tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 2013 זכתה במדליית ארד באליפות אירופה שנערכה בבודפשט וסיימה במקום החמישי באליפות העולם בריו דה ז'ניירו.
באליפות אירופה שנערכה ב-2014 במונפלייה שיפרה את הישגה וזכתה במדליית כסף, וגם באליפות העולם בצ'ליאבינסק רשמה התקדמות, וזכתה במדליית ארד.
במשחקים האירופיים שנערכו בבאקו ב-2015, ושימשו כאליפות אירופה, זכתה טרסטניאק במדליית הכסף.
מאז, זכתה בכל התארים הגדולים: בהמשך השנה זכתה באליפות העולם שנערכה באסטנה, ב-2016 זכתה באליפות אירופה שנערכה בקאזאן, וכן הוכתרה לאלופה האולימפית באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו.
בשנת 2017 היא זכתה במדליית כסף באליפות העולם ובמדליית זהב באליפות אירופה.
בשנת 2018 היא זכתה במדליית ארד באליפות העולם ובמדליית כסף באליפות אירופה שנערכה בתל אביב.
באולימפיאדת טוקיו 2020 אשר נערכה בשנת 2021, זכתה טרסטניאק במדליית הכסף לאחר שבגמר הפסידה לקלריס אגבניינו, אותה ניצחה בגמר האולימפי הקודם בריו 2016. עוד בשנת 2021, היא זכתה בפעם השלישית בקריירה בתואר האירופי באליפות שנערכה בליסבון ובמדליית זהב מגראנד סלאם תל אביב.
טינו-סוון סושיץ' (בבוסנית: Tino-Sven Sušić; נולד ב-13 בפברואר 1992) הוא כדורגלן בוסני המשחק בעמדת הקשר.
סושיץ' הוא בנו של כדורגלן העבר סיאד סושיץ' ואחיינו של סאפט סושיץ', כדורגלן עבר ומאמן בהווה.
סושיץ' נולד בסרייבו אז חלק מיוגוסלביה ובגיל צעיר היגר עם משפחתו לבלגיה.
בגיל 12 התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הנוער של ויסה ממנה עבר לראסינג גנק ובגיל 15 הצטרף לסטנדרד לייז'.
ביוני סושיץ' חתם לארבע שנים בהיידוק ספליט מליגת העל הקרואטית.
בנובמבר סושיץ' הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה במשחק הגביע נגד ספליט.
בפברואר סושיץ' האריך את חוזהו עד 2018. בסיום עונת סושיץ' נבחר לכדורגלן העונה בקרואטיה.
ב-29 באוגוסט 2016 סושיץ' חתם בגנק תמורת 2 מיליון אירו.
ב-7 באוגוסט 2017 סושיץ' הושאל למכבי תל אביב עד לסיום העונה.
יממה לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–3 נגד מכבי פתח תקווה במסגרת גביע הטוטו.
סושיץ' לא הרבה לשחק במהלך תקופת ההשאלה ושותף רק בארבעה משחקי ליגה, עד שלבסוף השאלתו הופסקה ב-30 בינואר 2018 והוא שוחרר מהמועדון.
ב-19 באוקטובר 2019 חתם בTSV הארטברג מליגת העל האוסטרית.
ב-1 בפברואר 2020, סושיץ' חתם לשנתיים בסרייבו מליגת העל של בוסניה והרצגובינה.
ב-2 באוקטובר 2021 סושיץ' חתם בקובאן קרסנודאר.
ב-17 במרץ שוחרר מהמועדון וכעבור חודש חתם עד לסיום העונה בטאבור סז'אנה מליגת העל הסלובנית.
סושיץ' שיחק בצעירותו בנבחרות הצעירות של בלגיה, אך בשנת החליט לשחקן עבור הנבחרת הבוגרת של בוסניה והרצגובינה.
ב-5 במרץ 2014 סושיץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד .
סושיץ' נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014.
כדורגלן העונה בליגת העל הקרואטית:
כריסטינה "טינה" וייארתר היא גולשת סקי אלפיני מליכטנשטיין, זוכת מדליית ארד באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) וסגנית אלופת העולם בסופר G.
וייארתר זכתה ב-9 ניצחונות במסגרת גביע העולם, ובגביע העולמי בסופר G בשנת 2017 ובשנת 2018.
וייארתר נולד בואדוץ שבליכטנשטיין והיא בעלת אזרחות כפולה של אוסטריה וליכטנשטיין.
אמה היא גולשת הסקי הני ונצל שזכתה בארבע מדליות אולימפיות כולל שתיים מזהב.
אביה הוא האוסטרי הרטי וייארתר אף הוא גולש סקי ואלוף העולם בעברו.
וייארתר השתתפה לראשונה בתחרויות גביע העולם ב-2005 וסיימה במקום ה-31 בתחרות הסופר G.
ב-2006 ייצגה את ליכטנשטיין באולימפיאדת טורינו, היא סיימה במקום ה-33 בסופר G ולא סיימה את מקצה הגלישה במורד.
היא סבלה מפציעות כולל קרע ברצועת ה-ACL והחמיצה את אולימפיאדת ונקובר.
ב-2013 זכתה לראשונה בתחרות גביע העולם, במקצה הסופר G.
מאז רשמה סך הכל 8 ניצחונות בגביע, בשנת 2016 דורגה שנייה סך הכל בסופר G ורביעית בדירוג כלל התחרויות.
ב-2017 זכתה בגביע העולמי בסופר G ודורגה שביעית בסך כל התחרויות.
באולימפיאדת סוצ'י נשאה את דגל המשלחת בטקס פתיחת המשחקים האולימפיים.
היא נפצעה במהלך האימונים המקדימים ונאלצה לפרוש מהתחרויות.
באליפות העולם ב-2015 שהתקיימה בוייל, סיימה במקום הרביעי בסלאלום ענק, במקום השישי בסופר G ובמקום ה-11 בגלישה במורד.
באליפות העולם ב-2016 שהתקיימה בסנט מוריץ זכתה במדליית כסף בסופר G.
באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) זכתה במדליית ארד בתחרות הסופר G, היא סיימה רביעית בגלישה במורד וסיימה במקום ה-22 בתחרות הסלאלום ענק.
בגביע העולם ב-2018 זכתה בפעם השנייה ברציפות בסיכום תחרויות הסופר G וסיימה במקום השלישי בתחרויות הגלישה במורד.
בגביע העולם ב-2019 סיימה שלישית בתחרות הסופר G.
טינה פלינט סמית' היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת הסנאט של ארצות הברית מאז ראשית ינואר 2018. היא נבחרה על ידי מושל מינסוטה, מארק דייטון, לייצג את מינסוטה בסנאט עד שתערכנה בחירות לתפקיד, עם התפטרותו של הסנאטור אל פרנקן על רקע הטרדות מיניות.
סמית' חברת מפלגת העבודה-הדמוקרטית-חקלאית של מינסוטה, המסונפת למפלגה הדמוקרטית, וכיהנה מטעמה כסגנית המושל תחת דייטון בשנים 2015–2018.
סמית' נולדה באלבקרקי שבניו מקסיקו ב-4 במרץ 1958. לפני שלמדה לימודים גבוהים עבדה בקו צינור הנפט טראנס-אלסקה שבצפון אלסקה.
היא בוגרת במדע המדינה מאוניברסיטת סטנפורד ולאחר מכן הוסמכה במנהל עסקים מדארטמות' קולג'.
סמית' עברה לראשונה למינסוטה עבור עבודת שיווק בחברת ג'נרל מילס.
מאוחר יותר ייסדה חברת שיווק עצמאית בבעלותה, שם ייעצה לעסקים ועמותות.
בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, סמית' הייתה מעורב בפוליטיקה המקומית, כמתנדבת במסעות הבחירות של מפלגת העבודה-דמוקרטית-חקלאית של מינסוטה.
היא ניהלה את מסע הבחירות של טד מונדייל, חבר הסנאט של מינסוטה, למושל מינסוטה.
לאחר שהסנאטור ממינסוטה המכהן מאז 1991, פול ולסטון, נהרג באורח פתאומי בתאונת מטוס ימים בודדים לפני הבחירות, סמית' ניהלה את מסע הבחירות של סגן נשיא ארצות הברית לשעבר, וולטר מונדייל, למושבו הישן בסנאט אותו פינה בבחירות 1976 לנשיאות ארצות הברית.
ב-2006 התמנתה לראשת המטה של ראש עיריית מיניאפוליס, ריימונד תומאס רייבאק.
ב-2010, נבחרה לנהל את מסע בחירתו של רייבאק למושל מינסוטה.
לאחר מכן הצטרפה סמית' לצוותו של מארק דייטון.
אחרי שדייטון ניצח את מועמד המפלגה הרפובליקנית, טום אמר, סמית' נבחר לתפקיד יושבת ראש שותפה של תקופת המעבר בממשל.
דייטון מינה את סמית' לראשת מטהו כאשר נכנס לתפקידו ב-2011.
בבחירות 2014 נבחרה להיות עמיתתו למרוץ של דייטון בבחירות למושלות המדינה.
סמית הושבעה לסגנית המושל ב-5 בינואר 2015 וכיהנה בתפקיד זה עד להתפטרותה ב-2 בינואר 2018. במהלך כהונתה, סמית' תוארה על ידי פרשנים פוליטיים רבים כבעלת מעורבות גבוהה ברשות המבצעת וכמי שמשמשת תפקיד משמעותי במשא ומתן חקיקתי מאשר קודמיה.
מחליפתה בתפקיד הייתה נשיאת הסנאט המדינתי מישל פישבאך.
בשלהי 2017 הואשם הסנאטור המכהן ממינסוטה אל פרנקן, שכיהן בתפקיד מאז 2009, בהתנהגות מינית בלתי הולמת.
תחילה סירב להתפטר, אך משעשה זאת החליט דייטון למנות את סמית' לנציגת מינסוטה (הזוטרה) בסנאט עד לקיום בחירות לתפקיד.
סמית' נבחרה לכהונה בסנאט בבחירות בנובמבר 2018 עם 52.97 אחוז מהקולות למול יריבתה קארין האוסלי עם 42.35 אחוז מהקולות.
ב-3 בנובמבר 2020 התמודדה טינה סמית' לכהונה מלאה כסנטורית, היא ניצחה עם 48.74 אחוז מהקולות למול יריבה ג'ייסון לואיס.
ב-13 בפברואר 2025 הודיעה סמית' כי לא תתמודד לתקופת כהונה שנייה בבחירות 2026
טינטה ברוטה (בפורטוגזית: Tinta bruta; באנגלית: Hard Paint) הוא סרט דרמה ברזילאי משנת 2018 אותו ביימו מרצ'יו רולון ופיליפה מצמבאכר.
הסרט הוקרן במסגרת "פנורמה" של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ה-68, בו זכה בפרס טדי עבור הסרט העלילתי הלהט"בי באורך מלא הטוב ביותר של הפסטיבל.
הסרט מתמקד בפדרו (שיקו מנגת), צעיר ביישן המתפרנס מהופעה בחדרי צ'אט ארוטיים.
הסימן המסחרי שלו הוא לרקוד תוך כדי מריחת צבעי גוף זרחניים על גופו.
פדרו מגלה שמקור פרנסתו נמצא בסכנה, כאשר משתתף אחר בחדרי הצ'אט מחקה את הופעותיו.
שם שחקן/ית שם הדמות אודות הדמות שיקו מנגת פדרו / ניאון-בוי ברונו פרננדס ליאו / בוי25 גואגה פיישוטו לואיזה אחותו של פדרו סנדרה דני סבתא של פדרו פרדריקו ואסקס בטו
טינו (קונסטנטין) מושקוביץ (נולד ב-1982 בדונצק שבאוקראינה) הוא משורר, מתרגם, ומבקר ספרות ישראלי.
חתן פרס שרת התרבות למתרגמים לשנת 2018.
שיריו ותרגומיו נדפסו בכתבי עת שונים (בהם 'מטעם', 'דחק' ו'עכשיו') ובעיתונות היומית.
מושקוביץ משמש כמבקר במוסף הספרים של עיתון 'הארץ' וכמרצה בבית הספר לאמנויות המילה.
מחזות פוטוריסטיים – מאיאקובסקי, קרוצ'וניך, חלבניקוב (דחק, 2016).
זיכה את המתרגם בפרס שרת התרבות.
יומנו של סופר כרך א – דוסטויבסקי פיודור מיכאילוביץ (כרמל, 2019).
הפרח האדום – וסוולוד גרשין (תשע נשמות, 2020).
בית ספר למטומטמים – סשה סוקולוב (כרמל, 2022).
קולו של המשורר – אלן גינסברג, מסות ומאמרים.
מרד הבהמות – ניקולאי קוסטומארוב (נהר, 2025)
טינון הוא חלק מתהליך הסרת הסובין מגרעיני הדגן על ידי לחלוח הגרעינים ברטיבות עשבים.
לצורך כך היו מטמינים את גרעיני הדגן בתוך מצע של עשבים, במשך כמה שעות.
הטינון שימש ביהדות תימן כשלב בהכנת המצות מצווה לחג הפסח.
הטינון מופיע בתלמוד ירושלמי (מסכת פסחים ג,א), כתחליף לשיטת הלתיתה השנויה במחלוקת מחשש החמצת גרעיני החיטה, וככל הנראה נעשה בו שימוש בתקופות קדומות, בתימן המנהג השתמר עד לעליית מרבד הקסמים, בדרך כלל השתמשו בשבר לבן (בערבית "חרמל") ולעיתים השתמשו גם באצבעונית ארגמנית (עת'רוב) כשהחרמל לא היה בנמצא.
הקפידו לקטוף את העשב לאחר חצות היום, לאחר שהתייבש באופן מלא מטל הלילה, כמו כן נהגו שלא להשהות את החיטים יותר מ-12 שעות מחשש חימום החיטה.
בלשון חז"ל במובן רחב טינון הוא הרטבה לדוגמה: המטנן בטיט הנגוב (משנה מכשירין פ"ג ) שדה מטוננת (בבלי מועד קטן ו ע"ב).
יש קושרים למילה "טין" - "טיט" הארמית-מקראית.
טינה צ'ארלס היא זמרת בריטית בסגנון הפופ והדיסקו.
התפרסמה בעיקר בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20 בבריטניה ומחוצה לה.
נולדה כטינה הוסקינס (Hoskins) בוייטצ'אפל, לונדון, לצ'ארלס הוסקינס, שעבד בבית חרושת לייצור קופסאות ואשתו הילדה.
יש לה אח, וורן, שהיה מנהל ההופעות שלה בעיצומה של הקריירה שלה.
לאחר שהחלה את קריירת המוזיקה שלה, היא לא השתמשה בשם המשפחה האמיתי שלה, הוסקינס, מכיוון שהדבר עשוי היה לגרום לבלבול עם שם הזמרת מרי הופקין, שהייתה ידועה יותר באותה תקופה.
היא בחרה ב"צ'ארלס", כשם אביה.
צ'ארלס החלה את הקריירה שלה כזמרת גיבוי וכמוזיקאית הפעלות, והקליטה את סינגל הסולו הראשון שלה בשנת 1969 עם אלטון ג'ון שהיה אז זמר אלמוני יחסית.
בתחילת שנות השבעים היא סיפקה שירים לסדרת האלבומים Top of the Pops של גרסאות כיסוי ללהיטים עכשוויים.
הסינגל האחרון צעד שלושה שבועות במקום הראשון במצעד הבריטי במרץ 1976, והיה להיט גדול ברחבי העולם.
היא זכתה בפרס ג'ונו (Juno) בשנת 1977.
שיתוף הפעולה עם בידו המשיך באלבום עתידי ושיר נוסף שלה הפך ללהיט: "Dance Little Lady Dance Dance".
בסך הכל הייתה צ'ארלס 42 שבועות בגרף הסינגלים של בריטניה בשנת 1976 בלבד, בעיקר בשל שני התקליטים הללו.
במהלך תקופה זו, להקת הליווי שלה כללה את טרבור הורן (זמן מה החבר שלה), ג'וף דאונס וברוס וואלי.
Love", "Rendezvous" ו- "Love Bug" הפכו אותה לכוכבת פופ באירופה, אסיה, אוסטרליה וניו זילנד, אך היא מעולם לא הצליחה להשיג הצלחה בארצות הברית.
הקלטת הסולו היחידה שלה שהצליחה באופן משמעותי בארצות הברית הייתה "אתה מצית אש בליבי", שהגיעה למקום השלישי בתרשים הקובץ '20 של דיסקוטק עולם' בסתיו 1975.
בשנת 1978 צ'ארלס זכתה בפסטיבל הזמר הפופולרי שנערך בטוקיו, כשבצעה את הלחן "Love Rocks".
צ'ארלס ייצגה את בריטניה וחלקה את הפרס הראשון עם יפן עצמה.
מכאן ועד 1980 הקריירה שלה הייתה בירידה, וגם מוזיקת הדיסקו איבדה בדרך כלל את הפופולריות שהייתה לה.
היא ניסתה לשנות את סגנון הדיסקו שלה באלבום שלה, Just One Smile, משנת 1980, לסגנון רוק כבד במידה מסוימת אך האלבום נחל כישלון.
באותו זמן הייתה נשואה עם ילדה היא התמסרה במשך כמה שנים לחיי המשפחה שלה.
באמצע שנות השמונים עשתה קאמבק מחדש עם רמיקס של "אני אוהב לאהוב".
מאז שנת 2000 צ'ארלס הופיעה ברחבי אירופה שם העריכו מחדש את מוזיקת הדיסקו ואת הלהיטים שלה, והיא הפכה לזמרת פופולרית בהופעותיה.
צ'ארלס הופיעה בחמישייה המובילה בשנת 2006 במצעד שירי הדאנס קלאב האמריקני עם השיר "Higher".
בשיא הקריירה שלה בנובמבר שנת 1977 צ'ארלס הגיעה לסיבוב הופעות בישראל.
באותה שנה היא הוכתרה לזמרת השנה בגלי צה"ל ובגל הקל.
בביקורה בארץ נפגשה צ'ארלס עם ראש הממשלה מנחם בגין.
טינה (פורפנטינה) גולדשטיין היא דמות בסרטי "חיות הפלא" מאת ג'יי קיי רולינג.
בשנים הקודמות לעלילת הסרטים, טינה עבדה כהילאית במשרד הקסמים האמריקאי.
הסרט הראשון מתרחש בשנת 1926, בתקופה בה טינה מושעת מעבודתה כהילאית במשרד הקסמים האמריקאי.
טינה פוגשת בניוט סלמנדרה, בעלה לעתיד, ומביאה אותו למטה "קונגרס הקסמים של ארצות הברית", בתקווה שהיות שניוט הוא קוסם לא רשום, תזכה בכך בעבודתה.
טינה מתאכזבת לגלות שראש הקונגרס, סרפינה פקוורי וההילאי הבכיר, פרסיבל גרייבס, מבטלים את התיק נגדו.
לאחר שטינה מאתרת שוב את ניוט בדירתו של ג'ייקוב קובלסקי, אל-קסם אמריקאי ואופה במקצועו.
היא לוקחת את השניים אל דירתה המשותפת עם אחותה הצעירה, קוויני, אשר לה יכולות ביאור הכרה מתקדמות.
לאחר שניוט וג'ייקוב לוכדים את חיות הפלא האבודות, טינה לוקחת את ניוט וג'ייקוב בתוך מזוודת הקסמים אל מטה "קונגרס הקסמים של ארצות הברית".
כשהאובסקורוס של קרידנס משחרר את זעמו על העיר טינה וניוט מגיעים אל מנהרות הרכבת התחתית.
ניוט מנסה לדבר אל קרידנס, אך הוא מותקף על ידי גרייבס.
בשנת 1927, מספר חודשים לאחר אירועי הסרט הקודם, טינה מתחקה אחרי עקבותיו של קרידנס בפריז.
לאחר ריב הפורץ בין ג'ייקוב לקוויני, קוויני מחליטה לעקוב אחרי טינה, ואחריה ג'ייקוב וניוט.
בפריז, בחיפושיה אחר קרידנס, טינה נכנסת למופע מוזרויות שנערך בקרקס קרידנס, שהצטרף לאחרונה לקרקס, חבר לנגיני: אישה תחת קללה שלא ניתן להסיר - היא הופכת לנחש ענק.
מאוחר יותר, טינה פוגשת את יוסוף, קוסם מסתורי שגם לו יש עניין לא ידוע במציאת קרידנס.
ליטה גם היא נשבעת לגרינדלוולד אמונים, אך על מנת לתקוף אותו ולהקריב את חייה תמורת הסחת דעת שתאפשר לטינה, ניוט, ג'ייקוב, יוסוף, נגיני ותזאוס להימלט.
בסרט השלישי בסדרה, חיות הפלא: הסודות של דמבלדור, מסופר כי היא קודמה לתפקיד ראש לשכת ההילאים של משרד הקסמים האמריקאי.
היא מופיעה בסופו של הסרט, בחתונתם של אחותה קוויני וג'ייקוב קובלסקי.
בשלב כלשהו, טינה נישאה לניוט סלמנדרה, אותו פגשה במהלך המאבק נגד גרינדלוולד.
לאחר פרישתו של סלמנדרה ממשרד הקסמים, פרשו השניים לדורסט.
לגולדשטיין ולסלמנדרה נולד בן אחד, ממנו נולד נכדם, רולף סלמנדרה, שלימים נשא לאישה את לונה לאבגוד, חברה קרובה של הארי פוטר, וממנו נולדו להם ניניהם, התאומים לורקאן וליסנדר סלמנדרה.
"טינופת וחוכמה" (באנגלית Filth and Wisdom) הוא סרט דרמה-קומדיה בריטי משנת 2008 בבימויה של מדונה ובכיכובם של יוג'ין היץ, הולי וסטון, ויקי מק'קלור וריצ'רד אי.
הוא צולם בלונדון, אנגליה, בין התאריכים 14–29 במאי 2007. שניים מאתרי הצילומים היו מועדוני חשפנות.
סצנות נוספות צולמו ביולי 2007.
הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין, ב-13 בפברואר 2008 ובו נכחו מדונה וצוות השחקנים היץ, וסטון ומק'קלור.
הסרט לא זכה לביקורות חיוביות רבות.
ב-17 באוקטובר 2008, הסרט הופץ בהוצאה מוגבלת.
הסרט הוא הראשון שיצא על ידי חברת הסרטים של מדונה, סמטקס פילמס.
הסרט מתואר כסרט קומדיה, דרמה, מחזמר ורומנטיקה.
הסיפור עוסק סביב מהגר אוקראיני בשם AK (יוג'ין היץ) ושתי השותפות שלו: הולי (הולי וסטון), רקדנית בלט שעובדת כחשפנית ורקדנית עמוד במועדון מקומי וג'ולייט (ויקי מק'לור), עוזרת בבית מרקחת, שחולמת לנסוע לאפריקה כדי לעזור לילדים רעבים.
כלפי הסרט הופנו ביקורות שליליות: באתר הסרטים Rotten Tomatoes קיבל ציון של 28%, על סמך 53 ביקורות.
בטיימס טענו ש"מדונה יכולה להיות גאה".
בדיילי טלגרף תואר כסרט "שלא נעשו בו מאמצים רבים", אך נאמר שם גם כי "מדונה כן הצליחה להראות צד חיובי בזכותו".
פיטר ברדשאו מהגרדיאן כתב, "ובכן, הסרט היה צריך לקרות.
מדונה הייתה שחקנית נוראית בכל כך הרבה סרטים ועכשיו, היא גם הוכיחה את עצמה כבמאית נוראית".
ג'ונתן רומני מ-Screen International כינה את הסרט כ-"פרויקט יהיר וטוב ומהממוצע" והוסיף כי מדובר ב-"קומדיה זולה".
אולגאר פדורו − אביו של א.ק.
סטיבן גרהאם − הארי בכמן
שובו קאפור − אשתו של סרדיפ
אליוט לייווי − איש עסקים
חנה וולטרס − אשת איש העסקים
מנהל הצילום: טים מוריס ג'ונס
חברת הפקה: סמטקס פילמס (בשיתוף HSI לונדון)
טינה אנסלמי (באיטלקית: Tina Anselmi; 25 במרץ 1927 – 1 בנובמבר 2016) הייתה פעילה אנטי-פאשיסטית ופוליטיקאית איטלקייה שהייתה השרה הראשונה בתולדות ממשלת איטליה.
אנסלמי נולדה בשנת 1927 בטרוויזו שבצפון המדינה.
אביה היה עוזר רוקח שנרדף על ידי הפשיסטים בגלל היותו סוציאליסט, ואמה וסבתה ניהלו פונדק יחד.
היא למדה בתיכון המקומי, ולאחר מכן במכון להוראה.
במהלת מלחמת העולם השנייה הצטרפה אנסלמי לתנועת ההתנגדות לאחר שאולצה לצפות בתליית פרטיזנים.
בתקופה זו הצטרפה גם למפלגה הדמוקרטית-נוצרית.
לאחר המלחמה למדה ספרות באוניברסיטה הקתולית של הלב הקדוש במילאנו והפכה למורה בבית ספר יסודי.
במקביל לעבודתה כמורה, עבדה אנסלמי באיגודים מקצועיים נוצרים והחזיקה בתפקידים משמעותיים במפלגה, ובהם ראש מחלקת הנוער.
בשנת 1968 נבחרה לראשונה לבית הנבחרים של איטליה, ובשנת 1976 מונתה לשרת העבודה וכך לשרה האישה הראשונה בתולדות איטליה.
לאחר מכן כיהנה כשרת הבריאות.
אנסלמי הייתה ידועה במאבקיה השונים למען שוויון הזדמנויות בדגש על שוויון מגדרי.
בנוסף, הייתה מעורבת בחקירת פעולת הבונים החופשיים באיטליה, ואת המעורבות האיטלקית במלחמת האזרחים בסומליה.
אנסלמי נפטרה בגיל 89 באוקטובר 2016.
אילסה קריסטינה "טינה" לילאק (בפינית: Ilse Kristiina "Tiina" Lillak; נולדה ב-15 באפריל 1961) היא אתלטית פינית בעבר, היא סגנית אלופה אולימפית (לוס אנג'לס 1984), אלופת העולם הראשונה (הלסינקי 1983) ושיאנית עולם בהטלת כידון.
באולימפיאדת מוסקבה (1980) סיימה לילאק במקום 14 בהטל כידון בתוצאה של 56.26 מטר.
בתחרות שנערכה בהלסינקי ב-29 ביולי 1982 קבעה לילאק בהטלת כידון שיא עולם חדש של 72.40 מטר, שיפור לשיא העולם בן השנה של אנטואנטה טודורובה מבולגריה (71.88 מטר).
שיא זה החזיק מעמד כחודשיים ונשבר על ידי סופיה סקוראפה מיוון (74.20 מטר).
באליפות אירופה שנערכה באתונה, יוון בתחילת ספטמבר אותה שנה היא סיימה במקום רביעי בהטלת כידון בתוצאה של 66.26 מטר.
בתחרות שנערכה בטמפרה, פינלנד ב-13 ביוני 1983 החזירה לילאק לעצמה את שיא העולם חדש והעמידה אותו על 74.76 מטר.
שיא זה החזיק מעמד כשנתיים ונשבר על ידי פטרה פלקה מגרמניה המזרחית (75.26 מטר).
באליפות העולם הראשונה שנערכה בהלסינקי, פינלנד ב-13 באוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 70.82 מטר, לפני פטימה ויטברד מבריטניה (69.14 מטר) ואנה ורולי מיוון (65.72 מטר).
את הטלת הניצחון היא קבעה בהטלה השישי והאחרונה.
עד לאותה הטלה היא הייתה מדורגת במקום שני בתוצאה של 67.46 מטר.
בתחרות שנערכה בפרזנו, קליפורניה ב-7 באפריל 1984 קבעה לילאק בהטלת כידון תוצאה של 74.24 מטר ודורגה שנייה בעולם לשנה זו.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכתה לילאק במדליית כסף בהטלת כדון בתוצאה של 69.00 מטר, אותה קבעה בהטלה השנייה, אחרי טסה סנדרסון מבריטניה (69.56 מטר) ולפני פטימה ויטברד (67.14 מטר).
בתחרות שנערכה בפיהטיפודס, פינלנד ב-21 ביולי 1985 היא קבעה בהטלת כידון תוצאה של 70.62 מטר ודורגה חמישית בעולם בשנה זו.
בתחרות שנערכה באיסלמי ב-17 באוגוסט 1986 היא קבעה בהטלת כידון תוצאה של 72.42 מטר, תוצאה שדירגה אותה במקום שלישי בעולם בשנה זו.
שבוע וחצי לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה בשטוטגרט, גרמניה בסוף אוגוסט היא סיימה פעם שנייה ברציפות במקום רביעי בהטלת כידון בתוצאה של 66.66 מטר.
באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1987 סיימה לילאק במקום שישי בהטלת כידון בתוצאה של 66.82 מטר ובכך לא הצליחה להגן על תוארה.
בתחרות שנערכה בלאפנראנטה, פינלנד ב-10 בספטמבר 1988 היא קבעה בהטלת כידון את תוצאת השנה בעולם של 73.30 מטר, תוצאה שדירגה אותה בסוף השנה במקום השני בעולם לשנה זו.
שבועיים לאחר מכן, באולימפיאדת סיאול (1988) סיימה לילאק רק במקום 15 בהטלת כידון בתוצאה של 60.06 מטר ולא עלתה לגמר.
בתחרות שנערכה בטוסולה, פינלנד ב-14 באוגוסט 1990 היא קבעה בהטלת כידון תוצאה של 67.24 מטר.
ודורגה במקום שביעי בסוף שנה זו.
שבועיים לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה בספליט, באותה העת יוגוסלביה ב-30 באוגוסט 1990 היא סיימה במקום עשירי בהטלת כידון בתוצאה של 58.80 מטר.
באליפות העולם שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1991 סיימה לילאק במקום 15 בהטלת כידון בתוצאה של 58.42 מטר.
בשנת 1982 זכתה לילאק בתואר ספורטאית השנה בפינלנד
בשנת 1983 זכתה ליאלק בתואר אישיות השנה בספורט בפינלנד
טינו (Tino) הוא אי קטן בים הליגורי.
הוא מהווה חלק של ארכיפלג של שלושה איים במפרץ לה ספציה.
בשנת 1997 ביחד עם צ'ינקווה טרה ופורטו ונרה הוא הוכרז כאתר מורשת עולמית.
לפי המסורת הנוצרית האי היה מקום מושבו של ונריוס המתבודד והוא היה אב המנזר המקומי עד מותו בשנת 630. שרידיו של המנזר קיימים עד היום.
האי מהווה אזור צבאי סגור וגישה למקום מתאפשרת רק ב-13 בספטמבר, יום ונריוס הקדוש.
בנקודה הכי גבוהה באי נבנה מגדלור.
טינה מורפורגו (בקרואטית: Tina Morpurgo; 6 במרץ 1907 – 1 ביוני 1944) הייתה ציירת יהודייה-קרואטית בולטת מספליט, שנרצחה בשואה.
מורפורגו נולדה ב-6 במרץ 1907 בספליט למשפחת מורפורגו היהודית, שמקורה במרבורג, גרמניה.
אחרי שסיימה את התיכון, התמסרה לציור, ובשנת 1931 הציגה תערוכת יחיד ראשונה ובה למעלה מחמישים מיצירותיה בצבע שמן, טמפרה ורישום.
בשנת 1932 למדה מורפורגו בבית ספר פרטי בטריאסטה.
היא תכננה להמשיך בלימודיה ובהמשך להתפתח מקצועית בתחום האמנות במינכן, אך עקב עליית הנאצים לשלטון והמשבר הכלכלי, היא נשארה בעיר הולדתה, והפסיקה לצייר.
בשנת 1943 היא גורשה למחנה הריכוז באנייצה יחד עם הוריה.
ב-1 ביוני 1944 נרצחה מורפורגו בידי האס אס.
למרות עובדה ידועה זו, בתקופת יוגוסלביה הקומוניסטית היא הייתה רשומה לשווא ברשימת קורבנות יאסנובאץ שנרצחו על ידי האוסטאשה, כחלק מהתעמולה הקומוניסטית נגד קרואטים.
מידע כוזב זה התקבל גם על ידי מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה במהלך ייבוא מסיבי של נתונים שלא נבדק.
ציוריה נשמרו על ידי בני משפחתה וחבריה ששרדו.
מאוחר יותר הוצגו ציוריה, בשנת 1974, בקהילה היהודית בספליט, בקהילה היהודית בבלגרד, ובמוזיאון להיסטוריה יהודית בבלגרד בשנת 1975.
טינה בלאו הייתה ציירת נוף אוסטרית חשובה.
טינה בלאו הייתה ממוצא יהודי.
היא הייתה בתו של הרופא הצבאי סיימון בלאו, שתמך בנטייתה לציור.
טינה בלאו הייתה תלמידתם של אוגוסט שפר פון וינוולד, אנטון הנלי, וילהלם לינדנשמיט במינכן (1869–1873) ואמיל יקוב שינדלר איתו חלקה אולפן במשך שנתיים.
בשנת 1883 עברה המרה לכנסייה האוונגליסטית והתחתנה באותה שנה עם צייר הסוסים והקרבות היינריך לאנג (1838-1891) וקראה לעצמה טינה בלאו-לאנג.
בני הזוג עברו למינכן, שם לימדה אמנות נוף וטבע דומם באקדמיה לנשים של התאחדות האמנים במינכן משנת 1889. אידה גרהרדי הייתה בין התלמידות של טינה בלאו באותה תקופה.
בשנת 1890 הייתה לה תערוכה במינכן קונסטוורין, שם הצליחה להציג 60 עבודות.
לאחר מות בעלה נסעה להולנד ולאיטליה ואז חזרה לוינה לאחר היעדרות של עשר שנים.
בשנת 1897 הקימה את בית הספר לאמנות לנשים ונערות בווינה יחד עם אולגה פראגר, רוזה מאידרדר וקרל פדרן, שם לימדה נוף ודומם בשנים 1898 עד 1915.
טינה בלאו-לנג בילתה את הקיץ האחרון שלה ואת חלק מהסתיו בעבודה בגסטין, משם נסעה לסנטוריום וינאי לבדיקה - ומתה מדום לב.
היא קיבלה חלקת כבוד בבית העלמין האוונגליסטי המרכזי של וינה.
קונסטלרהאוס בווינה הקדיש לה תערוכת זיכרון בספטמבר 1917, שקדמה לה מכירה פומבית של רכושה האמנותי במרץ אותה שנה.
בשנת 1930 נקרא על שמה כיכר טינה-בלאו-ווג, ברובע באומגרטן.
בתקופה הנאצית שונה שם הכיכר מסיבות אנטישמיות.
טינה בלאו היא אחת הציירות האוסטריות החשובות במאה ה-19. כמו אמיל יקוב שינדלר, קרל מול, תיאודור פון הורמן, הוגו דרנוט, מארי אגנר ואולגה ויסינגר-פלוריאן, היא שייכת לסגנון האימפרסיוניזם של אוסטריה ויצרה בעיקר נופים ודומם.
אך היא גם נודעה בדיוקנאות שציירה בתקופת היצירה האחרונה שלה.
האמנית יצאה לנסיעות לימוד רבות, אשר לקחו אותה גם לבוהמיה, מורביה וטרנסילבניה, שם צוירו תמונותיה הגדולות הראשונות.
אולם רבים מהמוטיבים שלה מגיעים מווינה וסביבתה.
טינה בלאו השתתפה בתערוכות במינכן, ברלין, דרזדן, לייפציג, המבורג, פריז ושיקגו.
גם בגיל מבוגר היא נשארה עם סגנון הציור שלה ולא התעניינה בארט נובו שהתפשט בעולם הציור.
פילאנה טינוטנדה קאדוורה הוא כדורגלן זימבבואי, המשחק בעמדת החלוץ באריס סלוניקי.
קאדוורה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל הרארה סיטי.
בעונתו הראשונה, קאדוורה הבקיע 7 שערים ב-15 משחקי ליגה.
בקיץ , קאדוורה הושאל ליורגודן מליגת העל השוודית, עד לסיום העונה עם אופציה לרכישה.
ב-29 באוגוסט 2015, קאדוורה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2–4 נגד האלמסטד.
בסיום עונת 2015, קאדוורה חתם לארבע שנים בקבוצה תמורת 150 אלף אירו.
ב-25 ביולי 2016, קאדוורה הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–3 לסונדסוואל.
ב-27 במאי 2018, קאדוורה הבקיע רביעייה בניצחון 1–5 נגד סיריוס ובכך הפך לכדורגלן הראשון של יורגודן שעושה זאת משנת .
ביולי , קאדוורה חתם לארבע שנים בלה הבר מהליגה הצרפתית השנייה תמורת 2.5 מיליון דולר.
ב-22 בינואר 2020, קדאוורה חתם באולימפיק ליון, אך נשאר לשחק בלה הבר כשחקן מושאל עד לסיום העונה.
ב-8 בנובמבר 2020, קאדוורה הבקיע צמד בניצחון 1–2 נגד סנט אטיין.
ב-29 באוגוסט 2022 חתם במיורקה.
ב-4 בינואר 2024 הושאל לנאנט.
ב-21 ביוני 2015, קאדוורה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת זימבבואה, בניצחון 0–2 נגד .
ב-9 ביוני 2018, קאדוורה הבקיע צמד בניצחון 2–4 נגד .
טינו כרופאלה הוא פוליטיקאי גרמני וחבר בבונדסטאג מאז 2017 מטעם מפלגת אלטרנטיבה לגרמניה.
בנובמבר 2019 נבחר כרופאלה ליו"ר מפלגת אלטרנטיבה לגרמניה לצידה של אליס ויידל.
כרופאלה נולד ב-1975 בוויסוואסר שבגרמניה המזרחית.
ב-2003 סיים את לימודי ההסמכה שלו כצייר ומעצב פנים.
לאחר מכן הוא עבד כמנהל חברת בנייה.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 הצטרף כרופאלה לארגון הנוער, הנוער הנוצרי-דמוקרטי שפועל מטעם המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית.
ב-2015 התפקד למפלגת אלטרנטיבה לגרמניה.
בבחירות הכלליות שנערכו ב-2017 הוא ניצח את מייקל קרצ'מר, לימים שר-נשיא סקסוניה, במחוז הבחירות של גורליץ.
בנובמבר 2019 נבחר ליו"ר המפלגה לצידה של אליס ויידל, שניהם היו מועמדי המפלגה לתפקיד הקנצלר בבחירות שנערכו בספטמבר 2021.
כרופאלה גינה את טבח שבעה באוקטובר, אך ציין כי הוא מתאבל על מותם של כל ההרוגים משני הצדדים וקרא לדיפלומטיה ולמניעת התלקחות.
ב-26 בספטמבר 2024, האשים את ישראל בהתעלמות מהצעות להפסקת אש בזירת לבנון במלחמת חרבות ברזל.
ב-21 באוקטובר 2024 קרא לאמברגו נשק על ישראל ואמר שעל גרמניה להפסיק את מערכת היחסים החד-צדדית שלה עם ישראל.
כריסטין "טינה" קוטק היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כמושלת אורגון.
בבחירות 2022 הייתה מועמדת המפלגה הדמוקרטית לתפקיד המושל.
קודם לכן, בשנים 2013–2022 הייתה יו"ר בית הנבחרים של אורגון, ומ-2007 עד להתפטרותה ב-2022 הייתה נציגת מחוז הבחירה ה-44 בבית הנבחרים המדינתי.
היא הייתה הלסבית הראשונה בתפקיד יו"ר בית הנבחרים של אורגון.
קוטק, שנולדה וגדלה ביורק שבפנסילבניה, למדה בבית הספר התיכון של העיירה דאלאסטאון.
בשנת 1987 עברה לאורגון, שם השלימה באוניברסיטת אורגון לימודי תואר ראשון בלימודי דת.
לאחר מכן המשיכה ללימודי תואר שני באוניברסיטת וושינגטון, וקיבלה תואר מוסמך בלימודים בין-לאומיים.
טרם כניסתה לחיים הפוליטיים עבדה קוטק כמנהלת המדיניות של הארגון "Children First for Oregon", ולפני כן היא הייתה מומחית למדיניות ציבורית בבנק המזון של אורגון.
היא עמדה בראש קואליציית שירותי האנוש של אורגון במהלך משבר התקציב של 2002 והייתה יושבת ראש-עמיתה של הוועדה המייעצת של המושל לענייני מדיקייד.
בשנת 2004 הפסידה קוטק בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית לייצוג מחוז הבחירה ה-43 בבית הנבחרים של אורגון.
בבחירות 2006 לעומת זאת הצליחה לנצח בבחירות המקדימות של הדמוקרטית אך הפעם במחוז הבחירה ה-44, שכלל את צפון פורטלנד.
בבחירות הכלליות גברה על מועמד המפלגה הרפובליקנית עם כ-80% מקולות הבוחרים.
ב-26 באפריל 2007 הואשמה קוטק בהפרת חוקי בית הנבחרים של אורגון כאשר נישקה את רעייתה במליאת בית הנבחרים כתגובה להעברת חקיקה לשוויון בנישואים.
בבחירות 2008 התמודדה לתקופת כהונה נוספת בבית התחתון של בית המחוקקים, וניצבה בפני אף מתנגד בבחירות הכלליות.
היא נבחרה מחדש כל שנתיים לבית הנבחרים המדינתי עד לבחירות 2020.
במרוצת השנים התקדמה קוטק בהנהגה הדמוקרטית בבית הנבחרים, ושימשה כמצליפת הסיעה הדמוקרטית במושב המחוקקים ה-75. בין ינואר ליוני 2011, כאשר בית הנבחרים התפצל שווה בשווה בין הדמוקרטים לרפובליקנים, חלקה קוטק את תפקיד יו"ר בית הנבחרים בפועל עם עמיתה הרפובליקני אנדי אולסון.
ביוני 2011 נבחרה קוטק על ידי הסיעה הדמוקרטית של בית הנבחרים כמנהיגתה.
לאחר שהדמוקרטים זכו בבחירות 2012 ברוב בבית הנבחרים, העמידו את קוטק לתפקיד יושב ראש בית הנבחרים של אורגון ב-2013. ב-14 בינואר 2013 נכנסה לתפקיד באורח רשמי ונבחרה מחדש ב-2015, ב-2017 וב-2019.
לאחר שהמושל ג'ון קיצהבר התפטר בפברואר 2015, מה שהוביל למינויה של מזכירת המדינה קייט בראון למושלת המדינה הזמנית, הוזכרה קוטק כמחליפתה האפשרית של בראון בתפקיד מזכירת המדינה.
קוטק הכחישה את כוונתה לאייש את התפקיד ולבסוף מונתה ג'ין אטקינס למחליפתה של בראון.
בדצמבר 2016 נהפכה קוטק ליושבת ראש מועצת המנהלים של ועדת הקמפיין הדמוקרטי לבית המחוקקים של אורגון.
ב-1 בספטמבר 2021 הכריזה קוטק על מועמדתה בבחירות 2022 לתפקיד מושל אורגון.
היא התפטרה מתפקידה כיו"ר בית הנבחרים ב-16 בינואר 2022, וב-21 בינואר ממושבה בבית המחוקקים כדי להתמקד במסע הבחירות שלה.
ב-17 במאי 2022 נבחרה למועמדת המפלגה הדמוקרטית.
ביום הבחירות, 8 בנובמבר 2022, נבחרה קוטק למושלת אורגון לאחר שגברה על יריבתה כריסטין דראזן.
לצד מורה הילי, שנבחרה גם היא בבחירות אלה למושלת מסצ'וסטס, קוטק היא אחת משתי הנשים הלסביות הראשונות שנבחרו לתפקיד מושל.
ב-2005 פגשה לראשונה את איימי וילסון והן התחתנו בטקס פרטי בשנת 2017.
צ'לסטיין ביונסה נואלס-לאוסון (; נולדה ב-4 בינואר 1954), ידועה בכינויה טינה נואלס, היא אשת עסקים, מעצבת אופנה ופילנתרופית אמריקאית.
היא ידועה בזכות ייסוד החברות בית דראון ומיס טינה.
היא אמם של הזמרות סולנאג', ביונסה, ועד 2011 הייתה נשואה לאביהן מתיו, מנהל להקת דסטיניז צ'יילד.
על תרומתה לעסקי האופנה זכתה בפרס ACE בשנת 2001.
נואלס נולדה בגאלווסטון שבטקסס, הצעירה מבין שבעה אחים.
אמה, אגנז ביינסה, הייתה תופרת, ואילו אביה, לומיס אלברט ביינסה, היה סוור.
שורשיה נעוצים בקהילה האפרו-אמריקאית ובקריאולים מלואיזיאנה הצרפתית.
היא מקורבת גם לז'אן-ונסן ד'אבדי דה סן-קאסטן, אציל ומנהיג צרפתית שנלחם נגד הבריטים באקדיה.
בזמן התיכון הייתה חברה בלהקת ולטונס, שהוקמה בהשראת הסופרימס.
ב-1980 נישאה למתיו, איש מכירות של זירוקס, שעזב לימים את עבודתו כדי לנהל את הדסטיניז צ'יילד.
במרוצת השנים נולדו לזוג שתי בנות: ביונסה (ילידת 1981) וסולאנג' (ילידת 1986).
בנובמבר 2009 החלה את מסעה המשפטי לגירושין ממתיו.
שנה לאחר מכן ביטלה את תביעת הגירושין, ובאוגוסט 2011 חידשה אותה.
הם התגרשו באופן רשמי בנובמבר.
בקיץ 2013 התחילה מערכת יחסים עם השחקן ריצ'רד לאוסון.
היא הייתה מיודדת אתו במשך יותר משלושים שנים.
בריאיון ב-2018 הצהירה לאוסון שהוא תמיד העריץ את נואלס.
הזוג התחתן ב-12 באפריל 2015. לאחר נישואיה עם לאוסון, הפכה נואלס לאימם החורגת של ביאנקה וריקי.
היא מחשיבה גם את קלי רולנד, חברת הדסטיניז צ'יילד, כבתה, כיוון שהיא החלה לגור בביתה בגיל 11.
כמעצבת אופנה הופיעה פעמים רבות בכתי עת בנושא, דוגמת ווג, קוסמופוליטן, הרפרס בזאר וספורטס אילוסטרייטד.
בנוסף, עיצבה מספר תלבושות לסרטים, כמו "נערות החלומות", "הפנתר הוורוד" ו"אוסטין פאוורס - גולדממבר".
את הקריירה שלה החלה בגיל 19, כשעברה לקליפורניה.
היא עבדה כמאפרת עבור "Shiseido Cosmetics".
כשהוריה חלו נאלצה לחזור לביתה.
לאחר מכן עבדה נואלס ככוראוגרפית מחול ב-UAB וכקוסמטיקאית בברמינגהאם (אלבמה).
ב-1990 פתחה את "Headliners", מספרה גדולה ביוסטון שבטקסס.
הוא התפרסם מאוד, ועד מהרה הפך לאחד מהמספרות המוכרות ביותר ביוסטון.
בהופעתיה הראשונות של הדסטיניז צ'יילד עיצבה את נואלס את תלבושותיה.
היא גם עיצבה את שיערן של הבנות, שהתאמנו על שירתן בחנות שלה.
הוא ראה אור בהוצאת הרפר קולינס.
בשנת 2004 השיקה קו בגדים חדש בשם "House of Deréon" יחד עם בתה ביונסה.
ב-22 בנובמבר 2010 הופיעה נואלס עם ביונסה ב-The View על מנת לקדם את המותג "Miss Tina by Tina Knowles".
בשנת 2013 הופיעה בסרטה של ביונסה, Life Is But a Dream.
בשנת 2016 ביצעה הופעת קמע קטנה ב-Beyoncé: Lemonade.
ב-2019 הופיעה לזמן קצר ברקע של כמה צילומים בסרט Homecoming.
ב-16 ביוני 2021 הופיעה נואלס ב-Lift Black Voices Hub של פייסבוק, וחשפה את המשמעות של "Juneteenth" למשפחתה.
באוגוסט הוכרז כי היא עתידה להפיק תוכנית, שמטרתה להראות את הקשיים שעומדים בפני גברים אפרו-אמריקאיים בארצות הברית.
תקופת השידור שלה החלה בתחילת 2022.
טטיאנה הריהוריבנה ליברמן (באוקראינית: Тетяна Григорівна Ліберман; נולדה ב-25 בינואר 1985), המוכרת בשם הבמה טינה קרול (Тіна Кароль), היא זמרת, שחקנית ומנחת טלוויזיה אוקראינית.
היא ייצגה את אוקראינה באירוויזיון 2006, עם השיר "Show Me Your Love", שהגיע למקום השביעי.
מאז הייתה שופטת ב-Holos Krainy ושופטת ב-Vidbir , קדם האירוויזיון האוקראיני.
היא הופיעה בגמר אירוויזיון 2023.
ב-18 בנובמבר 2008, קרול ילדה את בנם היחיד, ונימין אוהיר.
בעלה של טינה, יבהן אוהיר, נפטר ב-28 באפריל 2013 מסרטן הקיבה, בהיותו בן 32.
כשנשאלה על ידי JTA ב-2006 האם היא מזדהה כיהודיה, לאחר שאביה של קרול הוא יהודי, היא ענתה כי: "אני לא אוהבת לדבר על זיהוי עצמי, אני מרגישה פשוט בן אדם, שהגיע לעולם הזה כדי לעשות שינוי.
הייתה תקופה בחיי שבה החלטתי על אמונתי הדתית, אבל עכשיו אני חושב שמצאתי את עמדתי בנושא.
אני מאמינה באלוהים, אבל אני לא מזדהה עם אף דת מסוימת."
מרטינו "טינו" לטיירי , הוא כדורגלן עבר ממוצא קנדי-איטלקי ששיחק בעמדת השוער, לטיירי ייצג את קנדה פעמיים באולימפיאדת הקיץ (1976 ו-1984) ובמונדיאל 1986.
לטיירי נולד באיטליה אך גדל בקנדה.
הוא החל את הקריירה המקצועית שלו במונטריאול קאסטורס בשנת 1976. הוא שיחק במינסוטה קיקס שנים 1977-1981. בשנים 1982-1983 שיחק בונקובר וייטקאפס ובשנת 1984 שיחק במיננסוטה סטרייקרס.
לאחר שה-NASL התפרקה, המשיך לטיירי לשחק עבור הסטרייקרס כשהקבוצה הצטרפה לליגת האולמות בכדורגל.
במהלך הקריירה לטיירי נבחר לשוער השנה לעונת 1986-87. לטיירי סיים את הקריירה שלו בשנת 1987 בהמילטון סטילר בליגת הכדורגל הקנדית.
וילסון רשם 24 הופעות בינלאומיות בנבחרת קנדה.
לטיירי שיחק עבור הנבחרת הקנדית משנת 1980 עד שנת 1986. ואף שיחק כשוערה הראשון של הנבחרת הקנדית במונדיאל 1986.
לטיירי נבחר להיכל התהילה של הכדורגל הקנדי בשנת 2001.
ואלנטינו "טינו" פרנסיסקו ליברמנטו הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת המגן ימני בקבוצת ניוקאסל יונייטד.
טינו ליברמנטו גדל בשכונת קרוידון שבלונדון.
הוא הצטרף לצ'לסי בגיל 9 ממועדון המקומי ראונדשו.
לקראת סוף עונת 2020/2021, הוא נכלל בסגל צ'לסי במשחקי הליגה נגד מנצ'סטר סיטי וארסנל.
באוגוסט 2021 הוא חתם בקבוצת סאות'המפטון ב-14 באוגוסט 2021, ליברמנטו ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג בהפסד 3-1 לאברטון.
ב-23 באוקטובר 2021, הוא כבש את השער הראשון שלו בקריירה, בתיקו של 2-2 מול ברנלי.
ב-8 באוגוסט 2023 חתם בניוקאסל יונייטד תמורת 32 מיליון אירו.
ב-17 בנובמבר 2024 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת הבוגרת בניצחון 5-0 על בליגת האומות.
מרי כריסטין ברוקרט (5 במרץ 1956 – 26 בדצמבר 2010), הידועה בשם הבמה טינה מארי, הייתה זמרת, כותבת שירים ומפיקה אמריקאית בז'אנרים נשמה ו-R&B עכשווי.
היא הייתה ידועה בכינויה הילדותי טינה לפני שלקחה את שם הבמה טינה מארי, וכינויה המאוחר יותר ליידי טי, שניתן לה על ידי שותפה וידידה ריק ג'יימס.
היא הייתה ידועה בזכות קולה הסופראני הייחודי והנשמה העמוקה שלה, שגרמו לרבים להאמין שהיא הייתה שחורה.
הצלחתה במוזיקת סול ורית'ם אנד בלוז מה שהעניק לה את התואר "מלכת הסול הלבנה".
היא הייתה מועמדת ארבע פעמים לפרס הגראמי.
מרי כריסטין ברוקרט נולדה ב-5 במרץ 1956 בסנטה מוניקה, קליפורניה.
היא ציינה כי מוצאה האתני הוא בלגי, פורטוגלי, איטלקי, אירי ואמריקאי ילידי.
היא החלה לשיר מאז שהייתה תינוקת וביצעה את "Banana Boat Song" של הארי בלפונטה בגיל שנתיים בלבד.
בשנות ה-70 המוקדמות, לאחר שמשפחתה עברה לווניס, קליפורניה, בילתה ברוקרט את שנות נעוריה בשכונת אוקווד בווניס, שכונה הידועה בכינוי "הארלם של וניס".
שם היא רכשה השפעה רוחנית חזקה מאם השכונה ברתלין ג'קסון, אישה שחורה שהפכה לאם הסנדקית שלה.
בשנת 1976, טינה, כסולנית של להקה שהקימה, קיבלה הצגה בפני מפיק חברת מוטאון הל דייוויס.
הפרויקט של הסרט שבו השתתפה הוקפא, אך מנהל החברה, ברי גורדי, התרשם משירתה והחליט לחתום עליה כסולנית.
היא הקליטה חומר שלא פורסם עם מספר מפיקים שונים לפני ששותפה ריק ג'יימס גילה אותה.
התוצאה הייתה אלבום הבכורה שלה, "Wild and Peaceful", שכלל את הלהיט הראשון שלה "I'm a Sucker for Your Love".
בשנת 1983 חתמה טינה מארי עם חברת אפיק רקורדס, ושחררה את האלבום "Robbery".
האלבום "Starchild" משנת 1984 כלל את הלהיט הגדול ביותר שלה "Lovergirl".
בשנת 1988 חזרה ל-R&B והוציאה את האלבום "Naked to the World", שכלל את הלהיט "Ooo La La La".
בשנות ה-90, שיריה של טינה מארי זכו להערכה מחודשת והיו למקור השראה לאמנים רבים.
בשנת 1994 הוציאה את האלבום "Passion Play" על הלייבל העצמאי שלה.
לאחר הפסקה של עשר שנים, חזרה טינה מארי לתעשיית המוזיקה וחתמה עם לייבל "קאש מאני רקורדס".
היא שחררה את האלבום "La Doña" בשנת 2004 ואת "Sapphire" בשנת 2006. האלבום "Congo Square" שוחרר בשנת 2009 על ידי Stax/Concord Records.
טינה מארי ילדה בת בשם עליה רוז ב-25 בדצמבר 1991, אותה היא הביאה לעולם עם אדם בשם פיטר באצ'ר.
עליה רוז גדלה והלכה בעקבות אמה, שרה דואטים עם מארי במהלך הופעות חיות והופיעה בכמה משיריה של מארי בארבעת האלבומים האחרונים שלה (מ-"La Doña" ועד "Beautiful").
בשנות ה-2000 המאוחרות השתמשה עליה בשם הבמה "Rose LeBeau".
מאז 2015, היא הוציאה שירים תחת שמה המקורי.
טינה מארי התגוררה בשכונות שונות ברחבי אזור לוס אנג'לס הגדול, כולל סנטה מוניקה, אינגלווד, פסדינה ומרינה דל ריי.
טינה מארי הייתה הסנדקית של השחקנית והקומיקאית האמריקאית מאיה רודולף, בתה של הזמרת-יוצרת מיני ריפרטון, וגם של נונה גיי, בתו של מרווין גיי.
היא טיפלה גם בבנו של ריק ג'יימס, ריק ג'וניור.
לני קרביץ פרסם וידאו בו תיאר כי טינה מארי הכניסה אותו לביתה ועזרה לו כשהוא נאבק בתחילת הקריירה שלו.
בשנת 2004, בעת שטינה מארי ישנה בחדר מלון, מסגרת תמונה גדולה נפלה ופגעה בראשה.
הפגיעה גרמה לזעזוע מוח חמור שגרם לה להתקפים רגעיים למשך שארית חייה.
ב-26 בדצמבר 2010, טינה מארי נמצאה מתה על ידי בתה עליה רוז, בביתה שבפסדינה.
ב-30 בדצמבר 2010, נערכה נתיחה לאחר המוות על ידי הפתולוג של מחוז לוס אנג'לס, שלא מצאה סימנים לטראומה נראית לעין או סיבה ניתנת לזיהוי למותה, והמסקנה הייתה שהיא מתה מסיבות טבעיות.
חודש לפני כן היא סבלה מפרכוס טוני-קלוני.
טינולה (בפיליפינית: Tinola) הוא מרק חם מהמטבח הפיליפיני, המוגש כמנה עיקרית בליווי אורז לבן.
המרק מבושל עם עוף או דג, פלחי פפאיה ירוקה קישוא, עלי פלפל חריף, זנגביל, בצל ורוטב דגים.
המאכל דומה מאוד לבינאקול (Binakol) וגינטאנג מנוק (Ginataang Manok) ויחד איתם נחשב לסמל של הכנסת אורחים.
טינה קלייטון היא אתלטית ג'מייקנית.
לטינה אחות תאומה טיה קלייטון אף היא אתלטית מצטיינת.
באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בניירובי, קניה באוגוסט 2021 היא זכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בשיא אישי חדש של 11.09 שניות ובריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם סרינה קול, טינה קלייטון וקריקה היל בשיא עולם חדש עד גיל 20 של 42.94 שניות.
במבחנים הג'מייקנים לאליפות העולם שנערכו בקינגסטון ב-27 ביוני 2025 היא ניצחה בריצת 100 מטר בשיא אישי חדש של 10.81 שניות, לפני שריקה ג'קסון (10.88 שניות) ושלי-אן פרייזר-פרייס (10.91 שניות).
התוצאה שקבעה מדרגת אותה במקום שלישי בעולם.
באליפות העולם שנערכה בטוקיו ב-14 בספטמבר 2025 היא זכתה במדליית כסף בריצת 100 מטר בשיא אישי חדש של 10.76 שניות, אחרי מליסה ג'פרסון מארצות הברית שקבעה שיא אליפות חדש של 10.61 שניות, ולפני ג'וליאן אלפרד מסנט לוסיה (10.84 שניות).
טִּינָמִיִּים (שם מדעי: Tinamidae) היא משפחה יחידה בסדרת הטִּינָמָאִים (Tinamiformes), שבמחלקת העופות הנפוצים באמריקה הטרופית.
המין הגדול ביותר במשפחה טינמו ענק (Tinamus major) מגיע לאורך 49 ס"מ ולמשקל של 2 ק"ג והוא קרוב בגודלו לטינמו אפור (Tinamus tao).
הקטן ביותר הוא טינמו גמדי (Taoniscus nanus) שמגיע לאורך 14.5 ס"מ ולמשקל 43 גרם.
הטינמיים נפוצים בכל רחבי דרום אמריקה, ממקסיקו בצפון עד ארגנטינה וצ'ילה בדרום.
הטינמיים הם עופות שוכני קרקע.
למרות שהם מסוגלים לעוף, הם אינם מרבים לעשות זאת.
את מזונם הם מוצאים על הקרקע, וכאשר עליהם לברוח מסכנה בדר"כ יעשו זאת בריצה (באזורים פתוחים) או התחבאות בסבך (באזורים מיוערים), ולא בתעופה.
המשפחה מתחלקת ל-2 תתי משפחות:
טינמו מצויץ קוובראצ'ו (Eudromia formosa)
מין יחיד בסוג טינמו גמדי (Taoniscus nanus)
טינקר בל (לעיתים גם טינקרבל, באנגלית: Tinker Bell - פעמון הפחח) היא דמות בדיונית המופיעה בספרו של ג'יימס מתיו ברי, "פיטר פן".
טינקר בל היא פיה זדונית ונקמנית לעיתים, אך בדרך כלל ידידותית לפיטר.
השינויים הקיצוניים במצבי רוחה ובהתנהגותה מוסברים בכך שהיא כל כך קטנה שאינה יכולה להכיל יותר מרגש אחד בכל פעם.
בספר, הסצנה המפורסמת ביותר שלה היא "סצנת מותה" לאחר ששתתה את הרעל המיועד לפיטר - ובה אומר פיטר שהיא תישאר בחיים אם מספיק אנשים יאמינו בפיות.
במחזה פנה פיטר לילדים היושבים בקהל, וביקש מהם למחוא כפיים על מנת להראות את אמונתם - מעשה של שבירת הקיר הרביעי (בדומה לסצנת הסיום ב"חלום ליל קיץ").
על פי הספר, כאשר פיטר שב לבית משפחת דארלינג שנה מאוחר יותר, ונדי שואלת על טינקר בל, הוא אומר שכנראה מתה מאחר ש"פיות אינן חיות זמן רב, אולם הן כל כך קטנות שזמן קצר זה מספיק להן".
פיטר אינו חש עצב על מותה, שכן מוות אמיתי ועצב אינם יכולים להתקיים בעולם של ילדות נצחית, והם מהווים למעשה בגרות.
כמו כן, פיטר גם לא זוכר את טינקר בל כשם שאינו זוכר את הוק בשנה החולפת.
בהצגות תיאטרון, מיוצגת טינקר בל בדרך כלל כקרן אור.
בקולנוע גילמו את דמותה וירג'יניה בראון פייר בסרט "פיטר פן" של הרברט ברנון משנת 1924, ג'וליה רוברטס בסרטו של סטיבן ספילברג- "הוק" משנת 1991, ולודביני סאנייר בסרטו של פ.
בסרט "פן" מ-2015 נראה שרק פיטר יכול להבין אותה, כנראה בגלל שלפי הסרט הזה הוא חצי-פייה.
בסרט ההנפשה של אולפני וולט דיסני "פיטר פן", דמותה של טינקר בל מבוססת על השחקנית מרגרט קרי (ולא כפי שחושבים רבים, מרילין מונרו).
עם השנים הפכה דמותה של טינקר בל המצוירת לסמלה הבלתי רשמי של חברת וולט דיסני, והיא מופיעה בפתח או בסיום כל תוכנית טלוויזיה או פרסומת של החברה ומפזרת אבקת פיות ממטה הקסמים שלה על ארמון דיסני.
בתחילת הסרט "אלאדין ומלך הגנבים", הג'יני שהתחפש לטינקר בל פיזר אבקת פיות על ארמון אגרבה בפארודיה על הפתיח הזה.
טינקר בל הופיעה גם בסרט ההמשך בשנת 2002, ובסדרת ההנפשה "בית העכבר".
בשנת 2005 השיקה חברת וולט דיסני זיכיון בשם "פיות דיסני", המבוסס כולו על דמותה של טינקר בל, אליה צורפו דמויות נוספות.
החל משנת 2008, הוציאה חברת וולט דיסני את הסרט "טינקרבל" ישירות ל-DVD, ויצאו גם סרטי המשך שלו (חלקם ב-DVD וחלקם בקולנוע): "טינקרבל והאוצר האבוד" (2009), "טינקרבל והסוד הקסום" (2010), "טינקרבל וסוד הכנפיים" (2012), "טינקרבל ופיית הפיראטים" (2014) ו"טינקרבל ואגדת לעולם לא" (2015).
הופק גם ספיישל טלוויזיוני בן חצי שעה בשם "משחקי עמק הפיות" (2011), וכן סרט קצר בשם "טינקרבל: תחרות אפייה" (2013).
בסדרה "עולם הווינX", טינקר בל היא פיה בעלת עוצמה, אשר שולטת בארץ לעולם לא.
על פי הסדרה, טינקר בל הייתה חברה של פיטר פן, אשר עזב אותה לטובת וונדי, דבר שגרם לה להפוך למלכה רעה, אפלה וקרה.
בהמשך, מאט, בנו של פיטר, מתאהב בה והופך להיות בן זוגה.
בשונה מרוב העיבודים טינקר בל היא בגובה של בן אדם ולא ננסית.
בדיג'ימון ישנה דיג'ימונית שנקראת "טינקרמון".
בית החולים "גרייט אורמונד סטריט" שבלונדון, שבבעלותו זכויות היוצרים של הספר "פיטר פן", הזמין מהפסל דייארמויד ביירון אוקונור פסל של טינקר בל שיתווסף לפסלו של פיטר פן הקיים במקום.
הפסל (שגובהו כ-18 ס"מ) הוא הקטן בפסלי לונדון.
טינֵק היא עיר במחוז ברגן בניו ג'רזי.
רוב אוכלוסייתה עובדת בניו יורק והיא נחשבת לעיר שינה.
כרבע מתושבי העיר הם יהודים, ביניהם דתיים ומסורתיים רבים.
יש בה כ-20 מסעדות כשרות, בתי כנסת ומוסדות חינוך אורתודוקסים וקונסרבטיבים.
בטינק ממוקם מטה של "Kof-K", בין ארגוני הכשרות גדולים בארצות הברית.
טינטוֹרֶטוֹ (באיטלקית: Tintoretto; 29 בספטמבר 1518 – 31 במאי 1594) הוא כינויו של יאקופו קומין (Jacopo Comin), צייר בן הרפובליקה של ונציה, מחשובי ציירי אסכולת ונציה והרנסאנס באיטליה.
יצירתו של טינטורטו מאופיינת בשימוש בקומפוזיציות תאטראליות ובצבעים עזים, שבזכותם זכה לכינוי 'איל פוריוזו' (Il Furioso).
טינטורטו נולד כיאקופו קומין בוונציה בשנת 1518, הבן הבכור מתוך 21 אחים.
אביו, ג'ובאני, היה צבע בדים (טינטורה באיטלקית) ומכאן קיבל את כינויו, טינטורטו - צבע קטן.
מקור המשפחה הוא בברשה בלומברדיה, שהייתה אז חלק מהרפובליקה של ונציה.
בעבר מקובלת הייתה הסברה כי מקור המשפחה בעיירה הטוסקאנית לוצ'ה.
בילדותו נהג טינטורטו לצייר על קירות ביתו.
בערך בשנת 1533 נשלח טינטורטו אל הסטודיו של הצייר טיציאן, כדי להתמחות בסדנא שלו.
טינטורטו שהה בסטודיו רק עשרה ימים וטיציאן שלח אותו בחזרה הביתה.
ייתכן כי הסיבה לכך הייתה שטיציאן ראה כמה ציורים חדשניים ומרעננים שנוצרו על ידי טינטורטו, מה שגרם לו לקנא באמן הצעיר והמבטיח, או להבין שבשל גישתו העצמאית לא יוכל להיות תלמיד נוח.
למרות זאת, ניכרת השפעתו הרבה של טיציאן על יצירתו של טינטורטו.
עדות לכך ניתן למצוא בכתובת שכתב על קיר הסטודיו שלו - "Il disegno di Michelangelo ed il colorito di Tiziano" (עיצובו של מיכלאנג'לו, צבעיו של טיציאן).
אכן השפעתו של מיכלאנג'לו ניכרת בעיצוב הדמויות בציוריו.
טינטורטו היה הצייר הרשמי של הרפובליקה הוונציאנית ויצר תמונות רבות עבור ארמון הדוג'ה.
את ציוריו של טינטורטו מאפיינות קומפוזיציות תיאטרליות וצבעים עזים.
בשל שימושו הדרמטי בפרספקטיבה וצורות תאורה מיוחדות, הוא נחשב למבשר אומנות הבארוק.
טינטורנו הוזכר בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר.
טיניאן הוא אחד משלושת האיים העיקריים באיי מריאנה הצפוניים באוקיינוס השקט.
הכפר הגדול ביותר באי הוא סן-חוזה.
האי ממוקם 8 ק"מ דרומית מערבית לאי סאיפאן (Saipan) ושטחו הוא 101 קמ"ר.
על פי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2010 חיים בטיניאן 3,136 בני אדם.
ביחד עם האי השלישי (שאינו מיושב), אגויאן (Aguijan), מהווים שני האיים את "מחוז טיניאן" - אחד מארבעת מחוזות הבחירה של איי מריאנה הצפוניים.
האי שהיה מיושב בדלילות נשמר על ידי חיל מצב יפני גדול במהלך מלחמת העולם השנייה.
לפני שהפך האי לפרוטקטוראט יפני (לאחר מלחמת העולם הראשונה), הוא נשלט על ידי ספרד ולאחר מכן על ידי גרמניה.
טיניאן נכבש על ידי ארצות הברית בקרב על טיניאן ביולי 1944 והפך לנמל התעופה הצבאי העמוס ביותר במלחמה.
באי נבנו שני שדות תעופה צבאיים למטוסי B-29 שבהם שישה מסלולי המראה באורך של 2,700 מטר.
היפנים סללו, אמנם, שלושה מסלולים עבור מטוסי קרב, אך אלו לא היו מתאימים לשימוש המפציצים האמריקאים הכבדים.
ארצות הברית הפכה את האי לבסיס צבאי גדול ממדים שבו שירתו למעלה מ-40,000 אנשי צבא ואזרחים.
מהנדסים אמריקאים תכננו את הבסיס על פי תוכנית מתאר עירונית, בדומה למנהטן, ושמות הרחובות ניתנו בהתאם.
מתחם שדה התעופה המערבי כונה "הווילג'" (על שם המתחם המקביל במנהטן, גריניץ' וילג') והמתחם המרכזי שבין שדות התעופה נקרא "סנטרל פארק" ומוקמו בו בתי החולים של הבסיס.
מבסיסי חיל האוויר האמריקאי בטיניאן המריאו המפציצים שנשאו את פצצות האטום "ילד קטן" ו"איש שמן" להפציץ את הירושימה ונגסאקי, אולם בשנות ה-2000, בסיסים אלו נטושים.
העדות היחידה שנותרה במקום היא מצבת זיכרון שנבנתה בבור ההטענה של הפצצות (הפצצות היו גדולות מדי מכדי להטעינן למטוסים באופן רגיל ולכן נחפרו בורות הטענה תת-קרקעיים, שהמפציץ הוסע מעליהם כך שתא הפצצות יהיה ישירות מעל הבור).
בורות אלו שנאטמו לאחר המלחמה מטעמי בטיחות, נפתחו מחדש ביום השנה ה-60 לציון הקרבות בטיניאן וסאיפאן.
בכפר סן-חוזה ניתן למצוא מלון יחיד הבנוי ממכולות, מספר מסעדות ופאב.
בסמוך לחופי טאגה וצ'ונגה הוקם בעבר מתחם יוקרתי של קזינו, בית מלון, חנויות ומסעדות, אך בשנת 2013 המתחם נסגר עקב פשיטת רגל של החברה המפעילה ומאז המבנה עומד ריק.
בתחילת 2019 נרכש המתחם על ידי משקיע מהונג קונג ונכון לחודש יולי 2019 מתקיימים בו עבודות שיפוץ לקראת פתיחה עתידית מחודשת.
לשדה התעופה הקטן הפועל באי מגיעות טיסות של חברת התעופה סטאר מריאנאס אייר, אשר הנהלתה ממוקמת באי גם כן.
כמו כן ישנה מעבורת המפליגה מפעם לפעם מטיניאן לאי הסמוך, סאיפאן.
אתרי תיירות בעלי משמעות היסטורית בטיניאן
שדה התעופה הצפוני ממנו המריאו המפציצים האמריקאים שנשאו את פצצות האטום (במתחם השדה ניתן למצוא גם מערכי ביצורים יפניים).
בקצהו הדרומי של האי נמצא "צוק המתאבדים", ממנו קפצו חיילים ואזרחים יפנים אל מותם בעת הפלישה האמריקאית.
באתר ישנם מספר מקדשים ואתרי זיכרון והוא מהווה נקודת תצפית טובה על האוקיינוס.
מקדש השינטו השלם היחיד באיי מריאנה הצפוניים.
חורבות בית המלך טאגה, אחד מהשליטים של איי מריאנה לפני הכיבוש הספרדי.
זהו מבנה גדול הבנוי מאבני גיר באורך של שבעה מטרים.
בטיניאן קיימת מערכת ביולוגית מגוונת, כמו גם מערות וצוקי אבן גיר.
סביב האי ישנן שוניות אלמוגים והמים החמים והצלולים אידיאלים לצלילה ולדיג ספורטיבי.
כלכלת האי מבוססת על תיירות ושני המעסיקים הגדולים ביותר הם הממשלה וחברת התעופה סטאר מריאנאס אייר.
במרץ 2006 אושרה תוכנית להקמת ארבעה בתי קזינו נוספים, אך מאז לא נמצאו משקיעים והאי נותר ללא בתי קזינו פעילים כלל.
טינטין באמריקה הוא הספר השלישי בסדרת הקומיקס "הרפתקאותיו של טינטין" שנכתבה ואוירה על ידי הסופר והצייר הבלגי הרז'ה.
רצועות הקומיקס של עלילת הספר הוצגו לראשונה במהלך שנת 1932 בשחור לבן.
ב-1946 פורסמה מהדורה חדשה של הספר בצבע.
עלילת הספר מתרחשת בשנת 1931, וממשיכה את עלילת הספר הקודם בסדרה, "טינטין בקונגו", בו טינטין נתקל בכנופיית גנגסטרים.
הפעם טינטין נשלח לשיקגו כדי לסכל את מזימתם של הפושעים בשיקגו, ונתקל בגנגסטרים מהספר הקודם מספר פעמים, ונתפס על ידם, אך תמיד מצליח לחמוק מהם.
טינטין לבסוף מצליח להגיע למנהיגם, אל קפונה, ולתפוס אותו.
טינטין קורא לשוטר, אך השוטר, שלא מאמין לסיפורו, מתחיל לרדוף אחר טינטין, וקפונה מצליח לברוח (כשהרז'ה כתב את הספר, קפונה היה חופשי).
הרפתקאותיו של טינטין מובילות אותו לבובי סמיילס, יריב של קפונה וראש כנופיה, שאותו הוא מנסה לתפוס ללא הצלחה.
טינטין רודף אחרי סמיילס לעיר אינדינית, ונתפס על ידי השבט שמתגורר שם (שבט כף-רגל שחורה), לאחר שסמיילס שכנע אותם שטינטין מנסה להרע להם.
טינטין בטעות מוצא נפט בשטחם של האינדיאנים, דבר שגורם לאנשי עסקים חסרי מצפון לגרש את האינדיאנים משטחם, ולא לשתף אותם ברווחים שהם מפיקים מהנפט.
לבסוף טינטין תופס את סמיילס, ושולח אותו לשיקגו.
כלבו של טינטין, שלגי, נחטף על ידי גנגסטר אחר, וטינטין מצליח לתפוס את כל אנשי הארגון שלו.
הגנגסטר האלמוני מצליח לגרום לטינטין להגיע למפעל שימורים, שם הוא נדחף לתוך מטחנה, אך מכיוון שלא פעלה טינטין ניצל.
לבסוף הוא מצליח לתפוס את הגנגסטר האלמוני.
בעקבות הצלחתו בתפיסת הפושעים, טינטין מוזמן למשתה לכבודו, שם הוא נחטף על ידי גנגסטרים משיקגו, שהחליטו לנקום בו על כל מה שעשה.
הגנגסטרים קושרים את שלגי וטינטין לחתיכת עץ כבדה, וזורקים אותם לימת מישיגן, אך מכיוון שחתיכת העץ צפה השניים לא טובעים, והם נמשים על ידי שוטר שעובר באזור.
טינטין מגלה שהשוטר ועוזריו הם בעצם גנגסטרים שמתכננים לרצוח אותו.
טינטין משתלט עליהם, מסגיר אותם וגנגסטרים אחרים למשטרה, ועקב כך העיר עורכת לכבודו מצעד.
לאחר המצעד טינטין חוזר לביתו שבאירופה.
טינטין בארץ הסובייטים הוא הספר הראשון בסדרת הקומיקס "הרפתקאותיו של טינטין" שנכתבה ואוירה על ידי הסופר והצייר הבלגי ארז'ה.
רצועות הקומיקס של עלילת הספר הוצגו במהלך שנת 1930 בשחור לבן.
הספר לא תורגם לעברית מעולם.
טינטין, כתב העיתון "לֶה פּטִי וָנְטייֶם", וכלבו שלג, נשלחים למשימה בברית המועצות.
בזמן היציאה מבריסל, מפוצץ סוכן סובייטי השייך לסוכנות OGPU את הרכבת, בטענה שטינטין הוא נוכל קטן שנוסע למוסקבה.
טינטין מגיע לברלין ומדווח למשטרה על האירוע, העוצרת אותו, אך הוא נמלט, ומגיע לגבול ברית המועצות.
טינטין מובא למשטרה ומספר להם מה קרה, והקומיסר מורה לשוטרים להתעלם ממנו.
לאחר שברח שוב, טינטין רואה מפעל סובייטי שעשוי מקרטון, העשן מיוצר משריפת עץ, והם מצלצלים במתכות כדי שהאנגלים יחשבו שהכלכלה הסובייטית חזקה.
טינטין ממשיך בדרכו עד שהוא מגיע לבחירות מקומיות שם הוא רואה שהמתמודדים מכוונים רובים על הבוחרים ומאיימים עליהם שאם לא יבחרו בהם הם ימותו.
טינטין עוטה על עצמו סדין לבן ומבריח את המתמודדים על ידי התחזות לרוח רפאים.
טינטין מגיע למוסקבה, והסובייטים חושבים שהוא "עני מסריח".
הוא מבחין בפקיד ממשלתי המחלק חתיכות לחם לילדים יתומים חסרי בית.
כלבו של טינטין, שלגי, גונב כיכר לחם ומביא לילדים.
טינטין מבחין שהסובייטים מוכרים את הלחם שלהם על מנת שיקבלו יותר כסף ממדינות אחרות ולהם לא נשאר כלום, ושהמשטרה מאיימת על החקלאים שיביאו להם את כל התירס שלהם.
טינטין נכנס בטעות למחנה של הצבא הסובייטי, החיילים מגלים שהוא מתחזה, לוקחים אותו למדבר מושלג ושם הוא הולך לאיבוד.
טינטין מגלה כניסה סודית לבית רדוף רוחות, הוא נתפס שם ומספרים לו ש"אתה במחבוא שבו לנין, טרוצקי וסטלין אספו יחד עושר וגנבה מן העם!".
בעזרת שלגי הוא בורח משם, משתלט על מטוס וטס לתוך הלילה, מתרסק ובונה מדחף חדש למטוס מכיוון שהמדחף הישן נשבר.
הוא מצליח לתקן את המטוס ונוחת בברלין, משתכר ומתעלף.
הוא נתפס על ידי ה-OGPU, וננעל בצינוק.
שלגי משחרר אותו בעזרת שלבש על עצמו שטיח של נמר והפושעים נבהלו וברחו.
לבסוף טינטין מגלה שה-OGPU רוצים לפוצץ את כל בירות אירופה, וטינטין חוזר לבריסל ושם מקבל פופולריות גדולה.
טינטין בקונגו הוא הספר השני בסדרת הקומיקס "הרפתקאותיו של טינטין" אשר נכתב ואויר על ידי הסופר והצייר הבלגי ארז'ה.
רצועות הקומיקס של עלילת הספר הוצגו לראשונה במהלך שנת 1931 בשחור לבן.
הספר ספג ביקורת כספר גזעני.
הנער והכתב הבלגי טינטין וכלבו הנאמן שלגי נוסעים לקונגו.
הם מתקבלים בהערצה על ידי הילידים, טינטין שוכר למסעו נער אפריקאי בשם קוקו.
טינטין מציל את שלגי מתנין, לקראת הפגישה שלהם עם הנוסע הסמוי שהיה על סיפון הספינה, שהביא אותם אל היבשת.
הנוסע הסמוי מנסה להרוג את טינטין, אשר ניצל בעזרת קופים שזרקו קוקסים על הנוסע.
לאחר 3 ימים, אריה כמעט מצליח להרוג את טינטין אך שלגי מציל אותו.
על ידי כל ילידי השבט מעריצים אותם, רופא האליל, באבארום מוגנגה, מקנא בטינטין, ובעזרת הנוסע הסמוי הם מאשימים את טינטין שהרס את האליל הקדוש שלהם.
הם נכלאים, אך קוקו משחרר אותם ומראה להם שהמכשף והנוסע הסמוי קשורים להריסות האליל.
טינטין נהיה שוב כוכב בכפר, והילידים משתחווים אליו ואומרים "אדם לבן גדול מאוד!
אדון לבן גדול גבר ג'וג'ו!".
זעמו של המכשף גורם למלחמה בין השבט שלהם באבארום כנגד השבט השכן, מהת'ובו, אשר מלכו מוביל התקפה על שבט הבאבארום.
טינטין מצליח לגרום להפסקת אש, ואז השבט השכן גם מעריץ אותו.
המכשף והנוסע מנסים להרוג את טינטין שוב פעם אך לשווא.
בסופו של דבר הנוסע וטינטין נלחמים על פני מפל המים, והנוסע נופל ונאכל על ידי תנינים.
טינטין מבין שאל קפונה הורה להרוג את טינטין בגלל חששו שטינטין יתערב במכרה יהלומים שלו.
טינטין קורא למשטרה והם עוצרים את מבריחי היהלומים, אחר-כך טינטין צילם סרט תיעודי בסוואנה, ובסרט הוא הורג בופאלו בטענה שהפריע לשלגי.
המשפחה של השור מעוניינת בטינטין, אך שני טייסים מצליחים להצילו, טינטין שוכח את ציוד הצילום שלו שם, ויליד משבט מהת'ובו מוצא את הציוד.