tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
קאראקלוס ביצע אנליזת קרני רנטגן וקרני גמא על המנגנון.
הדבר חשף מידע חיוני אודות הקונפיגורציה הפנימית של ההתקן.
בשנת 1974, הציג פרייס מודל שתיאר כיצד סביר שפעל המנגנון בעבר.
פריצות דרך מחקריות שהתרחשו לאחר מכן תמכו בתאוריה של פרייס.
המודל שהציג פרייס, היה הניסיון התאורטי הראשון לשחזר את ההתקן.
לפי המודל, החוגה הקדמית מראה את ההתקדמות השנתית של השמש והירח דרך גלגל המזלות לעומת לוח השנה המצרי.
החוגה האחורית עליונה מציגה תקופה בת ארבע שנים וכן מחזור מטוני של 235 חודשים סינודיים שמשתווים בערך ל-19 שנים שמשיות.
החוגה האחורית התחתונה משרטטת את המחזור של חודש סינודי יחיד.
חוגה שניונית מציגה את השנה הירחית של 12 חודשים סינודיים.
אחת הסברות של פרייס הייתה שהמנגנון עשה שימוש בדיפרניציאלים שאפשרו למנגנון לחבר ולחסר מהירויות זוויתיות.
הדיפרנציאל שימש לחשב את המחזור הסינודי על ידי חיסור ההשפעות של תנועת השמש מההשפעות של תנועת הירח.
גרסה שונה של השחזור של פרייס נבנתה על ידי איש מדעי המחשב האוסטרלי אלן ג'ורג' ברומלי מאוניברסיטת סידני ועל ידי השען פרנק פרסיבל מהעיר סידני.
ברומלי הצליח לייצר תמונות קרני רנטגן מדויקות יותר בשיתוף עם מייקל רייט.
חלק מהתמונות נבחנו על ידי תלמידו של ברומלי, ברנארד גרדנר בשנת 1993.
כל השחזורים הקודמים התבססו על נתונים אשר נלקחו מתוך התיאורים של פרייס.
מייקל רייט, בעברו אוצר במוזיאון המדע בלונדון, ביצע מחקר חדש לחלוטין אודות המנגנון יחד עם אלן ברומלי.
למטרה זו, תכנן רייט התקן עבור טומוגרפיה ליניארית, שאפשר רזולוציה של תמונות רדיוגרפיות בתלת מימד.
הנתונים החדשים שנאגרו עולים באיכותם על אלו של פרייס.
בהתבסס עליהם הצליח רייט בין השנים 2002 ו-2005 לפתח שיחזור שונה בתכלית.
הסידור של גלגלי השיניים וכן תפקידן של החוגות האחוריות שונים מהסידור שהציע פרייס.
קיימות עדויות שחלק מהמנגנון שמתחת לחוגה הקדמית אבד ושתצוגת החוגה הייתה מורכבת בהרבה משסברו קודם לכן.
המודל של רייט מדגים את האפשרות שההתקן היה פלנטריום, הדומה לאלו שמוזכרים בספרות העתיקה.
רייט מציין שחשיבותו ההיסטורית של המנגנון עולה על חשיבות פרטי אופן פעולתו.
המנגנון מהווה עדות ארכאולוגית מוחשית למסורת הלנית עתיקה של בניית מנגנונים בעלי גלגלי שיניים.
מעבר לכך קיימת עדות רק באזכורים בספרות.
ניתן למתוח קו התפתחותי ממנגנונים אלה למנגנונים דומים אשר תוארו במקורות הערביים ועד למנגנונים המכניים באירופה המערבית של ימי הביניים.
פרויקט המחקר בנושא מנגנון אנטיקיתרה
בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 נחקר המנגנון על ידי קבוצת מחקר פרי שיתוף בין אוניברסיטת קארדיף, האוניברסיטה הטכנית הלאומית של אתונה, אוניברסיטת אריסטו בסלוניקי, המוזיאון הארכאולוגי הלאומי באתונה, חברת X-Tek Systems הבריטית וכן חברת היולט פקארד האמריקנית בסיוע קרן התרבות של הבנק הלאומי של יוון ובמימון פיקדון לברהולמה.
עדינותו של המנגנון מונעת את שינועו מהמוזיאון וזו הסיבה שקבוצות המחקר של היולט פקארד ושל X-Tek systems היו צריכות להביא את התקניהן ליוון.
היולט פקארד בנתה התקן דימות תלת-ממדי המכונה "כיפת PTM" אשר עוטף את האובייקט הנבחן.X-Tek systems פיתחה במיוחד עבור המנגנון מכונת טומוגרפיה ממוחשבת במשקל 12 טון.
ב-21 באוקטובר 2005 הוכרז באתונה כי אותרו חלקים חדשים השייכים למנגנון.
ב-30 במאי 2006, הוכרז שמכונת הדימות מאפשרת להתבונן בחלקים גדולים יותר מהכתב היווני.
הממצאים החדשים הטילו אור חדש בנוגע למהות המנגנון.
התוצאות הראשונות הוכרזו במסגרת כנס בינלאומי באתונה בין 30 בנובמבר ו-1 בדצמבר 2006.
ב-30 בנובמבר 2006, פרסם עיתון המדע Nature קטע אודות שחזור של המנגנון בהתבסס על טומוגרפיה ברזולוציה גבוהה.
הגילויים החדשים מאשרים שהמנגנון הוא סוג של מחשב אסטרונומי למטרת חיזוי מיקומם של גרמי השמיים.
הסברה שמועלית היא שהמנגנון הכיל במקור כ-37 גלגלי שיניים שמהם נותרו כ-30 בלבד.
התגליות החדשות אפשרו לחשב את מידת הדיוק של תחזיות המכשיר ונמצא שהן סוטות בכשתי שניות ליום בלבד.
כמו כן ניתן חיזוק במאמר להשערה שהמנגנון יוצר בידי פוסידוניוס על פי ידע אסטרונומי שהתקבל מהיפרכוס.
במרץ 2021 פרסמה קבוצת מדענים מיוניברסיטי קולג' לונדון בראשות פרופסור טוני פרית' מאמר בסיינטיפיק ריפורטס ובו דווח שעלה בידם לתאר את חלקו הקדמי של המנגנון.
לטענתם, הישג זה מאפשר את שחזור המנגנון במלואו.
מנגיסטו היילה מריאם (באמהרית: መንግስቱ ኃይለ ማርያም, נולד ב-21 במאי 1937) הוא פוליטיקאי אתיופי, שימש כשליט אתיופיה לסירוגין בשנת 1974, מנהיגה הטוטליטרי של הממשלה הצבאית הזמנית של "אתיופיה הסוציאליסטית" בשנים 1977–1987 ונשיאה הראשון 1987–1991. מנגיסטו נחשב לאחראי העיקרי למותם של מיליונים בטרור האדום וברעב בתקופת מלחמת האזרחים האתיופית.
אביו של מנגיסטו, היילה מריאם היה עבד משוחרר משרות משפחה אריסטוקרטית באזור דרום שאווה.
בעל האחוזה המקומי היה אפנגוס אשטה גדה.
אשטה פגש את היילה מריאם כאשר צד באזור גירמה ומג'י שבמדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום דהיום שבאותם זמנים נשלטה על ידי הדאג'זמץ טאיה גולילת.
בילדותו סבל מנגיסטו מהצקות מתמידות בגלל מראו הכהה יותר ובגלל שלא היה חבשי מראו של מנגיסטו היה של בן העמים שכונו "שנקלה".
חלק מההיסטוריונים מעריכים שסבל מרגשי נחיתות וחלקם אפילו מעריכים שכאשר היה באימונים צבאיים בארצות הברית הוא ראה את הסבל של האפרו-אמריקאים ולכן הפך להיות אנטי-אמריקאי.
עדות נוספת לרגשות אלו היו כאשר נאם לחטיבה הרביעית כאשר היא החלה להתמרד כנגד הקיסר:
מנגיסטו השתדל להצטיין בכל דבר אשר עשה, פיתח מנהיגות וסחף אחריו את חבריו לאקדמיה הצבאית.
במהלך 1974 התרחשה המהפכה האתיופית שהפילה את השלטון הקיסרי של היילה סלאסי והעלתה לשלטון את החונטה הצבאית האתיופית ("דרג") שהונהגו על ידי אטנפו אבטה.
בזמן זה מנגיסטו היה בין החברים הפחות ידועים בדרג והיה כפוף למפקדו הצבאי הגנרל נגה טאגנגן, מנגיסטו שרצה להשפיע רצח את מפקדו וכך פילס לעצמו את הדרך להיות אחד מראשי הדרג.
מנגיסטו נהפך לחלק מההנהגה המרכזית של הדרג לצד אמן אנדום, אטנפו אבטה וטפרי באנטי, בזמן זה מנגיסטו כיהן כראש החונטה בין 28 ביוני - 15 בספטמבר 1974 יום לאחר שהחונטה השתלטה על אתיופיה באופן רשמי מנגיסטו נדחק לטובת אנדום כשליט אתיופיה וראש החונטה.
ב-23 בנובמבר 1974 הדרג החל מהלך של הוצאה להורג של אנשי הממשל הקודם (הידועים בכינוי "השישים") כולל של ראש החונטה עצמו אנדום.
מנגיסטו היה בין אלו שנתנו את הפקודות להוצאות להורג ואפילו הודה שהוא עצמו רצח את הקיסר.
לאחר רצח אנדום מנגיסטו נבחר למנהיג החונטה באופן זמני עד לבחירת חדש.
מנגיסטו החזיק בתפקיד כחמישה ימים בין 23 בנובמבר - 28 בנובמבר 1974. לאחר בחירות חדשות בתוך החונטה נבחר טפרי באנטי כראש החונטה וכסגניו נבחרו מנגיסטו ואבטה.
לקראת סוף 1976 הדרג סבל ממאבקי עליונות בין מנגיסטו, טפרי ואטנפו על השליטה בדרג.
אי היציבות בדרג נפתרה בינואר ופברואר 1977 כאשר חילופי אש בארמון מנליק הגדול באדיס אבבה התקיים בין תומכיו של טפרי ואלו של מנגיסטו, אנשי מנגיסטו חיסלו את תומכי טפרי ואת טפרי עצמו.
עם מותו של טפרי ותומכיו, רוב ההתנגדות הפנימית למנגיסטו בתוך הדרג סולקה ומנגיסטו עשה בדרג כבשלו וארגן אותה מחדש.
בנובמבר 1977 יריבו האחרון של מנגיסטו אטנפו אבטה חוסל.
במהלך שנת 1977 גבר הטרור הלבן באתיופיה ושיאו היה התנקשות כושלת במנגיסטו.
כתגובה לכך מנגיסטו ארגן מפגן תמיכה של הדרג בכיכר המהפכה בו הוא החל רשמית את תגובת הנגד הטרור האדום כלפי ארגוני המורדים ובראשם היחאפה.
המשטרה האתיופית, הצבא, מפלגת הפועלים האתיופית וכל מערכת הביטחון החלה לרדוף את ארגוני המורדים ואפילו כאלה רק שנחשדו, הערכה היא שבטרור האדום נרצחו כחצי מילון בני אדם ויותר מעשרת אלפים ילדים.
הממשלה האתיופית שנצלה את הפילוג בקרב ארגוני הגרילה הייתה המרוויחה העיקרית.
במהלך הטרור האדום סומליה ניצלה את המצב ופלשה לאתיופיה במלחמת אוגדן אתיופיה פנתה לברית המועצות לעזרה צבאית והצליחה לנצח את הסומלים ולהשמיד כמעט כליל את צבאם ולגרום לכאוס פוליטי בסומליה.
אחרי שניקה את מתנגדיו בתוך הדרג ואויביו ביחאפה, מנגיסטו פנה אל עבר קבוצה מרקסיסטית שתמכה בו בעבר אך כעת הפנתה לו עורף - המאיסון, מפחד שתנועה זו תנסה להשתלט על הדרג.
ב-1978 הוא ניהל שלוש מערכות עקובות מדם כנגד המאיסון וכנגד הקבוצה הסוציאליסטית השנייה היחאפה, המתקפה הראשונה הייתה נגד היחאפה, השנייה כנגד המאיסון, והשלישית כנגד שרידי ארגונים אלו.
במקביל נמשכה הלחימה כנגד ארגוני ההתנגדות השעביה, ג'בהה, טארנפית והוויאנה, בניסיון להרוס את ההתנגדויות הצפוניות, מנגיסטו ניהל מערכה ובה שלח את חיל האוויר להפציץ את העיירה חאווזאן שבדרום תיגראי התקפה שעלתה בחייהם של אלפי הרוגים.
בתקופה זו היה מנגיסטו היילה מריאם מנהיגה הטוטליטרי של אתיופיה בפועל, אך לא נשא תואר רשמי של נשיא.
ב-16 במאי 1989 כאשר נשיא אתיופיה מנגיסטו היילה מריאם היה בביקור דיפלומטי במזרח גרמניה, יזמו מספר קצינים בכירים במפלגת הפועלים האתיופית הפיכה.
הצעד הראשון של אותם קצינים היה למסור אולטימטום לשר ההגנה, היילה גיורגיס הבט מריאם להצטרף להם או שיכלא.
שר ההגנה סירב ונורה למוות.
כאשר קצינים הנאמנים למנגיסטו שמעו את המתרחש הם הזמינו טנקים על מנת להקיף את המשרד ולשמור על הדרך לנמל התעופה.
קציני ומפקדי יחידות הצבא האתיופי באריתריאה ובטיגראי הצטרפו גם הם להפיכה.
אלו השתלטו על תחנת רדיו בעיר אסמרה שבאריתריאה וקראו למרי צבאי כנגד שלטון מנגיסטו.
למרות זאת, מנגיסטו חזר לאתיופיה מביקורו במזרח גרמניה ויחד עם שומרי הראש הנשיאותים ותומכיו הצליח להשתלט על המתרחש בתוך כשלושה ימים.
המורדים שהתכוונו להקים ממשלת מעבר צבאית, שילמו על כוונתם זו ומנגיסטו טיהר את כל סגל הקצונה המורדת בצבא.
כתריסר הוצאו להורג וכ-300 עד 400 קצינים נעצרו בחשד לשתוף פעולה עם המורדים.
ההפיכה שסוכלה הייתה חלק ממספר בעיות באתיופיה - המלחמה, הבצורת, הרעב ואי היציבות הפוליטית בתוך מפלגת הפועלים האתיופית.
ב-1989 כאשר כוחות האיחדג ושאר כוחות המורדים הצליחו להגיע כ-200 קילומטרים מאדיס אבבה, ברית המועצות לחצה על מנגיסטו לקיים משא ומתן עם המורדים.
בגלל המצב מנגיסטו החל במשא ומתן עם ארגון האיחדג משא ומתן שהגיע למבוי סתום.
הממשל הקומוניסטי של מנגיסטו הופל ב-27 במאי 1991 והוא נמלט לזימבבואה.
הוא נשפט בהיעדרו, משפטו החל ב-1994 והסתיים ב-2006. כתב האישום של מנגיסטו מורכב מיותר מ-8,000 דפים שכללו עדויות בכתב ובווידאו.
מנגיסטו הואשם ברצח עם למרות שלא ביצע "טיהור אתני" ובגרימת מוות למתנגדים פוליטיים במהלך הטרור האדום.
הקושי במשפטו של מנגיסטו היה כמות האנשים אשר נרצחו תחת שלטונו.
ארגון אמנסטי מעריך שבמהלך הטרור האדום נרצחו כחצי מיליון איש.
ארגון משמר זכויות האדם מסכים עם ההערכה, וקובע שהטרור האדום היה הרצח השיטתי האכזרי ביותר באפריקה.
בנוסף, היה מנגיסטו אחראי לרצח של חלק מחבריו בדרג בנוסף לקיסר היילה סלאסי.
ב-12 בדצמבר 2006 נמצא מנגיסטו אשם ובינואר 2007 ונידון למאסר עולם.
לאחר מכן נפתח תיקו שוב והפעם נגזר עליו גזר דין מוות.
לאחר הרשעתו פנתה ממשלת אתיופיה לממשלת זימבבואה על מנת שזו תסגיר את מנגיסטו, אולם זימבבואה סרבה בטענה שמנגיסטו עזר להשגת עצמאותה בזמן היותו שליט אתיופיה.
מנגנון לינדמן הוא מנגנון בקינטיקה כימית לתיאור תגובות שנראות בתחילה כאונו-מולקולריות (שקצבן מושפע ממגיב אחד), אך בפיתוח מנגנון התגובה ובאופן ניסיוני הן מתנהגות כתגובות בסדרים.
הריאקציה הכללית A→B נראית כתגובה מסדר ראשון (A - מגיב, B - תוצר), חרף כך היא פועלת על פי המנגנון מטה בשני שלבים עיקריים:
(כאשר קבוע הקצב קדימה הוא K1 לעומת קבוע הקצב אחורה K-1.)
A - המגיב, M - קטליזטור, A* - המצב המעורר של A (מעורר אלקטרונית או בעל תנודות פנימיות במולקולה).
חלק זה מתאר את ההתנגשות/ההתקרבות של המגיב עם הקטליזטור (זרז).
ניתן לראות שהקטליזטור אינו נצרך בתגובה (הוא נצרך ונוצר באותה הכמות), לכן בדרך כלל הוא לא יצוין במשוואה הכללית, ולעיתים יצוין מעל חץ כיוון התגובה כמאפיין של סביבת התגובה ולא כלוקח חלק בה.
A* → B זהו השלב השני של התגובה בו *A המעורר הופך לתוצר.
לחלק זה קבוע קצב (מסומן במקרה זה ב- K2)
על מנת להשתמש במנגנון יש להניח הנחת מצב עמיד, היינו שמהירות היווצרות והעלמות תוצרי הביניים (A*) והזרז (M) זניחה כך שהריכוז שלהם קבוע בזמן ואינו משתנה במהלך התגובה (זהו מצב עמיד).
מפיתוח קינטי ניתן להיווכח שמהירות התגובה (היווצרות B) היא:
מנגנון היגס הוא מודל תאורטי בפיזיקת חלקיקים, המסביר את קיומה של מסת חלקיקי היסוד השונים במסגרת המודל הסטנדרטי.
המנגנון מסביר את מסת הפרמיונים ואת מסת בוזוני W ו-Z בעזרת שבירת סימטריה ספונטנית של הכוח האלקטרו-חלש עקב קיומו ותכונותיו של חלקיק הנקרא בוזון היגס.
החלקיק והמודל נקראים על שם הפיזיקאי הבריטי פיטר היגס, שחזה את קיומו.
את המודל פיתחו בו-זמנית ובאופן בלתי-תלוי גם הפיזיקאים היהודים רוברט בראוט ופרנסואה אנגלר מבלגיה.
על תגלית זאת, שאושרה בניסוי במאיץ החלקיקים ב-CERN זכו פיטר היגס ופרנסואה אנגלר בפרס נובל לפיזיקה ב-2013.
מנגנון היגס הוא דוגמה למנגנון שבירת סימטריה ספונטנית, אשר קיים גם במערכות נוספות, כמו במוליכי-על ובחומרים מגנטיים.
במסגרת המודל הסטנדרטי, בוזוני ה-W,Z, הגלואונים והפוטון ההתחלתיים מתוארים כבוזוני כיול חסרי מסה, שקיומם נדרש כדי להבטיח שימור של סימטריות הכיול:
האינטראקציה בין שדה הרקע של בוזון ההיגס לבין חלקיקי המודל הסטנדרטי שוברת את הסימטריה
, כך שנוצרות מסות לבוזוני הכיול W ו-Z, ובנוסף נוצרות האינטראקציות המאפשרות מסה לפרמיונים.
ההיגס אינו משתתף באינטראקציה האלקטרו-מגנטית ולא באינטראקציה החזקה, ולכן הוא לא שובר אותן ולא משפיע על מסת הפוטון והגלואונים הנושאים כוחות אלו.
פוטנציאל ההיגס מכיל איבר מהצורה λφ4+μφ2 (כאשר φ הוא שדה ההיגס, 0<μ<0, λ) הכולל אינטראקציות בין שדה ההיגס לבין עצמו.
בשלושה ממדים, נראה גרף הפוטנציאל כסומבררו בעל שוליים גבוהים המקבל מקסימום מקומי בראשית הצירים (השקולה לריק) ומינימום גלובלי על מעגל המקיף את הראשית.
באנרגיות נמוכות מאנרגיית ה-0 ההיגס לא יכול לקבל את כל הערכים סביב המרכז, והוא מתרכז באזור המינימום שאיננו בראשית, ולכן כולל ערך תצפית שונה מאפס.
ניתוח של המערכת סביב המינימום מראה כי חלק מבוזוני הכיול והחלקיקים הופכים למאסיביים כתוצאה משבירת הסימטריה.
ב-4 ביולי 2012 דיווחו שתי קבוצות מחקר נפרדות במרכז המחקר ב-CERN כי צפו בחלקיק בעל מאפיינים דומים לבוזון היגס וב-14 במרץ 2013 הודיעו הפיזיקאים במאיץ כי הם משוכנעים שהחלקיק אותו הם גילו הוא אכן בוזון היגס.
מנגנון זרימה נגדית הוא עקרון הנדסי המתאר את אופן שחלוף החומרים, או מעבר החום, בין שני חומרים זורמים (בדרך כלל נוזלים), מופרדים, אך בעלי גבול משותף.
במנגנון הזרימה הנגדי, הנוזלים זורמים בכיוון נגדי זה לזה, ויוצרים הפרש ריכוזים או הפרש חום קבוע ואחיד לאורך הזרימה.
בתנאים מסוימים המערכת הבנויה על פי עיקרון זה יכולה להעביר קרוב ל-100% מהחום או מהחומר מהנוזל הראשון לשני.
לדוגמה, בזימי דגים יש מנגנון זרימה נגדית, בו הדם בנימים המגיע לצורך ספיגת החמצן מקרומי הזימים, זורם לאורך הנימים ספוגי החמצן.
לכל אורך הזרימה מתבצעת העברת חמצן מהזימים הספוגים לזימים הסופגים.
המנגנון נפוץ בטבע במגוון שימושים, ויש הבונים מערכות תעשייתיות על פי עיקרון זה.
המונחים מנגנון זרימה נגדית יחד עם מנגנון זרימה מקבילה - נקראים: מנגנוני שחלוף בזרימה.
אלו הם מנגנונים להעברת חום או ריכוז של חומר מומס, בין שני חומרים (בדרך כלל נוזלים) הנמצאים בזרימה, ומופרדים ביניהם.
חום מועבר דרך גבול מחומר מוליך חום, הנמצא בין שני הנוזלים.
ריכוז חומר מומס, מועבר בין הנוזלים דרך קרום הולכה (ממברנה) הנמצא בין שני הנוזלים.
כאמור, החומרים הזורמים יכולים להיות כל שילוב של נוזל, גז ואפילו אבקה מוצקה.
מנגנוני שחלוף בזרימה יכולים לשמש לתיאור מערכת המעבירה כל תכונה נוספת של הנוזל, בין שני נוזלים זורמים אך מופרדים.
השרטוט מציג תרשים כללי המתאר את שני מנגנוני השחלוף: תכונה עוברת מנוזל אחד לשני, על ידי זרימה בשני צינורות, המופרדים ביניהם על ידי חומר מוליך חום או קרום הולכה חלקית.
הפרש התכונות (לדוגמה הפרש הטמפרטורות) מסומן בתרשים על ידי רוחב החצים.
מנגנון זרימה מקבילה - במערכת שיחלוף זו, שני הנוזלים זורמים באותו הכיוון.
כפי שניתן לראות בתרשים: במנגנון הזרימה המקביל, נוצר מדרג משתנה של הפרשי התכונה, לאורך גבול השיחלוף.
לדוגמה: מים חמים וקרים זורמים במקביל ובאותו הכיוון.
בתחילת המפגש, הפרש החום הוא גדול מאוד, כי החמים טרם מסרו מהחום שלהם, והקרים טרם התחממו.
לעומת זאת, לאורך הדרך ההפרש יקטן, המים בשני הצינורות יגיעו לטמפרטורה שווה, ומעבר החום ייפסק.
ההפרש הגדול ביותר נמצא בכניסת שני הנוזלים, אך עם ההתקדמות ההפרש קטן.
הסיבה לכך היא שהנוזל בעל התכונה המוגברת מעביר את התכונה לנוזל בעל התכונה המופחתת, עד לשוויון בין השניים.
לאחר נקודת השוויון, אין יותר העברה של התכונה.
מנגנון זרימה נגדית - במערכת שיחלוף זו, שני הנוזלים זורמים בכיוונים מנוגדים זה לזה.
לדוגמה: מים חמים בצינור העליון, וקרים בצינור התחתון זורמים במקביל, אך בכיוון הפוך זה לזה.
בכניסת המים החמים אל הצינור העליון, הם פוגשים מים חמימים בצינור התחתון, שכן המים בצינור התחתון כבר הספיקו להתחמם לאיטם לאורך הזרימה.
הפרש מידות החום כעת, בתחילת התהליך הוא קטן.
ביציאת המים מן הצינור העליון, שכבר הספיקו למסור את רוב החום ולהתקרר, הם פוגשים בצינור התחתון מים קרים שזה עתה נכנסים למערכת.
מים אלו לא הספיקו לספוג כל חום שהוא מהמערכת.
אך הפרש מידות החום הקבוע בין הצינורות נשמר, כפי שהיה בכניסת המים החמים לצינור העליון.
המים בצינור התחתון עוברים תהליך דומה - כך שבסיכום, ביציאת המים, הצינורות החליפו ביניהן את הטמפרטורה: מהעליון יוצאים מים קרים, ומהתחתון חמים.
כפי שניתן לראות בתרשים, במנגנון הזרימה הנגדית, הפרש התכונות בין הנוזלים נשמר לאורך הזרימה.
העברת ריכוז חומר וכן העברת חום במנגנון זה, אם נעשית תוך שמירה על הפרשים קטנים וזרימה איטית, בדרך כלל יעילה יותר מבחינה אנרגטית, ופחות בזבזנית.
במנגנון הזרימה המקבילה, מעבר התכונה נפסק כאשר התכונה מגיעה לשוויון בין שני הנוזלים.
כלומר בזרימה שווה 50% מההפרש יעבור בין הנוזלים ולא משנה אורך התהליך.
ניתן להגביר את הספיגה על ידי הגברת הזרימה בנוזל בעל התכונה המוגברת.
לדוגמה, להגביר את זרימת הנוזל החם, ובכך לגרום לכך שמעט יותר מהתכונה יעבור.
לעומת זאת במנגנון הזרימה הנגדית, אם הזרימה איטית מספיק, והמרחק ארוך כראוי, ניתן לשמור על הפרש קטן אך יציב לאורך כל התהליך, ובכך להעביר קרוב ל-100% מהתכונה, כלומר כמעט את כולה.
העברת כמות גדולה של התכונה תלויה גם ב"שוויון" הזרימה משני הכיוונים.
במערכות של העברת חום, הכוונה שלשני הנוזלים הזורמים אותו קיבול חום.
למשל כאשר חום מועבר ממים לאוויר, על זרם האוויר להיות בקצב מוגבר על מנת לספוג את החום, הנשמר במים בעל קיבולת החום הגבוהה יותר.
במחליף חום בו זורמים מים: חמים ב-60 מעלות וקרים ב-20 מעלות צלזיוס.
אם המים זורמים במנגנון זרימה מקבילה - התוצאה היא השוואה בין החום של הזרמים, כשהנוזל החם מחמם את הקר, והקר מקרר את החם.
בכניסה לתהליך יהיה הפרש טמפרטורות גדול של 40 מעלות (בין 20 ל-60), והעברת החום תהיה גבוהה.
שני הזרמים מסיימים את התהליך בטמפרטורה דומה או שווה, בדיוק במחצית ההפרש בין שתי הטמפרטורות בכניסה, כלומר שני הזרמים יהיו ב-40 מעלות צלזיוס ביציאה מהתהליך.
לאורך הדרך הפרש הטמפרטורות בין הזרמים ילך ויפחת, וביציאה כמעט ולא יהיה הפרש במידות החום, ומעבר החום יקטן מאוד או יפסק לחלוטין.
ייתכן גם שמעבר החום יפסק עוד קודם, ברגע ששני הזרמים יגיעו לשוויון.
אם המים זורמים על פי מנגנון זרימה נגדית - התוצאה היא החלפת החום בין שני הנוזלים: הנוזל הקר יהפוך לחם כמעט בטמפרטורה המקורית של החם, והנוזל החם יהפך לקר, כמעט בטמפרטורה המקורית של הקר.
בכניסה לתהליך הנוזל החם הוא ב-60 מעלות ומוסר לנוזל שהיה קר והספיק להגיע כמעט עד 60 מעלות עוד מעט חום.
כלומר הנוזל הקר שנכנס לתהליך, יוצא עתה חם.
לעומת זאת לאורך הדרך הנוזל החם הולך ומוסר את החום שלו, עד שמגיע ליציאה מן המערכת כשהוא כמעט ב-20 מעלות, ושם הוא פוגש את הנוזל הקר ב-20 מעלות הנכנס רק עתה למערכת.
במוסרו את החום הוא מגיע כמעט עד 20 מעלות.
מנגנון זרימה נגדית במערכות צמחיות ובחי
מנגנון הזרימה הנגדית מצוי בשימוש נרחב ולמטרות מגוונות בתהליכים ובמערכות ביולוגיים.
הדוגמאות המפורסמות הם בזימי דגים להעברת חמצן באופן יעיל מהמים בו הם חיים אל הדם, וציפורים משתמשים בו ברגליהם למניעת התקררות.
(מנגנון דומה נמצא בכל החולייתנים אבל פחות בולט).
האיבר המשמש לכך נקרא רשת פלאים.
מנגנון דומה נמצא בכליות של היונקים, על מנת לשמר מים בגוף על ידי הסרת מים מתוך השתנן ולהעביר ריכוזי פסולת חנקתית מהגוף.
הדבר קורה בלולאת הנלה, החלק של הכליה שבו מתבצע ניקוי הדם ויצור השתן.
תוצאת התהליך הוא ריכוז גבוה של חומרי הפסולת, ולכן התהליך - שלמעשה הוא מנגנון זרימה נגדית, נקרא 'מנגנון הכפלה נגדית' בגלל "הכפלת" או הגדלת הריכוז לכאורה מעבר ליכולת (כלומר מעבר למחצית הפרש הריכוזים בין הפסולת בדם, לריכוזה בשתנן, ובניגוד לכיוון מפל הריכוזים).
זרימה נגדית של חום בבעלי חיים
מנגנון חילוף חום בזרימה נגדית CCHE, הוא אמצעי יעיל לצמצום איבוד חום דרך שטח הפנים החשוף של העור, מכיוון שהחום ממוחזר במקום להתפזר.
באופן זה הלב יכול לשאוב דם בקצב רגוע יותר, על מנת לשמור על חום הגוף
הקבוע, ועל קצב חילוף חומרים קבוע בגוף.
במקרה זה, במקום להשתמש בשני נוזלים, משתמשים בנוזל אחד (דם) המתחיל חם בתוך הגוף, ומוסר את כל החום שלו לפני שהוא יוצא אל האזור הקר, לדם קר, שזה עתה חזר מהכפור בחוץ, ועומד להיכנס לגוף.
בכניסתו לגוף הוא הולך ומתחמם (בקבלו את החום מהדם היוצא).
כך החום כל הזמן נשאר בפנים, ואילו הדם המגיע לאזורים הקרים בגוף, מגיע אליו קר, ואינו מעביר את החום אל הסביבה (המים, האדמה הקרה או האוויר הקר בגובה רב).
כאשר חיות כמו צב הים הגילדי ודולפינים מגיעים למים קרים אליהם אינם רגילים, הם משתמשים במנגנון חילוף חום בזרימה נגדית.
מערכות כאלו בנויים מרשת מורכבת של מקלעות ורידים סביב עצביים, המגיעים עד הלב, ועוברים דרך החֵלֶב (השומן התת-עורי ביונקים ימיים) אל האיברים ההקפיים כמו סנפיר הגב, סנפיר השת, וסנפיר הזנב.
בכל מקלעת כזו יש עורק בודד המכיל דם חם, המוקף חבילת ורידים עם דם קר המגיע מפני השטח של הגוף.
כשהנוזלים חולפים זה על פני זה, הם יוצרים מפל חום.
הדם העורקי החם מעביר את רוב החום שלו אל הדם הורידי, ובכך החום משתמר ומוזרם בחזרה אל מרכז הגוף.
מכיוון שהעורקים מאבדים חלק ניכר מהחום שלהם בתהליך זה, הדם המגיע לאיברים החיצוניים של הגוף הוא קר, ויש פחות הסעת חום מאיברים אלו אל החוץ.
דוגמה נוספת של מנגנון דומה ניתן לראות ברגלי שועל השלג המהלך על שלג.
כפות רגליו אמנם קרות, אבל הדם המביא את חומרי המזון אל תאי הגוף שבכפות הרגליים אינו מאבד חום רב.
קרבת העורקים והנימים גורמים לתחלופת חום, כך שכאשר הדם יורד ברגל, הוא מתקרר במוסרו את החום לדם החוזר ונכנס.
הדם המגיע אל כף הרגל הוא קר, ואינו מאבד חום רב בהגיעו לאזור כף הרגל החשוף לשלג.
כך אין איבוד חום מהגוף אל השלג.
בשעה שהדם זורם בחזרה ללב דרך הוורידים, דם זה מקבל את החום מהדם היורד לכף הרגל בעורקים, והדם החוזר אל תוך הגוף נשאר חם.
במילים אחרות: החום נותר בתוך הגוף.
לפני שהדם העורקי החם יוצא לכיוון כף הרגל, הוא מוסר את החום שלו לדם הוורידי הקר החוזר מהכפור.
אל כף הרגל מגיע דם עורקי קר.
אל תוך הגוף וללב חוזר דם ורידי חם.
התפלת מים בציפורים ימיות באמצעות מנגנון זרימה נגדית
לציפורים ימיות במקרים רבים אין מקור זמין למי שתייה, והן שותות מי ים.
מי ים נוספים חודרים לגופן בשעה שהן צוללות ותופסות דגים או חיות ימיות אחרות.
הן חייבות להסיר את המלח הרב המגיע כך לגופן, על מנת לשלוט באיזון האוסמוטי שבאבריהן.
הכיליה לבדה אינה יכולה לעמוד בעומס האדיר של מליחות, המגיעה לכל אברי הגוף בשעת שתיית מי ים.
לצפורי ים כמו שחפים, שקנאים, אלבטרוסים וציפורי ים אחרות, יש בלוטות מיוחדות המפיקות מלח, ומשמשות כמנגנון שחלוף - לפי עקרון מנגנון הזרימה הנגדית.
עורקים זעירים (עורקיקים) הנושאים דם מלוח נכנסים אל הבלוטה, כשהם מוצמדים לצינוריות של הבלוטה.
הבלוטה מרכזת את המלח מן הדם, והדם היוצא מן הבלוטה דרך ורידים זעירים (ורידונים) מכילים ריכוז מלח הנמוך בהרבה מריכוזו בעורקיקים.
הנוזל המלוח נאגר בבלוטה, וכשזו מתמלאת הציפור מתעטשת דרך נחיריה, ומוציאה את הנוזל בחזרה לים.
הסרת המלח בבלוטות אלו נעשית ביעילות, ומאפשרות לציפורים אלו לשתות מים בעודם במרחק גדול מן היבשה
כבשן אנגאמה - כבשן מסורתי יפני, משמש לשריפת חומר ויצירת כלי חרס.
כבשן זה מגיע ל-3,500 מעלות משריפת עצים.
תנור זה ארוך ובנוי במדרון ובמדרגות.
כניסת האוויר היא מהחלק הגבוה ביותר.
החום מכל מדרגה מחמם - חימום מקדים - את המדרגה שמעליה.
האוויר המוחדר לצורך השריפה, סופג את החום במלואו בתהליך של מנגנון זרימה נגדית.
החמצן שבאוויר נשרף ומגביר את החום, והתהליך נמשך וניתן לשליטה על ידי הנמכת עוצמת האש, שינוי העצים, או הקטנת פתח כניסת האוויר.
כיום בתעשייה משתמשים במחליפי חום.
במחליפי חום מחדשים (רגנרטיבים) משתמשים במנגנון הזרימה הנגדית, על מנת לשמר את האנרגיה שהושקעה אל מחליף החום, ולהעביר ביעילות הנדרשת, את החום מהמצב החם למצב הקר.
בגלגל תרמי - מתקן המשמש להסרת לחות מאוויר חם, והוספתו לאוויר מקורר, מופעל עקרון מנגנון הזרימה הנגדית.
אלא שבמקרה זה העיקרון מופעל בדומה יותר למנגנון חילוף חום בזרימה נגדית CCHE, כאשר הנוזלים (האוויר ה"קר" וה"חם") המוזרמים, מחליפים את החום ואת ה"קור" בתוך הגלגל, העשוי אלומיניום.
הגלגל משנה את מיקום האוויר, כך שהגז שהיה קודם בכיוון התקררות ויציאה, נמצא כעת בתהליך התחממות וכניסה למערכת, בדומה לשועל הקוטב, המעביר את החום אל הדם החוזר מכף הרגל, לפני ירידת הדם היוצא.
כרומטוגרפיה בזרימה נגדית היא שיטת הפרדה פיזית, המבוססת על תכונות חומרים מומסים בעת מעבר בין נוזלים, במנגנוני שחלוף - מקבילי או נגדי.
בזרימה נגדית מקבלים הפרדה טובה ומלאה יותר.
במכשירים הידרוסטטיים, משתמשים במונח כרומטוגרפית מחיצה למונח זה.
מנגנון היציבות הפיננסית האירופית הוא גוף שממומן על ידי מדינות גוש האירו על מנת להילחם במשבר החוב האירופי.
הוסכם על הקמתו על ידי 27 המדינות החברות באיחוד האירופי ב-9 במאי 2010 במטרה לשמור על היציבות הפיננסית באירופה באמצעות אספקת סיוע פיננסי למדינות גוש האירו שנקלעו למצוקה כלכלית.
מטהו של המנגנון נמצא בעיר לוקסמבורג ובנק ההשקעות האירופי מספק שירותים לניהול תזרים המזומנים ותמיכה אדמיניסטרטיבית באמצעות חוזה שירות.
החל מ-1 ביולי 2010 עומד בראש המנגנון קלאוס רגלינג.
ה-EFSF יכול להנפיק איגרות חוב או מכשירי חוב אחרים באמצעות המשרד הגרמני לניהול החוב, כדי לגייס את הכספים הדרושים לגיוס הלוואות למדינות גוש האירו השקועות במצוקה פיננסית, להגדיל את הון הבנקים או לקנות את החוב הריבוני של אותן מדינות.
הנפקת האג"ח תגובה על ידי ערבויות שיינתנו על ידי המדינות החברות בגוש האירו באופן יחסי להון הנפרע של המדינות בבנק המרכזי האירופי.
הקרן תמשיך להתקיים עד שהחוב האחרון ייפרע במלואו.
בראש הקרן עומד כיום קלאוס רגלינג שבעברו היה בכיר בקרן המטבע הבינלאומית ובתפקידו האחרון בטרם מונה לעמוד בראש מנגנון החילוץ, שימש כמנהל הדירקטוריון לעניינים כלכליים ופיננסיים של הנציבות האירופית.
ה-EFSF כולל נציגים רמי דרג של 17 מדינות גוש האירו, כולל שרים וסגני שרים או מנכ"לים של משרדי האוצר.
הנציבות האירופית יכולה למנות משקיף מטעמה בדירקטוריון, וכך גם הבנק המרכזי האירופי.
יו"ר הדירקטוריון הוא תומאס ווייזר המשמש גם כיו"ר ועדת הכספים והכלכלה של האיחוד האירופי.
אף על פי שאין דרישה משפטית ספציפית למתן דין וחשבון על ידי ה-EFSF בפני הפרלמנט האירופי, הרי שמצופה מהמנגנון שיעבוד בשיתוף פעולה קרוב עם הוועדות הרלוונטיות באיחוד האירופי.
ב-7 ביוני 2010 המדינות החברות בגוש האירו הפקידו בידי הנציבות האירופית בתיאום עם הבנק המרכזי האירופי את המשימות הבאות:
ניהול משא ומתן מטעמן וחתימה על מזכרי הבנה הקשורים לתמיכה הכספית המיועדת.
ייעוץ למדינות אודות הסדרי ההלוואות הצפויים להיחתם.
הערכה באשר לסיכויים לקיום ההתניות שנקבעו במזכרי ההבנה.
אספקת תשומות לדיונים ולתהליכי קבלת ההחלטות, בשילוב עם בנק ההשקעות האירופי, למדינות החברות באיחוד האירופי אשר אימצו את האירו כמטבע הלאומי שלהן.
באשר למדינות בהן ה-EFSF אינו נוטל ביחס אליהן תפקיד ביצועי אינטנסיבי, בניית המנגנון המנהלי והיכולת הביצועית, בשלב המעבר.
המנגנון נכנס לפעילות מלאה ב-4 באוגוסט 2010.
המנגנון הציב לו למטרה להשיג דירוג אג"ח AAA בקרב סוכנויות הדירוג, מה שיזכה את פעולותיו במימון מחדש על ידי הבנק המרכזי האירופי.
הוא השיג יעד זה בספטמבר 2010 כאשר סטנדרד אנד פורס ופיץ' העניקו לו דירוג AAA ואילו מודי'ס העניקה לו דירוג Aaa, מה שהקל על ה-EFSF לגייס כסף.
עם זאת, ב-16 בינואר 2012 הודיעה סטנדרד אנד פורס על הורדת דירוג האשראי של המנגנון בדרגה אחת לרמה של "AA+", בהמשך להורדת דירוג האשראי של רבות ממדינות אירופה, בימים שקדמו לכך.
ה-EFSF והקרן האירופית לייצוב פיננסי יספקו, כל אחד, 26 מיליארד אירו שיועברו תוך שלוש שנים.
26 מיליארד אירו נוספים יסופקו על ידי קרן המטבע הבינלאומית, כפי שאושר על ידי דירקטוריון הקרן ב-20 במאי 2011.
ב-21 ביולי 2011 הסכימו מנהיגי גוש האירו להגדיל את הון ה-EFSF ל-780 מיליארד אירו.
המהלך דרש אשרור של הפרלמנטים של כל מדינות גוש האירו, דבר שהושג ב-13 באוקטובר 2011. ההרחבה שינתה גם את המבנה של ה-EFSF.
ב-27 באוקטובר 2011 הודיעה המועצה האירופית שהמדינות החברות באיחוד האירופי הגיעו להסכמה על הגדלת ההון של ה-EFSF לכדי טריליון אירו באמצעות מתן ביטחונות לרוכשי החוב של המדינות החברות בגוש האירו.
כמו כן הגיעו מנהיגי אירופה להסכמה על יצירת קרן או מספר קרנות, שככל הנראה יהיו נתונות לאחריות קרן המטבע הבינלאומית.
מקור הכסף שישמש את הקרן או הקרנות יהיה ב-EFSF ומימון ממקורות חיצוניים אחרים.
תהליך ההרחבה של ה-EFSF במהלך 2011 הציב אתגרים לא פשוטים לכמה מהמדינות החברות בגוש האירו שהתנגדו למהלך מתוך הנחה שהוא סותר את הוראות אמנת מאסטריכט.
ב-13 באוקטובר 2011 אישרה סלובקיה את ההרחבה השנייה של הקרן, לאחר כישלון בהצבעה הראשונה על האישור.
בתמורה, ממשלת סלובקיה אולצה להתפטר ולהכריז על בחירות.
ב-19 באוקטובר 2011 דיווח עיתון פיני, כי הפרלמנט הפיני אישר את תהליך ההרחבה של ה-EFSF מבלי שיכמת את האחריות הפוטנציאלית שעלולה לחול על פינלנד.
מסיבה זו, התהליך בו אישר הפרלמנט ב-28 בספטמבר 2011 את ההרחבה היה מטעה וייתכן שיצריך הצעה ממשלתית חדשה.
מנגל פאנדי (בהינדי: मंगल पांडे, בבנגלית: মঙ্গল পান্ডে, בקאנדה: ಮಂಗಲ್ ಪಾಂಡೆ; 19 ביולי 1827 - 8 באפריל 1857) היה חייל ברגימנט הילידים בנגל ה-34 בשירות חברת הודו המזרחית הבריטית.
פאנדי נחשב בהודו ללוחם החופש הראשון ולעיתים נקרא גם "שאהיד" על פעולותיו ומשום שנתלה בידי הבריטים.
למרות זאת, ישנו חוסר בהירות לגבי מניעיו לביצוע התקיפה וככל הנראה היה נתון בהשפעת סמים כלשהם, זאת מעדויות בריטיות על אירועי אותו היום.
על סיפורו של פאנדי וסיפור תחילתו של המרד ההודי נעשו מספר סרטים ביניהם; ההתעוררות (The Rising; 2005), המרד הרוטי (The Roti Rebellion; 2005) ו-שיניים לבנות (White Teeth; 2000).
ב-5 באוקטובר 1984 הוציאה הממשלה ההודית בול לזכרו.
בשפה האנגלית שמו של פאנדי נקשר מאז המרד עם בוגדנות, לכן המילה פאנדי (Pandy) משמשת מילה נרדפת לבוגד (Traitor).
מנגנון גלגל חופשי (אנגלית Free wheel mechanism) הוא סוג של מצמד המעביר את כוח ההנעה רק בכיוון אחד ומתנתק כאשר המניע נע בכוון השני.
למשל, כאשר המניע והמונע מסתובבים בכוונים הפוכים או שהמונע מסתובב מהר יותר מהמניע.
המנגנון משמש, בין השאר, לחיבור גלגל השיניים האחורי באופניים אל הגלגל האחורי.
בישראל נהוג המונח הגרמני פריי-לוף (Freilauf) .
החיבור הפשוט ביותר האפשרי של גלגל השיניים האחורי באופניים לגלגל האחורי הוא הושבתם על אותו הציר, ללא חציצה.
בחיבור כזה, לשניהם אותה מהירות סיבובית.
לכן, בחיבור כזה, ובתלות ביחס ההעברה בין גלגל השיניים האחורי לגלגל השיניים הקדמי, נוצר קשר בין מהירות הסיבוב של הגלגל האחורי למהירות הסיבוב שהאופניים משרים על הדוושות.
יוצא מזה שללא מנגנון הסיבוב החופשי, הרוכב נדרש למאמץ הרבה יותר גדול על מנת לשלוט על האופניים.
שכן האופניים מעבירים לדוושות את התנועה הסיבובית של הגלגל האחורי.
בנוסף לכך, מאחר שהשרשרת לא מפסיקה לנוע כאשר האופניים בתנועה, קשה יותר לממש מנגנון של העברת הילוכים.
על כן, במנגנון סיבוב חופשי, מנתקים את התנועה הסיבובית של הגלגל האחורי מהתנועה הסיבובית של גלגל השיניים האחורי.
ואז, רק כאשר הרוכב מסובב את הדוושות לפי רצונו, הוא משרה על גלגל השיניים האחורי תנועה סיבובית.
ורק אז נוצר קשר מכני לגלגל האחורי, באופן שגלגל השיניים האחורי מוסיף לסיבוב של הגלגל האחורי בכיוון ההתקדמות בלבד.
מנגנון הסיבוב החופשי הוא המקובל במרבית האופניים.
בניגוד לכך, מאחר שבאופני הפיקסי אין הילוכים, בחלקם גם לא משתמשים בו.
באופניים בעלי מנגנון סיבוב חופשי, אדם יכול לעמוד על הקרקע ולהניע את האופניים על ידי משיכת כידון האופניים קדימה או אחורה.
וזאת בקלות רבה מאוד, כמעט ללא מאמץ.
גם בהנעתם קדימה וגם בהנעתם אחורה, הגלגלים והשלדה של האופניים ינועו בכיוון הנדרש.
אך בתנועה קדימה לא יהיה סיבוב של הדוושות, גלגלי השיניים או השרשרת.
ובתנועה אחורה, כן יהיה סיבוב של חלקים אלו.
לפעמים מכנים פריי-לוף את כל הקסטה, כלומר את כל גלגלי השיניים האחוריים, אם אלו מחוברים לציר הגלגל באמצעות הברגה.
אפשרות מתקדמת יותר של קסטה, אשר אינה מכונה פריי-לוף, היא שאוסף גלגלי השיניים האחוריים מחוברים על תושבת.
בחיבור של תושבת, מנגנון הגלגל החופשי שתואר נמצא בתוך התושבת.
בהנדסה, מנגנון או מֶכָניזם (Mechanism) הוא מערכת מכנית שתפקידה להמיר כוח ותנועה נתונים לכוח או תנועה מבוקשים.
המונח קיים בשימוש גם בדיסציפלינות אחרות כמו גאולוגיה ומדעי החברה.
כל מכונה מכילה מנגנון אחד או יותר.
מכונות מורכבות יכולות להכיל מאות, ואף אלפי מנגנונים.
במנגנונים נעשה שימוש ברכיבים כגון: גלגלי שיניים, קפיצים, מוטות, רצועות, שרשראות וזיזים.
מנגנון עשוי להכיל רכיבים המיועדים להגדלת או הקטנת חיכוך, כגון: בלמים, מצמדים ומסבים.
מנגנון עשוי להכיל רכיבים מבניים כגון: קונסטרוקציה, מסמרות וברגים.
שימוש במנגנונים שכיח בריהוט, למשל, מיטה מתקפלת.
ברכיבים אדריכליים, למשל, ידית של דלת.
מנגנון להמרת תנועה הוא מערכת בוכנה-טלטל-גל ארכובה ממירה את התנועה הקווית שנוצרת בבוכנות מנוע בעירה פנימית, לתנועה סיבובית של גלגלי רכב.
בתחום הגאולוגיה המושג מכניזם מתייחס למנגנון התנועה היחסית שמתקיימת על מישור העתק בעת רעידת אדמה.
ישנם 2 סוגים של תנועה יחסית בעת התרחשות רעידת אדמה: מנגנון תנועה אנכית ומנגנון תנועה אופקית.
מנגנון התנועה קובע גם את סוג ההעתק שנוצר כתוצאה מהתנועה היחסית: העתק ישר, הפוך והעתק והעתק תזוזה אופקית.
כאשר רעידת האדמה מתרחשת בקרקעית האוקיינוס, מנגנון תנועה אנכי יגדיל את הסיכוי להיווצרות גל צונאמי.
השימוש בפסיכולוגיה הוא בתחום מנגנוני הגנה, וכן בכל תחום שתהליך כלשהו משחק תפקיד נכבד בו.
השימוש במנגנונים פשוטים היה נפוץ כבר בימי קדם.
המנגנונים שהיו נהוגים בשימוש עד תקופת הרנסאנס היו: מנוף, גלגל עם ציר, גלגלת, מישור משופע, טריז ובורג.
המצאת מנוע הקיטור במאה השמונה עשרה הביאה לפיתוח מואץ של מנגנונים חדשים, ומדענים ומהנדסים עסקו בפיתוח מנגנונים למטרות שונות.
המהנדס הגרמני פרנץ רולו בן המאה התשע עשרה, הביא את תורת המנגנונים לשיא התפתחותה.
הוא יצר סדרה של כ-800 מנגנונים שונים, ופיתח מתודולוגיה ששיפרה מאוד את יכולת האנליזה והסינתזה של מנגנונים.
מנגנון המנהל הבהאי הוא המערכת הבינלאומית האחראית על ענייני המאמינים הבהאים, המבוססת על מועצות נבחרות, בעלות סמכויות שונות על הקהילות ברחבי העולם.
מנגנון זה נשען על כתבי הקודש הבהאים, בראשם כתביו של בהאא אללה.
מנגנון המנהל בנוי משלושה מוסדות הפועלים על פי סדר היררכי - בית הצדק העולמי הוא הגוף העליון במנהל הבהאי.
תחתיו נמצאים גופים נוספים הנבחרים על ידי הקהילה עצמה - המועצה הרוחנית המקומית והמועצה הרוחנית הלאומית, אשר מנהלות את ענייני הקהילה הבהאית ושומרות על החקיקה והמנהל ומהוות סמכות משפטית.
הסמכות הנוגעת ליחידים בקהילה היא מוסד היועצים, אשר נמצא גם הוא תחת בית הצדק העולמי, ומשפיע על התנהלות החיים של הקהילה הבהאית - מהקהילה הפנימית כלפי חוץ.
חברי מוסד זה מקדמים פעילות, יוזמה ולמידה, במטרה לייעץ למועצות הרוחניות בכל עניין.
כל המוסדות הללו ממונים על ההגנה וההמשכיות של האמונה הבהאית.
ההרמוניה ביניהן מבטיחה חינוך, אהבה ועידוד של חברי הקהילה הבהאית ברחבי העולם.
המקור למערכת המנהל הבהאית הגיע עוד מכתביו של בהאא אללה.
בהאא אללה בחייו חזה כי עלול להגיע מצב בו לא יישארו צאצאים אשר ימשיכו להנהיג את עדתו, ועל כן, בכתביו ציווה על הקמת "בית הצדק" (בית עדל).
הוא קבע עקרונות, ייסד מוסדות, קבע כי עבד אלבהאא יהיה המתורגמן היחיד של דבריו, והקנה סמכויות לבית הצדק העולמי.
בראש כתביו עומד "אל-כתאב אל-אקדס" ("הספר הקדוש") - החשוב ביותר באמונה הבהאית, בו הניח בהאא אללה את החוקים והיסודות על פיהם צריך יהיה להראות מנגנון המנהל.
הוא אינו מבדיל בספרו בין בתי הצדק השונים.
עבד אלבהאא ביקש בצוואתו כי נכדו, שוגי אפנדי, יהיה השומר של הדת הבהאית.
שוגי אפנדי הוא זה שהשקיע לפיתוח מנגנון המנהל, וסלל את הדרך מתוכנית בלבד אל עבר בחירות לבית הצדק העולמי.
מועצה רוחנית מקומית – כל מועצה מונה תשעה חברים אשר נבחרים בבחירות פעם בשנה.
מועצה זו, כמו כל גוף בקהילה הבהאית, נועדה להגיע להחלטות בענייני הקהילה המקומית תוך התייעצות משותפת.
תחומי אחריותה של מועצה זו כוללים קידום החינוך הרוחני בקרב ילדי הקהילה, המהווים את הדנבך החשוב ביותר בחברת העתיד הבהאית, חיזוק האמונה והחברות בין חברי הקהילה, הנגשת המקורות הבהאים לחברי הקהילה והבטחת מיצוי וניצול מלא של כלל הכישרונות בקהילה.
בנוסף, מועצה זו מארגנת את פסטיבל "19 הימים", המהווה את אבן הפינה בחיי הקהילה הבהאית.
המועצה הרוחנית הלאומית – כל מועצה מונה תשעה חברים הנבחרים אחת לשנה.
תפקידה הוא הדרכה, הובלה וסנכרון הפעילות של המועצות המקומיות תחתן או של יחידים אשר נמצאים באזורים בהם אין מועצה מקומית.
שוגי אפנדי השווה את המועצה הלאומית ל"פעימות לב בריא, אשר מזרים אהבה, רוחנית, אנרגיה ועידוד למאמיני הדת הבהאית".
מתחומי האחריות של מועצה זו - ניהול המקורות הכספיים של הקהילות המקומיות, סיפוק צורכי הקהילות המקומיות מבחינה סוציו- אקונומית, הידוק וניהול הקשרים עם הממשלות בהן חיות הקהילות הבהאיות ובחירת נציגי בית הצדק העולמי כל חמש שנים.
מנגנוני ההצבעה הבהאים נשמרים על ידי חוקים ונורמות אשר אוסרים על קמפיינים, מפלגות, הגשת מועמדות, או אמצעים נוספים המוכרים לנו מכל מערכת פוליטית דמוקרטית אחרת.
הדבר זרוע בערכיהם של הבהאאים – התפיסה מתבססת על שוויון וחירות לכל, וכן על האצילות של האינדיבידואל, דבר המראה על בחירות דמוקרטיות בעלות פן של רוחניות.
כל אלה מופעים באופן ברור בכתביו ומכתביו של שוגי אפנדי.
בבחירות למועצה הרוחנית המקומית ניתן להצביע החל מגיל 21, ויש לעשות זאת ברוח התפילה והאמונה.
על כל חבר בקהילה לבחור תשעה ממבוגרי הקהילה, אשר לטעמו ימלאו את תפקידי המועצה בצורה הטובה ביותר אם יבחרו.
כך קורה גם בבחירות למועצות הרוחניות הלאומיות – אין להתמודד או לנהל קמפיינים.
המועצה נבחרת על ידי נציגים אשר נבחרים מכל מחוז או יחידה של קהילה.
כל קהילה מקומית מתכנסת ובוחרת את נציגי המועצה הלאומית באופן דמוקרטי ואינדיבידואלי.
בית הצדק העולמי – מהווה את המועצה העליונה של הקהילה הבהאית.
בית הצדק הוקם בשנת 1963, ומונה תשעה חברים אשר נבחרים כל חמש שנים על ידי חברי המועצות הרוחניות הלאומיות.
כלל נציגי המועצות הלאומיות מתכנסים בחיפה במטרה לבחור את הנציגים.
לחברי בית הצדק העולמי אין שום סמכות רוחנית דתית, אך מקבלים החלטותיהם באופן רוחני, וכלל המסמכים שהם מוציאים נחשבים לסמכות אלוהית.
בית הצדק העולמי מוציא מסמכים רבים לקהילות הבהאיות בעולם, והמסמך החשוב ביותר הוא הודעת רידבן (Ridvan Message) היוצאת כל שנה באפריל.
בית הצדק העולמי מבסס עבודתו על מידע ותמיכה מנהלית מהמרכז הבהאי העולמי.
הוא לקח על עצמו את תפקיד ייצוג הקהילה הבהאית ברחבי העולם, ויחסי הקהילה עם שאר העולם התחזקו מאוד מאז החל בתפקיד זה.
לשלוחה זו שני משרדים – האחד בניו יורק, סמוך לבניין האומות המאוחדות, והשני בחיפה, כאשר שניהם כפופים כמובן לבית הצדק העולמי.
מרכז ההוראה הבין-לאומי – נמצא תחת בית הצדק העולמי, וחבריו נבחרים אחת לחמש שנים.
הוא מפקח על מוסד היועצים הבינלאומי, אשר כל חבר בו אחראי על יבשת אחרת.
מוסד זה מזכיר מעט את העולמא, מועצת החכמים.
מוסד היועצים – מוסד זה נוסד על ידי בית הצדק העולמי בשנת 1968. לחבריו אין סמכויות של ממש בתחום המשפט או הקהילה, אך הם מעודדים, מייעצים ותומכים בקהילות.
כל חמש שנים בוחר בית הצדק העולמי 81 יועצים מרחבי העולם.
היועצים עובדים על הערכת הצמיחה של הקהילה הבהאית, תוך קידומה ועידודה על ידי פיתוח חייהם הרוחניים, האינטלקטואלים והחברתיים.
מנגנון ארבעה מוטות הוא מערכת מכנית המורכבת מארבעה אלמנטים קשיחים, המקושרים זה לזה באופן שיוצר מסלול סגור.
הקישור בין מוט אחד למשנהו הוא לרוב באמצעות חוליה מסתובבת, מיסב או ציר.
בתצורה הפשוטה ביותר האלמנטים הם מוטות המחוברים בקצותיהם, והם נעים במישורים מקבילים זה לזה.
בדרך כלל אחד המוטות הוא שלד המכונה.
המנגנון מאפשר להמיר תנועה סיבובית, או קווית לתנועה סיבובית, קווית או אחרת.
דוגמאות נפוצות בהן נעשה שימוש במנגנון ארבעה מוטות הן מגבי רכב, פנטוגרף ומערכת בוכנה-טלטל-גל ארכובה.
המנגיש הוא חלק ממאיצי החלקיקים, ופעילותו מהווה בסיס למחקר פיזיקלי מתקדם בתחום פיזיקת החלקיקים.
המנגיש אחראי ליצירת התנגשות בין שני טורים (למעשה אלומות) של חלקיקים מואצים.
בעקבות האנרגיות הנוצרות בהתנגשויות במנגיש, נוצרים חלקיקים חדשים אותם חוקרים במעבדות ומסיקים מסקנות בנוגע לשאלות גדולות שהמדע עוסק בהן.
היום, כחלק מחקר של פיזיקת החלקיקים, חוקרים ברחבי העולם מאיצים חלקיקים באנרגיות גבוהות ונותנים להם להשפיע על חלקיקים אחרים.
באנרגיות גבוהות מספיק, התגובה בין החלקיקים יוצרת סוגים שונים של חלקיקים, אותם חוקרים ובכך מרחיבים את הידע שלנו על פיזיקת החלקיקים והיקום.
קיימות שתי מערכות ניסוי שונות בעזרתן יוצרים את התנגשות בין החלקיקים:
מערכת בה מאיצים אלומת חלקיקים, וכאשר הם מגיעים לאנרגיות גבוהות מספיק מפגישים אותם עם חלקיקים "נייחים" (שלא הואצו).
מערכת בה מאיצים שתי אלומות של חלקיקים בכיוונים שונים, כאשר כל אלומה מואצת בצינור שונה.
ההאצה יכולה להיות מעגלית או קווית.
בהאצה מעגלית אלומה אחת מואצת עם כיוון השעון ואחת נגד כיוון השעון ובהאצה קווית אלומה אחת מואצת בכיוון אחד והשנייה בהופכי.
כאשר החלקיקים מגיעים לאנרגיות גבוהות מספיק, מפגישים את הצינורות והחלקיקים מתנגשים זה בזה.
החלק השייך לשני הצינורות, בו החלקיקים מתנגשים, נקרא "מנגיש".
המערכת בה משולב המנגיש מהווה אתגר קשה יותר לבנייה, אך יש לה יתרון עצום כיוון שאנרגיית ההתנגשות של החלקיקים במערכת זו גדולה פי 4 מאנרגיית ההתנגשות שלהם במערכת בה חלק מהחלקיקים "נייחים".
בנוסף, אם מהירויות החלקיקים קרובות למהירות האור, אנרגיית ההתנגשות גדולה פי כמה וכמה במערכת בה נמצא המנגיש.
מנגישים קידמו רבות את הפיזיקה בכ50 שנים האחרונות.
ניסויים באמצעות מנגישים הובילו לגילויים של הW בוזון, Z בוזון, גלואון, תאו לפטון, קווארק קסום, קווארק עליון וקווארק תחתון.
כמו כן, מנגישים סייעו באימות מלא של המודל הסטנדרטי.
קבוצה זו הציעה לבנות שתי טבעות של סקטורים משיקים רדיאלית של מאיצים מסוג FFAG אשר יאיצו שתי אלומות של חלקיקים הנעים אחד כנגד השני (בשני כיווני סיבוב שונים) על ידי טבעת יחידה של מגנטים.
הFFAG השלישי אשר נבנה על ידי קבוצת MURA היה מכונה חשמלית בעלת 50 MeV אשר נבנתה ב-1961 על מנת להדגים את הסבירות של הקונספט הזה.
אונייל הציע להשתמש במאיץ בודד ולהחדיר לתוכו חלקיקים לתוך זוג של טבעות שימור משיקות.
(טבעות שימור= סוג של מאיץ חלקיקים אשר אלומה המשכית או קטועה של חלקיקים יכולה לנוע בו מספר שעות רב).כמו בהצעתה של MURA, ההתנגשויות יתרחשו באזור המשיק.
היתרון של טבעות השימור הוא שטבעת השימור יכולה ליצור שטף של קרן חלקיקים חזק המגיע מהחדרה ממאיץ חלקיקים שיכול להכיל שטף של קרן חלש מאוד יחסית.
מנגישי האלקטרון-פוזיטרון הראשונים נבנו בשנות ה-50 המאוחרות שנות ה-60 המוקדמות באיטליה על ידי Istiti Nazionale di Fisica NUcleare בפרסקטי אשר ליד רומא על ידי פיזיקאי איטלקי –אוסטרי בשם ברונו טאושק ואחד נוסף נבנה בארצות הברית על ידי צוות פרינסטון-הרווארד שכלל את וויליאם סי.
ברבר, ברנרד גיטלמן, גרי אונייל וברטון ריכטר.
באותם זמנים, שנות ה-60 המוקדמות, נבנה VEP-1. VEP-1 הוא מנגיש אלקטרון-אלקטרון אשר פותח בצורה עצמאית ונבנה בSoviet Institute of Nuclear Physics תחת השגחתו של גרש בודקר.
ב-1966 התחילו לעבדו על בסרן על טבעות שימור מתלכדות וב-1971 מנגיש זה פעל.
מתקן טבעות השימור המתלכדות הכיל חלקיקים אשר הוכנסו על ידי הפרוטון סינכטרון של סרן.
זה היה מנגיש ההדרון הראשון (כל הניסיונות הקודמים לבניית מנגישים הפיקו רק מנגישים אשר עסקו בהתנגשויות של אלקטרונים או אלקטרונים ופוזיטרונים).
ב-1968 התחילה הבניה של קומפלקס Tevatron, המאיץ בפרמילב.
ב-1986 התרחשה ההתנגשות פרוטון ואנטי-פרוטון הראשונה שנרשמה בעלת מרכז מסת אנרגיה של 1.8TeV.
זו הפכה להתנגשות בעלת רמת האנרגיה הגבוהה ביותר שנעשתה בתוך מנגיש בעולם באותו הזמן.
המנגיש בעל רמת האנרגיה הגבוהה בעולם (לפי התוצאות הנמדדו ב-2016) הוא הLHC הנמצא בסרן.
ישנם מספר פרויקטים נוספים לבניית מנגישים תחת דיון.
המנגיש תורם רבות לחקר פיזיקת החלקיקים, ובכך תורם רבות לחקר היקום.
המנגיש נותן יתרון עצום למאיץ, כיוון שהוא גורם לכך שאנרגיית ההתנגשות של החלקיקים המואצים תהיה גדולה פי 4 מאנרגיית ההתנגשות של החלקיקים במאיץ אחר.
כך כל התנגשות היא "פורייה" יותר, ומניבה יותר חלקיקים חדשים הנוצרים וניתן לחקור אותם.
מנגלור (בקאנדה: ಮಂಗಳೂರು, באופן מדויק: מנגלורו; באנגלית: Mangalore; בהינדי: मैंगलुरु) היא עיר נמל גדולה בהודו.
העיר ממוקמת במחוז דקשינה קאנדה שבמדינה ההודית קרנאטקה.
מנגלור ממוקמת 22 מטרים מעל פני הים ומספר התושבים בעיר היה 499,487 נכון ל-2011.
הטמפרטורה הממוצעת השנתית באזור מנגלור היא 31.5 מעלות צלזיוס.
החודש החם ביותר הוא אפריל, כאשר באותו החודש הטמפרטורה הממוצעת היא 34.0 מעלות צלזיוס, והחודש הקר ביותר בשנה הוא יולי, כאשר באותו החודש הטמפרטורה הממועצת היא 28.2 מעלות צלזיוס.
כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 3,796.9 מילימטרים.
החודש הגשום ביותר בשנה הוא יולי, כאשר ממוצע המשקעים בחודש זה הוא 1,200.4 מ"מ והחודש היבש ביותר בשנה הוא פברואר, כאשר ממוצע המשקעים בחודש זה הוא 0.2.
המנגיש הקומפקטי הקווי הוא קונספט למאיץ חלקיקים קווי העתיד להתממש, אשר יעדו הוא לחקור את אופי ההתנגשויות בין אלומות אלקטרונים לפוזיטרונים.
מנגיש זה הוא הפתרון הממשי היחיד למאיץ חלקיקים שיפעל בטווח אנרגטי המגיע מסדר גודל של 10GeV עד לסדר גודל של כ-10TeV.
המנגיש עתיד להיבנות לאורכם של 11 עד 50 קילומטרים ולהוות חלק מהרכב המאיצים הפעילים ב-CERN.
הצורך במנגיש טמון בעובדה כי כל ניסיון להאיץ אלקטרונים ופוזיטרונים במבנה טבעתי דוגמת ה-LHC יגרום לאובדן של חלק גדול מהאנרגיה שלהם, ולכן קיים צורך במבנה חדש.
ייחודו של המאיץ כולל בתוכו שתי תכונות עיקריות: האחת היא כי המנגיש מאיץ חלקיקים עד להתנגשות עם האנטי-חלקיקים שלהם, דבר שלא נעשה עד כה.
התכונה השנייה היא שעקב ההתנגשויות של החלקיקים הנקודתיים, המנגיש צפוי לספק מידע רב על בוזון ההיגס.
המנגיש מורכב משני חלקים המהווים תמונת מראה זה של זה.
כל חלק מאיץ אלומות חלקיקים ראשיות – אחד פוזיטרונים והשני אלקטרונים.
האצת האלומות נעשית בעזרת אלומות מניעות, לאורך מקטעים קוויים.
תכונת הקוויות מסייעת במניעת אובדן האנרגיה של אלומות האלקטרונים והפוזיטרונים.
לכן, בגלל העובדה שהחלקיקים מואצים בחלקים הקוויים בלבד, ניתן להגיע לתאוצה אופטימלית (עד ל-100MV/m) בהשקעת אנרגיה מינימלית.
אנרגיה זו, כמוזכר, מסופקת באמצעות אלומות אלקטרונים מניעות.
שתי אלומות החלקיקים המרכזיות נפגשות זו עם זו בסוף ההאצה ובאמצע המנגיש – הגלאי.
תפקידו של גלאי זה הוא לזהות התנגשויות ולתעד את המתרחש בהן, בפרט את האנרגיה המשתחררת ממפגש האלקטרון והפוזיטרון.
האצת האלומות המרכזיות (main beams) נעשית באמצעות קרניים מניעות (drive beams), המורכבות מאלקטרונים.
האלומות המניעות עוברות בשני מקטעים.
במקטע הראשון, כפי שנראה בחלק השחור שבשרטוט, הן מואצות על ידי מאיצים קוויים באורך של 2.5 ק"מ.
לאחר מכן, נכנסות האלומות לטבעות השהייה (delay loop) ולטבעות שילוב (combiner ring), שם תדירותן וגודל הזרם מוגברים עד לכ-100 אמפר.
אורך המקטע השני הוא כ-140 מטרים וניתן לראותו בשרטוט בתור המקטע הקווי האדום.
משם, האלומות המניעות מומרות באמצעות טכנולוגית CALIFES לתדרי רדיו (RF) המאיצים את האלומות המרכזיות.
טכנולוגית ה-CALIFES מיוצגת בשרטוט על ידי התיבות האדומות, מהן יוצאים חצים שחורים, שהם תדירות הרדיו.
בדומה למנגישים אחרים, הגלאי של המנגיש הקומפקטי הקווי מורכב מארבע שכבות עיקריות: מערכות מעקב, קלורימטרים, גלאי מיואונים וסילונית (סולנואיד).
דרך שילוב המידע המתקבל מהשכבות השונות, ניתן לזהות אילו חלקיקים נפלטו במהלך ההתנגשות ומשם להסיק מידע על ההתנגשות ועל החלקיקים שנוצרו בה.
למנגיש הקומפקטי הקווי קיימות שתי מטרות עיקריות.
המטרה הראשונה, והחשובה ביותר, היא לגלות מידע מדויק יותר לגבי בוזון ההיגס, בזכות התכונות הנקודתיות של האלקטרונים והפוזיטרונים כמוזכר.
המטרה השנייה המושגת באמצעות טכנולוגית האצת האלומות היא בדיקת התנהגות top quark באנרגיות גבוהות.
התנהגות קווארק זה לא נחקרה עד כה באנרגיות בסדרי גודל אלו.
המנגיש שואף לגלות פיזיקה חדשה, מעבר למודל הסטנדרטי, הן באמצעות הדיוק הגבוה במדידותיו והן באמצעות גילוי ישיר של חלקיקים חדשים.
מנגיש זה אמור להציע רגישות מרובה למצבים האלקטרו-חלשים השונים.
המנגיש הקומפקטי הקווי הוא המנגיש הקווי הגדול ביותר אשר מתוכנן ועתיד להיבנות.
לשם השוואה, המאיץ הקווי של סטנפורד בקליפורניה (SLAC) קטן ממנו פי עשרה.
השטח המיועד לבנייתו של המנגיש נמצא על הגבול בין צרפת לשווייץ, בתוך שטחי CERN.
בתכנונו של המנגיש השתתפו מעל ל-70 מוסדות מיותר מ-30 מדינות, כולל האוניברסיטה העברית שבירושלים מטעם מדינת ישראל.
המנגיש אמור להחל את פעילותו ב-2035, אותה שנה בה מנגיש ההדרונים הגדול (LHC) אמור להפסיק את פעילותו.
מנגן שבע חמצני (בכתיב כימי: Mn2O7) היא תרכובת אי-אורגנית.
נוזל נדיף זה מגיב בקלות רבה למגע.
חומר זה הוא מחמצן מסוכן ותואר לראשונה בשנת 1860.
הצורה הגבישית של תרכובת כימית זו היא ירוקה כהה.
הנוזל הוא ירוק כאשר האור מוחזר ממנו ואדום כאשר האור מועבר דרכו.
הוא מתמוסס בפחמן טטרהכלורידי, ומתפרק כאשר הוא בא במגע עם מים.
תכונות המסיסות שלו מעידות על מין מולקולרי לא קוטבי, דבר שאושר על ידי המבנה שלו.
המולקולות מורכבות מזוג טטרהדרונים שחולקים קודקוד משותף.
הקודקודים תפוסים על ידי אטומי חמצן ובמרכזי הטטראדר ממוקמים אטומי המנגן.
הקישוריות מסומנת על ידי הנוסחה O3Mn-O-MnO3. מרחקי ה-Mn-O הטרמינליים הם 1.585 Å והחמצן המגשר הוא במרחק של 1.77 Å משני אטומי המנגן האחרים.
פירוסולפט, פירופוספט ודיכרומט מאמצים מבנים הדומים לזו של Mn2O7. ככל הנראה מין הקבוצה העיקרית הדומה ביותר הוא Cl2O7. תוך התמקדות בהשוואה בין הסדרות של מתכות המעבר, Tc2O7 ו-Mn2O7 דומות מבחינה מבנית אבל זווית Tc−O−Tc היא 180°.
Re2O7 מוצק אינו מולקולרי אלא מורכב ממרכזי Re שמקושרים גם עם אתרים טטרהדראליים וגם אתרים אוקטאהדרלים; בשלב האדים, הוא מולקולרי עם מבנה דומה ל-Tc2O7.
Mn2O7 נראה כמו שמן ירוק כהה כאשר מוסיפים H2SO4 מרוכז ל-KMnO4. התגובה מייצרת תחילה חומצה פרמנגנית, HMnO4 (מבחינה מבנית, HOMnO3), המתייבשת על ידי חומצה גופרתית קרה כדי ליצור את ה-אנהידריד שלה, Mn2O7.
Mn2O7 יכול להגיב עוד יותר עם חומצה גופרתית כדי לתת את הקטיון המנגניל , שהוא איזואלקטרוני עם CrO3.
Mn2O7 מתפרק בסמוך לטמפרטורת החדר.
ההתפרקות נהפכת למסוכנת עקב סיכוי רב להתפוצצות מעל 55 מעלות צלזיוס.
ניתן לגרום את הפיצוץ על ידי מכה במדגם או על ידי חשיפתו לתרכובות אורגניות אשר ניתנות לחמצון.
אוזון גם מיוצר בתהליך, והוא מעניק ריח חזק לחומר.
האוזון יכול להצית באופן ספונטני פיסת נייר ספוגה בתמיסת אלכוהול.
מנגן שבע-חמצני מגיב למי חמצן בנוכחות חומצה גופרתית ומשחרר חמצן ואוזון.
"מנגלים" הוא סינגל של הצמד המוזיקלי הישראלי דולי ופן, שהוקלט על ידי הצמד הישראלי סטטיק ובן-אל תבורי, הראפר הצל והזמרת אגם בוחבוט.
הוא יצא לאור ב-2 במאי 2022, על ידי חברת התקליטים די-מיוזיק, כסינגל מתוך האלבום "צעירים לנצח".
השיר נכתב על ידי אבי אוחיון, סטטיק, פלד, יואב אליאסי ודולי ופן, שגם הפיקו אותו.
הוא פורסם כמה ימים לפני חגיגות יום העצמאות של מדינת ישראל.
שמו לקוח מהמנהג הישראלי לבשל בשר במנגל.
תחילה הייתה אמורה להופיע בשיר שרית חדד.
אולם לבסוף, בעקבות אי-הסכמות עם חלוקת הבתים, היא הוחלפה בבוחבוט.
עם צאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-572 אלף השמעות.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-3 במאי ביוטיוב.
מנגן דו-חמצני הוא תחמוצת מנגן שנוסחתה MnO2. מנגן דו-חמצני הוא מוצק שצבעו שחור-חום שהוא המרכיב העיקרי במינרל פירולוזיט.
השימוש העיקרי במנגן דו-חמצני הוא בסוללות אלקליין ובסוללות אבץ-פחמן.
בנוסף משמש החומר כפיגמנט וכחומר מוצא לתרכובות מנגן אחרת כדוגמת אשלגן פרמנגט.
למנגן דו-חמצני מספר פולימורפים כמו גם צורה ממויימת.
מבנה הגביש כשל רוטיל בו יוני המתכת במרכז אוקטאדר ויוני החמצן בקואורדינציה 3.
צורה α-MnO2 פתוחה ומכילה חללים או "תעלות" היכולים להכיל אטומי מתכת כדוגמת כסף או בריום.
מנגן דו-חמצני טבעי המופק ממינרלים דוגמת פירולוזיט אינו בדרגת ניקיון המספיקה ליישומים דוגמת סוללות.
כדי לקבל חומר נקי מחזרים את חומר הגלם לקבלת מנגן חנקתי Mn(NO3)2 המתפרק מעל 500°C למנגן דו-חמצני
דרך אחרת היא תגובת הקומפרופורציונציה של אשלגן פרמנגנט עם מנגן גופרתי
בחימום ל 530°C מנגן דו-חמצני מתפרק ל Mn2O3 וחמצן
ניתן לחזר מנגן דו-חמצני למנגן באמצעות קוק
תגובת חיזור ל +Mn2 עם חומצה גופרתית
תגובת החיזור של מנגן דו-חמצני עם חומצת מימן כלורי בעזרתה בודד קרל וילהלם שלה לראשונה כלור בשנת 1774 MnO_2 + 4HCl -> MnCl_2 +Cl_2 +2H_2 O
בחימום תערובת מנגן דו-חמצני ואשלגן הידרוקסידי KOH באוויר מתקבל אשלגן מנגנט - חומר גלם בייצור אשלגן פרמנגנט
מנגלה נרליקר הייתה מתמטיקאית הודית שחקרה מתמטיקה עיונית, פרסמה מספר מאמרים מדעיים ופעלה להנגשת המתמטיקה לילדים.
תחומי העניין שלה היו אנליזה פשוטה ומורכבת, גאומטריה אנליטית, אלגברה וטופולוגיה.
עבודת הדוקטורט שלה, שנכתבה באוניברסיטת T.I.F.R בסיועו של פרופסור רמצ'נדרה, עסקה תאוריית המספרים האנליטיים.
במהלך חייה הרצתה באוניברסיטאות בומביי ופונה, ובאוניברסיטת קיימברידג' בה ליוותה סטודנטים לתואר ראשון.
לצד תרומתה לעולם המדעי תרמה נרליקר גם לתלמידי היסודי בהודו והוציאה לאור מספר ספרי לימוד.
לאור תרומתה מונתה ליו"ר מרכז ספרי הלימוד בלבהראטי שבפונה וניצלה את מעמדה לשיפור שיטת הספירה המרהטית, שהייתה מסובכת ביחס לשיטה המקובלת בקרב מדינות אחרות.
מנגלה נרליקר נולדה בשם מנגלה רג'וואד בבומביי, בשנת 1943. רג'וואד הייתה תלמידה מצטיינת וזכתה במלגות לחטיבה ולתיכון שהוענקו לה בידי הממשלה, ובסיום בית הספר המשיכה לאוניברסיטת בומביי.
בשנותיה הראשונות התמקצעה בהיסטוריה, כלכלה ואזרחות לצד לימודיה במתמטיקה להם הקדישה את מרב זמנה.
בשנת 1958 סיימה את לימודיה במקצועות ההומניים והחליטה להתמקד במתמטיקה ובפיזיקה.
בשנת 1962 השלימה את התואר הראשון במתמטיקה ושנתיים לאחר מכן את התואר השני ובסיום לימודיה זכתה בפרס מדליית הזהב של הקנצלור מטעם האוניברסיטה.
בשנת 1966 התארסה והתחתנה עם האסטרופיזיקאי ג'איינט נרליקר ולאחר שנישאו אימצה את שם משפחתו.
הם עברו לגור בקיימברידג' שבאנגליה, שם נולדו בנותיהם גיטה וגיריג'ה.
בשנת 1981 נולדה בתם השלישית לילבאטי במומבאי שבהודו, לשם עברו לגור מעט לאחר מכן, ובבגרותן שלושת הבנות המשיכו את דרך אימן ועסקו גם הן במחקר מדעי.
בחודשים האחרונים לחייה חלתה בסרטן והלכה לעולמה ב-17 ליולי בשנת 2023.
בסיום לימודיה במתמטיקה באוניברסיטת בומביי התקבלה כעמיתת מחקר בבית הספר למתמטיקה באוניברסיטת T.I.F.R בשנים 1964–1966. לאחר שעברה לקיימברידג' הפסיקה לעבוד על מחקרה, ובמקום זאת העבירה סדרה של הרצאות ללומדים לתואר הראשון.
כשחזרו להודו התמקמו בסמוך לאוניברסיטת T.I.F.R, מה שדחף אותה להמשיך במחקרה והקל על הקושי לאזן בין חיי המשפחה למחויבותה למחקר.
נרליקר חזרה להשתתף בהרצאות ובנוסף אליהן עבדה עם קבוצתו של פרופסור רמצ'נדרה על תאוריית המספרים האנליטיים (1980).