tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מחקרים ברטרו-וירוסים הראו לראשונה סינתזה של DNA מתבניות RNA.
חלק מקבוצה זו הם גורמי סרטן.
רטיניטיס פיגמנטוזה היא מחלת עיניים ניוונית של הרשתית, הנפוצה ביותר מבין מחלות ניוון רשתית בעלות רקע תורשתי.
המחלה גורמת באופן פרוגרסיבי לעיוורון לילה ולהיצרות שדות הראייה, לעיתים עד כדי עיוורון מוחלט.
בשנת 1744 תיעד רופא העיניים הגרמני רודיגר אופלגון (Rüdiger F.
Ovelgün) מקרה של עיוורון לילה בקרב בני משפחה אחת.
מקרה זה נחשב לתיעוד הראשון של המחלה.
בתחילת המאה ה-19 דיווחו רופאים נוספים (Schon, 1828; Von Ammon, 1838) על חולים עם ראייה לקויה שהתגלו אצלם פיגמנטים מרובים בקרקעית העין (פונדוס).
בשנת 1853 תיאר הרופא ההולנדי אדריאן ואן טריכט (Adrien van Trigt) את צורות הפיגמנטים ברשתית העין (מופע ייחודי למחלה), אותן הצליח לראות לראשונה באמצעות אופטלמוסקופ.
את המונח "רטיניטיס פיגמנטוזה" טבע רופא העיניים ההולנדי פרנסיסקוס דונדרס בשנת 1857. הוא כינה אותה רטיניטיס (דלקת רשתית) בשל תפיסה שגויה שמדובר בדלקת.
רטיניטיס פיגמנטוזה היא מחלה הגורמת לרשתית העין לצאת באופן הדרגתי מכלל פעולה תקינה.
הרשתית היא שכבת תאים בחלק האחורי של גלגל העין המכילה תאים קולטי אור: תאי קנים, תאי מדוכים ותאי גנגליון קולטי אור, הממירים אור לאותות עצביים המפוענחים על ידי המוח ומייצרים את התפיסה החזותית.
ממברנה מגבילה פנימית - השכבה הפנימית ביותר של הרשתית היוצרת גבול עם תא הזגוגית של העין.
הגבול ההיקפי של שכבה זו מורכב מתאי מולר, ששומרים על הומאוסטאזיס ברשתית על ידי שמירה על למינציה ברשתית ועל ידי תמיכה בתאים נוספים.
הממברנה המגבילה הפנימית משמשת כשכבה למינלית בסיסית עבור תאי שכבת סיבי עצב הרשתית.
שכבת תאי הגנגליון - שכבת גופי תאי הגנגליון המשגרים את האקסונים שלהם, ובסופו של תהליך יוצרים את עצב הראייה.
שכבת סיב עצב - השכבה המורכבת מאקסונים של ברשתית המעורבבים עם אסטרוציטים ותאי מולר.
שכבת פרספקס פנימית - שכבה זו היא המקום שבו האקסונים של התאים הדו-קוטביים מסתנפים אל תאי הגנגליון.
הדנדריטים של תאים אקריניים גם הם סינפסים באזור זה, ופועלים לוויסות ההולכה החשמלית בין התאים הדו-קוטביים ותאי הגנגליון.
שכבה גרעינית פנימית - שכבה המורכבת מתאים דו-קוטביים, תאים אופקיים ותאים אקריניים.
תאים דו-קוטביים מתפקדים כערוצים המשדרים ומקודדים תשומות סינפטיות שונות מתאי קולטני האור אל תאי הגנגליון, אל תאי הקנים ואל תאי המדוכים.
השכבה הפלקסיפורמית החיצונית - האזור שבו ההקרנות מתאי הפוטו-קולטס מסתנפות אל הדנדריטים של התאים השוכנים בשכבה הגרעינית הפנימית.
שכבה גרעינית חיצונית - השכבה המכילה את גופי התא של תאי הקנים ותאי המדוכים כאחד.
ממברנה מגבילה חיצונית - התחום שבין תאי פוטורצפטורים לתאי מולר; התחום מפריד בין גופי התא של תאי הקנים והמדוכים מהמקטעים הפנימיים והמקטעים החיצוניים שלהם.
שכבת תאים קולטי אור - השכבה מורכבת מהמקטעים הפנימיים ומהמקטעים החיצוניים של תאי הקנים והמדוכים.
מקטעי הפוטו-קולטן החיצוניים מורכבים מדיסקים הקשורים לממברנה ומכילים את הפיגמנטים הרגישים לאור, כגון רודופסין, הנחוצים להתמרה חזותית (Visual phototransduction).
המקטעים הפנימיים מכילים את שפע המיטוכונדריה הדרוש כדי לעמוד בדרישות המטבוליות הגבוהות של תאי הפוטו-קולטן.
אפיתל פיגמנט הרשתית - שכבת הרשתית החיצונית ביותר המשתרעת על רוחב של תא בודד הממוקמת בין הרשתית העצבית ל, בסמוך לשכבת הכורואיד.
אפיתל הפיגמנט ברשתית (RPE) תורם למחסום רשתית בשילוב עם האנדותל של כלי הרשתית, ויש לו תפקידים רבים, כולל הובלת יונים ומים והפרשת גורמי גדילה וציטוקינים.
תאי RPE מתערבבים עם המקטעים החיצוניים של תאי הקנים והמדוכים.
קרבה זו מאפשרת התמרה חזותית, תאי RPE הם חיוניים בתמיכה ובתחזוקה של תאי קולטני אור ושל האנדותל הנימי הבסיסי.
הרשתית בנויה מקולטני אור הכוללים תאי קנים (Rod cells) הפועלים באור חלש ועמום (ראייה סקוטופית) ומשמשים לראיית לילה.
תאים אלו נפגעים ראשונים ברטיניטיס פיגמנטוזה וגורמים באופן הדרגתי לעיוורון לילה ולהיצרות שדות הראייה.
תאי המדוכים (Cone cells) אחראים על חדות הראייה וראיית צבעים (ראייה פוטופית), ומשמשים בראיית יום.
התאים ממוקמים באופן יחסי רחוק יותר מהאישון שדרכו חודר האור לעין.
המדוכים ממוקמים במרכז הרשתית, בפוביאה.
ישנם כ-6 מיליון תאי מדוכים ויותר מ-100 מיליון תאי קנים בתוך הרשתית.
קיימים שלושה סוגים של תאי מדוכים: טריטנים (tritans), דוטרנים (deutrans) ופרוטאנים (protans), על שם זיהוי אורכי גל קצרים, בינוניים וארוכים, בהתאמה.
כל תא אור מסוג מדוך הוא בעל יכולת זיהוי אורכי גל כחול, ירוק ואדום, ובכך מאפשר ראיית צבעים.
בשלב הראשון מתבטאת המחלה בירידה בראיית לילה עד כדי עיוורון לילה, ובירידה הדרגתית בראייה ההיקפית עד כדי ראיית מנהרה.
למאפיינים אלה מתלווה לעיתים גם קוצר ראייה.
התקדמות המחלה מתרחשת בשתי העיניים בדפוס דומה אך לא זהה.
הראשונים להיפגע הם תאי הקנים, האחראים על ראיית לילה וממוקמים בעיקר בהיקף הרשתית.
הירידה ביכולת קולטני האור לקלוט פוטונים מתקדמת במהירות יחסית לשדה ההיקפי הרחוק, ובסופו של דבר מתרחבת אל שדה הראייה המרכזי (מקולה) ככל שהם מתנוונים.
חדות הראייה וראיית הצבעים עלולות להיפגע גם הן עקב אובדן נלווה של תאי המדוכים.
מעבר להשפעות הישירות של ניוון הקולטנים, מאופיינת רטיניטיס פיגמנטוזה במגוון של תסמינים עקיפים.
תופעות כמו פוטופוביה, שבה האור נתפס כסנוור עז ופוטופסיה, הופעה של אורות מהבהבים, מתערבלים או מנצנצים המתרחשים באופן ספונטני בתוך שדה הראייה, מאפיינת לעיתים קרובות את שלביה האחרונים של המחלה.
ראיית סריג (latticework vision) מתרחשת לעיתים ברטיניטיס פיגמנטוזה כולל בתסמונות גנטיות מורכבות דוגמת תסמונת בארדט-בידל.
לעיתים יש למחלה השפעות פסיכולוגיות שליליות על הלוקים בה.
במחקר שפורסם בשנת 2015 בכתב העת המדעי European Journal of Ophthalmology נבדקו 34 חולים במחלה מול קבוצת ביקורת של אנשים ללא לקות ראייה.
התגלה כי החולים במחלה מראים תסמינים של דיכאון קל עד בינוני, בהשוואה לקבוצת הביקורת של נסיינים בריאים ללא לקות ראייה.
ישנו מתאם בין תסמינים אלו לבין חומרת המחלה וגיל הנבדק, דבר המצביע על כך שהחמרה במצב הראייה וגיל מבוגר יותר בחולים בה עלולים להוות גורם לדיכאון.
המחלה נגרמת עקב אפופטוזה, סוג של מוות תאי מתוכנת של תאי הקולטנים (פוטורצפטורים) ברשתית העין.
אפופטוזה, לפי המחקר, היא המנגנון הביולוגי השולט במחלות ניווניות, לרבות מחלות ניוון הרשתית.
התחלת אפופטוזה תלויה בהפעלה של חלבוני קספאז.
הפעלה פנימית של אפופטוזה באמצעות זיהוי נזק לתאים מובילה לביטוי מוגבר של חלבונים פרו-אפופטוטיים, כגון מווסת אפופטוזיס BAX, וכתוצאה מכך לשחרור חלבונים מיטוכונדריאליים, כולל ציטוכרום.
שחרור זה גורם לתהליך מורכב המסתיים בפיצול DNA וחלבונים, עיבוי כרומטין ויצירת גופים אפופטוטיים.
אפופטוזה עלולה להתרחש גם באופן חיצוני בעקבות אינטראקציה בין ליגנדים המיוצרים על ידי תאי מערכת החיסון לבין קולטני מוות (כגון Tumor Necrosis Factor (TNF) או Fas) על פני השטח של תאים פגומים.
קולטנים הקשורים ל-Fas ligand מפעילים את החלבון קספאז, וזה מוביל בסופו של דבר להפעלה של קספאזי תליין (executioner caspases) ויצירת גופים אפופטוטיים המובילים למוות הדרגתי של תאי האור.
המחלה היא גנטית (תורשתית), ונגרמת כתוצאה ממוטציה גנטית.
ידועות מעל אלף מוטציות שונות בלמעלה מ-60 גנים שעלולות לגרום למחלה.
מחקר גנטי המתבצע במעבדות שונות בארץ הוביל לאיתור חלק מהגנים הנפוצים באוכלוסיית ישראל.
ישנם גנים רבים המקודדים לחלבונים הדרושים לתפקוד קולטני האור.
כאשר גנים אלה עוברים מוטציה, הם עלולים לגרום לפנוטיפ המתבטא באחד או יותר ממאפייני המחלה.
דפוסי התורשה של רוב הלוקים במחלה תלויים במוטציות הספציפיות של הגן הקיימות בדור ההורים וזוהו כמתנהגים לפי כל אחת מהדרכים הקלאסיות הידועות: אוטוזומלים דומיננטיים, אוטוזומלים רצסיביים, בתאחיזה לכרומוזום X וצורת הורשה מיטוכונדרית.
צורות הורשה אוטוזומליות דומיננטיות ורצסיביות של רטיניטיס פיגמנטוזה משפיעות באופן שווה על גברים ונשים.
עם זאת, הצורה הפחות שכיחה של המחלה קשורה לתאחיזה לכרומוזום X, ומשפיעה על גברים בעלי המוטציה המסוימת הזו, בעוד שנשים הן נשאיות בלבד.
צורת הורשה זו מובילה לרוב למופע קשה של המחלה, עד כדי עיוורון מוחלט בשלבים מאוחרים יותר.
במקרים נדירים, צורה דומיננטית של מוטציית הגן המקושרת לכרומוזום X משפיעה באופן שווה על זכרים ונקבות.
גנים נפוצים אצל הלוקים ברטיניטיס פיגמנטוזה OMIM גן סוג של רטיניטיס פיגמנטוזה ו/או צורת הורשה
רטיניטיס פיגמנטוזה בתאחיזה לכרומוזום Y
רטיניטיס פיגמנטוזה 11 צורת הורשה אוטוסומלית דומיננטית
רטיניטיס פיגמנטוזה 12 צורת הורשה אוטוסומלית רצסיבית
רטיניטיס פיגמנטוזה 26606068FAM161Aרטיניטיס פיגמנטוזה 28 צורת הורשה אוטוסומלית רצסיבית, הגן נפוץ
רטיניטיס פיגמנטוזה 39, בנוסף ללקות שמיעה כחלק מתסמונת אשר
רטיניטיס פיגמנטוזה אצל ילדים צורת הורשה אוטוסומלית רצסיבית
רטיניטיס פיגמנטוזה, צורת הורשה דומיננטית מאוחרת
רטיניטיס פיגמנטוזה, בתאחיזה לכרומוזום X, עם או בלי חירשות
את המחלה מאבחנים באמצעות מספר בדיקות:
מיפוי גנטי - בדיקה המשמשת לזיהוי שינויים ברצף ה-DNA או במבנה הכרומוזומים המובילה לאיתור גנים המחוללים את המחלה.
בדיקת הרחבת אישונים - בדיקת קרקעית עין מורחבת (DFE) היא הליך אבחוני המשתמש בהרחבת האישונים על מנת לקבל מבט מדויק ופרטני יותר על קרקעית העין.
הליך זה משמש לאיתור פיגמנטים בקרקעית.
ממצאים הקשורים למחלה מאופיינים פעמים רבות בהתפתחות פיגמנטים בקרקעית העין.
אלקטרורטינוגרפיה (ERG) - בדיקה אלקטרופיזיולוגית בתחום האופטומטריה והאופטלמולוגיה, שמשמשת לאיתור ומיקום ליקויים בתפקוד רשתית העין.
טומוגרפיה אופטית קוהרנטית (OCT) - שיטת הדמיה (דימות) אופטית קוהרנטית, המבוססת על אינטרפרומטריה ופיזור של גלי אור בתחום האינפרא אדום.
בעזרתה ניתן להפיק תמונות תלת־ממדיות באיכות גבוהה של רקמות ביולוגיות, ובהן של הרשתית.
בדיקת שדות ראייה - בדיקה מתחום האופטומטריה הבוחנת את תקינות תחום הראייה הפריפריאלית (היקפית).
לעיתים האבחון כולל צילומי עין מסוג בדיקת אוטופלואורסצנציה של קרקעית העין.
בחלק קטן מהמקרים מופיעה המחלה בצורה לא פיגמנטרית.
הצורה הלא-פיגמנטרית של רטיניטיס פיגמנטוזה מהווה לעיתים שלב מוקדם של המחלה ולא מופע חריג.
רוב המטופלים שאובחנו ללא השינויים הפיגמנטריים האופייניים הראו פגיעה קלה יותר בתפקוד הרשתית.
במחקר נבדקו 68 חולים עם רטיניטיס פיגמנטוזה על מנת לקבוע את תדירות המופע.
התגלתה שכיחות של 22% מכלל הנבדקים.
בהיעדר ממצאים פיגמנטריים, ניתן לאבחן את המחלה לפי היסטוריה משפחתית של עיוורון לילה, אובדן שדה ראייה היקפי ותגובה אלקטרורטינוגרפית לקויה או חסרה.
מופע סקטוריאלי (חלקי) של המחלה (נקרא גם sine pigmento) הוא צורה נדירה המופיעה בהשפעתן של מספר מוטציות גנטיות שבה רק בחלק מרשתית אחת או שתי הרשתיות ישנם סימנים פתולוגיים קליניים.
המחקר הראה פגיעה בחלקים התחתונים של הרשתית, לעיתים ברבע אחד בלבד.
צורה זו של המחלה היא לרוב בעלת מאפיינים קלים יותר, וקצב התפתחותה איטי באופן יחסי.
מצבים אלו יכולים להתרחש בעין אחת או בשתיהן באופן סטטי או בצורה פרוגרסיבית.
רטיניטיס פיגמנטוזה (RP) מופיעה בכמה תצורות: (1) כמחלה לא סינדרומטית (ללא כל ממצא קליני נוסף), (2) כחלק מתסמונת עם הפרעות נוירו-חושיות אחרות, הפרעות התפתחותיות או ממצאים קליניים מורכבים, (3) כפגיעה משנית למחלה מרכזית ומורכבת אחרת.
RP בשילוב עם חירשות (מולדת או פרוגרסיבית) נקראת תסמונת אשר.
תסמונת אלפורט מופיעה לעיתים בשילוב עם אחד המופעים הקלים של רטיניטיס פיגמנטוזה (sine pigmento).
RP בשילוב עם מוגבלות שכלית התפתחותית, נוירופתיה פריפרית, אטקסיה, סטיאטוריה כחלק מתסמונת קרנס-סייר.
RP מופיעה במספר הפרעות גנטיות נדירות אחרות (כולל ניוון שרירים ומחלה גרנולומטית כרונית) כחלק מתסמונת מקלאוד.
RP מופיעה במספר תסמונות: , טוקסופלזמוזיס ומחלת רפסם.
RP הקשורה להיפוגונדיזם ועיכוב התפתחותי עם דפוס תורשה אוטוזומלית רצסיבית, תועדה בתסמונת בארדט-בידל.
בשנת 2017 אושרה על-ידי ה-FDA התרופה לוקסטורנה המהווה טיפול גנטי חלקי למחלה, לבעלי מוטציות שונות בגן RPE65 הנמצאים בשלב הראשוני של המחלה.
התרופה מספקת עותק תקין (לא מוטציוני) של הגן RPE65 כדי שיתפקד במקום הגן RPE65 שעבר מוטציה.
הגן RPE65 התקין יוצר את החלבון בגן RPE65, ובכך משחזר את יכולת הראייה.
ישנם כמה אפיקי מחקר שמכוונים להביא לטיפול חלקי או מלא בגנים נוספים שגורמים למחלה, אך נכון לתחילת 2024 טרם הבשיל המחקר לכדי טיפול קליני.
המחלה פורצת לרוב אצל ילדים ומבוגרים צעירים.
רטיניטיס פיגמנטוזה היא הגורם המוביל לעיוורון על רקע תורשתי.
תדירות המחלה נבדקה בעיקר בארצות הברית ובאירופה ועומדת על אחד מתוך 4,000 אנשים הלוקים בצורה הפשוטה (הלא סינדרומטית) של המחלה.
בישראל היא גבוהה יותר, ובאזורים מסוימים עומדת על 1 מתוך 2,000 אנשים.
ההערכה היא כי 1.5 מיליון אנשים ברחבי העולם מושפעים מהמחלה, נכון לשנת 2020.
מחקר במרכז הרפואי הדסה ובאוניברסיטה העברית, הראה שהגורם העיקרי לראייה ירודה ולעיוורון בילדים במדינות מפותחות הוא מחלות רשתית על רקע תורשתי.
המחקר נמשך קרוב לחמש שנים (2015–2019), ותוצאותיו הצביעו על מוטציות גנטיות כאחראיות למרבית לקויות הראייה ומחלות העיניים הגורמות לעיוורון, בהן רטיניטיס פיגמנטוזה.
המחלה מוגדרת כפרוגרסיבית וחשוכת מרפא.
בעוד עיוורון מוחלט הוא נדיר, חדות הראייה ושדה הראייה של האדם הלוקה במחלה ימשיכו לרדת ככל שמתמשכת התנוונות קולטני האור, בתחילה הקנים ולאחר מכן המדוכים.
המחלה עלולה להוביל לעיוורון על-פי הגדרת החוק, ולעיוורון מלא בשלבי המחלה המתקדמים, אולם הראייה המרכזית יכולה להישאר יחסית טובה עד שלבים מאוחרים של המחלה.
המחקר במחלות ניווניות של הרשתית החל בסוף המאה ה-19, עם התקדמות המכשור האופלטלמוסקופי, ומתקדם במקביל במספר תחומי מחקר.
המחקר מתמקד, בנוסף לפונקציונליות של ההשתלה, בבדיקת בטיחות של השתלת רקמת רשתית עצבית עוברית אנושית ואפיתל פיגמנט רשתית (RPE) לתוך עיניהם של חולים ברטיניטיס פיגמנטוזה.
ההשתלה מבוצעת בעין עם הראייה הירודה יותר מבין שתי העיניים, וחייבת להיות בחדות ראייה מקסימלית של 20/200. השלמת אזורים פגועים ברשתית על ידי השתלת קולטני אור היא גישה מסורתית במחקר.
בשנת 2012 החל ניסוי בהשתלת שבב ברשתית בניסיון לשקם את הראייה בחולי רטיניטיס פיגמנטוזה.
מערכת שתל (דוגמת Argus II) הממוקמת על גבי הרשתית ומקובעת לעין בניתוח, בדומה ל, מצלמה זעירה ומערך צפוף של אלקטרודות מיקרוניות החודרות לרשתית ומעבירות אות חשמלי למרכז הראייה במוח דרך עצב הראייה.
תוצאות מחקר קליני על יעילותו ובטיחותו של Argus II פורסמו ביוני 2015. המחקר, שכלל 30 משתתפים, מצא שיפור קל בתפקוד הראייה אצל מרבית הנבדקים.
המחקר מתמקד בפיתוח טיפולים מרפאים לגן הפגום כמו למשל חלבון הקריספר ואדנו וירוס וטיפולים אופטוגנטיים שמפתחים ראיה דרך הגנגליונים ותאי עצב שאינם הפוטורצפטורים במטרה לעקוף את הפוטורצפטורים, שמטרתם שחזור ראייה באופן מלא או חלקי.
מחקר גנטי באדנווירוס הוביל לטיפול חלקי בחולי רטיניטיס פיגמנטוזה מסוג ולפיתוח תרופה בשם לוקסטורנה לנשאי המוטציה בגן הrpe65 שאושרה על ידי מינהל המזון והתרופות האמריקני (FDA) בשנת 2017 ובוצע בישראל בהדסה ובאיכילוב.
חברת Nanoscope Therapeutics האמריקנית פרסמה ביולי 2025 על הגשת בקשה לרישיון לתרופות ביולוגיות (BLA) למנהל המזון והתרופות האמריקני (FDA) עבור MCO-010, הטיפול הניסיוני באובדן ראייה חמור עקב רטיניטיס פיגמנטוזה (RP).
המחקר מציג פיתוח מולקולה MCO-010 שלפי ניסויים קליניים הביא להישגים בעלי משמעות קלינית בחדות הראייה ובשדות ראייה.
בנוסף, הדגים הניסוי פרופיל בטיחות חיובי.
הטיפול הוא אופטוגנטי אופייני (MCO) לשיקום הראייה ברטיניטיס פיגמנטוזה (RP) בשלבים מתקדמים.
המולקולה MCO-10 הונדסה מסינתופסין העשוי משלושה חלבונים שעברו מוטציה סלקטיבית כדי להשיג אופסין רב-מאפיינים (MCO).
חולים עם לקות ראייה חמורה עקב RP קיבלו זריקה תוך-זגוגיתית בודדת של MCO-010, בעוד שתשעה נוספים קיבלו זריקת דמה (פלצבו).
התוצאות הראו שיפור בתפקוד הראייה לאחר טיפול ב-MCO-010 בהתאם למחקרים קודמים, וכן פרופיל בטיחות חיובי.
התוצאות לאחר 12 חודשים הראו שאצל 16 מתוך 18 (88.9%) חולים שטופלו ב-MCO-010 היה שיפור משמעותי בחדות הראייה.
בנוסף, הטיפול ב־MCO-010 נמצא נטול תופעות לוואי חמורות (עיניות או מערכתיות).
במידה שהטיפול יאושר, הוא יהיה הטיפול הגנטי הראשון בהיסטוריה שיאפשר מענה לכלל חולי רטיניטיס פיגמנטוזה ברחבי העולם.
חברת Ocugen נמצאת בתחילת ניסוי (נכון לאפריל 2024) בטיפול גנטי (שלב III) OCU400 עבור רטיניטיס פיגמנטוזה.
החברה הודיעה על עדכון מחקר חדש לתרופה (IND) שאושר על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA).
במחקר ישתתפו 150 חולים בשני סוגי ניסוי: חולים עם מוטציה בגן RHO וחולים בעלי גנים אגנוסטים.
רופאי החברה מציינים כי הניסוי הקליני-אגנוסטי יספק אפשרות טיפולית מתאימה לכלל חולי רטיניטיס פיגמנטוזה.
המחקרים הקשורים לתאי גזע הם מגוונים, ומשלבים מספר טכניקות שונות ליצירת תאי אור חדשים מתפקדים, אם מתוך תאים הקיימים ברשתית ואם בגידול תאים במעבדה והשתלתם ברשתית.
מחקר שנעשה באקדמיה הצ'כית למדעים מתמקד בגידול תאי גזע פלוריפוטנטים (iPSCs), שהם תאי גזע שיכולים להתפתח לכל תא בגוף, כולל לתאי רשתית בריאים, שיאפשרו השתלתם והחלפה של מקטעי רשתית פגומים או של רשתית שלמה.
עדיין לא הצליחו להפיק תאי פוטורצפטורים מתאי גזע, ולכן זה לא רלוונטי לרוב החולים, בשונה מתאים תומכים מסוג RPE שכן הופקו ונוסו בהדסה כטיפול בחולי ניוון מקולרי גילי.
חברת נויראלינק בבעלות אילון מאסק מפתחת שבב מוחי שיכול לשדר למוח תמונה חיצונית, אך זה בשלבים מוקדמים מאוד.
לפי מחקר משנת 2023 של המכון לגנטיקה של העין (the Ocular Genomics Institute) באוניברסיטת הרווארד, לוויטמין A אין כל יתרון עבור חולים במחלת העיניים רטיניטיס פיגמנטוזה.
אך מומלץ מאד לקחת לוטאין 20 מ"ג וכן אומגה 3.
מומלץ לחבוש משקפי פילטר 550 ננומטר.
מחקר ב, שנערך בשנת 2012 על ידי מדענים מאוניברסיטת מיאמי, הציג נתונים המראים הגנה על קולטני האור של בעלי חיים שהוזרק לעיניהם גורם נוירוטרופי מזן אסטרוציטים (MANF).
חוקרים מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, הראו שתרופה שנועדה לגמילה מאלכוהוליזם מסייעת לשיפור תפקוד קולטני האור בעכברים עם ניוון ברשתית.
התרופה מסייעת להפחית כמות של חומצה רטינואית המהווה מיסוך לראייה, ובכך עשויה לשחזר את הראייה בבני אדם הלוקים ברטיניטיס פיגמנטוזה.
בשנת 2023 גילה צוות חוקרים מאוניברסיטת קליפורניה באירוויין נוגדן מיוחד שעשוי להוביל לטיפול ברטיניטיס פיגמנטוזה.
החוקרים התמקדו במחקרם במולקולה ספציפית שלדעתם תספק טיפול לאופסין מסוג רודופסין, המהווה מולקולת חלבון מרכזית בחישת אור ברשתית האדם.
המולקולה נמצאת בתאי קולטני האור, ומוטציות ברודופסין הן הגורם העיקרי ל-adRP (רטיניטיס פיגמנטוזה אוטוזומלית דומיננטית).
חשוב לדעת שכדאי מאוד לבדוק את הגן האחראי בקונסורציום של מחלות רשתית תורשתיות באחד מבתי החולים שחברים בה, כדי לאפשר טיפול ואיבחון מיטביים במחלה, וכן למנוע את המחלה מהדורות הבאים.
שירותים אלו כוללים אבחון במכונים לראייה ירודה, הדרכה שיקומית, ומתן עזרים שונים המסייעים ללקוי הראייה בהתמצאות במרחב, בקריאה ובארגון משק הבית.
חלק מהשירותים ונותני השירות עוזרים גם בשלבי טרום עיוורון על פי חוק.
תלמידים עיוורים ולקויי ראייה זכאים לסיוע ממשרד החינוך הכולל הנגשת סביבת הלמידה, סיוע בפרויקטים והכוונה חברתית.
המוסד לביטוח לאומי מסייע ללוקים בראייתם ללמוד במוסדות להשכלה גבוהה במסגרת שיקום מקצועי.
המתקשים בהתמצאות במרחב הציבורי זכאים, לאחר מבחן התאמה, לקבל כלב נחייה שמסייע בהתניידות.
לאורך השנים נוצרו יצירות על ידי אנשים שלקו ברטיניטיס פיגמנטוזה, המתארות את חוויית החיים עם המחלה, את האתגר, הקשיים הקשורים להתמודדות במסגרת האישית המשפחתית והקהילתית, ואת תהליכי השיקום והצמיחה האישית.
הספר "רטיניטיס פיגמנטוזה" שכתב אהרון ירושלמי (ישראל, 2007), מספר על התמודדות של זוג העובר לבית מוגן, ומתאר את התסכולים והקשיים הקשורים בהתמודדות עם המחלה.
הסרט "Borealis" (קנדה, 2015), מספר את סיפורה של אורורה בת ה-15 והתמודדותה עם המחלה ברקע קשיים משפחתיים.
בסרט כמה סצנות מנקודת מבטם של הלוקים ברטיניטיס פיגמנטוזה ומתארים ראיית מנהרה.
ההצגה "בלי עין הרע" (ישראל, 2021), היא סיפורו של השחקן אסף בן שמעון, ומתארת את אובדן הראייה שלו ואת מסעו להגשמת חלום הבמה והתיאטרון.
בסרט "מבוא לאושר" (ארצות הברית, 2023), אחד מגיבורי המשנה חולה במחלה ומשתף את חוויית תהליך איבוד הראייה, את הקושי לראות בחושך, ואת פרישתו בשל המחלה מעיסוקו כרופא מטפל.
הסרט "Blink" (ארצות הברית, 2024), הוא סרט תיעודי אמריקאי בבימויו של אדמונד סטנסון ודניאל רוהר, העוקב אחר משפחה קנדית שמטיילת מסביב לעולם לפני שילדיה מאבדים את ראייתם כתוצאה מרטיניטיס פיגמנטוזה, כדי לחוות את יופיו של העולם בזמן שהם עדיין יכולים.
קהילת "לראות רחוק" היא קהילת החולים ברטיניטיס פיגמנטוזה במדינת ישראל ומהווה משענת לחולים ולבני משפחותיהם.
את הקהילה ייסד בשנת 2019 יוסי סעידוב, פעיל ויזם חברתי הלוקה בעצמו במחלה.
הקהילה מתפקדת בשיתוף פעולה עם עמותת "לראות", שנטלה על עצמה את האתגר להגביר את המודעות החברתית והמאמץ המחקרי בתחום בריאות העין, במטרה לאתר טיפולים למיגור מחלות הגורמות לעיוורון, ובכללן רטיניטיס פיגמנטוזה.
במסגרת פעילות הקהילה מתקיימים כנסים, הצגות תיאטרון ותערוכות בתחום בריאות העין וההתמודדות הייחודית של החולים ברטיניטיס פיגמנטוזה.
ביולי 2023 התקיימה בתל אביב התערוכה "נקודת מבט", המאפשרת למבקרים בה לחוות ראיית מנהרה: עיוורון חלקי המאפיין את הלוקים במחלה.
רטיקולוציטים הם תאי דם אדומים צעירים, שרק השתחררו ממח העצם אל זרם הדם, לאחר יום בו שהו בזרם הדם הם מסיימים את תהליך התבגרותם והופכים לכדוריות דם אדומות רגילות.
שמם של הרטיקולוציטים נגזר מכך שבעזרת מיקרוסקופ ניתן לראות דרך קרום התא את הרטיקולום אנדופלסמי (אברון הנמצא בציטופלזמה ומהווה מדור תאי מסועף מאוד בעל פעילויות ייחודיות) ובתוכם יש שרידי RNA שנצבעים בצביעה מיוחדת כ"רשת".
כלומר, כאחוז בלבד מסך כמות כדוריות הדם האדומות.
עלייה במספר הרטיקולוציטים - רטיקולוציטוזיס - יכולה להתרחש כאשר יש תיקון של אנמיה, למשל: מי שסבל מאנמיה עקב חסר ברזל והחל לקבל ברזל, מספר הרטיקולוציטים יעלה אצלו בשלב התיקון של האנמיה.
סיבה אחרת אפשרית לרטיקולוציטוזיס היא כאשר יש דרישה מוגברת לכדוריות דם אדומות, כמו אצל מי שמתרחש אצלו תהליך של המוליזה (הרס של תאי דם אדומים) או אצל מי שמאבד דם (דימום אקוטי או כרוני) וכדי לשמור על רמת המוגלובין תקינה עולה הייצור של כדוריות אדומות במח העצם ושחרורן לדם מוגבר.
מוגדר כמצב של מחסור ברטיקולציטים, לרוב ממקור נגיפי - כגון נגיף פרוו (Parvo Virus B19).
הנגיף גורם למחסור חריף בכדוריות דם אדומות עקב מנגנון הפתולוגיה ההמוליטי שלו שכולל תקיפת רטיקולוציטים וכדוריות דם בוגרות.
מצב זה שבו מקור כדוריות הדם וכדוריות הדם עצמן נמצאות בחוסר, נקרא אנמיה אפלסטית Aplastic Anemia.
לעומת זאת, משבר אפלסטי Aplastic crisis הוא מצב חריף שמופיע לרוב אצל חולים במחלות המוליטיות או כתוצאה מדימום אקוטי או כרוני, בנוסף על פגיעה בנגיף פרוו.
מצב זה מוליד תופעה קשה שבה בנוסף על איבוד כדוריות הדם הבוגרות, אין יצור חדש של כדוריות דם.
אפיונים נוספים של המשבר - מחסור בטסיות דם - תרומבוציטופניה, (הנגיף תוקף בנוסף את המגקריוציטים - תא המקור של הטסיות) ולכן אי קרישה.
החולים לרוב מטופלים בעירוי דם.
רטריבר חלק-השיער הוא זן של כלב המאופיין בפרווה שחורה, חלקה ומבריקה.
רטריבר חלק-השיער הוא כלב ציד פופולרי ומצטיין בתערוכות.
משלהי המאה ה-20 עלתה קרנו ככלב שעשועים.
מוצא הגזע במערב אירופה, במיוחד מאזורי אנגליה ודנמרק.
כלבים מגזע זה מתאפיינים בתכונות כמו אנרגטיות, עצמאות, אומץ, חוסר אגרסיביות, חביבות, חברותיות, אדיבות ועוד.
בשל תכונותיהם אלו, כלבים מגזע זה מתאימים לתפקידי חילוץ, הצלה, הנחיית עיוורים, וכן משמשים ככלבי ציד וככלבי משפחה.
גובהו הממוצע של גזע זה נע בין 56–61 ס"מ, ומשקלו עשוי לנדוד בין 25–40 ק"ג.
רטנה (באוקראינית: Ратне, בפולנית: Ratno; ביידיש: ראַטנאָ) היא עיירה במחוז קובל שבמחוז ווהלין שבמערב אוקראינה.
מקור השם רטנה ככל הנראה במלה הרוסית "ראטן" - מלחמה, מעין רמז למלחמות הרבות שניטשו באזור.
ברטנה התקיימה קהילה יהודית שנחרבה בשואה.
על פי עדויות היסטוריות נוסדה רטנה בראשית המאה ה-12, על גדות נהר וויז'בקה, כחלק מהממלכה הרוסית של קייב.
ב-1366 עברה לידי קאזימיר הגדול מפולין.
בתחילת המאה ה-17 סבלה העיירה מקשיים כלכליים וכמעט התרוקנה מיושביה.
בראשית המאה ה-18, בימי שלטון הנסיכים הפולנים לבית סנגושקו, היו בה הרבה מפעלי חרושת, מבשלות שיכר ויין שרף, בתי מלאכה לעיבוד עורות, טחנות רוח וטחנות קמח שהופעלו על ידי סוסים.
בימי המלחמה בין פולין ושוודיה בשנים 1706–1707 נחרבה העיר ותושביה הושמדו כמעט כולם.
הניצולים שהצליחו לברוח חזרו והקימו את העיירה מחדש.
באותו זמן הוקם בית העלמין הישן ובו הובאו לקבורה בקבר אחים כל הרוגי המלחמה.
גבעה קטנה בצדו המזרחי של בית העלמין הישן הייתה השריד היחידי מקבר אחים זה.
מרטנה הישנה נותר רחוב אחד והוא כונה רחוב "העיר הישנה".
כשחזרו הניצולים מהמלחמה הם בנו את בתיהם מחדש לא הרחק מהעיירה שנחרבה, הפעם על נהר פריפיאט.
כאשר כביש שנסלל בשנים 1840–1850 בין קייב לוורשה, עבר בתוך העיירה מצאה את עצמה רטנה שהייתה במשך שנים עיירה שכוחה בצידי הדרכים, בלב ביצות ואגמים, על דרך המלך.
גם הממשל התחיל לפקוח עין על הנעשה בעיירה ואפילו לדאוג לצרכיה.
וכך הונחו מדרכות עץ לאורך החנויות שבכיכר השוק וכן ברחובות הסמוכים.
הכביש הקל על מעבר סחורות ומצרכי מזון מקובל ובריסק אל העיירה וגם אל הכפרים הסמוכים.
עדויות ראשונות על נוכחות יהודים במקום נרשמו כבר ב-1516, אולם על פי מקורות יהודים, ראשוני היהודים החלו להגיע לרטנה בעקבות גרוש יהודי ליטא, בין השנים 1495–1503. בין המתיישבים ברטנה הייתה גם קבוצת קראים.
המקורות ההיסטוריים מלמדים כי בשנים 1563 ו-1564 היו היהודים חייבים במס גולגולת בסך 60 גילדן לשנה.
ב-1565 כבר דווח על 12 בתי יהודים בעיירה, בית כנסת ומקווה.
ברטנה היה בית הכנסת גדול שהשתרע על פני ארבע קומות.
עם פרוץ המלחמה, לראשונה בתולדות העיירה הוכרחו היהודים לפתוח את חנויותיהם בשבת ולמסור את כל כלי הנחושת שברשותם.
ב-1915 העלה הצבא הרוסי הנסוג את העיירה באש והיא נכבשה בידי הצבא הגרמני.
חיילים רוסים שהתחבאו ביערות היו מגיחים מדי פעם, שודדים ורוצחים יהודים.
לאחר המהפכה ברוסיה שלטו ברטנה ובסביבותיה כנופיות אוקראיניות ובראשם ההטמאן פבלו סקורופדסקי.
ברטנה התארגנה לראשונה קבוצה של צעירים יהודים להגנה עצמית.
בין השנים 1920–1921 עברה רטנה גל של רציחות מידי הבלחובצים, יחידה מיוחדת בצבא הפולני בפיקודו של האנטישמי בולק בלחוביץ.
בספטמבר 1939 עברה רטנה לשליטה סובייטית, בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב.
לאחר כשנתיים של שלטון סובייטי, נכנס הצבא הנאצי לרטנה ב-23 ביוני 1941 והמשיך בדרכו אל פנים רוסיה ואוקראינה.
במשך שבועיים ניצלו האוקראינים את המצב שנוצר כדי לערוך פרעות ביהודים.
הפוגרום הראשון ברטנה אירע ב-6 ביולי בשעה 5 לפנות ערב.
בנימין פריימן היה הקורבן הראשון, לא לפני שהספיק להרוג את אחד מתוקפיו באמצעות גרזן.
כעבור יומיים שלחו הנאצים פלוגה להשליט סדר במקום.
ב-8 ביולי הוציאו הנאצים את כל היהודים מבתיהם והטילו עליהם את האחריות ליריות שנורו לעבר הכוחות הגרמניים.
הם הורו להוציא להורג מיד 60 איש, 30 יהודים ו-30 אוקראינים מתושבי העיירה אולם הסכימו להחליף את האוקראינים בשלושים שבויי מלחמה רוסיים שהובלו לרחוב קובל והוצאו להורג ביריות.
אחר כך הובילו לאותו מקום 30 יהודים.
שניים הצליחו להימלט ו- 28 הוצאו להורג.
בשבועות הבאים החלו הגרמנים באקציות ולצורך זה הוקמו באזור מספר גטאות.
ב-16 ביולי 1942 פשטו פרטיזנים על רטנה, השתלטו עליה ליום אחד והרגו שני קצינים גרמנים.
הפרטיזנים קראו לבני הנוער היהודי בעיירה לברוח עמם ליערות ולהצטרף לשורותיהם, אך לא נענו.
למחרת הגיעה לעיירה יחידה של ה-אס אס שרצחה בתגובה 120 יהודים.
ב-26 באוגוסט 1942 חוסלו מרבית יהודי העיירה בגבעות פרוכוד.
לאחר חצות הוקפה רטנה בכוחות גרמנים ואוקראינים, כולל יחידות האיינזצגרופן, פלוגות המוות שביצעו את "הפתרון הסופי".
היהודים הובלו לרחבה הסמוכה לביתו של אליהו יונוביץ'.
משם הם הובלו במכות רצח אל בורות שהוכנו בגבעות החול של פרוכוד ושם נרצחו 1300 מהם.
האוקראינים ניצלו את ההזדמנות ופשטו במסע של ביזה על בתי היהודים שנרצחו.
כמה מאות יהודים הצליחו להימלט ליערות, אולם רבים נורו ונהרגו במהלך המנוסה.
כשלושים משפחות שברחו ליערות הצליחו לשרוד במשותף, הקימו מעין מחנה אך במשך הזמן חוסלו על ידי הגרמנים ועל ידי אוקראינים משתפי פעולה.
ב-3 בספטמבר 1942 חוסלו עוד 128 מתוך 130 מיהודי רטנה במלניצה ורטנה היהודית חדלה למעשה מלהתקיים.
הצבא האדום שחרר את רטנה ב-22 במרץ 1944. 14 יהודים שניצלו במלחמה חזרו אליה, אך עזבו אותה כעבור זמן.
בגבעות פרוכוד ניצבת מצבת זיכרון שהוקמה על ידי ניצולי העיירה החיים בישראל.
בעיירה רטנה, שהיא חלק מאוקראינה המערבית, עומדים על תילם שלושה מבתי היהודים, בהם בית משפחת יעקב ליברמן ובית משפחת שטינגרטן.
עיקר פרנסתה של העיירה היה על ירידים שנערכו כל יום שני בשבוע בשוק הגדול וברחובות הסמוכים אליו.
ברטנה התפתח מסחר ער בגרעיני חיטה לקמח ומצרכי מזון.
את התבואה והקמח היו מייבאים מקובל, מבריסק ומלוצק.
עמודי התווך של הכלכלה ברטנה היו בעלי העגלות שהיו המקשרים בין רטנה לקובל ולבריסק, שתי הערים הגדולות השכנות.
השוק המרובע היה לבה של העיירה.
כל חנויות התבואה, מכולת, סדקית, אריגים ובתי מרזח היו מרוכזות סביבו.
כמעט כל רחובות העיירה יצאו מכיכר השוק.
רטינובלסטומה הוא סוג נדיר של סרטן המתפתח מתוך תאי רשתית העין (חישן האור של העין) המופיע בדרך כלל אצל ילדים מתחת לגיל 5. בעולם המערבי זהו אחד הסרטנים עם אחוזי הריפוי הגבוהים ביותר (כ-95%).
קיימים שני סוגים של המחלה: רטינובלסטומה הנובעת מפגם גנטי ורטינובלסטומה שאינה גנטית.
בשני שלישים מהמקרים רק עין אחת מושפעת (רטינובלסטומה יוני-לטרלית) ובשליש הנותר, מתפתחים גידולים בשתי העיניים (רטינובלסטומה בי-לטרלית).
מספר וגודל הגידולים משתנה מחולה לחולה.
מיקום, גודל וכמות הגידולים נלקחים בחשבון כשבוחרים את סוג הטיפול למחלה.
הסימן האופייני ביותר לרטינובלסטומה הוא השתקפות לא תקינה של הרשתית כפי שהיא נראית דרך האישון.
על פי רוב, הרשתית רחוקה מן האישון ולכן איננו רואים אותה דרך האישון כלל ( אישון שחור תקין).
ברטינובלטומה רקמת הרשתית גדלה עקב התהליך הממאיר ומתקרבת לקדמת העין.
עקב כך, אור שנכנס לחלל העין דרך האישון מוחזר החוצה בעוצמה גבוהה יותר ואנו נראה "אישון לבן", המונח המקצועי של תופעה זו נקרא Leukocoria.
סימנים נוספים הם ירידה באיכות הראייה, עין אדומה, מגורה, ופזילה.
כאשר הממאירות אינה מטופלת לאורך זמן אנו נראה הגדלה של גלגל העין עקב תהליך תופס מקום שיוצר הגידול.
רטינובלסטומה היא ממאירות העיניים השכיחה בקרב ילדים אך בכל זאת נדירה ומופיעה אחת ל-16,000 עד 18,000 לידות.
המחלה מתפלגת באופן אחיד בין גברים לנשים.
שכיחות המחלה אינה מושפעת משייכות לקבוצה אתנית כזו או אחרת, מעמד סוציו-אקונומי או חשיפה לגורמים גורמים סביבתיים.
מוטציה בכרומוזום 13, בגן הקרוי RB1 הוא הגורם לרטינובלסטומה.
הקוד הגנטי המצוי בכרומוזומים, מכתיב לתא את סוגי החלבונים שעליו לייצר ואת רמת התבטאותם בתא.
פגיעה בגן RB1 (אובדן הטרוזיגוטיות) תגרור פגיעה בחלבון הקושר את פקטור השיעתוק, E2F.
החלבון הקושר את E2F, מונע ממנו להיקשר ל DNA ולשעתק גנים הקשורים לחלוקת התא.
פגיעה בחלבון זה גורמת לחוסר בקרה על תהליך השעתוק ולבסוף מתבטא בגידול סרטני.
על מנת שהמחלה תתפרץ דרושה מוטציה בשני ההעתקים של גן RB1 שנמצאים בכל אחד מכרומוזומי 13. החולים ברטינובלסטומה מתחלקים לשתי קבוצות: מקרים תורשתיים ומקרים שאינם תורשתיים (germline או non-germline).
במקרים התורשתיים אחד מעותקי RB1 הוא פגום בכל אחד ואחד מתאי הגוף וכל שדרוש כדי שתפרוץ המחלה הוא מוטציה אקראית יחידה נוספת בכרומוזום המקביל.
מכיוון שכך, ילדים שהם germline כמעט בוודעות יפתחו את המחלה, ועל פי רוב היא תתבטא בגיל צעיר יותר, עד שנה.
חולים תורשתיים נוטים לפתח גידולים רב מוקדיים ובשתי העיניים.
במקרים תורשתיים הילד בדרך כלל יורש את הגן עם המוטציה מאחד ההורים, אך לא בהכרח, המוטציה יכולה להתרחש בזמן ההפריה של הביצית וכך החולה יכול להוריש את הגן לצאצאיו למרות שלא ירש אותו מהוריו.
על מנת שתתפתח המחלה בחולים שאינם תורשתיים צריכה להתפתח מוטציה בגן RB1 באופן אקראי בשתי כרומוזומי 13 שבאותו תא ברשתית.
תסריט זה נדיר יותר, ובהסתברות נמוכה יותר קורה בשתי העיניים בו זמנית.
חולים לא תורשתיים נוטים לפתח רטינובלסטומה חד מוקדית בעין אחד בלבד.
+IIRCAכל הנגעים קטנים משלושה מ"מ, תחומים לרטינה ובמרחק
של 1.5 מ"מ לפחות מעצב הראיה והפובאולה.
ללא זרעים תת-רשתיים או שצפים בחלל העין.Bנגעים גדולים משלושה מ"מ בכל צורה שהיא.
ללא זרעים תת-רשתיים או שצפים בחלל העין.Cנגעים עם זרעים תת-רשתיים או שצפים בחלל העין.
Dנגעים עם זרעים תת-רשתיים נרחבים.
היפרדות נרחבת של הרשתית.Eנזק אנטומי ופונקציונילי נרחב לגלגל עין.
צריבה בלייזר - כאשר הגידול נמצא בשלביו הראשוניים וממדיו קטנים ניתן לצרוב אותו בלייזר.
קריותרפיה - הקפאה של הגידול כדי לגרום לנזק תאי נרחב ברקמת הגידול.
קריותרפיה בדרך כלל מתוות כאשר הגידול נמצא באזור תאי הראייה ההיקפית, ולא במרכב הראיה, וניסיון לצרוב אותו בלייזר עלול לגרום נזק לעדשה.
כימותרפיה סיסטמית - מתן כימותרפיה דרך הוריד על מנת להקטין או להשמיד את הגידול.
כימותרפיה תוך עורקית ממוקדת - טיפול זה מתבצע על ידי החדרה של צנתר לעורק העין (העורק האופתלמי) ומתן מינון מרוכז של כימותרפיה באופן ממוקד לעין בלבד.
כימותרפיה בהזרקה ישירה לגלגל העין - לעיתים יש צורך לטפל זרעים שצפים בזגוגית העין (vitrea), זרעים אלה אינם ניזונים ממחזור הדם בצורה ישירה ולכן כימותרפיה ורידית או עורקית אינה יעילה כנגדם.
בגישה זו מוזרק חומר כימותרפי לחלל העין והוא נספג בגידול בתהליך דיפוזיה (פעפוע) סטנדרטי.
הסרה של העין - כאשר לא ניתן להציל את העין, או כאשר ניסיון להציל את העין עלול לסכן את חייו של החולה מומלצת עקירה.
עקירה בדרך כלל מתוות כאשר הגידול מסווג בשלב E.
ברכיתרפיה - טיפול זה מתבצע על ידי הכנסה של לוחית מתכת רדיואקטבית לדופן גלגל העין, לתקופת זמן קצובה, (בין כמה שעות ליום).
הקרינה הרדיואקטיבית, פוגעת בתאים הסרטניים והורגת אותם.
רטייה היא טלאי קטן אותו עוטים על העין, כך שהטלאי מכסה את העין וארובת העין.
הרטייה מוחזקת במקומה על ידי חוט, תחבושת או דבק (בדומה לפלסטר).
עטיית הרטייה נועדה לרוב על-מנת להסתיר או להגן על עין פצועה או חסרה, אך יש לה גם שימוש רפואי בטיפול בעין עצלה אצל ילדים.
חיילים בעת מטווחי ירי מכיוונים את הנשק בעזרת העין הדומיננטית.
חיילים שאינם מסוגלים לעצום את העין החלשה שלהם נעזרים לעיתים ברטיה.
רטינופתיה של פגוּת , הנקראת גם פיברופלזיה של אחורי העדשה, היא מחלה של רשתית העין הפוגעת בעיקר בפגים.
מקובל לחשוב כי היא נגרמת על ידי גדילה לא מאורגנת של כלי דם ברשתית שעלולה להוביל לצלקות ולהיפרדות הרשתית.
במקרים קלים עד בינוניים המחלה תחלוף פעמים רבות מעצמה, אך במקרים קשים היא עלולה להוביל לעיוורון.
כל פג נמצא בקבוצת סיכון לפתח את המחלה, וככל שמשקל הלידה נמוך יותר, הסיכון גדל.
גם עודף חמצן וגם היפוקסיה (חוסר חמצן) תורמים להתפתחות המחלה.
תהליך יצירת כלי הדם ברשתית העין מושלם בעובר לקראת השבוע ה-40 לחייו ועשוי להימשך עוד כחודש ימים לאחר לידתו.
לידה מוקדמת עשויה לפגוע בתהליך הגדילה הנורמלי של כלי הדם ברשתית העין ואף לגרום לאנומליה של כלי דם ובעקבותיה התפתחות מחלת ה-ROP.
המחלה מאופיינת על ידי צמיחת כלי דם לא תקינים ברשתית העין.
צמיחה זו יכולה לסגת ולהיפתר ספונטנית אך לעיתים קרובות ממשיכה.
עם צמיחת כלי הדם החדשים, ישנה התפתחות של רקמה סיבית (צלקתית) אשר עשויה להתכווץ ולגרום להיפרדות הרשתית.
גורמים רבים יכולים לקבוע אם המחלה תתקדם, בהם בריאות כללית, משקל לידה, שלב ה-ROP באבחנה הראשונית, ונוכחות או העדר של "Plus disease" (סיבוך של ROP, בו זרימת דם לא תקינה ברשתית גורמת לכלי הדם עליה לגדול ולהתעוות.
חשיפה להנשמה אינו גורם הסיכון העיקרי להתפתחות המחלה.
הגבלת השימוש בחמצן לא תפחית בהכרח את שיעור ה-ROP, ועלול להעלות את הסיכון לסיבוכים מערכתיים אחרים הקשורים להיפוקסיה.
משערים כי המנגנון מערב את הפסקת הגדילה וההתפתחות של כלי דם בנוכחות עודף חמצן.
כאשר הסביבה העודפת בחמצן מוסרת, כלי הדם מתחילים להיווצר במהירות שוב, וגדלים לתוך ה-vitreous humor (נוזל זגוגי- נוזל שקוף דמוי ג'ל הממלא את נפח העין) מהרשתית, לפעמים גורם לעיוורון.
בדרגה הקלה לא תיפגע איכות הראייה, ורק יידרש מעקב על ידי רופא עיניים.
בדרגה הקשה יותר תידרש צריבה בלייזר של כלי הדם הפגועים.
במקרים מורכבים, בעקבות הפגיעה בכלי הדם, הרשתית עלולה להתנתק מגלגל העין, דבר שמחייב ניתוח לאיחויה.
לאחר שימוש בטיפות עיניים לצורך הרחבת האישונים, הרשתית נבדקת באמצעות כיוון אור של מכשיר Indirect ophthalmoscope.
בדיקת הרשתית של פגים מתבצעת על מנת לקבוע לאיזה מרחק גדלו כלי הדם ברשתית (האזור), והאם כלי הדם גדלים באופן שטוח לאורך קיר העין (השלב).
ברגע שכלי הדם גדלו לתוך אזור 3, ניתן בדרך כלל בטוח לשחרר את הילד מסינון נוסף ל-ROP.
שלב ה-ROP מתייחס לאופי של חוד החנית של כלי הדם הגדלים (בגבול הווסקולרי-אווסקולרי).
בדיקת רשתית עם Scleral depression (מעין לחיצות על גלגל העין מבחוץ) בדרך כלל מומלצת למטופלים שנולדו לפני שבוע 30–32, עם משקל לידה של 1,500 גרם או פחות, או לפי שיקול הדעת של הנאונטולגיסט המטפל.
סימני המחלה מופיעים בגיל 4–6 שבועות והאבחנה נקבעת על ידי בדיקת רופא עיניים.
לפיכך, החל מגיל חודש יעבור הפג בדיקות עיניים חוזרות כל 1–3 שבועות ועד שהתפתחות כלי הדם מושלמת.
זאת לצורך אבחון, ובעת הצורך, טיפול (צריבת כלי הדם בקור-קריו או בלייזר).
ההיבט הקשה ביותר של האבחנה המבדלת יכול לנבוע מהדמיון של שתי מחלות אחרות:
Familial exudative vitreoretinopathy – מחלה גנטית שגם כן משבשת את כל הדם של הרשתית, בתינוקות בשלים.
בדרך כלל מופיע בצד אחד בלבד.
מיון המחלה לפי פרמטרים בינלאומיים (ICROP) נעשה על ידי מיקום המחלה לפי אזורים (1, 2, 3), מידת היקף המחלה על בסיס שעות שעון (1–12), חומרת המחלה מרמה 1 עד 5 (כאשר דרגה 1 היא הקלה ודרגה 5 נחשבת לחמורה), ונוכחות או העדר "Plus Disease".
מרכז האזורים הוא עצב הראייה.
אזור 1 הוא החלק האחורי (הפוסטריורי) של הרשתית, מוגדר כמעגל עם רדיוס המשתרע מעצב הראייה עד כפול המרחק למקולה.
אזור 2 הוא טבעת אשר גבולו הפנימי מוגדר על ידי אזור 1, והגבול החיצוני מוגדר על ידי הרדיוס מעצב הראיה ועד ה-Nasal ora serrate.
אזור 3 הוא שארית בצורת סהר בצד הטמפורלי של הרטינה.
מידת היקף המחלה מתוארת בקטעים, כאשר החלק העליון של העין מצוין כ-12 על פני השעון.
לדוגמה ניתן לדווח כי שלב המחלה הוא 1 למשך 3 שעות מ-4 ועד 7.
השלבים מתארים את הממצאים של בדיקת ה-Ophthalmoscope בין האזור עם ובלי כלי הדם.
שלב 1 הוא בעל קו תיחום חלוש.
שלב 2 הוא רכס מוגבה.
שלב 3 הוא רקמה רשתית פיברוסקולרית מוגברת.
שלב 4 הוא תת-ניתוק של הרשתית.
שלב 5 הוא ניתוק מוחלט של הרשתית.
בנוסף Plus disease יכולה להופיע בכל שלב.
זה מתאר רמה משמעותית של התרחבות כלי דם ופיתול שנצפה בכלי הרשתית האחוריים.
זה משקף את העלייה של זרימת הדם דרך הרשתית.
שלבים 1 ו-2 לא מובילים לעיוורון.
עם זאת, הם יכולים להתקדם לשלבים החמורים יותר.
סף המחלה מוגדר כמחלה בעלת 50% סבירות להתקדמות לניתוק הרשתית.
סף המחלה נחשב כנוכח כאשר ישנו ROP שלב 3 באזורים 1 או 2, עם לפחות 5 שעות מחלה ברצף או 8 שעות סך הכול, ועם נוכחות של Plus disease.
התקדמות לשלב 4 (ניתוק חלקי של הרשתית), או לשלב 5 (ניתוק מלא של הרשתית), יגרום לאובדן משמעותי או מוחלט של הראייה עבור התינוק.
חולים עם ROP הם בסיכון גבוה יותר לפזילה (Strabismus), גלאוקומה (Glaucoma – קבוצה של מחלות בהן מופיע נזק בלתי הפיך לעצב הראייה ובהם פגיעה בשדה הראייה ואף התדרדרות לעיוורון מוחלט), קטרקט (עכירות של עדשת העין), וקוצר ראייה (Myopia) ולכן צריכים להיבדק מדי שנה על מנת למנוע ולטפל במצבים אלו.
על מנת לאפשר התערבות בזמן, ישנה מערכת ניטור עבור תינוקות בסיכון לפתח ROP.
ברוב המקרים הניטור יעשה עבור תינוקות אשר נולדו מתחת לשבוע ה-30, או שמשקל הלידה נמוך מ-1,500 גרם.
ההתערבות הרפואית כוללת טיפול בלייזר בו צורבים את האזור בו משגשגים כלי הדם ועוצרים בכך את התהליך.
כיום יש אפשרות לטפל בכלי הדם ברשתית באמצעות הזרקת תרופה בשם אווסטין, אשר מעכבת את צמיחת כלי הדם ברשתית והתפתחות ה-ROP.
אווסטין דווח כאמצעי תומך ב-ROP אחורי אגרסיבי.
לעיתים יש צורך לחזור על הטיפולים באמצעות לייזר או בעזרת זריקות נוספות של אווסטין, כדי להשיג תוצאה אופטימלית.
במחקר קליני שנעשה לאחרונה, אשר השווה בין אווסטין (Bevacizumab) לטיפול לייזר, טיפול יחיד באווסטין הראה הטבה מובהקת עבור אזור 1 אבל לא עבור אזור 2, עבור תינוקות עם ROP שלב 3 (New England Journal of Medicine 2011 364(7):603-615).
ניתוח חיגור (Scleral buckling) או ויטרקטומיה (Vitrectomy) עשוי להילקח בחשבון עבור ROP חמור (שלב 4 או 5) עבור עיניים אשר מתקדמות לניתוק רשתית.
מספר מועט של מרכזים ברחבי העולם מתמחים בניתוח זה, בגלל הסיכונים הנלווים אליו ותוצאותיו הלא מרשימות בכלליות.
רטרו הוא סגנון, טרנד או אופנה מיושנים, אשר לקוחים מהעבר הפוסטמודרניסטי, והפכו לחלק מהנורמה פעם נוספת.
השימוש בסגנון רטרו בתמונות ובסמלים חדר לאמנות, לפרסום, ולתקשורת הפוסטמודרניסטית.
המונח בדרך כלל מתייחס לתקופה של לפחות 15 או 20 שנה קודם להווה.
המילה לקוחה מהקידומת הלטינית "רטרו" (retro) שמשמעותה "אחורה", "הפוך" או "בתקופה האחרונה".
כך למשל "מבט לאחור" נקרא רטרוספקטיבה.
באמנות: הסגנון שנקרא רטרו כיום מתייחס בעיקר לפופ ארט שהתפתח בשנות ה-40 ושנות ה-50 בעקבות הצורך בגרפיקה בולטת ומושכת את העין שניתן לייצר בקלות במכונת דפוס.
במשחקי מחשב: בילוי במשחקי וידאו במחשבים מיושנים או קונסולות משחקים מיושנות, כגון אטארי 2600, Nintendo Entertainment System, Super Nintendo Entertainment System, סגה מגה דרייב, דרימקאסט, וגיים בוי.
באופנה: אופנת רטרו היא סגנון לבוש שמורכב מפרטי לבוש שהיו מקובלים בעבר.
לעיתים נוצרים שילובים של בגדים המאפיינים תקופות מסוימות עם בגדים עכשוויים.
דוגמאות לכך הן תיקי עור משנות ה-50, מכנסי ג'ינס מתרחבים, משקפי שמש גדולים, כובע פדורה, ג'קט בסגנון פאנקי, ועוד.
גם תסרוקות כמו בלורית וקוקו הוחיו מחדש בהשראת גיבורי הסרטים משנות ה-50. כמו כן בשנים האחרונות, קבוצות ספורט מופיעות לפעמים בתלבושת "רטרו".
בדרך כלל מדובר בתלבושת שלבשו שחקני הקבוצה באירוע משמעותי בעברה של הקבוצה.
במוזיקה: להקות רבות חדשות מושפעות מהסגנונות של שנות ה-50 וה-60, כמו רוק אנד רול, בלוז, רוקבילי ורית'ם אנד בלוז.
במהלך שנות ה-2000 עלתה הפופולריות של מוזיקת רוק כבד, בשילוב אלמנטים מהרוק הקלאסי, רוק פסיכדלי והבי מטאל.
מוזיקה זו שאבה את ההשראה שלה מלהקות עבר כמו לד זפלין, בלאק סבאת', ג'ימי הנדריקס, הביטלס ופינק פלויד.
בבנייה: בניית בתים בסגנון רטרו, תוך חיקוי לתקופות רבות מהעבר.
לעיתים שימוש באבני בנייה (שמוט) מפירוק בתים ישנים, חיקוי אביזרי אינסטלציה כגון ברזים ואמבטיות, שימוש באריחי ריצוף מעוטרים בדוגמאות רטרו או וינטג'.
בייצור מכוניות: חיקוי דגמי מכוניות שיוצרו לפני עשרות שנים.
מכוניות רטרו ידועות הן: דגם פיאט 500 האיטלקית שהוצגה על ידי פיאט במרץ 2007, בדיוק 50 שנים לאחר הצגת הדגם המקורי.
דוגמה נוספת היא מכונית ההחיפושית החדשה שיוצרה על ידי פולקסווגן הגרמנית על פי דגם החיפושית שייצורה החל בשנת 1938. דוגמה נוספת היא דויד בראון מיני רימאסטר המבוססת על דגם המיני.
דוגמאות נוספות: מיטסוקה ויווט היפנית, שדומה לדגם "Jaguar Mark 2" של יגואר, ודגם קרייזלר PT Cruiser האמריקאית, שיוצרה בסגנון מכוניות הגנגסטרים של שנות החמישים, טויוטה קלאסיק ומכונית MP Lafer שהייתה מיוצרת בברזיל.
מטוסים: יש חברות תעופה שבחרו לצבוע בצבעי רטרו את אחד המטוסים מהצי שלהם .
רטינוסקופ (Retinoscope) הוא כלי לבדיקת ראייה, הנחשב לאמין ומדויק יותר מבין שיטות בדיקת ראיה נוספות בתחום, כגון: בדיקה עם אוטורפרקטומטר ובדיקה ידנית.
הרטינוסקופ נראה כפנס, והמידע הרפואי מתקבל ממנו, בהתאם להחזר קרני האור ושבירתם לאחר שהן הנפגשות בעין.
הרטינוסקופ משמש לבדיקת עיניים באמצעות בחינה של טעות התשבורת של האור (refractive error), והוא עשוי גם לספק אינדיקציות לפתולוגיות שונות כגון בעיות קרנית, קרטוקונוס ובעיות עכירות של העדשה כגון קטרקט.
בדיקת הרטינוסקופיה יכולה להיות סטטית, במהלכה הנבדק שומר על מוקד (פוקוס) רחוק (העדשה נינוחה), או דינאמית, במהלכה הנבדק יתבקש לשנות את מוקד הפוקוס של ראייתו אל עבר חפץ קרוב.
רטרוספקטיבה בדרך כלל מתייחס להסתכלות אחורה על אירועים שכבר התרחשו.
לדוגמה: המונח משמש ברפואה כדי לתאר מבט לאחור על ההיסטוריה הרפואית של המטופל או אורח החיים שלו.
השימוש במונח קיים בתחומים שונים:
באמנות - המונח מתייחס לתערוכת עבודות של אמן במשך תקופה ארוכה.
במוזיקה - אוספים רטרוספקטים מורכבים לעיתים ממיטב הלהיטים של האמן.
פרס רטרוספקטיבי - פרס המוענק לכל האנשים שהיו זוכים בו בעבר, או שהיו זוכים בו תחת כללי הפרס הנוכחיים.
כך ההגדרה הנוכחית של זכאות הפרס מייצרת זוכים חדשים שבתקופת זכאותם, הפרס בהגדרתו הנוכחית, טרם חולק.
אולם הענקת פרסים אלה נדירה.
בפיתוח תוכנה או הנדסת תוכנה - הרטרוספקטיבה היא פגישה הנערכת על ידי צוות הפרויקט בסיומו או במהלכו כדי לדון בהצלחתו, או השיפורים שניתן לבצע בו ואיך לתעל את ההצלחה לפרויקטים עתידיים אחרים.
חקיקה רטרוספקטיבית - היא חלק מחקיקה למפרע שהיא חקיקה שתחילת תוקפה נקבעה למועד שקדם להשלמתה.
חקיקה רטרוספקטיבית, אינה משנה את המצב החוקי למפרע, בניגוד לחקיקה רטרואקטיבית, אך היא משנה את תוצאותיהן של פעולות שנעשו בעבר.
מחקר רטרוספקטיבי - או ניסוי רטרוספקטיבי מתבסס על נתונים שנאספו במהלך רגיל של טיפול רפואי, ללא כל קשר לניסוי בעת שנאספו הנתונים.
רטרו-פוטוריזם או רטרו עתידני הוא מונח המשלב את הקונספט של רטרו ופוטוריזם.
רטרו-פוטוריזם זה האופן בו אנשים בעבר (עד בערך שנות ה-1960) דמיינו את העתיד.
רטרו-פוטוריזם הוא זרם באומנויות יצירה אשר מראה את השפעת הייצוג של העתיד שבוצע בעידן קודם.
הוא מתאפיין בתערובת של סגנונות מיושנים "רטרו" עם טכנולוגיה עתידנית.
הסגנון הרטרו-פוטוריסטי בוחן את הנושאים שבין העבר ועתיד ובין ההשפעות המנוכרות והעוצמה של הטכנולוגיה.
מתבטא בעיקר ביצירות אמנותיות וטכנולוגיות שונה המממשים את החפצים המדומים של המציאות המקבילה שלו.
רטרו-פוטוריזם בא גם לידי ביטוי בעולם של אופנה, אדריכלות, עיצוב, מוזיקה, ספרות, קולנוע ומשחקי ווידאו.
על פי המגזין "Retrofuturism", שהיה יוצא לאור בשנים 1988 - 1993, בפעם הראשונה המילה "רטרו-פוטוריזם" נאמרה בשנת 1983 על ידי העורך לויד דאן (Lloyd Dunn).
רטרו-פוטוריזם משלב שתי מגמות חופפות שאפשר לסכם כמו העתיד כפי שניתן לראות מהעבר והעבר כפי שניתן לראות מהעתיד.
המגמה הראשונה, רטרו-פוטוריזם עצמו, היא בהשראה ישירה מהעתיד הדמיוני שהיה קיים בראשם של סופרים, אמנים, ואנשי קולנוע בתקופה הקודמת ל-1960, שניסתה לחזות את העתיד, וגם בתחזיות רציניות של הטכנולוגיה הקיימת (למשל במגזינים כמו מדע והמצאה) או ברומנים וסיפורי מדע בדיוני.
המגמה השנייה היא היפוכה של הראשונה: רטרו עתידני.
היא מתחילה עם רטרו אטרקטיביות של סגנונות אמנות ישנים, ביגוד, מנהגים, ולאחר מכן שותלת על זה את הטכנולוגיות המודרניות או העתידניות, יוצרת תערובת של עבר, הווה והאלמנטים של עתיד.
סטימפאנק, מונח המתייחס גם לעבר של הטכנולוגיה העתידנית בתקופה הוויקטוריאנית חלופית, וגם ליישום של סגנונות הנאו-ויקטוריאניות בטכנולוגיה המודרנית, הוא גרסה מוצלחת ביותר של המגמה השנייה.
רטלפ (בהונגרית: Rétalap) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון שבצפון-מערב הונגריה.
הכפר הוקם בשנת 1992 לאחר פיצול הכפר "בניירטלפ" (Bőnyrétalap) לרטלפ ולבן (Bőny).
רטרוארץ' היא תוכנת קצה קדמי חוצה-פלטפורמות וקוד פתוח לאמולטורים, משחקי וידאו, נגני מדיה ויישומים נוספים.
התוכנה הוסבה למכשירים רבים (ביניהם טלפונים חכמים וקונסולות משחקים) ומערכות הפעלה רבות.
התוכנה נקראה בתחילה SSNES, בהתבסס על libsnes.
לפי השינויים שבוצעו בדף ה-GitHub, פיתוחה החל בשנת 2010. היא נועדה לשמש כתחליף לממשק של bsnes , אך בסופו של דבר תמכה ביותר "ליבות" אמולציה בהשוואה לתוכנה זו.
על כן, שמה של SSNES שונה ב-21 באפריל 2012 לרטרוארץ' כדי להראות את השינוי שנעשה במטרת התוכנה.
ב-16 בפברואר 2016 הפכה רטרוארץ' הייתה לאחד היישומים הראשונים לתמוך בממשק תכנות היישומים וולקן , כשתמכה בוולקן עוד ביום ששוחרר.
ב-27 בנובמבר של אותה שנה, Libretro (המפתחים של רטרוארץ') הודיעו כי מיזמיהם הועלו לPatreon לשם גיוס כספים לשם המשך פיתוח והוספת אפשרויות חדשות.
חברת GoGames, אחת החברות העובדות עם סגה, פנתה בעבר ל-Libretro על מנת להשתמש ברטרוארץ' בשירותי Sega Forever , אך הדבר נכשל בשל נושא הרישיון מכיוון שרטרוארץ' משתמשת ברישיון הציבורי הכללי של גנו, וסגה התנגדה לשימוש בתוכנה תחת רישיון זה בתוכנה קניינית שהיא יוצרת.
רטרוארץ' עושה שימוש ב"ליבות" אמולציה שונות, שזמינותן לעיתים משתנה בהתאם לפלטפורמה בה התוכנה רצה.
להלן רשימת ה"ליבות" ושיוכן לקונסולה שאת משחקיה הן יכולות להריץ:
מערכות ההפעלה עליהן ניתן להריץ את התוכנה הן:
ווינדוס: ווינדוס 95- ווינדוס 10
macOS (כולל תמיכה ב-PowerPC, שכרגע ככל הנראה אינה אקטיבית.
התמיכה במעבדי 32 ביט תוצרת אינטל תחת מערכת הפעלה זו לא זמינה כרגע, אך אמורה לחזור בעתיד)
מעבר לכך, ניתן להריץ את התוכנה באמצעות דפדפן או Steam Link .
בהקשר זה ראוי לציין גם את Lakka- מערכת הפעלה שנוצרה על ידי מפתחי רטרוארץ' אשר עושה שימוש בתוכנה, וניתן להתקינה על מחשבי־לוח־יחיד כגון ראספברי פאי (וכן על מחשבי 32 ביט ו64 ביט).
התוכנה זכתה למחמאות בשל מגוון הקונסולות שאת משחקיה היא יכולה להריץ והפיצ'רים הרבים שהיא כוללת, אך גם נאמר עליה כי קשה להגדירה לשימוש.
טכנולוגיית ה"input lag", המאפשרת הרצת משחקים באמולציה במהירות מהירה יותר מהמהירות של החומרה המקורית, זכתה למחמאות גם כן.
רטינג רינפוצ'ה (בסינית מפושטת: 熱振活佛; בפין-יין, Rè zhèn huófó;; בטיבטית: རྭ་སྒྲེང་རིན་པོ་ཆེ; בפין-יין טיבטי: Razheng) היה תואר כבוד לראשי מנזר רטינג, מנזר בודהיסטי במרכז טיבט.
לעיתים, הרטינג רינפוצ'ה היה אחראי לבחירת הגלגול החדש של הדאלאי לאמה.
מסיבה זו מאמינים שממשלת סין ניסתה בעבר להביא דמות פרו-סינית בעמדה זו.
נגוונג יסה טסולטרים גיילסן (1816–1863)
נגוונג לובסה יסה טייפי גיילסן (1867–1910)
לודרו גייטסו טרינלי להונדרופ (2000-מכהן), מוכר רק על ידי הרפובליקה העממית של סין.
שלטונו של הרטינג ריפונצ'ה החמישי
הרינפוצ'ה החמישי, ת'ובטן גא'מפל יסה גיאלסן (1911–1947; טיבטית: ཐུབ་ བསྟན་ འཇམ་ དཔལ་ ཡེ་ ཤེས་ རྒྱལ་ མཚན་,), מילא תפקיד משמעותי בהיסטוריה הטיבטית בתור העוצר החד פעמי של הדלאי לאמה הנוכחי.
הוא הוחלף בשנת 1941 ובהמשך לכאורה נטען כי ארגן התקוממות נגד מחליפו.
הוא נפטר בשנת 1947 בבית הכלא בארמון פוטאלה בלהאסה, ככל הנראה קורבן להרעלה.
על פי החשד, סוהר דיווח כי אשכיו היו כבולים והוכו עד שמת מהכאב.
גולדשטיין מדווח על דברים מטסאספון וו.
שקאבאפה, שטען כי רבים אמרו זאת, אך חקירה נערכה על ידי האספה הטיבטית כדי לבדוק את גופתו של הרטינג.
שקאבאפה היה חבר בוועדה שכללה גם את צארונג, חנכן לובסאנג טאשי, גיטאקה, וכן נציגים ממנזרי רטינג ומשרדי סרה.
צארונג הצהיר בפני האספה כי אין שום עדות לכך שרטינג נחנק, מכיוון שאין שום סימן לפציעה.
הפרק חשף מספר ממדים פוליטיים של ההיררכיה הדתית בלהסה.
מבקרי הרטינג רינפוצ'ה החמישי האשימו אותו בשחיתות נרחבת, ובמעורבות עם נשים נשואות כנזיר.
הסנגורים טענו כי כליאתו נבעה בחלקה כתוצאה ממשיכתו לתורת שושלת ניינגמה, נטייה רגישת פוליטית, וכי התיק נגדו תוכנן על ידי שר הממשלה קפסופה.
זמנו כעוצר, זמן מאסרו ומותו מופיעים באופן משמעותי בסרטו של מרטין סקורסזה משנת 1997 "קונדון".
טנזין ג'יגמה ת'וטוב וונגצ'וק נולד בלהאסה בשנת 1948. הוא זוהה כגלגול נשמתו של הרינפוצ'ה החמישי של הרטינג בשנת 1951 והומלך בשנת 1955. הוא הוכר על ידי הממשלה הטיבטית.
הוא שהה בטיבט כשממשלת טיבט יצאה לגלות בשנת 1959 במהלך הפזורה הטיבטית.
הוא נפטר בשנת 1997 והוחלף על ידי גלגול נשמות שמונה על ידי ממשלת סין ולא נחשב לגיטימי על ידי ממשלת טיבט בגלות.
רטרביושן קבוצה חברי הקבוצה מוסטפא עלי (מנהיג) טי-באר מייס סלאפג'ק רקונינג ריטליאיישן שם/שמות רטרביושן תאריך הקמה 3 באוגוסט 2020 תאריך פירוק 21 במרץ 2021 שנות פעילות 2020–2021
רטרביושן הייתה קבוצת היאבקות מקצועית אשר גילמה את הדמויות הרעות והבלתי חביבות על הקהל (דמויות אלה נקראות בשפת ההיאבקות המקצועית בשם "היל") והופיעה בארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE כחלק מתוכנית הדגל של הארגון, Raw.
מנהיג הקבוצה היה מוסטפא עלי והקבוצה כללה את טי-באר, מייס, סלאפג'ק, רקונינג וריטליאיישן.
מלבד חברי הקבוצה הידועים, הקבוצה הציגה סדרה נוספת של תומכים בעלי מסכות אשר עזרה להם במעשי תקיפתם.
בתחילת קיומה של הקבוצה, קבוצת אנשים בלתי מזוהה בעלי מסכות לעיתים הצטרפה לתקיפותיהם (לאחר שעלי לקח מנהיגות, קבוצת האנשים הבלתי מזוהה חדלו להופיע).
הקבוצה הוצגה כאחת בעלת מטרה של להרוס כל מה שקשור לארגון ה-WWE ולבנות מחדש על פי ראיית מבטה.
הם ערכו את הבכורה שלהם ב-3 באוגוסט 2020, כשב-21 בספטמבר, מרבית זהותם של חברי הקבוצה נגלתה, כך שעלי נחשף כמנהיג הקבוצה ב-5 באוקטובר.
הקבוצה חדלה להתקיים באירוע פאסטליין, שנערך ב-21 במרץ 2021, לאחר שמייס וטי-באר תקפו את עלי.
בטווח שבין הבכורה לפירוקה של הקבוצה, רטרביושן ספגה ביקורות שליליות בקרב המבקרים והצופים באופן קבוע.
אף על פי שהמתאבקים בקבוצה עצמה נחשבו למוכשרים, היכולת לאגד אותם יחדיו כקבוצה, חליפות הזירה, שמות הבמה והאישיות שלהם הוגדרו כ"נוראיות" וכ"דברים שנזרקו יחדיו במהירות".
ב-3 באוגוסט בפרק של התוכנית Raw, האורות במתחם ה-Performance Center החלו להבהב, לאחר שקבוצת אנשים בעלי מסכות הציתו שרפה באחד מהגנרטורים של המבנה.
ארבעה ימים לאחר מכן בפרק של התוכנית סמאקדאון, קבוצת אנשים תקפה את שדרני התוכנית ואת הקהל, כשלאחר מכן הם השתמשו במסור חשמלי על מנת לחתוך את חבלי הזירה.
בשבועות הבאים של התוכנית Raw, רטרביושן פלשה למתחם ה-Performance Center פעמים רבות, כשכמה ממעשיהם כללו השלכת אבן בניין על חלון המתחם והפיכת רכב.
ככל שהשבועות חלפו, הקבוצה החלה לתת הסברים על המעשים שלה, כאשר הם חשו בפגמים בשיטת מתן הטיפול במתאבקים של הארגון ואף הרגישו שהטיפול הוא בלתי הולם.
ב-21 בספטמבר בפרק של התוכנית Raw, נחשפו חמשת חברי הקבוצה אף על פי שחלק מפניהם היו במסכות והיה ניתן להבחין בדומיניק דיג'אקוביק, דיו מדין, שיין ת'ורן, מרסדס מרטינז ורקונינג.
שמות הבמה של המתאבקים הגבריים נחשפו כך שדיג'אקוביק נקרא טי-באר, מדין נקרא בשם מייס ות'ורן נקרא בשם סלאפג'ק.
לעומת זאת, שמות הבמה של מרטינז ויים לא נחשפו.
במסגרת הקרב המרכזי של אותו הערב, טי-באר, מייס וסלאפג'ק ערכו את הופעת הבכורה שלהם יחדיו בזירה, כאשר התמודדו בקרב שלושה נגד שלושה מול חברי קבוצת The Hurt Business (בובי לאשלי, שלטון בנג'מין וסדריק אלכסנדר), שבו רטרביושן הפסידה כתוצאה מפסילה.
ב-5 באוקטובר בפרק של התוכנית Raw, מוסטפא עלי נחשף כמנהיג הקבוצה לאחר שהוא הורה לקבוצה לתקוף את קבוצת The Hurt Business במהלך הקרב שלו מול MVP.
זמן קצר לאחר מכן, מרסדס מרטינז הוסרה מן הקבוצה.
ב-19 באוקטובר בפרק של התוכנית Raw, רטרביושן הפסידה בקרב ארבע נגד ארבעה לחברי קבוצת The Hurt Business לאחר שטי-באר נכנע למהלך ה-Hurt Lock של לאשלי.
לאחר מכן, כולם הותקפו על ידי "השד" בריי וויאט.
במופע המקדים לאירוע גיהנום בכלוב, שנערך ב-25 באוקטובר, מנהיג קבוצת רטרביושן, מוסטפא עלי, איתגר את קבוצת The Hurt Business לקרב באירוע עצמו, כאשר חבר קבוצה אחד מרטרביושן יתמודד מול חבר קבוצה אחד מקבוצת The Hurt Business.
בקרב עצמו, לאשלי הכריח את סלאפג'ק להיכנע למהלך ה-Hurt Lock והגן על תוארו בהצלחה.
ב-27 באוקטובר בפרק של התוכנית Raw, עלי, טי-באר, מייס וסלאפג'ק השתתפו בקרב הדחות ארבעה נגד ארבעה מול קבוצת The Hurt Business, כשהם הפסידו כתוצאה מפסילה לאחר שעלי הכה את אלכסנדר בעזרת כיסא.
ב-16 בנובמבר בפרק של התוכנית Raw, רטרביושן השיגה את ניצחון הבכורה שלה ב-WWE, כשגברה על קית' לי, ברון סטרומן, שיימוס ורידל אשר ייצגו את קבוצת Raw באירוע סדרת ההישרדות, זאת לאחר שעלי הצמיד לניצחון את רידל.
לאחר מכן, הם פתחו בפיוד מול ריקושט, כאשר כל חבר בקבוצה ניצח אותו בקרב יחידים על מנת לשכנע אותו להצטרף אליהם לקבוצה.
לעומת זאת, ריקושט עמד על שלו וסירב בכל תוקף להצעתם.