tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ארגוןרשימהמיקוםמקורבילבורד500 שירי הפופ של כל הזמנים352
מדינהתאריךפורמטחברת תקליטיםארצות הברית 23 בפברואר 2017 הורדה דיגיטלית קולומביה
Sleep (בתעתיק עברי: סליפ; בתרגום חופשי: שינה) היא להקת דום מטאל וסטונר מטאל שהוקמה בשנת 1990 בסן חוזה, בקליפורניה שבארצות הברית.
בשנת 1991 שחררה הלהקה את אלבומה הראשון, Volume One.
לאחר שחרור האלבום, החלה הלהקה לצבור קהל מעריצים בקרב סצנת הדום מטאל המקומית בקליפורניה.
בשנה שלאחר מכן, שחררה הלהקה את אלבומה השני, Sleep's Holy Mountain.
אלבום זה נחשב לאחד האלבומים שתרמו רבות להתפתחותו של הז'אנר סטונר רוק, אשר חולק אלמנטים מוזיקליים רבים עם דום מטאל.
בעקבות הצלחתו של האלבום, הוחתמה הלהקה בחברת התקליטים האנגלית London Records.
בשנת 1995, החלה הלהקה לעבוד על אלבומה השלישי, Dopesmoker.
לאכזבתה של חברת התקליטים, האלבום הכיל שיר אחד שאורכו היה למעלה משעה, דבר הגרם לסכסוך בינם לבין חברי הלהקה.
חברת התקליטים סירבה לשחרר את האלבום בטענה שלא ניתן לשווק אותו והעדיפה לפצל אותו לשירים בודדים.
הלהקה התפרקה בשנת 1998 לאחר שסירבה לשחרר את האלבום.
בשנים שלאחר פירוק הלהקה, האלבום Dopesmoker התפרסם במספר גרסאות שונות, תחילה תחת השם Jerusalem בשנת 1999 ולאחר מכן בשמו המקורי בשנת 2003.
חברי הלהקה פנו לפיתוח פרויקטים מוזיקליים חדשים והקימו את הלהקות Om ו-High on Fire.
בשנת 2009 התאחדה הלהקה ופעלה לסירוגין במקביל לפעילותן של הלהקות שהקימו.
בשנת 2017 הכריזה הלהקה על אלבום חדש בשם The Sciences, השחרור הראשון שלהם מזה כמעט 20 שנים.
האלבום שוחרר בשנת 2018 והתקבל באהדה רבה בקרב מעריצים ומבקרי מוזיקה, ואף דורג במקום ה-49 ברשימת בילבורד 200.
"Slide Away" (בעברית: "החלק הרחק מכאן") הוא סינגל, שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית מיילי סיירוס.
השיר יצא לאור ב-16 באוגוסט 2019, על ידי חברות התקליטים תקליטי RCA, כסינגל שלא מתוך אלבום.
השיר נכתב על ידי סיירוס עם אלמה, אנדרו וויאט ומייק וויל מייד איט, והופק על ידם.
מגזין בילבורד כינה את השיר של סיירוס כ-"שלוש דקות וחצי של הרהור עצמי, הרהור עצמי שנראה שהוא הכי משקף את הדרמות הגדולות בחיים שלה".
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם16 באוגוסט 2019הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתתקליטי RCA
Sledgehammer הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הבנות האמריקאית פיפת' הרמוני.
השיר יצא לאור ב-28 באוקטובר 2014, כסינגל השני מתוך האלבום Reflection, על ידי חברות התקליטים אפיק וסייקו מיוזיק.
הווידאו קליפ של השיר הועלה על ידי הלהקה לערוץ היוטיוב שלה.
בקליפ מככבות כל חברות הלהקה.
נכון למאי 2020 צבר הווידאו קליפ של השיר כ-172 מיליון צפיות.
השיר זכה לביקורות חיוביות מאוד.
הסינגל נמכר בארצות הברית בלמעלה ממיליון עותקים.
בשנת 2017 מוקם השיר במקום ה-57 ברשימת שירי להקות הבנות הטובים בכל הזמנים שנערכה על ידי המגזין בילבורד.
השיר בוצע על ידי הלהקה בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה 2014, בתוכניות הטלוויזיה "בוקר טוב אמריקה", "המופע של אלן דג'נרס", "The Talk", ועוד.
מקוםתאריםמכירותארצות הברית (RIAA)פלטינה1,000,000קנדה (Music Canada)זהב40,000שוודיה (GLF)זהב20,000
Slay-Z הוא המיקסטייפ השני של הראפרית האמריקאית אזיליה בנקס.
המיקסטייפ יצא לאור ב-24 במרץ 2016 בפורמט של הורדה חינמית.
המיקסטייפ כולל שיתופי פעולה עם ריק רוס ונינה סקיי.
ב-12 ביולי 2017 הוציאה בנקס מחדש את המיקסטייפ תחת חברת התקליטים שלה, Chaos & Glory, לשירותי הסטרימינג.
ב-7 במאי 2018, בהופעתה של בנקס בישראל, הופיעה עם מספר שירים מהמיקסטייפ.
במקור תכננה בנקס את המיקסטייפ Slay-Z כמחווה לראפר האמריקאי ג'יי זי.
בשיר "Can't Do It like Me" תכננה בנקס שיתוף פעולה עם הזמרת ריהאנה, אך לבסוף הדבר לא קרה.
חלקו של ריק רוס בשיר "Big Talk" היה מיועד תחילה להוות חלק מרמיקס לשיר "Ice Princess" של בנקס מאלבום הבכורה שלה, Broke with Expensive Taste, אך לבסוף הוא נכלל ב-"Big Talk" עקב חילוקי דעות עם חברת התקליטים.
השיר "Can't Do It Like Me" כולל קטעים מהשיר "Night" של בנגה וקוקי
השיר "Used to Being Alone" כולל קטעים מהשיר "Astronomia" של טוני איגי
.Sledgehammer Games, Inc היא חברה אמריקאית לפיתוח משחקי וידאו, שנוצרה בשנת 2009 על ידי גלן סקופילד ומייקל קונדריי.
צמד זה עבדו יחדיו ב-Visceral Games והם אחראים על יצירת המשחק Dead Space.
החברה עצמאית, עם זאת היא חברה בת בבעלות מלאה של Activision והיא מבוססת בפוסטר סיטי, קליפורניה.
הסטודיו ידוע בעבור פיתוח ופיתוח-שותף של מגוון משחקים מסדרת Call of Duty.
מייסדי Sledgehammer Games, סקופילד וקונדריי, עבדו ביחד בחברה Electronic Arts בשנת 2005 על המשחק 007: From Russia with Love, כאשר קונדריי בתפקיד הבמאי וסקופילד בתפקיד המפיק בפועל.
שיתוף פעולה זה התקדם ל-Dead Space.
לשניהם יש תכונות משלימות ורקע דומה - שייכים למעמד הביניים ואבות אשר עוסקים בענף הבנייה.
לאחר שייסדו את Sledgehammer ב-21 ביולי 2009, סקופילד וקונדריי הכינו עבור Activision הצעה: הם ינסו לשכפל את הצלחתם עם המשחק Dead Space, עם משחק בגוף שלישי שיהיה ספין-אוף לזיכיון Call of Duty.
חברת Activision ישבה על ההצעה במשך שבועות עד שמנכ"ל Activision Blizzard, בובי קוטיק, הציע להביא את הסטודיו לחיק Activision.
סקופילד וקונדריי הסכימו, הם ראו את מודל הסטודיו העצמאי של Activision בתור הזדמנות לשמר את התרבות היצירתית של החברה, מתודולוגיית הפיתוח ואת הצוות, תוך כדי שיש להם ביטחון של ברית עם המפיצה הגדולה ביותר בתעשייה.
Sledgehammer Games השקיעה 6–8 חודשים בפרויקט Call of Duty בשנת 2009, מספיק זמן על מנת לייצר אב-טיפוס שמספק 15 דקות משחק.
על פי הדיווחים, המשחק היה מרחיב את הזיכיון לז'אנר האקשן-הרפתקאות, אך קרב חוקי בתוך חברת Infinity Ward, בין הסטודיו שעומד מאחורי זיכיון Modern Warfare לבין מייסדי החברה, ג'ייסון ווסט ו-וינס זמפלה, הביא לידי פרידת השניים.
ההצעה הייתה הימור בעבור שני הצדדים.
Activision קראו לסטודיו שמעולם לא הפיק משחק לגמרי לבדו, בזמן ש-Sledgehammer Games יעזבו שבועות של עבודה על משחק מהז'אנר המוכר להם ביותר, על מנת לקחת על עצמם לוח זמנים מעניש בזיכיון בעל פרופיל גבוה.
Infinity Ward הייתה סבירה יותר לקבל קרדיט בעבור כל הצלחה, בעוד ש-Sledgehammer הייתה סבירה להיאשם בעבור כל כישלון.
הסטודיו סקר לראשונה את הצוות שלו וקיבל הסכמה אנונימית.
"זה היה סיכון רציני עבור הסטודיו החדש של סקופילד וקונדריי, ואחד שלרוב מחוץ לתעשייה מעולם לא נחשב", כתב ריאן פלמינג ב-Digital Trends.
"השם של Infinity Ward היה המרקיז (תואר אצולה) על זיכיון ה-Modern Warfare, אבל לספק כישלון על ביצת הזהב של Activision היה מביא לגל שהיה פוגע בכל מי שבדרכו.
במבט לאחור על ההצלחה של המשחק והזיכיון בכללותו, קל להתעלם מהסיכוי שלקחו Sledgehammer."
שיתוף הפעולה עם Infinity Ward סימן את הפעם הראשונה שבה משחק מכותר Modern Warfare נוצר ביחסי פיתוח משותף (co-development), כאשר שני סמלי החברות מופיעים על האריזה.
למרות ההיסטוריות ומתודולוגיות הפיתוח הנבדלות של שתי החברות, מגזין GamesTM קרא להסכם מערכת יחסים סימביוטית נדירה עבור משחק בעל פרופיל כה גבוה.
שני הצוותים נפגשו לראשונה באביב 2010 בשביל להשוות רעיונות.
בפברואר 2014 הוכרז ש-Sledgehammer Games יפתחו כותר Call of Duty חדש, אשר מיועד לשחרור בסוף 2014. ב-1 במאי, Game Informer חשף תמונה באיכות גבוהה של חייל שלובש חליפת שלד חיצוני.
בנוסף הוכרז שפרטים נוספים כגון הכריכה, השם המלא והטריילר יחשפו ב-4 במאי.
עם זאת, הטריילר נדלף מה שאישר את יציאתו לאור של המשחק Call of Duty: Advanced Warfare ב-4 בנובמבר 2014.
המשחק שוחרר ב-3 בנובמבר 2017.
בפברואר 2018, גלן סקופילד ומייקל קונדריי עזבו את Sledgehammer Games אך עדיין נשארו לעבוד ב-Activision.
בדצמבר 2018, קונדריי עזב את Activision כדי להתחיל קריירה עם 2K Games באזור המפרץ של סן פרנסיסקו עם 31st Union.
סקופילד גם הוא עזב את הסטודיו על מנת לייסד את Striking Distance.
בשנת 2019, בזמן שעבדו על המשחק Call of Duty: Black Ops Cold War ביחד עם Raven Software, לשני הצוותים היו רעיונות נבדלים על המשחק.
זה הוביל את המוציאה לאור של Call of Duty, חברת Activision, להביא מפתחת עמיתה, Treyarch, בשביל שתיקח את תפקיד המפתחת המובילה עבור ה-Cold War, בעוד ש-Sledgehammer ו-Raven קיבלו את תפקיד השותפים.
Sledgehammer Games פתחו סטודיו חדש במלבורן, אוסטרליה בספטמבר 2019. במאי 2020, מנהל התפעול הראשי של Sledgehammer, אנדי וילסון, אישר שכעת הסטודיו הוא בעל ריבוי פרויקטים עם מעל 200 עובדים, כאשר בשנה הבאה מתוכנן לגייס עוד 100 עובדים.
Sledgehammer Games פועלת מתוך סטודיו מעוצב בהתאמה אישית עם חלל פתוח, ציוד פיתוח יוקרתי ותיאטרון.
סקופילד מפקח על המאמץ היצירתי של החברה; קונדריי מפקח על התפעול העסקי.
לב צוות הפיתוח כולל את מנהל הקריאייטיב ברט רובינס, מנהל השמע דון וקה, מנהל האנימציה כריס סטון ומנהל הפיתוח הבכיר אארון הלון.
נכון לפברואר 2013, Sledgehammer העסיקו בסביבות 200 עובדים, עם מחזור נמוך מהרגיל של פחות מ-1%.
עובדים חדשים קיבלו challenge coin (בתרגום חפשי: מטבע אתגר) שעליו חרוט את ערכי החברה.
המסורת שתחילתה במלחמת העולם הראשונה בפועל של מתן מטבעות לחיילים עם סמל טייסת שיכול לשמש להוכחת שייכות.
"Sleep at Night" (בעברית: "לישון בלילה") הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת בנות הקאנטרי האמריקאית הצ'יקס, מתוך אלבום האולפן השמיני שלה, Gaslighter.
השיר יצא לאור ב-17 ביולי 2020, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס, כסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום.
השיר נכתב על ידי נטלי מיינס, אמילי רוביסון, מרטי מגווייר וג'ק אנטונוף והופק על ידי הצ'יקס ואנטונוף גם כן.
על מנת לעזור בקידום של Gaslighter, העלתה הלהקה את המילים של השיר לעמוד הטוויטר הרשמי שלה, באמצעות כמה תמונות שאוגדו לציוץ אחד.
כמו כן, הוא יצא ביום בו יצא האלבום עצמו.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם בשידור חי בערוץ היוטיוב הרשמי של הצ'יקס ב-17 ביולי 2020, ביום צאתו כסינגל.
בתחילת הקליפ, ניתן לראות שלט חוצות המואר על ידי שתי מנורות.
בהמשך, ניתן לראות את שלוש חברות הלהקה, כשמכונית נמצאת מאחוריהן.
הקליפ צולם בצבעים קודרים וכהים.
נכון למרץ 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-1.9 מיליון צפיות.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם17 ביולי 2020הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתקולומביה
Slime Language הוא אלבום אוסף של הראפר האמריקאי יאנג ת'אג וחברת התקליטים שלו YSL רקורדס.
האלבום יצא לאור ב-17 באוגוסט 2018 לסטרימינג והורדה דיגיטלית על ידי חברות התקליטים YSL רקורדס ו-300 אנטרטיינמנט.
האוסף מכיל הופעות אורח של אמני YSL ליל דיוק, גאנה, סטריק, אחיותיו של ת'אג דולי והיי-דורה וארוסתו של ת'אג קארלי, וכן ליל עוזי ורט, ליל קיד, נצ'י, ליל בייבי, ז'אק, טרייסי טי ועוד.
האלבום הופק בפועל על ידי ויזי ולונדון און דה טראק, ומכיל הפקות מוזיקליות של קיז, קיי באנגרז, קייסי חליאל, DY, צ'ארלי הנדסום, סמוק, מאטאזיק, סופר, בילבורד היטמייקרס וטורבו, בין היתר.
אלבום המשך, Slime Language 2, יצא לאור ב-16 באפריל 2021.
Slime Language 2 הוא אלבום האוסף השני של חברת התקליטים האמריקאית YSL רקורדס.
האלבום יצא לאור ב-16 באפריל 2021, על ידי חברות התקליטים YSL רקורדס ו-300 אנטרטיינמנט.
האלבום מכיל הופעות אורח של מנהל הלייבל יאנג ת'אג, חברי YSL, בהם גאנה, וכן דרייק, טראוויס סקוט, ליל עוזי ורט, קיד קאדי, ביג שון, ליל בייבי, מיק מיל, פיוצ'ר, רואודי רבל, ליל קיד, נאב ו-YNW מלי, בין היתר.
האלבום הוא המשך לאוסף Slime Language משנת 2018.
הסינגל המוביל מתוך האלבום, "Take it to Trial", בביצוע יאנג ת'אג וגאנה בהשתתפות יאק גוטי, יצא לאור ב-18 בדצמבר 2020. "GFU", בביצוע יאק גוטי ושק ווס בהשתתפות יאנג קאיו, יצא לאור ב-29 בינואר 2021, כסינגל השני מתוך האלבום.
ב-12 בפברואר 2021, "That Go!" של יאנג ת'אג ומיק מיל בהשתתפות טי-שיין יצא לאור כסינגל השלישי מתוך האלבום..
גרסת הדלוקס של האלבום יצאה לאור ב-23 באפריל 2021, שבוע לאחר צאת האלבום, וכוללת הופעות אורח של דה-בייבי, דון טוליבר, מגו, ג'ים ג'ונס ו-24האבי.
Slime & B הוא מיקסטייפ משותף של הזמר-יוצר האמריקאי והראפר האמריקאי יאנג ת'אג.
האלבום יצא לאור ב-5 במאי 2020, על ידי חברות התקליטים כריס בראון אנטרטיינמנט ו-RCA רקורדס.
המיקסטייפ מכיל הופעות אורח של גאנה, פיוצ'ר, טו שורט ואי-40, בין היתר.
"Go Crazy" יצא כסינגל המוביל מתוך המיקסטייפ.
המיקסטייפ הוכרז ב-6 באפריל 2020 על ידי בראון בחשבון האינסטגרם שלו, וב-28 באפריל 2020 הוכרזו שם המיקסטייפ ותאריך צאתו, שנקבע ליום הולדתו ה-31 של בראון.
המיקסטייפ נעשה כולו בביתו של בראון במהלך מגפת הקורונה.
לאחר צאתו, חשף יאנג ת'אג כי הוא הקליט את כל הוורסים שלו ביום אחד בלבד.
קינן דרייגורן מ-HipHopDX שיבח את המיקסטייפ באומרו כי בפרויקט שני האמנים "מזדווגים זה לזה יפה, ויוצרים את הטייפ השיתופי הטוב ביותר שלהם עד כה", והגדיר אותו כ"פארק שעשועים מהנה מההתחלה ועד הסוף, מתפוצץ בצבע גם מהסולנים המוערכים וגם מההפקה תחתיהם".
דראגור הוסיף כי "Go Crazy" הוא השיר הטוב ביותר במיקסטייפ.
Slime & B הגיע לראשונה למקום ה-55 במצעד הבילבורד 200. האלבום הגיע למצעד לאחר שלושה ימים בלבד של פעילות בקמעונאים דיגיטליים ובשירותי הסטרימינג.
בשיאו, הגיע האלבום למקום ה-24.
"Sleeping Satellite" (בעברית: "לוויין ישנוני") הוא סינגל הבכורה של ההזמרת-היוצרת טסמין ארצ'ר.
השיר יצא לאור בשנת 1992.
השיר יצא לאור בספטמבר 1992, כחלק מאלבום הבכורה של ארצ'ר שנקרא Great Expectations.
השיר היה ללהיט עולמי וזכה להצלחה רבה בבריטניה בה הגיע למקום הראשון.
הוא נכתב והולחן על ידי ארצ'ר ושותפיה לכתיבה בסוף שנות ה-80.
בהקלטת השיר השתתפו ג'ון יוז ורובי מקינטוש בגיטרה, וג'ון בק ופול וויקנס ניגנו בקלידים.
בהקלטה שרה ארצ'ר קולות רקע עם טסה ניילס וקרול קניון.
מילות השיר מתייחסות למשימות אפולו בשנות ה-60 של המאה העשרים.
הלוויין הישנוני בכותרת השיר הוא הירח.
כשהשיר נכנס הגיע למקום הראשון בבריטניה הוא הדיח את Ebeneezer Goode של השיימן.
זהו שירה היחיד של ארצ'ר עד כה שדורג בעשרת הגדולים בבריטניה.
השיר זכה להצלחה רבה גם באירלנד.
מחוץ לאיים הבריטים, השיר זכה להצלחה בצרפת, איטליה, הולנד, שוודיה ושווייץ.
במצעד בילבורד הוט 100 בארצות הברית, דורג השיר במקום ה-32. בישראל זכה השיר להצלחה גדולה ודורג במקום הראשון במצעד הלועזי של רשת ג'.
במצעד הלועזי השנתי לשנת 1992 בתחנה, דורג השיר במקום השני.
לשיר יצאו שתי גרסאות וידאו קליפ, האחת לאירופה והשנייה לארצות הברית.
קתרין סלייטר , הידועה בשם הבמה סלייייטר (Slayyyter), היא זמרת ופזמנואית אמריקאית.
היא התחילה את הקריירה שלה באופן עצמאי באמצעות SoundCloud.
מיקסטייפ הבכורה שלה שיצא לאור בשנת 2019. אלבום הבכורה שלה, Troubled Paradise יצא לאור ב-11 ביוני 2021 בהוצאת פאדר.
סלייטר נולדה בקירקווד שבמיזורי; פרבר בסנט לואיס, שם היא "חיה את כל חייה".
היא למדה בבתי ספר פרטיים, ובהמשך המשיכה את לימודיה בבית הספר הציבורי, שם "הוצעו לה לראשונה שיעורי מוזיקה".
2017–2018: תחילת דרכה למוזיקה והוצאות סינגל ראשונות
סלייטר למדה שנה בקולג' ולמדה באוניברסיטת מיזורי.
הפעם היה "ניסוי יקר" בו החלה את דרכה כמוזיקאית, וכתבה "פופ-לו-פיי משנות ה-80" שהיא עצמה הפיקה וערכה, אך מעולם לא פרסמה.
מאוחר יותר היא נשרה והתחייבה במלואה לקריירת המוזיקה שלה.
משתפת הפעולה הנפוצה ביותר שלה, עיישה ארוטיקה, היא מלוס אנג'לס.
האמנים נפגשו באמצעות הטוויטר, שם פיתחה סלייטר לראשונה.
האמן מזכה את סטן טוויטר בקרדיטים על שהכיר לה את עיישה.
2019–2020: סינגלים, הסיור המיני Slayyyter
ב-ינואר 2019, העלתה קטע של 14 שניות מהסינגל "Mine", אשר משך תשומת לב בטוויטר עם למעלה מ-200,000 צפיות, שיצא לאור ביום האהבה ותוך פחות מ-24 שעות הגיע למקום 38 במצעד הפופ של אייטונס בארצות הברית.
ביוני 2019, יצאה סלייטר למסע הופעות הבכורה שלה, "The Mini Tour".
הסיור החל ב-24 ביוני בעיר ניו יורק, והסתיים ב-27 ביולי בעיר הולדתה סנט לואיס.
ב-17 בספטמבר 2019, הוציאה סלייטר לאור את המיקסטייפ שלה בשם Slayyter.
המיקסטייפ הגיע לשיא במקום ה-4 במצעד הפופ האמריקני של אייטונס, ובמקום 14 במצעד אלבומי אייטונס בארצות הברית.
באפריל 2020, הוציאה גרסת רמיקס לסינגל "Gimme More" של הזמרת בריטני ספירס בעמוד הסאונדקלוד.
באוקטובר ונובמבר הוציאה את הסינגלים "Self Destruct" ו-"Throatzilla.
ב-22 בינואר 2021, הכריזה סלייטר על צאת אלבום הבכורה שלה Paradise Troubled, שיצא לאור ב-11 ביוני.
באותו פורסום נחשפה גם עטיפת האלבום ורשימת הרצועות.
ב-26 בינואר, אישרה היידי מונטג באמצעות טוויטר כי היא תשתף פעולה עם סלייטר.
ב-26 בפברואר, הוציאה את השיר "Clouds".
ב-9 באפריל, הוציאה סלייטר את הסינגל "Cowboys".
כעבור כחודש, הוציאה את הסינגל "".
סלייטר הצהירה בפומבי שהיא דו-מינית.
Sling הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית קליירו.
האלבום יצא לאור ב-16 ביולי 2021, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ, ריפבליק ופיידר לייבל.
האלבום הוא העוקב לאלבום הבכורה שלה, Immunity.
האלבום הוכרז ב-11 ביוני 2021 לצד צאת הסינגל המוביל, "Blouse".
באפריל 2020, דווח כי קליירו החלה לעבוד על האלבום העוקב לאלבום הבכורה שלה Immunity.
לאחר מכן, חשפה קליירו צילום מסך של פלייליסט ששמו: 'Album 2 (demos so far)'.
בהמשך, פרסמה רמזים אודות השירים העתידיים שתכננה לכלול באלבום עצמו.
בתהליך הכתיבה עליהם, הודתה קליירו כי "ג'ואני, הכלבה שלי, פתחה את עולמי בדרכים שלא חשבתי שהיא יכולה לפתוח.
על ידי טיפול בה, נאלצתי להתמודד עם מחשבותיי לגבי הורות ומה המשמעות בכך עבורי".
לפני הכרזת האלבום Sling, ביצעה קליירו קולות רקע ב-"Solar Power" של לורד לצד פיבי ברידג'רס.
ב-11 ביוני 2021, הוציאה את הסינגל המוביל של האלבום, "Blouse", בו מבצעת קולות רקע לורד.
ב-Our Culture Mag נאמר שהשיר "Blouse" הוא אחד השירים הטובים ביותר שיצאו ביוני 2021. השיר בוצע בתוכנית "Tonight Show" של ג'ימי פאלון.
Sling, הוא אלבום בסגנונות פולק אקוסטי, פולק רוק ובארוק פופ.
"Blouse" מתואר כשיר כ"בלדה כבדה".
השירה של קליירו זכתה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה וכך גם קולות הרקע שלורד ביצעה.
עיתוןתוארדירוגמקורבילבורד50 האלבומים הטובים ביותר של 2021: רשימת הצוות50
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם16 ביולי 2021תקליטור • תקליט • הורדה דיגיטלית • סטרימינגאינטרסקופ • ריפבליק • פיידר לייבל
Sledgehammer (בתרגום חופשי לעברית: קורנס) הוא שיר של מוזיקאי הרוק האנגלי פיטר גבריאל.
הוא יצא כסינגל מאלבום האולפן החמישי שלו, So, ב-21 באפריל 1986. הוא הופק על ידי גבריאל ודניאל לאנויס.
הסינגל היה במקום הראשון בקנדה במשך ארבעה שבועות, מקום ראשון במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית ומקום רביעי במצעד הסינגלים הבריטי, בין היתר הודות לקליפ שלו.
הסינגל היה הלהיט הגדול ביותר של פיטר גבריאל בצפון אמריקה.
הקליפ של השיר, שנוצר בין היתר באמצעות טכניקת סטופ מושן, זכה ב-9 פרסים בפרסי הווידאו קליפים של MTV ובקליפ הבריטי הטוב ביותר בטקס פרסי המוזיקה הבריטית ב-1987.
ארגוןרשימהמיקוםמקורבילבורד500 שירי הפופ של כל הזמנים305
"Sleeping with the Past" (בתרגום חופשי: "לישון עם העבר") הוא אלבום האולפן ה־22 של המוזיקאי הבריטי אלטון ג'ון, שיצא לאור ב־29 באוגוסט 1989. האלבום כולל את השירים "Sacrifice" ו־"Healing Hands", שיצאו כסינגל צד א' כפול והיו לסינגל הסולו הראשון של ג'ון שהגיע למקום הראשון במולדתו בריטניה.
הצלחת הסינגל סייעה גם לאלבום להגיע למקום הראשון במדינה זו, לראשונה מאז (1974).
"Sleeping with the Past" היה גם לאלבום הפלטינה הראשון של ג'ון בבריטניה מאז (1985).
בארצות הברית, הוא הוסמך כאלבום זהב באוקטובר 1989 וכאלבום פלטינה באפריל 1990, על ידי RIAA.
הוא נמכר היטב גם במדינות נוספות והפך לנמכר ביותר מבין אלבומי שנות ה־80 של ג'ון.
הקלידן גאי בבילון ערך את הופעת הבכורה שלו באלבום וניגן עם ג'ון במשך 20 השנים הבאות, בעוד שהגיטריסט והקלידן פרד מנדל עזב את הלהקה מעט אחר האלבום.
ג'ון נכנס לתהליך גמילה ב־1990.
בכתיבת השירים נעשו מחוות לאומני הרית'ם אנד בלוז מרווין גיי, אוטיס רדינג וסם קוק, שג'ון וטופין העריצו והתכוונו לשאוב השראה מסגנונם בהכנת האלבום.
לאחר הצלחת של בילי ג'ואל החליטו גם ג'ון וטופין לעשות מחווה לצליל הסול של שנות ה־60 וה־70, שממנו שאבו השראה כבני נוער ובו התנסה ג'ון עוד לפני שהכיר את טופין, כשניגן במועדוני לילה בשנות ה־60 – ומכאן שם האלבום.
טופין כתב שירים לאחר שהקשיב לשירי מוזיקת נשמה משנות ה־60. הוא אף ציין את שמות האומנים או השירים שאת סגנונם ניסה לחקות.
כפי שנהגו במשך כל שנות עבודתם המשותפת, ג'ון הלחין מוזיקה לשירים שכתב טופין.
עם זאת (וכפי שקרה לא אחת בעבודתם), הלחנים של ג'ון התרחקו לעיתים מהקו שהתווה טופין במילים.
על כל פנים, התוצאה הייתה אלבום מגובש עם תמה עקבית, הן מבחינה לירית הן מבחינה מוזיקלית.
"Sleeping with the Past" הוא האלבום השני (לאחר קודמו מהשנה שעברה, ) שבו ג'ון ניגן בפסנתר אלקטרוני במקום בפסנתר.
ג'ון השתמש בכלי בקידום המכירות של האלבום ובסיבוב ההופעות שלו.
הוא הנגן היחיד מהלהקה הוותיקה של ג'ון שהשתתף באלבום.
הקלידן גאי בבילון ערך את הופעת הבכורה שלו באלבום, הצטרף ללהקת ההופעות של ג'ון וניגן עבורו במשך 20 השנים הבאות.
כמה חודשים לאחר צאת האלבום לאור, ג'ון ייחס את ההצלחה היצירתית שלו לוודאות שכמה פרקים לא נעימים בחייו, כגון הקרב עם "הסאן", מתקרבים לסיום.
חרף בעיותיו החריפות שכללו בולימיה והתמכרויות לסמים ולאלכוהול, ג'ון סיפר שעשה מאמץ, ואף הצליח, להיות פיכח בזמן הקלטת האלבום.
מכל מקום, הוא לא החזיק בכך מעמד זמן רב: הוא התמוטט על הבמה בשבוע הראשון של .
האלבום יצא לאור בשלב מאוחר יחסית, חודש לאחר תחילתו של סיבוב ההופעות (שהתחיל בארצות הברית), תוך שחברת התקליטים, MCA רקורדס, בקושי מקדמת אותו.
הדבר הכעיס מאוד את ג'ון.
הוא ביטל תאריכי הופעות וראיונות.
במהלך ההופעה האחרונה של הרגל הראשונה בארצות הברית, שהתקיימה ב־18 באוקטובר 1989 בניו הייבן, הוא הודיע שלא יבצע שירים מהאלבום החדש, מכיוון ש־"MCA" לא מקדמת אותו.
"Love Is a Cannibal" הוקלט במהלך הקלטות האלבום, אך לא נכלל בגרסה הסופית שלו.
השיר יצא כצד ב' של הסינגל "Sacrifice" בהוצאה הראשונה שלו ונכלל כשיר בונוס בהוצאה המחודשת של האלבום, על ידי "PolyGram" ב־1998. השיר נכלל בפסקול הסרט "מכסחי השדים 2".
הקליטה גרסת כיסוי קאנטרי עכשווית ל־"Stone's Throw from Hurtin", שנכללה בסרט "Leap of Faith" (1992) בכיכובו של סטיב מרטין.
חרף ביקורות פושרות שקיבל ממבקרי המוזיקה, הקהל אהב מאוד את האלבום.
עם יציאתו הגיע האלבום למקום השישי במצעד האלבומים הבריטי.
הסינגל "Sacrifice" הגיע עם יציאתו למקום ה־55 בבריטניה ולמקום ה־18 בארצות הברית, במרץ 1990. באמצע שנת 1990 התחיל הדי ג'יי האנגלי סטיב רייט להשמיע את "Sacrifice" פעמים רבות ב־BBC Radio 1 , ובעקבותיו עשו כן די ג'יים רבים נוספים.
בעקבות ההשמעות הרבות, יצא הסינגל מחדש (יחד עם "Healing Hands", כצד א' כפול) ביוני 1990 והגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, ובכך היה לסינגל הסולו הראשון של ג'ון שהגיע למקום הראשון במצעד זה.
הוא נשאר במקום הראשון במשך חמישה שבועות.
עם ההוצאה השנייה של הסינגל הגיע ג'ון בפעם הראשונה גם למקום הראשון בצרפת.
בעקבות ההצלחה המחודשת של הסינגל, גם האלבום טיפס בחזרה במעלה מצעד האלבומים הבריטי והגיע למקום הראשון בו זמן קצר לאחר מכן.
האלבום אף נהיה לאלבום האולפן הנמכר ביותר של ג'ון בבריטניה, עם הישג של פלטינה x3.
בנוסף לסינגלים "Sacrifice" ו־"Healing Hands", שהיו סינגלים הן בארצות הברית הן בבריטניה, השירים "Whispers" ו־"Blue Avenue" יצאו כסינגלים בחלקים מאירופה הקונטיננטלית.
"Whispers" הגיע למקום ה־11 בצרפת, תוך ש־"Blue Avenue" הגיע לטופ־75 בהולנד.
"Blue Avenue" מתאר את כישלון נישואיו לרנאטה בלואל.
ג'ון אהב מאוד את האלבום, ובשנת יציאתו לאור אף תיאר אותו במילים: .
רצועות בונוס (ההנפקה מחדש של "Polygram International" ב־1998)
הגרסה של "Durban Deep" שבמהדורת הרימסטר מ־1998 כוללת מיקס קולי אחר, ארוך מעט יותר מזה שבגרסת האלבום המקורית (הדעיכה בסוף השיר נמשכת כ־10 שניות יותר).
אלטון ג'ון – פנדר רודס, פסנתר דיגיטלי , פסנתר , זמרה מובילה, קולות הרמוניה וזִמרת רקע
פיטר אייברסון – תכנות Fairlight CMI ואודיו
וינס דנהאם – סקסופון (4)
טכנאי קול – ג'ון "פוק" קוויסט ודייוויד ניקולס
עוזר טכנאי קול – קרל לבר
מיקס – , אולפני Puk
מאסטרינג – גרג פולגניטי ב־Artisan Sound Recorders (הוליווד שבקליפורניה)
תיאום באולפן – אדריאן קולי ודי ולן
טכנאים – טום פירס (קלידים), ריק סלזאר (גיטרה) וטרי וייד (תופים)
עיצוב – (של דייוויד קוסטה )
"Slime You Out" הוא שיר של הראפר הקנדי דרייק בהשתתפות הזמרת-יוצרת האמריקאית סיזה.
הוא יצא לאור באמצעות OVO סאונד וריפבליק רקורדס כסינגל מתוך אלבום האולפן השמיני של דרייק, For All the Dogs (2023), ב-15 בספטמבר 2023. השיר הופק על ידי דרייק עצמו, 40, בנייקס, נואל קדסטר ודלטון טננט, שכתבו את השיר לצד סיזה, ס.
השיר הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. זה שירו ה-12 של דרייק והשני של סיזה שהגיע למקום הראשון במצעד.
שני האמנים נקשרו לראשונה במילים של "Mr.
Right Now" (2020), כאשר דרייק חשף שיצא עם סיזה ב-2008. סיזה הגיבה בתחילה בכך שהפסיקה לעקוב אחרי הראפר באינסטגרם.
עם זאת, מאוחר יותר אישרה שהם אכן יצאו מ-2009 וכי זה היה "באהבה ושלום".
בדצמבר 2022, היא אישרה שוב כי הם בטוב אחד עם השני.
ב-14 בספטמבר, הם שיתפו עטיפת סינגל של האלי ברי מכוסה בסליים בטקס פרסי בחירת הנוער 2012 ברשתות החברתיות שלהם, ורמזו על שיתוף פעולה.
עם זאת, הפוסטים לא הכילו מידע נוסף מלבד תיוג של האמנים זה את זה.
ברי הביעה את אכזבתה מדרייק באינסטגרם, והצהירה שהוא לא קיבל את רשותה להשתמש בתמונה שלה כעטיפה.
הסינגל הוכרז בסופו של דבר שעות ספורות לפני צאתו, ב-15 בספטמבר 2023.
"Slash" הוא אוטוביוגרפיה מאת סלאש ואנטוני בוזה.
רוב הספר מתרכז בעברו של סלאש בלהקת Guns N' Roses ויחסיו המורכבים עם סולן הלהקה, אקסל רוז.
מסביר סלאש בספרו כי ההנהגה הכמעט דיקטטורית וחוסר היכולת של רוז להופיע ולהגיע לחזרות בזמן פגעו בלהקה וגרמו לעזיבת כל חברי הלהקה (מלבד דיזי ריד ורוז עצמו).
בנוסף, כותב על שינוי הסגנון המוזיקלי של הלהקה שניסה לעשות רוז (ככל הנראה מתכוון לשינוי המופיע בשיר "Oh My God" משנת 1999).
בנוסף, כותב באוטוביוגרפיה על ההופעה הראשונה של להקת Guns N' Roses בישראל.
באוטוביוגרפיה שלו, מספר סלאש על הלהקות בהן היה חבר בשנות השמונים ואיחוד להקות L.A.
Guns ו-Hollywood Rose, דבר שהוביל להקמת להקת Guns N' Roses, עזיבת הלהקה בשל ההנהגה הכמעט דיקטטורית של רוז, הקמת להקת Velvet Revolver עם חבריו ללהקת Guns N' Roses, דאף מק'אגן ומאט סורום והתמכרותו לסמי ההרואין והקוקאין.
Sleepify הוא אלבום של להקת הפאנק האמריקאית Vulfpeck.
האלבום אינו מכיל שום צליל; במקום זאת, הוא מורכב אך ורק מעשר רצועות דוממות באורך של כ-30 שניות.
האלבום הפך לזמין בשירות הסטרימינג ספוטיפיי, שם הלהקה עודדה את מעריציה לנגן את האלבום בלופ בזמן שהם ישנים.
בעקבות כך, תמלוגים מהשמעת כל רצועה ב"אלבום" היו אמורים לשמש למימון המונים עבור מסע הופעות חינמי של הלהקה.
האלבום הוצא מהשירות על ידי ספוטיפיי ב-26 באפריל 2014, תוך ציטוט של הפרות של מדיניות התוכן של השירות.
ההערכה הייתה שהלהקה תוכל לגבות לפחות 20,000 דולר בתשלומי תמלוגים מהשמעות של Sleepify, אם כי לא היה ברור אם הלהקה תוכל לקבל את הכסף.
ביולי 2014, בילבורד דיווח כי הלהקה קיבלה תמלוגים בסך 19,655 דולר בתוספת 1,100 דולר הצפויים להתווסף, וכי הלהקה מצויה בתהליך של ארגון סיבוב ההופעות.
באוגוסט אותה שנה הכריזו Vulfpeck על סבב ההופעות החינמי Sleepify בארצות הברית המתוכנן לספטמבר 2014.
האלבום חשף פרצה במודל חישוב התמלוגים של ספוטיפיי.
במרץ 2015, מייסד הלהקה, ג'ק סטראטון, הציע מודל שוויוני יותר לחלוקת התשלומים של ספוטיפיי, בו התשלום של כל אמן מבוסס אך ורק על המאזינים של אותו אמן, ולא על כל מאזין המשתמש בשירות.
Vulfpeck הוציאו את Sleepify במרץ 2014 כאמצעי למימון סיבוב הופעות באותו שם; כל ההופעות היו אמורות להיות חינמיות ללא תשלום, וממומנות אך ורק באמצעות תשלומי תמלוגים מהאלבום בשירות הזרמת המוזיקה Spotify.
השירות מחשב תמלוגים על סמך מספר הפעמים שרצועה הושמעה, תוך ספירת השמעה בודדת כהאזנה לשיר במשך 30 שניות לפחות.
ככאלה, כל הרצועות ב-Sleepify באורך של קצת יותר משלושים שניות, ומורכבות אך ורק מדממה; סרטון תדמית לאלבום תייג אותו בצחוק כ"האלבום השקט ביותר שהוקלט אי פעם".
הלהקה עודדה את המעריצים להשמיע את האלבום בלופ בן לילה בזמן שהם ישנים (ומכאן שם האלבום); כשכל השמעה מניבה 0.007 דולר.
הגרדיאן העריך כי השמעת האלבום למשך שבע שעות תניב 5.88 דולר בתשלומי תמלוגים על פני 840 השמעות, ו-100 אנשים שיעשו את אותו הדבר עם מכשיר אחד כל אחד יניבו יחדיו 588 דולר בתמלוגים.
מייסד הלהקה, ג'ק סטראטון, הסביר שהפעלול הושפע מריאיון עם רון פייר ששמע בפודקאסט Pensado's Place, בו דן פייר כיצד גרסת הכיסוי של "Lady Mamalade" שהפיק לסרט מולין רוז' היה זמין רק באלבום הפסקול של הסרט, כלומר הצרכנים נאלצו לשלם עבור האלבום כולו רק כדי לקבל את השיר האחד.
סטראטון המשיך ואמר כי "עם הטכנולוגיה הזמינה, זה מכתיב את האריזה של המוזיקה - בין אם זה שלוש דקות של תקליט 7 אינץ', 40 דקות של 12 אינץ' או סינגל של שמונה דקות ב-12 אינץ', או דיסק CD של 70 דקות.
זה רק לוקח את זה לקצה של אורך שיר קצר ונפחים גבוהים במיוחד של השמעות." בשנת 2017, Vulfpeck הוציאו את האלבום כסינגל בגודל 7 אינץ'.
טים ג'ונזה מ"הגרדיאן" סקר את Sleepify בצורה היתולית, וקבע כי "הרצועה הפותחת 'Z' בהחלט נותנת את הטון, יצירה עדינה ומסקרנת שמקניטה את המאזין לגבי מה שעשוי לבוא בהמשך.
אחריה מגיעים 'Zz' ו-'Zzz' אשר ממשיכים עם נושאים ליריים דומים תוך שמירה על נאמנות לאסתטיקה המינימליסטית המכריעה של Sleepify.
בנקודת האמצע, אתה מבין ש-Vulfpeck שואפים ליישם את אותו טריק כמו הראמונס: אולי יש להם רק שיר אחד, אבל הוא אפקטיבי."
בעוד שדובר ספוטיפיי חשב בעבר שהפעלול הוא "חכם" (התבדח שהאלבום היה "נגזרת של עבודתו של ג'ון קייג'", התייחסות ליצירה האילמת 4′33″), Sleepify הורדה משירות הסטרימינג בסוף אפריל 2014, תוך ציון של הפרה לא מוגדרת של מדיניות התוכן של השירות.
ההערכה הייתה ש-Vulfpeck צברו מספיק השמעות כדי להרוויח לפחות 20,000 דולר בתמלוגים מה"אלבום", אם כי לא ברור אם הם יקבלו את הכסף.
ג'ק סטראטון אישר את ההסרה עם הצהרה מדוברת הכלולה ברצועה הראשונה של "אלבום" אחר בן שלושה שירים בשם Official Statement, שפורסם במקום Sleepify בספוטיפיי.
תוכנית יצירת התמלוגים של האלבום זכתה לסיקור עיתונאי עולמי, כולל ynet, דר שפיגל הגרמנית, Editora Abril מברזיל, The New Zealand Herald, אל פאיס מספרד, קומסומולסקאיה פראבדה הרוסית ומגזין טיים האמריקאי.
הרולינג סטון ציין כי ספוטיפיי עדיין מזרים את היצירה 4′33″ של קייג' - יצירה בה נגנים נמנעים מלנגן בכלים שלהם.
קונספט דומה הופיע ביוני 2015 דרך אתר אינטרנט הידוע בשם Eternify, של להקת Ohm & Sport, שאפשר למאזינים להשמיע את 30 השניות הראשונות של כל שיר של ספוטיפיי בלופ, ובכך לצבור תשלומי תמלוגים עבור האמן.
ב-22 ביולי 2014, בילבורד דיווח כי Vulfpeck קיבלו תשלומי תמלוגים בסך כולל של 19,655 דולר עם 1,100 דולר נוספים.
חישוב התשלום התבסס על תעריף של $0.0030 עד $0.0038 להשמעה עבור רצועות קצרות ובסך הכל כ-5.5 מיליון השמעות.
למרות שספוטיפיי אכן אפשרה לאלבום להישאר בשירות שלו במשך שבעה שבועות וכינתה אותו "תעלול חכם", השירות הסיר את האלבום בסוף אפריל מבלי לספק סיבה ספציפית להפרת תנאי השירות שלו.
מייסד Vulfpeck, סטראטון, אמר שהוא הופתע מהעיתוי של ההורדה, בהתחשב בכך שניתן היה להוריד את האלבום הרבה יותר מוקדם.
באוגוסט 2014 הכריזו Vulfpeck על סיור Sleepify חינמי המתוכנן ל-15 עד 26 בספטמבר 2014. מיקומי הסיור כללו את סן פרנסיסקו, סן לואיס אוביספו, לוס אנג'לס, שיקגו, אן ארבור וניו יורק.
בראיון ל-CNBC ב-2018, סטראטון מתח ביקורת על מודל המנוי החודשי של ספוטיפיי, וטען שהמודל "נראה יותר כמו רדיו מאשר מודל לפי דרישה".
עם זאת, הוא תמך בשירותי סטרימינג למתן פלטפורמה לנראות אמן.
Slingshot הוא סרט מדע בדיוני אמריקאי משנת 2024 בבימויו של מיקאל האפסטרום, ובכיכובם של קייסי אפלק, לורנס פישבורן, אמילי ביצ'ם ותומר קאפון.
על סיפון החללית "Odyssey 1", אשר עושה דרכה לטיטאן, הירח הגדול ביותר של כוכב הלכת שבתאי, צוות הכולל שלושה אנשים מופקד לאסוף ולהחזיר חזרה לכדור הארץ כמות גדולה של משאבי טבע חיוניים.
עם זאת, באחת מהפעמים בהם הצוות מתעורר מההקפאה הקריוגנית מתגלה תקלה קריטית שגורמת לנאש להאמין שהחללית נמצאת בסכנה חמורה.
נאש משוכנע שהספינה נפגעה ובעקבות כך הוא מתעקש שהם חייבים לבטל את המשימה ולחזור באופן מיידי לכדור הארץ, אך קפטן פרנקס מסרב לשנות את המסלול.
המתיחות בין אנשי הצוות גוברת בהמשך, ההתנהגות של נאש הופכת לא יציבה וג'ון מתחיל גם לחשוב שהחללית נפגעה ואינו בטוח יותר אם יש להם סיכוי לשרוד.
ככל שהמשימה מתקדמת, ג'ון מתחיל לחוות הזיות מטרידות בעוד שמצבו הנפשי מדרדר.
במקביל, מצבו הנפשי של נאש מחמיר במיוחד.
בעקבות התרחשויות מוזרות ובלתי מוסברות שממשיכות להטריד את צוות החללית, ג'ון נאלץ בעצמו להתמודד עם התרחשויות בלתי מוסברות ופרנויה אשר גורמים לו להטיל ספק בשפיות של עצמו, בעוד שהצלחת המשימה תלויה על הכף.
לורנס פישבורן בתפקיד קפטן פרנקס
"Slim Pickins" (בעברית: "אפשרויות דלות") הוא שיר של הזמרת-יוצרת האמריקאית סברינה קרפנטר, שיצא לאור ב-23 באוגוסט 2024. השיר נכלל באלבום האולפן השישי שלה, Short n' Sweet.
מבחינה אמנותית, השיר בולט כבלדת קאנטרי אקוסטית ומינימליסטית, המהווה שינוי סגנוני ביחס לצליל הפופ והסינתיסייזרים המאפיין את שאר האלבום.
השיר זכה לשבחי המבקרים על כתיבתו השנונה וההומוריסטית העוסקת באכזבות מחיי הדייטינג המודרניים.
השיר נכתב על ידי סברינה קרפנטר, איימי אלן וג'ק אנטונוף, ששימש גם כמפיק המוזיקלי של היצירה.
תהליך היצירה החל בשנת 2021, במהלך יום עבודה אינטנסיבי במיוחד באולפן ההקלטות.
באותו יום נוצרו גם השירים "Please Please Please" ו-"Lie To Girls", כאשר קרפנטר ציינה כי הם כתבו את "ההתחלה של Slim Pickins" באותו מושב הקלטות.
קרפנטר תיארה את הכימיה בין צוות הכותבים כ"רגע של חסד" שבו שלושתם היו מסונכרנים לחלוטין מבחינה אמנותית.
השיר משקף את הגישה היצירתית של קרפנטר באלבום זה, המשלבת כתיבה ישירה המבוססת על שיחות אישיות וחוויות מהחיים האמיתיים.
ההשראה לשיר נובעת מהתסכול של הדוברת מהיצע בני הזוג המוגבל והמאכזב בעולם הדייטינג המודרני.
שם השיר, "Slim Pickins", הוא ביטוי סלנג המזוהה עם דרום ארצות הברית ומתייחס לאפשרויות בחירה דלות וזעומות.
השיר "Slim Pickins" מאופיין כבלדת קאנטרי אקוסטית וחשופה, המהווה חריגה סגנונית משמעותית משאר רצועות הפופ והסינת'-פופ השולטות באלבום Short n' Sweet.
היצירה משלבת אלמנטים של קאנטרי פופ, פולק-פופ עשיר ומוזיקת שורשים אמריקאית.
העיבוד המוזיקלי נשען על המרכיבים הבאים - הליווי המרכזי מבוסס על ריף גיטרה אקוסטית ונגינת בנג'ו המשמשת להדגשת המקצב.
נעשה שימוש נרחב בפינגר סטייל המעניקה לשיר תחושה כפרית ואותנטית.
השיר הופק על ידי ג'ק אנטונוף, ששילב בו סאונד אקוסטי המזכיר סגנון של "להקה בבר".
אלמנט קולי ייחודי בשיר הוא השימוש בליווי מקהלתי של קולות רקע, המוסיפים עומק ואווירה ליצירה.
ברקע השיר משולב צליל התראה המדמה את אפליקציית ההיכרויות גריינדר, שנועד לשרת את הטון הקומי והאירוני של המילים.
הביצוע הקולי של קרפנטר בשיר מדגיש את יכולותיה הווקאליות דרך מניירות המזוהות עם מוזיקת הקאנטרי.
קרפנטר מאמצת "מבטא דרומי" ושימוש בטכניקות שירה המזכירות יודל, סגנון שהוגדר על ידי מבקרים כהומאז' מובהק לדולי פרטון.
מבקרים ציינו כי השיר שואב השראה מאמניות קאנטרי ופולק עכשוויות וקלאסיות, בהן קייסי מאסגרייבס וג'וני מיטשל.
נטען כי השיר כה קרוב לסגנון הקאנטרי המסורתי, שרק חסר בו כינור כדי להפוך ליצירת קאנטרי מלאה.
למרות המעבר לז'אנר הקאנטרי, השיר שומר על הזהות האמנותית של קרפנטר דרך השילוב בין מלודיות מתוקות לטקסטים ציניים ובוטים.
מבחינת מבנה האלבום, "Slim Pickins" מקובץ יחד עם הבלדה האקוסטית "Dumb & Poetic", ויוצר מעין "סט אקוסטי" קצר במרכז התקליט.
השיר נפתח בנגינת גיטרה אקוסטית המציגה ריף "מתפתל וגלי".
העיבוד בפתיחה קובע את הטון הכפרי של השיר, המשלב אלמנטים של מוזיקת שורשים אמריקאית.
קרפנטר פותחת את השיר בנימה של ייאוש קומי, כשהיא מצהירה כי תסיים את חייה לבד.
הליווי המוזיקלי נותר דליל, דבר המאפשר לקולה הדינמי להוביל את הסיפור על הגברים המאכזבים המופיעים בטלפון שלה.
הבית השני ממשיך את הקו הציני וכולל ביקורת ישירה על רמת האינטליגנציה והכישורים הדקדוקיים של בן הזוג הנוכחי, שאינו מבחין בין המילים "there", "their" ו-"they are".
המבקרים ציינו כי בבית זה השירה של קרפנטר הופכת לדיבורית יותר, מה שמעניק לשיר תחושה של דיאלוג יומיומי.
הפזמון משתמש בביטוי הסלנג "Slim Pickins" כדי לתאר את המבוי הסתום שבו נמצאת הדוברת בחיפושיה אחר אהבה.
השורות בפזמון מסבירות כי הדוברת מתפשרת על בן הזוג הנוכחי רק כ"מילוי מקום", שכן "הטובים כבר תפוסים או שאינם בחיים".
הפזמון מתאפיין במלודיה קליטה המזכירה סגנון של זמרות קאנטרי קלאסיות כמו דולי פרטון.
בין חלקי השיר משולבים קטעי מעבר ווקאליים בליווי קולות רקע מקהלתיים.
בשורות האחרונות, הדוברת מתלוננת על כך שאלוהים שכח להעניק לה "התעוררות גאה" ומשלימה עם גורלה להישאר "במטבח" תוך המשך התלוננות על מצבה.
בקרב הקהל והתקשורת עלו השערות כי השיר, בדומה לרצועות אחרות באלבום כמו "Coincidence" ו-"Dumb & Poetic", עשוי להתייחס למערכת יחסים מהעבר של קרפנטר עם הזמר שון מנדס.
המבקרים ציינו כי שורות מסוימות בשיר נתפסות כ"עקיצות פראיות" במיוחד שעשויות להיות מופנות כלפיו.
השיר "Slim Pickins" זכה להתייחסות נרחבת מצד מבקרי המוזיקה עם צאת האלבום.
הביקורות נעו בין שבחים על השנינות והתעוזה הסגנונית לבין טענות על חוסר עומק מוזיקלי בז'אנר הקאנטרי.
רבים מהמבקרים ציינו את השיר כאחד מרגעי השיא באלבום, בזכות השילוב בין לחן אקוסטי נעים לטקסט חריף.
המבקרים שיבחו את כתיבתה של קרפנטר, ובמיוחד את השורות העוסקות בדקדוק לקוי וב"התעוררות הגאה" ששכח אלוהים להעניק לה.
במגזין Billboard תואר השיר כ"קינה עליזה" המלאה בחידודי לשון הדורשים האזנות חוזרות כדי להיתפס במלואם.
המעבר של קרפנטר לסגנון הקאנטרי והפולק-פופ התקבל בחיוב.
המבקר אנתוני פנטנו הגדיר את השיר כ"חמוד מאוד" ו"שוובה לב".
במגזין Paste נכתב כי זהו , וצוין כי הוא מצליח לייצר אינטימיות רגשית מבלי להקריב את ההומור.
מבקרים ב-musicOMH וב-The Times השוו את קרפנטר ל"דולי פרטון של דור ה-Z", וציינו כי השיר מדגים את יכולתה לדלג בין סגנונות תוך שמירה על זהותה האמנותית.
השיר הוגדר כ"טריטוריה חדשה ונועזת" עבורה.
לצד השבחים, נשמעו גם קולות שביקרו את ההפקה או את המסר המועבר בשיר.
בביקורת באתר Still Listening נטען כי השיר מרגיש כמו "פרשנות שטחית" לז'אנר הקאנטרי, המזכירה מקצבים מתוכנתים של אורגנית חשמלית.
גם ב-Teen Vogue צוין כי השירים שהפיק ג'ק אנטונוף באלבום, וביניהם "Slim Pickins", מרגישים פחות זכירים ויותר "טרנדיים" בהשוואה לרצועות אחרות.
המבקר באתר Sputnikmusic תיאר את השיר כ"המנון מוזר להתפשרות", וטען כי הגישה של הדוברת כלפי בן הזוג אינה מרגישה מצחיקה או אירונית אלא יוצרת חוויית האזנה לא נעימה.
חלק מהמבקרים חשו כי השיר, למרות קסמו, נותר "קל משקל" ונגזרת פחות עוצמתית מהלהיטים "Espresso" ו-"Please Please Please".
ב-Northern Transmissions נכתב כי העקיצות על דקדוק הגברים בבית השני מרגישות מעט "מפותלות מדי".
המבקרים ב-Variety ציינו לחיוב את שיבוץ השיר באלבום, כחלק מ"מיני-סט אקוסטי" במרכזו, יחד עם הבלדה "Dumb & Poetic", דבר המעניק לאלבום לכידות למרות המגוון הז'אנרי הרחב שלו.
השיר נתפס כנקודה שבה קרפנטר "יורדת לקרקע" ומציגה פגיעות נגישה יותר בהשוואה לדמות ה"פאם פאטאל" בשירים אחרים.
סמולטוק (Smalltalk) היא שפת תכנות מונחית-עצמים טהורה - השפה הראשונה שמימשה את רוב המאפיינים המקובלים של תכנות מונחה-עצמים.
בנוסף, סמולטוק היא בעלת טיפוסיות דינמית ויכולת התבוננות פנימה (Reflective).
פיתוח בשפה מבוצע לרוב בסביבת פיתוח משולבת בעלת ממשק משתמש גרפי, אליה תוכננה השפה מלכתחילה.
תוכנות בסמולטוק על פי רוב עוברות הידור ל-Bytecode, מעין שפת-מכונה-אבסטרקטית, המפורשת בזמן-ריצה על ידי מכונה וירטואלית.
מנגנון זה נקרא , והוא נפוץ בשפות מודרניות רבות (כגון ג'אווה ו-#C).
סמולטוק פותחה במהלך שנות ה-70, כחלק מעבודה של צוות ב-Xerox PARC.
חלק מיעודה המקורי של סמולטוק היה כשפה ללימוד תכנות, ומכאן ככל הנראה מקור שמה הלא יומרני.
סמולטוק הושפעה רבות מהחידושים המהפכניים שבאו לעולם לראשונה בתוכנה Sketchpad ובשפת התכנות Simula, ומאפיינים רבים של השפה הם המשך ישיר למאפיינים המצויים בהן.
הגרסה הפופולרית הראשונה של השפה נקראה Smalltalk-80, והיא קנתה לה קהילה של משתמשים הממשיכים לפתח אותה באופן פעיל גם בימים אלה.
שיא השימוש בסמולטוק היה מסוף שנות ה-80 ועד אמצע שנות ה-90. השפה השפיעה רבות על פיתוח שפות תבנית, תבניות עיצוב וארכיטקטורה, הידור דינאמי, מכונות וירטואליות ועוד.
הטרמינולוגיה של סמולטוק שונה מעט מזו המקובלת כיום בשפות מונחות-עצמים המקובלות בתעשייה (למעט שפת Ruby, שירשה חלק מהטרמינולוגיה הזאת), בשל הבדלים מהותיים בין השפות בהתנהגות של אובייקטים.
אובייקט בסמולטוק יכול לבצע בדיוק שלושה דברים:
להחזיק מצב (אוסף של התייחסויות לאובייקטים אחרים - "שדות" או "משתני מופע").
במהלך עיבוד של הודעה, לשלוח הודעה לאובייקט אחר.
המצב שאובייקט מחזיק הוא תמיד פרטי לאובייקט.
אובייקטים אחרים יכולים לתשאל או לשנות את המצב הזה אך ורק באמצעות שליחה של בקשות (הודעות) לאובייקט לעשות זאת.
כל הודעה עשויה להישלח לכל אובייקט: כאשר מתקבלת הודעה, האובייקט המקבל מחליט האם ההודעה הזאת היא ראויה, וכיצד להגיב לה.
סמולטוק היא שפת תכנות מונחית-עצמים "טהורה".
משמעות הדבר היא כי, בניגוד לשפת ג'אווה או ++C, אין כל הבדל בין ערכים שהם אובייקטים לבין ערכים שהם טיפוסים פרימיטיביים, בסיסיים.
בסמולטוק, ערכים פרימיטיביים כגון מספרים שלמים, ערכי-אמת או תווים, גם הם אובייקטים, במובן שהם מופעים (Instance) של מחלקות מתאימות, ופעולות עליהם מבוצעות באמצעות שליחה של הודעות.
מתכנת יכול לשנות את המחלקות שמממשות את הערכים הפרימיטיביים, כך שתוגדר התנהגות חדשה עבור מופעים שלהן.
למשל, על מנת לממש מבנה בקרת-זרימה או לשנות את התנהגותם של המבנים הקיימים (בסמולטוק גם פקודות תנאי או לולאות ממומשות כאובייקטים).
נפוץ לסכם עובדה זאת במשפט "בסמולטוק כל דבר הוא אובייקט", אם כי מדויק יותר לומר כי כל הערכים הם אובייקטים.
כיוון שכל ערך הוא אובייקט, מחלקות גם הן אובייקטים, והן מופעים של מטה-מחלקות.
מטה-מחלקות גם הן אובייקטים, והן מופע של המחלקה Metaclass.
בלוקים של פקודות וביטויים גם הם אובייקטים.
הפנים הקטנות הייתה להקת רוק בריטית מהאיסט אנד בלונדון שפעלה במחצית השנייה של שנות ה-60 של המאה ה-20 וזכתה למספר להיטים.
בסוף שנות השישים החלה הלהקה להופיע תחת השם "הפנים", עם רוד סטיוארט כסולן ורון ווד כגיטריסט.
הלהקה הוקמה ב-1965 על ידי רוני ליין, ג'ימי וינסטון וקני ג'ונס שהופיעו כשלישייה.
השלושה חיפשו סולן ומצאו את סטיב מאריוט, שעבד בחנות למוזיקה.
ליין ואביו הגיעו לחנות כדי לקנות לליין גיטרה בס, ומצאו שם את מאריוט, שהזמין לאחר מכן את ליין לביתו לשמוע את אוסף התקליטים שלו.
מאריוט היה בילדותו שחקן והופיע במחזמר אוליבר ובתוכניות טלוויזיה, ובשנת 1963 הקליט את השיר "Give Her My Regards", שלא הצליח להיכנס למצעדים.
השם "הפנים הקטנות" נבחר כיוון שלא היו מספיק גבוהים ושאיפתם להיות "פנים" בסגנון "מוד".
הלהקה השיגה חוזה הקלטה בחברת "Decca" והלהיט הראשון שלה, "Whatcha Gonna Do About It" נכנס לעשרים הגדולים.
וינסטון הוחלף על ידי איאן מקלאגאן.
הלהיט הבא שלהם נכתב על ידי סטיב מאריוט ורוני ליין ולא נכנס למצעד.
הלהיט השלישי של הלהקה העלה אותה על הדרך להצלחה.
שלא כמו להיטיהם הקודמים, היה "Sha La La La Lee" להיט פופ מסחרי והגיע למקום השלישי במצעד הבריטי.
בניגוד ללהיט זה, את הלהיטים הבאים כתבו שוב מאריוט וליין ואחד מהם, "All or Nothing", כבש את פסגת המצעד הבריטי.
בשלב זה נתקלה הלהקה בבעיות.
חברת Decca רצתה לנצל את ההזדמנות ולהוציא להיט שיכבוש את המצעדים והוציאה לשוק סינגל דמו של השיר "My Mind's Eye", ללא ידיעת הלהקה.
למרות מבוכת הלהקה, הגיע הלהיט למקום הרביעי.
לאחר להיט בינוני נוסף עברה הלהקה להקליט בחברת "Immediate" של אנדרו אולדהם.
Decca הוציאה לאחר מכן שיר נוסף, בהסכמת הלהקה, אולם הוא לא נכנס למצעד.
הלהיטים שהוקלטו בחברה החדשה היו מתוחכמים יותר.
"Here Comes the Nice" הגיע למקום ה-12, אך היה זה הלהיט הבא, "Itchycoo Park", שהחזיר אותם לכותרות כשהגיע למקום השלישי בבריטניה והיה הלהיט הראשון שלהם במצעד האמריקאי.
הלהיט הזה נכנס פעם נוספת לעשרת הגדולים במצעד הבריטי בשנת 1975. במהלך ההופעות באותה תקופה, התמוטט סטיב מאריוט ומספר הופעות בוטלו.
אחרי שהתאושש, הוציאה הלהקה את "Tin soldier" ואחריו הקליטה את הלהיט הענק שלהם "Lazy Sunday" שהגיע למקום השני.
הלהיט, שהושר על ידי מאריוט בניב קוקני, נכתב על שכניו של מאריוט שהתלוננו תדירות על הרעש שהוא גורם.
מיד לאחר מכן הוציאה הלהקה את האלבום "Ogden's Nut Gone Flake" שזכה להצלחה גדולה ושהה שישה שבועות במקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי.
לאחר אלבום זה דעכה ההצלחה של הפנים הקטנות.
שני הלהיטים הבאים שלהם זכו להצלחה בינונית, ובתחילת 1969 עזב סטיב מאריוט את הלהקה.
החברים הנותרים צירפו אליהם את רוד סטיוארט כסולן והמשיכו להקליט תחת השם "הפנים" (The Faces).
סטיב מאריוט הקים יחד עם פיטר פראמפטון את להקת "Humble Pie" ובשנת 1975 הקים להקת ליווי משלו והחל בקריירת סולו שלא המריאה.
קני ג'ונס שימש כמתופף של להקת המי החל משנת 1978 לאחר שהמתופף הקודם, קית' מון, נפטר כתוצאה ממנת יתר.
Smallבמה היה פסטיבל תיאטרון של סטודנטים מהחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב, שהוקם על ידי לילך דקל-אבנרי - שגם ניהלה אותו אמנותית, ושי שבתאי - שהיה לדרמטורג הראשי.
הפסטיבל התקיים מאז 2002 למשך 13 שנה, במהלך השבוע הראשון לפתיחת שנת הלימודים באוניברסיטה, והציג כ-7 עד 8 הצגות מקוריות, שנבחרו על ידי הנהלה האמנותית וועדה אמנותית.
הפסטיבל נוסד בשנת 2002 במטרה להקים מסגרת עצמאית שתאפשר למחזאים מהחוג לחשוף את יצירותיהם על במה מקצועית ולתת במה למחזות מקוריים שנכתבו על ידי סטודנטים, תוך שיתוף פעולה עם במאים, מעצבים ושחקנים מן החוג.
כך, נוצרה מסגרת יצירה עצמאית, חיצונית לחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב, שנוהלה על ידי סטודנטים ובוגרים של החוג ונתמכה בצורה סמלית על ידי אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת תל אביב.
עם השנים הפסטיבל וקנה לו שם בשדה התיאטרון הישראלי ויוצרים רבים פרצו לתודעה בעקבות יצירות שהועלו בו לראשונה.
ההצגות הזוכות בו עולות לאחר מכן במרכזי אומנות כמו "צוותא" ו"תיאטרון תמונע", ובמסגרות תיאטרון פרינג' אחרות.
מלבד תיאטרון מתקיימים במסגרת הפסטיבל גם אירועי חוצות של אומנות רב-תחומית כגון וידאו ארט, מחול, שירה, עבודות סאונד, תערוכות צילום ופיסול, שגם בהן לוקחים חלק יוצרים תלמידי האוניברסיטה.
משך כל הצגה בפסטיבל היה עד 40 דקות.
Slow Attack הוא אלבום הסולו השלישי של הזמר הבריטי ברט אנדרסון שיצא ב-2 בנובמבר 2009.
אלבומו השלישי של אנדרסון, מהווה המשך לרוח אלבומיו הקודמים, יחד עם זאת שונה האלבום מאלבומו הקודם Wilderness ומתאפיין בעיבודים תזמורתיים.
האלבום מהווה שיתוף פעולה חדש של אנדרסון עם המוזיקאי לאו אברהמס.
במהדורה היפנית של האלבום, צורפה גרסת כיסוי לשירו של ג'ורג' האריסון "With You, Within You" שהוקלט במקור על ידי חברי להקת החיפושיות, ולשירו של פרינס "When Doves Cry".
כחלק ממסע קידום האלבום, העלה אנדרסון כמה משיריו בגרסאות גולמיות לאתר YouTube, וכן ראיון וסרטון לאתרו הרשמי.
Slow Jamz הוא סינגל משותף של הראפר האמריקאי טוויסטה מאלבומו Kamikaze, ושל אמן ההיפ הופ האמריקאי קניה וסט, מתוך אלבום הבכורה שלו, The College Dropout.
השיר, שמשתתף בו ג'יימי פוקס, הגיע למקום ה-1 במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית לשבוע, כשהפך לסינגל הראשון של וסט, פוקס וטוויסטה שמגיע למקום הראשון במצעד זה.
הגרסה מאלבומו של וסט כוללת פתיח ושתי פסקות נוספות של ג'יימי פוקס, ואינה כוללת את הסיום של טוויסטה בשיר המקורי.
השיר, שהגיע למקום ה-3 במצעד הסינגלים בבריטניה, הועמד לפרס גראמי לשיתוף הפעולה הטוב ביותר בשיר ראפ.
המגזין Q דירג אותו במקום ה-19 ברשימת שירי ההיפ הופ הטובים ביותר בכל הזמנים.
השיר הוא מחווה קלאסית לאמני מוזיקת הנשמה וה"סלואו ג'אם", שהוא בעצם סגנון שירה איטי המשלב היפ הופ, R&B ומוזיקת נשמה.
קניה וסט, שהפיק את השיר, שר את הבית הראשון של השיר, טוויסטה את הבית השני והסיום וג'יימי פוקס את הפזמון.
Sly Cooper: Thieves In Time (בתרגום חופשי לעברית: סליי קופר: הגנבים בזמן) הוא משחק וידאו מסוגת פלטפורמה-התגנבות אשר פותח על ידי Sanzaru Games ויצא לאור על ידי Sony Computer Entertainment ב-5 בפברואר 2013 בצפון אמריקה וב-28 במרץ 2013 באירופה לקונסולות המשחקים PlayStation 3 ו-PlayStation Vita.
הוא המשחק הרביעי בסדרת המשחקים Sly Cooper.
המשחק ממשיך באותה הנקודה שהסתיים המשחק השלישי: סליי קופר איבד את הזיכרון והפך לשותף של כרמליטה.
SmartDeviceLink או SDL הוא שמו של פרויקט מיוזמת חברת פורד ליצירת תקן אחיד עבור התקנים תוך-רכביים רבים הנמצאים בשימוש בתעשיית הרכב או שעשויים להימצא בכלי רכב.
היעד של הפרויקט הוא ליצור ממשק אחיד של תוכנה עבור אפליקציות, מפתחים ורכיבי קצה ברכבים עבור יצירת אפליקציות מיובאות ושיתנהגו באופן משולב עם רכיבי הקצה.
SDL מורכב משני רכיבי תוכנה עיקריים: ליבה אשר עוטפת שירותים תוך-רכביים ומתחברת לממשק המשתמש של הרכב והרכיב השני הוא פרוקסי נייד אשר מממש API לגישה ושימוש שירותים ברכיבי קצה ברכב.
התקן אומץ רעיונית על ידי תאגיד טויוטה המתחרה עם פורד.
האפליקציה שולחת בקשה לרכב והרכב עונה (Remote Procedure Calls).
האפליקציות יראו כאילו הן פועלות מתוך הרכב אולם הלוגיקה (Business Logic) יהיה בתוך המכשיר
המשתמש מתקשר עם הרכב והרכב מודיע הודעות לאפליקציה על אירועים המתרחשים ברכב
האפליקציה מגיבה על ידי שליחת בקשות לעדכון התנהגות או תצוגה ברכב עצמו
Slumber Party (בעברית: מסיבת פיג'מות) הוא שיר שהוקלט על ידי זמרת הפופ האמריקנית בריטני ספירס לאלבום האולפן התשיעי שלה, Glory, בהשתתפות הזמרת האמריקאית טינאשה.
הסינגל יצא ב-16 בנובמבר 2016. גרסת השיר בהשתתפות הזמרת האמריקאית טינאשה יצאה רק במהדורה המחודשת של האלבום.
בספטמבר 2014, ספירס פרסמה תמונה באולפן, כאות רמז שהיא מקליטה שיר חדש.
ב-14 באוקטובר 2016, הזמרת האמריקנית טינאשה רמזה על חשבון האינסטגרם שלה, שהיא מקליטה שיר בשיתוף פעולה "אגדי" באמצעות הכיתוב: "חלומות אמיתיים".
מאוחר יותר, ב-25 באוקטובר 2016, ספירס פרסמה תמונה של עצמה עם טינאשיי על סט קליפ הווידאו של השיר, עם הכיתוב: "השכנים אומרים שאנחנו עושים רעש ...".
ב-16 בנובמבר 2016 יצאה לאור גרסת הרמיקס להורדה דיגיטלית דיגיטלית, ולאחר מכן הוא נשלח לרדיו האמריקאי ב-22 בנובמבר 2016 בתור הסינגל השני באלבום.
השיר זכה לביקורות חיוביות רבות מצד מבקרי המוזיקה והכתבים.
עלים קארג' שיבח את עבודתה של בריטני וציין כי השיר "חלומי" בעיניו, וכן שבריטני לא באמת הקליטה שיר כזה מאז Blackout.
גם מבקר המוזיקה ראסל וורפילד שיבח את השיר ואמר כי להיט זה של בריטני עשוי להיות הלהיט הגדול ביותר מאז Womanizer.
הקליפ המוזיקלי לשיר בוים על ידי קולין טילי, וצולם ב-25 באוקטובר 2016.
הקליפ המלא שוחרר ב-18 בנובמבר 2016, והוקרן לראשונה בדף הסנאפצ'אט של MTV, זמן קצר לפני שפורסם בעמודים הרשמיים של Vevo ו-YouTube.
קליפ הווידאו מציג את ספירס וטינאשה במהלך מסיבת תחפושות בתוך אחוזה, שם הן נראות בחדרים מלאים בועות, עשן ואורות מהבהבים.
Small Bump (בעברית: בליטה קטנה) הוא שיר שבוצע על ידי הזמר והיוצר האנגלי אד שירן, ופורסם כסינגל החמישי מאלבום הבכורה שלו, +.
השיר נכתב על ידי שירן והופק על ידי ג'ייק גוסלינג.
הסינגל הגיע למקום ה-25 במצעד הסינגלים הבריטי, ויצא לרדיו כסינגל השישי והאחרון באוסטרליה, שבו "Give Me Love" פורסם כסינגל החמישי.
ב-26 במרץ 2012, הודיע שירן בטוויטר כי Small Bump יפורסם כסינגל החמישי מתוך אלבום הבכורה שלו, ואמר "לפני שהוא מתפרסם, אני רוצה להיות להודיע מה הסינגל החמישי שנלקח מתוך האלבום שלי, +".
הוא הוסיף: "אז, הסינגל הוא Small Bump".
השיר נכתב בתו בי במול מייג'ור.
השיר עוסק ב'ידידתו הקרובה' של שירן, ומקונן על תינוק שנולד אחר חמישה חודשים מההיריון.
Slow Acid (בעברית: חומצה איטית) הוא שיר של הדי ג'יי והמפיק הסקוטי קלווין האריס מתוך אלבום האולפן הרביעי שלו, Motion.
השיר פורסם ב-14 באוקטובר 2014 בתור הסינגל השיווקי הראשון מתוך האלבום.
הקליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ ה-Vevo של האריס ב-15 באוקטובר 2014 ועד כה נצפה מעל ל-11 מיליון פעמים.
הוא כולל אישה בכחול מסתובבת בעיר בלילה תחת השפעה של סמים ואלכוהול, הצבע הכחול מציין כי היא תחת שכרון כבד.
היא מתעוררת למחרת שוכבת על הכביש כאשר היא חשה בטוב יותר, כך שהתאוששה מחמרמורת (הנגאובר) שחוותה בלילה הקודם.
בספוטיפיי צבר השיר למעלה מ-20 מיליון השמעות.
smart tv היה שירות טלוויזיה בישראל בטכנולוגיית ה-OTT של חברת טריפל סי.
השירות הושק ב-27 באפריל 2017. לאחר ההשקה הגיע השירות לשיא של 5,000 לקוחות אולם לאחר מכן ירד מספר הלקוחות לפחות מ-1,000.
ב-31 באוקטובר 2018 ירד השירות מהאוויר בשל פופולריות נמוכה ועלויות גבוהות.
עד לסוף שנת 2014 נשלט שוק הטלוויזיה הרב-ערוצית בישראל על ידי חברות הטלוויזיה הוט ו-yes.
רפורמת הסלולר בשנת 2011 אילצה את חברות הסלולר השונות לחפש אפיקי הכנסה חדשים, לאחר שזה מהטלפונים הסלולריים נפגע משמעותית, וחברת סלקום החליטה להיכנס לשוק הטלוויזיה ולהפוך לקבוצת תקשורת.
Smart הייתה השחקנית השנייה שנכנסה לשוק הטלוויזיה באפריל 2017.
באוקטובר 2017 הודיעה חברת טריפל סי על ביטול ההסכם עם חברת וונטייז ושירות Smart tv הוצב בסכנה.
עם זאת, שידורי הפלטפורמה נמשכו.
ב-31 באוקטובר 2018 הופסקה פעילות הפלטפורמה שזכתה למנויים מעטים.
תוכני השירות הורכבו מערוצי עידן+, ערוצים המשודרים על גבי רשת האינטרנט וספריית VOD.
כמו כן בשירות פיצ'ר שאפשר צפייה בכל התוכניות בכל הערוצים עד שבוע אחורה.
כמו כן ניתן לגשת מהשירות לתכנים של נטפליקס, הכרוכים בתשלום נוסף.
תוכני השירות כללו את ערוצי עידן+, כאן 11, קשת 12, רשת 13, ערוץ עשר, כאן חינוכית, מַכַּאן 33, ערוץ הכנסת, ערוץ 20 וערוץ 24. כמו כן שודרו הערוצים הבאים:
ערוצי הלייף סטייל של Scripps
Slow Down (בעברית: האט) הוא שיר שבוצע על ידי הזמר ההולנדי דווה בוב.
השיר ייצג את הולנד בתחרות האירוויזיון לשנת 2016, ונכתב על ידי בוב יחד עם יאן פיטר הוקסטרה, ג'רואן אוברמן ומתיח'ס ואן דואג'יבנבוד.
השיר יצא להורדה דיגיטלית ב-5 במרץ 2016 דרך חברת יוניברסל מיוזיק הולנד כסינגל המוביל מאלבומו, Fool Bar.
דווה בוב הוכרז כזמר ההולנדי שישתתף תחרות האירוויזיון 2016 על ידי התקשורת ההולנדית ב-20 בספטמבר 2015.
יומיים לאחר מכן, הוא אישר את החדשות במהלך התוכנית ההולנדית "De Wereld Draait Door".
"Slow Down" התגלה כשיר ההולנדי מתחרה באירוויזיון ב-4 במרץ 2016 במסיבת עיתונאים באמסטרדם.
השיר יצא להורדה דיגיטלית ביום למחרת, ובוצע במחצית הראשונה של חצי הגמר.
הוא עבר את חצי הגמר והופיע בגמר ביום שבת 14 במאי 2016, והתמקם במקום ה-11 מתוך 26 עם 153 נקודות.
"Slow Hands" (בעברית: ידיים איטיות) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר והפזמונאי האירי, נייל הורן.
השיר יצא לאור כסינגל ב-4 במאי 2017 בחברת התקליטים קפיטול רקורדס.
את השיר כתבו הורן, אלכסנדר איזקיירדו, ג'ון ראיין, ג'וליאן בונטה, רות אן קנינגהם וטוביאס ג'סו ג'וניור, והוא הופק על ידי בונטה.
זה הסינגל השני מתוך אלבום הבכורה של הורן, Flicker (2017).
"Slow Hands" הגיע למקום השביעי במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום ה-11 במצעד בילבורד הוט 100, והפך להיות הסינגל המצליח ביותר של הורן בארצות אלה.
Small Talk הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית קייטי פרי.
השיר יצא לאור ב-9 באוגוסט 2019, על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס כסינגל מתוך האלבום Smile.
במהלך חודש יולי 2019, חשף צ'ארלי פות' כי כתב שיר לפרי.
ב-6 באוגוסט, פרסמה פרי ברשתות החברתיות שלה כמה משפטים עם ההאשטאג "": "זה לא מוזר / שראית אותי עירומה / היו לנו שיחות על לנצח / עכשיו זה על מזג האוויר בסדר".
הווידאו קליפ הרשמי של "Small Talk" בוים על ידי טאנו מוינו.