tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מבחינה מבנית, כלומר בהקשר של מבנה או ארכיטקטורה של אתרי אינטרנט, אתר-בלוג לרוב כולל גם דפים נוספים, מלבד דף הבלוג והרשומות, למשל דף "אודות", דף "צור קשר", ועוד דפים משניים אחרים, אך הדף העיקרי בו הוא דף הרשומות, בו מסודרות הרשומות.
כמו כן, בלוגים רבים כוללים גם דפי קטגוריות ודפי תגיות בהם קישורים לרשומות מאותן קטגוריות או תגיות.
עם זאת, לעיתים בלוג הוא רק חלק משני מאתר גדול מאוד הכולל בלוג, ואין מדובר באתר-בלוג (כלומר, אתר שייעודי בעיקר לבלוג).
במקרה בו מדובר באתר-בלוג ייעודי, ניתן להקימו במהירות יחסית בעזרת אחת ממערכות ניהול התוכן החינמיות השונות המיועדות לבלוגים (כמו בלוגר או וורדפרס).
במקרים בהם מדובר באתר שבלוג הוא אך חלק משני ממנו, ייתכן שייבנה האתר במערכת ניהול תוכן המיועדת לבניית אתרים בקנה-מידה רחב יותר, כמו ג'ומלה, דרופל, או מג'נטו החינמיות, או מערכות מסחריות שונות.
בעל בלוג נקרא בלוגר או בְּלוֹגַאי, וקהילת בלוגרים נקראת בלוגוספירה (לעיתים המילה משמשת כביטוי למכלול הבלוגים באינטרנט, לעיתים גם נעשה שימוש במונחים "בלוגטופיה", "בלוגספייס" ו"בלוגיסטן").
הבלוג הוא אחד ממאפייניה של תרבות האינטרנט.
יש שראו בו סוג של יומן אישי השונה מזה שנכתב בתקופה שקדמה לעידן האינטרנט, בפומביות ההתקשרות עם העולם שהוא מציע.
בעידן הווב 2.0 נוצרה הפרדה בין יומן-רשת, שהוא הבלוג, לבין יומן רשת אישי (Web Journal).
כיום שולטת מגמת כתיבת בלוגים של אנשי עסקים, בלוגים של פוליטיקאים ידועי שם (דוגמת הילרי קלינטון), ובלוגים של יוצרים ואנשי אקדמיה המשמשים פלטפורמה לפרסום יצירות אמנותיות וספרותיות, מאמרי דעה וביקורת ומאמרים אקדמיים.
מספר הקוראים בבלוג מגיע לעיתים קרובות למספר הקוראים של ספר בזמן קצר מאוד, זוהי הסיבה שבגללה מספר סופרים הולך וגדל כותבים בלוג אישי בידיעה שיצירתם תגיע לקוראים במהירות ויוכלו לקבל מהם משוב.
על חשיבותם של בלוגים מסוג זה ניתן ללמוד מהשכיחות הגדלה והולכת שבה מאמרים אקדמיים מצטטים ומתייחסים למאמרים שמופעים בבלוגים של חוקרים וכותבים אקדמיים.
הבלוגים נשמרים באתרים ייעודיים, ניתן להגיב עליהם ואף להיות מנויים על בלוגים פופולריים.
בלוגים פופולריים כיום אף מאפשרים תגמול כספי לכותביהם, המתוגמלים בהתאם למספר ה"כניסות" לבלוגים שלהם, או בעזרת אמצעים פרסומיים שונים שהם מאפשרים להופיע בדפי הבלוג.
מגמה זו הולכת ומתרחבת ברחבי העולם וגם בישראל.
המושג Weblog נהגה לראשונה ב-1997 על ידי Jorn Barger, ובא לתאר את התוכן שפרסם באתר שלו, בו ערך רישום (Log) של האינטרנט (Web) על ידי פרסום הפניות לידיעות שפורסמו באתרים אחרים ואת דעותיו לגביהם.
ב-1999 החליט הגולש Peter Merholz להגות את המושג כ-Wee Blog, או Blog בקיצור.
כיום נהוג לכנות Blog אתר אינטרנט ובו רשומות (באנגלית Posts) המתארות דעות, קישורים ורישומי יומן אישי המסודרים בסדר כרונולוגי, מהחדש לישן, בסגנון של יומן.
את הבלוג ניתן לפתוח במסגרת אתרים המוקדשים לכך (בחינם או בתשלום), או לעשות זאת באופן עצמאי על ידי התקנה תוכנה מיוחדת על גבי שרת.
מרבית הבלוגים מאפשרים לקוראים להגיב בתחתית כל רשומה, וכך מאפשרים לקיים שיחה בין כותב עיקרי למספר כותבי משנה המגיבים לרשומות, אשר בתורן נקראות על ידי מספר בלתי מוגבל של קוראים.
בנוסף, צורת רישום זו מאפשרת לבלוגרים (Bloggers, כותבי הבלוג) לדווח בזמן אמת על אירועים שונים, בדומה לעיתונאים, וזאת בניגוד לאתרי אינטרנט גדולים הנוטים להיות איטיים יותר בקצב התעדכנות שלהם (Anderson, 2007).
היבט חשוב נוסף של בלוגים הוא נושא הקישוריות, המאפשרת אחזור והצלבת מידע ממספר מקורות, בדמות בלוגים אחרים.
הקישוריות באה לידי ביטוי בשלוש טכנולוגיות עיקריות (Anderson, 2007):
Permalink – קישור ישיר וקבוע לרשומה בתוך הבלוג, המאפשר גישה ישירה אליה מכל מקום, בתוך הבלוג או מחוצה לו, כמו ממנוע חיפוש, גם אם מקומה במסד הנתונים של הבלוג השתנה (לצורכי העברה לארכיון למשל), או אם הכותרת של הרשומה או תוכנה השתנו.
קישור זה אינו כולל בתוכו אפשרות לגישה לגרסאות שונות של הרשומה (אם היא עברה עדכון).
Trackback – מערכת המאפשרת ליצור קישור אוטומטי לרשומה בבלוג אחר (ב') אשר מכיל אזכור כלשהו לרשומה בבלוג הנוכחי (א'), כך שהמפעיל של בלוג א', וגם כל הגולשים שקוראים את הבלוג, יוכל לגשת ישירות מתוך הרשומה לאזכור המופיע בבלוג ב'.
חסרונה של מערכת זו הוא בכך שהיא מאפשרת לשולחי תגובות זבל (בדומה לדואר זבל, תגובות המכילות הפניה למוצר צרכני או לאתר אחר שעלול להזיק בצורה כלשהי לגולשים אליו) להציף את הבלוג בתגובות.
Blogroll – רשימה של קישורים לבלוגים אחרים אותם קורא מחבר הבלוג בו מופיעה הרשימה.
מרבית הבלוגים עושים גם שימוש בטכנולוגיות לסינדיקציה של התוכן אותו הם מפרסמים בבלוג, כמו RSS או Atom, המייצרות קובץ הנקרא באופן אוטומטי על ידי תוכנות ייעודיות (וגם דפדפנים) ואשר מכיל מידע על העדכונים בזמן אמת.
העדכון יכול להכיל רק את כותרת הרשומה, מספר שורות ממנה ואף את הרשומה כולה.
כך שלמעשה אין צורך לגלוש לבלוג עצמו על מנת לקרוא את תוכנו (Anderson, 2007).
עם הגידול במספר העוסקים בכתיבת הבלוגים נוצר מושג חדש המתאר את העולם והסביבה בו הם פועלים – Blogosphere (בלוגוספירה).
עם התפתחות הבלוגים, הם אינם מורכבים עוד מטקסט וקישורים בלבד, אלא כוללים גם תמונות וסרטוני וידאו במקום רשומות (Photo-blogs ו-Video blogs או vlogs, בהתאמה).
כמו כן ניתן לעדכן את הבלוג גם כאשר אין גישה למחשב, אלא ישירות דרך הטלפון הסלולרי (Mob-blogging, מלשון Mobile phone) (Anderson, 2007).
הבלוג אינו נכתב בהכרח על ידי אדם אחד, וישנם גם בלוגים קבוצתיים בהם מספר אנשים מעלים רשומות אליו.
סוג נוסף של בלוגים שהפך לפופולרי הוא ה-MicroBlog.
מדובר במספר אתרים, הפופולרי שבהם הוא "טוויטר", המאפשרים לפרסם עדכוני טקסט קצרים המוגבלים למספר משפטים בודדים ואף פחות מכך (טוויטר מוגבל ל-280 תווים בלבד).
את העדכונים לבלוג ניתן לשלוח במגוון דרכים, כולל באמצעות מסרונים (SMS) מהטלפון הסלולרי (Java, Song, Finin, & Tseng, 2007).
כאמור, בלוגים אינם מוגבלים אך ורק לכתיבה, וקיימים גם בלוגים קוליים.
בלוגים מסוג זה מורכבים למעשה מקבצים בהם ניתן לשמוע אדם אחד או יותר הדן בנושא מסוים, אם בפורמט של ריאיון או כל פורמט דומה.
לרוב נעשה שימוש בקבצים בפורמט MP3 (פורמט נפוץ לשמירת קובצי אודיו בנפח קטן תוך שמירה על איכות שמע גבוהה) המופצים בטכנולוגיית ה-RSS על מנת שהמאזינים יוכלו להוריד אותם באופן אוטומטי למחשב או לנגן המוזיקה שלהם.
כאשר במרבית המקרים ניתן להאזין לתוכן גם ישירות מאתר הבלוג (Anderson, 2007).
המונח Podcasting, שנטבע ב-2004 (Anderson, 2007; Pascu et al., 2007) והפך לשם המוכר לבלוגים המוקלטים, מעלה קונוטציה מוטעית כי ניתן להאזין לבלוגים אלו רק דרך נגן המוזיקה הפופולרי של חברת אפל, ה-אייפוד, אך בפועל אין שום מגבלה שכזו.
בישראל, האתר המוביל המספק בלוגים מהסוגה הזאת הוא icast
והוא מציע למאזיניו שלל ערוצים במגוון נושאים להאזנה.
בלוג וידאו או יומן וידאו (ידוע בעיקר כ-Vlog), הוא בלוג המורכב מסרטוני וידאו קצרים המפורסמים לרוב מדי יום ומצורפים לסדרה של סרטונים כאלה.
ביומני וידאו לרוב מופיע היוצר שלהם (לרוב מדובר ביוטיוברים שמתעסקים בתוכן שונה מזה ומעלים יומני וידאו בנוסף כדי ליצור יותר אינטראקציה עם הצופים שלהם) והוא מדבר על מקרים מעניינים שקרו לו ועל חייו.
לאחר מספר סרטונים שכאלו, הסרטונים יכולים להיות מצורפים לפלייליסט או פשוט להצפות זה אחר זה, והם מספרים את הסיפור של האדם אשר יצר אותם.
רשומות Vlog לעיתים קרובות משלבות וידאו מוטמע (או קישור וידאו) עם טקסט תומך, תמונות ומידע נוסף.
רשומות מוקלטות בטייק אחד או בחלקים רבים.
יומני וידאו (vlogs) לעיתים קרובות מנצלים את הסינדיקציה ברשת, המאפשרת הפצה של וידאו דרך האינטרנט או באמצעות פורמטי הסינדיקציה RSS או Atom, לצבירה אוטומטית והשמעה על התקנים ניידים ומחשבים אישיים (ראה פודקאסט).
יומן וידאו שנוצר בעת רכיבה על אופנוע ידוע כ־motovlog (קיצור של יומן וידאו ואופנוע).
בלוגספירה היא הלחם של המילים "בלוג" ו"ספירה", כלומר סביבה של בלוגים.
זהו השם הרווח לקהילת הכותבים ההולכת וגדלה.
לכל אכסניה (אתר המאפשר כתיבת בלוגים) יש בלוגספירה משלה, וככלל קהילת הכותבים בעולם כולו משתייכת לבלוגספירה העולמית.
לרוב האכסניות השונות אף מספקות פורום ייחודי לטובת כותבי הבלוגים, בו מציעים הכותבים טיפים שונים בנושאי כתיבה, מתייעצים האחד עם השני ואף נעזרים בעניינים טכנולוגיים ועיצוביים.
ניתן לסווג את הבלוגים הקיימים לא רק מבחינת המאפיינים הטכנולוגיים שלהם, אלא גם מבחינת הנושאים שבהם הם עוסקים.
ניתן למצוא בלוגים שבעליהם מפרסמים מידע אודות החיים הפרטיים שלהם, כאלה העוסקים בחדשות ואקטואליה, בלוגים המסקרים נושאים כמו טכנולוגיה, פוליטיקה או סרטים, ואף בלוגים המתארים את הנעשה בחברה מסחרית ונכתבים על ידי עובדיה.
ניתן גם להרוויח מכתיבת בלוגים על ידי שילוב פרסומות או קבלת כסף על מנת לפרסם מוצרים, כך שישנם גם אנשים שכתיבת הבלוג מהווה עבורם משרה חלקית או מלאה (Power to the People: Social Media Tracker Wave 3, 2008; "State of the Blogosphere 2008," 2008).
בלוג פרטי הוא הסוג הדומה ביותר ל"יומן אישי" ובו כותב כל אדם החפץ בכך את דעותיו, מחשבותיו ורגשותיו, מתאר את סדר היום שלו, ולמעשה כותב את כל העולה על רוחו.
בלוגים אלה לרוב יצברו קוראים אם האישיות הכותבת אותם מוכרת או ייחודית, או אם כתיבתה יוצרת עניין מיוחד.
גם בלוגים פרטיים נחלקים לקטגוריות שונות על-פי מאפייני גיל, נושאי כתיבה שונים, וכן לפי שיוך קהילתי (בלוגים "גאים", סטודנטים וכו').
בלוג קהילתי הוא בלוג שבו כל אחד יכול להביע את דעתו, לפרסם קישורים או מאמרים מעניינים שמצא באינטרנט או להביע דעה בקשר לכתבות שפורסמו.
ההבדל המהותי בין בלוג קהילתי לבלוג רגיל (פרטי) הוא שבבלוג כותב רק איש אחד או קבוצת אנשים נבחרת.
בבלוג קהילתי כל אחד יכול לכתוב.
בלוג קהילתי שובר גבולות בין אנשים ומהווה מקום המפגש למבקריו תוך עידוד דיונים בין הגולשים.
כל הפוסטים בבלוג קהילתי מבוקרים על ידי מנהלי המערכת כדי לסנן תכנים לא ראויים כגון: קללות, טרולים וכו'.
גם בלוג פרטי הוא קהילתי במובן הזה שהוא פתוח לקהילה ולפעמים גם מקבל תגובות מקוראים, אך בהיבטי עריכה ופרסום תכנים הבלוג הקהילתי משותף למספר עורכים לעומת הבלוג הפרטי.
בתוך משפחת הבלוגים הארגוניים יש שני סוגים: בלוגים של ארגונים ברשת האינטרנט ובלוגים ארגוניים ברשת האינטראנט.
ארגונים רבים מתחילים להשתמש בבלוגים ככלי לעובדי הידע בארגון שבו הם יכולים לכתוב את הידע שלהם, ולשתף אותו עם עמיתים ועם לקוחות.
ארגונים רבים מתלבטים בסוגיית איתור הידע הסמוי בראשם של עובדי הידע בארגון וכן בשימוש מושכל בידע סמוי זה.
לצורך כך משקיעים ארגונים רבים משאבים בהפעלה ובהטמעה של מערכות ניהול ידע.
בלוג, או אתר אישי של עובד ידע בארגון יכול להוות סביבה פתוחה, מזמינה ומעודדת את עובד הידע לשתף בידע שלו, לרכז סביב הבלוג שלו קבוצה של מומחים מאותו התחום ובכך להביא ליצירת ידע חדש כאשר העובד יוזם זאת, בעצמו.
על פי רוב, בלוג בארגון יעסוק בתוכן שמטרתו לשווק את השירות שהארגון מציע עבור הגולשים.
ארגונים רבים המאפשרים הפעלת בלוגים בתוך הארגונים מסתייעים בבלוגים לפיתוח מוצרים חדשים, לתקשורת יעילה ובלתי מתווכת עם ציבור הלקוחות ועוד.
הבלוג הממשלתי הרשמי הראשון "IsRealli" הושק לראשונה בשנת 2006.
בלוג אקדמי הוא בלוג שנכתב על ידי קבוצת אנשי אקדמיה ונועד לקדם את השיח הציבורי בתחומי מומחיותם, להפוך ידע מקצועי לנגיש יותר לציבור הרחב, לאפשר פרסום תוצאות מחקרים מדעיים, לסייע למומחים לקבל תגובות מיידיות לטיעונים אקדמיים, ולאפשר לאנשי אקדמיה לחוות דעתם על ענייני השעה.
התרחבות השימוש בבלוגים הביאה את אתרי החדשות באינטרנט לפתוח בלוגים לאחדים מהעיתונאים הפועלים בהם (או בעיתון האם).
לעיתונאים אלה ישנה הבמה השמרנית שלהם – הטור בעיתון, ובמקביל אליה הם מנהלים בלוג, כאמצעי נוסף לקשר עם הקוראים, אמצעי שבו יפרסמו נושאים הנמצאים פחות ברומו של עולם.
דן גילמור, בספרו "אנחנו המדיה", מצביע על סוג חדש של עיתונות עממית המבוססת על טכנולוגיית האינטרנט והתקשורת ובעיקר על שימוש בבלוגים ככלי עיתונאי לנוחות הכותבים והקוראים כאחד.
בלוג חינוכי הוא בלוג העוסק בתחום המוגדר כחינוכי או לימודי ובדרך כלל מיועד להפיץ מידע בתחומי החינוך, הדעת והלמידה השונים לאנשי חינוך וצרכני חינוך.
לדוגמה: קהילות של מורים, קהילות של תלמידים, קהילות של מורים ותלמידים במשותף, קהילות של באי בית ספר מסוים (מורים, מדריכים, תלמידים וכו'), קהילות של חוקרי חינוך ולמידה וקהילות אחרות של אנשים בעלי עניין משותף בתחומי החינוך, ההוראה והלמידה.
בבלוג החינוכי מועברים תכנים לימודיים, הודעות, דיווחים ודוחות על תהליכי חינוך, תהליכי למידה ותהליכי הוראה של תחומי הדעת השונים.
בדרך כלל מאפשר הבלוג קבלת תגובות וביקורת לתוכן המופץ בו מצד כל משתתפי הבלוג שהם בעלי העניין בו.
לעיתים יאפיינו את הבלוג החינוכי שיתוף ואינטראקציה (על ידי פורום מתאים).
בלוגים שנכתבו על ידי מורים למען מורים אחרים.
בלוגים אלו כוללים הצעות לפעילויות חינוכיות או לשיעורים, סיפורים מהשטח במטרה לתת למורים רעיונות להתמודדות במצבים דומים.
בלוגים שנכתבו על ידי תלמידים כחלק ממטלות החובה בבית-הספר.
בבלוגים אלו התלמידים מציגים תחום לימודי אותו המורה ביקש, מזווית הראיה שלהם, תוך חקר התחום בספרים, אנציקלופדיות ובאינטרנט והצגת סיכומים בבלוג.
על ידי הבלוג התלמיד יכול לפתח את הכתיבה שלו ואת יכולת הביטוי העצמי שלו.
בלוג בית-ספרי או בלוג כיתתי הנכתבים על ידי מורים או תלמידים.
בבלוג בית-ספרי יועברו הודעות בין המורים, רעיונות ודיווחים על הנעשה בבית-הספר בין המורים, כשכל מורה יכול להוסיף תגובות משלו.
בלוגים אלו יכולים להיות יומנים מקצועיים ומקור הודעות ממוחשב לעדכון כל סגל המורים.
בבלוג כיתתי תהיה אינטראקציה בין התלמידים לגבי תחומים הקשורים לכיתה, העברת הודעות, דיווחים, חוויות ועוד.
בלוג מקצועי הנכתב על ידי מורים העוסקים באותו מקצוע/תחום דעת.
המורים יוכלו להעביר ביניהם מידע, דעות, רעיונות ועוד ולקבל משוב ואת דעתם של עמיתים בתחום.
התלמידים יוכלו גם הם להיות שותפים ולהביע דעתם
אינטראקטיביות: שיתוף בין המורה לתלמיד ביצירת המשימה החינוכית תוך כדי ביצועה.
יתרונות החקרשת (WebQuest) הכוללות העברה מהנה של החומר, מיומנות חיפוש ברשת יוצרת תחושת בילוש מאתגרת אולם להבדיל ממנה בלוג אינו יחידה סגורה המועברת לתלמידים ומאפשר משוב.
לבלוג יש מנהל יחיד, שלא כמו בפורום בו כל אחד הוא חבר שווה ערך בהודעות.
אומנם, ישנם בלוגים שבשוליהם מנוהל גם פורום, אותו מנהל בדרך כלל הבלוגר.
מסייע לתלמידים בשיפור ביטחונם האישי הם חשים כ"נחשבים", "מועילים".
מאפשר לכותב הבלוג ולקוראים אפשרות להגיב להעיר ולהאיר באופן חופשי ללא כל מגבלה (מהווה גם חיסרון).
תגובה לבלוג אחר – כאילו הייתה תגובה לעבודה של תלמיד אחר או התייחסות לדברי האחר סובלנות.
בדומה לבלוג כללי, בלוג פיננסי הוא יומן מקוון (או יומן אינטרנט) המספק חדשות ומידע הקשורים לנושאים כספיים.
בלוגים פיננסיים לא מכילים רק חדשות ומידע אלא גם העשרות, מדריכים וידע ספציפיים כדוגמת: חיסכון פנסיוני, ניתוח מניות ועוד.
מרבית הבלוגים פיננסיים ניתנים ללא תשלום לציבור הרחב אשר בעליהם מרוויחים כסף מפרסום, שירותי ייעוץ בתחום או הסכמי שותפים עם חברות ושירותים אותם הם סוקרים.
אחת המעלות של קריאת בלוגים פיננסיים היא יכולים להתמקד בנושאים מסוימים נקודתיים שאינם מכוסים תדיר באתרי כלכלה גדולים.
לדוגמה, תחומים כמו קרנות גידור מסוקרים באופן חדשותי בלבד באתם הגדולים.
בבלוגים לעומת זאת, ניתן למצוא עולם ידע עשיר בקרנות הגידור, החל מחדשות ועד לניתוחים טכניים.
השימוש בבלוגים פיננסיים הפך כלי נהדר למשקיעים לחלוק את המחשבות שלהם על החדשות האחרונות בענף הכלכלה.
בלוגים פיננסיים אינם מסופקים רק על ידי אתרי אינטרנט פיננסיים גדולים, אלא בעיקר על ידי אנשים עצמאיים שחלקם עושים זאת מהבית.
היתרון הוא מגוון דעות ומחשבות.
החסרון לעומת זאת הוא שצריך להיות מאוד זהיר במה שקוראים מכיוון שמרבית הכותבים אינם מקצועיים ואינם בעלי רישיון בתחום (אם צריך).
תשומת לב חשובה במיוחד היא בלוגים בנושא המלצות מניות, בהם ייתן שלכותב יש ניגוד אינטרסים בין הכתוב לבין האחזקות האישיות שלו.
לדוגמה, כותב שמחזיק מניות מחברה מסוימת יכול לכתוב עליה המלצה ובכך לעלות את ערכה.
זה חוקי אבל חייב שיהיה מצוין גילוי נאות בכתבה עצמה.
סוגים אחרים של בלוגים פיננסיים מטפלים בנושא כלכלה ביתית וכלכלת עסק במגוון תחומים, החל מחיסכון בריבית משכנתא ועד ליעילות ההוצאות של העסק הקטן.
תרבות הבלוגים פורחת בישראל במישורים השונים.
החל בבלוגים מסוג "קמתי-התרחצתי" בהם אנשים מספרים על זוטות מחיי היום יום שלהם, וכלה בבלוגים נושאיים שמתמקדים בתחום מקצועי אחד, למשל בלוגים בנושאי ספורט, תרבות, אומנות ויצירה, כלכלה ועוד.
שני סוגי הבלוגים עשויים לשאוב אליהם קהל קוראים קבוע.
לעיתים הבלוגרים מקימים מנגנוני עדכון, למשל רשימות תפוצה דרך אימייל שמקבלות הודעה כשפוסט חדש מתפרסם.
חלק מהבלוגים משתמשים במנגנון בניית אתר עצמאי כמו וורדפרס או בפלטפורמת בלוג עצמאי דוגמת בלוגספוט (Blogger).
חלק מהבלוגים משתמש באכסניות בעלות אופי קהילתי.
בישראל ניתן למצוא קהילות בלוגרים פעילות כמו דה מרקר קפה, הבלוגיה של תפוז, רשת הבלוגרים (The Bloggers), ובאתרים בין-לאומיים ישנן הקהילות של לייב-ז'ורנאל ו-Newsvine.
אכסניית בלוגים ייחודית בבלוגוספירה הישראלית היא הבלוגיה ההיברידית פרפרים אשר נותנת במה ושירותים קהילתיים לבלוגים עצמאיים מכל התחומים וללא תלות בבחירת פלטפורמת הכתיבה.
המאפיינים של הבלוגספירה בישראל נחלקים כך שמרבית הכותבים הצעירים הן נשים בגילאי 12–20 הכותבות לרוב בלוגים מהסוגה הפרטית, ואילו הקהילה הבוגרת מתאפיינת באחוז גבוה של גברים הכותבים בלוגים אקטואליים, אקדמיים, פוליטיים וכו'.
פערים מגדריים אלה רווחים גם בקרב הקהילה העולמית של כותבי הבלוגים, ומהווים בסיס מוצק למחקר האקדמי ההולך ומתפתח בתחום.
בעוד שבעולם המערבי הבלוגים מקבלים חשיבות הולכת וגוברת ונתפסים כמשמעותיים בשדה הפוליטי והחברתי, בארץ נדמה שהפוטנציאל הטמון ביומני הרשת לא מצליח להתממש במבחן השינויים החברתיים האמיתיים, טענה שיש לבחון ביחס להנחות יסוד מה הוא "שינוי חברתי אמיתי".
אם יתברר כי הנחה זו לגבי אי מימוש פוטנציאל יומני הרשת בישראל נכונה, הרי שניתן יהיה לטעון כי ההשפעה של בלוגרים על האוכלוסייה בארץ נשארת זניחה.
כמות הבלוגים בעולם ומאפיינים דמוגרפיים ואחרים
מהנתונים הבאים ניתן ללמוד על הפופולריות של השימוש בבלוגים בעולם מצד אחד, אבל גם הקושי הרב בקבלת נתונים אודות השימוש בהם ולמעשה על עצם קיומם.
מנוע החיפוש לבלוגים, Technorati, פרסם בספטמבר 2008 את הדוח אודות מצב הבלוגוספירה לאותה שנה ("State of the Blogosphere 2008," 2008).
על פי הדוח, האתר אינדקס החל משנת 2002 133 מיליון בלוגים, כאשר מתוכם, 7.4 מיליון בלוגים עודכנו ב-120 יום האחרונים.
הדוח כלל גם נתונים מסקר אקראי שהקיף 1290 איש מ-66 מדינות אשר הסכימו לספק מידע נוסף אודות הפעילות שלהם.
מסקר זה עלה כי 66% מהבלוגרים הם גברים, וכי כ-50% מהבלוגרים בגילאים 18 עד 34.
ממחקר ממרץ 2008 שהקיף 17 אלף משתמשים מ-29 מדינות (ביניהן ארצות הברית וסין, אבל לא ישראל) בני 16 עד 54 שנים אשר משתמשים באינטרנט מדי יום, או לפחות פעם ביומיים, עולה כי קיימים בעולם 184 מיליון בלוגרים (Power to the People: Social Media Tracker Wave 3, 2008).
42 מיליון מתוכם הם בסין, מספר שגדול מסך הבלוגרים בארצות הברית ובמערב אירופה גם יחד.
אחוז קוראי הבלוגים על פי דוח זה מגיע ל-72.8 אחוז, שהם 346 מיליון איש.
בקוריאה הדרומית, יותר מ-90% מהגולשים דיווחו כי הם קוראים בלוגים, וזאת לעומת כ-60 אחוז בארצות הברית.
30% מבעלי הבלוגים מדווחים כי הם מעדכנים אותם פעם בשבוע, כאשר בגרמניה אחוז זה גדל ל-47 מכלל בעלי הבלוגים.
עוד עולה מן הדוח כי 36% מהגולשים הסכימו בהחלט או באופן חלקי עם המשפט כי הם רואים באופן חיובי חברות מסחריות המפרסמות בלוגים.
על פי דוח שהתפרסם בסין בינואר 2009 (China Internet Network Information Center, 2009), מספר בעלי הבלוגים במדינה בסוף 2008 הגיע ל-162 מיליון, שהוא 54.3% מסך התושבים בסין, בני 6 ומעלה, אשר השתמשו באינטרנט בחצי השנה האחרונה בעת ביצוע המחקר.
על פי הדוח, חל גידול של יותר 114 אחוזים במספר בעלי הבלוגים שגם עדכנו אותם בחצי השנה האחרונה, ומספרם הגיע ל-105 מיליון בלוגים.
כמו צוין כי 81.4% מהסטודנטים בקולג'ים ו-64 אחוז מתלמידי בתי הספר הם בעלי בלוגים.
ניתן להבחין בשלוש גישות מרכזיות, שבאמצעותן נוהגים לתאר ולנתח את הבלוגים (הכט,2005):
הבלוג כסוגה ווירטואלית – חוקרים רואים בבלוגים ז'אנר בפני עצמו.
הם נוהגים לראות את הבלוגים כטקסט מסוג חדש בעל אפיונים סגנוניים ולשוניים ייחודיים.
חוקרים אלה נוהגים לראות את הבלוג כמקרה מבחן בתרבות הרשת שבו משולבים ממדי המולטימדיה (צליל, תמונה), ההיפרטקסט וקוד ייחודי של כתיבה אישית (הבולטת במיוחד בבלוגים האישיים), המעמידה את מחברי הבלוג באופן מודע כדוברים המרכזיים.
ההתייחסות לבלוג כאל ז'אנר אף היטיבה לתאר ולייחד את הבלוגים, אך היא מתקשה להסביר את האטרקטיביות שלה, ואת השינויים המתחוללים בה.
הבלוג כקבוצת שיח אינקלוסיבית – חוקרים רבים ציינו את הבלוג כערוץ נוסף לשיח ולהחלפת רעיונות.
בניגוד לגישות שסברו כי המעבר לתקשורת-מתווכת-המחשב צמצמה את עומק היחסים, החוקרים הללו הדגישו כיצד טכנולוגיות המחשב, ובכללן אתרי הבית, קבוצות הדיון והבלוגים, הרחיבו והעשירו אותה.
הבלוגים העיתונאיים, כמו הבלוגים הפוליטיים, מהווים מקרי מבחן המדגימים את יכולתם של הבלוגים בהעברת רעיונות ובגיבושה של קהילה סביב נושאים משותפים, בכך הם נתפסים כסוכני הגישור בין הפרט והחברה.
עם זאת, קשה להסביר מדוע החוקרים מדגישים דווקא את הבלוגים כמרחב אינטראקטיבי בעוד מרחבים וטכנולוגיות אחרות (כגון הצ'ט, קבוצת הדיון, הטוקבק או אפילו הדואר האלקטרוני) מהווים מקרי מבחן מובהקים יותר להעמקת התקשורת הבינאישית והדיאלוג החברתי.
הבלוג כמקור לביטוי עצמי – לפי גישה זו מהווים הבלוגים ערוץ להבעה סובייקטיבית בעלת חותם אישי להצגת נושאים שונים, הן בתחום האישי והן בתחום הציבורי.
ניתן לאפיין ארבעה סוגים של גילויים של ביטוי עצמי:
חשיפה עצמית – מאפיין בולט של הבלוגרים הוא שכותביו מאמצים דרגות גבוהות של חשיפה עצמית.
במקרים רבים, מגיעה חשיפה זאת עד כדי חשיפת פרטים אינטימיים מחייהם.
ההצגה העצמית נוטה להיות הוליסטית, הדגש המושם על הקול האישי יוצר נופך "בלתי רשמי" ואנושי.
הבלוג מעודד גם יצירה רפלקסיבית, שבאמצעותה מביע הכותב את תחושותיו ואת אי הוודאות שלו.
ניתן לראות בצורה זו של הבעה וכתיבה מקור מעורר הזדהות, אמון ולגיטימציה חברתית.
מימוש העצמי – המושג "מימוש עצמי" בשנים האחרונות נעשה לאחד המאפיינים המרכזים בחברה המודרנית.
בספרות הסוציולוגית, הזהות העצמית בחברה המודרנית אינה עוד מוצקה ומוכתבת מראש כבעבר.
הזהות אינה מולדת ואינה יציבה לאורך חיי הפרט.
באינטרנט בכלל, ובבלוגים בפרט, יש שפע של אופציות להצגת הזהות ולביטוי אישי.
העובדה היא שהסביבה הווירטואלית מעניקה "חופש" מסוג חדש לזהות של הפרט, ומספקת אזור נטול סנקציות חברתיות.
באזור שכזה יכול הפרט להציג רבדים שונים באישיותו ללא חשש מסנקציות חברתיות.
חופש וירטואלי – הבלוג נתפס בעיני מחברים רבים כבמה לביטוי חופשי של רעיונותיהם ולהעברת ידע.
בספרות ובעיתונות נטען כי חל שינוי מהותי בתפיסת חופש הביטוי בכלל וברשת האינטרנט בפרט.
מעורבותו של הפרט במתרחש מתאפשרת גם בהגבה ישירה בכתיבה בבלוג ללא מתווכים מתחום התקשורת או מתחומים אחרים.
העיתונאים כותבי הבלוגים נוטשים את ההגבלות שמטילים עליהם העורכים והמו"לים, מבחינה זו, הבלוג משמש כ"אתר מקלט", כדרך מילוט מסמכותו של עורך העיתון.
בנוסף, תפיסת החופש ברשת ניכרת לא רק בדברי הבלוגרים עצמם, אלא אף בתפיסותיהם של המגיבים לבלוגים.
תגובות – ברבים מהבלוגים הולכים ומתמסדים מנגנוני תגובה מתוחכמים, עד כי אורך חיי הבלוג נקבע לא מעט ברייטינג התגובות.
מחקרים הדגישו כיצד מהווה הבלוג מסגרת מקוונת להבעה עצמית, אולם, תשומת לב פחותה ניתנה למשמעות של האינטראקציה החברתית המתהווה בבלוג.
עם הרחבת תפוצתם של הבלוגים נושא התגובות הפך למשמעותי, שכן המוטיבציה ליצירת הבלוג נבעה במידה רבה מהאינטראקציה החברתית שהיא עודדה.
הבלוגרים מצפים להערות של גולשים ושל בלוגרים אחרים, באתרים שונים מקומו של הבלוגר בהירארכיה הבלוגרים נקבעת על פי דברי הפרשנות והלינקים המפנים אל הבלוג שלו.
השפעות שליליות – גישות מחקריות חדשות חושפות היבטים פסיכולוגיים וסוציולוגיים שונים בהקשר של דימוי עצי וירטואלי בספרה המקוונת, ובכללה בתחום הבלוגים.
המחקר בתחום הסוציולוגיה המרושתת הולך וצובר תאוצה ככל שאנו נכנסים לעומק הפוטנציאל המקוון כחברה וכיחידים.
יחד עם ההיבטים החיוביים המרובים שקיימים, חוקרים מבינים לאט לאט כי לא הכול ורוד ברשת, וכי לנו כמשתמשים יש גם הרבה מה להפסיד.
בידול – אחד הפרמטרים הבולטים במחקר בתחום, הוא העובדה שהמעבר שלנו מהעולם ה"אמיתי" לעולם המרושת, יוצר בידול פיזי משמעותי, ואף מנתק אותנו בצורה משמעותית כפרטים מתוך הקהילה אליה אנחנו שייכים.
הקהילות המשמעותיות הופכות להיות אלה שאנו בוחרים בהם באופן מודע ברשת, בהן אנו פועלים, יוצרים תכנים, משתפים מחשבות ורעיונות.
קהילות אלה הן לרוב מנוטרלות מ"איומים" רעיוניים.
אנו בוחרים מול מי להיחשף ועד כמה, ובאופן טבעי אנו נמשכים לקהילות שדומות לדפוסים העצמיים שלנו.
אין התנגשות רעיונית, אין החלפת דעות.
בקהילות שכאלה, רעיונות הופכים מוקצנים מהר מאוד, שכן הם "שוחים" בתוך סביבה שמטפחת אותם עד כדי הקצנה.
אנחנו הופכים אט אט לפרטים המנותקים מהאוכלוסייה המיידית האנושית שלנו, ומחוברים לקהילה המרושתת בה אנו שואפים להימצא.
נוער ובלוגים – לצד התמורות החיוביות בפיתוח ומימוש הפרט הצעיר בתוך הסביבה של בלוגים, ישנן גם סכנות שאין להתעלם מהן.
מרבית הכותבים הצעירים הן למעשה כותבות.
בלוגים של נערות מאופיינים בהתאם לסטריאוטיפים מגדריים מובהקים, ועוסקים לרוב באופנה, ברזון, בדימוי עצמי ועוד.
תופעה מדאיגה אחת בהקשר הזה מכונה "פרו-אנה" וצוברת תאוצה בקרב בלוגים של נערות.
מדובר בעידוד של הפרעות אכילה, שמתבצע באמצעות ההיחשפות לבלוגים של נערות חולות, תגובות של חברותיהן והכול בשם הרזון.
בלוגים של בני-נוער מנותקים למעשה מ"עולם המבוגרים", ובהם יכולים הכותבים לדבר על כל העולה על רוחם ללא פיקוח.
אפשרות זו היא משחררת מצד אחד, אך מסוכנת מצד שני שכן התגובות בבלוגים הללו מסופקות אף הן על ידי נוער שלא תמיד יש לו הכלים להתמודד עם מה שנכתב בבלוג.
בלוג השירה בציבור של ד"ר הוריבל הוא מיני-סדרת רשת קומית-דרמטית מוזיקלית שיותר מאוחר אוחדה לסרט באורך 43 דקות, שהופק באופן ייעודי להפצה ברשת האינטרנט.
מככב בו ניל פטריק האריס בתור בילי, אשר עוטה על עצמו דמות של רשע-על אמביציוזי בשם ד"ר הוריבל המעוניין להיכנס לליגה הבכירה של דמויות הרשעים וכן לזכות באהבתה של פני.
הסרט נכתב על ידי הכותב והבמאי ג'וס וידון, יחד עם אחיו זאק וידון וג'ד וידון ועם ארוסתו (כיום אשתו) של ג'ד, השחקנית מוריסה טנצ'רון.
הסרט נכתב במהלך שביתת התסריטאים בארצות הברית בסוף שנת 2007 ובתחילת שנת 2008. כוונת הכותבים הייתה ליצור סרט קצר וזול, אך עם זאת מקצועי, אשר יציג באופן עקיף ואלגורי את הסוגיות סביבן נערכה השביתה.
הסרט בנוי משלוש מערכות בנות כ-14 דקות כל אחת (כל מערכה היא בעצם פרק במיני-סדרה).
כל אחת מהמערכות הופצה בנפרד ברשת האינטרנט במרווחים בני יומיים ומאוחר יותר הופץ הסרט המלא בגרסת DVD.
הסרט מספר את סיפורו של בילי (ניל פטריק האריס), אשר מפרסם ברשת האינטרנט בלוג מצולם בו הוא מציג את עצמו כדמות בשם ד"ר הוריבל ומעדכן אודות נסיונותיו להתקבל לליגה המרושעת של הרשע ("Evil League of Evil"), בראשותו של בֶּד הוֹרְס (Bad Horse, מילולית: "סוס רע").
בין היתר, מתאר ד"ר הוריבל כלי נשק שהוא מפתח, הכולל "קרן הקפאה" באמצעותה הוא יוכל לשתק את אויביו.
במקביל, מתאר ד"ר הוריבל את התאהבותו בנערה בשם פני (פלישיה דיי), אותה פגש במכבסה השכונתית, ומכירה אותו רק כבילי הפשוט ולא כדמות הרשע אותה הוא עוטה.
במהלך נסיונותיו לבצע פשעים בזכותם יתקבל לליגת הרשע, הוא מביא לכך שאהובתו פני פוגשת במקרה ביריבו המושבע קפטן האמר (Captain Hammer, מילולית: "קפטן פטיש") ומתאהבת דווקא בו.
לאחר מספר כישלונות לבצע פשעים שיאפשרו לו להתמנות כחבר בליגת הרשע, מקבל ד"ר הוריבל הודעה לפיה הוא מוכרח לבצע התנקשות בחייו של מישהו על מנת שיוכרז כחבר בליגה.
ד"ר הוריבל לא מצליח להחליט במי יתנקש, ומטיל ספק אם כלל יוכל להרוג אדם כלשהו, אך לאחר שהוא רואה שוב את אהובתו פני יחד עם יריבו קפטן האמר, הוא מחליט שיהרוג את קפטן האמר.
ד"ר הוריבל מפתח "קרן מוות", על בסיס קרן ההקפאה שלו, באמצעותה יוכל להרוג את קפטן האמר.
הוא בוחר להתנקש בו במהלך נאומו בטקס חנוכת מקלט לחסרי בית, אותו יזמה פני.
במהלך נאומו, מתנהג קפטן האמר ביהירות כלפי חסרי הבית וכלפי פני עצמה, אשר נפגעת מדבריו ומתכוונת לעזוב את המקום.
ברגע זה בדיוק מגיע ד"ר הוריבל, ומקפיא את קפטן האמר.
ד"ר הוריבל מהסס מעט לפני שהוא הורג את קפטן האמר, ובמהלך רגעי ההיסוס הללו מפסיקה קרן ההקפאה לפעול במפתיע וקפטן האמר חוזר לחיים.
במהלך מאבק שמתחולל בין ד"ר הוריבל לקפטן האמר נפגעת קרן ההקפאה ומתפוצצת, ובכך פוצעת פציעה קלה את קפטן האמר אשר נמלט מהמקום בבכי.
התפוצצותה של הקרן גורמת, עם זאת, גם לפציעתה הקשה של פני, אשר מתה בידיו של ד"ר הוריבל המגיע לטפל בה.
בעקבות אירוע טראגי זה, במהלכו התנקש למעשה ד"ר הוריבל באהובתו פני, הוא מתקבל כחבר בליגת הרשע.
בסוף הסרט מוצג ד"ר הוריבל כחבר פעיל בליגה, אשר לכאורה השיג את מטרתו, אך במקביל הוא מוצג גם כבילי - אשר מפרסם קטע נוסף בבלוג שלו, בו הוא מציין בעצב כי הוא "לא מרגיש כלום" ("and I won't feel a thing").
בעלילת הסרט שזורים שירים רבים, והיא נעה פעמים רבות בין הומור ונונסנס לבין דרמה ואף טרגדיה.
כמו כן, פרשנויות שניתנו לסרט מוצאות בו מסרים רבים אודות עולם תעשיית הקולנוע והטלוויזיה, וכן מסרים חברתיים אחרים.
ניל פטריק האריס - בילי / ד"ר הוריבל
נייתן פיליון - קפטן האמר
כמו כן, משתתפים בסרט בתפקידים שוליים שותפים רבים של הבמאי ג'וס וידון מהפקותיו הקודמות, בהם אף שרה מישל גלר (כוכבת הסדרה "באפי ציידת הערפדים") כניצבת, בתפקיד נסתר.
גם יוצרי הסרט לוקחים בו חלק, בעיקר בתפקידי שירה.
הסרט הופק במימונו העצמי של ג'וס וידון, שעמד על כ-200,000 דולר.
וידון עצמו טען מאוחר יותר כי נהנה מחופש מוחלט ביצירת הסרט, ללא לחצים מטעם חברות הפקה ואולפנים גדולים.
הסרט תוכנן להיות באורך של 30 דקות, אך בשל העובדה שלא הופעלו שום לחצי עריכה נוקשים, הוא התארך ל-43 דקות.
הסרט צולם כולו באתרים שונים בלוס אנג'לס, והשירים הוקלטו באולפן ביתי בדירתו של וידון.
במקביל להפצת הסרט ברשת האינטרנט, הושק ברשת גם קומיקס אודות קפטן האמר - אשר הופץ מאוחר יותר באותה השנה גם במהדורה מודפסת.
בלוב הוא דמות בדיונית של נבל-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס.
דמותו הופיעה בחוברת X-Men #3 מינואר 1964 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.
בלוב הוא האלטר אגו של פרדריק "פרד" ג'יי דיוקס, מוטאנט גדול ממדים וכבד מטקסס בעל היכולת לא לזוז ממקומו גם כאשר מתנגש בו אובייקט כבד.
הוא מגלה גמישות רבה ויכולת להתגבר על כוח הכבידה.
עבד בעברו בקרקס המקומי, לפני שפרופסור אקסבייר מצא אותו וניסה לשכנעו לבוא לאחוזת המגורים של האקס מן.
אולם, שאר חברי הקבוצה לא חיבבו אותו בגלל מראהו הדוחה.
בעקבות זאת בלוב החליט לעזוב, אך פרופסור אקסבייר ניסה למחוק מזיכרונו את מה שקרה.
כתוצאה מזה, בלוב נמלט והזהיר את חבריו לקרקס מפני האקס-מן.
מאוחר יותר בלוב הצטרף לצוותו של מגנטו, אך גם אותו הוא עזב כי הוא הבין שלמגנטו לא אכפת ממנו.
חבר בהמשך לאחוות המוטאנטים, כוח החירות וקבוצת הנבלים של הדפנדרס.
בעקבות אירועי "בית אם", דיוקס נמנה בין אלה אשר איבדו את כוחותיהם אך מבנה גופו נותר צמיגי באופן חריג.
דיוקס הדיכאוני ניסה להתאבד, אך קפלי עורו הסבוכים הקשו עליו לחתוך בבשר החי.
הוא הצטרף בהמשך לקבוצת "תא אקס" (X-Cell), קבוצת מוטאנטים שכוחותיהם הופשטו מהם אשר מאשימה את הממשלה באיבוד כוחותיה.
דרך אמצעים בלתי ברורים, דיוקס איבד את השומן העודף שלו, והחל לקחת את נושא בריאותו ברצינות.
כעת הוא משמש כגורו לאיבוד משקל, אך לעיתים נצפה עם מגנטו והוד התפתחותו בניסיון להשיב לעצמו את כוחותיו.
הצטרף מחדש לאחוות המוטאנטים של מיסטיק.
את דמותו של בלוב גילם בסרט הלייב אקשן "אקס-מן המקור: וולברין" השחקן קווין דוראנד.
דמותו הופיעה בסרט הלייב אקשן "אקס-מן: אפוקליפסה" בהופעת קמע, בגילומו של המתאגרף גוסטב "הענק" קלאוד אוימט.
בלוגראדצ'יק (בבולגרית: Белоградчик) היא עיר בצפון מערב בולגריה, השנייה בגודלה מבחינת כמות האוכלוסין במחוז וידין ושוכנת כ-117 ק"מ מהבירה סופיה, 52 ק"מ מבירת המחוז וידין וסמוכה לגבול סרביה.
משמעות השם בלוגראדצ'יק היא עיר לבנה קטנה.
ראשית התיישבות אנושית פזורה באזור מתוארכת לתקופת האבן החדשה והתיישבות מאורגנת מתוארכת למאה ה-5 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית.
במהלך המאה ה-1 לפנה"ס נכבש המקום על ידי צבא הרפובליקה הרומית.
במקום נמצאו שרידי בית מרחץ רומי מתקופת אספסיאנוס ומצודה שהוקמה בתקופת ולריאנוס ועמדה במתקפות ההונים.
בהמשך עבר האזור לשליטת האימפריה הביזנטית.
היישוב המודרני נוסד בתקופת האימפריה הבולגרית השנייה והגיע לשיא פריחתו בתקופת איוון סרצימיר, קיסר בולגריה, כאשר היה חלק ממערך המבצרים של צארות וידין.
ב-1396 נכבש היישוב על ידי צבאו של באיזיט הראשון סולטאן האימפריה העות'מאנית.
במהלך תקופת בין המלכים של האימפריה נשלט היישוב בידי דספוטט סרביה ובהמשך ולאכיה.
האזור נכבש מחדש על ידי מהמט הראשון ובעת הזו מוזכר שמו המודרני של היישוב בתעודות עות'מאניות.
ב-1771 נבנה במקום מסגד "חאג' חוסיין".
היישוב הפך לזירת קרבות בין האימפריה העות'מאנית לאימפריה האוסטרית וידע מרידות רבות של תושביו כנגד העות'מאנים בשלהי המאה ה-18 ובמהלך המאה ה-19. האזור נודע בהיידוקים שבו אשר תקפו ללא הרף את משמרות הצבא העות'מאני.
בין 1794 ל-1807 נשלט היישוב בידי הוואלי המורד אוסמאן פאזוואנטואולו ובתקופתו ידע תנופת בנייה ופיתוח.
ב-28 בפברואר 1878 נכבשה העיר על ידי צבא האימפריה הרוסית במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) ובהמשך הפכה חלק מהנסיכות הבולגרית.
ב-1894 נבנו במקום ספרייה ותיאטרון, ב-1901 בית ספר תיכון וב-1912 בית חולים קטן.
בעיר פועל יקב המייצר יין נתזים ויין אדום.
בשטח הרשות המקומית קיים מפעל לייצור מכשירי טלפון, מפעלי טקסטיל ומוצרי בשר עוף.
העיר ממצבת עצמה כיעד תיירותי כאשר מצודת בלוגראדצ'יק והצוקים הסמוכים אליה הם האתרים המתוירים ביותר.
בעיר שורר אקלים ממוזג עם השפעות מקצינות מכיוון הרי הבלקן, הגורמות להפרשי טמפרטורה משמעותיים בין הקיץ לחורף.
הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 15oc וערכי הקיצון נעים מ-1oc בינואר ועד 29oc באוגוסט.
כמות המשקעים החודשית הממוצעת נעה בין 96 מילימטרים בינואר ועד 297 מילימטרים ביוני.
בלוגה (שם מדעי: Huso huso) הוא מין של דג ממשפחת החדקניים, מהסוג הוסו.
הבלוגה נצוד עבור הביצים שלו לצורך הכנת קוויאר ועל כן נמצא בסכנת הכחדה חמורה.
בעקבות זאת, מדינות רבות אוסרות על ציד הבלוגה וחלקן גם על המסחר בו או בביצים שלו.
קוויאר בלוגה נחשב ליקר ביותר.
הבלוגה הוא דג אנדרומי ענק.
הדג הגדול ביותר שתועד היה באורך ומשקל של אך כיום נדירים פרטים שאורכם עולה על 4 מטר ומשקלם על 500 ק"ג.
בתי הגידול העיקריים של הבלוגה הם בים השחור, בים אזוב, בים הכספי ובים האדריאטי.
כדי להטיל את ביציהם, הבלוגה עלו למרחקים של 1,800-2,300 קילומטרים במעלה הדנובה, ולתוך יובליו כמו הואה, ובמעלה נהרות אחרים הנשפכים לימים שהיוו את בית גידולו.
בלוגה (וודקה) - משקה שיכר מסוג וודקה המיוצר ברוסיה.
הבלוגראס הוא אזור גאוגרפי במדינת קנטקי שבארצות הברית, בעל שטח של כ-3,000 קילומטרים רבועים ומתחילת ההתיישבות האירופית הכיל את מרבית אוכלוסייתה של קנטקי ואת עריה העיקריות.
הבלוגראס מחולק לאזור "פנימי" המכיל את הגדולה בערי הבלוגראס, לקסינגטון, ורדיוס של כ-145 קילומטר סביבה הכולל בתוכו גם את בירת קנטקי, פרנקפורט, וסביבו אזור "חיצוני" המכיל את מרבית שטחה הצפוני-מרכזי של קנטקי .
משמעות השם "קנטקי" הוא "שדות מרעה" במספר שפות אינדיאניות, כאשר השם התייחס בתחילה לאזור הבלוגראס ורק מאוחר יותר ניתן למדינה כולה על ידי האירופים.
השם "בלוגראס" ניתן על ידי האירופים על שם הפרח הכחול של העשב סיסנית האחו (Poa pratensis) הנפוץ באזור (ומכונה משום כך גם Kentucky bluegrass).
על אף שמוזיקת הבלוגראס פופולרית ברחבי האזור, מוצאו של הז'אנר מיוחס למעשה למדינת קנטקי ולא לאזור הבלוגראס עצמו.
לפני ההתיישבות האירופאית בקנטקי ובבלוגראס בפרט, לא הייתה לאינדיאנים נוכחות קבועה באזור, ששימש כשטח לצייד הביזון עבור מספר שבטים; הצ'רוקי והצ'יקסאו שהגיעו מדרום לנהר קמברלנד והשוני שהגיעו מצפון לנהר אוהיו.
חוקרים ממוצא אירופי הגיעו לראשונה לקנטקי ב-1750, אך מלחמת הצרפתים והאינדיאנים עיכבה משלחות מחקר נוספות למשך עשור.
יישוב הקבע הראשון בקנטקי, פורט הרוד, הוקם ב-1774 על ידי ג'יימס הרוד וב-1775 הקים דניאל בון את בונסבורו (Boonesboro), היישוב הראשון בבלוגראס.
בתחילה נכללה קנטקי במדינת וירג'יניה והוכרזה כמחוז שלה ב-1776. זמן קצר לאחר מלחמת העצמאות האמריקנית החלה לפעול בקנטקי תנועה בדלנית וב-1 ביוני 1792, לאחר תשע ועידות שדנו בפירוד, הוכרזה קנטקי כמדינה ה-15 של ארצות הברית.
בזמן מלחמת האזרחים האמריקנית היה הבלוגראס שדה קרב בין צבא האיחוד לבין צבא הקונפדרציה; לאחר תבוסת האיחוד בקרב ריצ'מונד ב-30 באוגוסט 1862, נכבשו לקסינגטון ופרנקפורט על ידי כוחות הקונפדרציה, אך הם נסוגו בסוף אוקטובר, לאחר קרב פריוויל.
מאז המלחמה ועד היום ממשיך הבלוגראס לשמש כמקור לגידול סוסי מרוץ משובחים, כמרכז לייצור בורבון ולגידול טבק ואוכלוסייתו עולה בהתמדה.
בתחילת המאה ה-19, הבחינו בעלי חוות שהסוסים הרועים בסוואנה היו שריריים ובעלי עצמות חזקות יותר מאשר סוסים באזורים אחרים, זאת בשל הרמה הגבוהה של סידן בקרקע, אותה סופחים העשבים.
בתוך כמה עשורים הוכחדו לחלוטין עדרי הביזונים, ומאז תקופת מלחמת האזרחים תפסו חוות לגידול ולהשבחת סוסי מרוץ מגזע Thoroughbred, הידועים במהירותם ובזריזותם, חלק עיקרי בכלכלת האזור.
בבלוגראס שגשגו ענפי חקלאות נוספים, כגון בציר ענבים, גידול קנאביס וטבק.
היקב המסחרי הראשון בארצות הברית נפתח בבלוגראס ב-1801 במחוז ג'סאמין (Jessamine) על ידי קבוצה של מהגרים שווייצריים.
בבלוגראס קיימות (נכון ל-2007) לפחות ארבע מזקקות פעילות לייצור ויסקי מסוג בורבון, ביניהן מזקקת וודפורד (Woodford Reserve) שהוקמה ב-1838 ושוחזרה באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20.
ענף כלכלי חשוב נוסף הוא התיירות, בעיקר סביב תעשיית גידול הסוסים וההיסטוריה של ההתיישבות באזור.
הבלוגראס נמצא תחת לחץ סביבתי של גידול באוכלוסייה ופיתוח אורבני מואץ למגורים ולמסחר, כתוצאה מכך הולכים ונעלמים שטחי המרעה והחוות.
אגודת השימור World Monuments Fund כללה את הבלוגראס ברשימת העולמית של 100 האתרים המצויים בסיכון הרב ביותר.
לפני התיישבות האירופים הכיל הבלוגראס בעיקר סוואנה בעלת שטחי עשב נרחבים מנוקדים בעצי אלון ובעל החיים העיקרי היה הביזון.
גאולוגית, מאופיין הבלוגראס בשכבות סלעי משקע כגון אבן גיר, דולומיט ופצלים מתקופת האורדוביק.
שיפוע הגבעות הוא בדרך כלל מתון, והקרקע פורייה מאוד ומתאימה לחקלאות ולמרעה.
הבלוגראס גובל ממזרח במישור קמברלנד (Cumberland Plateau), כאשר רכס פוטסוויל (Pottsville Escarpment) מצוין כגבול הפיסי.
מדרום וממערב גובל הבלוגראס במישור פנירויאל (Pennyroyal Plateau), כאשר רכס נוסף, Muldraugh Hill, מצוין כגבול מכיוון זה.
מצפון ומצפון מערב גובל הבלוגראס בנהר אוהיו.
מרבית האזור מנוקז על ידי נהר קנטקי ויובליו.
הנהר יצר קניון עמוק המכונה מצוקי נהר קנטקי לאורך אפיק זרימתו ועיקולי הנהר שנשתמרו מצביעים על כך שהקניון בו זורם הנהר היה בעברו עמק נמוך שהתרומם.
בעיקר בסמוך לנהר, מאופיין הבלוגראס בטופוגרפיה קרסטית הכוללת בולענים, מערות, ונחלים נסתרים המתנקזים תת-קרקעית אל הנהר.
האקלים בבלוגראס הוא סובטרופי לח.
בלודאן היא עיירה במחוז ריף דמשק שבסוריה, כ־51 קילומטרים צפונית־מערבית לדמשק.
היישוב בבלודאן קיים מן התקופה הרומית, ובדרום העיר נמצאות עתיקות מתקופה זו וכן שרידי מנזר יווני־אורתודוקסי עתיק.
בעיר עצמה מבנים בני מאות שנים.
העיר המודרנית שימשה מוקד לכמה ועידות היסטוריות, ובין היתר לוועידת בלודאן של הוועד הערבי העליון בשנת 1937, בה החליטו נציגי ערביי ארץ ישראל ונציגי מדינות ערב לדחות את הצעות ועדת פיל.
בולדאן נמצאת במפנה המזרחי של הרי קלמון, בגובה של כ־1,500 מטרים, על פסגת הר הצופה אל מישור זבדאני, מוקפת יערות הרריים.
אקלימה הנוח והלחות הנמוכה בחודשי הקיץ, כמו גם השלגים היורדים בה בחורף, מושכים מבקרים רבים והיא מהווה יעד לתיירות פנים ולתיירים ממדינות ערב.
במפקד אוכלוסין שנערך בשנת 2004 מנתה אוכלוסיית בלודאן 3,101 תושבים.
בלובאקים הם שבט בלגי מצפון-מזרח גאליה.
שטחם משתרע פחות או יותר מהעיר המודרנית בובה עד נהר אואז (Oise).
הבלובאקים גבלו בשישה שבטים: אמביאנים (Ambiani), וירומנדים (Viromandui), סאוסיונים (Suessiones), וליוקאסים (Veliocasses), קאלטים (Caleti) ופריסים (Parisii).
בלובאקים היו חלק מהקואליציה הבלגית שהשתתפה בקרב אקסונה נגד הרפובליקה הרומית בשנת 57 בעת מלחמת גאליה.
לאחר מכן הצטרפו למרידות הכלליות שפרצו ברחבי גאליה בשנים 52 - 51. קיסר הצליח לדכא את המרד ולאחר מכן השבט לא מרד עוד בשלטון הרומי.
מנהיגי המרד ברחו לאי הבריטי והצטרפו שם לקבוצות בלגיות נוספות שהיגרו לאי.
בלודנץ היא עיר במדינת פורארלברג שבאוסטריה, משמשת כבירת מחוז בלודנץ.
העיר שוכנת על גדת נהר איל, יובל של נהר הריין, בעמק הנמצא בין רכס הרי יער ברגנץ מצפון, לרכס רטיקון (Rätikon) מדרום.
בלודנץ היא אתר נופש קיצי פופולרי, ונמצאת בקרבת מקום לאתרי סקי רבים.
ממצאים ארכאולוגיים שנמצאו בעיר, מעידים על התיישבות רצופה באזור מתקופת הברונזה ועד לתקופת לה טן.
השם בלודנץ ניתן לה על ידי הקלטים, בשנת 600 לפנה"ס היה בבלודנץ מחנה אימונים צבאי של הרומאים.
האזכור הראשון לבלודנץ נמצא במסמך משנת 830, שבו פורטו אחוזות שבשליטת האימפריה הפרנקית בחבל רייטיה.
את מעמדה כעיר קיבלה בלודנץ בשנת 1274.
הדוכס פרידריך הרביעי ברח לעיר בשנת 1416 לאחר שהוטל עליו חרם קיסרי בעקבות תמיכתו באנטי אפיפיור יוחנן העשרים ושלושה בוועידת קונסטנץ.
בלוגוריה בלגורוד היא קבוצת כדורעף רוסית מקצוענית מהעיר בלגורוד, המתמודדת בליגת העל הרוסית בכדורעף ובליגת האלופות.
הקבוצה זכתה באליפות הליגה הרוסית ובגביע הרוסי 8 פעמים, זכתה 3 פעמים בליגת האלופות בכדורעף, ונכון ל-2019,
נמצאת במקום 17 בדירוג האירופי של קונפדרציית הכדורעף האירופית.
בלוגוריה היא אחת הקבוצות הגדולות ביותר באירופה וברשותה מאזן שיא של 51 ניצחונות בשנים 2001—2003.
הסופר קאפ הרוסי בכדורעף (1): 2013
גביע קונפדרציית הכדורעף האירופית (2): 2009, 2018
אליפות העולם למועדונים (1): 2014
בלואי היא סדרת טלוויזיה מונפשת אוסטרלית לילדים בגיל הרך, שנוצרה על ידי ג'ו ברום והופקה על ידי Ludo Studio .
הסדרה עוקבת אחר בלואי, גורת כלבים כחולה מגזע בקר אוסטרלי, שגרה יחד עם משפחתה בעיר בהשראת בריזבן.
הסדרה זכתה לאחוזי צפייה גבוהים באוסטרליה, הייתה מועמדות לפרסים שונים ואף זכתה במספר פרסים, כמו כן הופץ בהשראתה מרצ'נדייזינג.
גם ברחבי העולם הסדרה זכתה לפופולריות רבה בקרב ילדים והורים, ואף קיבלה את התואר "הסדרה השנייה הנצפית ביותר בארצות הברית".
בדצמבר 2024 נודע שיופק סרט קולנוע שמבוסס על הסדרה, תחת השם "בלואי - הסרט", שייצא לאקרנים בשנת 2027.
ביוני 2019 הזכויות להפצת הסדרה נרכשו על ידי חברת וולט דיסני, שמפיצה את הסדרה ברחבי העולם דרך ערוץ דיסני ג'וניור ושירות הסטרימינג דיסני+.
בישראל הסדרה עלתה לשידור ב-13 בספטמבר 2020, כאשר שישה פרקים ממנה הופצו בשידור טרום בכורה באותו חודש בשירותי ה-VOD של הערוץ.
הסדרה משודרת בימים ראשון עד חמישי, כאשר בכל יום משודרים שלושה פרקים חדשים בסדר שונה מהשידור המקורי.
בשנת 2021 התחילו לשדר שידורים חוזרים של הסדרה בערוץ דיסני ישראל.
הסדרה נוספה לדיסני+ ב-16 ביוני 2022, עם השקת השירות בארץ, כאשר העונה השלישית הופצה בשירות ב-10 באוגוסט 2022, טרם שידוריה בטלוויזיה.
סדרת הקצרצרים עלתה לדיסני+ ישראל ב-3 ביולי 2024, ושודרה גם בערוץ דיסני ג'וניור ב-23 בפברואר 2025. הסדרה עלתה לשידור בערוץ הברודקאסט כאן חינוכית ב-1 בדצמבר 2024.
הסדרה מתרחשת בעיר בהשראת בריזבן, ועוקבת אחר משפחה של כלבים מגזע בקר אוסטרלי, הכוללת את הדמות הראשית, בלואי, המאופיינת בשפע של אנרגיה, דמיון וסקרנות, אביה בנדיט, אמה צ'ילי ואחותה הצעירה בינגו.
בכל פרק האחיות יוצאות להרפתקה באמצעות הדמיון.
נושאי הסדרה מתמקדים במשפחתיות, בהתבגרות ובתרבות האוסטרלית.
בלואי הילר (Bluey Heeler) - כלבת בקר אוסטרלי כחולה (כמו בנדיט) בת שש, בהמשך הסדרה חוגגת שבע.
בתם הבכורה של צ'ילי ובנדיט ואחותה הגדולה של בינגו.
בינגו הילר (Bingo Heeler) - כלבת בקר אוסטרלי אדומה (כמו ברנדי) קטנה בת ארבע, בהמשך הסדרה חוגגת חמש.
בתם הצעירה של צ'ילי ובנדיט ואחותה הקטנה של בלואי.
אוהבת לעזור ונגררת אחרי השובבות של אחותה.
בנדיט הילר (Bandit Heeler) - כלב בקר אוסטרלי כחול (כמו בלואי).
האח הגדול של פס, אחיו הקטן של רדלי ואביהן של בלואי ובינגו.
שטותניק שאוהב לכייף עם הבנות שלו, נוהג לעצבן אותן בכוונה במהלך הסדרה.
צ'ילי הילר (Chilli Heeler) - כלבת בקר אוסטרלי אדומה - כהה.
בתו של מורט, אחותה הקטנה של ברנדי ואמא של בלואי ובינגו.
עובדת במשרה חלקית בבידוק ביטחוני.
נוהגת להיות המבוגר האחראי שמפריד בין בנדיט לבלואי ולפעמים גם בין בינגו.
נרמז בפרק "ההצגה" כי עברה הפלה טבעית בעברה.
קלואי דלמט (Chloe Dalmatian) - כלבה דלמטית.
החברה הכי טובה של בלואי.
מקנזי קולי (Mackenzie Collie) - כלב בורדר קולי (מוצג בשגוי בתור נקבה מספר פעמים בדיבוב העברי) שבא מניו זילנד וחבר של בלואי.
קוקו פודל (Coco poodle) - כלבת פודל ורודה בעלת המון אחים ואחיות.
חברה של בלואי מבית הספר.
לפעמים היא חסרת סבלנות כשהיא משחקת.
חבר של בלואי מבית הספר שלובש כל הזמן את אותו כובע ירוק.
בדיבוב העברי מינו לעיתים מוצג בשגוי כנקבה.
האני ביגל (Honey Beagle) - כלבת ביגל וחברה של בלואי.
לפעמים היא ביישנית ודורשת עידוד כדי להשתתף באופן מלא.
אינדי (Indy) - כלבה אפגנית וחברה של בלואי.
אסור לה לאכול רטבים כמו קטשופ, ברביקיו וחרדל ומאכלים שמכילים בתוכם חיטה, סוכר, גלוטן ו/או חלב.
אוהבת לשחק לפעמים עם ראסטי באמא ואבא ולהעמיד פנים שיש להם תינוקת משותפת בשם פולי.
ראסטי קלפי (Rusty Kelpie) - כלב קלפי אוסטרלי, אחיה הגדול של דאסטי, ילד סנדוויץ' וחבר טוב של בלואי מבית הספר.
אביו משרת בצבא ולכן הוא לא נמצא הרבה בבית.
הוא אמיץ שאוהב לשחק באבירים והרפתקאות.
החבר הכי טוב של ג'ק.
אוהב לשחק לפעמים עם אינדי באמא ואבא ולהעמיד פנים שיש להם תינוקת משותפת בשם פולי.
ג'ק ראסל (Jack Russell) - כלב מגזע ג'ק ראסל (קרוי על שמו).
עשה את הופעת הבכורה שלו בעונה השנייה בפרק "צבא", בתור התלמיד החדש בכיתה של בלואי.
החבר הכי טוב של ראסטי.
אוהב מאוד לרוץ, הוא הילד הכי מהיר בבית הספר של בלואי.
ווינטון (Winton) - כלב בולדוג אנגלי.
חבר של בלואי מבית הספר, בן להורים גרושים.
הוא צייתן מאוד ואוהב להצחיק.
בפרק "השלט" שבעונה השלישית נאמר שאימם של הטריירים אוהבת את אבא שלו; לקראת סוף הפרק ניתן לראות דרך משקפת התצפית שהם עוברים לגור ביחד.
לאקי רטריבר (Lucky Retriever) - כלב לברדור רטריבר זהוב נמרץ (כמו אביו), בנם הבכור של פאט ושאנל ואחיו הגדול של צ'אקי.
שכן של בלואי ובינגו וחבר טוב של בלואי.
הוא מאוד אוהב ספורט ומשחק עם אביו.
ג'ודו צ'או-צ'או (Judo chow-chow) - כלבת צ'או צ'או מעט שתלטנית שלא אוהבת להתלכלך.
הטריירים (Terriers) - שלושה כלבי טרייר סקוטי אחים בצבע אפור שעושים הכל ביחד.
בני כיתתה של בלואי ואוהבים קרבות.
בפרק "השלט" שבעונה השלישית נאמר שאמם אוהבת את אבא של ווינטון; לקראת סוף הפרק ניתן לראות דרך משקפת התצפית שהם עוברים לגור ביחד.
ז'אן-לוק (Jean-Luc) - כלב בצבע שחור-כחלחל, הופיע רק בפרק "המחנה" שבעונה השנייה.
דובר רק צרפתית וחבר של בלואי למרות שאינם מבינים את השפה של אחד והשנייה; בסוף הפרק פוגש את בלואי בשנית בבגרותם, ונראה כי למד אנגלית כדי לתקשר איתה.
פרצל (Pretzel) - כלבה חומה שלומדת בכיתה עם בלואי.
וויני רטריבר (Winnie Retriever) - כלבת לברדור רטריבר חומה בעלת נמשים שפגשה לראשונה את בלואי בגינת משחקים בפרק "בית קפה" שבעונה השנייה.
הרקולס (Hercules) - כלב לבן גדול ממדים בעל כתם חום גדול על הגב המתפרש קצת לכיוון הבטן ובעל אוזניים חומות שמוטות ושעירות.
עשה את הופעתו היחידה כדמות מרכזית מאוד בפרק "קרקס" שבעונה השנייה.
לִילה (Lila) - כלבה מלטזית שלומדת עם בינגו בגן והחברה הכי טובה שלה.
עשתה את הופעת הבכורה שלה בפרק "אבא בתורנות" שבעונה השנייה בתור הילדה החדשה בגן.
מיסי סטר (Missy Setter) - כלבת גורדון סטר קטנה.
עשתה את הופעת הבכורה שלה בפרק "פיראטים" שבעונה הראשונה.
אימה היא כלבת אקיטה אינו חומה.
צ'אקי רטריבר (Chucky Retriver) - כלב גולדן רטריבר (כמו אימו), בנם הצעיר של פאט ושאנל ואחיו הקטן של לאקי.
חבר, שכן ובן גילה של בינגו, איתה הוא לומד בגן.
פוֹם-פוֹם פומרניאן (Pom Pom Pomeranian) - כלבת פומרניאן לבנה.
חברה של בינגו שלומדת איתה בגן.
באדי פאג (Buddy Pug) - כלב פאג שלומד עם בינגו בגן.
מופיע כנציב בהרבה מאוד פרקים במהלך הסדרה.
נצפה רוב הזמן מוציא לשון קטנה מפיו.
ג'וניפר אקיטה (Juniper Akita) - כלבת אקיטה אינו סגולה.
אמא שלה עובדת בדוכן מיצים בשוק.
גובר (Gober) - כלב דוברמן פינצ'ר קטן שלומד עם בינגו בגן.
אבא שלו עובד בדוכן נקניקיות בשוק.
החבר הכי טוב של ג'ספר.
ג'ספר (Jasper) - כלב פינצ'ר ננסי שמוט אוזניים שלומד בגן עם בינגו.
החבר הכי טוב של גובר.
באנטלי (Bentley) - כלבת קבליר קינג צ'ארלס ספנייל קטנה.
חברה של בינגו ולומדת איתה בגן.
דאסטי קלפי (Dasty Kelpie) - כלבת קלפי אוסטרלי.
אחותו הקטנה של ראסטי ובת הזקונים של המשפחה.
לולו ראסל (Lulu Russell) - כלבה מגזע ג'ק ראסל ואחותו הקטנה של ג'ק, לא ברור האם היא מכירה בכלל את בינגו.
בני ובנות משפחת הילר וקטל
כל בני ובנות המשפחה הם כלבים מגזע בקר אוסטרלי בצבעי: כחול, אדום ואפור.
פס הילר (Stripe Heeler) - כלב כחול.
אביהן של מאפין וסוקס, אחיו הקטן של רדלי ובנדיט ודודן של בלואי ובינגו.
טריקסי הילר (Trixie Heeler) - אשתו של פס, אמן של מאפין וסוקס ודודתן של בלואי ובינגו.
מאפין הילר (Muffin Heeler) - כלבה אפורה (כמו אימה) ובת דודן של בלואי ובינגו.
בת שלוש, בהמשך חוגגת ארבע.
שתלטנית, ומתעצבנת כשלא עושים דברים בדרך שלה.
סוקס הילר (Socks Heeler) - בת דודתן של בלואי ובינגו (מוצגת בשגוי כזכר מספר פעמים בדיבוב העברי) ואחותה הקטנה של מאפין.
בת שנה, ובהמשך הסדרה חוגגת שנתיים.
בתחילת הסדרה מתנהגת ככלבה רגילה (הולכת על ארבע ונובחת) אך בהמשך לומדת ללכת על שתיים ולדבר.
רֶדְלי "רד" הילר (Radly "Rad" Heeler) - בנה הבכור של ננה, אחיהם הגדול של בנדיט ופס, דוד של בלואי, בינגו, מאפין וסוקס.
כלב חצי אדום חצי כחול.
הפך להיות בן זוגה של פריסקי לאחר הפרק "בייביסיטר כפול" בו נפגשו לראשונה, והתחתן איתה בפרק "השלט".
פריסקי הילר (Frisky Heeler) - החברה הכי טובה של צ'ילי והסנדקית של בלואי ובינגו.
כלבה אדומה בעלת שער ארוך אסוף בקו גבוהה.
הצטרפה למשפחת הילר והפכה להיות בת זוגו של רד הילר לאחר הפרק "בייביסטר כפול" שבו נפגשו לראשונה; מתחתנת עם רדלי בפרק "השלט".
כריס הילר (Chris Heeler) - כלבה כחולה.
אשתו של בוב, אמם של רדלי, בנדיט ופס וסבתם של בלואי, בינגו, מאפין וסוקס.
בוב הילר (Bob Heeler) - כלב אפור.
בעלה של כריס, אביו של רדלי, בנדיט ופס וסבם של בלואי, בינגו, מאפין וסוקס.
מורט קטל (Mort Cattle) - כלב אדום (כמו צ'ילי), אביהן של צ'ילי וברנדי וסבא של בלואי ובינגו.
ברנדי קטל (Brandy Cattle) - כלבה אדומה (כמו בינגו).
בתו הבכורה של מורט ואחותה הגדולה של צ'ילי.
בפרק "אוברולים" נרמז שהיא עקרה, אולם בפרק "השלט" היא בהריון.
פאט רטריבר (Pat Retriever) - כלב לברדור רטריבר זהוב ואביהם של לאקי וצ'אקי.
שכן של בלואי ובינגו שגר בבית ליד.
אוהב מאוד לשחק עם בנו לאקי.
הוא גם אוהב ספורט כמוהו.
שאנל רטריבר (Janelle Retriever) - כלבת גולדן רטריבר ואמם של לאקי וצ'אקי.
שכנה של בלואי ובינגו שגרה בבית ליד.
קליפסו (Calypso) - כלבת רועים אוסטרלית אדומה עם שיער, אוזניים וכתמים אפורים-שחורים והמורה של בלואי וחבריה בבית הספר.
Retriever) - כלבת לברדור רטריבר זהובה.
מיה (Mia) - כלבה לבנה בת 12 עם כתמים כתומים קטנים ואוזניים כתומות שמוטות ושעירות.
החונכת של בלואי בבית הספר.
קפטן (Captain) - כלב לבן בן 12 בעל כתמים גדולים חומים ואוזניים שמוטות בצבע חום כהה.
החונך של מקנזי בבית הספר.
דורין (Doreen) - כלבה לבנה ואחת מהשכנים של משפחת הילר.
פַיידו רטריבר (Fido Retriever) - כלב לברדור רטריבר חום וחבר של בנדיט.
פַיידו פגש לראשונה את בנדיט בגינת משחקים בפרק "בית קפה" שבעונה השנייה.
הדיבוב העברי בוים על ידי תומר שביט, והופק על ידי ענבר שטגר עזרא באולפני דאבידאב.
בדיבוב המקורי, דיבוב הילדים נעשה על ידי ילדי צוות ההפקה ולא על ידי מדבבים מקצועיים, ולכן שמם לא נכתב בקרדיטים של הסדרה.
בנוסף דיבבו בדיבוב העברי ליאור חקון ואלונה אלכסנדר, שהצטרפו לצוות המדבבים בשנת 2022, כמו כן מאיה לבני שהצטרפה בעונה השלישית.
לסדרה הופקו 20 פרקים באורך דקה עד שלוש דקות המכונים "קצרצרים".
הפרקים הופצו בשלושה חלקים במהלך שנת 2024; חמשת הפרקים הראשונים הופצו ביוני, שבעת הפרקים הבאים הופצו באוקטובר, וששת הפרקים האחרונים הופצו בדצמבר.
פרסשנהמועמדקטגוריהתוצאהסימוכיןפרסי האקדמיה האוסטרלית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה2019בלואיתוכנית הילדים הטובה ביותר202020212022פרסי המוזיקה של ARIA2021Bluey: The Albumאלבום הילדים הטוב ביותר2024Dance Mode!אלבום הילדים הטוב ביותרפרסי בחירת מבקרי הטלוויזיה2022בלואיסדרת האנימציה הטובה ביותר20232024פרסי TCA2023הישג יוצא דופן בתוכנית ילדיםפרס אוליבייה2024המופע הגדול של בלואיהמופע המשפחתי הטוב ביותר
בלואה היא עיר בצרפת, הממוקמת על גדות נהר הלואר, ונמצאת בין אורליאן לבין טור.
העיר בלואה מוזכרת לראשונה על ידי גרגוריוס מטור בימי המאה ה-6. ב-1171 אירעה בעיר עלילת הדם בבלואה, עלילת דם כנגד הקהילה היהודית המקומית שהביאה למותם של כ-31 יהודים.
ב-1429 ז'אן ד'ארק השתמשה בבלואה כבסיס לפעולותיה במהלך המצור על אורליאן.
בשנת 1440 ולאחר שחרורו מהשבי, החליט שארל הראשון, דוכס אורליאן לעבור לארמון בלואה.
רבים מתושבי העיר היו קלוויניסטים, כאשר ב-1562 וב-1567 הייתה העיר זירת מאבקים בין הקלוויניסטים לבין יתר התושבים בעיר, שהיו תומכי הכנסייה הקתולית.
אנרי השלישי, מלך צרפת בחר בבלואה כמקום המפגש של אספת המעמדות וב-1588 הביא לרציחתם של אנרי הראשון, דוכס גיז ושל אחיו, לואי, ששימש כארכיבישוף של ריימס.
זמן קצר לאחר מכן, מתה גם אשתו של אנרי השני מלך צרפת, קטרינה דה מדיצ'י.
בתקופת הרנסאנס הצרפתי הראשון שופצו הטירות המלכותיות של הטירה שהייתה בבלואה.
בלואה נכבשה במהלך מלחמת העולם השנייה על ידי הצבא הגרמני ב-18 ביוני 1940, אך באוגוסט 1944 שוחררה העיר על ידי חיילים אמריקאים.
הטירה המלכותית של בלואה נחשבת אנדרטה היסטורית מאז 1845. היא מציגה את האומנות הצרפתית החל מהמאה ה-13 עד המאה ה-17. סביב ארמון בית המשפט נמצאים ארבעה אגפים המהווים דוגמה ייחודית להתפתחות האדריכלות.
בנוסף ההיסטוריה של טירות הלואר המאופיינת בריבוי הסגנונות, מעוררת את זכרונם של שבעה מלכים ועשר מלכות צרפת.
המבנה הוקם במאה ה-13 ואז, בתקופת שלטונו של המלך לואי במאה ה-16, הארמון נבנה מחדש והפך למבנה רומנטי יותר, מה שהקנה לו אלמנטים של יוקרה ואלגנטיות.
הקירות צבועים בסגנון הרנסאנס והקלאסיציזם.
דפוסים רבים מהם שרדו עד היום.
בשל אירועים מסתוריים ונסיבות מסתוריות למוות המלכים, הכוח עבר למלך אנרי.
אשתו קטרינה דה מדיצ'י עסקה בקונספירציות מורכבות בממלכה שגרמו למות המלכים הקשורות ברעלים.
הבניין אפילו שמר על חדרה בו בישלה את שיקוייה הרעילים.
בהמשך החל אחיו הצעיר של לואי השלישי להתגורר בטירה, הוא נשלח לשם מכיוון שהוא היה נגד המלך.
הוא גם עשה מאמצים רבים לקישוט הקירות והריהוט, יצר מבני חוץ חדשים וספרייה ענקית.
ביתו של הקוסם הצרפתי מהמאה ה-19, ז'אן רובר-אודן הוסב לימים למוזיאון הציבורי היחיד באירופה שמאגד אוספים של אבזירי קסמים.
גשר ז'אק-גבריאל נבנה במאה ה-18 כדי לחצות את נהר הלואר.
גשר האבן בן 11 הקשתות מרשים במבנהו ובעל היסטוריה ארוכה.
לגשר מבנה ייחודי כך שמרכזו הוא הנקודה הגבוהה ביותר שלו ומשם הוא משתפל לגדות הלואר.
בלוגה בלוז היא סדרת טלוויזיה קומית ישראלית, המשודרת בכאן חינוכית החל מ-24 באוקטובר 2021, בכיכובו של ערן זרחוביץ'.
את הסדרה יצרו וכתבו נעם נבו ויעל כץ.
הסדרה מתרחשת במחנה הקיץ בשם "וולקנו" שבו משתתפים בין היתר מדריכי וחניכי שבט "בלוגה".
בראש המחנה עומדת המנהלת עמליה.