tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
נקודה הושגה כאשר היריב נגע בקרקע עם הגב הכתף או הירך שלו, יצא מזירת ההיאבקות, או היה מוכן להודות בתבוסה (בדומה לג'ודו בימינו).
המתמודדים עלו לזירת המשטח החולי בזוגות, שנקבעו לאחר הפלת גורל, ומתוך כך לא התקיימה הפרדה בין משקלי הגוף של המתחרים, כמקובל בעידן המודרני.
היריבים עמדו זה מול זה, ברכיהם כפופות, צווארם בין הכתפיים וידיהם שלוחות לפנים כדי ללפות את אמת יד היריב כבסיס ליישום תכסיסי ההטלה המנופית.
הסוג השני נקרא "פאנקרטיון" (Παγκράτιον - "קרב כולל").
ספורט זה היווה שילוב בין היאבקות לאגרוף, אשר פרט לנשיכה ולפגיעה באיברים רגישים כמו אף, פה ועיניים, לא חלו הגבלות כלשהן על היריבים, כולל בעיטות.
זירת ההתמודדות הייתה חולית, תחוחה ורטובה (כמעט בוצית).
הבוציות הקנתה חלקלקות והקשתה על הלפיתה.
הזירה נועדה מחד לרכך את נפילת המתמודדים ומאידך לעודד פיתוח טכניקה גבוהה של אחיזות ונעילות.
הפנקראטיון הסתיים, בשונה מההיאבקות הזקופה, בהודעת אחד היריבים על כניעתו: בדרך של הרמת יד מקובלת.
פאנקרטיון היה ספורט מסוכן, ולפיכך הוא התקיים תחת פיקוח הדוק של שופטים, שהיו מצוידים במקלות שבהם חבטו באחד מהמתמודדים במקרה שעבר על אחד מהכללים.
כמו רוב המשחקים ביוון העתיקה, המתמודדים היו עירומים ומשחו את גופם היטב בשמן לפני כן.
ההיאבקות מופיעה כבר בחיבור הקדום "איליאדה".
היא הייתה אחד מענפי הספורט שבהם התחרו במשחקים האולימפיים ביוון העתיקה.
אחד האלופים האולימפיים המפורסמים והפופולריים ביותר ביוון העתיקה היה מילו מהעיר קרוטון שבאיטליה (המאה ה-6 לפנה"ס).
על פי המסופר, כוחו היה כה רב, עד שכאשר קשר חוט על מצחו, עצר את נשימתו ומילא דם בוורידים, החוט נקרע.
הוא זכה שש פעמים בתחרויות ההיאבקות באולימפיה, עד שהובס בפעם השביעית בידי בחור צעיר, שלאחר מכן סירב לקרב חוזר.
היא הופיעה כמו הרוח הוא אלבום אולפן משותף לאהוד בנאי וברי סחרוף שראה אור ב-8 בינואר 2017, והוקלט במהלך שנת 2016. האלבום כולו מורכב משירי לאדינו שמילותיהם תורגמו ברובם על ידי בנאי וסחרוף.
באלבום מופיע קטע אינסטרומנטלי אחד ("טרנטה לירה") ושיר אחד שמושר בלאדינו ("Noches noches").
בנאי וסחרוף נחשפו לשירי הלאדינו כילדים: בנאי הקשיב להקלטות השירים של הזמר וחוקר הלאדינו יצחק לוי שהיה חבר של אביו, ואילו סחרוף שעלה לישראל עם משפחתו מטורקיה, שמע את השפה ואת השירים בבית הוריו.
באחד ממפגשיהם בשנת 2001, סיפר בנאי לסחרוף כי הוא מחזיק בהקלטות ישנות של שירי הלאדינו אותם שר לוי.
השניים החליטו לחדש כמה מהשירים ואף ביצעו אותם בהופעות המשותפות שלהם ב-2003. אחת לכמה שנים נפגשו כדי לעבוד על השירים המחודשים, נחשפו לשירים נוספים כמו אלו של זמר הלאדינו חיים אפנדי מתחילת המאה ה-20, והאזינו להקלטות בלאדינו ובעברית.
בשנים שקדמו ליציאת האלבום בחרו את 12 השירים שירכיבו את האלבום החדש.
ב-14 בנובמבר 2016 יצא לרדיו השיר הראשון מתוך האלבום "פתחי לי את דלתך" (בלאדינו: "Avre tu puerta serrada"), אחד השירים הפופולריים בלאדינו בימינו שלו גרסאות רבות.
הנוסח המוקדם ביותר המוכר מגיע מהקלטה של חיים אפנדי משנת 1907/8. השיר מוכר מביצועים שהקליטו הפרברים, יהורם גאון ויצחק לוי.
השיר השני "שיר החייל" (בלאדינו: "Malandanzas del asker") פורסם ב-27 בדצמבר ולווה בקליפ שביימה בטינה פיינשטיין.
השיר מספר על השירות הצבאי שהוטל על יהודים באימפריה העות'מאנית ב-1908. החייל בשיר מקונן על סבלו ומשתף בו את אביו ואת אמו.
חיים אפנדי הקליט גרסה נדירה לשיר בשנת 1912. את הביצוע החדש הקדישו בנאי וסחרוף לזכרה של אהובה עוזרי שהלכה לעולמה שבועיים לפני צאתו.
האלבום יצא לאור במספר פורמטים: אלבום פיזי, אלבום דיגיטלי וכן ספר-דיסק שבו צורף לתקליטור ספר הכולל מבוא אודות יהדות ספרד, מאמרים פרי עטם של פרופ' אדווין סרוסי, ד"ר שועי רז, אהוד בנאי, ברי סחרוף, וכן הסברים קצרים על השירים עצמם שכתבה ד"ר רבקה הבסי.
בספר מופיע מידע על זמר הלאדינו מתחילת המאה ה-20 חיים אפנדי ועל זמר וחוקר הלאדינו יצחק לוי.
לרגל צאת האלבום העלו בנאי וסחרוף 2 הופעות בהיכל התרבות בתל אביב ב-23 בינואר וב-2 בפברואר 2017. את ההופעות הפיק מוזיקלית אסף תלמודי שגם ניגן על קלידים ואקורדיון.
עוד לקחו חלק בהרכב: גיל סמטנה (בס וקונטרה בס), איתמר דוארי (כלי הקשה), יונתן דסקל (קלידים), גליה חי (ויולה), הדס קליינמן (צ'לו) וניר מנצור (תופים).
בנאי וסחרוף שרו וניגנו על גיטרות.
ב-8 בפברואר פורסם קליפ נוסף מהאלבום, הפעם לקטע האינסטרומנטלי "טרנטה לירה" שבו נראים בנאי וסחרוף בדרכם להופעה.
הוא מורכב מקטעים שצולמו מאחורי הקלעים בצילומי הקליפ הקודם "שיר החייל", וגם אותו ביימה בטינה פיינשטיין.
הפקה מוזיקלית: אסף תלמודי (למעט: "יום שני עלות השחר" ו"טרנטה לירה": בנו הנדלר ואסף תלמודי)
אהוד בנאי: שירה, גיטרות וטאר
ברי סחרוף: שירה וגיטרות; בס וקלידים ב"רועה יפה"
איתמר דוארי: כלי הקשה וקולות
אסף תלמודי: קלידים, תכנותים, פסנתר, אקורדיון וקולות
בנו הנדלר: קלידים ("פתחי לי את דלתך", "יום שני עלות השחר", "טרנטה לירה"), מכונת תופים ("שיר החייל"), בס ("יום שני עלות השחר")
גרשון וייסרפירר: עוּד ("הסירנה", "שיר החייל", "רועה יפה"), טרומבון ("פתחי לי את דלתך")
מומין ססלר: קאנון ("פתחי לי את דלתך")
אריאל קסיס: קאנון ("הסירנה", "שיר החייל")
דניאל הופמן: כינור ("הסירנה", "שיר החייל")
גליה חי: ויולה ("הסירנה", "שיר החייל")
מאיה בלזיצמן: צ'לו ("הסירנה", "שיר החייל")
ארז מונק: כלי הקשה ("רועה יפה")
שי צברי: קולות ("שיר החייל", "יום שני עלות השחר")
בשיר "Noches noches" שולבו חלקים מן ההקלטה מתחילת שנות ה-60 - יצחק לוי: שירה, שריקה; מוריס ספורטה: גיטרה
האלבום הוקלט באולפני העוגן על ידי שלומי גוילי, עוזר טכנאי: איל מהבד
הקלטות נוספות: אולפני קיצ'ה על ידי אורי (מומו) ברק, עוזרי טכנאי: נתי וייס ורפאל כהן; אולפני המאפרה על ידי אסף תלמודי; אולפני סטודיו C של בנו הנדלר על ידי בנו הנדלר; אולפני פלוטו על ידי ברק יחזקאלי, עוזרי טכנאי: ארז ניומן וברק זכר
מיקס: מושיק קופ, למעט - "יום שני עלות השחר" ו"טרנטה לירה": בנו הנדלר; "העצים לגשמים בוכים": שלומי גוילי
תחקיר, כתיבת מבוא ועריכת הספר: שרון ינאי (יָנִי)
הפקה: סיגל גונן, ענב רביץ ביקובסקי ומירה נאור
מפיקים: אוסי שילוח וניצן זעירא
"היא רק רוצה לרקוד" הוא שיר שכתב והלחין דורון מדלי וביצעו בדואט עומר אדם ומשה פרץ.
השיר יצא לאור ביולי 2015 ונכלל במופע המשותף "מהפכה" של עומר אדם ומשה פרץ, בשיתוף רקדני "SPIRIT OF THE DANCE".
השיר במקצב אירי בליווי כינורות, עוסק בבחורה שדבר לא מעניין אותה מלבד לרקוד.
בתחילת השיר פונה קול נשי (של הדוגמנית ההולנדית קים פינסטרה שהתארחה באותה העת אצל המפיק הנרי, שעיבד את השיר) לשניים ואומרת: "משה, עומר, אני רוצה לרקוד", כמו כן בסוף השיר היא פונה אליהם "רגע, פיניטו"?
השיר הושמע באליפות אירופה בהתעמלות אמנותית כאשר מתעמלות נבחרת ישראל ביצעו תרגיל לצליליו, וכן באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) ובתחרויות נוספות מחוץ לישראל.
אדם מבצע את השיר בהופעותיו במחרוזת שראשיתה פנייתה לקהל: "תוציאו טלפונים, פתחו ת'סטורי רגע" ולאחריה מזמזם את נעימת השיכורים שהלחין יוני רועה.
במצעד העברי השנתי לשנת התשע"ו (2016) של גלגלצ הגיע השיר למקום השלישי.
בשנת 2018 זכה השיר במקום הראשון במצעד שארגן רדיו ללא הפסקה לרגל 70 שנה למדינת ישראל.
נכון לאוגוסט 2025, לשיר יש למעלה מ-50 מיליון צפיות ביוטיוב, (23 מיליון צפיות בערוץ היוטיוב של פרץ, ו-27 מיליון בערוץ היוטיוב של עומר אדם).
"היא רוקדת" הוא שיר של הזמרת ירדנה ארזי שהשתתף בתחרות קדם-אירוויזיון 1988 והגיע למקום השני.
בשנת 1988 בחרה הטלוויזיה הישראלית בירדנה ארזי לייצג את ישראל באירוויזיון 1988 שנערך באותה שנה בדבלין בירת אירלנד.
נוסף על כל אלה, הייתה ארזי הזמרת הבולטת בישראל באותה שנה, נבחרה בפעם השלישית כזמרת השנה ב-1987 וזכתה להצלחה גדולה באלבומה נשמה צוענית שמכר 150 אלף עותקים.
בסקר שנערך על ידי התוכנית "כל צבעי הרשת" של קול ישראל לרגל חגיגות ה-40 לישראל נבחרה ארזי כזמרת האהובה בישראל.
לרגל התחרות התבקשה ארזי להציג ארבעה שירים ומתוכם יבחר הקהל את השיר הזוכה.
הייתה זו הפעם הראשונה בה ערכה הטלוויזיה קדם אירוויזיון בהשתתפות זמרת אחת בלבד.
"היא רוקדת" היה אחד משני שירים שכתב לתחרות אהוד מנור ועל פי ראיונות שהעניקה לימים, היה זה השיר המועדף על ארזי לזכייה בתחרות.
אך טעם הקהל היה שונה, והשיר הגיע למקום השני עם 40 נקודות לעומת "בן אדם" שהגיע למקום הראשון עם 48 נקודות.
באלבום היידיש שלו "ציגיינער נשמה", המתבסס בעיקר על גרסאות יידיש לשיריה הצועניים של ארזי, הקליט הזמר והשחקן יוני אילת גרסת יידיש לשיר זה ("ווען זי טאנצט").
השיר הוצג במצעד הפזמונים רק ב-21 ביוני 1988, כשלושה חודשים לאחר שהשתתף בתחרות קדם אירוויזיון 1988. למרות זאת זכה להצלחה ונשאר במצעדים עשרה שבועות ומהם שבועיים בפסגה.
במצעד הפזמונים העברי השנתי 1988 הגיע השיר למקום השמיני.
אחד מתוך ארבעה שירים של ארזי בעשירייה הראשונה במצעד.
ארזי נבחרה כזמרת השנה בפעם הרביעית.
טורנירי ההיאבקות באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס (2018) התקיימו ביריד האולימפי בין ה-12 ל-14 באוקטובר 2018. התחרויות הורכבו מחמישה טורנירים לנערים בסגנון היאבקות יוונית-רומית שבכל טורניר התמודדו 6 מתאבקים, חמישה טורנירים לנערים בסגנון היאבקות חופשית שבכל טורניר יתמודדו 6 מתאבקים וחמישה טורנירים לנערות בסגנון היאבקות חופשית שבכל טורניר התמודדו 10 מתאבקות.
היא התווכחה איתו שעות הוא שיר בלדה על חיי זוגיות שכתב והלחין שלומי ברכה.
השיר יצא לרדיו באפריל 1986 כסינגל של להקת הפופ רוק משינה.
את השיר כתב והלחין שלומי ברכה, ובעיבודו השתתפו ראובן שפירא וכל חברי להקת משינה: ברכה, יובל בנאי, איגי דיין, מייקל בנסון ואבנר חודורוב.
השיר הוקלט על ידי להקת משינה בינואר 1986 ויצא כסינגל לרדיו באפריל 1986. ב-17 ביוני 1986 הגיע לראש מצעד הפזמונים של רשת ג'.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של אותה שנה הגיע למקום השביעי.
בשנת 1989 נכלל השיר באלבום האוסף "גבירותי ורבותי: משינה".
בשנת 1995 נכלל השיר באלבום "מכונת הזמן: משינה בהופעה 1995", ובהמשך נכלל באלבומי האוסף "גבירותי ורבותי: האוסף השלם" (1996) ו"עסקי הרוקנ'רול" (2010).
הזמר ליאור פרחי הקליט בשנת 2016 גרסת כיסוי לשיר, בעיבודו של ערן כרמי.
בשנת 2021 שימש השיר לקמפיין פרסומי של חברת כלל חברה לביטוח, כאשר שלומי ברכה עצמו הקליט ביצוע מחודש עם מילים שהותאמו לפרסומת.
מרבית בתי השיר הם בני ארבע שורות בחריזה צמודה.
מילות השיר מתארות בצורה לקונית, במעין סקיצה של עלילה נרחבת יותר, סדרת אירועים בחיי זוג.
הסיטואציה הלא פשוטה שבה נמצא הזוג מתוארת כבר בשתי שורות הפתיחה:
כמעט הייתה על סף דמעות.
החלק הראשון, המתאר אינטראקציה בין בני הזוג, מסתיים במעין פזמון חוזר:
היא אמרה תמצא מוצא, אני רוצה אותך
היא אמרה תמצא מוצא, אני רוצה אותך.
החלק השני מתמקד בגבר, שנאלץ לעזוב לרגל עיסוקיו, שתיאורם:
חלק זה מסתיים בווריאציה של הפזמון החוזר:
היא אמרה תמצא מוצא, אם לא אמצא אותך
היא אמרה תמצא מוצא, אם לא אמצא אותך.
החלק השלישי מתמקד באישה, ש"לא קיבלה טיפול נכון", ולכן
חלק זה מסתיים בפזמון חוזר, המשלב את מילות שני קודמיו:
לאחר הפזמון החוזר השלישי מופיעה שורת הסיום של השיר, "אין שמש, גשם, יש רק צל".
שורה זו הופיעה בשיר קודם של ברכה ומשינה, "אופטיקאי מדופלם", שבו היא תיארה את החורף של שנת הבצורת שהייתה אז.
בשירה שלפנינו שורה זו מנותקת לכאורה מהעלילה שקדמה לה.
לדעת חיים מזר, מקום בו "אין שמש וגשם, יש רק צל" הוא בית סוהר, והצל הוא צילם של הקירות, כלומר כל חייה האישה תהיה מאחורי סורג ובריח.
אפשרות נוספת שמזר מציג היא שהצל של מה שעשתה ילווה אותה כל חייה.
בגרסת הכיסוי של ליאור פרחי הפזמון החוזר זהה בשלושת מופעיו, והוא שווה למופע הראשון של הפזמון בגרסה המקורית.
היאבקות בוץ היא היאבקות אשר מתרחשת בבוץ.
בדרך כלל, היאבקות הבוץ היא סוג של ספורט ארוטי, והיא מתרחשת בין שתי נשים בעלות לבוש מינימלי ורגליים יחפות.
היאבקות הבוץ היא תחלופה להיאבקות אמיתית, שנועדה להיות מעין מחזה משעשע לצופה, ובדרך כלל מי שנחלש ראשון בהיאבקות, מפסיד.
הארגון הראשון אשר עסק בהיאבקות בוץ, הוקם באקרון, אוהיו בשנות ה-30 של המאה ה-20 על ידי מייקל ויטרוק וטיילר קרול.
משחק הנשים הראשון התרחש שם ב-7 בינואר 1938, ותועד בספר LIFE שיצא באותה שנה.
אנשים רבים טוענים שממציא היאבקות הבוץ היה פול בוש, מכוון שהוא רצה להוציא את הרעיון ולגרום לגאס זוננברג להרנם סינג להיאבק בבוץ בסיאטל, וושינגטון.
הפופולריות שלו ענף הספורט בארצות הברית גדלה בשנות ה-80 של המאה ה-20, ולאחר מכן אף הגיעה למקומות אחרים בעולם.
היאבקות הבוץ זכתה לפופולריות בצרפת בתוכנית משחקי הטלוויזיה "Fort Boyard", בתוכנית ספרדית משנות ה-90 "El gran juego de la oca", בסרט שים פס על הפס ובעוד מקומות רבים.
בהמשך היו רבים שהחליטו להחליף את הבוץ בג'לטין, בתפוחי אדמה מרוסקים ובעוד חומרים שונים.
היא ענדה סרט צהוב הוא מערבון אמריקאי משנת 1949 בבימויו של ג'ון פורד, עם ג'ון וויין בתפקיד הראשי.
זה השני בטרילוגית המערבונים של פורד-וויין, אחרי "מבצר האפאצ'ים" (1948) ולפני "ריו גראנדה" (1950).
שם הסרט נובע מהשיר הפופולרי "היא ענדה סרט צהוב" שהתפרסם במלחמת העולם הראשונה, עבר שינוי מילים ומנוגן במצעדים בארצות הברית וברחבי העולם.
מקורו במנהג של נשות הצפון במלחמת האזרחים האמריקאית לענוד סרט צהוב עד שאהוביהם יחזרו מהמלחמה.
השיר ידוע גם בביצוע של האחיות אנדרוז ומקהלת מיץ' מילר.
וינטון הוק זכה בפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר - צבע.
פרנק נאנגט ולורנס סטאלינגס היו מועמדים לפרס גילדת הכותבים של אמריקה למערבון הטוב ביותר.
הסרט צולם בעמק מוניומנט בו צולמו מערבונים רבים.
קפטן נתן בריטלס (ג'ון וויין) מפקד על פלוגת פרשים של צבא ארצות הברית במצודת "פורט סטארק".
הוא עומד לפרוש מהצבא לאחר שירות של ארבעים שנה.
השנה היא 1876 לאחר ניצחון האינדיאנים על צבאו של ג'ורג' ארמסטרונג קסטר בקרב קרב ליטל ביגהורן.
בעקבות הניצחון התעוררות רגשות המלחמה בשבטי שאיין והאפאצ'י ותפקידו האחרון של בריטלס הוא למנוע המשך מלחמות האינדיאנים.
את בריטלס משרת סרג'נט קווינקנון (ויקטור מקלגלן) שמכור לטיפה המרה.
קציניו הם לוטננט ראשון פלינט קוהיל (ג'ון אגר) ולוטננט שני רוס פנל (הארי קארי ג'.).
על החיילים מפקד סרג'נט טייר (בן ג'ונסון) לוחם לשעבר בצבא הקונפדרציה.
מפקד המצודה מייג'ור מק אולשארד (ג'ורג' אובראיין) מטיל על בריטלס ללוות את אשתו אבי (מילדרד נטוויק) ואחייניתו אוליביה (ג'ואן דרו) לSudros Wells משם יעלו על כרכרה מזרחה.
על חסדיה של אוליביה היפהפייה מתחרים שני הקצינים קוהיל ופנל.
היא עונדת סרט צהוב וכל אחד חושב שזה למענו.
כשהם מגיעים למקום מסתבר שהאינדיאנים התקיפו והציתו אותו.
הם מטפלים בפצועים וחוזרים עם האנשים לפורט סטארק בהרגשת תבוסה.
בריטלס יוצא לדבר עם ראש השבט כמשימה אחרונה לפני פרישתו.
לפני היציאה עורכים לו פקודיו מסדר פרידה ומגישים לו שעון כסף כמתנת פרידה.
הפגישה עם ראש השבט היא מוצלחת ונשיהם מעשנים מקטרות שלום אך בריטלס מבחין שצעירי השבט שואפים למלחמה.
הם גם הרגו את סוחר הנשק ושדדו את רוביו.
בריטלס מתכן התקפה על מכלאות הסוסים שלהם.
בהתקפה מתחוללת מהומה והסוסים בורחים צפונה ולשבט לא נותר ברירה אלא לסגת.
בריטלס עוזב לקליפורניה אך באמצע הדרך מגיע אליו סרג'נט טייר ומודיע לו כי הגנרלים פיליפ שרידן וויליאם שרמן והנשיא יוליסס ס.
גרנט החליטו להעלותו לדרגת לוטננט קולונל.
הוא חוזר לפורט סטארק ונוכח בטקס האירוסין של לוטננט קוהיל ואוליביה.
הוא מקבל זר פרחים ומניח אותו על קברה של אשתו המנוחה בבית הקברות הסמוך.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותג'ון ווייןקפטן נתן בריטלסג'ואן דרואוליביה דנדרידג'ג'ון אגרלוטננט פלינט קוהילבן ג'ונסוןסרג'נט טיירהארי קארי ג'.לוטננט רוס פנלויקטור מקלגלןסרג'נט קווינקנוןמילדרד נטוויקמיסיס אולשארדג'ורג' אובראייןמייג'ור מק אולשרד
"היא רוקדת לבדה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אדם.
הוא יצא לאור בשנת 1988, על ידי חברת התקליטים הד ארצי, כסינגל מתוך האלבום מרחוק לרחוק.
השיר נכתב על ידי רחל שפירא, הולחן על ידי קורין אלאל, והופק על ידי יזהר אשדות.
הוא הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב-28 ביוני 1988, ובשבוע לאחר מכן נכנס לדירוג במקום ה-22. ב-16 באוגוסט 1988 עלה השיר למקום השני – המיקום הגבוה ביותר שהגיע אליו.
לבסוף, ב-14 בספטמבר, לאחר עשרה שבועות רצופים, יצא מהמצעד השבועי.
במצעד הפזמונים העברי השנתי ב-1988 דורג במקום ה-13.
היא הולכת בדרכים הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אלון אולארצ'יק.
את השיר הוציאה לאור בשנת 1985 חברת התקליטים הד ארצי, והוא נכלל כרצועה הראשונה באלבום הבכורה של הזמר, "אולארצ'יק".
קרדיט נוסף להפקתו נזקף לאיתן גדרון, שעבד עם אולארצ'יק גם בשירו הקודם, "בא לשכונה בחור חדש".
במקור הציע אולארצ'יק את השיר לעפרה חזה, אולם היא סירבה לקבל אותו בטענה שהוא לא מתאים למנעד הקולי שלה.
לימים ביצעו אולארצ'יק וחזה את השיר בדואט במסגרת התוכנית בשידור חי עם דן שילון לכבוד יום העצמאות ה-47 למדינת ישראל.
השיר הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב-29 בינואר 1985. בשבוע לאחר מכן דורג במקום ה-21. ב-12 במרץ עלה למקום הראשון, שם שהה שבוע אחד בלבד.
ב-9 באפריל יצא מהמצעד לאחר תשעה שבועות רצופים בהם צעד בו.
במצעד הפזמונים של שנת ה'תשמ"ה הגיע השיר למקום ה-28.
"היא לא תשוב (הבלדה על עמליה וגל)" הוא שיר של להקת אתניX שיצא בשנת 1996 כחלק מהאלבום פופ.
בפרויקט של אתר ynet לקראת צאת האלבום "בטוח" סיפר זאב נחמה על השיר:
במצעד הפזמונים השנתי תשנ"ו הגיע השיר למקום ה-9.
היא הוא מותחן פסיכולוגי צרפתי-גרמני משנת 2016 בבימויו של פול ורהובן והתסריטאי דייוויד בירק, המבוסס על הרומן "הו..." מאת פיליפ דג'יאן.
הסרט עוסק במישל (איזבל הופר), גרושה ובעלים של חברת היי-טק מצליחה המנהלת חיי אהבה סוערים.
לאחר שהיא נאנסת בביתה המפואר, משתנים חייה, בייחוד לאור החלטתה שלא לדווח על כך בשל ניסיון העבר שלה במשטרה.
"הו..." הרומן של דג'יאן פורסם ב-2012 וקיבל את פרס Prix Interallié (פרס לאומי לספרות).
הסרט הוא הסרט הראשון של ורהובן מאז הספר השחור מ-2006, והראשון שלו בשפה הצרפתית.
הקרנת הבכורה התקיימה בתחרות על דקל הזהב בפסטיבל קאן 2016, שם זכה לשבחי המבקרים.
לאחר שמישל לבלאן נאנסת בביתה על ידי תוקף במסכת סקי, היא מנקה את הבלגן בביתה ומחדשת את חייה.
היא עומדת בראש חברת משחקי וידאו מצליחה, בה העובדים הגברים שלה שונאים אותה או מאוהבים בה לסירוגין.
היא מנהלת רומן עם רוברט, בעלה של חברתה ושותפתה לעסקים אנה, ומפלרטטת עם שכנה הנשוי פטריק.
מישל מרגישה מנותקת מבנה וינסנט, שנכנע לחברתו המתעללת וההריונית ג'וזי.
יש לה מערכת יחסים שנויה במחלוקת עם אמה, אירן, עליה היא מתרעמת על הנרקיסיזם שלה ומעורבותה עם גברים צעירים יותר.
יתר על כן, היא בתו של רוצח המונים ידוע לשמצה, שדיון השחרור שלו מתקרב.
רדופה על ידי מעשיו של אביה, מישל נזהרת מאכיפת החוק ואינה מדווחת למשטרה על אונסה.
מישל הופכת לחשדנית יותר ויותר כלפי הגברים בחייה.
היא מקבלת הודעות טקסט מטרידות מהתוקף במספר חסום, המעידות על כך שהוא עוקב אחריה.
בתחילה היא חושדת בקורט, עובד ממורמר במיוחד, כאשר אנימציה של CGI של מפלצת שאנסה אותה נשלחת למייל לכל מי שבחברה.
היא מרססת פלפל לגבר שאורב מחוץ לביתה, רק כדי לגלות שזה בעלה לשעבר ריצ'רד, שבא לבדוק את שלומה.
מאוחר יותר היא מגלה שעובד אחר, שהתאהב בה, יצר את האנימציה אך לא הוא זה שאנס אותה.
בערב חג המולד, אירן (אמה של מישל) סובלת משבץ מוחי ומתחננת לבתה ללכת לראות את אביה לפני שתמות בבית החולים.
מישל מותקפת מאוחר יותר בביתה על ידי התוקף ולאחר שדקרה את ידו וחשפה אותו, נודע לה שהוא פטריק (שכנה הנשוי).
למרות שכעת היא יודעת את זהותו ומבינה שהוא מסוגל להיכנס לביתה למרות החלפת המנעולים שלה, היא עדיין לא מתקשרת למשטרה ולא נוקטת באמצעים כדי להגביר את אבטחת הבית שלה.
מישל מחליטה לבקר את אביה לאחר שבקשת השחרור שלו נדחתה, רק כדי לגלות שהוא תלה את עצמו שעות לפני שהיא מגיעה.
בדרך הביתה מהכלא היא נקלעת לתאונת דרכים באזור מבודד.
במקום להזעיק אמבולנס, היא תחילה מנסה להתקשר לחבריה, ואז מחליטה להתקשר לפטריק.
לאחר שהוא מחלץ אותה מהמכונית וחובש אותה, מישל מדברת איתו על מערכת יחסים מינית מסוכנת.
היא מדברת איתו על תרחיש אונס חי ושניהם הולכים על קו עדין שבו פטריק צריך להרגיש כאילו הוא אנס את מישל, למרות שהיא מסכימה למשחק התפקידים.
מישל מתאכזבת יותר ויותר מחייה לקראת מסיבת ההשקה של משחק הווידאו החדש של החברה שלה.
היא מתוודה בפני אנה שניהלה רומן עם רוברט.
בזמן שפטריק מסיע אותה הביתה, מישל טוענת שהיא כבר לא בהכחשה לגבי מערכת היחסים הלא בריאה שלהם וטוענת שהיא מתכוונת להתקשר למשטרה.
היא לוקחת את הזמן בהליכה מול המכונית החונה שלו לאחר היציאה, ואז מקפידה להשאיר את השער שלה לא נעול.
פטריק נכנס ותוקף אותה במפגש מעורפל שמטשטש את הגבול בין אונס להסכמה, אבל וינסנט, שכבר היה בבית, מתגנב מאחורי פטריק ומרביץ לו בחלק האחורי של הגולגולת ופטריק מת.
מישל מדברת בקצרה עם אשתו של פטריק רבקה כשהיא עוזבת את השכונה.
רבקה שלווה ומביעה הכרת תודה למישל על כך שהיא הייתה מסוגלת "לספק באופן זמני את צרכיו של פטריק" רומזת שהיא הייתה מודעת ברמה מסוימת לכך שהשניים היו מעורבים מינית וכי לפטריק היו נטיות שהיא לא יכולה לספק.
וינסנט כעת אסרטיבי יותר ביחסיו ובקריירה שלו, בעוד שמישל משלימה עם ג'וזי וגם עם אנה.
איזבל הופר בתפקיד מישל לבלאן
לורן לאפיט בתור פטריק, השכן של מישל
צ'ארלס ברלינג בתפקיד ריצ'רד קאסמאיו
וירג'יני אפירה בתור רבקה, אשתו של פטריק
ג'ודית מגר בתפקיד אירן לבלאן, אמה של מישל
ג'ונאס בלוקט בתור וינסנט, בנה של מישל
ארתור מאזט בתור קווין, העובד של מישל
לוקאס פריסור בתור קורט, העובד של מישל
אל זכתה בפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר ובפרס סרט הביקורת לסרט הזר הטוב ביותר; הוא גם נבחר כערך הצרפתי לפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר, אך לא היה מועמד.
בטקס פרסי הסזאר ה-42 בצרפת, הסרט קיבל אחת עשרה מועמדויות, וזכה בסרט הטוב ביותר.
הופעתה של הופר זכתה לשבחים רבים, שנחשבה לאחת הטובות בקריירה שלה.
היא הייתה מועמדת לפרס האוסקר לשחקנית הטובה ביותר, וזכתה במספר פרסי השחקנית הטובה ביותר, כולל פרס גלובוס הזהב, פרס סזאר, פרס האגודה הלאומית למבקרי קולנוע, פרס חוג מבקרי הקולנוע של ניו יורק, פרס איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס, גות'אם עצמאית.
פרס הסרט, ופרס הרוח העצמאית.
"היא כל כך יפה" הוא שיר שנכתב על ידי דני סנדרסון והולחן על ידי יצחק קלפטר.
השיר מופיע באלבומה השלישי של להקת כוורת ומבוצע על ידי חבר הלהקה, אפרים שמיר.
השיר "היא כל כך יפה" נכתב בשנת 1976 על ידי דני סנדרסון.
השיר, מתאר את אהבתו של הדובר בשיר לבחורה שגרה בקרבתו, והוא נבוך ליצור איתה קשר ולספר לה על אהבתו.
השיר נכתב כשאפרים שמיר, חבר להקת "כוורת", ביקר בביתו של קלפטר.
השניים האזינו לחומרים חדשים שהולחנו על ידי קלפטר, ושמיר, ששני שירים מצאו חן בעיניו, הציע לאחד ביניהם.
השיר, הנחשב לאחד משירי הלהקה האהובים בכל הזמנים, הופיע באלבומה השלישי של הלהקה, "צפוף באוזן".
את העיבוד המוזיקלי לשיר עשה אלון אולארצ'יק.
בספטמבר 2011 יצא אלבום הסולו החמישי של שמיר כסולן, "אפרים שמיר וגנבי הזמן", הכולל עיבודים חדשים בהפקה אלקטרונית לשיריו המוכרים.
מהאלבום הצליח החידוש לשיר אותו שר בלהקה.
בשנת 2021 חידש את השיר אדיר גץ.
בשנת 2023 ביצעו את השיר הדג נחש בצוותא עם להקת פול טראנק.
השיר צעד במצעדי הפזמונים השבועיים של הגל הקל בפברואר 1976 זכה להצלחה וצעד 14 שבועות, עד 25 במאי.
במצעד השנתי של רשת ג' דורג השיר במקום ה־13.
במיתולוגיה היוונית, ההיאדות (יוונית עתיקה: Ὑάδες, בדרך כלל "עושות גשם" או "הגשומות"; מ-ὕω, hýō, 'אני נופל כמו גשם', אבל כנראה מ-ὗς, hŷs, 'חזירים') הן אחווה של נימפות המביאות גשם.
ההיאדות היו בנותיו של אטלס (מאת פלאיונה או אייתרה, אחת מהאוקיינידים) ואחיותיו של היאס ברוב החשבונות, אם כי גרסה אחת נותנת להוריהם כיאס ובויוטיה.ההיאדות הן אחיות לפליאדות ולהספרידות.
מספרן משתנה בין שלוש במקורות המוקדמים ביותר לחמש עשרה במקורות המאוחרים.
גם השמות משתנים, לפי המיתוגרף, וכוללים:
+יחסשםמקורותאאוסטתיוסאוריפידסדיוגנסהסיודוסהסיכיוססרוויוסתאלסלא ידועהוריםאטלס ואייתרה✓✓אטלס ופלאיונה✓אריכתאוס✓היאס ואייתרה✓היאס ובויוטיה✓קדמילוס✓כמות ההיאדות3335515322שמותאודורה✓לא צוין✓✓לא צוין✓✓באקכו✓דיונה✓ניסאיס✓סינקו✓פאו✓פוליקסו✓פייסילה✓✓✓פיליה✓פיתו✓פרודיקה✓קארדיה✓קורוניס✓✓✓קלאיה✓✓תיונה✓
בנוסף, תיונה ופרודיקה היו אמורים להיות בנותיו של היאס מאת אייתרה, ונוספו לקבוצת הכוכבים.
המיתוס העיקרי הנוגע אליהם נחזה כדי להסביר את שמם הקולקטיבי ולספק אטיולוגיה לגשמים הבכיינים שלהם: היאס נהרג בתאונת ציד והיאדות בכו מצער.
הם שונו לצביר של כוכבים, ההיאדות, המוצבים בראשו של מזל שור.
היוונים האמינו ש והשקיעה של צביר כוכבי ההיאדות מלווה תמיד בגשם, ומכאן הקשר של ההיאדות (האחיות של היאס) וההיאדות (בנות האוקיינוס) עם קבוצת הכוכבים של ההיאדות (הגשומים).
ההיאדות נחשבות גם לאחיות של דיוניסוס, בחלק מהסיפורים על הינקותו של האחרון, וככאלה הם משווים ל, הנימפות שלדעתם גם טיפלו בדיוניסוס, כמו גם לאחיות נחשבות אחרות של האל - הלאמידות, הדודונידות והנימפות של נקסוס.
כמה מקורות מספרים שהן היו נתונות להזדקנות, אבל דיוניסוס, כדי להביע את תודתו על שגידל אותו, ביקש ממדיאה לשקם את נעוריהן.
בשירו של טניסון, יוליסס, נזכר במסעותיו של פעם:
"אני לא יכול לנוח מנסיעות: אני אשתה חיים עד השקע: כל הפעמים שנהניתי מאוד, סבלתי מאוד, גם עם אלה שאהבו אותי, ולבד, על החוף, וכאשר זרמי תרו' סוחפים את ההיאדות הגשומות - מציקות לים האפלולי..."
צביר כוכבים במזל שור נחקר היטב והצביר הפתוח הקרוב לכדור הארץ נקרא על שם ההיאדות מהמיתולוגיה היוונית.
"היא שלו והוא שלה" הוא שיר בביצוע הזמרים הישראלים ריקי גל ומתי כספי, שיצא לאור ב־1996 כסינגל מתוך אלבומה של גל "אוהבת אותך יותר".
אהוד מנור כתב את מילות השיר, והלחינה אותו רחל כספי, אשתו של מתי כספי, שעיבד והפיק מוזיקלית.
ריקי גל היא הזמרת שאיתה עבד מתי כספי יותר מאשר כל זמר או זמרת אחרים.
כספי הלחין, עיבד והפיק מוזיקלית לגל כמעט את כל השירים בשלושה מאלבומיה: "ריקי גל" (1987), "מה זאת אהבה" (1988) ו"אוהבת אותך יותר" (1996), מלבד שלושה שירים באלבום "אוהבת אותך יותר" (בכללם "היא שלו והוא שלה"), שאותם הלחינה אשתו של כספי, רחל (הקאו).
כספי ניגן באלבומים אלה ברוב הכלים, ובאלבום "אוהבת אותך יותר" – בכל הכלים (קלידים, פסנתר, תופים, כלי הקשה, אקורדיאון ותוספות אלקטרוניות).
כספי הפיק מוזיקלית את שירי "אוהבת אותך יותר" כשהיה בלוס אנג'לס.
בתקליט הזה כל החומרים נאספו בהתקשרות דרך טלפון ופקסים, ולהקלטות טסה גל ללוס אנג'לס.
אשתו של מתי כספי, רחל, חיברה את הלחן כמנגינה ללא מילים.
מתי כספי שלח את המנגינה לאהוד מנור, שכתב לה מילים.
כספי, שאהב מאוד את התוצאה, הרגיש שהשיר מתאים "כמו כפפה ליד" לריקי גל ולכן הציע לה אותו, אך גל סירבה בתחילה לבצע אותו משום שהמילים נראו לה בנאליות.
היה זה אחד מהשירים הבודדים שגל סירבה לבצע.
עם זאת, כספי התעקש ושכנע אותה להקליט אותו.
השיר נכנס למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב־6 באוקטובר 1996 וצעד שמונה שבועות, עד 1 בדצמבר 1996. בשיאו הגיע למקום הרביעי ב־27 באוקטובר 1996. במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשנ"ז של התחנה השיר דורג במקום ה־32.
"היא לא תדע" הוא שיר שכתב והלחין דני סנדרסון ובוצע לראשונה על ידי להקת גזוז.
השיר הופיע באלבום הבכורה של הלהקה הנושא את שמה.
השיר יצא בשנת 1979 בביצוע להקת גזוז.
דני סנדרסון, כותב ומלחין השיר, צפה בסרט "דוקטור ז'יוואגו" "והתאהב" בשחקנית ג'ולי כריסטי.
במצעד השנתי של גלי צה"ל הגיע השיר למקום ה-18.
בינואר 2019 הוציא ההרכב המוזיקלי הישראלי האולטראס גרסת כיסוי לשיר, בתוספת קטעי ראפ.
בספטמבר של אותה שנה חידשה את השיר להקת ג'יין בורדו בשיתוף עם יוצר השיר, דני סנדרסון.
תחרויות ההיאבקות באולימפיאדת פריז (2024) נערכו בין 5 ל-11 באוגוסט באולם הגרנד פאלה הזמני שבשאן דה מארס, פריז, צרפת.
זו הייתה המהדורה ה-29 של היאבקות במשחקים האולימפיים, כשהענף שוחק בכל משחקי הקיץ האולימפיים למעט אולימפיאדת פריז (1900).
בתחרות השתתפו 288 מתאבקים ב-18 קטגוריות משקל: 12 לגברים (6 בסגנון חופשי ו-6 יוונית-רומית) ו-6 לנשים (כולן בסגנון חופשי).
בכל תחרות שישה עשר מתאבקים המתמודדים בשיטת גביע, לצד בית ניחומים בו מוענקות שתי מדליות ארד: המתאבקים שהפסידו בשמינית וברבע הגמר לכל פיינליסט מתמודדים זה מול זה, והמנצח מתמודד במשחק על המקום השלישי מול המתאבק שהפסיד בחצי הגמר.
היאבקות חגורות היא סוג של היאבקות הנחשב לאחד מענפי הספורט הוותיקים ביותר שתועדו בהיסטוריה.
הספורט כולל שני מתחרים חגורים, שמטרתם להפיל זה את זה באמצעות אחיזה בחגורה.
קיימות מאות סגנונות לאומיים של היאבקות חגורות, אך המוכרים ביותר והמתחרים הבינלאומיים הנפוצים ביותר הם אליש ו-קוראש, שהתפתחו בקרב העמים טורקיים הנוודים של מרכז אסיה.
איגוד ההיאבקות העולמי הכיר באליש כסגנון ההיאבקות הבינלאומי הראשי, והוא מנוהל ברחבי העולם על ידי הפדרציה הבינלאומית להיאבקות חגורות אליש, הגוף המנהל של הספורט.
אף על פי שהספורט התקיים במשך אלפי שנים, ואליפויות מקומיות נערכו במקומות שונים בעולם, רק בשנת 2001 החל להתפתח הסגנון הבינלאומי של הספורט, והוא נקרא "אליש".
עד שנת 2005 פיתחו את הסגנון ריף גייננוב וביימן ארקינבייב, ולאחר מכן נפרדו דרכיהם ונוצרו שני סגנונות שונים בשם "אליש" ו"קוראש" בהיאבקות חגורות.
מאז, נכלל הספורט בתוכנית האוניברסיאדת קאזאן בשנת 2013, הוכר על ידי המועצה האולימפית של אסיה, והתקיים במשחקי אסיה ובמשחקים הפנימיים של אסיה.
ראשי הספורט נאבקים לקדם אותו לרמה של ענף ספורט אולימפי רשמי.
בעלילות גילגמש מופיעה צורה של היאבקות חגורות בין גילגמש ואנכידו.
אחת ההמחשות הוותיקות ביותר להיאבקות שנמצאה היא פסל ברונזה שנמצא בשנת 1938 בחרפג'י, סמוך לבגדד, ומתוארך לכ-2600 לפנה"ס.
כיום הוא מוצג במוזיאון הלאומי של עיראק.
כרוניקות סיניות מהתקופה הטאנג מדברות גם הן על היאבקות חגורות בסין של ימי הביניים, בערך במאה ה-11 לספירה.
במאה ה-11, הפילוסוף והמלומד אבן סינא כתב על סוג זה של היאבקות.
כדי להתאים את עצמם למגוון הסגנונות של היאבקות חגורות ברחבי העולם, הפדרציה הבינלאומית להיאבקות חגורות (IBWA), שהוקמה בשנת 2005 בראשותו של מר חאליל אחמד חאן מפקיסטן, פיתחה שני סטים של כללים אחידים ותלבושת תקנית.
ההיגיון הוא שחלק מהסגנונות אינם מאפשרים שימוש בטריקים עם הרגליים וחלק כן.
לפיכך, בתחרות בסגנון קלאסי אסור השימוש ברגליים, ובסגנון חופשי הוא מותר.
התלבושת התקנית מאפשרת לכל המשתתפים לשמור על סגנונם הלאומי.
במקומות שונים בעולם ישנם וריאציות שונות של כללים בספורט זה.
כפי שמרמז השם, הרכיב המרכזי בספורט הוא חגורה פשוטה, מגבת רגילה או אזור.
לדוגמה, במרכז אסיה, הפופולרית היא היאבקות קורס של עמי הטורקים, שבה מפילים את היריב על ידי הרמתו מהרצפה או מהמזרן ללא שימוש ברגליים.
כללים אלו הם לרוב ייחודיים לאותו אזור ספציפי.
כיום ה-IBWA מנהלת סוגים שונים של היאבקות חגורות: סגנון חופשי, סגנון קלאסי, היאבקות חגורות לנשים, היאבקות חגורות על חוף הים, היאבקות חגורות בשלג בחמש קבוצות גיל: קדטים, צעירים, סטודנטים, מבוגרים, וותיקים ב-12 קטגוריות משקל (7 לגברים ו-5 לנשים).
היאבקות מקצועית בישראל קיימת מאז שנות ה-50 לאחר קום המדינה.
בשנות ה-50, רפאל הלפרין עבד בארצות הברית כמתאבק מקצועי בתאגיד ההיאבקות הקפיטול של וינס מקמהון האב.
מאוחר יותר הוא חזר לישראל, וקידם משמעותית את הפופולריות של היאבקות בישראל.
קרבותיו המפורסמים ביותר בישראל היו נגד אחמד פואד וה"נמר הירדני" אבו ענתר.
הקרב מול פואד התקיים ב-18 ביוני 1966 לעיני 6,000 אוהדים באצטדיון בלומפילד וגרם למשטרה להשתמש בגז מדמיע בעקבות מהומה גדולה שפרצה מיד לאחר שפואד תקף את הלפרין שניצח בקרב.
הקרב מול אבו ענתר התקיים ב-20 בספטמבר 1973 והיה קרב ההיאבקות המקומי המוצלח ביותר שנראה בארץ, שכן כל הכרטיסים נרכשו אל זירת יד אליהו בידי המעריצים שרצו לראות את הלפרין מביס את "הנמר הירדני".
זה היה הקרב האחרון של הלפרין ולאחר מכן פרש מהיאבקות מקצועית.
איגוד ההיאבקות המקצועני הישראלי (IPWA) היה ארגון עצמאי, הראשון מסוג זה שפעל בישראל.
ה-IPWA נוסד ב-17 באוקטובר 2001 על ידי גרי רויף, כשהריץ כמה קרבות תצוגה בטלוויזיה הלאומית לפני קיום אירוע הקיץ הראשון ב-2002. בשנת 2005 כמעט כל הסגל של IPWA כיכבו בסדרת סיטקום היאבקות/סאטירה חברתית "מכת מדינה", וזכו להכרה נוספת בישראל.
גם קווין ואן אריק וגם ברט הארט ביקרו את הצוות במהלך ההקלטות.
ב-16 באוגוסט 2012, טטנקה ערך את הופעתו באירוע Wrestling Super Show, כשהביס את הרב סוויסה (שם הבמה של גרי רויף) כדי לזכות באליפות ה-IPWA במשקל כבד.
חודשיים לאחר מכן הוצג הקרב בערוץ הספורט ONE.
ב-19 באפריל 2014, ליטל גווידו, שבעברו היה פעמיים אלוף במשקל קל של ה-WWE ופעמיים אלוף הזוגות של ECW, ניצח את הרב סוויסה במופע חג הפסח המסורתי של IPWA, שהיה המופע האחרון בארגון.
אולם, באפריל 2019, ארגון ה-IPWA חזר עם אירוע חג פסח נוסף, שבו ג'יי לית'ל הגן על אליפות העולם של ROH נגד דייוויד סטאר.
הכרטיס כלל גם קרב אליפות בין רויף למאט סיידל.
ארגון ההיאבקות All Wrestling Organization (AWO) נוסד בתחילת יוני 2012 על ידי מהראן עבדול חי, כארגון השני של היאבקות בישראל.
מופע הבכורה, "WrestleFest", התקיים ב-21 ביוני לעיני קהל שיא של 600 מעריצים.
המופע הוצג בחסות ושודר על ידי Panet.
Legend הופיע במסגרת המופע "Autumn Fallout", שהתקיים בתל אביב.
ב-29 במאי 2014 בוצע מופע ההיאבקות המקצועית המקומי הראשון בחיפה, ההופעה הוקלטה ושודרה בערוץ "אגו טוטאל".
ה-"WrestleFest III" התקיים ב-26 ביוני 2014 וכלל את הופעת הבכורה של כוכבי ה-WWE לשעבר קרליטו וכריס מאסטרס (שזכה באליפות ה-AWO), תוכנית זו שודרה גם ב-Ego Total כמו גם בערוץ ה-Ego הראשי.
ל-AWO יש כיום שתי אליפויות, אליפות ה-AWO במשקל כבד וואליפות ישראל של AWO .
ליגת ההיאבקות הישראלית (IWL), ההתאחדות ההיאבקות השלישית בישראל נוסדה בשנת 2013 על ידי איתן לוי ולידור בושרי.
ההופעה הראשונה של הליגה התקיימה במאי 2013 במהלך צילומי עונת ההיאבקות בעונה הרביעית של היפה והחנון.
האקדמיה להיאבקות בראשות לידור בושרי נפתחה במאי 2014 ברחובות במרכז לספורט אלטרנטיבי, שם נערכו הופעות מדי חודשיים.
החל משנת 2017 פועלת האקדמיה בפתח תקווה, שם התקיימו גם מופעיה.
ל-IWL יש חגורה אחת, אליפות ה-IWL במשקל כבד.
ארגון ה-IWL ערך את המופע האחרון שלו בשנת 2019 לפני מגפת הקורונה, כשניסו למצוא מקום חדש אך ללא הצלחה.
הדבר הוביל לסגירת הארגון והזירה שלהם נמכרה.
ב-12 באוגוסט 2015, כאוס הגן על איגוד ברית ההיאבקות האירופית אליפות אירופה במשקל כבד בטירה במסגרת ה-AWO.
Ultimate Wrestling Israel (UWI), פדרציית ההיאבקות הרביעית בישראל נוסדה בנובמבר 2015. ל-UWI יש כיום חגורה אחת, אליפות המשקל הכבד של UWI שומר שבת, הידועה בעבר כאליפות במשקל כבד של UWI עד פברואר 2017.
ביולי 2017 באולם הדרייב אין ארנה בתל אביב אירחו את מופע ההיאבקות הגדול ביותר בישראל מזה למעלה מ-20 שנה, הידוע כ-Rage Megashow .
התוכנית כללה את חזרתם של קווין ואן אריך (עם בניו רוס ומרשל) טטנקה ומרטי ג'נטי לישראל.
כוכבים בינלאומיים נוספים כללו את באד בונס, דייוויד סטאר, האקים וואקור ויורן סימונס.
בשנת 2023, הקומיקאי הישראלי יונתן ברק הודיע כי הוא פותח את "רסלינג ישראל".
יונתן ברק רכש את החברה שבעבר הייתה ליגת ההיאבקות הישראלית והחל לפרסם תמונות וסרטונים ברשתות החברתיות כדי לקדם את הליגה.
בעוד שפתיחתו נדחתה עקב פרוץ מלחמת ישראל-חמאס ב-2023, הארגון ממשיך לפעול מאחורי הקלעים כדי להכין את הדרוש להכנת מופעים ולפתיחת "אקדמיה להיאבקות".
ארגוני היאבקות מחו"ל שהופיעו בישראל
האמרגן הגרמני אדווין שובורג סייר בישראל בסוף 1976 עם סגל הכולל את המתאבק הבריטי קולין ג'וינסון.
יום לפני עזיבתו, ג'וינסון צילם הפסד לקנדו נגסאקי ב-30 בנובמבר 1976 בסוליהול עבור World of Sport של ITV (שודר ביום שבת 11 בדצמבר 1976), במהלכו הזכיר הפרשן קנט וולטון שג'וינסון יעזוב למסע ההופעות בישראל למחרת.
בספטמבר 2007 הכריז Total Nonstop Action Wrestling (כיום Impact Wrestling) על שתי הופעות שיתקיימו בתל אביב בנובמבר, בארנה של נוקיה.
המתאבקים שקודמו להשתתף כללו את אלוף העולם במשקל כבד TNA, קורט אנגל, סמואה ג'ו, כריסטיאן קייג', אביס, AJ סטיילס, אלוף ה-X דיוויז'ן, ג'יי לית'ל, Team 3D, טריפל X, סנג'יי דאט, ג'יימס סטורם, גייל קים, ג'קי מור, כריס האריס, אריק יאנג, רוברט רוד, וודו קין מאפיה, ופיטי ויליאמס.
הסיור בוטל בסופו של דבר מסיבות עסקיות.
גם שידורי האירועים הגדולים בתשלום לפי צפייה של Impact!
בינואר 2019 היאבקות ליגת העל הכריזה על EGO Total כשותפת הטלוויזיה הבינלאומית הראשונה שלהם.
בפברואר 2019, הוכרז כי באפריל קבע הארגון כי ג'יי לית'ל כדי יגן על אליפות העולם של ROH נגד דייוויד סטאר במופע חג הפסח של ה-IPWA.
אם לית'ל יפסיד את האליפות טרם הקרב, סטאר יתמודד במקום זאת מול האלוף החדש שיהיה באותו הזמן.
במרץ, סטאר פרסם סרטון על רגשותיו כלפי הקרב, אותו הורה הארגון להוריד.
אולם בתחילת אפריל, ג'יי לית'ל הפסיד את האליפות ב־G1 Supercard, האלוף החדש לא הופיע, ו-לית'ל הופיע כאלוף לשעבר.
סטאר המשיך להלין מול ROH על כך שלא עמדו בהבטחתם.
קווין ואן אריק ואחיו מייק ואן אריק הגיעו לישראל בתחילת שנות ה-80. משפחת ואן אריק התאבקה במסגרת תוכנית הארגון של WCCW שהוקרנה בישראל בבטלוויזיה במזרח התיכון בלילות שבת.
במהלך תקופה זו, WCCW הייתה התוכנית הפופולרית ביותר בשפה האנגלית בישראל.
הטיול של משפחת ואן אריק לישראל נחשב מוצלח מאוד וזיכה אותם על הבאת הפופולריות של ההיאבקות המקצועית לישראל.
במהלך הסיור, WCCW יצרה את אליפות המזרח התיכון, בה זכה מייק ואן אריך לאחר שניצח את ג'ינו הרננדז ב-7 באוגוסט 1985. בין המשתתפים העיקריים בסיבוב ההופעות בישראל כללו את כריס אדמס, אייסמן קינג פרסונס, באדי רוברטס, סקוט קייסי, בריאן אדיאס, ריפ אוליבר, קלי קיניסקי וג'וני מנטל.
בתחילת שנות ה-90 שודר ה-WWF (כיום WWE) בימי שישי אחר הצהריים בישראל בספורט 5. כפרסום לתוכנית ה-WWF חילק אלבומי תמונות בחינם לילדי תיכון.
ב-1995 החלה דפנה למיש בקמפיין מוצלח להסרת תוכני WWE מהטלוויזיה, בטענה שיש קשר ישיר בין היאבקות מקצועית ותופעת אלימות בית-ספרית.
בסופו של דבר תוכניות ה-WWE הוחזרו לישראל, עם שידור Raw ו־SmackDown ב-Sport 1 וב-Sport 1 HD.
ה-WWE ערך מספר הופעות חיות בישראל בשנת 1994. ביולי 2006 ה-WWE קבע אירועים חיים בתל אביב עבור המותג SmackDown שלהם, אולם עקב מלחמת לבנון השנייה ה-WWE דחה את האירועים לספטמבר של אותה השנה, לפני שבסופו של דבר ביטל את ההופעה, למרות שמכר אז 22,000 כרטיסים.
+הופעות בולטותתאריךעירקרב7 באוקטובר 1993תל אביב1-2-3 קיד מנצח את דוינק הליצן (סטיב לומבראדי),
רייזר ראמון (סקוט הול) מנצח את IRS כתוצאה מספירת חוץ,
בוב בקלנד מנצח את פאפא שאנגו (צ'ארלס רייט),
דיזל מנצח את ה-Brooklyn Brawler (החליף את קורט הניג),
אנדרטייקר (מארק קאלאווי) מנצח את אדם בומב,
לקס לוגר מנצח את לודוויג בורגה.8 באוקטובר 1993חיפה1-2-3 קיד מנצח את דוינק הליצן (סטיב לומבארדי),
לקס לוגר מנצח את לודוויג בורגה.7 בפברואר 1994ירושליםבילי גאן מנצח את אדם בומב (בריאן קלארק),
קוואנג (סאביו וגה) מנצח את ג'ים פאוורס (ג'ים מאנלי),
האחים סטיינר מנצחים את הקוובקרס כתוצאה מספירת חוץ,
לקס לוגר מנצח את ג'ף ג'ארט כתוצאה מספירת חוץ,
דוינק הליצן מנצח את בם בם ביגלו,
דיזל מנצח את בילי גאן,
ברט הארט מנצח את יוקוזונה כתוצאה מפסילה.8 בפברואר 1994תל אביבבילי גאן מביס את אדם בומב (בריאן קלארק),
דוינצק הליצן מנצח את בם בם ביגלו,
ברט הארט מנצח את יוקוזונה בפסילה.2 באפריל 1994חיפהEarthquake (ג'ון טנטה) מביס את קוואנג,
בם בם ביגלו מנצח את טטנקה,
דיזל מביס את רנדי סאבאג',
ברט הארט מביס את אואן הארט,
קוואנג מביס את 1-2-3 קיד,
פאטו (ג'ייקוב פאטו) מנצח את מו (רוברט הורן),
מייבל (נלסון פרייז'ר) מנצח את סאמו (סאמו אנואיי),
טטנקה מביס את ג'ף ג'ארט בפסילה.
דיזל מנצח את רנדי סאבאג' כתוצאה מספירת חוץ,
ברט הארט ורייזור ראמון מנצחים את אואן הארט ושון מייקלס.3 באפריל 1994תל אביבבם בם ביגלו מנצח את טטנקה,
רייזור ראמון מנצח את שון מייקלס,
מו (רוברט הורן) מנצח את פאטו (ג'ייקוב פאטו),
ברט הארט מנצח את אואן הארט.4 בדצמבר 1994תל אביבאלדו מונטויה (ג'סטין קרדיבל) מנצח את פייר אולה (PCO),
ה-Bushwhackers מנצחים את טימותי וול וברי הורוביץ (החליף את סטיבן דאן),
דיוק דרוסי מנצח את קוואנג,
לקס לוגר מביס את טטנקה,
רייזור ראמון מביס את ג'ף ג'ארט,
דייבי בוי סמית' מנצח את קינג קונג באנדי.
השפעה ישראלית על היאבקות בחו"ל
אליפות ישראל של UWF הייתה תואר משני באיגוד UWF.
היא הוענקה ליהושע בן-גוריון במאי 1991 ונמחקה בנובמבר 1991.
המתאבק הישראלי אביב מעיין התחרה רבות בבריטניה בשנות ה-2000. הן עבור חברות "אולד סקול" מסורתיות כגון All Star Wrestling ו-Premier Promotions והן עבור ארגונים אמריקאיים של "New School" כגון Revolution Pro Wrestling ו־IPW:UK, בשתיהן הוא החזיק בתוארי היחידים המובילים במשקל כבד.
בתגובה לפיגוע בבית הכנסת בירושלים בשנת 2014, יוצא באליפות העולם בהיאבקות, ביל גולדברג, הניח תפילין כדי להעלות את המודעות לאירוע.
נועם דר, יליד תל אביב, וגדל באייר.
דר היה מתחרה בעונה 2 של מחנה האתחול הבריטי של Total Nonstop Action Wrestling, אשר שודרה בטלוויזיה ארצית בבריטניה ב־Challenge TV .
ב-31 במרץ 2016, דר הוכרז כמשתתף בטורניר Global Cruiserweight Series הקרוב של ה-WWE, מה שהפך אותו למתאבק הישראלי הראשון שהופיע ב־WWE .
דר מתאבק כעת על המותגים 205 Live ו־NXT UK.
ב-7 באוגוסט 2017, הישראלי תומר שלום ערך את הופעת הבכורה שלו ב-WWE בקרב מול ג'ייסון ג'ורדן.
למרות החרם שהטילו המדינות בעלות הרוב הערבי והמוסלמי, הישראלים מתמודדים לעיתים מול מתאבקים ערבים או מוסלמים (דוגמת נועם דר שהתמודד מול מוסטפא עלי).
"היא לא תדע" הוא סרט טלוויזיה וספיישל מוזיקלי עם מנחי ערוץ הילדים שביצעו חידושים לשירי דני סנדרסון ולהקת כוורת, אשר שודר בערוץ הילדים ב-31 באוגוסט 2008 (היום האחרון של החופש הגדול).
אורכו 47 דקות והוא מיועד לכל הגילאים.
השירים שמבוצעים בסרט כוללים את "נתתי לה חיי", "מה הדאווין שלך?", "פה קבור הכלב" ו"שיר המכולת".
שם הסרט בעצמו מבוסס על שירו של סנדרסון, "היא לא תדע", שבוצע לראשונה על ידי להקת "גזוז".
הסרט היה מועמד לפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה בשנת 2009.
אלון, נער צעיר, רוצה להזמין את חברתו רוני לנשף הבית ספרי המתקרב ולמסיבת הסיום.
אולם, בכל פעם שהוא מנסה לעשות את הצעד, הוא מוצא את עצמו מתמודד עם אשליות מוזיקליות של שירי דני סנדרסון, שירים שהפכו לחלק בלתי נפרד מהעולם הפנימי שלו.
הם נסחפים לתוך מצבים מוזרים ומצחיקים ונתקלים במנחים כדמויות שונות, השרים את שירי סנדרסון המשתלבים עם העלילה.
הפנטזיות המוזיקליות האלה נשזרות עם המציאות ומביאים אותו למצבים אבסורדיים, אך גם לנקודות שיא רגשיות שבהן הוא צריך להתמודד עם פחדיו וחששותיו.
השירים של דני סנדרסון, משתלטים על מחשבותיו והופכים לגורם המפתח בסיפורו של אלון.
סיפורו של אלון מציג עלילת התבגרות רגשית כשהוא מתמודד עם העולם שבין אשליות למציאות, בין המוזיקה לאהבה.
הסרט מציג עיבודים חדשים לשיריו המקוריים של דני סנדרסון, המבוצעים על ידי מנחי ערוץ הילדים.
הסרט שילב ביצועים חדשים לשירים קלאסיים של דני סנדרסון מכל התקופות, כולל להקות כוורת, גזוז ודודה, תוך התאמתם לדור הצעיר.
הגשת השירים בסרט מבוצעת על ידי כוכבי "ערוץ הילדים", אשר מבצעים אותם בעיבוד עדכני ומודרני, על מנת לקרב את הדור הצעיר לאוצר המוזיקה הישראלי.
שיריו של סנדרסון, על אף שלא נכתבו כ"שירי ילדים", מתאימים לדור הצעיר בזכות הפזמונים השנונים וההומור הנונסנסי שלהם.
לדוגמה "שיר המכולת" שהתחבר לדור הצעיר, על אף שנכתב עשרות שנים קודם לכן.
בקרב קהל מבוגר יותר, ההפקה התקבלה במתח קל, עקב הניגוד בין חוויית הזיכרון של השירים כפי שבוצעו במקור, לבין האופן שבו הם מבוצעים כעת על ידי כוכבי הילדים, אך גם בהערכת החדשנות והתפעלות מהיכולת לחבר ילדים לשירים ישנים.
כל השירים ש"רודפים" אחר הדמות הראשית, אלון, מבוצעים על ידי כוכבי ערוץ הילדים, למעט השיר האחרון "רוני" שבמבוצע על ידיו, במעין השלמה.
הסרט היה מועמד לפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה בקטגוריית סרט טלוויזיה, מיני סדרה או הדרמה הטובים ביותר לשנת 2009, אולם בפרס זכה "מרחב מוגן" של הערוץ הראשון.
יפתח קרזנר: אחיו הגדול של אלון.
"היא לא יודעת למה" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הישראלי פאר טסי.
הוא יצא לאור ב-28 ביוני 2025 דרך חברת התקליטים די-מיוזיק עם שאר רצועות האלבום "רדיו שטח 3".
טסי הוציא את אלבום האולפן השביעי שלו, "רדיו שטח", בנובמבר 2022, שזכה להצלחה מסחרית רבה ומתוכו בלטו השירים "אהבה חולה" ו-"38".
במאי 2024 הוציא אלבום המשך, "רדיו שטח 2", אשר יצא ללא סינגל מקדים, וכלל בתוכו 20 שירים.
"רדיו שטח 3" הוא אלבום המשך לשני אלבומים אלו.
טסי הודיע על יציאת האלבום בהפתעה ב-27 ביוני, ערב לפני פרסומו הרשמי, דרך הרשתות החברתיות פייסבוק ואינסטגרם.
"היא לא יודעת למה" מתאר מערכת יחסים מורכבת בין הדובר לבין אישה המתמודדת עם קושי לבטא את רגשותיה במילים.
מבעד לדימויים פיוטיים נפרשת מערכת שבה השתיקה וההשתהות תופסות את מקומן של מילים מפורשות, והכאב הרגשי בא לידי ביטוי דווקא באי-הביטוי.
הדמות הנשית נושאת עמה עוצמה פנימית לצד שבריריות, והיא מוצאת נחמה זמנית בהתבודדות ובקשר אינטימי עם הטבע, "אמא אדמה".
השיר מעמיד את הפער שבין הרצון להבנה הדדית לבין מגבלות הביטוי הרגשי, הן מצד האישה והן מצד הדובר.
כך הופכת השתיקה עצמה לאמצעי תקשורתי, טעון לא פחות מכל מילה שנאמרת.
"היא לא דומה" הוא שיר שכתב והלחין הזמר והיוצר ארקדי דוכין.
השיר יצא לראשונה בביצוע אריק סיני ונכלל באלבומו "שמועות על גשם" מ־1992. עם זאת, השיר הגיע למצעדים והפך ללהיט בביצועו של דוכין עצמו, שהקליט אותו לאלבומו "להרגיש" מ־2001.
דוכין כתב והלחין את השיר כשהיה בן 16, ועבד במטבח של בית קפה־מסעדה במפרץ חיפה.
מלצרית שעבדה במקום שימשה לו השראה לדמיין את נושא השיר: "דמיינתי סיפור על מלצרית שלא היה לי אומץ להגיד לה שהתאהבתי בה".
הוא חזר הביתה לבית הוריו, ושם, בפסנתר, חיבר את הלחן, שאליו הצטרפו גם המילים.
בסוף שנות ה־80 היה דוכין חבר בלהקת "החברים של נטאשה", שעבדה על אלבום הבכורה.
דוכין, שהיה קרוב במיוחד למיכה שטרית, ניסה להציע את השיר, אך בהתייעצות בין השניים הוחלט כי השיר פשוט ורומנטי מדי לקו הרוקיסטי הקשוח יותר שאליו חתרה הלהקה.
מהסיבה הזאת לא נכנס השיר גם לאלבומים הבאים של הלהקה.
עם הצלחת אלבום הבכורה התפרסמו דוכין ושטרית והחלו בשיתופי פעולה גם עם אומנים מחוץ ללהקה: הם כתבו את הלהיט "לפעמים" לרון שובל.
דוכין הלחין לנורית גלרון והפיק וניגן ללאה שבת (השניים גם היו בזוגיות לתקופה).
לאחר אלבומה השני של הלהקה, "שינויים בהרגלי הצריחה" מ־1992, החלו דוכין ושטרית לעבוד עם אריק סיני – כוכב גדול באותה התקופה – על אלבומו החדש.
דוכין מסר את "היא לא דומה" לסיני, שהקליט אותו לאלבומו "שמועות על גשם", שיצא לאור ב־1992. השיר הושמע מדי פעם, אך לא הותיר רושם.
כעבור כשמונה שנים, כשהיה כבר נשוי לאשתו סימה, הקליט אותו דוכין (כשהפעם הוא ממען אותו לאשתו) לאלבומו "להרגיש", שיצא לאור ב־2001. "אמרתי: 'וואלה, אני אשיר אותו סתם ככה, מותר לי לעשות קאבר לשיר שלי'", סיפר.
יועד נבו הגיע במיוחד מלונדון לעשות את המיקסים לאלבום.
היה זה אחד מהאלבומים הראשונים שעשה נבו באופן דיגיטלי, במחשב.
ב"היא לא דומה" סיפר נבו שעשה שימוש ב־Vocoder או כלי דומה כדי לייצר קול "מכני ואלקטרוני" או "רובוטי", שיצר לדבריו ניגוד מאוד מעניין לליריות של השיר.
השיר הושמע פעמים רבות, זכה להצלחה במצעדי המוזיקה והיה לאחד מהשירים המזוהים ביותר עם דוכין.
מבחינת דוכין השיר מבטא אהבה באופן מזוקק: "לאחר שאתה מנקה מהאלמנט של התאהבות או אהבה את כל הלכלוך, הדברים המיותרים שיכולים להיות באהבה, זה הכל נקי, טהור".
לאחר טבח שבעה באוקטובר הקדיש דוכין את השיר גם לתצפיתניות שבעוטף עזה: "הבנות האלה, בגופן החשוף, חסמו את האש הראשונית שהייתה מיועדת אליי הביתה", הסביר.
השיר בביצוע ארקדי דוכין הוצג למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב־28 בינואר 2001, וצעד 11 שבועות, עד 6 במאי 2001, אז יצא מהמצעד.
בשיאו הגיע למקום השני ב־18 בפברואר 2001.
במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשס"א של רשת ג' השיר דורג במקום השישי, ובמצעד השנתי הישראלי של גלי צה"ל השיר דורג במקום השני.
דוכין זכה בתואר זמר השנה לתשס"א הן בגלי צה"ל הן ברשת ג'.
ארקדי דוכין – זמרה, קולות רקע, בס, קלידים, תכנות מחשב
אבי סינגולדה – גיטרה חשמלית
מפיק מוזיקלי – לואי להב
הקלטה – אילן הרוש, ארקדי דוכין, ערן וייץ
"היא לא תדע" הוא סינגל שיווקי מאת הזמר-יוצר הישראלי דודו אהרון, שיצא ב-28 באוקטובר 2025 כשיר השני לקראת אלבומו החדש הצפוי לראות אור ב-18 בנובמבר 2025, "בדרך שלי".
את השיר יצר אהרון יחד עם אבי אוחיון ומתן דרור.
השיר עוסק במבט חיצוני על אישה שאינה מצליחה לראות את עצמה כפי שאחרים רואים אותה, והוא מתמקד בפער שבין היופי החיצוני לעולם הפנימי.
מילות השיר מתארות תחושת החמצה של אישה החיה את חייה מבלי לחוות אותם במלואם.
השיר מתמקד בהיבט הרגשי של הניתוק הפנימי ובהתמודדות עם מציאות חיצונית תובענית.
השילוב בין לחן איטי לבין ביצוע רגוע יוצר אווירה מלנכולית ואישית.
העיתונאי עינב שיף כתב על השיר כי הוא נפתח בצליל המזכיר את הבלדות של להקת U2 משנות התשעים, ובמיוחד את הסגנון של השיר "One".
לדבריו, בהמשך מצטרפים כלי נשיפה שמעניקים לשיר צבע המזכיר מוזיקה משנות השבעים, ולבסוף מופיע סולו גיטרה שמחזיר את המאזין לאווירת שנות השמונים.
שיף תיאר את השיר כעבודה המשלבת בין סגנונות שונים ותקופות מוזיקליות, וציין כי התוצאה היא שיר שלם והרמוני המבליט את גישתו המוזיקלית של אהרון.
היאחזות נח"ל היא יישוב שהוקם באמצעות חיילי צה"ל המשרתים בנח"ל, על-פי החלטה של ממשלת ישראל, על מנת לקדם את ההתיישבות היהודית ברחבי הארץ.
ההיאחזות הייתה שילוב של יחידה צבאית ויישוב אזרחי-חקלאי כבסיס ליישוב עתידי.
היאחזות הנח"ל הראשונה הייתה ניר אליהו, שהוקמה ב-1950, ובשנת 2001 נסגרה נח"ל משכיות, שהייתה היאחזות הנח"ל האחרונה.
רוב ההיאחזויות אוזרחו והפכו לקיבוצים ומושבים.
חלקן ננטשו, חלקן הוסבו לבסיסי צה"ל ויש שהפכו לחוות.
התיישבות ביטחונית טרם קום המדינה
התיישבות וביטחון הן שתי סוגיות השלובות זו בזו עוד משחר ימיו של העם היהודי.
כבר בימי השופטים המקראיים משמעות ההתיישבות בארץ ישראל הייתה הגנת הארץ ומניעת חדירתם של פולשים אליה, על ידי העם ובהנהגת השופט.
בני העלייה הראשונה הקימו את המושבות הראשונות על ארץ ישראל וחידשו את הרעיון בעת המודרנית.
באזורי הספר בהם התיישבו העולים היה השלטון הטורקי ששלט בארץ רופף ויד הערבים הייתה על העליונה וכך נאלצו המתיישבים להגן על עצמם.
ההגנה על היישובים הייתה פעמים רבות משולה להגנה על גבולה העתידי של מדינת ישראל ומכאן החשיבות לשמירה על כל נקודת התיישבות באותה תקופה.
עדות לכך היא ההתיישבות בתל חי, שהגנתה ושמירתה למרות איומי הערבים, הביאו להכללת אצבע הגליל בתחום שטח המנדט הבריטי ובהמשך בתחומה של מדינת ישראל.
עם תחילת המנדט הבריטי על ארץ ישראל קיבלה ההתיישבות היהודית חשיבות נוספת – פוליטית מדינית.
התיישבות חומה ומגדל, שיטת בזק להקמת יישוב מבוצר באזורי ספר, היא דוגמה למצב החדש שנוצר והצורך בהגנה.
בימי מלחמת העולם השנייה החל הצבא הבריטי בארץ ישראל לגייס את בחוריה של הארץ לשורותיו והמצב הביא את הנהלת הקרן הקיימת לישראל לחפש אחר עתודות כוח אדם לצורכי התיישבות.
יוסף ויץ, חבר הנהלת הקרן הקיימת, כתב על כך ביומנו:
בשלהי 1944 סוכם בין הפלמ"ח לבין המחלקה להתיישבות, הסוכנות היהודית והקרן הקיימת לישראל על העלאת מתיישבים-פועלים למקומות המיועדים ועל התנאים הכלכליים הצפויים.
כך עלתה על הקרקע באוקטובר 1944 בית קשת - היאחזות הפלמ"ח הראשונה ובהמשך עוד חמש היאחזויות של הפלמ"ח: רמות נפתלי, ביריה, חוקוק, עין זיתים והחושלים.
מדיניות ההתיישבות של הפלמ"ח, ביחד עם מבצעי צה"ל שהוקם ברבות הימים, קבעו יחד את גבולות שביתת הנשק של מדינת ישראל במלחמת העצמאות.
התיישבות ביטחונית לאחר קום המדינה
עד קום המדינה הייתה חשיבותו של מפעל ההתיישבות הציונית בחלוציות שמשמעה השתלטות על חלקיה השונים של הארץ, זאת במסגרת אסטרטגיה התיישבותית.
אסטרטגיה זו הייתה האופציה הטובה ביותר ליצירת הישגים טריטוריאליים.
עם קום המדינה והחלת ריבונותה על השטח הגאוגרפי, ירדה החשיבות של האסטרטגיה ההתיישבותית, ומשימת כיבוש הטריטוריה עברה לידי הכוחות הצבאיים המוסדרים.
לאחר מלחמת העצמאות החל מסתמן מפנה בשיקולים להקמת יישובים יהודיים חדשים ועיקר תשומת הלב בנושא הייתה נתונה ליתרונות הכלכליים והחברתיים שתביא עימה ההתיישבות החדשה.
למרות זאת, בשנות החמישים נותרה על כנה התפיסה המייחסת חשיבות לאחיזה בשטח פריפריאלי או באזור גבול.
ב-1949 נחקק חוק שירות ביטחון ונכלל בו (סעיפים 21 ו-22) אפשרות להקצות שנה משירותו של חייל לשם הכשרה חקלאית, והסדרת שמירה על שלמותם של גרעינים התיישבותיים, המסדירים את הנח"ל.
ראש הממשלה דוד בן-גוריון ראה בהכשרה החקלאית שירכוש הנוער בהתיישבויות הללו שתי מטרות נעלות; האחת, צבאית והשנייה, חקלאית.
בן-גוריון האמין כי על המדינה למלא את צבאה בתכנים חלוציים בוני-עם ומכאן חשיבות ההכשרה החקלאית ביישובים אלו.
אותם רעיונות היו בבחינת עקרון בלבד באותם ימים ולא הביאו לפעולות מעשיות, עד לשנת 1950.
תנועות הנוער החלוציות כגורם עיקרי להקמת הנח"ל
תנועות הנוער החלוציות שפעלו בישוב היהודי עוד טרם קום המדינה קמו מתוך צרכיו של הנוער עצמו ושייכו עצמן להתיישבות החלוצית.
בוגרי התנועות הקימו יישובים חלוציים ברחבי הארץ במסגרת הקרויה "גרעין".
החל משנת 1944 החלו גרעיני תנועות הנוער להצטרף להכשרה המגויסת שהתקיימה באחד מקיבוצי הפלמ"ח, זאת למטרת אימונים ועבודה.
בתחילת ימי מלחמת העצמאות שונתה מתכונת ההכשרה והבנים הופרדו מבנות הגרעין ונשלחו לחזית.
המצב החדש העלה חשש בתנועות הנוער מפני התפוררות סופית של הגרעינים וחוסר יכולת לשקם את המוסד לכשתסתיים הלחימה.
בתוך כל זאת הוקמה מדינת ישראל, הלחימה בחזיתות גברה והפלמ"ח, שניהל את הלחימה, לא מסוגל היה לשנות את המצב וגרר ביקורת גוברת מולו מצידן של תנועות הנוער.
ביום זה אישרה הממשלה הזמנית גיוס של בני 17 לאימונים בני כחודשיים, לצורך עתודה אם יחמיר המצב בחזית.
ההיענות של בני הנוער הייתה עצומה ואלו התאמנו בתחילה במחנה הצבאי שבכפר יונה ולאחר מכן במחנה 80 שבפרדס חנה.
הנהגת תנועות הנוער חזתה בחניכיה, אותם חינכה להתיישבות וחלוציות, פונים אל הלחימה והקימה ועדת חירום שתעסוק בשמירה על שלמות הגרעינים.
התנועות העלו הצעה לפיה אותם מגויסים בני 17 יתאמנו בקיבוצים ויהיו בחסות הפלמ"ח.
הצעה זו כונתה הח"ץ – הכשרה צבאית חלוצית.
הבקשה הועברה לידי בן-גוריון ונותרה על שולחנו.
ב-10 באוגוסט באותה שנה שלחו ראשי תנועות הנוער החלוציות מכתב לראש הממשלה הזמנית, דוד בן-גוריון, ולגורמים ממשלתיים שונים וביקשו כי: "תוקם מסגרת מיוחדת לגרעינים, שאינה קשורה לחטיבה צבאית כלשהי, פרט לאימונים, ולתבוע את הוצאת הגרעינים למשקי ההתיישבות ביחד עם הבנות, לשמור על שלמות הגרעינים ולא לפרקם להתמחויות צבאיות בחטיבות השונות".
ראש הממשלה בן-גוריון ניאות להסכים לבקשת ראשי תנועות הנוער החלוציות וכך ב-16 באוגוסט 1948, כשבוע לאחר בקשתם, הסכים שלא לפורר את הגרעינים וליצור עבורם מסגרות מיוחדות, שאינן קשורות לחטיבה צבאית מוגדרת, ולאפשר המשך אימונים במסגרת "נוער חלוצי לוחם" - נח"ל.
במכתבו זה העניק ראש הממשלה למסגרת החדשה את שמה.
ב־12 בספטמבר 1948 פרסם הרמטכ"ל יעקב דורי פקודה שהוקדשה למבנה הגדנ"ע וכלל בה פרק שנגע בהקמת הנח"ל בתוכו.
החניכים התאמנו במחנה 80, אושר לנציגי תנועות הנוער לבקר את חניכיהם במחנה, סוכם עם היישובים על שהיית הנח"לאים בהם ונקבעו כללים לאימון הנח"לאים ועבודתם, כללי משמעת ופעילות חברתית.
הנח"ל החל משתלב כחיל לוחם במבצעים צבאיים שונים והוקם אגף הנוער והנח"ל במשרד הביטחון כדי לקשר בין תנועות הנוער לבין הצבא ובין הנח"ל לתנועת ההתיישבות.
בהקמת הנח"ל עמד לנגד עיני המפקדים ניסיון הפלמ"ח, שהיה מבוסס על תנועות הנוער החלוציות, שילוב עבודה ואימונים ועל רוח ההתנדבות.
אחר מלחמת העצמאות היה בידי מדינת ישראל שטח גדול שלא יושב קודם המלחמה ביהודים, כדוגמת הנגב והערבה, והיה צורך בהקמת עובדות בשטח על מנת לקבע בהם את רבונותה של ישראל עליהם, דבר שבלט באזורים המפורזים, בלטרון, הכנרת והחולה.
מערכת הביטחון התייחסה ליישובי הספר כ"חגורת הביטחון של המדינה" וגרעיני ההתיישבות האזרחיים לא הספיקו לשם כך.
הצורך הביטחוני הביא להקמת יישובים בידי חיילים, עוד בזמן שירותם.
החיילים שיועדו להקמת היישובים הצבאיים היו חיילים בודדים, שלא התגייסו במסגרת גרעינים התיישבותיים, וחיילי נח"ל בשנת שירותם השנייה, בעלי ניסיון וותק בתחום ההתיישבות.
משה נצר, מפקד חיל הנח"ל, תמך ברעיון והמסגרת שנוצרה כונתה היאחזות.