tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-6 במרץ 2017 הודיע שר הביטחון אביגדור ליברמן שממשל טראמפ העביר מסר לפיו סיפוח יהודה ושומרון יגרום למשבר עם הממשל.
ב-6 בדצמבר 2017 הכריז טראמפ על הכרת ארצות הברית בירושלים כבירת ישראל, וכן על כוונתו להתחיל בהכנות להעברת את שגרירות ארצות הברית בישראל מתל אביב לירושלים.
טקס העברת השגרירות לירושלים נערך ב-14 במאי 2018 בנוכחות בתו, איוונקה טראמפ ובעלה ג'ארד קושנר.
ביוני 2018 הודיעה ארצות הברית כי היא פורשת ממועצת זכויות האדם של האו"ם, בטענה שהיא מוטית נגד ישראל.
ב-17 בנובמבר הצביעה שגרירת ארצות הברית ניקי היילי לראשונה נגד הצעת גינוי לישראל באו"ם בנוגע לשליטת ישראל ברמת הגולן, לאחר שלאורך כל השנים נהגה ארצות הברית להימנע בהצבעה.
ב-25 במרץ 2019 חתם נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על צו נשיאותי שבו ארצות הברית מכירה באופן רשמי בריבונות ישראל על רמת הגולן.
ב-18 בנובמבר 2019 הודיע מזכיר המדינה של טראמפ, מייק פומפאו, על שינוי עמדת ממשלו של ברק אובמה, שלפיה ההתנחלויות מפרות את החוק הבין-לאומי.
ב-11 בדצמבר 2019 חתם טראמפ על צו נשיאותי, שקובע כי יהדות מוגדרת כלאום, דבר שיאפשר למשרד החינוך להקפיא תקציב למוסדות חינוך שינהגו באפליה כלפי יהודים או שיעודדו את פעילות החרם על ישראל.
ממשל טראמפ שקד על גיבוש תוכנית שלום בין ישראל לפלסטינים, שזכתה לכינוי "עסקת המאה".
בתגובה להעברת השגרירות האמריקנית לירושלים הכריזו הפלסטינים כי ארצות הברית אינה מתווכת הוגנת בסכסוך, וסירבו לשתף פעולה עם ממשל טראמפ בגיבוש העסקה.
בתגובה הורה טראמפ על קיצוץ מסיבי בתמיכת ארצות הברית בשורת ארגונים המסייעים לפלסטינים, בהם ארגון הסיוע לפליטים פלסטינים אונר"א, וכן קיצץ בתמיכה בבתי חולים במזרח ירושלים.
ממשל טראמפ דחף לקדם יחסי שלום ונורמליזציה בין ישראל למדינות ערביות תוך דילוג על הסכסוך הישראלי-פלסטיני.
בתיווך של ממשל טראמפ הגיעו ישראל ואיחוד האמירויות הערביות להסכם נירמול היחסים ביניהן, כפי שפורסם לציבור ב-13 באוגוסט 2020. אחרי חודש סוכם הסכם דומה עם בחריין.
בהמשך, סוכמו הסכמים דומים במסגרת הסכמי אברהם עם סודאן ומרוקו.
ב-1 בפברואר 2017, לאחר שאיראן ערכה ניסוי בטיל בליסטי, הודיע יועץ הנשיא לביטחון לאומי מייקל פלין כי איראן "תחת אזהרה".
יומיים לאחר מכן, ב-3 בפברואר, לראשונה מאז ההסכם עם איראן, הטילה מחלקת האוצר האמריקאית עיצומים על 12 ארגונים ו-13 אישים מאיראן, סין, איחוד האמירויות הערביות ולבנון הקשורים לתעשיית הטילים האיראנית.
ב-18 ביולי 2017 הטיל ממשלו עיצומים נוספים על אישים וחברות איראניות, כולם עוסקים בפיתוח מערכות נשק, בהם טילים בליסטיים.
ב-13 באוקטובר הודיע טראמפ על אי-אשרור הסכם הגרעין עם איראן (כפי שדורש ממנו הקונגרס לבצע מדי 90 יום), ועל העברת העניין לקונגרס: אם הקונגרס לא יחוקק תנאים טובים יותר לפיקוח על איראן, בתיאום עם המדינות הנוספות החתומות על ההסכם, יחתום הנשיא על יציאתה של ארצות הברית מההסכם.
נוסף על כך, הכריז טראמפ על שינוי מדיניות נרחב כלפי המשטר האיראני, אשר יכלול בין היתר עיצומים על משמרות המהפכה והתייחסות אליה כאל ארגון טרור, פיקוח הדוק של ארצות הברית ובעלות בריתה על הפרת היציבות של איראן באזור, ומניעתה מלבצע ניסויים נוספים בטילים בליסטיים.
ב-8 במאי 2018 הודיע טראמפ בנאום מיוחד על פרישתה של ארצות הברית מהסכם הגרעין עם איראן, ועל הטלתן מחדש של כל העיצומים שהוסרו במסגרת ההסכם.
ב-20 ביוני 2019, איראן הפילה בטיל נ"מ מל"ט של הצי האמריקאי מסוג MQ-4C Triton מעל מצרי הורמוז במימי המפרץ הפרסי.
למחרת ב-21 ביוני דווח בניו יורק טיימס כי הנשיא טראמפ אישר לצבא ארצות הברית תקיפות נגד איראן בתגובה להפלת מל"ט הביון.
כמו כן דווח כי טראמפ אישר תקיפה נגד מגוון מטרות כמו מכ"מים וסוללות טילים.
לפי "ניוזוויק", ארצות הברית עמדה לתקוף בין היתר את סוללת הנ"מ מדגם S-125 Neva/Pechora (המוכרת במערב כ-SA-3 Goa).
סוללה זו של משמרות המהפכה האיראניים הפילה כנראה את המל"ט.
בסופו של דבר התקיפה לא יצאה אל הפועל.
ב-3 בינואר 2020, לאחר הסלמה משמעותית ביחסים עם איראן ותקיפות של מיליציות פרו-איראניות נגד שגרירות ארצות הברית בבגדאד ובסיסים אמריקאיים, הורה טראמפ על חיסול קאסם סולימאני, מפקד כוח קודס האיראני.
כוח אווירי של צבא ארצות הברית ביצע תקיפה אווירית סמוך לנמל התעופה הבין-לאומי של בגדאד, שבה נהרגו לפחות 8 אנשים, בהם סולימאני, ואבו מהדי אל-מוהנדס, סגן מפקד אל-חשד א-שעבי (כוחות ההתגייסות העממית).
בתגובה לסיכול הממוקד ביצעו משמרות המהפכה התקפה על בסיסי חיל האוויר האמריקאי בעיראק.
וושינגטון ביקשה באוגוסט להחזיר את העיצומים על איראן, בשל הפרת הסכם הגרעין, אולם רוב חברות מועצת הביטחון התנגדו לכך.
היא הטילה מחדש את כל הסנקציות.
עוד הוסיפו הפקחים שאיראן לא איפשרה גישה לאתרים נוספים שבהם הופיעו ריאיות בעבר לפעילות גרעינית.
במרץ 2017, לראשונה מאז תחילת מלחמת האזרחים בסוריה, נחתו בסוריה כוחות אמריקניים יבשתיים, ובהם כוחות ארטילריה, מארינס וריינג'רס במטרה לסייע בכיבוש בירת דאעש בסוריה, א-רקה.
ב-6 באפריל הורה טראמפ על תקיפה משמעותית ראשונה נגד המשטר הסורי: 59 טילי טומהוק נורו מספינות חיל הים האמריקני לעבר הבסיס הצבאי הסורי שממנו המריאו מטוסים שתקפו בסארין אזרחים במחוז אידליב בצפון-מערב סוריה ימים ספורים קודם לכן.
כתוצאה מהתקיפה האמריקאית הושמד הבסיס כמעט לחלוטין.
ב-8 ביולי 2017 לאחר פגישתם של טראמפ ופוטין, הכריזה ארצות הברית יחד עם רוסיה על הפסקת אש בסוריה הדרומית.
ב-13 באפריל 2018, בתגובה למתקפה הכימית של משטר אסד בדומא במהלך המלחמה במורדים, הורה טראמפ על התקפה משולבת על דמשק וחומס יחד עם צרפת ובריטניה.
בתקיפה שוגרו למעלה ממאה טילים לעבר יעדים שונים, בהם אתרי פיתוח ואחסון של נשק כימי.
ב-19 בדצמבר 2018 הכריז טראמפ על תחילת החזרת כוחותיה של ארצות הברית מסוריה.
באוקטובר 2019 החליט טראמפ לא להתערב במתקפה צבאית של טורקיה על רצועה הסמוכה לגבולה באזור הכורדי בצפון סוריה.
חיילי ארצות הברית באזור נסוגו כדי למנוע חיכוך.
הבית הלבן הצהיר גם כי האחריות על חיילי המדינה האסלאמית השבויים באזור זה תעבור לטורקיה.
לגבי יחסה של טורקיה לכורדים בשטח הכבוש הודיע טראמפ כי אם היא תעבור תנהג בחוסר אחריות, לפי שיקול דעתו, הוא יחריב את כלכלתה של טורקיה.
ב-26 באוקטובר 2019 הורה הנשיא טראמפ על מבצע קיילה מולר לחיסולו מנהיג ארגון הטרור המדינה האסלאמית.
על פי תוצאות המבצע נהרג אבו בכר אל-בגדאדי ושלושה מילדיו איתם נמלט.
ב-1 באוגוסט 2018 הטיל טראמפ עיצומים כלכליים על טורקיה, לאחר שכלאה את הכומר האמריקני אנדרו ברנסון באשמת שותפות בארגון טרור.
ב-12 באוקטובר 2018, לאחר כשנתיים בהן שהה במעצר, קבע בית המשפט הטורקי כי ברנסון ישוחרר ויחזור לארצות הברית.
בכלי התקשורת פורסם כי טורקיה נענתה להסכם עם ארצות הברית בתמורה לכך שממשל טראמפ יקל בעיצומים הכלכליים שהטיל על המדינה, שחלקן המכריע הוטל בתגובה למעצר והסירוב של טורקיה לשחרר את ברנסון.
ב-2019 בעקבות רכישתה מערכת הגנה אווירית רוסית מדגם S-400 הטיל טראמפ עיצומים על טורקיה והשהה את חברותה במיזם מטוס הקרב F-35 לייטנינג II והחל בצעדים לסילוקה מהפרויקט.
העסקה של רכישת 100 מטוסי F-35 מארצות הברית בוטלה.
הסלמה והרגעה עם קוריאה הצפונית
בתחילת הקדנציה של טראמפ חלה החרפה ביחסי ארצות הברית-קוריאה הצפונית.
ב-11 באפריל 2017 איימה קוריאה הצפונית כי הגעת ספינות חיל הים האמריקני לאזורה מצדיקה התקפה בנשק גרעיני.
איום זה הגיע בהמשך לחימוש מתמשך של דרום קוריאה על ידי צבא ארצות הברית.
בתגובה לאיום צייץ טראמפ בחשבון הטוויטר שלו כי "קוריאה הצפונית מחפשת צרות.
אם סין לא רוצה לעזור, נפתור את הבעיה בלעדיה".
למחרת בבוקר צייץ שוב כי שוחח בטלפון עם נשיא סין שי ג'ינפינג והגיע איתו להסכמים בנושא קוריאה הצפונית.
בנאומו באו"ם ב-19 בספטמבר 2017, אמר טראמפ כי אם ארצות הברית תצטרך, היא תשמיד כליל את קוריאה הצפונית.
בתגובה, אמר המנהיג העליון של קוריאה הצפונית קים ג'ונג-און, כי דברי טראמפ הם הכרזת מלחמה.
ב-10 במאי 2018 הודיע טראמפ שייפגש עם קים ג'ונג-און בפסגת ארצות הברית – קוריאה הצפונית בסינגפור ב-12 ביוני, בניסיון להגיע להסכם לפירוז חצי האי קוריאה מנשק גרעיני.
באותו יום, במהלך ביקורו של מזכיר המדינה האמריקאי פומפאו במסגרת ההכנות לפגישת המנהיגים, שחררה קוריאה הצפונית שלושה אסירים אמריקנים כמחווה.
בעקבות התבטאויות צפון-קוריאניות נגד סגן הנשיא מייק פנס הודיע טראמפ ב-24 במאי על ביטול הפגישה.
למרות זאת נערכו מאמצים לקיום הפסגה כמתוכנן.
ב-1 ביוני נפגש טראמפ עם הבכיר הצפון-קוריאני קים יונג צ'ול בבית הלבן וקיבל ממנו מכתב מקים.
לאחר הפגישה הודיע טראמפ על חזרה בו מההחלטה על ביטול הפסגה.
הפגישה בין השניים נערכה כמתוכנן ב-12 ביוני בסינגפור.
הם חתמו בטקס פומבי על מסמך הבנות שבו התחייבה קוריאה הצפונית לפרק את הנשק הגרעיני ברשותה.
ב-16 ביוני 2017, הודיע טראמפ כי הוא מבטל את עסקאות ממשל אובמה עם קובה.
ב-8 בנובמבר 2017, הידק ממשל טראמפ את כללי הסחר עם קובה, ובכך ביטל את הסרת ההגבלות של ממשל אובמה על מדינה זו.
שינויים אלה נועדו "להרחיק פעילויות כלכליות מהצבא הקובני, המודיעין הקובני ושירותי הביטחון הקובניים".
עד 2018, עלה מספר החיילים האמריקאים באפגניסטן מכ-8,500 לכ-14,000. בסוף כהונתו, ירד המספר ל-2500. ב-29 בפברואר 2020 חתמו ארצות הברית והטליבאן על הסכם לסיום המלחמה באפגניסטן אחרי 18 שנה.
כחלק מההסכם, נפתחו שיחות שלום בין אפגניסטן לטליבאן.
ההסכם נקרא ההסכם להבאת השלום לאפגניסטן כחלק מהשאיפה לנסיגת כוחות ארצות הברית מאפגניסטן.
ב-11 ביוני 2020 הוציא טראמפ צו נשיאותי המורה על הטלת עיצומים כלכליים על גורמים בבית הדין הפלילי הבין-לאומי שחוקרים אם ארצות הברית ביצעה פשעי מלחמה באפגניסטן.
הסכם הנורמליזציה בין סרביה וקוסובו נחתם בתיווכו של טראמפ.
בהסכם נקבע כי סרביה תעביר את שגרירותה לירושלים וגם נרמול היחסים בין ישראל וקוסובו הכולל הכרה הדדית, והכרה של שתי המדינות החתומות על ההסכם בחזבאללה כארגון טרור.
לפי אתר שקלול הסקרים FiveThirtyEight, נכון לאמצע ספטמבר 2020 היה שיעור התמיכה הממוצע של טראמפ הנמוך ביותר מבין כל נשיאי ארצות הברית מאז מלחמת העולם השנייה.
שיעור התמיכה בו נע בין 36% (בתום שנת כהונתו הראשונה) ל-48% (בימי כהונתו הראשונים).
שיעורי התמיכה והדחייה שלו היו יציבים באופן חריג מבחינה היסטורית.
מחאות נגד דונלד טראמפ החלו בשנת 2015, כאשר הכריז על מועמדותו לנשיאות מטעם המפלגה הרפובליקנית, ונמשכו ביתר שאת לאחר שנבחר לנשיא.
ההפגנות נערכו בארצות הברית ובמדינות נוספות.
בארצות הברית נהוג לבצע סקרים בין מומחים לפוליטיקה נשיאותית, היסטוריונים וחוקרים מתחום מדע המדינה, בהם מדורגים נשיאי ארצות הברית לדורותיהם לפי קטגוריות שונות.
בשנת 2018 נכלל טראמפ לראשונה בסקר כזה, אשר נערך בין 170 מומחים על ידי האגודה האמריקאית למדע המדינה , והגיע למקום האחרון עם ניקוד של 12 מתוך 100. בין החוקרים המזדהים כרפובליקנים הוא דורג במקום ה-40 מתוך 44, עם 25 נקודות.
בסקרי המומחים של מכון המחקר של מכללת סיינה מהשנים 2019 ו-2022 הוא דורג שלישי מהסוף, ובסקר של ערוץ C-SPAN משנת 2021 דורג במקום הרביעי מהסוף.
בסקר שנערך בפברואר 2024 בין 154 היסטוריונים ומומחים לנשיאות ארצות הברית, דורג טראמפ במקום האחרון עם 10.92 נקודות מתוך 100. בין חוקרים המזדהים כרפובליקנים הוא דורג במקום ה-41 מתוך 45, ובין חוקרים המזדהים כשמרנים במקום ה-43. בסקר זה דורג טראמפ גם כנשיא המפלג ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית.
שערוריות במהלך כהונתו הראשונה ואחריה
חקירות נגד טראמפ ואנשיו והליך הדחה ראשון
נגד טראמפ ואנשיו נפתחו במהלך הכהונה חקירות משפטיות רבות.
בינואר 2018 טענה שחקנית הפורנו סטורמי דניאלס כי קיימה רומן עם טראמפ בשנת 2006, בעודו נשוי למלאניה טראמפ.
לטענתה הוא שילם לה כ-130 אלף דולר כדמי שתיקה.
טראמפ מנגד טוען שלא קיים עמה יחסי מין, אך הודה שהעביר לה את התשלום.
בעקבות החשדות להתערבות רוסיה בבחירות לנשיאות ב-2016, נערך דו"ח מולר, הוא דו"ח רשמי של החוקר המיוחד רוברט מולר, ראש ה-FBI לשעבר, המתעד את הממצאים והמסקנות של החקירה למעורבות רוסיה בבחירות לנשיאות ארצות הברית, הטענות לקנוניה שנרקמה בין אנשי הקמפיין של טראמפ, וטענות על שיבוש חקירה מצד הנשיא.
חלקים מהדו"ח צונזרו מטעמי סיווג.
בשנת 2019 נטען כי טראמפ ואחרים בממשלו שידלו את ראש ממשלת אוקראינה לפתוח בחקירה נגד המועמד המוביל לנשיאות בפריימריז הדמוקרטיים, ג'ו ביידן.
חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית, המהווים את רוב חברי הבית, פתחו בעקבות כך בהליך הדחה נגד טראמפ.
בספטמבר 2019 החליט הרוב הדמוקרטי בבית הנבחרים של ארצות הברית לפתוח בהליך הדחה של הנשיא טראמפ מתפקידו, וב-18 בדצמבר הצביע בית הנבחרים ברוב של 197–230 בעד הדחת הנשיא (כשההצבעה עוברת בבית הנבחרים, מקביל ההליך לכתב אישום) בגין ניצול סמכות לרעה ושיבוש עבודת הקונגרס.
ובכך היה טראמפ לנשיא השלישי בהיסטוריה האמריקאית העובר הליך זה, אחרי אנדרו ג'ונסון וביל קלינטון.
לטענת אנשי המפלגה הדמוקרטית, בעקבות חקירה שנוהלה בראשות אדם שיף, עודד טראמפ התערבות זרה בבחירות לנשיאות 2020 במסגרת פרשת טראמפ–אוקראינה כדי לסייע למסע הבחירות שלו.
לדבריהם, טראמפ התנה סיוע צבאי לאוקראינה ועיכב את הזמנתו לבית הלבן של נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי במטרה לגרום לממשלת אוקראינה להכריז על חקירה נגד יריבו הדמוקרטי המוביל, ג'ו ביידן, וכן שיבש מהלכי חקירה כשהורה לפקידי הממשל שלו להתעלם מזימונים להגשת מסמכים ולהעיד.
אנשי המפלגה הרפובליקנית שללו את טענות הדמוקרטים ואמרו שלא הוצגה עדות ישרה לטענות שלהם.
בהצבעה בבית הנבחרים תמכו כמעט כל הדמוקרטים, והתנגדו לה כל הרפובליקנים ושניים מהדמוקרטים.
ב-15 בינואר 2020 העבירה יו"ר בית הנבחרים ננסי פלוסי את ההליך לסנאט, שבו התנהל משפט ההדחה (הליך המקביל לבית המשפט).
סיכויי המהלך היו נמוכים, משום שלרפובליקנים רוב ועל מנת להדיח נשיא דרוש רוב של שני שלישים מהסנאט.
המשפט שנערך בסנאט הסתיים ב-5 בפברואר 2020 בזיכויו של טראמפ משני סעיפי האישום.
עם זאת, באחד מהסעיפים הצביע נגדו סנאטור רפובליקני, מיט רומני מיוטה.
מיד לאחר השבעתו לנשיא, הודיע טראמפ על כוונתו להתמודד בבחירות לנשיאות ב-2020. בעצרת בפלורידה ב-18 בפברואר 2017 הודיע על תחילת הקמפיין הנשיאותי שלו.
ב-27 בפברואר 2018 מינה את בראד פרסקייל למנהל הקמפיין שלו לנשיאות ב-2020, וב-11 במרץ 2018, הצהיר כי סיסמת הקמפיין שלו בבחירות תהיה "לשמור על אמריקה גדולה" ("Keep America Great").
ביוני 2019 השיק את קמפיין הבחירות שלו במהלך עצרת באורלנדו.
הפסד בבחירות וקידום ניסיון הפיכה
עוד לפני הבחירות, טראמפ טען מספר פעמים כי אם יפסיד לא בטוח שהוא יפנה את מקומו.
לפי תוצאות הבחירות, יריבו ג'ו ביידן זכה ברוב האלקטורים.
טראמפ ועוזריו נקטו צעדים רבים להטות את הבחירות לכיוונם.
טראמפ ובני בריתו השתמשו בטכניקת תעמולה המכונה "שקר גדול" כדי לקדם טענות שווא ותיאוריות קונספירציה רבות.
אלו כללו טענות לפיהם הבחירות נגנבו באמצעות מכונות הצבעה מזויפות, הונאה בבחירות, קנוניה קומוניסטית בין-לאומית ועוד.
טרמאפ לחץ ואף איים בחשיפת פלילים על מזכיר המדינה של ג'ורג'יה, בראד רפנספרנגר, חבר המפלגה הרפובליקנית, לספור מחדש את הקולות במדינתו כך שטראמפ ינצח, אך זה ענה לו שהספירה נכונה.
טראמפ טען לזיופים שהשפיעו על התוצאות, ואף עתר למספר בית משפט מדינתיים אך עתירותיו נדחו וטראמפ מעולם לא הציג ראיות התומכות בטיעוניו.
נאמני טראמפ, כולל ראש הסגל שלו, מארק מדוז, עורך דינו האישי רודי ג'וליאני וכמה מחוקקים רפובליקנים ניסו להשאיר את טראמפ בשלטון.
ברמת המדינות, הטקטיקות שלהם כוונו לבתי המחוקקים של המדינות מתוך כוונה לשנות את התוצאות או לעכב את אישור ההצבעה האלקטורלית בקפיטול.
ברמה הפדרלית, הם קידמו רעיון לפיו סגן הנשיא מייק פנס, יוכל לסרב לאשר את תוצאות הבחירות ב-6 בינואר 2021. כתוצאה מכך, מאות רפובליקנים נבחרים, כולל חברי קונגרס ומושלים, סירבו להכיר בזמנו בניצחונו של ביידן.
מאז כמה מהם הכירו בניצחונו.
הצוות המשפטי של טראמפ חיפש דרך להביא תיק משפטי לבית המשפט העליון, אך אף אחת מ-63 התביעות שהגישו לא הצליחה.
הם תלו תקוותיהם במיוחד בתיק טקסס נגד פנסילבניה, אך ב-11 בדצמבר 2020, בית המשפט העליון סירב לדון בתיק זה.
לאחר מכן, שקל טראמפ, על פי הדיווחים, מספר דרכים להישאר בשלטון, כולל התערבות צבאית, החרמת מכונות הצבעה, איומים על בכירים במערכת המשפט ועוד.
לקראת אישור האלקטורים בגבעת הקפיטול, קוימה עצרת נגד האישור בה נאם עם מקורביו, ונוכחים בה פרצו למבנה הקונגרס, השחיתו ובזזו ואף גרמו למוות של קצין במשטרת הקפיטול.
לאחר אישור האלקטורים בקונגרס, הודיע טראמפ כי יעביר את השלטון בצורה מסודרת, אך הוסיף שהוא חולק על התוצאות.
הליך ההדחה של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ שהחל ב-11 בינואר 2021 היה הליך ההדחה השני שנפתח כנגד הנשיא והיה הפעם הראשונה בהיסטוריה של ארצות הברית שכנגד נשיא מכהן נפתחו שני הליכי הדחה, אם כי שניהם הסתיימו בזיכויו.
בתאריך זה הגיש בית הנבחרים של ארצות הברית כתב אישום בגין סעיף "הדחה למרד" בעקבות סירובו להכיר בתוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020, ובטענה כי עודד בטוויטר, בנאומים מתוקשרים ובעצרת בבית הלבן לההסתערות על מבנה הקפיטול כדי להטות את תוצאות הבחירות.
סעיף נוסף מתייחס לניסיונו של טראמפ להפעיל לחץ על מזכיר המדינה של מדינת ג'ורג'יה "למצוא" קולות נוספים לטובתו כדי לשנות את תוצאות הבחירות במדינה.
למחרת בהליך בזק, ב-12 בינואר 2021 קבע בית הנבחרים ברוב של 231 קולות להדיח את הנשיא טראמפ בפעם השנייה, והעביר את ההכרעה לסנאט.
הייתה זו הפעם הראשונה בהיסטוריה האמריקאית בו הודח נשיא ארצות הברית בפעם השנייה בידי בית הנבחרים.
גם מהמפלגה הרפובליקנית תמכו בהליך ההדחה עשרה חברים, הכמות הגבוהה ביותר אי פעם שתמכו בהליך הדחה ממפלגתו של הנשיא המכהן.
ב-13 בפברואר זוכה טראמפ בידי הסנאט, זאת מפני שהורשע על ידי 57 סנאטורים (שבעה מהם רפובליקנים), 10 פחות מהרף הנדרש של שני שלישים, לאחר שעורכי הדין של טראמפ טענו כי מבחינה חוקתית לא ניתן להדיח נשיא שאינו מכהן, וכי הסרטונים שההגנה הציגה מפריכים את הטענות בכתב האישום, שהוגש מטעמים פוליטיים.
אחרי נשיאותו עבר טראמפ להתגורר באחוזתו במאר-א-לאגו בפלורידה והקים שם משרד.
בנאומו בכנס CPAC 2021 הכריז טראמפ שהוא שוקל להתמודד בבחירות לנשיאות בשנת 2024 והוא קרא לאחדות במפלגה הרפובליקנית.
ב-21 במרץ 2021 הכריז דוברו של טראמפ כי הוא עומד להקים רשת חברתית משלו כדי להתחרות ברשתות האחרות שחסמו את החשבונות שלו.
במאי 2021 נפתחה בניו יורק חקירה פלילית נגד ארגון טראמפ.
הארגון הורשע בהונאת מס ובפשעים כלכליים נוספים.
במקביל, התנהלה חקירה אזרחית שנפתחה בשנת 2019, אחרי שמייקל כהן, עורך הדין האישי של טראמפ לשעבר, העיד בפני הקונגרס שטראמפ ניפח את שווי נכסיו.
טראמפ תושאל באוגוסט 2022 והחליט לשמור על זכות השתיקה.
בספטמבר 2022 הוגשה תביעה אזרחית נגד טראמפ ובני משפחתו בנושא הניפוח.
בפברואר 2022 דווח כי הארכיון הלאומי למסמכי הממשל ביקש ממשרד המשפטים האמריקני לפתוח בחקירה כדי לברר אם טראמפ הפר בהתנהלותו את החקיקה הפדרלית הנוגעת לשימור מסמכים רשמיים.
באוגוסט 2022 ביצע ה-FBI פשיטה על אחוזתו הפרטית בפלורידה, מאר-א-לאגו, כחלק מחקירה של משרד המשפטים האמריקני, ונמצאו בה כ-11,000 מסמכים, בהם יותר מ-100 מסמכים המסומנים כמסווגים, בכלל זה עם הסיווג "סודי" ו"סודי ביותר".
על פי צו החיפוש, טראמפ נחשד כי הפר את חוק הריגול במדינה.
ביוני 2023 פורסם שהוגש נגדו כתב אישום פדרלי.
הוא הואשם בשלושים ושבעה סעיפים, הכוללים הסתרת מסמכים ממשלתיים מסווגים ושיבוש הליכי משפט.
ב-27 ביולי 2023 נוספו שלושה סעיפי אישום חדשים לכתב האישום נגד טראמפ בפרשת המסמכים המסווגים.
בשניים מהם מואשמים טראמפ ושניים מעובדי מאר-א-לאגו, וולט (וולטיין) נאוטה וקרלוס דה אוליביירה כי תכננו למחוק את צילומי מצלמות האבטחה במקום שהראו כי נאוטה ודה אוליביירה העבירו קופסאות מסמכים ממקום למקום במטרה להסתירן.
זאת לאחר שטראמפ נדרש על ידי ה-FBI למסור להם את צילומי האבטחה במסגרת החקירה.
בנוסף הואשם טראמפ בהחזקה ביודעין של מסמך מסווג נוסף (המסמך המסווג ה-32 במספר שמצוין בכתב האישום), שלפי דיווחים בתקשורת עסק בתוכניות לתקיפה אפשרית באיראן.
טראמפ המשיך לטעון שהוא ניצח בבחירות ושכהונתו השנייה כנשיא נגנבה ממנו במרמה, והוא אף הציע שלאור זאת יש לבטל את חוקת ארצות הברית.
ועדה מיוחדת של בית הנבחרים לבדיקת האירועים ב-6 בינואר 2021 זימנה את טראמפ לתת עדות, לאחר שמסמכים ועדויות אחרות שנגבו ביססו לדברי הוועדה, את הטענה שהוא "ניהל באופן אישי, ופיקח על, מהלך רב-שלבים להטות את תוצאות הבחירות בשנת 2020 ולחבל בהעברת השלטון בדרכי שלום".
ב-19 בדצמבר 2022 הגישה הוועדה את מסקנותיה, בכללן המלצה למחלקת המשפטים של ארצות הברית לחקור ולהאשים את טראמפ בהמרדה, קשירת קשר להונאה של ארצות הברית, שיבוש הליכים רשמיים ועוד.
מחלקת המשפט אינה מחויבת לפעול על פי ההמלצה.
ב-9 במאי 2023 ניתן פסק דין בתביעה שהגישה נגדו ג'יין קארול לגבי אירוע שקרה ב-1996. בתביעתה טענה קארול שטראמפ אנס אותה ופגע בה מינית, וכן שהוציא עליה דיבה כשיצאה לתקשורת.
חבר המושבעים זיכה את טראמפ מטענת האונס, והרשיע אותו בהתעללות מינית ובנגיעה בכפייה בקארול.
בנוסף, טראמפ הורשע בהוצאת דיבה על שאמר לגבי האשמותיה של קארול שהן "תרמית ושקר".
חבר המושבעים פסק שעל טראמפ לשלם לה פיצויים בגובה של כ-5 מיליון דולר.
טראמפ ועורכי דינו פתחו בהליך לערעור על פסק הדין.
הערעור שהוגש נדחה ב-19 ביולי 2023, לאחר שהשופט לואיס קפלן דחה את טענתו של טראמפ כי ההתעללות המינית בה נמצא אשם במשפט האזרחי אינה משתווה לאונס.
קפלן הבהיר כי המעשה אותו ביצע טראמפ אמנם אינו נחשב לאונס לפי חוקי מדינת ניו יורק, אולם נחשב לאונס לפי הגדרות מחלקת המשפטים של ארצות הברית והאגודה האמריקנית לפסיכולוגיה.
בינואר 2024, חבר המושבעים בבית המשפט במנהטן פסק כי על טראמפ לפצות את קרול בסכום של 83.3 מיליון דולר בגין הכפשת שמה והוצאת דיבתה ברשתות החברתיות ובנאומים - לאחר שהאשימה אותו באונס.
ב-2 באוגוסט 2023, הוגש כתב אישום פדרלי נגד טראמפ באשמת ניסיונות להטות את תוצאות הבחירות בשנת 2020. טראמפ הואשם בקשירת קשר להונאת ממשלת ארצות הברית, בהדחת עדים ובקשירת קשר נגד זכויות אזרח.
ב-14 באוגוסט 2023 הוגש כתב אישום במדינת ג'ורג'יה נגד טראמפ ו-18 נאשמים נוספים.
כתב האישום הוא מסוג RICO לפי נוסח חוק RICO המקומי של מדינת ג'ורג'יה, שהוא נרחב יותר בהשוואה למקבילו הפדרלי.
אישום RICO משמעותו שטראמפ והנאשמים האחרים הנזכרים בכתב האישום מואשמים כולם בחברות במיזם פלילי מאורגן.
לטענת התביעה, מטרת המיזם הפלילי הייתה להטות את תוצאות הבחירות במדינה לטובת טראמפ.
טראמפ כפר באישומים נגדו בכתב אישום זה, כפי שנהג גם בנוגע לאישומים בשלושת כתבי האישום נגדו שקדמו לזה שהוגש בג'ורג'יה.
ב-27 בספטמבר 2023, בית משפט בניו יורק קבע בתביעה אזרחית כי טראמפ הונה בנקים וחברות ביטוח, כשהפריז משמעותית במשך שנים בערך נכסיו – ושיקר בדוחות הכספיים שהגיש.
טראמפ מסר באמצעות עורך דינו כי בכוונתו לערער.
ב-30 במרץ 2023 הצביע חבר מושבעים גדול בניו יורק על הגשת כתב אישום נגד טראמפ, בגין עברות הונאה על רקע ניסיונו לטשטש את דמי השתיקה ששילם לסטורמי דניאלס שקיימה איתו יחסי מין.
בעקבות זאת הוגש נגדו כתב אישום על ידי משרד התובע הכללי של מנהטן.
זו הייתה הפעם הראשונה בהיסטוריה של ארצות הברית בה הוגש כתב אישום נגד נשיא ארצות הברית לשעבר.
המשפט התנהל כסדרו וב-30 במאי טראמפ הורשע בכל 34 סעיפי האישום על ידי חבר המושבעים וזו הפעם הראשונה שנשיא אמריקאי אי פעם הורשע בפלילים.
ב-10 בינואר 2025 נגזר הדין של טראמפ, שחרור ללא תנאים .
לאחר ניצחונו בבחירות לנשיאות בשנת 2024, התביעה הפדרלית בארצות הברית הודיעה על ביטול האישומים במשפטו של הנשיא הנבחר טראמפ בפרשת ניסיון הטיית הבחירות לנשיאות בשנת 2020. גם ובוטלו באישומים פרשת לקיחת המסמכים המסווגים מהבית הלבן.
ג'ק סמית', התובע המיוחד אמר שמדיניות משרד המשפטים אוסרת עליו להמשיך בתיק לאחר השבעתו הקרובה של טראמפ משום שהעמדה של משרד המשפטים הייתה שהחוקה האמריקנית אסרה על הגשת כתב אישום פדרלי והעמדה פלילית לדין של נשיא מכהן.
בנובמבר 2022 הודיע טראמפ כי הוא מתכוון להתמודד לבחירות לנשיאות ארצות הברית והשיק את קמפיין הנשיאות שלו ל-2024. ב-19 בדצמבר נפסל טראמפ על ידי בית המשפט העליון של מדינת קולורדו מריצה לנשיאות תחת סעיף 3 בתיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית באשמת מרידה בעקבות חלקו באירועי הקפיטול.
לאחר מכן, אישר בית המשפט העליון של ארצות הברית את מועמדותו של טראמפ גם בקולורדו בטענה שרק בית הנבחרים מוסמך לפסול מועמד לנשיאות בשל אשמות אלו.
מסע הבחירות של טראמפ החל בינואר 2024 עם בחירות באיווה, המהוות התמודדות ראשונה בבחירות המקדימות במפלגה הרפובליקנית 2024. ב-18 ביולי נבחר למועמד הרשמי לנשיאות מטעם המפלגה הרפובליקנית.
ב-13 ביולי 2024, במהלך עצרת בחירות בפנסילבניה התרחש ניסיון התנקשות בטראמפ כאשר נורו לעברו כ-8 כדורים והוא נפצע במצב קל.
הוא פונה לבית החולים כשהוא נצפה כשאוזנו מכוסה בדם.
ואנס כמועמדו לתפקיד סגן הנשיא.
ב-15 בספטמבר 2024, בוצע שוב ניסיון התנקשות לכאורה בטראמפ, בעת ששהה במתחם גולף בפלורידה.
סוכני השירות החשאי ירו לעבר אדם כשראו קנה מבצבץ בין השיחים, החשוד נמלט ברכב ונעצר לאחר מכן.
במקום בו עמד נמצאו רובה, תרמילים ומצלמה.
אחד הגורמים לניצחונו של טראמפ במדינת המפתח מישיגן, היה תמיכה של הקהילה הערבית והמוסלמית, שבעבר נטו להצביע למפלגה הדמוקרטית, אך הצביעו עבור טראמפ במחאה על תמיכת ביידן בישראל בזמן המלחמה.
את המהפך ארגן ד"ר בישארה ביחבח, פלסטיני-אמריקני.
ב-8 בנובמבר 2024 הוגש אישום לבית המשפט הפדרלי במנהטן שחשף כי ה-FBI סיכל תוכנית של משמרות המהפכה ו"יחידת המבצעים השחורים" של חזבאללה להתנקש בחייו טראמפ במהלך מערכת הבחירות לנשיאות.
ימים ספורים לפני הטקס השיקו טראמפ ואשתו מלניה מטבעות קריפטו הנושאים את שמם.
במהלך הכהונה השנייה, בנו השיק רשת תקשורת סלולרית.
כהונתו השנייה כנשיא ארצות הברית (2025–הווה)
ב-20 בינואר 2025 הושבע לנשיא על ידי נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית ג'ון רוברטס, ונכנס רשמית לתפקיד.
לאחר מכן, חתם על שורת צווים, בהם הכרזה על מצב חירום בגבול עם מקסיקו וחידוש בניית חומת הגבול, ביטול התאזרחות מתוקף לידה, חנינה לכ-1,500 המורשעים בהסתערות על הקפיטול, עזיבת ארגון הבריאות העולמי והסכם פריז, ביטול הכרה בטרנסג'נדרים ועוד.
בינואר 2025 חתם טראמפ על צו לגירוש סטודנטים זרים, שהשתתפו בהפגנות נגד ישראל בקמפוסי אוניברסיטאות בארצות הברית וביטאו מסרים שהוגדרו כ"בעד חמאס", מאז טבח שבעה באוקטובר.
כמו כן, הוא הורה לסוכנויות הממשל הפדרליות להגביר את המאמץ נגד אנטישמיות, ולמצוא דרכים חדשות לגרש "פעילים אנטי-יהודים", שעברו על החוק.
הוצאת צווים אלה, הייתה קיום הבטחת בחירות שלו, שבה אמר: "אם הגעתם לכאן ממדינה אחרת וניסיתם להביא ג'יהאדיזם, אנטי-אמריקניות או אנטישמיות לקמפוסים שלנו – אנחנו נגרש אתכם מיד".
צווי גירוש אלו אותגרו ועוכבו בבתי משפט, ועוררו דיון ציבורי רב בעניין הגבול שבין חופש ביטוי לתמיכה בטרור.
בתחילת אפריל 2025 הכריז על תוכנית מכסים פרוטקציוניסטית, על סחורות שמיובאות לארצות הברית מרוב מדינות העולם, במה שכינה "יום השחרור".
התוכנית כללה הטלת שורה של מכסי יבוא גבוהים, כולל מכס יבוא אוניברסלי של 10% על כל הסחורות המיובאות לארצות הברית.
בנוסף, הטיל שיעורי מס גבוהים יותר על 60 מדינות, כמו 46% על וייטנאם, 34% על סין ו-20% על האיחוד האירופי.
הצהרה זו הייתה בבחינת חידוש מלחמת הסחר בין ארצות הברית לסין ואיום בפתיחה על מלחמת סחר עם מדינות נוספות, במיוחד קנדה ומקסיקו.
המדיניות התקבלה בבהלה בוול סטריט וחלו ירידות חדות במסחר.
לאחר מכן, הכריז טראמפ על דחייה של 90 יום בהטלת המכסים, מה שהוביל להתייצבות מסוימת בשוקי המסחר.
ב־2 במאי 2025 פג תוקפו של פטור ממכס על חבילות שמחירן נמוך מ־800 דולר, מהלך שהשפיע על צרכנים של אתרי סחר אלקטרוני זרים כדוגמת Shein ו-TEMU.
טראמפ תיאר את הפטור כ"תרמית נגד עסקים קטנים".
ב־12 במאי הוכרז על הסכם עם סין להפחתת המכסים ההדדיים למשך 90 יום.
במסגרת ההסכם, המכסים האמריקאיים על סחורות סיניות הופחתו מ־145% ל־30%, והמכסים הסיניים על סחורות אמריקאיות הופחתו מ־125% ל־10%.
בסוף מאי הוכפלו המכסים על פלדה מיובאת מ־25% ל־50%.
במקביל, אישר ממשל טראמפ את מכירת חברת U.S.
Steel לתאגיד היפני ניפון סטיל, תוך החלת מנגנוני פיקוח, לרבות שמירת רוב אמריקאי בדירקטוריון ומינוי נציגים על ידי הממשלה באמצעות "מניית זהב".
העסקה עוררה התנגדות מצד איגוד עובדי הפלדה.
ביולי 2025 הודיע טראמפ על סדרת הסכמי סחר חדשים עם יפן, אינדונזיה והפיליפינים.
ההסכם עם יפן כלל השקעות בהיקף של 550 מיליארד דולר בארצות הברית ופתיחת השוק היפני לתוצרת חקלאית ותעשייתית אמריקנית.
אינדונזיה והפיליפינים התחייבו להסרת מכסים כמעט מלאה על מוצרים אמריקניים, לצד שמירה על מכסים של 19% על ייצוא ממדינותיהן.
ההסכמים נחתמו לאחר שהוקפאה תוכנית קודמת להטלת מכסים גבוהים על שלוש המדינות.
במהלך קמפיין 2024 הבטיח טראמפ להסיר רגולציה על תעשיית הקריפטו ולהפוך את ארצות הברית ל"עיר הבירה של הקריפטו בעולם".
לאחר ניצחונו בבחירות, מחיר הביטקוין הגיע לשיא כל הזמנים.
בינואר 2025, ימים לפני השבעתו, השיק טראמפ מטבע ממים בשם $TRUMP, שערכו הגיע לשווי שוק של 5 מיליארד דולר תוך שעות ספורות.
על פי דיווחים, טראמפ הפיק רווח אישי משמעותי מהמסחר במטבע.
במרץ 2025 מינה טראמפ את דויד א.
סאקס ל"צאר הקריפטו" של הממשל, ואת פול ס.
אטקינס ליושב ראש הרשות לניירות ערך (SEC).
בהנחייתם, הגישה הרשות בקשות לביטול או עיכוב של הליכים משפטיים נגד חברות קריפטו גדולות ובהן Coinbase, Binance, ויזם הקריפטו הסיני ג'סטין סאן.
הרשות הודיעה כי לא תפעיל סמכות רגולטורית כלפי "מטבעות ממים" (memecoins).
במקביל, הכריז טראמפ על הקמת "רזרבת ביטקוין אסטרטגית" בארצות הברית, המבוססת על מטבעות שהוחרמו בעבר והוחזקו בידי משרד האוצר.
כמו כן, הוקם מאגר לאומי נוסף של נכסים דיגיטליים שאינם ביטקוין.
נכון ל־2025, ארצות הברית היא המחזיקה הממשלתית הגדולה ביותר בעולם של ביטקוין.
בתחילת כהונתו השנייה מינה הנשיא טראמפ את טום הומן ל"מנהל גבולות" ולראש רשות ההגירה ואכיפת המכס (ICE).
בשיתוף פעולה עם מחלקת ביטחון המולדת, החלה ICE לקיים מבצעי אכיפה רחבי היקף בערים רבות בארצות הברית, לרבות אזורים המאוכלסים בקהילות מהגרים.
כחלק מהמדיניות החדשה, בוטלה הנחיית "המיקומים הרגישים", שאסרה בעבר על פעולות אכיפה במוסדות כגון בתי ספר, בתי תפילה ובתי חולים.
בינואר 2025, הושקה תוכנית האכיפה "Operation Safeguard", שמטרתה הייתה לעצור ולגרש מהגרים בלתי חוקיים, במיוחד בערים גדולות ובמהגרים בעלי עבר פלילי חמור
במרץ 2025 הנחתה התובעת הכללית פאם בונדי להתיר לכוחות אכיפה להיכנס לבתי מהגרים ללא צו, ובמקביל ננקטו צעדים משפטיים מול גורמים שהתנגדו למדיניות ההרחקה.
לפי נתוני הממשל, עד יוני 2025 גורשו מעל ל־200,000 מהגרים בלתי חוקיים.
הנשיא טראמפ הנחה להכין את מתקן המעצר של גואנטנמו לקליטת מהגרים, ובפועל נשלחו אליו כמה מאות שהועברו בהמשך למדינות אחרות.
במקביל, נחתמו הסכמים עם ממשלות אל סלוודור וקוסטה ריקה לאכלוס מגורשים במתקני מעצר זמניים בשטחן, תוך מימון אמריקאי.
במרץ 2025 נעשה שימוש בחוק Alien Enemies Act משנת 1798 לצורך הרחקת מהגרים אשר, לפי הרשויות, היו קשורים לפעילות פלילית.
ממשל טראמפ טען כי החוק מאפשר גירוש מהיר של אזרחים זרים המהווים סיכון ביטחוני.
חלק מהגירושים בוצעו אף לאחר צו עיכוב זמני של בית משפט, בטענה כי הצו ניתן לאחר שהטיסות כבר יצאו משטח ארצות הברית.
הממשל גם בחן אפשרות להעברת אזרחים אמריקאים שנדונו למאסר למתקנים מחוץ לגבולות המדינה, במסגרת הסכמים בילטרליים.
האפשרות עוררה דיון משפטי וציבורי, בעיקר בשאלת התאמתה לחוקה ולחוקים פדרליים קיימים.
לפי גורמים בממשל, המהלך נבחן בשל עלויות הכליאה הגבוהות בתוך ארצות הברית והוצג כאמצעי הרתעתי.
במאי 2025, הממשל הציע מענק של 1,000 דולר למהגרים בלתי חוקיים שיבחרו לעזוב את ארצות הברית מרצונם, תוך הבטחה להקלות בתהליך הגירוש.
ב-4 ביולי 2025 חתם הנשיא טראמפ על "החוק הגדול והיפה", אשר קיבע לצמיתות את הקיצוצים במיסים שנכללו בחוק המיסים מ־2017 (Tax Cuts and Jobs Act), והוסיף הקלות מס נוספות בהיקף כולל של כ־4.5 טריליון דולר, שרובן היטיבו עם בעלי ההכנסות הגבוהות.
מנגד, על פי הערכות, החוק גרע בממוצע כ־1,600 דולר לשנה ממשקי בית במדרגת המס הנמוכה ביותר.
החוק כלל גם הגדלת תקציבי הביטחון, מימון גידול בהיקף הגירוש והאכיפה בגבול, בניית קטעים נוספים בגדר הגבול, ופיתוח מערכת מגן טילים.
במקביל, בוטלו הטבות מס לפרויקטים של אנרגיה מתחדשת ולרוכשי כלי רכב חשמליים.
בנוסף, צומצם מימון תוכניות Medicaid ו-SNAP (תלושי מזון), ונקבעו תנאי זכאות מחמירים, לרבות דרישות תעסוקה חדשות ותשלום השתתפות עצמית של 35 דולר בחלק משירותי Medicaid – צעדים שייכנסו לתוקף לאחר הבחירות הכלליות של 2026.
על פי הערכת משרד התקציב של הקונגרס (CBO), החוק צפוי להגדיל את הגירעון הפדרלי ב־3.4 טריליון דולר עד 2034, להביא לאובדן כיסוי Medicaid עבור כ־11.8 מיליון בני אדם, ולשלול את זכאותם של כשלושה מיליון איש לתוכנית SNAP.
במרץ 2025 הודיע מנהל הביטוח הלאומי (SSA) על החמרת נוהלי אימות זהות למבקשי קצבאות זקנה, שארים ותלויים, הכוללת חובת הגעה פיזית לסניפים עבור מי שאינם מגישים בקשה באופן מקוון.
הבקשות לקצבאות SSDI, Medicare ו־SSI הוחרגו מהנוהל.
מועד היישום נדחה מ־31 במרץ ל־14 באפריל.
המדיניות נכנסה לתוקף במקביל לסגירת סניפים ולפיטורי עובדים ברשות.
במהלך הקדנציה השנייה, נקט ממשל טראמפ מדיניות תקיפה כלפי אוניברסיטאות שנחשדו באי־התמודדות עם גילויי אנטישמיות, במיוחד בעקבות הפגנות פרו-פלסטיניות בקמפוסים לאחר מתקפת חמאס ב־7 באוקטובר 2023. ביולי 2025
נחתם הסכם תקדימי עם אוניברסיטת קולומביה, במסגרתו שילמה האוניברסיטה 221 מיליון דולר לממשל הפדרלי והתחייבה לרפורמות מקיפות.
ההתחייבויות כללו החלה של ההגדרה הפדרלית לאנטישמיות גם בהליכים משמעתיים; סקירה מחדש של תוכניות הלימוד בנושאי המזרח התיכון; הפסקת תוכניות המבוססות על גיוון אתני או מגדרי; דרישה למידע על הליכים משמעתיים נגד סטודנטים זרים; ותשאול מועמדים בין-לאומיים על מניעיהם ללמוד בארצות הברית.
ממשל טראמפ ראה במהלך "מודל לרפורמה" והרחיב את המדיניות לאוניברסיטאות נוספות, בהן הרווארד, פרינסטון וקורנל, באמצעות הקפאת מענקים פדרליים והפעלת לחץ רגולטורי.
ב־3 במרץ 2025 מונתה לינדה מקמהון לשרת החינוך של ארצות הברית.
נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ הצהיר כי יעדה המרכזי של מקמהון הוא להביא לסגירת המחלקה, באומרו כי הוא מצפה "שתוציא את עצמה ממקום עבודה".
מקמהון אישרה את עמדתו כשנשאלה האם יש צורך במחלקת החינוך, והשיבה בשלילה.
ב־11 במרץ 2025 הודיעה מחלקת החינוך על פיטורים של כמעט מחצית מעובדיה – צמצום של כ־2,000 משרות – כחלק ממהלך רה-ארגון מקיף שכלל את מינהל הסיוע הפדרלי לסטודנטים (FSA) ואת המשרד לזכויות האזרח.
ב־20 במרץ חתם טראמפ על צו נשיאותי להוביל את סגירת המחלקה "במקסימום המותר לפי חוק", אף שאין ביכולתו לבטלה כליל ללא אישור הקונגרס.
ביוני 2025 נדחתה עתירת ממשל טראמפ על ידי בית משפט לערעורים, אך ב־14 ביולי התיר בית המשפט העליון ברוב של 6 נגד 3 את קיום גל הפיטורים.
בהמשך הודיע הממשל כי סמכויות המחלקה יועברו למשרדים אחרים: ניהול הלוואות סטודנטים יועבר לסוכנות העסקים הקטנים (SBA), ותוכניות מיוחדות בתחומי חינוך ותזונה יועברו למחלקת הבריאות ושירותי האנוש (HHS).
המהלך עורר ביקורת ציבורית בשל השפעותיו האפשריות על הסיוע לסטודנטים, זכויות אזרח במערכת החינוך, והאיסוף הסטטיסטי במערכת החינוך הפדרלית.
המהלך ספג ביקורת מצד מחוקקים דמוקרטים וארגוני זכויות אזרח.
הסנאטורים אליזבת וורן וברני סנדרס, לצד סנאטורים נוספים, קראו לשרת החינוך מקמהון להשיב את העובדים שפוטרו.
חבר הקונגרס בובי סקוט טען כי פירוק המחלקה יעמיק פערים קיימים, יפגע באחריותיות ויאיים על תלמידים מאוכלוסיות מוחלשות, בהם תלמידים עניים, תלמידים עם מוגבלות ודוברי אנגלית כשפה שנייה.
בפברואר 2025 חתם הנשיא טראמפ על צווים נשיאותיים שמנעו שימוש בכספי הסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום FEMA לסיוע למהגרים בלתי מתועדים בערי מקלט, מה שהוביל להקפאת מענקי שיקום שנועדו לתמוך באזורים שנפגעו מהוריקן הלן.
באפריל נדחו בקשות מקרוליינה הצפונית וג'ורג'יה להאריך את תקופות הזכאות לסיוע פדרלי בעקבות ההוריקן.
במהלך גל שריפות בלוס אנג'לס, ולאחר צו נשיאותי, חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית החל לשחרר כ-2.2 מיליארד גלון מים ממאגרי מים פדרליים בקליפורניה.
בתחילה דווח כי המים נועדו לתמיכה במאמצי הכיבוי, אולם השחרור הופסק לאחר שהועלו חששות לגבי יכולת הניצול של המים וקיים סיכון להצפות באזורים במורד הזרם.
במרץ 2025 פגע טורנדו בדרום מיסיסיפי.
ב־1 באפריל ביקש מושל המדינה הכרזה על אזור אסון.
ב־23 במאי אישר הממשל סיוע פדרלי לשמונה מדינות, בהן מיסיסיפי, נברסקה, איווה, מיזורי, קנזס, ארקנסו, אוקלהומה וטקסס.
ביולי 2025 פקדו שיטפונות קיצוניים את מדינת טקסס, במיוחד באזורי Texas Hill Country ובפרט מחוז Kerr, לאחר גשמים עזים שהובילו לעלייה חדה של 26 רגל במפלס נהר גואדלופה בתוך 45 דקות בלבד.
האירוע נחשב לאסון ההצפה היבשתי הקטלני ביותר בארצות הברית מאז שנות ה־70, עם למעלה מ־135 הרוגים וכ־200 נעדרים.
בתגובה לאסון, חתם הנשיא טראמפ ב־6 ביולי על הכרזת אסון פדרלית עבור מחוז Kerr, אשר הורחבה בהמשך וכללה גם אזורים נוספים בטקסס.
סוכנות FEMA הופעלה למבצעי חילוץ ושיקום, לרבות פתיחת מרכזי סיוע והפעלת תוכניות עזרה לשיקום בתים ותשתיות.
בהמשך, פנה מושל טקסס גרג אבוט בבקשה להוסיף מחוזות נוספים לתוכנית הסיוע הפדרלית, ובקשתו נענתה בחיוב.
בדצמבר 2024 שיגר טראמפ איום לעבר החמאס: "אם בני הערובה לא ישוחררו לפני 20 בינואר 2025, התאריך שבו אכנס בגאווה לתפקידי כנשיא ארצות הברית, ייפתח הגיהנום במזרח התיכון, עבור אלו האחראים שביצעו את הזוועות הללו נגד האנושות".
במהלך פברואר 2025, הגיע משלוח חימושים כבדים מסוג MK-84 לישראל, זאת לאחר שהנשיא טראמפ הסיר את האמברגו שהטיל הנשיא ביידן על משלוח פצצות כבדות לישראל.
במאי 2025 ביקר טראמפ במזרח התיכון, מבלי לבקר בישראל.
צעד זה הוביל לחשש בצד הישראלי מהידרדרות היחסים בין ארצות הברית לישראל ובין טראמפ לראש הממשלה נתניהו.
ב-29 בספטמבר 2025 פרסם טראמפ את תוכנית 21 הנקודות לסיום מלחמת חרבות ברזל.
ב-13 באוקטובר 2025 הגיע טראמפ לביקור בישראל, לאחר הסכם חמאס–ישראל בסגרתו שוחררו כלל החטופים החיים מרצועת עזה.
טראמפ נאם בפני מליאת הכנסת והיה הנשיא האמריקאי הרביעי לעשות כן.
במרץ 2025, ארצות הברית, הורה טראמפ על מבצע פרש קשוח (Operation Rough Rider) נגד משטר החות'ים בתימן.
המבצע, שכלל תקיפות אוויריות ופשיטות ממוקדות, נועד להגיב לפגיעות החות'ים בנתיבי השיט סביב מפרץ עדן ומצרי באב אל-מנדב.
תגובת החות'ים הייתה הכרזת מלחמה על ארצות הברית ואיום בתגובה על כל תקיפה נוספת.
ניסיונות גישור מצריים בין הצדדים נכשלו.
ב-6 במאי 2025, הודיע טראמפ כי משטר החות'ים בתימן הביע נכונות להפסיק את הלחימה ולהיכנע.
טראמפ הצהיר כי ממשלו יכבד את הבטחתם, ובתמורה, החות'ים יתחייבו להפסיק לאלתר את כלל התקיפות על ספינות בים האדום.
באפריל 2025 החלו שיחות משא ומתן עקיפות בין איראן לארצות הברית בנושא הגרעין במוסקט, בירת עומאן.
לאחר מספר סבבי שיחות, הודיע טראמפ במאי 2025 כי הוגשה טויטת הסכם לאיראן.
איראן הודיעה כי היא מתנגדת לטיוטה המוצעת וכי תגיש טיוטה נגדית, שמועד הגשתה נדחה מספר פעמים.
היא הייתה אמורה להגיש את הטיוטה ב-15 ביוני, אולם ב-13 ביוני פתחה ישראל במבצע עם כלביא במטרה לסכל את תוכנית הגרעין האיראנית ושיחות המשא ומתן הושהו.
לאורך השבוע הראשון נידונה בהרחבה השאלה האם ארצות הברית תצטרף למבצע, על מנת להשמיד את המתקן הגרעיני בפורדו, מה שאין ביכולתה של ישראל לבצע לבדה.
ב-19 ביוני אמרה דוברת הבית הלבן קרוליין לוויט בשם טראמפ, כי הוא יקבל את ההחלטה "בתוך שבועיים".
ב-22 ביוני הורה טראמפ על תקיפת שלושה מתקני הגרעין באיראן, המתקן בפורדו, בנתנז ובאספאהן.
בסוף מרץ 2025 החלו בסעודיה שיחות משא ומתן בין ארצות הברית לרוסיה להשגת הפסקת אש במלחמה בין רוסיה לאוקראינה.
השליח הדיפלומטי סטיב ויטקוף ייצג את ארצות הברית במגעים אלו.
במהלך כהונתו השנייה של הנשיא טראמפ, שינתה ארצות הברית את גישתה המדינית כלפי יבשת אפריקה, תוך מעבר ממדיניות של "כוח רך" מבוסס דיפלומטיה והשקעות, לעבר מערכת יחסים "טרנזקציונית" וממוקדת תועלת הדדית ברורה.
מדיניות זו באה לידי ביטוי בין היתר ביוזמה אמריקאית לתיווך בסיום הסכסוך המזוין בין הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו לבין רואנדה, שהתנהל במזרח קונגו.
ביוני 2025, הוביל ממשל טראמפ את המשא ומתן המדינות לסיום הסכסוך המזוין.
לאחר שלושה ימי שיחות במטה מחלקת המדינה וושינגטון, גובש הסכם שלום ראשוני בין המדינות, שאומץ על ידי נציגיהן ונקבע להיחתם רשמית בוושינגטון בשבוע שלאחר מכן, בנוכחות נשיאי קונגו ורואנדה ובמעמד מזכיר המדינה מרקו רוביו.
בתחילת פברואר 2025 הודיע מזכיר המדינה מרקו רוביו כי לא ישתתף בוועידת ה־G20 ביוהנסבורג, בשל חוק הלאמת הקרקעות בדרום אפריקה.
בעקבות זאת, הנשיא טראמפ חתם על צו נשיאותי להשעיית סיוע לדרום אפריקה ולקידום מסלולי מקלט והתאזרחות מואצים לאפריקנרים.
במהלך זה עורר מתיחות דיפלומטית בין שתי המדינות, והוביל לגירוש שגריר דרום אפריקה מארה"ב.
במאי 2025 התקיים מפגש בבית הלבן בין טראמפ לנשיא דרום אפריקה סיריל רמפוזה, שעסק ברפורמות קרקע ובזכויות קניין.
בהמשך החודש הגיעו לארצות הברית ראשוני מבקשי המקלט במסגרת התכנית החדשה.
מאז השבעתו של דונלד טראמפ בינואר 2025, יחסי ארצות הברית–בריטניה שמרו על אופי חיובי אך זהיר.
בפברואר התקיים מפגש ראשון בינו לבין ראש הממשלה קיר סטארמר, במהלכו הביעו מחויבות ל"חיזוק הקשר המיוחד".
לאחר תקופה של מתיחות סביב מכסים הדדיים, חתמו המדינות במאי 2025 על הסכם סחר חלקי ראשון, שכלל הפחתות מכסים בענפים נבחרים.
ביולי 2025, טראמפ ערך ביקור בסקוטלנד, במסגרתו ביקר בנכסי הגולף שברשותו ב־Turnberry (איירשייר) ואברדינשייר, והתקיים מפגש עם ראש ממשלת בריטניה קיר סטארמר, בכדי לדון בהרחבת הסכם הסחר החלקי, תוך שבריטניה מבקשת הקלות ביצוא פלדה ואלכוהול.
טראמפ הדגיש כי הוא רואה בבריטניה שותפה מועדפת על פני האיחוד האירופי.
במהלך הביקור גם נפגש עם השר הראשון של סקוטלנד.
במהלך כהונתו השנייה של טראמפ, נשמרו קשרים דיפלומטיים פורמליים בין ארצות הברית וצרפת, תוך שיח זהיר על רקע גישתו האנטי-גלובליסטית של טראמפ ומדיניות הסחר האגרסיבית של ממשלו.
הנשיא עמנואל מקרון קרא לאיחוד האירופי לחזק את עצמאותו הביטחונית והכלכלית נוכח שינויים במדיניות האמריקנית, תוך שמירה על בריתות אסטרטגיות עם וושינגטון.
בחודשים הראשונים לכהונתו, טראמפ לא ביקר בצרפת, אך נציגים בכירים משתי המדינות קיימו מגעים בנושאי סחר, ביטחון ורגולציה דיגיטלית.
בעקבות הצהרות טראמפ על העלאת מכסים על סחורות אירופיות, צרפת פעלה לקידום משא ומתן מסחרי כולל בין ארצות הברית לאיחוד האירופי, במטרה למנוע הסלמה כלכלית.
בסוף יוני 2025, הציע שר האוצר הצרפתי להאריך את השיחות בין האיחוד לארצות הברית על הסכם סחר חדש, בתגובה למכסים שיזם ממשל טראמפ, ובמסגרת ניסיון לשמר את האיזון הכלכלי בין הגושים.
הממשל האמריקני מצדו הביע נכונות לבחון הסדרים ממוקדים, אך דחה יוזמות גלובליות שנוגדות את מדיניות "אמריקה תחילה".
ביולי 2025, צרפת הודיעה באופן רשמי על הכרה במדינה פלסטינית.
ממשלת צרפת הציגה את המהלך כחלק מיוזמה אירופית לקידום פתרון שתי המדינות, על רקע קיפאון מדיני מתמשך בעקבות מלחמת חרבות ברזל.
ממשל טראמפ הגיב בחריפות למהלך.
בהודעה שפרסמה דוברת הבית הלבן ביום ההכרזה, נאמר כי "ארצות הברית מתנגדת להכרזות חד-צדדיות שאינן תורמות לשלום".
בהמשך, גורמים אמריקאיים רמזו כי ייבחנו השלכות דיפלומטיות ותקצוביות על מוסדות בין-לאומיים המקדמים את ההכרה.
במהלך כהונתו השנייה של הנשיא דונלד טראמפ חלה התחממות ביחסים בין וושינגטון לברלין, לאחר תקופה מתוחה בין הממשלים הקודמים.
בפברואר 2025, ביקר סגן נשיא ארצות הברית, ג'יי.
ואנס, את מנהיג מפלגת הימין הקיצוני "אלטרנטיבה לגרמניה" (AfD), ובמהלך ביקורו הביע ביקורת על יחס מפלגות הממסד כלפי המפלגה.
במרץ 2025, הציע הקנצלר המיועד של גרמניה, פרידריך מרץ, להעלות באופן משמעותי את תקציב הביטחון של המדינה, תוך שהוא מצדיק את המדיניות בשינויים המהירים בזירה הבין-לאומית – במיוחד לאחר העימות הפומבי בין הנשיא טראמפ לבין נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי בבית הלבן.
זמן קצר לאחר מכן אישר הפרלמנט הגרמני תיקון לחוק היסוד, אשר אפשר לממשלת מרץ לקדם את תוכנית ההתחמשות המקיפה ביותר של גרמניה מאז מלחמת העולם השנייה.
ב־23 ביולי 2025 הכריז הנשיא דונלד טראמפ על חתימת סדרת הסכמי סחר חדשים עם יפן, אינדונזיה והפיליפינים, שתוארו על ידו כ"ניצחון ענק" עבור הכלכלה האמריקנית.
ההסכמים נחשפו בפוסטים ברשת החברתית Truth Social, והוגדרו על ידי טראמפ כצעדים ש"ישנו את פני הכלכלה האמריקנית".
ההסכם המרכזי נחתם עם יפן, במסגרתו התחייבה יפן להשקיע 550 מיליארד דולר בארצות הברית, כאשר 90% מהרווחים יופנו, על פי ההסכם, לארצות הברית.
במסגרת ההסכם ייפתח השוק היפני לייבוא כלי רכב, משאיות, אורז ומוצרים חקלאיים אמריקניים, ואילו יפן תשלם מכס של 15% על סחורותיה המיובאות לארצות הברית.
בעקבות ההכרזה, בורסת טוקיו זינקה ב־3.5% – העלייה היומית החדה ביותר מאז יולי 2024.
בהסכם עם אינדונזיה סוכם על ביטול של 99% מהמכסים שהוטלו על ייבוא מארצות הברית, כאשר ארצות הברית תמשיך לגבות 19% מכס על מוצרים אינדונזיים.
כמו כן, אינדונזיה התחייבה לספק לארצות הברית מינרלים קריטיים ולחתום על עסקאות לרכישת מטוסי בואינג, מוצרי חקלאות ואנרגיה אמריקניים.
במקביל, נחתם הסכם דומה עם הפיליפינים, הכולל מכס אפס על ייצוא מארצות הברית ומכס של 19% על מוצרים פיליפיניים.
בהודעה נמסר כי המדינות יחזקו גם את שיתוף הפעולה בתחומי הביטחון.
שבועיים לפני ההכרזה הודיע טראמפ על כוונתו להטיל מכסים של 32% על אינדונזיה, 30% על יפן ו־25% על הפיליפינים, לאחר תום תקופת הקפאה שהוקצתה למדינות במסגרת מדיניות סחר חדשה.
בעקבות מגעים עם הממשלות המעורבות, עוכבה תוכנית זו, והוסכם על התנאים החדשים.
טראמפ רמז כי גישה דומה תיושם גם מול מדינות נוספות.
ב־8 באוגוסט 2025, תיווך טראמפ בהסכם שלום בין ארמניה לאזרבייג'ן, שנחתם בבית הלבן.
ההסכם נועד להביא לסיום הסכסוך ארוך השנים סביב נגורנו־קרבאך, וכלל בין היתר הסכמה ארמנית לאפשר מעבר תחבורה, אנרגיה ותקשורת בין אזרבייג'ן למובלעת נחצ'יבאן דרך שטחה, במסגרת מסלול שכונה "נתיב טראמפ לשלווה ופרוספריטה בין-לאומית" (Trump Route for International Peace and Prosperity – TRIPP).
לארצות הברית הוענקו זכויות פיתוח בלעדיות לאורך המסלול, לתקופה ארוכה, במטרה לקדם שיתופי פעולה כלכליים, טכנולוגיים וביטחוניים באזור.
ההסכם נתפס כהישג דיפלומטי בולט של טראמפ וכפגיעה בהשפעתה של רוסיה בקווקז, אך עורר ביקורת בארמניה על ויתורים טריטוריאליים ופגיעה פוטנציאלית בריבונות המדינה.
מדיניות חוץ באזור התמקדה בהרחבת ההשפעה האמריקנית באמריקה הלטינית, ולצד חיזוק ממשלות ימין ברחבי היבשת, הייתה שאיפה להפיל את משטרו של נשיא ונצואלה, ניקולאס מדורו.
טראמפ בחש בענייניהן הפנימיים של מדינות רבות ביבשת.
עימן נמנו קולומביה, ברזיל, ארגנטינה ואל סלוודור.
ממשל טראמפ הכריז על על מיקוד חדש בחצי הכדור המערבי, בהשראת דוקטרינת מונרו.
ב־14 בנובמבר 2024, היה נשיא ארגנטינה חאווייר מיילי לראש המדינה הזרה הראשון שנפגש עם דונלד טראמפ לאחר ניצחונו בבחירות לנשיאות.
השניים נפגשו במעון מאר-א-לאגו שבפלורידה, והביעו רצון לחזק את הקשרים הכלכליים והדיפלומטיים בין המדינות.
טראמפ כינה את מיילי "הנשיא האהוב עליו", לפי דיווחים.
מיילי, הידוע בגישתו הכלכלית הליברטריאנית, נאם בוועידת CPAC במיאמי, ונפגש עם אילון מאסק וויווק ראמאסוואמי – שתוכננו לעמוד בראש "המשרד לייעול ממשלתי" (Department of Government Efficiency) – ויעץ להם בנושא הפחתת רגולציה וצמצום ממשלתי.
לקראת בחירות האמצע בארגנטינה, סיפקה ארצות הברית סיוע כלכלי של לארגנטינה, עת הדרדר מצב הכלכלי.
לפי דיווחים, נשיא ברזיל לשעבר ז'איר בולסונארו הוזמן להשתתף בטקס ההשבעה של דונלד טראמפ בינואר 2025. עם זאת, בית המשפט העליון של ברזיל מנע ממנו לצאת מהמדינה בשל חקירות פליליות מתמשכות, והורה על החרמת דרכונו.
השופט אלשנדרה דה מוראיש קבע כי בולסונארו אינו נושא בתפקיד רשמי ומהווה סיכון בריחה.
ערעור שהגיש בולסונארו על ההחלטה נדחה.
ב־2025, איים הנשיא טראמפ להטיל מכס של 50% על יבוא מברזיל, במחאה על העמדתו לדין של הנשיא לשעבר ז'איר בולסונארו.
ביולי 2025 הטיל ממשל טראמפ סנקציות על שופטים בבית המשפט העליון של ברזיל - והקפיא את אשרות הכניסה שלהם למדינה, בעקבות הצעדים שנקטו נגד נשיא ברזיל לשעבר ז'איר בולסונרו.
מזכיר המדינה האמריקני מרקו רוביו הודיע כי בין היתר הוקפאו האשרות של שופט בית המשפט העליון בברזיל אלכסנדר דה מוראס.
רוביו הוסיף כי מלבד הקפאת הוויזה של דה מוראס, יוקפאו גם אשרות הכניסה של "בעלי בריתו בבית המשפט" ושל בני המשפחה שלהם.
בברזיל דווח כי בסך הכול יוקפאו אשרות הכניסה של שמונה שופטים בבית המשפט העליון של ברזיל.
נשיא ברזיל הנוכחי לולה דה סילבה דחה את מה שהגדיר "התערבות במערכת המשפט הברזילאית", והאשים כי מדובר ב"מתקפה חריפה על הריבונות הלאומית".
המתיחות שאפיינה את יחסי ארצות הברית – ונצואלה החריפה בספטמבר 2025 וכוחות אמריקאיים נפרסו בתוך הים הקריבי, סמוך למדינה.
בכמה תקריות, הותקפו ספינות ונצואליות שהממשל קישר לפעילות סמים.
הממשל האמריקאי הכריז על ארגון "קרטל דה לוס סולס", שלטענתו כולל גורמים בכירים בצבא ונצואלה, כארגון טרור.
באוקטובר 2025, טראמפ הודה כי אישר בחשאי ל-CIA לבצע פעולה חשאית בוונצואלה.
ב-3 בינואר 2026, בשעות הבוקר המוקדמות בוונצואלה, ארצות הברית פתחה במתקפה אווירית על ונצואלה.
פורסם שנשיא ונצואלה הכריז על מצב חירום במדינה וגיוס כללי והאשים ברצון לתפוס משאביה.
מאוחר יותר, טראמפ הכריז כי הנשיא מדורו נלכד והוטס מהמדינה.
טראמפ נמנה ב-1979 עם התורמים לקרן קיימת לישראל לפרויקט יצירת התשתיות לישובי חבל שלום, שהוקמו בעקבות הסכם השלום בין ישראל למצרים.
ב-1983 הוענק לו "פרס עץ החיים" של קרן קיימת לישראל על תרומתו יוצאת הדופן למען יחסי ארצות הברית – ישראל.
הוא היה חבר במפלגה הדמוקרטית עד 1987. לאחר מכן היה חבר במפלגה הרפובליקנית עד שנת 1999. מאז עד שנת 2001 תמך במפלגה הרפורמיסטית האמריקאית.
בשנת 2001 שב למפלגה הדמוקרטית עד 2009. ב-2008 אף הביע תמיכה בהדחתו של הנשיא ג'ורג' ווקר בוש.
לאחר מכן שב להיות תומך של המפלגה הרפובליקנית, למעט תקופה קצרה בשנים 2011–2012 שבה הפך לעצמאי.
בינואר 2013 פרסם טראמפ סרטון תמיכה בראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, במהלך הקמפיין שלו לבחירות לכנסת ה-19, ובו אמר טראמפ כי "ראש ממשלה חזק זו ישראל חזקה".
טראמפ מתנגד להפלות, למעט הריונות שנוצרו במצבי אונס או גילוי עריות או בנסיבות המסכנות את בריאות האם.
ב-24 בינואר 2020 נאם בעצרת השנתית נגד הפלות "March for life" , והפך לנשיא הראשון שעשה זאת.
לדבריו, היה מחויב למנות שופטים "פרו-חיים", והתחייב בשנת 2016 למנות שופטים שיהפכו "אוטומטית" את פסק הדין רו נגד וייד הקובע כי כל חוק האוסר על הפלה מלאכותית סותר את חוקת ארצות הברית בשל הפגיעה בזכות להליך הוגן.
טראמפ מתנגד לנישואים חד-מיניים, ובמרץ 2017 ממשלו ביטל את מרכיבי המפתח להגנה במקום העבודה של ממשל אובמה כלפי אפליית אנשי להט"ב בתעסוקה.
טראמפ התחייב לבטל את חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה (המכונה אובמה-קר), מפעלו המרכזי של הנשיא הקודם ברק אובמה, ולהחליפו בתוכנית ביטוח בריאות אחרת.
הוא הבטיח לבצע קיצוץ נרחב במיסים לכל שכבות האוכלוסייה, יחד עם השקעה נרחבת בתשתיות.
טראמפ תומך במדיניות של שימוש עצמאי במקורות אנרגיה, ומתנגד לתלות אמריקאית באנרגיה של מדינות אחרות, וזאת במטרה ליצור משרות חדשות עבור העם האמריקני.
מדיניות האנרגיה של טראמפ תומכת בתמיכה בתעשיות המקומיות, במטרה לרסן את ההסתמכות על הנפט מהמזרח התיכון, ואולי להפוך את ארצות הברית ליצואנית אנרגיה מובילה.
יועציו המיועדים מעדיפים שוק אנרגיה פחות מוסדר, ומכיוון שהם אינם רואים בשינויי אקלים איום, הם לא חושבים כי יש צורך בפעולה מיידית.
טראמפ דוחה את הקונצנזוס המדעי על שינוי האקלים.
הוא כינה את הסוכנות להגנת הסביבה (EPA) "חרפה" ואיים לקצץ בתקציבה.
טראמפ התחייב במהלך קמפיין הבחירות שלו לסגת מהסכם האקלים בפריז, הקורא להפחתת פליטת הפחמן ביותר מ-170 מדינות.
טראמפ מתנגד ללגליזציה של סמים קלים, למעט קנאביס רפואי.
ממשלו נקט עמדה מתנגדת לקנאביס וביטל את המדיניות מתקופת אובמה שסיפקה הגנה על מדינות המאפשרות חוקי לגליזציה.
הוא תומך בעונש מוות ובשיטות עינויים מסוימות.
טראמפ מתנגד להגירה בלתי חוקית לארצות הברית, במיוחד הגירה מגבול מקסיקו ושל מהגרים ופליטים מוסלמים ממדינות ערב, כגון פליטים ממלחמת האזרחים בסוריה.
על מנת למנוע חדירה, הוא התחייב לבנות חומה לאורך הגבול עם מקסיקו, שמקסיקו תשלם על בנייתה (המכונה "חומת טראמפ").
טראמפ דוגל בהגדלת התקציב של צבא ארצות הברית, ובהגדלת הסיוע לחיילים משוחררים.
לפני בחירתו לנשיאות, טען טראמפ מספר פעמים כי על ארצות הברית להתמקד בעיקר בבעיותיה הפנימיות ולא להיות "השוטר של העולם".
במהלך קמפיין הבחירות שלו אמר טראמפ כי יצפה מהמדינות המקבלות סיוע כספי מארצות הברית להחזיר את הכסף וכשנשאל לגבי ישראל ענה: "אפילו ישראל".
מאוחר יותר חזר בו מדבריו לגבי ישראל.
המודאגות העיקריות מהתבטאות זו היו קוריאה הדרומית, שנתמכת כלכלית וצבאית על ידי האמריקנים כנגד אויבתה מצפון, ומדינות המפרץ הפרסי שמהוות בעלות ברית ומוצב קדמי עבור ארצות הברית.
במהלך קמפיין הבחירות שלו, אמר טראמפ כי הוא מאמין בשיתוף פעולה עם רוסיה ונשיאה ולדימיר פוטין.
בעקבות התבטאות זו, האשימו מתנגדיו של טראמפ כי הוא מיודד עם פוטין וכי רוסיה עושה מאמצים לסייע לבחירתו לנשיאות.
הן רוסיה והן טראמפ דחו טענות אלה.
טראמפ הביע רצון בהקשחת המדיניות כלפי סין, ואמר שהוא רואה בה איום גדול על ארצות הברית.
טראמפ הביע התנגדות להסכם הגרעין האיראני וסגנו מייק פנס אף טען כי טראמפ יקרע אותו אם ייבחר לנשיאות.
בהתאם לעמדתו כי ארצות הברית אינה צריכה להתערב בנעשה מדינות זרות, אמר כי התערבות ארצות הברית בעיראק הייתה טעות.
עם זאת, הבהיר כי לאחר שכוחות אמריקאיים כבר היו שם, אסור היה להם לצאת מבלי להותיר ולו חייל אחד על הקרקע, ובכך ליצור ואקום שלטוני חמור.
כנשיא אמריקאי, הוביל קו פרו-ישראלי מובהק ותמך בישראל בקנה מידה היסטורי.
ב-2015 הוענק לטראמפ "פרס החירות" בטקס הגאלה של העיתון היהודי אמריקאי "אלגמיינר ג'ורנל", לאות הוקרה על תרומתו של טראמפ ליחסי ארצות הברית–ישראל, שם נאם "יש לי חברים רבים בישראל".
באותו טקס נשאל טראמפ גם על נכדיו היהודים, וענה "לא רק שיש לי נכדים יהודים, גם יש לי בת יהודייה (איוונקה) ולכבוד גדול הוא לי [...] זה לא היה מתוכנן מראש, אך אני מאוד שמח שזה קרה".
טראמפ הביע את תמיכתו בישראל כשאמר שהוא מחויב לה והבטיח להעביר את שגרירות ארצות הברית לירושלים שאותה כינה "בירתו הנצחית של העם היהודי".
טראמפ לא הביע בפומבי התנגדות לבנייה בהתנחלויות או תמיכה ברעיון שתי המדינות לשני עמים, אדרבא, הוא התגאה בכך שסעיפים אלו הורדו ממצע המפלגה הרפובליקנית לבחירות, אך מנגד השתמע מדבריו כי ייגש לסכסוך הישראלי-פלסטיני בצורה נייטרלית.
הוא חזר בו לאחר ביקורת שנמתחה עליו מצידה של קלינטון ואמר כי יתמוך בישראל באופן בלתי מסויג.
במרץ 2016 נאם טראמפ בוועידת איפא"ק והכריז על כך שבכל הסכם בנוגע לישראל יש להכיר בה כמדינת העם היהודי.
לאחר מכן התחייב שיעביר את שגרירות ארצות הברית מתל אביב לירושלים, שאותה הגדיר "בירת הנצח של העם היהודי", הבטחה שקוימה ב-14 במאי 2018. באותו יום אמר גם כי ישראל צריכה לשלם עבור הסיוע הביטחוני.
ביולי באותה שנה הכריז טראמפ כי המצע של מפלגתו הוא "הכי פרו-ישראלי אי פעם".
בדצמבר 2019 חתם טראמפ על צו נשיאותי המאמץ הגדרה רחבה יותר של אנטישמיות, הכוללת גם ביקורת לא הוגנת כלפי ישראל.
הגדרה זו אמורה להנחות גורמים פדרליים בבואם לקבוע אם מעשה מסוים הוא אנטישמי, ובכך יכולה להשפיע, בין השאר, על החלטות למימון ממשלתי לאוניברסיטאות אם ייקבע שלא עשו מספיק למיגור אנטישמיות.
היחסים בין טראמפ לבנימין נתניהו עלו על שרטון זמני לאחר שנתניהו בירך את ג'ו ביידן על זכייתו בנשיאות בבחירות 2020 בעיצומו של ניסיון תהליך ערעור התוצאות על ידי טראמפ.
לאחר פרוץ מלחמת חרבות ברזל טען טראמפ שישנם בישראל אחרים, שהיו יכולים לעשות עבודה טובה יותר.
כעבור חודשים אחדים תוקנה מערכת היחסים בין השניים ובביקור שערך בנימין נתניהו בארצות הברית במהלך מלחמת חרבות ברזל, לצורך נאומו בפני הקונגרס האמריקאי, נפגשו טראמפ ונתניהו באחוזתו של טראמפ במאר א-לאגו שבפלורידה.
טראמפ אמר כי "מערכת היחסים עם נתניהו מעולם לא הייתה רעה", ואף הגדיר את הגב' שרה נתניהו כ"נשק הסודי שלו".