tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מודלים סביבתיים מצביעים על כך שלמעלה מ-60% מהקרקע הגלובלית (כ-24.5 מיליון קמ"ר) נמצא "בסיכון לזיהום מחומרי הדברה עם יותר ממרכיב פעיל אחד", וכי למעלה מ-30% נמצאים ב"סיכון גבוה", מתוכם שליש באזורים בעלי מגוון ביולוגי.
השפעות כאלה הביאו לאיסור על חומרי הדברה רבים ולהגבלה או הפחתה של השימוש באחרים.
ככלל, בסך הכללי ישנה עליה בשימוש בחומרי הדברה בעייתיים.
חלק מחומרי ההדברה עם מזהמים אורגניים עמידים - הם אינם מתפרקים ומסיסים בשומן - ולכן יכולים לעבור אלפי קילומטרים ולהצטבר בקרקע או בגופם של בעלי חיים.
חומרים אלה גם מצטברים בתוך רקמות חיות והריכוז שלהן עולה בצורה דראסטית במעלה מארג המזון - וכך להשפיע על בעלי חיים במעלה מארג המזון - כמו דובי קוטב, דופלינים או בני אדם.
יש ניסיון לזהות ולהפחית שימוש בחומרים אלה במסגרת אמנת סטוקהולם למניעת מזהמים אורגניים עמידים
קוטלי העשבים הסינתטיים הראשונים התגלו בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20. זה היה העידן שבו אנטיביוטיקה סינתטית, פלסטיק וחומרים סינתטיים רבים אחרים הפכו לזמינים.
הפופולריות של חומרי הדברה הסינתטיים גדלה במהירות לאחר מלחמת העולם השנייה.
תפוקת היבול גדלה באופן משמעותי באמצעות גילוי התרכובת האורגנית 2,4-D.
נגיעות חרקים רבות טופלו על ידי תרכובת DDT, והורידו מאוד את שיעורי הטיפוס והמלריה ברחבי העולם.
לפני ובמהלך הפיתוח של חומרי ההדברה הסינתטיים, זוהו מדבירים טבעיים רבים, כולל פירתרום, רוטנון, ניקוטין, סבדילה וקוואסין.
למרות זאת, לתרכובות סינתטיות היה יתרון משום שהן היו זולות ויעילות בהרבה מחומרי הדברה טבעיים.
עם הזמן התבררו ההשפעות השליליות של חומרי הדברה סינתטיים מתמשכים.
בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה עלה היצור והשימוש בחומרים: באלדרין (שכיום אסור ברוב המדינות), דיכלורודיפניל טריכלורואתאן (DDT) בשנת 1939, דילדרין, β- Benzene Hexachloride (BHC),Dichlorophenoxyacetic acid,4-D), כלורדן ואנדרין.
חומרי הדברה אלה, כמו גם רבים אחרים, נאסרו בעולם בשנת 2001 באמנת סטוקהולם בדבר מזהמים אורגניים מתמשכים.
בעוד שהדאגה להרעלה סביבתית החלה באירועי הרעלה חריפים שהתרחשו בסוף המאה ה-19; העניין הציבורי בהשפעות הסביבתיות הלא רצויות של כימיקלים התעורר בתחילת שנות ה-60 עם פרסום ספרה של רייצ'ל קרסון, "אביב דומם".
זמן קצר לאחר מכן, הוכח כי DDT, ששימש במקור למלחמה במלריה, גרם לצמצום האוכלוסייה של דורסים.
מחקרים ראשוניים במדינות מתועשות התמקדו בהשפעות חריפות של חומרי הדברה על תמותה, בעיקר בקרב ציפורים או דגים.
כיום, מעל 3.5 מיליארד קילוגרמים של חומרי הדברה סינתטיים משמשים לחקלאות בעולם בשווי של יותר מ-45 מיליארד דולר.
מאז 1990 העניין המחקרי בנושא עבר מתיעוד אירועים וכימות השפעה של חשיפה כימית, למחקרים שמשלבים בין ניסויי מעבדה, בחינה בטבע בתנאים מבוקרים וניסויי שדה.
שיעור הפרסומים של מחקרים על ההשפעות הקשורות לתופעה גדל.
מחקרים בבעלי חיים מתמקדים בעיקר בדגים, חרקים, ציפורים, דו-חיים ועכבישנים.
מאז 1993 ארצות הברית והאיחוד האירופי עדכנו את הערכות הסיכון לחומרי ההדברה, והפסיקו את השימוש בחומרים עם זרחן אורגני והחומר בקרבמט, שנחשבים לרעילים מאוד.
חומרי ההדברה החדשים יותר מכוונים ליעילות של מקסימום השפעה על המטרה המקורית של ההדברה ולמינימום השפעה על אורגניזמים אחרים.
מזהמים אורגניים מתמשכים (POPs) הם תרכובות כימיות, המתנגדות לפירוק, שנשארות בסביבה למשך שנים.
מספר חומרי הדברה, כולל אלדרין, כלורדן, DDT, דילדרין, אנדרין, הפטכלור, הקסכלורובנזן, מירקס וטוקספן, נחשבים למזהמים מתמשכים.
לחלק מהם יש את היכולת לנדוף ולעבור מרחקים גדולים דרך האטמוספירה ולהתמקם באזורים מרוחקים.
הם גם יכולים להצטבר במעלה מארג המזון ולהגיע עד פי 70,000 מהריכוזים המקוריים שלהם.
POPs יכולים להזיק לאורגניזמים אחרים שאינם מטרת ההדברה, וכן להגביר את הסיכון לבני אדם על ידי הפרעה במערכת האנדוקרינית, הרבייה ודרכי הנשימה.
חומרי הדברה יכולים לתרום לזיהום אוויר.
סחיפה של חומרי הדברה מתרחשת כאשר חלקיקים של חומרי ההדברה נישאים על ידי הרוח לאזורים אחרים, ועלולים לזהם אותם.
בכדי למנוע את התופעה, חקלאים יכולים ליצור אזור חיץ סביב היבול שלהם, המורכב מאדמה ריקה או מצמחים שאינם גידולים כגון עצים ירוק-עד, כדי לשמש מעצורי רוח ולספוג את חומרי ההדברה, ובכך למנוע סחיפה לאזורים אחרים.
מעצורי רוח כאלה נדרשים על פי חוק בהולנד.
בארצות הברית נמצא כי חומרי הדברה מזהמים את כל הנחלים וכן למעלה מ-90% מהבארות שנדגמו במחקר של המכון הגאולוגי של ארצות הברית.
כמו כן נמצאו שאריות חומרי הדברה במי גשם ובמי תהום.
מחקרים של ממשלת בריטניה הראו כי קיים ריכוז של חומרי ההדברה מעל המותר במי שתייה בדגימות מסוימות של מי נהר ומי תהום.
רבים מהכימיקלים המשמשים בחומרי הדברה הם מזהמי קרקע מתמשכים, שהשפעתם עלולה להימשך עשרות שנים ולהשפיע לרעה על שימור הקרקע.
השימוש בחומרי הדברה מקטין את המגוון הביולוגי הכללי בקרקע.
אי שימוש בכימיקלים מביא לאיכות גבוהה יותר של הקרקע, בין השאר, בהתחשב בעובדה שהחומר האורגני מאפשר קיבולת מים גבוהה יותר.
דבר זה עוזר להגדיל את תשואות הגידול של חוות בשנות בצורת, כאשר לחוות אורגניות היו תפוקות גבוהות ב-20-40%.
חומרי הדברה מזיקים לתהליך קיבוע החנקן, הנדרש לצמיחת צמחים וסקולריים.
קוטלי החרקים DDT, מתיל פארתיון, ובמיוחד פנטכלורופנול הוכחו כגורמים להקטנת היבול של קטניות.
בנוסף, לחומרי הדברה יש השפעה מזיקה ישירה על צמחים, לרבות התפתחות לקויה של שורשים, והורדת רמת ההתפתחות של הצמח.
שימוש בחומרי הדברה על גידולים פורחים עלול להרוג דבורי דבש, הפועלות כמאביקות.
מחלקת החקלאות של ארצות הברית ושירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית מעריכים כי החקלאים בארצות הברית מפסידים לפחות 200 מיליון דולר בשנה מהאבקת יבולים מופחתת, מכיוון שחומרי הדברה המופעלים על שדות מחסלים כחמישית ממושבות דבורי הדבש בארצות הברית ופוגעים בכ-15% נוספים.
סוגים רבים של בעלי חיים נפגעים מחומרי הדברה, מה שמוביל מדינות רבות להסדיר את השימוש בחומרי הדברה באמצעות תוכניות פעולה של שימור המגוון ביולוגי.
בעלי חיים, כולל בני אדם, עלולים להיות מורעלים משאריות של חומרי הדברה שנותרו על מזון.
כמו למשל כאשר חיות בר נכנסות לשדות מרוססים או לאזורים סמוכים זמן קצר לאחר הריסוס ואוכלות מהיבול.
חומרי הדברה יכולים לחסל את מקורות המזון החיוניים של חלק מהחיות, ולגרום לבעלי החיים לעבור למקום אחר, לשנות את תזונתם או להרעיבם.
החומרים יכולים גם לעבור בשרשרת המזון; למשל, ציפורים עלולות להיפגע כשהן אוכלות חרקים ותולעים שצרכו חומרי הדברה.
בחומרי הדברה נמצאו השפעות מזיקות על גדילה ורבייה של תולעי אדמה אשר תורמות להתפתחות טובה של יבולים בקרקע.
חומרי הדברה מסוימים יכולים להצטבר בגופם של אורגניזמים שצורכים אותם לאורך זמן, תופעה שיכולה בסופו של דבר להשפיע על מינים גבוהים בשרשרת המזון.
שירות הדגים וחיות הבר בארצות הברית מעריך שכ-72 מיליון ציפורים נהרגות מחומרי הדברה בארצות הברית מדי שנה.
נשרים קירחים הם דוגמאות נפוצות לאורגניזמים שאינם מטרה המושפעים משימוש בחומרי הדברה.
ספרה של רייצ'ל קרסון "אביב דומם" חשף את ההשפעות של הצטברות ביולוגית של חומר ההדברה DDT ב-1962.
ציפורי אדמה חקלאיות מתמעטות מהר יותר מציפורים אחרות בכל ביומה אחרת בצפון אמריקה, ירידה שמתואמת עם התעצמות והתרחבות השימוש בחומרי הדברה.
באדמות החקלאיות של הממלכה המאוחדת, אוכלוסיות של עשרה מיני ציפורים שונים פחתו ב-10 מיליון פרטים מתרבים בין 1979 ל-1999, לכאורה בגלל אובדן של מינים של צמחים וחסרי חוליות מהם ניזונות הציפורים.
ברחבי אירופה, 116 מיני ציפורים היו בסכנת היכחדות נכון לשנת 1999.
דגים וביוטה מימית אחרת עלולים להיפגע ממים מזוהמים בחומרי הדברה.
מי נגר של חומרי הדברה לנהרות ולנחלים עלול להיות קטלני ביותר לחיים מימיים, ולפעמים להרוג את כל הדגים בזרם מסוים.
שימוש בקוטלי עשבים במקווי מים עלול לגרום להרג דגים כאשר הצמחים המתים מתכלים, צורכים את החמצן שבמים, וגורמים לחנק הדגים, שנשארים ללא חמצן.
חשיפה חוזרת למינונים תת-קטלניים של חלק מחומרי ההדברה עלולה לגרום לשינויים פיזיולוגיים והתנהגותיים המפחיתים את אוכלוסיות הדגים, כגון נטישת קנים ודירים, ירידה בחסינות למחלות וירידה בהימנעות מטורפים.
שימוש בקוטלי עשבים במקווי מים יכול להרוג צמחים שהדגים תלויים בהם עבור בית הגידול שלהם.
חומרי הדברה יכולים להצטבר במקווי מים ולהגיע לרמות שהורגות את זואופלנקטון, המקור העיקרי למזון לדגים צעירים.
חומרי הדברה יכולים גם להרוג חרקים שדגים מסוימים ניזונים מהם, ובכך לגרום לדגים לנדוד רחוק יותר בחיפוש אחר מזון ולסיכון גדול יותר מטורפים.
ככל שחומר הדברה נתון מתפרק מהר יותר בסביבה, כך הוא מהווה פחות איום על החיים במים.
קוטלי חרקים בדרך כלל רעילים לבעלי חיים מימיים יותר מאשר קוטלי עשבים ופטריות.
חומרי הדברה יכולים לחדור לגוף האדם באמצעות שאיפה של אירוסולים, אבק ואדים המכילים חומרי הדברה; באמצעות חשיפה דרך הפה על ידי צריכת מזון/מים; ובאמצעות חשיפה לעור במגע ישיר.
חומרי הדברה מופרשים לקרקעות ולמי תהום ועלולים להגיע למי השתייה.
כמו כן, ריסוס חומרי הדברה עלול להיסחף ולזהם את האוויר.
ילדים רגישים יותר לחומרי הדברה, מכיוון שהם עדיין בתהליך התפתחות ובעלי מערכת חיסונית חלשה יותר ממבוגרים.
ילדים עלולים להיות חשופים יותר בגלל קרבתם לקרקע והנטייה להכניס לפה חפצים לא מוכרים.
ילדים מתחת לגיל שישה חודשים נוטים יותר לחוות חשיפה לחומרים מחלב אם ומשאיפת חלקיקים קטנים.
חומרי הדברה הנכנסים לבית באמצעות בני משפחה אחרים מגבירים את הסיכון לחשיפה.
גם שאריות רעילות במזון עשויות לתרום לחשיפה.
מחקרים אפידמיולוגיים דיווחו על השפעות שליליות של חומרי הדברה מסוימים ברמות החשיפה הנוכחיות על ההתפתחות הקוגניטיבית של ילדים.
הכימיקלים יכולים להצטבר ביולוגית בגוף לאורך זמן.
השפעות החשיפה יכולות לנוע בין גירוי קל בעור למומים מולדים, גידולים, שינויים גנטיים, הפרעות בדם ועצבים, הפרעות אנדוקריניות, תרדמת או מוות.
השפעות התפתחותיות מסוימות נקשרו לחומרי הדברה.
גידולי סרטן בילדות ברחבי צפון אמריקה, כגון לוקמיה, עשויה להיות תוצאה של מוטציות בתאים סומטיים, שנגרמו על ידי החשיפה לחומרים הרעילים.
קוטלי חרקים יכולים להיות בעלי השפעות מזיקות על מערכות העצבים של יונקים.
הרכיב DDT, והפירוק הכימי שלו DDE, מפריעים לפעילות האסטרוגנית וייתכן וגורמים לסרטן השד.
חשיפה ל-DDT עוברית מקטינה את גודל הפין של הזכר בבעלי חיים ועלולה לייצר אשכים טמירים.
הדברה יכולה להשפיע על עוברים גם בשלבי התפתחות מוקדמים, ברחם, ואפילו לפני הכניסה להריון.
חלופות רבות זמינות כדי להפחית את ההשפעות שיש לחומרי הדברה על הסביבה.
חלופות לחומרי הדברה כוללות הסרה ידנית של המזיקים, הפעלת חום, כיסוי עשבים שוטים בפלסטיק, הצבת מלכודות ופתיונות, הסרת אתרי רבייה של מזיקים, ושמירה על קרקעות בריאות, המגדלות צמחים בריאים ועמידים יותר.
בארצות הברית, השימוש בחומרי הדברה קונבנציונליים הגיע לשיא ב-1979, ועד שנת 2007 ירד ב-25% מרמת השיא של 1979, בעוד התפוקה החקלאית בארצות הברית גדלה ב-43% באותה תקופה.
לעיתים בקרות ביולוגיות, כגון זני צמחים עמידים ושימוש בפרומונים, מצליחות, ולפעמים אף פותרות את בעיית המזיקים לצמיתות.
הדברה משולבת (IPM) עושה שימוש כימי רק כאשר חלופות אחרות אינן יעילות.
הדברה זו גורמת פחות נזק לבני אדם ולסביבה מהדברה כימית רגילה.
ביוטכנולוגיה יכולה להיות גם דרך חדשנית להדברת מזיקים.
בנוסף ניתן גם להשתמש בהנדסה גנטית כדי להגביר את העמידות בפני מזיקים.
חומרי הדברה ביולוגיים כמו שמן קנולה וסודה לשתייה המכילים רכיבים פעילים מחומרים טבעיים הם אלטרנטיבה ידידותית לסביבה לעומת חומרי הדברה רעילים.
בארצות הברית, הסוכנות להגנת הסביבה (EPA) מציעה שימוש נכון בחומרי הדברה וסילוק, בהתאם להנחיות פדרליות או פרטניות של המדינה לחקלאים או גופים מסחריים.
גופים מסחריים המשתמשים בחומרי הדברה מתבקשים לפעול לפי הוראות הסילוק שעל תוויות ההדברה, תוך שימוש באמצעי בטיחות הדרושים לפינוי פסולת מסוכנת.
בשל תכונותיו של פחם פעיל, נחקרו סוגים שונים שלו כטיפול פוטנציאלי לקליטת חומרי הדברה שונים.
חוקרים מצאו שימוש לפחם פעיל מזרעי קלמנטינות בספיגת חומרי הדברה.
מחקרים מנצלים את הפחמן הפעיל של זרעי המנדרינה בתהליך ההסרה של חומרי הדברה מסוג קרבמט אשר נקשרו לסיכון מוגבר לסרטן וסיכונים בריאותיים אחרים.
ספיגה על ידי פחם פעיל נמצאה כדרך מוצלחת וחסכונית להסרת חומרי הדברה.
השפעות מלחמת חרבות ברזל על ילדים ובני נוער בישראל מתייחסות למגוון תחומים שבהם המלחמה גרמה לשינויים והשפעות עמוקות בחייהם של הצעירים במדינה.
המאמץ הביטחוני שנדרש בעקבות התקפת חמאס כלל פינוי יישובים, נזק לתשתיות ובתים, והפרעה נרחבת לשגרת החיים, שהשפיעה במיוחד על האוכלוסייה הצעירה.
המלחמה הביאה להפסקת לימודים זמנית בבתי ספר, חשיפה מתמשכת לאיומים ביטחוניים ופינוי למקומות מוגנים.
כל אלה תרמו להופעת תופעות כמו חרדה, PTSD וקשיים התפתחותיים נוספים אצל ילדים ובני נוער.
השפעות אלו נבדקות במסגרת מחקרים פסיכולוגיים וחברתיים המתמקדים בפגיעה הרגשית והפיזית בצעירים במהלך ולאחר תקופות של קונפליקט חמוש.
ב-7 באוקטובר 2023 החלה מתקפה משולבת של ארגון הטרור חמאס.
המתקפה כללה ירי ארטילרי ופריצת מחבלים לשטח ישראל חדירה ליישובים אזרחיים וטבח של מאות אזרחים.
אירוע זה הביא להכרזת מלחמת "חרבות ברזל" נגד חמאס ושותפיו מהלך ששינה את פני החיים בישראל.
עם התקדמות הלחימה עשרות אלפי תושבים פונו מבתיהם רבים נפגעו גופנית ונפשית ונזק כבד נגרם לרכוש ולתשתיות.
המלחמה השפיעה עמוקות על כלל האוכלוסייה ובמיוחד על ילדים ובני נוער שפגיעותם התפתחותית והרגשית מורכבת ודורשת תשומת לב מיוחדת.
במהלך המלחמה נרצחו 38 ילדים ו-116 התייתמו מהוריהם כאשר רבבות נוספים פונו מבתיהם.
מלחמת "חרבות ברזל" הטילה איומים על ביטחונם של אזרחי ישראל, כולל הילדים, שהם הפגיעים ביותר במצבי חירום.
האיומים הביטחוניים והפיזיים שכרוכים במלחמה, דורשים מענה מהיר ויעיל על מנת להבטיח את שלומם ובריאותם של ילדים אלו.
ביישובים שונים ברחבי הארץ, לא כולם מצוידים במרחבים מוגנים לרבות ממ"דים, דבר המציב את הילדים ומשפחותיהם בסיכון מוגבר לפגיעה פיזית בעת התקפות.
ילדים שנפגעו ישירות ופונו למקומות מוגנים, לעיתים נאלצים להתמודד עם חוסר בציוד הבסיסי ותמיכה רפואית, בעיקר אלו שיש להם צרכים בריאותיים מיוחדים.
ההורים שפונו למלונות או מקומות מוגנים אחרים מדווחים על קשיים בשיגור הציוד הדרוש להם ולילדיהם, בעיקר עקב מצוקה רגשית או כלכלית.
הפרעות בשגרת החיים והפגיעה ברצף הטיפולי בילדים עם מוגבלויות או צרכים רפואיים מיוחדים מובילה לדילמות וקשיים נוספים.
לגבי הילדים שנשארו בבתיהם, חיוני לוודא שיש להם גישה למקלט או למרחב מוגן.
משפחות בהן אחד ההורים או שניהם נעדרים בשל פגיעה, גיוס, או תפקידים חיוניים אחרים, עלולות לסבול משחיקה רגשית ופיזית נוספת, מה שמשפיע על יכולתם לטפל ולספק את צורכי ילדיהם.
קיימת חשיבות רבה להבטחת בריאותם וביטחונם של ילדים במצבי חירום, כולל זמינות של טיפולים רפואיים ותמיכה פסיכולוגית.
המציאות החדשה דורשת מהמערכת הבריאותית ומגורמי הרווחה להיות מוכנים יותר מתמיד לספק מענה מהיר ויעיל לצרכים אלו, במיוחד בזמנים שבהם המשאבים הן מוגבלים והן נדרשים לשימוש חירום.
עם זאת, נתונים ממחקרים קודמים על למידה מרחוק במהלך מגפת הקורונה מרמזים על כך שקשיים אלה אינם חדשים, כאשר מספר רב של תלמידים מצא קשיים בלמידה מהבית עקב מגבלות טכנולוגיות ותמיכה פדגוגית נמוכה.
הקשיים הטכנולוגיים כללו חוסר במחשבים או בחיבור לאינטרנט איכותי, וחוסר במרחבים שקטים המאפשרים ריכוז.
ההורים, במיוחד מהשכבות החלשות, לא תמיד היו מסוגלים לתמוך בילדיהם בלמידה זו, מה שהוביל לפערים משמעותיים בהשגים הלימודיים בין ילדים מרקעים שונים.
בנוסף, נתונים מהעולם מצביעים על כך שהירידה בזמן המוקדש ללמידה ביתית הייתה חדה במיוחד אצל תלמידים מאוכלוסיות חלשות ובקרב תלמידים שכבר סבלו מקשיים לימודיים.
כתוצאה מכך, נרשמה עלייה בנשירה הסמויה והגלויה מבתי הספר.
המלחמה בישראל השאירה את חותמה לא רק על המרחב הפיזי אלא גם על הנפש.
חשיפה לאירועים טראומטיים כמו מלחמה, אבל ופינוי מהבית מעמידות מבוגרים וילדים בסיכון לפתוח הפרעת דחק פוסט-טראומטית (PTSD).
סימפטומים של PTSD כוללים הימנעות, חודרנות של מחשבות טראומטיות ופגיעה באיכות השינה.
ילדים רבים חווים גם חרדות כלליות, דיכאונות, וקשיים בשינה ובהתנהלות יומיומית.
התגובה לטראומה קשורה לעוצמת החשיפה ולמשך הזמן שבו נמשכת החשיפה.
ילדים החיים בקרבת מקומות הלחימה או שפונו מבתיהם חווים רמות גבוהות יותר של לחץ פסיכולוגי.
משך החשיפה לסכנה והיקף המתקפה משפיעים גם הם על חומרת התגובות הנפשיות ועל ההתמודדות עם הטראומה לאורך זמן.
הטיפול בבריאות הנפש של ילדים ובני נוער דורש גישה מרובת ממדים שכוללת תמיכה פסיכולוגית מקצועית ותוכניות התערבות מוקדמות, על מנת למנוע התדרדרות לפסיכופתולוגיות מורכבות יותר.
חשוב להקדיש משאבים לזיהוי מוקדם של סימני מצוקה ולהעניק טיפול ראוי ומתאים, כדי לתת לילדים ולנוער הזדמנות להתאושש ולשקם את עצמם אחרי השפעות המלחמה הרגשיות והפיזיות.
הספרות המקצועית מצביעה על שני תת-קבוצות של ילדים ובני נוער הפגיעות במיוחד מבחינה התפתחותית בעקבות חשיפה למלחמה: ילדים בגיל הרך ובני נוער בתקופת ההתבגרות.
ההשפעות ההתפתחותיות של חשיפה למלחמה על ילדים בגיל הרך מתבטאות בפגיעה בגידול ובהתפתחות המוח, הגוף והתודעה, שכן הם נמצאים בשלבים קריטיים של צמיחה מהירה.
לפני גיל שש לילדים אין יכולת מלאה להבין נקודת מבט זרה והם נוטים להתמקד בעצמם ולייחס לעצמם אחריות לאירועים שסביבם.
ילדים בגילאים אלו עשויים להשתמש בחשיבה מאגית כדי למלא פערי מידע ולעיתים קרובות לייחס אשמה לעצמם במצבי לחץ.
תסמיני PTSD בקרב ילדים בגיל הרך יכולים להופיע כדיכאון, חרדה, היצמדות יתר להורים, רגישות מוגברת לרעשים, קשיים בשינה, הפרעות בהרגלי האכילה, רגרסיה בהתפתחות, תוקפנות, ומשחק רפטטיבי הקשור לטראומה.
בני נוער מנגד נמצאים בתהליך גיבוש זהות והפרדה מההורים.
החרדה והפחד שנלווים לחוויות הטראומטיות יכולים להחריף את המשברים הטבעיים של גיל ההתבגרות ולהפריע לתהליך גיבוש הזהות.
תסמיני PTSD בקרב בני נוער עלולים לבוא לידי ביטוי בהתנהגות אגרסיבית ומוחצנת, חרדת פרידה, דיכאון, וירידה בהישגים הלימודיים.
מחקרים שנערכו בעקבות מצבים של מלחמה וטרור חשפו כי המצוקה הרגשית של בני נוער נוטה להתבטא בהתנהגות דיכאונית, עלייה בפעילות החברתית כאמצעי לניהול חרדה, והגברה של התנהגויות סיכון.
חשיפה מתמשכת לאירועי טרור הובילה לרמות גבוהות יותר של התנהגויות סיכון, במיוחד בקרב בנים.
לאור זאת, החשיבות של פיתוח גורמי חוסן בקרב ילדים ובני נוער גדלה, ומחקרים מצביעים על כוחות שיכולים למתן את השפעות המלחמה, כגון קשר חזק ותומך עם המטפלים, זמינות של דמויות תומכות במשפחה המורחבת, השתייכות לקהילה מלוכדת, קשרים חברתיים עם קבוצת השווים, ואמונה דתית.
ילדים ונוער המוגדרים בסיכון כוללים את אלה שחוו טראומות במהלך חייהם והם נתונים לקשיים הסתגלותיים והתנהגותיים גם בימי שגרה.
המלחמה הביאה את הקשיים אלו לשיא חדש, כאשר מסגרות חוץ-ביתיות נאלצו לפנות ולשנות את מיקומם מה שפגע ביציבות שגרת חייהם והקשה על הטיפול המתמשך בהם.
חסרי העורף המשפחתי נדרשו למצוא מקלט במסגרות זמניות אחרות, תוך כדי חווית פגיעות נוספות ואובדן של מעט היציבות שהייתה להם.
הילדים מקבוצות מיעוט ומקבוצות המודרות באוכלוסייה נתקלים בקשיים מרובים במהלך זמן מלחמה.
דוגמאות לכך הן ילדים ערבים וחרדים שבהם תפוסת הדיור צפופה והעוני רווח מה שמחריף את השפעות המלחמה עליהם.
ילדים אלו חווים לעיתים קרובות דיכוי חברתי ואפליה, והמלחמה רק מוסיפה לאתגרים אלו.
בנוסף ילדי עולים חדשים עלולים לחוות קשיים רבים בהסתגלות למציאות החדשה תוך כדי התמודדות עם ההבדלים התרבותיים והלשוניים.
עולים אוקראינים שברחו ממלחמת רוסיה אוקראינה מתמודדים עם טראומות כפולות בהגיעם לישראל.
ישנם קשיים רבים בתהליך הקליטה עקב השפעות פסיכולוגיות והפרעות שנגרמו על רקע הלחימה, כולל קשיים בשינה, חרדה כללית, ובעיות בהתאקלמות חברתית ותרבותית.
הם נאבקים גם בבעיות שפה, שכן רובם אינם דוברי עברית, ונתקלים במחסומים בירוקרטיים וחברתיים שמקשים על תהליך ההסתגלות לחיים במדינה חדשה.
הפגיעות הייחודיות של ילדים אלו דורשות תשומת לב מיוחדת והתערבות ציבורית וחברתית על מנת למזער את הנזק הפוטנציאלי ולסייע להם להתמודד עם האתגרים הקיימים.
חשוב להקדיש משאבים לזיהוי מוקדם של סימני מצוקה בקרב הילדים האלו ולהעניק להם תמיכה רגשית ופסיכולוגית מתאימה, במיוחד בתקופות של משברים ביטחוניים.
מחקר שנערך באוניברסיטה העברית מצא כי ילדים עם אוטיזם נפגעים יותר מטראומה בעקבות המלחמה בהשוואה לילדים ללא אוטיזם כאשר הם מפגינים רמות גבוהות של חרדה ודיכאון.
ההורים לילדים אוטיסטים דיווחו על עלייה משמעותית ברמות הסטרס והדיכאון שלהם עצמם תוך כדי ניסיון להתמודד עם הצרכים המיוחדים של ילדיהם בזמן מלחמה.
המחקר גם הצביע על חשיבות גדולה בהתערבות מוקדמת ובתמיכה פסיכולוגית למניעת התפתחות משבר נפשי בקרב ילדים אוטיסטים שחוו טראומה.
המצב הייחודי של ילדים אוטיסטים דורש גישה מותאמת לצרכיהם הפסיכולוגיים והחברתיים כדי להבטיח שהם יוכלו להתמודד עם האתגרים הגדולים שהמלחמה מציבה בפניהם.
השפעות של שינויי אקלים על האוקיינוסים כוללת השפעות רבות של ההתחממות העולמית ושינוי האקלים שנגרמים בעקבותיה, על אוקיינוסים וימים.
השינויים משפיעים עמוקות על משאבי המים, וגורמים לשינויים בדפוסי גשם, התכווצות קרחונים, עליית מפלס הים, אירועי מזג אוויר קיצוניים ופגיעה באיכות המים.
אחת ההשפעות המרכזיות כוללת עלייה בטמפרטורות האוקיינוסים.
הטמפרטורה העולה של המים תורמת לעלייה במפלס הים עקב הפשרת שכבות קרח יבשתיות ולהפחתת רמות החמצן במי האוקיינוסים מכיוון שמים חמים לא מכילים את אותה כמות חמצן כמו מים קרים (עליה בחומציות המים), הדגים נודדים, בעוד שמינים אחרים עלולים לרדת או לעבור למקום אחר.
לשינויים הללו יש השלכות משמעותיות על מערכות אקולוגיות ימיות ועל הקהילות הנשענות על דיג.
בנוסף, שינויי האקלים גורמים לשינויים בהרכב הכימי של מי האוקיינוס.
ספיגה מוגברת של פחמן דו-חמצני מהאטמוספירה מובילה להחמצת אוקיינוסים, תהליך שמאיים על אורגניזמים הבונים סידן פחמתי, כגון אלמוגים ורכיכות.
קיימת גם ירידה ברמות החמצן המומס במים באזורים שונים, תופעה הידועה כ"דאוקסיגנציה", אשר משפיעה לרעה על מגוון מיני בעלי חיים ימיים.
השפעות אחרות על האוקיינוסים כוללות ירידה בקרח הימי הארקטי, כמו גם ריבוד מוגבר של שכבות מים באוקיינוסים .
כל זה יכול להוביל לשינויים בזרמי האוקיינוס, למשל היחלשות של מחזור ההיפוך המרידיוני של האוקיינוס האטלנטי .
תופעות אלה עלולות להאיץ את שינויי האקלים עצמם, משום שהפחתה בכמות הקרח הימי באזורי הקטבים מצמצמת את אלבדו של כדור הארץ, מה שמוביל לספיגת חום מוגברת ולהגברת אפקט החממה.
הסיבה העיקרית לשינויים אלו היא פליטת גזי חממה מפעילות אנושית, דוגמת פחמן דו-חמצני ומתאן, בעיקר שריפת דלקים מאובנים.
הגברת אפקט החממה מובילה להתחממות האוקיינוסים מכיוון שהאוקיינוס תופס את רוב החום הנוסף במערכת האקלים, וסופח גם חלק מהפחמן הדו-חמצני הנוסף שנמצא באטמוספירה, דבר שגורם לחומציות גדולה יותר.
מדענים מעריכים כי האוקיינוסים סופגים כ-25% מכל פליטת הפחמן הדו-חמצני שנגרמה על ידי אדם.
החמצת האוקיינוס כתוצאה משינויי האקלים משפיעה באופן חיובי על שפע החיידקים, מה שמצביע על שינוי פוטנציאלי בדינמיקה של הקהילה המיקרוביאלית.
עלייה זו בשפע החיידקים עלולה להוביל לשינויים במחזוריות של חומרים מזינים ופירוק חומרים אורגניים, ועלולה לשנות את תפקוד המערכת האקולוגית הכוללת.
באופן ספציפי, המחקר מצא שהחמצת האוקיינוס יכולה לעורר את הצמיחה של קבוצות חיידקים מסוימות, כגון Gammaproteobacteria ו-Flavobacteriia , אשר ממלאות תפקידים מכריעים במחזור פחמן וחומרי תזונה.
לשינויים אלה בהרכב הקהילה החיידקית עשויות להיות השפעות מדורגות על תהליכים ביו-גיאוכימיים וזרימת אנרגיה בתוך המערכת האקולוגית.
שינויים בהרכב הקהילה המיקרוביאלית עלולים להאיץ גם תהליכי פירוק חומרים אורגניים ולהשפיע על מאזן הפחמן באוקיינוסים.
בשר משמש מרכיב משמעותי בתזונת בני האדם.
הפקת מזון מן החי הואצה מאוד ב-100 שנים האחרונות, ובכל שנה האוכלוסייה הגלובלית צורכת 56 מיליארד בעלי חיים מבויתים שגודלו לצורך זה.
תעשיית המזון של משק החי, במיוחד תעשיית הבקר, דורשת משאבים טבעיים כמו שטחי אדמה, מים ואנרגיה.
בגידול בעלי החיים נעשה שימוש באנטיביוטיקה למניעת מחלות, ונפלטים גזי חממה.
גם לתהליכי עיבוד הבשר יש השפעה סביבתית.
בשר בקר הוא בעל ההשפעה הגבוהה ביותר על הסביבה, בהשוואה לסוגי בשר אחרים (חזיר, עופות ודגים) עקב יעילות אנרגטית נמוכה יחסית של המרת המזון שמושקע בחיות, לבין הבשר שנצרך בפועל.
שטחי המחיה של חיות המשק מהווים כ-26% משטח כדור הארץ באזורים ללא קרח וללא אוקיינוסים.
חלק גדול מהשטח המתאים לגידולים שונים משמש בעיקר לגידולי מזון מן החי.
גידול בצריכת מזון מהחי מהווים גורם משמעותי בכריתת יערות, במיוחד באמריקה הלטינית, כאשר 70% משטח היערות המבוראים מיועד למרעה וגידול מזון עבור משק החי.
שימוש נרחב בשטחי מרעה גורמים לירידה באיכות השטח ופוגע במגוון הצמחים הקיים באזור.
רעיית יתר ורמיסה של האדמה ע"י חיות המשק גורמות לחשיפה של האדמה לשחיקתה.
עקב ירידה בכמות צמחים בשטח כזה, יש דילול בכמות החומר האורגני באדמה, וכן ירידה בפוטוסינתזה .
תעשיית המזון מהחי היא מקור לכ-18% מכל פליטות הפחמן דו-חמצני, וזו כמות גדולה מפליטות סה"כ כלי התחבורה.
בנוסף, היא אחראית על פליטה של גזים מזיקים נוספים.
יותר- 37% מפליטות המתאן מקורם העיקרי הוא בתסיסה במעיים של מעלי גירה (בקר).
65% מפליטות החנקן דו-חמצני מקורם בתעשיית המזון החי.
גזים אלה תורמים להתחממות הגלובלית בצורה משמעותית יותר מפחמן דו-חמצני (פי 23, ופי 296 בהתאמה), וגורמים לגשמים חומציים והחמצה של המערכת האקולוגית.
בנוסף, כריתת יערות מואצת עקב הצורך בהתרחבות שטחי המרעה ומחייה המיועדים למשק החי אחראית גם היא על עליה ב־CO2, עצים מבצעים פוטוסינתזה, בה נקלט פחמן דו-חמצני ונפלט חמצן.
כריתת העצים פוגעת בהיקף תהליך זה ברמה גלובלית.
תעשיית המזון מהחי היא צרכנית של כ-9% מסה"כ צריכת המים העולמית, בעיקר עקב השקיית שדות בהם מגדלים מזון המיועד לבעלי החיים.
בנוסף, תעשייה זו מהווה גורם עיקרי בזיהום של מקורות מים ע"י חומרים שונים הקשורים בחיות משק החי, כדוגמת אנטיביוטיקה והורמונים.
חיות משק החיי חשופות למחלות שונות הגורמות לפגיעה באיכות הבשר ואף מוות (פגיעה בכמות הבשר).
כדי למנוע הפסדים כלכליים ישנו שימוש נרחב בתרופות שונות ובעיקר אנטיביוטיקה.
פעולה זו גורמת לעליה בעמידות לאנטיביוטיקה של אורגניזמים שונים, ומחייב מעבר לחומרים חזקים ואגרסיביים יותר.
כך מתהווה תהליך מעגלי הגורם לעליה בעמידות לאנטיביוטיקה של מיקרואורגניזמים הקשורים בחיות המשק.
תופעה זו משפיעה בצורה עקיפה גם על בריאותם של בני האדם.
כ־50% מסה"כ האנטיביוטיקה הנצרכת בארה"ב מיועדת לתעשיית המזון מהחי.
בנוסף ישנו שימוש נרחב בדשן וחומרי הדברה רבים בשטחי המרעה כ-37% מסה"כ השימוש בחומרי הדברה הם בשטחי מרעה עבור תעשיית המזון מהחי).חומרים אלה מגיעים לנחלים ולמי התהום ומזהמים אותם.
השפעות סביבתיות ביחס לסוגי תזונה שונים
המחקר מציין כי ההשפעה הסביבתית של תזונה מן החי היא בדרך כלל גבוהה יותר מזו של תזונה ממקורות צמחיים.
הסיבות לכך נעוצות בתהליכים הקשורים באופן ישיר לגידול בעלי חיים כחיות משק ובתהליכים עקיפים הנובעים בעיקר מחוסר יעילות של השימוש בגידול מזון לבעלי חיים.
בכל גורם סביבתי שנבדק, צרכני בשר גבוהים היו בעלי ההשפעה השלילית הגבוהה יותר.
בסדר יורד בנזקים לסביבה היו אוכלי דגים, צמחונים, ובסוף, בעלי ההשפעה הנמוכה ביותר- טבעוניים.
מסקנת המחקר הייתה שרק הפחתה משמעותית בצריכת הבשר תוביל להקטנת הפגיעה בסביבה.
המחקר אף מדגיש כי תזונה בת קיימא צריכה להיתמך בחובת סימון סביבתי על מזון, מיסוי על מזון בעל טביעת רגל פחמנית גבוהה ורגולציה בהתאם.
למבוססת צומח או מופחתת מקורות מן החי.
המסקנה היא שאחת הדרכים להתמודדות עם המשבר האקולוגי היא להפחית במקורות מזון מן החי.
מוצרים מן החי מעוררים ויכוח לגבי השאלה האתית האם גידול והריגת בע"ח למען צורכי האדם היא נכונה, והאם ניתן להבטיח ביטחון תזונתי ללא מוצרים מן החי.
אוכלוסיית העולם גדלה בקצב מהיר ותגיע ל-9 מיליארד עד 2050. כמות הבשר הנחוצה כדי להאכיל את אוכלוסיית העולם מוערכת ככפולה ביחס לכמות המיוצרת כיום, אך הגעה לכמות זאת אינה אפשרית, משיקולי שטח וכמות מים זמינים, ומחשש לפגיעה משמעותית בסביבה.
לכן יש צורך לפתח מזון שיהווה תחליף ראוי לבשר ממשק החי.
בשנים האחרונות חלה עליה בשוק תחליפי הבשר: חלבון צמחי, חלבונים מותססים ואף חלבוני חרקים, וכן בשר מתורבת.
יש הערכה שעד 2025 כ-30% מאוכלוסיית העולם תצרוך תחליפים מסוג זה.
במקביל נמשכים המאמצים לפתח תחליפי בשר ראויים במטרה לענות על הצרכים התזונתיים העתידיים, ובמקביל להפחית את הפגיעה בסביבה ככל שאפשר.
צריכת העופות בישראל היא הגבוהה ביותר ממדינות ה-OECD, כאשר מרבית העופות מגודלים בארץ ואינם מיובאים, לעומת הבקר, שרובו מיובא כעגלים חיים או כבשר מצונן (65% מסה"כ כל הבקר).
בשר בקר מזהם בצורה משמעותית לעומת בשר עוף (פליטת 23.78 ק"ג גזי חממה עקב גידול בקר לעומת פליטת 2.53 ק"ג גזי חממה עקב גידול עוף).
אחת הסיבות להבדל נעוצה בגודל שטח המחיה הגבוה הנדרש לבקר לעומת עופות (בין 153–258 מ"ר לק"ג בשר בקר לעומת בין 42–52 מ"ר לק"ג בשר עוף).
החלק העיקרי של פליטת גזי החממה בשרשרת אספקת הבשר לישראל הן פליטות שמקורן מחוץ לשטח מדינת ישראל אלא באזורי הגידול או בייצור.
למרות הנתון כי בשר בקר מהווה רק 13% מסך צריכת הבשר בישראל ורובו אינו מיוצר בישראל, הוא אחראי ל-71% מפליטת גזי החממה ומנצל-84% ממשאבי הקרקע של כל תעשיית הבשר בישראל.
במחקר שנערך במכללה האקדמית באשקלון ב־2019 נבדק הידע של 361 סטודנטים להוראה לגבי ההשפעות הסביבתיות השליליות של תעשיית בשר משק החי.
נמצא כי למרבית הסטודנטים אין מספיק ידע לגבי הנושא, אך רובם הראו נכונות ללמוד עליו.
הומלץ כי קורסים הקשורים למדעי הסביבה יהוו חלק מתוכנית הלימודית האקדמית של לימודי הוראה.
השפעת מגפת הקורונה על כלכלת ישראל מתייחסת לאופן שבו מגפת הקורונה (COVID-19), שהחלה בסוף 2019 והתפשטה במהירות ברחבי העולם, שינתה והשפיעה על הפעילות הכלכלית במדינת ישראל.
בעקבות מגפת הקורונה בישראל, החל מיתון בישראל.
המגפה פרצה במהלך המשבר הפוליטי בישראל (2019–2020).
התקציב היה המשכי ונפרץ בשל המשבר.
חוק יסוד: משק המדינה שונה בהוראת שעה.
ראש ממשלת ישראל היה בנימין נתניהו ושר האוצר היה משה כחלון.
אל על ביטלה מספר רב של טיסות, וההערכה כי הפסדיה יעמדו על 200 מיליון דולר.
חברות תעופה נוספות ביטלו את טיסותיהן לישראל.
ב-8 במרץ 2020 הודיעה רשות שדות התעופה שהיא מוציאה כ-70% מהעובדים הזמניים לחופשה ללא תשלום.
ככל שנמשך המשבר נהגו כך מעסיקים נוספים.
למחרת, הודיעו חברות התעופה ארקיע וישראייר על הפסקת טיסותיהן מחוץ לישראל.
בהמשך רוב פעילות ארקיע ואל הופסקה לחודשים ורבים מקרב עובדיהן הוצאו לחל"ת.
בתקופה זאת, הענף ניסה להתאים את עצמו למצב.
בדומה לחברות בעולם, גם חברות בישראל אפשרו לעובדיהן לעבוד מהבית, כאשר תפקידם מאפשר עבודה סדירה מהבית.
ב-16 במרץ הודיע נתניהו על מעבר המגזר הציבורי למתכונת מצומצמת, והנחיית המגזר הפרטי לצמצם אף הוא נוכחות עובדים במקומות העבודה ב-70%, בכפוף ליכולת לשמור על מרווח של שני מטרים בין עובד לעובד.
במהלך המשבר חקלאים ביקרו את התנהלות רשתות השיווק והמדינה על המשך ייבוא פירות וירקות מחוץ לישראל ובפרט מטורקיה, מה שאילץ אותם להשמיד תוצרת רבה.
לפי נתוני הוצאת אשראי של בנק ישראל, בתחילת המשבר, היה זינוק בהוצאה ברשתות המזון ובתי המרקחת וצניחה בכל שאר הענפים.
בהמשך הייתה התאוששות בחלק מהענפים כמו חשמל ודלק.
בתחילת מאי, היו הוצאות נמוכות בתיירות, במסעדות, בחינוך ובפנאי.
מגפת הקורונה הייתה בעלת השפעה גם על ענפי האירועים והחתונות בישראל, לפי נתונים שפרסם מרכז המחקר והמידע של הכנסת, אומדן הנזקים הכספיים לענף אולמות האירועים של ביטול חתונות בתקופת המשבר נעה בין 1.2–1.6 מיליארד שקלים.
עשרות אולמות וגני אירועים נסגרו בעקבות המשבר, ורבים אחרים נקלעו לקשיים כלכליים עקב הצורך במימון השקעות אשר בוצעו טרם פרוץ המגפה.
עד לחודש מאי 2020, לא ניתן מענה ממשלתי ספציפי לענף זה, אלא רק במסגרת המענה לכלל ענפי המשק אשר עמדו בתבחינים המוגדרים לתוכניות הסיוע.
עקב הנחיות ההתקהלות, עסקים רבים נאלצו להוציא עובדים לחופשה ללא תשלום או לפטר עובדים.
שירות התעסוקה צמצם את הפעילות בסניפיו והפנה אנשים להירשם כדורשים דמי אבטלה דרך האתר, אשר קרס בשל העומס.
ב-26 באפריל מספר הנרשמים לשירות התעסוקה עלה על מיליון איש, שיעור אבטלה של 27.4%, 87.9% מתוכם בחל"ת.
שיעור המפוטרים גדל מ-6.3% מהנרשמים במרץ ל-11.8% מנרשמי אפריל.
החל מסוף אפריל החלו הקלות על המגבלות.
עסקים נפתחו בהדרגה בכפוף להנחיות.
בתחילת מאי, החל תהליך חזרת עובדי המגזר הציבורי לעבודתם.
במהלך מאי, נפתחו מוסדות החינוך.
לפי מנכ"ל משרד הבריאות, משה בר סימן טוב, "אנחנו רוצים לשמור על שגרה כלכלית, אבל חשוב ממנה לשמור על התחלואה", הוסיף.
"אנחנו בחשיבה מאומצת עם משרדי הממשלה כדי לשמור על האיזון הזה".
הוא אמר שהם בעד שהתמריצים הכלכליים יאפשרו לאנשים לממש את הנחיות משרד הבריאות.
ב-17 במאי, הושבעה ממשלה חדשה וחלו שינויי תפקידים.
בני גנץ מונה לראש ממשלת ישראל החלופי.
ישראל כ"ץ היה שר האוצר החדש.
ב-12 במאי, רשתות אופנה ומסחר פרשו מלשכת המסחר במטרה להקים גוף בלעדי שייצגם.
ב-31 במאי, עצמאים ועסקים התלוננו על סיוע שהובטח להם ולא התקבל.
כמו כן, טענו כי חלק מההצהרות של הממשלה היוצאת ושל ראש הממשלה נתניהו – לא מומשו.
בתחילת יולי, החלו להסגר עסקים מחדש וחזרו מגבלות בשל עליה בתחלואה.
דווח שחצי מתוכנית החילוץ הכלכלית לא הגיע למשק.
הגירעון המצטבר הגיע ל-6.4% מהתמ"ג.
באותו יום, דירקטוריון אל על אישר את המתווה לפיו חברת התעופה תנפיק מניות בהיקף 150 מיליון דולרים – שאותן תרכוש המדינה.
באמצע אוגוסט נקבע רשמית שישראל נמצאת במיתון.
בספטמבר העריך ארגון לקט שהמשבר הביא לתוספת של כ-145 אלף איש שנכנסו למצב של חוסר-ביטחון תזונתי.
המגפה הובילה לפיטורין, רבים מהמפוטרים היו בעלי שכר נמוך מהממוצע, מה שגרם לשכר הממוצע במשק לעלות.
העלייה יכולה להשפיע על מחירי החשמל, הארנונה שכר נציגי הציבור וכו'.
לכן, הוקפא השכר הממוצע במשק.
בספטמבר ובדצמבר הוטלו 2 סגרים ארציים וביניהם הקלות.
הכנסת פוזרה בשל אי העברת תקציב המדינה וביוני 2021 הושבעה ממשלת ישראל השלושים ושש.
ממשלה זו העבירה תקציב לשנים 2021 ו-2022.
בסוף 2020, חזה ה-OECD כי ירידה בתוצר הזהה לממוצע העולמי ב-2020 ושיקום איטי יותר ביחס לממוצע העולמי ב-2021. זאת בגלל חשש מאבטלה רבה והליכי חדלות פירעון כשתסתיים התמיכה הממשלתית.
וכן נאמר: "אישור תקציב 2021 בישראל במהירות האפשרית יוריד את חוסר הוודאות וישפר את השקיפות הפיסקלית".
המשבר הכלכלי בישראל הוא אחת הסיבות להתגברות המחאה נגד ממשלת ישראל השלושים וחמש.
בתחילת 2022, היו שיבושים והיעדרויות בשל עליה חדה בהדבקה.
במרץ 2022, ישראל חזרה לרמת התעסוקה של טרום המגפה.
מטרות המדיניות הכלכלית בתקופת המשבר נחלקה לשתי תקופות – בעת המשבר: פעולות סיוע לשם הישרדות משקי הבית, העסקים והארגונים (המגזר השלישי), ובעיקר על ידי אספקת נזילות והשעיית הוצאות ומיסים.
לאחר המשבר: פעולות לשם הצלת העסקים והארגונים והעלאת ביקושים לשם חזרה מהירה למסלול של צמיחה מהירה.
לאחר הגדלת גירעון וצמיחה שלילית בשנת 2020, הכלכלה בשנת 2021 איזנה חלק מהפערים עם צמיחה של 6.5% והפחתת הגירעון ל־4%.
בסקירה של קרן המטבע הבין-לאומית מפברואר 2022, הובעה תמיכה במדיניות הכלכלית הישראלית ביחס למגפה ותוארו המלצות כגון השקעה בתחומים מסוימים, התייעלות ממשלתית והעלאת מיסים (בעיקר לעשירים).
ב-11 במרץ, הודיע נתניהו שהממשלה תגדיל את היקף הסיוע שיועבר למשק בשל משבר הקורונה, מ-4 ל-10 מיליארד שקל.
ב-30 במרץ, שר האוצר כחלון הציג את התכנית הכלכלית להתמודדות עם המשבר.
ב-8 במאי, תוכנית הסיוע להתמודדות עם קורונה הורחבה מ-80 ל-100 מיליארד שקל.
למשל, עצמאים ועסקים התלוננו על סיוע שהובטח להם ולא התקבל.
כמו כן, טענו כי חלק מההצהרות של הממשלה היוצאת ושל ראש הממשלה בנימין נתניהו – לא מומשו.
ביולי, דווח שחצי מהתכנית לא הגיע למשק.
אחרי ביקורת, ב-9 ביולי, הציגו נתניהו ושר האוצר כ"ץ תוכנית חילוץ חדשה למשק.
התכנית כונתה "רשת ביטחון כלכלית 2020–2021".
היא הציגה סיוע לטווח רחוק.
למשל, התכנית כללה מענק דו-חודשי לעצמאים.
נבחרי הציבור קבעו את הקריטריונים.
בשל הסגר השני, פורסמה תוכנית כלכלית נוספת אשר כללה בין היתר מענקים לשימור עובדים ומתן תוספת של 67% למענק עבור מס הכנסה שלילי ל-2020 בעבור אפריל-דצמבר.
בסגר השלישי הוצגה תוכנית למתן מענקים שיוענקו במהלכו במקום ביוני 2021.
המוסד לביטוח לאומי הודיע שעובדים שהוצאו לחל"ת לתקופה של 30 יום לפחות, יהיו זכאים לדמי אבטלה ותקופת האכשרה לקבלת דמי אבטלה צומצמה ל-6 חודשים.
ב-26 במרץ הודיע מנכ"ל הביטוח הלאומי על הקדמת המקדמה לפני הפסח.
בהמשך להודעת ראש הממשלה ב-16 במרץ על צמצום הפעילות במשק, הודיע כי הוחלט לקצר את תקופת האכשרה לקבלת דמי אבטלה לעובדים שהוצאו לחל"ת בעקבות המשבר ל-6 חודשים במקום שנה, זאת כדי לאפשר לעובדים חדשים יחסית לקבל גם הם את הקצבה.
ב-27 במרץ אושרה הגמשה של כללי הזכאות לדמי אבטלה, ומתן מענק למובטלים שאינם זכאים לדמי אבטלה (אנשים שהגיעו לגיל 67 ועצמאים).
אושרו גם דרכי סיוע לעסקים.
ב-24 באפריל, אושר שמפוטרים מעל לגיל הפנסיה יקבלו עד 4,000 שקלים במאי, נוסף על 6,000 השקלים שאושרו במרץ-אפריל.
בסוף אפריל, ראש הממשלה נתניהו ושר האוצר כחלון, בתמיכת נגיד בנק ישראל, החליטו להקצות תקציב מיוחד נוסף של עד 6 מיליארד ש"ח לשימור והחזרת עובדים למעגל התעסוקה במשק.
תהליך קביעת המדדים לקבלת הסיוע נמשך כמה שבועות.
עקב איסור על כפל קצבאות, זכאים שיצאו לחל"ת נאלצו לבחור בין כמה אפשרויות, דבר שעורר קשיים.
בסוף מאי, אחרי דיווח תקשורתי על הקשיים, סוכם על פתרון שכלל ההחזר.
אושר חוק המסדיר את העניין.
בנובמבר, סיכמו משרד האוצר והביטוח הלאומי על הענקת מענק חד-פעמי למובטלים ומענק יומי לשבים לעבודה.
בתחילת 2021, הותר לעצמאים להוציא כספים מקרן הפנסיה לצורך תשלום "דמי אבטלה".
שר האוצר אביגדור ליברמן הציג מודל ליציאה הדרגתית ממודל החל"ת שסיפק מענקים למי שיצא לחופשה ללא תשלום תחילתו ב-1 ביולי 2021.
ב-8 במרץ 2020 הודיעו ראש הממשלה בנימין נתניהו ושר האוצר משה כחלון שתיפתח קרן סיוע לחברות שנפגעו מהשלכות הנגיף, סכום הקרן יעמוד על היקף של 4 מיליארד ש"ח.
לאחר מכן הודיע משרד האוצר כי סכום הקרן יעמוד על היקף של 2.5 מיליארד ש"ח ורק במידת הצורך תורחב ל-4 מיליארד, עוד סוכם כי לא תפתח קרן סיוע חדשה, והאוצר ישתמש בקרן להעמדת הלוואת לעסקים קטנים ובינוניים בערבות המדינה.
ב-11 במרץ הוגדל היקף הקרן ל-10 מיליארד שקלים.
ב-15 במרץ הודיע נגיד בנק ישראל אמיר ירון כי הבנק יקים קרן הלוואות ייעודית בריבית מופחתת כדי לסייע לעסקים המתקשים להתמודד, וכן כי הבנק הגדיל את האפשרות להיכנס לאוברדרפט ואת מסגרות האשראי.
מעבר לכך, קרא לסיוע ממשלתי ואף קרא לממשלה להרחיב את התקציב כדי להתמודד עם משבר הקורונה, אף מעבר למגבלות הפיסקליות ולתקציב ההמשכי (שחל בשל אי היכולת להעביר תקציב חדש על רקע המשבר הפוליטי בישראל (2019–2020)).
נכון למאי, תקרת הערבות הממשלתית בהלוואות לעסקים הייתה 15 אחוזים.
בהמשך להודעת נתניהו ב-16 במרץ הודיע כחלון שמגובש תוכנית תמריצים בשווי 5 מיליארדים לעידוד לעסקים קטנים ובינוניים, וכי עסקים יוכלו להיות מפוצים בעד 6,000 שקלים בגין הפסדים שנגרמו מהמשבר.
ב-30 במרץ הוצגה חבילת הסיוע הכלכלית.
בתוכה הייתה הבטחה למענק סיוע לעסקים קטנים.
ב-2 באפריל, אושרה פעימה ראשונה, שהורחבה בהמשך.
ב-24 באפריל, אושרה הפעימה השנייה של המענק לעצמאים.
בפעימה הראשונה שולמו מענקים בסכום ממוצע של כ-4,000 שקל ליותר מ-170 אלף איש.
סך המענקים בפעימה השנייה מוערך ב-2.8 מיליארד שקל.
הקריטריונים נקבעו על ידי שרי הממשלה.
היו שביקרו על איטיות בקבלת ההחלטות, על המימוש, או על מצב אי הודאות.
על רקע הביקורת, מנגנון החלוקה שונה ונוספה פעימה שלישית.
ב-26 במאי, הפעימה השלישית בוטלה.
בסוף יוני, פורסם שפעימה שלישית תנתן בשל העלייה בתחלואה להחזרת חלק מהמגבלות.
ב-21 באפריל, אושרו תקנות שיאפשרו פטור מארנונה לעסקים מסוימים.
ב-31 במאי, אושרה תוכנית הסיוע שנועדה להחזיר את המשק לתפקוד, וכוללת מענק עבור כל עובד שיוחזר מחל"ת.
במסגרת צעדי האוצר לשמירה על יציבות המשק, העניקה המדינה סובסידיה של מאות מיליוני שקלים לחברות הגז בבניית קו צינור גז למצרים.
בתחילת אפריל, אושר מענק 500 שקלים להורים לילדים (עד 4) ולמקבלי קצבאות מסוימות.
בסוף אפריל, הוחלט מתן תגמול כספי לרשויות מקומיות, בשל ירידה חדה בתשלומי הארנונה שהעבירו עסקים.
מתוך אותו סכום, יועברו רק קרוב ל-2% לרשויות ערביות: 47 מיליון שקל מתוך 2.8 מיליארד שקל כי אין בשיטחן עסקים רבים.
מסיבה זאת ועל רקע המצב הכלכלי, הרשויות הערביות הודיעו על שביתה.
ביוני, הנחה השר דרעי להעביר סיוע לרשויות מקומיות בדירוג סוציו אקונומי 1 עד 3, בהן הערביות והדרוזיות.
בנק ישראל אפשר דחייה בתשלומי משכנתאות.
ביולי, נתניהו וכ"ץ הציגו תוכנית מענקים.
אמורה להעניק 2,000 שקלים למשפחה עם ילד אחד, 2,500 למשפחה עם שני ילדים ו-3,000 למשפחה עם שלושה ילדים ומעלה.
האזרחים ללא ילדים היו אמורים לקבל 750 שקלים.
בעקבות דרישות כחול לבן, העבודה וחברי ועדת הכספים שונתה התכנית.
למשל, כל ילד יקבל מענק ולא יועברו מענקים למי שהכנסתו ב-2019 הייתה גבוהה מ-651 אלף שקל בשנה.
בהמשך, חילים שהשתחררו בשנת 2020 קיבלו מענק מיוחד.
ביולי 2021, אושר סיוע לתיירות, ובנובמבר תוספת למענקי הקורונה.
סיוע נוסף בתיירות אושר בדצמבר 2021, כולל סיוע בהסבה מקצועית.
סיוע בתחום התרבות קודם בינואר 2022. בהמשך, הוזרמו מקדמות של מס הכנסה ומע"מ.
לאחר מכן, סופק סיוע לעצמאים, עסקים קטנים ובינוניים עם מחזור שנתי מסוים, שספגו ירידה של אחוז מוגדר במחזור בינואר–פברואר 2021, בהשוואה לשנת 2019.
השפעות ההתנהגות חסרת הרסן הוא אחד מציוריו הידועים של הצייר ההולנדי יאן סטיין מהמאה ה־17. זהו ציור שמן גדול ממדים המתאר סצנה ביתית כאוטית המשקפת ביקורת חברתית, תוך שילוב של מוסר השכל עם הומור ויזואלי עשיר.
בחברה הקלוויניסטית ההולנדית של המאה ה־17, ערכים כמו מוסריות, סדר ואיפוק נחשבו לאידיאלים מרכזיים.
חריצות הייתה מוערכת, ואילו הוללות ונהנתנות נתפסו כשליליות.
יאן סטיין, בציור זה, מצליח לשלב מוסר השכל עם בידור – תכונה שבזכותה היה פופולרי בקרב הקהל בן זמנו.
הציור מציג סצנה של בית אשר איבד שליטה – האם, ראש המשפחה, ישנה כשהיא שיכורה מיין ומטבק, והילדים והמשרתים משתוללים סביבה.
הילד הקטן גונב מכיסה, משרתת שופכת יין לתוך מקורו של תוכי, ילדים מאכילים את החזיר בשושנים ומעניקים את ארוחת הצהריים לחתול.
בגינה, גבר – ייתכן שזהו האב – מפתה אישה צעירה היושבת על ברכיו, כשכוס יין בידה ורגלה מלטפת את רגלו.
לבושה החושפני של האישה ורמזים נוספים כמו הלימון החצוי על השולחן רומזים להתנהגות לא מוסרית.
הדמות המרכזית להבנת היצירה היא האם הישנה – המייצגת את התמוטטות הסדר המשפחתי עקב שכרות והזנחה.
מעל ראשה תלוי סל ובו חפצים סמליים: שוט המשמש להלקאת פושעים, קביים ופעמון עץ – סמלים לחולי, קיבוץ נדבות והידרדרות מוסרית.
ברקע ניתן להבחין בכנסייה תחת שמיים סוערים, שייתכן ומהווה רמז לשיפוט מוסרי.
הציור עשיר ברמזים ויזואליים והומור.
לדוגמה, השושנים המוגשות לחזיר מתכתבות עם פתגם הולנדי שמשמעותו דומה ל"לתת פנינים לחזירים".
דימוי של חיי יום־יום, כמו לחם, גבינה וקנקן שתייה – המרכיבים הרגילים של ציורי טבע דומם – מונחים כאן על הרצפה, כהיפוך אירוני של הז'אנר.
לצד תוכנו המורכב, בולטת גם איכותו הציורית של סטיין.
הוא מצליח לשחזר מרקמים שונים – ברק של משי, אריג סלים, נוצות התוכי, מתכת טנקארד ובד פרוותי – בטכניקה מרשימה של משיחות מכחול מדויקות ומהירות.
הציור הוא דוגמה מובהקת ליכולתו של יאן סטיין לשלב בין סאטירה מוסרית לעונג חזותי, ולהעביר ביקורת חברתית באמצעות סצנות מחיי היום־יום המובאות בפרטים עשירים ומורכבים.
השפעת הדת הזורואסטרית על היהדות אירעה במשך שני שלבים חשובים בהתפתחותה של היהדות, בתקופה המקראית המאוחרת בה נוצרו כמה מספרי התנ"ך, ובתקופת התלמוד בה נוצר ההתלמוד הבבלי.
רבים מהמחקרים אודות השפעות אלו פורסמו בכתב העת "איראנו-יודאיקה" בעריכת שאול שקד ואמנון נצר, המוקדש לבחינת היחסים בין התרבות היהודית לפרסית, ובין היתר נידונו שם גם ההשפעות הזורואסטריות במקרא ובתלמוד.
מחקר ההשפעה הפרסית על התלמוד הבבלי מכונה "איראנו-תלמודיקה".
בשנת 539 לפנה"ס כבש המלך הפרסי כורש את האימפריה הבבלית, בה גרו בין היתר גולי בבל.
השלטון הזורואסטרי גרם לחלחול רעיונות דתיים מהדת הזורואסטרית לספרות היהודית, ביניהם לספרות המקראית המאוחרת, כגון רעיון תחיית המתים, רעיון האסכטולוגיה (תורת אחרית הימים), תורת המלאכים והשדים, ועוד.
כמו כן חדרו רעיונות זורואסטריים לתוך ספרות בית שני, כספרות החיצונית וספרות קומראן, כגון רעיון החזונות השמימיים, רעיון שני המשיחים, הכוהני והמלכותי, ותיאוריות אסכטולוגיות רבות.
בשנת 224 לספירה כבש ארדשיר הראשון את האימפריה הפרתית והקים במקומה את האימפריה הסאסאנית.
הקמת האימפריה עוררה 'רנסאנס' תרבותי גם אצל הזורואסטרים וגם אצל היהודים במקביל, כהני הדת הזורואסטרים החלו בתקופה זו לשמר את המסורות שלהם ולגבשם לכדי כתבי הקודש שלהם, ובמקביל החלה תקופת האמוראים ותקופת פעילות אמוראי בבל.
בין חלק מהאמוראים, בייחוד האמוראים שחיו במחוזא שהייתה מעין שכונת-בת של עיר הבירה קטסיפון, שררו יחסים קרובים מאוד עם השלטון וכהני הדת הזורואסטרים, ומשכך חלחלו רעיונות זוראוסטריים רבים לתלמוד הבבלי, בין היתר רעיון הדטרמיניזם, הנישואים הזמניים (נישואי מת'עה).
כן הוכנסו לשימוש מונחים משפטיים רבים מהמשפט הזורואסטרי.
בחלקים המוקדמים של המקרא אין התעניינות באחרית הימים והשכר המובטח למקיימי מצוות התורה הוא גשמי - פריון, פרנסה וביטחון.
רק בחלקים המאוחרים שנכתבו בתחילת תקופת הבית השני חדרו הרעיונות של יום הדין האחרון, תחיית המתים והרעיון המשיחי.
החוקרים מצביעים שרעיונות אלו מקורם מהדת הזורואסטרית המבטיחה למאמיניה שכר נצחי בעולם הבא ושלפי המיתוס שלה עתידים להופיע משיחים שיצילו את העולם מכוחותיו הדמוניים של אהרימן.
בתלמוד הבבלי מופיע הרעיון שהעולם יעמוד במשך ששת אלפי שנים, ושימות המשיח יהיו באלף השביעי.
גם רעיון זה מבוסס על האסכטולוגיה הזורואסטרית, לפיה התקופה בה מסוגלים לשלוט כוחות הרוע של אהרימן בעולם הוא 6000 שנים, ולאחר מכן יהדוף אהורא מזדא את כוחותיו וישליט את הטוב למשך 3000 שנה.
אלא שהתלמוד התאים את המיתוס לתפיסה היהודית המחלקת את ימות השבוע לשבע.
בתלמוד מופיע גם הרעיון שמשיח יבוא על חמור בעל אלף גוונים.
לפי החלקים המוקדמים של המקרא, המלאכים הם ישויות שמימיים העומדים הכן בשמים לשרת את האל.
בספרות המקראית המאוחרת ובספרות בית שני יש תורת מלאכים הרבה יותר מפותחת.
לפי ספרות זו יש היררכיה שלמה בעולם המלאכים, שיש להם אף שמות פרטיים, והמלאכים מנהלים יחסים מורכבים בינם לבין עצמם כמו גם ביניהם לבין בני האדם.
מקור תורות אלו בתפיסות זורואסטריות.
שאול שקד הציע, שייתכן שגם הרעיונות של מלאכים המתגלים לבני האדם ומגלים להם רזי עולם ועתידות, כמו שנמצא ב ובספר היובלים מקורו בספרות חזונית זורואסטרית קדומה.
לפי האמונה הדואלית הזורואסטרית שולטים בעולם שני כוחות, אהורא מזדא שולט על כוחות הטוב הקיימים בעולם, ואהרימן ממונה על כוחות הרוע.
שני כוחות אלו נלחמים בינם לבין עצמם, ומכאן הרוע בעולם.
ועל האדם להגביר את כוחות הטוב באמצעות מחשבות, דיבורים ומעשים טובים.
ישעיהו השני התפלמס עם רעיונות אלה והשמיע נגדו את דברי ביקורתו , בעקבותיו נדחו דעות דואליות אלו מרוב זרמי היהדות.
אולם הדעות הדואליות השפיעו רבות על כתות יהודיות שונות בתקופת הבית השני, והם ראו את העולם כפלטפורמה בה נלחמים מלאכי הטוב מול מלאכי הרוע, שכונו בשמות שונים, כגון שטן או מלאך המשטמה בספר היובלים.
בספרות התלמודית חדרה דמות השטן גם כדמות של מלאך המוות.
לפי כת קומראן העולם נחלק בין טובים ורעים, או בני אור ובני חושך, ועל בני הכת להגביר את כוחות הטוב כדי להביא את הגאולה.
מקור דעות אלו בתפיסות הזורואסטריות.
חוקר הקבלה משה אידל העלה את ההשערה כי התפיסה הקבלית לגבי מקור הרע בעולם נובעת מהיכרות של מקובלים עם טקסטים זורוואניים.
לפי תפיסה זו, מקור הרע הוא ב"מחשבה הרעה" של האל, רעיון המקביל לתורה הזורוואניסטית הגורסת כי אהורא-מזדא ואהרימן נולדו מספק, או מחשבה רעה, שעלו בנפשו של אל קדום ומופשט יותר, זוּרְוָאן.
עדויות לקיומו של הרעיון מגיעות מהמאה ה-9 בקרב חכמי יהדות צרפת, ולאחר מכן התגלגל בקרב המקובלים עד שהפך לאחד הרעיונות העיקריים בכתבי האר"י..
יש הטוענים שבמגילת אסתר שנכתבה בעילם באווירה פרסית הוכנסו מוטיבים זורואסטרים מסוימים ורמזים למיתולוגיה הזורואסטרית.
"שבעת רואי פני המלך" מזכירים את האמשא ספנדאן, שבעת האלים התומכים באל הראשי אהורא מזדא.
ביניהם מהומן שמשמעותו ווהו מאנה, "בעל מחשבה טובה".
סיפור המגילה מתכתב עם משמעות השם ומשחק עם המונח כגון בהזכרת "מחשבתו הרעה" של המן, שם בעל משמעות דומה לזו של מהומן..
מונחים משפטים זורואסטריים במשפט העברי
לפי החוקר יעקב אלמן חדרו לתוך משפט המשפט העברי מספר מונחים משפטיים שמקורם במשפט הזורואסטרי, ולדוגמה ציין בין היתר את המונח המשפטי 'מתנה על מנת להחזיר' שלדעתו מקורו במשפט הזורואסטרי.
אך חוקרים אחרים דחו את טיעוניו.
הדת הזורואסטרית קידשה מאוד את האש וראתה בה עצם קדוש, ואף יצר סביב האש פולחן שלם.
פולחן זה לא חדר ליהדות, אבל יש הטוענים שמוטיבים מסוימים מפולחן האש השפיע על היהדות בדרכים שונות.
יש חוקרי מקרא המשערים שמספר מוטיבים בתורה המיוחסים למקור הכהני וקשורים באש - מקורם בהשראה זורואסטרית של מקדשי האש.
עליהם נמנו ההוראות לשמור על אש תמיד על המזבח (ויקרא ו) ולקחת אש לקטורת דווקא מהמזבח (שם טז).
המוטיבים הללו מזכירים את מקדשי האש של הדת הזורואסטרית בפרס, שלפי ההשערה היו קיימים כבר בזמן כתיבת הרובד הכהני בתורה.
יש המשערים שמקור מנהג הדלקת נרות חנוכה וסיפור נס פך השמן המופיע לראשונה בתלמוד בבלי היא בפולחן האש הזורואסטרי.
אונס הוא אירוע טראומטי המשפיע על הנפגע או הנפגעת באופן פיזי, פסיכולוגי וסוציולוגי.
פנייה לגורמי תמיכה וסיוע מקצועיים עשויה לסייע להתמודדות בדרכים רבות.
מחקר שנערך בשנת 1974 על השפעות והשלכות של אונס הראה כי מדובר בקשת של תגובות פסיכולוגיות הקרויה תסמונת טראומה בעקבות אונס.
לפי המחקר, אצל נשים שנאנסו, האונס נתפס כאירוע שסיכן את חייהן ובדרך כלל הן פחדו בזמן התקיפה מחבלה וממוות.
לאחר האונס סבלו הנפגעות מנדודי שינה, בחילה, חרדה וסיוטי לילה, שהם סימפטומים של דיסוציאציה וקהות.
סימפטומים אלה הם סוג של הפרעת דחק פוסט-טראומטית.
להלן תופעות הלוואי הנפוצות אצל קורבנות אונס:
דימום וגינלי או פיסורה אנאלית
דיספראוניה - כאבים ביחסי מין
וגיניזמוס - מצב בו אישה אינה מסוגלת לאפשר חדירה נרתיקית
במקרים רבים הנאנסת נכנסת להיריון כתוצאה מהאונס.
שיעור ההיריונות משתנה ממקום למקום, ותלוי במידה רבה במידת השימוש באמצעים למניעת היריון.
מחקרים שנערכו בבתי חולים ליולדות בפרו, קוסטה ריקה ואתיופיה גילו כי בסביבות 90% מההריונות בגיל 12 עד 16 נגרמו כתוצאה מאונס על ידי אביהן, אביהן החורג או קרוב משפחה אחר.
מחקרים על נשים במרכזי סיוע לנפגעי אונס מצאו שהן נוטות באופן משמעותי יותר לחלות במחלות המועברות במגע מיני.
לפי מחקר משנת 2003, נפגעות אונס רבות מדווחות על יותר בעיות במערכת העיכול ובשרירים, כאבי ראש, מחלות לב ובעיות גניקולוגיות מאשר נשים אחרות, כאשר לא תמיד קיים ממצא המעיד על קשר בין תלונות אלו לבין מצוקה נפשית.
רוב הנפגעות ממקרי אונס חוות השפעה פסיכולוגית חזקה יותר בתקופה הראשונית לאחר התקיפה.
עם זאת, נפגעות רבות עלולות לחוות נזק פסיכולוגי ארוך טווח.
תסמיני תסמונת טראומה בעקבות אונס יכולים להופיע בדרגות חומרה שונות ולכלול חלק או את כל התסמינים הבאים: התקפי חרדה ודיכאון, הפרעות אכילה, הפרעות התנהגות, פגיעה עצמית ונטייה אובדנית.
תגובות פסיכולוגיות אופייניות כוללות תחושה של השפלה, בושה, ירידה בהערכה עצמית, האשמה עצמית והאשמת התוקף בהרס החיים, רצון להחזיר את גלגל הזמן אחורה, כעס ורצון לנקמה.
נפגעות תקיפה מינית עלולות לחוות חרדה ופחד מיד לאחר התקיפה.
במחקרים שנערכו בנושא זה, 96% מהנשים שנפגעו אמרו שהן פחדו, וסבלו מצמרמורת במשך מספר שעות לאחר התקיפה, ולאחר מכן סבלו מרמות גבוהות של דיכאון, תשישות ומתח נפשי.
נפגעות רבות של תקיפה מינית סובלות מהפרעת דחק פוסט-טראומטית, שיכולה להתפרש כתסמונת טראומה בעקבות אונס.
בדיקה שנעשתה בארצות הברית מצאה כי 31% מהנשים שנאנסו פיתחו הפרעת דחק פוסט-טראומטית בשלב כלשהו בחייהן לאחר התקיפה.
מחקר מצא שנשים שעברו אונס סבלו מדיכאון בשיעור גבוה יותר מנשים אחרות.
המחקר מדד את רמת הדיכאון באמצעות שאלון בק להערכת דיכאון, ועל פי הממצאים 45% מהנשים שנבדקו היו במצב של דיכאון בינוני או קשה.
האשמה עצמית היא אחת התופעות הנפוצות ביותר אצל נפגעות אונס.
היא משפיעה הן בטווח קצר והן בטווח ארוך, ופוגעת בתהליכי ההתמודדות והריפוי.
לעיתים ניתן להתגבר על האשמה עצמית באמצעות טיפול קוגניטיבי מתאים.
ישנם שני סוגים עיקריים של האשמה עצמית: האשמה עצמית התנהגותית ("למה עשיתי את המעשים האלה?") והאשמה עצמית מבוססת-אופי ("למה אני כזו?").
רגשות האשמה עצמית ובושה עלולות לגרום לתופעות שליליות רבות, בהן חוסר מוטיבציה לפנות לטיפול, כעס, תוקפנות, הפרעות אכילה, חרדה והפרעות נפשיות אחרות, וכן התנהגות מוסרית בעייתית.
במחקרים רבים הוכח כי התעללות מינית בילדים גורמת להם לבעיות פסיכופתולוגיות קשות בגיל מאוחר יותר, בהן מחלות נפש, התמכרות לסמים, אלכוהוליזם, בריחה מהבית בגיל ההתבגרות, התנהגות מינית מופקרת, התדרדרות לעבריינות וזנות, הפרעות אכילה ועוד.
לעיתים קרובות, נשים שנאנסו חשות אשמה ושהתקיפה קרתה להן "באשמתן".
לעיתים ניתן להתגבר על האשמה עצמית זו באמצעות טיפול קוגניטיבי-התנהגותי מתאים, כגון רה-ארגון קוגניטיבי.
בטיפול זה מונים את העובדות ומסיקים מהן מסקנות הגיוניות, שלא נגרמו כתוצאה מבושה או אשמה.
טיפול זה עוזר להתמודד עם הבושה, להרגיש רגועות יותר ולהתמודד עם הרגשות.
רגש הבושה הוא אחד הגורמים לכך שעבירות מין, בהן ביצוע מעשה מגונה, ניסיון לאונס או אונס, הן בין הפשעים הכי פחות מדווחים למשטרת ישראל.
נשים שנאנסו נוטות יותר להתאבד או לנסות להתאבד.
קשר זה נמצא במחקרים רבים.
למשל, מחקר באתיופיה מצא כי 6% מהנערות שנאנסו דיווחו על ניסיון התאבדות, ומחקר שנערך בקרב מתבגרות בברזיל מצא כי התעללות מינית בגיל צעיר היא גורם עיקרי המסוגל לנבא התנהגויות מסוכנות, בהן מחשבות אובדניות וניסיונות התאבדות.
סימנים היכולים לעורר חשד לפגיעה מינית
בקרב בני נוער זוהו מספר סימנים היכולים לעורר חשד לפגיעה מינית.
אדם המנסה להימנע מאדם מסוים שבעבר היה קרוב אליו מאוד.
אדם ההופך להיות מכונס בעצמו, שתקן ומרוחק.
הימנעות קיצונית ממקלחות או שירותים ציבוריים.
פחד עמוק להישאר לבד עם בני נוער אחרים ללא נוכחות מבוגר.
ניסיונות חוזרים ונשנים לברוח מהבית.
הפגנת ידע בתחום המיני שאינו תואם את גילו.
ניסיון לפתות בני נוער אחרים למעשה מיני.
נושאים מיניים לא שגרתיים העולים מתוך כתיבת חיבורים, או ציורים, או דרך ביטוי אחרת.
משחקים מיניים עם אחרים, עם עצמם או עם בובות.
סימנים הנראים על ידי הסביבה, בהם
חבלות או סימנים פיזיים אחרים על הגוף.
לבוש חושפני באופן שאינו תואם או לבוש מסתיר ומכסה באופן שאינו תואם.
עייפות כרונית ודיווח על קושי בשינה.
דיווח על דלקות בדרכי השתן, כאבי ראש כרוניים, בעיות בעיכול – כל אלה לאחר שנשללת סיבה פיזיולוגית.
חשד להתנהגות דיכאונית: חוסר מוטיבציה, עצבות, ייאוש, תחושת חוסר אונים וערך עצמי נמוך.
במחקר על השפעות אונס גברים נמצא כי גברים שנאנסו חוו דיכאון לטווח ארוך, חרדה, כעס, פגיעה ברגש הגבריות, בלבול מיני ופגיעה בהערכה העצמית.
יחד עם דיכאון, התגובה המדווחת ביותר היא כעס.
95% מהגברים שנאנסו דיווחו על פנטזיות נקמה, וחלקם קנו כלי נשק, מתוך מחשבה על רצח האדם שתקף אותם.
השפעה חברתית ויחס החברה כלפי הנפגעות
לאחר דיווח על פגיעה מינית מתחיל תהליך של טיפול וחקירה, הכולל, בין השאר, בדיקות רפואיות, חקירה משטרתית ומשפט פלילי.
במהלך שלבים אלו עלולה הנפגעת לסבול מתופעת "האשמת הקורבן", במיוחד במקרי של אונס בפגישה, שימוש בסם אונס ואונס סטטוטורי.
במקרים רבים, נפגעות תקיפה מינית דיווחו על מקרי האשמת הקורבן ויחס לא מכבד מצד אנשי הצוות הרפואי, חוקרי משטרה ובמערכת המשפט.
תהליך ההתאוששות מאונס שונה מאדם לאדם, ותלוי באופי התקיפה, האופן שבו הנפגע בוחר להתמודד עם הטראומה, וכן השפעות חברתיות.
תהליך ההתאוששות מורכב בדרך כלל משלושה שלבים עיקריים: פנייה לעזרה מקצועית, מסגור מחדש של האונס, והגדרה מחדש של העצמי.
במקרים רבים טיפול בעיבוד קוגניטיבי מסייע בהפחתת תסמיני פוסט-טראומה אצל הנפגעים, ועוזר להם להחזיר לעצמם את תחושת השליטה.