tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בתקופת שלטונו הקצרה כנושא התואר המלכותי בהאדור שאה הראשון הוא נתקל בהתנגדות של המרתים והראג'פוטים, ובשנים 1710–1712 הוא הסיע את חסידי הדת הסיקית אל גבעות חבל פנג'אב, ושם תכנן מארב והכניע את מנהיגם.
בהאדור שאה ניסה להשכין שלום עם האימפריה המראטהית, אשר הפכה לאיום הגדול ביותר על שלטון המוגולים בתקופת אורנגזב, שהחזיק את שאהו, נכדו של שיוואג'י מקים האימפריה המראטהית, כבן ערובה בחצרו.
על ידי השבתו של שאהו כראג'ה של מחוז בלב האימפריה המראטהית, בהאדור שאה קיוויתי להרגיע את אויביו.
לעומת שאהו עצמו, ראש הממשלה המראטהי, באג'י ראו הראשון, התגלה אז כמתמודד הגדול ביותר נגד שלטון המוגולים.
את מקומו של בהאדור שאה ירש בנו ג'האנדר שאה.
בהאדור ואורנגזב היו אלו אשר שלטונם סימן את תחילת נפילתה של האימפריה המוגולית.
בהאבה סיני (שם מדעי: Bahaba taipingensis) הוא מין של דג גרם גדול ממשפחת המסריים החי רק באוקיינוס השקט שלחופי סין, הונג קונג ומקאו וגם במים מליחים לשפכי היאנגצה ונהר הפנינה שבסין.
מין זה מצוי כיום בסכנת הכחדה חמורה עקב דיג וסכרים בנהרות בהם הוא חי.
דג זה נפוץ לרוב במים מלוחים לחופי סין באזורי שוניות, כרים תת-ימיים וחופי סלעים והוא עולה לשפכי מספר נהרות שם הוא משריץ.
זהו דג גדול באורך של מעל 2 מטרים ומשקל 100 ק"ג, אך לרוב נפוץ באורך של 40 ס"מ בלבד.
הוא מחפש את מזונו על קרקעית הים וניזון מדגים קטנים יותר ומסרטנים.
הדג יכול להתקיים הן במים מלוחים והן בנהרות והצעירים מתחילים את חייהם בנהר.
המין מצוי בסכנה חמורה עקב דיג יתר והאוכלוסיות החלו לצנוח כבר משנות ה-30 של המאה ה-20 בה נמכרו מעל 50 טונות דגים, אף שהכמות ירדה ל-10 טונות בשנות ה-50 וה-60. בדומה לטוטואבה, דג קרוב וגדול מהמשפחה הפרטים הגדולים כבר כמעט שלא נראים יותר בטבע.
כיום המין מוגן בסין שאף הגנה על הנהרות שבו הוא מצוי אך בהונג קונג המין לא מוגן.
לדג שלפוחית שחייה המשמשת כתרופה סינית עממית מבוקשת, מה שמגביר את הדיג הלא חוקי.
בהבנגר (בגוג'ראטית: ભાવનગર) היא עיר מרכזית במחוז בהבנגר באזור סאורשטרה בחצי האי קתיאוואר במדינת גוג'ראט שבהודו.
עד לאיחודה לתוך הודו, הייתה העיר בירת מדינת בהבנגר וכיום היא המרכז המנהלי של מחוז בהבנגר.
העיר קרויה על שם באוסינג'י (Bhavsinhji) (1703–1764), מושל סאורשטרה, שייסד את העיר ב-1723.
בהבנגר שוכנת 19 קילומטרים בלבד מבירת המדינה, גנדינגאר, ממערב למפרץ ח'אמבאת .
בשל מימיו הנמוכים, כתוצאה מסחף, של הנמל בבהבנגר, הוא מתאים רק לספינות קטנות יחסית והדבר קבע את עיסוקה המסחרי של העיר לתעשיות קלות בעיקר.
נכון ל-2011 עמדה אוכלוסיית העיר על 643,365 איש והיא אחת מהערים המאוכלסות במדינת גוג'ראט.
בהאמה סריניוואסן הייתה פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת אילינוי בשיקגו המוכרת בעיקר בשל מחקרה בתחום ההצגה של קבוצות סופיות.
היא עשתה את הדוקטורט שלה באוניברסיטת מנצ'סטר, ואת המחקר שלה באוניברסיטת קולומביה הבריטית ובמכון למחקר מתקדם בפרינסטון.
בין תפקידיה האחרים הם מרצה באוניברסיטת קלארק ובאוניברסיטת קיל ונשיאת האיגוד לנשים במתמטיקה בשנים 1981–1983. ב-1990 העבירה הרצאת נתר על תחום המחקר שלה.
סריניוואסן נולדה ב-1935 בעיר מדראס (כיום צ'נאי) שבהודו.
היא בתם הבכורה של אינדירה ו-ו"ק רנגסוואמי.
אביה נסע לאנגליה על מנת להשלים לימודי תואר שני באוניברסיטת אוקספורד.
הוא חזר להודו ב-1933 ולאחר שנה, הוא ואמה התחתנו.
הם הביאו לעולם את בהאמה הבכורה, ואת אחיותיה הקטנות ויג'י ופרבהא.
היא גדלה במשפחה אותה מתארת בתור "ליברלית ומתקדמת, שבה השכלה וספרים נלקחו כמובן מאליו".
קרובי משפחה רבים שלה למדו ועבדו באוניברסיטאות שונות ברחבי העולם והיא למדה אנגלית כשפה שנייה בתור ילדה, וגדלה כדו-לשונית.
היא הייתה בתיכון לבנות בלבד, ומתמטיקה הייתה המקצוע המועדף עליה מאז ומתמיד.
את התואר הראשון שלה במתמטיקה עשתה במכללה במדראס.
המכללה הייתה מכללה משותפת לנשים ולגברים, והיא לא עמדה בציפיותיה של סריניוואסן שמצאה את המכללה מאכזבת ולא מעוררת השראה.
לטענתה, תוכנית הלימודים הייתה מיושנת והספרים היו אותם ספרים שנעשה בהם שימוש באנגליה 30 שנה קודם לכן.
כשסיימה את התואר הראשון שלה, הלכה ללימודי תואר שני במתמטיקה באוניברסיטת מדראס.
לעומת המכללה, הלימודים באוניברסיטה משכו את סריניוואסן, והיא הייתה מאוד מרוצה מהיכולת שלה ללמוד מידע מתמטי עדכני.
למרות ההתלהבות הרבה שלה מהמקצוע ומחומר הלימוד, היא לא חשבה שתחקור בעתיד את התחום, היא אף לא חשבה שתעסוק בקריירה רצינית במתמטיקה.
סריניוואסן התחתנה לאחר סיום התואר השני שלה עם מהנדס מכונות.
הם עברו למנצ'סטר כדי לקדם את העבודה שלו, והוא תמך בה כשהחליטה לעסוק במתמטיקה באופן מקצועי.
סריניוואסן למדה לדוקטורט באוניברסיטת מנצ'סטר, והשלימה את לימודיה בשנת 1960. נושא המחקר שלה היה הצגות מודולריות של קבוצות סופיות.
לאחר מכן היא לימדה באוניברסיטת קיל שבאנגליה.
ב-1965 עשתה את הפוסט דוקטורט שלה באוניברסיטת קולומביה הבריטית, ולימדה לסירוגין באוניברסיטת מדראס, במכון למתמטיקה רמאנוג'אן.
בשנת 1970 הגיעה לארצות הברית ולימדה באוניברסיטת קלארק במסצ'וסטס.
בין השנים 1976–1977 עבדה במכון למחקר מתקדם בפרינסטון.
היא הפכה לאזרחית אמריקאית באופן רשמי באותה שנה.
ב-1979 מונתה לפרופסור באוניברסיטת אילינוי בשיקגו.
סריניוואסן כיהנה כנשיאת האיגוד לנשים במתמטיקה בין השנים 1981–1983. היא מונתה לחברה במכון למחקר מדעי המתמטיקה בשנת 1990. היא הייתה פרופסורית אורחת באקול נורמל סופרייר בפריז, אוניברסיטת אסן בגרמניה, באוניברסיטת סידני באוסטרליה, ובאוניברסיטת המדע בטוקיו.
היא ערכה מאמרים בעלונים שונים של האגודה האמריקאית למתמטיקה (AMS) מ-1980 עד 1994.
סריניוואסן מתמחה בחקר תורת הייצוג של קבוצות סופיות.
המבנה של קבוצה סופית מופשטת הוא מבנה קשה להבנה.
הואיל וכך, מנסים לייצג אותה על ידי קבוצת מטריצות על פני תחום כלשהו.
סריניוואסן עבדה עם קבוצות סופיות קלאסיות וחקרה את ההצגות המודולריות שלהן.
עבודתה יחד עם עמיתיה למחקר הובילה להמשך מחקר במקומות שונים אחרים וגם ליישום חלק מממצאיה בתחום הפיזיקה.
הרצאת נתר של סריניוואסן התמקדה בתאוריית ההצגה של קבוצות סופיות.
נושא זה היה תחום המחקר העיקרי שלה.
בהרצאה שלה, היא דיברה על שיטות גאומטריות שונות להגדרת קבוצות, ותיארה איך הן נכנסו לתורת הקבוצות.
היא גם דנה על מספר תוצאות שצמחו מהגישה הזאת ודיברה על מחקרים קודמים שנעשו בתחום.
בהרצאתה, היא מעלה לדיון את המאמר בניו יורק טיימס "האם אמת ויופי אינם מספיקים?": "ההשקפה שלי כלפי המתמטיקה לאורך השנים הייתה ש'אמת ויופי מספיקים'", היא אומרת, "למעשה, פעמים רבות הזכרתי לתלמידי כי ההישגים המתמטיים הטובים ביותר התרחשו כאשר לא נשאלה השאלה 'לשם מה?'".
כשהיא מדברת על יישום הגילוי המחקרי שלה לפיזיקה היא אומרת "עם זאת, האינטראקציות היפות עם הפיזיקה שהתרחשו בשנים האחרונות השפיעו גם עליי".
היא מוסיפה שהיא מתרגשת מאוד מהדבר.
ברנרדו בראל מרטינס סנטוס (בפורטוגזית: Bernardo Barral Martins Santos; נולד ב-29 בדצמבר 1989), המוכר יותר בשם בה מרטינס (בפורטוגזית: Bê Martins) הוא כדורגלן חופים פורטוגזי שנולד בברזיל, המשחק בעמדת הבלם בבראגה ובנבחרת פורטוגל בכדורגל חופים.
מרטינס זכה פעמיים בגביע העולם בכדורגל חופים (2015 ו-2019).
לבה אח תאום זהה, לאו, המשחק גם הוא בענף זה.
בה ואחיו התאום, לאו מרטינס, נולדו בריו דה ז'ניירו, ברזיל.
בה בוגר מאחיו בשתי דקות.
כשהיו בני 18, הם שיחקו כדורגל בספרד.
במהלך השהייה בספרד, הם החלו בתהליך קבלת אזרחות פורטוגלית.
הליך זה היה אפשרי עבורם עקב שורשי סבא רבא שלהם.
בשנת 2009, הם השיגו אזרחות זו.
כשהיו בני 21, הם חזרו לברזיל על מנת לחפש מועדון כדורגל חדש.
על מנת לשמור על כושר, הם התאמנו בחוף ובשל העובדה שהתקשו במציאת קבוצה, הם החלו לשחק כדורגל חופים בקבוצות מקומיות כמו ואסקו דה גאמה ופלמנגו.
תהליך ההתקדמות של בה היה מהיר יותר מזה של אחיו ולאחר שהרשים במדי פלמנגו במסגרת גביע העולם למועדונים, הוצעה לו ההזדמנות לשחק ברוסיה, שם לבסוף שיחק.
בה זומן לנבחרת ברזיל לקראת טורניר ראווה בפרגוואי.
לעומת זאת, לאחר שג'וניור נגאו מונה למאמן הנבחרת, בה נותר מאחור ונשללה ממנו הזדמנות זו.
התאומים זומנו לנבחרת פורטוגל בשלהי שנת 2014 לאחר ששיחקו באותה תקופה עבור קבוצות כדורגל חופים איטלקיות שונות.
חרף הצעה חוזרת להצטרפות לנבחרת ברזיל, האחים החליטו לייצג את נבחרת פורטוגל.
בה רשם את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים בנובמבר 2014 במסגרת הגביע הביניבשתי, שישה חודשים לפני הופעת הבכורה של אחיו.
במסגרת טקס כוכבי כדורגל החופים לשנת 2015, בה זכה בתואר הכוכב העולה.
מאוחר יותר, האחים עברו למועדון כדורגל החופים הפורטוגלי, בראגה, שבו נחלו הצלחה רבה בזכיות באליפויות מקומיות ובשלושה גביעי אירופה לאלופות.
בה היה חלק משמעותי בזכייה של פורטוגל בגביע העולם בכדורגל חופים לשנת 2019, כשנבחר לשחקן השלישי הטוב ביותר בטורניר, דבר שזיכה אותו בתואר כדור הארד.
לאחר הזכייה בגביע העולם, בה ביחד עם שאר חברי הנבחרת קיבלו אות כבוד מטעם פורטוגל.
גביע אירופה בכדורגל חופים (1): 2016
גביע העולם בכדורגל חופים (1):
אליפות אירופה בכדורגל חופים (2):
בהאמסאייר היא חברת תעופה שבסיסה בנסאו.
זוהי חברת התעופה הלאומית של איי בהאמה והיא מפעילה טיסות סדירות ל-32 יעדים מקומיים ואזוריים בקריביים ובארצות הברית מבסיסה בנמל התעופה הבינלאומי לינדן פינדלינג (NAS).
נכון ליולי 2022, צי בהאמסאיר מורכב מהמטוסים הבאים:
נכון לשנת 2022, בהאמסאיר לא חוותה תאונה קטלנית מאז הקמתה ב-1973. עם זאת, שלושה מטוסים אבדו בתאונות לא קטלניות ובאירוע מזג אוויר:
ב-14 במרץ 2017, נגרם נזק משמעותי למטוס ATR 72-600 לאחר שנפגע מטורנדו אלים בנמל התעופה הבינלאומי נסאו-לינדן פינדלינג, בהאמה.
כן נסע הראשי של צד שמאל קרס.
ב-20 באפריל 2007, מטוס בומברדייה דאש 8 סבל מתקלה כן נסע השמאלי בזמן נחיתה בנמל התעופה Governor's Harbour, מה שגרם למטוס להחליק על המסלול עד לעצירה.
המטוס ניזוק ללא יכולת תיקון.
איש מ-48 הנוסעים ו-3 אנשי הצוות לא נפגע.
ב-12 באוקטובר 1998, מטוס מסוג הוקר סידלי HS 748 ניזוק ללא יכולת תיקון על ידי הוריקן מיץ' בזמן שהות בחניה בנסאו.
ב-31 ביולי 1978, מטוס FH-227 של Fairchild Hiller פגע במסלול הנחיתה של נמל התעופה הבינלאומי צ'אב קיי שניות לאחר ההמראה כשכן הנסע שלו כבר מורם.
הוא החליק על המסלול ונעצר, אך ניזוק ללא תקנה.
בהג'אן לאל שרמה (בהינדי: भजन लाल शर्मा; נולד ב-15 בדצמבר 1967) הוא פוליטיקאי הודי וראש השרים של ראג'סטאן מטעם מפלגת העם ההודית.
בהג'אן לאל שרמה נולד ב-15 בדצמבר 1967 בכפר אטרי שבראג'סטן, והוא בעל תואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת ראג'סטאן.
שרמה התמודד על מושב ב ב-2003 מטעם , סיעה פורשת של מפלגת העם ההודית, והפסיד למועמדה של מפלגת העם ההודית.
שרמה כיהן במשך ארבע פעמים כנשיא מפלגת העם ההודית בראג'סטאן.
שרמה נבחר לאספה המחוקקת של ראג'סטן בנובמבר 2023, ומפלגת העם ההודית הודיעה כי יכהן כראש השרים מטעמה במדינה.
הוא הושבע לתפקיד ב-15 בדצמבר 2023.
בהאג'י (בהינדי: भाजी; באנגלית: Bhaji) הוא מונח כללי הנפוץ במדינות תת-היבשת ההודית ומשמש לתיאור מגוון של מאכלים, בעיקר ירקות מתובלים שמטוגנים או מבושלים.
מאכלי הבהג'י עשויים מירקות שונים וביניהם עגבנייה, בצל, תפוח אדמה, פלפל, תרד ובמיה, מצופים בתערובת של גאראם מסאלה, כמון, כורכום, פפריקה, זנגביל ושום ומטוגנים בשמן עמוק.
בהאג'י נחשב למאכל פופולרי מאוד ברחבי הודו ומחוצה לה והוא מופיע רבות בסרטי בוליווד ובסדרות טלוויזיה הודיות, שם הוא מסמל את המזון הביתי והפשוט, אך גם את אוכל הרחוב הטעים והנגיש.
בהאג'י מתייחס למגוון רחב של מנות:
פאקורה בהאג'י (Pakora Bhaji): מאכל העשוי מירקות מטוגנים בטמפורה העשויה מקמח חומוס ומוגשת בליווי צ'אטני.
פאב בהאג'י (Pav Bhaji): מאכל העשוי מפירה מתובל המוגש עם לחמנייה קלויה בחמאה ונחשב לנפוץ בעיקר במומבאי.
בננה בהאג'י (Banana Bhaji): מאכל העשוי מפלפל בננה מטוגן ומתובל בתבלינים שונים.
בינדי בהאג'י (Bhindi Bhaji): מאכל העשוי מבמיה המטוגנת עם בצל ועגבניות ומוגשת בליווי צ'פאטי.
אלו בהאג'י (Aloo Bhaji): מאכל העשוי מתפוח אדמה מטוגן עם בלילה העשויה מקמח חומוס.
קנדה בהאג'י (Kanda Bhaji): מאכל הנפוץ במהרשטרה ועשוי מבצל מטוגן עם בלילה מקמח חומוס.
בה־דה־די־דיאה הוא אלבומו הרביעי של הזמר, היוצר והמוזיקאי אריאל זילבר.
האלבום הוקלט בשנת 1988 ויצא לאור בשנת 1989.
האלבום כלל בין היתר את השיר "מיליארד סינים" (תרגום של זילבר ויהונתן גפן לשירו של ז'אק דיטרון "Et Moi, Et Moi, Et Moi") והשיר "ואיך שלא" אשר הפך ללהיט ותופעת טיקטוק מימי מלחמת חרבות ברזל המוקדמים.
סיפור אהבה (מילים ולחן: שמוליק צ'יזיק)
מיליארד סינים (מילים ולחן: ז'אק דיטרון / תרגום: אריאל זילבר ויהונתן גפן)
יש לי מילים (מילים ולחן: אריאל זילבר)
הלוואי ויכולתי (מילים ולחן: שמוליק צ'יזיק)
סובב, סובב (מילים ולחן: אריאל זילבר)
לעולם (מילים ולחן: שמוליק צ'יזיק)
אדם פשוט (מילים ולחן: שלמה קאלו)
חולם (מילים ולחן: אריאל זילבר)
ואיך שלא (מילים ולחן: אריאל זילבר)
שוב לבד (מילים ולחן: שמוליק צ'יזיק)
אריאל זילבר – שירה, פסנתר, חצוצרה
איתן גדרון – עיבודים, הפקה מוזיקלית, גיטרות, בס, קולות, תוף מרים, סינטיסייזר, כלי הקשה
יעקב מורנו – הפקה מוזיקלית, הקלטה ובישול (באולפני טריטון, חורף 1988)
ז'אן פול זימבריס – תופים
משה לוי – אורגן ("האמונד"), אקורדיון
אילן מוכיח – עיבוד וניצוח כלי נשיפה ממתכת (בשירים "יש לי מילים" ו"אדם פשוט")
אלון הלל – כלי הקשה (בשירים "מיליארד סינים", "לעולם" ו"ואיך שלא")
איתמר ארגוב – פליגלהורן, חצוצרה (בשירים "יש לי מילים" ו"אדם פשוט")
דן יוהס – טובה (בשירים "יש לי מילים" ו"אדם פשוט")
מיכה דייוויס – בריטון, טרומבון (בשירים "יש לי מילים" ו"אדם פשוט")
עודד פרח – ע' טכנאי
תדהר עוזרי – ע' טכנאי
אמיר קרטס – ע' טכנאי
טים יאנג – חיתוך (ב־CBS, לונדון)
בן ברנפלד – עריכה דיגיטלית (בה.מ אקוסטיקה בע"מ)
מיכל רותם – צילום עטיפה
אופטובסקי / דרי – עיצוב עטיפה
אריאלה וילנסקי – מנהלת הפקה
בה אורי הוא פוליטיקאי גינאי המכהן כראש ממשלת גינאה החל מ-27 בפברואר 2024.
ב-27 בפברואר 2024 מונה אורי לראש ממשלת גינאה לאחר פיזורה של הממשלה הקודמת, בראשה עמד ברנאר גומו, על-ידי נשיא גינאה ממאדי דומבויה.
בהאא' בעלושה הוא מראשי חמולת בעלושה שבכפר הבדואי אום אל-נסר בצפון רצועת עזה.
נחשד על ידי הפלסטינים ברצועה, ובעיקר על ידי ארגון חמאס, כמשתף פעולה עם ישראל במהלך מלחמת חרבות ברזל.
בעלושה שירת במנגנון המודיעין הכללי של מנגנוני הביטחון של הרשות הפלסטינית במשך שנים רבות.
הוא נודע בקשריו הקרובים עם בכירי הרשות הפלסטינית.
ב-11 בדצמבר 2006 נרצחו שלושת ילדיו הקטנים של בהאא' בעלושה על ידי חמאס, כשהיו בדרכם לבית הספר, על רקע הסכסוך בין חמאס לפת"ח ברצועת עזה.
במהלך מלחמת חרבות ברזל נטען על ידי הפלסטינים ברצועת עזה כי הוא שימש כמקשר בין שירות המודיעין הפלסטיני לשירותי הביטחון הישראליים, ובמיוחד לשב"כ.
נטען כי בעלושה היה מעורב בהעברת "מידע ביטחוני רגיש" על מיקומם ובתיהם של דמויות בכירות בחמאס ובפלגי הטרור האחרים ברצועת עזה, מידע אשר שימש את ישראל בביצוע סיכולים ממוקדים.
עוד נטען כי לבעלושה תפקיד מרכזי בחסימת כניסת סיוע הומניטרי, או באישור רשימות סלקטיביות של הזכאים לקבל סיוע במזון וברפואה, על סמך שיקולים פוליטיים וביטחוניים.
כמו כן נטען כי בעלושה מקושר למיליצייה של יאסר אבו שבאב שפועלת במזרח רפיח בהכוונתו, והוא הגורם המקשר בינה לבין אבו מאזן והרשות הפלסטינית בראמאללה.
בהגווד גיטה (בסנסקריט: भगवद्गीता, מילולית "שירת האל") הוא אחד מכתבי הקודש ההינדיים הנודעים ביותר, הכולל פרקים בתאולוגיה, בפילוסופיה, באתיקה ובדהרמה.
הגיטה מתוארך בין המאה החמישית למאה השנייה לפנה"ס, והוא חלק מן האפוס הסנסקריטי המהאבאראטה (פרקים 25–42 של הבהישמה פארוואן).
מחד, יש המחשיבים את הגיטה ל"סמיריטי" - בשורה אלוהית הנמסרת לאדם באמצעות מתווך טהור, לעומת כתבי ה"שרוטי" - בשורה הנמסרת לאדם ישירות מהאלוהות ללא תיווך, ולכן בוחרים לסווגו כמשני לכתבי שרוטי קדושים כאופנישדות, המעניקים תמונה כללית ובלתי אישית של האלוהות.
מאידך, היות שהספר נחשב לשירת האל במישרין, הרי שהבדלי השרוטי והסמריטי לא חלים לגביו, ולכן יש גם המכנים אותו גיטופנישד — אופנישדת הגיטה.
הרקע לספר הוא מלחמת אחים בין בני קורו לבני פאנדו.
בני קורו הדיחו מכסאם את בני פאנדו, וחיללו את כבודה של הנסיכה דראופאדי.
כמו כן, בניו של פאנדו עוררו את קנאת הקורווים במוסריותם ובמידותיהם הנעלות.
בהוראתו של קרישנה, הנסיך ארג'ונה, בנו של פאנדו, נלחם בבני קורו כדי להשיב את הממלכה שנלקחה בעורמה, ולכונן מחדש שלטון מוסרי ואלוהי.
הטקסט מתאר את ההוראות הרוחניות שנמסרו לארג'ונה על ידי מורהו קרישנה, מקור והתגלמות (אוואטר) האל וישנו.
אל מול שדה הקרב, ארג'ונה מביע צער על האובדן הצפוי של חיי ידידיו וקרוביו אשר נמצאים במחנהו, כמו גם במחנה האויב.
קרישנה מנחם אותו באומרו שהנשמה נצחית, והמוות הוא הסרה של הגוף החולף.
מכאן ממשיך קרישנה להורות על מסירות, מדיטציה וידע.
הוא מראה לנסיך כי הוא גם התגלמות האל וישנו, גם האלוהות שמאחורי היקום, וגם אדונו האישי, לו הוא מצווה להתמסר (ב.ג 18.66).
שילוש זה הוא אחד הבסיסים העיקריים לרבים מן הזרמים בהינדואיזם.
עוד טוען קרישנה שיש להיטהר מן ה"אני הכוזב" (אהנקארה) ולעורר את החלק האלמותי והרוחני, הנשמה (ג'יוה), שמקורה באישיות הברהמן העליון, אותה הוויה ייחודית, רוחנית ונשגבת.
כדי להיווכח בתפארת האלוהים, מאפשר קרישנה לארג'ונה להתבונן בו בדמות היקומית שלו (ויראט-פורושה), והמחזה המופלא מתואר ביצירה בפירוט.
הגיטה תורגם לשפות רבות, בהן גם עברית, אך בשל העושר וכפל המשמעויות בשפת המקור שלו, סנסקריט, בכל תרגום צפויה בהכרח התרחקות מסוימת מדקויות היצירה המקורית כפי שנכתבה.
ממלכת בְּהוּטָן/בְּהוֹטָן ובקיצור בהוטן (לפי האקדמיה ללשון העברית בּוּטָאן; בנפאלית: भुटान, בליטון: bhuṭān, ; בדזונגקה: འབྲུག་རྒྱལ་ཁབ། ובקיצור འབྲུག་ཡུལ། - , בליטון : Druk Gyal Khap ובקיצור Druk Yul, "ארץ דרוקפה" ) היא מדינה ללא מוצא לים בהרי ההימלאיה המזרחיים הגובלת מצפון ב שב ומדרום בהודו.
המשטר במדינה הוא מונרכיה חוקתית.
עיר בירתה של בהוטן והעיר הגדולה ביותר בה היא טהימפהו, והעיר פונטשולינג משמשת כמרכז הכלכלי של המדינה.
השפה הרשמית של בהוטן היא דזונגקה ודת המדינה היא וג'ריאנה.
מקורו של השם "בהוטן" איננו ברור.
מספר היסטוריונים הציעו שייתכן שמדובר בהטיה של המילה בהוטה-אנט (Bhota-ant) משפת הסנסקריט, אשר פירושה "סוף טיבט" בשל היותה בדרום השטח הטיבטי.
אפשרות נוספת היא הטיה נוספת מהסנסקריט, הפעם של המילים בהו-אוטן (Bhu-uttan), שפירושן בעברית "רמות".
המדינה השתמשה בשם "בהוטן" החל מסוף המאה ה-19.
למדינה היו שמות אחרים במהלך ההיסטוריה, כגון: לו מון (Lho Mon) - ארץ החושך הדרומית, לו צנדנג'ונג (Lho Tsendenjong) - ארצו הדרומית של הברוש הצנדני, וכן לומן קאז'י (Lhomen Khazhi) - ארץ ארבע הגיחות הדרומית.
פירוש שמה של השפה דזונגקה הוא "שפת אנשי הדזונג".
כלים, כלי נשק ומבני אבן מספקים הוכחה שבהוטן הייתה מיושבת כבר בסביבות המאה ה-20 לפנה"ס.
מספר תאוריות משערות שמדינת לומון (Lhomon "החשיכה הדרומית") או מוניול (Monyul הארץ החשוכה) הייתה קיימת בין המאה ה-5 לפנה"ס למאה ה-6 לספירה.
השמות לומון צנדנג'ונג ולומון קאז'י תועדו בכתבים טיבטיים והודיים עתיקים.
האירוע המתועד הקדום ביותר בבהוטן היה מעברו של הקדוש הבודהיסטי גורו פדמאסמבהאבה (པད་མ་འབྱུང་གནས་) (אשר נקרא גם גורו רינפוצ'ה) במאה ה-8. רוב התיעוד על היסטוריית בהוטן נעלם בשריפה בפונאקה, בירתה העתיקה של הממלכה, בשנת 1827. עד למאה ה-10 ההתפתחות הפוליטית של בהוטן הושפעה בעיקר מההיסטוריה הדתית שלה.
מספר תת-כתות של בודהיזם צצו וקיבלו את חסותם של האצילים המונגוליים והטיבטים המקומיים.
לאחר דעיכת האימפריה המונגולית במאה ה-14, התחרו כתות אלו זו בזו על עליונות פוליטית ודתית.
לבסוף זכתה כת הדרופקה בשלטון הפוליטי והדתי במהלך המאה ה-16.
עד לתחילת המאה ה-17 הורכבה בהוטן ממספר יחידות פיאודליות יריבות.
היא אוחדה לבסוף על ידי המנהיג הצבאי והלאמה הטיבטי שאבדראנג נגאוואנג נאמג'ייאל, אשר נחשב למייסד הממלכה.
כדי להגן על הממלכה מפלישות טיבטיות, בנה נאמג'ייאל מספר דזונגים (מבצרים) בלתי חדירים מסביב למדינה והפיץ מנגנון חוקים שעזר להשליט את מרות השלטון הריכוזי על האצילים המקומיים.
בהוטן הדרדרה לאנרכיה לאחר מותו של נאמג'ייאל בשנת 1652. הטיבטים תקפו את בהוטן בשנת 1710, תוך כדי ניצול הכאוס והאנרכיה.
הם תקפו שוב בעזרת המונגולים בשנת 1730. שתי ההתקפות סוכלו ושביתת נשק נחתמה בשנת 1759.
למרות זאת, השלום היה מתוח והתקלויות-גבול עם הבריטים המשיכו במהלך מאה השנים הבאות.
התקלויות אלו הובילו לבסוף למלחמת דואר על השליטה בעמקי הדואר באזור בנגל.
לאחר תבוסתה של בהוטן במלחמה נחתם הסכם סינצ'ולה בינה לבין הודו הבריטית.
כחלק מהפיצויים הושכרו הדוארים לממלכה המאוחדת בתמורה ל-50,000 רופיות.
הסכם זה סימן את סוף העוינות בין הודו הבריטית לבהוטן.
לקראת סוף המאה ה-18 מאבקי כוח בין העמקים היריבים פארו וטרונגסה הובילו למלחמת אזרחים בממלכה.
בסוף המלחמה עלה לשלטון מושל טרונגסה, אוג'ין וונגצ'וק (Ugyen Wangchuck).
מבסיס כוחו במרכז בהוטן וונגצ'וק הביס את יריביו הפוליטיים ואיחד את בהוטן על אף מספר התקוממויות אזרחים שפעלו נגדו.
בשנת 1907 הוכרז אוג'ין וונגצ'וק כראש בית המלוכה במדינה.
ההחלטה התקבלה פה אחד על ידי אספת נזירים בודהיסטים בכירים, חברי ממשלה וראשי משפחות חשובות.
הממשלה הבריטית הכירה במהרה במונרכיה החדשה ובשנת 1910 בהוטן קיבלה את ריבונות הכתר הבריטי בתמורה לחופש פוליטי בענייני הפנים.
לאחר שהודו קיבלה את עצמאותה מהממלכה המאוחדת ב-15 באוגוסט 1947, ניתנה האפשרות לממלכות כמו בהוטן להצטרף להודו.
ב-8 באוגוסט 1949 הכירה הודו בעצמאותה של בהוטן.
לאחר מכן חתמה בהוטן על הסכם עם הודו, אשר בעקבותיו החליפה המדינה החדשה את בריטניה כנותנת החסות לממלכה.
לאחר כיבוש טיבט על ידי הצבא הסיני בשנת 1951 סגרה בהוטן את גבולה הצפוני והחלה לחזק את קשריה עם הודו.
כדי להוריד את הסיכון שנשקף מסין, החלה בהוטן בתוכנית פיתוח שנתמכה בעיקר על ידי הודו.
בשנת 1953 ייסד המלך ג'יגמי דורגי וונגצ'וק (Jigme Dorji Wangchuck) את הרשות המחוקקת בממלכה - אספה כללית בת 130 חברים.
מטרת הקמת הרשות המחוקקת הייתה לקדם בהדרגה רעיונות דמוקרטיים במדינה ולנסות להרחיקה מהשפעתה של סין הקומוניסטית.
מאמצים נוספים מצד דורגי כללו הקמת ועדת מייעצת מלכותית בשנת 1965 וקבינט מדיני בשנת 1968. בהוטן התקבלה כחברה באו"ם ב-1971. ביולי 1972 ירש גיימי סיינגי וונגצ'וק (Jigme Singye Wangchuck) את אביו דורגי לאחר מותו ועלה לכס המלכות בגיל 16.
צווים שהוכרזו בשנות ה-80 על ידי הממשלה, כללו חוקים שמטרתם לשמר את זהותה התרבותית של בהוטן כ"אומה אחת - עם אחד".
לדוגמה, כל אזרח בבהוטן מחויב בלבוש בסגנון התרבות הבהוטנית.
חוק זה כלל גם את המהגרים מנפאל שגרו באותה התקופה במדינה.
מדיניות זו ספגה ביקורת עזה מפעילים למען זכויות האדם וכן מקהילת המהגרים בממלכה, שטענו כי החוקים האלו נוצרו כדי לרודפם.
מזווית הראייה של הבהוטנים היה זה ניסיון לשמר את התרבות הבודהיסטית של הרי ההימלאיה.
עבור המהגרים הנפאלים בבהוטן, הצווים נראו כניסיון הבהוטנים לשמר את השלטון על ידי אכיפת התרבות הבהוטנית עליהם, זאת על חשבון זכויות האדם, פלורליזם ועקרונות דמוקרטיים.
המתיחות האתנית בין הנפאלים והבהוטנים התעצמה עוד יותר בשנות ה-80 המאוחרות, לאחר שהממשלה החלה ביישום חוק האזרחות משנת 1985. חוק זה קבע שרק מהגרים נפאלים שלהם מסמכים רשמיים המעידים שחיו בבהוטן לפני שנת 1958 יוכלו להיחשב כאזרחים.
חוק זה הוביל ליצירת ארגוני מחאה רבים שמחו כי נעשה עוול לתושבים הנפאלים.
המחאות הפכו אלימות בשנת 1991 ובעקבותיהן מתו כ-300 אנשים ורבים נעצרו.
לאחר מחאות מממשלת נפאל שוחררו רוב האסירים על ידי ממשלת בהוטן.
אף על פי כן, לא הושג פתרון למצוקת הנפאלים בבהוטן ולפחות 100,000 מהם עדיין נמצאים במחנות נציבות האו"ם לפליטים בסיקים שבצפון הודו ובנפאל, לאחר שגורשו מהממלכה.
בשנת 1998 החל המלך סיינגי ברפורמות פוליטיות גדולות לקראת שינוי המשטר למונרכיה חוקתית.
הוא העביר את רוב סמכויותיו לראש הממשלה ותמך בחוק המאפשר הדחת המלך על ידי רוב של שני שלישים מהאספה הכללית.
בתחילת 2005 הוכרזה חוקה חדשה בממלכה, שאושרה ביולי 2008. בדצמבר 2006 התפטר המלך גיימי סיינגי וונגצוק לטובת בנו, ג'יגמה קיזר נאמגייל ואנגצ'וק (Jigme Khesar Namgyel Wangchuck).
קבוצת נפאלים, פליטים מבהוטן, ביקרו את המהלכים האלה כניסיון להסב את תשומת הלב מבעיית הפליטים במדינה.
בשנת 2008 נערכו בבהוטן בחירות בפעם הראשונה, ונשיא המפלגה שזכתה במרבית הקולות הפך לראש הממשלה הנבחר הראשון של בהוטן.
במהלך השנים שבה ועלתה השאלה האם בהוטן היא מדינה ריבונית.
בתקופת השלטון הבריטי בהודו, הוכרה בהוטן כאוטונומיה.
הבריטים עזרו לביסוס המלוכה במדינה ואפשרו לה לנהל את ענייניה הפנימיים.
יחסי החוץ וענייני הביטחון נותרו בשליטת הבריטים.
בשנת 1949, לאחר עצמאות הודו, חתמו בהוטן והודו על הסכם אשר המשיך את מערכת היחסים הזו, כאשר הודו תופסת את מקומה של בריטניה.
לפי ההסכם, הודו הסכימה לא להתערב בענייניה הפנימיים של בהוטן בעוד זו הסכימה "להישמע ולהתחשב בעצותיה של הודו בכל הקשור ליחסי החוץ".
כמו כן, ההסכם ביסס את הסחר החופשי ושיתוף הפעולה בין המדינות.
בהוטן מוגדרת כיום כמדינה ריבונית והיא חברה באו"ם מאז 1971.
העומד בראש מדינת בהוטן הוא ה"דרוק גיאלפו" (Druk Gyalpo) - מלך הדרקון.
האוחז בתואר כעת הוא ג'יגמה קיזר נאמגייל ואנגצ'וק.
אף על פי שתוארו ניתן בירושה, ניתן להדיחו על ידי רוב של שני שלישים בפרלמנט, האספה הכללית (אשר שמה הוא ט'שוגדו- Tshogdu).
החברים באספה הכללית מונים 154 ונבחרים כנציגי עיירות (105 נציגים), נציגים דתיים (12 נציגים) ונציגים שנבחרו על ידי המלך (37).
כל החברים מכהנים במשך שלוש שנים.
הבחירות בבהוטן מתבצעות לא באופן אישי אלא לפי תאי משפחה - כל משפחה היא בעלת קול אחד ולא כל אזרח.
בשנת 1998 הועברו רוב תחומי האחריות של המלך למועצת השרים, הקבינט המדיני, אשר נקרא לאנג'י שונגצוג (Lhengye Shungtsog).
חברי מועצת השרים נבחרים על ידי האספה הכללית מבין חבריה לכהונות בנות חמש שנים.
תפקיד ראש הממשלה עובר בסבב בין חמשת החברים במועצת השרים שקיבלו את מספר הקולות הרב ביותר.
ב-2005 פורסמה טיוטה לחוקה שתאפשר, בין השאר, את קיומן של מספר מפלגות בממלכה והפחתת סמכויותיו של המלך.
המלך מתפקד כבית הדין העליון לערעורים.
מלבדו, בית המשפט העליון המלכותי הוא הסמכות השופטת הגבוהה ביותר בממלכה.
רוב החוקים הבהוטנים מבוססים על מערכת המשפט ההודית והבריטית.
מינוי השופטים נעשה על ידי המלך ומשך הכהונה של השופטים הוא כראות עיניו.
בדצמבר 2006 ויתר המלך על כתרו לטובת בנו ג'יגמה קיזר נאמגייל ואנגצ'וק, שהצהיר כי יקדם רפורמות בארצו.
ב-24 במרץ 2008 נערכו לראשונה בחירות כלליות לבית הנבחרים, בהשתתפותן של שתי מפלגות, והמדינה אימצה חוקה ביולי 2008.
בבחירות זכתה "מפלגת השלום והשגשוג של בהוטן" ב-45 מבין 47 המושבים שעמדו לבחירה, ומנהיגהּ ג'יגמה טהינליי מונה באפריל לראש ממשלה.
חוקת בהוטן מאפשרת לכאורה חופש דת, אך זוכים לו רק בודהיסטים מזרם המהאיאנה והינדים.
משנת 1990 תועדו מקרים רבים של הפרת זכויות אדם בבהוטן, בהם גירושם של כ-100,000 מבני ה לנפאל לאחר שהפגינו בעד דמוקרטיה במדינה.
בהוטן היא המדינה הראשונה בעולם הכמעט נקייה מעישון.
החל מ-2005 אסור לגדל, לייבא, לקנות, למכור, לפרסם או לעשן סיגריות או סיגרים במקומות ציבוריים בבהוטן.
גם מבחינה היסטורית, עוד ב-1916 אמר המלך כי טבק הוא דבר נורא ואיום שלא צריך להיות קיים במדינה.
דוגמה לשמרנות בעניין העישון במדינה התבטאה בכך שבמרץ 2011 נגזרו כ-3 שנות מאסר על נזיר שנתפס עם טבק, מקרים דומים פורסמו באופן תדיר בתקשורת.
בעקבות התפרצות מגפת הקורונה הוחלט לבטל את האיסור על מכירת טבק במדינה.
בהוטן מקיימת יחסים דיפלומטיים עם האיחוד האירופי ועם 54 מדינות בלבד, שאינן כוללות את המדינות הגדולות כמו ארצות הברית, מקסיקו, רוסיה וסין.
החל מחודש דצמבר 2020, בהוטן מקיימת יחסים דיפלומטיים מלאים עם מדינת ישראל.
עוד קודם לכן, היו קיימים בין המדינות יחסים בתחום החקלאות, וסטודנטים מבהוטן לומדים לימודי חקלאות בישראל.
בהוטן מחולקת לארבעה אזורים מנהליים, הנקראים דזונגדי (dzongdey).
כל דזונגדי מחולק למחוזות, הנקראים דזונגק'אג (dznogkhag).
ישנם 20 דזונגק'אג בבהוטן וחלקם אף מחולקים שוב לתת מחוזות הנקראים דאנגק'אג (dungkhag).
צורת השלטון המקומית הבסיסית ביותר היא מספר כפרים קטנים וקרובים זה לזה, המהווים גיווג (gewog), ובראשם עומד גופ (gup), אשר נבחר על ידי תושבי הכפרים.
כלכלת בהוטן היא מהקטנות והלא-מפותחות ביותר בעולם, אולם השנייה בעולם בצמיחה הכלכלית עם 22.4% צמיחה (2012).
מס ההכנסה חל על הכנסה שנתית גדולה מ-100,000 נגולטורם, הכנסה שחלק קטן מאוכלוסיית בהוטן מגיע אליה.
התוצר השנתי בממלכה הוא כ-5 מיליארד דולר.
כלכלת בהוטן המסורתית הייתה מושתתת על חקלאות לצריכה עצמית.
כיום הסקטור החקלאי מהווה כ-55% מהתמ"ג בממלכה והחקלאות מהווה את עיקר המחייה לכ-55% מהאוכלוסייה, בעיקר מרעיית צאן וגידולים חקלאיים שנועדו לצריכה עצמית.
בשל בניית הסכר ההידרואלקטרי, בהוטן היא יצרנית חשמל ואנרגיה הידרואלקטרית ויצואנית חשמל, בעיקר להודו.
המגזר התעשייתי של כלכלת בהוטן מינימלי.
עיקר התוצרת התעשייתית היא בטון, מוצרי עץ, פירות מעובדים, משקאות אלכוהוליים וסידן קרבידי המשמש לייצור גז אצטילן.
המטבע הבהוטני, הנגולטורם, צמוד למטבע הרופי ההודי, אשר גם מקובל כהילך חוקי בממלכה.
פיסול צלמים דתיים הוא עיסוק שכיח ומכירת פסלים מוזהבים של הבודהה ושאר דמויות דת בודהיסטים לתיירים מביאה גם היא הכנסה.
הודו היא השותפה העיקרית ליבוא לבהוטן וליצוא מבהוטן.
בהוטן מייבאת כמעט באותו היקף שהיא מייצאת (בשנת 2006 - 350 מיליון דולר יצוא ו-320 מיליון יבוא).
בהוטן הייתה צומת לדרכי מסחר בין הרמה הטיבטית לתת היבשת ההודית, אבל עקב תנאי השטח הקשים, ההובלה נעשתה בעזרת סבלות וחיות משא בלבד והדבר פגע במסחר.
עקב השטח ההררי והטרשי, הקמת תשתיות בסיסיות כגון כבישים ומסילות רכבת, היא קשה ויקרה.
אין רכבות במדינה, אם כי חברת הרכבות ההודית מתכננת לסלול מסילה לדרום המדינה.
בהוטן תלויה בקבלנים מהודו לפיתוח התשתיות והכבישים.
קשיים אלו, בנוסף לכך שבהוטן היא מדינה ללא מוצא לים, הגבילו את סחר החוץ של בהוטן עם שכנותיה.
בבהוטן פעיל נמל תעופה בינלאומי אחד, נמל התעופה פארו, הממוקם בעיר פארו.
שטחה של בהוטן הוא למעלה מ-38,000 קמ"ר יבשתיים ללא מוצא לים.
שלושה אזורים בשטחה של בהוטן נתונים במחלוקת עם הרפובליקה העממית של סין: דוקלם, יקרולינג ופסמונג.
בצפון בהוטן ישנה רצועה של פסגות הרים קרחוניות, בעלות אקלים קר ביותר בנקודות הגבוהות ביותר.
רוב הפסגות בצפון הן בגובה של 7,000 מטרים ויותר.
לפי מדידות סיניות מודרניות, הנקודה הגבוהה ביותר היא גאנגק'אר פואנסום (Gangkhar Puensum), בגובה 7,570 מטרים.
פסגה זו נחשבת לגבוהה ביותר בעולם אשר לא נכבשה.
ה"הרים השחורים" במרכז בהוטן יוצרים אגן-נהר בין שתי מערכות נהרות גדולות: המו צ'הו (Mo Chhu) והדרנגמה צ'הו (Drangme Chhu).
הפסגות בהרים השחורים נעות בגובהן בין 1,500 מטרים ל-2,700 בערך.
נהרות שוצפים כרו ערוצים באזורים הנמוכים ברכס זה.
הנהרות הגדולים של בהוטן הם טורסה (Torsa), ראיידק (Raidak), סאנקוש () ודראנגמה-צ'הו שנקרא בהודו מאנאס (Manas).
בדרום הממלכה נמצאים גבעות שיוואליק (Shiwalik), המכוסות ביערות עצים נשירים, עמקי נהרות עשירים באדמת סחף והרים המתנשאים לגובה של כ-1,500 מטרים.
הגבעות למרגלות ההר משתפלות למישור הדואר הסובטרופי.
רוב הדואר נמצא בהודו, אך 10-15 ק"מ ממנו משתרעים לתוך ממלכת בהוטן.
הדוארים הבהוטנים מתחלקים לשניים: הצפוניים והדרומיים.
נהרות שמוצאם בשלג הנמס בהרים עוברים בדוארים ונשפכים לנהר ברהמפוטרה בהודו.
הדוארים הצפוניים, אשר גובלים למרגלות הגבעות ההימלאיות, הם שטח טרשי ובעלי אדמה יבשה ונקבובית.
הצמחייה באזור זה היא צפופה וישנם בעלי חיים רבים.
הדוארים הדרומיים הם בעלי אדמה פורייה יחסית, ערבת סוואנה ענפה, צמחיית ג'ונגל מעורבת ומעיינות.
האקלים משתנה לפי הגובה מסובטרופי בדרום לאקלים ממוזג ברמות ועד לאקלים קוטבי עם שלג בכל ימות השנה בצפון.
בעמקי בהוטן ניתן לזהות חמש עונות שונות: קיץ, מונסון, סתיו, חורף ואביב.
גשמי המונסון חזקים יותר במערב בהוטן בעוד שהדרום מאופיין בקיצים חמים ולחים.
האקלים במרכז ובמזרח בהוטן הוא אקלים ממוזג עם קיצים חמים וחורפים קרירים.
בהוטן היא אחת המדינות המבודדות ביותר בעולם והמדינה היחידה בעולם שלה מאזן פחמן שלילי, כלומר היא אוגרת יותר פחמן דו-חמצני מאשר היא פולטת, ובכך תורמת למאבק במשבר האקלים.
היא עושה זאת על ידי אנרגיה הידרואלקטרית, ייעור והגבלת תיירות לשטחה.
בספר העובדות העולמי של ה-CIA הוערך גודל אוכלוסיית בהוטן במספר מיליונים.
לאחרונה פרסם השלטון הבהוטני תוצאות מפקד אזרחים רשמי המונה כ-750,000 תושבים.
פעילים נפאלים טוענים שהמספר הרשמי הוקטן במטרה למזער את מספר המהגרים הנפאלים בבהוטן.
גרסה אחרת מניחה שנמנו רק תושבי הערים הגדולות ושאת אוכלוסיית בהוטן קשה להעריך ובלתי מעשי למנות.
לפי גרסה אחרת אכן ישנם כ-750,000 תושבים וההבדל מההערכות הישנות הוא הכרה עקיפה בהגזמה באוכלוסייה בשנות ה-70, אז חששו בממלכה כי האו"ם לא יכיר במדינה שאוכלוסייתה קטנה ממיליון.
יותר מ-50% מאוכלוסיית בהוטן מתגוררת ברמות המרכזיות בבהוטן; כ-40% נוספים מתגוררים בדרום ו-10% הנותרים פזורים בהרים הצפוניים ובאדמות המזרח.
צפיפות האוכלוסייה, כ-45 לקמ"ר, נובעת מהעובדה שרוב שטחה של בהוטן איננו ניתן ליישוב במצבה הכלכלי הנוכחי ולכן האוכלוסייה מתרכזת באזור הרמות המרכזיות והמישורים הדרומיים שם ניתן לגדל גידולים חקלאיים.
כמחצית מהאוכלוסייה הם ילידי בהוטן הנקראים נאגלופ והם קרוביהם של השבטים הטיבטיים.
הקבוצות האתניות הבולטות הן לוצשאמפה שהיגרו מנפאל והשהרצופ (מאסאם – מחוז צפוני מזרחי של הודו).
כ-75% מאוכלוסיית בהוטן בודהיסטים, כ-20% הינדים והשאר חסרי דת או מדתות מיעוט כגון מוסלמים.
השפה הרשמית היא דזונגקה, שמקורה בטיבט.
הכתב, אשר נקרא בפי הבהוטנים צ'הוקי (Chhokey - שפת דהארמה), זהה לכתב הטיבטי.
גם אנגלית מוכרת כשפה רשמית ונלמדת בבתי הספר הציבוריים.
בכפרים ההרריים והמרוחקים מדוברים ניבים רבים שחלקם בסכנת הכחדה.
החוק הבהוטני (נכון לאפריל 2012) מחייב דפוסי התנהגות מסוימים השומרים על מאפיינים ייחודיים של התרבות המקומית.
דת המדינה של בהוטן היא הוג'ריאנה של הבודהיזם הטיבטי.
בהוטן היא המדינה היחידה בעולם שבה וג'ריאנה היא דת רשמית.
בהוטן מתוארת רבות כשריד האחרון של הווג'ריאנה הבודהיסטית בהימאליה.
הבודהיזם תופס מקום מרכזי בתרבות הבהוטנית וכ-3% מתושבי בהוטן הם נזירים בודהיסטים.
הבודהיזם תופס מקום מרכזי גם במוסדות השלטון.
מבנים המשמשים מוסדות שלטון מחולקים לאגף ממשלתי ולאגף בודהיסטי דתי, פסטיבלים רשמיים מתקיימים במקדשים בודהיסטיים, למנהיג הרוחני של הבודהיזם במדינה מעמד בכיר והוא משתתף באירועים רשמיים ביחד עם מלך בהוטן וראש ממשלת בהוטן.
תיירות והשפעות זרות מנותבות על ידי הממשלה כך שלא יפריעו למסורת הווג'ריאנה הבודהיסטית-טיבטית החשובה לתרבות הבהוטנית.
בתגובה לביקורת בעיתונות על קצב גדילת הכלכלה בבהוטן, ענה מלך בהוטן כי האל"ג חשוב יותר מהתל"ג.
אמירה זו צוטטה רבות, בין השאר במחקרו של זוכה פרס נובל דניאל כהנמן, בקשר בין כלכלה משגשגת לאושר התושבים.
ההכרזה מסמלת את המחויבות של הממלכה לקיום כלכלה לפי ערכים בודהיסטיים מסורתיים.
סמדרופ ג'ונקר - Samdrup Jonkar - עיירת גבול (גובה 200 מ') העיר העתיקה ביותר בבהוטן ושער הכניסה למזרח המדינה.
טרשיגנג - Trashigang - (גובה 1100 מ') היוותה מרכז מסחר חשוב עם טיבט.
צ'ורטן קורה - Chorten Kora - סטופה שנבנתה במאה ה-18 כדי לגרש רוח רעה שהייתה במקום.
נערך בה פסטיבל שנתי בחודש מרץ.
פסטיבל טשצ'ו - אירוע דתי שנחגג ביום העשירי לחודש בלוח הירח המקביל ליום הולדתו של גורו פדמאסמבהאבה (גורו רינפוצ'ה).
החודש הגרגוריאני של הטשצ'ו משתנה ממקום למקום ומקדש למקדש.
בבהוטן יש חינוך חינם ואין חינוך חובה.
חינוך חינם נהוג עד כיתה י"א.
עבור תלמידים שעוברים את הבחינות בסוף כיתה י"א, החינוך הוא חינם גם בכיתה י"ב.
החל מכיתה ד' הלימודים הם בשפה האנגלית.
בגלל מזג האוויר הקשה בחורף לא מתקיימים לימודים במשך שלושה חודשים.
באזורים כפריים הולכים תלמידים מרחקים גדולים במשך זמן ארוך על מנת להגיע לבית-הספר.
לפתרון הבעיה החלה הקמת בתי-ספר קהילתיים ביישובים אלה.
בבתי הספר הקהילתיים מספר קטן של מורים ומספר קטן של תלמידים.
בבהוטן פעילות שתי אוניברסיטאות ובנוסף להן מספר מכללות.
ישנו בית ספר לאמנות בו נלמדות אמנויות בהוטניות מסורתיות.
הלבוש הגברי המסורתי נקרא גו והלבוש הנשי המסורתי נקרא קירה.
הלבוש הגברי כולל חלוק קצר מעל חולצה עם חפתים ארוכים לבנים מעל מכנסיים ארוכים, גרביים ארוכים כהים, נעליים שחורות ובטקסים מגפיים צבעוניים מסורתיים.
הלבוש הנשי הוא חולצה מעל שמלה מעל חולצה עם חפתים ארוכים.
הלבוש הבהוטני המסורתי הוא קוד הלבוש של עובדי ציבור בבהוטן.
סמל עגול בצבע אדום עם דרקוני רעם (זכר ונקבה) בצבע צהוב, לוטוס ואבן חן.
הדגל מחולק באלכסון לשני חלקים נפרדים: משולש כתום ומשולש צהוב.
הצבע הצהוב מסמל את המסורת האזרחית ואת סמכותו של מלך בהוטן משום שלבושו של המלך הוא בדרך כלל צהוב, והכתום מייצג את הבודהיזם.
במרכז הדגל ישנו דרקון גדול מונוכרומי.
הדרקון הוא דרקון "דרוק", דרקון רעם מהמתולוגיה הבהוטנית.
צבעו הלבן של הדרקון מייצג את טוהר המחשבה והמעשה.
הדרקון נמצא בין שני הצבעים כדי לסמל את החשיבות השווה של מסורת אזרחית ונזירות בודהיסטית במדינה.
הדרקון נושא ארבעה תכשיטים בטפריו כדי לסמן את עושרה וביטחונה של המדינה.
"בהופעה חיה" הוא אלבום של הזמר והיוצר שלום חנוך שיצא ב-22 בנובמבר 1978. האלבום מתעד את סיבוב ההופעות של אלבום הסולו הראשון של חנוך בעברית, "אדם בתוך עצמו", שיצא שנה קודם לכן.
סיבוב ההופעות החל במופעים קטנים ב"צוותא", אשר שניים מהם הוקלטו (25 ביוני ו-11 ביולי 1977) ונערכו לאלבום הופעה אחד.
האלבום כולל שירים מרפרטואר " תמוז" ("פנס הרחוב", "לא יכול לישון עכשיו"), מהעבודה המשותפת עם אריק איינשטיין ("כמה טוב שבאת הביתה", "לילה", "אל תוותרי עליי", "אני שר") ומ"אדם בתוך עצמו" צורפה רק גרסה מקוצרת של שיר הנושא.
בנוסף רואה אור לראשונה בהוצאה רשמית השיר "תפסתי ראש על הבר" (השיר מעולם לא הוקלט באולפן).
נגני האלבום המשיכו עם חנוך גם לבמה: אלונה טוראל בפסנתר, אוהד אינגר בגיטרה בס, אלון הילל בתופים וחיים קריו בגיטרה.
לאחר שתי הופעות אלה ב"צוותא", הופיע חנוך באוקטובר 1977 בפסטיבל הרוק הראשון של ישראל "חגיגה בנביעות", שלקח את סיבוב "אדם בתוך עצמו" מהופעות קטנות מול מאה אנשים להופעות ענק מול אלפי אנשים.
שלום חנוך - שירה גיטרה אקוסטית.
אלונה טוראל - פסנתר, פנדר, סטרינג אנסמבל, קולות רקע.
חיים קריו - גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית.
אוהד אינגר - בס וקולות רקע.
אלון הילל - תופים וקולות רקע.
בהוטן השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), לאחר שהוועד האולימפי שלה הוכר שנה קודם לכן על ידי הוועד האולימפי הבין-לאומי.
היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים, למרות היותה מדינה הררית עם מזג אוויר אשר נוטה לעיתים קרובות להיות חורפי ומושלג.
בדרך כלל, שלחה בהוטן למשחקים בהם השתתפה רק קשתים.
איש מהם לא זכה במדליה אולימפית, והישגיהם היו נמוכים למדי.
להישג הגבוה ביותר הגיעו טאשי פלג'ור וטשרינג צ'ודן.
שניהם העפילו לשלב שמינית הגמר באולימפיאדת אתונה (2004).
באולימפיאדת לונדון (2012) השתתפה לראשונה גם קלעית בהוטנית.
אמבדקר, שנולד למשפחה ממעמד הטמאים, בילה את כל חייו במאבק כנגד אפליה חברתית וכנגד שיטות הריבוד המעמדי שהיו נהוגות על ידי ההינדואים בהודו, ארבע הווארנות ושיטת הקאסטות.
הוא אף נחשב כמי שהצית והחל את תנועת המרת הדת של מיליוני הינדואים חסרי הכת לבודהיזם.
נולד ב-14 באפריל 1891 למשפחה מראטהית ממעמד הטמאים במאהו (היום במאדהיה פרדש).
לאחר שבצעירותו התגבר על מספר חסמים חברתיים וכלכליים, הפך אמבדקר לאחד מהראשונים ממעמד הדלית שקיבל חינוך אוניברסיטאי בהודו.
לאחר שקיבל תואר במשפטים ומספר תוארי דוקטור עבור עבודותיו בתחום המשפט, הכלכלה ומדע המדינה מאוניברסיטת קולומביה ומבית הספר לכלכלה של לונדון, שב אמבדקאר להודו כחוקר בעל שם.
הוא עסק כעורך דין פרטי מספר שנים בטרם החל להוציא לאור כתב עת ולפרסם מאמרים שקראו להשגת זכויות פוליטיות וחופש חברתי בעבור הטמאים בהודו.
הוא התפרסם בוויכוחיו עם מהטמה גנדי בהם טען כי לא ניתן לתקן ולבטל את מעמד הטמאים ואת השליטה הכלכלית והחברתית של הכתות הגבוהות, ללא דיון במהות ההינדואיזם, דיון שגנדי מאן להיכנס אליו.
אמבדקר גם דרש ייצוג נפרד לדלית באספות המחוקקות בהודו הבריטית, דבר לו הסכימו הבריטים בינואר 1930. בתגובה, החל גנדי ב-20 ספטמבר 1932 בצום עד מוות בדרישה לביטול הייצוג הנפרד, והבריטים, שחששו למותו, נענו לדרישתו.
ב-24 בספטמבר 1932 חתמו גנדי ואמבדקר על הסכם פונה, בו נקבע כי ישמרו מושבים לבני הדלית בכל אספות הנבחרים אך לא הוענקו להם כל הזכויות הפוליטיות.
כחלק ממאבקיו לזכויות טמאים, ילדים, מנוצלים ונשים, הוא תקף רבות את האסלאם וגינה את הנוהג של נישואי ילדים, כמו גם ההתעללות בנשים, בחברה מוסלמית (הוא עצמו התחתן לראשונה בגיל 15 עם ילדה בת 9).
לאחר שהחליט שגם בסיקיזם עלול לקבל מעמד נחות, החליט ב-1950 לעבור לבודהיזם.
לאחר מספר שנים של תעמולה והכנות, ב-14 באוקטובר 1956, במעמד המוני בנאגפור, ביצע את תהליך ההצטרפות לבודהיזם, כשאליו מצטרפים כ-380,000 מתומכיו.
ב-1933 ייסד אמבדקר את מפלגת הלייבור העצמאית, ונציגיה זכו ב-22 מושבים באספה המחוקקת של נשיאות בומביי.
ב-1941 ייסד אבמדקר מפלגה חדשה פדרציית הקאסטות הנספחות (Scheduled Castes Federation, SCF).
מפלגה זו התקיימה עד 1956, אז ייסד אמבדקר את המפלגה הרפובליקנית של הודו, שהתפוררה עם מותו.
מבדקר היה שר המשפטים הראשון של הודו ועמד בראש הוועדה ב שניסחה וקבעה את חוקת הודו.
ב-1952 נבחר לרג'יה סבהה מטעם מדינת בומביי.
אמבדקר עוטר ב-1990, לאחר מותו, בעיטור הכבוד בהארט רטנה, עיטור הכבוד הרם ביותר בהודו.
הוא גם נחשב על ידי הבודהיסטים ההודים וגם על ידי מיליוני בודהיסטים אחרים כבודהיסטווה - מאסטר הבוחר לשוב אל הקיום האנושי מתוך חמלה ואמפתיה לסבל בני האדם.
עיירת מולדתו, מאהו , נקראה באפן רשמי ד"ר אמבדקר נאגאר, על שמו.
בהילוך חוזר הוא רומן מדע בדיוני מאת הסופר האמריקאי קן גרימווד שיצא לאור בשנת 1986. הספר זכה בפרס הפנטזיה העולמי של שנת 1988, ונחשב לאחת מיצירות המדע הבדיוני הטובות ביותר.
הספר שייך לתת ז'אנר "מסע בזמן" ו"היסטוריה חלופית".
בשנת 1988 קיבל גיבור הספר, ג'ף וינסטון, התקף לב, והתעורר ממנו בשנת 1963 כסטודנט בן 18. ג'ף ניצל את הידע שלו באשר ל-25 השנים הבאות למסחר והפך לאחד מעשירי העולם.
בגיל 43 מת פעם נוספת וחזר שוב לאותה שנה.
הפעם התלבט האם לבחור בחיי תענוגות או לחפש את ההסבר לתופעה.
כמו כן הכיר אישה שהייתה במצב דומה לשלו.
הספר היה לרב מכר ביפן ותורגם מאנגלית על ידי אופירה רפן ויצא בהוצאת כנרת בתל אביב, בשנת 1989.
"בהילוך חוזר" הוא סיפורו של ג'ף וינסטון, שדרן רדיו.
יום אחד בשנת 1988, בהיותו בן 43, וינסטון מקבל התקף לב ומתעורר בחזרה בגיל 18, בשנת 1963, בגופו של סטודנט הלומד באוניברסיטת אמורי.
כך שוב ושוב, הוא מת ומתעורר לחיים כאשר כל פעם הוא חי מאורעות אחרים הקורים בחייו בהיסטוריה חלופית (כל פעם הוא מתעורר בהפרש הולך וגדל.
בתחילה שעות, אחר כך ימים, לאחר מכן שנים ובסופו של דבר עשורים).
ג'ף מבין שלא יוכל לשנות את גורלו ומותו הצפוי בשנת 1988, אך הוא יכול לשנות את האירועים והמאורעות המתרחשים במהלך חייו החוזרים תוך שימוש בידע מחייו הקודמים בכל "הילוך חוזר", לעצמו ולאחרים.
מאחר שהסרט לא היה זכור לו ממחזורי חייו הקודמים, וינסטון חושד שיוצרת הסרט, פיליפס, חווה אף היא את אותה התופעה של גלגולי החיים, כמוהו.
עד מהרה הוא מאתר ושואל אותה שאלות המובילות להבנתו שגם היא חווה גלגולי חיים בהילוכים חוזרים, כמוהו, והיא מאששת את חשדו.
וינסטון ופיליפס מתאהבים לבסוף ומשוכנעים שהם נשמות תאומות.
ככל שלולאות הזמן של חייהם הולכות ומתקצרות, כך גם הם שמים לב שמתעוררים סיבוכים כמו העובדה שחייה של פיליפס מתחילים בהפרשי זמן ותקופות שונים מכפי אלו של וינסטון.
בסופו של דבר, השניים מחליטים לחפש ולמצוא אחרים שחווים את תופעת ההילוך החוזר על ידי פרסומן של ידיעות מוצפנות בעיתונות.
ההודעות הנראות מוזרות למי שלא מבין, מביאות למספר התייחסויות ללא מוצא.
עד אשר, הזוג מקבל מכתב מאדם שיודע דברים על התרחשויות עתידיות.
וינסטון ופיליפס מחליטים לבקר את האדם הזר ומגלים שהוא מאושפז בבית חולים פסיכיאטרי.
להפתעתם, הצוות המטפל בו לא שם לב לדיבוריו על העתיד, אך מתברר במהרה מדוע האדם מאושפז, כאשר הוא בעצם טען שחייזרים אילצו אותו לרצוח מספר אנשים לצורך בידורם בלבד.
בהילוך חוזר מאוחר יותר, השניים מחליטים להשתמש בניסיונם באופן פומבי ולדווח בפירוט רב במסיבת עיתונאים על אירועים עתידיים שאמורים להתרחש.
הממשל האמריקאי שם לב בסופו של דבר, ומאלץ את וינסטון ופיליפס לדווח באופן רציף על התרחשויות עתידיות ביחסי החוץ של ארצות הברית.
למרות שהממשל מכחיש ולא לוקח על כך אחריות, מאורעות פוליטיים גדולים מתחילים להתרחש באופן שונה, וינסטון מנסה להפר את הקשר עם הממשל.
הממשל לא מסכים והזוג נאסר בבית הכלא תוך אילוצם להמשיך ולבצע את תפקידם השנוי במחלוקת, במסירת ידיעות עתידיות.
ככל שמחזורי ההילוכים החוזרים הבאים של חייהם הולכים ומתקצרים, כך תוהים השניים כיצד יסתיימו המחזורים הללו עבורם בסופו של דבר –
האם יסתיימו ההילוכים החוזרים והשניים יעברו לחיים שאחרי המוות ?
או האם מחזור חייהם הנוכחי הוא האחרון עבורם וכך בעצם יסתיימו חייהם ?
הסופר אורסון סקוט קארד פרסם ביקורת על הספר במגזין לפנטזיה ומדע בדיוני (מאי, 1987).
וכך כתב: "ג'ף מהמר הימור בטוח.
הפעם שנות ה-70 וה- 80 מלאות הזוהר והעושר עד אשר הוא מת שוב, ושוב הוא מתעורר בשנת 1963, שוב ושוב, בהילוך חוזר של חייו, בכל פעם חכם יותר מהפעם הקודמת, כל פעם מופתע משמחה חדשה, כאב חדש.
ילדים שגידל, אבדו לו, אהבות שלא רוצות אותו בפעם השנייה.
בניסיון נואש, בודד במערכה עם כל הידע שרכש ושהוא לא יכול לשתף עם אף אחד, לכוד בלופ האינסופי של חייו החוזרים ונשנים.
סגנונו של גרימווד ברור וחודר.
הוא מוליך אותנו דרך מחזורי חייו של ג'ף וינסטון בכישרון רב.
בלי להתמהמה יתר על המידה בניסיון אחד, לעולם לא מוביל אותנו מהר מדי, כך שלא נטעם בטעות יתר על המידה את טעמו של כל קטע בסיפור, במהלך העשורים של חייו.
"בהילוך חוזר" הוא תהליך התפתחותו של צליין בן זמננו, קשוח אך עם זאת דיוקן מעורר חיבה של החיים בהם אנו מובלים.
כשסיימתי לקרוא את הרומן, חשתי שהתקדמתי דרך קצבם החבוי של החיים, כך שראיתי בבהירות יתר, ואהבתי עמוק יותר מכפי שניתן לאהוב בפרק חיים קצר, אחד."
ביקורתו של ה- "Publishers Weekly": "גרימווד התעלה על עצמו בסוגה עם הסיפור המתבונן בקפדנות, ספרותי ומקורי שלו.
ידיעותיו של ג'ף הופכות למסלול של ברכה עבורו.
אחרי שהתאושש מההלם (האם העתיד הוא חלום, או שמא החיים האמיתיים?), הוא משחק בהזדמנויות בלתי מוחמצות.
במחזור חיים אחד לדוגמה, הוא מתאהב בפאמלה, עקרת בית שמתה תשע דקות אחריו, הם מנסים להזהיר את העולם מאסונות, מתעמתים עם הממשל ומהלך ההיסטוריה.
אדם נוסף הנתון בהילוך חוזר, מתגלה לפניהם כרוצח סדרתי, שרצח את אותם האנשים שוב ושוב.
ג'ף ופאמלה עדיין מחפשים אחר חלקים נסתרים בחייהם כאשר הם מבחינים כי שהם חוזרים אחורה לנקודה בחייהם הקרובה יותר ויותר למועד מותם המקורי, עד שהם מבינים שההילוך החוזר של חייהם מתקרב לסופו."
הספר "בהילוך חוזר" זכה בשנת 1988 בפרס הפנטזיה העולמי.
כמו כן הוא נמנה ברשימה הקצרה כמועמד לפרס של שנת 1988 בתחרות על שם ארתור סי קלארק.
הספר נמנה ברשימות ההמלצה הבאות: "Modern Fantasy": מאה הספרים הטובים ביותר לשנת 1988, " Locus Reader's Poll": ספר המדע הבדיוני הטוב ביותר לשנת 1988, "Aurel Guillemette's The Best in Science Fiction - 1993", והמדריך האולטימטיבי למדע בדיוני של דייוויד פרינגל לשנת 1995.
הסופר קן גרימווד עבד על ספר המשך כאשר מת בפתאומיות בשנת 2003 מהתקף לב, כשהיה בן 59. בשנת 2010 דווח שאולפני האחים וורנר תכננו לצלם גרסה קולנועית עבור הספר "בהילוך חוזר", בכיכובו של בן אפלק.
את התסריט לגרסה זו כתב ג'ייסון סמילוביץ'.
ב-2011 היו דיונים על בימויו של הסרט על ידי רוברט זמקיס.
"בהופעה חיה בצרפת" הוא אלבומה השני של הזמרת שרית חדד שיצא לאור בשנת 1996.
למרות שמו, האלבום לא הוקלט בהופעה חיה בצרפת אלא באולפן בישראל, וקולות מחיאות הכפיים בו מוקלטים.
רעיון זה, של הופעות מזויפות-מבוימות, היה חלק מ"צו האופנה" המוכר של המוזיקה המזרחית והים תיכונית.
האלבום הכיל מחרוזת במרוקאית, שירים בצרפתית, טורקית, גרוזינית, ערבית מצרית ועוד.
בהדרה-לוק היה מעמד חברתי בהודו בתקופת השלטון הקולונאלי הבריטי, בעיקר, אבל לא רק, בבנגל.
אחרי חוק סנט הלנה של 1833 , שקבע כי לורד ויליאם בנטינק, המושל הכללי של בנגל, יתפקד כמושל הכללי הראשון של הודו, מונה הברון תומאס בבינגטון מקאולי כחבר הראשון במועצת הודו .
מקאולי מילא תפקיד מרכזי בהחדרת אנגלית ומושגים מערביים למערכת החינוך בהודו.
הוא תמך בהחלפת הפרסית והסנסקריט ששימשו כשפות ההוראה בבתי הספר, באנגלית כשפה הרשמית ושפת ההוראה בכל בתי הספר בהודו וכן דאג להכשרה של הודים דוברי אנגלית כמורים.
לשם כך היה עליו ליצור מעמד של הודים "מאונגלזים" שישמשו כמתווכים תרבותיים בין הבריטים וההודים או במילותיו:
"אנחנו חייבים כרגע לעשות כמיטב יכולתנו כדי ליצור מעמד של אנשים שישמשו כמתווכים בינינו לבין מיליוני בני האדם שעליהם אנו שולטים.
מעמד של אנשים שהם הודים בדמם ובצבעם, אבל בריטים בטעמיהם, בדעותיהם, במוסר ובאינטלקט.
מעמד כגון זה יוכל לחדד את הדיאלקטים של המדינה, להעשיר ניבי-לשון אלו עם מושגים של המדע המושאלים מהמינוח המערבי, שיהיו מתאימים להעברת ידע למסה הגדולה של האוכלוסייה."
בתקופה בה שהה באנגליה כתב מאמר בו אמר שההשפעה האנגלית על הודו תכלול שיפורים טכנולוגים ושיפור החקיקה והממשל.
מאגר כוח האדם העיקרי שהיה מועמד להפוך לבהדרה לוק היו אלו שעברו מהכפר לעיר וחיו בה על דמי חכירה (רנטה) מהאדמה שבחזקתם.
בהם היו בני מעמד הטעלוקדר שהיו אצילים בעלי אדמות, שבעקבות הסדר החדש שהנהיגו הבריטים לא היו צריכים יותר לטפל בשפיטה ושמירת הסדר בטעלוק שלהם.
כך גם חלק מהג'גירים שהיו מושלים של חבלי ארץ גדולים יותר.
לפיכך יכלו לשבת בעיר ולנהל את רכושם באמצעות סוכנים שכירים.
מבין אלו שעברו לעיר וחיו מהרנטות או מהחלק שנותר בידם אחרי שהעבירו את המס לחברת הודו המזרחית, היו כאלו שלמדו אנגלית, אימצו מנהגים אנגליים (כולל לעיתים אכילת בשר) ובכך הפכו לחלק מהבהדרהלוק.
לעומתם היו מקבלי רנטות שנשארו דבקים במנהגיהם המסורתיים ולא נחשבו כחלק מהבהדרהלוק.
בסוף המאה ה-18 ובמהלך המאה ה-19 התפתח בהודו מעמד חברתי-תרבותי שקיבל את הכינוי בהדרה-לוק.
קבוצת אנשים זו תיווכה בין הודו לבין המערב שיוצג על ידי בריטניה.
חברי שכבה זו היו בני שתי הווארנות הגבוהות כלומר ברהמינים וקשטריה.
מאוחר יותר נוספו אליהם בני תערובת אנגלים-הודים.
חלק מבני הבהדרהלוק נסעו לאיים הבריטיים או למושבות אחרות, התחנכו בבתי ספר פרטיים טובים ובמוסדות להשכלה גבוהה ולאחר תום לימודיהם חזרו להודו עם ידע.
לעליית מעמד הבהדרהלוק היו מספר השלכות בנוסף לתיווך בין המערב לתושבי תת-היבשת.
אנגלית הפכה לשפה המשותפת של הפקידות ההודית כולה ומכאן לשפה המשותפת לכלל תושבי הודו
נוצרה שכבת משכילים שרכשו רעיונות מערביים, כולל רעיונות הצדק, החרות והשוויון והם היו הגרעין לתנועה הלאומית ההודית - אריה סמאג' כמו גם לתנועות רפורמה הודיות אחרות
מתוך קבוצת המשכילים, שלמדו בהינדו קולג' בקלקוטה, התפתחה תנועת הבנגלים הצעירים , משכילים בעלי מחשבה חופשית שאימצו את תורתו של הנרי לואיס ויויאן דרוזיו .
חלק מאנשי קבוצה זו המשיכו את דרכם הרעיונית של ראג' רמוהון ראי, ושל רבינדרנת טאגור והקימו את תנועת הרנסאנס הבנגלי
בְּהוּקִית (שם מדעי: Ganoderma) הוא סוג של פטריות, הגדלות על עצים, הכולל כ-80 מינים, מרביתם מאזורים טרופיים.
בשל השימוש הנרחב שלהן כתרופות במסורות אסייתיות, והפוטנציאל שלהם בתחום הביו-רמדי (bioremediation), הן מהוות סוג חשוב מבחינה כלכלית.
פטריית הריישי (Ganoderma sichuanense) היא דוגמה לבהוקית בשימוש מסורת הרפואה המזרחית, שהפכה לבעלת שוק נרחב ומבוקשת כיום בכל העולם.
ניתן להבדיל בין פרטים מסוג בהוקית לבין פרטים מסוגים אחרים שבסדרת הפוליפורים, על ידי הבסידוספורה של הבהוקית.
בסדיוספורה של בהוקית היא בעלת קיר כפול.
פטריות מסוג בהוקית מכונות באופן עממי, בשל צורתן, גם "פטריות מדף" ו"פטריות סוגריים".
השם הלועזי Ganoderma נגזר מן המילה היוונית ganos/γανος שמשמעו בהירות או בוהק, ו-derma/δερμα שמשמעה עור.
סוג זה תואר לראשונה על ידי פיטר קרסטן הפיני בשנת 1881. בהמשך תוארו סוגים נוספים שניתן למצוא באירופה בשנת 1902 ויליאם מריל תיאר כמה מינים שנפוצים באמריקה הצפונית.
עד היום תוארו כ-80 מינים בעיקר באזור הטרופי.
בהיה ח'אנום (בפרסית: بهیهخانم; 1846 - 15 ביולי 1932) היא בתו של מירזא חסין עלי הידוע כבהאא אללה, מייסד הדת הבהאאית.
לפי האמונה הבהאאית, בכל תקופה דתית ישנה אישה שמתעלה על אחרים ונעשית התגלמות של מעלות נשיות, למשל, מריה בנצרות, ופאטמה בתו של מחמד באסלאם.
בהיה ח'אנום ממלאת את התפקיד הזה בדת הבהאאית.
בהיה ח'אנום נולדה בטהראן, בשם פאטימה, ורק לאחר מכן נקראה בהיה.
לאמה של בהיה, אסיה ח'אנום, בהאא' אללה נתן את הכינוי "ורקה-י עוליא" (העלה העליון).
לאחר מותה של אסיה ח'אנום, הוא העניק את הכינוי לבהיה ח'אנום.
בהיה ח'אנום זכתה לכינוי "העלה הקדוש", משום שאביה בהאא' אללה השתמש בדימויים הקשורים לעץ כדי לסמל את בני משפחתו בכתביו.
דימוי זה נועד לסמל חוזק, סיבולת, גמישות ותועלת.
את בני המשפחה הזכרים כינה "ענפים" ואת בנות המשפחה "עלים".
אחיה של בהיה ח'אנום, מירזא עבאס בוזורג הידוע כעבד אל-בהאא', היה גדול ממנה בשנתיים.
כאשר הייתה בת שנתיים, נולד אחיהם הקטן מיהדי.
במהלך שנות חייה הראשונות באיראן, אביה נעשה יותר ויותר מעורב בתהליך ההתפתחות של האמונה הבאבית החדשה.
במהלך מבצעי מעצר נרחבים של מאמיני הדת הבאבית שביצע השלטון לאחר ניסיון ההתנקשות בחייו של השליט נאסר א-דין שאה באוגוסט 1852, בהאא' אללה נעצר ונכלא בסיאה צ'אל.
היא הייתה אז בת 6. כאשר בית המשפחה הותקף, אמה לקחה את שלושת ילדיה עימה למסתור במקום אחר בעיר.
כשהלכה לבקר את בהאא' אללה הכלוא, לקחה עימה את בנה עבד אל-בהאא' שהיה אז בן 8. בהיה ח'אנום הקטנה נשארה לשמור על אחיה בן השנתיים במהלך הימים.
לאחר מכן, המשפחה הוגלתה אל עיראק, ונאלצה לעבור מסע מפרך בהרים ובקור בדרכה לבגדאד.
במהלך המסע, הקשר בין שני האחים הגדולים התחזק.
המשפחה הגיעה לבגדאד באפריל 1853. בהיה ח'אנום הייתה לצד אביה כאשר הכריז על ההתגלות שלו בגן רצ'ואן בשנת 1863. לאחר עשר שנים, כשהייתה בת 16, המשפחה הוגלתה פעם נוספת.
הם הגיעו לאיסטנבול בחודש אוגוסט באותה שנה, ולאחר מכן בדצמבר לאדירנה.
בשנת 1868 הגיעו לעכו ונכלאו במצודה על ידי השלטונות העות'מאניים.
בזמן שהיו במעצר, אחיה מיהדי נפל מפתח בגג המצודה ונהרג בגיל 22. באותה תקופה, אחיה הגדול עבד אל-בהאא' פיתח קשרים טובים עם הרשויות העות'מאניות המקומיות, ועובדה זו סייעה לו להתערב למען אביו ולהקל על תנאי כליאתו.
לבסוף הרשויות איפשרו לבהאא' אללה להשתחרר מהמצודה ולחיות בעיר.
בהיה ח'אנום מעולם לא נישאה.
את הסיבה לכך אפשר למצוא בספרה של ליידי בלומפילד שראיינה את בהיה ח'אנום, "הדרך הנבחרת": "כאשר התבגרה, היא הפצירה באביה להניח לה להישאר לא נשואה, כדי שתוכל להקדיש את עצמה לשלושת יקיריה האהובים באופן טוב יותר." (The Chosen Highway, עמ' 69)
חייה לאחר מותו של בהאא' אללה
לאחר מותו של בהאא' אללה, עבד אל-בהאא', שאביו הכריז עליו כיורשו נתקל בהתנגדות מצד בני המשפחה האחרים של בהאא' אללה.
נשותיו האחרות של בהאא' אללה ובניהן קמו נגד עבד אל-בהאא'.
בהיה ח'אנום, אז בת 46, עמדה לצד אחיה.
לבסוף עבד אל-בהאא' זכה במעמד היורש.
כאשר נסע למסע ברחבי ארצות הברית ואירופה, בהיה ח'אנום נשארה מאחור כדי לדאוג לעניינים השונים.
במהלך מסעותיו בין השנים 1911–1913, כאשר הייתה בת 65, היא הייתה הנציגה הראשית של המשפחה.
במהלך החזרה של עבד אלבהאא' ממסעו, בריאותו הידרדרה והוא נשאר באלכסנדריה.
בהיה ח'אנום, שלא פגשה את אחיה שנתיים, נסעה לשם על מנת לפגוש אותו.
אליה הצטרף שוגי אפנדי בן ה-16, נכדו הבכור של אחיה.
כבר אז עבד אל-בהאא' סימן את שוגי אפנדי הצעיר כממשיך דרכו העתידי.
בהיה ח'אנום חיבבה אותו מאוד, והייתה שותפה לחינוכו.
במהלך מלחמת העולם השנייה עבד אל-בהאא' סייע לאוכלוסייה בא"י וסיפק לה מזון, על כך קיבל בהמשך תואר אבירות מממשלת בריטניה.
באותה תקופה בהיה ח'אנום הייתה לצידו.
ב-28 בנובמבר 1921 אחיה עבד אל-בהאא' הלך לעולמו.