tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כמו כן הוא מחזיק בשיא של 113 ניצחונות בטורניר אליפות המכללות, שיא אותו קבע במהלך הטורניר ב-2017 ועבר בכך את פט סאמיט (112 ניצחונות).
במהלך קריירת האימון שלו בקונטיקט רשמה הקבוצה שש עונות ללא הפסד, 90 ניצחונות רצופים שהתפרשו על פני השנים 2007 עד 2010 ושיא של 111 ניצחונות רצופים שהתפרשו מ-2014 עד 2017.
אוריימה שימש עוזר מאמן נבחרת ארצות הברית בכדורסל נשים שזכתה במדליית זהב באולימפיאדת סידני (2000).
ב-2001 אימן את נבחרת ארצות הברית בכדורסל נשים עד גיל 19 וזכה עמה במדליית ארד באליפות העולם שהתקיימה בצ'כיה.
ב-2010 מונה למאמן הראשי של נבחרת ארצות הברית בכדורסל נשים והוביל אותה לזכייה בשתי אליפויות עולם, בצ'כיה ב-2010 ובטורקיה ב-2014 ולזכייה בשתי מדליות זהב אולימפיות באולימפיאדת לונדון (2012) ובאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016).
לאחר הטורניר האולימפי פרש מאימון הנבחרת.
ג'ינו פאנו (באיטלקית: Gino Fano, 5 בינואר 1871 מנטובה – 8 בנובמבר 1952 ורונה) היה מתמטיקאי יהודי איטלקי.
מנציגיה הבולטים של האסכולה האיטלקית לגאומטריה.
נודע כמייסד הגאומטריה הסופית ותרם תרומות חשובות בתחומי הגאומטריה האלגברית והפרויקטיבית.
מחקריו בתחום היריעות האלגבריות בשלושה ממדים נחשבים חלוציים.
ספרו על יסודות הגאומטריה הקדים את ספרו באותו נושא אך יותר פופולרי שפרסם דוד הילברט אחרי עשור.
פאנו נולד למשפחה יהודית מבוססת ושורשית בעיר מנטובה.
אביו, אוגו פאנו (1927-1839), נאבק בצעירותו למען אחדותה ועצמאותה של איטליה ונמנה עם אנשי ג'וזפה גריבלדי.
האם, אנג'ליקה (1923-1851), הייתה מעורבת ביותר בחיי התרבות במנטובה והייתה חברה בחברת "דנטה אליגיירי".
בשנים 1880–1887 למד וסיים בהצטיינות בתיכון-גימנסיה וירג'יליו ובמחלקה לפיזיקה-מתמטיקה של המכון הטכני "אלברטו פיאטנטינו" במנטובה.
בעצת אביו, שייעד אותו לקריירה צבאית נרשם פאנו בהמשך למכללה הצבאית במילנו, אולם בשנת 1888 בחר לעזוב ולהירשם לבית הספר הפוליטכני בטורינו.
פאנו הפך מעורב בחוגי המתמטיקאים בטורינו, התוודע לפרופסורים קוראדו סגרה וג'וזפה פאנו (אינו קרוב משפחה), ומדריך צעיר בשם גווידו קסטלנואובו, בוגר אוניברסיטת פדובה שעבד לצד הפרופסור ד'אובידיו בפקולטה למתמטיקה באוניברסיטת טורינו.
קסטלנואובו שכנע אותו לעבור וללמוד גם הוא מתמטיקה באוניברסיטה בעיר.
פאנו, שהפך לתלמידו של קוראדו סגרה, הצטיין גם שם בכישוריו.
בשנת 1892 סיים את התואר דוקטור במתמטיקה עם עבודה על הגאומטריה ההיפר־מרחבית, בהדרכתו של קוראדו סגרה.
בהמשך היה פאנו לעוזרו של אנריקו ד'אובידיו באוניברסיטה שבה למד.
אחרי השתלמות בת שנה אצל פליקס קליין באוניברסיטת גטינגן, שהשפיעה השפעה רבה על עיצובו כמתמטיקאי, סירב להצעה להישאר במעמד פרופסור בסגל האוניברסיטה הגרמנית, ונסע לרומא.
הוא פעל בה בין השנים 1898-1894 כעוזרו של ידידו מתקופת הלימודים בטורינו, גווידו קסטלנואובו.
אחר כך עבר למסינה ובשנים 1901-1899, בעקבות זכייה במכרז, לימד אלגברה וגאומטריה אנליטית כפרופסור מחוץ למניין באוניברסיטה המקומית.
דרך מכרז חדש, בשנת 1901 התמנה פאנו לפרופסור באוניברסיטת טורינו בקתדרה לגאומטריה פרויקטיבית ותיאורית.
כמורה, היה פאנו קפדן ותובעני ולא אהוב על הסטודנטים.
בשנת 1902, עיתון סאטירי סטודנטיאלי בטורינו, "La campana dei studenti", תקף אותו במילים לא מחמיאות.
לעומת זאת ספרי הלימוד שכתב התאפיינו בבהירות ובגישתם המקיפה אל הנושאים, תוך שימוש לעיתים בקטעים מתולדות המקצוע.
מבין הספרים בלט "השיעורים לגאומטריה התיאורית" משנת 1903. בימי מלחמת העולם הראשונה בשנים 1915–1919 גויס כקצין ועמד בראש הוועד לגיוס התעשייה בפיימונטה.
על שירותו בעת המלחמה עוטר בתואר "קצין של מסדר הכתר של איטליה"
פאנו לימד בטורינו עד שנת 1938 כשהנהגת חוקי הגזע נגד היהודים הביאה לפיטוריו מהאוניברסיטה ולסילוקו מכל המוסדות האקדמיים, כולל האקדמיה דיי לינצ'אי, האקדמיה וירג'יליאנה והאקדמיה מטורינו, ואילצו אותו להגר לשווייץ.
פאנו התיישב כפליט בחדר במלון קטן בלוזאן יחד עם אשתו ובניו.
ב־1939 הצליחו בניו להגר דרך בורדו לארצות הברית.
אחרי ינואר של 1944, לימד פאנו גאומטריה אנליטית ופרויקטיבית בפני סטודנטים איטלקים ב־"מחנה האוניברסיטאי האיטלקי" שהוקם על יד לוזאן.
לצידו לימדו בעלי שמות ידועים כמו לואיג'י איינאודי (כלכלה מדינית), ג'אקומו לוי (כימיה תעשייתית), אמינטורה פנפאני (תולדות הכלכלה), מריו דונאטי (רפואה וכירורגיה) ואחרים, כמו כן שיתף פעולה עם אוניברסיטת לוזאן ולימד בשנת 1945 גאומטריה תיאורית בבית הספר להנדסה המקומי, כממלא מקום של הפרופסור ז'ול מרשאן.
בשנים 1942–1944 נתן ארבע הרצאות ב"חוג למתמטיקה של לוזאן".
בשנת 1945 הוחזרה לו הקתדרה באיטליה והוא לימד למשך שנה גאומטריה אנליטית.
אחר כך פרש לגמלאות והתמנה לפרופסור אמריטוס.
בהמשך שהה באיטליה לתקופות קצרות בלבד, מכיוון ששני בניו נותרו באמריקה והעדיף לחיות עימם.
פאנו העביר הרצאות מדעיות בערים שונות באיטליה ומחוצה לה אך בשנת 1946 הפסיק כל פעילות מחקרית.
הוא נפטר בעיר ורונה בנובמבר 1952 והובא לקבורה בקבר המשפחתי בבית העלמין היהודי של מנטובה.
לפני שנפטר הכין פאנו הרצאת הספד עבור האקדמיה דיי לינצ'אי, לזכרו של גווידו קסטלנואובו שנפטר באפריל 1952, אך לא הספיק להקריא אותה באקדמיה.
בשנים 1892–1893 כעוזרו של ד'אובידיו, תרם פאנו את תרומותיו הראשונות בתחום יסודות הגאומטריה וגאומטריית הישר.
בשנים 1892–1897 חקר את החבורות הרציפות ואת היריעות הפרויקטיביות של שמורתן, התכונות הגאומטריות של המשוואות הדיפרלנציאליות הליניאריות.
פאנו היה בראשונים שכתבו על תחום המרחבים הפרויקטיבים הסופיים.
במאמר בשנת 1892 שפורסם ב-Giornale di Matematiche שבו הוכיח את עצמאות קבוצת האקסיומות שלו לגבי המרחב הפרויקטיבי n.
במאמר זה הוא בחן מהן השלכות השיוון בין הנקודה ההרמונית הרביעית ל conjugate שלה.
נוצרת קונפיגורציה של שבע נקודות ושבעה ישרים במרחב תלת-ממדי עם 15 נקודות, 35 ישרים ו-15 מישורים, כשכל ישר כולל רק שלוש נקודות.
כל המישורים במרחב זה כוללים שבע נקודות ושבעה ישרים והם ידועים כ"מישורי פאנו".
על כל ישר ישנן 3 נקודות, ודרך כל נקודה עוברים שלושה ישרים.
בנוסף תיאר פאנו מחרבים פרויקטיבים סופיים בעלי ממד שרירותי וסדר ראשוני.
בשנת 1897 פאנו השתתף בקונגרס הבינלאומי הראשון של המתמטיקאים בציריך והציג מחקר על החבורות הרציפות של העתקות קרמונה הקרויות על שמו של לואיג'י קרמונה.
בשנת 1907 תרם פאנו שני מאמרים לחלק השלישי של האנציקלופדיה של פליקס קליין.
במאמר הראשון (ע' 88–221) השווה פאנו את הגאומטריה האנליטית לגאומטריה הסינתטית, לאורך התפתחותן ההיסטורית במאה ה-19. המאמר השני (ע' 282–388) דן בחבורה הרציפה בגאומטריה ובתורת החבורות כעקרון מאחד בגאומטריה.
פאנו כתב ספרי לימוד כמו Lezioni di geometria descrittiva (1914) (שיעורים בגאומטריה תיאורית) ו Lezioni di geometria analitica e proiettiva (1930) (שיעורים בגאומטריה אנליטית ופרויקטיבית), נמנה עם שבעת המתמטיקאים שיחד עם ג'וזפה פאנו השתתפו בעריכת ה־Formulario mathematico.
מישור פאנו - המשמש בגאומטריה הפרויקטיבית ובקומבינטוריקה.
יריעות פאנו - בגאומטריה אלגברית.
משטח פאנו - של ישרי ההיפר-משטח המעוקב של מרחב פרויקטיבי 4-ממדי.
פאנו היה נשוי משנת 1911 לרוזטה קאסין ולזוג נולדו שני בנים, אוגו פאנו, פיזיקאי, ורוברט פאנו, מתמטיקאי ומומחה במדעי המחשב, שהיו לפרופסורים באוניברסיטאות בארצות הברית.
ג'ינו פאנו היה דודו של הפיזיקאי והמתמטיקאי יואל רקח.
עם תלמידיו נמנה בנימינו סגרה, שהצהיר ב-1950 כי שיעורי הגאומטריה הפרויקטיבית בשנים 1919–1920 היו הגורם המכריע להחלטתו לבחור סופית בקריירה בתחום המתמטיקה.
1893 - חבר באקדמיה וירג'יליאנה של מנטובה.
1928 - העיטור להצטיינות בחינוך הציבורי של איטליה.
1950 - מיוזמת תלמידיו וידידיו, התקיימה לכבודו בטורינו סדרת הרצאות מדעיות.
עיטור מסדר הכתר של איטליה בדרגת קצין.
1890 - תרגום לאיטלקית של "תוכנית ארלנגן" של פליקס קליין.
ג'ינס קרוע הוא מכנס ג'ינס שנקרע בכוונה או כתוצאה מבלאי.
יש מספר סוגים של ג'ינס קרוע: ג'ינס ישן שהופך בלוי, ג'ינס שנקרע בכוונה על ידי הלובש וג'ינס שנקרע בתהליך הייצור.
בדרך כלל הג'ינס קרוע בברכיים אך יש ג'ינס הקרועים בכל מיני מקומות.
הזוג הראשון של ג'ינס רגיל תוכנן על ידי לוי שטראוס.
המכנסיים תוכננו כך שיתאימו לאיש עובד בצבע כחול כהה.
הג'ינס הפך לבגדיו של דור ה-50 וה-60. הג'ינס הקרוע הופיע רק בשנות השבעים עם עליית זרם הפאנק.
הקרעים סימלו מרד: הפאנקיסטים קרעו ג'ינס כמחאה פוליטית.
לפני שנות ה-70 ג'ינס קרוע היה נחלתם של המעמדות העובדים, שהג'ינס שלהם הפך לבלוי.
לאחר מכן, הג'ינס הקרוע הפך לאפנתי בעיקר אצל הצעירים שטוענים שהוא מבטא את הייחוד שלהם ואת זהותם.
גם בתצוגות אופנה של מעצבים מפורסמים, כמו דיור, ניתן לראות את הג'ינס הקרוע.
כוכבי רוק עזרו להפוך את הג'ינס הקרוע לפופולרי (כמו מדונה) היצרנים החלו לייצר ג'ינס קרוע.
מעצבים כמו דיזל ובאלמין הציגו מכנסי ג'ינס קרועים בתצוגות, וחנויות כמו הארודס החלו למכור אותם.
כיום ג'ינס קרוע - רווח.
ישנן טכניקות שונות לקריעת ג'ינס.
קורעים את הג'ינס ביד או בלייזר.
ג'ינס אמהות הוא סלנג לתיאור מכנסי ג'ינס די רחבים בגזרה גבוהה.
"ג'ינס האמהות" היה אופנתי בסוף שנות השמונים ותחילת שנות התשעים של המאה ה-20. בשני העשורים שלאחר מכן נחשב סוג זה למיושן ולא אופנתי בעיני הדור הצעיר, ונלבש בעיקר על ידי נשים בגיל העמידה, ומכאן שמו.
בתחילת העשור השני של המאה ה-21 הג'ינס חזר להיות אופנתי בקרב היפסטריות אשר אימצו אותו כחלק בלתי נפרד מהמלתחה שלהן.
ג'ינס האמהות מתאפיין בגזרה גבוהה, למעלה מגובה הטבור.
הג'ינס מופיע לרוב בצבע כחול-בהיר אחיד, ללא סימני שפשוף.
ג'ינט היין היא שחקנית גרמנייה.
היין נולדה במינכן, גרמניה ולמדה בבית ספר לקולנוע וטלוויזיה בעיר.
בשנת 1998 שיחקה לראשונה בתפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה "Die Cellistin – Liebe und Verhängnis".
בשנת 2004 שיחקה בסרט הטלוויזיה "Die Frau des Architekten" המבוסס על ספר של שטפן היים.
מ-2005 ועד 2006 שיחקה בסדרה "Bis in die Spitzen" של ערוץ Sat.1.
בשנת 2006 הופיעה בסרט "TKKG und die rätselhafte Mind-Machine" על חבורת ילדים הפותרת תעלומה.
ב-2008 גילמה את חברתו של מיכאל ברג עורך הדין בסרט נער קריאה.
בשנת 2009 גילמה את הברונית לצן בסרט "ויקטוריה הצעירה", באותה שנה שיחקה גם בסרט "הרוזנת" אודות ארז'בט באטורי.
ב-2010 שיחקה בסרט המדע הבדיוני "Transfer" ושיחקה בסרט הדרמה הביוגרפי "חשופות" מאת הבמאית הקנדית לריסה קונדראקי.
בשנת 2013 כיכבה בסרט הדרמה "Die Innere Zone" לצדו של ניקולאי קינסקי.
בשנת 2020 שיחקה בדמותה של בריג'יט בסדרת הטלוויזיה הצרפתית-קנדית "Mirage" שעלה לשידור בערוץ France 2 בצרפת ובערוץ Crave בקנדה.
בשנת 2021 כיכבה במיני-סדרה "לזייף את היטלר" בדמותה של אדה גרינג, בתו של פושע המלחמה הנאצי הרמן גרינג.
בשנת 2024 שיחקה בסרט הדרמה הביוגרפי "אישה צעירה והים" בתור אנה, אימה של השחיינית גרטרוד אדרלה.
הג'יני הוא דמות בדיוניות מסרט ההנפשה "אלאדין" של חברת וולט דיסני.
הג'יני נוצר על ידי אריק גולדברג ומבוסס באופן רופף על דמות הג'יני שהופיעה בסיפור "אלאדין ומנורת הקסמים" מתוך "סיפורי אלף לילה ולילה", שבו תוארה בתור עבד בלבד על אף חשיבותה.
זאת לעומת העיבוד של דיסני, שהרחיב על אופייה ועל זהותה.
הג'יני היה כלוא בתוך מנורתו למשך 10,000 שנה.
למרות היותו בעל כוחות קסם, אין הוא מסוגל להשתמש בהם ללא אישור מאדונו (המחזיק במנורה), אף שהוא נוהג לבצע קסמים לעצמו.
הג'יני אוהב הומור, בדיחות והנאה.
לג'יני המוכנות והיכולת למלא כל בקשה למעט הריגה, גרימה להתאהבות או החייאת מתים.
בסוף הסרט "אלאדין" הפך הג'יני לחופשי בזכות משאלתו האחרונה של אלאדין.
שמו האמיתי של הג'יני, אם קיים, אינו ידוע.
בהופעותיו של הג'יני, הוא מרבה לשנות את צורתו ולבצע חיקויים של ידוענים ושל דמויות אחרות כגון ג'ק ניקולסון, רודני דיינג'רפילד, פלוטו, מיקי מאוס, פינוקיו, דמבו, פוקהונטס ואריאל.
צבעו של הג'יני הוא תכלת, ועיניו, שיערו וזקנו שחורים.
בעת שלא היה חופשי ענד הג'יני צמידים מוזהבים שסימלו אזיקים.
בסרט "אלאדין" הג'יני הופיע לראשונה, שם הוא שוחרר ממנורות הקסמים על ידי אלאדין לאחר שמערת הקסמים התמוטטה.
לאחר שהג'יני הציג לאלאדין, שהפך לאדונו, את החוקים של הג'יני באמצעות השיר "ג'יני - לא היה לך חבר כמותי", בניהם: שמגיע לו שלוש משאלות, אלאדין מבקש מהג'יני להשתחרר מן המערה.
לאחר שהשתחררו, הג'יני החליט לא להחשיב את המשאלה הזו כמשאלה מפני שזאת הייתה משאלה משותפת לשניהם, ולכן נשארו לאלאדין עדיין שלוש משאלות.
הג'יני ואלאדין גם מדברים, והג'יני מספר לאלאדין שהוא מעוניין להיות אדם חופשי.
אלאדין מתחייב שמשאלתו השלישית תהיה להפוך את הג'יני לאדם חופשי, אבל לפני כן ביקש את משאלתו הראשונה: להפוך לנסיך על מנת להרשים את הנסיכה יסמין.
הג'יני עושה זאת והופך את אלאדין לנסיך עלי, אותו הוא מציג בתהלוכה בעיר אגרבה.
כשאלאדין נזרק מצוק על ידי השומרים של ג'אפר, הג'יני מציל אותו כמשאלה שנייה.
לאחר שיאגו, התוכי של ג'אפר, גונב את המנורה של הג'יני, הג'יני הופך להיות אדונו של ג'אפר.
הג'יני חסר הברירה העניק לג'אפר את המשאלה הראשונה להיות סולטאן אגרבה, ואת המשאלה שנייה להיות המכשף החזק ביותר.
במהלך הקרב האחרון בין אלאדין לג'אפר, הג'יני מעניק לג'אפר את משאלתו האחרונה, להפוך לג'יני - דבר שכולא את ג'אפר במנורה.
לאחר האירועים, הג'יני זרק את המנורה של ג'אפר לתוך המדבר.
לאחר שהג'יני עושה זאת, אלאדין במקום לבקש לשנות חוק מן החוקים של הארמון, הוא מבקש מהג'יני להיות חופשי, כפי שהבטיח.
בסיום הסרט, הג'יני יוצא לטיול ברחבי העולם.
בסרט "שובו של ג'אפר" חוזר הג'יני לאגרבה לאחר שהתגעגע לחבריו במסעו סביב העולם.
כוחותיו נחלשים מאחר שהוא שוחרר מן המנורה, אבל הוא עדיין יכול לשנות את צורתו ולעוף.
לאחר חיכוח בין יסמין ואלאדין בדבר השארת יאגו בארמון, משכנע הג'יני את יאגו לגרום להם להתפייס.
בהמשך הסרט, כאשר אלאדין, יאגו והסולטאן יוצאים לטיול בלי הג'יני ובלי אבו הם עושים לעצמם פיקניק.
אלא שהפיקניק נהרס כשג'אפר משתחרר וכולא אותם.
בסופו של דבר, הם נכלאים ביחד עם הסולטאן, יסמין ומרבד הקסמים, שנלכדו אף הם על ידי ג'אפר.
לאחר שחרורם בידי יאגו המבולבל מוסרית, מציל הג'יני את אלאדין מהוצאה להורג על ידי שומרי הארמון.
לאחר האיחוד מחדש, הג'יני מגלה שאם הם יהרסו את המנורה של ג'אפר הוא יושמד לתמיד.
כשהם לוקחים את המנורה מג'אפר בזמן שהם מסיחים את דעתו בקרב, הג'יני עוזר להם.
בסופו של דבר אחרי שהם מצליחים להשמיד את ג'אפר, הם חושבים שיאגו מת.
אחרי שהתברר שהוא חי, הג'יני שמח וחגג על ידי עשיית זיקוקים.
בסדרת האנימציה "אלאדין" לג'יני יש תפקיד מרכזי.
מפני שהג'יני איבד את רוב כוחו מפני שהוא כבר לא קשור למנורה, הוא לא יכול להציל את חבריו כמו תמיד, אבל הוא עדיין עוזר להם.
במהלך הסדרה מתאהבת בג'יני שדה בשם עדן, שלא כמו הג'יני, עדיין יש לה אדון.
במהלך מספר פרקים הג'יני נרדף על ידי מוזנרט ועל ידי מוכתאר שאחר כך נהיה חבר של הג'יני לאחר שהציל אותו.
בסרט "אלאדין ומלך הגנבים" אלאדין ויסמין עומדים להתחתן, דבר שגורם לג'יני להתרגש.
הג'יני מקשט את העיר ומספר לכולם על החתונה.
במהלך החתונה, החברים נתקפים על ידי 40 שודדים והג'יני עוזר לנצח אותם.
כשאלאדין הולך לחפש את אביו, יסמין מתחילה לדאוג לו והג'יני מעודד אותה.
כשהג'יני ראה לראשונה את אביו של אלאדין, הוא אמר שהוא מלך הגנבים וכיוון אליו נשק, אבל כשהבין שהוא אבא של אלאדין הוא כיבד אותו.
בסרט הכוח של הג'יני שווה בדיוק לכוח שהיה לו בסרט הראשון, משמע העלמות הקסם הייתה זמנית.
הסרט מתחיל בפרודיה לפתיחת הסרטים של דיסני, בה רואים את הג'יני מחופש לטינקר בל מפזר אבקת פיות על ארמון אגרבה.
בסיום הסרט הג'יני מופיע בכתוביות ואומר "המשחק נגמר בן אדם!
המשחק נגמר" כפרודיה לסרט "שובו של הנוסע השמיני" בו ויליאם האדסון נעלם באורח פלא.
דבר זה גם מציין שזה הסרט האחרון מסדרת הסרטים של אלאדין.
במהלך רצועת השידור "דיסני של שבת בבוקר" שהייתה בערוץ ABC, לג'יני הייתה תוכנית קצרה שנועדה להיות מעבר בין הסדרות בנוסף לפרסומות בשם "Great Minds Think for Themselves".
בכל פרק בתוכנית הג'יני דיבר על דמויות ואירועים היסטוריים, ביניהם ג'ורג' וושינגטון קרבר ולואי ארמסטרונג.
בסרט "אלאדין" המשמש כגרסת לייב אקשן לסרט "אלאדין", הג'יני מגולם על ידי ויל סמית'.
בסרט דמותו של הג'יני מקבלת יותר משמעות, והוא מתאהב בדליה, המשרתת של יסמין, שבסופו של דבר הוא התחתן איתה והביא איתה שני ילדים לעולם בזמן שהם יצאו למסע מסביב לעולם בספינה.
לסרט נכתבה על ידי דמיאן שאנון ומארק סוויפט גרסת פריקוול המתמקדת בחייו של הג'יני לפני שנכנס למנורה.
הג'יני עשה הופעת קמע בסדרה "דונלד דאק וצוות קוואק" בזמן שיואי, דואי ולואי ראו טלוויזיה.
בסדרה "101 דלמטים: הסדרה" הצל של אלאדין והג'יני הופיע ברכבת התחתית.
בפרק "הרקולס והלילה הערבי" מהסדרה "הרקולס" הג'יני עושה הופעת קמע שרואים את היד שלו בתוך המנורה.
פטיש של הג'יני מופיע על שולחן הציור של אריק גולדברג בסרט "פנטסיה 2000" בהקדמה ליצירת "קרנבל החיות".
הג'יני עושה הופעת קמע בסרט הקצר "Trail Mix-Up" המבוסס על הסרט "מי הפליל את רוג'ר רביט", בו רואים אותו כאחת הדבורות שרוג'ר יורק החוצה.
בסדרה "בית העכבר" הג'יני עושה הופעות קמע רבות שרואים אותו יושב ליד חבריו מהסרט "אלאדין".
במהלך הפרק "Goofy's Menu Magic" הג'יני צעק "לא!" אחרי שגופי הציע לו לאכול מהתבשיל שלו.
בסרט "Mickey's House of Villains" הג'יני נלכד עם דמויות נוספות במטבח.
בשנת 2004, הג'יני הופיע בפרסומת לקידום קרן "משאלת לב".
הג'יני עשה הופעת קמע בצורת צל עם דמויות אחרות של דיסני במהלך סיום הסרט "מלך האריות 3: האקונה מאטאטה".
בסדרה "מסופר על ידי אימוג'י", דמותו של הג'יני מוצגת כאימוג'י כחלק מהצגת הסיפור של הסרט "אלאדין".
בסרט "ראלף שובר את האינטרנט", הטנק של יסמין נראה בצורת היד של הג'יני.
הג'יני הופיע במספר משחקי וידאו, בניהם: "אלאדין ונקמתה של נאסירה" ו-"Kingdom Hearts".
הופעהמדבב באנגליתמדבב בעבריתאלאדיןרובין ויליאמסטוביה צפירשובו של ג'אפרדן קסטלנטהאלאדין (סדרת טלוויזיה)אלאדין ומלך הגנביםרובין ויליאמסGreat Minds Think for Themselvesלא דובב לעבריתבית העכברדן קסטלנטהמשחקי וידאוג'ים מסקימן (החל מהמשחק "Disney Think Fast")
אלאדין - ויל סמית', בגרסה העברית של הסרט דובב על ידי דדי זהר.
ג'יני היא סדרת טלוויזיה ירדנית מסוגת דרמה-על-טבעית המשודרת בנטפליקס, שעלתה לשירות ב-13 ביוני 2019 וכללה 5 פרקים.
זוהי הסדרה הערבית הראשונה שהפיקה נטפליקס (בשנת 2021 הופקה סדרה נוספת "תיכון רוואבי לבנות").
הסדרה מתמקדת בקבוצת בני נוער הלומדים בבית ספר פרטי בעמאן, ירדן.
הם יוצאים לטיול בפטרה, הידועה כבית לשדים (ג'ינים) ולתופעות מוזרות.
במהלך הטיול משתחררים בטעות שני ג'ינים, טוב ורע.
הראשון זומן על ידי מירה, והשנייה זומנה על ידי יאסין.
הג'יני מודיע למירה כי עליה לעצור את הג'יני הרע מלנסות להרוס את העולם.
לאחר שידור הסדרה התעוררה סערה בירדן בעקבות קטעים בהם נראו כוכבי הסדרה מקללים, מתנשקים ואף מעשנים סמים.
כמה ימים לאחר עליית הסדרה נפתחה חקירה במשרדו של התובע הראשי בירדן, שביקש מיחידת הסייבר "לעשות את כל מה שנדרש כדי לעצור את השידור".
השחקנים בסדרה אף נחשפו לביקורת קשה ולאיומים.
ב-26 בפברואר 2018 פורסם כי נטפליקס הזמינה סדרה חדשה בשם "ג'יני", וכי בעונה הראשונה יצולמו חמישה פרקים.
ב-13 באוגוסט 2018 החלו צילומי הסדרה בעמאן, ירדן.
ג'ינו קולאוסי (באיטלקית: Gino Colaussi; 4 במרץ 1914 – 27 ביולי 1991) היה כדורגלן איטלקי, ששיחק בעמדת החלוץ.
קולאוסי נולד ב-4 במרץ 1914, בגראדיסקה ד'אונזו שבאיטליה.
הוא שיחק את רוב הקריירה שלו בקבוצה טריאסטינה האיטלקית.
לאחר מכן שיחק בכמה קבוצות, ביניהן יובנטוס, איתה זכה בגביע האיטלקי.
קולאוסי שיחק גם בסרייה ב', הליגה השנייה באיטליה, במועדון פאדובה.
קולאוסי ערך בנבחרת איטליה 26 הופעות בהן כבש 15 שערים בין השנים 1935–1940. במונדיאל 1938 היה חלק מסגל הנבחרת שזכה במונדיאל תוך כדי שהוא כובש שער ברבע הגמר נגד צרפת, המארחת של אותו טורניר, ושער נוסף בניצחון על ברזיל בחצי הגמר.
בגמר מונדיאל 1938 כבש צמד שערים נגד הונגריה בניצחון 2–4 ועזר לאיטליה לזכות במונדיאל שני ברציפות.
בסיום הטורניר כבש 4 שערים ובכך זכה בנעל הארד, ונבחר להיות בנבחרת המצטיינת.
קולאוסי נפטר ב-27 ביולי 1991, בטריאסטה שבאיטליה, בגיל 77.
נעל הארד בגביע העולם: 1938
הנבחרת המצטיינת בגביע העולם: 1938
ג'יני גאנג היא אדריכלית אמריקאית, מייסדת "סטודיו גאנג", משרד החתום על שורה של יצירות אדריכליות עטורות שבחים ופרסים, המפורסמות שבהן הן מגדל אקווה ומגדל סנט רג'יס שיקגו, שניהם גורדי שחקים בשיקגו.
ב-2019 נבחרה לרשימת 100 האנשים המשפיעים בעולם של מגזין טיים.
גאנג נולדה וגדלה בעיירה בלווידר שבאילינוי.
אביה היה מהנדס אזרחי ואמה הייתה רכזת קהילתית ולה שלוש אחיות.
אביהן נהג לקחת את בנותיו לטיולים במכונית על מנת שתתרשמנה ממבנים ואמן חשפה אותן לעיסוק באמנות.
בנעוריה התלבטה גאנג האם ללמוד הנדסה או אמנות.
היא החליטה לשלב בין השניים וללמוד אדריכלות בבית הספר לאדריכלות שבאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין (סיימה תואר ראשון במדעי הארכיטקטורה (.B.Sc) ב-1986).
במהלך שנתה השלישית, היא למדה בבית הספר הגבוה לאדריכלות של ורסאי, צרפת.
בשנת 1989, גאנג קיבלה מלגת שגריר מטעם קרן רוטרי ללימודים במכון הטכנולוגי של ציריך (ETH Zurich).
גאנג המשיכה את השכלתה בבית הספר לעיצוב באוניברסיטת הרווארד (GSD) (סיימה תואר שני מקצועי בארכיטקטורה (.M.Arch) ב-1993) וסיימה את לימודיה בהצטיינות.
גאנג עבדה שנתיים במשרד לאדריכלות מטרופוליטנית (OMA) של האדריכל ההולנדי רם קולהאס שברוטרדם, אז חזרה לשיקגו וב-1997, אחרי שעבדה תקופה קצרה במשרד אדריכלים מקומי, פתחה משרד משלה הנושא את שמה - סטודיו גאנג.
היצירה המשמעותית הראשונה של גאנג הייתה תכנון חידוש תיאטרון סטארלייט ברוק ואלי קולג' (RVC) שברוקפורד.
במכללה היו חפצים באולם תיאטרון שנמצא תחת כיפת השמיים, אבל שלא יידרש ביטול אירועים אם יורד גשם.
גאנג תכננה מבנה עם גג שחלקו מורכב מחצי תריסר חלקים בדמות עלי כותרת שנפתחים ונסגרים בלחיצת כפתור.
המבנה הושלם ב-2003 וזכה בחמישה פרסים.
ב-2008 שכר אותה ג'יימס לוונברג, מפתח מקרקעין משיקגו, לתכנן מגדל בלייקשור איסט, רובע מתחדש ועתיר גורדי שחקים בשיקגו.
עד למועד זה גאנג לא תכננה מגדלים ועיקר ניסיונה היה בתכנון מבני ציבור, חינוך ותרבות.
גאנג ומשרד האדריכלים בראשו היא עומדת נרתמו למשימה והתוצאה הייתה מגדל אקווה, גורד שחקים בן 82 קומות שקנה לגאנג הכרה עולמית.
מגדל אקווה משלב מגורים ובית מלון.
הוא מוקף מרפסות מעוקלות, דבר שיוצר את מראהו הייחודי.
המרפסות, שתכנונן משתנה מקומה לקומה, אף "מבלבלות את הרוח" לפי גאנג, שלקחה בחשבון שיקולים סביבתיים לשם תכנון המגדל.
מכאן הייתה קצרה לדרך למיזם נוסף שהופקד בידי גאנג, תכנון גורד שחקים חדש, אף הוא בלייקשור איסט, גבוה אף יותר (93 קומות) ואף הוא משלב מלון ומגורים, סנט רג'יס שיקגו.
כאשר הושלם המגדל, בשנת 2020, זכה למעשה בתואר "המגדל הגבוה ביותר שתוכנן על ידי אישה", תואר בו החזיק קודם מגדל אקווה.
חלק מרכזי בעבודתה של גאנג הוא תכנון מבנים באזור שיקגו, אם כי למשרד שלה יש סניפים גם בניו יורק, סן פרנסיסקו ופריז והוא אמון על תכנון מבנים ברחבי העולם.
ב-2019 נבחר צוות בהובלת גאנג לתכנון טרמינל חדש בנמל התעופה הבינלאומי שיקגו או'הייר.
עיסוקים נוספים, הוקרה וחיים אישיים
גאנג משמשת כפרופסור מקצועי בבית הספר לעיצוב (תארים מתקדמים) באוניברסיטת הרווארד.
וכן כמבקרת אורחת ומרצה אורחת במוסדות שונים, בהם אוניברסיטאות פרינסטון וקולומביה והקריירה שלה זכתה להוקרה רבה והיא רצופה בפרסים.
בין היתר זכתה ב-2011 להיות ברשימת מקבלי המענקים של עמיתי מקארתור, קיבלה ב-2013 את מדליית ג'ס רוזנברגר מאוניברסיטת שיקגו ובאותה שנה קיבלה גם את הפרס הלאומי לעיצוב של מוזיאון קופר יואיט לעיצוב.
ב-2016 נבחרה לאדריכלית השנה של מגזין האדריכלות Architectural Review וב-2017 קיבלה את הפרס על שם לואי קאהן מהמרכז לאדריכלות ועיצוב שבפילדלפיה.
גאנג מרצה בתחומה ברחבי העולם והיא פרסמה ארבעה ספרים, שלושה מהם עוסקים בעיקר במיזמים שליווה המשרד שלה ובאופן עבודתו והרביעי, Reverse Effect (ראה אור ב-2011), מביא פתרונות לבעיית הזיהום של דרכי המים בשיקגו.
גאנג נשואה למארק שנדל (מאז 1998), אדריכל שעובד לצדה (לגאנג אין ילדים, לשנדל יש בן מנישואים קודמים), הם מתגוררים בשיקגו.
ג'ינונג (במונגולית: Жонон, נהגה גם ג'ונון) הוא שם תואר ליורש העצר המונגולי (תרגום מילולי: נסיך הכתר)
מקור שם התואר ג'ינונג הוא כפי הנראה מהשפה הסינית המסורתית והוא נגזר מהמילה ג'ינאוונג (סינית מסורתית: 晉王) שמשמעותה היא: נסיך ג'ין - יורש הכתר.
אולם ישנם חוקרים הטוענים כי מקור המילה ג'ינונג היא במילה הסינית קינוונג (סינית מסורתית: 濟 農) שפירושה הוא נסיך.
האדם הראשון שקיבל את התואר ג'ינונג הוא קמלה נכדו של קובלאי חאן, בשנת 1292. הוא קיבל את התואר כששירת במוזיליאום של ג'ינגיס חאן, תפקיד אשר נושאו נקרא בשם האורדוס.
במהלך חייו האורדוס התגורר באזור נהר קרלן ולאחר מכן עבר לאזור שנקרא על שמו האורדוס.
פדריקו גוליילמו יהודה פולאק, (מכונה ג'ינו פארין באיטלקית: Gino Parin; היה ידוע גם בשם פרידריך פולק או פולק; 25 באוגוסט 1876, טריאסטה – 9 ביוני 1944, ברגן-בלזן) היה צייר יהודי-איטלקי; הוא ידוע בעיקר בזכות דיוקנאות הנשים שלו.
פארין החל את לימודיו בעיר הולדתו, טריאסטה אצל יוג'ניו סקומפריני (באותה תקופה עם מרצ'לו דודוביץ'), ואז החל ללמוד באקדמיה בל ארטי די ונציה.
את לימודיו סיים באקדמיה לאמנויות יפות במינכן אצל קרל ראופ, שם הוא הציג את התערוכה הראשונה שלו.
בהתחלה, הוא היה בעיקר קריקטוריסט שצייר קריקטורות המתארות הבורגנות הגרמנית הזעירה.
בעת ביקורו בפריז, הכיר את אלה אוילר (1875–1962), אמנית ומוזיקאית מסנט לואיס, מיזורי.
בנם, אדגר, היגר לארצות הברית ויחד עם רעייתו אינגרי הפך לסופר ומאייר ידוע של ספרי ילדים.
כשחזר לטריאסטה, החל לצייר דיוקנאות.
בין המלחמות הציג תערוכה בווינה ובטריאסטה והציג שתי תערוכות בביאנלה של ונציה.
הוא השתתף גם בתערוכות מעבר לים וזכה במדליית זהב נוספת ב"אינטרנציונאלה קוואדרנאלה" בטורינו בשנת 1923.
הוא שמר על קשרים הדוקים עם גרמניה, אם כי חוקי הגזע אסרו עליו להציג שם לאחר 1938. כשהיה צעיר הוא רכש אזרחות שווייצרית והיה תושב חוקי בקמפו בלניו.
אף על פי כן הוא נעצר באיטליה וגורש למחנה הריכוז ברגן-בלזן.
בדרך הוא חלה ומת זמן קצר לאחר שהגיע למחנה.
ג'יניוויי (בסינית מפושטת: 锦衣卫; בסינית מסורתית: 錦衣衞; מילולית: המשמר עוטה המדים המאוחד) הייתה המשטרה החשאית הקיסרית ששירתה את קיסרי שושלת מינג בסין.
המשמר הוקם על ידי קיסר חונגוו בשנת 1368 כדי לשמש כשומרי ראשו האישיים.
בשנת 1369 הוא הפך לגוף צבאי קיסרי.
אנשיו קיבלו את הסמכות לבטל הליכים משפטיים והפעלת סמכויות מעצר, חקירה והענשת כל אחד, כולל אצילים וקרובי משפחתו של הקיסר.
המשמר היה אחראי על איסוף מודיעין צבאי על האויב והשתתפות בקרבות במהלך התכנון.
השומרים עטו על עצמם מדים בולטים בצבע צהוב-מוזהב ונשאו נשק להב מיוחד.
מקורו של הג'יניוויי כבר משנת 1360. אנשיו שימשו כשומרי הראש האישיים של חונגוו והגנו עליו במהלך הקרב עם צ'ן יוליאנג.
לאחר שייסד את שושלת מינג והפך לקיסר, הוא הטיל ספק בנאמנות נתיניו כלפיו וחשש כל הזמן מפני מרד והתנקשויות אפשריות.
אחד מתפקידיו המוקדמים של הג'יניוויי היה לעזור לקיסר לרגל אחר נתיניו.
הקיסר הגדיל את תפקידי המשמר מאוחר יותר ואפשר להם לבדוק את פקידיו בעבודה בעיר הבירה, לפני שהקים אותו כגוף רשמי בשנת 1382 עם כ-500 חברים.
מספרם גדל לאחר מכן לסביבות 14,000 בתוך שלוש שנים בלבד.
בשנת 1393 צמצם הקיסר את חובותיו של ג'יניוויי לאחר שניצלו לרעה את סמכותם במהלך חקירת מזימת מרד על ידי לאן יו, במהלכה הוצאו להורג כ-40,000 איש.
כאשר הקיסר יונגלה עלה לכס המלוכה, הוא חשש שמא נתיניו לא יהיו מרוצים ממנו, משום שהוא עלה לשלטון במקום אחיינו.
הוא החזיר את סמכות הג'יניוויי ואפשר להם לשלוט על החצר הקיסרית.
המשמר התפרק לאחר 262 שנות קיום כאשר כוחות המורדים של לי זיצ'נג הפילו את שושלת מינג בשנת 1644.
המשמר הוסמך לבטל הליכים משפטיים בעת העמדתם לדין של מי שנחשבו לאויבי המדינה, הוענקה להם אוטונומיה מלאה בנושאי מעצר, חקירה, מעצר ללא משפט וענישה, מבלי לעבור הליך ראוי.
המשמר היה קשורים לשירות הקיסר וקיבלו ממנו פקודות ישירות.
הם שימשו גם כקומיסרים פוליטיים עבור צבאות מינג בעתות מלחמה.
בשנים המאוחרות יותר של שושלת מינג הונחו הג'יניוויי לשלוט על סיעת דיפו / דונג צ'אנג.
כשהממשלה שקעה בשחיתות, שימש ג'יניוויי כל הזמן כאמצעי לחיסול מתנגדים פוליטיים באמצעות התנקשויות והעמדה לדין.
המטה של הג'יניוויי שכן ממערב לכיכר טיין-אן-מן, שם נמצא כיום היכל העם הגדול.
בסרטם של האחים שו מהונג קונג משנת 1985 "השירות החשאי של חצר הקיסר, כיכב בריאן לונג כמפקד הג'יניוויי בסרט אודות המשמר.
סדרת הטלוויזיה "פורעי חוק במסכות" משנת 2010, בהפקת Chinese Entertainment Shanghai, מוצגים אנשי המשמר כמקדישים עצמם לראש הממשלה המושחת.
הסרט "14 להבים" משנת 2010 מציג את ג'יניוויי, בכיכובו של דוני ין כמפקד ג'יניוויי.
סדרת הטלוויזיה "שריד השליח" משנת 2011 בהפקת TVB כיכב מייקל צה כמפקד ג'יניווי.
הסרט "אחוות הלהבים" משנת 2014 בבימויו של לו יאנג מתרחש לקראת סוף שושלת מינג.
ביצירת הוושיה "דם ופלדה" מוצג הג'יניוויי כאחת הסיעות המרובות השואפות לשלטון בעולם אמנויות הלחימה.
בקומיקס Drive מאת דייב קלט מוצג ארגון משטרה חשאי עתידני בשם "ג'יניוויי".
בקומיקס החבר שלי הוא ג'ינגוויי מאת הונג יי מוצגת נסיעה בזמן ובה מופיע המשמר.
משחק הווידאו For Honor, מאת Ubisoft מציג את הדמות "ז'אנהו", המבוססת על הג'יניוויי.
הדרמה "תחת הכוח", בבימויו של יי טאו, מוצגת הדמות לו יי, שהיא לוחם במשמר הג'יניוויי.
ג'יני סנדו הידועה יותר בשם הבמה שלה, ג'יני היא מתאבקת אנגלייה, המופיעה בארגון ההיאבקות WWE כחלק ממחלקת בריטניה של התוכנית NXT, ה-NXT UK.
ג'יני נולדה ב-28 בספטמבר 1989 בלונדון, אנגליה.
היא אומנה על ידי ארגון ההיאבקות Progress Wrestling, כאשר היא הייתה המתאבקת הראשונה שמסיימת את ההכשרה מטעם בית הספר להיאבקות של הארגון המכונה בשם "הפרוג'ו".
היא בעלת תואר ראשון בפסיכולוגיה מטעם אוניברסיטת ברמינגהאם סיטי.
ב-4 בינואר 2015, היא ערכה את קרב הבכורה שלה בארגון ההיאבקות Progress, כשניצחה את פוליאנה במסגרת האירוע ENDVR:8. באירוע ENDVR:12, שנערך ב-13 בספטמבר, היא גברה על טוני סטורם.
היא רשמה ניצחון נוסף במסגרת האירוע ENDVR:15, שנערך ב-13 במרץ 2016 הפעם על לבה בייטס.
באירוע "פרק 28", שנערך ב-10 באפריל, היא ניצחה פעם נוספת את טוני סטורם.
שישה אירועים לאחר מכן ב"פרק 34", שנערך ב-14 באוגוסט, ג'יני הצטוותה לשורות מרטי סקורל, כשביחד הם ניצחו את לאורה די מתאו ומארק האסקינס בקרב זוגות מעורב.
באירוע "פרק 36", שנערך ב-25 בספטמבר, ג'יני, אלכס וינדזור ודהליה בלאק ניצחו בקרב שלוש נגד שלוש את פוליאנה, ניקסון ניוול, ולאורה די מתאו.
באירוע PROGRESS New York City, שנערך ב-12 באוגוסט 2017, ג'יני ודיאונה פוראזו ניצחו בקרב זוגות את דהליה בלאק ודקוטה קאי.
לעומת זאת, לילה לאחר מכן באירוע PROGRESS Boston, ג'יני, פוראזו וקאי השתתפו בקרב משולש, שבסופו קאי ניצחה.
באירוע "פרק 66", שנערך ב-6 באפריל 2018, ג'יני ומרסדס מרטינז ניצחו בקרב זוגות את טוני סטורם ושאזה מקנזי.
באירוע הבא, שנערך לילה לאחר מכן, ג'יני ואוסטין ת'יאורי ניצחו בקרב זוגות מעורב את קיי לי ריי וויל אוספריי.
באירוע "פרק 69", שנערך ב-20 במאי, ג'יני ניצחה את טוני סטורם והפכה לאלופת הנשים של Progress בפעם הראשונה בקריירה.
היא החזיקה בחגורת אליפות זו במשך 224 ימים, כשבדרך הגנה בהצלחה על תוארה מול מתאבקות כמו דקוטה קאי, מילי מקנזי, ג'ורדיין גרייס, נטליה מרקובה, טוני סטורם, קילר קלי וקריס וולף.
בסופו של דבר, היא איבדה את התואר לג'ורדיין גרייס באירוע "פרק 82", שנערך ב-30 בדצמבר.
היא הצליחה לזכות בתואר בפעם השנייה באירוע "פרק 99", שנערך ב-15 בדצמבר 2019, כשניצחה את מייקו סאטומורה.
ג'יני ערכה את הופעת הבכורה שלה בארגון ההיאבקות Pro Wrestling Chaos (PWC) בשנת 2015. באירוע PWC 20, שנערך ב-12 במרץ 2016, היא נוצחה על ידי לבה בייטס.
שני אירועים לאחר מכן ב-PWC 22, שנערך ב-18 בפברואר 2017, ג'יני וג'טה הפסידו בקרב זוגות למלינה וסיירה לוקסטון.
ב-28 באוקטובר, ג'יני הפכה לאלופת עלמת הכאוס הראשונה של הארגון, כשניצחה את מרטינה.
היא שמרה על התואר בהצלחה במשך 546 ימים, עד שהפסידה לשאקס ב-27 באפריל 2019.
באירוע SCW Trick Or Treat של ארגון ההיאבקות South Coast Wrestling (SCW), שנערך ב-24 באוקטובר 2015, ג'יני הפכה לאלופת מלכה הזירה הראשונה של הארגון, כשניצחה את לאנה אוסטין.
תחת שם הבמה ג'יני קוטור, היא ערכה את קרב הבכורה שלה בארגון ההיאבקות Revolution Pro Wrestling ב-5 ביוני 2016, כשבקרב זה היא ניצחה אדי סטאר.
ב-1 באוקטובר 2017, היא השיגה ניצחון על ודה סקוט.
ב-7 בינואר 2018, ג'יני הפכה לאלופת הנשים הבריטית הראשונה בתולדות RevPro, כשניצחה את מילי מקנזי בשלב חצי הגמר ואת דיאונה פוראזו בגמר טורניר אשר קבע את האלופה הראשונה.
לעומת זאת, תקופת כהונתה כאלופה נקטעה לאחר 147 ימים, כשהיא הפסידה לג'יימי הייטר ב-3 ביוני.
כמו כן, ג'יני הופיעה בארגון ההיאבקות הגרמני Westside Xtreme Wrestling (wXw), כשהשתתפה לראשונה בטורניר ה-Femmes Fatales לשנת 2016, שנערך ב-1 באוקטובר 2016. במסגרת טורניר זה, היא ניצחה את דאליה בלאק בסיבוב הראשון, אך נחלה הפסד בקרב מרובע אשר כלל את אלפא מייל, שאנה ומלאני גריי, שבסופו אלפא מייל ניצחה.
באפריל 2017, ג'יני השתתפה בשבוע האקסס של רסלמניה 33, כשהיא נוצחה על ידי טוני סטורם ביום השני והשלישי של האירוע.
בחודש יוני של שנת 2018, נודע שהיא חתמה על חוזה ב-WWE.
ב-18 ביוני, ג'יני הוכרזה כאחת מארבע משתתפות אשר יתמודדו ביניהן על ההזדמנות להתמודד על אליפות הנשים של NXT במסגרת היום הראשון של טורניר אליפות בריטניה.
מנגד, ג'יני נפצעה והקרב הצטמצם והפך לקרב משולש אשר כלל את טוני סטורם, קילר קלי ואיילה דאון.
בחודש אוגוסט, ג'יני השתתפה בטורניר הנשים לזכר מאי יאנג, כשהיא הודחה כבר בסיבוב הראשון של הטורניר על ידי טוני סטורם.
זמן קצר לאחר השתתפותה בטורניר, ג'יני הוכרזה כאחת המתאבקות של מחלקת הנשים של המותג הבריטי NXT UK.
לאחר סדרה של קדימונים שבישרו על בואה, ג'יני הופיעה לראשונה במותג ב-7 בנובמבר בפרק של התוכנית NXT UK, כשתקפה את דקוטה קאי מאחור לאחר שהאחרונה הפסידה בקרב שלה לטוני סטורם.
לאחר מכן, ג'יני השתתפה בטורניר אשר קבע את אלופת הנשים הראשונה של NXT UK.
היא ניצחה בסיבוב הראשון את מילי מקנזי, אך הודחה לאחר מכן בשלב חצי הגמר על ידי טוני סטורם.
ב-15 במאי 2019 בפרק של התוכנית NXT UK, ג'יני ביחד עם ג'זי גייברט, שערכה את הבכורה שלה במותג, קטעו את הקרב המתנהל בין קילר קלי לזאיה ברוקסייד, כשהשתיים תקפו את קלי וברוקסייד.
מעתה ואילך, גייברט שימשה כשומרת הראש של ג'יני.
ב-19 ביוני בפרק של התוכנית NXT UK, ג'יני השתתפה בקרב באטל רויאל אשר קבע מי ממתאבקות מחלקת הנשים תקבל הזדמנות עתידית להתמודד על אליפות הנשים של NXT UK, לעומת זאת, בקרב עצמו היא הודחה על ידי ברוקסייד.
ב-17 ביולי בפרק של התוכנית NXT UK, ג'יני ניצחה בקרב יחידים את אותה ברוקסייד הודות לעזרה מצידה של גייברט.
לאחר מכן, ג'יני וגייברט נקלעו לפיוד עם ריאה ריפלי ופייפר ניבן, כשבמהלך הפיוד עצמו ג'יני וגייברט נחלו הפסדים הן בקרבות זוגות והן בקרבות יחידים.
ב-19 בדצמבר בפרק של התוכנית NXT UK, ג'יני ניצחה את אמייל ולאחר הקרב גייברט סירבה להמשיך לתקוף את המפסידה, צעד שהוביל להיפרדות הדרכים של השתיים.
ב-24 בספטמבר 2020 בפרק של התוכנית NXT UK, ג'יני ערכה את החזרה שלה למרקע לאחר מגפת הקורונה שכפתה את הפסקת הקלטות התוכנית, כשהיא הביטה בקיי לי ריי לאחר הגנתה המוצלחת של האחרונה על תוארה מול פייפר ניבן, צעד שהצהיר באופן ברור על כוונותיה של ג'יני להתמודד על התואר הנכסף.
שבוע לאחר מכן בתוכנית, ג'יני חזרה לפעילות בזירה וניצחה את זאיה ברוקסייד, כאשר לאחר הקרב היא טענה שהיא חסרת רחמים יותר ממה שהייתה בעבר.
ב-19 בנובמבר בפרק של התוכנית NXT UK, ג'יני התערבה בקרב על אליפות הנשים שהיה קרב ספירות בכל מקום בין האלופה, קיי לי ריי לטוענת לכתר, פייפר ניבן.
ג'יני תקפה את ניבן מאחור בעזרת כיסא, מה שאיפשר לריי לנצל מצב זה לטובתה ולהגן בהצלחה על תוארה.
שבוע לאחר מכן בתוכנית, ג'יני גברה על איילה דאון בקרב יחידים, כשלאחר הקרב היא הטיחה עלבונות בפני ניבן.
המתיחות בין ג'יני לניבן הסלימה כאשר קרב בין השתיים נקבע ל-7 בינואר 2021 בפרק של התוכנית NXT UK, כשהמנצחת בקרב תהיה הטוענת הבאה לכתר של קיי לי ריי.
בקרב ביניהן, ג'יני הצליחה לגבור על ניבן זאת לאחר התערבות מצידו של ג'וסף קונרס, שחבר לשורותיה של ג'יני מאותה נקודה.
שבועיים לאחר מכן בתוכנית, ג'יני קיבלה את הקרב המיוחל מול ריי על אליפות הנשים של NXT UK, לעומת זאת, היא כשלה בניסיונה לזכות בתואר, כשהפסידה לאלופה למרות הסחות הדעת החוזרות ונשנות מצד קונרס.
ב-11 במרץ, ג'יני וקונרס הפסידו בקרב זוגות מעורב לפייפר ניבן וג'ק סטארז.
ב-26 באוגוסט בפרק של התוכנית NXT UK, ג'יני הפסידה לאיף ואלקירי בקרב ללא פסילות.
ב-23 בספטמבר בפרק של התוכנית NXT UK, ג'יני גברה על איילה דאון.
שבועיים לאחר מכן, היא רשמה ניצחון נוסף, הפעם על אמיליה מקנזי.
ב-4 בנובמבר בפרק של התוכנית NXT UK, היא כשלה בניסיונה לזכות באליפות הנשים לאחר שהפסידה לאלופה, מייקו סאטומורה.
סנדו היא ממוצא הודי בריטי.
היא נחשפה לראשונה לענף ההיאבקות בגיל תשע, כאשר היא ציינה את ג'ושין לייגר, ליטה וטריש סטרטוס כמקורות להשראה עבורה.
הישגים בארגון ההיאבקות Pro Wrestling Chaos – PWC
אליפות עלמת הכאוס (פעם אחת, ראשונה)
PWI דירג אותה במקום ה-45 מתוך 100 המתאבקות הטובות ביותר לשנת 2019
אליפות הנשים של Progress (פעמיים, נוכחית)
אליפות הנשים הבריטית של RevPro (פעם אחת, ראשונה)
טורניר אליפות הנשים הבריטית של RevPro (2018)
אליפות מלכת הזירה של South Coast (פעם אחת, ראשונה)
ג'יני וג'ורג'יה היא סדרת דרמה, המשודרת בשירות הסטרימינג נטפליקס.
העונה השנייה עלתה בנטפליקס ב-5 בינואר 2023. העונה השלישית עלתה לשידור ב-5 ביוני 2025. הסדרה חודשה לעונה רביעית.
הסדרה עוקבת אחרי ג'יני מילר, נערה שלעיתים קרובות מרגישה מבוגרת יותר מאמהּ המקסימה בת השלושים, ג'ורג'יה מילר.
אחרי שנים במנוסה, ג'ורג'יה רוצה מאוד להשתקע בעיר וולסברי הציורית ולתת למשפחתה חיים נורמליים.
עבור ג'יני זה אומר להצליח לשרוד בבית ספר יוקרתי, עם פופולריות גוברת ומערכות יחסים מסובכות.
בו בזמן, העבר של ג'ורג'יה מאיים על אורח החיים החדש שלה ושל משפחתה.
בריאן האווי בתפקיד ג'ורג'יה מילר – אישה ערמומית, חכמה, יפה ומניפולטיבית.
היא ניצלה מעוני, ונאנסה בקביעות בילדותה בידי בעלה של אמהּ.
הביאה לעולם את בתה הראשונה, ג'יני, בגיל 15. אחרי שברחה מהבית.
בעונה 1 מתחילה לעבוד אצל ראש העיר, פול ומהר מאוד מתאהבת בו ומתארסת לפול.
בסוף עונה 2 הולכת למעצר עקב זה שרצחה את טום בעלה של סינתיה.
ניקי רומל בתפקיד ג'ורג'יה מילר הצעירה בגיל 15.
אנטוניה ג'נטרי בתפקיד וירג'יניה "ג'יני" מילר – נערה חכמה מאוד, יפה אבל לא חושבת כך, מרדנית, חזקה, בעלת ביטחון רב.
אבל אחרי הכול היא מאוד ביישנית ופגיעה.
לג'יני יש נטייה לפגיעה עצמית, ועברה הרבה חוויות קשות.
היא בתה של ג'ורג'יה ואחותו הגדולה של אוסטין.
בעונה 1 היא והאנטר זוג אבל נפרדת ממנו בגלל שמאוהבת במרקוס.
בעונה 2 היא ומרקוס זוג אבל מרקוס נפרד ממנה עקב הדיכאון שחווה אבל מחליטים להישאר ידידים.
היא ומקס רבו לאחר שמקס גילתה שג'יני ומרקוס (אחיה התאום) קיימו יחסי מין.
כשהגיעה לעיירה וולסברי התחברה למקס, אבי (אביגייל) ונורה.
כולן השלימו באמצע העונה השנייה לאחר הריב הגדול בסוף עונה 1.
דיזל לה טורקה בתפקיד אוסטין מילר – בנה הצעיר של ג'ורג'יה ושל גיל ואחיה למחצה של ג'יני, אותה הוא מעריץ.
מלא בתקוות לקראת המעבר של משפחתו לעיירה החדשה.בעונה 1 הוא וזאק לא מסתדרים אך בעונה 2 הופכים לחברים.
בעונה 2 ירה באביו ביד בגלל שאביו גיל הרביץ לאמו, ג'ורג'יה.
בתפקיד אלן בייקר – אמא מפרנסת אשר גרה בעיירה וצנועה יותר משכניה העשירים.
היא אמם של התאומים מרקוס ומקסין, אומרת תמיד מה שהיא חושבת.
פליקס מאלארד בתפקיד מרקוס בייקר – בנה של אלן, אחיה התאום של מקסין ושכן של ג'יני וג'ורג'יה.
הוא וג'יני מפתחים מערכת יחסים סודית.
מפני ששניהם נמצאים במערכות יחסיים אחרות, וגם בגלל מקסין.
למרקוס יש מוניטין של שמוק, אבל בפנים הוא מאוד רגיש.
בעונה 2 הופך לבן זוגה של ג'יני אך נפרד ממנה בסוף עונה 2 עקב הדיכאון שחווה אך הם נשארים חברים.
שרה וייסגלס בתפקיד מקסין בייקר – נערה מגניבה, פופולרית, חכמה, פטפטנית, עם ביטחון רב, אבל רואה בעיקר את עצמה.
היא מתרשמת מג'יני, ומיד הופכת את ג'יני לחברה הטובה ביותר שלה.
לסבית, יש לה קראש על ריילי, לאחר מכן היא מתאהבת בסופי.
בסוף עונה 1 היא רבה עם ג'יני לאחר שגילתה על מערכת היחסים הסודית שלה ושל מרקוס.
סקוט פורטר בתפקיד פול רנדולף – ראש העיר הצעיר והכריזמטי של העיירה.
מעסיק את ג'ורג'יה, ומתאהב בה ישר.
בתפקיד ג'ו - בעלים של בית קפה מקומי.
פגש את ג'ורג'יה כשהיו בני 16 וחיבב אותה, אבל היא נעלמה.
מתיידד עם ג'ורג'יה, ובסתר מאוהב בה.
הרגשות שלו מתחזקים כשהוא מבין שג'ורג'יה היא אותה ג'ורג'יה שהוא הכיר פעם ומצאה חן בעיניו.
בעונה 2 ג'ורג'יה וג'ו מודים ברגשותיהם, אבל לא נהפכים לזוג מכיוון שג'ורג'יה מאורסת ומאוהבת גם בפול.
מייסון טמפל בתפקיד האנטר צ'אן – חבר בחבורה של מקסין.
מתחיל לצאת עם ג'יני כשהיא עברה לגור בעיירה.
לא יודע על מערכת היחסים בין ג'יני למרקוס.
קייטי דאגלס בתפקיד אבי – חברה טובה של מקסין ולאחר מכן גם של ג'יני.
במהלך העונה יש רמיזות על כך שאבי מתמודדת עם הפרעות אכילה ובעיות בדימוי גוף.
צ'לסי קלארק בתפקיד נורה – חברה טובה של מקסין ולאחר מכן גם של ג'יני.
ג'ונתן פוטס בתפקיד מר גיטן – המורה לאנגלית אקדמית של ג'יני.
גזען מאוד כלפי שחורים, וזה מתבטא כלפי ג'יני.
בתפקיד סינת'יה פולר – סוכנת נדל"ן המתגוררת בעיירה, ורצה לראשות העיר אל מול פול.
אליסן דאון בתפקיד בוו – אחת מחברותיה של סינת'יה, ואמא של נורה.
קולטון גובו בתפקיד ג'ורדן – בן זוגה של נורה, וחבר בחבורה של מקסין.
קונור ליידמן בתפקיד זאק – בנה של סינת'יה, בריון המציק לאוסטין בבית הספר.
מפתחת מערכת יחסים עם מקסין.
לאחר מכן נפרדת ממנה, כי היא פוחדת לפגוע בה יותר אחרי שתעבור לקולג', ושוברת לה את הלב.
ניית'ן מיטשל בתפקיד זאיון מילר – אביה של ג'יני, ובן זוגה לשעבר של ג'ורג'יה.
היא מכנה אותו כפינגווין שלה, כי הם מאוד אוהבים אחד את השני, אבל הם אף פעם לא באמת מצליחים להיות ביחד.
כמו שפינגווינים לא יכולים לעוף, אף על פי שיש להם כנפיים.
רבקה אבלק בתפקיד פאדמה – נערה מבית הספר, מאוהבת במרקוס שלא מאוהב בה חזרה.
בתפקיד ניק – גיי ובזוגיות קצרה עם גבריאל קורדובה, ולא יודע שגבריאל בעצם בלש שרק רוצה להתקרב לג'ורג'יה, וגם עוזרו של פול המתיידד עם ג'ורג'יה.
אלכס מלארי ג'וניור בתפקיד גבריאל קורדובה – חוקר פרטי שנשכר על מנת לחקור את מותו של בעלה לשעבר של ג'ורג'יה.
כריס תקנופיק בתפקיד קלינט בייקר – בעלה של אלן ואביהם של מרקוס ומקסין.
ארון אשמור בתפקיד גיל טימינס (עונה 2) – בן זוגה לשעבר של ג'ורג'יה ואביו של אוסטין.
במהלך הזמן שהיה עם ג'ורג'יה היה אלים כלפיה.
בעונה השנייה השתחרר במפתיע מהכלא וכך מתיידד עם בנו אוסטין.
מאיים על חיה של ג'ורג'יה בעקבות האובססיה שלו כלפיה.
דווין נקודה בתפקיד ריילי (עונה 1) – הקראש של מקסין, רקדנית.
זארין דארנל-מרטין בתפקיד ד"ר לילי (עונה 2–3) – הפסיכולוגית של ג'יני, עוזרת לה להתגבר על קשיים ולהפסיק עם הפגיעה העצמית.
דמיאן רומיאו בתפקיד פרס – חבר בחבורה של מקסין.
נער מגעיל שמתנהג בצורה מזעזעת.
היה בקטע עם אבי ועכשיו בזוגיות עם סמנתה.
רומי שרייטר בתפקיד סמנתה – חלק מהחבורה של מקסין, מנסה נואשות להיות חלק מ"מאנג" אך ללא הצלחה.
בעונה 3 נכנסת לזוגיות עם פרס.
וינזה אנטואן בתפקיד סימון (עונות 2–3) – בת הזוג של זאיון.
מייצגת את ג'ורג'יה במשפט לאחר שעורך הדין שלה עוזב.
טיי דורן בתפקיד וולף (עונה 3) – חבר של ג'יני מקורס השירה שלה, יצא איתה לתקופה והכניס אותה להיריון.
הביטוי המוכר שלו הוא "that's wild" שאמר לג'יני כשסיפרה לו שהיא בהיריון.
טאמקה גריפית'ס בתפקיד ברשייה – חברה טובה של ג'יני.
השתתפה במחזות בית הספר בעונות 2 ו-3 יחד עם מקסין.
אגאפה מנגומזולו בתפקיד בריון – השתתף במחזות בית הספר בעונות 2 ו-3. ידיד של ג'יני ובן זוגה של ברשייה.
וינסנט לגו בתפקיד טום פולר – בעלה הצמחי של סינת'יה, נרצח על ידי ג'ורג'יה בעונה 2.
בחודש אוגוסט 2019 פורסם כי נטפליקס הזמינה 10 פרקים של הסדרה מאת התסריטאית דברה ג'יי פישר, אשר עבדה בעבר בהפקות טלוויזיוניות שונות, ביניהן זהות בדויה ומחשבות פליליות.
בחודש אפריל 2021 חודשה הסדרה לעונה שנייה אשר תכלול גם היא 10 פרקים.
ב 18 במאי 2023 נטלפיקס הודיעה על הוספת עוד שתי עונות לסדרה
בחודש אוגוסט 2019 נודע כי אנטוניה ג'נטרי תגלם את דמותה של ג'יני ובריאן האווי תגלם את דמותה של ג'ורג'יה.
אליהן הצטרפו גם דיזל לה טורקה, ג'ניפר רוברטסון, פליקס מאלארד, שרה וייסגלס, סקוט פורטר וריימונד אבלק.
על מנת להתכונן לתפקידיהם למדו רוברטסון, מאלארד ווייזגלס שפת סימנים.
ב-28 בינואר 2022 נודע כי השחקן הקנדי ארון אשמור ישתתף בתפקיד משני בעונה השנייה של הסדרה.
שלב הצילומים של העונה הראשונה נערך בין החודשים אוגוסט לדצמבר 2019 בעיר טורונטו, קנדה.
ב-Rotten Tomatoes עומדת עונתה הראשונה של הסדרה על ציון משוקלל של כ-68% המבוסס על 31 ביקורות.
בקונצנזוס המבקרים כתוב: ב-Metacritic עומדת הסדרה על ציון משוקלל של 62/100.
עם ההודעה על חידוש הסדרה לעונה שנייה, פרסמה נטפליקס את נתוני הצפייה בסדרה, עם כ-52 מיליון צופים בחודש הראשון לצאתה.
העונה השלישית של הסדרה שברה שיא שהיה שייך לסדרה "חופים של סודות" והגיעה ל־17.6 מיליון צפיות מדודות (CVE) בארבעת הימים הראשונים לשידורה, ירידה קטנה בלבד של 0.8 מיליון מהעונה השנייה.
בפרק השמיני בעונה הראשונה של הסדרה, הדמויות של ג'יני והאנטר מנהלות ויכוח במהלכו יש שימוש במושג "אולימפיאדת הדיכוי".
הדיאלוג בין הדמויות הפך לויראלי ברשתות החברתיות השונות ותואר על ידי קהל הצופים ומבקרים שונים כ"מביך".
זמן קצר לאחר עליית הסדרה לאוויר, שורה המאזכרת את הזמרת האמריקאית טיילור סוויפט העלתה ביקורות רבות על ידי צופי הסדרה.
השורה נאמרת על ידי דמותה של ג'יני לג'ורג'יה: השורה גררה תגובות חריפות של צופים אשר כינו אותה מיזוגנית ומביישת.
סוויפט עצמה הגיבה וכתבה בחשבון הטוויטר שלה: היא המשיכה וביקרה את חברת נטפליקס עצמה, איתה שיתפה פעולה בעבר בסרט Miss Americana.
שנהפרסקטגוריהמועמד(ים)תוצאהמקור2024פרס אמי האמנותיהמוזיקה והמילים המקוריות הטובות ביותר"Marriage Is a Dungeon" – לילי היידן ובן ברומפילדפרס בחירת הקהלתוכנית הדרמה של השנה"ג'יני וג'ורג'יה"
ג'ינו ג'ון מרצ'טי (Gino John Marchetti; 2 בינואר 1926 – 29 באפריל 2019) היה שחקן פוטבול אמריקאי.
מרצ'טי שיחק בתפקיד הקיצוני ההגנתי (Defensive End) בקבוצות דאלאס טקסנס ובולטימור קולטס לאורך 14 שנות קריירה מקצוענית.
מרצ'טי בינואר 1926 בסמית'רס, וירג'יניה המערבית לזוג מהגרים איטלקים.
עם סיום לימודיו בתיכון, הוא התגייס לצבא ארצות הברית ולחם כקלע בקרב על הבליטה.
לאחר שחרורו, הצטרף מרצ'טי לתוכנית הפוטבול של אוניברסיטת סן פרנסיסקו וב-1951 היה חלק מהקבוצה שסיימה את העונה ללא אף הפסד.
ב-1952 הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו, לאחר שנבחר במקום ה-14 בדראפט על ידי ניו יורק יאנקס (שהפכה באותה עונה לדאלאס טקסנס).
עונה לאחר מכן, התפרקה הקבוצה ומרצ'טי עבר לבולטימור קולטס, בה שיחק במשך 13 עונות.
עם הגעתו לבולטימור הוא שובץ בעמדת התאקל ההתקפי, אך בהמשך חזר לעמדתו הטבעית כקיצוני הגנתי, ובה גם שיחק בפרו בול הראשון שאליו נבחר ב-1955.
בגמר אליפות ה-NFL ב-1958, במשחק שידוע כ"המשחק הגדול ביותר ששוחק אי פעם", שיחק מרצ'טי תפקיד משמעותי, כשמנע מהתקפת ניו יורק ג'איינטס להשיג דאון ראשון מיארד אחד.
באותו מהלך הוא שבר את הקרסול, אך כקפטן הקבוצה התעקש לראות את המשך המשחק ולא להתפנות לטיפול רפואי.
בסיום המשחק ניצחה בולטימור 17-23 וזכתה באליפות ראשונה בתולדותיה.
הפציעה אילצה את מרצ'טי להחמיץ את הפרו בול של אותה שנה, וקטעה לו רצף של תשע הופעות רצופות במשחק.
שנה לאחר מכן, שיחזרו מרצ'טי ובולטימור את הישגם מהשנה הקודמת וזכו פעם נוספת באליפות ה-NFL.
ב-1960, בפעם היחידה בקריירה שלו, הוביל מרצ'טי את הליגה בהפלות קוורטרבק עם 11 במספר.
ב-1964, כשהוא בן 37, פרש מרצ'טי ממשחק פעיל, אבל חזר לעונה נוספת ב-1966 ובסיומה פרש סופית.
מרצ'טי נחשב לאחד משחקני ההגנה הטובים בתולדות ה-NFL, וב-1972 הוצג כחבר בהיכל התהילה של הפוטבול המקצועני.
ב-1969 הוא נבחר לקבוצת השנה ה-50 של ה-NFL, ב-1994 לקבוצת השנה ה-75 וב-2019 לקבוצת השנה ה-100. מרצ'טי הוא אחד משישה שחקנים בלבד שנכללו בכל שלוש קבוצות השנה של הליגה.
מרצ'טי נפטר מסיבוכים של דלקת ריאות בבית חולים בפנסילבניה ב-29 באפריל 2019. נכדו, קית' קרטר, שיחק כטייט אנד ב-UCLA וזכה עם סיאטל סיהוקס בסופרבול XLVIII כמאמן קו התקפה.
ג'ינמן, המכונה לחלופין Quemoy, היא קבוצת איים המהווה נפה במחוז פוג'יין של הרפובליקה של סין (טאיוואן), מול החוף הדרום-מזרחי של סין היבשתית, או הרפובליקה העממית של סין.
קבוצת איים זו שוכנת במרחק של כ-10 קילומטרים מזרחית, מהעיר שיאמן במחוז פוג'יין שביבשת סין, במימיי מפרץ שיאמן .
מאידך קבוצת איי ג'ינמן ממוקמת במרחק של כ-187 קילומטרים מערבית מקו החוף של האי טאיוואן שמעבר למצר טאיוואן.
נפת ג'ינמן מורכב מהאי הגדול ג'ינמן ועוד מספר איים, כמו גם העיירה ווּצְ'יוֹ הממוקמת על האי בעל אותו השם, הנמצא במרחק של 133 קילומטרים מצפון מזרח לשאר המחוז.
ג'ינמן הוא אחת משתי נפות המהווות את מחוז פוג'יין של הרפובליקה של טאיוואן, הנפה השנייה במחוז פוג'יין של טאיוואן, היא נפת לינצ'יאנג הכוללת את איי מטסו.
מיקומם האסטרטגי של איי ג'ינמן במצר טאיוואן הוביל לעימותים רבים בין טאיוואן לסין העממית, שעיצבו את השינויים הפוליטיים ביחסי טאיוואן-סין העממית.
באוגוסט 1958, ג'ינמן הופצצה בכבדות על ידי צבא השחרור העממי במהלך משבר מצר טאיוואן השני .
הגבלות ההפלגה בין ג'ינמן לאי הראשי של טאיוואן הוסרו רק בשנת 1994 לאחר תום הממשל הצבאי בן עשרות שנים שהיה בג'ינמן.
קו מעבורת ישיר לעיר שיאמן שבסין העממית, נחנך בינואר 2001.
הרפובליקה העממית של סין טוענת שנפת ג'ינמן הוא חלק ממחוז פוג'יין של סין העממית ולא שייכת לטאיוואן.
סין העממית רואה בעיירה ווצ'יו טריטוריה נפרדת מנפת ג'ינמן; לעומת זאת, טאיוואן טוענת כי איי דאדנג (או טאטנג) הם חלק מנפת ג'ינמן הטאיוואנית, אף על פי שהם למעשה נמצאים תחת שליטת סין העממית והם סופחו לעיר שיאמן וחוברו ליבשת בגשרים.
ג'ינמן (金門) פירושו 'שער הזהב'.
השם תועד לראשונה בשנת 1387 כאשר הקיסר חונגוו מינה את ג'ו דקסינג לנהל את האי ולהגן עליו מפני התקפות של פיראטים.
האיות "ג'ינמן" הוא שם שאומץ על ידי הדואר הקיסרי הסיני, כחלק משירות המכס הימי הסיני בראשותו של האירי רוברט הארט .
הוא מבוסס על הגייה בניב המנדריני הדרומית.
ניב זה מדובר בהרחבה במחוזות ג'יאנגסו ואנהוי, כולל העיר נאנג'ינג.
משרד החוץ הטאיוואני משתמש בשם "ג'ינמן", בעוד שהמועצה לשמות גאוגרפיים של ארצות הברית נתנה את השם "אי קינמן-Kinmen Island".
Quemoy, הוא השם שניתן לאי באנגלית ובשפות אירופאיות אחרות.
ייתכן שמקורו בתעתיק ספרדי או פורטוגזי של הגיית השם, Kim-mûi.
זוהי הצורה הנפוצה ביותר של שם האיים באנגלית.
לדוגמה, מאמרים ומחקרים העוסקים במשבר הראשון והשני במצרי טייוואן (תקרית קווימוי) והוויכוחים בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-1960, כאשר האיים זכו לסיקור חדשותי בולט ברחבי העולם.
כל הסקירות משתמשות בשם Quemoy.
בנוסף, בשנת 2010 שמו של המכון הלאומי לטכנולוגיה בג'ינמן שונה ל-National Quemoy University.
החוקר הסיני Kinmen Wei Jian-feng תומך בשימוש בשם Quemoy כדי לחבר טוב יותר את האי.
שמו של האי ג'ינמן אומץ על ידי ממשלת טאיוואן בשנת 2009. Kimoi הוא איות שמקורו במערכת הדואר.
בני אדם חיו בג'ינמן כבר לפני 8,000 שנים.
בתקופת שלטונו של הקיסר יואן (317 לספירה) ופלישת "חמשת הברברים" לסין הביאה לבריחת שש משפחות מורחבות דרומה והן התיישבו באיי ג'ינמן, שנקראו אז ווג'ואו.
מאוחר יותר מתיישבים נוספים התיישבו באיים בתקופת שושלת טאנג, ושינו את שם המקום מווג'ואו לג'ינמן .
בתקופת שושלת מינג, מהגרים נוספים התיישבו בג'ינמן.
הנסיך קוקינגה השתמש בג'ינמן כבסיס לשחרור איי ג'ינמן ופנגחו מההולנדים.
הוא כרת עצים כדי לבנות את הצי שלו, וכתוצאה מכריתת היערות המסיבית איי ג'ינמן הפכו לחשופים כתוצאה משחיקת הקרקע.
הנסיך לו, משושלת מינג הדרומית, שהתנגד לכוחות הפולשים של שושלת צ'ינג ברח בשנת 1651 לג'ינמן, ובשנת 1663 ששושלת צ'ינג כבשה את איי ג'ינמן.
בתקופת שושלת צ'ינג, אזור ג'ינמן היה חלק ממחוז טונג'אן .
לאחר הקמת הרפובליקה של סין (ROC) ב-1912, ג'ינמן הפכה לחלק ממחוז פוג'יין.
ב-1913, נפת ג'ינמן הפכה לחלק ממחוז סימינג.
נפת ג'ינמן הוקמה בשנת 1914. בשנת 1928 עברה הנפה לניהול ישיר של ממשלת המחוז.
יפן כבשה את נפת ג'ינמן במהלך מלחמת סין-יפן השנייה מ-1937 עד 1945. בתקופה זו הועברה ממשלת המחוז לדאדנג.
לאחר הקמת הרפובליקה העממית של סין (PRC) על ידי הקומוניסטים הסיניים באוקטובר 1949, הלאומנים הסינים (ROC) והקומוניסטים הסינים (PRC) טבעו לעצמם את איי נפת ג'ינמן.
האיים דאדנג, שיאודנג וג'יאאויו נכבשו על ידי הסינים הקומוניסטים בין 9 באוקטובר ועד ב-15 באוקטובר, 1949. בעוד שהאיים הללו היו עדיין בשליטת הסינים הלאומנים ה-ROC.
טענת הסינים הקומיניסטים הייתה שהאיים הם חלק בלתי נפרד מנפת דאדנג, שבעיר שיאמן, במחוז פוג'יין, סין.
ב-25 באוקטובר 1949, נחתו כוחות צבא השחרור העממי (PLA) באי ג'ינמן ליד ג'ונינגטו והחל קרב ג'נינגטו .
כוחות ROC הגנו בהצלחה על האי ומנעו התקפה על טאיוואן.
עם פרוץ מלחמת קוריאה ב-1950, האדמירל בדימוס צ'ארלס מ.
קוק ג'וניור , יועצו של הנשיא צ'יאנג קאי-שק, התנגד להסגת כוחות הרפובליקה הסינית (ROC-טאיוואן) מג'ינמן-Quemoy.
ב-26 ביולי 1950, כוחות ROC באי דאדן (טאטן), שמנו בסך הכל 298 חיילים, הצליחו להדוף מתקפה של כוח של צבא השחרור העממי ה-PLA (של PRC) שמנה 700 חיילים שנחתו באי.
הגנרל דאגלס מקארתור ואנשי צבא אמריקאים אחרים תמכו במאמצי ה-ROC להגן על האיים.
כוחות צבא השחרור העממי ה-PLA הפגיזו בהרחבה את האי במהלך משבר מצרי טאיוואן הראשון והשני בשנים 1954–1955 ו-1958 בהתאמה.
בשנת 1954, ארצות הברית שקלה להגיב באמצעות נשק גרעיני נגד סין העממית הקומוניסטית (PRC).
בשנת 1958, הגנרל נתן פאראגוט טווינינג ומפקדי המטות המשולבים האמריקאים היו בדעה שארצות הברית לא צריכה להתיר את אובדן האיים לקומוניסטים והמליצו לנשיא אייזנהאואר להשתמש בכל כוח הכרחי, כולל נשק אטומי כדי למנוע את ההשתלטות הקומוניסטית על האיים.
הביטוי "קוומוי ומאדזו " הפך לחלק מהשפה הפוליטית האמריקאית בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-1960. במהלך העימותים הפוליטיים שלפני הבחירות, שני המועמדים, סגן הנשיא ריצ'רד ניקסון והסנאטור ג'ון פ.
קנדי, התחייבו להשתמש בכוחות אמריקאים במידת הצורך כדי להגן על טאיוואן (ROC) מפני פלישה של סין העממית הקומוניסטית, שארצות הברית לא הכירה בה כממשלה לגיטימית.
אבל בעימות השני ב-7 באוקטובר 1960, שני המועמדים הציגו דעות שונות לגבי האם להשתמש בכוחות אמריקאים כדי להגן על העמדות הקדמיות של טאיוואן, קומוי ומאדזו.
הסנאטור קנדי הצהיר שהאיים האלה נמצאים במרחק של 9 קילומטרים מחופי סין ועד 170 קילומטרים מחופי טאיוואן ועל כן הם בלתי ניתנים להגנה מבחינה אסטרטגית ולא היו חיוניים להגנת טאיוואן.
סגן הנשיא ניקסון טען שמכיוון שקמוי ומאדזו היו ב"אזור החופש", אין למסור אותם לקומוניסטים כעניין עקרוני.
לאחר העימות השלישי בין המועמדים לנשיאות בארצות הברית, ב-13 באוקטובר 1960, יועציו של קנדי שוחחו עם שר החוץ הרטר ואמרו לו שקנדי מוכן לשנות את עמדתו בסוגיית קווימוי ומאדזו כדי לא לתת לקומוניסטים את הרושם שארצות הברית לא תעמוד מאוחדת כנגד התוקפנות שלהם.
ניקסון הצביע על השינוי בעמדתו של קנדי, אך החליט לא ללחוץ על הנקודה בשל חשיבות תפקידה של ארצות הברית במצב המתוח.
הסקרים של ניקסון בקרב הרפובליקנים והדמוקרטים הראו תמיכה גורפת בעמדתו בנושא.
איי ג'ינמן הוחזקו על ידי אנשי מילואים של הכוחות הצבאיים של לאומניים הסינים (ROC) מטאיוואן ואמריקאים עד שנת 1987. האיים הוחזרו לידי הממשלה האזרחית הטאיוואנית, באמצע שנות ה-90 של המאה העשרים.
מאוחר יותר הותרה ההפלגה מאיי ג'ינמן לסין העממית וחזרה.
ההפלגה הישירה בין סין העממית לג'ינמן נפתחה מחדש בינואר 2001 דבר שהביא לפיתוח תיירותי נרחב באיי ג'ינמן ובסין העממית.
ההפלגה הישירה לסין העממית הושעתה בשנת 2003 כתוצאה מהתפרצות מגפת הסארס, אך מאז שמוגרה המגפה חודשו ההפלגות הישירות לסין העממית מאיי ג'ינמן.
אנשי עסקים טאיוואנים רבים משתמשים במעבר דרך ג'ינמן כדי להיכנס ליבשת הסינית.