tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
היא גם מראה שבמקום ושעה קבועים על פני כדור הארץ גובה השמש מעל האופק משתנה מיום ליום.
האנלמה מאפשרת לחשב את השינוי שחל באורך היממה ובגובה השמש כל יום או לאורך תקופה.
החל מהמאה ה-18 שורטטה האנלמה על שעוני שמש ושימשה לתיקון אי הדיוק הנובע מהשינוי היומי בנתיב השמש.
בהרחבה משמש המונח לתיאור שינוי במיקום של כל גוף שמימי כולל לוויינים הנצפים מכדור הארץ או מכל גוף שמיימי אחר הסובב על צירו או סובב גוף אחר.
תנועה מחזורית זו גורמת לכך שלבסוף הגוף הניצפה יימצא שוב באותה נקודה ולכן האנלמה היא עקומה סגורה.
השימוש הראשון הידוע במלה אנלמה עבור הכללה זו תועד בשנת 1832.
צורת האנלמה אינה אחידה לכל הגופים: האנלמה של השמש כפי שהיא נצפית ממאדים היא בצורת טיפת מים.
ציר הסימטריה של האנלמה נקבע לפי השעה ביום בה מקיימים את המדידות.
מדידות בצהרי היום, עת השמש נמצאת במצהר, יתנו ציר אנכי.
בחצי הכדור הצפוני מדידות לפני שעה זו יגרמו לאנלמה לנטות לשמאל, ואילו מדידות אחרי הצהריים יגרמו לאנלמה לנטות ימינה.
באנלמה ניתן להבחין במספר נקודות משמעותיות:
הנקודה הגבוהה ביותר: היום בו השמש נמצאת בשיא גובהה וזרחה הכי מוקדם בשנה.
מתרחש לפי קו הרוחב עד שבועיים לפני היום הארוך בשנה.
ביום הארוך בשנה השמש זורחת דווקא מאוחר יותר.
הנקודה הנמוכה ביותר: זה היום בשנה בו השמש זורחת בשעה הכי מאוחרת ולכן בכל שעה נתונה היא תהיה בגובה הנמוך ביותר יחסית לימים אחרים.
מתרחש, לפי קו הרוחב, עד שבועיים אחרי היום הקצר בשנה.
ביום הקצר ביותר השמש זורחת דווקא מוקדם יותר מאשר ביום זה.
קיימים שני ימים בהם השמש נמצאת כמעט באותה נקודה בשעה נתונה.
באביב, בהתאם לקו הרוחב, יום זה יכול להיות בפיגור ניכר אחרי יום השוויון ובסתיו הוא מקדים את יום השוויון בהתאם.
הלולאה הקטנה נוצרת בזמן שכדור הארץ רחוק ממוקד האליפסה שלידו נמצאת השמש ושיאו באפיהליון.
בחצי הכדור הצפוני זה קורה בקיץ.
הלולאה הגדולה נוצרת בזמן בו כדור הארץ קרוב למוקד האליפסה שלידו נמצאת השמש ושיאו בפריהליון.
בחצי הכדור הצפוני מתרחש בחורף.
מעבר לחוגי הקוטב השמש כלל לא זורחת חלק מהשנה ולכן צורת האנלמה באזורים אלה איננה שלמה.
מעבר לחוג הארקטי ככל שמתקרבים לקוטב, האנלמה מאבדת חלקים בלולאה המוארכת (שהיא תחתונה בחצי הכדור הצפוני).
מעבר לחוג הקוטב הדרומי אובדת הלולאה הקטנה וחלקה התחתון של הלולאה המוארכת.
אף על פי שנהוג לשרטט את האנלמה על משטח מישורי, למעשה אוסף הנקודות נמצא על קשתות שונות בכיפת השמיים ולכן הוא מודגם בדיוק רב יותר על משטח כדורי כדוגמת גלובוס.
ניתן לנתח את האנלמה כציר סימטריה עם נקודות סטייה ממנו.
אם ציר סיבוב כדור הארץ היה אנכי למסלול ההקפה את השמש, כלומר הקטבים היו נמצאים כל הזמן במרחק שווה מהשמש וקו המשוה תמיד בנקודה הכי קרובה אליה, לצופה מכדור הארץ השמש הייתה נראית תמיד מעל קו המשוה.
במקום נתון כלשהו השמש הייתה משרטטת בשמיים את אותה קשת כל יום.
אם היממה הייתה קבועה באורכה, השמש הייתה נראית באותו מיקום בכיפת השמיים לאורך כל השנה בשעה קבועה ביום.
האנלמה במקרה כזה הייתה נקודה אחת קבועה
מודל פשוט עם השפעת אורך היממה על צורת האנלמה
אורך היממה אינו זהה לכל אורך השנה.
היא קצרה יותר במרץ וספטמבר וארוכה יותר ביוני ודצמבר.
אורך זה נקרא "זמן שמשי אמיתי" או "זמן שמשי נראה" (apparent solar time).
חשוב להדגיש שמדובר באורך היממה ולא באורך היום או הלילה ולכן נתון זה משפיע בכל זמן נתון באותו אופן על כל נקודה בכדור הארץ - בחצי הכדור הצפוני כמו בחצי כדור דרומי.
הפער בין היממה הקצרה ביותר לארוכה ביותר הוא 50 שניות לערך.
הפרשים אלה ביממות אינם משתקפים בשעונים שבהם אורך השעה קבוע.
ואכן אנו משתמשים לא בזמן השמשי האמיתי (הנראה) אלא ב"זמן שמשי ממוצע" (mean solar time) שאורכו 24 שעות מדודות לפי השעון.
הפרש זמנים זה מצטבר על פני תקופה של כמה חודשים ויוצר פער שבשיאו, בתחילת נובמבר, יעמוד על כ־16 דקות תוספת המצטברות על פני כל התקופה.
בפברואר הוא יצטבר לפער של כ־14 דקות הפחתה.
ההפרש בין שתי שיטות הזמן נקרא משוואת הזמן.
לכן כשאנו מודדים את מיקום השמש כל 24 שעות ("זמן שמשי ממוצע"), נראה שהשמש משנה את מקומה על הקשת בשעת התצפית: כשהיממה קצרה מ־24 שעות השמש תופיע קדימה יותר על הקשת משום שבוצע יותר מסיבוב שלם, וכשהיממה ארוכה מ־24 שעות היא תופיע אחורה בקשת משום שטרם בוצע סיבוב שלם.
השינוי באורך היממה יתבטא באנלמה.
במודל של ציר סיבוב אנכי (בטרם נתייחס לנטיה של ציר כדור הארץ).
האנלמה תהיה אוסף נקודות על הקשת היומית.
חישוב גודל הקשת: ההפרש בין היממה הקצרה ביותר לארוכה ביותר הוא חצי שעה לערך.
במודל זה השמש הייתה עוברת את מסלולה (חצי מעגל - 180 מעלות) ב־12 שעות בממוצע.
מכאן שבשעה היא הייתה עוברת 15 מעלות.
הפרש של חצי שעה יגרור הפרש של 7.5 מעלות.
לכן האנלמה תהיה באורך 7.5 מעלות מהקשת היומית.
מיקום הקשת ומסלול השמש במודל זה: בכל קווי הרוחב הזריחה תתבצע במזרח (אזימוט 90 מעלות) בשעה שש בבוקר והשקיעה במערב (אזימוט 270 מעלות) בשעה שש בערב.
בשעה שתים עשרה בכל קווי הרוחב השמש תהיה בדיוק בדרום (אזימוט 180) ובשיא גובהה: בקו המשווה בזנית מעל לראש הצופה, וביתר קווי הרוחב, ככל שנתרחק מקו המשווה צפונה או דרומה השמש תהיה בשיאה אבל בגובה נמוך יותר.
בקטבים השמש לא תעלה כלל, אלא תשרטט מסלול מעגלי לאורך האופק ממזרח בשעה שש בבוקר, דרך דרום בשעה שתים עשרה וכלה בשקיעה בשעה שש בערב במערב.
המסלול בקטבים יתאר את קו המשווה השמימי.
השפעת נטיית ציר הסיבוב של כדור הארץ על האנלמה
קיימות שתי סיבות לשינוי באורך היממה:
א) כדור הארץ נע סביב השמש במסלול אליפטי ולא מעגלי.
בהתאם לחוק השני של קפלר כשהוא מתקרב אל השמש הוא נע מהר יותר.
עקב כך מיקום השמש יחסית לכדור הארץ לאחר 24 שעות יהיה שונה מזה שהיה לוּ כדור הארץ היה נע במהירות קבועה.
ב) הטיית ציר כדור הארץ.
הטיה זו משפיעה על אורך היממה אך בעיקר על מסלול השמש ברקיע.
בניגוד למודל הפשוט בו השמש תיארה את אותו מסלול קשתי מדי יום, הטיית הציר גורמת למסלול השמש להשתנות מדי יום.
אם ציר סיבוב כדור הארץ היה ניצב למסלול ההקפה את השמש (כמתואר במודל הפשוט), השמש הייתה מאירה תמיד מחצית מחצי הכדור הצפוני ומחצית מחצי הכדור הדרומי.
במילים אחרות, מחצית מכל קו רוחב הייתה שרויה באור ומחצית בחושך.
נטיית ציר הסיבוב של כדור הארץ משנה את כללי המשחק: אמנם השמש עדיין מאירה תמיד מחצית מכדור הארץ, אך באופן שונה: 6 חודשים היא מאירה יותר ממחצית הכדור הצפוני ופחות מהמחצית הדרומית ו 6 חודשים להפך.
קו רוחב מסוים יואר למשך זמן שמשתנה כל יום.
ככל שהשמש נראית יותר זמן במשך היום, היא גם עולה גבוה יותר יחסית לאופק.
נטיית ציר הסיבוב גורמת לכך שהשמש אינה נראית נעה לאורך קו המשווה השמימי אלא לאורך קו מעגלי אחר שהוא בזווית לקו המשוה ואשר נמצא על מישור המילקה.
שני הקווים נחתכים בימי השוויון.
מימי השוויון לימי ההיפוך השמש משנה את מיקומה במישור המילקה מיום ליום ומתרחקת מקו המשוה השמיימי.
מימי ההיפוך לימי השוויון השמש מתקרבת לאורך מישור המילקה אל קו המשווה השמיימי.
תנועה זו נראית כשמדי יום, באותה שעה במקום נתון, השמש עולה גבוה יותר או להפך מנמיכה יחסית לאופק.
זו הסיבה העיקרית להפרשי הגובה המודגמים בנקודות האנלמה.
במקביל לשינוי בגובה השמש קיימת גם סטיה מתונה ימינה או שמאלה יחסית לציר דרום-צפון.
התרשים משמאל מדגים זאת תוך שימוש באזימוט, כלומר ההיסט של אובייקט מכיוון צפון.
בחצי הכדור הצפוני אנו מביטים אל השמש כשפנינו בצהרי היום דרומה - אזימוט של 180 מעלות.
בתרשים הנתון מסוף אוקטובר עד תחילת פברואר השמש מתקדמת מיום ליום מ 4 מעלות בקירוב מערבה לדרום לארבע מעלות בקירוב מזרחה מהדרום.
מאמצע מאי עד אמצע יולי היא מתקדמת באותו כיוון אך הדרך קצרה יותר (השווה לגרף השינוי באורך היממה).
ביתר הזמן היא עושה דרכה בכיוון הפוך ממספר מעלות מזרחה לדרום למספר מעלות מערבה לדרום.
חישוב מיקום וזמן של זריחה ושקיעה
בעזרת האנלמה ניתן לחשב את זמני הזריחה והשקיעה המוקדמים והמאוחרים ביותר.
בעזרת שיטה גאומטרית דומה, ניתן לחשב את זמן הזריחה והשקיעה בכל מקום על פני כדור הארץ למעט מקומות בחוגי הקוטב.
אנלמה שמשית בכוכבי לכת אחרים
צורת האנלמה של כוכבי הלכת תלויה ב:
היכן על מסלול ההקפה הקטבים מופנים אל השמש:
או להפך: דווקא כשכוכב הלכת נמצא במרחק מהן.
במאדים נתוני האקסצנטריות והנטיה דומים לאלה של כדור הארץ, אך ימי ההיפוך קורים כשהכוכב רחוק מנקודות הקיצון ולכן לאנלמת השמש צורת טיפה.
צורת האנלמה ביתר כוכבי הלכת החיצוניים היא:
האקסצנטריות גבוהה והנטייה 3 מעלות בלבד.
הלולאה הצפונית קטנה מאוד ולכן נראית כטיפה.
בסרטון האנימציה רואים יצירת אנלמה שמשית על מאדים באמצעות מכשיר MarsDial שנמצא על רכב מאדים אופורטוניטי.
יממת מאדים נקראת סול (Sol) ולכל סול מופיעה נקודה.
לוויינים גיאוסינכרוניים סובבים את כדור הארץ במחזור של יממת כוכבים אחת.
תצפית יומית לעברם מנקודה קבועה על הארץ יוצרת אנלמה.
צורתה לרוב אליפטית כשל טיפת מים או סיפרת 8. גודלה וצורתה תלויים במאפייני המסלול.
היות שמסלול הלוויינים האלה דומה בגודלו לכדור הארץ קיימת תופעת היסט כך שצופים משני אתרים שונים רואים אנלמות שונות.
צלחת לוויין לקליטת אותות רדיו מלויינים גיאוסינכרוניים צריכה לעקוב אחר תנועתם היומית.
לשם כך יש להזין לתוכה את הפרמטרים של האנלמה.
קבוצת הבת של לוויינים אלו היא לוויינים גיאוסטציונריים אשר מסלולם באופן אידיאלי הוא מעגל לאורך קו המשווה השמימי.
הם נעים במהירות דומה לזו של כדור בארץ ולפיכך נשארים קבועים מעל אותה נקודה.
האנלמה שלהם אמורה להיות נקודה, אך עקב סטיות קלות במסלולם נוצרת אנלמה קטנה.
עם זאת צלחות קליטה ללוויינים אלו יכולות לתפקד היטב גם בהיותן קבועות משום שתזוזת הלוויינים מזערית.
אנלפריל (בלועזית enalapril) היא תרופה מקבוצת מעכבי ACE, שמשמשת להורדת לחץ דם, לטיפול בנפרופתיה סוכרתית וסוגים מסוימים של אי ספיקת לב.
אנפריל הוכחה כמורידה את שיעור המוות מהסובלים מאי ספיקת לב סיסטולית.
התרופה פועלת על ידי עיכוב ACE.
אנזים זה הופך את ההורמון אנגיוטנסין 1 לאנגיוטנסין 2 - הורמון שגורם לכיווץ כלי הדם וכן להפרשת אלדוסטרון מהאדרנל.
פעולות אלו גורמות להעלאת לחץ הדם.
חסימת האנזים מונעת את הפיכת אנגיוטנסין 1 ל-2, מה שגורם להורדת לחץ הדם, הפרשת הפחתת אלדוסטרון, העלאת מתונה של אשלגן בדם וכן איבוד נתרן ונוזלים בשתן (-מוריד את נפח הדם).
בנוסף, התרופה מעלה ייצור של פרוסטגלנדינים, דבר שייתכן שעוזר להורדת לחץ הדם.
התרופה משפרת אי ספיקת לב על ידי הורדת התנגודת הפריפרית, וכן הי מפחיתה את ה-Afterload וה-Preload.
ניתן דרך הפה לטיפול יחידי ביתר לחץ דם או בשילוב עם תרופות נוספות להורדת לחץ דם, כמו משתנים מסוג תיאזידים.
משמש לטיפול באי ספיקת לב אקוטית או כרונית, חוסר תפקוד אסימפטומטי של חדר שמאל (LVD).
ניתן בצורה פרה אנטרלית כאשר אין אפשרות לתת דרך הפה.
התרופה הוכחה במגנה על תפקוד הכליות במקרים של לחץ דם, אי ספיקת לב וסוכרת.
השימוש בתרופה אסור במקרה של אלרגיה לאנלפריל וכן במקרים של היסטוריה של אנגיואדמה תורשתית או אידיופתית.
במקרה של תפקודי כליה לא תקינים, ירידה בנפח הדם והנקה, יש להשתמש בזהירות.
תופעת הלוואי הנפוצה ביותר של התרופה היא העלאת רמת הקריאטינין בסרום (20%).
תופעת הלוואי הרצינית ביותר של התרופה היא אנגיואדמה (0.68%) באזור הפנים והשפתיים, שעלולה לסכן את דרכי הנשימה של החולה.
למרות שהיא יכולה להופיע בכל שלב, היא נפוצה יותר בתחילת השימוש בתרופה.
אנלפריל פותחה על ידי MSD והוכנסה לשימוש ב-1981.
תוקף הפטנט של MSD פג ב-2000, ומאז נפתח פתח ליצרנים גנריים.
אנמיה המוליטית היא סוג של אנמיה שנוצרת כתוצאה מהמוליזה - מצב בו נהרסים תאי הדם האדומים בכלי הדם או במקום אחר בגוף האדם, וכתוצאה מכך משוחרר המוגלובין אל נוזל הפלזמה.
ככלל, מסווגים את האנמיה ההמוליטית לנרכשת או מולדת, ויש לה סיבות אפשריות רבות.
הסימפטומים של אנמיה המוליטית דומים לאלה של צורות אנמיה אחרות (לדוגמה, עייפות וקוצר נשימה).
בנוסף, הפירוק של התאים האדומים מוביל לצהבת ומגביר את הסיכון לסיבוכים לטווח הרחוק, כגון אבנים בכיס המרה ויתר לחץ דם ריאתי.
באדם רגיל, תא דם אדום חי בין 90 ל-120 ימים, שלאחריהם הוא מפורק בטחול.
אצל אדם רגיל, יש תיאום בין מספר התאים שנהרסים כל יום לבין מספר התאים שנוצרים.
במקרים בהם שיעור הרס תאי הדם האדומים גדל, הגוף תחילה מפצה על ידי ייצור של יותר תאים אדומים.
אנמיה מתפתחת כששיעור ההרס של תאי דם אדומים עולה על שיעור ייצורם.
בילירובין, תוצר הפירוק של המוגלובין, יכול להצטבר בדם ולגרום לצהבת.
בנוסף, עודפי הבילירובין מופרשים בשתן וגורמים לצבעו להפוך לחום כהה.
המחסור בתאי הדם האדומים מוביל לירידה בחמצן הזמין, מה שגורם להיפוקסיה.
ההיפוקסיה בתורה מגרה הפרשת אריתרופואטין מהכליה.
הורמון זה מגרה את מח העצם לפצות על החסר על ידי יצירת אריתרוציטים חדשים ושחרורם לדם.
כיוון שמח העצם נמצא במצוקה עקב מחסור בתאי דם אדומים הוא משחרר כמויות גדולות של רטיקולוציטים, תאי דם אדומים צעירים שנמצאים בכמות נמוכה בדם באופן רגיל, מה שגורם לרטיקולוציטוזיס .
המנגנון של הרס האריטרוציטים מגוון, אבל לכל האנמיות ההמוליטיות יש מאפיינים מעבדתיים מסוימים: עליה במספר הרטיקולוציטים, עליה ברמות הבילירובין הלא ישיר וירידה בכמות ההפטוגלובין (חלבון שקשר להמוגלובין) ככל שההמוגלובין משתחרר.
אם מח העצם לא יכול לפצות על מצב זה האנמיה תתקדם.
ישנם שלושה סיווגים לאנמיה המוליטית על-פי הגורם והמנגנון:
על-פי האם הגורם נרכש או מוּלד.
על-פי האם המחלה אינטרינזית (אינטרה-גלובולרית, מיוחסת לאריטרוציט עצמו) או אקסטרינזית (אקסטרה-גלובולרית, מיוחסת לגורמים מחוץ לאריטרוציט).
על-פי אתר ההמוליזה, אם תוך-כלית (מתרחשת בפלסמה) או חוץ-כלית (מתרחשת בעיקר בטחול אך גם בכבד).
ספרוציטוזיס תורשתי - מחלה אוטוזומאלית דומיננתית היכולה להופיע בכל גיל בתצורה אסימפטומטית עד מסכנת חיים.
בשילוב עם נגיף פרוו-וירוס B19 ניתן להגיע לאנמיה אפלסטית אקוטית.
אליפטוציטוזיס תורשתי - מחלה אוטוזומאלית דומיננתית נדירה ומתונה יותר מספרוציטוזיס תורשתי.
פגם או חוסר באנזים G6PD - מחלה רצסיבית בתאחיזה ל-X.
האנזים G6PD (או Glucose-6-phosphate dehydrogenase) מאפשר לאריטרוציט להתמודד עם עקה חמצונית (נזקי חמצון העלולים לפגוע בשלמות התא) במסגרת מסלול הפנטוז-פוספט ובהיעדר פעילותו האריטרוציט לא יכול להתמודד עם עלייה בגורמי החמצון, בעוד תאים המבצעים זרחון חמצוני יכולים לפצות באמצעות נוגדי חמצון אחרים.
מרבית החולים אינם סובלים מאנמיה כרונית אך מסתכנים באנמיה אקוטית בחשיפה לגורמי חמצון כגון אכילת פוּל, תרופות נגד מלריה, או לפתוגנים כגון הפטיטיס A, הפטיטיס B, וירוס אפשטיין בר, וציטומגלווירוס.
פגם או חוסר באנזים פירובט קינאז (PK או Pyruvate kinase) - אנזים זה דרוש לאריטרוציט על-מנת לייצר אנרגיה בצורת ATP במסלול התסיסה הלקטית.
מחסור באנרגיה אינו מאפשר לאריטרוציט לשמור על הומאוסטזיס מול סביבתו ועל כן הוא עובר המוליזה.
מסתם לב מלאכותי עשוי להוביל להרס של אריטרוציטים.
מיקרואנגיופתיה טרומבוטית היא קבוצה של פתולוגיות בהן נפגעים האנדותל ומנגנון הקרישה, כגון קרישה תוך-כלית מפושטת, מה שמוביל לפגיעה מכנית באריטרוציטים.
נוגדנים זרים לאריטרוציט - מצבים בהם מתקיים חוסר-התאמה בין נוגדנים המצויים בדם לבין האנטיגנים שעל ממברנת האריטרוציטים.
מחלת היילוד נגרמת כתוצאה מחוסר התאמה בין נוגדנים בגוף האם לבין גורם רזוס של כדוריות הדם של העובר, ולרוב מסוכנת החל מהריון שני היות שהחשיפה של מערכת החיסון של האם לדם העובר מוגבלת בהריון הראשון.
חוסר התאמה של גורם רזוס בין תורם דם לנתרם יכול גם כן להוביל לאנמיה המוליטית.
אנמיה המוליטית אוטואימונית - לרוב לא ידוע הגורם למחלה ראשונית מסוג זה, אך היא יכולה להיות משנית למחלות אוטואימוניות אחרות כגון זאבת אדמנתית מערכתית ודלקת מפרקים שגרונית, מחלות לימפו-פרוליפרטיביות כגון לוקמיה, או זיהומים כגון מיקופלסמה, וירוס אפשטיין בר, וציטומגלווירוס.
תרופות מסוימות כגון פנצילין יכולות להיקשר לחלבונים שעל ממברנת האריטרוציט וליצור קומפלקס אנטיגני המעורר את המחלה.
המוגלובינוריה לילית התקפית היא מחלה נדירה המתאפיינת בהמוליזה בנוסף לקרישיות יתר עקב מוטציה סומטית בגן PIG-A שעל כרומוזום X האחראי על חלבון המעגן את החלבונים CD55 ו-CD59 על ממברנת האריטרוציטים.
בהיעדר חלבונים אלו על הממברנהמערכת המשלים תוקפת את האריטרוציט ומשמידה אותו.
מצבים המביאים לפעילות-יתר של הטחול (Hypersplenism), כגון יתר לחץ דם שערי (Portal hypertension), יכולים להוביל לאנמיה המוליטית.
טפיל המלריה פוגע באריטרוציט על-ידי ליזיס ישיר בידי מרוזואיטים (הטפיל הפעיל), גרימת קרישה תוך-כלית מפושטת, והפעלה של מערכת החיסון.
תסמינים כלליים של אנמיה המוליטית
המוגלובינוריה - המצאות המוגלובין בשתן, המקנה לו צבע כהה אופייני.
משטח דם מאפשר לזהות ספרוציטוזיס, אליפטוציטוזיס או שיסטוציטים (שברי אריטרוציטים המרמזים על פגיעה מכנית).
ספירת דם מלאה יכולה לזהות שינויים בנפח הממוצע של כדורית דם אדומה (MCV) ובריכוז ההמוגלובין הממוצע בכדורית דם אדומה (MCHC).
בדיקת שבירות אוסמוטית יכולה לאשש ספרוציטוזיס.
מבחן קומבס נועד לבדוק המצאות נוגדנית כנגד אנטיגנים שעל ממברנת האריטרוציטים בחשד לאנמיה המוליטית אוטואימונית ומחלת היילוד.
בדיקות סרולוגיות לזיהוי פתוגנים העשויים להיות מעורבים במחלה.
אנלישד היא להקת דת' מטאל שוודית מסטוקהולם.
הלהקה הוקמה בשנת 1989 על ידי הבסיסט והסולן ג'וני הדלונד, והוציאה שני דמואים שעזרו לה לחתום על חוזה עם חברת ההקלטות Century Media Records, שדרכה הוציאה את אלבום הבכורה שלה, Where No Life Dwells.
בשנת 1992 הלהקה הוציאה אלבום נוסף, Shadows in the Deep, שהכיל גם גרסת כיסוי לשיר של להקת ונום.
בשלוש השנים הבאות הלהקה הוציאה שני אלבומים נוספים - Across the Open Sea בשנת 1993, וVictory , האלבום האחרון של הלהקה עם הגיטריסט פרדריק לינדגרן (שהוחלף בגיטריסט פרדריק פולקר), בשנת 1995. שנתיים לאחר מכן, הלהקה הוציאה את האלבום החמישי שלה, Warrior.
בשנת 2002 יצא האלבום Hell's Unleashed, לאחר הפסקה בת חמש שנים של חברי הלהקה מעסקי המוזיקה, וב-2004 הוציאה הלהקה את האלבום Sworn Allegiance, ושנתיים אחריו את האלבום Midvinterblot.
לאחר סיבוב הופעות של שנה הלהקה הוציאה את האלבום התשיעי שלה, Hammer Battalion, ביוני 2008.
ביולי של שנת 2009 הלהקה חתמה על חוזה עם חברת התקליטים הגרמנית Nuclear Blast Records והוציאה דרכה את אלבומה העשירי, As Yggdrasil Trembles, ולאחריו את האלבומים Odalheim ו-Dawn of the Nine.
רוברט סנבק - שירה, גיטרה
אנליטיקל גרפיקס היא חברה המפתחת תוכנה למידול ואנליזה עבור תחומי התעופה-חלל, תעשיות ביטחוניות ותעשיות מידע.
התוכנה של AGI נמצאת בשימוש מהנדסים ברחבי העולם (כ-50,000 על פי החברה).
AGI נוסדה בשנת 1989 ו-200 העובדים שלה פרושים בין משרדיה, הראשיים שבאקסטון, פנסילבניה והמשרדים המשניים בוושינגטון די.סי., קולורדו ספרינגס, לונג ביץ', וכן במשרדים נוספים בבריטניה וסינגפור.
מנכ"ל החברה הוא פול גרזיאני.
אנלטיקאים משתמשים בתוכנה זו למידול מערכות מורכבות (פלטפורמות מוטסות, לוויינים, רכבים ועוד), יחד עם החיישנים שלהם ומטענים עודפים של תקשורת ואחרים, בסביבת המשימה שלהם.
המערכת משלבת המחשה ויזואלית ומאפשרת ניתוח והבנה של התנהגות וביצועי המערכת.
ODTK מספק אפשרות לקביעת מסלולים של לוויינים לאורך כל חייהם עם שילוב של מערכות לחישה של לוויינים.
הטכנולוגיה בעלת פטנט רשום על החברה.
חבילת פיתוח, SDK, מאפשרת לקהילת מפתחים לבנות אפליקציות מעל הטכנולוגיה של החברה ולהרחיבה עם פונקיונאליות מותאמת למערכות
STK Server הוא מוצר מדף של תוכנת שרת ליצירת, ניהול והפצה של מודלי משימה ושירותי אנליזה מעל האינטרנט או רשת מקומית, התומכים האפליקציות קצה על בסיס דפדפן או מקומיות.
יישומי ושירותי הרשת נוצרים בשרת ומספקים שירות למשתמשי הקצה המפתחים מעל ה-STK
Cesium הוא שמה של ספריית Javascript ליצירת מודלים תלת-ממדיים ודו-ממדיים להרצה בדפדפן ללא התקנה (Plugin).
הספרייה משתמשת ב-WebGL להאצה חומרתית של ההרצה הגרפית, היא תומכת בכל הפלטפורמות והדפדפנים.
אנמארי מינה רנה שוורצנבך הייתה סופרת, עיתונאית וצלמת שווייצרית.
אנמארי שוורצנבך נולדה בציריך, שווייץ.
כשהייתה בת ארבע, עברה המשפחה לאחוזת בוקן בהורגן, ליד אגם ציריך, שם גדלה.
אביה, אלפרד שוורצנבך, היה איש עסקים אמיד בתעשיית המשי, ואמה הייתה רנה שוורצנבך-וילה, ביסקסואלית, בתו של הגנרל השווצרי אולריך וילה, מצאצאי האצולה הגרמנית.
מגיל צעיר שוורצנבך סיגלה לעצמה לבוש וקוד התנהגות גברי, בעידודה של אמה.
בבגרותה, היו לעיתים קרובות פונים אליה כאל גבר צעיר.
על פי ספר המסע של אלה מאילארט, שנסעה עם שוורצנבך לקאבול, האחרונה נהנתה שפנו אליה בלשון זכר.
שוורצנבך למדה בבית ספר פרטי בציריך ומגיל צעיר שאפה להיות סופרת.
את לימודיה האקדמיים עשתה בציריך ובפריז, וקיבלה את הדוקטורט שלה בהיסטוריה מאוניברסיטת ציריך בגיל 23. היא התחילה לכתוב בעודה סטודנטית.
זמן קצר לאחר שסיימה את לימודיה היא פרסמה את הרומן הראשון שלה "Freunde um Bernhard" ("חברים מסביב לברנהרד"), שקיבל ביקורות טובות.
בשנת 1930 היא פגשה את אריקה מאן ובין השתיים התפתח קשר רומנטי קצר, אחריו נשארו חברות.
לאחר הפרידה, שוורצנבך נשארה בברלין ומצאה נפש תאומה בקלאוס, אחיה של אריקה, ומשפחת מאן הפכה למשפחה מורחבת לשוורצנבך.
היא וקלאוס החלו להשתמש בסמים יחד.
שוורצנבך חיה חיים סוערים בברלין (בשכונת וסטנד) לקראת סופה של רפובליקת ויימאר.
חברתה השחקנית, רות לנדסהוף, סיפרה: "היא חיה על הקצה, שתתה יותר ומידי מעולם לא הלכה לישון לפני עלות השחר".
היה לה יופי אנדרוגיני שמשך אליה גברים וגם נשים.
ב-1932 שוורצנבך תכננה נסיעה ארוכה לפרס במכונית יחד עם קלאוס, אריקה מאן, וחבר ילדות של האחים מאן, האמן ריצ'רד הלגרטן.
ערב לפני היציאה למסע, ב-4 במאי, הלגרטן, שסבל מדיכאון, ירה בעצמו.
החבורה ביטלה את הטיול ונסעה בהמשך החודש לוונציה.
עם עליית הנאצים לשלטון ב-1933, החיים הבוהמניים בברלין הסתיימו ומשפחתה של שוורצנבך לחצה על עליה לחזור לשווייץ.
כמה מחברי משפחתה הזדהו עם הימין הקיצוני השווייצרי ותמכו בגרמניה הנאצית, דבר שיצר מתיחות עם בין שוורצנבך ומשפחתה.
הוריה הפצירו בה לוותר על הידידות שלה עם האחים מאן ולא להתנגד (ואף לתמוך) בהיטלר.
היא ביטלה הצעה זו על הסף משום שהייתה מחויבת לתנועה האנטי-פשיסטית ומעגל מכריה כלל יהודים ופעילים שברחו מגרמניה בגלל השקפותיהם הפוליטיות.
החל ממאי 1933 היא סייעה כלכלית לקלאוס מאן להוציא לאור כתב עת ספרותי באמסטרדם, "Die Sammlung".
השילוב בין הסכסוך שלה עם משפחתה, המאבק המתמשך שלה בדיכאון, והתמכרויותיה, היו בין הגורמים המאיצים שהובילו לניסיון ההתאבדות הראשון שלה.
שוורצנבך נסעה עם קלאוס מאן לאיטליה, צרפת וסקנדינביה, ב-1932 ו-1933. בשנת 1933 היא גם נסעה עם הצלמת מריאן ברסלאואר לספרד, שם ברסלאואר צילמה.
שוורצנבך הייתה למוזה של ברסלאואר.
האחרונה אמרה על שוורצנבך "היא לא הייתה אישה ולא גבר, אלא מלאך, מלאך".
מאוחר יותר באותה השנה שוורצנבך נסעה לפרס.
כשחזרה לשווייץ, היא ליוותה את קלאוס מאן לכנס הראשון של איגוד הסופרים הסובייטי במוסקבה.
לקראת הנסיעה הבאה שלה היא הציעה למאן להתחתן, אף על פי שהייתה לסבית והוא ביסקסואל, אך דבר לא יצא מהצעה זו.
ב-1935 שוורצנבך חזרה לפרס שם פגשה דיפלומט צרפתי אשיי-קלוד קלאראק (Achille-Claude Clarac), הומוסקסואל.
הם הכירו אחד את השנייה במשך כמה שבועות בלבד, ונשאו נישואי נוחות.
שוורצנבך קיבלה דרכון דיפלומטי צרפתי אשר איפשר לה לנסוע בחופשיות בעולם.
והנישואים לגבר, כך קיוותה, יסייעו לה להתקבל על ידי משפחתה.
הזוג חי יחד במשך זמן מה בטהראן, בתקופת שהותה בפרס היא חזרה להשתמש במורפיום, והתמכרה לו.
היא חזרה לשווייץ לחופשה ומשם יצאה למסע נוסף לרוסיה ולמדינות הבלקן במכונית בעקבות לורנץ סלדין (Lorenz Saladin).
היא למדה על מסעותיו של סלדין, מטפס הרים, עיתונאי וצלם שווייצרי מתמונות שלו בעיתונים שווייצרים.
במוסקבה היא רכשה את סרטי הצילום שלו ממטפסים שנסעו איתו.
היא חזרה לשווייץ בכוונה לכותב את הספר, אך עם שובה, היא חששה לחוש שוב את הבידוד שחוותה בעת שהותה בטהראן, ועל כן שכרה בית בסילס שבאזור גראובינדן, שהפך למקום מפלט לה ולחבריה.
בסילס היא כתבה את הספר על לורנץ סלדין ("Lorenz Saladin: Ein Leben für die Berge") שהפך לרב מכר.
ההקדמה לספר נכתבה על ידי סוון הדין.
היא כתבה באותה התקופה ספר נוסף, "Tod in Persien" ("מוות בפרס"), אשר לא פורסם בגרסתו המלאה עד 1998.
בשנים 1937 ו-1938 שוורצנבך צילמה את עליית הפאשיזם באירופה ומשם נסעה לראשונה לארצות הברית עם חברתה הצלמת ברברה המילטון-רייט.
השתיים נסעו לאורך החוף המזרחי ומיין והמשיכו לדרום ארצות הברית ומשם לאזורי הכרייה בסביבת פיטסבורג.
הצילומים שלהן תיעדו את שנות השפל הגדול.
ביוני 1939, בניסיון להתמודד עם התמכרותה לסמים שוורצנבך החליטה לברוח מאירופה לטיול באפגניסטן עם האתנולוגית אלה מאילארט.
מאילארט ערכה מסע במשאית מאיסטנבול להודו שנתיים קודם והיו לה זיכרונות טובים מהטיול.
לקראת הנסיעה שוורצנבך למדה מכונאות רכב בסיסית כדי שתוכל לטפל ברכב במהלך המסע.
הן יצאו למסע במכונית מסוג פורד דלקוס שהייתה מלאה בציוד.
לכל אחת מהן הייתה גם מכונת כתיבה.
הן החלו את המסע בז'נבה ועברו דרך איסטנבול, טרבזון, טהראן ובאפגניסטן הן לקחו את הנתיב הצפוני מהראט לקאבול.
הן היו בקאבול בשעה שפרצה מלחמת העולם השנייה.
באפגניסטן שוורצנבך חלתה בברונכיטיס ומחלות אחרות, אבל היא המשיכה את המסע לטורקמניסטן.
בקאבול הן נפרדו, כשמאילארט מיואשת מהשימוש בסמים של חברתה למסע וחוסר יכולתה להיגמל.
הן נפגשו פעם נוספת, ב-1940, בספינה בדרך חזרה לאירופה.
מאילארט מתארת את המסע בספרה משנת 1947, "The Cruel Way" ("הדרך האכזרית"), אשר הוקדש ל"כריסטינה" (שם שמאילארט בחרה לשוורצנבך בספר זה, על פי דרישה של אמה של האחרונה שלא רצתה שיפורסם מידע שלילי עליה).
הספר עובד לסרט, "The Journey to Kafiristan" ("המסע לקפיריסטן"), בשנת 2001. בחלק של המסע בו נסעה לבדה, שוורצנבך התאהבה בריה הקין, שהיא ובעלה ג'וסף הקין היו ראשי המשלחת הארכאולוגית לאפגניסטן.
שוורצנבך הייתה איתם תקופה בקאבול.
כמו כן היה לה קשר רומנטי עם בתו של השגריר הטורקי.
אחרי ששבה מאפגניסטן, נסעה שוורצנבך לארצות הברית, שם פגשה שוב את חבריה ממשפחת מאן.
הם פעלו יחד לסייע לפליטים שהגיעו מאירופה.
כשאריקה מאן החליטה לנסוע ללונדון, שוורצנבך התאכזבה ומהר מאוד התפכחה מאשליית החיים בארצות הברית.
חייה שם הפכו עוד יותר מורכבים כשהסופרת קארסון מקאלרס התאהבה בה ("ידעתי שפניה ירדפו אותי כל חיי", כתבה מקאלרס).
הרגשות החזקים לא היו הדדים ושוורצנבך נמנעה מלפגוש אותה.
בהמשך הן התכתבו בעיקר בנושאים הנוגעים לכתיבה ספרותית.
קרסון הקדישה לשוורצנבך את הרומן "Reflections in a Golden Eye" ("השתקפויות בעין הזהב").
באותו הזמן, היא הייתה מעורבת במערכת יחסים מורכבת עם הברונסה מרגוט פון אופל, אשתו של יצרן כלי רכב גרמני, ובמקביל היו לה רגשות כלפי אריקה מאן.
מערכות יחסים אלו הובילו לעוד התקף של דיכאון, ואחריו ניסיון התאבדות.
היא שוחררה מבית החולים בו אושפזה רק בתנאי שתעזוב את ארצות הברית.
במרץ 1941 שוורצנבך חזרה לשווייץ לזמן קצר.
היא נסעה עם תעודת עיתונאי וסיקרה את כוחות צרפת החופשית בקונגו הבלגית אך נמנעה מלנקוט עמדה.
במאי 1942, בליסבון היא פגשה את העיתונאית הגרמנית מרגרט בוורי (Margret Boveri), שגורשה מארצות הברית.
הן חיבבו האחת את השנייה, אך בוורי לא התרשמה מעבודתה של שוורצנבך.
ביוני 1942 בתטואן היא נפגשה שוב עם בעלה, אשיי-קלוד קלאראק לפני שחזר לשווייץ.
בקיץ 1942 בזמן ששהתה בביתה בסילס, היא ניסתה להתקבל ככתבת בעיתון שווייצרי בליסבון.
השחקנית תרזה גיזה התגוררה איתה באותה התקופה.
ב-7 בספטמבר 1942 באנגנדין שבאלפים השווייצרים, שוורצנבך נפלה מאופניים ונפצעה קשה בראשה.
בעקבות טעות אבחון במרפאה, היא נפטרה ב-15 בנובמבר.
בתקופה האחרונה לחייה אמה מנעה מבעלה ומחבריה לבקר אותה.
לאחר מותה, רנה שוורצנבך השמידה את כל המכתבים והיומנים שהיו בהישג ידה.
חומרים נוספים נשמרו על ידי חבריה של שוורצנבך, והועברו בהמשך לארכיון הספרות השווייצרי בברן.
המראה הייחודי, האנדרוגיני, של שוורצנבך הותיר רושם על החוגים האינטלקטואליים שבהם הסתובבה.
הסופר תומאס מאן, שילדיו היו ביחסי חברות עם שוורצנבך, כינה אותה "מלאך מושחת".
היא הייתה גם השראה לסופרת האמריקאית קארסון מקאלרס שכעבור שבעים שנה תכתוב סוזן וגה, את השיר "מאהבת, אהובה" בהשארת הרגשות המורכבים של מק'קלרס לשוורצנבאך ("כולם רוצים אותך / כולם אוהבים אותך / איך אני יכול להתחרות?").
ב-1933 בעת טיול משותף לספרד, הצלמת מריאן ברסלאואר, צילמה את הפורטרטים שתרמו להחזרתה של שוורצנבאך למודעות הציבורית בשנות ה-90.
ב-15 בנובמבר 2017, שחררה הספרייה הלאומית השווייצרית מעל ל-3,000 תמונות של שוורצנבאך ברישיון חופשי.
מעצבת האופנה, קלייר וויט קלר, עיצבה את קולקציית הקיץ 2019 לנשים של בית האופנה הצרפתי ז'יבנשי בהשראתה של שוורצנבאך.
לראות אישה / אנמארי שוורצנבך; מגרמנית: גדי גולדברג.
נובלה לירית / אנמארי שוורצנבך; מגרמנית: שירי שפירא.
חוג החברים של ברנהרד / אנמארי שוורצנבך; מגרמנית: חנה לבנת.
אנמיק ואן פלוטן (בהולנדית: Annemiek van Vleuten; נולדה ב-8 באוקטובר 1982) היא רוכבת מקצועית לשעבר באופני כביש ובאופני מסלול הולנדית.
ואן פלוטן נחשבת לאחת הרוכבות החזקות והבולטות בעשורים השני והשלישי של המאה ה-21. היא זכתה במדליית הזהב במרוץ נגד השעון באולימפיאדת טוקיו (2020) ובמדליית הכסף במרוץ כביש באותם משחקים.
היא אלופת העולם במרוץ הכביש (2019 ו-2022), במרוץ נגד השעון (ברגן 2017 ואינסברוק 2018) ומדליסטית הארד במרוץ נגד השעון (הרוגייט 2019).
בילדותה, ואן פלוטן שיחקה כדורגל, התעמלה, רכבה על סוסים – ורכבה על אופניה לבית הספר.
ואן פלוטן למדה מדעי בעלי החיים והתמחתה בזואונוסיס ואפידמיולוגיה באוניברסיטת ווגנינגן וסיימה תואר שני באפידמיולוגיה בשנת 2007. בשנת 2005, הרופא שלה המליץ לה להתחיל לרכוב על אופניים בעקבות פציעה בברך במשחק כדורגל.
מחוץ לרכיבה על אופניים, חיה ואן פלוטן חיים צנועים, נהנית מצלילה, צפייה בכדורגל וממשחק עם חברים במשחק הלוח המתיישבים של קטאן.
ורינדן ואן הט פלטלנד (2008)
ואן פלוטן הצטרפה לקבוצה ההולנדית ורינדן ואן הט פלטלנד בשנת 2008, היא סיימה שביעית באליפות הולנד.
ואן פלוטן הצטרפה לקבוצת די.אס.בי בנק – נדרלנד בלוייט (בהמשך נקראה ראבו באנק), היא סיימה במקום העשירי באליפות הולנד, ובמקום השביעיי בהולנד ליידיז טור .
2010: ניצחון ברונדה ון דרנט
ואן פלוטן סיימה במקום העשירי ברונדה ון פלנדרן, וניצחה במרוץ החד-יומי רונדה ון דרנט .
היא ניצחה בקטע השני וסיימה שנייה בדירוג הכללי במרוץ הקטעים גרסיה – אורלובה .
ואן פלוטן ניצחה גם בקטע החמישי במרוץ אמקומין יוזקל בירה , וסיימה שנייה במרוץ כולו.
היא הגיעה למקום התשיעי באליפות הולנד, ורביעית באליפות הולנד במרוץ נגד השעון.
היא ניצחה במרוץ הקטעים לה רוט דה פראנס , לאחר שהקדימה את ז'ודיט ארנדט ואת אולגה זבלינסקיה.
2011: ניצחון ברונדה ון פלנדרן ובגרנד פרי דה פלואה
בתחילת העונה ניצחה ואן פלוטן במרוץ החד-יומי היוקרתי, רונדה ון פלנדרן, לאחר שהקדימה את טטיאנה אנטושינה ואת מריאנה ווס.
היא סיימה שישית בלה פלש ואלון , וסיימה שמינית באליפות הולנד.
היא ניצחה במרוץ החד-יומי גרנד פרי דה פלואה ובמרוץ החד-יומי וארגארדה בשוודיה.
ניצחה את קטע הפרולוג והקטע השני בפסטיבל לוקסמבורג לאופניים , וסיימה במקום השני הכללי.
היא ניצחה את קלאסיקת ולקנבורג , ואת מרוץ דורפנאומלופ.
ב-20 באפריל, הפכה לסגנית הולנד בנגד שעון, ושלושה ימים אחר כך הפכה לאלופת הולנד במרוץ כביש.
היא סיימה במקום ה-14 באולימפיאדת לונדון (2012), לאחר שחברתה לנבחרת, מריאנה ווס, זכתה במדליית הזהב.
היא ניצחה את הפרולוג בג'ירו טוסקנה, ניצחה את קטגוריית המאיצים וסיימה במקום השישי הכללי.
ואן פלוטן סיימה רביעית באומלופ הט ניוסלבד, וסיימה חמישית ברונדה ון פלנדרן.
היא ניצחה את הפרולוג במרוץ פסטיבל לוקסמבורגיוס, וניצחה את הקטע השלישי בטור טורינגה–רונדפארט.
היא ניצחה את הקטע השישי בטרופי ד'אור פמינין.
2014: אלופת הולנד בנגד השעון וניצחון בטור של בלגיה
ואן פלוטן פתחה את עונת 2014 עם מקום תשיעי במרוץ האומלופ הט ניוסלבד, ב-6 באפריל, היא סיימה חמישית במרוץ הרונדה ון פלנדרן.
ואן פלוטן ניצחה את אליפות הולנד בנגד השעון, לאחר שקבעה זמן של 30:22 דקות.
היא סיימה רביעית באליפות הולנד במרוץ כביש, וניצחה את קטע הפרולוג במרוץ הג'ירו – רוסה.
בסופו של דבר, סיימה ואן פלוטן במקום השמיני הכללי, 7:16 דקות ממריאנה ווס המנצחת.
היא ניצחה את שני הקטעים הראשונים בטור של בלגיה, וגם את קטע נגד השעון הקבוצתי ביחד עם קבוצתה.
היא ניצחה את המרוץ בפער של 27 שניות מאנה ואן דר ברחן השנייה.
ואן פלוטן הצטרפה לעונה אחת בלבד לקבוצה השווייצרית ביגלה, היא סיימה תשיעית במרוץ הסטראדה ביאנקה.
וסיימה רביעית ברונדה ון פלנדרן, ושנייה בלה פלש ואלון.
היא סיימה שנייה בפסטיבל לוקסמבורגיוס, וניצחה את הקטע הראשון במרוץ איוסקל אמקומין.
ואן פלוטן זכתה במדליית הארד בהמשחקים האירופיים בנגד השעון, וסיימה שביעית במרוץ הכביש.
היא סיימה שלישית גם באליפות הולנד במרוץ הכביש, ושישית בנגד השעון באליפות הולנד.
היא ניצחה את קטעי הפרולוג גם בג'ירו – רוסה וגם בג'ירו טוסקנה.
2016: התאונה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, וניצחון בטור של בלגיה
ואן פלוטן הצטרפה לקבוצה האוסטרלית "אוריקה" (בהמשך נקראת מיצ'לטון – סקוט),
היא סיימה שביעית בסטראדה ביאנקה, שמינית במרוץ טרופאו אלפרדו בינדה, שישית בגנט – וולגם, ושביעית ברונדה ון פלנדרן.
היא ניצחה את קטע הפרולוג בפסטיבל אלסי ג'ייקובס (פסטיבל לוקסמבורגיוס לשעבר), וניצחה את קטע נגד השעון במרוץ אונסטיינר – ראדספורטייג', היא ניצחה את אליפות הולנד בנגד השעון.
במהלך אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, בזמן שהובילה את מרוץ הכביש שהיה לקראת סיום ורכבה במורד, נפלה ואן פלוטן, במה שנראה בתחילה כתאונה חמורה מאוד ונאלצה לפרוש מהמרוץ.
חברתה לנבחרת, אנה ואן דר ברחן זכתה במדליית הזהב.
ואן פלוטן חזרה חודש מאוחר יותר, וניצחה את קטע הפרולוג ואת הקטע השלישי בטור של בלגיה, ואת המרוץ כולו.
2017: אלופת העולם בנגד השעון
עונת 2017 נחשבת לאחת העונות האיכותיות בקריירה של ואן פלוטן, זה התחיל עם ניצחון במרוץ קאדל אוונס דרך האוקיינוס הגדולה.
היא סיימה חמישית בסטראדה ביאנקה, חמישית בלייז'–בסטון–לייז' וחמישית ברונדה ואן דרנט.
היא סיימה רביעית ברונדה ון פלנדרן, רביעית במרוץ אמסטל גולד, ורביעית בלה פלש ואלון.
ואן פלוטן ניצחה את המרוץ החד יומי, דוראנגו-דוראנגו.
היא ניצחה את הקטע הרביעי במרוץ אמקומין, וסיימה במקום השני הכללי.
היא שמרה על תוארה כאלופת הולנד בנגד השעון, לאחר שניצחה את אלן ואן דייק ב-3 שניות.
בג'ירו – רוסה, היא ניצחה את הקטע השני והחמישי.
סיימה במקום השלישי הכללי, וניצחה את קטגוריית המאיצות והמטפסות במרוץ.
היא ניצחה את מרוץ לה קורס בי טור דה פראנס, אחרי שהקדימה את ליזי דייגנן ב-43 שניות.
היא ניצחה את מרוץ בוולס רנטאל ליידיז, וניצחה את הקטע השלישי ואת קטע הפרולוג במרוץ.
ב-19 בספטמבר, היא הפכה לאלופת העולם בנגד השעון, לאחר שהקדימה את אנה ואן דר ברחן ב-12 שניות.
במרוץ הכביש, סיימה במקום הרביעי.
2018: אלופת העולם בפעם השנייה ברציפות בנגד השעון, סגנית אלופת העולם ברדיפה אישית, ניצחון בג'ירו – רוסה
ואן פלוטן ניצחה את הקטע השני בהראלד סאן טור.
היא סיימה חמישית בדוואר דור פלנדרן, שלישית ברונדה ון פלנדרן, רביעית בלה פלש ואלון, ושלישית בלייז'–בסטון–לייז'.
בנוסף לכך היא סיימה שנייה במרוץ דוראנגו-דוראנגו.
היא ניצחה את הקטע השני בטור הספרדי, אמקומין.
היא ניצחה לראשונה את הג'ירו – רוסה, תוך כדי שהיא מראה עליונות על יריבותיה ומנצחת בפער של 4:12 דקות מאשלי מולמן הדרום אפריקאית שסיימה שנייה.
בנוסף לכך, ואן פלוטן ניצחה את הקטע השביעי, התשיעי, והעשירי במרוץ.
היא ניצחה את לה קורס בי טור דה פראנס, לאחר שעקפה את אנה ואן דר ברחן במטרים האחרונים במרוץ.
היא ניצחה את קלאסיקת וינבנדאל, ואת טור בוולס ליידיז (ניצחה גם שלושה קטעים, ואת דירוג המאיצות).
ואן פלוטן שמרה על תוארה כאלופת העולם בנגד שעון, לאחר שהקדימה שוב את אנה ואן דר ברחן, הפעם ב-30 שניות.
היא סיימה שביעית במרוץ הכביש, שהפעם ואן דר ברחן ניצחה.
היא זכתה במדליית הכסף ברדיפה אישית.
ואן פלוטן סיימה רביעית באומלופ הט ניוסלבד.
היא ניצחה את מרוץ סטראדה – ביאנקה, ואת מרוץ לייז'-בסטון-לייז'.
היא סיימה שנייה בלה פלש ואלון, ברונדה ון פלנדרן, ובמרוץ אמסטל גולד.
היא ניצחה את אליפות הולנד בנגד השעון, וניצחה את מרוץ ג'ירו – רוסה, ואת קטעים ארבע וחמש במרוץ.
בנוסף לכך, ניצחה את קטע הפרולוג בטור בוולס ליידיז.
באליפות העולם שנערכה ביורקשייר שבאנגליה, היא סיימה שלישית במרוץ נגד השעון, וניצחה במירוץ הכביש לאחר בריחת יחיד יוצאת דופן של מעל ל-100 קילומטרים.
ב-2020, פתחה את העונה עם ניצחון באומלופ הט ניוסבלד והמשיכה בכושר שיא את העונה לאחר סיום פגרת הקורונה, כשניצחה שלושה מרוצים חד יומיים ברצף בספרד, Emakumeen Nafarroako Klasikoa, Clasica Femenina Navarra, Durango-ו-Durango Emakumeen Saria.
בעונת 2021, ואן לויטן הצטרפה לקבוצת מוביסטאר.
היא התחילה את העונה בזכייה בסבב פלנדריה לנשים, 10 שנים לאחר הניצחון הראשון שלה.
ביולי, היא הייתה אחת מארבע רוכבות אופניים הולנדיות שהתחרו במרוץ הכביש האולימפי לנשים בן 137 ק"מ בטוקיו, שם זכתה במדליית הכסף במרוץ, וחצתה את קו הסיום 75 שניות אחרי אנה קיסנהופר האוסטרית.
כשנותרו כ-60 קילומטרים למרוץ, ואן לויטן נפלה מאופניה, אך הצטרפה שוב למרוץ.
ההאצה שלה ב־2.1 קילומטרים האחרונים הבטיחה לה את המקום השני.
כאשר ואן לויטן סיימה את המרוץ, היא חגגה במחשבה שניצחה, מכיוון שלא הייתה מודעת לכך שקיזנהופר נמצאת לפניה.
שלושה ימים לאחר מכן, היא הפכה לאלופה אולימפית על ידי זכייה במדליית הזהב במבחן הזמן (time trial).
היא זכתה בסבב העולמי לנשים של UCI בפעם השנייה, לאחר ניצחונות בתחרות של La Vuelta ו-Ladies Tour של נורווגיה.
באוקטובר, היא נפלה מאופניה ב-Paris Roubaix Femmes הראשון אי פעם, ושברה את עצם הערווה שלה בשני מקומות מה שסיים עבורה את העונה.
בדצמבר זכתה ואן פלוטן בתואר רוכבת השנה ההולנדית בפעם השלישית, לאחר שזכתה בעבר בפרס ב-2017 וב-2019.
2022: טריפל ג'ירו-טור-וולטה, תואר שני במירוץ הכביש העולמי
בשנת 2022, ואן לויטן התחילה את העונה שלה בזכייה בשתי קלאסיקות – אומלופ הט ניוסבלד, וה-ליאז'-בסטון-ליאז' פאם בפעם השנייה.
ביוני, ואן לויטן חתמה על הארכת חוזה לשנה בקבוצת מוביסטאר, מתוך כוונה לפרוש מרכיבה על אופניים בתום עונת 2023. היא זכתה ב-ג'ירו ד'איטליה לנשים השלישי שלה בחודש שלאחר מכן, וזכתה בשני שלבים ובדירוג הנקודות.
מאוחר יותר באותו חודש, היא נבחרה כאחת הפייבוריטיות לפני המרוץ למהדורת הפתיחה של טור דה פראנס לנשים.
במהלך המרוץ, היא סבלה מבעיות בטן בשלב מוקדם, מה שהותיר אותה יותר מדקה מאחורי מובילת המרוץ מריאן ווס לאחר שלושה שלבים.
לאחר שעלתה למקום השמיני הכללי לאחר השלב השישי, ואן לויטן חילקה את המרוץ בשלב הלפני אחרון; לאחר שתקפה בטיפוס הראשון של היום, ה-קול דו פטיט בלון, רק דמי וולרינג הצליחה לעמוד בקצב של ואן לויטן.
לפני הפסגה של הטיפוס הבא, ה-קול דו פלאצרוואסל, ואן לויטן עמדה בכוחות עצמה, לאחר שהתרחקה במהירות מוולרינג.
ואן לויטן נותרה לבדה במשך 62 הקילומטרים הנותרים ובסופו של דבר ניצחה את השלב בלמעלה משלוש דקות ועברה להובלת המרוץ.
בשלב 7 היא הגבירה את הקצב עם התקפת סולו וניצחה בשלב, מה שגם שם אותה בחולצה הצהובה כמובילת המרוץ הכללי ב-3 דקות לפני דמי וולרינג.
למחרת היא חיזקה את ניצחונה, והרחיבה את ההובלה שלה בתהליך; היא תקפה כשנותרו 6 קילומטרים, חלפה על פני הרוכבים הנותרים, וניצחה ב-30 שניות לפני וולרינג.
בדירוג הכללי, ואן לויטן ניצחה בכמעט ארבע דקות מוולרינג, עם רק חמישה רוכבים נוספים בתוך עשר דקות.
היא הפכה לאישה הראשונה שהשלימה דאבל ג'ירו-טור באותה שנה.
בספטמבר, היא זכתה באתגר לה וולטה, וגם ניצחה בשלב השני, בכך השלימה שלשה של ג'ירו-טור-וולטה, הישג שמעולם לא הצליח על ידי רוכב אופניים זכר.
בשבוע שלאחר מכן, ואן לויטן רשמה את התוצאה הגרועה ביותר שלה במבחן הזמן באליפות העולם באופני כביש בוולונגונג, וסיימה במקום השביעי.
שלושה ימים לאחר מכן, ברכיבת שליחות הקבוצתיות המעורבת, ואן לויטן נפלה מאופניה זמן קצר לאחר הזינוק, מה שגרם לה לשבר במרפק וגרם לספק בדבר השתתפותה במרוץ אופני הכביש שלושה ימים לאחר מכן.
בסופו של דבר ואן פלוטן התחילה את המרוץ.
בתחילה רכבה כפועלת עבור מריאנה ווס לקראת הסוף, ואן לויטן, תקפה כשנותרו כ-700 מטר והרחיקה כתריסר רוכבים בשנייה כדי לזכות בחולצת הקשת בענן.
בכך הפכה ואן לויטן לרוכבת הראשונה שזכתה בכתר המשולש של רכיבה על אופניים.
אנליס הוא רומן מאת הסופר האמריקאי דייוויד ריגלהאם שיצא לאור בשנת 2019 ובו מתוארת מציאות שבה אנה פרנק שרדה את השואה.
לצורך כתיבת הספר, דייוויד צפה בראיונות של ניצולי שואה, וביקר במספר מחנות ריכוז.
הוא היה בן 61 כשהוציא את הספר.
זהו הספר השני שהוא כותב.
עלילת הספר מתחקה אחר אנה פרנק.
בספר מתוארת מציאות שבה אנה פרנק שרדה את השואה יחד עם אביה, אוטו פרנק.
אוטו מסתיר את יומנה של ביתו, ולכן מתעורר ביניהם ויכוח.
במהלך הספר אנה מתחילה לעשן יחד עם נער שפגשה.
במהלך הספר אנה נעשית פחות לוחמנית ומשתמשת ביומן שלה כדי להראות לעולם מה קרה לה.
באליפות אירופה שנערכה בספליט, באותה העת יוגוסלביה בשנת 1981 היא זכתה במדליית ארד במשחה שליחות 4X100 מטר חופשי.
באליפות העולם שנערכה בגואיאקיל, אקוודור בשנת 1982 זכתה ורסטאפן ב-3 מדליות, אחת מכל סוג.
מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:59.53 דקות, לפני בירגיט מיינקה מגרמניה המזרחית (2:00.67 דקות) ובת ארצה אנליס מאס (2:00.84 דקות).
מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 55.87 שניות, אחרי בירגיט מיינקה (55.79 שניות) ולפני ג'יל סטרקל מארצות הברית (56.27 שניות).
מדליית ארד, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם אנליס מאס, וילמה ואן ולסן וקוני ואן בנטום בתוצאה של 3:49.59 דקות, אחרי גרמניה המזרחית (3:43.97 דקות) וארצות הברית (3:45.76 דקות).
בתחרות שנערכה באמרספורט, הולנד ב-9 ביולי 1983 קבעה ורסטאפן במשחה ל-50 מטר חופשי שיא עולם חדש של 25.64 שניות, שיפור לשיא בן 5 חודשים וחצי של דארה טורס מארצות הברית (25.69 שניות), שיאה זה החזיק מעמד כחודש ונשבר על ידי דארה טורס (25.62 שניות).
כחודש וחצי לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה ברומא, איטליה בסוף אוגוסט אותה שנה היא זכתה ב-3 מדליות במשחי שליחות, 2 כסף ו-1 ארד.
מדליות כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ומדליית ארד במשחה שליחות 4X200 מטר חופשי.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכתה ורסטאפן ב-3 מדליות, כסף ו-2 ארד.
מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם אלס פוסקס, דסי ריירס וקוני ואן בנטום בשיא הולנד חדש של 3:44.40 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא אמריקה חדש של 3:43.43 דקות ולפני גרמניה המערבית שאף היא קבעה שיא לאומי חדש של 3:45.56 דקות.
כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 55.94 שניות.
מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 56.08 שניות, אחרי קרי סטיינסייפר וננסי הוגסהד מארצות הברית שקבעו תוצאה זהה של 55.92 שניות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:01.56 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 1:01.50 דקות
באליפות אירופה שנערכה בסופיה, בולגריה בשנת 1985 היא זכתה במדליית ארד במשחה שליחות 4X100 מטר חופשי.
באליפות העולם שנערכה במדריד, ספרד בשנת 1986 היא זכתה ב-3 מדליות ארד, כולן במשחי שליחות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 26.08 שניות ופעמיים במקום שמיני, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 57.01 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 56.82 שניות ועלתה שלישית למשחה הגמר ובמשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:02.65 דקות ולא הצליחה להגן על תוארה.
בנה הוא שחקן הכדורגל המקצועני וינסנט יאנסן מלך שערי ליגת העל ההולנדית:
בשנת 1982 נבחרה ורסטאפן לספורטאית השנה בהולנד.
אנליין קריאל היא דוגמנית ושחקנית דרום אפריקאית.
קריאל נולדה בפרטוריה ולה שני אחים, לאחר התיכון היא למדה דרמה באוניברסיטת פרטוריה.
בהיותה סטודנטית זכתה בתואר "מיס דרום אפריקה", בתחרות מיס עולם 1974 הייתה הסגנית הראשונה, לאחר ארבעה ימים הזוכה הלן מורגן הודחה מהתואר והיא הוכתרה כמיס עולם.
בתקופה זו שרר משטר אפרטהייד בדרום אפריקה והייתה מחאה בתקשורת על כהונתה כמיס עולם, במסגרת החרם שהיה עליה מספר מדינות וביניהן בריטניה סירבו לקבל אותה כמיס עולם כחלק ממסעותיה ברחבי העולם, הזמרת שירלי באסי אף היא מחתה נגדה.
לאחר מכן היא פיתחה קריירת דוגמנות ועבדה באיטליה במשך חמש שנים, היא גם הופיעה בפרסום לבירה האיטלקית "Peroni Brewery".
ב-1976 הופיעה בעירום במגזין הדרום אפריקאי "Sunday Times".
בנוסף היא גם עסקה בדוגמנות בפריז ובניו יורק תחת סוכנות הדוגמנות עלית של ג'ון קזאבלנקס.
כזמרת היא הוציאה ב-1981 את הסינגל "He Took Off My Romeos".
כשחקנית היא הופיעה במספר סרטים וסדרות טלוויזיה.
אנליט, קומפוננט (בכימיה קלינית) או צורון כימי הוא חומר או מרכיב כימי שמעניין בהליך אנליטי.
החומרים הטהורים ביותר מכונים אנליטים.
לדוגמה: זהב 24 קראט, NaCl, מים וכו'.
במציאות, אף חומר לא נמצא כ-100% טהור באיכותו, ולכן חומר שנמצא כטהור ביותר (עבור מתכות מסוימות, 99% לאחר אלקטרוליזה) מכונה אנליט.
אנליס ז'אן לואיזה ורלינדן (בהולנדית: Annelies Jan Louisa Verlinden; נולדה ב-5 בספטמבר 1978) היא פוליטיקאית בלגית חברת המפלגה הנוצרית-דמוקרטית, שמכהנת מאז 1 באוקטובר 2020 כשרת הפנים של בלגיה.
ורלינדן נולדה ב-5 בספטמבר 1978 במרקסם.
היא למדה משפטים באוניברסיטת אנטוורפן ובאוניברסיטת לוון ולאחר מכן השתתפה בתוכנית למנהיגות באוניברסיטת הרווארד.
היא הוסמכה כעורכת דין והחלה לעבוד בחברת עורכי הדין הבינלאומית DLA Piper.
בהמשך הפכה לראש המחלקה הבלגית בחברה.
היא הצטרפה למפלגה הנוצרית-דמוקרטית ובין 2003–2012 שימשה כמנהיגת תנועת הנוער של המפלגה.
לתקופה קצרה היא שימשה כחברת מועצת העיר שחוטן וב-2004 התמודדה על מקום בפרלמנט, אולם לא נבחרה.
ב-1 באוקטובר 2020 היא נקראה לשמש כשרת הפנים בממשלתו של אלכסנדר דה-קרו.
Nmixx (בקוריאנית: 엔믹스; enmikseu; enmiksŭ; מסוגנן באותיות גדולות; ידועה בעבר בשם JYPn; מבוטאת כ-"אנמיקס") היא להקת בנות דרום קוריאנית שהוקמה על ידי SQU4D, חברת בת של JYP אנטרטיינמנט.
הלהקה מורכבת משבע חברות: לילי, האוון, סוליון, בא, ג'יוו, קיוג'ין וג'יני שעזבה.
הלהקה עשתה את הופעות הבכורה שלה ב-22 בפברואר 2022 עם אלבום הסינגל Ad Mare.
שם הלהקה, "Nmixx", הוא חיבור של האות "N", המייצגת את המילים "now" ("עכשיו"), "new" ("חדש") ו-"next" ("הבא"), עם המילה "mix" ("מיקס"), המסמלת שילוב וגיוון.
חברות הלהקה נחשפו באמצעות סרטוני ריקוד שונים וקאברים לשירים מה-6 באוגוסט עד ל-19 בנובמבר (לפי הסדר: ג'יני, ג'יוו, קיוג'ין, סוליון, בא, האוון ולילי).
ב-26 בינואר 2022 הכריזה JYP אנטרטיינמנט כי שם הלהקה יהיה Nmixx, שכן עד אז נקראה באופן זמני "JYPn".
ב-2 בפברואר הוכרז שהלהקה תקיים את הופעת הבכורה שלה ב-22 בפברואר, במקביל לצאתו של אלבום הסינגל Ad Mare.
ב-18 בפברואר 2022 הודיעה החברה כי הופעת הבכורה הפיזית של הלהקה, שתוכננה במקור ל-22 בפברואר, יום יציאתו של אלבום הסינגל, תידחה ל-1 במרץ לאחר שחברת הלהקה בא אובחנה כחיובית ל-COVID-19.
Ad Mare זכה להצלחה רבה והגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הקוריאני של Gaon.
מתוך האלבום יצא הסינגל המוביל "O.O", שזכה להצלחה גם כן.
האוון (해원) – מנהיגה, זמרת
סוליון (설윤) – זמרת, רקדנית
בא (배이) – זמרת, רקדנית
ג'יוו (지우) – ראפרית, זמרת
קיוג'ין (규진) – ראפרית, זמרת, רקדנית
ג'יני (지니) – ראפרית, רקדנית
שם פרטים מיקומי שיאבמצעדים מכירות תארים קוריאה הדרומית Ad Mare יצא לאור: 22 בפברואר 2022
פורמטים: CD, הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקה 1 KOR: 483,442 KMCA: פלטינה
שם שנה מיקומי שיא במצעדים אלבום קוריאה הדרומית יפןהוט מלזיה סינגפור וייטנאם עולמי Gaon Hot RIM Songs RIAS Songs "O.O" 2022 81 63 42 8 17 16 18 38 138 Ad Mare
שם שנה מיקומי שיאבמצעדים אלבומיםKORGaon 2022 — Gabby's Dollhouse X Nmixx
שם שנה מיקומי שיאבמצעדים אלבום KORGaon 2022 — Ad Mare
האנלים מאת ההיסטוריון והסנאטור הרומי טקיטוס, הם היסטוריה של האימפריה הרומית מתחילת שלטונו של הקיסר טיבריוס ועד סוף שלטונו של הקיסר נירון, כלומר היסטוריה של השנים 14–68 לספירה.
החיבור נכתב בתחילת המאה ה-2 לספירה, והוא האחרון שכתב טקיטוס.
החיבור נשתמר במקוטע ויש בידינו היום רק קצת יותר ממחציתו.
החיבור מהווה מקור חשוב להבנה מודרנית של ההיסטוריה של האימפריה הרומית במהלך המאה ה-1 לספירה.
היסטוריונים מודרניים רואים בחיבור בדרך כלל את המגנום אופוס ("היצירה הגדולה") של טקיטוס, שלדברי ההיסטוריון רונלד מלור , מייצג את "פסגת הכתיבה ההיסטורית הרומית".
חיבורו הגדול האחר של טקיטוס הוא ה"היסטוריות", שנכתב לפני ה"אנלים", אך מהווה את המשכם הכרונולוגי.
התקופה המכוסה על ידי ה"היסטוריות" מתחילה בתחילת שנת 69 לספירה, כלומר שישה חודשים לאחר מותו של נירון, וממשיכה עד מותו של הקיסר דומיטיאנוס בשנת 96.
שני החיבורים הללו הם חיבוריו ההיסטוריים הגדולים של טקיטוס, והם מקיפים 82 שנה רצופות.
פליניוס הצעיר, חברו של טקיטוס, התייחס ל"היסטוריות שלך" כשכתב לטקיטוס על חיבורו המוקדם יותר.
לא ידוע מתי התחיל טקיטוס לכתוב את האנלים, אבל הוא כבר עסק בכתיבתם בשנת 116.
הוא כתב את החיבור כנראה בשנותיו האחרונות של הקיסר טראיאנוס והראשונות של הקיסר אדריאנוס.
לא ידוע אם סיים את החיבור ופרסם אותו בחייו.
ה"היסטוריות" וה"אנלים" הסתכמו יחד ב-30 ספרים, וחלק מהחוקרים חלוקים לאיזה מהחיבורים לייחס כמה מהספרים.
באופן מסורתי 14 מיוחסים ל"היסטוריות" ו-16 ל"אנלים".
הירונימוס (המאה ה-4) התייחס ל-30 הספרים הללו.
ספר 5 חסר ברובו, ספר 11 חסר הרבה בתחילתו, וספר 16 חסר הרבה בסופו.
ספרים 1–6 מקיפים את שנות שלטונו של הקיסר טיבריוס (14–37 לספירה), אולם ספר 5 חסר ברובו.
ספרים אלה מחולקים בצורה מסודרת לשתי קבוצות של שלושה ספרים, התואמים את השינוי באופי האקלים הפוליטי במהלך התקופה.
ספרים 7–12 מוקדשים לתקופת שלטונם של הקיסרים קליגולה וקלאודיוס.
ספרים 11 ו-12 מכסים את התקופה מהבגידה של מסלינה ועד סוף שלטונו של קלאודיוס.
ספרים 13–16 מכסים את שלטונו של נירון וספר 16 נקטע באמצע שנת 66 לספירה.
בכך נותר אבוד החומר שכיסה את השנתיים האחרונות של שלטונו של נירון.
בשל קטיעת החיבור, לא ידוע בוודאות מה היה היקף החיבור ובמה נסתיים.
אולם מאחר שספר 6 מסתיים במותו של טיבריוס, וספר 12 מסתיים במותו של קלאודיוס, ניתן להניח שטקיטוס בנה את ה"אנלים" בחטיבות של שישה ספרים.
ומכאן ניתן לשער כי גם החטיבה השלישית, המתחילה בספר 13, ועסקה בתקופת שלטונו של נירון, אמורה הייתה להיות בת 6 ספרים, ואם כך הרי שהיו בסך הכל 18 ספרים ב"אנלים", במידה וטקיטוס אכן השלים את כתיבת החיבור.
אף שהחיבור מתחלק לשלוש חטיבות החופפות את תקופות שלטונם של הקיסרים טיבריוס, קליגולה וקלאודיוס, ונירון, הוא אינו מהווה קובץ מונוגרפיות או ביוגרפיות, אלא היסטוריה שנתית של הקיסרות, לפי סדר האירועים.
ספר נושאים 1 מותו והלווייתו של אוגוסטוס; עלייתו לשלטון של טיבריוס.
דרוסוס ומרד הלגיונות הפאנוניים .
גרמניקוס ומרד הלגיונות הגרמנים .
2 המלחמה בגרמניה נמשכת .
ליבו דרוסוס, פיסו ואסיניוס גאלוס מתנגדים לטיבריוס.
גרמניקוס נשלח לאסיה הקטנה, ולאחר מכן מת.
פוליטיקה פנימית ועניינים חוקיים של רומא.
עלייתו של סיאנוס, שמרעיל את דרוסוס.
4 המרד של טקפרינס מסתיים.
טיבריוס נוטש את הבירה עבור קמפניה.
שריפה על גבעת קאיליוס ברומא.
גינוי של טיטיוס סבינוס (Titius Sabinus).
5 מותה של הקיסרית ליוויה (ספר לא שלם).
שריפה על גבעת אוונטינוס ברומא.
קורבולו מיישב מרד פריזי .
12 קלאודיוס נישא בשנית, ומאמץ את נירון.
הפלישה לבריטניה נמשכת במערכה נגד קרטקוס (Caratacus).
13 נירון הופך לקיסר, רצח בריטניקוס.
המשך הבעיות עם פרתיה לגבי ארמניה.
רומא חווה אסון בארמניה, ניצלת על ידי קורבולו.
מלחמות עם ובין גרמנים נמשכות.
14 נירון רוצח את אמו אגריפינה.
קורבולו משפר את מהלך רומא בארמניה.
בבריטניה, המרד האיקני תחת הנהגת בודיקה.
משפטים פליליים וטיהורים פוליטיים ברומא.
רצח רובליוס פלאוטוס ואוקטביה .
15 תבוסה רומית בארמניה, על אף שמוצגת כניצחון; לאחר מכן, לעומת זאת, יישוב תביעות נוסף עם פרתיה, שבו המלך הארמני טירידאטס נוסע לרומא כדי להפוך לווסל של רומא.
16 נירון קושר נגד סטואיקנים.
לצורך כתיבת ההיסטוריה של ימי היורשים היולו-קלאודיים של אוגוסטוס, חייב היה טקיטוס להשתמש במקורות כתובים.
אלה כללו את כתביהם של ההיסטוריונים שקדמו לו, ולדברי טקיטוס הוא בחר מהם את המהימנים ביותר (לעומת היסטוריונים שהתחנפו לשלטון הקיסרי של זמנם או שהתנקמו בו לאחר מכן).
הוא הסתייע גם במקורות ראשוניים, כגון נאומים ופרוטוקולים של הסנאט הרומי.
חוקרים מודרניים מאמינים כי בהיותו סנאטור רומי, הייתה לטקיטוס גישה ל-Acta Senatus – הרשומות של הסנאט, שסיפקו בסיס מוצק לחיבורו.
טקיטוס כולל בחיבור נאומים אותנטיים למדי, אך גם נאומים ומכתבים פיקטיביים.
עם זאת, נאומים פיקטיביים הם חלק מהמוסכמה של ההיסטוריוגרפיה של העת העתיקה.
טקיטוס גם לפעמים אינו מדייק ואף טועה, אך בדרך כלל הוא מדייק יותר מכל היסטוריון אחר שכתב על התקופה וכתביו הגיעו לידינו.
בכמה מקרים מביא טקיטוס עניינים שלטענתו לא הוזכרו על ידי היסטוריונים אחרים.
מתוך השוואה לסווטוניוס וקסיוס דיו, נראה שהתעלם ממספר דברים לא מבוססים שהיסטוריונים אחרים הציגו כעובדות.
לעיתים הוא מפריך ודוחה שמועות שאין להן אסמכתא בכתבי ההיסטוריונים.
הוא בוחר להכריע בעד ידיעה או דעה כלשהי כאשר ההיסטוריונים המהימנים נוטים לאותו צד, אבל בוחר שלא להכריע כאשר יש מחלוקת בין ההיסטוריונים המהימנים עצמם, ואינו מכריע נגד הסכמה כלשהי בין ההיסטוריונים.
טקיטוס תיעד מערכת שלטון אימפריאלית רומית, ובחר להתחיל את חיבורו עם מותו של אוגוסטוס קיסר בשנת 14 לספירה, וירושת השלטון על ידי טיבריוס.
טקיטוס כותב מחדש את ההיסטוריה של הקיסרים יורשי אוגוסטוס, ותוך כדי כך מפרש מחדש באופן ביקורתי את תולדות התקופה הזאת מנקודת המבט של דורו שלו ולאור ניסיונו האישי.
כמו ב"היסטוריות", טקיטוס ממשיך בתזה שלו בדבר נחיצותו של הפרינקיפט.
הוא כותב שוב שאוגוסטוס נתן שלום למדינה אחרי שנים של מלחמת אזרחים, אבל מצד שני הוא מראה את הצד האפל של החיים תחת שלטון הקיסרים.
תולדות ראשיתו של הפרינקיפט הן גם תולדות סופו של החופש הפוליטי שהאצולה הסנאטורית, אותה ראה טקיטוס כדקדנטית מבחינה מוסרית, מושחתת ומתרפסת בפני הקיסר, נהנתה תקופת הרפובליקה.
באנלים שיפר טקיטוס עוד יותר את סגנון הדיוקנאות שהשתמש בו היטב ב"היסטוריות".
הדיוקן הטוב ביותר הוא אולי זה של טיבריוס, המתואר בצורה עקיפה, ומצויר בהדרגה, עם אבחנות ופרשנות המשלימות פרטים.
טקיטוס מציג את טיבריוס ואת נירון כרודנים שגרמו לפחד בקרב נתיניהם.
אבל בעוד שטקיטוס רואה את טיבריוס כמי שהיה פעם אדם גדול, הוא מחשיב את נירון כבזוי.
כתיבתו של טקיטוס מיוחדת בתיאור דרמטי של האירועים וירידה למשמעותם הפוליטית והמוסרית.
לחיבור מבנה קוהרנטי וטקיטוס ניכר בכושר ביטוי מלוטש.
תיאורו הדרמטי מכוון לעורר פאתוס.
השקפתו טראגית אך לא סנטימנטלית.
לפי תפיסתו, עניינה של ההיסטוריה בדברים חשובים בלבד, ולפי דעתו אינה צריכה לכלול סיפורי בדים שתפקידם לשעשע את הקורא.
בהתאם לכך, הוא מקפיד להתרחק מכל דבר טריוויאלי, וולגרי, מגונה, גרוטסקי או פנטסטי, ולשונו וסגנון כתיבתו בהתאם.
הוא כותב מתוך השקפה מפוכחת וספקנית.
בחיבור יש הומור, סאטירה ואירוניה, אך גם קדרות ומרירות.
אף על פי שטקיטוס מתייחס לחלק מחיבורו כאל "האנלים שלי", הכינוי המקובל של החיבור, "אנלים", לא ניתן על ידי טקיטוס עצמו, אלא נובע ממבנה החיבור, של שנה אחר שנה.
השם שנמסר בכתב היד העיקרי שבידינו הוא "ממותו של אוגוסטוס האלוהי" (Ab Excessu divi Augusti), או "ספרי היסטוריה ממותו של אוגוסטוס האלוהי" ().
מקורם של כתבי היד המכילים את האנלים בתקופת הרנסאנס.
בעוד שהחוקר האיטלקי פוג'ו ברצ'וליני (1380–1459) גילה שלושה חיבורים קטנים במנזר הרספלד בגרמניה בשנת 1425, זנובי דה סטראדה (שמת ב-1361) כנראה גילה מוקדם יותר את ספרי האנלים 11–16 במנזר מונטה קאסינו, שם התגורר זמן מה.
העותקים של האנלים במונטה קאסינו הועברו כנראה לפירנצה על ידי ג'ובאני בוקאצ'ו (1313–1375), ידידו של דה סטראדה, שגם לו מיוחס גילויים במונטה קאסינו.
פרנסיס ניוטון מציין כי סביר להניח שהאנלים 11–16 היו במונטה קאסינו במהלך המחצית הראשונה של שלטונו של אב המנזר דסידריוס (Desiderius; 1058–1087), שהפך מאוחר יותר לאפיפיור ויקטור השלישי.
אנלים 1–6 התגלו אז באופן עצמאי במנזר קורווי בגרמניה בשנת 1508 על ידי ג'ובאני אנג'לו ארצ'ימבולדי , לאחר מכן הארכיבישוף של מילאנו, ופורסמו לראשונה ברומא בשנת 1515 על ידי ברואלדוס , בפקודת האפיפיור לאו העשירי, אשר לאחר מכן הפקיד את כתב היד בספרייה המדיקיאנית בפירנצה.