tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
עמיר עזב את הארץ, שפלן ופוגל התגייסו ללהקת הנח"ל.
בשנת 2020 חידשו פוגל ושפלן את פעילותה של ביט 69 לתקופה קצרה.
אלבומם השלישי, טימבוקטו, יצא ב-14 ביולי 2020 בהפצת נענע דיסק.
מתוך האלבום שוחרר קליפ לשיר "לייק עליי".
כמו כן, בשיר האחרון באלבום התארח זבולון מושיאשווילי.
באותה שנה פתחו את הופעת האיחוד של להקת שייגעצ בהאנגר 11. האלבום טימבוקטו סימל התרחקות מז'אנר הפופ-פאנק הקליל וחקירה של צליל כבד יותר, רוק אלטרנטיבי, רוק כבד וליריקה אפלה יותר, כאשר פוגל ושפלן מבצעים דואטים קוליים ללא הפסקה.
בנות אוהבות בנים חזקים (2008)
ביטוח אלמנטרי (נקרא גם ביטוח כללי) הוא מכלול ענפי הביטוח המבטחים מפני סיכון לרכוש: סיכון לאובדן הרכוש (כולו או חלקו) וסיכון לפגיעה בנפש כתוצאה משימוש ברכוש.
ביטוח רכב: ביטוח מפני נזקים לרכב ולנוסעים בו, וביטוח מפני נזק לצד שלישי.
ביטוח דירה: ביטוח מפני נזק לדירה ולרכוש שבה כתוצאה משרפה, משיטפון, מרעידת אדמה, מפריצה וכדומה.
פוליסות ביטוח רכוש מנוסחות לפעמים כך שהביטוח ישלם את הסכום המצוין בפוליסה ולאו דווקא את שווי הנזק שנגרם.
ביטוח ימי ואווירי: ביטוח של סחורה הנמצאת בתובלה ימית או בתובלה אווירית, וכן ביטוח כלי שיט וכלי טיס.
ביטוח נסיעות לחו"ל: ביטוח המכסה נזק שנגרם למטייל, אם בגוף (הוצאות רפואיות) ואם ברכוש בזמן שהייתו מחוץ לארץ.
כיום, חברות התיירות השונות מציעות ביטוח נסיעות לחו"ל, כמו גם קופות חולים או חברות פרטיות שונות.
ביטוח אשראי: ביטוח המכסה ספקים בעסקאות שבהן הלקוחות אינם משלמים תמורת הסחורה ברגע העברתה.
הוא נועד להגן על הספק מפני פשיטת רגל או הפסד בגין אי קבלת תשלום מצד לקוחות.
ביטוחים שאינם אלמנטרים הם ביטוחי חיים וביטוחים פנסיוניים (ועוד).
ביטוח אלמנטרי נעשה על פי פוליסה - חוזה ההתקשרות בין המבוטח למבטח - המפרטת את הרכוש המבוטח ואת ערכו, את המקרים שבהם ישולם סכום הביטוח, ואת הפרמיה - הסכום שמשלם המבוטח למבטח בתמורה לביטוח.
פוליסות לביטוח אלמנטרי כוללות בדרך כלל סכום של השתתפות עצמית - סכום נזק שאותו ישלם המבוטח מכיסו.
מניעתן של תביעות קטנות, כאלה שגובהן נמוך מגובה ההשתתפות העצמית.
הקטנת הסיכון המוסרי של חברת הביטוח על ידי מתן תמריץ מסוים למבוטח לשמור על רכושו, כדי להימנע מההשתתפות העצמית.
לעיתים מוצע סכום משתנה של השתתפות עצמית: ככל שההשתתפות העצמית גבוהה יותר, כך הפרמיה נמוכה יותר.
בקביעת גובה הפרמיה ניתנת הנחה בגין היעדר תביעות - הנחה שהיא תמריץ נוסף למבוטח להימנע מהגשת תביעה לחברת הביטוח.
ביחוב (בבלארוסית: Бы́хаў, Bychaŭ; ברוסית: Бы́хов; בפולנית: Bychów; ביידיש: ביחאָוו; בליטאית: Bychavas) היא עיר במחוז מוהילב שבבלארוס.
לשעבר עיירה יהודית בתחום המושב.
העיר ממוקמת על גדות הדנייפר, 44 ק"מ דרומית למוהילב.
העיר נוסדה במאה ה-15 על גדתו הימנית של הדנייפר (אזור זה כונה בעברית רבנית "ביחוב-ישן").
בתחילת המאה ה-16 בנה ההטמאן של הדוכסות הגדולה של ליטא מבצר במקום ובית חרושת לייצור תותחים ותחמושת.
העיר הוקפה בחומה ועמדה במצור פעמים רבות במסגרת מלחמות רוסיה-פולין והמלחמה הצפונית הגדולה.
ב-1630 הוקם בעיירה בית כנסת בתבנית של מבצר ובימה מונומנטלית, שהיה בית האבן היחיד בעיירה, שהייתה בנויה כולה בתי עץ.
זהו בית הכנסת הוותיק ביותר בבלארוס העומד על תילו ונכון ל-2013 בכוונת ממשלת בלארוס לשקם אותו ולהפוך אותו למוזיאון.
בעת מרד חמלניצקי (פרעות ת"ח ת"ט; 1648-1649), אילצו אנשיו של בוגדן חמלניצקי את יהודי העיר להתנצר.
מדיווחים שנמסרו ליאן השני קז'ימייז', מלך פולין, גם יהודים שהתנצרו כביכול חיו כאנוסים.
בשנות ה-60 של המאה ה-17 הייתה העיר לנחלת הנסיכים לבית רדזיוויל, שנטו חסד ליהודים.
ב-1671 העניק המלך מיכל הראשון כתב זכויות לקהילת יהודי ביחוב-ישן.
במפקד אוכלוסין שנערך ב-1898 נמנו בעיר 6,536 תושבים, מהם 3,172 יהודים.
רוב יהודי העיר חיו בעוני מרוד, 127 משפחות נזקקו לכספי קמחא דפסחא.
בעת פרשת קורנילוב נאסרו הגנרל לאוור קורנילוב ו-7,000 מתומכיו בביחוב.
בזמן המאסר נוסחה "תוכנית ביחוב" לחיסול הבולשביזם, שהיוותה את הבסיס הרעיוני של "התנועה הלבנה".
בשנת 1939, ערב השואה, עמדה אוכלוסיית העיירה על כ-11,000 איש, מתוכם כחמישית (2,295) יהודים.
יהודי העיר נרצחו בשני מעשי טבח בספטמבר ונובמבר 1941.
ביחאווה (בפולנית: Bychawa; ביידיש: בעכעוו) היא עיירה במחוז לובלין שבפרובינציית לובלין בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
התיעוד הראשון ליישוב הוא בתעודה מראשית המאה ה-14. בשנת 1537 הוענקו ליישוב זכויות עירוניות בידי זיגמונט הראשון, מלך פולין, ובשנת 1869 ניטלו אלה מהיישוב.
מעמדו העירוני של היישוב הושב לו בשנת 1958.
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מאמצע המאה ה-17. עם העברת העיירה לשלטון רוסי בסוף המאה ה-18, דרשו תושביה הפולנים לאסור על ישיבת יהודים בה, אך תביעה זו לא התקבלה.
בשריפות שפרצו ביישוב בשנים 1892 ו- 1910 נשרפו רבים מבתי היהודים במקום.
ביישוב הוקמו בית כנסת ובית מדרש, ורוב היהודים בו היו חסידים.
באמצע במאה ה-19 ישב בעיירה הרב נחמיה יחיאל רבינוביץ', בנו של יעקב יצחק מפשיסחה, אשר ייסד במקום אדמו"רות, שפעלה עד השואה.
פעילות ציונית התקיימה בעיירה משנת 1904, עם הקמת ארגון "בני ציון" בה, ובשנת 1917 נוסד בעיירה סניף של המזרחי.
בימי מלחמת העולם הראשונה סבלו יהודי העיירה ממעשי ביזה והתנכלות מצד חיילי הצבא הרוסי, ורבים מהם עזבו את היישוב.
לאחר המלחמה גברה בעיירה הפעילות הציונית.
בשנת 1921 הוקם בעיירה בית ספר עברי, ובשנת 1925 החל לפעול בה סניף של פועלי ציון, והוקם בה בית תרבות יהודי.
בין מלחמות העולם פעלו בעיירה תנועות הנוער החלוץ, בית"ר, השומר הלאומי והנוער הציוני, שהקימה בעיירה קיבוץ הכשרה.
בשנות השלושים המאוחרות נפגעו יהודי העיירה מהחרם הכלכלי הפולני על עסקי יהודים.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ערכו פולנים מקומיים ביזה של רכוש יהודי בעיירה.
בסוף ספטמבר 1939 נכנס לעיירה הצבא האדום, אך כעבור מספר ימים נסוג, ולעיירה נכנסו הגרמנים.
עם כניסתם, שרפו הגרמנים ספרי תורה מבית הכנסת המקומי, והחלו בלקיחת יהודים לעבודות כפייה.
בד בבד, הוצא צו שחייב את היהודים לגלח את זקנם, וכאשר רב הקהילה סירב לכך, נשלח למאסר, ונפטר זמן קצר לאחר מכן.
כמו כן, הוטלו על יהודי העיירה הגבלות תנועה, והם חויבו בנשיאת סרט עם מגן דוד על זרועם.
בראשית 1940 מונה בעיירה יודנרט, בראשות ברוך הירשמן, אשר נצטווה לספק לגרמנים תשלומי כופר, רכוש ועובדים לעבודות כפייה.
במקרה אחד שבו לא הועברה המכסה הנדרשת, הוציאו הגרמנים להורג 7 יהודים כעונש.
קבוצה גדולה של גברים יהודים מהעיירה נשלחה לעבודות כפייה בבניית ביצורים לאורך נהר בוג.
ביולי 1940 הובאו לעיירה כמה מאות יהודים שגורשו מקרקוב ומלודז', ובפברואר ומרץ 1941 הובאו אליה כ-250 יהודים נוספים.
ביולי 1941 הגיע מספר יהודי העיירה לכ-2,850 איש.
בתקופה זו מונה לראש היודנרט בעיירה יהושע לובלסקי.
בתחילת 1942 נצטוו יהודי העיירה למסור לגרמנים את פרוותיהם.
עקב טענת הגרמנים לאי מילוי קפדני של ההוראה, הוצאו להורג חבר היודנרט שמואל ניסנבוים ומספר יהודים נוספים.
בהמשך אותה שנה נרצחו בעיירה 11 יהודים נוספים.
בנוסף, רבים מיהודי העיירה נפטרו כתוצאה מתנאי המחיה הקשים.
ב-10 באוקטובר 1942 לפנות בוקר פרצו אנשי ס"ס לבתי היהודים בעיירה, וריכזו אותם בכיכר המרכזית בה.
או אז פתחו הגרמנים בירי אקראי לכיכר, ורבים מהיהודים בה נרצחו.
למחרת גורשו יהודי העיירה לגטו בלז'יצה, רובם ברגל, ומשם שולחו עם יתר יהודי הסביבה למחנה ההשמדה בלז'ץ.
כ-500 מיהודי העיירה שהושארו בה, ובהם ילדים רבים, נכלאו במחנה עבודה סגור, ממנו הועברו ב-8 במאי 1943 למחנה עבודה נוסף, ומשם למיידאנק.
מקהילת העיירה שרדו את השואה כ-50 יהודים.
יעקב עדיני (עורך), ביחאוה: ספר זיכרון, תל אביב: ארגון יוצאי ביחאוה בישראל, תשכ"ט.
ביט הוא שחקן המגלם תפקיד שיש בו אינטראקציה ישירה עם אחד או יותר מהשחקנים הראשיים, ולא יותר מחמש שורות של דיאלוג (לעיתים קרובות הם מכונים "five or less" בארצות הברית; בטלוויזיה הבריטית, ביטים מכונים "under sixes").
שחקן שמופיע בקביעות בתפקידי ביט, בין אם כתחביב או לצורך פרנסה, נקרא "שחקן ביט" (bit player), מונח המשמש גם על מנת לתאר שחקן בתחילת דרכו, שעדיין לא לוהק לתפקידים משניים או ראשיים משמעותיים.
בניגוד לניצבים, שלהם בדרך כלל אין כל אינטראקציה עם השחקנים הראשיים, ביטים לעיתים מופיעים ברשימת הקרדיטים.
יוצאים מן הכלל לנוהג זה הם הופעות קמאו, שבהן שחקנים ידועים או ידוענים אחרים מופיעים בתפקיד של ביט; מקובל כי הופעות כאלו אינן מציונות.
דוגמה לחריגה היא סרט הקולנוע משנת 1951 של חברת MGM, המבוסס על המחזמר "ספינת השעשועים", שבו התפקיד של הטבחית קוויני (פרנסס א.
ויליאמס) הופחת מתפקיד משנה משמעותי בגרסה הבימתית, תפקיד קצר של ביט בגרסה הקולנועית.
ויליאמס, שהופעתה לא הייתה אמורה להיות הופעת קמאו, לא מופיעה כלל ברשימת הקרדיטים.
מצד שני, גם תפקידו של ויליאם וורפילד, שגילם את ג'ו, בעלה של קוויני, התקצר באופן דרסטי בסרט לעומת התפקיד הבימתי המקורי, אך שמו כן הופיע בקרדיטים, שכן הוא ביצע את אחד מהשירים שבסרט.
לעיתים קרובות, לביטים יש תפקידים משמעותיים במהלך העלילתי של הסיפור, לעיתים אף תפקיד מכריע, כמו בתפקידו של ג'ק אלברטסון כעובד דואר בסרט באורך מלא משנת 1947 בשם "נס ברחוב 34".
ביטאון שירה הוא כתב עת דיגיטלי לשירה עברית עכשווית, הרואה אור החל מ-12 בדצמבר 2013. עורך הביטאון הוא ד"ר אורן עילם.
נכון לדצמבר 2021 ראו אור למעלה מ-420 גיליונות של כתב העת, בהשתתפות למעלה מ-300 יוצרים.
הביטאון מפרסם שירים מקוריים בלבד, הרואים בו אור לראשונה.
נוסף לכך מתפרסמות עבודות אומנות, בעיקר ציור וצילום.
הביטאון מפרסם שירים מאת משוררים ידועים וזוכי פרסים, ולצידם משוררים שאינם בעלי שם עדיין.
מתפרסמות יצירות של גברים ונשים, מבוגרים וצעירים, ובני עדות שונות.
היצירות עוסקות בנושאים מגוונים, בין הגיליונות ובתוך כל גיליון.
בחודשים דצמבר 2014 וינואר 2015 נערכו שלושה אירועים לרגל שנה לביטאון.
הראשון מביניהם נערך בבית הסופר בתל אביב ב-11 בדצמבר 2014. האירועים השני והשלישי שילבו תצוגת אומנות חזותית עם הקראת שירה.
באירוע השלישי הוצגו עבודות של האומן הבאר שבעי אורי פרץ, שרבים מציוריו מתפרסמים בביטאון.
ב-30 באוקטובר 2015 ראה אור גיליון המאה של הביטאון, בפורמט מורחב ובהשתתפות שורה ארוכה של יוצרים, הן בתחום השירה והן בתחום האומנות החזותית.
ב-1 בספטמבר 2016 נוסדה "ביטאון שירה - הוצאה לאור".
ביחד בשבילך הוא מועדון צרכנים בבעלות חברת "ביחד בשבילך" בע"מ, שהוקם על ידי ההסתדרות הכללית החדשה בינואר 2016 עבור חברי ההסתדרות.
ההצטרפות למועדון היא לחברי הסתדרות העובדים הכללית החדשה בלבד, היא כרוכה בהרשמה ומילוי פרטים ואינה עולה כסף.
מטרת המועדון היא לפעול לרווחת חבריו והוא מציע לחבריו העובדים והגמלאים הטבות בתחומי פעילות מגוונים, כגון בילוי, תרבות ופנאי, קניות, רכב, ביטוחים ושירותים נוספים.
ההסתדרות – בראשותו של יו"ר ההסתדרות, פועלת באמצעות המועדון להוזלת סל הצריכה הבסיסי של משקי הבית והגדלת ההכנסה הפנויה של החברים.
מנכ"ל המועדון הוא איל קרוליצקי, אשר עמד בעבר בראשות מועדון "חבר" ומועדונים נוספים.
המועדון פועל "ללא נייר" עד כמה שניתן – כל ההטבות והטענות הכסף "המוזל", מוטענות על גבי כרטיס החבר, ואין צורך להדפיסן או למשוך ממכונות כרטיסים או ואוצ'רים למיניהם.
הקשר עם החברים במועדון נעשה דרך האתר ובאמצעות דיוור ישירים, דף פייסבוק פעיל המונה כ־30,000 חברים, ומעורבות של ועדי העובדים שמהווה מכפיל כוח משמעותי בפעילות.
בעמוד הפייסבוק ובדף האינסטגרם של המועדון ניתן להתעדכן על מבצעים והטבות שעולים באתר.
המועדון מציע לחברים בו שורה של סלי מוצרי יסוד בסבסוד ממוצע של 50%, ומשלוחים ישירים עד לבית הלקוח במטרה להקל על יוקר המחיה.
מחוז משנה ביחוב (בבלארוסית: Быхаўскі раён; ברוסית: Быховский район) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה מנהליים של מחוז מוהילב שבמזרח בלארוס.
מרכזו המנהלי היא העיר ביחוב.
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה ביחוב 35,148 בני אדם.
האוכלוסייה הצטמצמה ובשנת 2016 נמנו במחוז המשנה 30,225 בני אדם.
ביט ובוט היא סדרת אנימציה בריטית-קנדית לילדים, המשודרת בערוץ הופ!
בדיבוב לעברית החל משנת 2018.
אנו חיים בעולם בו רק 11% מהנשים הן פיזיקאיות, 10% מהנשים הן מתכנתות מחשבים, ו–8% מהנשים הן מהנדסות מכונות.
מתוך הצורך לעודד ילדות להיכנס לתחומים אלו מגיל צעיר, קמה סדרה חדשה שמעודדת אותן לחקור לעומק תאוריות מעולם המדע וההנדסה דרך משחקים יצירתיים, עשייה וחדשנות.
הסדרה שואפת לפרוץ את תקרת הזכוכית ולעלות את הביטחון העצמי של הילדות, כדי שיתנסו בדברים חדשים.
ביט ובוט הם אחות ואח סקרנים המדמיינים דברים.
הם מטיילים בעולם הדמיון עם הבובות שלהם - בלבל, סול, זיפ ופופ ופותרים בעיות על ידי שימוש במדע והנדסה.
בסוף כל פרק ישנו קליפ נלווה המלמד את הצופות והצופים כיצד ליצור בעצמם את ההמצאות המיוחדות שנראו במהלך הפרקים.
ביט (Bitz) (נויה דואני (דאון)) - ילדה סקרנית בת 8 בעלת יכולת יצירתית וחדשנית.
בוט (Bob) (אורה שולמן) - האח הקטן בן ה-4 של ביט, שעוזר לה עם הצעות לרעיונות נפלאים.
סול (Purl) (אורלי תגר) - בובה חמודה שהיא חברתה הטובה של ביט.
בלבל (Bevel) (אלי לולאי) - צעצוע גיבור העל שאהוב על כולם.
זיפ (Zip) (גדי לוי) ופופ (Pop) (ערן מור) - צמד בובות שאוהבות בעיקר לעשות שטויות.
ביטוח אחריות מקצועית הוא ביטוח הנמכר לבעלי מקצועות חופשיים (רופאים, עורכי דין רואי חשבון, מהנדסים, אדריכלים ועוד) ולעסקים, להכנה מפני תביעה אזרחית על נזק שגרמו בתום לב במסגרת פעילותם המקצועית (נזק ללקוח או נזק לצד שלישי).
במסגרת זו נכלל גם ביטוח אחריות דירקטורים הניתן לדירקטורים בחברות ציבוריות, לשם הגנה מתביעה של בעלי מניות בחברה.
ביטוח זה אינו כולל הגנה מתביעה פלילית.
כיוון שיש הבדלים ניכרים בין עיסוקים שונים, פוליסות ביטוח אחריות מקצועית מותאמות לעיסוק הספציפי שהן מבטחות.
פוליסה לביטוח אחריות מקצועית מפרטת את סוגי המעשים והמחדלים המבוטחים במסגרתה, ואת הפיצוי שיינתן בקרות מקרה הביטוח.
פיצוי זה כולל בדרך כלל מימון של ההגנה המשפטית הנדרשת ומימון הפיצוי לתובע אם ייפסק כזה.
ככל ביטוח, גם ביטוח אחריות מקצועית ניתן תמורת פרמיה המשולמת לחברת הביטוח, וכולל השתתפות עצמית בקרות נזק.
ביטוח של אדם העוסק בעיסוק הדורש רישיון מותנה בכך שלאדם אכן יש את הרישיון הנדרש.
בתחילת המאה ה-21 כללו פוליסות ביטוח אחריות מקצועית גם הגנה מתביעות בגין הטרדה מינית במסגרת הפעילות המקצועית.
עקב התנגדות ציבורית לכך הוציאה הממונה על שוק ההון, דורית סלינגר, הנחיה לחברות הביטוח, שלא להעניק כיסוי ביטוחי לאדם שהורשע בהטרדה מינית או שהשיג פשרה.
ביטוח לפי מועד האירוע או מועד התביעה
תביעה בגין רשלנות מקצועית מוגשת לפעמים זמן רב לאחר האירוע שגרם את הנזק.
בהתאם לכך, פוליסות לביטוח אחריות מקצועית הן משני סוגים:
פוליסות החלות על אירועים שהתרחשו בתקופת התוקף של הפוליסה (כלומר לפי "מועד האירוע")
פוליסות החלות על תביעות שהוגשו בתקופת התוקף של הפוליסה (כלומר לפי "מועד התביעה").
יש לשים לב להבדל זה בעת החלפת מבטח, משום שהוא עלול לגרום למצב של חוסר ביטוח.
דוגמה: רופא ביטח עצמו בשנת 2019 בחברה א' בפוליסה לפי מועד התביעה, ובשנת 2020 בחברה ב' בפוליסה לפי מועד האירוע.
לכאורה היה מבוטח ברציפות בשתי שנים אלה.
בשנת 2020 הוגשה נגדו תביעה בגין טיפול רשלני שנתן בשנת 2019. שתי החברות יתנערו מחובתן לפצותו, והוא ימצא עצמו ללא ביטוח לאירוע זה.
מבוטח בפוליסה לפי מועד התביעה יזדקק לביטוח גם במשך שנים אחדות לאחר פרישתו מפעילות מקצועית, שמא תוגש נגדו תביעה בשנים אלה.
פוליסה לפי מועד התביעה כוללת לעיתים גם תקופה רטרואקטיבית, כלומר ביטוח בגין אירועים שהתרחשו לפי מועד עשיית הפוליסה והמבוטח לא ידע שהם עלולים לחשוף אותו לתביעה, אך תביעה בגינם הוגשה לאחר מועד עשיית הפוליסה.
הגנה לעובדי ציבור מתביעת נזיקין עקב פעילות מקצועית
בהתאם לתיקון זה דחה בית המשפט העליון תביעת נזיקין שהגיש אדם נגד שני קציני משטרה, בטענה שהתרשלו בניהול חקירתו, לרבות ככל שהדבר נוגע להחלטה להחזיקו במעצר.
ביט לשנייה או סיבית לשנייה (ובקיצור סל"ש; באנגלית: bps או bit/s) היא יחידת מידה למדידת קצב נתונים, בעיקר מהירות העברה של נתונים בקו תקשורת.
הנתונים נמדדים ביחידה הקטנה ביותר שלהם - ביט.
לצרכים מעשיים משמשות יחידות גדולות יותר: קילוביט לשנייה (Kbps, קס"ש), מגה-ביט לשנייה (Mbps, מס"ש) וג'יגה-ביט לשנייה (Gbps, גס"ש).
בהעברת נתונים מקבילית ובהעברת קבצים מקובלת גם יחידת המידה בית-לשנייה (Bps או Byte/s), השקולה ל-8bps.
ביחד לשינוי (בספרדית: Juntos por el Cambio או בקיצור JxC) היא סיעה של מפלגות ליברליות בארגנטינה.
הסיעה נוצרה בשנת 2015 בשם Cambiemos (בעברית: בוא נשנה), ושינתה את שמה בשנת 2019 לשמה הנוכחי.
המפלגות המרכיבות את הסיעה הציעו את מאוריסיו מאקרי, ארנסט סאנז ואת אליסה קאריו לבחירות המקדימות לראשות הסיעה, שהתרחשו ב-9 אוגוסט 2015. בבחירות המקדימות נבחר מאקרי להיות מועמד הסיעה לבחירות לנשיאות של 2015, ובבחירות עצמן זכה מאקרי ב-51% מהקולות בסיבוב השני, ונבחר לנשיא ארגנטינה.
בנוסף לניצחון הארצי על הפרוניסטים, זכתה מועמדת הסיעה מריה אוגניה וידאל בבחירות למושל פרובינציית בואנוס איירס וכך הסתיימו להן 28 שנות שליטה פרוניסטיות בפרובינציה (גם בבואנוס איירס העיר זכה המועמד מטעם הסיעה).
בבחירות לקונגרס הלאומי של ארגנטינה של 2017, בהן הוחלפו שליש מהמושבים בסנאט וחצי מהמושבים בבית הנבחרים, השיגה הסיעה מושבים רבים, ונבחרה ברוב מובהק ב-13 מתוך 24 הפרובינציות.
לקראת הבחירות לנשיאות של 2019, שינתה המפלגה את שמה מקמביוס (Cambiemos) לביחד לשינוי (Juntos por el Cambio), ולסיעה הצטרפה מפלגת פרוניזם פדרלי.
למרות זאת, הפסידה הסיעה בבחירות לנשיאות והגיעה למקום שני עם 40% מהקולות, אחרי סיעת החזית של כולם בראשותו של אלברטו פרננדס.
בנוסף, הפסידה הסיעה גם בבחירות למושל פרובינציית בואנוס איירס (הפרובינציה הגדולה בארגנטינה, שמכילה כשליש מאוכלוסיית המדינה), אך שמרו על שליטתם בבואנוס איירס העיר.
ביחד לשינוי היא סיעה של מפלגות מרכז-ימין.
לפי מצע הסיעה, חברי סיעת ביחד לשינוי יפעלו כדי "לקדם פיתוח כלכלי, חיזוק הדמוקרטיה והמערכת הרפובליקנית, עצמאות הרשות השופטת, העלאת איכות החינוך, הסולידריות חברתית והאושר האישי של תושבי הרפובליקה הארגנטינאית".
מאקרי קיבל לידיו מדינה עם בעיות כלכליות רבות, והוא ביקש את אמון העם בכדי לשנות את הדברים.
הוא עבר במהרה משער חליפין קבוע לשער חליפין צף , ביטל את המכס על היצוא והפחית את הסובסידיות על אנרגיה, כדי לצמצם את הגירעון התקציבי של הממשלה.
מאז מאי 2018, כחלק מהסכם עם קרן המטבע הבין-לאומית, הממשלה האיצה תוכניות צנע, במטרה לחסל לגמרי את גירעון הממשלה.
מאקרי נקט במדיניות ליברלית חברתית מתונה, הוא ליברל את מגזר האנרגיה, ונלחם בשחיתות הציבורית.
בשנת 2018, הנשיא מאקרי עודד את הדיון בנוגע לחוק הפלות, הצעת החוק, שנקראה "הפסקת הריון מרצון" (Ley de Interrupción Voluntaria del Embarazo), פילגה את הקואליציה, שלא הייתה לה עמדה רשמית לפני כן בנושא זה, והמחוקקים הצביעו על פי אמונתם האישית.
כנגד הפלות הצביעו מאקרי, מריה אוגניה וידאל, הוראסיו רודריגז לרטה, אליסה קאריו והשרים מארק פניה, רוחליו פריחריו, אסטבן בולריך ועוד.
ובעד הפלות הצביעו מרטין לוסטו, מריו נגרי, לואיס פטקוף ניידנוף ועוד.
בסך הכל, מתוך 108 חברי הקואליציה, 65 הצביעו נגד הצעת החוק ו-42 הצביעו בעדו (החוק עבר בסופו של דבר ברוב של 129 מול 125).
מאקרי חיזק את היחסים עם ארצות הברית, ובאמצעות מרקוסור השיג הסכם סחר חופשי עם האיחוד האירופי.
ובנוסף חיזק מאקרי את היחסים עם הברית הפסיפית.
מאקרי אמר כי הוא רוצה "להתחיל דף חדש" ביחסים עם הממלכה המאוחדת בנוגע לשליטה על איי פוקלנד (עליהם ארגנטינה יצא למלחמה כנגד בריטניה בשנת 1982).
בשבוע הראשון של מאקרי בתפקיד, הוא ביטל את מזכר ההבנות בין ארגנטינה לאיראן, שהיה קובע חקירה משותפת על הפצצת "AMIA" בשנת 1994. התזכיר נקבע כבלתי חוקתי על ידי מערכת המשפט, פסק דין שעליו הוגש ערעור במהלך כהונתה של הנשיאה לשעבר קירשנר.
מאקרי משך את הערעור ואישר את פסק הדין המקורי, ועודד את המשך החקירות בנוגע לפיגוע ופרשת מותו של התובע ניסמן.
השגריר קרלוס פאוסטינו גרסיה והדיפלומט הישראלי מודי אפרים שיבחו את מאקרי על עידוד המשך החקירות.
באותה שנה חתמה ישראל על עסקה לשדרוג טנקי TAM של הצבא ארגנטינאי.בספטמבר 2017 יצא ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו לביקור באמריקה הדרומית ונפגש עם נשיא ארגנטינה.
בכך, היה לראש הממשלה המכהן הראשון שביקר רשמית בארגנטינה ואמריקה הלטינית.
בדצמבר 2017 ארגנטינה נמנעה לצד 34 מדינות נוספות בהחלטה בעצרת הכללית של האו"ם בגנות הצהרת נשיא ארצות הברית ה-45, דונלד טראמפ, המכירה בירושלים כבירת ישראל.
באוגוסט 2018 האשים הנשיא מאקרי את הפלסטינים באלימות בין ישראל לרצועת עזה.
ביולי 2019 הכריזה ארגנטינה על חזבאללה כארגון טרור, לציון 27 שנה לפיגוע בבניין הקהילה היהודית, צעד אשר נקט מאקרי.
סיעת ביחד לשינוי מתנגדת נחרצות לנשיא ונצואלה ניקולאס מדורו, בשל טענות של פגיעה בזכויות האדם שעלו נגדו.
הסיעה מאשימה את מדורו ברודנות והיא קוראת להשבת הדמוקרטיה במדינה.
הסיעה אינה מכירה במדורו כנשיא ונצואלה, ובמקום זאת היא רואה בחואן גואידו כנשיא הרשמי של המדינה.
שנהמועמדיםסיבוב ראשוןסיבוב שניתוצאהלנשיאותלסגן נשיאותמס' קולות% מסך הקולותמס' הקולות% מסך הקולות2015מאוריסיו מאקריגבריאלה מיקטי8,601,13134.1512,997,93851.34 נבחרו2019מאוריסיו מאקרימיגל אנחל פיקטו 10,811,58640.28 לא נבחרו
ביחד הוא סינגל של הזמרת הישראלית מארינה מקסימיליאן בדואט עם בעלה, המוזיקאי גיא מנטש.
השיר יצא לאור ב-6 בספטמבר 2020, כסינגל מתוך אלבום האולפן השלישי של מקסימיליאן הנושא את שם השיר.
מקסימיליאן כתבה את השיר והלחינה אותו לצד מנטש, שהפיק אותו יחד עם חברו לצמד "גיא ויהל" יהל דורון.
בני הזוג מקסימיליאן ומנטש שיתפו פעולה מוזיקלית לפני כן, כשמנטש הפיק לצד יהל דורון תחת הצמד גיא ויהל שירים שונים של מקסימיליאן בקריירה.
על הקלטת דואט של השניים לראשונה סיפר מנטש: "ערב אחד מארינה אמרה לי שהיא כתבה דואט, התיישבה על הפסנתר והשמיעה לי אותו.
זה היה רגע קסום", ותיאר את השיר כ"רגע מרגש ומוזר בקטע טוב".
השיר מתאר את הזוגיות של השניים ואת התמודדותם המשותפת עם מגפת הקורונה.
כשיצא השיר, הוא זכה להצלחה מתונה בלבד, כשהתברג במקום ה-149 בלבד במצעד השבועי של פלטפורמת ספוטיפיי ולא זכה להשמעות רבות ברדיו.
עם זאת, חודשיים לאחר צאתו טיפס השיר למקום ה-22 במצעד הספוטיפיי וזכה להשמעות ברדיו, כשבשיאו, הגיע למקום ה-15 במצעד השבועי של חברת מדיה פורסט והשישי במצעד הרשמי של גלגלצ.
במצעד השנתי שערכה תחנת הרדיו גלגלצ בשנת 2021, השיר הגיע למקום ה-14, ובמצעד השנתי של תחנת הרדיו כאן גימל הגיע השיר למקום ה-16. בסיכום השנתי של פלטפורמת הסטרימינג ספוטיפיי לשנת 2022, התברג השיר במקום ה-22. הוא זכה לסך של למעלה מ-9 מיליון השמעות בפלטפורמה.
הווידאו קליפ של השיר פורסם ב-6 בספטמבר 2020, יחד עם צאתו של השיר בערוץ היוטיוב של מקסימיליאן.
הוא צולם ובוים על ידי הבמאית והעורכת דריה גלר.
לפי מאקו, הקליפ מתאר "זוג מבודד בסוף העולם שמבין שכשהעולם בחוץ משתגע ולהם יש רק אחד את השנייה ליצור עולם בטוח משל עצמם".
הקליפ צבר מעל ל-6 מיליון צפיות.
ביחד הוא אלבום האולפן השלישי והשני בעברית של הזמרת הישראלית מארינה מקסימיליאן.
האלבום יצא לאור ב-23 באוגוסט 2021 באמצעות חברת התקליטים D-Music.
האלבום כולל את תשעת הסינגלים בעברית שהוציאה בין השנים 2020 ל-2021, לצד סינגל נוסף, "מרוב השיעמום", שיצא בסמוך לצאתו של האלבום.
באלבום משתתף בעלה, המוזיקאי גיא מנטש, בשיר הנושא "ביחד", שהיה ללהיט והתברג במצעדי הפזמונים.
מנטש היווה גם כמפיק המרכזי באלבום, כשלצידו חברו לצמד "גיא ויהל" יהל דורון והמפיק תומר בירן.
האלבום זכה לאהדה ממבקרי המוזיקה והקהל, כשבשיאו הגיע למקום ה-19 במצעד האלבומים השבועי של פלטפורמת ספוטיפיי.
Bitwig Studio (בעברית: ביטוויג סטודיו) היא תחנת עבודה אודיו דיגיטלית (DAW) שפותחה על ידי חברת Bitwig GmbH.
ביטוויג נועד להיות כלי להופעות חיות כמו גם כלי להלחנה, הקלטה, עיבוד, מיקס ומאסטרינג.
הוא מציע חבילה של פקדים ל-קרוספיידים, התאמת ביטים ואפקטים אחרים המשמשים תקליטנים.
ביטוויג תומכת הן בעיבוד מוזיקה ליניארי מסורתי והן בהפקה לא ליניארית (מבוססת קליפים).
יש לה תמיכה בריבוי צגים ושליטה במסך מגע.
ביטוויג בולטת במודולציה החזקה שלה, ויכולות האוטומציה שלה.
הגרסה הנוכחית של ביטוויג היא "Bitwig Studio 5.1.2".
בשנת 2017, התוכנה נבחרה ל-DAW של השנה על ידי מגזין Computer Music.
בשנת 2023 היא זכתה בתואר ה-DAW של השנה על ידי מגזין Future Music ומגזין Music Radar.
Bitwig נוסדה ופותחה בברלין על ידי קלאס ג'והנסון, פבלו שרה, ניקולס אלן ו-וולקר שומאכר ב-2009. מאז 2010, פלסידוס שלברט משמש כמנכ"ל לאחר שעזב את תפקידו כמנהל מכירות בינלאומיות ב-Ableton, באותה שנה.
ביחד – עֲרֵבִים זה לזה היא עמותה ישראלית שהוקמה במאי 2018 על ידי קבוצת צעירים מהמגזר הערבי (נוצרים, מוסלמים, דרוזים ובדואים) בהובלתם של יוסף חדאד, תאמר אבו חטום ואליאס עובייד.
מטרת העמותה היא לחזק את השותפות של החברה הערבית בתוך החברה הישראלית.
העמותה פועלת בשלושה תחומים: חינוכי, חברתי ופעילות הסברתית למען ישראל.
מהצד החברתי והצעד החינוכי פעולת העמותה לגישור עמוק והסברה לחברה הישראלית והחברה הערבית בפרט, את החשיבות של השתלבות של המגזר הערבי בחברה הישראלית.
בצד הסברה הישראלית, מטרת העמותה תתבצע על ידי ערבים ישראלים.
מתוך רצון שערבים ייצגו את ישראל.
העמותה פעולת לעידוד התנדבות של צעירים בחברה הערבית לשירות לאומי אזרחי, כולל ליווי ותמיכה בזמן השירות
העמותה עוסקת גם בבעיות שמצריכות טיפול בחברה הערבית בפרט ובחברה הישראלית בכלל.
ביטוח לאומי הוא מנגנון ממשלתי שמטרתו לסייע לתושבי המדינה להימנע ממצוקה כלכלית בשל גורמים שאינם בשליטתם, כגון מחלה או פציעה או זקנה, באמצעות תמיכה הניתנת מהביטוח הלאומי.
במרבית המדינות שבהן מונהג ביטוח לאומי, הוא מבוסס על גביית תשלום חובה שמנוכה מהכנסתו של עובד (שכיר או עצמאי), ולעיתים חייב בו גם מי שאינו עובד.
הביטוח הלאומי מספק רמות שונות של הגנה במדינות שונות, וכך שונים גם המצבים המזכים בתשלום מהביטוח הלאומי.
אבטלה שלא מרצון (למשל, בשל פיטורים, תאונת עבודה, מחלה).
אסונות משפחתיים כגון מות מפרנס במשפחה (למשל קצבת שאירים, מענק פטירה, דמי קבורה)
נכות מלידה או עקב תאונה או מחלה.
תשלומי קצבת אזרח ותיק לאחר פרישה לגמלאות.
פגיעה בשל מלחמה או פעולות טרור.
סיוע למשפחות (למשל, קצבת ילדים ודמי מזונות).
חלק מסוגי התמיכה מוגבלים בזמן (למשל, בישראל ניתן לקבל דמי אבטלה רק לתקופת זמן מוגבלת) בעוד שאחרים אינם מוגבלים (למשל, קצבת נכות).
חלק מסוגי התמיכה מוגבלים בהתאם למצבו הכלכלי של המבוטח (למשל, תמיכה לעניים - בישראל, הבטחת הכנסה) בעוד שאחרים אינם מותנים במצב הכלכלי (למשל, תשלום בעת חופשת לידה).
חלק מסוגי התמיכה מיועדים לשכירים בלבד (למשל, דמי האבטלה בישראל) וחלקם מיועדים לשכירים ועצמאיים כאחד (למשל, פיצוי עקב תאונת עבודה).
מנגנון הביטוח הלאומי נועד לוודא במידת האפשר כי רק הזכאים לתשלומי התמיכה אכן מקבלים אותם.
המדינה הראשונה בה התקיים ביטוח לאומי הייתה גרמניה, שם הנהיג אוטו פון ביסמרק בשנת 1883 ביטוח חובה מפני מחלות במפעלי התעשייה.
בשנת 1884 הורחב הביטוח כדי לכסות תאונות עבודה, ובשנת 1889 הונהגה גם פנסיה וביטוח נכות.
ביסמרק הנהיג את הביטוח הלאומי כחלק ממאבקו בסוציאליזם, אותו ראה כאיום על הלאומיות.
בעקבות גרמניה הותקן גם באוסטריה מנגנון ביטוח מחלות.
(אין מדובר בביטוח בריאות, שכן הביטוח לא הבטיח טיפול רפואי לחולים אלא קצבה שתאפשר את המשך מחייתם).
בצרפת הונהג ביטוח חובה בשנת 1894, תחילה לכורים ובהמשך (1910) לכל השכירים.
בבריטניה הונהג פיצוי לעובדים שנפגעו בתאונות עבודה בשנת 1897. הביטוח הלאומי בבריטניה התרחב וכלל קצבאות לקשישים נזקקים (1910) וביטוח מפני מחלה, נכות ואבטלה שנה מאוחר יותר.
בארצות הברית היו כמה מנגנוני ביטוח לאומי במדינות השונות, אולם החוק הפדרלי כלל ביטוח סוציאלי לראשונה בשנת 1935.
דו"ח בוורידג', שאותו הגישה ועדה בין-משרדית שבראשה עמד הכלכלן ויליאם בוורידג' לפרלמנט הבריטי בשנת 1942, נחשב לאבן היסוד של הביטוח הלאומי המודרני.
בשנת 1954 הוקם בישראל המוסד לביטוח לאומי, על פי מתכונת דו"ח בוורידג'.
בהתחלה כלל הביטוח הלאומי רק שלוש קצבאות: קצבת זקנה, ביטוח אמהות (דמי לידה) וביטוח תאונות עבודה.
בשנת 1959 נוספו קצבאות ילדים, בשנת 1963 נוספו דמי אבטלה ובשנת 1988 נוסף הביטוח הסיעודי.
תחילה הוקם כמוסד עצמאי עם תקציב ומערכת גבייה נפרדים שנתון לפיקוח של שר העבודה בלבד.
בשנת 1980 הוכפף ביטוח לאומי, לפי דרישת משרד האוצר, להעביר את עודפיו לאותו המשרד בתמורה לאיגרות חוב ממשלתיות.
במדינות רבות נקבע שגביית דמי הביטוח נעשית על ידי מנגנון ייעודי של הביטוח הלאומי על מנת לשמר את עצמאות הביטוח הלאומי.
בחלק מהמדינות הוחלט לאחד את מנגנון הגבייה של הביטוח הלאומי עם זה של מס הכנסה על מנת לייעל את הגבייה.
בישראל, גביית דמי הביטוח הלאומי משכירים נעשית בידי המוסד לביטוח לאומי על בסיס ההכנסה החודשית, בעוד שגביית מס הכנסה נעשית על ידי רשות המסים על בסיס ההכנסה השנתית.
הגבייה מעצמאים נעשית בידי שני הגופים על בסיס ההכנסה השנתית.
ביטוח רכב הוא מכלול סוגי הביטוח של כלי רכב בהם מכוניות, משאיות ואופנועים.
מטרת הביטוח היא לספק מענה כלכלי כנגד פגיעות ברכוש או פגיעות בגוף ונפש כתוצאה מתאונות דרכים ואחריות משפטית כתוצאה ממעורבות בתאונה.
כמו כן, הביטוח יכול לכלול הגנה כתוצאה מגניבת הרכב, ונזק שנגרם לרכב מאירועים אחרים שאינם תאונות כגון ונדליזם ואסונות טבע או התנגשות עם עצמים נייחים.
ההגדרות וסוגי הביטוח משתנים ממדינה למדינה בכפוף לחוקים המקומיים.
בישראל מקובל לחלק את ביטוח הרכב לשלושה סוגים עיקריים: ביטוח חובה, ביטוח מקיף, וביטוח צד שלישי:
ביטוח חובה - ביטוח לנזקי גוף (פציעה או מוות) שעלולים להיגרם לנהג, לנוסעי הרכב או לאנשים שמחוץ לרכב בתאונת דרכים.
על פי פקודת ביטוח רכב מנועי, אסור לנהוג ברכב שאינו מבוטח בביטוח חובה.
ביטוח החובה מכסה את התחומים הבאים:
עלויות ללא הגבלה על הוצאות רפואיות
פיצוי על אובדן השתכרות (עד לגובה של פי שלושה מן השכר הממוצע במשק) וכושר השתכרות
פיצויים על סבל וכאבים כתוצאה מן התאונה (עד לגובה של כ־150 אלף ₪)
ביטוח מקיף - נקרא גם ביטוח רכוש, אינו חובה על פי חוק, וכולל שני סוגי ביטוח:
ביטוח עצמי - זהו ביטוח לנזקי רכוש שעלולים להיגרם לכלי הרכב בשל מקרים המפורטים בפוליסה (מקרה הביטוח) כתוצאה מתאונה, נזק או אסון טבע כלשהם (למשל: גנבה, חבלה, שרפה, הצפה וכדומה) ולאחריות חוקית כלפי צד שלישי בשל נזקי רכוש.
לביטוח רכב פרטי ומסחרי במשקל כולל עד 4 טון - למעט רכב דו גלגלי, נקבעו בתקנה, לפי חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), תנאי מינימום מחייבים.
הביטוח אינו מכסה עלויות הנובעות מבלאי של חלקי הרכב, אולם תאונה שנגרמה בשל בלאי מבוטחת במסגרת הביטוח המקיף.
ביטוח צד ג' - ביטוח אחריותו החוקית של בעל הרכב לנזקי רכב ורכוש של צד שלישי שנגרמו על ידי הרכב המבוטח (למשל רכב מבוטח שפגע ברכב אחר או ברכוש שאינו רכב, כמו גדר, מבנה וכדומה).
פוליסות הביטוח המקיף מבוססות כולן על נוסח אחיד שנקבע בתקנות הפיקוח על עסקי ביטוח.
חברת ביטוח רשאית לשנות נוסח זה רק במידה והנוסח המתוקן מציע תנאים טובים יותר למבוטח.
הפיקוח על ביטוחי הרכב בישראל נתון תחת אחריותה של מחלקת הביטוח של אגף שוק ההון, ביטוח וחיסכון במשרד האוצר.
תעריפי ביטוח החובה נקבעים על ידי חברות הביטוח עצמן, אך אלו מוגבלים לתעריף המרבי שקובע המפקח על הביטוח.
על פי החוק תעריפי ביטוח רכב חובה חייבים להסתמך על משתנים שאושרו על ידי המפקח על הביטוח ועל ניתוח סטטיסטי.
בענף ביטוח רכב חובה פועל מתוקף החוק מפעיל מאגר מידע סטטיסטי שתפקידו להעריך את עלות הסיכון המבוטח בביטוח חובה, המפעיל מפיק גם דוחות ונתונים נוספים שמשפיעים על עלות הסיכונים בענף.
דוחות אלה מתפרסמים באתר אגף שוק ההון ביטוח וחיסכון במשרד האוצר.
התעריפים שקובעות חברות הביטוח נבדקים על ידי המפקח על הביטוח וחייבים את אישורו.
חברות הביטוח קובעות את גובה הפרמיה (עלות הפוליסה) בהתחשב במשתנים הבאים:
נפח המנוע של הרכב המבוטח
כמות כריות אוויר ברכב המבוטח
גילו ומינו של הנהג הצעיר ביותר הצפוי לנהוג ברכב.
ותק רישיון הנהיגה של הנהג הצעיר ביותר הצפוי לנהוג ברכב.
כמות פסילות של רישיון הנהיגה של כל הנהגים הצפויים לנהוג ברכב, בשלוש השנים האחרונות.
מספר תביעות קודמות של כל הנהגים הצפויים לנהוג ברכב, בשלוש השנים האחרונות.
תעריפי ביטוחי החובה לרכב דו-גלגלי בדרך כלל גבוהים יותר מאלו של כלי רכב ארבע-גלגליים, עקב הסיכון הגבוה לנזקי גוף של הרוכב.
לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2021 ההסתברות המשוקללת למעורבות אופנוע בתאונת דרכים עם נפגעים הייתה גבוהה פי 2.3 מזו של רכב נוסעים פרטי (בהתחשב במספר כלי הרכב מכל סוג).
תעריפי ביטוח החובה הגבוהים מביאים, בין היתר, לכך שנהגים רבים בוחרים לנהוג ללא ביטוח חובה, בדו"ח מבקר המדינה - דו"ח שנתי 67א עלה כי בשנת 2014, 49% מן הרכבים הדו גלגליים נסעו ללא ביטוח חובה, ובשנת 2018 הצביעה ועדת הרפורמות בכנסת כי כ-40% ממספר נהגי האופנועים בישראל נסעו ללא ביטוח.
מגמה זו רק החריפה בעקבות המשבר הכלכלי שלאחר מגפת הקורונה, אשר הביאה נהגים רבים לוותר על ביטוח החובה עקב קשיים כלכליים אליהם נקלעו.
הביטוח המקיף הוא לרוב יקר יותר מביטוח החובה וגובה הפרמיה תלוי במשתנים רבים כגון:
נתוני הנהג (גילו, ותק רישיון הנהיגה, עברו התעבורתי).
הפרמיה לנהג צעיר היא לרוב גבוהה בגלל הסיכון הגבוה יחסית לגרימת תאונה.
מספר הנהגים הרשאים לנהוג ברכב
סוג הבעלות - רכב פרטי או רכב שכור
רכישת שירותים נלווים כגון, קבלת רכב חלופי בעת טיפול במוסך, שירותי גרירה בעת תקלה ברכב והגנה משפטית לאחר תאונה.
כל ביטוח מקיף כולל השתתפות עצמית של המבוטח בשיעור מסוים במקרה של תביעה.
ככל שההשתתפות העצמית גבוהה יותר יורד גובה הפרמיה (ולהפך).
עקב התנגשות בין הוראת החוק בישראל לפיה על כל משתמש או בעל רכב מנועי להחזיק פוליסת ביטוח לרכב, לבין המצב בפועל שבו חברות הביטוח אינן מחויבות לבטח כל אדם הפונה אליהן בתעריפים המקובלים, התעורר צורך במתן מענה שיגשר על הפער.
בעבר ניתן לכך מענה באמצעות ביטוח משותף של ה"מאגר הישראלי לביטוח רכב חובה ליד איגוד חברות הביטוח בישראל" שלקחו בו חלק כל המבטחים בביטוח רכב חובה בישראל.
במסגרת הרפורמה בביטוח הרכב), החל מינואר 2002 הטיפול בביטוח השיורי עבר לתאגיד שייסדו החברות המבטחות בישראל, ששמו "התאגיד המנהל של המאגר לביטוח רכב חובה ("הפול") בע"מ".
התאגיד מבטח בעלי רכב ונהגים שחברות הביטוח אינן מבטחות לפי תעריפים רגילים, בין אם מדובר ברכבים דו-גלגליים, נהגים עם עבר של תאונות דרכים או עבירות תעבורה או בשל מדיניות החברות (כגון ביטוח רכב לתקופה קצרה משנה, כגון השכרת רכב או רכב שאינו נמצא בשימוש).
חלקן של חברות הביטוח במאגר נקבע מדי שנה בהתאם לחלקה של כל חברה בסך הפרמיות רכב חובה באותה שנת חיתום.
חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים כולל סעיפים המסדירים את ביטוח החובה לרכב.
ביטוח צד' ג' וביטוח מקיף מוסדרים, בין היתר, בחוק חוזה הביטוח, תשמ"א-1981.
הפסיקה הישראלית ביטלה סייגים רבים שנקבעו בחוזה הביטוח: נפסק כי נהגים שלא עמדו בהתניות 'מִשְנִיוֹת' של "ביטוח חובה" (כגון הרכבת משקפיים, או אי-חידוש רישיון פחות משנה) יזכו בכל זאת לכיסוי ביטוחי מלא.
ביחס להגבלת גיל, פסק בית המשפט העליון בדעת רוב, שאי-עמידה במגבלת הגיל שוללת לחלוטין את הכיסוי הביטוחי.
ביטוח חיים הוא הסכם ביטוח בין חברת ביטוח למבוטח, המקנה הטבה כספית במקרה של פגיעה בגופו של המבוטח, ובעיקר במקרה מותו.
ההטבה הכספית ניתנת בצורה של סכום חד-פעמי, או בצורה של קצבה חודשית.
בתמורה לביטוח משלם המבוטח פרמיה חד-פעמית או תקופתית (לרוב חודשית).
שורשיו של ביטוח החיים מצויים במוסדות עזרה הדדית שפעלו בעת העתיקה.
במצרים, בהודו ובסין פעלו אגודות שסיפקו מימון להוצאות קבורה של חברים שנפטרו.
ברומא פעלו אגודות בשם קולגיות, שהוסדרו בחקיקה וקיבלו סמכויות רשמיות.
אגודות אלה סייעו הן במימון הקבורה והן במענקים לחולים ולקשישים.
בתקנונים עתיקים נזכרו הוראות מפורשות לשלילת זכויות מחברים שלא שילמו דמי חבר או שהתאבדו.
בימי הביניים באירופה פעלו גילדות מקצועיות שהחזיקו קופה משותפת למטרות סיוע.
כך למשל, בלונדון נקבע כי בעלי מלאכה שאיבדו את יכולתם לעבוד יקבלו קצבה שבועית מהקרן, וכן גם אלמנות חברים כל עוד נותרו באלמנותן.
באנגליה של המאות ה־16 וה־17 הופיעו פוליסות ביטוח חיים קצרות טווח.
הפוליסות נועדו בעיקר לסוחרים או ללווים שהיו זקוקים לערובה כלפי מלווי כספים.
הפוליסה הקדומה ביותר המתועדת נחתמה בשנת 1583 על חייו של וויליאם גיבונס, שנפטר במהלך תקופת הביטוח, והחתמים חויבו לשלם את סכום הביטוח.
במאה ה־17 התקיימו מועדוני ביטוח הדדיים שחילקו מדי שנה את הכספים שנצברו בין משפחות הנפטרים מקרב החברים.
בשנת 1774 אסר הפרלמנט הבריטי בחוק את ההימורים על חיי אדם, שהיו נפוצים באותה עת, בין היתר בבתי קפה בלונדון.
בשנת 1706 קיבלה החברה הראשונה לביטוח חיים בבריטניה היתר פעולה מהמלכה אן, אולם התפתחותו של הביטוח המודרני החלה רק עם הקמת החברה Equitable בשנת 1762. חברת Norwich Union, שהוקמה ב־1797, צמחה בהמשך לאחת החברות הגדולות בתחום ופעלה גם בישראל בביטוח כללי עד 1982.
בשנת 1693 פרסם האסטרונום אדמונד האלי לוחות תמותה ראשונים שהתבססו על נתונים דמוגרפיים מלונדון וברסלאו.
לוחות אלה נחשבים ליסוד המדעי לתמחור ביטוח חיים.
בגרמניה הנהיג הקנצלר אוטו פון ביסמרק מערכות ביטוח סוציאליות ממלכתיות: ביטוח בריאות (1883) וביטוח זקנה (1889).
בארצות הברית נערכה פוליסת ביטוח חיים ראשונה בשנת 1776 בפילדלפיה, אך הענף התפתח באופן משמעותי רק במאה ה־19 לאחר דעיכת ההתנגדות הדתית לתחום.
ביטוח חיים בארץ ישראל ובישראל
בארץ ישראל החלה פעילות ביטוח חיים בראשית המאה ה־20. חברת "יהודה" סיפקה פוליסות חיים, ומסמכים מהתקופה מעידים כי כבר אז היו מוכרים מוצרים כגון ביטוח מעורב (חיים וריסק), ביטוח אובדן כושר עבודה ושחרור מתשלום פרמיות.
זאב ז'בוטינסקי, שכיהן כסגן נשיא וגזבר החברה, חיבר בשנת 1929 חוברת הסבר בנושא.
חוק הביטוח העות'מאני משנת 1904 לא כלל התייחסות לביטוח חיים, על רקע השקפה דתית כי חיי אדם אינם בני־ביטוח.
ב־1957 החלו בישראל פוליסות חיים צמודות למדד, שהתבססו תחילה על אג"ח צמודות של חברת החשמל ובהמשך על אג"ח ממשלתיות.
בשנת 1989 הושקו פוליסות משתתפות ברווחים.
בשנת 2001 בוצעה רפורמה משמעותית: לוחות התמותה עודכנו, מרכיב הסיכון הוזל, רכיב הקצבה התייקר, והעמלות נפרסו לאורך חיי הפוליסה במקום תשלום חד־פעמי בתחילת התקופה.
ביטוח חיים בא להגן מפני הסיכון של אובדן היכולת להתפרנס, ובהתאם לכך, ההטבה הכספית למבוטח (או למוטבים שבחר) משולמת כאשר קורה אחד המקרים הבאים (הפירוט המדויק משתנה בהתאם לסוג הביטוח):
הגעת המבוטח לגיל שנקבע בפוליסה (בדרך כלל גיל פרישה).
הפיכת המבוטח לנכה, כך שנפגעת יכולתו לפרנס את עצמו.
פוליסות ביטוח חיים הן משלושה סוגים:
פוליסת ריסק: פוליסה שבה התשלום החודשי משמש לביטוח מפני סיכון מוות בלבד (או מוות ונכות), ללא מרכיב של חיסכון.
פוליסה זו אינה מבטיחה כלל פרנסה לעת זקנה.
בין פוליסות הריסק ניתן למצוא גם את ביטוח החיים למשכנתא.
פוליסת חיסכון: פוליסה שבה התשלום החודשי משמש לחיסכון בלבד, ללא התייחסות לסיכוני מוות ונכות.
במקרה של מוות או נכות מקבל המבוטח (או מוטביו) את הסכום שנצבר בפוליסה (כך שלמעשה אין בה מרכיב של ביטוח).
עד לסוף 2007 יכול היה מבוטח בישראל במסלול זה למשוך את כספו, בבוא העת, בבת אחת (מסלול הוני) או בתשלומים חודשיים (מסלול קצבתי).
מתחילת 2008 ניתן להפקיד כספים במסלול קצבתי בלבד.
ביטוח מעורב: זהו הדגם הנפוץ של ביטוח חיים, הכולל מענה לכל שלושת הסיכונים: מוות, נכות וזקנה.
הוא למעשה תערובת של שני הסוגים הקודמים - יש בו מרכיב של ריסק ומרכיב של חיסכון.
כאשר ביטוח זה נרכש במסגרת מקום העבודה נהוג לכנותו "ביטוח מנהלים", אך אין בינו ובין ניהול ולא כלום, והוא נמכר גם לעובדים זוטרים.
סוג שונה של ביטוח חיים הוא ביטוח אריכות ימים, שבו מבוטח שהגיע לגיל פרישה, ומתכנן לחיות מחסכונותיו במשך עשרים שנה, למשל, מבטח עצמו מפני הסיכון שיאריך ימים גם לאחר שיכלה את כל חסכונותיו.
ביטוח החיים נדון בספרות השו"ת במאה העשרים.
האם ביטוח חיים מצביע על חוסר ביטחון באל מבחינה כלכלית;
האם חתימה על ביטוח חיים יש בה פתיחת פה לשטן.
איזה סוג ביטוח חיים מועדף לפי היהדות;
התמודדות עם סעיף בביטוח המחייב ניתוח בגופה לאחר המוות.
פוסקים שונים הצביעו על כך שחובת ההשתדלות לפרנסה מצדיקה אף רכישת ביטוח חיים, כשלדעתם ההשתדלות אינה סותרת את הביטחון באל; אחרים ציינו לפי התלמוד שמעלה גדולה יותר היא להימנע מביטוח חיים אף שאין איסור בכך.
ביחס למושג פתיחת פה לשטן בשו"ת לחם שלמה קבע שמותר לאדם להכין את עצמו למוות; כשהוא מציין שגם דודו שהיה בקיא בחכמת התורה ביטח את עצמו.
הרב משה פיינשטיין טוען שאף שאין זו הלכה, לפי השקפת היהדות מומלץ שאדם ירכוש ביטוח חיים אשר התגמולים מתקבלים לאחר מותו יותר מאשר ביטוח המעניק את התגמולים בגיל מסוים.
ביטוח בריאות הוא ביטוח המכסה הוצאות הקשורות לטיפול רפואי.
המבוטח משלם דמי ביטוח ("פרמיה"), תמורת תשלום עבור הוצאות רפואיות בעת הצורך.
כמו סוגי ביטוח אחרים, המבוטח משלם כדי להקטין את הסיכון הכלכלי שיעמוד בפני הוצאות כבדות בעתיד.
המבטח יכול להיות המדינה (במקרה של ביטוח בריאות ממלכתי), ארגון ללא כוונת רווח (כמו קופות החולים בישראל) או חברה מסחרית (חברת ביטוח).
ביטוחי בריאות מסוגים שונים נהוגים בכל המדינות המפותחות.
ביטוח בריאות ממלכתי, שמאורגן על ידי המדינה ומוצע לכל האזרחים הוא אחד המרכיבים החשובים של מדינת הרווחה.
בישראל, קיימות שלוש מסגרות כיסוי בגין הוצאות בריאות, בשלושה רבדים שונים:
ביטוח בריאות ממלכתי, המסופק על ידי המדינה.
דמי הביטוח נגבים מתוקף חוק, והכיסוי הביטוחי הוא אחיד לכל תושבי המדינה.
שירותי הבריאות המכוסים על ידי ביטוח זה נקראים סל הבריאות.
שירותי בריאות נוספים (שב"ן) המוצעים על ידי קופות החולים למבוטחים, ומספקים כיסוי לשירותים נוספים שאינם נכללים בסל הבריאות.
פוליסות ביטוח פרטיות, שמוצעות על ידי חברות הביטוח.
פוליסות אלה מוצעות בנוסף או במקום השב"ן של קופות החולים.
הביטוחים שמוצעים על ידי קופות החולים ועל ידי חברות הביטוח הפרטיות מכונים גם "ביטוח משלים", משום שהם "משלימים" את הביטוח הבסיסי המוצע על ידי המדינה.
חוק ביטוח בריאות ממלכתי מבטיח מתן שירותי בריאות לכל תושבי ישראל באמצעות קופות החולים.
החוק מציין במפורש שנותני השרות הן קופות החולים, שאפשר לראותן כזרוע הביצועית של משרד הבריאות.
סל השירותים שנקבע בעת תחולת חוק בריאות ממלכתי, היה מבוסס על זה שהיה נהוג באותה עת בקופת חולים כללית (במאה ה-21, "שרותי בריאות כללית"), שהייתה הקופה הגדולה ביותר.
הסל, המכונה היום "סל הבריאות", מעודכן מעת לעת על ידי ועדה הממונה על ידי המדינה.
בשל מגבלות תקציב הבריאות, ישנם טיפולים, בייחוד טיפולים חדשניים או יקרים במיוחד, שאינם נכללים בסל הבריאות.
כתוצאה, התעוררה מספר פעמים מחאה בעניין אי-הכללתן של תרופות מסוימות, ובעיקר תרופות יקרות לחולי סרטן.
הסל לא כולל ביטוח סיעודי, כלומר אינו מכסה הוצאות אשפוז או סיוע בבית של חולים שאינם מסוגלים לבצע בעצמם פעולות יומיומיות.
זאת למעט השתתפות חלקית במצב שנקרא סיעודי מורכב, ובו נדרשת השגחה רפואית פעילה.
השירותים הפסיכיאיטריים נותרו בטיפולה הישיר של המדינה, ולא הועברו לטיפולן של קופות החולים.
רבים מהמבוטחים במדינת ישראל מוסיפים על הביטוח הבסיסי, ביטוח פרטי, המכונה בדרך כלל "ביטוח משלים" ואמור לספק שירותים שאינם מסופקים על ידי קופות החולים.
תשלומי ביטוח בריאות, הם חובה על פי חוק ביטוח בריאות ממלכתי.
הגביה מבוצעת על ידי המוסד לביטוח לאומי האחראי גם על גביית דמי ביטוח לאומי.
תשלום ביטוח בריאות מחושב על-פי גובה ההכנסות שיש למבוטח מעבודה ושלא מעבודה, ועל-פי המעמד כשכיר, עצמאי, לא עובד, סטודנט וכו'.
חוק ביטוח בריאות ממלכתי מאפשר לקופות החולים להציע שירותים נוספים מעבר לקבוע בחוק, בתמורה לתשלום נוסף לקופות עצמן.
שירותים נוספים אלה נקראים גם "ביטוח משלים".
גובה התשלום נקבע בהתאם לגיל המבוטח.
חלק מהתוכניות מעניקות תעריפים מוזלים למשפחות.
החל משנת 1998, קופות החולים מחויבות לתת שירותים בהתאם לתקנון מוגדר של שירותים, אשר מאושר על ידי משרד הבריאות.
תקנון זה מתעדכן באופן תקופתי (לרוב אחת לשנה) לפי מצבה הפיננסי של קופת החולים וההוצאות הכספיות הצפויות לה בעתיד הקרוב.
החישוב מבוסס על המחויבות הכספית שהייתה לקופה בשנים קודמות, בתוספת חישובים סטטיסטיים שונים.
הביטוח המשלים מהווה רובד נוסף לסל הבסיסי ויכול לכלול שלושה סוגי כיסוי עיקריים:
ביטוח מוסף - שירותים שאינם כלולים בסל הבריאות, כגון טיפולי שיניים.
ביטוח מרחיב - הרחבת השירותים הכלולים בסל הבריאות, כגון הגדלת השתתפות הכספית של הקופה עבור השתלות בישראל ומחוצה לה.
ביטוח תחליפי - תחליף איכותי לשירותים הניתנים בסל הבריאות, כגון שיפוי/פיצוי הוצאות אשפוז בבי"ח פרטי.
ביטוח מרחיב ותחליפי מותנה בביטוח מוסף.
התשלום הוא על פי הרבדים שבחר המבוטח.
תוכניות שב"ן אינן רשאיות לכלול הטבות ביחס לרכיבים הכלולים בסל הבריאות הבסיסי כגון: הנחה על תרופות שבסל הבריאות, קיצור תורים, ביטוח לתרופות מצילות או מאריכות חיים, שאינן בסל הבריאות עבור המבוטח וביטוח סיעודי.
ברוח מדיניות משרד הבריאות, השירותים הניתנים במסגרת שב"ן קשורים לאיכות חיים ואינם מיועדים לתת מענה בכל הקשור לשירותים מצילי חיים או מאריכי חיים.
בשנת 2007 הוסיפו "מכבי שרותי בריאות" ו-"שרותי בריאות כללית" רובד ביטוח משלים נוסף שכיסה תרופות מצילות חיים שאינן בסל הבריאות.
בחוק ההסדרים לשנת 2008 נקבע כי אסור לקופות החולים לספק תרופות מצילות חיים או מאריכות חיים במסגרת שב"ן.
באותו חוק נקבע גם שבחירת מנתח במסגרת שב"ן מחייבת תשלום השתתפות עצמית.
ההגבלות החוקיות על השירותים המוצעים במסגרת שב"ן שנויות במחלוקת.
האגודה לזכויות האזרח, רופאים לזכויות אדם ומרכז אדווה נמקו את התנגדותן לאישור מכירת רובד ביטוח משלים הכולל תרופות מצילות חיים בכך שהדבר פוגע בשוויון.
לטענתן, מחיר הביטוח המשלים יעלה עם הזמן וימנע מרבים לקנות רובד ביטוחי זה ובמקביל תקטן ההקצאה מתקציב המדינה לסל הבריאות הבסיסי.
בין הסיבות למגבלות נמצא הרצון לאלץ את קופות החולים להציע שב"ן במחירים נמוכים יחסית, שיהיו נגישים לחלק גדול מהאוכלוסייה.
שיקול נוסף הוא שבירת הסולידריות החברתית: ככל שהשירותים הכלולים בשב"ן יהיו נרחבים יותר, ייקטן הלחץ הציבורי להרחבת סל הבריאות.
התומכים, לעומת זאת, טענו שהאיסור הרחיב את אי השוויון בכך שמנע מרבים, בעלי ביטוח משלים לרכוש ביטוח תרופות מצילות חיים פרטי.
בין התומכים בביטול האיסור היה יעקב ליצמן שהביע חרטה פומבית על הסכמתו לאיסור בהיותו יו"ר ועדת הכספים, ובכירים במשרד הבריאות.
אלו הצביעו על הגידול העצום בביטוחים הפרטיים בעקבות האיסור.
בשנת 2014 ועדת גרמן דנה בהצעה לבטל את האיסור אך החליטה שלא להמליץ על כך.
76.6% מאוכלוסיית המדינה מכוסה במסגרת תוכניות שב"ן של קופות החולים (נכון לשנת 2019).
חברות הביטוח בישראל מציעות מגוון גדול של תוכניות ביטוח לכיסוי הוצאות רפואיות.
תנאי הביטוח, כמו המחיר וסל השירותים המוצע, נקבעים בחוזה בין המבוטח לחברת הביטוח (הפוליסה), על פי תנאי השוק החופשי.
הפיקוח על ההסדרים האלה הוא של המפקח על הביטוח.
ביטוח בריאות פרטי כזה יכול להיות ביטוח מוסף, שאינו כלול בביטוח הממלכתי או בשב"ן, ובכלל זה ביטוח סיעודי; ביטוח משלים, שמכסה הוצאות מעבר לתקרת הכיסוי על ידי שב"ן; או ביטוח תחליפי, שמציע שירותים מקבילים לשירות הממלכתי או לשב"ן, אך ברמה גבוהה יותר (כגון בחירת בית חולים פרטי או מנתח פרטי).
ביטוח הבריאות הפרטי יכול להיות אישי (ביטוח פרט) בין המבוטח לחברת הביטוח, או קבוצתי, דוגמת ביטוח שמעסיק רוכש עבור כל עובדיו.
עובדים זרים בעלי אשרה לעבודה בישראל אינם זכאים לביטוח בריאות ממלכתי, ועל פי חוק אמורים מעבידיהם לרכוש עבורם פוליסות ביטוח בריאות פרטי, שתנאיו טובים פחות מתנאי ביטוח בריאות ממלכתי.
כיסויים במסגרת ביטוחי בריאות פרטי
ביטוח ניתוחים בישראל ומחוצה לה
קיימים 3 סוגים עיקריים של פוליסות ביטוח סיעוד פרטי:
פוליסות פרטיות הנרכשות על-ידי מבוטחים דרך סוכני הביטוח האישיים שלהם.
החל משנת 2019 מרבית חברות הביטוח כבר אינן משווקות פוליסות חדשות כאמור.
פוליסות קולקטיביות הנרכשות על-ידי ועדי עובדים או קבוצות אחרות, והיחיד מצטרף אליהן במסגרת היותו חלק מאותה קבוצה.
החל מיום 31 בדצמבר 2017 לא ניתן עוד לחדש פוליסות אלה במסגרת קבוצתית, ולבעלי הפוליסות ניתנה אפשרות להצטרף לביטוח סיעודי פרטי של החברה המבטחת תוך שמירת רצף ביטוחי.
ביטוח סיעודי קבוצתי אחיד של קופות החולים.
ביטוח סיעודי יזכה בתשלום תגמולי ביטוח אם קורה לפחות אחד משני האירועים הבאים:
מצב בריאות ותפקוד ירודים בשל "תשישות נפש" שנקבעה על-ידי רופא מומחה בתחום.
מצב בריאות ותפקוד ירודים, כתוצאה ממחלה, תאונה או ליקוי בריאותי, כך שהמבוטח אינו מסוגל לבצע בכוחות עצמו, לפחות 50% של כל פעולה מתוך שלוש פעולות הכלולות בשש פעולות בסיסיות: לקום ולשכב, להתלבש ולהתפשט, להתרחץ, לאכול ולשתות, לשלוט על הסוגרים או להתנייד.
בחינת הזכאות לתגמולי ביטוח נעשית מטעם חברת הביטוח בלבד, כך שייתכן מצב בו אדם יוכר כזכאי לתגמולים מטעם גוף מסוים, למשל ביטוח לאומי, אך לא יהיה זכאי לתגמולים על-פי פוליסת הביטוח הפרטית שברשותו.
ביטוחי הבריאות מכל הרבדים תקפים בדרך כלל רק בגבולות מדינת ישראל.
ביטוח נסיעות לחו"ל הוא ביטוח מיוחד, המכסה הוצאות בריאות בשעה שהמבוטח שוהה מחוץ לגבולות המדינה.
לחלק ניכר ממדינות אירופה וכן לקנדה, מערכת דומה לזו בישראל, של ביטוח ציבורי לכלל התושבים.
עם זאת, קיימים מודלים שונים.
במדינות סקנדינביה או בגרמניה, למשל, מכוסים כמעט כל הטיפולים (ובכלל זאת טיפולי שיניים וחלק משיטות הרפואה האלטרנטיבית).
בגרמניה קיימות גם חברות ביטוח פרטיות, ומבוטחים יכולים לבחור בהן (אם כי בחירה זו כרוכה בתשלום נוסף).
בבריטניה קיים שירות בריאות ציבורי, ה-NHS ("שירות הבריאות הלאומי", National Health Service) המספק שירותי בריאות ציבוריים ישירות על ידי הממשלה.
בסוף שנות ה-50 מודל כזה התקיים רק בבריטניה, איסלנד וברית המועצות.
בניו זילנד, יש מבנה ביניים בין ביטוח בריאות ממלכתי לבין שירות בריאות.
השירותים המקומיים ניתנים על ידי גופים ללא כוונות רווח המכונים "Primary Health Organisations (PHOs)", שהוקמו על ידי משרד הבריאות הניו זילנדי.
בקנדה, בגלל המבנה המיוחד של מדינה זו, נושא הבריאות מטופל באופן אוטונומי על ידי כל פרובינציה בנפרד.
לכל פרובינציה יש מערך נותני שרות משלה.
קיימים גם הבדלים (קטנים אמנם) בסל השירותים בין פרובינציה לפרובינציה.
תפקודם של גופים ציבוריים במדינות אלו (ורמת שירותי הבריאות הניתנת על ידי המדינה) נתונה לביקורת חריפה ויש הבוחרים להשלים את הביטוח הציבורי בביטוח פרטי.
בקנדה פסק בית המשפט העליון ב-2005 כי לקנדים מותר לבחור להשתמש גם בביטוח פרטי.
עד אז, הביטוח היחיד שהיה קיים היה ביטוח ציבורי.
בארצות הברית קיים ביטוח ציבורי, אך הרוב המוחץ של המבוטחים אינם זכאים לו.
היוזמה קיבלה תאוצה בתקופת ממשלו של הנשיא ביל קלינטון, אולם בתקופת ממשלו של ג'ורג' בוש הבן, חלה האטה בפיתוח תחום הרפואה הציבורית.
במדינות חבר העמים הבריטי, קיימים בשוק ביטוחים פרטיים, אולם אלו משמשים כהשלמה לשירותי הרפואה הניתנים על ידי המדינה.
ביטוחים אלו עוסקים בעיקר בכיסוי לתרופות, ולפיצויים כספיים כתוצאה מאירוע רפואי.
פוליסות הבריאות פחות עוסקות בשיפוי ויותר במתן מענה על אובדן ההכנסה כתוצאה מאירוע רפואי מסוים.
עם זאת, קיימות תוכניות ביטוח פרטיות המכסות גם על הוצאות רפואיות המכוסות גם על ידי המדינה (כמו ניתוחים, בדיקות או התייעצויות).
בארצות הברית, עקב הכיסוי הדל הניתן על ידי המדינה, פוליסות הבריאות הפרטיות הן הכלי העיקרי לכיסוי הוצאות רפואיות, בגין שירותים שניתנו בפועל.
עלויות ביטוחים אלו גבוהות במיוחד, אפילו ביחס להכנסה בינונית של האזרח האמריקאי הממוצע, ומרבית התושבים מבוטחים במסגרות קיבוציות של מקומות עבודתם.
תוכניות אלו זולות יותר כיוון שהכיסוי אינו לכל חיי האדם, אלא כל עוד הוא עובד באותו מקום עבודה.
בחלק מהמקרים, המעסיק גם משתתף בהוצאה, דבר המוזיל עוד יותר את עלויות הכיסוי לביטוחים אלו.
נוכח מיעוט האלטרנטיבות, כ-85% מהאוכלוסייה האמריקאית מבוטחת במסגרות של גופים פרטיים, בין אם מדובר בביטוח פרטי אישי, או ביטוח קיבוצי.
ההוצאה השוטפת על בריאות בישראל היא 7.3% מהתמ"ג.
למרות שההוצאה עלתה ריאלית ב-2019 (לפני הקורונה) ב-3.9% לעומת שנת 2018, היא נמוכה ב-1.5% מהממוצע במדינות ה-OECD, בהן היא עומדת על 8.8% מהתמ"ג.
שיעור המימון הציבורי בישראל עומד על 64% מסך ההוצאה, שיעור נמוך משמעותית מהממוצע ב-OECD, שם שיעור זה עומד על 74%.
כ-37.5% מהמימון מגיע ממס בריאות, כאשר רק 62.5% - פחות משני שלישים - מגיע ישירות מתקציב המדינה.
ישראל נמצאת במקום ה-26 בקטגוריה זו מבין 36 חברות הארגון.
ההוצאה הלאומית על בריאות כוללת גם את ההוצאה הממשלתית ואת ההוצאה הפרטית.
ביטוח סיעוד הוא ביטוח שמטרתו מתן מענה לצרכים המתעוררים כאשר אדם נזקק לשירותי סיעוד, כלומר הופך לתלוי במידה רבה בעזרת הזולת לביצוע רוב פעולות היומיום.
בישראל ניתן ביטוח סיעוד בשלושה רבדים:
באמצעות המקורות הציבוריים - פרק "" בחוק הביטוח הלאומי וסבסוד מטעם משרד הבריאות למאושפזים זכאים במוסד סיעודי.
במסגרת הביטוח המשלים שמציעות קופות החולים.
כביטוח הנמכר בפני עצמו על ידי חברות הביטוח.
בדרך כלל נוצר הצורך בשירותי סיעוד בגיל זקנה, אך הצורך עלול להתעורר גם בגיל מוקדם יותר, בין אם עקב תאונה (תאונת דרכים, תאונת עבודה וכדומה), מחלה או מצב רפואי.
מקורות ציבוריים לכיסוי טיפול סיעודי
החקיקה הסוציאלית פורסת רשת מגן באמצעות חוקים שונים כגון חוק הביטוח הלאומי, חוק ביטוח בריאות ממלכתי, חוק ההגנה על חוסים וכדומה.
המוסד לביטוח לאומי, משרד הבריאות וקופות החולים הם נותני עיקר הסיוע הציבורי בתחום זה, בהתאם לכללים הקבועים בחוקים אלו, וזאת לאחר שנבדקים מצבו הבריאותי והכלכלי של החולה.
ביטוח סיעוד בחוק הביטוח הלאומי
ביטוח סיעוד התווסף בשנת 1986 לחוק הביטוח הלאומי, במסגרת תיקון מס' 61 לחוק, והוא ממומש על ידי המוסד לביטוח לאומי החל מ-1 באפריל 1988, בשיתוף עם קופות החולים ולשכות הרווחה ברשויות המקומיות.
על-פי החוק מספק הביטוח הלאומי גמלת סיעוד לקשישים שהגיעו לגיל פרישה, הגרים בביתם או בדיור מוגן במחלקות עצמאיות, במידה שלפי הערכה מקצועית הם נזקקים לעזרה רבה בביצוע רוב פעולות היומיום כגון רחצה, אכילה, התלבשות, הליכה בבית וכדומה, או הנזקקים להשגחה בבית לשמירה על בטיחותם ובטיחות הסובבים אותם.
הערכת התלות בזולת מתבצעת על ידי אנשי מקצוע (אחות, פיזיותרפיסט, מרפא בעיסוק ועוד) המבקרים בביתו של הקשיש.
בעבר היה הביטוח הסיעודי "גמלת שירותים".
כלומר: הסיוע מטעם הביטוח הלאומי ("גמלת הסיעוד") לא היה ניתן בכסף, אלא במתן עזרה בפועל, במתן שירותי סיעוד ורווחה המיועדים לסייע לקשיש בפעולות היום-יום ובניהול משק הבית.
כוונת המחוקק בחוק זה הייתה שלא לאפשר ניצול הכספים על ידי בני משפחה והמטפלים בקשיש, למטרות זרות שאינן הטיפול בו.
היום קיימת אפשרות לקבל כסף במקום שירותים, אם מעסיקים מטפל צמוד.
על פי ביטוח לאומי, מספקת המדינה לקשישים המתגוררים וזקוקים לעזרה בפעולות היום יום, חלק מהשירותים הבאים, או את כולם:
הגעת מטפל/ת לבית המטופל ומתן סיוע בטיפול אישי ובתחזוקת הבית.
אספקה של מוצרי ספיגה חד-פעמיים.
ניתן לקבל את השירותים באופן מלא או חלקי גם באמצעות מרכז יום לקשיש.
סך שעות העזרה של חוק הסיעוד נקבע בהתאם למצבו התפקודי של הקשיש הזכאי לשירות, ועד 15.5 שעות לשבוע.
כיסוי לטיפול סיעודי באמצעות משרד הבריאות
משרד הבריאות מעניק במסגרת הרובד הבסיסי מימון לאשפוז במוסד סיעודי.
לאחר השלמת הליך הזכאות, מקבל מי שנקבע כזכאי לסיוע אישור זכאות ("קוד") הקובע את גובה ההשתתפות של משרד הבריאות במימון הוצאות האשפוז במוסד הסיעודי איתו קיים למשרד הבריאות הסכם.
הזכאות ל"קוד" ניתנת לחולה סיעודי או תשוש נפש המתאים לאשפוז במוסד סיעודי, בכפוף - לבדיקת מצבו התפקודי בלבד.
היקף הסיוע לצורך אשפוז סיעודי, נקבע על פי "מבחני הכנסה" - הבודקים את הכנסותיו של האדם הסיעודי ואת נכסיו, וכן את הכנסות בן או בת הזוג שלו וילדיו הבגירים.
בהתאם למבחני ההכנסה נקבע גובה ההשתתפות העצמית אותה נדרשת המשפחה לשלם כחלקה במימון עלות האשפוז.
משרד הבריאות מסייע גם במימון מכשירי שיקום וניידות.
ביטוח סיעוד במסגרת פוליסה קבוצתית של חברי קופת החולים
קופות החולים בישראל מציעות ביטוח סיעודי קבוצתי לחברי הקופה, כאשר תקופות וגובה הכיסוי הביטוחי משתנים כיום בין קופה לקופה.
את הביטוח מבצעת כל קופת חולים באמצעות אחת מחברות הביטוח, במסגרת הסכם התקשרות לתקופה מוגבלת שהן עורכות ביניהן.