tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לאחר מכן פורסים את העוגה לרוחב כדי לחלק אותה לשתיים או שלוש טבעות, ושכבות עבות של ציפוי קרם חמאה מונחות בין הטבעות, בדרך כלל עם שכבת ריבה אדומה (על פי רוב ריבת תות שדה, ענבי שועל או דובדבנים).
לאחר מכן מצפים את החלק החיצוני של העוגה בנדיבות בעוד קרם חמאה ומעליו אגוזים שבורים מצופי קרמל, הנקראים Krokant, שהם פתיתי שקדים קלויים ו/או אגוזי לוז טחונים.
Krokant הוא "סימן ההיכר" של העוגה הזאת.
פרנקפורטר קרנץ נחשבת לזכר פרנקפורט כעיר ההכתרה של קיסרי הקיסרות הרומית הקדושה.
צורתה העגולה והשבירונים נועדו לייצג כתר זהוב, הדובדבנים צריכים להזכיר אבני אודם.
לאחר מלחמת העולם השנייה, בהיעדר חמאה, פני העוגה היו מצופים לעיתים קרובות בגוגל מוגל (משחת חלמונים ממותקת), וסוגים אחרים של קישוט עשויים לכלול נקודות מקרם חמאה או דובדבנים מסוכרים.
כיום השם פרנקפורטר קרנץ מוגן, ומחייב שימוש בקרם חמאה.
כל וריאציה, כמו שימוש במרגרינה, או גרסת הקיץ של העוגה באמצעות גלידה, חייבת להיות מסומנת אחרת.
פרס Endeavour (אֶנדיִווּר), המוכרז מדי שנה בכנס אוריקון לספרות פנטזיה שמתקיים בפורטלנד (אורגון) מוענק לספר מדע בדיוני או פנטזיה שנכתב על ידי סופר או סופרים מצפון מערב האוקיינוס השקט (אורגון, וושינגטון, איידהו, קולומביה הבריטית, יוקון ואלסקה) ופורסם בשנה הקודמת.
טקס החלוקה השנתי של פרס Endeavour הוא בנובמבר עבור ספרים שפורסמו במהלך השנה שקדמה לו.
פרס Endeavour, על שם HM Bark Endeavour – ספינתו של חוקר הארצות קפטן ג'יימס קוק, הוענק לראשונה בשנת 1999.
הפרס מומן על ידי שיתוף פעולה של סופרים וקוראים של ספרי מדע בדיוני ופנטזיה באזור פורטלנד, בשנת 1996, והוכרז על ידי תאגיד Oregon Science Fiction Conventions, Inc.
ועדת פרס Endeavour הודיעה על השעיית הפרס בשנת 2021 עבור ספרים שפורסמו ב-2020 בשל מגבלות מגפת הקורונה.
הזוכה הוכרז בכנס SeaTac ה-45 שנערך בעיר נורוסקון (Norwescon) בקנדה מ-6 באפריל עד 9 באפריל 2023.
פרס ה-Endeavour לשנת 2022 הוכרז בכנס אריקון ה-43, שנערך בפורטלנד, אורגון מ-10 עד 12 בנובמבר 2023.
שנהכותרתמחבר242022בוסתן העצמותשרה מולר232021איך להגיע לאפוקליפסהאריקה ל' סאטיפקה222020מה שהרוח מביאה לסוג המכשפהמתיו יוז
סטבן ברנס42002אגדות מארץ יםאורסולה לה גווין32001המספראורסולה לה גוויןמפוחית הזכוכיתלואיז מארלי22000הרדיו של דרוויןגרג בר11999קיץ דינוזאוריםגרג בר
פרס אוגוסט (בשוודית: Augustpriset) הוא פרס ספרותי שוודי המוענק מדי שנה מאז 1989 על ידי איגוד המו"לים השוודי.
הפרס מוענק לספר השוודי הטוב ביותר בכל אחת משלוש קטגוריות.
אגודת המוציאים לאור בשוודיה מעניקה גם את פרס אוגוסט הצעיר (Lilla Augustpriset) לנוער ולצעירים עד גיל 20.
בשנים 1989–1992 הוענק הפרס בקטגוריה כללית אחת.
מאז 1992 הפרס מוענק בשלוש קטגוריות: פרוזה, ספרות עיון, וספרות ילדים ונוער.
הפרס קרוי על שם הסופר יוהאן אוגוסט סטרינדברג.
כל המו"לים השוודיים רשאים להגיש מועמדויות לפרס.
בכל קטגוריה, בוחרים שישה כותרים קצרים.
כותרים אלו נקראים ומובעים עליהם הצבעה על ידי אספה של 63 בוחרים, 21 בכל קטגוריה.
הבוחרים מגיעים מכל רחבי המדינה, וכוללים מוכרי ספרים, ספרנים וביקורת ספרותית.
הספרים שמקבלים את מספר הקולות הגדול ביותר בכל קטגוריה זוכים בפרס.
הפרסים מוענקים בטקס גאלה בסטוקהולם.
הזוכים מקבלים 100,000 קרונות שוודיות ופסל ברונזה מאת האמן מיכאל פארה.
פרנשהוק (באפריקאנס ובהולנדית: Franschhoek – "הפינה הצרפתית") היא עיירה בנפת קייפ ויינלנדס (Cape Winelands) שבפרובינציית הכף המערבי, דרום אפריקה.
העיירה שוכנת כ-75 קילומטרים מזרחית לקייפטאון ונחשבת לאחד היישובים העתיקים ביותר ברפובליקה.
העיירה ידועה כבירת הקולינריה והיין של דרום אפריקה, ומתאפיינת באדריכלות קייפ-הולנדית ייחודית ובמורשת צרפתית הוגנוטית חזקה.
לפני הגעת המתיישבים האירופאים, היה העמק ידוע בשם "אוליפנטסהוק" (Oliphantshoek), שפירושו "פינת הפילים", בשל עדרי הפילים הרבים שנהגו לנדוד בעמק שלרגלי ההרים.
ההיסטוריה המודרנית של העיירה החלה בשנת 1688, כאשר מושל חברת הודו המזרחית ההולנדית, סימון ואן דר סטל, הקצה אדמות בעמק לקבוצה של כ-176 פליטים הוגנוטים מצרפת.
הוגנוטים אלו נמלטו מצרפת בעקבות ביטול האדיקט של נאנט על ידי המלך לואי הארבעה עשר ב-1685, צעד ששלל מהם את חופש הפולחן הפרוטסטנטי וחשף אותם לרדיפות דתיות.
המתיישבים הצרפתים, שרבים מהם הגיעו מאזורי היין של צרפת (כמו פרובאנס ובורדו), זיהו את הפוטנציאל החקלאי של העמק והחלו לטעת בו כרמים.
המתיישבים קראו לחוותיהם בשמות האזורים והכפרים שמהם הגיעו בצרפת, שמות שנשמרו עד היום, כגון: "לה מוט" (La Motte), "שמפיין" (Champagne), "לה קוט" (La Cotte) ו"לה פרובנס" (La Provence).
במהלך המאה ה-18, מדיניות חברת הודו המזרחית ההולנדית כפתה על המתיישבים נטמעות תרבותית ולשונית.
השימוש בשפה הצרפתית בבתי הספר ובכנסייה נאסר, והמתיישבים נדרשו לדבר הולנדית בלבד.
כתוצאה מכך, בתוך שני דורות נעלמה השפה הצרפתית מהאזור, אך הזהות הצרפתית נשתמרה דרך שמות המשפחה הנפוצים באזור (כגון דו-טויט, מארה, רו, וז'ובר) ודרך מסורת ייצור היין.
בשנת 1845 הוכרז האזור רשמית כרשות מוניציפלית נפרדת תחת השם "פרנשהוק".
העיירה ממוקמת בעמק צר ופורה המוקף בשלושה צדדים על ידי רכסי הרים גבוהים: הרי גרוט דרקנשטיין (Groot Drakenstein) והרי פרנשהוק.
נהר הברג (Berg River) זורם דרך העמק.
האקלים הים-תיכוני, המאופיין בחורפים גשומים וקיצים חמים ויבשים, בשילוב עם הקרקע המקומית, יוצרים תנאים אידיאליים לגידול גפנים.
הכלכלה המקומית נשענת כמעט לחלוטין על שני ענפים עיקריים:
תיירות: פרנשהוק נחשבת לאחד מיעדי התיירות המובילים בדרום אפריקה.
היא מציגה ארכיטקטורה קולוניאלית משומרת, גלריות לאמנות, ומסעדות עילית המדורגות תדיר בין הטובות בעולם.
"חשמלית היין" (Wine Tram) היא אטרקציה פופולרית המסיעה תיירים בין היקבים השונים בעמק.
יין וחקלאות: בעמק פועלים עשרות יקבים המייצרים יינות שזכו בפרסים בינלאומיים.
האזור ידוע במיוחד בייצור יינות בשיטת "קאפ קלאסיק" (Cap Classique) - הגרסה הדרום אפריקאית לשמפניה.
כמו כן מגדלים בעמק פירות נשירים וזיתים.
אף על פי ששפת הדיבור בפרנשהוק היא בעיקר אפריקאנס ואנגלית, העיירה מטפחת את זהותה הצרפתית.
במרכז העיירה ניצבת אנדרטת ההוגנוטים (Huguenot Monument), שנחנכה בשנת 1948. האנדרטה, שתוכננה על ידי האמן ההולנדי J.C.
Jongens, מורכבת משלוש קשתות המסמלות את ההשילוש הקדוש, ודמות נשית המייצגת את חופש הדת, אוחזת בתנ"ך ובשרשרת מנותצת.
בסמוך לאנדרטה שוכן "מוזיאון הזיכרון להוגנוטים", המתעד את הגנאלוגיה של משפחות המתיישבים ואת ההיסטוריה של הגירתם לדרום אפריקה.
מדי שנה בחודש יולי, חוגגת העיירה את "פסטיבל הבסטיליה" (Bastille Festival), אירוע המושך אלפי מבקרים וכולל תהלוכות, מאכלים צרפתיים וטעימות יין, לציון היום הבסטיליה הצרפתי.
בניגוד לערים במזרח אירופה, בפרנשהוק לא התקיימה קהילה יהודית היסטורית גדולה ("שטעטל").
בתקופת השלטון ההולנדי המוקדם (המאה ה-17 וה-18), חופש הדת הוגבל לפרוטסטנטים בלבד, ויהודים לא הורשו להתיישב כקהילה באזור.
עם זאת, החל מהמאה ה-19 וביתר שאת במאה ה-20, נקשר גורלם של יהודים רבים בהתפתחות העמק ותעשיית היין שבו:
תופעת ה"סמווס" (Smous): החל מאמצע המאה ה-19, רוכלים יהודים (שכונו באפריקאנס "סמווס") היוו את עורק החיים המסחרי של החוות המבודדות בפרנשהוק.
הם נעו עם עגלות עמוסות סחורה בין החוות, סיפקו לחקלאים ההוגנוטים והבורים כלי בית, בדים וציוד חקלאי, ורכשו מהם תוצרת.
חלק מרוכלים אלו השתקעו בסופו של דבר בעיירות המחוז הגדולות יותר כמו פארל וסטלנבוש, שם הוקמו בתי כנסת המשרתים את האזור עד היום.
תעשיית היין: יזמים יהודים בלטו בפיתוח תעשיית היין המודרנית של חבל הכף.
דוגמה בולטת הקשורה לאזור היא משפחת באק (Back), המפעילה את יקב "Backsberg" ויקב "Fairview" הסמוכים לפרנשהוק.
המשפחה, שהגיעה מליטא בראשית המאה ה-20, נחשבת לחלוצה בתחום התיירות החקלאית וייצור גבינות הבוטיק באזור.
פרופסור מארק סולמס (Mark Solms): אחד האישים היהודים המזוהים ביותר עם האזור בעת החדשה.
סולמס, פסיכואנליטיקאי ונוירופסיכולוג בעל שם עולמי, ירש וניהל את אחוזת היין ההיסטורית "Solms-Delta" בפתחת העמק.
הוא נודע בכך שיזם רפורמה חברתית מרחיקת לכת באחוזה, כשהעניק לעובדים ולצאצאי העבדים המקומיים בעלות על שליש מהאדמות ומהעסק, פרויקט שזכה להכרה בינלאומית כמודל לתיקון עוולות האפרטהייד.
בפרנשהוק אין בית כנסת פעיל.
הקהילה היהודית הקטנה המתגוררת במקום (המורכבת בעיקר מבעלי אחוזות נופש, גמלאים ובעלי עסקים) נעזרת בשירותי הדת של בית חב"ד באזור היין (Chabad of the Winelands) או בקהילה היהודית בקייפטאון.
העיירה מהווה יעד פופולרי מאוד לתיירות יהודית וישראלית, ובחלק מהמלונות והווילות ניתן להשיג שירותי קייטרינג כשר.
מוזיאון הרכב של פרנשהוק: מכיל אוסף נדיר של למעלה מ-220 כלי רכב עתיקים ואקזוטיים.
כנסיית הרפורמה ההולנדית: מבנה היסטורי במרכז העיירה שנבנה ב-1847, המהווה דוגמה קלאסית לאדריכלות הכף.
מעבר פרנשהוק (Franschhoek Pass): כביש הררי מפותל שנבנה במקור על נתיב שכבשו פילים, המציע נקודות תצפית פנורמיות על העמק כולו ושמורת הטבע שמסביב.
פרסי האקדמיה (), ידוע גם כפרסי האוסקר (), הם פרסים המוענקים על ידי האקדמיה האמריקאית לקולנוע ונחשבים לפרסים היוקרתיים ביותר בעולם בתחום הקולנוע.
הטקס נערך בלוס אנג'לס ומאז 2002 מתקיים בתיאטרון דולבי (לשעבר תיאטרון קודאק).
הטקס משודר ברשת ABC משנת 1976.
טקס האוסקר הראשון נערך ב-16 במאי 1929. עם מנחי הטקס בעבר נמנים בוב הופ (18 טקסים), בילי קריסטל (תשעה טקסים), ג'וני קרסון (חמישה טקסים), וופי גולדברג (ארבעה טקסים), וג'ימי קימל (ארבעה טקסים).
דמות פסלון האוסקר היא אביר האוחז בחרב גדולה, וניצב על גליל של סרט קולנוע.
הפסלון עשוי מבריטניום (סגסוגת של בדיל, נחושת ואנטימון) ומצופה בזהב, על בסיס משיש שחור.
ישנן לפחות שתי גרסאות באשר למקור השם "אוסקר":
לפי מילון אוקספורד, את הכינוי "אוסקר" הגתה ככל הנראה מרגרט ווריק, עובדת האקדמיה לקולנוע, כשהעירה שהפסלון מזכיר מאוד את דודה, אוסקר.
בזמן שכינתה ווריק את הפסל בשם אוסקר, נכח עיתונאי בשם סידני סקולסקי, אשר דיווח על מציאת השם "אוסקר" באחד מטורי הדעה שלו.
לפי אחת מהביוגרפיות של השחקנית בטי דייוויס, נטען שבטי עצמה קראה לפסלון בשם אוסקר, על שם בעלה הראשון הרמון אוסקר נלסון.
שני האזכורים המוקדמים ביותר לשם "אוסקר" הם מראשית שנות ה-30: האחד בנאום התודה של וולט דיסני מ-1932, והשני מכתבה במגזין טיים משנת 1934.
על מנת להתמודד על הפרס, על הסרט לצאת בשנה שלפני הטקס ולעמוד בקריטריון טכני – רזולוציה של לפחות 1080 על 2048 פיקסלים.
בכל ענף בוחרים חברי האקדמיה המשתייכים לאותו ענף את המועמדים בקטגוריות השונות, והאקדמיה מפרסמת את שמות המועמדים בכל הקטגוריות זמן רב לפני הטקס.
החל משנת 2004, רשימות המועמדים בקטגוריות
השונות מתפרסמות בתחילת ינואר (עד שנה זו רשימות המועמדים היו מתפרסמות בתחילת פברואר).
חריג לכך הוא קטגוריית הסרט הטוב ביותר, שהמועמדים בה יכולים להיות מוצעים על ידי חברי אקדמיה מכל ענף שהוא.
לאחר מכן, המועמדים עומדים להצבעה של כל חברי האקדמיה, בלי קשר להשתייכותם המקצועית, ובטקס עצמו מכריזים את שמות הזוכים בענפים השונים.
עצם המועמדות לפרס האוסקר, אף ללא זכייה בו, נחשבת ונחשקת מאוד בענף הקולנוע, מאחר שהצגת המועמדות מתבצעת על ידי הוועדות השונות באקדמיה, ולא על ידי בעלי עניין בסרטים, עובדה המעניקה למועמדות חשיבות ותואר בפני עצמן, עקב האובייקטיביות היחסית שבבחירה.
בספטמבר 2020 הודיעה האקדמיה האמריקנית לקולנוע שהחל משנת 2024 ניתן יהיה לזכות בפרס "הסרט הטוב ביותר" רק אם היצירה תעמוד בכללים חדשים: אחד השחקנים הראשיים או שחקן משנה בולט יהיה ממוצא אסייתי, אפריקני, מזרח תיכוני, היספאני ויוצא באלה.
עוד הוחלט כי סרט יעמוד בקריטריונים רק אם 30 אחוזים מכלל השחקנים בתפקידים משניים ומעלה יהיו נשים, להט"בים, בני קבוצה אתנית שאינה מיוצגת מספיק, בעלי מגבלות פיזיות או קוגניטיביות, או שלחלופין קו העלילה הראשי יתמקד בקבוצה כזו.
הקריטריון השני מתמקד בצוות שעובד מאחורי הקלעים.
כדי לעמוד בקריטריון, על ההפקה למנות לשני תפקידים בכירים אנשים מקבוצות שנחשבות ל"לא מיוצגות", ושלפחות אחד מהם ישתייך לקבוצה אתנית לא מיוצגת.
בנוסף, על הצוות כולו לכלול לפחות שישה חברי צוות מקבוצה לא מיוצגת.
לחלופין, אם לפחות 30 אחוז מחברי הצוות שייכים לאחת מהקבוצות הלא מיוצגות, הסרט יעמוד בקריטריון.
עד שנת 2004 הטקס התקיים בסוף מרץ או באפריל, אך הוחלט להקדים אותו כדי ששידורו לא יהיה סמוך לחגים דתיים (הפסחא והפסח) וחשש שעליית אחוזי הרייטינג של אליפויות המכללות שמתקיימות בחודשים אלה יבואו על חשבון הטקס.
מאז, הטקס מתקיים בסוף פברואר או תחילת מרץ בשנה שאחרי יציאת הסרטים המועמדים, ושישה שבועות אחרי הכרזת המועמדים הסופיים (בדרך כלל סרטים אלה יוצאים לבתי הקולנוע בחודשי נובמבר–דצמבר שלפני הטקס).
טקס חלוקת הפרסים משודר בטלוויזיה וברדיו וזוכה לאחוזי רייטינג גבוהים (בטקס בשנת 2007 צפו 40 מיליון אמריקאים בטקס והאקדמיה טוענת כי מיליארדים ברחבי העולם צופים בו, אך טענה זו מעולם לא הוכחה).
מאז שנת 1973, משדרת רשת ABC את הטקס והיא מחויבת לשדר אותו על פי חוזה עד שנת 2028. הטקס אורך בממוצע שלוש וחצי שעות (לשם השוואה, הטקס הראשון ארך 15 דקות בלבד).
בשנת 2010, הודיעה האקדמיה שבמטרה להימנע מטקס ארוך מדי, לזוכים אסור למסור נאום תודה של יותר מ-45 שניות.
שלוש פעמים במהלך ההיסטוריה נדחה הטקס: בשנת 1968, ביומיים בגלל רצח מרטין לותר קינג; בשנת 1981, ביום אחד בגלל ניסיון ההתנקשות ברונלד רייגן, ובשנת 2021 נדחה הטקס בכחודשיים, בגלל מגפת הקורונה.
מאז שנת 1993 נהוג להקרין סרטון לזכרם של אישים שתרמו לקולנוע אשר נפטרו בשנה שלפני הטקס.
הסרט הטוב ביותר (מאז שנת 1928)
שחקן בתפקיד ראשי (מאז שנת 1928)
שחקנית בתפקיד ראשי (מאז שנת 1928)
שחקן בתפקיד משני (מאז שנת 1936)
שחקנית בתפקיד משני (מאז שנת 1936)
תסריט מעובד (מאז שנת 1928)
עיצוב הפקה (מאז שנת 1928)
סרט תיעודי (מאז שנת 1943)
סרט תיעודי קצר (מאז שנת 1941)
איפור ועיצוב שיער (מאז שנת 1981) עיצוב תלבושות (מאז שנת 1948)
פסקול מקורי (מאז שנת 1934)
סרט מונפש קצר (מאז שנת 1931)
עריכת סאונד (מאז שנת 1963)
הישג טכני, מדעי או הנדסי
הפקה – הפרס לזכר אירווינג תלברג
הישג טכנולוגי – על שם גורדון סוייר
הזוכים בפרסים המיוחדים נבחרים על ידי ועדות מיוחדות, ולא על ידי כל חברי האקדמיה.
הבמאי הטוב ביותר בסרט קומדיה: 1928
הפסקול הטוב ביותר עבור סרט מוזיקלי או קומדיה: 1995–1999
הסיפור המקורי הטוב ביותר: 1928–1956
הסרט קצר הטוב ביותר – פעולה בשידור חי שבשני סלילים: 1936–1956
אפקטי ההנדסה הטובים ביותר: 1928
ההפקה האמנותית הטובה ביותר: 1928
האדם שזכה במספר הפרסים הגבוה ביותר הוא וולט דיסני: 22 (דיסני גם מחזיק במספר המועמדויות הגבוה ביותר: 59).
קתרין הפבורן היא השחקנית היחידה נכון להיום שזכתה בארבעה פרסי אוסקר על משחק, כולן בקטגוריית השחקנית הראשית הטובה ביותר.
מריל סטריפ היא השחקנית בעלת מספר המועמדויות הרב ביותר לפרס אוסקר – 21 מועמדויות (זכתה שלוש פעמים).
לפרס האוסקר חמש קטגוריות הנחשבות לחשובות ביותר: הסרט הטוב ביותר, התסריט הטוב ביותר (התסריט המעובד הטוב ביותר או לחלופין התסריט המקורי הטוב ביותר), השחקן הראשי הטוב ביותר, השחקנית הראשית הטובה ביותר והבמאי הטוב ביותר.
הסרט "זה קרה לילה אחד" משנת 1934 היה הסרט הראשון שזכה בכל חמש הקטגוריות, ואחריו עשו זאת שניים נוספים: "קן הקוקייה" (1975) ו"שתיקת הכבשים" (1991).
בשנים האחרונות גוברת הביקורת הציבורית על ההחלטות שמקבלת ועדת חלוקת הפרס.
בין השאר טוענים המבקרים שהפרס מוטה על ידי כסף, מכיוון שחברות הפקה שונות בהוליווד מוציאות מיליוני דולרים על שכירות פובליציסטים לקידום הסרט שלהם לזכייה.
ביקורת נוספת שנשמעת מכיוונים רבים עוסקת ביצוג בלתי שוויוני בקטגוריות המרכזיות, כמו קטגורית הבימוי.
דוגמה למחאה על כך היא שלטי החוצות שמפיקה הקבוצה הפמיניסטית גרילה גירלז בהוליווד מדי שנה, המכילים מסרי מחאה וסטטיסטיקות מדויקות על מקבלי הפרסים, למשל: "אוסקר נכון אנטומית: פרס הבימוי מעולם לא הוענק לאישה.
92.8% מפרסי התסריט הלכו לגברים.
רק 5.5% מפרסי המשחק הלכו לשחקנים לא לבנים".
בשנת 2012, פורסם מחקר אשר טוען כי מבדיקה של יותר מ-5,100 חברי אקדמיה, 94% היו לבנים, 77% היו גברים, ו-54% מהם מעל גיל 60. 33% מחברי ההצבעה הם מועמדים לשעבר ו-19% מחברי האקדמיה זכו באחד מפרסי האקדמיה.
פרס אוסקר לבימוי הטוב ביותר הוא פרס אוסקר הניתן מטעם האקדמיה האמריקאית לקולנוע בגין בימוי של במאי בסרט קולנוע, והוא מייצג את ההכרה שבימויו של הבמאי יוצא מן הכלל.
המועמדים והזוכה בקטגוריה זו נבחרים על ידי חברי האקדמיה, וההודעה על הזכייה מתבצעת בטקס פרסי האוסקר.
במשך 82 השנים שחלפו, בהתחשב במצבי שוויון וזכייה נשנית, האקדמיה האמריקאית לקולנוע העניקה 83 פרסי אוסקר ל-62 במאים שונים.
הזוכים בפרס אוסקר מקבלים פסלון מוזהב המכונה "אוסקר".
בטקס האוסקר הראשון הוענקו שני פרסי בימוי, אחד על בימוי לסרט קומדיה ואחד על בימוי לסרט דרמה.
שנה אחר כך, פרס על בימוי לסרט קומדיה בוטל, ואכן מאז, ישנה העדפה מוחצת לסרטי דרמה.
הזוכה הראשון בפרס אוסקר לבימוי הטוב ביותר לסרט דרמה, הוא פרנק בורזייגי על בימויו בסרט "הרקיע השביעי", והזוכה לסרט קומדיה הוא לואיס מיילסטון על בימויו בסרט "שני אבירים ערבים".
בשלוש השנים הראשונות לפרס אוסקר, שחקנים ובמאים היו מועמדים כ"טובים ביותר" לפי הקטגוריות שלהם, וכל עבודתם בתקופת הכשירות (בכמה מקרים אפילו שלושה סרטים) היו רשומים על הפרס.
ובכן, בטקס האוסקר ה-3 (1930), רק אחד מן הסרטים האלו היה מצוין בפרס, אפילו אם למישהו מהבמאים הזוכים היו שני סרטים שזכו בהצבעות.
בטקס האוסקר ה-4 (1931), המערכת המבלבלת והמסובכת הוחלפה במערכת הנוכחית, שבה במאי מועמד לפרס על בימוי בסרט אחד.
בשל הכרזתם ההחלטית של גילדת הבמאים של אמריקה, רק אדם אחד יכול לטעון לקרדיט לבמאי הסרט.
(חוק זה נוסד על מנת למנוע את סוגיית הבעלות והזכויות, ושידולים מצד השחקנים והמפיקים לקבל קרדיט של במאי הסרט.) בכל אופן, ייתכן והגילדה תתקן יוצא מן הכלל לחוק זה - "במאי אחד לסרט אחד", אם שני במאים שותפים יבקשו לחלוק באופן שווה את הקרדיט לבמאי הסרט כ-"צמד מוכר".
בקטגוריה זו היו מועמדים "צמדים מוכרים" רק 3 פעמים.
רוברט וייז וג'רום רובינס (שזכו ב-1961, על הסרט "סיפור הפרברים").
וורן בייטי ובאק הנרי (היו מועמדים ב-1978 על הסרט "השמיים יכולים לחכות") והאחים כהן (זכו ב-2007 על הסרט "ארץ קשוחה").
שיא הבמאי הטוב ביותר הערות הכי הרבה פרסים ג'ון פורד 4 פרסים מתוך 5 מועמדויות הכי הרבה מועמדויות ויליאם ויילר 12 מועמדויות זכה 3 פעמים הכי הרבה מועמדויות ללא זכייה || רוברט אלטמןקלרנס בראוןאלפרד היצ'קוקקינג וידור || 5 מועמדויות ||
| הזוכה המבוגר ביותר || קלינט איסטווד || בן 74 || מיליון דולר בייבי
| המועמד המבוגר ביותר || ג'ון יוסטון || בן 79 || הכבוד של פריצי
| המועמד הצעיר ביותר''' ג'ון סינגלטון בן 24 החבר'ה מהשכונה
מתוך 82 הבמאים שזכו בפרס הבמאי הטוב ביותר, אצל 61 מהם, זכה גם הסרט שלהם בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר.
שני במאים בלבד זכו בפרס, מבלי שהסרטים שלהם קיבלו מועמדות לפרס הסרט הטוב ביותר גם כן, והם: לואיס מיילסטון (1927/28) ופרנק לויד (1928/1929).
ג'ון פורד הוא הבמאי היחיד שזכה בפרס ארבע פעמים.
ואחריו, פרנק קפרה וויליאם ויילר שזכו בפרס 3 פעמים.
שלושה במאים זכו בפרס פעמיים רצופות, והם: ג'ון פורד (1940, 1941), ג'וזף ל.
אף אחד לא זכה בשני הפרסים.
קתרין ביגלו היא האישה הראשונה שזכתה בפרס בקטגוריה זו, כשלפניה רק שלוש נשים היו מועמדות אליו: לינה ורטמילר, ג'יין קמפיון וסופיה קופולה.
ב2020 התמודדו לראשונה שתי נשים בקטגוריה, קלואי ז'או (שזכתה) ואמרלד פנל.
שנות ה-20 1927/28 (דרמה) פרנק בורזייגי על הסרט "הרקיע השביעי".
הרברט ברנון על הסרט "Sorrell and Son" קינג וידור על הסרט "The Crowd" 1927/28 (קומדיה) לואיס מיילסטון על הסרט "שני אבירים ערבים".
צ'ארלי צ'פלין על הסרט "הקרקס" טד ויילד על הסרט "ספידי" 1928/29 פרנק לויד על הסרט "אישה אלוהית".
ליונל ברימור על הסרט "מאדאם X".הארי בומונט על הסרט "The Broadway Melody".אירווינג קאמינגס על הסרט "אריזונה הישנה".ארנסט לוביטש על הסרט "The Patriot".
1929/30לואיס מיילסטון על הסרט "במערב אין כל חדש".קלרנס בראון על הסרט "אנה כריסטי" ו"רומאנס".רוברט לאונרד על הסרט "הגרושה".ארנסט לוביטש על הסרט "The Love Parade".קינג וידור על הסרט "Hallelujah!".
קלרנס בראון על הסרט "נפש חופשייה".
לואיס מיילסטון על הסרט "העמוד הראשי".
וסלי ראגלס על הסרט "Cimarron".
יוזף פון שטרנברג על הסרט "מרוקו".
1931/32פרנק בורזייגי על הסרט "ילדה רעה".
קינג וידור על הסרט "האלוף".
יוזף פון שטרנברג על הסרט "שנגחאי אקספרס".
1932/33פרנק לויד על הסרט "תהלוכה".פרנק קפרה על הסרט "גברת ליום אחד".ג'ורג' קיוקור על הסרט "נשים קטנות".
1934פרנק קפרה על הסרט "זה קרה לילה אחד".ויקטור שרצינגר על הסרט "One Night of Love".וודי ואן דייק על הסרט "האיש הרזה".1935ג'ון פורד על הסרט "המלשין".הנרי האת'וויי על הסרט "The Lives of a Bengal Lancer".פרנק לויד על הסרט "המרד על הבאונטי".
1936פרנק קפרה על הסרט "מר דידס הולך העירה".גרגורי לה קאבה על הסרט "אישי גודפרי".רוברט לאונרד על הסרט "זיגפלד הגדול".וודי ואן דייק על הסרט "סן פרנסיסקו".ויליאם ויילר על הסרט "דודסוורת'".
1937לאו מקארי על הסרט "האמת האיומה".ויליאם דיטרל על הסרט "חייו של אמיל זולא".סידני פרנקלין על הסרט "האדמה הטובה".גרגורי לה קאבה על הסרט "Stage Door".ויליאם ולמן על הסרט "כוכב נולד".
1938פרנק קפרה על הסרט "הן לא תקחהו עמך".מייקל קורטיז על הסרט "מלאכים עם פנים מלוכלכות".מייקל קורטיז על הסרט "ארבע בנות".נורמן טאורוג על הסרט "עיר הנערים".קינג וידור על הסרט "המצודה".
1939ויקטור פלמינג על הסרט "חלף עם הרוח".פרנק קפרה על הסרט "מר סמית הולך לוושינגטון".ג'ון פורד על הסרט "מרכבת הדואר".סם ווד על הסרט "היה שלום, מר צ'יפס".ויליאם ויילר על הסרט "אנקת גבהים".
שנות ה-40 1940ג'ון פורד על הסרט "ענבי זעם".ג'ורג' קיוקור על הסרט "סיפור פילדלפיה".אלפרד היצ'קוק על הסרט "רבקה".סם ווד על הסרט "קיטי פויל".ויליאם ויילר על הסרט "המכתב".
1941ג'ון פורד על הסרט "מה יפית עמק נוי".אלכסנדר הול על הסרט "מר ג'ורדן מגיע".הווארד הוקס על הסרט "סרג'נט יורק".אורסון ולס על הסרט "האזרח קיין".ויליאם ויילר על הסרט "השועלים הקטנים".
1942ויליאם ויילר על הסרט "גברת מיניבר".מייקל קורטיז על הסרט "יאנקי דודל דנדי".ג'ון פארו על הסרט "Wake Island".מרווין לרוי על הסרט "Random Harvest".סם ווד על הסרט "בצל הסוד".
1943מייקל קורטיז על הסרט "קזבלנקה".קלרנס בראון על הסרט "The Human Comedy".הנרי קינג על הסרט "שירתה של ברנדט".ארנסט לוביטש על הסרט "השמיים יכולים לחכות".ג'ורג' סטיבנס על הסרט "The More the Merrier".
1944לאו מקארי על הסרט "הולך בדרכי".אלפרד היצ'קוק על הסרט "סירת הצלה".הנרי קינג על הסרט "Wilson".אוטו פרמינגר על הסרט "לאורה".בילי ויילדר על הסרט "ביטוח חיים כפול".
1945בילי ויילדר על הסרט "סוף השבוע האבוד"קלרנס בראון על הסרט "נשיונל ולווט".אלפרד היצ'קוק על הסרט "בכבלי השכחה".לאו מקארי על הסרט "פעמוני סנט מרי".ז'אן רנואר על הסרט "The Southerner".
1946ויליאם ויילר על הסרט "שנות חיינו היפות ביותר".קלרנס בראון על הסרט "The Yearling".פרנק קפרה על הסרט "אלו חיים נפלאים".דייוויד לין על הסרט "פגישה מקרית".רוברט סיודמאק על הסרט "הרוצחים".
1947איליה קאזאן על הסרט "הסכם ג'נטלמני".ג'ורג' קיוקור על הסרט "A Double Life".אדוארד דמיטריק על הסרט "אש צולבת".הנרי קוסטר על הסרט "אשת הבישוף".דייוויד לין על הסרט "תקוות גדולות".
1948ג'ון יוסטון על הסרט "האוצר מסיירה מדרה".אנטול ליטבק על הסרט "The Snake Pit".ז'אן נגולסקו על הסרט "ג'וני בלינדה".לורנס אוליבייה על הסרט "המלט".פרד זינמן על הסרט "איה בני".
מנקייביץ' על הסרט "מכתב לשלוש נשים".קרול ריד על הסרט "The Fallen Idol".רוברט רוסן על הסרט "כל אנשי המלך".ויליאם ולמן על הסרט "שדה הקרב".ויליאם ויילר על הסרט "The Heiress".
מנקייביץ' על הסרט "הכל אודות חוה".ג'ורג' קיוקור על הסרט "רק אתמול נולדה".ג'ון יוסטון על הסרט "ג'ונגל האספלט".קרול ריד על הסרט "האדם השלישי".בילי ויילדר על הסרט "שדרות סאנסט".
1951ג'ורג' סטיבנס על הסרט "מקום תחת השמש".ג'ון יוסטון על הסרט "מלכה אפריקאית".איליה קאזאן על הסרט "חשמלית ושמה תשוקה".וינסנט מינלי על הסרט "אמריקאי בפריז".ויליאם ויילר על הסרט "סיפור בלשי".
1952ג'ון פורד על הסרט "האדם השקט".ססיל ב.
דה-מיל על הסרט "The Greatest Show on Earth".ג'ון יוסטון על הסרט "מולן רוז'".ג'וזף ל.
מנקייביץ' על הסרט "חמש אצבעות".פרד זינמן על הסרט "בצהרי היום".
1953פרד זינמן על הסרט "מעתה ועד עולם".ג'ורג' סטיבנס על הסרט "שיין".צ'ארלס וולטרס על הסרט "לילי".בילי ויילדר על הסרט "סטלאג 17".ויליאם ויילר על הסרט "חופשה ברומא".
1954איליה קאזאן על הסרט "חופי הכרך".אלפרד היצ'קוק על הסרט "חלון אחורי".ג'ורג' סיטון על הסרט "נערת הכפר".ויליאם ולמן על הסרט "הגבוהים והאדירים".בילי ויילדר על הסרט "סברינה".
1955דלברט מאן על הסרט "מרטי"איליה קאזאן על הסרט "קדמת עדן".דייוויד לין על הסרט "חופשה בוונציה".ג'ושוע לוגאן על הסרט "Picnic".ג'ון סטארג'ס על הסרט "בהלה בצוק השחור".
1956ג'ורג' סטיבנס על הסרט "ענק".מייקל אנדרסון על הסרט "מסביב לעולם בשמונים יום".וולטר לאנג על הסרט "המלך ואני".קינג וידור על הסרט "מלחמה ושלום".ויליאם ויילר על הסרט "שכנוע ידידותי".
1957דייוויד לין על הסרט "הגשר על הנהר קוואי".ג'ושוע לוגאן על הסרט "סיונרה".סידני לומט על הסרט "12 המושבעים".מארק רובסון על הסרט "פייטון פלייס".בילי ויילדר על הסרט "עד התביעה".
1958וינסנט מינלי על הסרט "ז'יז'י".ריצ'רד ברוקס על הסרט "חתולה על גג פח לוהט".סטנלי קריימר על הסרט "הנועזים".מארק רובסון על הסרט "פונדק האושר השישי".רוברט וייז על הסרט "I Want to Live!".
1959ויליאם ויילר על הסרט "בן חור".ג'ק קלייטון על הסרט "מקום בצמרת".ג'ורג' סטיבנס על הסרט "יומנה של אנה פרנק".בילי ויילדר על הסרט "חמים וטעים".פרד זינמן על הסרט "סיפורה של נזירה".
שנות ה-60 1960בילי ויילדר על הסרט "הדירה".ג'ק קארדיף על הסרט "בנים ואוהבים".ז'ול דאסן על הסרט "רק בימי חול".אלפרד היצ'קוק על הסרט "פסיכו".פרד זינמן על הסרט "אנשי השקיעה".
1961רוברט וייז וג'רום רובינס על הסרט "סיפור הפרברים".פדריקו פליני על הסרט "לה דולצ'ה ויטה".סטנלי קריימר על הסרט "משפטי נירנברג".רוברט רוסן על הסרט "אדי פלסון".ג'יי לי תומפסון על הסרט "תותחי נברון".
1962דייוויד לין על הסרט "לורנס איש ערב".פייטרו ג'רמי על הסרט "גירושין נוסח איטליה".רוברט מליגן על הסרט "מות הזמיר".ארתור פן על הסרט "עושת הנפלאות".פרנק פרי על הסרט "דוד וליזה".
1963טוני ריצ'רדסון על הסרט "טום ג'ונס".פדריקו פליני על הסרט "שמונה וחצי".איליה קאזאן על הסרט "אמריקה אמריקה.אוטו פרמינגר על הסרט "הקרדינל".מרטין ריט על הסרט "האד".
1964ג'ורג' קיוקור על הסרט "גבירתי הנאווה"מייקל קקויאניס על הסרט "זורבה היווני".פיטר גלנוויל על הסרט "בקט".סטנלי קובריק על הסרט "דוקטור סטריינג'לאב".רוברט סטיבנסון על הסרט "מרי פופינס".
1965רוברט וייז על הסרט "צלילי המוסיקה".דייוויד לין על הסרט "דוקטור ז'יוואגו".ג'ון שלזינגר על הסרט "דרלינג".הירושי טשיגאהרה על הסרט "אישה בחולות".ויליאם ויילר על הסרט "האספן".
1966פרד זינמן על הסרט "אדם לכל עת".מיכלאנג'לו אנטוניוני על הסרט "יצרים".ריצ'רד ברוקס על הסרט "המקצוענים".קלוד ללוש על הסרט "גבר ואישה".מייק ניקולס על הסרט "מי מפחד מווירג'יניה וולף?".
1967מייק ניקולס על הסרט "הבוגר".ריצ'רד ברוקס על הסרט "בדם קר".נורמן ג'ואיסון על הסרט "כחום הלילה".סטנלי קריימר על הסרט "נחש מי בא לסעוד".ארתור פן על הסרט "בוני וקלייד".
1968קרול ריד על הסרט "אוליבר!".אנטוני הארווי על הסרט "אריה בחורף".סטנלי קובריק על הסרט "2001: אודיסיאה בחלל".ג'ילו פונטקורבו על הסרט "הקרב על אלג'יר".פרנקו זפירלי על הסרט "רומיאו ויוליה".
1969ג'ון שלזינגר על הסרט "קאובוי של חצות".קוסטה גברס על הסרט "Z".ג'ורג' רוי היל על הסרט "קיד וקסידי".ארתור פן על הסרט "המסעדה של אליס".סידני פולאק על הסרט "הם יורים גם בסוסים".
שנות ה-70 1970פרנקלין שפנר על הסרט "פטון".רוברט אלטמן על הסרט "מ.א.ש".פדריקו פליני על הסרט "סטיריקון".ארתור הילר על הסרט "סיפור אהבה".קן ראסל על הסרט "נשים אוהבות".
1971ויליאם פרידקין על הסרט "הקשר הצרפתי".פיטר בוגדנוביץ' על הסרט "הצגת הקולנוע האחרונה".נורמן ג'ואיסון על הסרט "כנר על הגג".סטנלי קובריק על הסרט "תפוז מכני".ג'ון שלזינגר על הסרט "יום ראשון הארור".
1972בוב פוסי על הסרט "קברט".ג'ון בורמן על הסרט "גברים במלכודת".פרנסיס פורד קופולה על הסרט "הסנדק".ג'וזף ל.
מנקייביץ' על הסרט "משחקי בילוש".יאן טרואל על הסרט "המהגרים".
1973ג'ורג' רוי היל על הסרט "העוקץ".ויליאם פרידקין על הסרט "מגרש השדים".ברנרדו ברטולוצ'י על הסרט "הטנגו האחרון בפריז".אינגמר ברגמן על הסרט "זעקות ולחישות".ג'ורג' לוקאס על הסרט "אמריקן גרפיטי".
1974פרנסיס פורד קופולה על הסרט "הסנדק חלק שני".ג'ון קסאווטס על הסרט "אישה תחת השפעה".בוב פוסי על הסרט "לני".רומן פולנסקי על הסרט "צ'יינהטאון".פרנסואה טריפו על הסרט "לילה אמריקאי".
1975מילוש פורמן על הסרט "קן הקוקייה"רוברט אלטמן על הסרט "נאשוויל".פדריקו פליני על הסרט "זיכרונות".סטנלי קובריק על הסרט "בארי לינדון".סידני לומט על הסרט "אחר צהריים של פורענות".
אבילדסן על הסרט "רוקי".אינגמר ברגמן על הסרט "פנים מול פנים".סידני לומט על הסרט "רשת שידור".אלן ג'יי פאקולה על הסרט "כל אנשי הנשיא".לינה ורטמילר על הסרט "שבע היפהפיות".
1977וודי אלן על הסרט "הרומן שלי עם אנני".ג'ורג' לוקאס על הסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה".הרברט רוס על הסרט "נקודת מפנה".סטיבן ספילברג על הסרט "מפגשים מהסוג השלישי".פרד זינמן על הסרט "ג'וליה".
1978מייקל צ'ימינו על הסרט "צייד הצבאים".וודי אלן על הסרט "רגשות".האל אשבי על הסרט "השיבה הביתה".וורן בייטי ובאק הנרי על הסרט "השמיים יכולים לחכות".אלן פארקר על הסרט "אקספרס של חצות".
1979רוברט בנטון על הסרט "קרמר נגד קרמר".פרנסיס פורד קופולה על הסרט "אפוקליפסה עכשיו".בוב פוסי על הסרט "כל הג'אז הזה".אדוארד מולינרו על הסרט "כלוב העליזים".פיטר ייטס על הסרט "תרגילים בהתבגרות".
שנות ה-80 1980רוברט רדפורד על הסרט "אנשים פשוטים".דייוויד לינץ' על הסרט "איש הפיל".רומן פולנסקי על הסרט "טס".ריצ'רד ראש על הסרט "הפעלולן".מרטין סקורסזה על הסרט "השור הזועם".
1981וורן בייטי על הסרט "אדומים".יו האדסון על הסרט "מרכבות האש".לואי מאל על הסרט "אטלנטיק סיטי".מרק ריידל על הסרט "האגם המוזהב".סטיבן ספילברג על הסרט "שודדי התיבה האבודה".
1982ריצ'רד אטנבורו על הסרט "גנדי".סידני לומט על הסרט "פסק דין".וולפגנג פיטרסן על הסרט "הצוללת".סידני פולאק על הסרט "טוטסי".סטיבן ספילברג על הסרט "אי.טי.
1983ג'יימס ברוקס על הסרט "תנאים של חיבה".ברוס ברספורד על הסרט "רגעים קטנים של חסד".אינגמר ברגמן על הסרט "פאני ואלכסנדר".מייק ניקולס על הסרט "סילקווד".פיטר ייטס על הסרט "המלביש".
1984מילוש פורמן על הסרט "אמדאוס".וודי אלן על הסרט "דני רוז האיש מברודוויי".רוברט בנטון על הסרט "מקום בלב".רונלד ג'ופה על הסרט "דמעות של שתיקה".דייוויד לין על הסרט "המעבר להודו".
1985סידני פולאק על הסרט "זיכרונות מאפריקה"הקטור בבנקו על הסרט "נשיקת אשת העכביש".ג'ון יוסטון על הסרט "הכבוד של פריצי".אקירה קורוסאווה על הסרט "ראן".פיטר ויר על הסרט "העד".
1986אוליבר סטון על הסרט "פלאטון".וודי אלן על הסרט "חנה ואחיותיה".ג'יימס אייבורי על הסרט "זיכרונות אהבה מפירנצה".רולנד ג'ופה על הסרט "המשימה".דייוויד לינץ' על הסרט "קטיפה כחולה".
1987ברנרדו ברטולוצ'י על הסרט "הקיסר האחרון".ג'ון בורמן על הסרט "תקווה ותהילה".לאסה הלסטרם על הסרט "סיפורים שסיפרתי לאמא".נורמן ג'ואיסון על הסרט "מוכת ירח".אדריאן ליין על הסרט "חיזור גורלי".
1988בארי לוינסון על הסרט "איש הגשם".צ'ארלס קריצ'טון על הסרט "דג ושמו וונדה".מייק ניקולס על הסרט "נערה עובדת".אלן פארקר על הסרט "מיסיסיפי בוערת".מרטין סקורסזה על הסרט "הפיתוי האחרון של ישו".
1989אוליבר סטון על הסרט "נולד בארבעה ביולי".וודי אלן על הסרט "פשעים ועבירות קלות".קנת בראנה על הסרט "הנרי החמישי".ג'ים שרידן על הסרט "כף רגלי השמאלית".פיטר ויר על הסרט "ללכת שבי אחריו".
שנות ה-90 1990קווין קוסטנר על הסרט "רוקד עם זאבים".פרנסיס פורד קופולה על הסרט "הסנדק חלק שלישי".סטיבן פרירס על הסרט "הנוכלים".ברבט שרדר על הסרט "תהפוכות הגורל".מרטין סקורסזה על הסרט "החבר'ה הטובים".
1991ג'ונתן דמי על הסרט "שתיקת הכבשים".בארי לוינסון על הסרט "באגסי".רידלי סקוט על הסרט "תלמה ולואיז".ג'ון סינגלטון על הסרט "החבר'ה מהשכונה".אוליבר סטון על הסרט "JFK תיק פתוח".
1992קלינט איסטווד על הסרט "בלתי נסלח".רוברט אלטמן על הסרט "השחקן".מרטין ברסט על הסרט "ניחוח אישה".ג'יימס אייבורי על הסרט "זיכרונות מאחוזת הווארד".ניל ג'ורדן על הסרט "משחק הדמעות".
1993סטיבן ספילברג על הסרט "רשימת שינדלר".רוברט אלטמן על הסרט "תמונות קצרות".ג'יין קמפיון על הסרט "הפסנתר".ג'יימס אייבורי על הסרט "שארית היום".ג'ים שרידן על הסרט "בשם האב".
1994רוברט זמקיס על הסרט "פורסט גאמפ".וודי אלן על הסרט "קליעים מעל ברודוויי".קשישטוף קישלובסקי על הסרט "שלושת הצבעים: אדום".רוברט רדפורד על הסרט "חידון האשליות".קוונטין טרנטינו על הסרט "ספרות זולה".
1995מל גיבסון על הסרט "לב אמיץ"מייק פיגיס על הסרט "לעזוב את לאס וגאס".כריס נונן על הסרט "בייב".מייקל רדפורד על הסרט "הדוור".טים רובינס על הסרט "גבר מת מהלך".
1996אנתוני מינגלה על הסרט "הפצוע האנגלי".האחים כהן על הסרט "פארגו".מילוש פורמן על הסרט "לארי פלינט: האיש והסקנדל".סקוט היקס על הסרט "ניצוצות".מייק לי על הסרט "סודות ושקרים".
1997ג'יימס קמרון על הסרט "טיטניק".פיטר קאטאנו על הסרט "ללכת עד הסוף".אטום אגויאן על הסרט "המתיקות שאחרי".קרטיס הנסון על הסרט "סודות אל איי".גאס ואן סנט על הסרט "סיפורו של ויל האנטינג".
1998סטיבן ספילברג על הסרט "להציל את טוראי ריאן".רוברטו בניני על הסרט "החיים יפים".ג'ון מאדן על הסרט "שייקספיר מאוהב".טרנס מאליק על הסרט "הקו האדום".פיטר ויר על הסרט "המופע של טרומן".
1999סם מנדס על הסרט "אמריקן ביוטי".לאסה הלסטרם על הסרט "תקנות בית השיכר".ספייק ג'ונז על הסרט "להיות ג'ון מלקוביץ'".מייקל מאן על הסרט "המקור".מ.
נייט שאמלאן על הסרט "החוש השישי".
העשור הראשון 2000סטיבן סודרברג על הסרט "טראפיק".סטיבן דלדרי על הסרט "בילי אליוט".אנג לי על הסרט "נמר, דרקון".רידלי סקוט על הסרט "גלדיאטור".סטיבן סודרברג על הסרט "ארין ברוקוביץ'".
2001רון הווארד על הסרט "נפלאות התבונה".רוברט אלטמן על הסרט "פארק גוספורד".פיטר ג'קסון על הסרט "שר הטבעות: אחוות הטבעת".דייוויד לינץ' על הסרט "מלהולנד דרייב".רידלי סקוט על הסרט "בלאק הוק דאון".
2002רומן פולנסקי על הסרט "הפסנתרן".סטיבן דלדרי על הסרט "השעות".רוב מרשל על הסרט "שיקגו".פדרו אלמודובר על הסרט "דבר אליה".מרטין סקורסזה על הסרט "כנופיות ניו יורק".
2003פיטר ג'קסון על הסרט "שר הטבעות: שיבת המלך".סופיה קופולה על הסרט "אבודים בטוקיו".קלינט איסטווד על הסרט "מיסטיק ריבר".פרננדו מאירלס על הסרט "עיר האלוהים".פיטר ויר על הסרט "אדון ומפקד".
2004קלינט איסטווד על הסרט "מיליון דולר בייבי".טיילור הקפורד על הסרט "ריי".מייק לי על הסרט "וירה דרייק".אלכסנדר פיין על הסרט "דרכים צדדיות".מרטין סקורסזה על הסרט "הטייס".
2005אנג לי על הסרט "הר ברוקבק"ג'ורג' קלוני על הסרט "לילה טוב ובהצלחה".פול האגיס על הסרט "התרסקות".בנט מילר על הסרט "טרומן קפוטה".סטיבן ספילברג על הסרט "מינכן".
2006מרטין סקורסזה על הסרט "השתולים".קלינט איסטווד על הסרט "מכתבים מאיוו ג'ימה".סטיבן פרירס על הסרט "המלכה".אלחנדרו גונסלס איניאריטו על הסרט "בבל".פול גרינגראס על הסרט "טיסה 93".
2007האחים כהן על הסרט "ארץ קשוחה".פול תומאס אנדרסון על הסרט "זה יגמר בדם".טוני גילרוי על הסרט "מייקל קלייטון".ג'ייסון רייטמן על הסרט "ג'ונו".ג'וליאן שנאבל על הסרט "הפרפר ופעמון הצלילה".
2008דני בויל על הסרט "נער החידות ממומביי".סטיבן דלדרי על הסרט "נער קריאה".דייוויד פינצ'ר על הסרט "הסיפור המופלא של בנג'מין באטן".רון הווארד על הסרט "פרוסט/ניקסון".גאס ואן סנט על הסרט "מילק".
2009קתרין ביגלו על הסרט "מטען הכאב".ג'יימס קמרון על הסרט "אווטאר".לי דניאלס על הסרט "פרשס".ג'ייסון רייטמן על הסרט "תלוי באוויר".קוונטין טרנטינו על הסרט "ממזרים חסרי כבוד".
העשור השני 2010טום הופר על הסרט "נאום המלך".האחים כהן על הסרט "אומץ אמיתי".דייוויד פינצ'ר על הסרט "הרשת החברתית".דייוויד או.
ראסל על הסרט "פייטר".דארן ארונופסקי על הסרט "ברבור שחור".
2011מישל הזנוויציוס על הסרט "הארטיסט".וודי אלן על הסרט "חצות בפריס".טרנס מאליק על הסרט "עץ החיים".אלכסנדר פיין על הסרט "היורשים".מרטין סקורסזה על הסרט "הוגו".
2012אנג לי על הסרט "חיי פיי".מיכאל הנקה על הסרט "אהבה".בן צייטלין על הסרט "חיות הדרום הפראי".סטיבן ספילברג על הסרט "לינקולן".דייוויד או.
ראסל על הסרט "אופטימיות היא שם המשחק".
2013אלפונסו קוארון על הסרט "כוח משיכה".דייוויד או.
ראסל על הסרט "חלום אמריקאי".אלכסנדר פיין על הסרט "נברסקה".סטיב מקווין על הסרט "12 שנים של עבדות".מרטין סקורסזה על הסרט "הזאב מוול סטריט".
פרס אוסטריה לספרות אירופית הוא פרס ספרותי המוענק משרד החינוך והאמנות האוסטרי לסופרים אירופאים.
הפרס נוסד בווינה בשנת 1965. בצד הפרס מענק כספי של 25 אלף אירו (נכון ל-2007).
בערך זה מופיעים שיאני המועמדויות והזכיות בפרס אוסקר.
ריבוי זכיות ומועמדויות לסרט אחד
1934 - הסרט "זה קרה לילה אחד" היה הראשון שזכה ב-5 פרסי אוסקר ב-5 הקטגוריות הנחשבות כחשובות ביותר ("חמשת הגדולים"): הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר, השחקן הראשי הטוב ביותר, השחקנית הראשית הטובה ביותר והתסריט הטוב ביותר (הסרט זכה בפרס על תסריט מעובד).
הסרט זכה בכל הקטגוריות בהן היה מועמד.
1975 - הסרט "קן הקוקייה" שיחזר את ההישג וזכה ב-5 פרסי אוסקר באותן 5 קטגוריות (לרבות על תסריט מעובד).
הסרט היה מועמד ב-4 קטגוריות נוספות (שחקן משנה, צילום, עריכה מוזיקה).
1991 - הסרט "שתיקת הכבשים" הוא הסרט השלישי שזכה ב-5 פרסי אוסקר באותן 5 הקטגוריות.
הסרט היה מועמד ב-2 קטגוריות נוספות (סאונד ועריכה).
מאז טקס האוסקר הראשון בשנת 1928, מעולם לא זכה סרט בחמישה פרסים על הסרט הטוב ביותר, בימוי, שחקן ראשי, שחקנית ראשית ותסריט מקורי.
ב-3 מתוך ה-5 זכו הסרטים: "מעתה ועד עולם", "הדירה", "רשת שידור", "השיבה הביתה", "האגם המוזהב", "מיליון דולר בייבי".
שבעה סרטים הם "המפסידים הגדולים" - הסרטים שהיו מועמדים בכל 5 הקטגוריות, אך לא זכו בשום פרס מבין ה-5 - ובהם: "בוני וקלייד", "סיפור אהבה", "שארית היום", "חלום אמריקאי".
הסרטים שזכו במספר הפרסים הרב ביותר
ריבוי זכיות ומועמדויות לאדם אחד
1940 - וולטר ברנן הופך לשחקן הראשון אשר זכה ב-3 פרסי אוסקר על משחק.
כל זכיותיו הן בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר.
1953 - ג'ון פורד הופך לבמאי הראשון והיחיד אשר זוכה בפרס האוסקר בפעם הרביעית בקטגוריית הבמאי הטוב ביותר.
1975 - אינגריד ברגמן משווה את הישגה של קתרין הפבורן (נכון לשנה זו), והופכת לשחקנית השנייה אשר זכתה ב-3 פרסי אוסקר על משחק.
ברגמן זכתה בשני פרסים בקטגוריית השחקנית הראשית הטובה ביותר, ופעם אחת בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר.
1981 - קתרין הפבורן הופכת לשחקנית הראשונה (נכון לעכשיו: גם היחידה) אשר זכתה ב-4 פרסי אוסקר על משחק.
כל זכיותיה הן בקטגוריית השחקנית הראשית הטובה ביותר, ובעבור תפקידיה בסרטים: "תהילת בוקר" (1933), "נחש מי בא לסעוד" (1967), "אריה בחורף" (1968), "האגם המוזהב" (1981).
1998 - ג'ק ניקולסון משווה את הישגו של ברנן, והופך לשחקן השני אשר זכה ב-3 פרסי אוסקר על משחק.
בדומה לברגמן, ניקולסון זכה בשני פרסים בקטגוריית השחקן הראשי הטוב ביותר - על תפקידיו ב"קן הקוקייה" (1975) וב"הכי טוב שיש" (1997), וזכה פעם אחת בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר, על תפקידו ב"תנאים של חיבה" (1983).
2013 - דניאל דיי-לואיס הופך לשחקן הראשון שזוכה בפעם השלישית בקטגוריית השחקן הראשי הטוב ביותר.
2021 - פרנסס מקדורמנד זכתה בפעם בשלישית שלה בפרס האוסקר בקטגוריית "השחקנית הראשית הטובה ביותר" על "ארץ נוודים".
היא זכתה פעמיים נוספות באותה קטגוריה על הסרטים "פארגו" ו-"שלושה שלטים מחוץ לאבינג, מיזורי".
מריל סטריפ היא השחקנית בעלת מספר המועמדויות הרב ביותר לפרס אוסקר - 21 מועמדויות.
סטריפ הייתה מועמדת 17 פעמים לפרס השחקנית הטובה ביותר, ו-4 פעמים הייתה מועמדת לפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר.
בין הסרטים בגינם הייתה מועמדת: "אדפטיישן", "השטן לובשת פראדה", "ספק", "ג'ולי וג'וליה", "זיכרונות מאפריקה", "צייד הצבאים", "קרמר נגד קרמר", "בחירתה של סופי".
בסך הכול, זכתה סטריפ ב-3 פרסי אוסקר: פרס שחקנית המשנה הטובה ביותר בשנת 1979 על "קרמר נגד קרמר", פרס השחקנית הטובה ביותר בשנת 1982 על "בחירתה של סופי" ופרס השחקנית הטובה ביותר בשנת 2012 על "אשת הברזל".
המוזיקאי והמלחין רנדי ניומן מחזיק במספר שיא של מועמדויות לאוסקר ללא זכייה: הוא היה מועמד 15 פעמים מבלי לזכות.
רצף זה נשבר כאשר ב-2001 זכה באוסקר על השיר הטוב ביותר עבור הסרט "מפלצות, בע"מ.".
כשעלה על הבמה לאחר תשואות רמות הוא פתח את הנאום שלו בהתרגשות אבל גם בשעשוע - "אני לא רוצה את הרחמים שלכם!" ("I don't want your pity").
ניומן מחזיק בשיא-אוסקר נוסף: ב-1999 היה מועמד ל-3 פרסי אוסקר שונים על שלושה סרטים שונים.
הבמאי והשחקן קנת בראנה הוא האדם שהיה מועמד למספר הרב ביותר של קטגוריות (6 בסך הכל): הוא היה מועמד על בימוי (הנרי החמישי, בלפסט), תסריט מקורי (בלפסט), תסריט מעובד (המלט), שחקן ראשי (הנרי החמישי), שחקן משנה (השבוע שלי עם מרילין) וסרט קצר (שיר הברבור).
פרס אוסקר הנדלר הוא פרס בתחום האמנות המוענק על ידי קיבוץ לוחמי הגטאות ומשפחת הנדלר מדי שנה, מאז 1985.
טקס הענקת הפרס נערך בגלריה בקיבוץ ומלווה בתערוכה מיצירות האמן הזוכה, הפתוחה שבועות מספר.
אוסקר הנדלר, ממייסדי קיבוץ לוחמי הגטאות, היה שוחר אמנות, טיפח אמנים רבים ותמך בהם.
קרן לזכרו הוקמה בשנת 1985 על ידי חברי הקיבוץ.
הקרן מעניקה מדי שנה את הפרס הכספי על שמו של הנדלר לאמן צעיר הנמצא בשלבים מוקדמים של דרכו האמנותית ועבודותיו נושאות חותם אישי ומאופיינות בטיב ביצוען.
העבודות הזוכות אמורות להוות תרומה לאמנות הפלסטית בישראל או להצביע על הבטחה לתרומה כזאת בעתיד.
הגלריה בקיבוץ לוחמי הגטאות הוקמה בתחילת שנות ה-80 ביוזמתו של חבר הקיבוץ אבי הורביץ, בתמיכת הצייר משה קופפרמן, חבר הקיבוץ וחתן פרס ישראל לציור לשנת 2000. מטרתה לקרב לאמנות את חברי הקיבוץ ואת ילדיו ולהביא אמנות מודרנית לתושבי אזור הגליל המערבי ולמבקרי הקיבוץ.
במקום מוצגות בדרך קבע תערוכות של אמנים מוכרים לצד תערוכות של אמנים בראשית דרכם.
פרס אוסישקין הוא פרס ספרותי שניתן בעבר על ידי הקרן הקיימת לישראל.
הפרס נקבע על ידי הנהלת הקרן הקיימת לזכרו של מנחם אוסישקין, נשיאה לשעבר של הקרן, לכבוד יום הולדתו השמונים.
על פי תקנות הפרס: ה"פרס ניתן לספר בעל ערך חינוכי לעם ולנוער, בכל צורה ספרותית אומנותית, על תולדות התנועה הציונית ועל מפעלים, תופעות ותנועות בתוך הציונות וכן על אישים ממחוללי תנועת חיבת ציון והציונות."
1944 – יהודה בורלא על ספרו "כיסופים"
1945 – דוד שמעוני על ספרו "האידיליות"
1947 – יעקב פיכמן על ספרו "שירת ביאליק", יעקב גיל (ליפשיץ) על ספרו "ספר הבריגדה היהודית"
1948 – משה שמיר על ספרו "הוא הלך בשדות", ישעיהו פרס על אנציקלופדיה גאוגרפית-היסטורית של ארץ ישראל
1949 – משה סמילנסקי על היצירות "בערבה" ו"בהר ובנגב", יהושע בר-יוסף על ספרו "עצי שטים עומדים"
1950 – שלום בן ברוך על ספרו "אוסישקין באגרותיו", חיים הזז על המחזה "בקץ הימים"
1951 – יהודה יערי על ספרו "בין השמשות", יונת ואלכסנדר סנד על ספרם "אדמה ללא צל"
1952 – אברהם יערי על ספרו "שלוחי ארץ ישראל", יצחק שלו על ספר השירה "אוחזת ענף שקד"
1953 – יגאל מוסינזון על ספרו "דרך גבר" ,מרדכי טביב על ספרו "דרך של עפר"
1954 – אהרן מגד על ספרו "חדווה ואני", חנוך ברטוב על ספרו "שש כנפיים לאחד"
1955 – מילא אהל על ספרו "גשר", זלמן שזר על ספרו "אור אישים"
1956 – שלמה לביא על ספרו "עליתו של שלום ליש", אריה רפאלי (צנציפר) על הספרים "פעמי גאולה" ו"במאבק לגאולה"
1957 – אהרן צייטלין על הפואמה "בין האש והישע", יצחק זיו-אב על ספרו "שלנו עד עולם"
1960 – יהודה בורלא על ספרו "אלו מסעות יהודה הלוי", יהושע רבינוב על הפואמה "שירת אמיתי", שושנה שרירא על הספר "שערי עזה", יאני אבידוב על ספרו "עלילות עיראק"
1961 – חיים גורי על ספר השירה "פרחי אש", שמואל יבנאלי (לאחר מותו) על ספרו "חבת ציון"
1962 – אביגדור המאירי על ספר השירה "בלבנת הספיר", נעמי פרנקל על ספרה "שאול ויוהאנה – מות האב"
1963 – גצל קרסל על פועלו בתחום הספרותי של חקר הציונות, ס.
יזהר על ספרו "סיפורי מישור"
1964 – אמיר גלבע על ספר השירה "כחולים ואדומים", רבקה גורפיין על "כוכבים מעל הגן"
1965 – אהרן מגד על ספרו "החי על המת", ישראל קלוזנר
1967 – אהרן אפלפלד על ספרו "כפור על הארץ", לובה אליאב על ספרו "בין הפטיש והמגל"
1968 – אהרן ראובני על קובץ סיפוריו, לוי בן-אמתי על ספר שיריו "אספי קיץ"
1975 – אלכס ביין בתחום מחקר ציוני, דליה רביקוביץ בתחום השירה ושלמה גרודזנסקי
פרס אוסטרובסקי הוא פרס מתמטי המוענק לזכרו של המתמטיקאי רוסי-שווייצרי ממוצא יהודי אלכסנדר אוסטרובסקי, אשר תרם את עזבונו לטובת ייסוד הפרס.
הפרס מוענק בעבור עבודות יוצאות דופן בתחום של מתמטיקה עיונית או ביסודות של האנליזה הנומרית.
חבר השופטים מורכב מנציג אחד מהאוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת ווטרלו בקנדה ואוניברסיטת בזל וכן נציג מהאקדמיה למדעים באמסטרדם ובקופנהגן.
הפרס עומד כיום על סכום של מאה אלף פרנק שווייצרי.
1993: מיקלוש לאשקוביץ, מרינה רטנר
1997: יורי נסטרנקו, ז'ילס פיזיה
1999: אלכסנדר ביילינסון, הלמוט הופר
2001: הנריק איבניץ, פיטר סרנק, ריצ'רד טיילור
2011: איב מדסן, דייוויד פרייס, קנאן סונדרארג'אן
פרס לורנס אוליבייה, המכונה בקיצור: פרס אוליבייה , הוא פרס שמחלקת מדי שנה אגודת התיאטרון בלונדון כדי להכיר במצוינות בתחום התיאטרון המקצועי.
הפרס, על שמו של השחקן הבריטי הנודע לורנס אוליבייה, מוענק להצגות של הווסט אנד וכן הפקות אחרות אשר עולות על בימות התיאטרון של לונדון.
פרסי אוליבייה מוכרים בכל העולם כאות הכבוד הגבוה ביותר של התיאטרון הבריטי ונחשבים למקבילתה של תעשיית התיאטרון לפרס האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה; במונחים של תיאטרון, הם המקבילה הבריטית של פרס טוני האמריקאי (המוענק להצגות ברודוויי) ולפרס מולייר הצרפתי.
הפרסים חולקו לראשונה בדצמבר 1976. בשנת 1984, השחקן לורנס אוליבייה נתן את הסכמתו לכך שהפרס ייקרא על שמו.
בשנת 1981 הטקס שודר לראשונה ב-BBC.
ההפקהת המחודשת של מחזמר הטובה ביותר
מחזה הבידור או הקומדיה הטוב ביותר
הפקת המחול החדשה הטובה ביותר
הפקת האופרה החדשה הטובה ביותרמשחק
השחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה במחזמר
השחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה במחזמרבימוי והפקה
הישג יוצא דופן בתיאטרון שותפים
פרס האוסקר לאיפור הטוב ביותר ועיצוב השיער הוא פרס אוסקר שניתן על ידי האקדמיה האמריקאית לקולנוע לסרט מצטיין בתחומי האיפור ועיצוב השיער.
המועמדות הסופית לפרס נקבעת על ידי חברי סניף האיפור של האקדמיה, והסרט הזוכה נבחר על ידי האקדמיה כולה.
בדרך כלל, לפרס מועמדים רק שלושה מועמדים ולא חמישה כמו ברוב הקטגוריות בפרס האוסקר.
מקרים יוצאים מן הכלל קרו בתחילת שנות השמונים, כאשר היו רק שני מועמדים, ובשנת 1999, אז היו ארבעה מועמדים.
לפני התחלת חלוקת הפרס, שני סרטים זכו בפרס על הישג מיוחד בתחום האיפור:
בשנת 1964 - ויליאם טאטל על הסרט 7 פנים של ד"ר לאו.
בשנת 1968 - ג'ון צ'יימברס על הסרט כוכב הקופים.
הקטגוריה נוצרה בשנת 1981 בשם "פרס האוסקר לאיפור הטוב ביותר", לאחר שהועלו תלונות שעבודת האיפור בסרט איש הפיל (אשר מקבלת בסרט מקום רב) לא תזכה להערכה.
לבסוף, תחום האיפור בסרט לא היה מועמד לפרס כלשהו, אך היה בכך עידוד ליצירת הקטגוריה לתחום זה עבור הטקסים הבאים.
בשנת 2013 הורחבה הקטגוריה לתחום עיצוב השיער ושמה שונה ל"פרס אוסקר לאיפור ולעיצוב השיער הטובים ביותר".
המאפר ריק בייקר מחזיק בשיא הזכיות בפרס (7 פרסים), וכן בשיא המועמדויות לפרס (11).
פרס האוסקר לאפקטים הטובים ביותר הוא פרס אוסקר שניתן על ידי האקדמיה האמריקאית לקולנוע לסרט מצטיין בתחום האפקטים הוויזואליים.
בשנת 1928, האקדמיה האמריקאית לקולנוע הכירה לראשונה בתרומתם של האפקטים המיוחדים לסרטים.
היא העניקה באותה בשנה לסרט כנפיים את התואר "אפקטי ההנדסה הטובים ביותר", הסרט גם היה הראשון שזכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר (שנקרא אז "פרס ההפקה היוצאת מן הכלל ביותר").
בשנת 1938 שינתה האקדמיה את שמו של הפרס ל"הישג מיוחד על אפקטים מיוחדים", והוא הוענק באותה שנה לסרט "Spawn of the North".
בשנת 1938 הפרס לאפקטים הטובים ביותר הפך לקטגוריה רשמית בטקסי האוסקר, למרות שבתקופות מסוימות היה רק סרט אחד ברשימת המועמדים לפרס, ללא מתחרים.
בין השנים 1939 ל-1963, הפרס ניתן גם על אפקטים מיוחדים אך גם על קול.
ב-1964 ניתן הפרס על אפקטים מיוחדים בלבד, ואז גם שונה שמו של הפרס ל"אפקטים ויזואליים מיוחדים הטובים ביותר".
בין השנים 1972 ל-1977, לא היה פרס לאפקטים מיוחדים ולרוב ניתן בתור פרס אוסקר להישגים מיוחדים.
ב-1977 הוחזרה שוב קטגוריה רשמית תחת השם הנוכחי "האפקטים הוויזואליים הטובים ביותר" ("Best Visual Effects").
דניס מורין הוא שיאן הזכיות בפרס עם 8 זכיות ו-15 מועמדויות.
תרומה משמעותית של האפקטים להפקת הסרט.
הצורה האומנותית והכישורים בהם מושגים האפקטים.
שנות ה-80 1980 (טקס פרסי אוסקר ה-53)מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית 1981 (טקס פרסי אוסקר ה-54)שודדי התיבה האבודהDragonslayer 1982 (טקס פרסי אוסקר ה-55)אי.טי.
פרס אויגן קולב לגרפיקה ישראלית הוא פרס המוענק, החל משנת 1975 על ידי מוזיאון תל אביב לאמנות לאמן ישראלי בתחומי ההדפס והרישום.
בתחילה, חולק הפרס מכספים שנאספו ב-"קרן קולב", שפעלה בין השנים 1972–1999, ושהוקמה לשם הנצחת זכרו של אויגן קולב, מנהלו של המוזיאון בשנים 1952–1959. הכספים נאספו ממכירת יצירותיהם של אמנים, שתרמו מיצירותיהם למען הקרן.
הזוכה הראשון בפרס היה אורי שטטנר וסכום הזכייה עמד על 5,000 לירות ישראליות.
פרס אוסקר למיקס הסאונד הטוב ביותר הוא פרס אוסקר הניתן מטעם האקדמיה האמריקאית לקולנוע לעריכת הקול הטובה ביותר, מבחינת שילוב ואיזון שכבות הקול השונות ליצירת הפסקול הסופי של הסרט.
בשנים 1931, 1932, 1967 ו-1968 הוענק הפרס לחברת ההפקה של הסרט הזוכה בפרס, ובשאר השנים ניתן הפרס באופן אישי לעורכי מיקס הסאונד של הסרט.
1929/1930: The Big House , דאגלס שירר - מטרו גולדווין מאייר.
1934: One Night of Love , ג'ון ליבדארי - סרטי קולומביה.
1935: Naughty Marietta , דאגלס שירר - מטרו גולדווין מאייר.
1936: San Francisco , דאגלס שירר - מטרו גולדווין מאייר.
1937: ההוריקן , תומאס מולטון - יונייטד ארטיסטס.
1938: The Cowboy and the Lady , תומאס מולטון - יונייטד ארטיסטס.
1939: When Tomorrow Comes , ברנרד בראון - סרטי יוניברסל.
חייהם הפרטיים של אליזבת ואסקס
1940: Strike Up the Band, דאגלס שירר - מטרו גולדווין מאייר.
1941: ליידי המילטון, ג'ק ויטני (עצמאי).
1942: יאנקי דודל דנדי, ניית'ן לווינסון - האחים וורנר.
זה הצבא 1944: Wilson , אדמונד האנסן - פוקס המאה ה-20.
Voice in the Wind 1945: פעמוני סנט מרי, סטפן דאן - RKO.
עושה הנפלאות1946: The Jolson Story , ג'ון ליבדארי - סרטי קולומביה.
אלו חיים נפלאים1947: אשת הבישוף, גורדון סוייר - אולפני סמואל גולדווין.
T-Men 1948: מאורת הצפעונים, תומאס מולטון - פוקס המאה ה-20.
Moonrise 1949: טייסי השחקים, תומאס מולטון - פוקס המאה ה-20.
שנות ה-501950: הכל אודות חוה, תומאס מולטון - פוקס המאה ה-20.
Trio 1951: קארוזו הגדול, דאגלס שירר - מטרו גולדווין מאייר.
Two Tickets to Broadway 1952: פורץ השחקים, סרטי לונדון.
With a Song in My Heart 1953: מעתה ועד עולם, ג'ון ליבדארי - סרטי קולומביה.
מלחמת העולמות1954: סיפורו של גלן מילר, לסלי קארי - סרטי יוניברסל.
לא כזר1956: המלך ואני, קרלטון פולקנר - פוקס המאה ה-20.
עשרת הדיברות1957: סיונרה, ג'ורג' גרובס - האחים וורנר.
עד התביעה1958: דרום פסיפיק, פרד היינס - Todd-AO.
כפירי אריות1959: בן חור, פרנקלין מילטון - מטרו גולדווין מאייר.
שנות ה-601960: האלמו, פרד היינס (Todd-AO) וגורדון סוייר (אולפני סמואל גולדווין).
זריחה בקמפובלו1961: סיפור הפרברים, פרד היינס (Todd-AO) וגורדון סוייר (אולפני סמואל גולדווין).
אבא מתארס1962: לורנס איש ערב, ג'ון קוקס - אולפני שפרטון.
מה קרה לבייבי ג'יין?1963: כיצד נכבש המערב, פרנקלין מילטון - מטרו גולדווין מאייר.
מטורף, מטורף, מטורף העולם1964: גבירתי הנאווה, ג'ורג' גרובס - האחים וורנר.
מולי בראון הבלתי נלאית1965: צלילי המוסיקה, ג'יימס קורקורן ופרד היינס - פוקס המאה ה-20.
Shenandoah 1966: הפרס הגדול, פרנקלין מילטון - מטרו גולדווין מאייר.
מי מפחד מווירג'יניה וולף?1967: כחום הלילה, אולפני סמואל גולדווין.
מילי המודרנית והמתוקה1968: אוליבר!, אולפני שפרטון.
1969: הלו, דולי!, ג'ק סולומון ומארי ספיבק.
שנות ה-701970: פטון, דאגלס ויליאמס ודון באסמן.
וודסטוק 1971: כנר על הגג, גורדון מקאלום ודייוויד הילדיארד.
מרי, מלכת סקוטלנד 1972: קברט, רוברט קנודסון ודייוויד הילדיארד.
הרפתקה בפוסידון1973: מגרש השדים, רוברט קנודסון וכריס ניומן.
העוקץ1974: רעידת אדמה , רונלד פירס ומלווין מטקאלף.
פרנקנשטיין הצעיר1975: מלתעות, רוברט הויט, רוג'ר המן, ארל מדרי וג'ון קרטר.
חטיפה במדבר1976: כל אנשי הנשיא, ארתור פיאנטדוסי, לס פרשהולץ, דיק אלכסנדר וג'ים וב.
כוכב נולד1977: מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה, דון מקדוגל, ריי וסט, בוב מינקלר ודרק בול.
נקודת מפנה1978: צייד הצבאים, ריצ'רד פורטמן, ויליאם מקאווי, ארון רוצ'ין ודרין נייט.
סופרמן1979: אפוקליפסה עכשיו, וולטר מרץ', מארק ברגר, ריצ'רד בגס ונאט בוקסר.
שנות ה-801980: מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית, ביל וארני, סטיב מסלאו, גרג לאנדקר ופיטר סוטון.
השור הזועם1981: שודדי התיבה האבודה, ביל וארני, סטיב מסלאו, גרג לאנדקר ורוי צ'ארמן.
- חבר מכוכב אחר, רוברט קנודסון, רוברט גלאס, דון דיג'ירולמו וג'ין קנטמסה.
טרון1983: הצוות המובחר, מארק ברגר, טום סקוט, רנדי ת'ום ודייוויד מקמילן.
מלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'דיי
משחקי מלחמה1984: אמדאוס, מארק ברגר, טום סקוט, טוד בוקלהייד וכריס ניומן.
2010: השנה שיצרנו מגע1985: זיכרונות מאפריקה, כריס ג'נקינס, גארי אלכסנדר, לארי סטנסוולד ופיטר הנדפורד.
סילברדו1986: פלאטון, ג'ון וילקינסון, ריצ'רד רוג'רס, צ'ארלס גרנזבך וסיימון קיי.
אהבה בשחקים1987: הקיסר האחרון, ביל ראו ואיבן שארוק.
המכשפות מאיסטוויק1988: בירד , לס פרשהולץ, ורן פור, וילי ברטון ודיק אלכסנדר.
מי הפליל את רוג'ר רביט1989: גלורי, דונלד מיצ'ל, גרג רודולף, אליוט טייסון וראסל ויליאמס.
שנות ה-901990: רוקד עם זאבים, ג'פרי פרקינס, ביל בנטון, גרגורי ווטקינס וראסל ויליאמס.
זיכרון גורלי1991: שליחות קטלנית 2: יום הדין, טום ג'ונסון, גארי רידסדרום, גארי סאמרס ולי אורלוף.
שתיקת הכבשים1992: המוהיקני האחרון, כריס ג'נקינס, דאג המפיל, מארק סמית וסיימון קיי.
בלתי נסלח1993: פארק היורה, גארי סאמרס, גארי רידסטרום, שון מרפי ורון ג'ודקינס.
רשימת שינדלר1994: ספיד, גרג לאנדקר, סטיב מסלאו, בוב בימר ודייוויד מקמילן.
חומות של תקווה1995: אפולו 13, ריק דיור, סטיב פדרסון, סקוט מילאן ודייוויד מקמילן.
עולם המים1996: הפצוע האנגלי, וולטר מרץ', מארק ברגר, דייוויד פארקר וכריס ניומן.
טוויסטר1997: טיטניק, גארי רידסטרום, טום ג'ונסון, גארי סאמרס ומארק אולאנו.
סודות אל איי1998: להציל את טוראי ריאן, גארי רידסטרום, גארי סאמרס, אנדי נלסון ורון ג'ודקינס.
הקו האדום1999: מטריקס, ג'ון רייץ, גרג רודולף, דייוויד קמפבל ודייוויד לי.
העשור הראשון של המאה ה-212000: גלדיאטור, סקוט מילאן, בוב בימר וקן וסטון.
צוללת U-5712001: בלאק הוק דאון, מייקל מינקלר, כריס מונרו ומיירון נטינגה.
פרל הארבור2002: שיקגו, מייקל מינקלר, דומיניק טאבלה ודייוויד לי.
ספיידרמן2003: שר הטבעות: שיבת המלך, כריסטופר בויס, מייקל סמאניק, מייקל הדג'ס והאמונד פיק.
שודדי הקאריביים: קללת הפנינה השחורה
סיביסקיט2004: ריי, סקוט מילאן, גרג אורלוף, בוב בימר וסטיב קנטמסה.
ספיידרמן 22005: קינג קונג, כריסטופר בויס, מייקל סמאניק, מייקל הדג'ס והאמונד פיק.
מלחמת העולמות2006: נערות החלומות, מייקל מינקלר, וילי ברטון ובוב בימר.
שודדי הקאריביים: תיבה של איש מת2007: זהות אבודה, סקוט מילאן, דייוויד פארקר וקירק פרנסיס.
רובוטריקים2008: נער החידות ממומביי, איאן טאפ, ריצ'רד פרייק ורסול פוקוטי.
מבוקש2009: מטען הכאב, פול אוטוסון וריי בקט.