tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מידע זה משמש לזיהוי קשרים בין הסביבה הגנטית למחלות שונות, בהן מחלות לב וכלי דם וסרטן, במטרה למצוא תרופות חדשות או טיפולים יעילים למחלות אלו.
כמו כן נערכים מחקרים על התאמות DNA בין תאומים זהים.
בישראל קיים מאגר DNA רפואי מאז שנת 2001 ובו דגימות של אלפי חולים.
מאגרי DNA של שירותי גנומיקה
חברות המעניקות שירותי גנומיקה אישית, בהן 23andMe ו-MyHeritage, מחזיקות מאגרי DNA ובהם פרטים של מיליוני נבדקים.
החברות מוכרות נתונים גנטיים מצטברים ללא סימני זיהוי, של נבדקים שנתנו את הסכמתם, לחוקרים ולחברות תרופות, המשתמשות בנתונים למטרות מחקר.
אחמד חרירי, פרופסור לפסיכולוגיה ומדעי המוח באוניברסיטת דיוק, המשתמש באחד מהמאגרים הללו לזיהוי 15 אזורים בגנום הקשורים לדיכאון.
פרויקט הגנוגרפיה היה פרויקט בתחום הגנטיקה האבולוציונית האנושית שנועד לחקור את דפוס התפשטות האדם על פני כדור הארץ בעזרת דגימות DNA שנשלחו על ידי כמיליון משתתפים.
בשנת 2020 עלתה יוזמה להקים בישראל מאגר DNA לכלבים, שבאמצעותו יהיה ניתן לאתר את הבעלים שלא אסף צואה אחרי כלבו.
נעשו מספר ניסיונות להקמת מאגר כזה בהוד השרון, פתח תקווה, ירושלים ונתניה, אך כל הניסיונות לא צלחו.
שימוש במאגרי DNA עלול לפגוע בזכות לפרטיות.
מידע אישי הכלול במאגרים, כגון סמנים המזהים מחלות גנטיות שונות ותכונות גופניות והתנהגותיות, יכול לשמש ליצירת פרופיל מפלה, ואיסוף נתונים אלו עלול להוות פגיעה בפרטיות.
כמו כן, ניתן להשתמש ב-DNA כדי לקבוע אבהות ולזהות ילדים מאומצים.
בנוסף לכך קיימות בעיות של אבטחת מידע העלולות לגרום לדליפת הנתונים לגורמים בלתי-מורשים.
במדינות רבות, בהן ישראל, נחקקו חוקים המגבילים ומסדירים את איסוף המידע הגנטי ושמירתו במאגרים.
על אף זאת, רחל ארידור הרשקוביץ מהמכון הישראלי לדמוקרטיה מציינת מקרים בהם שותפו נתוני DNA מבלי לגבש מתווה ברור בחוק להבטחת הזכות לפרטיות ואבטחת המידע, וקוראת לביצוע חקיקה מתאימה.
בית הדין האירופי לזכויות אדם קבע בשנת 2008 שהמשטרה הבריטית הפרה את זכויותיהם של חשודים בכך ששמרה את נתוני ה-DNA וטביעות האצבע שלהם.
בית הדין קבע כי שמירת נתונים אלה "לא יכולה להיחשב כהכרחית בחברה דמוקרטית."
בשנת 2015 נחקק בכוויית חוק המאפשר לקחת דגימות DNA מכל תושבי המדינה.
חוק זה נחקק לאחר , שבוצע על ידי דאעש.
החוק בוטל על ידי בית המשפט לחוקה, שפסק כי הוא אינו חוקתי מכיוון שהוא מפר את הזכות לפרטיות.
בשנת 2009 החל איסוף דגימות DNA של עצורים בממלכה המאוחדת.
אחד השוטרים אמר: "מדובר באסטרטגיית לחימה בפשע ארוכת טווח.
המטרה היא לשכנע עבריינים צעירים שאין עתיד בקריירה של פשע, אם למשטרה יש את נתוני ה-DNA שלך."
מחקר משנת 2021 שנעשה בדנמרק מצא כי רישום עבריינים פליליים במאגר DNA הפחית באופן משמעותי את ההסתברות לביצוע עבירות חוזרות, וכן סייע בזיהוי עבריינים במקרי פשע.
חורחה אלברטו גונזאלס בריאס (בספרדית:Jorge Alberto González Barillas; נולד ב-13 במרץ 1958) הוא כדורגלן עבר סלוודורי ששיחק בעמדת החלוץ.
ידוע בכינויו אל מאגיסו (El Mágico) שפירושו בספרדית הקסם.
מאגיסו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של אנטאל.
כעבור שנה חתם באינדפנדיינטה ובגיל 20 הצטרף לדפורטיבו פאס מליגת העל הסלוודורית.
במדי פאס היה שותף ל-3 אליפויות ולזכייה אחת בליגת האלופות של CONCACAF בשנת .
בשנת חתם בקאדיס מהליגה השנייה בספרד למרות שקיבל הצעה גם מאתלטיקו מדריד.
מאגיסו גילה יכולת גבוה כבר בעונתו הראשונה ועזר לקבוצה להעפיל ללה ליגה בסיום העונה.
העובדה שנהג לצאת ולהשתכר מידי ערב לא הפריע לו להפוך לחביב הקהל.
במהלך מחנה אימונים של הקבוצה בארצות הברית בה התאמן לצידו של כוכב ברצלונה דאז דייגו מראדונה שהעיד עליו כי הוא אחד מהכדורגלנים הגדולים שראה בחייו.
בסיום העונה ירדה קאדיס לליגה השנייה ולמרות התעניינות מקבוצות מהליגות הראשונות בצרפת ואיטליה, החליט להישאר בקאדיס.
בינואר חתם בריאל ואיאדוליד במדיה שיחק שנה אחת בסיומה חזר לקאדיס.
ב-6 ביוני 1991 הודיע על עזיבה.
בקיץ חזר לדפורטיבו פאס במדיה שיחק 8 עונות.
ב-1 בדצמבר 1976 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אל סלוודור במשחק נגד .
מאגיסו השתתף עם הנבחרת במונדיאל 1982 שיחק בכל שלושת המשחקים של הנבחרת.
עם פרישתו מונה לעוזר מאמן ביוסטון דינמו מה-MLS.
בשנת היה אורח כבוד במשחק ידידות של קאדיס שהכנסותיו הלכו לשיקום אל סלוודור אחרי רעידת אדמה שפקדה את המדינה.
בשנת קיבל את תואר הכבוד "היחו מריטיסימו" (Hijo Meritísimo) מהפרלמנט של אל סלוודור.
באותה שנה החליט הנשיא דאז אנטוניו סאקה לקרוא לאצטדיון הלאומי על שמו של מאגיסו.
ב-28 באוגוסט 2004 נערך באצטדיון משחק הוכרה לכבודו.
ליגת העל הסלוודורית: , , , ,
מאגר גלעד, (שמו הרשמי "מאגר נחל רז").
היא בריכה שנבנתה כמאגר מים לאצירת מי נחל רז לפני שהוא חובר לנחל התנינים הממוקם באזור קיבוץ גלעד.
המאגר הוקם על ידי אנשי הקיבוץ, כדי להשקות במימיו את מטעי האבוקדו השייכים לקיבוץ.
אל המאגר נשפכים גם מי קולחין של קיבוץ דליה.
בנוסף בשנת 2023 נכנסה אזהרה ע"פ מדגם מים של רשות הטבע והגנים ויצא אזהרת עכברת גם במאגר השני.
טעות בתכנון הביאה ליצירת בריכה ממערב למאגר.
מי בריכה זו ניזונים ממי נחל רז.
באזור הבריכה הגדולה צומחים עצי אלון תבור וצמחיית גדות סבוכה כקנה מצוי, סוף, דרדרים, רקפות, כלניות והרדופים.
מאגר אשוקאן הוא מאגר מים במחוז אלסטר, ניו יורק.
הוא נמצא בקצה המזרחי של פארק קטסקיל , והוא אחד מכמה מאגרים שנוצרו כדי לספק מים לעיר ניו יורק.
זהו המאגר העמוק ביותר של העיר בגובה 58 מ', ליד הסכר באתר לשעבר של בישופ פולס.
אתר זה מסמן את המקום שבו נסכר נחל אסופוס ב-9 בספטמבר 1913, ושם החלה אגירת מים באגן המערבי של האשוקן.
נהר קרוטון היה המקור העיקרי לאספקת המים של ניו יורק משנת 1842 ועד אמצע המאה ה-20. מים הובאו לעיר דרך אמת המים של קרוטון, שנקראה לימים אמת המים העתיקה של הקרוטון.
אמת המים הזו נשארה בשירות עד שנת 1955
בתחילת המאה ה-20, צורכי העיר במים הוסיפו לעלות.
בשנת 1900 היקף האוכלוסייה בעיר עמד כבר על 3.8 מיליון נפש לאחר ש-20 שנה קודם לכן ההיקף עמד על פחות מ-2 מיליון נפש.
במקביל לכך, העירייה גילתה שקבוצת ספקולנטים המכנים את עצמם חברת המים Ramapo, קנתה זכויות על מקורות מים רבים במחוזות רוקלנד , אורנג' ואולסטר.
לאור זאת, בית המחוקקים של המדינה הקים בשנת 1905 את מועצת אספקת המים (NYC Water Board), שלאחר מחקר מדוקדק, זיהתה את אזור קטסקיל כמקור מים נוסף.
אזור זה היה רצוי יותר, מכיוון שאדמות שמורת היער בבעלות המדינה באזור לא יכלו להימכר, לפי חוקת המדינה, לשום גורם אחר.
תיקון אחרון לסעיף זה בחוקת המדינה, אפשר גם להציף עד 3 אחוזים מכלל השטחים של שמורת היער, לצורך מאגרים.
מועצת אספקת המים תכננה ובנתה מתקנים בארבעה אגני ניקוז, במה שייקרא בהמשך מערכת הקטסקיל, או אגני הניקוז המשולבים של קטסקיל ודלאוור.
זה כלל בתחילה את מאגר אשוקן ואת אמת המים של קטסקיל, שהושלמו ב-1915, ולאחר מכן את מאגר סקוהרי ומנהרת שנדאקן אשר הושלמו ב-1928.
מאגר אשוקן נבנה בין השנים 1907 ו-1915, על ידי מועצת אספקת המים של העיר ניו יורק, על ידי סכירת נחל אזופוס.
זאת תוך כדי העברת כ-2,000 תושבים יחד עם כבישים, בתים, חנויות, חוות, כנסיות וטחנות שהועברו או ננטשו.
השטח שהפך לאגן המערבי של המאגר הכיל 504 דירות, תשע נפחיות, 35 חנויות, 10 כנסיות, 10 בתי ספר, שבע מנסרות וטחנות קמח.
מאגר הייברידג' היה מאגר במערכת אספקת המים של העיר ניו יורק, שקיבל מים מחלק ממערכת אמת המים קרוטון.
הוא שכן בשדרת אמסטרדם בין רחוב 172 לרחוב 174, במנהטן עילית, בסמוך למגדל המים היי ברידג' ולגשר הגבוה שחוצה את עמק נהר הארלם.
בשנת 1863 אישר בית המחוקקים בניו יורק לבנות את מאגר הייברידג' שבמנהטן ומגדל מים, כדי לספק לחץ מים לבניינים הממוקמים בגובה רב באזור שמסביב.
הבנייה החלה בשנת 1866 והסתיימה בשנת 1872. מנועי קיטור שאבו מים מאמת המים כ-10 מטר לתוך המאגר, ולאחר מכן שאבו אותם עוד כ-61 מ' לראש מגדל המים, לתוך מכל עם קיבולת של 47,000 גלונים (180,000 ליטר).
עד 1934, המאגר לא היה בשימוש במשך חמש עשרה שנים והוצע על ידי נציב משרד הפארקים, הבילוי והשימור ההיסטורי של מדינת ניו יורק, רוברט מוזס, כאתר לפארק חדש.
באביב 1934, מאגר הייברידג' הועבר למשרד הפארקים לצורך בניית מרכז המשחקים הייברידג' בפארק הייברידג', כולל בריכת שחייה חיצונית.
מאגר בוידס קורנר הוא מאגר מים בעיירה קנט במחוז פטנאם, ניו יורק.
הוא ממוקם כ-80 קילומטרים צפונית לניו יורק, והוא המאגר הצפוני ביותר באגן הניקוז של נהר קרוטון.
הוא נוצר על ידי אגירת הענף המערבי של נהר קרוטון , ומכיל 6,400,000 מ"ק של מים מתוקים.
המאגר הוקם בשנת 1873, לנוכח העלייה בהיקף האוכלוסייה בעיר ניו יורק.
אגן הניקוז של בוידס קורנר משתרע על פני 57 קמ"ר ורוחבו 2.4 ק"מ בלבד, וכולל את מקורות הענף המערבי של נהר קרוטון.
הוא משתרע על פני חלקים מעיירות קנט ועמק פטנאם במחוז פטנאם, ומזרח פישקיל במחוז דאטצ'ס .
מאגר בוידס קורנר נוקז בשנת 1949, וכמעט ולא הראה סחף.
זה הופך אותו לאחד הקטנים במערכת אספקת המים של ניו יורק.
מים ממאגר זה זורמים לענף המערבי של נהר קרוטון, ליד היישוב הקולוניאלי הישן קולס מילס , ואז ממשיכים דרומה-מזרחה כדי להיכנס למאגר הענף המערבי, שם הם מתערבבים עם מים הנישאים ממאגר רונדאוט ממערב לנהר ההדסון על ידי אמת המים של דלאוור.
מים ממאגר הסניף המערבי ממשיכים דרך אמת המים אל מאגר קנסיקו, אשר מקבל גם הוא אספקה ממערכת הקטסקיל דרך אמת המים של קטסקיל.
לאחר שקיעתם בקנסיקו, המים זורמים דרך שתי אמות מים אל מאגר הילוויו ביונקרס, שם הם נכנסים למערכת החלוקה של העיר.
כל המים העודפים את צורכי העיר ניו יורק במאגר הענף המערבי מופנים דרך תעלה חזרה לענף המערבי של נהר קרוטון, משם הם הופכים לחלק מאגן הניקוז של קרוטון.
לאחר מכן הם מתערבבים עם מים מהענף ההתיכון של נהר קרוטון במאגר מפלי קרוטון.
לאחר מכן, הזרימה חוזרת לזמן קצר לענף המערבי של נהר קרוטון, לפני שהיא מגיעה למפגש עם נהר קרוטון עצמו.
זרימה זו ממשיכה דרום-מערבית למאגר קרוטון החדש.
כל המים העודפים את צורכי העיר שם זורמים דרך סכר ניו קרוטון בחזרה לנהר קרוטון, שם זורמים המים עד שנשפכים לנהר ההדסון בקרוטון על ההדסון, ניו יורק.
מאגר דַיְבֵרְטִינְג הוא מאגר מים במערכת הובלת המים לעיר ניו יורק בעיירה סאות'איסט , ניו יורק, במחוז פטנאם.
כחלק מאגן הניקוז של נהר קרוטון, הוא שוכן לאורך הענף התיכון של נהר קרוטון, במרחק של כ-56 ק"מ מניו יורק, ומכיל 3,400,000 מ"ק של מים מתוקים.
בנייתו של סכר בגובה 17 מטרים החוסם את הענף המזרחי של נהר קרוטון, החלה בתחילת המאה ה-20 והושלמה עד 1911. אגן הניקוז של מאגר דיברטינג משתרע על פני 21 קמ"ר מאגן הניקוז של נהר קרוטון; המאגר מחובר למאגר מפלי קרוטון הסמוך באמצעות תעלה וסכר, חלוקה המאפשרת למים לעבור בחופשיות ביניהם.
כלומר הוא עשוי להכיל מים מכל שלושת ענפי נהר קרוטון.
זרימה נפרדת מהמאגר מתנקזת אל המשך הענף המזרחי, אשר מצטרף לאחר מכן לזרימת הענף המערבי, הנושא בעצמו את זרימת הענף התיכון, ויוצר את נהר קרוטון עצמו.
בינואר 2007, החלה מחלקת הגנת הסביבה של העיר ניו יורק בפרויקט של 74 מיליון דולר לשיפורים במאגר מפלי קרוטון ובמאגר דיברטינג ועוד.
השדרוג והשיקום הם חלק ממאמצי העיר לעמוד בתקנות בטיחות הסכרים המדינתיות והפדרליות.
העבודה במאגר דיברטינג כוללת שסתומים וצינורות חדשים, יחד עם שיפוץ תעלת השפכים (העודפים) וחלק ממשטחי הבטון על הסכר.
התעלה המחברת בין שני המאגרים תרוקַן, תיבדק ותועמק הבנייה בשני האתרים הייתה צפויה להימשך עד 31 בינואר 2010.
מאגר אמאווק הוא מאגר מים במערכת הובלת המים לעיר ניו יורק, הממוקם בצפון-מרכז מחוז וסטצ'סטר, ניו יורק.
הוא חלק מאגן הניקוז של נהר קרוטון של המערכת, וממוקם בצומת של כביש 202 של ארצות הברית וכביש 35 של מדינת ניו יורק בעיירה סומרס , כ-51 קילומטרים צפונית לניו יורק.
המאגר נקרא על שם הקהילה הילידית המקורית אמוואק משבט וואפינגר , ניו יורק, שהוצפה עקב בנייתו, והועברה למקום אחר ליד הסכר שלה.
מאגר אמאוואק נוצר על ידי סכירת אמצע נהר מסקוט, אחד מיובליו של נהר קרוטון, והוכנס לשירות בשנת 1897.
למאגר אגן ניקוז של 52 קמ"ר.
אורכו כ-4.8 קילומטרים צרים, והוא מכיל כ-25 מיליון מ"ק של מים בקיבולת מלאה, מה שהופך אותו לאחד הקטנים במערכת אספקת המים של ניו יורק.
מים שמשתחררים ממאגר אמאווק זורמים דרומה בנהר מסקוט עד למפגש שלהם עם מאגר מסקוט, נקודת איסוף של מאגרי אמאווק, טיטיקוס ונהר קרוס.
המסקוט זורם למאגר ניו קרוטון, שם אמת המים החדשה של הקרוטון נושאת את מי אגן הניקוז של נהר קרוטון למאגר פארק ג'רום בברונקס לחלוקה לברונקס ולצפון מנהטן.
בממוצע, אמת המים החדשה של הקרוטון מספקת 10% ממי השתייה של העיר ניו יורק.
עודפי מי השתייה שעוברים דרך שפך סכר ניו קרוטון, זורמים חזרה לנהר קרוטון ומתנקזים לנהר ההדסון בקרוטון פוינט.
מאגר בוג ברוק הוא מאגר מים בשטח של 1,530 דונם באגן הניקוז קרוטון בדרום מדינת ניו יורק, והוא מהווה חלק קטן ממערכת הובלת המים לעיר ניו יורק.
הוא ממוקם בעיירה סאות'איסט במחוז פטנאם, כ-61 ק"מ צפונית לניו יורק.
הוא נוצר על ידי סגירת נחל בוג ברוק, המהווה יובל קטן של הענף המזרחי של נהר קרוטון.
המאגר הוכנס לשירות בשנת 1892, מה שהופך אותו לאחד הוותיקים במערכת.
למאגר אגן ניקוז של 10 קמ"ר, והוא מכיל 17,000,000 מ"ק של מים בקיבולת מלאה.
תפקידו העיקרי הוא לשמש כמאגר אחסון למאגר הענף המזרחי בנפח של 20,000,000 מ"ק, שאליו הוא מחובר באמצעות מנהרה.
מאגר בוג ברוק הוא אחד מ-12 מאגרים באגן הניקוז קרוטון.
ממאגר הענף המזרחי, המים זורמים אל המשך הענף המזרחי של נהר קרוטון, ולאחר מכן אל מאגר דיברטינג, ואז דרך נהר קרוטון אל מאגר מסקוט ומאגר ניו קרוטון, אל אמת המים החדשה של הקרוטון, ולבסוף אל מאגר פארק ג'רום ברובע הברונקס לחלוקה לעיר ניו יורק.
מאגר תורני הוא מאגר מידע אלקטרוני הכולל ספרות תורנית בצירוף תוכנת איחזור מידע.
רוב המאגרים הם תוכנות מסחריות הנמכרות על גבי תקליטורים או דיסק קשיח, אך קיימים גם מאגרים חופשיים ברשת.
מאגרים אלו מאפשרים נגישות לתוכן הספרות התורנית, על פי מילה או ביטוי.
המאגר המקוון של פרויקט השו"ת - מאת אוניברסיטת בר-אילן הוא מאגר אינטרנטי של ספרות תורנית ואחד הגדולים שבהם, המכיל אוסף גדול של טקסטים מארון הספרים היהודי, מוקלדים ומוגהים.
המאגר כולל ספרי שו"ת, תנ"ך, סדרי המשנה ומפרשיהם, תלמוד בבלי ותלמוד ירושלמי ומפרשיהם, מדרשי הלכה ואגדה, ספרי פסיקת הלכה (משנה תורה לרמב"ם, ארבעה טורים, שולחן ערוך) ונושאי כליהם, ספרי קבלה, אנציקלופדיה תלמודית, ומקורות נדירים אחרים.
ספרות השו"ת כוללת כ-100,000 פסקי הלכה מכל רחבי העולם המשתרעים על פני כאלף שנים.
מלכתחילה הוא נועד להוות מאגר שו"ת בלבד ומכאן שמו.
בשלב מאוחר יותר החלו להתווסף טקסטים נוספים, ועבודת הזנתם השתרעה על פני שלושים שנה.
המאגר מופץ על אמצעי אחסון שונים כמו תקליטורים וכן דיסק און קי, ובשנת 2007 הושקה גרסה מקוונת למאגר, הכוללת שיפורים שונים.
הגרסה האחרונה נכון ל-אפריל 2023 היא 31. בנוסף קיים גם פורום אינטרנטי שבו מתקיימים דיונים תורניים וכן מועלות שאלות טכניות וכלליות.
"מורשתי" על דיסק און קי מבית בר-אילן הוא גרסה מצומצמת של פרויקט השו"ת.
במורשתי מצויים התנ"ך ומפרשים, המשנה ופרשנייה, תלמוד ופרשנים, ספרי הלכה ומחשבה.
ייחודו בעזרים הנוספים ללימוד כמו מילון ארמי עברי, מילון ראשי תיבות, אנציקלופדיה למושגים תלמודיים ותולדות תנאים ואמוראים.
מפעל המילון ההיסטורי של האקדמיה ללשון העברית
מפעל המילון ההיסטורי של האקדמיה ללשון העברית הוא פרויקט אקדמי שבמסגרתו מוקלדים למאגר כל החיבורים ההיסטוריים שנכתבו בלשון העברית.
במאגר קיימים טקסטים מוקלדים החל ממגילות מדבר יהודה, ועד לכתבי יד מימי הביניים, כולל טקסטים מהגניזה ועדי נוסח רבים של ספרות חז"ל.
בשלב זה המאגר אינו בתשלום.
אוצר החכמה הוא מאגר הספרים היהודי הממוחשב הגדול בעולם.
המאגר מכיל כ-151,000 ספרי יהדות וגיליונות כתבי עת (נכון לאמצע ינואר 2026) בדיסק קשיח ובאתר המקוון.
באתר האינטרנט מתאפשרת גישה חינמית ל-40 העמודים הראשונים של כל הספרים המצויים במאגר.
קיים מפתוח של הספרים לפי קטגוריות, כגון: תנ"ך; משנה; תלמוד בבלי; תלמוד ירושלמי; קבלה; מוסר; חסידות; היסטוריה; פולמוסים; כתבי עת; ספרי זיכרון; ועוד.
התכנה מאפשרת חיפוש מילים בתוך רוב ספרי המאגר, על אף שתצוגת הספר מופיעה כצילום ההדפסה ולא כטקסט.
כמו כן אפשר להוסיף הערות, מפתחות, סימונים, ואף לצרף למאגר קובצי PDF פרטיים.
מנהלי המאגר הקימו פורום נלווה ובו דיונים בענייני הספרות התורנית והשימוש במאגר.
HebrewBooks (היברו-בוקס, "ספרים עבריים") היא ספרייה דיגיטלית מקוונת וחינמית, המנגישה ספרות יהודית-תורנית באמצעות אתר האינטרנט שלה.
האתר מכיל מעל ל-200,000 ספרים וכתבי עת תורניים סרוקים, החל מראשית הדפוס ועד לספרים ממחברים בני זמננו, רובם בעברית וחלקם ביידיש ובשפות נוספות, הניתנים לצפייה, להורדה ולחיפוש טקסטואלי בתוכן הספר.
הספרייה מכילה בעיקר ספרים תורניים, ונלווים להם גם חיבורים היסטוריים וספרים אחרים מארון הספרים היהודי.
רובם של הספרים כתובים עברית, ומיעוטם בשפות יהודיות אחרות הנכתבות באותיות עבריות (בעיקר יידיש).
הספרים ניתנים הן לצפייה מקוונת בדפדפן הן להורדה כקובצי PDF של הספר בשלמותו או של עמוד בודד, וללא תשלום (אך לשימוש אישי בלבד).
בנוסף, הספרים הסרוקים במיזם מעובדים בטכנולוגיית זיהוי תווים אופטי שפיתחה החברה הישראלית ליגטורה (Ligature) ומאונדקסים באמצעות טכנולוגיה שפיתחה חברת dtSearch, ובדרך זו ניתן לערוך בהם חיפוש טקסטואלי מלא, וכן להמירם לטקסט רגיל.
לכל ספר נלווה תיאור ביבליוגרפי קצר בעברית ובאנגלית, וקישור לקטלוגים מובילים; לקטלוג המאוחד של הספריות בישראל, ה-ULI, ולקטלוג העולמי המאוחד "worldCat" של ה-OCLC.
בנוסף מפעיל המיזם שתי אפליקציות, האחת עיון בספרות הש"ס (התלמוד הבבלי) (hebrewbooks.org/shas), והשנייה - עיון בספרות החיבור משנה תורה של הרמב"ם (hebrewbooks.org/rambam).
בכל אחת מהם ניתן לעיין בטקסט המקורי ובשלל פרשנים, חלקם בטקסט מלא וחלקם מתוך ספרים שנסרקו במיזם.
החיבור משנה תורה של הרמב"ם זמין בטקסט מלא, והתלמוד הבבלי וחלק ממפרשיו זמינים הן בטקסט מלא, הן בגרסה סרוקה של מהדורת וגשל, ירושלים, הכוללת זיהוי טקסט מלא.
באתר בינינו נכלל מאגר וידאו המכיל כ-10,000 שיעורים, מ-800 רבנים ו-70 מוסדות בישראל, הניתנים לצפייה ללא תשלום.
המאגר מאפשר חיפוש מילים מתוך כותרות השיעורים.
מאגר העלונים באתר כולל גיליונות וכתבי עת בקבצים בפורמט PDF, של כ-30 ביטאונים, הניתנים הן לצפייה מקוונת הן להורדה כקובצי PDF של העלון בשלמותו או של עמוד בודד, ללא תשלום.
"כאיל תערוג" מבית מדרשו של הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן
"פניני דעת" משיעוריו של הרב מיכל יהודה ליפקוביץ
שיעוריו של הרב נסים קרליץ
"דברי שיח" מבית מדרשו של הרב חיים קניבסקי
"דרכי החיזוק פוניבז'", משיחותיו של הרב גרשון אדלשטיין
בפרויקט "הספרייה הדיגיטלית" של הספרייה הלאומית נסרקו מאוצרות הספרייה מאות ספרים נדירים מראשית הדפוס, מהדורות ראשונות של ספרים תורניים חשובים וכתבי יד.
נוסף על כך שולבו בקטלוג הספרייה הלאומית קישורים לכתבי יד שיש להם עותק דיגיטלי באתרים חיצוניים.
הספרייה הלאומית הנגישה אתרים נושאיים תחת הכותרת "מורשת ברשת".
במסגרת זו נסרקו כתבי יד חשובים של התנ"ך, של ספרות חז"ל, חיבורים תורניים חשובים, אוסף של כתובות מרחבי העולם, מחזורים מקהילות שונות ואוסף הגדות.
אחד האתרים הנושאיים האמורים הוא אתר "כתבי יד תלמודיים", ובו כתבי יד של המשנה, התוספתא, התלמוד הבבלי והתלמוד הירושלמי.
כתבי היד (מכונים גם "עדי מקור") כוללים כתבי יד תלמודיים מהגניזה הקהירית, וניתן לנווט בהם לפי כתב יד או לפי מראה מקום (מסכת, פרק, משנה, דף, עמוד).
אתר נוסף הוקדש לרמב"ם ולחיבוריו.
באתר שני כרכים מפירוש המשנה בכתיבת ידו של הרמב"ם עצמו, וכן כתבי יד ודפוסים ראשונים של חיבורים שלו בעברית, ערבית יהודית, ומהדורות לטיניות שלהם.
אתר נוסף הוקדש לרש"י ולחיבוריו.
ספריא היא ספרייה דיגיטלית מקוונת של טקסטים יהודיים חופשיים ובקוד פתוח המאפשר הפצה לא מסחרית.
את הטקסטים ניתן לקרוא באתר אינטרנט ובאפליקציות אנדרואיד ו-IOS.
לספריא יש ספרייה רחבת היקף של טקסטים יהודיים.
התוכן של ספריא מגיע מספרים בנחלת הכלל נסרקים ומעובדים על ידי תוכנת OCR, ואחר כך מוגהים ומסודרים על ידי צוות מטעם האתר, ספרים בנחלת הכלל ומוציאים לאור העובדים ישירות מול ספריא.
לחלק מהטקסטים יש תרגומים לאנגלית.
הייחודיות המרכזית של ספריא היא שבעת לחיצה על קטע מכל סוג תפתח חלונית צד, המאפשרת למשתמש לצפות בקישורים וכלים על הקטע, המתקדמים באופן דינמי יחד עם טקסט המקור.
ניתן לראות מפרשים, אזכורים בספרים שונים, דפי מקורות ועוד.
בנוסף לספריא יש בונה דפי מקורות המאפשר למשתמשים ליצור דף עם מקורות מתוך ספריא.
ניתן להפוך את דפי המקורות לציבוריים, כך שיהיו זמינים עבור משתמשים אחרים.
המאגר תורני "אוצריא" רחב חינמי המבוסס על מאגר ספריא, מאגרי ספרי דיקטא ויקיטקסט ועוד - ויש קהילת שתורמת ומוסיפה מדי חודש עוד ספרים נוספים.
למאגר יש תוכנה שנקראת "אוצריא", עם ממשק מודרני, לשימוש במחשב אישי או במכשיר הנייד.
בנוסף, בי"ד חשוון פותחה מערכת חדשה שמציגה אותם ספרים, אך עם תאימות גדולה יותר ועיצוב המתאים למחשב (ווינדוס ומאק) - המשתמש באותו מאגר (עם מנוע חדש).
ספריית אוצרות התורה היא מאגר המכיל כ-42,000 ספרים בכל מקצועות התורה, שהקים הרשל מורגנשטרן כשירות לקניית עותקים מצולמים של ספרים שאזלו מן השוק.
לאחר פטירתו הפכו יורשיו את המאגר לדיגיטלי ובהמשך צירפו לו מנוע חיפוש.
המאגר מכיל גם ספרים עתיקים ונדירים החל מראשית הדפוס, ירחונים תורניים מתחילת הופעתם, מחזורים עתיקים ועוד.
התקליטור התורני די.בי.אס הוא מאגר ספרים המכיל מנוע חיפוש.
התקליטור בגרסה 25 מכיל כ-5,000 ספרי יהדות מוקלדים, חלקם נדירים, בתחומים: תנ"ך, תלמוד, ראשונים ואחרונים, הלכה, מחשבה, חסידות וקבלה, וכן סידורי תפילה במגוון נוסחאות).
בתקליטור תוכנת אחזור מידע בסיסית ופשוטה.
בפרויקט ויקיטקסט העברי, הוקם פורטל "ארון הספרים היהודי", ובו מבחר מהדורות מוקלדות של חיבורים תורניים, התנ"ך ופרשנים שונים שלו, ספרות חז"ל ועוד.
מאגר ספרי יסוד שונים בעיקר במחשבת ישראל ומדרשי אגדה, כמו מורה נבוכים, שמונה פרקים, חובת הלבבות, ספר העיקרים, שער הגמול, תפארת ישראל, כתבי הרשב"א, וחלק מספרי הרמח"ל, ביניהם ספר דרך ה' וספר מסילת ישרים.
האתר של מכון ממרא מכיל טקסטים בסיסיים: תנ"ך, משנה, תוספתא, תלמוד בבלי, תלמוד ירושלמי, משנה תורה להרמב"ם ותרגום אונקלוס.
הטקסטים של "מכון ממרא" מוצגים באתר "מקראנט" ומוצגים גם במאגר ספרות הקודש של אתר "סנונית".
תורת אמת היא תוכנה המכילה מאגר מידע אלקטרוני חינמי של ספרי קודש, המאגר מכיל מעל 1,000 ספרים וקונטרסים.
בתוכנה אפשרות לחיפוש ניבים וביטויים או מחרוזות אחרות בתנ"ך, במשנה, בגמרא, בספרי פוסקים נודעים (כמו שולחן ערוך, היד החזקה לרמב"ם) ובמפרשיהם, וכן בספרי קודש נוספים, החיפוש כולל בנוסף אפשרויות למציאת גימטריות, ראשי תיבות ודילוגי אותיות בתנ"ך.
מאגר מאסף כמות גדולה של ספרי קבלה והגות יהודיים מוקלדים ופתוחים לשימוש.
קובץ אנציקלופדי למחשבת היהדות - מאגר של ערכי אנציקלופדיה, כשכל ערך מציג ליקוט של מקורות בנושא.
הוקם על ידי שמואל אברהם אדלר.
ספרייה המאגדת מאמרים מכתבי עת תורניים וספרים בני זמננו, בעיקר מישיבות הסדר, ישיבות גבוהות ומכוני מחקר תורני, וכן מאות עבודות אקדמיות בנושאים תורניים, הניתנים לקריאה ישירה באתר או להורדה.
נכון לחורף תשפ"ו, יש באתר מעל 22,000 מאמרים ועבודות.
האתר מכיל ספרייה דיגיטלית של טקסטים יהודיים יסודיים עם מפרשיהם, מאמרי תוכן וכלים לימודיים נוספים, בעיקר בנושאי תנ"ך.
האתר מכיל ספרייה דיגיטלית של ספרות תורנית יסודית ומפרשיה, ולצידה 'חידושי תורה' ופירושים של משתמשי האתר.
פרויקט מקראות גדולות הכתר של בר-אילן
המהדורה המקוונת של 'מקראות גדולות הכתר' היא מהדורה מדעית הכוללת את המקרא, המסורה, התרגומים ומבחר של פרשני ימי הביניים.
זו המהדורה היחידה המאפשרת לבצע שאילתות גם על ניקוד וטעמים.
המהדיר והעורך המדעי הוא פרופ' מנחם כהן.
בין הפרשנים במהדורה זו: רש"י, אבן עזרא, רמב"ן, רשב"ם, רד"ק, רלב"ג, ר' יוסף בכור שור, ר' ישעיה מיטראני, ר' יוסף אבן כספי, ר' יוסף קרא, ר' אליעזר מבלגנצי, ר' מנחם המאירי ור' מנחם בן שמעון.
אוצר עדי הנוסח לספרות התנאית - אוצר עדי הנוסח לספרות התנאית הוא פרויקט של אוניברסיטת בר-אילן, באתר מופיעים עדי נוסח מוקלדים לספרות התנאית (תוספתא, מכילתא, ספרי וספרא).
ניתן לנווט לפי מראה מקום, וניתן להציג מספר עדי נוסח להשוואה זה לצד זה.
מאגר עדי הנוסח של התלמוד הבבלי - מאגר מוקלד של כתבי היד של התלמוד הבבלי בהוצאת המכון לחקר התלמוד ע"ש שאול ליברמן.
במאגר הבסיסי ישנם טקסטים של 279 עדי נוסח של מסכתות מן התלמוד הבבלי כולל כתבי יד שלמים דפוסים ראשונים קטעים מן הגניזה הקהירית ודפוס וילנה.
תוכנת החיפוש פותחה על ידי פרויקט השו"ת בר-אילן ומאפשרת חיפוש של כל מילה או צירוף מילים בטקסט.
ניתן להציג זו מול זו גרסאות שונות של כל עמוד בתלמוד הבבלי ולהשוות ביניהם.
מלבד הטקסט המוקלד, כוללות גרסאותיו המתקדמות של המאגר צילומים של חלק מכתבי היד.
אוצר הפוסקים - אוצרות השו"ת - דיסק קשיח ובו מפתח נושאים הלכתיים נרחב: כ-500,000 ערכים הלכתיים - מקושרים אל כ-4,000 ספרי שו"ת מצולמים.
מאגר אוצרות השו"ת מבית אוצר הפוסקים בירושלים אוצר בתוכו כרטסת שנתחברה במשך כ-60 שנה, עם צילום אלפי ספרי מקור הלכתיים, שעיקרם ספרי שו"ת מכל הזמנים.
ניתן לבחור נושא הלכתי, ישירות או לפי מיונים שונים, ולראות את הדיונים על אודותיו בספרי השו"ת שבמאגר.
מלבד זאת המאגר מכיל אוסף צילומים וכן מספר מצומצם של ספרי יסוד מוקלדים.
כותר - מאגר ממוחשב המכיל 10,000 מאמרים מצולמים מתוך מאות כתבי עת וקבצים תורניים מקוריים.
מבית היוצר של פרויקט השו"ת אוניברסיטת בר-אילן.
החל מגרסה 21 של פרויקט השו"ת נכלל המאגר בתוך פרויקט השו"ת עצמו.
המערכת מכילה מפתח ובו כ-24,000 נושאים, אוסף המאמרים המצולמים, מנוע חיפוש ומנגנון הערות.
המאגר הסרוק עבר קריאה אופטית ולכן ניתן לחפש כל מילה או צירוף מילים בגוף המאמר הסרוק.
תקליטור שו"ת השואה - תקליטור שו"ת השואה הוא מאגר של מאות תשובות הלכתיות העוסקות בשואה ובנושאים משיקים.
התשובות עוסקות במגוון רחב מאוד של נושאים המקיפים את כל תחומי החיים היהודיים בשואה ובעקבותיה.
מעבר לערך ההלכתי של תשובות אלו, ייחודן בשאלות המוסריות הכבדות שהן מעלות, ובעדויות הרבות של הניצולים על זוועות התקופה.
המאגר יצא לאור על ידי מכון "נתיבי ההלכה מאגרי מידע תורניים" שבאלון שבות.
המאגר הממוחשב מבוסס על תוכנת האחזור של פרויקט השו"ת של אוניברסיטת בר-אילן.
תקליטור תחומין - מאגר המכיל את כרכי כתב העת תחומין, רבים מכתבי הרב שאול ישראלי, אנציקלופדיה הלכתית רפואית של פרופ' אברהם שטינברג ותשעת כרכי "ספר אסיא", המכילים את כל המאמרים שפורסמו בכתב העת אסיא.
נוסף לספרים אלו, מכיל המאגר גם ספרים נוספים שיצאו לאור על ידי מכון צומת - סדרת הספרים בצומת התורה והמדינה והספרים "דברים שיש להם שיעור" (בענייני כיבוד אב ואם) ו"צידה לדרך" (מידע הלכתי לנוסעים לחו"ל) ועוד.
אוצר אסיא השלם - מבית מכון שלזינגר התקליטור מכיל את ספרי וחוברות אסיא, אנציקלופדיה הלכתית רפואית, סדרת נשמת אברהם ועוד (כל הספרים והחוברות במאגר מוקלדים).
הלכה ברורה ובירור הלכה - מבית מכון הלכה ברורה.
המאגר כולל בירורי הלכה על 21 מסכתות שכבר יצאו לאור, הלכה ברורה וכמו כן גיליון הש"ס של הרצי"ה קוק.
אפשרות חיפוש בכותרות ובגוף הטקסט וכן מפתח המקיף כ-20,000 נושאים ותתי נושאים המקושרים לבירורי ההלכה המתאימים.
פרויקט אור הסולם - זהו מאגר מקוון של כל ספרי בעל הסולם ותלמידיו, השייך ל"עמותת אור הסולם".
המאגר כולל ספרים לצפייה ולהורדה ותוכנת חיפוש.
ישנו גם מילון ובו כ-20,000 ערכים בחכמת הקבלה עם אפשרות חיפוש.
מלבד המאגרים המוזכרים קיימים מאגרים מסחריים נוספים, חלקם מתמחים בנישה ייחודית, תוכנית או טכנולוגית.
כמו מאגר של כתבי הרב קוק.
מאגרי מפתחות אינם כוללים גישה לספרות התורנית עצמה, אולם הם מאפשרים לאתר מראי מקום ולחפש לפי נושאים.
האתר הוא אינדקס מאמרים ממוין ומקוטלג של אלפי מאמרים תורניים.
רמבי"ש מכיל כתבי עת וקבצים תורניים בלבד, וכולל הפניות למאות מאמרים הזמינים ברשת האינטרנט.
מאגר מפתחות נוסף הוא מאגר המפתחות לספרות חז"ל של המכון לחקר התלמוד ע"ש שאול ליברמן.
המאגר מספק הפניות ביבליוגרפיות לדיונים בספרות חז"ל ונושאים קרובים, מתוך המחקר המודרני.
מאגר מידע שיווקי הוא מאגר, המכיל תוצאות של חקר שוק מקיף.
הוא מבוסס על סקרים ומיועד לשרת בעיקר אנשי שיווק.
מחקרים מעין אלה מכילים מידע בנוגע למוצרים, שירותים, מותגים, סגנון חיים, צריכת אמצעי תקשורת ונתונים דמוגרפיים.
"סקר TGI" (ראשי תיבות של "Target Group Index") הוא סקר המכיל בתוכו נתונים רחבים על סגנון חיים, צריכת שירותים ומותגים, נתוני קריאה לגבי העיתונים, השבועונים והמגזינים השונים, וכן נתוני האזנה לתחנות הרדיו השונות.
סקרים מסוג זה נערכים בעשרות מדינות ברחבי העולם.
בשונה ממדידת נתוני הצפייה בטלוויזיה בשיטת הפיפל-מיטר למשל, הסקר אינו מכיל נתוני קריאה והאזנה בפועל, אלא מסתמך על הצהרה בלבד של הנשאלים.
על כן, מהימנותו מוטלת בספק מסוים.
בישראל נערך סקר TGI מאז 1998 והנתונים העולים ממנו מתפרסמים מידי חצי שנה.
הסקר הישראלי מבוצע בידי חברת "קנטאר מדיה מחקרי TGI", מקבוצת "קנטאר מדיה" (בעבר, "TNS טלגאל").
זהו מקור המידע היחיד בישראל המלמד על נתוני קריאה בעיתונות והאזנה לרדיו.
משום כך, הוא נחשב לכלי חשוב ביותר בתעשיית הפרסום ועל בסיסו מחושבת העלות/תועלת של פרסום מודעה בעיתון או שידור תשדיר ברדיו.
לאור נתוני הסקר, לעיתים מו"ל יעדיף להוזיל את המחיר לקונים של עיתון שבבעלותו, עד כדי חלוקתו בחינם, ובלבד שזה יזכה לאחוזי חשיפה גבוהים ביחס לעיתונים המתחרים.
באופן זה, יוכל לאחר מכן אותו מוציא לאור להעלות את מחירן של המודעות המפורסמות בעיתון.
הסקר מבוצע על ידי משלוח 10,000 חוברות-שאלונים בדואר ותשלום סמלי לכל משיב.
הסקר מתפרסם פעמיים בשנה, בינואר וביולי.
סקר נפרד למגזר החרדי מתפרסם בפברואר ובאוגוסט מדי שנה.
סקר מקביל בקרב ערביי ישראל נערך על ידי "SMI" (Sector Media Index), חברה-בת של "קנטאר", ומתפרסם בחודשים מרץ וספטמבר.
מאגר המידע הלאומי למדעי החלל , או בראשי תיבות NSSDC, היא מחלקה בחטיבת "מחקר מערכת השמש" של נאס"א.
המחלקה הוקמה כדי לארכב את ההישגים המדעיים של נאס"א במשימות החלל.
NSSDC ממוקם במרכז טיסות החלל גודרד בגרינבלט שבמרילנד, ליד וושינגטון, והוא מאפשר לחוקרים ולציבור הרחב גישה חופשית לנתונים הגולמיים שנאספו ולצילומים.
NSSDC אוצר את הנתונים והתוכניות של כל חללית, גשושית, לוויין או כל עצם אחר ששוגר למסלול בחלל, בכל הזמנים ומכל העולם.
מידע זה, כולל מידע רקע, זמין לציבור הרחב, וניתן לחפשו באתר המרכז.
מאגר המים של טביליסי (בגאורגית: თბილისის წყალსაცავი) הידוע גם בשם הים של טביליסי (თბილისის ზღვა) או מאגר סָמגוֹרי (სამგორის წყალსაცავი) הוא מאגר מים ברמת איורי צפון-מזרחית לטביליסי גאורגיה.
המאגר נוצר מהימות המלוחות אוולאבָּרי אילגוּניאני (ილგუნიანი) וקוּקי שאוחדו בשנת 1953. המאגר רחב בחלקו הצפון-מערבי הוא רחב ובחלקו הדרום-מזרחי הוא צר.
מאגר העדויות של הקולנוע הישראלי הוא מיזם ניו מדיה תיעודי רחב יריעה, שנוסד בשנת 2005 על ידי הקולנוענים מרט פרחומובסקי ואביטל בקרמן במטרה לתעד את ההיסטוריה של הקולנוע הישראלי דרך עשרות ראיונות מצולמים עם אנשי מפתח בתולדותיו.
הראיונות, שאורכם נע בין שעה אחת ל-14 שעות, עוסקים בפירוט רב בביוגרפיה המקצועית של האישים, שמספרים בגוף ראשון את סיפורה של העשייה הקולנועית בארץ מזוויות שונות.
בין הגופים שתמכו בהפקת המיזם לאורך השנים: קרן הקולנוע הישראלי, מועצת הפיס לתרבות ולאמנות, סינמטק ירושלים - ארכיון ישראלי לסרטים, סינמטק תל אביב, איגוד התסריטאים ואיגוד הבמאים.
המראיין המרכזי במיזם הוא מרט פרחומובסקי.
כמו כן, משתתפים בו מראיינים אורחים מהדור החדש של מבקרי וחוקרי קולנוע, בהם שמוליק דובדבני, יאיר רוה, פבלו אוטין, מאיה פנחסי ויסמין ששון.
בינואר 2009 פורסמה ב-ynet סדרה של עשר כתבות ובהן קטעים נבחרים מראיונות המיזם.
בדצמבר 2011 זכו יוצרי "מאגר העדויות של הקולנוע הישראלי" מרט פרחומובסקי ואביטל בקרמן בפרס אמנות הקולנוע מטעם משרד התרבות והספורט על יצירת המיזם.
באפריל 2015, אחרי עשור של איסוף חומרים, עלה לאינטרנט האתר של המיזם.
מאגר המידע המבני של קיימברידג' הוא מאגר מידע ממוחשב המכיל, נכון ל-2010, את תיאור המבנה הגבישי של מעל ל-400,000 מולקולות קטנות.
מדענים עושים שימוש בקריסטלוגרפיה באמצעות קרני רנטגן של גביש בודד על מנת לקבוע את מבנה הגביש של המולקולה.
לאחר שהמבנה מפוענח נשמר המידע על המבנה בקובץ במבנה קובץ CIF (ראשי תיבות Crystallographic Information File – קובץ מידע קריסטלוגרפי) ומאוחסן ב-CSD.
מדענים אחרים יכולים לחקור ולאחזר את המבנים ממאגר המידע.
המידע כולל את הסימטריה של חבורת הסימטריות המרחבית של המופע הגבישי, הפרמטרים של תא היחידה, והקואורדינאטות היחסיות של כל האטומים בתא היחידה בתלת־ממד.
חוקרים יכולים להשתמש ב-CSD על מנת להשוות בין מידע קיים לבין מידע שהושג מגבישים שגידלו במעבדה.
המידע יכול לשמש על מנת ליצור תמונה או אנימציה של המבנה במגוון סוג תוכנות כדוגמת atoms, powdercell וכו'.
ניתן גם לחשב מה יכולה להיות התבנית התאורטית של עקיפה באבקה.
אפשרות זו חשובה במיוחד מסיבות אנליטיות משום שהיא מאפשרת את זיהוי המופעים המצויים בתערובת האבקה הגבישית מבלי שנדרש לגדל גבישים.
המידע ב-CSD נאסף ומתוחזק על ידי מרכז המידע הקריסטלוגרפי של קיימברידג' (Cambridge Crystallographic Data Centre או בראשי תיבות CCDC) – ארגון קריסטלוגרפי שמקום מושבו בקיימברידג', אנגליה.
זהו מוסד ללא כוונת רווח שתפקידו העיקרי הוא לאסוף ולתחזק את ה-CSD.
הארגון גם מבצע אנליזה על מאגר המידע לתועלת הקהילה המדעית, וכמו כן כותב ומפיץ תוכנה על מנת לאפשר לאחרים לבצע מחקרים דומים.
אף על פי שיש לארגון קשר הדוק לאוניברסיטה – הוא מאפשר לימודים לתארים מתקדמים במחקר – הוא כבר אינו חלק ממנה באופן רשמי.
את ה-CCDC הקימה ד"ר אולגה קנרד מהמחלקה של כימיה אורגנית, אי-אורגנית ותאורטית שבאוניברסיטת קיימברידג' באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20, אבל קודם להקמת המאגר המחושב ניהלה ד"ר קנרד במשך שנים רבות מאגר ידני של מבנים של מולקולות.
היוזמה לרעיון הייתה של הקריסטלוגרף הבריטי ג'ון דזמונד ברנל שפגש את אולגה קנרד בכנס של החברה המלכותית ב-1948. הוא הציע לקנרד, שעבדה אז במכון הלאומי למחקר מדעי, לרכז את כל המידע על המבנים, משום שהאמין ששילוב מידע ממחקרים אינדיבידואלים באופן שיטתי יוביל לתובנות חדשות.
ב-1965 הקימה קנרד את מרכז המידע הקריסטלוגרפי של קיימברידג', ועמדה בראשו עד צאתה לגמלאות ב-1997.
מאגר מים הוא אגם (מלאכותי או טבעי) או בריכה המשמשים לאגירת מים מתוקים שמקורם בגשמים, נחלים או המסת שלגים.
בדרך כלל תידרש בניית סכר או אטימת קרקע כדי ליצור את המאגר.
מניעת איבוד מים מתוקים שאינם זורמים לאגמים או נקלטים באקוויפרים.
מים שאינם נאספים עשויים לזרום לים ולהפוך למים מלוחים שאינם מיועדים לשתייה והשקיה.
שהיית מים מתוקים במאגרים היא חלק מטיפול ביולוגי במים המביא אותם למצב ראוי לשתייה.
תחנת כוח הידרואלקטרית המפיקה חשמל באמצעות כוח הזרימה של המים מן המאגר אל נקודה נמוכה ממנו דרך סכר.
מאגרים מאפשרים לשלוט בעוצמת שיטפונות על ידי אגירת המים ומניעת הזרימה לאזורים מאוכלסים.
ויסות גובה המים בתעלות שיט מתאפשר לעיתים באמצעות מאגרים המיועדים להתאים את מפלס המים לכלי השיט המיועדים.
אגירת מים לתקופות בהם המים יחסרו היא פעולה קדומה ביותר.
מחקרים ארכאולוגים גילו כי בחצי האי ערב שימשו לכך לועות של הרי געש כבויים כבר באלף השלישית לפנה"ס ובהודו מאגרי מים שנבנו בראשית אותו האלף.
ביוון העתיקה התגלו מאגרי מים שנבנו במאה החמישית לפנה"ס.
מאגרים נבנו בעיקר באזורים יבשים, בהם נעשה ניסיון לנצל ולשמור מימי שיטפונות ומימי מעיינות לחודשי הקיץ או עיתות בהם המעיינות מתייבשים.
דוגמאות למאגרים מהעת העתיקה התגלו בארץ ישראל, ובהם מפעלי מים לאגירת מים בתוך עיר מחשש למצור (בריכת השילוח האוגרת את מימי מעיין הגיחון המובלים אליה באמצעות נקבת חזקיהו) ומאגרי מים שנועדו לאסוף מימי שיטפונות במדבר יהודה ובנגב.
סכרים האוגרים מימי שיטפונות נבנו על ידי המלך הורדוס בסמוך למצדה וליריחו ובסמוך לערי הבשמים הנבטיות.
בסוף המאה ה-19 נפח כלל מאגרי המים שנעשו באופן מלאכותי כלל 15 קילומטרים מעוקבים.
כעת, בתחילת המאה ה-21, נפחם הוא מעל 6,600 קילומטרים מעוקבים.
הקמת מאגרי מים על ידי סכירת מהלך נחל או נהר החלה כבר בתקופות קדומות ביותר.
בשיטה זו נבנה סכר במרכז נחל או נהר, במקום שבו הנחל או הנהר צרים, וכאשר במעלה הזרם ממקום זה עמק הנחל או הנהר רחב יותר, מתאפשרת היווצרות המאגר מאחורי הסכר הנבנה.
מיקום מעין זה מאפשר שימוש בקירות העמק הצר על מנת לחסוך בבניית הסכר, והעמק הרחב במעלה הנהר מאפשר יצירת מאגר גדול מבלי שנדרשת חפירה רבה.
במקרים אלה בניית האגם לרוב דורשת פינוי אוכלוסיית העמק המוצף, ואף פינוי אתרים בעמק.
דוגמה ידועה לכך היא פינוי מקדשי אבו סימבל בעקבות בניית סכר אסוואן אשר הביא ליצירת אגם נאצר במצרים.
בעת בניית סכר על נהר, נדרשת לרוב הסטת הנהר על מנת לאפשר את הבנייה.
מאגר זה נבנה לצד נהר קיים, ובו נאגרים מי נהר אשר נשאבים מהנהר.
מאגרים מסוג זה נבנים לרוב בעת שנבנים גדות הנהר המסדירים את מהלכו במטרה למנוע שיטפונות.
לצורך בניית גדות לנהר נחפרים אזורים בסמוך לנהר, ואלה משמשים למאגרי מים.
דוגמה למאגר מסוג זה הוא המאגרים הבנויים בסמוך לנהרות תמזה ולי באנגליה המשמשים כאספקת המים של העיר לונדון.
מאגרי מים קטנים נבנים באמצעות חפירת בריכות אגירה ודיפונם בחומרים אוטמים, או באמצעות בניית מבנים מותאמים.
בריכות אלה משמשות לאגירה לצורך אספקת המים של יישובים קטנים או אזורים מסוימים ביישוב.
על מנת שמאגר מים יוכל לאגור מי שתייה יש לכלול בו אמצעים המונעים את לכלוך המים והצטברות חיידקים.
כמו כן יש לשמור על ניקיון המאגר ולמנוע הצטברות משקעים אשר יביאו לסתימתו, לצורך כך יש לשמור על תנועת המים במאגר.
לכן נוהגים לדאוג לשימוש תכוף במי המאגר, כאשר המאגר עצמו מתמלא מחדש באותה כמות של המים המוצאים ממנו.
לרוב נעשה שימוש בכוח המשיכה על מנת לשמור על תנועת מי המאגר, ובהתאם נבנים המאגרים במיקומים המצויים מעל האזורים אותם המאגרים מספקים.
בניית סכר יכולה לאפשר הקמת תחנת כוח הידרואלקטרית המפיקה חשמל באמצעות כוח הזרימה של המים מן המאגר אל נקודה נמוכה ממנו דרך סכר.
זרימת המים מניעה גנרטור המייצר את החשמל.
לצורך הפעלת התחנה יש לשמור על גובה פני המים במאגר, שכן התרוקנותו תביא להפסקת פעולת התחנה.
מאידך, זרימה עזה מידי יכולה להזיק לגנרטורים, ולכן נדרשת בקרה של גובה מימי המאגר והיקף הזרימה בו, ונבנים מנגנוני שחרור מים במקרה של זרימה עזה מידי.
הקמת מאגרי מים מאפשרת שליטה בנהרות ובנחלים ובכך מאפשרת שימוש יעיל במי השתייה מחד, ומניעת הצפות בלתי מבוקרות מאידך.
ישנם מאגרי מים הנבנים לצורכי נופש ופנאי.
מאגרים אלה נבנים בצורה המדמה אגמים טבעיים, ומשמשים לדיג, פעילות שחיה ושיט.
מאגר מידע הוא אוסף מסודר של נתונים בתחום מסוים, המאפשר אחזור נתונים אלה לשם הפקת המידע הנחוץ למשתמש.
הדרך הנפוצה כיום לניהול מאגר מידע מורכב היא אחסון הנתונים בבסיס נתונים, ועדכונם ואחזורם באמצעות מערכת מידע מתאימה.
קודם לפיתוח טכנולוגיית בסיסי הנתונים אוחסנו מאגרי מידע ממוחשבים בקבצים (לגישה סדרתית או גישה ישירה).
לניהול מאגר מידע פשוט ניתן להשתמש בגיליון אלקטרוני.
לפני התפתחות המחשוב אוחסנו מאגרי מידע בכרטיס מנוקבים, בכרטסות ובאמצעים נוספים.
מרשם האוכלוסין הוא מאגר מידע המכיל נתונים על כל תושביה ואזרחיה של המדינה.
קטלוג של ספרייה הוא מאגר מידע המכיל את רשימת הפריטים הנמצאים בספרייה, ומאפשר איתור כל פריט.
מאגר מידע מאפשר קבלת מידע על כל פריט שבו (למשל: קבלת פרטיו של אזרח מסוים), קבלת רשימה של פריטים המקיימים תנאי מסוים (למשל: רשימת כל האזרחים שהגיעו לגיל מאה שנה) ועיבוד סטטיסטי של הנתונים (למשל: התפלגות האוכלוסייה לפי שנתונים).
פרק ב' לחוק הגנת הפרטיות עוסק בהסדרת השימוש במאגרי מידע המכילים מידע אישי רגיש.
"מאגר מידע" – אוסף נתוני מידע, המוחזק באמצעי מגנטי או אופטי והמיועד לעיבוד ממוחשב, למעט –
(1) אוסף לשימוש אישי שאינו למטרות עסק; או
(2) אוסף הכולל רק שם, מען ודרכי התקשרות, שכשלעצמו אינו יוצר אפיון שיש בו פגיעה בפרטיות לגבי בני האדם ששמותיהם כלולים בו, ובלבד שלבעל האוסף או לתאגיד בשליטתו אין אוסף נוסף;
מאגר מידע המכיל מידע אישי ומקיים את התנאים הקבועים בחוק חייב רישום אצל רשם מאגרי המידע שבמשרד המשפטים.
הרשם מנהל את פנקס מאגרי מידע, שאף הוא מאגר מידע.
החוק קובע כי בעל מאגר מידע, מחזיק במאגר מידע ומנהל מאגר מידע, כל אחד מהם אחראי לאבטחת המידע שבמאגר המידע.
מאגר משפטי הוא מאגר מידע המכיל מידע משפטי – הטקסט המלא של פסקי דין וחוקים, ובנוסף להם כתבי טענות, הצעות חוק, מאמרים משפטיים וכדומה.
המשתמשים העיקריים במאגרים אלה הם משפטנים: עורכי דין, שופטים, מורים, חוקרים וסטודנטים.
פסקי דין חשובים של הערכאות השונות מתפרסמים בקבצים מודפסים המיוחדים לכך.
על מנת שכל החפץ בכך יוכל למצוא את התקדים המחייב הרלוונטי.
בישראל פסקי הדין של בית המשפט העליון מכונים "פ"ד" או "פד"י", ושל בתי המשפט המחוזיים "פ"מ" (פסקים מחוזיים).
כן ישנם קבצים נוספים של בתי הדין לעבודה, בתי דין אחרים, וכן פסקי דין בנושאים שונים.
קבצים מודפסים אלה היו דרך בלעדית להפצתם של פסקי דין עד להתפתחות המחשוב.
חיסרון עיקרי של קבצים אלה הוא הקושי לאתר מידע רלוונטי לסוגיה מסוימת באלפי פסקי הדין הנכללים בהם.
חיסרון נוסף הוא הפרסום המוגבל יחסית, עקב הנפח הפיזי של הקבצים.
חשיבותם של ספרים אלו כמקור למציאת התקדים פחתה, בזכות המחשוב.
עם התפתחות המחשוב עברו המאגרים המשפטיים לאחסון המידע בתקליטורים, שאפשרו הכללה של פסקי דין רבים יותר.
מנויים קיבלו מדי תקופה תקליטור חדש, המכיל את פסקי הדין שפורסמו מאז העדכון הקודם.
בנוסף ליתרון הנפח המצומצם של התקליטור, המחשוב אפשר חיפוש נוח במאגר, לפי קשת רחבה של מאפייני חיפוש.
צעד נוסף נעשה עם התפתחות האינטרנט.
מאגרי המידע המשפטיים אוחסנו באתרי אינטרנט, והם מתעדכנים באופן שוטף, ביום מתן פסק הדין.
מאגרי מידע עיקריים בתחום זה פתוחים למנויים בלבד.
מאגרים בולטים בארצות הברית הם LexisNexis ו-Westlaw.
בישראל פעילים בתחום זה המאגרים "נבו", "תקדין", "דין רגע" ואחרים.
אתר בתי המשפט פתוח לציבור כולו, ומפרסם אף הוא פסקי דין שוטפים (החל משנת 2000), אך אין בו פסקי דין ישנים.
אם בעבר היה צורך לחכות שבועות מספר עד לפרסומו של פסק דין תקדימי בשאלה מסוימת, כיום תוך שעות ניתן לקבל את נוסחו המלא באמצעות המחשב.
החקיקה על כל מרכיביה (חוקים, תקנות, צווים ועוד) היא גוף דינמי – חוקים חדשים נחקקים, חוקים ישנים עוברים תיקונים או שפג תוקפם.
על מנת להחזיק גרסה עדכנית של ספר החוקים נדרש עדכון מתמיד שלו.
יתרה מכך, לא די בגרסה עדכנית של ספר החוקים, משום שמעשה נדון לפי החוק שהיה בתוקף במועד עשייתו, כך שנחוצה גם היסטוריה של ספר החוקים.
יועץ מס, למשל, נדרש להתייחס לכל שנת מס לפי דיני המיסים כנתינתם באותה שנה.
בעבר הדרך היחידה להתמודד עם סוגיות אלה הייתה הפצה של קבצים מודפסים של החקיקה, ועדכונם באופן שוטף באמצעות הפצה של דפי עדכון או מהדורות חדשות.
התפתחות המחשוב בתחום זה דומה לזו שבתחום פסקי הדין.
תחילה הופצו מאגרי החקיקה על גבי תקליטורים, וכעת המאגרים נמצאים באתרי אינטרנט ומתעדכנים בהתמדה.
בתוספת לשני המרכיבים העיקריים שנמנו לעיל, כוללים לעיתים מאגרים משפטיים גם הנחיות של הרגולטור, כגון הנחיות של רשות המיסים, הנחיות של משרדי ממשלה וכדומה.
בישראל, דרשה הנהלת בתי המשפט ממאגרי מידע משפטיים שמקבלים פסקי דין מתוך המאגר שלה, כי יתחייבו שלא להנגיש את המידע במנועי חיפוש אינטרנטיים, לצורך מניעת פגיעה בפרטיות.
עתירה לבג"צ כנגד דרישה זו נדחתה
מאגר העמק העגול בעיירה קלינטון שבמחוז האנטרדון , ניו ג'רזי, ארצות הברית, הוא מאגר מים שהוקם בשנת 1960 על ידי רשות המים של ניו ג'רזי שהקימה שני סכרים רחבים והציפה את העמק הגדול.
המאגר הוא הגדול ביותר בניו ג'רזי.
את שמו הוא קיבל על שם העמק העגול הטבעי אותו הוא מכסה.
עומק המאגר מגיע ל-55 מטר, ושטחו עומד על 9.5 קמ"ר.
הוא מכיל 55 מיליארד גלוני מים, לשימוש במרכז המדינה.
המאגר מפורסם בשל מימיו הכחולים והצלולים.
צלילותם של המים מאפשר להביט לתוכם כ-6 מטרים.
במאגר מצויים דגי פורל בשפע.
המחלקה להגנת הסביבה בניו ג'רזי טוענת כי המאגר הוא המקום גידול הטבעי הדרומי ביותר עבור פורל האגם .
במי האגם מצויים המינים: בס, פיקרל שרשרתי , שפמנונאים, צלופח אמריקאי , פרקה , טרוטה חומה, טרוטת עין-הקשת ועוד.
בסביבת האגם קיים פארק עם מתקני מחנאות, שחייה ומתקני צלילה.
"משולש ברמודה" של ניו ג'רזי
המאגר מכונה "משולש ברמודה" של ניו ג'רזי.
זמן קצר לאחר שנפתח האגם לדייג, ב-1972, "נבלע" בו האדם הראשון, ומאז עלה מספר הטובעים בו ל-26 איש.
גופותיהם של שישה מהם לא נמצאו עד היום, למרות המאמצים לאיתורם.
ב-2006 אף נשכרה צוללת לשם כך, אך לא נמצאו עקבות.
יש שאומרים כי בעת הקמתו של המאגר הוא הוצף על יישובים עם בתים ועצים, ואלו עדיין קיימים בקרקעית האגם.
את סיבת הנעדרים הם רואים בהסתבכות גופותיהם בסבך העצים שבקרקעיתו.
בעלי תפקיד מטעם הרשויות וחובבי דיג מצביעים על התעלומה בתופעת טבע חריגה של משבי רוח התוקפים בפתאומיות את האגם ומטלטלים בחוזקה את השוהים על פניו.
הרוחות נגרמות על ידי ההרים הסוגרים את האגם מכל עבריו, וכל משב רוח שחודר ביניהם - נלכד בשטח האגם.
הרוחות הלכודות נעות בסיבוביות מעל המים ויוצרות גלים בגובה של עשרות סנטימטרים.
לאורך שפת האגם הותקנו פנסים, שבעת שהאגם הופך לסוער, הם מהבהבים ומתריעים בפני בעלי סירות השוחרים לדוג באגם.
התופעה מתרחשת לרוב בשעת הבוקר שבין 10 ל-11. בנוסף לתופעה זו, הטמפרטורה הנמוכה של המים, שבמקומות עמוקים עשויה להגיע גם לטמפרטורה של 10 מעלות צלזיוס, מקררת את האדם שנופל לתוכה עד כדי קבלת הלם, התכווצויות הגורמות לבליעת מים, ואף היפותרמיה.
דובר משטרת ניו ג'רזי טוען כי הדבר יכול לקחת 30 שניות בלבד מעת הנפילה למים.
לדברי הרשויות, טמפרטורת האגם גורמת גם לגופים שבו להישאר מתחת לפני המים, משום שבטמפרטורה זו הגופים לא מתפרקים ולא משחררים גזים שמסוגלים להרים אותם לפני המים.
רונדה קווין, פרופסורית מאוניברסיטת סיטון היל , שמבקרת את המקום באופן קבוע, רואה גורם נוסף לטביעה הקטלנית הגבוהה במקום; צורתו העגולה, המקשה על השוהה בתוכו למצוא את כיוונו ולאמוד את המרחק הנכון אל שפת האגם.
לדבריה, אף שחיינים מיומנים יתקשו לשחות באגם בתנאים קשים אלו.
למרות הסכנה והתעלומה שבאגם, דייגים חובבים ממשיכים לבוא אל האגם ולדוג ממגוון דגיו.
מאגרי המים ברמת הגולן הם סדרה של מאגרי מים מלאכותיים ברמת הגולן שנועדו לתפיסת מי גשם.
מי המאגרים משמשים בחקלאות ברמת הגולן בשאר ימות השנה, לאחר עונת הגשמים.
מרבית המאגרים סוכרים אפיקי נחלים באגן הניקוז של הכנרת, ומיעוטם באגן הניקוז של הירמוך.
מספר מאגרים הם מאגרי מי קולחין המשמשים, לאחר טיהורם, בחקלאות.
נפחם הכולל של המאגרים הוא כ-35 מלמ"ק.
רמת הגולן היא רמה בזלתית הנמצאת ממזרח לכנרת ולעמק החולה.
רמת הגולן נמצאת בגובה של 400-1,000 מטרים מעל פני הים, והיא מתנשאת ממזרח לכנרת הנמצאת כ-200 מטרים מתחת לגובה פני הים.
קו פרשת המים בגולן תואם במידה רבה את קו התילים, ועובר כרצועה דקה ברוחב מספר קילומטרים במזרח רמת הגולן, צמוד לגבול ישראל-סוריה.
לכן, מרבית מי הגשמים היורדים בגולן זורמים לכנרת ולנהר הירדן.
בבסיס הקמת המאגרים נמצאת ההנחה שבמקום לשאוב מים לחקלאות מהכנרת לגולן (הפרש גבהים של 600-1,200 מטרים), יהיה נכון יותר לאגם את מי השיטפונות במרומי רמת הגולן, ולספק את המים לשטחים החקלאיים מתוך מאגרי המים ברמה.
ברמת הגולן נמדדו ערכי נגר גבוהים ביחס למקומות אחרים בישראל (כלומר, אחוז גדול יותר ממי הגשמים זורם על פני השטח ואינו מחלחל), דבר המגדיל את כמות המים הנתפסת.
בנוסף, שכבות הקרקע החרסיתיות בין קילוחי הבזלת משמשות כשכבת אטימה טבעית המונעת חלחול מים מהמהאגר לעומק הקרקע, וחוסכות את הצורך באיטום מלאכותי בתחתית המאגר.
המאגרים הוקמו החל משנות ה-70 והם בבעלות חברת המים של הגולן "מי גולן".
נכון ל-2018 נבנו 14 מאגרים, אשר נפחם הכולל הוא כ-35 מלמ"ק (מיליון מטר מעוקב).
מרבית המאגרים הם מטיפוס "מאגר גיא" - מאגר הנוצר באפיק נחל כתוצאה מסכירת האפיק.
תשעה מאגרים אוגמים מי שיטפונות הזורמים מערבה אל אגן הכנרת.
חמישה מאגרים נוספים (כדוגמת מאגר בנטל ומאגר חיתל) הוקמו ממזרח לקו פרשת המים, והם אוגמים מי שיטפונות אשר ללא המאגרים היו זורמים לאגן הירמוך ונשפכים לירדן מדרום לכנרת.
מאגרים אלה אינם גורעים מים מהכנרת אלא מוסיפים מים למשק המים של ישראל (אך הם גורעים מים מהירדן הדרומי וים המלח).
למי המאגרים הוכנסו מיני דגים הניזונים מאצות, כדי למנוע התפתחות אצות העלולות לפגוע באיכות המים ולגרום לסתימות.
כדי להתגבר על תנודתיות כמויות הגשם מדי שנה, מוזרמים בתחילת החורף מים למאגרים לצורך מילוי חלקי.
מים אלה מגיעים ממקורות יציבים כמו קידוח שמיר (קידוח מים במורדות הגולן ליד קיבוץ שמיר).
מילוי המאגרים מבעוד מועד מבטיח כמות מים מספקת לחקלאי הגולן גם בשנים שחונות.
במקרה של שנה גשומה, גולשים עודפי המים מהמאגר, דרך הנחלים, אל הכנרת.
המאגרים מחוברים ביניהם בקווי מים לצורך העברת עודפים ביניהם ולהקטנת ההתאדות בקיץ.
אחד מקווים אלו הוא צינור הנפט הטרנס-ערבי המושבת העובר במרכז רמת הגולן.
בנוסף למאגרי השיטפונות, הוקמו ברמת הגולן חמישה מאגרי קולחין, אליהם מוזרמים מי הביוב של ישובי הגולן.
מי הקולחין עוברים טיפול במכוני טיהור שפכים (מט"ש) ומושבים לאחר טיהורם לשימוש בחקלאות.
מאגרי מי הקולחין מספקים כ-2.5 מלמ"ק נוספים של מים.
מכוני טיהור השפכים ברמת הגולן מטפלים גם בשפכי הרפתות הרבות המצויות ברמת הגולן.
סמוך למאגר יקוצה (מט"ש מיצר) הוקם בשנת 2010 מתקן ביוגז המפיק גז מתאן מזבל פרות.
המתאן המופק מזין גנרטורים המייצרים חשמל בהיקף של 2–3 מגה וואט חשמל בשנה.
מאגרי השיטפונות והקולחין מספקים את מרבית המים לחקלאות בגולן.
מים נוספים מגיעים ממקורות טבעיים כגון מים מבריכת רם ומי מעיינות.
כמויות קטנות נוספות מופקות מקידוחים ברמת הגולן ומשאיבה מהכנרת.
המאגרים משמשים לעיתים כמוקדי תיירות ותרבות פנאי, אף שהכניסה אליהם אסורה, והם משמשים לרחצה ולדיג חובבים.
אכסניית מדרשת הגולן נבנתה על שפת מאגר בני ישראל בסמוך לחיספין.
בנוסף, המים החמים מקידוח שמיר המוזרמים למאגר עורבים הפכו לאטרקציה תיירותית, בעיקר בעונה הקרה.
מאגר חיתל הוא המאגר בעל שטח אגן הניקוז הקטן ביותר ביחס לגודלו, ועל כן הוא בדרך כלל המאגר האחרון המתמלא.
כתגבור למילוי מאגן הניקוז שלו, ישנה תעלה המזרימה מים ממאגר בני ישראל בכח הגרביטציה למאגר חיתל שבפתחה מחסום מלאכותי הניתן להרמה.
בשל מגבלת הגרביטציה, תעלה זו מזרימה מים רק כאשר מאגר בני ישראל קרוב לשפתו העליונה.
בחורף 1991–1992 נפרצה סוללת העפר של מאגר בנטל עקב הגשמים העזים, ומי המאגר שטפו את חוות הניסויים הסמוכה, בסיס חיילי האו"ם הסמוך, ומשם אל לתוך סוריה.
באירוע אחר בשנה זו עלה חשש שמאגר בני ישראל יגלוש ויציף את חיספין הסמוכה ואף הוחל בהכנות לפינוי התושבים מהמקום, אך חשש זה לא התממש לבסוף.
בעקבות אירועים אלו ננקטו צעדים שונים למזעור סכנות גלישה מהמאגרים בשנים הבאות.
בשנת 2017 הוחל בבנית מאגר בראון, במטרה להגדיל את כמות המים הזמינים בצפון הגולן.
המאגר נבנה בצמוד למאגר בנטל כחלופה למורכבות ההנדסית והעלות הגבוהה הדרושים להגדלת מאגר בנטל.
מאגר בראון אינו מאגר גיא, והוא מוקף בסוללה בכל היקפו, פרט לפתח בצידו הצפוני המחובר לתעלת מחפי הממלאת את המאגר.
בשונה משאר המאגרים, תחתיתו של מאגר בראון מכוסה ביריעות פלסטיק למניעת חלחול המים.
בניית המאגר הסתיימה בדצמבר 2019.
בשנת 2020 החלה בנייתו של מאגר חושן, ממערב למושב קשת.
המאגר צפוי להכיל כ-2 מיליון מ"ק מים.
בשנת 2022 הסתיימה בניית המאגר.
בשנת 2020 חברה "מי גולן" לחברת אנלייט כדי להקים מערכות של קולטים פוטו-וולטאים צפים על פני המאגרים.
המערכת צפויה לייצר חשמל שיימכר לחברת החשמל, ובנוסף להקטין את אידוי המים מהמאגרים.
בשלב ראשון יותקנו המערכות במאגר עורבים ובמאגר בני ישראל, ובהמשך יותקנו גם במאגרים נוספים.
המאגרים משנים את משטר הזרימה של הנחלים.
סכירת מי השיטפונות מונעת את הזרם השטפוני במורד המאגרים והופכת את הזרימה לאיטית יותר.
בנחלים הסכורים נרשמה ירידה בספיקות השיא ובקצב החזרה של אירועים שטפוניים.
כך למשל אירוע שטפוני אשר היה מתרחש אחת לכמה שנים בודדות, מתרחש כעת אחת לכמה עשורים בנחלים הסכורים.
סכירת הנחלים ומילוי המאגרים במלואם גורעת כ-20 ס"מ ממפלס הכנרת, אך מנגד נחסכת שאיבת כמות זהה מהכנרת לצורכי החקלאות בגולן, שאף זוכה למי השקיה באיכות טובה יותר.
לשינוי משטר הזרימה יש השפעה על הצומח והחי במורד האפיק.
עצירת השיטפונות מונעת את כיסוח וגיזום האפיק, ומאפשרת את "סתימת" האפיק בצמחים שפלשו מגדות האפיק למרכזו.
הירידה בספיקת המים משנה את אופי בית הגידול ומאפשרת פלישת מיני בעלי חיים ביצתיים.
מנגד, המאגרים משמשים גם מקור מים לבעלי חיים אחרים, בעיקר עופות.
מאגר מידע מקוון של הגנום (GOLD) הוא בסיס נתונים ביולוגי מבוסס אינטרנט המשמש להשוואת מידע של מיזמי ריצוף גנומי ומטאגנומי, ומטא דאטה הקשור אליהם, ברחבי העולם.
כיום מוצגים באתר נתוני גרסה 7 של המאגר.
מאגר המידע GOLD נוצר בשנת 1997; הגרסה הראשונה של מאגר הנתונים הכילה מידע מ-350 מיזמי ריצוף, שמתוכם 48 רוצפו במלואם ופורסמו עם ניתוחי המידע שלהם.
הגרסה החמישית של GOLD פורסמה ב-28 במאי 2014. ב-5 באוגוסט 2015, מאגר GOLD מכיל מידע מ-67,879 מיזמי ריצוף, מתוכם 7,210 הושלמו.
מלבד ה-DOE JGI, שלושת התורמים הגדולים למאגר GOLD הם מכון ברוד, J.
Craig Venter Institute ובית הספר לרפואה של אוניברסיטת מרילנד.
מאגר המידע GOLD מאפשר בנוסף לערוך הגהה לגנום או למטאגנום באמצעות DOE JGI Integrated Microbial Genomes System ומכיל קישורים לכתב העת BioMed Central, Standards in Genomic Sciences, המאפשר למידע מטאגנומי להתפרסם.
מאגר ניר עם הוא אגם אגירה מלאכותי, הממוקם ממערב לקיבוץ ניר עם שבנגב המערבי, במרחק קצר מהגבול עם צפון רצועת עזה.
המאגר, בשטח של כ-40 דונם ובנפח של 1.5 מיליון מטר מעוקב, נבנה בשלהי שנות השמונים על ידי הקרן הקיימת.
הוא נבנה במסגרת מפעל קו המים השלישי לנגב של חברת מקורות, אשר הופעל בשנת 1989. קו זה מזרים לנגב לצורכי חקלאות מי קולחין מגוש דן, אשר טוהרו במכון השפד"ן.
המאגר מתמלא ממי הקו השלישי במהלך עונת החורף, שבה צריכת המים לחקלאות נמוכה יותר.
בעונות האביב, הקיץ והסתיו שואבת מקורות מים מן המאגר באמצעות תחנת השאיבה הממוקמת בצידו, והם מוזרמים לשימוש חקלאי.
בקרבת המאגר שוכן מוזיאון המים והביטחון בנגב.
מאגר ביבליוגרפי הוא מאגר של רשומות ביבליוגרפיות, אוסף דיגיטלי מאורגן של הפניות לספרות שפורסמה, הכולל מאמרים בכתבי עת ועיתונים, הליכי ועידה, דו"חות, פרסומים ממשלתיים ומשפטיים, פטנטים, ספרים וכו'.
בניגוד לערכים ספרייתיים מקוטלגים, חלק גדול מהרישומים הביבליוגרפיים במאגרי המידע הביבליוגרפיים מתארים מאמרים, עבודות ועידה וכדומה, ולא מונוגרפיות שלמות, והם בדרך כלל מכילים תיאורי נושאים עשירים מאוד בצורת מילות מפתח, מונחי סיווג נושא או תקצירים.
מאגר ביבליוגרפי עשוי להיות כללי בהיקפו או לכסות תחום אקדמי ספציפי כמו מדעי המחשב.
מספר משמעותי של מאגרי מידע ביבליוגרפיים הם קנייניים, זמינים על ידי הסכם רישוי מספקים, או ישירות משירותי האינדקס וההפשטה שיוצרים אותם.
מאגרי מידע ביבליוגרפיים רבים התפתחו לספריות דיגיטליות, המספקות את הטקסט המלא של התכנים שנוספו לאינדקס: כך למשל CORE, משקף ומוסיף אינדקסים לטקסט המלא של מאמרים מלומדים ו-Our Research מפתח מנוע חיפוש לתוכן בגישה פתוחה שנוסד על ידי Unpaywall.
אחרים מתאחדים עם מאגרי מידע מחקריים שאינם ביבליוגרפיים כדי ליצור מערכות מנועי חיפוש רחבות יותר, כגון Chemical Abstracts או Entrez.
לפני אמצע המאה ה-20, אנשים שחיפשו ספרות שפורסמה נאלצו להסתמך על אינדקסים ביבליוגרפיים מודפסים, שנוצרו באופן ידני מכרטיסי אינדקס.
"במהלך שנות ה-60 המוקדמות של המאה העשרים השתמשו במחשבים לדיגיטציה של טקסט בפעם הראשונה.
המטרה הייתה להפחית את העלות והזמן הנדרש לפרסום שני כתבי עת תקציריים אמריקאים, האינדקס מדיקוס של הספרייה הלאומית לרפואה והדו"חות המדעיים והטכניים של מנהל האווירונאוטיקה והחלל הלאומי (נאס"א).
בסוף שנות השישים גופים כאלה של מידע אלפאנומרי דיגיטלי, המכונים מאגרי מידע ביבליוגרפיים ומספריים, היוו סוג חדש של משאב מידע.
בשנות ה-1970 המוקדמות, שליפה אינטראקטיבית מקוונת הפכה לכדאית יותר מבחינה מסחרית מרשתות טלקומוניקציה פרטיות.
השירותים הראשונים הציעו כמה בסיסי נתונים של אינדקסים ותקצירים של ספרות מדעית.
מאגרי מידע אלה הכילו תיאורים ביבליוגרפיים של מאמרים בכתבי עת שניתן היה לחפש בהם לפי מילות מפתח בכותרת ומחבר, ולעיתים לפי שם היומן או כותרת הנושא.
ממשקי המשתמש היו גלמיים, הגישה יקרה והחיפוש נעשה על ידי ספרנים בשם 'משתמשי הקצה'.