tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המלאכים הממונים על הרשעים, באו ובקשו להתפטר מלהיות מופקדים עליהם, כי אין בהם שום דבר טוב, מיכאל לא מסכים מחשש שיגבר בהם הרוע.
פרק י"ב-ט"ז מיכאל מביא את הסלים לפני האלוהים, ויוצא וממלא שמן (הוא השכר).
לצדיקים נתן פי מאה, לבינונים כפי מעשיהם, ולרשעים צוה למלאכים להענישם בכל מיני עונש.
פרק י"ז ברוך חוזר לארץ ומצוה: "כאשר ימצאכם חזון כזה כבדו גם אתם את האלוהים למען יכבדכם גם הוא"
חזון גבריאל הוא טקסט אפוקליפטי יהודי שמקורו בימי בית שני, ומתוארך למאה ה-1 לפני הספירה.
הוא מונה כ-87 שורות, החקוקות על אבן גיר בגובה מטר.
הכתובת נמצאת ברשות אספן העתיקות דוד יסלזון המתגורר בשווייץ.
דוד יסלזון רכש את הכתובת מסוחר עתיקות ירדני בערך בשנת 2000, ודבר קיומה נודע לחוקרים כמה שנים אחר כך.
מקום מוצאה של האבן אינו ברור, אך לדעת החוקרים עדה ירדני ובנימין אליצור מקורה הוא ממזרח לים המלח ולשון ים המלח.
הכתובת צוירה ופוענחה על ידי ד"ר עדה ירדני, שגם נתנה לה את שמה 'חזון גבריאל'.
הטקסט מסודר בשני טורים, בדומה למגילת ספר תורה, וכתוב בכתב 'יהודי' של המאה הראשונה לפנה"ס, כפי שהוא מתועד בכתבי מגילות קומראן, אך תוכן הכתובת וסגנונה שונים מהמצוי בכתבי מגילות אלו.
חלק מן הטקסט שחוק ורובו מקוטע מאוד.
מתוך 87 השורות רק כ-30 שורות נותרו שלמות.
יש בו ציטוט מספר חגי, בשינויים קלים, וביטויים מספר ירמיהו, מספר זכריה ומספר דניאל, בצד ביטויים המופיעים במקורות מאוחרים יותר, כגון ספרות ההיכלות, פיוטים, תלמוד ומדרשים.
כמו כן יש בו ביטויים שאין להם מקבילים בכתובים הקיימים בימינו.
התוכן אינו נהיר לחלוטין, אבל הביטוי "כו (=כה) אמר ה' אלהים צבאות אלהי ישראל", המופיע בטקסט פעמים רבות, בשינויים קלים, מזכיר את ספרות הנבואה.
עוד נזכרת בטקסט פעמים אחדות המילה "ירושלם".
וכן המילה "ואראה" המעידה כי מדובר על חזון.
הטקסט כתוב בגוף ראשון, בפי מי שמזהה את עצמו "אני גבריאל", ככל הנראה גבריאל המלאך.
כפי העולה מן הטקסט, המחבר היה מתומכי שושלת בית דוד, וייתכן שפנה אל מתנגדיו.
אולם מכיוון שלא נתגלה עד כה טקסט דומה, קשה לקבוע את טיבו בוודאות.
נראה כי הטקסט הוא למעשה נבואה המורכבת מאוסף של נבואות קצרות שהוכתבו לסופר.
אולם הלשון דומה יותר ללשון חז"ל מאשר ללשון המקרא.
כך למשל אין שימוש באות ו' בתפקיד ו' ההיפוך.
הנבואה כוללת ביטוי המרמז על אירוע היסטורי או עתידי - "דם טבחי ירושלם" - היכול לרמז על אירוע קשה של טבח או לחלופין אירוע של הקרבת קרבנות בבית המקדש.
על פי יודיצקי וקימרון לשון החזון דומה ללשון מגילות מדבר יהודה ואין בה קו אחד אופייני ללשון חז"ל.
פרופסור ישראל קנוהל סבור שהאירוע שאליו מתייחסת האבן הוא מרד שהתרחש בשנת ארבע לפני הספירה.
המורדים רצו להשתחרר מעול בית הורדוס שנתמך על ידי הרומאים.
למרד, שפרץ תחילה בירושלים והתפשט ברחבי הארץ, היו מספר מנהיגים.
מצירוף המקורות היהודיים והרומיים עולה הרושם כי הבולט בהם היה שמעון מפראיה שפעל בעבר הירדן.
שמעון הכריז עצמו למלך, התעטר בכתר מלכות ונתפש כמלך בעיני תומכיו.
ללא ספק תלו בו תומכיו תקוות משיחיות.
קנוהל מתייחס לתיאור ההיסטוריון יוסף בן מתתיהו את הריגתו של שמעון אחר שניגף בשדה המערכה:
כך לדעתו נראה איפוא כי אזכור "ארובות צרים" בסמוך ל"שר השרין" מרמז להריגתו של שמעון, מנהיג המרד שהוכתר כמלך, בנקרות הצורים בעבר הירדן.
בעבר הציע קנוהל לשחזר את השורה הקטועה בכתובת האבן "לשלושת ימין ....
עלי." באופן הבא - "לשלושת ימין חאיה, אני גבריאל, גוזר עליך".
קנוהל סבר כי משורה זאת משתמע כי גבריאל פונה אל דמות כלשהי וגוזר ומצווה עליה לקום אחר שלושה ימים.
הוא טען כי המלאך גבריאל פונה למנהיג המכונה בשם "שר השרין" ופוקד עליו לקום לתחייה אחר שלושה ימים.
"שר השרין" הוא מנהיגו של עם ישראל והוא יוקם לתחייה בידי המלאך גבריאל לאחר שלושה ימים.
מכאן משתמע כי הרעיון של תחיית המשיח אחר שלושה ימים נוצר ביהדות עוד קודם לזמנו של ישו.
לעומת זאת, הנדל קורא את הכתוב: "לשלושת ימין האות", ואלישע קימרון ואלכסיי (אליהו) יודיצקי מסכימים עם קריאה זאת.
לימים קיבל קנוהל את קריאתם של הנדל ושל קימרון ויודיצקי, וחזר בו מקריאתו "לשלושת ימין חאיה".
על פי הצירוף של המילים "ואראה" ו"ירושלם" שחוזרות על עצמן, מעיד על חזון הקשור לירושלים ולגאולתה הקרובה.
הם מעירים כי אין לקרוא לחזון חזון גבריאל, מכיוון שהחזון צריך להיות על שמו של המתנבא שבמקרה זה הוא אלמוני ולכן עדיף לדעתם לכנות את הכתובת בשם "כתובת החזון".
בנוסף לזיקה לספר זכריה, שכבר העירו עליה קודמיהם, הם מצאו גם זיקה לספר ירמיהו (בשורות 72–74).
הקריאה המהפכנית שלהם היא במיוחד בפסוק "בני בידי ברית חדשה לישראל, בשלשת ימים תדע".
אמנם הם עצמם מסייגים דברים אלו ומבקשים להתייחס לקריאה זו עצמה בספקנות.
עוד יש בקריאתם נבואת נחמה על ירושלים, ועל כך שה' שמע את קול שוד ירושלים והוא ינחמנה למען צבאות המלאך מיכאל ולכל אוהביה.
הבטחה למתנבא שעוד מעט "ישבר הרע מלפני הצדק" וקריאה לא לפחד, ולסמוך על כך שהאל ירעיש בקרוב את השמים ואת הארץ וכבוד ה' יופיע.
וכן קריאה לבטוח על האל ולא על בני האדם.
עוד מוזכרים בה שלשה קדושים ושלשה רועים.
וישנה בקשה ששלושת הרועים הנביאים יתגלו בקרוב, ויהיה אות בתוך שלשה ימים על כך.
הצעת עדה ירדני והשלמות של ישראל קנוהל
11 [?]יהוה אתה שאלני כן אמר אלהים צבאות
12 []..ני מביתי ישראל ואגדה בגדלות ירושלם
13 [כן] אמר יהוה אלהי ישראל הנה כול הגאים
יח[נו] על ירושלם ר[ ] ומתוכ[ה] מוגלים
15 אחת שתין שלוש ארבעין נביאין והשבין
16 [ו]החסידין עבדי דוד בקש מן לפני אפרים
17 [וי]שים האות אני מבקש מן לפנך כי אמר
18 יהוה צבאות אלהי ישראל גני מבוכרים
19 קדשה לישראל לשלשת ימין תדע כי אמר
20 יהוה אלהים צבאות אלהי ישראל נשבר הרע
21 מלפני הצדק שאלני ואגיד לכה מה הצמח
22 הרע הזה לובנסד אתה עומד המלאך הוא
23 בסמכך אל תירה ברוך כבוד יהוה אלהים מן
24 מושבו עוד מעט קיטוט היא ואני מרעיש את
25 ..השמים ואת הארץ הנה כבוד יהוה אלהים
26 צבאות אלהי ישראל אלה המרכבות שבע
27 [ע]ל שער ירושלם ושערי יהודה ינחו למען
28 שלושה מלאכה מיכאל ולכול האחרין בקשו
29 אילכם כן אמר יהוה אלהים צבאות אלהי
30 ישראל אחד שנין שלושה ארבעה חמשה ששה
36 שהוא שבו.[ ]שסמן מירושלם
38 [א]ות גלות .צל י.ל אלהים עון או.
57 סתום דם טבחי ירושלם כי אמר יהוה צבא[ות]
58 אלהי ישראל כן אמר יהוה צבאות אלהי
לני.ך יחמול ..רחמו קרב[ין] ..
65 שלושה קדושי העולם מן מק.
68 אוהבין רבים ליהוה צבאת אל<ה>י ישראל
70 נביאים שלחתי אל עמי שלושה רועי אומר
74 אנשים עושה חסד לאלפים מ....
75 שלושה רועין יצאו לישראל .ל...
77 מי אנכי אני גבריאל המל.כי .לי ..מל[ ]
79 מלפניך שלושה הא[ת]ות שלושה ...
80 לשלושת ימין האות אני גבריאל גו...
81 שר השרין דומן ארובות צרים א[ ].
83 לי מן שלושה הקטן שלקחתי אני גבריאל
עלם \עדה ירדני והשלמות של ישראל קנוהל
"Hazon Gabriel: A Display of Negligence." BASOR 384.1: 69–76. מתחו החוקרים ביקורת על האופן שבו טופלה הכתובת על ידי החוקרים, במיוחד בכל הקשור להוכחות הבעלות והאופן שבו הגיעה מהחפירה אל שוק העתיקות.
לטענתם, יש מקום לחשוד באותנטיות של הממצא, אולם הבהילות של חוקרים להוכיח את האותנטיות הזו יצרה הטיה מחקרית.
חזון איש הוא שמה של סדרת הספרים של הרב אברהם ישעיהו קרליץ, שעל שמה הוא מכונה "החזון איש".
תורתו של המחבר, הבאה לידי ביטוי בעיקר בסדרת ספריו זו, נחשבת ליסודית בלימוד הישיבתי, בפסיקת הלכה בבתי ההוראה, ובפסיקת דין בבתי הדין.
בשם הספר נרמז שם המחבר: אברהם ישעיהו, והוא מושפע ומבוסס על הפתיח לספר ישעיהו: .
בשל צניעותו של מחבר הספר הוא לא חתם את שמו על ספריו; על ספרו הראשון חתום מעבר לדף השער המו"ל, אחיו הרב משה קרליץ; ועל שאר ספריו המו"ל, הרב שמואל גריינימן.
הספר במהדורתו הראשונה, לא עבר עריכה ולא נדפס לפי סדר שיטתי.
הרב קרליץ היה רושם את חידושיו תוך כדי לימודו, וכשהצטברו כתבים בכמות שאיפשרה הדפסת כרך, היה גיסו הרב שמואל גריינימן מכינם ומסדרם לדפוס.
מסיבה זו, מאפיין בולט של ספרי מהדורה זו, היא העובדה שמלבד הנושא המרכזי המופיע בדף השער, בדרך כלל המסכת או החלק ההלכתי ב"שולחן ערוך" בו עסק הרב קרליץ באותה תקופה, הופיע גם מדור "ליקוטים" ובו חידושים בעניינים שונים שאינם קשורים לנושא המרכזי של הספר.
בסדרה זו, יצאו עד פטירת המחבר הכרכים הבאים:
חזון איש - אורח חיים (והרבה עניינים מס' קדשים); ויורה דעה, הל' נדה.
ווילנא: חברת דפוס והוצאה, תרע"א 1911
חזון איש - אורח חיים, ב.
ווילנא: ד' קרינס וש' קובלסקי, תרפ"ג 1923
חזון איש - אורח חיים, הלכות עירובין.
ווילנא: ד' קרינס וש' קובלסקי, תרפ"ט 1929
חזון איש - אבן העזר, הלכות גיטין וקדושין, (ובענייני עבדים).
חזון איש - מקוואות, מכשירין.
ווילנא: ש"פ גראבער, תרצ"ה 1935
ווילנא: ש"פ גראבער, תרצ"ו 1936
חזון איש - הלכות שביעית.
(בסופו: הערות למסכת פסחים חגיגה).
ירושלים: ח' צוקרמן, תרצ"ז 1937
חזון איש - דמאי, מעשרות.
ירושלים: ח' צוקרמן, תרצ"ח 1938
חזון איש - נגעים, פרה.
(ובסופו: הוספות לחזון איש שביעית).
חזון איש - כלאים, ערלה.
חזון איש - אבן העזר, אישות, איסורי ביאה.
חזון איש - טהרות, זבים, טבול יום, ידיים, עוקצין.
ירושלים: בית יתומים דיסקין, ת"ש, 1940
חזון איש - אבן העזר, הלכות כתובות.
ירושלים: בית יתומים דיסקין, תש"א 1941
חזון איש - חשן המשפט, והערות במסכת שבועות; יורה דעה, והערות במסכת חולין
חזון איש - קונטרס שמונה עשרה שעות: יבאר דעת כל הראשונים דהיום מתארך מירושלים למערב עד י"ח שעות.
ירושלים: חורב בבית יתומים דיסקין, תש"ה ותש"ז.
כרך א: על מסכתות זבחים ומנחות; כרך ב: על מסכתות יומא, חגיגה, נזיר, הוריות, בכורות, ערכין, תמורה, כריתות, מעילה.
חזון איש - שבת, ובסופו: ליקוטים, ו"קונטרס י"ח השעות" המתוקן.
ירושלים: בית יתומים דיסקין, תש"ח 1948.
חזון איש - חשן המשפט, ספר שני (בבא קמא).
ירושלים: בית יתומים דיסקין, תש"י 1950
חזון איש - יורה דעה, הלכות עבודה זרה, יין נסך; אורח חיים, הלכות פסח.
ובסופו: ליקוטים שונים (בסוף הכרך: לוח הצורות).
ירושלים: בית יתומים דיסקין, תשי"א 1951
חזון איש - הלכות שביעית (מהדורה שנייה).
חזון איש - חושן המשפט, ספר שלישי (בבא בתרא, סנהדרין), ובסופו לקוטים שונים.
מהדורה זו עברה כל העת שינויים ושיפורים, ובעשור הראשון של המאה ה-21 הודפסה באותיות חדשות, תוך שמירה על צורת העמודים המדויקת של המהדורה.
זו המהדורה הקלאסית של ספרי ה"חזון איש", ונהוג לציין "מראי מקום" לדבריו, לפי סדר מהדורה זו.
בשנת ה'תשע"ו, 2015, הוציאו בניו של המו"ל את הכרך התשיעי בסדרה הכולל: שו"ת בהלכה; חידושים מכתב ידו, בעיקר מצעירותו; והערות שרשם על גליונות ספרים בספרייתו.
בנימין בראון, חוקר משנתו של החזון איש, העיר כי במהדורה זו נפלו פגמים, כמו קיצוץ טקסטים והבאתם במקומות שונים בשתי גרסאות שונות, "השמטות" שלא שולבו למקומם המתאים, ספרור סימנים לקוי, ו"לוח-מפתחות" - שהיה אמור לאפשר שימוש מתואם לסירוגין בשתי המהדורות, שנערך בצורה לא יעילה, ואף לא נדפס בכל הכרכים.
חזון איש על מסכתות הש"ס
מהדורת ספרי חזון איש על מסכתות הש"ס (בכריכה שחורה, סימן ההיכר של מהדורה זו), היא שלב נוסף בהתפתחות הדפסת כתבי החזון איש.
במהדורה זו מרוכזים כל חידושיו וכתביו המוכרים, לפי סדר מסכתות הש"ס, בדרך כלל כל מסכת בכרך נפרד המוקדש לחידושיו למסכת זו בלבד.
סדרה זו מודפסת בידי קרובי משפחתו של הרב קרליץ, משפחת גריינימן; נכדי הרב שמואל גריינימן, המו"ל הראשון של ספרי "חזון איש".
הסדרה החלה לראות אור בשנות ה-80 של המאה ה-20, ועדיין לא הושלמה.
בסדרה זו, נכלל בסוף החלק העוסק בסדר טהרות, מאמר השקפה המרכז את יסודות הגותו של החזון איש בתחום מחשבת ישראל.
חלקיו שנמצאו ונדפסו עוסקים בעיקר בנושאי: אמונה, ביטחון, מוסר והלכה, תורת המדות, הדמיון והשכל, רוח הקודש ונבואה.
המאמר נדפס במהדורות רבות כספר בפני עצמו והיה לנכס צאן ברזל בספרות המחשבה האורתודוקסית.
חזון העצים היא נבואה בה מצטווה יחזקאל לבצע פעולות על עצים כמשל לעתיד עם ישראל.
חזון העצים מופיע לאחר ובסמוך לחזון העצמות היבשות, ולפני נבואות גוג ומגוג.
על פי הכתוב מתנבא יחזקאל כי עליו לקחת עץ אחד, ולכתוב עליו את המילים: כדי לסמל את מלכות יהודה ובני בנימין שהסתפחו לממלכתו.
אחר כך עליו לקחת עץ נוסף, ולכתוב עליו .
בסוף עליו לקרב את העצים זה לזה, ונאמר לו כי בדרך נס יהפכו העצים ליחידה אחת.
בסיום הפעולות נאמר ליחזקאל שכאשר יבואו עם ישראל וישאלו אותו על פשר מעשיו, עליו להסביר להם את הדברים.
העצים מסמלים את מלכויות ישראל ויהודה, וחיבורם הניסי מסמל את חיבורם העתידי למלכות אחת.
בנוסף נזכר בכתוב כי דוד המלך יהיה מלך ונשיא הממלכה המאוחדת העתידית.
בסיום הנבואה נזכר כי ה' יכרות "ברית שלום" עם עם ישראל, יתן את משכנו בתוכם, וכך יגדל שם עם ישראל בגויים.
חזון אחרית הימים היא נבואה המופיעה ב, לפיה באחרית הימים יכירו עמים רבים באלוהי ישראל, ושבעולם ישרור שלום כללי, שיהפוך את כלי הנשק למיותרים.
נוסח דומה לנבואה זו מופיע ב.
בקרב אלה המחלקים את ספר ישעיהו לשני נביאים, יש המייחסים את חזון אחרית הימים ל"ישעיהו השני", אף שנבואה זו נמצאת בפרקים המיוחסים ל"ישעיהו הראשון".
אחרים סבורים שנבואה זו של ישעיהו נשאלה ממיכה.
חוקר המקרא יאיר זקוביץ שולל דעות אלה ומציין: "דעתנו כדעת הטוענים כי מיכה הוא המצטט מספר ישעיה ולא מצאנו טעם כלשהו להפקיע את הנבואה מחזקתו של ישעיהו בן אמוץ."
לכאורה עוסקת נבואה קצרה זו בשני נושאים נפרדים: הכרה של הגויים באלוהי ישראל וחזון השלום.
עמוס חכם, בפירוש "דעת מקרא" לספר ישעיהו, קושר בין שני נושאים אלה:
הנבואה כורכת את השלום שבין העמים בנכונותם של העמים לקבל עליהם את מרותו של ה' אלהי ישראל, בהסכמתם ללכת בדרכיו ובהכרתם, שתורת האמת יוצאת מאת ה' אלהי ישראל, השוכן במקדשו אשר בהר ציון.
כל זמן שאין הגויים מודים בכל אלה השלום שהם עושים אינו שלום של קיימא.
יאיר זקוביץ רואה את פסוק ה', כחלק בלתי נפרד מחזון אחרית הימים.
בעוד שהחזון מדבר על עתיד רחוק, "אחרית הימים", שבו יאמרו הגויים , הרי בפסוק זה פונה הנביא לעם ישראל ללכת בדרך זו כבר בהווה.
זקוביץ מנמק זאת: "הפנייה לבני ישראל נגזרת מקל וחומר: אם הגויים עתידים להכיר באדנותו של אלוהי יעקב, אף יחפצו להלך בדרכיו, ראוי להם לבני ישראל להקדים ולעשות כן, ויתרה מזו: בהליכתם בדרכי ה' יתוו בני ישראל לגויים את הדרך אשר ילכו בה".
יואל מציג נבואה הפוכה מזו של ישעיהו: .
מיכה מציג חזון דומה מאוד לזה של ישעיהו, אך לדברי יאיר זקוביץ "עיקר טעם העתקת הנבואה בספר מיכה הוא רצונו של הנביא להתפלמס עִמה" – ישעיהו מציג תפיסה אוניברסלית ואילו מיכה מציג תפיסה בדלנית – אלוהי ישראל לעם ישראל."
במשנה במסכת שבת נאמר, על כלי נשק שאין לצאת אתם בשבת:
בברייתא מובא כי שאלו החכמים את רבי אליעזר, אם כלי הנשק הם נוי, מדוע לא יהיו קיימים בימות המשיח כמו שכתוב "וכתתו חרבותם לאיתים"?
השיב רבי אליעזר, כי בימות המשיח כלי הנשק יהיו מיותרים, ולכן לא יהיו קיימים, ולא מפני שהם נחשבים לכלים מכוערים.
אביי הוסיף והסביר את כוונתו של רבי אליעזר, בכך שכאשר הכלים יהיו מיותרים ולא יהיה בהם עוד שימוש, לא יהיה להם ערך גם כנוי, כמו שנר נחשב לחפץ מכובד ומלכותי בלילה, כאשר הוא מאיר את החשכה, ולא ביום לאור השמש.
בתלמוד הובאה גרסה אחרת, ולפיה רבי אליעזר השיב לחכמים שגם בימות המשיח לא יתבטלו כלי הזין משימוש.
דעה זו מנוגדת לזו של רבי חייא בר אבא, שקבע כי "כל הנביאים כולם לא נתנבאו אלא לימות המשיח אבל לעולם הבא - עין לא ראתך אלהים זולתך", שכן לפי רבי חייא בר אבא הפסוק "לא ישא" כו' נסוב על ביאת המשיח שבו לא יהיו מלחמות.
לעומת זאת לפי הגרסה הראשונה, דעתו של רבי אליעזר מתאימה עם זו של רבי חייא בר אבא וחלוקה על זו של שמואל.
חזון אחרית הימים הוא הבסיס לפיו יצר מרדכי ארדון את חלונות ארדון - חלונות זכוכית צבעוניים (ויטראז') אדירי ממדים (17X6.5 מטר), המעטרים את קיר המבואה בספרייה הלאומית בקמפוס האוניברסיטה העברית בגבעת רם בירושלים.
בפארק ראלף באנץ' בניו יורק, הסמוך למטה האומות המאוחדות, הוקם קיר שעליו חקוקה הכתובת (באנגלית) "וכתתו חרבותם לאתים וחניתותיהם למזמרות.
לא ישא גוי אל גוי חרב ולא ילמדו עוד מלחמה".
באנדרטת השלום, פסל מאת האמן הישראלי יגאל תומרקין הניצב בירושלים, חקוקה הכתובת "וכתתו חרבותם לאתים וחניתותיהם למזמרות.
הפסוק הולחן פעמים אחדות, וכך גם הפסוק .
שמו של המושב חרב לאת שבעמק חפר נלקח מתוך חזון אחרית הימים של ישעיהו.
חזון אלוהי הוא סרטו התיעודי של לאוניד פרפיונוב במלאת 100 שנה למוזיאון פושקין.
הסרט הופק על ידי אולפן "Namedni" בהשתתפות הקרן של המוזיאון הממלכתי לאמנויות יפות על שם פושקין ובמימון האוליגרך דמיטרי ריבולובלב.
שידור הבכורה התקיים ב-31 במאי 2012 בערוץ הראשון.
זהו סרט דוקומנטרי בן שני חלקים המוקדש לתולדות מוזיאון פושקין.
סצנות היסטוריות נפרדות שוחזרו על ידי שחקנים מפורסמים.
אולג טבקוב - איוואן צבטייב
יבגני מירונוב - ניקולאי השני
מיכאיל אפרמוב - סוחר האמנות אלכס
ולדימיר זייצב - סרגיי שצ'וקין
סרגיי וסילייב - איוואן מורוזוב
גיום פרוצנקו - אנרי מאטיס
פטר נאליץ' - פבלו פיקאסו (פרק 1)
ולרי מגדיאש - אמבריז וולארד (פרק 1), ליאוניד ברז'נייב
רומן קוזנצ'נקו - רומן קליין
ולדימיר פוזנר - פבלו פיקאסו (פרק 2)
איגור קוואשה - איליה ארנבורג
ולדימיר אטוש - מארק שאגאל
טטיאנה יאקובנקו - יקטרינה פורצבה
ולרי גרומוביקוב - אלכסנדר גרסימוב
ואדים פומרנצב - קלימנט וורושילוב
הסרט הוכרז בתוכנית "אורגנט בערב" ב-30 במאי 2012. את פבלו פיקאסו בסרט גילמו שני אנשים: בפרק הראשון - המוזיקאי פיטר נאליץ', בשני - עיתונאי הטלוויזיה ולדימיר פוזנר.
חזון ארבע החיות הוא חלום נבואי שראה דניאל בשנה הראשונה למלכות בלשאצר מלך בבל, ומתואר בספר דניאל פרק ז'.
הרביעית עלתה אחריהן, והיא שונה מהאחרות – היא איומה וחזקה יותר, בעלת שיני ברזל ועשר קרניים, אוכלת וכותשת כל מה שנתקלת בו, ואת השאר רומסת ברגליה.
לעיני דניאל צמחה לה קרן קטנה חדשה, ונעקרו שלוש מקרניה הישנות.
לקרן הצומחת עיני אנוש, ופיה "מדבר גדולות".
לאחר תיאור החיות מתוארת דמות בשם "עתיק יומין", אשר שיערה ובגדיה לבנים, היושבת על כיסא העשוי משביבי אש, וגלגלי הכיסא עשויים אש בוערת.
המלבי"ם מפרש כי עתיק יומין הוא כינוי לקב"ה המדגיש את אי כפיפותו לזמן.
דניאל עוד רואה כי מלפני עתיק יומין יוצא נהר אש, ומתואר שלפניו "הדין יושב" וספרים נפתחים.
דניאל מתאר כי החיה הרביעית נהרגת בעקבות דברי הרהב של הקרן הקטנה.
בעקבות כך, שאר החיות איבדו את שלטונן וניתן להן זמן קצוב לחיות.
אחר כך מגיעה דמות שנראית כאדם, והיא מקבלת שלטון ומלכות עולם על כל העמים.
דניאל מספר שקרב אל אחד העומדים שם ושאל אותו לפשר המראה.
התשובה היא שארבע החיות הן ארבעה מלכים שיקומו על הארץ.
המלכות הרביעית תשלוט בעולם ותחריב אותו, עשרה מלכים (עשר הקרניים) יעמדו ממנה, ומלך נוסף (הקרן הנוספת) יהיה חזק מכולם ויענה את קדושי עליון.
האיש שהגיע בסופו של החזון מייצג את "קדישי עליונין" (קדושי עליונים) שימשלו בעולם אחרי אותם מלכים.
המהר"ל מפראג כתב ספר שלם המהווה פירוש היסטוריוסופי של החלום.
הספר נקרא "נר מצווה", והוא מתאר בהרחבה את המאפיינים של כל מלכות מארבע המלכויות המוזכרות בחלום.
החזון השפיע מאוד על דניאל, והוא חותם את התיאור במילים: "אֲנָה דָנִיֵּאל שַׂגִּיא רַעְיוֹנַי יְבַהֲלֻנַּנִי וְזִיוַי יִשְׁתַּנּוֹן עֲלַי וּמִלְּתָא בְּלִבִּי נִטְרֵת" (אני דניאל, מחשבותי הבהילו אותי מאוד ומראי השתנה, ושמרתי את הדבר בלבי).
השיר הראשון באלבום רישומי פחם של מאיר אריאל הוא חיית הברזל – שבו מתאר אריאל את החלום, וממשיל את החיה הרביעית לטכנולוגיה המודרנית ולתקשורת של תקופתו.
השיר בוצע מחדש בשנת 2010 בידי ברי סחרוף.
אֶתְכְּרִיַּת רוּחִי אֲנָה דָנִיֵּאל וְחֶזְוֵי רֵאשִׁי יְבַהֲלֻנַּנִי" (תרגום: הסתכלתי על קול המילים הגדולות שהקרן מדברת, עד אשר נהרגה החיה ואבד גופה וניתנה לשריפה באש.
נפעמה רוחי, דניאל, וחזיונות ראשי הבהילוני).
חזון הגאולה הוא חיבור מכתבי הראי"ה קוק בן חמישה מדורים, בו מובאים מאמרים, איגרות וכרוזים אודות ארץ ישראל, גאולת עם ישראל, יישוב ארץ ישראל ועוד.
הקובץ יצא לאור בשנת ה'תש"א (1941), בעריכת הרב מאיר בר-אילן והרב יהושע הוטנר.
הספר יצא לאור בקיץ ה'תש"א (1941), לקראת יום השנה השישי לפטירת הראי"ה קוק בג' באלול.
הוא נדפס בהוצאת "האגודה להוצאת ספרי הראי"ה קוק ז"ל", בעריכת הרב מאיר בר-אילן (אז: ברלין) והרב יהושע הוטנר (בהתאמה, יו"ר האגודה ומזכירהּ), ובסיוע הקרן הקיימת לישראל.
בשנת ה'תשל"ד יצאה לאור בניו יורק מהדורת צילום דלת עותקים של המהדורה הראשונה.
בעמוד השער מוגדר הספר: "ילקוט דברים של רבנו אברהם יצחק הכהן קוק זצ"ל על תחית עם ישראל ובנין הארץ".
עמודיו הראשונים מוקדשים ל"דברי פתיחה" מאת הרב בר-אילן אודות הרב קוק, אופיו, כתיבתו ופועלו הציבורי, ופרק "תולדותיו" – ביוגרפיה קצרה אודות הראי"ה בת תריסר עמודים.
לימים נתגלה כי מחברה היה הרב יהושע הוטנר, אחי כלתו של הראי"ה, והיא נחשבת ראשונית, אמינה ומדויקת.
בביוגרפיה צוינו חיבורים מכתבי הרב קוק שטרם ראו אור, דוגמת "אורות עולמים" ("הדרכה למעשה בתורה, תפילה, מצוות, כנסת-ישראל, ארץ ישראל, נתיבות הנפש והחיים ועוד, בשלושה כרכים") ו"מורה נבוכים חדש" (כיום מכונה: לנבוכי הדור).
החיבור עצמו נושא חמישה מדורים, בהם מובאות קצרות וארוכות מכתבי הראי"ה: א – קדושת הארץ (15 פרקים ו-5 מאמרים).
ב – תחיית ישראל (27 פרקים ו-6 מאמרים).
ג – פעמי הגאולה (23 פרקים, שני מאמרים וקטעי מכתבים).
ה – נספחות: על אודות תנועת דגל ירושלים (מאמר מאת הרב בר-אילן אודותיה, וכן 6 איגרות ופרסומים).
הספר נחתם במדור "מקורות וציונים" ובו ציוני מקורות מהם נשאבו קטעי הספר, וכן הבהרות היסטוריות אודות נסיבות פרסומים שונים.
בכרך הראשון של הספר מאמרי הראיה (ירושלים ה'תש"ם) ציינו עורכיו הרב אלישע אבינר והרב דוד לנדאו, שלא הכלילו בספר "את המאמרים שראו אור ב'חזון הגאולה', מכיוון שהספר מצוי ורבים המאמרים המופיעים שם".
עם זאת, מאמרי חזון הגאולה שראו אור בעיתונות אולם לא הובאו בספרי הראי"ה הנדפסים, הוכללו בכרך השני של "מאמרי הראיה" (ירושלים ה'תשמ"ד), "לאחר שנתברר לנו שאין הוא זוכה לתפוצה הראויה לו".
חזון אפס היא גישה שמטרתה לשים קץ להרוגים ולפציעות חמורות כתוצאה מתאונות דרכים, על ידי נקיטת גישה מערכתית לבטיחות בדרכים.
חזון אפס, Vision Zero, הוצג לראשונה על ידי האפידמיולוג השוודי קלאס טינגוואל (Claes Tingvall) ב-1995. טינגוואל מונה כאחראי על הבטיחות בשוודיה, והתבקש להציג תוכנית להפחתת מספר ההרוגים בתאונות דרכים.
הוא טען באופן תקדימי כי המטרה מספר ההרוגים שצריך לשאוף אליו בתאונות דרכים הוא אפס.
באוקטובר 1997 אישר הפלרמנט השוודי את "חוק בטיחות התנועה בדרכים", שהתבסס על עקרונות חזון אפס.
לפי החזון זה, בסופו של דבר איש לא ייהרג או ייפצע קשה במערכת התחבורה.
בתחום העירוני חזון אפס מקדם מיתון מהירות התנועה, הפחתת שימוש במכוניות פרטיות ודגש על שיפור בטיחות של משתמשים פגיעים כמו הולכי רגל ורוכבי אופניים.
במרחב הבין עירוני חזון אפס בא לידי ביטוי בעידוד שימוש בתחבורה ציבורית (במיוחד תחבורה מסילתית), כביש 2+1, שיפורי תשתיות כבישים (לדוגמה אימוץ מעקות בטיחות או עמודים בטוחים יותר), מיתון תנועה בכבישים כפריים, והכנסת שיפורים בבטיחות מכוניות.
חזון אפס אומץ במגוון מדינות וערים אם כי תיאורו יכול להיות שונה באופן משמעותי בין מקומות שונים.
הראשונה להגות וליישם את "חזון האפס" הייתה שוודיה, עוד בשנת 1997. היקף התמותה והפציעות בתאונות דרכים צנח באופן משמעותי בעשור הראשון להפעלת "חזון אפס", ומאז 2013 נשאר קבוע ברמה שמציבה את שוודיה כאחת המדינות המובילות בבטיחות בדרכים, לפי כל מדד של בטיחות.
מדינות נוספות שאימצאו את חזון אפס בשלב מוקדם הן נורווגיה והולנד.
מדינות וערים במדינות אלה ממשיכות לקדם את חזון אפס על ידי המשך מחקר ושיפור תשתיות וכן על ידי חקיקה המעודדת יצרנים להכניס אמצעי בטיחות מתקדמים יותר.
חקיקה ברמת האיחוד האירופי להכנסת טכנולוגיות בטיחות מיטביות משפיע על יצרני רכב רבים ומכאן על אנשים בכל העולם.
החל משנת 2014 החלה כניסה של חזון אפס לערים בצפון אמריקה, כולל ניו יורק, עם כי במדינות אלה יש פחות דגש על שינוי תשתיות ויותר על אכיפה אלקטרונית.
חזון אפס מבוסס על מספר כללים מוסריים.:
"חיים ובריאות אינם ניתנים להחלפה בתמורה לתועלות אחרות בחברה."
הטלת האחריות לשמירה על חיי אדם לא רק על משתמשי הדרך אלה גם על מקבלי ההחלטות.
"בכל פעם שאדם נהרג או נפצע קשה, יש לנקוט צעדים נדרשים כדי למנוע הישנות מקרה דומה."
חיים ובריאות אינם ניתנים להחלפה בתמורה לתועלות אחרות בחברה
"אין זה יכול להיות מקובל מבחינה מוסרית שבני אדם ייהרגו או ייפצעו קשה בעת תנועה במערכת התחבורה בדרכים."
חזון אפס מתמקד במוות ובפציעות קשות – מקרים שבהם הקורבן אינו מחלים בתוך פרק זמן מסוים.
פציעות קלות או תאונות ללא פציעה אינן בתחום היישום המרכזי של החזון.
דבר זה שונה מגישות מסורתיות יותר של בטיחות בדרכים שמדברות על "הפחתת תאונות דרכים".
החזון מציע שינוי יסודי בתפיסה של בטיחות בדרכים, ומציג מערכת תחבורה בטוחה כעיקרון מנחה לתכנון אסטרטגיות ולקביעת יעדים.
המונח "אפס" אינו מתייחס ליעד בעל מועד מוגדר, אלא מבטא שינוי בגישה – מעבר מהתמקדות בבעיות קיימות ובניסיון לצמצמן, אל חשיבה על המצב האופטימלי שאליו יש לשאוף במערכת התחבורה.
אחד מעקרונות הליבה של החזון הוא ש"חיים ובריאות לעולם לא ניתנים להחלפה ביתרונות אחרים בתוך החברה".
זאת לעומת גישה מסורתית יותר של השווה בין ניתוח עלות-תועלת, שבה מייחסים ערך כספי לחיים ולבריאות, ואז ערך זה משמש כדי להחליט כמה כסף להוציא על רשת כבישים לטובת הפחתת הסיכון.
אחריות לבטיחות בדרכים נמצאת גם אצל מקבלי ההחלטות
חזון האפס משנה גם את חלוקת האחריות לבטיחות בדרכים.
ברוב מערכות התחבורה המסורתיות, האחריות מוטלת כמעט לחלוטין על משתמשי הדרך.
ברוב המדינות קיימים כללים וחוקים הקובעים שעל המשתמשים לנהוג כך שתאונות תימנענה.
אם מתרחשת תאונה, משמעות הדבר היא שלפחות משתמש אחד הפר כלל זה, ולכן מערכת המשפט יכולה לפעול נגדו.
בניגוד לכך, חזון האפס קובע במפורש כי האחריות היא משותפת בין מתכנני המערכת התחבורה (הממשלה, מחוקקים, ראשי ערים, מתכנני ערים, משטרה וכו') לבין משתמשי הדרך (נהגים, רוכבי אופניים, הולכי רגל):
מתכנני מערכת התחבורה נושאים באחריות העליונה לעיצוב, לתפעול ולשימוש של מערכת התחבורה, ובכך גם לרמת הבטיחות הכוללת.
משתמשי הדרך אחראים לפעול לפי הכללים שנקבעו על־ידי מתכנני המערכת.
אם משתמשי הדרך אינם מצייתים לכללים בשל חוסר ידע, קבלה או יכולת – או אם בכל זאת מתרחשות פציעות – על מתכנני המערכת לנקוט צעדים נוספים כדי למנוע הרג או פציעה חמורה.
לפי עיקרון זה במקום להטיל את עיקר האחריות על הנהג ולהתמקד בחינוך ואכיפה, חזון אפס מתמקד בראש ובראשונה באחריות של הראשויות ושל יצרניות המכוניות.
בהתאם לכך חזון אפס שם דגש על צעדים מערכתיים כמו תכנון עירוני, תכנון כבישים, קידום תחבורה ציבורית, עידוד או חיוב יצרני מכוניות לפתח ולהכניס אמצעי בטיחות מתקדמים יותר, ועידוד או חיוב נהגים להשתמש באמצעי בטיחות אלה.
חינוך ואכיפה גם מקבלים תשומת לב בין היתר באמצעות אכיפה אלקטרונית וכן עיצוב הגורר שינוי התנהגות.
עקרונות ביולוגיים - מערכת תחבורה שמותאמת לבני אדם
עיקרון היסודי של מערכת בטיחות מערכתית היא מערכת שמותאמת לבני אדם.
שתי תכונות יסודיות של בני אדם הן:
אלו הן תכונות אנושיות אינהרנטיות ולא ניתן לשרש אותן באמצעות חינוך.
הדוגלים בחזון אפס טוענים כי מערכת שמניחה שכולם לא יעשו טעויות 100% מהזמן היא לא מערכת בטיחות טובה.
עקרון מרכזי בתכנון המערכת הוא שאסור שטעות קטנה תוביל לפציעה קשה או למוות.
ההנחה היא כי בני אדם, מעצם טיבם תמיד יעשו טעויות, אין טעם לצפות שנהגים ושאר משתמשי דרך לא יעשו טעויות לעולם, ובמקום זה על מקבלי ההחלטות לעצב מרחבים, טכנולוגיות וחוקים במטרה להקטין את הסיכוי שבני אדם יבצעו טעות ולמנוע מצבים שבהם טעות כזו תגרור תמותה.
עקרונות יסוד בתחום העיצוב והתכנון
פרופסור Peter G Furth מאוניברסיטת נורת'איסטרן הציע בשנת 2015 עקרונות יסוד לבטיחות מערכתית במסגרת חזון אפס:
קיימת מהירות בטוחה מרבית לכל סוג של קונפליקט.
לדוגמה בין מכוניות לבין הולכי רגל שחוצים את הכביש.
יש לעצב דרכים כך שאלו יפרידו בין סוגי משתמשים שונים כך שלא יתרחש קונפליקט, או שיגבילו את מהירות התנועה, למזער את הנזק לרמה בטוחה בהנחה שכן יתרחשו קונפליקטים.
לדוגמה ברחובות שהם דמויי מדרחוב או במעברי חצייה ברחוב צר שבו אין רעות טובה, מהירות המטרה של מכוניות היא 10 קמ"ש.
במקומות שבהם אנשים עשויים לחצות את הרחוב בכל מקום, כמו ברחוב שקט, וכאשר אופניים מעורבבים בתנועה המהירות הרצויה היא עד 30 קמ"ש (על ידי אזור מיתון תנועה).
כאשר רוצים שאנשים יתנו זכות קדימה במעברי חצייה צריך שמהירות הנהיגה תהיה עד 40 קמ"ש משום שבמהירות גבוהה יותר אנשים לא תמיד עוצרים.
במהירויות גבוהות יותר של 50 קמ"ש יש להפריד בין רוכבי אופניים לבין נהגים על ידי שבילי אופניים.
הרמוניה תפקודית (Functional harmony) - לרחובות ודרכים יכולות להיות פונקציות או תפקודים שונים: לאפשר גישה לבתים ולחנויות, לאפשר נתיב נסיעה לאוטובוס או להעביר תנועה מנועית חוצה.
הרמוניה תפקודית פירושה למנוע מדרך להיות בעלת תפקודים שסותרים זה את זה.
לדוגמה - רחוב עם הרבה חנויות ומסחר יכיל מכוניות שנכנסות ויוצאות מחניות, משאיות שפורקות סחורה, ואנשים שחוצים את הרחוב.
תפקוד כזה לא משתלב טוב עם תפקוד של הובלת נפח גדול של תנועה מנועית חוצה.
פשטות ויכולת חיזוי קלה - אנשים מבצעים פחות טעויות כאשר הם יודעים למה לצפות וכאשר ההחלטות הן פשוטות.
לדוגמה בערים הולנדיות אספלט או לבנים אדומות פירושן תשתית אופניים.
כולם יודעים את זה, בגלל שכל שבילי האופניים הם אדומים.
מעברי חציה הם כמעט תמיד בעלי "איי חצייה" בגלל שעבור הולך הרגל זה הרבה יותר פשוט, ולכן הרבה יותר בטוח, לבדוק כיוון אחד בכל פעם.
סלחנות והטלת מגבלות - סלחנות של מערכת פירושה שאם מישהו מבצע טעות קטנה, זה לא מוביל לפציעה קשה.
הטלת מגבלות פירושה למנוע מאנשים לבצע טעויות שהם עלולים לרצות לבצע.
לדוגמה שבילי אופניים עם הפרדה פיזית מהכביש, מונעים מאנשים את האפשרות לחנות עליהם.
הגבלה של כבישים לנתיב אחד בכל כיוון מקשה על פיתוח מהירות מופרזת כאשר יש מכונית לפניך.
מודעות של המדינה - עיקרון זה מתייחס להיבטים מעבר לעיצוב דרכים כמו התמודדות עם נהיגה בשכרות, שימוש בטלפון סלולרי בזמן נהיגה, או נהגים חסרי ניסיון.
חזון אפס יושם במספר מדינות וערים ברחבי העולם, ביניהן:
שוודיה – המדינה שבה הושק החזון לראשונה ב-1997, עם דרישה להפחית למינימום את מקרי המוות והפציעות הקשות בדרכים.
הולנד – יישמה עקרונות דומים של "בטיחות בת קיימא" המשלבים עיצוב כבישים שמפחית את הסיכוי לתאונות.
גרמניה – כבר מ-2008 פועלת למנוע פציעות ותמותה חמורה כתוצאה מתאונות.
ניו זילנד – השיקה את תוכנית "Road to Zero" בין 2020–2030, בהשראת חזון האפס.
הודו – מדינת הריאנה אימצה את חזון האפס ב-2017 והרחיבה אותו לכל המחוזות.
קנדה – מספר ערים ואירועים לאומיים, כולל אדמונטון, טורונטו, ונקובר, שבהן אומץ החזון במטרה להפחית מקרי מוות ופציעה חמורה.
ארצות הברית – ערים רבות אימצו את חזון אפס בעיקר בעשור השני של המאה ה-21, ובוצעו אנליזות כמותיות אשר בחנו את האפקט של השיטה.
מבין הערים שאימצו את השיטה ניתן למנות את ניו יורק, סן פרנסיסקו, לוס אנג'לס, סיאטל, בוסטון ועוד, וכן מדינות כמו מונטנה וצפון קרוליינה.
בריטניה – מספר ערים ואזורי ממשל מקומיים, כגון בלקפול וברייטון, אימצו תוכניות בטיחות בכבישים בהשראת חזון האפס.
מדינת ישראל לא אימצה את חזון אפס.
בשנת 2005, קבעה ועדת שיינין יעד שאפתני הרבה פחות, ויעד זה לא הושג.
מספר צעדים נקודתיים מחזון אפס אומצו בישראל בהצלחה כמו שימוש במעגלי תנועה, והכנסת פסי האטה.
כמו כן הממשלה מעודדת שימוש בטכנולוגיות בטיחות על ידי הקלות במיסוי.
בשנת 2017 קראו ישראל בשביל אופניים והעמותה לכלכלה בת קיימא לקדם חזון אפס בישראל על ידי צעדים כמו תכנון שונה על רשת הדרכים העירונית, שילוב של הפרדה ושילוב בטוח של אופניים לפי סוג הרחובות ופעולות נוספות.
עיריית תל אביב-יפו בהנהגת רון חולדאי יזמה הקמת רשת שבילי אופניים בעיר.
בשנת 1998 סללה העירייה שביל אופניים ראשון בשדרות רוטשילד בעיר ופעלה מאז להרחבת רשת השבילים.
בשנות ה-2010 יזמה העירייה קידום אזורי מיתון תנועה.
מאוחר יותר אימצה העיירה היבטים נוספים של בטיחות לאופניים כמו שיפור השבילים בצמתים, הוספת "בייק בוקס" ורמזורים לאופניים.
הוספת שבילי האופניים נועדה גם לשם הורדת רוכבים ממדרכות והעיירה לטובת שיפור בטיחות הולכי הרגל.
צעדים נוסף שיזמה העירייה לטובת נושא זה היה איסור חניה מכוניות על מדרכות, הצבת פקחים לאכיפה נגד רכיבה אופניים (במיוחד חשמליים) על מדרכות.
אזורי מיתון התנועה שודרגו ונוסף להם סימון מיוחד ובולט על הכביש (עיגול עם סמל שלושים וסמל של מכונית מאחורי אופניים).
בשנת 2023 החליטה עיריית תל אביב להצטרף לתוכנית חזון אפס.
חֲזָזִית (בלטינית ובאנגלית: Lichen) היא אורגניזם סימביוטי שתואר לראשונה ב-1867 על ידי החוקר סימון שוונדנר .
זהו אורגניזם המורכב מהתחברות של אורגניזם אוטוטרופי כגון, אצות מיקרוסקופיות – אצות ירוקיות (כלורופיטה, מערכה בממלכת הצומח) או אצות כחוליות (ציאנובקטריה) השייכות לממלכת החיידקים האמיתיים, עם פטריות שהן אורגניזם הטרוטרופי.
צורת החזזית נקבעת לפי החלק החיצוני של הסימביונט הפטרייתי, לכן כל חזזית נקראת על שם הפטרייה.
לרוב, הפטרייה מהווה את עיקר המאסה של החזזית, כשלעיתים אין זה כך, כמו בחזזית סיבית או ג'לית.
פטריית החזזית היא לרוב ממערכת פטריות השק, ולעיתים רחוקות מפטריות הבסיסה.
בעבר טקסונומים הגדירו חזזיות כ, אך שיטת מיון זו התעלמה מעובדת השתייכות רכיביה לשתי מערכות שונות לגמרי.
ההערכה היא ש-6–8 אחוזים משטח היבשות של כדור הארץ מכוסה בחזזיות.
בטבע קיימים כ-20,000 מיני חזזיות.
כמה מהן איבדו את היכולת להתרבות מינית, ובכל זאת ממשיכות להתמיין.
ניתן לראות בהן מערכות אקולוגיות מיניאטוריות עצמאיות בהן לפטריות, לאצות או לציאנובקטריה ישנה היכולת להתחבר למיקרואורגניזמים אחרים במערכת מתפקדת, וכך להפוך ולהתפתח לאורגניזם חדש, מורכב יותר.
החזזיות עשויות לזכות לאריכות ימים כשחלקן אף נחשבות ליצורים החיים הכי עתיקים.
חזזיות הן היצורים החיים הראשונים המתפתחים על סלע טרי שנחשף לאחר מפולת.
תוחלת חיים ארוכה וקצב צמיחה איטי וסדיר של מינים מסוימים יכולים לשמש לתארוך אירועים, בתהליך הקרוי ליכנומטריה .
הסימביונטים המרכיבים את החזזית מכונים מיקרוביונטים ופוטוביונטים.
כ-25% מכל מיני הפטריות הקיימות תרמו להתפתחות החזזיות:
25% בעלי צורה דמוית עלים
98% מהחזזיות מכילות את פטריות השק.
46% של מיני פטריות השק משתתפות בבניית החזזיות.
רק 0.4% מהחזזיות מכילות את פטריות הבסיס.
רק 0.3% של מיני פטריות הבסיס (40 מינים) משתתפות בבניית החזזיות.
1.2% מהחזזיות מכילות את הפטריות השייכות למשפחת הדאוטרומיצטס.
רק 1.6% ממיני המשפחה (200 מינים) משתתפים בבניית חזזיות.
85% מהפוטוביונטים הם אצות ירוקיות (כלורופיטה) ו-10% הם חיידקי ציאנובקטריה
3%-5% הם תערובת של שניהם
מוכרים כ-200 מיני אצות וחיידקים המשתייכים למספר משפחות:
חזזיות גדלות במגוון רחב של צורות, הנקבעות בדרך כלל על ידי ארגון חוטי הפטרייה.
הרקמות הלא-פוריות, וחלקי הגוף הצמחיים נקראים: תלוס .
החזזיות ממוינות לפי טיפוסי התלוס מפני שהוא בדרך כלל החלק הבולט ביותר מבחינה ויזואלית.
צורות צמיחת התלוס מתאימות בדרך כלל לכמה סוגי מבנה פנימיים בסיסיים.
השמות הנפוצים של החזזיות נגזרים לרוב מצורת הצמיחה או הצבע האופייניים לסוג (טקסונומיה) החזזית.
קיימות שתי צורות מורפולוגיות לחזזיות: חזזית מאקרו (macro) - שהיא חזזית דמוית שיח או עלים, וחזזית מיקרו (micro) - שהיא חזזית דמוית טחב.
המושגים "מאקרו" ו"מיקרו" לא מתייחסים לגודל החזזית אלא לצורת צמיחתה.
שמות החזזיות עשויים להכיל כינוי "אזוב" (למשל, "אזוב אייל", "אזוב איסלנד"); החזזיות עשויות להיראות בצורה שטחית כמו טחב, ואף לצמוח עם טחבי עלים, אך אין להן כל קשר הדוק לטחב, או לצמח כלשהו.
לחזזיות אין שורשים יונקי-מים ומזון כמו לצמחים; ואולם בדומה לצמחים הן מייצרות את חומרי המזון שלהן על ידי פוטוסינתזה.
כשהן גדלות על צמחים אין הן טפילות, אלא רק משתמשות במשטח הצמח כמצע.
הן צומחות על מגוון משטחים: אדמה, עצים, סלעים, קירות וכו'.
לרוב הן היצורים החיים הראשונים המתיישבים באזורים דלי אדמה, כאורגניזמים צמחיים בודדים בסביבות קיצוניות כמו פסגות ההרים, אזור מדברי עם תנאים קשים, קרקעות קפואות באזורים הארקטיים, ועוד.
יש חזזיות להן חזות של עלים, ויש המכסות את השכבה התחתונה במעין קרום; אחרות מאמצות צורה דמוית שיח, ויש גם חזזיות ג'לטיניות.
צורת החזזית נקבעת לרוב על ידי הפטרייה.
הציאנובקטריה יכולים גם הם לעיתים להשפיע על צורתה וצבעה של חזזית: תאיהם המתים, או בתהליכי תמותה, של הציאנובקטריה מזינים את הפטרייה, אך רוב חלקי הציאנובקטריה נותרים חיים לאורך חיי השיתוף, וחילוף החומרים בסימביוזה ביניהם הוא הדדי.
כשחזזית-קרום מזדקנת מרכזה עלול להתחיל להיסדק בדומה לצבע ישן יבש, או ריצוף אספלט ישן, או כמו "איים" מצולעים של בוץ סדוק בקרקעית מיובשת של אגם.
חתיכות ה"איים" המופרדות בסדקים נקראות "areolas", "בדודים".
ה"בדודים" נראים מופרדים, אך הם מחוברים ברקמה תחתית בבסיסם ("הפרותלוס" או "ההיפותלוס").
כשחזזית- קרום צומחת מהמרכז ונראה שהיא פורצת החוצה היא בעלת קשקשת המכונה squamulose.
חזזיות-עלים עשויות לפעמים להסתעף ולהיראות כפרוטיקוזות (fruticose).
לחזזיות אלה עשויים להיות חלקים מסועפים שטוחים הנראים כעלים.
חזזיות קשקשיות עשויות להופיע במקום בו הקצוות מתרוממים.
חזזיות ג'לטיניות עשויות להיראות "עליות" (leafy) כשהן יבשות.
התלוס בחזזיות אינו תמיד החלק הבולט ביותר לעין; חזזיות מסוימות יכולות לצמוח "בתוך" סלע מוצק, בין סדקים.
הללו מכונות "חזזיות אנדוליטיות", כשבהן רק החלק המיני של גופי הפרי גדל מחוץ לסלע ונראה לעין.
חלקים אלה בולטים בצבעם ובמראם החיצוני.
חלקי הרבייה הבולטים ביותר למראה הם לרוב בליטות עגולות, מורמות, דמויות צלחת או לוחיות, בעלות קצוות מקומטים.
חזזיות רבות הן בעלות צבעים.
הצבעים נקבעים לרוב על ידי תהליך הפוטוסינתטזה.
פיגמנטים מיוחדים, כחומצה אוסנית צהובה , מעניקים לחזזיות קשת צבעים רחבה: אדום, כתום, צהוב וחום, במיוחד בבתי גידול חשופים ויבשים.
החומצה האוסנית מעניקה לחזזיות גם טעם מר המונע אכילתן על ידי חיות בר.
בהיעדר פיגמנטים, החזזיות תהיינה בדרך כלל בצבע ירוק עז עד אפור זית, וכשהן רטובות - בעלות צבע אפור או ירוק-אפרפר; כשהן יבשות תהיינה גם בצבע חום.
לחות גורמת לשכבת פני השטח (הקורטקס) להיות שקופה יותר, וחושפת את שכבת הפוטוביונט הירוקה .
חזזיות בצבעים שונים המכסות משטחים נרחבים של סלעים חשופים, או אלו המכסות או תלויות על קליפות עצים, מופיעות ככתמי צבעים מגוונים ש"מתעוררים לחיים" או "זוהרים" בתצוגות מבריקות בעקבות גשם.
ההערכה היא כי 6%-8% משטחי היבשה בכדור הארץ מכוסים בחזזיות.
חזזיות בצבעים שונים עשויות לכסות משטחים סמוכים זה לזה על פני סלעים, בהתאם לזווית החשיפה לאור/שמש.
מושבות החזזיות הן מרהיבות למראה ושולטות בחלק גדול של הנוף הנשקף לעין ביערות ובמקומות טבעיים, כמו מראות הצבע האנכי המכסים את פני הסלעים העצומים של הפארק הלאומי יוסמיטי.
בין היתר צבע החזזיות משמש לזיהוין.
הצבע משתנה בהתאם להיות החזזית רטובה או יבשה.
לצורכי זיהוי משתמשים לרוב בחזזית יבשה.
חזזיות יבשות המכילות ציאנובקטריה כשותפים לפוטוסינתזה נוטות להיות בצבע אפור כהה, חום או שחור.
לצד התחתון באונות דמויות העלים של חזזיות-עלווה יש צבע שונה מצדן העליון; לרוב זהו צבע חום או שחור, לפעמים לבן.
בחזזית מטיפוס "פרוטיקוזה" ייתכנו "ענפים" שטוחים כמו בחזזית-עלים, אך צידו התחתון של המבנה דמוי-עלה בחזזית "פרוטיקוזה" זהה בצבעו לצד העליון.
האונות דמויות העלים בחזזית-עלים עשויות להסתעף ולהעניק מראה של חזזית "פרוטיקוזה", אך צדן התחתון יהיה בצבע שונה מצדן העליון.
הסתכלות בהגדלה מגלה כי חלק טיפוסי של תלוס העלים מכיל ארבע שכבות של סיבי פטרייה.
השכבה העליונה נוצרת מבנייה צפופה ודבוקה של קורי הפטרייה המהווה שכבת מגן חיצונית.
חיידקי הציאנובקטריה יכולים להימצא בחללים קטנים או מתחת לשכבה החיצונית.
תחת הקליפה החיצונית יש שזירה של תאי הציאנובקטריה בקורי הפטרייה, כל קבוצת תאים עטופה בקור.
תחת שכבת האצות קיימת שכבת קורים שזורים באופן רופף ללא תאי אצה.
תחת השכבה הרופפת משתרעת השכבה התחתונה הבנויה מקורים פטרייתיים צפופים.
חזזיות לעיתים מכילות מבנים שעשויים ממטבוליטים פטרייתיים, כגון שכבת פוליסכריד (רב-סוכר) על הקליפה.
אף שרקמת תאי החזזיות נראית הומוגנית היא עשויה להיות מורכבת ממספר זני פטרייה ואצות שונים החיים אלה עם אלה ביחסי סימביוזה.
חזזית מורכבת מאורגניזם פשוט המבצע פוטוסינתזה, שעשוי בדרך כלל מאצות ירוקות או ציאנובקטריה ומוקף בחוטי תפטיר של פטרייה.
רוב גוף החזזית מורכב מחוטים פטרייתיים שזורים, ברם הדבר הפוך בחזזיות חוטיות וג'לטיניות.
האורגניזם שמבצע את הפוטוסינתזה נקרא פוטוביונט.
פוטוביונטים של אצות נקראים פיקוביונטים , פוטוביונטים של ציאנובקטריה נקראים ציאנוביונטים .
חלק החזזית שאינו מעורב ברבייה, "הגוף" או "הרקמה הצמחית" של החזזית, נקרא תלוס.
צורת ה"תלוס" שונה מאוד מהצורה המורפולוגית של הפטרייה או של האצה הגדלה בנפרד.
התלוס מורכב מחוטי תפטיר הפטרייה, הם נקראים .
החוטים גדלים על ידי הסתעפות ואז חיבור מחדש ליצירת רשת של מה שנקרא "אנסטומות"; רשת חוטי הפטריות עשויה להיות צפופה או רופפת.
הרשת הפטרייתית מקיפה את תאי האצות או התאים הציאנובקטריאליים, ולעיתים קרובות סוגרת אותם בתוך רקמות פטרייתיות מורכבות, הייחודיות לסימביונטים של חזזיות.
לתלוס עשוי להיות "עור" מגן של חוטי פטרייה צפופים, המכילים לרוב מין שני של פטרייה והוא נקרא קליפת המוח.
לחזזיות פרוטיקוז שכבת "קליפת מוח" אחת העוטפת את ה"ענפים".
לחזזיות העלים יש קליפת מוח עליונה, בצד העליון של ה"עלה" וקליפת מוח תחתונה נפרדת בצד התחתון של "העלה".
לחזזיות קרום יש רק קליפת מוח עליונה וה"חלק הפנימי" של החזזית נמצא במגע ישיר עם פני שטח "המשטח" שעליו הן גדלות.
לחזזיות המכונות "פרוטיקוזה", "פוליוזה", "קרוסטוזה" וחזזיות-קשקשיות על פי המבנה המורפולוגי שלהן, יש בדרך כלל עד שלושה סוגי רקמה, השונים זה מזה בצפיפות חוטי הפטריות.
השכבה העליונה, שבה החזזית מתקשרת עם הסביבה, נקראת קורטקס.
"קליפת המוח" עשויה מחוטים פטרייתיים ארוגים בצפיפות במארג דביק.
השזירה הצפופה גורמת לקליפת ה"מוח" לפעול כמו "עור מגן", מגינה בפני חדירה של אורגניזמים אחרים ובפני עוצמת אור השמש ועל ידי כך מגינה על השכבות התחתונות.
שכבת הקורטקס יכולה להיות בעובי של עד כמה מאות מיקרומטרים.
בחלק מהחזיות ייתכן שבראש הקורטקס נמצא מבנה הקרוי אפיקורטקס של הפרשות בעובי של 0.6–1 מיקרומטר.
בחלק מהחזזיות שכבת הפרשה זו עשויה להיות בעלת נקבוביות.
מתחת לשכבת הקורטקס נמצאת שכבה הנקראת השכבה הפוטוביונטית או השכבה הסימביונטית.
לשכבת הסימביונט יש חוטי פטרייה בצפיפות נמוכה יותר, כשהשותף הפוטוסינתטי נשזר בהם.
המארג הפחות צפוף מאפשר זרימת אוויר במהלך הפוטוסינתזה, בדומה לאנטומיה של עלה.
כל תא או קבוצת תאים של הפוטוביונט עטופים בדרך כלל בנפרד על ידי חוטים, ובמקרים מסוימים חודרים לתוך הפטריה על ידי hausteria בחזזיות קרום וחזזיות עלים, אצות בשכבה הפוטוביונית מפוזרות בין חוטי הפטרייה, שהולכת ופוחתת לשכבה שמתחתיה.
בחזזיות פרוטיקוז, השכבה הפוטוביונית נבדלת בצורה חדה מהשכבה שמתחתיה.
השכבה שמתחת לשכבת הסימביונט נקראת מדולה.
המדולה בעלת צפיפות פחותה בחוטים פטרייתיים מאשר השכבות שמעל.
בחזזיות עלים כמו במשפחת Peltigera ישנה שכבה צפופה נוספת של חוטים פטרייתיים הנקראת קליפת המוח התחתונה.
אלו מבנים פטרייתיים דמויי שורש הנקראים שמטרתם לצמוח מהקורטקס התחתונה כדי להצמיד או לעגן את החזזית למצע.
לחזזיות מטיפוס פרוטיקוז-fruticose יש קליפת "מוח" אחת העוטפת את כלהחזזית סביב ה"גבעולים" וה"ענפים".
ה"מדולה" היא השכבה הנמוכה ביותר, ועשויה להוות ליבה פנימית עבור התלוס דמוי הענף, או שהיא עשויה להיות חלולה.
חזזיות קליפתיות וחזזיות קשקשיות חסרות קליפת "מוח" תחתונה, והמדולה נמצאת במגע ישיר עם המשטח התחתי שעליו צומחת החזזית.
בחזזיות הכוללות גם סימביונטים של אצות ירוקות וגם ציאנובקטריאליות, הציאנובקטריה עשויה להיות מוחזקת על המשטח העליון או התחתון בשלוחות קטנות הנקראות .
צורה נוספת של צמיחת חזזיות היא ציפוי לבנבן על גבי משטח עליון המכונה Pruinia .
החזזיות מפתחות שכבה של היפות פטרייתיות מתות קרניות עם חללים בקליפת המוח או בסמוך לה מעל שכבת האצות.
חזזיות בעלות תפקיד חשוב במחזוריות החומרים בטבע.
הן מייצרות חומרי מזון המזינות צמחייה גבוהה ומהוות מקור הזנה לבעלי חיים רבים, כגון איילים, חלזונות, נמטודות, קרדיות וקפזנבאים.
לחזזיות יש תכונות שונות מאלו של האורגניזמים המרכיבים אותן.
הם מגיעים בצבעים, גדלים וצורות רבים ולפעמים הם דמויי צמחים, אך אינם צמחים.
עשויים להיות להם ענפים זעירים חסרי עלים, מבנים דמויי עלים שטוחים, גדולים דמוי קרום, נצמד בחוזקה למשטחים, כמו שכבת צבע עבה, בעלי מראה דמוי אבקה, או צורות צמיחה אחרות.
אצות כחוליות המכילות כלורופיל יכולות להתקיים בסביבות מינרליות על ידי הפקה אוטוטורפית של תרכובות אורגניות על ידי הפוטוסינתזה.
הפטרייה מגינה על האצה מפני התייבשות ומספקת לה מינרלים מהשכבה המצויה תחת החזזית.
חזזיות אלה מסוגלות לקבע חנקן מהאוויר.
חזזיות נמנות עם היצורים החיים העמידים ביותר על פני כדור הארץ וניתן למצוא אותן אף במרכז אנטארקטיקה, מקום שבו אף יצור חי נוסף אינו שורד.
לכן נאס"א התעניינה בה מתוך הנחה כי אם יש יצורים חיים שניתן לגלות על כוכבי לכת אחרים, הם יהיו דומים לחזזיות.
בשלוש שושלות של חזזיות איבד בן הזוג הפטרייתי את הגן המיטוכונדריאלי , בעל תפקידי מפתח בייצור אנרגיה במיטוכונדריה.
האובדן הופך את הפטריות שבחזזית לתלויות לחלוטין בסימביונטים שלהן.
תאי האצות או חיידקי הציאנובקטריה הם אורגניזמים בעלי יכולת לבצע פוטוסינתזה, וכמו בצמחים, הם הופכים את הפחמן הדו-חמצני האטמוספירי לפחמן אורגניים, על ידי יצירת סוכרים המשמשים להזנת שני הסימביונטים.
הפיקוביונטים-האצות מייצרים סוכרים כוהליים, ריביטול, אריטריטול וסורביטול.
סוכרים כוהליים אלה נספגים על ידי המיקוביונט (הפטריה).
הציאנוביונטים מייצרים גלוקוז המהווה מקור לפחמן אורגני עבור הפטריה.
התאים הפטרייתיים מסוגלים לגרום לפוטוביונט לנקז מתוכו את תוצרי הפוטוסינתזה, ולאפשר לתוצרים אלה להיספג על ידי הפטרייה.
למרות שחלק מהשותפים הפוטוסינתטיים בחזזית יכולים לשרוד מחוץ לחזזית, הקשר הסימביוטי של החזזיות מרחיב את הטווח האקולוגי של שני השותפים כך ששניהם משיגים מים וחומרי הזנה מינרלים בעיקר מהאטמוספירה, מהגשם ומאבק.
השותף הפטרייתי מגן על האצה על ידי שמירה על מים, משמש כשטח אגירה גדול יותר עבור חומרים מזינים ומינרליים, ובמקרים מסוימים מספק מינרלים המתקבלים מהמשטח עליו החזזיות צומחות.
אם קיים ציאנובקטריה, כשותף ראשוני או סימביונת אחר בנוסף לאצה ירוקה כמו בחזזיות בעלות סימביוזה משולשת, הם יכולים לקבע חנקן אטמוספירי, ולהשלים את הפעילות הביוכימית של האצה הירוקה.
לשילוב החזזיות של אצה או ציאנובקטריה עם פטרייה יש צורה שונה מאוד, והיא בעלת תכונות פיזיולוגיות וביוכימיות שונות מהפטרייה הסימביונטית.
אצה או ציאנובקטריה הגדלות באופן עצמאי או בתרבית תהיינה שונות מאלה הנמצאות כסימביונטיות בחזזית.
גם הפטריות ברוב החזזיות תהיינה שונות מבחינה מורפולוגית מהפטריות הגדלות בנפרד.
כאשר מגדלים אותם במעבדה, בהיעדר פוטוביונט שלה, פטריית של חזזיות מתפתחות כמסה של חוטים פטרייתיים הקרויים hyphae.
כאשר משלבים אותו עם הפוטוביונט שלו בתנאים מתאימים, מתגלה צורתו האופיינית הקשורה לפוטוביונט, בתהליך הנקרא מורפוגנזה.
בכמה מקרים יוצאי דופן, פטריית חזזית בודדת יכולה להתפתח לשתי צורות שונות מאוד של חזזיות, כאשר היא קשורה לסימביונט אצה ירוקה או לסימביונט ציאנובקטריאלי.
בתחילה הן נחשבו למינים שונים של חזזיות, עד שנמצאו גדלים בצורה משולבת.
מאחר שחזזיות בעלות מורפולוגית קטנות ביחס לצמחים יבשתיים אך דורשות את אור השמש כדי לגדול, בדרך כלל הן מחוברות לסלעים גדולים ואחרות גדלות על משטחים או צמחים עציים, החשופים לאור.
עם זאת, במקומות בהם יש לחות מספקת, חזזיות מתפתחות על פני עצים, לרוב כאלו הגדלים לאט ביערות, כחלק מהצמחים האפיפייטים, הגדלים על צמחים אחרים ואינם טפילים.
הן מתפתחות יחסית לאט, ולרוב אינן עומדות בקצב הצמיחה של טחבים.
רבות מהחזזיות חיות במערכת יחסים סימביוטית עם סדרת פטריות בסיסה בעלי שלב התפתחותי דמוי שמרים, הנקראים .
היעדר שותף שלישי זה יכול להסביר מדוע קשה לגדל חזזיות במעבדה.
תאי השמרים אחראים להיווצרות הקליפה האופיינית למרקם התלוס של החזזית, ואחראית על לצורתו.
החזזיות הן דוגמה לסימביוזה מוצלחת.
העובדה שניתן למצוא חזזיות כמעט בכל בית גידול ואזור גאוגרפי על פני כדור הארץ היא עדות לכך.
שני מינים משני סוגים של אצות ירוקות מצויים במעל ל-35% מכלל החזזיות, ורק לעיתים נדירות ניתן למצוא שני מינים אלה חיים באופן עצמאי מחוץ לחזזית.
במקרה שבו לשותף פטרייתי אחד היו בו-זמנית שני שותפים של אצות ירוקות המותאמות לחיות במזגי אוויר שונים, מאפשר לחזזית להתקיים במגוון רחב יותר של בתי גידול ומיקומים גאוגרפיים.
החזזיות דמויות הזקן בצפון אמריקה, מורכבות משלושה שותפים סימביוטיים: פטרייה אסקומיצטוסית, אצה פוטוסינתטית, ושמרים השייכים לקבוצת.
יחסי הגומלין בחזזיות מוגדרים לרוב כיחסי הדדיות או קומנסליזם, אך מערכת היחסים החזזית יכולה להיחשב טפילית בנסיבות שבהן בן הזוג הפוטוסינתטי יכול להתקיים בטבע ללא תלות בשותף הפטרייתי, אך לא להפך.
תאי פוטוביונט נהרסים באופן שגרתי במהלך חילופי חומרים מזינים.
האסוציאציה נמשכת כי רבייה של תאי הפוטוביונט תואמת את הקצב שבו הם מושמדים.
הפטרייה מקיפה את תאי האצות, לעיתים קרובות סוגרת אותם בתוך רקמות פטרייתיות מורכבות ייחודיות להתחברות של חזזיות.
במינים רבים הפטרייה חודרת לדופן תאי האצות ויוצרת יתדות חדירה בדומה לאלו המיוצרות על ידי פטריות פתוגניות הניזונות מהפונדקאי.
ציאנובקטריות בתנאי מעבדה יכולות לגדול מהר יותר כשהן גדלות באופן עצמאי לעומת אלה שהן חלק מחזזית.
הסימביוזה בחזזיות כל כך מאוזנת ונחשבת למערכות אקולוגית מיניאטורית עצמאית יחסית העומדת בפני עצמה.
ייתכן שהחזזיות עשויות להיות מערכות סימביוטיות מורכבות יותר הכוללות קהילות חיידקים לא פוטוסינתטיים הממלאים תפקידים אחרים כשותפים בהולוביונט .
חזזיות רבות רגישות מאוד להפרעות סביבתיות וניתן להשתמש בהן כדי להעריך בשיטה זולה את זיהום האוויר, דלדול האוזון וזיהום מתכות.
חזזיות נמצאות בשימוש נרחב כאינדיקטורים סביבתיים או ביו-אינדיקטורים.
כאשר האוויר מזוהם מאוד עם דו־תחמוצת הגופרית ייתכן שלא יהיו חזזיות, כי רק חלק מהאצות הירוקות יכולות להתקיים בתנאים אלה.
בסבה שבה האוויר נקי חזזיות שיחיות, שעירות ועליות יימצאו בשפע.
קיימים מיני חזזיות המסוגלים לסבול רמות גבוהות למדי של זיהום, והם נמצאים בדרך כלל באזורים עירוניים, על מדרכות, קירות וקליפות עצים.
החזזיות הרגישות ביותר הן שיחיות ועליות, בעוד שהחזזיות העמידות יותר הן קרומיות במראן.
מאז התיעוש, רבות מהחזזיות השיחיות והעליות כמו מיני Ramalina , Usnea ,Lobaria יש טווחים מוגבלים מאוד, ולעיתים קרובות הן מוגבלות לאזורים בעלי האוויר הנקי ביותר.
חזזיות שימשו לייצור צבעים, בשמים, ותרופות מסורתיות.
בטבע קיימים גם מיני חזזיות בודדים הנאכלים על ידי חרקים או בעלי חיים גדולים יותר, כגון איילי צפון.
חזזיות מהוות חלק מן המזון עבור בעלי חיים רבים, כמו האייל החי באזורים ארקטיים.
יש זחלי פרפרים רבים הניזונים מחזזית במיוחד.
החזזית אמנם גדלה בסביבה שהיא כאשר הן גדלות על משטחים מינרלים, החזזיות אט אט ממיסות אותו על ידי הפרשת חומצות ובכך תורמות לתהליך השחיקה של סלעים לאדמה.
שבבית בררנית קולטת וצוברת מזהמים, ויכולה לשמש מדד ביולוגי לזיהום.
מנגנון דומה קיים למפרשית מרושתת.
השותף הפוטוסינתטי בחזזית נקרא פוטוביונט.
הפוטוביונטים בחזזיות מגיעים ממגוון של אורגניזמים פרוקריוטיים ואוקריוטיים פשוטים.
בחלק מהחזזיות קיימים שני הסוגים, גם אצה וגם ציאנובקטריה.
במקרה זה, האצה היא בדרך כלל בת הזוג העיקרית, כשהציאנובקטריה ממוקמת בכיסים נסתרים.
פוטוביונטים של אצות נקראים phycobionts, בעוד שפוטוביונטים של ציאנובקטריאליים נקראים cyanobionts.
לפי מקור אחד, לכ-90% מכל החזזיות המוכרות יש פיקוביונט, ולכ-10% יש ציאנוביונט, לפי מחקר אחר, נקבה שלשני שלישים מהחזזיות יש אצות ירוקותן, ולשליש מהחזזיות יש ציאנוביונט.
כ-100 מינים של שותפים לפוטוסינתזה מ-40 סוגים וחמיש מחלקות נפרדות (פרוקריוטים: Cyanophyceae ; אאוקריוטים:Trebouxiophyceae, Phaeophyceae, Chlorophyceae) נמצאו קשורים לפטריות היוצרות חזזיות.
פוטוביונטים נפוצים של אצות הם מהסוגים Trebouxia,Trentepohlia, , אוMyrmecia ,.Trebouxia הוא הסוג הנפוץ ביותר של אצות ירוקות בחזזיות, המופיע בכ-40% מכלל החזזיות.
"Trebouxioid" פירושו או פוטוביונט שנמצא בסוג Trebouxia, או דומה לחמ בסוג זה, ולכן הוא כנראה חבר במחלקת Trebouxiophycee.
סוג האצות הירוקות השני הנפוץ ביותר הוא Trentepohla בסך הכל, ידוע על כ-100 מינים של אוקריוטים המופיעים כפוטוביונטים בחזזיות.
ככל הנראה כל האצות מסוגלות להתקיים באופן עצמאי בטבע וגם בחזזית.
"ציאנוליכן " הוא חזזית עם ציאנובקטריה כמרכיב הפוטוסינתטי העיקרי שלה (פוטוביונט).
רוב הציאנוליכן הם גם ascolychen, אבל לכמה basidiolichen כמו Dictyonema ו-Acantholichen יש ציאנובקטריה כבן זוגם.
הסוג Cyanobacterium הנפוץ ביותר הוא נוסטוק.
פוטוביונטים אחרים נפוצים של ציאנובקטריה הם מ־Scytonema.
רבים הם קטנים ושחורים, ויש להם אבן גיר כמצע.
קבוצה נוספת של צינוליכן, חזזיות הג'ל מסוג Collema או Leptogium הן ג'לטיניות וחיות על קרקעות לחות.
קבוצה נוספת של מינים גדולים ובעלי עלים Foliose, כולל Peltigera, Lobaria ו-Degelia, הם בצבע אפור-כחול, במיוחד כשהם לחים או רטובים.
רבים מהם מאפיינים את קהילות הלובריון של אזורי גשם גבוהים יותר במערב בריטניה, למשל, ביערות הגשם הקלטיות.
זנים של ציאנובקטריה המצויים בציאנוליכנים שונים קשורים לעיתים קרובות זה לזה באופן הדוק.
חזזית בודדת עשויה להכיל מספר גנוטיפים של אצות.
הגנוטיפים המרובים הללו עשויים לאפשר הסתגלות טובה יותר לשינויים סביבתיים, ולאפשר לחזזיות לאכלס מגוון רחב יותר של סביבות.
קיימות פטריות החיות על חזזיות כטפילים אלה מכונים פטריות , והם זן שונה מהפטרייה החיה בתוך החזזית ואינם נחשבים לחלק מהחזזית.
המספר הגדול ביותר של פטריות שנמצאות ביחסי גומלין בחזזיות שייכות ל-Ascomycota.
כ-40% מהמינים של קבוצה זו מצויים בחזזיות.
חלק מפטריות אלו חיות כספרופיטים או טפילי צמחים (לדוגמה, Leotiales, Dothideales ו-Pezizales).
לכ-98% מהחזזיות יש מיקוביונט אסקומיציטי.
לאחר ה-Ascomycota, המספר הגדול ביותר של פטריות חזזיות נמצא בקבוצת ה-fungi imperfecti , קבוצת פטריות שצורת הרבייה המינית שלהן לא נצפתה מעולם.
יחסית מעט פיטריות מקבוצת ה-basidiomycetes נמצאות בחזזיות, כגון מינים של Lichenomphalia, פטריות clavarioid, כגון מינים של Multiclavula, ופטריות corticioid, כגון מינים של Dictyonema.
חזזיות עשויות להפגין פעילות נוגדת חמצון אינטנסיבית.
משקעים של מטבוליטים משניים מופיעים לעיתים קרובות כגבישים באפופלסט.
לפעמים חזזיות מכילות מבנים העשויים ממטבוליטים פטרייתיים.
בחזזיות קרום מופיעה לפעמים שכבה של רב-סוכרים בקורטקס.
לרוב יש לחזזיות קצב צמיחה קבוע אך איטי מאוד של פחות ממילימטר בשנה.
בחזזיות קרום האזור לאורך השוליים הוא המקום שבו מתרחשת הגידול הפעיל ביותר.
רוב חזזיות הקרום גדלות רק 1–2 מ"מ בקוטר בשנה.
חזזיות עשויות להיות ארוכות חיים, כאשר חלקן נחשבות בין האורגניזמים החיים העתיקים ביותר.
קשה למדוד את תוחלת החיים מכיוון שמה שמגדיר חזזית בודדת אינו מדויק.
חזזיות גדלות על ידי שבירה וגטטיבית של חתיכה ולכן קשה להגדיר האם השבר הוא חלק של אותה חזזית.
קיימת אפשרות ששתי חזזיות יתמזגו, ואז להפוך לחזזית אחת.
מין חזזית מהאזור הארקטי בשם "חזזית מפה" תוארך כבן 8,600 שנה.
ככל הנראה זהו האורגניזם החי העתיק בעולם.
החזזיות הן אורגניזמים המשתיכים לקבוצת צמחים פויקילוהידריים, שאינם מסוגלים להגיע למצב הומאוסטטי על ידי איזון תכולת המים ולכן הן עלולות לחוות אובדן מוחלט של מים בתקופות יבשות.
הן מסוגלות לשרוד ברמות נמוכות במיוחד של תכולת מים והן סופגות מים במהירות רבה כאשר הם זמינים, והופכים שוב לרכים ובשרניים.
נסייונות מעבדתיים הראו שחזזיות מסוגלות לשרוד תוך ביצוע תהליכי פוטוסינתזה בתנאי סימולציה של תנאי המאדים, משך 34 ימים במעבדת הסימולציה של מאדים (MSL) המתוחזקת על ידי המרכז הגרמני לתעופה וחלל (DLR).
סוכנות החלל האירופית גילתה שחזזיות יכולות לשרוד ללא הגנה בחלל.
בניסוי שהוביל לאופולדו סנצ'ו מאוניברסיטת קומפלוטנסה של מדריד, שני מיני חזזיות ו- נאטמו בקפסולה ושוגרו על רקטה Russian Soyuz ב-31 במאי 2005. כשהרקטה עלתה על מסלול העקיפה של המאדים, הקפסולות נפתחו והחזזיות נחשפו ישירות לריק החלל ולחילופי הטמפרטורות והקרינה הקוסמית.