tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
יחד עם מוצרים מקו האופנה והלייף סטייל של לופז, הוא הכניס למעלה מ-300 מיליון דולרים עד 2004. לאחר מכן, זוהר הפך לקו בישום לנשים מהמצליחים ביותר שהיו.
על בסיס זוהר מאת ג'יילו הופצו מספר בשמים נלווים, כשהראשון הוא זוהר מיאמי, והאחרון הוא זוהר לוס אנג'לס.
במאי 2012, היא הוציאה את הבושם השמונה-עשר שלה, זוהר מאת ג'יילו, שתואר כ"אבולוציה" של זוהר וסימן את יום השנה ה-10 שלה לעבודה עם קוטי אינקורפרייטד.
מאז זוהר, לופז זכתה להצלחה רבה בתחום הבישום כמו גם השפיעה על ידוענים אחרים, שכלל בין היתר את האלי ברי, ביונסה, ליידי גאגא ומדונה.
ב-2 באפריל 1998, הוכרז במהלך מסיבת עיתונאים שלופז תשיק קו בגדים, בשם ג'יי.לו מאת ג'ניפר לופז מאת ג'ניפר לופז, בעת עונת החגים.
הקו, שכלל בסופו של דבר גם קולקציית משקפיים, בגדי ים, אביזרים ובשמים, נתמך על ידי קבוצת השקעות בראשות אנדי הילפיגר ולארי סטמרמן.
על הבושם, לופז אמרה: "רציתי שזוהר יהיה רענן ונקי, אבל עדיין סקסי וחושני – משהו שמרגיש כאילו יצאת עכשיו מהמקלחת ואת האדם הסקסי ביותר בעולם".
זוהר מאת ג'יילו מכיל תווים של: תפוז, אשכולית, יסמין, שורש אוריס, אירוסים, וניל ומושק.
לופז אמרה שהבושם נוצר כדי להתאים למה שהיא תרצה ללבוש בעצמה.
הבושם הוא שילוב של הריחות האהובים על לופז.
הבושם ארוז בבקבוק לבן שקוף, עם קווים מפותלים במטרה להיראות כמו גוף של אישה.
הלוגו "ג'יי.לו" של לופז כתוב באבני חן על הבקבוק.
הוא מגיע עם שרשרת בחינם בהשראת הסגנון של לופז.
הבושם נמכר בחנויות וברשתות קניות יומיומיות כמו Macy's ורשתות הפארם השונות ברחבי העולם.
לצד הבושם עצמו הופץ מיני-אלבום במהדורה מוגבלת, הכולל את גרסת ה-"Everbot's Showtime Edit" של "Jenny from the Block" ואת גרסת ה-"Alt.
יציאתו של זוהר מאת ג'יילו הייתה בין-לאומית, והפכה אותו לשני בגודלו בשוק האמריקאי.
ב-2004 קו האופנה של לופז ג'יי.לו מאת ג'ניפר לופז וסוויטפייס, והבשמים זוהר מאת ג'יילו ועדיין ג'ניפר לופז הכניסו יותר מ-300 מיליון דולרים בסך הכול, מה שהפך אותה לאדם התשע-עשרה העשיר ביותר מתחת לגיל 40, לפי מגזין Fortune.
יציאתו של זוהר מאת ג'יילו "הניבה גל של בשמים חדשים של ידוענים".
ביחד עם הבשמים שלה זוהר מאת ג'יילו ועדיין ג'ניפר לופז, הבושם הכניס למעלה מ-100 מיליון דולרים במהלך שנת 2005 בלבד.
ג'ולי נאוטון ופיט בורן מ-WWD ציינו כי בנרד ביטז, מנכ"ל קוטי, אמר כי עם זוהר מאת ג'יילו, לופז התחילה את הטרנד של בשמים שהופצו על ידי ידוענים, וכתבה: "ביטז הופך לפרויקט המצליח ביותר שלה".
היא זכתה לתמיכה מידוענים ברחבי העולם.
ביטז הצהיר כי הוא מאמין שלופז יכולה להחזיק מעמד זמן רב יותר מאליזבת טיילור והבושם שלה, יהלומים לבנים .
בשנת 2002 הגישה החברה Glow Industries תביעה נגד לופז וקוטי.
בבקשה מלופז והחברה שלה להפסיק להשתמש בשם "זוהר", כיוון שהוא עלול לגרום לבלבול.
שופט דחה את הבקשה; כיוון ש-Glow Industries לא הוכיחה כיצד יתרחש בלבול צרכני, או אפילו סבירות לכך.
נציגתה של לופז וקוטי, ליסה פירסון, טענו שלשני המוצרים הנפרדים יש אריזות שונות לחלוטין ואפילו לא יימכרו בחנויות דומות.
להלן רשימת המוצרים שיצאו במסגרת הפצתו של הבושם:
לופז הוציאה מהדורה מוגבלת של זוהר, בשם זוהר מיאמי מאת ג'יילו, ב-17 בדצמבר 2004, בחנויות כלבו נבחרות.
כשדיברה על נושא הבושם, לופז הצהירה: "מלבד עיר הולדתי ניו יורק, מיאמי היא העיר האהובה עליי בכל העולם.
אני אוהבת את האוויר כשאתה יורד מהמטוס.
אני אוהבת להיות ליד האוקיינוס.
אני אוהבת את השילוב התרבותי של האנשים".
הוא נוצר על ידי קרוליין סאבס.
הבושם הושק רשמית בתצוגת ה-Runway Show הראשונה שלה ב-17 בפברואר 2005, שם הציגה גם את קו הבגדים שלה "סוויטפייס".
ספיישל טלוויזיוני המוקדש לבושם החדש ולקו הבגדים שלה, "ג'ניפר לופז: מעבר למסלול" שודר ב-MTV והציג את התהליך של לופז בהכנתו של זוהר מיאמי.
הבושם הוא הותאם לקיץ, ומכיל תווים של פסיפלורה, קוקוס, ענבר, וניל ופרח התפוז.
בקבוק הבושם זהה לצורתו של בקבוק הזוהר מאת ג'יילו, ויש עליו עיטורים מוזהבים.
ביחד עם הבשמים זוהר מאת ג'יילו ועדיין ג'ניפר לופז, הבושם הכניס למעלה מ-100 מיליון דולרים במהלך שנת 2005 בלבד.
בושם הפלנקר השני הוא אהבה מהזוהר הראשון מאת ג'יילו.
לנקסטר הודיעה בעבר באוקטובר 2005 שבכוונתם להשיק את הבושם החדש של לופז, שיהיה הרביעי שלה.
הוא נוצר על ידי סטיב דמרקדו ב-2005. אהבה מהזוהר הראשון הוא בושם המוקדש "לחקות את תחושת האהבה הראשונה" ובעל תווים של ברגמוט, נרולי, אפרסק, יסמין ורוד, ורד בר, אוסמנטוס ופרזיה נוזלית.
בתווי הבסיס, יש מושק, עצים בלונדיניים וגם וניל.
הבקבוק מגיע עם צ'ארם המותאם לטלפון נייד מסוג ג'יילו.
זוהר אחרי החשיכה מאת ג'יילו הוא בושם הפלנקר השלישי.
לזוהר אחרי החשיכה יש את אותו הבקבוק כמו לזוהר המקורי, עם צ'ארם המותאם לטלפון נייד מסוג ג'יילו שחור בלבד שניתן להסיר, עשוי מקריסטלים כהים.
הריח מכיל תווים של ליצ'י, מלון, פסיפלורה, מנדרינה, אוזון, דובדבן לבן, פרזיה, ורד, תפוז, פצ'ולי, אזוב ועצים בלונדיניים.
זוהר סאן-קיס מאת ג'יילו הוא בושם הפלנקר הרביעי שאושר על ידי לופז.
הוא נוצר בהשראת ניחוח טרופי של בריזה והשמש; יש לו תווים של פריחת תפוז פריחה ופירותית, חבצלות מים ופרחי פסיפלורה.
הוא נוצר על ידי קרוליין סבאס.
רובין מ-Now Smell This אמר "זוהר סאן-קיס עשוי יפה ומקבל יתרון בספר שלי על כך שהוא לא מריח כמו סוכריות...
על אף העובדה שאני בדרך כלל לא מעריץ ענק של קוקוס בבושם, אני מעדיף את זוהר מיאמי המקורי זה היה פשוט יותר כיף.
אני מבין שעדיין אפשר למצוא אותו בחלק מרשתות הדיסקאונט, אז אולי כדאי לנסות את שני הריחות לפני שתחליטו".
זוהר כחול מאת ג'יילו הוא בושם הפלנקר החמישי של זוהר שאושר על ידי ג'ניפר לופז.
הוא הופץ באביב 2010, ותואר כ"ניחוח מימי מרענן" ויש לו תווים של שושנת מים, סחלב וניל, עץ ים, ארז ומנגוסטין; הבקבוק מגיע עם צמיד כסף בחינם.
זוהר לוס אנג'לס מאת ג'יילו הופץ בתחילת 2011, בתור בושם הפלנקר השישי של זוהר.
זהו גם הבושם השישה-עשר של לופז.
הוא מכיל תווים של דובדבן, שזיף סגול, אוסנה, יסמין, אדמונית, פרח מגנוליה, מושק וענבר.
על פי אתר הבשמים של לופז, הבושם נוצר בהשראת חיי הלילה היפים ועתירי האנרגיה של לוס אנג'לס.
הוא הופיע בתוכנית של אלן דג'נרס במהלך מתיחת מצלמה נסתרת שדג'נרס ולופז עשו.
זוהר ריו מאת ג'יילו הוא בושם הפלנקר השביעי של זוהר.
הבושם הופץ במהדורה מוגבלת בקיץ 2013, ונוצר בהשראת העיר ריו דה ז'ניירו, ולכן ממשיך את הנושא החוזר של בשמים בהשארת ערים מעניינות (זוהר מיאמי וזוהר לוס אנג'לס).
לבושם יש תווים של אפרסק, תפוח, אגס, וניל ופריחת התפוז.
הוא אינו מגיע עם צ'ארם נשלף, בניגוד לשאר הבושם בקו, שלכולם יש צ'ארם מסוג כלשהו המוצמד לבקבוקים שלהם.
זוהר פראי מאת ג'יילו הוא בושם הפלנקר השמיני של זוהר.
הוא הופץ במהדורה מוגבלת בדצמבר 2014. ההשראה של הבושם הייתה "הקצב האופטימי של המוזיקה הפועמת במועדוני הלילה והאורות הבוהקים המייצגים את חדוות החיים".
לבושם תווים של דומדמניות שחורות, פירות טרופיים, הליוטרופ ויסמין.
בדומה לזוהר ריו שיצא לפניו, לבושם אין צ'ארם המחובר לבקבוק שלו.
זוהר לילי הוא פליטת אור קלושה על ידי אטמוספירה פלנטרית.
במקרה של האטמוספירה של כדור הארץ, תופעה אופטית זו גורמת לשמי הלילה על פני כדור הארץ לעולם לא להיות חשוכים לחלוטין, גם לאחר הסרת ההשפעות של אור הכוכבים ואור השמש המפוזר מהצד הרחוק.
תופעה זו מקורה בגזים של האטמוספירה המאירים בעצמם ואין לה קשר לפעילות השמש או למגנטיות של כדור הארץ.
תופעת הזוהר הלילי זוהתה לראשונה בשנת 1868 על ידי הפיזיקאי השוודי אנדרס אנגסטרום.
מאז הוא נחקר במעבדה, ונצפו תגובות כימיות שונות פולטות אנרגיה אלקטרומגנטית כחלק מהתהליך.
מדענים זיהו כמה מאותם תהליכים שנוכחים באטמוספירה של כדור הארץ, ואסטרונומים אימתו שיש פליטות כאלה.
סיימון ניוקומב היה האדם הראשון שחקר ותיאר את הזוהר הלילי באופן מדעי, בשנת 1901.
זוהר לילי נצפה בחברה הקדם-תעשייתית והיה ידוע ליוונים הקדמונים.
אריסטו ופליניוס תיארו תופעות שניתן לזהות בחלקן כזוהר הקוטב, ובחלקן כזוהר לילי בהיר במיוחד.
כל פליטות האור הקלושות הללו לא מורגשות במהלך היום בגלל בוהק ופיזור אור השמש.
אפילו במצפי הכוכבים הקרקעיים הטובים ביותר, הזוהר הלילי מגביל את הרגישות לאור של טלסקופים אופטיים.
זו אחת הסיבות לכך שטלסקופי חלל כמו האבל יכולים לצפות בעצמים חלשים הרבה יותר מאשר טלסקופים קרקעיים באותו הגודל באורכי גל הנראים לעין.
הזוהר הלילי בלילה עשוי להיות בהיר מספיק כדי שצופה על פני הקרקע יבחין בו בעין בלתי מזוינת, והוא נראה כחלחל בדרך כלל.
עם זאת ניתן להבחין בו רק בתנאים אופטימליים של חשיכה (סולם בורטל 1 או 2).
למרות שפליטת הזוהר הלילי אחידה למדי על פני האטמוספירה, היא נראית הבהירה ביותר בכ-10 מעלות מעל האופק של הצופה, מכיוון שככל שזווית הראיה נמוכה יותר, מסת האטמוספירה שאדם מסתכל דרכה גדולה יותר.
עם זאת, בזווית נמוכה יותר מ־10 מעלות, הכחדה אטמוספירית מפחיתה את הבהירות הנראית של הזוהר הלילי.
אחד ממנגנוני הזוהר הלילי הוא כאשר אטום של חנקן מתחבר עם אטום של חמצן ליצירת מולקולה של תחמוצת חנקן (NO).
תוך כדי כך נפלט פוטון.
לפוטון זה יכול להיות כל אחד מכמה אורכי גל שונים האופייניים למולקולות תחמוצת החנקן.
האטומים החופשיים זמינים לתהליך זה, כי מולקולות של חנקן N 2 וחמצן O 2 מתפרקות על ידי אנרגיית השמש בחלקים העליונים של האטמוספירה ועשויות להיתקל אחת בשנייה וליצור NO.
כימיקלים אחרים שיכולים ליצור זוהר אוויר באטמוספירה הם הידרוקסיל (OH), חמצן אטומי (O), נתרן (Na) וליתיום (Li).
זוהר זמיר היא קומיקאית, שחקנית עבר, ומדבבת ישראלית.
ב-1988 הופיעה בסרט המתיחות "מצלמה בלי בושה".
ב-1989 הופיעה בסרט המתיחות "על הפנים".
באותה שנה גילמה את דמותה של חוה בסרט "יוסל'ה, איך זה קרה?".
בנוסף באותה השנה הוציאה שיר שנקראה "לא לסמים".
ב-1991 הופיעה כמכשפה בתוכנית "מסיבת גן" ששודרה בערוץ הראשון.
ב-1994 הופיעה בתוכנית של HOT "ספיר" לצד רוזינה קמבוס שהיוותה פארויה על טלנובלות דרום אמריקאיות.
בשנה זו גם שיחקה בתוכנית המערכונים של הטלוויזיה החינוכית "צאבלה".
ב-1995 הופיעה בתוכנית הקומית של ההערוץ הראשון "זהו זה!".
בשנים 1995–1996 הייתה בין מנחי התוכנית "פרפר נחמד" ששודרה בטלוויזיה החינוכית.
ב-1998 שיחקה בסרט הילדים הקומי "סופר בוי" בתפקיד אודליה המורה.
ב-1992 דיבבה את לכלוכית בסדרה "לכלוכית".
ב-1994 דיבבה בסדרה "פילוני וחבריו" דיבבה את צלילית / בקבוקי.
ב-1997 דיבבה את בריג'יט בסרט "סוד הממלכה הקסומה 2: סודה של הטירה".
ב-1998 דיבבה ושרה בסרט "הברווזון המכוער" דיבבה את גרדאלין / בת מנהל התיאטרון / דמויות שונות.
באותה השנה גם דיבבה בסרט "קספר".
זוהרן קוואמה ממדאני (; נולד ב-18 באוקטובר 1991) הוא פוליטיקאי אמריקאי-אוגנדי, חבר המפלגה הדמוקרטית, המכהן כראש עיריית ניו יורק מאז 1 בינואר 2026. ממדאני הוא חבר באספה המחוקקת של מדינת ניו יורק וחבר בתנועת הסוציאליסטים הדמוקרטיים של אמריקה.
מצע הבחירות שלו לראשות העיר כלל תחבורה ציבורית בחינם, מעונות יום ציבוריים, חנויות מכולת בבעלות העירייה, הקפאת שכר דירה, בניית דיור בר-השגה, רפורמה בביטחון הציבור, והעלאה הדרגתית של שכר המינימום עד 30 דולר לשעה בשנת 2030. כמו כן, הביע תמיכה בהעלאת מיסים על עשירים.
הוא מביע ביקורת חריפה על מדיניות ישראל כלפי הפלסטינים.
עם בחירתו לראשות העיר ניו יורק היה לראש העיר המוסלמי הראשון בתולדות העיר, הראשון ממוצא דרום אסייתי, ומראשי העיר הצעירים בתולדות העיר.
זוהרן קוואמה ממדאני נולד ב-1991 בקמפלה, אוגנדה, להורים הודים.
אביו הוא מחמוד ממדאני , פרופסור לקולוניאליזם ופוסט-קולוניאליזם באוניברסיטת קולומביה ממוצא גוג'ראטי מוסלמי-שיעי.
אמו היא מירה נאיר, יוצרת סרטים הודית-אמריקאית ממוצא פנג'אבי-הינדי, שביימה את הסרט "חתונת מונסון" שזכה בפרס אריה הזהב בפסטיבל הסרטים של ונציה.
אביו נתן לו את השם האמצעי קוואמה על שם קוואמה נקרומה, מהפכן וראש ממשלת גאנה הראשון.
כשהיה בן חמש עברו ממדאני ומשפחתו לקייפטאון, דרום אפריקה.
הוא למד בבית הספר סנט ג'ורג' בעוד אביו עבד באוניברסיטת קייפטאון.
כשהיה בן שבע המשפחה עברה לניו יורק.
הוא סיים את לימודיו בבית הספר לילדים ברחוב בנק ולאחר מכן בתיכון ברונקס למדעים.
למד בבודין קולג' במיין, שם היה שותף להקמת סניף מקומי של "סטודנטים למען צדק בפלסטין".
הוא סיים את לימודיו בשנת 2014 עם תואר ראשון בלימודי אפריקה.
לפני שנכנס לפוליטיקה עבד ממדאני כיועץ למניעת עיקולים ודיור וסייע לבעלי בתים בעלי הכנסה נמוכה ממוצא אפריקאי ברובע קווינס להתמודד עם הודעות פינוי מבתיהם.
הוא אמר שהחוויה הניעה אותו להתמודד על תפקיד פוליטי כדי לטפל במשבר הדיור וביוקר המחיה.
ממדאני הוא חובב היפ-הופ והלחין והפיק מוזיקת ראפ בשנת 2016, תחת הכינוי "יאנג קרדמון".
הוא שיתף פעולה עם הראפר האוגנדי HAB במיני אלבום בשם Sidda Mukyaalo, שפירושו בלוגנדה "No going back to the village".
בשנת 2019 הוציא סינגל בשם "Nani" תחת הכינוי "מיסטר קרדמון".
ממדאני נכנס לפוליטיקה של ניו יורק כמתנדב בקמפיין של עלי נג'מי בבחירות המיוחדות שנערכו בשנת 2015 למחוז ה-23 של מועצת העיר ניו יורק.
הוא הצטרף לארגון "הסוציאליסטים הדמוקרטיים של אמריקה" ב-2017, ובהמשך שימש בתפקידי מפתח בקמפיינים פוליטיים, כמו בקמפיין של מועמד מועצת העיר ניו יורק, חאדר אל-יתים.
הוא נבחר לראשונה ב־2020 לאספה המדינתית של ניו יורק מטעם רובע קווינס, וזכה מאז לשתי כהונות נוספות.
במהלך כהונתו יזם מאות הצעות חוק, תמך בתחבורה ציבורית בחינם, ברפורמות בתחום הדיור ובמאבק בזיהום.
ממדאני רץ עם מצע פרוגרסיבי בבחירות לאספה ה-36 של ניו יורק ב-2020 וזכה.
הוא כיהן בתשע ועדות, יזם עשרות חוקים, והיה המחוקק היחיד במרוץ לראשות העיר שלא החמיץ מושב בשנת 2025. בין הישגיו נמנו תקצוב רכבת תחתית, פיילוט לאוטובוסים בחינם וסיכול הקמת תחנת כוח מזהמת.
באוקטובר 2024 הכריז על מועמדותו לראשות עיריית ניו יורק.
מצעו התמקד בשלושה נושאים מרכזיים: תחבורה ציבורית בחינם, ייצוב שכר הדירה בעיר, וחינוך חינם לגיל הרך.
בין הצעותיו הנוספות ניתן למנות הקמת חנויות מכולת בבעלות עירונית להבטחת ביטחון תזונתי ותוכניות להפחתת יוקר המחיה ושיפור המנהל התקין.
הוא הציג עצמו כחלופה נקייה לשחיתות השלטונית, תוך התייחסות לעובדה שראשי עיר קודמים בניו יורק, כולל ראש העיר המכהן אריק אדמס, נקשרו בפרשיות שחיתות.
הוא זכה לתמיכתם של אליזבת וורן, ברני סנדרס ואלכסנדריה אוקסיו-קורטז, אך מנהיגי המפלגה הדמוקרטית המרכזיים בניו יורק, בהם צ'אק שומר והאקים ג'פריס, נמנעו מתמיכה פומבית בו.
למרות ביקורת מהעיתונות המרכזית ופיגור בסקרים, ממדאני גבר לבסוף על קואומו והפך למועמד הדמוקרטי לראשות העיר.
הצלחתו הגדולה בפריימריז נבעה מיכולת יוצאת דופן להוציא צעירים בגילאי 18–34 להצביע, והם היו לקבוצת המצביעים הגדולה ביותר.
הוא זכה בבחירות לראשות העיר, והושבע לראשות עיריית ניו יורק ב-1 בינואר 2026 והיה ראש העיר הראשון שהושבע על הקוראן.
בנובמבר 2025 נבחר לראש עיריית ניו יורק לאחר שקיבל כמחצית הקולות.
הוא נכנס לתפקידו ב-1 בינואר 2026. ממדאני היה המועמד הראשון מאז 1969 שקיבל יותר ממיליון קולות בבחירות המקומיות לראשות העיר.
ממדאני מזוהה עם השמאל הכלכלי במפלגה הדמוקרטית, מגדיר את עצמו כסוציאליסט דמוקרטי וחבר בארגון "הסוציאליסטים הדמוקרטיים של אמריקה" (DSA), שתומכת בו באופן רשמי.
הוא נחשב פוליטיקאי צעיר וכריזמטי שמנצל היטב את הרשתות החברתיות כדי להגיע לקהל צעיר.
האידאולוגיה שלו כוללת צעדים סוציאליסטיים-כלכליים שנועדו לבסס מדיניות רווחה עירונית לתושבי ניו יורק.
ממדאני גאה בקשר שלו ל-DSA אך אינו מזוהה באופן מלא עם עמדות סוציאליסטיות מובהקות.
הן הוא והן ה-DSA אינם מתנגדים לעקרונות של שוק חופשי, אלא מדגישים את הצורך בדמוקרטיזציה ובהתייעצות ציבורית באשר לאופן ניהול הכלכלה.
ממדאני מקדם פיקוח על שכר דירה, חיזוק הגנות לדיירים, והקמת סוכנות לפיתוח דיור חברתי שתבנה 200,000 יחידות דיור בר-השגה בשכירות יציבה לעשור.
הוא מציע להכפיל את התקציב לשיקום הדיור הציבורי עבור 400,000 דיירים, להגביר את הצפיפות באזורים סמוכים לתחבורה ציבורית ולבצע שדרוגים בשכונות מבוססות.
הוא תומך בטיפול אוניברסלי בילדים לגיל הרך, ומציע להעניק "סלי תינוקות" למשפחות צעירות, הכוללים מוצרים חיוניים.
הוא יזם הצעת חוק לביטול הפטור ממס רכוש לאוניברסיטאות פרטיות כמו אוניברסיטת ניו יורק ואוניברסיטת קולומביה כדי להעביר את התקציבים למערכת הציבורית של אוניברסיטת העיר ניו יורק ואוניברסיטת המדינה של ניו יורק.
ב-2021 הצטרף לשביתת רעב יחד עם נהגי מוניות במאבק להקלת חובותיהם של בעלי המוניות בניו יורק.
במצע הבחירות שלו, ממדאני קרא להקים רשת מרכולים בבעלות עיריית ניו יורק, וזאת בנימוק שהתחרות הכלכלית בין הרשתות הקיימות לא מוכיחה את עצמה בהורדת מחירים והבטחת איכות.
לדידו, במצב הקיים המחירים גבוהים מכפי שהם אמורים להיות, ואף נוצרים "מדבריות מזון", כלומר, אזורים עניים בעיר בהם לא ניתן למצוא מגוון מוצרים כדוגמת ירקות.
ממדאני שיתף פעולה עם פוליטיקאים יהודים ליברלים בניו יורק ואף ערך קמפיינים בבתי כנסת, דבר המצביע על קשרים עם הקהילה היהודית בעיר.
בריאיון לעיתון החסידי דער בלאט אמר כי יעבוד בשיתוף פעולה עם מנהלי ישיבות בעיר וכי "יגן עליכם מכל מי שרוצה להפריע לאורח החיים שלכם".
כמו כן, זכה ממדאני לתמיכה מצד פלג ה"אהרונים" בחסידות סאטמר,חסידות אנטי ציונית המתנגדת למדינת ישראל ואף ביקר בחגיגות "יום ההצלה" של הרבי מסאטמר.
עם זאת, הוא סירב לחתום על עצומה שעסקה בזיכרון השואה ובהתנגדות לאנטישמיות, בטענה עקרונית כי אינו חותם על מכתבים פומביים, צעד שעורר תשומת לב וביקורת.
ממדאני מביע ביקורת חריפה על מדיניות ישראל כלפי הפלסטינים, תומך בטענות למדיניות אפרטהייד על ידי ישראל ותומך בתנועת ה-BDS.
בעברו היה ממקימי התא של "סטודנטים למען פלסטין" בקולג' באודוין שבו למד.
כחבר האספה המדינתית של ניו יורק ניסה לקדם יוזמות שימנעו השקעות עירוניות בחברות המעורבות בכיבוש ובמערכת הביטחון הישראלית.
במהלך הקמפיין אמר כי אם ייבחר לראש העיר ניו יורק, ינחה את משטרת ניו יורק לעצור את בנימין נתניהו אם יגיע לעיר, בהתבסס על צווי המעצר של בית הדין הפלילי הבין-לאומי.
כאשר נשאל ממדאני האם הוא תומך בזכותה של ישראל להתקיים כמדינה יהודית, השיב כי הוא תומך בזכותה להתקיים כ"מדינה של שוויון זכויות", תשובה שנתפסת כשלילה עקיפה של רעיון מדינת הלאום היהודית.
הוא תיאר את מצוקתם של הפלסטינים כמרכזית בזהותו האישית וכמניע עיקרי לפעילותו הפוליטית.
למחרת טבח שבעה באוקטובר שבוצע על ידי מחבלים פלסטיניים, ממדאני פרסם הודעה שבה גינה פגיעה באזרחים "משני הצדדים", אך התמקד בעיקר בגינויה של ישראל.
בהמשך, כשנשאל על הדברים בקמפיין, הוסיף אמירות שליליות יותר כלפי הפעולה הפלסטינית, אך עדיין הדגיש כי הפגיעה באזרחים חפים מפשע היא הטרגדיה המרכזית, והשתתף במחאות חד-צדדיות.
הוא נעצר בהפגנה בעד הפסקת אש בעזה באוקטובר 2023, שב אחר כך בשביתת רעב עם סינת'יה ניקסון, וערך ארוחת אפטאר להפסקת אש ברמדאן 2024. במלאת שנתיים לטבח שבעה באוקטובר פרסם ממדאני הצהרה ברוח דומה לזו שפרסם למחרת הטבח, וגונה על ידי משרד החוץ הישראלי.
במהלך השנים, ממדאני הביע תמיכה פומבית באישים הקשורים לחמאס.
למשל בשנת 2017 פרסם שיר בו הביע את אהבתו לחמישה בני אדם שנשפטו בארצות הברית בגין סיוע לחמאס.
בנוסף קידם יוזמות אנטי ישראליות, בהן הצעת חוק שנועדה למנוע מארגוני צדקה לתרום לארגונים התומכים בהתנחלויות.
ממדאני סירב בשנת 2025 לחתום על הצהרה מטעם אספת מדינת ניו יורק לתמיכה בישראל לציון יום עצמאותה, בטענה שהנוסח סותר את מדיניות ממשלת ישראל בפועל.
בנוסף, ספג ביקורת על אי תמיכתו בהחלטות האספה לציון יום הזיכרון לשואה בין השנים 2021–2025, וכן על אי תמיכתו בהחלטות דומות בשנים קודמות, אך קיבל הגנה מקבוצות יהודיות פרוגרסיביות.
אף על פי כן טען שהוא מכיר בטענת ישראל לזכות הקיום, "כמדינה עם זכויות שוות לכל אזרחיה", ושהוא מתעב אנטישמיות.
בזמן הקמפיין לראשות עיריית ניו יורק נשאל ממדאני על הביטוי "אינתיפאדה גלובלית".
הוא הסביר כי מדובר בקריאה סמלית לזכויות אדם פלסטיניות, ולא לעידוד אלימות או אנטישמיות, וכי הוא מתנגד להסתה לאלימות, אך סירב לגנותו.
הוא אף טען שהמילה "אינתיפאדה" שימשה את מוזיאון השואה האמריקאי בתרגומים ערביים בהתייחסות להתנגדות יהודית בשואה, דבר שהוכחש וגונה בחריפות על ידי המוזיאון, וכן על ידי פוליטיקאים כקירסטן ג'יליברנד ואריק אדמס.
בעקבות ביקורת חריפה הבהיר בהמשך כי הוא מעודד הימנעות משימוש בביטוי.
ממדאני תמך בהצעה 1, שהיא תיקון משנת 2024 לחוקת ניו יורק שהפך ללא חוקתית את האפליה על רקע אתני, מוצא לאומי, גיל, מוגבלות, מין (כולל נטייה מינית, זהות מגדרית וביטוי מגדרי), היריון ותוצאות הקשורות להריון ובריאות ואוטונומיה של הרבייה.
בפברואר 2025 הופיע ממדאני בעצרת בכיכר יוניון במחאה על צו נשיאותי שנחתם על ידי הנשיא דונלד טראמפ שאיים "לעכב מימון פדרלי מבתי חולים המספקים טיפולים המאשרים מגדר לצעירים טרנסג'נדרים".
כחלק ממצע הבחירות לראשות העיר, ממדאני תומך בהרחבה והגנה על טיפול תומך בזהות מינית ברחבי העיר.
הוא הציע השקעה מיידית של 65 מיליון דולר עבור ספקי שירותים ציבוריים כדי להציע טיפול רפואי ולהבטיח את אחריות בתי החולים.
הוא גם שואף לבסס את ניו יורק כעיר מקלט ללהט"בים ולהקים בעירייה את המשרד לענייני להט"בים כדי "להרחיב ולרכז את השירותים, התוכניות והתמיכה שתושבי ניו יורק להט"בים זקוקים להם בתחומי הדיור, התעסוקה ועוד".
ממדאני תומך בביטול קבוע של תעריפי האוטובוסים.
הוא דגל בתוכנית פיילוט לתחבורה ציבורית בחינם של אשר הושקה בקווים Q4, B60, Bx18, M116 ו-S46/96 בספטמבר 2023. התוכנית הראתה עלייה של 30 אחוז במספר הנוסעים בימי חול, בעיקר מאנשים שמרוויחים פחות מ-28,000 דולר בשנה.
בחמשת הקווים שהפכו לחינמיים, התקיפות על מפעילי אוטובוסים ירדו ב-38.9 אחוז.
התוכנית הסתיימה באוגוסט 2024 לאחר שמחוקקי המדינה לא אישרו אותה מחדש.
בתגובה אמר ממדאני, "ה-MTA התנגדה לתוכנית הזו...
משום שאמרו שעכשיו זה לא הזמן ליצור כל סוג של בלבול סביב גביית תעריפים." הוא מעריך שביטול התשלום בעד נסיעה באוטובוסים יעלה לעיר ניו יורק 650 מיליון דולר בשנה.
בדצמבר 2022 הציג ממדאני סדרה של הצעות חוק "לתקן את ה-MTA".
הוא הציע נסיעות חינם באוטובוסים בארבע השנים הבאות ברחבי ברונקס, ברוקלין, קווינס, ולאחר מכן מנהטן וסטטן איילנד.
החוק נועד לכסות את הגירעון של 2.5 מיליארד דולר של ה-MTA עם סעיף מרכזי שכולל הקפאת תעריפים ל-2.75 דולר.
סעיף מרכזי נוסף כלל הקצאת תקציב להעלאת התדירות, כגון מרווחי נסיעה של שש דקות לרכבות ול-100 קווי האוטובוס הנפוצים ביותר ותקציבים נוספים לצורך הגדלת השירות בשאר הקווים ב-20 אחוז.
בשנת 2023 היה ממדאני שותף להגשת הצעת חוק אגרת רישום רכב מבוססת משקל, כדי להניא אנשים מלהחזיק כלי רכב כבדים יותר, במאמץ להפוך את הרחובות לבטוחים יותר.
הוא היה תומך נלהב באגרת גודש וגיבש הצעת חוק עם הסנאטור ממדינת ניו יורק, מייקל ג'יאנאריס, שכותרתה "תמחור גודש נכון" כדי להגדיל את תדירות שירותי האוטובוסים ולהגדיל את מספר האוטובוסים החינמיים.
ממדאני טען כי הגברת השיטור ומערכת בתי הכלא תורמות מעט למניעת נזקים וכי "עבודה מכובדת, יציבות כלכלית ושכונות עשירות במשאבים" יוצרות טוב יותר את בטיחות הציבור.
הוא דגל בגישה קהילתית יותר להפחתת הפשיעה, תוך התמקדות בתוכניות הסברה לחסרי בית ותוכניות נגד אלימות.
הוא טוען שישנה תלות רבה מדי במשטרה כדי לפתור בעיות חברתיות ואומר, "למשטרה תפקיד קריטי למלא, אבל כרגע אנחנו מסתמכים עליה כדי להתמודד עם כשלים של רשת הביטחון החברתית המונעת ממנה לעשות את עבודתה האמיתית".
הוא הציע להקים מחלקה לבטיחות קהילתית כדי להרחיב את פעילותה בתחום בריאות הנפש.
ממדאני הוא אזרח אוגנדה, והתאזרח בארצות הברית בשנת 2018. הוא מוסלמי שיעי ורואה את עצמו כחלק מפלג התריסריים.
ממדאני נישא בפברואר 2025 לראמה דוואג'י, אמנית אנימציה וקדרית אמריקאית, בת למשפחה סורית.
הם נישאו בטקס מוסלמי ולאחריו ערכו טקס נישואים אזרחיים בבניין העירייה של ניו יורק.
ביולי 2025 ביקרו באוגנדה וגם שם ערכו טקס נישואים מסורתי.
זוהר מידן (נולדה ב-14 בנובמבר 1988) היא שחקנית ומדבבת ישראלית.
מהישראלים הראשונים בישראל שיצאו מהארון כאינטרסקס.
מידן נולדה בראשון לציון וגדלה במושב שדמה, שלישית מבין חמש אחיות.
בשנים 2011–2014 למדה בגודמן - בית ספר למשחק בנגב בבאר שבע.
במהלך לימודי המשחק החלה לספר לסביבתה על העקרות, ובהמשך שיחקה בהצגת היחיד האוטוביוגרפית "פוריה" שכתב חברה יקיר אליהו וקנין ועלתה בפסטיבל ישראל.
בסיום הלימודים החלה לשחק בתיאטרון באר שבע: "אקסטרה לארג'", "אם נדע לאהוב", ערב שירי אהבה של ז'אק ברל, "השיטה", "הרולד ומוד", "בית ברנרדה אלבה", "חתונת דמים", "בימינו לא יוצאים לדו-קרב", "הלוויה חורפית", "ארבע דקות ו-12 שניות" בתפקיד קארה (שחקנית ראשית) ועוד.
ב-2019 גילמה תפקיד ראשי את רוני גולן בסרט "היום שאחרי לכתי" ב-HBO העולמי.
באותה שנה שיחקה בסדרת הטלוויזיה "מטומטמת", "עקרון ההחלפה" ועוד.
ב-2022 החלה לשחק בתיאטרון בית ליסין בהצגה "ברוכים הבאים לגיהנום".
ב-2024 שיחקה ב"סטמפניו" וב-2025 גילמה את קארן בהצגה "הכל אודות איב".
בשנת 2014 זכתה בפרס קרן שרת
בשנת 2014 זכתה בפרס "השחקנית המבטיחה" בפסטיבל עתיד התיאטרון בצוותא
בשנת 2018 זכתה בפרס הבמה לילדים ונוער בתפקיד ראשי בהצגה "אקטרה לארג'"
בשנת 2018 מועמדת לפרס השחקנית המבטיחה בפרס התיאטרון הישראלי על הדמות אנה בהצגה "בימינו לא יוצאים לדו-קרב"
זְוִיג הוא מונח במדעי החיים המתאר את סיווגו של אורגניזם (למשל בעל חיים או צמח), כנקבי או זכרי ובאורגנזימים שונים, בעל מאפיינים זכריים ונקביים כאחד.
נקבה היא יצור חי, שמייצר תאי ביצית וזכר הוא יצור חי, שבבגרותו מייצר תאי זרע (אלא אם כן, פתולוגיה מפריעה לו בזה).
חלוקה כזו קיימת רק בקרב יצורים חייים המקיימים רבייה מינית וגם חלוקה כזו אינה תמיד חדה וחד משמעית.
יש יצורים חיים רבים שמתרבים רק ברבייה אל-זוויגית ולפיכך אין להם חלוקה לזוויגים.
הדבר כולל את כל היצורים הפרוקריוטים - חיידקים וארכאונים.
גם חלק מהיצורים האאוקריוטים לא מתרבים ברבייה זיווגית.
במהלך ההיסטוריה של החיים בכדור הארץ, במשך מיליארדי שנים לא הייתה רבייה מינית ולפיכך לא הייתה חלוקה לזוויגים.
אצל אורגניזמים רבים מבין היצורים בעלי רבייה מינית, זוויג הייצור נקבע בעזרת כרומוזומי מין.
אצל יונקים, למשל, לזכר יש כרומוזום Y אחד ו-כרומוזום X אחד ואילו אצל הנקבות, שני כרומוזומי X.
אצל עופות, ואצל חלק מהזבובים, קיימים כרומוזומי מין אחרים.
באורגניזמים מסוימים ההבדלים בין זכר לנקבה מתבטאים לא בזוג כרומוזומים ספציפי - אצל דבורת הדבש, לדוגמה, הנקבה דיפלואידית, ויש לה שני עותקים מכל כרומוזום ואילו הזכר הפלואידי, ולו רק עותק אחד מכל כרומוזום.
יש גם יצורים, שזוויגם לא נקבע באמצעות הגנום, אלא כתוצאה מהסביבה ההתפתחותית: בקרב רוב הזוחלים, כולל צבים ותנינים, יש קביעת מין תלוית טמפרטורה, והטמפרטורה בה מצויות הביצים קובעת את ההתפתחות לזכר או לנקבה.
אורגניזמים רבים הם הרמאפרודיטים, והם בעת ובעונה אחת זכר וגם נקבה, וכל פרט בוגר ובריא בהם מייצר גם תאי זרע וגם תאי ביצית.
בין האורגניזמים ההרמאפרודיטיים, יש גם יצורים דיכוגמיים, שהתכונות הזכריות והנקביות שלהם מתבטאות בזמנים שונים בתקופת חייהם, ולא בעת ובעונה אחת.
עם האורגניזמים הדיכוגמיים, נמנים צמחים רבים, ומספר מיני דגים (כמו השושנונים) וחלזונות.
בעוד בקרב עולם החי קיום זוויג אינו נפוץ, הוא נפוץ בקרב בעלי חיים.
חשיפה של בני אדם לבעלי חיים בעלי זוויג, גרמה לכך שמשך אלפי שנים מלומדים לא היו מודעים לרבייה א-מינית ולאפשרות של קיום מינים חסרי זוויג.
היבט זה של דגימה מוטה (הסתכלות על בעלי חיים, במיוחד בעלי חיים גדולים כמו יונקים ועופות הקרובים יחסית לאדם ויש להם רבייה מינית וזוויג) גורר גם היום דעה קדומה לפיה רוב עולם החי מכיל זכרים ונקבות בעוד שתכונה זו קיימת רק בחלק מעולם החי.
רוב בעלי החיים אכן מקיימים רבייה מינית והם בעלי זוויג אך יש מיני בעלי חיים שעבורם דבר זה אינו נכון.
מחלקת בעלי חיים מסוג גלגיליות עלוקתיות מכילה כ-450 מינים שונים וקיימת במקווי מים מתוקים בכל העולם.
גלגיליות עלוקתיות מיוחדות בקרב מיני בעלי החיים בכך שהן חסרות זוויג, ואחת הקבוצות הבודדות המסוגלות לקבל DNA מחוץ לתחומי ההמין הטקסונמי שלהן.
ביצורים בעלי רבייה מינית, קיימת נוסף לברירה טבעית ביחס לשרידה, ברירה טבעית ביחס ליכולת למצוא בן או בת זוג מתאימים, וביכולת להתרבות איתם.
סוג של ברירה זו היא ברירה זוויגית.
היבט זה באבולוציה קובע כי הפרטים המותאמים באופן הטוב ביותר להשגת בני זוג לרבייה יגדילו את הייצוג הגנטי היחסי שלהם בדורות הבאים, בכך שישיגו הצלחה גדולה יותר ברבייה.
איברים, מערכות או תכונות הנבררות על ידי הברירה הזוויגית מתאפיינות בכך שהן מתבטאות באופן שונה בזכרים ובנקבות, מה שמביא לתופעה של דו-צורתיות זוויגית – תופעה בעלת תפוצה נרחבת ביותר בעולם הטבע שבה קיימים בין שני הזוויגים הבדלים נוספים מלבד היותו של אחד מהם מייצר תאי זרע והשני תאי ביצית.
הסיבה להפרדה בין ברירה זיווגית לבין תהליכי ברירה טבעית הנוגעים להשרדות היא שלפעמים ברירה הזוויגית יוצרת חסרונות להשרדות או בהקשר של שרידת הצאצאים.
לדוגמה זכרים בקרב דגים, ועופות יכולים להיות צבעוניים יותר.
דבר זה יכול להיות יתרון בהקשר של ברירה זיווגית אבל להקטין את סיכוי השרידה של הפרט עצמו ושל צאצאים שלו בגלל סיכוי רב יותר להטרף.
באופן דומה קרניים גדולות אצל איילים המשמשים כתצוגת ראווה ולשם קרבות יכולים להתקע בענפים ולגרום למוות או פציעה.
מגנון סיכון נוסף לזכרים בהקשר זה הוא הוצאת אנרגיה וסיכון עצמי בקרבות ראווה על בנות זוג.
הבדלים בין זכרים לנקבות הנובעים מברירה זיווגית הם לרוב גם הבדלים אנטומיים וגם הבדלים באורח החיים.
למשל, בקרב יונקים, לבד מההבדלים האנטומיים באברי הרבייה הזכר לא נכנס להריון, לא מניק.
בקרב היונקים והעופות הנקבה לעיתים קרובות מטפלת בצאצאים ואילו הזכרים לא בהכרח.
עם זאת הבדלים בין זכרים ונקבות אינם בהכרח זהים במינים שונים.
לדוגמה בעוד בקרב יונקים רבים הזכרים הם גדולים וחזקים יותר מאשר נקבות, בקרב חרקים הרבה פעמים הזכר הוא הקטן יותר.
כמו כן בקרב סוסוני ים, הזכר ולא הנקבה, נמצא ב"הריון" שבו הוא "דוגר" על הביצים.
במשמעותו זו, "זוויג" מקביל למילה "מין" הנהוגה בשימוש הכללי של השפה העברית.
ההזדקקות למילה נוספת עלתה כי המילה "מין" בעברית משמשת גם כשמה של דרגת הבסיס במערך המיון של עולם הטבע.
בנוסף לכך, נדרש היה להבדיל בין Sex במשמעותו הכפולה באנגלית לבין סקס, במשמעותו כתיאור יחסי מין בשפה העברית.
במדעי החברה נהוג להשתמש במונח מגדר, בחלוקה התרבותית-חברתית בין גבר לאישה.
בגאומטריה, זווית היא כל אחד משני חלקי המישור הסגורים המוגבלים על ידי שתי קרניים שיש להן נקודת קצה משותפת.
לשם המחשה, מקובל לדמות את המישור לעיגול, ואת שתי הקרניים לשניים מרדיוסיו.
על פי דימוי זה, הזווית היא גזרת העיגול המוגבלת על ידי שני רדיוסים.
קרני הזווית, או הרדיוסים המגבילים אותה, מכונים שוקי הזווית.
נקודת הקצה המשותפת לשתי השוקיים, נקראת קדקוד הזווית.
סימון זוויות נעשה, בדרך כלל, באמצעות אותיות האלפבית היווני.
זווית בין שתי עקומות במישור שנחתכות זו עם זו, היא הזווית בין המשיקים לעקומות, בנקודת החיתוך.
במרחב התלת-ממדי, זווית בין מישורים נחתכים, היא הזווית הנוצרת בין שני ישרים השוכנים בשני המישורים, והמאונכים לקו החיתוך של המישורים, בנקודה כלשהי.
הזווית בין שתי קשתות על פני כדור היא הזווית בין המישורים המכילים אותן.
בשם זווית מכנים גם את גודלה של הזווית, שהוא גודל חסר ממד.
על פי ההגדרה המקורית, גודל הזווית, הוא חלק המישור המוגבל על ידי שתי שוקיה.
כך למשל, במקרה בו שתי שוקי זווית מתלכדות, אחת מהזוויות המתקבלות שווה ל-0, ואילו השנייה שווה ל-1 (זווית שלמה).
בשימושים מתמטיים, גודל הזווית מוגדר על ידי היחס בין אורך הקשת המוגבלת על ידי שוקי הזווית, לבין אורך השוק עצמה (רדיוס הקשת).
יחידת המידה בשיטה זו היא הרדיאן.
לפי שיטה זו גודל הזווית השלמה הוא רדיאנים.
בשימושים שאינם מתמטיים, מקובלת הגדרה המבוססת על חלוקת המעגל ל-360 גזרות מעגל שוות.
כל יחידה כזו קרויה מעלה.
הסמל המקובל לציון יחידה זו הוא סימן כתב עילי בצורת עיגול (°).
ניתן להגדיר את גודל הזווית גם במושגים של סיבוב.
על פי הגדרה זו, הזווית השלמה מקבילה לסיבוב מלא של קרן או של קטע סביב נקודת הקצה שלהם, וגודלן של זוויות שהן קטנות מזווית שלמה, מוגדר על ידי חלקי סיבוב.
למדידה מקורבת של זווית משמש מד זווית – מכשיר מדידה דמוי חצי עיגול, או עיגול שלם, שעליו שנתות עם סימון גודלי הזוויות.
מדידה מדויקת יותר יכולה להיעשות באמצעות מד-זווית אלקטרו-מכני.
זווית מנוונת – זווית בת 0°.
זווית חדה – זווית קטנה מזווית ישרה (וגדולה מ-0°).
זווית ישרה – רבע מזווית שלמה.
כל אחת משוקי הזווית היא אנך לצלע השנייה.
זווית קהה – זווית גדולה מזווית ישרה וקטנה מזווית שטוחה.
זווית שטוחה – מחצית מזווית שלמה.
שני שוקי הזווית מונחים על ישר אחד.
זווית נִישָּׂאָה – זווית גדולה מזווית שטוחה אך קטנה מזווית שלמה.
שתי שוקי הזווית מתלכדות זו עם זו.
זוויות בין שני ישרים נחתכים
שני ישרים נחתכים יוצרים ארבע זוויות שיש להן קדקוד משותף (נקודת החיתוך של הישרים).
ניתן למיין זוויות אלו לשני סוגים של זוגות זוויות:
זוויות צמודות – זוג זוויות שיש להן שוק משותפת.
שתי השוקיים שאינן משותפות יוצרות זווית שטוחה (המהווה למעשה את אחד הישרים הנחתכים) סכומן של זוויות צמודות שווה ל-180 מעלות ( ברדיאנים).
לעיתים מכונות זוויות אלו זוויות משלימות (Supplementary angles).
שני ישרים נחתכים יוצרים ארבעה זוגות של זוויות צמודות.
זוויות קודקודיות – שתיים מארבע הזוויות הנוצרות על ידי שני ישרים נחתכים, שאין להן שוקיים משותפות.
לזוויות קדקודיות יש קדקוד משותף וממנו נגזר שמן.
שני ישרים נחתכים יוצרים שני זוגות של זוויות קדקודיות.
זוויות קודקודיות שוות זו לזו, וזאת ניתן להוכיח באמצעות המשפט לפיו סכום זוויות צמודות על ישר הוא 180 מעלות.
מכיוון שלכל אחת מהזוויות הקודקודיות זווית משלימה משותפת, כל אחת מהן משלימה אותה ל-180 מעלות, ומכאן שהן שוות.
בתרשים, זוויות A ו-B הן זוג זוויות קודקודיות, והן שוות זו לזו.
כך גם זוויות C ו-D.
זוויות בין שני ישרים וישר החותך אותם
שני ישרים וישר החותך אותם יוצרים שמונה זוויות.
ניתן למיין זוויות אלו לשלושה סוגים של זוגות זוויות:
זוויות מתאימות – זוג זוויות הנמצאות באותו צד של הישר החותך ובאותו מקום ביחס לשני הישרים הנחתכים (מעל הקו הישר או מתחת הקו הישר).
זוויות מתאימות בין ישרים מקבילים שוות זו לזו בגודלן.
זוויות חד-צדדיות – זוג זוויות מאותו צד של הישר החותך, הנמצאות שתיהן בין שני הישרים (פנימיות), או שתיהן מחוץ לשני הישרים (חיצוניות).
סכום זוויות חד-צדדיות בין ישרים מקבילים הוא 180° (כמו זווית שטוחה).
זוויות מתחלפות – זוג זוויות משני צדי הישר החותך, הנמצאות שתיהן בין שני הישרים (פנימיות), או שתיהן מחוץ לשני הישרים (חיצוניות).
זוויות מתחלפות בין ישרים מקבילים שוות זו לזו בגודלן.
זוויות נגדיות במרובע הן זוג זוויות פנימיות של המרובע שאין להן שוק משותפת.
במרובע ישנן שני זוגות זוויות כאלה.
זוויות נגדיות במקבילית (ולכן גם במעוין, מלבן וריבוע) שוות זו לזו.
זוויות סמוכות במרובע הן זוג זוויות פנימיות של המרובע שיש להן שוק משותפת.
במרובע ישנן ארבעה זוגות זוויות כאלה.
סכומן של זוויות סמוכות במקבילית שווה ל-180 מעלות.
זוויות בסיס במשולש שווה-שוקיים הן זוויות שנמצאות מול השוקיים השוות.
בטרפז שווה-שוקיים ישנן שני זוגות של זוויות כאלו: זוג זוויות סמוכות שהבסיס הגדול הוא שוק משותפת שלהן, וזוג זוויות סמוכות שהבסיס הקטן הוא שוק משותפת שלהן.
זוויות הבסיס במשולש ובטרפז שווי שוקיים שוות זו לזו.
זווית חיצונית למצולע קמור היא כל אחת מהזווית הצמודות לאחת מהזוויות הפנימיות של המצולע.
זווית חיצונית למשולש שווה לסכום הזוויות שאינן צמודות לה.
סכום הזוויות החיצוניות במצולע קמור הוא 360 מעלות.
חצייה של זווית (כלומר חלוקתה לשתי זוויות שוות זו לזו), באמצעות סרגל ומחוגה בלבד, היא בעיית בנייה פשוטה ביותר.
טריסקציה של זווית, כלומר חלוקתה לשלוש זוויות שוות, התגלתה כבעיה קשה ביותר.
אף שהבעיה הוצגה כבר ביוון העתיקה, הרי שרק במאה ה-19 נמצאה הוכחה שלבעיה זו אין פתרון.
על זוויות במצולע ראו בערך מצולע.
הפונקציות הטריגונומטריות הן פונקציות הפועלות על זוויות.
הטריגונומטריה, העוסקת בפונקציות אלה, כוללת משפטים רבים העוסקים בקשרים בין זוויות שונות.
זווית התקפה , בכלי תעופה היא הזווית שבין מיתר של משטח אווירודינמי מסוים (כנפיים, זנב וכדומה) לבין כיוון הזרימה היחסית בכיוונו.
במילים אחרות, זווית התקפה נמדדת בין המיתר לבין כיוון התקדמותו.
קיימת הפרדה בין זווית התקפה של כנף לזווית התקפה של מטוס, בעוד זאת של הכנף מתייחסת לזווית בין הפרופיל הממוצע בכנף למהירות הזרימה המציפה, זווית התקפה של מטוס מתייחסת לזווית הנוצרת בין הציר האורכי של מטוס לזרימה המציפה.
בהינתן שהמבנה של המטוס ידוע, ניתן מזווית כללית זאת להגיע לזוויות ההתקפה הנוצרות על הכנפונים השונים.
המונח רלוונטי בעיקר לגבי התקדמות בחלל המכיל גז או נוזל.
ככל שגדלה זווית ההתקפה, כך גדל כוח התגובה של הגז או הנוזל המופעל על המשטח.
כיוון הכוח הוא השקול שבין כיוון ההתקדמות לזווית ההתקפה, ובמקרה של כלי טיס גדל כוח העילוי ככל שגדלה זווית ההתקפה של הכנף או להב המדחף או הרוטור, אך רק עד גבול מסוים שנקרא "זווית הזדקרות", שמעבר לו קטן כוח העילוי עד אפס.
זווית ההתקפה הגבוהה ביותר עד היום, שבה מטוס נשאר יציב לאורך יותר מ־10 שניות היא 89.8°, שהושגה על ידי המטוסים הרוסיים סוחוי Su-35 וסוחוי Su-37.
השימוש העיקרי בזויות התקפה מופיע במשואת הכוחות הנוצרים על גוף בזרימה מציפה.
ככלל, ניתן להגיד שככל שזווית ההתקפה גדולה יותר, הכוח שיפעל על הגוף יהיה גדול יותר.
בזווית התקפה גדולה, הזרימה מתנתקת מהגוף בתהליך הקרוי "הזדקרות" והגוף מאבד את הכוחות שפועלים עליו.
כוח עילוי על פרופיל ניתן על ידי:
- צפיפות האוויר, הקטנה ככל שעולים בגובה ()
- המהירות היחסית בין הכנף לבין האוויר ()
- מקדם העילוי (חסר ממדים)
זוויאהל (אוקראינית: Звягель; יידיש: זוועהיל) היא עיר במחוז ז'יטומיר שבאוקראינה.
העיר נמצאת במקום התנקזות הנהר סמולקה לסלוץ', כ־217 קילומטר מערבית לקייב על שתי דרכים מרכזיות.
העיר ידועה כמרכז יהודי חשוב, וכמרכז חסידי חשוב, על שמה הקודם של העיר נקראת חסידות זוועהיל.
האזכור הראשון של העיר בשנת 1256, בדברי הימים של נסיכות גליציה-ווהלין בשם "ווזוויאהל" (Возвягель) לאחר מכן זוויאהל (Звягель); ביידיש שם זה נכתב זוועהיל.
שנה לאחר מכן הנסיך דניאיל מגליציה שרף את העיר לאחר שתושביו סירבו להיכנע לו.
מאז הפכה העיר לכפר קטן.
ב־1280 הוא נכבש על ידי המונגולים.
המקום נותר בחורבותיו עד שבשנת 1507 בנה במקום הנסיך קונסטנטין מאוסטרוה מבצר.
מסביב למבצר התחילה להתפתח עיר חדשה.
ב־1620 היו בעיר חמישה רחובות ו־403 בתים.
העיר נפגעה מאוד במרד בוגדן חמלניצקי בשנים 1648–1649. ב־1740 הוקם בית הכנסת הגדול.
ב־1793, כתוצאה מחלוקת פולין השלישית, הפכה העיר לחלק מהאימפריה הרוסית.
ב־1795 שם העיר שונה לנובוהרד-וולינסקי.
בשנים 1795–1804 שימשה כמרכז החבל (גוברניה) ווהלין.
בערך משנות ה'תק"ן (1790) ייסד בה הרב משה גולדמן מרכז חסידי שהתקיים במשך דורות, עד שצאצאיו עלו ארצה.
בשנת 1903 הועברה לעיר ישיבת "אור תורה", בה למדו 70 תלמידים, עם מייסדה וראשה הרב יואל שורין ("העילוי מפולטבה"), לאחר שבברז'ניצה (בה נוסדה בשנת 1896) הייתה שרפה גדולה שפגעה קשות ביהודים.
בשנת 1915 מנתה אוכלוסיית העיר 22,809 תושבים, כאשר כמחצית מתושביה היו יהודים.
העיר נפגעה קשות במלחמת העולם הראשונה, ובשנת 1922 היו בה רק 12,858 תושבים.
במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה, בקיץ 1919 נערך פוגרום רחב ממדים בו נרצחו כ-1,000 יהודים.
העיר ידעה התפתחות מואצת בשנות השלטון הקומוניסטי הראשונות.
היא שינתה את צורתה עד לבלי הכר מעיירה יהודית-פולנית טיפוסית לעיר סובייטית עם בסיסים צבאיים.
בשנת 1939 הוחל בסלילת כביש קייב-לבוב שעבר דרך העיר.
רוב בנייניה, כולל בית הכנסת הגדול, נהרסו.
בית הקברות היהודי נהרס אף הוא, ומצבותיו שימשו לבניית כביש.
ב-23 בספטמבר 1941 ירו הגרמנים בקרוב ל-4,000 מיהודי העיר ביער סמוך.
לאחר מכן, רוכזו יתר יהודי העיר בגטו שהוקם בה, בו נרצחו במספר אקציות ביערות הסביבה.
בשנת 1945 הוחל בשיקום העיר.
בשנת 1995 הוקמה אנדרטה לקורבנות המלחמה מנובוהרד-וולינסקי.
ב-2022 שונה שמה של העיר חזרה לזוויאהל באופן רשמי.
זוויות אוילר הן שלוש זוויות במרחב האוקלידי המשמשות לתאר סיבוב בשלושה ממדים.
הזוויות נקראות על שם המתמטיקאי השווייצרי לאונרד אוילר.
פעולות סיבוב בשלושה ממדים יוצרות את חבורת הסיבוב (3)SO.
סיבוב ניתן ליצוג על ידי מטריצות סיבוב וכן על ידי קווטרניוני יחידה.
סיבוב כללי במרחב תלת־ממדי ניתן לייצוג על ידי הרכבה של שלושה סיבובים (סיבובי אוילר).
כל סיבוב מתואר על ידי ציר הסיבוב וזווית הסיבוב סביב הציר.
זוויות אלו נקראות זוויות אוילר.
ישנן מספר קונבנציות לייצוג של סיבוב כללי בעזרת זוויות אוילר, ויש להדגיש שהחלפת סדר הסיבוב משנה את התוצאה המתקבלת ולכן הקונבנציה חייבת להגדיר את הסדר בו מבוצע הסיבוב של שלוש הזוויות.
סיבוב בזווית סביב ציר z.
סיבוב זה מעביר את מערכת הצירים הכחולה למערכת הצירים הירוקה.
סיבוב בזווית סביב ציר x של מערכת הצירים המסובבת (הירוקה).
סיבוב זה מעביר את מערכת הצירים הירוקה למערכת הצירים האדומה.
סיבוב בזווית סביב ציר z של מערכת הצירים המסובבת (האדומה).
לזוויות אוילר שימושים בפיזיקה, בתחום המכניקה של גוף קשיח וניתן באמצעותן לתאר זוויות גוף של גוף קשיח, כמו מטוס או ספינה:
גלגול (Roll) – סיבוב מצד לצד.
עלרוד (Pitch) – מלשון "עלה ו-רד".
סבסוב (Yaw) – סיבוב שמאלה וימינה.
בתחום הארטילריה תנועה זו מכונה צידוד.
לרוב יסומנו שלוש זוויות אוילר בשלוש האותיות היווניות: פי, תטא, ופסי (; ; בהתאמה).
כאשר פי תתאר את הסיבוב סביב ציר ה-x, תטא את הסיבוב סביב ציר ה-y ו-פסי סביב ציר ה-z.
זווית דו-מישור היא הזווית בין שני מישורים.
ההגדרה הטבעית לזווית היא בין שני ישרים נחתכים.
הזווית בין שני מישורים A ו-B במרחב מוגדרת כזווית בין האנכים של מישורים אלה בנקודה משותפת.
לחלופין, ניתן להגדיר את זווית הדו-מישור כזווית בה יש לסובב את מישור A ביחס לקו החיתוך בין המישורים, כדי שיתלכד עם מישור B.
הזווית ההפוכה תחזיר אותנו ממישור B למישור A, לכן .
גם הזווית המשלימה ל- מאפשרת הגעה ממישור A ל-B.
בממדים גבוהים יותר, הזווית הדיהדרלית מייצגת את הזווית בין שני היפר-מישורים; דהיינו הזווית בין שני תתי-מרחבים מממד n - 1 המוכלים שניהם במרחב מממד n.
הזווית הדיהדרלית במקרה זה מחושבת באופן דומה - כזווית בין האנכים לעל-מישורים אלה - שהם הווקטורים הניצבים לכל אחד מהווקטורים הפורשים של תתי-המרחבים, בהתאמה.
כאשר שני המישורים הנחתכים נתונים בהצגה קרטזית באמצעות צמד המשוואות הליניאריות:
הזווית הדיהדרלית ביניהם, φ, ניתנת לחישוב על ידי הנוסחה:
נוסחה שמתקבלת ישירות מלקיחת המכפלה הסקלרית בין שני האנכים למישורים nA ו-nB ומשימוש בעובדה שהשיעורים של שני וקטורים ניצבים אלו הם בדיוק מקדמי המשוואות שמייצגות את המישורים, כלומר: .
כשם שניתן להגדיר מישור באמצעות שני ישרים הנחתכים בנקודה אחת, ניתן גם להגדיר זווית דו-מישור באמצעות שלושה וקטורים שונים: , ו (הווקטורים האדום, הירוק והכחול באיור 1).
הווקטורים ו מגדירים מישור אחד, בעוד שהווקטורים ו- מגדירים מישור נוסף.
זוויות דו-מישור של ארבעה אטומים
בקירוב טוב, קשרים כימיים בין אטומים שכנים במולקולה שומרים על אורכיהם ועל הזוויות היחסיות ביניהם גם כאשר המולקולה מתפרקת למספר מולקולות קטנות יותר, או נקשרת למולקולות אחרות.
הודות לכך, ניתן להגדיר את מבנה המולקולה באמצעות סדרה של זוויות דו-מישוריות, שכל אחת מהן מוגדרת על ידי שלישיית וקטורי קשר כימי.
כפי שמודגם באיור 2, הזווית הדו-מישורית משנה רק את המרחק בין האטום הראשון והרביעי.
שאר המרחקים הבין-אטומיים באיור מאולצים על ידי אורכי הקשרים הכימיים וזוויותיהם.
איור 3 ממחיש את הזווית הדו-מישורית בין ארבעה אטומים.
האטום הראשון פונה כלפי מטה, האטום הרביעי פונה באלכסון ימינה ואילו האטומים השני והשלישי ממוקמים במרכז.
וקטור הקשר השני יוצא מתוך הדף.
הזווית הדו-מישורית היא הזווית הנוצרת בין הווקטור האדום לבין הווקטור הכחול במגמה מתמטית חיובית (נגד כיוון השעון).
כאשר האטום הרביעי משלים הקפה סביב האטום הראשון, הזווית הדו-מישורית מתאפסת.
כאשר האטומים הראשון והרביעי נגדיים זה לזה, כמו באיור 2, הזווית הדו-מישורית היא .
חלבונים בנויים משרשרת של חומצות אמינו המחוברות זו לזו באמצעות קשר פפטידי.
נקבעו שמות תקניים לזוויות הדו-מישוריות לאורך השרשרת:
כלומר, הזווית קובעת את המרחק בין אטומי הפחמן של קבוצות הקרבוקסיל של חומצות אמינו שכנות .
הזווית קובעת את המרחק בין אטומי החנקן של קבוצות האמין של חומצות אמינו שכנות .
לבסוף, הזווית קובעת את המרחק בין אטומי הפחמן הראשיים של חומצות אמינו שכנות .
מישוריות הקשר הפפטידי מאלצת את הזווית השלישית להיות או .
התצורה בה מכונה תצורת ציס (cis) ואילו התצורה בה מכונה תצורת טראנס (trans).
המרחקים בין אטומי הפחמן המרכזיים בתצורות ציס וטראנס הם בקירוב 2.8 ו-3.8 אנגסטרם, בהתאמה.
באופן כללי, תצורת טראנס שכיחה יותר בחלבונים.
תצורת ציס מופיעה בעיקר בקשר הפפטידי לקבוצה האימינית של חומצת האימינו פרולין .
הזוויות הדו-מישוריות בחלבונים מסומנות כ--, בהתאם למרחקן מאטום הפחמן המרכזי הנושא את השייר של חומצת האמינו.
הזווית הראשונה מוגדרת על ידי האטומים , הזווית השנייה מוגדרת על ידי האטומים , וכן הלאה.
הזוויות הדו-מישוריות בחלבונים נוטות להצטבר בקרבת הזוויות ,
קיימת השפעה הדדית בין זוויות דו-מישוריות שכנות: רק לעיתים רחוקות נמצא שתי זוויות דו-מישוריות שכנות בגודל וכו'.
IUPAC הגדירו שמות תקניים גם לזוויות דו-מישוריות במולקולות אחרות, כגון חומצות הגרעין DNA ו-RNA ורב-סוכרים.
זווית השיפוע הטבעי או זווית התנוחה היא תכונה הנדסית של חומרים גרגיריים.
זווית השיפוע הטבעי היא הזווית המרבית של שיפוע יציב של החומר, כאשר הוא ברמת לחותו הטבעית.
הזווית נקבעת על פי מידת החיכוך בין גרגירי החומר, מידת ההידבקות בין הגרגירים, וצורת הגרגירים.
כאשר נשפכים חומרים גרגיריים בתפזורת אל משטח אופקי, נוצרת ערימה בצורת קונוס.
הזווית הפנימית בין המשטח לבין שיפוע הערימה, היא זווית השיפוע הטבעי של החומר.
חומר עם זווית שיפוע טבעי חדה יותר יוצר ערימות שטוחות יותר מאשר חומר עם זווית שיפוע טבעי קהה יותר.
בעת תכנון מתקנים לטיפול ולעיבוד חומרים גרגיריים נעשה שימוש בנתוני זווית השיפוע הטבעי של חומר.
לדוגמה, בעת תכנון תאי קיבול עם תחתית שמיטה, מגדלי גרעינים (סילו), או מסוע שיפועי להובלת חומרים
ניתן להשתמש בנתוני זווית השיפוע הטבעי אף בעת איסוף חומר בערימה, כדי למנוע התמוטטות ובעת תכנון חפירות.
קיימות שיטות רבות למדידת זווית השיפוע הטבעי, כל אחת מהן תניב תוצאה שונה במקצת.
התוצאה המדויקת אף עשויה להשתנות למידת המיומנות של הבודק ביישום השיטה.
לכן, נתונים ממעבדות שונות אינם בהכרח ברי השוואה.
בגלל היות זווית השיפוע הטבעי של החומר מושפעת משיטת המדידה ומן התכונות של החומר, נתונים אלה ניתנים בדרך כלל בטווחי מעלות.
כך לדוגמה: זווית השיפוע הטבעי של חול היא 35–45 מעלות.
ניתן לקבל הערכה טובה של זווית השיפוע הטבעי על ידי שימוש בחוק הראשון של ניוטון.
נסמן את זווית הבסיס של הקונוס ב α ונבחן את משוואת הכוחות על אלמנט חומר בדופן הקונוס.
מכיוון שמניחים שהקונוס יציב אזי אלמנט המסה נמצא במנוחה ולכן בשני הצירים המופיעים באיור (x ו y) הכוחות מסתכמים לאפס:
כאשר N הוא הכח הנורמלי המופעל על ידי ערימת החומר המאזנת את הרכיב המאונך לערימה של כח הכובד ו־m היא מסת אלמנט החומר המופיעה באיור.
כאשר f הוא כח החיכוך הסטטי.
ממשוואת הכוחות בציר x והקשר הבסיסי של חיכוך סטטי מתקבל: עם מקדם חיכוך סטטי של החומר ממנו עשוי הקונוס (עם עצמו).
מכאן שהזווית המקסימלית תתקבל כאשר מתקיים שוויון עבורו החיכוך הסטטי מקסימלי ומעבר לזווית זו יפסיק החומר להיות סטטי, מקבלים:
ומקבלים את התוצאה עבור זווית השיפוע הטבעי: .
במקרה זה הזנחו את מורכבות המבנה הפנימי (ברמת גרגירי חומר בודדים) שגם היא משפיעה על זווית השיפוע הטבעי.
תחת המודל הפשטני המוצג כאן, זווית השיפוע הטבעי תלויה במקדם החיכוך הסטטי של החומר (עם עצמו) בלבד.
זחלי הארינמל מצוידים בלסתות משוננות שבעזרתן הם צדים נמלים וחרקים קטנים אחרים.
הגומה היא למעשה מלכודת אשר דפנותיה בזווית הקרובה מאוד לזווית השיפוע הטבעי.
כל חרק הנכנס לגומה מחליק במורד הדפנות.
הארינמל עוזר להידרדרות הקורבן והחול סביבו בכך שהוא זורק חול מן הגומה החוצה, כל אימת שהוא חש כי חרק נכנס למלכודת.
בהוצאת חול מתחתית הגומה, הארינמל מגביר את זווית השיפוע מעבר לזווית השיפוע הטבעי של החול, עד שהחרק שנכנס למלכודת מגיע לתחתיתה ונתפס בצבתות הארינמל.
הפסל מיכה אולמן שמרבה ליצור פסלים שמשלבים ברזל וחול חמרה שממלא את העבודות בלי להיות מודבק, משתמש ברבים מהם בזווית השיפוע הטבעי.
בחלקם החול תחום בין משטחי מתכת שקצותיהם יוצרים יחסית לאופק זווית של כ-35 מעלות.
אחרי שמוצבת מסגרת המתכת היא ממולאת בחול כך שנוצר גוף תלת־ממדי שחלק מפאותיו הן משטחי המתכת, וחלק הן משטחים שנוצרים בזווית השיפוע הטבעי.
בפסלים אחרים הוא מניח את החול בגובה מסוים מעל מסגרת מתכת בה נחתכו חורים בצורות מסוימות.
החול זורם דרך החורים ומשאיר קונוסים (או משטחים אחרים) בזווית השיפוע הטבעי מסביב לחורים.
זוויאד גָמסַחוּרדיָה (בגאורגית: ზვიად გამსახურდია; 31 במרץ 1939 – 31 בדצמבר 1993) היה מתנגד משטר בברית המועצות, פעיל זכויות אדם וסופר אשר הפך, בשנת 1991 לנשיאה הראשון של גאורגיה, בעידן התפרקות ברית המועצות.
גמסחורדיה הודח בהפיכה בדצמבר 1991, ומת בנסיבות לא ברורות בשנת 1993.
זוויאד גמסחורדיה נולד בטביליסי בשנת 1939. אביו, קונסטנטין גמסחורדיה היה אחד הסופרים הגאורגים החשובים במאה ה-20. גמסחורדיה הוכשר בתחילה בפילולוגיה והחל קריירה מקצועית כמתרגם ומבקר ספרותי.
בשנות נעוריו נקטה ברית המועצות צעדים לדיכוי הביטוי התרבותי בשפה הגאורגית.
ב-1955 ייסד קבוצת נוער לה קרא "גורגסליאני", על שם המלך וחטנג גורגסלי, שמטרתה להפיץ דו"חות על הפרות זכויות האדם בגאורגיה.
ב-1956 נעצר בהפגנה כנגד מדיניות הרוסיפיקציה בגאורגיה, ושוב נעצר בשנת 1958 על כך שהפיץ ספרות אנטי-קומוניסטית.
הוא אושפז בבית חולים פסיכיאטרי (עונש מקובל בברית המועצות באשר למתנגדי המשטר) למשך חצי שנה.
בשנת 1972 השיג גמסחורדיה תהודה רחבה למאבקו כנגד השחיתות הקשורה במינוי פטריארך (קתוליקוס) לכנסייה הגאורגית האורתודוקסית, בה היה חבר.
הוא ייסד קבוצה להגנת זכויות האדם בשנת 1973, ובשנת 1974 היה לחבר הגאורגי הראשון בארגון אמנסטי אינטרנשיונל.
בשנת 1976 ייסד "משמרת הלסינקי" שתפקידה לשמור על הוראות אמנת הלסינקי בנוגע לניסויים בבני אדם.
כן היה החבר הגאורגי הראשון של "החברה הבינלאומית לזכויות האדם" הוא היה פעיל מאוד בהפצת סאמיזדאט, ספרות מחתרתית, ותרם מכתיבתו למגוון של עיתוני מחתרת.
במקביל, פיתח גמסחורדיה בשנות ה-70 ולאחריהן קריירה אקדמית מכובדת.
הוא היה עמית מחקר בכיר במכון לספרות גאורגית ובאקדמיה הגאורגית למדעים, פרופסור באוניברסיטת טביליסי, וחבר איגוד הסופרים הגאורגים.
בשנת 1973 קיבל תואר דוקטור בפילולוגיה, ובשנת 1991 דוקטור במדעים.
הוא כתב מספר עבודות חשובות בתחום הספרות, מונוגרפיות ותרגומים מן הספרות הבריטית, צרפתית והאמריקאית, לרבות יצירותיהם של ת"ס אליוט, שארל בודלייר, אוסקר ויילד וויליאם שייקספיר.
כן היה מומחה ידוע ליצירתו של הסופר הלאומי הגאורגי שותא רוסתוולי, עוטה עור הנמר.
על אף שלעיתים קרובות נעצר והוטרד על ידי המשטר, לא נענש באופן חמור, כפי הנראה בשל המוניטין שיצא לאביו וקשריה הפוליטיים של משפחתו.
בשנת 1977 גם אלו לא סייעו לו, כאשר הפכה פעילות קבוצות הלסינקי בברית המועצות למביכה עבור משטרו של ליאוניד ברז'נייב.
כחלק ממסע ארצי כנגד פעילי זכויות אזרח, נעצרו גמסחורדיה וחברו מרב קוסטבה בהוראת אדוארד שוורדנדזה, שהיה אז המזכיר הראשון של המפלגה הקומוניסטית הגאורגית.
גמסחורדיה וקוסטובה נידונו לשלוש שנות מאסר עם עבודת פרך, ושלוש שנות גלות.
מאסרם לווה בתשומת לב בינלאומית, והוביל את הקונגרס של ארצות הברית להציע אותם כמועמדים לקבלת פרס נובל לשלום לשנת 1978. קוסטבה הוגלה לסיביר ואילו גמסחורדיה נשלח לרפובליקה של דאגסטן.
בסוף יוני 1979 קיבל חנינה בנסיבות מעוררות מחלוקת (קוסטבה נותר במאסר עד לשנת 1987).
שלטונות ברית המועצות טענו כי "התוודה על פשעיו וחזר בו מדבריו".
בטלוויזיה הסובייטית הוקרן סרט שאישר, לכאורה, טענות אלו.
תומכיו, משפחתו, ומרב קוסטבה טענו כי המדובר בווידוי שנכפה על גמסחורדיה על ידי ה-KGB, ועל אף שהוא הודה בפומבי שחלק מפעילותו כנגד ברית המועצות הייתה שגויה, מעולם לא חזר בו מהנהגתו את מתנגדי המשטר בגאורגיה, ובווידוי הבטיח כי תנועה זו תוכל להישאר פעילה.
במכתב פתוח לשוורדנדזה בשנת 1992 טען כי הווידוי היה דרוש כי בלעדיו לא היה משתחרר מהכלא, ומנהיג את התנועה הלאומית.
לאחר שחרורו המשיך בהנהגת תנועת מתנגדי המשטר ובהפצת ספרות מחתרתית.
בשנת 1981 היה לדובר תנועת הסטודנטים שהפגינו כנגד האיום הסובייטי על המסורת התרבותית הגאורגית והשפה הגאורגית.
באירוע רשמי, מפגש הסופרים בשפה הגאורגית, במרץ 1981 הגיש לשוורדנדזה "רשימת דרישות של העם הגאורגי".
בשל מעשה זה נאסר שוב לתקופה קצרה.
כשנשיא ברית המועצות מיכאיל גורבצ'וב יזם את מדיניות הגלזנוסט, החל גמסחורדיה בארגון עצרות המונים שקראו לעצמאות גאורגיה, בין השנים 1987 ל-1990. לאחר שחרורו מהכלא של קוסטבה, בשנת 1987 ייסד עמו את אגודת איליה הקדוש הצדיק, שילוב של אגודה דתית ומפלגה פוליטית, ששימשה כבסיס לפעילותם.
באפריל 1989 אירעה "הטרגדיה של 9 באפריל", טבח במפגינים כנגד המשטר הסובייטי, שהפך לאירוע מכונן בלאומיות הגאורגית החדשה, לקראת עצמאות המדינה.
התקדמות הרפורמות הדמוקרטיות הואצה, והובילה לבחירות הדמוקרטיות הראשונות שנערכו בגאורגיה ב-28 באוקטובר 1990. מפלגתו של גמסחורדיה הצטרפה לארגוני אופוזיציה שונים ליצירת קואליציה בכינוי "שולחן עגול - גאורגיה החופשית".
קואליציה זו זכתה ל-64% מהקולות, לעומת 29.6% להם זכתה המפלגה הקומוניסטית של גאורגיה.
ב-14 בנובמבר 1990 נבחר ברוב קולות הפרלמנט להיות ליושב ראש של המועצה העליונה של הרפובליקה של גאורגיה, הפרלמנט הלאומי הראשון של גאורגיה בעידן הפוסט-סובייטי.
ב-31 במרץ 1991 נערך בגאורגיה משאל עם ובו הצביע העם הגאורגי על השבת עצמאותו ברוב של 90%.
הפרלמנט הגאורגי הכריז על עצמאות המדינה ב-9 באפריל 1991, יום השנה ל"טרגדיה של 9 באפריל", והחזיר לקדמותה את עצמאות גאורגיה.
ברית המועצות לא הכירה במדינה החדשה, על אף שכמה ממדינות המערב מיהרו להכיר בה.
גמסחורדיה נבחר לנשיא בבחירות כלליות שנערכו ב-26 במאי 1991 וזכה לרוב של 86% מהבחירות בהם השתתפו 83% מבעלי זכות הבחירה.
עם כניסתו לתפקיד עמד גמסחורדיה בפני בעיות כלכליות ופוליטיות חמורות, במיוחד במישור יחסיה של גאורגיה עם ברית המועצות.
הבעיה החשובה הייתה בעיית המיעוטים הלאומיים המהווים 30% מאוכלוסייתה של גאורגיה.
על אף שבני מיעוטים אלו נתנו ידם לתנועה הלאומית הגאורגית וסייעו בהשגת עצמאות המדינה, הם סבלו מתת ייצוג בפרלמנט הגאורגי, ונציגים בני המיעוטים איישו 9 מתוך 245 המושבים בפרלמנט הגאורגי.
גם לפני קבלת העצמאות היה מתח אתני רב בגאורגיה, ובאבחזיה פרצו מהומות על רקע זה בשנת 1989. כמה לאומנים גאורגים פתחו במסע תעמולה בכותרת "גאורגיה לגאורגים".
התנועה הלאומית הגאורגית הביאה עמה לא רק את סוף מסע הרוסיפיקציה והקשר עם ברית המועצות, אלא גם את הסכנה לאובדן מעמדם המיוחד של המיעוטים הלאומיים, והאוטונומיה שניתנה להם.
מנהיגי המיעוטים האתניים בגאורגיה דרשו איחוד עם הרפובליקות בהן היו עמיהם רוב, בצידו הרוסי של הגבול, או פרישה ועצמאות.
רפובליקות חדשות אחרות במרחב הפוסט-סובייטי עמדו בפני דרישות דומות, כדרישת המיעוט הרוסי במולדובה או המיעוט הארמני באזרבייג'ן, דרישות שהובילו למלחמת אזרחים.
רבים האמינו כי מוסקבה עומדת מאחרי מנהיגי המיעוטים על מנת לפגוע בעצמאות המדינות החדשות שנפרדו מברית המועצות.
ב-1989 פרצו מהומות בדרום אוסטיה בין האוכלוסייה הגאורגית ובין אוסטים הנאמנים למוסקבה.
הסובייט האזורי של דרום אוסטיה הכריז על ניתוק החבל מגאורגיה על מנת ליצור "רפובליקה סובייטית".
בתגובה ביטל הסובייט העליון של גאורגיה את האוטונומיה של החבל במרץ 1990. באזור פרץ מאבק תלת צדדי בין הגאורגים, האוסטים, והצבא הסובייטי, ובמרץ 1991 נהרגו בו 51 אנשים, ו-25,000 הפכו לפליטים.
לאחר בחירתו לנשיא המועצה העליונה, גינה גמסחורדיה את פעולות האוסטים כחלק ממזימה רוסית לפגוע בעצמאות גאורגיה, וטען כי הבדלנים האוסטים הם סוכני הקרמלין.
בפברואר 1991 שלח מכתב לגורבצ'וב ובו דרש את נסיגת כוחות הצבא הסובייטיים מדרום אוסטיה.
באפריל הכריז על מרי אזרחי של ארצו בצו שפורסם בעיתונות המקומית.
הצו מורה לכל הגופים במדינה, ביניהם משרדי הממשלה, לפעול נגד האינטרסים הסובייטיים ברפובליקה באמצעות נקיטת "מרי לאומי ואזרחי".