tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ששי (מליכי) קציר - עו"ד, תת-אלוף (במיל'), ראש רשות האוכלוסין והמפקח הארצי על הבחירות לשעבר.
חגי רזניק - מנכ"ל משרד השיכון לשעבר.
סיים את לימודיו בתיכון בשנת 1995
הילה רימר - פרופ' לניהול באוניברסיטת בן-גוריון בנגב סיימה את לימודיה בתיכון בשנת 1989
החל משנת 2006 מתנדבים בפנימייה במסגרת שנת שירות.
עבודת שנת השירות היא בפעולות כלל כפריות ושכבתיות כאחד.
אֵשֶׁל הַנֶּגֶב (שם מדעי: Tamarix negevensis) הוא מין של עץ מסוג אשל.
אשל הנגב אנדמי לישראל, גדל בנגב, ומוכר כצמח מוגן בהיותו נדיר במיוחד.
מועד פריחתו הוא ממרץ עד מאי.
אֵשֶׁל הַיְּאוֹר (שם מדעי: Tamarix nilotica) הוא עץ קטן ירוק-עד ממשפחת האשליים.
מין זה נחשב לנפוץ ביותר מבין מיני האשל בישראל בכלל ובאזורים המדבריים בפרט.
אפשר למצוא אותו כמעט בכל חלקי הארץ, במיוחד באזורים מדבריים ובסביבה ים-תיכונית.
בתי הגידול שלו מגוונים וכוללים קרקעות לחות, בין אם מלוחות ובין אם לא, הן בבתי גידול טבעיים והן באזורים בקרבת האדם.
הוא נפוץ במיוחד באפיקי נחלים ונחלי אכזב, מלחות, ביצות, חולות החוף ומעיינות.
שיא הפריחה מתרחש באביב ובקיץ (אפריל עד יוני) בתפרחות אשכול מורכב בצבעי לבן-ורוד, אך פריחה דלילה נמשכת כל חודשי השנה.
אשל סיני, שאינו גדל בר בישראל, ניכר בפרחים ורודים-מלאים.
אשל מרובע דומה מאוד לאשל היאור בחזותו הכללית.
אולם, לעומת אשל היאור, לאשל המרובע פרחים ורודים גדולים בערך פי שניים, אורכם 4 עד 6 מ"מ, ארבעה עמוד שחלה (מכאן שמו) ולא שלושה וחמישה עלי כותרת ולא ארבעה.
אשל היאור (Tamarix nilotica) הוא עץ שטיפוס התפוצה שלו סהרו-ערבי ותחום התפוצה הטבעי שלו משתרע על פני איי הים האגאי, כרתים, יוון, ירדן וישראל בואכה לחצי האי ערב (מדינות המפרץ, ערב הסעודית, עומאן ותימן), וממשיך לצפון-מזרח אפריקה (מצרים, סיני, לוב, סודן ואריתריאה) ולמזרח אפריקה הטרופית (אתיופיה, סומליה, קניה, טנזניה וג'יבוטי).
אשל היאור (Tamarix nilotica) הוא מין האשל הנפוץ ביותר בישראל, וניתן למצוא אותו כמעט בכל חלקי הארץ, במיוחד באזורים מדבריים ובסביבה ים-תיכונית.
אשל היאור נפוץ בבקעת ים המלח, בדרום הנגב ובערבה; מצוי חוף הגליל, בעמק עכו, בשרון, בערבות הירדן, בשפלה, במדבר יהודה, בצפון הנגב, במערב הנגב, בהר נגב ובאדום; נדיר מאוד בגליל התחתון, בבקעת בית שאן, בחוף הכרמל, בדרום מישור החוף, במדבר שומרון, בעמון ובמואב.
בדרום עמק הערבה, בחולות, באפיקי נחלים גדולים ובאזורים נמוכים בתחתית המדרון, שולטת במקומות רבים חברת רותם המדבר, שלעיתים קרובות מעורבת בשיחים של אשל היאור או של רכפתן מדברי.
חברה זו מפגינה עמידות גבוהה בפני שיטפונות חורף, אשר לעיתים סוחפים את מרבית הצמחייה באפיקים.
אשל היאור, כחלק מחברה זו, מתאפיין בעמידותו לתנאים הקשים ולשיטפונות המאפיינים את האזור.
באזור ים המלח, אשל היאור דומיננטי ויוצר נוף סבוך לאורך מעיינות הנובעים מתחת למצוק ההעתקים ובמלחות שמסביב.
הוא מאכלס ערוצים בערבות ובמדבר ושולט בבתי גידול אלה.
באזור ים-המלח מתואר גם אשל ארץ-ישראלי, המאופיין בתפרחות מוארכות, דקים ועדינים ודלילים ומגיעים באורכם עד ל-6 או 8 ס"מ והתפרחות ערוכים בעיקר או בלעדית לאורך הענפים המעוצים של אשתקד.
אשל מרובע מופיע גם באזור זה ומאופיין בפרחים בעלי ארבעה אבקנים ולא חמישה.
אשל היאור הוא צמח המותאם היטב לתנאים קיצוניים, ומשגשג במגוון רחב של סביבות בזכות יכולתו להתמודד עם קרקעות מלוחות.
כל האיברים הירוקים של האשל מכוסים בלוטות המפרישות תמיסות מלוחות, שמתגבשות למלח ומקנות להם טעם מלוח.
אשל היאור הוא עץ ירוק-עד.
הפריחה נמשכת מסוף פברואר ועד תחילת ינואר ועיקרה באביב המאוחר ובקיץ.
תחילת הפצת הזרעים מאמצע אוקטובר וסופה בסוף דצמבר.
עץ קטן, ירוק-עד בגובה 2 עד 4 מ' לעיתים רחוקות 7 מ'.
הגזע חום עד חום אדמדם.
העלים קטנים, קשקשיים, מלוחים, מכחילים או מאפירים, אורכם 1עד 3 מ"מ.
העלים בעלי טרפים מפותחים, חופשיים וברורים, דמוי ביצה עד משולשים וכמעט חובקים את הגבעול בבסיסם.
התפרחות מוארכות ורבות, אורכן 3 עד 6 ס"מ.
רובן משתלשלות או פונות הצידה בקצות הענפים המסתעפים.
התפרחות מורכבות, מסתעפות בצורה של אשכול מורכב (מכבדית) וצומחות בעיקר כהמשך של ענפי הצמיחה הנוכחית.
האשכולות יושבים על הענפים של מסדר שלישי ורביעי בהסתעפותו של המכבד.
חפי הפרחים משולשים כמעט (ולא סרגליים).
הפרחים זעירים, לבנים (לעיתים ורדרדים), דמוי ספל, קוטרם 2 מ"מ.
הכותרת בעלת 5 עלי כותרת זקופים או מלוכסנים כלפי מעלה, אך אינם מופשלים כלפי מטה.
עלי הכותרת נושרים מיד לאחר הפריחה.
דיסקוס האבקנים בעל 5 אונות מפורצות, וממנו יוצאים 5 אבקנים.
כל הזירים או חלקם נובעים מהמפרצים שבין אונות הדיסקוס או מקצות האונות של הדיסקוס.
הפרי הוא הלקט יבש חרוטי-מחודד באורך 3 עד 4 מ"מ.
העצה הקשה של אשל היאור שימשה למסמור לוחות של ארונות קבורה, מימי בית שני, שנמצאו בעין גדי.
מלבד אשל היאור ישנם מיני אשל נוספים המשמשים לנוי ולייעור: אשל הפרקים (Tamarix aphylla), אשל מרובע (Tamarix tetragyna), אשל קטן פרחים (Tamarix parviflora), אשל הירדן (Tamarix jordanis), אשל סין (Tamarix chinensis) הנחשב גם כפליט תרבות בעמק החולה, ואשל צרפתי (Tamarix gallica).
למעט שני האחרונים, כל שאר המינים הם מיני בר בישראל.
האשכולית (שם מדעי: Citrus × paradisi) היא אחת מפירות ההדר.
עץ האשכולית הוא סובטרופי, ירוק עד ומגיע לרוב לגובה של 5–6 מטרים, למרות שהוא יכול להגיע לגובה של 13–15 מטרים.
עץ זה הוא בעל נוף מעוגל ממשפחת הפיגמיים.
העלים דמויי אזמל, ובחיקם קוצים קטנים וחדים.
הפרחים לבנים, ערוכים רוב הפעמים באשכולות.
הפרי גדול, כדורי או פחוס, וקליפתו צהובה.
האשכולית פורחת בקיץ, בחודשים יולי-ספטמבר, והפרי מבשיל בחורף, בחודשים פברואר-מאי.
עץ האשכולית הוא הכלאה של תפוז מג'מייקה ופומלה אינדונזי.
ההכלאה נעשתה לראשונה במאה ה-18 באי ברבדוס.
התיעוד הראשון של הפרי הוא מ-1750. האגדה מספרת כי מלח אנגלי בשם "קפטן שדוק" הביא לג'מייקה זרעי פומלה וגידל את העץ לראשונה (הפומלה נקרא באנגלית שדוק על שם מלח זה).
בארץ ישראל גידלו אשכולית לראשונה בתחילת המאה ה-20 בפרדס וייס-קרמנסקי בפתח תקווה.
הפרי הפך פופולרי יותר כשהובא מפלורידה ב-1913 הזן "מארש" על ידי האגרונום אברהם בריל.
השם העברי "אשכולית" ניתן לפרי בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20 על ידי חבר הנהלת אגודת "פרדס" ד"ר ישראל ויינברג.
בבשר האשכולית ובקליפתה נמצא חומר המשפיע מאוד על פעולתן של תרופות רבות וכן על תופעות הלוואי שלהן.
הוא מעכב אנזים הקשור לפירוק תרופות.
כתוצאה מכך, רמותיהן בדם עלולות להיות גבוהות מדי.
ישנן גם תרופות שעליהן להתפרק חלקית על מנת שייהפכו פעילות.
במקרים אלו, אשכולית תעכב את הפירוק, כלומר רמת התרופה הפעילה בגוף תהיה נמוכה מהמתוכנן.
אכילת אשכולית ושתיית מיץ אשכוליות יכולים גם לעכב ספיגת תרופות במעי.
אפילו אשכולית אחת בלבד או כוס מיץ אשכוליות יכולים לגרום להרעלת תרופות.
אשכולות – פורום מרכזי סיור ותודעה ישראלית (בעבר נקרא "איגוד המדרשות ליהדות וללימודי ארץ ישראל") הוא ארגון חינוכי ישראלי שהוקם בשנת 1983. הוא מאגד בתוכו כ-30 גורמים העוסקים בהדרכת סיורים ובקיום אירועים ופעילויות לימודיות בנושאי זהות ישראלית.
מרכזי אשכולות פרושים בכל רחבי ישראל, מרמת הגולן ועד אילת.
המרכזים הוקמו בראשית שנות השמונים ועוסקים בשני תחומים:
מרכזי סיור ולימוד: הדרכת טיולים ברחבי הארץ, כך שכל מרכז סיור מתמקד באזורים הסמוכים לו.
במרכזים מדריכים רכזי הדרכה, מדריכים בוגרים ובנות שירות לאומי.
כולם בעלי תעודת "תו התקן" של מנהלת הטיולים במשרד החינוך.
מרכזי תודעה ישראלית: העברה של סדנאות וסמינריונים בנושאים של זהות ישראלית, יהודית, דת ומדע, שואה, דתיים וחילוניים, חקלאות וציונות, יחסים שבינו לבינה ונושאים אקטואליים אחרים המעסיקים את בני הנוער והחברה הישראלית.
אשכולות נמצא בשיתוף ופיקוח במשרד החינוך ומהווה עמותת-גג של המרכזים.
הארגון אחראי על הכשרתם של המדריכים ובנות השירות הלאומי ומעביר השתלמויות מקצועיות במהלך השנה.
הארגון מכשיר בכל שנה עשרות מדריכי טיולים, מעביר קורסי הדרכה, רענוני עזרה ראשונה וביטחון, קמפוסים אזורים והשתלמויות ידע.
הארגון מעביר לציבור הרחב סיורים ללא עלות בחגים פסח וסוכות במסגרת פרויקט "סוכות/פסח ישראלי באשכולות".
לקראת יום הזיכרון מתקיים פרויקט "בזכותם", סיורים ללא עלות בבתי קברות צבאיים בכל רחבי הארץ.
בשנת 2014 החליף איגוד המדרשות את שמו ל"אשכולות - פורום מרכזי סיור ותודעה ישראלית" וב, שמו "אשכולות - מרכזי הסיור והתודעה של ישראל".
יו"ר אשכולות הוא ינון ברוכים ומנכ"ל אשכולות הוא אדיר וישנייה.
מרכז סיור ולימוד קשת יהונתן
מרכז סיור ולימוד אורות הגליל - חצור
מרכז סיור ולימוד ראש פינה
מרכז סיור ולימוד גליל - עכו
מרכז סיור ולימוד בשבילנו - זכרון יעקב
מרכז סיור ולימוד הרי גופנא
בשבילוד - מרכז סיור ותודעה ישראלית
ציוני דרך - מרכז סיור ולימוד מזכרת בתיה
בית ספר שדה שער הגיא
עיר דוד - ירושלים הקדומה
מרכז סיור ולימוד בית מוריה - באר שבע
מרכז סיור ולימוד אל ארצי - אילת
אַשְׁכְּנַז, דמות מקראית, היה בנו הראשון של גומר בן יפת ונינו של נֹחַ (בראשית י' 2–3).
לפי מסורות קדומות, העיר רג'ו די קלבריה בדרום איטליה נוסדה על ידי אַשְׁכְּנַז.
על הגעתם של יהודים לעיר כתבו יוסף בן מתתיהו והירונימוס.
בספר ירמיהו נזכרת ממלכה בשם אשכנז כעם הקרוב למני ואררט, אבל אין לדעת מי הוא "עם אשכנז" ובאיזה אזור ישב:
בתעודות האשוריות מימי אסרחדון (אשר מלך בין השנים 681 ו-668 לפנה"ס) נזכר השם אשכנז אבל לא נאמר שם היכן היה מיקומו.
יש סברה שמדובר בסקיתים אשר נקראו באשורית אישגוזה והאות וי"ו כנראה הפכה לנו"ן בשגיאת העתקה בגלל דמיון האותיות.
בימי הביניים, גרמניה כונתה בפי היהודים בשם "אשכנז", כנראה בעקבות התרבות הערבית שבה קראו לאזור של גרמניה וסקנדינביה, מולדת השבטים הגותיים, בשם א(ל)שכנזה לפי שמה הלטיני של סקנדינביה, Scandza, בתוספת תווית היידוע הערבית 'אל־'.
בהמשך שם האזור יוחד לגרמניה בלבד, דווקא ללא סקנדינביה.
תיעוד לזיהוי של אשכנז המקראי עם שבטי הגותים קיים כבר במחצית האלף הראשון לספירה בכרוניקה של היירונימוס, בדיון על לוח העמים שבספר בראשית.
לפי הסבר אחר, מקובל פחות, הזיהוי הוא בעקבות דמיון לשם "זאקסן", השם הגרמני של סקסוניה, חבל ארץ גדול בגרמניה.
מכל מקום, בעקבות כינויה של הארץ, כונו בהמשך יהודי גרמניה וצרפת, ומאוחר יותר רוב יהודי אירופה, בשם יהודי אשכנז.
אֶשְׁכָּר ארבליך בריפמן (נולדה ב-3 באוגוסט 1976) היא סופרת נוער ישראלית.
ידועה בעיקר בזכות סדרת הספרים שכתבה, "ווינטר בלו, ילדת פיות".
נולדה ומתגוררת עד היום בחיפה.
בתיכון, למדה במגמה לאמנות פלסטית בבית-הספר התיכון לאמנויות ויצו חיפה.
גדלה כבת יחידה להורים גרושים.
אמה הייתה דוקטור לספרות ובצעירותה של אשכר חלתה אמה במחלה קשה.
במהלך שירותה הצבאי בצה"ל הכירה את בעלה.
לאחר השחרור עבדה בעבודות מזדמנות, ואחר כך החלה לכתוב.
היא פנתה לכעשר הוצאות ספרים, ולאחר תשע דחיות קיבלה "תשובה חיובית אחת שהושארה במשיבון לאחר שהיא כבר שכחה מכל העניין".
בעלת תואר ראשון בפסיכולוגיה, מטעם האוניברסיטה הפתוחה.
בשעות הפנאי שלה היא מציירת ומצלמת.
נשואה לדורון ארבליך, מהנדס תוכנה, ואם לשלוש בנות.
ארבליך בריפמן חיברה את סדרת ספרי הנוער המצליחה "ווינטר בלו, ילדת פיות", המגוללת את סיפורה של ילדה בת 14 החיה במקביל בשני עולמות: עולם בני האדם, בו היא חיה ככל ילדה אחרת בת גילה, ועולם סודי ופלאי - ארץ קסם.
בשנת 2004 ראה אור הספר הראשון: "ווינטר בלו ילדת פיות - אבני הכוח", ונכון ל-2017 יצאו שבעה ספרים מהסדרה.
הסדרה כולה התפרסמה בהוצאת ידיעות ספרים, במסגרת "פרוזה עשרה".
ארבליך בריפמן כתבה גם ספרים שאינם שייכים לסדרת "ווינטר בלו" כגון: "אניס, מכשפה מתחילה" ו"ליר הדרקון ושעון החול".
כמו כן, הוציאה לאור ספרים שאינם מתחום הפנטזיה, בהם "כוכבים נופלים", שראה אור ב-2008, בהוצאת ידיעות ספרים, וכן ספר לפעוטות בשם "אמא, נכון?", שנכתב בהשראת בתה, אשר כתבה ואיירה, וראה אור בהוצאת "ידיעות אחרונות".
ספרה הראשון למבוגרים "עיני אוניקס" ראה אור בהוצאת "דני ספרים" בשנת 2017.
אֵשֶׁל הַיָּרְדֵּן (שם מדעי: Tamarix jordanis) הוא מין אשל המצוי בגדות נחלים ובמלחות, לאורך בקעת הירדן והכנרת.
המין נמנה עם קבוצת אשל היאור, שפרחיה מתאפיינים ב-5 עלי כותרת, 5 עלי גביע, 5 אבקנים, ושלוש צלקות.
הוא דומה מאוד לאשל היאור ואפשר להבדיל ביניהם רק על פי התפוצה השונה, נבדל מאשל ארץ-ישראלי (מין נוסף קרוב מקבוצת אשל היאור) בתפרחותיו הקצרות יותר וכן בתפוצה השונה.
אשל הירדן הוא שיח-עץ ירוק עד המסועף מבסיסו לכמה ענפים ראשיים, ומתנשא לגובה 3–6 מטרים.
הענפים הצעירים ירוקים ונושאי עלים זעירים דמויי קשקשים.
העלים יושבים, בעלי בסיס צר, ואינם לופתים את הענף.
לעומת מיני האשל האחרים, עליו של אשל הירדן מוארכים ומחודדים יותר.
הפרחים ערוכים באשכולות צפופים שאורכם כ-3–6 ס"מ.
הפריחה נמשכת מתחילת האביב ועד הסתיו, החל בחודש מרץ וכלה בסוף חודש ספטמבר.
הפרי הלקט דמוי חרוט משולש צלעות שאורכו 6–8 מ"מ.
הזרעים מרובים, זעירים, בעלי ציצות ומתפזרים ברוח.
הנביטה בשלהי האביב ובקיץ, עם ירידת מפלס הנחלים והאגמים.
אשל אברהם הוא עץ שעל פי המתואר במקרא, ניטע על ידי אברהם אבינו בבאר שבע.
ב כתוב שלאחר כריתת הברית שבין אברהם לבין אבימלך מלך גרר ופיכל שר צבאו.
מתוארת פעולתו של אברהם: .
מרבית פרשני המקרא מזהים את הפסוק הנוגע לנטיעת האשל על ידי אברהם כמבטא פעילות דתית שאברהם עשה.
אך הם נחלקים ביניהם במה שנוגע לטיב הפעילות ולמטרתה.
יש ביניהם הרואים פעולה סמלית המביעה זיכרון ויש הרואים בה פעילות פולחנית של ממש.
לדעת מחר בפירוש הקתולי של המקרא, פעולתו של אברהם היא פעולה פולחנית דתית מובהקת.
בדומה לבניית המזבח אותו בנה קודם לכן.
פירוש זה מתאים גם לדבריו של הרס"ג על הפסוק.
לדעת חוקרים אחרים, אברהם עשה מעשה סמלי שיהיה לו לזיכרון.
הבחירה דווקא באשל לשם כך היא בשל כמה תכונות ייחודיות לו, כמו תוחלת חיים ארוכה במיוחד שמסמלת את אינסופיות האל, או בגלל היותו ירוק עד שמסמלת נצחיות האל.
אשל אברהם בספרות חז"ל, בתרגומי התורה ואצל פרשני ימי הביניים
נאמר ב: כלומר, לפי המדרש, אברהם עצמו לא קרא בשם ה' תחת העץ אלא חינך ולימד את אורחיו לקרוא בשם ה' במקום זה.
גם תרגום יונתן וגם התרגום הירושלמי הולכים ברוח המדרש ומפרשים את מעשיו של אברהם כגיור המוני במקום העץ.
מסורות קדומות מזהות את העץ עם העץ הידוע בעבר בשם
"עץ אברהם אבינו", שנקרא על שם האשל שנטע אברהם אבינו.
היקף גזע העץ הוא כ-10 מטר.
"עץ אברהם אבינו בחברון" מוזכר לראשונה בכתבי יוסף בן מתתיהו.
עולי רגל ונוסעים בימי הביניים כתבו בחיבוריהם על "עץ אברהם אבינו בחברון".
הירונימוס (חי במאה ה-4) מספר על אישה באיטליה שהיה לה ענף "מעץ אברהם מחברון".
ארקופולוס שביקר בחברון ב-670 מספר בחיבורו "De Locis Sanctis" על עץ אלון עתיק שקרוי "עץ אברהם אבינו" שממנו לקחו קיסמים עבור קמעות.
רבי פתחיה שביקר בחברון ב-1087 מתאר .
בלוח ארץ ישראל שיצא לאור בשנת תרפ"ה (1925) תואר "אשל אברהם":
אחד מזיהויו המקובלים הוא עץ אלון הנטוע במערב חברון דרומית לאלוני ממרא, והקרוי "אשל אברהם" או "אלון אברהם".
לפי הערכה אחרת, העץ הקרוי כיום "אשל אברהם" הוא בן ב-1,000 שנה בלבד.
גם לפי הערכה זו מדובר בעץ העתיק מבין אלוני ארץ ישראל
העץ נמצא בשטחה של הרשות הפלסטינית בעקבות הסכם חברון.
על פי ההסכם המשטרה הפלסטינית אחראית לאפשר גישה חופשית של יהודים ל"אשל אברהם".
המשטרה הפלסטינית לא קיימה את התחייבותה, ומאז מסירת השטח לידיה לא התאפשרה הגעת יהודים ל"אשל אברהם".
לפי האגדה, עץ זה הוא העץ באזור אלוני ממרא עליו מספר המקרא: .
אגדה אחרת מספרת כי "עץ אברהם אבינו בחברון" צמח ממטה שהביא מלאך.
אשכולות חשיבה היא חברה שנוסדה בשנת 1994 על ידי דן גנדלמן.
פעילותה מרוכזת סביב "שיטת אשכולות", שיטה ייחודית לאימון ופיתוח מיומנויות חשיבה וכישורי חיים באמצעות משחקי חשיבה.
הבסיס הרעיוני של השיטה מבוסס על התפיסה, שמשחקי חשיבה מהווים כלי חווייתי רב עצמה.
הם תורמים לשיפור המיומנויות הקוגניטיביות, להעמקת המודעות לתהליכי החשיבה ולהתמודדות טובה יותר עם עולם הרגש ועם סיטואציות חברתיות.
חוויית המשחק מעוררת מוטיבציה ומהווה בסיס לתהליך לימודי.
הניסיון המצטבר מראה ששיטת אשכולות משפרת את מיומנויות החשיבה ואת כישורי החיים של התלמידים .
החברה נחשבת לגדולה בתחום העשרה בבתי הספר בישראל ופועלת במאות מוסדות חינוכיים .
שיתוף הפעולה המרכזי של אשכולות חשיבה הוא במסגרת תוכנית קרב למעורבות בחינוך, המפעילה תחת מסגרת משרד החינוך תוכניות העשרה מגוונות במערכת החינוך הישראלית למען צמצום פערים חברתיים.
כיום, שיטת אשכולות מיושמת גם ברחבי העולם תחת השם Mind Lab.
במסגרת התוכנית, כיתות ה'-ו' מתחרות באולימפיאדת החשיבה - תחרות משחקים בין תלמידים.
התלמידים יכולים לבחור באיזה משחק לשחק מבין ארבע אפשרויות.
אבלון, אוקטי, דמקה או קורידור.
התחרות היא רב-שלבית, ועל התלמידים לנסות לעבור כמה שיותר שלבים.
בשלב הראשון, התחרות היא אישית - תחילה בכיתה ואחר כך בבית הספר כולו.
בשלב הבא מתחרים ארבעת המנצחים הבית ספריים ומייצגים את בית הספר כולו כנבחרת בתחרות אזורית.
הנבחרת שמנצחת את התחרות האזורית עולה לשלב הגמר - התחרות הארצית.
התחרות מתקיימת על שמו של , אשר נפל במבצע צוק איתן ובילדותו השתתף בתחרות.
במהלך שנות ה-2000 המוקדמות החברה פיתחה מספר משחקי מחשב אשר מקנים את עקרונות החשיבה, וכיום הם ניתנים להורדה ללא תשלום מאתר החברה
אשל ארמוני (נולד ב-1959) לשעבר יו"ר דירקטוריון נמל חיפה, מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון, מנכ"ל עיריית כפר סבא (קודם לכן היה איש מערכת הביטחון, ראש אגף ב.
גדל באבן יהודה והיה חבר גרעין שמיניסטים לעיירות פיתוח בקריית מלאכי.
ארמוני התגייס לצה"ל ב-1978 ושירת כלוחם וכקצין בצוות צוללים התקפיים (צ-1) בשייטת 13. השתחרר בדרגת סרן.
ארמוני בעל תואר ראשון בהיסטוריה ובכלכלה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, בעל תואר שני במנהל עסקים ותואר שני בפילוסופיה של הדתות.
ב-1987 התגייס למוסד ומילא תפקידים מבצעיים בישראל ומחוצה לה, בעיקר בתחום היומינט.
הוא עסק בהעלאת יהודי אתיופיה במבצע משה, בניהול פעילות חשאית במלחמת לבנון השנייה ובמבצע עופרת יצוקה והוביל מבצעים רבים.
הוא שימש ראש שלוחה ובתפקידו האחרון כיהן כראש אגף בארגון.
באוקטובר 2010 פרש מהשירות במוסד.
בנובמבר 2010 מונה למנכ"ל עיריית כפר סבא וכיהן בתפקיד עד התפטרותו בינואר 2015. במהלך הבחירות לכנסת העשרים היה מעורב בארגון הפעילות של מפלגת "כולנו" בכפר סבא ובאזור השרון.
ב-31 במאי 2015 מונה בידי הממשלה למנכ"ל משרד הבינוי.
בפברואר 2017 הודיע על התפטרותו.
כיהן בוועד המנהל של עמותת "נירים" המפעילה את כפר הנוער נירים ומועדונים לנוער בסיכון ברחבי הארץ.
ארמוני מתגורר בתל אביב, נשוי לאורית גבריאל בפעם השנייה ואב לחמישה.
בתו הבכורה היא המלחינה והמפיקה המוזיקלית תום מאירה ארמוני.
אשכר אלדן כהן (נולדה ב-2 באוקטובר 1959) היא אמנית בינתחומית ופעילה חברתית פמיניסטית במאבק נגד אלימות מינית ולמען דה-לגיטימציה חברתית של עברייני מין.
אשכר אלדן כהן נולדה בקיבוץ חפציבה לשרי ולמשורר אנדד אלדן.
עברה עם הוריה לבארי בשנת 1960. שירתה בצה"ל בשנים 1978–1980 בבה"ד 12 ובמכללה לביטחון לאומי.
חזרה לקיבוץ, הדריכה בו בני נוער, עבדה כמרכזת המתנדבים מחוץ-לארץ בקיבוץ, כרכזת הדרכה של מחוז דרום בחטיבת בני הקיבוצים, בריכוז והדרכה של גרעין של הצופים לקיבוץ רתמים.
למדה באוניברסיטת תל אביב בשנים 1985–1989 לתואר ראשון בייעוץ חינוכי ולימודים כלליים ולתעודת הוראה בתיאטרון בשנים 1993–1994. בשנים 1996 -2000 למדה לתואר שני במרכז האוניברסיטאי ללימודים גבוהים של שלוחת מכללת לסלי בישראל (Leslley College U.S.A) במסלול תרפיה הבעתית.
עבדה כמנחת מפגשי יהודים וערבים בגבעת חביבה; מנחה במרכז גלילי ומרכז הדרכה אפעל, כיועצת חינוכית, תרפיסטית באומנויות ומורה לתיאטרון במוסדות חינוך באילת, בקיבוץ אילות, בנתניה, בתל מונד ובפתח תקווה.
אשכר אלדן כהן פרסמה שירים רבים בבלוג אישי, ב"עיתון 77", בכתב העת "שדמות", במוסף הספרותי של "מעריב" ובאתר ynet.
אלדן כהן היא גרושה ואם לבת.
היא התגוררה בעבר בקיבוץ בארי, ומאז היא בהוד השרון.
בעקבות הטבח בבארי (שאותו היא מכנה "שבת שואה") ורצח חבריה, היא צוטטה: "[החבר] נרצח על ידי שטן בתחפושת אדם, שנקרא בידי אנשים מעוותים, "לוחמי חופש פלסטינים"....
זהו שבר גדול להבין שדברים שהאמנתי בהם, אנשים שהאמנתי בהם, כבר לא אפשריים מול המציאות הנוכחית.
אין מספיק מילים בעולם כדי לתאר את הזוועות, הרוע, השטניות, האכזריות והמפלצתיות של חמאס.
אין." ומאוחר יותר כתבה: "הלב שלי נשבר מול האכזריות האינסופית של השטן מעזה שהתעלל בתושבי הנגב באותה שבת, התעלל בחטופים טרם שוחררו, וממשיך להתעלל בחטופים שעוד לא שוחררו ובמשפחותיהם."
אשכר אלדן כהן היא מנהיגת פעילות ציבורית פמיניסטית.
מתחילת המאה ה-21, היא יוזמת ומשתתפת בפעולות מחאה מגוונות נגד אלימות מינית.
בשנת 2007 נתנה עדות בפני תורמים לעמותה המטפלת בנפגעות תקיפה מינית.
בשנת 2010 פרסמה באתר העוקץ מאמר ועדות אישית תחת הכותרת: "על האונס".
נתנה עדות בפנים גלויות בערוץ 10 בתחקיר המקור, תוכניתם של רביב דרוקר ונסלי ברדה, וטענה שנאנסה בידי יצחק לאור.
השתתפה בתלונה למועצת העיתונות כנגד עיתון "העיר" על הפרת כללי אתיקה עיתונאית.
ארגנה את הפגנת "מוציאות את האמת לאור" כנגד הסינמטק בתל אביב במחאה על מתן במה לעבריין מין.
יזמה עצומה לביטול השתתפות בני ציפר בכנס בחוג למגדר באוניברסיטת תל אביב.
ב-2011 יזמה את מיזם המחאה "מוציאות את האמת לאור אומרות שירה נגד אלימות מינית" מול החנות "תולעת ספרים" בתל אביב.
הייתה דוברת בהפגנה ביום האישה הבין-לאומי.
יזמה מחאה כנגד בית ביאליק בגין מתן במה לעבריין מין.
ב-2012 יזמה מחאה כנגד הזמנת עבריין מין להשקת כתב העת "אלת המסטיק" באנה לולו בר.
יזמה והנחתה דיון במסגרת המחאה החברתית על מרי אזרחי כנגד עברייני מין, בשיתוף עורך דין מרטין קיאל.
ב-2013 הייתה מהדוברים בכנס בבית העם תל אביב שעסק בהדרת נשים בפוליטיקה בסימן מהפכה.
ב-2014 הנהיגה במשותף עם חברותיה להנהגת המאבק: עטרה צחור דיין, נעמית מור חיים, ענת צחור ולימור נחמיאס, מאבק אזרחי בדרישה לביטול ההחלטה על מתן פרס לנדאו של מפעל הפיס למשורר יצחק לאור, לנוכח הטענות על אונס והטרדה מינית המיוחסות לו.
המאבק נחל הצלחה וקרן לנדאו של מפעל הפיס החליטה על ביטול פרס לנדאו ליצחק לאור.
ביום האישה הבין-לאומי בשנת 2016, הוענק לה בכנסת אות הוקרה מיושבת ראש הוועדה למעמד האשה חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, על היותה אשה מחוללת שינוי בעולם בהיותה שותפה להנהגת המאבק לביטול פרס לנדאו ליצחק לאור.
2002 - תערוכת צילומים ושירה – בתיאטרון תמונע תל אביב.
2003 - "עד שהמוות יפריד בינינו" - תערוכת צילום/מיצב בקיבוץ בארי ובגינוסר
"ובחרת בחיים" - תערוכת צילום/מיצב בגלריה פרקש תל אביב
2006 – "בעיניים קשורות", תערוכת צילום/מיצב במשכן אומנויות הבמה בהרצליה
2007 – "כשהבית ריק", תערוכה בבית האופרה תל אביב
2007 – "גוף וגופה" (בשילוב צילומים של מיקי קרצמן), תערוכת צילום/מיצב בגלריה נעה בהוד השרון
2002 - "צילומים ושירה" בגלריה בשפיים.
לזכר גדי נוטס", המשכן למוזיקה ואומנויות רעננה
2008 – "ראי ראי (את) שעל הקיר", תערוכת צילום של "זוכרות" בתל אביב
2009 – "גלויות לעזה" תערוכת צילום של זוכרות בתל אביב.
2003 - זוכת פרס תחרות סיפורים של מפעל הפיס
אשל בן-יעקב (13 באפריל 1952, חיפה – 5 ביוני 2015, תל אביב) היה מדען ישראלי בתחומי הפיזיקה התאורטית והניסיונית ובביופיזיקה.
אשל בן-יעקב נולד בחיפה, ליעקב ברסלב שעלה לישראל בגיל חמש, ולמרים, ילידת המושבה אבן יהודה.
כשהיה בן חמש עברה המשפחה לאבן יהודה.
עם סיום לימודיו בתיכון החל ללמוד באוניברסיטת תל אביב.
ב-1972, לאחר שתי שנות לימודים, התגייס לחיל הים.
את שירותו בחיל הים החל ביחידת החיזוי המטאורולוגי, ובהמשך עבר לשרת בתפקידי מודיעין.
בן-יעקב החל לימודי פיזיקה באוניברסיטת תל אביב, בשנת 1970. הוא המשיך את לימודיו במהלך שירותו הצבאי, ב-1975, סיים תואר ראשון, ב-1978, תואר שני בהצטיינות (Magna cum laude) וב-1982, דוקטורט בהצטיינות יתרה (Summa cum laude).
בשנים 1981–1984 היה פוסט דוקטורנט במכון קאוולי לפיזיקה תאורטית של אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה.
בשנים 1984–1989 היה חבר סגל המחלקה לפיזיקה של אוניברסיטת מישיגן, ובמקביל חזר לישראל ב-1986 על מלגת אלון והיה לחבר סגל בבית הספר לפיזיקה ואסטרונומיה של אוניברסיטת תל אביב, שם פעל עד סוף ימיו.
ב-1992 הועלה לדרגת פרופסור מלא וב-2003 קיבל את הקתדרה על שם "מגיי-גלאס" למערכות מורכבות.
במקביל היה גם, החל מ-2005, חוקר בכיר במרכז לפיזיקה ביולוגית תאורטית של אוניברסיטת רייס.
בראשית שנות ה-2000 כיהן כנשיא החברה הישראלית לפיזיקה.
ב-2014 התמנה כחבר בחברה האמריקנית לפילוסופיה.
בן-יעקב כיהן כפרופסור לפיזיקה באוניברסיטת תל אביב ועסק במחקריו בשילוב בין פיזיקה ובין מדעי החיים.
עסק רבות ביצירת מודלים של תבניות בעולם החי, ובשנים האחרונות התמקד במיוחד בהתארגנות עצמית של מושבות חיידקים, מנגנוני קבלת החלטות קולקטיביים, ובתקשורת ביניהם ונעשה למוביל בתחום של פיזיקה ביולוגית.
מחקריו שימשו בסיס לחיפוש אחר טיפולים תרופתיים שפועלים באמצעות ציטוט ושיבוש התקשורת הבין-חיידקית, או כפי שכינה זאת: לוחמת סייבר ביולוגית.
בשנה האחרונה לפועלו החל בן יעקב לנצל את התובנות שרכש גם במלחמה בסרטן, ובשימוש בחמצן לטיפול בפיברומיאלגיה (דאבת).
בתחילת שנות התשעים הוביל קבוצת מחקר שגילתה שני מיני חיידקים היוצרים דפוסי התנהגות Paenibacillus dendritiformis ו-Paenibacillus vortex.
באמצעות שילוב ניסויים מיקרוביולוגיים עם עקרונות פיזיים של התארגנות עצמית ומודלים מתקדמים,בן יעקב קידם את ההכרה בכך שחיידקים הם אורגניזמים שיתופיים חכמים המשתמשים בתקשורת מתקדמת בכדי לנהל חיי חברה מורכבים במושבות גדולות ומורכבות.
פיתוח מודלים של אינטליגנציה קולקטיבית
בהשראת תצפיות שבהן בחן כיצד חיידקים יכולים לתאם באופן ספונטני את תנועתם במהלך שינויי תנאים בסביבת הניסוי, המציא ביחד עם ט.
ויססק מודל פשוט המסוגל לייצר מצבים שאינם שיווי משקל המפרים את משפטי הפיזיקה הרגילים עבור מצבי שיווי משקל.
עבודה זו הובילה ליצירת שדה חדש של אינטליגנציה קולקטיבית (Swarm intelligence), המציע הסבר למגוון רחב של תופעות החל מניווט קולקטיבי של חיידקים, אמבות וחרקים, לנדידת ציפורים ולהקות דגים כמו גם לעיצוב כלי רכב אוטונומיים המסוגלים לארגון עצמי פונקציונלי גם בהיעדר בקרה חיצונית.
בשנת 2000, הקבוצה של בן-יעקב גילתה תופעה של תחרות בין שתי מושבות אחיות של חיידקים מסוג P.
dendritiformis כאשר הושמו זו לצד זו.
במחקרו גילה ששתי המושבות לא רק עיכבו זו את זו מלהצמח לשטח ביניהן, אלא גרמו למותם של אותם תאי חיידק הקרובים לגבול.
על ידי שימוש בשיטות ביולוגיה מולקולרית בשילוב עם מידע על רצף הגנום החדש וביואינפורמטיקה, גילה רעלן חדש (טוקסין חיידקי), הפועל באופן סלקטיבי רק על אותו זן חיידקי.
על סמך ההבנה שצבר ממחקר במדעי המוח (עיכוב העכבות), בן יעקב וצוות המחקר שלו הציגו מודל של ממתג סטוכסטי המווסת על ידי טיימר עם קצב שעון הניתן להתאמה (המותאם על ידי תנאי עקה חיצוניים) באמצעות מעגל מיוחד המורכב ממפל עכבות.
מעגלי ההחלטות של החיידקים הבודדים משולבים על ידי חילופי מסרים כימיים בין הפרטים במושבה כדי להבטיח החלטה קולקטיבית לטובת כלל הקבוצה.
מדעי המוח המערכיים ושבב הזיכרון הנוירוני
מחקריו של בן-יעקב במדעי המוח ניסו לפשט את המורכבות בחיפוש אחר עקרונות של קידוד מידע, זיכרון ולמידה.
עם זאת, פיתוח שבב הזיכרון הנוירונוי הראשון יחד עם הדוקטורנט שלו, איתי ברוכי, היא התרומה החשובה ביותר של בן-יעקב במערכות מדעי המוח.
בעוד שניסיונות קודמים התבססו על "הוראה בתגמול" (שיפור סינפסות מעוררות ) או "הוראה בעונש" (עיכוב סינפסות מעוררות), גישתם של ברוכי ובן-יעקב הייתה "הוראה על ידי שחרור", או "עיכוב עכבה" (עיכוב סינפסות מעכבות).
בהיותו מוכר כתגלית פורצת דרך במערכות מדעי המוח, הוענק על הישג זה לבן-יעקב בשנת 2007 ל-SciAm 50, הפרס המדעי האמריקאי על 50 ההישגים החשובים ביותר בכל תחומי המדע והטכנולוגיה.
נשיא האגודה הישראלית לפיזיקה 2001–2004
אביר "מסדר הכוכב של הסולידריות האיטלקית" – 2008
פרס ויצמן למדעים מדויקים – 2013
חבר החברה הפילוסופית האמריקאית – 2014
אשכולות – סדרת מחקרים במדעי היהדות, בעריכת עמוס גאולה, היא פרויקט של מכון המחקר של המכללה האקדמית הרצוג ויוצאת לאור על ידי רשות המחקר של המכללה האקדמית הרצוג בשיתוף עם האיגוד העולמי למדעי היהדות.
סדרת המחקרים במדעי היהדות כוללת חיבורים מתחומי היהדות, שיש בהם חידוש והם מחקר שלם של נושא מסוים או מהדורה ביקורתית (מהדורה מדעית) של כתב יד בצירוף מבוא מקיף.
כל ספר מלווה על ידי ועדה אקדמית מקצועית ועובר עריכה ושיפוט אקדמי.
חלק מספרי הסדרה מלווים על ידי מאגר מידע ייחודי הפתוח לציבור באתר רשות המחקר – "מאגרי מידע הרצוג".
ספרים שראו אור בסדרת אשכולות
ראו אור בסדרה זו הספרים הבאים:
תוספות רמב"ן לפירושו על התורה שנכתבו בארץ ישראל:
תוספות רמב"ן לפירושו על התורה שנכתבו בארץ ישראל מאת פרופ' יוסף עופר ופרופ' יהונתן יעקבס (תשע"ג).
תוספות רמב"ן לפירושו על התורה שנכתבו בארץ ישראל, מהדורה חדשה מורחבת, בתוספת 30 תוספות חדשות' מאת פרופ' יוסף עופר ופרופ' יהונתן יעקבס (תשפ"ב).
תלמודם של גאונים: יחסם של גאוני בבל לנוסח התלמוד הבבלי (מובאות ופרקי מבוא), מאת פרופ' עוזיאל פוקס (תשע"ז).
פירוש 'מדרש חכמים' על התורה – מהדורה מדעית בצירוף מבוא, מאת ד"ר יואב ברזילי (תשע"ז).
רבי קלונימוס קלמיש שפירא: דרשות משנות הזעם:
רבי קלונימוס קלמיש שפירא: דרשות משנות הזעם, כרך א: מהדורה ביקורתית בצירוף מבוא, מאת פרופ' דניאל רייזר (תשע"ז).
רבי קלונימוס קלמיש שפירא: דרשות משנות הזעם, כרך ב: מהדורת פקסימיליה בצירוף תעתיק, מאת פרופ' דניאל רייזר (תשע"ז).
רבי קלונימוס קלמיש שפירא: דרשות משנות הזעם, מהדורה חדשה מתוקנת, כרך א, מאת פרופ' דניאל רייזר (תשפ"ב).
מדרש אגדת בראשית - מהדורה ביקורתית עם חילופי נוסח, מבוא וביאור, מאת ד"ר עזרא קהלני (תשפ"ב).
פירוש רבי יוסף חיון על ירמיהו, מאת ד"ר יוחנן קאפח, בשיתוף עם קרן הרב משה ועמליה רוזן (תשפ"ב).
מדרש איכה זוטא - מהדורה ביקורתית עם חילופי נוסח מבוא וביאור, מאת ד"ר ענת רייזל נקר, בשיתוף עם קרן הרב משה ועמליה רוזן (תשפ"ד).
עולמם של בעלי התוספות [בצפון צרפת ובאשכנז], מאת פרופ' אפרים קנרפוגל (תשפ"ו).
הסדרה יוצאת לאור במימון רשות המחקר של המכללה האקדמית הרצוג, האיגוד העולמי למדעי היהדות, ובתמיכת קרנות שונים, בהם הקרן הלאומית למדע, מועצת הפיס לתרבות ואמנות, מדינת ישראל – ועדת העזבונות, קרן עמליה והרב משה רוזן, יד ושם – המכון הבין-לאומי לחקר השואה, מרכז הספר והספריות (יהדות), מנהל תרבות.
הספר תוספות רמב"ן זכה בפרס יד יצחק בן צבי בחקר קהילות ישראל במזרח וקהילות ספרד ופזורתן לשנת 2017.
הספר דרשות משנות הזעם זכה בפרס הבינלאומי של יד ושם לספר מחקר על השואה לשנת 2018.
על הספר תוספות רמב"ן לפירושו לתורה נכתבו ביקורות ספרים על ידי חננאל מאק, יהודה טרופר, ואליעזר ברודט.
על הספר תלמודם של גאונים נכתבו ביקורות ספרים על ידי כרמיאל כהן ועל ידי פנחס רוט.
על הספר מדרש חכמים נכתבה ביקורת ספרים על ידי יהונתן יעקבס.
על הספר דרשות משנות הזעם נכתבו ביקורות ספרים על ידי אוריאל גלמן, ג'יימס דיאמונט, הנרי אברמסון, שאול מגיד, ומוריה הרמן.
על הספר מדרש אגדת בראשית נכתבה ביקורת ספרים על ידי חננאל מאק.
על הספר פירוש רבי יוסף חיון על ירמיהו נכתבה ביקורת ספרים במקור ראשון על ידי כרמיאל כהן
חלק מספרי סדרת המחקרים מלווים במאגרי מידע אינטרנטיים ייחודיים, במסגרת "מאגרי מידע הרצוג", ופתוחים לשימוש הציבור.
הספר תוספות רמב"ן לפירושו לתורה מלווה במאגר מידע הכולל השוואת נוסחים של כל תוספות הרמב"ן בכתבי היד השונים.
הספר דרשות משנות הזעם מלווה במאגר מידע הכולל תעתיק מדויק של כתב היד, לשכבותיו השונות, בצירוף העמוד המתאים בפקסימיליה, מסודרים על פי סדר הפרשות והמועדים.
הספר מדרש אגדת בראשית מלווה במאגר מידע הכולל סינופסיס של תעתיק כל כתבי היד, קטעי הגניזה ועדי הנוסח המשניים, על פי סדר הפרקים והפסקאות.
אשל חב"ד (לשעבר אשל ירושלים) היא עמותה ישראלית שנוסדה על ידי ארגון "כולל חב"ד" בשנת 1983. הארגון עוסק בפעולות רווחה ופרויקטים בפריסה ארצית, בשיתוף פעולה עם משרד הרווחה, גופי רווחה, עמותות וארגונים אחרים מהמגזר השלישי.
המחזור השנתי של הארגון הוא כ-90 מיליון שקל, מתוכם כ-25 מיליון ממומנים על ידי המדינה ורשויות מקומיות.
הפעילות של כולל חב"ד כוללת את החטיבה הסוציאלית "אשל", חטיבה חינוכית בשם "חסד מנחם מנדל" למניעת נשירת תלמידים, מפעל קליטה לעולים, מרפאות רפואיות נייחות וניידות, מרכז רפואי-שיקומי לנכים סיעודיים וחולי טרשת נפוצה, ואת רשת "מעונות חיה" המפעילה מעונות יום ב-9 סניפים.
'המיזם הלאומי לביטחון תזונתי' החל כפיילוט והמשיך כמיזם לאומי בשיתוף משרד הרווחה, פועל ב-239 רשויות מקומיות ומעניק סיוע לכ-26,000 משפחות, הנמצאות בתת-ביטחון תזונתי.
הסיוע ניתן למשפחות שעומדות בקריטריונים שנקבעו על ידי משרד הרווחה והרשות לביטחון תזונתי וממצות את כושר ההשתכרות שלהן.
הסיוע כולל כרטיס נטען, המאפשר בכל חודש רכישה ב-250 ש"ח ברשתות מזון, למעט מוצרי מותרות, אלכוהול וסיגריות, וסלי פירות וירקות ומוצרי מזון יבשים בשווי כולל של 250 ש"ח, הנשלחים לבתי המשפחות.
בנוסף, המשפחות משתתפות בתוכניות להתנהלות כלכלית נכונה ומקבלות כלים נוספים, שתפקידם לסייע למשפחה לצאת ממעגל העוני.
הסיוע ניתן בשיתוף משרד הרווחה, לקט ישראל, הרשויות המקומיות ותרומות, ומתבצע דרך הרשויות המקומיות.
העמותה מפעילה 22 חדרי אוכל המגישים ארוחה חמה בכל ימות השנה, כולל שבתות וחגים.
חדרי האוכל פזורים בערים: אשדוד, אשקלון, באר שבע, בית שמש, דימונה, חולון, ירוחם, ירושלים, לוד, ערד, רמלה וצפת.
בנוסף, מוקדי "אשל" מפעילים מרכזי-יום, מסגרות חברתיות המיועדות לאוכלוסיית קשישים וגמלאים-עולים.
"אשל עד הבית" הוא מיזם המספק מזון לאנשים בודדים, ללא משפחה וללא יכולת לצאת לבתי תמחוי.
הפעילות נעשית בשיתוף פעולה עם רשויות הרווחה העירוניות שמאתרות את הזקוקים לסיוע.
הארגון מספק להם ארוחה מבושלת ארוזה לביתם באופן יום-יומי.
סלי המזון מכילים מוצרים המספקים את הצרכים התזונתיים של המשפחה לחודש ימים.
תפריט הסלים נקבע על ידי תזונאי המוודא שאיכות ומגוון המצרכים מספקים.
הסלים ניתנים למשפחות שהוכרו על ידי הרשות המקומית כזקוקים לסיוע.
כ-20% מעלות הסלים ממומנת על ידי הרשויות המקומיות.
הסלים מגיעים לבית הנתמכים, ללא צורך בעמידה בתורים, וזאת כדי לשמור על כבודם.
מרכז המתנדבים נמצא בשכונת תלפיות בירושלים, ומשתרע על שטח של כ-600 מ"ר.
הפעילות במרכז אורכת כ-90 דקות, וכוללת צפייה של המתנדבים בסרט קצר העוסק בנתינה ובמצוות צדקה.
לאחר מכן המשתתפים מסייעים לאריזה של מוצרים עבור משפחות נזקקות.
התוצרת נשלחת אל בית אריזה, ומשם סלי המזון נשלחים למשפחות הנזקקות.
במהלך משבר הקורונה, יזם גיא לרר מגיש תוכנית "הצינור" בערוץ 13 את גיוס ההמונים "תעבירו את זה הלאה", כמחאה על חלוקת המענקים על ידי ממשלת ישראל.
בקמפיין נאספו כ-18.5 מיליון ש"ח, אשר חולקו באמצעות כרטיסים נטענים על ידי אשל חב"ד לנפגעי משבר הקורונה למי שעמדו בקריטריונים אשר הציבה הוועדה שנבחרה לפקח על חלוקת הכסף.
בחודש פברואר 2022, הובילה אשל חב"ד עם "הצינור" את "מחאת הפסטה" וסיפקה את מארזי המחאה - המכיל מוצרים מתחרים לאלה של "אסם" במחירים נמוכים בהרבה, ואלפי סלים כאלה נרכשו על ידי הצופים במבצע בזק.
המארז הייחודי נארז במרכז הלוגיסטי של אשל חב"ד בבאר טוביה.
אשכנורמטיביות הוא כינוי לתופעת הגמוניה אשכנזית בקהילות יהדות אמריקה, אשר נתפסת כביטוי לצורה יהודית של אירוצנטריות .
המונח משמש את הטענה כי התרבות, המורשת וההיסטוריה של יהדות אשכנז מיוצגות לבדן כברירת המחדל של הזהות היהודית, דבר שמוקרן אל הציבור הרחב בחברה המערבית הלא-יהודית, ומעצב את תודעתו לגבי מיהם יהודים.
ההגירה היהודית אירופאית ליבשת אמריקה אחראיות לתופעה זו, אך נוספות לה סיבות נוספות, על-פי נקודת ראייתם של יהודים לא אשכנזים, גם גזענות ואפליה כלפי אנשים לא-לבנים.
המונח אשכנורמטיביות טוען לאי-נראות של זהויות יהודיות נוספות, כגון יהודים ספרדים, מזרחים או שחורים בקרב הציבור הלא-יהודי ומתבטא באי-ייחוס חשיבות לתרבות, מורשת, מנהגים והיסטוריה של עדות יהודיות אלו וביחס אליהן כאל לא-רלוונטיות לזהות היהודית.
תופעת האשכנורמטיביות בעולם המערבי משפיעה ישירות על מודעות החברה הלא-יהודית.
השפעה אשר יכולה, לצורך העניין, להתבטא בחוסר ידיעה לגבי קיומם של יהודים ממוצא ספרדי, מזרח תיכוני (מזרחים) או שחור.
כך למשל מקושרים מאכלים אשכנזיים כגון גפילטע-פיש וקוגל וכמו כן השפה יידיש ליהודים ולתרבות יהודית באופן בלתי ניתן להשוואה עם השפה לאדינו, שפות יהודיות אחרות, או מאכלים יהודים כגון ג'חנון או חריימה, אשר מקורן איננו ביהדות אשכנז.
דוגמה נוספת מהשיח היהודי-אמריקאי לאשכנורמטיביות היא האזכור הציבורי החוזר של שואת יהודי אירופה בקרב החברה הלא-יהודית באמריקה כנקודת מפנה בהיסטוריה היהודית ולעומת כך חוסר-אזכור ציבורי מוחלט של גירושם ובריחתם של 850,000 יהודים מארצות ערב לאחר קום מדינת ישראל.
הספר The Newish Jewish Encyclopedia מאת סטפני בוטניק, ליאל לייבוביץ' ומארק אופנהיימר מגדיר אשכנורמטיביות כההנחה, כי החיים והתרבות היהודיים מוגבלים בעיקר לחוויות ומנהגי יהודי אשכנז.
כמו כן טוען הספר כי רוב יהודי ארצות הברית הפנימו את האשכנורמטיביות עקב הפרומיננטיות האשכנזית שבחברה היהודית האמריקאית.
כמו כן יכולים יהודים ממוצא ספרדי ומזרחי, אשר צבע עורם לבן, כן להנות מפריבילגיה זו.
עם כך נעשו שימושים ראשונים במונח אשכנורמטיביות במאמרים "'Learning to Undo 'Ashkenormativity" במגזין היהודי האמריקאי פורוורד משנת 2014 ובמאמר "An Intersectional Failure: How Both Israel's Backers and Critics Write Mizrahi Jews Out of the Story" מאת אנלוסיה לופזרֵבוֹרֵדו ודייוויד שְראוב משנת 2016.
המונח אשכנורמטיביות מקבל את הקשרו מהשיח אשר מתקיים בקרב קהילות יהדות ארצות הברית, אשר ברובן המוחלט אשכנזיות.
מכאן שרוב שימושו מתקיים בשיח זה.
אֶשְׁכְּרוֹעַ (שם מדעי: Buxus), המוכר גם בשם תְּאַשּׁוּר, הוא סוג של שיח או עץ נמוך ירוק-עד במשפחת ה ובו כשבעים מינים.
האשכרוע מצוי בשימוש נרחב כצמח נוי וכחומר גלם.
תפוצתו המקורית של האשכרוע היא במערב אירופה ובדרומה, בדרום-מערב אסיה, בדרומה ובמזרחה, באפריקה, במדגסקר, בקצה הצפוני ביותר של אמריקה הדרומית, באמריקה המרכזית, במקסיקו ובאיים הקריביים.
רוב המינים הם טרופיים או סובטרופיים; רק המינים האירופיים וחלק מהמינים האסייתים עמידים לקיפאון.
מרכזי תפוצה מופיעים בקובה (כ-30 מינים), בסין (17 מינים) ובמדגסקר (9 מינים).
יש המזהים את האשכרוע עם התאשור המקראי.
מיני האשכרוע הם שיחים ירוקי-עד הגדלים לאט ועצים קטנים, שגובהם מגיע ל-2–12 מטרים (לעיתים רחוקות 15 מטרים).
העלים נגדיים, מעוגלים עד אזמליים ובשרניים; הם קטנים ברוב המינים, בדרך כלל אורך 1.5–5 סנטימטרים ורוחב 0.3–2.5 סנטימטרים, אך עד 11 סנטימטרים אורך ו-5 סנטימטרים רוחב ב-B.
הפרחים קטנים וירוקים צהובים, חד-ביתיים, כאשר שני הזוויגים נמצאים על אותו צמח.
הפרי הוא הלקט קטן באורך 0.5–1.5 סנטימטרים (עד 3 סנטימטרים ב-B.
Macrocarpa), המכיל מספר זרעים קטנים.
הסוג מתפצל לשלושה חלקים שונים מבחינה גנטית, כל חלק באזור אחר: המינים האירו-אסיאתיים בחלק אחד, המינים האפריקאים (למעט צפון-מערב אפריקה) והמדגסקריים בחלק השני, והמינים האמריקאיים בחלק השלישי.
החלק האפריקאי והאמריקאי קרובים גנטית זה לזה יותר מאשר לחלק האירו-אסיאתי.
אירופה, צפון מערב אפריקה, אסיה
נהוג לגדל אשכרוע כגדר חיה ול.
בבריטניה וביבשת אירופה, האשכרוע פגיע לנזק מזחלים של מין העש שיכולים להרוס גדר חיה של אשכרוע תוך זמן קצר.
זהו מין שפלש לראשונה לאירופה בשנת 2007, ולבריטניה בשנת 2008 אך מתפשט.
בשל הגרגירים העדינים שלו הוא עץ טוב לגילוף בעץ משובח, אם כי הוא מוגבל בגדלים הקטנים הזמינים.
הוא גם עמיד בפני פיצול ושיבוב, ולכן שימושי עבור קופסאות דקורטיביות או אחסון.
בעבר, הוא שימש למסרקי עץ.
כעץ או עץ לגילוף זה הוא מכונה באנגלית "עץ לקופסה" (boxwood).
בשל הצפיפות הגבוהה יחסית של העץ, עץ אשכרוע משמש לרוב עבור כלי שחמט; עץ אשכרוע טבעי עבור הכלים הלבנים, ועץ אשכרוע שעובר השחרה עבור הכלים השחורים במקום הובנה.
העץ מאשכרוע מתאים להדפס עץ, והיה החומר הרגיל באירופה.
במאה ה-16 נעשה שימוש בעץ אשכרוע ליצירת גילופים דקורטיביים מורכבים, כולל חרוזי תפילה מורכבים.
נכון לשנת 2016, האוסף הגדול ביותר של גילופים אלה נמצא בגלריית האמנות של אונטריו בטורונטו.
כפות עץ באיכות גבוהה גולפו בדרך כלל מאשכרוע, כאשר עץ מאשור הוא התחליף הזול יותר.
בשל צפיפותו הגבוהה, עמידותו בפני שיבוב ועלותו הנמוכה יחסית, נעשה שימוש בעץ אשכרוע לייצור חלקים לכלי מיתר שונים מאז ימי קדם.
הוא משמש בעיקר לייצור מִשְחָל (החלק בקצה התחתון של המיתרים), משענות סנטר ומפתחות הכוונון, אך הוא עשוי לשמש גם למגוון חלקים אחרים.
עצים נוספים המשמשים למטרה זו הם סיסם ברזילאי (Rosewood) והובנה.
עץ אשכרוע היה חומר נפוץ לייצור חליליות במאה השמונה עשרה, ומספר רב של כלים בינוניים עד גבוהים המיוצרים כיום מיוצרים מאחד ממיני האשכרוע.
עץ אשכרוע היה פעם עץ פופולרי עבור כלי נשיפה אחרים, והיה בין העצים המסורתיים ל לפני שהאופנה השתנתה לעצים טרופיים צפופים מיובאים כמו (באנגלית cocuswood), הובנה ו- (מין של סיסם הקרוי באנגלית African blackwood).
לפני פיתוח הפלסטיק, היה עץ אשכרוע חשוב למגוון רחב של תחומים מהנדסה ועד אומנויות, מבנייה ועד קרטוגרפיה, בשל צפיפותו ויציבותו שהפכו אותו לאחד החומרים הטובים ביותר הזמינים עבור סרגלי מדידה וסרגלי שרטוט טכני.
חומרים חלופיים של התקופה היו שנהב, נייר ומתכת.
החסרונות של שנהב כללו שהוא מתכווץ מעט עם הזמן, הגודל והצורה של היו מוגבלים באורך החט, וההיצע היה מוגבל.
הנייר היה רך, קשה לשימוש ולא החזיק מעמד זמן רב.
מתכת הכתימה את המשטח שעליו נעשה שימוש והגדילה את ההוצאות.
הובנה היה עוד עץ צפוף ויציב שהוערך עבור מכשירי שרטוט, אך בדרך כלל רק אם לא היה צורך בסרגלים; הצבע הבהיר של עץ אשכרוע היה טוב יותר לסרגלים.
כלים העשויים מעץ אשכרוע כללו משולש לשרטוט, סרגלים לקנה מידה, סרגלים מתקפלים, סרגלי חישוב, מד זווית ועוד מגוון רחב של מכשירים וכלי מדידה, מדידה וכלי קצה ישרים, כמו גם פריטים פונקציונליים כלליים כגון מסרקים, פלך אריגה וכו'.
סרגל אשכרוע (boxwood rule) מתייחס בדרך כלל לסגנון של סרגל מתקפל עם צירי פליז.
גנרל תומאס פרנסס מאהר עיטר את הכובעים של אנשי הבריגדה האירית בעלי עץ אשכרוע במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, כיוון שלא הצליח למצוא תלתן תלת עלי, הסמל של אירלנד (Shamrock).
אשכולות נוסדה בשנת 1984, תחת השם – "חברת תמלוגים לאמני ישראל (חתל"י), על ידי חמישה עשר אמנים מבצעים מובילים אילי גורליצקי, יצחק ברקת, שייקה לוי, ששי קשת, אורי לוי, מוסקו אלקלעי, חופני כהן, ירדנה ארזי, שלמה בר-שביט, יהודה פוקס, מיכאל ורשביאק, מתי כספי, מוטי גלעדי, טוביה צפיר ורותי הולצמן.
אילי גורליצקי שייסד את אשכולות, כיהן כמנכ"ל, במשך 37 שנים וכעת משמש כנשיא כבוד של החברה.
בשנת 1994 שינתה החברה את שמה לשמה הנוכחי.
בשנת 1984 נחקק חוק זכויות מבצעים (1984), היה זה ההישג הראשון במאבק ארוך של החברה הנמשך עד היום למען זכויות האמנים המבצעים בישראל, בראשו הזכות לקבלת תגמול ראוי עבור ביצועיהם והשימוש בהם.
כך קבע, אליעזר קולס, יו"ר ועדת חוק חוקה ומשפט בדיון בכנסת בו אושר החוק ביום 27 במרץ 1984: מאבק זה הניב ב-1996 הישג נוסף, כשהכנסת אישרה קובץ תיקונים במסגרתו הוכרה זכותם של האמנים המבצעים בישראל לקבל "תמלוג ראוי" גם על השמעה והצגה של ביצועים במקומות פומביים.
שנתיים לאחר מכן הוכרה אשכולות כארגון היציג של האמנים המבצעים בישראל.
פועלה של החברה בתחומי החקיקה נמשך כאשר בשנת 2017, הורחבו זכויות המבצעים ל-70 שנים מיום הביצוע.
בשנת 2021 זכתה החברה בבג"ץ "הקלטות הריקות" שמטרתו פיצוי האמנים על יצירות המועתקות לשימוש ביתי.
ארגון התמלוגים היציג של האמנים המבצעים בישראל
ב-26 בנובמבר 1998 הכריז שר החינוך והתרבות יצחק לוי, על אשכולות כתאגיד המייצג את מרבית בעלי זכויות המבצעים הזכאים לקבלת פיצויים בגין אבדן הכנסה ופגיעה בזכויות הנגרמת להם בשל טביעה או שעתוק על קלטות לשם שימוש פרטי וביתי בהתאם לאמור בסעיפים 3ג ו-3ד לפקודת זכות יוצרים.
סעיף 3א לחוק זכויות מבצעים קובע כי תמלוגים בגין השמעה או הצגה של מבצע "ישולמו לארגון תמלוגים המייצג את המספר הגדול ביותר של מבצעים ובעלי זכויות מבצעים".
אשכולות היא הארגון בעל המספר הגדול ביותר של אמנים מבצעים אשר העבירו לרשותה כתב העברת זכויות, ומחזור הכנסותיה של אשכולות גדול משמעותית ממחזור ההכנסות של גופים אחרים המייצגים אמנים מבצעים.
כפועל יוצא, אשכולות היא הארגון היציג לצורך חוק זכויות מבצעים.
אשכולות מנוהלת על ידי דירקטוריון, שהרכבו נקבע במסגרת התקנון, אשר כולל נציגים מהסקטורים השונים של המבצעים (זמרים, שחקנים, בדרנים ומדבבים) והוא הקובע את מדיניות החברה, חלוקת התמלוגים נעשית בהתאם למפתחות חלוקה שנקבעו במהלך השנים.
החברה מנהלת את האיסוף והחלוקה של תמלוגים עבור האמנים המבצעים, מגופי השידור המקבלים ממנה רישיונות לשידור היצירות, בתמורה להסכם הקובע את גובה התמלוגים אותם ישלם כל גוף שידור.
אשכולות פועלת לקידום זכויות חבריה במגוון תחומים.
במאגר החברה רשומים נכון להיום למעלה מ-40 אלף אמנים ואמניות מבצעים אשר קיבלו, מקבלים או יקבלו בעתיד תמלוגים מאשכולות.
למעלה מ-10,000 אמנים ואמניות מבצעים העבירו לאשכולות את זכויות המבצעים שלהם לצורך קבלת תמלוגים.
בין גופי השידור איתם אשכולות חתמה הסכמים, נכללים:
"כאן" (תאגיד השידור הישראלי), ערוץ 12 (קשת), ערוץ 13 (רשת), HOT, YES, ערוץ יהודי ישראלי (14), סלקום TV, פרטנר TV, ערוץ 24, ישראל היום, תחנות הרדיו של קול ישראל (רדיו "כאן"), גל"צ-גלגלצ, תחנות רדיו אזוריות, חברות הסלולר ועוד.
החברה גובה כספים על השמעות פומביות (בתי עסק, רשויות מקומיות, אולמות שמחה ועוד).
אשכולות פועלת כדי להתמודד עם אתגרים רבים בפניהם עומדים רוב ארגוני האמנים בעולם, ביניהם אמצעי מדיה חדשים, שמביאים לכך שיצירות וביצועים נגישים לשימוש הציבור ללא כל תשלום.
כדי להתמודד עם אתגרים אלה ביעילות, נעזרת החברה בארגונים בין-לאומיים ובארגונים דומים במדינות זרות.
החברה מנוהלת על ידי המנכ"ל אורי רשטיק.
חברי דירקטוריון החברה הם – יו"ר הדירקטוריון יעקב מנדל (זמר), סגן ומ"מ יו"ר הדירקטוריון גיא לואל (שחקן), אסתי זקהיים (שחקנית), ששי קשת (זמר), חנן יובל (זמר) ודור סרוגו (שחקן, מדבב).
אילי גורליצקי, המנכ"ל ויו"ר הדירקטוריון הראשון של החברה, משמש כנשיא כבוד של החברה.
להוות תאגיד לניהול משותף של זכויות ולנהל את הזכויות בביצועים של מיוצגים לרבות גביית דמי רישיון או תמלוג ראוי, חלוקתם, ניהול מעקב אחר שימוש בביצועים ואכיפת זכויות מיוצגיה בביצועים.
לגבות עבור אמנים מבצעים פיצוי המגיע להם על פי דין בקשר למכירות של קלטות או התקנים לשם שימוש פרטי וביתי בהתאם לפקודת זכות יוצרים או כל דין אחר.
לתמוך בקרן סיוע לאמנים מבצעים.
לתמוך באיגודים מקצועיים של אמנים.
קרן אשכולות לעזרה הדדית (ע.ר)
עמותת קרן אשכולות לעזרה הדדית הוקמה על ידי הנהלת אשכולות בשנת 1988, כיוזמה של אשכולות וזאת מתוך מטרה לסייע כלכלית לאמנים מבצעים בישראל הזקוקים לכך.
הקרן מחלקת מענקים לאמנים מבצעים באשכולות והמצויים במצוקה כלכלית או רפואית בכפוף לכללי חלוקת המענקים וקריטריונים.
קרן אשכולות לעזרה הדדית היא עמותה רשומה בעלת אישור ניהול תקין.
אַשְׁכִּים לְבֵית הַשַׂר הוא שיר מאת רבי אברהם אבן עזרא.
בשיר מבטא המשורר את צערו של עני הנזקק לעזרתו של בעל שררה.
למרות שהעני מתאמץ לפגוש את בעל השררה ולבקש את עזרתו, הוא לא פוגש את השר, אלא אנשים אחרים.
אותם אנשים מסבירים לו שלא יוכל לפגוש את השר בתואנות שונות.
יש הרואים בשיר זה ביטוי לצערו של רבי אברהם עצמו, שהיה עני.
בשיר קצר זה ארבע שורות.
כל אחת מהשורות מתחילה באות א' ומסתיימת בצירוף האותיות כ' ו-ב'.
המשורר מספר כי פעמיים ניסה לפגוש את השר.
בפעם הראשונה עשה זאת השכם בבוקר, ונאמר לו שהגיע מאוחר מדי, והשר כבר איננו נמצא, כי "רכב".
בפעם השנייה הגיע לעת ערב, וגם אז נאמר לו שלא יוכל לפגוש את השר כי כבר שכב.
בשורה השלישית והרביעית עורך העני מעין סיכום - או שהשר יעלה על מרכב או על משכב, בכל אופן העני סובל, "אוֹיָה לְאִישׁ עָנִי".
הסיום "נוֹלַד בְּלִי כּוֹכָב!" מבטא יחס אסטרולוגי למצבו של העני, באופן שקרוב להיות גזירת שמים.
רעיונות אסטרולוגיים מצויים גם בפרשנות הראב"ע למקרא.
המחשבה על העוני כגזירה התלויה במזל מופיעה גם בתלמוד.
למשל, בתלמוד מסופר על רבי אלעזר בן פדת שהיה עני מרוד.
מסופר שם, כי כאשר הקיז דם, לא היה לו מה לאכול, והוא תחב בפיו ראש של שום, והתעלף מחולשה.
הקב"ה התגלה אליו בחלומו ושאל אותו אם ברצונו שיהפוך את העולם ויברא אותו מחדש, כדי שאולי הפעם יוולד רבי אלעזר במזל טוב.
אמר רבי אלעזר בן פדת: "כולי האי ואפשר?" (=כל זה, ורק אולי?!).
הוא הוסיף ושאל אם כבר חי את רוב שנות חייו, ומשנענה בחיוב ויתר על הצעתו של ה'.
בפסק דין של בג"ץ בעתירה שהוגשה להורות על פתיחתו של גן ילדים חדש, כתב השופט מישאל חשין, בסיום נימוקיו לדחיית העתירה:
נמצא לנו איפוא, שהעתירה לשנת הגן תשנ"ד הינה עתירה מאוחרת לזמנה, ואילו העתירה לשנת תשנ"ה והשנים העוקבות אותה הינה מוקדמת לזמנה.
מאוחרת מכאן, מוקדמת מכאן, והרי העותרות יוצאות ריקות מכאן ומכאן.
היה זה המשורר ר' אברהם אבן עזרא, איש אביון, אשר ביקש את עזרת השר ולא נעזר; ועל כך שורר (למיטב זכרוני):
אשכים לבית השר אומרים: כבר רכב
אבוא לעת ערב אומרים: כבר שכב
או יעלה מרכב או יעלה משכב
אויה לאיש עני נולד בלי כוכב
ואולם שלא כאבן-עזרא הן העותרות, שהרי יכולות ורשאיות הן לפנות אל השר ואל הרשויות לא אך השכם בבוקר או לעת ערב אלא אף בצהרי יום.
העותרות תוכלנה, אם אך תבקשנה זאת - ולאחר שתגבשנה עילה (לטעמן) לפנייה לבית המשפט לקראת פתיחתה של שנת הגן תשנ"ה - לשוב ולפנות לבית-משפט זה בבקשת סעד, ובלבד שתבאנה לעת ראויה.
אשכים של עגלים, כבשים, תרנגולים, תרנגולי הודו וחיות אחרות נאכלים בחלקים רבים של העולם ונחשבים חלקי פנים.
האשכים הם תוצר לוואי של סירוס בעלי חיים צעירים שגודלו לבשר, ולכן הם היו במקור מאכל עונתי של סוף האביב, אך כיום הם זמינים בדרך כלל כל השנה.
אשכים עשירים בחלבונים, ויטמינים ומינרלים.
לאחר בישולם יש להם מרקם רך, וטעמם עדין.
בשימוש העממי בישראל (בשווקים ובתפריטי מסעדות) נפוצים המונחים "ביצי שור", "ביצי עגל" ו"ביצי הודו" והם נמכרים טריים או קפואים.
טכניקות ההכנה של אשכים משתנות בין תרבויות ומטבחים, אבל לרוב הן כוללות שלבים של ניקוי, בישול מקדים, וטיפול בתיבול כדי להוציא מהם טעמים עדינים.
השלבים הנפוצים להכנת אשכים למאכל הם:
ניקוי והכנה ראשונית: שטיפה יסודית והסרת חלקים חיצוניים.
באשכים של חיות גדולות מסירים את הקרום החיצוני שמקיף את האשכים – פעולה זו לא מתבצעת באשכי עופות.
השרייה או בישול מקדים: יש מטבחים בהם מושרים האשכים בתמיסת חומץ או מיץ לימון כדי לנטרל ריחות וטעמים חזקים.
במקומות אחרים, שולקים את האשכים במים רותחים למשך כמה דקות כדי לרכך אותם ולהסיר ריחות בלתי רצויים.
טיגון, צלייה או גריל: לאחר הבישול המקדים, האשכים יכולים לעבור תיבול קל (למשל במלח, פלפל, ופפריקה).
ניתן לצפות אותם בקמח או בפירורי לחם, ואז לטגן בשמן חם עד שהם מזהיבים ופריכים.
צורת הכנה פופולרית נוספת היא צלייה על גריל, במרינדה או תיבול, שיכולה לכלול עשבי תיבול ושום, ליצירת טעם עמוק יותר.
קיימים גם תבשילים העושים שימוש באשכים.
הגשה: במנות מסוימות מגישים את האשכים בליווי רטבים, כמו רוטב שום, יוגורט או רוטב חריף.
אשכים של בעל חיים שנשחט כהלכה כשרים.
אשכים שמקורם בסירוס של בעל חיים בעודו חי אינם כשרים, משום איסור אבר מן החי.
אַשְׁלְגָן הוא יסוד ממשפחת המתכות האלקליות שסמלו הכימי K ומספרו האטומי 19.
מקור שמו העברי במרקם היסוד וצבעו הלבן, המזכירים את מרקם השלג.
תרכובת אשלגן קרויה אשלג או פוטאש (Potash), ומקור שמו האנגלי הנ"ל של היסוד במילה זו.
זהו מינרל חשוב והוא נפוץ בעיקר בנוזל התוך-תאי.
אשלגן הוא המתכת הקלה ביותר אחרי ליתיום, עם צפיפות נמוכה משל מים.
האשלגן רך וצבעו לבן כסוף, וניתן לחתוך אותו בקלות עם סכין.
אשלגן מתחמצן במהירות באוויר ולכן יש לאחסנו בשמן, נפט או קרוסין.
בדומה למתכות אלקליות אחרות, אשלגן מגיב בצורה "אלימה" בתגובה כימית עם מים ונפלט מימן באותה תגובה.
אשלגן כלורט מהווה חומר גלם לייצור אבק שרפה בתור מחמצן.
אשלגן פחמתי משמש כחומר עזר בייצור זכוכית.
זכוכית שמעובדת עם אשלגן נוזלי חזקה בהרבה מזכוכית רגילה.
NaK - סגסוגת נתרן ואשלגן משמשת כאמצעי מעביר חום.
אשלגן הוא מרכיב הכרחי לצמחים על-מנת שיגדלו ונמצא ברוב סוגי האדמות.
באורגניזמים, יוני אשלגן חיוניים לחיי התאים.
אשלגן כלורי משמש כתחליף למלח בישול (NaCl) לאנשים בעלי יתר לחץ דם.
כמו כן גם בהוצאות להורג "קוקטייל" המכיל אשלגן כלורי יכול להפסיק את פעולת הלב.
מאשלגן, בתוספת חנקן וחמצן, ניתן להפיק אשלגן חנקתי ("סלפטר").
יודיד האשלגן (KI) משמש כאחד הרכיבים בתרופה מונעת במקרה של חשיפה לנשורת גרעינית.
התרופה נקראת בישראל ובמדינות אחרות לוגול.
תיארוך רדיומטרי – נוכחות של אשלגן 40, ובפרט היחס בינו לבין ארגון 40, משמש לקביעת גילם של סלעי יסוד ("תיארוך אשלגן-ארגון").
האשלגן זוהה בשנת 1807 על ידי הכימאי הבריטי האמפרי דייווי שהפיק אותו מאשלגן הידרוקסידי (KOH).
מתכת אלקלית זו היא הראשונה שבודדה באמצעות אלקטרוליזה.
האשלגן לא היה ידוע בימי הרומאים ולכן שמו הלטיני- "Kalium", איננו שם לטיני "קלאסי", ונלקח מהמילה "Alkali" שנגזרה מהמילה הערבית "אל קאלי" שפירושה "אפר שרוף".
האשלגן מרכיב כ־2.4% ממסת קרום כדור הארץ והוא היסוד השביעי בתפוצתו בכדור-הארץ.
עקב מטענו החיובי החזק, קשה להפיק אשלגן ממינרלים.
האוקיינוסים הם מקור חשוב לאשלגן, אך כמות האשלגן המופקת מנפח מסוים של מי ים קטנה מאוד לעומת כמות הנתרן.
ניתן להפיק אשלגן באמצעות אלקטרוליזת KOH.
טכניקות נוספות להפקת אשלגן מאשלגן כלורי הומצאו גם הן ו-KOH אינו המקור היחידי.
היסוד כמעט לא נמצא בטבע בצורתו החופשית, אבל ליוני K+ תפקידים חשובים באורגניזמים.
אשלגן הוא מינרל הכרחי בתזונה יום יומית, הוא עוזר בתהליך ההתכווצות של השרירים ובשמירה על נוזלים.
אשלגן חשוב בשליחת מידע עצבי דרך תאי עצב ובשחרור אנרגיה מחלבונים, שומן ופחמימות בזמן מטבוליזם.
מחסור באשלגן מתבטא במצב קטלני היפוקלמיה (Hypokalemia, תת-אשלגן בדם).
TTKG הוא מדד המשמש בנפרולוגיה המבטא את גרדיאנט האשלגן בין הנוזל של אבוביות הכליה.
אשלגן מתכתי מגיב ב"אלימות" עם מים ולכן יש לשמור אותו בשמן תעשייתי או קרוסין ולטפל בו בהתאם.
תוצאות מגע בין אשלגן ומים יכולות להיות מסוכנות.
בנוסף, אין לגעת בו בעור חשוף מפני שהוא עלול לגרום לכוויות.
אשלון היא מערכת של מודיעין אותות המהווה את מערכת הריגול האלקטרונית הגדולה ביותר בהיסטוריה.
אשלון היא ברית של המדינות דוברות האנגלית: ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, קנדה, אוסטרליה וניו זילנד.
מטבעה הסודי של המערכת, מרבית הידע עליה אינו מגיע ממקור ראשון, אלא משמועות, עדויות וספקולציות של מביני דבר.
מקובל להאמין שאשלון מיירטת שיחות טלפון, פקסים, שידורי לוויין והודעות דואר אלקטרוני ברחבי העולם.
מעריכים כי אשלון מיירטת למעלה מ־3 מיליארד התקשרויות מדי יום.
מקובל להאמין כי תוכנית אשלון הוקמה במהלך המלחמה הקרה, ככלי לאיסוף מודיעין צבאי ודיפלומטי על ברית המועצות ובעלות בריתה, אך המערכת לא פורקה לאחר סיום המלחמה הקרה, ומשמשת גם היום לקידום אינטרסים מערביים אחרים - כדוגמת סיכול מזימות טרוריסטיות, פליליות וריגול פוליטי ודיפלומטי.
מבקרי התוכנית טוענים שמפעיליה משתמשים בה גם לצורך קידום אינטרסים כלכליים, ושמתבצעת באמצעותה פגיעה בפרטיות אזרחים.
ב־2004 גורמי ממשל צרפתיים טענו כי הרשת משמשת לריגול תעשייתי אחר חברות צרפתיות.
נטען כי קיימות מערכות מקבילות לרוסיה, צרפת ולמספר מעצמות נוספות.
אשלגן חנקתי (ידוע גם בשם "סלפטר" – מלטינית, "מלח אבן"), הוא מלח המורכב מאשלגן, חנקן וחמצן.
האשלגן החנקתי משמש בתעשייה לייצור דשן (מקור לאשלגן וחנקה).
האשלגן החנקתי הוא מחמצן חזק ומשמש בפירוטכניקה כמחמצן בתערובות שונות כגון אבק שרפה ודלק.
מן האשלגן החנקתי וחומצה גופרתית ניתן להפיק חומצה חנקתית על פי התגובה הבאה:
תוצר נוסף לתגובה הוא .
בנוסף, מפאת הטמפרטורה בה מתרחשת התגובה (83°C) נפלטות לעיתים גם תחמוצות חנקן גזיות ().
האשלגן החנקתי הוא המרכיב העיקרי במלח המשמש להמלחת בשר לצורך שימורו.
הוא משמש גם בייצור גלידה ובתעשיית הנקניקים כחומר משמר.
ברשימת המרכיבים של מוצרי מזון סימנו בקוד E252.
האשלגן החנקתי נפוץ כחומר הפעיל בגשר מלח בסוללות חשמליות.
לפי אמונה עממית מקטין האשלגן החנקתי את החשק המיני, אך אין כל בסיס מדעי למיתוס זה.
הוספה של אשלגן חנקתי במשחות שיניים לשיניים רגישות הוכחה כיעילה בהקלה על רגישות של השן או החניכיים למגע או משב אוויר, בשימוש לטווח קצר בלבד (עד ארבעה שבועות).
האשלגן חודר דרך תעלות בדנטין ופועל על העצב שבמוך השן.