tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
באותו לילה פשטה יחידה של האצ"ל ולח"י, בפיקודו של איתן לבני, על תחנת הרכבת בלוד.
תוך חילופי אש פוצצו הלוחמים שלושה קטרים ומספר מבנים.
בפשיטה זו נהרגו לוחם אצ"ל, שני בריטים וארבעה ערבים.
הפעולה גבתה מחיר כבד יחסית, כנראה עקב איחור בהגעת הכוח הפושט אל היעד, שגרם לכך שהבריטים נמצאו בכוננות גבוהה.
כמו כן ניסתה חוליה של לח"י לחבל באותו לילה בבתי הזיקוק בחיפה.
פעולה זו לא קיבלה את אישור תנועת המרי העברי.
ארבעה לוחמים הצליחו לחדור למתחם בתי הזיקוק.
מפקד הפעולה, משה בר-גיורא (ישראל), הכין את מטעני חומר הנפץ לפיצוץ אך בגלל תקלה התפוצץ חומר הנפץ והוא נהרג במקום.
לוחם אחר, אברהם יהודאי (אלחנן), נפצע קשה ואיבד עין.
בכוחות אחרונים הוא זחל והצליח עם שחר להגיע למקום מבטחים ולקבל טיפול.
המבצע העלה את מורל אנשי היישוב לאחר ההגבלות הקשות של הבריטים על עלייה והתיישבות, ובעיקר עורר שביעות רצון בקרב הנהגת היישוב ובקרב אנשי הפלמ"ח וההגנה, שנוכחו לראות כי ניתן להפעיל בו זמנית ובהצלחה כוחות רבים במספר רב של יעדים.
דוד בן-גוריון כתב למפקדת ההגנה, כי יש שכר לפעולה זו, אם כי לא מיד.
גם ההד בבריטניה היה רב.
אנשי ממשל גינו את הפעולה, והעיתונות פרסמה כתבות מפורטות על מעשי החבלה.
ליל הקלשונים הוא הכינוי הציבורי לפרשת רציחתם של שלושה חיילי צה"ל על ידי מחבלים ערבים ישראלים חברי התנועה האסלאמית מאזור ואדי עארה, לאחר שחדרו למאהלם באזור קיבוץ גלעד ב-14 בפברואר 1992.
הטירונים שנפגעו היו חלק מטירונות שלב ב', המיועדת לחיילים מבוגרים יחסית, בסביבות גיל 30, שנערכה במסגרת פיקוד הנח"ל במחנה 80. בעת האירוע היו הטירונים במהלך שבוע שדאות, שנערך במאהל בשטח אש 105 שברמות מנשה, ממזרח לקיבוץ גלעד.
בליל שבת, 14 בפברואר 1992 (אור לי"א באדר א' תשנ"ב), בשעה 23:15, חדרו שלושת המחבלים למאהל, מצוידים בשני גרזנים שרכשו במיוחד, שלושה סכינים וקלשון.
המאהל לא היה מגודר והשמירה בו הייתה דלילה.
הם פגשו את טוראי , שהיה שומר המאהל, ופצעו אותו.
פרדה נמלט לאוהל, המחבלים רדפו אחריו והרגו אותו.
באוהל דקרו ורצחו גם את טוראי , ופצעו חייל נוסף.
שני הנרצחים והפצוע היו עולים חדשים מברית המועצות.
המחבלים נטלו עימם את נשקם של החיילים, רובים מסוג M-16. כשיצאו מהאוהל נתקלו במפקד הכיתה, רב"ט , רצחו אותו ולקחו את נשקו, רובה גלילון.
חייל נוסף, עולה מארגנטינה, פתח באש, אך סבל ממעצור בנשקו אחרי שני כדורים בלבד.
טירונים של חטיבת הנח"ל שהיו במאהל הסמוך לא שמעו דבר במהלך האירוע.
כשהתברר מה התרחש לא הצליחו להזעיק עזרה, כיוון שהגנרטור החשמלי ומכשיר הקשר לא פעלו.
חיילים יצאו לקיבוץ גלעד הסמוך כדי להזעיק עזרה, ואנשי הקיבוץ הזעיקו את המשטרה ואת כוחות החילוץ.
בשל העיכוב הרב הספיקו המחבלים להימלט.
מייד לאחר האירוע נעצרו 12 חשודים אשר שוחררו תוך זמן קצר, והחקירה התמקדה בשכונת עין אברהים באום אל-פחם ובמועאוויה.
בזירה נמצאו כובע של אחד המחבלים וכלי הרצח, ובהם גרזן ייחודי המיובא מסין על ידי יבואן אחד בלבד.
החוקרים איתרו סוחר שרכש את הגרזן ומכר אותו לאחמד אגבאריה, איש דת שנהג לחבוש כובע התואם לממצא בזירה.
בלילה שבין 25 ל-26 בפברואר, כעשרה ימים לאחר הרצח, פשטו לוחמי הימ"מ על בית משפחת אגבאריה.
על אף הכחשות בני הבית, סריקה במקום חשפה קיר בטון טרי שעורר חשד.
חפירה בתוכו גילתה את הרובים הגנובים ופריטים נוספים.
אגבאריה כפר בחשדות נגדו, אך לאחר כמה ימי חקירה נשבר בחקירה, הודה במעשים והסגיר את שותפיו.
החולייה הורכבה מארבעה מחבלים, ערבים-ישראלים תושבי מושיירפה ואום אל-פחם בוואדי עארה, אשר גויסו על ידי פלוגות אל קודס של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני.
גרעין החולייה כלל את שני האחים, אבראהים אגבאריה ומחמד סעיד אגבאריה, את בן דודם, יחיא מוסטפא אגבאריה, וחבר נוסף, מחמד תאופיק סולימאן ג'בארין.
בחקירתם התברר כי טרם הפעולה ביצעו הארבעה סיורים מקדימים ותצפיות, וגילו כי בלילות שבת נותר במאהל צוות מצומצם בלבד.
כמו כן, הודו כי בשבועות שקדמו לרצח ניסו ללא הצלחה לחטוף חיילים בצומת מגידו ובאזור חדרה, אך כישלונותיהם הובילו אותם לתקוף את המאהל.
על ארבעת המחבלים נגזרו שלושה מאסרי עולם מצטברים ו-15 שנות מאסר נוספות.
לאורך השנים ניסו המחבלים להביא לקציבת עונשם, כולל בקשת חנינה בשנת 2021 ובאמצעות עתירות משפטיות.
בקשותיהם נדחו פעם אחר פעם על ידי ועדת השחרורים והערכאות המוסמכות.
הנימוק המרכזי לדחיות אלו היה כי האסירים לא הביעו חרטה על מעשיהם, ואף המשיכו לעסוק בפעילות אידאולוגית עוינת בין כותלי הכלא.
בנוסף, חברי החולייה לא נכללו ב"עסקת שליט" בשנת 2011, בשל התנגדות מערכת הביטחון לשחרור מחבלים בעלי אזרחות ישראלית.
גם ב-30 באוקטובר 2013 סירבה ישראל לשחרר אותם במסגרת מבצע "הפעימה הרביעית" לקראת המשא ומתן עם הרשות הפלסטינית, בעקבות מחאה של המשפחות השכולות.
במישור המערכתי והפיקודי, לאירוע היו השלכות מבצעיות וארגוניות נרחבות בתוך צה"ל.
בעקבות מסקנות ועדת חקירה בראשות אלוף נחמיה תמרי, עוזר ראש אג"ם, שבחנה לעומק את המחדלים שהובילו לתוצאה הקשה, הודחו מתפקידם שני קצינים בכירים שהיו אחראים לאבטחת המחנה.
במקביל, הקים הרמטכ"ל אהוד ברק צוות מומחים נוסף שבחן את סוגיית האבטחה בבסיסים ובמאהלים באופן רוחבי.
הצוות הגיש סט המלצות מפורט לשיפור ושינוי נהלי האבטחה במחנות צה"ל, והרמטכ"ל הורה על מימושן המיידי והמלא כדי למנוע הישנות של מקרים דומים בעתיד.
ליל כוכבים מעל הרון הוא יצירה של הצייר וינסנט ואן גוך מספטמבר 1888. היצירה מתארת את גדת הנהר רון בעיר ארל שבצרפת ואת שמי הלילה שמעליה.
היצירה דומה באופייה ובנושאה ליצירות "לילה" אחרות של הצייר, דוגמת מרפסת בית הקפה בלילה שצויר קודם לכן באותו חודש, וליל כוכבים המאוחר יותר.
הציור מצויר מנקודת מבט מרוחקת, מהגדה המזרחית של הנהר לעבר הגדה המערבית, שאפשרה לוואן גוך להציג את תאורת הרחוב המופעלת בגז כשהיא משתקפת בנהר, כאשר נקודות האור בציור החשוך הן הכוכבים (בעיקר הדובה הגדולה), מנורות הרחוב, והשתקפות אורן בנהר.
כמו כן ניתן לראות זוג מטייל על גדת הנהר.
תאורות הרחוב הותקנו בעיר זמן קצר קודם לכן, והיו באותה עת אטרקציה חדשנית.
הציור מתאר את עיקול הנהר, וניתן לזהות בו מספר מבנים בעיר, מגדלי כנסיית סן ז'וליאן וסן טרופים.
היצירה הוצגה לראשונה בתערוכה השנתית של איגוד האמנים העצמאיים ("Société des Artistes Indépendants") בפריז.
בסצנה האחרונה בסרט "לאהוב את וינסנט", נראים הדוור ג'וזף רולין ובנו ארמנד רולין מסתכלים על הכוכבים, מאותה זווית בה כביכול מצוירת התמונה.
ליל וינגייט הוא שמה של אחת מהפעולות הגדולות של תנועת המרי העברי בתל אביב, שנערכה בליל שבין 24 ו-25 במרץ 1946, ונועדה להוריד מעפילים בחוף תל ברוך וליצור הפגנת כוח פומבית של כוח המגן העברי בתל אביב.
תנועת המרי העברי קמה באוקטובר 1945 כאיחוד של מחתרות ההגנה, האצ"ל והלח"י לצורך פעולה משותפת כנגד מוסדות השלטון הבריטי בארץ.
בחורף 1946 שהתה בארץ ועדת החקירה האנגלו-אמריקנית לבירור שאלת ארץ ישראל, לפיכך הפסיקה ההגנה, ביוזמתה, את פעולותיה הצבאיות.
אולם, משהתמהמהה הוועדה בעבודתה ולא גילתה כל כוונה ללחוץ על הממשלה הבריטית להגדיל את מכסות העלייה, החליטה ההגנה לעשות זאת בעצמה.
בליל 25 במרץ עמדה לעגון בחופי תל אביב ספינת המעפילים אורד וינגייט (על שם צ'ארלס אורד וינגייט, הקצין הבריטי שסייע בהקמת פלגות הלילה המיוחדות) כשעל סיפונה 248 מעפילים מאיטליה.
המפקדה הארצית של ההגנה, בתיאום עם המפקדה המאוחדת של תנועת המרי החליטה לארגן מבצע הורדה שבסופו יוסתרו המעפילים בבתי תושבים בתל אביב.
במקביל, תוכנן, יפעלו חוליות רבות ברחבי העיר כדי לחסום את דרכם של בריטים ולשבש מתקני צבא ובכך להקשות על הצבא הבריטי לפעול כנגד הורדת המעפילים.
בעיר פעלו במשולב כוחות פלמ"ח, חי"ש, חי"מ, גדנ"ע ויחידות נוספות.
מתכנן המבצע היה בכיר ההגנה, יהושע גלוברמן.
הכוחות התארגנו בשלוש חגורות מן החוף ומזרחה, שמטרתן הייתה לחסום את הבריטים.
בנוסף הוצבו בנקודות כינוס בעיר אנשי גדנ"ע וחי"ם שהיו אמורים ליצור המון בתוכו ייטמעו המעפילים עם הורדתם.
הבריטים הבחינו בתכונה יוצאת דופן וחשו שדבר-מה עומד להתרחש.
במשך הלילה נתקלו כוחות צבא ומשטרה בריטים באנשי ההגנה במספר נקודות חסימה.
ההיתקלות החמורה ביותר אירעה בפינת הרחובות מרמורק ויהודה הלוי (היום רחוב אבן גבירול).
משוריין בריטי שסייר סביב שרונה (לימים "הקריה") הבחין בפעילות החשודה באזור, וכשהתקרב פתחה עליו באש חוליית ההגנה שהתבצרה במרפסת הבית הסמוך, בפיקודה של חברת הפלמ"ח, ברכה פולד, בת ה-19. כוח בריטי מן המחנה הסמוך נזעק לעזרת המשוריין.
היא נפצעה אנושות, ונלקחה על ידי הבריטים לחקירה במשטרת יפו, רק לאחר החקירה נלקחה לבית החולים הממשלתי, שבו נפטרה מפצעיה לאחר זמן קצר.
האונייה התגלתה על ידי הבריטים בשעות הערב, עוד לפני שהצליחה להתקרב לחוף.
היא הוקפה במשחתות בריטיות שליוו אותה לנמל חיפה, משם נשלחו המעפילים למחנה המעצר בעתלית.
לכאורה היה "ליל וינגייט" כישלון חרוץ, אולם הוא היה אפקטיבי ביחסי הציבור של תנועת המרי.
"ליל וינגייט" היה הוכחה ליכולתה של ה"הגנה" לתכנן ולבצע פעולות בהיקף רחב בשילוב עם העורף האזרחי.
הודות לכך, הוגבר החלק הגלוי של המאבק נגד הבריטים ותל אביב הפכה למרכז המחאה הגלויה נגד הספר הלבן.
הלווייתה של ברכה פולד, למחרת, הפכה להפגנת מחאה ענקית נגד מדיניות הבריטים להגבלת העלייה לארץ ישראל.
תושבי הרחוב הסמוך למקום נפילתה של ברכה פולד קראו לרחובם על שמה.
באוקטובר 1950 החליטה עיריית תל אביב לקרוא לרחוב רשמית על שמה.
ב-1989 הציבה העירייה שלט הנצחה לליל וינגייט ליד רחוב אבן גבירול 2 (בית אליהו), בסמוך למקום נפילתה של ברכה פולד.
דווין מייקל קרטר ג'וניור , המוכר בשם הבמה ליל ויין (Lil Wayne), הוא זמר וראפר אמריקאי.
קרטר הוציא את אלבומו הראשון בשנת 1997 יחד עם ההרכב "Hot Boys".
שיר הסולו הראשון שלו יצא בשנת 1999.
קרטר גדל ונולד בשכונת הוליגרוב שבעיר ניו אורלינס.
הוא נולד כאשר אמו הייתה בת 19. הוריו התגרשו כשהיה בן שנתיים.
ליל ויין סיפר ששמו המקורי הוא דוויין (Dwayne), אך הוא החליט להשמיט את האות D משמו מכיוון שהוא נקרא על שם אביו, שלא היה חלק מחייו מעולם, ומכיוון שלא רצה להיקרא על שמו קיצר את שמו ל-Wayne.
בגיל 12 הוא ירה לעצמו בחזה, תקרית אותה הסביר בתחילה כירי בשוגג.
מספר עשורים לאחר מכן הודה כי למעשה היה מדובר בניסיון התאבדות.
בגיל 14 הוא נשר מהלימודים, ובגיל 15 נולדה הראשונה מבין ארבעת הילדים של קרטר מארבע בנות זוג שונות.
בתו הבכורה נולדה מאהבת נעוריו טויה ג'ונסון, שבהמשך הפכה לכוכבת ריאליטי.
לקרטר היו כמה מערכות יחסים עם ידוענות שונות.
ב-2008 נולד בנו הראשון, וגם עוד שני בנים תאומים ב-2009.
בנעוריו היה דוויין חבר בהרכב "Hot Boyz".
בשנת 1997 הוא הוציא את אלבומו הראשון יחד עם ההרכב.
בהמשך הוא הוחתם על ידי קאש מאני רקורדס, וכאשר יצא אלבום הסולו הראשון שלו, Tha Block is Hot , בשנת 1999, הוא זכה להצלחה גדולה.
הצלחתו הגדולה של ליל ויין הגיעה בעת הוצאת האלבומים Tha Carter, Tha Carter II ו-Tha Carter III.
הראשון מביניהם יצא בשנת 2004, השני יצא ב-2005 והשלישי, אשר מכר יותר ממיליון עותקים כבר בסוף השבוע הראשון, יצא בשנת 2008.
באוקטובר 2007 ייסד את חברת התקליטים יאנג מאני ביחד עם בירדמן, שגם גר איתו באותו בית משותף.
בטקס גראמי בשנת 2008 זכה ליל ויין בארבעה פרסים.
בטקס ה-VMA, שנערך בספטמבר 2008, זכה בפרס קליפ ההיפ הופ הטוב ביותר לשיר "Lollipop".
ליל ויין ידוע בקעקועיו הרבים ובמיוחד אלו שעל פניו (הזהים לקעקועי פניו של הראפר בירדמן, שותפו המקצועי), ביכולות האלתור שלו, ובקרבתו אל מוזיקת הרוק.
אלבומו "Rebirth" היה מעין מחווה לרוק, והוא שילוב בין ראפ לרוק.
במרץ 2010 נידון לשנת מאסר בפועל, לאחר שנתפס בגין עישון מריחואנה בפומבי וכשנלקח למעצר נתגלה גם אקדח אישי על גופו.
הוא הודה במסגרת הסדר טיעון באחזקת נשק טעון.
באותה שנה שיחק בסרט "עונת ההוריקן", דרמת ספורט בכיכובו של פורסט ויטאקר.
בשנת 2011 שבר ליל ויין את שיא ההורדות בממשק המוזיקה האינטרנטי של התוכנה iTunes, כאשר הגיע בקירוב ל-400 אלף הורדות עם אלבומו Tha Carter IV בסוף השבוע הראשון ליציאתו.
באותה השנה השתתף ברמיקס של השיר "Just In Love" של ג'ו ג'ונאס.
ב-3 בספטמבר 2016 הכריז ליל ויין בחשבון הטוויטר שלו על פרישתו מעולם המוזיקה.
ב-28 בספטמבר 2018 הוציא ליל ויין את האלבום החמישי שנקרא Tha Carter V.
הוא עבד על האלבום כבר מ-2012 והוא היה אמור לצאת במהלך 2014, אך עקב סכסוך עם חברת התקליטים בה הוא היה חתום האלבום יצא רק ב-2018.
ב-20 בינואר 2021, ביומו האחרון של דונלד טראמפ כנשיא ארצות הברית, ליל קיבל חנינה נשיאותית על כל האישומים הפליליים שהופנו נגדו.
ב-17 בנובמבר 2023 הוציא אלבום משותף עם 2 צ'יינז בשם Welcome 2 Collegrove שהגיע למקום ה-20 המצעד הבילבורד 200.
בדצמבר 2024, פורסם כי ויין הוא בין המוזיקאים שקיבלו מענקים מתוכנית Shuttered Venue Operators Grant (SVOG), שנועדה לסייע למקומות עצמאיים וקבוצות אמנות שנפגעו במהלך מגפת הקורונה.
ויין קיבל 8.9 מיליון דולר, מתוכם 1.3 מיליון דולר הוצאו על מטוסים פרטיים, מעל 460,000 דולר על בגדי מעצבים, ו-2.14 מיליון דולר לסגירת חוב למנהל הקודם שלו, קורטז ברייאנט.
אלבומו Tha Carter VI יצא ב-6 ביוני 2025.
ב-29 במרץ 2013 חשף ליל ויין בראיון כי הוא סובל ממחלת האפילפסיה.
בראיון סיפר כי הוא סבל מרצף של התקפים, והוסיף כי הם נבעו מ"לחץ, חוסר מנוחה ועודף עבודה".
ליל וַלְפּוּרְגָה או ליל וַלְפּוּרְגִיס הוא חג דתי במדינות צפון אירופה שמקורו במסורת הפגנית הטרום-נוצרית.
שמו של החג נגזר משמה של ולפורגה הקדושה , מיסיונרית אנגלייה בת המאה ה-8 ואחותם של ויניבלד הקדוש ושל ויליבלד הקדוש, אשר התקדשה בתאריך זה ב-770. מועד החג הוא ליל ה-30 באפריל או ה-1 במאי, שנחשב בתרבות הוויקינגית ליום תחילת האביב, וצוין בחגיגות שמחה, ריקודים והבערת מדורות.
התפשטות התרבות הוויקינגית בצפון אירופה הביאה עמה את מסורת החגיגות לכל רחבי היבשת.
ראשוני הנוצרים באירופה נהגו "לנצר" מנהגים פגאניים מסורתיים, ויצרו את הקשר בין החג המסורתי של עובדי האלילים לנצרות המתפתחת.
הבערת המדורות מסמלת את המעבר מהקור והחשכה של החורף לחום ולאור של הקיץ.
בגרמניה, מקושר ליל ולפורגה גם לתרבות הכישוף, במסגרתה חוגגות מכשפות ורוקדות סביב האש.
ליל ולפורגה השפיע, ככל הנראה, על מנהגי היציאה לטבע של ל"ג בעומר.
'ליל ולפורגיס הראשון', קנטטה מאת מנדלסון
'פאוסט', מחזה מאת גתה, שחלק מאירועיו מתרחשים בליל ולפורגיס (סוף המערכה הראשונה)
'המכשפה הקטנה', ספר ילדים מאת אוטפריד פרויסלר, שעלילתו מתרחשת בין ליל ולפורגיס אחד למשנהו (בתרגום העברי: "ליל ולפורגי")
'ליל ולפורגיס השלישי', מחזה מאת קרל קראוס.
ליל קוטב הוא תופעה המתרחשת בחוגים הארקטיים כאשר השמש נמצאת מתחת לקו אופק במשך כל שעות היממה.
התופעה ההפוכה – כאשר השמש לא שוקעת מתחת לקו האופק במשך כל שעות היממה – מכונה שמש חצות.
משך הזמן שבו השמש ממוקמת מתחת לקו האופק עשוי לנוע בין 20 שעות בסביבת חוגי הקוטב ועד 179 יום בשנה בקטבים עצמם.
אומנם לא כל משך הזמן הוא ליל קוטב מוחלט שכן אור חיצוני רב מתקבל כתוצאה מאפקט השבירה.
כלומר, השמש אינה שוקעת בקטבים 186 ימים בשנה שבמהלכם היא נמצאת מעל האופק.
ההסבר לחוסר השוויון המספרי הוא מניין הימים שבהם השמש נמצאת חלקית מעל קו האופק כימי אור ולא כלילה.
התקופות שבמהלכן מתרחשת תופעה זו עשויות לעורר דיכאונות באנשים המתגוררים באזורים אלה.
אנשים הסובלים מדיכאון עונתי רגישים לכך במיוחד.
נראה שתופעה זו היא אחת הסיבות לריבוי מקרים של סינדרום סוליפסיזם.
קימברלי דניס ג'ונס , הידועה בשם הבמה שלה ליל קים (Lil' Kim), היא ראפרית ושחקנית אמריקאית.
נולדה וגדלה בברוקלין, ניו יורק.
ברוב שנותיה כמתבגרת גדלה ברחובות העיר לאחר שגורשה מביתה.
היא עסקה בראפ כתחביב והושפעה מראפריות ידועות מסוף שנות השמונים, בהן MC Lyte ו-The Lady of Rage.
התרשם מיכולותיה וצירף אותה ב-1995 ללהקת הראפ Junior M.A.F.I.A שהקים.
באותה שנה יצא אלבום הבכורה של הלהקה, "Conspiracy", שזכה להצלחה והניב מספר להיטים.
הצלחת הלהקה הזניקה את קריירת הסולו של ליל קים, שהוציאה אלבום בכורה בשם "Hard Core" ב-1996. האלבום הגיע במכירות לאלבום פלטינה כפול, ומתוכו דורגו במצעדי הראפ במקום הראשון שלושה להיטים: "No Time", "Not Tonight (Ladies Night remix)" ו-"Crush on You".
(2000) ו-La Bella Mafia (2003) זכו למעמד אלבומי פלטינה לאחר הצלחתם במכירות; בכך הייתה ליל קים לראפרית היחידה מלבד מיסי אליוט שזכתה לשלושה אלבומי פלטינה.
הקריירה שלה זכתה לחיזוק גם לאחר שהשתתפה בחידוש המצליח ללהיט "Lady Marmalade", לצד כריסטינה אגילרה, פינק ומאיה; הסינגל יצא כחלק מפסקול הסרט "מולין רוז'", ושהה שבעה שבועות בראש מצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי.
ליל קים הייתה מועמדת מספר פעמים לאורך השנים לפרס גראמי, ועד כה זכתה בפרס רק ב-2002, לאחר הצלחת שיר זה, בקטגוריית הרכב הפופ הווקלי הטוב ביותר.
לאורך השנים השתתפה ליל קים במספר סרטים אמריקאים בתפקידי משנה ותפקידי אורח, בהם "יש לה את זה" (1999), "זולנדר" (2001) ו"סופרהירו" (2008), וכן בתפקיד ראשי במערבון "Gang of Roses" (2003) ובקומדיה השחורה "Lil' Pimp" (2005).
היא השתתפה בתפקידים קטנים גם במספר סדרות טלוויזיה.
ב-2005 הואשמה ליל קים בעדות שקר בפני בית המשפט, כאשר שיקרה לגבי מעורבותם של חבריה בירי שהתרחש ארבע שנים לפני כן.
היא נכלאה וישבה במאסר בבית כלא בפנסילבניה, במשך עשרה חודשים.
ב-2006 יצאה סדרת טלוויזיה בכיכובה, "Lil' Kim: Countdown to Lockdown", המתעדת את השבועיים האחרונים של ליל קים לפני כניסתה לכלא; הסדרה שודרה ברשת BET האמריקאית וזכתה להצלחה.
במהלך תקופת מאסרה יצא אלבומה הרביעי, The Naked Truth; האלבום זכה לשבחים מהמבקרים, אך לא הצליח במכירות.
ב-2009 חזרה לתודעה הציבורית כאשר כיכבה בעונה השמינית של הגרסה האמריקאית לתוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" והגיעה למקום החמישי, יחד עם הרקדן דרק האף.
במקביל החלה להוציא מספר סינגלים.
אלבומה החמישי יצא בשנת 2019.
ליל ולפורגיס הראשון , אופוס 60, קנטטה לסולנים מקהלה ותזמורת על פי פואמה של יוהאן וולפגנג פון גתה.
את הפואמה "ליל ולפורגיס" כתב גתה בשנת 1799. היא מתארת טקס פגני עתיק שהוא שריד למסורת קדומה בטרם השתלטה הנצרות על השבטים הפגניים הגרמאנים.
על פי המסורת, בלילה שבין ה-30 באפריל ל-1 במאי, בשעת חצות, נפגשים השדים והמכשפות להילולה סוערת על פסגת הר ברוקן שבהרי הארץ (Harz) שבדרום גרמניה.
טקס זה מציין את גירוש אפילת החורף ובוא האביב.
לשמו של הטקס "ליל ולפורגיס" ישנם כנראה שני מקורות.
האחד על שם הנזירה הנוצרית וַלְבּוּרגה שעסקה בעבודת מיסיון בקרב השבטים הפגנים הגרמאנים ומתה בשנת 780. יותר מאוחר הוכרזה כקדושה של יום האחד במאי.
המקור השני הוא שמה של אלילת הפריון ואלדְבּוּרג מהמסורת הפגנית הגרמאנית.
בפואמה של גתה מוזכרות שלוש אוכלוסיות:
דרואידים – כינוי לכהני הדת הפגנים (אליליים) בקרב השבטים הפגנים.
השומרים – קבוצות שומרים מתוך קהילת השבט הפגני שתפקידם להרתיע ולהפחיד את המיסיונרים הנוצרים באמצעות מסכות ותחפושות המזכירות את דמות השטן.
הנוצרים – מיסיונרים נוצרים המתנגדים לאמונה והטקסים האליליים, אך נרתעים בעצמם ממסכות ודמויות הקשורות באמונה הפגנית העתיקה.
הרעיון המרכזי העומד מאחורי הפואמה של גתה הוא המאבק שבין המיסיונריות הנוצרית שגתה חש סלידה עמוקה ממנה, למסורת הפגנית העתיקה, שגתה, אשר היה באותה עת מקורב לרעיונות הפנתאיזם (השקפה פילוסופית המזהה את האל עם הטבע) חש סקרנות ועניין כלפיה.
לימים, כאשר השלים גתה את יצירתו הגדולה פאוסט, הוא הכליל בה תמונה המתארת את מפיסטופלס המוביל את פאוסט לאורגיה של שדים בליל ולפורגיס.
על מנת להבדיל בין שתי היצירות נהוג לכנות את הפואמה שנכתבה מוקדם יותר – "ליל ולפורגיס הראשון".
גתה עצמו חש כי הטקסט הדרמטי שהוציא תחת ידיו צריך להיות מולחן.
באופן טבעי הציע זאת לידידו המלחין הברלינאי קרל פרידריך צלטר.
צלטר לא מצא דרכים להלחין את הטקסט על אף שניהל על כך התכתבות ערנית עם גתה.
לבסוף מסר את הטקסט לתלמידו המוכשר פליקס מנדלסון.
גתה נתן אישורו לכך מאחר ש"הנער היהודי החביב והמוכשר" (כך כינה גתה את פליקס הצעיר) התלווה אל צלטר באחד מביקוריו אצל גתה והתחבב מאוד על גתה.
כאשר היה מנדלסון בדרכו לאיטליה בשנת 1830, פגש בפעם האחרונה את גתה הקשיש (שהיה כבר בן 80) בעירו ויימאר.
בפגישה זו הם דנו בסוגיות הקשורות להלחנת הפואמה.
בעת שהותו ברומא בחורף 1830–1831 השלים את היצירה כמעט לגמרי.
במכתב ששלח מרומא לאחותו פאני, הוא נשמע נלהב מהתיאורים הרבים של שדים ומכשפות "...שכפי שאת יודעת אני אוהב מאוד".
הגרסה הראשונה של היצירה בוצעה בברלין באולם האקדמיה במהלך סדרת קונצרטים בניצוחו של מנדלסון עצמו בחורף 1833.
עשר שנים מאוחר יותר כתב מנדלסון גרסה מחודשת ליצירה שבוצעה לראשונה בפברואר 1842 בתיאטרון הגוונטהאוס בלייפציג תחת ניצוחו של מנדלסון, והיא הגרסה אותה נהוג לבצע כיום.
מנדלסון חש בעת כתיבת היצירה כי הוא יוצר יש מאין.
יצירות מקהלתיות רחבות היקף כפי שהכירן מנדלסון היו אורטוריות לטקסטים דתיים או תנ"כיים, או המיסות הכנסיתיות.
כאן היה מונח לפניו טקסט דרמטי המלא בתיאורים המגרים את הדמיון.
הצורה בה בחר לצקת את תוכן היצירה, שאותה כינה קנטטה, היא למעשה עירוב שבין גישה אופראית גרמנית (סגנון האופרה הגרמנית של ובר) ומוזיקה ליטורגית כנסייתית.
למשל בתמונות האביב שלאחר הפתיחה התזמורתית, בשיר השומרים הנערכים להגנה מפני הנוצרים, וההילולה, משתמש מנדלסון במוטיבים עממיים גרמניים.
ואילו בתמונת הכהן וקהל מאמיניו בקריאה לטקס ובסיום הקנטטה, משתמש מנדלסון בשפה כוראלית כנסייתית ובדו-שיח בין הכהן (סולו בריטון) לצאן מרעיתו (המקהלה), צורה המוכרת לנו במוזיקה כנסייתית עתיקה מימי הביניים.
הקנטטה מחולקת לתמונות כאשר מנדלסון נוקט חירות רבה באשר לשימוש בטקסט.
הוא מעביר קטעים ממקומם ומחלקם בין סולן ומקהלה גם כאשר אין זכר לחלוקה זו בטקסט המקורי של גתה.
במקומות מסוימים אף שינה טקסטים, וכל זאת על מנת ליצור דרמה בין הדמויות וקהל המאמינים.
בנוסף נותן מנדלסון משקל רב מאוד לתזמורת.
הפתיחה התזמורתית ארוכה ובעלת מבנה סימפוני.
הפתיחה מתארת את סערות החורף והמעבר לתקופת האביב.
לפני התמונה המרכזית של ההילולה יש מבוא תזמורתי המציין את תחילתו של הטקס המרכזי, כאשר בהמשך מצטרפת המקהלה לקטע סוער, ובו שימוש נועז בהברות הטקסט המקורי של גתה ליצירת חיקוי של קולות יללת הינשופים.
"ליל חניה" הוא שיר שכתב נתן אלתרמן בתקופה הסמוכה למלחמת העצמאות או מיד לאחריה, ופורסם לראשונה בקובץ השירים "עיר היונה" בשנת 1957.
השיר בלחנו של יאיר רוזנבלום התפרסם בעקבות הביצוע של אפרים שמיר, ירדנה ארזי, חנן יובל ושלישיית אף אוזן גרון בפסטיבל הזמר והפזמון 1973.
בתקופת מלחמת העצמאות היה אלתרמן כבן 38 ופטור מגיוס.
למרות זאת גויס, לבקשתו, וצורף לחוליית רגמים בגדוד 88 של חטיבה 8, שמפקדה היה יצחק שדה.
הקרב היחיד שבו השתתף היה בכיבוש תל גת (תל עירני) והכפר עיראק אל-מנשייה בניסיון לפרוץ את הדרך לנגב הנצור.
לפי עדויות שהביא פרופסור מנחם דורמן בספרו "נתן אלתרמן – פרקי ביוגרפיה", נפלו פצצות בקרבת העמדה בה התחפר הצוות של אלתרמן, כקילומטר וחצי מהתל עיראק אל-מנשייה, וכך חווה באופן מעשי את חרדת החיילים בטרם היציאה לקרב ובמהלכו.
אלתרמן שוחרר משירות על ידי יצחק שדה, על פי השמועות, לבקשתו של בן-גוריון אשר אלתרמן היה מתומכיו המובהקים.
הספר "עיר היונה" כולל הן שירים לאומיים והן שירים אישיים.
השירים הלאומיים מתארים את המצב בארץ ישראל בתקופה שלפני הקמת המדינה על פי סדר התרחשותם: ההעפלה, קיבוץ הגלויות, כור ההיתוך, התפתחות השפה והעיר, תקופת מלחמת העצמאות ועוד עניינים שבמרכז סדר היום הציבורי.
השיר עצמו מופיע לאחר השיר המתאר את ההכנות שלפני הקרבות ולפני שיר המלחמה עצמו.
השירים בספר נכתבו לאורך שנות הארבעים, אשר התאפיינו בתהליך מואץ של בנייה ומאבק לעצמאות ישראל.
אלתרמן מתאר תהליך אבולוציוני של עניינים קטנים וטריוויאליים אך מעשיים, אשר ביחד מצטרפים למעשה הגדול.
בשירי "עיר היונה" לא התאמץ אלתרמן לייפות את המציאות אלא תיאר אותה באופן ביקורתי ובוחן, ומתוך הבנה ואמפתיה.
הספר פורסם בשנת 1957 וזכה בפרס ביאליק.
השיר נכתב בשפה גבוהה ומליצית, ובדרך כלל משמעויותיו העמוקות אינן מתבררות באופן מיידי בקריאה הראשונה.
על מנת לגלות את הרבדים העמוקים שלו יש צורך בקריאה חוזרת ונשנית של הטקסט תוך כדי הכרה וקישור לאירועים והמאורעות שהתחוללו בתקופת הזמן שעל הרקע שלה נכתב.
השיר מתאר את הקמתו של מחנה צבאי זמני בטרם יציאה לקרב כלשהו.
בהמשכו משולבות אבחנות של המשורר כמשקיף ב"מבט על" של משמעויותיה העמוקות והשפעתן של המלחמה ואחריתה על נפש האדם.
מחנה צבאי חדש מוקם כשלב הראשון לצורך התארגנות והיערכות הכוחות הלוחמים לפני היציאה לקרב.
בקרב עצמו יגרמו הלוחמים לשפיכות דמים, אך מיד מובעת ההצדקה: שפיכת דמו של האויב על מנת להגן על בני אדם, אלו אשר בשמם יצאו.
"שופך דם האדם" הוא ציטוט מספר בראשית, המזהיר שדינו של שופך דם אדם שדמו יישפך.
בבתים אלו, שלא הולחנו ואינם בגרסה המושרת הידועה מתוארות המלאכות והפעולות של החיילים בהקמת המחנה ובהכנת המדים והציוד.
המחנה הוא מעין עיר פרימיטיבית , ובה נוצר הווי ייחודי.
המיוחד בבית זה שלא מוזכר בו הקרב.
הבית הוא מעיין אתנחתא מהסיבה שלשמה נאספו כל אותם גברים.
עם רדת הערב, באשמורת הראשונה, ההכנות מסתיימות והמחנה עומד ומוכן.
עם זאת, אין מדובר במחנה קבע אלא במחנה אוהלים זמני כמנהג הצוענים ובדומה לאופיה של ההוויה המלחמתית.
זו יכולה להשתנות בכל רגע מכיוון שכבכל שעת חירום מתבטלים לחלוטין החוקים היוצרים מסגרות וכלים בחיי האדם, וההוויה כולה מרוכזת במאבק לשמירת החיים והקיום האישי.
מיקום המחנה, "בין חוף וגבע", רומז לקרב הראשון במבצע יואב בין תל גת לנחל לכיש.
בבית זה, שהושמט אף הוא מהגרסה המושרת, מתוארים קשרי חברות הנוצרים בין החיילים מתוך הבדידות ומתוך הצורך בקשרים חדשים במצב בו נעלם המעמד החברתי של ימי השגרה
הבתים השישי והשביעי עוסקים בייצוג הווי הלוחמים ובשפה בה ניתן לדבר על מאורעות ורגשות אלו של אחווה ושותפות.
האמנות ה"גבוהה" אינה מסוגלת להביע את המצב, ודווקא דיבור ישיר ובוטה, גם אם אינו נעים לאוזן, יכול לשקף את רוח הזמן.
על הווי זה של אחוות לוחמים למול הסכנה יכול להעיד רק "הזמר הנפוץ" העומד בניגוד ל"שירה הצרופה".
המשורר חוזה את "הזמר הנפוץ" שיבטא את חוויית המלחמה של החיילים הפשוטים.
ללא "דקויות" של שירה אלא בלשון בוטה .
אריאל הירשפלד רואה בתיאור "הזמר הנפוץ" המשתמש "ללא חשש מפני הזול" בדימויים נדושים וברגשנות שבח של אלתרמן לקיטש שכאשר הוא משולב במעשה אמנות מקנה לו "אנרגיות על".
יפתח אופק כותב כי אלתרמן כ"משורר מגויס" מכיר בחובה שביציאה בקרב, וכי רק הזמר העממי, על צעקנותו ופגמיו האסתטיים, המתאר רגשות עזים במקום לבטים ומורכבויות, יכול להביע אמת פשוטה זו של חובת ההתגייסות.
אורי קציר רואה ב"זמר הנפוץ" שבבית השביעי סיכום של נאום המפקד המשתמש במילים פשוטות ומובנות לכל ולא בשפה גבוהה ומליצית בפני החיילים בטרם צאתם לקרב.
הוא הבית השני והפזמון החוזר בגרסה המושרת.
תיאור של הווי המחנה העסוק.
השהייה במחנה, עם השירים והידידויות הארעיות, מכשף את החונים, כיחידים וככלל, ברוח הבלים.
כאן, "רְעות רוח" נלקח מקהלת () ואינה ה"רֵעות" מהבית החמישי.
בבית זה מבטא אלתרמן תפיסת עולם לפיה גם ב"מלאכות החופזות" – מעשה הקמת המחנה הפשוט והזול יש מימד רוחני "כישופה של רעות רוח" והוא חלק מ"בניינה של ממלכה" – הקמת המדינה שבדרך.
חוויית המחנה היא חלק מחוויית המלחמה, והפזמונים אשר קשורים אליה מקנים זיכרון נוגה, ברקע הרעה, לימי המלחמה.
בשורה משיכת הנפש מושוות להוצאת נימה (שערה) מחלב – הדימוי בו משתמשת הגמרא לתיאור מיתת נשיקה (מיתה קלה) ובפירוש רש"י: .
חזרה מתיאור רוח המחנה, עם אחוות החיילים ושירת הפזמונים, למהותה הגשמית של המלחמה.
אותו הווי של נפילת החיילים הנורים.
איתו נקטע גם השיר כולו, עם כל תיאוריו הציוריים של המחנה והמלחמה.
יש הרואים בשורות האחרונות ביקורת נוקבת על תיאור המלחמה כדבר הירואי.
יאיר רוזנבלום הלחין את השיר לקראת פסטיבל הזמר והפזמון בשנת 1973. רוזנבלום מספר שיהורם גאון התקשר אליו ושאל אם יש לו שיר שיוכל לשיר בפסטיבל (לפי גרסת גאון דווקא רוזנבלום הוא זה שהתקשר אליו).
רוזנבלום מספר שלא רצה להחמיץ את ההזדמנות ולכן מיהר להשיב בחיוב.
הוא דפדף בספר השירים עיר היונה, שהיה מונח במקרה לידו ונקב בשם השיר מבלי לקרוא אותו.
השניים סיכמו להיפגש למחרת בבוקר כדי לעבוד על השיר.
בתום השיחה גילה רוזנבלום כי השיר שבחר באקראי מורכב מאוד להלחנה, מכיוון שהוא איננו בעל מבנה שירי כמקובל בפסטיבלים, ואינו כולל בתים ופזמון חוזר.
כדי לפתור את הבעיה החליט רוזנבלום להלחין רק שבעה מהבתים ולהשתמש בבית השמיני כפזמון.
רוזנבלום, שהתחייב להשמיע לגאון את השיר בבוקר, עמל על הלחנתו כל הלילה, אך להפתעתו גאון לא הופיע לקבל את השיר.
רוזנבלום הבין שגאון ויתר על השיר, אך לא רצה לוותר על פסטיבל הזמר.
ראשית נתן את השיר ללהקת גייסות השריון עם הסולנית רבקה מרקוביץ.
הביצוע הוקלט ללא ידיעת הזמרים, אולם לא הופץ, ונגנז (בסוף דצמבר 2023 הועלתה ההקלטה לערוץ YouTube).
לאחר ביצוע זה, הוא פנה לשלושה מבני טיפוחיו בלהקת הנח"ל – חנן יובל, אפרים שמיר וירדנה ארזי – שהיו בתקופה זו בתחילת דרכם העצמאית, והציע להם לבצע אותו למרות הטקסט המורכב לשינון ולביצוע.
מעמדו התרבותי המרכזי של הפסטיבל שכנע את השלושה לבצע את השיר, ושמיר קיווה גם להיעזר בתשומת הלב הציבורית כדי לקדם את הקמתה של להקת "כוורת".
את השלושה ליוו בשירה שלישיית "אף אוזן גרון".
העיבוד המוזיקלי של השיר נעשה על ידי ירון גרשובסקי, והמקהלתי על ידי המלחין עצמו.
בשל מורכבותו לא זכה השיר להצלחה בתחרות, אך הפך מאוחר יותר לאחת הקלאסיקות הגדולות של פסטיבל הזמר והפזמון לדורותיו.
ב-21 במאי 1973 הוצג השיר בפינה לשיפוטכם במצעדי הפזמונים, ושהה במצעד 12 שבועות, מהם שבועיים במקום הראשון.
במצעד הפזמונים השנתי תשל"ג הגיע למקום ה-13.
בשנת 2009 נבחר במקום ה-13 במצעד של "ידיעות אחרונות" לבחירת השיר הישראלי הטוב בכל הזמנים.
ליל הקרנבל הוא סרט מוזיקלי סובייטי שהופק על ידי אולפני הסרטים "מוספילם" ובוים על ידי אלדר ריאזנוב.
הוא הפך לשובר קופות בברית המועצות (למעלה מ-48.6 מיליון צופים).
זה היה הסרט הראשון של הבמאי.
בעקבות הסרט לודמילה גורצ'נקו פרצה לתודעה כלל ארצית לאור משחקה ושירה.
באופן מסורתי הסרט הוקרן בטלוויזיה סובייטית ורוסית במהלך סוף דצמבר/תחילת ינואר.
בשנות ה-2000 הופקה גרסה על DVD.
בשנת 2006 אלדר ריאזנוב ביים סרט "ליל הקרנבל 2".
עובדי מרכז הקהילתי מתכוננים לחגיגות השנה החדשה.
מתוכנן נשף מסכות ותוכנית אמנותית שכוללת שירה, הופעת קוסם, בדרנים, להקת ג'אז ועוד.
"חבר אוגרצוב" שמונה לממלא מקום של מנהל המרכז לא מסכים עם התוכנית.
לדעתו צריך לכלול הרצאה על הישגים של השנה שעברה, הרצאה בנושא אסטרונומיה והופעת להקת מוזיקה קלאסית של הגמלאים.
עובדי המרכז מנסים בכול דרך אפשרית לשמור את התוכנית המקורית ובסופו של דבר מצליחים.
להפתעת המנהל, פקידי ממשל בכירים שהשתתפו בנשף נתנו מחמאות למארגני הנשף והתוכנית האמנותית.
ליל לינדפורש (בשוודית: Maj Lillemor "Lill" Lindfors; נולדה ב-12 במאי 1940) היא זמרת שוודית.
לינדפורש נולדה בהלסינקי למשפחה דוברת שוודית שב-1948 עברה לשוודיה.
בתחילת הקריירה שלה עבדה כשחקנית רביו.
באירוויזיון 1966 ייצגה את שוודיה כחלק מצמד, והגיעה למקום השני.
היא הנחתה את אירוויזיון 1985, ונודעה ב"תאונת המלתחה" שקרתה לה בתחילת האירוע כששמלתה נקרעה; לאחר מכן הודתה שהתאונה הייתה מבוימת, וכי זו הייתה הלצה.
לינדפורש הקליטה עשרה אלבומים, ושיחקה במספר סדרות טלוויזיה שוודיות.
היא דיבבה את הפיה פלורה בדיבוב לשוודית של הסרט היפהפייה הנרדמת ואת ז'ורז'ט בדיבוב השוודי של אוליבר וחבורתו.
ב-1998 החלה לשמש בשוודיה כשגרירת רצון טוב של קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים.
ליל לינדפורש נישאה ב-1969 לפיטר ווסטר, ולזוג נולדה בת באותה שנה.
הם התגרשו בשנת 1973. כיום היא מתגוררת בסטוקהולם.
בשנת 1991 הוציאה את En Lillsk jul.
ליל השועל הוא ספר מאת הסופר הבריטי ג'ק היגינס.
הספר יצא לאור ב-1986. עלילת הספר עוסקת במבצעי המודיעין הגרמני והבריטי במלחמת העולם השנייה, על רקע יום הפלישה לנורמנדיה.
עלילת הספר מתרחשת בשנת 1944. במהלך תרגיל נחיתת סער אמפיבית שקיימו בעלות הברית בחופי סלפטון סנדס תקפו בהפתעה טרפדות גרמניות מספר ספינות בריטיות ואמריקניות וגרמו למותם של כ-600 חיילים.
בעקבות התקיפה נעדר קולונל יו קלסו מחיל ההנדסה הקרבית של צבא ארצות הברית.
קלסו הוא אחד מאותם קצינים שהופקדו על תכנון פלישת בעלות הברית לאירופה.
כאשר נודע כי קלסו ניצל ונסחף לחופי האי ג'רזי המצוי תחת הכיבוש הנאצי מתעצמת הבהלה עשרות מונים.
בריגדיר גנרל דוגל מונרו, המפקד על מחלקה ד' במנהלת המבצעים המיוחדים, מטיל על איש המבצעים הטוב ביותר שלו, הקולונל הארי מרטינו, לחלצו ואם לא ניתן לעשות כן אזי להתנקש בחייו במטרה להבטיח כי המידע שברשותו לא ייפול לידי הגרמנים.
הספר עובד גם לסרט קולנוע משנת 1990, ומככבים בו מייקל יורק וג'ורג' פפארד כהארי מרטינו.
סיימיר וודס , המוכר יותר בשם הבמה ליל עוזי ורט (Lil Uzi Vert) או בקיצור ליל עוזי, הוא ראפר וזמר אמריקאי מהעיר פילדלפיה שבמדינת פנסילבניה.
וודס התפרסם בזכות הסינגל הראשון שלו "Money Longer" , ומיקסטייפים רבים שהוציא, ביניהם: Luv Is Rage, שהוציא ב-18 בדצמבר 2015, Lil Uzi Vert vs.
the World שיצא ב-15 באפריל 2016, ו-The Perfect Luv Tape שיצא ב-31 ביולי 2016. באוקטובר 2016 שיתף פעולה עם הרכב ההיפ הופ מיגוס בשיר "Bad and Boujee", שהיה שירו הראשון ששהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100.
בשנת 2017, הוציא את אלבום הבכורה שלו, Luv Is Rage 2, שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200. הסינגל "XO Tour Llif3" מתוך האלבום הגיע למקום השביעי במצעד הבילבורד הוט 100 וקיבל את תואר הפלטינה הכפולה מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
בשנת 2018, היה מועמד לפרס גראמי לתגלית השנה.
ב-2020, הוציא את אלבומו השני, Eternal Atake, שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 אף הוא.
הסינגל המוביל מתוך האלבום, "Futsal Shuffle 2020", הגיע למקום החמישי במצעד הבילבורד הוט 100, ובכך היה לשירו של ליל עוזי ורט שהגיע למיקום הגבוה ביותר במצעד.
באותה השנה, הוציא את האלבום Pluto x Baby Pluto יחד עם הראפר פיוצ'ר.
אלבומו השלישי, Pink Tape, יצא לאור ביוני 2023. מתוך האלבום יצא הלהיט "Just Wanna Rock", שהגיע לעשירייה הפותחת במצעד בילבורד הוט 100.
בנובמבר 2024, יצא לאור אלבומו הרביעי, Eternal Atake 2. ורט הודיע על יציאת האלבום שבוע קודם, ב-24 באוקטובר.
ליל עוזי טוען שהסיבה לקעקועים שעוטרים את פניו היא כדי שלא יעסיקו אותו והוא יוכל להתמיד ולעסוק בקריירת הראפ שלו.
בנוסף על כך ליל עוזי אמר שקיבל את שם הבמה שלו מיד לאחר שאדם אמר לו שהוא שר ראפ ממש מהר כמו "תת-מקלע" מכאן והלאה החליט ששם הבמה שלו יהיה "Lil Uzi" שמייצג את תת-המקלע הישראלי – "עוזי".
ה-"Vert" מייצג את המילה "Vertical" (אנכי) בטענה שכך הוא רוצה שיקבלו אותו בתעשיית הראפ – ישר.
גאזי גרסיה , הידוע בשם הבמה ליל פאמפ (Lil Pump), הוא ראפר ומפיק מוזיקלי אמריקאי.
גרסיה התפרסם בעיקר בזכות השיר שלו "Gucci Gang", אשר הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד "הוט 100".
אלבום הבכורה שלו, "ליל פאמפ", יצא לאור ב-6 באוקטובר 2017.
ב-12 באפריל 2018 הוציא שיר נוסף בשם "ESSKEETIT" (המילה "אסקיטיט" פירושה "בואו נשיג את זה", זהו סלנג לביטוי "Let's get it") אשר הגיע למעל 350 מיליון צפיות ביוטיוב.
ב-5 ביולי אותה שנה הוציא שיר הנקרא "Drug Addicts", אשר הגיע למעל 150 מיליון צפיות ביוטיוב.
ב-7 בספטמבר אותה שנה הוציא שיר בשם "I Love It" יחד עם קניה וסט ואדל זיוונס.
השיר הגיע ל-62 מיליון צפיות בשלושת הימים הראשונים שלו.
ב-27 במרץ 2020 יצא שיר של KSI בהשתתפותו שלו ושל סמוקפורפ, Poppin', השיר הזה הוא חלק מהאלבום החדש של KSI.
קימטריוס פוס ידוע בשם הבמה ליל סקייס, הוא ראפר וכותב שירים אמריקאי.
סקייס התפרסם בעיקר בזכות שני הסינגלים שלו אשר הגיעו למצעד הבילבורד "הוט 100": "Nowadays" שהגיע למקום ה-55 ו"Red Roses" שהגיע למקום ה-69. אלבומו "Life of a Dark Rose" שיצא לאור ב-10 בינואר 2018 הגיע למקום העשירי במצעד הבילבורד 200.
סקייס נולד ב-4 באוגוסט 1998 בצ'יימברסבורג, פנסילבניה.
הוא החל לכתוב שירים כבר כשהיה בן 4, מי שהציג לו את המוזיקה היה אביו של קימטריוס שהיה בעצמו ראפר אמריקאי שנודע בכינוי "Dark Skies" ומכאן אימץ לעצמו קימטריוס את שם הבמה "Lil Skies".
כשהיה בן 11 פוס ומשפחתו עברו לגור בוינסבורו, פנסילבניה.
הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון בוינסבורו והספיק להשתתף מעט בלימודי האוניברסיטה בפנסילבניה לפני שהחליט להתמקד בקריירת הראפ שלו.
מונטרו לאמאר היל המוכר בשם הבמה ליל נאז X (Lil Nas X) הוא ראפר, זמר וכותב שירים אמריקאי.
בנוסף, השיר "Old Town Road" הגיע למקום הראשון במצעד הרולינג סטון טופ 100 בשנתו הראשונה של המצעד.
ב-21 ביוני 2019 הוציא את מיני-אלבום הבכורה שלו בשם, 7.
נאז X היה האמן הזכר בעל המועמדויות הרבות ביותר בטקס פרסי הגראמי ה-62, בו הוא זכה בפרס עבור "הווידאו קליפ הטוב ביותר" ו"ביצוע הפופ הטוב ביותר של צמד/להקה".
השיר "Old Town Road" העניק לו גם שני פרסי MTV כולל שיר השנה ואת פרס המוזיקה האמריקאית עבור שיר הראפ/היפ-הופ האהוב ביותר; נאז X הוא גם האמן הלהט"בי השחור הראשון שזכה בפרס של איגוד מוזיקת הקאנטרי.
מגזין טיים בחר בו לאחד מתוך 25 האנשים המשפיעים ביותר באינטרנט לשנת 2019, והוא נכלל ברשימה פורבס 30Under30 בשנת 2020.
היל אמר כי החל לבודד עצמו מ"פעילות מחוץ לשיעורים" במהלך שנות העשרה.
הוא בילה כמויות גדולות של זמן ברשת בתקווה לבנות אישיות אינטרנטית לקידום עבודתו, אך לא היה בטוח במה להתמקד באופן יצירתי.
בראיון לרולינג סטון הצהיר: "עשיתי סרטוני קומדיה בפייסבוק, אחר כך עברתי לאינסטגרם ואז קפצתי לטוויטר.
זה היה המקום הראשון בו יכולתי להיות ויראלי".
בשנת 2018, הוציא את המיקסטייפ הראשון שלו, Nasarati.
באותה השנה, הוציא את שיר הראפ-קאנטרי, "Old Town Road".
תחילה, השיר הפך לתופעת אינטרנט וזכה להצלחה בעיקר בפלטפורמת שיתוף הווידאו טיקטוק.
באפריל 2019, פרסם היל רמיקס לשיר בהשתתפות זמר הקאנטרי בילי ריי סיירוס, שזכה אף הוא להצלחה והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, ושהה בו במשך 15 שבועות ברציפות, ובכך שבר את שיא מספר השבועות הרב ביותר במקום הראשון במצעד.
בנוסף, השיר זכה בפרסי גראמי בקטגוריות "ביצוע הפופ הטוב ביותר של צמד/להקה" ו"הווידאו קליפ הטוב ביותר" בטקס פרסי גראמי ה-62.
ב-21 ביוני 2019, הוציא את מיני-אלבום הבכורה שלו, 7, שכלל, בין היתר, את השירים "Old Town Road", "Panini" ו-"C7osure (You Like)".
האלבום הגיע בשיאו למקום השני במצעד הבילבורד 200 ואף הועמד לפרס גראמי לאלבום השנה בטקס פרסי גראמי ה-62.
בשנת 2020 הוציא את הסינגל "Holiday".
במרץ 2021 הוציא את הסינגל המוביל מתוך אלבום הבכורה שלו, "".
השיר היה לשירו השני שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. במאי 2021 הוציא את הסינגל השני מתוך האלבום, "Sun Goes Down".
ביולי 2021 הוציא את הסינגל השלישי מתוך האלבום "Industry Baby".
בשנת 2022 דיבב בפרק מתוך סדרת האנימציה "משפחת פראוד: קולניים יותר, גאים יותר" בתור ג'ונ-באג.
שנה לאחר מכן דיבב בפרק נוסף בעונה השנייה.
ב-15 בנובמבר 2024, השיק את הסינגל "Light Again" שבו הוא מציג עצמו כ"מלך והליצן" של מוזיקת הפופ, עם הפקה בהשראת מוזיקת האוס.
מאוחר יותר באותו החודש, פרסם סינגל בשם "Need Dat Boy" שיצא ב-22 בנובמבר 2024. בעטיפת הסינגל, הוא מצולם ברכב יחד עם זמר ה-R&B דסטין קונרד.
ב-9 במרץ 2025, הכריז על יציאת השיר "Dreamboy" כהפתעה וכי שיר נוסף בשם "Hotbox" צפוי לצאת ביום שישי שלאחריו.
שני השירים הם חלק מאלבומו השני, שגם הוא ייקרא Dreamboy.
ב-30 ביוני 2019, היום האחרון של חודש הגאווה בארצות הברית, נאז X יצא מהארון כהומוסקסואל בחשבון הטוויטר שלו.
באפריל 2025 נאז X אושפז לאחר שדווח כי איבד שליטה על צד ימין של פניו.
הוא פרסם סרטון בחשבון האינסטגרם שבו נראה שוכב במיטת בית חולים ומנסה לחייך ללא הצלחה.
נאז לא פירט רשמית את מצבו הרפואי, אך ברשת נפוצה ההשערה שהוא לקה ב"שיתוק על שם בל".
באוגוסט 2025 אושפז בלוס אנג'לס, בעקבות חשד למנת יתר לאחר שנתקל בשוטרים ותקף אותם.
משטרת לוס אנג'לס דיווחה כי התקבלה קריאה על אדם עירום שהסתובב ברחוב ונטורה בסביבות 5:50 בבוקר.
עם הגעת השוטרים, הסתער לעברם, נאזק והועבר לבית חולים.
במקביל לאשפוזו, נעצר בגין תקיפת שוטר ונרשם נגדו אישום על עבירה מסוג עוון.
דובר המשטרה מסר כי לא ניתן לשחררו בערבות מיידית והוא מחויב להופיע בפני שופט לפני שחרורו.
דיון המעצר נקבע ל־25 באוגוסט.
לתן מוזס אקולס , הידוע בשם הבמה ליל מוזי (Lil Mosey), הוא ראפר, זמר וכותב שירים אמריקאי.
שירו המצליח ביותר מבחינה מסחרית, "Noticed", הגיע למקום 80 בבילבורד הוט 100. אלבום הבכורה שלו, "Northsbest", יצא לאור בלייבל אינטרסקופ רקורדס בשנת 2018.
בשנת 2016, ליל מוזי הוציא באופן עצמאי את השיר הראשון שכותרתו "Off White" בשירות הזרמת המוזיקה סאונדקלאוד.
אחרי השיר הזה הוא הוציא שירים נוספים לסאונדקלאוד כולל את השירים שלו "So Bad", "Been On" ו-"2Paid".
ב־13 בנובמבר 2016 ליל מוזי התחרה ב - Coast 2 Coast והגיע למקום הרביעי.
במהלך שנת 2018 השתתף בסבב הופעות ביחד עם YBN Cordae.
שם תאריך יציאה דירוג במצעדים הערות נוספותNorthsbest19 באוקטובר 2018 מקום 29 בבילבורד 200
מקום 20 במצעד האלבומים הקנדי
26 בשוודיהחברת תקליטים: אינטרסקופ רקורדסCertified Hitmaker8 בנובמבר 2019 מקום 12 בבילבורד 200
מקום 8 במצעד האלבומים הקנדי
מקום 67 במצעד האלבומים הבריטיחברת תקליטים: אינטרסקופ רקורדס
טיילר-ג'סטין אנתוני שארפ (נולד ב-26 באוגוסט 2002), הידוע בשם הבמה ליל טקה (Lil Tecca), הוא ראפר, זמר וכותב שירים אמריקאי.
הוא זכה להכרה כשהוציא את הסינגל "Ransom" שצבר למעלה מ-200 מיליון השמעות בספוטיפיי והגיע למקום הרביעי בבילבורד הוט 100. השיר הגיע למעמד 7 פעמים פלטינה בארצות הברית.
ליל טקה הוציא בעבר שירים שזכו לתשומת לב כמו "Love Me", "Molly Girl", "Did It Again " ו-"Bossanova" שנכנסו כולם במיקסטייפ הבכורה שלו "We Love You Tecca" שיצא לאור ב־30 באוגוסט 2019.
שארפ נולד ב-26 באוגוסט 2002 באזור קווינס בניו יורק.
הוא גדל בשכונת ספרינגפילד גרדנס בקווינס, אך לאחר מכן עבר לאזור לורנס שבלונג איילנד, שם הוא מתגורר יחד עם הוריו.
הוא ממוצא ג'מייקני, והוריו שניהם מהגרים ג'מייקנים.
מגיל צעיר שארפ שאף להיות ב-NBA, אך בסביבות גיל 12, הוא הפנה את תשומת ליבו לעבור לקריירה במוזיקה.
ב-18 באוגוסט 2023 הוציא את הסינגל "Hvn On Earth" יחד עם קודאק בלאק.
ב-13 ביוני 2025 טקה הוציא אלבום בשם Dopamine, אשר משקף שינוי בכיוון היצירתי שלו לעומת סגנונו המוקדם.
השיר "Dark Thoughts" מתוך האלבום החזיר את טקה למצעד הבילבורד הוט 100 למקום ה-28, הישג ראשון מאז "Ransom".
האלבום Dopamine מושפע ממגוון סגנונות מוזיקליים, כולל דיסקו, פאנק, אפרוביטס ו-R&B.
טקה הושפע רבות מפסקול המשחק "Grand Theft Auto: Vice City", במיוחד מתחנות הרדיו הפיקטיביות במשחק ושילב באלבום מעברים קוליים ודיאלוגים בין השירים, במטרה ליצור תחושת "עולם מוזיקלי" כמו במשחק.
תהליך יצירת האלבום התחיל לאחר סיום האלבום הקודם Plan A, אך השם Dopamine נבחר רק כחצי שנה לפני סיום העבודה.
טקה התעניין במוח ובמערכת הדופמין, ולכן בחר בשם זה לאלבום, כמטאפורה להנאה שהוא מוצא ביצירת מוזיקה.
באלבום 16 שירים, שהוגדרו על ידו כ"מספר המדויק" מבחינת זרימת הפרויקט ותהליך בחירת השירים כלל איזון בין סגנונות שונים, כולל קטעים בסגנון אפריקאי, R&B, ושירים שנחשבים לניסוייים יותר כמו "Favorite Lie" ו-"Irish Goodbye".
האמן היחיד שמתארח באלבום הוא קן קרסון, אותו טקה מכיר באופן אישי.
טקה לא נוטה לשתף פעולה עם אמנים אחרים לעיתים קרובות, כי הוא רואה במוזיקה תהליך אישי ואינטימי.
מיילס פארקס מקולום , ידוע בשם הבמה ליל יאכטי (Lil Yachty), הוא ראפר, זמר ופזמונאי אמריקאי.
יאכטי זכה לפרסום ראשוני כאשר פרסם באתר SoundCloud את סינגל הבכורה שלו, "One Night".
השיר זכה להצלחה רבה ושימש כסרטון קומדיה ויראלי.
במרץ 2016 הוציא יאכטי את מיקסטייפ הבכורה שלו, Lil Boat.
באפריל 2016, הוציא יאכטי את הלהיט "Broccoli", שהגיע למקום החמישי בבילבורד הוט 100.
ב-10 ביוני 2016 הודיע כי חתם בחברות התקליטים קוואליטי קונטרול, קפיטול רקורדס ומוטאון.
חודש לאחר מכן, הוציא יאכטי את המיקסטייפ השני שלו, Summer Songs 2.
בדצמבר 2016 התארח יאכטי בלהיט "iSpy" של הזמר קייל, השיר הגיע בשיאו למקום הרביעי בבילבורד הוט 100.
ב-26 במאי 2017, הוציא יאכטי את אלבום הבכורה שלו, Teenage Emotions.
במרץ 2018, הוציא את אלבום האולפן השני שלו, Lil Boat 2 אשר מהווה המשך למיקסטייפ הבכורה שלו הנושא את אותו שם.
ב-19 באוקטובר 2018, חודשים ספורים לאחר מכן, הוציא את אלבומו השלישי, Nuthin' 2 Prove.
באוקטובר 2022 יצא הלהיט "Poland" שזכה לפופולריות והפך לתופעת אינטרנט.
מוקדם יותר באותה שנה שיחק בדרמה המוזיקלית "כוכבת עולה" (אנ') בתור מיילס; הסרט, בבימויה של סאנה ליית'ן (אנ') מבוסס על רומן באותו שם מ-2019.
בינואר 2023 הוציא את האלבום "Let's Start Here", שזכה לביקורות חיוביות, על רקע שינוי הז'אנר המפתיע לכיוון הרוק הפסיכדלי.
ב-11 באוגוסט השתתף בסינגל "Number 9" של מיגל.
גוסטב אליה אהר , ידוע בשם הבמה ליל פיפ (Lil Peep), היה ראפר, זמר, פזמונאי ודוגמן אמריקאי-שוודי.
פיפ היה חבר בקולקטיב האימו ראפ שנקרא GothBoiClique, והוא היה מהחלוצים הראשונים להחיות את הז'אנר המשלב מוזיקת ראפ, אימו ורוק.
ליל פיפ זכה להכרה במהלך אמצע-סוף שנות ה-2010 והיווה השראה למליוני בני נוער ברחבי העולם.
ליל פיפ נולד באלנטאון, פנסילבניה לאמא אמריקאית ואבא שוודי וגדל בלונג איילנד, ניו יורק.
את דרכו במוזיקה החל ב-2013 מעלה שירים לאתר SoundCloud תחת שם הבמה "Trap Goose" (טראפ גוס); אותו שינה זמן לאחר מכן ל-ליל פיפ משום שכך קראה לו אימו בילדותו, פיפ.
עד מהרה החל פיפ להתפרסם ב-2015 בזכות השיר "Star Shopping" והפופולריות שלו צמחה עוד עם יציאת המיקסטייפים Lil Peep; Part One ו-Live Forever מאוחר יותר באותה השנה.
ב-2016 הוציא פיפ את המיקסטייפים Crybaby ו-Hellboy שזכו לשבחים רבים, יחד עם פרויקטים רבים אחרים, ביניהם California Girls ו-Vertigo.
ההופעה החיה הראשונה שלו התקיימה ב-12 בפברואר 2016 בטוסון כחלק מהרכב שנקרא "Schemaposse".
מאוחר יותר באותה השנה, הוא יצא לסיבוב הופעות קצר יחד עם Fat Nick, Mikey The Magician, ו-Smokepurpp; ובאביב 2017, יצא ליל פיפ לסיבוב הופעות הסולו הראשון שלו.
הוא הופיע בשלוש ערים ברוסיה, עשה את דרכו גם ברחבי מערב אירופה ולאחר מכן המשיך לארצות הברית.
לאחר סיבוב ההופעות עבר פיפ ללונדון ושם הקליט את המיני-אלבום שלו Goth Anger Sinner, ובאוגוסט הוציא את אלבום האולפן הראשון שלו Come Over When You're Sober, Pt.
ב-15 בנובמבר 2017, שבועיים לאחר יום הולדתו ה-21, נפטר גוסטב ליל פיפ, באוטובוס ההופעות שלו, לפני הופעה מתוכננת באולם ההופעות The Rock שבטוסון.
מותו נקבע בשעה 21:00 על ידי משרד הבוחן הרפואי של מחוז פימה, שערך בדיקות רעילות לליל פיפ.
על פי דיווח של ה-"New York Daily News", סיבת מותו הייתה מנת יתר של פנטניל, אופיואיד, וזאנקס.
מותו נחווה כאבדה גדולה למוזיקה של המאה ה-21 ולמיליוני בני נוער ברחבי העולם, ובמגזין הרולינג סטון נכתב: "הוא יכל היה להיות קורט קוביין של דורו".
2, שיצא ב-9 בנובמבר 2018, כשנה לאחר מותו, הגיע למקום ה-4 במצעד הבילבורד 200; וב-2019, סרט תיעודי על פיפ בשם Everybody's Everything יצא לאקרנים.
גוסטב אליה אהר נולד ב-1 בנובמבר 1996 באלנטאון, פנסילבניה, בנם השני של ליזה וומאק, מורה לכיתה א', וקארל יוהאן אהר, פרופסור להיסטוריה.
סבו, ג'ון וומאק הוא כלכלן והיסטוריון תנועות השחרור של אמריקה הלטינית.
לגוסטב אח אחד, קארל "אוסקר" אהר.
לפני יום הולדתו החמישי, עבר גוסטב ללונג איילנד שבניו-יורק.
הוריו היו שניהם בוגרי הרווארד, כאשר משפחתה של אימו מאוקלהומה ואביו שוודי.
הוריו של גוסטב התגרשו ב-2012 כשהיה בן 15. באזור גיל 16 החל לחוות חרדה ועל פי אימו, החל להשתמש במריחואנה וזאנקס.
לפיפ ואימו הייתה מערכת יחסים קרובה, עד כדי שקיעקע בגיל 14 את ראשי התיבות של שמה ותאריך הולדתה על זרועו כקעקוע הראשון שלו.
בעקבות גירושי הוריו עבר פיפ יחד עם אימו ואחיו הגדול ללונג ביץ' שבניו יורק, שם הקליט את Lil Peep; Part One, Feelz, Vertigo ועוד מספר שירים, בהם גם השיר הפופולרי "Star Shopping".
גוסטב למד בבית הספר היסודי "לינדל" שנמצא היה מעבר לרחוב דירתה של אימו בלונג ביץ'.
בכיתה ג' שובץ גוסטב בתוכנית כיתת מחוננים ובחטיבת הביניים למד בכיתות מואצות, כיתות בהן מועבר החומר בצורה מהירה יותר.
גוסטב הביע עניין רב באופנה ומוזיקה עוד מגיל צעיר וניגן בטרומבון וטובה.
כשגוסטב חזר לבית הספר בשנה שלאחר מכן, הוחלפה ההנהלה שלא הכירה את ציבור התלמידים ותרבותם.
מותש גוסטב כבר היה מוכן לנשור מהלימודים אך נעזר במורתו מריה הרטמן כדי לסיים את בית הספר.
בעזרת שני מורים אחרים שבהם בטח גם, השלים גוסטב את שני הקורסים האחרונים ההכרחיים שלו באנגלית ומדעי החברה וסיים את התיכון בינואר 2014.
מאוחר יותר באותו ינואר התקבל גוסטב למכללת SUNY Old Westbury שבלונג איילנד אך סירב, ובמקום זאת נרשם כסטודנט במכללת Glendale Community שבפסדינה, קליפורניה.
לאחר הסמסטר הראשון שלו במכללה Glendale Community, החליט גוסטב לנשור ובמקום זאת נרשם למכללת Nassau Community College שבלונג איילנד.
במהלך הסמסטר המלא היחיד שלו במכללה הוא נבחר למצטיין הדקאן, אך עם זאת החליט שלא להמשיך ללמוד והחל להופיע יחד עם ההרכב המוזיקלי Schemaposse.
במהלך גיל 18 גוסטב קיעקע לראשונה את פניו, לב שבור שקועקע מתחת לעינו השמאלית כאות למחויבות להימנע מחיים רגילים; "קעקוע על הפנים שלך ימנע ממך לקבל הרבה עבודות" הוא אמר.
בפברואר 2016 חזר ללוס אנג'לס כדי להמשיך בקריירת המוזיקה תחת שם הבמה Lil Peep.
גוסטב הסביר את המעבר ללוס אנג'לס כי החיים בלונג איילנד דיכאו אותו.
בהיותו נער, פיפ תיאר עצמו כנער בודד שרכש את רוב חבריו באינטרנט.
בהשראת אמני אנדרגראונד כגון Seshollowaterboyz ו-iLoveMakonnen, פיפ יצר מוזיקה תחת שם הבמה Trap Goose בזמן שהתגורר בלונג איילנד באופן זמני יחד עם חבר ילדות בשם ברנן סאבאג' עד שהחליטו שניהם לעבור ללוס אנג'לס.
בלוס אנג'לס התגורר פיפ תחילה בשכונה Skid Row והיה לחסר בית לפרקים או שהיה שוהה בביתו של סאבאג' בזמן שסאבאג' למד לתואר.
השניים פנו לדרכים נפרדות בסופו של דבר ופיפ פגש את הראפר והמפיק JGRXXN, הראפר Ghostmane והראפר Craig Xen; הוא גר יחד איתם בזמן שהקימו את ההרכב Schemaposse.
במהלך שנתו הראשונה בלוס אנג'לס למד עדיין פיפ במכללת גלנדייל.
2015–2016: המיני אלבום הראשון, מיקסטייפ הסולו האחרון וסיבוב ההופעות העולמי
ב-2015 הוציא פיפ את המיני אלבום הראשון שלו Feelz.
לאחר מכן הוציא גם את מיקסטייפ הבכורה שלו Lil Peep; Part One שצבר 4,000 השמעות בשבוע הראשון שלו, וזמן קצר לאחר מכן, הוציא מיקסטייפ המשך בשם Live Forever.
פופולריותו של פיפ צמחה בסתיו 2015 כשהוציא מספר שירים, וביניהם, "Star Shopping".
הפופולריות של פיפ המשיכה לצמוח ולעלות גם לאחר יציאת השיר "Beamer Boy", מה שהוביל להופעה החיה הראשונה שלו בפברואר 2016 בטוסון, אריזונה, יחד עם שאר חברי Schemaposse.
באפריל של אותה השנה התפרק ההרכב אך נשארו ביחסים טובים.
זמן קצר לאחר מכן החל להתחבר עם חברי ההרכב GothBoiClique, אותם אירח במיקסטייפ שלו Crybaby.
זמן הקלטת המיקסטייפ ארך כחודש והושלם כמספר שעות לפני יציאתו המקורית לסאונדקלאוד, ביוני 2016; פיפ השלים את רוב עבודת המיקס והמאסטרינג של המיקסטייפ בעצמו.
באוגוסט, שיתף פעולה פיפ יחד עם חברת הבידור First Access Entertainment במיזם משותף בו השקיעה וייעצה לו לגבי הקריירה.
בספטמבר 2016 הוציא פיפ את מיקסטייפ הסולו הרביעי והאחרון שלו Hellboy ובו שירים כגון "Girls" ו-"the song they played" שצברו מיליוני צפיות והשמעות ביוטיוב ובסאונדקלאוד.
הצלחת המיקסטייפ הובילה לסיבוב ההופעות הסולו הראשון של פיפ שנערך ברחבי ארצות הברית, אירופה וכלל גם מספר הופעות ברוסיה ובפעם הראשונה בקריירה שלו, גם הופעות בבריטניה.
זמן קצר לאחר סיום סיבוב ההופעות היגר פיפ ללונדון במהלך פרידה מ-GothBoiClique, והחל להתחבר ולהפגש עם הראפר והזמר האטלנטי ILoveMakonnen והחבר הוותיק הראפר Bexey.
2, את המיני-אלבום Goth Angel Sinner ופרויקט מוזיקלי משותף יחד עם ILoveMakonnen שעדיין לא ראה אור.
2017: אלבום הבכורה, סיבוב ההופעות העולמי השני והמוות
1, יצא ב-15 באוגוסט 2017 וב-22 באוגוסט הגיע למקום הראשון במצעד 100 האלבומים בצ'כיה.
זמן קצר לאחר מכן יצא פיפ לסיבוב ההופעות העולמי השני שלו.
סיבוב ההופעות שהחל בספטמבר באירופה התקיים בין היתר בפולין, גרמניה, בלגיה וצרפת, ולאחר מכן המשיך לארצות הברית בתחילת אוקטובר של אותה השנה.
סיבוב ההופעות נקטע בעקבות מותו של גוסטב.
ב-15 בנובמבר 2017, שבועיים לאחר יום הולדתו ה-21, נפטר גוסטב, ליל פיפ, באוטובוס ההופעות שלו לפני הופעה מתוכננת באולם ההופעות The Rock שבטוסון, אריזונה.
מותו נקבע בשעה 21:00 על ידי משרד הבוחן הרפואי של מחוז פימה, שערך בדיקות רעילות לליל פיפ, כאשר דווח על ידי ה-"New York Daily News" שסיבת המוות שלו הייתה מנת יתר מקרית של פנטניל, אופיואיד, וזאנקס.
מותו נצפה כאבדה גדולה למוזיקה של המאה ה-21 ולמיליוני בני נוער ברחבי העולם, ובמגזין הרולינג סטון נכתב: "הוא יכל היה להיות קורט קוביין של דורו".
2018–הווה: הוצאת המוזיקה שלאחר המוות
לאור העובדה שלפיפ מוסר עבודה והתמדה במוזיקה, גם לאחר המוות נותרו לפיפ מספר שירים ופרויקטים גמורים שעדיין לא ראו אור.
ב-12 בינואר 2018 הוציא מרשמלו את שיתוף הפעולה שלו ושל פיפ שנקרא "Spotlight"; חודש לאחר מכן יצא הקליפ לשיר.
במרץ 2018 נרכש ארכיון המוזיקה של פיפ על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
באותו הזמן דווח גם כי אלבום משותף של פיפ ו-iLoveMakonnen עתיד לצאת.
ב-17 באוגוסט הכריז iLoveMakonnen על סינגל חדש של פיפ בשם "Falling Down", עיבוד מחודש של שיתוף הפעולה שלו עם פיפ בשם "Sunlight on Your Skin" שהקליטו בסתיו 2017. בעיבוד המחודש במקום iLoveMakonnen מופיע הראפר XXXTentacion, שהקליט את החלק שלו בשיר בעקבות מותו של פיפ.
השיר "Falling Down" יצא ב-19 בספטמבר 2018 והגיע למקום ה-13 במצעד בילבורד הוט 100; הגרסה המקורית יחד עם iLoveMakonnen יצאה גם היא 8 ימים לאחר מכן.
ב-14 באוקטובר 2018 הוכרז כי אלבומו הראשון שלאחר המוות Come Over When You're Sober, Pt.
2 מוכן ורק נותר לקבל את האישור להוציאו.
כ-3 ימים לאחר מכן ניתן האישור על ידי משפחתו של פיפ שהסינגל הראשון שיצא מתוך האלבום יהיה "Cry Alone"; וכך היה והוא יצא יום לאחר מכן, ב-18 באוקטובר.
ב-1 בנובמבר יצא הסינגל השני, "Runaway", וב-9 בנובמבר יצא רשמית האלבום Come Over When You're Sober, Pt.
2. האלבום הגיע למקום הרביעי במצעד הבילבורד 200, ומכר 81,000 עותקים בשבוע הראשון.
ב-31 בינואר 2019 יצא השיר "I've Been Waiting", שיתוף פעולה יחד עם iLoveMakonnen והלהקה פול אאוט בוי (שנוספה לשיר לאחר המוות של פיפ).
ב-10 במרץ הסרט התיעודי של פיפ, Everybody's Everything, הוקרן בפסטיבל הסרטים SXSW, וב-15 בנובמבר 2019 יצא הפסקול לסרט.
ליל השטן חל ב-30 באוקטובר בכל שנה; ערב לפני ליל כל הקדושים.
הלילה הזה קשור לליל השובבות, שמתקיים בחלקים של ארצות הברית כמו פילדלפיה.
עם זאת, הוא קשור גם לוונדליזם ולהצתות שפקדו את דטרויט, מישיגן, בשנות ה-90 של המאה ה-20. כמו כן, הוא הוביל לייסוד "ליל המלאכים".
עם זאת, בראשית שנות ה-70 של המאה ה-20, כלל בתוכו הוונדליזם מעשים הרסניים וקטלניים יותר כמו הצתה ושריפה של מבנים וחפצים שונים.
ההצתות שהתרחשו בליל השטן בדטרויט לא דעכו בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, אלא התגברו ככל שעבר הזמן.
לאחר ליל השטן האכזרי בשנת 1994, ראש העיר דאז דניס ארצ'ר הבטיח לתושבי העיר כי לא יהיו יותר הצתות.
בשנת 1995 ייסדו אנשי העיירה את "ליל המלאכים", בתאריכים 29–31 באוקטובר.
בכל שנה כ-50,000 מתנדבים משוטטים בשכונות בעיר.
מתנדבים רבים שמרו על פרופיל גבוה וסיירו בשכונות, תוך שכל פעולה חשודה דווחה באמצעות הטלפונים ומכשירי הרדיו השונים.
לאור הפעילות של המתנדבים ולאור ייסוד "יום המלאכים", ההצתות ומקרי הפשע בעיר ירדו באופן משמעותי.
בשנת 2008, נקבע באופן רשמי כי בזכות "ליל המלאכים", אכן ירדו מקרי ההצתות בעיר.
באותה השנה, 35,000 אנשים החליטו להצטרף למאבק כנגד ההצתות ומעשי הפשיעה.
כתוצאה מהמאמצים, מקרי ההצתות צנחו כבר בעשור הראשון של המאה ה-21. בשנת 2010 מספר ההצתות טיפס ל-169; עלייה של 42 אחוזים בהשוואה לשנה הקודמת.
עם זאת, בשנים שלאחר מכן ירד הממוצע שוב.
בשנת 2015 נרשמו כ-52 מקרי הצתות בלבד, שמתוכם רק 24 נחשבו להצתות אפשריות.
בשנת 2018 הפסיקו לקיים את "יום המלאכים" היות שהמשאבים שהיו לעיר הוקצו לקיום מסיבות ליל כל הקדושים.
באותה השנה, היו חמישה מקרי הצתות בלבד.