tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
במסגרת סקר סיכונים אנו מזהים את הסיכונים הקיימים בתהליכי העבודה השונים בארגון, על ידי איסוף המידע הנדרש מבעלי התפקידים ובדיקת מידע ואסמכתאות; וכן, ממפים את הסיכונים באופן מתודולוגי ומדרגים אותם לפי רמת ההשלכה הפוטנציאלית שלהם על הארגון (על פי מכפלת נזק והסתברות) – רמה גולמית ורמה שיורית.
סיכון הוא התרחשות אירוע פנימי או חיצוני לארגון אשר יכול להשפיע על יישום האסטרטגיה החברתית או השגת היעדים שנקבעו.
בהתאם להגדרה זו, סיכון יחשב כסטייה מהתוצאה הצפויה (סטייה חיובית או שלילית).
נהוג לקטלג את הסיכונים על פי קבוצות, כגון: סיכונים תפעוליים, סיכונים טכנולוגיים, סיכונים פיננסים (סיכוני אשראי, סיכוני שוק, סיכוני נזילות), וסיכונים אסטרטגיים.
הבסיס והתנאי לקיום סקר סיכונים הוא הכרת תהליכי העבודה בארגון.
על בסיס הכרה עמוקה ויסודית של תהליכים אלה, ניתן להעריך את הסיכונים שאורבים להם.
לאחר שמבצע סקר הסיכונים חש שהוא מכיר את תהליך העבודה שלגביו הוא מכין את הסקר, הוא צריך להעריך את הסיכונים הקיימים לתהליך, לדוגמה באמצעות טבלת בסיס, שאליה מצטרפות חמש מטריצות משנה:
להערכת תיאור הבקרה הקיימת (אם קיימת) והאפקטיביות שלה
להערכת השפעתה על דירוג הסיכון הגולמי - דהיינו, הסיכון השיורי - ראו טבלה מס' 1.
הערכת הסיכון הגולמי צריכה להתבצע כאילו שאין כל בקרה על התהליך.
כאמור בערכים הנ"ל, הסיכון הגולמי מורכב ממכפלת ההסתברות להתרחשות הסיכון, בעוצמת הנזק שעלול להתקיים עם התרחשותו.
בהיעדר יכולת לחשב באופן מדויק הסתברות להתרחשות הסיכון, מקובל לחלק בצורה איכותנית את ההסתברויות לחמישה אינטרוואלים המוגדרים בצורה איכותנית.
ההנחה היא שמוחשי וקל יותר להעריך את ההסתברות על פי הגדרות אלה, מאשר בנקיטת אחוז מסוים של הסתברות - ראו טבלה מס' 2.
לאחר הערכת ההסתברות להתרחשות הסיכון הגולמי, יש להעריך את עוצמת/חומרת הסיכון אם וכאשר יתקיים.
גם כאן מקובל לחלק את החומרה לחמישה אינטרוואלים, כמופיע בטבלה מס' 3. השלב הבא הוא חישוב הסיכון הגולמי.
חישוב זה יבוצע ע"פי טבלה מס' 4 וזאת על פי מפגש ההסתברות לקיום הסיכון שהערכנו עם חומרתו המוערכת.
כעת עלינו להעריך את אפקטיביות הבקרה, ככל שקיימת, ולהעריך האם היא מרחיקה את הסיכון אם לאו.
יש לתאר אותה על פי המופיע בטבלה מס' 1, ולהעריך את איכותה והאפקטיביות שלה על פי טבלה מס' 5. את רמת אפקטיביות הבקרה יש להפגיש בטבלה מס' 6 (מטריצה) עם רמת הסיכון הגולמי, ומתקבלת את רמת הסיכון השיורי, שהוא למעשה הסיכון האמיתי הניצב לפנינו.
מקרה חריג: סקר סיכונים סייסמיים
במקרה של קיום סקר סיכונים מרעידות אדמה, לא מתקיים השלב המתואר לעיל של השפעת אפקטיביות הבקרה (טבלאות 5 ו-6) על הסיכון הגולמי, וסיכון זה הוא הרלוונטי והקובע.
זאת מכיוון שעוצמת/חומרת הסיכון נקבעת בדיסציפלינה זו על פי דרגת הנזק הצפויה ואיכות הבניה של המבנה.
מכיוון שאין כל יכולת לקיים בקרה על התממשות הסיכון (רעידת האדמה תתרחש כך או אחרת ואין שליטה על כך), הבקרה היחידה האפשרית היא פעילות לשיפור איכות המבנה.
ברגע שקוימה בקרה זו ואיכות המבנה שופרה, הרי מדובר כבר במבנה שונה, בעל איכות משופרת, שמעריכים את הסיכון הגולמי אודותיו, ואין מעבר לשלב השפעת אפקטיביות הבקרה.
סקר הוא שם משותף לשרשרת של חברות ייעוץ לניהול, שפעלו בישראל וממנה בין השנים 1963 ו-2017.
ב-1963, כשהחברה הראשונה בשרשרת – 'סקר מהנדסים יועצים' – הוקמה על ידי פרופסור ברוך פולק וגבי לכמן, היא הייתה חלוצת חברות הייעוץ לניהול בארץ.
במהלך חמישים וארבע השנים הבאות החברה החליפה כמה וכמה פעמים בעלות וניהול.
אף על פי שחלק משינויים אלה היו כרוכים גם בשינויים בשמה של החברה, המותג 'סקר' נשמר והלך עִמה לאורך כל הדרך.
ב-2015 נרכשו 50% ממניות החברה על ידי 'דלויט בריטמן אלמגור זוהר', אחד ממשרדי ראיית החשבון הגדולים בישראל, ושמה הוסב ל-'סקר - דלויט בע"מ'.
ב-2017 'דלויט בריטמן אלמגור זוהר' רכשה את חמישים האחוזים הנותרים בחברה, ובכך הפכה לבעליה הבלעדיים.
ראשונת חברות 'סקר' הוקמה ב-1963 על ידי פרופסור ברוך פולק וגבי לכמן, שחזרו ארצה אחרי שהייה של כמה שנים בהולנד, והחליטו להקים יחד חברה שתעסוק בייעוץ לארגונים במגוון הדיסציפלינות של הנדסת תעשייה וניהול.
בראשית דרכה התמחתה החברה בעיקר בתכנון פונקציונלי של מערכי ייצור – ובכלל זה, במיוחד, תכנונם של מטבחים תעשייתיים גדולים בכלל, ומטבחים קיבוציים, בפרט.
במחצית השנייה של שנות ה-60 הצטרפו ל'סקר' כמה אנשי מקצוע בכירים, מהנדסים וכלכלנים, רובם יוצאי מערכות ציבוריות כגון המכון לפריון העבודה והייצור, חברת תה"ל (תכנון המים לישראל), ומשרד החקלאות.
סמוך לאחר מכן, אחד המצטרפים החדשים – איתן יעקובסון, שהיה בעברו סמנכ"ל משרד החקלאות – מונה למנכ"ל החברה.
יעקובסון הביא להקמת חברה אחות בשם SKR, ובאמצעות קשריו מתפקידו הקודם הרחיב את פעילותה אל מחוץ לגבולות מדינת ישראל: תחילה באיראן, שיחסיה עם ישראל היו אז בשיא פריחתם, ואחר כך גם באגן המקונג במזרח הרחוק, בברזיל, ובארצות מתפתחות אחרות בעולם.
בכול אותן מדינות SKR עסקה בתכנון ובניהול פרויקטים בתחומי החקלאות, הכלכלה והתעשייה החקלאית, הפיתוח האזורי, וכיוצא בזה תחומים שנשענו על הידע והניסיון שיעקובסון ועמיתיו הביאו עימם מעברם.
במקביל להתרחבות פעילותה של SKR מחוץ לישראל, חל גידול גם בהיקף הפעילות של 'סקר' בישראל.
בהדרגה התבססו תחת קורת גג אחת שני גופי ידע מקצועיים שפעלו זה לצד זה: האחד פעל בארץ, התבסס על צוות רחב של מהנדסי תעשייה וניהול צעירים שנוהלו על ידי מהנדסים/הנדסאים ותיקים ומנוסים בתחומיהם, והתמחה ביישום טכניקות וכלים לשיפור תפקודם של ארגונים תעשייתיים ואחרים.
גוף הידע השני תמך בפעילות מחוץ לישראל, במדינות מתפתחות, העסיק מומחים בעלי ותק וניסיון, ועסק בעיקר בפרויקטֵי פיתוח רחבי היקף.
בתחילת שנות ה-70 התרחבה פעילותה של SKR באיראן, וחייבה הקמה ורישום של חברה מקומית במדינה זו.
בשיתוף עם גורמים איראניים בעלי השפעה הוקמה חברה בשם 'אֶנְמָק' (ENMAK), שפעלה ברחבי איראן וביצעה פרויקטים בעיקר עבור משרד החקלאות המקומי.
בימיה הטובים 'אנמק' העסיקה כ-40 עובדים בדיסציפלינות שונות, בהתאמה לפרויקטים שבהם הייתה מעורבת.
באותם הימים מנה הצוות הישראלי של החברה כ-6–7 איש קבועים, ועוד כ-20 איש שנסעו בין טהראן לתל אביב על-פי צורכי הפרויקטים.
בין הפעילות בישראל לפעילות מחוץ לישראל (בעיקר איראן), הקבוצה העסיקה באותם הימים בסביבות 100 עובדים.
במהלך השנים 1976–1978, שני המייסדים של 'סקר' – פרופ' ברוך פולק וגבי לכמן – פרשו מהחברה.
במקביל לכך הפעילות באיראן הצטמצמה, עד שבשנת 1978 (כשנה לפני פרוץ המהפכה האסלאמית) החברה בטהראן נסגרה, ואחרוני עובדיה הישראלים שבו ארצה.
ב-1979 איתן יעקובסון, מנכ"לה של 'סקר' עד לאותה העת, מונה לנציב שירות המדינה, ופרש מכול מעורבות בחברה.
בעקבות פרישתו עזבו גם שלושה מהשותפים הוותיקים האחרים בחברה, וזו עמדה על סף פירוק.
ב-1980, אחרי כשנה של דשדוש במקום, שני מהנדסים 'צעירים' שעבדו בחברה בשנים הקודמות – ניר דונת ויצחק חלדי – החליטו להקימה מהקרשים ולשקם את פעילותה.
בעצה אחת עם הבעלים הקודמים, הקימו חברה חדשה בשם 'סקר תכנון, פיתוח וניהול בע"מ' (להלן 'סקר'), בבעלותם ובניהולם.
חברה זו, שעם הקמתה מנתה כשמונה אנשים כולל שני הבעלים, נטלה על עצמה להמשיך ולנהל את הפרויקטים שהיו באותה העת בתהליך (בישראל בלבד).
ב-1981 הצטרף לחברה ישראל לייבוביץ', שעשה צעדיו הראשונים בעולם הייעוץ – ולימים הפך לשותף בחברה.
בסוף שנות ה-90 'סקר' העתיקה את משרדיה לנתניה, וצירפה לשורותיה כשותף את ברוך רוטשילד, מומחה בתחום מערכות המידע.
בכול אחד מהתחומים הללו החברה נעזרה בידע ומתודולוגיות שהביאה מגורמי ידע מובילים בעולם הרחב, כאמור לעיל.
ב-2007 ניר דונת פרש מהחברה ומכר מניותיו לשותפים האחרים.
ב-2013 החברה חגגה, בהשתתפות רבים מלקוחותיה במהלך השנים, 50 שנים להיווסדה בגלגולה הראשון.
ב-2015 'דלויט בריטמן אלמגור זוהר' נכנסה כשותפה ב-50% ב'סקר', שמאותו הרגע הפכה ל'סקר-דלויט' וביססה בחברה האם את פעילות הייעוץ בתחומי המִחְשוּב ומערכות המידע.
ב-2017 'דלויט' רכשה את יתרת המניות של 'סקר' משותפיה, ו'סקר' חדלה מלהתקיים כחברה עצמאית.
פעילותן של חברות 'סקר' בגלגוליהן השונים נחלקה לשני תחומים עיקריים, בהתאם ל'טריטוריות' שבהן פעלו:
הפעילות בישראל התמקדה במגוון תחומי הניהול, ובכללם הנדסת תעשייה, ייעוץ ארגוני, מערכות מידע – ונגזרות של תחומים עיקריים אלה.
דוגמאות לפרויקטים מובילים של חברות 'סקר' בתחומים אלה, כוללות:
תכנון מערכות תִּמרוץ/שכר עידוד לעובדי התעשייה האווירית, חברת החשמל, בתי דפוס כ'הארץ', 'דבר' ואחרים, מפעלי תעשייה כ'יובל גד', 'מודול בטון', מפעלי הברום – ועוד.
תכנון פונקציונלי של בנייני משרדים, כגון בית IBM בפינת שדרות שאול המלך ורחוב ויצמן בתל אביב; בניין חברת הביטוח 'מגדל' ברחוב סעדיה גאון; בניין משרדי חברת תעש ברמת השרון – ועוד.
גיבוש מערכי שכר המותאמים לניתוח עיסוקים והערכת עיסוקים , עבור המשביר המרכזי, האוניברסיטה העברית, וחברות תעשייתיות כ'נילית', 'טמבור', 'פרוטרום' ואחרות.
תכנון וניהול פרויקט נסיגת כוחות צה"ל מסיני בעקבות חתימת הסכם השלום עם מצרים.
ייעוץ בתכנון ויישום של מערכות מידע מורכבות, כגון מיכון בתי החולים של משרד הבריאות, מערכות לניהול משאבי אנוש לאמדוקס, טבע, מגדל – ועוד; מערכות ERP לכ-100 ארגונים, תוכניות אב לאוניברסיטאות ועוד.
ליווי היישום של שיטות מתקדמות לניהול האיכות (TQM), השירות וניהול קשרי לקוחות (CRM) בארגונים בכול תחומי הפעילות במשק הישראלי, כולל תעשייה (דלתא, טמבור, טלרד ועוד), בנקאות (בנק דיסקונט, בנק לאומי), ביטוח (הפניקס), מלונאות (ישרוטל), בריאות (שירותי בריאות כללית), תקשורת (פרטנר, סלקום, פלאפון), משטרת ישראל – ואחרים.
הפעילות מחוץ לישראל התמקדה בארצות מתפתחות, ועסקה בעיקר בתחומי הפיתוח האזורי, החקלאות, הכלכלה החקלאית והתעשייה החקלאית.
באיראן, באמצעות חברת 'אנמק' הנזכרת לעיל:
הכנת תוכנית אב לפיתוח ענף ההדרים במדינה.
הדרכת חקלאים בגידול הדרים באזורי הגידול השונים במדינה.
תכנון, הקמה וניהול של בית ספר להכשרת מנהלי חוות חקלאיות.
תכנון חוות לגידול 'הודים' ועופות.
תכנון מערכות המים וההשקיה לגנים בוטניים שהוקמו בטהראן ביוזמת השאה – ועוד.
בניגריה (כקבלני משנה של חברת התכנון 'בלשה-ילון'): תכנון לפיתוח אזורי ב-Plateau State אחת ממדינות הפדרציה הניגרית.
בטורקיה: תכנון מערך להכלאת גזע בקר מקומי עם גזע של בקר לבשר.
בדרום אפריקה (במדינת החסות דאז, בופוטצואנה): תכנון וליווי ההקמה של חוות ענק לגידול עופות פטמים, כולל מכון תערובת ומשחטה.
בראשית 1981 'סקר החדשה' חתמה על הסכם ידע ראשון, עם מיטשל פיין, בנושא ה-Improshare.
בתחילת שנות ה-90 'סקר החדשה' חתמה על הסכם ייצוג עם חברת ייעוץ בינלאומית נוספת – Organizational Dynamics Incorporated - ODI – והביאה ממנה ידע רב בתחום ניהול איכות כוללת – (TQM) – שהיה אז בראשית דרכו בארץ.
העיסוק בתחום זה מיצב את החברה כחברת ייעוץ מתקדמת, חדשנית ומובילה, ובכך נתן לה דחיפה עסקית חזקה.
בין קידום נושא ה-'אימפרושייר' לבין החדרת ה-TQM, 'סקר החדשה' מצאה עצמה יועצת לארגונים עסקיים וציבוריים מהגדולים והמובילים במשק, כאמור בסעיף 'תחומי פעילות' לעיל.
בשנים הבאות, אחת לכמה שנים, סקר חָבְרָה עם גורמים מקצועיים בינלאומיים נוספים וייצגה אותם בארץ.
FileNet – בתחום סריקת מסמכים, ניהול המסמכים והעברתם בארגון.
תחום זה קוּדָם באמצעות חברת IFN, שהוקמה במשותף על ידי 'סקר' וחברת 'יעל תכנה'.
Little] – בתחום הייעוץ העסקי הכולל.
TARP (שלימים שינתה את שמה ל-CCMC) – בתחום מדידת איכות השירות וניהול שביעות רצון הלקוחות.
Peppers and Rogers – בתחום ניהול קשרי הארגון עם לקוחותיו (CRM).
Accenture – בתחום מערכות המידע לבנקאות.
IDS Scheer – שפיתחה את המוצר ARIS לניהול תהליכים ארגוניים – ועוד.
סקרי כוח אדם הם סקרים שמטרתם לאסוף נתונים אודות שוק העבודה.
סקרי כוח אדם משמשים לחישוב שיעור התעסוקה המוגדר בארגון העבודה הבינלאומי (ILO) אשר מפגיש בין ממשלות, מעסיקים ועובדים מ־187 מדינות.
על פי ארגון העבודה הבינלאומי, סטטיסטיקה של עבודה ממלאת תפקיד חיוני בפיתוח והערכת התקדמות המדינות בנושא תעסוקה ומהווה כלי חשוב לניתוח המידע והבנת הבעיות בתחום.
סקרי כוח אדם מספקים נתונים על מדדים חיוניים של שוק העבודה.
מגוון רחב של מדינות נעזרות בנתוני הסקר כמקור עיקרי לניטור וקבלת החלטות בנושאי תעסוקה; נתוני הסקר משמשים לקביעת מדיניות כספית, פיסקאלית ותעסוקתית וכן לקביעת מדיניות בנושאי הפחתת עוני, השכלה והכשרה.
מטרתו העיקרית של סקר כוח אדם היא לסווג את אוכלוסיית גיל העבודה (15 ומעלה) לשלוש קבוצות: מועסקים, מובטלים (שניהם יחד מכונים 'כוח העבודה') ואנשים שאינם שייכים לכוח העבודה.
הסקר מאפשר מעקב אחר התפתחות בכוח העבודה, גודלו ותכונותיו, מדידת היקף האבטלה במשק ועוד.
כל המדינות החברות באיחוד האירופי נדרשות לערוך סקר כוח אדם מדי שנה.
סקר כוח האדם של האיחוד האירופי (EU-LFS) הוא סקר המדגם הגדול ביותר במשקי הבית האירופיים.
איסוף הנתונים המתפרסם על ידי ה-Eurostat מתייחס לשנים 1983 ואילך.
סקר כוח אדם נערך באירופה לראשונה בשנות החמישים של המאה העשרים, בשש מדינות.
עם השנים, גדל מספר המדינות העורכות את הסקר ונוצר תיאום בהגדרות הסקרים בין המדינות, בעיקר באמצעות חקיקה אירופאית.
בשנים 1982 ו-1987 כונסו ועידות בינלאומיות של סטטיסטיקאים לנושא עבודה; ועידות אלה קבעו את אבני הדרך ליצירת יכולת השוואה גבוהה בין מדינות.
היסטורית, סקרי כוח אדם רבים באירופה נערכו רק פעם בשנה, באביב, שנחשבת עונה "רגילה" ומייצגת שאינה מושפעת משינויים עונתיים.
שיטה זו לא אפשרה מעקב אחר מגמות לטווח הקצר של שוק העבודה ולכן הוחלט על מעבר לסקר שנתי המכסה את כל שבועות השנה.
בין השנים 1998 ועד 2004 מדינות האיחוד האירופי עברו לביצוע סקר כוח אדם באופן רציף בהתאם להחלטה של הלשכה הסטטיסטית של האיחוד האירופי .
סקר כוח אדם הוא בין הסקרים המרכזיים שעורכת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) החל משנת 1954, ובאופן שוטף משנת 1960 ועד היום.
נתוני סקר כוח אדם כוללים את שיעור התעסוקה במשק (המכונה גם "שיעור האבטלה") אשר מפורסם מדי חודש.
בנוסף, כוללים נתוני הסקר את תכונות כוח העבודה בחלוקה לפי גיל, מין, אזורי מגורים, ענפים כלכליים, משלחי יד ועוד.
נתוני הסקר מיועדים לתכנון, למינהל ולמחקר של נושאים חברתיים וכלכליים המשמשים את מקבלי ההחלטות וגופים מדיניים, כלכליים וציבוריים (הכנסת, משרד האוצר, בנק ישראל, המוסד לביטוח לאומי ואחרים).
הסקר מבוסס על האוכלוסייה הקבועה של מדינת ישראל בגילאי 15 ומעלה, ונערך על מדגם של כ־12,000 דירות מדי חודש.
באוכלוסיית הסקר נכללים: תושבים קבועים השוהים בישראל, תושבים קבועים השוהים מחוץ לישראל שנה או פחות ברציפות, עולים חדשים ועולים בכוח, מרגע בואם לישראל, תיירים, מתנדבים ותושבים ארעיים השוהים בישראל יותר משנה ברציפות.
לעקוב באופן שוטף אחרי ההתפתחויות בכוח העבודה בישראל, בגודלו ובתכונותיו;
למדוד את היקף התעסוקה במגוון ענפי הכלכלה ומשלחי היד;
לאסוף נתונים על מועסקים, על מחפשי עבודה ועל מי שאינם משתתפים בכוח העבודה;
לאסוף נתונים על משקי הבית בישראל.
מועסקים: בני 15 ומעלה אשר עבדו שעה אחת לפחות בשבוע, בישראל או מחוצה לה, תמורת שכר או רווח כלשהו.
בקבוצת המועסקים נכללים גם אנשים המשרתים בצבא (חובה או קבע) ואנשים שנעדרו זמנית מעבודתם בשבוע הקובע.
בלתי מועסקים: בני 15 ומעלה שלא עבדו בשבוע הקובע, אך חיפשו עבודה באופן אקטיבי במהלך החודש שקדם לראיון ויכלו להתחיל לעבוד לו הוצעה להם עבודה.
האוכלוסייה השייכת לכוח העבודה: בני 15 ומעלה 'מועסקים' או 'בלתי מועסקים'.
האוכלוסייה שאינה שייכת לכוח העבודה: בני 15 ומעלה שאינם 'מועסקים' או 'בלתי מועסקים'.
שיטות הדגימה, האמידה והחקירה של סקר כוח אדם השתנו במהלך השנים.
בשנת 2012 הוכנסו בסקר כוח אדם בישראל שינויים לאור ההרחבה של הגדרת כוח העבודה לכלל כוח העבודה במקום כוח העבודה האזרחי בלבד, ומתכונת הסקר שונתה מסקר רבעוני לסקר חודשי.
הדירות המשתתפות בסקר נדגמות בשני שלבים: בשלב הראשון דוגמים יישובים יחסית לגודלם כך שהסתברות היישוב להידגם היא יחסית לגודלו; בשלב השני של הדגימה דוגמים דירות למגורים מתוך יישובי המדגם.
כדי לצמצם את טעויות הדגימה, שולבה בסקר כוח אדם שיטת אמידה חדשה המכונה "אמידה משולבת", המכיילת את נתוני הפרטים ומשקי הבית המשתתפים בחודש מסוים לסך כל האוכלוסייה הידוע לפי חתכים של אזור גאוגרפי, מין וקבוצת גיל ובנוסף לתכונות כוח עבודה מהחודש הקודם.
כל דירה הנכללת במדגם מרואיינת שמונה פעמים לפי הדגם המוכר בסימון 4-8-4: ארבעה ראיונות בחודש הכניסה לסקר ובשלושת החודשים שאחריו, הפסקה של שמונה חודשים, ולאחר מכן ארבעה ראיונות רצופים נוספים בחודשים הבאים.
הרציונל של שיטה זו הוא למדוד שינויים בתעסוקה של אנשים לאורך זמן והראיונות החוזרים מאפשרים מיפוי שינויים במקומות עבודה, כמות שעות עבודה, אופי העבודה של אנשים לאורך טווח של שנה וארבעה חודשים.
במסגרת הריאיון נאספים פרטים על בני משק הבית אשר מתגוררים בדירה, ופרטי השכלה ועבודה על בני 15 ומעלה.
לפי הגדרות ארגון העבודה בינלאומי נמדדת התעסוקה של כל אדם מגיל 15 ומעלה ולכן נתוני תעסוקה נאספים על האנשים בגילאים אלה, בפועל מפורסמים נתונים על בני 15 ומעלה לצד נתונים על בני גיל 21–64 או נתונים על בני 25–64 שמהווים את כוח העבודה העיקרי במדינות המפותחות.
הנתונים נאספים בשתי שיטות עיקריות: ראיונות פנים אל פנים וראיונות טלפוניים.
על פי רוב, בשלב הראשון נערך ריאיון פנים אל פנים, ובשבעת השלבים שאחריו נערך ריאיון טלפוני.
החל מחודש מרץ 2020 עקב משבר נגיף הקורונה הוחלפו הראיונות פנים-אל-פנים בבתי התושבים בראיונות טלפוניים.
כמו כן, לפי הגדרות הסקר, רוב העובדים שהוצאו לחופשה ללא תשלום החל מחודש מרץ 2020 נחשבים כ"מועסקים אשר נעדרים זמנית מעבודתם".
סקר עמיתים (peer review) ולפעמים סקר עמיתים טכני (technical peer review) או סקר עמיתים הנדסי (engineering peer review) הוא מונח בהנדסה, המתאר סקירה הנדסית של מוצר כלשהו בפני עמיתים למטרת טיוב.
סקר עמיתים הוא תהליך סקירה מוגדר היטב לאיתור ותיקון ליקויים, הנערך על ידי צוות עמיתים עם תפקידים מוגדרים.
סקר עמיתים מבוצע על ידי עמיתים המייצגים אזורים במחזור החיים ההנדסי המושפעים מהתוצר הנבדק (מוגבל לרוב לכ-6 אנשים או פחות).
סקר עמיתים טכני נערך בשלבי תכן או פיתוח על מוצרים שהושלמו או חלקים מוגמרים של מוצרים.
מטרתם של סקרי עמיתים היא להסיר פגמים מוקדם ככל האפשר בתהליך הפיתוח.
על ידי הסרת ליקויים במקורם (למשל דרישות ומסמכי תכנון, תוכניות ונוהלי בדיקה, קוד תוכנה וכו'), סקרי עמיתים מונעים התפשטות פגמים במספר שלבים ומוצרי עבודה, ומפחיתים את כמות התיקונים הכללית הדרושה בפרויקטים.
בנוסף, יעילות צוות משופרת היא תופעת צדדית נגררת של סקרי עמיתים טכניים (למשל, על ידי שיפור תקשורת הצוות, שילוב נקודות המבט של תחומי התמחות הנדסיים שונים, והכשרת חברי הפרויקט בנוגע לשיטות פיתוח אפקטיביות).
ב-CMMI, סקרי עמיתים משמשים כאמצעי עיקרי לאימות בתחום תהליך האימות וכשיטת הערכה אובייקטיבית באזור תהליך הבטחת איכות תהליכים.
ניתן לדווח על תוצאות סקרי עמיתים בסקירות אבני דרך.
אחראי על ביצוע תהליך סקר העמיתים ואיסוף נתוני בדיקה.
ממלא תפקיד מפתח בכל שלבי התהליך לבדיקת עמיתים טכנית למעט עיבוד חוזר.
נדרש לבצע מספר תפקידים במהלך סקר עמיתים טכני בנוסף למשימות המפקח.
אחראי על מציאת ליקויים במוצר העבודה מנקודת מבט כללית, וכן על ליקויים המשפיעים על תחום התמחותו.
מספק מידע על המוצר הנסקר בכל שלבי התהליך.
אחראי גם על תיקון כל הליקויים הגדולים וכל ליקויים קלים וטריוויאליים.
מנחה צוות בתוצר במהלך הפגישה הטכנית לסקר עמיתים.
קורא או מנסח מחדש את התוצר בפירוט.
ממלא תפקידים של מפקח בנוסף לתפקיד הקורא.
רושם במדויק כל פגם שנמצא במהלך פגישת הבדיקה ברשימת פגמי הבדיקה.
ממלא תפקידים של מפקח בנוסף לתפקיד המתעד.
נציגי ההנהלה בדרך כלל אינם מעורבים בביצוע סקר עמיתים.
זה נכון במיוחד לגבי מנהלי קו של הכותב או משתתפים אחרים בביקורת.
מדיניות של השארת ההנהלה מחוץ לסקר עמיתים מעודדת את צוות סקר העמיתים להתרכז במוצר הנבדק ולא באנשים או באישים המעורבים.
להוראות מפורטות לביצוע סקר עמיתים טכני, ראו מדריך הנדסת מערכות של נאס"א, נספח N.
סקר דרום השומרון החדש הוא סקר ארכאולוגי שנערך בשנים 2014–2017 בידי ד"ר דביר רביב מאוניברסיטת בר-אילן, ד"ר אהרן טבגר מאוניברסיטת אריאל ובני הר אבן ויבגני אהרונוביץ' מיחידת קצין המטה לארכאולוגיה ביהודה ושומרון.
מחקר המערות הקרסטיות נעשה בשיתוף עם צוות המרכז לחקר מערות בישראל (המלח"ם), שבאוניברסיטה העברית.
לתחום הסקר שמות אחדים הקשורים להיסטוריה שלו: בתקופת ההתנחלות והשופטים נכלל האזור בתחומי הר אפרים וארץ בנימין.
לאחר פילוג הממלכה המאוחדת עבר הגבול בין ממלכות יהודה וישראל במרכז הר בית אל, וכך נכלל אזור הסקר בתחומה של ממלכת ישראל.
בימי בית שני, ובעיקר מן התקופה החשמונאית ואילך, נכלל רוב האזור בתחום יהודה.
בתקופות הרומית המאוחרת והביזנטית עבר הגבול בין היישוב השומרוני מצפון והיישוב הנוצרי מדרום, בסביבת נחל שילה ועמק שילה, כמו הגבול שבין מחוזות נבלוס (שכם) ורמאללה במהלך תקופת השלטון המוסלמי בימי הביניים והתקופה העות'מאנית, בארץ ישראל בעת העתיקה.
תחום הסקר משתרע על פני שטח של כ-1,000 קמ"ר באזור שבין ירושלים ושכם, אזור המהווה מעבר בין הרי יהודה להרי השומרון.
חלקו הדרומי, הגבוה, הוא חלק מהר בית אל, הנחשב לצפון הרי יהודה, ואילו חלקו הצפוני מתאפיין בעמקים ובהרים נישאים כבשאר השומרון.
חלקו המזרחי של האזור נמצא בצל גשם ומשתנה בהדרגה למדבר, ואילו חלקו המערבי משתפל במתינות לעבר השפלה ומישור החוף.
מטרות הסקר, אותן הגדירו מבצעיו, הן יצירת בסיס נתונים רחב ומגוון (מלבד הנתונים העולים מאיסוף כלי החרס, שאותם סיפקו הסקרים הקודמים באזור זה), תיעוד אתרים לנוכח שוד והרס עתיקות אינטנסיביים שהמתחוללו באזור מספר שנים, וכן תיעוד ומיפוי לקראת הכרזת אתרי הסקר כאתרי עתיקות.
במסגרת הסקר נסקרו נכון ל-2022 כ-220 אתרים ארכאולוגיים (מתוך כ-250 המוכרים מסקרים קודמים) בשיטת סקר אתרים.
שלא כמו בשיטת הסקר הרגלי, שבמסגרתו נסקר כל האזור שהוגדר, סקר זה התמקד באתרים ידועים בלבד.
מרבית האתרים בדרום השומרון אמנם נסקרו כבר קודם לכן, במסגרת סקר החירום, סקר בנימין וסקר מנשה, אולם בסקר זה הושם דגש רב יותר בתיעוד שיטתי של שרידים ומתקנים (בנויים וחצובים) באתר ובסביבתו.
לסקירת השרידים בכל אתר הוקדש בממוצע יום עבודה, דבר המאפשר לתעד באופן שיטתי חללים תת-קרקעיים, בדיקה שכדוגמתה לא נערכה עד אז.
פעולות התיעוד כללו יצירת תוכניות לאתרים בעזרת GPS, מיפוי מתקנים וחללים תת-קרקעיים ושרטוט אחדים מהם, וכן איסוף ממצאים מפני השטח ובחללים.
מטרה נוספת של הסקר הנוכחי תיעוד שרידים בנויים וחללים תת-קרקעיים אשר נחשפו במהלך השנים בעקבות עבודות פיתוח ובנייה, או בחפירות שוד, ולא היו גלויים לעיני הסוקרים הקודמים.
פעילויות אלו, שכללו לעיתים שימוש בכלים מכניים כבדים, אף הציפו אל פני השטח ממצאים רבים.
בח'רבת מרג'מה תועד תל הממוקם בשוליו המזרחיים של אזור הסקר, לצד בקעה פורייה ומעיין שופע (עין סמיה).
האתר נחפר בשנות השבעים בידי משלחת מטעם האוניברסיטה העברית ונחשפו בו שרידי עיר מבוצרת מתקופות הברונזה והברזל.
בסקר התברר כי במהלך חפירת שוד שבוצעה במקום נחשפו שרידי שער בנוי היטב בצדה המזרחי של גבעת האתר.
השער נבנה באמצעות אבני שדה גדולות ולצידיו שני קטעי קירות מסיביים שאפשר לפרשם כשרידי מגדלים רבועים.
שברי כלי חרס מתקופת הברונזה הקדומה והתיכונה שנמצאו באזור השער וכן ההקבלה לשערים דומים שנחשפו באתרים מתקופות אלו עשויים ללמד על תקופתו של השער באתר זה.
בח'רבת רפיד הסמוכה לשילה מתועד יישוב שהתקיים באתר בתקופות הברונזה הקדומה והתיכונה.
במהלך הסקר תועדו במקום קטעי חומה וסוללת עפר במדרונות הצפוני והמערבי של גבעת האתר.
שרידים אלו מזכירים את חומות ערי הברונזה התיכונה באזור ההר (כדוגמת שילה הסמוכה) ובארץ-ישראל בכלל.
גם בח'רבת קרניעה שמצפון לבית חורון תועדו בסקר שרידי בנייה שנחשפו בחפירת שוד.
תוצאות הסקרים שנערכו בח'רבת קרניעה מצביעות על יישוב יהודי מבוצר שהתקיים במקום במהלך ימי הבית השני ועד מרד בר כוכבא.
האתר מוקף בחומה מסיבית ברוחב 2–3 מ' הבנויה אבני שדה ואבנים מהוקצעות גדולות.
בצדו המזרחי זוהו בקדמת החומה קיר קדמי וריכוז של קירות בנויים היטב, העשויים להצביע על מיקומו של שער בחומה.
במרכז האתר תועדו שרידי מבנה גזית, שנחשפו במהלך חפירת שוד.
שרידים אלו כוללים שלושה קטעי קירות ניצבים זה לזה היוצרים מעין תוכנית אולם צר ומאורך.
הקירות בנויים אבני גזית גדולות (באורך 1.2–1.9 מ') שלמקצתן סיתות שוליים עדין.
שרידים אלו עשויים ללמד על מבנה ציבור שעמד במקום בתקופה הרומית הקדומה וייתכן שמדובר בבית כנסת.
ח'רבת אבו רווע הסמוכה לאריאל היא אתר יישוב כפרי מסוף ימי הבית השני עד ראשית המאה השנייה לספירה בגבולה הצפוני של יהודה.
בחלקו המערבי של האתר נמצאו שני בסיסי עמודים, שנחשפו בחפירת שוד, המצביעים על מבנה מפואר שהיה במקום וייתכן שמדובר בשרידי וילה רומית או בית כנסת.
פעולות השוד הנרחבות אפשרו להעריך מחדש וביתר דיוק את שטחם של האתרים ואת תקופות שיא יישובם.
בסקר הושם דגש על בדיקת חללים תת-קרקעיים באתר ובסביבתו.
התייחסות זו הביאה לגילויָם של עשרות מערכות מסתור, מקוואות טהרה, מערות קבורה ובורות אחסון.
במקרים רבים הניבה בדיקת חללים תת-קרקעיים אף ממצאים המסייעים בתיארוך שלבי השימוש בהם.
דוגמה לכך היא המערכת התת-קרקעית שתועדה בח'רבת אל-מרג'ים שבשוליו המזרחיים של אזור הסקר, לצד כביש אלון ומדרום לכפר א-דומא תועדה מערכת תת-קרקעית הכוללת ארבעה בורות פעמון קטנים, סמוכים זה לזה, שחוברו ביניהם על ידי חציבת מעברים צרים והסרת דפנות משותפות.
פתחי הבורות נסתמו באבנים ובדופנותיהם נחצבו מחילות מסתור קצרות.
בקרקעית המערכת התגלו שברי כלי חרס מתקופת הברזל השנייה ומהתקופה הרומית הקדומה, וביניהם נר דיסקוס.
תוכנית המערכת וממצאיה מצביעים כי שימשה למסתור בימי מרד בר כוכבא.
גילוי כלי החרס מתקופת הברזל עשוי ללמד על כך שחלק ממרכיבי המערכת, כפי הנראה בורות הפעמון, נחצבו ושימשו עוד במהלך תקופה זו (כבורות אחסון).
תוצאות הסקרים בח'רבת אל-מרג'ים מלמדות כי תקופת היישוב העיקרית במקום הייתה הברזל השנייה, ואילו תקופות אחרות, ובכללן התקופה הרומית, כמעט שאינן מיוצגות בממצא.
מערכת המסתור שבמקום, המשויכת לימי בר כוכבא, מצטרפת לעשרות מערכות נוספות שתועדו בכל רחבי אזור הסקר.
חלקן, כדוגמת זו שבח'רבת אל-מרג'ים, התגלו באתרים שעל גבול המדבר.
מערכות אלו עשויות ללמד על תופעה ייחודית לאזור ספר המדבר – חציבת מערכות מסתור באתרי יישוב קדומים שהיו עזובים בתקופה הרומית.
בחלק ניכר ממערכות המסתור נאספו ממצאים שעשויים ללמד על מועד התקנתן ועל תקופות השימוש בהן ובמרבית המקרים מדובר בימי מרד בר כוכבא.
עיון במפת התפוצה העדכנית של מערכות המסתור שבתחום הסקר עשוי ללמד על השתתפותם הפעילה של תושבי צפון הר יהודה במרד השני נגד הרומאים.
האתר העשיר ביותר במערכות מסתור שתועד בסקר הוא ח'רבת א-שונה, הממוקמת מדרום לכפר דיר עמר, בחלקו הדרום-מערבי של אזור הסקר.
באתר זה תועדו שרידי יישוב גדול שהתקיים מתקופת הברזל ועד התקופה הביזנטית.
בין השרידים שתועדו - שמונה מערכות מסתור טיפוסיות מימי מרידות היהודים ברומאים, וביניהן מערכת שאורכה למעלה מ-100 מ'.
מערכת זו היא הגדולה מבין מערכות המסתור הידועות בצפון הרי יהודה.
היא כוללת מרכיבים אדריכליים שונים האופייניים למערכות מסתור: מחילות בחתך טיפוסי של מחילה צרה ובעלת תקרה קשותה, המאפשר מעבר רק בזחילה, מתקני נעילה, שינוי מפלס לאורך המחילה, חדרי מסתור, שקעים לנרות בדפנות, שילוב חללים קדומים וסתימה מכוונת של פתחים.
נוסף לאלו שולבו במערכת ארבעה אולמות ענק חצובים בסלע, שיכלו לשמש לאחסון מזון וציוד צבאי וכן לשהייה במקום ולהתארגנות מאות אנשים לפרקי זמן ממושכים.
ברחבי המערכת נאספו מאות שברי כלי חרס, מרביתם מתוארכים לימי מרידות היהודים ברומאים.
בחינה שיטתית של החללים התת-קרקעיים באתרי הסקר הנוכחי הביאה לגילויָם של עשרות מקוואות טהרה טיפוסיים לסוף ימי הבית השני.
לעיתים קרובות התגלו מתקני מים שבקרקעיתם הצטבר סחף רב, שכיסה את המדרגות, והם זוהו כמקוואות טהרה על-סמך תוכניתם האדריכלית.
בין המקוואות שתועדו ראויים לציון תריסר מקוואות בעלי שני פתחים צמודים, כדי לאפשר הפרדה בין היורדים והעולים מהטבילה.
מקוואות מעין אלו היו מוכרים עד כה בעיקר מירושלים ומסביבותיה ונמצאו רק דוגמאות בודדות במרחב הכפרי המרוחק מן העיר.
ממצאי הסקר מצביעים על כך שסדרי הפרדה רווחו גם במרחב הכפרי של צפון יהודה.
אחת הדוגמאות הבולטות למקווה מטיפוס זה תועדה בתל תמנה (ח'רבת תבנה), השוכן ממערב לנווה צוף ומצפון-מערב לכפר דיר נזם ומזוהה עם תמנה, בירת פלך בתקופות הרומית והביזנטית.
למרגלות התל ולצד הדרך העתיקה אנטיפטריס–גופנא תועד מקווה טהרה ציבורי בעל שני פתחים שצורתו רבועה ומידותיו 5.5X6.5 מ'.
יש להניח שהוא שימש את עולי הרגל שפקדו את המקום בדרכם לירושלים בשלהי ימי הבית השני.
מקוואות דומים התגלו בין השאר לאורך הדרך המובילה מחברון לירושלים.
דוגמה נוספת לאתר שהתגלו בו מקוואות מטיפוס זה היא ח'רבת קרניעה.
במהלך הסקר תועדו במקום חמישה מקוואות טהרה, בשניים מהם הותקנו סדרי הפרדה.
במסגרת הסקר תועדו מאות מערות קבורה מתקופות שונות ונמדדה תוכניתן של עשרות מערות נבחרות.
טיפוסי הקברים העיקריים שהובחנו הם קברי אצטבאות, קברי כוכים, קברי מקמרים וקברי ארגז.
קברי האצטבאות הם הקברים המזוהים ביותר עם תקופת הברזל, אף שיש גם קברים מטיפוס זה המוכרים מהתקופות ההלניסטית והרומית הקדומה.
קיים דמיון רב בין קברי האצטבאות של תקופת הברזל לאלו של ימי הבית השני, אולם ממצאים שפורסמו מקברים חתומים ודוגמאות מאתרים חד-תקופתיים מאפשרים להבחין כרונולוגית בין שתי הקבוצות.
קברי האצטבאות מתקופת הברזל מוכרים בעיקר בהר יהודה ועד לסקר תועדו גם כמה בודדים בשומרון.
במסגרת הסקר תועדו עשרות קברי אצטבאות משתי התקופות.
אחד האתרים הבולטים שתועדו בהם קברי אצטבאות מתקופת הברזל הוא ח'רבת עררה.
באתר זה נמצאו חמישה קברי אצטבאות (מלבד שלושה קברי כוכים), אחד מהם ייחודי בצורתו ובאיכות חציבתו.
קבר זה כולל חדר קבורה ובו שלוש אצטבאות החצובות סביב בור עמידה.
בקצה כל אצטבה חצובה כרית להנחת ראשי הנקברים ומתחת לאחת האצטבאות חצוב כוך גדול לליקוט עצמות.
תיארוך קברים אלו לתקופת הברזל השנייה מתבסס על מאפייניהם האדריכליים וכן על שברי כלי חרס בני התקופה שנמצאו בכמה מהם.
ממצאי הנקרופוליס בח'רבת עררה מצטרפים לנתונים אחרים שעלו בסקר, המצביעים על עוצמתו של היישוב במקום בתקופת הברזל.
במהלך הסקר נמצא קבר אצטבאות מטיפוס יוצא דופן, אשר טרם זכה לדיון במחקר.
טיפוס זה שונה מקבר האצטבאות השכיח בכך שהאצטבאות לא נחצבו לאורך דפנותיו של חדר רבוע אלא בתוך נישות מלבניות (מעין מקמרים רבועים) החצובות בדפנות החדר.
במחקר ידוע על קברים כאלה באתרים שונים באזור יהודה, כדוגמת תל א-נצבה, קלנדיה, תל עיטון וחורבת זעק.
מסתבר שקבר מטיפוס זה הוכנס לשימוש עוד בתקופת הברזל ושימושו נמשך גם בימי הבית השני.
על-סמך ניתוח ראשוני של הקברים מטיפוס זה שנמצאו בסקר, יש לשער כי חלקם נחצבו בתקופת הברזל וחלקם במהלך ימי הבית השני, ככל הנראה בטרם נפוץ השימוש בקברי כוכים.
מרבית הקברים שנמצאו בסקר הם קברי כוכים.
קברים אלו מתוארכים לתקופות ההלניסטית המאוחרת והרומית הקדומה ואופייניים, בין היתר, להתיישבות היהודית ביהודה.
מבין מאות קברי הכוכים שתועדו, בולט הנקרופוליס של תל תמנה (ח'רבת תבנה).
מאז המאה ה-19 נסקר האתר בידי חוקרים רבים, שהתמקדו על פי-רוב בתיאור שרידי הנקרופוליס שמדרום לתל.
במסגרת הסקר דרום השומרון החדש נערך מיפוי מפורט של שרידי היישוב והנקרופוליס.
בסביבת התל אותרו עשרים ושניים קברים מטיפוסים שונים, מרביתם בעלי כוכים.
תשעה מבין הקברים הם יוצאי דופן בגודלם, ועליהם נוסף קבר בעל אומנות חצובות מצפון-מערב לתל.
בחמישה מן הקברים נמצאו שברי גלוסקמאות ובארבעה מהם התגלו חרסים מן התקופה הרומית, כולל שברי נרות מקורצפים, נרות דיסקוס ונר דרום.
אופיו של הנקרופוליס, הכולל כאמור קברי כוכים רבים וביניהם קברים מרשימים בגודלם, עשוי ללמד על חשיבותו של היישוב תמנה הסמוך בפרק זמן זה.
קברי מקמרים וקברי ארגז אותרו בדרך כלל באתרי יישוב מן התקופות הרומית המאוחרת והביזנטית.
אחת הדוגמאות הבולטות נמצאה בח'רבת סמיה, שבשוליו המזרחיים של האזור, לצד בקעה פורייה ומעיין שופע.
במסגרת הסקר תועדו כ-30 מערות קבורה במדרונות הסובבים את האתר מדרום וממערב, ביניהן 14 קברי מקמרים וקברי ארגז וכן 14 קברי כוכים.
במהלך הסקר אותרו ותועדו שתי מערכות מים בנויות בעין א-סויה ובעין אל-פוקא (מערבית למושב מכורה שבבקעת הירדן).
בשני האתרים נמצאה נקבת מעיין באורך כ-30 מטר, מדופנת באבני גזית ואבנים מהוקצעות, כולל התקרה, הבנויה לעיתים בצורת קמרון חביתי.
נקבות מעיין אלו מצטרפות לסדרת מפעלי מים דומים, שתועדו בשכם ובסביבותיה ובירושלים ובסביבותיה.
הדמיון בין מפעלי המים עשוי ללמד שהם הוקמו בידי רשות מקומית ועל-פי אותו ספר הדרכה.
מפעל המים של עין א-סויה נמצא לצד דרך ירושלים–שכם ונראה כי סיפק מים לתחנת הדרכים הרומית שהייתה במקום.
על תחנה מעין זו עשויים ללמד שרידי חאן קדום העומד במקום (חאן א-סויה) וכן שמו הקדום של האתר "ענות/חנות ברקאי", הנזכר אצל יוסף בן מתתיהו כראשית גבול ארץ יהודה לבאים אליה מצפון (מלחמת היהודים ג, 51).
מפעל המים של עין אל-פוקא הוקם סמוך לח'רבת טנא א-תחתא ונועד לספק מים לעיר הרומית-ביזנטית תאנה שהוקמה במקום, על גבול המדבר.
תאנה נזכרת אצל פטולמאיס ואוסביוס כיישוב גדול מזרחית לשכם.
השימוש במערות טבעיות (קרסטיות) כמקומות מגורים, קבורה ומפלט היה נפוץ בארץ-ישראל משחר ההיסטוריה.
תופעה זו תועדה גם באזור ההררי שבין ירושלים ושכם, כפי שמלמדים ממצאים מעשרות מערות קרסטיות המוכרות באזור זה.
בחינת תפרוסת המערות שבהן תועדה עד כה פעילות אנושית מלמדת כי מרביתן נמצאות בשוליו המזרחיים של האזור, בתחומי המדבר.
במסגרת הסקר נבדקו עשרות מערות קרסטיות באזור הנידון ובכלל זה קבוצת מערות הנמצאות בחלקו המערבי.
הודות לתנאים במערות השתמרו בהן ממצאים רבים ומגוונים.
תנאים אלו מאפשרים בדרך כלל לאסוף ממצא מקרקעית המערה ומסדקיה בלי שיהיה צורך בחפירה.
ממצאי הסקר מצטרפים לממצאי מחקרים קודמים, המצביעים על תמונה מגוונת ומורכבת ביחס למערות האזור.
העולה מן הממצאים הוא שבניגוד למערות המדבר המבודדות וקשות הגישה, אשר שימשו מפלט לפליטים ולמורדים בתקופות מסוימות (כדוגמת ימי מרד בר כוכבא), הגישה הנוחה יחסית למערות המערביות ומיקומן באזור מיושב משכו אליהן אנשים שחיפשו מקום מפלט, מגורים או קבורה, במשך תקופות רבות.
הממצאים ממערות "הארץ הנושבת" מלמדים על טווח שימוש נרחב, החל בתקופה הנאוליתית ועד לתקופה הממלוכית.
דוגמה לכך היא מערת הנמרים, הסמוכה לעין סמיה, שבה נמצאו חרסים מתקופות שונות ובין השאר ממצאים המתוארכים לשלהי התקופה הפרסית, אשר הובאו אליה כפי הנראה בידי שומרונים שנמלטו למקום בימי אלכסנדר מוקדון (בדומה לממצאים מוואדי דליה הסמוך).
דוגמה נוספת היא מערת אל-ג'נב שתועדה מערבית לכפר עוצרין.
במערה זו התגלו ממצאים למן תקופת הברונזה התיכונה ועד לתקופה הממלוכית.
מטבע של הקיסר נירון ושברי כלי חרס מן התקופה הרומית הקדומה שהתגלו במערה הם עדות לחפצים שהובאו בידי פליטים יהודים בימי המרידות ברומאים.
התקופה העיקרית המיוצגת במרבית המערות המערביות היא התקופה הרומית.
גילוין של מערות מפלט מתקופה זו בתחומי הארץ הנושבת מלמד על כך שלפחות חלק מתושבי יהודה ניצלו את הימצאותן של מערות טבעיות בסביבת יישוביהם ולא הרחיקו נדוד ללב המדבר.
במקרים שמערות המפלט סמוכות ליישוב מן התקופה הרומית אפשר להציע את מוצאם של פליטי המערה.
כך למשל למרגלות ח'רבת א-שונה, אתר המתעד יישוב גדול מימי הבית השני ומרד בר כוכבא בגדתו הדרומית של ערוץ ואדי א-שמי, תועדה מערת מפלט מימי מרד בר כוכבא שבה נתגלה בין השאר סיר בישול.
תגלית חשובה נוספת היא מטבע ברונזה שנטבע בידי המינהל הבר כוכבאי ומתוארך לשנים ג'–ד' למרד, שהתגלה במערת קיביא שמצפון למודיעין.
מטבע זה מתווסף למטבעות דומים שהתגלו במערות ובאתרי יישוב באזור צפון הר יהודה ובשפלת לוד, המצביעים על כך שהמורדים באזור צפון יהודה החזיקו מעמד ונותרו באזור מגוריהם לפחות עד השנה השלישית של המרד.
גילוין של מערות מפלט באזור המיושב עשוי ללמד כי היה למערות אלו תפקיד מרכזי ביכולת העמידה של המורדים אל מול האויב הרומאי.
תוצאות "סקר דרום השומרון החדש" מתווספות לנתוני הסקרים והחפירות שנערכו קודם לכן באזור.
שילוב הנתונים הארכאולוגיים מאפשר לבחון מחדש תהליכים יישוביים ואירועים היסטוריים שפקדו את האזור במרוצת התקופות השונות.
דוגמה בולטת לכך הם נתוני הסקר, המלמדים כי תקופת השיא של ההתיישבות באזור זה בימי קדם הייתה התקופה הרומית הקדומה, ולא התקופה הביזנטית כפי שהוסק על פי הממצאים שהתגלו בסקרים שקדמו לו.
כדי למצות את המידע העולה מן הסקר החדש, נעשה מיון הממצא מתוך הבחנה לתקופות משנה.
העברת שלושת המחוזות משומרון ליהודה
לפי ניתוחו של ד"רי דביר רביב, ממובילי הסקר, התקבל בסקר מענה לשאלה בקשר למשמעות העברת שלושת המחוזות – עופרים, רמתים ולוד משומרון ליהודה בראשית התקופה החשמונאית.
המידע החדש שהצטבר מלמד על התיישבות בכל רחבי הר בית-אל ובחלקים משפלת לוד במהלך התקופה ההלניסטית הקדם-חשמונאית.
עיון בתוצאות הסקרים שנערכו מדרום להר בית אל ומצפון לו מלמד על חיבור והמשכיות בתפרוסת היישוב לאזור ירושלים במהלך תקופה זו.
נתונים אלו משלימים את המקורות ההיסטוריים ומאפשרים לראשונה לאשש את סברת החוקרים שהציעו לראות בתושבי שלושת המחוזות אוכלוסייה מעורבת שהיסוד היהודי היה הדומיננטי בה.
פריסת אירועי מרד בר כוכבא
לפי ניתוחו של ד"ר אהרן טבגר התגלו בשומרון למעלה מ-40 מערכות מסתור ומערות מפלט מתקופת מרד בר כוכבא, באחת מהן התגלו אף מטבעות.
עד לביצוע הסקר סברו החוקרים, כי מרד בר כוכבא התרכז באזור שפלת יהודה והר חברון, ולא הגיע צפונית לירושלים, כך שבנימין והשומרון לא נכללו כלל במפת המרד.
ממצאים חדשים, וביניהם למעלה מ-40 ממערכות מסתור ומפלט שנחשפו, מצביעים כי המרד התחולל גם צפונית לירושלים, ואף הייתה שם פעילות אינטנסיבית במהלכו.
לאחר הסקר מוכרות במחקר יותר מכ-350 מערות מסתור המצויות ביותר מ-140 אתרי ישוב יהודיים בארץ יהודה – גוש ההתיישבות היהודי העיקרי בארץ ישראל בשלהי ימי הבית השני ועד מרד בר כוכבא.
לטענת מבצעי הסקר, תופעת המסתור החלה בימי הבית השני אך לשיא שכלולה ותפוצתה היא הגיעה בימי מרד בר כוכבא.
בימי מלחמה נועדו מערכות אלו לשמש מסתור לתקופות ארוכות וכבסיס ותשתית למרד, הן שימשו לאגירת מזון, צידה ונשק וכן מסתור לבני אדם.
המחילות שהתגלו מפותלות צרות וקטנות בממדיהן ונועדו להקשות על האויב לחדור לתוכן ולהתקדם בסבך התת-קרקעי.
בנוסף לכך, את המחילות היה ניתן לחסום ולנעול ביעילות ולנתק חלקים מהמערכת כלפי חוץ.
לחיילים רומאים נושאי נשק ואמצעי תאורה היה קשה להתקדם בהליכה על ארבע או בזחילה בנבכי המסתור במחילות בלתי מוכרות להם.
הפירים האנכיים נועדו לעצור את התנועה במחילה תוך שינוי מפלס וניתן היה לסתום את המעבר בהם על ידי חסימה באבנים.
סקר האדריכלות העולמי היה סקר שנערך בשנת 2010 על ידי כתב העת ואניטי פייר, כדי לקבוע את היצירות החשובות ביותר של האדריכלות העכשווית.
52 אדריכלים, מרצים, מובילים, כולל כמה זוכי פרס פריצקר ודיקאנים של בתי ספר חשובים לאדריכלות נשאלו לחוות דעתם.
מהם חמשת המבנים, הגשרים או המונומנטים החשובים ביותר שנבנו מאז 1980?
מהי היצירה הגדולה ביותר של האדריכלות עד כה במאה ה-21?
בעוד שמגוון התגובות היה רחב מאוד, יותר ממחצית מהמומחים שנסקרו כינו את מוזיאון גוגנהיים בילבאו מאת פרנק גרי כאחת היצירות החשובות ביותר מאז 1980. האצטדיון הלאומי של בייג'ינג מאת הרצוג ודה מרון היה הבניין שצוין לרוב, על ידי שבעה משיבים, כמבנה המשמעותי ביותר של המאה ה-21 עד כה.
יצירותיו של פרנק גרי זכו לרוב הקולות, ואחריהן של רם קולהאס.
תוצאת הסקר הביאה את ואניטי פייר לתייג את פרנק גרי כ"האדריכל החשוב ביותר בעידן שלנו".
היצירות החשובות ביותר מאז 1980
המשיבים ציינו בסך הכול 132 מבנים שונים כאשר התבקשו לציין את חמשת המבנים, המונומנטים והגשרים החשובים ביותר שהושלמו מאז 1980. המקומות הראשונים היו:
מוזיאון גוגנהיים בילבאו (הושלם בשנת 1997) בבילבאו, ספרד מאת פרנק גרי (28 קולות)
(1987) ביוסטון, טקסס מאת רנצו פיאנו (10 קולות)
הבניין הראשי של HSBC (1985) בהונג קונג מאת נורמן פוסטר (7 קולות)
הספרייה המרכזית של סיאטל (2004) בוושינגטון מאת רם קולהאס
בניין המדיאטק בסנדאי (2001) בסנדאי, יפן מאת טויו איטו
(1984) בשטוטגרט, גרמניה מאת ג'יימס סטרלינג
כנסיית האור (1989) באוסקה, יפן מאת טדאו אנדו
אנדרטת מלחמת וייטנאם (1982) בוושינגטון די.
מאת מאיה יינג לין (5 קולות)
גשר מיו (2004) בצרפת מאת נורמן פוסטר
המוזיאון היהודי בברלין (1998) בגרמניה מאת דניאל ליבסקינד
(1984) בלונדון, בריטניה מאת ריצ'רד רוג'רס
האצטדיון הלאומי של בייג'ינג (2008) ברפובליקה העממית של סין מאת ז'אק הרצוג ופייר דה מירון
מטה הטלוויזיה המרכזית של סין בבייג'ינג מאת רם קולהאס
קאסה דה מוזיקה (2005) בפורטו, פורטוגל מאת רם קולהאס
בניין בלוך מוזיאון נלסון-אטקינס לאמנות (2007) בקנזס סיטי, מיזורי מאת סטיבן הול
מבנה קופר יוניון (2009) בניו יורק מאת תום מיין
פארק דה לה וילט (1984) בפריז מאת ברנרד טשומי
היצירה המשמעותית ביותר של המאה ה-21
הבניינים שנקראו לרוב כיצירת האדריכלות הגדולה ביותר עד כה במאה ה-21 היו:
האצטדיון הלאומי של בייג'ינג מאת הרצוג ודה מירון (7 קולות)
כנסיית פטרוס הקדוש מאת לה קורבוזיה (4 קולות)
הספרייה המרכזית של סיאטל מאת רם קולהאס (3 קולות)
בניין מטה CCTV מאת רם קולהאס (2 קולות)
קול אחד: בניין המדיאטק בסנדאי (טויו איטו), גשר מיו (נורמן פוסטר), בית המוזיקה (רם קולהאס), קרן קרטייה לאמנות עכשווית (ז'אן נובל), עולם BMW (קופ הימלבלוי)
מבקר האדריכלות של השיקגו טריביון, מתח ביקורת על סקר "האדרה העצמית", על כך שלא כלל בניינים ירוקים.
בתגובה, מ-Architect Magazine ערך סקר חלופי של מומחי בנייה ירוקה מובילים ומצא כי לא הופיעו בניינים משתי הרשימות, דבר המצביע על כך שהסטנדרטים של "תכנון טוב" ו"תכנון ירוק" אינם מתואמים.
פרשנים גם ציינו שכמה מהאדריכלים שנסקרו (אך לא גרי), "אולי לקחו את הכותרת של המגזין קצת יותר מדי ברצינות" והצביעו עבור הבניינים שלהם.
סקרימינג טריז נחשבת לאחת הלהקות הסנדקיות של תנועת הגראנג', יחד עם גרין ריבר ומלווינס.
הלהקה הוקמה ב-1985 והתפרקה ב-1996. סקרימינג טריז ייצרה צליל שהוא שילוב בין פאנק (Punk) לרוק פסיכדלי שעזר לעצב את דמותו של הגראנג', אם כי מעולם לא הצליחה באמת להגיע למיינסטרים כמו נירוונה, אליס אין צ'יינס, פרל ג'אם וסאונדגארדן.
האחים ואן קונר וגרי לי קונר הקימו את סקרימינג טריז עם מרק לנגאן ב-1985. השלישייה גדלה באלנסבורג, וושינגטון, עיירה הקרובה לסיאטל.
הם חשבו שהם האנשים היחידים בתיכון שמאזינים לפאנק, גראנג' ולמוזיקה עצמאית, ולכן הם היו מסתובבים יחדיו.
שלושתם נשרו בשנה האחרונה של התיכון.
לאחר כמה שנים, לנגאן יצר קשר עם ואן קונר, באותה תקופה לואן הייתה להקה עם הזמר מרק פיקרל, והם בדיוק הוציאו את גרי לי קונר מהלהקה, אז הם הזמינו את לנגאן לנגן בתופים.
לבסוף גרי לי חזר ללהקה, והם שינו את תפקידו של כל חבר, לנגאן שר, גרי לי ניגן בגיטרה, ואן בבס, ופיקרל בתופים.
ב-1985, כמה חודשים לאחר הקמתם, הם הקליטו את הדמו הראשון.
ב-1986, יצא אלבום הבכורה של הלהקה, " Clairvoyance".
ב- 1987, יצא אלבומם השני, "Even If and Especially When", והלהקה התחילה להופיע ברחבי המדינה.
ב-1988, יצא אלבומם השלישי," Invisible Lantern".
ב- 1989, יצא אלבומם הרביעי, " Buzz Factory".
במשך הזמן, המתיחות בלהקה גדלה, והלהקה העבירה את רוב 1990 בפרויקטים צדדיים.
ב-1991 בארט מרטין החליף את מרק פיקרל בתופים.
רק בשני האלבומים האחרונים, Sweet Oblivion ו-Dust, הלהקה הצליחה לפרוץ מעט, בעיקר בזכות השיר Nearly Lost You שכיכב בפסקול הסרט "סינגלס" מ־1992. Dust שילב בתוכו כלי-נגינה מזרחיים (כמו סיטאר) וקיבל על כך ביקורות טובות.
ב-25 ביוני 2000, הודיעה הלהקה על התפרקותה הרשמית.
מרק לנגאן הוציא שישה תקליטי סולו מוערכים, האחרון שבהם הוא Bubblegum שיצא תחת השם "מרק לנגאן בנד" ב-2004. מרטין ולנגאן השתתפו ביצירת האלבום של הסופרגרופ מסיאטל, מד סיזן.
גרי לי קונר – גיטרה
סקרימינג ג'יי הוקינס היה שם הבמה של ג'אלאסי הוקינס (18 ביולי 1929 - 12 בפברואר 2000), זמר רוק אנד רול ובלוז אפרו-אמריקאי, הידוע בשל הופעתו התיאטרלית והפרועה.
ההקלטה המפורסמת ביותר שלו היא השיר "I Put a Spell on You", שזכה מאז לגרסאות כיסוי רבות.
הוקינס נולד בעיר קליבלנד במדינת אוהיו, ושירת בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה.
הוא שירת בזירת האוקיינוס השקט, ועל אף שטען להיותו חייל קרבי ואף שבוי מלחמה, נראה כי שירת כבדרן.
הוקינס טען כי הושפע בתחילת דרכו מפול רובסון ואנריקו קארוזו וייעד לעצמו את האופרה כתחום פעילותו.
מכיוון שלא הצליח בתחום זה, החל לאחר שחרורו מן הצבא בקריירה של זמר בלוז מן המניין, ואף כפסנתרן.
בתחילת דרכו ניסה לעסוק במקצועות שונים, ביניהם אף האיגרוף ובשנת 1949 היה לאלוף האיגרוף במשקל בינוני של אלסקה.
בשנת 1951 הצטרף לגיטריסט טייני גריימס, והקליט עמו מספר שירים.
פריצתו של הוקינס באה בעקבות הלהיט "I Put a Spell on You" אשר הוקלט, כפי הנראה, בשנת 1956. בשיר זה הוקלט הוקינס כשהוא גונח, צווח וצורח, בסגנון הרוק אנד רול שהיה אז בחיתוליו.
השיר הוא דרישה מאהובה שעזבה כי תשוב, ובהקלטתו איבד הוקינס כל רסן (לטענתו היה כה שיכור עד שאינו זוכר אף את נסיבות ההקלטה), וגילה את יכולתו האמיתית בביצוע שירי רוק אנד רול באופן פרוע ותיאטרלי.
השיר הפך לקלאסיקה של סגנון הרוק אנד רול, וזכה מאז לביצועים רבים של אומנים כנינה סימון.
השיר נאסר להשמעה בתחנות רדיו רבות, אך הדבר לא מנע ממנו להגיע ל"ארבעים הגדולים" במצעד בארצות הברית.
הצלחת השיר הביאה למפגש עם שדר הרדיו המוביל אלן פריד, ולזינוקה של הקריירה של הוקינס.
היה זה פריד שהציע להוקינס את הגימיק שהפך לסימן ההיכר של הופעותיו.
הוקינס החל להופיע כשהוא מגיח מארון מתים, לבוש בגלימה שחורה, בתוך ענן של עשן וערפל.
עד למפגש עם פריד היה הוקינס זמר בלוז מן המניין.
לאחר מכן החלו הופעותיו ללבוש אופי מוזר ותיאטרלי.
נחשים החלו להיות לאביזר בימה מקובל, כמו גם גולגולת מעשנת סיגר שכונתה "הנרי".
הוקינס עצמו החל להדביק לאפו חטים בניסיון להראות כ"קניבל".
הופעתו של הוקינס בצורה זו פרצה את הדרך להופעות "שוק רוק" של אומנים שפרצו כל גבול בהופעתם בפני קהל כאליס קופר, מרילין מנסון, בלאק סאבאת ואחרים, שחפצו בתואר אותו נשא הוקינס "המטורף של הרוק אנד רול".
להוקינס היו מספר להיטים נוספים כ"בלוז העצירות", "שמיים צבועים בכתום" ו"סעודת המאו מאו" אשר התייחס למוניטין שלו כקניבל.
שירים אלו היו להצלחות, אך אף אחד מהם לא הגיע להישגים האומנותיים והמסחריים של "I Put A Spell On You".
הוקינס המשיך להקליט בשנות השישים והשבעים, במיוחד באירופה בה זכה לפופולריות.
בשנות השמונים זכה להכרה אף בארצות הברית כאשר הבמאי העצמאי ג'ים ג'ארמוש השתמש בשירו "I Put A Spell On You" כשיר הנושא של סרטו "זרים" (Stranger Than Paradise) (1983), אשר החזיר את השיר ואת יוצרו אל התודעה.
ג'רמוש השתמש בהוקינס לתפקיד בסרטו "רכבת המסתורין", דבר שהביא להופעתו של הוקינס בסרטים נוספים.
הצלחה נוספת לה זכה הייתה כאשר שירו "Frenzy" משנת 1982 הושמע בפסקול של הסדרה "תיקים באפילה" ואף נכלל בדיסק של שירים מן הסדרה.
במקביל, הופיע שירו "Heart Attack and Vine" (ביצוע מחודש לשיר ישן של טום וייטס) בפרסומת לג'ינס ליווייס, אשר הבטיחה אותו מבחינה כלכלית, ותרמה להחדרתו מחדש לתודעת הציבור.
הוקינס הופיע ביחד עם אומנים כקלאש וניק קייב בתקופה זו, וכן הופיע בפסטיבלי בלוז ובפסטיבלי סרטים.
את הופעתו האחרונה ערך ביוון בדצמבר 1999.
הוקינס ניהל חיים אישיים סוערים, נישא והתגרש חמש פעמים, ועם מותו בשנת 2000 היה נשוי לאשתו השישית, לה נישא בשנת 1993. הותיר אחריו ילדים רבים מנשים שונות.
55 מילדיו מוכרים באופן רשמי, ורבים נוספים סבורים שהם ילדיו.
אתר אינטרנט מיוחד הוקם על מנת לסייע לאלו הסבורים שהם ילדיו של הוקינס.
בשיא פעילותו מנה האתר מספר אלפי כניסות מדי יום.
סרט דוקומנטרי על חייו, שצילם במאי הסרטים היווני ניקולס טריאנדפילידיס הוקרן במסגרת פסטיבל קאן בשנת 2001.
סקרטין הוא הורמון המופרש מתאי S במעי הדק (בתריסריון) כשיש מעבר חומצה מהקיבה.
ההורמון מגרה הפרשת ביקרבונט (בסיס) בלבלב, בכבד ובבלוטות ברנר שבתריסריון ובכך מווסת pH.
הסקרטין מורכב מ-27 חומצות אמינו, ונוסחתו היא C130H219N43O42.
כאשר חומצת הקיבה מגיעה לתריסריון, ההורמון מופרש, וגורם להפרשת נוזלי לבלב וביקרבונט המובילים לנטרול התוכן החומצי במעי- למעשה, מונע היווצרות של חומציות יתר.
בנוסף, הסקרטין מעכב את תנועתיות המעיים.
הפרשת הסקרטין מתווכת על ידי Secretin releasing factor המיוצר במעי.
לאחר שהסקרטין פועל, אנזימי לבלב גורמים להרס הפקטור המתווך כאמור, ובכך מפסיקים את הפרשת הסקרטין.
הרצפטור לגסטרין משותף למשפחה של רצפטורים כגון הרצפטור לגלוקגון, קלציטונין, PTH ו-VIP.
אנשים החולים בתסמונת זולינגר אליסון סובלים מהפרשה עודפת של ההורמון גסטרין כתוצאה מגידול המפריש ביתר את ההורמון הנ"ל.
על מנת לאבחון מחלה זו, בודקים את השפעתו של הסקרטין, אשר פועל באופן נורמלי להפחתת רמת הגסטרין.
במחלה זו, הסקרטין אינו משפיע ורמות הגסטרין בדם יהיו גבוהות מאוד, ועל כן בדיקה זו יכולה לאבחן את קיום התסמונת.
ב-1902 חקרו צמד הפיזיולוגים האנגלים ויליאם בייליס וארנסט סטרלינג כיצד מערכת העצבים מבקרת את תהליך העיכול.
היה ידוע כי מיצי עיכול מופרשים בלבלב בתגובה למעבר של מזון לתריסריון.
הם גילו כי תהליך זה למעשה לא מבוקר על ידי מערכת העצבים.
הם קבעו כי חומר שמופרש במעי מגרה את הלבלב לאחר מעבר של החומר במחזור הדם.
את קראו לחומר המופרש מן המעי סקרטין.
סקרטין היה ה"שליח הכימי" הראשון שזוהה.
"שליחים כימיים" מסוג זה נקראים כיום הורמונים, מונח שטבע בייליס ב-1905.
איי סקריז החיצוניים הם קבוצת איים באיי שטלנד שבסקוטלנד.
האיים מצויים כששה ק"מ צפונית לאי וולסיי, ובמרחק 320 ק"מ מנורווגיה.
האיים העיקריים בקבוצת איים זו הם האוסיי, ברוריי וגרוניי.
באיים האוסי וברוריי מתגוררים כ-75 תושבים, והאיים מחוברים באמצעות גשר.
באיים מצוי משטח נחיתה למטוסים, בית ספר יסודי וחטיבת ביניים וכן כנסייה אחת.
חטיבת הביניים היא הקטנה בחטיבות הביניים בממלכה המאוחדת, ונכון לשנת 2015 לומד בה תלמיד אחד בלבד.
עיקר כלכלת האיים מתבססת על דיג.
נהר סקריה (בטורקית: Sakarya, ביוונית: Σαγγάριος – "סנגריוס") הוא נהר בצפון-מערבה של אסיה הקטנה בטורקיה.
מקורותיו של הנהר ברמת בייאט (Bayat Yaylası) והוא זורם מזרחה ומבצע תפנית רחבה צפונה, מערבה ושוב צפונה, ונשפך אל הים השחור בנפת סקריה.
אורכו של נהר הסקריה הוא 824 ק"מ והוא הנהר השלישי באורכו בתחומי טורקיה אחרי הקיזילאירמאק ונהר הפרת.
בעת העתיקה הוזכר הנהר על ידי סטראבון כגבולה המזרחי של ביתיניה אם כי נראה שהגדרה זו הייתה מצמצת וביתיניה השתרעה מזרחה משם.
ב-1921 בעיצומה של מלחמת יוון–טורקיה, התחולל קרב סקריה בסמוך לנהר.
סקריפטוריום הוא חדר המיועד להעתקת כתבי יד.
הסקריפטוריום התקיים כבר בעת העתיקה, אך נודע בעיקר במנזרים של ימי הביניים.
בנוסף, כמעט כל ספרייה הכילה סקריפטוריום בצמוד לה.
מיקום הסקריפטוריום וגודלו השתנו במהלך הזמן ובין המקומות.
אצל הבנדיקטינים התקיימו לרוב חדרים גדולים שהכילו בין 3–20 כותבים, עם המספר שנים עשר כמייצג.
הסקריפטוריום מוקם באכסדרה של הקלויסטר, לרוב הצפונית, באופן שהביא לתלונות רבות של נזירים על הקור השורר בו.
עם זאת, בחלק מהמנזרים התקיים הסריפטוריום בחדר משלו, לרוב בצמוד לספרייה.
לעיתים, בעיקר במנזרים איריים, מוקם הסקריפטוריום ליד המטבח, באופן שאפשר לנזירים להתחמם בעת עבודת הכתיבה.
אצל המסדרים הציסטרציאנים והקרתוסיאניים רווחו יותר סקריפטוריום קטנים ואפילו לאדם יחיד.
במנזרים רבים גם התקיים הכתיבה בחדרי הנזירים ללא שיוחד חדר נפרד כסקריפטוריום.
סקריפטוריה מפורסמים בישראל כוללים את זה שבקומראן, בקומה השנייה של אולם 30 (שהוא האולם השני בגודלו באתר, אחרי אולם הסעודה המשותפת).
הוא הוגדר כסקריפטוריום שכן בו נמצאו שתי קסתות עם דיו יבש ושברים רבים של שברי טיח שרופאו לכדי שולחן צר וארוך ששימש ככל הנראה לשטוח עליו יריעות קלף לכתיבה.
סקריפטוריום אחר הוא זה שבמרכז ההשכלה הנוצרי של פמפילוס בקיסריה.
מברג או סקרודרייבר הוא קוקטייל מפורסם.
את המרכיבים מוזגים במזיגה ישירה לכוס גבוהה ("הייבול") מלאה בקוביות קרח ומקשטים בפרוסת תפוז.
סמרטו - מוסיפים מעט ליקר שקדים (רצוי מסוג אמרטו)
טאנג בנגר - אורנג'דה במקום מיץ התפוזים
סוני ג'ון מור המוכר בשם הבמה סקרילקס הוא תקליטן זוכה פרס גראמי, מפיק מוזיקלי וזמר-יוצר אמריקאי.
בשנים 2004–2007 היה מור חבר בלהקת "From First To Last" עד שפרש לקריירת סולו.
בשנת 2008 החל מור להפיק ולהופיע תחת השם סקרילקס (אך באינטרנט הוא היה ידוע קודם לכן בשם Twipz).
ב-7 ביוני 2010 יצא אלבום הבכורה שלו, My Name is Skrillex.
בקיץ 2010 הפיק סקרילקס את אלבומם השלישי של להקת המטאלקור הבריטית Bring Me the Horizon.
בהמשך השנה החל להופיע סקרילקס ברחבי ארצות הברית ביחד עם המפיק deadmau5 והוציא את אלבומו השני, Scary Monsters and Nice Sprites.
עוד מהקטעים שהוא הפיק באותה שנה, כוללים את (First of the year (Equinox שנכלל ב-EP השלישי שלו, את Cinema (רמיקס לשיר של Benny Benassi) ואת Reptile Theme (שנכלל בפסקול של המשחק מורטל קומבט 9).
באפריל 2011 הפיק סקרילקס יחד עם להקת Korn את השיר Get Up.
ביוני 2011 סקרילקס הפיץ לאתר Beatport את המיני-אלבום (EP) השלישי שלו, More Monsters and Sprites.
יחד עם האלבום יצא לאור גם קליפ ללהיט Rock N' Roll מהאלבום הקודם שלו.
חודשיים מאוחר יותר הקים סקרילקס את הלייבל OWSLA, שאיגד תחתיו מפיקי אלקטרו האוס ודאבסטפ.
ב-21 בדצמבר 2011 הוציא לאור סקרילקס את ה-EP הרביעי שלו, Bangarang, שכלל קטעים חדשים לגמרי שהופקו על ידיו וכן שיתופי פעולה עם להקת "הדלתות" (The Doors), אמן האלקטרו האוס וולפגנג גרטנר, ועם הזמרת אלי גולדינג.
בטקס הגראמי שנערך ב-12 בפברואר 2012 זכה סקרילקס ב-3 פרסי גראמי (מתוך 5 להם היה מועמד): על אלבום האלקטרוניקה/דאנס הטוב ביותר - Scary Monsters and Nice Sprites, על הפקת האלקטרוניקה/דאנס הטובה ביותר - Scary Monsters and Nice Sprites, ועל הרמיקס הטוב ביותר - הרמיקס שלו לשיר Cinema של Benny Benassi.
הוא אף זכה למועמדת בפרס גראמי לתגלית השנה.
בדצמבר 2012 סקרילקס הוציא מיני אלבום חדש בשם Make It Bun Dem בשיתוף פעולה עם דמיאן "ג'וניור גונג" מארלי אשר זכה שלוש פעמים בפרס גראמי והוא בנו של זמר הרגאיי המפורסם בוב מארלי.
האלבום כלל את השיר המקורי שנקרא Make It Bun Dem (שנכלל בפסקול של המשחק Far Cry 3) ועוד שישה רמיקסים של השיר.
ב-2 בינואר 2013 הוציא סקרילקס את המיני-אלבום (EP) השביעי שלו, שנקרא Leaving.
סקרילקס אישר שבקיץ 2013 הוא יוציא אלבום Long-Playing.
ב-9 באוקטובר 2013 פרסם סקרילקס את השיר Try It Out יחד עם אלווין ריסק.
ב-19 באוקטובר דורג סקרילקס במקום ה-11 ברשימת 100 הדיג'יים הטובים בעולם של המגזין הבריטי "DJ Mag".
ב-18 במרץ 2014, סקרילקס הוציא לאור את אלבום האולפן שלו Recess.
האלבום מדורג במקום הראשון במצעד אלבומי מוזיקת דאנס-אלקטרונית של Billboard.
באותה שנה, עלה בדירוג והגיע למקום ה-9 ברשימת 100 הדיג'יים הטובים בעולם לשנה זו.
שנה קטגורית פרס מתמודד תוצאה 2012 האמן החדש הטוב ביותר עצמו הקלטת הדאנס הטובה ביותר Scary Monsters and Nice Sprites (אלבום) אלבום הדאנס/אלקטרו הטוב ביותר Scary Monsters and Nice Sprites (אלבום) הרמיקס הטוב של השנה (ללא מוזיקה קלאסית) Benny Benassi ft.
Gary Go – Cinema (רמיקס של סקרילקס) הווידאו-קליפ הקצר הטוב ביותר First Of The Year 2013 הקלטת הדאנס הטובה ביותר Bangarang אלבום הדאנס/אלקטרו הטוב ביותר Bangarang הרמיקס הטוב של השנה (ללא מוזיקה קלאסית) Promises (רמיקס של Nero וסקרילקס) 2024אלבום הדאנס/אלקטרוני הטוב ביותרQuest for Fireהקלטת הדאנס/אלקטרונית הטובה ביותר"Rumble"2025"Leavemealone"
פרסי VMA (וידאו-קליפים של MTV)
שנה מתמודד קטגורית פרס תוצאה 2012 First Of The Year ווידאו-קליפ בסגנון דאנס/אלקטרו הטוב ביותר First Of The Year האפקטים הוויזואליים הטובים ביותר בווידאו
סקריהיטשין (בפולנית: Skryhiczyn) הוא כפר קטן על נהר הבוג המערבי, במזרח פולין, סמוך לגבול אוקראינה.
הוא שייך לגמינת דוביינקה, במחוז חלם שבפרובינציית לובלין.
הכפר שוכן 9 ק"מ מדרום־מזרח לעיירה דוביינקה, כ־37 ק"מ דרומית־מזרחית לעיר חלם וכ־100 ק"מ מזרחה מבירת הפרובינציה לובלין.
אזכורו הראשון של הכפר הוא משנת 1827, ובאותה עת ישבו בו 173 איש.
במהלך המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20 היה הכפר אחוזה בבעלות האחים שמואל וחיים רוטנברג.
באחוזה נולדו נכדיו של שמואל, אהרון שידלובסקי ויוסף שידלובסקי, ושם גדל שמחה בלאס, נכדו של חיים רוטנברג.
בשנת 1921 נמנו ביישוב 188 יהודים, רוב גדול בקרב תושביו, והתקיימה בו הכשרה חלוצית.