tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-4 במרץ 2010 זכה בעונה השנייה של תוכנית המציאות "האח הגדול".
בספטמבר 2010 הפך לפרזנטור של דפי זהב.
במסגרת מסע הפרסום התחרה מול נתן בשבקין במשך 12 שעות בשידור אינטרנטי ישיר בתחרות שנקראה "ריאליטי בילבורד".
בינואר 2012 נבחר שדה על ידי העיתון "גלובס" לאחד מ"100 המשפיעים של פירמה בתקשורת הישראלית".
מיוני 2012 עד ינואר 2013 כתב טור אישי באתר mako, במדור הגברים.
שבוע לאחר זכייתו ב"אח הגדול" החל שדה להנחות בשידור חי תוכנית לייט נייט יומית בערוץ 24, במסגרתה אירח אמנים ושוחח עם מאזינים.
הצלחת התוכנית הובילה להמשך ההנחיה של למעלה מ-200 תוכניות יומיות בשידור חי ב"אולפן השקוף" של ערוץ 24, שנדד בירושלים, נתניה, אשקלון, והוד השרון.
כמו כן, הנחה משדרים מיוחדים שונים.
גם הם בשידור חי, בהם "שיר השנה" של ערוץ 24, "הדבר הגדול הבא", יום שידור מפנימיית בני נוער נווה חנה, "תומכים בכרמל", המשדר המרכזי ביום העצמאות שבו בחרו את השיר הכי ישראלי ואת "summer love" בליל ט"ו באב תשע"א, שהנחה יחד עם אילנית לוי.
באוגוסט 2010 הנחה תוכנית לילית יומית בשם "לילה בווילג'" שבה שוחח עם בני נוער.
בקיץ 2011 הנחה שדה את "מת על לה לה לנד", תוכנית שליוותה את הסדרה "חי ב-LA LA לנד" המשודרת ב-yes.
בחודשים אוגוסט-ספטמבר 2011 הגיש שדה יחד עם גל אוחובסקי, בשידור חי, את התוכנית "גל ואלירז", לאחר שהחליף את מרגלית צנעני.
בקיץ 2012 שדה הגיש יחד עם הזמרת עינת שרוף את התוכנית היומית "כוכב בצהריים" בשידור חי.
התוכנית ליוותה ועסקה בעונת העשור של תוכנית המציאות "כוכב נולד" ושודרה בו זמנית בערוץ 24 ובתחנות הרדיו רדיו תל אביב ורדיו חיפה.
בנוסף, שדה הנחה יחד עם הזמרת עינת שרוף, את תוכנית הספיישל "כוכב נולד 10 - גלגל הצלה".
בנובמבר 2012 החל להנחות את "הדיבור עם אלירז שדה", תוכנית אקטואליה יומית ששודרה במשך שעתיים בשידור חי.
בתוכנית שדה ושני פאנליסטים מתחלפים, משוחחים על עשרת הנושאים החמים ומעוררי השיח של היממה האחרונה.
עונתה הראשונה של "הדיבור" שודרה עד מרץ 2013 וכללה למעלה מ-70 תוכניות.
מאוקטובר 2013 עד אפריל 2014 שדה הנחה את העונה השנייה של "הדיבור", שכללה למעלה מ-100 תוכניות.
בחודשים אפריל-מאי 2014 הנחה שדה את התוכנית "ישראל בוחרת" יחד עם הדר לוי, בה אנשים במקומות שונים ברחבי הארץ שוחחו עם שדה ולוי ובחרו את שיר האביב שלהם.
בחודשים מאי-יוני 2014 הנחה את התוכנית "24 עד הבית".
תוכנית יומית בשידור חי (3.5 שעות).
ביולי 2014, בעת מבצע צוק איתן, הנחה שדה תוכנית יומית בשידור חי "יהיה טוב עם אלירז שדה", בה עסק בכותרות היום ושוחח עם צופים, אשר גם הקדישו שירים.
בתחילת 2011 עבר שדה לערוץ 2, והשתתף בפאנל של התוכנית "שלום האח הגדול", שסיקרה את העונה השלישית של האח הגדול.
התוכנית שודרה שלוש פעמים בשבוע בשידור חי.
במקביל השתתף שדה עם גואל פינטו בתוכנית שבועית אינטרנטית בשם "אחי, נדבר בבית", בהנחיית זוהר ישראל.
מאפריל 2011 עד ינואר 2012 שדה השתתף בפאנל התוכנית "דיבור ישיר", תוכנית בהנחיית גואל פינטו.
בחודשים מאי-אוגוסט 2011 הנחה שדה לצד ארז טל בהגשת העונה השנייה של התוכנית "אל תפיל את המיליון".
בתחילת 2012 גל אוחובסקי ואלירז שדה הנחו יחד את התוכנית "מה אתם אומרים?", תוכנית אקטואליה יומית בת שעתיים בשידור חי בערוץ 2.
בקיץ 2012, במקביל ל"כוכב בצהרים" בערוץ 24, החל שדה להגיש בערוץ 2 את "הכוכב שלכם", לצד קרן שפירא - תוכנית מקדימה ל"כוכב נולד" אשר שודרה פעמיים בשבוע.
מאפריל 2014 הנחה שדה את "אוטו סלב"- סדרת תוכניות בה שדה שוחח עם מפורסמים שנבחרו לשדרג מכונית ולהפוך גם אותה לסלב, השיחה על חיי המפורסמים, הייתה משולבת בעבודות השדרוג על הרכב שניבחר והפיכתו לאוטו סלב.
באוקטובר 2016 השתתף בתפקיד אורח בסדרת הדרמה הקומית "מסובך" שכתב רן שריג.
בספטמבר 2014 שדה הגיש בערוץ 20, תוכנית לייט נייט, "20 בלילה", לסיכום היום מזווית שונה ואחרת, ייחודית ומעניינת.
זמרים, אמנים, שחקנים ואנשי רוח ודעת בשיחות בגובה העיניים.
מינואר 2015 הנחה לסירוגין את תוכנית האקטואליה "הפטריוטים".
תוכניות נוספות ששדה הגיש בערוץ הן "חוגגים בעיר" שהוקדשה כל פעם לעיר אחרת בארץ ו"פרשת השבוע", תוכנית בה ניתחו מדי שבוע את פרשת השבוע, בהשתתפות פרשן הפרשות צבי טסלר ואורחים נוספים.
ב-2016 הגיש שדה את "ח"י ברשת", תוכנית יומית שסקרה את הדברים החמים שעלו ברשת האינטרנט עם זיקה לישראל וליהדות.
בשנת 2018 החל להגיש לצד ג'ודי ניר מוזס את התוכנית "ג'ודי ואלירז".
בקיץ 2012 שדה הגיש ברדיו תל אביב יחד עם הזמרת עינת שרוף את התוכנית השבועית "כוכב נולד בצהריים", ששודרה גם ברדיו חיפה.
ממרץ 2013 עד ספטמבר 2017 הגיש לצידה של מאיה בצלאל את תוכנית הבוקר "מעירים את המדינה" ברדיו לב המדינה.
בפברואר 2019 החל להגיש "מהדורת חדשות" במסגרת שידורים ברשת האינטרנט שהשיקה מפלגת הליכוד לקראת הבחירות לכנסת ה-21.
במסגרת השידורים קיים אלירז ראיון מפוברק עם העיתונאי ונכה צה"ל אמנון אברמוביץ'.
הראיון החל בשאלתו של אברמוביץ: "אני נראה טוב?" בעוד אלירז עונה לו: "אתה נראה טיל".
הראיון סחף אחריו ביקורות רבות לאור העובדה כי שדה לעג במילים אלו לנכה צה"ל, בעקבות ההד הציבורי פרסם התנצלות.
במאי 2024 פורסם שמצטרף לערוץ החדשות i24NEWS וישתתף בתוכנית אקטואליה-פוליטית מרכזית ובפאנלים שונים בערוץ.
ב-5 בינואר 2025 החל להגיש תוכנית אקטואליה יומית לילית בשם "מדברים חדשות" בערוץ.
שדה למד משחק בבית הספר למשחק "אימפרו".
בדצמבר 2009 התפרסם לראשונה שהשתתף בעונה השנייה של התוכנית מציאות "האח הגדול" והגיע למקום הראשון והוכתר לזוכה הגדול של העונה.
ביוני 2010 השתתף בסדרה "החברים של נאור" בשני פרקים בשם "המתחזה בפייסבוק".
בנובמבר 2010, במסגרת האולפן השקוף בנתניה, צולם אלירז ל"נראה אותך" (תוכנית מתיחות ששודרה בערוץ 2).
בנובמבר 2012 שדה התארח בשני פרקים בעונה השנייה של "דובדבני וקובץ'".
בשנת 2013 גילם שדה את דמותו של "מירון", אחיו של ליעם, בעונות 2 ו-3 של הסדרה "גאליס" המשודרת בערוץ הילדים.
בשנת 2014 השתתף שדה בעונה השנייה של "גולסטאר".
בדצמבר 2016 עלתה ב"יס" הסדרה המוזיקלית "Oboy", בה שדה משתתף בתפקיד נרי, המורה למוזיקה.
בנובמבר 2020 עלתה ב-TeenNick הסדרה "זיגי" שבה, משתתף אלירז בתפקיד אביעד, האבא ב-משפחת אומנה שאליה מגיע סיוון.
משנת 2022 משתתף בסדרה המתעדת את חייו האישיים הנקראת "משפחת שדה" ומשודרת בהוט.
בשנת 2023 השתתף בתוכנית המציאות "הזמר במסכה" בתור היתוש, והודח ברבע הגמר.
בפברואר 2011, שיחק בסרט "קשורים".
הסרט עלה לגמר בתחרות קולנוע ישראלי קצר של "אימפרו-אקשן".
ביוני 2014, שדה שיחק בתפקיד הראשי בסרט "בן זקן".
הסרט מספר על אב חד הורי הנאבק בעצמו ובסביבתו כדי לשמור את בתו בחזקתו, אך גם מכיר בחוסר היכולת שלו לתפקד כאב.
הסרט פתח את פסטיבל קולנוע דרום, קיבל ביקורות טובות והתמודד בפסטיבל ירושלים ביולי 2014. שדה קיבל ביקורות טובות על משחקו גם שם.
ב-2015 "בן זקן" זכה להצלחה גדולה בפסטיבל הקולנוע בברלין ונבחר לסרט הטוב ביותר בפסטיבלי קולנוע במילאנו ובפריז.
במסגרת תוכניתו ב"אולפן השקוף" בנתניה בה אירח את מודחי כוכב נולד, הכיר את אדיר גץ והשניים הפכו בהמשך לשותפים לכתיבת שירים, כאשר אלירז אחראי על כתיבת המילים ואדיר גץ אחראי על הלחן ועל השירה.
באוקטובר 2010 יצא השיר הראשון של השניים "יופיך".
במרץ 2011 יצא השיר השני "איך היא רוקדת", שהיה מועמד לשיר השנה במצעד השנתי של רשת ג' ואתר וואלה 2011. ביולי 2011 יצא השיר השלישי "בואי נרד אל הים", שבמהלך החודש הראשון הושמע בכ-600 השמעות ברדיו והיה מועמד לשיר השנה במצעד השנתי של רשת ג' ואתר וואלה 2012.
בינואר 2012 אדיר גץ הוציא לאור לרדיו סינגל חדש בשם "אני שלך" אותו כתב ביחד עם אלירז שדה.
השיר היה מועמד לשיר השנה במצעד השנתי 2012 של mako ותחנות רדיו אזוריות.
באוגוסט 2012 אדיר גץ הוציא לאור את השיר "כמה את יפה" שנכתב אף הוא על ידי שדה וגץ.
במסגרת שיתוף הפעולה נכתבו והולחנו שירים גם לזמרים אחרים.
השיר הראשון שהתפרסם הוא "שלי ושלך" ששר הזמר מורן קריטי.
בחודש ינואר 2012 השיתוף בין מורן קריטי לאלירז נמשך, קריטי הוציא לאור את הסינגל "לידך" שנכתב על ידי שדה וגץ.
בחודש אוגוסט 2012 שגיא טרבלסי הוציא לאור את הסינגל "מחכה שיבוא" שכתבו שדה וגץ.
בחודש ינואר 2013 שגיא טרבלסי הוציא לאור סינגל נוסף שכתבו שדה וגץ, "מנשיקה לנשיקות".
בחודש יוני 2014, הוציא נתנאל עילאי את השיר "רוחות אהבה", אותו הלחין למילים של שדה.
בדצמבר 2015 נפתחה רשת שיווק חדשה שהקים שדה יחד עם שותפים, בשם "החקלאי".
ב-22 בנובמבר 2016 פורסמו בתוכנית "הצינור" בערוץ 10 הקלטות סתר, בהן נאמר כי חברת "החקלאי" קונה את מרבית מרכולתה ממשווקים ולא מחקלאים כפי שהתחייבה.
בשנת 2020 נסגר הסניף בתל אביב, ושדה נותר בעלים שותף של חנות אחת במודיעין.
בעברו יצא גם עם הדוגמנית בר מזרחי בשנת 2010, בדצמבר 2018 נשא לאשה את הדוגמנית והשחקנית אילנית לוי, אותה פגש בערוץ 24 ועמה היה בקשר משנת 2011. ב-9 בספטמבר 2021 נולדה לזוג בת.
בני דודיו הם השר אופיר סופר וראש מועצת מרום הגליל עמית סופר.
במשך מספר שנים, ובפרט בשנת 2020 החל במסע של חזרה בתשובה.
אליקסיר היה דמות בדיונית של גיבור-על מוטאנט אשר הופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה בחוברת New Mutants Vol.2 #5 מנובמבר 2003, והיא נוצרה על ידי צמד הכותבים נונזיו דה פיליפיס וכריסטינה וייר, והמאייר קרון גראנט.
אליקסיר הוא האלטר אגו של ג'ושוע "ג'וש" פולי, מוטאנט המסוגל לשלוט ברמה הביולוגית של כל חומר אורגני בו הוא נוגע.
פולי היה חבר חדש בקבוצת "הבוזזים" האנטי-מוטאנטית של דונלד פירס ממועדון הלפייר.
כאשר הבוזזים תקפו את קבוצת המוטאנטים החדשים חבר של פולי לבוזזים נפצע.
כאשר פולי הושיט יד לעזור לו הוא ריפא את פצעיו עם כוחו המוטנטי שעד אז הוא לא ידע עליו.
הוא מיד תקף ועילף חבר זה על מנת שלא יספר לחבריו שהוא מוטנט.
אך בהמשך המתקפה לאחר שפירס דקר את לורי קולינס הוא החליט לעזור לה וריפא אותה.
פולי תחילה לא רצה ללכת לבית ספר שבאחוזת אקסבייר, למרות שהבין שהוא מוטאנט.
אך הוא נאלץ ללכת בכל זאת לאחר שחבריו תקפו אותו והוריו דחו אותו.
מדריכת המוטאנטים החדשים בבית הספר, דניאל מונסטאר, פעלה למען שילובו בקרב תלמידים נוספים ואף אימצה אותו כאשר הוריו ביקשו לנתק כל קשר חוקי בינם לבינו.
פולי נכנס כשותפו לחדר של דייוויד אליין אך בהתחלה התחבר דווקא עם ג'וליאן קלר, עד שהאחרון גילה על עברו בקבוצת הבוזזים.
תקופה מסוימת לאחר שכוחותיה של ריין סינקלר בוטלו, ג'וש נמשך אליה לאחר שזו מגיעה לבית הספר, למרות שהיא מבוגרת ממנו בכמה שנים.
כאשר הם מתנשקים הוא מפעיל מחדש את הכוח המוטנטי שלה להפוך לאיש זאב.
אך מאחר שהיא לא מוכנה לשינוי היא מאבדת שליטה עצמית ופוצעת את ג'וש אנושות.
פולי ניצל אך ורק כאשר חבריו מצליחים להעיר אותו מתרדמת למספיק זמן כדי שהוא יוכל לרפא את עצמו.
תוצאת לוואי של הריפוי העצמי שלו היא שהעור והשיער שלו משתנים לצבע זהב.
במהלך תקרית זו האנק מק'קוי מסביר שכוחו של פולי הוא למעשה הרבה יותר חזק מריפוי בלבד, כפי שהוא התבטא עד כה, אלא כולל כל סוג של מניפולציה ביולוגית עד הרמה הגנטית.
ג'וש מתחיל מערכת יחסים עם לורי קולינס, אך במקביל בוגד בה עם ריין למרות התקרית בה היא כמעט הרגה אותו ואף על פי שהיא אחת המורות בבית הספר.
הרומן לבסוף מתגלה לאחר הוא כבר נגמר וכתוצאה רוב חבריו של פולי לקבוצה מנדים אותו.
רק לאחר זמן רב הוא מצליח לזכות מחדש באמונם ולבסוף אף לחדש את מערכת היחסים עם לורי, זמן קצר לפני שהאחרונה נרצחת.
לאחר אירועי "בית אם", ג'וש הוא מבין המוטאנטים היחידים שהצליחו לשמור על כוחותיהם.
הוא מגויס לקבוצה של אקס מן צעירים, אשר מייצגים את החזקים מבין המוטנטים הצעירים שנותרו לאחר ההשמדה.
קבוצת המטהרים, בהנהגת הכומר ויליאם סטרייקר, מתקיפה והורגת רבים מבין תלמידי בית הספר, אוטובוס מלא במוטנטים לשעבר וכמה מהתלמידים ששמרו על כוחם המוטנטי, ביניהם נמנית לורי.
בסופה של המתקפה האחרונה ג'וש תופס את ראשו של סטרייקר ומשתמש בכוחותיו על מנת להרוג אותו.
כתוצאה של השימוש בכוחו בצורה זאת צבע גופו הזהוב משתנה לשחור והוא נכנס למצב קטטוני.
זמן מסוים לאחר מכן הליון מצליח להוציא אותו מהמצב הקטטוני על מנת שיציל את חייה של X-23, חברה נוספת בקבוצה.
לאחר שהוא יוצא מהמצב הקטטוני גופו של ג'וש חוזר לצבע זהב.
הוא עדיין נעשה שחור יותר כאשר הוא משתמש בכוחותיו על מנת להרוג.
ג'וש מחליט למצוא דרך לשפר את היכולת שלו להשתמש בכוחותיו מבלי להשתמש בו שוב על מנת להרוג.
לשם כך הוא מגייס את קוקיות סטפורד להעביר את כל הידע בתחום הביולוגיה שנמצא במוחו של האנק מק'קוי אל תוך מוחו.
הידע הביולוגי מאפשר לג'וש להשתמש בכוחותיו ביעילות גבוהה בהרבה.
בשלב מסוים לאחר שלבו של דייוויד נעקר מהחזה שלו ג'וש מצליח להצמיח לו לב חדש לפני שהוא מת.
בהמשך ג'וש מצטרף לקבוצת אקס פורס.
במהלך אירועי מלחמת המשיח ג'וש מועבר לעתיד יחד עם הקבוצה.
קווין פורד (ויד'ר), חבר לשעבר בקבוצת המוטאנטים החדשים אשר עזב את הקבוצה לאחר אירועי השמדה, מאשים את ג'וש במותה של לורי.
הוא נלחם בו וג'וש נאלץ להרוג אותו.
ג'וש נצבע בשחור, ועוזב את האקס פורס.
בתקופה שאחרי מותו של וולברין, ג'וש נלכד לצד מיסטיק, דאקן, סייברטות', X-23 וליידי דת'סטרייק.
בקרב שהתחולל נגד שארפ מנשק אקס בין היתר, ג'וש ניסה להשתמש בכוחותיו נגדם ללא הצלה, מה שגרם לו להתעלף.
כאשר שאר השבויים ברחו, ג'וש נותר מאחור ונחשב למת.
מאוחר יותר, הוא נראה בחיים כחלק מקבוצת האוטופיאנים.
כמה חודשים לאחר מכן, ג'וש התקבל לעבודה בכנסייה כדי לגלות מי הוא.
כאשר קבוצת "הרוכבים האפלים" החלה במסע צלב נגד הילרים מוטאנטים, האקס-מן של מגנטו איתרו אותו כדי שיברח עמם כשלפתע הם הותקפו בידי הרוכבים האפלים.
כאשר החיה את חבריו שנהרגו בקרב, ראשו נערף והוא נהרג.
בשל כוחותיו, ג'וש נוצר מחדש בקברו, ויצא לבקש מקלט בג'נושה.
אלירן כספי (נולד ב-2 באוגוסט 1968) הוא שחקן, במאי ומחזאי ישראלי.
כספי כתב ביים ושיחק במחזות רבים בתיאטרון הפרינג' הישראלי.
כשחקן טלוויזיה וקולנוע הופיע בעיקר בתפקידי משנה בסדרות ובסרטי קולנוע רבים
כספי החל את דרכו המקצועית בלימודי משחק ובימוי בסמינר הקיבוצים.
כשהיה בן 25 הקים קבוצת תיאטרון בשם "במה 2" שעיבדה יצירות ספרותיות, בעיקר מאת ש"י עגנון.
הקבוצה העלתה את ההצגות "משהו מעגנון" ו"הרופא וגרושתו" שבהן הופיע כספי בתפקיד הראשי.
במקביל למד בבית הספר לכתיבת דרמה.
הוא הופיע בהצגה "פרידה" בפסטיבל תיאטרון קצר לצד חוה אורטמן לפני שהצטרף לאנסמבל הרצליה, שם הופיע בהצגה "בעלת הארמון".
לאחר מכן הופיע בתפקידיים הראשיים בהצגה הקומית "בגידה באהבה" ובהצגה "נדרים" בתיאטרון מיקרו, .
ב-2008 החל להתמקד בכתיבה ובימוי של מחזות תיאטרון פרינג'
הוא כתב וביים את ההצגה "לעזוב את פולה" בתיאטרון גבעתיים; ביים את "לעולם לא תשחה לבד" בצוותא, שהייתה מועמדת לפרס קיפוד הזהב, ביים את ההצגה "קילר ג'ו"; זוכת פרס שחקנית השנה ( קיפוד הזהב) וכתב וביים את "כל יום חמישי" בתיאטרון הסימטה, שם גם גילם תפקיד ראשי.
בשנת 2013 עיבד את סיפורו האישי של השחקן ניר יוספי, הסובל מתסמונת טורט, להצגת יחיד אוטוביוגרפית בבימויו, "טיק תיק", שזכתה במקום הראשון בתיאטרונטו.
לאחר מכן כתב וביים את המחזה "Despair", שבו גם הופיע בתפקיד הראשי, וביים את "Cowboy Mouth" מאת סם שפרד, שניהם בתיאטרון תמונע.
בנובמבר 2019 החל לפרסם את הבלוג הקומי "אבא יצא מהקבוצה", העוסק בחייו של הורה גרוש, שהפך במאי 2020 לטור דו-שבועי בעיתון הארץ.
באותה שנה עיבד מחדש את המחזה הקנדי "לעולם לא תשחה לבד", שאותו ביים עשר שנים קודם לכן, ועיבד וביים את המחזה "שלוש יריות ברחוב מזרחי ב'" בתיאטרון האינקובטור.
ב-2021 כתב וביים את המחזה "מרוב אהבה", העוסק בפסיכולוגית ומטופלת הנקלעות בנפרד לקשר מורכב ואלים נפשית, שעלה במקור בתיאטרון תמונע והוצג בהמשך ברחבי הארץ, עליו היה מועמד לפרס "קיפוד הזהב" בתחום הכתיבה.
כספי גילם תפקידי משנה בסדרות טלוויזיוניות רבות, ביניהן: "עניין של זמן", "כן או לא", "כחול עמוק", "צה"ל 1", "כנפיים", "שמש", "הפוך", "החברים של נאור", "מעורב ירושלמי", "אולי הפעם", "המקום", "בלתי הפיך", "החדש של עומרי גורדון", "נבסו", "כפולים", "מלכות".
גילם תפקידים קבועים בסדרות "אהבה מעבר לפינה"(עופר), ו"גאליס"(יוכי שמואלוב)
גם בקולנוע הופיע בעיקר בתפקידי משנה, בין הסרטים שבהם הופיע: "מוכרחים להיות שמח" ו"בקרוב יקרה לך משהו טוב", "מתוק ומר" הוא הופיע בתפקיד ראשי בסרטה של כליל כובש, "מסיבת פרידה", אשר הופץ באירופה, ובסרט הקולנוע הקצר "חלמתי חלום", עליו היה מועמד לפרס השחקן הראשי בפסטיבל "קצה 24".
ב-2025 הופיע בסרט הקולנוע "אילנות" בתפקיד מנכ"ל הקבוצה.
הוא מופיע בפרסומות רבות בערוצי הטלוויזיה המסחריים.
בין היתר היה פרזנטור של חברת "גולף", הוביל את קמפיין הפרסום של אקסלנס נשואה במשך חמש עונות וכיכב בסרטוני חברת מובילאיי.
ב 2025 הוא פרזנטור של חברת הנדל"ן אקו סיטי
כספי היה מועמד/זכה לפרסים הבאים:
קיפוד הזהב, כתיבה, "מרוב אהבה", 2021
פסטיבל "קצה 24", שחקן ראשי בסרט קצר, "חלמתי חלום"
מקום ראשון בתחרות התיאטרונטו כבמאי ומעבד ההצגה " טיק תיק", 2013
כתב וביים את "הגט", זכתה בפרס הצגת היחיד של השנה קיפוד הזהב 2018.
שחקניו אשר זכו או היו מועמדים לפרס בהצגות שכתב ו/או ביים: גאיה שליטא כץ (קילר ג'ו) זכייה קיפוד הזהב, רוני יניב ( קילר ג'ו), מועמדות.
חי מאור (קילר ג'ו) מועמדות, אורה מאירסון(כל יום חמישי) מועמדות.
מורן רוזנבלט(ירמה), זכייה קיפוד הזהב, שנטל כהן (ירמה) מועמדות, דניאל גרטמן (ירמה), מועמדות, אנה דוברובצקי (באג), מועמדות.
ניר שטראוס (סבא שלי רמטכ"ל) זכייה בפסטיבל חיפה.
ההצגות "אדום", "מרוב אהבה","באג", "קילר ג'ו", עלו לשורט ליסט של תחרות קיפוד הזהב.
אלירן סיימון (נולד ב-2 בספטמבר 1988) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם והקשר האחורי.
אלירן סיימון הוא בנו של גדעון סיימון, כדורגלן עבר ששיחק בהפועל כפר סבא.
סיימון התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל כפר סבא.
ב-5 במאי 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 2-0 למ.ס.
לאחר שבעונת 2007/2008 ירדה כפר סבא לליגה הלאומית ועזבו אותה מספר שחקנים, הפך סיימון לשחקן הרכב במועדון.
בקיץ חתם בהפועל ראשון לציון לעונה אחת בה כבש 2 שערים ב-21 הופעות.
בקיץ חזר לכפר סבא שירדה לליגה א'.
סיימון היה שותף לחזרה של המועדון לליגה הלאומית ושנה לאחר מכן לליגת העל כאשר סיימון כבש את השער השני במשחק העלייה של הקבוצה בו ניצחה 1-3 את הפועל רמת-גן גבעתיים.
במהלך משחק הליגה נגד הפועל תל אביב שנערך ב-19 במרץ 2016 נקלעה כפר סבא לפיגור 3-0 עוד לפני הירידה להפסקה, לכן מאמן הקבוצה שרון מימר החליט להחליף את סיימון כבר בדקה ה-34. סיימון שלא אהב את החילוף לא לחץ את ידו של מימר וניתק קשר עם אנשי המועדון.
לאחר כשבוע סיימון התנצל, אך אנשי המועדון החליטו לשחרר אותו.
ב-19 ביוני 2016 סיימון חזר להפועל ראשון לציון כאשר חתם לעונה אחת.
אלישבע (בורשטין) בסביץ' (פינסק, רוסיה, 1856 – צידון, לבנון, 26 במאי 1936), הייתה מורה, מחנכת, עיתונאית, סופרת וממנהיגות מועצת הפועלות.
אלישבע נולדה למקסימה וזלמן בורשטיין בשנת ה'תרט"ז (1856) בעיירה פינסק (באותם ימים ב).
אביה שלח אותה ללמוד לימודים כלליים, אך דאג גם שתלמד עברית ויהדות.
לאחר לימודיה הצטרפה לתנועת חובבי ציון ברוסיה, והייתה מראשוני חברי התנועה.
היא שימשה כמורה לעברית בעיירת מגוריה, וכן בקרמנצ'וג, והייתה אחת הפעילות המרכזיות בהנחלת השפה העברית ליהודי רוסיה.
בתקופה זו נישאה לשלמה בסביץ' ונולדו להם שלושה ילדים.
שלמה היה חבר באגודת האלף, אשר תכננה לאגד בתוכה 1,000 חברים, ולרכוש עבורם אדמות בארץ ישראל.
ואכן, בשנת ה'תרנ"א, כאשר עלתה המשפחה לארץ ישראל, הייתה מוכנה עבורם חלקת קרקע במושבה עין זיתים שליד העיר צפת.
היישוב שהיה מבוסס על גידול כרמים לא צלח, ובשנת ה'תרנ"ו, עברה המשפחה להתגורר במטולה.
בסביץ' שראתה בהוראה (ובמיוחד בהוראת העברית) משימת חיים, החלה ללמד בבית הספר הראשון לבנות בצפת עוד בתקופת מגוריהם בעין זיתים, ועם המעבר לימדה גם במטולה, ביסוד המעלה, ובראש פינה.
מאוחר יותר לימדה גם בפתח תקווה.
בכל מקום בו לימדה ראתה כמטרה לא רק להעביר לתלמידים, את החומר, אלא גם לחבבו עליהם.
במטולה לימדה בסביץ' עברית, תוך שיתוף פעולה עם המורים יצחק אפשטיין וחיים שמחה וילקומיץ, אשר נודעו בשיטותיהם החינוכיות הטבעיות, ובמבטא העברי הגלילי, אותו אימצו.
הלימודים התקיימו בבית הספר שנבנה במיוחד למטרה זו, וכלל עשרה חדרי לימוד מסודרים בצורת האות חי"ת.
באותם ימים נהגה בסביץ' לפרסם סיפורים קצרים, מחיי היישוב, בעיתוני התקופה.
הקשר עם אפשטיין היה יותר מאשר קשרי עבודה, והם היו ידידים והחליפו ביניהם מכתבים גם כאשר אפשטיין גר ביפו, ובסביץ' נשארה בצפון.
במסגרת המיזם שלו לעודד נשים יהודיות לשלוח ידן בכתיבה יוצרת, שכנע אליעזר בן-יהודה את בסביץ' לקחת חלק בעיתון הילדים שלו "עולם קטן", והיא אכן פרסמה מעל בימה זאת סדרה של מכתבים שכתבה, בשם "מכתבים מן הגליל".
בכל אותה תקופה סובבה בסביץ' במושבות וערי הגליל, ולימדה עברית בהתנדבות.
מלבד העשייה למען תחיית השפה העברית, לחמה בעוז כנגד שיטת העבודה של פקידי הברון, אותה כינתה "עריצות", למלחמתה זאת נתנה ביטוי במאמריה שפורסמו בהשקפה ובהצבי.
בשנת 1926 נפטר שלמה, ובסביץ' נותרה לבדה במטולה.
לאחר שנתיים בהן הידרדרה בריאותה, עברה להתגורר בבית בנה וכלתה בצידון, ובשנת 1936 נפטרה בצידון והיא בת 76.
שיר היתולי שכתבה בסביץ', המראה את חדות לשונה.
אלישב בהרב (נולד בשנת 1976) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש מדריך בפו"ם.
קודם לכן שימש מפקד חטיבת יפתח, קצין אג"ם של אוגדת הבשן, מפקד גדוד 13 ומפקד סיירת גולני.
בהרב נולד וגדל בשדמות מחולה.
התגייס לצה"ל בשנת 1995, ושובץ בחטיבת גולני.
עבר את הגיבוש ליחידות החטיבתיות והתקבל לסיירת גולני.
בסיום הקורס מונה למפקד מחלקה בגדוד 12, ולקח חלק בלחימה בדרום לבנון.
בהמשך שימש כמפקד פלוגה ג' בגדוד 12, והוביל אותה בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה, בין היתר במהלך מבצע חומת מגן.
בשלהי מלחמת לבנון השנייה מונה למפקד סיירת גולני, והוביל אותה בלחימה כנגד החזבאללה ובהמשך כנגד הטרור הפלסטיני באיו"ש, את תפקידו סיים בשנת 2007. לאחר מכן מונה למפקד מחזור בבא"ח גולני.
במהלך תפקידו כמפקד החטיבה, התמודד בשנת 2017, עם מקרה שבו במהלך אימון גדודי, סירב מפקד פלוגה בחטיבה להעיר את חייליו ולהובילם לתרגיל, בטענה שחייליו לא ישנו די שעות כנדרש.
בעקבות כך הדיח את מפקד הפלוגה, בגיבויו של מפקד עוצבת הבשן, יניב עשור, וזכה על כך לתמיכת מפקד פיקוד הצפון, יואל סטריק, שאישר את ההחלטה.
בתפקיד זה שירת עד 19 ביולי 2018. בשנת 2018 מונה למדריך בפו"ם.
במלחמת חרבות ברזל שימש כקצין התכנון בחפ"ק מפקד אוגדה 99.
בהרב מתגורר בעלי, נשוי למרים (בתו של צביקי בר-חי) ואב ל-9 ילדים.
אלירן מלכי (נולד ב-18 בנובמבר 1984) הוא עיתונאי, פובליציסט ובלוגר ישראלי, עורך הבלוג "הפרוקטובלוג".
מלכי הוא בעל תואר ראשון בתקשורת מהמכללה למינהל ותואר שני בממשל מהמרכז הבינתחומי הרצליה.
את דרכו בעולם התקשורת החל מלכי כדובר ויועץ תקשורתי.
ב-2013 שימש כמנהל המשברים והדובר של אשת העסקים רחל סופר וסייע בהדחת נשיאת בית המשפט המחוזי השופטת ורדה אלשיך.
לאחר מכן שימש כדובר אתר WinWin של קבוצת ידיעות אחרונות.
עמד מאחורי קמפיין חברתי שקרא לשחרורו של יונתן היילו.
בנוסף השיק קמפיינים שונים להעלאת המודעות למחלת הנטינגטון.
ב-2014 הקים מלכי בלוג בנושא חברה ותקשורת בשם "הפרוקטובלוג".
באותה שנה חשף כי בתקופת מבצע צוק איתן, הראפר הצל עמד מאחורי עמותת "האריות של הצל" שכלל לא הייתה רשומה ברשם העמותות אך עם זאת היה לה חשבון PayPal שדרכו הועברו כספים לגורמים בעמותה.
הפרוקטובלוג היה הראשון שמיפה את בתי הספר האלימים ביותר בישראל בעזרת מבחני המיצ"ב של משרד החינוך ואף מצא כי האלימות בבתי ספר דתיים גבוהה יותר מבתי ספר ממלכתיים.
בין הפרויקטים של מלכי בבלוג ניתן למצוא את רשימת השופטים והמגשרים הטובים בישראל על פי דירוגם של אלפי עורכי דין שהשתתפו במשוב השופטים של לשכת עורכי הדין בישראל ואת מאגר הפדופילים האזרחי שמרכז בתוכו מקרי פדופיליה ופגיעות מיניות בילדים ובבני נוער שהותרו לפרסום.
מנגד נטען כי חופש הפרט גובר על זכות הציבור לדעת וכמו כן חשיפת הפדופילים מקשה על שיקומם.
ב-2015 החליף מלכי את אופיר דור ככתב התקשורת והמדיה של עיתון כלכליסט מבית ידיעות אחרונות.
במהלך עבודתו בכלכליסט, חשף בין היתר את גביית הכספים של צ'רלטון על משחקי היורו במקומות ציבוריים וזאת בניגוד למדיניות אופ"א ודרישת אקו"ם לקבלת אחוזי הכנסות ממועדונים.
במהלך 2017 עזב מלכי את כלכליסט והמשיך בעבודתו כפובליציסט.
בימים אלה עובד על דוקטורט בהיסטוריה בנושא ניקולו מקיאוולי ועובד כמורה לאזרחות בבית ספר תיכון בראשון לציון.
אלירן גואטה (נולד ב-23 בינואר 1975 בנתניה) הוא כדורסלן עבר ישראלי אשר שיחק בעמדת הפאוור פורוורד.
גואטה החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של אליצור מכבי נתניה והתקדם בקבוצה הנוער.
ב-1993 החל לשחק בקבוצת הבוגרים של מכבי נתניה מהליגה הלאומית (הליגה השנייה) בן 18.
ב-1997 עבר גואטה לארצות הברית ושיחק במכללת טיילר ג'וניור קולג שבטקסס שתי עונות שלאחריהן שב למכבי נתניה.
ב-1998 עבר לשחק בבית אליעזר וב-2000 עבר למכבי חדרה.
ב-2002 עזב את ישראל ועבר לשחק בקבוצת מגניטוגורסק מהסופרליגה הרוסית.
ב-2003 שב לישראל וחתם בהפועל עפולה ובאותה שנה עבר למגדל העמק.
ב-2004 שב לאליצור נתניה וב-2008 אף העפיל עמה לליגת העל, במדיה שיחק שש עונות בשתי קדנציות בליגת העל (97-98,2009-2014) ואף שיחק ביורוצ'לנג' בעונת 2011.
ב-2015 שיחק 4 עונות בקבוצת עירוני נתניה כקפטן.
קבוצה שהחלה את דרכה בליגה ב' ובהמשך שינתה את שמה לאליצור נתניה ועלתה לליגה הלאומית.
ב-2019 עבר לקבוצת מכבי חדרה בה שיחק במשך שתי עונות ובה סיים את דרכו בכדורסל הישראלי ופרש.
אלירן מלכה (נכתב גם מלכא) (נולד ב-9 ביוני 1980) הוא במאי ותסריטאי ישראלי, המוכר בשל יצירת הסדרה "שבאבניקים", עליה זכה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה.
מלכה נולד וגדל בנהריה למשפחה דתית ממוצא מרוקאי, הוא למד במדרשיית נעם ואחרי השמינית למד בישיבת מעלה גלבוע.
בצבא שירת ביחידת התצפיות של חיל המודיעין ולאחר מכן סיים השכלה על-תיכונית בבית ספר מעלה לטלוויזיה קולנוע ואמנויות, שם למד בימוי והפקה (2006–2010) וצילום ובימוי (2007–2010).
הוא למד בכולל ישיבת מעלה–גלבוע.
מלכה נודע גם בהיותו חסיד ברסלב, הנוהג לנסוע לעיר אומן בראש השנה, תלמידו של אברהם זגדון ועורך ספריו.
בשנת 2008 כתב את תסריט הגמר לסרט "71 מטר מרובע".
בין השנים 2009–2010, כתב וביים את סרט הגמר הנ"ל (28 דק') עליו זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע היהודי (2010).
בשנת 2010, קיבל מלגת פיתוח מקרן ירושלים על הסדרה שבאבניקים, בהפקתו של דני פארן.
בשנת 2013 החל את עבודת הפיתוח על סרטו הבלתי רשמיים.
משנת 2015, כותב ומביים את סדרת הטלוויזיה שבאבניקים.
בשנת 2018 יצא לאקרנים סרטו הבלתי רשמיים, המגולל את הקמתה של מפלגת ש"ס בירושלים של שנות ה-80 בישראל.
בשנת 2025 התחיל להקליט פודקאסט בכאן הסכתים יחד עם עדן אביטבול בשם "תרבות הביטול" שבו הם עוסקים בעיקר בענייני השנה.
נשוי למיכל ואב לשישה: קשת, נטע, בארי, יונתן, בנימין, ליבי.
התגורר בעבר ביישוב נצרים בגוש קטיף.
פרס הסרט הטוב ביותר של מעלה (2010)
פרס הסרט הקצר הטוב ביותר, בפסטיבל הקולנוע היהודי (2010)
פרס "חביב הקהל", בפסטיבל סרטי הסטודנטים בתל אביב (2010)
פרס ראשון לסרט קצר, פסטיבל דתות.
פרס האקדמיה לטלוויזיה - הבימוי הטוב ביותר בסדרה קומית (שבאבניקים, 2018)
פרס האקדמיה לטלוויזיה - התסריט הטוב ביותר בסדרה קומית (שבאבניקים, 2018)
מועמדות לפרס אופיר - הסרט הטוב ביותר (הבלתי רשמיים, 2019)
מועמדות לפרס אופיר - הבמאי הטוב ביותר (הבלתי רשמיים, 2019)
מועמדות לפרס אופיר - התסריט הטוב ביותר (הבלתי רשמיים, 2019)
אלירן טל (נולד בשנת 1977) הוא איש תקשורת ישראלי המשמש דובר עיריית חיפה.
קודם לכן היה עיתונאי באתר התקשורת ניוז חיפה והקריות, הכתב המדיני-פוליטי של ערוץ 20 ולפני כן, הכתב הצבאי של ערוץ 1.
אלירן טל נולד וגדל בחיפה.
את דרכו העיתונאית החל עוד בבית הספר התיכון, ככתב נוער בעיתון "ראש 1".
אחרי שירותו הצבאי ביחידה 8200, החל לכתוב ב"ידיעות חיפה".
בהמשך עבר לחדשות המקומיות של HOT בצפון.
עם הקמת "ישראל היום" הצטרף למערכת העיתון וסיקר את אזור חיפה והגליל.
בשנים 2008–2017 עבד ברשות השידור ושימש תחילה ככתב מקומי לענייני חיפה והצפון.
בתקופה זו, ב-2012 הקים את תא העיתונאים בחיפה והיה יושב הראש הראשון שלו עד 2014. בהמשך היה במשך כשנתיים וחצי הכתב הצבאי של ערוץ 1.
עבד מאז 2017, ככתב המדיני-פוליטי של ערוץ 20. הגיש לעיתים את התוכנית היומית של הערוץ, "אולפן פתוח" ולקראת מערכת הבחירות לכנסת ה-21 החל גם להגיש תוכנית שבועית בשם "בוחרים ב-20".
באוקטובר 2017 פרסם טל בערוץ שאחד עשר רופאים ערבים-ישראלים מעמותת רופאי השיניים הערבים בישראל, ובראשם פח'רי חסן, שהשתתפו בכנס בקולומביה סירבו לשיר את ההמנון הישראלי "התקווה" ותמורת זאת שרו את המנון הרשות הפלסטינית.
הרופאים הגיבו כי לא שרו את ההמנון פדאא'י, אלא את המנון עיראק (موطني), שנכתב בידי הפלסטיני אבראהים טוקאן והיה מקובל בעבר כהמנון הפלסטיני, ובעקבות כך תבעו את הערוץ בסך של 800 אלף ש"ח.
הערוץ הגיב שמדובר בטעות בתום לב, משום שההמנונים היו מוצגים זה ליד זה בוויקיפדיה העברית.
במסגרת הליך גישור הגיעו הצדדים לפשרה, שבה ישלם הערוץ 90 אלף ש"ח.
בשנת 2020 לאחר שעבד כעיתונאי באתר ניוז חיפה והקריות, עזב את תחום העיתונאות ועבר לשמש דובר עיריית חיפה.
בכתבות באתר ice והעין השביעית אודות המינוי, נטען כי הוא קיבל את המינוי לאחר סדרת כתבות בהן "ליטף" את קליש וסגנה נחשון צוק.
במסגרת תפקידו כדובר, העלה ערוץ וידאו עירוני במתכונת של מהדורת חדשות וראיונות, המציג עצמו כערוץ אקטואליה מוניציפלי, אשר גרר ביקורות הטוענות כי הוא מסקר באופן חד צדדי ומגמתי את פעילותה של ד"ר עינת קליש רותם כראש עיריית חיפה.
לטל תואר ראשון בתקשורת ותואר שני במינהל ציבורי.
פרסם ספר בשם "עדות חיה".
הספר מתאר את פעילותו של שמעון סבג ויד עזר לחבר, ברתימת סיפוריהם של ניצולי שואה המחדדים את פועלו של סבג.
אלישבע (לישייה) אורבך - פולק (בהולנדית: Elisheva (Liesje) Auerbach - Polak; 4 בפברואר 1922 – 28 בנובמבר 2016) הייתה אחות בשירות הציבורי, אחות אפדימיולוגית, ניצולת השואה, וסופרת ישראלית.
אורבך נולדה ב-4 בפברואר 1922 באמסטרדם לפרדריק פולק (חיים אליקים) ולחרטיה פולק-אשר.
אביה היה רואה חשבון, והיו לה 4 אחים ואחיות.
אח אחד נפטר בילדותו, האחות הבכורה יוליה נפטרה זמן לא רב לאחר שחרורה מברגן-בלזן, אחיה יאפ ואחות צעירה נוספת בשם בטי באוש-פולק.
המשפחה הייתה מסורתית וציונית, ואורבך הייתה חברה בתנועת הנוער הציונית "המזרחי".
אחרי סיום לימודיה בתיכון היהודי "Joodsche HBS", החליטה ללמוד לימודי אחיות בבית החולים היהודי (בהולנדית: het Nieuwe Israelitsche Ziekenhuis) באמסטרדם.
עם כיבוש הולנד על ידי גרמניה הנאצית במאי 1940, התחילו לגזור תקנות נגד היהודים וללכדם.
ב־13 באוגוסט 1943 נאספו כל החולים ואנשי הצוות של בית החולים היהודי על ידי הגרמנים ונשלחו למחנות ההשמדה.
אורבך הצליחה להסתתר בעליית הגג של ביתה ולאחר מכן עברה לגור אצל הורי החבר שלה.
הוריו נתפסו מספר ימים לאחר מכן והציעו לה לברוח, אך לא היה לה לאן לברוח, לכן הלכה עמם למחנה המעבר וסטרבורק, שבו פגשה את אחיה ואחותה.
אורבך עבדה במחנה כאחות, ובמכתבים שכתבה אל אחותה היא סיפרה על תנאי הסניטציה הנוראים ששררו שם.
מווסטרבורק נשלחה לברגן-בלזן, עבדה כאחות, אך לא היו לה תרופות ולא יכלה לעשות דבר למען המטופלים מלבד לתמוך בהם רגשית.
אורבך נבחרה להיות אחת מ-222 יהודים הולנדים שהגרמנים הסכימו להחליפם תמורת הגרמנים הטמפלרים שנאסרו בארץ על ידי הבריטים כאזרחי ארץ אויב ונכלאו בעתלית.
בסוף יוני 1944 יצאה עם רכבת המוחלפים במסע ארוך מברגן-בלזן, לווינה, טורקיה, סוריה, לבנון ודרך ראש הנקרה לחיפה ומשם הועברה לעתלית ב-8 ביולי 1944. באותה הרכבת הגיעה גם קלרה אשר-פינקהוף, מחברת הספר מאה כוכבים שלי.
כאשר אלישבע יצאה מברגן-בלזן, הצליחה להבריח עמה רשימת שמות של משפחות אסירים אחרים, כדי להודיע להם על מקום הימצא האסירים, שאולי יוכלו לעזור להם.
הוריה נרצחו במחנה הריכוז וההשמדה סוביבור.
כבר בספטמבר 1944 התחילה את לימודיה במחזור הראשון של בית הספר לאחיות של הדסה בירושלים.
בגלל ידיעת עברית מועטה ואף על פי שכבר למדה לימודי אחיות בהולנד, חויבה להתחיל את לימודיה מחדש.
מחזור זה למד על הר הצופים מ-1944 ועד 1947. פעם שנייה בחייה ניצלה ממוות, כאשר הזדמן לה להקדים את עלייתה בשיירה להר הצופים ל-12 באפריל 1948 במקום ב-13 באפריל 1948, היום בו הותקפה השיירה ממארב ו-78 אנשי הצוות הרפואי נרצחו וביניהם שלוש מחברותיה.
לפני ובזמן מלחמת השחרור עבדה כאחות וטיפלה בפצועים רבים ואף הזדמן לה לתת זריקה לדוד בן-גוריון.
ב-1949 נישאה לחנן (הנס) אורבך, יליד 11 באפריל 1923 בדרזדן, שהגיע להולנד כפליט יהודי גרמני, נעצר ונשלח דרך וסטרבורק למחנה הריכוז ברגן-בלזן ושרד אותו.
כזוגות רבים אחרים באותה תקופה הם היו יתומים מהוריהם שנרצחו בשואה.
הזוג הצעיר עבר לגור במושב השיתופי רגבה, שם נולדו שני בניהם מיכה ב-1950 ויגאל ב-1952. ברגבה אורבך המשיכה לעבוד כאחות.
משם עברו ב־1960 לראשון לציון, אורבך עבדה כאחות בריאות הציבור וחנן למד ראיית חשבון.
בין השנים 1966 ו־1968 הייתה האחות האפדימיולוגית הראשית של נפת רחובות ובמסגרת תפקידה טיפלה בחולים עם מחלות מידבקות.
אלישבע הייתה גם פעילה במסגרת 'אלה', ארגון של יוצאי הולנד לתמיכה ועזרה נפשית ליוצאי השואה.
ב-1990 עבר הזוג לדיור מוגן והיו בין הראשונים שגרו ב'בית בכפר' בכפר סבא.
אורבך ציירה, יצרה בקרמיקה, והקימה קבוצת תמיכה לבני זוג שאחד מהם הפך לדימנטי.
כתבה סיפורים וספרים, הלכה לבתי ספר לשוחח על חוויותיה מהשואה, לימדה מלאכות יד בדיור המוגן, התחרתה בתחרויות שבץ נא.
אורבך נפטרה ב-28 בנובמבר 2016, והובאה למנוחות בבית העלמין פרדס חיים בכפר סבא.
ההבטחה - ספר על התקופה הראשונה בארץ ובחיי הנישואים.
השקט שנשבר - נכתב יחד עם אחותה בטי באוש.
אלירן דיין (נולד ב־2 במרץ 1980) הוא יזם, גרפיקאי, סופר, משורר ומוציא לאור ישראלי.
מקים ועורך כתבי עת מקוונים לשירה וספרות, מייסד הירחון "מוטיב" ומנהל תחרות הכתיבה הארצית לילדים על שם ריקה ברקוביץ' לתלמידי בתי הספר היסודיים בישראל.
מכהן כיושב ראש דגש - אגודת אנשי הספרות והשירה בישראל ונמנה עם מייסדיה.
חבר אקו"ם וקרן המוזיקה הישראלית.
דיין נולד בראשון לציון ומתגורר בה.
כבר בבית הספר היסודי היה כתב בעיתון בית הספר.
הוא בוגר מגמת יחסים בין־לאומיים בתיכון עמית עמל.
בתיכון היה העורך הראשי של עיתון בית הספר שהקים עם הרכזת אורנה ירקון.
לעיתון שהחל כעיתון מחתרתי בבית הספר יצאו מספר גיליונות.
על פעילותו זאת קיבל אות הוקרה מבית הספר שהוענק לו בטקס הסיום של שכבת י"ב.
את שירותו הצבאי העביר בגדוד הל"א של חיל התקשוב.
לאחר השירות הסדיר החל לעסוק בכתיבה טכנית, בבניית אתרי אינטרא-נט, גרפיקה, מצגות ואנימציה.
ב-2003 החל לבנות אתרי אינטרנט מבוססי גרפיקה ואנימציית פלאש בעקבות קורס מולטימדיה ואנימציה ממוחשבת בג'ון ברייס אותו סיים שנה קודם לכן.
בעיסוקו זה היה פעיל עד שנת 2017 ומאז הוא מתרכז בעיקר בגרפיקה ובכתיבה.
ב-2005 הקים את אינדקס העסקים עסקל שהיה פעיל במרשתת עשר שנים, עד שנת 2015. האינדקס פרסם עסקים קטנים ובינוניים.
ב-2012 הקים את מיזם "מנעד הפזמונים" – ציר מוזיקלי היסטורי המציג את השירים והפזמונים הישראלים מכל שנות הזמר העברי ואת הסיפורים מאחוריהם.
מיזם זה התבסס על ציר הזמן של הרשת החברתית פייסבוק שפעל באותן השנים.
ב-2013 כתב בשיתוף הזמרת והיוצרת נורית האן זיגלר את השיר "מנעד רגשות" לרגל חגיגות שנה למיזם.
האן זיגלר הלחינה ושרה את השיר שהוקדש לאביה.
בעקבות מבצע צוק איתן בשנת 2014 והקיטוב בחברה הישראלית יצר את "דרך ארץ" מיזם הקורא למניעת האלימות וההתלהמות, קבלת דעת האחר, השמעת קולו של הרוב המתון בישראל וקריאה לפיוס בין חלקי החברה.
כתיבתו ריאליסטית, אישית וישירה, ומאופיינת במידה רבה בחוויות ואירועים מחייו.
במסגרת עבודתו כבונה אתרי אינטרנט פגש דיין בשנת 2006 את הסופרת והמשוררת ריקה ברקוביץ ומאז ליווה אותה מקצועית וחברית בכל השנים שבהן קיימה את תחרות הכתיבה הארצית לילדים.
ב-2012 פרסם את ספר הביכורים שלו, "כמיהה – כתבי מחשבה ורגש", ראשית כספר דיגיטלי ובהמשך כספר מודפס.
ב-2015 הוציא לאור את ספר הילדים "הכוכב של השכונה" באיוריו של ארבל אלטרמן.
הספר זכה לביקורות מעורבות מצד מבקרי הספרות מחד ולקוראים רבים מאידך.
בהמשך תורגם הספר לשפות אנגלית, רוסית, ערבית ויפנית.
עוד באותה שנה ייסד את כתב העת המקוון מוטיב – ירחון בנושא שירה וספרות עברית היוצא לאור מאז ברצף אחת לחודש.
הירחון נוסד לזכר אימו, ליאורה דיין, שנפטרה באותה שנה ממחלת הסרטן והוא נושא את שמה.
במהלך השנים הפך השם מוטיב לשם כולל של מיזמים וכתבי עת בנושאי שירה וספרות שונים שהקים.
ב-2016 הוציא לאור את ספרו השלישי "תשעה ירחי מיתה".
את הספר הגדיר בתור ספרו האישי והכואב ביותר.
בספר צורפו כתבים שלו ושל אימו, שנמצאו לאחר מותה ונכתבו בזמן מחלתה.
דיין לא ידע שאימו כתבה על תחושותיה והיא מצידה לא ידעה שהוא כתב את תחושותיו.
לאחר מותה הוא החליט לאגד את הכתבים לספר משותף של שניהם.
הכתבים מציגים ספירה לאחור של החיים מרגע גילוי מחלתה של האם ועד סופה וההתמודדות עם הסרטן והשפעתו על החולה ועל קרובי המשפחה והסביבה.
ב-2017 הקים מאגר מידע על משוררים וסופרים הנושא את השם "אוצר הספרות העברית".
עוד הקים את הוצאת מוטיב ספרים המוציאה בין השאר את ספריו-שלו ואת ספרי כתב העת מוטיב לצד ספריהם של משוררים וסופרים אחרים.
ב-2018 הקים בשיתוף עם הסופרת והמשוררת עדנה אפק את "צמדים" – כתב עת לשירה רב-תרבותית.
כתב העת מציג שירים עבריים ותרגומים שלהם לשפות זרות; ב-2019 הקימו השניים את כתב העת "רסיסים" לסיפורים קצרים ואת כתב העת המקוון בעקבות דמויות המקרא, "אחריך נרוצה".
ב-2019 הקים שלושה כתבי עת מקוונים נוספים לשירה וספרות במסגרת מוטיב: "מוטיב בקטנה" – כתב עת לשירה עברית קצרה, שירי הייקו ואמרות; "מוטיב על נס" – כתב עת המעלה על נס בכל גיליון ספר אחד של יוצר אחד; ו"מוטיב מאוהב" – כתב עת לשירי אהבה.
בדצמבר 2019 החל לנהל את תחרות הכתיבה הארצית לילדים על שם ריקה ברקוביץ' המיועדת לתלמידי בתי הספר היסודיים בישראל ביחד עם צוות כתב העת מוטיב, במקומה של ברקוביץ' שנפטרה במפתיע ובתמיכת אגודת הסופרים העברים בישראל.
ב-2020 הקים במסגרת מוטיב כתב עת בנושא מחאה והתנגדות בשם "מוטיב מתריס" ואת "מוטיב בהמשכים" כתב עת מקוון המפרסם סיפורים ארוכים בבלעדיות ושמפורסמים בו לראשונה ולא פורסמו בדפוס, במרשתת או בכתבי עת אחרים (על פי רעיון של הסופרת והמשוררת שושנה ויג).
באותה שנה הקים עם עדנה אפק את "צמדים צעיר" כתב עת ליצירה עברית צעירה כשפה זרה.
באותה שנה הוציא את ספרו הרביעי "מוקדש ל...
מחזור ראשון", ספר שירה ראשון מתוך טרילוגיית ספרי שירה.
עוד באותה שנה הוציא בשיתוף עם המשורר והסופר ערן טורג'מן את הספר "החורף הארבעה־עשר", ספר המיועד לבני נוער ועוסק במחלת הלוקמיה, בו לצד הסיפורים גם שאלות ותשובות מקצועיות על המחלה בפרט ומחלות הסרטן השונות בכלל.
ב-2021 הוציא לאור בשיתוף עם עדנה אפק את הספר "לבד בשני קולות", ספר המיועד לבני נוער ועוסק בתופעת החרם, הביוש והנידוי החברתי בו לצד הסיפורים גם שאלות ותשובות על התופעה.
עוד באותה השנה הוציא לאור בשיתוף המשורר והסופר אלעד ארנון את הספר "צו עליון", אף הוא מיועד לבני נוער.
הספר עוסק בחללי צה"ל ובסופו שאלות ותשובות על צה"ל ומלחמות ישראל.
אחת הדמויות בספר מבוססת על דמותו של סגן יאיר נבנצאל, שנרצח סמוך למקום מגוריו נווה צוף, אותו הכיר דיין משירותו הצבאי.
ב-2022 הקים במסגרת מוטיב את כתב העת "המוסיף", הנשלח למנויים בלבד.
ב־2023 הצטרף כנציג הישראלי לתנועת שירת הרנסאנס הבין־לאומית שייסד המשורר האיטלקי פאולו גמבי.
באותה שנה הקים ביחד עם הסופר רומן קמבורג את המיזם "ספרים נפגשים" בעירו ראשון לציון.
במרץ באותה שנה הכריז בפוסט ארוך על התנגדותו למהפכה המשפטית של הממשלה והקים את עלון מוטיב במחאה לחלוקה בהפגנות המחאה.
ב-25 במרץ באותה השנה קיבל בבזיליקת סן פרנצ'סקו ברוונה את פרס השירה והספרות הבין-לאומי, L'alloro d Dante, מטעם מרכז דנטה ועמותת שירת הרנסאנס והיה לישראלי הראשון שזכה בפרס זה.
באותה השנה הוציא את ספר הילדים "כובנועה" שכתב בהשראת אחייניתו.
בינואר 2024 הגה, הקים והיה ממייסדיה של דגש - אגודת אנשי הספרות והשירה בישראל (ע"ר) ביחד עם הסופרים והמשוררים רובי גורדון, ערן טורג'מן, אלעד ארנון, חנה מורג, דלית ולדמן ורומן קמבורג.
החל ממרץ 2024 משמש כיושב ראש האגודה.
באותה השנה הוציא את ספר הילדים "Benny the butterfly" שנכתב ישירות באנגלית והופץ מחוץ לישראל.
במרץ 2025 השיק מיזם מוזיקלי הכולל 10 משיריו שתורגמו או שנכתבו ישירות באנגלית ופורסמו קודם לכן בספריו וברשתות החברתיות.
באפריל 2025 הוציא את הספר "From the river to the sea" שמאגד שירים, סיפורים קצרים ומשלים שכתב ישירות באנגלית העוסקים בטבח שבעה באוקטובר 2023 והמלחמה שפרצה בעקבותיו.
שמו של הספר נבחר בכוונה והוא גם שם שיר הנושא בספר המתריס כנגד הסיסמה הפרו פלסטינית הידועה.
הקטעים נכתבו בכדי להסביר למכריו בעולם מה אירע במדינה.
הקטעים עוסקים בתחושותיו של הכותב, בצביעות העולם אל מול מדינת ישראל, באנשים שהכיר ובחטופים ומשפחותיהם.
בעקבות הספר הושק מיזם מוזיקלי שני הכולל 10 שירים מהספר.
ביוני 2025 הוציא לאור בשיתוף עם התסריטאי, המשורר והסופר שי מדמון את הספר "קלועים", ספר המיועד לבני נוער ועוסק באסירים בבתי הכלא, שיקומם ויחס החברה אליהם.
באוגוסט 2025 הוציא לאור ספר לגיל הרך בשם "לצאת מהכלים".
בספטמבר 2025 הוציא לאור ספר אמרות שפר בשם "זכרו את המשפט הידוע".
פרס הוקרה מיוחד לשירה במסגרת תחרות L'abete si veste d'amore לילדים ובני נוער מטעם רפובליקת המשוררים, מדלוני, קמפניה, איטליה 2024
פרס בקטגוריית אמנות - יצירה כתובה מטעם הקרן על שם שושנה ונחמן קורן של בית לוחמי הגטאות, ה'תשפ"ד 2024
פרס השירה והספרות הבין-לאומי, L'alloro d Dante, מטעם מרכז דנטה ועמותת שירת הרנסאנס, רוונה, איטליה 2023
תעודת הצטיינות של פסטיבל האומנויות בשירה מטעם עיריית באיאנו, איטליה 2023
תעודת הערכה והוקרה מטעם בית הספר זבולון המר ראשון לציון, על פועלו בתחרות הכתיבה הארצית לילדים 2023
מלגה מטעם מוזיאון בית לוחמי הגטאות וקרן ג'נסיס (Genesis Philanthropy Group) על חוברת לזיכרון לדור...
(עם עורכי כתב העת מוטיב) 2021
כמיהה - כתבי מחשבה ורגש - כתבים, (הוצאה עצמית) 2012
הכוכב של השכונה - ספר ילדים, (הוצאה עצמית) 2015
תשעה ירחי מיתה בשיתוף ליאורה דיין - כתבים ושירים, (הוצאה עצמית) 2016
מחזור ראשון (ספר ראשון מתוך טרילוגיית ספרי שירה) - שירה, (מוטיב ספרים) 2020
החורף הארבעה־עשר בשיתוף ערן טורג'מן - ספר לבני נוער, (מוטיב ספרים) 2020
לבד בשני קולות בשיתוף עדנה אפק - ספר לבני נוער, (מוטיב ספרים) 2021
צו עליון בשיתוף אלעד ארנון - ספר לבני נוער, (מוטיב ספרים) 2021
כובנועה - ספר ילדים (מוטיב ספרים) 2023
Benny the butterfly - ספר ילדים (מוטיב ספרים, אמזון) 2024
From the River to the Sea - כתבים (מוטיב ספרים, אמזון) 2025
קלועים בשיתוף שי מדמון - ספר לבני נוער, (מוטיב ספרים) 2025
לצאת מהכלים - ספר ילדים (מוטיב ספרים) 2025
- אמרות שפר (מוטיב ספרים) 2025
מגירות שקופות - אסופת יצירות מן השנה הראשונה של כתב העת מוטיב, (מוטיב ספרים) 2017
מקום באור - אסופת יצירות מן השנה השנייה של כתב העת מוטיב, (מוטיב ספרים) 2018
בצעדים קטנים - אסופת מוטיב בקטנה, (מוטיב ספרים) 2022
חוכא ואטלולא - אסופת מוטיב בקטנה, (מוטיב ספרים) 2022
לובשי כובעים - אסופת מוטיב בקטנה, (מוטיב ספרים) 2022
האדם החומל - אסופת סיפורים קצרים בנושא חמלה, (מוטיב ספרים) 2022
שירת המפתחות - אסופת שירים בנושא מפתחות, (מוטיב ספרים) 2022
איש רעים להתרועע - אסופת מוטיב בקטנה, (מוטיב ספרים) 2023
בעבותות אהבה - אסופת שירי אהבה של מוטיב מאוהב, (מוטיב ספרים) 2023
מושב זקנים - אסופת סיפורים קצרים בנושא זקנה, (מוטיב ספרים) 2023
שד בא לקחת אותי - אסופת סיפורים קצרים בנושא פחדים, (מוטיב ספרים) 2023
שמאל ימין תפרוצי - אסופה חברתית, (סטודיו דוסה) 2023
140 שנות כתיבה ראשונית - אסופת שירים וסיפורים לרגל 140 שנה לראשון לציון, (קרן ראשון לציון וכותר ראשון) 2023
למצוא את האושר - אסופת שירים בנושא אושר, (מוטיב ספרים) 2023
והילד הזה הוא אנחנו - שירה והגות בנושא חרמות, (כנפי דרור, גלויה) 2024
כתבי עת שהקים במסגרת מוטיב:
מוטיב על שם ליאורה דיין - ירחון בנושא שירה וספרות עברית
מוטיב בקטנה - רבעון בנושא כתיבה עברית קצרה
מוטיב על נס - כתב עת המעלה על נס בכל גיליון ספר אחד של יוצר אחד
מוטיב מאוהב - כתב עת בנושא שירת האהבה
מוטיב מתריס - כתב עת בנושא מחאה והתנגדות
מוטיב בהמשכים - כתב עת ובו סיפורים בלעדיים ומקוריים בהמשכים
המוסיף - כתב עת למנויים בלבד
מוטיב במחאה - עלון לחלוקה בהפגנות המחאה
כתבי עת שהקים בשיתוף המשוררת והסופרת עדנה אפק:
צמדים - כתב עת לשירה רב־תרבותית
צמדים צעיר - כתב עת ליצירה עברית צעירה כשפה זרה.
רסיסים - דו־ירחון מקוון לסיפורים קצרים
אחריך נרוצה - כתב עת בעקבות דמויות המקרא
הרב אליקים גצל רוזנבלט (1933 – 27 במרץ 2019) היה רב אמריקאי אורתודוקסי, המייסד וראש ישיבה של ישיבת כתר תורה ברובע קווינס בניו יורק.
רוזנבלט נולד בשנת 1933 באזור ברוקלין בניו יורק.
סבו מצד אמו היה יעקב אייזר דוברוב, רב קהילת "קשר ישראל" בעיר וושינגטון.
הוא למד בגיל היסודי ובתיכון בישיבת רבי חיים ברלין, אחר כך למד בישיבת טלז בקליבלנד ובישיבת חפץ חיים בוויליאמסבורג, ברוקלין.
בשל רצונו בפנימייה, בשנת 1951, בגיל 18, הלך ללמוד בישיבת לייקווד בלייקווד, ניו ג'רזי והפך לתלמידו של הרב אהרן קוטלר, אליו הגיש תה מדי יום.
בזמן לימודו בישיבה, מונה לאחראי על השכמת הבחורים בבוקר לתפילת שחרית.
בין התלמידים שהעיר מדי יום היה הרב שמואל קמנצקי.
שם במשך זמן מה היה חברותא של הרב שלמה קרליבך בשנת 1958 התחתן עם טרני רוזנבלט, שלימים יכנה אותה רוזנבלט כ"שותפתי לתורה".
בגיל 27, חזר רוזנבלט לישיבת חפץ חיים, שהייתה אז בקווינס, ניו יורק, והפך לתלמידו של הרב אלתר חנוך הניך ליבוביץ.
רוזנבלט נשאר בישיבת חפץ חיים, שם היה רב מוסר של כיתה ט'.
בין תלמידיו מישיבת חפץ חיים נמנה דוד האריס.
לאחר מכן רוזנבלט כיהן כרב בשכונת קורונה ברובע קווינס שבניו יורק, שם הוא ואשתו עוררו השראה ליהודים שאינם דתיים, לימדו תורה ואירחו אותם לארוחות שבת.
בשנות ה-70 דחקו בו תלמידיו בשכונת קורונה לפתוח ישיבה, אז פתח רוזנבלט את ישיבת 'כתר תורה' בשכונת בריארווד בקווינס.
פנימיית הישיבה נוספה בשנת 1980. בשנת 1994 הציע רב בישיבה שהישיבה תעבור ל שכונת קיו גרדן הילס בקווינס, שם יוכלו למשוך יותר אנשים, ולצורך כך נרכשה חלקה במרכז הקהילה היהודית של קיו גרדנס הילס.
השיעורים שלו בישיבת "כתר תורה" היו מכוונים ליהודים מכל הרקעים והמקצועות.
מעל כ-500 שיעורים שלו זמינים בחינם באינטרנט.
רוזנבלט נפטר בכ' אדר תשע"ט, 27 במרץ 2019. הלווייתו נערכה בישיבת כתר תורה באותו יום, והוא נקבר בבית העלמין "בית דוד" שבאלמונט, ניו יורק.
רוזנבלט חיבר ארבעה ספרים על התורה בשם "אור לנתיבתי".
רוזנבלט היה ידוע כמוזיקלי מאוד.
מסופר כי הרב אהרן קוטלר ביקש ממנו ומשני תלמידים נוספים בישיבת לייקווד לשיר בסעודה שלישית.
הוא הלחין שירים רבים אשר זמינים על הדיסקים שלו "שער הנגינה".
אלירזאורוס (שם מדעי: Alierasaurus; משמעות השם: מ"אליירו"- השם המקומי של העיר אלגרו + "זאורוס" שפירושו: "לטאה/זוחל") הוא סוג קדום של זוחל מהקבוצה פליקוזאוריה, אשר חי באירופה של הפרם שלפני 290 עד 245 מיליון שנה מזמננו.
סוג זה דמה במראהו לקוטילורוניצוס הענקי והיה אף גדול ממנו, באורך של 6 או 7 מטרים והיה כבד כמו פיל מודרני, אחד מהגדולים שבחיות הפרם היבשתיות.
הוא התגלה בתצורות "Cala del Vino Formation" שבסרדיניה, איטליה ואולי התגלה גם בטקסס.
הסוג תואר בידי החוקרים Romano ו-Nicosia ב-2014 ונכלל מין יחיד - Alierasaurus ronchii, שנקרא לכבוד המגלה אוסוניו רונצ'י.
זוחל זה היה דומה מעט לצב או לחרדון צב ענקי, ללא שריון מלא ובעל זנב עבה גפיים עבות עם אצבעות ארוכות עוטות טפרים.
ראשו היה קטן יחסית והוא היה אוכל צמחים שליו ואיטי.
אלישבע באומגרטן (נולדה ב-1969) היא פרופסור מן המניין בחוג להיסטוריה של עם ישראל ויהדות זמננו ובחוג להיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים, דיקן הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטה.
פעילה פוליטית ידועה בחוגי השמאל הדתי.
בשנת 1993 סיימה תואר ראשון בהצטיינות במחלקה להיסטוריה של עם ישראל ותוכנית אמירים.
בשנת 1995 סיימה תואר שני במחלקה להיסטוריה של עם ישראל שניהם מהאוניברסיטה העברית.
בשנת 2001 באומגרטן סיימה את עבודת הדוקטורט שלה בנושא "אמהות וילדים: החוויה היהודית של ימי הביניים", בהנחיית פרופ' רוברט בונפיל.
בחוג להיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים.
לאחר מכן בין השנים 2001 - 2002 המשיכה לפוסט-דוקטורט באוניברסיטת פנסילבניה.
בשנת 2002 הצטרפה כחברת סגל לאוניברסיטת בר-אילן, בתוכנית ללימודי מגדר ובמחלקה לתולדות ישראל.
שם עמדה בראש המרכז לחקר האישה ביהדות ע"ש פניה גוטספלד הלר.
בשנת 2013 עברה ללמד בחוג להיסטוריה של עם ישראל ויהדות זמננו ובחוג להיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים.
בין השנים 2014 - 2018 הייתה חברה באקדמיה הצעירה הישראלית.
כיום באומגרטן משמשת בתור המנהלת האקדמית של בית הספר מנדל ללימודים מתקדמים במדעי הרוח ומרכז מנדל סכוליון.
היא חברה בוועד המנהל של החברה ההיסטורית הישראלית, בוועדה למחקרים היסטוריים של האיגוד העולמי למדעי היהדות ובוועדת הפרסום של מרכז שזר.
ב-2025 נבחרה לדיקנית הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטה, החל מ-1 באוקטובר, במקומו של פרופ' ניסים אוטמזגין.
באומגרטן נשואה ליעקב דויטש והם מתגוררים עם ארבעת ילדיהם בירושלים.
מחקרה של באומגרטן מתמקד בהיסטוריה החברתית והדתית של יהודי צפון אירופה בימי הביניים.
מחקריה עוסקים במשפחה, במגדר ובעיקר במגעים יומיומיים בין יהודים לנוצרים בקרב הקהילות היהודיות, בהתמקדות בנשים ובהיררכיות מגדריות.
אמהות וילדים: חיי משפחה באשכנז בימי הביניים, ירושלים: הוצאת מרכז זלמן שזר, 2005
הגרסה האנגלית של הספר, שראתה אור בהוצאת אוניברסיטת פרינסטון, זכתה בפרס קורט לספר הטוב בהיסטוריה יהודית לשנת 2005.
הספר זכה בפרס הלאומי לספרים יהודיים לשנת 2022.
פרס אפרים אלימלך אורבך של קרן הזיכרון לתרבות יהודית לשנת 2002
פרס קורט לספר הטוב בהיסטוריה יהודית לשנת 2005
פרס מיכאל ברונו לשנת 2016
הפרס הלאומי לספרים יהודיים לשנת 2022
אלירן פלד (נולד ב-7 במאי 1992) הוא במאי, מפיק ותסריטאי ישראלי.
נולד ב-1992 לאם שפית ולאב יזם נדל"ן, כבכור מחמישה ילדים.
בגיל 14, החל לעבוד בתעשיית הקולנוע בתפקידים זוטרים בסטי צילום.
בשנת 2006, החל ללמוד במגמת הקולנוע בתיכון תלמה ילין.
בשנת 2011, התגייס ושירת כקצין חובשים, תפקיד בו הקים את מדור טכנולוגיות ייעודיות לרפואה בחיל הרפואה, מה שהקנה לו אות הצטיינות.
לאחר שחרורו בשנת 2015, החל ללמוד בחוג לקולנוע עם הרחבה למנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב.
במסגרת לימודיו, הפיק כ-14 סרטים קצרים שהוצגו בפסטיבלים ברחבי העולם.
בשנת 2020, הפיק, כתב וביים את סרט האנימציה "להתאהב ברקס" ביחד עם מעין אנגלמן, שהפך לסרט הישראלי הראשון שזכה בפסטיבל האנסי.
במקביל, הסרט הוקרן במעל 100 פסטיבלים ונמכר לשידור באירופה.
הסרט זכה גם בפרס פיצ' פוינט בפסטיבל ירושלים והופק בתמיכת מפעל הפיס, המיזם לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים, קרן הקולנוע הישראלי, קרן מקור ומשקיעים פרטיים.
בשנת 2021, החל בצילומי סרט הביכורים "המנצחים", שהוא קופרודוקציה ישראלית אירופאית שכתב ביחד עם יונתן בלומנפלד.
הסרט הוא מיוזיקל תקופתי אודות האופוריה הציבורית בימים שלאחר מלחמת ששת הימים, בהשתתפות דניאל ליטמן, עמית פרקש, יעל שטולמן, יואב רוטמן, דור הררי, שרון אלכסנדר ואחרים.
הסרט יצא בפברואר 2024 בהפצה של חברת יונייטד קינג ובתמיכה של קרן רבינוביץ', רשת 13, קרן כדר ומשקיעים פרטיים.
הסרט היה בין עשרת הסרטים הישראלים הנצפים ביותר בבתי הקולנוע בישראל לשנת 2025, נבחרת לאחד מ-4 הסרטים הישראלים הטובים של השנה בסיכום השנתי של עיתון "ידיעות אחרונות", ואחד מ-5 הסרטים הישראלים הטובים של השנה בסקר המבקרים של אתר "סרט".
פלד יצר את הסדרה "הבלתי חשובים" ביחד עם עידו הרטמן, אותה גם פלד ביים.
הסדרה זכתה בפרס פיאט יפטא לדוקו מבוסס ארכיון, ולמועמדות לפרס האקדמיה על העונה הראשונה והשנייה.
בשנת 2023, עלתה לשידור העונה השלישית של הסדרה.
בשנת 2024 עולה העונה הרביעית.
העונה השלישית של הסדרה הייתה מעומדת ל-4 פרסים אקדמיה כולל פרס הסדרה התעודית הטובה ביותר ופרס הבימוי בסדרה תעודית.
באוקטובר 2023, יזם את האתר BRING THEM HOME DIY, והפיק את מיזם עדויות משפחות החטופים- שהפך בהמשך לפרויקט "מחזירים אותם הביתה" של כאן 11.
בשנת 2024 הפיק וביים את "המשפט האחרון של קפקא" סרט דוקו אנימציה באורך מלא (בתמיכת כאן 11), הסרט השתתף בפסטיבל חיפה 2024 במסגרת התחרות הרשמית וזכה בפרס חבר השופטים לסרט התיעודי הטוב ביותר.
נימוק השופטים: : "המשפט האחרון של קפקא" עוקב באופן מבריק ומרתק אחר סיפור בעל משמעות תרבותית, חברתית, היסטורית ואנושית.
בעזרת עשיה קולנועית סוחפת, פסקול נבון, אנימציה שנארגת באופן מושלם בתוך הצילומים, והרבה הומור, הסרט משכיל לקחת את הצופים למסע מורכב שמראה לנו איזה סיפור מטורף וקפקאי יכולים להיות החיים".
הסרט יוקרן בבתי קולנוע בישראל לקראת שידור בכאן 11 במהלך 2025.
נכון לאפריל 2024, פלד מפתח סרט קולנוע עלילתי אודות ביקורה של מרלין דיטריך בישראל בשנת 1960, וכן גרסה באורך מלא ל"להתאהב ברקס".
מתגורר במרכז הארץ, נשוי ואב לשניים
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה2024בימוי בסדרה תיעודיתהבלתי חשובים
אליקס א' הארו היא סופרת מדע בדיוני ופנטזיה אמריקאית, זוכת פרס הוגו.
סיפורי הפנטזיה הקצרים שלה היו מועמדים לפרס נבולה, פרס הפנטזיה העולמי ולפרס לוקוס.
ב-2019, היא זכתה בפרס הוגו על סיפורה "מדריך הבריחה למכשפות: סיכום מעשי לפנטזיות שערים" (A Witch's Guide to Escape: A Practical Compendium of Portal Fantasies).
היא פרסמה חלק מסיפוריה תחת שם העט אליקס היינצמן (Alix Heintzman).
אליקס א' הארו נולדה וגדלה בקנטקי.
בגיל שש-עשרה כבר החלה בלימודים בקולג' והמשיכה ללימודי תואר שני בהיסטוריה באוניברסיטת ורמונט.
הייתה מרצה מן החוץ בהיסטוריה אפריקאית ואפרו-אמריקאית באוניברסיטת מזרח קנטקי.
הרומן הראשון שלה, "עשרת אלפי הדלתות של ג'נוארי" (2019), התקבל בשבחי הביקורת והיה מועמד למספר פרסים, ובהם פרס הוגו, פרס נבולה ופרס הפנטזיה העולמי לרומן הטוב ביותר.
הרומן השני שלה, "מכשפות מאז ולעולם" (2020), זכה בפרס הפנטזיה הבריטי לרומן הפנטזיה הטוב ביותר (פרס רוברט הולדסטוק).
נובלה חדשה יותר, "ציר מפוצל" (A Spindle Splintered) (2021), הייתה מועמדת לפרס הוגו לנובלה הטובה ביותר.
ב-2020, יצא לאור התרגום לעברית של "עשרת אלפי הדלתות של ג'נוארי" וב-2021, יצא לאור התרגום לעברית של "מכשפות מאז ולעולם" – שני הספרים תורגמו בידי לי עברון, ויצאו בהוצאות הספרים "תמיר הוצאה לאור" ו"ידיעות ספרים".
בנוסף, כתבה הארו סיפורים בדיוניים קצרים עבור כתבי עת של ספרות ספקולטיבית: "Shimmer", Strange Horizons", Tor.com" ו-"Apex".
אחד מהסיפורים האלו, "מדריך הבריחה למכשפות: סיכום מעשי לפנטזיות שערים", שפורסם ב-Apex, זכה ב-2018 בפרס הוגו לסיפור הקצר הטוב ביותר.
הארו גרה בווירג'יניה עם בעלה, ניק סטיינר, ושני ילדיהם.
"עשרת אלפי הדלתות של ג'נוארי" (2019)
ספרים שטרם ראו אור בעברית
אלירן חודדה (נולד ב-3 באוקטובר 1981) הוא כדורגלן עבר ישראלי וכיום משמש כמאמנה של עירוני טבריה מליגת העל.
החל את הקריירה בגיל 7 בקבוצות הנערים והנוער של מכבי חיפה ונווה יוסף.
את הופעת הבכורה שלו בבוגרים, ערך ב־2002 בקריית אתא מליגה א'.
ב־2004 עבר לבית"ר ירושלים מליגת העל.
בשנת 2005 עבר לבני סחנין, ב־2006 עבר להפועל חיפה, בשנת 2007 עבר למכבי אחי נצרת, ב־2009 עבר להפועל נצרת עלית.
ב-2016 עבר להפועל חדרה מליגה א' ובסיומה של אותה עונה, עלה עם הקבוצה לליגה לאומית.
בשנת 2018 עבר למכבי קריית אתא מליגה א' ובשנת 2019 נאלץ לפרוש בגלל פציעה.
את קריירת האימון שלו החל ב־2019, בבקא אל גרביה, מליגה א'.
משם עבר, באותה עונה, לאיכסל, ובסיומה של העונה עלה איתה מליגה א' לליגה הלאומית.
ב־2020 חתם לעונה נוספת בהפועל אכסאל והגיעה עימה לצמרת הליגה הלאומית.
ב־2021 חתם בהפועל רעננה מהליגה הלאומית, אך במהלך העונה עזב את הקבוצה כשהיא מתחת לקו האדום.משם עבר לעירוני טבריה מליגה א' בסיום העונה עלתה הקבוצה לליגה הלאומית.
ב־2022 ,המשיך כמאמן עירוני טבריה והגיע עימה למקום השלישי בליגה הלאומית.
ב-2023 חתם לעונה נוספת בעירוני טבריה.
אלירן אליה (נולד ב-9 בפברואר 1985) הוא במאי קולנוע, תסריטאי, מורה לקולנוע, מחנך וחבר מועצת העיר אור יהודה.
כיהן בעבר כסגן ראש העירייה.
אליה נולד באור יהודה לזאב אליה, עובד עירייה, ורינה אליה, עובדת משק בית, ולו שלושה אחים צעירים ממנו.
גדל בשכונת שפרינצק, המוכרת כשכונת מצוקה.