tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
האלבום מחולק לשלושה קטעים ייחודיים, כאשר החלק הראשון מסמל את "תחילתו של מסעה של גאגא לריפוי" עליו אמרה, "שבו אתה מרגיש סוג כזה של אבדון, שזה מה שקורה אם אני מתמודדת עם כל הדברים שמפחידים אותי".
נושא זה ממשיך בשיר "Alice" בו היא אומרת "שמי לא אליס אבל אמשיך לחפש את ארץ הפלאות" בזאת גאגא אומרת כי היא איננה מוותרת על מציאת האושר בחייה.
השיר גם מדבר על מחלות נפש ועל מאבקה למציאת המקום אליו היא שייכת, והוא מושפע מז'אנר הדאנס, האוס, והאלקטרוניקה של שנות התשעים.
"Stupid Love" הוא שיר דאנס-פופ ואלקטרופופ "חדור דיסקו" שעוסק ב-"טיפשות עליזה של לאהוב מישהו ולאסוף אומץ לאהוב שוב לאחר שברון לב".
כשדיברה על השיר גאגא אמרה כי "כשכולנו מחליטים להיות פגיעים זה מפחיד מאוד עבור הרבה אנשים ויש כל מיני חוקים ומבנים ודברים שנבנו סביבנו...
היית שמחה שהם יקרסו כמה שיותר מאותם הלבנים שבנינו סבבינו ואנשים יתחילו להגיד אני רוצה את האהבה הטיפשית שלך, אני אוהב אותך".
"Rain on Me" מכיל בתוכו מספר שורות בצרפתית תוך כדי מיזוג ז'אנרים מרובים של דאנס-פופ, דיסקו, אלקטרופופ.
הוא מדבר על "התמדה בקשיים" וריפוי ומשתמש במטאפורה של גשם לאלכוהול המשמש לריכוך כאב בבני אדם.
הוא תואר על ידי גאגא כ-"חגיגה של דמעות".
"Free Woman" מדבר על החזרתה של גאגא לעצמה את זהותה ומגדרה לאחר תקיפתה המינית שעברה, היא אמרה כי נבע מהמחשבה ש-"בימים מסוימים אני הולכת למות, היית כאילו כמו מישהי שהולכת למות בקרוב, אז עדיף שגיד משהו חשוב, עכשיו אני מקשיבה לו ויודעת שאני הולכת לחיות.
השיר מתמודד עם הצורך שלנו להיות עם מישהו כדי לשרוד תוך כדי ניסיון להיות אישה חופשייה" ניתן לראות זאת בשורת השיר "אני לא כלום בלי יד יציבה".
"Fun Tonight" ממשיך את סגנון הדאנס של אלבומיה הקודמים ומכונה כ-"המנון פרידה" עם אזכורים לתהילה ופפראצי.
לדברי גאגא, "מדבור בכך שהיו לילות רבים שבהם אנשים שאהבו אותי, ינסו לגרום לי לחייך או להיות אופטימית אך לא היה לי שום יכולת להיות מאושרת תוך כדי שהם רואים את הניתוק שלי בין המקצוע שלי לעצב האישי שלי.
הקטע, "Chromatica II" הוא מבוא לשיר הבא באלבום "911" העוסק בתרופותיה האנטי פסיכוטיות של גאגא.
במילות השיר היא מתארת כיצד מחלות נפש השפיעו על העולם הסובב אותה וכיצד היא מתייחסת לעצמה כאויבת הכי גדולה שלה.
בשיר "Plastic Doll" היא מתעמתת עם האופו שבו היא אובייקטיבית ומשווה את עצמה לבובת ברבי כפי שאחרים בחייה התייחסו אליה, זהו שיר אירודאנס ודיסקו.
"Sour Candy" מציג שיתוף פעולה בין גאגא ללהקת הבנות בלאקפינק ומכיל את השפות אנגלית וקוראנית.
סוכריה חמוצה הוא מטאפורה לתפקודן במערכת יחסים והוא כולל ז'אנר דאנס-פופ, אלקטרופופ, דאנס, ומוזיקה אלקטרונית.
"Enigma" מדגיש את רצונה של גאגא למסתורין ומראה אותה אומרת למאהב שלה שהיא יכולה להיות כל דבר שירצו".
השיר מושפע משנות ה-80 וה-90. "Replay" מתייחס לעברה של גאגא כאשר היא נמצאה במערכת יחסים לא בריאה עם עצמה.
"Chromatica III", הוא קטע מוזיקלי שמציג מבוא "דרמטי" לשיר הבא "Sine From Above" שבו שיתפה פעולה יחד עם אלטון ג'ון.
השיר מדבר על כוח הריפוי של המוזיקה, ועל מערכת היחסים של גאגא עם כוח עליון והוא מושפע במוזיקה אלקטרונית בשילוב אלקטרופופ, אירו דיסקו, דאנס-פופ, ומוזיקת האוס.
"1000 Doves" מכיל נגינת פסנתר וז'אנר טראנס.
במילותיו גאגא מיימרת לאהבתה למעריציה ורוצה שיראו בה בן אדם.
השיר ה-16 והאחרון של האלבום "Babylon" מושפע ממוזקית דיסקו של שנות ה-90 והוא מדבר על רכילות דבר שנהל לנהל את חייה ולגרום לה להרגיש "קטנה וכבולה".
השיר קיבל השוואות לשיר "Vogue" של מדונה.
מהדורת הדה לוקס של האלבום מכיל גם את שיר רצועת הבונוס "Love Me Right".
בובי קמפבל, מנהלה של גאגא, הצהיר כי השקיע כ-18 חודשים בהקמת קמפיין פרסומי שאותו כינה מנכ"ל אינטרסקופ רקורדס ג'ון ג'ניק כ-"אחת ההשקות הטובות ביותר שתוכננו לאלבום אי פעם".
עם זאת, עקב מגפת הקורונה, רוב תוכניותיהן נאלצו להתעכב או להתבטל לחלוטין.
בהן נכללו קמפיינים של מותגים, וידאו קליפים והופעות חיות, בהן הופעות מבוטלות בטקס פרסי המוזיקה "iHeartRadio" לשנת 2020 ובפסטיבל המוזיקה והאמנויות של עמק קואצ'לה לשנת 2020.
ב-26 במאי וב-28 במאי 2020, הופיעו גאגא ואריאנה גרנדה בסרטוני עדכון מזג אוויר מדומים בשותפות עם ערוץ מזג האוויר בארצות הברית, לקידום שיר הדואט "Rain on Me".
בשיתוף פעולה עם החברות אדובי מערכות ולייב ניישן אנטרטיינמנט, הכריזה גאגא על שתי תחרויות מקוונות עם פרס של 10,000 דולר במזומן עבור הזוכה בכל אחת מהן, בהן המשתתפים היו צריכים לעצב ולהמחיש "מה היא משמעות "Chromatica" עבורם" ולאחר מכן ליצור פוסטר בהשראת "Rain on Me" באמצעות אפליקציית קריאייטיב.
באוגוסט 2020 אירחה גאגא תוכנית רדיו שבועית באפל מיוזיק שנקראה "רדיו גאגא" בה סיפרה על ההשראות שלה לאלבום.
האורחים בתוכנית היו המפיקים באלבום בהם, בראנס, אלטון ג'ון, צ'אמי, ובלאקפינק.
ב-28 באוגוסט יצא רמיקס לסינגל השיווקי "Free Woman" כדי לחגוג את הפרק האחרון של תוכנית הרדיו.
לאחר מכן השתתפה בקמפיין לבושם "Voce Viva" של ולנטינו, וביצעה גרסה מופשטת של "Sine From Above" עם קבוצת דוגמניות.
בדצמבר שלאחר מכן שיתפה פעולה עם חברת העוגיות אוראו והשיקה קו שיתופי של עוגיות אוראו זהובות בצבע ורוד הכוללות תבליטי עוגיות בהשראת האלבום על שמה.
ב-30 באוגוסט 2020 ביצעה גאגא הופעה של השירים "Chromatica II", "911", "Rain on Me" ו-"Stupid Love" בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2020, לרגל הופעתה הראשונה בטקס זה מאז שנת 2013 עם השיר "Applause".
במהלך ההופעה הצטרפה אריאנדה גרנדה לביצוע הדואט "Rain on Me" כאשר שתיהן לבושות עם מסכות פנים לכל אורך ההופעה.
לינדזי זולאדס מעיתון הניו יורק טיימס כינתה את הופעתה בטקס כ-"9 דקות של אנרגטיות ונועזות".
"Stupid Love" - יצא לאור ב-28 בפברואר 2020, כסינגל הראשון מתוך האלבום.
השיר הגיע לעשרת המובילים בארצות הברית, לבנון, בולגריה, אוסטרליה ושווייץ ולמיקום הראשון בסקוטלנד, הונגריה, ומצעד שירי הדאנס של בילבורד אשר הכתיר אותו כשיר ה-6 הטוב ביותר של אותה שנה.
"Rain on Me" - יצא לאור ב-22 במאי 2020, כסינגל השני בשיתוף אריאנה גרנדה.
עם יציאתו זכה לביקורות חיוביות והגיע הישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית, בכך הפך לשיר הצמד נשי הראשון בהיסטוריה שעושה זאת לצד השיר החמישי של גאגא והרביעי של גרנדה בראש המצעד.
בנוסף, זכה ב-3 פרסי הווידאו קליפים של MTV בקטגוריות שיר השנה, שיתוף הפעולה הטוב ביותר, והצילום הטוב ביותר.
השיר כבש את מצעדי בריטניה, ישראל, הונגריה, סינגפור, יוון, וקנדה.
"911" - יצא לאור ב-25 בספטמבר 2020, כסינגל השלישי מתוך האלבום, אותו ביצעה בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV יחד עם שירים נוספים.
בניגוד לסינגלים הקודמים, השיר לא זכה להצלחה רבה והגיע בשיאו למקום ה-76 באוסטרליה ול-85 בקנדה.
הווידאו קליפ לשיר הציג אזכורים לסרט "צבע הרימונים" משנת 1969.
"Sour Candy" - יצא לאור ב-29 במאי 2020, כסינגל שיווקי הראשון מתוך האלבום בשיתוף עם להקת הבנות הדרום קוריאנית בלאקפינק.
במצעדים הגיע למקומות הראשונים בסינגפור ומלזיה לצד העשירייה הפותחת באוסטרליה, הונגריה, יוון, וליטא.
"Free Woman" - יצא לאור ב-28 באוגוסט 2020 בגרסת רמיקס כסינגל השיווקי השני מתוך האלבום.
במצעד שירי הדאנס של בילבורד, הגיע למקום ה-10.
כדי לקדם את האלבום, גאגא הייתה אמורה לצאת לסיבוב ההופעות השישי שלה, "The Chromatica Ball", באירופה, וצפון אמריקה.
אשר היה צפוי להסתיים ב-27 באוגוסט 2021, אך בעקבות מגפת הקורונה נדחה לשנת 2022.
עם שחרורו זכה "Chromatica" לשבחים רבים מצד מבקרי המוזיקה.
באתר "Metacritic", שמקצה דירוג מתוך 100 נקודות מביקורות של מבקרי המיינסטרים, האלבום קיבל כ-79 נקודות על יד 25 ביקורות שונות.
זהו הציון הגבוה ביותר מכל אלבומיה של גאגא באתר.
האתר "Album of the Year" חישב ממוצע של כ-77 נקודות לאלבום מתוך 100. ב-"AnyDecentMusic?" הוענק לאלבום כ-7.6 נקודות מתוך 10. ג'ייסון ליפשוט ממגזין הבילבורד כינה את האלבום "קיץ בריחה באיכות הגבוהה ביותר".
סטיבן תומאס ארלוויין מהאתר AllMusic העניק לאלבום דירוג של ארבעה מתוך חמישה כוכבים וכינה אותו "אלבום קאמבק שמעולם לא נעלם", והוסיף "אולי היא איבדה את התיאבון להיות פרובוקטורית מוזרה, אבל היא למדה כיצד לחדד ולעצב את ההתקפה שלה, והמיקוד הזה הופך את "Chromatica" לאחד האלבומים העקבים והמספקים שלה".
פטריק גומז מ-"The A.V." העניק לאלבום ציון "B", וכתב שאף על פי שהוא "לפעמים תזזיתי ומפורק", השירים בו חזקים ומגוונים.
מייקל קראג מהגרדיאן העניק לאלבום 4 מתוך 5 כוכבים, באומרו שהאלבום "מייצג לא רק את התקליט האישי ביותר של גאגא, אלא את הכי פשוט שלה" והשווה אותו לז'אנר האלקטרופופ מיצירות קודמות שלה.
עם זאת, הוא הרגיש כמה שירים קצרים מדי באלבום, והרגיש "קלסטרופובי" ו"עובד יתר על המידה".
קתרין סנט אסף מפיצ'פורק סברה כי "דיוות הפופ חוזרת לימי הריקודים שלה עם אלבום מהנה ואישי להפליא שהוא בתורו מוזר, תיאטרלי ושאפתן".
בסקירה חיובית מאת ג'אם אסוואד ממגין וראייטי כתב כי באלבום יש "עקביות ואחדות קולית, אפילו כשהשירים משוטטים באופן נושא ומלודי בכל רחבי המפה", כמו גם כינה אותו "בסיס סלעי לשלב הבא בקריירה המדהימה של גאגא".
האנה מילריאה מ-"NME" נתנה ביקורת חיובית וכינתה את האלבום "שמחה טהורה" וכינתה במיוחד את הפקת התקליט כ-"מבריקה".
בהמשך לביקורות החיוביות, ניק סמית מ-"musicOMH" סיכם את ביקורתו בכך שאמר, "אולי אין כאן משהו חדש באמת, אבל למה להתעסק עם הנוסחה הזו כשהיא יכולה לייצר סטירות כה מרתקות והעצמת רחבת הריקודים?".
לאה גרינבלט מאנטרטיינמנט ויקלי חשבה ש-"כמעט כל אחד מ-13 השירים שלה נועדו ללחוץ על מרכזי התענוג של המוח עד שהם יכנעו, שוב ושוב, לכפתור ההשמעה".
קורי גרוו ממגזין הרולינג סטון חשב כי "גאגא מיקדה את הספקטרום של "Chromatica" בסוג המוזיקה המרגשת את הגוף שמגיע לה באופן טבעי" ואמר כי "רנסאנס הפופ שלה לא יכול היה להגיע בזמן טוב יותר".
"Clash" העניק לאלבום דירוג של כ-8 מתוך 10 נקודות וקבע כי "על פני שישה עשר השירים שלו, כרומטיקה הוא לגמרי מעל הראש, אבל בצורה הטובה ביותר.
כל שיר הוא המנון של התרסה והעצמה".
ניל מק'ורמיק מעיתון הטלגרף כתב כי "כרומטיקה מציעה את גאגא הכי אנרגטית וכוחנית שיש, וזה משהו שצריך לראות", הוא חשד כי "היא תמשיך לחשוף את עצמה לאורך זמן".
בכתיבתו עבור האתר "PopMatters", אוון סוודי כינה את האלבום "עבודת מופת מלאה".
שרה ג'יימיסון מ-DIY תיארה אותו כ-"אחד התקליטים הכי ישרים ופתוחים שלה עד כה".
לורה אלווארז מהעיתון פורבס "כינתה אותו" "האלבום החזק ביותר של השנה בז'אנר הפופ" ושיבחה את גאגא על "האומץ בכתיבת השירים שלה".
ביוני 2020, נכלל ברשימת "50 האלבומים הטובים ביותר של שנת 2020 עד כה" של מגזין האנטרטיינמנט ויקלי, רולינג סטון, והבילבורד.
בישראל "Chromatica" התקבל בביקורות מעורבות, הכתב אבי גולדברגר מאתר החדשות "וואלה!
NEWS" שיבח את האלבום ואמר, "אחרי כמה שנים שבהן הקריירה המוזיקלית שלה הידרדרה, הוציאה גאגא את האלבום "כרומטיקה" והראתה לכולם שהיא עדיין אחת הענקיות.
הטקסטים ברמה גבוהה והשירים ברובם נהדרים", והוסיף כי "כשכל האופציות המוזיקליות, כפי שהתבטאו בקריירה שלה, פתוחות בפניה.
היא יכלה ליצור שירי מחזות זמר כמו בפסקול האחרון (A Star Is Born) לפלרטט עם קאנטרי כמו ב-"Joanne", ליצור ג'אז כמו ב-"Cheek to Cheek", או לחזור ליצור מוזיקת פופ דאנס כמו בתחילת הקריירה שלה.
גאגא, תודה לאל, בחרה באופציה האחרונה.
האלבום ממשיך את הקריירה שלה כדיוות פופ, מהמקום שהיא החלה לדעוך בו אחרי אלבומה השני "Born this Way".
ואילו המבקר בן שלו מעיתון הארץ נתן לו ביקורת שלילית ואמר, "רוב השירים באלבום החדש של ליידי גאגא עשויים מחומרים מוכרים מדי משומשים ומתכלים.
אפילו הדואט עם אלטון ג'ון מאכזב.
היא נשמעת כמו הולוגרמה של עצמה".
האלבום זיכה את גאגא במועמדות לפרס בחירת הקהל בקטגוריית אלבום השנה, בקטגוריית האלבום הבינלאומי הטוב ביותר בטקס פרסי המוזיקה של "LOS40" ובמועמדות לפרס המדיה של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה (GLAAD) עבור הקטגוריה של אמן המוזיקה המצטיין.
בטקס פרסי דיסק הזהב של יפן בשנת 2021 זכה בקטגוריית אלבום השנה המערבי וב-3 האלבומים המערביים הטובים ביותר.
Entertainmentהאלבומים הטובים ביותר של ג'ן קוקס לשנת 20202
Chromatica הופיע לראשונה במצעד הבילבורד 200 בארצות הברית לאחר שמכר כ-274,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו במדינה ובכך, הפך לאלבום עם שבוע הפתיחה הגדול ביותר של זמרת בשנת 2020 ולאלבום הנשי השני שכובש את המצעד בשנת 2020 לאחר אלבומה של סלינה גומז, "Rare".
גאגא הפכה לאישה השמינית בכל הזמנים אשר מחזיקה בכ-6 אלבומים בראש המצעד לצד ביונסה, מריה קארי, בריטני ספירס, ברברה סטרייסנד, טיילור סוויפט, מדונה, וג'נט ג'קסון בשיא הזמן הקצר ביותר (תשע שנים ויומיים) ובכך שברה את שיא הזמן הקודם של סוויפט (עשר שנים ותשעה חודשים).
נכון ליולי 2020, האלבום מכר כ-400,000 עותקים בארצות הברית.
בממלכה המאוחדת "Chromatica" מכר כ-52,907 עותקים בשבועו הראשון והגיע לראש מצעד האלבומים אשר מתוכם מכר כ-40,000 עותקים בשלושת ימיו הראשונים.
בנוסף, הוא הוכתר כאלבום הפיזי הנמכר ביותר במדינה בטווח הזמן הקצר ביותר בשנת 2020 עד ליציאת אלבומה של קיילי מינוג, Disco.
זה הוא אלבומה החמישי של גאגא במקום הראשון בבריטניה לאחר אלבומיה (The Fame (2008) ,The Fame Monster (2009), Born This Way (2011), Artpop (2013, והפסקול A Star Is Born משנת 2018. בשבוע השני נותר במקום הראשון במצעד האלבומים עם כ-12,819 מכירות עותקים.
עד סוף שנת 2020, Chromatica הוכתר כאלבום קלטת השמע הנמכר ביותר במדינה וכאלבום ה-22 הנמכר ביותר.
ביפן, הגיע למקום השלישי במצעד הרשמי לאחר שמכר כ-14,238 עותקים ביציאתו לשבוע שהסתיים ב-8 ביוני 2020. לצד המיקום הראשון בצרפת עם כ-21,746 עותקים.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעדי רבים נוספים בהן אוסטריה, פינלנד, איטליה, הולנד, ניו זילנד, פורטוגל ושווייץ.
Chromatica החזיק במקום הראשון במשך מספר שבועות באוסטרליה ובקנדה.
נכון לינואר 2021, Chromatica מכר כ-842,000 עותקים ברחבי העולם.
שנהטקסקטגוריהתוצאהמקור2020פרסי המוזיקה BreakTudoאלבום השנהפרסי בחירת הקהלפרסי WOWIEאלבום או מיני אלבום יצא מן הכלל2021פרסי גראמיאלבום הפופ ווקאל הטוב ביותרפרסי המוזיקה LOS40האלבום הבינלאומי של השנה
מדינהתאריך יציאהפורמטגרסהחברת תקליטיםמקורעולם 29 במאי 2020הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליט • קלטת שמעסטנדרטיתאינטרסקופתקליטורסטנדרטית • דלוקס
Ciao Adios הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית אן-מארי.
השיר יצא לאור ב-10 בפברואר 2017, כסינגל שני מתוך האלבום Speak Your Mind, על ידי חברות התקליטים אסיילום ומייג'ור טום.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד של גלגלצ.
השיר נכתב על ידי אן מארי, טום מרדית', ג'ניפר דקילבאו ומייסון לוי והופק על ידי טום מרדית'.
איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי העניק לשיר את תואר הפלטינה על מכירות של למעלה מ-600,000 עותקים במדינה.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, בדומה לשאר שירי האלבום.
מקוםתאריםמכירותאוסטרליה (ARIA)פלטינה70,000איטליה (FIMI)זהב25,000בלגיה (BEA)זהב15,000בריטניה (BPI)פלטינה600,000גרמניה (BVMI)זהב200,000הולנד (NVPI)פלטינה 2×80,000פולין (ZPAV)זהב10,000צרפת (SNEP)זהב75,000שווייץ (IFPI Switzerland)זהב10,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
מדינהתאריך יציאהפורמטגרסהחברת תקליטיםמקורעולם10 בפברואר 2017הורדה דיגיטליתרגילהאטלנטיק7 באפריל 2017גרסה אקוסטיתארצות הברית18 באפריל 2017טופ 40 רדיורגילה
Ciara (בעברית: סיארה) הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית סיארה.
האלבום יצא לאור ב-5 ביולי 2013 על ידי חברת התקליטים אפיק רקורדס.
"Chromatica II" (בעברית: "כרומטיקה II") הוא קטע כלי של הזמרת-יוצרת האמריקאית ליידי גאגא, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, Chromatica.
קטע הכלי יצא לאור ב-29 במאי 2020, על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום.
קטע הכלי נכתב והופק על ידי ליידי גאגא ביחד עם וייט סי.
כמו כן, הוא קטע הכלי השני באלבום מתוך שלושה, כשלפניו "Chromatica I", ואחריו "Chromatica III".
גם שני קטעי הכלי הנוספים נכתבו והופקו על ידי גאגא וסי.
דבריה של גאגא לגבי קטע הכלי הוצגו ברקע שלו בספוטיפיי, תוך שהיא אמרה עליו: "אני מאמינה שבמהלך המסעות שלנו כאנשים, הדברים הופכים להיות מפחידים וגחמניים בו זמנית.
הרגשתי שהחיים שואלים את הבלתי אפשרי ממני ולדעתי, אני לא היחידה שמרגישה כך.
עם זאת אני מאמינה בקסם.
לכן, כתבתי את קטע הכלי הזה.
כך יכולתי לבטא את אותו הקסם שאני מאמינה בו".
קולות הרקע בקטע הכלי בוצעו על ידי ליידי גאגא בלבד, בדומה לקולות הרקע שבוצעו על ידה בקטעי הכלי הנוספים.
סטיבן דוו ממגזין הבילבורד סקר את כל שירי האלבום, תוך שסקר גם את שלושת קטעי הכלי שבו.
דוו כתב כי "תראו, קטעי כלי הם דבר נחמד, אם לא מיותרים.
ב-Chromatica, קטעי הכלי משמשים כהפסקות ידידותיות בין השירים השונים ואחרי כל קטע כלי, מגיע סגנון חדש של שירים".
באתר האינטרנט La Voz del Interior נכתב כי "קטע הכלי בדומה לשניים הנוספים, מחזק את מעמדו הרעיוני של האלבום".
האודיו זכה להצלחה רבה, כאשר צבר למעלה מ-710,000 אלף צפיות.
אודיו נוסף של השיר, צבר בשעות בודדות למעלה מ-775,000 צפיות.
גם במצעדי האייטונס זכה השיר להצלחה, כאשר נכנס לעשרות מצעדים שונים, כמו מצעדי האייטונס שבמלטה וקפריסין.
בסמוך לצאתו, עלה קטע הכלי לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, וצבר למעלה מ-8.5 מיליון השמעות.
Church of Scars (בעברית: כנסיית הצלקות) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הבריטית בישופ בריגס.
האלבום יצא לאור ב-20 באפריל 2018 על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס.
Church Bells (בעברית: פעמוני הכנסייה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית קארי אנדרווד, מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, Storyteller.
השיר יצא לאור ב-11 באפריל 2016, על ידי חברת התקליטים אריסטה נאשוויל, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
הוא הועמד לפרס בחירת הנוער בקטגוריית "בחירת מוזיקה – שיר קאנטרי".
השיר נכתב על ידי זאק קרולי, ברט ג'יימס והילרי לינדזי והופק על ידי מארק ברייט.
השיר מדבר על ילדה ענייה, שמתחתנת עם איש שמן ועשיר.
עם זאת, היא מגלה במהרה שהוא אלכוהוליסט ובנוסף לכך, גם בעל מתעלל.
לאחר מכן, היא מחליטה לעשות מעשה והיא שמה לו רעל במשקה שלו וזה מת במקום.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-85 מיליון השמעות.
השיר זכה להצלחה רבה, כאשר הגיע למקום השני במצעד שירי הקאנטרי ולמקום השני במצעד שירי הקאנטרי של קנדה.
השיר קיבל שתי מועמדויות בטקס פרסי ה-CMT, תוך שזכה באחת מהן בקטגוריית "הווידאו קליפ הנשי של השנה".
השיר קיבל מועמדות גם בטקס פרסי גראמי בקטגוריית "הופעת הסולו קאנטרי הטובה ביותר".
בנוסף לכך, דורג השיר במקום ה-14 ברשימה השנתית של מצעד שירי הקאנטרי של בילבורד, שפורסמה בסוף שנת 2016.
"Chromatica I" (בעברית: "כרומטיקה I") הוא קטע כלי של הזמרת-יוצרת האמריקאית ליידי גאגא, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, Chromatica.
השיר הגיע למקום ה-25 במצעד השירים מתחת להוט 100.
קטע הכלי נכתב על ידי ליידי גאגא ומורגן קיבי והופק על ידי גאגא, ביחד עם וייט סי.
כמו כן, הוא קטע הכלי הראשון באלבום מתוך שלושה, ואחריו "Chromatica II" ו-"Chromatica III".
גם שני קטעי הכלי הנוספים נכתבו והופקו על ידי גאגא וסי, ביחד עם פזמונאים שונים.
האודיו זכה להצלחה רבה, כאשר צבר למעלה מ-3 מיליון צפיות.
אודיו נוסף של השיר, צבר בשעות בודדות למעלה ממיליון צפיות.
בסמוך לצאתו, עלה קטע הכלי לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, וצבר למעלה מ-13 מיליון השמעות.
Churchill's Live הוא אלבום הופעה והאלבום הרביעי של להקת הרוק הישראלית הצ'רצ'ילים (שבבריטניה כונתה "Jericho Jones" מטעמים מסחריים).
האלבום הוקלט בסיבוב הופעות האיחוד של הלהקה שהתקיימו ב-2015 (שתי הופעות בלבד), שנערכו במועדון הבארבי שבתל אביב, ונאספו ועובדו לכדי אלבום זה.
האלבום וההופעות הוקדשו למתופף הלהקה המקורי, עמי טרייבטש, שנפטר בשנת 2010.
האלבום יצא ב-2016 לאחר 44 שנים מאלבום האולפן האחרון של הלהקה "Jericho".
מיקי גבריאלוב - בס, קולות רקע
רוב האקסלי - גיטרות ושירה
חיים רומנו - גיטרה מובילה
דני שושן - שירה עיקרית
הפקה (בלאק גולד רקורדס): אלי חיון
טכנאי במה וסאונד: מרק פרל
מיקס: מיקי גבריאלוב, יהודה קולטון
טכנאי הקלטות וסאונד שידור חי: ליאון גלפרין
טכנאי הקלטות וסאונד: חן נבו
ציורי עטיפה, עיצוב עטיפה: עליזה אשכנזי-חיון
צילומי תמונות על העטיפה: יובל אראל
Christmas in the City (בעברית: חג המולד בעיר) הוא אלבום האולפן השלישי של שחקנית הטלוויזיה והזמרת האמריקאית ליאה מישל.
האלבום יצא לאור ב-25 באוקטובר 2019, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט, לכבוד חג המולד ובמסגרתו הקליטה מישל שירי חג ידועים.
האלבום הגיע למקום השלישי במצעד אלבומי החג.
Christmas with Brandy הוא אלבום האולפן השמיני של הזמרת האמריקאית ברנדי, שפורסם ב-10 בנובמבר 2023, בהוצאת חברת התקליטים שלה ומוטאון.
בתור המשך לאלבומה B7 משנת 2020, הוא מסמן את אלבום חג המולד הראשון שלה וכן את הוצאת הבכורה שלה עם מוטאון.
תאריך היציאה של Christmas with Brandy חפף עם יציאת סרט הקומדיה , שהועלה לנטפליקס ב-16 בנובמבר 2023. האלבום כולל שילוב של גרסאות כיסוי ושישה שירי חג מולד מקוריים.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם10 בנובמבר 2023הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית • תקליט • תקליטורברנד נו • מוטאון
"Ci pensiamo domani" (בעברית: "נחשוב על זה מחר") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האיטלקייה אנג'לינה מנגו.
את השיר הוציאו חברות התקליטים 21co מיוזיק, לה טרמה ו-BMG כסינגל השלישי והאחרון מתוך המיני-אלבום השני שלה, Voglia di vivere.
נכתב על ידי המבצעת, פולמנאצ'י, אלסנדרו לה קאבה, סטפנו טוגניני וזף, והושמע בבכורה באחד הפרקים של תחרות הכישרונות Amici di Maria De Filippi.
איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי (FIMI) התעיד את היצירה בתואר פלטינה מרובעת לאחר שנמכרה בכ-400,000 עותקים ברחבי המדינה.
מקוםתאריםמכירות איטליה (FIMI) פלטינה ×4 400,000
Chromakopia הוא אלבום האולפן השביעי של הראפר והמפיק האמריקאי טיילר, דה קריאטור.
האלבום יצא לאור ב-28 באוקטובר 2024 על ידי קולומביה רקורדס.
האלבום כולל מספר הופעות אורח, כולל דניאל סיזר, ליל ויין, דואצ'י ועוד.
טיילר, דה קריאטור הופיע בפסטיבל Austin City Limits בתחילת חודש אוקטובר 2024 והצהיר שזוהי כנראה ההופעה האחרונה שלו לתקופה הקרובה.
ב-16 באוקטובר 2024, טיילר רמז על הפרויקט בסרטון בשם "St.
Chroma" שעלה ביוטיוב באורך של דקה וחצי.
דניאל סיזר חשף כי הוא שר את הפזמון בשיר "St.
Chroma" וכתב שהוא גאה ושמח עבור המאזינים שישמעו את האלבום המלא.
זוהי המוזיקה הראשונה של טיילר מאז אלבומו מ-2021, Call Me If You Get Lost.
הקליפ מתחיל בתמונה בשחור-לבן של טיילר צועד במדבר, כשמאחוריו צועדים אנשים בחליפות.
טיילר מוביל את הצועדים למכולה שעליה כתוב "Chromakopia".
לאחר שטיילר נכנס למכולה וסוגר את הדלת, דמות מסתורית מפעילה דטונייטור ומפוצצת את המכולה, והווידאו משנה צבע.
יום לאחר מכן, טיילר הודיע כי האלבום יצא ב-28 באוקטובר, יום שני, בניגוד למקובל בתעשיית המוזיקה לשחרר אלבומים בימי שישי, מתוך אמונה כי הוצאה באמצע השבוע מאפשרת חוויית האזנה מעמיקה יותר.
הסטנדרט נקבע בעקבות הצלחת האלבום Beyoncé של ביונסה שיצא בהפתעה בשנת 2013, ובשל כך תעשיית המוזיקה שינתה את יום שחרור האלבומים מיום שלישי ליום שישי, מהלך שאפשר לאמנים לשחרר מוזיקה בו-זמנית בכל העולם.
טיילר הביע בעבר ביקורת על שחרור מוזיקה בימי שישי, בטענה כי הדבר מעודד "האזנה פסיבית" בזמן מסיבות, פעילות בחדרי כושר או פעילויות נוספות בסוף השבוע, במקום האזנה מכוונת.
בריאיון שנערך בנובמבר 2023, טיילר ציין כי שחרור אלבומים בחצות זה "חסר כבוד" למאמץ הרב שהושקע באלבום, וכי ראוי לתת למוזיקה זמן ומרחב להישמע בצורה הנכונה.
ההכרזה הגיעה לאחר שהבטיח לאורך השנה שלא ישחרר מוזיקה חדשה ב-2024. באותו היום, עטיפת האלבום נחשפה וכללה תמונה בשחור-לבן של טיילר בדמות חייל עוטה מסכה, כפי שנראה בקליפ לשיר "St.
לאחר ההכרזה, דווח כי בעיר טיילר שבטקסס, מסתובבות משאיות ירוקות זוהרות, המזכירות את המכולה שהופיעה בקליפ "St.
באתר האינטרנט כל האלבום הוצגה מפה עם אייקון של משאית באזורים שונים בעיר טיילר.
ב-21 באוקטובר, טיילר הוציא את השיר והקליפ "Noid", השני מהאלבום.
הקליפ בבימויו של טיילר נפתח כאשר טיילר הולך בקהל ומעריצה מטורפת בגילומה של השחקנית איו אדבירי מתקרבת אליו עם אייפון שהופך לאקדח, כשפרנק אושן שר את הפתיחה.
השיר מדגים את להקת הזמרוק הזמביאנית Ngozi Family ואת השיר "Nizakupanga Ngozi" מהאלבום שלהם 45,000 Volts משנת 1977. השיר עוסק בפרנויה של טיילר בשל מעמדו כסלבריטי, עם שורות שמתייחסות לבעיית הפריצות לבתים בדרום קליפורניה.
בסוף הקליפ, טיילר בורח מהעולם ומאבד את שפיותו באמצע הרחוב.
ב-26 באוקטובר, טיילר הוציא וידאו לשיר "Thought I Was Dead" כהצצה נוספת לאלבום.
באלבום, טיילר שואב השראה ממוזיקת ג'אז, תזמורות ונעימות סינמטיות, ומשתמש במעברים בין שירים כדי ליצור חוויה קוהרנטית.
הוא גם משלב אלמנטים של טראפ והמנונים באלבום.
האלבום נפתח בקול של אמו של טיילר, בוניטה סמית', שמעבירה מסרים מעצימים כמו "אל תעמעם את האור שלך בשביל אף אחד".
היא מופיעה לאורך האלבום ומעניקה לטיילר עצות בנושאים אישיים כמו מערכות יחסים וכספים.
טיילר מתמודד באלבום עם קונפליקטים פנימיים ומשפחתיים, כולל השוואות לדמות אביו הנעדר וחשש שהוא דומה לו.
באלבום משתתפים אמנים נוספים כמו גלורילה, סקסי רד, ליל ויין, וכן אורחים נוספים בהופעות קמע קצרות.
האלבום כולל את השיר "Sticky" שבו מופיעה תזמורת עם קרן יער מיצירתו של יאנג באק, המאזכרת את תקופת הג'י יוניט, שהשפיעה על טיילר בצעירותו.
חלק מהאלבום עוסק בהתמודדותו של טיילר עם היריון לא מתוכנן, כשהוא מתלבט אם הוא מוכן להיות אב.
בשיר "Hey Jane" הוא רומז לכך שההחלטה האם להמשיך את ההריון שייכת לאישה ולא לו, ואף עובר לפרספקטיבה שלה בשיר.
בשיר "Take Your Mask Off" טיילר חוקר דמויות שונות תוך התבוננות ביקורתית בעצמו ומודה בחששות לגבי לקיחת אחריות על הורות אפשרית.
דמותו החדשה של טיילר מבוססת בחלקה על הספר "המגדל הפורח באוויר" מאת נורטון ג'אסטר, ובפרט על דמותו של "כרומה הגדול," שמנגן את "תזמורת הצבעים" של העולם.
בסקירת האלבום שפורסמה באתר "Stereogum", צוין כי הרצועה "Sticky" הפכה לאחד מרגעי השיא של האלבום, בעיקר בזכות השימוש היצירתי בקרן יער.
נכון לנובמבר 2024, האלבום בילה במקום הראשון במצעד הבילבורד 200 במשך שלושה שבועות ברציפות, הישג שעולה על כל אלבומיו הקודמים.
בשבוע שהסתיים ב-14 בנובמבר, האלבום השיג 104,000 יחידות שקולות לאלבום בארצות הברית, ירידה של 35% משבוע קודם.
פרסשנהקטגוריהתוצאהמקורפרס המוזיקה האמריקאית26 במאי 2025אלבום היפ-הופ אהובפרס המוזיקה של ARIA19 בנובמבר 2025האמן הבינלאומי הטוב ביותר
כל הרצועות נכתבו, הופקו ועובדו על ידי טיילר, דה קריאייטור (למעט היכן שמצוין אחרת).
ב-23 באוקטובר 2024, טיילר דה קריאייטור הודיע על סיבוב הופעות עולמי בשנת 2025 לתמיכה באלבום.
סיבוב ההופעות יקודם על ידי AEG Presents ויכלול הופעות אורח של ליל יאכטי ופריס טקסס.
סיבוב ההופעות יערך בצפון אמריקה, אירופה, הממלכה המאוחדת, אוסטרליה וניו זילנד במהלך 2025. מכירת הכרטיסים תתחיל ב-1 בנובמבר 2024. טיילר יופיע באולמות מרכזיים ברחבי העולם, ביניהם מדיסון סקוור גארדן בניו יורק, O2 בלונדון, ומרכז רוד לייבר במלבורן.
Circa, או בקיצור .Ca או .Cca או .C, היא מילה בלטינית שמשמעותה בקירוב.
השימוש העיקרי במילה זו הוא במתן תאריכים.
שימוש ב-Circa נפוץ בגנאלוגיה וכתיבה היסטורית כאשר התאריכים המדויקים אינם ידועים.
כאשר משתמשים בטווח תאריכים, המונח Circa יבוא לפני כל תאריך מקורב ותאריך הבא אחריו ללא Circa יחשב תאריך ידוע.
1701–1758: שני התאריכים ידועים במדויק
Cigar Aficionado הוא כתב עת אמריקאי שמוקדש לעולם הסיגרים.
הוא רואה אור מאז ספטמבר 1992, המגזין ידוע בשל מאמריו העוסקים במותגים שונים של סיגרים ברחבי תבל ובשל הידוענים המופיעים על עטיפתו.
הוא ידוע גם בשל התנגדותו לאמברגו האמריקאי על קובה.
כתב העת נוסד בידי מרווין שנקן, הבעלים של חברת "מ.
שנקן תקשורת", המוציאה לאור מאז שנת 1976 את כתב העת ויין ספקטייטור.
העורך הנוכחי הוא גורדון מוט.
הוצאת הבכורה של כתב העת Cigar Aficionado הייתה בסתיו 1992, הוא ראה אור בעיר ניו יורק בידי מרווין שנקן, המוציא לאור הוותיק של כתב העת ויין ספקטייטור.
קודם להשקתו, שנקן ערך סקר שוק מקיף, הוא אסף למעלה מ-1300 סקרים בני ארבעה עמודים כל אחד של מעשני סיגרים שתיארו את עיסוקם, הכנסתם, הונם העצמי, הרגלי הנופש שלהם, כמו גם הרגלי השתייה והעישון שלהם.
תוצאות הסקרים גילו אוכלוסייה של גברים אמידים, עם הכנסה ממוצעת של $194,000 בשנה והון עצמי נטו של $1.4 מיליון, שמעשנים בממוצע עשרה סיגרים בשבוע.
שנקן עיצב מגזין בפורמט גדול בעטיפה משובחת, המיועד לקוראים הללו ולמפרסמים של מוצרים שיהיו מיועדים לקהל זה.
Cigar Aficionado החל ככתב עת של סגנון חיים, הכולל סיקור של יין, אלכוהול, נופש, הימורים ועתיקות, בנוסף לראיונות עם דמויות מובילות בתעשיית הסיגרים והוא מגיש מאמרים הנוגעים לתעשיית הסיגריות.
מתחילתו המגזין שם דגש על ראיונות עם ידוענים כדוגמת ראש לימבו, ביל קוסבי, ג'ורג' ברנס, ג'ק ניקולסון וארנולד שוורצנגר.
המגזין החדש הצליח במידה רבה בזכות הנסיקה במכירת הסיגריות בארצות הברית בשנות התשעים.
הסקופ הגדול ביותר בכתב העת היה ב-4 בפברואר 1994, כשהעורך והמוציא לאור מרווין שנקן פגש את פידל קסטרו בהוואנה וראיין אותו במשך שעתיים.
במהלך הראיון נזכר קסטרו בסיפור שמאחורי יסודו של המותג קוהיבה, סיפר סיפורים על חשיבותם של הסיגרים בחייו כמהפכן בהרים של קובה, והסביר מדוע החליט להפסיק לעשן באוגוסט 1986 כחלק ממסע פרסום לאומי נגד השימוש בטבק.
בנוסף לנושאים אלה שהם בעלי עניין רב למעשני סיגרים, הראיון נגע במערכת היחסים בין ארצות הברית וקובה, קסטרו האשים את ארצות הברית בהרעת היחסים ודרש לשים קץ לאמברגו הכלכלי על קובה וטען ש"אין עוד ארץ שבה מכבדים את זכויות האדם כמו קובה."
החל מראשיתו, Cigar Aficionado ערך מבחני טעימה עיוורים של סיגרים, השווה את מעלותיו של מותג אחד למשנהו, ודירג את הסיגרים בסולם של 100 נקודות, בו השתמש בהצלחה כתב העת האח ויין ספקטייטור.
Circle in the Square Theatre School הוא בית ספר למשחק, מוסד ללא כוונת רווח, הקשור לתיאטרון Circle in the Square Theatre, הוא בית הספר היחידי השייך לתיאטרון בברודוויי.
הוא מציע מסלולי לימוד של שנתיים: מסלול משחק מקצועי ומסלול מחזמר מקצועי.
תוכנית המחזמר מיוחדת בכך שהיא זהה לתוכנית המשחק ובנוסף לה לוקחים התלמידים שיעורים נוספים במוזיקה.
בית הספר נוסד בידי תיאודור מאן ב-1961. בשנתו הראשונה הוא שכן ברחוב בליקר שבגריניץ' וילג' ולמדו בו 15 תלמידים, באותה עת תיאטרון Circle in the Square Theatre היה באוף ברודוויי.
ב-1971, הוא עבר למקומו הנוכחי בפרמאונט פלזה.
Cinematic Mod (בתרגום חופשי: מוד קולנועי; נקרא גם בקיצור: CM) הוא מוד למשחק Half-Life 2 (ובגרסאות חדשות יותר גם ל-Half-Life 2: Episode One ו-Half-Life 2: Episode Two) אשר משפר את איכות המשחק והגרפיקה ליותר ריאליסטית ויפה יותר - ביניהם, טקסטורות באיכות גבוהה, מודלים באיכות גבוהה ומפות באיכות גבוהה.
כמו כן, המוד גם כולל אפשרות לשינוי של כלי הנשק הרגילים למודלים באיכות גבוהה, לסאונד של כלי הנשק באיכות גבוהה ואף קביעת ריקול (דיוק כלי הנשק) ריאליסטי יותר.
המוד גם כולל אפשרות לשינוי אפקטים של אורות, מערכת קושי מותאמת אישית, וכן תוכן שהוסר במשחקים המקוריים שולב.
המוד פותח על ידי יורגן וירהליג (Juergen Vierheilig), אדם גרמני שנולד ב-1967 ומכנה את עצמו FakeFactory (בתרגום חופשי: מפעל מזויף).
וירהליג יצר את המוד בתור פרויקט התאמנות על יכולות התכנות והמודלינג שלו ומעולם לא תכנן שהפרויקט יהיה ציבורי, אלא רק "משתף את העבודה שלו".
הגרסה הראשונה של המוד יצאה ב-4 באוקטובר 2005 וכלל החלפת מספר טקסטורות ומודלים לאיכות גבוהה וכן כלל סרטון פתיח קצר באנגלית ובגרמנית.
החל מגרסה זו ומעלה, המוד דורש מערכת של 64 ביט, זאת כיוון שמגרסה זו מנוע ה-Source צורך יותר מ-2GB של זיכרון ראם, דבר הגורם במערכת של 32 ביט למנוע המשחק לקרוס (כיוון שהמנוע מעולם לא תוכנן לעבוד עם יותר מ-2GB ראם בשימוש במערכות של 32 ביט).
בגרסה CM 2013 Beta 1 נוספה טכנולוגיית ה-HBAO של NVIDIA למוד וכן נוסף אפקט של עומק השדה (Depth of field) למוד.
כמו כן מנוע ה-SweetFX עודכן ושופר רבות.
המוד מגיע עם תוכנת הגדרות שמאפשרת שינוי אפקטים של האור, שינוי הריקול של כלי הנשק, שינוי מודלים וסאונדים של כלי הנשק, שינוי של מספר דברים הקשורים למשחק וכו'.
כמו כן, המוד מגיע עם תוכנה לשינוי המודלים של הדמויות לאיכות גבוהה ובחזרה למודלים המקוריים של המשחק.
ב-16 בנובמבר 2014, וירהליג הכריז כי הוא פורש מפיתוחו של המוד, ביחד עם שחרורה של גרסה CM 13 הסופית, שאמורה להיות יציבה מספיק.
וירהליג הצהיר שהסיבה לפרישתו היא בעקבות הגעתו למלוא יכולתו של מנוע ה-Source הישן ואינו יכול להמשיך לפתח יותר עקב מגבלות טכניות של המנוע.
הוא גם ציין שבעתיד, כאשר Source 2 ייצא, ייתכן והוא יחזור להמשיך לפתח את המוד.
מכיוון שהתוכנה סטים לא מאפשרת את הרצת המוד ישירות ממנה, וירהליג יצר שלושה קובצי הרצה לשלושת המשחקים השונים ורק דרכם ניתן להפעיל את המוד.
תוכנה זו, מאפשר החלפת המודלים המקוריים של הדמויות של Valve במודלים שבאים עם המוד (מודלים באיכות גבוהה).
בין השאר, התוכנה כוללת 46 מודלים שונים של אלכס וונס (אחת הדמויות הראשיות בסדרת Half Life) ובנוסף המודל המקורי של אלכס, מודלים שונים באיכות גבוהה של דמויות ראשיות אחרות כגון בארני, ד"ר קליינר, איליי, ד"ר מוסמן ועוד, מודלים של יחידות הקומביין בשלושת המשחקים ואחרים.
בגרסה CM 2013 Alpha 16 נוסף מצב נוסף לטעינת טקסטורות לתוך זיכרון הווידאו, דבר הדור זיכרון וידאו של לפחות 3GB כדי לעבוד.
הכלי גם כולל אפשרויות עם מנוע ה-SweetFX שמוסיף אפקטים למוד.
Circle of Life (בעברית: גלגל החיים) הוא שיר מתוך הסרט "מלך האריות" שהולחן על ידי אלטון ג'ון ונכתב על ידי טים רייס.
השיר בוצע על ידי כרמן טווילי ו-Lebo M בגרסת הפתיח של הסרט.
אלטון ג'ון שר את השיר בגרסת פופ יחד עם להקת London Community Gospel Choir, אשר שולב בפסקול של הסרט והפך לווידאו קליפ.
השיר היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר יחד עם שני שירים נוספים מהסרט, "האקונה מטטה" ו"אהבה יש באוויר" שזכה בפרס.
בעברית שרה אותו רותי הולצמן.
השיר הגיע למקום ה-11 בבריטניה ולמקום ה-18 בארצות הברית, והוצג במתקני שעשועים, פארקים ומצעדים המבוססים על מלך האריות.
בפתיח של גרסת הסרט השיר בוצע על ידי קריין, בפתיח כל החיות נאספו בצוק התקווה כדי לראות את בנו הקטן של מופאסה וסאראבי, סימבה, כאשר ראפיקי מרים את סימבה למעלה, כל החיות השתחוו בפניו.
השיר נשמע גם בסוף הסרט כאשר אדמות התקווה חזרו להיות עם צמחייה ומעיינות וכל החיות השתחוו לסימבה ונלה ולשניהם נולדה גורת אריות קטנה.
בגרסת המחזמר, הפתיח היה שונה מפתיח הסרט.
השיר בוצע על ידי ראפיקי ולא על ידי הקריין.
כאשר השמש זורחת מעל אדמות התקווה, ראפיקי מתחיל את ההפקה בשיר ומזמין את כל החיות כדי לראות את לידתו של סימבה.
בשתי הגרסאות כאשר השיר נגמר, צוק התקווה מוצג ושם רואים את המלך מופאסה ואת המלכה סאראבי אשר מחזיקה בידה בובה קטנה המייצגת סימבה הקטן שנולד.
כאשר המקהלה שרה ברקע, ראפיקי מצרף אותם מעל לצוק התקווה על מנת להשתחוות לנסיך ולמלך העתידי החדש לפני שהוא עולה למעלה לאוויר, שרים יחד בשמחה לפני הנסיך החדש.
השיר נשמע שוב בסוף המערכה השנייה, חבריו של סימבה ומשפחתו מיידעים את סימבה שהוא המלך החוקי לאחר שסימבה ותושבי צוק התקווה הביסו את סקאר והצבועים.
לאחר שראפיקי המליך את סימבה בתור המלך החוקי של אדמות התקווה, נתן סימבה שאגה אדירה וכל החיות לצוק התקווה והשתחוו לסימבה.
האריות חגגו את המשך מעגל החיים כאשר סימבה ונלה קיבלו גור חדש שנולד להם.
ארגוןרשימהמיקוםמקורבילבורד100 שירי דיסניוורס הגדולים בכל הזמנים11
בשנת 2001 השיר בוצע על ידי מייקל קרופורד בחלק ממחרוזת שהופיעה באלבום "The Disney Album".
בשנת 2002 השיר בוצע על ידי רונאן קיטינג עבור האלבום "Disneymania".
בשנת 2003 השיר בוצע על ידי מעגל הכוכבים של ערוץ דיסני עבור האלבום "Disneymania 2".
בשנת 2017 ביצעה את השיר להקת 98 Degrees כדי לקדם את גרסת הבלו-ריי של הסרט.
סינמון היא סביבת שולחן עבודה שפיתוחה להפצות לינוקס החל בשנת 2011 על ידי מפתחי ההפצה לינוקס מינט.
במקור היא הייתה פיצול של GNOME Shell בלבד, אולם החל מגרסה 2.0 כוללת סביבה חלופית מלאה הזמינה להתקנה במגוון רחב של הפצות לינוקס.
לסביבת שולחן העבודה תוכנות בסיסיות המגיעות עמה, אשר מבוססות על אלו של GNOME וקרויות X-Apps:
Xed:עורך טקסט המבוסס על Gedit/pluma.
Xviewer: מציג תמונות המבוסס על העין של GNOME.
Xreader: מציג מסמכים המבוסס על Evince/Atril.
Xplayer :נגן מולטימדיה המבוסס על זה של GNOME.
Pix: תוכנה להצגת וסידור תמונות המבוססת על gThumb.
מספר הפצות לינוקס משתמשות בסביבת שולחן עבודה זו כסביבה העיקרית שלהן:
לינוקס מינט, אשר פיתחה אותה, והפצת LMDE (Linux MInt Debian Edition) שמפתחת במקביל.
Ubuntu Cinnamon - גרסה רשמית של הפצת אובונטו הכוללת את סביבת שולחן עבודה זו.
CinemaScore היא חברת מחקרי שוק הממוקמת בלאס וגאס, ארצות הברית.
החברה מבצעת סקרים לקהל הצופה בסרטים ומדרגת את התוצאות על פי סקאלת אותיות, מדווחת על תוצאות הסקר, וחוזה את הצלחת הסרט על פי המידע שעיבדה.
אד מינץ ייסד את CinemaScore ב-1979 לאחר שהסרט The Cheap Detective אכזב אותו.
על פי בנו של אד, אביו רצה לשמוע מה "אנשים אמיתיים, ולא מבקרים" חושבים על הסרט.
החברה ביצעה סקרים לקהלים שראו סרט בבתי הקולנוע, ביקשה מהם לדרג את הסרט ולציין מה משך אותם לבוא לראות אותו.
תוצאות הסקר פורסמו באנטרטיינמנט ויקלי.
CinemaScore עורכת גם סקרים במטרה לקבוע את מידת העניין של הקהל לשכור את הסרט, ומפלחת את המדגם על פי גיל ומין ומעבירה את המידע לחברות הסרטים.
עורך הסקרים ב-CinemaScore, דידי גילמור התייחס לסקרים שנערכו ב-1993: "מרבית הסרטים מקבלים בקלות ציון B פלוס.
אני חושב שאנשים באים כשהם מצפים לבידור.
הם מקלים יחסית עם הציונים שלהם.
אך ככל שהם (צופי הקולנוע) מבצעים יותר סקרים, הם הופכים לביקורתיים יותר." ב-1993, הסרטים אשר דורגו בציון A כללו את ניחוח אישה, בחורים טובים ובדרך למטה.
סרטים שדורגו בציון B ככלו את לב אוהב.
הסרט שדורג בציון C באותה שנה היה Body of Evidence.
בשנת 1999 השיקה החברה אתר אינטרנט, לאחר עיכוב של שלוש שנים בהן נשיא החברה ביקש חסות ממגזינים וחברות וידאו.
בראד פפרד היה נשיא CinemaScore Online בין השנים 1999 ל-2002. אתר האינטרנט כלל בסיס נתונים של כמעט 2,000 סרטים שבוקרו על ידי הקהל.
התרחבות CinemaScore לאינטרנט כללה גם דואר אלקטרוני שבועי לנרשמים על מנת לעדכנם בתוצאות סקרים האחרונים.
ב-1999, CinemaScore דירגה כ-140 סרטים, המהווים 98-99% מהסרטי האולפנים הגדולים.
בכל סרט, נסקרו 400–500 צופים בערים לאס וגאס, לוס אנג'לס, סן דייגו, דנוור, מילווקי, סנט לואיס, דאלאס, אטלנטה, טמפה, פיניקס וקורל ספרינגס.
בקיץ 2001, 26 מתוך 30 קיבלו ציונים דומים ובקיץ 2002, 32 מתוך 34 קיבלו את הציונים האלה, קיץ הזה ציין את היחס הגבוה ביותר של ציונים בעשור האחרון.
בין 35 ל-45 צוותים של נציגי CinemaScore ממוקמים ב-25 ערים גדולות ברחבי צפון אמריקה.
בכל יום שישי, נציגים בחמש ערים הנבחרות אקראית, נותנים לקהל המגיע לבתי הקולנוע כרטיסיית סקר.
בכרטיסייה מתבקשים להשיב על גיל, מין, ציון הסרט בין A פלוס ל-F, האם הם ישכירו או יקנו את הסרט ל-DVD או Blu-ray ומדוע בחרו לצפות בסרט זה.
בדרך כלל מתקבלים 400 משובים לסרט, החברה מעריכה כי מדובר ב-65% מענה ו-6% מרווח טעות.
הדירוגים מחולקים על פי קבוצות מין וגלאים (מתחת ל-21, 21-34, 35 ומעלה).
המידע מועבר לאחר מכן לאולפני הסרטים וגורמים נוספים.
החברה מפרסמת ציון בסקאלת אותיות לציבור באמצעות טוויטר, הציונים מתפשטים במהירות במדיה.
ציון A פלוס מנבא בדרך כלל על שובר קופות.
מ-1982 ועד אוגוסט 2011, רק 52 סרטים (כשני סרטים בשנה בדרך כלל) קיבלו את הציון הגבוה ביותר, כולל 7 זוכים בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר.
סרטים בציון A פלוס כוללים את טיטניק, היפה והחיה, פלונטר, נאום המלך, בחורים טובים, הנהג של מיס דייזי וצעצוע של סיפור 2. על פי הלוס אנג'לס טיימס, ציון C הוא "חדשות רעות, שווה לציון נכשל".
על פי מינץ "סרטים לא מדורגים פחות מ-C.
ציון C הוא כישלון ונדיר ביותר שסרט מדורג בציון F.
כלומר אם זה F, הסרט לא היה אמור להיות מופץ בכלל".
11 סרטים קיבלו ציון F בין 2004 ל-2014. דוגמאות לסרטים אלה: איש הקש של ניל לביוט בהשתתפות ניקולס קייג', סולאריס של סטיבן סודרברג בהשתתפות ג'ורג' קלוני, הורג אותם ברכות בהשתתפות בראד פיט ואמא!
של דארן ארונופסקי בהשתתפות ג'ניפר לורנס.
תחזיות החברה לגבי מכירות הסרט בהתבסס על סקרים הן "מדויקות להפליא" על פי הטיימס, ב-2009 חזתה החברה את הצלחת הסרט בדרך לחתונה עוצרים בווגאס ואת כישלון הארץ האבודה.
Ciega, Sordomuda הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הקולומביאנית שאקירה, מתוך אלבומה הרביעי, .
השיר יצא לאור ב-7 בספטמבר 1998, כסינגל הראשון מן האלבום.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד השירים הלטיניים, והראשון במצעד שירי הפופ הלטיניים.
את השיר כתבה שאקירה עם אסטפנו, והוא הופק על ידה ועל ידי לסטר מנדז.
השיר זכה להתייחסות רבה מצידה של שאקירה בסיבוב ההופעות החמישי שלה, "The Sun Comes Out World Tour".
במרוצת השנים, הפך "Ciega, Sordomuda" לשיר החמישי המבוצע ביותר בידי שאקירה; הוא בוצע 294 פעמים במהלך הקריירה שלה.
בנוסף לכך, נכלל השיר באלבום ההופעה השני של שאקירה, Live & off the Record.
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר בוים על ידי גוסטבו גרסון, וצולם על חוף בקליפורניה.
הקליפ מתחיל בכך שניתן לראות אישה החובשת פאה ומיד לאחר מכן נחטפת.
אותה אישה נחטפת ביחד עם שאקירה.
שתיהן מתעוררות בחנות של חפצים, ולא מבינות מה מתרחש סביבן.
לאחר מכן המשטרה מגיחה אל המקום וסורקת את החנות במטרה למצוא את שאקירה.
כיוון שבן זוגה של שאקירה ראה אותה מסתתרת מתחת לאחת הפאות שהיו בחנות, הוא אומר לשוטרים להפסיק את המרדף ולעבור למקום אחר.
לבסוף שאקירה ובן זוגה נמלטים.
הקליפ הועלה לערוץ ה-Vevo של שאקירה בשנת 2011, 13 שנים מצאתו המקורית.
נכון לפברואר 2020, מונה הצפיות שלו עומד על למעלה מ-110 מיליון צפיות.
Cigarettes After Sex היא להקת פופ אמביינטי אמריקאית מאל פאסו, טקסס שהוקמה בשנת 2008. אף על פי שמתוייגת כלהקת פופ אמביינטי, היא נחשבת גם כלהקת שוגייז, דרים-פופ וסלואוקור, שהם מעין שילובים של אינדי ורוק אלטרנטיבי.
מיני-אלבום הבכורה של הלהקה, .I, יצא לאור בשנת 2012 עם השיר "Nothing's Gonna Hurt You Baby" שהפך בסופו של דבר ללהיט.
לאחר שחרור הסינגל "Affection" ב-2015, הלהקה הוציאה לאור את אלבום האולפן המלא הראשון ביוני 2017 ששמו כשם הלהקה ושזכה לביקורות חיוביות.
הלהקה הוקמה באל פאסו, טקסס, ב-2008. גונזאלס, שהקליט את המיני-אלבום ./ באוניברסיטת טקסס באל פאסו בה למד, אומר ש"בעיקרון זה היה סוג של ניסוי".
מאוחר יותר, עבר גונזאלס להתגורר בברוקלין, ניו יורק, שם הקליטה הלהקה את הסינגל "Affection" שיצא לאור ב-2015.
הלהקה הפכה תחילה פופולרית ביוטיוב, מה שהוביל לקיומן של הופעות חיות ברחבי אירופה, אסיה וארצות הברית.
הלהקה הוציאה בהמשך את אלבום הבכורה שלה הנושא את שמה של הלהקה ב-9 ביוני 2017.
השיר "Nothing's Gonna Hurt You Baby" הופיע בפרק השביעי בעונה הראשונה של הסדרה סיפורה של שפחה, בפרק השביעי של הסדרה החוטאת, ובפרק התשיעי של העונה השמינית של הסדרה חסרי בושה.
"Apocalypse" הופיע בפרק השישי של הסדרה הגשם של נטפליקס ובסרט זואי מ-2018.
ב-18 ביולי 2023 יצא לאור הסינגל "Bubblegum".
סגנונה של Cigarettes After Sex תואר בעבר כ"אלמנטלי, מעורפל, רומנטי, אבל עם אפלה מתחת לקולו האנדרוגני של גונזאלס", כמו גם "מתוק ורגשני".
גונזאלס מציין את פרנסואז ארדי כזמרת האהובה עליו ואת מיילס דייוויס כבעל השפעה גדולה עליו.
השפעות נוספות שמוזכרות על ידי הלהקה הן האלבום The Trinity Session של The Cowboy Junkie, ג'ולי קרוז, והקוקטו טווינס.
הבלוג המוזיקלי Eardrums Music מתאר את סגנונה כ"איטי, חלומי ויפה עם קול עדין ומהמם עם מילים טובות." ומשווה אותו לזה של מאזי סטאר.
מאז הקמתה בשנת 2008, הלהקה כללה מספר חברים ושיתופי פעולה שונים בראשותו של גרג גונזאלס:
גרג גונזאלס – מייסד, סולן, גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית, בס
אמילי דייוויס – גיטרה אקוסטית
פיליפ טאבס – קלידים, גיטרה חשמלית
ה-Cimade הוא ארגון לא ממשלתי צרפתי, שנוסד בראשית מלחמת העולם השנייה על ידי קבוצות סטודנטים פרוטסטנטיות צרפתיות.
בניהם בלטה הפעילה הנוצרית וחברת המחתרת הצרפתית מדלן בארו.
הארגון הוקם כדי להעניק סיוע ותמיכה לאנשים שנעקרו מביתם ערב המלחמה ובראש ובראשונה אלה שפונו מהפרובינציות הצרפתיות של אלזס ולורן שנמצאים על גבול גרמניה.
תחת הכיבוש הגרמני בתקופת ממשלת וישי המשיך ה־Cimade בפעילותו, ועבד עם פליטים, רבים מהם יהודים, שברחו מגרמניה וממדינות אירופה נוספות, ונכלאו בדרום צרפת.
בהמשך הם פעלו במשימות מחתרתיות, שהעניקו הגנה ליהודים בצרפת במהלך שואת יהודי צרפת.
כיום הם ממשיכים בעבודתם עם אנשים עקורים, בעיקר עולים ללא תעודות בצרפת.
בשנת 1939 פונו אזרחים צרפתים רבים מאלזס ולורן, בעיקר פרוטסטנטים, מהגבול עם גרמניה לדרום-מערב צרפת.
באוקטובר 1939 הקימו מספר תנועות נוער פרוטסטנטיות את הארגון "Comité inter-moucements auprès des évacués" (Cimade) שתפקידו העיקרי היה להקים צוותים שיגורו יחד עם העקורים במחנות ויעזרו להם.
לאחר הפלישה הגרמנית לצרפת בשנת 1940 מוקד הפעילות השתנה לעבודה עם הפליטים הרבים משאר אירופה שנכלאו על ידי ממשלת צרפת במחנות בדרום צרפת.
הלחץ של אנשי Cimade על הממשלה הביא לאישור חברי הצוות לגור ולעבוד במחנות.
בשנת 1942 הואץ גירוש יהודים לגרמניה (ומחוצה לה) וצוותי ה-Cimade ירדו למחתרת במקרים רבים.
הם עבדו יחד עם הקהילות הפרוטסטנטיות המקומיות כדי להסתיר יהודים ולבסוף להבריח אותם מעבר לגבול לספרד ובמיוחד לשווייץ, שם עבדה ה-Cimade בצמוד לתנועה שהפכה מאוחר יותר למועצת הכנסיות העולמית בשנת 1948.
לאחר המלחמה, צוותי ה-Cimade עסקו בעזרה לאוכלוסיות עקורים בצרפת.
יחידות דיור זמניות נתרמו על ידי כנסיות שווייצריות ומתנדבים רבים ממדינות אחרות הצטרפו לצוותים כ"עובדים אחים" כדי לעבוד במאמצי השיקום והיישוב מחדש.
מאוחר יותר צוותי Cimade היו מעורבים בפרויקטים של פיוס עם גרמנים, בעיקר בברלין, בון, מיינץ ולודוויגסהאפן.
לאחר שפיתחו התמחות בעבודה עם אוכלוסיות עקורים, ה-Cimade היה מוכן לגלים של עקורים שהגיעו ממזרח אירופה, ומצפון אפריקה, ומאוחר יותר אף מאמריקה הלטינית, הקריביים ומדרום-מזרח אסיה.
כיום, הפעילות ממשיכה עם המהגרים החדשים המגיעים מאפריקה והמזרח התיכון.
ה-Cimade היו הסוכנות המובילה המוכרת בחוק הצרפתי העובדת עם מהגרים ללא תעודות, וב-2009, לערך, שר ההגירה והזהות הלאומית הצרפתית, אריק בסון, הסמיך גם ארגונים אחרים להציע שירותים לעולים בלתי חוקיים המוחזקים ברשת מרכזי המעצר המורחבת.
ובכל זאת ארגון ה-Cimade ממשיך להיות פעיל בהגנה המשפטית של זרים ומהגרי עבודה, ונלחמו באפליה ובגזענות.
בעוד שמוקד העיקרי בעבודת ה-Cimade היה בערי צרפת, צוותים היו פעילים גם במדינות זרות, ובהם אלג'יריה (במהלך מלחמת העצמאות של אלג'יריה ולאחריה), סנגל ורואנדה (לאחר רצח העם שם).
המאפיין המובהק ביותר בעבודת Cimade הוא המחויבות להפגין סולידריות אקטיבית עם פליטים, מהגרים ואנשים מדוכאים.
וזאת על ידי היותם "נוכחים" (בצרפתית présence) איתם, כלומר על ידי מגורים בתוך הקהילות ושיתוף בחיי היומיום שלהם תוך כדי מתן הסיוע הנדרש.
זה בלט כנוהג ייחודי כבר במחנות המעצר של מלחמת העולם השנייה.
נוכחות כזו עזרה לקדם את העקורים מעבר למתן סיוע.
בעוד ה-Cimade הוקמה על ידי תנועות דתיות ועובדת מקרוב עם ארגוני כנסיות, היא במהותה ארגון חילוני המכבד את אמונותיהם של האנשים איתם הוא עובד ואינו עוסק בקירוב לדת.
הארגון נטה להגדיר את עצמו על ידי פעולות הצוותים שלו (שהורכבו מאנשים בעלי אמונות שונות) ולא על ידי המוטיבציות או התאולוגיות שלהם.
Cinnamon Girl (בעברית: ילדת קינמון) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית לנה דל ריי, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, .
השיר הגיע למקום ה-14 במצעד שבניו זילנד.
השיר בדומה ל-"Norman Fucking Rockwell", "The Greatest" ו-"Fuck It, I Love You", נכתב על ידי לנה דל ריי ביחד עם ג'ק אנטונוף והופק על ידם גם כן.
השיר זכה לביקורות חיוביות מצד מבקרי המוזיקה.
במגזין Time סקרו את השיר בחיוב, וכך גם בגרדיאן.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-40 מיליון השמעות.
נכון לאפריל 2020, מונה הצפיות שלו עומד על למעלה מ-7 מיליון צפיות, מה שהופך אותו לאחד מהנצפים ביותר באלבום.
קליפ המילים של השיר הועלה ליוטיוב ב-30 באוגוסט 2019, תוך שהצליח לצבור למעלה ממיליון צפיות.
Cineflix Media היא חברת הפקות והפצת מדיה קנדית.
מטה החברה ממוקם במונטריאול, קוויבק, קנדה, עם סניפים בטורונטו, ניו יורק, לונדון ודבלין.
Cineflix Rights בבריטניה, אחראית להפצה בינלאומית של תכנים;
Cineflix Studios האחראים להפקה, מימון משותף והפצה של תסריטים לארצות הברית, קנדה והשווקים הבינלאומיים;
Cineflix Productions, חברת ההפקה והפיתוח הטלוויזיונית, בסיסה בטורונטו ובניו יורק.
Buccaneer Media, חברת הפקות שהפיקה תוכניות כמו מרצ'לה.
Circle the Drain הוא סינגל שיווקי שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית קייטי פרי, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, Teenage Dream.
השיר יצא לאור ב-10 באוגוסט 2010, על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס, כסינגל שיווקי מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-58 במצעד הבילבורד הוט 100.
השיר נכתב על ידי קייטי פרי, כריסטופר סטיוארט ומונט נובל, הולחן על ידי פרי והופק על ידי סטיוארט גם כן.
בסך הכל 17 מהנדסי מוזיקה ומפיקים מוזיקליים היו מעורבים ביצירת השיר.
מבקרי המוזיקה טענו שהשיר עוסק במערכת היחסים הקודמת של פרי עם הסולן הראשי של ג'ים קלאס הירוז, טרווי מקוי.
בשנת 2012, הוציאה פרי את האלבום Teenage Dream מחדש, תוך שהשיר נכלל בו ושם האלבום שונה ל-Teenage Dream: The Complete Confection.
כבר בשנת 2010, הצליח השיר להיכנס למצעד הבילבורד הוט 100, תוך שהגיע למקום ה-58 בשיאו.
במצעד השירים של ניו זילנד, הצליח להגיע למקום ה-36 בשיאו.
Cilvia Demo הוא אלבום הבכורה של הראפר האמריקאי אייזיאה רשאד.
האלבום יצא לאור ב-28 בינואר 2014, על ידי חברת התקליטים טופ דואוג אנטרטיינמנט.
באלבום הופעות אורח של ג'ין דאו, מייקל דה וינצ'י, וכן חבריו ללייבל טופ דואוג סיזה, סקולבוי קיו וג'יי רוק.
בהפקת האלבום השתתפו מפיקים כגון רוס וגה, מר קרמרק, ג'וזף ל'אטרנג'ר, בלאק מטאפור, דה אנטידוט, פארהוט, כריס קאלור, די סנדרס וחבר ה-Digi+Phonics סאונווייב.
האלבום זכה לשבחים ממבקרי המוזיקה.
הוא נכלל ברשימות האלבומים הטובים ביותר לשנת 2014 מטעם מבקרים ופרסומים שונים.
האלבום הופיע במצעד הבילבורד 200 לראשונה במקום ה-40, ונמכר ב-8,500 עותקים בשבוע הראשון לצאתו.
Circle 7 Animation (שם שני: Disney Circle 7 Animation, באנגלית: מעגל 7 אנימציה) הייתה חברה לטווח-קצר של אולפני ההנפשה של וולט דיסני, שהתמחה באנימציה ממוחשבת ונועדה במקור כדי ליצור סרטי המשך של נכסי פיקסאר בבעלות דיסני, אשר מובילה יריבים אנימטורים לכנות בלעג את החטיבה "לא פיקסאר".
האולפן לא הוציא סרטים כלשהם במהלך קיומו, ואף אחד מהתסריטים שלו לא שימש את פיקסאר.
החטיבה נקראה על שם הרחוב בו שכן הסטודיו שלה, Circle 7 Drive בגלנדייל, קליפורניה.
היא גם ביתם של KABC-TV.
לפיקסאר ודיסני היה במקור הסכם הפצה של שבעה סרטים שהעניק לדיסני בעלות מלאה על הסרטים העלילתיים והדמויות של פיקסאר, כמו גם זכויות המשך.
עם הצלחתו של צעצוע של סיפור 2 בסוף 1999, מנכ"ל דיסני מייקל אייזנר והבעלים של פיקסאר, סטיב ג'ובס, החלו לחלוק על האופן שבו יש לנהל את פיקסאר ולתנאים של המשך מערכת היחסים.
אייזנר טען שצעצוע של סיפור 2, מכיוון שהיה סרט המשך, לא נחשב לספירת הסרטים ה"מקוריים" של ההסכם, אף על פי שג'ובס לא הסכים.
אייזנר מצא כי תנאים אלה אינם מקובלים.
המפיק הבכיר של פיקסאר, ג'ון לאסיטר, שביים באופן אישי את צעצוע של סיפור (1995), באג לייף (1998) וצעצוע של סיפור 2 (1999), התעצבן על התמוטטות מערכת היחסים של דיסני:פיקסאר, מכיוון שהוא היה מודאג ממה דיסני עשוי לעשות עם הדמויות שיצרה פיקסאר.
כאשר נאלץ להודיע על מה שקרה בפגישה של 800 עובדי פיקסאר, לפי הדיווחים, לאסטר אמר, מבעד לדמעות, "זה כאילו יש לך את הילדים היקרים האלה ואתה צריך לוותר עליהם כדי שיאומץ על ידי מורשעים בטרפת ילדים"."
במרץ 2005, Disney Circle 7 Animation הוקם כאולפן אנימציה CGI כדי ליצור סרטי המשך לנכסי פיקסאר בבעלות דיסני, והאולפן החל לגייס צוות זמן קצר לאחר מכן.
זה נתפס כקלף מיקוח על ידי אנשים בתוך פיקסאר ודיסני, אבל גם כתוכנית גיבוי של אייזנר למקרה שהמשא ומתן ייפול.
הפרויקטים הראשונים (והיחידים) עליהם עבד האולפן היו טיוטות מוקדמות של צעצוע של סיפור 3, מפלצות בע"מ 2: אבודים בעולם האנוש ומוצאים את נמו 2.
בוב אייגר ירש את אייזנר כמנכ"ל החדש של דיסני ב-2005. בזמן שצפה במצעד בדיסנילנד הונג קונג בסתיו, אייגר הבין עד כמה דיסני זקוקה לפיקסאר מכיוון שכל הדמויות שהיו פחות מעשר שנים במצעד היו מסרטי פיקסאר.
בסוף ינואר 2006, אייגר וג'ובס הסכימו לעסקה לפיה דיסני תרכוש את פיקסאר תמורת 7.4 מיליארד דולר, כשההנהגה של פיקסאר (אדווין קאטמול ולאסיטר) תשתלט על קבוצת האנימציה של דיסני.
במסגרת ההסכם החדש הזה, פיקסאר תיצור את צעצוע של סיפור 3 עם תסריט חדש לגמרי; הבמאי אנדרו סטנטון הצהיר שפיקסאר נמנעה בכוונה מלהסתכל בתסריט של Circle Seven.
ב-26 במאי 2006, דיסני סגרה רשמית את Circle Seven Animation, והעבירה כ-136 מתוך 168 עובדי האולפן ל- Walt Disney Feature Animation, ששמו שונה עד מהרה לאולפני ההנפשה של וולט דיסני.
מאוחר יותר חשף קאטמול בספרו מ-2014 Creativity, Inc.
שאף על פי שפיקסאר הייתה מתוסכלת מההחלטה של דיסני ליצור את Circle 7 Animation כדי ליצור סרטי המשך לסרטים של פיקסאר עצמה, הם לא החזיקו זאת נגד עובדיו של Circle 7, שלא היה להם חלק בהחלטה ההיא.
זו הייתה הסיבה לכך שקטמול ולאסטר היו מוכנים לקלוט את רוב כוח העבודה של Circle 7 ישירות באולפני האנימציה של וולט דיסני.
ואכן, בסופו של דבר הם מינו את אנדרו מילשטיין, לשעבר ראש Circle 7, כמנהל הכללי של אולפני האנימציה של וולט דיסני לטפל בענייני העסקים היומיומיים בשמם.
Circles (בעברית: מעגלים) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת המקדונית אנדראה.
הוא יצא לאור ב-28 בינואר 2022, וייצג את מקדוניה הצפונית באירוויזיון 2022, שהתקיים בטורינו, איטליה.
בין התאריכים 10 בדצמבר 2021–16 בינואר 2022 פתחה רשות השידור המקדונית את תקופת המועמדויות להשתתפות בקדם הלאומי לאירוויזיון 2022. בתום תקופה זו התקבלו 47 שירים.
הם סוננו, ומתוכם נבחרו שישה על ידי ועדה מקצועית.
הם הוכרזו ב-21 בינואר 2022 במשדר מיוחד, ויצאו לאור ב-28 בינואר במהלך התוכנית "MRT Stisni Plej".
מיד לאחר המשדר נפתחה הצבעה אינטרנטית עבור השירים.
אזרחי מקדוניה הצביע במשך שבוע לשיר שאהבו ביותר.
גמר הקדם הלאומי Evrosong 2022 התקיים ב-4 בפברואר 2022 ב-MRT Studio 1, והונחה על ידי יאנה בורצ'סקה ואלכסנדרה יובנובסקה.
בסוף שלב ההצבעות, שהורכב משילוב של הצבעות הקהל עם השופטים ביחס שווה של 50/50, נקבע תיקו במקום הראשון בין השירים "Circles" ו-"Superman" של ויקטור אפוסטולובסקי.
לבסוף הוכרז "Circles" כזוכה בקדם כיוון שקיבל יותר נקודות מהשופטים מאשר השיר השני.
ב-25 בינואר 2022 נקבע בהגרלת חצאי הגמר כי מקדוניה הצפונית תופיע בחלק השני של חצי הגמר השני.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות 2022, סדר השירים לחצי הגמר הוחלט על ידי מפיקי התוכניות ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה.
מקדוניה הצפונית הופיעה כמדינה ה-11, לאחר אירלנד ולפני אסטוניה.
ב-12 במאי 2022 ביצעה אנדראה את "Circles" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2022. היא נכשלה בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-14 במאי.
לאחר התחרות התברר כי מיקומה בחצי הגמר היה 11 עם 71 נקודות.
"Cinquemilla" או "Cinque Milla" (בעברית: "חמשת אלפים"; מוכר כ"צ'ינקווימילה") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל.
את השיר הוציאה לאור בספטמבר 1996 חברת התקליטים ביג פוט רקורדס, כסינגל החמישי מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה, מגנונה.
בינואר 1997 התראיינה אינטרנשיונל ל"ידיעות אחרונות" והסבירה כי פירוש "Cinquemilla" הוא 5,000 באיטלקית.
היא בחרה להשוות את המספר הזה לכסף ולאמירה האנטישמית על פיה יהודים חמדנים יתר על המידה.
מסיבה זו, בתחילת השיר נשמעת קופה רושמת נפתחת ומטבעות נופלים ממנה.