tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המבצע מוגדר כהצלחה מסחררת על אף שהלוחמים ספגו אבדות.
הסיפור מסתיים בכך ש-Six מתגאה בהחלטה להחיות את הפרויקט.
צוות ריינבו מוכן למשימה הבאה שלו.
ככלל, לא משנה איזו גרסה של המשחק קנה המשתמש, כל אחד יכול לשחק בכל דמות, מפה ומצב משחק שקיימים.
עם זאת, ניתן לבצע רכישות פנימיות על מנת להשיג עיצוב שונה (לדמות או לנשק) או לחלופין להקל על הרכישה של דמויות (קנייה מיידית של דמויות בכסף אמיתי במקום חיסכון של כסף-משחק לאורך זמן).
המשחק מתבסס על שיטת מימון זו.
כאמור כבר בשנת 2014 המשחק היה מועמד ל-4 קטגוריות: ההופעה הטובה ביותר, משחק המחשב הטוב ביותר, משחק מרובה המשתתפים הטוב ביותר ומשחק האקשן הטוב ביותר.
הוא זכה במקום הראשון בקטגוריית משחק המחשב הטוב ביותר.
IGN דירגו את המשחק 8.5/10, GameSpot 8/10, Destructoid 8/10 ו-PC Gamer (US) 90/100 וככלל הביקורות היו בעיקר חיוביות, כאשר הן שיבחו בעיקר את מצב מרובה המשתתפים, הטקטיקה, מנוע ההרס ואת הכמות האינסופית של מצבים שונים בהם יכול שחקן להתקל.
מצד שני הביקורות התמקדו במגבלות של התפתחות השחקן, עיצוב הדמויות והמחסור בעלילה או קו התקדמות כלשהו.
Tonight (בעברית: הלילה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית קשה, מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה, High Road.
השיר יצא לאור ב-28 בינואר 2020, על ידי חברות התקליטים קימוסבי רקורדס ו-RCA רקורדס, כסינגל הרביעי מתוך האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום השמיני במצעד ה- של בילבורד.
השיר נכתב על ידי קשה, ורבל ואג'אי בטטאריה והופק על ידי אג'אי בטטאריה גם כן.
השיר תואר כשיר "בס מקפיץ", המשלב בתוכו את סגנון האלקטרופופ.
השיר מתחיל כבלדת פופ, המלווה בפסנתר, תוך שהוא מתפתח לסוגות נוספות.
קשה ביצעה את "Tonight" לראשונה במהלך "Live with Kelly and Ryan", שמשודר אחרי טקס פרסי אוסקר ב-10 בפברואר 2020. במהלך ההופעה רקדו עם קשה שישה רקדני ליווי שלבשו בגדים צבעוניים, בעוד שהיא עצמה ענדה תכשיט דמוי דמעה.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם28 בינואר 2020הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתקימוסבי • RCAאוסטרליה31 בינואר 2020רדיו שירים עכשווייםRCA • סוני מיוזיק
"Tonight Again" (בעברית "שוב הלילה") הוא שיר שבוצע על ידי הזמר האוסטרלי, גאי סבסטיאן.
השיר ייצג את אוסטרליה בהופעת הבכורה שלה, באירוויזיון 2015. השיר יצא להקרנות ב-16 במרץ 2015, וב-7 באפריל באותה השנה הוא יצא כסינגל בפלטפורמות הדיגיטליות.
השיר נכתב והוקלט תוך שבוע בלבד.
מקוםתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםאוסטרליה7 באפריל 2015הורדה דיגיטליתקולומביה רקורדס, סוני מיוזיק אנטרטיינמנטגרמניה22 במאי 2015דיסקקולומביה רקורדס, סוני מיוזיק אנטרטיינמנט
Toma הוא הסינגל הרביעי של הראפר האמריקאי-קובני פיטבול בהשתתפות ליל ג'ון מתוך האלבום הבכורה של פיטבול, M.I.A.M.I.
הוא הגיע למקום 21 במצעד שירי הראפ ובמקום 73 במצעד שירי ה-R&B/היפ הופ.
השיר נערך רבות וזאת כדי להפוך אותו לידידותי לרדיו.
כמה גרסאות, הסירו קטעים גסים באנגלית בשיר, תוך שמירה על הפזמון הספרדי המפורש מינית, כאשר הוא אומר, "Si Tu Quiere Que te coma toda", שאם מתרגמים אותו, המשפט אומר, "אם את רוצה שאני יאכל אותך", התייחסות לקוניליגוס.
בגרסאות אחרות, כל הקטעים הגסים הוסרו.
השיר גם היה חלק מהפסקול בסרטים סטפ אפ ודייט מובי .
הקליפ הרשמי לשיר עלה ליוטיוב ב-15 ביוני 2009, וזכתה כמעט ל-10 מיליון צפיות.
גרסת רמיקס לשיר שוחררה ב-2005 אשר הכילה מוזיקאים רבים מסגנון הדאנסהול.
גרסת רמיקס לא רשמית שוחררה ב-2005 בהשתתפות נינה סקיי.
"Tom's Diner" הוא שיר שנכתב ובוצע על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית סוזן וגה.
השיר יצא לאור בינואר 1984, לראשונה וצורף לגיליון Fast Folk Musical Magazine.
לאחר מכן הופיע השיר בתוך אלבום האולפן Solitude Standing, בשנת 1987.
הדיינר של טום המוזכר בשיר הוא "המסעדה של טום", הנמצאת בפינת הרחובות ברודוויי ורחוב 112 במנהטן שבניו יורק, ולימים נודעה בצילום חזיתה בשידורי הסדרה "סיינפלד".
וגה סיפרה על כתיבת השיר: קיבלתי את הרעיון לשיר בשנת 1981, אבל כתבתי אותו באביב של 1982. כשלמדתי בקולג' במנהטן נהגתי ללכת למסעדה של טום לקפה, ולאחר שסיימתי את הלימודים הייתי עדיין מגיעה לשם לאכול משהו לפני העבודה".
השיר מתחיל בכך שהמספרת עוצרת בדיינר לשתות כוס קפה.
המספרת קוראת עיתון וצופה בשתי נשים.
האחת נכנסת לדיינר והשנייה נעצרת בחוץ בגשם.
צלצול הפעמונים בקתדרלה סמוכה גורם למספרת להעלות זיכרונות על בן זוגה.
בסוף השיר עוזבת המספרת את הדיינר כדי להספיק להגיע לרכבת לאחר שהקפה מסתיים.
וגה כתבה את השיר בעקבות תגובתו של חברה הצלם בריאן רוז, שאמר כי בעבודתו כצלם הוא ראה את כל חייו מבעד לחלונית מזכוכית ותמיד הרגיש כי הוא עד לדברים רבים, אך לא היה חלק מהם.
ביושבה במסעדה של טום, היא כתבה מילים מנקודת מבטו של בריאן.
בשיר מוזכרת כתבה בעיתון על שחקן שמת בעודו שותה.
וגה התכוונה לשחקן ויליאם הולדן שהספד על מותו הופיע בעיתון בעת שכתבה את השיר.
צלצולי הפעמונים של הקתדרלה המוזכרים אף הם, התייחסו לקתדרלת סט ג'ון האלוהי הסמוכה לדיינר.
וגה תכננה את השיר כיצירה לפסנתר.
באלבומה Solitude Standing שיצא ב-1987 הופיעו שתי גרסאות לשיר.
הגרסה הפותחת היא גרסת א-קפלה והשנייה היא גרסה אינסטרומנטלית.
הצמד הבריטי DNA הוציא בשנת 1990 גרסת דאנס לשיר המבוססת על קולה של וגה.
הגרסה יצאה ללא הסכמת וגה או מפיקיה והם שקלו תחילה לתבוע את היוצרים, אך הם החליטו שלא לתבוע את הצמד ולהוציא את השיר דרך חברת התקליטים שלה.
לקראת צאת אלבום האולפן הארבעה-עשר Déjà Vu, ב-12 ביוני 2015, של מפיק התקליטים ג'ורג'ו מורודר האלבום כלל מהדורה מחודשת של השיר, ובו הופיעה הזמרת האמריקאית בריטני ספירס באלבומו כרצועה השמינית.
מאוחר יותר הוא הוציא לאור אותו כסינגל הרביעי והאחרון של האלבום ב-9 באוקטובר 2015.
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור "Tom's Diner"אזורתאריך יציאהפורמט (ים)חברת תקליטיםמקורכלל העולם9 באוקטובר 2015הורדה דיגיטליתתקליטי RCAאיטליה16 באוקטובר 2015רדיו להיטים עכשוויים
לשיר נוצרו רמיקסים וגרסאות מחודשות על ידי אמני היפ הופ, דאנס ורוק וסומפל בין היתר על ידי פאבליק אנמי, ניקי די, טווין הייפ, יו גוטי, וליל קים.
וגה הוציאה אלבום אוסף בשם tom's album שכלל גרסאות שונות לשיר שביצעו אמנים שונים.
להקת פול אאוט בוי הוציאה את השיר Centuries בשנת 2014 ובו סימפול של tom's diner.
הזמרת דנה אינטרנשיונל הוציאה את השיר "בתולה" בשנת 1994 ובו סימפול של tom's diner.
Tomorrow's Rain היא להקת דום מטאל ודת'-דום גותי ישראלית.
הלהקה הוקמה ב-2002 בשם Moonskin וב-2011 שינתה את שמה ל-Tomorrow's Rain.
בלהקה חבר מפיק המטאל הישראלי ישי שוורץ, שהחל לקדם את הלהקה במהלך העשור השני של המאה ה-21. בין השאר היא חיממה את הלהקות Draconian ו-Paradise Lost כשהן הופיעו בישראל.
ב-2020 יצא אלבום הבכורה שלהם, Hollow, שהופק בשיתוף פעולה עם מוזיקאי מטאל בינלאומיים כמו אהרון סטית'רופ מ-My Dying Bride, גרג מקינטוש מ-Paradise Lost, סאקיס טוליס מ-Rotting Christ, אנדרס יאקובסון מ-Draconian, פרננדו ריביירו ממונספל ומיקו קוטמרי מ-Swallow The Sun; ומוזיקאים ישראלים בהם קובי פרחי מאורפנד לנד, שלומי ברכה ממשינה וריקי גל.
האלבום יצא בגרסה בין-לאומית וגרסה עברית, המיועדת לקהל הישראלי.
ב-2024 יצא אלבומם השני, Ovdan ("אובדן"), שחלק משיריו מבוססים על חוויית סף מוות של הסולן ישי שוורץ בעקבות התקף לב שעבר.
באלבום משתתפים אמנים אורחים מישראל ומחו"ל, בהם יורם חזן, טל גורדון ויהודה קיסר.
גם אלבום זה יצא בשתי גרסאות: בין-לאומית ועברית, לקהל הישראלי.
ישי שוורץ - סולן, שירה נקייה וגרואלינג
יגל כהן - גיטרה בס
Hollow - גרסה בין-לאומית וגרסה עברית (2020)
Ovdan - גרסה בין-לאומית וגרסה עברית (2024)
"Tolerate It" (בעברית: "לסבול את זה") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבום האולפן התשיעי שלה, Evermore.
עם יציאתו, "Tolerate It" זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה.
גם במצעדי הפזמונים זכה להצלחה רבה, כאשר דורג במקום ה-45 במצעד הבילבורד הוט 100, תוך שדורג במקום השמיני במצעד שירי הרוק & האלטרנטיביים, ובמקום השמיני במצעד השירים האלטרנטיביים.
היא כתבה את שיר הנושא "Evermore" עם ג'ו אלווין (התווסף בקרדיטים בשם העט: ויליאם באורי) ולאחר מכן ביקשה מג'סטין ורנון (סולן להקת בון איבר) לכתוב את הגשר שלו.
בנוסף, הרצועה מדברת על הייסורים הפנימיים של דורותיאה מלאת הטינה, המעוניינת לסיים את מערכת היחסים הזו.
השיר תואר כ"שיר שנבנה לאט", תוך שהוא מורכב מסינת' בס ופסנתר.
השראתן החלקית של מילותיו, היא מהדמויות הראשיות של דפנה דה מוריאה ברומן "רבקה" משנת 1938.
כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות, תוך שבמגזין Nylon הוא דורג במקום השישי ברשימת "רצועות מספר 5 הטובות ביותר של סוויפט, מדורגות".
ארגוןרשימהמיקוםמקוררולינג סטוןכל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג96BuzzFeed167 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג65Nylonרצועות מספר 5 הטובות ביותר של סוויפט, מדורגות6Vulture179 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג70Glamourשירי טיילור סוויפט מדורגים, 10 השירים הטובים ביותר והגרועים ביותר5
Tom Pillibi (בעברית: טום פיליבי) הוא שיר בצרפתית, בביצוע ז'קלין בואייה, שייצג את צרפת באירוויזיון 1960 וזכה במקום הראשון.
השיר בוצע 13 בסדר ההופעות, אחרי איטליה עם השיר "Romantica".
עם סיכום הנקודות, הגיעה צרפת למקום הראשון עם 32 נקודות ובכך ניצחה בתחרות שהתקיימה באותה השנה בלונדון, הממלכה המאוחדת.
השיר הוא שיר אפ-טמפו מתון, שמתייחס למאהבה של הזמרת, בעל אותו השם.
בואייה מתארת עושר כספי של אהובה לאורך כל השיר, עד שבסופו טוענת שהוא שקרן, וששום דבר ממה שהוא אמר לא נכון.
בכל זאת, טוענת בואייה כי היא עדיין אוהבת אותו.
לשיר יצאו גם גרסאות באנגלית ובגרמנית עם ניתוח מעט שונה של המילים.
"Tonight Is the Night" הוא סינגל של הזמר-יוצר האמריקאי אאוטסייט, שיצא לאור ב-23 בספטמבר 2011, על ידי וורנר רקורדס.
השיר הופק על ידי קוק קלאסיקס, ונכתב על ידי אאוטסייט וויליאם ארנסנט לובאן בין.
השיר מופיע באלבום הבכורה של אאוטסייט, Nights Like These.
השיר הוצג, ב-3 בנובמבר 2011, בעונה הראשונה של The X Factor.
אאוטסייט ביצע את השיר גם ב-NHL All-Star Game 2012 שהתקיים באוטווה, קנדה.
השיר הגיע למקום ה-38 בבילבורד הוט 100, וקיבל אלבום פלטינה מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
בנוסף, השיר הגיע למקום 18 באוסטרליה, ולמקום 57 בקנדה.
לשיר, יצא וידאו קליפ בבימויו של דורי אוסקוביץ', ולו יש יותר מ-14 מיליון צפיות ביוטיוב.
לשיר יש יותר מ-32 מיליון השמעות בספוטיפיי.
השיר הופיע בכל הפרסומות לפרמיירה של תוכנית הריאליטי האוסטרלית, The Shire .
השיר הופיע גם בפרסומות לטקס פרסי אוסקר ה-84 ב-ABC, והיה שיר הנושא ל-WWE Raw 1000 של ה-WWE, ב-23 ביולי 2012. גם הונדה השתמשה בשיר בשביל פרסומת טלוויזיה לאירוע הקיץ שלהם.
השיר הוצג גם בפרסומות של פיצה האט.
השיר הוצג גם בקמפיין "Who's Next" של פפסי.
במודעה, הוצגה אמן צעיר אנונימי שלוגם מפחית פפסי בזמן שהוא מתכונן למופע שלו.
בזמן שמנגנים את השיר "Tonight Is the Night" ברקע, מופיעים ידוענים אמריקאים שונים, וביניהם: מייקל ג'קסון, אלפונסו ריביירו, ריי צ'ארלס, בריטני ספירס, קניה וסט ומריה קארי.
לאחר שהידוענים הופיעו, האמן הצעיר האנונימי נראה פעם נוספת בעוד הסיסמה "who's next?" ניתזת על המסך.
המודעה מסתיימת במשפט: "איפה שיש פפסי, יש מוזיקה" .
Tones for Joan's Bones הוא אלבום הסולו הראשון של פסנתרן הג'אז האמריקאי צ'יק קוריאה.
האלבום כולל שלושה קטעים מקוריים של קוריאה, לצד עיבוד לקטע "This is New" של איירה גרשווין וקורט וייל.
האלבום הוקלט בשנת 1966, אך יצא לאור רק בשנת 1968 על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס.
קוריאה הקליט בעבר עם אמני ג'אז ידועים כמו הוברט לואוס, בלו מיטשל והרבי מאן, ששימש כמפיק האלבום.
באלבום זה השתתף לראשונה ג'ו פארל, שעתיד להקליט עם קוריאה עוד אלבומים רבים כחלק מההרכב Return to Forever.
האלבום הונפק מחדש כתקליטור באריזה משולבת עם האלבום "Mountain in the Clouds" של מירוסלאב ויטוס.
Tony (בעברית: "טוני") הוא האלבום הרביעי של הזמר האמריקאי טוני בנט.
את האלבום הוציאה חברת התקליטים קולומביה רקורדס לאור, ב-14 בינואר 1957, לאחר שהוקלט בשנה הקודמת.
Tokyo MX הוא ערוץ טלוויזיה מסחרי יפני, שבסיסו בעיר טוקיו ומשדר לתושבי העיר החל משנת 1995. עיריית טוקיו היא חלק של בעלי הערוץ.
בעל מניות העיקרי היא תחנת רדיו Tokyo FM שבבעלותה כ-20%.
זה ערוץ טלוויזיה יחיד שמשדר בעיר טוקיו בלבד.
כל שבוע הערוץ משדר מסיבת עיתונאים של מושל העיר.
בשנת 1993 קבוצת משקיעים החליטה להקים בעיר ערוץ טלוויזיה חדש.
רישיון הפעלה התקבל בסוף 1993 וב-1 בנובמבר 1995 הערוץ החל את שידוריו תחת השם MX-TV.
בהשראת ערוץ טלוויזיה ניו-יורקי NY1, הערוץ התרכז בשידורי חדשות במשך 12 שעות.
תוכניות חדשות היו מחולקות ל-5 מקבצים.
התוכניות כללו שידורים ישירים ממחלקת המשטרה של העירייה, מהעירייה עצמה ומבניין מטה הערוץ.
הערוץ סבל מקשיים כלכליים ואיכות שידור ירודה.
בהדרגה היקף שידורי חדשות הוקטן ובמקומם הוגדל חלקו של תוכניות בידור, אירועים מקומיים ורבות תחרויות ספורט מקומיות ותוכניות אנימה בשעות מאוחרות.
לאחר מספר שנים, במהלך הצליח ובשנת 2002 הערוץ הפך לרווחי.
החל משנת 2006 הוא משדר תחת השם הנוכחי.
באותה שנה מטה הערוץ עבר לבניין חדש באזור צ'יודה.
בשנת 2011 הופסק שידור אנלוגי ובשנת 2012 החלו שידורים מ-"עץ השמיים".
הדבר שיפר באופן משמעותי את איכות השידורים מאז הוא ניתן לקליטה טובה גם בפרברי היער הרחוקים.
באפריל 2014 החלו שידורים של ערוץ משנה Tokyo MX2.
הערוץ ידוע בשידורי אנימה שלו.
בניגוד ליתר התוכנית, הקרנות אלו ניתנים לקליטה מחוץ לטוקיו תוך שיתוף פעולה עם ערוצים מקומיים.
בערוץ שודרו לראשונה סדרות מוצלחות כמו ההרפתקה המוזרה של ג'וג'ו, ד"ר סטון, ההרפתקה המוזרה של ג'וג'ו, אל תשתעשעי איתי, נאגאטורו ועוד.
כמו כן בערוץ משודרים סדרות "דרגון בול וגנדאם.
(בעברית: "המשהו" של טוני בנט) הוא אלבום האולפן ה-29 של זמר הג'אז האמריקאי טוני בנט.
את האלבום הוציאה לאור באוקטובר 1970 חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
בדומה ל-, האלבום מכיל גרסאות כיסוי לשירי פופ עכשוויים דוגמת "Something", של הביטלס.
עטיפת האלבום מורכבת מהתצלום בו בנט מחזיק בידיו את ראשה של בתו, ג'ואנה.
Tony Bennett Sings 10 Rodgers & Hart Songs (בעברית: טוני בנט שר עשרה שירים של רוג'רס והארט) הוא אלבום האולפן ה-37 של זמר הג'אז האמריקאי טוני בנט.
את האלבום הוציאה לאור בשנת 1976 חברת התקליטים אימפרוב רקורדס.
Tony Bennett, The McPartlands and Friends Make Magnificent Music (בעברית: טוני בנט, המקפרטלנדים וחברים עושים מוזיקה מפוארת) הוא אלבום הופעה של זמר הג'אז האמריקאי טוני בנט.
את האלבום הוציאה לאור בשנת 1977 חברת התקליטים אימפרוב רקורדס – האלבום האחרון של בנט שפורסם תחת חברה זו.
האלבום הבא, The Art of Excellence, יצא לאור ב-1986 לאחר חזרתו של בנט לקולומביה רקורדס.
Tony Bennett: The Playground (בעברית: טוני בנט: מגרש המשחקים) הוא אלבום האולפן ה-47 של זמר הג'אז האמריקאי טוני בנט.
את האלבום הוציאה לאור ב-29 בספטמבר 1998 חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
Tony Bennett Celebrates 90 (בעברית: טוני בנט חוגג 90) הוא אלבום ההופעה האחרון של זמר הג'אז האמריקאי טוני בנט.
את האלבום הוציאה לאור ב-16 בדצמבר 2016 חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
בין האמנים שהשתתפו באלבום ניתן למנות את אנדראה בוצ'לי, מייקל בובלה, בילי ג'ואל, אלטון ג'ון, דיאנה קרול, ליידי גאגא, קיי די לאנג, קווין ספייסי וסטיבי וונדר.
הוא זכה בפרס גראמי לאלבום הפופ הווקאלי העממי הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי ה-60.
Tomorrow Never Dies (מחר לנצח) הוא סינגל מאת הזמרת האמריקאית שריל קרואו אשר שוחרר ב-1 בדצמבר 1997. השיר שימש כשיר הנושא של הסרט "מחר לנצח" ה-18 בסדרת סרטי ג'יימס בונד.
השיר זכה להצלחה רבה והגיע למקומות גבוהים במצעדי הפזמונים ברחבי העולם.
מפיקי הסרט "מחר לנצח" פנו אל שריל קרואו בהצעה לכתוב ולבצע את שיר הנושא של הסרט.
קרואו כתבה והלחינה את השיר יחד עם המפיק המוזיקלי שלה מיטשל פרום.
לצד הפנייה לקרואו, דייוויד ארנולד, שהלחין את פסקול הסרט, כתב שיר נוסף בשם "מחר לנצח" והעניק אותו לקיי די לאנג.
בסופו של דבר החליט ארנולד להשתמש בשיר של קרואו כשיר הפתיחה של הסרט.
בהתאם לכך שונה שם השיר של לאנג ל"כניעה" והוא נדחק לקרדיטים.
בטקס פרס גלובוס הזהב ה-55 היה השיר מועמד לפרס השיר המקורי הטוב ביותר.
אך הפסיד ל-"My Heart Will Go On" מאת ג'יימס הורנר וויל ג'נינגס.
השיר היה מועמד לזכות גם בטקס פרסי הגראמי ה-41 אולם הפסיד שוב לאותו שיר.
Tom and Jerry: Yankee Doodle's CAT-astrophe הוא משחק וידאו מסוג גלילה צדדית משנת 1990 אשר הוא עיבוד רופף לסרט המצויר של טום וג'רי "The Yankee Doodle Mouse" משנת 1943. המשחק פותח על ידי החברה האמריקאית Hi-Tech Expressionsעבור מחשבים אישיים עם מערכת ההפעלה MS-DOS.
זה היה אחד ממשחקי הווידאו הראשונים בזיכיון של טום וג'רי.
במשחק השחקן מסוגל לשלוט בג'רי העכבר אשר צריך להתחמק מטום החתול אשר נחוש ללכוד אותו.
המשחק כולו מתרחש בחדר במרתף, אך ג'רי יכול גם להתחמק אל מאחורי הקיר דרך חור העכבר בקיר.
בדומה לעלילת הסרט "The Yankee Doodle Mouse" גם במשחק זה ג'רי משתמש במגוון כלי נשק על מנת להערים על טום.
ניתן בין היתר לפגוע בטום על ידי זריקת ביצים לעברו, דריסתו באמצעות מכונית צעצוע, הפלת נורות על ראשו ממטוס קטן, זריקת מקלות דינמיט לעברו, זריקת עגבנייה לעברו, או על ידי דקירתו באמצעות מחט סריגה.
ג'רי מסוגל להסתתר במאורת העכבר שלו, אולם הם הוא נשאר שם יותר מדי זמן טום מצליח לתוך המאורה של ג'רי מקל דינמיט אשר פוגע בג'רי.
המשחק מתנהל תחת מגבלת זמן, כאשר בתחילת המשחק השחקן יכול לבחור כמה זמן המשחק יימשך - בין דקה אחת ל-10 דקות.
ניתן לצבור נקודות על כל פגיעה בטום ומפסידים נקודות על כל פגיעה בג'רי.
המטרה במשחק היא לצבור כמה שיותר נקודות לפני שהזמן נגמר.
המשחק פותח על ידי חברת Hi Tech Expressions אשר פיתחה משחקי וידאו מורשים המבוססים על זיכיונות מדיה פופולריים במהלך שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90.
המשחק כולל את שני שירי המארש האמריקאים הנודעים "The Army Goes Rolling Along" ו"כוכבים ופסים לנצח".
Tomb of the Mask (בתרגום חופשי לעברית: קבר המסכה) הוא משחק חשיבה ממוחשב משנת 2016, אשר פותח על ידי Happymagenta ופורסם על ידי Playgendary.
המשחק שוחרר ב-9 בפברואר 2016 עבור iOS, ב-18 ביוני 2018 עבור אנדרואיד וב-27 באוקטובר 2021 עבור Nintendo Switch.
המשחק הוא פאזל בסגנון ארקייד, אשר מחולק לרמות.
Tomb of the Mask הוא משחק ריצה אינסופית בסגנון פק-מן.
השחקן מעביר את הדמות במבוך על ידי החלקה על המסך לארבעת הכיוונים.
הדמות לא יכולה לשנות כיוון עד שהיא נעצרת על ידי קיר או מכשול.
כמו בפק-מן, הדמות צוברת נקודות על איסוף נקודות ומטבעות בדרכה.
השחקן עשוי גם לאסוף "פאוור-אפים" המעניקים "הטבות" זמניות, כמו מגנט שמושך מטבעות לדמות, והקפאה שמגבשת אויבים במקום.
השחקן יכול להשתמש במטבעות שנאספו כדי לקנות הטבות קבועות ולהגדיל את עוצמת הכוח.
מאז עדכון 1.2 בסוף 2016, התווסף "מצב הבמה" (Stage mode).
ההבדל בין מצב "ארקייד" למצב הזה, הוא שבניגוד לרמת "ארקייד" אינסופית, זהו שלב בו השחקן חייב להשלים את השלב, בדומה ל-Super Mario Bros.
Tomb of the Mask שוחרר עבור iOS ב-9 בפברואר 2016, עבור Android ב-19 ביוני 2018, ועבור Nintendo Switch ב-27 באוקטובר 2021.
ג'ון ריסינגר מהאתר "Tom's Guide" דירג את המשחק ברשימת 25 משחקי האייפון המובילים שלהם.
אלי הודאפ מ-"TouchArcade" דירג את המשחק ברשימת 100 המשחקים הטובים ביותר לנייד של 2016. קרייג גרנל מ-"Stuff.tv" דירג את המשחק כ"אפליקצית השבוע".
השחקנים העריכו את הקצב האסתטי והמהיר של המשחק.
אליאס ג'אדג' מ-"Pocket Gamer" השווה את מכניקת המשחק עם Pac-Man ואת הסגנון הוויזואלי שלו עם Downwell Jim Squires.
כתב מ-"Gamezebo" טען כי המשחק נגיש למרות הקצב המהיר שלו.
Tolkien Gateway הוא שנכתב על הלגנדריום של טולקין.
האתר מכובד על ידי חוקרים ומשומש על ידם.
Tolkien Gateway הוא ויקי מעריצים שמתעד את כל הדמויות, המקומות, החפצים והאירועים בעולם הפנטזיה של ג'.
טולקין, עם ציטוטים לטקסטים של טולקין.
הוא מספק סיקור מסוים של פריטים קשורים שאינם טולקין כגון סרטים, שחקנים, משחקים, מוזיקה, תמונות וספרים ומאמרים על הלגנדריום.
הוא ראיין , למשל .
זהו אתר הוויקי הגדול ביותר בעולם שעוסק בטולקין ויצירותיו.
Tom Clancy's Ghost Recon (תעתיק: "טום קלנסי גוסט ריקון", בתרגום חופשי לעברית "סיור הרפאים של טום קלנסי") הוא זיכיון משחקי יריות טקטיים בהוצאת יוביסופט.
במשחק, השחקן אחראי על יחידה צבאית בדיונית ונסיונית של פלוגת כוח דלתא מהכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית, במיוחד הגדוד הראשון של החטיבה החמישית המוצב בפורט בראג.
מעבר לסיווגה של היחידה כיחידה צבאית וככוח סיור, היא בדיונית לחלוטין מאחר שגדודים אמיתיים מורכבים אך ורק משלוש חטיבות.
חטיבה זו זוכה לכינוי "הרפאים" (the Ghosts).
המבצעים בהם היא משתתפת דומים לאלה של הכוחות המיוחדים בעולם האמיתי, והם נשמרים כמידע מסווג ביותר.
במשחק "Tom Clancy's Ghost Recon: Future Soldier" משנת 2012, מצוין שליחידה יש כינויים שונים והיא חלק מפיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים (JSOC).
היחידה ידועה גם בתור "הקבוצה לטקטיקה מיוחדת" (Group for Specialized Tactics, או GST - מכאן השם "Ghost"), בדיוק כמו יחידות JSOC אחרות כמו כוח דלתא או צוות 6 של אריות הים.
נכון לשנת 2025, זיכיון המשחקים מכר למעלה מ-40 מיליון עותקים.
המשחק "טום קלנסי גוסט ריקון" מתחיל באפריל 2008, בזמן הפרות סדר ברוסיה.
קבוצת לאומנים עלתה לעמדת כוח מתוך מטרה להקים מחדש את ברית המועצות.
מטרתה הראשונה היא לתמוך בכוחות המורדים בגאורגיה והמדינות הבלטיות.
ממשלת ארצות הברית נכנסת לכוננות מהמצב החדש, ושולחת את הרפאים לגאורגיה כדי לעצור את הרוסים.
במהלכו של המבצע, הרפאים לוקחים את הלחימה ללאומנים, כשהקרב הסופי מתרחש בכיכר האדומה שבמוסקבה.
חבילת ההרחבה "גוסט ריקון: מצור מדברי" מתרחשת לאחר המשחק הראשון בשנת 2009. המשחק מציג קמפיין מבצעים חדש במזרח אפריקה, שבה הרפאים נשלחים לעצור את תוכניותיו של קולונל טספאי וולדה מכוחות ההגנה של אתיופיה לפלוש לאתיופיה.
כדי לבצע את תוכניתו, הוא עורך סחר בנשק עם אותם לאומנים רוסיים שפתחו בהפיכה לפני שנה.
חבילת הרחבה שנייה למשחק, "גוסט ריקון: רעם האי", מתרחשת בקובה בשנת 2010. העלילה מגוללת את הבחירות הדמוקרטיות הראשונות מאז שנות ה-50 של המאה ה-20, אך סיעה אנטי-אמריקאית בשם FDP (El Frente Democratico del Pueblo, "החזית הדמוקרטית העממית") מטילה טרור במרכזי בחירות בו בזמן שהיא משדלת למועמד נשיאותי משלה.
הרפאים, שנשלחים לשמור על הסדר במהלך הבחירות, מגלים שה-FDP הוא ארגון דמה שמנוהל בידי קרטל הסמים הקולומביאני ואשר זקוק לאי כנקודת מעבר תחבורתית לארצות הברית.
חבילת ההרחבה השלישית, "גוסט ריקון: סערת הג'ונגל", מתרחשת בבוגוטה לאחר אירועי "רעם האי".
קרטל הסמים הקולומביאני עוזר לארגון FDP ומממן אותו בתוכניותיו עבור קובה.
הקרטל מארגן מספר פיגועי טרור על ממשלת קולומביה - אשר חברה לארצות הברית.
לאחר קריאתה של קולומביה לעזרה בעקבות מתקפה על שגרירות ארצות הברית, אמריקה מגיבה על ידי כך שהיא שולחת את הרפאים להחזיר את הסדר על כנו ולהשבית את קרטל הסמים.
עלילת המשחק השני, "גוסט ריקון 2", מתרחשת בקוריאה.
התפאורה בגרסאות הפלייסטיישן 2 והגיימקיוב מקשרות למשחק נוסף בסדרות המשחקים של טום קלנסי - Splinter Cell: Chaos Theory, ובמיוחד הטבעתה של המשחתת לאיסוף המודיעין קלרנס אי וולש.
המשחק מתאר את פריצתה של מלחמה קוריאנית חדשה בראשותו של גנרל הכוחות המזוינים העממיים של קוריאה הצפונית, ג'ונג-צ'ונג סון, שמכריז על הפיכה נגד ממשל קוריאה הצפונית.
גרסת האקסבוקס היא ההמשך הישיר לשני המשחקים, ואשר בה ג'ונג מתכנן לנקום בכוחות נאט"ו ובקוריאה הדרומית.
המשחק מציג לראשונה את דמות הפרוטגוניסט הראשי של יתר המשחקים בסדרה, קפטן סקוט מיטשל.
חבילת ההרחבה למשחק השני, "גוסט ריקון 2: מתקפה על הפסגה", מתארת את ניסיון החיסול של שר המלחמה וסוחר הנשק האפגני-אוזבקי, ראהיל, בנשיא קזחסטן ובמועצת הביטחון שלו.
התקרית גורמת למשבר שמפלג את הכוחות המזוינים של רפובליקת קזחסטן, שחלקם מבקש לשלוט בנרטיב.
ממשלת ארצות הברית שולחת את הרפאים כדי לעזור לכוחות האו"ם ולכוחות קזחים בני בריתם כדי להשליט חזרה סדר וללכוד את ראהיל.
המשחק הבא בסדרה, "גוסט ריקון: לוחם מתקדם" (ידוע לרוב בראשי התיבות "GRAW"), מתרחש בשנת 2013 במהלכן של 72 שעות רצופות.
העלילה מתחילה במקסיקו סיטי, ומתארת את נסיונותיו של קפטן מיטשל לחלץ את נשיא ארצות הברית בלנטיין מידיהם של מורדים מקסיקנים.
עליו להשמיד מתקן שידור סודי שהמורדים לכדו ולמנוע את שיגור הארסנל הגרעיני של ארצות הברית.
המשחק ידוע בזכות מכניקת הקרבות החדשה שלו, כלי הנשק החדשים וגרפיקת הדור הבא.
משחק ההמשך "גוסט ריקון: לוחם מתקדם 2" מתרחש מיד לאחר קודמו בשנת 2014, מדרום לגבול ארצות הברית.
המשחק מתמקד שוב בקבוצות מורדים מקסיקניות, לויאליסטים מקסיקנים וצבא ארצות הברית במהלכן של 72 שעות.
במשחק ניתן למצוא מגוון רחב של מקומות פתוחים, ביניהם הרים, עיירות קטנות, סביבות עירוניות וכן סכר הידרואלקטרי צפונית לגבול מקסיקו עם ארצות הברית.
משחק זה, בנוסף למשחק Rainbow Six: Vegas, תיקן בעיות בינה מלאכותית שהיו מנת חלקם של משחקים קודמים בסדרה.
המשחק "גוסט ריקון: טורף" יצא לקונסולת המשחקים PlayStation Portable.
עלילת המשחק מתרחשת בסרי לנקה, כאשר כוח פלישה אמריקני מתכנן לחסל את קבוצת המורדים.
הרפאים נשלחים כדי לחשוף מזימה שנועדה לגרור את ארצות הברית למלחמה כוללת.
בשנת 2010 יצא משחק בשם "טום קלנסי גוסט ריקון" בבלעדיות לקונסולת Wii (כדי להבדילו מהמשחק המקורי הוא נקרא גם "טום קלנסי גוסט ריקון Wii").
עלילתו מזכירה במקצת את עלילת המשחק המקורי משנת 2001, אם כי משנה מספר אלמנטים.
העלילה מתרחשת לאחר הפיכה בדיונית שהתרחשה ברוסיה, ואשר נועדה לעזור למנהיג הלאומנים אלכסנדר טרסקייב להגיע לעמדת כוח.
בהמשך, טרסקייב ומשטרו פלשו לסקנדינביה והשתלטו עליה - מה שהוביל להקמתה של קואליציה בינלאומית לשחרור שטחים כבושים ולשים קץ למשטר.
השחקנים לוקחים שליטה על אחד משני פרוטגוניסטים - דלטון היבארד וג'ו בות', ריינג'רים אמריקנים שנשלחים לנורווגיה כדי להשתתף במאמצי השחרור.
"גוסט ריקון: מלחמות הצללים" הוא משחק טקטיקה מבוסס תורות שתוכנן בבלעדיות לנינטנדו 3DS.
המשחק מציג פלוגות שונות של חיילים בשדות קרב שונים.
הסגנון הגרפי של המשחק שונה ממשחקים אחרים בסדרה, והוא מזכיר את המשחקיות של משחקי Commandos, כלומר מבט עילי על זירות הקרב והאפשרות לגלם מספר תפקידים כמו חייל קומנדו, צלף, תותחן, חובש, תצפיתן ומהנדס.
המשחק "גוסט ריקון: חייל העתיד" מתרחש בשנת 2024 ומציג קבוצה חדשה של רפאים שנלחמת להפיל סינדיקט פשע רוסי שעלה לדרגת כוח ברוסיה.
לשחקנים ניתנת האפשרות להשתמש בטכנולוגיה צבאית מתקדמת ועתידית כמו הסוואה אופטית ולהתאים באופן אישי את כלי הנשק שלהם במידה גדולה יותר מאשר המערכת במשחקי GRAW.
המשחק "גוסט ריקון: רוחות רפאים" היה משחק מרובה משתתפים חינמי, שכלל קרבות בגוף שלישי בין קבוצות שחקנים, תוך שימוש באחד מתוך שלוש מעמדות.
תוכנן במקור למחשב האישי ולקונסולת Wii U, אך בעיות בתהליך הפיתוח גרמו לצוות המפתח להתמקד בפלטפורמת המחשב האישי.
ב-25 באוגוסט 2016, כשנתיים לאחר צאת המשחק, חברת יוביסופט הכריזה שתסגור את שרתי המשחק ב-1 בדצמבר 2016 לאור ירידה הדרגתית אך משמעותית בכמות השחקנים.
"גוסט ריקון: האדמות הפראיות" הוא המשחק הראשון בסדרת המשחקים שמתרחש בסביבת עולם פתוח.
המשחק מתרחק מהתפאורה העתידית שהוצגה במשחקי "גוסט ריקון: לוחם מתקדם", ומציג אחת שדומה יותר לזו של המשחק המקורי.
חברת יוביסופט תיארה את המשחק כאחד ממשחקי העולם הפתוח הגדולים ביותר שאי פעם פרסמה, שכולל הרים, יערות, מדבריות חול ומלח.
המשחק יצא בשנת 2017 למערכת ההפעלה Microsoft Windows ולקונסולות המשחקים פלייסטיישן 4 ו-Xbox One, וקיבל ביקורות חיוביות לרוב ששיבחו את הגרפיקה ואת עולם המשחק הנרחב.
"גוסט ריקון: נקודת שבירה" הוא משחק ההמשך ל"גוסט ריקון: האדמות הפראיות", וגם הוא מתרחש בעולם פתוח כמו קודמו - הפעם בסביבה שנקראת אורורה, שרשרת איים בדיונית באוקיינוס השקט.
השחקן לוקח שליטה על לוטננט קולונל אנתוני "נומאד" פרימן מכוחות המבצעים המיוחדים של ארצות הברית, שנשלח לקבוצת האיים לחקור סדרה של תקריות סביב סְקֵל טכנולוגיה, קבלן צבאי מקומי.
המשחק קיבל ביקורות שליליות ברובו לעומת קודמו.
המשחק "גוסט ריקון: קומנדר" הוא משחק רשת חברתית בפייסבוק שבוטל כחמישה חודשים לאחר שחרורו.
כתוצאה מכך, אנשי החברה המפתחת "Loot Drop" פוטרו מעבודתם.
המשחק "גוסט ריקון: קו החזית" היה מיועד להיות משחק פעולה-טקטי חינמי בגוף ראשון, שתוכנן כמשחק באטל רויאל לשחקן מול שחקן.
המשחק היה אמור לכלול מערכת מעמדות מתקדמת וכלי תמיכה נרחבים שיאפשרו חופש מוחלט במשחקיות האסטרטגית, עם דרכים שונות ומגוונות להערים על הקבוצות היריבות ולנצח בקרב.
המשחק היה אמור לצאת למערכת ההפעלה Microsoft Windows ולקונסולות המשחקים Xbox One, Xbox Series X/S, PlayStation 4, PlayStation 5 וגוגל סטדיה ולכלול את האפשרות למשחק משולב בין הפלטפורמות.
ביולי 2022, חברת יוביסופט הודיעה שהיא מבטלת את הפרויקט.
מאז צאת המשחק הראשון בשנת 2001, סדרת המשחקים קיבלה ציונים וביקורות שהשתנו לטובה ככל שרמת המשחקיות והגרפיקה עלתה.
המשחק הראשון בסדרת המשחקים קיבל ביקורות חיוביות שנטו יותר לכיוון גרסאות המחשב האישי והאקסבוקס המהוקצעות יותר - גם מבחינה גרפית וגם מבחינת אפקטים קוליים יחסית לזמן בו המשחק יצא (2001) - בעיקר בשל היותו שינוי מרענן מהראשון בסדרת Tom Clancy's Rainbow Six, שיצא כשלוש שנים לפני כן.
מגזין IGN, שהעניק למשחק ציון 9.3 מתוך 10, מציין שהמשחק לקח את המודל המצליח של פילוסופיית "ירייה אחת, הריגה אחת" שהוצג ב-Rainbow Six ומיקם אותו במשחק בסגנון צבאי, בכוחות המיוחדים.
המשחק גם הציג ארבע מעמדות שונים - רובאים, צלפים, אנשי תמיכה ואנשי הריסה, וגם יצר אווירתיות שלא הייתה מוכרת עד כה - בין אם מדובר בביצה מוקפת עצים וערפל סמיך, עמק מכוסה יערות, כפר שהופצץ או כיכר אדומה עם מסגדים מעוטרים.
מגזין Eurogamer, שהעניק למשחק ציון 8, מוסיף לשבח את האווירתיות במשחק, ומציין שמנוע המשחק היה חדש יותר מזה של Rainbow Six, מה שהביא לשיפור גרפי משמעותי, ולמרות שהסגנון הטקטי היה לוקה בחסר, המשחק פיצה על כך באקשן מורט עצבים וריאליזם מחוספס ומתסכל לעיתים.
בסיום הביקורת, המגזין מציין שהמשחק הוא צעד מכובד בסוגת המשחקים הטקטיים, אך הוא מסתמך יותר מדי על נוסחה סטנדרטית ואינו מגוון מספיק במשימותיו השונות.
מגזין GameSpot העניק למשחק ציון של 7.3 ומוסיף על קודמיו, תוך שהוא מציין שלמרות החיזוקים שבו, למשחק יש בעיות מכניות ובאגים במשחקיות.
כך קורה שבו בזמן שהמשימות במשחק מאתגרות ומושכות, בעיות המכניקה והמשחקיות מפחיתות ממנו באותה מידה.
חבילות ההרחבה למשחק הראשון קיבלו גם הן ציונים גבוהים, עם דגש על האווירתיות שאפיינה את המשחק המקורי והתפאורה הסביבתית, שמגוונות מספיק כדי לעורר עניין.
להרחבות אלה נוספו מספר שדרוגים קטנים למכניקת המשחקיות, כמו ריצה אוטומטית, התמקדות טובה יותר במטרות רחוקות ובינה מלאכותית טובה יותר.
Tor (ראשי תיבות של: The Onion Router, קרי: "נתב הבצל") היא תוכנה חופשית המנתבת תקשורת מוצפנת ואנונימית בין מחשבים על גבי רשת האינטרנט באמצעות רשת של צמתים הנקראת "רשת Tor".
ברשת פעילים מעל 7,000 צמתים.
המערכת מתבססת על תוכנה שרצה בשני שלבים: השלב הראשון הוא השלב בו משתמש הקצה שולח חבילת נתונים דרך תוכנה הפועלת על Tor; בשלב השני המערכת מצפינה את חבילת המידע מספר פעמים (כמו שכבות בצל) ומנתבת אותה דרך שרשרת של צמתים ברשת Tor.
לכל צומת מפתח עבור שכבה אחת של הצפנה.
חבילות המידע מועברות בין המחשבים בתוך רשת Tor.
ההצפנה מונעת זיהוי של מקור המידע או יעדו – אלה חשופים רק בנקודת הכניסה לרשת (אצל משתמש הקצה) ובצומת היציאה ממנה.
מכיוון שהמחשבים שמעבירים את המידע לא יודעים דבר על מקור המידע, יעדו או תוכנו, קשה להתחקות באמצעים טכנולוגיים אחר שולח המידע.
תכונה זו מקנה אנונימיות לגלישה דרך הרשת, שכן אין שום דרך לזהות את הגולשים לפי כתובת ה-IP שלהם – זו מוסתרת במהלך ההעברה ברשת, והמחשבים ברשת אינם שומרים יומנים של המידע המועבר.
עקרונות שיטת הניתוב ובסיסה פותחו במהלך שנות התשעים על ידי המתמטיקאי פול סיברסון ומדעני המחשב מייקל ריד ודייוויד גולדשלאנג בזמן העסקתם במעבדות המחקר של חיל הים האמריקאי במטרה לפתח כלי להגנת תקשורת אינטרנטית של המודיעין האמריקאי.
בשנת 1997 Tor עבר להמשך פיתוח במעבדות DARPA, בהובלת סיברסון ושני מדעני המחשב רוג'ר דינגלדין וניק מת'יוסון.
בידיהם גם הופעל לראשונה בשנת 2002. ב-2004 שחררה מעבדת המחקר של חיל הים האמריקאי את הקוד של הפרויקט תחת רישיון תוכנה חופשית, וקרן החזית האלקטרונית התחילה לממן את עבודתם של דינגלדין ומת'יוסון.
בשנת 2006 הקימו דינגלדין ומת'יוסון את פרויקט Tor במסצ'וסטס כמוסד חינוכי ללא כוונת רווח שאחראי על תחזוקת הרשת ופיתוחה.
מספר אפליקציות עושות שימוש ברשת Tor, חלקן פותחו על ידי פרויקט Tor בע"מ וחלקן על ידי יזמים אחרים.
תוכנות הפועלות על רשת Tor
ישנן מספר תוכנות שבאמצעותן ניתן לגשת לרשת Tor:
Tor Browser - דפדפן מאובטח המבוסס על הקוד של פיירפוקס שמאפשר גלישה אנונימית על גבי רשת Tor.
Tails - הפצת גנו/לינוקס ששמה דגש על פרטיות ואנונימיות, המקבלת ושולחת תקשורת רק על גבי רשת Tor.
מערכת הפעלה זו לא עושה שימוש כלל בכונן הקשיח ומשתמשת רק בזיכרון גישה אקראית ובכך לא משאירה עקבות פורנזיים.
נהוג לאתחל אותה מדיסק און קי או מתקליטור אתחול כדי לשמור על עקבות מזעריים ככל האפשר.
Whonix - הפצת גנו/לינוקס שמטרתה לספק פרטיות ואנונימיות, כוללת שתי תמונות ISO שנועדו לרוץ מתוך מכונה וירטואלית; כל התקשורת עוברת דרך רשת Tor כדי לשמור על האנונימיות של המשתמש.
Orbot - תוכנת חיבור לרשת Tor למערכות אנדרואיד.
כלול בתוכה גם דפדפן Orfox, דפדפן Tor המבוסס על הקוד של פיירפוקס לאנדרואיד.
Arm - תוכנת מסוף המאפשרת ניטור חיבורי רשת Tor.
OnionShare - תוכנה שבאמצעותה ניתן לשתף קבצים באופן אנונימי על גבי רשת שירותים נסתרים.
Atlas - אתר המאפשר לראות מידע שימושי על צומתי Tor והגדרותיהם.
Pluggable Transports - תוכנה המסווה תקשורת על פני רשת Tor כתקשורת קונבנציונלית.
Stem - ספריית פיתוח לשפת פייתון המאפשרת שליטה על Tor.
Tor מסוגלת לספק אנונימיות גם לאתרים ולשרתים.
שרתים המותאמים לקבל תקשורת רק דרך רשת Tor נקראים "השירותים הנסתרים של Tor".
רשת זו של שרתים מהווה את הרשת האפלה הגדולה והמוכרת ביותר.
מכיוון שרשת Tor פועלת כך שצומת היציאה מפענח את המידע ואז שולח אותו בצורה לא מוצפנת על גבי הרשת השקופה (כינוי בקרב משתמשי Tor ורשתות אפלות אחרות לרשת האינטרנט הלא-מוצפנת) לנמען המידע, הסכנה הגדולה ביותר היא שצומת היציאה נמצא בשליטת יריב.
כדי לענות על נקודת תורפה זו פיתחו מפתחי Tor את השירותים הנסתרים.
השירותים הנסתרים הם מחשבים שפועלים כצמתים ברשת Tor, אך הם עצמם נמעני המידע ולכן אין צורך לשלוח מידע מפוענח ב-Clearnet.
סוג זה של הצפנה נקרא "הצפנה מקצה-לקצה".
לשירות נסתר ברשת Tor ניתן לגשת רק באמצעות כתובת ה-Onion שלו, כתובת שרשת Tor מסוגלת להבין ולנתב מידע אליה וממנה על מנת להסתיר את כתובת ה-IP של השרת.
רשת Tor היא רשת שעוצבה להיות מבוזרת, ולכן אין רשימה מסודרת של כל כתובות ה-Onion, אם כי ישנם אתרים האוספים כתובות של שירותים מוכרים ופומביים.
רשת Tor בטוחה רק כל עוד המחשבים במסלול המשמש להתקשרות מקיימים את הפרוטוקול כנדרש.
למעשה, מספיק משתתף אחד במסלול אשר מקיים את תפקידו כרצוי, על מנת לשמור על פרטיות ההתקשרות.
לכן, יריב בעל אמצעים, אשר מסוגל להכניס מספר גבוה של מחשבים משתפי פעולה לרשת, יוכל לנטר חלק מתעבורת הרשת.
כמו כן, יריב בעל מידע מקדים, אשר מעוניין לאמת התקשרות בין שני גורמים ידועים מראש, יכול לנטר את נקודת הכניסה לאחד, והיציאה מהשני בלבד, לזהות קורלציה בין זמני ההתקשרויות בשתי הנקודות, ולהסיק בהסתברות גבוהה ששני הגורמים מקיימים ביניהם התקשרות, אך לא יוכל לפענח את התוכן שהועבר.
שיטת חקירה זו נקראת מתקפת קורלציה.
באוגוסט 2013 פורסם שה-FBI הצליח להחדיר מחשבים בשליטתו לרשת Tor ולבצע איכון של משתמשים אשר נכנסו לאתרי דיוג מיוחדים שהקים.
בשל צנזורה שמדינות מסוימות מטילות על רשת Tor, קיימות ברשת תחנות כניסה, הנקראות "גשרים".
אין רשימה של כל הגשרים ברשת, כך שגם אם ספקי אינטרנט מסוימים מנסים לחסום את כל תחנות הכניסה המוכרות לרשת Tor, ככל הנראה הם לא יצליחו לחסום את כל הגשרים הקיימים.
במהלך השנים האחרונות מצנזרים מצאו דרך לחסום את רשת Tor אפילו כשנעשה שימוש בגשרים.
בדרך כלל הדבר נעשה על ידי קופסאות מיוחדות המותקנות אצל ספק שירותי האינטרנט ומשמשות לניטור התעבורה וכך לזיהוי Tor, וכאשר Tor מזוהה, הם חוסמים את זרימת התעבורה.
כדי לעקוף חסימה מתוחכמת מסוג זה, Tor כולל Pluggable Transports או Obfuscated Bridges (בתרגום חופשי: "גשרים מואפלים").
גשרים אלו מעבירים את כל תעבורת רשת Tor באופן שלא היה ניתן לזהות את התעבורה ככזו שמגיעה מרשת Tor, ולכן קטנים הסיכויים שהצנזור יחליט לחסום אותה.
אומנם למעשה גשרים מואפלים אינם חסינים לחלוטין מפני ניסיונות זיהוי: אם המצנזר ישקיע די זמן, ככל הנראה יהיה ניתן לזהות חיבור לרשת Tor למרות הפעולות שננקטו על מנת להסוות את החיבור.
בעבר, סוגי הפרוטוקולים המערפלים שנחשבו לבטוחים היו: obfs ו-obfs2, אך כיום פרוטוקולים אלו אינם נחשבים בטוחים עוד והוחלפו ב-obfs4, שנחשב לבטוח יחד עם סוגי פרוטוקולים נוספים.
ניתן להשתמש בגשרים ברשת Tor בקלות, והדבר אינו מצריך ידע טכני.
דפדפן Tor כולל כמה גשרים מוגדרים מראש, ואם גשרים אלו חסומים, אפשר לקבל עוד מ-BridgeDB.
מכיוון שכל כתובות הגשרים הציבוריים ברשת Tor חשופים באינטרנט, יריב יכול לזהות מספר גדול של גשרים ברשת Tor.
פתרון אפשרי הוא להשתמש בגשר מואפל ופרטי.
גשר פרטי הוא גשר שנבדל משאר הגשרים בכך שהוא מוגדר כפרטי על ידי רשת Tor (באמצעות שימוש באופציה PublishServerDescriptor 0) ולכן רשת Tor אינה שומרת ומפרסמת את כתובתו.
Tor מפרסמת את כתובתו של כל גשר שאינו מוגדר כך כדי שאחרים יוכלו להשתמש בו גם כן.
פתרון זה מקשה על השגת כתובות הגשרים גם על יריב וגם על משתמשי הרשת.
Top Eleven Football Manager הוא משחק דפדפן ברשתות החברתיות המאפשר לתפקד כמנג'ר של קבוצת כדורגל, האחראי הן על הפן הספורטיבי והן על הפן הכלכלי והניהולי.
החברה הסרבית Nordeus פיתחה את המשחק והשיקה אותו במאי 2010.
כדי להתחיל לשחק, יש לבחור שפה, מדינת מוצא, עיר ומועדון אוהדים; וליצור קבוצה, לבחור את צבעי חולצות השחקנים, לעצב לוגו למועדון ולבחור שם לאצטדיון.
לאחר מכן, מצטרפים לאחת הליגות.
התוכנה תנסה בהמשך לאפשר לחברים שונים בפייסבוק לשחק באותה הליגה.
עונה אחת נמשכת 28 ימים, וכל יום הקבוצות משחקות משחק אחד בליגה (פרט ליומיים הראשונים, שנחשבים לתקופת טרום עונה כלומר:סיבוב המוקדמות של הגביע עם גומלין).
שמונה הקבוצות הטובות ביותר עולות ברמת הליגה, ובנוסף ארבע הקבוצות הטובות ביותר מעפילות לטורניר ליגת צמרת, בה ישחקו בעונה הבאה, והקבוצות שסיימו במקומות 5 עד 8 עולות לטורניר ליגת זהב, שבה ישחקו בעונה הבאה.
בשלב זה התוכנה שוב תנסה לגרום לכך שחברים בפייסבוק ישחקו באותה הליגה.
לכל משתמש יש שליטה מלאה על הקבוצה שלו – הכשרת השחקנים, הגדרת טקטיקות והחלפת שחקנים.
ניתן לצפות בכל משחק ב"שידור חי" ולהוסיף בכך החזקת כדור לקבוצתו ולהגיב במהלך המשחק על ידי שינוי הטקטיקה שבה משחקים שחקני הקבוצה.
כל משתמש שולט גם בבניית התשתית של המועדון שלו (האצטדיון, האורות, המגרש, המתקנים הרפואיים, מקומות הישיבה, מתקני האימונים, וכו') אשר משפיע על מהלך המשחק – לדוגמה, אצטדיון גדול יותר יכול להכיל אוהדים רבים יותר, וככל שיש יותר אוהדים המורל של הקבוצה עולה וההכנסות גדלות ממכירות כרטיסים.
ההכנסות של המועדון חשובות מאוד במשחק.
המשתמשים חותמים על הסכמי חסות למספר ימים ומוכרים שטחי פרסום על הלוחות שסביב המגרש.
בנוסף לכך, משתמשי המשחק יכולים לרכוש דרך האינטרנט או באמצעות הטלפונים הניידים אסימונים (טוקנס) (שהם מטבעות וירטואליים) בהם ניתן להשתמש כדי להאיץ את הבנייה של מתקני המועדון, להגשת הצעות במכרזים על שחקנים, לשנות את שם המועדון, לשנות שעות של משחקים, לרפא יותר מהר שחקנים פצועים ולשנות את שם האצטדיון.
בטופ 11 יש טורנירים שונים.
בליגה משתתפות 14 קבוצות שמשחקות 26 סיבובים, 1 לכל יום בעונה (ב-2 הימים הראשונים לא משחקים בליגה).
מקומות 1-8 עולים רמת ליגה, ומקבלים פרס כספי.
מקומות 1-4 מעפילים לליגת האלופות, ואילו מקומות 5-8 לליגת הזהב.
השאר לא מעפילים לטורניר מפעל מכובד (ליגת האלופות או ליגת הזהב).
גביע - טורניר שבו כל הקבוצות משתתפות, כך שלקבוצות החלשות יש סיכוי להדיח את ה"פייבוריטס".
הטורניר הוא טורניר נוקאוט, כל המשחקים נערכים כשכל קבוצה פעם מארחת ופעם מתארחת, חוץ מהגמר, שנערך במגרש נייטרלי.
לטורניר שישה סיבובים: שני סיבובי מוקדמות (סיבוב ראשון, 16 הגמר), שמינית גמר, רבע גמר, חצי גמר וגמר.
המנצח בטורניר משתתף במשחק הגביע האולטימטיבי נגד הזוכה בליגת הזהב.
ליגת הזהב - טורניר מכובד מאוד, אליו עולים מקומות 5-8, הטורניר מתקיים במתכונת זהה לליגת הצמרת.
המנצח בטורניר משתתף במשחק הגביע האולטימטיבי נגד הזוכה בליגת הצמרת.
גביע האולטימטיבי - משחק גמר המתקיים ביום האחרון של העונה בין זוכת ליגת הצמרת לזוכת גביע הזהב על מנת לקבוע את האלוף הבלתי מעורער של העונה.
התאחדויות כדורגל מאחדת כמה מועדונים להתאחד ולשחק בטורניר מיוחד נגד התאחדויות אחרות.
בשלב חצי הגמר משחקות 4 התאחדויות (אחד נגד אחד-שני סיבובים).
בשלב הגמר ההתאחדויות המנצחות עולות למשחק על המקום הראשון, והמפסידות על המקום השלישי.
יש מספר ליגות התאחדויות: ברונזה 2, ברונזה 1, כסף 3, כסף 2, כסף 1, זהב 3, זהב 2, זהב 1, פלטינה, יהלום ואולטימטיבית.
בכל ליגה פרס ההשארות או פרס העלייה עולה.
מעבר לכך מנג'רים יכולים להתאמן ביחד וכך לצבור בונוסים משותפים וגם לשחק משחקי ידידות בינם לבין חבריהם להתאחדות.
Top Shot (בעברית: הצלף) היא סדרת ראליטי אמריקנית שהמשימות בה הן משימות צליפה בכלי נשק מגוונים.
לסדרה היו ארבע עונות והיא הופקה על ידי ערוץ ההיסטוריה והונחתה בידי קולבי דונלדסון.
בתחילת כל עונה יש שישה עשר מתחרים (מלבד העונה הרביעית שבא הגיעו 18 מתחרים ושניים הלכו הביתה 5 דקות לאחר שהגיעו) המתחלקים לשתי קבוצות המתחרות זו בזו.
קבוצה עם חולצות אדומות וקבוצה עם חולצות כחולות.
כל קבוצה שמפסידה, מחליטה אילו שני צלפים מתוכה יתחרו זה בזה במשימת הדחה.
ההצבעה עבור שני הצלפים שהולכים למשימת ההדחה מתבצעת בעזרת יריות אקדח אל מטרות הנושאות את שמות היריבים.
המפסיד משני המתחרים הולך הביתה והמנצח חוזר לקבוצה.
כשנשארים רק שמונה מתחרים, בשתי הקבוצות גם יחד, מתבטלות הקבוצות וכולם מתחרים נגד כולם.
המנצח בכל עונה מקבל מאה אלף דולר.
הסדרה מארחת גם מאמני ירי ומומחי ירי רבים המדריכים את המתחרים לקראת המשימות השונות, כגון שיאן גינס בירי ברוגטקה או מומחה מהקומנדו הימי לירי סלקטיבי.
חלקם מרקע צבאי או משטרתי, חלקם מירי ספורטיבי, חלקם מירי תצוגתי וחלקם חובבנים.
גיל המתחרים נע בין 20 לבין 50. מרבית המתחרים הם מארצות הברית.
בכל עונה יש אישה אחת או שתיים.
ברוב העונה היה גם מישהו שהפסיד הפסד טכני.
מתחרה מהעונה הראשונה עזבה את התחרות כדי לשהות עם אביה על ערש מותו.
בעונה השנייה עזב מתחרה שנפצע.
בעונה השלישית עזב מתחרה שאשתו נכנסה לסיבוכים בהריונה ומתחרה אחר שסירב להשתתף באתגר ההדחה, מה שהוביל לראשונה בתוכנית להחזרת מתחרה אחר שהודח להשתתף במקומו.
בעונה הרביעית לא היו מתחרים שפרשו מהתחרות מרצונם.
Too Much Johnson (מילולית: יותר מדי ג'ונסון) הוא סרט קומדיה משנת 1938 בבימויו של אורסון ולס.
אורכו של הסרט כ-40 דקות, והוא היה אמור להיות משולב בהצגת תיאטרון שתתנהל במקביל, אולם הסרט מעולם לא הוצג, ונחשב כאבוד.
באוגוסט 2013, באופן מפתיע נתגלה העתק של הסרט במחסן בעיר פורדנונה שבצפון איטליה.
הסרט יצא לאקרנים ב-9 באוקטובר 2013, ואף לעלות לרשת האינטרנט.
הסרט, בשילוב עם ההצגה, עוסק בנער פלייבוי ניו-יורקי שמפני חששו מזעם בעלה של אחת ממאהבותיו, גונב את זהותו של חוואי קובני עשיר, המצפה לכלה בהזמנה.
בניגוד למקובל לחשוב, אין זה הסרט הראשון אותו ביים ולס, אלא קדם לו סרט אוונגרדי משנת 1934 בשם "The Hearts of Age".
הסרט צולם ברובו בפארק באטרי ובסנטרל פארק שבניו יורק, וסצנות נוספות צולמו על סיפונה של אונייה השטה על נהר ההדסון, סמוך ליונקרס, ניו יורק.
סצנות נוספות צולמו באולפן ברובע הברונקס.
עבור החווה הקובנית, יצר ולס דגם מעיסת נייר, ושילב צמחים אקזוטיים על מנת לדמות את הנופים הקובניים.
לאחר סיום הצילומים ועריכת הסרט מתוך למעלה מ-7 ק"מ של סליל צילום, נקלע הסרט לקשיים כלכליים, כולל איום בתביעה משפטית מאולפני סרטי פרמאונט על זכויות הסרט.
בסופו של דבר הסרט לא הוקרן, וההצגה עלתה בלעדיו.
הסרט נחשב אבוד, וקטעים ממנו נמצאו בספרד, אבל כבר בשנות ה-70 ההנחה המקובלת הייתה כי הסרט עצמו כבר איננו קיים.
בשנת 2008 באופן מפתיע נתגלה ארגז עם הסרט הערוך במחסן בעיר פורדנונה.
לאחר שחזור ממושך, בשיתוף פעולה של גורמים בינלאומיים, הוכרז כי הסרט יוקרן ב-9 באוקטובר 2013, בפסטיבל הסרט האילם בעיר פורדנונה, ושבוע מאוחר יותר, ב-16 באוקטובר בארצות הברית.
top (table of processes) היא תוכנה לניהול תהליכים במערכות הפעלה דמויות יוניקס.
היא מציגה רשימה ממויינת של תהליכים על פי קריטריונים נבחרים, ומעדכנת אותם בפרק זמן קבוע.
נוסף על כך, top מציגה את כמות הזיכרון ויכולות העיבוד אשר בשימוש, ומידע רחב על התהליכים במערכת, ולכן משמשת ככלי מרכזי בשימוש מנהלי מערכות.
הגרסה הראשונה של top נכתבה על ידי ויליאם לפברה בתחילת שנת 1984.
top נכתבה בהשראת פקודת VMS המציגה את חמשת התהליכים העסוקים ביותר במערכת, יחד עם צריכת המעבד שלהם.
בתחילה, top תמכה במערכת אחת בלבד, VAX המריצה את מערכת ההפעלה BSD 4.1. הגרסה השנייה של top, יצאה בשנת 1986, והייתה יעילה יותר מקודמתה.
הפקודה ps, הנכללת ביוניקס ובמערכות הפעלה דמויות יוניקס, מציגה נתונים דומים לאלו של top, אך מדפיסה למסך פלט יחיד ואיננה מעדכנת אותו.
בסולאריס קיימת תוכנה דומה ל-top בשם prstat.
ב-MS-DOS קיימת הפקודה tasklist, ובמערכת ההפעלה Microsoft Windows קיים מנהל המשימות (Task Manager).
במערכות IBM AIX הפקודה המקבילה ל-top נקראת בשם topas, והיא מציגה רשימה מתעדכנת של התהליכים הרצים כרגע.
htop היא תוכנה הנכתבה כאלטרנטיבה ל-top למערכות לינוקס.
כמו top, היא מציגה את התהליכים הרצים במערכת, אך מספקת ממשק אינטראקטיבי וצבעוני, מציגה מידע רב יותר על תהליכים, ומגיבה ללחיצות עכבר.
הוא אלבום האולפן הרביעי של הלהקה האמריקאית פאניק!
האלבום יצא לאור ב-8 באוקטובר 2013 דרך חברות התקליטים Decaydance ו-Fueled by Ramen.
אלבום זה הוא האלבום הראשון של הלהקה בו משתתף הגיטריסט דלון וויקס, שהצטרף לראשונה ללהקה בשנת 2009.
האלבום הגיע למקום השני במצעד האלבומים של ארצות הברית, בילבורד 200, שם מכר כ-84,000 עותקים בשבוע הראשון להוצאתו.
Miss Jackson - יצא לאור ב-15 ביולי 2013 כסינגל הראשון מהאלבום, בו משתתפת הזמרת לולו.
ביום הוצאתו פורסם גם הקליפ לשיר, יחד עם שם האלבום ותאריך הוצאתו.
השיר מדבר על חוויותיו המיניות הראשונות של סולן הלהקה, ברנדון יורי.
בשבוע הראשון להוצאתו מכר השיר כ-56,000 הורדות דיגיטליות.
This Is Gospel - יצא לאור ב-12 באוגוסט 2013, יחד עם הקליפ לשיר, כסינגל השני מהאלבום.
השיר מדבר על התמכרותו לאלכוהול של מתופף הלהקה, ספנסר סמית'.
Girls/Girls/Boys - יצא לאור ב-8 באוקטובר 2013 כסינגל השלישי מהאלבום.
נושא השיר תואר על ידי בסיסט הלהקה, דלון וויקס, כהמצאות במשולש רומנטי מורכב עקב נטיות מיניות שונות.
הקליפ לשיר צולם בהשראת הקליפ לשיר "" של הזמר ד'אנג'לו.
Nicotine - יצא לאור כסינגל הרביעי מהאלבום ב-6 במאי 2014.
מדינהתוארמכירות קנדה (Music Canada) זהב 40,000 הממלכה המאוחדת (BPI) זהב 100,000 ארצות הברית (RIAA) פלטינה 1,000,000
Too Many Organs הוא אלבום האולפן התשיעי של להקת רוקפור (אלבום האולפן החמישי של הלהקה בשפה האנגלית).
האלבום יצא ב־5 במאי 2013, בתקליטור וכן גם במהדורה מוגבלת בוויניל שכללה גם דיסק בונוס למעריצים (For Fans Only!
2), אסופת שירים נדירים וביצועים אקוסטיים.
טרם יציאת האלבום יצאו לאוויר שני סינגלים, שיר הנושא Too Many Organs, והשיר "Two Miles".
האלבום הושק בהופעה חגיגית במועדון הבארבי, בה אירחה הלהקה את סולנה הפורש דאז, אלי לולאי, במה שהתחיל את תהליך חזרתו ללהקה מאוחר יותר.
כן התארחו טל גורדון ואפרת בן צור, ולהקות צעירות כמו דראנק מאשין, וואן טו מאני, תעני אסתר וסאן טיילור, שנבחרו במסגרת פרויקט קאברים שרוקפור השיקה כערך מוסף לטור.
להופעת ההשקה קדם סיבוב חימום קצר שעשתה הלהקה בפתח תקווה, באר שבע, רחובות, קיבוץ דן, חמדיה ועוד.
העבודה על 'Too Many Organs' נולדה מנגינה משותפת ורעיונות מוזיקליים של חברי הלהקה, כאשר את רוב הטקסטים כתב מרק לזר ללחנים של ברוך בן יצחק.
שירים נוספים נולדו בעבודה באולפן בשיתוף כל חברי הלהקה, כאשר כל אחד מהחברים תרם את חלקו.
באלבום השתתפה גם הזמרת האמריקנית ליסה ג'רמנו שתרמה את קולה בשיר "Don't Shoot The Messenger", ואפרת בן צור שתרמה את קולה בשיר "Two Miles".
בהקלטת אלבום זה הונהג חידוש בתחום הסאונד אותו יישמה הלהקה כתוצאה מעבודה משותפת עם המפיק האנגלי מייק קרוסי, איתו עבדה הלהקה על האלבום SNS של נינט.
האלבום הוקלט על סרט שני אינץ', כאשר כל הכלים מכוונים לתדר של 432Hz (כשבדרך כלל מקובל שהכלים מכוונים ל-440Hz) מתוך ניסיון להגיע לצליל יותר "עגול" רך ונעים.
האלבום הופק על ידי רוקפור, ועל המיקסים אחראי ביל ריפלין שניגן עם REM, מיניסטרי, ניין אינץ' ניילז וסוואנז.
Toontown Online היה משחק וירטואלי רב-משתתפים של חברת וולט דיסני.
המשחק, שיצא בתאריך 2 ביוני 2003, בוסס על העיר הדמיונית "טונטאון" מהסרט מי הפליל את רוג'ר ראביט, והציג עולם וירטואלי תלת-ממדי, בו משולבות דמויות מצוירות מוכרות מבית היוצר של דיסני.
המשחק נסגר ב-19 בספטמבר 2013. המשחק בוסס על המנוע הגרפי Panda3D, שפותח גם הוא על יד חברת וולט דיסני.
ההרשמה למשחק נעשתה דרך אתר המשחק, בעוד שהכניסה למשחק נעשתה באמצעות תוכנה שעל השחקנים היה להוריד.
המשחק מתרחש בעולם הנקרא "טונטאון", בו השחקנים הם דמויות של חיות תלת-ממדיות, הקרויות טוּנים (Toons), ויכולים ללכת, לשחק במשחקים, לדבר עם שחקנים אחרים ולהשתתף בפעילויות מגוונות.
כאשר משתמש יוצר טון חדש, הוא בוחר את סוג החיה, את מינה, את צורת וצבע הגוף, וכן את הבגדים שאתם הטון יתחיל את המשחק.
העולם עצמו מורכב ממספר ערים.
כל עיר מכילה אזור מרכזי (Playground), וכן רחובות המקשרים בין עיר לעיר.
לכל טון יש גם חצר פרטית (Estate), בה אגם, ושישה בתים - בית לכל אחת מהדמויות בבעלות השחקן (מכל שם משתמש ניתן ליצור עד שישה טונים).
סוכריות גומי (Jellybeans) משמשות כמטבע של המשחק, ובאמצעותן השחקנים יכולים לרכוש בגדים, ריהוט, חיות מחמד, וכן לבצע פעולות נוספות הדורשות תשלום בסוכריות גומי.
כל השחקנים מתחילים עם כמה אלמנטים בסיסיים:
Laff Meter - מדד השמחה של השחקן (או כמות ה"חיים" של הדמות - תפקידו יוסבר בהמשך)
צ'אט (SpeedChat) עם רשימה של משפטים מוכנים.
קיים קם צ'אט חופשי יותר - ה-SpeedChat Plus - בו ניתן להקליד מילים ולשלוח אותן; במצב זה, מילים שאינן מופיעות במילון המשחק יוחלפו באונומטופיה לקול שסוג החיה של הטון משמיע
Shticker Book - ספר המכיל מידע על התקדמות השחקן במשחק.
מכיל בין היתר רשימה של השרתים המריצים עותקים של המשחק (ריבוי שרתים מונע עומס יתר), דפים עם התקדמות השחקן במשחק וכן מפה של עולם המשחק - בה מופיעות כל הערים
Gags - בדיחות שבהן נעשה שימוש בקרבות נגד רובוטים הקרויים "קוגים" - יפורט בהמשך
מעל כל טון מוצג שמו.
לחיצה על השם פותחת תיבה עם "דף המשתמש", בו כפתורים לשליחת בקשת חברות, כפתור "לך אך" (בשביל "לקפוץ" לטון באופן מיידי), כפתור להצגת חיית המחמד של השחקן (אם קיימת) ועוד.
כאמור, בעולם המשחק ישנן כמה ערים, בהן השחקנים יכולים להיות.
בכל עיר וברחובותיה ישנם בניינים, בהם דמויות בלי שחקן.
לחלק מאותן דמויות תפקיד מרכזי במשחק (לדוגמה, לתת לשחקן משימות).
האזור המרכזי של כל אחת מן הערים מכיל מספר בניינים ואלמנטים קבועים:
חנות דודלים (שם ניתן לקנות חיות מחמד במשחק)
רכבת (ה-Trolley דרכה נכנסים למשחקים המאפשרים להרוויח סוכריות גומי)
חנות בדיחות (עליהן יורחב בהמשך)
מפקדת טונים (בה ניתן לקבל ולסיים משימות מפקידים - גם הם דמויות ללא שחקן - וכך מתקדמים במשחק)
כמו כן, כל הרחובות כוללים מפקדת טונים אחת ובריכה אחת.
לאורך כל הרחובות מצויים בניינים - בחלקם דמויות בלי שחקן, ואחרות ריקות.
חלק מהדמויות-בלי-שחקן לוקחות חלק חשוב בכמה מהמשימות.
כמו כן, הן יכולות לתת לשחקן משימות.
בכל רחוב גם מופיע אייקון להצגת מפת הרחוב, המציגה את הבניינים השונים, וכן מדגישה בניינים שהשחקן צריך למשימות שלו.
שתיים מהערים - מסלול המירוץ של גופי (Goofy's Speedway) ואחו הבלוטים של צ'יפ ודייל (Chip 'n Dale's Acorn Acres) - הן למעשה אזורים שאינם כוללים רחובות, והם מיועדים אך ורק למרוצי מכוניות ולמשחקי גולף.
מעבר בין עיר לעיר נעשה באמצעות הליכה ברחוב, בעזרת לחיצה על כפתור ה"לך אל" של אחד החברים שמשחקים כעת, או - לאחר השלמת משימות מסוימות באותה העיר - באמצעות לחיצה על העיר במפה.
את שתי האפשרויות האחרונות שחקן יכול לבצע אך ורק עם ביקר בעבר לפחות פעם אחת בעיר היעד.
למרות שבזמן שהמשחק היה קיים, כל אחד היה יכול ליצור משתמש, רוב הפעילויות היו מוגבלות כך שרק חברים בתשלום יוכלו ליהנות מהם.
כך למשל, שחקנים יכולים להיכנס לבניינים בעיר הראשית - Toontown Central - אך לא לתוך בניינים בערים אחרות.
אמנם, כמשחק וירטואלי, אחת ממטרותיו של Toontown Online היא ליצור סביבה שהשחקן יכול לחקור וליהנות ממנה, אך קיימות גם משימות שהשחקן יכול להשלים על-מנת להתקדם במשחק.
משימות אלה נקראות ToonTasks ("משימות טונים"), אותן השחקנים מקבלים מדמויות ללא שחקן, ובמהלכן עליהם לבצע משימות ושליחויות שונות, בהתאם למשימה הספציפית.
משימות מחולקות לשני סוגים: הסוג הרגיל, שמקדם את הטון במשחק; ומשימות בשביל הכיף ("Just for Fun Tasks"), שמעניקות בתמורה סוכריות גומי, או משנות את הטון לזמן מוגבל (למשל, להפוך את הטון לשקוף, או להגדיל את ראשו.
משך הזמן מתארך ככל שהטון בשלב מתקדם יותר).
מטרת המשחק העיקרית היא לוחמה בקוגים (Cogs), שהם רובוטים שמנסים להשתלט על העולם.
דבר זה נעשה באמצעות שימוש בגאגים (Gags), שהם בדיחות שמורידות לקוגים חיים.
מטרת המשחק "האולטימטיבית" היא להשיג 137 חיים (Laff Points) - דבר הנעשה על ידי השלמת כל המשימות - וכן להשיג את כל הגאגים.
ה-Cogs ("קוגים") הם רובוטים המנסים להשתלט על טונטאון, וסביבם רקומה רוב בעלילה של המשחק.
הקוגים מצויים במפקדות שלהם (Headquarters, או HQ בקיצור) - ישנה מפקדה בכל אחת מפינות המפה; ברחובות, מהם הם יכולים לנחות ולהמריא באמצעות פרופלורים, ובם הם הולכים הלוך ושוב; וכן בבנייני קוגים (Cog Buildings), שהם למעשה בניינים רגילים ברחוב, שעליהם הקוגים השתלטו, ואותם הסבו לבנייני משרדים.
לכל סוג יש שמונה זנים של קוגים, מהחשיבות הנמוכה לגבוהה בדרג המנהלי של הקוגים (Corporate Ladder).
לכל קוג המופיע במשחק רמה בין 1 ל-12, הקובעת את כמות החיים שיהיו לו.
וטווח הרמות האפשרי של זן תלוי ברמת חשיבותו כזן של אותו סוג קוגים: הרמה המינימלית היא למעשה דרגת הקוג בדרג המינהלי, והקמה המקסימלית של אותו הזן גדולה ב-4 מהרמה המינימלית של הזן.
לדוגמה, "Cold Callers" הם הנחותים מבין ה-Sellbots (קוג מסוג 1), וטווח הרמות שלהם הוא מ-1 ל-5.
המטרה המרכזית של המשחק היא להילחם בקוגים.
הקוגים הם יצורים רציניים, ואינם יכולים לסבול בדיחות.
לכן, הלוחמה בהם נעשית באמצעות היתולים ובדיחות, הנקראים "גאגים" (Gags).
קיימים שבעה סוגים של גאגים, וכל סוג כולל שבעה גאגים בסך הכל.
כל טון מתחיל עם שני גאגים בסיסיים: פרח ליצנים, מסוג הגאג "Squirt"; וקאפקייק, מסוג הגאג "Throw".
בגאגים משתמשים בקרבות קוגים ("Cog Battles") - בהם יכולים להשתתף עד ארבעה שחקנים ועד ארבעה קוגים.
הקרב בנוי מסבבים; בתחילת כל סבב, יש לכל אחד מהשחקנים 20 שניות לבחור גאג שאיתו יתקוף את הקוגים, ואת איזה קוג הם מעוניינים לתקוף באותו הסבב.
כאשר הזמן תם, או כאשר כל השחקנים בחרו גאג, הטונים יתקפו את הקוגים, לפי סדר סוגי הגאגים; טונים שבחרו בגאג מאותו הסוג, יתקפו ביחד.
לכל קוג רמה משלו, מ-1 עד-12, הקובעת את רמת החיים שלו, ולכל גאג עוצמה משלו.
ברגע שלקוג לא נשארים חיים, הוא מתפוצץ.
אם לאחר שהטונים תקפו, נשארו קוגים בקרב, יהיה תורם לתקוף.
מתקפה של קוג יכולה להיות מכוונת כלפי טון אחד או כל הטונים שבקרב, ועוצמתה נקבעת על-פי שם המתקפה, זן הקוג והרמה של הקוג.