב של 3 מיליון אירו, וכתוצאה מכך הווידאו קליפים היקרים ביותר בכל הזמנים.
הסינגל השני, "We Pray", יצא לאור ב-23 באוגוסט, בהשתתפות ליטל סימז, בורנה בוי, אליאנה וטיני.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד בילבורד 200. זהו האלבום הראשון של הלהקה שמגיע למקום הראשון במצעד מזה יותר מעשור.
קולדפליי מכרו 120,000 יחידות אלבום בשבוע הראשון, מתוכן 106,000 במכירות מסורתיות.
זה היה השבוע המסחרי הטוב ביותר של הלהקה מאז 2015 מבחינת מכירות סינגלים ואלבומים.
האלבום הוא החמישי של קולדפליי שמגיע למקום הראשון במצעד.
האלבום נמכר בכ-29,000 עותקי ויניל, המהווה את השבוע הגדול ביותר של הלהקה במכירות ויניל אי פעם.
הסינגל המוביל מהאלבום, "Feelslikeimfallinginlove", הגיע למקום ה-81 במצעד הבילבורד הוט 100.
האלבום כולל לפחות שמונה גרסאות ויניל ושש גרסאות תקליטור, חלקן כוללות חתימות ובונוסים מיוחדים.
מהדורת אפל מיוזיק של האלבום כוללת בנוסף סרטון שכותרתו A Film for the Future.
מהדורת Notebook של האלבום כוללת בנוסף תזכיר קולי לכל שיר, המראה את התפתחותו במהלך תהליך הכתיבה.
למעט "Feels Like I'm Falling in Love" ו-"Alien Hits / Alien Radio", כל הרצועות מסוגננות באותיות גדולות, אם כי האות "i" נשארת באותיות קטנות.
"Feels Like I'm Falling in Love" מסוגנן באותיות קטנות, ללא רווחים ביניהן.
"Feels Like I'm Falling in Love" מדגימה את השיר "Funeral Singers", כפי שבוצע על ידי סילבן אסו ונכתב על ידי טים רוטילי.
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Moon Musicאזורתאריך יציאהפורמט (ים)גרסהחברת תקליטיםמקורכלל העולם4 באוקטובר 2024הורדת מוזיקה • שירות הזרמת מוזיקה • תקליטור • 5×תקליטסטנדרטיתפרלופון • אטלנטיקNotebook
More (יותר), או בשמו הרשמי - Music From the Film More - הוא אלבום האולפן השלישי של פינק פלויד והפסקול השלם הראשון של הלהקה.
האלבום, אשר יצא לאור ב-27 ביולי 1969, ומכיל עיבודים שונים של מוזיקה אשר הופיעה בסרט הצרפתי More בבימויו של בארבה שרדר.
בעקבות ההצלחה היחסית של הסרט באירופה, הצליחה הלהקה לחדור בצורה יחסית טובה לתודעה הציבורית האירופית, אך האלבום לא זכה לביקורות אוהדות רבות.
בסרט, יש שני שירים אשר לא נכללו בפסקול: Hollywood ו-Seabirds.
אורך השיר הוא 5 דקות ו-15 שניות.
זה נכתב על ידי רוג'ר ווטרס, אך את השיר מבצעים רק דייוויד גילמור וריצ'רד רייט.
השיר די הזוי, איכות פסטורלית, עם צלילי טבע וציפורים (שיהיו גם באלבום הבא של הלהקה Ummagumma בשיר Grantchester Meadows).
השיר נכלל גם באלבום האוסף של הלהקה, Relics.
השיר אינו מכליל תופים מה שיוצר תחושה לא רגילה.
הקודה שלאורגן ההמונד ואורגן הפריסה דומה לחלק ב-A Saucerful of Secrets שנקרא celestical voices (קולות שמימיים).
כשאורגן ההמונד מנגן את האקורדים: Em-Bm-D-A-G-D-B.
ציוצי הציפורים הם בעצם הקלטה משנת 1961 שנקראת Dawn Chorus.
השיר השני באלבום, שוחרר כסינגל.
אנדי קלמן מ-Allmusic תיאר את השיר כ: "אחת מההקלטות הכבדות של הלהקה שהוקלטו".
האקורד המתקדם נותן סוג של מודולציות, בתחילת ובהמשך השיר יש חזרה עם כל אחד, במחזוריות של שישה מפתחות שונים וכך דועך השיר החוצה.
השיר הוא בלדה עצלנית פסטורלית, שמכליל שירה "חולמנית" על ידי דייוויד גילמור.
השיר מעולם לא בוצע בהופעות של הלהקה.
השיר מולחן כמו בלדות פולק רבות, רוב השיר באקורד D.
ריצ'רד רייט על הויברפון, דייוויד גילמור על שירה מובילה, גיטרה אקוסטית וגיטרה חשמלית שבסוף השיר.
רוג'ר ווטרס על הבס וניק מייסון על תוף הסנר.
השיר כולל סולו תופים, אלתורי פסנתר, קטעי אורגן ואפקטים מוזרים.
זהו השיר היחיד של פינק פלויד שבו מייסון ורייט מקבלים קרדיט על שיר יחד.
שם השיר היה מין בדיחה וגם הוא נלקח מסרט מ-1968 שנקרא, Carry On...
שריקה של חליל מנוגנת בשיר על ידי אשתו של מתופף הלהקה ניק מייסון, לינדי.
בסיבוב ההופעות של הלהקה, The Man and the Journey השיר הופיע תחת הכותרת, The Beginning.
השיר בוצע בהופעות מ-1969 עד 1971. נגינת השיר בפעם האחרונה בהופעות הייתה ב-1971 ביפן ואוסטרליה.
ווטרס אמר על השיר שהוא על להיות באיביזה, המקום בו צולם הסרט More.
השיר במקור היה תחת הכותרת, Nightmare שהיה בסיבוב ההופעות של הלהקה, The Man and the Journey משך השיר בהופעה הוא 8 דקות.
השיר גם מתייחס לדמות דוקטור סטריינג' ממארוול קומיקס.
דוקטור סטריינג' גם הופיע על העטיפה של האלבום השני של פינק פלויד, A Saucerful of Secrets.
לשיר היו שתי הקלטות שבהן, דייוויד גילמור מבצע שירה מובילה.
השיר כולל כמה כלים שלא כל כך נפוצים בשיריהם של הלהקה כמו תופי בונגו.
קטע אינסטרומנטלי קצר הנמשך כדקה.
בקטע מופיעים כלי הקשה וחלילית אירית כמו בשיר, Green Is The Colour.
קטע אינסטרומנטלי שבוצע רק פעמים בודדות בהופעות הלהקה ב-1970. קיימים הבדלים בין גרסת האולפן וגרסאות ההופעה, בהופעה הקטע מוארך יותר ו-ווטרס צורח באמצע השיר (מה שדומה לקטע האינסטרומנטלי, Careful With That Axe, Eugene)., וגילמור מנגן בגיטרת סלייד במפתח המקורי שמוביל לסוף השיר.
השיר מנוגן בסרט More כשאחד מגיבורי הסרט סטפן, מחכה שמישהו יאסוף אותו בדרך לפריז.
השיר מתחיל בגונג על ידי ווטרס ב-0:30, אורגן הפריסה והאקורדים מתקדמים מודאלית.
ב-1:12 האורגן נמוג לתוך צליליהם של תופי הבס ונשנה זה דומה לשיר Let There Be More Light.
האורגן הפריסה מנגן צלילים גבוהים ומלנכוליים.
וכך זה מוביל למוזיקה פסיכדלית עד סוף השיר ב-5:20.
השיר נפתח עם ריף שדומה לשיר השני באלבום The Nile Song, אך שלא כמו שיר זה, השיר לא עובר בכמה מפתחות ובסולואי הגיטרה של דייוויד גילמור יש הדים.
קטע אינסטרומנטלי הנמשך 2 דקות ו-12 שניות.
הקרדיט על כתיבתו ניתן לכל חברי הלהקה.
הקטע הקצר יותר מופיע בסיבוב ההופעות של הלהקה, The Man and the Journey בשם "Sleep".
גרסת הסטודיו נמשכת 7 דקות ו-13 שניות, זה 3 דקות יותר מהגרסה המוקדמת.
השיר כולל אפקטים, טכניקות של מוזיק קונקרט, הדים, סימן ההיכר של פינק פלויד.
שם הקטע הוא בעצם שם אלטרנטיבי לכספית.
בסרט More הקטע מתנגן כששתי הדמויות הראשיות משחקות אחת עם השנייה.
קטע אינסטרומנטלי קצר הנמשך דקה ו-4 שניות.
הקטע מאופיין בסגנון פסדובלה וסולו גיטרה בסגנון פלמנקו שבו דייוויד גילמור מדבר.
הדיבור של גילמור הוא בסגנון הומוריסטי ונשמע גם דיבורה של אישה שיכורה.
גם נשמע לחש שאומר (תרגום: "תעביר את הטקילה, מנואל").
השיר מבוצע בידי דייוויד גילמור בלבד.
עוד יצירה אינסטרומנטלית שהקרדיט על כתיבתה ניתן לכל חברי הלהקה.
השיר הוא מין רפרזה לקטע באלבום Main Theme, אך הסולו של דייוויד גילמור יותר בולט בשיר.
השיר נמשך 2 דקות ו-15 שניות.
רוג'ר ווטרס - גיטרה בס ושירה
Moonlight Sinatra הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה, זהו אלבום האולפן ה-46 של סינטרה וה-19 היוצא בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס.
האלבום יצא לאור בשנת 1966.
תחת ארגונו השופע והתוסס של נלסון רידל הוציא פרנק סינטרה אלבום נושא, לאחר הצלחתו של אלבום הנושא האחרון שלו, September of My Years.
כל השירים באלבום עוסקים סביב נושא הירח, והמילה ירח מופיע בכל שמות השירים.
סינטרה שר את השירים בקול נמוך מהרגיל דבר היוצר אווירה קסומה סביב נושא הירח.
כמה מהשירים באלבום היו קשורים אל בינג קרוסבי מי שהיה מודל לחיקוי עבור סינטרה, דבר המתפרש כמחווה לזמר.
More Monsters and Sprites (בתרגום חופשי: "עוד מפלצות ושדונים") הוא מיני אלבום, השלישי במספר של מפיק ההאוס והדאבסטפ סקרילקס.
האלבום, שנחשב אלבום המשך (או אלבום רמיקסים) לקודמו, מכיל ברובו רמיקסים ללהיט מהאלבום הקודם - Scary Monsters and Nice Sprites, כמו כן גם 3 קטעים חדשים.
האלבום יצא לאור לאתר Beatport ב-7 ביוני 2011, לiTunes ב-21 ביוני 2011, ויצא כדיסק ב-17 בינואר 2012. גרסת האייטיונס כוללת גם כבונוס קליפ לסינגל מהאלבום הקודם, Rock N Roll (Will take you to the mountain).
Morrison Hotel הוא אלבום האולפן החמישי של להקת הרוק האמריקאית הדלתות, שיצא לאור ב-9 בפברואר 1970 על ידי חברת התקליטים אלקטרה רקורדס.
לאחר השימוש בכלי נשיפה ובעיבודי מיתרים שהומלצו על ידי המפיק פול רוטשילד באלבומם הקודם, The Soft Parade, חזרו הדלתות לשורשיהם, סגנון הבלוז-רוק המלא בגווני ג'אז.
אלבום זה נתפס במידה רבה כחזרה לכושר של הלהקה.
הלהקה נכנסה לאלקטרה סאונד רקורדרס בלוס אנג'לס בנובמבר 1969 כדי להקליט את האלבום, המחולק לשני צדדים נפרדים: "Hard Rock Café" ו-"Morrison Hotel".
חלוצי גיטרות הבלוז רוק לוני מאק וריי ניפוליטאן תרמו גם הם לאלבום כבסיסטים בסשן.
האלבום הגיע למקום ה-4 בבילבורד 200, וזכה לביצועים טובים יותר מעבר לים מאשר קודמו (זה היה אלבום האולפן הגבוה ביותר של הלהקה בבריטניה, שם הגיע למקום ה-12).
הסינגל הנלווה "You Make Me Real" / "Roadhouse Blues" הגיע למקום ה-50 במאי 1970 במצעד בילבורד הוט 100. עטיפת האלבום צולמה על ידי הנרי דילץ.
ב-1 במרץ 1969 הופיע ג'ים מוריסון בעודו שיכור באודיטוריום דינר קי בקוקונט גרוב, פלורידה, מול קהל של כמעט 12,000 איש.
הוא הואשם בביצועיו ובהתנהגותו במעשה מגונה, ב-4 באפריל.
התקרית השפיעה באופן שלילי על הפרסום של הלהקה, והציתה "צעדה למען הגינות" במיאמי אורנג' בול.
כתוצאה מכך, עשרים וחמש ההופעות הבאות של הלהקה בוטלו, ותקליטיה הוכנסו לרשימה השחורה של השמעות ברדיו, מה שגרם ללהקה לנטוש את שאר סיבוב ההופעות הפוטנציאלי שלה, מה שעלה למה שג'ון דנסמור הגדיר כ"מיליון דולר בהופעות".
אף על פי כן, הלהקה צברה תאוצה בהדרגה על ידי הופעות לאורך שאר השנה, כולל "Toronto Rock and Roll Revival".
הם ניגנו לצד ג'ון לנון, בין היתר, שאמר מאוחר יותר: "לכאורה הדלתות היו בראש סדר העדיפויות".
ביולי הוציאו הדלתות את אלבומם הרביעי, The Soft Parade, רומן מתוזמר היטב שהעצים את הצליל של הלהקה עם קרניים ומיתרים.
בסביבות תחילת 1969, מוריסון החליף את עורות הבמה שלו בלבוש קונבנציונלי יותר, גידל זקן ועלה במשקל כשניסה לחיות את תדמית "מלך הלטאה" ("Lizard King") שלו.
עם זאת, האלכוהוליזם המחמיר שלו פגע לעיתים קרובות במאמציו.
בנובמבר, מוריסון השיכור גרם להפרעה כזו בטיסה לפיניקס, אריזונה, כדי לראות הופעה של הרולינג סטונז, שהוא הואשם בחוק חדש של חטיפת שחקים שנשא קנס של 10,000 דולר ועונש מאסר של עשר שנים.
גישת החזרה לבסיס של Morrison Hotel נבעה ממורת רוחה של הלהקה מהסשנים הממושכים של The Soft Parade, שנמשכו תשעה חודשים ועלו 86,000 דולר (שווה ערך ל-714,534 דולר כיום), יקר בהרבה מכל אלבום קודם של הדלתות.
ב-Morrison Hotel, יש נטייה קלה לכיוון הבלוז, אשר ייחקר במלואו על ידי הלהקה באלבומם הבא L.A.
האלבום הוקלט בין נובמבר 1969 לינואר 1970, למעט "Indian Summer", שהוקלט ב-19 באוגוסט 1966 עבור The Doors, בעוד "Waiting for the Sun" נוצר למעשה במהלך הסשנים לאלבום השלישי של הלהקה.
אף על פי ש-Morrison Hotel אינו מכיל להיטים גדולים, הוא כולל כמה מהשירים הפופולריים ביותר של הלהקה, כולל "Roadhouse Blues" ו-"Peace Frog", שהפכו למרכיב מרכזי ברדיו הרוק הקלאסי.
הקלטת "Roadhouse Blues" ארכה יומיים (4–5 בנובמבר 1969) עם פול רוטשילד ששאף לשלמות.
מספר טייקים מהסשנים הללו נכללו באלבום המחודש משנת 2006, כאשר מוריסון חזר על המשפט "Money beats soul" שוב ושוב.
הסשנים המריאו רק ביום השני, כאשר גיטריסט הבלוז הנודע לוני מאק (החתום גם בחברת התקליטים אלקטרה רקורדס) הצטרף לגיטרה בס ומנהיג להקת Lovin' Spoonful לשעבר ג'ון סבסטיאן (שהופיע תחת שם העט G.
Puglese עקב אילוץ חוזה ההקלטות שלו בחברת התקליטים רפרייז רקורדס) הצטרף במפוחית.
במהלך הסשן עבר הקלידן ריי מנזרק מפסנתר חשמלי וורליצר לפסנתר טאק.
ההוק של "Peace Frog" הוא אקורד G5 מעוות שמנוגן שלוש פעמים על ידי קריגר, ואחריו אפקט וואה-וואה קצר.
מוריסון, שלקח את המילים ממחברת שכותרתה "Abortion Stories", מתחיל כמעט כל שורה במילה "דם", ומתייחס לעיתים קרובות ל"דם ברחובות", שאולי "מתייחס לתסיסה האזרחית שאוחזת אז באומה".
השיר מסתיים באקורד אחרון כשהוא משתלב בשיר הבא, "Blue Sunday".
"The Spy" ו-"Queen of the Highway" חוגגים את מערכת היחסים האינטנסיבית אך הבעייתית של מוריסון עם חברתו הוותיקה פמלה קורסון.
על פי הביוגרפיה של הדלתות משנת 1980, No One Here Gets Out Alive, היה זה במהלך הפגישות של Morrison Hotel שמוריסון וקורסון ניהלו ויכוח אלים לאחר שהיא שתתה את בקבוק המשקה החריף שלו כדי שלא יוכל לשתות אותו, והטכנאי קול ברוס בוטניק נזכר: "אז הנה שניהם, יצאו מדעתם לגמרי ובכו.
הוא התחיל לטלטל אותה באלימות.
היא בכתה ללא שליטה, אמרה לו שהוא לא צריך לשתות יותר ולכן היא שתתה את זה.
ואני מנקה ואמרתי, 'היי בנאדם, די מאוחר'.
הוא הרים את מבטו, הפסיק לטלטל אותה, אמר 'כן, נכון', חיבק אותה והם יצאו יד ביד...
הוא תמיד היה נותן לך מבט מצחיק אחר כך, לראות את התגובה שלך".
עטיפת האלבום צולמה על ידי הנרי דילץ במלון מוריסון ברחוב 1246 סאות' במרכז העסקים הראשי של לוס אנג'לס.
בעל המקום לא נתן אישור לצילום התמונה, אך לאחר שהבעלים הלך, חברי הלהקה קפצו ממש מאחורי החלונות וישבו במקומותיהם מבלי לדשדש כשדילץ צילם.
עטיפתו האחורית של האלבום כוללת תצלום של בבית קפה בשם "הארד-רוק קפה".
הבניין הוא כיום ביתה של חנות נוחות.
הוא עומד ריק כבר שנים.
עם זאת, תוכנית פיתוח חדשה לשיקום הבניין הוכרזה בשנת 2018, מה שקרה לאירוע המעריצים השנתי "יום הדלתות" בשנת 2019. בתחילת 1983, שלוש עשרה שנים לאחר יציאת האלבום, חלקים מהקליפ של מייקל ג'קסון לשיר "Beat It" צולמו בתוך הארד-רוק קפה לשעבר.
מייסד רשת הארד רוק קפה (אין קשר לבית הקפה מעטיפת האלבום), שאל את שמו של העסק לאחר שראה אותו על עטיפת האלבום.
"Waiting for the Sun" (ג'ים מוריסון) – 3:58 הוקלט לאלבום בעל אותו השם.
"Peace Frog" (מוריסון, רובי קריגר) – 2:51
"Indian Summer" (מוריסון, קריגר) – 2:36 הוקלט לאלבום הבכורה שיצא ב-1967, אך השיר הוקלט שנה לפני כן.
ג'ים מוריסון - שירה, מאראקס, תוף מרים
ריי מנזרק - פסנתרים, אורגנים, קלידים
לוני מאק - גיטרת בס
ריי ניפוליטאן - גיטרת בס
ג'ון סבסטיאן - מפוחית פה
ברוס בוטניק - טכנאי קול
פול רוטשילד - הפקה מוזיקלית
Moonmadness הוא אלבום האולפן הרביעי על ידי להקת הרוק המתקדם, קאמל.
זהו האלבום האחרון אשר כולל את ההרכב המקורי של הלהקה.
לאחר האלבום האינסטרומנטלי The Snow Goose, הלהקה חזרה לשירים בעלי מילים.
באלבום יש נושא כללי, כמו אלבומם הקודם, אך לא עוקב אחר עלילה, שכן הוא מבוסס בעיקר על חברי הלהקה עצמם.
כפי שנכתב בחוברת הדיסק: באופן כללי, הרצועות המרכיבות את האלבום נולדו מרעיון רופף המבוסס על הדמויות הבודדות שהרכיבו את קאמל: "Air Born" על אנדרו לאטימר, "Lunar Sea" על אנדי וורד, "Chord Change" על פיטר ברדנס ו"Another Night" על דאג פרגוסון.
עטיפת האלבום עוצבה על ידי Field.
השיר האחרון באלבום, "Lunar Sea", מסתיים באפקט של רוח נושבת.
כאשר נשמע ב-LP, זרוע השיא היה לדלג בסוף חלק זה באופן טבעי ולחזור לתחילת האפקט, ולהשמיע אותו ללא סוף.
האלבום יצא מחדש בגרסת רימאסטר עם רצועות בונוס.
כל השירים נכתבו על ידי אנדרו לאטימר ופיטר ברדנס פרט להיכן שמצוין.
רצועות 10-12 הוקלטו בהופעה בHammersmith ב-14 באפריל, 1974
אנדרו לאטימר - גיטרה, חליל, שירה ב-Another Night ו-Air Born
פיטר ברדנס - קלידים שירה ב-Spirit of the Water
דוג פרגוסון - גיטרת בס, שירה ב-Song Within a Song
אנדי וורד - תופים, כלי הקשה, קולות ב-Aristillus
רט דייוויס - הפקה מוזיקלית, טכנאי קול
מוביט (Moovit) היא אפליקציה חינמית ושיתופית ישראלית לניווט בתחבורה ציבורית.
היישום מבוסס GPS, ופועל בטלפונים חכמים עם מערכות הפעלה מסוג Windows Phone, אנדרואיד, ו-iOS ובדפדפנים.
היישום פותח על ידי חברת ההזנק הישראלית MoovitApp Global LTD (לשעבר Tranzmate) והושק לראשונה בישראל בשנת 2012.
היישום מסוגל לספק בזמן אמת מידע על המיקומים של אוטובוסים, חשמליות, רכבות כבדות, רכבות תחתיות, רכבות קלות, אופניים ומעבורות.
על בסיס המיקום הנוכחי של המשתמשים, המחושב על סמך ה-GPS של המכשיר, המשתמשים מסוגלים באמצעות היישום לראות בזמן אמת במפה של האזור בו הם נמצאים היכן תחנות התחבורה הציבורית הקרובות אליהם.
היישום מסוגל לתכנן מסלולי נסיעה ליעדים מסוימים דרך מספר קווי תחבורה שונים על בסיס מידע המתקבל בזמן אמת.
המידע המוצג באמצעות היישום משלב נתוני תחבורה ציבורית סטטיים המתקבלים ממפעילי התחבורה הציבורית ביחד עם נתונים שנאספים בזמן אמת ממשתמשי היישום במסגרת תהליך מיקור המונים.
בעת הנסיעה בקווי התחבורה הציבורית כאשר היישום מופעל, משתמשי היישום מעבירים באופן פאסיבי ובעילום שם מידע לשרתי Moovit אודות מהירותו של כלי התחבורה שהם נוסעים בו, וכן מידע אודות מיקומו הנוכחי של כלי התחבורה.
לאחר מכן נתונים אלו מוצלבים עם נתוני לוחות הזמנים של התחבורה הציבורית על מנת שיתר המשתמשים המקומיים, אשר אמורים לנסוע באותם כלי התחבורה, יקבלו מידע מדויק ככל הניתן על סמך המיקום הנוכחי בפועל של כלי התחבורה.
בנוסף לשיתוף נתונים באופן פסיבי, המשתמשים יכולים לדווח באופן פעיל באמצעות היישום על המיקום של כלי התחבורה הציבורית, לציין מהן הסיבות לעיכובים, לציין האם ישנם עומסי תנועה, לדרג את שביעות הרצון שלהם מהנהגים, ולציין אם באותו הקו ישנו חיבור Wi-Fi זמין.
היישום זמין באלפי ערים ביותר מ-102 מדינות בעולם.
היישום השתמש בעבר במפות מיזם המיפוי השיתופי OpenStreetMap.
כיום היישום משתמש בגוגל מפות.
לפי נתוני השירות, למעלה מ־775 מיליון נוסעים משתמשים בשירות Moovit.
ב-4 במאי 2020, Moovit נרכשה על ידי אינטל בכ-900 מיליון דולר.
חברת Moovit נוסדה בישראל בשנת 2011 על ידי ניר ארז, רועי ביק וירון עברון.
בין חברי הדירקטוריון של Moovit: אורי לוין, ממייסדי חברת Waze, פרופ' אמנון שעשוע, מייסד ומנכ"ל חברת Mobileye, וגילי רענן מסקויה קפיטל.
החברה גייסה למעלה מ-135 מיליון דולר בארבעה סבבי גיוס הון.
חברת Moovit זכתה בפרס אטלס בשנת 2016, שהייתה השנה הראשונה לחלוקת הפרס.
משרדי החברה ממוקמים בפארק המדע בנס ציונה.
החברה מעסיקה למעלה מ-210 עובדים, אשר כמחציתם עוסקים במחקר ופיתוח.
במאי 2020 נרכשה על ידי אינטל בכ-900 מיליון דולר.
MorphOS היא מערכת הפעלה למחשב, דמוית-AmigaOS.
היא משלבת מוצרים קניינים, ומבוססי קוד פתוח, בשביל המעבד בעל סט הפקודות PowerPC, של לוח האם Pegasos, מאיצי ה-PowerUP הנמצאים בשימוש מחשבי Amiga, וסדרות של מוצרים שבפיתוח חברת "פריסקייל סמיקונדקטור", המשתמשים בקושחת Genesi, כולל EFIKA, ו-mobileGT.
ליבת המערכת מבוססת על המיקרו-ליבה Quark, הקניינית, למרות שמספר ספריות, וחלקים נוספים, הם קוד פתוח, כמו שולחן העבודה Ambient.
מ-MorphOS גרסה 2.4, ה-Mac Mini G4, של אפל נתמך אף הוא, ומהפצת MorphOS 2.5, ו- MorphS 2.6, המודולים של eMac, ו-PowerMac G4, נתמכים בהתאמה.
בהפצת MorphOS 3.2 נוספה תמיכה מוגבלת ל-PowerMac G5.
More Than a Lover (בעברית: יותר ממאהב) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הוולשית בוני טיילר, מתוך אלבום הבכורה שלה, The World Starts Tonight.
השיר יצא לאור בינואר 1977, כסינגל השני והאחרון מתוך האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום השביעי במצעד שבדרום אפריקה, ה-27 במצעד הסינגלים הבריטי, וה-44 במצעד שבגרמניה.
השיר נכתב על ידי רוני סקוט וסטיב וולף והופק על ידי המפיק המוזיקלי דוד מקיי, בדומה לסינגל הראשון מתוך האלבום, "Lost in France".
השיר המכיל בתוכו את סגנון הקאנטרי ומשלב גם נגיעות של סגנון הרוק.
בסיבוב ההופעות הראשון שלה "Hide Your Heart Tour", הוחלט כי את השיר לא תשיר במופעים אשר נכללו בתוכו.
more היא פקודה במערכת הפעלה דמוית יוניקס המאפשרת הצגת תוכן של מסמכים ארוכים באמצעות גלילה קדימה.
כדי לעבור בין שורות הקובץ יש להשתמש במקש הרווח במקלדת ועל האות q כדי לסגור אותו.
למעבר מהיר על בין שורות הקובץ יש ללחוץ על צירוף המקשים Ctrl + d.
השימוש הסטנדרטי בפקודת more, בסביבת יוניקס, יתבצע כדלקמן:$ more numbers.txt
קריאת פלט של הרבה שורותfor i in {1..100}
More Than a Woman (בעברית: יותר מאישה) הוא אלבומה החמישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית טוני ברקסטון.
האלבום יצא לאור ב-18 בנובמבר 2002, על ידי חברת התקליטים אריסטה רקורדס.
האלבום הגיע אל המקום ה-13 במצעד הבילבורד 200.
בשונה מאלבומיה הקודמים של ברקסטון האלבום מכיל מוזיקת היפ-הופ לצד סאונד אורבני לבוגרים אשר אפיין גם את אלבומה The Heat, לצד מוזיקה המותאמת גם לקהל צעיר יותר.
בדומה לאלבומיה הקודמים ברקסטון עבדה על האלבום עם אחותה תמר ובעלה קרי לואיס על הכתיבה וההפקה של מרבית השירים.
בנוסף לכך, עבדה גם עם מפיקים כמו אירב גוטי, צמד המפיקים הידוע הנפטונז (אשר עבדו עם אמנים כמו בריטני ספירס וג'יי זי, מני פרש, הראפר לון, רודני ג'רקינס (הידוע גם בכינויו דארקצ'יילד), ביג ברט והזמרת ברנדי.
מבחינה מוזיקלית אלבום זה המשיך את הקו של אלבומה The Heat כאשר האלבום מאופיין במוזיקת אר אנד בי עכשווית והיפ-הופ כניסיון להתרחק ממוזיקה עכשווית למבוגרים וממוזיקת נשמה המעורבבת עם מוזיקת פופ דברים עליהם עבדה בעיקר עם זמר בייביפייס והמפיק אל.
בעקבות כך ברקסטון החלה להיות מעורבת יותר בכתיבת והפקת האלבום דבר אשר לטענת רבים שיקף את התבגרותה והתפתחותה המוזיקלית.
עם יציאתו האלבום קיבל ביקורות חיוביות אף על פי שהרבה טענו כי הוא דומה מדי לאלבומה The Heat אך עדיין טענו שיש לו פוטנציאל להצלחה מסחרית.
עם יציאתו האלבום נכנס למקום ה-3 בארצות הברית עם מכירות של 98 אלף עותקים.
מתוך האלבום יצא הסינגל "Hit the Freeway" שהגיע לעשירייה הפותחת בבלגיה ודנמרק אבל נכשל מלהצליח באשר העולם מה שהוביל גם לכישלון במכירות האלבום ככל הנראה בגלל העובדה שבאותה תקופה ברקסטון הייתה בהריונה השני ולכן מלכתחילה לא יכלה לקדם את האלבום.
באפריל 2003 פוטרה ברקסטון מחברת התקליטים שלה לאור אכזבה ממכירות האלבום.
More Only הוא המיני-אלבום הרביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית, ביונסה.
המיני-אלבום יצא לאור ב-24 בנובמבר 2014, על ידי חברות התקליטים פארקווד אנטרטיינמנט וקולומביה רקורדס.
המיני-אלבום כולל רמיקסים לשירים מאלבומה החמישי ותוספת של שני שירים חדשים.
בנוסף לכך, הוא מכיל את גרסתו המורחבת של Beyoncé, ו-DVD עם עשר הופעות מתוך סיבוב ההופעות "The Mrs.
Carter Show World Tour", אשר שודרו בספיישל מיוחד של HBO.
הסינגל הראשון מתוך המיני-אלבום היה "", בו התארחה הראפרית ניקי מינאז'.
הסינגל השני היה השיר "7/11" אשר יצא ב-25 בנובמבר 2014. השיר זכה להצלחה בינלאומית, תוך שהגיע אל המקום ה-13 במצעד הבילבורד הוט 100.
הסינגל השלישי היה השיר "Ring Off" אשר הופץ ב-28 בנובמבר 2014.
עם יציאתו הגיע המיני-אלבום אל המקום השמיני במצעד הבילבורד 200, לאחר שנמכר בלמעלה מ-71 אלף עותקים, מתוכם 43 אלף נקיים.
ביולי 2016 הוכרז כי האלבום זכאי למעמד כסף בבריטניה על מכירות משולבות של 60 אלף עותקים.
מדינהתאריך יציאהפורמטמקורעולם24 בנובמבר 2014הורדה דיגיטלית
(בעברית: מווו!) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרית האמריקאית דוג'ה קאט, מתוך אלבום הבכורה שלה Amala.
השיר יצא לאור ב-10 באוגוסט 2018, על ידי חברות התקליטים קימוסבי רקורדס ותקליטי RCA, כסינגל הרביעי מתוך האלבום.
השיר זכה להצלחה רבה כאשר קיבל חשיפה בטיקטוק, תוך שהפך שם לוויראלי בדומה ל-"Tia Tamera".
השיר נכתב על ידי דוג'ה קאט, פארל ויליאמס, מיסטיקל, קיי אל סי, איי-20, ליל ג'ון, יטי ביטס, צ'אד הוגו וטרוי נוקה והופק על ידי דוג'ה קאט וטרוי נוקה.
השיר הפך לתופעת אינטרנט בעקבות שמו והקונספט שלו, תוך שהפך לוויראלי גם בטיקטוק.
"" כולל בתוכו אזכורים לשיר "לדוד משה הייתה חווה", ולשירי היפ-הופ כמו "Move Bitch" של לודאקריס, "Collard Greens" של סקולבוי קיו, "Milkshake" של קליס, "Slob on My Nob" של Tear Da Club Up Thugs ו-"Cash Rules Everything Around Me" של וו טאנג קלאן.
האודיו הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של דוג'ה קאט ב-31 באוגוסט 2018. הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב שלה ב-10 באוגוסט באותה השנה, לפני שהעלתה את האודיו.
בקליפ ניתן לראות את דוג'ה קאט, כשהיא מחופשת לפרה, תוך שהיא שותה חלב.
נכון ליולי 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-89 מיליון צפיות.
More.tv היא חברה רוסית, שעיקר פעילותה הוא במתן שירותי צפייה ישירה בשיטת Over the Top של ספריית סרטים ותוכניות טלוויזיה, שחלק מהם תוכן מקורי, תמורת מינוי חודשי.
שירותיה זמינים בכל העולם והיא נחשבת לאחד משירותי הזרמת מדיה הגדולים במזרח אירופה.
פסיכו (2020), סדרת טלוויזיה בבימויו של פיודור בונדרצ'וק
שעה לזריחה (2020), סדרת טלוויזיה בכיכובו של קונסטנטין חבנסקי
כבודו (2021), סדרת טלוויזיה בכיכובו של אולג מנשיקוב, רימייק רוסי לסדרה הישראלית באותו השם.
More than Just a Name (בעברית: יותר מסתם שם) הוא האלבום ה-12 של הרכב המוזיקה האלקטרונית הישראלי אינפקטד מאשרום.
הרצועות:"Ani Mevushal", "Freedom Bill" ו-"Only Solutions" באלבום שוחררו כסינגלים וכחלק ממיני אלבומים, מעט לפני יציאת האלבום.
הרצועה "Ani Mevushal" נעשתה בשיתוף עם Bliss (יונתן מרקוב), ובהופעה משותפת הסבירו שמדובר בביטוי בעברית "אני מבושל" שהוא כינוי עצמי למישהו שהשתמש בסמים.
הרצועה "Symphonatic (Infected Mushroom & Astrix Remix)" היא רמיקס בשיתוף עם Astrix (אבי שמיילוב) לרצועה ישנה של הצמד שנעשה בשנת 2000.
הרצועה "Infected Megamix" הוא למעשה מגה-מיקס של מספר רצועות של הצמד מהעבר חלקן בשנות ה-90 וחלקן בשנים יותר מאוחרות, שנעשה בשיתוף עם ההרכבים SpaceNoiZe (אבי אלגרנטי וברק ארגמן) ו-Vertical Mode (חנן גורנשטיין ומשה קינן).
More & More (בעברית: עוד & עוד) הוא המיני-אלבום התשיעי של להקת הבנות הדרום קוריאנית טווייס.
המיני-אלבום יצא לאור על ידי חברות התקליטים JYP אנטרטיינמנט וריפבליק רקורדס, ב-1 ביוני 2020.
זהו המיני-אלבום הראשון של הלהקה שיצא על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס.
ב-28 באפריל 2020, הודיעה טווייס על הוצאתו של הסינגל הבא שלהן ועל שמו, "More & More".
ב-3 במאי 2020, הלהקה הודיעה דרך חשבון הטוויטר שלה שהשם "More & More" יהיה גם השם של המיני-אלבום הבא שלה, אותו הן תכננו להוציא בהמשך השנה.
ב-8 במאי 2020 הודיעה הלהקה שיהיו שלוש גרסאות של המיני-אלבום שהן מתכננות להוציא.
רשימת השירים של המיני-אלבום נחשפה על ידי חברת התקליטים JYP אנטרטיינמנט בחשבון הטוויטר שלה.
לבסוף, האלבום הופץ ב-1 ביוני 2020, והסינגל "More & More", שודר בשידור חי ביוטיוב בהמשך אותו יום.
ב-27 במאי 2020, דווח שההזמנות המוקדמות של המיני-אלבום עברו את רף חצי המיליון.
ביום שבו הופץ נמכרו ממנו למעלה מ-260,000 עותקים בהנטאו; שיא של כל הזמנים ללהקה קוריאנית עם מכירות מיני-אלבום ביום הראשון לצאתו.
בנוסף, הפכה ללהקת הבנות הקוריאנית הראשונה שעברה את ה-200,000 עותקים שנמכרו ממיני-אלבום ביממה אחת.
ב-9 ביוני גאון סירקל צ'ארט (לשעבר Gaon) אישרו כי למעלה מ-550,000 עותקים של More & More נמכרו בקוריאה הדרומית; מה שהפך אותו למיני-אלבום הנמכר ביותר של הלהקה.
לאחר יציאתו, More & More הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של סירקל צ'ארט, כשכל שאר השירים שבאלבום נכנסו גם הם למצעד, כולל אחד במקום הראשון.
המיני-אלבום הגיע גם למקום הראשון בטבלת האלבומים המובילים של אוריקון (Oricon) ולמקום השלישי בטבלת האלבומים החמים של בילבורד יפן.
בנוסף, הגיע המיני-אלבום למקום ה-25 במצעד האלבומים הדיגיטליים.
המיני-אלבום זכה להצלחה גם בארצות הברית, כאשר נכנס למצעד הבילבורד 200 ובכך הפכה טווייס ללהקת הבנות הקוריאנית הרביעית שהצליחה להכניס אלבום למצעד, ביחד עם שלוש הלהקות: גירלז ג'נריישן, 2NE1 ו-בלאקפינק.
המיני-אלבום הגיע למקום השלישי במצעד ה-Heatseekers של בילבורד ולמקום השני במצעד אלבומי העולם.
הותאם מהאתר הרשמי של הקבוצה.
+מיקומי שיא של More & Moreטבלאות 2020מיקומי שיאטבלת האלבומים הלהיטים של יפן3רשימת האלבומים המובילים ביפן1רשימת האלבומים המובילים בפולין7רשימת האלבומים המובילים של דרום קוריאה (Gaon)1רשימת האלבומים הדיגיטליים המובילים של הממלכה המאוחדת25רשימת בילבורד 200 (בילבורד 200)200רשימת האלבומים המובילים של ארצות הברית3רשימת האלבומים המובילים בארצות הברית ושאר העולם2
More Than Words (בעברית: יותר ממילים) הוא שיר של להקת הרוק אקסטרים, אשר יצא לאור כסינגל מתוך מאלבומם Pornograffitti משנת 1990. השיר הוא בלדה אקוסטית, החורגת מסגנונה של הלהקה שעיקרו פאנק (Funk) מטאל.
השיר הוא בלדה בה הזמר רוצה שאהובתו תעשה יותר כדי להוכיח את אהבתה מלבד להגיד את הביטוי "אני אוהב אותך".
בטנקור תיאר זאת כאזהרה שהביטוי נעשה חסר משמעות: "אנשים משתמשים בביטוי זה בקלות רבה, עד שהם חושבים שאפשר להגיד את זה ולתקן את הכל או שהכל יהיה בסדר.
לפעמים אתה צריך לעשות יותר וצריך להראות זאת - יש דרכים אחרות לומר 'אני אוהב אותך'.
"השיר הזה נתן לנו את החופש לעשות את התקליט שבאמת רצינו לעשות כשהתחלנו להקליט את הדיסק השלישי שלנו ", אמר שרון ל-KNAC .
"הוא גרם לנו לעשות סיבובי הופעות בכל המדינות ובעולם...
עם זאת, בשנות התשעים, התחלנו להתרעם על השיר.
תוייגנו כ"אנשי ה-More Than Words".
לא אהבנו את התפיסה שהשיר יצר לגבי הלהקה.
אני זוכר שהייתי בסיבוב הופעות עם אירוסמית' בפולין, בו החלטנו פשוט לא לנגן את השיר.
לאחר כמה לילות, סטיבן טיילר כותב באותיות גדולות על דלת חדר ההלבשה שלנו, "נגן את השיר המזוין!" הגישה שלו הייתה כמעט כמו אב.
הוא היה כמו, "תראה, זו הפעם הראשונה שלך בפולין.
הם רוצים לשמוע את זה, אז תנגנו!""
עורך AllMusic וויליאם רוהלמן ציין כי הלהקה רדפה אחר "בלדה אקוסטית" בשיר.
ביליק, מ-Associated Press תיארה את השיר כ"בלדה אקוסטית מתוקה וטהורה" שהמסר שלה הוא שהמילים 'אני אוהב אותך' הופכות לחסרות משמעות".
הוא תואר כ"שיר אהבה לא מסורתי".
לארי פליק, מבילבורד כתב ש"בלדת הרוק/אהבה הדלילה והמיוחדת הזו מוכיחה שלפעמים פחות זה יותר.
הזרקור כאן הוא על ההרמוניות הקוליות הבולטות של הלהקה, כמו גם על עבודת הגיטרה האקוסטית המנצנצת שלה".
שון מקארתי של ה-Daily Vault אמר כי מדובר ב"שיר אקוסטי יפהפה, מינימלי [שהפך את הלהקה לענקית והוסיף כי "עבור הלהקה More Than Words הוא השיר שעדיין יקבל משחק אוויר".
קירסטן פירקל "מאל Paisano" תיאר אותו בתור "בלדה אקוסטית שתגרום לשיער שלך לסמור".
מוזיקה ומדיה כנו את השיר "קטע מוזיקה מרגיע, שהופק באופן ראוי על ידי מייקל ווגנר.
השיר מציג את הלהקה מזווית שונה לחלוטין.
ויש לומר, הם התמודדו עם הבלדה הזו בצורה מצוינת".
קארי בורזילו מ"קליט ג'ורנל תיארה אותו כשיר בסגנון האחים אוורלי.
מארק אנדרוס מ-"סמאש היטס" אמר שהשיר גורם לעיניים לדמוע.
הווידאו קליפ של השיר צולם בשחור לבן והופק ובוים על ידי ג'ונתן דייטון וואלרי פאריס.
הוא מתחיל בכך שפט בדגר מכבה את המגבר ומניח את גיטרת הבס שלו, ופול גירי מניח את מקלות התיפוף שלו.
נונו וגארי מבצעים את השיר, בעוד שאר חברי הלהקה נראים לפניהם.
ב־23 במרץ 1991 "More Than Words" נכנס למקום ה-81 בבילבורד הוט 100 ומיד לאחר מכן הגיע למקום הראשון.
השיר הגיע למקום השני בבריטניה, שם הלהקה זכתה להצלחה עוד לפני הפריצה האמריקאית שלה.
אף שהלהקה נכנסה למספר מצעדים אירופיים בעבר, השיר הביא את הלהקה להצלחה המשמעותית הראשונה שלהם בארצות הברית.
אקסטרים המשיכו את "More Than Words" עם בלדה אקוסטית נוספת, "Hole Hearted", שהגיעה למקום הרביעי בארצות הברית ולמקום השלישי בקנדה.
More Life הוא מיקסטייפ של הראפר הקנדי דרייק.
המיקסטייפ יצא לאור ב-18 במרץ 2017 דרך חברות התקליטים קאש מאני רקורדס, ריפבליק רקורדס ויאנג מאני.
המיקסטייפ זכה לביקורות חיוביות והגיע לפסגת מצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200, לאחר שמכר כ-505 אלף יחידות שקולות לאלבום בשבוע הראשון להוצאתו.
על אף היותו מיקסטייפ, זכה לתואר אחד האלבומים הטובים ביותר של שנת 2017 על ידי מספר מבקרי מוזיקה.
עד סוף שנת 2017 מכר המיקסטייפ מעל לשני מיליון עותקים שקולים לאלבום בארצות הברית.
More Mess (בעברית: יותר בלגן) הוא שיר של הדי ג'יי והמפיק הצרפתי ומפיק התקליטים קונגס, בהשתתפות הזמר האנגלי אולי מורס והזמרת הבלגית קולי .
השיר יצא לאור ב-4 באוגוסט 2017 כהורדה דיגיטלית בצרפת.
השיר נכתב על ידי ג'ון ניומן, נילס ואן מלדרן, פיליפ קורטה, קולי מבואנו, יאן גאודוי, קונגס, מקסים אל, בו בראל ויאן "ג'יי ג'יי" וייטפילד, שהיה חבר בלהקה Poets of Rhythm, שהוציאה בשנת 1994 שיר תחת שם דומה, "More Mess on my Thing".
השיר הגיע בשיאו למקום ה-20 במצעד הסינגלים הצרפתי.
הקליפ לשיר, שצולם בברצלונה, פורסם ב-20 בספטמבר 2017 בערוץ ה-Vevo של קונגס ביוטיוב.
בקליפ מופיע קונגס, שנפגש עם הראפר מורס , לפני שקבוצת אנשים מתחילה לרדוף אחריו.
לאחר מכן הם נתקלים בקולי, שנתפסת במרדף.
בסופו של דבר, השלישייה מוותרת על הריצה ובמקום זאת רוקדת עם הקבוצה.
הסרטון מסתיים כשהשלישייה נפרדת, כל אחד לדרכו.
מדינהתאריךפורמטחברת תקליטים צרפת 4 באוגוסט 2017 הורדה דיגיטליתהאוס אוף ברקלי
"Moonlight Shadow" (בעברית: "צֵל אוֹר יָרֵחַ") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הסקוטית מגי ריילי, בהפקתו של מייק אולדפילד שגם כתב אותו.
השיר יצא לאור ב-6 במאי 1983, על ידי חברת התקליטים וירג'ין רקורדס, כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השמיני שלו, Crises.
ריילי שיתפה פעולה עם אולדפילד בשירים רבים שיצאו במהלך שנות השמונים.
השיר דורג במקום הראשון במצעד של ישראל במשך שבועיים, ולמקום הרביעי במצעד הסינגלים הבריטי, והפך לשירם המצליח ביותר של השניים.
הוא שהה ארבעה שבועות במקום השני בגרמניה המערבית, הגיע למקום השישי באוסטרליה והגיע למקום השלישי בניו זילנד ובצרפת.
הוא הופץ מחדש כסינגל מקסי בשנת 1993, על מנת לעזור בקידום מארז התקליטורים של אולדפילד, Elements Box.
הגרסה המחודשת זכתה להצלחה גם כן.
גרסת סינגל 12 אינץ' (שהונפקה מחדש מאוחר יותר, בפורמט של 3 אינץ') כללה גרסה מורחבת של השיר עם בית נוסף, תוך שהבי-סייד היה "Rite of Man".
אותה הגרסה נכללה באלבום האוסף, The Platinum Collection, שהוציאה אולדפילד ב-13 במרץ 2006. בשנת 2009 נכלל השיר באלבום האוסף, The Mike Oldfield Collection 1974–1983.
בשנת 1991, השיר הופץ מחדש בצרפת, ובשנת 1993 הוא הוצג בפרומואים של Elements – The Best of Mike Oldfield, בצרפת ובספרד.
ההוצאה המחודשת משנת 1993 כללה את "Bones" ו-"In the Pool" כבי-סייד, שהופצו בעבר כבי-סייד של "To France".
יתר על כן, שם השיר שימש עבור אלבום האוסף, Moonlight Shadow: The Collection, שהוציאה אולדפילד בשנת 2013, בהוצאת יוניברסל מיוזיק גרופ.
מגי ריילי שרה את "Moonlight Shadow" בהופעה חיה כאשר הופיעה עם אולדפילד בשנות השמונים.
עטיפת הגרסה המקורית של "Moonlight Shadow" לקוחה במקור מתוך עטיפתו הבריטית של האלבום, Crises.
היא מציגה אדם עם רגלו על אחת האבנים, עם ים ושמיים ברקע.
את הירח, המגדל וצלו (מעטיפת האלבום), לא ניתן לראות בעטיפה של הסינגל עצמו.
העטיפות של Elements ברחבי העולם עוצבו בהשראת העטיפה של Crises.
הגרסה הראשונית של השיר נקראה "Midnight Passion" והיא הוקלטה על ידי הייזל או'קונור.
יחד עם מגי ריילי, החליט אולדפילד להקליט את השיר מחדש, תוך שהשתמש במילון חרוזים וזאת, בנוסף לכך שכתב את השיר מחדש בהשראת זה שקדם לו.
לדברי הבסיסט פיל ספאלדינג, בהקלטה הראשונית של "Moonlight Shadow" היו שימושים בגיטרה אקוסטית (אולדפילד), בס (ספאלדינג), תופים (פיליפס) וגיטרה חשמלית (טים רנוויק) והיא הוקלטה בתחילת פברואר 1983 באולפן אולדפילד בדנהאם, בקינגהאמשייר.
קטע הגיטרה של רנוויק ככל הנראה לא נכלל בגרסה הסופית של "Moonlight Shadow".
את השיר הפיק אולדפילד ביחד עם סיימון פיליפס.
לדברי אולדפילד, גורמים מחברת התקליטים וירג'ין רקורדס אהבו את השיר וביקשו שירים נוספים שדומים לו.
ריילי שרה גם ב-"Foreign Affair" שעוסק במשברים.
מאוחר יותר, דגם אולדפילד את קולות התופים מ-"Moonlight Shadow" לשיר "Man in the Rain" באלבומו משנת 1998, Tubular Bells III.
בעת ש-"Moonlight Shadow" יצא, טענו המבקרים כי מילותיו מתייחסות לרצח ג'ון לנון, אף על פי שהאירועים בו אינם תואמים את אלה של הרצח.
לנון נורה ארבע פעמים לפני השעה 23:00, ואילו בשיר הזמן הוא 4 בבוקר ומספר היריות הוא שש.
כמו כן, בלילה בו נורה לנון (8 בדצמבר 1980) אירע מולד הלבנה, כך שלא היה אור ירח, ובשיר, זה מוצאי שבת ואילו לנון נהרג בליל יום שני.
כשנשאל אם השיר הוא התייחסות לרצח ג'ון לנון בריאיון בשנת 1995, הגיב אולדפילד:
עבור "Moonlight Shadow" צולמו שני וידאו קליפ רשמי, שחולק לשתי גרסאות: הראשונה באורך מלא והקצרה יותר בה הושמט אחד הבתים.
הסיבה לגרסה הקצרה יותר הייתה לדרישותיהם של כמה משדרני הטלוויזיה.
כמו כן, בקליפ המתופף מסיבובי ההופעות של אולדפילד, פייר מורלן, מופיע עם קטע הנגינה שלו.
את הקליפ ביים קית' מקמילן והוא צולם בבית הטפילד ובאולם ברוקט הרטפורדשייר, אנגליה.
נכון לאפריל 2025, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-110 מיליון צפיות.
(*: בי-סייד מקוריים של "To France" משנת 1984)
"Morirò da re" (בעברית: "אני אמות כמו מלך") הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הרוק האיטלקית מונסקין.
את השיר הוציאה לאור חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט, ב-23 במרץ 2018, והוא נכלל באלבום הבכורה של הלהקה, Il ballo della vita.
הווידאו קליפ של השיר פורסם בערוץ היוטיוב הרשמי של הלהקה ב-26 במרץ 2018.
מקוםתאריםמכירות איטליה (FIMI) פלטינה ×3 150,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
More Than That (בעברית: יותר מזה) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית לורן חורגי.
השיר יצא לאור ב-11 בינואר 2019, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום.
זהו שיר R&B שנכתב על ידי חורגי עצמה, ביחד עם הו סתורת'ר ופרינס שרלז.
השיר הגיע למקום התשיעי במצעד השירים הדיגיטליים של פורטוגל.
"More Than That" הוא אחד משני השירים שחורי ביצעה במסיבת הבחירות של MTV פלוס 1 בנובמבר 2018. ב-8 בינואר 2019, חורגי הודיעה כי "More Than That" יופץ באופן רשמי ב-11 בינואר 2019. למחרת, חורגי הוציאה את עטיפתו הרשמית של הסינגל, שנוצרה בהשראת ציור הרנסאנס "הולדת ונוס".
הווידאו קליפ הרשמי של "More Than That" יצא לאור ב-18 בינואר 2019. הוא בוים על ידי לורן דאן ובוים ונערך על ידי חורגי, שגם ליהקה את הרקדנים.
הוא נותר בהשראת האלה היוונית אפרודיטה.
חורגי תיארה את הרעיון לקונספט שלו כ"ביקור של אפרודיטה בכדור הארץ".
"Moral of the Story" הוא סינגל של הזמרת האמריקאית אש, המופיע במיני-אלבום השני שלה, Moral of the Story: Chapter 1, ובאלבום האולפן הראשון שלה, Ashlyn.
השיר זכה לפופולריות לאחר שהושמע בסרט לכל הנערים: נ.ב.
השיר נכתב על ידי אש, קייסי סמית' ונואה קונרד, והופק על ידי נואה קונרד ופיניאס או'קונל.
נכון לדצמבר 2021, השיר הושמע למעלה מ-334 מיליון פעמים בספוטיפיי.
גרגורי קסטל מ-Earmilk, תיאר את השיר כ"בלדת אהבה מפוכחת עם מילים מושכות תשומת לב, [שכתבה אש ב]סאטירה כובשת ופוגעת".
הווידאו קליפ של השיר, יצא בערוץ היוטיוב של אש, ב-14 בפברואר 2019. נכון לדצמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-61 מיליון פעמים.
מדינהתוארמכירותהממלכה המאוחדת (BPI)כסף200,000ארצות הברית (RIAA)זהב500,000
גרסה מחודשת של השיר, בשיתוף הזמר האירי, נייל הורן, יצאה ב-17 ביוני 2020. הגרסה המחודשת נכללת באלבום האולפן הראשון של אש, Ashlyn.
נכון לדצמבר 2021, הגרסה הושמעה למעלה מ-118 מיליון פעמים בספוטיפיי.
"Moonlight popolare" (בעברית: "אור ירח פופולרי") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר-יוצר האיטלקי מחמוד בהשתתפות הזמר האיטלקי מאסימו פריקולו.
השיר יצא לאור ב-14 במאי 2020, על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.
הוא נכתב על ידי מחמוד, אלסנדרו ונטי ופרנצ'סקו ברבגילה, והופק על ידי קרוקרס.
השיר הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים האיטלקי של FIMI.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-22 במאי 2020. נכון למאי 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-6 מיליון צפיות.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםאיטליה14 במאי 2020הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתאיילנד רקורדס
"More than Friends" הוא שיר של ג'יימס הייפ, בשיתוף פעולה עם קלי-לי .
השיר יצא, על ידי חברת התקליטים וורנר מיוזיק גרופ, ב-7 ביולי 2017. השיר מהווה עיבוד מחודש לשיר "Don't Let Go (Love)" של אן ווג.
נכון לינואר 2023, השיר הושמע למעלה מ-146 מיליון פעמים בספוטיפיי.
אזורתוארמכירותבלגיה (BEA)זהב10,000גרמניה (BVMI)זהב200,000הממלכה המאוחדת (BPI)פלטינה600,000
מדינהתאריך פורמטחברת תקליטים הממלכה המאוחדת 7 ביולי 2017 הורדה דיגיטליתוורנר מיוזיק גרופ 1 בספטמבר 2017
"Moonlight Drive" הוא שיר של להקת הרוק האמריקאית הדלתות, שיצא לאור בשנת 1967 באלבומם השני Strange Days.
הוא נערך לאורך של 2:16 דקות עבור הבי-סייד של הסינגל "Love Me Two Times".
למרות עיבוד הבלוז הקונבנציונלי, המאפיין המגדיר של השיר היה הקצב המעט לא קצבי שלו, ו"צוואר הבקבוק" או גיטרת הסלייד של רובי קריגר, שיוצרת צליל מוזר.
השיר הוא אחד הראשונים שנכתבו על ידי הסולן ג'ים מוריסון.
על פי הדיווחים, מנזרק נדהם, והם החליטו להקים להקה.
מוריסון כבר בחר שם ללהקה: הדלתות.
"Moonlight Drive" הוקלט יחד עם שירים אחרים במהלך הקלטות הדמו הראשונות של הלהקה באולפני Trans World Pacific Studios.
השיר הוקלט בשנה שלאחר מכן עבור אלבום הבכורה הנושא את שם הלהקה, אך בסופו של דבר לא הופיע; הדבר נבע מחוסר שביעות רצונם של חברי הלהקה מהתוצאה, השונה מגרסת האלבום המאוחרת יותר.
גרסה זו שוחררה לבסוף כתוצר, במהדורת יום השנה ה-40 של אלבום הבכורה.
ריי מנזרק - הוהנר קלאבינט, פסנתר טאק
רובי קריגר - גיטרת צוואר בקבוק
פול ביבר - אפקטים קוליים מסינתיסייזר מוג
Morningside הוא מיני-אלבום אינסטרומנטלי מאת הזמרת-יוצרת והגיטריסטית הישראלית תמר אייזנמן, אשר יצא לאור ב-11 בדצמבר 2024 תחת חברת התקליטים NMC.
האלבום כולל שישה קטעים אינסטרומנטליים מקוריים שהולחנו והופקו על ידי אייזנמן, ומתאפיין בגישה מינימליסטית המשלבת בין רוק אלטרנטיבי, אלמנטים של מוזיקה קלאסית והשפעות ג'אז.
המיני-אלבום הולחן והוקלט באולפן הביתי של אייזנמן ברחוב מורנינגסייד דרייב בניו יורק, ומכאן שמו.
לדברי אייזנמן, מדובר ביצירה שנולדה מתוך רצון להתמקד במוזיקה ככלי ביטוי עצמאי, נטול מילים.
לטענתה, הוא מהווה צעד מודע להתרחקות מהשפה הלירית לטובת חקירה אינסטרומנטלית אינטימית, והיא מתארת אותו כ"פסקול פנימי" לתנועה ולהרהור.
האלבום מתאפיין בגיטרה אקוסטית וחשמלית במרכזו, תוך שימוש באלמנטים של אלתור, קווים מלודיים פשוטים, ואווירה מדיטטיבית.
הביצועים נבנים סביב מנגינות קצרות, לרוב בליווי מופחת או ללא ליווי כלל.
המבנה המוזיקלי נשמר מתון ומרוסן, כאשר כל קטע שומר על איזון בין פשטות צורנית לבין עומק רגשי מרומז.
Morningside מהווה פנייה בולטת של אייזנמן לעבר מרחב יצירה אינסטרומנטלי, והוא הראשון מבין אלבומיה שאינו כולל טקסטים כלל.
המהלך האמנותי משתלב בקו ההתפתחותי של אייזנמן, שהחלה את דרכה בגיל צעיר כגיטריסטית סולו והמשיכה ליוצרת רב-לשונית ותחומית.