tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
האליאנס רויאל, כתנועה הדוגלת במלוכה חוקתית עשויה הייתה להיחשב לאורליאניסטית (הזרם האורליאניסטי, ממשיכיו של לואי פיליפ, הוא הזרם היותר דמוקרטי מבין הזרמים המלוכניים בצרפת) אולם בכל פרסומיה האליאנס רויאל אינה מציינת העדפה כלשהי לשושלת מלוכה כזו או אחרת.
המפלגה מביאה את הצד התרבותי בצרפת כחלק מהתרבות האירופאית כסיבה לחידוש מוסד המלוכה בצרפת, ומחזיקה ב"יורוסקפטיסיזם" המתאר את האיחוד האירופי כגוף של מדינות באירופה עם מטרות משותפות, ולא כאיחוד פוליטי או מעצמה מדינית.
המפלגה מחולקת לקבוצות אזוריות, ויחד עם פעילי המפלגה בכל אזור מקדמת מפלגת האליאנס רויאל את מטרותיה.
אליאורה זולקובסקי (Zholkovsky; נכתב גם זולוקובסקי; נולדה ב-5 במרץ 1993) היא מתעמלת אמנותית ישראלית וחברת נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית.
זולקובסקי מתגוררת באשדוד ומתעמלת באגודת מכבי בני עייש.
בתיכון למדה במקיף ט' בעיר מגוריה.
באליפות העולם שנערכה במוסקבה בספטמבר 2010 זכתה, כשהייתה המחליפה, יחד עם חברותיה לנבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית בהישג שיא בקרב רב כאשר דורגה במקום רביעי.
באליפות העולם שנערכה במונפלייה בצרפת בספטמבר 2011 זכתה הנבחרת בהישג השיא שלה כאשר זכתה במדליית ארד בגמר התרגיל המשולב של 3 סרטים ו-2 חישוקים בתוצאה של 26.675 נק'.
הנבחרת בתחרות הקרב-רב ביצעה מספר טעויות בתרגיל הכדורים, בו דורגה במקום 14, והגיעה למקום העשירי בסיכום שני התרגילים.
בכך החמיצה את השלב הראשון בהשגת הקריטריון הנדרש להשתתפות באולימפיאדת לונדון (2012), אולם בתחרות קדם-אולימפית שהתקיימה ב-17 בינואר 2012 זכתה עם הנבחרת במקום השלישי בתחרות, ובמדליית כסף בגמר הקרב רב ואף העפילה לאולימפיאדה!.
אליאנה תדהר (נולדה ב-24 באוגוסט 1992) היא שחקנית, זמרת, מוזיקאית, מנחה ומדבבת ישראלית.
תדהר נולדה וגדלה ברמת אביב בתל אביב.
אמה אאידה ילידת לטביה ממוצא לטבי ורוסי.
אביה יאיר הוא יליד הארץ.
את לימודי התיכון עשתה תדהר במגמת תיאטרון ב.
במקביל, למדה נגינה בפסנתר בקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה בתל אביב.
היא גם הייתה זמרת בלהקת "השכנים של צ'יץ'" ובלהקת צופי תל אביב במסגרתן הופיעה, בין היתר, במחזות זמר בבימוים של ירון כפכפי ואמיר פיי גוטמן.
את שירותה בצה"ל עשתה תדהר בלהקה הצבאית "קיטבג".
תפקידה הטלוויזיוני הראשון היה בשנת 2004 כשהיא הייתה בת 12 השתתפה בסרט הילדים "בסוד המילים", סרט קצר שהופק לכבוד חג סוכות, שיחקה בתפקיד עצמה.
בשנת 2011 לוהקה לסדרה "החולמים", בערוץ הילדים של HOT שם שיחקה את דניאלה (דני) רובין ושרה יחד עם תובל שפיר את שיר הנושא של הסדרה.
בחנוכה אותה השנה השתתפה בפסטיגל וזכתה במקום הראשון, יחד עם תובל שפיר בשיר "הילדים של העתיד".
באותה שנה זכתה יחד איתו בפרס "זוג השנה" בטקס נבחרי הילדים.
בשנת 2012 החלה להשתתף בסדרת ההמשך של "החולמים", "גאליס", בה המשיכה לגלם את דני במשך 7 עונות, עד 2016. בנוסף השתתפה בפסטיגל באותה שנה, שם ביצעה את השיר "אהבה גדולה" וזכתה במקום הראשון.
באותה השנה התחילה להופיע במופע החדש שלה: "המופע של אליאנה".
בסוף שנת 2012 זכתה בתואר "שחקנית השנה" בטקס נבחרי הילדים.בשנת 2013 החלה להשתתף בטלנובלה "אניגמה" ב-Yes, שם גילמה את דמותה של העיתונאית שושן שטיגלר.
תדהר אף לקחה חלק במופע של גאליס לצד חבריה לסדרה.
בשנה זאת יצא לאקרנים הסרט המדובב "היפה והגלדיאטור" שבו דיבבה את לוסילה היפה.
בחנוכה באותה שנה השתתפה ב-"X פסטיגל" וזכתה בו במקום הראשון עם השיר "מה זה משנה".
בסוף אותה שנה זכתה בתואר "שחקנית השנה" בטקס נבחרי הילדים.
ביולי 2013 שיתפה פעולה עם רענן פוגל בדואט "שירת המלאכים".
באותה השנה התארחה בעונה הראשונה בתוכנית האירוח של ערוץ הילדים שהנחה שחר חסון "הפרעת קשב".
באוגוסט 2014 שיחקה בסרט הקולנוע "גאליס - המסע לאסטרה", המבוסס על עלילות הסדרה גאליס.
באוקטובר 2014 השתתפה במופע השני של סדרת הטלוויזיה גאליס.
בסוף אותה השנה זכתה בפעם השלישית ברציפות בתואר "שחקנית השנה" בטקס נבחרי הילדים.
באותה שנה גם השתתפה בפעם הרביעית במופע הפסטיגל, וזכתה שוב במקום הראשון עם השיר "בדרך לאור".
באותה שנה הנחתה את משדר "גדולים מהחיים" לצד טל מוסרי.
תדהר הייתה גם חברה בפאנל של תוכנית הבידור של "רשת" בערוץ 2, "הכל הולך".
כמו כן באותה השנה התארחה בסדרת הילדים הקומית של HOT VOD Young "הקלמרים" שיחקה בתפקיד עצמה.
באפריל 2015 שיחקה בהצגת הקומית בתיאטרון גבעתיים "נא לכבות טלפונים", לצד גיא עמיר, חנן סביון ונעמי לבוב.
בקיץ של אותה שנה, השתתפה, עם רוני דלומי ולי בירן, במופע "לוקחים את הזמן", ובו ביצעו השלושה להיטים של הלהקות כוורת והחיפושיות לצד עיבודים חדשים לקלאסיקות מ"הכבש השישה עשר".
באוגוסט אותה השנה, דיבבה את קורטני בסרט "ברבי מלכת הרוקנרול".
במקביל, הצטרפה ל"חבורת פורפליי" במסגרת קפה התיאטרון הקאמרי לערבי אלתורים.
הקבוצה, אשר רוב חבריה סיימו לימודיהם בסטודיו למשחק ניסן נתיב סניף ירושלים, מופיעה גם בתיאטרון החאן.
עוד באותה שנה, בחודש ספטמבר, זכתה בפעם הרביעית ברציפות בתואר "שחקנית השנה" בטקס נבחרי הילדים בערוץ הילדים.
בהמשך, לקחה שוב חלק במופע הפסטיגל והצטלמה ל-"גאליס - קונקט", הסרט השני בסדרת סרטי "גאליס" שעלה לאקרנים באפריל 2016.
בהמשך 2016 השתתפה בסרטו של שי כנות "ארבע על ארבע".
בנוסף, החלה להשתתף בסדרה "או-בוי", בתור זהר אפלבוים בערוץ הילדים.
עוד באותה שנה, הצטלמה לסרט הסטודנטים "פזמון חוזר", שהופק במסגרת לימודים ב"מעלה - בית הספר לטלוויזיה לקולנוע ולאמנויות" בירושלים.
עם זאת, השתתפה תדהר בספיישל הטלוויזיוני "התכנית" לצידו של אילן רוזנפלד.
כמו כן דיבבה את ברבי בסרט "ברבי: יחידת הריגול".
בחנוכה השתתפה, בפעם השישית ברצף, בפסטיגל.
כמו כן באותה השנה התארחה בעונה הראשונה של התוכנית הקומית של אדיר מילר שנקראת "צומת מילר" ששודרה בערוץ 2, שיחקה בתפקיד עצמה.
במאי 2017 החלה לשחק בתפקיד ראשי במחזמר "פשוט לאהוב" לצד עוז זהבי בתיאטרון הקאמרי.
בספטמבר 2017 זכתה בתואר "שחקנית השנה" בטקס נבחרי הילדים, בפעם השישית ברציפות, ובחג החנוכה באותה שנה, הופיעה שוב בפסטיגל.
בסוף שנת 2017 החלה תדהר לשמש כפרזנטורית של מותג האופנה "דלתא".
בנוסף השתתפה בפסטיגל השביעי שלה.
בשנת 2018 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט הקולנוע "זכות השתיקה" של הבמאית והמפיקה החרדית דינה פרלשטיין.
ביוני 2018 העלתה מופע משותף עם לי בירן, "אליאנה תדהר ולי בירן שרים הכבש השישה עשר", לרגל ציון 40 שנה ליצירת המופת של יהונתן גפן ויוני רכטר, "הכבש השישה עשר".
באותה שנה הופיעה בפעם השמינית בפסטיגל.
ב-2019 שיחקה בסדרת הנוער "פוראבר", אותה כתב אורי גרוס במיוחד לתדהר ובן זוגה בירן.
בסדרה היא מגלמת את ד"ר בתיה גילמן.
בינואר 2019 תדהר ובירן הוציאו את הדואט "בלעדיך", מתוך הסדרה "Oboy".
ב-2019 החלה להנחות את התוכנית "נינג'ה ישראל ילדים" ששודרה ב"ערוץ הילדים", לצד עודד פז.
בסוף אותה שנה השתתפה ב"play פסטיגל" בתור מיס אלי, ואליאנה אחות של טלי.
באפריל 2020 תדהר ובן זוגה, לי בירן, פרסמו את השיר "לא לבד".
באותה השנה הופיעה בפסטיגל העשירי ברציפות שלה ובכך שברה תדהר שיא חדש של עשר הופעות רצופות במופע והגיעה לשוויון הופעות עם טל מוסרי.
בכך החזיקה תדהר בתואר "שיאנית הפסטיגל" וזכתה באותה שנה בתואר "מלכת הפסטיגל" במצעד שערכה תחנת הרדיו גלגלצ.
כמו כן פסטיגל זה עשה מחווה לעשרות הפסטיגלים בהם השתתפה: חודשו השירים שביצעה במופע וכן השתתפה בקטעים נוספים המזכירים זאת בתפקיד עצמה.
באפריל 2020 תדהר קריינה את התפקיד של אנה פרנק ב"פודקאסט של אנה" על פי יומנה של אנה פרנק, פודקאסט של גלי צה"ל.
ביוני 2020 הוציאה את הסינגל הראשון שלה, בשם "ממכר".
באפריל 2021 הוציאה את הסינגל השני שלה, בשם "אהבה עיוורת".
בשנת 2021 השתתפה בטלנובלה "בעלת החלומות", בתפקיד שני ורבורג.
באותה שנה הופיעה גם בסרטו של אבי נשר, "תמונת הניצחון" בתפקיד עדה.
באפריל 2022 עלה למסכי הקולנוע הסרט "הסיפור שלנו", בכיכובה של תדהר ושל בעלה לי בירן.
באותה שנה השתתפה ב"פסטיגל על פסטיגל" בתור במאית הפסטיגל.
בשנת 2023 היא דיבבה בסרט "הנסיך וסינדרלה".
בהמשך השנה הוציאה עם לי בירן את "בשורה טובה" בצל מלחמת חרבות ברזל.
בשנת 2025 תדהר חוזרת לפסטיגל אחרי שנתיים של הפסקה, שם היא מגלמת דמות רובוטית אשר נמצאת בקבוצה הכתומה.
דודיה הם השחקנים שמואל סגל ויוסי סגל (בנו הוא יובל סגל).
אליאנה היא בת יחידה להוריה, ויש לה שלושה אחים למחצה מנישואיו הראשונים של אביה ואחות למחצה מנישואיה הראשונים של אמה.
תדהר נשואה לזמר לי בירן, אותו הכירה בעת ששניהם השתתפו ב-"i פסטיגל".
+שנהשם הסדרה \ סרט \ תוכניתדמותהערות2004בסוד המיליםאליאנהתפקיד ראשי2011החולמיםדני (דניאלה) רובין2012–2016גאליס2013הפרעת קשבעצמהתפקיד אורח2013–2014אניגמהשושן שטיגלר2014גאליס - המסע לאסטרהטיקה \ דני (דניאלה) רוביןהקלמריםעצמהתפקיד אורח2014–2016הכל הולך2015מועדון החנוניםלילי2016גאליס - קונקטדני (דניאלה) רוביןברבי: יחידת הריגולברבידיבובארבע על ארבעענתהצומת מילרעצמהתפקיד אורח2016–2018Oboyזהר אפלבויםתפקיד ראשי2017זכות השתיקהנטלי2018להעיר את הדבנטע אשל2019פוראברבתיה גילמן/ בת-אל גדותתפקיד ראשינינג'ה ישראל ילדיםעצמהמנחה2021בעלת החלומותשני ורבורגתמונת הניצחוןעדה2021–2023שקשוקהשקשוקהדיבוב2022הסיפור שלנואורי גולן
+שנהשם המופעדמות2011I פסטיגלאליאנה2012SPY פסטיגלסוזי סמארט (מוח)2013X פסטיגללילי (יסוד האדמה)2014משחקי הפסטיגלגלואו (גחלילית)2015היי סקול פסטיגלאליאנה2016היי סקול פסטיגל 2: הגמר הגדול2017סטורי של פסטיגלאלי2018#FREESTYLE פסטיגלאליאנה2019#PLAY פסטיגלמיס אלי/ אליאנה2020#MY פסטיגלעצמה2021SKY HIGH פסטיגלאנה מלאכי/ מלאכיאנה2022פסטיגל על פסטיגלאליאנה הבמאית2025IMAGINE פסטיגלאליאנה עוזרת ה-AI
2022: "כמו בסרטים (מתוך הסרט "הסיפור שלנו")"
אליאנס תעשיות בע"מ הייתה חברה ישראלית, בבעלות קונצרן יוקוהאמה מיפן.
החברה התמחתה בפיתוח, ייצור ושיווק של צמיגים מבוססי פטנטים לנישות ייחודיות.
בעבר ייצרה החברה צמיגים לרכבי נוסעים, אך לאחר שינוי מיקוד שיווקי נמכרה פעילות זו ולאחר מכן היא התמקדה בייצור צמיגים עתירי מו"פ.
שינוי האסטרטגיה של החברה נחלה הצלחה והעלה את שוויה בשיעור של למעלה מ-2000%.
החברה נמכרה בסכום של 1.2 מיליארד דולר לתאגיד יוקוהאמה היפנית בשנת 2016.
הצמיגים שיוצרו על ידי החברה היו צמיגים מתקדמים, עתירי מו"פ, המבוססים על פטנטים רשומים.
הצמיגים יועדו לנישות ייחודיות ושווקו בעיקר מחוץ לישראל.
בישראל התבצעה הפצת הצמיגים באמצעות החברה הבת "אליאנס שיווק ישראל".
החברה העסיקה כ-550 עובדים במרכז פיתוח ובמפעל בעיר חדרה.
הצמיגים שפותחו ויוצרו על ידי החברה נמכרו תחת שמות המותגים אליאנס וגלקסי.
ב-14 בנובמבר 2024 הודיע קונצרן יוקוהאמה כי המפעל בישראל ייסגר בסוף 2024.
החברה הוקמה בשנת 1950, בשם "אליאנס מפעלי צמיגים וגומי בע"מ", על ידי קבוצת משקיעים מישראל ומארצות הברית, בשיתוף חברת סולל בונה.
מייסדי החברה החליטו להקים מפעל צמיגים בחדרה, תוך ניצול ההטבות המיוחדות של אזור התעשייה החדש שהוקם שם.
מנכ"ל המפעל הראשון היה יוסף טייכר ואחריו כיהן בתפקיד ג'ו רענן.
הקמת המפעל נמשכה כשנה וחצי והוא החל לייצר לקראת סוף 1952.
בשנת 1960 הונפקו מניות החברה בבורסה לניירות ערך בניו יורק.
בשנת 1985 נקלע המפעל לקשיים כלכליים עקב משבר האינפלציה בישראל ותוכנית הייצוב הכלכלית של 1985, ותחרות גוברת של צמיגים מיובאים.
באותה עת היה המפעל בבעלות קונצרן כור תעשיות.
בשנת 1988 היה המפעל על סף סגירה.
החברה הועברה לניהול כונס הנכסים הרשמי והממונה על הליכי חדלות פירעון.
התהליך לווה במחאות קשות של העובדים, ובפיטוריהם של 500 מתוך 1,400 עובדי החברה.
החברה עברה תוכנית הבראה, והמשיכה להעסיק 900 עובדים, ולייצר במפעל בחדרה ובמפעל צמיגי שמשון בפתח תקווה, שהיה תחת בעלות משותפת.
במסגרת תוכנית ההבראה התמקדה החברה בייצור צמיגים לחקלאות, לעבודות עפר, לתעשייה ולדרכי עפר והחלה לייצא בכמות משמעותית לארצות הברית.
בשנת 1992 רכש איש העסקים אליעזר פישמן את החברה, יחד עם בנק ההשקעות האמריקאי בר סטרנס, במכרז שפרסם כונס הנכסים.
הרכישה בוצעה באמצעות חברה חדשה שהקים פישמן "אליאנס חברה לצמיגים בע"מ", ובשנת 1993 הפכה אליאנס שוב לחברה ציבורית כאשר מניותיה הונפקו בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
תחילת הדרך כחברה ציבורית הייתה קשה, והתאפיינה בתלות גבוהה בשוק המקומי ובצמיגים פשוטים.
ביוני 2000 רכש פישמן מניות נוספות והיה לבעל השליטה עם 63%.
החברה סבלה מהפסדים כבדים בתקופה זו ונזקקה להזרמת הון נוספת.
ב החלה החברה למכור ישירות, או בשותפות, עם יצרני ציוד חקלאי ומכני דוגמת ג'ון דיר וקטרפילר.
בשנת 2007 רכשה קרן ההשקעות ורבורג פינקוס את השליטה בחברה מידי פישמן לפי שווי של כ-50 מיליון דולר.
הקרן מחקה את מניות החברה מהמסחר בבורסה והחברה חזרה להיות חברה פרטית אך המשיכה במסחר באיגרות החוב שלה.
בשנת 2008 הקימה החברה מפעל חדש לצמיגים בדרום הודו בהשקעה של 100 מיליון דולר.
במקביל פיטרה כ-260 עובדים בישראל וסגרה חלק מפעילותה.
בשנת 2013, רכשה קרן ההשקעות את מניות השליטה בחברה לפי שווי של חצי מיליארד דולר.
בשנת 2016 נמכרה החברה לחברת יוקוהאמה היפנית ב-1.2 מיליארד דולר.
ב-14 בנובמבר 2024 הודיע קונצרן יוקוהאמה כי המפעל הישראלי ייסגר בסוף 2024 וכל עובדיו (קרוב ל-500) יפוטרו.
אליאנס התמחתה בפיתוח, ייצור ושיווק של צמיגים מתקדמים, המבוססים על פטנטים בתחומי הנדסה כימית וחוזק חומרים.
לדוגמה: צמיגי Flotation, צמיגי יערנות, צמיגי OTR, צמיגים למגזר הביטחוני וכו'.
הפעילות הייצרנית של אליאנס התחלקה בין הודו וישראל.
בהודו מתבצע הייצור של הצמיגים הפשוטים, המיוצרים בסדרות ארוכות, ובישראל מתבצע הפיתוח וכן הייצור של צמיגים מתקדמים מבוססי פטנטים ייחודיים.
צמיגים אלו מיועדים לנישות ייחודיות ולפיכך מיוצרים בסדרות קצרות, דורשים בדיקות איכות קפדניות והם גם רווחיים יותר.
שוקי החברה העיקריים הם באירופה ובארצות הברית.
אליאורה רון (נולדה ב-1939) היא פרופסור אמריטה במחלקה למיקרוביולוגיה מולקולרית ולביוטכנולוגיה באוניברסיטת תל אביב, חוקרת בתחום הגנטיקה המולקולרית.
רון הייתה ממקימי המחלקה למיקרוביולוגיה בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב וזכתה בפרס א.מ.ת בשנת 2007 בקטגוריית מדעי החיים, בתחום המיקרוביולוגיה.
רון נשיאת איחוד האגודות הבינלאומי למיקרוביולוגיה (IUMS), ומנהלת מדעית של מיג"ל.
תרמה רבות לקידום המיקרוביולוגיה בעולם ולקידום מעמדה של ישראל כאחת הארצות המובילות בתחום.
בת לצבי צנציפר, יבואן תבואות ומספוא, ולזאידה צנציפר, מורה לביולוגיה לגיל הרך בסמינר לוינסקי, תל אביב.
סבתה הייתה רופאה שנספתה בשואה.
אביה עלה לישראל בשנת 1926 מרוסיה.
למדה בבית הספר היסודי בלפור, ובתיכון עירוני א'.
שירתה בצבא והחלה את לימודיה האקדמיים.
רון סיימה בהצטיינות תואר שני (מיקרוביולוגיה) באוניברסיטה העברית בירושלים, ודוקטורט באוניברסיטת הארוורד בבוסטון בהדרכתו של פרופ' ברנרד דוויס (Bernard D.
עם חזרתה לארץ היא תרמה רבות להקמת הפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב.
בתחילת דרכה המקצועית בחרה לעסוק במיקרוביולוגיה מתוך כוונה לעבוד בבית חולים ולהשקיע את עיקר זמנה בבית, אך ברבות הימים התאהבה במקצוע ופיתחה קריירת מחקר.
שימשה דיקן הפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב בשנים 2000–2004.
במרוצת השנים עסקה בלימוד התגובה של חיידקים לשינויים סביבתיים – נוכחות מזהמים, שינויי טמפרטורה ומגע עם מאחסן.
לימוד תגובתם של החיידקים לשינויי טמפרטורות הביא להבנה של מערכות הבקרה הגלובליות, המווסתות את התגובה התאית להלם חום.
מחקריה על חיידקי קוֹלי, המביאים ליצירת זיהומים סיסטמיים, תרמו רבות להבנת ההיבטים המולקולריים והגנומיים של החיידקים האלה, שהם אחד מגורמי התמותה החשובים ביותר בזמננו.
בנוסף, היא חוקרת שימוש בבקטריה כדי לפנות זיהומים סביבתיים, ויחד עם יוגן רוזנברג כבר הצליחה לפנות מספר זיהומי נפט בדרך זו.
רון נשואה לאליהו רון, מהנדס, ואם למיכל רון-וולפמן, איתי רון וענת לוין.
בשנים 1999-1995 כיהנה כנשיאת האגודה המיקרוביולוגית הישראלית
בשנים 2000–2004 כיהנה סגנית נשיאת האיחוד האירופאי של אגודות מיקרוביולוגיה (FEMS), ושירתה כנשיאת איגוד זה בשנים 2004-2007.
בשנים 2008-2005 כיהנה נשיאת ארגון אילנית – איחוד הארגונים הישראליים לביולוגיה ניסויית (FISEB).
לפני כן שימשה כסגנית נשיאת הארגון (החל מ-2002).
משנת 2011 עד היום היא המנהלת המדעית של מיג"ל.
בשנים 2011–2014 כיהנה נשיאת המדור לבקטריולוגיה ומיקרוביולוגיה יישומית (BAM) שהוא חלק מארגון IUMS.
לפני כן שימשה כסגנית נשיאת הארגון (החל מ-2008).
בשנת 2014 נבחרה לסגנית נשיאת האיחוד הבינלאומי של אגודות מיקרוביולוגיה (IUMS), ושימשה בתפקיד עד הקבלה לנשיאות האגודה באוגוסט 2017.
חברה באקדמיה של האגודה האמריקנית למיקרוביולוגיה ולאקדמיה העולמית לאומנות ומדע.
פרס סרוב של האגודה הישראלית למיקרוביולוגיה.
פרס ארץ ישראל היפה על שיקום חוף בתי הזיקוק במפרץ חיפה מזיהום דלק גדול (1995) יחד עם יוגן רוזנברג.
פרס א.מ.ת שהוענק לה על "תרומתה המדעית המרכזית בגנומיקה ובהבנת ההיבטים הרגולטוריים של התגובה החיידקית לעקה סביבתית ועל מנהיגותה האקדמית והחינוכית בחיזוק מעמד המיקרוביולוגיה בארץ ובאירופה."(2007)*
דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת בן-גוריון (2010).
אליאור סיידר (נולד ב-17 בנובמבר 1991) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת החלוץ בבית"ר נהריה.
סיידר החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל עכו.
בעונת כבש 30 שערי ליגה במדי קבוצת הנוער, וב-11 במאי 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 0-0 נגד הפועל בני לוד.
עד תום העונה שותף בסך הכל בארבעה משחקים במסגרת הליגה הלאומית, ובשנתיים שלאחר מכן המשיך לשחק בקבוצת הנוער ובמקביל ערך שלוש הופעות בליגת העל.
בקיץ סיים את גיל הנוער והושאל למכבי סקציה מעלות-תרשיחא מליגה א' צפון.
סיידר כבש תשעה שערי ליגה והיה שותף להעפלה של הקבוצה לפלייאוף העלייה לליגה לאומית, אך בסופו של נשארה הקבוצה בליגה א'.
בעונה שלאחר מכן הושאל להפועל עפולה.
סיידר היה מלך השערים של המועדון בליגה עם 10 שערים, והיה שותף להעפלתה של הקבוצה לליגה הלאומית לראשונה בתולדותיה.
בקיץ חזר סיידר להפועל עכו.
ב-19 באוקטובר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-3 נגד הפועל רעננה, ואת העונה סיים עם שלושה שערים ב-23 הופעות.
ב-10 בינואר 2015 שבר את הלסת ואת ארובת העין במהלך משחק נגד הפועל פתח תקווה, ונעדר מהמגרשים לשלושה חודשים.
ב-18 באפריל 2015 חזר לשחק כאשר עלה כמחליף בדקה ה-72 למשחק הליגה נגד הפועל חיפה, וכעבור שבע דקות הבקיע את שער הניצחון שהעלה את הקבוצה מהמקום האחרון בטבלה, בו שהתה במרבית העונה.
במחזור האחרון כבש את שערו השני בעונה זו, בניצחון 0-1 על בני סכנין.
בעונת כבש שני שערי ליגה, ובסופה ירד עם הפועל עכו לליגה הלאומית.
בינואר חזר לקדנציה שנייה בהפועל עפולה עד לסיום העונה.
במהלך קיץ נבחן בהפועל אשקלון, אך בסוף לא חתם במועדון ואת העונה התחיל כשחקו חופשי.
ב-5 בנובמבר 2017 חתם על חוזה בהפועל עפולה.
ב־7 בדצמבר זכה עם הפועל עפולה בגביע הטוטו של הליגה הלאומית אחרי ניצחון 3:0 על הפועל רמת גן.
ב-24 ביולי 2018 חזר סיידר להפועל עכו וחתם לעונה אחת.
ב-15 ביולי 2019 חזר סיידר להפועל עפולה וחתם לעונה אחת.
ב-18 בינואר 2021, סיידר חתם בהפועל כפר שלם.
באוגוסט , סיידר הצטרף לשמשון כפר קאסם.
ב-10 ביוני 2022 חתם סיידר בצעירי טייבה.
ב-28 ביוני 2022 חתם בהפועל רעננה.
אַליַאטֶס (Alyattes) היה מלך לידיה (619-560 לפנה"ס), בנו של סאדיאטס מבית מרמנדי, נחשב מייסד הממלכה הלידית.
למשך כמה שנים הוא המשיך את מלחמתו של אביו נגד מילטוס, אך לאחר מכן נאלץ להפנות את תשומת לבו אל מדי ובבל.
המלחמה במדי הסתיימה כאשר בשעת קרב האליס, ב-28 במאי 585 לפנה"ס, התרחש ליקוי חמה.
הצדדים הלוחמים פירשו את האירוע כאות מהאלים להפסקת המלחמה וכרתו שלום ביניהם, ונהר ההאליס נקבע כגבול בין שתי הממלכות.
אליאטס גירש את הקימרים מאסיה הקטנה.
הוא גם הכניע את הקאריים, וכבש כמה ערים איוניות, בהם סמירנה וקולופון.
סמירנה נבזזה והושמדה, ותושביה הוגלו לכפרים.
הוא היה כנראה הראשון לקבוע משקל אחיד למטבעות (שעד אז שמשו כמדליות, ולא היה להם משקל אחיד), וקבע את משקל הסטאטר למשקל של 168 גרעיני חיטה.
על המטבעות שלו הוטבע ראש של אריה, הסמל של בית מרמנדי.
את כסאו ירש בנו קרויסוס.
בתו אַרְיֶאנִיס מלידיה הייתה מלכתו של אסטיאגס מלך מדי.
ב"היסטוריות", הרודוטוס מספר כיצד המשיך אליאטס את מלחמתו של אביו נגד מילטוס.
על פי הרודוטוס, אליאטס פלש מדי שנה למילטוס ועל מנת לשרוף את היבולים במשך כמה שנים.
כוחותיו לא פגעו בסוסים ובבתים, על מנת שהמילטים יוכלו לזרוע יבול חדש, אותו יוכלו הלידים לשרוף בשנה הבאה.
כך נמשך הדבר עד לסיום המלחמה מקץ אחת עשרה שנים.
האליאנץ ריביירה הוא אצטדיון שממוקם בעיר ניס צרפת ומשמש בעיקר לאירוח משחקי הבית של מועדון כדורגל ניס וכן לאירוח משחקי הבית של מועדון הרוגבי טולון, והופעות.
האצטדיון בעל תכולה של 35,624 איש ועם סיום בנייתו החליף את אצטדיונה הקודם של העיר, סטאד דה ריי.
בנייתו החלה בשנת 2011 והושלמה כעבור כשנתיים, עת שנחנך ב-22 בספטמבר 2013 במשחק בין מועדון כדורגל ניס מול ואלנסיין בו ניצחה ניס בתוצאה 4-0.
במקור, תוכנן האצטדיון להיחנך בשנת 2007, אך הפרויקט התעכב עקב העדר מימון.
הפרויקט יצא לבסוף לפועל כחלק מאירוח טורניר יורו 2016 בצרפת.
בשנת 2012 רכש תאגיד הביטוח אליאנץ את הזכות לשם האצטדיון למשך 9 שנים, תמורת 2.2 מיליון דולר אמריקני מדי שנה.
אולם בשל תקנוני חסות האצטדיון קרוי בשם 'סטאד דה ניס' באירועיה הרשמיים של אופ"א ובכללם יורו 2016.
האצטדיון נבחר להיות אחד ממתקני יורו 2016 והוא אירח את המשחקים הבאים:
אליאנה רובשקין (נולדה ב-25 ביוני 1988) היא אינטרסקס שגידלו אותה כבן והייתה הטרנסג'נדרית הראשונה שהכירו בה בסין ובהונג קונג כאישה ללא ניתוח לשינוי מין.
אחרי ההכרה המגדרית שלה היא הפכה לאישה הטרנסג'נדרית הראשונה שהוכרה כאישה בנציבות האו"ם לפליטים בעולם.
רובשקין נולדה וגדלה בבוגוטה שבקולומביה למשפחה יהודית שהיגרה מאוקראינה בשנות ה-70. היא אובחנה כאינטרסקס וגודלה כבן.
היא בוגרת רוקחות מהאוניברסיטה הלאומית של קולומביה.
ב-2011 היא התקבלה לתואר שני באוניברסיטה לרפואה של טייפה.
באותה העת היא החלה את התהליך לשינוי מגדרי באמצעות טיפול הורמונלי.
הזהות המינית של אליאנה כאישה הוכרה תחת האומות המאוחדות בעקבות אמנה בדבר מעמדם של פליטים.
היא נעצרה בהונג קונג מאחר שתמונתה לא נראתה זהה לה.
הדרכון נלקח ממנה, והיא חויבה לגור במחנה פליטים.
היא נשלחה לבית חולים פסיכיאטרי לאחר שניסתה להתאבד.
סרט קצר של CNN שתיעד את סיפורה זכה באחד מפרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה במאי 2015.
ביוני 2015 נישאה לאיתמר גולבר, יהודי-ישראלי מסורתי, למרות התנגדות משפחתו.
השניים גרים באוקלנד, ניו זילנד.
ג'פרי לוגאן שולו , הידוע יותר בשם הבמה שלו, איזיקיאל הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית הדגל Raw.
הוא מוכר יותר תחת שם הבמה אליאס.
שולו התאבק באופן נרחב בארגונים העצמאיים בצפון מזרח ארצות הברית במהלך השנים 2008 עד 2013, בעיקר בעבור הארגון IWC תחת השם לוגאן שולו.
כשהיה בארגון הצליח שולו לזכות בשתי חגורות אליפות.
בתחילת 2014 שולו חתם על חוזה פיתוח עם ה-WWE תחת השם אליאס סמסון.
ב-24 באפריל ערך את הופעת הבכורה שלו בקרב זוגות עם באדי מרפי בהפסדם לצמד האסנשיין.
סמסון התאבק לעיתים רחוקות במהלך שנת 2014 ובתחילת 2015 ובעיקר שימש כמתאבק שנועד להפסיד במטרה לקדם מתאבקים בכירים ממנו.
באוגוסט 2015 סמסון הופיע בדמות חדשה של מוזיקאי.
סמסון צוות למתאבק טאקר נייט כחלק מטורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס, אך השניים הודחו כבר בסיבוב הראשון על ידי דאש ויילדר וסקוט דוסון.
מעתה ואילך, סמסון ניצח יריבים מקומיים הנועדו לקדם את דמותו.
ב-23 במרץ 2016 בפרק של NXT סמסון הפסיד לג'וני גרגאנו, לאחר הקרב תקף את גראגנו עד שהגיע אפולו קרוז כדי להפסיק את תקיפה זו.
ב-6 באפריל סמסון הפסיד לקרוז.
חודש לאחר מכן הפסיד לשני המתאבקים המובילים דאז, שינסקה נקאמורה ופין באלור.
ב-15 במרץ 2017 סמסון אותגר על ידי קסיוס אונו לקרב "המפסיד עוזב את NXT", קרב זה נערך שבועיים לאחר מכן וסמסון הפסיד.
ב-1 באפריל התאבק סמסון נגד אוני לורקאן בתור המתאבק "אל וגובאנדו", שהיה עטוף במסיכה המסתירה את פניו.
וגובאנדו הפסיד את הקרב ופניו נחשפו.
ב-10 באפריל 2017 סמסון הופיע לראשונה כחלק מהרוסטר הראשי כאשר הוא מתהלך לזמן קצר בתוך הקהל.
במהלך השבועות הבאים סמסון המשיך להופיע עם הגיטרה שלו בסצנות מאחורי הקלעים.
ב-22 במאי ערך את הופעת הבכורה שלו בזירה בניצחון בפסילה על דין אמברוז לאחר הסחת דעת מצד המיז.
ב-19 ביוני סמסון הופיע בזירה בשיר חדש, אך מי שקטע אותו היה פין באלור שהיה מתוכנן לו קרב נגד בו דאלאס.
מאוחר יותר באותו ערב סמסון תקף את באלור.
ב-10 ביולי סמסון הפסיד לאותו באלור, אך שבועיים לאחר מכן סמסון ניצח את באלור בקרב ללא פסילות לאחר הפרעה של בריי וויאט.
במהלך השבוע ה-WWE קיצרו את שם הבמה שלו לאליאס.
בקרב המקדים לאירוע ללא רחמים אליאס ניצח את אפולו קרוז.
באירוע TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות, שנערך ב-22 באוקטובר אליאס הפסיד לג'ייסון ג'ורדן למרות שהמצלמות הראו שכתפיו היו למעלה לפני הספירה לשלוש.
קרב זה נקבע לאחר שג'ורדן הפריע פעמיים למופע של אליאס כאשר הוא משליך עליו ירקות.
לילה לאחר מכן ב-Raw אליאס הפסיד שוב לג'ורדן, הפעם בפסילה לאחר שאליאס חבט בו עם הגיטרה.
ב-6 בנובמבר כחלק מפרק של Raw אליאס הפסיד לג'ורדן בקרב "גיטרה על עמוד".
בקרב המקדים לאירוע סדרת ההישרדות ניצח אליאס את מאט הארדי.
ב-25 בדצמבר אליאס הפריע לג'ון סינה בקטע הפותח של התוכנית Raw ואף תקף אותו לאחר שהציע לו לשיר ביחד איתו, מעשה זה הוביל לקרב בין השניים זמן קצר לאחר מכן, קרב שאותו אליאס הפסיד.
ב-22 בינואר 2018 אליאס הופיע עם שיר חדש במסגרת הפרק לכבוד 25 שנים לתוכנית Raw, אך הפעם סינה הוא זה שהפריע לו.
בתגובה, אליאס תקף אותו ושבר את הגיטרה שלו על גבו של סינה.
ב-28 בינואר באירוע הרויאל ראמבל בקרב הראמבל המסורתי אליאס נכנס כמספר השישי, שהה בקרב כ-25 דקות והודח על ידי סינה.
לילה לאחר מכן בתוכנית Raw, אליאס ניצח את מאט הארדי בקרב העפלה לקרב "תא ההדחות" המסורתי של אירוע תא ההדחות, שהמנצח בו התאבק נגד ברוק לסנר על האליפות האוניברסלית ברסלמניה.
ב-5 בפברואר בתוכנית Raw אליאס גבר על סינה וברון סטרומן בקרב משולש אשר קבע את זהות המתאבק שיכנס אחרון לקרב "תא ההדחות".
במסגרת הסיבוב הראשון באתגר ה-Mixed Match Challenge, שנערך ב-13 בפברואר אליאס שיתף פעולה עם ביילי נגד הזוג הנשוי, רוסב ולאנה והפסיד להם.
שבוע לאחר מכן אליאס הותקף על ידי ברון סטרומן.
ב-19 בפברואר לקח חלק בקרב ה"גאונטלט" שאורכו היה למעלה משעה וחצי, בקרב זה אליאס הדיח את סת' רולינס, אך הודח קרב לאחר מכן על ידי פין באלור.
באירוע "תא ההדחות" שנערך ב-25 בפברואר אליאס הודח מקרב תא ההדחות על ידי ברון סטרומן.
יממה לאחר מכן בתוכנית Raw הפסיד אליאס בקרב לברון סטרומן, זאת לאחר שאליאס תקף באמצעות מטף כיבוי אש את סטרומן, מה שגרם לשופט להפסיק את הקרב.
ב-5 במרץ אליאס הפסיד לברון סטרומן בקרב "סימפוניית ההרס".
ב-26 במרץ אליאס ניצח את ריינו, ולאחר הקרב תקף גם את הית' סלייטר.
שבוע לאחר מכן ניצח את הית' סלייטר.
באירוע רסלמניה 34, שהתקיים ב-8 באפריל, ג'ון סינה ציפה לבואו של אנדרטייקר ולהיענותו לאתגר שהציב בפניו, אך אנדרטייקר לא הופיע.
כשהאורות כבו, מי שהופיע היה אליאס שהוכה על ידי סינה, זאת לאחר שאליאס לעג לו בשיר שניגן.
האורות שוב כבו, החליפה והכובע של אנדרטייקר הונחו בזירה ורעם הכה בהם והם נעלמו.
כשהמוזיקה של אנדרטייקר החלה להתנגן, אנדרטייקר נענה לאתגר של סינה והקרב ביניהם החל, קרב שבו אנדרטייקר ניצח את סינה לאחר קרב של פחות משלוש דקות, מה שהספיק לו להעלות את מאזנו ל-24-2 ברסלמניה.
יממה לאחר רסלמניה במסגרת התוכנית Raw, אליאס הותקף על ידי בובי לאשלי, שהופיע לאחר עשור שלא היה ב-WWE.
ב-23 באפריל אליאס גבר על בובי רוד, שערך את קרב היחידים הראשון שלו בתוכנית Raw.
באירוע הרויאל ראמבל הגדול ביותר, שהתקיים ב-27 באפריל, השתתף בקרב הרויאל ראמבל הגדול ביותר של 50 המשתתפים ונכנס כמספר העשרים.
אליאס שהה בקרב כ-34 דקות, הדיח חמישה מתאבקים, אך הודח על ידי בובי לאשלי.
ב-30 באפריל אליאס ניצח את בובי רוד כתוצאה מאי יכולת של רוד להמשיך את הקרב, לאחר שאליאס דחף את גרונו של רוד לחלק הברזל של שמחזיק את החבל העליון.
באירוע באקלאש אליאס הגיע לזירה כדי להופיע, אך כשהחל לנגן, נקטע על ידי חברי הניו דיי (ביג אי, קופי קינגסטון ואקסבייר וודס), שהגיעו עם כלי נגינה ורצו להשתתף איתו במופע הנגינה.
אליאס סירב וניסה להופיע שוב, אך הפעם הקטע נקטע על ידי רוסב ואיידן אינגליש.
שוב אליאס ניסה לנגן, אך הפעם נקטע על ידי נו ויי חוסה, שהגיע עם שיירת הרקדנים שלו בנוסף לטייטוס וורלדוויד (טייטוס אוניל, אפולו קרוז ודנה ברוק) ובריזנגו (פאנדנגו וטיילר בריז).
לאחר כל הפרעות אלה, אליאס ניסה להופיע שוב, אך הפעם מוזיקת הכניסה של בובי רוד נוגנה.
רוד היה בזירה, תקף את אליאס עם מהלך הסיום שלו, גלוריוס DDT.
לילה לאחר מכן בתוכנית Raw אליאס הפסיד לבובי רוד.
ב-14 במאי, בקרב המרכזי של התוכנית Raw, אליאס היה מעורב בקרב משולש אשר קבע את זהות המתאבק השישי לקרב "כסף בבנק" באירוע כסף בבנק, הקרב כלל בנוסף את בובי לאשלי וקווין אואנס ובקרב זה אואנס הצמיד את אליאס לניצחון והעפיל לקרב "כסף בבנק", שייערך ב-17 ביוני.
ב-21 במאי אליאס ניצח את בובי רוד.
שבוע לאחר מכן, קטע הנגינה של אליאס נקטע בשל הפרעה מצד סת' רולינס.
לאחר הקרב של רולינס מול ג'ינדר מהאל על האליפות הבין-יבשתית, אליאס הגיע ותקף את רולינס על ידי חבטה עם הגיטרה בגבו של רולינס.
תוכנית אחת לאחר מכן, אליאס וג'ינדר מהאל ניצחו בקרב זוגות את סת' רולינס ורומן ריינס.
באירוע כסף בבנק, שנערך ב-17 ביוני, אליאס התחרה מול סת' רולינס על האליפות הבין יבשתית, אך אליאס לא הצליח לזכות בתואר.
ב-9 ביולי, אליאס וברון קורבין ניצחו בקרב זוגות את בובי רוד ופין באלור.
ב-16 ביולי אליאס התחרה בקרב משולש נגד בובי לאשלי וסת' רולינס, קרב זה קבע את זהות המתאבק שיוכל להעפיל לקרב יחידים בשבוע לאחר מכן שבו יהיה למנצח את הזכות לאתגר את ברוק לסנר לקרב על האליפות האוניברסלית באירוע סאמרסלאם, אך אליאס לא הצליח לעשות זאת ובקרב זה לאשלי ניצח.
ב-23 ביולי אליאס הוציא לאור את המיני אלבום הראשון שלו, שנקרא בשם WWE: Walk with Elias והכיל ארבעה שירים.
ב-20 באוגוסט, אליאס ניצח את קורט הוקינס.
ב-10 בספטמבר, אליאס נוצח על ידי פין באלור.
שבועיים לאחר מכן, אליאס הפסיד לבובי לאשלי כתוצאה מפסילה בשל תקיפת לאשלי מצידו של קווין אואנס.
באירוע סופר שואו-דאון, שנערך ב-6 באוקטובר, אליאס וקווין אואנס הפסידו בקרב זוגות לג'ון סינה ובובי לאשלי.
ב-22 באוקטובר, אליאס ניצח את אפולו קרוז.
שבוע לאחר מכן, אליאס ניצח את ג'ינדר מהאל.
ב-5 בנובמבר, אליאס רשם ניצחון על דולף זיגלר.
שבוע לאחר מכן, אליאס לא הצליח לנצח את לאשלי בקרב אשר קבע את זהות המתאבק האחרון של קבוצת Raw במסגרת קרב ההדחות המסורתי שיתקיים באירוע סדרת ההישרדות.
ב-19 בנובמבר, התקיים קרב הדחות שלושה נגד שלושה בין אליאס, ברון סטרומן ופין באלור לבין ברון קורבין, בובי לאשלי ודרו מקינטייר, שבו הודח כתוצאה מספירת חוץ, אך קרב זה נגמר ללא הכרעה.
שבוע לאחר מכן, אליאס הפסיד לבובי לאשלי במסגרת קרב ללא פסילות.
ב-10 בדצמבר, אליאס הפסיד בקרב יחידים לליאו ראש.
באירוע TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות, שנערך ב-16 בדצמבר, אליאס ניצח את בובי לאשלי בקרב סולם.
ב-24 בדצמבר, אליאס התחרה שוב נגד בובי לאשלי, הפעם במסגרת חוקי רחוב בנוסח אווירת חג המולד, שבו אליאס יצא עם ידו על העליונה.
לאחר מכן, אליאס נוצח על ידי ברון קורבין בשני מקרים: האחד, ב-7 בינואר 2019, והאחר, ב-21 בינואר.
באירוע הרויאל ראמבל, שנערך ב-27 בינואר, אליאס התחרה בקרב הרויאל ראמבל המסורתי, כשנכנס לקרב כמספר הראשון, הספיק להדיח את חבר היכל התהילה, ג'ף ג'ארט, אך הודח על ידי הזוכה בקרב, סת' רולינס.
ב-4 בפברואר, אליאס ניצח בקרב יחידים את ג'ף ג'ארט.
שבועיים לאחר מכן, אליאס נוצח על ידי אליסטר בלאק.
ב-4 במרץ, אליאס ניצח את דין אמברוז.
ב-18 במרץ, אליאס גבר בקרב יחידים על נו ויי חוזה.
באירוע רסלמניה 35, שנערך ב-7 באפריל, אליאס ביצע את קטע הנגינה שלו.
הוא נקטע על ידי ג'ון סינה, שהגיע בגימיק של דוקטור אוף ט'אגונומיקס, שבו השתמש בתחילת הקריירה שלו.
סינה ביצע קטע ראפ על אליאס ולאחר מכן ביצע עליו את מהלך הסיום שלו, ה-F-U (השם המקורי למהלך האטיטיוד אדג'סטמנט).
לילה לאחר מכן בתוכנית Raw, אליאס ביצע פעם נוספת את קטע הנגינה שלו שנקטע ברסלמניה על ידי ג'ון סינה.
אליאס הפעם ניצל את הזמן כדי להעליב את סינה, אך נקטע הפעם על ידי אנדרטייקר, שתקף אותו באמצעות מהלך הטומבסטון פיילדרייבר.
ב-16 באפריל, אליאס הועבר לתוכנית סמאקדאון כחלק מהסופרסטאר שייק-אפ.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בתוכנית, כשהוצג על ידי יושב ראש הארגון, וינס מקמהן, כרכישה הגדולה ביותר בהיסטוריה של סמאקדאון.
רגעים ספורים לפני שאליאס ביצע את קטע הנגינה שלו, הוא נקטע על ידי רומן ריינס, שערך אף הוא את הופעת הבכורה שלו בתוכנית, ותקף את אליאס ואת מקמהן.
באירוע The Shield's Final Chapter, שנערך ב-21 באפריל, אליאס הפסיד לפין באלור וכשל בניסיונו לזכות באליפות הבין יבשתית.
יומיים לאחר מכן בתוכנית סמאקדאון, הבן של וינס, שיין מקמהן, קרא לריינס לזירה כדי לנקום בו על מעשיו, אך עוד לפני שהאחרון הגיע לזירה, אליאס תקף את ריינס מאחור, ולאחר מכן אליאס ושיין תקפו את ריינס יחדיו.
יותר מאוחר באותו הערב, אליאס איתגר את ריינס לקרב יחידים באירוע כסף בבנק, אתגר שנענה בחיוב על ידי ריינס בהמשך התוכנית.
ב-13 במאי בתוכנית Raw, אליאס ובובי לאשלי הפסידו בקרב זוגות לרומן ריינס והמיז כתוצאה מפסילה.
לילה לאחר מכן בתוכנית סמאקדאון, אליאס, דניאל בריאן, רואן ושיין מקמהן ניצחו בקרב האנדיקאפ 4 נגד 3 את רומן ריינס והאוסוס.
באירוע כסף בבנק, שנערך ב-19 במאי, אליאס הפסיד לריינס בקרב שנמשך כעשר שניות.
יומיים לאחר מכן בתוכנית סמאקדאון, אליאס נוצח פעם נוספת על ידי ריינס.
ב-28 במאי, אליאס ניצח את R-טרות' וזכה באליפות 24/7 של ה-WWE לאחר עזרה מצידם של שיין מקמהן ודרו מקינטייר; זאת הייתה האליפות הראשונה בקריירה של אליאס, שבה זכה ב-WWE.
לעומת זאת, הוא הפסיד את התואר באותה התוכנית לאחר שרומן ריינס עזר להשיב ל-R-טרות' את אליפות 24/7 בתום קרב הזוגות בין אליאס ומקינטייר לבין R-טרות' וריינס.
ב-4 ביוני בתוכנית סמאקדאון, אליאס ניצח את R-טרות' בקרב חוטבי עצים וכתוצאה מכך זכה באליפות ה-24/7 של ה-WWE בפעם השנייה בקריירה שלו.
לעומת זאת, גם הפעם אליאס לא החזיק בחגורת האליפות זמן רב כאשר כעבור כמה דקות לאחר מכן, R-טרות' הצמיד את אליאס מתחת לזירה וזכה באליפות בחזרה.
ב-11 ביוני, אליאס הפסיד למיז.
ב-18 ביוני בתוכנית סמאקדאון, אליאס ודרו מקינטייר ניצחו בקרב הדחות זוגות את המיז ו-R-טרות'.
ב-25 ביוני, אליאס ניצח את המיז בקרב 2 מתוך 3 הכרעות.
ב-1 ביולי בתוכנית Raw, אליאס נוצח על ידי המיז באותו קרב של 2 מתוך 3 הכרעות.
ב-8 ביולי בתוכנית Raw, אליאס והריבייבל (דאש ויילדר וסקוט דוסון) הפסידו למיז והאוסוס בקרב 2 מתוך 3 הכרעות.
ב-16 ביולי, אליאס, רנדי אורטון וסמואה ג'ו ניצחו בקרב שלושה נגד שלושה את הניו דיי (ביג אי, קופי קינגסטון ואקסבייר וודס).
באירוע סמאקוויל, שנערך ב-27 ביולי, אליאס הפסיד לקווין אואנס.
ב-12 באוגוסט בתוכנית Raw, אליאס נוצח על ידי ריקושט.
ב-20 באוגוסט, אליאס ניצח את קווין אואנס בקרב שמינית הגמר של טורניר מלך הזירה.
ב-23 באוגוסט, אליאס הפסיד את אליפות 24/7 ל-R טרות', אך לבסוף הצליח להשיב לעצמו את חגורת האליפות מידי רוב סטון על הסט של רשת פוקס.
ב-3 בספטמבר, אליאס גבר על עלי במסגרת רבע גמר טורניר מלך הזירה.
ב-29 בנובמבר, אליאס חזר להופיע, כשהחל ללעוג לדרייק מאבריק, מה שהפך אותו לדמות הטובה.
שבוע לאחר מכן, הוא ביסס את דמותו כטובה, כששר ביחד עם דנה ברוק ולאחר מכן הכה את מאבריק בזירה.
ב-24 בינואר 2020, אליאס וברון סטרומן ניצחו בקרב זוגות את סזארו ושינסקה נקאמורה.
באירוע הרויאל ראמבל, שנערך ב-26 בינואר, אליאס התחרה בקרב הרויאל ראמבל המסורתי, כשנכנס כמספר ה-2, אך הודח על ידי ברוק לסנר.
ב-7 בפברואר, אליאס גבר על סזארו.
ב-21 בפברואר בפרק של התוכנית סמאקדאון, אליאס וברון סטרומן ניצחו את סזארו ושינסקה נקאמורה בקרב "סימפוניית ההרס".
בלילה הראשון של האירוע רסלמניה 36, שהוקלט ב-25 וב-26 במרץ (ושודר ב-4 באפריל), אליאס גבר על המלך קורבין.
ב-15 במאי, אליאס גבר על המלך קורבין בשלב רבע הגמר של טורניר אשר קבע את האלוף הבין יבשתי החדש.
שבועיים לאחר מכן בתוכנית, הוא לא היה כשיר להמשיך בטורניר זה כאשר לפי העלילה הוא ספג פציעה שנגרמה מתאונת דרכים.
הפציעה העלילתית חיפתה על הפציעה שממנה סבל במציאות, כאשר הוא קרע את שריר החזה וכתוצאה מכך נדרש לעבור ניתוח אשר השבית אותו למשך שישה עד תשעה חודשים.
ב-12 באוקטובר בפרק של התוכנית Raw כחלק מהדראפט, אליאס הועבר למותג Raw.
באותו הפרק, הוא חזר מפציעה ותקף את ג'ף הארדי, כשהטיח גיטרה בגבו של האחרון.
הוא תקף את הארדי, משום שהוא האמין שהוא זה שהיה אחראי לתאונת הדרכים שבה היה מעורב.
באירוע גיהנום בכלוב, שנערך ב-25 באוקטובר, אליאס ניצח את ג'ף הארדי כתוצאה מפסילה.
לילה לאחר מכן בפרק של התוכנית Raw, אליאס נוצח על ידי קית' לי לאחר הסחת דעת מצד ג'ף הארדי בקרב אשר היה על מקום בקבוצת Raw לקראת קרב ההדחות המסורתי של אירוע סדרת ההישרדות.
ב-2 בנובמבר, אליאס הפסיד לג'ף הארדי בקרב גיטרה על עמוד.
ב-9 בנובמבר, אליאס כשל פעם נוספת להעפיל לקבוצת Raw, כשהפעם הוא הפסיד לרידל בקרב משולש אשר כלל בנוסף את ג'ף הארדי.
ב-30 בנובמבר, אליאס הפסיד פעם נוספת לג'ף הארדי, הפעם במסגרת קרב "סימפוניית ההרס".
ב-28 בדצמבר וב-4 בינואר 2021, אליאס נוצח על ידי AJ סטיילס.
ב-11 בינואר, אליאס נחל הפסד לג'ף הארדי.
ב-1 בפברואר, אליאס וג'קסון רייקר הפסידו בקרב זוגות לקרליטו וג'ף הארדי.
במופע המקדים לאירוע תא ההדחות, שנערך ב-21 בפברואר, אליאס השתתף בקרב מרובע נגד ג'ון מוריסון, מוסטפא עלי וריקושט, שבו המנצח בקרב התווסף לקרב משולש על אליפות ארצות הברית באירוע עצמו; בסופו של דבר, מוריסון הוא זה שניצח בקרב.
ב-1 במרץ, אליאס נוצח על ידי דמיאן פריסט.
באירוע פאסטליין, שנערך ב-21 במרץ ובלילה לאחר מכן בפרק של התוכנית Raw, אליאס הפסיד לברון סטרומן בקרבות יחידים.
ב-12 באפריל, אליאס וג'קסון רייקר הפסידו בקרב זוגות לניו דיי (קופי קינגסטון ואקסבייר וודס).
שבוע לאחר מכן, אליאס ניצח את קופי קינגסטון בקרב יחידים.
ב-3 במאי, אליאס ורייקר הפסידו ל-RK-Bro (רידל ורנדי אורטון).
ב-31 במאי, אליאס ורייקר הפסידו בקרב על אליפות הזוגות של Raw לאלופי הזוגות, AJ סטיילס ואומוס, זאת לאחר שאליאס סירב להיכנס לקרב, כשרייקר ביקש ממנו וכתוצאה מכך השאיר אותו לבדו, דבר שהקל על אלופי הזוגות והוביל לניצחונם ולהגנתם על חגורות האליפות.
ב-28 ביוני, אליאס הפסיד לרייקר בקרב רצועה.
ב-19 ביולי בפרק של התוכנית Raw, אליאס הפסיד לג'קסון רייקר בקרב "סימפוניית ההרס".
ב-4 באפריל 2022 בפרק של התוכנית Raw, הוא חזר תחת שם במה חדש, איזיקיאל, ביחד עם מראה חדש אשר כלל פנים מגולחות, שיער קצר ומכנסונים, כשקטע את דבריו של קווין אואנס.
הוא טען שהוא לא אליאס, אלא אחיו הצעיר.
במשך השבועות שבאו לאחר מכן, איזיקיאל נקלע לפיוד עם אותו אואנס, שלא האמין בשום תוקף שאיזיקיאל הוא אחיו של אליאס, אלא אליאס בעצמו.
ב-16 במאי, איזיקיאל גבר על צ'אד גייבל.
באירוע גיהנום בכלוב, שנערך ב-5 ביוני, איזיקיאל נחל הפסד לאואנס.
ב-13 ביוני בפרק של התוכנית Raw, איזיקיאל הודיע שאחיו הגדול, אליאס יחזור בשבוע הבא.
אליפות סופר אינדי של IWC (פעם אחת)
אליפות העולם במשקל כבד של IWC (פעם אחת)
PWI דירג אותו במקום ה-69 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2018
פרסי סוף השנה של WWE (פעם אחת)
ההופעה המוזיקלית של השנה (2020) - הופעה חיה של האלבום Universal Truth בתוכנית Raw (19 באוקטובר)
אליאל סארינן (בפינית: Eliel Saarinen; 20 באוגוסט 1873 – 1 ביולי 1950) היה אדריכל פיני ונודע בזכות בנייניו שתכנן בסגנון האר נובו בראשית המאה ה-20. אביו של אירו סארינן.
אליאל סארינן התחנך בהלסינקי ולמד באוניברסיטת הלסינקי לטכנולוגיה.
מ-1896 ועד 1905 עבד בשיתוף עם הרמן גאסליוס (Herman Gesellius) והרמס לינדגרן (Armas Lindgren) בחברה שהקימו, "גאסליוס, לינדגרן וסארינן" (Gesellius, Lindgren, and Saarinen).
עבודתו המשמעותית הראשונה בחברה הייתה תכנון הביתן הפיני בתערוכה העולמית בפריז בשנת 1900. הביתן הפיני תוכנן בהשראת מספר בסגנונות בהם: אדריכלות עץ פינית, התחייה הגותית הבריטית והאר נובו.
עקרונות התכנון המוקדמים שגיבש סארינן בעבודה זו באו לידי ביטוי גם בעבודות מאוחרות יותר שתכנן.
החל מהמוזיאון הלאומי של פינלנד ועד תחנת הרכבת של הלסינקי.
מ-1910 עד 1915 עבד על פרויקט נרחב של תכנון העיר Munksnäs-Haga ולאחר מכן פרסם ספר בנושא.
בינואר 1911 נבחר ליועץ תכנון העיר לטאלין, אסטוניה ואף הוזמן לבודפשט כדי לייעץ לפיתוח העיר.
בשנת 1912, סארינן כתב חוברת על בעיות התכנון של בודפשט.
באפריל 1913 קיבל את הפרס הראשון בתחרות בינלאומית על תוכניתו לעיר טאלין.
בין השנים 1917–1918 עבד סארינן על תוכנית בניין עיר של הלסינקי.
הוא גם עיצב סדרה של בולי דואר, שהונפקו 1917, ואת שטרות הכסף של המרק הפיני הציג בשנת 1922.
ב-6 במרץ 1904 התגרש מאשתו הראשונה, מתילדה (שהתחתנה לאחר מכן עם הרמן גאסליוס) והתחתן עם אשתו השנייה, לואיז גאסליוס, פסלית בהלסינקי, ואחותו הצעירה של הרמן גאסליוס.
ב-31 במרץ 1905 נולדה בתם הבכורה, אווה-ליסה (פיפסאן), וב-20 באוגוסט 1910 נולד בנו אירו.
אליאל סארינן עבר לארצות הברית בשנת 1923 לאחר שהצעתו למגדל טריביון בשיקגו, אילינוי זכתה במקום השני בתחרות האדריכלית שנערכה.
הצעה זו השפיעה על אדריכלים רבים בארצות הברית וגורדי שחקים רבים בערים אמריקאיות נבנו בהשראתה.
אחת העבודות הבולטות בהשראת סארינן היא בניין המפרץ (Gulf Building) ביוסטון.
סארינן התיישב לראשונה באוונסטון, אילינוי, שם עבד על תוכניתו לפיתוח גדות האגם של שיקגו.
בשנת 1924 הפך לפרופסור אורח באוניברסיטת מישיגן.
בשנת 1925 ביקש ג'ורג' גוף בות (George Gough Booth) מאליאל סארינן לתכנן את קריית החינוך של קרנברוק, שנועדה להיות המקבילה האמריקאית לבאוהאוס.
סארינן אף לימד שם והפך לנשיא האקדמיה לאמנות של קרנברוק ב-1932. בין תלמידיו היו ריי וצ'ארלס איימס.
בסביבות שנת 1934, אליאל סארינן היה מעורב בעיצוב מוצר עבור חברת Wilcox Silver Plate Co.
קנקן תה אייקוני זה הוצג לראשונה בתערוכה שהתקיימה במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק.
במהלך השנים הבאות, הוצג הכד התה בתערוכות רבות, כולל ב"תערוכה המודרנית בסנט לואיס" (2015-16) במוזיאון לאמנות של סנט לואיס, "קרנברוק הולכת לסרטים: סרטים והאובייקטים שבהם", שהוצגה מעת לעת בין השנים 1925–1975 במוזיאון האומנות של קרנברוק (2014-15).
ובשנת 2005–2007, בתערוכת "המודרניזם בכסף האמריקאי: עיצוב במאה ה-20", שאורגן על ידי מוזיאון דאלאס לאמנות, וגם הופיע במתערוכה מטעם למוסד סמית'סוניאן בוושינגטון די.
בשנת 52–1951, הוצג כד תה באופן בולט בתערוכה לזכרו של אליאל סארינן שנדדה למקומות רבים ברחבי ארצות הברית.
בנוסף למוזיאון קרנברוק, מוזיאון דאלאס ומוזיאון סנט לואיס, המוזיאון הבריטי בלונדון ומוזיאון המטרופוליטן לאמנות מחזיקים גם הם כדי תה הקשורים לעיצוביו של אליאן סארינן.
אליאל סארינן הפך לפרופסור במחלקה לארכיטקטורה באוניברסיטת מישיגן.
בנו, אירו סארינן (1910-1961), הפך לאחד האדריכלים האמריקאים החשובים של אמצע המאה ה-20, כאחד המנהיגים של הסגנון הבינלאומי.
סטודנט של סארינן, אדמונד בייקון, זכה להכרה לאומית כמנכ"ל ועדת התכנון של העיר פילדלפיה בשנים 1949–1970.
אליאל קיבל את מדליית הזהב של AIA בשנת 1947.
אליאל פרץ (נולד ב־18 בנובמבר 1996) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בהפועל באר שבע מליגת העל ובנבחרת ישראל.
פרץ החל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של הפועל צפרירים חולון, ובגיל 12 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי תל אביב.
במדי קבוצת הנוער של המועדון זכה באליפות ליגת העל לנוער בעונת 2014/2015, ובקיץ הושאל לבית"ר תל אביב רמלה מהליגה הלאומית.
פרץ לא קיבל דקות משחק במדי הקבוצה, ובינואר חזר לקבוצת הנוער של מכבי תל אביב ובמקביל התאמן עם הקבוצה הבוגרת.
ב-2 במרץ 2016 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקריירה במדי הקבוצה הבוגרת של תל אביב, כשפתח בהרכב בניצחון 0–2 על הפועל כפר סבא במסגרת גביע המדינה.
ב-14 במאי 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשפתח בהרכב בניצחון 2–0 על בית"ר ירושלים באצטדיון טדי.
עד תום עונת 2015/2016 ערך בסך הכל שתי הופעות בליגת העל, ונכנס כמחליף בהפסד 0–1 למכבי חיפה בגמר הגביע.
ב-28 ביולי 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בזירה האירופית, בניצחון 2–1 נגד פאנדורי במסגרת מוקדמות הליגה האירופית, ובליגה ערך תשע הופעות בעונת 2016/2017. את עונת 2017/2018 החל במכבי תל אביב, אך ב-5 בספטמבר 2017 הושאל לבני יהודה תל אביב עד לסיום העונה.
ב-2 בדצמבר 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 0–3 על בני סכנין, ואת העונה הוא סיים עם שער אחד ב-22 משחקי ליגה.
ב-16 בספטמבר 2018 הושאל להפועל חדרה עד לסיום העונה.
ב-17 ביולי 2019 חתם לשנתיים בהפועל חדרה, אשר רכשה מחצית מכרטיסו ממכבי תל אביב.
ב-19 ביוני 2020 חתם לשנתיים בוולפסברגר מליגת העל האוסטרית.
במשחק הליגה הראשון שלו הוא פתח וכבש שער עצמי, במשחק שהסתיים בהפסד 1–3 לרד בול זלצבורג.
ב-1 בנובמבר כבש שער בכורה, בניצחון וולפסברגר 1–3 על אדמירה ואקר מדלינג.
ב-6 באוקטובר 2022 חתם לשנתיים בהפועל חיפה.
ב-21 ביוני 2023 חתם לשנתיים באפולון לימסול.
ב-16 ביולי 2024 חתם לשנתיים בהפועל באר שבע.
פרץ ערך תשע הופעות וכבש שני שערים במדי הנבחרת הצעירה עד גיל 21. ב-8 ביוני 2024 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת הבוגרת בהפסד 3-0 ל במשחק ידידות.
ב-22 במרץ 2025 פרץ נכנס כמחליף בניצחון 1-2 על נבחרת אסטוניה במחזור הראשון של מוקדמות מונדיאל 2026 שנערך אצטדיון נאג'רדאי, דברצן, הונגריה.
אליאנסה פטרולרה פוטבול קלוב (בספרדית: Alianza Petrolera Fútbol Club) היא קבוצת כדורגל קולומביאנית מהעיר ברנקברמחה.
הקבוצה משחקת בתלבושת צהוב-שחור ומקיימת את משחקיה הביתיים באצטדיון דניאל וייה ספאטה.
המועדון נוסד ב-24 באוקטובר 1991 והופיע לראשונה בליגת המשנה הקולומביאנית בשנת 1992. נחשב לאחד המועדונים ששיחקו הכי הרבה שנים בליגה השנייה, מיום הקמתה.
בין השנים 1998–2004 הקבוצה הייתה מספר פעמים על סף העפלה לליגה הבכירה, אך לא צלחה את הפלייאוף.
בשנת 2002 סיימה אף כסגנית והפסידה את העלייה כאשר סנטאורוס וייאוויסנסיו ניצחה אותה בגמר.
בשנת 2009 הקבוצה הייתה קרובה לפירוק.
בסמסטר הראשון השיגה 5 נקודות בלבד ללא שום ניצחון ובהיעדר נותני חסות, שחקנים וצוות מקצועי, המשך פעילותה הוטל בספק לקראת הסמסטר השני.
בסופו של דבר שיחקה הקבוצה את המשך הטורניר וסיימה אחרונה.
מי שהצילה את המועדון היה אתלטיקו נסיונל, כאשר לקח את פטרולרה תחת חסותו וחתם על שיתוף פעולה.
במסגרת השיתוף, התחייבו בנסיונל להשאיל שחקנים מהסגל הרחב וכן מקבוצות הנוער של המועדון, כדי שיצברו דקות משחק וניסיון באליאנסה פטרולרה.
כמו כן, התחייבה נסיונל גם לשלם לצוות המקצועי.
מצבה של פטרולרה השתפר וב-2011 הגיעה הקבוצה לרבע גמר הפלייאוף, שם הודחה בידי דפורטיבו ריונגרו.
בשנת 2012 הצליחה הקבוצה להעפיל לפלייאוף בסמסטר השני וסיימה ראשונה את הבית שלה עם 15 נקודות.
בגמר היא פגשה את דפורטיבו ריונגרו וגברה עליה בסיכום הכללי 1–4. הוא הוכתרה כאלופת הסמסטר השני וכדי להעפיל לליגה הבכירה, היה עליה לנצח את אמריקה קאלי, שזכתה באליפות הסמסטר הראשון.
במשחק הראשון שנערך באצטדיון פולידפורטיבו סור, ניצחה אליאנסה 1–2. משחק הגומלין נערך באצטדיון פסקואל גררו ובו גברה אמריקה 0–1, מה שגרר את ההכרעה לדו-קרב פנדלים.
את הדו-קרב ניצחה פטרולרה והבטיחה לראשונה בתולדותיה את העפלתה לליגה הבכירה.
בשנת 2013 הופיעה פטרולרה לראשונה בליגה הבכירה ובעזרתו של קרלוס ארדילה לוייה, הבעלים של אתלטיקו נסיונל, הורחב אצטדיון אלבארו גומס הורטאדו, שם שיחקה פטרולרה את משחקיה הביתיים באותו טורניר, כאשר במקביל שובץ אצטדיון דניאל וייה ספאטה.
כבר במחזור השני עשתה היסטוריה כשרשמה את ניצחון הבכורה שלה בליגה הראשונה אי פעם, 0-1 על לה אקידד משער של דיירון אספרייה.
בסופו של דבר הטורניר לכל שנת 2013 לא היה טוב ורק שני מחזורים לסיומו הצליחה הקבוצה להנצל מירידה לליגת המשנה ולשחק במשחקי הפלייאוף על הזכות להישאר בליגה.
בקופה קולומביה הגיעה הקבוצה רחוק, עד לחצי הגמר, לפני שהודחה בידי אתלטיקו נסיונל.
בתחילת שנת 2014 הסתיים שיתוף הפעולה עם נסיונל ופטרולרה פתחה לא טוב את הטורניר עם 5 נקודות בלבד לאחר 9 מחזורים.
אבל רצף של 7 ניצחונות ותיקו נתן לה את האפשרות להעפיל באופן היסטורי לפלייאוף, אם הייתה משיגה תיקו במחזור האחרון מול אנביגאדו.
הפסד של 0–2 גרם לפטרולרה לסיים עם אותו מספר נקודות כמו של לה אקידד, אבל להפסיד את המקום בפלייאוף בגלל הפרש שערים נחות יותר.
הסמסטר השני היה העתק מדויק, כאשר שוב השיגה הקבוצה 27 נקודות, סיימה תשיעית ופיספסה את ההעפלה לפלייאוף רק בגלל יחס שערים.
הטורניר הטוב ביותר שלה עד כה היה בסמסטר השני של 2015, כאשר במחצית מהדרך אף הוליכה את הטבלה והקדימה קבוצות כמו אתלטיקו נסיונל וג'וניור ברנקייה.
בסופו של דבר השיגו שיא של נקודות לטורניר (33) והעפילו לראשונה בתולדותיהם לפלייאוף, שם נעצרו רק בחצי הגמר על ידי אינדפנדיינטה מדיין כשהפסידו בסיכום שני המשחקים 0–6.
הקבוצה משחקת את משחקיה הביתיים באצטדיון דניאל וייה ספאטה, שהוקם ב-1970 ושופץ בין השנים 2011–2015. תכולת האצטדיון היא כ-10,400 ונמצא בראשותה של עיריית ברנקברמחה.
אליאכסנדר ניקולאביץ' בראנקוב (בבלארוסית: Аляксандр Баранкоў) הוא שוטר בלארוסי בדימוס, בדרגת סרן, שנודע כחושף שחיתויות.
הוא טען לשחיתות בזרועות המשטרה בבלארוס והתמודד בעצמו עם אישומים בבלארוס בגין שוחד והונאה, וקיבל מעמד פליט פוליטי באקוודור בטענה שנרדף על ידי ממשלת בלארוס.
הוא עוכב באקוודור בשנים 2010 וב-2012, כאשר דרישותיה של בלארוס להסגירו נשקלו על ידי בית הדין הלאומי באקוודור (CNJ) ושתי הבקשות נדחו.
אלכסנדר בראנקוב היה שוטר במשטרת בלארוס, לאחר שסיים את שירותו בצבא בדרגת סרן.
הוא מילא תפקיד של חוקר פשעים כספיים.
בראנקוב טוען שבעת עבודתו כשוטר בבלארוס הוא מצא עדויות לשחיתות בסוכנויות משטרה ובארגונים מסחריים ממשלתיים.
הוא העלה טענות אלה במהלך תביעות בית משפט בבלארוס נגדו כתגובה.
בשנת 2008 הוא עבר לאקוודור.
ב-17 באוגוסט 2012 אמר כי הוא "חשף טבעת הברחת נפט בה היו מעורבים בכירים בממשלו של הנשיא אלכסנדר לוקשנקו, כולל קרובי משפחה של המנהיג".
הוא תיאר את המידע שלו כ"נפיץ".
באמצע שנת 2009 האשימה הוועדה לביטחון המדינה של הרפובליקה של בלארוס (ק.ד.ב.) את בראנקוב בקבלת שוחד ובהונאה.
בראנקוב עזב את בלארוס בשנת 2008, לפני שהוגש האישום, על פי מגזין "טיים", או ביולי 2009, לאחר הגשת שני כתבי אישום, כך על פי הכוחות הדמוקרטיים המאוחדים של בלארוס (UDF).
בתיקים באקוודור הקשורים למקרה נאמר כי בראנקוב לכאורה "ניסה לסחוט את עובדי חברת Total Oil, בדרישה לתשלומים של עד 60,000 דולר לפחות בשמונה הזדמנויות."
בנובמבר הואשם על ידי הרשויות בבלארוס בבגידה.
בשנת 2010 הגישה בלארוס בקשה להסגרתו של בראנקוב מאקוודור בדרישה למעצר מונע.
הוא עוכב מ-1 ביוני 2010 עד 22 ביולי 2010 בטענה שתוקף אשרת השהייה שלו פג.
האינטרפול תיאר את מעצרו בשנת 2010 כדוגמה ל"הצלחה בינלאומית" בפעולותיה.
בקשת ההסגרה משנת 2010 נדחתה על ידי נשיא בית הדין הארצי לצדק של אקוודור (CNJ) קרלוס רמירז ב-28 באוקטובר 2011, תוך ציון אי סדרים פרוצדורליים וחוסר ערבויות לכך שבראנקוב לא יעבור טיפול אכזרי, בלתי אנושי או משפיל.
הפסיקה הותירה את האפשרות כי בלארוס תוכל להגיש בקשה נוספת.
בראנקוב נעצר שוב ב-7 ביוני 2012, מספר שבועות לפני ביקורו של נשיא בלארוס אלכסנדר לוקשנקו ב-28 ביוני באקוודור.
הדיון בבית המשפט נערך ב-21 ביוני.
ב"טיים" דיווחו כי בראנקוב נעצר לאחר ביקורו של לוקשנקו.
זוגתו של בראנקוב, מייבל אנדרד, תיארה את המעצר השני כהפרה חמורה של זכות המקלט, וקבעה כי בראנקוב מסתכן בעונש מוות אם יוסגר.
בשלהי יולי פתח בראנקוב בשביתת רעב במחאה על אובדן אפשרי של מעמד הפליט והסגרתו.
הוועדה הבין-אמריקאית לזכויות אדם דנה בבקשה כאמצעי זהירות שנועד "למנוע נזק בלתי הפיך".
ב-23 באוגוסט, לפני החלטת בית הדין לצדק, הצהיר סגן שר החוץ האקוודורי מרקו אלבוחה, ש"אקוודור תשים את הדגש על אי הסגרה של אזרח שחייו בסכנה, מפני עונש מוות או חיים בכלא".
ההסגרה הייתה מחייבת אישור של נשיא אקוודור, רפאל קוריאה, שקבע כי אם בית הדין יאפשר את ההסגרה, אז הוא יכול לסרב להסגרה "כמוצא אחרון." הוא הצהיר, "אנו דוחים כל התקפה על זכויות אדם (או) רדיפה פוליטית".
ב-29 באוגוסט 2012 הודיע בין הדין לצדק של אקוודור כי מעמד הפליט של בראנקוב היה מוצדק ודחה את בקשת ההסגרה לבלארוס.
בראנקוב קיבל מעמד של פליט מדיני באקוודור ב-23 ביולי 2010 בטענה שנרדף בבלארוס "בגלל גילוי השחיתות של הנשיא אלכסנדר לוקשנקו".
מעמד הפליט של בראנקוב אושר על ידי בית הדין ב-29 באוגוסט 2012 בתגובה לבקשת בלארוסית להסגרתו.
מעמדו הושווה על ידי ה"גרדיאן", מגזין Time ו-Associated Press למעמדו של ג'וליאן אסאנג', שקיבל מעמד של פליט מדיני על ידי אקוודור באוגוסט 2012 ועמד בפני הסגרה לבריטניה.
אליאנץ פילד הוא אצטדיון כדורגל בסיינט פול, שבמדינת מינסוטה, המשמש כאצטדיון הביתי של מינסוטה יונייטד מה-MLS.
האצטדיון מכיל 19,400 מושבים, ותוכנן על ידי חברת "Populous", נפתח ב-13 באפריל 2019, במהלך העונה השלישית של מינסוטה יונייטד בליגת ה-MLS.
האצטדיון ממוקם בסמוך לכביש המהיר "Interstate 94" ו"שדרת סנלינג", ומקושר לקו רכבת קלה העובר ליד האצטדיון הנקרא "הקו הירוק של המטרו" ("מטרו" הוא השם של מערכת קווי רכבת קלה במטרופולין מיניאפוליס-סיינט פול).
ב-23 באוקטובר 2015, בעלי המועדון הודיעו שמינסוטה יונייטד תבנה אצטדיון באתר מסוף האוטובוסים של סיינט פול בשטח של 35 אקרים (כ-142 דונם).
האצטדיון מכיל כ-19,400 מושבים, הושלם בתחילת 2019, ומומן באופן פרטי בכ-200 מיליון דולר.
ב-25 בנובמבר 2015, מינסוטה יונייטד שכרה את חברת פופוליס בקנזס סיטי כדי לעצב את האצטדיון.
ב-9 בדצמבר 2015 הקבוצה שכרה את Mortensen Construction כחלק מבניית האצטדיון יחד עם Populous.
Mortensen בנתה את אצטדיון יו.
בנק עבור מינסוטה ויקינגס בשנים 2014–2016, ועבדה עם Populous על שלושה מתקני ספורט אחרים במטרופולין מיניאפוליס-סיינט פול: טארגט פילד, אצטדיון TCF בנק ואקסל אנרג'י סנטר.
הבנייה הושלמה בפברואר 2019, והאצטדיון נפתח חודשיים לאחר מכן ב-13 באפריל 2019 כאשר מינסוטה יונייטד אירחה את ניו יורק סיטי.
האצטדיון בנוי בצורת טבעת, עם תכולה של כ-19,400, שיכולה לגדול ל-24,474 בהרחבה עתידית שתמלא את ארבע הפינות.
באצטדיון יש יציע עמידה בטוח עבור 2,920 אוהדים, הנקרא בשם "Wonderwall" על שם ההמנון הלא רשמי של המועדון, שנמצא מאחורי השער בקצה הדרומי.
יציע Wonderwall החד-שכבתי עוצב בשיפוע של 34.9 אחוז וללא מושבים.
בקצה הצפוני יש בר ומבשלת בירה (המוכרת בירה שבושלה במקום), בשם Brew Hall, ולוח תוצאות ידני ושעון אנלוגי של 45 דקות שנועדו לדמות לאביזרים שהיו באצטדיון הבית לשעבר, מרכז הספורט הלאומי בעיר בליין.
האצטדיון תוכנן על ידי Populous עם קווי ראייה מכוונים ותכנון ל"אווירה אינטימית".
המגרש יושב 16 אינצ'ים (41 ס"מ) מעל שורת המושבים הראשונה והוא מורכב מ-97,000 רגל רבוע (9,000 מ"ר) של עֶשְׂבָּה (Turf) מחברת "הית' פארמס" שבויסקונסין שהותקן באוקטובר 2019 כדי להחליף את המשטח המקורי מסִיסָנִית הָאָחוּ (Kentucky bluegrass) מקולורדו שסבל מבעיות ניקוז.
רשת חיצונית אובלית העשויה פולימר דמוי זכוכית מספקת לאצטדיון חזית מלוטשת.
האצטדיון מחופה ב-PTFE, המכסה את מבנה הפלדה המחזיק את הגג במקומו.
עם גג המכסה חלקית את כר הדשא, צורת האצטדיון צפויה להנמיך את הרעש היוצא לכיוון השכונה.
נורות LED המשנות צבעים מדליקות את הרשת החיצונית באותו אופן כמו אליאנץ ארנה במינכן שבגרמניה, ואצטדיון מטלייף במזרח רד'רפורד שבניו ג'רזי.
הבדיקות הראשונות של מערכת התאורה בדצמבר 2018, שבוצעו בלילה ובערפל, גררו תלונות מצד התושבים הסמוכים בגלל עוצמת הצבעים.
הוקמה תוכנית מתאר לפיתוח מחדש של האזור הרחב, כולל אתר האצטדיון ונכסים צמודים בבעלות RK Midway.
התוכנית עשויה לכלול בניית שטחי מלון ומשרדים חדשים ופיתוח מחדש של מרכז הקניות הקיים.
הבניינים שתפוסים בחניות: סופרמרקט Rainbow, Walgreens, Midway Pro Bowl וכמה שטחים סמוכים יהרסו.
תוכנית המתאר קוראת לפיתוח המחודש להיות ידידותי יותר להולכי רגל, כדי להכיל מספר גדול של אוהדים שהולכים לתחנות התחבורה וממנה.
המחצית הדרומית של האתר הייתה בעבר מסוף אוטובוסים ששימש את "מטרו טרנזיט" עד שנהרס בשנת 2002. לאחר מכן תוכננה חנות גדולה באתר אך לא נבנתה.
האתר נרכש עשרות שנים קודם לכן על ידי המועצה המטרופוליטית בעזרת מנהל התעבורה הפדרלי ולכן פיתוח האתר דרש אישור של הממשלה הפדרלית.
האצטדיון עצמו יושב בעיקר על מקום נכס זה.
ב-25 ביולי 2017 הוכרזה אליאנץ לייף כספונסר לאצטדיון.