tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 2014 עבר לשמש כמרצה בכיר במחלקה למדעי הסביבה, גאואינפורמטיקה ותכנון ערים באוניברסיטת בן-גוריון ובשנת 2020 מונה לפרופסור חבר.
שימש כשותף בכתיבת דו"ח ועדת המומחים 'יישום עבודה מרחוק בישראל 2020' של האגודה הישראלית לאקולוגיה ולמדעי הסביבה ביחד עם המשרד להגנת הסביבה, משרד התחבורה והבטיחות בדרכים ותוכנית ממשק.
משמש כגזבר האגודה הישראלית למחקר תחבורה.
ערן סבאג (נולד ברמת אפעל ב-23 באוגוסט 1975) הוא שדרן רדיו ישראלי.
ב-1993 התגייס לגלי צה"ל ושירת במחלקת האומר.
במסגרת תפקידו הכין ושידר תוכניות דוקומנטריות רבות.
לאחר שחרורו מהצבא המשיך סבאג לעבוד בתחנה וערך והגיש בה את התוכנית "הפרשה" שעסקה בפרשת השבוע.
לצדו הגיש את התוכנית מאיר אריאל, ומאוחר יותר בני בשן.
תוכנית נוספת שהגיש סבאג בעבר היא "סיפורים מהקופסה" שעסקה בפרשיות עלומות מההיסטוריה של מדינת ישראל.
בשנת 2000 החל ערן סבאג להגיש את התוכנית היומית "תיאורית הקשר", יחד עם אור עזרתי.
זו הייתה תוכנית אקספרימנטלית, בה כל אייטם בתוכנית היה קשור לאייטם הקודם בקשר נסתר, מתוך כוונה ליצור רצף של זרם תודעה רדיופוני.
התוכנית שודרה עד שנת 2006.
במקביל לתאוריית הקשר, שידר בגלי צה"ל גם את התוכנית "הולך בחצות" מדי מוצאי-שבת, וכן השתתף כשנה כמגיש בתוכנית "שעה היסטורית" יחד עם ההיסטוריון מיכאל הרסגור.
סבאג הגיש סדרה תיעודית בערוץ 8 בשם "היהודים החדשים", בה בחן תהליכי התחדשות רוחניים בתוך הממסד הדתי.
נוסף לכך, הגיש את הסדרה "עץ דעת" בערוץ 2, אותה ערך דני דותן, בה סבאג ראיין חוקרים ואנשי אקדמיה על אודות דמויות היסטוריות שונות.
בערוץ התכלת הגיש תוכנית תרבות, יחד עם אורי אורבך, בשם "אורבך וסבאג".
החל משנת 2008 סבאג משדר בגלי צה"ל את תוכניתו "חיים של אחרים", בה מוצגות מדי יום ביוגרפיות של דמויות ופרשיות היסטוריות.
מחלקת האומר בגלי צה"ל, שהייתה אחראית להפקת התוכנית "חיים של אחרים", החליטה להתנער ממנה בשנת 2010, בעקבות תלונות על פגיעות מילוליות חוזרות והתעמרות בחיילות שהפיקו את התוכנית מצד סבאג.
בשנים הבאות שולבו רק חיילים גברים בהפקת התוכנית, אך בהמשך שבה התחנה ושיבצה חיילות בהפקת "חיים של אחרים".
סבאג כותב עבודת דוקטורט בנושא התפיסה הקיומית שמאחורי מוזיקת הבלוז, בהנחיית פרופ' חביבה פדיה.
ערן כרמלי (נולד בשנת 1967) הוא מלחין ישראלי, זמר-נגן ומפיק מוזיקלי.
כרמלי, יליד חיפה, התפרסם לראשונה ב-1975, בגיל 9 כאשר זכה במקום השלישי בפסטיבל שירי הילדים עם השיר "יום הילד", אשר שר יחד עם דודו זכאי.
בגיל 11 החל לכתוב שירים.
בנעוריו, הופיע במועדון התיאטרון בחיפה ובמועדוני-לילה נוספים בצפון וכך אסף את המימון לתקליט השדרים הראשון שלו אותו הקליט בשנת 1982 בעיבוד ונגינת להקת גן עדן ובו היו שני שירים שהלחין: "אותך" (מילים של דרור לוי) ו"לפעמים" (מילים של כרמלי).
שני השירים, יצאו כסינגלים לתחנות השידור בלבד.
הלהקה הופיעה כשנה במועדונים בצפון לפני הופעת הבכורה במועדון "רוקסן".
באופן לא מסחרי הלהקה הקליטה שבעה שירים בלבד, ולא הוציאה אלבום שלם.
שניים מהשירים נכתבו על ידי דליה רביקוביץ, המשוררת שכרמלי הלחין רבים משיריה.
ב-1992 הקים את ההרכב "סלמבה", הרכב מוזיקה אתנית אקוסטית עם יאיר דלאל, יענקלה סגל, איל פארן ואודי בן כנען.
הרכב שניגן שירים ופרגמנטים של המשורר ח.נ.
הופעת הבכורה הייתה בבית המשורר בתל אביב לרגל 60 שנה למותו.
בשנת 1993 כרמלי ופינות העיגול הקליטו תקליט שדרים ובו שני שירים "בשם המוסר" לחן ומילים של כרמלי ואת שירה של רביקוביץ "מגורשים/לצאת מביירות".
השיר בזמנו צונזר בטענה שהמצב יותר מדי רגיש לאחר גירושם של 415 פעילי החמאס ללבנון, אך למרות זאת זכה לחשיפה רבה ועורר הרבה רעש.
לבסוף יצא לאור באלבומו "ביתן הזכוכית", שהיה הקלטה של הופעה חיה במועדון "צוותא" בתל אביב, כולה משיריה של רביקוביץ'.
במהלך שנות ה-90 השתתף בהפקות שונות, ביניהן התארח בהופעותיה של הזמרת דפנה ארמוני, השתתף בסרט הקאלט "ללקק ת'תות" של האחים אורי ברבש ובני ברבש ובמיצג בינלאומי של במאי הקולנוע עמוס גיתאי בפסטיבל האביב בפריז.
בשנים 1993-5 ניגן בלהקת "הדרוויש" ב"מועדון הדרוויש" עם איציק ניני, יובל מסנר ורמי יוסיפוב.
ב-1996-8 הופיע ב"מופע שירי דליה רביקוביץ'" עם השחקנית לאורה ריבלין ובבימויו של דני הורוביץ ללחנים של כרמלי שגם עיבד והפיק מוזיקלית, עם הנגנים יובל מסנר (צ'לו), אורן בלבן (תופים וכלי-הקשה) וזוהר "בבה" בירגר(קלידים) .
בשנת 2006, לאחר מותה של המשוררת, הועלה שוב המופע, כשלצוות הצטרף נגן הבס מיכה מיכאלי .
בשנת 2000 הופיע ושיחק כרמלי כנגן-רחוב בהצגה 'נולד לחופש' מפרי עטה של תלמה אליגון בהפקת תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער, למוזיקה של אלון אולארצ'יק ובבימויו של סיני פתר עם השחקנים ישראל גוריון והאנד איוב (Hend Ayoub).
בשנת 2004 השתתף באלבום "שירי-ציון" של הזמר אהרן רזאל.
בשנת 2008 הלחין והפיק את הפסקול להצגת הילדים "סברס" של תיאטרון מראה.
בין השנים 1998-2008 נודע גם כ-"RainMan" איש-הגשם, ליצן החצר ב-פסטיבל שנטיפי ופסטיבל בראשית.
2016-2018 מילא את תפקיד הפסיכופתיאטור הראשי באופרת-רוק "ילד-תוף" של היוצרים רובי קפלן וישראל כסיף בבימויו של דורי בן-זאב.
בשנים 2016-17 יזם והפיק את "קפטן ג'ק" הרכב מחווה למוזיקאי גרי אקשטיין, עם נגן הבס מיכה מיכאלי, המתופף שלמה חממי שניגנו עם גרי בשנות ה-80, יחד עם הגיטריסט מעין פרלמן והקלידן ארנון שרון.
להרכב היו מספר הופעות בהן התארחו לאה שבת, יהודית רביץ, אריק סיני, אביבה אבידן וארז לב-ארי.
השתתף בסדרת מופעי מחווה למשוררים שאול טשרניחובסקי, ח.נ.
ביאליק, רחל חלפי, מאיר ויזלטיר במועדון צוותא עם לחנים מקוריים שלו לשירי המשוררים.
לכרמלי שני ילדים, שי ומאיה, אותם הוא מגדל כהורה יחיד, וכן בן נוסף, השחקן דוד לוריא, מנישואיו הראשונים.
ב-2005 נפגע בתאונת דרכים אשר ממנה נותר עם פגיעת גב קשה.
ב-2013-14 עבר שלושה ניתוחים בעמוד השדרה, בעזרת כסף שגויס, בין השאר באמצעות הופעה שנערכה לכבודו במועדון בארבי בתל אביב, בהשתתפות אמנים רבים מהתעשייה ביניהם לאה שבת, דין דין אביב, אלון אולארצ'יק, ארז לב ארי ובמעגלי-שירה מקודשת וגיוס המונים למען מסע החלמתו.
1982 'אותך' (מילים: דרור לוי לחן: ערן כרמלי
1982 'לפעמים' מילים ולחן: ערן כרמלי עם להקת "גן עדן"
1992 סינגל "מגורשים" ('לצאת מביירות') מילים: דליה רביקוביץ, לחן: ערן כרמלי.
צד ב': "בשם המוסר", מילים ולחן: ערן כרמלי
1998 "תחת כיפת הרקיע" חיים נחמן ביאליק/ערן כרמלי, עם דורון רפאלי ודין דין אביב בהרכב המתופפים טררם
1998 "ים-אהבה" עם דורון רפאלי ודין-דין אביב בהרכב המתופפים טררם
1998 אלבום המופע של שירי המשוררת דליה רביקוביץ בשם "ביתן הזכוכית" בהפקת ערן כרמלי.
2021 סינגל "רכבת לליסבון" ערן כרמלי/יוסי יוסף לוי עם ארז לב ארי, מיכה מיכאלי, ניר סגל ויובל מסנר.
2022 סינגל להרכב "המחתרת הכורדית-הקוביד הזה" ערן כרמלי/רן אייזנברג ע.כרמלי עם ד.רפאלי, מ.מיכאלי, אייל בן המוריה וארנון שרון.
ערן לוי (נולד ב-4 באוגוסט 1985) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת מכבי אור עקיבא, שבה משמש גם כמנהל המקצועי של הקבוצה.
החל את דרכו בקבוצת הנוער של מכבי חיפה ועלה לקבוצה הבוגרת בעונת 2001/2002. הוא המשיך במכבי חיפה עד לאמצע עונת 2004/2005, בה עבר למכבי תל אביב.
בעונת 2005/2006 שיחק בקבוצת עירוני קריית שמונה ובעונת 2006/2007 עבר לקבוצת מכבי נתניה כחלק ממסע הרכש של אייל ברקוביץ' ודניאל יאמר.
זמן קצר לאחר תחילת העונה, עבר לקבוצת הפועל עכו מהליגה הלאומית.
שנה אחר כך עבר להפועל חיפה, שם נשאר לשחק עד עונת 2009/2010.
בקיץ 2008 שיחק בקבוצת כדורגל החופים של תל אביב, שפעלה תחת הדרכתו של המאמן-שחקן אלון מזרחי.
הוא אף שיחק במדי נבחרת ישראל בכדורגל חופים, וכבש צמד במשחק מול נבחרת ברזיל.
בקיץ 2009 שיחק בקבוצת כדורגל חופים של "נסיכי יער הפקאן" חדרה, במסגרת משחקי הליגה לכדורגל חופים בנתניה.
לקראת עונת 2010/2011 חתם בהפועל אשקלון, בה שיחק חודשים ספורים בלבד, ובדצמבר 2010 חתם בהפועל באר שבע.
בקיץ 2011 חתם לעונה אחת במדי הפועל חיפה, אך עזב אותה לבית"ר ירושלים באמצע העונה, ובמדיה שיחק במשך עונה וחצי, עד ששוחרר ביוני 2013.
לקראת עונת 2013/2014 חתם לשלוש שנים במכבי נתניה מהליגה הלאומית, ומונה לקפטן הקבוצה.
בעונה זו כבש 14 שערים ובישל 12 נוספים, והיה גורם מרכזי בחזרתה של הקבוצה לליגת העל, וההעפלה לגמר גביע המדינה.
ב-3 ביולי 2015 נפצע באופן חמור בעקבות קריעה של הרצועה הצולבת בברכו, ולא שיחק לכל אורך עונת 2015/2016, בסופה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית.
בעונת 2016/2017 חזר לשחק וכבש 15 שערים בליגה הלאומית, שער אחד בגביע ושער נוסף בגביע הטוטו, בישל 11 שערים, והוביל את מכבי נתניה בחזרה לליגת העל.
בסיום עונת 2017/2018 היה מלך הבישולים של ליגת העל, עם 11 בישולים, בנוסף לעשרה שערים, ולצידו של דיא סבע הוביל את הקבוצה לפלייאוף העליון ולמקום החמישי בטבלה.
במרץ זומן לוי לראשונה לסגל נבחרת ישראל, על ידי המאמן הזמני אלון חזן.
ב-24 במרץ ערך את הופעתו היחידה במדי הנבחרת, כשנכנס כמחליף במשחק ידידות מול נבחרת רומניה באצטדיון נתניה.
ב-29 ביולי 2018, לאחר שדרישתו להארכת חוזהו ביותר מעונה אחת לא נענתה, עזב לוי את מכבי נתניה.
ב-21 באוגוסט 2018 חזר לקדנציה שנייה בבית"ר ירושלים, וחתם לעונה אחת במועדון עם אופציה לעונה נוספת, אך עזב לאחר חצי עונה בה ערך 14 הופעות ליגה, רובן כמחליף.
ב-17 בינואר 2019 חתם בהפועל קטמון ירושלים מהליגה הלאומית.
בהופעת הבכורה שלו במועדון בישל את שער הניצחון (1–0) מול הפועל כפר סבא, ואת שערו היחיד במדי הקבוצה כבש ב-15 במרץ 2019, בניצחון 2–0 על הפועל אשקלון.
בסך הכל ערך 15 הופעות בליגה הלאומית עד תום עונת 2018/2019, ובסופה עזב את המועדון.
ב-16 בנובמבר 2019 חתם בהפועל אום אל-פחם מהליגה הלאומית.
ב-6 בדצמבר 2019 שיחק את משחקו היחיד במועדון, כשעלה כמחליף בדקה ה-55. ב-27 בדצמבר 2019 עזב את המועדון.
ב-29 בדצמבר 2019 חתם בהפועל עפולה עד לתום העונה.
ב-11 באוגוסט 2020 חתם בהפועל מרמורק מליגה א'.
ב-8 בדצמבר הבקיע את שערו הראשון במדי הקבוצה, בניצחון 0–1 על עירוני כסייפה, בבעיטה מ-25 מטרים.
ב-5 ביולי 2021 חתם במכבי קביליו יפו.
ב-1 ביוני 2022 חתם לעונה נוספת בקבוצה.
ב-3 באוקטובר 2022 עזב את יפו וחתם בהפועל רעננה מליגה א'.
ב-4 באוקטובר פתח בהרכב במשחק מול עירוני נשר, אך נפצע והוחלף במהלך המחצית הראשונה.
ב-1 בפברואר 2023 חתם במועדון ספורט קריית ים מליגה ב'.
ב-7 בספטמבר, לאחר העפלתה של הקבוצה לליגה א', עזב את הקבוצה.
ב-27 בספטמבר 2023 חתם בהפועל אשדוד מליגה א'.
ב-6 בינואר 2024 שוחרר מהקבוצה.
ביוני 2024 רכש את זכויות הניהול במכבי אור עקיבא מליגה ג', וגם נרשם כשחקן פעיל בקבוצה.
לוי הוביל את הקבוצה לזכייה בגביע המחוז של הליגה באותה השנה.
לאורך הקריירה ידוע לוי בזכות יכולת המסירה והבעיטה שלו ברגל שמאל.
הוא ניחן ביכולת בעיטה מצוינת ועוצמת בעיטה גבוהה ובמהלך הקריירה כבש שערים רבים מחוץ לרחבה בבעיטות וירטואוזיות ממרחק רב מן השער, ובישל שערים רבים בזכות יכולת המסירה וראיית המשחק שלו.
באפריל 2017 נבחר על ידי שחקני ומאמני עבר ישראלים כאחד מעשרת בועטי הבעיטות החופשיות הטובים ביותר בהיסטוריה של הכדורגל הישראלי.
ערן מיטלמן (נולד ב-3 בספטמבר 1970) הוא מוזיקאי וקלידן ישראלי, חבר להקת היהודים ואביב גפן והתעויוט.
מיטלמן למד בתיכון תלמה ילין במגמת מוזיקה, והיה חבר במקהלת קונסרבטוריון תל אביב כזמר בס.
מיטלמן היה הקלידן של להקת היהודים משנת 1993 עד 2006. בנוסף, היה קלידן בלהקת התעויוט שהקים הזמר אביב גפן בשנים 1993 עד 1998.
התפרסם גם עקב היותו נגן הקלידים בתוכניות "לא נפסיק לשיר", "כוכב נולד", "בית ספר למוסיקה", "ארץ נהדרת", "הכוכב הבא", "אני גיטרה" ו"הכל הולך".
ב-2006 חזר להופיע עם אביב גפן והתעויוט.
בפברואר 2013 שב מיטלמן ללהקת "היהודים".
באוקטובר 2009 מיטלמן נישא לטל סיגלר, ולהם בת ובן.
ערן זרחוביץ' (נולד ב-15 בנובמבר 1974) הוא קומיקאי, סטנדאפיסט, תסריטאי, שחקן ושדרן רדיו ישראלי, זוכה פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה.
זרחוביץ' נולד וגדל ברמת ורבר בפתח תקווה.
אימו סימה הייתה מזכירה בבית ספר יסודי בתל אביב ואביו דוד עבד בחברת-בת של "החברה המרכזית למשקאות".
שירת בצבא בסיירת מטכ"ל כשקמיסט הבסיס.
לאחר השחרור מהצבא, למד תקשורת במסלול האקדמי המכללה למינהל אך לא השלים את לימודי התואר.
את דרכו התקשורתית החל כשהגיש לצד שרון טייכר את תוכנית הרדיו הלילית "ציפורי לילה מנקרות" בגלי צה"ל, במקום חיים אתגר.
ב-2007 עבר עם טייכר לרדיו תל אביב והשניים שידרו את "תוכנית הערב" בתחנה במקום שי ודרור שעזבו ל-רדיו ללא הפסקה.
באמצע יוני 2010 הם חזרו לשדר בגלי צה"ל את "חותרים למגע", תוכנית בידור שבועית בצהרי ימי חמישי, עד סוף 2014. ביולי 2015 החלו לשדר ברדיו תל אביב את התוכנית "טייכר וזרחוביץ'", שמשודרת בימים ראשון עד חמישי בשעות 16:00 עד 18:00.
בשנת 2003 ו-2004 כתב ביחד עם אריק שגב את התוכן של טקס מסך הזהב.
כשחקן, זרחוביץ' פרץ לראשונה בתפקידו כארז קליינר בסדרה הקומית "מסודרים", ששודרה בערוץ 2. זרחוביץ' היה שותף גם לכתיבת התסריט לסדרה וזכה עם שותפיו בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשנת 2007 בקטגוריית "התסריט הטוב ביותר בסדרה קומית".
בשנת 2007 התארח בעונה החמישית של הסדרה הקומית של ערוץ הילדים "הפיג'מות" בתפקיד עצמו.
בשנת 2009 שודרה בערוץ 10 תוכנית הלייט נייט הסאטירית של זרחוביץ' וטייכר, "שינויים בלוח השידורים", שהתבססה על קודמותיה ברדיו.
התוכנית שודרה בימים בהם התנהל מבצע עופרת יצוקה.
ב-2010 הנחה לצד שרון טייכר את השעשועון "היכל התהילה" בערוץ ביפ, לרגל ציון 10 שנים לקיום הערוץ, וכן השתתף בתוכנית "מעצר בית" של איל קיציס וטל פרידמן.
באותה שנה הצטרף לקאסט השחקנים של "ארץ נהדרת".
בעונה השמינית כשחקן אורח ובעונה התשיעית כבר הפך לחבר מן המניין, וחיקה דמויות רבות כמו נפתלי בנט, איתן כבל, סמיון גרפמן, ברהנו טגניה, גילה אלמגור, מוריס קאהן, ולדימיר פוטין ועוד.
לאורך העונות בארץ נהדרת, כתב זרחוביץ' עם שרון טייכר ואסי כהן את סדרות המערכונים: עיריית רמת הוד, שאולי חולה סרטן והטורטלים.
בשנת 2012 עלתה בערוץ 2 הסדרה הקומית "הפרלמנט", סדרת בת של "ארץ נהדרת", בה שימש זרחוביץ' הן כתסריטאי ראשי והן כשחקן.
לצורך כתיבת העונה השנייה של התוכנית פרש מהעונה העשירית של "ארץ נהדרת", אך חזר אליה בעונה ה-11.
בין השנים 2013 ל-2019 השתתף זרחוביץ' במופע בידור עם שי שטרן ומאור כהן בשם "כמעט מושלמים".
בפברואר 2015 זכתה "הפרלמנט" בחמישה פרסים בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה: פרס הסדרה, התסריט, הבמאי, השחקן והשחקנית.
בשנת 2015 שיחק זרחוביץ' בסדרה "התסריטאי" של סייד קשוע ששודרה בערוץ 1 ובערוץ 33.
בשנת 2019 שיחק זרחוביץ' את דמותו של אריק, מנכ"ל חברת הייטק, בסדרה "נחמה" שיצרו רשף לוי ותומר שני ושודרה ב-HOT.
באותה השנה גם התארח בעונה החמישית של הסדרה הקומית "אלישע" ששודרה בערוץ הילדים, גילם את דמותו של יורם קפיטולניק.
באוקטובר 2019 זכתה תוכנית הרדיו "טייכר וזרחוביץ'" המשודרת ברדיו ת"א 102 FM בפרס הרדיו בקטגוריית תוכנית המלל הטובה ביותר שאינה אקטואליה.
כמו כן, הצמד נבחר על ידי תאגיד השידור הישראלי לפרשן את אירוע האירוויזיון 2019 שהתקיים בישראל, במטרה להוסיף לשידור זווית קומית ומעניינת.
השניים ליוו את שלושת השידורים של התחרות - שני חצאי הגמר והגמר.
החל מינואר 2019 מציג זרחוביץ' מופע סטנדאפ שכתב ביחד עם אסף שלמון (כותב ראשי, ארץ נהדרת).
במהלך הופעה בפברואר 2020 אירח זרחוביץ' את ליאת הר-לב ובדמותם של ראובן ואסתי חיתנו השניים זוג נשים על הבמה.
במהלך השנים הוביל זרחוביץ' קמפיינים כפרזנטור של חברות שונות, בשנת 2014 של חברת הביטוח AIG, בשנת 2016 של בנק לאומי ובשנת 2019 של מפעל הפיס.
בשנת 2021 שיחק את עמליה שאשא בסדרה בלוגה בלוז של כאן חינוכית.
בשנת 2022 שיחק את המנהל האומנותי, ירמי דרזנר, בסרט עולה לראש.
בשנת 2023 שיחק בסרטו של אבי נשר, "גן קופים" את דמותו של אוריה חרמון, מבקר ספרות ביקורתי ונוקב.
על חוויית המשחק בסרט אמר: "הפחד היחיד שלי היה שאין לי בעצם תעודת שחקן.
לא הוסמכתי, אין לי הכשרה על הקיר, ולקבל מאבי נשר את האישור הזה זה משהו שרציתי מאוד".
זרחוביץ' כתב, ביים ושיחק בסדרת הדרמה הקומית "מטכ"ליסטים", המבוססת על חוויותיו מתקופת שירותו הצבאי.
הוא נשוי ללירון ואב לשלושה.
ערן כץ (נולד ב-18 במאי 1965) הוא שיאן גינס בזיכרון, סופר ישראלי, מנחה ועורך סדנאות בתחום פיתוח הזיכרון והאינטליגנציה; חבר ההנהלה העולמית של הארגון IBREA (International Brain Education Association) - ארגון קוריאני שמטרתו לעזור לתלמידים לפתח יכולות חשיבה, זיכרון ויכולות שכליות הקשורות למוח.
כץ נולד וגדל בחיפה, הוריו עבדו ברפא"ל.
בנעוריו הוא קרא את ספריו של הארי לוריין, מומחה אמריקאי בתחום שיפור הזיכרון, שממנו הושפע.
כץ עבר את בחינות הבגרות בהצלחה, והקדיש את עיתותיו הפנויות לטיפוח מיומנויות שישחיזו את זיכרונו.
בחלוף השנים הפכו מיומנויות אלה למשלח ידו.
בעל תואר ראשון במדע המדינה ולימודים ספרדיים מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ותואר שני במנהל אדמיניסטרטיבי מתקדם מבית הספר של השוק האירופי המשותף הנמצא בברוז' שבבלגיה.
בעת היותו סטודנט באוניברסיטה העברית היה עורך משנה של "פי האתון", עיתון אגודת הסטודנטים של האוניברסיטה.
במהדורת 1998 נכנס לספר השיאים הישראלי של גינס לאחר שזכר מספר בן חמש מאות ספרות שהוקרא לו פעם אחת בלבד והקריא אותו מן ההתחלה לסוף ומן הסוף להתחלה, עם ארבע טעויות בלבד.
כשיאן גינס בתרגילי זיכרון, הוא עורך סדנאות והרצאות בתחום ומלמד טכניקות זיכרון.
בשנת 2008 כץ הקים את חברת Smart Memory המפתחת ערכות לפיתוח מיומנויות זיכרון.
כיום בעל טור קבוע ב-Business Week Israel שנקרא "משחקי מנהלים: טיפים אישיים".
בעבר כתב טור בכל העיר בירושלים.
בשנת 2013 הופיע בסדרה "הפרעת קשב" אותה מנחה שחר חסון (פרק 5) באותו הפרק עם שני כהן.
כץ כתב שבעה ספרים, שישה מהם בעברית, שתורגמו לשבע עשרה שפות (ביניהן: איטלקית, גרמנית, יפנית, קוריאנית, אינדונזית, וייטנאמית, תאית, אנגלית, דנית, סינית קנטונזית, וסינית מנדרינית).
כץ הוא הסופר הישראלי היחיד שספרו תורגם לתאית.
סוד הזיכרון המצוין: טכניקות יעילות לזכור בקלות.
תל אביב, מודן, 1999. הספר מלמד טכניקות יעילות לזכור בקלות מגוון של דברים.
סוד המוח היהודי: טכניקות לפיתוח אינטליגנציה וזיכרון מצוין.
מודן, 2002. ספרו הפופולרי ביותר, מספר את סיפורו של אדם שמנסה להצליח בלימודים ובעסקים רק בעזרת שיטות יהודיות.
הספר זכה בפרס הספרות האיטלקי Adei Vizo המוענק לספרים בנושאי יהדות.
הסיפור כתוב בצורה עלילתית ומשלב בתוכו טכניקות לשיפור הזיכרון.
הסיפור מתואר בגוף ראשון, מפי ערן עצמו, המספר על הגיבור הראשי, ג'רום, צעיר שובב העובד בהכנת חולצות.
בתחילת הסיפור ג'רום מתואר כ"לבוש בחולצה שיש עליה תמונה ענקית של גולדה מאיר".
ג'רום מתחיל ללמוד מנהל עסקים באוניברסיטה.
כדי לשפר את זיכרונו ולהצליח בעסקים הוא מגייס את חבריו ערן ואיתמר.
במהלך הסיפור הם נפגשים עם מגוון דמויות: הרב מנשה, יוסף חיים האברך ועוד.
בסיפור מוצגות שיטות לשיפור זיכרון מן הגמרא, תלמוד, הסתייעות בתמונות ועוד.
מודן, 2004. הספר מלקט תובנות מדתות שונות בעולם.
בניגוד לספריו האחרים, אין ספר זה עוסק בזיכרון.
הספר נכתב בהשראת עבודתו כמנהל השיווק של מרכז הקונגרסים הבינלאומי של ירושלים (בנייני האומה).
בשיתוף עם לני רביץ, מודן, 2006. הספר מלמד כיצד לזכור בדיחות ולהצליח להצחיק איתן.
חבילת ההישרדות – איכבורן ורלג, קלן, 2005. (יצא לאור בגרמניה ואיטליה) עוסק בשני סוכני נסיעות: יהודי וערבי שמחליטים להכין חבילת הישרדות בארץ.
בחלקו הראשון של הטיול התיירים מסתובבים בעזה שבוע ולומדים דברים מהחמאס ובחלקו השני של הטיול מסתובבים התיירים בישראל ולומדים דברים מצה"ל ומהמתנחלים.
בעקבות כך נוצרו קשרים רבים בין הישראלים לפלסטינים.
פה ושם: מדריך הבילוי לילדים
חמש מתנות למוח בהוצאת מודן:
ג'רום זומר, פרופסור ישראלי, מכוכבי הספר "סוד המוח היהודי", מקבל מכתב אנונימי מ"סטודנטית אסיאתית", המטילה עליו חמש משימות לגילוי מיומנויות של המוח שלכאורה בלתי ניתנות לביצוע.
חמש מתנות למוח מתיימר להעניק מיומנויות מעשיות להצלחה, השזורות בסיפור מתח שמבוסס על עובדות אמיתיות.
כץ משלב בספריו מחקרים מדעיים וטכניקות יעילות, המבוססים על חוכמה יהודית ואסיאתית.
ספריו יצאו לאור בעברית בהוצאת מודן, זכו בפרסים ספרותיים ונמכרו בלמעלה מ-500,000 עותקים.
את סדרת אלופי הזיכרון שמונה 3 ספרים ספר הראשון לזכור רשימות הספר השני ללמוד שפה והשלישי לזכור צפנים מיוחדים.
חברת סמארט ממורי בע"מ שבבעלות כץ, פיתחה בשיתוף עם אלון פרידמן תוכנות המבוססות על הרצאותיו ושיטותיו של כץ:
Name Recall - לזכור פנים ושמות בכל עת ובכל מקום.
Funometri - לזכור בקלות את המילים הקשות לפסיכומטרי.
ערן לוי (נולד ב-15 ביוני 1976 בחיפה) הוא מוזיקאי, גיטריסט ושחקן ישראלי.
לוי החל את הקריירה המוזיקלית בגיל 15 במסגרת להקת הנוער "מפגשים ברכס".
ב-1995 התגייס ללהקת חיל הים.
בשלהי שנות התשעים, לאחר שנת לימודים בבית הספר רימון, התקבל ללימודי מוזיקה במכללת ברקלי למוזיקה שבבוסטון, שם שהה כשנתיים.
עם חזרתו ארצה השלים שנת לימודים בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין.
לוי הופיע בתוכנית הטלוויזיה "זאפ לראשון", וכן בערוץ הילדים.
שיחק ב"בוצ'אצ'י", דרמה של הזכיינית "קשת".
שיחק בסרטים "קדוש" (בבימוי עמוס גיתאי), "אודות המוניטין" (בבימוי יורם כסלו) ו"ימים של אהבה" (בבימוי מנחם גולן).
בתיאטרון שיחק לוי ב"גן עדן טרום חובה" - הצגה של תיאטרון קרוב בבימויו של ניקו ניתאי בפסטיבל ישראל.
כן שיחק ב-"GAGA FM" - מחזמר משירי להקת קווין במועדון התיאטרון, בהפקתו של אשר יוכלמן.
שיחק בהצגות הילדים "סוף סיפור ידוע מראש" בתיאטרון הנפש, "דיג'ימון" בתיאטרון עזריאל אשרוב, "הצל" - בתיאטרון אורנה פורת, ו"סיפור העכברים" בתיאטרון הקיבוץ.
מ-1996 ואילך, לוי הפיק, הלחין וניגן עם האמנים מאיר גולדברג, איתן נחמיאס גלס, ניר לוי, דפנה ארמוני, פישי הגדול, בית הבובות, יוסלס אי.די, רינת בר, חיים משה, עמיר לב, שולה חן, יאיר קלינגר ואתניקס.
ב-2005 הוציא עם אחיו ניר לוי את האלבום המשותף "אחי פשוט שיש", שלא זכה להצלחה.
לקראת סוף 2008 הוציא לוי שיר ראשון מתוך אלבום הבכורה שלו, "קימונו קינמון".
שנה לאחר מכן, לאחר עבודה נוספת על האלבום, הוציא שיר שני - "סע לים".
לוי הלחין ועיבד את שירי האלבום, אותם כתבו עבורו איתן נחמיאס גלס ומאיר גולדברג.
ערן נשוי ואב לשני ילדים.
אחיו הוא השחקן ניר לוי.
אחי פשוט שיש – האחים לוי 2005
ערן סלע (נולד ב-11 באפריל 1968) הוא פרשן כדורסל ישראלי.
שימש ראש דסק הכדורסל של העיתון מעריב, ראש דסק הכדורסל של אתר הספורט ONE, חבר בפאנל של התוכנית "רק ספורט" ברדיו ללא הפסקה, בעל טור שבועי בעיתון "מקור ראשון" והיה גם כותב קבוע במגזין "בלייזר".
בעשור השני של המאה ה-21 משמש סלע פרשן ליגת התיכונים בישראל וליגת המכללות האמריקנית בערוץ הטלוויזיה "ONE".
סלע נולד וגדל בפתח תקווה.
החל את דרכו ככדורסלן צעיר במועדון מכבי פתח תקווה שם שיתף פעולה עם שרון דרוקר.
לאחר שנפצע בברך בגיל 17 נאלץ לפרוש ממשחק פעיל.
את שירותו בצה"ל עשה בתחנת הרדיו גלי צה"ל, שם הגיש פינות ספורט, שימש סטטיסטיקאי וערך את התוכנית "צעד וחצי".
לאחר שירותו הצבאי הצטרף סלע לעיתון "עולם הספורט".
לאחר כחצי שנה נסגר העיתון וסלע עבר לכתוב בעיתון "מעריב", בו היה בעל טור קבוע בשם "סיפרה בסלע".
הטור שילב סטטיסטיקה והומור בקשר לכדורסל בארץ ובעולם.
במעריב עבד כ-15 שנים (1990-2005) ובמהלכן סיקר את הפועל ומכבי תל אביב, וכן את תחום הכדורסל האירופי.
הוא החליף את עפר שלח כפרשן הכדורסל של העיתון לאחר עזיבתו.
כמו כן, בתחילת שנות ה-90 כתב סלע במשך שנתיים למקומונים "מלאבס" ו"צומת השרון", ואף עבד שנה בערוץ הספורט כפרשן אירופי.
ב-2005, לאחר שסיים את עבודתו ב-"מעריב", שימש סלע דובר איגוד הכדורסל בישראל במשך 10 חודשים, ובתחילת שנת 2006 עבר לשמש ראש דסק הכדורסל של אתר ONE.
במקביל, הוא מפעיל אתר אינטרנט בנושא כדורסל בשם "כדורסלע".
סלע כתב במרוצת השנים מספר ספרים וחוברות העוסקים בכדורסל.
החל משנת 2002 ועד לשנת 2010 סלע פרסם מדי שנה את "יומן הכדורסל של ערן סלע" לתלמידי בתי הספר.
במקביל לתפקידו התקשורתי, הוא משמש גם כסוכן שחקני ושחקניות כדורסל בסוכנות ששמה "כחול לבן".
הוא אחיו הגדול של כדורסלן העבר גיל סלע.
מדריך הכדורסל השלם, 1998, נכתב עם ירון טלפז - ספר המקשר בין הכדורסל הישראלי, האירופי והאמריקאי, במתכונת קידום לעונת משחקים, הוצאה פרטית.
מסביב לכדור, 2003 - סיפורים מעולם הכדורסל, הוצאת מודן.
על המפה – עונה למזכרת בכדורסל הישראלי, 2004 - חוברת צבעונית על העונה בה זכתה מכבי תל אביב באליפות היורוליג והפועל ירושלים באליפות היול"ב קאפ.
דאנק בפרצוף, 2005 - סיפורים מעולם הכדורסל, הוצאת מודן.
היכל התהילה – 50 הכדורסלנים הגדולים של ישראל בכל הזמנים, 2005 - אלבום שנכתב ביחד עם אהרל'ה ויסברג וקובע את רשימת 50 הכדורסלנים הטובים של ישראל.
עבירה במתכוון, 2006 - ספר המורכב מאוסף קטעים נבחרים של הטור "סיפרה בסלע" שפורסם במעריב בין השנים 1990–2005, הוצאת מודן.
ערן פרייס (נולד ב-24 במרץ 1947) הוא תסריטאי, מעבד ומחזאי ישראלי, במאי ומפיק סרטי וידאו דוקומנטרי, המתגורר בארצות הברית.
פרופסור מן המניין לקולנוע דוקומנטרי באוניברסיטת טמפל, פילדלפיה.
ערן פרייס נולד בעפולה, שעה שהוריו היו חברי קיבוץ עין דור.
לאחר מכן, המשפחה התגוררה בבית חרות.
פרייס למד בבית-הספר על שם רופין בעמק חפר.
היה חבר קיבוץ מגל במשך חמש שנים.
סיים את שירותו הצבאי בנח"ל.
התחתן עם אנדרייה שהייתה עולה חדשה מארצות הברית.
בארץ נולדו להם שלושה בנים.
למד משחק בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים בתל אביב ולאחר מכן, בימוי וכתיבה בחוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1974 ביים באוניברסיטה את "לתקן את התנ"ך", מאת אוריאל זוהר בהשתתפות נטע פלוצקי ומשה אסם, שחקני תיאטרון החאן.
החל משנת 1979 מחזותיו הועלו בתיאטרונים מרכזיים בארץ.
בשנת 1982 כתב את התסריט לסרט "אות קין", בבימויו של אורי ברבש.
בשנת 1983 כתב (ביחד עם בני ברבש) את התסריט לסרט מאחורי הסורגים.
הסרט היה מועמד ב-1984 לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
"חתום לכל החיים", בימוי אורי ברבש, 16 מ"מ, שחור-לבן, 60 ד', עם ארנון צדוק ועפרה ויינגרטן, הטלוויזיה הישראלית, 1979.
"ברקיע השביעי", בימוי אורי ברבש, 16 מ"מ, שחור-לבן, 60 ד', הטלוויזיה הישראלית 1981.
"אות קין" (סטיגמה), בימוי אורי ברבש, צבע, 105 ד', בהשתתפות עפרה ויינגרטן, פירה קנטור, איציק גייר, זאב שמשוני, עזרא כפרי, ארנון צדוק, דליק ווליניץ, עמוס לביא, רוברטו פולק ורות חרל"פ 1982.
"גבי בן יקר", בימוי אורי ברבש, 16 מ"מ, צבע, 110 ד', בהשתתפות משה איבגי ואלברט אילוז, הטלוויזיה הישראלית, בהפקת דובר צה"ל, 1982.
"מאחורי הסורגים" עם בני ברבש, בימוי אורי ברבש, בהשתתפות מוחמד בכרי, אסי דיין וארנון צדוק.
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר בקטגוריה של הסרט הזר הטוב ביותר 1984.
"ערב זיכרון ללודוויג ון ריצ'י", קומדיה שחורה, בבימוי פרופ' תום לוי הועלה בתיאטרון צוותא, ת"א, ובימת הקיבוץ, (1979).
"נפש רווקים", קומדיה בתיאטרון בימת הקיבוץ, (1980).
"אור ישר אור חוזר", פסטיבל ישראל תיאטרון צוותא, ת"א, בבימוי חנן שניר (1982).
"העוזר" עיבוד על פי ברנרד מלמוד בתיאטרון העירוני חיפה (1983).
"להיות יהודי" - סוציו-דרמה חינוכית, בהשתתפות מרדכי בן זאב ואמנון רוטשטיין, בבימוי אילן תורן ומייקל רוזנברג, 1979.
"הילדים האבודים", אוניברסיטת טמפל, פילדלפיה (1988).
"המעודדים", סרט דוקומנטרי, 32 ד', אוניברסיטת טמפל (1991).
"יונתן פולארד", סרט דוקומנטרי, אוניברסיטת טמפל, פילדלפיה (1998).
"Viewfinder", סרט דוקומנטרי, הוקרן בפסטיבל "הארץ השחורה" בגלסברג ארצות הברית, (2004).
"בית חרות, תחילת הסוף", סרט דוקומנטרי על התאבדות בבית-חרות.
הסרט הוקרן בסינמטק תל אביב, סינמטק חיפה ובראש פינה ועורר הדים חזקים מאוד בקהילה המקומית.
הוקרן בניו יורק, בפסטיבל הבינלאומי לקולנוע בפילדלפיה, באתונה, בדאלאס ובפסטיבל אתנוגרפיה במונטריאול, (2005).
"שובו של יונתן", סרט דוקומנטרי באורך 70 ד', על חייו של יונתן פרייס בנו של היוצר, ערן.
פרס על כלל יצירתו מאוניברסיטת אוהיו, ארצות הברית, (2008).
פרס לסרטו "פטריסיה בלטימור", נבחר להקרנה בארבעה פסטיבלים WHYY, PBS Phiadelphia ובטלוויזיה (2007).
פרס השופטים באגודת UFVA לסרטו "Viewfinder", בקטגוריה לסרט הדוקומנטרי, (2005).
פרס לסרטו "יונתן פולארד", פרס ליוצרים חדשים, פסטיבל לקולנוע יהודי, פילדלפיה (2003).
הוקרן בפסטיבלים לקולנוע יהודי, בטורונטו, ונקובר, דאלאס (2002), בפסטיבל הבינלאומי לקולנוע ולווידאו של פורט לאודראל (2002).
בפסטיבל לקולנוע UNA ג'ורג' לינדזי, בפסטיבל הקולנוע בוילמינגטון, בפסטיבל דאיטונה ביץ', ובפסטיבל וידאו בוקס קאונטי (2003).
פרס כבוד על יצירתו מהאגודה הלאומית לתחרויות באמנות הווידאו, אוניברסיטת מיזורי-קנזס סיטי (1992).
פרס כבוד על יצירתו מפסטיבל הווידאו השנתי הראשון, טוסקולום קולג', פאל (1992).
פרס שני, "מאחורי הסורגים", הסרט הטוב ביותר בישראל בארבעים השנים עד 1988.
פרס לסרט "החולמים" שכתב עם בני ברבש בפסטיבל הבינלאומי בטוקיו (1988).
הסרט הוקרן בפסטיבל הישראלי בניו יורק 1988.
פרס המבקרים הבינלאומי, "מאחורי הסורגים", פסטיבל ונציה (1984).
פרס ראשון, "מאחורי הסורגים", פרס אופיר (1984).
פרס עבור "מאחורי הסורגים", התסריט הטוב ביותר, פרס אופיר (1984).
פרס האקדמיה הישראלית לקולנוע עבור המשחק הטוב ביותר בסרט אות קין (סרט) ("סטיגמה") (1982).
פרס כינור דוד לסרט "חתום לכל החיים" (1979).
פרס כינור דוד למחזה "פאולה" (1979).
ערן זהבי (נולד ב-25 ביולי 1987) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ.
זהבי כבש 438 שערים בכל המסגרות, מה שהפך אותו לכדורגלן הישראלי שכבש הכי הרבה שערים בכל הזמנים.
זהבי הוא מלך השערים של נבחרת ישראל בכל הזמנים, עם 35 שערים.
זהבי החל את דרכו בהפועל תל אביב, במדיה זכה בדאבל בעונת 2009/2010, לאחר שכבש את שער הניצחון בתוספת הזמן של מחזור הסיום בליגה.
לאחר מכן שיחק בפלרמו האיטלקית.
בין השנים 2013–2016 שיחק במכבי תל אביב, במדיה זכה בשלוש אליפויות, נבחר פעמיים לכדורגלן העונה בישראל והיה למלך השערים של ליגת העל שלוש עונות ברציפות.
זהבי משחק בעמדות הקישור וההתקפה, והוא מחזיק בשיא כיבושים בעונה אחת בליגה הבכירה בישראל (35 שערים), אותו קבע בעונת 2015/2016 ובשיא כיבושים בעונה אחת בליגה הבכירה בסין (29 שערים), אותו קבע בעונת 2019.
זהבי החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב.
בגיל 16, לאחר חיכוכים משמעתיים עם מאמניו, עזב את הפועל תל אביב ועבר למחלקת הנוער של עירוני ראשון לציון, עיר מגוריו.
כעבור שנתיים בראשון לציון ביקשה הפועל תל אביב להחזירו.
זהבי חזר לקבוצת הנוער של המועדון האדום, והעפיל עימה לגמר גביע המדינה בכדורגל לנוער בשנת 2006, בו הפסידה לבית"ר ירושלים בבעיטות עונשין.
זהבי הבקיע את שער השוויון של הפועל שהביא להארכה, במהלכה הורחק בשל ספיגת כרטיס צהוב שני.
גם את עונת החל בקבוצת הנוער של הפועל תל אביב.
בדצמבר 2006 שיחק לראשונה בקבוצת הבוגרים של המועדון כשנכנס כמחליף בשני משחקי גביע הטוטו אך לא שותף במשחקי הליגה.
הוא הושאל בחלון ההעברות של ינואר 2007 להפועל רמת השרון, ששיחקה בליגה הלאומית ונאבקה נגד הירידה ממנה.
הפועל רמת השרון הצליחה במאבק זה ונשארה בליגה הלאומית לאחר שסיימה את העונה במקום התשיעי.
אף שהושאל לשנה וחצי, ביקשה הפועל תל אביב להחזירו בתום העונה, אך התנגדות של רמת השרון גררה מאבק משפטי בעניין התשלום על השאלתו, מאבק שהוכרע בבוררות.
בסופו של דבר המשיך זהבי ברמת השרון אך התחיל את עונת באיחור.
במהלך התקופה בה שיחק ברמת השרון זומן גם לנבחרת הצעירה, אך מאחר שבתחילה לא זכה למעמד של ספורטאי מצטיין הצבא אסר את השתתפותו בחלק ממשחקי הנבחרת שנערכו מחוץ לישראל והוא רשם הופעה אחת בלבד במדיה.
בעונת שב זהבי להפועל תל אביב לאחר שהסתיימה תקופת ההשאלה ברמת השרון.
בסך הכל הבקיע שבעה שערי ליגה בעונה זו וארבעה נוספים בגביע הטוטו.
בעונת התערער מעמדו בהפועל, ובמחזורים הראשונים שולב בעיקר כמחליף.
אך לאחר שקשר הקבוצה נמניה ווצ'יצ'ביץ' נפצע במחזור ה-12 של הליגה, תפס זהבי מקום של קבע בהרכב הקבוצה, והפגין יכולת טובה בהמשך העונה.
במשחק גמר גביע המדינה, מול בני יהודה, בישל זהבי שער, וזכה בתואר ראשון בקריירה.
ארבעה ימים מאוחר יותר, יצאה הפועל תל אביב למשחק האחרון בליגת העל, מול בית"ר ירושלים באצטדיון טדי.
בעוד מוליכת הטבלה מכבי חיפה לא הצליחה לנצח במשחק המקביל, הבקיע זהבי את שער הניצחון במשחקה של הפועל בדקה ה-92 שזכתה באליפות הליגה (והשלימה דאבל) בסיום דרמטי בזכות הפרש שערים עדיף על מכבי חיפה.
בסך הכל כבש זהבי 11 שערי ליגה בעונה זו, והוסיף שישה בישולים.
בראשית עונת , לאחר ניצחון של הפועל תל אביב במשחק הראשון נגד רד בול זלצבורג, כבש זהבי במשחק הגומלין שער שוויון בתוספת הזמן, שהבטיח את עלייתה של הפועל תל אביב לשלב הבתים בליגת האלופות.
בשלב הבתים של ליגת האלופות בישל זהבי שער אחד וכבש שלושה: צמד נגד בנפיקה ליסבון, ועוד שער בבעיטת מספרת אחורית מרשימה נגד ליון בצרפת.
שער שוויון של ליון מנע מהפועל תל אביב לזכות במקום השלישי ולעבור לשחק בליגה האירופית, וקבע את הדחתה מהמפעלים האירופאים בעונה זו, אך בזכות שער זה נבחר זהבי לנבחרת המחזור השישי של ליגת האלופות.
גם במשחקי הליגה המשיך זהבי לכבוש שערים חשובים, ביניהם שער ניצחון בדרבי מול מכבי תל אביב בסיבוב הראשון, ובסך הכל כבש תשעה שערי ליגה בעונה זו.
זהבי בישל בעונה זו 12 שערי ליגה, ודורג במקום הראשון בטבלת מלך הבישולים.
ב-25 במאי 2011, במשחקו האחרון במדי הפועל תל אביב, בישל את שער הניצחון של סלים טועמה (1–0) במשחק גמר גביע המדינה נגד מכבי חיפה, שהשלים זכייה שנייה רצופה בגביע להפועל תל אביב.
בפגרת קיץ 2011 חתם זהבי בקבוצת פלרמו מהסרייה א' תמורת 2.5 מיליון אירו לחמש שנים.
זהבי היה לשחקן הישראלי השני בהיסטוריה שמשחק בליגה האיטלקית, אחרי טל בנין.
את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה ערך ב-28 ביולי 2011 במסגרת הסיבוב השלישי של מוקדמות הליגה האירופית מול תון השווייצרית.
את שערו הראשון במדי פלרמו כבש בניצחון 3–2 על קליארי במחזור הרביעי של הליגה, כאשר הבקיע בדקה הראשונה של המשחק בבעיטה לחיבורי השער ממרחק של 18 מטרים.
בהמשך העונה התקשה זהבי לתפוס מקום קבוע בהרכב, ובסך הכל ערך בעונתו הראשונה בפלרמו 20 הופעות בליגה ושתי הופעות במוקדמות הליגה האירופית, בהן כבש שני שערים ובישל שלושה.
ב-26 ביולי 2012 נפצע זהבי במשחק אימון במהלך מחנה האימונים של טרום עונת , ובעקבות זאת החמיץ את פתיחת העונה וחזר לכושר משחק רק בחודש נובמבר.
חילופי מאמנים בפלרמו פגעו במעמדו בקבוצה, וגם לאחר החלמתו מיעט זהבי לקבל דקות משחק והוא החליט לחזור לליגה הישראלית במסגרת חלון העברות של ינואר 2013.
חזרה לישראל: מכבי תל אביב
ב-21 בינואר 2013 חזר זהבי לישראל, וחתם במכבי תל אביב על חוזה לשלוש וחצי שנים.
מכבי שילמה לפלרמו 250 אלף אירו עבור כרטיסו, ובנוסף נקבע ש-250 אלף אירו נוספים ישולמו אם מכבי תל אביב תעפיל לשלב הבתים של ליגת האלופות במהלך חוזהו בקבוצה.
את שערו הראשון במדי מכבי תל אביב כבש במשחק הבכורה שלו נגד מכבי נתניה במסגרת גביע המדינה.
במשחק הדרבי הראשון מול קבוצתו לשעבר הפועל תל אביב בישל שני שערים בדרך לניצחון 4–0, וב-10 במרץ 2013 הבקיע את שער הליגה הראשון במדי מכבי תל אביב בניצחון 5–0 על בית"ר ירושלים.
בסך הכל הבקיע זהבי בעונה זו 7 שערים ב-16 משחקי ליגה והיה תוספת כוח משמעותית בדרך לזכייה באליפות של מכבי תל אביב בעונת .
במכבי תל אביב הפך זהבי לשחקן דומיננטי ומוביל ובתקופתו בקבוצה קיבע את מעמדו ככדורגלן הטוב ביותר בליגת העל.
בטקס המצוינות בספורט של משרד התרבות והספורט, זכה בתואר ספורטאי השנה לשנת 2014 של ערוץ הספורט ודורג במקום הראשון בדירוג כדורגלני ליגת העל שנערך באתר וואלה בעונות , ו-.
הגעתו של זהבי למכבי תל אביב התקבלה בצורה קשה אצל אוהדי היריבה הוותיקה הפועל תל אביב, בה רשם רגעים גדולים בעבר.
זהבי מצידו עורר ביקורת, בעיקר מכיוון הפועל תל אביב, כשחגג בצורה בולטת כשכבש שער כששיחק נגדה, בתחילה בהסרת חולצה ועלייה ליציע אוהדי מכבי תל אביב ובהמשך בתנועת ירייה.
במהלך עונת 2013/2014 כבש זהבי 34 שערים ב-46 הופעות תחת המאמן פאולו סוזה וזכה עם הקבוצה באליפות שנייה ברציפות ושלישית בקריירה שלו.
הוא החל לשמש כקפטן שני במכבי תל אביב ולענוד את סרט הקפטן במשחקים מהם נעדר שרן ייני.
בתחילת העונה השתתף עם מכבי תל אביב במוקדמות ליגת האלופות, ואף הבקיע שער במשחק הביתי מול פ.צ.
בזל, אך קבוצתו הודחה מהמפעל והעפילה לשלב הבתים של הליגה האירופית.
בליגה האירופית כבש זהבי שלושה שערים ובישל שער אחד, וסייע למכבי תל אביב להעפיל לשלב 32 האחרונות מהמקום השני.
בליגת העל כבש זהבי 29 שערים והוכתר למלך השערים, כשהוא שובר את שיא שערי הליגה בעונה אחת במדי מכבי תל אביב בכל הזמנים, ונמצא במקום השני בתולדות ליגת העל במספר שערים לעונה, כשהיחיד שמקדים אותו הוא חלוץ בית"ר תל אביב ניסים אלמליח בעונת .
בעונה זו כבש זהבי שער אחד לפחות מול כל קבוצות ליגת העל למעט בית"ר ירושלים.
במחזור ה-26 בעונה זו שיחק זהבי את אחד ממשחקיו הגדולים ביותר, כשבמשחק הדרבי נגד הפועל תל אביב הבקיע שלושער והוביל מהפך בשניות הסיום אף על פי שקבוצתו הייתה בחיסרון מספרי.
לקראת סוף העונה חתם זהבי על חוזה חדש במכבי תל אביב לארבע שנים עם אופציה לשנה נוספת והגדלת סעיף היציאה מחוזהו בתמורה להעלאה בשכרו.
בתחילת עונת שיחק זהבי את מלוא הדקות בששת משחקי מכבי תל אביב במוקדמות ליגת האלופות והליגה האירופית מהן הודחה בסופו של דבר מכבי תל אביב.
במשחקים אלו כבש זהבי פעמיים בפנדל ובישל שער אחד.
במחזור החמישי של ליגת העל שבר זהבי את שיא הכיבושים הרצופים לכדורגלן בליגה הראשונה בישראל, שיא בו החזיק עד אז מוטי קקון ועמד על שער אחד לפחות בתשעה משחקי ליגה רצופים.
זהבי הגדיל את השיא לשנים עשר משחקים, כשכבש במחזורים 32–36 בעונת 2013/2014 ובמחזורים 1–7 בעונת 2014/2015. המשחק השנים-עשר היה דרבי מול הפועל תל אביב ששוחק ב-3 בנובמבר 2014. כמה דקות לאחר שכבש הותקף זהבי על ידי אוהד הפועל תל אביב שפרץ למגרש.
זהבי הורחק בכרטיס אדום בעקבות התקרית אך פריצה של אוהדי מכבי תל אביב למגרש בתגובה לאירועים הביאה להפסקת המשחק.
בהמשך נקבעה תוצאת המשחק על ידי בית הדין של ההתאחדות על 0–0 ללא נקודות.
הכרטיס האדום שקיבל זהבי גרר גם הרחקה אוטומטית ממשחקה הבא של הקבוצה שקטעה את רצף הכיבושים במשחקי קבוצתו.
זהבי הוסיף לכבוש בששת המשחקים לאחר חזרתו מההרחקה וקבע שיא ישראלי, במספר כיבושים רצופים לשחקן במשחקים בהם שותף, והעמיד אותו על 17 משחקים (או 18 כולל הדרבי).
רצף זה הוא השני באורכו בהיסטוריה של הכדורגל באירופה ומקדים אותו רק רצף של 21 משחקים שהשיג ליונל מסי בשנת 2013. בסך הכל כבש זהבי בשנת 2014 35 שערי ליגה, שני באירופה ושלישי בעולם כולו.
לקראת סיום העונה הגיע זהבי להסכם עם מכבי תל אביב על ביטול סעיף היציאה מחוזהו תמורת העלאה בשכרו.
בעונה זו זכה עם מכבי תל אביב בטרבל המקומי, עם זכייה באליפות, בגביע המדינה (פתח וכבש בניצחון 2–6 על הפועל באר שבע במשחק הגמר) ובגביע הטוטו.
בקיץ 2015, לאחר עזיבת שרן ייני לוויטסה ארנהם, מונה זהבי לקפטן מכבי תל אביב.
בסיבוב השלישי של מוקדמות ליגת האלופות הפסידה מכבי תל אביב במשחק הראשון שהתקיים בתל אביב בתוצאה 1–2 מול ויקטוריה פלזן.
במשחק הגומלין בצ'כיה כבש זהבי צמד ומכבי תל אביב ניצחה 2–0 והעפילה לשלב הפלייאוף, בו שוב הוגרלה לשחק מול פ.צ.
במשחק הראשון, שהתקיים בשווייץ, כבש זהבי צמד נוסף, כולל שער שוויון בנגיחה בדקה ה-96 שקבע את תוצאת המשחק על 2–2. גם במשחק הגומלין בבלומפילד כבש זהבי שער שוויון שהעמיד את התוצאה על 1–1, תוצאה שנשארה עד הסיום וקבעה העפלה של מכבי תל אביב לליגת האלופות.
זהבי היה למלך השערים של שלב מוקדמות ליגת האלופות של עונה זו לאחר שכבש בסך הכל שבעה שערים בחמשת המשחקים בהם השתתף.
בשלב הבתים כבש זהבי את שערה היחיד של קבוצתו במפעל, בפנדל בהפסד 1–3 לפורטו.
ב-21 בנובמבר 2015, כבש זהבי את שערו ה-100 בליגת העל, בניצחון החוץ 3–0 נגד הפועל חיפה.
שמונה ימים לאחר מכן, ב-29 בנובמבר, כבש מול בני יהודה את שערו ה-100 במדי מכבי תל אביב בכל המסגרות.
ב-27 בדצמבר כבש זהבי 4 שערים בניצחון 5–0 על עירוני קריית שמונה, הרביעייה הראשונה בקריירה.
ב-11 באפריל 2016 הבקיע זהבי צמד שערים בליגה בניצחון 3–2 על בית"ר ירושלים והעלה את מאזנו העונתי ל-31 שערים.
בכך הפך לשחקן שהבקיע הכי הרבה שערים בעונה יחידה בהיסטוריה של הליגה הבכירה בישראל, תוך שבירת שיאו של ניסים אלמליח מבית"ר תל אביב (30 שערים בעונת 1954/1955) שהחזיק מעמד 61 שנה.
בסיום העונה הוביל את מכבי כקפטן לגמר גביע המדינה.
את עונת השיא בקריירה שלו סיים זהבי עם 35 שערי ליגה ו-10 בישולים ב-36 הופעות.
ב-29 ביוני 2016 חתם זהבי בקבוצת גואנגג'ואו R&F מהליגה הסינית, ששילמה עבורו למכבי תל אביב סכום שיא לשחקן ישראלי עד אז, שמוערך בכ-8 מיליון דולר.
ב-2 ביולי 2016 עלה זהבי כמחליף, הבקיע שער ובישל בהופעת הבכורה שלו, בניצחון 4–2 על שה-ג'יאג'וואנג.
ב-13 ביולי 2016 כבש זהבי את כל שלושת השערים של גואנגג'ואו כשעלה כמחליף בניצחון על חביי צ'יינה פורצ'ן בשלב רבע גמר הגביע הסיני.
את עונתו הראשונה בסין סיים זהבי עם שישה שערים בגביע הסיני בנוסף ל-11 שערי ליגה ב-15 הופעות.
ב-24 בינואר 2017 חתם זהבי על הארכת חוזהו בגואנגג'ואו עד לשנת 2020 כאשר שכרו הוערך בכשבעה מיליון דולר לעונה.
ב-4 במרץ שיחק זהבי את משחקו הראשון בפתיחת העונה בליגה הסינית בניצחון קבוצתו 0–2 על טיאנג'ין צ'וונג'יין.
ב-23 ביולי 2017, במשחק הליגה נגד יאנביאן פונדה, כבש זהבי רביעייה בניצחון 6–2. הייתה זו הרביעייה הראשונה שלו בסין והשנייה בסך הכל בקריירה.
ב-29 ביולי 2017 הפך זהבי ללגיונר שכבש הכי הרבה שערים בעונה אחת, לאחר צמד מול גואנגג'ואו אוורגראנד, שהעלה את מאזן שעריו ל-20, בעוד השיא של מואנס דאבור עמד על 19 שערים בגראסהופרס ציריך.
את עונת 2017 סיים כמלך השערים של הליגה עם 27 כיבושים והיה רחוק שער אחד מהשוואת שיא השערים של שחקן לעונה בליגה הסינית.
ב-11 בנובמבר 2017 נבחר זהבי לשחקן העונה בליגה הסינית.
לאחר שבספטמבר הציעה שאנגחאי שנחווה לרכוש את זהבי בסכום של 25 מיליון דולר, ולקראת תחילת העונה החדשה, האריך זהבי בפברואר 2018 את חוזהו בגואנגג'ואו לשלוש שנים נוספות בסכום שמוערך בין 10 ל-12 מיליון דולר לעונה.
ב-2 במרץ 2018, במחזור הפתיחה של הליגה הסינית, כבש זהבי שלושער ובישל שער נוסף בניצחון החוץ 5–4 על האלופה גואנגג'ואו אוורגראנד, ובסך הכל כבש בעונה זו 20 שערי ליגה.
ב-16 ביולי 2019 כבש זהבי צמד שערים אשר קיבעו אותו לכובש הישראלי המצטיין בהיסטוריה עם 207 שערי ליגה.
ב-14 בספטמבר 2019 כבש זהבי צמד שערים בניצחון 2–1 על טיינג'ין קואנג'יאן, כולל שער ניצחון בדקה ה-90 בבעיטת רבונה.
את העונה סיים כמלך השערים עם 29 כיבושים, הישג שיא בליגה.
ב-5 באוגוסט 2020 כבש את שערו המאה בסין במהלך משחק ליגה נגד חנאן ג'יאניה.
ב-20 בספטמבר 2020 חתם על חוזה לשנתיים במועדון ההולנדי פ.ס.וו.
כבר בהופעת הבכורה במסגרת שלב הפלייאוף של הליגה האירופית מול רוזנבורג השוודית, הוא כבש את השער הראשון ובישל את השני, מה שהבטיח לקבוצה ניצחון 0–2 והעפלה לשלב הבתים.
את הופעת הבכורה בליגת העל ההולנדית ערך זהבי שלושה ימים לאחר מכן, ב-4 באוקטובר, בניצחון 0–2 על פורטונה סיטארד, כאשר בישל את השער הראשון.
את שער הבכורה שלו בליגה כבש ב-1 בנובמבר, בניצחון 0–4 על דן האג.
ב-21 ביולי 2021 רשם זהבי הופעה בלתי נשכחת במסגרת מוקדמות ליגת האלופות, כשהבקיע שלושער והוסיף בישול בניצחון 5–1 של קבוצתו על גלאטסראיי הטורקית.
בהמשך, במרץ 2022, נבחר על ידי UEFA ל"שחקן השבוע" של שמינית-גמר הקונפרנס ליג, לאחר שכבש צמד במשחק הגומלין בחוץ מול פ.צ.
קופנהגן הדנית, שהסתיים בניצחון 0–4. ב-14 באפריל 2022, במסגרת רבע גמר הקונפרנס ליג, כבש זהבי את שערה היחיד של פ.ס.וו.
מול לסטר סיטי האנגלית, כתוצאה מבישול של מריו גצה.
קבוצתו הפסידה 1–2 בסיכום שני המשחקים והודחה מהמפעל.
זהבי סיים את דרכו במועדון ההולנדי ב-11 במאי 2022, כאשר שיחק את משחקו האחרון בניצחון 2–3 על ניימכן, בו אף כבש שער.
בתום המשחק הסתיים חוזהו והוא הפך לשחקן חופשי.
בפני זהבי עמדו שתי הצעות, עמד הכדורגלן ערן זהבי בפני שתי הצעות, האחת בסך 4 מיליון דולר לעונה מבוטפוגו הברזילאית והשנייה בסך מיליון יורו לעונה ממכבי תל אביב מליגת העל; לאחר התלבטות ארוכה בחר לחתום על חוזה לשתי עונות במכבי תל אביב, תמורת שכר של מיליון יורו לעונה.
ב-13 במאי 2025 פורסמה הודעה רשמית על עזיבתו הצפויה של זהבי את המועדון בתום עונת 2024/2025 בליגת העל בכדורגל.
בשלוש העונות שבהן שיחק במדי הקבוצה זהבי זכה בעוד 2 אליפויות ליגת העל בכדורגל, שני גביעי הטוטו ופעם אחת באלוף האלופים.
ב-1 בינואר 2026 הודיע רשמית על פרישה ממשחק פעיל.
ב-20 באוגוסט 2008 ערך את הופעתו היחידה במדי נבחרת ישראל הצעירה עד גיל 21, במשחק ידידות בו נכנס כמחליף במחצית השנייה מול בלארוס הצעירה שהסתיים בניצחון ביתי 0–1 לזכות ישראל.
ב-2 בספטמבר 2010 ערך זהבי את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ישראל הבוגרת, במשחק מול נבחרת מלטה באצטדיון רמת גן במסגרת מוקדמות יורו 2012, ובסך הכל שותף בחמישה משחקים במהלך קמפיין זה.
גם במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014 שותף בחמישה משחקים, וב-10 בספטמבר 2013 כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 1–3 לנבחרת רוסיה.
בקמפיין זה אימן את הנבחרת מאמנו לשעבר בהפועל תל אביב אלי גוטמן.
בקמפיין הבא, מוקדמות יורו 2016, כבר תפס זהבי מקום של קבע בהרכב הנבחרת.
בנוסף לשער ושני בישולים מול נבחרת אנדורה, זהבי בישל פעמיים וכבש שער אחד בניצחון 3–0 מול נבחרת בוסניה והרצגובינה.
לקראת קמפיין מוקדמות מונדיאל 2018 מונה זהבי לקפטן הנבחרת.
ב-2 בספטמבר 2017 הושעה מהנבחרת לאחר שזרק את סרט הקפטן במהלך משחק באצטדיון סמי עופר מול נבחרת מקדוניה, לאחר שספג קריאות בוז וקללות מהקהל הישראלי.
למחרת הודיע זהבי על פרישתו מנבחרת ישראל.
באוגוסט 2018 שב לנבחרת לאחר שהתנצל על המקרה.
ב-24 במרץ 2019 כבש זהבי שלושער ראשון בנבחרת, בניצחון הביתי 4–2 על נבחרת אוסטריה במסגרת מוקדמות יורו 2020 וזאת לאחר שאוסטריה כבר הובילה 0–1 משער בדקות הראשונות.
זהבי זכה לציון הנדיר 10 הן ב"ידיעות אחרונות" והן ב"מעריב השבוע" על ביצועיו במשחק זה.
ב-7 ביוני 2019 כבש זהבי שלושער נוסף ברצף, בניצחון החוץ 3–0 על נבחרת לטביה במוקדמות יורו 2020 ובכך שבר את שיא ההבקעות של הנבחרת בטורניר מוקדמות, שעמד על שישה שערים.
וכן הפך לשחקן הראשון מאז שייע פייגנבוים שכובש שני שלושערים ברציפות במדי נבחרת ישראל.
בסך הכל כבש זהבי 11 שערים במוקדמות יורו 2020 ונכלל בנבחרת הטורניר של אופ"א.
ב-14 באוקטובר 2020 כבש שלושער נוסף, הפעם במשחק החוץ נגד נבחרת סלובקיה במסגרת ליגת האומות 2020/2021, והוביל את הנבחרת לניצחון 3–2 לאחר פיגור 0–2 במחצית המשחק.
בכך הפך זהבי לראשון בנבחרת ישראל שהבקיע שלושער שלוש פעמים.
ב-1 בספטמבר 2021 במוקדמות מונדיאל 2022 כבש זהבי שלושער רביעי בנבחרת (הראשון שעושה זאת בישראל), במשחק חוץ מול איי פארו בו ישראל ניצחה 4–0. שלושה ימים לאחר מכן כבש צמד מול אוסטריה במשחק ביתי בו ישראל ניצחה 5–2.
ב-12 באוקטובר 2021 במוקדמות מונדיאל 2022 במשחק מול מולדובה, כבש זהבי את שערו ה-33 בנבחרת ובכך התמקם במקום הראשון ברשימת כובשי השערים בנבחרת ישראל בכל הזמנים.
הוא עקף את השיא הקודם שהיה שייך למרדכי שפיגלר (32 שערים) וחגג את שערו במחווה לשפיגלר כאשר הניף את ידו באותה התנועה שבה חגג שפיגלר את שערו במונדיאל 1970.
במרץ 2023 כתב זהבי בפוסט באינסטגרם כי הוא החליט לא להשתתף יותר במשחקי הנבחרת.
זהבי כתב שהוא "נדחק החוצה" מהנבחרת ושההחלטה התקבלה לאחר שלא אושר לו לישון בחדר מלון לבד בלילות שלפני משחקים.
בתגובה טענו יוסי בניון ואלון חזן שההחלטה לא לשתף את זהבי בסגל הנבחרת התקבלה כיוון שהוא לא הסכים להחלטותיהם המקצועיות.
באוקטובר 2023, ובעיצומה של מלחמת חרבות ברזל, הודיעה הנבחרת כי זהבי יחזור לסגל לקראת ארבעת המשחקים שנותרו לנבחרת בסיום קמפיין מוקדמות יורו 2024 ושישוחקו בתוך עשרה ימים, זאת לאחר שיחה שקיים עם בניון.
זהבי התחיל את דרכו כחלוץ במחלקת הנוער של הפועל תל אביב, ובתחילת הקריירה המקצועית שיחק גם כקשר התקפי מאחורי החלוץ וכשחקן אגף.
בעונת 2009/2010 הסיט המאמן אלי גוטמן את זהבי לעמדת קשר מרכזי בסגנון "50/50", שעוזר בהנעת הכדור ותומך גם בהגנה וגם בהתקפה.
במקביל המשיך זהבי לשחק לעיתים בכל עמדות הקישור, ובמשחק אחד אף שימש כמגן ימני.
כשעבר מפלרמו למכבי תל אביב, חזר זהבי לשחק בתפקידים קדמיים יותר, תחילה כקשר התקפי, ובהמשך, תחת הדרכתו של מאמנו באותה עת פאולו סוזה, החל לשחק גם בתור שחקן כנף וחלוץ.
זהבי התבסס בעמדה זו ולמעשה משחק כ"חלוץ מדומה" – כזה שעוזר לקישור ההתקפי וגם משמש כחלוץ החוד.
מאפיינים בולטים במשחק שלו הם סיומת חזקה מול השער, משחק "בנגיעה אחת" ותנועה ללא כדור, דבר המאפשר לו להתפנות משטחים צפופים ולהתמקם בעמדה מיטבית לקבלת הכדור.
ערן זהבי נקרא על ידי רבים "הווינר הגדול של הכדורגל הישראלי" בעקבות שערי ההכרעה הרבים שכבש לזכות קבוצותיו.
דוגמאות בולטות הן משחק האליפות של הפועל תל אביב, משחקה של מכבי תל אביב נגד פ.צ.
בזל במוקדמות ליגת האלופות, הניצחון על בית"ר ירושלים בפלייאוף העליון של עונת 2015/16, שבו שבר את שיא הכיבושים של שחקן יחיד לעונה, ומשחק הדרבי שבו ניצחה מכבי תל אביב 3–2 לאחר שלושער שלו.
זהבי נולד וגדל בראשון לציון.
אביו אילן זהבי איש עסקים שעלה לישראל בצעירותו מצרפת.
אמו אתי זהבי היא ספרית בת לעולים ממרוקו.
בילדותו התגרשו הוריו, והקשר עם אביו נותק.
מחזיק גם בדרכון צרפתי דרך אביו, מה שסייע לו לשחק כבוסמן בפאלרמו ובפ.ס.וו.
שירת בצה"ל על תקן ספורטאי מצטיין.
ביוני 2012 נישא לבת זוגו הישראלית שי לוי.
ב-2013 נולד בנם הבכור, וב-2015 נולדו להם בנות-תאומות.
זהבי שומר מסורת, מניח תפילין וסיפר כי לפני שהתפרסם אף היה נוהג לטבול במקוה בכל יום שישי.
במאי 2021, בעודו נמצא עם קבוצתו ההולנדית PSV איינדהובן, עברו אשתו ושלושת ילדיו שוד אלים בביתם באמסטרדם שבהולנד.
כחצי שנה לאחר מכן, שוב פרצו גנבים לבית המשפחה באמסטרדם, בעוד זהבי ומשפחתו שהו בבית הבראה בדובאי.
למרות המקרים הטראומטיים, המשיך זהבי לשחק בקבוצה עד לתום העונה בליגה ההולנדית, אך האירועים הללו נחשבים כמכריעים מבין אלה שהובילו להחלטתו לעזוב את הולנד בסיום העונה.
בקיץ 2025 יצאה לאור סדרה תיעודית אודותיו בשם "זהבי", בבימויה של טליה ענבר.
הסדרה מתעדת את שתי העונות האחרונות שלו במכבי תל אביב ואת סביבתו הקרובה, לרבות משפחתו.
החל מאוגוסט 2025 משמש כפאנליסט בתוכנית הספורט של 103fm.
כדורגלן העונה בסין : 2017
בדצמבר 2015 זכה בפרס הספורט הישראלי מטעם משרד התרבות והספורט על הצטיינות בתחומו
כדורגלן החודש בליגה ההולנדית: מרץ 2022
שיא שערים בעונה אחת בליגה הבכירה בישראל – 35 (עונת 2015/2016)
שיא שערים בעונה אחת בליגה הסינית בכל הזמנים – 29 שערים (עונת 2019)
שיא ישראלי למשחקים רצופים של קבוצתו בהם כבש – 11
שיא ישראלי למשחקים רצופים בהם שיחק וכבש – 17
מלך השערים של גואנגג'ואו R&F בכל הזמנים (בכל המסגרות) – 103
השחקן הישראלי עם הכי הרבה שערים בגביעי אירופה – 47
מלך השערים של הדרבי של תל אביב – 14
מלך השערים של מכבי תל אביב בגביעי אירופה – 28
שיא ההבקעות של שחקן נבחרת ישראל בטורניר מוקדמות – 11
השחקן הישראלי עם הכי הרבה שערי ליגה – 304
השחקן הישראלי עם הכי הרבה שערים בכל המסגרות 438
שער במשחק דרבי שתוצאתו בוטלה לא נחשב.
ערן ניב (נולד בשנת 1970) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף, אשר כיהן כראש אגף התקשוב וההגנה בסב"ר.
קודם לכן שימש ראש חטיבת שילו"ח באג"ת, מפקד אוגדת איו"ש, ראש חטיבת כוח האדם בזרוע היבשה, מפקד בה"ד 1, מפקד חטיבה 55 ומפקד חטיבת אפרים.
ניב, בנם של אהרון ויוסיפה (לבית טריפולסקי), נולד וגדל בקיבוץ ארז, שהוריו, יוצאי הפלמ"ח, נמנו עם מייסדיו.
התגייס לצה"ל בשנת 1989, התנדב לחטיבת הצנחנים במסלול בני משקים ושובץ בגדוד 50. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר.
בעת שסיים את קורס המ"כים, הושלמה העברת מסלול בני המשקים מן הצנחנים לחטיבת הנח"ל, והוא מונה למפקד כיתה בגדוד 932. לאחר מכן יצא לקורס קציני חי"ר.
בסיום הקורס שב לגדוד 932 ושימש כמפקד מחלקה.
בהמשך שירת כמפקד צוות בפלנ"ט נח"ל.
לאחר מכן מונה למפקד פלוגה בגדוד 932. בהמשך שימש כמפקד פלוגה בגדוד 50. לאחר מכן מונה למפקד פלנ"ט נח"ל בין השנים 1997–1999, והוביל אותה בלחימה בדרום לבנון.
בשנת 2001 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 931, והוביל אותו בלחימה נגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה.
שבוע וחצי לאחר שהגדוד בפיקודו תפס קו בגזרת חברון אירע הפיגוע בציר המתפללים.
הוא הוזעק במהלך הפיגוע מביתו.
לאחר חילוץ הנפגעים, ארגן כוח מאולתר בקרבת זירת הקרב, והחל באיגוף המחבלים עד לחיסולם.
בתפקיד זה שירת עד שנת 2003. לאחר מכן שימש כמפקד צוות במכללה לפיקוד טקטי בין השנים 2003–2005. בהמשך שירת כקצין אג"ם של אוגדת איו"ש בין השנים 2005–2006. לאחר מכן שימש כראש ענף מערכות מידע באגף התקשוב בין השנים 2006–2007.
את תפקידו סיים ב-14 ביולי 2013. לאחר מכן יצא ללימודים בבריטניה.
בספטמבר 2014 הועלה לדרגת תא"ל ומונה לראש חטיבת כוח האדם בזרוע היבשה, ושימש בתפקיד עד אוגוסט 2017. ב-13 בספטמבר 2017 מונה למפקד אוגדת איו"ש, ושירת בתפקיד זה עד 22 בספטמבר 2019. בשנת 2019 מונה להקים ולשמש כראש חטיבת שילו"ח באג"ת, בתפקיד זה שימש עד 12 בדצמבר 2021.
ב-16 בינואר 2022 הועלה לדרגת אלוף, וב-19 בינואר נכנס לתפקידו כראש אגף התקשוב וההגנה בסב"ר.
ב-28 באוקטובר 2024 סיים את תפקידו ואת פעילותו בצה"ל לאחר 35 שנות פעילות.
ב-7 בנובמבר 2024 פורסם כי צה"ל החליט למנות אותו להוביל את תחקיר אירועי קיבוץ ניר עוז במתקפת הפתע של חמאס בשבעה באוקטובר.
ניב נשוי לחגית ואב לשלושה.
בעל תואר ראשון בלוגיסטיקה מאוניברסיטת בר-אילן, ותואר שני בביטחון לאומי מאוניברסיטת חיפה.
ערן ניב, אליעזר טולדנו ויותם אמיתי, "ברבורים שחורים" במלחמת העולם השנייה, מערכות, גיליון 437, יוני 2011
מפקד אוגדת יהודה ושומרון כותב לחייליו, אתר צה"ל, 12 במרץ 2019, בארכיון האינטרנט
כתיבת ההקדמה לספר המתורגם "פרל הארבור"
ערן לייטרסדורף (נולד בשנת 1950) הוא רופא ישראלי, בעבר מנהל מחלקה פנימית (ב') בבית החולים הדסה עין כרם, ודיקן הפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית והדסה.
נולד בתל אביב לרגינה ולאדריכל אנדריי לייטרסדורף.
בוגר הפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית.
בשנות ה-70 התמחה במחלקה פנימית ב' במרכז הרפואי הדסה.
הוא השתלם בחקר טרשת העורקים במעבדה של פרופ' יחזקאל שטיין, ולאחר מכן בגנטיקה מולקולרית במעבדה של חתני פרס נובל מייקל ס.
הוא הקים את המעבדה המולקולרית לחקר טרשת העורקים בהדסה, וכמו כן יסד וניהל את החברה לחקר, מניעה וטיפול בטרשת העורקים.
במשך שנים עמד בראש מחלקה פנימית ב' במרכז הרפואי הדסה בירושלים.
ביוני 2009 נבחר לתפקיד דיקן הפקולטה לרפואה.
היה נשוי לעופרה, ולהם שלושה ילדים.
בנם יואב לייטרסדורף הוא יזם ואיש עסקים.
לאחר מכן נישא לד"ר איריס לייטרסדורף, מנהלת מחלקת בקרה על קופות החולים ומנהל רפואה במשרד הבריאות, ולהם שני ילדים.
בנו דין לייטרסדורף הוא בין מקימי חברת דקארט AI.
אחיו היו האדריכל טומס לייטרסדורף ואיש העסקים גיורא לייטרסדורף.
ערן נוימן (נולד בשנת 1968 בפתח תקווה) הוא אדריכל, אוצר, חוקר אדריכלות ישראלי ופרופסור מן המניין באוניברסיטת תל אביב.
החל מאוקטובר 2019, נוימן מכהן כדקאן הפקולטה לאמנויות ע"ש יולנדה ודוד כץ באוניברסיטת תל אביב.
בין השנים 2010 ל-2018 כיהן כראש בית-הספר לאדריכלות על-שם דוד עזריאלי בפקולטה.
נוימן עומד בראש המעבדה הדיגיטלית לחקר אדריכלות.
נוימן הרצה ולימד במוסדות מובילים בעולם: באוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת פנסילבניה, אוניברסיטת טונג'י בשנחאי, אוניברסיטת מונאש במלבורן, האוניברסיטה המטרופולינית של טורונטו, אוניברסיטת מק'גיל במונטריאול, המכון הטכנולוגי של מינכן, אוניברסיטת לאבל ועוד.
נוימן שימש כחבר בוועדות רבות (ועדת פרס ישראל, פרס רוקח וועדת פרס קרוון).
הוא שימש כיועץ לכנסים אקדמיים רבים (הכנס לכבוד מאה שנים לתל אביב, כנס יד הנדיב).
נוימן גם זכה במספר רב של מענקי מחקר (הקרן הלאומית למדע, קרן גרמניה-ישראל, קרן עתיד Zukunft, קרן ליידי דייוויס, קרן ג'יי פול גטי מלוס אנג'לס, קרן Chateaubriand, קרן Rosetrees, מענק משרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה ועוד.
נוימן הקים את ארכיון עזריאלי לאדריכלות במוזיאון תל אביב לאמנות ועומד בראשו.
נוימן הוא בוגר המחלקה לאדריכלות של האקדמיה לאמנות בצלאל, ובעל תוארי מוסמך ודוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA).
את עבודת המסטר והדוקטורט ערך נוימן בהנחיית פרופ' אנטוני וידלר ופרופ' סלביה לאווין .
נוימן מתמחה בתאוריה ביקורתית בתחום האדריכלות של המאה העשרים, וכן תאוריות אדריכלות דיגיטלית עכשווית, לצד השפעת מדיה דיגיטלית על אדריכלות במאה ה-21.
פרסומיו של נוימן ראו אור במגזינים מקומיים ובינלאומיים, ובהם:
בשנת 2003, ייסד נוימן יחדיו עם החוקרים אהרן שפרכר וצ'נדלר ארנס את משרד המחקר והתכנון הבינלאומי Open Source Architecture.
התערוכה הציגה עבודות של אדריכלים דיגיטליים שעוסקים בקשר בין אדריכלות לגנטיקה.