tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
היא שימשה כיישוב מבוצר וכנקודת עצירה חיונית על הדרך הרומית "ויה יוליה אאוגוסטה" (Via Julia Augusta) שקישרה את איטליה לגאליה.
שרידים ארכאולוגיים מתקופה זו, כמו התיאטרון הרומי השמור, הפורום והמרחצאות, מעידים על חשיבותה כמרכז אזרחי וצבאי.
עם נפילת האימפריה הרומית המערבית, החלה תקופה של חוסר יציבות.
העיר סבלה מפשיטות של שבטים ברברים ובמיוחד מפשיטות הרסניות של הסרצנים מהים, שהחלו במאה ה-8. פשיטות אלה אילצו את האוכלוסייה לנטוש את מישור החוף הפגיע ולהקים יישוב מבוצר ומחודש על גבעת סנט אליג'יו, היא ונטימיליה אלטה הנוכחית, כדי לזכות בהגנה טובה יותר.
מהמאה ה-10 ועד המאה ה-13 שלטה באזור משפחת הרוזנים של ונטימיליה (Conti di Ventimiglia).
רוזנות זו הייתה ישות פיאודלית עצמאית וחזקה ששלטה בשטח רחב על פני הריביירה, תוך שהיא נלחמת על עצמאותה נגד הכוחות העולים של פיימונט וגנואה.
אולם, כוחה הכלכלי והימי הגובר של רפובליקת גנואה הכריע לבסוף את הרוזנות, ובשנת 1260 נאלצה ונטימיליה להיכנע ולהפוך למוצב קדמי מבוצר בגבול המערבי של הרפובליקה.
לאחר מכן, שימשה ונטימיליה כנקודת חיכוך קבועה בין גנואה, בית סאבויה (שליטי פיימונט) וצרפת.
היא נהרסה ונבנתה מחדש מספר פעמים במהלך מלחמות אלה.
בתקופת נפוליאון היא נכללה בקיסרות הצרפתית, אך לאחר נפילתו עברה לשליטת ממלכת סרדיניה.
מעמדה כעיר גבול וכשער לאיטליה התחזק באופן משמעותי במאה ה-19 עם סלילת קו הרכבת הבינלאומי, שהפך את תחנת הרכבת של ונטימיליה לצומת תחבורתי מרכזי המחבר את ליגוריה לריביירה הצרפתית, מעמד המשתמר עד ימינו.
הקרבה לגבול צרפת (כ-7 ק"מ בלבד) היא המניע הכלכלי העיקרי:
שוק שבועי: ונטימיליה ידועה בעיקר בזכות השוק הפתוח הגדול המתקיים מדי יום שישי לאורך הריביירה החדשה.
השוק מושך עשרות אלפי מבקרים – בעיקר תיירים וקונים מהריביירה הצרפתית הסמוכה.
תחבורה בינלאומית: העיר משמשת צומת תחבורתי מרכזי.
תחנת הרכבת שלה היא תחנת גבול הכרחית ונקודת מעבר למטענים ונוסעים בין שתי המדינות, דרכה עוברים קווים המחברים בין מילאנו וגנואה למרסיי ופריז.
הקתדרלה של סנטה מריה אסונטה (Cattedrale di Santa Maria Assunta): אחד המבנים הרומנסקיים הבולטים בליגוריה, שנבנה במאה ה-11 על יסודות של כנסייה קודמת מהתקופה הקרולינגית.
לצד הקתדרלה עומד בפטיסטריום ימי-ביניימי מהמאה ה-11.
גני האנברי (Giardini Botanici Hanbury): גנים בוטניים בעלי שם עולמי, הממוקמים בקאפו מורטולה (Capo Mortola) הסמוך.
הגנים נוסדו על ידי סר תומאס האנברי, סוחר אנגלי, במאה ה-19, והם מציגים אוסף מרשים ונדיר של צמחייה סובטרופית וטרופית שהותאמה לאקלים הים-תיכוני המקומי.
ונילין כללישם מדעי4-הידרוקסי-3-מתוקסיבנזאלאידשמות אחריםונילין ; אלדהיד ונילי ; מתיל וניליןנוסחה כימיתC8H8O3מסה מולרית152.14g/molמראהמוצק לבן צהבהבמספר CAS[121-33-5]פיזינקודת התכה353-354 K° או 80–81 C°נקודת רתיחה558 K° או 285 C°צפיפות1.056 g/cm3</td>מסיסותעשרה גרם לליטרקבוע הדיסוציאציה7.396
ונילין, מתיל ונילין או 4-הידרוקסי-3-מתוקסיבנזאלדהיד היא תרכובת אורגנית הנמצאת בעיקר בגרעיני צמח הווניל ונותנת לצמח את ריחו וטעמו.
הנוסחה הכימית של הוונילין היא C8H8O3 והקבוצות הפונקציונליות כוללות אלדהיד, אתר ואלכוהול.
הוא משמש כחומר טעם וריח לסוגי מאכלים, משקאות ותרופות.
שימושו העיקרי של המתיל ונילין הוא בתעשיית המזון, ביחד עם אתיל ונילין שלו ריח וטעם חזקים יותר.
האתיל ונילין שונה מהמתיל ונילין בקבוצת המתוקסי, כאשר באתיל ונילין קבוצת מתוקסי נהפכת לאתוקסי (O-CH2-CH3 במקום O-CH3).
תמצית וניל טבעית הנה תערובת של מאות תרכובות שונות בנוסף לוונילין.
השימוש בוונילין למטרות שינוי טעם של מזון מסוים נעשה על ידי תמיסות ונילין טהור שבדרך כלל מיוצר בתהליך סינתטי, או במקרים מועטים יותר, על ידי מיצוי ונילין מזרעי הווניל.
בגלל הקושי בהכנת הוונילין הטבעי ובגלל מחירו היקר, ישנו ביקוש גדול לוונילין הסינתטי.
הסינתזה המסחרית הראשונה ליצור ונילין סינתטי כללה שינוי כימי של החומר היותר נפוץ יוגינול (חומצה יוגינית, Eugenol).
סינתזה אחרת נעשית על ידי תהליך איזומריזציה של איזויוגינול, ולאחר מכן מבוצע תהליך חמצון.
כיום, התהליכים הפופולריים ביותר לייצור ונילין הם פרומילציה של גואיאקול ופרמנטציה של ליגנין - תוצר לוואי של תעשיית הנייר.
ונילה סקיי הוא סרט משנת 2001 בבימויו של קמרון קרואו.
הסרט מבוסס ברובו על עלילת הסרט הספרדי מ-1997 "פקח את עיניך", אשר נכתב על ידי אלחנדרו אמנבר ומתאו חיל.
בסרט מככבים טום קרוז, קמרון דיאז, פנלופה קרוז (אשר מגלמת את אותה הדמות, סופיה, אשר גילמה בסרט "פקח את עיניך"), ג'ייסון לי, קורט ראסל ואלישיה ויט.
במהלך צילומי הסרט טום קרוז ופנלופה קרוז הפכו לזוג.
בהקלטת פסקול הסרט השתתפו בין השאר פול מקרטני ולהקת אר.אי.אם.
דייוויד איימס (טום קרוז) הוא פלייבוי צעיר, בעלים בירושה של אימפריית כתבי עת.
איימס סובל מסיוטים הנובעים מאירוע טראומתי בעברו.
הוא נמצא בכלא ועובר איבחון על ידי פסיכולוג (ראסל בתפקיד ד"ר מקייב), במהלכו הוא חושף את עברו בפני הפסיכולוג: יחסים עם מאהבת (דיאז בתפקיד ג'ולי ג'יאני) שבהמשך מתגלה כי היא מאוהבת בדייוויד ומדוכאת מיחסו המזלזל כלפיה.
דייוויד בעצמו בכלל מתאהב בסופיה (פנלופה קרוז) המגיעה עם חברו הטוב (לי בתפקיד בריאן שלבי) למסיבת יום הולדתו ואת המשך הערב הם מבלים בביתה.
ג'ולי, שעקבה אחריו, מפתה אותו לרכבה ובמהלך הנסיעה מתעמתת איתו לגבי יחסו כלפיה, ואז מתאבדת על ידי הפלת הרכב מגשר.
דייוויד שורד את התאונה אך נפגע קשות - ידו מתרסקת, פניו מושחתות כליל והוא סובל מכאבים ומסיוטים.
דייוויד נאבק על הבראתו ועל המשך שליטתו בחברה, וכן מנסה לחדש את הקשר עם סופיה.
אולם הוא סובל מסיוטים חוזרים ונשנים ומתקשה להבדיל בין מציאות לבין דמיון.
הוא עובר ניתוחים שמחזירים אותו למראהו מלפני התאונה, ומצליח לחיות תקופה מאושרת עם סופיה, אולם הסיוטים לא עוזבים אותו ובשיאו של התהליך, מדמה דייוויד כי ג'ולי שבה אליו וכי כל התאונה לא הייתה אלא תרמית, והיא מנסה לסלק את סופיה מחייו.
בשלב זה מגלה דייוויד, בעזרת הפסיכולוג, כי למעשה רצח את סופיה במהלך קיום יחסי מין היות שחשב שזו ג'ולי.
בשלב זה דייוויד מגלה כי למעשה הוא מוקפא מזה 150 שנה, פניו המושחתות מעולם לא תוקנו אלא מדובר בזכרונות ש"הושתלו" במוחו, וסופיה וכל מכריו מתים מזה זמן רב.
אנשי החברה מציעים לדייוויד את הבחירה בין הישארות במצב המוקפא תוך הבטחת זיכרונות נעימים, או החזרתו לחיים וקבלת הטיפולים שירפאו אותו לחלוטין, אך כמובן ללא איש ממכריו.
ונסה לין ויליאמס היא שחקנית, זמרת ומעצבת אופנה אמריקאית, מועמדת ל-11 פרסי גראמי, לשלושה פרסי אמי ולפרס טוני.
מבצעת השיר "Colors of the Wind" מתוך פסקול הסרט פוקהונטס, אשר זכה בפרס אוסקר, פרס הגראמי ופרס גלובוס הזהב.
היא נכנסה להיסטוריה של ארצות הברית בתור מיס אמריקה הראשונה בתולדות התחרות ממוצא אפרו-אמריקאי.
בעקבות פרשה בה נחשפו תמונות עירום של ויליאמס, נאלצה בשנת 1984 לוותר על כתרה בתור זוכת מיס אמריקה.
בשנת 2016 זכתה לכבודה מחדש כאשר ארגון מיס אמריקה הביע התנצלות פומבית על הפרשייה.
בסוף שנות ה-80 פצחה ויליאמס בקריירת שירה מצליחה ובמקביל ניהלה קריירת משחק טלוויזיונית ובימתית משגשגת.
ב-19 במרץ 2007 קיבלה כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד עבור תרומתה לתעשיית המוזיקה.
נולדה בברונקס, ניו יורק למילטון והלן ויליאמס - שניהם עבדו כמורים למוזיקה.
משפחתה היא בעלת שורשים וולשים, אפריקנים אמריקנים ואינדיאנים.
בשנת 2005 סיפרה ויליאמס בריאיון לתוכנית Entertainment Tonight שהוריה "ניבאו" את זכייתה בתחרות כשרשמו בהודעה על הולדת הבת: "הנה היא באה: מיס אמריקה".
ויליאמס התעניינה במוזיקה מגיל צעיר, היא למדה לנגן בפסנתר וקרן יער כשהייתה תלמידת בבית ספר.
היא התחילה לעשות תואר באומנויות הבמה אך נאלצה להפסיק את לימודיה שהתנגשו עם פיתוח הקריירה שלה בשואו ביזנס.
ויליאמס התחילה להשתתף בתחרויות יופי מתחילת שנות ה-80. היא זכתה בתחרות של מדינת ניו יורק ב-1983 וניגשה לתחרות "מיס אמריקה" בה זכתה ב-17 בספטמבר 1983, מה שהפך אותה לזוכה אפרו-אמריקאית הראשונה שזכתה בתחרות יופי הכלל ארצית.
לא כולם אהבו לראות אישה שחורה הזוכה בתואר יוקרתי.
יחד עם אהדת מעריצים, ויליאמס סבלה מגילויי גזענות כלפיה ואף קיבלה מכתבי הטרדה ושנאה אנונימיים אחרי זכייתה.
כאשר ביקרה בדרום ארצות הברית במסגרת תפקידה כמיס אמריקה, מארגני התחרות נאלצו להציב שמירה ליד חדרה בבית מלון.
בקיץ 1984, כ-10 חודשים אחרי הזכייה, בארצות הברית נפוצו שמועות על קיומם של תצלומי עירום של ויליאמס.
הזוכה הטריה אכן הצטלמה ללא בגדים בשנת 1982. התמונות צולמו על ידי צלם שוויליאמס עבדה עבורו כפקידת קבלה.
הוא ביקש ממנה לדגמן לצורך הצילומים ויליאמס הסכימה לאחר שהצלם הבטיח לה שמדובר בצילום אומנותי, ושלא יהיה ניתן לזהות את פניה בתמונות.
ויליאמס האמינה שהתמונות (שלטענתה נעשו לצורך פרויקט פרטי), הושמדו מזמן, מה שלא היה נכון.
יו הפנר, העורך הראשי של "פלייבוי", טען בריאיון למגזין People Weekly שקיבל הצעה לקנות את התמונות של ויליאמס, אך סירב כי "לא רצה להביך אותה".
אך עורך ה"פנטהאוס", המגזין המתחרה לזה של הפנר, רכש את התמונות מהצלם תמורת 50,000 דולר, ופרסם אותן בגיליון ספטמבר 1984, ללא הסכמתה של ויליאמס.
גיליון זה של "פנטהאוס" הפך לגיליון הנמכר ביותר בכל ההיסטוריה של המגזין והכניס קרוב ל-20 מיליון דולר.
המחלוקת סביב התמונות בה צולמה ויליאמס בערום ובפוזות פרובוקטיביות עם אישה נוספת, הפכו לשיחת היום בארצות הברית.
מארגני התחרות, שהיו תחת לחץ כבד של מפרסמים שאיימו להוריד את החסויות מהתחרות "מיס אמריקה" בשנה הבאה, הציבו אולטימטום של 72 שעות לוויליאמס ודרשו ממנה לוותר על תוארה.
ויליאמס, שהבינה כי אין לה ברירה, הכריזה כי היא מוותרת על הכתר במהלך מסיבת עיתונאים וכך הפכה גם למלכת יופי הראשונה בהיסטוריה של התחרות האמריקאית שהתבקשה לוותר על התואר מוקדם מהצפוי.
לאחר היעדרות של מספר שנים מעסקי השעשועים, ויליאמס חזרה לתודעה הציבורית בשנת 1987 כאשר הופיעה בתפקיד קטן בסרט "The Pick-Up Artist".
במקביל חתמה חוזה עם חברת תקליטים והוציאה את אלבומה הראשון - "The Right Stuff" - בשנת 1988. האלבום זכה להצלחה ניכרת, קיבל "תקליט זהב" וזיכה את ויליאמס ב-3 מועמדויות לפרס הגראמי, כולל מועמדות בקטגוריה "המבצע החדש הטוב ביותר".
אבל דווקא האלבום השני של ויליאמס שנקרא The Comfort Zone שיצא ב-1991 הפך למצליח ביותר בכל הקריירה המוזיקלית שלה נכון להיום.
הסינגל הראשון מהאלבום, "Running Back To You", הגיע למקום ראשון במצעד הפזמונים של R&B.
האלבום הפך לתקליט פלטינה משולשת, והשיר ממנו Saving the best for last עד היום נחשב לשיר המזוהה ביותר עם הזמרת.
השיר היה במקום ראשון במצעד הפזמונים Billboard Hot 100 במשך 5 שבועות והאלבום כולו היה מועמד ל-4 פרסי גראמי.
בשנת 1995 הקליטה ויליאמס את השיר "Colors of the Wind" בעבור פסקול הסרט פוקהונטס של אולפני ההנפשה של וולט דיסני.
השיר יצא לאור כסינגל מתוך הפסקול וזכה להצלחה אדירה באותה שנה כאשר הוא כובש את המקום הרביעי במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי.
השיר זכה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר ובכך הוסיף להצלחתה הרבה של ויליאמס.
בין השנים 1991–1994 (שנה בה יצא האלבום השלישי של הזמרת, The Sweetest Days) ויליאמס הקדישה לא מעט זמן לפיתוח קריירת המשחק שלה.
היא לא הצליחה להשיג תפקידים משמעותיים, אבל שיחקה לצידם של שחקנים ידועים, כמו ג'ין ויילדר (Another you), מיקי רורק ודון ג'ונסון (Harley Davidson and the Marlboro Man) וויל סמית' ("הנסיך המדליק מבל אייר").
ב-1994 עשתה ויליאמס את תפקידה הראשון בברודוויי במחזמר "The kiss of the Spider Woman" בה שיחקה בתפקיד אורורה\אשת העכביש.
התקליט "The sweetest days" היה האלבום האחרון של ויליאמס שזכה למועמד של תקליט פלטינה.
תקליט הבא של הזמרת, בשנת 2006 Star Bright, הפך לתקליט זהב.
אחרי זה הוציאה ויליאמס מספר תקליטי אוסף ותקליטי חג המולד שזכו להצלחה בינונית.
כך האלבום שלה מ-2005, Everlasting Love, נמכר רק ב-60 אלף עותקים והגיעה למקום 159 ברשימת התקליטים הנמכרים בארצות הברית.
בתחילת שנת 2007 הכריזה ויליאמס שהיא החליטה להחליף את חברת התקליטים הישנה שלה ולעבור לחברת מקליטים Сoncord record המתמחה במוזיקת ג'אז.
במקביל המשיכה ויליאמס לשחק בסרטים.
בין סרטיה הבולטים ניתן לציין את "אירייזר" (1996) בו שיחקה ויליאמס לצידו של ארנולד שוורצנגר, "Soul Food" משנת 1997 שזיכה אותה במספר פרסים וגם תפקיד נשי ראשי בסרט "שאפט" לצידו של סמואל ל.
כמו כן נבחרה ויליאמס לשיר את שיר הנושא מתוך הסרט "פוקהונטס" של אולפני ההנפשה של וולט דיסני, "Colors of the Wind".
ויליאמס שיחקה במספר הופעות אורח בסדרות פופולריות כמו "אלי מק'ביל", "סטאר טרק" ואחרות.
החל משנת 2006 התחילה לשחק בתפקיד קבוע בסדרת "בטי" בתפקיד וילהלמינה סלייטר.
ב-19 במרץ 2007 קיבלה ויליאמס כוכב משלה בשדרת הכוכבים של הוליווד לציון של 20 שנות פעילותה בתעשיית הבידור.
עבור משחקה בסדרה "בטי", קיבלה ויליאמס שלוש מועמדויות לפרס אמי לשחקנית משנה מצטיינת בסדרת קומית.
החל משנת 2010, מופיעה ויליאמס בסדרה "עקרות בית נואשות" בתפקיד רנה פרי, עקרת בית שמצטרפת לסדרה בעונה השביעית.
תפקיד זה הורחב והפך משמעותי יותר בעונה השמינית והאחרונה של הסדרה.
בסוף שנת 2012 החלה לשחק לצדה של רייצ'ל טיילור בסדרת המסתורין של רשת ABC "שדרות פארק 666" עד יולי 2013 למשך עונה אחת בלבד.
בשנת 2013 גילמה את ג'ניס בדרמה הרומנטית "וידויים של יועצת נישואים" בבימויו של טיילר פרי, שגם כתב והפיק.
באותה שנה גילמה את דמותה של ג'סי מיי ווטס בחידוש של ברודוויי למחזה "המסע אל האושר" מאת הורסון פוט.
בשנת 2017 שיחקה את התפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה של רשת VH1 "Daytime Divas" בתור מקסין רובינסון, מנחת תוכנית אירוח.
Doctorsד"ר לין בארוז3 פרקים2000The Courage to Loveהנרייט דלייל (אנ')סרט טלוויזיה של Lifetimeדון קישוטדולסינאהסרט טלוויזיה של TNTA Diva's Christmas Carolהובנה סקרוג'סרט טלוויזיה של VH12001Winds of Terrorאמ.ג'יי.
בלייקסרט טלוויזיה של FOXSanta, Baby!אליסיהדיבוב; סרט טלוויזיה של FOX2002Keep the Faith, Babyהייזל סקוט (אנ')סרט טלוויזיה של שואוטיים
פרס סטלייט לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או סרט טלוויזיה (אנ') (2002)אלי מקבילשיילה האנטפרק: "Another One Bites the Dust"The Proud Familyדברה ויליאמסדיבוב; פרק: "Ain't Nothing Like the Real Thingy, Baby"2003בומטאוןהבלשית קתרין פירס6 פרקים2006South Beachאליזבת באוורתפקיד ראשי; 8 פרקים2006 - 2010בטיוילהלמינה ויויאן סלייטר (אנ')תפקיד ראשי (4 עונות); 85 פרקים
מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית משנה בסדרת קומדיה (אנ') (2007–2009)2007 - 2008Mama Mirabelle's Home Moviesהפילה מאמא מיראבלדיבוב; 32 פרקים2010 - 2012עקרות בית נואשותרנה פרי (אנ')תפקיד ראשי (עונות 8-7); 46 פרקים2012פיניאס ופרבדיילתדיבוב; פרק: "Where's Perry?
The Comfort Zone - 1991. אלבום פלטינה משולשת
ונסה אן הדג'נס היא שחקנית, זמרת ומפיקה אמריקאית.
ידועה בשל דמותה כגבריאלה מונטז בסדרת הסרטים "היי סקול מיוזיקל".
הדג'נס נולדה בעיר סלינאס, קליפורניה שבארצות הברית.
הדג'נס התגוררה עם משפחתה בכל רחבי החוף המערבי - מאורגון עד דרום קליפורניה.
הוריה הם ג'ינה (לבית גואנקו), פקידה, ילידת מנילה שבפיליפינים, וגרגורי הדג'נס, כבאי.
אביה שמת מסרטן בשנת 2016, הוא ממוצא אירי, צרפתי ואינדיאני.
יש לה אחות צעירה בשם סטלה הדג'נס, שגם היא שחקנית.
כל הסבים שלה היו מוזיקאים.
בהיותה בת שמונה, הופיעה הדג'נס בתיאטרון המוזיקלי כזמרת, והופיעה בהפקות מקומיות של קרוסלה, הקוסם מארץ עוץ, המלך ואני, איש המוזיקה, סינדרלה, ועוד.
שנתיים אחרי תחילת הקריירה שלה במחזות זמר ותיאטרון, היא החלה אודישנים לפרסומות ותוכניות טלוויזיה, ובני משפחתה עברו ללוס אנג'לס לאחר שהיא זכתה בתפקיד בפרסומת בטלוויזיה.
קריירת המשחק שלה החלה בגיל 15, והיא לזמן קצר למדה בתיכון לאומנויות, ואחריו החלה ללמוד בחינוך ביתי.
הדג'נס ביצעה את תפקיד המשחק הראשון שלה בסיטקום האמריקאי, Still Standing.
את הבכורה הקולנועית שלה עשתה הדג'נס בסרט שלוש עשרה, בתפקיד נואל.
לאחר מכן כיכבה הדג'נס בסרט כנפי הרעם.
בינואר 2006 גילמה הדג'נס את גבריאלה מונטז, אחת מהדמויות הראשיות בסרט היי סקול מיוזיקל לצד זאק אפרון ואשלי טיסדייל.
הדג'נס הוציאה כמה שירים במסגרת הסרט שזכו לפופולריות רבה, הבולט ביניהם הוא השיר Breaking Free, דואט עם אפרון, שהגיע למקום הרביעי במצעד הבילבורד הוט 100. בעקבות הצלחת הסרט הוציאה הדג'נס את אלבום הבכורה שלה, V, ב-26 בספטמבר 2006 ממנו יצאו הסינגלים "Come Back to Me" ו-"Say OK".
הדג'נס חזרה על תפקידה כגבריאלה מונטז בסרט הטלוויזיוני היי סקול מיוזיקל 2, שיצא לאור ב-17 באוגוסט 2007, ושבר את השיא בכך שנהיה לסרט הנצפה ביותר של ערוץ דיסני בכל הזמנים.
אלבומה השני, Identified, יצא לאור ב-1 ביולי 2008, והגיע למקום ה-23 במצעד הבילבורד 200. האלבום קודם רק על ידי סינגל יחיד, Sneakernight, שלא זכה להצלחה רבה.
לאחר כישלונו של האלבום, הדג'נס סיימה את חוזה ההקלטות שלה בהוליווד רקורדס.
הדג'נס חזרה על תפקידה כגבריאלה מונטז בפעם האחרונה בסרט היי סקול מיוזיקל 3, שיצא לקולנוע וזכה להצלחה רבה.
הדג'נס שיחקה תפקיד משני בקומדיה המוזיקלית - נוער שוליים, אשר יצא לאור לקולנוע ב-14 באוגוסט 2009. הדג'נס חזרה להצגות התיאטרון שבהן היא כיכבה במחזמר רנט בתור מימי.
ההצגה רצה באוגוסט 2010 בהוליווד בול.
בשנת 2011, כיכבה הדג'נס לצד אלכס פטיפר בסרט ביסטלי.
במרץ 2011 הדג'נס גילמה את בלונדי, אחת הדמויות הראשיות בסרט סאקר פאנץ', שבוים על ידי זאק סניידר.
בשנת 2012, הדג'נס הצטרפה לצוות השחקנים של מסע אל האי המסתורי, סרט ההמשך של מסע אל בטן האדמה, לצד ג'וש האצ'רסון ודוויין ג'ונסון.
הסרט זכה להצלחה גדולה יותר מקודמו.
בשנת 2013, כיכבה הדג'נס בסרט ספרינג ברייקרס לצד סלינה גומז וג'יימס פרנקו.
הסרט זכה לביקורות חיוביות מצד המבקרים, אך כלל התעסקות בתכנים למבוגרים, כמו סמים, אלכוהוליזם ואלימות.
על מנת לקדם את הסרט, הדג'נס הוציאה את הסינגל "$$$ex".
מאוחר יותר כיכבה בסרט תן לי מחסה עם ברנדן פרייזר.
לאחר מכן, כיכבה באות השנה בסרט אדמה קפואה לצד ניקולס קייג' וג'ון קיוזאק.
בשנת 2015, כיכבה הדג'נס במחזמר ג'יג'י של אלן ג'יי לרנר ופרדריק לאו.
המחזמר רץ במרכז ג'ון פ.
קנדי לאמנויות הבמה בוושינגטון די.
סי., עד שעבר לברודוויי, והוצג שם מאפריל ועד יוני 2015.
ב־31 בינואר 2016, הדג'נס כיכבה בתפקיד ריזו בגריז: לייב, ספיישל טלוויזיוני של רשת הטלוויזיה פוקס המבוססת על המחזה המקורי מברודוויי.
הדג'נס הקדישה את הופעתה לאביה, שנפטר ממחלת הסרטן יום לפני שהספיישל שודר.
בשנת 2017, הדג'נס גילמה את אמילי לוק בסדרת הקומדיה של NBC, חסרי כוח, שהתבססה על דמויות של DC קומיקס.
באותה שנה, הדג'נס הופיעה בסינגל של הזמר שון הוק, Reminding Me.
בשנת 2018, כיכבה הדג'נס בסרט הקומדיה הרומנטית חיי כלב, לצד פין וולפהארד ונינה דוברב.
היא שיתפה פעולה עם הצמד Phantoms בסינגל "Lay With Me" שיצא בספטמבר 2018. היא כיכבה בסרט של נטפליקס, נסיכה בהחלפה בנובמבר 2018, בו גילמה גם דוכסית אירופאית וגם קונדיטורית משיקגו, המחליפות באופן זמני תפקידים.
בדצמבר 2018 היא כיכבה לצד ג'ניפר לופז בסרט הקומדיה סיבוב שני.
הדג'נס כיכבה בספיישל מוזיקלי אחר של פוקס ששודר בשידור חי, רנט: לייב, בתור מורין ג'ונסון, בינואר 2019. בנובמבר 2019 היא כיכבה ושימשה כמפיקה בפועל בסרט של נטפליקס, אביר לחג.
היא הופיעה בסרט השלישי בזיכיון בחורים רעים 3, שיצא לאור בינואר 2020. היא כיכבה והפיקה בפועל את סרט ההמשך לנסיכה בהחלפה, נסיכה בהחלפה: חילוף חוזר, שיצא לאור ב-19 בנובמבר 2020.
בשנת 2021 שיחקה את דמותה של קריסה ג'ונסון בסרט הדרמה המוזיקלי "טיק, טיק...
הדג'נס הייתה במערכת יחסים בת חמש שנים עם השחקן זאק אפרון, ששיחק לצידה בסדרת הסרטים היי סקול מיוזיקל בין השנים 2005 ל-2010. משנת 2011 ועד שנת 2020 הייתה בזוגיות עם השחקן אוסטין באטלר.
החל מחודש נובמבר 2020 היא במערכת יחסים עם שחקן הבייסבול האמריקאי, קול טאקר.
בשנת 2007, הופצו באינטרנט תמונות עירום פרטיות של הדג'נס, זאת לאחר שמכשיר הטלפון שלה נפרץ.
הדג'נס התנצלה על המצב, וחברת וולט דיסני הודיעה כי היא תמשיך לגלם את דמותה בסרט ההמשך של היי סקול מיוזיקל.
במרץ 2020, בזמן שידור חי ברשת החברתית אינסטגרם, הדג'נס אמרה כי זה "בלתי נמנע" שאנשים ימותו מנגיף הקורונה.
דבריה גרמו למחלוקת מכיוון שנראה שהיא ממזערת את השפעת המחלה ואת הצורך באמצעים למניעתה.
לאחר מכן היא התנצלה על דבריה "חסרי הרגישות".
בום!קריסה ג'ונסוןנסיכה בהחלפה: בעקבות הכוכב הרומנטיסטייסי דנובו / ליידי מרגרט / פיונהגם מפיקהAsking for Itביאטריס2024בחורים רעים: הכל או כלוםקליבעיירה קטנה בדקוטה הצפונית (אנ')נעמיהאקסית של החברה שלי (אנ')רובי קולינס
שנהפרסקטגוריהעבודה מועמדתתוצאה2006פרסי בחירת הנוערטלוויזיה: פריצת השנה - שחקן/יתהיי סקול מיוזיקלטלוויזיה: הכימיה הטובה ביותרהיי סקול מיוזיקל
(עם זאק אפרון)2007מוזיקה: פריצת השנה - אומניתונסה הדג'נספרס האמן הצעירהשחקנית הטובה ביותר בסרט טלוויזיוני, מיני-סדרה או ספיישלהיי סקול מיוזיקל2008פרסי בחירת הנוערסקסית השנהונסה הדג'נס2009פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאוןשחקנית קולנוע אהובההיי סקול מיוזיקל 3פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTVפריצת השנה - שחקניתהנשיקה הטובה ביותרהיי סקול מיוזיקל 3
(עם זאק אפרון)פרסי בחירת הנוערשחקנית בסרט מוזיקליהיי סקול מיוזיקל 3נשיקההיי סקול מיוזיקל 3
(עם זאק אפרון)סקסית השנהונסה הדג'נס2011פרס בחירת הקהלהכוכב האהוב ביותר מתחת לגיל 25פרסי בחירת הנוערנשיקהביסטלי
(עם אלכס פטיפר)אייקון אופנה - אישהונסה הדג'נס2012שחקנית בסרט מדע בדיוני/פנטזיהמסע אל האי המסתורי2013פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאוןשחקנית קולנוע אהובה2014פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTVהנשיקה הטובה ביותרספרינג ברייקרס
(עם אשלי בנסון וג'יימס פרנקו)פרסי הוליווד הצעירהפרס קובעת הטרנדיםונסה הדג'נס2017פרסי בחירת הנוערפרס See Herפרסי הסרטים והטלוויזיה של MTVהרגע המוזיקלי הטוב ביותרYou're the One That I Want
(עם צוות השחקנים של גריז: לייב)2020פרס בחירת הקהלכוכבת הקולנוע של שנת 2020בחורים רעים לתמידכוכב סרטי האקשן של שנת 20202021פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאוןשחקנית קולנוע אהובהנסיכה בהחלפה: חילוף חוזר
ונן (שוודית: Vänern) הוא האגם הגדול ביותר במערב אירופה, השלישי בגודלו באירופה (אחרי האגמים לדוגה ואונגה), וה-29 בעולם.
הוא משתרע במרכזה של שוודיה, על שטח של 5,648 קמ"ר, ומוקף בשלושה חבלי ארץ: ורמלנד, יטאלנד המערבית ודלסלנד.
ונן מתחבר אל האגם שממזרח לו, וטרן, באמצעות תעלת יטה, שחוצה את מרכז שוודיה לרוחבו, ואל הים הצפוני שממערב, באמצעות הנהרות הזורמים ממנו ובראשם נהר יטה, שמתרוקן בעיר גטבורג.
22,000 איים ואיונים מצויים במי האגם, הגדול בהם הוא האי טוֹרש (62 קמ"ר).
האגם נוצר לאחר עידן הקרח האחרון, לפני כ-10,000 שנה.
כאשר הקרח נמס, שוודיה הייתה מכוסה במים, ונוצר מצר בין קטגט למפרץ הבוטני.
ממצר זה נותרה ימת ונן.
מחקרי ניטור סביבתי באזור הונן נעשים מדי שנה.
בדיווח מ-2002, הנתונים לא הצביעו על הפחתה ניכרת באיכות המים הכוללת, אך ניכר צמצום קל של בהירות האגם כתוצאה מעלייה בהתרבות אצות, כנראה בשל תהליך אאוטריפיקציה שהתרחש באזור לאחר עליית רמת החנקן באוויר מן הערים הסמוכות בין שנות ה-70 לשנות ה-90. כיום מושקעים מאמצים לווסת את הגורמים המזהמים לרמה יציבה.
במי הונן חיים מיני סלמון אנדמיים שונים המשריצים באגמים הסמוכים.
מינים אלה התפתחו באגם במשך כ-9,000 שנה.
הם ידועים בכך שמעולם לא נכנסו לאוקיינוס, שלא כמו רוב מיני הסלמון בעולם.
מינים אלה גם מצטיינים במשקלם; סלמון ממוצע באגם שוקל כ-18 ק"ג.
סלמון האגמים הגדול ביותר נתפס בימת ונן ושקל יותר מ-20 ק"ג.
באזור האגם מצויים שחפיות ושחפים ממינים שונים.
ונישיאן הנמצא בסטריפ שבלאס וגאס, הוא מתחם המלונאות הגדול ביותר בעולם (נכון למאי 2010).
המלון המלון מוחזק בבעלות חברת Vici Properties ומנוהל על ידי חברת Apollo Global Management.
המלון הוונציאני ביחד עם המלון ה"אח" שלו The Palazzo הם מתחם המלונאות השני בגודלו בעולם ובהם 7115 חדרים.
מבנה המלון ואתר הנופש תוכנן בידי משרד האדריכלים סטובינס.
הוא מתנשא לגובה 145 מטרים וכולל 40 קומות.
המלון ממוקם בין מלון הראז למלון הפאלאזיו בצד המזרחי של הסטריפ, במקום בו היה מלון סנדס הישן.
בשנת 1988 רכש שלדון אדלסון את מלון סנדס הממוקם בחלק המזרחי של הסטריפ בלאס וגאס.
בשנת 1996 נהרס המלון הישן, ובנית המלון החדש החלה באפריל 1997. שנתיים מאוחר יותר במאי 1999 נפתח המלון לאחר השקעה של 1.5 מיליארד דולר.
המלון נבנה בהשראת העיר ונציה ומבניה המיוחדים כגון גשר ריאלטו, כיכר סן מרקו, ומגדל הפעמונים, וכולל בשטחו החיצוני והפנימי גם מעברי מים בהן נעות גונדולות ממונעות המופעלות בידי גונדולרים מזמרים.
בתוך מבנה המלון הוקמו שטחים המדמים את אווירת כיכרות השוק ובהם הותקנו אף שמיים מלאכותיים.
בשטח המלון ממוקמים, בנוסף לכל שירותי המלונאות הנופש והקזינו המקובלים, גם שני סניפים של מוזיאונים עולמיים ידועים: מאדאם טוסו וגוגנהיים ארמיטז'.
ב-26 בנובמבר 1996, שמונה שנים אחרי ששלדון אדלסון רכש את האתר, נהרס מלון סנדס כדי לפנות דרכו למלון קזינו.
המלון נפתח ב-3 במאי 1999 עם הפרחת יונים לבנות באוויר, קול רעמי תופים וגונדוליירים מזמרים, עם השחקנית סופיה לורן שהצטרפה ליושב ראש הוונציאן שלדון אדלסון בהשקת גונדולה.
הוא נבנה בתקציב של $1.5 מיליארד דולר, והיה אחד מאתרי הנופש היקרים ביותר מסוגו בזמן הקמתו.
24 בדצמבר 1997 – ההכרזה על הקמת התעלה של ונישיאן.
14 בנובמבר 1997 – תקציב של מיליארד דולר מגויס.
18 באוגוסט 1998 – ההזמנות לוונישיאן הן בביקוש שיא.
24 באוגוסט 1998 – הוונישיאן מתחיל לקבל הזמנות חדרים, בטלפון ואונליין.
3 במאי 1999 – הפתיחה הגדולה של השלב הראשון בקומפלקס.
7 באוקטובר 2001 – מוזיאון גוגנהיים הרמיטאז' נפתח בתוך המלון, מציג את התערוכה הראשונה שלו.
30 באוגוסט 2002 -המוזיאון פותח את התערוכה השנייה שלו.
15 במאי 2003 – המוזיאון פותח את תערוכתו השלישית.
27 ביוני 2003 – בוונישיאן נפתח מגדל נוסף, נוספות 1,013 סוויטות וקפלת חתונה חדשה.
7 בנובמבר 2003 – המוזיאון מציג ציורים של גוגן, מטיס, פיקאסו, ואן גוך, רנואר ואחרים.
19 במרץ 2004 – "ועדת ההימורים של נבדה" מורה על תשלום קנס של $1 מיליון דולר על הוונישיאן בשל רמאות בתחרויות והפרת תקנות ההימורים של המדינה.
היושב ראש פיטר ברנארד וחבר הוועדה ארט מרשל, שמכנים את ההפרות "הרציניות ביותר" שהם התמודדו עמן במהלך תקופות כהונתם בוועדה, מבקרים את משרד התובע הכללי של המדינה שבמהלך כהונתם בוועדה ובוועדה לפיקוח על ההימורים על כך שלקח להם שנה להביא תלונה בת שישה סעיפים לפני הוועדה...
"זוהי התלונה הרצינית ביותר שראיתי מאז שהייתי בוועדה.
הסוגיה נוגעת בליבה של היושרה של התעשייה." ברנארד אמר.
המהמר האסיאתי הכי כבד נבחר מראש כדי שיזכה במרצדס בנץ.
התלונה טענה שמנהל הוונישיאן שביצע את הרמאות עם עמית, אשר החביא את הכרטיס הזוכה בשרוול חולצתו והעמיד פנים שהוא שולף אותו באופן אקראי מאוסף הכרטיסים לפני שהכריז על הכרטיס "הזוכה"".
10 באוקטובר 2005 – קבוצת Blue Man Group פותחת רשמית את התיאטרון.
הריסתו של מלון סנדס הישן על מנת לפנות דרך לוונישיאן נראתה בסרט 'Conair'.
בנייתו של הוונישיאן הייתה נושא לפרק בתוכנית MegaStructures.
אתרים שונים בוונישיאן היו הרקע לסצנות מבוא של הסרט, Rat Race.
המבנה החיצוני של הוונישיאן משורטט בסרט Resident Evil: Extinction.
יש סצנה של התקפת זומבים שמתרחשת בהעתק של גשר ריאלטו מהוונישיאן.
הוונישיאן מופיע בסצנה בפרק ה-26 בעונה הראשונה של The O.C.
ונישיאן, מקאו (בסינית מסורתית: 澳門威尼斯人; באנגלית: The Venetian Macao) הוא מלון וקזינו במקאו, סין, בבעלות תאגיד לאס וגאס סאנדס של שלדון אדלסון.
זהו מבנה בן 40 קומות בשטח כולל של 980,000 מטר רבוע, שהוקם בעלות של 2.4 מיליארד דולר בקוטאי שבמקאו, והיה הראשון באזור המלונות הקרוי כיום Cotai Strip (בעקבות הסטריפ שבלאס וגאס).
ונישיאן נבנה לפי הדגם של המלון-קזינו דה ונישיאן בלאס וגאס והוא הקזינו הגדול ביותר בעולם, והמבנה הגדול ביותר באסיה המשמש כבית מלון, נכון ל-2019.
שמו של המלון מרמז על העיצוב האדריכלי המיוחד שלו - אזורי המסחר במלון מעוצבים כחיקוי של ונציה, כולל תעלות מים מלאכותיות בהן שטות גונדולות, עיצוב חזיתות מבנים, העתקים של אתרים ידועים, ותקרה מוארת הנראית כשמיים בהירים במשך כל שעות היממה - וכל זאת בשטח פנימי וסגור.
בנייתו של מגדל המלון העיקרי הסתיימה ב- 2007 והמלון נפתח רשמית ב-28 באוגוסט 2007.
המלון מכיל כ-3,000 סוויטות, מרכז ועידות בשטח של כ-111,000 מטר רבוע, 149,000 מטר רבוע של חנויות קמעונאיות, קזינו עם 3,400 מכונות מזל ו-800 שולחנות הימורים וזירה בת 15,000 מקומות ישיבה לאירועי בידור וספורט.
המלון מפעיל את Cotai Water Jet - שירות מעבורת מהיר המקשר אותו עם ארבעה יעדים אחרים במקאו ובהונג קונג הסמוכה.
הקזינו הוא אחד הגדולים ביותר בעולם ושטחו 51,000 מטר רבוע.
הוא מחולק לארבעה שטחי הימורים הקרויים דג הזהב (Golden Fish), הבית המלכותי (Imperial House), דרקון אדום (Red Dragon) ופניקס (Phoenix).
הקזינו מורכב מלמעלה מ-3,400 מכונות מזל ו-800 שולחנות הימורים.
המלון מציע מועדון אחמ"ים הקרוי Paiza Club שמארח מהמרים כבדים ואורחים נכבדים.
למועדון יש כניסה, לובי, קבלה, וצוות משרתים, מעליות אורחים וסוויטות מיוחדים לו.
שטח ההימורים ל- Paiza Club מחולק לחדרי הימורים פרטיים שכל אחד מהם קרוי על שם עיר או אזור אסיאתי מרכזית כמו יונאן, גואנגג'ואו, הונג קונג, סינגפור וקואלה לומפור.
לאורחים המועדון יש גישה מיוחדת למסעדת המועדון, the Paiza Club Dining & Lounge שפתוחה 24 שעות ביממה.
מגדל המלון מציע 3,000 סוויטות שכוללות סוויטות מרובות חדרים למהמרים כבדים.
קומות המגורים נמצאות בין קומה 7 לקומה 38. בקומות אלו יש 250 מעליות לאורחים.
סוויטת Paiza: סוויטה מסוג זה משרתת מהמרים כבדים ואח"מים.
הגדולה והמפוארת ביותר היא הסוויטה הנשיאותית.
זוהי סוויטה בת תריסר חדרים, 4 חדרי שינה שבכל אחד מהם מקלחת, חדר תקשורת, סלון רחב ידיים וחדר אוכל וחדר משרתים.
לשניים מחדרי השינה מצורפים חדרי עיסוי פרטיים.
Zaia, מופע של סירק דו סוליי, נפתח ב-27 ביולי 2008. ההפקה בת ה-90 דקות של 75 אמני קרקס תוכננה במיוחד עבור המלון.
נושא המופע היה חלומה של נערה על מסע אל החלל והגעה אל כוכבי לכת מאוכלסים בידי יצורים שלא מן העולם הזה.
הכותרת, Zaia, באה מהמילה היוונית שמשמעה "חיים", והיא מזכירה את הרעיון של Gaia.
למופע היה חוזה להפעלה למשך 10 שנים, אך הוא סבל מהפסדים מתחילת דרכו, וכתוצאה מכך הפעלתו הופסקה בפברואר 2012.
ב-12 בנובמבר 2008, Stephen Weaver, מנהל Sands של אסיה הכריז שקרוב ל-11,000 עובדים יאבדו את עבודתם במקאו אחרי שהחברה הפסיקה לבנות את הפרויקטים בעיר.
ונסה שאנטל פאראדי היא זמרת, שחקנית ודוגמנית צרפתייה, זוכת פרס סזאר.
התפרסמה לראשונה בגיל 14, כשהסינגל שהוציאה, "Joe le taxi", הפך ללהיט בינלאומי.
פאראדי נולדה בסן-מור-דה-פוסה, כפר קטן בפרברי פריז שבצרפת, לאנדרה וקורין פאראדי.
יש לה אחות בשם אליסון, הקטנה ממנה ב-10 שנים.
בילדותה התגוררה עם משפחתה בוילייה-סיר-מארן, אף הוא כפר קטן המרוחק כ-15 ק"מ מפריז.
אחותה הצעירה אליסון פאראדי היא שחקנית, הידועה בצרפת בעיקר בזכות השתתפותה בסרטי אימה צרפתיים.
פאראדי נמשכה לקולנוע מגיל צעיר, והערצתה למרילין מונרו הובילה אותה לקחת שיעורי ריקוד ופסנתר.
הופעתה הראשונה בטלוויזיה הייתה ב-1981, בגיל 8, בתוכנית "L'École des fans".
היא הקליטה את הסינגל הראשון שלה, "La Magie des surprises-parties", ב-1983, וביצעה אותו בפסטיבל איטלקי ב-1985, שבו לא הצליחה לזכות.
ב-1987, בגיל 14, הוציאה את הסינגל "Joe le taxi" (בתרגום חופשי: "ג'ו נהג המונית"), שהפך ללהיט בינלאומי וזיכה אותה בהכרה עולמית.
בצרפת שהה השיר במקום הראשון במצעד במשך 11 שבועות רצופים, מכר מעל מיליון עותקים והגיע למעמד של סינגל פלטינה.
באופן יוצא דופן לשיר בשפה הצרפתית, יצא הסינגל גם בבריטניה בינואר 1988, והגיע שם למקום השלישי במצעד.
הסינגל הגיע למקום הראשון גם במצעדים של בלגיה (13 שבועות רצופים במקום הראשון), קנדה וישראל, וצעד ב"עשרת הגדולים" בגרמניה, נורווגיה, אירלנד ושוודיה.
ב-1988 הוציאה את אלבום הבכורה שלה, "M&J" (ראשי תיבות בלועזית של "מרילין וג'ון"), בחברת התקליטים "פולידור רקורדס".
האלבום כלל את הלהיט "Joe le Taxi".
סינגל נוסף שיצא מתוכו, "Marilyn & John", מחווה למרילין מונרו, אותה העריצה פאראדי, הגיע למקום החמישי במצעד הצרפתי, והופיע באלבום גם בגרסה באנגלית.
לפאראדי עצמה, שהייתה בת 15 בזמן יציאת האלבום, לא הייתה שליטה אמנותית על אופיו של האלבום, שהכיל מספר שירים ילדותיים עם מילים שטותיות וחסרות משמעות.
בשלבים מאוחרים יותר בקריירה שלה, פאראדי עצמה לגלגה על השירים באלבום וסירבה לבצע חלק מהם.
האלבום הגיע למקום ה-13 במצעד האלבומים הצרפתי, וזכה למעמד של אלבום פלטינה.
במרץ 1989 החליטה להפסיק את לימודיה בבית הספר התיכון, לטובת הקריירה שלה.
באותה שנה ערכה את הופעת הבכורה שלה בסרט קולנוע, כשהופיעה בתפקיד הראשי לצדו של ברונו קרמר בסרט של ז'אן-קלוד בריסו "חתונה לבנה" (במקור: "Noce Blanche").
פאראדי גילמה את דמותה של מתילדה, תלמידת תיכון יתומה בת 17, המנהלת רומן אסור וסודי עם פרנסואה, המורה לפילוסופיה בן ה-47 והנשוי מבית הספר שלה.
על הופעתה בסרט זכתה בפרס סזאר בקטגוריית השחקנית המבטיחה ביותר, ובפרס רומי שניידר המוענק מדי שנה לשחקניות צרפתיות מבטיחות בתחילת דרכן.
ב-1990 הוציאה את אלבומה השני, "Variations sur le même t'aime" (בתרגום חופשי: "וריאציות על אותו נושא").
באלבום זה שיתפה פאראדי פעולה עם היוצר הצרפתי הנודע סרז' גינסבורג, שכתב את המילים ל-11 מתוך 12 שירי האלבום, ואף לקח חלק בהפקתו.
כל שירי האלבום היו בצרפתית, למעט שיר אחד - גרסת כיסוי לשירו של לו ריד "Walk on the Wild Side".
האלבום הגיע למקום השישי במצעד הצרפתי וזכה למעמד של אלבום פלטינה, אך הסינגלים שיצאו מתוכו זכו להצלחה מסחרית בינונית, ולא הצליחו לשחזר את ההצלחה של "Joe le Taxi".
באותה שנה זכתה פאראדי בפרס ניצחון המוזיקה (Victoires de la Musique; פרס המוזיקה הצרפתית) בקטגוריית זמרת השנה.
ב-1991 פרסמה את הבושם "קוקו שאנל" מבית האופנה של שאנל.
בפרסומת היא הייתה לבושה בבגד שחור עם נוצות, וגילמה ציפור המתנועעת בתוך כלוב.
ב-1992 עברה להתגורר בארצות הברית, והחלה לעבוד על אלבומה הבא עם מוזיקאי הרוק לני קרביץ.
האלבום, הראשון שלה באנגלית, נכתב והופק על ידי קרביץ, יצא ב-1 במאי אותה שנה ונקרא על שמה, "Vanessa Paradis".
היה זה האלבום הראשון שבו שלטה פאראדי מבחינה אמנותית, והוא זכה הן לשבחים מצד מבקרי המוזיקה והן להצלחה מסחרית, כשהגיע למקום הראשון במצעד הצרפתי ולמעמד של אלבום פלטינה.
הסינגל הראשון שיצא מתוכו, "Be My Baby", הפך ללהיט והגיע למקום החמישי במצעד הצרפתי ולמקום השישי במצעד הבריטי.
בעקבות האלבום, במרץ 1993, יצאה פאראדי לראשונה לסיבוב הופעות עולמי.
היא הופיעה בצרפת, אנגליה וקנדה, לפני שנאלצה לבטל מסיבות בריאותיות הופעות מתוכננות ביפן ובארצות הברית.
ב-1995 כיכבה לצדו של ז'ראר דפארדיה בסרט "אליסה", שזכה להצלחה גדולה בצרפת.
ב-1999 הופיעה לצדו של דניאל אוטיי בסרט "הנערה על הגשר", שצולם והוקרן בשחור-לבן.
בשנת 2000 הוציאה את אלבומה הרביעי, "Bliss", בחברת התקליטים "יוניברסל רקורדס".
בן זוגה, ג'וני דפ, ניגן בחלק משירי האלבום וכתב את המילים לשניים מהם.
שיר נוסף, "La Ballade de Lily Rose" ("הבלדה על לילי רוז"), נכתב על ידי פאראדי על בתם הבכורה של פאראדי ודפ, שאף תרמה לשיר קולות רקע.
אף על פי שצעד במצעד הצרפתי במשך 49 שבועות ברציפות והגיע בשיאו למקום הראשון, זהו אלבום האולפן היחיד של פאראדי שלא הצליח להגיע למעמד של אלבום פלטינה, והסתפק במעמד של אלבום זהב.
כמו כן, הוא לא הצליח לנפק סינגלים בולטים ומצליחים.
לאורך העשור הראשון של המאה ה-21 המשיכה לפרסם ולדגמן עבור בית האופנה של שאנל.
ב-2007 הוציאה את אלבום האולפן החמישי שלה, "Divinidylle", גם הוא בחברת התקליטים "יוניברסל רקורדס".
הקלטת האלבום נמשכה קרוב לשנתיים, והוא זכה לשבחים מצד מבקרי המוזיקה.
אתר המוזיקה "Allmusic" הכתיר אותו כאלבומה הטוב ביותר של פאראדי עד כה.
דיוקנה המצויר של פאראדי שמופיע על עטיפת האלבום הוא מעשה ידיו של בן זוגה ג'וני דפ.
פאראדי עצמה הלחינה חלק משירי האלבום.
כמו מרבית אלבומיה, גם אלבום זה הגיע למקום הראשון במצעד הצרפתי ולמעמד של אלבום פלטינה.
שני הסינגלים שיצאו מתוך האלבום זכו להצלחה בצרפת והגיעו ל"עשרת הגדולים" במצעד.
באוקטובר 2007 יצאה פאראדי לסיבוב הופעות בעקבות האלבום, שחלק מהופעותיו צולמו ונערכו ל-DVD שתיעד את סיבוב ההופעות.
האלבום זיכה את פאראדי בפברואר 2008 בשני פרסי ניצחון המוזיקה, בקטגוריות זמרת השנה ואלבום הפופ של השנה.
ב-2009 הוציאה פאראדי בפעם הראשונה אלבום אוסף בשם "Best of Vanessa Paradis" ("המיטב של ונסה פאראדי"), אלבום כפול שהכיל 33 שירים מ-22 שנות קריירה, כולל מיטב להיטיה ושירים מתוך הופעות חיות ובגרסאות אקוסטיות.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הצרפתי וזכה למעמד של אלבום פלטינה.
ב-2010 כיכבה לצדו של רומן דוריס בסרט הקולנוע "שובר לבבות", קומדיה רומנטית צרפתית.
בפברואר 2011 הייתה אמורה להגיע להופעה בישראל, אך כחודש לפני תאריך ההופעה המיועד הודיעה על ביטול ההופעה.
הנימוק הרשמי לביטול היה נסיבות מקצועיות, אולם על פאראדי הופעלו לחצים פוליטיים מצד ארגוני שמאל לבטל את הופעתה בישראל.
ב-2013 נבחרה להוביל קמפיין של רשת האופנה השוודית H&M.
באותה שנה גם שיחקה בסרט "רק ג'יגולו", לצד וודי אלן ושרון סטון.
במרץ 2017 הוציא לאור את הדואט "Did You Really Say No" עם הזמר הישראלי אורן לביא.
בשנים 1992–1997 הייתה בזוגיות עם המוזיקאי האמריקאי לני קרביץ, עמו גם שיתפה פעולה מוזיקלית.
בשנים 1998–2012 הייתה בזוגיות עם השחקן האמריקאי ג'וני דפ, ולהם שני ילדים משותפים, והבכורה מביניהם היא השחקנית לילי-רוז דפ.
הם חילקו את זמנם בין בתיהם בהוליווד ובפלאן דה לה טור שבדרום צרפת.
כמו כן היו בבעלותם בתים גם באנגליה, פריז ומנהטן, ואי באיי בהאמה.
ביוני 2012 הם נפרדו (השניים מעולם לא נישאו).
ב-2018 היא נישאה לסופר הצרפתי-יהודי סמואל בנשטרית.
שנה שם האלבום מיקום שיא במצעד הצרפתי הערות 1988 M&J 13 אלבום פלטינה 1990 Variations sur le même t'aime 6 אלבום פלטינה 1992 Vanessa Paradis 1 אלבום פלטינה 2000 Bliss 1 אלבום זהב 2007 Divinidylle 1 אלבום פלטינה
שנה שם האלבום מיקום שיא במצעד הצרפתי הערות 1994 Live 8 הופעה חיה, אלבום זהב 2001 Au Zénith 19 הופעה חיה 2008 Divinidylle Tour 5 הופעה חיה 2009 Best of Vanessa Paradis 1 אוסף, אלבום פלטינה
גוד'י ריברה , הידועה בעיקר בשם הבמה ונישיאן פרינסס (VenetianPrincess), היא זמרת אמריקאית וכוכבת יוטיוב באינטרנט, שהתפרסמה בעיקר בשל הפרודיות שלה על שירים מפורסמים של זמרים אחרים
זכתה להכרה ברחבי העולם החל מ-2006, כאשר הופיעה בעמוד הראשי באתר יוטיוב.
הערוץ שלה ביוטיוב דורג ראשון במספר המנויים בתקופה שבין פברואר 2008 לאוגוסט 2010. יש לה כיום מעל מיליון מנויים וכ-350 מיליון צפיות מצטברות לסרטונים שלה.
בדצמבר 2008 הודיעה חברת סמסונג ששירהּ "Somewhere else" יועלה כקליפ שיותקן מראש בכל הטלפונים הסלולריים של החברה.
ביולי 2009 יצא אלבום הבכורה שלה, Video Girl, בהוצאת חברת DFTBA Records.
ונלפאקסין היא תרופה נוגדת דיכאון מקבוצת מעכבי ספיגה חוזרת של סרוטונין ונוראפינפרין (SNRI).
התרופה יצאה לשוק לראשונה על ידי חברת וויאט (Wyeth) בשנת 1993, ומשווקת כעת על ידי פייזר, דקסל פארמה וטבע.
התרופה ונלפאקסין ידועה גם בשמות המסחריים אפקסור (Effexor) ו-ויאפקס (Viepax).
ונלפאקסין משמשת לטיפול בהפרעת דיכאון מג'ורי, הפרעת חרדה כללית, הפרעת פאניקה, הפרעת חרדה חברתית והפרעה אובססיבית קומפולסיבית (OCD).
מחקרים הראו שונלפאקסין משפרת את מצבם של הסובלים מהפרעת דחק פוסט טראומטית , ועשויה לשמש גם לכאב כרוני.
התרופה נלקחת בבליעה דרך הפה וזמינה גם בפורמולציה של שחרור מושהה - ונלפאקסין XR (Venlafaxine XR).
תופעות הלוואי השכיחות כוללות אובדן תיאבון, עצירות, יובש בפה, סחרחורת, הזעה, נדודי שינה, נמנום ובעיות מיניות.
תופעות לוואי חמורות כוללות סיכון מוגבר להתאבדות, מאניה ותסמונת סרוטונין.
בהפסקת הטיפול, ייתכנו סימפטומים של תסמונת הפסקת טיפול.
בעבר עלו חששות ששימוש במהלך החלק המאוחר של ההריון עלול להזיק לתינוק.
אין כיום מחקרים המוודאים את הסיכון בשימוש בתרופה זו במהלך היריון או הנקה, אם כי ידוע כי היא מופרשת בחלב אם.
התרופה אושרה לשימוש רפואי על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) בשנת 1993, כנגד דיכאון, חרדה והפרעות נוספות הקשורות למצב הרוח.
נכון לשנת 2022, ונלפאקסין דורגה במקום ה-44 ברשימת התרופות הנפוצות ביותר בארצות הברית, עם למעלה מ-13 מיליון מרשמים שנרשמו עבורה.
התרופה משמשת בעיקר לטיפול בדיכאון קליני, הפרעת חרדה מוכללת (Generalized Anxiety Disorder - GAD), הפרעת פאניקה וחרדה חברתית.
שימוש מחוץ להתוויה נעשה לטיפול בנוירופתיה סוכרתית ומניעת מיגרנה.
משערים כי הפחתת הכאב נובעת מהשפעתה על הקולטן לאופיואידים.
נמצא גם כי ונלפאקסין מפחיתה את חומרת 'גלי החום' בנשים בגיל המעבר ובמהלך סרטן שד.
לונלפאקסין יש פעולה משולבת למערכת הסרטונינרגית והאדרנגית וכך היא יכולה להתאים כטיפול להפחתת אפיזודות של קטפלקסיה בחולים עם נרקולפסיה.
מספר מחקרים פתוחים ושלושה עם סמיות כפולה הצביעו על יעילות הונלפאקסין בטיפול בהפרעת קשב וריכוז (ADHD).
ניסויים קליניים מצאו יעילות אפשרית בהפרעת דחק פוסט טראומטית (PTSD).
דיווחי מקרים, ניסויים פתוחים והשוואות עיוורות עם תרופות מבוססות הצביעו גם על יעילותה של ונלפאקסין בטיפול בהפרעה אובססיבית-קומפולסיבית.
ה-FDA אינו מצביע על עדיפות ברורה של קבוצת תרופות נוגדות דיכאון אחת על פני האחרות.
הרושם הקליני שונה אך עדיין אין מחקר שהוכיח את עליונותה של קבוצה אחת על פני אחרת בצורה מספקת מבחינה מדעית.
קיימת טענה שהשפעה משולבת על סרוטונין ונוראפינפרין משפיעה כל דיכאון באופן יותר משמעותי מאשר השפעה על סרוטונין בלבד.
דיווח נוסף שחיזק טענה זו, השווה פציינטים שקבלו שילוב של דזיפרמין עם פלואקסטין לכאלו שקבלו רק דזיפרמין.
הבסיס החזק ביותר לטענה היא מטה-אנאליזה של 25 מחקרים לגבי פציינטים מאושפזים, שהשוותה טיפול בטריציקלים לטיפול ב-SSRI, אף על פי שהטריציקלים הראו עדיפות קלה בלבד.
הממצאים הראו שתמיד היה יתרון במתן טריציקלים שיש להם השפעה על שני המסלולים (סרוטונין ונוראפינפרין).
מטה-אנאליזה הצביעה על אפשרות שלונלפאקסין יש פוטנציאל גבוה יותר לרמיסיה לעומת SSRI.
מטה-אנליזה אחרת הראתה כי יעילות הונלפאקסין אינה קשורה לחומרתו הבסיסית של הדיכאון.
מחקרים לא הוכיחו את יעילות הונלפאקסין בטיפול בילדים ובמתבגרים.
יתרה מזו, בילדים ובני נוער עם דיכאון הטיפול בונלפאקסין מגביר את הסיכון למחשבות או ניסיונות אובדניים.
נעשתה בדיקה של החברה הבינלאומית להפרעות דו-קוטביות (The International Society for Bipolar Disorders) לגבי שימוש בתרופות נוגדות דיכאון בהפרעה דו-קוטבית.
במהלך הטיפול בדיכאון בפציינטים הסובלים מהפרעה דו-קוטבית (מסוג I או II), ההתרשמות הייתה שתרופות מסוג SSRI ובופרופיון גורמות להופעת היפומאניה או מאניה בשכיחות יותר נמוכה.
לעומתן, תרופות מקבוצת נוגדי הדיכאון הטריציקליים וקבוצת ה-SNRI נושאות סיכון גבוה למעבר מדיכאון למצבי רוח מוגברים ופתולוגיים.
לכן מומלץ לשיקול במקרים כאלו לעשות הערכה מדוקדקת של כל מקרה לגופו בהתאם לנסיבות הקליניות.
השכיחות והחומרה של המעברים למצבי רוח היפומאניים ומאניים נראית גדולה יותר במחלה דו-קוטבית I מאשר II.
לכן במחלה דו-קוטבית I ההמלצה היא לתת נוגדי דיכאון בשילוב עם מייצבי מצב רוח.
חלק ממנגנון הפעולה של ונלפאקסין הוא חסימה של ספיגה חוזרת של נוראדרנלין.
לאור זאת העלו ספקות לגבי התאמתו לטיפול בחרדה, אך במחקרים שונים נמצא שונלפאקסין אכן יעיל בטיפול בהפרעות חרדה.
ונלפאקסין נחשבת בחירה מתאימה לטיפול בהפרעות חרדה כמו חרדה מוכללת, חרדה חברתית, הפרעת דחק פוסט טראומטית (PTSD) הפרעה אוסבססיבית קומפולסיבית (OCD) והפרעת פאניקה.
ונלפאקסין בשחרור מושהה (extended) אושרה כטיפול בחרדה מוכללת.
מחקרים קליניים ארוכי טווח, שנמשכו 6 חודשים, בחנו את יעילות התרופה במינונים שנעו בין 75 מ"ג ל-225 מ"ג.
התוצאות הראו כי נלפאקסין אפקטיבית לטיפול בחרדה מוכללת, ומצאו שיפור בסימפטומים אופייניים: אינסומניה, ירידה בריכוז, חוסר שקט, עצבנות ומתח שרירים מוגבר.
ונלפאקסין אושרה לטיפול בחרדה חברתית הידועה גם כ־Social-Phobia או Social Anxiety Disorder.
מחקרים קליניים שנמשכו 12 שבועות הראו כי ונלפאקסין בטבליות בשחרור מושהה מתאימה לטיפול בחרדה חברתית.
הועלו חששות באשר לשאלה האם ונלפאקסין יכול להתאים לטיפול בהפרעת פאניקה, הידועה גם כ־Panic Disorder.
על רקע יעילותה בטיפול בהפרעות החרדה האחרות נעשו מחקרים שהיו מכוונים לנושא והוכיחו יעילות לטווח קצר ולטווח ארוך, ובכך הפכה אותו לבחירה כקו טיפול ראשון בהפרעת פאניקה.
הפרעות חרדה משולבות לעיתים קרובות עם הפרעת דיכאון ומצבים פסיכיאטריים וסומאטיים אחרים.
בשילוב עם יעילותה המוכחת בהפרעת דיכאון והסיכון הנמוך לתופעות לוואי חמורות, ניתן להשתמש בונלפאקסין בחולים עם הפרעת פאניקה ומחלות הנלוות לדיכאון וחרדה.
היתרונות של ונלפאקסין בחולים עם הפרעות אכילה ותסמונות כאב סומטיות מחזקות את התועלת הפוטנציאלית שלה בחולים עם מצבים נלווים מרובים.
ממחקרים עולה שונלפאקסין יעילה לטיפול בהפרעה אובססיבית קומפולסיבית, גם במקרים שהיו עמידים לטיפול בתרופות מקבוצת ה-SSRI.
ממחקר אחר עולה כי ונלפאקסין שווה ביעילותה לקלומיפראמין בטיפול בהפרעה אובססיבית קמפולסיבית, עם פחות תופעות לוואי.
ונלפאקסין הוכחה כמתאימה לטיפול באנשים הסובלים מהפרעת דחק פוסט טראומטית.
למרות שמטופלים רבים הראו שיפור אחרי 12 שבועות של טיפול תרופתי, ניסיון קליני מתרופות אחרות מצביע על כך ששיפור נוסף מתרחש מאוחר יותר.
ניסיון ב-SSRI למשל מצביע על כך שתגובה ראשונית יכולה להופיע גם אחרי 4 עד 6 חודשים של טיפול תרופתי.
בהפרעת דחק פוסט טראומטית כרונית הסיכון להישנות ההפרעה הוא גבוה, ולכן כחלק מפרקטיקה סטנדרטית מומלץ המשך טיפול תרופתי למשל שנה לפחות.
נוגדי דיכאון נכללים כטיפול כנגד כאב כרוני, ובמיוחד כנגד כאבים כתוצאה מ:
נזק עצבי כתוצאה מסוכרת (נוירופתיה סוכרתית)
נזק עצבי כתוצאה משלבקת חוגרת
כאבים על רקע טרשת נפוצה
חלק מהתרופות מקבוצת ה-SNRIs נבדקו ונמצאו יעילות כטיפול בכאב כרוני וביניהן ונלפאקסין ודולוקסטין (Duloxetine, Cymbalta).
יש עדויות גם לכך שונלפאקסין יכולה לשמש כתרופה משככת כאבים בטוחה ונסבלת היטב לטיפול סימפטומטי בכאב נוירופתי.
תרופות מהסוג הזה בעבר נבדקו לגבי הגברת מחשבות אובדניות בילדים ומתבגרים.
הסכנה כנראה חמורה יותר אצל אנשים שבעבר היו להם מחשבות אובדניות.
התרופה לא אושרה לטיפול בילדים.
מחקרים המכוונים לבעיות המופיעות אצל קשישים מגבילים את היעילות של ונלפאקסין בקשישים.
קשישים יכולים להיות יותר פגיעים להשפעות ספציפיות של התרופה.
ונלפאקסין יכולה לגרום להיפונתרמיה, יכולה להיות לא מתאימה לאנשים עם בעיות כליה או כבד - אפשר שבמקרים אלה יהיה צורך בהתאמה של המינון באופן אישי.
ממחקרים אחרים עולה שהיפונתרמיה היא תופעת לוואי נדירה וקורית לרוב במינון שהוא מעל 150 מ"ג ליום.
יש נתונים המצביעים על כך שונלפאקסין יכול להיות אפקטיבי במצבים של אחרי שבץ חרדה וכאב נויופטי המלווים לעיתים קרובות דיכאון אצל קשישים.
יש הוכחות ליעילות טיפול בונלפאקסין בחתולים עם התנהגות בעייתית ובכללה אגרסיה.
כרגע יש מעט מחקרים לגבי הטיפול בונלפאקסין בכלבים.
לונלפאקסין יש בטיחות ופרופיל תופעות לוואי דומים לאלו של ה-SSRI.
תופעת הלוואי השכיחה של ונלפאקסין היא בחילה.
הדרך לנסות ולמזער תופעת לוואי זו היא התחלת טיפול במינון נמוך ועליה הדרגתית.
בבחילות חמורות רושמים תרופות כמו אנטאגוניסט סלקטיבי ל-5-HT3 או רמרון.
תופעות לוואי שכיחות אחרות הן כאב ראש, אינסומניה, ישנוניות, יובש בפה, סחרחורת, עצירות, חוסר אנרגיה, חולשה, הזעה ועצבנות.
תופעות לוואי הקשורות לתפקוד ורציה מינית
ונלפאקסין עשויה לגרום לתופעות לוואי הקשורות לתפקוד ולרציה המינית, בעיקר ירידה בליבידו והשהיית אורגזמה או שפיכה.
במחקר מעקב מעמיק נמצא כי השכיחות יכולה להיות גבוהה אף יותר מ-30-40%.
טיפול בונלפאקסין במינון גבוה קשור לסיכון מוגבר לעליה מתמשכת בלחץ דם.
מחקרים שבחנו מטופלים עם דיכאון אשר קיבלו ונלפאקסין בשחרור מיידי (IR) הראו קשר ישיר בין מינון התרופה לבין עלייה בלחץ הדם.
במינונים עד 300 מ"ג ליום השכיחות בעליית לחץ הדם הייתה ב-3-7% מהמקרים ובמינונים הגבוהים מ-300 השכיחות בעליית לחץ הדם הגיעה ל-13%.
במערך הנתונים הזה טיפול בונלפאקסין לא השפיע לרעה על בקרת לחץ הדם של חולים הנוטלים תרופות להורדת לחץ דם, והוריד את הערכים הממוצעים של חולים עם קריאות לחץ דם גבוהות לפני הטיפול.
מחקרים מבוקרים שהשוו ונלפאקסין בשחרור מושהה לפלצבו הראו כי העלייה במטופלי הונלפאקסין בשחרור מושהה הייתה רק בכ-1% גבוהה יותר.
המחקרים נעשו תוך הגבלת המינון של הונלפאקסין וכך הורידו משמעותית את החשש לעלייה בלחץ הדם.
בגלל תוצאות המחקרים מומלץ לערוך ניטור של לחץ דם בזמן טיפול במינונים גבוהים יותר של ונלפאקסין בשחרור מושהה.
מסיבה זו גם מומלץ להשתמש בונלפאקסין בזהירות בטיפול בחולים הסובלים גם מיתר לחץ דם, ויש להפסיק את השימוש אם יתר לחץ דם משמעותי נמשך.
בנוסף לדיווחים על לחץ דם גבוה עוד לפני תחילת שיווק התרופה היו דיווחים על:
שינויים באק"ג (הארכה במקטעי QT, Bundle branch block, הארכה במקטעי QRS)
האינפורמציה הזמינה לגבי ההשפעה של ונלפאקסין במהלך ההיריון וההנקה אינה מספקת ולכן יש לשקול בזהירות את הסיכונים לעומת התועלת לגבי השימוש במהלך ההיריון וההנקה.
שרות הבריאות האנגלי (NHS) פרסם בפברואר 2022 כי אין ראיות משמעותיות המצביעות על כך שטיפול בונלפאקסין בתחילת ההיריון משפיע על התפתחות התינוק.
טיפול בונלפאקסין בשבועות שלפני הלידה יכול לפעמים לגרום לתסמיני גמילה קצרי טווח ולעיתים נדירות מאוד לבעיות נשימה אצל התינוק.
יש לוודא במקרים אלה שהתינוק ייבדק לאחר הלידה ויקבל את הטיפול המתאים.
לפי דיווח של שירות הבריאות האנגלי המשך טיפול בונלפאקסין בחודש האחרון להיריון עלולה להגביר במידה מועטה את הסיכון לדימום לאחר הלידה.
מדובר בתופעת לוואי נדירה, שאין בעקבותיה המלצה על הפסקת הטיפול בונלפאקסין עבור רוב הנשים ההרות.
המלצה זו מדגישה את חשיבות הבריאות הנפשית של האישה ההרה שלדעתם היא בעלת חשיבות מרכזית והשפעה גדולה על רווחת היולדת כמו גם על רווחת התינוק.
במהלך הטיפול חשוב לקחת בחשבון את הסכנה להחמרת הדיכאון והחרדה במהלך ההיריון ואחרי הלידה.
הוועדה לתופעות לוואי של תרופות של ממשלת ניו זילנד (Medicines Adverse Reactions Committee) פרסמה ב-2022 אזהרה לגבי שימוש בתרופות מקבוצת ה-SSRI ומקבוצת ה-SNRI בשלבי ההיריון הראשונים, באמרם כי שימוש זה יכול לגרום למומים מולדים.
באזהרה נכלל גם שימוש בשלבי היריון מאוחרים בתרופות מקבוצת ה-SNRI בציון כי הוא יכול להוביל לרעלת היריון, וכן נכתב כי שימוש בסמוך ללידה יכול לגרום לדימום במהלך הלידה.
אין עדות ברורה המקשרת את הטיפול בונלפאקסין בירידת הפוריות בגברים.
קיימת אפשרות שהתרופה משפיעה על המחזור החודשי אצל נשים.
יש דיווחים בודדים על אקאתיזיה (הפרעה בתנועה) המופיעה כתופעתה לוואי לטיפול בונלפאקסין.
סקירה של הספרות העלתה רק שלושה מקרים כאלו.
טיפול בונלפאקסין מקושר לעיתים לעליה אסימפטומטית ברמות אמינוטראנסאמינז שהיא לרוב זמנית.
במקרים נדירים יש קשר לפגיעה קלינית בכבד.
רעילות חמורה של ונלפאקסין במינון גבוה או בשילוב עם תרופות נוגדות דיכאון אחרות כגון SSRI, SNRI או MAOI, עלולה להוביל לתסמונת סרוטונין.
תסמונת זו שעלולה לסכן חיים, קשורה לפעילות סרוטונרגית מוגברת במערכת העצבים המרכזית.
תסמינים של תסמונת סרוטונין יכולים לכלול: שינויים במצב נפשי (כגון המלצה זו מדגישה, הזיות, תרדמת), חוסר יציבות אוטונומית (היכולה להתבטא: טכיקרדיה, חוסר יציבות של לחץ דם, היפרתרמיה), סטיות עצביות-שריריות (למשל היפרפלקסיה, חוסר קואורדינציה), או תסמינים במערכת העיכול (כגון בחילות, הקאות, שילשולים).
דווח על מקרה של תסמונת סרוטונין חלקית, במהלכה המטופל סבל מהלוצינציות על רקע טיפול בונלפאקסין במינון בינוני (150 מ"ג ליום).
הפסקת טיפול בונלפאקסין קשורה לעיתים קרובות לתסמונת הפסקת הטיפול.
התסמונת מאופיינת בשילוב של תופעות לוואי המלוות הפחתה מהירה או הפסקה פתאומית של הטיפול וכוללת: סחרחורת, יובש בפה, נדודי שינה, בחילה, עצבנות, הזעה, אנורקסיה, שלשולים, נמנום והפרעות תחושתיות.
מסיבה זו, כאשר מחליטים להפסיק את הטיפול חשוב להוריד מינון, במידת האפשר, בהדרגה ובאיטיות.
לעיתים אפשר לגשר על ההפסקה על ידי מתן כמה מנותפלואוקסטין.
לפני תחילת שיווק הונלפאקסין לא היו כל דיווחים על מקרי מוות, למרות שהיו דיווחים על שינויים באק"ג, על טכיקרדיה, ברדיקרדיה, לחץ דם גבוה, לחץ דם נמוך, קומה, סינדרום סרוטונין והתכווצויות.
בהמשך דווח על מקרי מוות הכוללים שימוש בונלפאקסין בשילוב עם תרופות אחרות או אלכוהול.
מנהל המזון והתרופות האמריקני (FDA) פרסם אזהרת קופסה שחורה עבור תרופות נוגדות דיכאון שמזהירה מפני מחשבות אובדניות והתנהגות אובדנית של ילדים ומבוגרים צעירים.
אזהרה זו מבוססת על ניתוח בן עשור של תוצאות ניסויים קליניים.
לאחרונה, ניתוח מחודש ומקיף של נתונים הראה כי מחשבות אובדניות יורדות אצל חולים מבוגרים וגריאטריים שטופלו בתרופות נוגדות דיכאון בהשוואה לפלצבו ולא נמצאו הבדלים לגבי שכיחות מחשבות אלו עבור בני נוער.
אצל מבוגרים נמצאה הפחתה במחשבות התאבדות ובניסיונות, שהתרחשה במקביל לירידה בתסמיני הדיכאון.
בכל קבוצות הגיל במהלך הטיפול התרופתי היה שיפור בחומרת הדיכאון וירידה באובדנות.
נראה כי הטיפול ב-SSRI וב-SNRI מביא לירידה בשכיחות ההתאבדות הקשורה לירידה בתסמיני דיכאון עם הטיפול.
מטא אנליזה משנת 2014 של 21 ניסויים קליניים השוותה את הונלפאקסין כטיפול בדיכאון במבוגרים לפלצבו.
ונלפאקסין הפחיתה את הסיכון למחשבות אובדניות והתנהגות אובדנית ובמקביל הוכחה כיעילה כנגד דיכאון.
תוצאות שונות נמצאו במחקר אחר, שנערך בפינלנד בין השנים 1997 עד 2003 (במשך 3.4 שנים), ועקב אחר יותר מ-15,000 חולים.
מחקר זה הראה כי ונלפאקסין מעלה את הסיכון להתאבדות ב-60% (עליה בעלת מובהקות סטטיסטית) בהשוואה לאנשים שנותרו ללא טיפול.
במקביל הראו כי עבור אנשים שטופלו בתרופה אחרת, פלואוקסטין, הטיפול הפחית את הסיכון להתאבדות לחצי.
במחקר בחסות ויית, המייצרת ומשווקת ונלפאקסין, נאספו נתונים על יותר מ-200,000 מקרים שהתקבלו ממסד הנתונים של מחקר פרקטיקה כללית בבריטניה (UK General Practice Research Database).
המחקר נעשה על אוכלוסייה של בני 18 עד 89, בין השנים 1995 עד 2005. במחקר מצאו שבקבוצת חולים שטופלו בונלפאקסין היה מספר גדול יותר של גורמי סיכון להתאבדות בהשוואה לחולים שטופלו בתרופות נוגדות דיכאון אחרות.
בין גורמי הסיכון שנבדקו: ניסיונות התאבדות קודמים, קרובים משפחה עם דיכאון חמור או דיכאון חמור הקשה לטיפול.
המטופלים שנטלו ונלפאקסין נמצאו בסיכון גבוה יותר להתאבדות באופן משמעותי בהשוואה לאלו שקיבלו פלואוקסטין או ציטלופראם, ללא קשר לטיפול שקבלו.
לאחר התאמה לגורמי סיכון ידועים, ונלפאקסין הייתה עדיין קשורה לסיכון מוגבר להתאבדות, אם כי לא מובהק סטטיסטית.
ונלפאקסין אסורה לשחמוש בילדים ובמתבגרים עם דיכאון.
בילדים ובמתבגרים עם אבחנה של דיכאון נמצא כי הטיפול בונלפאקסין מגביר את הסיכון למחשבות או ניסיונות אובדניים.
בחלק מהמחקרים ונלפאקסין נמצאה כמסוכנת יותר עבור ילדים ומתבגרים לגרימת אובדנות מאשר נוגדי דיכאון אחרים.
במתן דרך הפה ונלפאקסין נספגת ברובה (92%) למחזור הדם.
התרופה עוברת חילוף חומרים בכבד באמצעות האיזואנזים CYP2D6 לדסונלפאקסין (desvenlafaxine), המשווק כעת כתרופה נפרדת בשם פריסטיק (Pristiq).
הפריסטיק שייך לקבוצת ה-SNRI, ונמצא יעיל קלינית במידה שווה לונלפאקסין.
כלומר - ההבדל בחילוף החומרים בין התרופה לבין המטבוליט שלה אינו משפיע על היעילות הקלינית שלהן.
עם זאת, דווח על תופעות לוואי חמורות יותר אצל אנשים עם פעילות נמוכה של האיזואנזים CYP2D6. ריכוזים קבועים של ונלפאקסין ושל המטבוליט שלו מושגים בדם תוך 3 ימים, והשפעות טיפוליות מושגות בדרך כלל תוך 3 עד 4 שבועות.
בנבדקים בריאים לא נצפתה הצטברות של ונלפאקסין גם במהלך טיפול ממושך.
הדרך העיקרית בה מופרשים ונלפאקסין והמטבוליטים שלה היא דרך הכליות.
זמן מחצית החיים של ונלפאקסין קצר יחסית, ולכן מזהירים מטופלים להימנע מדילוג על לקיחת התרופה, כיוון שאפילו מנה אחת שהוחמצה יכולה לגרום לתסמינים של הפסקת טיפול.
במינונים נמוכים (פחות מ-150 מ"ג) התרופה פועלת על הנוירוטרנסמיטור סרוטונין, ובמינונים בינוניים (מעל ל-150 מ"ג) היא פועלת גם על הנוירוטרנסמיטור נוראדרנלין.
במינונים גבוהים (מעל ל-300 מ"ג) התרופה עובדת על הנוירוטרנסמיטורים סרטונין, נוראדרנלין ודופמין.
המטבוליזם העיקרי של ונלפאקסין הוא בכבד.