tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
49 נבחרות חולקו לתשעה בתים, מתוכם חמישה בני חמש קבוצות וארבעה בני שש קבוצות, שנפגשו ביניהן פעמיים.
משחקי המוקדמות התקיימו בין השנים 1998 ו-1999, ובסיומם העפילו תשע המנצחות מכל בית באופן אוטומטי לטורניר.
בסיום שלב הבתים נערכה טבלת הסגנית הטובה ביותר, שהכילה את תוצאות כל הסגניות מול המדורגות ראשונה, שלישית ורביעית בבית שלהן.
משחקים מול המדורגת חמישית (ושישית, בבתים בעלי שש קבוצות) לא נכנסו לחישוב.
הסגנית הטובה ביותר העפילה אוטומטית לטורניר, בעוד יתר הסגניות הוגרלו לפלייאוף בשיטת בית-חוץ, ממנו העפילו ארבע הנבחרות הנותרות לטורניר היורו.
הטורניר התקיים בשמונה ערים שונות, ארבע מכל מדינה מארחת.
משחק הפתיחה התקיים בבלגיה, באצטדיון המלך בודואן, ומשחק הגמר נערך בהולנד, באצטדיון פיינורד.
אמסטרדם רוטרדם איינדהובן ארנהם אמסטרדם ארנהקיבולת: 52,000 אצטדיון פיינורדקיבולת: 52,000 אצטדיון פיליפסקיבולת: 33,000 חלרדוםקיבולת: 30,000 <div style="position:relative;border:0px solid black;width:290px"> בריסל ברוז' לייז' שרלרואה אצטדיון המלך בודואןקיבולת: 50,000 אצטדיון יאן בריידלקיבולת: 30,000 אצטדיון מוריס דופראנסקיבולת: 30,000 אצטדיון דו פיי דה שרלרואהקיבולת: 30,000
הנתונים עבור קיבולת האצטדיון נכונים למשחקי יורו 2000 בלבד, ולא מייצגים בהכרח את הקיבולת המלאה של האצטדיון.
הגרלת הבתים נערכה ב-12 בדצמבר 1999, ובמסגרתה חולקו 16 הנבחרות לארבע קבוצות דירוג, על פי דירוג אופ"א נכון לאותו החודש:
השיגה מאזן מושלם של שלושה ניצחונות, בעוד שתי הנבחרות הבכירות בבית א', ו, הודחו כבר בשלב הבתים.
במחזור הסיום אנגליה עוד הובילה על , תוצאה שהייתה מעלה אותה לרבע הגמר, אך רומניה השלימה את המהפך דקה לסיום, ניצחה 3-2 ועלתה על חשבונה של אנגליה לרבע הגמר מהמקום השני.
נבחרת גרמניה סיימה במקום האחרון, מבלי שניצחה בטורניר כלל.
במחזור האחרון של בית א' היה סרג'יו קונססאו לכובש השלושער הראשון ביורו 2000, בניצחונה של פורטוגל 3-0 על גרמניה.
אחת הנבחרות המארחות, , פתחה את משחקי הבית עם ניצחון על , אך הפסידה בשני משחקיה הנותרים, ונותרה מחוץ לרבע הגמר.
הפתיעה והעפילה מהמקום השני בבית, בעוד סיימה את שלב הבתים במאזן מושלם והעפילה מהמקום הראשון.
פתחה את משחקיה בהפסד 1-0 ל, עבורה היה זה משחק הבכורה בהיסטוריה של טורנירי היורו.
ספרד ניצחה את במחזור השני, ובמחזור האחרון נזקקה לניצחון על יוגוסלביה על מנת להעפיל לשלב הבא.
יוגוסלביה הוביל במשחק שלוש פעמים, אך שערים של גאיסקה מנדייטה ארבע דקות בתוך תוספת הזמן בפנדל, ושל אלפונסו פרס שתי דקות אחר כך, השלימו מהפך וניצחון 4-3 דרמטי שהעלה את ספרד מהמקום הראשון.
יוגוסלביה סיימה שנייה עם מספר נקודות זהה לנורווגיה, אך סיימה מעליה מכיוון שניצחה אותה מחזור קודם לכן.
אחת הנבחרת המארחות, , השיגה מאזן מושלם של שלושה ניצחונות, כולל על , שהגיעה כאלופת העולם לאחר הזכייה במונדיאל 1998. הצרפתים ניצחו בשני משחקיהם האחרים בבית וסיימו במקום השני.
, שזכתה בתואר אלופת אירופה ביורו 1992, שמונה שנים קודם לכן, רשמה הפעם את ההופעה החלשה ביותר של נבחרת בהיסטוריה של שלב הבתים ביורו עד אז, כשסיימה ללא נקודות וללא שערי זכות תוך שהיא סופגת שמונה שערים.
בתואר נעל הזהב התחלקו פטריק קלויברט ההולנדי וסאבו מילושביץ' מיוגוסלביה.
השניים כבשו חמישה שערים כל אחד.
מילושביץ' כבש בכל אחד מהמשחקים בהם שיחק בטורניר, כולל צמד במשחק הראשון של שלב הבתים ושער אחד בשני משחקי הבית הנותרים ובהפסד ברבע הגמר ל.
באותו משחק כבש קלויברט שלושער, וכן כבש שניים נוספים בשלב הבתים.
בתואר השחקן המצטיין של הטורניר זכה זינדין זידאן, קשר נבחרת .
שוערים הגנה קשרים חלוצים פביאן בארטז פרנצ'סקו טולדו לורן בלאן מרסל דסאי ליליאן תוראם פאביו קנבארו פאולו מלדיני אלסנדרו נסטה פרנק דה בור פטריק ויירה זינדין זידאן דמטריו אלברטיני אדגר דווידס רוי קושטה לואיש פיגו ז'וזפ גוארדיולה תיירי הנרי פרנצ'סקו טוטי פטריק קלויברט נונו גומש סאבו מילושביץ' ראול
בין הנבחרות המשתתפות ביורו חולק סכום כולל של 120 מיליון פרנק שווייצרי, לפי החלוקה הבאה (הסכומים בפרנק שווייצרי):
10.2 מיליון למעפילות לחצי הגמר
7.8 מיליון למעפילות לרבע הגמר
שלב הבתים: 5.4 מיליון למסיימת שלישית, 4.8 מיליון למסיימת רביעית
ב-9 ביולי 2000 סירבה אופ"א להעביר את סכום המענק בסך 7.8 מיליון ליוגוסלביה, בעקבות קשרים לכאורה בין התאחדות הכדורגל במדינה לממשלתו של סלובודן מילושביץ'.
לאחר שהחשדות לא אומתו, זכתה ההתאחדות לקבל את המענק, עם בונוס כספי נוסף.
אליפות אירופה בכדורגל 1996, הידועה גם בשם יורו 1996, היא אליפות אירופה בכדורגל ה-10 שמארגנת אופ"א.
הטורניר נערך באנגליה בין ה-8 ביוני ל-30 ביוני 1996.
הטורניר, שהתנהל תחת הסיסמה "הכדורגל חזר הביתה", היה הראשון בו משתתפות 16 נבחרות, בעקבות החלטת אופ"א להכפיל את כמות המשתתפות בטורניר.
המארחת העפילה לטורניר באופן אוטומטי, ושאר 15 הנבחרות עלו מטורניר המוקדמות שהחל בשנת 1994. בין המעפילות היו נבחרות , , ו שעלו לראשונה בתולדותיהן לטורניר היורו.
למשחק הגמר העפילו נבחרות ו.
למרות יתרון ראשון של הצ'כים, הצליחה גרמניה להפוך את התוצאה בזכות צמד שערים של אוליבר בירהוף.
שער הניצחון הובקע בתוך ההארכה וגרם לסיום המשחק לפי חוק שער הזהב.
היה זה הטורניר הגדול הראשון בהיסטוריה שמוכרע באמצעות החוק, ובזכותו זכתה גרמניה בפעם השלישית בתולדותיה, והראשונה כמדינה מאוחדת, באליפות אירופה.
ב-15 ביוני, יום לפני משחק שלב הבתים בין גרמניה ל באולד טראפורד, התרחשה מתקפת טרור בעיר מנצ'סטר על ידי טרוריסטים איריים, שגרמה לפציעתם של 212 בני אדם ולנזק גדול ברכוש.
למרות זאת, המשחק התקיים כמתוכנן תחת אבטחה כבדה.
ב-30 בנובמבר 1992, הודיעה אופ"א באופן רשמי על כוונתה להרחיב את ההשתתפות בטורניר ל-16 נבחרות.
הארגון הסביר כי החלטתו נבעה, בין היתר, מהמספר העולה של הנבחרות הרשומות בארגון, בעיקר עקב התפרקותן של ברית המועצות ויוגוסלביה, שקפץ מ-33 נבחרות בארגון בשנת 1988 ל-47 שנטלו חלק בטורניר המוקדמות.
הגרלת מוקדמות יורו 1996 התקיימה ב-22 בינואר 1994 במנצ'סטר.
הנבחרות חולקו לשמונה בתים בני חמש או שש נבחרות, שנפגשו ביניהן פעמיים.
משחקי המוקדמות התקיימו בין השנים 1994 ו-1995, ובסיומם העפילו שמונה המנצחות מכל בית באופן אוטומטי לטורניר, ואיתן העפילו שש הסגניות הטובות ביותר.
שתי הסגניות הנותרות, ו, התמודדו ביניהן במשחק פלייאוף אחד במיקום נייטרלי על הזכות להשתתף בטורניר,
בעקבות יישום דו"ח טיילור, שפורסם לאחר אסון הילסבורו ב-1989, על ידי הקבוצות המובילות, היו באנגליה כמות מספקת של אצטדיונים כל-מושביים לאירוח הטורניר, שהתקיים כולו באצטדיונים קיימים.
הטורניר נערך בשמונה אצטדיונים על פני שמונה ערים שונות, ואצטדיון ומבלי נבחר לאירוח משחק הגמר של הטורניר.
לונדון מנצ'סטר אצטדיון ומבליתכולה: 76,567 אולד טראפורדתכולה: 55,000 ליברפול בירמינגהאם אצטדיון אנפילדתכולה: 42,730 וילה פארקתכולה: 40,310 לידס שפילד נוטינגהאם ניוקאסל אלנד רואדתכולה: 40,204 אצטדיון הילסבורותכולה: 39,859 סיטי גראונדתכולה: 30,539 סנט ג'יימס פארקתכולה: 36,649
16 הנבחרות שהעפילו לטורניר חולקו לארבעה בתים בני ארבע נבחרות כל אחד.
שתי הנבחרות שסיימו ראשונות בכל בית זכו בכרטיס לשלב רבע הגמר.
לראשונה בתולדות הטורניר, הוענקו שלוש נקודות לניצחון בשלב הבתים, ולא שתיים כפי שהיה נהוג עד אז.
המארחת סיימה בראש הבית ללא הפסד, עם יכולת התקפית טובה מצידו של אלן שירר, שכבש בכל משחקי השלב ובסך הכל כבש ארבעה שערים בשלב זה.
לאחר שנבחרות ו סיימו עם מאזן זהה של ארבע נקודות ופער שערים של 1-, והמשחק ביניהן הסתיים בשוויון, הייתה זו הולנד שהעפילה לשלב הבא בזכות כמות שערי הזכות שלה.
שווייץ, בהופעת בכורה בטורניר, סיימה ללא ניצחון ועם נקודה בלבד, במשחק הפתיחה מול אנגליה.
הנבחרות הבכירות בבית, ו, היו גם אלו שהעפילו בסיום השלב, כששתיהן ללא הפסד.
אמנם, ספרד השיגה את ניצחונה הראשון, שהבטיח את העפלתה, רק במשחק האחרון, ונזקקה לניצחון צרפתי על , הפתעת מונדיאל 1994, בהופעת הבכורה שלה בטורניר.
שתי הנבחרות שהעפילו בסופו של דבר לגמר הטורניר, ו, החלו את דרכן ביחד בבית ג'.
גרמניה הרשימה כשסיימה את שלב הבתים ללא הפסדים וללא שערי חובה, בעוד צ'כיה הדהימה את סגנית אלופת העולם ממונדיאל 1994 שנתיים קודם לכן והדיחה אותה מהטורניר.
צ'כיה ניצחה במפגש הישיר בין השתיים בתוצאה 1–2, וכששתי הנבחרות סיימו עם מאזן נקודות זהה, התוצאה הכריעה את הכף לטובת הצ'כים.
הצלע הרביעית בבית, , סיימה את השלב ללא ניצחון.
, אלופת אירופה המכהנת מטורניר יורו 1992, סיימה את דרכה כבר בבית ד', בעקבות יכולת טובה של , שסיימה ללא הפסד ובראש הבית, ו, היחידה מארבע הנבחרות שערכו את הופעת הבכורה בטורניר זה וגם הצליחו לעבור את שלב הבתים.
לעומתה, סיימה את הופעת הבכורה שלה בטורניר ללא נקודות וללא שערי זכות.
בתואר נעל הזהב זכה אלן שירר האנגלי.
שירר כבש בכל משחקי שלב הבתים, כולל צמד מול , והוסיף שער אחד בחצי הגמר.
בתואר השחקן המצטיין של הטורניר מטעם אופ"א זכה מתיאס זאמר, שחקן הנבחרת הזוכה, .
שוערים הגנה קשרים חלוצים דייוויד סימן אנדראס קפקה רדוסלב לטאל לורן בלאן מרסל דסאי מתיאס זאמר פאולו מלדיני קארל פובורסקי סטיב מקמנמן פול גסקוין דידייה דשאן דיטר איילטס רוי קושטה חריסטו סטויצ'קוב דאבור שוקר פאבל קוקה אלן שירר יורי דז'ורקף
אליפות אירופה בכדורגל 1992, הידועה גם בשם יורו 1992 היא אליפות אירופה בכדורגל התשיעית שמארגנת אופ"א.
הטורניר נערך בשוודיה בין ה-10 ביוני ל-26 ביוני 1992.
הטורניר היה לטורניר האחרון בו משתתפות שמונה נבחרות בלבד.
המארחת העפילה לטורניר באופן אוטומטי, ואליה היו אמורות להצטרף שבע עולות מטורניר המוקדמות, אם כי כשבועיים טרם פתיחת הטורניר, פרשה ממנו בעקבות המלחמה בחבל הבלקן.
היא הוחלפה על ידי סגניתה בשלב הבתים במוקדמות, , שבסופו של דבר אף זכתה בטורניר.
סיימה בראש הבית שלה בטורניר המוקדמות, אך בעקבות התפרקות ברית המועצות הופיעה הנבחרת תחת השם נבחרת חבר המדינות העצמאיות.
למשחק הגמר התמודדה , לראשונה כנבחרת מאוחדת, מול דנמרק.
הדנים הפתיעו במשחק את אלופת העולם המכהנת ממונדיאל 1990, וניצחו בתוצאה 2-0 משערים של ג'ון ינסן וקים וילפורט, ובכך השלימו זכייה ראשונה, ויחידה עד כה, של נבחרתם בתואר.
הגרלת מוקדמות יורו 1992 התקיימה ב-2 בפברואר 1990. בתחילה כללה ההגרלה 34 נבחרות, שחולקו לשבעה בתים (מתוכן שישה בני חמש נבחרות, ואחד בן ארבע נבחרות).
אמנם, לאחר איחוד גרמניה ב-3 באוקטובר 1990, הפסיקה את פעילותה, והיא נגרעה משלב הבתים.
תפסה את מקומה ותוצאותיה של .
שבע הנבחרות שסיימו בראש הבית העפילו לטורניר לצידה של המארחת, אך זוכת בית 4, , הוחלפה על ידי סגניתה בעקבות מלחמות יוגוסלביה, והחלטת האו"ם.
דנמרק סיימה את שלב הבתים עם נקודה בלבד פחות מיוגוסלביה.
טורניר יורו 1992 נפרש על פני ארבעה אצטדיונים בארבע ערים שונות.
האצטדיון שנבחר לארח את משחק הגמר היה אולבי בגטבורג.
גטבורג סטוקהולם אולבי אצטדיון רוסונדה תכולה: 44,000 תכולה: 40,000 מאלמה נורשפין אצטדיון מאלמה אצטדיון אידרוטספארקן תכולה: 30,000 תכולה: 23,000
שתי הנבחרות שסיימו ראשונות בכל בית זכו בכרטיס לשלב חצי הגמר, כך שהמנצחת בכל בית פגשה את סגנית הבית המקביל.
בפעם האחרונה בתולדות הטורניר, הוענקו שתי נקודות לניצחון בשלב הבתים, ולא שלוש כפי שנהוג מאז.
המארחת סיימה בראש הבית ללא הפסד, בבית צמוד בו פגשה את , ו.
דנמרק ניצחה בתוצאה 2-1 את צרפת במחזור האחרון, בקרב ראש בראש על ההעפלה שסיים את דרכה של צרפת בטורניר ללא ניצחון.
תוצאה זהה לטובתה של שוודיה מול אנגליה באותו מחזור, במה שהיה למשחקו האחרון של קפטן אנגליה גארי ליניקר בשורות הנבחרת, סיימה את דרכם של האנגלים בטורניר במקום האחרון בבית וללא ניצחון.
הנבחרות הבכירות בבית, ו, היו גם אלו שהעפילו בסיום השלב, כשהולנד בראש הבית ללא הפסד.
ניצחון הולנדי בתוצאה 3-1 הכריע את ראשות הבית.
שוערים הגנה קשרים חלוצים פטר שמייכל ז'וסלין אנגלומה לורן בלאן אנדראס ברמה יורגן קוהלר שטפן אפנברג רוד חוליט תומאס הסלר בריאן לאודרופ מרקו ואן באסטן דניס ברגקאמפ
אליפות אירופה בכדורגל 2008, הידועה גם בשם יורו 2008, היא אליפות אירופה בכדורגל ה-13 שמארגנת אופ"א.
הטורניר נערך באוסטריה ובשווייץ מ-7 ביוני עד ה-29 ביוני 2008. נבחרות אוסטריה ושווייץ העפילו אוטומטית לטורניר כמארחות.
שאר 14 הנבחרות עלו מטורנירי מוקדמות שהחלו בספטמבר 2006.
בסך הכל 16 נבחרות שיחקו 31 משחקים בטורניר, כאשר משחק הפתיחה נערך בבזל שבשווייץ ומשחק הגמר נערך בווינה שבאוסטריה.
הזוכה באליפות הייתה ספרד אחרי שגברה 0-1 בגמר על גרמניה משערו של פרננדו טורס.
בסך הכל הובקעו במשחקי היורו 77 שערים ב-31 משחקים (ממוצע של 2.48 שערים למשחק).
הוועדה הטכנית של אופ"א בחרה בצ'אבי כשחקן המצטיין בטורניר.
הגרלת שלב המוקדמות של יורו 2008 נערכה במונטרה בשווייץ ב-27 בינואר 2006. שלב המוקדמות החל בספטמבר 2006, כמה חודשים לאחר מונדיאל 2006. אוסטריה ושווייץ העפילו ליורו אוטומטית כמארחות.
פורמט המוקדמות שונה מאז המוקדמות הקודמות.
הנבחרות שסיימו במקום הראשון והשני מ-7 בתים העפילו אוטומטית לטורניר.
משמע, לא היו משחקי פליי-אוף בין הקבוצות שמסיימות במקום השני.
הבית הראשון כלל שמונה קבוצות, ויתר ששת הבתים כללו שבע.
שלב המוקדמות הסתיים ב-21 בנובמבר 2007 והגרלת הבתים לעולות לטורניר נערכה ב-2 בדצמבר באותה שנה.
קביעת הדירוג לקראת הגרלת הבתים ביורו היא כדלקמן:
דרג א': שווייץ, אוסטריה, יוון והולנד.
דרג ב': איטליה, קרואטיה, צ'כיה ושוודיה.
דרג ג': גרמניה, פורטוגל, ספרד ורומניה.
דרג ד': צרפת, פולין, רוסיה וטורקיה.
ניצחה את שני המשחקים הראשונים תוך שהיא כובשת חמישה שערים, והעפילה לרבע הגמר לאחר שהבטיחה את ראשות הבית.
המקום השני, ועימו הכרטיס לרבע הגמר, היה אמור להיות מוכרע במחזור השלישי במשחק בין ל, לאחר ששתיהן ניצחו את והפסידו לפורטוגל.
מכיוון ששתיהן צברו 3 נקודות, הבקיעו שני שערים וספגו שלושה שערים, תיקו במשחק ביניהן היה מוכרע בדו־קרב בעיטות עונשין, בפעם הראשונה אי פעם בשלב הבתים של היורו.
במקביל, שווייץ הפסידה במחזור הפתיחה לצ'כיה, ובמחזור השני התמודדה מול טורקיה.
משחק זה זכה לכינוי "האמבט של בזל", משום שנערך כולו בגשם שוטף.
במחצית הראשונה ניצלו השווייצרים המארחים את כר הדשא הרטוב ועלו ליתרון, אך במחצית השנייה התאוששו הטורקים וכבשו שני שערים, אחד מהם בתוך תוספת הזמן, וניצחו 2–1. עם הפסד זה הפכה שווייץ לנבחרת הראשונה שמודחת מהטורניר.
במחזור האחרון, שווייץ, שהודחה מהטורניר, ניצחה במפתיע את פורטוגל, שכבר הבטיחה את המקום הראשון בבית.
היה זה הניצחון הראשון של שווייץ באליפות אירופה בכדורגל.
טורקיה וצ'כיה התמודדו בקרב ישיר על המקום השני, הצ'כים היו כבר ביתרון כפול, אך ארדה טוראן צימק בדקה ה־75 וטעות קשה של פטר צ'ך גרמה לשער שוויון של ניהאט קהבצ'י בדקה ה־87. שתי דקות לאחר מכן, השלים קהבצ'י צמד והעלה את נבחרתו לרבע הגמר עם ניצחון 3–2.
נקודות ראש בראש: פורטוגל 3, טורקיה 0 (פורטוגל 2–0 טורקיה).
נקודות ראש בראש: צ'כיה 3, שווייץ 0 (שווייץ 0–1 צ'כיה).
ניצחה את שני משחקיה הראשונים (1–0 על , 2–1 על ), ובשל התיקו 1–1 בין לאוסטריה,, היא הבטיחה את ראשות הבית ואת ההעפלה לרבע הגמר.
במחזור השלישי ניצחה גרמניה 1–0 את אוסטריה והעפילה לרבע הגמר,, בעוד קרואטיה ניצחה 1–0 את פולין במשחק חסר משמעות, ובכך הייתה לנבחרת הראשונה בטורניר שמסיימת את שלב הבתים במאזן מושלם.
משחקים ראש בראש: אוסטריה 1–1 פולין.
הפרש שערים כללי: אוסטריה 2–, פולין 3–.
לבית זה שובצו ו, הפיינליסטיות של מונדיאל 2006, ו.
נבחרות אלו דורגו לפני ההגרלה בדירוג אלו במקומות הראשון, השני, הרביעי והשמיני באירופה בהתאמה, ולכן הבית זכה לכינוי "בית המוות".
הולנד הייתה הראשונה להעפיל מבית זה, לאחר שניצחה במחזור הפתיחה 3–0 את אלופת העולם איטליה, ובמחזור השני ניצחה 4–1 את סגניתה צרפת והבטיחה את ראשות הבית.
במקביל צרפת ואיטליה סיימו בתיקו עם רומניה, לקראת מפגש ישיר ביניהן במחזור השלישי והמכריע.
במחזור השלישי, רומניה הייתה צריכה ניצחון על מנת להעפיל לרבע הגמר, אך כשלה והפסידה 2–0 להולנד, שנותרה עם מאזן מושלם.
ניצחון זה הותיר את הכרטיס לרבע הגמר בידי המנצחת במפגש בין צרפת לאיטליה.
אריק אבידאל, מגנה של נבחרת צרפת, הורחק בכרטיס אדום בדקה ה־24 בעוון עבירה ברחבת ה־16 על לוקה טוני, אנדראה פירלו הבקיע את הפנדל שנשרק, ודניאלה דה רוסי הכפיל את היתרון בבעיטה חופשית בדקה ה־62. המשחק הסתיים בניצחון 2–0 שהעלה את איטליה לרבע הגמר.
למרות חוזקתן של נבחרות בית זה, אף נבחרת לא עברה את שלב רבע הגמר; איטליה הפסידה בדו־קרב בעיטות עונשין ל, שגם הניפה לבסוף את הגביע, והולנד הפסידה בהארכה ל.
בבית זה שובצה האלופה המכהנת, , שזכתה ביורו 2004, יחד עם , ו.
יוון, ספרד ורוסיה שובצו באותו בית גם באליפות אירופה הקודמת (בית א').
ספרד ניצחה את רוסיה 4–1 במחזור הפתיחה בזכות שלושער של דויד וייה, וניצחה שוב 2–1 את שוודיה בזכות שער של דויד וייה בתוספת הזמן, ובכך הבטיחה את המקום הראשון בבית ואת ההעפלה לרבע הגמר.
במקביל, יוון הפסידה לשוודיה ולרוסיה והבטיחה את המקום האחרון בבית, ואיבדה למעשה את האפשרות להגן על תוארה.
במחזור השלישי נפגשו שוודיה ורוסיה בקרב ישיר על המקום השני.
שתיהן ניצחו את יוון והפסידו לספרד, אך השוודים היו ביתרון בהפרש השערים הכללי ולכן שוודיה הייתה צריכה להימנע מהפסד על מנת להעפיל, אך רוסיה ניצחה 2–0 והעפילה על חשבונה לרבע הגמר.
במקביל, במשחק חסר משמעות, ספרד הפכה פיגור מוקדם לניצחון 2–1, ובכך הייתה לנבחרת השלישית שמסיימת את שלב הבתים עם מאזן מושלם.
שלב הנוק-אאוט בטורניר זה היה שונה מהשלב המקביל בטורנירים הקודמים.
הקבוצות בבית א' ובבית ב' הופרדו מהקבוצות בבית ג' ובבית ד' עד למשחק הגמר.
המטרה העיקרית של סידור זה הייתה להשוות ככל האפשר את זמן המנוחה בין המשחקים לנבחרות שיגיעו לחצי הגמר.
כמו כן, בטורניר זה משחקי שלב הנוקאאוט התקיימו בשני אצטדיונים בלבד (זנקט יאקוב פארק ואצטדיון ארנסט האפל).
כל הזמנים הם לפי השעון המקומי (UTC+02:00).
ברבע הגמר הראשון התמודדה מנצחת בית א', , מול סגנית בית ב', .
הגרמנים עלו ליתרון כפול שצומק לקראת סוף המחצית הראשונה, היתרון נשמר עם שער אחד מכל צד במחצית השנייה, וגרמניה ניצחה 3–2 בדרכה אל חצי הגמר בפעם הראשונה מאז 1996. רבע הגמר השני היה בין ו, מנצחת בית ב' וסגנית בית א' בהתאמה.
קרואטיה שלטה במהלך כל המשחק אך הזמן החוקי הסתיים ללא שערים.
בדקה ה־119 בתוך ההארכה, לוקה מודריץ' עבר את השוער הטורקי רושטו רצ'בר ובישל לאיוואן קלאסניץ' שכבש את שער היתרון.
3 דקות לאחר מכן, בדקה השנייה בתוך תוספת הזמן של ההארכה, קיבלה טורקיה בעיטה חופשית, ובצעד שנוי במחלוקת סירב השופט רוברטו רוסטי להעניק לקרואטיה חילוף.
רושטו בעט כדור ארוך שהגיע עד לסמיח שנטורק שקבע 1–1 בסיום ההארכה.
טורקיה ניצחה 3–1 בדו־קרב הפנדלים, לאחר שהקרואטים החמיצו 3 מתוך 4 הבעיטות.
ברבע הגמר השלישי התמודדה מול .
הולנד הייתה הנבחרת המרשימה ביותר בשלב הבתים, עם מאזן מושלם ויחס שערים 9–1 (הכי הרבה שערים והכי מעט ספיגות), כולל ניצחונות מרשימים על איטליה, אלופת העולם, וסגניתה צרפת (4–1 ו־3–0 בהתאמה).
ההולנדים עלו עם סרט שחור על זרועם, כהזדהות עם ח'אלד בולחרוז שאיבד את בתו התינוקת.
באופן מפתיע הייתה רוסיה טובה יותר על המגרש, ואף עלתה ליתרון ראשונה, אך רוד ואן ניסטלרוי השווה בדקה ה־86. בדקה ה־90 שלף השופט הסלובקי לובוש מישל את הכרטיס הצהוב השני כלפי הבלם הרוסי דניס קולודין, אך הפך את החלטתו בהתבסס על תצפית שגויה של הקוון.
המשחק עבר להארכה, רוסיה השכילה לכבוש במחצית השנייה שני שערים ועלתה לחצי הגמר לאחר ניצחון 3–1.
רבע הגמר האחרון היה בין , המושלמת בשלב הבתים, ובין .
למרות כוכבים רבים בשני הצדדים, המשחק הסתיים בתיקו מאופס לאחר הארכה ועבר להכרעה בדו־קרב בעיטות עונשין.
דו־קרב זה הפגיש בין שניים מטובי השוערים בעולם, ג'אנלואיג'י בופון האיטלקי ואיקר קסיאס הספרדי.
לאחר ארבעה סבבים, בופון הציל בעיטה אחת בעוד קסיאס הציל פעמיים, מה שהפך את הבעיטה הבאה למכריעה.
ססק פברגאס הבקיע את החמישי, 4–2 בסיכום, ובכך העלה את ספרד לחצי הגמר לראשונה מאז 1984. היה זה הניצחון הראשון של ספרד על איטליה מאז אולימפיאדת אנטוורפן ב־1920.
בחצי הגמר הראשון התמודדה סגנית בית ב', , שלוש פעמים אלופת אירופה, מול סגנית בית א', , שהעפילה בפעם הראשונה בתולדותיה לחצי הגמר.
טורקיה עלתה ראשונה ליתרון משערו של אוגור בוראל, אך בסטיאן שוויינשטייגר השווה את התוצאה ארבע דקות בלבד לאחר מכן.
בדקה ה־79, מירוסלב קלוזה נתן את היתרון לגרמניה, אך סמיח שנטורק השווה את התוצאה שבע דקות לאחר מכן.
המשחק היה כבר בדרך להארכה, אך בדקה ה־90 כבש מגנה של גרמניה פיליפ לאם את השער השלישי לזכות נבחרתו, והעלה את גרמניה לגמר אליפות אירופה השישי בתולדותיה.
שידור המשחק נתקל בבעיות טכניות קשות עקב סופות רעמים בווינה, משם שודר המשחק.
בכמה מדינות הופסק השידור שלוש פעמים בעיצומו של המשחק, כולל בשעת שעריהם של קלוזה וסמיח.
חצי הגמר השני היה שחזור של משחק הפתיחה בבית ד', כאשר אלופת הבית, , נפגשה עם סגניתה, .
ספרד לא הופיעה בחצי הגמר מאז 1984, ורוסיה גם היא לא העפילה למעמד זה מאז 1988 כ.
בשני המקרים הן העפילו לגמר אך הפסידו בו.
המחצית הראשונה הסתיימה ללא שערים, אך במחצית השנייה שעריהם של צ'אבי, דניאל גוויסה ודויד סילבה העניקו לספרד ניצחון 3–0 מוחץ, והעפלה לגמר אליפות אירופה השלישי בתולדותיה והראשון מזה 24 שנים.
בגמר נפגשו , אלופת בית ד', ו, סגנית בית ב'.
שתיהן הוכרו במהלך הטורניר כפייבוריטיות לזכות באליפות.
הגרמנים היו עדיפים בתחילתו של המשחק, אך הספרדים עלו ליתרון כבר במחצית הראשונה, כאשר פרננדו טורס השתלט על כדור ארוך של צ'אבי, עבר את פיליפ לאם וינס להמן ובעט את הכדור אל הפינה השמאלית של השער.
למרות הזדמנויות נוספות של מיכאל באלאק, סרחיו ראמוס, דניאל גוויסה ואנדרס אינייסטה, המשחק הסתיים ללא שערים נוספים.
ספרד ניצחה 1–0 וזכתה באליפות אירופה בפעם השנייה (לאחר 1964), ואילו פרננדו טורס נבחר לאיש המשחק.
בסך הכל הובקעו בטורניר זה 77 שערים ב־31 משחקים, ממוצע של שערים למשחק.
הוועדה הטכנית של אופ"א בחרה את 23 השחקנים הטובים ביותר שהשתתפו בטורניר.
הקבוצה של תשעת הבוחרים צפתה בכל משחקי האליפות, לפני שהחליטה על השחקנים לאחר משחק הגמר.
תשעה שחקנים מנבחרת ספרד שזכתה בטורניר נכללו בנבחרת היורו, בעוד שלא נבחר אף שחקן שקבוצתו הודחה בשלב הבתים.
הוועדה אף בחרה את השחקן המצטיין של יורו 2008, ולקחה בחשבון גם את הצבעותיהם של האוהדים.
השחקן המצטיין שנבחר הוא קשר ספרד, צ'אבי.
פרס נעל הזהב הוענק לספרדי אחר, דויד וייה שהבקיע ארבעה שערים, שלושה מהם במשחק הראשון של ספרד בטורניר נגד רוסיה.
שוערים הגנה קשרים חלוצים ג'אנלואיג'י בופון איקר קסיאס אדווין ואן דר סאר ז'וזה בוסינגווה פיליפ לאם קרלוס מרצ'נה פפה קרלס פויול יורי ז'ירקוב חאמיט אלטינטופ מיכאל באלאק ססק פברגאס אנדרס אינייסטה לוקה מודריץ' לוקאס פודולסקי מרקוס סנה וסלי סניידר צ'אבי קונסטנטין זיריאנוב אנדריי ארשאבין רומן פבליוצ'נקו פרננדו טורס דויד וייה
אופ"א הודיעה כי סכום של 184 מיליון אירו (€ 184,000,000) יחולק בין 16 הקבוצות המתחרות בטורניר, סכום הגדול ב-55 מיליון אירו מהטורניר הקודם.
סך של 7.5 מיליון אירו יוענק לכל קבוצה משתתפת, ומענקים נוספים יחולקו לקבוצות בהתאם להישגיהן, כדלקמן:
בשלב הבתים סך של 0.5 מיליון אירו, עבור כל משחק המסתיים בתיקו, וסך של מיליון אירו עבור כל ניצחון.
סגנית אלופה: 4.5 מיליון אירו.
מאחר שנבחרת ספרד, אלופת היורו, ניצחה בכל שלושת המשחקים בשלב הבתים, היא גרפה סכום כולל של כ-23 מיליון אירו.
אליפות אירופה בכדורגל 1988 הידועה גם בשם יורו 1988 היא אליפות אירופה בכדורגל השמינית שמארגנת אופ"א.
הטורניר נערך בגרמניה המערבית בין ה-10 ביוני ל-25 ביוני 1988. בטורניר השתתפו שמונה נבחרות.
, המארחת בטורניר, העפילה אוטומטית ואליה הצטרפו שבע נבחרות מטורניר המוקדמות.
שערים של רוד חוליט ומרקו ואן באסטן הכריעו את תוצאת המשחק, 2-0 להולנד, שזכתה בתואר בפעם הראשונה והיחידה עד כה.
באופן חריג, הטורניר הסתיים ללא שנשלף במהלכו אף כרטיס אדום, ללא תוצאות שוויון נטולות שערים וללא משחקי נוק-אאוט המגיעים להארכה או דו-קרב פנדלים.
הגרלת מוקדמות יורו 1988 התקיימה ב-14 בפברואר 1986 בפרנקפורט.
32 הנבחרות החברות באופ"א התחלקו לשבעה בתים בני ארבע או חמש נבחרות כל אחד, והנבחרות שסיימו כראשי בתים הצטרפו ל המארחת לטורניר הגמר.
אלופת אירופה המכהנת לא צלחה את שלב המוקדמות ולא השתתפה בטורניר, בעוד העפילה להופעה ראשונה בתולדותיה באליפות אירופה.
טורניר הגמר נפרש על פני שמונה אצטדיונים בשמונה ערים שונות בגרמניה המערבית.
עקב התנגדותן של מדינות הגוש המזרחי להכיר בברלין המערבית כחלק מגרמניה המערבית, הסכימה התאחדות הכדורגל הגרמנית להוציא את העיר מרשימת הערים המארחות, ובכך להבטיח את השתתפות מדינות הגוש המזרחי בטורניר.
האצטדיון שנבחר לארח את משחק הגמר של הטורניר היה האצטדיון האולימפי במינכן.
מינכן גלזנקירכן האצטדיון האולימפי פארקשטדיון תכולה: 69,256 תכולה: 70,748 המבורג פרנקפורט פולקספארקשטדיון ואלדשטדיון תכולה: 61,330 תכולה: 61,056 דיסלדורף האנובר שטוטגרט קלן ריינשטדיון נידרזאקסשטדיון נקרשטדיון מינגרשדורפר שטדיון תכולה: 68,400 תכולה: 60,366 תכולה: 70,705 תכולה: 60,584
כל ניצחון בשלב הבתים זיכה את הנבחרת המנצחת בשתי נקודות, ולא בשלוש כפי שנהוג כיום.
המארחת סיימה בראש הבית ללא הפסד, כשהיא מקדימה בפער שערים בלבד את סגניתה .
נכנעה לשתי הנבחרות המעפילות וסיימה במקום השלישי, מעל שסיימה את שלב הבתים ללא נקודות.
העפילה מראש הבית וללא הפסד, והקדימה בנקודה את שסיימה כסגנית.
ההולנדים פתחו את שלב הבתים בהפסד לברית המועצות, אך השיגו לאחר מכן שני ניצחונות, כולל במשחק ראש בראש עם במחזור האחרון על הכרטיס לחצי הגמר.
סיימה את הטורניר במקום האחרון בבית וללא נקודות.
שוערים הגנה קשרים חלוצים הנס ואן ברויקלן ג'וזפה ברגומי רונאלד קומאן פרנק רייקארד פאולו מלדיני ג'וזפה ג'אניני לותר מתאוס יאן ואוטרס רוד חוליט ג'אנלוקה ויאלי מרקו ואן באסטן
אליפות אירופה בכדורגל 1984, הידועה גם בשם יורו 1984 היא אליפות אירופה בכדורגל השביעית שמארגנת אופ"א.
הטורניר נערך בצרפת בין ה-12 ביוני ל-27 ביוני 1984.
המארחת בטורניר העפילה אוטומטית, ואליה הצטרפו שבע נבחרות מטורניר המוקדמות.
אל משחק הגמר העפילו צרפת ו, והוא הסתיים בניצחון המארחת 2-0 משני שערים במחצית השנייה של מישל פלאטיני וברונו בלון, שהעניקו לה את הזכייה הראשונה בתולדותיה בתואר.
שערו של פלאטיני בגמר היה התשיעי שלו בטורניר.
בכך הוא הפך לשיאן השערים בטורניר אחד, וכן למלך שערי הטורניר בכל הזמנים, על אף שלא השתתף בטורנירי יורו נוספים.
הוא כבש בכל אחד מחמשת משחקיה של צרפת בטורניר.
הגרלת מוקדמות יורו 1984 התקיימה ב-8 בינואר 1982 בפריז.
ההעפלה האוטומטית של צרפת סימנה עבורה את החזרה לטורניר לאחר שכשלה להעפיל לחמשת טורנירי היורו הקודמים, ולמעשה השתתפה בו רק פעם אחת, בטורניר היורו הראשון ב-1960, שגם אותו אירחה.
נבחרות ו העפילו להופעת הבכורה שלהן בטורניר אליפות אירופה.
טורניר הגמר נפרש על פני שבעה אצטדיונים בשבע ערים שונות ברחבי המדינה.
חמישה מהאצטדיונים המארחים שופצו או הורחבו לקראת הטורניר, כמו סטאד ולודרום במרסיי שהפך לגדול מבין האצטדיונים המארחים, ושני אצטדיונים נבנו לקראת הטורניר.
בעוד סטאד דה לה בוז'ואר בנאנט נבנה במיקום חדש לחלוטין, סטאד דה לה מיינו בשטרסבורג נהרס ונבנה מחדש כדי להכיל 40,000 צופים בבנייה מודרנית ומחודשת.
אצטדיון פארק דה פראנס בפריז נבחר לארח את משחק הפתיחה ואת משחק הגמר של הטורניר.
פריז מרסיי פארק דה פראנס סטאד ולודרום תכולה: 48,360 תכולה: 55,000 ליון סנט אטיין סטאד דה ז'רלן סטאד ז'ופרואה-גישאר תכולה: 51,860 תכולה: 48,274 לאנס נאנט שטרסבורג אצטדיון פליקס בולאר סטאד דה לה בוז'ואר סטאד דה לה מיינו תכולה: 49,000 תכולה: 52,923 תכולה: 42,756
לקראת טורניר הגמר, החליטה אופ"א לשנות את שיטת התחרות, והשיטה שהונהגה בטורניר נותרה לשיטה המועדפת עד להרחבת הטורניר ל-16 נבחרות לקראת יורו 1996.
בשיטה החדשה, שמונה הנבחרות שהעפילו לטורניר חולקו לשני בתים בני ארבע נבחרות כל אחד.
שתי הנבחרות שסיימו ראשונות בכל בית זכו בכרטיס לשלב חצי הגמר, שלב שהושמט מהתחרויות הקודמות, כך שהמנצחת בכל בית פגשה את סגנית הבית המקביל.
כל ניצחון בשלב הבתים זיכה את הנבחרת המנצחת בשתי נקודות, ולא בשלוש כפי שנהוג כיום, וההעפלה במקרה של שוויון בנקודות הוכרעה לפי פער שערים.
כמו כן, בוטל המשחק על המקום השלישי.
המארחת הגיעה לטורניר כאחת המועמדות הבולטות לזכייה, לאחר היכולת שהציגה במונדיאל 1982, וסיימה את שלב הבתים במאזן מושלם.
מישל פלאטיני הוביל את הנבחרת עם השער היחיד בניצחון 1-0 על , ופעמיים שלושער - מול (5-0) ומול (3-2).
דנמרק, שבעצמה רשמה הופעה מצוינת בניצחון 5-0 על יוגוסלביה, הגיעה למחזור האחרון מול בלגיה כשלשתיים מאזן זהה של שתי נקודות, אך עם יתרון בפער השערים.
בלגיה עוד הובילה בתוצאה 2-0 ונראה היה כי תעפיל לחצי הגמר, אך הדנים השלימו מהפך, ניצחו 3-2 והצטרפו לצרפת בשלב הבא.
יוגוסלביה סיימה את שלב הבתים ללא נקודות.
הגרלת הבית הפגישה בין בעלת הסגל המוכשר, המוכשרת אך חסרת הניסיון, שהגיעה כאלופה המכהנת מיורו 1980 וכפינאליסטית מונדיאל 1982 שנתיים קודם לכן, ו שהדיחה במוקדמות את החזקה.
הבית נותר פתוח כמעט לחלוטין לקראת מחזור הנעילה, אליו הגיעו ספרד ופורטוגל עם שתי נקודות, כשלספרד יתרון בשערי זכות, בעוד גרמניה מעליהן עם שלוש ורומניה מתחתיהן עם נקודה.
במחזור הנעילה הדרמטי גברה פורטוגל 1-0 על רומניה לאחר שכבשה תשע דקות לסיום, וספרד גברה על גרמניה באותה תוצאה משער בדקה האחרונה, ובכך העפילו השתיים על חשבון גרמניה לחצי הגמר.
שוערים הגנה קשרים חלוצים הראלד שומאכר ז'ואאו פינטו קרלהיינץ פרסטר מורטן אולסן אנדראס ברמה פרננדו צ'לנה אלן ז'ירס ז'אן טיגנה פרנק ארנסן מישל פלאטיני רודי פלר
יורו NCAP , הוא ארגון להערכת בטיחות של כלי רכב.
הארגון, שנוסד בשנת 1997, נהנה נכון ל-2012 מתמיכת שבע ממשלות אירופאיות ומאיגודי נהיגה וצרכנים מכל מדינות אירופה.
כדי לדרג את רמת הבטיחות של כלי הרכב החדשים, מבצע הארגון מבחני ריסוק לכלי רכב שונים, במימון עצמי.
מבחני הריסוק כוללים התנגשות חזיתית, התנגשות צד, פגיעה בעמוד, הגנה על הולכי רגל והגנה על ילדים.
פגיעת חזית נערכת במהירות של 64 קמ"ש.
התנגשות זו מבוצעת בין המכונית לגוף הניתן לכיפוף (על מנת לדמות פגיעה ברכב אחר) והמגע בין שטח החזית של הגוף למכונית הנבדקת הוא 40% מחזית הרכב (לא כולל מראות צד).
פגיעת צד במהירות של 50 קמ"ש נערכת בין עגלה נגררת בעלת חרטום הניתן לכיפוף ברוחב מטר וחצי לבין מרכז דלת הנהג.
פגיעה בהולכי רגל במהירות של 40 קמ"ש נערכת בין הרכב ל"מבוגר" ו"ילד".
פגיעה בעמוד במהירות של 29 קמ"ש נערכת כאשר הרכב הנבחן מוסע על עגלה הצידה ומתנגש בעמוד.
כדי לבחון את עוצמת הפגיעה בנוסעי הרכב, נעזרים בבובות מבחן מיוחדות המדמות גוף אדם.
בסיכום המבחנים, נאספים הנתונים ומתקבלים שלושה דירוגים לכלי הרכב, כאשר כל דירוג נע בין אחד לחמישה כוכבי בטיחות.
שלושת הדירוגים הם דירוג לבטיחות המבוגר, דירוג לבטיחות הילד ודירוג לבטיחות הולכי הרגל.
בנוסף מוזכרים אביזרי הבטיחות של הרכב (כריות אוויר, התרעה על אי חגירת חגורת בטיחות ועוד).
השפעת הבדיקה על יצרני הרכב
קהל הצרכנים נותן חשיבות רבה לבטיחות הרכב בעת הקנייה.
דעת הקהל משפיעה על יצרני הרכב.
ולכן, במקרים בהם רמת הבטיחות של הרכב גבוהה, נעזרים יצרני הרכב בנתון זה כמקדם מכירות.
לעומת זאת, במקרים בהם הנתון נמוך או מאכזב, עלולים יצרני הרכב לעכב השקה של דגם חדש.
כיוון שהארגון מבצע את מבחני הריסוק עם דגמי הרכב הכי פחות מאובזרים שהיצרן מציע באירופה, נוטים היצרנים להעלות את רמות אבזור הבטיחות גם בדגמים עם חבילות אבזור בסיסיות.
כך נמנע המצב בו מוצעים לצרכן כלי רכב זולים, אך נחותים מבחינה בטיחותית.
יצרני הרכב מקבלים אפשרות לסקור את תוצאות המבחן לפני פרסומו.
יצרן המעוניין בכך, יכול להכניס שיפורי בטיחות ברכבו ולבקש מבחן חוזר.
פרסום התוצאות מעוכב עד לביצוע המבחן החוזר שבפעם זו ממומן על ידי היצרן.
יורו 2012 הוא שמה של אליפות אירופה בכדורגל, אשר התקיימה בשנת 2012 בפולין ובאוקראינה.
זוהי הפעם השלישית שהיורו נערך בשתי מדינות במקביל, לאחר יורו 2000 ויורו 2008. הטורניר נפתח בשמונה ביוני, ומשחק הגמר נערך באחד ביולי.
ההחלטה שמדינות אלו תארחנה את יורו 2012 התקבלה ב-18 באפריל 2007, בקארדיף שבוויילס.
שלוש מועמדויות הוצעו לאירוח היורו ב-2012: אחת של איטליה, אחרת של קרואטיה והונגריה במשותף והשלישית של פולין ואוקראינה במשותף.
יו"ר אופ"א, מישל פלאטיני, הכריז כי האחרונות זכו באירוח.
בדומה לארבעת הטורנירים הקודמים, גם ב-2012 השתתפו 16 נבחרות, לאחר שנדחתה הצעה להגדיל את הטורניר ל-24 נבחרות ורק החל מיורו 2016 ישתתפו 24 נבחרות.
נבחרת פולין ונבחרת אוקראינה העפילו אוטומטית ליורו בעקבות היותן מארחות הטורניר.
שאר 14 הנבחרות עלו משלב המוקדמות, שהחל ב-2010. זכתה באליפות בפעם השנייה ברציפות, לאחר שגברה 0-4 במשחק הגמר על .
אנדרס אינייסטה, נבחר על ידי אופ"א לשחקן המצטיין של הטורניר.
ו העפילו אוטומטית כמארחות, והיתר העפילו דרך טורניר המוקדמות.
שמונה ערים ארחו את משחקי יורו 2012 בפולין ואוקראינה.
הערים ורשה, פוזנן, ורוצלב וגדנסק בפולין וקייב, חרקוב, דונצק ולבוב באוקראינה.
משחק הגמר נערך באצטדיון האולימפי המחודש של קייב.
ורשה ורוצלב גדנסק פוזנן האצטדיון הלאומי האצטדיון העירוני בוורוצלב פה.גה.אה ארנה גדנסק האצטדיון העירוני בפוזנן קיבולת: 58,580 קיבולת: 45,105 קיבולת: 43,615 קיבולת: 43,269 פולין אוקראינה קייב דונצק חרקוב לבוב אצטדיון אולימפיסקי דונבאס ארנה אצטדיון מטאליסט ארנה לבוב קיבולת: 70,050 קיבולת: 52,187 קיבולת: 40,003 קיבולת: 34,915
תכולת האצטדיונים היא על פי התכולה המאושרת על ידי אופ"א עבור הטורניר.
ב-2 בדצמבר 2011 נערכה הגרלת הבתים של היורו, שבמסגרתה נקבעו הרכבי הבתים:
בית 1: פולין, רוסיה, יוון, צ'כיה
בית 2: הולנד, גרמניה, פורטוגל, דנמרק
בית 3: ספרד, איטליה, קרואטיה, אירלנד
בית 4: אוקראינה, אנגליה, שוודיה, צרפת
במשחק הראשון בבית ניצחה רוסיה את צ'כיה בתוצאה 4-1. יוון פתחה עם תיקו מול פולין ולאחר מכן בהפסד מול צ'כיה.
צ'כיה, לאחר ההפסד במשחק מול רוסיה והניצחון על יוון, ניצחה את פולין - דבר שהבטיח את העלייה לרבע הגמר.
יוון ניצחה את רוסיה ועלתה לרבע הגמר, אף על פי שהפרש השערים של רוסיה היה עדיף על שלהם - על פי חוקי היורו, אם שתי קבוצות מסיימות עם אותו מספר נקודות, המנצחת במשחק ביניהם מקדימה את המפסידה.
לסיכום, צ'כיה ויוון עלו לרבע גמר הטורניר.
בית ב' נפתח בניצחון מפתיע של דנמרק על הולנד.
בהמשך גרמניה ניצחה 1-0 את פורטוגל ולאחר מכן 2-1 את הולנד, דבר שהפך את סיכויי ההולנדים לעלות לרבע הגמר לקלושים.
בשני המשחקים האחרונים, ניצחו גרמניה ופורטוגל (מצמד של כריסטיאנו רונאלדו שהשווה ל־1-1 ואחר כך העלה ל־2-1) את דנמרק והולנד בהתאמה, דבר שגרם לכך שהשתיים (גרמניה ופורטוגל) עלו לרבע הגמר.
במשחק הראשון נפגשו איטליה וספרד.
המשחק ביניהם הסתיים בתיקו 1-1 - אנטוניו די נטאלה כבש לאיטליה מבישול של אנדראה פירלו וססק פברגאס איזן את התוצאה מבישול של דוד סילבה.
במשחק הנוסף נפגשו נבחרות אירלנד וקרואטיה.
נבחרת קרואטיה ניצחה 3-1. מריו מנדזוקיץ' ששיחק בוולפסבורג הגרמנית, כבש צמד וניקציה ילאביץ' הוסיף עוד אחד.
שון סט לדג'ר הבקיע "שער ניחומים".
במחזור השני נפגשו תחילה נבחרות קרואטיה ואיטליה.
אנדראה פירלו הבקיע את הראשון בכדור חופשי מדויק ומריו מנדזוקיץ' איזן את התוצאה.
במשחק הנוסף באותו מחזור נפגשו נבחרות אירלנד וספרד.
נבחרת ספרד ניצחה 4-0 את אירלנד מצמד של פרננדו טורס ושערים נוספים של דוד סילבה וססק פברגאס.
במחזור השלישי נפגשו נבחרות איטליה ואירלנד ונבחרות קרואטיה וספרד.
במשחק הראשון נבחרת איטליה ניצחה 2-0 את נבחרת אירלנד משערים של אנטוניו קסאנו ומריו באלוטלי משני בישולים של אנדראה פירלו.
במשחק הנוסף ניצחה ספרד 1-0 את נבחרת קרואטיה משער מאוחר של חסוס נבאס.
העולות מבית זה הן ספרד, אלופת יורו 2008 ומונדיאל 2010, וכן איטליה שעלתה מן המקום השני.
בית ד' נפתח במשחק בין אוקראינה המארחת נגד שוודיה, משחק שנגמר בתוצאה 2-1 לאוקראינה משער של זלאטן איברהימוביץ' וצמד של אנדריי שבצ'נקו.
המשחק השני במחזור היה בין צרפת לאנגליה שבמהלכו אנגליה עלתה ליתרון משער של ג'ולאון לסקוט וצרפת השוותה עם שער של סמיר נאסרי, תשע דקות לאחר מכן.
המחזור השני נפתח במשחק בין אנגליה לשוודיה - אנגליה עלתה ליתרון עם שער של אנדי קארול בדקה ה-23, אך השוודים הפכו את התוצאה עם שער של אולוף מלברג ושער עצמי של גלן ג'ונסון.
האנגלים לא ויתרו, והשיגו את השוויון בדקה ה-64 עם שער של ת'יאו וולקוט ובדקה ה-78 אנגליה חתמה את תוצאת הסיום עם שער של דני וולבק.
במשחק השני במחזור הזה נפגשו צרפת ואוקראינה למשחק שהיה כולו בשליטה הצרפתית שניצחה 2-0 משערים של ז'רמי מנז ויוהאן קבאיי, משחק זה הופסק בדקה השמינית וחודש רק לאחר כמעט 3 שעות ועם כחצי מכמות הצופים בתחילתו עקב גשמים עזים שירדו.
אחרי המחזור השני, לשוודיה כבר לא היה סיכוי להעפיל לרבע הגמר.
שוודיה וצרפת נפגשו למשחק במהלכו השוודים הפתיעו והבקיעו שני שערים - האחד של זלאטן איברהימוביץ' והשני של סבסטיאן לארסון.
למזלם של הצרפתים המפגש בין אנגליה לאוקראינה הסתיים בניצחון לאנגליה 1-0 משער של ויין רוני שהבטיח את העלייה של אנגליה וצרפת לשלב רבע הגמר.
במשחק בין אוקראינה לאנגליה נכבש שער אוקראיני חוקי שלא אושר, שדחף את האישור לשימוש בטכנולוגיית קו השער במגרשי הכדורגל.
שלב הנוק-אאוט בטורניר זה התקיים בין 21 ביוני ובין 1 ביולי באצטדיונים האצטדיון הלאומי בוורשה, דונבס ארנה, פה.גה.אה ארנה גדנסק ואצטדיון אולימפיסקי.
בגמר ניצחה את 4–0 משערים של דוד סילבה, ז'ורדי אלבה, פרננדו טורס וחואן מאטה.
ספרד זכתה בגביע היורו בפעם השלישית בתולדותיה ובפעם השנייה ברציפות - כך היא משלימה 3 זכיות בטורנירים גדולים תוך 4 שנים - יורו 2008, מונדיאל 2010 ויורו 2012.
שוערים הגנה קשרים חלוצים מנואל נוייר ג'אנלואיג'י בופון איקר קסיאס פיליפ לאהם פאביו קונטראו פפה ג'ורדי אלבה ג'רארד פיקה סרחיו ראמוס סטיבן ג'רארד סמי ח'דירה מסוט אוזיל דניאלה דה רוסי אנדראה פירלו צ'אבי אלונסו סרחיו בוסקטס אנדרס אינייסטה צ'אבי מריו באלוטלי כריסטיאנו רונאלדו ססק פברגאס דויד סילבה זלאטן איברהימוביץ'
אליפות אירופה בכדורסל, הנקראת גם יורובאסקט היא טורניר הכדורסל הראשי לנבחרות לאומיות ביבשת אירופה.
האליפות המאורגנת על ידי פיב"א אירופה, נערכה לראשונה ב-1935 בז'נבה, שווייץ ומאז התקיימה אחת לשנתיים בכל שנה אי-זוגית (להוציא את תקופת מלחמת העולם השנייה) עד לאליפות ב-2017, לאחריה הוחלט כי התחרות תתקיים אחת לארבע שנים.
אליפות אירופה בכדורסל 2022 נדחתה בשל מגפת הקורונה באירופה.
משנת 2011 שיטת המשחקים באליפות היא כדלהלן: בתחילת הטורניר 24 הנבחרות המשתתפות מחולקות לארבעה בתים בני שש קבוצות כל אחד.
4 הראשונות מכל בית עולות לשלב פלייאוף (שמינית הגמר) כשלאחריו מתקיימים משחקי רבע הגמר, חצי הגמר והגמר.
החל ב-2015 הטורניר אינו נערך כולו במדינה אחת - הבתים המוקדמים מפוצלים בין ארבע מדינות, שאחת מהן מארחת גם את שלבי הגמר.
שיאנית הזכיות באליפות היא , שזכתה בה 14 פעמים (נבחרת זכתה גם היא פעם אחת, ו שהייתה בעבר חלק מברית המועצות זכתה גם היא), ואחריה עם 8 זכיות (ועוד זכייה אחת ל שהתפצלה ממנה).
האלופה הנוכחית, , זכתה ב-2025 בפעם השניה בתולדותיה.
נבחרת ישראל השתתפה 32 פעמים באליפות, נכון ל-2026, והישגי השיא שלה הם מדליית כסף בשנת 1979 ומקום חמישי בשנים 1953 ו-1977.
אליפות אירופה הראשונה נערכה ב-1935 בז'נבה שבשווייץ בהשתתפות 10 מתוך 11 הנבחרות האירופיות שהיו חברות אז בפיב"א ( ניצחה את במשחק על ההעפלה).
באליפות הראשונה זכתה , שגברה 24–18 בגמר על ספרד.
שתי האליפויות הבאות שמרו גם הן על דומיננטיות המדינות הבלטיות, כש זכתה ב-1937 ו-1939. מהדורת 1941 תוכננה להיערך בליטא, אך בוטלה בעקבות מלחמת העולם השנייה, והאליפות הבאה נערכה רק ב-1946, וזכתה בה נבחרת .
נבחרת ברית המועצות בכדורסל הופיעה לראשונה באליפות אירופה בכדורסל 1947 שנערכה בפראג, וזכתה כבר בהופעת הבכורה שלה לאחר שניצחה את המארחת צ'כוסלובקיה בגמר.
באליפות הבאה, שנערכה ב-1949 בקהיר, זכתה המארחת במהדורה בה השתתפו שתי נבחרות נוספות לא-אירופיות מהמזרח התיכון: ו.
אליפות זו, בה השתתפו שבע נבחרות בלבד, נחשבת לחלשה ביותר מכיוון שרק שלוש מהמשתתפות בה עשו זאת לפני כן ונבחרות חזקות ממזרח אירופה כגון ברית המועצות וצ'כוסלובקיה נמנעו מלשחק בה בשל המרחק הגאוגרפי.
ב-1951 זכתה ברית המועצות באליפות בפעם השנייה בתולדותיה, והתחילה רצף זכיות שנמשך במשך 20 שנה (10 זכיות מתוך 11 טורנירים) עד 1971, למעט זכייה של באליפות שאירחה ב-1955. באליפות זו גם הונהג לראשונה שעון זריקות של 30 שניות.
שינויים נוספים הוכנסו באליפות במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20: ב-1963 הוגבל לראשונה מספר המשתתפות בתחרות ל-16, ב-1965 נערכה האליפות לראשונה בשתי ערים שונות (מוסקבה וטביליסי שבברית המועצות) ונערכו טורנירי מוקדמות, וב-1967 שודרו המשחקים לראשונה בטלוויזיה והעיתונות נכחה במשחקים.
ב-1973 זכתה לראשונה באליפות, והחלה רצף של שלוש זכיות שנמשך גם ב-1975 ו-1977. ברית המועצות חזרה לנצח ב-1979 ו-1981, וב-1983 זכתה לראשונה נבחרת ממערב אירופה באליפות, כש גברה על ספרד בגמר.
באליפות אירופה בכדורסל 1985, בה שוב זכתה ברית המועצות, הוצגה לראשונה קשת השלוש ביורובאסקט.
יורובאסקט 1987 היה הראשון שהוכרע בהארכה, כשהמארחת גברה בגמר 103–101 על ברית המועצות וזכתה לראשונה בתולדותיה באליפות.
יוגוסלביה זכתה בשתי האליפויות הבאות, שהיו האחרונות שלה מכיוון שהתפרקה עוד במהלך האליפות ב-1991. אליפות זו הייתה הראשונה מאז 1949 בה לא השתתפה ברית המועצות, שלא העפילה לתחרות והתפרקה גם היא, ובה הורשו לראשונה להשתתף שחקני NBA פעילים.
ביורובאסקט 1993 תפסו את הפודיום שלוש נבחרות חדשות יחסית, שנוצרו בעקבות נפילת הגוש הקומוניסטי וסיום המלחמה הקרה: המאוחדת הפתיעה וזכתה לאחר שגברה על בגמר, ו זכתה במדליית הארד.
ב-1995 חזרה לתחרות לאחר שהושעתה בעקבות מלחמות יוגוסלביה וזכתה בה פעמיים ברצף, כשב-1995 גברה על נבחרת חדשה נוספת: ליטא, שקיבלה עצמאות לאחר היותה רפובליקה סובייטית.
באליפות אירופה בכדורסל 1999, האחרונה במאה ה-20, זכתה איטליה לאחר שגברה בגמר על ספרד.
המאה ה-21 התאפיינה בזוכות רבות ושונות, בהן ליטא, שזכתה ב-2003 באליפות הראשונה שלה מאז 1939; רוסיה, שבהובלת המאמן דייוויד בלאט הפתיעה ב-2007; וספרד, שזכתה בארבע מתוך שש האליפויות האחרונות ( זכתה ב-2013 ו ב-2017).
נבחרת ישראל בכדורסל הופיעה ב-31 מ-41 אליפויות אירופה שנערכו עד 2025, כולל ב-14 האחרונות, ומאז הקמתה החמיצה את ההשתתפות ארבע פעמים בלבד (1955, 1957, 1989 ו-1991).
יורו 2016 היה טורניר אליפות אירופה בכדורגל לנבחרות לאומיות, אשר התקיים בין 10 ביוני ל-10 ביולי 2016. צרפת אירחה את הטורניר בפעם השלישית בתולדותיה, לאחר שעשתה זאת בשנים 1960 ו-1984. בטורניר השתתפו לראשונה 24 נבחרות, במקום 16 נבחרות שהתחרו בטורנירים הקודמים.
צרפת גברה על איטליה וטורקיה במאבק על אירוח היורו, ולכן, עקב היותה המארחת, העפילה אוטומטית לטורניר מבלי צורך להשתתף במוקדמות יורו 2016. יתר 23 הנבחרות העפילו מטורניר המוקדמות שנערך בין ספטמבר 2014 לנובמבר 2015.
בטורניר זכתה נבחרת פורטוגל, בפעם הראשונה בתולדותיה, לאחר שניצחה במשחק הגמר את נבחרת צרפת בתוצאה 1–0 לאחר הארכה.
זכייתה בתואר הקנתה לה מקום בגביע הקונפדרציות 2017 שהתקיים ברוסיה, מארחת מונדיאל 2018.
שלב הבתים של הטורניר הכיל 6 בתים בעלי 4 נבחרות כל אחד.
שתי הנבחרות שסיימו במקומות הראשון והשני בכל בית, וגם ארבע הנבחרות בעלות המאזן הטוב ביותר במקום השלישי העפילו לשלב שמינית הגמר, שבו התחיל "שלב הנוקאאוט", לפיו הנבחרת המפסידה מודחת מהטורניר.
לאחר משחקי שמינית הגמר שוחקו משחקי רבע הגמר, חצי הגמר ואז הגמר.
שיטה דומה הייתה נהוגה במונדיאלים בין השנים 1986 ל-1994 שבהם השתתפו 24 נבחרות.
הפורמט החדש הגדיל את מספר המשחקים בטורניר ל-51, בהשוואה ל-31 המשחקים ששוחקו בטורנירים במתכונת הקודמת.
עשרה אצטדיונים נבחרו לקחת חלק באירוח משחקים בטורניר, והם:
הגרלת בתי המוקדמות נערכה בעיר ניס שבצרפת ב-23 בפברואר 2014. בזכות הרחבת הטורניר ל-24 נבחרות, נבחרות דרג הביניים באירופה שיפרו את סיכוייהן להעפיל לטורניר הגמר בהשוואה לעבר.
מודגש = אלופת אליפות אירופה באותה שנה
נטוי = מארחת אליפות אירופה באותה שנה
ב-12 בדצמבר 2015 נערכה הגרלת הבתים של היורו, שבמסגרתה נקבעו הרכבי הבתים:
בית 1: צרפת, רומניה, אלבניה, שווייץ
בית 2: אנגליה, רוסיה, ויילס, סלובקיה
בית 3: גרמניה, אוקראינה, פולין, צפון אירלנד
בית 4: ספרד, צ'כיה, טורקיה, קרואטיה
בית 5: בלגיה, איטליה, אירלנד, שוודיה
בית 6: פורטוגל, איסלנד, אוסטריה, הונגריה
מבית זה העפילו צרפת המארחת ושווייץ, שעשתה זאת לראשונה בתולדותיה, אלבניה סיימה במקום השלישי אבל המאזן שלה לא היה מבין ארבע הטובות כדי להיכנס לשמינית הגמר, שני השערים של רומניה הובקעו מפנדל.
בבית זה סיימה נבחרת ויילס במקום הראשון, הודות לשתי תוצאות תיקו של אנגליה, שגם היא העפילה, סלובקיה גם העפילה מכיוון שמאזנה היה הטוב ביותר ולכן העפילה גם היא לשמינית הגמר.
רוסיה, מארחת גביע הקונפדרציות 2017 ומארחת מונדיאל 2018 הודחה בשלב זה.
בבית זה, העפילו גרמניה, אלופת מונדיאל 2014, ופולין, שעשתה זאת לראשונה בתולדותיה.
צפון אירלנד ניצחה את אוקראינה 2–0 והעפילה כקבוצה עם המאזן הרביעי מהמקום השלישי.
אוקראינה הייתה הנבחרת היחידה בטורניר שלא כבשה ולא השיגה נקודה.
בבית זה, קרואטיה סיימה לפני ספרד, אלופת יורו 2012, לאחר שניצחה אותה 2–1 וסיימה במקום הראשון בבית.
טורקיה עם מאזן לא טוב בשביל עלייה וצ'כיה הודחו
מבית זה, העפילו איטליה מהמקום הראשון ובלגיה מהמקום השני, במשחק בין איטליה לאירלנד, איטליה עלתה בסגל משני.
אירלנד ניצחה אותם 1–0 והעפילה לשלב הבא, בפעם הראשונה בתולדותיה.
שוודיה הודחה עם נקודה אחת בלבד מבלי ששחקן שוודי כבש שער.
בבית ו' ניצחה הונגריה את אוסטריה 2–0. תיקו 1–1 מול איסלנד ותיקו 3–3 מול פורטוגל הבטיחו לה את המקום הראשון בבית.
איסלנד, בהופעת הבכורה שלה ביורו, העפילה מהמקום השני.
פורטוגל העפילה מהמקום השלישי, עם שלוש תוצאות תיקו.
בשלב הנוקאאוט, שבו הנבחרת המפסידה מודחת מהטורניר, התקיימו משחקי שמינית הגמר בין 25 ביוני ל-27 ביוני.
משחקי רבע הגמר התקיימו בין 30 ביוני ל-3 ביולי.
2 משחקי חצי הגמר התקיימו ב-6 ביולי ו-7 ביולי ומשחק הגמר נערך ב-10 ביולי.
העולות לשלב זה הן הנבחרות שיסיימו בשני המקומות הראשונים של הבית שלהם וכן ארבע הנבחרות הטובות ביותר מבין המסיימות במקום השלישי.
במשחק הראשון (שהיה גם משחק שמינית הגמר הראשון בתולדות המפעל), נפגשו פולין ושווייץ - שהעפילו לשלב השני בפעם הראשונה בתולדותיהן.
המשחק הסתיים בתיקו 1–1 ופולין ניצחה לאחר שקריכוביאק כבש לפולין את הפנדל המכריע.
במשחק השני, נפגשו ויילס וצפון אירלנד, ויילס ניצחה לאחר שגארת' מקאולי, שכבש את השער הראשון של צפון אירלנד ביורו, כבש שער עצמי.
במשחק השלישי, נפגשו קרואטיה ופורטוגל, נבחרת פורטוגל העפילה משער שנגח ריקרדו קווארסמה בדקה ה-117'.
במשחק הרביעי, צרפת המארחת פגשה את אירלנד, שהעפילה בפעם הראשונה בתולדותיה לשמינית הגמר.
לאחר פנדל שכבש רובי בריידי, והעלה את האירים ליתרון, אנטואן גריזמן כבש צמד במחצית השנייה, והעלה את צרפת לרבע הגמר.
במשחק החמישי, נפגשו גרמניה, אלופת העולם לשנת 2014 וסלובקיה, שהעפילה ליורו בפעם הראשונה, מסוט אוזיל החמיץ פנדל, אבל גרמניה כבשה 3 שערים, ועלתה לרבע הגמר.
במשחק השישי, נפגשו הונגריה ובלגיה, בלגיה הביסה את הונגריה 4–0 ועלתה לרבע הגמר.
במשחק השביעי, נפגשו איטליה וספרד, איטליה נקמה בספרד על התבוסה 0–4 בגמר היורו 2012 וניצחה משערים של ג'יורג'יו קייליני וגרציאנו פלה.
במשחק השמיני, איסלנד פגשה את אנגליה.
לאחר שווין רוני כבש מפנדל והעלה את אנגליה ליתרון, החזיר רגנאר סיגורדסון את איסלנד למשחק תוך 2 דקות, והשווה ל-1–1. בדקה ה-18 כבש סיגת'ורסון את שער הניצחון והעלה את איסלנד, בהופעת הבכורה, לרבע הגמר.
ברבע הגמר הראשון, נפגשו פולין ופורטוגל.
לבנדובסקי כבש את שערו הראשון ביורו, והעלה את פולין ליתרון תוך 2 דקות, אבל רנאטו סאנצ'ס בן ה-18, השווה.
פורטוגל ניצחה בפנדלים, ריקרדו קווארסמה כבש לפורטוגל את הפנדל המכריע.
במשחק השני, נפגשו ויילס ובלגיה, ששיחקו זו נגד זו גם במוקדמות, ניינגולן העלה את בלגיה ליתרון 1–0, אבל ויילס עם שלושה שערים הפכה את התוצאה וניצחה 3–1. ויילס עלתה בהופעת הבכורה באליפות אירופה לחצי הגמר.
במשחק השלישי, נפגשו גרמניה ואיטליה, גרמניה ניצחה 6–5 בפנדלים לאחר תיקו 1–1, הקטור כבש את הפנדל המכריע.
במשחק הרביעי, צרפת המארחת פגשה את איסלנד.
המשחק הזה הוא המשחק עם כמות השערים הגבוהה ביותר בתחרות:צרפת ניצחה 5–2.
בחצי הגמר הראשון, נפגשו פורטוגל וויילס.
פורטוגל ניצחה 2–0, ועלתה לגמר השני בתולדותיה.
בחצי הגמר השני, נפגשו המארחת צרפת ואלופת העולם גרמניה.
צרפת ניצחה 2–0 מצמד של אנטואן גריזמן ועלתה לגמר.
בגמר התמודדו פורטוגל והמארחת צרפת.
אדר כבש שער ניצחון בדקה ה-109 לזכות פורטוגל שזכתה ביורו בפעם הראשונה בתולדותיה.
אלימות בספורט: התפרעות של חוליגנים מקרב אוהדי ואוהדי ביום המשחקים השני.
במשחק של נגד הופסק המשחק למספר דקות אחרי שאוהדי קרואטיה יידו מספר רב של אבוקות וחזיזים למגרש.
בעקבות התקרית נקנסה קרואטיה במאה אלף יורו.
במשחק של נגד כבש כריסטיאנו רונאלדו צמד ובכך הפך לשחקן הראשון שכובש ב-4 טורנירי יורו ברציפות.
במשחק של נגד כבש רנאטו סאנצ'ס ובכך הפך לכובש הצעיר ביותר בתולדות הטורניר.
במשחק הגמר של נגד תקף נחיל עש את אצטדיון סטאד דה פראנס.
57 שחקנים הבקיעו שער בודד.
בנוסף שלושה שחקנים כבשו שער עצמי כל אחד.
השחקן הצעיר של הטורניר: רנאטו סאנצ'ס
נעל הזהב: אנטואן גריזמן - שישה שערים ושני בישולים ב-555 דקות
נעל הכסף: כריסטיאנו רונאלדו - שלושה שערים ושני בישולים ב-625 דקות
נעל הארד: אוליבייה ז'ירו - שלושה שערים ושני בישולים ב-456 דקות
שער הטורניר: זולטאן גרה - נבחר בהצבעה בהשתתפות הגולשים באתר אופ"א
לאחר הטורניר נבחרו 11 מצטייני הטורניר, אשר נבחרו על ידי קבוצה של 13 משקיפים מטעם אופ"א.
שוער הגנה קישור התקפה רוי פטריסיו ג'רום בואטנג יושוע קימיך רפאל גריירו פפה דימיטרי פאייה טוני קרוס ג'ו אלן ארון ראמזי אנטואן גריזמן כריסטיאנו רונאלדו
שיר הפתיחה הרשמי של התחרות היה "This One's for You" של ה־DJ הצרפתי דייוויד גטה והזמרת השוודית זארה לארסון.
שיר הסיום הרשמי היה "Free Your Mind" של מאיה לאוול.
יורו 2020 (מכונה גם יורו 2021) היה הטורניר ה-16 של אליפות אירופה בכדורגל, שהתקיים מ-11 ביוני עד ל-11 ביולי 2021, שבו נערך משחק הגמר.
היורו אמור היה להתקיים בשנת 2020, אך נדחה בשנה בשל התפרצות נגיף הקורונה.
היורו התקיים ב-11 מדינות שונות כאשר בכל מדינה עיר אחת מארחת.
זו הפעם הראשונה שאופ"א השתמשה בקונספט של 11 ערים מארחות, לרגל חגיגות 60 שנים לאליפות אירופה הראשונה.
בטורניר זכתה נבחרת איטליה לאחר שניצחה 3:2 בבעיטות הכרעה את נבחרת אנגליה.
בטורניר השתתפו 24 נבחרות שחולקו ל-6 בתים בני 4 נבחרות כל אחד, כאשר 2 הראשונות בכל בית עלו לשמינית הגמר, ואליהן הצטרפו 4 הנבחרות שסיימו במקום השלישי בבית שלהן בעלות המאזן הטוב ביותר.
החל משלב שמינית הגמר, נערכו המשחקים בשיטת גביע (נוקאאוט), לפיה הנבחרת המפסידה מודחת מהמשך הטורניר.
השפעת מגפת הקורונה על הטורניר
בעקבות מגפת הקורונה, המשחקים נדחו בשנה לשנת 2021. באפריל 2021 בעקבות מגבלות התקהלויות שהיו באירלנד, הוחלט שהמשחקים שהיו אמורים להתקיים בדבלין יועברו.
שלושת המשחקים של שלב הבתים התקיימו בסנט פטרבורג והמשחקים בשלב שמינית הגמר הועברו לוומבלי.
כך גם המשחקים שהיו אמורים להתקיים בבילבאו שבה היו עדיין מגבלות קהל הועברו לסביליה.
בנוסף למעט בבודפשט בכל האצטדיונים היו הגבלות של קהל שנעו מ-20% תכולה לשני שלישים (פירוט בטבלה למטה).
כמו כן, בעקבות המגבלות לא הורשו להגיע לערים שאירחו את המשחקים עיתונאים שאינם ממדינות שמשתתפות או מארחות.
מדינה עיר אצטדיון מקומות ישיבהכמות קהל שהותרה חבילת אירוח לונדון אצטדיון ומבלי 90,00025% תכולה (כ-22,500) בשלב הבתים ולמשחק הראשון בשמינית הגמר, 50% (כ-45,000) תכולה למשחק השני בשמינית הגמר ושני שלישים תכולה (כ-60,000) לחצי הגמר והגמר.
שלב הבתים, שמינית גמר, חצאי גמר וגמרבאקוהאצטדיון האולימפי של באקו 68,700כ-50% (כ-34,350) תכולה.
שלב הבתים ושמינית הגמראמסטרדםיוהאן קרויף ארנה 56,00016,000 (33%)שלב הבתים ושמינית הגמרבודפשטפושקש ארנה 68,000ללא הגבלות שלב הבתים ושמינית הגמר סביליה לה קרטוחה 60,00018,000 (30%) שלב הבתים ושמינית הגמרגלאזגוהאמפדן פארק 52,06312,000 (25%) שלב הבתים ושמינית הגמרבוקרשטארנה נציונאלה 55,60025% תכולה (כ-13,000) בשלב הבתים ו-50% תכולה (כ-25,000) בשלב שמינית הגמר שלב הבתים ושמינית הגמר
תריסר אצטדיונים נבחרו לקחת חלק באירוח הטורניר והם:
לונדון מינכן רומא באקו סנקט פטרבורג אצטדיון ומבליהיכל הכדורגל של מינכן
(אליאנץ ארנה) סטאדיו אולימפיקוהאצטדיון האולימפי של באקואצטדיון סנקט פטרבורג קיבולת: 90,000 קיבולת: 75,000 קיבולת: 72,698 קיבולת: 68,700 קיבולת: 68,172 סביליה בודפשט קופנהגןאצטדיון לה קרטוחהפושקש ארנהאצטדיון פארקןקיבולת: 60,000<small>קיבולת: 68,000 (אצטדיון חדש)קיבולת: 38,065 בוקרשט אמסטרדם גלאזגו ארנה נציונאלהיוהאן קרויף ארנההאמפדן פארק קיבולת: 55,600 קיבולת: 56,000קיבולת: 52,063<small>
חצאי-הגמר ומשחק הגמר (בכחול): לונדון (אנגליה)
רבעי-הגמר ושלב הבתים (בירוק): מינכן (גרמניה), באקו (אזרבייג'ן), סנקט פטרבורג (רוסיה), רומא (איטליה)
שמינית-הגמר ושלב הבתים (בצהוב): לונדון (אנגליה), קופנהגן (דנמרק), בוקרשט (רומניה), אמסטרדם (הולנד), סביליה (ספרד), בודפשט (הונגריה), גלאזגו (סקוטלנד)
מתוך 11 הערים שנבחרו, 7 מעולם לא אירחו את טורניר היורו: באקו, סנקט פטרבורג, קופנהגן, בוקרשט, סביליה, בודפשט וגלאזגו.
מתוך 11 המדינות שנבחרו, 6 מעולם לא אירחו את טורניר היורו: אזרבייג'ן, דנמרק, הונגריה, רומניה, רוסיה וסקוטלנד.
מתוך 11 האצטדיונים שנבחרו, שנייים אירחו משחקים בעבר בטורניר: הסטאדיו אולימפיקו והאמסטרדם ארנה.
אצטדיון ומבלי הישן לקח חלק באירוח משחקי יורו 1996, אולם מאז הוא נהרס ועל חורבותיו נבנה אצטדיון ומבלי הנוכחי.
האצטדיון היחידי שבנייתו החלה לקראת הטורניר הוא האצטדיון בבודפשט.
אצטדיון נוסף שתוכנן בבריסל נתקל בקשיים ובדצמבר 2017 נלקחה הזכייה של בריסל שהייתה העיר ה-13 שתוכננה לארח את הטורניר, וכל 4 המשחקים שתוכננו להתקיים באצטדיון הועברו לאצטדיון ומבלי שבלונדון.
ביורו 2020 משחקות 24 נבחרות – 20 נבחרות שהעפילו משלב הבתים – הנבחרות אשר סיימו בשני המקומות הראשונים בכל בית במוקדמות.
ארבע נבחרות נוספות העפילו דרך שלב הפלייאוף, בו התמודדו ארבע הנבחרות הטובות בכל דרג (שלא העפילו מהבתים) על כרטיס נוסף ליורו.
הגרלת הבתים נערכה ב־30 בנובמבר 2019.
הנבחרות דורגו לארבע קבוצות בהתאם לביצועיהם במוקדמות:
קבוצת דירוג 1: שש המנצחות הבתים הטובות ביותר
קבוצת דירוג 2: ארבע המנצחות הפחות טובות ושתי הסגניות הטבות ביותר
קבוצת דירוג 3: הסגניות במקומות 3–8
קבוצת דירוג 4: שתי הסגניות הפחות טובות וארבע המנצחות בפלייאוף (במועד ההגרלה לא היה ידוע מי תנצח בפלייאוף).
בעקבות קיום התחרות במספר מדינות, לכל בית הוגדרו שתי מארחות:
בית א': אזרבייג'ן ואיטליה – בעקבות הדחת אזרבייג'ן איטליה נקבעה כמארחת עם שלושה משחקי בית
בית ב': דנמרק ורוסיה – שתיהן העפילו משלב הבתים.
ב־19 בנובמבר במסגרת ההגרלה של הפלייאוף נערכה הגרלה בין שתי המדינות ודנמרק הוגרלה למארחת עם שלושה משחקי בית
בית ג': הולנד ורומניה – הולנד עלתה משלב הבתים ורומניה התמודדה בפלייאוף ולכן הולנד נקבעה כמארחת עם שלושה משחקי בית
בית ד': אנגליה וסקוטלנד – אנגליה עלתה משלב הבתים וסקוטלנד התמודדה בפלייאוף ולכן אנגליה נקבעה כמארחת עם שלושה משחקי בית
בית ה': אירלנד וספרד – ספרד עלתה משלב הבתים ואירלנד התמודדה בפלייאוף ולכן ספרד נקבעה כמארחת עם שלושה משחקי בית
בית ו': גרמניה והונגריה – גרמניה עלתה משלב הבתים והונגריה התמודדה בפלייאוף ולכן גרמניה נקבעה כמארחת עם שלושה משחקי בית
בנוסף להתניות האלה אוקראינה וקוסובו לא שובצו באותו בית עם רוסיה מסיבות פוליטיות.
להלן הרכב קבוצות הדירוג כפי שנקבעו לאחר סיום שלב הבתים:
אוקראינה לא יכולה להיות משובצת בבית ב' שאותה מארחת רוסיה.
בקבוצת הדירוג הראשונה רק בלגיה ואוקראינה לא משובצות ולכן אוקראינה שובצה לבית ג' ובלגיה לבית ב'.
קוסובו השתתפה בפלייאוף ד', ואינה יכולה לשחק בבית ב' עם רוסיה.
לכן מנצחת פלייאוף ד' (שלא הייתה ידועה במועד ההגרלה) לא שובצה לבית ב'
מבית זה העפילו איטליה מהמקום הראשון לאחר שהביסה את שווייץ וטורקיה, ויילס מהמקום השני ושווייץ שסיימה שלישית, אך העפילה בזכות יתרון בין הקבוצות שסיימו במקום ה-3. טורקיה סיימה במקום הרביעי עם המאזן הגרוע ביותר בשלב הבתים.
בלגיה ודנמרק העפילו, פינלנד סיימה במקום השלישי, ולא העפילה לשמינית הגמר.