tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
דיוורס נולד ב-8 בספטמבר 1887 בעיר יורק שבפנסילבניה.
הוא היה בנם הבכור של פיליפ ואלה קייט דיוורס, ומשפחתו הייתה ממוצא מעורב אירי-גרמני.
מגיל צעיר הוא התבלט כנער חרוץ ותחרותי.
בשנת 1905 הוא התקבל לאוניברסיטת ליהיי מתוך כוונה ללמוד הנדסה, אולם שוכנע להיכנס ללימודים באקדמיה הצבאית של ארצות הברית (וסט פוינט).
הוא סיים את לימודיו בשנת 1909, במקום ה-39 מתוך 103 במחזורו.
בין חבריו לספסל הלימודים נמנו ג'ורג' פטון, ויליאם סימפסון ורוברט אייכלברגר.
הוא הוצב כלוטננט שני ברגימנט ארטילריית השדה ה-4. ב-11 באוקטובר 1911 הוא נישא לג'ורג'י הייז ליון, אחייניתו של מפקד הגדוד שלו.
היא ילדה לו בת אחת, פרנסס, אשר נולדה ב-20 ביולי 1917. בדצמבר 1912 נשלח חזרה לווסט פוינט כדי ללמד מתמטיקה.
הוא גם ניהל את נבחרות הבייסבול והכדורסל של הצוערים, ובין שחקני הבייסבול שלו נמנו עומר בראדלי ודווייט אייזנהאואר.
ב-1 באפריל 1916 הועלה לדרגת לוטננט ראשון.
באוגוסט של אותה שנה הועבר לרגימנט ארטילריית השדה ה-9 ומונה למפקד סוללה.
ב-15 במאי 1917, לאחר כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה, הועלה דיוורס לדרגת קפטן.
ב-5 באוגוסט הועלה לדרגת מייג'ור, אולם לא לקח חלק בקרבות.
ב-10 בדצמבר של אותה שנה מונה כמדריך בבית ספר צבאי, וב-30 ביולי 1918 הועלה לדרגת לוטננט קולונל.
ב-24 באוקטובר הועלה לדרגת קולונל ומונה לראש המטה של רגימנט ארטילריית השדה ה-9. בספטמבר של אותה שנה הובטח לו שימונה כמפקד רגימנט ארטילריית השדה ה-60 שהיה אמור להישלח לחזית המערבית, אולם ב-11 בנובמבר חתמה הקיסרות הגרמנית על שביתת הנשק והמלחמה הסתיימה, כך שכל הצווים בוטלו.
ב-5 במרץ 1919 הוא מונה כפיצוי למפקד רגימנט ארטילריית השדה ה-1. בעקבות סיום המלחמה, בוטלו כל הדרגות שהוענקו לו בשעת חירום, והוא הוחזר לדרגת קפטן.
במאי הוא נשלח לצרפת לשלושה חודשים, ולמד בבית ספר של צבא צרפת בעיר טריר, על טכניקות הארטילריה של הגרמנים והצרפתים במהלך המלחמה.
ב-1 ביולי 1920 הוא הועלה חזרה לדרגת מייג'ור, ורק ב-26 בפברואר 1934 הוחזר לדרגת לוטננט קולונל, וב-1 ביולי 1938 לדרגת קולונל.
ב-1 במאי 1940, בהמלצתו האישית של ג'ורג' מרשל, קודם דיוורס לדרגת בריגדיר, בגיל 52 בלבד.
הוא הפך בכך לבריגדיר הצעיר ביותר בצבא ארצות הברית.
ב-1 באוקטובר 1940 הוא הועלה לדרגת מייג'ור גנרל, וקיבל פיקוד על הדיוויזיה ה-9. הוא אימן את הדיוויזיה שלו בצפון קרוליינה, ופעל להגדלתה ולבניית מגורים חדשים עבור אנשיה.
ב-1 באוגוסט 1941 הוא מונה למפקד בית הספר לשריון של צבא ארצות הברית.
במסגרת תפקידו זה הוא היה אחראי על פיקוח, ארגון והדרכת הדיוויזיות המשוריינות של הצבא וגדודי הטנקים ביחידות חיל הרגלים והפרשים.
רשמית היה חיל השריון כפוף למטה הכללי של צבא היבשה, אולם בפועל המטכ"ל התקשה לשלוט בחיל השריון.
דיוורס דיווח במסגרת תפקידו ישירות לראש מטה צבא ארצות הברית ג'ורג' מרשל.
באותה תקופה כלל חיל השריון האמריקני שתי דיוויזיות שריון מבצעיות: ה-1 וה-2, וגדוד שריון אחד (גדוד הטנקים ה-70).
שתי הדיוויזיות השתתפו בתמרוני לואיזיאנה בחודשי אוגוסט וספטמבר 1941, ובתמרוני קרוליינה בנובמבר של אותה שנה.
למרות ההצלחות היחסיות, אנשי חיל השריון גילו חוסר מוכנות, ונחשפו ליקויים רבים בתפעול הטנקים.
דיוורס ייחס את הבעיות לביצועים ירודים של קצינים זוטרים, ולחוסר תיאום בין חיל השריון, חיל הרגלים והארטילריה.
כמו כן, התמרונים הוכיחו כי הטנקים של צבא ארצות הברית פגיעים יחסית.
היו שטענו שכדי להתמודד עם הבעיה יש להקים גדודי נ"ט נפרדים, בעוד דיוורס החזיק בדעה שהדרך הטובה ביותר להגן על הטנק הוא להפוך אותו לטנק טוב יותר.
מרשל קיבל את הדעה הראשונה, והוחל בהקמת גדודי נ"ט.
במציאות התברר עד מהרה שדיוורס צדק, ורוב הפגיעות שספגו הטנקים האמריקניים היו מידי הטנקים של מדינות הציר, ולאו דווקא ממשחיתי הטנקים.
כמו כן דיוורס לא אהב את הטנקים שהיו בשימוש בצבא האמריקני באותו הזמן, M2, מכיוון שהם היו קלים מדי וחמושים בתותח בקוטר 37 מ"מ בלבד.
דיוורס נוכח ביעילות של הפאנצרים הגרמניים שרמסו את צבאות פולין וצרפת, וחפץ בפיתוחו של טנק בינוני עם תותח בקוטר של 75 מ"מ.
בהתאם לכך הוחל בפיתוח הM3 לי.
דיוורס בדק את הטנקים זמן קצר לאחר שיצאו מפס הייצור, ולא התרשם כלל.
התותח שבטנק אכן היה מעולה, אך דרך הצבתו בטנק מנעה כל סיכוי לשימוש יעיל בלחימה מול טנקים: תותח ה־75 מ"מ הוצב בתובה עצמה, בצד ימין.
המתלה שבו הוצב אפשר תזוזה של מעלות בודדות ימינה או שמאלה.
על מנת לפצות על כך הותקן צריח קטן עם תותח 37 מ"מ, שאכן הצליח להסתובב היטב, אך הוסיף לטנק גובה רציני והפך אותו למטרה נייחת.
הטנקים הוענקו לצבא בריטניה במהלך קרב גזאלה, והתברר שהם מסוגלים לנפץ את השריון של הטנקים הגרמניים ממרחק של 400 מטר.
הישג זה אכן היה מרשים, אולם לא פיצה על כך שהפאנצרים הגרמניים יכלו לפגוע בטנקי הלי ממרחק גדול בהרבה.
לפיכך עוד בזמן הייצור, החלו בתכנון של טנק טוב יותר.
דיוורס היה תומך נלהב בייצורו והכנסתו לשימוש של M4 שרמן, וביקר בעצמו במפעלים שבו יוצר.
ב-7 בדצמבר 1941 ביצעה האימפריה היפנית את ההתקפה על פרל הארבור שבעקבותיה הכריזו גרמניה ויפן מלחמה על ארצות הברית, וזרקו אותה למלחמה לא מוכנה בעליל.
ראשי הצבא האמריקני שהכירו באיכות השריון הגרמני, חפצו בהקמתן של כמה שיותר דיוויזיות שריון אמריקניות.
בפברואר הוקמה הדיוויזיה המשוריינת ה-6, ובמרץ הוקמה הדיוויזיה המשוריינת ה-7. התוכנית הייתה שאחת מכל חמש דיוויזיות שמוקמות, תהפוך לדיוויזיית שריון, מה שאומר שעד סוף שנת 1943 היו צפויות להיות לצבא האמריקני בין 50 ל-60 דיוויזיות משוריינות.
ב-6 בספטמבר 1942 הועלה דיוורס לדרגת לוטננט גנרל, והפעל עליו לחץ כבד להגדיל את הקצב.
בשל כך, באה הכמות על חשבון האיכות, ודיוויזיות הטנקים האמריקניות היו מוצלחות פחות מהגרמניות.
דיוורס מינה את ג'ורג' פטון, אז מפקד הקורפוס המשוריין ה-1, למפקד "המרכז לאימוני מדבר" בגבול קליפורניה-אריזונה, והורה לו לאמן את דיוויזיות השריון בשטח מדברי כהכנה לשליחתם לחזית בצפון אפריקה.
הוא ביקר את הכוחות האמריקניים והבריטיים שלחמו במבצע לפיד, והעיר הערות ביקורתיות כל כך, עד שמפקד כוחות בעלות הברית באזור, דווייט אייזנהאואר, חשד שמרשל שלח את דיוורס להחליף אותו.
ב-3 במאי 1943 נהרג בתאונת מטוס פרנק מקסוול אנדרוס, קצין המבצעים האמריקני בזירה האירופית (ETOUSA), ומרשל מינה את דיוורס לתפקיד במקומו.
ב-9 במאי הגיע דיוורס לאנגליה, שם היה הבסיס שלו.
תפקידו העיקרי היה סיוע בתכנון מבצע אוברלורד ותיאום ההפצצות המשולבות עם חיל האוויר המלכותי.
דיוורס התנגד לכך שיחידות אמריקניות הקטנות מקורפוס יוכפפו לפיקוד זר, על פי מה שהוא כינה "עיקרון פרשינג".
ב-28 ביולי 1943 ביקש אייזנהאואר, שהיה קצין המבצעים בזירת הים התיכון (MTOUSA), ארבע קבוצות של מטוסי B-17 מבצר מעופף לצורך פלישת בעלות הברית לאיטליה (מבצע מפולת שלגים).
דיוורס סירב בטענה שהמטוסים המדוברים הם כשליש מכוחו של חיל האוויר השמיני של ארצות הברית, והעברתם תשפיע קשה על ההפצצות המשולבות.
הוא זכה לתמיכה בנושא זה מצד קצינים בריטיים.
אייזנהאואר הזועם ערער בפני מרשל, שלמרבה ההפתעה תמך בדיוורס.
באוגוסט ביקש אייזנהאואר לשמור אצלו שלוש קבוצות של B-24 ליברייטור שהיו אמורות לעבור לאירופה.
דיוורס שוב דחה את בקשתו, אם כי בספטמבר נענה ברצון לבקשה נוספת שבאה בעקבות לחץ כבד על כוחות בעלות הברית באיטליה, והחזיר את המטוסים.
בדצמבר מינה הנשיא רוזוולט את אייזנהאואר כקצין המבצעים באירופה.
דיוורס רצה לפקד על קבוצת הארמיות הראשונה, אולם תחת זאת למעשה החליף תפקידים עם אייזנהאואר ומונה לקצין המבצעים בים התיכון וצפון אפריקה.
הוא היה ממונה בין היתר על הארמייה החמישית של מארק קלארק באיטליה, ועל הארמייה השביעית של פטון שהוצבה בסיציליה.
הוא עבד בשיתוף פעולה עם הנרי מייטלנד וילסון מפקד פיקוד המזרח התיכון, ווילסון אף ביקש ממנו לעיתים לתווך בין הקצינים הבריטיים והאמריקניים לחיילים מצבאות אחרים כמו הפולנים והצרפתים.
דיוורס היה גם צריך לנהל את החזית האיטלקית, שבה השתרר קיפאון כיוון שכוחות בעלות הברית לא הצליחו לגבור על ביצורי הגרמנים.
דיוורס וקלארק רצו לשבור את הקיפאון באמצעות המתקפה שזכתה לכינוי קרב אנציו.
לקראת המתקפה שוב פרץ סכסוך בין דיוורס לאייזנהאואר, שאותה עת התכונן לפלישה לנורמנדי.
שורש הסכסוך היה על מספר קצינים ששניהם רצו שייקחו חלק במתקפות שלהם.
דיוורס הסכים בסופו של דבר להתפשר על פטון, אולם סירב לוותר על לוסיאן טראסקוט.
בעקבות כישלון המתקפה באנציו, דרש דיוורס מקלארק לפטר את מייג'ור גנרל ג'ון לוקאס, מפקד הקורפוס ה-6 שהיה אחד מהאחראים בכישלון.
קלארק סירב לציית לפקודה עד הסוף.
הוא אמנם מינה כמפקד הקורפוס ה-6 את טראסקוט, אך במקום לסלק את לוקאס מינה אותו לראש מטה הארמייה החמישית שתחת פיקודו.
הסכסוך ביניהם היה כה חריף, עד שבכל פעם שבה השניים נפגשו, אנשי המטה של קלארק חששו שדיוורס יפטר אותו.
רק לאחר ארבע מתקפות שנערכו בין ינואר ומאי 1944 הצליחו בעלות הברית לפרוץ לבסוף את "קו גוסטב" הגרמני.
הקו נפרץ בחזית בת 32 קילומטר, בין מונטה קאסינו ובין הים במערב.
במקביל לפריצת קו גוסטב על ידי צבאות בעלות הברית באמצע מאי 1944, הצליחה גם הארמייה החמישית לפרוץ מראש הגשר שלה באנציו, אך ניסיונה לכתר את הארמייה הגרמנית העשירית, שנסוגה מקו גוסטב, נכשל.
בין השאר, משום שקלארק, הורה לכוחותיו לנוע במהירות לכיוון עיר הבירה רומא, במקום לתת עדיפות לכיתור הגרמנים הנסוגים.
רומא הוכרזה כעיר פרזות על ידי הצבא הגרמני, ונכבשה על ידי בעלות הברית ב-4 ביוני 1944.
ב-1 ביולי הציע דיוורס את עצמו כמפקד של קבוצת הארמיות השישית.
קבוצת ארמיות זו כללה את הארמייה האמריקנית השביעית של אלכסנדר פאץ', וארמייה B של צבא צרפת החופשית בפיקודו של ז'אן דה לאטר דה טסיני (זהו למעשה הכוח הצרפתי הגדול ביותר בהיסטוריה שהיה נתון תחת פיקוד לא-צרפתי).
מטרתה של קבוצת ארמיות זו הייתה להשתתף במבצע דרגון - פלישת בעלות הברית לדרום צרפת.
למרות יריבותם הארוכה, אייזנהאואר שהיה כאמור קצין המבצעים באירופה, הסכים להצעה.
הסיבה לכך הייתה שלדיוורס היו קשרים מצוינים עם המפקדים הצרפתיים, בעוד אייזנהאואר מעולם לא הסתדר עמם.
דבר שהתבלט במיוחד במהלך מבצע לפיד.
קבוצת הארמיות הפכה למבצעית ב-1 באוגוסט, ומבצע דרגון יצא לדרך ב-15 באוגוסט.
קבוצת הארמיות נתקלה בהתנגדות מועטה בלבד, מה שאפשר לה לפרוץ צפונה במהירות במעלה עמק הנהר רון.
ב-2 בספטמבר שחררו את סנט אטיין, ב-3 בו שחררו את ליון, וב-8 את מקון, שאלון-סור-סון, בואון ואוטן.
בהדרגה הצטרפו אל קבוצת הארמיות חיילים רבים מהמחתרת הצרפתית עד שהארמייה הצרפתית לבדה כללה כמה מאות אלפי חיילים.
ב-11 בספטמבר, חברה קבוצת הארמיות ליד העיר דיז'ון עם הארמייה האמריקנית השלישית, שהייתה אגפה הימני של קבוצת הארמיות ה-12, אשר הבקיעה את דרכה מחזית הפלישה לנורמנדי אל לב צרפת.
ב-25 בספטמבר הפכה "ארמייה B" הצרפתית להיות "הארמייה הראשונה".
הארמייה הראשונה פלשה לאלזס, ובאוקטובר השתתפה קבוצת הארמיות השישית בקרב על ווז'.
ב-17 בנובמבר שחררה את מונבליאר, וב-19 בנובמבר הגיעה אל הריין.
ב-24 בנובמבר שחררה את מילוז, וב-25 בו את בלפור.
בעקבות מתקפת הארדנים הגרמנית בדצמבר 1944, הועברו הארמייה השלישית וחלק מהארמייה השביעית מאזור אלזס, מה שעודד את הגרמנים לפתוח במבצע נורדווינד על הבסיסים של קבוצת הארמיות השישית שם.
המתקפה הייתה עזה, והפתיעה לחלוטין את בעלות הברית.
העמדות מסביב לשטרסבורג נפגעו מעט, ואייזנהאואר ודיוורס שקלו לפנות אותה לצורך נסיגה אסטרטגית.
אולם דה גול התנגד לכך, וטען שפינוי כזה יהיה "אסון לאומי בלתי הפיך" מבחינת העם הצרפתי, ואיים שיוציא את הכוחות הצרפתיים מהזירה.
ב-25 בינואר 1945 החלו להגיע תגבורות מהארדנים, והגרמנים נאלצו לסגת לעמדות המוצא.
חלק מהכוחות הגרמניים כותרו ב"כיס קולמר", וחוסלו ב-9 בפברואר.
לאחר מכן פלשה הקבוצה לגרמניה עצמה.
הארמייה השביעית חדרה את קו זיגפריד והגיעה אל נהר הריין בתחילת מרץ.
ב-8 במרץ הועלה דיוורס לדרגת גנרל, ובכך היה המפקד האמריקני הבכיר ביותר בזירה לאחר אייזנהאואר.
עוד באותו החודש הארמייה השביעית כבשה את נירנברג ומינכן, ובהמשך נכנסו חיילי הארמייה למעבר ברנר בגבול שווייץ ופגשו שם את כוחות הארמייה החמישית של קלארק שהבקיעו מאיטליה.
בתחילת אפריל של אותה שנה כבשה הארמייה הצרפתית הראשונה את קרלסרוהה, דרמשטאדט ושטוטגרט.
ב-22 באפריל כבשה את זיגמרינגן, וב-24 באפריל את אולם.
ב-5 במאי נכנעה קבוצת ארמיות G הגרמנית בפני בעלות הברית.
הכניעה הציתה סכסוך בין דיוורס ללאטר, כיוון שבטקס הכניעה לא נכחו כלל מפקדים צרפתיים.
לאטר דרש שלפחות הארמייה ה-24 (שנכנעה כבר ב-1 במאי) תיכנע מחדש בפני הצבא הצרפתי.
בעוד הוויכוחים נמשכים, ב-8 במאי נכנע הצבא הגרמני כולו והמלחמה הסתיימה.
בעקבות הכניעה פורקה קבוצת הארמיות השישית.
דיוורס שימש במשך זמן קצר כממלא מקום מפקד קבוצת הארמיות ה-12, וביוני 1945 מונה למפקד זרוע היבשה של צבא ארצות הברית במקום ג'וזף סטילוול.
משימתו העיקרית הייתה העברת יחידות מאירופה למזרח הרחוק שם המלחמה כנגד האימפריה היפנית טרם הסתיימה.
עם זאת ב-14 באוגוסט נכנעו גם היפנים והמלחמה הסתיימה סופית.
דיוורס פעל רבות לקידום השימוש במסוקים בצבא.
ופרש מהצבא בשנת 1949 ביום הולדתו ה-62. הוא ואשתו רכשו חווה בהרנדון (Herndonׂ) שבווירג'יניה המערבית.
בשנת 1951 הוא השתתף במשלחת של האו"ם שתיווכה בין הודו לפקיסטן.
בשנת 1954 הוא נבחר לייצג את ארצות הברית בטקס יום השנה לפלישה לדרום צרפת.
בשנת 1960 החליף את מרשל בתפקיד יו"ר הוועדה האמריקנית למצבות קרב.
הוא נשאר בתפקיד עד 1969. בשנת 1967 נפטרה אשתו הראשונה ג'ורג'י, והוא נישא ב-28 במאי 1975 לדורותי בן (נפטרה בשנת 2007).
הוא נפטר ב-15 באוקטובר 1979 בעיר וושינגטון די.
בגיל 92. הוא נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון לצד אשתו הראשונה.
ג'ייקוב ורנון המבלין היה חלוץ אמריקני, מיסיונר מורמוני ושליח מטעם המורמונים אל שבטי האינדיאנים השונים בדרום-מערב ארצות הברית ובאגן הגדול.
הוא סייע להתיישבות של אמריקנים ממוצא אירופי באזורים נרחבים של יוטה וצפון אריזונה, שבהם נחשב כמתווך הוגן בין המתיישבים המורמונים והילידים.
בין כינוייו: "השליח בעור הצבי" (Buckskin Apostle) או "השליח אל הלמאניטים".
המבלין נולד בסיילם שבמחוז אשטאבולה במדינת אוהיו בארצות הברית למשפחת חקלאים.
ב-1839 הוא התחתן עם לוסינדה טיילור (Lucinda Taylor) והם התגוררו בספרינג פריארי (Spring Prairie) בוויסקונסין והתפרנסו מחקלאות.
להמבלין ולאשתו הראשונה נולדו ארבעה ילדים.
למרות התנגדות אשתו הוא הוטבל כחבר בכנסיית ישו המשיח של קדושי אחרית הימים (מורמונים) ב-3 במרץ 1842 בגיל 22 בעקבות הטפות של המיסיונר המורמוני ליימן סטודארד (Lyman Stoddard) שהגיע לספרינג פריארי.
לוסינדה הסכינה עם חברותו של המבלין בכנסייה המורמונית והיא וילדיהם הוטבלו לכנסייה.
אחר-כך המשפחה עקרה למרכז המורמוני דאז בעיירה נאוו (Nauvoo) באילינוי.
אבל כאשר המבלין הציע לעקור מערבה יחד עם המורמונים האחרים לעמק סולט לייק סירבה לוסינדה.
בפברואר 1849 החליטו המבלין ולוסינדה להיפרד, והוא עקר מערבה בלעדיה כשהוא לוקח עמו את ארבעת ילדיהם.
בספטמבר של אותה שנה פגש המבלין באלמנה רייצ'ל ג'וד (Rachel Judd) ונישא לה בקנסיל בלאפס (Council Bluffs) באיווה.
להמבלין ולרייצ'ל נולדו חמישה ילדים.
עם ליוויט היו לו עשרה ילדים ועם בונלי שישה.
לאחר הירצחו של מייסד הכנסייה, ג'וזף סמית' הבן, ב-1844 היה המבלין עד למשבר הירושה בקרב המורמונים.
הוא תמך בבריגהם יאנג כמנהיג הכנסייה, ויחד עם רוב המורמונים תמך בפלג של יאנג (כנסיית ישו המשיח של קדושי אחרית הימים).
בזיכרונותיו כתב המבלין על הרגע שבו החליט לתמוך ביאנג:
המבלין היה חלוץ והתיישב בטואלה (Tooele) ביוטה, סמוך לסולט לייק סיטי ב-1850. הוא התפרסם כמי שיצר יחסים טובים בין מתיישבים לבנים לאינדיאנים.
לאחר עימות כאשר הייתה תקלה ברובה שלו כשניסה לירות באינדיאני, אמר המבלין שאלוהים גילה לו כי יהיה "שליח של שלום" לאינדיאנים, ואם לא יהיה צמא לדמם, הוא לא ימות מידם.
ב-1854 נקרא המבלין על ידי יאנג בשליחות לפאיוט הדרומיים והוא התיישב בסנטה קלרה (Santa Clara) על הנהר וירג'ין בסמוך לעיר סנט ג'ורג' (St.
ביתו הראשון של המבלין בסנטה קלרה נחרב בשיטפון.
רייצ'ל, אשתו השנייה של המבלין הצילה אחד מילדיהם הצעירים מטביעה, אבל הילד מת אחר-כך מהחשיפה למים הקרים.
גם רייצ'ל מעולם לא החלימה מהחשיפה למים הקרים, והמבלין בנה את ביתו החדש על גבעה בסנטה קלרה.
הבית שייך כיום לכנסייה המורמונית ופועל כמוזיאון שבו עורכים מיסיונרים מורמונים סיורים מדי יום.
מלחמת יוטה וטבח מאונטיין מדוז
באוגוסט 1857 מינה בריגהם יאנג את המבלין לנשיא המיסיון המורמוני אל האינדיאנים בסנטה קלרה.
במכתב אל המבלין כתב יאנג: "המשך במדיניות הפיוס כלפי האינדיאנים כפי שציוותי תמיד, ושאף באמצעות תורתם של הצדיקים לרכוש את אהבתם וביטחונם בכך.
הימנע מהבטחות שאינך בטוח כי תוכל לקיים; ושאף לאחד את ליבותיהם של האחים במיסיון זה, ותן לכול מי שתחת ניהולך להתאחד בעבותות האהבה והאחדות".
ביולי של אותה שנה נודע ליאנג כי צבא ארצות הברית מתקרב לאחר שהצטווה לפלוש לטריטוריית יוטה על מנת לדכא "מרד" בין המורמונים.
כשהוא חוזה את המאורעות שכונו אחר-כך מלחמת יוטה, הורה יאנג להמבלין "שלא להרשות לאחים להיפרד מרוביהם ותחמושתם, אלא לשמור אותם לשעת צורך".
הוא כתב להמבלין שהאינדיאנים "חייבים ללמוד לעזור לנו או שארצות הברית תהרוג את כולנו".
בשלהי אוגוסט נסע המבלין לסולט לייק סיטי יחד עם ג'ורג' א.
סמית, שנשלח למושבות המורמוניות הדרומיות להזהיר בפני הצבא האמריקני ההולך ומתקרב והמליץ בפני המתיישבים המורמונים שלא לסחור עם המהגרים שאינם מורמונים שעברו דרך שטחם בדרכם לקליפורניה.
בקורן קריק (Corn Creek) סמוך לפילמור (Fillmore), נתקלו סמית, המבלין ותאלס הסקל בחבורת בייקר-פנצ'ר, שיירת עגלות בדרכה מארקנסו לקליפורניה.
המבלין הציע להם שהם יחנו בהמשך הדרך דרומה במאונטיין מדוז (Mountain Meadows) (מילולית "שדות האחו ההרריים") ביוטה, עמק הררי שהיו בו מים ומרעה לסוסים ושלהמבלין הייתה חווה במקום.
האתר שימש נקודת עצירה מסורתית לשיירות העגלות בשביל הספרדי הישן מניו מקסיקו לקליפורניה, והן נהגו לשהות בעמק כמה ימים כהכנה לפני חציית מדבר מוהאבי.
המבלין וחבורתו המשיכו הלאה לסולט לייק סיטי, שם שהה כשבוע בערך "לנהל עסקי אינדיאנים ולקחת את אשתו השלישית".
"עסקי אינדיאנים" אלו כללו ליווי משלחת של פאיוט דרומיים לפגוש את מנהיגי הכנסייה המורמונית.
המבלין דיווח אחר-כך שנאמר לו בסולט לייק סיטי כי בני חבורת בייקר-פנצ'ר "התנהגו רע" וכי הם "שדדו תרנגולות והיו אשמים באי סדרים אחרים, והשתמשו בשפה פוגענית כלפי מי שנזפו בהם.
דווח כי הם איימו, שכאשר הצבא יגיע לקצה הצפוני של הטריטוריה, הם ייקחו ציוד מההתיישבויות החלשות שבדרום".
על פי עדות אחת היה המבלין בדרכו הביתה ונפגש באלברט, בנו האינדיאני המאומץ, שסיפר לו על הזוועה של הטבח של בני חבורת בייקר-פנצ'ר בטבח מאונטיין מדוז הידוע לשמצה.
למעשה בדרכו דרומה הוא גם פגש בג'ון דויל לי שהיה בדרכו לסולט לייק סיטי.
הן באוטוביוגרפיה שלו, והן בעדותו במשפט השני של לי אחרי הטבח, טען המבלין שלחרדתו שמע את לי מודה על חלקו ברציחות יחד עם מורמונים אחרים, אף שתלה את האשמה בהתקפה על בני הפאיוט.
רבים מאמינים לתיאור של המבלין על הפגישה עם לי משום שהמבלין היה ידוע ביושרו.
פרופסור אלמון תומפסון (Almon Harris Thompson) מהסקר הגאולוגי של ארצות הברית אמר פעם: "אני מוכן להפקיד את כספי, חיי וכבודי בידי ג'ייקוב המבלין ביודעי כי כולם יהיו בטוחים".
עם זאת, אחרים סוברים כי המבלין לא דיווח על המאורעות במלואם, או שעדותו הייתה עדות שקר, והוא הפליל את לי בעודו מגן על מורמונים אחרים.
ואכן, בספרו "הסרת הרעלה מהמורמוניזם" (Mormonism Unveiled) התייחס לי הממורמר להמבלין כ"ג'ייק בעל האצבעות המלוכלכות" (Dirty Fingered Jake), וסיפר על ניסיונותיו של המבלין לארוב לנוסעים שאינם מורמונים העוברים ביוטה, להרוג אותם וליטול את רכושם.
לי הצהיר "המבלין היה בסולט לייק סיטי בזמן שהתרחש טבח מאונטיין מדוז, והוא מעמיד פנים שהוא חש סימפתיה אליהם וצער לגורלם.
אני רק יכול לשער מה היה עושה ביחס לטבח לו היה בביתו במה שעשה כדי לסייע לשיירה הבאה שעברה בדרך".
עם זאת, בתיאור הטבח מ-1897 סיפרה רבקה דנלופ אווינס (Rebecca Dunlap Evins), אחת מ-17 הילדים ששרדו את הטבח שזיהתה את המבלין "כאדם הלבן היחיד שראתה שהשתייך לחבורת הרוצחים".
היא גם ראתה אנשים לבנים המחופשים לאינדיאנים שוטפים את הצבע מפניהם.
רבקה דנלופ הייתה בת שש בזמן הטבח של 120 המהגרים, והיא ושניים מקרוביה "ניצלו" (על פי ביטויה) מהמבלין שנתיים אחרי הטבח והוחזרו לארקנסו.
כשהמבלין המשיך דרומה לעבר סנטה קלרה, סופר לו שחבורה של בני פאיוט עומדת לתקוף שיירת עגלות נוספת, חבורת דיוק (Duke party).
ייתכן שמשום שהאמין לסיפורו של לי שהאינדיאנים היו האחראים לטבח מאונטיין מדוז, הוא הזדרז לשוב דרומה על מנת למנוע טבח נוסף.
הוא סיפר כי לא הוא הגיע בסופו של דבר לשיירה, כיוון שרכב מהר מאוד ולא ישן.
הוא שלח את סמיואל נייט ודאדלי ליוויט לפניו.
נייט ולייוויט הגיעו לשיירה וניהלו משא ומתן עם בני הפאיוט על פיו קיבלו הפאיוט את כל הבקר (500 ראש) של החבורה, בתמורה לכך שיניחו לשיירה.
נייט וליוויט ליוו את השיירה והבטיחו כי תגיע בשלום לקליפורניה.
המבלין הצליח מאוחר יותר להשיב את הבקר לחבורת דיוק לאחר שניהל משא ומתן עם האינדיאנים המעורבים.
כאשר הגיעו לאתר הטבח, תיארה שרה פריסילה ליוויט, אשתו השלישית של המבלין, ביומנה את הזוועות כאשר שכבה בקרון המכוסה כשהגיעו למקום.
אף שהמבלין הזהיר אותה לא להסתכל, היא הציצה למספר שניות, פעולה שעליה התחרטה תמיד.
הילדים ששרדו את הטבח (בחלק מהדוחות מדובר על 17, אחרים אומרים 20) הובאו לביתו של המבלין באותו לילה.
שרה טיפלה בשלושה מהילדים בעצמה.
בסופו של דבר השיבו סוכנים פדרליים את כול הילדים לקרוביהם בארקנסו.
מייג'ור ג'יימס הנרי קרלטון מצבא ארצות הברית חקר את אלברט, שתיאר בפרוטרוט את מה שראה בטבח.
מאוחר יותר נתגלתה גופתו כשהוא שוכב ופניו בתוך קקטוס.
שרה כתבה ביומנה שהיא והמבלין חשו שהידע שלו על מה קרה באמת בטבח עלה לו בחייו.
בשארית שנת 1857 עסק המבלין בליווי שיירות של מהגרים שאינם מורמונים דרך יוטה בדרכם לקליפורניה, ובליווי מורמונים ששבו ליוטה מהיישובים המרוחקים על מנת להשתתף בהגנתה במקרה והצבא יתקוף.
בסיום מלחמת יוטה טען המבלין שהיה מוכן להעיד על ידיעותיו בקשר לטבח לבקשת ג'ורג' סמית.
עם זאת, בשל החנינה עליה הכריז נשיא ארצות הברית למורמונים, לא רצה המושל החדש אלפרד קמינג (Alfred Cumming) לדון בנושא.
בכל אופן המבלין העיד במשפטו השני של לי ב-1876.
ב-1858, כאשר היה בסולט לייק סיטי מונה המבלין כתת-סוכן לענייני האינדיאנים באותה שנה נשלח אל בני ההופי של צפון אריזונה.
הוא רכב לדרום-מזרח דרך פייפ ספרינג, חצה את הר בקסקין (Buckskin Mountain - רמת קאיבאב) וחצה את נהר הקולורדו במעבר האבות (Crossing of the Fathers), כיום מתחת למי אגם פאוול במפרץ פדרה (Padre Bay).
נקודה זו שוכנת צפונית לנקודת החצייה הידועה יותר בליז פרי שהוא גילה.
כשהגיע לכפר אוראיבי סופר לו כי קיימת נבואה כי הוא וחבריו עתידים לבוא ולהביא להופי ידע שהיה להם בעבר.
עם זאת, נאמר להם שההופי לא יחצו את נהר הקולורדו על מנת לחיות בקרב המורמונים עד ששלושת הנביאים שהובילו אותם להרי השולחן (מספרדית מסה) ישובו על מנת לתת להם הוראות נוספות.
ההופי גם היקשו מדוע הם צריכים לחצות את הקולורדו לפגוש את המורמונים כאשר הללו בכל מקרה עתידים להקים התיישבות מדרום להם.
באותו הזמן לא היו תוכניות ליישובים מורמונים דרומית להופי, אף שהמבלין סייע להקים יישובים מורמונים באזור קולורדו הקטן שנים אחר-כך.
המבלין שב לביתו, אבל חזר כמה פעמים על מנת לשמור על קשרים טובים עם ההופי והנאוואחו.
ב-1862 ליוו שלוש אותו שלושה מבני ההופי לסולט לייק סיטי במטרה לפגוש את בריגהם יאנג.
ב-1870 הוא הביא מנהיג זוטר של ההופי הצ'יף טובה (Tuba או Toova) ואשתו מעבר לנהר הקולורדו לבקר את ההתיישבויות המורמוניות בדרום יוטה.
טובה הצטרף בסופו של דבר לכנסייה המורמונית, והזמין את המורמונים להתיישב בסמוך לכפרו מואנקופי (Moencopi), שם הם יסדו את טובה סיטי (Tuba City), הקרויה לכבודו של חברם בן ההופי.
המבלין היה דיפלומט יקר ערך בין המורמונים והאינדיאנים, ושרד מספר רב של מפגשים מסוכנים ביניהם.
ב-1870 הוא פעל כיועץ לג'ון וסלי פאוול לפני מסעו השני דרך הגרנד קניון.
המבלין פעל כמתווך עם שבטי האינדיאנים על מנת להבטיח מעבר בטוח למשלחת פאוול.
פאוול סיפר כי המבלין "דיבר היטב בשפת האינדיאנים ויש לו השפעה רבה על האינדיאנים באזור שמסביב.
הוא אדם שקט ומאופק ודיבורו איטי ושקט המשרה יראת כבוד גדולה".
צ'יף אינדיאני אמר לפאוול "אנחנו מאמינים בג'ייקוב, ומתייחסים אליך כמו אל אבא ....
אנחנו נספר [לאינדיאנים אחרים] ש[פאוול] הוא חבר של ג'ייקוב".
המבלין יחס את הצלחתו בקרב האינדיאנים לאמונתו שהוא "קיבל מהאל הבטחה שהוא לא ימות אף פעם מידי האינדיאנים, אם לא אהיה צמא לדמם".
ואכן, במקרים רבים התמודד המבלין עם אינדיאנים עוינים בלא שהיה לו ליווי ובלי שנשא נשק להגנתו.
במהלך תקופה קשה במיוחד ב-1874 נורו למוות שלושה בני נאוואחו בידי חבר בכנופיית שודדים במרכז יוטה.
המבלין הבטיח קודם לכן לנאוואחו כי יוכלו לסחור בבטחה עם המורמונים באזור זה, והנאוואחו האשימו את המורמונים ברצח.
המבלין התבקש על ידי בריגהם יאנג לדבר עם הנאוואחו הזועמים ולמנוע מלחמה, אבל הבישוף המקומי של המבלין עשה שני ניסיונות נואשים כדי למנוע מהמבלין להיכנס ל"מלכודת מוות ודאית".
המבלין סירב לשוב לביתו, כשהוא מצהיר כי "מוניתי למשימה על ידי הסמכות העליונה ביותר של אלוהים על אדמות [בריגהם יאנג].
חיי הם רק רגע קטן בהשוואה לחיי הקדושים ולאינטרסים של מלכות האל".
עד ראייה למאורעות שהתחוללו אחר-כך דיווח כי "מעולם לא חי אדם כה אמיץ לב".
המבלין התייחס לילידים כאל בני אדם המשתווים לו בתבונתם.
הוא אמר: "כמה אנשים קוראים לאינדיאנים "מאמינים באמונות טפלות".
אני מודה בעובדה, אבל לא חושב שבכך הם יותר מרבים הקוראים לעצמם בני תרבות.
מעט מאוד אנשים לא ירשו אמונות טפלות מאבותיהם.
האינדיאנים היותר אינטליגנטים מאמינים באב גדול אחד לכולם; גם בהשפעות רעות, ובהתגלות ובנבואה; וברבים מהפולחנים והרעיונות הדתיים שלהם, אני חושב שהם עקביים לפחות כמו הכתות הנוצריות של ימינו".
להמבלין היה בית בקנאב, והוא הקים חווה בעמק האוז רוק (House Rock Valley) ברצועת אריזונה בבסיס צוקי השני.
אגם ג'ייקוב על רמת קאיבאב צפונית לגרנד קניון קרויה על שמו, כמו גם קשת ג'ייקוב המבלין בגיא קויוט (Coyote Gulch), ונחל המבלין (Hamblin Wash) לאורך כביש 89 בצפון אריזונה.
ג'ייקוב בזיל אנדרסון הוא שחקן וזמר אנגלי, הידוע בשם הבמה ראלי ריצ'י (Raleigh Ritchie).
אנדרסון מוכר מהופעותיו בתפקיד אומן בסרט "בגרות" ובדמות תולע אפור בסדרת הטלוויזיה "משחקי הכס".
אנדרסון נולד וגדל בעיר בריסטול שבאנגליה.
הוא אחיינו של השחקן פול אנדרסון.
בגיל 17 עבר ללונדון כדי לפתוח בקריירה מוזיקלית.
אנדרסון גילם את אנג'לו בסרט "4.3.2.1." של נואל קלארק.
הוא כיכב בסדרת הדרמה "Injustice" של רשת ITV בתפקיד סיימון, נער במוסד לעבריינים צעירים.
עוד שיחק בתפקיד אורח בסדרה הקומית "לא ממש סיטקום" (Outnumbered), בפרק בסדרה "סקינס" ובסרט הקולנוע "על הקצה" בכיכובו של אדם דיקון.
בתיאטרון השתתף אנדרסון במחזות אחדים בהם "Dunsinane" עבור הלהקה השייקספירית המלכותית, במחזה "המלך ליר" (עם פיט פוסלתווייט) בתיאטרון יאנג ויק, ובמחזה "סוס מלחמה" בתיאטרון הלאומי.
הוא הופיע בסרט האימה "השדים לעולם לא מתים" בדמות ריקי, ובסיטקום "אפיזודס" בכיכובם של מאט לה-בלאנק וסטיבן מנגן.
ב-2012 לוהק אנדרסון לעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה של HBO "משחקי הכס" בתפקיד תולע אפור מפקד הבלתי טמאים.
הוא המשיך לגלם את הדמות בעונות הרביעית, החמישית והשישית.
ב-2013 שיחק אנדרסון בתפקיד דין תומאס, החבר של קלואי לטימר, בדרמה של ITV "ברודצ'רץ'".
באפריל 2016 הופיע אנדרסון בסדרת הרשת "Game Grumps".
ב-2006 השתתף אנדרסון בשירה בהקלטת "The PL" של Typesun.
ב-2007 הם הוציאו שיר נוסף בשם "Let Me Know".
עוד הקליט אנדרסון את השיר "I Need Love" עם המוזיקאי Plan B, שהופיע בפסקול הסרט "בגרות".
ב-2013 חתם אנדרסון עם קולומביה רקורדס והוציא בשם הבמה שלו ראלי ריצ'י EP עם שלושה שירים בשם "The Middle Child".
ההשפעות המוזיקליות על אנדרסון היו של אריקה באדו, דייוויד בואי, ג'יל סקוט, הסמית'ס וסטיבי וונדר.
במרץ 2014 יצא הסינגל "Stronger Than Ever" מהאלבום "Black and Blue" ברמיקס של המפיק מ.
השיר הושמע בפרסומות הטלוויזיה עבור ערוץ "ITV Encore".
הוא הגיע למקום ה-30 במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-26 בפברואר יצא לאור האלבום הראשון של אנדרסון "You're a Man Now, Boy".
בת זוגו של אנדרסון מאז 2011 היא השחקנית אסלינג לופטוס.
שנה שם שם באנגלית תפקיד הערות 2008 בגרות Adulthood אומן 2010 צ'אט רום Chatroom סי 4.3.2.1 אנג'לו 2011 השדים לעולם לא מתים Demons Never Die ריקי 2012 על הקצה Comedown לויד עבריין Offender פטריק 2018 אוברלורד Overlord צ'רלי דוסון
שנה שם שם באנגלית תפקיד הערות 2016 Game Grumps בתפקיד עצמו 2 פרקים
שנה עבור פרס תוצאה 2014 ראלי ריצ'י הזמר החדש הטוב ביותר
שנה עבור פרס תוצאה 2015 משחקי הכס אנסמבל השחקנים הטוב ביותר בסדרת דרמה 2017 משחקי הכס אנסמבל השחקנים הטוב ביותר בסדרת דרמה
ג'ייק ג'וסף פול הוא שחקן, אושיית רשת ומתאגרף אמריקאי-יהודי.
נולד בקליבלנד, באוהיו שבארצות הברית לפמלה אן סטפיק ולגרגורי אלן פול.
פול גדל בעיירה ווסטלייק, באוהיו שבארצות הברית, ובשנת 2014, בגיל 17, עבר ללוס אנג'לס עם אחיו הגדול לוגאן פול כדי לקדם את הקריירה שלו.
משפחתם נוצרית בעיקרה, אם כי לפי היהדות ג'ייק ואחיו יהודים, שכן סבתו מצד אמו הייתה ממוצא יהודי.
פול החל את קריירת הבידור שלו בסרטונים שהעלה לרשת החברתית Vine החל מספטמבר 2013, בגיל 16. עד סגירתה של הרשת בשנת 2016, היו לג'ייק פול 5.3 מיליון עוקבים ו-2 מיליארד צפיות ב-Vine.
בשנת 2015 החל פול לשחק בתפקיד ראשי בתפקיד דירק בסדרה "ביזארדבארק" של ערוץ דיסני.
בינואר 2015 הוזמן פול לבית הלבן כחלק מאירוע בנושא מדיה חברתית.
כתעלול לערוץ הוולוג שלו ביוטיוב, התחבא פול בשירותים של מעון נשיא ארצות הברית והתגנב החוצה מהבית הלבן ב-3:30 בבוקר.
ב-22 ביולי 2017, במהלך צילומי העונה השנייה של הסדרה "ביזארדבארק".
הודיע ערוץ דיסני על עזיבתו של פול, בהצהרה רשמית: "בהסכמה משותפת, הגענו להחלטה שג'ייק פול יעזוב את תפקידו בסדרה בערוץ דיסני "ביזארדבארק".
בשם חברת ההפקות וצוות הצילום וההפקה, אנו מודים לג'ייק על העבודה המסורה בסדרות הטלוויזיה ב-18 חודשים האחרונים, ואנו מאחלים לו בהצלחה בהמשך דרכו".
הקראת ההודעה לוותה בתחקיר של חדשות KTLA 5 אודות תלונות שכניו של פול לגבי הרעש, המסיבות, הזיקוקים ואלפי מעריצים תחת ביתו.
פול אישר לאחר מכן את החדשות בדף הטוויטר שלו, באומרו כי הוא רוצה להתמקד בעסקיו, פיתוח קריירת המשחק שלו וערוץ היוטיוב שלו.
מאוחר יותר חשף פול בריאיון להוליווד ריפורטר כי הוא פוטר מהתוכנית.
ב-17 בינואר 2017, ביום הולדתו ה-20, פורסם כי פול השיק הרכב בידור הנקרא "טים 10", הכולל מימון של כמיליון דולר על מנת ליצור שיווק משפיענים וסוכנות לבידור לנוער.
ב-30 במאי 2017 פול הוציא לאור שיר ווידאו קליפ בשיתוף עם "טים 10" הנקרא "It's Everyday Bro" שצבר מעל ל-70 מיליון צפיות בחודש הראשון לצאתו והפך לסרטון השלישי במספר ה-Dislike ביוטיוב.
השיר הגיע למקום ה-91 במצעד הבילבורד הוט 100. ב-18 ביולי 2017 דווח כי שכניו של פול בשכונת בוורלי גרוב בלוס אנג'לס נפגשו עם נציגי ציבור וקציני משטרה על מנת להגיש תובענה ייצוגית כנגד פול על מטרד לציבור.
זאת לאחר שפול פרסם ברשת את כתובת ביתו הפרטי, וגרם לכך שהמוני מעריצים התקהלו מחוץ לביתו.
ב-3 בינואר 2018, העלה פול סרטון יוטיוב עם בת זוגו דאז, אריקה קוסטל כשהם בעירום חלקי.
פול ספג ביקורת על הסרטון מצד הורים וגופים חינוכיים שונים ויוטיוב יישמה מגבלות גיל על הסרטון.
ב-5 בינואר 2018, אתר הרכילות האמריקאי TMZ פרסם סרטון בו פול משתמש בביטוי "Nigga" (בעברית: "כושי") אשר נחשב בארצות הברית לכינוי פוגעני וגזעני, מספר פעמים בזמן ביצוע ראפ.
ב-24 בפברואר 2018 פורסם כי פול ואחיו ילחמו בקרבות אגרוף כנגד יוצר התוכן והגיימר הבריטי KSI ואחיו הצעיר, דג'י.
פול ניצח את דג'י בקרב לאחר חמישה סיבובים.
בינואר 2019, ג'ייק פול וידוען האינטרנט רייסגאם ספגו ביקורת כשפרסמו את האתר "MysteryBrand", לאחר שמעריצים טענו שלא קיבלו את הפרסים בהם זכו דרך האתר.
ב-30 בינואר 2020 נלחם פול מול היוטיובר AnEsonGib בקרב אגרוף בו ניצח פול בנוקאאוט טכני בסיבוב הראשון.
בפברואר 2020, הודיע פול על שיתוף פעולה עם קבוצת הפיתוח "GenZ" על מנת ליצור פלטפורמה לחינוך ילדים על בניית נוכחות ברשת.
שיתוף הפעולה יצר ביקורות רבות על ידי מגזינים אינטרנטיים וידועני רשת.
ב-30 במאי 2020 פול וחבריו אכלו ארוחת ערב במסעדה בסקוטסדייל, אריזונה, במהלך מחאות ג'ורג' פלויד.
האירוע הסלים והציבור המוחה החל לבזוז את הקניון הסמוך.
פול וחבריו נכנסו בעקבות הקהל לקניון ותיעדו את המקרים.
פול ספג ביקורות על הימצאותו במקום.
לאחר מכן, פול התנצל וטען כי הוא וחבריו רק תיעדו ולא לקחו חלק במעשי הביזה.
ב-4 ביוני 2020 פול הואשם בהסגת גבול והשתתפות בהפגנה בלתי חוקית בשל הימצאותו בקניון במהלך המחאה וב-5 באוגוסט כל האישומים נגדו בוטלו.
ב-11 ביולי 2020, למרות מגבלות ההתקהלות בשל מגפת הקורונה, פול ערך מסיבת בית המונית בביתו שבקליפורניה בה השתתפו אנשים ללא חבישת מסכה או שמירת ריחוק חברתי.
לאחר פרסומים ברשתות החברתיות, ראש העירייה גינתה את המעשה והוסיפה כי היא בוחנת את כל האפשרויות המשמעתיות כנגד פול.
ב-5 באוגוסט 2020 פשט ה-FBI על ביתו של פול.
בשנת 2022 דורג במקום העשירי ברשימת יוצרי התוכן המרוויחים ביותר של פורבס, עם רווחים של כ־45 מיליון דולר בשנת 2021.
ב-16 בנובמבר 2024 ניצח בקרב אגרוף מול מתאגרף העבר מייק טייסון ששודר בשידור חי בנטפליקס.
ג'ייק ניהל מערכת יחסים עם אליסה ווילוט מקיץ 2015 עד פברואר 2017, לאחר מכן היה בזוגיות עם אריקה קוסטל מתחילת שנת 2018 ועד נובמבר של אותה השנה.
בשנת 2020 החל לצאת עם ג'וליה רוז דוגמנית אינסטגרם וכוכבת יוטיוב עד לפרידתם הסופית ב-2022. ב-3 באפריל 2023, ג'ייק וההולנדית ג'וטה לארדם אישרו בפומבי שהם זוג, לאחר שהשניים יצרו קשר דרך אינסטגרם כמה חודשים קודם לכן.
+שנהפרויקטתפקידהערות2016–2018ביזארדבארקדירק מאן2016The Monroesקונארד2024ספירה לאחור: פול נגד טייסוןעצמודוקו של נטפליקס לקראת קרב אגרוף נגד מייק טייסון
+שנהפרויקטתפקידהערות2018The Mind Of Jake Paulעצמו
ג'ייקוב בַּרְנֶט הוא אסטרופיזיקאי אמריקאי, הנמצא על הספקטרום האוטיסטי ובעל IQ של 170. לשעבר ילד פלא במתמטיקה.
ג'ייקוב ברנט נולד באינדיאנפוליס, אינדיאנה שבארצות הברית לקריסטין ומיכאל בארנט, כבן בכור.
בגיל שנתיים אובחן עם אוטיזם קשה, ולפי הערכת הרופאים "יש סיכוי סביר שלא יוכל לעולם לטפל בעצמו או לקרוא".
אולם לאחר שאמו קריסטין ברנט שמה לב שג'ייקוב מתעניין בדברים מורכבים, ולא בצעצועים או משחקים כמו ילדים אחרים, הוא החל לפרוח ולהתפתח בקצב מהיר.
בגיל 10 נרשם ללימודים באוניברסיטת אינדיאנה ובגיל 13 (הצעיר ביותר אי פעם) פרסם מאמר מדעי באסטרופיזיקה.
התפרסם בעקבות הופעתו בתוכנית 60 דקות בערוץ CBS News, בה טען שהוא יכול לחשב חישובים מתמטיים מסובכים בעזרת מימד רביעי, שקשה להסביר אותו בעזרת שלושת הממדים המוכרים למדע ה"רגיל", וכן הסביר איך משרתת אותו הסינסתזיה שלו בתחום.
הרצאתו "שכח מה שידעת" במסגרת מיזם "TED בני נוער" מ-2012 זכתה למעלה מ-9 מיליון צפיות.
בשנת 2013, בגיל 14, החל ללמוד תואר שני בפיזיקה תאורטית במכון פרימיטר לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת ווטרלו, שבקנדה, סיים את לימודיו תוך שנה, ובכך הפך לבוגר הצעיר ביותר בהיסטוריה של המוסד.
באפריל 2015, בטרם מלאו לו 17 שנים, פרסם ברנט יחד עם המנחה שלו לדוקטורט באוניברסיטת ווטרלו, פרופסור לי סמולין, מאמר המצביע על פגם בייצוג כבידה קוונטית לפי התיאור ההמילטוניאני.
תחומי המחקר שלו הם יסודות קוונטים ופיזיקה של חומר מעובה.
בשנת 2025 יצאה סדרת טלוויזיה בשם "משפחה אמריקאית טובה" המספרת על משפחתו, בה הוא מגולם על ידי אייאס דלמן.
ברנט מתגורר בקנדה ונמצא בזוגיות.
יוהאן ג'ייקוב ארהרט היה מיסיונר וחוקר גרמני שפעל במזרח אפריקה ובהודו.
אף על פי שנשאר בחוף מזרח אפריקה או בסמוך לה, הוא תרם לידע האירופי על פנים היבשת באמצעות איסוף תיאורים מתושבים מקומיים שנסעו פנימה.
מפת האזור שלו עוררה את שליחת משלחתם של ברטון וספיק.
ארהרט נולד ב -17 באפריל 1823 בבונגהיים במדינת וירטמברג.
הוא היה בנו של חייט אמן.
הוא עבד עם אנשי דת בעיר מולדתו ואחרי זה הצטרף למיסיון בבזל, שם הוכשר כמיסיונר עד שנת 1846. משנת 1846 עד 1848 למד באגודה למען הכנסיות בלונדון, שם הוסמך בשנת 1848.
ארהרט הועבר על ידי האגודה למען הכנסיות למזרח אפריקה.
ב־10 ביוני 1849 הגיעו ארהרט וג'ון וגנר לתחנת המסיון Rabbai Mpia ליד מומבסה, שם הצטרפו ליוהאן לודוויג קראפף ויוהנס ריבמן.
עם זאת, ואגנר נפטר ב-1 באוגוסט 1849. באביב 1850 ארהרט וקראף נסעו דרך החוף במזרח אפריקה ממומבסה.
הסירה הייתה קטנה והמזון היה מועט, באיכות ירודה וקשה להכנה בגלל הגשם.
עם זאת, הם אספו מידע רב על פנים הארץ.
ארהרט וקראפף עברו דרך ערי החוף: טנגה, קילווה, לינדי ומיקינדני לקייפ דלגאדו.
שני המיסיונרים, היו האירופאים הראשונים שחקרו את החוף בפרטי פרטים כאלה.
הם יצאו ללא נשק ועם מלווים מועטים, ובדרך כלל ערכו להם קבלות פנים טובות על ידי ערבים, סוואהילים ותושבים מקומיים שהם פגשו.
הם מיפו את שפך נהר הפנגאני, הדלתה של נהר רופיג'י ונהר הרוומה.
לאחר ההפלגה, השניים חזרו לתחנת המסיון ובשנת 1851 יצא קראפף לאירופה להתאושש.
בספטמבר 1853 ביקר ארהרט בהרי Usambara, אזור בירתו של שליט שמבה, שם ראה שתי מכשפות שהוצאו להורג.
ארהרט תיעד את הפשיטה של המסאי במזינדה על צבא מאוחד של שמבה ושבטים נוספים, וכן "ערבים" (ככל הנראה סוואהילי).
מסעו של ארהרט נמשך בין 9 באוגוסט 1853 עד דצמבר 1853, ובילה שלושה חודשים עם המלך.
ארהרט שהה שישה חודשים בטנגה בשנת 1854, שם למד את שפת שמבלה.
בטנגה, התכנסו שיירות לפני היציאה לפנים הארץ.
שם נודע לו על קיום אגם אוקראווה (אגם ויקטוריה), אגם טנגניקה ואגם ניאסה, ושמע על העיר אוג'י.
עם זאת, סוחרי השנהב אמרו לו כי "אגם אונימאסי" היבשתי הגדול היה רק שלוחה מערבית של אגם ניאסה, והגיע קרוב להרים שיצרו את עמוד השדרה של היבשת.
ארהרט התרשם מהעובדה שמטיילים שונים שיצאו ליבשה מנקודות שונות בחוף הגיעו כולם לים פנימי, והכין מפה המבוססת על המידע הזמין, כולל ממצאי חבריו המיסיונרים קראפף וריבמן.
בשנת 1855 הוחזר ארהרט לאירופה בגלל בריאות לקויה, ולקח איתו את המפה.
המפה פורסמה לראשונה ב- Calwer Missionsblatt בשנת 1855, ואחר כך ב- Intelligencer Missionary Mission בשנת 1856. המפה שוחזרה עם פרשנויות בפרסומים אחרים.
הדיווחים על שלג בפסגות הקילימנג'רו והר קניה, סמוך לקו המשווה, עוררו מחלוקת רבה.
המפה שלו גרמה לממשלת בריטניה והחברה הגאוגרפית המלכותית לשכור את ריצ'רד פרנסיס ברטון וג'ון הנינג ספיק כדי לחקור את האגם הגדול, או האגמים, ולקבוע אם הם מקור הנילוס.
המפה התפרסמה כ"מפת השבלול" עקב צורת הים הפנימי אונימאסי או ניאסה.
הוא נפטר ב־14 באוגוסט 1901 בשטוטגרט.
ג'קוב ארהרט-שטראסה נושא את שמו בעיר הולדתו, בונגהיים.
ג'ייקוב בטלון הוא שחקן אמריקאי.
הוא מוכר בעיקר עקב משחקו כחברו הטוב של פיטר פרקר, נד לידס בסרטי "ספיידרמן" של היקום הקולנועי של מארוול.
בטלון נולד בהונולולו בירת הוואי של ארצות הברית, להורים פיליפינים.
לו שבעה אחים-למחצה: שניים מאמו וחמישה מאביו.
לאחר מכן עבר ללמוד את תורת המוזיקה בבמכללה הקהילתית קפיולני, אך לאחר זמן מה עזב את המכללה ועבר ללמוד בקונסרבטוריון לאמנות הדרמה של ניו יורק.
ב-2016 ערך בטלון את הופעת הבכורה הקולנועית שלו בסרט "נורת' וודס".
ב-2017 הצטרף ליקום הקולנועי של מארוול בתור חברו הקרוב של פיטר פארקר (טום הולנד), נד לידס.
בדמות זו הוא שיחק בשנת 2017 בסרט "ספיידרמן: השיבה הביתה", בשנת 2018 בסרט "הנוקמים: מלחמת האינסוף" ובשנת 2019 בסרטים "הנוקמים: סוף המשחק" ו"ספיידרמן: רחוק מהבית".
בשנת 2018 שיחק במספר סרטים, ביניהם הדרמה הרומנטית "יום אחרי יום", קומדיית האימה "פסטיבל הדמים" והקומדיה "בננה ספליט".
בשנת 2019 שיחק בקומדיה הרומנטית "כשהשלג יורד" המבוססת על הספר באותו השם.
באותה שנה שיחק גם כסנצ'ו פנסה בעיבוד קולנועי לספר "דון קישוט".
בשנת 2021 בטלון המשיך בגילומו של נד לידס בסרט "ספיידרמן: אין דרך הביתה".
עבור תפקידו בסרט זה השיל בטלון ממשקלו כ-42 קילוגרמים.
שנהסרטתפקידהערות2016North Woodsקופר2017ספיידרמן: השיבה הביתה נד לידס2018יום אחרי יוםג'יימסBlood Festקרילהנוקמים: מלחמת האינסוף נד לידסבננה ספליטג'ייקוב2019הנוקמים: סוף המשחקנד לידסספיידרמן: רחוק מהביתThe True Don Quixoteסנצ'ו פנסהכשהשלג יורדקיאון2021ספיידרמן: אין דרך הביתה נד לידס2023חסרונות (אנ')ג'יני2024ליפטN8טארוטפקסטון2025חסין כאברוזקו דיקסון2026ספיידרמן: יום חדש לגמרינד לידס
שנהסדרהתפקידהערות2019Bubble Gangניד2 פרקים2020יום אחרי יוםלוקאספרק: "#AnnabelleClarkeIsOverParty"50 States of Frightסימון3 פרקים2022 - הווהReginald the Vampireרג'ינלד אנדרסתפקיד ראשי; 10 פרקים
ג'ייקוב מק'גאבוק דיקינסון היה פוליטיקאי, עורך דין ואיש עסקים אמריקאי, שכיהן כמזכיר המלחמה של ארצות הברית בממשלו של נשיא ארצות הברית ויליאם הווארד טאפט בין השנים 1901 – 1911. הקריירה העסקית שלו עברה עליו בנאשוויל, טנסי, שם הוא גם לימד באוניברסיטת טנסי.
לפוליטיקה הארצית הוא הגיע לאחר שעבר לשיקגו ב-1899.
ג'ייקוב מק'גאבוק דיקינסון נולד ב-30 בינואר 1851 בקולומבוס, מיסיסיפי.
אביו, הנרי דיקינסון, היה שופט בבית המשפט לצדק של מיסיסיפי בין השנים 1843 – 1854. אמו הייתה אן מק'גאבוק, נכדתו של פליקס גראנדי, התובע הכללי של ארצות הברית ה-13.
במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית התגייס דיקינסון, שהיה אז בן 14, כטוראי לצבא הקונפדרציה.
הוא עבר עם משפחתו לנאשוויל, שם הוא סיים ב-1871 את לימודיו באוניברסיטת נאשוויל וב-1872 הוא סיים את לימודי התואר הראשון.
בעת לימודיו הוא היה חבר באחוות "סיגמה אלפא אפסילון".
לזמן קצר הוא למד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת קולומביה והמשיך את לימודיו בלייפציג ובפריז.
ב-1874 הוא התקבל ללשכת עורכי הדין של טנסי.
בטנסי עסק דיקינסון בעריכת דין.
בין השנים 1889 – 1893 הוא שימש כנשיא לשכת עורכי הדין של טנסי.
בין השנים 1891 – 1893 הוא כיהן כשופט בבית המשפט העליון של טנסי.
בין השנים 1895 – 1897 הוא כיהן כעוזר התובע הכללי של ארצות הברית.
בין השנים 1897 – 1899 הוא שימש כפרופסור למשפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ואנדרבילט וכיועץ המשפטי של "חברת הרכבות של לואיוויל ונאשוויל".
דיקינסון סייע לארגן את האגודה האמריקאית לחוק בינלאומי, בין השנים 1907 – 1910 הוא היה חבר בהנהלה שלה וב-1910 הוא היה סגן הנשיא שלה.
החל מה-12 במרץ 1909 ועד ה-21 במאי 1911 כיהן דיקינסון כמזכיר המלחמה של ארצות הברית.
על אף היותו חבר המפלגה הדמוקרטית, הוא מונה לתפקיד זה על ידי הנשיא הרפובליקני ויליאם הווארד טאפט, בשל העובדה שהנשיא טאפט היה מעוניין שדרום יקבל ייצוג בקבינט שלו.
במהלך כהונתו של דיקינסון בתפקיד, הוא הציע להעביר חקיקה שתאפשר את קבלתם של צוערים זרים לאקדמיה הצבאית של ארצות הברית בווסט פוינט והמליץ את הפעלתה של מערכת פרישה שנתית עבור עובדי המדינה.
הוא גם הציע שהקונגרס ישקול את הפסקת התשלום לחיילים שנמצאו בלתי כשירים לתפקידם בשל מחלות מין או אלכוהוליזם כאמצעי להתמודד עם הבעיות הללו.
לאחר תום כהונתו כמזכיר המלחמה, שימש דיקינסון כעוזר מיוחד לתובע הכללי וסייע בתביעה נגד חברת U.S.
הוא גם היה פעיל בכמה תיקים משפטיים חשובים בדיני העבודה ב-1922. בין השנים 1915 – 1917 הוא שימש ככונס הנכסים של חברת הרכבת "קווי רוק איילנד" ובין השנים 1927 – 1928 הוא היה נשיא ליגת ארגון שמירת הסביבה Izaak Walton League.
ב-1876 נשא דיקינסון לאישה את מרתה אוברטון.
ג'ייקוב דיקינסון נפטר ב-1928 בנאשוויל, טנסי.
ג'ייקוב טיילור ביקסנמן הוא דוגמן, צלם ויוצר קולנוע אמריקאי.
ביקסנמן נולד במחוז אורנג', קליפורניה.
הוריו התגרשו כשהיה צעיר, והוא גר עם אמו, קארי דיאז.
לאחר שסיים את בית הספר התיכון נסע ביקסנמן לאוניברסיטת קליפורניה להשתלם באנגלית.
אחותו הגדולה היא אנג'לינה פישר.
אחיו הגדול, טיילור ביקסנמן, נפטר בינואר 2018. לג'ייקוב קעקוע "טיי" על אצבעו, המוקדש לטיילור.
ביקסנמן התמודד בתחרות דוגמנות של VMan והוחתם על ידי פורד מודלס, המנהלת בין השאר גם את נעמי קמפבל, קורטני קוקס ולנה דל ריי.
הוא צעד בשבוע האופנה בניו יורק.
ביקסנמן דגמן גם עבור פאלומו ספיין, דולצ'ה וגבאנה, ז'אן-פול גוטייה, עובדיה אנד סאנס, Forever 21, פול אנד בר, איב סן-לורן, ולנטינו ומונקלר גאם בלו.
בנוסף, הוא הפנים של טופמן.
ביקסנמן השתתף גם בפודקאסט "Unspoken" שיצרו רותי לינדזי ומיילס אדקוס.
עבודותיו פורסמו גם במגזין ווג ובמגזין V.
הוא גם עבד עם חברת ראלף לורן, שם דגמן את קולקציית הגאווה הנייטרלית-מגדרית שלהם.
יחד עם טרוי סיון, הוא גם היה חלק מקולקציית הגאווה של MAC Cosmetics לשנת 2019. ביקסנמן השתתף בהופעת קמאו בווידאו קליפ לשיר "Heaven", שיר של סיון, והשתתף גם בווידאו קליפ של Lonely Cities, שיר של Tigertown.
מלבד עיסוקו בתחום הדוגמנות, הוא גם צלם ויוצר סרטים.
הוא צילם עבור מגזין Drome (צילומי שער), קולקציית Helmut Lang x Artforum, מארק רונסון (מאחורי הקלעים של השיר Find U Again), פאלומו ספיין, פאקו רבאן ומגזין Paper (צילומי שער).
הוא גם צילם את טרוי סיון עבור "The Bloom Book" ושיתף פעולה עם Peels, מותג ניו יורקי, ביצירת חולצות שעליהן מודפסת האומנות שלו.
הוא גם יומר סרטונים קצרים.
ביקסנמן יצא מהארון כהומוסקוסאל בשנת 2015. הוא החל לצאת עם הזמר והשחקן האוסטרלי טרוי סיון בפברואר 2016. ב-2021, הם נפרדו אחרי 4 שנות זוגיות.
ג'ייקוב נת'ניאל אלורדי הוא שחקן ודוגמן אוסטרלי.
נודע בזכות תפקידו בתור נואה פלין בסדרת הסרטים "דוכן הנשיקות", וכן בתור נייט ג'ייקובס בסדרת הדרמה "אופוריה".
אלורדי נולד בעיר בריזבן שבאוסטרליה למשפחה נוצרית-קתולית.
משפחתו ממוצא בסקי, צרפתי, ספרדי, ארגנטינאי, דני, אנגלי, אירי וסקוטי.
אלורדי התחנך בבתי ספר תיכון קתוליים.
תפקיד המשחק הראשון שלו היה בהפקת תיאטרון מקומית למחזמר "Seussical".
הופעת הבכורה הקולנועית שלו הייתה בגיל 17, כניצב בסרט "שודדי הקאריביים: נקמתו של סלזאר".
בשנת 2015 סיים את לימודיו בבית הספר התיכון.
אלורדי זכה לחשיפה משמעותית בעקבות תפקידו הראשי כנואה פלין בסרט הנעורים של נטפליקס "דוכן הנשיקות", שיצא לאור ב-11 במאי 2018.
ביוני 2018 נודע כי אלורדי צפוי לככב בעיבוד האמריקאי לסדרה הישראלית "אופוריה".
הסדרה עלתה לראשונה ברשת הטלוויזיה האמריקאית HBO ב-16 ביוני 2019. HBO חידשו את הסדרה לעונה שנייה, אך בשל מגפת הקורונה הושהתה הפקת הסדרה.
בחודש מאי 2020 השתתף אלורדי בפרק בסדרת הרשת "Acting for a Cause", בו השתתף בהקראה של הרומן "גאווה ודעה קדומה" מאת ג'יין אוסטן לצד מדליין פטץ'.
הוא ביצע את תפקידו של מר דארסי.
בפברואר 2019 נודע כי הוא צפוי לחזור ולגלם את דמותו של נואה פלין בסרט ההמשך "דוכן הנשיקות 2".
בנוסף להיותו שחקן, אלורדי הוא גם תסריטאי.
הסרט "דוכן הנשיקות 2" יצא לאור בנטפליקס ב-24 ביולי 2020. ימים בודדים לאחר צאת הסרט נודע כי סרט ההמשך, "דוכן הנשיקות 3", בתהליכי פוסט-פרודקשן וצפוי לצאת בשנת 2021. ב-16 באוקטובר 2020 יצא לאור הסרט הרומנטי "שני לבבות" בכיכובו של אלורדי לצד השחקנית טירה סקובי.
הוא משחק בסרט "מים עמוקים" לצד בן אפלק ואנה דה ארמס שעתיד לצאת לאקרנים בשנת 2022.
אלורדי היה פרזנטור למותגי הלבשה כגון קלווין קליין והופיע על שערי מגזינים רבים, בהם V, VMan ו-GQ.
בספטמבר 2024, פורסם כי מרגו רובי ואלורדי יככבו בעיבוד של אמרלד פנל לרומן הקלאסי "אנקת גבהים" מאת אמילי ברונטה.
רובי תגלם את דמותה של קתרין ארנשו, ואלורדי יגלם את הית'קליף.
הסרט צפוי להתחיל צילומים ב-2025 בבריטניה.
אלורדי הכיר את השחקנית האמריקאית-יהודייה ג'ואי קינג, בתחילת שנת 2017 בעת שצילמו את הסרט "דוכן הנשיקות" בו כיכבו זה לצד זו.
באוגוסט 2017 אישרו כי הם במערכת יחסים, אולם בשלהי 2018 נפרדו השניים.
בספטמבר 2020 החל במערכת יחסים עם הדוגמנית קאיה גרבר, אך הם נפרדו בנובמבר 2021.
שנהסרטתפקידהערות2017שודדי הקאריביים: נקמתו של סלזארסנט מרטינסללא קרדיט2018דוכן הנשיקותנואה פליןספארי מתנדנדרוסטר2019אוסף בית הלוויותג'ייק2020דוכן הנשיקות 2נואה פליןשני לבבותכריסטופר "כריס" גרגוריהאחד והיחיד מר דנדיצ'ייס הוגאן2021דוכן הנשיקות 3נואה פלין2022מים עמוקיםריצ'רד2023פריסיליה אלביס פרסליסלטברןפליקס קאטון מועמד פרס האקדמיה האוסטרלית הבינלאומית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה לשחקן המשנה הטוב ביותר (2024)
מועמד פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה (2024)The Sweet Eastאיאן2024הו, קנדה (אנ')לאונרד "ליאו" פייפלהמר על אהבהג'וליוס2025פרנקנשטייןהמפלצת של פרנקנשטיין2026אנקת גבהיםהית'קליףHe Went That Wayבובי
+שנהסדרהתפקידהערות2019-הווהאופוריהנייט ג'ייקובסתפקיד ראשי; 10 פרקים2025הדרך הצרה אל הצפון העמוק (אנ')דוריגו אוונס5 פרקים
חסוס מנואל נייבס קורטס (בספרדית: Jesús Manuel Nieves Cortez; נולד ב-9 באפריל 1993), ידוע בשם הבמה ג'ייקו (Jhayco), ולשעבר ג'יי קורטס (Jhay Cortez), הוא זמר, פזמונאי ומפיק מוזיקלי פוארטו ריקני.
קורטס נולד בריו פיידראס שבפוארטו ריקו.
לאחר מכן, עבר להתגורר בקמדן שבניו ג'רזי, ובעקבות כך ילדותו הייתה דו-לשונית.
קורטס החל לכתוב מוזיקה בגיל 11, ופרץ לתעשיית המוזיקה בגיל 22. קורטס ידוע בכתיבת להיטי רגאטון רבים, בהם "Criminal", "I Like It" ו-"I Can't Get Enough", בין היתר.
לאחר מכן, החל לעסוק גם בזמרה, ובשנת 2018 הוציא את המיני-אלבום הראשון שלו, Eyez On Me, תחת חסותה של חברת יוניברסל מיוזיק גרופ.
בשנת 2019 הוציא את אלבום הבכורה שלו, Famouz, שזכה להצלחה נטויה, תוך שהגיע למקום ה-164 במצעד הבילבורד 200. האלבום כולל את הסינגל "No Me Conoce", לו הופק רמיקס בשיתוף הזמרים ג'יי באלווין ובאד באני, שזכה להצלחה רבה תוך שהגיע למקום ה-4 במצעד השירים הלטיני של הבילבורד, ואף נכלל באלבום.
בשנת 2020, השתתף בשיר "La Luz (Fin)" של הזמרת-יוצרת הקולומביאנית-אמריקאית קאלי אוצ'יס, אשר נכלל באלבומה, .
בהמשך השנה, הוציא יחד עם באד באני את השיר "Dakiti", שנכלל באלבומו, El Último Tour Del Mundo והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד גלובל 200.
קורטס היה במערכת יחסים עם כוכבת הסרטים למבוגרים מיא ח'ליפה.
בשנת 2020, קורטס ניהל ריב עם הזמר בראיינט מאיירס ב-טוויטר.
השניים הוציאו דיס טראקים אחד על השני.
ג'ייקוב טרמבלי הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה קנדי.
טרמבלי נודע בעיקר מתפקיד הילד ג'ק בסרט "חדר" (2015) ובשל תפקידו בתור אוגוסט "אוגי" פולמן בסרט "פלא" (2017), תפקידים עליהם זכה לשבחי המבקרים ולפרסים רבים.
טרמבלי נולד בוונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה ב־5 באוקטובר 2006. אביו, ג'ייסון טרמבלי, הוא בלש משטרה ממוצא קנדי-צרפתי, ואמו, כריסטינה קנדיה טרמבלי, היא מנהלת משק בית קנדית ממוצא צ'יליאני.
אחיותיו, אמה ואריקה, הן גם שחקניות.
טרמבלי החל לשחק בתפקידי טלוויזיה.
את הופעת הבכורה שלו בסרט הוא הופיע בסרט האנימציה של הדרדסים 2, שיצא בשנת 2013.
טרמבלי כיכב בתפקיד ג'ק ניוזום בסרט הדרמה "חדר" שזכה לשבחים.
התפקיד הפך את טרמבלי לשחקן צעיר מבטיח, והקריירה שלו החלה לצבור תנופה.
בשנת 2016 שיחק תפקיד משנה בסרט הקומדיה "אמנות העסקה: הסרט", והשתתף בסדרת הקומדיה הפוסט-אפוקליפטית של פוקס "האיש האחרון בעולם" בתפקיד הגיבור בילדותו.
באותה שנה שיחק בסרט האימה Before I Wake, עם קייט בוסוורת' ותומאס ג'יין, ושיחק תפקיד משנה במותחן הפסיכולוגי Shut In שביים פרן בלקבורן.
הוא גם גילם את ווס פירת' בדרמת הקומדיה ההרפתקנית Burn Your Maps.
בשנת 2017 שיחק בתפקיד פיטר קרפנטר בסרט הדרמה של הבמאי קולין טרבורו "הספר של הנרי".
הוא כיכב בתפקיד אוגוסט פולמן, ילד עם תסמונת טריצ'ר קולינס, בסרט "פלא", על פי הרומן של המחברת ר"ג' פלאסיו הנקרא באותו השם.
בשנת 2018 גילם את דמותו של רופרט טרנר בסרט "מותו וחייו של ג'ון פ.
דונובן" של הבמאי הקנדי קסבייה דולן, ואת דמותו של רורי מק'קנה בסרט הטורף של הבמאי שיין בלאק.
בשנת 2019 יצא סרט הקומדיה הראשון שלו, "ילדים טובים" של הבמאי ג'ין סטופינטסקי.
בשנת 2019 טרמבלי הופיע ב"דוקטור סליפ", סרט ההמשך של "הניצוץ".
טרמבלי גילם ילד חטוף שעונה למוות בסצנה שהבמאי מייק פלנגאן חשש בהתחלה שתהיה טראומטית מכדי לכלול אותה בגרסה הסופית של הסרט.
בתגובה לסצנה והופעת טרמבלי בסרט, אמר פלנגאן "הוא אחד השחקנים הטובים ביותר שעבדתי איתם כל חיי." וגם הבטיח כי בניגוד לחששותיו, טרמבלי לא הושפע מהסצנה ואף נהנה לגלם את התפקיד.
בשנת 2021 הפודקאסט "The Kingcast" הוציא חולצות בייסבול מוכתמות בדם הנושאות את שמו של טרמבלי, במחווה לסצנה.
ביולי 2019 הוכרז כי ידבב את פלאונדר בעיבוד ההופעה החיה של דיסני "בת הים הקטנה", בבימויו של רוב מרשל.
הסרט יצא לאקרנים במאי 2023. באותה שנה טרמבלי דובב את רובין בסדרת האנימציה למבוגרים ביקום DC, הארלי קווין.
בשנת 2020 השתתף בווידאו קליפ לשיר "Lonely" של ג'סטין ביבר בשיתוף עם בני בלנקו.
בתקופת מגפת הקורונה טרמבלי נמנה עם האומנים הרבים שקראו לשמירה על ההנחיות ואף הצטלם פעמיים בעודו עובר בדיקות קורונה על מנת לעודד אנשים לצאת להיבדק.
ביוני 2021 יצא לאקרנים סרט האנימציה הראשון של טרמבלי, "לוקה", שהועמד לפרס אוסקר לסרט האנימציה הטוב ביותר.
בשנת 2022 פורסם כי יתרום את קולו לסרט "My Father's Dragon" של נטפליקס.
כמו כן פורסם כי ישחק בסרטים "The Skeleton Tree" לצידו של השחקן הצעיר וודי נורמן, ובעיבוד מחודש לסרט "הנוקם הרעיל" לצידו של פיטר דינקלג'.
+שנהסרטתפקידהערות2013הדרדסים 2בלו וינסלו2014Extraterrestrialמאטי2015חדרג'ק ניוזםמועמד פרס גילדת שחקני המסך לשחקן המשנה הטוב ביותר (אנ') (2015)
+שנהסדרהתפקידהערות2013מניע (אנ')ריילי סטנוויקפרק: "Undertow"מר יאנגטייטר הצעירפרק: "Mr.
Finale Part 1"2014My Mother's Future Husbandקונורסרט טלוויזיה2016האיש האחרון בעולםפיליפ "פיל" מילר הצעירפרק: "Pitch Black"2016 - 2017אבא אמריקאיצ'ארלס לינדברג הצעיר / מחנאידיבוב; 2 פרקים2017איש משפחהילד על בית מעץדיבוב; פרק: "Passenger Fatty-Seven"2017 - הווהשאול החתולשאולדיבוב; 41 פרקים2018אנימלסניוקדיבוב; פרק: "Roachella"2019אזור הדמדומים (אנ')אוליבר פוליפרק: "The Wunderkind"2019 - 2022הארלי קוויןדמיאן ויין / רוביןדיבוב; 3 פרקים
ג'ייק שורט הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
הוא ידוע בעיקר בזכות משחקו בסדרות ערוץ דיסני, החרשנים, מייטי מד ומעבדה לכוחות על: יחידת עילית.
שורט נולד באינדיאנפוליס, אינדיאנה בארצות הברית.
בשנת 2007 קיבל את תפקידו הראשון בסרט הביוגרפי "סיפורה של אנה ניקול סמית" בדמותו הצעירה של דניאל ווין סמית', בנה של אנה ניקול סמית'.
הוא גם כיכב בסרט "קצרים" משנת 2009, ושיחק בפרסומות רבות.
בשנת 2011 זכה בתפקידו הגדול הראשון כפלטשר קווימבי בסדרת הקומדיה "החרשנים" בערוץ דיסני, אותו גילם במשך שלוש עונות עד 2014.
בשנת 2013, החל להשתתף בסדרה הטלוויזיה "מייטי מד" של דיסני XD ובסדרת הספין אוף "מעבדה לכוחות על: יחידת עילית" גם היא בדיסני XD.
החל ממאי 2020, שורט מככב כמאטי סאליבן בקומדיית המצבים הבריטית "הקבוצה הראשונה" לצד ויל ארנט ברשת BBC Two.
שנה סרט תפקיד הערות 2007 סיפורה של אנה ניקול סמית דניאל ווין סמית' בצעירותו 2009 קצרים נוס נוסוורת'י 2013 Unraveled - במאי שותף / מפיק / מפקח תסריט2014החבובות - מבוקשותאורח בחתונהללא קרדיט 2018 #רוקסי סיירוס נולן 2019 Confessional סאי 2020 This Is the Year מייקי2021 Supercool ניל2022Sex Appealלארסון
Mighty Med: Part 1" 2016 מעבדה לכוחות על: יחידת עילית תפקיד ראשי; 15 פרקים 2018 All Night פיג תפקיד ראשי; 10 פרקים 2020 הקבוצה הראשונה מאטי סאליבן תפקיד ראשי; 6 פרקים 2023שיעורים בכימיהראלף בייליפרק: "Living Dead Things"
אורליאן סמית' ג'וניור הידוע יותר בשם הבמה שלו, ג'ייק "הנחש" רוברטס הוא מתאבק עבר אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW).
במהלך הקריירה שלו, רוברטס ניחן ביכולת הכריזמה שלו בראיונות, בשימוש בפן הפסיכולוגי בקרבות ובשימוש במהלך הסיום, ה-DDT.
דמותו התאפיינה בכך שהוא הביא לזירה נחש, לרוב מסוג פיתון, ומכאן גם נגזר כינויו.
בשנת 2012, הוא עבר לגור אצל חברו הוותיק, דיאמונד דאלאס פייג' בחיפוש אחר השבת חייו אל מסלולם התקין, כשהאחרון עזר לו בתהליך גמילה מהתמכרות לאלכוהול ולסמים.
באפריל 2014, רוברטס הוכנס להיכל התהילה של ה-WWE ובשנת 2020, הוא הוכנס להיכל התהילה והמוזיאון של ההיאבקות המקצועית.
אורליאן סמית' ג'וניור נולד ב-30 במאי 1955 בגיינסוויל, טקסס.
מערכת היחסים בין השניים הייתה מתוחה, כשהוא אף טען שהוא סבל מהתעללות מינית ומאלימות פיזית מאימו החורגת בילדותו.
אחיו למחצה, מייקל סמית', ואחותו למחצה, רובין סמית', היו גם הם מתאבקים מקצועיים.