tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
משפט בנך-אלאוגלו – כדור יחידה במרחב הדואלי הוא קומפקטי בטופולוגיה החלשה על
האנליזה הממשית (Real analysis) היא תחום באנליזה מתמטית העוסק במחקר של פונקציות ממשיות.
אלו פונקציות המקבלות ערכים ממשיים ומחזירות ערכים ממשיים, כדוגמת או ובאופן כללי כל פונקציה מהצורה כאשר U ו-V תתי קבוצות של (או כולו)
ברמה הבסיסית של המחקר, מסתפקים בחשבון הדיפרנציאלי והאינטגרלי לטיפול בפונקציות ממשיות, אך ניתן לתת דוגמאות בהן כלים של האנליזה האלמנטרית כושלים.
פונקציה זו, שנקראת פונקציית דיריכלה בעלת תכונות מיוחדות, אחת מהן היא שהפונקציה אינה רציפה באף אחת מנקודות הישר וכמו כן אין אפשרות לחשב את ערך האינטגרל שלה בקטע .
אך חקירת פונקציה זו אינה שונה מחקירתה של כל פונקציה אחרת, ולכן קם הצורך לפתח כלים מתקדמים יותר בהשוואה לאינטגרל רימן למשל.
במסגרת האנליזה הממשית מתקבלת הרחבה של מושג האינטגרל והנגזרת - כך שיהיו שימושיים עבור פונקציות ממשיות כדוגמת פונקציית דיריכלה, או פונקציית המדרגות של קנטור.
בהתבסס על תאוריה של תורת המידה מוגדר אינטגרל לבג שהוא מאבני היסוד של האנליזה הממשית המודרנית.
אחד הנושאים באנליזה ממשית הוא חקר תתי- קבוצות של הישר.
אפשר לחשוב על חקר זה כעל שלב מקדים לחקר פונקציות ממשיות.
לדוגמה, פונקציה רציפה היא פונקציה שתחתיה תמונה הפוכה של קבוצה פתוחה היא פתוחה, ופונקציה מדידה היא פונקציה שתחתיה תמונה הפוכה של קבוצה מדידה היא מדידה.
כמו כן, ניתן לחקור אינטגרל לבג של פונקציה על ידי קירובה על ידי צירוף ליניארי של פונקציות מציינות של קבוצות מדידות.
להלן תרשים המסכם מחלקות של קבוצות על הישר הנחקרות במסגרת האנליזה הממשית ואת ההכלות בניהן.
אנליזה ממדית היא כלי שימושי במדעים מדויקים ובהנדסה לצורך חישובים.
בהקשר זה, ממד מוגדר כגודל פיזיקלי, כמו מסה, אורך או זמן.
אנליזה ממדית משמשת בעיקר ככלי עזר ובקרה בפיתוח משוואות ובהבנת משמעותן.
מקובל לבחור את הממדים בתור הגדלים הבסיסיים של מערכת היחידות אשר נמצאת בשימוש.
כך למשל, במכניקה אם נשתמש במערכת SI אז הגדלים הבסיסיים (הממדים) הם מסה, אורך וזמן, אשר מסומנים בעזרת האותיות , בהתאמה.
גדלים נוספים יכולים להיות מוגדרים באמצעות הגדלים הבסיסיים.
כך למשל מהירות מוגדרת על ידי: , כאשר היא המהירות, הוא האורך ו- הוא הזמן.
ממשוואה זו ניתן להסיק שהמהירות היא גודל בעל ממדים של .
בצורה דומה, כוח מוגדר באמצעות החוק השני של ניוטון:
, כאשר הוא הכוח, המסה ו- התאוצה.
מכאן ניתן לראות שלכוח יש ממדים של: .
אנליזה ממדית, מהווה בדרך-כלל את השלב הראשון בבדיקת נכונותם של חישובים.
לדוגמה, פעולות חיבור או חיסור בעת עריכת חישובים יבוצעו תמיד על גדלים בעלי אותם ממדים, כך שאם התקבל ביטוי שהתבצע בו חיבור של גדלים בעלי ממדים שונים אז הוא מצביע על שגיאה.
כלל זה לא חל על פעולות כפל וחילוק, ומותר לכפול ולחלק גדלים בעלי ממדים שונים.
אם בחישובים מופיע ביטוי הכולל פונקציות כמו , אז הארגומנט של הפונקציה יהיה בהכרח חסר ממדים.
בכל משוואה ניתן לבצע העברת אגף, או במילים אחרות, המשוואה שקולה למשוואה .
על-כן, שיקולי האנליזה הממדית דורשים שהממדים של שני האגפים יהיו זהים.
בצורה זו ניתן לוודא באופן ראשוני את היתכנותן של משוואות, ולבדוק ביטויים המתארים גדלים.
כך למשל, אם נקבל משוואה שבה הכוח מקבל ממדים שאינם , אז תוצאה זו מקורה בטעות.
אנליזה ממדית משמשת גם ככלי עזר לבחינת כיווני התקדמות תאורטיים, ולמציאת סדרי גודל של תופעות.
אחת הדוגמאות היפות והאפקטיביות לשימוש באנליזה ממדית היא החוק של קולמוגורוב לפיזור האנרגיה בנוזל הנמצא בתנועה טורבולנטית תחת לחץ קבוע (למשל, תנועת הגלים בסערה).
נסמן ב- הוא זרימת האנרגיה (השינוי באנרגיה האצורה ביחידת מסה, לאורך יחידת זמן).
קולמוגורוב הראה שמן ההנחה (הלא מוכחת) שזרימת האנרגיה אינה תלויה בגודל הגל, נובע שהתפלגות האנרגיה מתאימה לנוסחה , כאשר C קבוע, ו-k הוא גודל הגל.
דוגמה לפתרון בעיה פיזיקלית בעזרת אנליזה ממדית
ניתן למצוא את זמן המחזור של מטוטלת באופן הבא:
זהו גודל בעל ממד .
זמן המחזור של המטוטלת הוא גודל בעל ממד T, שצריך להיות פונקציה של הפרמטרים הנ"ל.
אם מניחים שהפונקציה היא מהצורה כאשר a,b,c הם פרמטרים לא ידועים ו- הוא קבוע, אז השוואת הממדים נותנת , ואם כך .
מכאן שזמן המחזור הוא .
אף על פי שאת ערכו של הקבוע החסר יש להשלים בדרך אחרת, התלות של זמן המחזור בנתוני הבעיה הושגה כמעט ללא מאמץ תאורטי, וללא כל ניסויים.
אנלוג של סובסטרט (או אנלוג למצב מעבר) הוא מרכיב כימיקלי-סינתטי או טבעי אשר מדמה התרחשות טבעית של סובסטרט האנזים במבנה או בתפקוד.
כלומר, אנלוג של סובסטרט היא מולקולה בעלת דמיון רב לסובסטרט של אנזים מסוים ועל כן, יכולה להקשר או להיות מזוהה על ידי האנזים הספציפי.
השפעת האנזים על האנלוג שונה מהשפעתו על הסובסטרט הטבעי שלו.
מסיבה זו, אנלוגים לסובסטרט יכולים להוות מעכבים יעילים של תהליך קטליטי מסוים ויכולים להוות מקור להבנת המחקר של פעילות מולקולות ביולוגיות ומקור להבנת המכניזם של פעילות האנזים.
אנזים הוא מולקולה הנקשרת לסובסטרט ספציפי ומזרז קצב ריאקציה שבה הסובסטרט (מגיב) הופך לתוצר.
כל הסובסטרטים חייבים לעבור דרך מצב מעבר שהיא קונפורמציה בעלת אנרגיה גבוהה, וזהו השלב אשר קובע את קצב הריאקציה.
אנזימים מייצבים את מצב המעבר ועל ידי כך גורמים להנמכת האנרגיה החופשית הדרושה לצורך הפיכת הסובסטרט למצב המעבר.
אנרגיה זו נקראת אנרגיית שפעול (אנרגיית אקטיבציה).
הקטנת אנרגיית האקטיבציה על ידי האנזים גורמת להגברת קצב הריאקציה.
מכיוון שהשלב הראשון בקטליזה אנזימטית הוא קישור בין האנזים לסובסטרט, מולקולות הדומות מבחינה כימית ומבנית לסובסטרט, עשויות להיקשר לאנזים במקום הסובסטרט ולעכב אותו.
בעוד שמספר גדול של מולקולות, שאינן מוגדרות כסובסטרטים טבעיים של האנזים, יכולות להיכנס לאתר הפעיל של אנזימים, רק מספר קטן מאוד של אנלוגים יהיו בעלי זיקה ויוכלו להיקשר לאתר הפעיל.
המנגנון הספציפי משתנה מאנלוג אחד לשני אך היכולת הכללית עבור אנלוגים אנזימטיים, לעשות זאת, נובעת מהדמיון המבני והדמיון הכימי הגבוהים לסובסטרט או למצב המעבר של סובסטרט האנזים.
לדוגמה האנלוג N-(Phosphonacetyl)-L-aspartate (בקיצור: PALA) שונה ממצב המעבר של הסובסטרט הטבעי בכמה קבוצות פונקציונליות בודדות.
חיקוי מצב המעבר אינו דבר של מה בכך, מאחר שהקישור בין אנזים לסובסטרט או למצב המעבר מורכב ממספר אינטראקציות כימיות ספציפיות באוריאנטציה מרחבית מסוימת.
לאנלוג של סובסטרט יכולים להיות מגוון שימושים אקדמיים ורפואיים.
חקר מבני וביוכימי של החלבונים והאנזימים, ובפרט של האתר הפעיל.
אנליזה דיופנטית היא תחום בתורת המספרים, העוסק בשני תחומים עיקריים: חקירת משוואות דיופנטיות, שהן משוואות (בדרך כלל פולינומיות) שהפתרון המבוקש להן הוא במספרים שלמים, וקירוב דיופנטי, כלומר קירוב של מספר ממשי נתון באמצעות מספרים רציונליים.
אנליזה תרמוגרווימטרית (TGA) בכימיה אנליטית ובכימיה פיזיקלית, היא שיטת מדידה וניתוח של הקשר בין מסה של חומר לשינוי הטמפרטורה.
לשם ביצוע המדידה מחממים את הדגם ובו-זמנית מודדים באופן רציף את המשקל שלו.
מכיוון שגם שינוי משקל וגם שינוי טמפרטורה ניתנים למדידה בדיוק גבוהה בעלות נמוכה יחסית, ומכיוון שמנתונים אלו ניתן לדלות מידע רב, יש חשיבות רבה למכשור ושיטה זו.
החלקים החשובים בתרמוגרבימטר הם תא דגימה הנתון בתוך כבשן, ותא השוואה, המאזן את תא הדגימה על גבי מאזניים.
מעבר לאלו יש גם מערכת להזרמת ופינוי גז, מעבר לבקרת טמפ'.
ברוב התרמוגרווימטרים הכבשן מתחמם על ידי חוטים ספירליים שמוזרם בהם חשמל.
קצב החימום המקסימלי אליו מגיעים התרמוגרווימטרים הוא 200 מעלות צלזיוס לשנייה.
בתרמוגרווימטרים חדשניים נעשה שימוש בחימום באמצעות לייזר.
הפרש הגבהים בין זרועות המאזניים נמדד בעזרת קרן מדיודה פולטת לייזר, או דיודה פולטת אור (Light emmiting diode).
האור או הלייזר פוגעת במראה המוצבת על הזרוע, וזו מחזירה אותו למערך של תאים פוטו-וולטאים, על פי המקום שבו פוגע האור במערך, נקבע הפרש הגבהים בין הזרועות.
בנקודת המפגש בין שתי הזרועות של המאזניים מותקן מנוע, שעל פי הפרש הגבהים בין הזרועות מופעל ההספק של המנוע לאיזון בין הזרועות.
מהספק זה מחושב הפרש המסה בין תא הדגימה לתא ההשוואה.
תרמוגרווימטרים כאלו מגיעים לדיוק של מיקרוגרמים.
בתרמוגרווימטרים חדשניים מותקן באחת הזרועות גביש פיאזואלקטרי שמופעל עליו זרם חשמלי, בעקבות הזרם נפח הגביש גדל ונוצר איזון בין הזרועות, על פי התדירות של החשמל הנדרשת לאיזון בין הזרועות מחושב הפרש המשקל בין תא הדגימה לתא ההשוואה.
תרמוגרווימטרים כאלו מגיעים לדיוק של ננוגרמים.
מדידת הפרש הטמפרטורה בין תא הדגימה לבין תא ההשוואה נעשית על ידי צמד תרמי.
במדידה זאת ניתן להגיע בקלות לדיוק של מאיות מעלות הצלזיוס.
תאי הדגימה עשויים מנחושת, אלומיניום ופלטינה.
כדי לאפשר להם עמידות לטמפ' גבוהות.
תאי נחושת ואלומיניום עמידים לחום של עד כמה מאות מעלות.
פלטינה לחום של עד 2100 מעלות צלזיוס.
קיימים גם תאי קרמיקה, הם עשויים לעמוד בחום רב אף יותר, אבל בגלל משקלם הרב, קשה יותר לזהות בהם שינויי מסה.
קיימת מערכת לזרמה ופינוי של גזים וזאת מכמה סיבות:
ראשית, כדי למנוע מהגזים להתעבות במכשיר.
שנית, כדי למנוע מגזים חומציים ליצור קורוזיה במכשיר.
שלישית, ניתן לנתח את הגזים כדי לעמוד על טיב וקצב התגובות המתרחשות.
רביעית, מערכת זו מונעת מהגז להגיב שוב עם הדגימה.
מערכת הזרמת הגזים מזרימה גזים אדישים: ארגון, הליום, ומימן בלחצים נמוכים.
הטכניקות המסורתיות גורסות מדידת הפרש המסה בין תא הדגימה לתא ההשוואה כנגד זמן, והסקת מסקנות מאופן ההשתנות שלה בזמן וטמפרטורה.
טכניקות אחרות מנתחות את הספק התנור כנגד הגידול בטמפרטורה, מקצב שינוי זה ניתן להסיק למשל את קיבול החום של הדגימה.
בתחום המדע והרפואה, אנליזה היא תהליך של בדיקת כל הגורמים של התופעה או העצם הנחקר.
חשיבותה של אנליזה באה לידי ביטוי בניסויים, שמטרתם לבדוק את הגורמים בתופעה או בחפץ מסוים.
בתהליך האנליזה מפרידים כל תופעה לחלקיה ומנתחים כל אחד מהחלקים, כדי להגיע להבנה גדולה יותר על התופעה; אחרי שמאבחנים ובודקים את החלקים השונים, קובעים את תפקידו של כל חלק.
אנליזה מתבצעת בסוגים שונים של ניסויים כמו גם במדעי המחשב, הנדסה וכימיה.
על אותם עקרונות של האנליזה המדעית (הפרדה, ניתוח וקביעה), מתבצעת אנליזה בתחומים שאינם קשורים ישירות למדעים, כגון: מוזיקה, כלכלה, ספרות וקולנוע.
מטא-אנליזה היא סקירה סטטיסטית של אנליזות שונות, כלומר, אנליזה של אנליזות.
מטא-אנליזה היא אנליזה בעיקר בתחום הסטטיסטיקה, היא בודקת אנליזות שונות מניסויים שונים באותו תחום כדי להגיע לתוצאה מדויקת יותר.
אנלי הרפז (7 באוקטובר 1973 – 13 במאי 2011) הייתה מנחה ושחקנית ישראלית.
הרפז נולדה לשחקן שרגא הרפז (שם משפחתו המקורי היה זילברשטיין), אחות לאודיל ואילור, שגם היא שחקנית.
לאחר שירותה הצבאי למדה בבית הספר למשחק "בית צבי".
במהלך הקריירה שיחקה בהצגות תיאטרון, בסרטי קולנוע ובסדרות טלוויזיה שונות, בין היתר בהצגות "דירת הרווקים", "כובע מלא בגשם" ו"מחכות לכבודו", בסרטים "החוף הדרומי" (1998), "צומת וולקן" (1999) ו"מתנה משמיים" (2003).
ובסדרות "זינזאנה", "הפוך" ו"לגעת באושר".
כמו כן הנחתה בערוץ הראשון את תוכנית המוזיקה "תוצרת הארץ".
הרפז נפטרה ב-13 במאי 2011 מסרטן השד בגיל 37 ונטמנה בבית העלמין של קיבוץ גבעת השלושה.
הרפז הותירה אחריה את בעלה, השחקן יורם טולדנו, ושני ילדים.
אנלוג פוסי (מאנגלית: Analog Pussy) הם הצמד הפסיכדלי: ג'ינו (ארז ג'ינו) וג'יגה (לילך קים מיכאל).
ג'יגה נולדה בירושלים וגדלה באילת.
למדה לנגן בגיטרת בס בגיל 15. ג'ינו נולד באורוגוואי ועלה לישראל בגיל 4, למד תאוריה של מוזיקה, ניגן בחצוצרה בילדותו ומגיל 16 התמחה בסינתיסייזרים.
חברי הצמד נפגשו בשנת 1997 והקימו את הלהקה לצד זוגיות.
בהיותה ילדה הקימה ג'יגה את להקת "059" (אזור החיוג הישן של העיר אילת).
הלהקה הופיעה באירועים בית ספריים ולא הקליטה דבר.
בשנות נעוריה ניגנה בלהקות פאנק וטראש מטאל שלא זכו לתשומת לב מיוחדת.
לאחר מכן ניסתה את כוחה גם כזמרת סולנית, והקליטה תחת שם הבמה כלילה שלמות שני שירי פופ: "תצא מדעתי" ו"תתחתן איתי", שכלל מילים פרובוקטיביות.
השירים נכללו באלבום האוסף "החדששני" של ספי כרמל (1992), כאשר הקרדיט ניתן ל"כלילה שלמות ולהקתה".
באותו אוסף השתתפה להקה נוספת שג'יגה הייתה הסולנית שלה, להקת הפאנק "Puke" ("קיא" באנגלית), בשיר "Nighty Night" שהושר באנגלית ועסק בהתאבדות.
היא קנתה סינתיסייזר ולמדה לנגן בו ולתכנת את המלודיות, נגינת התופים והבס.
היא שמעה על מומחה לסינתיסייזרים בשם ארז ג'ינו שהיה בעל אולפן.
באותה תקופה ייצר ג'ינו מוזיקה אלקטרונית תחת השם Art Indust.
השניים שוחחו בטלפון, נפגשו וייסדו את הלהקה.
מן ההתחלה, לאנלוג פוסי היה קשר הדוק עם עולם הסייבר.
השירים הראשונים שלהם היו זמינים להורדה אינטרנט בפורמט MP3 שעות ספורות לאחר שהם היו מוכנים.
שיטת שיווק זו הגדילה את קהל מעריציהם לפני שהתקליט יצא לאור.
ההורדות באינטרנט חצו את רף המיליון.
בשנת 1996 שלחו שיר לקדם אירוויזיון למילותיה של סיגל לביא ובביצועו של תמיר צעידי.
השיר התקבל והגיע בערב התחרות למקום השלישי.
בשנת 1999, לאחר שחזרו ממסע ההופעות האירופי שלהם, הם חתמו על חוזה עם חברת תקליטים גרמנית להוצאת התקליט הראשון שלהם, שמתוכו השירים Go Wacko ו-Psycho Bitch היו פרשנות מחודשת לסקס פיסטולס.
לצמד לא היה מנהל אישי והם מימנו את כל הוצאות הלהקה ובנו אולפן.
בשנת 2000 הם עברו לגרמניה והקימו חברת תקליטים משלהם AP Records והוציאו את תקליטם השני Underground בשנת 2001.
באמצע שנת 2004 הם הוציאו את האלבום Trance N Roll שהכיל אלמנטים רבים של רוק כבד כולל נגינות סולו של גיטרות חשמליות.
כמו כן, הכיל האלבום את השיר Psycho Punko בו חזרה ג'יגה למקורות הפאנק שלה.
שיר זה היה פירוש מחודש ל-Smoke On the Water של דיפ פרפל.
בשנת 2007, נפרדו ג'יגה וג'ינו ביחסיהם האישיים והמקצועיים והצמד התפרק.
אנליזה מישל הייתה נערה גרמנייה קתולית שלקתה בנפשה, ונטען כי סבלה משדים שהוריה ושני כמרים ניסו לגרש מתוכה.
הפרעתה הנפשית החמירה עם השנים, והיא מתה בגיל 23. בתחילת המאה ה-21 הופקו 3 סרטי אימה שהתבססו על סיפורה.
מישל הייתה גרמנייה דתייה ילידת לייבלפינג (Leiblfing) , בחבל הארץ בוואריה שבגרמניה.
כמאמינים רבים שהשתייכו לכנסייה הקתולית, האמינה בכל מאודה בסקרמנטים הקתוליים.
כילדה אהבה מוזיקה ולמדה בבית ספר מיוחד לאקורדיון.
אנליזה הושפעה רבות מבחינה דתית והרבתה להגיע להתפלל בכנסייה הסמוכה לביתה.
היא תוארה על ידי סביבתה כילדה נוחה וידידותית, אבל גם רצינית ומופנמת.
בספטמבר 1968, כשהייתה בת 16 טענה שהחלה לראות פרצופים ולשמוע קולות מפחידים.
שנה לאחר מכן חלתה במחלת ריאות ושחפת ונאלצה לשהות בבית הבראה כ-6 חודשים.
לאחר שחרורה מבית ההבראה החלה להשמיע קולות חסרי פשר ומאחר שמצבה לא השתפר נאלצה להחסיר הרבה ימי לימודים ולהישאר בבית ימים שלמים, דבר שגרם לה לדיכאון.
באביב 1973 החלה לדפוק את ראשה בארון, ברצפה ובתקרה.
הוריה החליטו להזמין מגרשי שדים, ואחרי התלבטויות אישרה הכנסייה המקומית לשלוח 2 מגרשי שדים לביתה של אנליזה.
טקס גירוש השדים הראשון בוצע ב-3 באוגוסט 1975. הטקס גרם להרזיה ולהחמרה במצבה הנפשי.
אנליזה החלה לסבול מבעיות שינה, אכלה חרקים, שתתה את השתן שלה ונגסה בקיר (מה שגרם לאובדן שן).
ב-3 במרץ 1976 החל מצבה להחמיר.
היא טענה שקולות אסרו עליה להמשיך לאכול והגיעה למצב של תת-תזונה.
מאפריל באותה שנה רותקה למיטתה ולא יצאה מהבית.
אנליזה מישל עברה 67 טקסי גירוש שדים.
האחרון שבהם בוצע ב-30 ביוני 1976. אנליזה מישל מתה יום לאחר מכן, ב-1 ביולי 1976, בביתה החדש שבעיירה קלינגנברג (Klingenberg am Main) .
דו"ח המוות קבע לאחר כמה שעות שסיבות המוות היו תת-תזונה והתייבשות ומשקלה היה 30 ק"ג.
לאחר מותה, הורשעו הוריה ושני הכמרים בהרג רשלני, שנבע מאי-המשך טיפול רפואי פסיכיאטרי.
במשפטים שגררו תשומת לב תקשורתית בגרמניה ובעולם כולו נדונו 2 הכמרים למאסר בן 4 חודשים.
הוריה יצאו זכאים כי נטען שסבלו ואבלו מספיק על מותה.
בשנת 2005 הופק הסרט האמריקאי "גירוש השדים של אמילי רוז", המתבסס על סיפורה של אנליזה מישל.
כמו כן התבסס על סיפורה הסרט הגרמני "רקוויאם" משנת 2006. ב-2015 הופק סרט המשך ל"גירוש השדים של אמילי רוז", הנקרא "גירוש השדים של מולי".
אנלי טוליקי יטנמקי (בפינית: Anneli Tuulikki Jäätteenmäki; נולדה ב-11 בפברואר 1955, לאפואה) היא פוליטיקאית ומדינאית פינית.
הייתה האישה הראשונה שכיהנה כראשת ממשלת פינלנד אף שהיה זה לתקופה קצרה בין 17 באפריל 2003 ל-24 ביוני 2003. משפטנית בהכשרתה.
אנלי יטנמקי עבדה כעורכת דין בשנים 1981–1987. בשנת 1987 נבחרה לפרלמנט מטעם מפלגת המרכז (Suomen Keskusta).
כיהנה כשרת המשפטים בשנים 1994–1995. בין השנים 2000–2003 הייתה יושבת ראש מפלגת המרכז.
בזמן הקצר של כהונתה כראשת ממשלה הייתה פינלנד המדינה היחידה בעולם שבה גם ראש המדינה (נשיאה במקרה של פינלנד) וגם ראש הממשלה היו נשים, בנוסף לכך שמחצית השרים בממשלה היו נשים.
ב-18 ביוני 2003 התפטרה יטנמקי מראשות הממשלה כתוצאה מלחצים שהופעלו עליה בעקבות פרשת "עיראק-גייט", שעוררה סערה בפינלנד.
היא הואשמה בכך ששיקרה לפרלמנט ולציבור בקשר לדרך בה השיגה מסמכים סודיים של משרד החוץ, בהם עשתה שימוש לצרכים פוליטיים במערכת הבחירות.
המסמכים כללו מידע דיפלומטי ממפגש בין נשיא ארצות הברית ג'ורג' וו.
בוש וראש ממשלת פינלנד, פאבו ליפונן בנוגע לעמדת פינלנד כלפי מלחמת עיראק.
אנלי יטנמקי השתמשה במסמכים כדי לרמוז כי יריבה, ראש הממשלה דאז ליפונן, הציע בחשאי את תמיכת פינלנד בקואליציית המלחמה נגד עיראק בהנהגת ארצות הברית.
למעשה האשימה אותו בהפרת המדיניות הרשמית של פינלנד בדבר נייטרליות בענייני חוץ, ותמיכה במלחמה שפינים רבים ראו בה מלחמה תוקפנית בלתי חוקית.
יטנמקי הפרה את המסורת של אחדות וחשאיות בנושאי מדיניות ביטחון.
בבחירות שהתקיימו במרץ 2003, זכתה מפלגת המרכז בראשותה בניצחון דחוק על הסוציאל-דמוקרטים השולטים, שחשדו כי מערכת הבחירות הלא קונבנציונלית שניהלה יטנמקי הכריעה את הכף.
הדבר העכיר את היחסים בין שתי מפלגות שהיו שותפות אז בקואליציה.
ליפונן, ראש הממשלה היוצא שהובס בבחירות וכן שר החוץ שלו Erkki Tuomioja הכחישו בתוקף כל שינוי במדיניות החוץ הנייטרלית של המדינה.
לדבריהם, הבטיחו שהפינים יוכלו לעזור בשיקום של עיראק אבל לא לקחת חלק בפעולות צבאיות.
השערורייה קיבלה תפנית חדשה כאשר יטנמקי הצהירה בנאום בפרלמנט שלא חיפשה באופן פעיל את המסמכים הסודיים.
אולם, כמה שעות לאחר הדיון בפרלמנט, מרטי מננן, עוזר הנשיאה טאריה הלונן, אמר שיטנמקי ביקשה ממנו את המסמכים.
מחוקקים מכל הקשת הפוליטית דרשו הצבעת אמון או את התפטרותה האישית.
ב-18 ביוני, שלושה חודשים בלבד לאחר שהפכה לראש הממשלה הראשונה של פינלנד, אנלי יטנמקי הודיעה על התפטרותה.
לאחר התפטרותה מראשות המפלגה ומראשות הממשלה, נבחר במקומה מאטי ואנהנן.
מאוחר יותר היא נבחרה כחברת הפרלמנט האירופי.
אנלוגיות כבידה הן ניסיונות למדל תופעות שונות של יחסות כללית (כמו חורים שחורים וגאומטריות קוסמולוגיות) באמצעות מערכות פיזיקליות אחרות, כדוגמת אקוסטיקה בזורם נע, הליום על-נוזלי, עיבוי בוזה-איינשטיין, גלי כבידה במים והתפשטות של גלים אלקטרומגנטיים בתווך דיאלקטרי.
תפקידן של אנלוגיות אלה הוא לספק דרכים חדשות להסתכל על בעיות פיזיקליות, לאפשר ליישם רעיונות מתחומי מדע אחרים וליצור הזדמנויות לניסויים מעשיים במערכת האנלוגית לספק מסקנות על התופעה המקורית.
אנליזה "אנלי" יאהנס-ארהרדט הייתה אתלטית מזרח גרמניה, אלופה אולימפית (מינכן 1972), אלופת אירופה (רומא 1974) ושיאנית עולם בריצת 100 מטר משוכות.
באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1971 זכתה ארהרדט במדליית כסף בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.96 שניות, אחרי בת ארצה שיאנית העולם קארין בלצר שקבעה שיא אליפות חדש של 12.94 שניות ולפני טרזה סוקנייביץ' מפולין (13.21 שניות).
באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה ארהרדט במדליית זהב, בריצת 100 מטר משוכות בשיא עולם חדש של 12.59 שניות, לפני ולריה בופנו מרומניה (12.84 שניות) וקארין בלצר (12.90 שניות).
באליפות אירופה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1974 זכתה ארהרדט במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בשיא אליפות חדש של 12.66 שניות, לפני בת ארצה אנרוז פידלר (12.89 שניות) וטרזה נובק מפולין (12.91 שניות)
באולימפיאדת מונטריאול (1976) סיימה ארהרדט במקום עשירי בריצת 100 מטר משוכות ולא הצליחה להגן על תוארה.
בשלב חצי הגמר היא סיימה שלישית בתוצאה של 13.28 שניות שהקנה לה מקום בשלב הגמר, אך הריצה נפסלה ולכן נערכה ריצה נוספת שבה היא סיימה חמישית בתוצאה של 13.71 שניות ולא עלתה לשלב הגמר.
במהלך הקריירה שלה היא זכתה ב-11 תוארי אליפות מזרח גרמניה וקבעה 20 שיאי עולם חדשים.
ד"ר אנליזה גרוסקורט הייתה מתנגדת המשטר הנאצי וחסידת אומות העולם מגרמניה.
גרוסקורט נולדה בשם אנליזה פלומפה (Plumpe).
בתקופת מלחמת העולם השנייה השתייכה גרוסקורט לקבוצה מתנגדי המשטר הנאצי, שעמה נמנו בעלה, רוברט האבמן, פאול רנץ', אשתו של רנץ' והרברט ריכטר.
קבוצת מחתרת זו, ששמה היה "האיחוד האירופי", פעלה להצלת יהודים.
בשיא פעילותה מנתה הקבוצה כחמישים חברים גרמנים.
חברי הקבוצה יצרו קשר עם שבויי מלחמה ועם עובדי כפייה באזור ברלין, וסיפקו מזון ליהודים וכן מסמכים מזויפים כדי לאפשר להם לחיות בזהות שאולה של בני הגזע הארי.
בין יתר פעולותיה, הסתירה גרוסקורט עם בעלה את היהודייה אליזבת פון שבן (לבית ויידנריך) בביתה למשך שלושה שבועות וכן נתנה לה מסמכים מזויפים.
הגסטפו גילה את פעולות הקבוצה, ובתחילת ספטמבר 1943 עצר את חבריה, בהם בני הזוג גרוסקורט ורנץ', רוברט האבמן והרברט ריכטר.
אנליזה גרוסקורט ומרגרט רנץ' שוחררו לאחר חודשיים.
גאורג גרוסקורט, רוברט האבמן, פאול רנץ' והרברט ריכטר נדונו למוות על ידי בית הדין העממי בברלין ב-16 בדצמבר 1943. האשמה הייתה - בגידה במדינה וסיוע ליהודים.
גאורג גרוסקורט, פאול רנץ' והרברט ריכטר הוצאו להורג בכלא ברנדנבורג ב-8 במאי 1944.
כל היהודים שאותם ניסו גרוסקורט וחבריה להציל נספו בשואה חוץ מאליזבת פון שבן, ששרדה באושוויץ.
לאחר המלחמה לא קיבלה גרוסקורט פיצויים למרות חוקי ההשבה הגרמניים שקיבלה מערב גרמניה בשנות החמישים ושנועדו לפצות את קורבנות הנאצים.
כמו כן, כיתר חברי "האיחוד האירופי", לא קיבלה גרוסקורט פיצויים על רצח בעלה ועל החרמת רכושה.
היא יצאה נגד חימושה מחדש של גרמניה והוקעה בתור קומוניסטית - האשמה חמורה בימי המלחמה הקרה.
גרוסקורט הייתה תומכת השמאל והסוציאליזם, אם כי לא השתייכה למפלגה פוליטית.
היא עבדה במחלקת הבריאות העירונית בשכונת שרלוטנבורג שברובע שרלוטנבורג-וילמרסדורף בברלין.
כמו כן הייתה בעלת קליניקה פרטית אך נאצים לשעבר הטרידו אותה וקראו להחרמת הקליניקה שלה.
היא לא קיבלה דרכון עד שנות השישים, והשלטונות הקשו עליה לקבל את תשלומי הפנסיה להם הייתה זכאית.
בשנת 2005 הכיר יד ושם באנליזה גרוסקורט בתור חסיד אומות העולם.
גם עמיתיה לניסיונות ההצלה, גאורג גרוסקורט, פאול רנץ' והרברט ריכטר הוכרו בתואר זה באותה שנה.
סיפורם של בני הזוג גרוסקורט הונצח בספר "השנה שלי בתור רוצח" (Mein Jahr als Mörder) שכתב הסופר הגרמני פרידריך כריסטיאן דליוס בשנת 2004, ספר המשלב מוטיבים ביוגרפיים ברומן פשע.
על שמם של בני הזוג גרוסקורט נקראה כיכר ברובע שרלוטנבורג-וילמרסדורף בברלין.
אנליזה (ניתוח) של אלגוריתמים הוא תחום במדעי המחשב, העוסק בגילוי מאפיינים שונים באלגוריתמים, וסיווג רמת החיסכון שלהם במשאבים, כלומר קביעת כמות המשאבים הנדרשים עבור ביצועו.
בדרך-כלל, יעילותו של אלגוריתם תלויה במספר הצעדים (זמן המורכבות) ובשטח האחסון (מורכבות אחסון) הנדרשים.
המונח "ניתוח אלגוריתמים" נטבע על ידי דונלד קונת'.
ניתוח אלגוריתמים הוא חלק חשוב של תאוריה רחבה יותר הנקראת תורת הסיבוכיות,אשר מספקת הערכות תאורטיות לכמות המשאבים הדרושים לכל אלגוריתם הפותר בעיה חישובית נתונה.
הערכות אלו מספקות תובנות חשובות באשר לחיפוש אחר אלגוריתמים יעילים יותר ויותר.
בניתוח תאורטי של אלגוריתמים, נהוג להעריך את המורכבות שלהם במובן אסימפטוטי.
כלומר, להעריך את מורכבות האלגוריתם עבור קלט שרירותי גדול.
סימון O גדולה [], סימון אומגה גדול [] וסימון טטא גדול [] משמשים למטרה זו.
למשל, חיפוש בינארי הוא חיפוש האמור לרוץ מספר צעדים, יחסי ללוגריתם של אורך הרשימה הממוינת שבה מתבצע החיפוש, או ב- , ב"זמן לוגריתמי".
ממד יעילות מדיוק (לא אסימפטוטי) ניתן לחישוב במקרים מסוימים אך בדרך כלל הוא דורש הנחות מסוימות לגבי יישום מסוים של האלגוריתם, הנקרא מודל של מחשוב.
מודל של מחשוב עשוי להיות מוגדר במונחים של מחשב אבסטרקטי, למשל, מכונת טיורינג, או על ידי הנחה כי פעולות מסוימות מבוצעות ביחידת זמן.
לדוגמה, אם ברשימה הממוינת עליה אנו מריצים חיפוש בינארי יש n אלמנטים, ואנחנו יכולים להבטיח כי כל בדיקה של אלמנט ברשימה יכולה להתבצע תוך יחידת זמן, אז צריך לכל היותר log2 n + 1 יחידות זמן להחזיר תשובה.
הערכות יעילות זמן תלויות במה אנו מגדירים להיות צעד.
כדי שניתוח האלגוריתם יתאים בצורה שימושית לזמן הביצוע בפועל, הזמן הנדרש כדי לבצע צעד חייב להיות חסום מלעיל על ידי קבוע.
יש להיות זהיר בנקודה זו, למשל, כמה אנליזות זמנים סופרות חיבור של שני מספרים בתור צעד אחד.
הנחה לא יכולה להיות מובטחת בתנאים מסוימים או בהקשרים מסוימים.
לדוגמה, אם המספרים המעורבים בחישוב גדולים מאוד, במקרה זה לא ניתן להניח כי הזמן הנדרש על ידי פעולת חיבור יחידה הוא קבוע כלשהו.
יש שני מודלי חישוב עליות המשומשים בצורה נרחבת:
מודל מחיר אחיד, נקרא גם מדד עלות-אחיד (וריאציות דומות), מקצה קבוע עלות לכל פעולת מכונה, ללא קשר לגודל של המספרים מעורבים.
מודל עלות לוגריתמי, נקרא גם מדד עלות-לוגריתמי (וריאציות דומות), מקצה עלות כל פעולת מכונה באופן יחסי למספר הביטים המעורבים.
האחרון הוא יותר מסורבל לשימוש, לכן נעשה בו שימוש רק בעת הצורך, למשל בניתוח של אלגוריתמים מסוג דיוק-שרירותי אריתמטי, כמו אלה המשמשים בקריפטוגרפיה.
נקודת מפתח אשר נוטים להתעלם ממנה לעיתים קרובות היא שחסמים תחתונים שפורסמו לבעיות לעיתים קרובות חושבו על מודל מחשוב אשר מוגבל יותר מאשר סט הפעולות שניתן להשתמש בו בפועל, ולכן יש אלגוריתמים מהירים יותר מאלה שניתן לדמיין בצורה נאיבית.
ניתוח זמן ריצה הוא סיווג תאורטי שמעריך וצופה את הגידול בזמן הריצה של אלגוריתם ככל שגודל הקלט שלו (לרוב מסומן כ-n) גדל.
יעילות זמן ריצה היא נושא בעל חשיבות גבוהה במדעי המחשב: תוכנה יכולה לקחת שניות שעות או אפילו שנים כדי לסיים ביצוע, דבר שתלוי על איזה אלגוריתם היא מיישמת .
החסרונות של אמות מידה אמפיריות
כיוון שאלגוריתמים הם תלויי פלטפורמה (כלומר, אלגוריתם נתון יכול להיות מיושם בשפת תכנות שרירותית במחשב שרירותי ועל מערכת ההפעלה שרירותית), יש חסרונות משמעותיים לשימוש בגישה אמפירית למדידת הביצועים היחסיים של סט נתון של אלגוריתמים.
ניתן לקחת כדוגמה תוכנה המחפשת ערך מסוים רשימה ממוינת בגודל n.
נניח שתכנה זו הושמה על מחשב א', מחשב חדיש עם חומרה מרמה גבוהה, תוך שימוש באלגוריתם חיפוש ליניארי, ועל מחשב ב', אשר איטי בהרבה מן המחשב הקודם, באמצעות אלגוריתם חיפוש בינארי.
בוחן ביצועים על שני המחשבים המריצים את התוכנה בהתאמה עשוי לקבל את הממצאים הבאים:
n (גודל רשימה)זמן ריצה של מחשב א'
(ננו שניות)זמן ריצה של מחשב ב'
בהתבסס על ערכים אלה, זה ניתן לקפוץ למסקנה כי על מחשב א' פועל אלגוריתם יעיל בהרבה מיעילות של האלגוריתם של מחשב ב'.
עם זאת, אם נגדיל את גודל הקלט בצורה מספקת, מסקנה זו הוא מוכחת להיות שגיאה:
מחשב א', מריץ את תוכנת החיפוש הליניארי, ומראה קצב גידול ליניארי.
זמן הריצה של התוכנה הוא בעל יחס ישיר לגודל הקלט שלה.
הכפלת גודל הקלט מכפיל את זמן הריצה, הכפלה פי ארבעה של גודל הקלט מכפילה פי ארבעה את זמן הריצה וכו' .
מצד שני, מחשב ב', מריץ תוכנת חיפוש בינארי, ומראה קצב גידול לוגריתמי.
הכפלת גודל הקלט פי ארבעה מגדיל את זמן הריצה על ידי קבוע בלבד (בדוגמה זו, 50,000 ns).
אף על פי שמחשב א' מהיר יותר, מאשר מחשב ב'.
מחשב ב' יתגבר על מחשב א' באופן בלתי נמנע ביעילות זמן ריצה מפני שהאלגוריתם שהוא מריץ בעל קצב גידול נמוך בהרבה.
באופן לא רשמי, ניתן לומר כי אלגוריתם מציג צמיחה בשיעור מסדר גודל של פונקציות מתמטיות אם עבור קלט מסוים בגודל n, פונקציה כפול קבוע חיובי מספקת את החסם העליון או הגבול של זמן הריצה של האלגוריתם.
במילים אחרות, עבור גודל קלט n אשר גדול יותר מ-n0 וקבוע c, זמן הריצה של אלגוריתם לעולם לא יהיה גדול מאשר .
ביטוי זה מיוצג לעיתים קרובות על ידי סימון O גדולה.
לדוגמה, כיוון שזמן הריצה של מיון הכנסה גדל בצורה מרובעת כמו שלה הקלט גדל, ההכנסה סוג יכול להיות אמר להיות של סדר O(n2).
סימון O גדולה הוא דרך נוחה כדי לבטא את התרחיש הגרוע ביותר עבור אלגוריתם נתון, אף על פי שזה יכול לשמש גם כדי להביע את המקרה הממוצע — לדוגמה, התרחיש הגרוע ביותר עבור quicksort הוא O(n2), אבל זמן הריצה עבור המקרה הממוצע הוא O(n log n).
רמות אמפיריות של קצב גידול
תחת ההנחה שזמן הביצוע עוקב אחר כלל הכוח,, ניתן למצוא את המקדם על ידי לקיחת מדידות אמפיריות של זמן ריצה על נקודות בעלות גודל בעייתי וחישוב כך .
במילים אחרות, זה מודד את השיפוע של קו אמפירי על log-log plot של זמן הביצוע לעומת גודל הבעיה, בנקודת גודל כלשהי.
n (גודל רשימה)זמן הריצה של מחשב A
(ננו שניות)רמת קצב גידול מקומית
(n^_)זמן הריצה של מחשב B
קל לראות כי האלגוריתם הראשון מראה קצב גידול ליניארי אשר בבירור עוקב אחרי כלל הכוח.
הערכים האמפיריים עבור השני הולכים ופוחתים במהירות, מה שרומז כי האלגוריתם השני עוקב אחרי חוק אחר של קצב גידול ובכל מקרה יש לו רמות קצב גידול מקומיות הרבה יותר נמוכות (אשר עדיין משתפרות), באופן אמפירי, מאשר לאלגוריתם הראשון.
את מורכבות זמן הריצה למקרה הגרוע ביותר של אלגוריתם נתון ניתן לעיתים להעריך על ידי בחינת המבנה של האלגוריתם ולקיחת מספר הנחות מפשטות.
מחשב נתון ייקח כמות הזמן בדידה לביצוע כל הפקודות המעורבות עם ביצוע האלגוריתם הזה.
כמות הזמן המסוימת כדי לבצע פקודה נתונה ישתנו בהתאם לפקודה אשר מתבצעת, ועל פי איך המחשב מבצע אותה, אבל על מחשב רגיל, כמות זמן זו היא דטרמיניסטית (המקרה שונה במקרה של מחשב קוונטי).
נניח כי הפעולות שבוצעו בשלב 1 נחשבות צורכות זמן T1, אלה שבשלב 2 צורכות זמן T2, וכך הלאה.
באלגוריתם לעיל, שלבים 1, 2 ו-7 ירוצו פעם אחת בלבד.
עבור הערכה של המקרה הגרוע ביותר, יש להניח כי שלב 3 יורץ גם הוא.
לפיכך, הסכום הכולל של זמן כדי להריץ את צעדים 1–3 וצעד 7 הוא:
את הלולאות בשלבים 4, 5 ו-6 יותר מסובך להעריך.
החיצונית בשלב 4 תרוץ (n + 1)
פעמים (שימו לב כי צעד נוסף נדרש כדי לסיים את ללולאה, ולכן 1 + n ולא n ריצות), אשר יצרכו T4(n + 1) זמן.
הלולאה הפנימית, לעומת זאת, נשלטת על ידי הערך של i, אשר נע מ-1 עד i.
במעבר הראשון דרך הלולאה החיצונית.
נע מ-1 ל-1: הלולאה הפנימית רצה פעם אחת, אז הרצת הלולאה הפנימית (שלב 6) צורכת T6, והלולאה הפנימית (שלב 5) צורכת 2T5. זמן.
במעבר הבא דרך הלולאה החיצונית.
נע מ-1 ל-2: לולאה הפנימית רצה פעמיים, אז הרצת הלולאה הפנימית (שלב 6) צורכת 2T6, והלולאה הפנימית (שלב 5) צורכת 3T5 זמן.
בסך הכל, כל הזמן הנדרש כדי להפעיל את הלולאה הפנימית יכול לבוא לידי ביטוי כהתקדמות אריתמטית:
אשר יכול להתווסף כפקטור כך
את הסך כל הזמן הנדרש כדי להפעיל את הלולאה החיצונית ניתן להעריך באופן דומה:
לכן, סה"כ זמן ריצה עבור אלגוריתם זה הוא:
ככלל אצבע, ניתן להניח שהסדר הגבוה ביותר בכל פונקציה שולט בקצב הצמיחה, ובכך מגדיר את סדר זמן הריצה.
בדוגמה זו, n^2 הוא הסדר הגבוה ביותר, אז ניתן להסיק כי f(n) = O(n2).
באופן רשמי, זה יכול להיות מוכח, כדלקמן:Prove that
Therefore גישה יותר אלגנטית לניתוח אלגוריתם זה תהיה להכריז כי [T1..T7] כל אחד שווים יחידת זמן אחת, במערכת של יחידות שנבחרו, כך שיחידה אחת הוא גדול או שווה לזמן בפועל פעמים של שלבים אלה.
כלומר שזמן הריצה של האלגוריתם מחושב כדלקמן:
ניתוח קצב גידול של משאבים אחרים
ניתן להשתמש במתודולוגיה של ניתוח זמן ריצה לחישוב וחיזוי של קצבי הגידול של משאבים אחרים כגון צריכת זיכרון.
כדוגמה, נתבונן ב־pseudocode אשר מנהל וממקם מחדש את השימוש בזיכרון על ידי תכנה, בהתבסס על הגודל של הקובץ אשר התכנה מנהלת:
במקרה הזה, ככל שגודל הקובץ n גדל, הזיכרון נצרך בקצב גידול מעריכי, אשר מסדר O(2n).
זה מאוד מהיר ורוב הסיכויים קצב גידול לא ניתן לניהול של שימוש משאבי זיכרון.
החשיבות של ניתוח אלגוריתמים נובעת מהעובדה ששימוש מכוון או לא מכוון באלגוריתם לא יעיל יכול לפגוע בצורה משמעותית בביצועי מערכת.
ביישומים שרגישים לזמן, אלגוריתם שלוקח יותר מדי זמן כדי לרוץ יכול למסור תוצאות מיושנות או חסרות תועלת.
אלגוריתם לא יעיל יכול גם בסופו לצרוך כמות לא אקונומית של כוח מחשוב או אחסון על מנת לרוץ, מה שיגרום לו להיות חסר תועלת.
אנליזה של אלגוריתמים בדרך כלל מתמקדת בביצועים אסימפטוטיים, במיוחד ברמה הבסיסית, אבל ביישומים מעשיים גורמים קבועים הם חשובים, ונתונים בעולם האמיתי תמיד מוגבלים בגודל בפועל.
הגבול הוא בדרך כלל בגודל של זיכרון השמיש, אז על מערכות של 32 סיביות 232 = 4 GiB (או יותר אם מזיכרון מקוטע), ובמערכות של-64 סיביות 264 = 16 EiB.
לפיכך תחת גודל מוגבל, סדר הגודל (זמן או מקום) יכול להיות מוחלף על ידי גורם קבוע, ובמובן זה כל האלגוריתמים המעשיים הם O(1) עבור קבוע מספיק גדול, או גודל נתונים קטן מספיק.
אלגוריתם עם מורכבות שאינה קבועה עשוי בכל זאת להיות יותר יעיל מאשר אלגוריתם קבוע על נתונים פרקטיים אם החסם העליות של הזמן הקבוע יוצר תוצאה קבועה גדולה יותר לדוגמה יכול להיות כל עוד ו-.
עבור כמות גדולה של מידע לא ניתן להתעלם מגורמים ליניאריים או ריבועיים, אבל עבור כמויות קטנות של מידע אלגוריתם לא יעיל אסימפטוטית להיות יעיל יותר.
זה במיוחד בשימוש במקרה של אלגוריתמים היברידיים, כמו Timsort, אשר משתמש באלגוריתם לא יעיל אסימפטוטית (כאן במיון מיזוג, עם מורכבות הזמן ), אבל מחליף לאלגוריתם יעיל אסימפטוטית (כאן מיון החדרה, עם מורכבות הזמן ) עבור כמות נתונים קטנה, כיוון שהאלגוריתם הפשוט יותר הוא מהיר יותר על כמות קטנה של נתונים.
אנלי פיבו (באסטונית: Annely Peebo; נולדה ב-16 בנובמבר 1971) היא זמרת אופרה אסטונית.
פיבו נולדה במחוז ויליאנדי שבאסטוניה, לאחר שסיימה ללמוד בתיכון למוזיקה היא שרה במשך ארבע שנים בתזמורת הפילהרמונית של אסטוניה.
היא למדה באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה שם קיבלה דיפלומה בניצוח מוזיקלי ולימודי פיתוח קול.
ב-1997 נהייתה חברה קבועה בצוות של פולקסאופר של וינה.
ב-1997 נהייתה חברה קבועה בצוות של פולקסאופר של וינה, לאחר שבאותה שנה הופיעה לראשונה באופרה של וינה באופרה ריגולטו.
ב-2001 היא הופיעה בפסטיבל וינה וב-2002 ביצעה יצירות של מוצארט בפסטיבל זלצבורג.
היא נבחרה להנחות את אירוויזיון 2002 שנערך בטאלין.
היא גם שיחקה את תפקיד פלורה בסרט טלוויזיה המבוסס על האופרה לה טרוויאטה.
אנליזה רטרו-סינתטית או אנליזה סינתטית לאחור היא שיטה חשובה המשמשת לתכנון סינתזה אורגנית.
השיטה משמשת בעיקר בתהליכי הפיתוח של מולקולות אורגניות מתקדמות כגון תרופות וחומרי טבע.
והיא כלי תכנון וחשיבה מרכזי בעבודתם של כימאים אורגנים העוסקים במחקר ופיתוח, בדגש על תחום הסינתזה המוחלטת.
נקודת המוצא של האנליזה הרטרו-סינתטית היא מולקולת התוצר הרצויה.
כעת יש לנסות לחשוב כיצד ניתן לבצע הפחתה שיטתית של המורכבות המולקולרית באמצעות הסבה למולקולות בעלות מבנה פשוט יותר וזאת באמצעות פירוק של קשרים כימיים בנקודות מפתח אסטרטגיות (כגון בנקודות החיבור של קבוצות פונקציונליות).
את התהליך יש להמשיך לבצע עד לקבלתן של מולקולות אורגניות פשוטות וזמינות (commercially available molecule) שניתן להגדירן כחומרי הגלם בתהליך.
כוחה של האנליזה הרטרו-סינתטית היא בכך שהיא מאפשרת לגלות נתיבים רבים לסינתזה של מולקולת התוצר, ובכך מגדילה את מרחב הגמישות בבחירה של חומרי הגלם ובבחירה של המתודולוגיה הסינתטית הנבחרת.
הערה: נהוג לסמן את המעבר בין השלבים באנליזה הרטרו-סינתטית באמצעות חץ כפול.
אנלי אלהנקו (בשוודית: Anneli Alhanko; נולדה ב-11 בדצמבר 1953) היא רקדנית בלט שוודית.
אלהנקו נולדה בקולומביה בעת שאביה כיהן שם בתפקיד דיפלומטי.
כשהייתה בת ארבע, חזרה משפחתה לשוודיה ומיד לאחר מכן החלה ללמוד בלט.
מ-1963 ועד 1971 למדה בבית הספר השוודי המלכותי לבלט.
ב-1971 החלה לעבוד בבלט המלכותי, וכבר בשנתה הראשונה קיבלה את התפקיד הראשי ב"מפצח האגוזים".
היא הוזמנה להופיע במספר להקות, מופעי וארגוני בלט ברחבי העולם.
ב-1975 הופיעה על גבי בולי דואר בשוודיה.
ב-1984 הופיעה בבלט ז'יזל בתיאטרון בולשוי במוסקבה תחת ניהולה של גלינה אולנובה.
ב-1984 גם ביצעה הופעה בסרט הבלט הטלוויזיוני "Abbalett".
היא הנחתה את האירוויזיון לרוקדים צעירים 1993.
ב-1993 גילמה בלרינה בסרט "Sista dansen", שבו שיחקו גם אווה פרולינג וסטלאן סקארסגארד.
ב-2003 הוצב דיוקן שלה בגלריה הלאומית לדיוקנאות בטירת גריפסהולם.
ב-2007 החלה לעסוק בלימוד בלט וב-2010 פתחה אקדמיה משלה.
השתתפה במספר תוכניות בטלוויזיה השוודית.
אנליארקטוס (שם מדעי: Enaliarctos) הוא סוג של טורף נכחד דמוי כלב שהיה הראשון שבטורפים הימיים.
הוא חי בין סוף האוליגוקן עד לתחילת המיוקן, לפני 22–24 מיליון שנה.
זהו הסוג היחיד השייך למשפחת האנליארקטיים (Enaliarctidae).
מאובניו נתגלו לחופי קליפורניה ואורגון וכללו חמישה מינים שונים.
במראהו דמה האנליארקטוס לפואיג'ילה ממשפחת הסמנטוריים, אשר חי באותה תקופה ונחשב גם הוא לטורף ימי קדום.
האנליארקטוס הגיע לאורך 1.5 מטרים ובמראהו הזכיר יותר לוטרה מאשר אריה ים או ניבתן מודרני.
היו לו ארבע רגליים דמויות סנפירים אך בעלי אצבעות (בדומה לתחשאים), וזנב מנוון.
לעומת אריות הים שהם בעלי ניבים חרוטיים שמשמשים לציד דגים וסרטנים, היה האנליארקטוס מצויד בניבים ששימשו, ככל הנראה, לטריפת בעלי חיים יבשתיים.
דבר זה מרמז גם שהיה עליו לחזור לחוף כדי להשיג מזון.
טורף ימי זה חי באופן אמפיבי בין הים והיבשה אך רוב זמנו חי במים.
בניגוד לאריות הים השתמש האנליארקטוס ברגליו האחוריות כדי להאיץ בעוד אריות הים של ימינו משתמשים ברגליהם הקדמיות לשם כך.
היו לו מספר מאפיינים שקיימים באריות ים, כמו שפם מעוצב לחישה, עיניים גדולות ואוזן פנימית המותאמת לשמיעה תת-מימית.
נראה שדמה באורח חייו לזה של לוטרת הים.
מאובנים רבים של יצור זה נמצאו לחופי אורגון, לחופי האוקיינוס השקט, שם ניזון לצד מיני לווייתנאים קדומים ועופות ימיים.
Bowtie היא חבילת תוכנה נפוצה עבור עימוד רצפים ואנליזת ריצוף בביולוגיה חישובית.
קוד המקור של החבילה זמין ללא עלות וקבצים בינאריים מהודרים זמינים עבור פלטפורמת המחשוב: Linux, macOS ו־Windows.
החל מ-2017, הכתב העת המדעי Genome Biology המתאר את השיטה המקורית של Bowtie צוטט מעל 11,000 פעמים.
Bowtie היא תוכנת קוד פתוח וכרגע מתוחזקת על ידי אוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור ארצות הברית.
תוכנת עימוד הרצפים פותחה לראשונה על ידי בן לנגמיד ושותפיו (Ben Langmead et al).
באוניברסיטת מרילנד בשנת 2009. תפעול התוכנה לרוב מתבצע עם אורכי קריאה קצרים ורצף ייחוס ארוך, או עבור אנליזת גנום שלם (whole genome analysis).
התוכנה משווקת כ"תוכנת עימוד לרצפי DNA קצרים אולטרה-מהירה ויעילה בזיכרון".
השיפור במהירות התוכנה נובע בחלקו מיישום שיטת התמרת בורווס-וילר עבור עימוד, אשר מפחיתה את טביעת הרגל של הזיכרון- שימוש בזיכרון הגישה אקראית (בדרך כלל ישנו צורך ב-2.2 ג'יגה-בייט עבור הגנום האנושי).
שיטה דומה משמשת תוכנות העימוד BWA ו-SOAP2.
התכנה מבצעת אלגוריתם חיפוש לעומק בצורה איכותית, חמדנית ורנדומית דרך העימודים האפשריים.
מפני שהחיפוש הוא חמדני, העימוד המתאים הראשון הנבחר על ידי Bowtie לאו דווקא יהיה ה'טוב ביותר' מבחינת מספר החוסר התאמות או במדדי איכות.
בנוסף, משתמשים ב-Bowtie לצורך עימוד רצפים במספר אלגוריתמים נוספים הקשורים לביולוגיה חישובית כגון TopHatCufflinks וחבילת CummeRbund Bioconductor.
ב-16 באוקטובר 2011, מפתחי Bowtie הוציאו לאור גרסת בטא של פיצול הנקראתBowtie 2.
בנוסף לשיטת התמרת בורווס-וילר, Bowtie 2 משתמשת גם בFM-index (בדומה למערך סיפות) על מנת לשמור על טביעת הרגל של הזיכרון נמוכה.
Bowtie 2 מתאימה יותר למציאת רצפים ארוכים יותר ובעלי רווחים לעומת הגרסה המקורית של Bowtie.
אין חסם עליון לאורכי הרצפים ב־2 Bowtie והיא מאפשרת בעימוד הרצפים מצבים שבהם החפיפה היא דו משמעית ברצף הייחוס.
אנליזה הרמונית או ניתוח הרמוני הוא ענף במתמטיקה העוסק בייצוג של פונקציות או אותות כסופרפוזיציה של גלים בסיסיים, וחקר והכללה של המושגים של טורי פורייה והתמרות פורייה (כלומר צורה מורחבת של ניתוח פורייה).
במאתיים השנים האחרונות, הענף הפך לנושא רחב הקף, עם יישומים בתחומים מגוונים כמו תורת המספרים, תורת הייצוג, עיבוד אותות, מכניקת הקוונטים, ניתוח גאות ושפל ומדעי המוח.
המונח "הרמוניה" מקורו במילה היוונית העתיקה "harmonikos", שפירושה "מיומן במוזיקה".
בבעיות של ערכים עצמיים פיזיקליים, הכוונה היא לגלים שהתדרים שלהם הם כפולות שלמות זה של זה, כמו התדרים של ההרמוניות של תווי מוזיקה, אבל המונח הוכלל מעבר למשמעות המקורית שלו.
התמרת פורייה הקלאסית על Rn היא עדיין תחום של מחקר מתמשך, במיוחד הנוגע להתמרת פורייה על אובייקטים כלליים יותר כגון התפלגויות מזג.
לדוגמה, אם נטיל כמה דרישות על התפלגות f, נוכל לנסות לתרגם את הדרישות הללו במונחים של התמרת פורייה של f.
משפט פיילי-וינר הוא דוגמה לכך.
המשפט מרמז מיד שאם f הוא התפלגות שאינה-אפס של תמיכה קומפקטית (אלה כוללים פונקציות של תמיכה קומפקטית), אז התמרת פורייה לעולם אינה נתמכת באופן קומפקטי (כלומר, אם אות מוגבל בתחום אחד, הוא בלתי מוגבל באַחֵר).
זוהי צורה מאוד אלמנטרית של עקרון אי ודאות במסגרת ניתוח הרמוני.
ניתן ללמוד טורי פורייה בהקשר של מרחבי הילברט, המספקים קשר בין אנליזה הרמונית לאנליזה פונקציונלית.
ישנן ארבע גרסאות של התמרת פורייה, תלויות במרחבים הממופים על ידי הטרנספורמציה (בדיד/מחזורי–בדיד/מחזורי: התמרת פורייה בדיד, מתמשך/מחזורי–בדיד/א-מחזורי: טור פורייה, בדיד/א-מחזורי-רציף/מחזורי : התמרת פורייה בזמן דיסקרטי, מתמשכת/א-מחזורית-רציפה/א-מחזורית: התמרת פורייה).
אחד הענפים המודרניים ביותר של ניתוח הרמוני, ששורשיו באמצע המאה ה-20, הוא ניתוח על קבוצות טופולוגיות.
הרעיונות המניעים הליבה הם התמרות פורייה השונות, אותן ניתן להכליל לטרנספורמציה של פונקציות שהוגדרו על קבוצות טופולוגיות קומפקטיות מקומיות של האוסדורף.
התיאוריה של קבוצות קומפקטיות מקומיות אבליות נקראת דואליות פונטריאגין.
ניתוח הרמוני בוחן את המאפיינים של אותה דואליות והתמרת פורייה מנסה להרחיב את התכונות הללו להגדרות שונות, למשל, למקרה של קבוצות שקר לא-אבליות.
עבור קבוצות קומפקטיות מקומיות כלליות לא-אבליות, ניתוח הרמוני קשור קשר הדוק לתיאוריה של ייצוגי קבוצות יחידות.
עבור קבוצות קומפקטיות, משפט פיטר-וייל מסביר כיצד ניתן לקבל הרמוניות על ידי בחירת ייצוג אחד בלתי ניתן לצמצום מתוך כל מחלקה שקילות של ייצוגים.
בחירה זו של הרמוניות נהנית מכמה מהמאפיינים השימושיים של התמרת פורייה הקלאסית במונחים של נשיאת פיתולים למוצרים נקודתיים, או מראה הבנה מסוימת של מבנה הקבוצה הבסיסית.
ראו גם: ניתוח הרמוני לא קומוטטיבי.
אם הקבוצה אינה אבלית ואינה קומפקטית, לא ידועה כיום תיאוריה כללית מספקת ("משביע רצון" פירושו חזקה לפחות כמו משפט פלנצ'רל).
עם זאת, מקרים ספציפיים רבים נותחו, למשל SLn.
במקרה זה, ייצוגים בממדים אינסופיים ממלאים תפקיד מכריע.
מחקר של הערכים העצמיים והווקטורים העצמיים של הלפלסיאן על תחומים, סעפות ובמידה פחותה גרפים נחשב גם לענף של ניתוח הרמוני.
ניתוח הרמוני במרחבים אוקלידיים עוסק בתכונות של התמרת פורייה ב-Rn שאין להן אנלוגי על קבוצות כלליות.
לדוגמה, העובדה שהתמרת פורייה היא בלתי משתנה בסיבוב.
פירוק התמרת פורייה למרכיביה הרדיאליים והכדוריים מוביל לנושאים כמו פונקציות בסל והרמוניות כדוריות.
ניתוח הרמוני על תחומי צינור עוסק בהכללת תכונות של מרחבי הארדי לממדים גבוהים יותר.
אנלי יפימובה (באסטונית: Eneli Jefimova; נולדה ב-27 בדצמבר 2006) היא שחיינית אסטונית, אלופת אירופה (בלגרד 2024), אלופת אירופה בבריכת 25 מטר (אוטופן 2023) במשחה ל-100 מטר חזה וסגנית אלופת אירופה בבריכת 25 מטר (אוטופן 2023) במשחה ל-50 מטר חזה.
באליפות אירופה שנערכה במאי בבודפשט שבהונגריה סיימה יפימובה במקום שמיני במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.83 דקות, לאחר שבשלב חצי הגמר של המשחה קבעה שיא אסטוניה חדש של 1:06.47 דקות.
בנוסף, סיימה במקום 12 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.97 שניות, לאחר שבשלב המוקדמות של המשחה קבעה שיא אסטוניה חדש של 30.83 שניות.
כמו-כן, סיימה במקום 24 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:28.64 דקות, ובמקום 56 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 27.38 שניות.
במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב סיימה במקום 16 בשיא אסטוניה חדש של 3:50.94 דקות.
באליפות אירופה לנוער שנערכה ביולי ברומא שבאיטליה זכתה בשלוש מדליות: זהב, כסף וארד.
באולימפיאדת טוקיו שנערכה בהמשך החודש סיימה במקום 16 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:07.58 שניות, ובמקום 27 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:27.87 דקות.
באליפות אירופה בבריכת 25 מטר שנערכה בנובמבר בקאזאן שברוסיה זכתה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.25 דקות, אחרי מרטינה קררו מאיטליה (1:04.01 דקות) ויחד עם יבגניה צ'יקונובה מרוסיה.
בנוסף, סיימה במקום תשיעי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.10 שניות, ובמקום 19 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:25.07 דקות.
במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב משולב סיימה במקום 15 בתוצאה של 1:43.07 דקות.
באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה בדצמבר באבו דאבי שבאיחוד האמירויות הערביות סיימה במקום 13 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.44 דקות, במקום 20 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.61 שניות, ובמקום 22 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:25.32 דקות.
במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב משולב סיימה במקום 12 בתוצאה של 1:42.91 דקות.
באליפות העולם שנערכה ביוני בבודפשט שבהונגריה סיימה במקום שישי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.25 שניות, לאחר שבשלב המוקדמות קבעה שיא אסטוניה חדש של 30.08 שניות.
בנוסף, סיימה במקום תשיעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.48 דקות, ובמקום 19 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:28.51 דקות.
באליפות אירופה לנוער שנערכה ביולי בבוקרשט שברומניה זכתה בשלוש מדליות זהב: במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.44 שניות, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.50 דקות, ובמשחה ל-200 מטר חזה בשיא אסטוניה חדש של 2:26.85 דקות.
באליפות אירופה לנוער שנערכה ביולי בבלגרד שבסרביה זכתה בשתי מדליות זהב ובמדליית כסף אחת.
מדליות זהב במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.33 שניות ובמשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.81 דקות, ומדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:26.20 דקות.
באליפות העולם שנערכה ביולי בפוקואוקה שביפן סיימה במקום שישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.36 דקות, לאחר שבשלב חצי הגמר של המשחה קבעה שיא אסטוניה חדש של 1:06.18 דקות.
בנוסף, סיימה במקום שמיני במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.48 שניות, ובמקום 21 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:27.60 דקות.
במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב סיימה במקום 19 בתוצאה של 3:53.50 דקות.
באליפות העולם לנוער שנערכה בספטמבר בנתניה שבישראל זכתה בשלוש מדליות: זהב, כסף וארד.
אלופת אירופה בבריכת 25 מטר
באליפות אירופה בבריכת 25 מטר שנערכה בדצמבר באוטופן שברומניה זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אסטוניה חדש של 1:03.21 דקות, לפני בנדטה פילטו מאיטליה (1:03.76 דקות) וטס סכוטן מהולנד (1:04.04 דקות).
בנוסף, זכתה במדליית במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 29.12 שניות, אחרי פילטו (28.86 שניות) ולפני ג'סמין נוצ'טיני מאיטליה ואימוגן קלארק (29.41 שניות).
בנוסף, סיימה במקום שביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:21.56 דקות.
במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב משולב סיימה במקום שישי בתוצאה של 1:38.94 דקות, ובמקום תשיעי במשחה שליחות 4x50 מטר מעורב בתוצאה של 1:49.33 דקות.
באליפות אירופה שנערכה בבלגרד, סרביה ביוני זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.41 דקות, לפני ליסה מנייה משווייץ (1:07.15 דקות) ואוליביה קלינט איפסה משוודיה (1:07.73 דקות).
במוקדמות המשחה ל-200 מטר חזה סיימה 6 בתוצאה של 2:28.93 דקות אך פרשה ולא התייצבה לחצי הגמר.
באליפות אירופה לנוער שנערכה ביולי בוילנה, ליטא זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.12 דקות.
באולימפיאדת פריז סיימה שביעית במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.50 דקות.
באליפות העולם בבריכת 25 מטרב שנערכה בבודפשט, הונגריה בדצמבר זכתה במדליית ארד ב-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.25 דקות, אחרי טאנג צ'יאנטינג מסין (1:02.38 דקות) ולילי קינג מארצות הברית (1:02.80 דקות).
במשחה ל-50 מטר חזה סיימה חמישית בתוצאה של 29.13 שניות.
במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב משולב סיימה במקום 15 בתוצאה של 1:39.71 דקות.
אנלוגיית השען או טיעון השען היא הוא טיעון טלאולוגי לקיומו של אל או מתכנן תבוני.
את גרסתה הקלאסית הציג הכומר והפילוסוף האנגלי ויליאם פיילי בספרו תאולוגיה טבעית משנת 1802. פיילי טען כי כשם שמציאת שעון כיס בדרך מובילה למסקנה שקיים שען אשר עיצב אותו, כך גם המורכבות, הסדר והמכוונות הנראים בטבע מעידים על מתכנן תבוני.
עוד קודם לפיילי, הוגים בני המהפכה המדעית כגון אייזק ניוטון ורנה דקארט סברו כי החוקים הפיזיקליים שגילו משקפים שלמות מכנית של היקום, הדומה לשעון סדור – שבו השען הוא אלוהים.
הטיעון נועד לתמוך באמונה באל בורא, ובמיוחד במסגרת התאולוגיה הטבעית והדאיזם, והיה אחד מהניסוחים המשפיעים ביותר של הטיעון מן התכנון.
טיעון השען עורר ביקורת נרחבת מצד פילוסופים ומדענים, שהצביעו על ליקויים לוגיים שונים.
דייוויד יום, עוד לפני פיילי, טען כי האנלוגיה בין היקום לשעון היא חלשה ובלתי מבוססת על ניסיון אמפירי – זוהי שקילות כוזבת.
גם אם ניתן להסיק על יוצר לשעון, אין בכך הוכחה לקיומו של בורא לעולם כולו.
יום הוסיף כי אם מורכבותו של דבר מחייבת מתכנן תבוני, הרי שיש להחיל עיקרון זה גם על אותו מתכנן עצמו, בהיותו מורכב אף יותר.
בנוסף, גם אם נניח שקיים מתכנן, אין בכך כדי להוכיח שמדובר באל אינסופי, כל-יכול או מוסרי.
במאה ה-19 וה-20 הוחלף ההסבר הטלאולוגי במידה רבה בתאוריה האבולוציונית של דרווין, שהציעה מנגנון טבעי – הברירה הטבעית, להתפתחות המורכבות הביולוגית ללא צורך במתכנן תבוני.
מבקרים אחרים הצביעו על פגמים וחוסר שלמות בתופעות טבעיות ("טיעון העיצוב הלקוי") כסימן לכך שהטבע אינו מתוכנן באופן מושלם – כך לדוגמה העין האנושית שנחשבה בעבר לתוצר של תכנון "מושלם" התגלתה כדבר רווי בפגמים "הנדסיים" ו"אלתורים" שנועדו לפתור בעיות אלה, וההסבר העכשווי להיווצרותה היא במסגרת אבולוציה של העין.
טיעונים פילוסופיים נגד אנלוגיית השען
טיעון השען היה קיים עוד לפני פיילי.
דייוויד יום בספרו דיאלוגים על הדת הטבעית, הראה שטיעון השען אינו משכנע.
יום עשה זאת בשנת 1748, עוד בטרם הופיעו טיעונים מדעיים נגד טיעון זה כמו האבולוציה של צ'ארלס דרווין.
הדבר הראשון שיום עושה הוא לאפיין את טיבו של הטיעון.
יום שואל איזה מין טיעון הוא טיעון השען?
ועונה כי הוא טיעון מסוג אנלוגיה או דמיון בין שני דברים.
האנלוגיה היא טענה ליחס דומה בין שען-שעון לבין אלוהים-יקום.
אך בשלב זה יום מציין כי אנלוגיה יכולה לעבוד רק אם שני דברים הם דומים.
יום מציין גם כי אין שום דמיון מהותי בין היקום לבין שעון.
שעון הוא חפץ בעל תכלית, שנוצר בידי בני האדם למען תכלית זו.
ואילו היקום הוא משהו אחר לגמרי – זהו עצם האפשרות לקיומם של כל החפצים.
מדובר בהבדל קטגורי בין שני הדברים – כלומר זוהי השוואה בין תפוחים לתפוזים.
כמו כן יום טוען כי לא ניתן ליצור השוואה בין היקום לבין כל דבר אחר אחר שכן הייקום הוא ייחודי – היות שאנו לא מכירים שום דבר אחר שדומה ליקום, אי אפשר לבצע עליו אנלוגיות לדברים אחרים.
טיעון נוסף של יום הוא שטיעון השען מבוסס על ניסיון.
הניסיון הרב שלנו בחיי היומיום מלמד אותנו כי חפצים כמו שעון או בית מייצגים סדר מסוים והם נוצרו באופן מכוון באמצעות בעלי מלאכה.
לעומת זאת אין לנו ניסיון רב ביחס ליקום.
בעקבות יום, פוגל מציין כי היקום הוא תופעה מאוד מאוד משונה, וכי אין לנו הרבה ניסיון לגביה שכן ראינו רק יקום אחד – היקום שבו אנו חיים.
יום מעלה טיעון נוסף נגד טיעון השען – גם אם נקבל את האנלוגיה החלשה בין שעון ליקום, יש לנו ניסיון רב עם סדר שנוצר ללא תכנון וללא תבונה – כמו טיגריס או עץ.
אם אנו רואים עץ, אנו לא מניחים שהוא נוצר על ידי שען אלה שהוא נוצר על ידי עץ.
אם אנו רואים טיגריס, אנו מניחים שאבא טיגריס ואמא טיגריס הולידו אותו, וכי הם עשו זאת ללא תכנון תבוני, ואולי אפילו בלי כוונה.
עם זאת בטיגריס הקטן גלום סדר גדול הרבה יותר מאשר בשעון.
אם כך מדוע אנו מניחים כי היקום דומה דווקא לשעון ולא לעץ או לטיגריס?
אולי היקום נולד משני יקומים אמא ואבא כמו הטיגריס?
אולי הוא נבט מנבט בדומה לעץ?
זה סביר באותה מידע כמו להניח כי שען יצר אותו.
גם אם מניחים שהיקום דומה יותר לשעון מאשר לעץ, דייוויד יום מצביע על בעיה מהותית נוספת בטיעון השען: הוא איננו פותר את שאלת מקורו של היקום, אלא רק דוחה אותה צעד אחד לאחור.
אם נניח שאלוהים יצר את היקום, מתעוררת מיד השאלה – מי ברא את אלוהים?
יום כותב: "כיצד תנוח דעתנו בלא להמשיך וללכת עד לאין סוף?" במילים אחרות, טיעון השען מותיר את בעיית הסיבה הראשונה בלתי פתורה.
הפילוסוף ג'רמי פוגל מציין כי כוהני דת רבים נוהגים להשיב לשאלה זו בטענות מתחמקות, כגון "אסור לשאול" או "אלוהים ברא את עצמו", או בהנחה שאלוהים מצוי מחוץ לחוקי המדע וההיגיון המוכרים לנו.
אולם, לטענתו, תשובות אלה פחות מספקות ביחס להסברים מדעיים, כמו המפץ הגדול.
גם אם מקבלים את ההנחה שהיקום נוצר בתכנון תבוני כלשהו, אין בכך כדי להוכיח שמדובר דווקא באל המתואר בדתות האברהמיות.
פוגל מוסיף כי רוב המערכות המורכבות מעשה ידי אדם – כמו קתדרלה או אונייה – נבנו בידי צוות של יוצרים, לא בידי אדם יחיד.
מכאן, שאם מקבלים את טיעון השען, ניתן באותה מידה (ואולי אף יותר) להניח כי העולם נוצר על ידי קבוצת מתכננים – כלומר, הדבר מכוון לפתרון של ריבוי אלים.
יום עצמו מציע פרשנות חלופית וסאטירית: גם אם העולם נוצר על ידי ישות תבונית, ייתכן שמדובר באל צעיר או בלתי מנוסה – יוצר שברא את עולמו הראשון מתוך ניסוי ולמידה, כמו ילד המצייר ציור ראשון.
ייתכן שזהו רק אחד מני עולמות שברא, ואולי מאז המשיך הלאה ליצור עולמות אחרים – טובים, יפים או שלמים יותר.
ביקורת נוספת על טיעון השען נובעת מבעיית הרוע – השאלה מדוע יש רוע בעולם אם בוראו הוא כל-יודע, כל-יכול וטוב מוחלט.
הוגים כמו יום, פוגל וריצ'רד דוקינס מציינים כי עולמנו מלא סבל, כאב ורשעות: בני אדם שמשפילים זה את זה, בני אדם שרוצחים אונסים וגונבים, העולם מלא ייסורים של גנו קטן שלהקת צבועים טורפת לנגד עיני אמו חסרת האונים.
עולם שמלא בזקנה, עוני, מחלות, מוות ויגון.
כיצד ניתן להסיק מיקום כזה על קיומו של יוצר מושלם ומיטיב?
יום אינו פוסל בהכרח את האפשרות לקיומו של אל בעל תוכנית נסתרת ועמוקה, שהאדם איננו מסוגל להבינה.
גם פוגל מודה כי ייתכן שיצורים שסבלו ביקום הזה – למשל אנה פרנק – ממשיכים לחיות ביקום נוסף, דמוי גן עדן, שבו הם מאושרים.
אבל הוא ויום טוענים כי עצם קיום האפשרות הזו, לא גורמת לנו להסיק בורא טוב ומושלם מתוך יקום מלא סבל ורוע מיותר.
טיעונים מדעיים נגד אנלוגיית השען
פרסום ספרו של צ'ארלס דרווין מוצא המינים בשנת 1859 הציע הסבר חלופי למשל השען – אבולוציה מכוונת באמצעות ברירה טבעית – לתופעות של סדר מורכבות והסתגלות.
במאה ה־19 היו דאיסטים שטענו כי רעיון ההתפתחות משתלב עם עקרון האחידות, ולפיו התהליכים בעולם מתרחשים כיום כפי שהתרחשו בעבר, ולכן האבולוציה הדאיסטית סיפקה מסגרת הסבר להבנת שינויי המינים ביקום מכני.
בשנות ה־60 של המאה ה־20, כאשר הביולוגיה האבולוציונית החלה להילמד בבתי ספר תיכוניים בארצות הברית, נעשה שימוש מחודש בטיעון השען בידי זרמים נוצריים פונדמנטליסטיים שהתנגדו לרעיונות האבולוציה והברירה הטבעית.
יש הטוענים כי משל השען עשוי להתיישב עם תפיסת "אבולוציה תבונית" (evolutionary creation) וכי אין סתירה הכרחית בין שני הרעיונות.
הביולוג ריצ'רד דוקינס התייחס למשל השען בספרו השען העיוור (1986).
דוקינס טען כי הצגת הברירה בין שתי אפשרויות "תכנון מודע" לבין "מקריות מוחלטת" היא ברירה כוזבת: האבולוציה איננה תהליך אקראי לחלוטין, אלא שילוב של מוטציה אקראית עם ברירה טבעית בלתי־אקראית.
לדבריו, הברירה הטבעית מסבירה כיצד יכולה להיווצר מורכבות ביולוגית רבה מתוך תהליך הדרגתי ומצטבר, ללא תכנון מכוון.
מכאן שהסדר והמורכבות בטבע אינם מחייבים קיומו של מתכנן תבוני, אלא ניתנים להבנה כתוצאה של תהליך טבעי עיוור אך יעיל.
טיעון נוסף נגד טיעון השען הוא טיעון ה"מהנדס הבלתי־מוכשר", המצביע על דוגמאות בטבע למבנים שאינם משקפים תכנון תבוני אלא תהליך של אבולוציה הדרגתית.
לפי גישה זו, האבולוציה יוצרת מבנים מורכבים באמצעות שינויים מצטברים בשלבים, כאשר בכל שלב נדרשת שמירה על תפקוד תקין של האורגניזם.