tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לאצטדיון קיבולת של 37,800 מקומות (31,300 מאושרים למשחקי כדורגל).
והוא קרוי על שמו של הדוכס הלומברדי ארקי השני ועל כן הוא מכונה "נסיך האצטדיונים".
האצטדיון נחנך בשנת 1990, והוא החליף את אצטדיון דונאטו וסטוטי בתור מגרשה הביתי של סלרניטנה.
בתחילת שנות ה-80 אוהדים מקומיים ביקשו בהפגנות מחאה להתערב כדי להקים אצטדיון שיחליף את אצטדיון דונאטו וסטוטי שהיה בעל תנאים ירודים, ושימש כמגרשה הביתי של מועדון הכדורגל המקומי סלרניטנה.
ובשנת 1984 החל תהליך הבנייה.
בשנת 1988, ניתן אישור על ידי אופ"א להשתמש בכספים שנועדו למונדיאל 1990 לבניית המתקן החדש של סלרנו.
המבנה נחנך בספטמבר 1990, במשחק נגד פדובה, שהסתיים בתוצאה 0–0, וסימן את חזרתה של סלרניטנה לסרייה ב' לאחר 23 שנים.
ב-1998, לאחר שהקבוצה הצליחה להעפיל לסרייה א', בוצע שיפוץ באצטדיון כדי להתאים את המתקן לדרישות של הליגה הבכירה.
בשנת 2019 שופץ האצטדיון פעם נוספת, כדי לארח מספר משחקי כדורגל, כולל גמר טורניר הגברים של אוניברסיאדת נאפולי 2019. בהמשך בשנת 2021 כאשר שבה סלרניטנה לסרייה א' עבר האצטדיון שיפוץ נוסף בכדי להתאים אותו לתקנים של הסרייה א'.
לאצטדיון מבנה בטון מזוין בעל צורה מלבנית, כאשר היציעים מחולקים לארבע טריבונות סימטריות ללא חיבורי פינות.
המשטח עשוי דשא טבעי באורך 105 מטר וברוחב 68 מטר.
מכיוון שאין לאצטדיון מסלול אתלטיקה, אין מרווחי ביניים בין המגרש ליציעים.
בתחילה הכיל המגרש 45,000 מושבים, אך לאחר השינויים שנעשו עם השיפוץ ב-1998 הוגדלה הקיבולת ל-50,000 מושבים, מתוכם 205 שמורים לגלריית העיתונות.
בעקבות שינויי חקיקה בנוגע לאצטדיונים, הקיבולת הכוללת צומצמה ל-37,800 מושבים.
(מתוכם 31,300 מאושרים למשחקי כדורגל).
אצטדיון ארקי אירח שלושה משחקים של נבחרת איטליה בכדורגל, משחק הנבחרת הראשון שאירח האצטדיון התקיים ב-1 במאי 1991 במסגרת מוקדמות יורו 1992 בו ניצחה נבחרת איטליה 3–1 את נבחרת הונגריה.
ב-25 במרץ 1995 אירח האצטדיון משחק נוסף של הנבחרת בו ניצחה איטליה 4–1 את נבחרת אסטוניה במסגרת מוקדמות יורו 1996. ב-18 בנובמבר 1998 אירח האצטדיון משחק ידידות מול נבחרת ספרד שהסתיים בתוצאה 2–2.
אצטדיון אל-מורבע אל-ג'דיד הוא אצטדיון רב-תכליתי המתוכנן להיבנות בפרויקט אל-מורבע אל-ג'דיד בעיר ריאד שבערב הסעודית, ומיועד לארח משחקים בשלב הבתים ובשלב 32 הגדולות של מונדיאל 2034. האצטדיון מיועד להכיל 46,010 מקומות ישיבה.
בניית האצטדיון מתוכננת להתחיל בשנת 2027, והוא מתוכנן להיפתח בשנת 2032.
אצטדיון ארוהד הוא אצטדיון פוטבול בעיר קנזס סיטי שבמיזורי.
האצטדיון הוא מגרשה הביתי של קבוצת הפוטבול קנזס סיטי צ'יפס ומשמש גם מגוון אירועים כמו הופעות מוזיקה ומשחקי כדורגל.
והוא צפוי להיות אחד מ-16 האצטדיונים שיארחו את מונדיאל 2026.
תכנון האצטדיון החל בשנות ה-60, כאשר עיריית קנזס סיטי חיפשה חלופה לאצטדיון מוניציפל הוותיק והמיושן.
התכנון הופקד בידי משרד האדריכלות Kivett & Myers, והבנייה הושלמה לקראת עונת 1972. האצטדיון הוא חלק ממתחם הספורט טרומן (Truman Sports Complex), הכולל גם את אצטדיון קאופמן, מגרש הבית של קבוצת הבייסבול קנזס סיטי רויאלס.
המשחק הראשון באצטדיון נערך ב-12 באוגוסט 1972, כאשר קנזס סיטי צ'יפס ניצחו את סנט לואיס קרדינלס במשחק קדם-עונה.
ב-2021 נחתם הסכם זכויות שיום עם חברת הביטוח GEHA, ושם האצטדיון שונה לשדה GEHA באצטדיון ארווהד.
בשנת 2026, האצטדיון צפוי לארח משחקים במסגרת המונדיאל, עם שיפוצים מתוכננים להתאמתו לדרישות פיפ"א, שמו ישונה זמנית במהלך המשחקים לאצטדיון קנזס סיטי בהתאם לחוקי פיפ"א.
האצטדיון מכיל 76,416 מקומות ישיבה, מה שהופך אותו לאחד האצטדיונים הגדולים ביותר ב-NFL ולאצטדיון הספורט הגדול ביותר במיזורי.
בשנת 2010 הושלם שיפוץ מקיף בעלות של 375 מיליון דולר.
באצטדיון נרשם שיא גינס לרעש הגבוה ביותר באצטדיון פתוח, עם 142.2 דציבלים שנמדדו במהלך משחק ב-29 בספטמבר 2014 נגד ניו אינגלנד פטריוטס.
אצטידון ארוהד הוא אחד מ-11 אצטדיונים בארצות הברית ו-16 אצטדיונים בסך הכול הצפויים לארח את מונדיאל 2026, והוא יארח שישה משחקים, ארבעה בשלב הבתים של הטורניר, אחד בשלב 32 האחרונות ואחד בשלב רבע הגמר.
אצטדיון אקרון (בספרדית: Estadio Akron), נקרא בעבר בשם אצטדיון אומנילייף (בספרדית: Estadio Omnilife) ואצטדיון צ'יבאס (בספרדית: Estadio Chivas), הוא אצטדיון רב תכליתי בספופן, חליסקו, מקסיקו, בסמוך לגוודלחרה, המשמש בעיקר למשחקי כדורגל.
האצטדיון משמש כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל גוודלחרה, כמו כן אירח האצטדיון מספר משחקים של נבחרת מקסיקו בכדורגל.
האצטדיון נפתח בשנת 2010, הוא חלק מקומפלקס JVC, ויש לו קיבולת של 49,813 מקומות.
אצטדיון אקרון הוא אחד מ-16 האצטדיונים שצפויים לארח את מונדיאל 2026.
בפברואר 2004, הודיעה קבוצת הכדורגל גוודלחרה כי תבנה אצטדיון חדש, מתוך כוונה לעזוב את אצטדיון חליסקו.
אך בשל קושי במימון הפרויקט, בניית האצטדיון נדחתה והחלה רק במאי 2007.
ב-30 ביולי 2010 נפתח האצטדיון שנקרא באופן רשמי אצטדיון אומינילייף, ונערך בו משחק הכדורגל הפומבי הראשון שהפגיש למשחק ידידות את גוודלחרה המקומית ומנצ'סטר יונייטד, המשחק הסתיים בניצחון 3–2 של המקומיים, את השער הראשון עבור גוודלחרה כבש חאבייר "צ'יצ'ריטו" הרננדס שחתם מספר חודשים קודם לכם במנצ'סטר יונייטד.
ובמשחק זה הוא שיחק עבור גוודלחרה במחצית הראשונה ועבור מנצ'סטר יונייטד במחצית השנייה.ב-4 בספטמבר 2010 אירח האצטדיון לראשונה משחק של נבחרת מקסיקו שהפסידה 1–2 לאקוודור במסגרת משחק ידידות.
האצטדיון אירח 8 משחקים של גביע העולם בכדורגל עד גיל 17 לשנת 2011, כולל חצי הגמר, בין אורוגוואי לברזיל.
וכן את טקסי הפתיחה והסיום של המשחקים הפאן-אמריקאים בשנת 2011, ואף אירח את כל משחקי טורניר הכדורגל לגברים ולנשים בתחרות.
במאי 2012, בעקבות ביקורת בנוגע למגרש הסינתטי, הוכרז כי האצטדיון יחליף את הדשא הסינתטי בדשא טבעי, ההחלפה הושלמה עד יולי באותה שנה.
במרץ 2016 שונה שמו של האצטדיון, מאצטדיון אומנילייף לאצטדיון צ'יבאס על שם כינויה של הקבוצה.
בדצמבר 2017, שונה שמו של האצטדיון, מאצטדיון צ'יבאס לאצטדיון אקרון, לאחר חתימת הסכם חסות עם חברת חומרי סיכה לרכב, למשך 10 שנים.
ב-16 ביוני 2022 הוכרז שהאצטדיון יהיה אחד מ-16 האצטדיונים שיארחו את מונדיאל 2026. בהאתם למדיניות פיפ"א האוסרת על שימוש בשמות תאגידים, במהלך הטורניר האצטדיון יקרא באופן זמני אצטדיון גוודלחרה.
אצטדיון אקרון אירח מספר משחקים של נבחרת מקסיקו בכדורגל
תאריך נבחרת תוצאה יריבה מסגרת 4 בספטמבר 2010 מקסיקו1–2 אקוודורידידות 15 באוקטובר 2024 מקסיקו2–0 ארצות הבריתידידות 14 באוקטובר 2025 מקסיקו1–1 אקוודורידידות
אצטדיון אקרון הוא אחד משלושה אצטדיונים במקסיקו ו-16 אצטדיונים בסך הכל שצפויים לארח את מונדיאל 2026, והוא יארח ארבעה משחקים, כולם בשלב הבתים של הטורניר.
תאריךקבוצה א'תוצאהקבוצה ב'שלב11 ביוני 2026–מנצחת פלייאוף UEFA מסלול ד'בית א'18 ביוני 2026 מקסיקו–בית א'23 ביוני 2026–מנצחת פלייאוף בין יבשתי מסלול 1בית י"א26 ביוני 2026–בית ח'
האצטדיון אירח את קרב האגרוף בין קנלו אלבארס לג'ון ריידר ב-6 במאי 2023.
האצטדיון אירח מספר רב של הופעות מוזיקה ואומנים בינלאומיים ביניהם: ברונו מארס, מארון 5, קולדפליי, גאנס אנד רוזס, פול מקרטני, דה ויקנד ושאקירה.
אצטדיון בלומפילד הוא אצטדיון כדורגל בעיר תל אביב-יפו, בבעלות עיריית תל אביב-יפו ובניהול חברת "היכלי הספורט תל אביב-יפו".
האצטדיון הוקם בשנת 1962 ונקרא על שם לואיס בלומפילד, נדבן יהודי-קנדי שתרם להקמתו.
עבר הרחבה בשנים 2016–2019, מכיל 29,400 מקומות ישיבה, ומהווה את מגרשן הביתי של קבוצות הכדורגל מכבי תל אביב והפועל תל אביב.
לעיתים מארח האצטדיון גם את משחקי נבחרת ישראל ומשחקי חצי גמר וגמר גביע המדינה.
שורשיו של אצטדיון בלומפילד ב"אצטדיון באסה", אשר שימש קבוצה ערבית בשם שבאב אל עראב וכן את משטרת המנדט משנות ה-20 של המאה ה-20. האצטדיון נקרא כך מכיוון שבחורף הייתה נקווית באזור זה ביצה גדולה.
לצד האצטדיון שכנה חורשת באסה, אשר לימים הפכה לגן כרונינגן הצמוד לאצטדיון עד היום.
לאחר שחרור יפו במלחמת העצמאות, החלו חברי בית"ר לשחק במגרש, ובו סודרו משחקי הכדורגל של קבוצות הנוער בתל אביב.
בתחילת שנת 1949 הפקיד האפוטרופוס על נכסי נפקדים את המגרש בידיה של מועצת פועלי תל אביב, שהעניקה אותו לשימוש של הפועל תל אביב ומשחקי הנוער הועברו למגרש סומייל.
אצטדיון זה נקרא גם "אצטדיון הפועל" ונוהל על ידי ההסתדרות במסגרת תנועת הספורט "הפועל".
בשנים אלו שימש פעמים רבות עבור כינוס הפועל.
אבן פינה לאצטדיון חדש הונחה בספטמבר 1960. בשנת 1962 הוקם אצטדיון חדש שהכיל 22,000 מקומות על שטח אצטדיון באסה, והיציעים של אצטדיון באסה הועברו למגרש בקריית שלום.
המימון להקמת האצטדיון החדש הושג בעזרת תרומה של קרן האחים בלומפילד (ע"ש ברנרד ולואיס בלומפילד), ונקרא על שמם "אצטדיון הפועל על שם האחים בלומפילד".
אצטדיון בלומפילד נחנך ב־13 באוקטובר 1962 במשחק של הפועל תל אביב נגד שמשון תל אביב.
חודשיים אחר כך, ב־12 בדצמבר 1962, התקיים לכבוד הקמת האצטדיון משחק חגיגי שבו שיחקה הפועל תל אביב נגד קבוצת ס.ק.
בשנת 1963 החלה גם מכבי תל אביב לארח חלק ממשחקיה באצטדיון בלומפילד, במקרים בהם היה צפי לקהל רב שאצטדיון המכביה לא יכול היה להכיל, ובשנת 1969 עברה הקבוצה לארח את משחקיה באצטדיון בלומפילד באופן קבוע.
החל מאמצע שנות ה-80 שימש לרוב אצטדיון רמת גן כמגרשה הביתי, ובשנת 2000 חזרה הקבוצה לבלומפילד.
קבוצת בני יהודה תל אביב, אשר שיחקה באצטדיון בלומפילד מספר עונות בשנות ה-60, הפכה את האצטדיון למגרשה הביתי בשנים 2025-2004, לאחר שאצטדיון שכונת התקווה נמצא על ידי הנהלת הקבוצה לא ראוי לארח את משחקיה.
כמו כן שימש בלומפילד בעבר כאצטדיון ביתי לקבוצות נוספות מתל אביב: בית"ר תל אביב, שמשון תל אביב ומכבי יפו.
בשנת 1964 לקח האצטדיון חלק באירוח משחקי גביע אסיה 1964 שנערכה בישראל.
בשנת 1986 שודר מהאצטדיון שידור החי הראשון בטלוויזיה הישראלית בהפקת הערוץ הראשון, כערוץ יחיד ששידר עד כה בתקצירים את משחקי הליגה.
המשחק היה במחזור האחרון, ובו זכתה באליפות הפועל תל אביב לאחר ניצחון על מכבי חיפה בתוצאה 1-0 בשער שהובקע בדקות הסיום.
את המשחק שידר יורם ארבל.
בשנת 1993 עבר האצטדיון שיפוץ שבו הוחלף הדשא והותקן גג מעל יציעים 1, 2 ו-13.
במשך השנים האצטדיון היה בחזקת חברת "בצר" של ההסתדרות וחברת העובדים, ועם מכירת קבוצת הפועל תל אביב למשקיעים פרטיים, המשיך האצטדיון להיות בניהולה.
מעבר לבעלות העירייה ושיפוץ האצטדיון
במרץ 1999 הסתיימה תקופת החכירה של האצטדיון לחברת "בצר", והאצטדיון עבר לבעלות עיריית תל אביב-יפו ולניהול בידי חברת "היכלי הספורט תל אביב-יפו" העירונית.
אחר כך הגישה חברת "בצר" תביעה נגד העירייה בדרישה לפיצוי כספי על ההשקעות שביצעה באצטדיון במהלך השנים.
עם העברת הבעלות לעירייה הציג מהנדס העיר ישראל גודוביץ, בדצמבר 1999, תוכנית להרחבת האצטדיון ל-29,500 מושבים והוספת שטחים מסחריים לצורך מימון הפרויקט.
התוכנית כללה הקמת שני יציעים נוספים מעל היציעים הקיימים.
ששני היציעים יכילו 11,500 מקומות ישיבה ובנוסף ל-18,000 מקומות הישיבה הקיימים שהיו אז, כך שהוא יכיל 29,500 מושבים.
קשיים באישור ומימון התוכנית הביאו לביטול תוכנית ההרחבה של גודוביץ, במקום זאת השקיעה חברת "היכלי הספורט" 20 מיליון שקל בשיפוץ האצטדיון, בשנים 2000–2002, במסגרתו הוסרו הגדרות שהקיפו את המגרש והפרידו בינו לבין היציעים, וכן הותקנו מושבים בכל היציעים, מה שהקטין את תכולתם ל-15,700 מקומות ישיבה.
בנוסף הודיעה החברה, בדצמבר 2002, כי יוקם אצטדיון חדש במקום בלומפילד שיוקם במתחם מגרש האימונים של מכבי תל אביב בקרית שלום, תוך עשר שנים.
ההשקעה באצטדיון, שיכיל כ-30 אלף מקומות ישיבה, הוערכה ביותר מ-300 מיליון שקל והמימון להקמתו היה אמור להגיע בעיקר ממכירת הקרקע של מתחם בלומפילד.
בקיץ 2008 החל שיפוץ נרחב בשערים 2, 4-5 ו-7, בו הוחלפו המושבים בכיסאות פלסטיק מתקפלים, נוספו תאורה ומעקות בטיחות, ומספר המקומות הוגדל על ידי הוצאת המזנונים מתחומי היציעים.
בקיץ 2009 עברו שערים 8 ו-13 את התהליך, בקיץ 2010 עברו שערים 10–11 את התהליך בו הוחלפו המושבים בכיסאות פלסטיק מתקפלים.
בספטמבר 2010, לקראת השתתפותה של הפועל תל אביב בשלב הבתים בעונת 2010/2011 בליגת האלופות, הוענק לאצטדיון דירוג "קטגוריה 4" לפי דירוג האצטדיונים של אופ"א.
ב-29 בספטמבר אירח האצטדיון לראשונה משחק במסגרת ליגת האלופות, בו הפסידה הפועל תל אביב 1–3 לאולימפיק ליון הצרפתית.
באוגוסט 2011 הוצגה תוכנית צנועה להרחבת האצטדיון לכ-18 אלף מושבים.
במהלך יולי ואוגוסט 2012 הוחלפו כל תשתיות המים, הביוב והחשמל באצטדיון, בוצעו תיקוני הבטיחות הנדרשים על ידי אופ"א ומשרד התמ"ת, הכולל הגבהת מעבר לרכב חירום בשער 10–11, בעלות של כ-21 מיליון שקל.
בעקבות כל השיפוצים, הכוללים את הכניסות המורחבות לשערים 7 ו-8, הוקטנה תכולת האצטדיון ל-14,413 מקומות ישיבה.
במאי 2013 הוחלף לוח התוצאות והותקן במקומו לוח חדש בשטח של 60 מ"ר.
ביוני 2013 לקח האצטדיון חלק באירוח משחקי אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 שנערכה בישראל.
באוקטובר 2013, הודיעה העירייה כי אצטדיון בלומפילד ישופץ ויורחב החל מ-2014, לכ-25 אלף מושבים, שבנוסף ייבנו בשטח המבנה אזורי מסחר ובתי קפה.
העלות המשוערת של העבודות הוערכה ב-150 מיליון שקלים.
לבסוף הוחלט על תוכנית גדולה יותר שכוללת הריסה של חלק מהיציעים, ובניה על פי תכנון חדש.
עבודות ההריסה החלו באוגוסט 2016. עם תחילת העבודות הוחלט לא לקרות את רוב האצטדיון, בכדי לחסוך בעלויות, שהוערכו אז בכ-275 מיליון שקל.
במסגרת הפרויקט כל המבנים הישנים שמתחת ליציעים נהרסו.
ביציעים הנותרים נעשתה עבודה מסיבית של שיקום בטונים.
הבניה החדשה הגדילה את תכולת האצטדיון ל-29,400 מושבים.
כל מרכיבי המבנה, החזיתות, מתחם חדרי ההלבשה, אולמות VIP, תאי הצפייה, חדרי חפ"ק ובקרה, שטחי שירות, משרדים, שטחים לתקשורת, עמדות צילום, מזנונים, שירותים וכו' - כל אלה נבנו על פי תכנון חדש.
כל מרכיבי התכנון החדש תואמים את הנחיות אופ"א.
כך גם הדשא הוחלף בדשא היברידי.
עלות פרויקט הבנייה מחדש עלתה לבסוף כ-500 מיליון שקל.
במסגרת הרחבת האצטדיון לא נוספו מקומות חניה נוספים, וזאת על מנת לעודד את האוהדים להגיע באמצעי תחבורה בני קיימא, כגון תחבורה ציבורית ובעתיד הקו האדום של הרכבת הקלה.
אצטדיון בלומפילד המחודש נפתח ב-25 באוגוסט 2019 עם פתיחת עונת 2019/20, במשחק בו אירחה בני יהודה תל אביב את עירוני קריית שמונה.
בנובמבר 2019 אירח אצטדיון בלומפילד את משחק הידידות בין נבחרת ארגנטינה ונבחרת אורוגוואי.
במהלך שנת 2020, בעקבות איסור כניסת קהל למשחקים בגלל מגפת הקורונה בישראל, הושלמו עבודות החיפוי של החזיתות.
ב-25 במרץ 2021 חזר האצטדיון לארח חלק ממשחקי נבחרת ישראל, שאירח את המשחק נגד נבחרת דנמרק במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
האצטדיון אירח את הסופר קאפ הצרפתי של עונת 2021 ועונת 2022.
ב-2023 פרסמה עיריית תל אביב-יפו מכרז בחיפוש אחר ספונסר לאצטדיון בלומפילד.
ב-18 באוגוסט 2023 נפתחה תחנת אצטדיון בלומפילד בקו האדום של "דנקל", הרכבת הקלה בתל אביב, הממוקמת מדרום-מערב לאצטדיון.
במשחקי מכבי והפועל זהו יציע לאוהדי הקבוצה4/541–48214–217, 311–3184,842במשחקי הפועל זהו יציע עידוד בו פועל ארגון האוהדים "אולטראס הפועל".
במשחקי מכבי והפועל זהו יציע לאוהדי הקבוצה7/875–76225, 325, 4251,130יציע בעל שני מפלסים הכולל את "יציע הכסף" המזרחי (גוש 225).
במשחקי מכבי והפועל זהו יציע לאוהדי הקבוצה10/11101–108233–236, 332–3394,861במשחקי מכבי זהו יציע עידוד בו פועל ארגון האוהדים "מכבי פנאטיקס".
במשחקי מכבי והפועל זהו יציע לאוהדי הקבוצה
בנוסף לשימוש בעת אירועי ספורט, באצטדיון נערכו הופעות של אומנים בינלאומיים שונים, ובהם פיל קולינס, ריהאנה, סקורפיונז, בלאק אייד פיז, ברברה סטרייסנד, אנדראה בוצ'לי, פיקסיז וסאונדגארדן.
ב-5 במרץ 2021, לאחר הפסקת הפעילות עקב הקורונה, נפתח האצטדיון להופעתו של הזמר עברי לידר, רק לעיני 500 איש, לפי תקנות הקורונה.
בימים שלאחריו הופיעו אומנים ישראליים נוספים: שלום חנוך, ירדנה ארזי, דיקלה ואייל גולן.
בנוסף ברחוב התקומה בצידו המערבי של האצטדיון קיימת חניית VIP.
מבחינת תחבורה ציבורית, האצטדיון ממוקם ליד תחנת אצטדיון בלומפילד שהיא תחנת רכבת קלה של הקו האדום שעובר בשדרות ירושלים, מרחק הליכה מיציעי האצטדיון.
האצטדיון הלאומי בוריס פאיצ'דזה (בגאורגית: ბორის პაიჭაძის სახელობის ეროვნული სტადიონი, אצטדיון דינמו לשעבר) הוא אצטדיון הכדורגל הביתי של דינמו טביליסי בטביליסי גאורגיה.
האצטדיון נבנה מחדש בשנת 1976, בתקופת גאורגיה הסובייטית, בידי הארכיטקט הגאורגי, גיאה כּוּרדִיאָנִי.
האצטדיון המקורי נקרא אצטדיון ולדימיר איליץ' לנין.
הוא נוסד בשנת 1963 והיה קטן יותר – בעל תפוסה מקסימלית של 35,000 איש.
מבנה זה נהרס לטובת בניית האצטדיון מחדש, שארכה 10 שנים.
הופעותיה המוצלחות של קבוצת הבית של האצטדיון, דינמו טביליסי, הובילה את אדוארד שוורדנדזה, מהנהגת המפלגה השלטת במוסקבה, לדרוש מגרש הולם להצלחות הקבוצה.
כשנסתיימה בניית המגרש היה זה המגרש השלישי בגודלו בכל רחבי ברית המועצות, עם תפוסה מקסימלית של 78,000 איש, ועמד גם בסטנדרטים של אופ"א.
המשחק הרשמי הראשון שהתקיים באצטדיון בוריס פאיצ'דזה היה ב־29 בספטמבר 1976 במסגרת גביע אופ"א, בו שיחקה דינמו טביליסי כנגד קארדיף סיטי מויילס.
המשחק הסתיים בניצחונה של דינמו טביליסי 3:0.
המשחק אירח משחקים מהוללים עבור דינמו בתקופת הניצחון בשנים 1978 ו־1979. בשנת 1981 עמדו 80,000 אוהדי הקבוצה במגרש עם אבוקות כדי לברך אותה על ניצחונה בגביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1980/1981.
כיום נחשב האצטדיון כאחד מהאצטדיונים הטובים ביותר במזרח אירופה.
רוב המושבים בשורה השנייה מקורים בגג.
נבחרת ברית המועצות בכדורגל שיחקה מספר משחקים בינלאומיים באצטדיון דינמו.
גם קבוצות כמו ספרטק מוסקבה מרוסיה ודינמו קייב מאוקראינה שיחקו תכופות, במשחקי הסתיו הבינלאומיים, במגרש.
בפתיחת משחקי אליפות גאורגיה בכדורגל, משחק בין דינמו טביליסי נגד קולחתי 1913 פותי, נוכחו 100,000 אוהדים.
בשנת 1979 תמכו 110,000 מאוהדי דינמו בקבוצה במשחק הניצחון של דינמו על ליברפול 3:0 ועלו לרבע גמר ליגת האלופות.
בתקופת ברית המועצות היה אצטדיון דינמו בעל ממוצע הנוכחות הגבוה ביותר עם 45,000 איש בממוצע למשחק.
הנוכחות הגבוהה של האוהדים חזרה גם בשנת 1995 במשחק גאורגיה נגד גרמניה, עם 110,000 איש.
בשנת 1995 שונה שם המגרש לאצטדיון הלאומי בוריס פיאצ'דזה על שם שחקן העבר האגדי של הקבוצה בוריס פאיצ'דזה.
במשך מספר שנים היה האצטדיון מגרשה הביתי של נבחרת גאורגיה בכדורגל.
גאורגיה ניצחה ניצחונות בלתי נשכחים על ויילס (5:0), פולין (3:0).
באפריל 2006 חכרה חברת "דינמו אינווסט קומפני" את המגרש ל־25 שנה, חידשה אותו והפכה אותו לאצטדיון כלל מושבי (All‐seater stadium) שהקטין את התפוסה המקסימלית של האצטדיון ל־55,000 איש.
בחידוש המגרש הושקעו 10 מיליון דולר, ששיפרו את האצטדיון והתאימו אותו לסטנדרטים הגבוהים בעולם.
מספר המושבים הוא כאמור 55,000 מושבים אישיים מודרניים, מקומות המוקצים לנכים, אולמות VIP, 120 מושבים לעיתונאים, כרי דשא חדשים ומתקני תאורה חדשים.
כל המצלמות הניידות לשידורי טלוויזיה תוקנו.
בשנת 2007 נבנה אצטדיון אימונים חדש בעל תפוסה של 5,000 מושבים ומקושר ישירות למלון.
בשנת 2015 אירח האצטדיון את גמר הסופר קאפ האירופי בו גברה ברצלונה על סביליה בתוצאה 5-4.
אצטדיון האתלטיקה הבינלאומי בגבעת רם (או בשמו הרשמי "האצטדיון הלאומי והאוניברסיטאי ע"ש גרוסברג" ולפי רשם החברות "האצטדיון הלאומי ירושלים"), הוא אצטדיון ספורט רב-תכליתי בקמפוס האוניברסיטה העברית בגבעת רם בירושלים, השייך כעת לעיריית ירושלים ומהווה חלק ממרכז הספורט האוניברסיטאי בגבעת רם על-שם הווארד קוסל.
האצטדיון ממוקם במתחם הספורט של האוניברסיטה העברית, בסמוך לכנסת ולקריית הממשלה ומבני ציבור נוספים כגון קריית המוזיאונים והספרייה הלאומית החדשה.
באצטדיון היו במקור מעל 16,000 מקומות ישיבה בשני יציעים אליפטיים, המזרחי והמערבי.
היציעים נבנו על סוללת עפר ובטון בגובה של כ-8 מטר, שעליה הותקנו ספסלים מאזבסט.
האצטדיון הוקם לפי תכנון כללי של האדריכל יוסף קלארווין ותכנונה המפורט של מ.ע.צ.
(מחלקת עבודות ציבוריות) שגם הקימה אותו.
באצטדיון נסלל מסלול אתלטיקה, משטח דשא לאתלטיקה וכדורגל, ובמה מצידו המערבי.
לקראת מופע פעמוני היובל ב-1998, פורקו ספסלי האזבסט והותקנו כ-4,000 מושבים מפלסטיק ביציע המערבי וחלק מהסוללה שהקיפה את האצטדיון יושרה.
בשנים 2016–2017 עבר האצטדיון שיפוץ בעלות משוערת של כ-50 מיליון ש"ח לקראת תחרויות האתלטיקה במכביה העשרים בקיץ 2017. במסגרת השיפוץ נהרס היציע המזרחי הישן שלא היה בשימוש לטובת מסלול חימום לתחרויות בעוד היציע המערבי ששופץ קלות ב-1998 נהרס והוחלף ביציע מודולרי זמני לתחרויות המכביה.
סמוך ליציע הוקם גם "מגדל תוצאות" עם מערכות המדידה לתוצאות תחרויות האתלטיקה.
כמו כן הוקמו גם עמודי זרקורים חדשים בפינות המגרש.
מאז מתפקד המתחם כמתקן לאימוני אתלטיקה בו מסלולי ריצה אולימפיים ומשטח דשא, אך לא כלל יציע קבוע לאירועים המוניים.
ביוני 2022 הושלם בצידו המערבי של אצטדיון יציע קבע חדש מקורה חלקית המכיל כ-3,600 מקומות ישיבה ומשלב בתוכו את מגדל התוצאות, לצד הצבת מסך תוצאות גדול בדרום המגרש ושדרוגים נוספים בעלות ביצוע של כ-55 מיליון שקלים.
תוכנית הבנייה של היציע החדש בוצעה על ידי משרד גולדשמידט ארדיטי בן נעים אדריכלים.
הסכם על הקמת האצטדיון במימון משותף של הממשלה והאוניברסיטה העברית נחתם במרץ 1957. המדינה הקצתה לטובת האצטדיון שטח של 100 דונם בחכירה ל-99 שנים, והוא נועד לשמש כמתקן לאומי למצעדים ואירועים לאומיים לצד מרכז ספורט לסטודנטים.
מיקום האצטדיון בעמק בין קמפוס האוניברסיטה לקריית הממשלה כך שהמדרונות הטבעיים מסביב יכלו להכיל צופים נוספים בעת הצורך, מעבר ליציעים שנבנו, כך שעד 60,000 איש יכלו לצפות באירועים במקום.
האצטדיון הוקם במהירות ונחנך ביום העצמאות, 24 באפריל 1958, עת שנערך מצעד צה"ל השנתי שכונה "מצעד העשור".
במצעד נכללו טנקים מסוג "שרמן", ו-AMX 13. זה היה בניגוד להסכמי שביתת הנשק, ולפני המצעד גברה המתיחות בקו הגבול בירושלים בין ישראל לממלכת ירדן, בגלל מחאות ירדן על עריכת המצעד.
באצטדיון היו כ-15,000 צופים וכ-10,000 צופים נוספים ישבו על המדרונות סביבו.
אירוע הספורט הראשון נערך באצטדיון היה ב-4 ביוני 1958, יום ספורט של הסטודנטים באוניברסיטה (באותה תקופה הייתה התעמלות מקצוע חובה לסטודנטים).
בשנות ה-70 וה-80 נעשה שימוש מועט באצטדיון, והוא נשקל כאתר חלופי להקמת אצטדיון כדורגל חדש לקבוצות העיר, במקום אצטדיון ימק"א ומגרש קטמון.
בעבר שיחקו באצטדיון קבוצות הכדורגל אס"א ירושלים ומכבי ירושלים.
בעונת 2009/10 אירח האצטדיון את משחקי הכדורגל הביתיים של הפועל קטמון ירושלים בליגה ג'.
וכן שימש כמגרש האימונים של הפועל קטמון ירושלים ואף אירח את משחקיה הביתיים של בית"ר נורדיה ירושלים אך כיום אינו מארח בשגרה משחקי כדורגל ועיקר שימושו כאצטדיון אתלטיקה.
האצטדיון גם מארח אימונים ומשחקים של קבוצות הרוגבי הירושלמיות לגברים ונשים.
ביום העצמאות ה-10 למדינת ישראל בשנת ה'תשי"ח (1958) התחיל מצעד צה"ל, שכונה "מצעד העשור" באצטדיון גבעת רם, ומשם המשיך לרחובות העיר.
ב-7 במאי 1962 אירח האצטדיון את המשחק חוזר של גמר גביע המדינה בין מכבי תל אביב ומכבי חיפה.
בשנת 1964 התקיים באצטדיון המשחק על המקום ה-3 בין נבחרת קוריאה הדרומית לנבחרת הונג קונג במסגרת אירוח טורניר גביע אסיה בכדורגל 1964 בישראל.
ביום העצמאות ה-19 למדינת ישראל בשנת ה'תשכ"ז (1967) התחיל באצטדיון מצעד צה"ל נוסף, שהיה מצומצם בהיקפו וכונה "המצעד הקטן".
בשנת 1968 התקיים באצטדיון טקס הפתיחה של המשחקים הפאראלימפיים, אל מול קהל של כ-10,000 צופים.
ביום העצמאות ה-30 למדינת ישראל בשנת ה'תשל"ח (1978) התקיים באצטדיון מסדר צבאי ומצעד של ותיקי המחתרות – כתחליף למצעד צבאי מלא.
בו הוצג לראשונה לציבור טנק המרכבה.
בשנת 1998 התקיים באצטדיון מופע פעמוני היובל אשר היה האירוע הממלכתי הרשמי לציון 50 שנים להקמת מדינת ישראל.
בשנת 2004, לראשונה לאחר 37 שנים, התקיימה אליפות ישראל באתלטיקה באצטדיון בתאריכים 4-5 ביולי 2004. האצטדיון אירח אותה שוב ביוני 2022 לאחר ששופץ ושודרג באופן מקיף וכן ביולי 2023 וביולי 2025 כך שהוא חולק את אירוח אליפות ישראל עם אצטדיון הדר יוסף.
בשנת 2006, בעקבות איומים באלימות מצד קנאי דתות שונות הועבר מצעד הגאווה של ירושלים מרחובות העיר לאצטדיון זה.
ב–19 באוקטובר 2007 התקיים באצטדיון משחק הבכורה של קבוצת האוהדים הפועל קטמון ירושלים אשר היה למשחק הכדורגל הראשון בישראל בו השתתפה קבוצה בבעלות האוהדים.
במשחק זה נכחו כ-2,500 צופים.
ב–17 באוקטובר 2014 התקיים באצטדיון משחק הבכורה של קבוצת האוהדים בית"ר נורדיה ירושלים בנוכחות כ-500 צופים.
בשנת 2017 אירח האצטדיון לראשונה תחרויות אתלטיקה וכדורגל של המכביה עם יציע זמני לאחר שיפוצו ואירח אותן שוב ב-2022 עם יציע קבוע ושדרוגים נוספים, וכן יארח אותן במכביה ב-2025.
ביולי-אוגוסט 2018 אירח את תחרויות האתלטיקה ב"אולימפיאדת הילדים הבינלאומית" (International Children's Games) שאירחה ירושלים באותו קיץ.
האצטדיון אירח ב-2022 את אליפות אירופה באתלטיקה לנוער עד גיל 18. ב-2023 נבחר לארח את אליפות אירופה באתלטיקה עד גיל 20 וכן הגיש מועמדות לארח את אליפות אירופה באתלטיקה לצעירים עד גיל 23 ועד גיל 20 ב-2027 אך ההצעה לא התקבלה ועשוי להתמודד שוב על אירוחן ב-2029.
אצטדיון בראל הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בנוף הגליל, אשר הוקם בשנת 1965 ומשמש כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל הפועל נוף הגליל.
האצטדיון מכיל 5,200 מקומות ישיבה הנפרשים על פני שלושה יציעים.
האצטדיון נוסד בשם אצטדיון גרין.
בדצמבר 2025 שם האצטדיון שונה לאצטדיון בראל, למשך שש שנים, כשם חברת נותנת החסות "קבוצת הנדל"ן בראל".
הקמת האצטדיון החלה בשנת 1960 כאצטדיון משותף של העיר נצרת ו"קריית נצרת" (כפי שנקראה אז נוף הגליל) ביוזמת ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל.
התכנון היה שהאצטדיון ישמש קבוצת כדורגל יהודית-ערבית משותפת שתקום עבור שתי הערים, בחסות איגוד הספורט הפועל.
תחילה דובר על הקמת 10,000 מקומות ישיבה, וב-1964 פורסם שהתוכנית הסופית היא ל-45,000 מקומות ישיבה במתכונת אולימפית (עם מסלולי אתלטיקה), שבשלב הראשון ייבנו 6,000 מקומות.
את הכספים להקמת האצטדיון גייס ג'ורג' מיני, יושב ראש האיגודים המקצועיים בארצות הברית, לאחר ביקור שערך בנצרת.
האצטדיון נחנך רשמית בקיץ בשנת 1965 ונקרא "אצטדיון ג'ורג' מיני" ובו יציע מרכזי אחד מצידו המזרחי, עם 3,000 מקומות ישיבה ו-12,000 מקומות עמידה.
אחר חנוכתו פרץ סכסוך בין מספר גורמים על הבעלות והניהול שלו, והוא היה בשימוש מועט בשנים בראשונות לאחר הקמתו.
תחילה הוצע שהבעלות תתחלק בין המועצה המקומית נצרת עילית שתחזיק 50%, מועצת פועלי נצרת עילית 25% ומועצת פועלי נצרת 25%.
המטרה הייתה לשכנע את קבוצת הפועל בני נצרת, ששיחקה אז בליגה א', כאשר זו הייתה הליגה השנייה בישראל לשחק באצטדיון, מאחר שהייתה מושכת קהל רב למשחקיה.
מועצת פועלי נצרת דרשה 50% מהבעלות וגם הפועל בני נצרת לא התלהבה מאצטדיון, מאחר שהוא בנוי בעמק וניתן היה לצפות במשחקים מבחוץ ללא צורך לקנות כרטיס.
הוא הוחזק לבסוף על ידי מועצת פועלי נצרת עילית.
הוא שימש את הפועל נצרת עילית שהתמודדה בליגה ג' ולא משכה קהל רב.
בשנת 2004, שופץ האצטדיון בעזרת תרומת משפחת "גרין" ונקרא על שמם "אצטדיון גרין".
במסגרת השיפוץ הוקמו הטריבונה המזרחית הנוכחית במקום היציע המזרחי הישן והטריבונה המערבית ששינו את תכולתו לכ-4,000 מקומות ישיבה.
בדצמבר 2025 הוסב שמו של האצטדיון ל"אצטדיון בראל", לאחר מכרז שזכתה "קבוצת הנדל"ן בראל", כנותנת חסות למשך שש שנים.
מאז ששופץ שימש האצטדיון כמגרש זמני עבור קבוצות מצפון הארץ שהמגרשים שלהן לא עמדו בתקנים.
בשנים 2009–2011 אירח האצטדיון את משחקיה הביתיים של הפועל עכו, עד להשלמת בנייתו של אצטדיונה החדש, אצטדיון טוטו עכו.
בעונת 2013/2014 אירח את משחקי הפועל עפולה בזמן שהאצטדיון שלה שופץ והורחב.
קבוצת עירוני טבריה משחקת באצטדיון כמגרשה הביתי החל משנת 2024 עד לסיום בניית האצטדיון החדש בטבריה.
מלבד זאת הוכשר בצידו הדרומי מגרש סינתטי לאימונים.
השיפוץ שעלותו הייתה כ-35 מיליון שקלים הסתיים ביולי 2020.
אצטדיון בולארט-דלליס הוא אצטדיון כדורגל בעיר לאנס, צרפת.
האצטדיון מכיל 38,233 מושבים, יותר ממספר התושבים בעיר, ומשמש כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל המקומית לאנס.
בניית האצטדיון החלה בשנת 1931, במימון חברת המכרות של לאנס, שמנהלה המסחרי ביקש לקדם את הספורט בעיר, אך הוא נפטר זמן קצר לפני פתיחת האצטדיון ב-1932.
האצטדיון מחולק לארבעה יציעים נפרדים, כאשר כל יציע מוקדש לאישיות מההיסטוריה של המועדון:
יציע אנרי טראנן – על שם שוער ששיחק בקבוצה המקומית במשך 18 שנים והיה מנהלה הספורטיבי של הקבוצה בשנים 1952–1956.
יציע טוני מארק – על שם שחקן עבר ומאמן, ששיחק גם עבור נבחרת צרפת בשנות החמישים.
יציע אלי דלאקור – על שם נשיא מועדון האוהדים לשעבר.
יציע מקס לפאניו – על שם הנשיא לשעבר של פרובינציית ארטואה.
האצטדיון שימש בעבר לאירוח משחקים במסגרת יורו 1984, מונדיאל 1998, יורו 2016, ואליפויות העולם ברוגבי בשנים 1999 ו-2007. לקראת משחקי יורו 2016 עבר האצטדיון שיפוץ כללי על מנת להתאים אותו לדרישות אופ"א לאירוח משחקים בטורניר.
אצטדיון ז'וזה פיניירו בורדה (בפורטוגזית: Estádio José Pinheiro Borda), הידוע גם כאצטדיון ביירה ריו (Estádio Beira Rio), הוא אצטדיון כדורגל, הממוקם על חוף ימה של העיר פורטו אלגרה שבברזיל.
פירוש השם "באירה ריו" הוא "גדת הנהר", והאצטדיון מכונה כך משום שהוא ממוקם בשולי הנהר "ריו גואייבה".
האצטדיון משמש כמגרשה הביתי של קבוצת אינטרנסיונל מליגת העל הברזילאית.
האצטדיון קרוי על שמו של ז'וזה פיניירו בורדה, מהנדס פורטוגזי שפיקח על בניית האצטדיון במשך שנים רבות, ובכך חלם להפוך אותו לפרויקט הבניה הגדול ביותר שלו.
בורדה מת לפני שראה אותו בשלמותו.
אצטדיון זה החליף את האצטדיון הקודם של קבוצת אינטרנסיונל, שנקרא "דוס אוקליפטוס".
משחק הבכורה באצטדיון התקים ב-6 באפריל 1969 בו גברה אינטרנסיונל על בנפיקה ליסבון הפורטוגלית בתוצאה 1-2.
האצטדיון נבחר להיות אחד מ-12 האצטדיונים שלוקחים חלק באירוח משחקי מונדיאל 2014, ועל כן עבר שדרוג על מנת לעמוד בתקנים של פיפ"א.
עיקר השדרוג כלל הקמה של מעטפת חדשה לאצטדיון שכוללת גג חדש המספק קירוי מלא ליציעים.
כמו כן, המפלס התחתון של האצטדיון נהרס והוקם מחדש קרוב יותר לכר הדשא.
אצטדיון ג'איינטס היה אצטדיון רב תכליתי הממוקם במזרח רד'רפורד, ניו ג'רזי אשר שימש בעיקר כמגרשן הביתי של קבוצות הפוטבול ניו יורק ג'איינטס והניו יורק ג'טס והיה מסוגל לקלוט כ-80,000 צופים.
האצטדיון נפתח ונחנך ב-10 באוקטובר 1976 בהפסדה הביתי של הניו יורק ג'איינטס לקבוצת דאלאס קאובויס.
הוא שימש כמגרש הביתי של הניו יורק ג'איינטס במשך 33 שנים וכמגרשה של הניו יורק ג'טס במשך 26 שנים.
במשך השנים שימש האצטדיון כמגרשן הביתי של קבוצות פוטבול נוספות כניו יורק/ניו ג'רזי נייטס מליגת ה-WLAF, ניו יורק/ניו ג'רזי היטמן מליגת ה-XFL וכמגרשה הביתי של הניו אורלינס סיינטס לאחר שאצטדיונה הביתי נפגע מהוריקן קתרינה בשנת 2005.
האצטדיון שימש כמגרשן הביתי של קבוצות הכדורגל ניו יורק קוסמוס והניו יורק רד בולס ואף אירח מספר משחקים במסגרת מונדיאל 1994 (כולל משחק חצי הגמר בין נבחרות ו).
בשנת 2010 נהרס האצטדיון והוחלף על ידי אצטדיון מטלייף שנבנה בסמוך אליו.
אצטדיון ג'ובה הוא אצטדיון רב תכליתי בעיר הבירה של דרום סודאן, ג'ובה.
האצטדיון הוא ביתה של נבחרת דרום סודאן בכדורגל.
האצטדיון נפתח לראשונה ב-1962 ואירח בשנת 2009 את אליפות מועצת מרכז ומזרח אפריקה עד גיל 17.
בנוסף, נערכו באצטדיון חגיגות יום העצמאות הראשון של דרום סודאן.
אצטדיון גאון היה אצטדיון כדורגל ששכן בשכונת יפו א' בסוף רחוב נס לגויים.
האצטדיון, שהכיל כ-4,000 מקומות ישיבה, הוקם ב-1977 על חורבותיו של מגרש "הפחים" ושימש כמגרשה הביתי של מכבי יפו, ששיחקה בליגה הבכירה.
האצטדיון נקרא על שם הנדבן נסים גאון ורעייתו רנה, שתרמו סכום כסף נכבד ומימנו את שיפוצו.
ב-2007 עבר האצטדיון לידיו של כונס נכסים.
ב-2009 רכשה עיריית תל אביב-יפו את המגרש, וביולי אותה שנה עלו דחפורי העירייה על המגרש והרסו אותו.
כיום קיימת שם גינה ציבורית גדולה ובעתיד אמורים להיבנות במקום בנייני מגורים.
האצטדיון העירוני באלאידוס (גליסית: Estadio Municipal de Balaídos, תעתיק: באלאיד'וס), הידוע גם בשם אבנקה-באלאידוס (בספרדית: Abanca-Balaídos) מטעמי חסות, הוא אצטדיון כדורגל בעיר ויגו שבספרד, ומשמש כאצטדיונה הביתי של קבוצת הכדורגל סלטה ויגו, מהליגה הספרדית.
ב-1924 קבוצה של אנשי עסקים עשתה צעד ראשון לבניית האצטדיון ורכשה שטח של 75,000 מטר מרובע שעליו עתיד היה להיבנות האצטדיון.
לאחר שנתיים הוקמה החברה שעסקה בבניית האצטדיון בפועל.
האצטדיון נחנך לראשונה ב-30 בדצמבר 1928 כאשר המשחק הראשון היה בין סלטה ויגו הביתית לקבוצה הבסקית ריאל אוניון.
במשחק נכחו 22,000 צופים ושחקנה של סלטה ויגו, גראסיליאנו, היה לכובש הראשון בהיסטוריה של האצטדיון.
המשחק הסתיים בתוצאה 7-0 לקבוצה הביתית.
לקראת מונדיאל 1982 עבר האצטדיון שיפוץ, שני במספר, כאשר אחד היציעים נבנה מחדש, שניים שופצו ובנוסף נבנה יציע חדש.
במונדיאל האצטדיון אירח שלושה משחקים בסיבוב הראשון במסגרת בית א':
בעונת 2002/2003 העפילה סלטה ויגו לראשונה בתולדותיה לליגת האלופות, ובשל כך נאלץ לעבור שיפוץ על מנת לעמוד בדרישות של אופ"א לאירוח משחקים במפעל.
שיא הצופים למשחק באצטדיון נקבע בשנת 1982, כאשר 45,000 צופים נכחו במשחק מול חטאפה.
בשנת 2015 החל האצטדיון לעבור תהליך מודרניזציה הדרגתי במסגרתו יבנו היציעים מחדש קרוב לכר הדשא, גג חדש יותקן מעל היציעים ומעטפת האצטדיון תחודש.
בשנת 2023 הסתיימה בנייתו מחדש של היציע המזרחי.
אצטדיון בנק אוף אמריקה הוא אצטדיון כדורגל ופוטבול אמריקאי בן 75,523 מושבים הממוקם בשטח של כ-133 דונמים באזור "אפטאון" בעיר שארלוט במדינת קרוליינה הצפונית שבארצות הברית.
זהו אצטדיון הבית והמטה הראשי של קרוליינה פנתרס מליגת ה-NFL, וכן הוא מתוכנן להיות ביתה של מועדון הכדורגל שארלוט מליגת ה-MLS.
האצטדיון נפתח בשנת 1996 בשם אצטדיון אריקסון , לפני שבנק אוף אמריקה רכש את זכויות שיום האצטדיון בשנת 2004. נשיא הפנתרס לשעבר דני מוריסון כינה אותו "אצטדיון אמריקאי קלאסי" עקב עיצובו ה"קערתי" ותכונות אחרות.
בנוסף לפנתרס, האצטדיון מארח גם את משחק "דיוק'ס מאיו בול" (Duke's Mayo Bow) השנתי במסגרת פוטבול המכללות, הכולל קבוצות מ"וועידת החוף האטלנטי" (ACC) וגם את "ועידת דרום-מזרח" (SEC) או את "ועידת Big Ten".
האצטדיון תוכנן לארח את "משחק האליפות השנתי של ACC" עד שנת 2019 לפחות; המשחק הועבר מהאצטדיון בשנת 2016 אך הוחזר בשנת 2017. הקהל הגדול ביותר שאי פעם השתתף במשחק פוטבול באצטדיון היה ב-9 בספטמבר 2018, אז 74,532 אוהדים צפו בפנתרס מנצחים את דאלאס קאובויס 16–8.
הפנתרס שקלו כמה אתרים אפשריים למיקומו של האצטדיון לפני שבחרו באתר במרכז העיר שארלוט.
חלק מהאתר אוכלס על ידי בית החולים השומרוני הטוב ההיסטורי.
כחלק מההכנה לפרויקט הזיכרון לקהילה של "יוזמת הצדק השווה" (Equal Justice Initiative) בשנת 2019, קבע ההיסטוריון להיסטוריית העיר שארלוט, מייקל מור, שהאתר היה משמעותי גם כמיקום הלינץ' הידוע הראשון בעיר בשנת 1913.
אלטרנטיבה אחת הייתה ליד מסלול המרוצים שארלוט מוטור ספידוואי של נאסקאר ואתר אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בשארלוט בצפון-מזרח מחוז מקלנברג.
אתר נוסף היה בצומת של כביש I-85 ו-כביש US 74 במערב מחוז גסטון.
אפשרות פופולרית הייתה למקם את האצטדיון ליד פארק השעשועים "קרווינדס", כאשר קו 50 היארדים (קו מחצית המגרש) יהיה בדיוק על קו הגבול בין קרוליינה הצפונית וקרוליינה הדרומית.
האצטדיון נודע במקור בשם אצטדיון קרוליינאס, שם שעדיין נמצא בשימוש לאירועים מסוימים כגון משחקים בינלאומיים מטעם פיפ"א.
הוא נפתח בשנת 1996 בשם אצטדיון אריקסון לאחר שחברת הטלקום השוודית אריקסון רכשה את זכויות שיום האצטדיון בהסכם למשך עשר שנים בסכום של 25 מיליון דולר.
בשנת 2004, האצטדיון קיבל את שמו הנוכחי לאחר שבנק אוף אמריקה רכש את זכויות השיום למשך 20 שנה.
מכיוון שבנק אוף אמריקה רכש את זכויות השיום, אוהדים רבים מכנים כיום את אצטדיון בשמות: "הבנק" ("The Bank"), "The BOA", "The B of A" או "הכספת" ("The Vault").
אצטדיון בנק אוף אמריקה כולל הרבה תכונות חיצוניות ייחודיות.
היבטים של אדריכלות האצטדיון, כמו שלוש הכניסות הראשיות הענקיות, שילוב הצבעים שחור, כחול וכסף.
בכניסות ישנן קשתות ענקיות היושבות על עמודי תמיכה, ובכך מתקבלת צורת חצי כדור פוטבול, בעוד כמה דונמים עם עצים רבים וגינון מקיפים את הבניין.
הארכיטקטורה והעיצוב של האצטדיון הושוו בין היתר ללוס אנג'לס ממוריאל קוליסיאום ולסולג'ר פילד.
כמו כן התקבלו אזכורים לדמיון חיצוני כ"מבצר" במקום אצטדיון.
כל אחת מכניסות האצטדיון מוקפות משני צדיהן על ידי שני פסלי פנתר העשויים מארד הגדולים מגדלם הטבעי, משהו ייחודי בכל ה-NFL.
ששת הפסלים הללו נקראים כולם "רוח בלתי מנוצחת" ("Indomitable Spirit") והותקנו בשנת 1996. כל אחד מהם מתאר פנתר יושב ונוהר עם עיניים ירוקות.
הם הפסלים הגדולים ביותר שהוזמנו אי פעם בארצות הברית.
שמותיהם של כל בעלי ה-PSL ("רישיונות מושבים אישיים" - Personal Seat License, מנוי בו האוהד בוחר את המושב הספציפי באצטדיון אותו הוא רוצה לקנות) המקוריים של הקבוצה חרוטים בבסיס כל פסל.
מאפיין בולט נוסף שהאצטדיון מכיל הוא שש כיפותיו הקלות.
אלה נמצאות על גבי הכניסות הראשיות, שתיים לכל כניסה, ויושבות מעל ל-30 מטרים באוויר.
במקור, הן פשוט האירו בצבע הכחול של הפנתרס בכל לילה.
ככל שהשנים עברו, האור שנפלט נעשה פחות ופחות מרשים והכיפות החלו להראות את גילן.
במהלך השיפוץ בשנת 2014 נבנו הכיפות מחדש עם מערכות LED.
כעת ניתן לראותן שוב מקרינות בצבע כחול בדרכים שונות שאינן היו אפשריות עם הטכנולוגיה המקורית שהייתה.
בנוסף, שני אנשים ב"היכל הכבוד של הפנתרס", מנהל הקבוצה לשעבר מייק מקורמאק, והליינבקר ועוזר המאמן לשעבר של הפנתרס סם מילס, מכובדים עם פסלי ארד בגודל טבעי בדמותם מחוץ לאצטדיון.
לפני השיפוצים בשנת 2014, שמותיהם של כל חברי "היכל הכבוד של הפנתרס" הוצבו במקום בו שוכן כיום לוח הווידאו העליון.
בשנת 2016 נוסף פסל של ריצ'רדסון מול השער הצפוני של האצטדיון לרגל יום הולדתו ה-80. הפסל גובהו כמעט 3.96 מטר, שכמובן גדול מהמידה האמיתית של ריצ'רדסון, ומוקף משני צידיו בשני פנתרים.
פנתר אחד ניצב על רגליו האחוריות, טפריו חשופים ואילו הפנתר האחר יושב.
לכל שלושת הפסלים יש צבע ארד זהה ושני הפנתרים הם בעלי עיניים ירוקות הדומות לפסלי "רוח בלתי מנוצחת" ("Indomitable Spirit") (פסלי הפנתרים האחרים שפזורים ליד שאר כניסות האצטדיון).
ביוני 2020 הפסל הוסר, כאשר הקבוצה ציינה שקיימים חששות לבטיחותו ולשלמותו עקב הפגנות שהתרחשו באותה תקופה.
בנוסף לארח כל משחק ביתי של הפנתרס מאז 1996, אצטדיון בנק אוף אמריקה אירח שבעה משחקי פלייאוף.
לקרוליינה היו יותר מ-150 מכירות מלאות (סלאאוט) רצופות באצטדיון החל מעונת 2002.
הפנתרס שיחקו את עונת הבכורה שלהם באצטדיון הזיכרון שבעיר קלמסון שבקרוליינה הדרומית, בזמן שהאצטדיון בשארלוט היה באמצע שלב הבנייה.
ב-3 באוגוסט 1996, האצטדיון אירח את משחק הפוטבול המקצועי הראשון שלו כשהפנתרס שיחקו נגד שיקגו ברס במהלך תקופת קדם העונה.
הפתיחה הפתיחה הייתה בשעה 19:35. קרוליינה ניצחה 30–12. משחק העונה הסדירה הראשון באצטדיון התקיים ב-1 בספטמבר 1996 נגד יריבתה העתידית של קרוליינה באטלנטה.
בשנת 1996, בדרך למשחק אליפות ה-NFC הראשון שלה, ניצחה קרוליינה את אלופת הסופרבול דאז דאלאס קאובויס במשחק הפלייאוף הראשון אותו אירח האצטדיון.
הפנתרס ניצחו שוב את הקאובויס בדרכם לסופרבול XXXVIII ביוסטון בשנת 2004. ההפסד הראשון של קרוליינה במשחק פלייאוף ביתי היה הפסד 33–13 לאריזונה קרדינלס ב-10 בינואר 2009 במסגרת הסיבוב החטיבתי.
הפנתרס ספגו את הפסדם הביתי השני בפלייאוף נגד סן פרנסיסקו 49' 23–10 בתאריך 12 בינואר 2014 באותו סיבוב כמו ההפסד הראשון.
מכיוון שמדובר באצטדיון פתוח ללא גג, אצטדיון בנק אוף אמריקה היה נתון למספר אירועים שנגרמו בגלל מזג אוויר קיצוני.
במהלך שבוע 3 בעונת 2011 במשחק נגד ג'קסונוויל ג'אגוארס, סופת גשמים אדירה כיסתה את האצטדיון לקראת סוף הרבע השני.
הסופה גרמה לעודף מים על היציע העליון להישפך על היציע התחתון ובהמשך למגרש, כשכל המקום דומה למפלים מיניאטוריים.
מצלמות CBS צילמו מספר רב של תמונות, ביניהן של השחקנים, כמה מהאוהדים (רבים היו במתחמים הפנימיים) ואת המעודדות כשכולם מתמודדים עם הטבע.
בסך הכל, כ-10 סנטימטרים של גשם ירדו תוך פחות משעה.
מאוחר יותר מגזין שארלוט כינה את המשחק כ"קערת המים (2011)".
בשבוע 16 של עונת 2013, כאשר הפנתרס שיחקו נגד ניו אורלינס סיינטס במשחק שיכול להעניק לפנתרס מקום בפלייאוף, גשם כבד ורוח פגעו באצטדיון במהלך הרבע השלישי.
שלא כמו במשחק נגד ג'קסונוויל, שם הרוח לא הייתה גורם משמעותי, האוהדים נשארו במושביהם והגשם נפסק דקות אחר כך.
הפנתרס ניצחו בסופו של דבר 17–13.
במשחק בליל יום שני בעונת 2015, גשם כבד ירד לאורך כל הלילה והפך את תנאי המגרש לעלובים.
עם זאת, האוהדים שוב התמודדו עם איתני הטבע.
הפנתרס המשיכו וניצחו את אינדיאנפוליס קולטס 29–26.
בימים שקדמו למשחק אליפות ה-NFC בשנת 2015, המגרש והקטעים באצטדיון וסביבו היו מכוסים בשלג ובתערובת של קרח וגשם.
עם זאת, צוות האצטדיון של הפנתרס, יחד עם קבלת עזרה נוספת, הצליחו לפנות את המגרש לפני המשחק.
מרבית השלג/גשם מסביב ו/או בתוך האצטדיון פונה או נמס לפני שהמשחק התחיל.
ב-11 ביולי 2016 סערה קשה פגעה באזור שארלוט.
כמה מכות ברק הכו במרכז האצטדיון ופגעו במגרש.
השפעה על אצטדיוני NFL אחרים
בזמן הקמתו באמצע שנות התשעים, האצטדיון היה פרויקט חלוצי בשימוש ב"רישיונות מושבים אישיים" (Personal Seat License, מנוי בו האוהד בוחר את המושב הספציפי באצטדיון אותו הוא רוצה לקנות).
זה היה הפרויקט הראשון בקנה מידה גדול בארצות הברית שמומן בעיקר באמצעות כספי ה-PSL, שהיו רעיון חדש בעצמם.
כוחם של התחייבויות ה-PSL הרשים את בעלי ה-NFL וסייע לתוצאה ש"הקרוליינות" (כיוני לקרוליינה הצפונית וקרוליינה הדרומית יחד) קיבלו את קבוצת ההרחבה הראשונה של ה-NFL מזה כמעט שני עשורים.
סיאטל סיהוקס השתמשו באצטדיון, וגם באחרים, כהשראה כשעיצובו את סנצ'ורילינק פילד.
בשנת 2013 מספר האצטדיונים החדשים או המשופצים מאז פתיחת אצטדיון בנק אוף אמריקה עלה ל-25.
בעונותיו הראשונות נחשב האצטדיון כ"מקדים את זמנו" מאוד כך שעד 2013–2014, הוא עבר שיפורים קלים בלבד (מלבד תוספת מושבים).
השיפורים הבולטים ביותר הגיעו בשנת 2007, כאשר לוחות התוצאות המקוריים, לוחות הווידאו והצגים משנת 1996 הוחלפו בלוחות הווידאו מסוג "Diamond Vision" בגודל 31.5 × 77 אינץ'.
בנוסף הותקנו ארבעה לוחות רצועה: שניים משתרעים לאורך המגרש משני צדיו, ושניים בפינות המנוגדות.
בשנים שלאחר מכן האצטדיון עדיין לא נחשב מעודכן כמו אצטדיוני NFL אחרים.
היו לכך כמה סיבות, ביניהן חוסר בצליל היקפי, לוחות וידאו קטנים יותר בהשוואה לשאר הליגה וקליטה סלולרית לקויה ועוד.
במהלך הפגרה שלאחר עונת 2013, הפנתרס שיפצו את חדר ההלבשה הביתי.
הוא הכיל כעת 74 תאים לעומת 66 בעבר, שטח הפנים הפך נקי ומודרני יותר, והלוגו החדש של הקבוצה התווסף בכל מקום.
הפנתרס הציעו פרויקט שיפוץ של האצטדיון בסך 250 מיליון דולר בתחילת 2013, בהמתנה להצבעה של עיריית שארלוט כדי לסייע בתשלום עבור השיפוץ.
תוכנית זו כללה שני סטים של לוחות תוצאות חדשים, מדרגות נעות מרובות, תשתיות ושיפורים לאזורי ההתקהלות ועוד.
ההצבעה שבא לאחר מכן על ידי העירייה לא עברה, וגם המאמצים להשיג כסף ממדינת קרוליינה הצפונית נכשלו.
עם זאת, באפריל 2013 מועצת עיריית שארלוט הסכימה לעסקה בא תיתן 87.5 מיליון דולר בשביל השיפוצים.
עסקה זו שמרה גם על הפנתרס בעיר שארלוט עד לפחות 2019. למרות העלות הנמוכה יותר, השיפוצים יישארו נאמנים לתוכניות המקוריות של הקבוצה.
בינואר 2014 החלו הפנתרס בשיפוצים המשמעותיים ביותר בהיסטוריית האצטדיון בן 18 השנים כחלק מתוכנית שיפוץ רב-שנתית.
השדרוגים, שהושלמו בתחילת עונת 2014–2015 ב-NFL, כללו שיפורים רבים.
ראשית ואולי הבולט מכולם, שני לוחות וידאו HD בגודל 200 × 56 אינץ' (שהם יותר מפי שניים מקודמיהם), ושני לוחות רצועה לאורך 360 מעלות מחברת "דקטרוניקס" (Daktronics) החליפו את לוחות התוצאות/לוחות הרצועה הקודמים.
לוחות הרצועה החדשים היו הגבוהים ב-NFL, ולוחות הווידאו היו בין העשרה הגדולים ביותר ב-NFL כאשר הותקנו.
שנית, דרגנועים הותקנו ליציע העליון והקלו את הגישה לאוהדים.
הרחבות אלו לבניין עצמו שמרו על העיצובים החיצוניים המקוריים של האצטדיון.
מערכת צליל היקפי חדשה נכללה גם היא, עם רמקולים שהונחו סביב ההיקף הכפול של הקערה (המבנה המעגלי של היציעים) כמו תרנים.
בנוסף, נוספו ארבעה אזורים פתוחים (תחת כיפת השמיים) ביציע העליון המכונים "כיכר האוהדים".
לבסוף הותקנו כיפות זכוכית משופרות עם נורות LED יחד עם שילוט חיצוני חדש מעל הכניסות הראשיות.
לפני תחילת עונת 2015, שיפצו הפנתרס את כל 158 סוויטות היוקרה הקיימות באצטדיון והוסיפו סוויטת מועדון פרטית חדשה, שכונתה "המועדון ה-32" בשל מיקומה בקו 32 היארדים.
בהמשך הקבוצה הודיעה על מועדון חדש נוסף, שכונה "מועדון 51" לכבוד השחקן והמאמן לשעבר סם מילס, שיתווסף גם הוא.
מתקנים חדשים אלה הקטינו את מספר סוויטות היוקרה של האצטדיון ל-153, אך הגדילו את קיבולת הישיבה הכוללת.
הקבוצה הוסיפה גם שני לוחות רצועה קטנים מעל כל פתחי המנהרות (מנהרות הכניסה למגרש בקרנות האצטדיון) הנראים מהיציעים.
החלק השלישי של השיפוצים כלל שדרוג מתחם ההתקהלות העליון עם תחנות שתייה בסגנון מזנון, והתקנת נקודות גישה ל-Wi-Fi בכמות כמעט כפולה מהכמות שהייתה לפני כן.
שילוט מעודכן המשקף את הלוגואים וסימן המילים הנוכחיים של הקבוצה נוספו למתחם העליון, כמו גם עמדות קניית חטיפים משופרות וברי משקאות חדשים.
השינוי הבולט ביותר, כמעט 100 סורקי גוף מלא החליפו את הבדיקות הידניות המסורתיות בכניסות הראשיות, ונבנה משרד אבטחה חדש וכן שיפורים נוספים באבטחה.
בנוסף, התקינו מול האצטדיון פסל בן 3.96 מטרים של ג'רי ריצ'רדסון, עם שני פנתרים בגודל טבעי, כמתנה לבעלי הקבוצה דאז ג'רי ריצ'רדסון.
הפסל הוסר ביוני 2020 לאור מחאות ג'ורג' פלויד, ומאז מאוחסן במקום שלא נמסר.
השיפוץ הרביעי הגדול והאחרון, כלל עדכון מתחם ההתקהלות בקומה התחתונה על ידי הוספת שילוט חדש, שיפוץ עמדות קניית המזון והמשקאות והתקנת טלוויזיות מעודכנות ב"מפלסי המועדון" (club levels, אזורי ישיבה הנחשבים לטובים יותר משאר המושבים אך פחותים ברמתם מהסוויטות).
למתחם התווספו כרזות המתארות רגעים משמעותיים לאורך ההיסטוריה של הפנתרס.
הקיבולת הוגדלה מעט הודות לשדרוגים ב"מפלס המועדון".
בנוסף הותקנו מגרש ומערכת ניקוז חדשים.
בשנת 2019 נוסף השלט של חברת "Lowe's" לשער המזרחי של האצטדיון, כמו גם שתי כרזות של הפנתרס.
לוחות התוצאות עברו שינוי קל כששלטי הפנתרס בתחתית כל לוח הוחלפו בסמלים שונים של נותני חסות.
החברים ב"היכל הכבוד של הפנתרס" זכו גם בלוחיות חדשות עם שמותיהם על הקיר האחורי של היציע העליון.
בשנה הבאה, 2020, הקבוצה הודיעה על הסרת כמעט 1,000 מושבים באזור הקצה המערבי.
מושבים אלו יוחלפו ב-14 "סוויטות בונקר" בגובה המגרש.
הבנייה צפויה להסתיים עד תחילת עונת 2020 בחודש ספטמבר.
כאשר זכתה שארלוט בזכיינות ה-30 של ליגת ה-MLS בשנת 2019, הוכרז כי הקבוצה תשחק באצטדיון בנק אוף אמריקה.
למרות שלאצטדיון יש גודל מגרש המתאים לקיום משחקי כדורגל, האצטדיון במקור לא נועד להכיל קבוצת כדורגל באופן קבוע.
השיפוצים כללו בניית חדרי הלבשה חדשים לקבוצת הכדורגל, בנפרד מחדרי ההלבשה של הפנתרס, עמדות מצלמה ומנהרת כניסת שחקנים במרכז המגרש.
השיפוצים הושלמו לקראת עונת הבכורה של הקבוצה ב-MLS בשנת 2022.
אצטדיון בנק אוף אמריקה אינו משמש כאצטדיון הבית הראשי של אף קבוצת פוטבול מכללות.
עם זאת, החל משנת 1996 האצטדיון אירח משחקי פוטבול מכללות רבים.
המשחק חזר לאצטדיון לאחר ביטול החוק (HB2) בשנת 2017.
דיוק'ס מאיו בול (שנקרא בעבר בשמות "קונטיננטל טייר בול", "מייניקי קאר קייר בול" ו"בלק בול") המתקיים בסוף דצמבר, נערך מדי שנה בשארלוט מאז שנת 2002. המשחק מפגיש בין קבוצות מ"וועידת החוף האטלנטי" (ה-ACC) נגד קבוצות מ"וועידת דרום-מזרח" (ה-SEC) או "ועידת Big Ten".
דיוק'ס מאיו קלאסיק (שעד שנת 2019 נקרא בשם "משחק בלק קיקאוף") נערך באצטדיון מאז שנת 2015. המפגש הראשון היה בין נורת' קרוליינה טאר הילס לסאות' קרוליינה גיימקוקס.
בשנת 2017, התמודדו במשחק NC סטייט וולפפאק וסאות' קרוליינה גיימקוקס; בשנת 2018 המשחק התקיים בין וסט וירג'יניה מאונטנירס וטנסי וולונטירס.
בשנת 2019, נורת' קרוליינה טאר הילס וסאות' קרוליינה גיימקוקס שיחקו זו נגד זו בפעם השנייה.
באוקטובר 2006 קלמסון טייגרס גברה על טמפל אאולס 63–9 במשחק שאינו משחק חטיבתי באצטדיון.
המשחק היה משחק ביתי של טמפל, אך האוניברסיטה העבירה אותו לשארלוט מסיבות כלכליות.
שני משחקים בין היריבות נורת' קרוליינה טאר הילס ו-NC סטייט וולפפאק התקיימו באצטדיון בשנים 1998 ו-1999. נורת' קרוליינה טאר הילס ניצחה את שניהם בתוצאות 37–34 ו-10–6 בהתאמה.
משחק נוסף בין סאות' קרוליינה גיימקוקס לנורת' קרוליינה טאר הילס צפוי להתקיים באצטדיון בשנת 2023.
איסט קרוליינה פאיירטס תשחק נגד אפלצ'יאן סטייט מאונטנירס באצטדיון בשנת 2021, כאשר המאונטנירס יסוווגו כקבוצה הביתית.
ב-6 במאי 2020 הוכרז כי תיכון מאיירס פארק משארלוט ישחק נגד תיכון סאות' פוינט מרוק היל שבקרוליינה הדרומית.
המשחק אמור להתקיים ב-5 בספטמבר 2020, והוא יהיה משחק פוטבול התיכונים הראשון שיתקיים באצטדיון.
עם מגרש הגדול מספיק כדי לעמוד בדרישות הרגולטוריות לכדורגל, אצטדיון בנק אוף אמריקה אירח מספר משחקי כדורגל לאורך השנים.
רובם היו משחקים בינלאומיים בין נבחרות כדורגל שונות.
גביע האלופות הבינלאומי משלב כמה משחקי ידידות שנתיים בין מועדונים מאירופה באצטדיון, כחלק מחוזה ארוך טווח עם "Relevent Sports Group" (החברה המארגנת את הטורניר).
האצטדיון אירח גם את אליפות ה-NCAA בכדורגל גברים בשנים 1999 ו-2000.
ליגת ה-MLS העניקה קבוצת הרחבה לעיר שארלוט, שעתידה להתחיל לשחק בשנת 2022 באצטדיון בנק אוף אמריקה, לאחר שיפוצים שיוסיפו חדרי הלבשה נוספים לקבוצת הכדורגל, ומנהרת שחקנים במרכז המגרש.
משחקי כדורגל בינלאומיים שהתקיימו באצטדיון
מסע בישור של בילי גרהאם שארך ארבעה ימים נערך באצטדיון בשנת 1996.
ערב הסיום של הוועידה הלאומית הדמוקרטית בשנת 2012, בו היה צפוי הנשיא ברק אובמה לשאת את נאום הקבלה שלו למועמדות לנשיאות המפלגה הדמוקרטית, היה אמור להתקיים באצטדיון ב-6 בספטמבר 2012. עם זאת, בגלל סופות רעמים חזויות, האירוע הועבר לספקטרום סנטר.
האצטדיון אירח את "Untapped Beer Festival" ב-4 במאי 2019. הוא עמד לארח את הפסטיבל השני ב-16 במאי 2020, אולם הפסטיבל נדחה בגלל מגפת הקורונה.
הפסטיבל השנתי "Beer, Bourbon and BBQ Festival" ה-14 התקיים באצטדיון ב-7 במרץ 2020.
אף על פי שלא ניתנה מסגרת זמן, בעלי הפנתרס ומועדון הכדורגל שארלוט, דייוויד טפר, הביע עניין בהקמת אצטדיון חדש לקבוצות באזור אפטאון שארלוט (מרכז העיר), כאשר בסופו של דבר אצטדיון בנק אוף אמריקה יהרס.
טפר ציין בשנת 2019 כי בעוד שאצטדיון בנק אוף אמריקה שמור ומטופח היטב, הוצאות התחזוקה ההולכות וגוברות לאחר עשורים של שימוש הביאו אותו להתבדח כי יהיה זול יותר להרוס את האצטדיון.
למרות שעיצובו המקורי הקדים את זמנו, האצטדיון נחשב כיום למיושן מכיוון שעיצובו חסר מרחבים פנימיים פתוחים (מה שמאפשר לאוהדים לעמוד ולצפות במשחקים מברים ואזורים קבוצתיים אחרים) וגג נע.
ובעוד שאצטדיון בנק אוף אמריקה תוכנן אך ורק לפוטבול אמריקאי תחת הבעלים דאז ג'רי ריצ'רדסון, טפר העדיף שמחליפו יהיה אצטדיון רב תכליתי עם גג נע על מנת להכיל גם את קבוצת הכדורגל ב-MLS שבבעלותו, קונצרטים, כנסים גדולים פיינל פור כדורסל המכללות (NCAA).
התוכניות כוללות גם יצירת מחוז בידור בין האצטדיון העתידי ל"תחנת גייטאוואיי" (Gateway Station) העתידית, תחנת מעבר בין כמה אמצעי תחבורה ציבוריים בעלות של 800 מיליון דולר שנמצאת כעת בבנייה.
אצטדיון ג'ילט אשר היה ידוע בעבר בשם סי.אם.ג'י.
איי פילד, הוא אצטדיון הנמצא בעיר פוקסבורו במסצ'וסטס (עיר ליד בוסטון) ומשמש כיום כביתם של הניו אינגלנד פטריוטס מה-NFL, הניו אינגלנד רבולושן מה-MLS והמיניטמנס מאוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט.
בימיו הראשונים של האצטדיון, האצטדיון נקרא על שם החברה הממשלתית מודוס לינק גלובל סולושנס.
לקראת סוף שנת 2002 שינו את שם המגרש בפעם היחידה עד כה, כאשר התאגיד הרב-לאומי פרוקטר אנד גמבל החליטה להפיק חסות מסחרית של אחד ממוצריה (מותג הגילוח ג'ילט) על שם המגרש.
אצטדיון ג'ילט צפוי להיות אחד מהאצטדיונים שיארחו את מונדיאל 2026.
אצטדיון ג'ילט הוא אחד מ-11 אצטדיונים בארצות הברית ו-16 אצטדיונים בסך הכול הצפויים לארח את מונדיאל 2026, והוא יארח שבעה משחקים, חמישה בשלב הבתים של הטורניר, אחד בשלב 32 האחרונות ואחד בשלב רבע הגמר.
תאריךקבוצה א'תוצאהקבוצה ב'שלב13 ביוני 2026–בית ג'16 ביוני 2026מנצחת פלייאוף בין יבשתי מסלול 2–בית ט'19 ביוני 2026–בית ג'23 ביוני 2026–בית י"ב26 ביוני 2026–בית ט'29 ביוני 2026TBD–TBD32 האחרונות9 ביולי 2026TBD–TBDרבע הגמר
אצטדיון בולנפלטור הוא אצטדיון רב-תכליתי בעיר דרמשטאדט המשמש כמגרשן הביתי של קבוצת הכדורגל דרמשטאדט 98 ושל קבוצת הפוטבול דרמשטאדט דיאמונדס.
האצטדיון מסוגל לקלוט 16,500 צופים במשחקי הבונדסליגה כולל יציעי עמידה.
בשנת 2016 שוה שם האצטדיון למשך עונת אחת ל"אצטדיון יונתן היימס על בולנפלטור", על שם אוהד הקבוצה שנפטר.
אצטדיון בניטו ויימרין (בספרדית: Estadio Benito Villamarín) הוא אצטדיון בעיר סביליה שבספרד.
האצטדיון משמש כאצטדיון הביתי של קבוצת ריאל בטיס מהלה ליגה הספרדית מאז 1929, מכיל 60,721 מקומות ישיבה, והוא האצטדיון החמישי בגודלו בספרד.
אצטדיון בניטו ויימרין נבנה בשנת 1929 לקראת התערוכה האיברית-אמריקנית שהתקיימה בסביליה באותה שנה.
משחק הכדורגל הראשון שנערך באצטדיון היה משחק בין-לאומי בין נבחרת ספרד לנבחרת פורטוגל.
בשנה שלאחר מכן, ריאל בטיס החלה לארח את משחקיה הביתיים במגרש.
בתצורה הראשונית שלו האצטדיון הכיל 18,000 מושבים.
בשנת 1948 נגרם נזק משמעותי לאצטדיון לאחר הצפה של נהר הגוודלקיביר הסמוך.
בשנת 1958 בוצע השיפוץ הראשון באצטדיון, ובשנת 1961 נרכש על ידי ריאל בטיס.
השדרוג המשמעותי הראשון לאצטדיון בוצע לקראת מונדיאל 1982, אז הוגדל מספר המושבים ל-47,500. במהלך הטורניר נערכו באצטדיון שני משחקים במסגרת שלב הבתים.
לאחר הטורניר האצטדיון נשאר ללא שינויים משמעותיים, עד שבשנת 1998 החליטה הנהלת ריאל בטיס לחדש את האצטדיון כמעט לגמרי, ונבנו עוד שני יציעים תלת-קומתיים אשר נוספו ליציע התלת-קומתי הקיים.
בשנת 2016 נהרס היציע הדרומי, אשר החל להיבנות מחדש במתכונת דומה לשני היציעים התלת-קומתיים שנבנו מחדש בשיפוץ שהחל בשנת 1998. הסתיימו בשנת 2017, כשאחריהן גדלה תכולת האצטדיון ל-60,721 מקומות ישיבה.
כמו כן, הוחלפו המושבים בכל היציעים באצטדיון.
באצטדיון נערך גמר הגביע הספרדי לעונת 2018/2019.
אצטדיון גביע העולם בסיאול (בקוריאנית: 서울월드컵경기장) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בסיאול, בירת קוריאה הדרומית, אשר מכיל 66,704 מקומות ישיבה, דבר ההופך אותו לאצטדיון השני בגודלו במדינה אחרי האצטדיון האולימפי שבעיר.
בנייתו של האצטדיון החלה ב-1998 לכבוד אירוח מונדיאל 2002, ונמשכה כשלוש שנים.
האצטדיון אירח שלושה משחקים בטורניר - שני משחקים בשלב הבתים ומשחק אחד משלב חצי הגמר.
בשנת 2004 החלה קבוצת הכדורגל המקומית, סיאול, לעשות באצטדיון שימוש במשחקיה הביתיים.
משחקי מונדיאל 2002 שנערכו באצטדיון:
אצטדיון בילינו פולה הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בזניצה, בוסניה והרצגובינה ומכיל 15,600 מקומות ישיבה.
האצטדיון המארח את משחקיה הביתיים של קבוצת צליק זניצה, נבחרת בוסניה והרצגובינה בכדורגל ולעיתים גם את נבחרת בוסניה והרצגובינה ברוגבי.
האצטדיון נפתח בשנת 1972 כאצטדיונה הביתי של צליק זניצה.
האצטדיון אירח בנוסף שני משחקים של נבחרת יוגוסלביה בשנים 1974 ו-1985 בהתאמה.
ב-24 באפריל 1996 האצטדיון אירח את משחק הבית הראשון של שהסתיים בתיקו 0-0 נגד .
בין השנים 1996 עד 2013, משחקיה הביתיים של הנבחרת התקיימו לסירוגין בסרייבו ובבילינו פולה, אך החל משנת 2013 האצטדיון מארח את משחקיה הביתיים של נבחרת בוסניה.
אצטדיון גזוביק הוא אצטדיון כדורגל הממוקם ברובע רוסטושי בפאתי העיר אורנבורג שברוסיה.
משמש כמגרש הבית של קבוצת באורנבורג.
האצטדיון ממוקם במחוז רוסטושי במפגש הרחובות הבולבאר הצבעוני — גן — טבעת ניקולייב — ליבנה רוסטושי.
סמוך לאצטדיון ישנם כמה מתקני ספורט — היכל הקרח "על הבולבאר הצבעוני", מתחם הספורט "היובל", 200 מטר מהאצטדיון ממוקם מלון "Rostoshi".
במהלך המשחקים באצטדיון המשטרה נוטה לכוון את התנועה אל מחוץ לרחובות הנושקים לאצטדיון על מנת לאפשר הגעת צופים לאצטדיון.
אצטדיון "גזוביק", שנבנה בשנים 2001–2002 מומן על ידי חברת הבת של גזפרום, "אורנבורג גזפרום".
במקור המשטח היה דשא טבעי ללא חימום וספסלים עם קיבולת של כ-4,800 צופים.