tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המשחק הראשון נערך ב-25 בינואר נערך באצטדיונה של אינדפנדיינטה והסתיים בתיקו 1:1. במשחק הגומלין בקורדובה הצליחה טאז'רס לעלות ליתרון 1:2 כשנותרו 15 דקות לסיום.
בעקבות השער, התפתח ויכוח בין שחקני הקבוצה לשופט המשחק בסיומו הרחיק השופט שלושה שחקנים.
אף על פי שנותרה עם 8 שחקנים בלבד ונותרו דקות אחדות לסיום המשחק, הצליחה אנדפנדיינטה להשיג את השוויון בזכות שער של בוצ'יני מבישול של ברטוני.
בסיום חגגה הקבוצה את הזכייה בתואר הודות לחוק שערי החוץ.
בשנת 1983 זכתה הקבוצה פעם נוספת בתואר אליפות המטרופוליטנו.
בשנת 1984 השיגה הקבוצה את אחד מניצחונותיה המפורסמים ביותר לאחר שגברה בגמר הגביע הביניבשתי על קבוצת ליברפול, אז אלופת אירופה והקבוצה החזקה באירופה בתוצאה 0:1. התואר החשוב האחרון של הקבוצה בשנים אלו היה אליפות ארגנטינה בעונת 1988/1989.
עם פרישתו של כוכב הקבוצה ריקרדו בוצ'יני, החלה דעיכתה של הקבוצה.
הקבוצה לא הצליחה לזכות באף תואר משמעותי עד שנת 1994 אז זכתה באליפות הקלאוסורה, גביע הסופרקופה סודאמריקנה בשנים 1994 ו-1995 והרקופה סודאמריקנה גם כן ב-1995. זכייתה בתואר הרקופה ב-1995 הייתה התואר ה-15 של הקבוצה בזירה הבינלאומית ובכך השוותה שיא שהיה שייך למילאן, ריאל מדריד ובוקה ג'וניורס.
לאחר שבע שנים בהן לא הצליחה לזכות באליפות, הצליחה הקבוצה בהנהגתו של אמריקו גאז'גו לזכות פעם נוספת בתואר האפרטורה של שנת 2002. הקבוצה הציגה שחקנים צעירים רבים כדוגמת דניאל מונטנגרו, גבריאל מיליטו, לוקאס מולינה, פדריקו אינסואה ואנדרס סילברה.
למרות הזכייה בתואר סבלה הקבוצה ממשבר ואף עמד בפני פירוק בשל חובות ענק שהסתכמו ב-50 מיליון דולר.
הקבוצה ניצלה ב-ינואר 2006 הודות לקביעת בית המשפט הארגנטינאי שהקטין את חובתיה של הקבוצה.
עם העברתו של הכוכב הצעיר סרחיו אגוארו לאתלטיקו מדריד תמורת 23 מיליון אירו, ההעברה הגדולה בהיסטוריית הכדורגל הארגנטינאי, קיוותה הקבוצה להתאושש.
בשנת 2010 זכתה הקבוצה בגביע בינלאומי נוסף, גביע סודאמריקנה.
העשור השני של שנות ה-2000
ב-15 ביוני 2013 ירדה הקבוצה, בפעם הראשונה בתולדותיה, לליגה השנייה בארגנטינה.
ב-11 ביוני 2014 חזרה הקבוצה לליגה הבכירה לאחר שניצחה את הורקאן 0-2 במשחק שובר שוויון.
עד עונת 2005 שיחקה הקבוצה באצטדיון הדובלה ויסרה המיושן שנחנך ב-4 במרץ 1928, במשחק נגד קבוצת פניארול מאורוגוואי והיה לאצטדיון הראשון בדרום אמריקה העשוי מבטון.
ב-28 באוקטובר 2009, נחנך האצטדיון החדש של הקבוצה הליברטדורס דה אמריקה (בספרדית: Estadio Libertadores de América) על חורבות הדובלה ויסרה במשחק מול קולון שאותו ניצחה אינדפנדיינטה 2-3.
יריבתה המושבעת של אינדפנדיינטה היא השכנה מאבז'אנדה ראסינג קלוב.
המרחק בין אצטדיונה של ראסינג לאצטדיונה של אינדפנדיינטה הוא כ-100 מטרים בלבד.
באחד המשחקים המפורסמים ביותר, דרש דייגו מיליטו, אז שחקן ראסינג, את הרחקתו של אחיו גאבי במשחק בו צפתה אימם של השניים.
החולצה המקורית של אינדפנדיינטה הייתה חצי כחולה וחצי לבנה, עם מכנסיים קצרים כחולים, אבל בשנת 1907, כאשר הנשיא אריסטידס הניגון צפה בקבוצת נוטינגהאם פורסט האנגלית, התלבושת האדומה משכה את תשומת לבו והוא החליט להעניק לקבוצה הצעירה מראה חדש וצעיר.
ב-10 במאי 1908 שיחקה הקבוצה לראשונה בצבע האדום במשחק ביתי נגד באנפילד אותה הביסה בתוצאה 2-9. מאותו המשחק הצבע האדום אומץ גם בגלל זיהוי של מרבית ממייסדיה עם הסוציאליזם.
באותה שנה במשחק מול קבוצת בריסטול מאורוגוואי שיחקה לראשונה הקבוצה עם המדים שמזוהים איתה עד היום (חולצה אדומה ומכנסים בצבע כחול).
הקבוצה משתמשת עד היום בסמל המקורי בתלבושות החוץ והתלבושת השלישית שלה.
independiente.com הופיעה כספונסר של החולצה כדי לקדם את האתר החדש של הקבוצה
ההפסד הגבוה ביותר: 8-0 לוולס סארספילד (1945)
מלך השערים: ארסניו אריקו - 295 שערים (מלך שערי הליגה בכל הזמנים)
מלך השערים בעידן החובבני: מיגל סאונאה - 199 שערים
מלך השערים בעונה אחת: מיגל סאונאה - 55 שערים (עונת 1922)
ממוצע השערים הגבוה לשחקן מיגל סאונאה - 199 שערים ב-208 משחקים (0.96 שערים למשחק)
מלך השערים בגביע ליברטדורס : לואיס ארטימה - 26 שערים
שיאן ההופעות: ריקרדו בוצ'יני - 638 משחקים
השחקן עם הכי הרבה תארים: ריקרדו בוצ'יני - 13 תארים
המאמן עם הכי הרבה תארים: חוסה פסטוריסה- 6 תארים
שיא ההעברות: סרחיו אגוארו - (28 מיליון דולר לאתלטיקו מדריד)
גביעים לאומיים (6): 1914 קופה קומפטנסיה לה ניסיון, 1917 קופה דה קומפטנסיה ג'וקיי קלוב, 1918 קופה דה אונור, 1924 קופה דה קומפטנסיה, 1925 קופה דה קומפטנסיה, 1926 קופה דה קומפטנסיה
גביע לאומי - ליגה שנייה: גביע ברוליץ' 1909
גביעים לאומיים (3): קופה ד"ר קרלוס איברגורן 1938, קופה ד"ר קרלוס איברגורן 1939, קופה אסקובר 1939.
הסופר קאפ הדרום אמריקאי (1): 1995
אִינְדֵּקְס משמש בנוסחאות מתמטיות לציון ערך השייך לקבוצה מסוימת.
אזי, המסה של הגוף השני מסומנת באמצעות m2. במקרה זה, המספר "2" הוא האינדקס של המסה.
דוגמה נוספת: עבור מטריצה נתונה R, האיבר השני בשורה השלישית שלה מסומן באמצעות R2,3. במקרה זה, המספרים "2,3" הם האינדקסים של המטריצה, כאשר 2 הוא האינדקס של השורה ו-3 הוא האינדקס של העמודה.
שימוש באינדקסים לצורך סכימה וכפל
אחד היתרונות של אפשרות זו היא היכולת לכתוב סכום על קבוצה שלמה של ערכים, מבלי לכתוב כל אחד מהם במפורש.
תלמידים בכיתה, ושכל אחד מהם קיבל ציון כלשהו במבחן.
נסמן את הציון המתאים לתלמיד ה-i ע"י
אזי, על מנת לחשב את ממוצע הציונים, במקום לכתוב את כל הביטוי הארוך:
, אפשר לכתוב בפשטות: כאשר מסמן סכום.
בענפים של גאומטריה דיפרנציאלית ואנליזה טנזורית נהוג להשתמש בהסכם הסכימה של איינשטיין.
לפי הסכם זה, אם יש אינדקס שמופיע פעמיים בביטוי (למשל ) מפרשים זאת כאילו סוכמים את כל האיברים מהצורה הנ"ל לכל ערכי האינדקס האפשריים ש-i מקבל, ואין צורך לכתוב את סימן הסכום אלא רק את הביטוי שבתוכו.
כך ניתן לכתוב , והמשמעות תהיה: .
עוד נעיר שהסכם הסכימה בצורה ריגורוזית יותר מתייחס לביטויים מהצורה בהם מופיעים אינדקסים עליונים ותחתונים בעלי אותו שם.
בצורה דומה, במקום לכתוב במפורש מכפלה של מספר רב של איברים זה בזה:
, אפשר להשתמש בסימן המכפלה:
לרוב, למיקום האינדקסים אין השפעה רבה, אולם בטנזורים ישנם סוגים שונים של אינדקסים: עליונים ותחתונים.
לרוב אין קשר בין אינדקסים שונים המסומנים בסכימה.
למשל, בביטוי הסכימה היא על i בלבד, ללא כל קשר לאינדקס הנוסף k.
במחשב, אינדקס הוא טבלה המאפשרת גישה ישירה לרשומות על-פי מפתח, מבלי שיהיה צורך לסרוק את הקובץ, באמצעות התאמה בין המפתח של הרשומה לבין כתובתה באמצעי האחסון (בעיקר דיסק קשיח).
המפתח של הרשומה יכול להיות שדה כלשהו בתוכה המזהה אותה באופן יחיד ומאפשר את אחזורה (לדוגמה מספר זהות ברשומה העוסקת באדם, מספר קטלוגי ברשומה העוסקת בפריט במלאי וכדומה).
באופן הזה, גישה לרשומה ספציפית דרך המפתח של אותה רשומה דורשת רק חיפוש ברשימה ממוינת (האינדקס), לכך קיימים אלגוריתמים יעילים מאוד, בניגוד לחיפוש הרשומה עצמה באמצעי האחסון עצמו שעשוי להיות מאוד לא יעיל כאשר כמות הרשומות המאוחסנות הוא גדול.
בנוסף, האינדקס מאפשר לאחסן את המידע עצמו באופן מאוד "לא מסודר" בלי שהדבר ישפיע כמעט על מהירות הגישה אליו.
בניית האינדקס נעשית בדרך כלל על ידי מערכת ההפעלה או מערכת לניהול מסד נתונים, לאחר שבעת הגדרת הרשומה נקבעו שדות המפתח שלה.
בעת אחזור מידע, ניתן לבקש רשומה לפי מפתחה.
מסד נתונים טבלאי מבצע את סריקת האינדקס לאיתור כתובת הרשומה ולאחר מכן מאתר את הרשומה הפיזית בקובץ.
אם לא אותרה הרשומה יציגו מסדי נתונים שונים הודעות שגיאה או שיחזירו תוצאה ריקה.
אם מספר רשומות האינדקס גדול ניתן לשפר את יעילות הגישה על ידי בניית מספר רמות אינדקס (multiple level index).
ישנם סוגים שונים של אינדקסים:
אינדקס ממצה, המכיל רשומת אינדקס אחת עבור כל רשומת נתונים.
רשומת האינדקס תכיל את ערך המפתח ואת כתובת הרשומה.
אינדקס סלקטיבי, המכיל רשומת אינדקס אחת עבור קבוצת רשומות נתונים.
האינדקס מכיל את המפתח של הרשומה בעלת הערך הגבוה ביותר (או הנמוך ביותר) הדרוש לאיתור קבוצת רשומות הנתונים.
מימושים שונים של אינדקסים למידע שמאוחסן במסדי נתונים עושים שימוש במגוון מבני נתונים שמבוססים על טבלאות גיבוב, עצי +B, עצי R, ועוד.
בקריסטלוגרפיה, אינדקס מילר הוא שיטת סימון המשמשת לתיאור מישורים וכיוונים בסריג של גביש.
הסימון קרוי על-שמו של המינרלוג ויליאם האלוס מילר.
כדי לתאר באופן חד-משמעי סריג תלת-ממדי, יש לקבוע את נקודת הראשית, ואז לבחור לסריג בסיס.
הבסיס כולל שלוש נקודות במרחב, והחצים המוליכים מן הראשית לנקודות אלה הם וקטורי הסריג, .
כל נקודה של הסריג אפשר להציג, באופן יחיד, כצירוף ליניארי , כאשר המקדמים הם מספרים שלמים.
הסימון מתייחס לישר העובר דרך הראשית ודרך הנקודה x לעיל, וכולל, לפיכך, גם את נקודות הסריג , וכן את .
כדי לאתר את הישר על הסריג, יש לדעת מהם וקטורי הבסיס שנבחרו.
בדרך כלל בוחרים בסיס פרימיטיבי; עם זאת, כאשר מדובר בסריגים קובייתיים, מקובל לבחור בסיס אורתוגונלי, שבו הווקטורים מאונכים זה לזה, למרות שביחס לבסיס כזה יש נקודות בעלות מקדמים הרחוקים כדי 1/2 ממספר שלם.
ניתן להבטיח שהמקדמים באינדקס מילר יהיו תמיד שלמים וזרים הדדית, משום שהישר תלוי רק ביחסים שבין המקדמים; כך גם עבור הסימונים הנוספים, המתוארים להלן.
הביטוי (סוגריים עגולים, במקום מרובעים) מתאר מישור.
באופן פורמלי, זהו מישור האפסים של הפונקציונל , כאשר הם הפונקציונלים הבסיסיים, המוגדרים על ידי , כאשר היא הדלתא של קרונקר.
במכפלה הפנימית של הסריג, זהו המישור המאונך לווקטור x; הוא כולל את כל הנקודות שמקדמיהן מקיימים את המשוואה .
באינדקס מילר מקובל לכתוב במקום , כאשר a מספר חיובי.
כך למשל, מייצג את המישור הנפרש על ידי הווקטורים ו- .
בנוסף לסימון שהוצג לעיל, מקובל להשתמש בסימון כדי לייצג את כל המישורים המתקבלים מ- על ידי פעולת חבורת הסימטריות של הסריג; בדומה, מתייחס לכל הישרים המתקבלים על ידי סימטריות מ- .
הישרים והמישורים בסריג הם אמנם פיקטיביים (שהרי האטומים בגביש אינם מחוברים זה לזה במוטות קטנים), אולם לצפיפות האטומים במישור יש חשיבות מרובה בנוגע לתכונות הפיזיקליות של הגביש.
בין אלה, אפשר למנות את התכונות האופטיות, את תכונות ההולכה, הריאקטיביות, מישורי השבירה, ועוד.
אינדלף או אינדאלב , המכונה "התוקפן" (An Ionsaighthigh), היה מלך סקוטלנד משנת 954 ועד מותו.
אינדלף היה בנו של קונסטנטין השני (קאוסנטין מק אאדה).
ייתכן ואמו הייתה בתו של הרוזן אדולף הראשון מברניקיה אשר שהה בגלות בסקוטלנד באותה עת.
ג'ון מפרדון העריך כי אינדולף היה מלך סטרת'קלייד בעת כהונתו של קודמו מלקולם הראשון והפך למלך ממלכת אלבה (סקוטלנד הקדומה) עם איחוד הממלכות, אבל היסטוריונים מודרניים מטילים ספק בטענה זו.
על פי "דברי ימי מלכי אלבה" בתקופת מלכותו נכבשה העיר "אופידיון אדן" (היא אדינבורו) - וככל הנראה מדובר בכיבוש העיר על ידי אינדולף וביסוס שלטונו כמלך אלבה.
על פי ה"כרוניקון סקוטורום" נפטר אינדלף בשנת 962. "דברי ימי מלכי אלבה" מציינים כי אינדלף נהרג בעת לוחמה בויקינגים בסמוך לקולן ואילו "נבואת ברכאן" מציינת כי אינדלף נפטר ב"בית השליח הקדוש, במקום בו אביו נפטר" - היינו במנזר המוקדש לאנדרו הקדוש.
לאחר מותו של אינדלף עלה לשלטון, דאב בנו של מלקולם הראשון, קודמו.
בניו קולן ואמלאיב מלכו אחרי דאב.
בנו השלישי, אאוכאיד (Eochaid) נהרג במהלך הבגידה שהביאה למותו של קולן, בסטרת'קלייד בשנת 971.
אִינְדְרָה (בסנסקריט: इन्द्र או इंद्र, בתאית: พระอินทร์, ביפנית: インドラ), הוא אל המלחמה, מזג האוויר, הברקים, הרעם, הסערות והגשם במיתולוגיה ההינדואית ובעל השפעה גם במיתולוגיה הבודהיסטית.
הוא האל הדומיננטי ביותר ב-ריג-ודה ומופיע בכ-300 מהמזמורים (מתוך 1028 מזמורים).
אינדרה היה האל של תרבות המיתני וממנה כנראה הגיע לתת-היבשת ההודית.
אינדרה שייך לאלים הקדומים, הוא האל המוזכר ביותר בודות.
נחשב כאל בעל ממדי גוף גדולים, חזק במיוחד והוא אחד מהאלים הפופולריים ביותר בהודו.
עליו ועל עלילותיו יש סיפורים ואגדות רבים.
סמלו הוא פיל בעל שלושה ראשים.
חלק ניכר מהאגדות עליו הן סביב מאבקו עם אל קדום יותר בשם וארונה, אותו ניצח ותפס את מקומו כמלך האלים.
במקורות כתובים מצוין כי הוא התבלט בין האלים ותפס את מקומו של דיאוס פיטה (Dyeus).
אשתו היא אינדרני המוכרת כסשי (Sachi).
מילדיו: ארג'ונה (Arjuna), רבוס (Rbhus), רסבהא (Rsabha).
לאינדרה 14 שמות נוספים, אחד לכל תקופת זמן.
בבודהיזם וג'ייניזם מוכר אינדרה כשאקרה (אדיר) שהוא אחד משמותיו בהינדואיזם.
"האינדפנדנט" הוא עיתון בוקר בריטי שיצא לאור במהדורה מודפסת בלונדון בשנים 1986 עד 2016. החל ממרץ 2016 העיתון יוצא לאור במהדורת עיתון מקוון (באינטרנט) בלבד.
החל משנת 1997 הוא היה בבעלות קבוצת "Independent News & Media" האירית, שהייתה בבעלות המיליארדר טוני או'ריילי.
מאז שנת 2010 העיתון בבעלותו של אלכסנדר לבדב, אוליגרך ואיש עסקים רוסי, לשעבר איש קג"ב.
ביוני 2015, התפוצה היומית של העיתון הייתה פחות מ-58,000 עותקים, 85% ירידה משיא התפוצה שלו ב-1990, בעוד שמהדורת יום ראשון הייתה תפוצה של קצת יותר מ-97,000 עותקים.
הגיליון הראשון של העיתון, יצא ב-7 באוקטובר 1986 בפורמט ברואדשיט.
הוא הופק על ידי Newspaper Publishing plc ונוסד על ידי שלושה עיתונאים לשעבר בעיתון "דיילי טלגרף" השמרני.
העיתון הוקם בזמן של שינוי מהותי בהוצאת העיתונים הבריטים.
איל התקשורת רופרט מרדוק קרא תיגר על מנהגים מקובלים בתעשייה, תנאי השכר והתעסוקה, ועל כוחם של איגודי עובדי הדפוס, ובסופו של דבר ניצח אותם.
כתוצאה מכך, ניתן היה להפחית את עלויות הייצור של העיתון.
כתוצאה ממחלוקת סביב המעבר של העיתונים של מרדוק למטה חדש במזרח לונדון, ה"אינדיפנדנט" משך כמה צוותים מעיתוניו, שבחרו שלא לעבור למטה החדש של החברה.
העיתון שאף לאמץ גישה שתמשוך הן את קוראי השמאל-מרכז של "הגרדיאן" והן את קוראי הימין-מרכז של "הטיימס".
לשיא תפוצתו הגיעה העיתון בשנת 1990 עם מכירות של למעלה מ-400 אלף עותקים יומיים.
באותה שנה גם השיק מהדורת יום ראשון.
בשנות ה-90, נקלע העיתון לתחרות קשה מול קבוצת עיתוני ניוז קורפ של מרדוק, שהורידו את מחירם.
ה"אינדיפנדנט" פתח במסע פרסום שהאשים את ה"טיימס" וה"דיילי טלגרף" בכך שהם משקפים את דעותיהם של בעליהם, רופרט מרדוק וקונרד בלק.
הוצאת העיתון נקלע לקשיים כלכליים, ומספר חברות מדיה אחרות התעניינו ברכישתו.
קבוצת המדיה של טוני או'ריילי וקבוצת עיתוני "מירור גרופ" רכשו נתח של כשליש כל אחד באמצע 1994. במרץ 1995, לאחר הנפקת זכויות, הבעלות התחלקה בין או'ריילי (43%), "מירור גרופ" (43%) ו"פריסה" (המוציא לאור של העיתון הספרדי El País) (12%).
במרץ 1998 קנה אוריילי את שאר בעלי המניות תמורת 30 מיליון ליש"ט, ונטל את חוב החברה.
בסוף העשור ירדה תפוצת העיתון מתחת ל-200,000 עותקים והוא המשיך לספוג הפסדים.
בשנת 2003 החל העיתון להופיע בפורמט טבלואידי (על-פי הגדרת העיתון "קומפקטי").
עם זאת העיתון המשיך לפעול ברווחיות נמוכה ופעילתו סובסדה על ידי ההחזקות האחרות של חברת האם שלו.
ב-25 במרץ 2010 מכרה Independent News & Media את העיתון לחברה חדשה שבבעלות משפחתו של האוליגרך הרוסי אלכסנדר לבדב, תמורת תשלום סמלי של פאונד אחד והזרמת הון של 9.25 מיליון ליש"ט במהלך 10 החודשים הבאים.
בנו של אלכסנדר לבדב, יבגני לבדב, הפך ליושב ראש החברה החדשה.
בשנת 2009, לבדב גם רכש נתח שליטה בעיתון הערב הלונדוני "איוונינג סטנדרד", שאותו הוא הפך לחינמון.
בנובמבר 2010 השיק העיתון גרסת בוקר קצרה בשם ה-"i" שנמכרה תמורת 20 פני.
גרסת הבוקר וה"אינדיפנדנט" נוהלו עם מערכת אחת שב-"i" פרסמו ידיעות קצרות יותר, והוא ביקש להתאים לנוסעי התחבורה הציבורית בדרכם לעבודה.
במרץ 2016 חדל העיתון להוציא לאור מהדורה מודפסת.
באוקטובר 2023 מהלך מבצע חרבות ברזל, העיתון הפיץ ידיעה כוזבת נגד ישראל בה נראה שוטר מנסה למנוע מעיתונאי זר לדווח על פעילות צה"ל.
העיתון ציין באותיות קטנות שלא מדובר בשוטר אמיתי, אך סירב לערוך את הידיעה או להסירה
אינדירה נויי היא אשת עסקים אמריקאית ממוצא הודי, המכהנת כיו"ר חברת המזון והשתייה הקלה השנייה בגודלה בעולם, "פפסיקו" (יצרנית המשקה פפסי), משנת 2005 עד לאוקטובר 2018 שימשה כמנכ"לית החברה.
נויי נולדה בצ'נאי (מדרס) שבהודו.
למדה לתואר ראשון בפיזיקה, כימיה ומתמטיקה בקולג' נוצרי במדרס וסיימה אותו ב-1974. לאחר מכן סיימה תואר שני במנהל עסקים בבית הספר לניהול בכלכותה ב-1976. עבדה במספר משרות ניהול זוטר בהודו, בהן ניהול מוצר בחברת ג'ונסון אנד ג'ונסון בהודו.
ב-1978 עברה לארצות הברית והחלה ללמוד באוניברסיטת ייל לתואר שני במנהל פרטי וציבורי, אותו סיימה ב-1980. במהלך לימודיה התמחתה בחברת הייעוץ "Booz Allen Hamilton".
לאחר סיום לימודיה עבדה בחברת הייעוץ "בוסטון קונסלטינג גרופ" ועסקה באסטרטגיה בחברות "מוטורולה" ו-"ABB".
הצטרפה לחברת פפסיקו ב-1994 וטיפסה בהדרגה לצמרת החברה, עד לתפקיד סמנכ"לית הכספים.
במהלך כהונתה יזמה את הכניסה לעסקי רשתות מזון והמסעדות ב-1997, והובילה את החברה לרכישת חברות המזון "טרופיקנה" ב-1998 ו"קוואקר" ב-2001. ב-2005 מונתה לתפקיד מנכ"לית החברה.
נויי מדורגת מדי שנה החל מ-2006 בראש רשימות "הנשים החזקות בעולם" של המגזינים פורבס (מקום שלישי ב-2008 ו-2009) ופורצ'ן (מקום 1 בשנים 2006–2010).
נשואה לראג'קנטילל נויי, ואם לשתי בנות.
אינדפנדנס היא העיר הרביעית בגודלה במדינת מיזורי שבארצות הברית ובירת מחוז ג'קסון.
אינדפנדנס היא עיר לוויין של קנזס סיטי ומהווה חלק מהמטרופולין של קנזס סיטי.
על פי מפקד האוכלוסין של 2020, אוכלוסייתה הכוללת של אינדפנדנס הייתה 123,011 נפש.
אינדפנדנס ידועה בשם "מלכת השבילים" ("Queen City of the Trails") משום היותה נקודת היציאה לשבילים רבים דרכם התיישב האדם הלבן במערב אמריקה, בהם שבילי אורגון, קליפורניה וסנטה פה.
אינדפנדנס היא עיר הולדתו של הנשיא ה-33 של ארצות הברית, הארי ס.
טרומן; כאן שוכנת הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם הארי ס.
טרומן, וכאן גם מקום קבורתם של הנשיא טרומן והגברת הראשונה בס טרומן.
בנוסף, העיר מקודשת למאמינים רבים מתנועת קדושי אחרית הימים; טמפל לוט, הטמפל הראשון של התנועה אותו ייסד ג'וזף סמית' הבן ב-1831, גם הוא שוכן כאן, כמו גם מרכזיהן של מספר סיעות שנתפלגו מתנועה זו.
בעבר היה אזור העיר אינדפנדנס מיושב על ידי אינדיאנים משבטי הסיואן (Siouan) והאוסג' (Osage), שכינו את האזור "המעיין הגדול" ("Big Spring") על שם המעיינות הרבים המנקדים את הגבעות באזור.
לאחריהם, במאה ה-18, התיישבו באזור צרפתים שמסרו בהסכם פונטנבלו (1762) את השטח לספרדים.
האזור הפך לחלק מארצות הברית עם רכישת לואיזיאנה ב-1803. לואיס וקלארק תיעדו ביומנם את חנייתם ב-1804 במקום שעתיד להפוך חלק מהעיר אינדפנדנס, לשם איסוף שזיפים, פטל ותפוחי בר.
העיר אינדפנדנס הנקראת על שם הכרזת העצמאות של ארצות הברית, נוסדה ב-29 במרץ 1827 ותוך פרק זמן קצר נעשתה לעיר ספר מרכזית.
העיר הייתה הנקודה המערבית ביותר בנהר המיזורי אליה יכלו אוניות קיטור או כלי שיט נושאי משא אחרים להגיע, זאת הודות להתלכדות נהר הקנזס עם נהר המיזורי כ-10 ק"מ מערבית לעיר, בסמוך לגבול הנוכחי בין מדינות מיזורי וקנזס.
כך הפכה אינדפנדנס במהירות לנקודת זינוק עבור סחר הפרוות המתפתח; בעיר התאכסנו סוחרים והרפתקנים שהחלו את מסעם הארוך מערבה בשביל סנטה פה.
בשנת 1831 החלו חברים מתנועת קדושי אחרית הימים (מורמונים) להתיישב במחוז ג'קסון, במטרה ליזום פעולות מיסיון בקרב האינדיאנים החיים במערב מיזורי ובמזרח קנזס.
זמן קצר לאחר מכן הכריז מייסד התנועה, ג'וזף סמית' הבן, על הקמת מרכזה של ירושלים החדשה, עיר ציון ("City of Zion"), באינדפנדנס בציפייה לביאה השנייה, וטען כי קיבל התגלות אלוהית שבישרה לו שמקום זה, אינדפנדנס, יהיה מקום התאספותם של הקדושים במהלך אחרית הימים.
על מנת לבסס את חזונו הנבואי, רכשה הכנסייה שטחים נוספים ומאמינים אחרים החלו להגר למקום.
המתח בין חברי התנועה לבין מקומיים אחרים במיזורי גדל, והללו התקשו לקבל את המיסיונרים החדשים ואת מסורתם הדתית האוונגליסטית או את הנורמות החברתיות שלהם.
המורמונים בנו בתים, בתי ספר, כנסיות ובתי מסחר, ואף ייסדו עיתון משלהם, ועמלו בהפצת הפילוסופיה הדתית שלהם אשר כללה בין השאר התנגדות לעבדות.
המתח גבר, וחלק מהמקומיים שחששו מהשתלטות כלכלית ומאובדן הכוח הפוליטי החליטו לגרש את המורמונים וכך פרצה המלחמה המורמונית ב-1838 שבסופה גורשה כמעט כל האוכלוסייה המורמונית שמנתה כ-1,000 איש.
מספר זרמים או כנסיות של תנועת קדושי אחרית הימים שבו לאינדפנדנס בהדרגה החל משנת 1867, ורבים מהם קבעו את מרכזם בעיר.
בין שנות ה-30 המאוחרות של המאה ה-19 ועד אמצע שנות ה-40 של אותה המאה, חוותה העיר תקופה של שגשוג גדול הודות לחלוצים רבים שעברו דרך העיר בדרכם מערבה וזאת הייתה תחנת ההצטיידות האחרונה שלהם.
גם מחפשי זהב רבים בעקבות הבהלה לזהב בקליפורניה, עברו דרך העיר.
אוכלוסייתה של העיר וכוחה הכלכלי גדלו במהירות כה רבה, עד שב-8 במרץ 1949 העניקה הרשות המחוקקת של מיזורי לעיר צ'רטר מוניציפלי של שלטון עצמי.
ב-18 ביולי 1848 נבחר ויליאם מקקוי (William McCoy) לראש העיר הראשון.
בעשור שלאחר מכן נקבעה העיר על ידי הקונגרס של ארצות הברית כמקום תחילת שביל אורגון.
במהלך שנות ה-50 של המאה ה-18, עם התפתחותה של העיירה וסטפורט מערבית לאינדפנדנס, הגיע לקיצו המונופול של תעשיית מסחר העגלות בו אחזה אינדפנדנס בד בבד עם נטילתו של התואר "התחנה האחרונה בגבול המערבי".
גורם נוסף, מלבד הקמתה של וסטפורט, הביא גם הוא לדעיכה של זרם החלוצים שעבר דרך אינדפנדנס ובכך לבלימת הגידול בעיר - הסכסוך האלים בין תומכי העבדות לבין מתנגדי העבדות בנוגע למעמד העבדות בקנזס, המכונה "קנזס המדממת".
בסכסוך נטלו חלק גם תומכי עבדות ממיזורי, וקרבות התנהלו לאורך הגבול המערבי של מחוז ג'קסון.
במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית נותרה מיזורי מדינת גבול, אם כי נאמנותה לאיחוד הייתה חצויה.
אינדפנדנס חוותה שני קרבות במהלך מלחמת האזרחים; האחד, הקרב הראשון על אינדפנדנס התרחש ב-11 באוגוסט 1862, כאשר חיילי צבא הקונפדרציה השתלטו על העיר.
והשני, הקרב השני על אינדפנדנס התרחש באוגוסט 1864, ונסתיים גם הוא בניצחונן של מדינות הדרום.
השפעתה השלילית של מלחמת האזרחים גרמה לכך שמחוז ג'קסון בכלל ואינדפנדנס בפרט, לא הצליחו לזכות שוב בשגשוג הכלכלי שהיה מנת חלקם שני עשורים קודם לכן.
גם צמיחתה של קנזס סיטי הסמוכה תרמה להורדתה של אינדפנדנס מגדולתה ולהיותה בעלת חשיבות משנית במחוז ג'קסון, אם כי היא שמרה על מעמדה כעיר המחוז עד לימינו.
אִינְדְרֶה שֶׁרְפִּיטיטֶה (בליטאית: Indrė Šerpytytė; נולדה ב-1983, פלאנגה, ליטא הסובייטית) היא אמנית ליטאית החיה ופועלת בלונדון.
היא עוסקת בהשפעתן של מלחמות על היסטוריה ועל תפיסה, ועובדת בצילום, פיסול, ציור, ומיצב.
עבודותיה מוחזקות במוזיאון ויקטוריה ואלברט ובאוספים פרטיים, והוצגו בטייט מודרן, במוזיאון לאמנות מודרנית, בגלריית הצלמים, במוזיאון לאמנות עכשווית בקראקוב, ובמוזיאון פולקוואנג.
שרפיטיטה נולדה ב-1983 בפלאנגה, בליטא הסובייטית, אך עקרה ללונדון בגיל 14. היא השלימה תואר ראשון בצילום עיתונאי באוניברסיטת ברייטון, ותואר שני בצילום במכללה המלכותית לאמנות בלונדון.
תחת שם זה הציגה שרפיטיטה כמה סדרות תצלומים, החל משנת 2009 ועד היום (נכון ל-2016), ובהן "מבנים של הנקו"ד, מב"ד, מג"ב, וקג"ב לשעבר", אשר מתמקדת בהשלכות מלחמת העולם השנייה על ליטא.
תמונות שחור-לבן מתארות סיפור נשכח של חיכוכים מקומיים, חקירות ועינויים של אנשים בבתים שהופקעו ממשפחות לשימוש המשטרה החשאית הסובייטית.
במקום להציג את המבנים עצמם, או להראות קורבנות באופן ישיר, משתמשת שרפיטיטה בדגמים מגולפים מעץ שהזמינה במיוחד, על בסיס מחקר ארכיוני וביקורים באתרים.
בשנת 2009 פרסמה גם סדרת תצלומים בשם "אחֵי יער", שעסקה ביער הליטאי כמקום מחבוא והיעלמות לאחר ששימש בית לאחת המחתרות הפעילות ביותר בתקופת המלחמה.
היצירה A State of Silence (2006) היא הומאז' לאביה של שרפיטיטה, אַלְבּינַס שרפיטיס, אשר כיהן בשעתו כראש מנגנון הביטחון של ליטא, ונהרג בנסיבות חשודות בתאונת דרכים בבוקר ה-13 באוקטובר 2001.
תבניות הצבע הגדולות המרכיבות את היצירה המקוונת "2 שניות של צבע" לקוחות מחיפוש תמונה באתר גוגל עם מחרוזת החיפוש "עריפות דאעש" (באנגלית).
היצירה מציגה יריעת טלאים של מלבנים אשר נוצרים אוטומטית עם טעינת הדף, ואשר צבעיהם לקוחים מ"השחור של בגדי המוציאים להורג, הכתום של בגדי הקורבנות [או] כחול השמיים." התמונות מציעות תגובה למרחב התקשורת המוצף, ומבקשות "לפרוץ את המעגל הסגור שבין אלימות שמבוצעת ללא מחשבה, ואלימות שנצרכת ללא מחשבה".
הציורים המרכיבים את היצירה "150 מייל לשעה" מבוססים על תמונות של בני אדם קופצים ממרכז הסחר העולמי בניו יורק במהלך התקפות ה-11 בספטמבר.
בכל תמונה, הוסרה דמות האדם, ונותר רק המבנה כ"עד יחיד ומצבה לא מכוונת".
כולל ריאיון עם מרטין בארנס וטקסט מלווה מאת נייג'ל רולף.
עם טקסט מאת סוניה ווינטרברג ("ילדי זאב").
פרס ההצטיינות של פוג'יפילם, 2008.
מלגת צילום מטעם מוזיאון התקשורת הלאומי (אנגליה), 2009.
פרס "פלאש פורוורד" של קרן מג'נטה, 2010.
גלריית הצילום של וילנה, וילנה, 2011.
פסטיבל Kraków Photomonth Festival, המוזיאון לאמנות עכשווית בקראקוב, 2015.
קלוב אינדפנדיינטה סנטה פה (בספרדית: Club Independiente Santa Fe S.A) ידוע כאינדפנדיינטה סנטה פה או רק סנטה פה הוא מועדון כדורגל מהעיר בוגוטה שבקולומביה.
זהו אחד המועדונים הגדולים של הכדורגל הקולומביאני, המועדון הראשון שזכה באליפות הליגה המקצוענית והמועדון הקולומביאני הראשון שזכה בגביע סודאמריקנה ב-2015. הוא גם המועדון הקולומביאני הראשון שזכה בתואר מחוץ ליבשת אמריקה, כאשר זכה בגביע סורוגה בנק ב-2016.
הוא המועדון השלישי בקולומביה מבחינת מספר התארים - 16 בסך הכל: תשע אליפויות קולומביה, שני גביעי קולומביה, שלושה גביעי סופרליגה ושני גביעים בינלאומיים: גביע סודאמריקנה וגביע סורוגה בנק.
הקבוצה דורגה במקום השביעי בעולם בדירוג השנתי של הפדרציה הבינלאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה של הכדורגל (IFFHS) ב-2015. כמו כן, המועדון הוא אחד מתוך שלושה מועדונים שמעולם לא ירדו לליגה השנייה ומשחקים בליגה הראשונה מיום הקמתה.
מדובר עם על מיונאריוס ואתלטיקו נסיונל.
בין השחקנים המפורסמים שלבשו את מדי המועדון היו אלפונסו קניון, ארנסטו דיאס, ליידר פרסיאדו, אדולפו ולנסיה, ועומאר פרס.
צבעי המועדון הם אדום ולבן.
סנטה פה נוסדה ב-28 בפברואר 1941 על ידי קבוצת חובבים שהיו ממעמד סוציו-אקונומי גבוה.
הם השתתפו בטורנירים הלא מקצועניים ששוחקו בקולומביה באותן שנים ולקחו שני תוארי אליפות.
ב-1946 הגיע הניצחון הבינלאומי הראשון, כאשר גברה הקבוצה על פנמה ספורטינג מאקוודור 0-1 ואחר כך ניצחה גם את אוריון, סגנית אלופת קוסטה ריקה באותם ימים, 2-3. בניגוד לקולומביה, לקוסטה ריקה הייתה אז ליגה מקצוענית יחסית ותיקה ולכן התוצאה נחשבה כהפתעה.
ב-1948 ייסדה דימיור את הליגה המקצוענית הראשונה בקולומביה.
סנטה פה רשמה ניצחון יוקרתי במשחק ידידות על ולס סרספילד 1-0 לפני תחילת העונה.
את משחקה הראשון בליגה המקצוענית, סיימה סנטה פה בתיקו 1-1 בחוץ מול דפורטס קלדס ואף על פי שלא נחשבה בין הפייבוריטיות, רשמה הקבוצה מאוחר יותר תוצאות מרשימות שכללו ניצחונות על אתלטיקו מוניסיפל, ג'וניור ברנקייה, אמריקה קאלי ואונסה דפורטיבו.
הקלאסיקו הראשון מול מיונאריוס הסתיים בניצחונה של סנטה פה 3–5, כאשר המשחק יוצר עניין עצום והביקוש אליו היה גדול מאוד.
בסופו של דבר הוכתרה סנטה פה כאלופה הראשונה בקולומביה לאחר סדרת ניצחונות מרשימה לקראת סיום הטורניר, כאשר היא מסיימת ככובשת המצטיינת עם 57 כיבושים וכסופגת הטובה ביותר עם 29 ספיגות בלבד.
האליפות השנייה של סנטה פה הגיעה רק כעבור עשור, אחרי שנגמרה תקופה "אל דוראדו".
הקבוצה הורכבה ממקומיים וממספר שחקנים ארגנטינאים בולטים כמו חואן חוסה פררו, ששיחק לפני כן בבוקה ג'וניורס וולס סרספילד וכן חוסה ויסנטה גרקו ששנה קודם לכן היה המבקיע המצטיין של אינדפנדיינטה מדיין.
התואר הושג בדרמטיות כאשר למחזור האחרון הגיעו סנטה פה ומיונאריוס צמודות בטבלה עם 46 נקודות כל אחת.
המשחק של סנטה פה מול דפורטיבו מניסלס הסתיים מוקדם יותר מהמשחק של מיונאריוס ובניצחונה של סנטה פה 0–2 משערים של גרקו ופררו.
השחקנים חיכו בציפייה למשחקה של מיונאריוס מול קוקוטה דפורטיבו, שהחזיקה מעמד מחצית שלמה מבלי לספוג וירדה להפסקה בתיקו 0-0, שהשאיר את סנטה פה אלופה.
למחצית השנייה עלתה מיונאריוס נחושה יותר וכבשה צמד מהר מאוד, שהעלה אותם ליתרון 0–2 והעביר את התואר אליהם.
אבל קוקוטה הראתה ספורטיביות מהי, כאשר נלחמה עד הרגע האחרון ועשתה את הבלתי ייאמן כשהישוותה ל-2-2 ולמרות ניסיונות רבים של הכחולים לנצח את המשחק, הוא הסתיים בתיקו ונתן את האות לחגיגות האליפות של סנטה פה.
בה-60 הוסיפה הקבוצה עוד שני תוארי אליפות ב-1960 וב-1966. תואר האליפות האחרון היה תחת שיפוט שנוי במחלוקת במשחקה האחרון של סנטה פה מול אתלטיקו בוקרמנגה, אבל לבסוף האדומים ניצחו 0–1 וזכו בתואר הרביעי.
השחקנים שבלטו באותה אליפות היו דליו גמבואה, אלפונסו קניון ועומאר לורנסו דוואני, שסיים כמלך השערים של הליגה עם 31 כיבושים.
ב-1970 התקיים הטורניר הראשון של גביע סימון בוליבר.
היה זה טורניר ידידות שארגנה ההתאחדות של ונצואלה והזמינה להשתתף בו קבוצות ממדינות שאותן שחרר סימון בוליבר.
סנטה פה הוזמנה לטורניר הראשון ואף זכתה בו.
בטורניר השתתפו גם ג'וניור ברנקייה ועוד שתי קבוצות מוונצואלה - דפורטיבו גליסיה ואוניון דפורטיבה קנריאס.
ב-1971 זכתה הקבוצה בתואר האליפות החמישי שלה.
סנטה פה פגשה בגמר את אתלטיקו נסיונל ובתום צמד המפגשים התוצאה הייתה 0-0. כדי להכריע אלופה היה צריך משחק שלישי במגרש נייטרלי וקאלי נבחרה לארח אותו.
סנטה פה הייתה בשליטה בחצי הראשון ואף עלתה ליתרון של 0–2 מצמד של מיגל אנחל ארסה, אבל נסיונל לא ויתרה והצליחה לאזן את התוצאה.
לקראת הסיום נכנס פדרו אלסטה וכבש את שער הניצחון לסנטה פה שחגגה תואר אליפות נוסף.
ארבע שני מאוחר יותר זכתה סנטה פה בתואר האליפות השישי שלה והאחרון לפני בצורת ארוכה מאוד.
לאליפות הבאה שלה נאלצה סנה פה לחכות המון זמן - 35 שנים ליתר דיוק.
אבל עוד לפני כן, הצליחה הקבוצה לזכות בקופה קולומביה בשנת 1989. הליגה באותה שנה בוטלה אחרי הרצח של השופט, אלברו אורטגה והתואר היחיד שנותר היה הגביע.
לגמר הגיעו סנטה פה ואוניון מגדלנה.
במשחק הראשון שנערך בסנטה מרטה, הוציאה סנטה פה תיקו 0-0 יקר, שאיפשר לה לזכות בתואר לאחר ניצחון 1-2 בגומלין באצטדיון אל קמפין.
הזכייה הבאה בתואר הגביע הייתה בשנת 2009, כאשר הוחלט להחזיר את המפעל באופן קבוע אחרי שנים רבות של היעדרות.
סנטה פה סיימה שנייה בבית שלה אחרי מיונאריוס ופגשה בשמינית הגמר את קוקוטה דפורטיבו.
לאחר 5-5 בסיכום המפגשים, ניצחה סנטה פה בדו-קרב הפנדלים.
ברבע הגמר פגשה הקבוצה את דפורטיבו פאסטו והפסידה 4-3 בסיכום.
אלא שהשיטה של הגביע באותו הזמן איפשרה למספידה שהשיגה את התוצאה הצמודה ביותר להעפיל אף היא לחצי הגמר וכך קרה עם סנטה פה, שניצחה בשלב זה את אתלטיקו נסיונל שוב בדו-קרב פנדלים אחרי 4-4 בסיכום.
בגמר פגשה סנטה פה שוב את דפורטיבו פאסטו, רק שהפעם הייתה ידה על העליונה ולאחר 2-2 בסיכום, סנטה פה זכתה בגביע לעיני הקהל הביתי שלה עם ניצחון בפנדלים 4-5.
למרות הזכייה בגביע, האוהדים חיכו לדבר האמיתי, תואר אליפות ראשון מאז 1975. בטורניר האפרטורה של 2012 זה אכן קרה ודווקא תחת אימונו של מאמן צעיר ולא מנוסה, ווילסון גוטיירס.
מה שכן היה לסנטה פה זו קבוצה מצוינת שכללה שחקנים בולטים כגון השוער קמילו ורגאס, צמד הבלמים חוליאן קניונס ופרנסיסקו מסה, הקשר השמאלי, לואיס קרלוס אריאס, צמד החלוצים ג'ונתן קופטה והבוליביאני דייגו קבררה, אבל מעל כולם בלט הקפטן הארגנטינאי, עומאר פרס.
זו קבוצה שנבנתה לאורך מספר שנים למעט שינויים קטנים מדי שנה ואת התוצאות הם הראו באותו טורניר של 2012. היריבה בגמר הייתה שוב דפורטיבו פאסטו ולאחר 1-1 במשחק הראשון, הכל היה מוכן בעיר הבירה בוגוטה לחגיגה ראשונה אחרי כמעט 37 שנים.
את האצטדיון מילאו 37,000 אוהדי סנטה פה שראו את קופטה נותן את היתרון והניצחון לסנטה פה בדקה ה-71 ואת האליפות השביעית בתולדותיה.
שנה מאוחר יותר, עם שינויים קלים בסגל כמו הצטרפותם של צמד החלוצים ווילדר מדינה וכריסטיאן מרטינס בורחה, סנטה פה המשיכה להרשים.
את האליפות השמינית שלה השיגה סנטה פה ב-2014 בטורניר הפינליססיון, תחת המאמן הארגנטינאי, גוסטבו קוסטס.
את הליגה הסדירה סיימה סנטה פה במקום הראשון, שהיה מקנה לה עלייה לגמר במקרה ותסיים את שלב הפלייאוף בשוויון נקודות מול קבוצה אחרת.
עוד לפני כן הגיעה סנטה פה לגמר הגביע הקולומביאני, עם טורניר כמעט מושלם שכלל הפסד אחד בלבד, אבל בגמר לא הצליחה לגבור על דפורטס טולימה והפסידה לה 2-3 בסיכום המשחקים.
בשלב הבתים של הפלייאוף בליגה, הקבוצה ניצחה במחזור האחרון את אתלטיקו נסיונל במדיין וסיימה עם מספר נקודות זהה לאתלטיקו וילה, אבל עלתה על חשבונה למשחק הגמר מאחר שסיימה במקום גבוה יותר את הליגה הסדירה.
במשחק הגמר פגשה סנטה פה אינדפנדיינטה מדיין.
המשחק הראשון נערך באצטדיון אטנאסיו חירארדוט ולמרות פיגור של 0-1, סנטה פה הצליחה להתגבר במחצית השנייה על חסרונו של הקפטן פרס שיצא עקב פציעה ולכבוש פעמיים מרגלי ווילסון מורלו ופרנסיסקו מסה.
ב-21 בדצמבר שוחק משחק הגומלין באצטדיון אל קמפין שהיה מלא באוהדים שרצו לחגוג את האליפות השמינית ואכן עשו זאת לאחר תיקו 1-1 בסיום.
האליפות התשיעית הגיעה בטורניר הפינליססיון של 2016 וגם הודות להשתתפות של אתלטיקו נסיונל בגביע העולם למועדונים.
נסיונל הייתה הקבוצה הטובה ביותר בליגה ואת סנטה פה פגשה בחצי הגמר.
במשחק הראשון בבוגוטה עלתה נסיונל עם ההרכב השני, מאחר שההרכב הראשון היה בהכנות לקראת הנסיעה ליפן לגביע העולם למועדונים, וסיימה בתיקו 1-1. בגומלין במדיין גם ההרכב השני לא היה זמין מאחר שכל הסגל המלא של הקבוצה היה צריך לטוס.
כך יצא שסנטה פה התמודדה בגומלין מול קבוצת הנוער של נסיונל וניצחה אותה ללא קושי 0-4, כדי להעפיל לגמר.
שם פגשה את דפורטס טולימה ולאחר 0-0 במשחק הראשון, ניצחה אותה בגומלין 1-0 וזכתה בתואר.
גם את הסופרליגה של 2017 הצליחה הקבוצה לקחת לאחר ניצחון על אינדפנדיינטה מדיין.
המשחק הראשון נערך באצטדיון אטנאסיו חירארדוט והסתיים בתיקו 0-0. במשחק השני באל קמפין, גברה סנטה פה בתוצאה 0-1 וזכתה בפעם השלישית בתואר, הכי הרבה בקולומביה.
הקבוצה הראשונה מקולומביה שזוכה בקופה סודאמריקנה
אינדפנדיינטה סנטה פה היא הקבוצה הקולומביאנית הראשונה שזכתה גם בקופה סודאמריקנה.
לאחר שאתלטיקו נסיונל כשלה פעמיים במשחקי הגמר של 2002 ו-2014, סנטה פה הצליחה להביא את הגביע השני בחשיבותו ביבשת לקולומביה.
בשלב המוקדם פגשה סנטה פה את ליגה דה לוחה מאקוודור ולאחר 0-0 במשחק הראשון, ניצחה אותה ללא קושי בדומלין בבוגוטה 0-3. היריבה בסיבוב השני הייתה כבר יותר קשה, נסיונל מאורוגוואי.
סנטה פה הצליחה להפתיע במשחק החוץ וניצחה 0-2, אבל דווקא בבית הפסידה 0-1. למזלה זה לא הספיק לאורוגוואים והיא העפילה לשמינית הגמר.
אמלק מאקוודור הייתה היריבה בשלב זה ולאחר הפסד חוץ של 2-1, ניצחה סנטה פה בבית 0-1 והעפילה לשלב רבע הגמר בזכות חוק שערי החוץ.
ברבע הגמר פגשו האדומים את אינדפנדיינטה מארגנטינה וניצחו במשחק הראשון בחוץ 0-1. המשימה בגומלין לא הייתה פשוטה, אבל סנטה פה עמדה בלחץ, סיימה בתיקו 1-1 והעפילה לשלב חצי הגמר.
ספורטיבו לוקניו מפרגוואי הייתה זו שקיוותה לעצור את סנטה פה, אבל גם היא כשלה במשימה.
תיקו 1-1 בפרגוואי ותיקו 0-0 בגומלין בקולומביה שוב העלו את סנטה פה כתוצאה משערי חוץ.
היכולת שהפגינה סנטה פה בטורניר לא הייתה גבוהה, אבל הקבוצה הצליחה להוציא את התוצאות שלהם הייתה זקוקה.
צמד משחקים הפריד בינה לבין הגביע, דווקא מול הורקאן המפתיעה.
לאחר צמד משחקים חלשים שהסתיימו שניהם בתיקו 0-0, עברה ההכרעה לדו-קרב פנדלים ושם היה השוער הוותיק של סנטה פה, רובינסון ספאטה כדי להעניק את התואר הנכסף לקולומביאנים עם ניצחון 1-3 בדו-קרב.
בעקבות זכייתה, נקבע כי סנטה פה תשחק בגביע סורוגה בנק, מפגש שמתקיים משנת 2008 על אדמת יפן בין אלופת הליגה היפנית לבין מחזיקת הקופה סודאמריקנה.
ב-10 באוגוסט 2016 פגשה סנטה פה את קשימה אנטלרס וניצחה אותה 0-1 משער של הומברטו אוסוריו בוטייו בדקה ה-78. תואר בינלאומי נוסף לקבוצה מבוגוטה.
הסמל הראשוני עוצב על ידי ארנסטו גמבואה ונשיאה הראשון של הקבוצה, גונסאלו רואדה קארו, בהשפעה אנגלית ברורה.
הצבעים נלקחו מהדגל של בוגוטה, רק שאת הצהוב החליף לבן.
הצלב האדום במרכז הוא הסמל לתקווה (FE בספרדית) ובקצות הזרועות שלו יש עלי פרחים, סמל לשלום.
למטה נכתבו ראשי התיבות של שם הקבוצה: C.I.S.F.
כמה שנים מאוחר יותר, הסמל הוחלף וזהו בעצם גם הסמל שמשמש עד היום.
כיתוב של המילה SANTA FE בלבן על רקע אדום ונקודה אדומה בצד ימין למטה.
היריבות העיקרית של סנטה פה הוא כמובן עם מיונאריוס, שכן מדובר גם על יריבות עירונית, הדרבי הגדול של בוגוטה.
מאחר שגם מדובר בשתיים מבין שלוש הקבוצות היחידות במדינה ששיחקו בליגה הראשונה החל משנת הקמתה, הן גם היו הקבוצות הבולטות והשולטות בכדורגל הקולומביאני עד לסוף שנות ה-70. יריבות נוספת היא עם אתלטיקו נסיונל, הקלאסיקו האדום-ירוק כפי שהוא נקרא.
שתי הקבוצות נפגשו שלוש פעמים בגמר הליגה, פעמיים מתוכם ניצחו הירוקים של נסיונל.
בעשור השני של המאה ה-21 שתי הקבוצות הללו הן הדומיננטיות בליגה וגם בדרום אמריקה, כאשר שתיהן הופיעו בין 10 הקבוצות הטובות בעולם בשנת 2015 ו-2016 בדירוג שפרסמה הפדרציה הבינלאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה של הכדורגל.
היריבות השלישית היא ה"קלאסיקו האדום", המשחק שמתאר את המפגש בין סנטה פה לאמריקה קאלי.
הקלאסיקו הזה היה בין המשחקים ה"חמים" של סוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90, כאשר אמריקה העבירה לרשותה מספר שחקנים בולטים של סנטה פה וכן הקבוצות נפגשו גם בגמר הגביע מרקונורטה 1999 וכן מספר פעמים בפלייאוף.
כמו כן, נרשמו מספר תקריות אלימות בין שני מחנות האוהדים שאף גרמו בעבר להרוגים.
אינדפנדיינטה סנטה פה משחקת את משחקיה הביתיים באצטדיון נמסיו קמצ'ו אל קמפין, המשמש גם כמגרשה הביתי של קבוצת מיונאריוס.
הוא שופץ והורחב בשנת 2011 לקראת טורניר גביע העולם עד גיל 20 שנערך באותה שנה בקולומביה.
אירח את משחק הגומלין בגמר גביע ליברטדורס בשנת 1989 שבו זכתה אתלטיקו נסיונל מול קלוב אולימפיה וכן את גמר הקופה אמריקה 2001 שבו ניצחה קולומביה את מקסיקו וזכתה לראשונה בתואר בין לאומי.
אינדר (באווסטית: Indra; בפהלווי: Indar; בפרסית: اندر) הוא אחד הדיווים הראשיים בדת הזורואסטרית.
האטימולוגיה של השם "אינדר" אינה ודאית.
ייתכן כי המקור הוא השורש הפרוטו-הודו-אירופי שמשמעותו "להתנפח", "להיות חזק".
אינדר מדיח את האנשים ומסיח את דעתם מן המעשים הטובים, בעיקר בנוגע ללבישת המלבושים הראויים (שַבּיג וכּוסְתיג).
באחרית הימים אינדר יילחם נגד ארדוהישת.
במתמטיקה, אינדקס הליפוף של עקומה סגורה במישור מסביב לנקודה נתונה היא המספר השלם המייצג את מספר הפעמים שהעקומה מסתובבת נגד כיוון השעון סביב הנקודה.
מספר הליפוף תלוי באוריינטציה של העקומה, והיא שלילית אם העקומה מסתובבת מסביב לנקודה בכיוון השעון.
אינדקסי ליפוף הם אובייקטים בסיסיים בתחום הטופולוגיה האלגברית, והם משחקים תפקיד חשוב באנליזה וקטורית, אנליזה מרוכבת, טופולוגיה גאומטרית, גאומטריה דיפרנציאלית, ובפיזיקה, לרבות תורת המיתרים.
נניח שנתונה לנו עקומה סגורה במישור, עם אוריינטציה.
אנחנו יכולים לדמיין את העקומה כמסלול תנועה של אובייקט, כאשר האוריינטציה מראה לנו את הכיוון שבו האובייקט נע.
במקרה כזה, אינדקס הליפוף של העקומה שווה לכמות הסיבובים הכוללת שהאובייקט עושה סביב לראשית נגד כיוון השעון.
כאשר סופרים את כמות הסיבובים הכוללת, תנועה כנגד כיוון השעון נחשבת לחיובית, לעומת תנועה בכיוון השעון, שנחשבת כשלילית.
לדוגמה, אם האובייקט קודם כל מסתובב סביב הראשית ארבע פעמים כנגד כיוון השעון, ולאחר מכן מסתובב בכיוון השעון פעם אחת, אז אינדקס הסיבוב הכולל של העקומה הוא שלוש.
בעזרת הרעיונות האלו, ניתן להסיק כי עקומה שלא מסתובבת כלל סביב לראשית היא בעלת אינדקס ליפוף אפס, ולעומת זאת, עקומה שמסתובבת בכיוון השעון סביב לראשית היא בעלת אינדקס סיבוב שלילי.
לכן, אינדקס הסיבוב של עקומה יכול להיות כל מספר שלם.
התמונות הבאות מראות עקומות עם אינדקסי סיבוב בין 2- עד 3:
ניתן להגדיר עקומה במישור על ידי הצגה פרמטרית:
אם נחשוב על הפרמטר t כהזמן, אז המשוואות האלו מתארות את התנועה של אובייקט במישור בין הזמן והזמן .
המסלול של התנועה הזאת היא עקומה כל עוד הפונקציות (x(t ו-(y(t הן רציפות.
העקומה הזאת היא סגורה כל עוד התנועה של האובייקט היא זהה כאשר ו- .
אנחנו מגדירים את אינדקס הליפוף של עקומה כזאת בעזרת קואורדינטות פולריות.
בהנחה שהעקומה אינה עוברת בראשית, ניתן לכתוב מחדש את המשוואות הפרמטריות בצורה פולרית:
הפונקציות (θ(t ו-(r(t צריכות להיות רציפות, עם .
מכיוון שהנקודות בהתחלה ובסוף הן זהות, (θ(0 ו-(θ(1 צריכות להבדל בכפולה שלמה של 2π.
המספר השלם הזה הוא אינדקס הליפוף:
זה מגדיר את אינדקס הליפוף של עקומה מסביב לראשית.
בעזרת הזזה של מערכת הצירים, ניתן להרחיב את ההגדרה הזו לכלול מספרי ליפוף מסביב לכל נקודה p.
אינדקס הליפוף מוגדר לעיתים קרובות בדרכים שונות בחלקים שונים במתמטיקה.
כל ההגדרות להלן הן שקולות לזו שניתנת לעיל:
כלל קומבינטורי פשוט להגדרת אינדקס הליפוף הוצע על ידי אוגוסט פרדיננד מוביוס בשנת 1865, ושוב באופן בלתי תלוי על ידי ג'יימס ואדל אלכסנדר ה-2 בשנת 1928. כל עקומה מחלקת את המישור לכמות כלשהי של תחומים קשירים, כך שאחת מהן לא חסומה.
אינדקסי הליפוף סביב שתי נקודות באותו התחום הם שווים.
אינדקס הליפוף סביב לכל נקודה בתחום הלא חסום הוא אפס.
לבסוף, אינדקסי הליפוף לכל שני תחומים סמוכים מובדלים בדיוק ב-1, כאשר התחום עם אינדקס הליפוף הגדול יותר מופיע בצד שמאל של העקומה (ביחס לכיוון התנועה במהלך העקומה).
בגאומטריה דיפרנציאלית, מניחים לרוב שמשוואות פרמטריות הן גזירות (או לפחות גזירות למקוטעין).
במקרה כזה, הארגומנט θ קשור לקואורדינטות x ו-y עם המשוואה:
מהמשפט היסודי של החשבון הדיפרנציאלי ואינטגרלי, השינוי הכולל של θ שווה לאינטגרל של dθ.
לכן, אנחנו יכולים לבטא את אינדקס הליפוף של עקומה גזירה בעזרת האינטגרל המסילתי:
חד-התבנית dθ (המוגדרת על המישור ללא הראשית) היא תבנית סגורה אבל לא מדויקת, והיא יוצרת את חבורת קוהומולוגיית דה-רהם הראשונה של המישור ללא הראשית.
בפרט, אם ω היא חד-תבנית סגורה דיפרנציאבילית המוגדרת על המשלים לראשית, אזי האינטגרל של ω על מסילות סגורות נותן כפולה של אינדקס הליפוף.
מספרי ליפוף משחקים תפקיד חשוב באנליזה מרוכבת .
באנליזה מרוכבת, ניתן לבטא את אינדקס הליפוף של עקומה סגורה במישור המרוכב בעזרת הקואורדינטות המרוכבות z = x + iy.
בפרט, אם נכתוב z = reiθ, אזי:
השינוי הכולל ב-(ln(r הוא אפס, ולכן האינטגרל של dz ⁄ z שווה ל-i כפול השינוי הכולל ב-θ.
לכן, אינדקס הליפוף של עקומה סגורה סביב לראשית ניתנת על ידי הביטוי
באופן יותר כללי, אם היא עקומה סגורה הנתונה בפרמטריזציה עבור , אינדקס הליפוף של סביב ל-, הידוע גם כהאינדקס של ביחס ל-, מוגדרת עבור כל מספר מרוכב , ושווה לביטוי
זה מקרה פרטי של נוסחת האינטגרל של קושי.
חלק מהתכונות הבסיסיות של אינדקס ליפוף במישור המרוכב נתונות על ידי המשפט הבא:
תהי מסילה סגורה ויהיה המשלים של התמונה של , כלומר, .
אזי אינדקס הליפוף של ביחס ל-, הוא:
(א) האינדקס הוא מספר שלם.
(ב) האינדקס קבוע על כל רכיב קשירות (תת-קבוצה קשירה מקסימלית) של .
(ג) האינדקס הוא אפס אם נמצא ברכיב הלא חסום של .
כמסקנה מיידית של המשפט, ניתן לקבל את אינדקס הליפוף של עקומה מעגלית סביב נקודה .
כמצופה, אינדקס הליפוף סופר את כמות הפעמים ש- מסתובב סביב (נגד כיוון השעון).
אם היא העקומה המוגדרת על ידי , אזי מתקיים: .
בטופולוגיה, אינדקס הליפוף הוא מונח חלופי לדרגה של העתקה רציפה.
בפיזיקה, אינדקסי ליפוף לרוב נקראים מספרים קוונטים טופולוגיים.
בשני המקרים, ההגדרה מבוססת על אותו הרעיון.
לדוגמה לעיל של עקומה המסתובבת סביב נקודה יש פירוש טופולוגי פשוט.
המשלים של נקודה במישור שקול הומוטופית למעגל, כך שצריך להתייחס רק לפונקציות מהמעגל לעצמו.
ניתן להראות שכל מפה כזאת היא הומוטופית לאחת המפות הסטנדרטיות , כאשר כפל במעגל מוגדר עם הזיהוי שלו עם מעגל היחידה המרוכב.
קבוצת מחלקות ההומוטופיה מהמעגל למרחב טופולוגי יוצרים חבורה, שנקראת חבורת ההומוטופיה הראשונה, או החבורה היסודית, של המרחב.
החבורה היסודית הראשונה של המעגל הוא קבוצת המספרים השלמים, Z, ואינדקס הליפוף של עקומה מרוכבת מזוהת עם מחלקת ההומוטופיה שלה.
פונקציות מה-3-ספירה לעצמה לפעמים גם כן מזוהות עם מספר שלם, שגם כן לפעמים נקרא אינדקס ליפוף, ולפעמים מחלקת פונטריאגין.
במצולעים, אינדקס הליפוף נקרא לפעמים צפיפות המצולע.
עבור מצולעים קמורים, ובאופן יותר כללי, עבור מצולעים פשוטים (שלא חותכים את עצמם) הצפיפות היא 1, ממשפט ז'ורדן על עקומות.
בניגוד לכך, עבור הכוכב המשוכלל {p/q}, הצפיפות שווה ל-q.
ניתן גם לחשוב על אינדקס הליפוף של עקומה ביחס למשיק לעקומה עצמה.
כעקומה ביחס לזמן, הדבר יתן את אינדקס הליפוף ביחס לראשית של וקטור המהירות.
במקרה של הדוגמה המצוירת בהתחלה, אינדקס הסיבוב יהיה 3, מכיוון שסופרים גם כן את הלולאה הקטנה.
זה מוגדר רק עבור עקומות שהן תמונות של אימרסיה (כלומר, עבור עקומות גזירות עם נגזרת שאף פעם לא מתאפסת), והוא שווה למעלה של מפת גאוס המתאים לעקומה.
זה נקרא אינדקס הסיבוב, והוא ניתן לחישוב בעזרת העקמומיות הכוללת חלקי 2π.
אינדקס ליפוף ומשוואות הייזנברג על פרומגנטיות
לבסוף, שימו לב כי אינדקס הליפוף קשור למשוואות הפרומגנטיות הרציפות של הייזנברג ה--ממדיות, ולהרחבות האינטגרביליות שלו (כגון משוואת Ishimori).
הפתרונות של המשוואה הזו מתוארות על ידי אינדקס הליפוף (המספר הקוונטי הטופולוגי).
במתמטיקה, אינדקס השזירה הוא אינווריאנט מספרי שמתאר את השזירה של שני עקומים סגורים במרחב תלת-ממדי.
אינטואיטיבית, אינדקס השזירה מודד את כמות הפעמים שהעקום הראשון מתלפף מסביב לעקום השני, ולהפך.
בכך הוא מהווה למעשה הכללה של מושג אינדקס הליפוף מ"עקומה ביחס לנקודה" ל"עקומה ביחס לעקומה".
אינדקס השזירה הוא תמיד מספר טבעי, אך הוא עשוי להיות חיובי או שלילי בתלות באוריינטציה של שני העקומים.
אינדקס השזירה הוצג בידי גאוס בצורה של אינטגרל שזירה.
זהו אובייקט מתמטי שנחקר רבות בתורת הקשרים, טופולוגיה אלגברית, וגאומטריה דיפרנציאלית, ולו יישומים רבים במתמטיקה ומדע, בתחומים של מכניקת הקוונטים, אלקטרומגנטיות, וחקר מבנה ה-DNA.
ישנו אלגוריתם לחישוב אינדקס השזירה של שני עקומים מן הדיאגרמה המישורית של השזר.
נתייג כל נקודת צומת בדיאגרמה כחיובית או שלילית, בהתאם לכלל הבא:
המספר הכולל של צמתים חיוביים פחות או המספר הכולל של צמתים שליליים שווה לפעמיים אינדקס השזירה.
כאשר n1, n2, n3, n4 מייצגים את מספר הצמתים מכל סוג.
שני הסכומים ו- הם תמיד שווים, מה שמוביל לנוסחה השקול הבאה:
לכל שני עקומים בלתי שזורים יש אינדקס שזירה אפס.
אף על פי כן, ההפך אינו בהכרח נכון - שני עקומים בעלי אינדקס שזירה אפס עשויים עדיין להיות שזורים זה בזה (כמו במקרה של שזר וייטהד).
היפוך האוריינטציה של כל אחד מהעקומים גורם להיפוך הסימן של אינדקס השזירה, בעוד היפוך האוריינטציה של שני העקומים מותיר אותו בלא שינוי.
אינדקס השזירה הוא כיראלי: שיקוף בראי של שזר כלשהו בהכרח הופך את סימן האינדקס.
הקונבנציה של סימן חיובי של אינדקס השזירה מבוססת על כלל יד ימין.
אינדקס הליפוף של עקום בעל אוריינטציה קבועה במישור x-y שווה לאינדקס השזירה שלו ביחס לציר ה-z (ציר ה-z עובר דרך נקודת הייחוס שבמישור ה-x-y).
בפיזיקה, אינדקס השזירה הוא דוגמה למה שמכונה מספר קוונטי טופולוגי.
לתאוריה של מספרים אלו יש קשר לשזירה קוונטית.
בהינתן שני עקומים גזירים ובלתי-נחתכים , נגדיר את העתקת גאוס מהטורוס לספירת היחידה על ידי:
ההגדרה האנליטית של גאוס מאפשרת לרשום נוסחה מפורשת לאינדקס השזירה של γ1 ו-γ2, אינטגרל קווי כפול שידוע כאינטגרל השזירה של גאוס:
האינטגרל הזה מחשב את השטח המכוון הכולל של התמונה של העתקת גאוס (האינטגרנד הוא היעקוביאן של Γ) ולאחר מכן מחלק בשטח הספירה (שהוא ).
אף על פי שהאינטגרל הכפול עושה שימוש ישיר במנח של שתי המסילות במרחב (כך שניתן לצפות לשינוי בערכו אם מזיזים מעט את הלולאות), תוצאתו לא תלויה כלל במנח הלולאות, אלא רק בדרגת השזירה שלהן.
זוהי דוגמה חשובה למה שמכונה עקרון-הומוטופיה (h-principle), שגורס כי קיימים מקרים בהם גאומטריה מצומצמת לטופולוגיה.
בדיוק כשם שעקומים סגורים יכולים להיות שזורים במרחב תלת-ממדי, כל שתי יריעות סגורות מממדים m ו-n עשויות להיות שזורות במרחב אוקלידי מממד .
לכל שזר כזה מקושרת העתקת גאוס, אשר ערך הדרגה שלה הוא הכללה של אינדקס השזירה.
אינדקס השזירה מוגדר בעבור שני מעגלים שזורים; אם שלושה או יותר מעגלים נתונים, הכללה של אינדקס השזירה היא השמורות של מילנור, שהן אינווריאנט מספרי המכליל את אינדקס השזירה.
להגדרה האנליטית של גאוס לאינדקס השזירה יש שורשים היסטוריים הן בעיסוקיו כאסטרונום והן בעיסוקיו כמתמטיקאי ופיזיקאי.
ב-1804 הוא פרסם חיבור קצר שכותרתו "על קביעת גבולות המיקומים הגאוצנטריים של הפלנטות", בו עסק בבעיה שפתרונה הוא בעל ערך מיידי לעבודתו של האסטרונום: קביעת התחום השמיימי בו כוכבי לכת, אסטרואידים ושביטים עשויים להופיע, תחום אותו הוא מכנה zodiacus.
כדי למצוא את גבולות התחום הזה, הוא גזר משוואה דיפרנציאלית שמקיימת השפה של ה-zodiacus; המשוואה שהתקבלה הייתה תבנית דיפרנציאלית הזהה למונה שבאינטגרנד של אינטגרל השזירה.
בחיבורו, ציין גאוס 3 מקרים אפשריים למצב ההדדי של מסלול כדור הארץ ומסלול העצם הנצפה: כאשר המרחק המינימלי של העצם מן השמש גדול מהמרחק המקסימלי של כדור הארץ מהשמש, ההפך, וכאשר שני המסלולים שזורים זה בזה.
הוא הראה שבשני המקרים הראשונים, פתרונות המשוואה מייצגים שני עקומים סגורים על הספירה, בעוד שבמקרה השלישי מתקבל עקום סגור יחיד.
עם זאת, כפי שגאוס הדגיש, אף לא אחד מהאזורים התחומים על ידי העקום במקרה השלישי יהיה ה-zodiacus - במקרה זה, כך כתב, "מסיבות טופולוגיות ה-zodiacus יהיה הספירה השמיימית כולה".
החיבור מסיים בדיון מעמיק בחישוב ה-zodiacus של האסטרואידים החדשים שנתגלו, קרס ופאלאס.
כשלושים שנה מאוחר יותר, גאוס נתקל שוב בתבנית הדיפרנציאלית הזאת בהקשר אחר - במסגרת מחקריו באלקטרומגנטיות.
אינטגרל השזירה צץ בעת שמנסים לחשב את הסירקולציה של השדה המגנטי הנוצר על ידי לולאת זרם, לאורך לולאה אחרת.
התבנית הדיפרנציאלית נובעת במקרה זה מיישום חוק ביו-סבר לחישוב השדה המגנטי.
אינדרה אובה היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון בריטית.
הופיעה בסרט "ראיון עם הערפד" וגילמה דמות של זונה מניו אורלינס.
בסרט "האלמנט החמישי" היה לה תפקיד קטן בדמות דיילת.
אובה שיחקה בתפקיד ביאנקה בסרט "אותלו" בכיכובו של לורנס פישבורן, והופיעה בתפקיד קטן בסרט "האויב שבפנים".
בטלוויזיה שיחקה אובה בסדרת הילדים הבריטית "The Latchkey Children" וב-"The New Worst Witch", ובהפקה משותפת בריטית גרמנית של סדרת המדע בדיוני "Space Island One".
עוד השתתפה בסדרת הדרמה הרפואית "הולבי סיטי".
ב-1992 שיחקה אובה בפרק בסדרה "Desmond's" בתפקיד סמנתה.
ב-1994 השתתפה בסדרה "Soldier Soldier" בתפקיד מלאני בורוז.
ב-1999 שיחקה בתפקיד זפיר בשני פרקים בסדרה "Bugs".
אובה היא אחותו של האמן/במאי זאק אובה.
היא בתו של יוצר הקולנוע הוראס אובה.
Invisible כתבת חדשות סרט קצר 2014 I Trust You אמא של שנטל סרט קצר 2014 Dubois לינדה סרט קצר 2014 Jurassic ליזה סרט קצר 2017 אהבה מריקוד ראשון Finding Your Feet קורינה 2018 Second Spring טריש 2019 Pagans אמא של סשה סרט קצר
אינדקס המוטיבים של הספרות העממית הוא אינדקס וקטלוג בן שישה כרכים של מוטיבים ספרותיים, מרכיבים בסיסיים של פולקלור, שחובר על ידי הפולקלוריסט האמריקני סטית' תומפסון .
מהדורה ראשונה שלו פורסמה בשנים 1932–1936, ומהדורה מורחבת ומעודכנת בשנים 1955–1958. לפעמים מתייחסים אליו כ"אינדקס המוטיבים של תומפסון" (Thompson's motif-index).
בתחומי המחקר של פולקלור משתמשים באינדקס לעיתים קרובות ביחד עם סיווג ארנה-תומפסון, גם הוא מאת סטית תומפסון, אשר מסווג מעשיות לפי טיפוסי סיפורים (tale type).
A500-A599: אלים למחצה וגיבורי תרבות
אינדרה בי (בדנית: Indre By, שמשמעותה "העיר הפנימית") הוא המרכז ההיסטורי של העיר קופנהגן אשר משתרע על שטח בגודל 4.65 קמ"ר וחיו בו 26,223 תושבים נכון ל-2021.
האזור נתחם באגמים וזהו המקום בו הייתה נמצאת במקור העיר קופנהגן במהלך תקופת שלטונו של המלך כריסטיאן הרביעי, בתקופה בה העיר הייתה מבוצרת.
כל המחוזות הסמוכים נוסדו רק לאחר שהמלך הדני התיר בנייה מחוץ לחומות בשנות ה-50 של המאה ה-19.
באזור אינדרה בי נמצאות מרבית אטרקציות התיירות, סצנת חיי הלילה ומרבית בתי המלון של קופנהגן.
אינדר קומאר גוג'ראל (בפנג'אבי: ਇੰਦਰ ਕੁਮਾਰ ਗੁਜਰਾਲ; 4 בדצמבר 1919 – 30 בנובמבר 2012) היה פוליטיקאי הודי שכיהן כראש ממשלת הודו ה-12 מאפריל 1997 עד מרץ 1998.
אינדר קומאר גוג'ראל נולד ב-4 בדצמבר 1919 בכפר פארי דרווזה בפנג'אב שבהודו הבריטית (היום בפנג'אב, פקיסטן), למשפחה הינודאית.
הוא למד במספר מכללות המסונפות לאוניברסיטת פנג'אב בלאהור, והיה חבר באגודות הסטודנטים.
בתקופה זו הצטרף למפלגה קומוניסטית של הודו.
הוא נעצר ב-1942 בידי הבריטים עקב מעורבותו בתנועת צאו מהודו.
לאחר חלוקת הודו ב-1947 עזבה משפחתו של גוג'ראל את לאהור ועברה להודו.
לגוג'ראל הייתה חיבה לשירה באורדו.
גוג'ראל החל את פעילותו הפוליטית עם היבחרו לסגן נשיא הוועדה המוניציפלית של ניו דלהי ב-1958, משרה בה החזיק עד 1968.
ב-1964 הצטרף גוג'ראל ל, ונבחר מטעמה לרג'יה סבהה.
גוג'ראל היה מקורב לאינדירה גנדי, ומונה על ידה לשר בממשלותיה מ-1967 עד 1975, אז הודח מתפקידו כשר התקשורת לאחר שהתפרסם כי נערך מעקב אחר קווי הטלפון של אינדריה גנדי.
ב-1967 מונה לשגריר הודו בברית המועצות, תפקיד בו החזיק עד 1980.
לאחר סיום כהונתו כשגריר עזב גוג'ראל את מפלגת הקונגרס, כשהוא נהיה למבקר חריף של אינדריה ורג'יב גנדי, והצטרף לג'נטה דאל עם הקמתה בשלהי שנות השמונים.
הוא נבחר ללוק סבהה מטעמה בבחירות ב-1989, ומונה לשר החוץ בממשלת ו.
במהלך כהונתו הראשונה כשר החוץ נמתחה עליו ביקורת לאחר שחיבק את סאדם חוסיין בפומביי, צעד שנתפס עמדה פרו-עיראקית לאחר הפלישה העיראקית לכווית.
גוג'ראל מונה בשנית לשר החוץ של הודו בממשלת ה.
דווה גאודה מ-1996, ובמסגרת כהונתו הביא להתחממות ביחסי הודו–פקיסטן ויחסי הודו–סין והביא לחתימת הסכם לחלוקת משאבי מים עם בנגלדש.
ב-21 באפריל 1997 הושבע גוג'ראל לראש ממשלת הודו ה-12, כשהוא מחליף את ה.
דווה גאודה כראש הממשלה מטעם החזית הלאומית, לאחר שמפלגת הקונגרס הודיעה על משיכת תמיכתה-מבחוץ בממשלתו של גאודה, בניסיון להקים ממשלה בהנהגתה.
ממשלתו של גוג'ראל הסתמכה על אותו מבנה קואליציוני עליו הסתמכה ממשלת גאודה.
בתחילת כהונתו החזיק גם בתפקיד שר האוצר, אותו שמר לצ'ימבאר, שהצטרף לממשלה ב-1 במאי
למרות התפטרותו, המשיך גוג'ראל לשמש כראש ממשלת מעבר עד לאחר הבחירות שנערכו בפברואר 1998 והשבעת אטאל ביהארי ואג'פאיי לראש ממשלת הודו ב-19 במרץ 1998.
בבחירות ב-1998 נבחר גוג'ראל ללוק סבהה מטעם מחוז בחירה בפנג'אב, אך לא נבחר מחדש בבחירות ב-1999.
גוג'ראל מת ב-30 בנובמבר 2012, ארבעה ימים קודם יום הולדתו ה-93.
אינדר קומאר גוג'ראל התחתן עם שילה גוג'ראל ב-1950 ונולדו להם שני בנים, נארש גוג'ראל שכיהן כחבר ברגג'יה סבהה, ווישל גוג'ראל.
אינדסטריאל לייט אנד מג'יק היא חברה אמריקאית המתמחה ביצירה והפקת אפקטים חזותיים לסרטי קולנוע וטלוויזיה וכן באנימציית סרטי קולנוע, סדרות טלוויזיה ופרסומות.
החברה נוסדה ב-26 במאי 1975 על ידי ג'ורג' לוקאס.
החברה היא חטיבה נפרדת בחברת הפקת הסרטים לוקאס פילם (שנוסדה גם היא על ידי לוקאס) ושנוצרה כשלוקאס החל את הפקת הסרט "מלחמת הכוכבים" (שבדיעבד שוּנה שמו ל"מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה"), הסרט שלמעשה היה הראשון שהופק בסדרת מלחמת הכוכבים.
לפי ראיונות עם לוקאס בסדרה "אור & קסם", חיפש לוקאס להפיק אפקטיים חזותיים שלא נראו קודם על המסך.
את האפקטים המתקדמים ביותר בנושא מדע בדיוני, ראה בסרט 2001: אודיסיאה בחלל של סטנלי קובריק, אך אלה היו איטיים לטעמו ולא מספקים.
עוד לפי דבריו בסדרה, באותה העת לא היו קיימות כלל חברות להפקת אפקטים חזותיים, כפי שדמיין ורצה, ולכן החל לאסוף בעלי מקצוע מתחומים שונים, מתעשיית הסרטים, הטלוויזיה והפרסומות, כדי ליצור תשתית להקמת ILM, ואלה הביאו איתם חברים ומכרים משלל מקצועות ותחומים, שאפשרו המצאת והפקת אפקטים חזותיים, אליהם שאף וכיוון לוקאס.
ILM החלה דרכה בוואן נייס בקליפורניה, ומאוחר יותר, בשנת 1978, עברה לסאן רפאל בקליפורניה.
מאז שנת 2005, בסיס החברה נמצא ב"מרכז לטרמן לאומנות דיגיטלית" בפרסידיו של סן פרנסיסקו.
בשנת 2012, חברת וולט דיסני רכשה את ILM כחלק מרכישת חברת האם "לוקאס פילם".
בשנת 2004, זכתה ILM במדליה הלאומית לטכנולוגיה וחדשנות על 30 שנות חדשנות בטכנולוגיית אפקטים חזותיים לתעשיית הקולנוע, שהוענקה על ידי נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש.
נכון לשנת 2023, ILM זכתה ב-15 פרסי אוסקר לאפקטים הטובים ביותר ו-33 פרסי אוסקר על הישגים מדעיים וטכניים .
המועדון נוסד בשנת 1913 בעיר מנדוסה.