tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
י"ז בשבט – בכור-שלום שטרית, חבר הכנסת מטעם מפא"י ושר המשטרה הראשון של ישראל
כ"א באב – בריאן אפשטיין, מנהלה של להקת החיפושיות התאבד (נולד ב-ה'תרצ"ד)
כ"ה באב – איליה ארנבורג, סופר יהודי-רוסי (נולד ב-ה'תרנ"א)
יעקב אביגדור, רב וסופר-פולני ניצול שואה ממחנה הריכוז בוכנוואלד, היה הרב הראשי ליהדות מקסיקו (נולד ב-ה'תרנ"ו)
מקבלי פרס ישראל לשנת תשכ"ז הם:
אברהם שלונסקי – ספרות יפה
עקיבא ארנסט סימון – חינוך
בנימין אקצין – מדעי המשפט
אריה ליאו אוליצקי – רפואה
ד' בחשוון – הוענק פרס נובל לספרות לסופר שמואל יוסף עגנון
ז' בחשוון – המערך (הראשון) בראשות לוי אשכול זוכה בבחירות לכנסת השישית
כ"ו בחשוון – נחנך נמל אשדוד, הנמל המודרני השני בישראל
כ' בטבת – לוי אשכול מציג את ממשלתו השלישית (השלוש עשרה במנין הממשלות) בפני הכנסת
כ"ז בטבת – אינדירה גנדי נבחרת לראש ממשלת הודו
ח' באדר – אייבי נתן יוצא במטוס פרטי למצרים ונוחת בפורט סעיד.
ג' בניסן – תחילת השידורים של הטלוויזיה החינוכית
כ"ט באב – מטוס מיג-21 עיראקי נוחת בבסיס חצור של חיל האוויר הישראלי במסגרת מבצע יהלום
י"ד באלול – חנוכת משכן הכנסת בקריית הממשלה שבגבעת רם בירושלים.
ו' בתשרי – דוד ד'אור, זמר ישראלי
כ"ה בכסלו – מוסי רז, חבר הכנסת מטעם מרצ
ג' בטבת – הרב זמיר כהן, יו"ר ארגון הידברות
ד' בטבת – אמיר בן-דוד, עיתונאי, תסריטאי ומוזיקאי ישראלי
י"ג בטבת – ישראל מימון, מזכיר הממשלה לשעבר
ה' בשבט – אייל זמיר, הרמטכ"ל ה-24 של צה"ל
י"ב באדר – עדי גורדון, כדורסלן ישראל
י"ז בניסן – צביקה הדר, שחקן ומנחה ישראלי
ו' בסיוון – ניר קלינגר, שחקן כדורגל לשעבר וכיום מאמן כדורגל ישראלי
כ"ה באב – דניאל יאמר, איש עסקים יהודי-גרמני
י"ט בתשרי – אברהם הלוי פרנקל, מתמטיקאי ישראלי (נולד ה'תרנ"א)
ה' בטבת – אברהם שפירא, ראש השומרים בפתח תקווה
כ' באדר – ויקטור בראונר, צייר יהודי-רומני (נולד ב-ה'תרס"ד)
י"א באייר – ישראל בר, מרגל ישראלי
ז' באלול – משה קוסביצקי, מגדולי החזנים בדורנו
מקבלי פרס ישראל לשנת תשכ"ו הם:
שלמה מורג – מדעי היהדות
הרב יצחק אריאלי – ספרות תורנית
יעקב פולוצקי – מדעי הרוח
משה רודולף בלוך – מדעי החיים
י"ז בטבת – לוי אשכול מציג את ממשלתו השנייה (השתים עשרה במניין הממשלות) בפני הכנסת
כ"ז בטבת – פיגוע ראשון של הפת"ח
כ"א בשבט – סוריה מודיעה כי לכדה את אלי כהן
ג' באדר ב' – המרגל הישראלי וולפגנג לוץ נתפס במצרים
י' באדר ב' – ישראל וגרמניה מודיעות על החלטתן לכונן יחסים דיפלומטיים ביניהן
ט"ז באייר – אלי כהן, מרגל ישראלי שפעל בסוריה מוצא להורג לאחר שנתפס (נולד ב-ה'תרפ"ה)
ט' באייר – מוזיאון ישראל נחנך בירושלים
י"ז באייר – הוקם המערך בין מפא"י ואחדות העבודה - פועלי ציון
ג' בסיוון – מרכז מפא"י מעדיף את לוי אשכול על פני דוד בן-גוריון כמועמד המפלגה לראשות המפלגה, מה שמביא לפרישתו של בן-גוריון עם אישים נוספים ולהקמת רפ"י
ד' באלול – דוד בן-גוריון, יוסף אלמוגי, שמעון פרס וחנה למדן מודחים ממפלגת מפא"י בגלל הקמת מפלגת רפ"י
ז' בטבת – בוני גינצבורג, שוער ישראלי
י"ח בטבת – יוסי בבליקי, זמר ישראלי וסולן להקת פונץ'
כ"ה באדר ב' – אלישבע גרינבאום, משוררת ומחזאית ישראלית (נפטרה ה'תשס"ה)
כ"ד באייר – מירי רגב, שרת התרבות וחברת כנסת מטעם הליכוד.
בעבר הייתה הצנזורית הצבאית הראשית ודוברת צה"ל
כ"ו באייר – אלון אבוטבול, שחקן ישראלי
ו' בסיוון – אלי יצפאן, בדרן, שחקן, מנחה טלוויזיה ישראלי
כ' באדר א' – פליקס פרנקפורטר, שופט בית המשפט העליון של ארצות הברית (נולד ה'תרס"ג)
י"ג בסיוון – מרטין בובר, פילוסוף יהודי (נולד ב-ה'תרל"ח)
כ' בסיוון – ברנרד ברוך (Bernard Baruch) מומחה פיננסי ויועצו הכלכלי של הנשיא ג'ון פ.
ז' בתמוז – משה שרת, ראש הממשלה השני של מדינת ישראל
ל' באב – יואל רקח, פיזיקאי ישראלי
מקבלי פרס ישראל לשנת ה'תשכ"ה הם:
שלמה צמח – ספרות יפה
שלמה דיקמן – ספרות יפה
צבא הגנה לישראל – חינוך
יהודית שובל – מדעי החברה
פרופ' עמוס דה-שליט – מדעים מדויקים
פרופ' יגאל תלמי – מדעים מדויקים
י"א בחשון – פיגוע הדריסה בניו יורק (2017)
י"א בחשון – לאחר 24 שנות שידור, נסגר ערוץ 22 ומוקמים במקומו שני ערוצים חדשים: קשת 12 ו-רשת 13
י"ב בחשון – ערוץ 2 התפצל לערוצים קשת 12 ורשת 13 לאחר 24 שנות שידור
ט"ז בחשון – הטבח בכנסיית סאת'רלנד ספרינגס
י"ח בכסלו – דונלד טראמפ נואם את נאום ירושלים ומכריז כי הוא מכיר בירושלים כעיר בירה של ישראל
כ"ה בשבט – מטוס קרב ישראלי הופל על ידי הצבא הסורי
י"א באייר – אסון נחל צפית: בשיטפון בנחל צפית נספו עשרה בני נוער שטיילו בנחל
כ"ג באייר – נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, הודיע על פרישת ארצות הברית מהסכם הגרעין עם איראן
כ"ח באייר – ישראל זכתה באירוויזיון 2018 עם השיר "Toy" שביצעה נטע ברזילי וכתבו דורון מדלי וסתיו בגר
כ"ט באייר – העברת שגרירות ארצות הברית לירושלים במלאת 70 שנים להכרזת העצמאות של מדינת ישראל
כ"ט באייר – יום השיא של העימותים בגבול ישראל-רצועת עזה עם 61 פלסטינים שנהרגו מאש צה"ל (מהם 50 אנשי חמאס)
ב' בסיון – גואטמלה העבירה את שגרירותה מתל אביב לירושלים, המדינה השנייה שמעבירה את השגרירות לירושלים אחרי ארצות הברית
ג' באלול – לאחר יותר מ-52 שנים, ערוץ הטלוויזיה הראשון בישראל – הטלוויזיה החינוכית הישראלית, מסיימת את שידוריה ומוחלפת ב"כאן חינוכית"
י"ט בחשוון – הרב דב יפה, משגיח רוחני במספר ישיבות.
כ"ד בכסלו – הרב אהרן יהודה לייב שטינמן, מנהיג חרדי-ליטאי, נשיא מועצת גדולי התורה של תנועת דגל התורה.
י"ד בטבת – הרב זאב דב סלונים, רב מרכז ירושלים, זקן חבר בית דין רבני חב"ד בישראל.
כ"ו בטבת – אליהו וינוגרד, שופט בית המשפט העליון.
א' בשבט – הרב זאב קרוב איש חינוך וראש ישיבת השומרון.
ו' שבט – הרב ניסים מויאל; מייסד וראש מוסדות "כרם שלמה – למען שמו באהבה" בקריית גת.
ט' באדר – הרב שמואל אוירבך, מנהיג הפלג הירושלמי ובנו של הרב שלמה זלמן אוירבך.
כ"ט באדר – הרב מרדכי הגר, האדמו"ר מוויז'ניץ מונסי.
ט"ז בניסן – הרב אביחי רונצקי, רב צבאי ראשי וראש ישיבת איתמר.
ה' באייר – הרב אלישיב קנוהל, רב קיבוץ כפר עציון.
י' באייר – הרב חיים ישעיהו הדרי, ראש הישיבה הראשון של ישיבת הכותל במשך למעלה משלושים שנה ולאחר מכן כיהן כנשיא הישיבה.
י"א באייר – מרדכי פרימן, איש רשות השידור ועיתונאי ישראלי (נולד ב-ה'תרצ"ב)
ב' באב – הרב שריה דבליצקי, פוסק הלכה, מדקדק ומקובל ליטאי.
כ"ד באב – אליעזר שמואלי איש חינוך, לשעבר מנכ"ל משרד החינוך והתרבות.
ד' באלול – דוד בן דוד, לוחם יהודי ששימש כמוח'תאר כפר עציון.
ט' באלול – אורי אבנרי, פעיל שמאל וחבר הכנסת.
כ"ז באלול – הרב ישועה בן–שושן, מקובל ירושלמי.
אלישע קימרון – חקר מדעי היהדות
שלמה הבלין – חקר הפיזיקה
יצחק שלזינגר – חקר הפסיכולוגיה
דויד גרוסמן – ספרות עברית
סרג'יו הרט – חקר הכלכלה וחקר הסטטיסטיקה
אלכס לובוצקי – חקר המתמטיקה ומדעי המחשב
רון בן ישי – תקשורת
גיל שויד – טכנולוגיה וחדשנות יישומית
יהודית ויהודה ברוניצקי – תעשייה
נתן שרנסקי – עלייה, קליטה וקיבוץ גלויות
יהודה הראל – התיישבות וחקלאות
נאוה בן צבי – תרומה לחברה ולקהילה
מרים פרץ – חיזוק הרוח היהודית והישראלית
דוד לוי – מפעל חיים – תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
י"ד בתשרי – פתיחה והפעלה של קו הרכבת המהיר לירושלים
י"ח בחשוון – הטבח בבית הכנסת בפיטסבורג
כ"א בחשוון – הבחירות לרשויות המקומיות בישראל
ד' בניסן – הבחירות לכנסת העשרים ואחת
ו' בניסן - הגשושית הישראלית הראשונה, בראשית, התרסקה על אדמת הירח
י"ד באייר – אירוויזיון 2019 התקיים בישראל
י"ז באלול – יום הבחירות לכנסת העשרים ושתיים
ז' בחשוון – יעקב וינרוט, עורך דין, רב ופרופסור למשפטים.
י"ג בחשוון – הרב שלמה קורח, רב העיר בני ברק ואב"ד, מרבני יהדות תימן בישראל.
הרב לוי יצחק הלפרין, ממייסדי "מכון מדעי טכנולוגי להלכה" וראש המכון.
הרב נתן יהודה לייב מינצברג, רב קהילת "המתמידים".
י"ג בטבת – הרב יהודה שביב, מרבני ישיבת הר עציון.
כ' בטבת – עמוס עוז, סופר ופרופסור ישראלי.
כ"ה בטבת – הרב אלישע וישליצקי, מרבני הצינות הדתית בישראל (נולד ב–ה'תשי"ד).
א' בשבט – משה ארנס, מהנדס ופוליטיקאי, כיהן כשר הביטחון ושר החוץ של מדינת ישראל.
ג' בשבט – הרב יצחק יחיאל יעקבוביץ, רבה הראשי של הרצליה.
י' באדר ב' – יהודה ויליק – המפכ"ל ה–13 של משטרת ישראל ומנכ"ל חברת דרך ארץ.
כ"ד באדר ב' – הרב משה יהודא ליב לנדא, רבה של בני ברק.
כ"ג בניסן – הרב מנחם מנדל טאוב, האדמו"ר מקאליב.
י"ב באב – הרב חיים כהן, ה"חלבן"
אהרן ממן – חקר לשונות היהודים וספרויותיהם
אמנון בן–תור – חקר הארכאולוגיה
מירי וחיים ארנטל – מפעל חיים – תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
דבורה ברנשטיין – חקר הסוציולוגיה וחקר האנתרופולוגיה
דן יקיר – חקר מדעי כדור הארץ וחקר מדעי האטמוספירה
מרדכי עקיבא פרידמן – היסטוריה של עם ישראל
נעמי פולני – אמנויות הבמה: תיאטרון ומחול
עדי קמחי – חקר מדעי החיים
רונה רמון – מפעל חיים – תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
ט"ז בתשרי – מתגלים מים על כוכב הלכת מאדים
ב' בכסלו – רצף של מעשי טרור מתוזמנים בפריז, שדוגמתם לא חוותה צרפת נהרגו 129 בני אדם ויותר מ-350 נפצעו
ח' בכסלו – שחרורו של יונתן פולארד ממאסר עולם בכלא האמריקאי
ז' בשבט – פיגוע דקירה בעותניאל בו נרצחה האם דפנה מאיר לעיני ילדיה
ה' באב – ירדן ג'רבי מנצחת בקרב על מדליית ארד במסגרת אולימפיאדת ריו
א' בתשרי – ראש ממשלת אוסטרליה, טוני אבוט, מודח מתפקידו כראש הממשלה וכיו"ר המפלגה הליברלית האוסטרלית
יז בתשרי (30 בספטמבר) – צבא רוסיה מסייע צבאית לצבאו של אסד במלחמת האזרחים בסוריה ונלחם נגד ארגוני המורדים
י"ז בסיוון – משאל עם שזכה לכינוי "הברקסיט", נערך בבריטניה וקובע את יציאתה של בריטניה מן האיחוד האירופי
י' בתמוז – צבא טורקיה מבצע ניסיון הפיכה כושל במדינה
י"ד בתמוז – מדינת ישראל ורפובליקת גינאה מחדשות את היחסים הדיפלומטיים ביניהן לאחר 49 שנות נתק
ב' בתשרי – מאיר פעיל, היסטוריון, אלוף–משנה וחבר הכנסת לשעבר
ב' בתשרי – צבי ליפקין, פיזיקאי ישראלי
ד' בתשרי – הרב אליהו אביחיל, רב ומחנך ישראלי, מייסד וראש תנועת "עמישב" למען נדחי ישראל ועשרת השבטים.
ו' בתשרי – מישאל חשין, שופט בבית המשפט העליון
י"ב בתשרי – מוטי קירשנבאום, עיתונאי, מנחה טלוויזיה ומנכ"ל רשות השידור לשעבר
י"ט בתשרי – איתם הנקין, רב וחוקר.
נרצח בפיגוע ירי ביחד עם רעייתו נעמה
כ"ז בתשרי – הרב יורם אברג'ל, מייסד מושבות "קול רינה רב פעלים" בנתיבות
ג' בחשוון – הרב אהרן אליעזר צייטלין, יו"ר רשת גני חב"ד בצפת
כ"ה בחשוון – יצחק נבון, נשיא המדינה החמישי
כ"ט בחשוון – הרב דב צבי קרלנשטיין ראש ישיבת גרודנא
כ"ב בכסלו – יוסי שריד, יושב ראש מרצ ושר החינוך לשעבר
ט' בשבט – הרב רפאל שמואלביץ, אחד מראשי ישיבת מיר ומראשי מערכת האנציקלופדיה התלמודית
ט"ו בשבט – שמעון יוליס, מבקר משרד הדתות
י"ג באדר א' – הרב יוחנן סופר, האדמו"ר מערלוי
ח' בניסן – הרב יוסף שרביט, רב העיר הספרדי של אשקלון
ב' בסיוון – הרב דוד חיים שלוש, רבה הראשי של נתניה
כ"ו בסיוון – אלי ויזל, עיתונאי וסופר יהודי–אמריקאי ניצול שואה, וחתן פרס נובל לשלום על פעילותו למען זכויות אדם
כ"ח בתמוז – הרב משה מרדכי חדש, ראש ישיבת אור אלחנן
ו' באב – הרב אריה פינקל, ראש ישיבת מיר ברכפלד וחבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה
י"ז באב – הרב יעקב יצחק זלינגר, ראש ישיבת תורת אמת – קמניץ בברוקלין שבניו יורק
כ"ד באב – בנימין (פואד) בן אליעזר, יושב ראש מפלגת העבודה ושר הביטחון לשעבר
ג' באלול – הרב שאר ישוב הכהן, רב העיר האשכנזי של חיפה
כ"ב באלול – הרב יוסף חיים סיטרוק, הרב הראשי של צרפת
כ"ה באלול – שמעון פרס, פוליטיקאי ואיש ציבור ישראלי, נשיאה התשיעי של מדינת ישראל וראש הממשלה בשנים 1984–1986 וכן בשנים 1995–1996
אביתר נבו – חקר מדעי החיים
הרב אלי סדן – מפעל חיים – תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
דוד שולמן – חקר מדע הדתות וחקר הפילוסופיה
דורון אלמוג – מפעל חיים – תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
הדס עפרת – אמנות הבמה: תיאטרון ומחול
יוחנן פרידמן – חקר המזרח הקרוב
יוסי כץ – חקר הגאוגרפיה, חקר הארכאולוגיה וחקר ידע ארץ ישראל
לסלי ליזרוביץ – חקר הכימיה והפיזיקה
מאיר להב – חקר הכימיה והפיזיקה
נורית הירש – זמר עברי ואמנות עממית
עידית דורון – חקר הבלשנות העברית והכללית
ביום ירושלים ה'תשע"ז נחגגו 50 שנה לקרב על ירושלים במלחמת ששת הימים.
י' בטבת – פיגוע הדריסה בטיילת ארמון הנציב בו נרצחו 4 חיילי צה"ל
כ"ב בטבת – דונלד טראמפ מושבע כנשיא ה-45 של ארצות הברית
ה' בשבט – החלה משטרת ישראל בפינוי עמונה במבצע שנקרא "מבצע גן נעול"
ט"ז באדר – אדם הלוקה בנפשו מצית קופ"ח בחולון וגורם למותה של עובדת, וכתוצאה מכך ארגוני עובדים פותחים בשביתה כמחאה על התגברות האלימות כלפי אנשי מקצוע במדינת ישראל
ו' בחשון – לאונרד כהן, זמר יהודי–קנדי
ט"ז בחשון – הרב גבריאל טולדנו, מייסד וראש ישיבת אור ברוך בירושלים
י' בטבת – הרב משה שפירא, הוגה דעות חרדי ליטאי
ט"ו בטבת – מאיר בנאי, זמר-יוצר ושחקן ישראלי (נולד ב-ה'תש"ך)
כ' בשבט – אלי ליפסקר, חזן, מוזיקאי, כותב ומלחין חסידי ידוע.
כ"ז בשבט – הרב יעקב אדלשטיין, רבה של רמת השרון
י"ח אייר – הרב שמואל יעקב בורנשטיין, ראש ישיבת קריית מלך
כ"א בתמוז – הרב אליהו שטרנבוך, פוסק הלכה ורבה של "קהילת מחזיקי הדת" באנטוורפן במשך כחמישים שנה.
כ"ה בתמוז – הרב נחמן טוקר, מראשי ישיבת חברון כנסת ישראל
ג' באלול – הרב דוד פרץ רבה הספרדי של טבריה (נולד ג' בטבת ה'תרצ"ג)
דוד בארי – מפעל חיים – תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
אריה ורדי – חקר המוזיקה
יוסף ירדן – חקר מדעי החיים
נילי כהן – חקר המשפט
צביקה לוי – מפעל חיים – תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
יהודה ליבס – חקר מחשבת ישראל
מלכה מרגלית – חקר החינוך
אגנס קלטי – ספורט ותרבות הגוף
אורי שקד – חקר ההנדסה
ה-4400 היא סדרת מדע בדיוני דרמטית המשכית ששודרה בארצות הברית בערוץ USA בשנים 2004–2007. הסדרה כללה ארבע עונות: העונה הראשונה כללה חמישה פרקים, ושלוש הבאות – 13 פרקים כל אחת.
בישראל היא שודרה בערוץ 3. בשנת 2021 החלה הקרנה של גרסה מחודשת של הסדרה "4400".
העלילה נפתחת בכדור אור שנראה כמטאור המתקרב אל כדור הארץ והנוחת בארצות הברית.
מכדור האור יוצאים 4,400 אנשים בגילאים שונים שנעלמו מכל רחבי העולם במהלך המאה ה-20. האנשים אינם זוכרים מה קרה להם במהלך התקופה שהם נעדרו, והם מנסים להסתגל לחייהם החדשים.
במקרים רבים מופיעות מחלוקות בין הנעדרים לבין בני משפחותיהם, שחלקם חשבו שיקיריהם מתו.
ביניהם ילדה בת שמונה שהוריה בינתיים מתו לפני שנים רבות, טייס שחור שלחם בקוריאה וסבל קשות מידי עמיתיו הגזענים ואישה צעירה שמגלה להפתעתה כי היא בהריון, בעוד היא יודעת בוודאות שלפני שנלקחה, לא הייתה בהריון.
בבסיס הסדרה שני סוכנים של "אנטאק" (NTAC) שמטרתם לחקור את ה-4,400, הנקראים "המוחזרים".
העלילה סובבת סביב רעיון נוסף, שלפיו בעתיד אמור להתרחש אסון שטיבו אינו ידוע, ופעולות החטיפה וההחזרה של ה-4,400 נועדו למנוע אסון זה.
כל אחד מאותם אנשים מפתח במהלך הזמן יכולות חדשות כמו ריפוי, ניבוי העתיד, טלקינזיס, קריאת מחשבות, שינוי דמות ועוד.
לקראת סוף העונה השנייה מתגלה כי חומר בשם "פרומיצין" הוא זה הגורם לפיתוח היכולות החדשות.
טום בולדווין (ג'ואל גרטש) - סוכן ב-NTAC, לשעבר סוכן FBI.
טום הוא אביו של קייל ודודו של שון פארל.
הוא מנהל מערכת יחסים עם אחת מה-4,400, אלאנה מרבה, שנעלמת בסוף העונה השלישית.
בתחילת העונה הראשונה חוקר טום את ההעלמות של אחיינו, שון.
באירוע המסתורי שבו נעלם, נותר בנו, קייל, במצב של קומה.
לאחר ששון חוזר עם שאר ה-4,400, הוא מצליח להעיר את קייל.
טום חובר אל דיאנה, ויחדיו הם חוקרים את הופעתם של ה-4,400 במסגרת גוף מיוחד, המכונה NTAC.
טום מנסה להתקרב לבנו, אולם במהלך העונה השנייה מתברר שקייל הוא שרצח את ג'ורדן קולייר, המנהיג של ה-4,400. טום עוזר לו, אף על פי שהוא יודע על הסכנות הכרוכות בכך.
במשך הזמן, במיוחד כאשר טום מתחתן עם אלאנה, מתהדקים יחסיהם של טום וקייל, עד שקייל חובר לג'ורדן קולייר ועוזב את טום לטובת הקהילה הסודית של קולייר, במהלך העונה הרביעית.
טום הופך למתנגד העיקרי לג'ורדן קולייר והקהילה שריכז סביבו.
דיאנה סקוריס (ג'קלין מקנזי) - סוכנת ב-NTAC.
יש לה אחות צעירה ורבת מעללים, אפריל, שעמה היא מנהלת מערכת יחסים מורכבת.
בתחילת העונה הראשונה דמותה של דיאנה הייתה משנית יחסית, ומעט מידע נחשף לגביה, עד שנתקלה בילדה מיה, היודעת לחזות את האירועים שיקרו בעתיד.
מאחר שלמיה אין יותר קרובי משפחה, מחליטה דיאנה לאמץ אותה.
היא גם מונעת מ-NTAC לחקור את מיה, ומזייפת את היומן שכתבה.
בעונה השלישית, כאשר אחותה של דיאנה, אפריל, מציגה בפניה ובפני מיה את החבר החדש שלה, בן, חוזה מיה שדיאנה ובן יתחתנו בעתיד.
תוך זמן קצר אפריל ובן נפרדים, ודיאנה מתאהבת בבן.
הם נוסעים עם מיה לאירופה, לאחר שדיאנה מקבלת הצעת עבודה בספרד.
במהלך העונה הרביעית חוזרת דיאנה לארצות הברית ולעבודתה ב-NTAC.
ג'ורדן קולייר (בילי קמפבל) - ג'ורדן הוא אחד מה-4,400, ניהל את המרכז של 4,400 ומנהיג כת מסתורית של אנשי 4,400. לפני שנחטף היה טייקון נדל"ן.
כבר במהלך העונה הראשונה הוא מביע התעניינות בילדה העומדת להיוולד ללילי וריצ'רד טיילר, שניהם חלק מה-4,400. התינוקת הזו מתגלה מאוחר יותר כאיזבל רבת העוצמה.
קולייר מחליט להקים מרכז לרווחת ה-4,400, ולאחר שהוא משלים אותו הוא הופך למעשה למנהיג ה"מוחזרים".
לצידו בראש המרכז עומד שון פארל, בעל כוחות ריפוי.
קולייר עושה כמה מהלכים סודיים ומפוקפקים הגורמים לו להפוך למטרה מרכזית של NTAC ומעוררים מורת רוח אצל שון ואחרים בקרב ה-4,400. קולייר נרצח בסוף העונה השנייה והמתנקש הוא לא אחר מאשר קייל בולדווין.
לאחר הגילוי שהוא הרוצח קייל נאסר.
קולייר קם לתחייה בעונה השלישית ומתחיל לחלק זריקות עם פרומיצין לכל דורש.
השלטונות, שמתנגדים מאוד למהלך, מתחילים לרדוף אותו.
הוא יורד למחתרת ומקים כת של מאמינים שרואים בו את המשיח.
גם איזבל וקייל מצטרפים אליו.
שון פארל (פטריק פלוגר) - אחיינו של טום בולדווין, בן דודו של קייל.
לאחר שנחטף, חזר כבעל יכולת מיוחדת לרפא אנשים.
לאחר שהוא חוזר, מבקר שון את בן דודו קייל, השרוי בתרדמת ומצליח להעיר אותו.
שון חובר לג'ורדן קולייר במרכז ה-4,400 ומרפא אנשים.
הוא גם מרפא את ג'ורדן.
לאחר מותו של ג'ורדן, נוטל שון את המושכות ומנהל את מרכז ה-4,400. שון מנהל מערכת יחסים עם איזבל, אולם לבסוף נפרד ממנה והיא מנסה להרוג אותו.
שון נכנס למצב של קומה, ובן-דודו קייל מעיר אותו בהזרקת פרומיצין בתחילת העונה הרביעית.
שון מתנגד לדרכו החדשה של ג'ורדן ולחלוקת הפרומיצין באופן חופשי.
הוא מחליט לרוץ למועצת העיר ופותח מחדש את מרכז ה-4,400, שנסגר בסוף העונה השלישית.
כ"ב בטבת - מפגינים תומכי נשיא ארצות הברית היוצא דונלד טראמפ הסתערו על בניין הקפיטול בוושינגטון הבירה, בניסיון לשבש את אישור קולות חבר האלקטורים בידי הקונגרס של ארצות הברית, לאחר נאום מחאה של טראמפ על תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית
ה' באדר - החל אסון הזיהום הימי בזפת לאורך חופי ישראל (2021)
י' בניסן - יום הבחירות לכנסת העשרים וארבע
י"ח באייר - אסון הר מירון.
(כ"ז באייר - ח' בסיוון) - המהומות בישראל (2021) בערים המעורבות בישראל, לצד מבצע שומר החומות.
כ"ח באייר - תחילת מבצע שומר החומות ברצועת עזה
ה' בסיוון - האסון בבית הכנסת בגבעת זאב.
י' בסיוון – ישראל ועזה חותמות על הפסקת אש במסגרת מבצע שומר החומות
כ"ב בסיוון - הבחירות לנשיאות ישראל 2021.
ד' בתמוז - הושבעה ממשלת ישראל השלושים ושש בראשות נפתלי בנט כראש ממשלה ויאיר לפיד כראש ממשלת ישראל החלופי.
כ"ז בתמוז - יצחק הרצוג החל לכהן כנשיא המדינה, יומיים לפני המועד הרשמי.
כ"ט באלול - ערב ראש השנה התשפ"ב 6 אסירים פעילי הג'יהאד האיסלאמי ופת"ח, ברחו מכלא גלבוע, ארבעה מהם נלכדו בישראל כעבור ארבעה ימים, והשניים הנותרים נלכדו ב-19 בספטמבר.
י"ז בתשרי – רבי מרדכי ישכר בער לייפר, האדמו"ר מפיטסבורג.
כ"א בתשרי – דוד רפאל בן-עמי, זמר, במאי ויוצר ישראלי.
י"ט בחשוון – הרב דוד פיינשטיין, חבר מועצת גדולי התורה בארצות הברית ופוסק.
כ' בחשוון – הרב לורד יונתן זקס, הרב של בריטניה.
כ"א בכסלו – הרב ישראל חיים מנשה פרידמן, ראב"ד קהל יטב לב דסאטמאר בוילאמסבורג, שבברוקלין, ניו יורק.
כ"ז בטבת – שלדון אדלסון, איש עסקים ונדבן יהודי-אמריקאי.
הבעלים של העיתון ישראל היום.
י"ז בשבט – הרב אברהם משה אבידן, ראש ישיבת ההסדר שעלבים לשעבר.
י"ח בשבט – הרב משולם דוד הלוי סולובייצ'יק, ראש ישיבת בריסק בירושלים.
י"ח בשבט – הרב יצחק אריה שיינר, ראש ישיבת קמניץ וחבר במועצת גדולי התורה של דגל התורה.
י"ח בשבט – הרב אברהם יהושע העשיל טברסקי, פסיכיאטר ורב, בנו של האדמו"ר מהורניסטייפול.
כ"ה בשבט – הרב חיים מאיר ואזנר, אב"ד בני ברק, רבה של שכונת זכרון מאיר וראש ישיבת חכמי לובלין.
ל' בשבט – הרב חנניה יוסף אייזנבך, ראש ישיבת תומכי תמימים בבני ברק וראש כולל "אהל יוסף משה" בבואנוס איירס.
כ"ג באדר – הרב יחזקאל ראטה, פוסק אמריקאי, גאב"ד בית המדרש "קהל יראי ה' קרלסבורג" בבורו פארק.
י"ח באייר – שרגא גשטטנר, זמר חסידי, תושב קנדה, נספה באסון הר מירון.
כ"ט בסיוון – ד"ר אלי שוסהיים, יו"ר אגודת אפרת.
ו' באב – הרב יואל כהן, ה"חוזר" הראשי של הרבי מליוובאוויטש והמשפיע הראשי של חב"ד.
י"ז באב – רוני דניאל, כתב חדשות ופרשן לענייני צבא וביטחון (נולד בה'תש"ח)
כ"ח באב – הרב אריה גמליאל, סגן שר הבינוי והשיכון וסגן השר לענייני דתות, ראש "ישיבת שדרות".
א' באלול – הרב אברהם דב אוירבך, רבה הראשי של טבריה.
ג' באלול – הרב יהושע צוקרמן, מרבני ישיבת הר המור.
כ"ג באדר א' - תחילת הפלישה הרוסית לאוקראינה.
י"ז באדר ב' - הלוויית הרב חיים קניבסקי
כ"ד באדר ב' - קיום פסגת הנגב השתתפו שרי החוץ של ישראל, איחוד האמירויות הערביות, מרוקו, בחריין ומצרים
כ"ח באדר ב' - תחילת מבצע שובר גלים ברחבי יהודה ושומרון
ח' באב - תחילת "מבצע עלות השחר" ברצועת עזה בסיכול ממוקד של תייסיר אל-ג'עברי, מפקד החטיבה הצפונית של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני ברצועה אשר נמשך עד לי"א באב.
י"ח באדר ב' - פיגוע הדקירה בשכונת ארמון הנציב בו נרצח אזרח מולדובי
י"ט באדר ב' - הפיגוע המשולב בבאר שבע בו נרצחו ארבעה ישראלים ונפצעו שניים נוספים בידי בדואי תושב חורה
כ"ה באדר ב' - פיגוע הירי בחדרה בו נהרגו שני לוחמי מג"ב ונפצעו חמישה נוספים
כ"ו באדר ב' - פיגוע הירי בבני ברק בו נרצחו ארבעה אזרחים ושוטר ערבי-ישראלי ונפצעו עשרה נוספים
ז' בניסן - פיגוע הירי ברחוב דיזנגוף בו נרצחו שלושה ישראלים בידי תושב ג'נין
כ"ט בניסן - פיגוע הירי באריאל שביצעו שני מחבלים פלסטינים בכניסה לעיר אריאל ובו נרצח מאבטח
ה' באייר - הפיגוע באלעד בו נרצחו ארבעה ישראלים וארבעה נוספים נפצעו בידי שני מחבלים
כ"ד באלול - רצח שולמית רחל עובדיה בחולון
ח' בתשרי – הצייר ברוך נחשון, אומן ישראלי, מראשוני המתיישבים בחברון.
ט"ו בתשרי – אהרן אבוחצירא, חבר כנסת וראש עיריית רמלה לשעבר.
י"ד בכסלו – הרב שלמה פישר, מראשי ישיבת איתרי, דיין ואב בית דין בבית הדין הרבני בירושלים.
כ"ח בכסלו – הרב גדעון פרל, רב היישוב אלון שבות וממייסדיו, דיין ואב בית דין.
כ"ט בכסלו - הרב אברהם שלוש, רב העיר כפר סבא.
ט"ו בטבת – הרב אליעזר ולדמן, מזקני תלמידי הרצי"ה, מייסד וראש ישיבת ניר.
כ"ג בטבת – חיים ולדר, סופר ישראלי חרדי.
ד' בשבט – יורם טהרלב, משורר, מלחין וסופר.
נחשב לאחד ממעצבי האתוס הישראלי.
כ"ב בשבט - מרים נאור, הנשיאה ה-11 של בית המשפט העליון.
ט"ו באדר א' - הרב יהושע רוזן, מזקני תלמידי הרצי"ה, שימש ר"מ בישיבת מרכז הרב, ישיבת ירושלים לצעירים, ישיבת ניר ובמוסדות נוספים.
ח' באדר ב' - הרב יוסף ברמסון, מתלמידי הרצי"ה וממייסדי ישיבת ירושלים לצעירים (ישל"צ), רשת נועם - צביה ותנועת הנוער אריאל.
ט"ו באדר ב' - הרב חיים קניבסקי, מנהיג רוחני של הזרם הליטאי של הציבור החרדי ומחבר ספרים רבים.
כ"ג באייר - הרב שמחה הכהן קוק, רב העיר רחובות ואב בית הדין.
כ"ט באייר - מודי בר-און, מנחה טלוויזיה ויוצר טלוויזיה ישראלי.
ג' בסיון - הרב אורי זוהר, בדרן, במאי קולנוע, שחקן ישראלי שחזר בתשובה, ומראשי תנועת התשובה.
ט"ו בסיון - א.ב יהושע, סופר, מסאי ומחזאי ישראלי.
ל' בסיון - יהודה משי זהב, עסקן חרדי, פעיל חברתי ישראלי, מייסד ארגון זק"א.
ח' בתמוז - הרב חיים גדליה צימבליסט, היה רב ליטאי ישראלי ודיין בבית הדין הרבני הגדול.
ב' באב - הרב יצחק טוביה וייס, גאב"ד העדה החרדית בירושלים וראש ישיבת חכמת התורה בירושלים.
י"ז באב - צביקה פיק, זמר ומלחין פופ ישראלי
כ"א באב - הרב הלל פלסר - איש חינוך, אבי תלמודי התורה בציונות הדתית, וזקן ראשי הישיבות הקטנות הלאומיות.
כ"ה באב - הרב שלום כהן נשיא מועצת חכמי התורה של ש"ס וראש ישיבת פורת יוסף בירושלים.
כ"ט באב - הרב שמואל זעפרני, ראש ישיבת המאירי בירושלים ועוזרו האישי של הרב מרדכי אליהו.
ב' באלול - הרב שלמה גולדמן - האדמו"ר מזוועיהל.
י"ד בתשרי – הפיגוע במחסום שועפאט - בו נהרגה חיילת אחת וחייל נוסף נפצע באורח קשה
ט"ז בתשרי – פיגוע הירי ליד שבי שומרון - בו נהרג חייל אחד.
ל' בתשרי – רצח שלום סופר
ב' בחשוון – בראש הנקרה נחתם הסכם הגבול הימי בין ישראל ללבנון
ה' בחשוון – הפיגוע ליד גבעת האבות - בו נרצח אדם אחד.
ז' בחשוון – הבחירות לכנסת העשרים וחמש
כ"א בחשוון – הפיגוע המשולב באריאל - בו נרצחו שלושה בני אדם.
כ"א בחשוון – השבעת הכנסת העשרים וחמש
כ"ט בחשוון – הפיגוע הכפול בירושלים - בו נרצחו שני בני אדם וחמישה נפצעו באורח קשה.
ה' בטבת – הושבעה הממשלה השלושים ושבע
כ"ג בטבת - התמנה הרצי הלוי לרמטכ"ל ה-23 של צבא הגנה לישראל.
ו' בשבט - פיגוע הירי בנווה יעקב - פיגוע ירי בו נרצחו שבעה בני אדם ושלושה נוספים נפצעו.
ט"ו בשבט - רעידות האדמה בטורקיה ובסוריה.
י"ט בשבט - פיגוע הדריסה בשכונת רמות - בו נרצחו בחור ושני ילדים, ונפצעו שלושה נוספים.
כ"ב בשבט - פיגוע הדקירה במחסום שועפאט - בפיגוע נהרג לוחם מג"ב שנורה בעת נטרול המחבל.
ה' באדר - פיגוע הירי בחווארה - בו נרצחו ביריות שני אחים מהר ברכה.
ו' באדר - פיגוע הירי בצומת בית הערבה - בה נהרג אזרח ישראלי בעל אזרחות אמריקאית.
ט"ז באדר - פיגוע הירי ברחוב דיזנגוף - בו נרצח אדם אחד ונפצעו שניים נוספים.
כ' באדר - הפיגוע בצומת מגידו - בו נפגע ונפצע קשה אדם אחד על ידי מטען שהניח מחבל מלבנון.
ה' בניסן - ראש הממשלה בנימין נתניהו פיטר את שר הביטחון יואב גלנט, לאחר שזה דרש לעצור את חקיקת הרפורמה המשפטית, הדבר גרר מחאות המוניות ברחבי הארץ
י"ג בניסן - מהומות הר הבית - עימותים בין פלסטינים וערבים ישראלים לבין שוטרים.
ט"ז בניסן - פיגוע הירי בצומת חמרה - בו נרצחו אם ושתי בנותיה תושבות אפרת
י"ז בניסן - פיגוע הדריסה בפארק צ'ארלס קלור בו נרצח בפיגוע דריסה תייר איטלקי
י"ח באייר - תחילת מבצע מגן וחץ ברצועת עזה
י' בסיון - הפיגוע בחרמש, בו נהרג ישראלי אחד
י"ד בסיון - פיגוע הירי בגבול ישראל-מצרים בו נהרגים שלושה חיילים מירי שוטר מצרי.
ל' בסיון - עימות בג'נין - כח צה"ל שנכנס לג'נין למעצר חשודים והותקף בידי פלסטינים.
א' בתמוז - פיגוע הירי בתחנת הדלק בעלי בו נרצחו ארבעה אזרחים יהודים.
י"ד בתמוז - תחילת מבצע בית וגן בג'נין
ט"ו בתמוז - הפיגוע המשולב בשכונת נאות אפקה בתל אביב
י"ז בתמוז - פיגוע הירי ליד קדומים - בו נהרג חייל שנורה בכניסה ליישוב
א' באלול - פתיחה של דנקל – הקו האדום של הרכבת הקלה בגוש דן.
כ"ג באלול - רעידת האדמה במרוקו
ב' בתשרי - אשר בהרב, איש עסקים ויזם, מוותיקי תעשיית ההיי-טק בישראל, מייסד קבוצת טלדור, ומו"ל ישראל היום ומקור ראשון.
ז' בתשרי - הרב אליעזר קוגל, מתלמידי החזון אי"ש, ופעיל בהפצת יהדות בקרב יוצאי ברית המועצות וחבר המדינות.
י"ב בתשרי - שושנה נתניהו, שופטת בבית המשפט העליון.
י"ב בתשרי – פנינה רינצלר, שחקנית ואמנית ישראלית.
ה' בחשוון - חנה פיק גוסלר, ניצולת שואה, חברתה הטובה של אנה פרנק.
י"ב בחשוון - רבי חיים וואלקין, חניך תנועת המוסר, ומשגיח בישיבות עטרת ישראל ואור ישראל.
כ"ז בחשוון - יעקב סיקא אהרוני, לוחם האצ"ל, סופר ומחנך.
(נולד בי"ג באדר א' ה'תרפ"א)
כ"ט בחשוון - גרשון סלומון, פוליטיקאי ופעיל חברתי, מקים תנועת נאמני הר הבית ויושב ראשה, וממקימי תנועת התחייה.
ל' בחשוון - הרב חנוך ארנטרוי, רב ודיין בריטי, ראש מערכת בתי הדין של ק"ק כנסת ישראל וראב"ד אירופה מטעם ועידת רבני אירופה.
י"ב בכסלו - הרב מרדכי שטרנברג, ראש ישיבת הר המור.
י"ד בכסלו - יצחק קלפטר, מוזיקאי, זמר, מלחין וגיטריסט ישראלי (נולד בה'תש"י).
ב' בטבת - הרב חיים דרוקמן, ראש ישיבת אור עציון, ח"כ וסגן שר מהמפד"ל וראש ישיבות בני עקיבא לשעבר (נולד בה'תרצ"ג).
י"ח בטבת - הרב שמעון בעדני, ראש כולל תורה וחיים בבני ברק, ונשיא מועצת חכמי התורה של מפלגת ש"ס.
ג' בשבט - הרב שמעון אליטוב, רב המועצה האזורית מטה בנימין וחבר מועצת הרבנות הראשית.
י"ב בשבט - שבח וויס, יו"ר הכנסת ושגריר ישראל בפולין.
ל' בשבט - הרב יוסף חיים קופשיץ, ראש ישיבת פורת יוסף.
ט' באדר - הרב זאב אלעזר וולף, מנהל סמינר הרב וולף בבני ברק.
י"ב באדר - פרופסור שלום רוזנברג, פילוסוף והוגה דעות ישראלי.
ט"ז באדר - חיים טופול, שחקן ישראלי.
י"ט בניסן - הרבנית ברוריה דייוויד, בתו של הרב יצחק הוטנר ואשת חינוך חרדית.
כ' בניסן - מאיר שלו, סופר, עיתונאי ופובליציסט.
כ"ח בניסן - יהונתן גפן, משורר, מחזאי, סופר, פזמונאי, פובליציסט, מתרגם וסאטיריקן ישראלי.
כ"ו באייר - דבורה קידר, שחקנית קולנוע ותיאטרון ישראלית.
ט' בסיון - יעקב טירקל, שופט בית המשפט העליון.
י' בסיון - הרב גרשון אדלשטיין, ראש ישיבת פוניבז' בבני ברק, ראש מועצת גדולי התורה של דגל התורה ונשיא ועד הישיבות.
ט' באב - דוד לייטנר (דוגו), ניצול השואה.
י"ז באב - זבולון מושיאשווילי, שחקן, מפיק וקומיקאי ישראלי.
כ"ד באב - הרב משה צוריאל, מחבר ספרי מחקר והגות תורניים רבים ור"מ ומשגיח בישיבות שונות.
כ"ט באב - הרב חי יצחק טברסקי, האדמו"ר מרחמסטריווקא, ארצות הברית.
כ"ו באלול - דדי גראוכר, זמר חסידי.
כ"ב בתשרי – אירע טבח שבעה באוקטובר ופרצה מלחמת חרבות ברזל.
כ"ג בתשרי – נפתחה זירת לבנון במלחמת חרבות ברזל.
כ"ח בתשרי – החל פינוי צפון רצועת עזה במלחמת חרבות ברזל.
ה' בחשוון – שתי ישראליות בעלות אזרחות אמריקאית, אשר נחטפו לתוך רצועת עזה במהלך מתקפת הפתע, היו הראשונות מבין החטופים ששוחררו משבי חמאס.
י"א בחשוון – החלה הלחימה הקרקעית ברצועת עזה במסגרת מלחמת חרבות ברזל.
ט"ו בחשוון – מבצע ראשית האור שבו חולצה חיילת מרצועת עזה
י"א בכסלו – י"ח בכסלו – עסקת שחרור החטופים ישראל–חמאס
ג' בטבת – הריגת שלושת החטופים הישראלים בשג'אעייה בשוגג, על ידי כוחות צה"ל
כ"א בטבת – חוסל סאלח אל-עארורי, סגן ראש הלשכה המדינית של חמאס, בתקיפת מל"ט ישראלי בביירות
ג' באדר א' – מבצע יד זהב שבו חולצו שני אזרחים מרצועת עזה
י"ח באדר א' – הבחירות לרשויות המקומיות בישראל
כ"ב באדר ב' – ההתנקשות במוחמד רזא זאהדי במסגרת תקיפת הקונסוליה האיראנית בדמשק המיוחסת לישראל
ו' בניסן – מתקפת טילים וכטב"מים איראנית על ישראל, (התרחשה ב-13 באפריל בערב, ליל ו' בניסן).
י"א בניסן – התקיפה הישראלית באיראן
ב' בסיון – מבצע ארנון שבו חולצו ארבעה אזרחים מרצועת עזה
י"ד בתמוז – מבצע יד ארוכה שבו תקפה ישראל יעדים הקשורים לחות'ים בעיר הנמל אל-חודיידה שבתימן.
כ"א בתמוז – פגיעת הרקטה במג'דל שמס והירצחם של 12 נערים ונערות בגילאי 10–16
כ"ד בתמוז – ההתנקשות בפואד שוכר שבוצעה על ידי ישראל בביירות שבלבנון
כ"ה בתמוז – ההתנקשות באסמאעיל הנייה בטהרן שבאיראן
כ"ג באב – חילוץ פרחאן קאדי מרפיח
כ"ה באב – רצח ששת החטופים ברפיח
ד' באלול – החל מבצע מחנות קיץ במסגרת זירת יהודה ושומרון במלחמת חרבות ברזל
י"ד באלול וט"ו באלול – התפוצצות זימוניות חזבאללה
ט"ז באלול – החל מבצע חיצי הצפון שבו חיל האוויר תקף אמצעי לחימה רבים בלבנון והתנקש בבכירים רבים בחזבאללה, בראשם אבראהים עקיל.
כ"ד באלול – חיסול חסן נסראללה, עלי כרכי, בכירים נוספים בחזבאללה ועבאס נילפורושאן, במבצע סדר חדש
כ"ט באלול – פיגוע הירי ביפו שבו נרצחו שבעה בני אדם
כ"ט באלול – מתקפת טילים איראנית על ישראל, (התרחשה ב-1 באוקטובר בערב, ליל כ"ט באלול).
חללי מתקפת הטרור על ישראל בכ"ב בתשרי:
יהונתן שטיינברג – מפקד חטיבת הנח"ל.
נהרג בקרב בהתקלות מול מחבלים פלסטינים במהלך קרב כרם שלום.
אופיר ליבשטיין – ראש המועצה האזורית שער הנגב נרצח בחילופי אש עם מחבלים במהלך הטבח בכפר עזה.
אסף חממי – מפקד חטיבת קטיף.
נהרג בהגנה על קיבוץ נירים.
רועי לוי – מפקד היחידה הרב-ממדית.
נהרג בחילופי אש עם מחבלים שחדרו מרצועת עזה בקרב רעים.
אלי גינסברג – מפקד יחידת הלוט"ר.
נפל בקרב לבלימת הטבח בבארי.
ענר שפירא – לוחם סיירת הנח"ל שהגן בגופו על שוהים ב"מיגונית המוות" ליד קיבוץ רעים, שם שהו שבעה אנשים שברחו מהטבח בפסטיבל נובה (נולד בה'תשס"א)
כ"ג בתשרי – אלחנן קלמנזון, איש "המוסד" שהוביל את צוותו להגנה על קיבוץ בארי ולחילוץ התושבים.
חברי צוותו, שזכו לכינוי "צוות אלחנן", זכו בפרס ישראל לגבורה אזרחית לשנת ה'תשפ"ד.
י"א בחשוון – הרב ברוך מרדכי אזרחי, ראש ישיבת עטרת ישראל וזקן חברי מועצת גדולי התורה של דגל התורה.
י"ח בכסלו – שלמה אבינרי, חוקר בתחום מדעי המדינה והיסטוריון של הפילוסופיה הפוליטית.
כ"ט בכסלו – יצחק בן בשט – מפקד חפ"ק מח"ט גולני (שימש קודם לכן כמפקד חטיבת יפתח).
כ"א בטבת – צבי זמיר, ראש "המוסד" לשעבר.
ה' בשבט – דרור קשטן, כדורגלן ומאמן כדורגל ישראלי (נולד בה'תש"ה)
ט' בשבט – אמנון רובינשטיין, משפטן, פובליציסט וסופר ישראלי (נולד בה'תרצ"א)
כ"ג בשבט – הרב ברוך ויסבקר, ראש ישיבת בית מתתיהו בבני ברק וחבר מועצת גדולי התורה (נולד בה'תש"א)
כ"ד בשבט – רבי אלתר, מוזיקאי, כוכב ילדים ומלמד חרדי ישראלי (נולד בה'תש"ח)
ג' באדר א' – ליאור פרחי, זמר ישראלי (נולד בה'תשל"א)
ט"ו באדר א' – צ'רלי ביטון, פעיל חברתי ישראלי וחבר הכנסת מטעם חד"ש, ממייסדי הפנתרים השחורים (נולד בה'תש"ז)
י"ט באדר א' – אברהם בייגה שוחט, איש ציבור ישראלי, חבר כנסת ושר אוצר.
ז' בניסן – נעמי פולני, זמרת, רקדנית ובמאית, כלת פרס ישראל.
ב' באייר – רבי בן ציון רבינוביץ, האדמו"ר מביאלא ובעל ספרי מבשר טוב.
כ"ז באייר – הרב משה קוטלרסקי, רב חסידי ששימש במגוון תפקידים בכירים בחסידות חב"ד
ג' בתמוז – הרב יהודה דרעי, רבה הראשי של באר שבע וחבר מועצת הרבנות הראשית לישראל (נולד בה'תשי"ז)
כ"ז באלול – דן תיכון, יו"ר הכנסת (נולד ב-ה'תרצ"ז)
ה-99 הוא ספר קומיקס המוצא לאור על ידי "Teshkeel Comics", ומציג קבוצה של גיבורי על בהתבסס על התרבות והדת האסלאמית.
הסדרה היא פרי יצירתו של ד"ר נאיף אל מוטאווה, מייסד ומנכ"ל חברת "Teshkeel Media Group".
צוות המאיירים של ה-99 מורכב ממאיירים ותיקים ומוערכים בתעשיית הקומיקס העולמית דוגמת: פביאן ניצ'זה, ג'ון בריגמן, דן פנוסיאן, ג'ון מקרי, רון וגנר, שון פרסונס ומוניקה קובינה – כולם עבדו בחברות מארוול או DC קומיקס, ועל כן עבדו בעבר על פרויקטים בעלי שמות מוכרים כגון: ספיידרמן, סופרמן, באטמן, ליגת הצדק וכו'.
תפיסה הסדרה מבוססת על מושגים אסלאמיים, מציגה גיבורי על בעלי יכולות השאובים מעולם האסלאם, אולם היא מקודמת כמתאימה לערכים אוניברסליים, והדת של כל אחת מהדמויות אינה מצוינת במפורש.
פרומו לסדרה פורסם לראשונה במזרח התיכון במאי 2006 בגרסה ערבית, ולאחר מכן בארצות הברית ביולי 2007 בשתי הגרסאות – אנגלית וערבית.
גיליונות נוספות מודפסים מדי בחודש בארצות הברית וברחבי העולם.
מהדורות אינדונזיות והודיות מופצות גם הן על בסיס חודשי.
מיני-סדרת טלוויזיה בת פרקים חלקים של ה-99 יחד עם "ליגת הצדק" יוצאת לאור החל מאוקטובר 2010. בנוסף, מתוכנן לצאת גם סרט על בסיס סדרת הקומיקס בעתיד הקרוב.
הרעיון מאחורי ה-99 מבוסס על 99 שמות אללה באסלאם.
רבים מהשמות מבטאים למעשה את המעלות של אללה, אותן ניתן לתרגם לתכונות אופי.
אותן תכונות אופי מהוות גורם רעיוני מכווין עבור המוסלמים המאמינים מבחינת הדרך בה צריך ללכת.
ביניהן נכללות נדיבות, עוצמה, וחוכמה – כולם מוערכים על ידי מספר רב של דתות ואמונות.
בהתאם למסורת האסלאמית, הגרסה הערבית של הכינוי של כל אחת מהדמויות נכתבת ללא תווית היידוע "אל-", משום שצורה זו היא בלעדית לאללה.
המטרה היא להזכיר שה-99 הם רק בני תמותה, ולהציג אותם כדמויות אנושיות, על כל האיכויות והחולשות שלהם.
ה-99 הם נערים ומבוגרים נורמטיביים מרחבי העולם, שברשותם אחת מ-99 אבני נור .
אותן אבני נור הן אבנים קסומות ומיסטיות, שמעניקות למחזיק בהן כוחות מסוימים.
לפי הסיפור, בשנת 1258, כאשר המונגולים בזזו את בגדד, הם החריבו את הספרייה הגדולה של העיר בכוונה למחוק כל שריד לתרבות שהתקיימה בה.
אבל לפני בוא החורבן חכמי הדת רקחו תמיסה אלכימית שתספוג את כל תוכנם של הספרים שאותם המונגולים השליכו לאחר מכן לנהר שהשחיר כולו מדיו.
הנוזל המופלא התגבש ל-99 אבני נור, אבני אור, שמכילות את הידע האבוד.
רמזי, הד"ר המוביל את תהליך גילוי האבנים, מאמין באגדה העתיקה וכן בכך שהאבנים מפעילות כוחות-על אצל בני אדם מסוימים.
לכן, הוא מקים את עמותת 99 הצעדים, כדי לעזור לדמויות השונות להפעיל את הכוחות שלהן, זאת על אף היותו חסר כוחות.
ה-99 יתגברו על כל בעיה שניצבת בפניהם בעזרת כוחות משולבים ויכולות של שלוש או יותר מהם.
כך, מכוונת סדרת ה-99 לקידום ערכים דוגמת שיתוף פעולה ואחדות בעולם המוסלמי.
על אף שהסדרה אינה דתית, היא מכוונת לערכים אסלאמיים, שע"פ ד"ר אל מטוואה הם אוניברסליים מטבעם.
על אף התבססות הקומיקס על התרבות והדת האסלאמית, מרבית הדמויות חילוניות, מודרניות, רוחניות ונעות בין מזרח למערב, יש ביניהם גברים ונשים והם באים מ-99 ארצות שונות.
הדמויות לא מתוארות בתפילות או בקריאת קוראן, וזאת כדי שהתוכן יופנה לא רק למוסלמים אלא לכל בני הדתות בעולם.
הגיבורים אינם לובשים תחפושות, ובניגוד לעמיתיהם האמריקנים – אין להם זהויות סודיות.
הם בני אדם רגילים שפיתחו יכולות על-אנושיות לאחר שבאו במגע עם אבני חן מיסטיות.
עם זאת, כחלק מהתבססות הסדרה על התרבות והדת האסלאמית, מוקפדת שמירה על ערכי הצניעות והתנהלות בהתאם לקוד האתי של דת האסלאם.
בין הדמויות הבולטות בסדרה ניתן לציין את:
עם הגעת הראשון בספרי הסדרה למדפי הספרים בשנת 2006 הוא זכה לביקורות צוננות מהכיוון הדתי.
הביקורות מהכיוון הדתי כוונו לאיפור והלבוש הצמוד של הנשים ועל כך שהוא מעודד הסתמכות על בני אדם במקום על אללה וזאת בניגוד לרוח האסלאם.
כמו כן, הביקורת לא נחסכה גם על ידי גורמים מהמערב: קבוצה בשם "Family Security Matters" מוושינגטון ארצות הברית, כינתה את הקומיקס כיישום מודרני ומחוכם של התעמולה האסלאמית.
עם זאת, קיימת גם ביקורת חיובית על הסדרה, ואפילו הנשיא האמריקני ברק אובמה נאם בשבחו והציגו ככלי לחיבור בין שתי התרבויות.
ד"ר נאאף אל-מוטאווה הוא פסיכולוג כוויתי בעל שני תוארי דוקטור ותואר MBA אחד מאוניברסיטת קולומביה, שעסק בעבר בכתיבת ספרי ילדים.
כאשר יום אחד נשאל מתי הוא מתכוון לחזור לכתוב, הוא חשב לעצמו שאם הוא שב לאחוז בעט זה חייב להיות משהו גדול, משהו עם פוטנציאל לפחות כמו של פוקימון.
צפייה בפוקימון נאסרה לזמן מה על ידי רשויות הדת בערב הסעודית בתואנה שהסדרה מעודדת ציונות, הימורים ומשתלטת על מוחותיהם של הילדים.
מוטאווה חושב שחרם כזה עלול לאכזב את האל, שאחד מ-99 שמותיו מייצגת את הסבלנות (الصبور).
אל-מוטאווה שחש כי ילדים מוסלמים זקוקים לסט חדש של גיבורים שיקראו תיגר על המודלים הג'יהאדים.
לפי דברים שאמר לעיתון הטיימס הלונדוני: "הגעתי למסקנה שהסיפורים ששמעתי היו מפיהם של גברים שגדלו עם האמונה שמנהיגם סדאם היה גיבור, דמות מופת – ובוקר אחד התעוררו וגילו שהם בעצם עוברים עינויים תחת ידו.
החלטתי שהעולם הערבי זקוק למודל טוב יותר לחיקוי".
כמו כן, אמר אל-מוטאווה לכתב סוכנות הידיעות רויטרס כי: "הוא מקווה ליצור תרבות מוסלמית פופולרית חדשה דרך הסדרה".
הראשון מתוך חמישה פרקי שעשועים המבוססים על ה-99 נפתח בכווית במרץ 2009. סדרה מצוירת נמצאת בתהליכי הפקה.
חברת תשכיל קומיקס חתמה על חוזה של מיליונים עם חברת "אנדמול" להפקת הסדרה.
ט"ו בתשרי – הריגת יחיא סינוואר – כאשר כוח ישראלי בתל א-סולטאן, רפיח זיהה תנועה של שלושה מחבלים ירה לעברם והרגם; אחד מההרוגים זוהה כיחיא סינוואר.
כ"ד בתשרי – מבצע ימי תשובה – המתקפה הישראלית השנייה באיראן.
ז' בחשון – תקיפת אוהדי מכבי תל אביב באמסטרדם.
כ"ו בחשון – הסכם הפסקת האש נחתם בין לבנון לישראל.
ז' בכסלו – תחילת הלחימה בסוריה בעקבות נפילת משטר אל-אסד בסוריה בסוריה.
י"ח באדר – צה"ל פותח במבצע עוז וחרב – המתקפה הנרחבת ביותר נגד יעדי טרור ברצועה מאז החלה עסקת החטופים.
כ"א באדר – ממשלת ישראל החליטה לפטר מתפקידו את רונן בר מתפקיד ראש השב"כ.
ט"ו באייר – חיל האוויר הישראלי מתנקש במוחמד סינוואר שפעל כמנהיג חמאס ובמוחמד שבנאה שהנהיג את חטיבת רפיח.
י"ח באייר – מלחמת חרבות ברזל: החל מבצע מרכבות גדעון.
י"ז בסיון – מבצע עם כלביא – התחלת המתקפה הישראלית שמטרתה לסכל את תוכנית הגרעין האיראנית.
כ"ו בסיון – מבצע עם כלביא – חיל האוויר האמריקאי הפציץ 3 מתקני גרעין באיראן.
כ"ח בסיון – מבצע עם כלביא – המלחמה בין ישראל לאיראן הסתיימה.
(י"ז בתמוז – כ"ה בתמוז) – זירת סוריה במלחמת חרבות ברזל – העימותים בדרום סוריה.
כ' באב – מלחמת חרבות ברזל: החל מבצע מרכבות גדעון ב'
ט"ו באלול – פיגוע הירי בצומת רמות (2025).
א' בתשרי – ישעיהו גביש, לוחם פלמ"ח, אלוף פיקוד הדרום במלחמת ששת הימים ומנכ"ל כור תעשיות (נולד בה'תרפ"ה).
כ"ה בתשרי – רבי שלמה חליווה, ראש ישיבת רבנו חיים ברלין.
א' בחשון – יעקב כהן, שחקן וקומיקאי ישראלי (נולד בה'תשי"ט).
ה' בחשון – יגאל שילון, איש טלוויזיה וקולנוע ישראלי (נולד בה'תש"ו).
ו' בחשון – הרב יהודה בויאר, ממורי ההוראה של חוג חזון איש ומראשי ישיבת בית שמעיה (נולד ב-ה'תרצ"ד).
ז' בחשון – מיכאל איתן, חבר הכנסת מטעם הליכוד (נולד בה'תש"ד).
ב' בכסלו – שמחה רז, סופר ישראלי (נולד בה'תרצ"א).
י"א בכסלו – קורין אלאל, זמרת, מלחינה, מעבדת, נגנית ופזמונאית ישראלית (נולדה בה'תשט"ו).
ט"ו בכסלו – הרב אשר דויטש, ממנהיגי הפלג הירושלמי ומראשי ישיבת פוניבז' בבני ברק.
ב' בטבת – אגנס קלטי, מתעמלת הונגרייה-ישראלית שזכתה ב-10 מדליות אולימפיות (נולדה בה'תרפ"א).
ו' בטבת – הרב יוסף גליקסברג, הרב הראשי האשכנזי של גבעתיים, יו"ר חבר הרבנים בישראל וחבר מועצת הרבנות הראשית (נולד בה'תרצ"ג).
י"ח בטבת – זאב רווח, שחקן, מפיק, תסריטאי, זמר, קומיקאי ובמאי ישראלי (נולד בה'ת"ש).
ה' בשבט – בן ציון מילר, חזן אמריקאי (נולד בה'תש"ח).
ו' בשבט – הרב יוסי שריד, מייסד ישיבת "קול המבשר" וממקימי קריית החינוך במבשרת ציון וכולל מר"ץ (נולד בה'תרצ"ט).
ח' באדר – הרב יוסף יצחק וילשנסקי, ראש ישיבת חסידי חב"ד ליובאוויטש בצפת (נולד ב-ה'תשי"א).
י"ד באדר – יהודה בן מאיר, פסיכולוג, עורך דין וחבר הכנסת מההכנסת השביעית עד הכנסת העשירית (נולד בה'תרצ"ט).
כ"ו באדר – סטף ורטהיימר, תעשיין ישראלי (נולד בה'תרפ"ו).
א' בניסן – הרב משה ארנרייך, רב ישראלי דתי לאומי (נולד בה'תש"ו).
י"ז בניסן – ראומה ויצמן, אשת ציבור ישראלית ורעיית נשיא מדינת ישראל השביעי (נולדה בה'תרפ"ה).
כ"א בניסן – הרב מאיר מאזוז, ראש ישיבת "כסא רחמים" (נולד בה'תש"ה).
כ"ב באייר – גדי קינדה, כדורגלן ישראלי.
א' בסיון – אלי לוי, קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף (נולד בה'תרצ"א).
ה' בסיון – אהרן עמרם, זמר, משורר, מלחין וחוקר יהדות תימן (נולד בה'תרצ"ט).
י' בתמוז – שייקה פייקוב, מלחין ופזמונאי ישראלי (נולד בה'תרצ"ז).
ט"ו בתמוז – משה זר, סוחר קרקעות יהודי (נולד בה'תרצ"ז).
כ"ב בתמוז – הרב אברהם יצחק כלאב, אב"ד בבית הדין הרבני בירושלים (נולד בה'תרצ"ט).
ד' באב – אלון אבוטבול, שחקן ישראלי (נולד בה'תשכ"ה).
י"ז באב – הרב ברוך שמואל דויטש, ממנהיגי הפלג הירושלמי ראש ישיבת באר מרדכי במודיעין עילית.
ד' באלול – דן מרגלית, עיתונאי, בעל טור, פובליציסט ומגיש טלוויזיה ישראלי (נולד בה'תרצ"ח).
ד' באלול – רמי הויברגר, שחקן, קומיקאי ובמאי ישראלי (נולד בה'תשכ"ד).
כ' באלול – הרב משה דימנטמן, ראש כולל יד ברודמן ברחובות (נולד בה'תרצ"א).
בשנה זו פרשת "וילך" לא נקראת (בשנת ה'תשפ"ד קראו "נצבים-וילך" בשבת האחרונה שלפני ראש-השנה ה'תשפ"ה, ובשנת ה'תשפ"ו יקראו פרשת "וילך" בשבת תשובה).
ה-13 של מרקורי מתייחס לשלוש-עשרה נשים אמריקאיות, טייסות בעלות ניסיון אזרחי, שכחלק מתוכנית במימון פרטי, עברו בשנת 1959 אותם אימונים ובדיקות פיזיולוגיות כמו האסטרונאוטים שנבחרו על ידי נאס"א עבור תוכנית מרקורי.
המטרה הייתה לבדוק את ביצועי הנשים תחת אותן בחינות ואימונים, כדי להראות שגם נשים יכולות להיות אסטרונאוטיות.
המונח הוטבע בשנת 1995 על ידי המפיק ההוליוודי ג'יימס קרוס כהשוואה לשביעיית מרקורי, למרות זאת, ה-13 של מרקורי לא היו תחת תוכנית רשמית של נאס"א, לא נפגשו כקבוצה במהלך האימונים, ולא טסו לחלל.
הרופא וויליאם רנדולף לאבלס השני שהיה יו"ר הוועדה מיוחדת של נאס"א למדעי החיים, והיה מעורב בבחירת האסטרונאטים לתוכנית מרקורי, פיתח עבור נאס"א תוכנית בדיקות לבדיקת המועמדים בתנאי קיצון שונים.
הוא היה סקרן לבדוק מה יהיו הביצועים של נשים והאמין כי משקלן הנמוך יותר וגודלן הקטן בהשוואה לגברים ייתנו להן תוצאות יותר טובות בהכנות לטיס ולתעופה בחלל.
בשנת 1960, לאבלס הזמין את הטייסת ג'רי קוב לעבור את אותם אתגרים קפדניים שעברו הגברים.
קוב, שהייתה כבר טייסת מוכשרת, הייתה לאישה האמריקאית הראשונה (והיחידה מכל 13 הנשים) שעשתה ועברה את כל שלושת שלבי הבדיקות.
לאבלס וקוב גייסו עוד 19 נשים לעבור את הבדיקות, כשהן ממומנות באופן פרטי על ידי הטייסת בעלת השם העולמי ג'קלין קוקרן ובעלה.
מתוך הקבוצה, 13 נשים עברו את אותן בדיקות כמו "שבעיית מרקורי", שבעת האסטרונאוטים שנבחרו לתוכנית מרקורי.
חלק מהנשים נפסלו עקב אנומליות שהתגלו בלב או במוח.
כל המועמדות שנבחנו היו כבר טייסות בעלות ניסיון רב בתעופה.
לאבלס וקוב סקרו קורות חיים של יותר מ-700 נשים כדי לבחון את המועמדות, ולא הזמינו מישהי שיש לה פחות מ-1,000 שעות טיסה.
חלק מהנשים שמעו על האפשרות דרך ארגון ה-99 (ארגון עולמי שמרכז נשים טייסות).
הקבוצה הראשונה של נשים נקראו על ידי ג'רי קוב "" והן הנשים שהסכימו להיכנס לתוכנית המחקר הזו.
שלוש-עשרה הנשים שעברו את השלב הראשון של הבדיקות היו:
ריאה הורל (לימים אליסון, ואחר כך וולטמן) (באנגלית )
ג'ין נורה סטמבו (לימים ג'סן) (באנגלית )
מתוך הנשים, ג'יין הארט, הייתה הוותיקה ביותר, בגיל 41 ואמא ל-8 ילדים.
וואלי פאנק הייתה הצעירה ביותר, בת 23.
כיוון שהרופאים לא ידעו באותה תקופה איך אנשים יעמדו בתנאי תעופה בחלל, הם החליטו על סדרה של בדיקות גופניות שהיו זהות לבדיקות שעברו המועמדים לתוכנית מרקורי.
הבדיקות כללו תגובות של רפלקסים, תגובות לורטיגו, בדיקות התעייפות ועומס.
הנשים אף בלעו צינור מגומי כדי לבחון את רמת החומציות בקיבה שלהן, ומי קרח הוזרקו לאזניים שלהן כדי לעורר ורטיגו.
הנשים הסכימו לבדיקות פולשניות מתוך מחשבה שתהיה אפשרות עתידית להיכנס לתוכנית האסטרונאוטים.
ד"ר לבלאס העביר את הבדיקות במרפאה הפרטית שלו, ללא חסות רשמית של נאס"א לתוכנית הזו.
מתוך הנשים קוב עברה את כל הבדיקות והאימונים, והייתה באחוזון 2 העליון מתוך כלל הנבדקים, גברים ונשים יחדיו.
לאחר השלב הראשון מספר נשים המשיכו לשלבים הבאים של הבדיקות.
ג'רי קוב, ריאה הורל, ווולי פאנק המשיכו לבדיקות שלב ב' באוקלהומה סיטי, אוקלהומה, שכללו הערכות פסיכולוגיות ובדיקות במכל בידוד.
האחרות לא יכלו להצטרף עקב התחייבויות של משפחה ועבודה.
לאחר שקוב עברה גם את בדיקות שלב ג' המתקדמות, שכללו גם בדיקות אווירודינמיות מתקדמות תוך שימוש ציוד צבאי ובדיקות תעופה על מטוסים, התכוונו לרכז את כל הקבוצה בבסיס האווירי של הצי האמריקאי בפנסיקולה, פלורידה.
שתיים מהנשים אף התפטרו מעבודתן כדי להשתתף בבדיקות.
עם זאת, כמה ימים לפני הביצוע, נשלחו מברקים לכולן אשר מבטלים את הבדיקות.
ללא תמיכה רשמית של נאס"א, הצי האמריקאי לא הסכים לאפשר שימוש במתקנים לטובת הפרויקט.
בעקבות ביטול הפרויקט, פאנק מצאה דרך להשלים את השלב השלישי של הניסויים באופן פרטי, ולא כחלק מהפרויקט.
מלבד הבדיקות הרפואיות, הנשים לא עברו אימונים או הכשרות לתעופה בחלל.
ג'רי קוב טסה לוושינגטון די.
כדי לנסות לקבל תמיכה ולחדש את הפרויקט.
היא וג'יין הארט כתבו מכתבים לנשיא ג'ון פיצג'רלד קנדי ונפגשו עם סגן הנשיא לינדון ג'ונסון.
ב-17 ו-18 ביולי 1962 כונסה ועדה מיוחדת בבית הנבחרים של ארצות הברית, תת-ועדה של ועדת בית הנבחרים לענייני מדע ואווירונאוטיקה לדון בנוגע לאופי בחירת אסטרונאוטים והאם יש אפליה מגדרית בתהליך.
דיונים אלו, הכללו שיח בנוגע לאפליה מגדרית, הקדימו בשנתיים את זכויות האזרח של 1964, והיו בין הדיונים הראשונים בנושא.
במהלך הדיונים, קוב והראט העידו על יתרונות הפרויקט של לאבלס.
ג'קלין קוקרן העידה על דעתה שתוכנית מיוחדת לאימון נשים אסטרונאוטים יכולה לפגוע בתוכנית החלל.
נציגי האסטרונאוטים, ג'ון גלן וסקוט קרפנטר, העידו כי תחת הקריטריונים של נאס"א לבחירת מועמדים, לא ניתן לבחור נשים.
גלן הוסיף בעדותו כי לדעתו: "הדבר נוגד את הסדר החברתי שלנו לאפשר לנשים להיות בתחום הזה".
מנהל נאס"א בפועל, ג'ורג' לאו, ציין כי לפי הדרישות, כל האסטרונאוטים צריכים להיות בוגרי קורס טיס צבאי ובעלי תואר הנדסי (למרות שג'ון גלן התקבל ללא תואר הנדסי).
נכון ל-1962, נשים לא יכלו להשתתף בקורסי אימון של חיל האוויר והצי, ולכן לא היו נשים שיכלו להתקבל.
למרות שחלק מהטייסות בקבוצת הפרויקט היו בעלות ניסיון מצטבר יותר מחלק מהאסטרונאוטים המועמדים, לא הסכימו לקבל את הניסיון שלהן על מטוסי סילון אזרחיים.
חלק מחברי הוועדה היו בעד טענות הנשים, אולם הנושא לא התקדם ונאס"א לא קיבלה מועמדות לתוכנית האסטרונאוטים.
ליז קרפנטר, העוזרת של סגן הנשיא לינדון ג'ונסון, ניסחה מכתב מטעמו למנהל נאס"א ג'יימס ווב השואל אם ניתן לשנות את הקריטריונים, אולם לינדון ג'ונסון לא שלח את המכתב ובמקום זה כתב על הטיוטה "בוא נפסיק עם זה עכשיו".
התקשורת התעניינה בפרויקט של לאבלס עם השיגור של האישה הראשונה בחלל, הקוסמונאוטית ולנטינה טרשקובה ב-16 ביוני 1963. הסופרת והפוליטיקאית קלייר בות' לוס פרסמה מאמר ביקורת על מקבלי ההחלטות של נאס"א.
המאמר היה הראשון שחשף את תמונות ושמות כל 13 הנשים בקבוצה.
(חלק מהשמות של המשתתפות כבר פורסם במקומות אחרים).
אף אחת מהנשים שהשתתפו בפרויקט לא הגיעה לחלל (למעט וואלי פאנק שעשתה זאת בגיל 82 במסגרת פרויקט אזרחי של בלו אוריג'ין).
חודשים מספר לאחר הדיונים בקונגרס, האישה הראשונה בחלל ולנטינה טרשקובה טסה במסגרת תוכנית החלל הסובייטית.
בשנת 1999, קולינס הייתה האישה הראשונה שפיקדה על משימת מעבורת החלל במהלך טיסת מעבורת החלל STS-93.
במאי 2007, הוענק לחברות הקבוצה תואר דוקטור של כבוד על ידי אוניברסיטת ויסקונסין–אושקוש.
הפרס השנתי של פלנטריום אדלר לנשים במדעי החלל הוענק לנשות קבוצת ה-13 של מרקורי ב-2005.
סרט תיעודי על ה-13 של מרקורי יצא באפריל 2018, בנטפליקס.
י' בתשרי – הפיגוע בבית הכנסת במנצ'סטר בו נרצחו שני מתפללים ושישה נפצעו
י"ז בתשרי – חתימה על הסכם חמאס–ישראל בשארם א-שייח', בבמסגרת השלב הראשון של תוכנית 21 הנקודות של נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, לסיום מלחמת חרבות ברזל וחילופי אסירים
כ"א בתשרי – הושבו 20 החטופים החיים האחרונים ממתקפת שבעה באוקטובר אשר נותרו ברצועת עזה במשך שנתיים
ח' בחשוון – הפגנת החרדים נגד גיוס בני ישיבות (2025).
כ"ה בכסלו – פיגוע הירי במסיבת החנוכה בסידני.
ד' בתשרי – מוני אמריליו, מלחין ומעבד מוזיקלי ישראלי (נולד ב-ה'תרצ"ב)
י' בתשרי – ארצי בן יעקב, כדורגלן ישראלי ויו"ר בית"ר תל אביב (נולד ב-ה'תש"ו)
י"ח בתשרי – הרב נחום רגוזניצקי, ראש ישיבת מאורות התורה ותלמיד החזון איש.
י"ט בתשרי – אלברט כהן, שחקן, במאי, מדבב וזמר ישראלי (נולד ב-ה'תרצ"ב)
א' בכסלו – מרים פיירברג, ראש עיריית נתניה (נולדה ב-ה'תשי"א)
א' בכסלו – אלי זעירא, אלוף בצה"ל, ראש אמ"ן במלחמת יום הכיפורים (נולד ב-ה'תרפ"ח)
י"ט בטבת – אורי לופוליאנסקי, מייסד ויו"ר עמותת יד שרה, ראש עיריית ירושלים (נולד ב-ה'תשי"א)
י"ז בשבט – הרב אליקים שלזינגר, ראש ישיבת "הרמה" בלונדון וממנהיגי הקהילה החרדית באנגליה (נולד ב-ה'תרפ"ב)
כ"א בשבט – מתי כספי, זמר ישראלי (נולד ב-ה'תש"י)
כ"א בשבט – דייוויד פדרמן, איש עסקים ישראלי ואחד מבעלי קבוצת הכדורסל מכבי תל אביב (נולד ב-ה'תש"ה)
כ"א בשבט – אלי אלאלוף, חתן פרס ישראל על מפעל חיים וחבר כנסת מטעם מפלגת כולנו (נולד ב-ה'תש"ה)
כ"ד בשבט – הרב אביעזר שפירא משגיח בישיבת קול תורה לצעירים והאדמו"ר מדרוהוביץ'
בשנה זו, פרשת וילך נקראת פעמיים (לעומת ה'תשפ"ה בה לא נקראה כלל).
פעם אחת בשבת תשובה בתחילת השנה, ופעם שנייה בשבת האחרונה של השנה כחלק מפרשת נצבים־וילך.
ט"ז בחשוון – הבחירות לכנסת העשרים ושש
ב' בסיוון - סיום המחזור ה-14 של לימוד הדף היומי
ה-100 היא סדרת ספרי מדע בדיוני שנכתבה על ידי הסופרת האמריקאית קאס מורגן .
הראשון מבין ארבעת הספרים שיצאו עד היום ונקרא "ה-100" יצא ב-3 בספטמבר 2013, השני שנקרא "יום 21" (Day 21) יצא לאור ב-25 בספטמבר 2014, השלישי בשם "שיבה הביתה" (Homecoming) יצא לאור ב-26 בפברואר 2015 והספר הרביעי והאחרון בסדרה עד כה אשר יצא לאור ב-6 בדצמבר 2016, נקרא "מרד" (Rebellion).
לפני הפרסום של הספר הראשון, מפיק הטלוויזיה ג'ייסון רוטנברג התעניין בעיבוד הסיפור למסך.
עיבוד סדרת הטלוויזיה בעלת אותו השם הוצג לראשונה ב-19 במרץ 2014 ברשת CW, בכיכובם של אלייזה טיילור ובוב מורלי בתפקיד קלארק גריפין ובלאמי בלייק, עם זאת, סדרת הטלוויזיה מבוססת באופן די חופשי ולא מדויק על הספר.
הסדרה מתרחשת שלושה דורות לאחר אפוקליפסה תרמו-גרעינית, בה השורדים הידועים היחידים של המין האנושי חיים במושבת חלל המורכבת מלוויינים שהתחברו ביחד למסלול סביב כדור הארץ ונשלטת על ידי מנהיג המושבה, שעומד בראש המועצה המחוקקת.
כמות המשאבים כל כך מצומצמת שהעונש על כל פשע, לא משנה כמה קטן - הוא מוות מידי, אלא אם כן העבריין בן פחות מ-18 שנים.
העלילה מתחילה ועוקבת אחרי קלארק גריפין, סטודנטית לרפואה לשעבר, שנעצרה על פשע שביצעו הוריה: ניהול ניסויים לא חוקיים על ילדים, תחת האיום של יועץ מנהיג המושבה המושחת רודס.
קלארק מגלה את הסוד לוולס ג'אהא, החבר הכי טוב שלה והבן של מנהיג המושבה.
על אף שנשבע לקלארק שלא יגלה את הסוד לאף אחד, וולס מספר לאביו, בתקווה שהוא יציל את משפחת גריפין מרודס.
התוכנית שלו נכשלת, משפחת גריפין נעצרת, ומערכת היחסים שלו עם קלארק מתפרקת.
שנתיים לאחר מכן, המושבה מחליטה לשלוח 100 מהנערים העצורים שלה כדי לבדוק אם כדור הארץ ניתן ליישוב (לאחר שעברו שנים רבות מהאפוקליפסה וההנחה היא כי הנשורת הגרעינית הרעילה שהייתה נעלמה, וכבר איננה מונעת התיישבות בני אדם).
בין ה-100 נמצאים קלארק, וולס, אוקטביה בלייק, אחיה הגדול בלאמי בלייק, וחברה של קלארק, ת'ליה.
הקבוצה מתרסקת במקום כלשהו בחוף המזרחי של ארצות הברית לשעבר.
כשהם מגיעים, ה-100 נאבקים לשרוד בעולם שונה מאוד מכדור הארץ שהיה בעבר.
קלארק מטפלת בפצועים, ובלאמי מפתח בהדרגתיות עניין רומנטי כלפיה.
מתגלה שאוקטביה התמכרה לסמים בעת שהותה בבית הכלא.
כמה ימים לאחר מכן, מישהו מעלה את המחנה באש, וגורם למותה של ת'ליה.
כשהשורדים חוקרים, הם מגלים חווה לא רחוקה מהמקום, שמובילה אותם אל ההבנה שהם לא לבד על כדור הארץ.
21 יום לאחר שנחתו על כדור הארץ, 100 הנבחרים ממשיכים להתמודד עם עוד ועוד התקפות מאויב לא ידוע.
וולס מנסה לשמור על המורל, בזמן שבלאמי מנסה למצוא את אחותו.
ה-100 מוצאים ילדה ילידת כדור הארץ, סשה וולגרוב, ומחזיקים בה כבת ערובה.
סשה אומרת להם שהם נחתו במדינת וירג'יניה לשעבר, ושיש אנשים מהמושבה שהגיעו לפני ה-100. בלאמי מאמין שהאנשים של סשה הם אלה שאחראים להיעלמותה של אוקטביה ודורש מסשה לגלות לו את מיקומם.
וולס וסשה מתקרבים, וסשה עוזרת לוולס למצוא אוכל למתיישבים ששרדו.
בחלל, האנשים במושבה נאבקים להיכנס לחלליות הנחיתה עקב התקלקלות מערכות לתמיכת החיים של תחנת החלל; חבריהם של וולס וקלארק, גלאס ולוק, הם בין האנשים הנואשים להגיע לכדור הארץ.
אולם, הם מוצאים את עצמם נתונים לרחמיו של יועץ מנהיג המושבה רודס, שמוכן להרוג בשביל להגיע לאחת מחלליות הנחיתה.
סשה מובילה את קלארק ובלאמי אל מושבה מתחת להריסות של הר ווד'ר, לאחר שמקס ואנשיו הצילו אותם מקבוצת בוגדים.
הבוגדים הללו הם האחראיים להתקפות על ה-100. מקס ואנשיו מבטיחים שהם ימשיכו לעזור ל-100, ויספקו תמיכה נוספת לאחר ששאר המושבה תגיע.
בהמשך, הם רואים את חלליות הנחיתה נופלות מהשמים.
וולס מבין שיש משהו שמוכר לו בבלאמי ואוקטביה: בסופו של דבר, הוא מגלה שאימם הייתה מלינדה בלייק, האישה שאביו אהב לפני שנשא לאישה את אימו של וולס, מה שעזר לו לקריירה שלו.
התגלית הזאת מובילה את וולס ובלאמי להבין שהם אחים-למחצה.
אחרי שחלליות הנחיתה התרסקו, קלארק, וולס ובלאמי מובילים צוות חילוץ אל אתר ההתרסקות, כך שוולס וקלארק יפגשו שוב את גלאס ולוק.
קלארק תוהה אם כדאי לה לעזוב את המחנה כדי למצוא את הוריה.
מנהיג המושבה, שעדיין בתרדמת, נשאר לכוד במושבה מעל כדור הארץ.
יועץ מנהיג המושבה רודס משתלט על הקהילה בכדור הארץ, ומתכנן להכריח את לוק לירות בבלאמי, כאזהרה לכל מי שחושב על לאתגר אותו.
עם עזרתה של סשה - וולס וקלארק בורחים עם בלאמי הפצוע.
בנוסף, גלאס ולוק נמלטים מהמחנה כדי לברוח מיועץ מנהיג המושבה רודס.
אחד מאנשיו של רודס הורג את סשה כשהיא מנסה להשיג עוד משאבים.
רודס מתכנן לתקוף את הר ווד'ר כדי לתפוס את בלאמי, וולס וקלארק.
בזמן שאנשי הר ווד'ר מתכוננים להתקפתו של רודס, חלק מהמתיישבים מורדים ומצטרפים אליהם נגד רודס.