tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנותיו כסנאטור, ביידן צבר מוניטין של פטפטן ודברן, עקב שאלותיו והערותיו המייגעות והארוכות במהלך שימועים ודיונים שנערכו בסנאט.
הוא היה נואם ומתעמת מהוקצע ומתארח תדיר בתוכניות האירוח של בוקר יום ראשון.
בהופעות פומביות, ביידן נודע בסטייתו מהדברים אותם תכנן לשאת לפי רצונו המשתנה.
לדברי הפרשן הפוליטי מארק הלפרין, ביידן הפגין "נטייה מתמשכת להגיד דברים מטופשים, פוגעניים ומעוררי אי-נוחות".
במאמר שפורסם בעיתון "ניו יורק טיימס" נכתב כי "המסננים החלשים של ביידן גורמים לו לפלוט כל דבר".
מסע הבחירות לנשיאות ארצות הברית (2008)
ביידן שקל ריצה מחודשת לנשיאות במספר הזדמנויות מאז כישלון מסע הבחירות ב-1988. הוא הכריז על מועמדותו לנשיאות ב-31 בינואר 2007. הוא מסר על כך הודעה רשמית בתוכנית "פגוש את העיתונות" בהנחייתו של טים ראסרט, ואמר כי הוא יהיה "ה'ביידן' הטוב ביותר שיוכל להיות".
במהלך מסע הבחירות התמקד ביידן במלחמת עיראק ותמיכתו ביישום "תוכנית ביידן-גלב".
הוא שיווק את עצמו תוך הדגשה של ניסיונו בסנאט כיושב ראש של הוועדות המשפיעות והחשובות ביותר ושל ניסיונו בתחום מדיניות החוץ.
בניגוד לספקולציות רבות בנושא, ביידן דחה את הרעיון שיתחרה על תפקיד מזכיר המדינה, והתמקד בנשיאות בלבד.
באירוע של מסע הבחירות ב-2007 אמר: "אני יודע שרבים מהמתנגדים שלי שם בחוץ אומרים שאני אהיה מזכיר מדינה דגול.
האם אתם צופים באחד מעימותי הבחירות?
ג'ו צודק, ג'ו צודק, ג'ו צודק".
תגובות של מועמדים אחרים לאמירה "ג'ו צודק" היו לנושא מרכזי בעימותי הבחירות המקדימות במפלגה הדמוקרטית.
ביידן הדגיש את מומחיותו בתחום מדיניות החוץ בהשוואה לאובמה, ואמר "אני חושב שהוא יכול להיות מוכן [לנשיאות], אבל כרגע איני מאמין שהוא אכן מוכן.
הנשיאות היא לא משהו שמוכשרים אליו תוך כדי העבודה".
נוסף על כך, ביידן אמר שאובמה העתיק כמה מהאידאולוגיות שלו במישור החוץ.
ביידן נודע בעבור אחת מאמירות הדגל שלו במסע הבחירות על ראש עיריית ניו יורק לשעבר רודי ג'וליאני, המועמד המוביל במפלגה הרפובליקנית, בעימות שנערך ב-30 באוקטובר 2007 בפילדלפיה: "יש רק שלושה דברים שהוא מזכיר במשפט: שם עצם, פועל ופיגועי 11 בספטמבר".
ביידן, הידוע בפליטות הפה שלו, אמר במהלך מסע הבחירות מספר הערות מעוררות מחלוקת.
ביום בו הודיע באורח רשמי על מועמדותו, התייחס ביידן ליריבו ברק אובמה באופן שנתפס כגזעני: "הוא אפרו-אמריקאי ראשון מהזרם המרכזי שהוא רהוט דיבור, מבריק, נקי ונאה.
אמירה זו הזיקה מייד למסע הבחירות שלו ופגעה בצורה ניכרת ביכולתו לגייס כספים.
לאחר מכן דורגה האמירה במקום השני ברשימת "עשר פליטות הפה של מסעות הבחירות לשנת 2007" של מגזין טיים.
ביולי 2006 היה נתון ביידן פעם נוספת לביקורת על הערה מעוררת מחלוקת על תמיכתו בקהילת ההודים-אמריקאים: "היה לי קשר נהדר, בדלאוור, שם הגידול הרב ביותר באוכלוסיית ההודים-אמריקאים המגיעה מהודו.
אתה לא יכול ללכת לסבן אילבן או לדאנקן דונאטס אלא אם כן יש לך מבטא הודי עדין, אני לא מתלוצץ".
ביידן אמר מאוחר יותר כי ההערה לא נועדה להוות כינוי גנאי.
באופן כללי, ביידן התקשה לגייס כספים, נאבק למשוך אנשים לאספות הבחירות שלו, ולא הצליח להאפיל על הפופולריות הגוברת של יריביו הסנאטורים ברק אובמה והילרי קלינטון.
אחוז התומכים בו מעולם לא טיפס מעל לספרות בודדות בסקרים הלאומיים.
ב-3 בינואר 2008, סיים ביידן במקום החמישי את אספות הבחירה באיווה, והרוויח פחות מאחוז תמיכה ממשתתפי אספות הבחירה.
ביידן פרש מהמירוץ באותו ערב ואמר, "אין בי שום דבר עצוב הלילה [...] אין לי אף חרטה".
חרף חוסר ההצלחה בבחירות המקדימות, מעמדו של ביידן בעולם הפוליטי האמיר כתוצאה ממסע הבחירות שניהל ב-2008. בפרט, היא שינתה את היחסים בין ביידן לאובמה.
אף על פי שהשניים שירתו יחד בוועדת החוץ של הסנאט, הם לא היו קרובים: ביידן התרעם על עלייתו המהירה של אובמה ככוכב פוליטי מוביל, ואובמה תפס את ביידן כפטרוני ומתנשא.
במהלך המירוץ, אובמה למד להעריך את סגנון מסע הבחירות של ביידן ואת יכולתו לפנות לבוחרים ממעמד הפועלים; ביידן מצדו השתכנע שאובמה הוא "הדבר האמיתי".
זמן קצר לאחר שביידן פרש מהמירוץ הדמוקרטי לנשיאות, אמר לו ברק אובמה באופן פרטי כי הוא מעוניין למצוא לו מקום חשוב בממשל העתידי לכשיקום.
תחילה ביידן דחה את הבקשה של אובמה שישמש עמיתו למירוץ וייקח על עצמו את תפקיד סגן הנשיא, מחשש שקבלת התפקיד תפחית ממעמדו הנוכחי ומיכולתו להשפיע בסנאט, אך לאחר מכן שינה את דעתו.
ב-22 ביוני 2008, בעת ריאיון עיתונאי בתוכנית "פגוש את העיתונות" של רשת הטלוויזיה NBC, אישר ביידן כי על אף שלא פעל כדי להבטיח לעצמו מועמדות כסגן נשיא, הוא יקבל את המועמדות לתפקיד אם תוצע לו.
בראשית אוגוסט נפגשו אובמה וביידן בחשאי כדי לדון בריצה משותפת פוטנציאלית, וב-22 באוגוסט 2008 הודיע ברק אובמה באורח רשמי כי ביידן יהא עמיתו למירוץ.
העיתון "הניו יורק טיימס", לצד עיתונים אחרים, דיווח כי האסטרטגיה שמאחורי הבחירה בביידן כסגן הנשיא שיקפה את הרצון של אובמה לאזן את היעדר הניסיון שלו בזירה הבין-לאומית – ולא במטרה לסייע למפלגה הדמוקרטית לזכות במדינות מתנדנדות או להדגיש את מסר ה"שינוי" של אובמה.
פרשנים אחרים הדגישו את הפופולריות של ביידן בקרב מצביעים מהמעמד הבינוני וממעמד הצווארון הכחול, כמו גם את נכונותו לאתגר באגרסיביות את המועמד הרפובליקני ג'ון מקיין.
ביידן היה למועמד הרשמי של המפלגה הדמוקרטית לסגן הנשיא ב-27 באוגוסט אחרי שמועמדותו אושרה בהצבעה קולית בכינוס הוועדה הדמוקרטית הלאומית בדנוור שבקולורדו.
לאחר שנבחר למועמד המפלגה הדמוקרטית לסגן הנשיא, ביידן היה נתון לביקורת מטעם האחראי על הדיוקסיה הקתולית של וילמינגטון, הבישוף מייקל אנג'לו סלטרלי, על אי-התנגדותו של ביידן להפלות מלאכותיות.
אנשי הדת אישרו כי אם ייבחר לסגן הנשיא, ביידן לא יורשה לשאת דברים בבתי ספר קתוליים.
עד מהרה נאסר על ביידן לערוך את סקרמנט האוכריסטיה על ידי הבישוף של עיר הולדתו סקרנטון שבפנסילבניה, בשל תמיכתו בזכויות הפלה.
חרף זאת, ביידן המשיך לקבל את הסקרמנט (פולחן דתי נוצרי שבו מציינים את סעודתו האחרונה של ישו על ידי קידוש לחם ויין) בקהילת הכנסייה המקומית שלו בדלאוור.
ההחלטה בסקרנטון הפכה לנקודת מחלוקת בתחרות על מצביעים קתולים במדינות מתנדנדות.
היא עוררה ויכוח בין קבוצות קתוליות ליברליות, שסברו כי נושאים חברתיים אחרים צריכים להיחשב כיותר חשובים או שווי ערך לענייני הפלות, לבין קתולים שמרניים יותר שסברו שנושא ההפלות הוא בעל חשיבות מכרעת.
ביידן אמר שהוא מאמין שהחיים החלו בהפריה, אבל הוא לא יכפה את השקפותיו הדתיות האישיות על אחרים.
קמפיין סגן הנשיאות של ביידן זכה לתשומת לב עיתונאית מעטה יחסית, שכן מרבית העיתונות התמקדה במועמדת הרפובליקנית לסגנית הנשיא, מושלת אלסקה שרה פיילין.
כך למשל, במהלך שבוע אחד בספטמבר 2008, מצא המיזם לעיתונאות מצוינת של מרכז המחקר Pew כי שמו של ביידן נכלל רק בחמישה אחוזים מהסיקור החדשותי של המירוץ הנשיאותי, הרבה פחות משלושת המועמדים העיקריים האחרים (אובמה, מקיין ופיילין).
בכל זאת, ביידן מיקד את מסע הבחירות שלו באזורים מאותגרים-כלכלית במדינות מתנדנדות ופעל לחיזוק התמיכה של אנשי הצווארון הכחול במפלגה הדמוקרטית, בעיקר אלה שתמכו בהילרי קלינטון.
ביידן תקף את מקיין בחריפות, על אף הידידות האישית ארוכת השנים בין השניים.
על מקיין אמר: "הבחור שהכרתי, אינו עוד.
עם פרוץ המשבר הכלכלי העולמי ב-2008, חוק החירום לייצוב הכלכלה לשנת 2008 היה לנושא מרכזי במסע הבחירות.
ביידן הצביע בעד החלטת הקונגרס לנתב 700 מיליארד דולר אמריקני לייצוב הכלכלה, אשר עברה בסנאט ברוב של 25–74.
ב-2 באוקטובר 2008 השתתף ביידן ב"עימות הסגנים" מול פיילין.
סקרים שפורסמו אחרי העימות הצביעו על כך שבעוד פיילין חרגה מהציפיות של רבים מהבוחרים, ביידן ניצח בעימות באופן כללי.
ב-5 באוקטובר השהה ביידן את אירועי מסע הבחירות לימים אחדים בעקבות מותה של חמותו.
במהלך ימיו האחרונים של מסע הבחירות, התמקד ביידן באזורים פחות מאוכלסים, בעלי אוכלוסייה מבוגרת יותר וקשת-יום בעיקר בפלורידה, אוהיו ופנסילבניה.
לפי סקרי דעת קהל ביידן היה פופולרי באזורים אלה, בניגוד לאובמה.
נוסף על כך, ביידן ניהל אירועי בחירות גם במדינות רפובליקניות באורח מסורתי (קרוליינה הצפונית, וירג'יניה ומיזורי), כמו גם באזורים עם אוכלוסיות קתוליות גדולות.
בהוראת מטה הבחירות של אובמה, ביידן נשא את נאומיו בקצרה וניסה להימנע מלהביע דעות שנויות במחלוקת וחריגות, בין היתר לאחר שאמר כי הוא משער שגורמים זרים עוינים ינסו לבחון את אובמה אם וכאשר ייבחר לנשיא, הערה שמשכה תשומת לב שלילית.
בחוגים פרטיים הביע אובמה את תסכולו מפליטות הפה של ביידן באומרו: "כמה פעמים ביידן ילך להגיד משהו מטופש?" אנשי מטה הבחירות של אובמה כינו את פליטות הפה של ביידן "פצצות ג'ו" ומידרו את ביידן מדיונים אסטרטגיים חשובים, מה שעורר את חמתו של ביידן בסופו של דבר.
היחסים בין שני מטות הבחירות של אובמה וביידן נעשו מתוחים במשך חודש, עד שביידן התנצל בפני אובמה בשיחת טלפון והשניים טיפחו שותפות חזקה יותר.
יועץ התקשורת של אובמה, דייוויד אקסלרוד, אמר כי המשקל של ההערות הבלתי צפויות של ביידן קטן בהשוואה לתרומה החיובית של הפופולריות שלו בקרב מצביעים.
ב-4 בנובמבר 2008 נבחר ברק אובמה לנשיא, וביידן נבחר לסגן נשיא.
אובמה וביידן זכו ל-365 מקולות חבר האלקטורים בעוד מקיין ופיילין זכו ב-173. מקיין ופיילין זכו ב-46% מקולות האזרחים בעוד אובמה וביידן זכו ב-53%.
ביידן התמודד למושב בסנאט ולתפקיד סגן הנשיא במקביל, כפי שמותר על ידי החוק בדלאוור.
הוא זכה גם במרוץ לסנאט אחרי שהביס את מועמדת המפלגה הרפובליקנית כריסטין אודנל.
לאחר שזכה בשתי מערכות הבחירות, ביידן עיכב את התפטרותו מהסנאט, כדי שיספיק להישבע לתקופת כהונתו השביעית בסנאט ב-6 בינואר 2009. הוא הפך לסנאטור הצעיר ביותר שהחל אי-פעם את תקופת כהונתו השביעית, ואמר: "כל חיי, הכבוד הגדול שהוענק לי היה לשרת את תושבי דלאוור כנציגם בסנאט של ארצות הברית.
ביידן הצביע בפעם האחרונה בסנאט ב-15 בינואר, בעד ניתוב 350 מיליארד דולר לתוכנית הסיוע לנכסים בעייתיים במסגרת המאמצים לייצב את הכלכלה האמריקאית.
ביידן התפטר מהסנאט מאוחר יותר באותו יום ונשא דברי פרידה נרגשים במליאת הסנאט, שם בילה את רוב שנותיו הבוגרות.
בכך נחתמה כהונתו בת 36 השנים של ביידן בסנאט.
עם תחילת תקופת המעבר בין ממשלו היוצא של ג'ורג' ווקר בוש לממשלו הנכנס של הנשיא הנבחר אובמה, ביידן אמר שהוא נמצא בפגישות יומיומיות עם אובמה וכי מקיין היה ונותר ידיד נפשו.
שם הקוד שהוענק לביידן בידי השירות החשאי של ארצות הברית היה "קלטי", בשל שורשיו האיריים.
ביידן בחר במשפטן הדמוקרטי הבכיר ועוזרו, רון קליין, לראש הסגל שלו (אשר כיהן בעבר כראש הסגל של סגן הנשיא אל גור), ובראש לשכת מגזין טיים בוושינגטון הבירה, ג'יי קארני, למנהל התקשורת שלו.
הוא התכוון לבטל חלק מהתפקידים שמיסד קודמו בתפקיד, דיק צ'ייני, שהפך את התפקיד למרכז כוח אוטונומי.
ביידן אמר שהוא לא יבסס את תקופתו כסגן הנשיא לפי מישהו מקודמיו, ושהוא ישאף לספק ייעוץ והמלצות בכל החלטה קריטית שאובמה יידרש לקבל.
ביידן סיפר שהוא היה מעורב בכל פגישות הקבינט של ארצות הברית שנערכו במהלך תקופת המעבר.
הוא נקרא גם לעמוד בראש כוח המשימה החדש של הבית הלבן לענייני משפחות עובדות, יוזמה שמטרתה לשפר את הרווחה הכלכלית של המעמד הבינוני.
במעשהו האחרון כיו"ר ועדת החוץ של הסנאט, יצא ביידן למסע בעיראק, באפגניסטן ובפקיסטן בינואר 2009, ופגש מנהיגים ממדינות אלה.
ב-20 בינואר 2009 נהיה ביידן לסגן נשיא ארצות הברית ה-47. הוא הושבע לתפקיד לצד הנשיא ברק אובמה.
ביידן הוא סגן הנשיא הראשון מדלאוור והקתולי הראשון שהחזיק במשרה זו.
שופט בית המשפט העליון, ג'ון פול סטיבנס, ניהל את ההשבעה לתפקיד של ביידן.
בחודשים הראשונים של ממשל אובמה, לקח ביידן על עצמו תפקיד של יועץ מרכזי מאחורי הקלעים.
תפקיד אחד היה לגשר במחלוקות בין אנשי הצוות של הנשיא.
הנשיא השווה את מאמציו של ביידן לשחקן כדורסל "שמבצע דברים שונים שלא מופיעים בסופו של דבר בדף הסטטיסטיקות".
ביידן מילא תפקיד מפתח בהשגת תמיכת הסנאט בחקיקה שממשל אובמה קידם, והוא תרם באופן משמעותי למאמצים לשכנוע הסנאטור הרפובליקני ארלן ספקטר לעבור למפלגה הדמוקרטית.
ביידן הפסיד בעימות פנים-ממשלתי עם מזכירת המדינה הילרי קלינטון, כאשר התנגדותו לשליחת 21,000 חיילים נוספים למלחמת אפגניסטן לא התקבלה.
מאוחר יותר, במהלך 2009, כשאובמה שקל מחדש את האסטרטגיה באפגניסטן, הגישה הספקנית של ביידן לגבי המלחמה קיבלה ביטוי בולט יותר בבית הלבן.
ביידן ערך ביקורים בעיראק אחת לחודשיים, כולל נסיעות לבגדאד באוגוסט וספטמבר 2009 כדי לדון עם ראש ממשלת עיראק נורי אל-מאלכי ולהציג את עמדת ארצות הברית בנוגע לעתידה של עיראק.
בתקופה זו היה ביידן לאיש הממשל האחראי להעברת מסרים להנהגה העיראקית.
באופן כללי יותר, הפיקוח על המדיניות האמריקאית בעיראק היה בתחום אחריותו של ביידן.
ביידן אמר כי הטיפול בעיראק "יכול להיות אחד ההישגים הגדולים של הממשל הזה".
הביקור של ביידן בעיראק בינואר 2010, בעיצומה של סערה פוליטית בנוגע למועמדים שנפסלו להתמודדות בבחירות לפרלמנט העיראקי, הביא להחזרת 59 מועמדים מתוך כמה מאות מועמדים שנפסלו.
עד 2012 ערך ביידן שמונה נסיעות לשם, אך מעורבותו בפיקוח על המדיניות האמריקאית בעיראק פחתה עם הסגת צבא ארצות הברית מהמדינה ב-2011.
ביידן פיקח על יישום "חוק השיקום וההשקעה" (American Recovery and Reinvestment Act of 2009), שסיפק חבילת תמריצים לכלכלה האמריקאית ונועד לסייע בנטרול המיתון המתמשך.
הוא הדגיש כי רק מיזמים ראויים צריכים לקבל מימון.
הוא שוחח עם מאות מושלים, ראשי ערים וגורמים מקומיים אחרים במסגרת אחריות זו.
כאשר סיים את תפקידו בתחום זה בפברואר 2011 הוא הביע שביעות רצון מכך שלא היו מקרים רבים של בזבוז פדרלי או שחיתות.
לא לקח זמן רב עד שאובמה וביידן מסרו מסרים שונים בעקבות פליטות הפה של ביידן.
בסוף אפריל 2009 סטה ביידן מהמסר הרשמי של הממשל כשאמר שהוא נוטה להמליץ לבני משפחתו להמעיט בנסיעות במטוסים וברכבות תחתיות בעקבות התפרצות מגפת השפעת.
המסר של ביידן נסתר במהרה בתגובה של הבית הלבן.
התקרית הדגישה את המוניטין של ביידן כבעל נטייה לפליטות פה, וגרמה לו להיות מושא למערכוני סאטירה בתוכניות הלילה המאוחרות, שהציגו אותו כמוקיון בעל לשון משוחררת.
על רקע עלייה מתמשכת בשיעור האבטלה בסביבות יולי 2009, הודה ביידן כי הממשל "פירש בצורה לא נכונה את המצב הכלכלי", אך באותה נשימה חיזק את ממשל אובמה וטען שחבילת התמריצים תיצור מספר גדול יותר של מקומות עבודה.
באותו חודש, מזכירת המדינה הילרי קלינטון מיהרה להתנער מדבריו של ביידן שהביעו זלזול במעמדה של רוסיה כמעצמה.
למרות תקריות אלה, האמון שאובמה נתן בביידן לא נפגע וההשפעה של ביידן בממשל התרחבה.
ב-23 במרץ 2010, בטקס החתימה הרשמי על חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה קלטו המיקרופונים של העיתונאים שנכחו שבטקס את ביידן לוחש באוזנו של אובמה "זה ביג פאקינג דיל".
דובר הבית הלבן, רוברט גיבס, התייחס לפליטת הפה של ביידן ברשת החברתית "טוויטר" כשצייץ "וכן אדוני סגן הנשיא, אתה צודק".
עמיתו לשעבר של ביידן בסנאט, הסנאטור לינדזי גרהאם מקרוליינה הדרומית, אמר: "לולא פליטות הפה, לא היה ג'ו.
זה מישהו שאי אפשר שלא לחבב".
חרף המזג והאופי השונה שלהם, פיתחו אובמה וביידן במהלך כהונתם את הידידות ביניהם, בין השאר הודות לקשר בין סשה אובמה (בתו של אובמה) ומייסי ביידן (נכדתו של ביידן), שלמדו יחד בדלאוור.
ביידן נהג לאמץ גישה ביקורתית ולהטיל ספק בהנחות המוצא של הצעות מדיניות, מנהג שסייע לתהליכי קבלת ההחלטות בממשל.
אובמה אמר כי "הדבר הטוב ביותר אצל ג'ו הוא שכאשר אנו מתכנסים כולם ביחד, הוא באמת מאלץ אנשים לחשוב ולהגן על עמדותיהם, להסתכל על דברים מכל נקודת מבט אפשרית, וזה בעל ערך רב עבורי".
יועץ בכיר אחר של אובמה העיד גם הוא על ביידן ואמר שהוא "מוכן תמיד להיות 'הבואש בטוזיג המשפחתי' כדי לוודא שאנחנו כנים מבחינה אינטלקטואלית ככל האפשר".
בדיונים במועצה לביטחון לאומי לקראת מבצע חנית נפטון (במסגרתו חוסל אוסמה בין לאדן) ביידן יעץ לנקוט זהירות ולחכות לוידוא לנוכחותו של בן לאדן במתחם החשוד.
אולם הוא דיווח כי הוא יעץ לנשיא אובמה לסמוך על תחושותיו ולאשר את המבצע.
ביידן היה פעיל מאוד בקמפיין הדמוקרטי לקראת בחירות אמצע הכהונה שנערכו ב-2010, ושמר על אופטימיות לנגד תחזיות של הפסד צורב למפלגה הרפובליקנית.
בעקבות ההישגים של הרפובליקניים בבחירות ועזיבתו של ראש סגל הבית הלבן, רם עמנואל, נהפכו יחסי העבר של ביידן עם הרפובליקנים בקונגרס לחשובים הרבה יותר מבעבר.
ביידן הוביל את המאמץ הממשלתי המוצלח לזכייה בהסכמת הסנאט להסכם סטארט החדש.
ביידן תמך במציאת שביל ביניים בין הרפובליקנים לדמוקרטים בנוגע למדיניות המס.
עמדה זו, אותה הביע בבית הלבן, ולאחר מכן במשא ומתן הישיר שניהל עם מנהיג המיעוט הרפובליקני בסנאט מיץ' מקונל, סייעו ביצירת חבילת מס מפושרת, שהרחיבה באופן זמני את קיצוצי המס שהנהיג ממשל ג'ורג' ווקר בוש.
באוקטובר 2010, הצהיר ביידן כי אובמה ביקש ממנו להישאר עמיתו למירוץ לקראת הבחירות לנשיאות 2012. עם זאת, בעקבות ירידה בפופולריות של אובמה, ערך ראש סגל הבית הלבן ויליאם דיילי בשלהי 2011 סקר סודי וקבוצות מיקוד בנוגע לרעיון שמזכירת המדינה הילרי קלינטון תחליף את ביידן בתפקידו.
הרעיון נזנח כיוון שהתוצאות לא הראו שיפור משמעותי לטובת אובמה, ופקידים בבית הלבן אמרו מאוחר יותר שאובמה מעולם לא חיבב את האפשרות.
במאי 2012 ביידן הצהיר, ללא תיאום עם הבית הלבן, כי הוא תומך בנישואים חד-מיניים.
ההצהרה על עמדתו של ביידן זכתה לתשומת לב ציבורית ניכרת בהשוואה לעמדה של הנשיא אובמה, שתוארה כ"מתפתחת".
ההצהרה עוררה את חמת אובמה ואנשיו, מאחר שאובמה תכנן לשנות את עמדתו בנושא חודשים אחדים לאחר מכן בכינוס הוועדה הדמוקרטית הלאומית, וכיוון שביידן ייעץ בעבר לנשיא להימנע מלהביע את דעתו בנושא פן ייפגעו הבוחרים הקתולים.
ממשל אובמה ניסה בתחילה להמעיט בחשיבות ההצהרה של ביידן, אך תומכי זכויות להט"ב חגגו את ההצהרה ובתוך ימים נאלץ אובמה להודיע שגם הוא תומך בנישואים חד-מיניים.
ביידן התנצל בפני אובמה באופן פרטי על שהצהיר על עמדתו בנושא ללא תיאום עימו, בעוד אובמה אישר בפומבי שתמיכתו בנישואים חד-מיניים מגיעה מליבו.
ב-6 בספטמבר 2012 הפך ביידן למועמד הרשמי לתפקיד סגן הנשיא מטעם המפלגה הדמוקרטית בהצבעה קולית שנערכה בכינוס הוועדה הדמוקרטית הלאומית אשר התקיימה בשארלוט שבקרוליינה הצפונית.
ב-11 באוקטובר 2012 נערך העימות היחיד בין המועמדים לתפקיד סגן הנשיא, ביידן וחבר הקונגרס פול ריאן, בדנוויל שבקנטקי.
העימות נערך בהנחיית מרתה רדץ ועסק הן במדיניות פנים והן במדיניות חוץ.
בעקבות תבוסתו של אובמה בעימות הקודם והירידה בפופולריות של אובמה בסקרים בעקבות כן, קיוו במטה המפלגה הדמוקרטית שביידן יצליח לגבור על פול ראיין ובכך יקטין את המומנטום שהשיג רומני.
הדיון כלל שאלות הנוגעות להתקפה על הקונסוליה האמריקנית בלוב, איראן, מלחמת האזרחים בסוריה, ואפגניסטן.
חלק של הדיון שעסק במדיניות פנים כללו שאלות הנוגעות לבריאות, הפלות, החוב הלאומי, הביטוח הלאומי, הביטוח הרפואי והמסים.
ביידן נראה הרבה יותר נינוח בעימות מאשר ראיין, והיה התקפי בהרבה.
אחת מההתבטאויות של ביידן הייתה "זה שטויות" ("This is a bunch of malarkey") כדי לסתור את דבריו של ראיין.
בסופו של דבר לא היה מנצח ברור בעימות.
רוב הסקרים שנערכו לאחר מכן בתקשורת האמריקנית הראו כי ביידן הצליח להאט את המומנטום שצבר הקמפיין של רומני בעימות הבחירות הקודם.
ב-6 בנובמבר 2012 נבחרו הנשיא אובמה וסגנו ביידן לתקופת כהונה שנייה.
אובמה וביידן זכו ל-332 קולות מחבר האלקטורים והם זכו ב-51% מקולות הבוחרים בעוד רומני וראיין זכו ב-47%.
ב-20 בינואר 2013, ארבע שנים בדיוק לאחר השבעתם הראשונה, הושבעו אובמה וביידן לתפקידיהם כנשיא וכסגן הנשיא בהתאמה.
ביידן הושבע בטקס צנוע במעונו הרשמי על ידי שופטת בית המשפט העליון סוניה סוטומיור (טקס ההשבעה הציבורי נערך ב-21 בינואר).
ביידן עמד בראש צוות שניסה לגבש רפורמה בנוגע לפיקוח ובקרה על נשק בעקבות הטבח בבית הספר היסודי סנדי הוק, אך החקיקה שלמענה פעל לא אושרה בסנאט.
הצוות בהנהגתו של ביידן דרש לחזק את בדיקות הרקע הנפשיות שנעשות לרוכשי הנשק ולהגביר את הענישה של מי שייתפס מחזיק נשק ליד בתי ספר ומי שימסור כלי-נשק לקטינים.
בדצמבר 2012 גיבש ביידן פשרה בסנאט בעניין הצוק הפיסקלי, שאושרה אחרי חצות ברוב מוחלט.
"חוק האלימות נגד נשים" של ביידן אושר מחדש ב-2013. האישור מחדש הוביל להתפתחויות נוספות הקשורות ביצירת מועצת הבית הלבן לנשים ונערות, אשר נוסדה בכהונתו הראשונה, וכוח המשימה של הבית הלבן להגנה על תלמידים מתקיפה מינית, שהחל את פעילותו בינואר 2014. ביידן עמד בראש הצוות לצד ואלרי ג'רט .
לביידן עמדה איתנה בכל הנוגע לתקיפות מיניות.
לדוגמה, ביידן הצהיר בפני קורבן לתקיפה מינית באוניברסיטת סטנפורד: "עשית את זה [...] בתקווה שהכוח שלך ימנע פשע כזה כלפי מישהו אחר.
ב-2 באוקטובר 2014 אמר ביידן בבית הספר ג'ון פיצג'רלד קנדי לממשל באוניברסיטת הרווארד, כי פעולות שנקטו טורקיה, איחוד האמירויות הערביות ובעלות-ברית מזרח תיכוניות אחרות במטרה לסייע לקבוצות האופוזיציה הנלחמות נגד משטרו של נשיא סוריה בשאר אל-אסד מחזקות באופן לא מכוון את ארגון הטרור המדינה האסלאמית.
ב-6 באוקטובר התנצל ביידן בפני נסיך הכתר באבו דאבי מוחמד בן זאיד אאל נהיאן ובפני נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן על הערות אלו.
במהלך שנת 2015, סדרה של אירועים ותקריות בהם ביידן הניח את ידיו על נשים ונערות ושוחח איתן מקרוב משכה את תשומת ליבה של העיתונות ושל המדיה החברתית בארצות הברית.
ב-18 בפברואר 2015, בעת השבעתו של אשטון קרטר למזכיר ההגנה, הניח ביידן את ידיו על כתפי הרעיה של קרטר, סטפני, חרף אי-הנוחות הרבה ששידרה.
במקרה אחר, אחרי שניסה ביידן לנשק את בתו הצעירה של הסנאטור כריס קונס מדלאוור, אמר קונס: "לא, היא [הבת שלו] לא חושבת שסגן הנשיא הוא סוטה".
ב-17 בינואר 2015 שמעו סוכני השירות החשאי יריות מסוג בלתי ידוע של נשק בקרבת ביתו של ביידן שבדלאוור, אם כי ביידן ורעייתו ג'יל שהו במגוריהם שבוושינגטון.
ב-30 במאי 2015 הלך לעולמו בו ביידן, התובע הכללי של דלאוור ובנו הבכור של ביידן, אחרי התמודדות ארוכה עם סרטן המוח.
בהודעה שנמסרה ממשרד סגן הנשיא נכתב כי "משפחת ביידן כולה עצובה מעבר למה שמילים יכולות לתאר".
המחלה וחומרתה לא נחשפו לציבור; ביידן דאג להפחית מהעומס של סדר יומו הציבורי על מנת לבלות יותר זמן עם בנו, וזאת מבלי לעורר תשומת לב ציבורית.
ימים אחדים אחר מותו של בו, שלחו ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו ויו"ר האופוזיציה, יצחק הרצוג את תנחומיהם למשפחה של סגן הנשיא.
מותו של בו הכה גלים בארצות הברית, הן בשל היותו בנו של סגן הנשיא המכהן והן בשל העובדה שתכנן להתמודד למועמדות המפלגה הדמוקרטית לתפקיד מושל דלאוור ב-2016.
ב-12 בינואר 2017 העניק אובמה לביידן, בהפתעה גמורה, את מדליית החירות הנשיאותית במהלך מסיבת עיתונאים בחדר האוכל הממלכתי שבבית הלבן לרגל פרידה מביידן ורעייתו ג'יל.
אובמה אמר שהמדליה מוענקת לו על "האמונה באמריקאים, אהבת הארץ ושירות ארוך שנים שייחקק לדורות".
הייתה זו הפעם הראשונה והיחידה בה אובמה העניק את מדליית החירות הנשיאותית עם אות הוקרה, כבוד ששלושת קודמיו שמרו רק לנשיא לשעבר רונלד רייגן, למזכיר המדינה לשעבר קולין פאוול ולאפיפיור יוחנן פאולוס השני.
במרבית תקופת כהונתו השנייה, מסר ביידן כי הוא שוקל התמודדות למועמדות המפלגה הדמוקרטית לנשיאות במהלך הבחירות לנשיאות 2016. משפחתו, חבריו ותורמים פוליטיים החלו לעודד אותו כבר באמצע 2015 להודיע על הצטרפותו למירוץ אל הבית הלבן.
על רקע הצניחה בסקרים של הילרי קלינטון, שנבעה בין היתר בעקבות "פרשת המיילים" והאחוז הגבוה בציבור האמריקאי שהאמין כי אינה אמינה, דווח בתקשורת הלאומית כי ביידן שוקל ברצינות התמודדות בבחירות לנשיאות.
ב-11 בספטמבר 2015, עם התקרב מועד ההתמודדויות הפנימיות במפלגה הדמוקרטית, ביידן עדיין לא הודיע באורח רשמי על התמודדותו.
ביידן ייחס את מותו הטרי של בנו כנטל גדול על האנרגיה הרגשית שלו, ואמר כי "לאף אחד אין זכות להתמודד למשרה זו אלא אם כן הוא מוכן לתת לו 110 אחוז מעצמו".
עד לשלהי ינואר 2016, ביידן ואובמה לא הביעו את תמיכתם במועמד דמוקרטי כלשהו לנשיאות.
במקום קיום מסורתו לנסוע אל ננטקט כל חג ההודיה, בחר ביידן בשנה זו לטוס לאירופה ולהיוועד עם כמה ממנהיגי היבשת.
ביידן קיים פגישות עם מרטין אומאלי, לאחר שנפגש קודם לכן עם ברני סנדרס, אם כי אף אחת מהפגישות הללו לא נחשבה כתמיכה רשמית במועמדותם לנשיאות, שכן ביידן אמר שהוא ייפגש עם כל מועמד דמוקרטי לנשיאות שרק יבקש.
אובמה הכריז על תמיכתו בהילרי קלינטון ב-9 ביוני 2016, וביידן עשה כמוהו מאוחר יותר באותו היום.
ביידן וקלינטון היו אמורים להתכנס יחד במהלך מסע הבחירות בסקרנטון ב-8 ביולי, אך ההופעה המשותפת שלהם בוטלה על ידיה בעקבות רצח השוטרים בדאלאס יום קודם לכן.
לאחר תמיכתו הגלויה בקלינטון, הציג ביידן בפומבי את חילוקי הדעות שלו עם המדיניות של דונלד טראמפ, מועמד המפלגה הרפובליקנית, בריאיון עיתונאי שהעניק לג'ורג' סטפנופולוס בכינוס הוועדה הדמוקרטית הלאומית ב-26 ביולי, הצהיר ביידן כי מצביעים "מוסריים וממוקדים" לא יצביעו לטראמפ.
ב-2017 הצטרף ביידן לסגל אוניברסיטת פנסילבניה כפרופסור למדיניות חוץ, דיפלומטיה וביטחון לאומי, תוך שהוא מוביל את מרכז פן ביידן לדיפלומטיה ולמעורבות גלובלית.
בעודו משתתף בכנס של מרכז זה ב-30 במרץ 2017, שאל סטודנט את ביידן מה ברצונו לייעץ לנשיא דונלד טראמפ, וביידן הגיב ואמר שעל הנשיא להתבגר ולחדול מ"לצייץ" ברשת החברתית טוויטר על מנת שיוכל להתמקד במשרתו.
בריאיון שנתן ביידן לתוכנית "CBS הבוקר הזה" ב-18 באוקטובר 2018 אמר כי נדמה שממשל טראמפ מרגיש צורך לפנק מנהיגים אוטוקרטים ודיקטטורים כמו מנהיגי סעודיה, נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, המנהיג העליון של קוריאה הצפונית קים ג'ונג-און ונשיא הפיליפינים רודריגו דוטרטה.
באותו החודש אמר ביידן שאם המפלגה הדמוקרטית תיטול את הרוב בבית הנבחרים בבחירות לקונגרס, הוא מקווה שהדמוקרטים לא יפתחו בהליך הדחה נגד הנשיא טראמפ.
ב-13 בינואר 2017, הודיע, בדיוק שבוע לפני תום תקופת כהונתו כסגן הנשיא, כי לא יתמודד.
אולם, כעבור ארבעה ימים, ב-17 בינואר, דומה היה כאילו חזר בו מהחלטתו, ואמר: "אני ארוץ אם אוכל ללכת".
ועדת פעולה פוליטית הידועה בשם "הזמן לביידן" ("Time for Biden") הוקמה בינואר 2018, והיא פועלת למען הצטרפותו של ביידן למירוץ הנשיאותי.
בשלהי אפריל 2019 דווח באמצעי התקשורת כי ביידן עתיד להודיע על התמודדותו בבחירת המקדימות במפלגה הדמוקרטית לקראת הבחירות לנשיאות 2020. אף על פי שטרם הודיע באורח רשמי על התמודדותו, סקרי דעת קהל נערכו על אודות הצטרפותו למירוץ הנשיאותי ובכולם ניצב במקום הראשון כשאחריו ברני סנדרס.
ב-25 באפריל 2019 פרסם ביידן סרטון ברשתות החברתיות ובו הודיע באורח רשמי על כוונתו להתמודד בבחירות לנשיאות.
בין השנים 2016–2019 כלי תקשורת שונים הזכירו את ביידן כמועמד פוטנציאלי לנשיאות.
הוא היה מודאג גם מהצורך להיאבק על תרומות ומימון ומהשגות בנוגע לגילו המבוגר ועמדותיו הפוליטיות המרכזיות יחסית למועמדים אחרים, כדוגמת אליזבת וורן וברני סנדרס.
לעומת זאת, איבתו לנשיא דונלד טראמפ, היעדר ניסיון של מתמודדים אחרים במדיניות חוץ, ורצונו לטפח "פרוגרסיביזם כבניית גשרים" במפלגה, נמנו כגורמים שעשויים להוביל לכניסתו למקדימוֹת הדמוקרטיות.
בחודש מרץ ציין ביידן כי הוא אכן עשוי להתמודד, ובסופו של דבר השיק את מסע הבחירות שלו באורח רשמי ב-25 באפריל 2019. במאי 2019 בחר ביידן בפילדלפיה שבפנסילבניה לארח את מטה הבחירות שלו.
בזמן שערך גיוס כספים ב-18 ביוני 2019, אמר ביידן שאחד מכוחותיו החזקים ביותר הוא "להפגיש אנשים" והצביע על מערכות היחסים שלו עם ג'יימס איסטלנד והרמן טלמיידג', סנאטורים ממיסיסיפי ומג'ורג'יה בהתאמה, שתמכו בהפרדה גזעית.
הסנאטור קורי בוקר מניו ג'רזי וראש עיריית ניו יורק ביל דה בלאזיו היו אחדים מני רבים שמתחו ביקורת על אמרותיו של ביידן.
נושא זה עלה גם במהלך עימות הבחירות הראשון שנערך במפלגה הדמוקרטית.
הסנאטורית קמלה האריס תקפה את ביידן על יחסיו בעבר עם סנאטורים שתמכו בסגרגציה ועל התנגדותו בשנות ה-70 למימון הסעות של תלמידים כחלק מהניסיון להיאבק בהפרדה הגזעית בבתי ספר.
ביידן ספג ביקורת על הביצועים שהפגין בעימות הדמוקרטי ודירוגי התמיכה בו צנחו ב-10%.
באופן מפתיע, הנשיא טראמפ צידד בביידן ואמר כי להאריס ניתן "יותר מדי קרדיט" על העימות שלה עם ביידן.
בשנת 2019 העלה נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ טענות בתקשורת שג'ו ביידן דרש לפטר תובע אוקראיני במטרה להגן על האנטר ביידן ותאגיד בוריסמה אחזקות מפני חקירה.
הניסיון של טראמפ ללחוץ על ממשלת אוקראינה לחקור את האנטר ביידן הוביל לפתיחת הליך ההדחה של דונלד טראמפ בספטמבר 2019, שהסתיים בהדחתו על ידי בית הנבחרים, וזיכויו של טראמפ בסנאט.
בספטמבר 2020, חודשיים לפני מועד הבחירות לנשיאות 2020, התפרסם דו"ח של שתי ועדות בסנאט, שהובלו על ידי סנאטורים מהמפלגה הרפובליקנית ואשר חקרו את ההאשמות בשחיתות כנגד ג'ו ביידן ובנו האנטר בנושא אוקראינה.
הדו"ח העלה כי האנטר ביידן הפיק תועלת משם משפחתו המפורסם לשם סגירת עסקאות, ותפקידו בבוריסמה אחזקות בזמן שאביו היה סגן נשיא ואחראי על המדיניות כלפי אוקראינה יצרה מראית עין של ניגוד עניינים והטרידה בכירים במשרד החוץ האמריקאי.
עם זאת, לא נכתב בדו"ח שג'ו ביידן פעל להטיית המדיניות האמריקאית כלפי אוקראינה או פעל שלא כשורה.
במהלך רוב שנת 2019 נחשב ביידן למתמודד המוביל בבחירות המקדימות במפלגה הדמוקרטית 2020. עם התחלת המקדימוֹת של המפלגה הדמוקרטית נראה היה שהוא איבד את המומנטום שלו, כשנחל כישלונות באספות הבחירה באיווה וב, והגיע אל המקום החמישי אחרי ברני סנדרס, פיט בוטיג'ג', אליזבת וורן ואיימי קלובשר.
ביידן הצליח להתאושש מעט באסיפות הבחירה בנוואדה בהן הגיע למקום שני אחרי סנדרס.
נקודת המפנה היו בבחירות המקדימות בדרום קרוליינה ב-29 בפברואר, הראשונות בהן היה אחוז גדול של מצביעים אפרו-אמריקנים.
ביידן קיבל כמה ימים לפני ההצבעה את התמיכה של חבר הקונגרס ג'ים קלייבורן, ובבחירות המוקדמות זכה בניצחון מוחץ עם כמעט ממחצית הקולות.
ב"יום שלישי הגדול" שנערך ב-3 במרץ 2020, שבו התקיימו בחירות מקדימות ב-14 מדינות של ארצות הברית, הוא זכה ביתרון משמעותי בסך הכולל של הצירים בוועידה, ניצח ב-10 מהמדינות והפך שוב למועמד המוביל.
בהמשך הוא ניצח באילינוי, מיסיסיפי, מיזורי, ובאיידהו.
הוא רשם ניצחון נוסף במישיגן, המחלקת 147 צירים ומתוכם גרף ביידן 72. כמו כן, הוא הפסיד בדקוטה הצפונית ובמדינת וושינגטון הגיע לשוויון עם סנדרס מבחינת מספר הצירים, אם כי הגיע למקום הראשון מבחינת אחוז קולות הבוחרים.
ב-8 באפריל 2020 הודיע יריבו הראשי בבחירות המקדימות, ברני סנדרס, על פרישתו מהמירוץ לנשיאות.
כתוצאה מכך, נעשה ביידן המועמד המשוער של המפלגה הדמוקרטית לנשיאות.
ב-10 באפריל התקיימו לראשונה בחירות מקדימות לאחר פרישתו של סנדרס, באלסקה, שם זכה ביידן ב-11 צירים וב-55% מקולות הבוחרים.
ב-13 באפריל זכה ביידן לתמיכתו הרשמית של סנדרס.
ב-14 באפריל 2020 ביידן זכה לתמיכתו הרשמית של נשיא ארצות הברית לשעבר ברק אובמה, אשר תחתיו כיהן ביידן כסגן הנשיא.
בסרטון בן 12 דקות שפרסם אובמה ברשת החברתית "טוויטר" הצהיר כי "זה הזמן להילחם על מה שאנחנו מאמינים בו".
בכך הצטרף לשורה ארוכה של מאות אישים שהציגו את תמיכתם בביידן.
הודעת התמיכה של אובמה הגיעה שבוע ימים לאחר שהנשיא דונלד טראמפ אמר באופן מזלזל כי תמוהה העובדה שאובמה טרם הודיע על תמיכתו בביידן, זאת על אף שאובמה הצהיר בעבר כי לא יתמוך באף מתמודד עד שלא תתברר זהות המועמד המשוער.
יממה לאחר הודעת התמיכה של אובמה, זכה ביידן לתמיכתה של אחת מיריבותיו העיקריות בבחירות המקדימות, אליזבת וורן.
תמיכתה של וורן, שבעת פרישתה מהבחירות המקדימות מוקמה במקום השלישי מבחינת קולות הבוחרים, הייתה חשובה למסע הבחירות של ביידן.
עם הודעת התמיכה שלה, כל המתמודדים לשעבר בבחירות המקדימות התייצבו מאחורי ביידן.
ב-17 באפריל יצאו הדמוקרטים במדינת ויומינג להצביע בדואר בבחירות המקדימות, וביידן זכה ב-72% מקולות הבוחרים.
ב-22 באפריל זכה ביידן לתמיכתו של סגן נשיא ארצות הברית לשעבר אל גור.
באותו השבוע הוסיף ביידן לקבל תמיכה רשמית משתי דמויות מובילות אחרות במפלגה הדמוקרטית — יושבת ראש בית הנבחרים ננסי פלוסי, ומזכירת המדינה והמועמדת הדמוקרטית לנשיאות ב-2016 הילרי קלינטון.
ב-28 באפריל נערכו המקדימוֹת במדינת אוהיו, שם זכה ביידן בכ-73% מקולות הבוחרים.
ב-6 ביוני חצה ביידן את רף 1,991 הצירים שנדרשו על מנת שיבטיח את המועמדות הדמוקרטית לנשיאות.
זאת לאחר שזכה בכל הבחירות המקדימות שהתקיימו ב-2 ביוני, בהן חולקו 479 צירים ממחוז קולומביה, מונטנה, אינדיאנה, מרילנד, ניו מקסיקו, פנסילבניה, רוד איילנד ודקוטה הדרומית.
ב-11 באוגוסט הכריז ביידן שהוא בחר בקמלה האריס להיות המועמדת לתפקיד סגנית הנשיא.
השניים זכו במועמדות באופן רשמי מטעם המפלגה הדמוקרטית ב-18 באוגוסט 2020 במהלך הוועדה הדמוקרטית הלאומית.
התוכנית המקורית של המפלגה הייתה לערוך את הוועדה במילווקי, אך עקב מגפת הקורונה התקיים חלק הארי שלה באופן וירטואלי.
ביידן והאריס נאמו מוילמינגטון, עיר המגורים של ביידן בדלאוור.
העימות הנשיאותי הראשון בין טראמפ לביידן נערך בקליבלנד ב-29 בספטמבר, בהנחיית כריס וולאס.
ערב העימות סקרי בחירות ניבאו יתרון משמעותי לביידן.
מגפת הקורונה והשפעתה על הכלכלה הייתה נושא מרכזי בעימות.
ביידן הציג את תגובת הממשל למגפה ככישלון וטען שטראמפ הוא "הנשיא הגרוע ביותר שהיה באמריקה מעולם".
על רקע תגובת הממשל למהומות שפרצו אחרי רצח ג'ורג' פלויד, האשים ביידן את טראמפ גם בגזענות, פילוג וליבוי עימותים על רקע גזע.
נושא נוסף היה עתיד בית המשפט העליון, בעקבות מותה של רות ביידר גינסבורג כשבועיים לפני העימות וההכרזה של טראמפ על מועמדותה של איימי קוני בארט.
העימות התאפיין בחוסר סדר וחילופי האשמות, כאשר טראמפ הפריע באופן תדיר לדברים של ביידן ושל וולאס.
בשלב מסוים בעימות השיב לו ביידן, "אולי תשתוק כבר, בן אדם".
ב-6 באוקטובר נשא ביידן נאום בגטיסברג שבדרום פנסילבניה, נקודת הציון לקרב גטיסברג והמקום בו נשא לינקולן את נאום גטיסברג.
ביידן ביקש לצייר את המצב הקיים כמצב של קיטוב חברתי ופוליטי ולשדר מסר מאחד שיבדיל אותו מטראמפ, אם כי טראמפ לא הוזכר בנאום.
הוא אמר, "כשאני מסתכל על אמריקה היום, אני מודאג.
האמון שלנו זה בזה הולך ופוחת.
יותר מדי אמריקנים רואים את החיים הציבוריים לא כמרחב שבו אנו מגשרים על ההבדלים בינינו, אלא כהזדמנות למלחמה טוטאלית ובלתי מתפשרת בין הפלגים.
במקום להתייחס למפלגה האחרת כאופוזיציה, אנו מתייחסים אליה כאויב.
לקמפיין של ביידן היה יתרון משמעותי בגיוס כספים.
בשבועיים הראשונים של חודש אוקטובר גייס ביידן כ-130 מיליון דולר, לעומת 44 מיליון דולר שגויסו על ידי טראמפ.
באותה תקופה הקמפיין של ביידן היו הוצאות של 127 מיליון דולר על פרסום, בעוד הקמפיין של טראמפ הוציא 45 מיליון דולר.
היתרון נשמר גם בשבועיים האחרונים לקמפיין, כשלרשות ביידן עמדו 162 מיליון דולר ולרשות טראמפ 44 מיליון דולר.
עימות נשיאותי נוסף היה אמור להתקיים ב-15 באוקטובר, אך הוא בוטל עקב התפרצות מגפת הקורונה בבית הלבן וסירובו של טראמפ, שחלה גם כן ואושפז, לערוך את עימות באופן וירטואלי.
בעקבות הביטול קבע ביידן מפגש בוחרים ששודר ברשת ABC ב-15 באוקטובר.
טראמפ, בתגובה, קבע גם כן מפגש בוחרים ששודר ברשתות NBC, CNBC, ו-MSNBC.
על אף שהמפגש של טראמפ שודר ביותר רשתות, על פי מדד נילסן, באירוע של ביידן צפו 700,000 יותר אנשים מאשר בזה של טראמפ.
ב-22 בספטמבר התקיים בנאשוויל העימות הנשיאותי השני והאחרון לפני הבחירות.
קריסטן ולקר הנחתה את העימות.
כדי למנוע אי סדר בדומה לעימות הראשון, המיקרופונים של המתמודדים הושתקו בזמנים שונים לאורך העימות.
ביידן ביקר את טראמפ על ניהול משבר הקורונה והמשבר הכלכלי.
טראמפ מצדו האשים את ההנהגה במדינות דמוקרטיות, וביידן השיב במסר של אחדות, "אני לא רואה את הדברים כפי שהוא רואה אותם – מדינות כחולות ומדינות אדומות – בשבילי הן כולן ארצות הברית".
בנושא הבריאות פירט ביידן גם לגבי תוכניתו ליצירת ביטוח בריאות לאומי.
על מנת להפריד בין תוכנית זו לבין חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה (האובמה-קר), כינה ביידן את תוכניתו "ביידן-קר".
הוא ביקר גם את מדיניות ההגירה של הנשיא, תוך הדגשת הדיווחים על כך שהממשל מפריד בין ילדים של מהגרים לא חוקיים להוריהם, ואמר שטראמפ הוא "אחד הנשיאים הגזעניים ביותר שהיו לנו בהיסטוריה".
בנוסף הוא הצהיר על כוונתו להעלות את שכר המינימום במדינה, בעוד שטראמפ הצהיר כי זהו נושא שצריך להישאר בשליטת המדינות.
טראמפ מצדו המשיך לתקוף את ביידן ומשפחתו על שחיתות לכאורה בעסקיהם עם גורמים באוקראינה.
הוא הדגיש את נושא אכיפת החוק והכריז שהוא עשה יותר מכל נשיא אחר מאז אברהם לינקולן למען אפרו-אמריקאים, תקף את ביידן על כך שקידם בעבר חוקי אכיפה נוקשים שפגעו באופן לא פרופורציונלי באוכלוסייה השחורה וכינה את עצמו "האדם הכי פחות גזעני בחדר".
הקמפיין של ביידן התמקד במדינות מתנדנדות, שבהם הפסידה הילרי קלינטון בבחירות ב-2016: פנסילבניה, מישיגן, ויסקונסין, אוהיו ופלורידה.
עם זאת, בשבוע האחרון לפני הבחירות ערך ביידן אירועי בחירות במדינות שבהן סקרים הראו פוטנציאל לניצחון על אף שהן נחשבו ל"אדומות" ושטראמפ ניצח בהן בקלות ב-2016, ג'ורג'יה ואיווה (לבסוף ניצח ביידן בג'ורג'יה אך הפסיד כצפוי באיווה).
האריס ערכה אירועי בחירות בטקסס ואריזונה (באריזונה ניצחו ביידן והאריס את טראמפ אך גם בטקסס כצפוי הפסיד ברוב מכריע לטראמפ).
ביידן נבחר לנשיא ה-46 של ארצות הברית בנובמבר 2020 כשהוא מנצח את הנשיא המכהן דונלד טראמפ.
ביידן זכה ב-306 אלקטורים לעומת 232 שקיבל טראמפ.
טראמפ סירב להודות בתבוסתו ולקבל את ניצחונו של ביידן ואף הכריז כי הוא המנצח בבחירות, והגיש מספר תביעות נגד האופן בו התנהלו הבחירות במספר מדינות – באריזונה, ג'ורג'יה, מישיגן, נבדה, פנסילבניה, ויסקונסין וטקסס.
כמעט כל התביעות נידחו על ידי בתי המשפט או הוסרו על ידי התובעים.
ב-14 בדצמבר בחר חבר האלקטורים בביידן לנשיא ארצות הברית.
אולם גם לאחר מכן המשיך טראמפ לטעון בטוויטר שהבחירות זויפו, וקרא לבוחרים הרפובליקנים להפעיל לחץ על נציגיהם בבתי הנבחרים, לפעול לשינוי תוצאת הבחירות.
ב-6 וב-7 בינואר 2021 ניהל הקונגרס את ספירת קולות חבר האלקטורים, שהופרעה אך לא סוכלה על ידי הסתערות תומכיו של טראמפ על הקפיטול.
טקס השבעתו של ביידן התקיים ב-20 בינואר 2021. על האירוע הוטלו הגבלות חריפות בשל מגפת הקורונה.
ביום השבעתו היה ביידן בן 78 וחודשיים, הנשיא המבוגר ביותר בעת השבעתו (בשיא הקודם החזיק טראמפ, שהיה בן 70 בעת השבעתו) והנשיא המכהן המבוגר ביותר (בשיא הקודם החזיק רונלד רייגן, שהיה בן 77 כשסיים את כהונתו).
הוא גם הנשיא הראשון שמדינת הבית שלו היא דלאוור.
בנוסף, הוא הנשיא הקתולי השני בהיסטוריה אחרי ג'ון פיצג'רלד קנדי; והנשיא השני, אחרי ריצ'רד ניקסון, שנבחר לנשיאות לאחר שתמה כבר כהונתו כסגן הנשיא.
ביידן נכנס לתפקיד במהלך מגפת הקורונה שהכתה בארצות הברית.
לאחר כניסתו לבית הלבן, חתם על 17 צווים נשיאותיים, הכוללים חיוב בעטיית מסיכות במבנים פדרליים, חזרה לארגון הבריאות העולמי והסכם פריז, ביטול ההגבלות על הגירה ממדינות מוסלמיות ועצירת בניית החומה בגבול מקסיקו, הבטחה ופיקוח על שוויון גזעי ועוד.
עם היבחרו לנשיאות הבטיח ביידן להרכיב קבינט "שנראה כמו אמריקה", שמייצג לדבריו קבוצות שונות בחברה, בהן נשים, שחורים, לטינים ולהט"בים.
על פי הדיווחים בארצות הברית, 50% מהאישים שיאיישו את הקבינט של ארצות הברית יהיו לא-לבנים, אחרי שבחר לתפקיד סגניתו את קמלה האריס, האישה האפרו-אמריקאית והדרום אסייתית הראשונה לכהן במשרה זו.
ברקע משבר האקלים הכריז ביידן כי ימנה את ג'ון קרי כשליחו המיוחד לענייני אקלים.
ביידן אמר שבראש סדר העדיפויות שלו המלחמה בנגיף הקורונה, שינויי האקלים "ועמידה לצד הדמוקרטיה וזכויות האדם ברחבי העולם".
הוא דיבר על בנייה מחדש של הבריתות וחזרה לגישה רב-לאומית במדיניות החוץ ולשיתוף פעולה עם הקהילה הבין-לאומית תוך קידום הביטחון הלאומי יחד עם דיפלומטיה.
מדיניות החוץ של ממשלו מעדיפה שימוש בדיפלומטיה ולא בכוח צבאי כפתרון.
כך, נתמכה פעילות האו"ם לסיום מלחמת האזרחים בתימן.
ביידן תמך בחידוש הסכם עם איראן בנושא תוכנית הגרעין שלה.
לפי האסטרגיה של ממשלו, ארצות הברית "מחויבת לביטחון הברזל של מדינת ישראל ותעבוד עם שותפיה להרתיע תוקפנות איראנית ולמנוע הפצת נשק גרעיני ...
נשבש את רשתות הטרור של אל קאעידה ודומיו ונמנע את התחדשות המדינה האסלאמית".
במרץ 2021, קיים ועידת פסגה ראשונה עם מנהיגי הודו, יפן ואוסטרליה.
ב-24 באפריל 2021, הפך לנשיא הראשון אשר הכיר ברצח העם הארמני.
ביידן וראש ממשלת עיראק, מוסטפא אל-כאזימי סיכמו על הפסקת פעילות מבצעית בעיראק עד סוף 2021. חיילים אמריקאים יישארו בעיראק כדי "להישאר זמינים" ולסייע באימון הכוחות העיראקיים.
באותה העת רובם כבר עסקו בעיקר בייעוץ.
בנובמבר 2022, לאחר כישלון מגעים ושיחות מושכות שנערכו בווינה, אמר ביידן כי הסכם הגרעין עם איראן "מת".
ב-15 באפריל 2021 הכריז ביידן כי ב-1 במאי הכוחות האמריקאים באפגניסטן יחזרו לארצות הברית, בצעד שלא תואם עם הממשל האפגני להביא להתחדשות בלחימה העזה עם הטליבאן.
מייד לאחר תחילת נסיגת כוחות ארצות הברית מאפגניסטן, השתלטו הטליבאן על אפגניסטן והתפוררה הממשלה האפגנית.
ביידן לא התחרט על המהלך ואמר שהאפגנים צריכים להילחם בעצמם על מדינתם.
לטענתו, משימתה של מדינתו באפגניסטן הושגה ושהיא הייתה למגר את הטרור נגד האמריקנים ולא "לבנות אומה" או להילחם במלחמה שלא משרתת את האינטרסים שלה להשקפתו.
בפברואר 2022, הורה להתחיל את המבצע שהוביל לסופו של ראש ארגון הטרור דאעש, אבו אבראהים אל-האשמי.
ביולי 2022, חוסל גם ראש ארגון הטרור אל-קאעדה, איימן א-זוואהירי.
בתחילת כהונתו, התקררו יחסי ארצות הברית–רוסיה.
באפריל 2021, הוטלו סנקציות חדשות על רוסיה בעקבות ההתערבות בבחירות לנשיאות ארצות הברית ועבירות סייבר נוספות שהממשל האמריקני טוען כי ביצעה.
ביוני 2021 נערכה פגישת פסגה.
נעשו ניסיונות למנוע הידרדרות עם רטוריקה דיפלומטיה והצגת מודיעין על כוונות רוסיה.
המשבר הסלים והחלה הפלישה הרוסית לאוקראינה.
ארצות הברית לא שלחה חיילים לאוקראינה אך סיפקה סיוע כלכלי וביטחוני.
הוטלו סנקציות רבות על רוסיה ובלארוס בשיתוף עם מדינות רבות.
במהלך נשיאותו של ביידן המשיכה ההסלמה ביחסי ארצות הברית–סין שחלה בתקופת הממשלים הקודמים.
בתגובה לתקופנות סינית במרחב של מזרח אסיה, ממשל ביידן פעל לקדם בריתות כלכליות וביטחוניות עם מדינות האזור, כמו גם חיזוק הברית לדיאלוג ביטחוני רב-צדדי ("הקוואד") הקיימת.
בספטמבר 2021, ביידן הכריז על ברית אסטרטגית וביטחונית חדשה בין ארצות הברית, אוסטרליה ובריטניה – ברית AUKUS.
במאי 2022 ביקר לראשונה במזרח אסיה כנשיא.
הוא קידם תוכנית, המכונה "המסגרת הכלכלית האינדו-פסיפית" (IPEE), אשר תהיה משקל נגד לשותפות הטראנס-פסיפית (TTP).
החל ב-2022 חלה הסלמה מחודשת בין סין לטאיוואן, וצבא השחרור העממי ביצע הפרות של המרחב האווירי הטאיוואני.
נוכח תרגיל צבאי סיני באזור, עלה חשש כי סין עומדת לקראת פלישה לטאיוואן.
בתגובה לכך, ביידן קידם ב-2 באוגוסט את ביקור יו"ר בית הנבחרים ננסי פלוסי בטאיוואן על אף המחאה הסינית התקיפה.
סין הכחישה את הטענות כי היא מבצעת ריגול בארצות הברית ובקנדה.
בתגובה לאירוע הנשיא ביידן ביטל את ביקורו המיועד של מזכיר המדינה בלינקן בבייג'ינג וב-4 בפברואר, לאחר ארבעה ימים של מעקב אחר הבלון, הוא יורט בהוראה נשיאותית.
ב-14 בנובמבר 2023, במסגרת התנגדותם של ארגון הטרור השיעי החו'תים למלחמת חרבות ברזל איימו כי בכוונתם לפגוע ולמנוע את כניסתן של ספינות תובלה ישראליות ולא ישראליות לים סוף.
הם הכריזו על הטלת מצור ימי על חופי אילת והחלו לתקוף אוניות סוחר בבאב אל-מנדב, שלטענתם היו בבעלות ישראלית או מיועדות לעגון בישראל, אך לאחר בדיקה התברר שאלו אוניות משא בין-לאומיות.
בפועל, גם ספינות שלא קשורות לישראל הותקפו, ונכון לאמצע דצמבר 2023, יותר מ-20 ספינות דיווחו על תקריות מסוג זה.
לפי דיווח ב"וול סטריט ג'ורנל", אוניית ביון איראנית שפועלת בים האדום מאתרת ספינות עבור החות'ים ומספקת שירותי מכ"ם כדי להכווין טילים וכטב"מים עליהן.
ארצות הברית ביקשה מישראל שלא לתקוף אותה בעצמה כדי למנוע מלחמה אזורית כוללת.
ריבוי התקריות גרם לכך שחברות ספנות מרכזיות הודיעו שלא יעברו דרך ים סוף, והפנו את האוניות להפלגה דרך כף התקווה הטובה בדרום אפריקה, דבר שהאריך את משך ההפלגה בשבועיים, ייקר משמעותית את עלות ההפלגה, ופגע בכלכלת מצרים.
בין החברות שהודיעו על כך שיימנעו משיט בים האדום נמנים מארסק ותאגיד הנפט BP.
מחיר הביטוח לאוניות שעוברות בים סוף עלה בחדות מתחילת ההתקפות.
בתגובה לכך ממשל ביידן פעל להקים קואליציה צבאית המשלבת כוחות חיל הים מ-20 מדינות בהובלת ארצות הברית, שהוקמה בדצמבר 2023, במטרה לאבטח ספינות מסחריות הנעות בנתיב השיט בים האדום ובמפרץ עדן מפני ניסיונות תקיפה של החות'ים במסגרת מעורבותם במלחמה.
במהלך קמפיין הבחירות לנשיאות הבטיח ביידן לקדם תוכנית נרחבת להמרצת המשק האמריקאי בעקבות משבר הקורונה, השקעה נרחבת בתשתיות והשקעה נוספת בהתמודדות עם משבר האקלים, תוכניות תמיכה חברתית ובהרחבת הגישה של אזרחים לשירותי הבריאות.
לתוכנית ניתן השם Build Back Better ("לבנות שוב טוב יותר").
החלק הראשון של התוכנית כלל הוצאות בסך 1.9 טריליון דולר להמרצת המשק בעקבות משבר הקורונה.
הוא קיבל את אישור הקונגרס, עם תמיכה של כל הנציגים הדמוקרטים וללא תמיכה של רפובליקנים.
ביידן חתם על "חוק תוכנית ההצלה האמריקאית של 2021" ב-11 במרץ 2021.
החלק השני של התוכנית, השקעה בתשתיות, והחלק השלישי, השקעה בשירותים חברתיים, גישה לשירותי בריאות וטיפול במשבר האקלים, היו במהלך 2021 נושא למשא ומתן בין הפלג הפרוגרסיבי במפלגה הדמוקרטית לפלג המתון.
החלק השני (Infrastructure Investment and Jobs Act) כולל השקעה של יותר מטריליון דולר בתשתיות, ובכלל זאת השקעה בכבישים, גשרים, תחבורה ציבורית, מסילות רכבת, תחנות הטענה לרכבים חשמליים, גישה לאינטרנט בפס רחב, שדות תעופה ותשתיות מים.
הצעת החוק אושרה על ידי הסנאט, בתמיכה של כל הסנאטורים הדמוקרטים ו-19 סנאטורים רפובליקנים.
היא אושרה בבית הנבחרים ב-5 בנובמבר, בתמיכה של כל הנציגים הדמוקרטים מלבד שישה ו-13 נציגים רפובליקנים.
ביידן חתם על ההצעה ב-15 בנובמבר ובכך היא הפכה לחוק.
החלק השלישי של התוכנית (Build Back Better Act) כלל בתחילה תוכנית להוצאות של 3.5 טריליון דולר לטיפול במשבר האקלים, הוצאות חברתיות והשקעה בגישה לשירותי בריאות.
אולם, לאחר שתוכנית זו לא זכתה לתמיכה מצד נציגים דמוקרטים מתונים, קודמה תוכנית מצומצמת יותר הכוללת הוצאות של 1.75 טריליון דולר.
התוכנית בגרסתה המצומצמת כולל השקעה באנרגיה נקייה.
בנוסף, היא כוללת, בין השאר, הוצאות לסיוע במימון חינוך לילדים צעירים, דיור, השכלה גבוהה, הרחבה של תוכנית מדיקייר והוצאות נוספות הקשורות בחוק הגנת החולה וטיפול בר השגה.
חלק מהמימון להוצאות אלה יגיע מהעלאת המס לאנשים שמרוויחים יותר מ-400,000 דולר בשנה ויצירת מס מינימלי על חברות בין-לאומיות.
נציגים פרוגרסיבים בבית הנבחרים התעקשו בתחילה שהחוק ליישום התוכנית יעבור יחד עם החוק ליישום התוכנית להשקעה בתשתיות, אך נציגים דמוקרטים מתונים סירבו לתמוך בחוק עד שיתקבל דו"ח של משרד התקציב של הקונגרס (CBO) לגבי ההתאמה בין מקורות המימון להוצאות.
כפשרה, ב-5 בנובמבר, עת הצביעו הנציגים על תוכנית ההשקעה בתשתיות, התחייבו הנציגים המתונים להעביר את החוק עד 15 בנובמבר, אם ההערכות של ה-CBO יתאמו את ההערכות של הבית הלבן.
ב-18 בנובמבר נמסר מה-CBO שהצעת החוק, אם תעבור, תגדיל את הגירעון של ארצות הברית ב-367 מיליארד דולר לאורך תקופה של עשר שנים.
למרות זאת, הצעת החוק קיבלה את אישור בית הנבחרים ב-19 בנובמבר ועברה לדיון בסנאט.
התכנית נגנזה בעקבות התנגדות בסנאט, כאשר הסנאטור הדמוקרטי המתון ג'ו מנצ'ין, שהתנגד להוצאות הענק בתוכנית, הצביע נגדה.
ביולי 2021 חתם ביידן על צו נשיאותי בניסיון להיאבק במונופולים ולעורר תחרות רבה יותר.
הוא הגדיר עצמו כקפיטליסט גאה והדגיש כי "קפיטליזם ללא תחרות אינו קפיטליזם, אלא ניצול".
בנוסף התייחס למדיניות הרגולטורית ב-40 השנים הקודמות: "עכשיו אנחנו 40 שנה בניסוי שנותן לחברות ענק לצבור יותר ויותר כוח ...
פחות צמיחה, השקעה מוחלשת, פחות עסקים קטנים.
ניסיון לבטל את הקיצוץ במיסי החברות שקידם קודמו נבלם בסנאט.
בנובמבר 2021, בניסיון למתן את המחירים, שוחררו מאגרי נפט בניגוד לעמדת אופ"ק פלוס.
המשק התמודד עם עליה באינפלציה כתוצאה מעלייה משמעותית בהוצאות הממשלה.
נגד האינפלציה, הוחלט להחל אמצעים לקדם מדיניות מוניטרית מרוסנת, ונגיד הפדרל ריזרב, ג'רום פאואל, העלה את הריביות במטרה להאט את הפעילות הכלכלית ולגרום לדפלציה שתשיב את המחירים לערכם המקורי לפני האינפלציה.
האינפלציה הגיעה לשיאה ביוני 2022, עם נתון של 9.1%, אך התמנה לקראת סוף השנה, עם 6.5% בדצמבר.
במהלך 2022, הבית הלבן והדמוקרטים בקונגרס האמריקאי גיבשו תוכנית שנועדה להיאבק באינפלציה.
הם תכננו לצרף לתוכנית גם גרסה מקוצצת של Build Back Better לאחר שהושגו הסכמות בסנאט.
החוק, שאת הגשתו לקונגרס יזמו הסנאטורים צ'אק שומר וג'ו מנצ'ין והיווה למעשה פשרה בין הפלגים של המפלגה הדמוקרטית, אושר.
האינפלציה, לצד נפילות בשוק ההון שהושפעו בין היתר ממלחמת אוקראינה–רוסיה, הובילו לספקולציות בדבר מיתון כלכלי אפשרי.
עד סוף 2022 הכלכלה התייצבה ושבה לפסי צמיחה.
באוגוסט 2022 הודיע על שמיטת חובות של סטודנטים לפי תנאים מסוימים.
בית המשפט העליון ביטל את ההחלטה.
בתחילת 2023, פורסם כי האבטלה צנחה לרמה הנמוכה ביותר מאז שנת 1969.
בספטמבר 2023 הגיע ביידן למישיגן להביע הזדהות עם שביתת איגוד עובדי הרכב, שמחו על תנאי העסקתם.
זו הפעם הראשונה שבה נשיא ארצות הברית מפגין תמיכה במחאה של ארגון עובדים.
במהלך אחד העימותים לקראת בחירת מועמד המפלגה הדמוקרטית לנשיאות בשנת 2020, הבטיח ביידן שאם ייבחר הוא ימנה, לראשונה בתולדות ארצות הברית, שופטת שחורה לבית המשפט העליון.
הוא קיים הבטחה זו לאחר שהסנאט אישר את מינויה של קטנג'י בראון ג'קסון, שופטת בית המשפט הפדרלי לערעורים במחוז קולומביה, כמחליפתו של סטיבן ברייר.
בסוף 2022 פרצה שערורייה סביב גילויים של מסמכים מסווגים במעונות מגוריו של ביידן, כאשר מסמכים אלו נועדו להיות בחזקת הארכיון הלאומי של ארצות הברית.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2024
לאחר חודשים של ספקולציות, ביידן הכריז ב-25 באפריל 2023 על כוונתו לרוץ לבחירה מחדש כנשיא בבחירות 2024, כשקמלה האריס שוב כסגניתו.
הקמפיין החל באותו יום ארבע שנים לאחר השקת הקמפיין שלו לנשיאות ב-2020 ביום הכרזתו, סקר של גאלופ הראה את דירוג ההסכמה של ביידן על 37 אחוזים, כאשר רוב המשיבים ציינו את הכלכלה כדאגה הגדולה ביותר.
במהלך הקמפיין שלו, הוא קידם מדיניות כלכלית המכונה "Bidenomics" לאחר מגפת COVID-19 פעמים רבות חזר על כוונתו "לסיים את העבודה" כסיסמה פוליטית.
חששות בריאותיים עלו לגבי ביידן במהלך נשיאותו, בעיקר בגילו וביכולתו לכהן כהונה שנייה.
חששות אלו הגיעו לשיא ביוני 2024, לאחר עימות טלוויזיוני בין ביידן לבין המועמד המפלגה הרפובליקנית דונלד טראמפ.
ביידן ספג ביקורת קשה, כאשר פרשנים אמרו כי לעיתים קרובות הוא איבד את קו המחשבה שלו, ענה לשאלות בצורה לא ברורה, נראה עצבני, דיבר בקול צרוד, ולא הצליח להיזכר בסטטיסטיקה או להביע את דעתו בבירור במספר הזדמנויות.
בעלי טורים רבים בעיתונים הכריזו שטראמפ הוא המנצח, וסקרים הראו כי הרוב המכריע של הציבור האמין שטראמפ ניצח.
לאחר שהדיון עורר שאלות בנוגע לבריאותו, ביידן עמד בפני קריאות לפרוש מהמירוץ מצד דמוקרטים עמיתים וממועצות המערכת של מספר עיתונים גדולים.
עד 19 ביולי, יותר מ-30 דמוקרטים בכירים קראו לפרישתו.
למרות קריאות רבות להסיר את מועמדותו, ביידן התעקש שוב ושוב שהוא יישאר מועמד.
עם זאת, ב-21 ביולי, פורסם מכתב חתום בחשבון ברשת ה-X שלו בו הוא הודיע על פרישתו מהמועמדות, וקבע שזה "לטובת המפלגה שלי והמדינה".
ביידן הוא הנשיא המכהן הראשון הכשיר להיבחר מחדש שהסיר את מועמדותו לנשיאות מאז לינדון ג'ונסון ב-1968, והנשיא הראשון בתולדות ארצות הברית שבחר שלא להיבחר מחדש לאחר שכבר זכה במקדימוֹת.
ב-21 ביולי 2024 הודיע ביידן כי הוא פורש מהמירוץ ומעניק את תמיכתו לסגניתו קמלה האריס.
בפברואר 2025, פורסם כי ביידן חתם על חוזה ייצוג עם סוכנות CAA האמריקאית.
זאת לאחר שהיה מיוצג בעבר על ידי CAA בין השנים 2017–2020, ולאחר שסיים את כהונתו כסגן הנשיא ה-47 של ארצות הברית.
במאי 2025 אובחן ביידן כחולה בסרטן הערמונית.
באוקטובר 2025 פורסם כי סרטן הערמונית אצל ביידן הוא אגרסיבי, והוא מתחיל לעבור טיפולי הקרנות.
בנוסף, פורסם כי בספטמבר 2025 עבר ביידן ניתוח מוז להסרת סרטן העור.
החל ממרץ 2019 עלו מספר טענות נגד ביידן על התנהגות בלתי-ראויה, ואף תקיפה מינית.
הראשונה שהאשימה את ביידן הייתה לוסי פלורס, פעילה במפלגה הדמוקרטית שהייתה מועמדת לתפקיד סגן מושל מדינת נבדה, שטענה שבמהלך הקמפיין שלה ב-2014, ביידן הניח ידיים על כתפיה ונישק את ראשה.
בחודש לאחר מכן, שש נשים טענו שביידן נגע בהן באופן בלתי-ראוי.
בתחילת אפריל 2019 גרסה טארה ריד שביידן הטריד אותה מינית כשהייתה עוזרת בלשכתו בשנת 1993. כשנה לאחר מכן, בסוף אפריל 2020, טענה ריד שביידן לא רק הטריד אותה אלא אף תקף אותה מינית.
לדבריה, הוא הצמיד אותה לקיר והחדיר את אצבעותיו אליה בגבעת הקפיטול.
כשבועיים לאחר ריאיון זה הגישה ריד תלונה במשטרת וושינגטון על התקיפה.
ביידן הכחיש את הטענות בריאיון שנתן לערוץ MSNBC ב-1 במאי 2020.
אחת השיטות שבהן משתמשים חוקרי מדע המדינה כדי לאמוד את העמדות האידאולוגיות של פוליטיקאים היא להשוות בין הדירוגים השנתיים של הארגון "אמריקאים לפעולה דמוקרטית" ("Americans for Democratic Action") לדירוגי "האיחוד השמרני האמריקאי" ("American Conservative Union").
ספר הייעץ "The Almanac of American Politics" מעריך את ההצבעות בקונגרס כליברליות או שמרניות על הקשת הפוליטית, בשלושה תחומים: חברה, כלכלה ומדיניות חוץ.
בין השנים 2005–2006, הדירוג הממוצע של ביידן היה כדלקמן: הדירוג הכלכלי היה 80% ליברלי ו-13% שמרני, הדירוג החברתי היה 78% ליברלי ו-18% שמרני, ודירוג מדיניות החוץ היה 71% ליברלי ו-25% שמרני.
הדירוג לא השתנה רבות במרוצת הזמן; דירוגו הליברלי באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20 היה גם הוא בטווח של 70%–80%.
קבוצות אינטרסים שונות העניקו לביידן ציונים או דירוגים בהתייחס להתאמה בין עמדותיו והצבעותיו בסנאט לעמדות ולאינטרסים של כל קבוצה.
האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות העניק לו ציון חיים של 80%, וציון 91% בהתייחס לקונגרס ה-110 של ארצות הברית.
גלב, נשיא המועצה ליחסי חוץ בדימוס, פרסמו אסטרטגיה מקיפה לסיום האלימות הבין-דתית בעיראק.
במקום להמשיך בגישה הנוכחית או לסגת מעיראק, האסטרטגיה פרשה "דרך שלישית": הפיכת עיראק למדינה פדרלית שתחולק לשלושה, בין השיעים לבין הסונים ולבין הכורדים.
בספטמבר 2007 עברה החלטה בלתי מחייבת של הסנאט המאשרת תוכנית כזו.
עם זאת, הרעיון לא זכה לתמיכה פוליטית והכרה מצד ציבור הבוחרים ולא תורגם למדיניות מעשית, זאת בנוסף לעובדה שהצמרת הפוליטית בעיראק התנגדה לרעיון והגדירה אותו כחלוקת המדינה דה פקטו.
מתנגד לקידוח ימי של נפט בשמורת הטבע הארקטית הלאומית ותומך במימון ממשלתי כדי למצוא מקורות אנרגיה חדשים.
ביידן מאמין שיש לפעול נגד התחממות כדור הארץ.
הוא נתן את חסותו להחלטת הסנאט האמריקאי הקוראת לארצות הברית להיות חלק משיחות האומות המאוחדות בדבר התחממות כדור הארץ ולחוק ההתחממות העולמית והפחתת הזיהום פרי חקיקתם של ברברה בוקסר וברני סנדרס, החוק הסביבתני המחמיר ביותר שהוצע בסנאט של ארצות הברית.
עם פרוץ מלחמת בוסניה, ביידן היה בין הראשונים שדגלו במדיניות "הסר ותקוף" שכללה סיוע לבוסניאקים באמצעות הסרה של האמברגו על מכירת כלי נשק, הכשרה צבאית, תקיפות אוויריות של נאט"ו, וחקירת פשעי מלחמה.
הן ממשל ג'ורג' הרברט ווקר בוש והן ממשל ביל קלינטון מיאנו ליישם את המדיניות, מחשש להסלמה בחבל הבלקן.
ביידן תומך בנישואים חד-מיניים, דבר זה התבטא בהתייחסותו של ביידן לסדרת הקומדייה בעלת דמות ראשית קבועה שהיא מהקהילה הלהט"בית "ויל וגרייס" כמשפיעה על דעת הקהל האמריקאי בנוגע לזכויות להט"ב, ואמר כי הוא "חושב שהסדרה חינכה את הציבור האמריקאי יותר מכל אחד אחר אי פעם.
אנשים חוששים ממה שהוא שונה.
באותו הריאיון ביידן ציין כי הוא "נוח לחלוטין" עם נישואים חד מיניים.
מלבד זאת ב-2006 העניק לו הקמפיין לזכויות אדם ציון של 78%.
ביידן הצביע בעד הסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה.
כנשיא, תמך בקידום רגולציה שמטרתה עידוד התחרות במדינה והחלשת המונופולים.
כסנאטור, ביידן דורג באופן עקבי כאחד מחברי הסנאט הכי פחות אמידים.
לטענתו, מצב זה נוצר בעקבות היבחרו לקונגרס בגיל צעיר במיוחד.
בראשית דרכו בסנאט קידם ביידן צעדים לרפורמה במימון הבחירות בארצות הברית, זאת מתוך אמונה כי פקידי ציבור פחות אמידים עשויים להתפתות לקבל תרומות תמורת טובות הנאה פוליטיות.
בנובמבר 2009 נאמד הונו של ביידן ב-27,012 דולר אמריקני.
בנובמבר 2020 שווי משפחת ביידן נאמד בכ-9 מיליון דולר (כ-30 מיליון שקל חדש), בעיקר בשל מכירות ספריו של ביידן והרצאות בתשלום שקיים לאחר כהונתו כסגן הנשיא.