tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בתלמוד ובספרות ההלכה נידונה השאלה האם בן עזאי נהג כהלכה בכך שלא נשא אישה, וביטל מצוות פריה ורבייה.
להלכה פסקו רמב"ם ושו"ע שמי שנפשו חשקה בתורה כבן עזאי, ולא נשא אשה - אין בידו עוון.
ואמנם כתבו כמה אחרונים שאין בידו עוון, אך לכתחילה אין לנהוג כך.
בן עזאי עסק רבות בענייני בית המקדש וסדרי הקורבנות, ואף בענייני נזיקין.
הוא נודע כחכם גדול, ובני הדורות שלאחריו השתבחו בו בשעה של הארה שכלית, והתבטאו בלשון "הריני כבן עזאי בשוקי טבריא".
על פי המסופר במסכת חגיגה, היה אחד מארבעת החכמים שנכנסו ל'פרדס', אך כוחו לא עמד לו והוא נפטר כתוצאה מכך.
לפי חלק מהדעות הוא היה אחד מעשרת הרוגי מלכות שנהרגו על ידי מלכות רומי.
ידועה במיוחד קביעתו בספרא, פרשת קדושים, פרק ד', י"ב (גרסה שונה מעט מובאת בבראשית רבה, פרשה כד), כי יש כלל גדול מ"ואהבת לרעך כמוך":
אמרות נוספות משל בן עזאי:
בן עזאי אומר: הוי רץ למצווה קלה כבחמורה ובורח מן העבירה, שמצווה גוררת מצווה ועבירה גוררת עבירה ששכר מצווה מצווה ושכר עבירה עבירה.
הוא היה אומר: אל תהי בז לכל אדם ואל תהי מפליג לכל דבר, שאין לך אדם שאין לו שעה ואין לך דבר שאין לו מקום.
בן עזאי אומר: כל חכמי ישראל דומין עלי כקליפת השום חוץ מן הקרח הזה (הכוונה לר' עקיבא) ().
בעת החדשה הונצח שמו של בן עזאי בשמות רחובות בערים ירושלים, בני ברק, בית שמש ואשקלון (שם נקרא הרחוב "בן עוזאי").
בהלכה היהודית, בן פקועה הוא עובר שהוצא מבטן הבהמה לאחר שחיטתה.
בתורה נאמר: "וכל בהמה המפרסת פרסה ושסעת שסע שתי פרסות מעלת גרה בבהמה אותה תאכלו".
מהמילה 'בבהמה', דרשו חז"ל, שהעובר הנמצא בתוך הבהמה השחוטה, מותר באכילה אף ללא שחיטתו, שכן רואים בו חלק מגופה של אימו, שנשחטה כהלכה.
הביטוי "בן פקועה", משמעו שהעובר יצא לאחר שהתפקעה בטנה של אימו.
על פי המדרש, הדיבה שהוציא יוסף על אחיו היה בין השאר, שסיפר לאביו שראה אותם אוכלים "אבר מן החי", כשלאמיתו של דבר היה זה בן פקועה.
אם העובר שנמצא בשחיטה הוא בן שמונה חדשים, כלומר - עדיין לא נשלמה התפתחותו, הותר בוודאי, ואפילו אם נמצא חי.
אמנם, במקרה שנמצא בבטן האם עובר חי בן תשעה חדשים, נחלקו התנאים האם הותר או לא.
לדעת רבי מאיר, עובר זה הוא כבהמה בפני עצמה ואין שחיטת אמו מתירתו.
לדעת חכמים, אף עובר זה מותר.
למחלוקת זו משמעות נוספת, לגבי חֶלבו של העובר, וגיד הנשה שלו.
שכן הדין הוא, שעובר שהותר על ידי שחיטת אמו, לא רק בשרו מותר אלא גם חלבו וגידו (ראה להלן: דינים נוספים).
מכיוון שכך, לדעת חכמים המתירים עובר חי בן תשעה חדשים, יהיו חלבו וגידו מותרים גם כן.
ואילו לדעת רבי מאיר המצריך שחיטה בעובר כזה, יהיה דינם של חלבו וגידו ככל הבהמות ולא יותרו באכילה.
גם לדעת חכמים המתירים עובר חי שנשלמה התפתחותו, ייושם ההיתר בפועל רק במקרה שהעובר לא הספיק לעמוד על רגליו על גבי הקרקע, לפני שהומת.
אבל אם העובר עמד על רגליו לאחר שהוציאו אותו מבטן אמו, ישנה חובה לשוחטו, משום מראית עין - שלא יטעה הרואה ויאמר, שבהמה מותרת לאכילה בלא שחיטה.
דין זה הוא תקנת חכמים, ואינו חיוב שחיטה מן התורה.
כאמור לעיל, כאשר מותר העובר על ידי שחיטת אמו, מותרים אף חלבו וגידו של העובר, וזאת למרות ששחיטה רגילה אינה מתירה איסורים אלו.
המקור לכך הוא, משום שבתורה נאמר: "כל...בבהמה תאכלו", כלומר שכל מה שנמצא במעי הבהמה מותר, ובכלל זה אף החלב והגיד.
איסור נוסף הקיים בגוף הבהמה, שאינו ניתר בשחיטה, הוא איסור דם.
איסור זה נוהג אף בעובר, כמו בבהמה רגילה.
אמנם, האמוראים נחלקו האם איסורו של דם זה חמור ככל דם, ויהיה עליו עונש כרת; זו דעת רבי יוחנן.
או שאיסורו קל יותר, ולא יהיה בו עונש זה; זו דעת ריש לקיש.
מחלוקת זו נאמרה לפי שיטת חכמים, המתירים גם עובר שהתפתחותו הושלמה ונמצא חי.
לשיטת רבי מאיר האוסר עובר זה, אין כל הבדל בין דמו לבין דם שאר הבהמות.
בגמרא נשנו עוד דינים רבים הנוגעים למצבו יוצא הדופן של העובר, וכמה מחלוקות יסודיות נאמרו בעניינים אלו.
הנושאים המדוברים כוללים, בין היתר, דין החֵלֶב של העובר אם נתלש ממנו כשהיה במעי אמו; דינו של עובר זה לגבי פדיון פטר חמור (האם הוא נחשב שה שניתן לפדות בו); ועוד נידונים רבים נוספים.
בנג'מין אנטוני "בן" פוסטר הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת השוער.
פוסטר התחיל את הקריירה שלו בראסינג וארוויק, קבוצה אלמונית בליגה נמוכה באנגליה וכבר אז סומן כשחקן מבטיח.
בשנים 2001–2005 שיחק בתפקיד השוער השני בקבוצת סטוק סיטי ששיחקה אז בליגת המשנה באנגליה.
הוא נפצע ברצועות הברך ביוני 2003 כששיחק טניס, ופציעה זו השביתה אותו לשישה חודשים.
לאחר מכן הושאל למספר קבוצות משנה בזו אחר זו.
פוסטר התגלה על ידי מנג'ר מנצ'סטר יונייטד, אלכס פרגוסון, שבא לראות את בנו דארן משחק.
פוסטר ששיחק ברקסהאם, שיחק בגמר גביע ה-LDV ב-2005 בו זכתה קבוצתו בסופו של דבר.
מנצ'סטר ניסתה להחליף את שוערה פטר שמייכל, ופרגוסון החליט להחתים את פוסטר תמורת מיליון פאונד.
פוסטר הצטרף למנצ'סטר יונייטד ב-19 ביולי 2005 ומתחילת עונת 2005/2006 הושאל לווטפורד.
מנג'ר ווטפורד, אדריאן בות'רויד, טען ש"הוא יותר טוב מהשוער של מנצ'סטר כיום, אדווין ואן דר סאר", והאמין שהוא "הולך להיות השוער הטוב בעולם".
גם לדעת פרגוסון יירש פוסטר בעתיד את מקומו של ואן דר סאר בשער היונייטד ואפילו יחליף את פול רובינסון בשער נבחרת אנגליה.
לפוסטר הייתה עונה מרשימה במדי ווטפורד, כשקיבל ביקורות טובות מאוד ממאמנים יריבים.
בעיטות השוער הארוכות שלו סייעו בעיקר לחלוצים מרלון קינג ודריוס הנדרסון, והשאיר אותם לפעמים לבד מול שוער.
הוא עזר לווטפורד לעלות לפרמייר ליג כשניצחה 0–3 את לידס יונייטד בגמר הפלייאוף של הצ'מפיונשיפ.
ב-10 באוגוסט 2006 חתם על חוזה השאלה חדש למשך כל עונת 2006/2007 לווטפורד, לאחד שמנצ'סטר יונייטד החתימה את השוער הפולני, תומאש קושצ'אק.
ב-1 במרץ 2009 עמד פוסטר בשערה של מנצ'סטר יונייטד בגמר גביע הליגה האנגלית מול טוטנהאם הוטספר והצטיין בבעיטות ההכרעה שנגמרו בתוצאה 1–4 למנצ'סטר ובזכייתה בגביע.
בקיץ 2010 חתם בברמינגהאם סיטי תמורת שישה מיליון ליש"ט עונה לאחר מכן הושאל לווסט ברומיץ' אלביון.
בתום תקופת ההשאלה נרכש על ידי וסט ברומיץ' אלביון.
ב-5 ביולי 2018 חזר לווטפורד וחתם לשנתיים.
ב-15 בספטמבר 2022 הודיע פוסטר על פרישה מכדורגל לאחר שדחה את הצעתה של ניוקאסל יונייטד.
ב-23 במרץ 2023 חזר מפרישה וחתם על חוזה קצר טווח ברקסהאם מהנשיונל ליג במטרה להחליף את שוערה הפצוע של הקבוצה, רוב לייטון.
הוא ערך את הופעת הבכורה של מול יורק סיטי שהסתיים בניצחון בתוצאה 0–3. ב-10 באפריל הדף בעיטת עונשין במשחק מול נוטס קאונטי שהסתיים בניצחון בתוצאה 2–3 ופתח פער של שלוש נקודות בראשות הטבלה לזכותה של רקסהאם.
ב-22 באפריל הבטיחה רקסהאם את העפלתה לפוטבול ליג השנייה ואת אליפות הנשיונל ליג לאחר ניצחון 1–3 על בורהאם ווד.
ב-9 ביוני חתם על חוזה חדש ברקסהאם לשנה אחת, אך ב-20 באוגוסט, לאחר תיקו 5-5 במשחק מול סווינדון טאון וספיגת 13 שערים בארבעת משחקי הליגה הראשונים, הודיע שנית על פרישה מכדורגל בנימוק שאינו מרגיש שיכולתו העונה תואמת את הרמה הדרושה להצלחת הקבוצה.
בנג'מין א' "בן" פוסטר הוא שחקן קולנוע אמריקאי ממוצא יהודי.
התפרסם מתפקידיו בסרטים "המעניש", "אקס-מן 3: המפלט האחרון", "אלפא דוג", "השליח", "המכונאי" ו"השורד האחרון".
נולד בבוסטון שבמסצ'וסטס לסטיבן פוסטר וג'יליאן קירוון, בעלי מסעדות.
אחיו הצעיר, ג'ון פוסטר, הוא גם שחקן קולנוע וטלוויזיה.
הוריו של פוסטר, שאותם כינה "היפים", עברו לגור באיווה שבארצות הברית כשהיה בן ארבע, לאחר שביתם בבוסטון נשדד.
משפחתה של אמו נוצרית ואביו יהודי; סבתו סליה (סגל) וסבו אברהם פוסטר היגרו עם משפחותיהם לאמריקה מרוסיה כמקום מפלט מפוגרומים.
פוסטר גדל כיהודי ואף חגג בר מצווה.
בשנת 1996, בגיל שש-עשרה, נשר פוסטר מבית-ספר התיכון ועבר ללוס אנג'לס.
באותה שנה, הוא הופיע לראשונה בקולנוע בסרט "עדה לרצח", לצדה של הילרי סוונק, ושיחק בתפקיד הראשי בסדרה "פלאש פורוורד" בערוץ דיסני, אשר בוטלה לאחר עונה אחת.
על משחקו בסדרה היה מועמד פעמיים (1997, 1998) לפרס ג'מיני לשחקן מצטיין בסדרת ילדים.
בשנת 1999 כיכב בדרמה הקומית "ליברטי הייטס", בבימויו של בארי לוינסון.
לאחר מכן היו לו תפקידים זוטרים בסדרות טלוויזיה שונות, ביניהן "פריקים וגיקים" ו"בוסטון פאבליק".
בשנת 2002, שיחק בתפקיד קטן במותחן המצליח "תא טלפון", לצידו של קולין פארל.
בשנת 2003 שיחק בסרט "11:14" ובאותה שנה הצטרף לעונה השלישית בתפקיד משני, בתור ראסל קורווין הביסקסואל, בסדרת הדרמה "עמוק באדמה".
בשנת 2004 שיחק בסרט "המעניש" לצידו של ג'ון טרבולטה, ובסרט "דפיקות לב", שביימה אסיה ארג'נטו.
בשנת 2005 הופיע בסרט "בן ערובה", בכיכובו של ברוס ויליס, והתארח בפרק בסדרה הקנדית "החצי האפל".
בשנת 2006 שיחק בסרטים "אלפא דוג" ו"אקס-מן 3: המפלט האחרון".
בשנת 2007 היה מועמד לפרס סאטורן ולפרס סטלייט על משחקו בסרט "3:10 ליומה", בו שיחק לצד ראסל קרואו וכריסטיאן בייל, והתארח בשני פרקים בסדרה "קוראים לי ארל".
בשנת 2009 הופיע בתפקיד הראשי בדרמת המלחמה של הבמאי הישראלי אורן מוברמן "השליח" בתור סמל ויל מונטגומרי.
בשנת 2011 שיחק בסרט "המכונאי", לצד ג'ייסון סטיית'האם, וב-2012 שיחק בסרט "המבריח", לצידו של מארק וולברג.
בשנת 2013 חזר פוסטר לשחק לצד וולברג בסרט "השורד האחרון".
בנוסף באותה שנה שיחק בסרטים "הרוג את יקיריך" ו"נאהבים מחוץ לחוק".
בשנת 2015 הופיע בתפקיד הראשי בסרטו של סטיבן פרירס, "התוכנית", בו גילם את רוכב האופניים הידוע לאנס ארמסטרונג.
בשנת 2016 שיחק בסרט "וורקראפט: ההתחלה", המבוסס על סדרת משחקי המחשב "וורקראפט".
שיחק גם בסרט המערבון "באש ובמים", עליו זכה בפרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן משנה, השתתף בסרט המתח של רון הווארד, "התופת", לצידם של טום הנקס ועומאר סי, ושיחק בסרט ההיסטורי "שעה של גיבורים", בכיכובו של כריס פיין.
בשנת 2017 שיחק בסרט "אויבים", לצד כריסטיאן בייל ורוזמונד פייק, ובסרט הצרפתי "רוקנרול", לצדה של מריון קוטיאר.
בשנת 2018 שיחק בסרט הדרמה "ללא עקבות" בתור וויל, חייל במלחמת עיראק שסובל מהפרעת דחק פוסט-טראומטית.
שיחק גם בסרטה של מלאני לורן, "הכי רחוק שאפשר", לצדה של אל פנינג.
באותה שנה פורסם כי ישתתף בסרטו של בארי לוינסון, "השורד" המתאר את סיפורו של ניצול השואה הארי האפט, שאולץ להתאגרף כדי לחיות.
פוסטר מגלם את דמותו של האפט.
לצד פוסטר משתתפים בסרט בילי מגנוסן, ויקי קרייפס, פיטר סארסגארד, דר זוזובסקי וג'ון לגוויזאמו.
בספטמבר 2024, פוסטר הצטרף לצוות השחקנים של סרט ביוגרפי בכיכובה של סידני סוויני על המתאגרפת קריסטי מרטין.
פוסטר היה במערכת יחסים עם השחקנית הגרמנית אנטייה טראואה, ששיחקה לצדו בסרט "פנדורום".
טראואה סיפרה בראיון שהיא עברה ללוס אנג'לס והתגוררה עם פוסטר עד שהקשר שלהם הסתיים בסביבות 2010.
בתחילת 2012 החל בזוגיות עם השחקנית האמריקאית רובין רייט.
הזוג התארס בתחילת 2014, אך ביטל את האירוסין בנובמבר אותה שנה.
ב-2015 הם חזרו וחידשו את האירוסין, אך ב-29 באוגוסט 2015 הודיעו בני הזוג בשנית על ביטול אירוסיהם.
באוקטובר 2016 התארס לשחקנית האמריקאית לורה פריפון.
בתם נולדה באוגוסט 2017. בני הזוג נישאו ביוני 2018. בנם נולד בפברואר 2020.
בנובמבר 2024 הודיעו בן פוסטר ואשתו לורה פריפון על כוונתם להתגרש לאחר 6 שנות נישואין.
+שנהסרטתפקידהערות1996עדה לרצחטראביס1999ליברטי הייטסבן קורצמן2001אהבה לאורך כל הדרךברק לנדרס2002צרה גדולהמאט ארנולדתא טלפוןביג קיו2003Northforkקוד11:14אדי2004המענישספקר דייבדפיקות לבפלאשי בוי2005בן ערובהמרשל2006אלפא דוגג'ייקאקס-מן 3: המפלט האחרוןאנג'ל / וורן וורתינגטון20073:10 ליומהצ'רלי פרינסמועמדויות:
פרס סאטורן לשחקן המשנה הטוב ביותר (2007)
פרס סטלייט לשחקן המשנה הטוב ביותר (2007)30 יום של לילההזר2008הציפורים של אמריקהג'יי2009השליחוויל מונטגומריפנדורוםבאוור2011המכונאיסטיב מק'אנהHereוויל שפרד360טיילררמפארטטרי2012המבריחסבסטיאן2013North of South, West of Eastקאסהרוג את יקיריךויליאם ס.
בורוזנאהבים מחוץ לחוקפטריק ווילרהשורד האחרוןמת'יו אקסלסון2015התוכניתלאנס ארמסטרונג2016שעה של גיבוריםריצ'רדבאש ובמיםטאנר הווארדפרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן המשנה הטוב ביותר (2016)וורקראפט: ההתחלהמדיבהתופתברטרנד זובריסט2017אויביםסמל צ'ארלס וויליס2018ללא עקבותווילהכי רחוק שאפשררוי קאדי2021השורדהארי האפט2022חוזה מסוכןמייקMedievalיאן ז'יז'קההשיחוקוינס מאריקשחרורפאסל2023Finestkindטום2024King Ivoryג'ורג' "סמיילי" גריןפנייה חדה (אנ')ג'וש מק'ול2025Christy ג'יימס וי מרטיןTBAPeter Pan, Land of Foreverדמיאן סולטCowboy
+שנהסדרהתפקידהערות1997-1996פלאש פורוורדטאקר "טאק" ג'יימסתפקיד ראשי; 26 פרקים1998You Wishארלפרק: "Future Shock"I've Been Waiting for Youצ'רלי גורמןסרט טלוויזיה של NBCBreakfast with Einsteinריאןסרט טלוויזיה2000-1999זרוקים ויורמיםאלי2 פרקים2000חוקים שבלבג'ייסון נלסוןפרק: "A Mother's Son"2002-2001בוסטון פאבליקמקס וורנר2 פרקים2002בנג בנג אתה מת (אנ')טרבור אדמססרט טלוויזיה של שואוטיים
פרס אמי להופעה יוצאת מן הכלל בתוכנית ילדים (2002)פרויקט לארמי: עיירה עם תקווה (אנ')אהרון קרייפלססרט טלוויזיה של HBO2005-2003עמוק באדמהראסל קורוויןתפקיד חוזר (עונות 5-3); 22 פרקים2005החצי האפלדארן פולדספרק: "The Last Goodbye"2007קוראים לי ארלגלן2 פרקים2012רובוט צ'יקןאורוויל רידנבכר / נוסע בזמןדיבוב; פרק: "Executed by the State"
בן עמי פיינגולד (4 באוגוסט 1931 – 24 באוקטובר 2020) היה סופר, פרופסור לספרות ומבקר תיאטרון, מחשובי מבקרי התרבות בישראל.
היה פעיל משנות ה-60; בשנות ה-70 וה-80 היה גם מבולטי מבקרי תרבות הפופ.
פיינגולד נולד בארץ ישראל ב-1931. אביו, יעקב פיינגולד, עזב את ניו יורק בגיל 17 על מנת להתגייס לגדוד קלעי המלך של הגדודים העבריים.
אימו צילה (צביה) לבית בלר, עזבה את פולין בגיל 17 על מנת לעלות לארץ ישראל עם תנועת השומר הצעיר ב-1917; מרבית משפחתה הושמדה בשואה.
בילדותו התגורר פיינגולד בשכונת בורוכוב, שלימים הפכה לחלק מהעיר גבעתיים.
שירת בתזמורת צה"ל כנגן גיטרה, מפוחית ואקורדיאון.
לאחר שירותו הצבאי למד ספרות עברית באוניברסיטה העברית בירושלים.
קיבל תואר שני בשנת 1971 וב-1978 השלים עבודת דוקטורט, שעסקה ביצירתו של ראובן אשר ברודס.
פיינגולד היה מורה בבית הספר עירוני ט' בתל אביב.
הרצה בבית הספר לחינוך ובחוג לספרות עברית באוניברסיטת תל אביב, ובנוסף הרצה במכללת לוינסקי.
במחקריו עסק בחקר ספרות ההשכלה, בדרמה העברית ובהוראת הספרות.
כתב וערך מספר ספרי לימוד להוראת הספרות בחטיבות הביניים ובחטיבה העליונה.
השואה בדרמה העברית - 1989, הקיבוץ המאוחד
הוראת הסיפור הקצר - 1989, רמות
חינוך ותיאטרון - 1996, איחתאב
הבלדה ודרכי הוראתה - 1998, מכון מופת
תש"ח בתיאטרון - 2001, הקיבוץ המאוחד
מכלניות לפונדק הרוחות: אלתרמן המחזאי - 2009, ספריית פועלים (קישור לפרק ב' מתוך הספר)
בן פרי (נולד ב-16 ביולי 1982) הוא שחקן וקומיקאי ישראלי.
אביו, הוא שף ואיש עסקים, המשפחה הסתובבה בעולם בעקבות עסקי המסעדנות של האב, שפתח מסעדות בארצות הברית, ברזיל, גרמניה ואנגליה.
בן פרי נולד ברמת השרון, לו ארבע אחיות, שלוש גדולות ואחת קטנה ממנו.
בהיותו בן שנתיים עבר עם משפחתו לאנגליה, בגיל 14 שבה משפחתו לישראל.
בוגר תיכון אלון ברמת השרון במגמת תיאטרון בניהולה של אורנה בן-חורין שם למד בין השאר אצל גדעון ירון ודני מוג'ה.
למד בסטודיו למשחק ניסן נתיב, שנה מכינה ואחר-כך שלוש שנים במסלול התלת-שנתי, אותו סיים ב-2005. בסטודיו פגש את חבריו לאנסמבל "ציפורלה", והקים אותו ביחד עם תשעה מחבריו לכיתה, בתום השנה השלישית ללימודיהם.
האנסמבל ערך 200 הצגות תוך ארבע שנים, ובהמשך החל להופיע גם ברחבי העולם.
פרי שיחק בטלנובלה היומית "חשופים", בתפקיד הצלם שימי לוי, בן-זוגה של שירה מזור (נעמה שנדר), שמנסה לרצוח את גלי ארזי (יעל בר-זוהר).
בסדרת הדרמה "על קצות האצבעות".
גילם את דמותו של רקדן בלט הומוסקסואל החולה באיידס.
לצורך התפקיד למד במשך חודשיים בלט.
הוא שיחק במיני-סדרה "סוזנה הבוכיה" בתפקיד גידי, השכן של סוזנה (מאיה מרון), שגורם לה להבין שהאושר נמצא בתוכנו.
בסדרה הקומית "פאפאדיזי" גילם את דמותו של גברתן שמתאהב בהלני (גילי סער), בתו של סוקרטס (מוני מושונוב).
מייד בתום לימודיו התקבל פרי ל"המובילים", קומדיית מצבים לילדים בערוץ לוגי.
הוא גילם את דמותו של שרון דגני, בחור אופטימי ומאושר אך מעט טיפש, האח האמצעי במשפחת דגני- המככבת בסדרה, שיחק בתפאחד מתוך שלוש הדמויות הראשיות בסדרה לצד ליאת הר לב ויובל סטוניס.
מכאן ואילך שיחק והנחה תוכניות שונות לילדים בעיקר בערוץ לוגי.
הנחה את העונה הראשונה של "שחק אותה סשו", שעשועון חידות מדעי יומי לילדים.
בשלב הבא הנחה את התוכנית "אוטוגלידה", בה ילדים עונים על חידות וזוכים בגלידה.
שיחק ב"בית ספר למכשפים", בתפקיד המורה ל"בישוף" – הלחם של בישול וכישוף.
הנחה את התוכנית "מתחת לאף", בה חושפים את הילדים לפריטים יומיומיים הנמצאים בסביבתם היומיומית ומספרים מה ניתן לעשות איתם.
לצידו הנחו מירב פלדמן וליטל רוזנצוייג ואחר-כך מיכל גבריאלוב.
ב-2012 שיחק ביחד עם לביא זיטנר בתוכנית "אין דברים כאלה".
הוא גילם את דמותו של איציק, המכונה "יותר מזל משכל".
הנחה לצד איילת רובינסון את התוכנית "צונן" ובהמשך הנחה גם את תוכנית הכושר לילדים "זמן לזוז" בעונתה השנייה, ששודרה בערוץ ניקלודאון.
פרי שיחק בהצגה "מאחורי המסך" בתיאטרון גושן.
מאת ובבימויה של צביה הוברמן.
הוא גילם את דמותו של חיידק הבמה שעוזר לילדים להעלות הצגה.
בנוסף שיחק בהצגת הילדים "להיות מעורב" שהוצגה בלעדית בתיאטרון צוותא, בה גילם את דמותו של הכלב פלאש, כלב גברתן ופלרטטן שמנהל מערכות יחסים שונות עם שאר הכלבים ב"כלביון התחתון" בו מתרחשת ההצגה, עם שחקנים כמו שירה קצנלבוגן וליהי גרין.
משחק מאז 2009 בתיאטרון אורנה פורת.
ההצגה הראשונה בה שיחק בתיאטרון הייתה "פיטר פן", בה גילם את דמותו של סמי, עוזרו ויד ימינו של hook.
אחר-כך שיחק בהצגת היחיד "מוזיקה של אגדה", מאת ובבימויו של יאקי מחרז.
הוא גילם את דמותו של שחקן שמגיע בטעות לקונצרט ומציג סיפורים לצלילי מוזיקה קלאסית.
הוא משחק בהצגה "פרח הלב של ריקדינא", מאת ובבימויו של יאקי מחרז, בשיתוף עם להקת המחול ענבל.
הוא מגלם את דמותו של הנסיך במבינו שזוכה בליבה של הנסיכה ריקדינא אחרי שהוא מגיש לה את פרח הלב, ב-2013 החל להשתתף בתוכנית " אולפן הבית" - רצועת שידורים לילדים ונוער בחינוכית 23 לצד דניאלה וירצר.
בשנת 2014 זכה בפרס הבמה לילדים ונוער בקטגוריית שחקן המשנה, על משחקו בהצגה "אולי פיל".
בשנת 2018 הופיע בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "הורדוס איילנד".
בשנת 2021 כיכב בתור השף מריו בסדרה "השכונה של הופ!
בשנת 2023 החליף את דור הררי בהצגה של תיאטרון הקאמרי "רינגו", שם גילם את דמותו של רינגו, איבר מין זכרי שהתנתק מגוף הבעלים שלו ויצא לחקור את העולם.
בן נשוי מאז שנת 2009 לויקי בר-אל, חברת להקת מיומנה, השניים הורים לשני בנים ומתגוררים בתל אביב.
איילת קפלןרועי שלםהשף מריו לה פסטה2021חגי וזוזוזוזו2025
אחד ממשאלי העם המוצלחים לשינוי חוקת אוסטרליה, שהתקיים בנוגע לשירותי הרווחה ב-1946, התקיים במהלך תקופת כהונתו של צ'יפלי.
בן צ'יפלי נולד בבת'רסט שבניו סאות' ויילס.
הוא היה בנו של נפח ממוצא אירי קתולי.
צ'יפלי גודל בעיקר על ידי סבו עד הגיעו לגיל תשע.
מאז שסבו איבד את כל חסכונותיו במשבר הבנקים של 1892 – 1893, רחש צ'יפלי סלידה מבנקים פרטיים כל ימי חייו.
הוא התחנך בבתי ספר קתולים בבת'רסט ובהיותו בן 15, החל לעבוד בחברת הרכבות של ניו סאות' ויילס כנהג קטר.
הוא היה אחד ממייסדי האיגוד הפדרלי של נהגי הקטרים באוסטרליה וחבר פעיל במפלגת הלייבור האוסטרלית.
ב-1914 הוא נשא לאישה את אליזבת מק'קנזי, פרסביטריאנית אדוקה.
בני הזוג נישאו בכנסייה פרסביטריאנית וצ'יפלי המשיך להחזיק באמונה הקתולית, למרות שנישואיו ללא-קתולית משכו ביקורת מחוגים קתוליים.
ב-1917 הוא היה אחד המנהיגים של שביתה ממושכת, שכתוצאה ממנה הוא פוטר, אך בעזרתה של ממשלת הלייבור של ניו סאות' ויילס בראשותו של ג'ק לאנג, הוא הוחזר לעבודתו.
צ'יפלי ייצג את האיגוד שלו בפני בתי דין לעבודה ולימד עצמו את חוקי העבודה.
ב-1928, לאחר ניסיון שני, נבחר צ'יפלי לפרלמנט האוסטרלי מטעם מחוז הבחירה של מקום מגוריו.
הוא תמך במדיניות הכלכלית של ממשלתו של ג'יימס סקאלין וב-1931 הוא מונה להיות שר ההגנה.
בבחירות הכלליות של 1931 הובסה ממשלתו של סקאלין וצ'יפלי איבד את מושבו בפרלמנט על חודם של 16 קולות.
במהלך השפל הכלכלי הוא שרד באמצעות כספה של משפחת אשתו ובאמצעות השותפות שלו בעיתון מקומי בבת'רסט.
ב-1935 מינתה אותו ממשלתו של ג'וזף ליונס כחבר בוועדת חקירה מלכותית בנושא הבנקאות, נושא בו הוא היה מומחה.
הוא הגיש חוות דעת מיעוט על פיו על הבנקים הפרטיים צריכים להיות מולאמים.
לאחר ניסיון בלתי מוצלח לשוב לפרלמנט ב-1934 זכה צ'יפלי לבסוף בבחירות של 1940 ובשנה שלאחר מכן הוא מונה להיות שר האוצר בממשלתו של ג'ון קרטין.
למרות שבאופן רשמי היה פרנק פורד האיש מספר שתיים בממשלה, היה צ'יפלי האיש שעליו סמך קרטין יותר מכולם.
הוא ניהל את רובם של ענייני הפנים, בעוד שקרטין היה עסוק בעיקר בענייני המלחמה.
הוא ניהל מהלכים נרחבים לגידול בהוצאה הממשלתית ושל המיסוי שנלווה אליו בעקבות המלחמה ועקב כך זכה לחוסר אהדה בחוגים העסקיים ובתקשורת.
לאחר מות הפתאומי של קרטין ביולי 1945 מונה פרנק פורד להיות ראש הממשלה למשך שמונה ימים.
בבחירות לתפקיד מנהיג המפלגה הביס אותו צ'יפלי והחליף אותו בתפקיד ראש הממשלה.
חודש לאחר סיומה של מלחמת העולם השנייה, חזרה השגרה הפוליטית למסלולה הרגיל וצ'יפלי התמודד מול רוברט מנזייס שעמד בראש המפלגה הליברלית החדשה בבחירות של 1946 וזכה בהם.
הייתה זו הפעם הראשונה בה ממשלת לייבור נבחרה לתקופת כהונה שנייה.
בשנים שלאחר המלחמה, שמר צ'יפלי את אמצעי השליטה על הכלכלה שהיו נהוגים בימי המלחמה, כולל קיצוב בדלק שזכה לחוסר אהדה מוחלט בציבור.
הוא עשה זאת בין השאר כדי לסייע לבריטניה בקשיים הכלכליים שהיא חוותה לאחר המלחמה.
כשהוא חש בטוח בכוחו, החליט צ'יפלי שזו הייתה העת לקדם את היעדים הסוציאל-דמוקרטיים של הלייבור.
הממשלה הייתה מעורבת הרבה יותר בתחום הכלכלי והחברתי, בעיקר שיפור תנאי התעסוקה, צמצום מוחלט של האבטלה ויצירת שוויון הזדמנויות להכנסה ולעושר.
צ'יפלי הצליח להעביר את כלכלת המלחמה לכלכלת שלום ונקט בשורה של יוזמות חברתיות, כמו פנסיות הוגנות יותר ותשלום דמי אבטלה ודמי מחלה, הקמתן של אוניברסיטאות ומכללות טכנולוגיות חדשות ובנייתם של 200,000 בתי מגורים במהלך תקופת כהונתו.
בין שאר הצעדים שננקטו, העבירה ממשלת צ'יפלי צעדי חקיקה להקמתה של מערכת בריאות ציבורית על פי הדוגמה של שירות הבריאות הלאומי הבריטי, כולל סל תרופות חיוניות שניתן בחינם.
לאחר מכן הוביל צ'יפלי את אחד ממשאלי העם המוצלחים ביותר באוסטרליה על שאלת הנהגתם של צעדים שאפשרו לממשל הפדרלי לחוקק חוקים למימון תרופות, קצבאות משפחה, קצבאות לסטודנטים, קצבאות ילדים, קצבאות לאלמנות, דמי אבטלה וקצבאות לאימהות.
החקיקה שהועברה לאחר משאל העם אושרה גם על ידי בית המשפט העליון.
צעד זה סלל את הדרך למערכת של סבסוד תרופות, מרכיב יסודי עד היום במערכת הבריאות הציבורית האוסטרלית.
משאל העם של 1946 אפשר עוד יוזמות וחקיקות חברתיות נוספות כמו, מתן פטור לתשלום על רישיונות להחזקת מקלטי רדיו לגמלאים ולנכים ומאוחר יותר לאלמנות.
בהמשך הורחב פטור זה גם לרישיונות להחזקת מקלטי טלוויזיה, שיפורים בקריטריונים לקבלת מזונות לאלמנות ולנשות אסירים, דמי לידה, קצבאות ילדים ודמי קבורה.
בנוסף, הוקם שירות התעסוקה הפדרלי, הממשלה הפדרלית העבירה מימון למיזמי דיור ציבורי והטילה פיקוח למניעת מפגעי רעש.
למרות שהיא כשלה בהקמתו של שירות בריאות לאומי, הצליחה ממשלת צ'יפלי להגיע להסדרים עם ממשלות המדינות בנוגע לשיפור באיכות ובזמינות של טיפול רפואי בבתי החולים ובבתי החולים לחולי נפש.
מיזם פדרלי אפשר לחיילים משוחררים להשלים את השכלתם האקדמאית, זאת בנוסף להטבות נוספות שהוענקו לחיילים המשוחררים.
בוצעו עבודות למניעת סחיפה של הנהרות והימים.
הוקמה קרן תעשיית החלב לייצוב תמורות הייצוא.
הועברו מענקים למדינות לסיוע למגזר החקלאי.
הוקם מוסד בוררות ליחסי עבודה בענף כריית הפחם.
בוצע הסדר נרחב בתחום ביטוחי החיים.
ב-1947 הכריזה הממשלה על כוונתה להלאים את הבנקים.
צעד זה גרר התנגדות עזה בעיתונות ודעת הקהל של מעמד הביניים הופנתה נגד הלייבור.
בסופו של דבר קבע בית המשפט העליון שהחקיקה בתחום זה נוגדת את החוקה.
עם זאת, הצליחה ממשלת צ'יפלי להעביר את חוק הבנקאות, שנתן לממשלה את הזכות לפקח על המדינות המוניטרית ועל פיו הוגדר ה-Commonwealth Bank of Australia כבנק המרכזי של אוסטרליה.
ביוני 1949 החלה שביתה ממושכת וקשה בענף כריית הפחם שגרמה לאבטלה ולמצוקה כלכלית.
צ'יפלי ראה בשביתה כצעד של המפלגה הקומוניסטית לקריאת תגר על הלייבור כמייצגת של מעמד העובדים ושלח את הצבא כדי לשבור את השביתה.
למרות זאת, ניצל רוברט מנזייס את הפחד מהקומוניזם עקב המלחמה הקרה כדי להציג את מפלגת הלייבור כמי שנוקטת צעדים מתונים מדי כלפי המפלגה הקומוניסטית.
אירועים אלו, יחד עם התחושה שצ'יפלי והלייבור נעשו יהירים מדי עקב ישיבתם בממשלה, גרמו לניצחון של המפלגה הליברלית בבחירות של 1949. בעוד שהלייבור זכה בארבעה מושבים נוספים בפרלמנט שמספר מושביו הכללי הוגדל מ-74 ל-121, מנזייס וקואליציית האנטי-לייבור שבהנהגתו הגדילו את כוחם ב-48 מושבים נוספים.
כאשר הובס צ'יפלי בבחירות הוא היה בן 64 ומצב בריאותו היה לקוי (כמו קרטין, הוא היה מעשן כבד כל ימי חייו), אך הוא סירב לפרוש מהחיים הפוליטיים.
מפלגת הלייבור שמרה על כוחה בסנאט וצ'יפלי, שכעת היה מנהיג האופוזיציה, ניצל את היתרון הזה כדי למרר את חייה של ממשלת מנזייס.
כדי לשנות את המצב, החליט מנזייס ב-1950 להגיש הצעת חוק להוצאתה אל מחוץ לחוק של המפלגה הקומוניסטית.
הוא ציפה שצ'יפלי יתנגד לחוק ובכך יהיה לו תירוץ לפיזור של שני בתי הפרלמנט ולעריכת בחירות כלליות.
בסופו של דבר אפשר צ'יפלי לחוק לעבור, אך בסופו של דבר קבע בית המשפט העליון שהחוק נוגד את החוקה.
כאשר התנגד צ'יפלי לחוק הבנקאות כמה חודשים לאחר מכן, יזם מנזייס את פיזורם של שני בתי הפרלמנט ובאפריל 1951 נערכו בחירות חדשות.
למרות שבבית התחתון הצליח הלייבור לזכות מחדש בחמישה מושבים, הוא איבד שישה מושבים בסנאט וממשלתו של מנזייס זכתה בשליטה בשני הבתים.
כמה שבועות לאחר מכן, לקה צ'יפלי בהתקף לב כשהיה בבית המלון בו התגורר בקנברה (הוא התגורר בו במשך כל הקריירה הפוליטית שלו וסירב לעבור למעון ראש הממשלה הרשמי, The Lodge).
בתחילה ניסה צ'יפלי למנוע ממזכירתו ואשת סודו, פיליס דונלי, להזעיק רופא.
עם התדרדרות מצבו הזעיקה דונלי רופא שהורה להבהיל את צ'יפלי לבית חולים.
בן צ'יפלי מת באמבולנס בדרכו לבית החולים.
ראש הממשלה מנזייס קיבל את ההודעה על מותו בעת שהשתתף בנשף בבניין הפרלמנט, אירוע שצ'יפלי הוזמן אליו אך סירב להשתתף בו.
מנזייס עצר את הנשף והכריז בקול מאופק:
על שמו של צ'יפלי נקרא פרבר של קנברה ופרבר צ'יפלי של סידני וכן מחוז בחירה בניו סאות' ויילס.
ביתו בבת'רסט משמש כמרכז חינוכי והספרייה המרכזית של האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה נקראת על שמו.
בסידני קרויים על שמו מגדל צ'יפלי, שלהוציא את מגדל סידני, הוא המבנה הגבוה ביותר בעיר.
כמו כן קרויה על שמו כיכר בעיר.
בנוסף קרויה על שמו מערת צ'יפלי שהיא חלק ממערכת של מערות נטיפים בניו סאות' ויילס.
בן עיר שהלך לכרך ובן כרך שהלך לעיר היא סוגיה הלכתית מן התלמוד, העוסקת בקביעת מועד קיום מצוות הפורים ובראשן קריאת המגילה.
היא עוסקת באדם שעבר בין יישובים בעלי מעמד הלכתי שונה לנושא הפורים.
פורים חל בשני מועדים שונים.
בערים שאינן מוקפות חומה מימות יהושע בן נון קוראים את המגילה ביום יד באדר.
בערים מוקפות חומה מתקיימת קריאת המגילה ביום טו באדר.
תושב עיר שאינה מוקפת חומה נקרא בן עיר או פרוז.
תושב עיר מוקפת חומה מימות יהושע בן נון מכונה בן כרך או מוקף.
הסוגיה עוסקת במצב שבו אדם שמעמדו ההלכתי הוא כבני יישוב אחד שוהה בפועל ביישוב מן הסוג האחר.
היא דנה בשאלה לפי איזה מן המועדים עליו לקיים את מצוות קריאת המגילה ושאר מצוות הפורים.
כל יהודי חייב לקרוא את מגילת אסתר בפורים, והמועד נקבע לפי סוג מקום המגורים.
בן עיר קורא ביום יד באדר, בן כרך ביום טו באדר.
הסוגיה עוסקת במי שעובר בין סוגי יישובים ואיך נקבע עבורו המועד.
כלומר כאשר אדם עובר מעיר לכרך או להפך, אם דעתו להישאר שם קורא שם, ואם דעתו לחזור קורא בתאריך של מקומו.
רבא מגדיר את המונח דעתו לחזור כוונה של האדם לשוב לביתו בליל י"ד באדר.
אם האדם מתכוון להישאר במקום שבו הוא מבקר במשך ליל י"ד, הוא ייחשב כבני המקום הזה, וחיוב קריאת המגילה עבורו נקבע לפי מועד המקום שבו הוא נמצא בפועל.
בספרי הראשונים ניתנו פירושים שונים לדברי רבא, ובהלכה יש הבדלים בפסיקה בהתאם להבנת דברי רבא.
כלומר שלומדים מהייתור היהודים הפרזים היושבים בערי הפרזות לרבות גם פרוז בן יומו - שהיה בעיר רק יום אחד שנקרא פרוז, וכיוון שפרוז בן יומו נקרא פרוז מסתבר שגם מוקף בן יומו נקרא מוקף.
מדברי רש"י בסוגיה עולה שצריך להישאר בפועל ביום י"ד, שכך כתב:
אלא שעתיד לחזור בליל ארבעה עשר.
אם קודם עמוד השחר יצא מן העיר וכו'.
הרי"ף בהביאו דברי רבא כתב "אמר רבא לא שנו אלא שעתיד לחזור בלילי י"ד ונתעכב".
כלומר הרי"ף מדגיש שדעתו הייתה לצאת אלא שנתעכב.
בעל המאור תמה על הרי"ף שמה שייך עתיד לחזור ונתעכב, אם חזר - חזר, ואם לא חזר - לא חזר, ועל כן פירש כרש"י, וכן פירש הריטב"א בדברי הרי"ף.
הרמב"ן בספרו "מלחמות ה'" יישב שיטת הרי"ף שהכל תלוי בדעתו וכמו שמצאנו בגמרא (ב) שאין נותנים חומרי המקום שהוא שם אלא כשאין דעתו לחזור.
והוסיף הרמב"ן שכן היא דעת רבינו חננאל שתלוי בדעתו.
רבא מבאר שהיום הקובע הוא יום י"ד, ונחלקו הראשונים אם כוונתו רק לבן כרך שהלך לעיר או גם לבן עיר שהלך לכרך.
רש"י מפרש שרבא מפרש רק לבן כרך שהלך לעיר שאם היה בעיר ביום י"ד קורא כבני העיר, אבל בן עיר שהלך לכרך בשביל להחשב כבן כרך לקרוא בט"ו צריך להיות בט"ו בכרך ואם לא היה בט"ו בכרך אינו נחשב כבן כרך אף אם היה שם ביום ט"ו.
וכן כתבו הרשב"א המאירי והרי"ד.
הרי"ף בהעתיקו דברי הגמרא כתב "בן עיר שהלך לכרך.
אמר רבא לא שנו אלא..." ומשמע שדברי רבא נסובים רק על בן עיר שהלך לכרך ולא כשיטת רש"י.
אולם הרמב"ן בספרו "מלחמות ה'" כתב שדעת הרי"ף כרש"י שרבא קאי אבן כרך שהלך לעיר, ומה שכתב הרי"ף בן עיר שהלך לכרך "פסקא דמתניתין היא" כלומר הרי"ף העתיק את תחילת המשנה לבאר שעליה מדברים דברי הגמרא אך לאו דווקא על הבבא הזו.
בשולחן ערוך נפסק והוא לשון הרמב"ם: "בן עיר שהלך לכרך ובן כרך שהלך לעיר אם בדעתו לחזור למקומו בזמן קריאה ונתעכב ולא חזר קורא כמקומו".
בספר טורי זהב כתב שכל זה דווקא שהיה בתחילת היום בעיר, אבל אם הגיע קודם שהאיר היום חייב לקרוא כמקומו שלו בדרך כלל, וכן פירש כף החיים ומקורו במגיד משנה על הרמב"ם ופרי חדש.
ברנארד לוקאס "בן" פרינחה (בהולנדית: Bernard Lucas "Ben" Feringa; נולד ב-18 במאי 1951) הוא כימאי הולנדי בתחום הכימיה האורגנית הסינתטית המומחה בננוטכנולוגיה מולקולרית ובזירוז הומוגני.
פרופסור למדעים מולקולריים באוניברסיטת חרונינגן וחבר וראש המועצה של החטיבה המדעית של האקדמיה המלכותית למדעים של הולנד.
חתן פרס נובל לכימיה בשנת 2016, יחד עם ז'אן-פייר סובאז' ופרייזר סטודרט, על "עיצוב וסינתזת מכונות מולקולריות".
את עבודת הדוקטורט שלו "חמצון א-סימטרי של פנולים.
אטרופיזומריה וסיבוב אופטי" חיבר באוניברסיטת חרונינגן בהנחייתו של פרופסור הנס ויינברג בשנת 1978.
לאחר תקופה קצרה בה עבד בהולנד ובבריטניה בחברת "של", שב לאוניברסיטת חרונינגן עם מינויו למרצה ב-1984. בשנת 1988 נתמנה לפרופסור מן המניין בעקבות פרישתו של מורו, פרופסור ויינברג.
בראשית המחקר שלו התמקד בזירוז הומוגני וחמצון מזורז, ובפרט בסטריאוכימיה כשהוא מניח תרומות משמעותיות בתחום הסינתזה הכיראלית, ובכללו חקר ליגנדים המשמשים בתגובת "הידרוגנציה א-סימטרית" ובתגובת "סיפוח מצומד גרעין" בתרכובות אורגנומתכתיות מגיבות ובהן הריאגנט העוצמתי אורגנוליתיום.
כמו כן עסק בפוטוכימיה בדגש על כימיה אורגנית.
בשנות ה-90 מחקריו בסטראוכימיה הובילו להתקדמות הידע בפוטוכימיה שהתבטא בפיתוחו החלוצי של "מנוע סיבוב מולקולרי חד-כיווני המונע באור", ומאוחר יותר לפיתוח "מכונית מולקולרית" או "ננו-רכב" המונע בפעימות חשמליות.
על שמו רשומים יותר מ-30 פטנטים והוא פרסם למעלה מ-650 מחקרים שעברו ביקורת עמיתים.
מחקריו מצוטטים למעלה מ-30,000 פעמים.
במחקרו ובהוראתו הנחה למעלה מ-100 דוקטורנטים.
בן צ'פלין הוא שחקן אנגלי.
בן צ'פלין נולד בשם בנדיקט ג'ון גרינווד (Benedict John Greenwood) בווינדזור שבמחוז ברקשייר באנגליה.
הוא בנם של סינתיה (שם נעורים צ'פלין) ופיטר גרינווד.
יש לו שתי אחיות, שרה ורחל, ואח אחד, ג'סטין.
צ'פלין החל להתעניין במשחק בנעוריו כשהופיע בהצגה בבית הספר.
הוא למד בבית הספר "Princess Margaret Royal Free School", ובגיל 17 נרשם לבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה.
בתחילת קריירת המשחק שלו עבד גם בעבודות מזדמנות בין השאר בעבודות פקידות שונות וכסטטיסטיקאי.
בסופו של דבר החל להופיע בדרמות של ה-BBC ובסרטי קולנוע בריטיים שונים.
הוא בחר את שם הנעורים של אמו כשם הבמה שלו.
ב-1992 הופיע צ'פלין בתפקיד הגדול הראשון שלו בסרט הטלוויזיה "Bye Bye Baby" של ערוץ 4 לצדם של ג'יימס פיורפוי וג'ייסון פלמינג.
ג'יימס אייבורי ואסמאעיל מרצ'נט ליהקו אותו בתפקיד משרת בסרט "שארית היום" ובדמות קון ויינרייט בסרטם "Feast of July" (מ-1995).
צ'פלין קיבל ביקורות חיוביות על הופעתו בתפקיד טום וינגפילד בהפקה הבימתית של סם מנדס למחזה "ביבר הזכוכית" (1995) בלונדון.
בשנים 1995 עד 1998 שיחק בדמות מתיו מאלון האגורפובי בסיטקום הבריטי "Game On" ששודר ב-BBC2. הבמאי האמריקאי מייקל להמן ליהק את צ'פלין בתפקיד צלם הנלכד בין שתי נשים (אומה תורמן וג'נין גרופלו) בסרט "על נשים, גברים וחיות אחרות" מ-1966, שהוא גרסה מודרנית של המחזה "סיראנו דה ברז'ראק".
ב-1997 שיחק צ'פלין בתפקיד מוריס טאונסנד בסרט "העלמה מכיכר וושינגטון", עיבוד לרומן באותו שם, בכיכובה של ג'ניפר ג'ייסון לי.
הסרט קיבל ביקורות חיוביות אבל נכשל בקופות הכרטיסים.
ב-1998 הופיע צ'פלין בדמות הטוראי בל בסרט "הקו האדום" בבימויו של טרנס מאליק.
בשנת 2000, אחרי דחיות מרובות, יצא לאקרנים הסרט "נשמות תועות" שצולם בשנת 1998. צ'פלין גילם בסרט את פיטר קלסון.
ב-2001 הופיע צ'פלין בדמות פקיד בנק שרוכש כלה בהזמנה מרוסיה (ניקול קידמן) בסרט "משחקים מפתים".
ב-2002 כיכב בסרט "נוסחה לרצח" לצדה של סנדרה בולוק בתפקיד השותף לחקירות רצח.
ב-2002 השתתף לצדה של מישל יאו בסרט הטאיוואני "The Touch", וב-2004 גילם את ג'ורג' וילרס, דוכס בקינגהאם השני בדרמה הרומנטית "המין היפה", שמתרחש בעולם התיאטרון הבריטי בשנות השישים של המאה השבע עשרה.
ב-2005 שיחק בתפקיד משנה בסרט " כרומופוביה", מותחן אפל בכיכובם של פנלופה קרוז, רייף פיינס ואיאן הולם.
ב-2005 הופיע צ'פלין בתפקיד קטן בסרט "העולם החדש", סרטו של טרנס מליק על פרשת האהבים בין פוקהונטס (קוריאנקה קילצ'ר) לבין קפטן ג'ון סמית' (קולין פארל).
ב-2006 שיחק בסרט "Two Weeks" בדמות אחד מארבעה אחים החוזרים הביתה כדי להיפרד מאמם החולה (סאלי פילד).
ב-2007 הופיע צ'פלין בתפקיד משנה בסרט הפנטזיה לילדים "סוס המים".
צ'פלין גילם את שחקן התיאטרון הקולנוע האנגלי ג'ורג' קולוריס בסרט "אני ואורסון ולס" משנת 2009 בבימויו של ריצ'רד לינקלייטר.
על תפקידו במחזה "ביבר הזכוכית" היה צ'פלין מועמד לפרס אוליבייה להופעה הטובה ביותר בתפקיד משנה, והיה מועמד לפרס טוני לשחקן הטוב ביותר על הופעתו במחזה "Retreat from Moscow".
ב-2005 הופיע צ'פלין במחזה "This Is How It Goes" בתיאטרון דונמאר ורהאוס, ב-2007 שיחק במחזה "The Reporter" בתיאטרון המלכותי הלאומי, וב-2012 השתתף במחזה "Farewell to the Theatre" בתיאטרון המפסטד.
ב-2013 שיחק בסדרת הטלוויזיה "Dates" של ערוץ 4. עוד בקולנוע גילם את דמות אביה של סינדרלה בסרט "סינדרלה" משנת 2015.
בשנת 2020 התארח בסדרת הטלוויזיה "מכתב למלך" בשירות הסטרימינג של נטפליקס.
שמו של צ'פלין נקשר עם השחקנית ההודית ראני מוקרג'י ועם השחקנית האמריקאית מייגן דודס .
ב-2009 החל לצאת עם רוצ'יו אוליבר.
על נשים, גברים וחיות אחרות (1996)
בנג'מין "בן" פראוד הוא שחיין בריטי, סגן אלוף אולימפי (פריז 2024), אלוף העולם (בודפשט 2022) ופעמיים אלוף אירופה (גלאזגו 2018 ורומא 2022) במשחה ל-50 מטר חופשי.
אלוף עולם (בודפשט 2017) במשחה ל-50 מטר פרפר.
פראוד נולד בלונדון אך גדל בקואלה לומפור, מלזיה.
הוא התאמן בשחייה מגיל 11. בגיל 16 הוא חזר לאנגליה להתאמן בשחייה.
הוא מתאמן בפלימות' ולומד באוניברסיטה שלה.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד באוגוסט 2013 סיים פראוד במקום 11 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.33 שניות ובמקום 18 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.31 שניות.
במשחקי חבר העמים שנערכו בגלאזגו, סקוטלנד בסוף יולי 2014 זכה פראוד ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד.
ארבעה שבועות לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה בברלין גרמניה באוגוסט הוא זכה בשתי מדליות, זהב וארד.
מדליית זהב, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם כריס ווקר-הבורן, אדם פיטי ואדם בארט בתוצאה של 3:31.73 דקות, לפני צרפת (3:32.47 דקות) והונגריה (3:33.11 דקות).
מדליית ארד, במשחה ל-50 מטר פרפר ביחד עם אנדריי הובורוב מאוקראינה בתוצאה של 12.12 שניות, אחרי פלורן מנודו מצרפת ויוהאן טסורקין מבלארוס (23.00 שניות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.94 שניות ובמקום 14 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.33 שניות.
באליפות אירופה שנערכה בלונדון במאי 2016 זכה פראוד בשתי מדליות ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.85 שניות, אחרי פלורן מנודו (21.73 שניות) ואנדריי הובורוב מאוקראינה (21.79 שניות) ובמשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.34 שניות, אחרי אנדריי הובורוב (22.92 שניות) ולאסלו צ'ה מהונגריה (23.31 שניות).
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיים פראוד במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.68 שניות.
בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא בריטניה חדש של 21.54 שניות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום 29 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.14 שניות.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 זכה פראוד בשתי מדליות, זהב וארד.
מדליית זהב במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא בריטניה חדש של 22.75 שניות, לפני ניקולס סנטוס מברזיל (22.79 שניות) ואנדריי הובורוב (22.84 שניות).
מדליית ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.43 שניות, אחרי קיילב דרסל מארצות הברית (21.15 שניות) וברונו פרטוס מברזיל (21.27 שניות).
באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו, בריטניה באוגוסט 2018 זכה פראוד בשתי מדליות, זהב וכסף.
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית בסוף יולי 2019 הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.55 שניות ובמקום שביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.01 שניות.
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט במאי 2021 הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.69 שניות, אחרי ארי-פקה ליוקונן מפינלנד (21.61 שניות) ולפני כריסטיאן גולומייב מיוון (21.73 שניות).
חודש וחצי לאחר מכן, באולימפיאדת טוקיו הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.72 שניות.
באליפות העולם בבריכת 25 מטר, שנערכה באבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות בדצמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 20.46 שניות, לפני ראיין הלד מארצות הברית (20.70 שניות) וג'ושוע ליינדו מקנדה (20.76 שניות).
באליפות העולם שנערכה בבודפשט בסוף יוני 2022 הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.32 שניות, לפני מייקל אנדרו מארצות הברית (21.41 שניות) ומקסים גרוסה מצרפת (21.57 שניות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.08 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 22.76 שניות ועלה ראשון למשחה הגמר.
תוצאה זו הייתה השנייה בטיבה באליפות.
חודשיים לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה ברומא, איטליה הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חפשי בתוצאה של 21.58 שניות, לפני לאונרדו דפלנו מאיטליה (21.60 שניות) וכריסטיאן גולומייב מיוון (21.75 שניות).
באליפות העולם בבריכת 25 מטר, שנערכה במלבורן, אוסטרליה בדצמבר אותה שנה הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 20.49 שניות, אחרי ג'ורדן קרוקס מאיי קיימן (20.46 שניות) ולפני דילן קרטר מטרינידד וטובגו (20.72 שניות).
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.58 שניות, אחרי קמרון מקאבוי מאוסטרליה (21.06 שניות) וג'ק אלכסי מארצות הברית (21.57 שניות).
נוסף לכך, הוא סים במקום חמישי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 22.91 שניות.
באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר בפברואר 2024 זכה במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של-21.53 שניות, אחרי ולדיסלב בוחוב מאוקראינה (21.44 שניות) וקמרון מקאבוי (21.45 שניות).
באולימפיאדת פריז שנערכה בסוף יולי תחילת אוגוסט הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.30 שניות, אחרי קמרון מקאבוי (21.25 שניות) ולפני פלורן מנודו מצרפת (21.56 שניות).
בנג'מין מיטצ'ל "בן" פלדמן הוא מפיק ושחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי ממוצא יהודי.
נודע בזכות תפקידיו בתור המלאך השומר פרד בסדרה "גדולה מהחיים", בתור מייקל גינזברג בסדרת הדרמה של רשת AMC "מד מן", בתורר רון לה פליים בסדרה הקומית "עמק הסיליקון" ברשת HBO, ובתור ג'ונה סימס בסיטקום של NBC "סופרסטור".
פלדמן נולד בפוטומק, מרילנד שבארצות הברית.
גדל אצל אמו-החורגת, קריס פלדמן, ואביו הביולוגי, רוברט "בוב" פלדמן הוא מנהל משרד פרסום.
דודתו מצד אמו-החורגת היא השפית הטלוויזיונית סוזן פניגר.
אמו הביולוגית היא מרשה מויר מיטצ'ל, סופרת אמריקאית נוצרייה.
לו אחות בשם מורגן לייטר שעוסקת באופנה.
פלדמן גודל כיהודי, על פי דתו של משפחת אביו, ובשל כך התחנך בבתי ספר ובבתי כנסת מהזרם הקונסרבטיבי ומהזרם האורתודוקסי.
הוא למד בתיכון וינסטון צ'רצ'יל בפוטומק והעביר שיעורי קולנוע בבת'סדה.
פלדמן למד במכללת אית'קה שבאית'קה, ניו יורק, שם קיבל תואר ראשון במשחק.
לאחר שסיים את לימודיו, עבר לניו יורק, שם הופיע בברודוויי ובסופו של דבר עבר ללוס אנג'לס כדי לשחק בקולנוע ובטלוויזיה.
הוא הופיע בתיאטרון, לרבות בעיבוד תיאטרוני של סרט הקולנוע "הבוגר" שעלה בברודוויי, לצד אלישה סילברסטון וקת'לין טרנר.
בשנת 2005 הוא שיחק דמות ראשית בסרט הקולנוע "הגבר המושלם" וכן גילם את בנה של פראן דרשר בסדרת הטלוויזיה "Living with Fran" של רשת NBC.
בשנת 2008 גילם את טרוויס מרלו בסרט האימה "קלוברפילד" שביים מאט ריבס והפיק ג'יי ג'יי אברהמס.
בשנת 2009 גילם את ריצ'י בחידוש לסרט האימה "יום שישי ה-13".
בשנים 2009–2011 הוא היה שחקן קבוע בסדרת הטלוויזיה "גדולה מהחיים" בתפקיד המלאך השומר פרד.
פלדמן עזב את הסדרה בתחילת העונה הרביעית, אם כי הוא המשיך להופיע בה מדי פעם.
באפריל 2012, הוא הצטרף לצוות השחקנים של העונה החמישית של סדרת הדרמה "מד מן" מבית AMC, כשחקן קבוע, וגילם את דמותו של מייקל גינזברג, ואף קיבל מועמדות לפרס אמי לשחקן אורח מצטיין בסדרת דרמה לשנת 2012.
בשנים 2015–2021, גילם פלדמן את התפקיד המרכזי של ג'ונה סימס בסיטקום "סופרסטור" מבית NBC.
בשנת 2012 התארס לשחקנית מישל מוליץ.
הם נישאו ב-12 באוקטובר 2013, בגאית'רזבורג, מרילנד שבארצות הברית.
ב-24 באוקטובר 2017 נולד בנם הבכור.
בחודש מאי 2019 נולדה בתם.
מתגוררים גם בקליפורניה שבארצות הברית.
הוא גם בעלים-שותף של מותג יין בשם Angelica Cellars.
שנה סרט תפקיד הערות 2005 When Do We Eat?
זיק הגבר המושלם אדם פורסט 2008 קלוברפילד טרוויס מרלו צעירים באקסטרים (אנ') לן 2009 יום שישי ה-13 ריצ'י 2014 עמוק למעלה ג'ורג' 2015 Days 400 באג קישלובסקי 2016בינינו הנרי 2017Thumper ג'ימי2023טיול מודרך לאהבהג'ון2024Little Deathג'ייסון
+שנהסדרהתפקידהערות2003פחות ממושלמתניקולספרק: "Rules"Frozen Impactפרמדיקסרט טלוויזיה של Ion Television2005–2006החיים עם פראןג'וש ריבסתפקיד ראשי (2 עונות); 26 פרקים2007מספ7יםסת' מארלופרק: "Graphic"2008לאס וגאסהרברטפרק: "Guess Who's Coming to Breakfast"כריסטין הישנהטימיפרק: "The New Adventures of Old Christine"2009CSIג'ייסוןפרק: "Working Stiffs"מדיוםג'סטין לידקר3 פרקים2009–2014גדולה מהחייםפרדתפקיד ראשי (עונות 2–3)
תפקיד חוזר (עונות 1&4&6); 38 פרקים2011אהבה נושכתסםפרק: "Stand and Deliver"2012–2014מד מןמייקל גינסברגתפקיד חוזר (עונות 5–7); 29 פרקים2013המפענחת: פשעים חמוריםג'ייסון אנדרוזפרק: "Under the Influence"מינדיג'ייסון ריצ'מונד2 פרקים2014–2015A to Zאנדרו לופלנדתפקיד ראשי; 13 פרקים2014–2019עמק הסיליקוןרון לה פליים13 פרקים2015ילדי בית החוליםליאו ריצ'יפרק: "Home Life of a Doctor"2015–2021סופרסטורג'ונה סימסתפקיד ראשי (6 עונות); 113 פרקים
גם במאי; 2 פרקים (2018, 2020)2019–20206 גיבורים: הסדרהכריסדיבוב; 9 פרקים2021מפלצות בע"מ בעבודהטיילור טאסקמוןדיבוב; 10 פרקים2022Super Pumpedלארי פייג'דיבוב; 2 פרקים2023American Autoצ'ייספרק: "Going Green"2024Population: 11אנדי פרודןתפקיד ראשי; 12 פרקים2025Common Side Effectsניקדיבוב; 6 פרקיםאז בקיצוראבי שוואופרדיבוב; 10 פרקים
בן פיינגולד הוא שחמטאי יהודי-אמריקאי בדרגת רב-אמן.
נכון לספטמבר 2025, מדורג במקום ה-120 בארצות הברית לפי מד כושר.
בן פיינגולד נולד בדטרויט, מישיגן, למשפחה בעלת רקע עשיר בתחום השחמט.
אביו, רון פיינגולד, היה שחמטאי חובב ידוע בעיר, והיה זה שהכניס את בן לעולם השחמט כבר בגיל צעיר.
הוא החל לשחק תחרויות רשמיות בילדותו, ובמהלך שנות נעוריו הפגין כישרון יוצא דופן אשר הוביל אותו במהרה לזירה הארצית.
פיינגולד הפך לשחקן בולט בסצנת השחמט האמריקאית כבר בשנות ה-90. בשנת 1993 רשם הישג חשוב כשסיים במקום השלישי באליפות ארצות הברית הפתוחה – תחרות יוקרתית בה חלק את המקום השני עם רב-האמן ג'ואל בנג'מין (שסיים עם אותו מספר נקודות), כאשר גרגורי קיידנוב סיים ראשון.
בשנת 1994 זכה באליפות הפתוחה של ארצות הברית, הישג אותו חזר ושיחזר גם בשנים 2007 ו-2009.
בשנים 2005 ו-2008 זכה במקום הראשון בתחרות "National Open" שנערכה בלאס וגאס, אחת התחרויות הפתוחות המרכזיות בארצות הברית, ונחשב לשחקן מוערך בסבב האמריקאי.
לאורך הקריירה שלו השתתף פיינגולד בתשע אליפויות ארצות הברית בשחמט, הישג שמעיד על עקביותו ורמתו הגבוהה כשחקן מקצועי לאורך שנים.
את הדרגה הגבוהה ביותר בשחמט – רב-אמן (Grandmaster) – השיג פיינגולד בשנת 2009 בהיותו בן 40, גיל חריג לקבלת דרגה זו.
בהמשך הקריירה שלו עסק גם בהוראת שחמט ובהעברת הרצאות פופולריות ברחבי ארצות הברית ובעולם.
הוא שימש כמאמן במועדונים, בבתי ספר לשחמט ואף עבד עם שחקנים צעירים בדרכם לתארים בינלאומיים.
בשנים האחרונות, נודע פיינגולד בזכות פעילותו האינטרנטית – בעיקר בערוץ ה-Twitch וביוטיוב שלו – בהם הוא מעביר שיעורי שחמט, מנתח משחקים ומרצה על היסטוריה של השחמט בצורה הומוריסטית ומונגשת.
הסגנון הייחודי שלו, הכולל שנינות, ידע עמוק ודגש על חשיבה ביקורתית, הקנה לו קהל עוקבים גדול ברשתות החברתיות
בנג'מין "בן" ג'יימס צ'ילוול הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת המגן השמאלי בשטרסבורג ובנבחרת אנגליה.
צ'ילוול נולד במילטון קיינס שבבקינגהאמשייר.
בילדותו עבר במספר קבוצות נוער מקומיות, עד שהגיע בגיל 13 למחלקת הנוער של לסטר סיטי.
הוא זכה בפרס שחקן השנה באקדמיית לסטר בסיום עונת 2014/2015.
לקראת עונת 2015/2016 הצטרף צ'ילוול לאימוני הקבוצה הבוגרת, תחת הדרכתו של קלאודיו ראניירי, וקיבל את חולצה מספר 30. הוא ערך את הופעת הבכורה המקצוענית שלו ב-27 באוקטובר 2015, מול האל סיטי, במסגרת גביע הליגה.
הוא שיחק 120 דקות, עד הפסד קבוצתו 4–5 בדו-קרב בעיטות עונשין.
ב-19 בנובמבר 2015 הצטרף צ'ילוול להאדרספילד טאון מהצ'מפיונשיפ, בהשאלה עד לינואר 2016. הוא ערך את הופעת הבכורה בהאדרספילד תשעה ימים מאוחר יותר, בהפסד הביתי 0–2 למידלסברו.
ב-28 ביולי 2016 חתם על חוזה מקצועני בלסטר לחמש שנים.
ב-26 בדצמבר 2016, במהלך עונת 2016/2017, ערך את הופעת הפרמייר ליג הראשונה שלו, בהפסד הביתי 0–2 לאברטון.
צ'ילוול זכה לשבחים על הופעתו יוצאת הדופן.
באותה עונה ערך בסך הכל 19 הופעות בכל המסגרות, כולל שניים במסגרת ליגת האלופות, וכבש את שער הבכורה שלו ב-18 במאי 2017, בהפסד הביתי 1–6 לטוטנהאם הוטספר.
צ'ילוול הורחק לראשונה ב-13 בינואר 2018, לאחר שספג שני כרטיסים צהובים, בהפרש של חמש דקות זה מזה, בשוויון המאופס מול צ'לסי.
ב-26 באוגוסט 2020 חתם צ'ילוול לחמש שנים בצ'לסי, ששילמה עבורו 50 מיליון ליש"ט ללסטר.
את הופעת הבכורה ערך ב-3 באוקטובר בניצחון של צ'לסי 0–4 על קריסטל פאלאס.
צ'ילוול כבש את השער הראשון ובישל את השני בהופעת הבכורה.
ב-3 בפברואר 2025 הושאל צ'ילוול אל קריסטל פאלאס.
ב-1 בספטמבר 2025 חתם בשטרסבורג.
צ'ילוול שיחק בכל נבחרות אנגליה הצעירות, ואף השתתף עם נבחרת אנגליה עד גיל 21 באליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2017.
יחד עם חברו ללסטר סיטי, דמראיי גריי, קיבל צ'ילוול זימון לנבחרת אנגליה בספטמבר 2018, על ידי המאמן גארת' סאות'גייט, לקראת משחק הידידות מול .
צ'ילוול פתח לראשונה בהרכב הנבחרת כחודש מאוחר יותר, בתיקו 0-0, במסגרת ליגת האומות.
ב-9 באוקטובר 2021 כבש שער בכורה במדים הלאומיים בניצחון 0–5 על אנדורה במוקדמות מונדיאל 2022.
בנג'מין שיף "בן" פּלאט הוא שחקן, זמר ופזמונאי יהודי-אמריקאי.
פלאט זכה בפרס טוני על תפקידו במחזה המוזיקלי "אוון הנסן היקר".
פלאט נולד למשפחה יהודית-קונסרבטיבית בלוס אנג'לס שבארצות הברית, הרביעי מחמשת ילדיהם של ג'וליה (לבית ברן) ושל מארק פלאט שהוא מפיק קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון, שאחראי בין היתר על הפקות כמו לא רק בלונדינית, אל תוך היער, לה לה לנד ומרשעת.
פלאט למד בבית ספר לאומנויות, ובהמשך נרשם לאוניברסיטת קולומביה בניו יורק.
הוא פרש מהלימודים לאחר שישה שבועות, כדי להשתתף במחזמר ספר המורמונים.
פלאט התחיל את הקריירה בתיאטרון, והופיע על במות ברודוויי בהפקות של "ספר המורמונים" (2012-2013) ו-"אוון הנסן היקר" (2015-2017).
פלאט זכה בפרס הטוני לשחקן הטוב ביותר במחזמר על תפקידו באוון הנסן היקר.
הוא כיכב גם בסרטים הוליוודיים, ביניהם "פיץ' פרפקט" (2012), "פיץ' פרפקט 2" (2015), "ריקי והפלאש" (2015) בכיכובה של מריל סטריפ, "סקנדל עירוני" (תסריט, בימוי והפקה של ריקי טולמן, 2019) והקומדיה "הורים תחת השפעה" (2019) בכיכובם של אלק בולדווין וסלמה הייק.
בשנת 2019 החל לככב בסדרת הטלוויזיה הקומית "הפוליטיקאי", אותה יצר ראיין מרפי לשירות נטפליקס.
בסדרה, פלאט מגלם את פייטון הובארט, סטודנט מבריק ושאפתן המתמודד לראשות מועצת התלמידים ושואף ביום מן הימים להיבחר לנשיא ארצות הברית.
על תפקידו בעונה הראשונה הועמד פלאט לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה - מוזיקלי או קומדיה בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-77.
בשנת 2021 חזר לשחק את התפקיד הראשי של אוון בסרט המוזיקלי "אוון הנסן היקר" בבימויו של סטיבן צ'בוסקי, המבוסס על המחזמר הידוע, הנושא את אותו השם.
בשנת 2022 שיחק את דמותו של ליאו פרנק במחזמר "המצעד".
על תפקידו במחזמר זה, הועמד פלאט לפרס טוני לשחקן הראשי הטוב ביותר, וכן לפרס גראמי לאלבום המחזמר הטוב ביותר.
בשנת 2017 הוציא את הסינגל "Waving Through a Window" כחלק מהמחזמר "אוון הנסן היקר", בו השתתף.
באותה השנה חתם פלאט בחברת התקליטים אטלנטיק רקורדס.
במרץ 2018 הוציא יחד עם לין-מנואל מירנדה את השיר "Found/Tonight" תחת הפקתם של אטלנטיק רקורדס.
השיר הצליח ואף הגיע למקום ה-49 במצעד הפזמונים השבועי בילבורד הוט 100 ומוקם במקום ה-19 במצעד שירי הסטרימינג של הבילבורד הוט 100.
ב-29 במרץ 2019 הוציא את האלבום הראשון שלו Sing to Me Instead, ממנו יצאו הסינגלים "Bad Habit", "Grow as We Go", "Rain".
במאי 2020 הוציא את הסינגל "So Will I" וכחודש לאחר מכן הוציא גם את השיר "Everything I Did to Get to You".
באפריל 2021 הוציא את הסינגל "Imagine", ולאחר מספר ימים יצא בגרסת הרמיקס של הדי-ג'יי טייסטו.
ב-26 ביוני 2021 הוציא גרסת כיסוי לשיר "Yoü and I" של ליידי גאגא, במלאת עשור ליציאת אלבומה "Born This Way".
בחודש יולי הכריז פלאט בציוץ בטוויטר על צאת אלבומו השני, Reverie.
ב-16 ביולי יצא סינגל ראשון מתוך האלבום ושמו "Happy to be Sad".
ב-12 במרץ 2024 הכריז פלאט על צאת אלבומו השלישי, Honeymind, אשר עתיד לצאת ב-31 במאי.
ב-14 במאי יצא הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Andrew".
ב-11 באפריל יצא הסינגל השני מתוך האלבום, "Cherry On Top".
פלאט הוא הומו מוצהר, הוא יצא מהארון בפני משפחתו כשהיה בן שתים עשרה, ובאופן פומבי בשנת 2019, מעט לפני שהוציא את שירו "Ease My Mind".
בינואר 2020 החל פלאט לצאת עם השחקן נואה גאלווין (שהחליף אותו בתפקיד הראשי במחזמר אוון הנסן היקר).
+שנהסרטתפקידהערות2006כיפה אדומהילד צופים #12012פיץ' פרפקטבנג'י אפלבאום2015פיץ' פרפקט 2ריקי והפלאשדניאל2016מצדיעים לך, בילי לין!ג'וש2017המוח הנשיג'ואל2019סקנדל עירוניבררן שרייברהורים תחת השפעהג'ייסון ג'ונסון2021אוון הנסן היקראוון הנסןBroken Diamondsסקוט2022האנשים שאנחנו שונאים בחתונהפול2023חזרה גנרלית (אנ')עמוס קלובשרגם תסריטאי ומפיק
מועמד פרס אינדפנדנט ספיריט לתסריט הבכורה הטוב ביותר (עם נואה גאלווין, מולי גורדון וניק ליברמן; 2024)TBAThe Techniqueמתגלגליםצ'רלי קרינגאסיצולם במשך 20 שנה
+שנהסדרהתפקידהערות2017ויל וגרייסבלייקפרק: "Who's Your Daddy"2019 - 2020הפוליטיקאיפייטון הובארטתפקיד ראשי (2 עונות); 15 פרקים
שםפרטי האלבוםמיקומי שיאארצות הבריתאוסטרליהבלגיהקנדהבריטניהSing to Me Instead תאריך יציאה: 29 במרץ 2019
פורמט: CD, הורדה דיגיטלית1832 -5779Reverie תאריך יציאה: 13 באוגוסט 2021
פורמט: CD, הורדה דיגיטלית8467160 - -Honeymind תאריך יציאה: 31 במאי 2024
(הפקה מקורית של ברודוויי)תאריך יציאה: 3 בפברואר 2017
פורמט: LP, CD, הורדה דיגיטלית"הפוליטיקאי"
(פסקול מתוך סדרה מקורית בהפקת "נטפליקס")תאריך יציאה: 22 באוקטובר 2019
שםשנת יציאהאלבום"Waving Through a Window"2017"אוון הנסן היקר"
שנהארגוןקטגוריהפרויקטתוצאהמקור2024פרס גראמיאלבום המחזמר הטוב ביותר"המצעד" (בתור סולן ראשי)
בן פטורי (מופיע גם בצורות הכתיב בן פטורא ובן פתורא) היה תנא בדור השלישי.
לבן פטורי דרשה מפורסמת-"שניים הולכים במדבר וביד אחד מהם קיתון של מים, אם שותהו אחד מגיע ליישוב, ואם שותים אותו שניים- שניהם מתים; דרש בן פטורי: מוטב שישתו שניהם וימותו, ואל יראה אחד במיתתו של חבירו." (ספרא בהר פרשה ה).(בבא מציעא סב.).
ועוד- "ר' יהודה אומר משום בן פטורי:הרי הוא אומר-'חי אל הסיר משפטי' () ללמדך שאין אדם נודר בחיי מלך אלא אם כן אוהב את המלך".
בן צבי אליאסי הוא תת-אלוף (במילואים) שימש כמפקד משל"ט פיקוד העורף מחוז ירושלים וכיום מפקד צוות מג"דים בקורס בכירים בפקע"ר.
בן צבי התגייס לצה"ל בשנת 1983. במלחמת המפרץ הראשונה בשנת 1991 בהיותו בדרגת סגן, תיפקד כקצין חילוץ בבה"ד 16 ובשנת 1992 עבר לתפקיד רמ"ד אימונים בבה"ד.
בשנת 1993 פיקד על הקורס הראשון של קציני חילוץ, תפקיד שביצע עד המחזור השלישי.
לאחר מכן, ביצע תפקיד של רמ"ד מפקדים בבה"ד 16.
בשנים 1994–1996 יצא לקורס פו"ם "ברק" ולאחר מכן בשנת 1996 תיפקד כקצין אג"ם במחוז דן.
באותה השנה (1996), הוענקה לו דרגת סא"ל ומונה לראש ענף אימון יחידות בבה"ד 16. במקביל לתפקיד זה, ביצע תפקיד משני כמג"ד חילוץ בגדוד מילואים 972 של מחוז המרכז בפיקוד העורף.
בשנת 2000, מונה לסגן מפקד מחוז מרכז, ולאחר מכן בשנת 2004, מונה לראש ענף בק"ן פיקודי.
במקביל לתפקיד זה, פיקד בן צבי על גדוד מילואים אב"כ 7673 של מחוז ירושלים.
בשנת 2007 יצא לקורס במכללה לביטחון לאומי (מב"ל) ובשנת 2008 הוענקה לו דרגת אל"ם ומונה לרמ"ח תו"פ בפיקוד.
במקביל לתפקיד זה, פיקד על מפקדת נפת שרון.
עם שחרורו משירות קבע מצה"ל בשנת 2013, המשיך במסגרת שירות מילואים לבצע תפקידים נוספים כגון: מפקד צוות בקורס מ"פים וכמאמן רשויות גדולות.
בשנת 2019, הוענקה לבן צבי אליאסי דרגת תא"ל (במיל'.) ומונה למפקד קורס מג"דים של פיקוד העורף.
בשנת 2020, עקב משבר נגיף הקורונה מונה למפקד משל"ט מזרח ירושלים, בניסיון לצמצם את התפשטות הנגיף.
בן צבי אליאסי השתתף במשלחות סיוע צבאיות ברעידות אדמה שהתרחשו בהודו, טורקיה, יוון וטאבה.
בן ערוס (בערבית תוניסאית: ولاية بن عروس) הוא אחד ממחוזות תוניסיה, ה-22 בגודלו.
הוא נמצא בצפון-מזרח המדינה וצמוד למחוז תוניס, המורכב בעיקר מהבירה תוניס.
הוא משתרע על שטח של 761 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 712,172 נפש על פי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2019. בירת המחוז היא העיר בן ערוס.
המחוז נמצא 10 קילומטרים מתוניס ומוקף מצפון במחוז תוניס, בדרום במחוז זג'ואן, במערב במחוז מנוובה ובמזרח במחוז נבול.
לבן ערוס רצועת חוף קצרה למפרץ תוניס, ובה נמצא נמל הסחר הראשי של המדינה, רדס .
הטמפרטורה הממוצעת במחוז נעה בין 6.8° ל-17.9°, וכמות הגשם השנתית היא 275–515 מילימטרים.
התנאים הנוחים לחקלאות הללו נובעים מהיותו של מחוז על מרגלות הרי האטלס, שמאופיינים באקלים נעים וכמויות גשם גדולות יחסית.
האוכלוסייה במחוז מתחלקת בין מספר ערים, כשהגדולה בהן היא מוחמדיה-פושאנה ואחריה אל-מוג'ור ובן ערוס.
בן עמי ברבדו (19 ביולי 1933 – 26 באפריל 2023) היה פרופסור בפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה ע"ש רוברט ה.