tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הפרדיגמה החדשה מחייבת הקמת ארגון מודיעיני מקצועי יותר, שלא יתבסס רק על קשר ישיר עם המצביא.
כך התפתח מקצוע המודיעין ברמה המדינתית.
אתגר המתח שבין התמחות מקצועית דיסציפלינרית לבין שילוביות, שנוצל לאור התובנה כי "האופן המסורתי לשילוב המקורות שוב אינו מספיק", וכי ההסתרה, הביזור וההגנה על הסודות מצד האויב, לצד הדרישה לרזולוציה גבוהה ומידיות המודיעין, מחייבים פיתוח שיטה חדשה של "היתוך יעיל, מהיר ובהיקף נרחב של מקורות האיסוף השונים לתמונה כוללת".
זאת, תוך שימור "המקצועיות העצומה של מערכי האיסוף הדיסציפלינריים", לצד "היתוך מידע ושבירת חומות ארגוניות".
תוצאות תהליך השינוי כוללות יצירת כמה מנגנונים, חלקם מבוססים על שינויים מבניים וחלקם מתמקדים בשיפור תהליכי עבודה.
ביחס לאתגר המודיעין המבצעי ולעקרון הפרקטיות של המודיעין, גובשה תפיסת הלוחמה במיצוי מודיעין (הלוחמ"ם), תוך מתן תיעדוף עליון למאמצי איסוף ומחקר על מערכי האש והלחימה של האויבים השונים, שהביא לעלייה חדה בהיקף המודיעין המדויק והרלוונטי.
ביחס לאתגר הבין-זירתי, הוחלט על הקמת "מטה מרכזי" בחטיבת המחקר, שתפקידו לייצר היתוך ואינטגרציה טובים יותר של תחומי מומחיות מחקריים, ועל הקמת זירה חדשה (ה"זירה האזורית"), אשר אמורה לעסוק במחקר הבין-זירתי השוטף.
הוחלט להקים גם צוותיִ עבודה וכוחות משימה, וכן מינהלות אשר תכליתן לתת מענה על-זירתי זמין וגמיש תוך הפעלה אינטגרטיבית של יכולות איסוף ומחקר.
ביחס לאתגר המתח שבין התמחות דיסציפלינרית ושילוביות גובשה "פרדיגמת מודיעין" חדשה, שעיקרה שבירה של תפיסת "מעגל המודיעין" על ידי הסרת המחיצות בין האיסוף והמחקר באופן המאפשר תהליכי עיבוד מקביליים ותוך שימוש בכלים טכנולוגיים המאפשרים להנגיש חומרי מקור לאוספים ולחוקרים כאחד.
כדי לתמוך בתפיסה זו הוקמה מחלקת מערכות מידע אמ"נית שתפקידה לגבש ולממש שילוביות במערכות המידע.
לבסוף, הובעה במסגרת התהליך ההכרה כי שינויים אלה מחייבים גם שינויים בתחום התרבות הארגונית.
ניתן דגש לחשיבות החיבור בין גורמי איסוף ומחקר ולהבנת הערך שבשיתוף מידע לצד ערך המקצועיות הדיסציפלינרית.
זאת, לצד השטחת תהליכי קבלת החלטות, פיתוח המודעות לשמירת גמישות משאבית, עידוד התארגנות עצמית וחיזוק תהליכי למידה.
גם המשטרה עוסקת בפעילות מודיעינית.
תחום המודיעין המשטרתי דומה בחלקו לתחום המודיעין הצבאי אך מטרתו העיקרית היא מניעת וסיכול פשיעה, לצד הפללה של חשודים (חקירה סמויה).
מטרה עיקרית נוספת של המודיעין המשטרתי היא מניעה וסיכול של טרור.
אמצעי המודיעין שמפעילה המשטרה כוללים סוכנים סמויים, בלשים, חוקרי זיהוי פלילי, אמצעים טכנולוגיים כגון אמצעי האזנות סתר ומצלמות נסתרות, וכן שוטרים המומחים בתחומי המחשבים והסייבר להשגת מודיעין אותות ומידע דיגיטלי מתוך מחשבים, מאגרי מידע, רשתות אינטרנט ותקשורת ופעילות מקוונת.
בנוסף מקבלת המשטרה מודיעין משירותי ביטחון וארגוני ביון ממשלתיים נוספים, כגון ארגוני ביון האחראים על ביטחון המולדת, ביטחון הפנים וסיכול טרור.
בישראל, משטרת ישראל משתפת פעולה עם שירות הביטחון הכללי בכל הנוגע למלחמה בטרור, אך היא גם מפעילה יחידות מודיעיניות משלה כגון אגף החקירות והמודיעין וכן יחידות שטח כמו יחידת הגדעונים.
המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים – סוכנות הביון החיצונית שעוסקת בריגול, דיפלומטיה חשאית ומשימות מיוחדות ברחבי העולם (שייכת למשרד ראש הממשלה)
שירות הביטחון הכללי – סוכנות הביון הפנימית שעוסקת באבטחה, מניעת חתרנות, סיכול טרור, סיכול ריגול ואבטחת מידע (שייכת למשרד ראש הממשלה)
אגף המודיעין - אחראי על האיסוף וניתוח המידע, כמו גם על מתן הערכות מודיעיניות מהרמה הטקטית ועד לרמה האסטרטגית הלאומית.
להק מודיעין (למד"ן) בחיל האוויר הישראלי
מספן מודיעין בחיל הים הישראלי
חיל האיסוף הקרבי השייך לזרוע היבשה – אחראי על איסוף מודיעין קרבי
הממונה על הביטחון במערכת הביטחון (מלמ"ב) – אחראי על אבטחת משרד הביטחון, תעשיות הנשק הישראליות, תחקור העובדים במשהב"ט ובגופים קשורים לתעשיות הנשק וכן הפעלת סוכנים העוסקים בהשגת מידע טכנולוגי ומודיעיני במדינות זרות.
אגף המודיעין של משטרת ישראל – אחראי על איסוף מודיעין בתחומי לוחמה בטרור ופלילים.
המרכז למחקר מדיני (ממ"ד) – זרוע מחקרית מודיעינית של משרד החוץ הישראלי.
CIA – סוכנות הביון החיצונית, אחראית על איסוף מודיעין והפעלת סוכנים.
DIA – סוכנות איסוף המודיעין של צבא ארצות הברית
NSA – סוכנות ביון האחראית על מודיעין אותות (SIGINT) ויירוט תקשורת.
FBI – המשטרה הפדרלית ושירות הביטחון הפנימי של ארצות הברית, המשמשת כסוכנות ביון פנימית וזרוע מבצעת כאשר יש צורך במניעת טרור וסיכול ריגול.
DI - סוכנות הביון הצבאית
MI5 – סוכנות הביון הפנימית (ריגול נגדי).
MI6 – סוכנות הביון החיצונית.
GCHQ – סוכנות הסיגינט הבריטית
פס"ב – שירות הביטחון הפנימי.
סו"ר – שירות המודיעין החיצוני.
גר"ו – שירות המודיעין הצבאי.
שירות האבטחה הפדרלי – אחראי על אבטחת אישים בכירים לרבות הקרמלין.
– שירות הביטחון הסובייטי, שריכז בידיו את ענייני הפנים והחוץ.
מטה המודיעין של משרד ההגנה
מוֹדִיעִין־מַכַּבִּים־רֵעוּת (הידועה בשמה המקוצר "מודיעין") היא עיר במחוז המרכז בישראל, הממוקמת בין ירושלים לבין תל אביב-יפו.
העיר במתכונתה הנוכחית היא תוצאה של איחוד רשויות, עליו הוחלט בשנת 2003, בו אוחדו העיר מודיעין והיישוב הקהילתי מכבים-רעות לרשות אחת, לה שטח שיפוט של 50,000 דונם.
מודיעין קרויה על שם עירם של המכבים.
מודיעין קרויה על שם העיר הקדומה מודיעים, שבין תושביה הידועים נמנים מתתיהו הכהן וחמשת בניו.
העיר שכנה גם היא בשפלת יהודה, כתשעה ק"מ ממזרח ללוד, אך לא במקום המדויק בו נמצאת העיר המודרנית.
מקור השם מכבים הוא בכינוי שניתן לבניו של מתתיהו, וביניהם יהודה המכבי.
השם מודיעין אומנם בנוי מהשורש י-ד-ע, אך לא ידוע בוודאות מדוע העיר הקדומה נקראה כך.
יש הטוענים כי המקום שימש בין היתר להעברת הודעות ובשורות, ומשמעות שמו היא "המקום בו מודיעים".
על פי מסכת ראש השנה, בתקופה בה נהגו לקבוע את הלוח העברי לפי מולד הירח, אנשי הסנהדרין היו חוקרים עדים, שראו את צורת הירח, ולפי עדותם היו מחליטים מתי חל ראש חודש.
אם אושרה העדות, היו חברי בית הדין מכריזים על קידוש החודש בקריאת "מקודש, מקודש".
ואחר כך היו מודיעים ומפיצים את הבשורה לכל הקהילות היהודיות על ידי הדלקת משואות אש או עשן בראשי ההרים.
בהסבר זה תומך הגאוגרף וההיסטוריון זאב וילנאי:
על פי המקורות, היוונים נהגו להגות את השם כ"מודעין" או "מודעים" Μωδεειμ.
דוגמאות לכך נמצאו בכתביהם של סופרים כמו יוספוס או אוסביוס מקיסריה שכתב על המקום: "מודעין כפר קרוב ללוד, משם היו המכבים, שאת מצבת קברם מראים שם עד היום".
בלטינית נהגו לבטא את השם כ"מודעים" והוא נכתב כ-Modeim.
במשנה ובתלמוד היא נזכרת כ"מודיעית" וכ"מודיעים", ובמפת מידבא כתוב: "מודיעים היא עתה מודיתא".
שמה לא הוזכר במקורות היהודיים עד זמן החשמונאים, בתקופת בית שני.
השם "מודיעין" נזכר לראשונה בספר מכבים, ומאז הוא מופיע במקומות שונים בספרות היהודית, בצורותיו השונות, הנזכרות לעיל, לרוב בשינוי הסיומת.
האותיות מ"ם ונו"ן בסוף השם מסמנות צורה עברית או ארמית.
במקורות כגון התלמוד, המדרשים וספריו של יוסף בן מתתיהו המקום נקרא גם בשמות אחרים כגון: "מודיעין", "מודעין", "הר מודעית" ועוד.
נראה ששני השמות: מודיעין ומודיעים היו נפוצים בתקופת בית שני אך עם העדפה ברורה לשם מודיעים במקורות היהודיים.
למרות זאת, נראה כי עדיין השמות היו כה נפוצים זה לצד זה עד כי לעיתים נכתבו יחדיו באותו משפט.
כך למשל נכתב בתוספתא: התוספתא היא המקור העברי הקדום ביותר שבו מופיעות שתי צורות אלו, אך היא מקור מאוחר יחסית בהיסטוריה של המקום ונכתבה כשלוש מאות שנה לאחר ימי המכבים.
העיר ממוקמת באזור גבעות יהודה, משקיפה אל שפלת לוד ממערב ואל הרי ירושלים ממזרח.
הגבעות בעיר מתנשאות לרום הנע בין 220 ל-300 מטר, ובהן גבעות כגון גבעת ברפיליה (239 מטר), גבעת שר (253 מטר) וגבעת התיתורה (כ-290 מטר).
נקודות הציון הגבוהות ביותר (כ-300 מטר) נמצאות סמוך לצומת שילת, ברחוב מגדל הלבנון ובסמוך לגבעת הברושים בין מכבים לרעות.
שטח העיר נמצא במסדרון האקולוגי.
האקלים בעיר הוא אקלים ים-תיכוני, הנפוץ במדינות שלאורך חופי הים התיכון, ומתאפיין בחורף גשום וקיץ יבש.
ערוצי הנחלים והוואדיות מתמלאים מים וזורמים רק כאשר יורד גשם בעונת החורף.
מסביב לעיר נפוצה צמחיית חורש ים-תיכוני.
מצפון גובלת העיר במושבים שילת וכפר רות, במזרח בכפר הפלסטיני בית סירא, בדרום בקיבוץ שעלבים וביישוב הקהילתי נוף איילון ובמערב ביער בן שמן.
לגבי חלק מגבולות השטח המוניציפלי של העיר קיימות מחלוקות משפטיות:
שדות חקלאיים בין רחוב דרך יאיר פרג למכבים (עמק החמניות).
השטח הוחכר למספר שנים לא ידוע למושב מסילת ציון.
המושב משלם לעירייה ארנונה עבור שטח חקלאי ואין אפשרות בנייה במקום.
שטח בין מכבים למבוא חורון.
אין בהירות לאיזה ישות שייך השטח.
שטחים מעובדים של נוף איילון, ליד גשר הרכבת מעל עמק איילון.
קיים ויכוח בין עיריית מודיעין לנוף איילון לגבי בעלות על הקרקע.
שטח של 1,000 דונם במשולש בין כביש 1, קיבוץ שעלבים, לבין מרכז עינב של מודיעין, נמצא בלב הוויכוח על הבעלות בין עיריית מודיעין לבין מועצה אזורית גזר.
ימיה הראשונים של העיר המאוחדת מודיעין-מכבים-רעות החלו ביוזמה של הוגה רעיון המכביה יוסף יקותיאלי, שעשה צעדים ראשונים לתכנון עיר באזור מודיעין, אך יוזמתו לא קרמה עור וגידים.
שמו הונצח בכיכר יקותיאלי שבמכבים.
ב-1985 החלה תנועת מכבי העולמית, בראשות הד"ר ישראל פלד, שהפך אזרח כבוד ותושב המקום, בהקמה בפועל של יישוב צמוד קרקע בשם מכבים.
באותה שנה התקבלה במקביל החלטת ממשלה עקרונית על הקמת עיר באזור.
ב-1990 אושרה באופן רשמי, במועצה לתכנון ובנייה, הקמת העיר על שטח של 30,000 דונם.
כצעד ראשון, החלה הקמתו של יישוב צמוד קרקע נוסף בגבעה הסמוכה למכבים בשם רעות.
יוזמת ההקמה של היישוב הייתה עמותה מטעם צבא הגנה לישראל שייעדה את המגורים במקום למשרתי כוחות הביטחון.
באפריל אותה שנה הוקמה מועצה מקומית מאוחדת לשני היישובים בשם מכבים-רעות.
ב-1994 החלו עבודות הפיתוח של היישוב העירוני מודיעין וב-1996 החל אכלוס העיר.
גם היישוב מודיעין הוכר כמועצה מקומית וב-2001 עם הגידול במספר התושבים הוכרז כעיר.
המתנגדים טענו שהקמת יישוב נוסף בשפלת יהודה תפגע בערים חלשות סמוכות כגון לוד ורמלה, ושהקמת העיר פוגעת באתרים ארכאולוגיים רבים הנמצאים באזור, פוגעת בנוף ובטבע, ובבעלי החיים החיים באזור יער בן שמן.
בשנת 2003 החליט משרד הפנים על איחוד היישובים והוכרזה העיר מודיעין-מכבים-רעות.
מכבים ורעות הפכו לרובע עירוני בעיר, למרות התנגדותם של חלק מתושבי מכבים-רעות, בין השאר עקב אופייה העירוני של מודיעין והמעבר מתרבות יישוב מקומי אל עיר גדולה.
תושבי מכבים-רעות התנגדו להקמת מודיעין עוד בטרם הוקמה בטענה שהעיר תפגע באיכות חייהם.
עם קבלת ההחלטה על האיחוד עם מודיעין ניהלו תושבים ממכבים-רעות מאבק לביטול האיחוד אך ללא הצלחה.
גם מספר שנים לאחר האיחוד נשמעו לעיתים קרובות ביקורות של תושבי מכבים-רעות על התנהלות העירייה המאוחדת.
כמו כן, גם פעולות העירייה הנעשות לטובת שילוב היישובים זוכות להבעת מחאה מצד מנהלי המאבק לביטול האיחוד.
נושאים המעסיקים את מנהלי המאבק כוללים לדוגמה טענות על בניית כביש עוקף רעות (שכונה 11/12) הפוגע לטענתם באיכות חיי התושבים הסמוכים והתוכניות לבנייה בגבעות מדרום למודיעין, מחסומים על כביש יאיר פרג ומעברים חסומים בין שכונת השבטים (בוכמן) ורעות.
מחלוקות אלו היוו בעיה מרכזית למשך מספר שנים, אך עם התפתחותה של העיר השלימו הצדדים עם האיחוד כעובדה מוגמרת.
העיר מודיעין תוכננה כולה מראש במטרה להיות עיר מחוז גדולה בין ירושלים לתל אביב.
היוזמה להקמת העיר הייתה של מנהלת אגף תכנון ופיתוח במשרד השיכון, סופיה אלדור.
את תוכנית המתאר של העיר תכנן האדריכל משה ספדיה.
על תכנון העיר קיימת ביקורת קשה הטוענת כי העיר שהתפתחה היא פרבר שינה נוסף ולא עיר בעלת מאפיינים המעודדים דפוסי התנהגות עירוניים מקיימים.
בעיר קיימת בנייה מרקמית ורוויה הצמודה לקו הרחוב, אך לא קיימים בה רחובות רבים הכוללים חזיתות מסחריות בקומת הרחוב ושימושי הקרקע בה יחסית מופרדים.
ביקורת נוספת היא שהעיר קמה ללא קשר או זיקה להיסטוריה של המקום.
על רקע ביקורת זו קודמו פרויקט המע"ר ותוכנית המתאר העתידית להרחבת העיר הכוללת עקרונות תכנוניים המעודדים הליכה.
החברה להגנת הטבע הזהירה שהתפתחות העיר עלולה להזיק לסביבתו של יער בן שמן הנמצא בצמוד אל העיר ואל הערים השכנות הוותיקות, לוד ורמלה, משום שתגרום לעזיבתם של תושבים ממעמד סוציו-אקונומי גבוה ובכך תחליש אותן.
בנוסף, הזהירו מתכנני ערים את משרד השיכון כי הקמתם של אזורי תעשייה חדשים בעיר תגרום להיחלשותם של אזורי תעשייה קיימים ביישובים שמסביב לעיר, כולל של יישובים בסביבת העיר כגון האזור המסחרי בצומת שילת.
בנוסף, ישנם סקרים ארכאולוגיים וחפירות הצלה הנערכות מידי כמה שנים באזור העיר.
במודיעין כל הרחובות הוקמו על גבי הטופוגרפיה ההררית של הגבעות כאשר כל השדרות בנויות בתחתית העמקים של הגבעות וגם בעלות שם של עמקים ברחבי הארץ לעומת ראשי הגבעות שהוקמו בצורת מעגלים ונושאים שמות של מגדלים.
רוב השירותים המסחריים והציבוריים בעיר נמצאים בתוך השדרות ולא בצדדי השדרות כמקובל ברוב הערים.
בנוסף, כאשר תכננו את המרכזים המסחריים הראשונים בעיר, רצה המתכנן שהם יפנו אל הצדדים של שדרה עם הפנים אל הרחוב, לאחר מאבק של תושביה העתידיים הראשונים של העיר הוחלט כי כל המרכזים המסחריים במרכזי השדרות יפנו עם הפנים אל השדרות ולא אל הצדדים וזאת במטרה למנוע רעש לכיוון בתי המגורים.
כל המרכזים המסחריים בעיר הם בעלי קומה אחת או שתי קומות עם מראה שכונתי ועם רחבה פנימית מרכזית שאליה פונות כל החנויות.
חלק מן השדרות בעמקים עוברות בתוואי יובלים שמתנקזים אל נחל ענבה.
כל השדרות בעיר משמשות בתור צירי העיר הראשיים.
הן מתחילות מהכיכר המרכזית המכונה כיכר התחבורה שבה נמצאת תחנת הרכבת "מודיעין מרכז" ותחנת האוטובוסים המרכזית.
שדרות החשמונאים הן ציר התנועה הראשי החוצה את העיר מצפון לדרום, שסמוך אליו עתיד לקום מרכז העסקים הראשי של העיר.
הפארק העירוני המתחיל בכיכר המרכזית של העיר היושב מסביב לערוץ נחל ענבה תוכנן להתרחב לגבעה הצמודה לכביש הראשי אך שטח זה הוקצה לבסוף לשכונת מגורים בשם "שכונת הציפורים".
הפארק העירוני אמור להתרחב בעתיד עד כביש מספר 1 במערב בסמוך אל מחלף ענבה ולכלול בתוכו אתרים ארכאולוגיים.
בשנת 2009 זכתה העיר ב"דגל היופי" בתחרות קריה יפה לישראל של המועצה לישראל יפה.
בדרום העיר נבנה סקייט פארק מוריה, שהוא ה"סקייט פארק" הגדול בישראל.
בשנת 2022 ועדת המשנה של המועצה הארצית אישרה את תוכנית המתאר המחוזית החדשה לעיר במסגרתה צפויות להתווסף עשרות אלפי דירות לעיר, ומספר התושבים בה יעמוד על כ-240 אלף תושבים.
ברחבי העיר מצויים אתרים ארכאולוגים רבים.
בשכונת הנחלים ברחוב נחל זוהר ישנו אתר ארכאולוגי הכולל חווה חקלאית מתקופת החשמונאים ואילו בשטחים הפתוחים במערב העיר ואזור נחל ענבה ישנם כבשני סיד טורקיים רבים ששימשו לצורך הכנת סיד לבנייה על ידי שרפה של אבני גיר במהלך התקופה העות'מאנית בארץ ישראל, הכבשנים מצויים ברובם בשטחים המערביים של העיר.
בין היתר ישנם אתרים ארכאולוגים ששימשו להפקת שמן זית.
באזור המערבי והדרומי של העיר מצויים גם כמה כפרים ערביים עתיקים שחלקם נטוש וחלקם שימש בתור ישוב עונתי עבור החקלאים שגרו באזור.
אתרים ארכאולוגיים והיסטוריים במודיעין והסביבה
אל-אביאר – שרידי מנזר ביזנטי קטן
חורבת הגרדי ומשלט 219 – מקום קברי המכבים המשוער
בקעת הנזירים (ביר-א-שמי) – אל המערה שבאזור נקשרת אגדה אודות התנא נחום איש גמזו ועכביש.
במקום נמצא קבר מפואר של קצין רומי
חורבת זכריה – שרידי יישוב נוצרי עם שרידי מבנה כנסייה ואגן טבילה
חורבת התרסי – על שם שמעון התרסי, אחרון האחים החשמונאיים.
במקום נמצאים שרידי יישוב יהודי מימי בית שני
גבעת ברפיליה – אתר ארכאולוגי נוסף
חורבת חרובה – מזוהה עם כפר-חרובה
חורבת נכס (שרידי כפר ערבי) – ליד מתחם מסחרי ישפרו
חורבת רגב – אתר עתיקות, נמצא על הגבעה בגובה 202 מטר
נחל ענבה ובית ענבה – כבשני סיד
חורבת אשון – שרידי יישוב יהודי מימי בית שני, מקוואות, מערות קבורה.
חירבת בזקה – שרידי כפר הביזנטי
גבעת עגלגל (עג'נג'ול) ושיח סולימאן
חורבת קנובה וחורבת בארית – חוות חקלאיות עתיקות בגבעות הדרומיות
חורבת חדת – שרידי כנסייה ביזנטית
גבעת שר – אתר חפירות ארכאולוגי נוסף
אום אל עומדן – אתר בית כנסת ומקווה עתיקים מתקופת החשמונאים
גבעת הברושים – אום רוג'מן, אתר נופש שהיה שייך לפני מלחמת העצמאות לאמין אל-חוסייני, המופתי של ירושלים.
במקום יש מצפור על שם אמנון ליפקין שחק
דרך הפטרולים – ששימשה בתור הכביש הישן של מכבים-רעות שעברה בצמוד אל קו הגבול הישן של מלחמת ששת הימים
גבעת התיתורה – אתר ארכאולוגי בעל חשיבות רבה במורשת האזור
קבר סית מנע – אחת מחמש השייח'יות שקבורות באזור.
לצורך מיתוג אתרי היסטוריה והמורשת במודיעין עוצבה הדמות המצוירת של איש מזוקן בבגדי התקופה ההלניסטית מודי שהפך לקמע או מותג של המורשת של העיר מודיעין.
בתחילת ספטמבר 2021 נחנך בעיר מוזיאון "מורשת החשמונאים מאז ועד היום".
שטחו של המוזיאון כ-700 מ"ר ומוצגים בו יותר מ-150 פריטים עתיקים וגם מיצגים אינטראקטיביים רב חושים.
המוזיאון הוקם בשיתוף פעולה של עיריית מודיעין מכבים רעות, רשות העתיקות ומשרד ירושלים ומורשת.
מודיעין היא אחת הערים הירוקות בישראל ומתאפיינת במספר רב של פארקים וגינות ציבוריות.
פארק ענבה – הפארק המרכזי בעיר.
הגינה הירוקה – גינה הנמצאת בשכונת השמשוני ומהווה מקום מרכזי לעיר.
פארק החרגול – פארק הנמצא במרכז הרחוב עמק בית שאן.
פארק יצחק רבין – פארק שכונתי הנמצא בשדרות יצחק רבין בשכונת "משואה".
פארק משהב – פארק שכונתי הנמצא ברחוב אפרים בשכונת "השבטים".
פארק הפיראטים – פארק שכונתי קטן הנמצא ברחוב נחל צלמון בשכונת "משואה".
פארק המוזיקה – פארק שכונתי בדרום שכונת "מוריה" הנמצא במרכז שדרות מנחם בגין.
פארק הצוללת – פארק הנמצא במרכז רחוב עמק האלה.
פארק עינב – פארק הנמצא באזור התעשייה והמסחר "מרכז עינב" בין שדרות המלאכה לבין שדרות המקצועות.
הפארק הרטוב – פארק שכונתי קטן הנמצא ברחוב עמק איילון צמוד למע"ר הנבנה ולשכונת "הנחלים".
גן מגדל המנורה – גינת משחקים שכונתית הנמצאת בדרום שכונת "אבני חן".
פארק עמק חרוד – פארק שכונתי הנמצא במזרח רחוב עמק חרוד שבצפון שכונת "הכרמים".
גן מגדל ים – גן משחקים שכונתי הנמצא במרכז שכונת "אבני חן".
פארק הקטר (גינת קופות החולים) – גן משחקים הנמצא ליד קופות החולים מכבי כללית במרכז שכונת אבני חן
פארק חטיבת יפתח – פארק שכונתי הנמצא במרכז רחוב עמק דותן בשכונת "הנחלים".
פארק השכנות – פארק עירוני הנמצא בין שכונת "השבטים" לרובע רעות.
פארק הדגים – פארק ברחוב עמק יזרעאל, בו מתקיימים אירועים עירוניים רבים, כמו פסטיבל הקרקס, העדלאידע מופעי יום העצמאות וכן מהווה את נקודת הזינוק של מרוץ מודיעין.
הפארק הירוק – פארק הנמצא מתחת לגשר המחבר את שכונת הציפורים לנופים, הוא ממוקם מצד הגשר של שכונת הציפורים.
פארק יער יתיר – פארק שכונתי הממוקם בדיוק באמצע השכונה צמוד לבית הספר הדתי "נוף הרים" הפארק כולל גם מגרש כדורגל ופארק כלבים.
טיילת יערות ישראל – טיילת המתחילה בתחילת הגשר המחבר בין שכונות נופים וציפורים המלאה בפארקים קטנים וכוללת מגרש כדורגל וכדורסל ומתקנים מטכנולוגיית Park player.
מודיעין היא עיר שינה, שכן רובם המוחלט של תושביה עובדים מחוץ לעיר ומספר מקומות התעסוקה בה עדיין קטן.
בשכונות העיר מודיעין פועלים כ-12 מרכזים מסחריים.
אלו הם מרכזים שכונתיים שנועדו לספק את צורכיהם היום-יומיים של התושבים.
בשנות העיר הראשונות, בגלל העדר מרכזים מסחריים גדולים, התפתחו חלק מן המרכזים השכונתיים כמרכזי מסחר עירוניים ראשיים כשהבולט בהם הוא "מודיעין סנטר".
כאשר ביקשה העירייה להקים אזורי תעשייה בעיר היא נענתה בסירוב של משרדי הממשלה בטענה שהדבר יביא להיחלשותם של אזורי התעשייה הקיימים באזור לוד–רמלה המשמשים בחלקם גם תעשייה רגילה ומפעלים מזהמים.
לאחר בקשות רבות הוחלט שלא יקומו בעיר תעשיות כבדות ומזהמות ולא יקומו מבני לוגיסטיקה ומחסנים (דבר שלא יצא אל הפועל לבסוף).
בשנת 2014 נסלל כביש המחבר בין 2 אזורי התעשייה ואל כביש 431.
בקרבת העיר ממוקם אזור מסחרי גדול שהוקם על חלק מאדמות היישוב שילת.
אתר זה כלל שטחי מסחר שנבנו בחלקם על גבי מבני חממות ששימשו בעבר את ענף החקלאות של שילת.
מבני המסחר שהתפתחו באזור זה ללא תכנון מסודר, היו מאז אמצע העשור הראשון של המאה ה-21 בשלבי פינוי והריסה.
בתוכנית האב של מודיעין הוקצו בפאתי העיר בנפרד משכונות המגורים שני אזורים לשימושי תעשייה ומסחר שאינם מזהמים וטובלים בגינות ירק.
מרכז העסקים הראשי הוא למעשה רצועת שטח המתחילה בכניסה הראשית אל העיר ומסתיימת בכיכר התחבורה בה מתוכננים לקום בנייני המשרדים הראשיים של העיר ביחד עם חנויות ומרכזי עסקים אחרים.
מרכז העסקים הראשי (מע"ר) וטיילת דם המכבים
מרכז העסקים הראשי של מודיעין הוא אזור שנבנה בין שדרות החשמונאים לרחוב תלתן ובין כיכר העירייה לרחוב פיקוס.
במרכזו של האזור, לאורך שדרות דם המכבים, עוברת טיילת.
משני צדי השדרה נבנו בנייני משרדים ובנייני דירות, כאשר הקומה הראשונה בכל הבניינים היא קומה מסחרית.
בנוסף, בשדרה קיימת תחנת המשטרה של מודיעין, "מוזיאון מורשת החשמונאים", בית הופעות המונהל על ידי מועדון הגריי ובית ההנדסה והתכנון של מודיעין.
בקצה הדרומי של מרכז העסקים העירוני נמצאת: "כיכר התחבורה" המאכלסת בתוכה את התחנה המרכזית של העיר ובה מצויים הקניון העירוני של קבוצת עזריאלי.
הקניון שנפתח ביוני 2008 משמש כאזור המסחר הראשי של העיר בהיעדר רחובות מסחריים עם חנויות ומשרדים ובסמוך אליו נמצאת "תחנת הרכבת מודיעין מרכז" שמתוכננת להיות בעתיד קניון נוסף וכניסה אל התחנה המרכזית מתחתיה.
גלריית מע"ר וטיילת דם המכבים
אזור התעסוקה (הפארק הטכנולוגי מודיעין)
בצפון מערב העיר, בסמוך ליער בן שמן, תוכנן אזור תעסוקה ובדרום מערב העיר תוכנן אזור המלאכה והשירותים שבחלקו מוקם על אדמות קיבוץ שעלבים.
אזור התעסוקה נועד לאכלס במקור תעשיות מדע וטכנולוגיה ושטחי מסחר תומכים.
בשנת 2003 אוכלס המבנה הראשון באזור שנודע בשם "ליגד סנטר", אך עקב המיתון באותה תקופה הוא התקשה לאכלס חברות תעשייתיות והיי-טק.
המחסור בשטחי מסחר ושירותים במרכז העיר הסיט את השימוש במבנה למסחר ושירותים עירוניים.
החל משנת 2007 החלה הקמת מבנים נוספים באזור.
אזור התעסוקה שהוקם בשנת 2003 נועד לאכלס בתחילה את 3 בנייני ליגד סנטר למשרדים ותעשיית היי-טק, לאחר שהוקמו רק 2 מבין 3 הבניינים שהיו אמורים לקום, נחל האזור כישלון בניסיון להביא תעשיות מתקדמות ומשרדים כגון ניסיון להקים את בניין הנהלת סלקום (לפני שעברו אל נתניה).
ניסיון נוסף היה בשנת 2007 להקים במקום את בניין הנהלת מגן דוד אדום יחד עם בית ספר לחובשים ועם בנק הדם – ניסיון נוסף שנכשל.
החל מסוף העשור הראשון של המאה ה-21 הוקמו במקום מבני לוגיסטיקה ומשרדי ההנהלה של חברות כגון קרביץ ואופיס דיפו.
בסמוך לאזור התעסוקה עתיד לקום בית חולים ואצטדיון מודיעין.
החל בעשור השני של המאה ה-21 הוקמו באזור גם בנייני משרדים וביניהם גם אולפני תקשורת כגון האולפנים של תאגיד השידור הישראלי כאן שהחליפו את אולפני ערוץ 9 שעברו לנווה אילן.
בשדרה המרכזית, בכניסה לאזור התעסוקה נבנה פארק המים והספורט.
באזור המערבי של העיר שוכן אזור המלאכה והשירותים הנועד לשמש תעשייה קלה, תעשייה זעירה, מחסנים, מוסכים ומרכזי מסחר גדולים בעלי אופי חוץ שכונתי כדוגמת פאוור סנטרים.
בספטמבר 2005 נפתח בשדרה הראשית של אזור המלאכה – הפאוור סנטר "ישפרו סנטר", ובו חנויות רבות ובית קולנוע.
בהמשך נפתחו באזור מרכזים נוספים וסניפים של מספר רשתות מזון גדולות.
שמו של האזור נקרא: "עינב" על שם נחל ענבה העובר בסמוך.
בשנת 2010 החלה העירייה לסלול דרכים נוספות ולשווק שטחים נוספים כדי להקים בתי מלאכה נוספים.
בשנת 2017 החלו להבנות מחלף חדש מעל כביש 431 ועל ידו גשר להולכי רגל שעתידים לחבר את האזור אל תחנת הרכבת "פאתי מודיעין".
נכון לשנת 2025 משחק מועדון הכדורגל של העיר, עירוני מודיעין – בליגה הלאומית.
מאמן הקבוצה הוא ארז בנודיס.
בנות עירוני מודיעין היא קבוצת כדורגל נשים וחלק ממועדון עירוני מודיעין, שיחקה בליגה הלאומית והייתה אמורה לשחק בליגת העל בכדורגל נשים החל מעונת 2021/2022 אך לא עברה את הבקרה התקציבית של ההתאחדות לכדורגל.
הקבוצה נוסדה בשנת 2015 כקבוצת "מאמא רגל" ומשנת 2019 הפכה לקבוצת כדורגל רשמית שהצליחה לעלות תוך שתי עונות לליגת העל אך לא מימשה את הצלחתה ופעילותה הופסקה.
בשנת 2008 הוקם היכל התרבות העירוני שמארח הצגות, הופעות ומופעים שונים.
כמו כן פועלת תזמורת סימפונית עירונית אשר פועלת תחת עמותת סחלבים ובניצוחו של דייוויד סלומון.
אנדרטה לנופלים במערכות ישראל ובפעולות איבה – ברחוב עמק זבולון ליד פארק ענבה
אנדרטה לשני צנחנים – בדרך מנחם בגין ליד כיכר בגין.
לזכר שני צנחנים: (בנו של משה נצר) ו, שנפלו במקום בתאונת אימונים ב-1967.
אנדרטה לברוך מזרחי שנפל בפעולת איבה – בנחל חבר ליד המדרגות, כמו גם אנדרטאות תואמות לנתן כהן ולאבנר גולדמן שנפלו במהלך מבצעים צבאיים כאשר לכל אחד מהם נקרא מעלה מדרגות על שמו.
ביניהם: מודיעין News (אלי דנון), ידיעות מודיעין (רשת ידיעות אחרונות), גל גפן ו-ModiInfo לדוברי האנגלית והעיתון הדתי לאומי LPH לדוברי צרפתית.
כמו כן, פועלים בעיר מספר אתרי אינטרנט לחדשות ומידע מקומי.
ביניהם: מודיעין בכף ידך – האפליקציה של מודיעין (למידע על כל מה שיש בעיר), מודיעינט, MCity (למידע חדשותי) ודתי מודיעין השייך לרשת אתרי מקומונט.
בנוסף פועל גם קריית התקשורת במודיעין, אשר בעבר שימש את ערוץ 9 ותאגיד השידור הישראלי ומשמש כיום את ערוץ 14.
152 גני ילדים (כולל גני חובה וטרום חובה): 81 ממלכתיים, 32 ממלכתיים-דתיים ו-39 חינוך מיוחד
29 בתי ספר יסודיים מהם 22 בתי ספר ממלכתיים ושבעה בתי ספר ממלכתי דתיים
13 בתי ספר על יסודיים מהם תשעה בתי ספר ממלכתיים וארבעה בתי ספר ממלכתיים דתיים
שני בתי ספר לחינוך מיוחד
תקציב החינוך העירוני הוא יותר ממחצית תקציב העירייה.
מערכת החינוך בעיר מציעה מבחר תחומי לימוד – מדע וטכנולוגיה, אומנויות וספורט – כבר בכיתות בתי הספר היסודיים.
בית הספר הדמוקרטי ע"ש נדב
ארץ הצבי (ממ"ד)בתי ספר על יסודיים
אולפנת בני עקיבא אורות מודיעין
ישיבת בני עקיבא לפיד מודיעין "תורת נחום"
עירוני ב' ע"ש יצחק רבין
עירוני ג', ע"ש מוטה גור
עירוני ד', בשיתוף פעולה עם אורט ישראל
תיכון-חטיבת ביניים יחד (זרם החינוך המשולב)
תיכון מכבים רעות – מו"ר (רעות)
עירוני ה' ע"ש יצחק נבון
בשנת 2005 (התשס"ו) הוקמה במודיעין ישיבת ההסדר "מאיר הראל" בה לומדים תלמידים לקראת השירות הצבאי ובמהלכו.
במודיעין פועלות 13 תנועות נוער שונות, הפרוסות ב-25 סניפים ושבטים ברחבי העיר.
בתנועות חברים כ-4,500 ילדים ובני נוער.
התנועות שותפות למגוון אירועים עירוניים כגון יום תנועות הנוער העירוני, בשיתוף עם חטיבת יפתח של הפלמ"ח,
ארגון אירועי יום הזיכרון המרכזיים בעיר וארגון אירועי פורים המוניים לקהילה.
• שבט דרור – צופים דתיים
• שבט לביא – צופים דתיים
• קן מודיעין כרמיםמכבי צעיר
• מכבי צעיר סניף מודיעין
• מכבי צעיר סניף מכבים
• בני עקיבא – סניף יש"י
• בני עקיבא – סניף מק"ש
• בני עקיבא – סניף רע"ם
• בני עקיבא – סניף כרמים (החדש)
• בני עקיבא – סניף נופים (החדש)
מועצת הנוער העירונית היא הגוף הנבחר והמייצג של כלל בני הנוער בעיר.
במועצה חברים בני נוער אשר מייצגים מועצות תלמידים בית ספריות, תנועות נוער וארגוני נוער בעיר.
המועצה מוכרת לכל הגופים והגורמים השונים בעירייה ובעיר בכלל.
במועצת הנוער חברים נציגים אשר נבחרו בבחירות דמוקרטיות מכלל גופי הנוער בעיר (בכיתות ז' עד י"ב בלבד).
את מועצת הנוער מובילים חברי מזכירות המועצה אשר נבחרו מתוך המועצה עצמה.
מזכירות המועצה המצומצמת כוללת: יושב ראש המועצה, סגני יושב ראש, דובר, מזכ"ל, ומבקר.
את העיר חוצים מצפון לדרום ארבע כבישי רוחב פנימים ראשים:
כביש 1 הפנימי – דרך יאיר פרג
כביש 2 הפנימי – שדרות חשמונאים
כביש 3 הפנימי – רחוב יהודה המכבי (שני חלקים, בעתיד מתוכנן להתחבר)
כביש 4 הפנימי – שדרות בן-גוריון
עקב טופוגרפיה ההררית, העיר מודיעין מתאפיינת בריבוי גשרים.
במיוחד קיים צורך בגשרים המקשרים את העיר משני גדות של נחל ענבה.
בתחום העיר שלושה גשרים חוצים את נחל ענבה: גשר יהודה המכבי, גשר נופים-מורשת וגשר שדרות בן-גוריון.
בנוסף לאלה נבנו בין השכונות גשר נופים-ציפורים וגשר ציפורים-משואה.
רחובות מרכזיים נוספים ממוקמים בתוואי העמקים שבין הגבעות: עמק החולה, עמק איילון, עמק דותן, עמק בית שאן, עמק האלה, עמק חרוד, עמק זבולון, עמק חפר, דרך מנחם בגין ושדרות יצחק רבין.
מודיעין ממוקמת בסמוך לכביש 443 המחבר את העיר לוד עם העיר ירושלים וזהו עורק התחבורה העיקרי הן לכיוון מערב (השפלה וגוש דן) והן לכיוון מזרח (ירושלים).
כמו כן מודיעין מחוברת לכביש 3 המוביל דרומה.
לכיוון צפון מוליך כביש 446 המגיע אל מודיעין עילית, ובהמשכו לכביש 465 שמתחבר עם כביש 444. כביש עיקרי נוסף שנפתח לתנועה ב-2009 הוא כביש 431 שמחבר בין מודיעין לראשון לציון, נס ציונה, באר יעקב ורמלה.
אוטובוסים – החל מיולי 2013 פועלת בעיר חברת קווים.
היא החליפה את חברת ויאוליה (לשעבר קונקס).
עד לאוגוסט 2007 פעלה בעיר חברת מרגלית.
במסגרת שירותי האוטובוסים פועלים קווים עירוניים ובין-עירוניים המחברים לערים תל אביב-יפו, ירושלים, פתח תקווה, לוד-רמלה, רחובות, ראשון לציון ואריאל.
בנוסף לשירות הבינעירוני חברת קווים מפעילה 11 קווים פנימיים המשרתים את כל חלקי העיר.
רכבת – רכבת ישראל מפעילה בעיר שני קווים:
מודיעין מרכז – נהריה הקו נחנך עם פתיחת תחנת פאתי מודיעין ב-1 בספטמבר 2007 והתחיל את נסיעתו ממנה עד פתיחת תחנת מודיעין מרכז ב-1 באפריל 2008.
מודיעין מרכז – ירושלים יצחק נבון הקו נחנך לאחר דחיות רבות ב-31 במרץ 2022 אחרי 6 שנות עבודה הקו מתחבר לקו המהיר לירושלים באמצעות קשת מודיעין.
בעיר שתי תחנות רכבת: תחנת הרכבת פאתי מודיעין הממוקמת בסמוך לאזור התעשייה מרכז עינב (ישפרו סנטר) ונפתחה ב-1 בספטמבר 2007, ותחנת הרכבת מודיעין – מרכז הממוקמת במרכז העיר בסמוך לקניון במרכז העסקים הראשי, נחנכה ב-1 באפריל 2008.
בשנת 2017 הסתיימה בניית מרכז התחבורה של העיר, אשר כולל את התחנה המרכזית של מודיעין ובה שירות אוטובוסים של חברות קווים ואגד תעבורה לאזור מרכז הארץ.
בבניית מרכז התחבורה נבנה מסדרון המחבר אותו אל תחנת הרכבת במעבר תת-קרקעי, אך הוא אינו פעיל.
מתכנני מודיעין הגדירו בעיר אזורים שכונו מתחמי בנייה, וכל מתחם שעמד בפני פיתוח נמסר לאדריכל שהכין תוכנית-על שהגדירה את מבנה הרחובות ומאפייני הבנייה הכלליים.
באופן טבעי, המתחמים התוו את גבולות השכונות וכל שכונה כונתה באופן זמני על שם האדריכל שתכנן אותה.
ביוני 2009 הכריזה העירייה על שמות חדשים לשכונות, שנבחרו מתוך הצעות התושבים ואף על גבולות חדשים שבמסגרתם פוצלו שכונות גדולות.
תיאור השכונות ושמותיהן הקודמים בסוגריים:
כל נתוני האוכלוסייה נכונים לשנת 2018.
השבטים (בוכמן צפון) ומוריה (בוכמן דרום) – המתחם הדרומי ביותר בעיר.
רוב המבנים במתחם זה צמודי קרקע, בבתים דו משפחתיים.
בחלק הצפוני נקראים הרחובות על שם שבטי ישראל ובחלק הדרומי נקראים הרחובות על שם נשים מההיסטוריה היהודית הקדומה.
שם השכונה הדרומית, מוריה, הוא שם נשי המייצג נשים אלו.
בשכונת השבטים גרים כ-6,000 תושבים ומוריה כ-9,000.
הפרחים (מירומי) – מתחם קטן במרכז העיר בו גרים כ-7,500 תושבים.
בשטחו מרכז מסחרי, שני בתי ספר יסודיים ובית ספר על יסודי.
הרחובות במתחם נקראים על שם עצים, פרחים וצמחים.
בחלק הצפוני קיים תת-מתחם קטן שבו שמות הרחובות הם ביטוים משיר השירים.
הנחלים (ספדיה) ומשואה (גבעת סי) – מתחם במזרח העיר, שתוכנן על ידי האדריכל משה ספדיה.
במתחם יש חמישה מרכזים מסחריים, בית ספר על יסודי ושלושה בתי ספר יסודיים.
שמות הרחובות הראשיים במתחם הם על שם עמקים בארץ ושמות הרחובות המשניים על שם נחלים ונהרות בישראל.
השם משואה נבחר כדי לייצג את מיקומו הגבוה של אזור זה.
במתחם הנחלים נמצא אזור המכונה 'מליבו' שנבנה על ידי חברה קבלנית זו.
בשכונת הנחלים גרים כ-3,000 תושבים ובמשואה כ-9,500.
הכרמים (ציפור) – המתחם הצפוני ביותר בעיר בו גרים יותר מ-12,000 תושבים.
חלקו הצפוני נבנה בשנות 2009–2010. במתחם זה הרחובות נקראים על שם חודשי השנה העברית.
מקור שם השכונה בכרמים שגדלו בדרום-מזרחה טרם הקמתה.
(קייזר) – מתחם במערב העיר בו גרים כ-11,000 תושבים.
הרחובות במתחם נקראים על שם אבני החושן של הכהן הגדול.
הרחוב הראשי נקרא אבני החושן ומוביל למרכז המסחר הבנוי מתחת לבתי המגורים, היחיד במודיעין הבנוי בצורה זו.
הנביאים (השמשוני צפון) והמגינים (השמשוני דרום) – מתחם בצפון מערב העיר.
במתחם שלושה מרכזים מסחריים, שלושה בתי ספר יסודיים ושני בתי ספר על יסודיים.
המתחם נחצה על ידי רחוב עמק בית שאן לאזור בו הרחובות נקראים על שם הנביאים ולאזור "צבאי" בו השמות הם של אלופים, חטיבות ומבצעים של צבא הגנה לישראל.
הציפורים – שכונה במערב העיר, בה נקראים הרחובות על שמות ציפורים.
השכונה קטנה יחסית ונכללים בה רק שבעה רחובות.
נבנתה בין השנים 2013–2018 והיא כוללת 991 יחידות דיור.
נופים (מתחם N) – שכונה במערב העיר בסמוך בין כביש 431 לבין הגדה הדרומית של נחל ענבה, שבנייתה החלה ב-2014 ואוכלסה החל מ-2019. היא כוללת שטחי מסחר, ומוסדות חינוך רבים.
שמות רחובותיה של השכונה נקראים על שם יערות בישראל.
מורשת (מתחם P) – שכונה במערב העיר בסמוך לגדה הצפונית של נחל ענבה, שבנייתה החלה ב-2018 והיא תכלול 4,200 יחידות דיור.
שמות רחובותיה של השכונה נקראים על שם הנשיאים וראשי הממשלה בישראל (רחובות בן-גוריון, רבין ובגין כבר קיימים באזורים אחרים של העיר) ורחוב עמק חפר תוחם את השכונה מצפון.
השכונה מתייחדת בשדרה מסחרית הנמתחת לאורך 500 מטרים ובמרכזה גינה ליניארית.
השכונות מחוברות ביניהן על ידי שדרות רחבות הנושאות שמות עמקים בישראל.
עם זאת, שני רחובות הקרויים על שם עמקים נמצאים בתוך השכונות: רחוב עמק יזרעאל ורחוב עמק חרוד.
רחוב יהודה המכבי מורכב משני חלקים לא רציפים שמתוכננים להתחבר בעתיד, החלק הצפוני בין כביש 443 לשד' עמק האלה וחלק הדרומי בין כביש 431 (שד' יצחק רבין) לבין רח' פז.
מכבים ורעות היו יישובים קהילתיים שאוחדו תחת מועצה מקומית אחת בשנת 1990. בשנת 2003 אוחדה המועצה המקומית מכבים-רעות עם העיר מודיעין.
ב-2006 הכריז שר הפנים על מכבים-רעות כעל רובע עירוני.
יוסף יקותיאלי, מי שהיה יוזם רעיון המכביה ומגשימו, היה גם היוזם של הקמת עיר חדשה באזור מודיעין ואף התחיל בביצוע הפעולות הדרושות להקמת היישוב מכבים.
שמו הונצח ב"כיכר יקותיאלי" במכבים.
הגוף שהוביל את הפרויקט להקמת מכבים, הוא מכבי עולמי, בראשות ד"ר ישראל פלד – היום אזרח כבוד של היישוב ותושב המקום.
הגוף שהוביל את הקמת רעות היה עמותה של אנשי קבע בצה"ל.
גבעת שר (שכונת L) – גבולה הצפוני הוא כביש 431 והשכונות נופים והציפורים, גבולה המזרחי הוא שדרות החשמונאים ושכונת השבטים.
הרחובות בשכונה ייקראו על שמות תבלינים.
גודל השכונה המתוכנן הוא כ-6,000 יחידות דיור.
המעיינות – גבולה הצפוני הוא כביש 443 וגבולה הדרומי הוא רחוב עמק האלה, גבולה המזרחי הוא רחוב עמק חרוד בשכונת הכרמים וגבולה המערבי הוא רחוב יהודה המכבי.
תהליך הקמת השכונה אמור להתחיל ב-2026 והיא תהיה השכונה הראשונה שתיבנה במסגרת שלב ב' של פיתוח העיר והיא מתוכננת לכלול 5,000 יחידות דיור.
רחובות השכונה יהיו שמות מעיינות ברחבי ישראל.
בשנת 2017 נחשף כי מתוכנן מרכז עסקים ראשי חדש שעתיד לחבר האזור שבין שכונות העיר המערביות לבין הפארק הטכנולוגי.
השם שהוצע לקרוא לתוכנית הוא: "מנהטן הקטנה".
קיימת תוכנית להקמת תחנה רכבת באזור והארכת קו הרכבת במרכז העיר לכיוון המרכז על מנת לתת פתרון תחבורתי לאזור.
בניית מתחם עסקים בשטח שמצפון לחניון העירייה, מבנה תרבות עירוני, ספרייה עירונית, מכללה עירונית, מעונות סטודנטים.
הגדלת אזור התעשייה המערבי בעיר.
בניית מחלף "מודיעין" בצומת שילת בכביש 443.
בניית אצטדיון מודיעין בצמוד לתחנת רכבת פאתי מודיעין, בתחילה דובר על כך שיחליף את אצטדיון רמת גן כאצטדיון הלאומי ויכיל כ-30 אלף מקומות ישיבה, על פי תוכניות עדכניות בשלב הראשון יכיל האצטדיון 6,000 מקומות.
סלילת קטע כביש 3 שיחבר בין כביש 1 לכביש 443. הקטע אמור לעבור בתוואי הצמוד לגדר הביטחון בין מכבים לבית סירה.
(במסגרת תוכנית שותפות ביחד של הסוכנות היהודית)
מודיעין עילית (מכונה גם קריית ספר ובראשי התיבות ק"ס) היא עיר והתנחלות חרדית, השוכנת בהרי בנימין ממזרח לקו הירוק, במרחק של כ־5 קילומטרים מהעיר מודיעין-מכבים-רעות.
מודיעין עילית הוכרזה כעיר בשנת 2008 והיא היישוב הישראלי הגדול ביותר ביהודה ושומרון.
נכון לתחילת שנת 2025 מתגוררים בה כ־90,000 תושבים, שמהווים 18% מהמתנחלים ביהודה ושומרון.
העיר נוסדה ב-1990 על ידי מספר יזמי נדל"ן חרדיים בעלי קרקעות בפאתי היישוב מתתיהו באמצעות "חברת קריית ספר בע"מ".
התשתיות, הכבישים ומבני הציבור נבנו על קרקעות פרטיות.
באוקטובר 1993 הקים משרד השיכון מנהלת הקמה ליישוב, והיא הוכרזה כמועצה מקומית בשנת 1996, והפכה לעיר במרץ 2008. מודיעין עילית הייתה המועצה המקומית הגדולה בארץ עד הכרזתה כעיר.
בהקמתה תמכו גדולי הדור שבאותה תקופה.
במעמד הנחת אבן הפינה שהתקיים בכ"ב סיון התשנ"א-1991, השתתפו גדולי הדור וראשי ישיבות רבים, ובהם הרב אהרן יהודה ליב שטינמן, הרב נסים קרליץ והרב יהודה עדס.
את האירוע הנחה הרב יצחק טיקוצ'ינסקי, מייסד העיר.
הקמתה התאפיינה בנתוני פתיחה מאתגרים במיוחד: עיר שנבנתה על קרקעות פרטיות ללא ליווי ממשלתי, ללא תוכניות אב, וללא סיוע של מינהל מקרקעי ישראל.
בנוסף, קופת פיתוח העיר נמצאה מרוששת מחוסר הכנסות בסיסי, בשל חוסר בהיטל השבחה וחלף היטל השבחה, וכן מצב סוציו-אקונומי של תושביה במדרג 1 (הנמוך ביותר).
למרות האמור, העיר התפתחה מהר ובהצלחה.
מודיעין עילית זוכה מדי שנה בפרס ניהול תקין על ידי שר הפנים (היחידה עם דירוג סוציו-אקונומי 1 שזכתה לפרס זה).
בשנת 2005 החלה העיר להתרחב לכיוון מזרח על ידי בנייה של מאות יחידות דיור, על אדמות שתושבי הכפר הסמוך בלעין טענו לבעלות עליהן.
לאחר מספר עתירות לבג"ץ ועיכוב של למעלה משנה וחצי במהלכו נאסר אכלוס הדירות והמשך הבנייה, ולאחר הכנת תוכנית מתאר חדשה שתיקנה את הפגמים שנפלו בקודמתה, וקבעה כי יושב המצב לקדמותו במובלעות של קרקע פרטית השייכות לפלסטינים והן יגודרו ותובטח נגישות אליהן, נקבע כי הבנייה במקום חוקית והותרו המשך האכלוס והבנייה.
גדר ההפרדה באזור, שעלתה לכותרות לאור המאבק של תושבי הכפר בלעין, תוכננה ונבנתה תחילה תוך התחשבות בצורכי התפתחותה העתידית של העיר ולא רק על פי שיקולים ביטחוניים.
בעקבות פסיקת בג"ץ, חויב אלוף הפיקוד לתכנן מחדש את תוואי הגדר באופן שלא יתחשב בטובת התפתחות העיר, אלא בתוואי ביטחוני בלבד, ובהתאם לכך נבנתה הגדר בצמוד לבתי התושבים והופקעו קרקעות שאושרו לבנייה.
באותה פסיקה איפשר ביהמ"ש לבעלי הקרקעות להגיש בקשה לפיצויים.
מודיעין עילית הוכרזה כעיר במרץ 2008.
במרץ 2013 אושרה תוכנית המתאר העירונית.
במסגרת התוכנית בוצעו עבודות ניקוז לפתרון בעיית ההצפות של נחל דולב, שגבו את חייה של ילדה תושבת העיר שנפלה אל הנחל.
מודיעין עילית נקראה במקור בפי בני המקום והציבור החרדי בארץ בשם קריית ספר, אולם ועדת השמות הממשלתית פסלה את השם משום שזה היה שמה של חברת הבנייה שבנתה את הפרויקט ומשום שקריית ספר המקראית רחוקה מאזור זה (והיא באזור חברון).
השם שהתקבל באופן רשמי הוא מודיעין עילית – בשל הסמיכות לעיר מודיעין.
השם קריית ספר נשאר בתור שמן של השכונות הוותיקות בעיר (הגבעה הצפונית והגבעה הדרומית), שהרחובות בהן קרויים על שם ספרים תורניים.
באופן בלתי רשמי העיר כולה עדיין נקראת קריית ספר (ובקיצור- ק"ס).
ביוני 2018 החליטה מועצת העיר לשנות את שם העיר ל"איילת השחר" על שם ספרו של מנהיג הציבור החרדי-ליטאי הרב אהרן יהודה לייב שטינמן שנפטר כ-7 חודשים קודם לכן, אך ועדת השמות דחתה את הבקשה כיוון שקיים קיבוץ בשם "איילת השחר" באצבע הגליל.
נכון לראשית שנת 2025 מונה אוכלוסיית מודיעין עילית כ-90,000 איש והיא העיר הישראלית המאוכלסת ביותר ביהודה ושומרון.
רוב התושבים הם חרדים מכל קשת הציבור החרדי.
הייצוג הקהילתי הגדול הוא מהמגזר הליטאי, המתפרס על פני כל השכונות בעיר, ובפרט בשכונה הגדולה בעיר 'קריית ספר' - בה הוא מהווה רוב מוחלט.
עם זאת, ישנן קהילות נוספות כמו קהילות הספרדים, התימנים וכן קהילות חסידיות שקבעו את משכנן בעיר.
על פי נתוני הלמ"ס, נכון לשנת 2024, הייתה מודיעין עילית העיר עם צפיפות האוכלוסין השנייה הגבוהה ביותר בישראל, אחרי ביתר עילית ולפני בית שמש.
עם הקהילות החסידיות בעיר - שחלקן מונות מאות משפחות וחלקן רק עשרות או פחות מכך - נמנות חצרות החסידים: קרלין סטולין, ברסלב, ויז'ניץ, בויאן, ביאלא, אלכסנדר, צאנז, ראחמיסטריווקא, 'ישיבת המתמידים', חב"ד, ועוד.
אדמורי"ם שקבעו את משכנם בעיר, הם: רבי שלמה לייב רוקח האדמו"ר מיערוסלב - שהקים את בית מדרשו בשכונת ברכפלד, ורבי משה קליין האדמו"ר מאונגוואר מודיעין עילית - שהקים את בית מדרשו בשכונת גרין פארק.
רב העיר הוא הרב מאיר קסלר, בנו וממלא מקומו של הרב הראשון הרב שמחה קסלר.
שיעור הילודה במודיעין עילית גבוה במיוחד: מדי שבוע נולדים בעיר בממוצע כ-55 תינוקות; כמעט 3,000 בשנה.
העיר נמצאת במקום השני בשיעור צפיפות האוכלוסין, כ-20,700 תושבים לקמ"ר (לאחר בני ברק).
מרבית התושבים בעיר (65%) הם ילדים ונערים עד גיל 18, מה שיוצר ביקוש רב לגני ילדים ומוסדות חינוך.
לפי נתוני הלמ"ס שפורסמו בדצמבר 2019 עבור השנים 2013–2017, נמצא שתוחלת החיים במודיעין עילית היא הגבוהה בישראל ועומדת על 87.6 שנים.
לפי נתוני הביטוח הלאומי זוהי גם העיר הענייה בישראל.
קריית ספר – השכונה המרכזית של העיר, מחולקת בדרך כלל לשתים: הגבעה הצפונית שהיא השכונה הוותיקה ביותר בעיר, והגבעה הדרומית החדשה יותר.
אחוזת ברכפלד – השכונה הצפונית של העיר.
נבנתה על ידי חברת "ציפחה אינטרנשיונל" וקרויה על שם היזם מאיר ברכפלד שעמד בראשה.
חפציבה – שכונה מזרחית של העיר לצד דרום.
נבנתה על ידי חברת חפציבה.
לאחר שזו פשטה רגל, הבניינים שבנייתם החלה הושלמו על ידי סולל בונה.
שאר המגרשים נמכרו לקבוצות רכישה.
גרין פארק – שכונה הצמודה לשכונת חפציבה.
נבנתה במקור על ידי דניה סיבוס (מקבוצת אפריקה ישראל).
גם שכונה זו סבלה בבנייתה מפשיטות רגל והליכים משפטיים שליוו את היזמים.
בסופו של דבר השכונה נבנתה בכמה שלבים וקבוצות.
בחלקם אף נכנסו קהילות מגוונות לשכונה.
בתחילת שנת 2009 נרכשו חלק מקרקעותיה על ידי קבוצת רכישה של חסידי בויאן שהקימה במקום את "הקריה החסידית" וחלק נבנה על ידי "ניהול ודיור".
נאות הפסגה – שכונה מזרחית של העיר מצפון לשכונות חפציבה וגרין פארק ולנחל דולב.
נבנתה על ידי חברת "נאות הפסגה".
לאחר שזו נקלעה לקשיים מונו לה מפרק וכונס נכסים שבמרץ 2011 החלו למכור ליזמים פרטיים את שארית הקרקעות שבבעלות החברה.
בשנת 2017 החלה חברת קריית ספר בבנייה מחודשת של המשך השכונה, לאחר שקנתה את רוב הקרקעות הנותרות בשכונה.
נאות עילית – שכונה מזרחית של העיר, צמודה מצפון לשכונת נאות הפסגה.
נבנתה על ידי חברת 'נופי עילית' ונקראת על שמה.
גן הדסים – שכונה מזרחית של העיר, צמודה מצפון לשכונת נופי עילית.
נקראת על שם האולם וגן-האירועים 'גן הדסים' שנמצא בסמוך.
זוהי השכונה החדשה ביותר בעיר.
בשנת 2025 החלה חברת 'דונה' בבנייתה של השכונה החדשה קריית אלימלך ע"ש היזם אלימלך טרעס, אשר ממוקמת בין שכונת ברכפלד לשכונת גן הדסים.
במקום אף נערך טקס ייסוד השכונה - בהשתתפות רבנים ונציגות פוליטית.
ישיבת מיר מודיעין עילית (ברכפלד) המונה כ-600 תלמידים, בראשה עומד הרב נועם יצחק אלון.
ישיבת כנסת יצחק, מכונה 'חדרה קריית ספר' או 'חדק"ס' (משום שבתחילה הייתה שלוחה של ישיבת כנסת יצחק שבעיר חדרה).
מונה כ-400 תלמידים, בראשה עומד הרב שמעון נוביק.
ישיבת נזר ישראל המונה כ-250 תלמידים.
נוסדה על ידי הרב מנשה עוזרי שעומד בראשה עד היום.
ישיבת כנסת הגדולה המונה כ-180 תלמידים.
נוסדה על ידי הרב הלל זקס, כיום עומד בראשה בנו הרב יצחק זאב זקס.
ישיבת עטרת ישראל, המונה כ-300 תלמידים, בראשה עומד הרב בן-ציון אזרחי.
ישיבת ישועות משה של חסידות ויז'ניץ המונה כ-280 תלמידים, בראשה עומד הרב גבריאל יוסף ויז'ניצר.
ישיבת אוהל יוסף, בראשה עומד הרב אלקיים.
ישיבת 'דרך התורה' בראשות הרב מיכאל צבי גרוס, מונה כ-117 תלמידים, הישיבה הוותיקה בעיר.
ישיבת 'חדוות התלמוד' בראשות הרב יצחק רוזנבלט.
ישיבת 'היכל יוסף' בראשות הרב ברוך מנדל לזרוס, מונה כ-300 תלמידים, הישיבה הגדולה בעיר.
ישיבת 'תורת מרדכי' בראשות הרב יהודה אריה כ"ץ והרב חיים יצחק זלושינסקי, מונה כ-120 תלמידים.
ישיבת 'עטרת יוסף שלום' – סורוצקין, בראשות הרב זאב יעקובזון, הרב וסרמן והרב דוד קסלר (אחיו של רב העיר) תחת מוסדות 'עטרת שלמה' בראשות הרב שלום בער סורוצקין.
ישיבת 'מלכות התורה' בראשות הרב יוסף רוזנטלר המונה כ-140 תלמידים.
ישיבת 'חמדת משה' בראשות הרב בנימין זאב פפנהיים המונה כ-180 תלמידים.
ישיבת 'תפארת מרדכי' – סלבודקא, בראשות הרב יצחק כהנא ובנשיאות הרב משה הלל הירש.
ישיבת 'באר החיים' – איצקוביץ', ישיבה שהוקמה על ידי המשגיח הרב צבי איצקוביץ.
ישיבת 'אוהל יוסף' בראשות הרב שמריהו הוניגסברג והרב אהרן דב פרוינד ראש מוסדות "בית אבא".
ישיבת 'אבן האזל' המונה כ-70 תלמידים.
ישיבת 'משכן התלמוד' בראשות הרב יוסף קסלר.
ישיבת 'תורת אהרן' בראשות הרב גדליה פולישוק והרב יהודה קרויס.
ישיבת 'תורת אליהו' בראשות הרב נפתלי מאיר פאלק ובנשיאות הרב ישראל בונם שרייבר.
ועוד מעל עשר ישיבות לצעירים
סמינר 'פוירשטיין' בהנהלת הרב פוירשטיין
סמינר 'מאיר' בהנהלת הרב יעקב רוזנשטיין והרב קרפט
סמינר 'מכון בית יעקב למורות' – סניף של הסמינר הישן בירושלים
סמינר 'בית חינוך' המהווה המשך של בית הספר בית חינוך
סמינר 'בנות בת שבע' (צימרמן)
סמינר 'מעלות שרה' בהנהלת אושרת טולידאנו
סמינר 'נתיבות חכמה' בהנהלת זהבה הגר
ראש מועצת מודיעין עילית הראשון שכיהן בתפקיד כממונה על ידי משרד הפנים הוא יוסף שוינגר.
החל משנת 2000 מכהן כראש העיר יעקב גוטרמן מדגל התורה ברציפות זו הקדנציה החמישית.
בשלוש הקדנציות הראשונות לא התמודד מולו מועמד אחר.
במערכות הבחירות האלו (בשנים 2000, 2005 ו-2008) הוגשה לוועדת הבחירות רק רשימת מועמדים אחת המשותפת לפלגים השונים בעיר, זאת בהוראה ישירה של רבני העיר, לכן, בהתאם לחוקי הבחירות לרשויות המקומיות בישראל לא התקיימה הצבעה וגוטרמן והרשימה המשותפת הוכרזו כזוכים.
בשנת 2013 (תשע"ד) נערכו לראשונה בחירות לעיריית מודיעין עילית.
יעקב גוטרמן, שהיה ראש רשימת יהדות התורה ומועמדה לראשות העיר, נבחר לקדנציה רביעית ברוב גדול של 85.5%.
למועצה נבחרו 13 נציגים של יהדות התורה, 2 נציגים ממפלגת ש"ס ו-2 ממפלגת בני תורה.
בשנת 2018 (תשע"ט) נערכו שוב בחירות לעיריית מודיעין עילית, ויעקב גוטרמן שעמד שוב בראש רשימת יהדות התורה נבחר שוב לראשות העיר ברוב גדול של 88.8%.
הרכב המועצה נשאר על כנו גם לאחר בחירות אלו, 13 נציגים ליהדות התורה, 2 למפלגת ש"ס ו-2 למפלגת בני תורה.
בשנת 2024 (תשפ"ד) נערכו בחירות לעיריית מודיעין עילית, ויעקב גוטרמן נבחר כמתמודד יחיד לעמוד שוב בראש בראשות העיר כשהרב שמואל מליק מונה לבא כוח הרבנים כשותף עם ראש העיר לפעול בצוותא בכל דבר.
הבחירה הייתה בינו לבין פתק ירוק.
רשימה נוספת שהתמודדה בבחירות אלו היא "תלמידי מרן רבינו שמואל אוירבך זצוק"ל" (זך), בראשות יצחק לובצקי איש הפלג הירושלמי - אשר פרש מ"בני תורה" ומזוהה עם הרב צבי פרידמן, אך היא קיבלה רק כ-0.6% מקולות המצביעים ולא זכתה בנציגות בעירייה.
בבחירות אלו אחוז ההצבעה היה נמוך ביחס למערכות הבחירות הקודמות ועמד על כ-76.5% מכלל בעלי זכות ההצבעה, דבר אשר פגע בעיקר בקולותיה של 'יהדות התורה' - אשר למרות זאת הגדילה את נציגותה במושב נוסף.
בעיר שלושה מרכזי עסקים עיקריים:
מרכז עסקים המכונה "מרכז עסקים עילית" הממוקם בכניסה לעיר ומכיל בתוכו כמה מרכזים תעסוקתיים גדולים ביניהם: חברת ההיי-טק מטריקס, חברת ביטוחי הנדל"ן "סיטיבוק" (city book) ומרכז שירות לקוחות של חברת כרטיסי האשראי כאל ויזה.
קיימים באתר מגוון רחב של חנויות, מרכזי אוכל, בנקים, קופות חולים וסניף של דואר ישראל.
מרכז עסקים המכונה "מרכז קס"ם" (קריית ספר מרכז) הממוקם בשכונת "קריית ספר" בעיר, ובו חנויות, בנקים, קופות חולים ומרכזי אוכל, סניף דואר ומרכז שירות לקוחות של חברת התקשורת בזק.
מרכז עסקים המכונה מרכז עסקים "חזון דוד" (ע"ש מיקומו ברחוב חזון דוד בעיר) ובו חנויות, מרכזי אוכל, משרדים, וסניף מקומי של משרד הפנים.
בשנת 2023 בדו"ח העוני של המוסד לביטוח לאומי פורסם כי מודיעין עילית היא העיר הענייה בישראל בקרב הערים המונות מעל 80,000 תושבים.
התחבורה הציבורית בעיר מופעלת על ידי חברת קווים מאז קיץ 2013. החברה זכתה במכרז שערך משרד התחבורה בשנת 2012. לפני כן, בשנים 2002–2013, הפעילה את התחבורה הציבורית חברת סופרבוס, שהחליפה את חברת אגד.
מסוף מודיעין עילית משמש מרכז תחבורתי אזורי.
העיר סבלה מחוסר משמעותי בתשתיות תחבורה תקינות.
לעיר כביש גישה בודד המשמש לכניסה ויציאה היוצר "צוואר בקבוק" והקשתה על התנועה לעיר.
במקום זאת הנכנסים לעיר נאלצים להשתמש בכביש 446 שאינו מיועד לכמות כל כך גדולה של אמצעי תחבורה.
כביש 446 היה כביש חד-נתיבי לכל כיוון; שהתרחשה בו תאונה, העיר נחסמת למספר שעות.
ב-31 במאי 2016 נחסמה העיר על ידי משאית שהתהפכה, ובמשך כשבע שעות הייתה העיר סגורה.
בתאריך 17 בדצמבר 2016 אישר משרד התחבורה כביש גישה חדש לעיר, שצפוי לצאת ממזרח העיר ולהתחבר ישירות לכביש 443, ולהקל משמעותית על עומסי התנועה הנוצרים בשעות העומס.
באוגוסט 2019 פורסם כי שר התחבורה בצלאל סמוטריץ' החליט לקדם תוכנית שבמסגרתה יורחב כביש 446, המהווה כיום את ציר התחבורה היחיד של העיר.
החלטה זו באה לספק פתרון לפקקים שמהם סבלו תושבי האזור במרבית שעות היום.
לקראת סוף שנת 2022 החלו עבודות להרחבת כביש 446.
על פי דו"ח מבקר המדינה, חיברה העירייה ביוני 2008 באופן פיראטי את מערכת הביוב שלה למערכת הביוב של מודיעין-מכבים-רעות באוגוסט פסק בית המשפט המחוזי כי על העירייה לנתק את החיבור לא יאוחר מ-25 בחודש.
החיבור לא נותק אך מאז הגיעו הרשויות להסדר ביניהן, והביוב של העיר מוזרם למתקן טיהור שפכים איילון.
פארק מודיעין עילית – הפארק השוכן בכניסה לעיר, הגדול ביותר בשטחו אך הוא חף ממתקנים לאחר שאלה הושחתו.
אקשן לנד – פארק שעשועים שנחשב לגדול ביותר בציבור הדתי והחרדי.
למען החי – חווה טיפולית ופינת חי.
ח'רבת בד עיסא – שרידי ישוב חקלאי יהודי מתקופת בית שני ובמרכזו בית כנסת עתיק.
חורבת אבו א-דנין – שרידי ישוב חקלאי יהודי מתקופת בית שני.
במהלך מלחמת העולם השנייה התרחשה תחת פני השטח פעילות חשאית רבה בידי זרועות המודיעין של המדינות המעורבות: ריגול, פיצוח צפנים, האזנה ועוד.
המדינות הנייטרליות דוגמת שווייץ, ספרד ובמיוחד פורטוגל הפכו למרכזים לפעילות חשאית.
מערך הריגול של בעלות הברית היה בתחילת המלחמה קטן ביחס למערכי המודיעין המקבילים במדינות הציר, וסבל מחוסר ארגון ומחוסר במימון.
עד סוף המלחמה הגיע מודיעין בעלות הברית לעליונות כמעט מוחלטת על פני מקבילו במעצמות הציר ובגרמניה בפרט.
בשנותיה הראשונות של המלחמה המודיעין הגרמני נחל מספר הצלחות חשובות ובהן פענוח של תשדורות בין ספינות בריטיות באוקיינוס האטלנטי, הצלחה בהשגת מודיעין למבצע לפני פלישה למדינות רבות וכן תפיסתם של אנשי מחתרת רבים בהולנד.
מנגד, בעלות הברית התקשו לפצח את ההצפנה הגרמנית, ובארצות הברית התקשו לקיים תיאום טוב בין ארגוני המודיעין השונים.
בברית המועצות, למרות מידע ממגוון מקורות על כוונת הגרמנים לפלוש למדינה במבצע ברברוסה, לא נערכו בהתאם ולא התייחסו ברצינות הראויה למידע זה.
בהמשך המלחמה התעצמו מערכי המודיעין של בעלות הברית.
אלו נהנו מיתרון של גישה למספר רב של פליטים, וכן לגורמי מחתרת רבים במדינות הכבושות שרצו בהפלת משטר הכיבוש, שאותם היה ניתן לגייס בקלות יחסית.
בנוסף עלה בידי בעלות הברית לפצח את ההצפנות העיקריות שבהן השתמשו מדינות הציר.
תחרות, ואף יריבות, בין ארגוני המודיעין השונים בגרמניה העיבו על פעילותם, ואלו פעלו לעיתים אף אחד נגד השני וכן נגד המשטר.
בראש מערך המודיעין הבריטי עמד ראש הממשלה, וינסטון צ'רצ'יל.
מתחתיו כיהנה "ועדת המודיעין המשותפת" - ועדה שהייתה מורכבת מראשי אגפי המודיעין.
מטרתה הייתה לתאם את המאמץ המודיעיני בין הגורמים השונים, הן בתוך הקהילה הבריטית עצמה והן במישור הבינלאומי.
הקהילה עצמה הייתה מורכבת משלושה גופים מרכזיים:
SOE "מנהלת המבצעים המיוחדים": גוף שהיה אחראי על פעילויות שלא לאיסוף מודיעין בשטחי מעצמות הציר.
הוא עסק בחבלה, ארגון ופיקוד על תאי וארגוני מחתרת אנטי-נאציים ותעמולה אנטי נאצית.
הוקם ב-1940 על פי הוראתו של וינסטון צ'רצ'יל תחת פיקודו של ד"ר יו דלטון.
MI6 - שירות המודיעין החשאי: היה אחראי על איסוף מודיעין מחוץ לשטחים שבשליטת בריטניה.
בזמן המלחמה פעל תחת פיקודו של לוטננט-קולונל סטיוארט מאנזיס.
MI5 - הגוף האחראי על הריגול הנגדי.
גוף זה היה אחראי על סיכול המאמץ המודיעיני של מעצמות הציר בשטחים שבשליטת בריטניה.
מאמץ זה התבטא בניסיון למנוע ממעצמות הציר להשיג מידע או לחלופין להעברת מידע כוזב.
מרכז העצבים של מודיעין האותות בבריטניה התמקם בבלצ'לי פארק, ואילו המרכז למודיעין חזותי של חיל האוויר המלכותי התמקם במדמנהם (Medmenham).
בתחילת המלחמה היה מערך המודיעין הבריטי קטן, וסבל מחוסר בארגון ובמימון.
בהמשך, התעצם המערך בתהליך שנבע ממספר גורמים:
למודיעין הייתה גישה למספר רב של פליטים מרחבי אירופה הכבושה, אותם היה ניתן לגייס בקלות יחסית למאמץ המלחמה הבריטי.
לעומתו המודיעין הגרמני התקשה ביותר לגייס סוכנים שיכלו לפעול באופן יעיל בבריטניה.
דבר זה נבע מכך שאזרחי בריטניה, וקהילת הפליטים שגרה בה, רחשה שנאה עזה לנאציזם.
הריגול הנגדי הבריטי הצליח לאתר את כל הסוכנים שהפעילו הגרמנים בבריטניה גופא.
למעט מספר קטן של כישלונות (סוכנים שהתאבדו או שהוצאו להורג) הצליח ה-MI5 לגייס סוכנים אלו כסוכנים כפולים במסגרת ועדת XX.
דבר זה נתן לבריטים יתרון של ממש על המודיעין הגרמני - היה בידיהם למנוע ממידע חיוני להגיע לידי הגרמנים, לשלוט על המידע המועבר לגרמניה, לדעת מהם הנושאים בהם מתעניינים הגרמנים, ובשלבים מאוחרים של המלחמה להטעות את הגרמנים.
ה-MI6 וה-SOE פעלו במדינות שהיו נתונות תחת כיבוש.
עובדה זו הקלה את מלאכת איסוף המודיעין, גיוס הסוכנים והוצאה לפועל של משימות שנועדו לחבל באופן אקטיבי במאמץ המלחמה של האויב.
תמיכה אישית של וינסטון צ'רצ'יל, דבר שעזר לה לגייס כוח אדם ולקבל מימון לפעילותיה.
בנוסף גובשו נהלים וחלוקת עבודה מסודרים, הוקמו מחלקות ואגפים למען צורכי מלחמה ספציפיים והוקמה ועדה שריכזה וכיוונה את המאמץ המודיעיני בין האגפים השונים ובין גורמי חוץ.
עדות למידת ההצלחה של מערכת המודיעין הבריטית היא הצלחת מבצע הפלישה לנורמנדי.
הנחת העבודה של בעלות הברית הייתה, שהיכולת להפתיע את הגרמנים בנוגע למועד ומיקום הפלישה היא תנאי בל יעבור.
מערך ההטעיה שהפעילו הבריטים, ובעלות הברית בכלל, היה כה מוצלח שלא רק שהגרמנים היו בטוחים שהפלישה תתבצע במועד ובמקום אחר, אלא שגם בזמן הפלישה עצמה הם סברו בתחילה שהפלישה היא בעצם תרגיל הטעיה.
במהלך המלחמה עלה בידיהם של הבריטים לפצח את הצפנים העיקריים ששימשו את מדינות הציר.
הבריטים נעזרו באנשי הביורו שיפרוב, מטה ההצפנה הפולני, שעסק בפענוח ההצפנה של מכונת האניגמה הגרמנית עוד לפני המלחמה.
אנשי הביורו שיפרוב סייעו לבריטניה בפענוח האניגמה גם לאחר כיבושה של פולין.
בין הבולטים שבאנשי ביורו שיפרוב שפרצו את הדרך לשבירת צופן האניגמה: מריאן רייבסקי, ירזי רוז'יצקי, הנריק זיגלסקי.
הבריטים הצליחו לשבור את צופן PURPLE ששימש את משרד החוץ היפני עוד בשנת 1940. עד סוף יוני 1941 הצליחו הבריטים לפענח את צופן האניגמה ששימש את הצי הגרמני, הודות לתפיסתם של כלי שיט גרמנים שהכילו מכונת אניגמה, ספרי קוד וספרי הפעלה כחודש לפני כן.
בעזרת מידע זה היו הבריטים יכולים להשיג מידע רב ערך על המאמץ הגרמני, בלי שלגרמנים הייתה גישה למידע מקביל.
בדצמבר 1943 הושלמה בנייתו של מחשב קולוסוס, על ידי קבוצה בראשותו של טומי פלוורס .
מחשב זה שימש את הבריטים לפענוח של תשדורות שהוצפנו באמצעות מכונת לורנץ .
בארצות הברית פעלו מספר ארגוני מודיעין בהם: חיל האותות של הצבא האמריקני ו-OP-20-G של הצי האמריקני.
בשלבים המוקדמים של המלחמה המודיעין של הצבא והמודיעין של הצי כמעט ולא קיימו שיתוף פעולה, אלא על בסיס אישי, אך בהמשך התקיים שיתוף פעולה על בסיס ועדות משותפות.
בנוסף פעלו גם גופי מודיעין ממשלתיים מחוץ לצבא, כגון ה-FBI, ומחלקת המדינה.
במהלך המלחמה הוקם המשרד לשירותים אסטרטגיים אשר קדם ל-CIA.
הצי האמריקאי הפעיל מספר בסיסי מודיעין לאיסוף וניתוח של מודיעין על הצי היפני שהמרכזיים שבהם כללו את: היפו (בהוואי), קאסט (קורגידור, הפיליפינים), בייקר (בגואם) ו-OP-20-G (וושינגטון).
המודיעין האמריקאי זיהה את האיום הגובר על פרל הארבור עוד לפני המתקפה, אולם סדרת מחדלים, וכן סדר עדיפויות שגוי, מנעו פעולות הכנה לקראת המתקפה.
בעקבות המתקפה נהנה המודיעין האמריקאי מתמיכה רחבה יותר מאשר קודם למתקפה.
אחת ההצלחות המרכזיות של המודיעין האמריקאי הייתה פענוח תשדורות של הצי היפני, אשר הניבו מודיעין שאפשר לאדמירל צ'סטר נימיץ להיות עם היד על העליונה בקרב מידווי.