tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
נכון למאי 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-71 מיליון צפיות.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם31 ביולי 2015הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתאטלנטיק
"Siren Song" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האוקראינית מארוב.
השיר יצא לאור ב-13 בפברואר 2019 על ידי חברת התקליטים וורנר מיוזיק גרופ רוסיה, כסינגל שלא מתוך אלבום.
במקור נבחרה מארוב לייצג את אוקראינה עם השיר באירוויזיון 2019. אולם, ב-27 בפברואר 2019, הודיעה רשות השידור האוקראינית UA:PBC על פרישתה מהתחרות בשל "פוליטיזציה" של תחרות הקדם אירוויזיון האוקראינית.
מארוב נדרשה לבטל את סיבוב הופעותיה ברוסיה - אחרת לא תוכל לייצג את אוקראינה באירוויזיון.
זאת בשל היחסים המתוחים בין המדינות.
בהמשך, פרסמה הזמרת את התנצלותה על כך שלא תייצג את מדינתה באירוויזיון.
היא הסבירה שפרט לביטול הופעותיה ברוסיה, נדרשה לשמש כ"דוברת" של מדיניות אוקראינה כלפי רוסיה, ושאם תסטה מהמסרים אותם תרצה הטלוויזיה האוקראינית להעביר לעולם, היא תיאלץ לספוג קנסות כבדים בהתאם לחוזה מול ה-UA:PBC.
הטלוויזיה האוקראינית פנתה אל להקת Freedom Jazz ולהקת קזקה, אשר זכו במקום שני ושלישי בהתאמה, אך גם אלו סירבו לקבל את החוזה.
הווידאו קליפ הנלווה לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של מארוב ב-8 בפברואר 2019, מספר ימים לפני צאתו כסינגל.
ביום הראשון לצאתו, צבר הקליפ למעלה ממיליון צפיות.
נכון למאי 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-37.5 מיליון צפיות.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם13 בפברואר 2019הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתוורנר מיוזיק גרופ רוסיה
Singles ("סינגלים") הוא מארז תקליטורים הראשון של להקת נירוונה, שיצא ב-1995 בחברת גפן רקורדס.
המארז מכיל את כל ששת הסינגלים הבודדים שיצאו, מתוך שני אלבומי האולפן האחרונים של הלהקה: "Nevermind" ששוחרר ב-1991 ו-"In Utero" ששוחרר ב-1993:
למרות היותו מארז דיסקים, הוא נחשב לסינגל במצעדי התקליטים: במצעד הסינגלים הלאומי בדנמרק (מצעד "Tracklisten") כיכב המארז במקום ה-5 בשיאו ונשאר בטופ 20 במצעד במשך 11 שבועות ברצף, במצעד הסינגלים הלאומי בצרפת (מצעד "SNEP") הגיע למקום ה-17 ונשאר במצעד במשך 8 שבועות ברציפות.
כמו כן הופיע במצעד 100 הסינגלים החמים של אירופה (מצעד המגזין "Music & Media") במקום ה-55 לכשיצא.
Sir-Tech הייתה חברת משחקי וידאו אמריקנית הממוקמת באוגדנסבורג, מדינת ניו יורק.
החברה הוקמה על ידי נורמן סירוטק ורוברט וודהד בסתיו 1979 בשם Sirotech.
בתחילת דרכה החברה הוציאה תוכנה לבסיס נתונים ובשנת 1980 היא הוציאה את משחקה הראשון.
בשנת 1981 בשם החדש של החברה הוצאה משחק Wizardry שהיה ראשון בסדרת משחקים זו.
בסך הכל בסדרה זו הוצאו כ-10 משחקים שזכו לפופולריות גדולה במספר מדינות לרבות יפן.
בשנת 1994 החברה החלה להוציא סדרה חדש בשם Jagged Alliance שכללה שלושה משחקים.
המשחק האחרון היה נמכר גם 15 שנים לאחר הוצאותו הראשונה.
בשנת 1997 החברה הוציאה משחק וירוס: המשחק.
הסניף האמריקאי של החברה פעל עד לשנת 1998 והסניף הקנדי המשיך לפעול עד לשנת 2003.
המשחק האחרון הוצאה לשוק בשנת 2001.
Singing the Blues הוא שיר פופולרי שנכתב על ידי מלווין אנדסלי ופורסם בשנת 1956. בעוד שהשיר הוקלט לראשונה על ידי מרטי רובינס, ההקלטה המאוחרת יותר של השיר שבוצעה על ידי גאי מיטשל היא הגרסה המצליחה והידועה ביותר של השיר.
הסינגל הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים האמריקני ב-8 בדצמבר 1956, ונשאר בצמרת המצעד במשך עשרה שבועות רצופים.
השיר כיכב גם בצמרת מצעד הפזמונים הבריטי במשך שלושה שבועות לא רצופים.
ברבות השנים יצאו לשיר גרסאות כיסוי רבות נוספות, הידועות שבהן בוצעו על ידי פול מקרטני, דין מרטין, ביל היילי, וקליף ריצ'רד.
בישראל השיר מוכר במיוחד בשל שילובו בפסקול הסרט המצליח "אלכס חולה אהבה".
Sip It הוא שיר של הראפרית האוסטרלית איגי אזליה והראפר האמריקאי טייגה, שיצא ב-2 באפריל 2021, בהוצאת אמפייר דיסטריביושן ובאד דרימס רקורדס, עם וידאו קליפ שיצא באותו היום.
זהו הסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השלישי של אזליה, The End of an Era (2021).
"Sip It" נכלל במהדורת הדלוקס שלו.
השיר דוגם את השיר של אזליה עצמה, "Pussy", שיצא לאור בשנת 2011 כחלק ממיקסטייפ הבכורה שלה, Ignorant Art.
זהו שיתוף הפעולה השני שלה עם טייגה, כשהקודם, "Kream", יצא לאור בשנת 2018.
אזליה פרסמה לראשונה קטע מהשיר בחשבונות המדיה החברתית שלה; היא פרסמה קטע ליפ סינק, והודיעה על יציאתו הרשמית של השיר ב-19 במרץ 2021, תוך שהכריזה שהראפר טייגה ישתתף בו גם כן.
אזליה עבדה על השיר עם המפיקים או ג'י פארקר וסמאש דייוויד, ודגמה את השיר "Pussy" מ-2011. השיר הופץ בפלטפורמות הורדה דיגיטליות וסטרימינג ב-2 באפריל 2021, ויצא כסינגל המוביל מאלבום האולפן השלישי שלה, The End of an Era, שיצא לאור בקיץ 2021. השיר עוסק בהודעות פרטיות מיניות ובוטות שאזליה מקבלת מראפרים.
בטיקטוק שלה, היא פרסמה סרטון בו הציגה הודעות מצונזרות כאלה, שמפורסמים שונים שלחו לה, תוך שהיא מבצעת את השיר עצמו.
הווידאו קליפ כולל גם את הראפר האמריקאי ppcocaine .
הקליפ עוסק בזליה, שעובדת בחנות נוחות בתחנת דלק, שם מגישים משקאות סלורפיס פסיכדליים הנקראים "מיץ קיטי".
טייגה נוהג במכונית קורבט אדומה עם לוחית הרישוי "", המתייחסת לשיתוף הפעולה הקודם שלהם "Kream".
נכון לאוקטובר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-18 מיליון צפיות.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם2 באפריל 2021הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתאמפייר • באד דרימס
Sings a String of Harold Arlen (בעברית: "שר מחרוזת של הרולד ארלן") הוא האלבום ה-13 של הזמר האמריקאי טוני בנט.
את האלבום הוציאה חברת התקליטים קולומביה רקורדס לאור, בשנת 1960, לאחר שהוקלט בחודש אוגוסט אותה השנה.
באנגלית, Singular they (בעברית: they בלשון יחיד) הוא כינוי הגוף "they", על כלל הטיותיו – them, their, theirs ו-themselves (או themself) – כאשר הוא משמש כגוף שלישי יחיד ולא כגוף שלישי רבים.
החל מהמאה ה-18 המילה "they" שימשה לרוב כגוף שלישי רבים, כמו "הם" או "הן" בעברית; כלומר, כאשר ידוע שהקודמן (המילה או הצירוף אותו מאזכר כינוי הגוף) מאזכר יותר מעצם אחד.
כיוון שבאנגלית "they" הוא נייטרלי מבחינה מגדרית, במאה ה-21, החלו דוברי אנגלית רבים להשתמש ב-"they" גם כאשר הקודמן מציין אדם שהגדיר את זהותו המגדרית כלא בינארית, כגון ג'נדרקוויר.
בכך מסייע ה-singular they לדוברי אנגלית שמעוניינים להשתמש בשפה נייטרלית-מגדרית.
על אף ששימוש זה הפך נפוץ בעשורים הראשונים של המאה ה-21, השימוש ב-singular they היה מוכר כבר במאה ה-14 לציון עצם שמגדרו אינו מפורט או ידוע, כגון במשפטים שבהם הנושא הוא "מישהו" לא ידוע.
החל מהמאה ה-14, "they" שימש כגוף שלישי יחיד כאשר הקודמן אינו מפורט או ידוע.
לדוגמה, במשפט הבא כינויי הגוף they, their ו-them מאזכרים "מישהו" לא ידוע או "מישהי" לא ידועה, כך שהזהות המגדרית של הקודמן אינה ידועה:
במקרים אחרים נעשה שימוש ב-singular they במשפטים שנאמרים באופן כללי, ולא בהקשר של אדם ספציפי.
לדוגמה, המשפט הראשון להלן מתייחס לכל מטופל יחיד או מטופלת יחידה (patient) ללא הבדל מגדר.
כינוי הגוף שבא בהמשך המשפט מחליף את המילה "patient".
דוברי אנגלית רבים ישתמשו ב-he (הוא) או she (היא), אך כינוי הגוף they מאפשר להימנע מהתייחסות למגדר של המטופל.
במשפט השני הנושא הוא "a journalist" – כל עיתונאי או עיתונאית באופן כללי, ולא אדם ספציפי שמגדרו ידוע.
המילה their מאזכרת את הנושא מבלי להתייחס למגדר:
כינוי הגוף they שימש בתחילה אך ורק לציון גוף שלישי רבים.
לפי מילון אוקספורד, ההופעה הראשונה של they בלשון יחיד הייתה כמאה שנה לאחר השימוש בלשון רבים, בשנת 1375 בפואמה ויליאם והאדם-זאב שתורגמה מצרפתית, וצורת השימוש הזו הפכה לנפוצה יותר לאחר מכן.
לשימוש בכינוי גוף ברבים גם בלשון יחיד ישנם תקדימים בהתפתחות השפה האנגלית: כינוי הגוף "you" שימש בתחילה באופן בלעדי כגוף שני רבים ("אתם" ו"אתן" בעברית).
בתרגום המלך ג'יימס לתנ"ך, למשל, נעשה ניסיון לשמור על ההבחנה העברית בין לשון רבים ליחיד, והכינויים thou, thee, thy, ו-thine שימשו ליחיד בלבד בעוד ye, you, your ו-yours שימשו לרבים בלבד.
במאות ה-17 וה-18 הקפידו לשונאים על ההבחנה הזו, על אף שבשפה המדוברת השימוש ב-you כגוף שני יחיד ("אתה" ו"את") הפך למקובל בקרב רוב מוחלט של דוברי האנגלית והשימוש ב-thou ו-thee נחשב למיושן.
באופן דומה, במאה ה-18 החלו לשונאים לגנות את השימוש ב-singular they.
עם זאת, בניגוד לביקורת הלשונאים על "you" בלשון יחיד, שלא התקבלה בשפת הדיבור, במאות הבאות רוב הדוברים השתמשו ב-they בעיקר או רק בלשון רבים.
בתחילת המאה ה-21 עלה הצורך להתייחסות לאדם ללא מגדר, והתפתח השימוש ב-singular they גם כאשר זהותו של האדם ידועה, עבור אנשים שאינם מזדהים כגבר או אישה.
לדוגמה, המשפט הבא מתייחס לאדם יחיד ספציפי, ג'יי, אבל הדובר משתמש בכינוי הגוף them כדי לא לייחס לג'יי מגדר כלשהו:
המילה "they" בהקשר זה זכתה בתואר "מילת השנה" לשנת 2015 על ידי האגודה לניב האמריקאי , ול-2019 על ידי מרים-ובסטר.
בשנת 2020, האגודה לניב האמריקאי בחרה בה גם בתור "מילת העשור" לעשור השני של המאה ה-21.
כמו you ביחיד, גם הצורה singular they נעשית עם קודמן (שם העצם המאוזכר) בלשון יחיד, אבל מקבלת את אותן צורות פועל כמו they ברבים, וכן יש להטות אותה כמו they ברבים (כלומר, them, their, ו-theirs), אלא שבצורת הגוף הרפלקסיבית, גם הצורה themself משמשת לעיתים במקום themselves.
+הטיות כינויי גוף בצורות השונות כינוי גוף נושא/נשוא(היחסה הנומינטיבית) מושא ישיר(היחסה האקוזטיבית) כינוי קניין קודם שם-עצם(יחסת השייכות התלויה) כינוי קניין נשואי(יחסת השייכות הבלתי-תלויה)בניין חוזר(רפלקסיבי)HeShethey ברביםSingular theyHe גנריIt
עדויות לשימוש בצורה "themself" קיימות בין המאה ה-14 ל-16. השימוש בה גדל מאז שנות ה-70 או ה-80, אם כי היא עדיין מסווגת לעיתים כ"צורה נדירה".
בשנת 2002 כתבו ג'ון פיין ורודני הדלסטון ב-"The Cambridge Grammar of the English Language" כי השימוש בה בדיבור הרגיל "נדיר ומקובל רק בקרב מעט מהדוברים", אך "סביר שיגדל עם ההכרה הגוברת של 'they' גם ככינוי גוף ביחיד".
צורה זו שימושית כאשר מתייחסים לאדם יחיד בעל מגדר בלתי-מוגדר, אז צורת הרבים "themselves" עלולה להיראות לא מתאימה, כמו ב:
ממשלת קנדה ממליצה על "themselves" כצורה הרפלקסיבית של singular they לשימוש בטקסטי חקיקה פדרליים קנדיים, וממליצה שלא להשתמש ב-"themself".
כינוי הגוף they בשימוש עם קודמן בלשון יחיד מגיע מהאנגלית התיכונה של המאה ה-14 (מעט אחרי they בשימוש עם קודמן בלשון רבים, שהושאל מהנורדית העתיקה במאה ה-13), אז הוא שימש במשך מאות שנים, על אף שהוחרם על ידי מומחי דקדוק מסורתיים החל מאמצע המאה ה-18.
באנגלית מדוברת בלתי-פורמלית נעשה שימוש אוניברסלי ב-singular they.
בדיקה שערך יורגן גרנר מהקורפוס הלאומי הבריטי ופורסמה בשנת 1998, מצאה כי דוברי אנגלית בריטית, ללא קשר למעמד חברתי, גיל, מין או אזור מגורים, השתמשו ב-singular they לעיתים קרובות יותר מאשר ב-he נייטרלי-מגדרית או באפשרויות אחרות מסוג זה.
בנוסף לכינוי הגוף they, מבחינה היסטורית מקובל להשתמש גם בכינוי he על מנת להתייחס לאדם שאינו-ידוע מכל מגדר, כמו להלן:
ההמלצה המפורשת הראשונה הידועה מצד מומחה דקדוק להשתמש ב-he גנרי ולא ב-they באנגלית רשמית נכתבה בספר "A New Grammar" מאת אן פישר , מאמצע המאה ה-18, בו נכתב כי "צורת הגוף הזכרית עונה לשם הכללי, שכולל הן את הזכר והן את הנקבה; כמו במשפט ''."
ויליאם מאלון באסקרוויל וג'יימס ויט סיוול מזכירים את השימוש הנפוץ ב-singular they בספרם "An English Grammar for the Use of High School, Academy and College Class" משנת 1895, אך מציינים את העדפתם ל-he גנרי בנימוקים של התאם במספר.
באסקרוויל נותן מספר דוגמאות של סופרים מוכרים המשתמשים ב-singular they, כולל:
יש שטענו כי המניע האמיתי לקידום הצורה he "גנרי" הוא השקפת עולם אנדרוצנטרית, כאשר מין ברירת המחדל של בני אדם הוא זכר – ולכן מגדר ברירת המחדל הוא גברי.
לדוגמה, וילסון כתב בשנת 1560:
"...הבה נשמור על הסדר הטבעי, ונעמיד את הגבר לפני האישה מנימוס."
"...החשוב יותר מועדף ומוגדר קודם לכן.
כפי שגבר מונח לפני אישה...";
"המגדר הגברי ראוי יותר מהנשי."
למרות ניסיונות מתמשכים של אנשי חינוך לשלול את השימוש ב-singular they לטובת he, עצתם נענתה בהתעלמות; אפילו סופרים בני התקופה המשיכו להשתמש ב-they (אם כי ייתכן שסופרים אמריקאים הקפידו יותר על האיסור).
השימוש ב-he כביכול כנייטרלי-מגדרית נשאר מקובל לפחות עד שנות ה-60, אם כי על שימושים מסוימים נמתחה ביקורת מאוחר יותר כמגושמים או מטופשים, ובין היתר על השימושים הבאים:
שימוש בקטע הפונה לאנשים בלתי-ידועים משני המינים:
ובקטע הפונה לאנשים ידועים משני המינים:
כינוי הגוף he עדיין נמצא לפעמים בכתיבה העכשווית כאשר מתייחסים לקודמן גנרי או בלתי ידוע.
במקרים מסוימים ברור מההקשר כי האנשים שמדברים עליהם אמורים להיות גברים, כמו בציטוט הבא:
—  טקסט מידע על סרטן הערמונית (2004)
במקרים מסוימים, הקודמן עשוי להתייחס לאנשים שרק ייתכן שהם גברים, או למקצועות שנחשבים באופן מסורתי כגבריים:
במצבים אחרים, הקודמן עשוי להתייחס לאדם בלתי-ידוע כלשהו, משני המינים:
בשנת 2010, פנלופה צ'וי ודורותי גולדברט קלארק כתבו כי הם עדיין ממליצים להשתמש ב-he גנרי "בדיבור או כתיבה רשמיים":
"...כאשר כינויי גוף לאדם שאינו ידוע משמשים כקודמן, צריך שהנושא, המושא וכינוי הקניין יהיו בלשון יחיד..."
באנגלית מדוברת בלתי-פורמלית, כינויי גוף בלשון רבים משמשים לרוב עם קודמנים שמציינים אדם בלתי ידוע.
עם זאת, צורה זו לרוב אינה נחשבת הולמת בדיבור או כתיבה רשמיים.
בשנת 2015, "מילון פאולר לאנגלית מודרנית" כינה זאת "השימוש המיושן ב-'he' במשמעות 'כל אחד' (anyone)", ובו נכתב:
בספר "Garner's Modern English" משנת 2016 תואר השימוש הגנרי בכינויי גוף זכריים בתור "ההשקפה המסורתית, המותקפת כיום כסקסיסטית".
הניסיונות הידועים המוקדמים ביותר ליצירת כינויי גוף נייטרליים-מגדרית החלו בשנת 1792, אז הכלכלן הסקוטי ג'יימס אנדרסון תמך ביצירת כינוי הגוף הבלתי-מוגדר "ou".
בשנת 1808, המשורר סמואל טיילור קולרידג' הציע את המילים "it" ו-"which" ככינויי גוף נייטרליים למילה "Person".
במחצית השנייה של המאה ה-20, גברה הדאגה מהשימוש בשפה גברית.
הדבר כלל ביקורת על השימוש במילה "man" כמונח כללי הכולל גברים ונשים, ועל השימוש ב-"he" כדי להתייחס לכל אדם, ללא קשר למין.
כמו כן, נטען כי לא ניתן להשתמש ב-"he" ככינוי גוף גנרי הגיוני, כך שיובן שהוא כולל גברים ונשים.
לדוגמה, עיתונאי הניו יורק טיימס ויליאם סאפייר כתב בטורו "On Language" כי הוא תומך בשימוש ב-he גנרי, והזכיר את הביטוי המנמוני "הזכר מאמץ את הנקבה" (the male embraces the female).
ס' באדנדיק מברוקלין כתב לניו יורק טיימס בתגובה סרקסטית לטור, שבה הוא מדגים את הבעייתיות שבצורה זו:
עד שנת 1980, התנועה למעבר לשפה נייטרלית-מגדרית זכתה לתמיכה רחבה, וארגונים רבים, כולל מרבית המוציאים לאור, הוציאו הנחיות לגבי השימוש בשפה נייטרלית-מגדרית, אך נמנעו מלהמליץ על שימוש ב-"they" בגוף שלישי יחיד עם קודמן בלתי-מוגדר בלשון יחיד.
השימוש בשמות עצם ובכינויי גוף גנריים זכריים בשפה הכתובה והמדוברת פחת מאז שנות ה-70. בקורפוס של דיבור ספונטני שנאסף באוסטרליה בשנות ה-90, singular they היה לכינוי הגוף הגנרי הנפוץ ביותר (ולא he גנרי או "he or she").
באופן דומה, מחקר משנת 2002 שבדק קורפוס של עיתונים אמריקאים ובריטיים הראה העדפה לשימוש ב-they ככינוי נייטרלי-מגדרית בלשון יחיד.
את השימוש הגדל ב-singular they ניתן לייחס בין השאר לרצון הולך וגובר לשפה נייטרלית-מגדרית.
פתרון בכתיבה פורמלית היה לעיתים קרובות לכתוב "he or she", או משהו דומה, אך הדבר נחשב לרוב למסורבל או תקין פוליטית יתר על המידה, במיוחד כשמשתמשים בביטוי בצורה מוגזמת.
בשנת 2016, כתב העת American Speech פרסם מחקר של דארן ק' לסקוט, אשר חקר את כינויי הגוף בהם משתמשים דוברי אנגלית ילידים בתשובותיהם בכתיבה בלתי-פורמלית לשאלות הנוגעות לאדם ממגדר לא ידוע, ומצא כי 68% מהמשתתפים במחקר בחרו ב-singular they בהתייחסותם לקודמן כזה.
חלק מהמשתתפים ציינו כי צורות כתיבה כמו "he or she" לא מספקות בעיניהם, מכיוון שהן אינן כוללות בתוכן אנשים שאינם מזדהים כזכר או נקבה.
המילה "they" בהקשר זה זכתה בתואר "מילת השנה" של 2019 על ידי מרים-ובסטר ושל 2015 על ידי האגודה לדיאלקט האמריקאי.
ב-4 בינואר 2020, האגודה לדיאלקט האמריקאי הודיעה כי הכתירה את "they", שוב בהקשר זה, כ"מילת העשור" של שנות ה-2010.
שימוש עם כינוי גוף כקודמן
הקודמן בלשון יחיד יכול להיות גם כינוי גוף, כגון "someone", "anybody" או "everybody", או כינוי גוף של שאלה, כמו "who":
— הנשיא ג'ורג' בוש, נאום מצב האומה, 1991
— דוגמה שניתנה על ידי מייקל סוואן
— איילין בלנטיין, "Transplant Jury to Vet Live Donors", דה סאנדיי טיימס, 25 במרץ 1990
— דוגמאות שניתנו על ידי הדלסטון ואחרים.
ריבוי מושגי או קשרים זוגיים
זאת בניגוד למשפטים הכוללים מספר קשרים בין זוגות מילים (שם עצם וכינוי גוף) ו-singular they, כגון:
ישנן דוגמאות שבהן כינוי הגוף המשמש כקודמן (כגון "everyone") עשוי להתייחס לקולקטיב, ללא השלכה הכרחית של קשרים זוגיים.
אלו הן דוגמאות ל-they ברבים:
זאת כאשר משפטים אלו אינם מתאימים עם he גנרי או "he or she":
בנוסף, עבור מקרי "רבים מושגיים" אלה, לא יהיה זה מתאים להשתמש ב-"themself" במקום ב-"themselves", כמו במשפט הבעייתי הבא:
שימוש בשם עצם גנרי כקודמן
הקודמן בלשון יחיד יכול להיות גם כל שם עצם גנרי באנגלית, כגון "person", "patient" או "student":
שם עצם (למשל person, student, patient) בשימוש כללי (לדוגמה במובן של אדם כלשהו בכיתה או אדם ספציפי שאינו ידוע לדובר/לכותב)
— מילון מקמילן לעסקים וניהול (1988)
פייננשל טיימס, 6 בינואר 1992.
מצב של אדם שהוזכר קודם לכן ביחיד
— רוברט ברצ'פילד ב-US News & World Report, 11 באוגוסט 1986
אפילו כאשר מתייחסים למצבו של אדם ממגדר ידוע, לעיתים עדיין משתמשים ב-they:
ניתן להשתמש ב-they גם עם קודמנים ששייכים למגדרים מעורבים:
(במשפט זה "themself" עשוי להיות מתאים לרוב, "themselves" נראה פחות מתאים, ו-"himself" לא מתאים כלל)
אפילו עבור אדם שזהותו מוכרת ומגדרו ידוע, "they" עדיין עשוי לשמש, על מנת להתעלם או להסתיר את מינו.
(אדם מוכר, אך במשפט הוא אינו מוצג במגדר מסוים)
לפעמים ניתן להשתמש במילה "themself" גם כאשר ידוע או סוברים שהקודמן מתאר אדם שנמצא לבדו:
שימוש עבור אנשים מוכרים ספציפיים, ביניהם א-בינאריים
ניתן להתייחס לאנשים מוכרים בכינוי הגוף "they", אם מגדרו של האדם אינו ידוע לדובר.
ניתן לפנות לאדם מוכר גם ב-"they" כאשר מדובר בא-בינארי או ג'נדרקוויר, ש-they ונגזרותיו הם כינויי גוף הולמים עבורו/ה.
חלק מהרשתות החברתיות מאפשרות למשתמשיהן לרשום את המגדר שלהם מבין מגוון אפשרויות א-בינאריות, כגון ג'נדרפלואיד, אג'נדר או ביג'נדר, ולציין את כינויי הגוף שלהם, וביניהם גם they/them, בהם ירצו שייעשה שימוש כאשר פונים אליהם.
הגדרה מפורשת של כינויי הגוף של אדם כ-they/them מגדילה את הסיכוי שאנשים יפרשו את "they" ככינוי גוף בלשון יחיד.
על אף ש-"singular they" משמש כבר זמן רב עם קודמנים כמו "everybody" או עבור אנשים גנריים שזהותם אינה מוכרת, השימוש הזה, שאדם יכול לבחור עבור עצמו, הוא חדש יחסית.
השימוש המתועד המוקדם ביותר מסוג זה שתועד על ידי המילון האנגלי של אוקספורד הוא בציוץ בטוויטר משנת 2009; כתב העת אמריקן ספיץ' תיעד שימוש שכזה משנת 2008, במאמר בכתב העת Women's Studies Quarterly .
נכון לשנת 2020, singular they הוא כינוי הגוף הפופולרי ביותר הנמצא בשימוש בקרב א-בינאריים, וכ-80% מהם רואים אותו מתאים עבורם.
כינוי הגוף singular they, במשמעות "כינוי גוף נייטרלי-מגדרית בלשון יחיד עבור אדם מוכר, בתור אמצעי זיהוי א-בינארי", נבחר על ידי האגודה לדיאלקט האמריקאי ל"מילת השנה" של 2015. בשנת 2016, האגודה לדיאלקט האמריקאי כתבה עליו:
ההצבעה באה בעקבות אישור השימוש הזה שנה קודם לכן על ידי מדריך הכתיבה של הוושינגטון פוסט, כאשר ביל וולש, עורך המשנה של העיתון, אמר כי singular they הוא "הפתרון ההגיוני היחיד לחוסר של האנגלית בכינוי גוף אישי נייטרלי-מגדרית בגוף שלישי יחיד".
בשנת 2019, ה-"they" הא-בינארי נוסף למילון מרים-ובסטר.
הדמות הראשית הא-בינארית הראשונה בטלוויזיה בצפון אמריקה הופיעה בסדרת הדרמה "מיליארדים" של שואוטיים בשנת 2017, בה אסיה קייט דילון מגלמ/ת את טיילור מייסון.
גם מייסון וגם הדמות משתמשים בכינוי הגוף singular they.
אף על פי שגם ל-he גנרי וגם ל-they גנרי יש היסטוריה ארוכה של שימוש, ושניהם עדיין נמצאים בשימוש, קבוצות מסוימות נמנעות מהשימוש בהם באופן שיטתי.
מדריכי כתיבה הנמנעים מלהביע העדפה לאיזו מהגישות ממליצים לפעמים לנסח מחדש משפט בעייתי, למשל באמצעות החלפת ביטויים גנריים עם ביטויים ברבים, כדי להימנע מביקורת של מי מהצדדים.
מדריך הכתיבה "Garner's Modern American Usage" (מהדורה שנייה, 2003) ממליץ על שימוש זהיר ב-singular they, תוך הימנעות ממנו במידת האפשר מכיוון שהשימוש בו הוא סטיגמטי מבחינה לשונית.
"במקום שבו ניתן להימנע מחוסר התאמה בין שם העצם לכינוי הגוף, הימנעו ממנו.
היכן שלא ניתן להימנע ממנו, התנהגו איתו בזהירות משום שחלק מהאנשים יפקפקו באוריינות שלכם..."
המדריך מצביע על כך שהשימוש ב-singular they מקובל יותר באנגלית בריטית:
"דוברי אנגלית אמריקאית מתנגדים להתפתחות הזו יותר מדוברי אנגלית בריטית, בה ה-they הבלתי-מוגדר כבר פחות או יותר מקובל."
וכפי הנראה מביע חרטה על ההתנגדות של קהילת האנגלית האמריקאית:
"העובדה שזה גורם להרבה אמריקאים יודעי קרוא וכתוב לחרוק שיניים היא מכשול מצער למה שמבטיח להיות הפתרון האולטימטיבי לבעיה".
הוא רואה במגמת השימוש ב-singular they עם קודמנים כמו "everybody", "anyone", ו-"somebody" כבלתי נמנעת:
"אף על פי שההתפתחויות האלה עשויות להיות מטרידות לטהרנים, הן בלתי הפיכות.
ושום דבר שמומחה דקדוק יאמר לא ישנה אותן".
במהדורה ה-14 (1993) של מדריך הסגנון של שיקגו, אוניברסיטת שיקגו המליצה במפורש להשתמש ב-singular they, תוך שהיא מציינת את "תחיית" השימוש בו וכן את "השימוש הראוי בו על ידי סופרים כדוגמת אדיסון, אוסטן, צ'סטרפילד, פילדינג, ראסקין, סקוט ושייקספיר." מהמהדורה ה-15 (2003) שונו ההמלצות.
בפרק 5 של המהדורה ה-17 (2017), שנכתבה על ידי בריאן א' גארנר, ההמלצות הן:
על פי "The American Heritage Book of English Usage" שפורסם בשנת 1996, ופאנל השימוש שלו, המורכב מסופרים נבחרים, פרופסורים לעיתונות, בלשנים ומומחים אחרים, אמריקאים רבים נמנעים משימוש ב-they על מנת להתייחס לקודמן בלשון יחיד, מתוך כבוד לכלל דקדוקי "מסורתי", על אף שימוש ב-singular they בקרב כותבים מודרניים ופרסומים מרכזיים:
מדריך הפרסום של האגודה האמריקנית לפסיכולוגיה
המהדורה השביעית של מדריך הפרסום של האגודה האמריקנית לפסיכולוגיה (APA) מייעצת להשתמש ב-singular they כאשר המגדר אינו ידוע או לא-רלוונטי, ונותנת את הדוגמה הבאה:
בנוסף, מדריך הפרסום של ה-APA תומך בשימוש ב-they/them אם מדובר בכינוי הגוף המגדרי המועדף על אדם (לדוגמה, א-בינארי).
ויליאם שטרונג ג'וניור ואלוין ברוקס וייט, המחברים המקוריים של מדריך הכתיבה "The Elements of Style", רואים את השימוש ב-they עם קודמן בלשון יחיד כבלתי מקובל, והמליצו על השימוש בכינוי הגוף בלשון יחיד (he).
במהדורה השלישית (1979), ההמלצה נותרה בעינה:
במהדורה הרביעית (2000), השימוש ב-singular they עדיין נשלל, אך השימוש ב-he גנרי כבר לא הומלץ עוד.
ג'וזף מ' ויליאמס, שכתב מספר ספרים בנושא כתיבה בסדרה "Clarity and Grace", דן ביתרונות ובחסרונות של פתרונות שונים כאשר הוא מתמודד עם הבעיה של התייחסות לקודמן כמו someone, everyone, no one או שם עצם שאינו מציין מגדר, ומרמז כי זו תמשיך להוות בעיה במשך זמן מה.
הוא "חושד שבסופו של דבר נקבל את they ברבים כצורת יחיד תקינה", אך קובע שכרגע "שימוש פורמלי דורש כינוי גוף בלשון יחיד".
על פי "The Little, Brown Handbook", שפורסם בשנת 1992, מרבית המומחים – ובהם מורים ומעסיקים – רואים את השימוש ב-singular they כבלתי מקובל:
המדריך ממליץ להשתמש ב-"he or she" או להימנע מהבעיה על ידי ניסוח מחדש של המשפט לשימוש בלשון רבים, או להשמיט את כינוי הגוף.
מדריך הכתיבה "Purdue Online Writing Lab" קובע כי "הדקדוק משתנה ומתחלף עם הזמן", שהשימוש ב-singular they הוא מקובל, וכי singular they כתחליף ל-"he" או "she" הוא יותר אינקלוסיבי:
נכון ל-2015, מדריך הכתיבה של הוושינגטון פוסט ממליץ לנסות "לכתוב מסביב לבעיה, אם על ידי שינוי מילים מצורת יחיד לרבים, לפני הבחירה בשימוש ב-singular they כמוצא אחרון", ומתיר ספציפית שימוש ב-they עבור "אדם שחווה נון-קונפורמיות מגדרית".
החל משנת 2017, מדריך הסגנון של AP ממליץ: "הצורות they/them/their מקובלות במקרים מסוימים ככינוי גוף יחיד ו/או נייטרלי-מגדרית, כאשר ניסוח חלופי הוא מסורבל או מגושם מדי.
עם זאת, ניסוח מחדש בדרך כלל אפשרי ותמיד עדיף."
ב-"The Handbook of Nonexist Writing", קייסי מילר וקייט סוויפט מקבלים או ממליצים על שימוש ב-they עבור צורת יחיד, במקרים שבהם יש אלמנט של ריבוי סמנטי המתבטא במילה כמו "everyone", או שבהם ישנה התייחסות לאדם בלתי-מוגדר, תוך ציון דוגמאות של שימושים כאלו בדיבור פורמלי.
בנוסף, הם מציעים לשכתב משפטים כדי להשתמש ב-they ברבים, להשמיט כינויי גוף, או לנסח מחדש משפטים תוך שימוש בכינויי הגוף "one" או "it" (עבור תינוקות).
במהדורה הראשונה של "A Dictionary of Modern English Usage", שפורסמה בשנת 1926, הומלץ להשתמש ב-he גנרי.
בנוסף צוין בה כי singular they הוא פסול בעיני מומחי הדקדוק.
דוגמאות רבות לשימוש בו על ידי סופרים בולטים בעבר הוצגו באותה מהדורה, אך נאמר כי "מעט סופרים טובים בני זמננו היו מזלזלים [במומחי הדקדוק] בצורה כה בולטת כמו פילדינג ותאקרי", שמשפטיהם מתוארים כבעלי "צליל מיושן".
המהדורה השנייה, "Fowler's Modern English Usage" (שנערכה על ידי סר ארנסט גוורס ופורסמה ב-1965) ממשיכה בהמלצה על שימוש ב-he גנרי; השימוש ב-singular they מכונה "הפתרון הפופולרי", ש"גורם לאיש הספרותי לחרוק שיניים".
עוד נכתב כי singular they עדיין נחשב פסול על ידי מומחי הדקדוק, אך נפוצים בדיבור הבלתי-פורמלי.
"The Complete Plain Words" נכתב במקור בשנת 1948 על ידי ארנסט גוורס, עובד מדינה, בניסיון של השירות הציבורי הבריטי לשפר את "האנגלית הרשמית".
מהדורה שנייה, בעריכת סר ברוס פרייזר, פורסמה ב-1973, ובה נכתב כי "they" או "them" הם ה"מקבילה של כינוי הגוף בלשון יחיד של מין משותף" אשר "נפוצה בדיבור ואינה בלתי-ידועה בכתיבה רצינית", אך "מוכפשת על ידי מומחי דקדוק כשימוש בלתי מוצדק מבחינה דקדוקית.
העצה של הספר ל"סופרים רשמיים" (עובדי מדינה) היא להימנע משימוש בצורה זו, ולא להתפתות ל"נוחות רבה יותר", אם כי "הצורך עשוי בסופו של דבר לגרום לו להיכנס לקטגוריה של ניב מקובל".
מדריך הכתיבה והשימוש של הטיימס (אשר פורסם לראשונה ב-2003 על ידי הטיימס הלונדוני) ממליץ להימנע ממשפטים כמו –
מדריך קיימברידג' לשימוש באנגלית (2004, הוצאת אוניברסיטת קיימברידג') רואה ב-singular they צורה "חסרת חשיבות":
"צורת their גנרית/אוניברסלית מספקת כינוי נטול-מגדר, הימנעות מ-"his" הייחודי ומ-"his/her" המגושם.
זה מונע סקסיזם מיותר ונותן למשפט את ההתייחסות הרחבה ביותר [...] "they", "them" ו-"their" נמצאים כעת בשימוש חופשי בהתאמה עם כינויי גוף ותוויות יידוע סתמיים בצורת יחיד, אלה עם השלכות אוניברסליות כגון any(one), every(one), no(one), וכן each and some (one), שההתייחסות אליהם היא לרוב אינדיבידואלית יותר..."
מדריך הכתיבה של האקונומיסט מתייחס לשימוש ב-they במשפטים כמו –
כמו "תחביר מקושקש שאנשים מאמצים כי הם לא יכולים להביא את עצמם להשתמש בכינוי גוף בלשון יחיד".
הספר "New Hart's Rules" (הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 2012) מיועד לעוסקים בעריכה משנית, והדגש הוא על האלמנטים הפורמליים של ההצגה, כולל סימני פיסוק וגופן, ולא על סגנון לשוני, אם כי – כמו מדריך הסגנון של שיקגו – הוא עושה מדי פעם פשיטה על ענייני שימוש.
הוא מייעץ שלא להשתמש ב-"he" הנייטרלי-מגדרית לכאורה, ומציע שימוש זהיר ב-they, כאשר גם "he and she" גורם לבעיות.
מהדורת 2011 של "תרגום התנ"ך הבינלאומי החדש" משתמשת ב-singular they במקום ב-"he" המסורתי בעת תרגום כינויי גוף החלים על שני המינים ביוונית או בעברית המקורית.
החלטה זו התבססה על מחקר של ועדה שחקרה את השימוש המודרני באנגלית וקבעה ש-singular they (them/their) היא ללא ספק הדרך הנפוצה ביותר כיום שבה דוברי וכותבי אנגלית משתמשים כדי להתייחס לקודמנים בלשון יחיד כגון "whoever", "anyone", "somebody", "a person", "no one" וכדומה."
השימוש ב-singular they הוא "נפוץ במיוחד", ואפילו "נייטרלי מבחינה סגנונית" עם קודמנים כמו "everyone", "someone", ו-"no one", אך מוגבל יותר כאשר הוא מתייחס לשמות עצם נפוצים כקודמנים, כמו במשפט –
השימוש בכינוי "themself" מתואר כ"נדיר" ו"מקובל רק על מיעוט מהדוברים", בעוד שהשימוש בצורת הרבים מבחינה מורפולוגית "themselves" נחשב לבעייתי כאשר מתייחסים ל-"someone" ולא ל-"everyone" (שכן רק האחרון מרמז על קבוצת רבים).
ישנן גם בעיות של קבילות דקדוקית כאשר כינויי גוף רפלקסיביים (בבניין חוזר) מתייחסים לשמות עצם בלשון יחיד אשר באים לפניהם או אחריהם, כאשר כולם מהווים בעיה כלשהי:
[לרוב בשימוש על ידי חלק מדוברי האנגלית הרגילה]
האלטרנטיבה "he or she" יכולה להיות "יותר מדי מסורבלת", כמו ב –
או אפילו "שגויה במפורש מבחינה דקדוקית", כמו ב –
"בקרב הדוברים הצעירים יותר", השימוש ב-singular they, אפילו עם קודמנים של שמות עצם מוגדרים, נהיה מקובל יותר ויותר, "ומתחמק מכל הנחה מוקדמת לגבי מין האדם שאליו מתייחסים", כמו ב –
דוגמאות שניתנו על ידי הדלסטון ואחרים.
התאמה מושגית היא הרעיון שחלק מהשימושים של they עשויים להתייחס לקודמן בלשון יחיד מבחינה דקדוקית, אשר מבחינה סמנטית נראה כרבים:
שימוש כזה, שהולך זמן רב אחורה, כולל דוגמאות שבהן המין ידוע, כמו בדוגמאות לעיל.
מבנים חלוקתיים מיישמים רעיון יחיד על מספר חברים בקבוצה.
הם מסומנים בדרך כלל באנגלית על ידי מילים כמו "each", "every" ו-"any".
הדוגמאות הפשוטות ביותר מיושמות בקבוצות של שניים, ומשתמשות במילים כמו "either" ו-"or" – "".
מכיוון שמבנים חלוקתיים מיישמים רעיון הרלוונטי לכל פרט בקבוצה, ולא לקבוצה כולה, לרוב הם נתפסים כיחיד, ולכן גם מקבלים כינוי גוף בלשון יחיד:
— נלסון (1805, הכוונה לצי בו שירתו מלחים גברים)
— ג'ון ריי, "A Collection of English Proverbs" (1670), במקור מפלוטררכוס, מורליה, 95 לספירה בערך, בעניין מותו של אוריפידס.
עם זאת, שפות רבות, ביניהן אנגלית, מראות אמביוולנטיות בהקשר זה.
מכיוון שהחלוקה דורשת גם קבוצה עם יותר מאיבר אחד, לפעמים משתמשים בצורות רבים.
ה-singular they, שמשתמש באותה צורת פועל שה-they ברבים משתמש בה, רגיל בדרך כלל להתייחס לקודמן בלתי-מוגדר, למשל:
במשפטים מסוימים, בדרך כלל כאלה הכוללים מילים כמו "every" או "any", הקודמן בצורת היחיד מבחינה מורפולוגית אינו מתייחס לישות אחת אלא "מקושר באופן אנפורי " לכינוי הגוף הקשור כדי להצביע על קבוצה של קשרים זוגיים, כמו במשפט הבא:
(כאשר כל אדם משויך למושב אחד)
בלשנים כמו סטיבן פינקר ורודני הדלסטון מסבירים משפטים כמו זה (ואחרים) במונחים של משתנים קשורים , מונח שאול מהלוגיקה.
פינקר מעדיף את המונחים "quantifier" (כַּמָּת) ו-"bound variable" (משתנה קשור) על פני "antecedent" (קודמן) ו-"pronoun" (כינוי גוף).
הוא מצביע על כך שכינויי גוף המשמשים כ"משתנים" בדרך זו נחשבים בצורה הולמת יותר לשמות הומוניים של כינויי הגוף הייחוסיים המקבילים.
להלן סוגים שונים של התייחסות אנפורית, באמצעות כינויי גוף שונים, כולל they:
קורפרנציאלי (בעל אותו רפרנט), עם קודמן ברור (הקודמן וכינוי הגוף האנפורי מתייחסים שניהם לאותה ישות בעולם האמיתי):
כינוי משתנה קשור אשר מקושר אנפורית לכמת (אין התייחסות לישות כלשהי – בעולם האמיתי או היפותטית):
[בערך: אין אף אדם x, כך ש-x הרים את ידו באוויר]
[בערך: עבור כל מכונית x, השמשה הקדמית של x הייתה שבורה]
מצד שני, כאשר כינוי הגוף they שימוש על מנת להתייחס לאנשים מוכרים ("קודמנים ייחוסיים, שעבורם המגדר היה ידוע ככל הנראה", למשל "my nurse", "that truck driver", "a runner I knew"), הקריאה הואטה בהשוואה לשימוש בכינוי גוף מגדרי התואם את "המגדר הסטריאוטיפי" (למשל "he" עבור "that truck driver").
המחקר הגיע למסקנה כי "השימוש המוגבר ב-singular they אינו בעייתי עבור רוב הקוראים".
ניתן להשוות את השימוש ב-they ביחיד וברבים לשימוש בכינוי הגוף "you", שהיה קיים בעבר גם בלשון רבים וגם בלשון יחיד מנומסת (polite singular), אך בערך בשנת 1700 החליף אותו "thou" עבור רפרנטים בלשון יחיד.
עבור כינוי הגוף "you", הכינוי הרפלקסיבי בלשון יחיד ("yourself") שונה מהכינוי הרפלקסיבי שלו בלשון רבים ("yourselves"); ב-"they", קיים שימוש גם ב-"themself" וגם ב-"themselves" עבור צורת היחיד של הכינוי הרפלקסיבי.
singular they הושווה גם לנוסיזם (כגון: "royal we"), כאשר אדם יחיד משתמש בגוף ראשון רבים (we) עבור עצמו, במקום בגוף ראשון יחיד (I).
בדומה ל-you ביחיד, הכינוי הרפלקסיבי של we בלשון יחיד ("ourself") שונה מהכינוי הרפלקסיבי שלו ברבים ("ourselves").
בעוד שקבוצת כינויי הגוף הנגזרת מ-it משמשת בעיקר עבור עצמים דוממים, היא משמשת לעיתים קרובות בהקשר לא-אישי, כאשר זהותו של מישהו אינה ידועה או מבוססת על יסוד זמני, למשל במשפט "" או "With this new haircut, no one knows it is me".
כינוי הגוף it משמש גם עבור פעוטות ממין לא מוגדר, אך עשוי להיחשב כמשפיל ולכן הוא מתאים יותר בהקשר קליני.
אחרת, בהקשרים אישיים יותר, השימוש בו כדי להתייחס לאדם עשוי להצביע על אנטיפתיה או רגשות שליליים אחרים.
כינוי הגוף it יכול לשמש גם עבור בעלי חיים ממין לא מוגדר, אם כי כינוי הגוף they נפוץ עבור חיות מחמד ובעלי חיים מבויתים אחרים ממין לא מוגדר, במיוחד כאשר מתייחסים אליהם בשם פרטי.
בדרך כלל, ציפורים ויונקים בעלי מין ידוע נקראים על ידי כינוי הגוף המתאים להם (he ו-she; him ו-her).
נדיר להשתמש ב-singular they במקום ב-it עבור משהו שאינו צורת חיים.
באנגלית, הקושי העיקרי העומד בפני ניסוח נייטרלי-מגדרית של משפטים הוא כינויי הגוף בגוף שלישי יחיד הנבדלים בין זכר לנקבה – he ו-she.
עבור הצורך הזה חודש השימוש בכינוי they, אשר בצורתו המקורית שימש גוף שלישי רבים, גם כגוף שלישי יחיד.
לעומתה, העברית היא שפה מחויבת-מגדר (בדומה לשפות רבות אחרות), וככזו הקושי בפנייה נייטרלית באמצעותה רב יותר.
כיום מוצעות דרכים שונות לפנייה נייטרלית, ואף פותחו מערכות כתיב ייעודיות המאפשרות קריאה וכתיבה רב-מגדריות (כדוגמת "עברית רב-מגדרית" ו-"Nonbinary Hebrew Project"):
שימוש בלוכסנים או בנקודות (לדוגמה "ברוך/ה הבא/ה" או "ברוך.ה הבא.ה") – דרכים אלו נחשבות מקובלות יחסית בכתיבה (אם כי גם די מסורבלות), אך הן מקשות על הקריאה של המשפט ועל הבנתו, והשימוש בה בדיבור לרוב אינו ישים בפועל.
מדרך זו התפתחה גם צורה של שימוש בצורנים כפולים במילה אחת, בלי נקודה או לוכסן, כגון "כותבותים", "כותבימות", "לכםן".
ערבוב בין זכר לנקבה – צורה אשר לעיתים מועדפת על ידי א-בינאריים בפנייה אליהם (בעל פה או בכתב), אך כמעט ולא ניתן למצוא שימוש בה בהקשרים רשמיים.
שנית, על אף פשטות השימוש בה, צורה זו לא פותרת את הסרבול במשפטים, ולעיתים נקבל איתה משפטים פחות מובנים.
שלישית, גם צורת הפנייה הזו אינה נייטרלית לחלוטין, הואיל ול"הם" ו"הן" עדיין יש מין דקדוקי (בניגוד למילה they באנגלית).
עמדת האקדמיה ללשון העברית בנושא היא כי מומלץ "למצוא את הדרכים להבעת שוויון מגדרי ולביטוי נוכחות הנשים במסגרת התקן המקובל של השפה העברית וכלליה".
"Sister Golden Hair" (בעברית: "אחות זהובת שיער") הוא שיר של להקת אמריקה מתוך אלבומה החמישי Hearts (1975), שנכתב על ידי גרי בקלי, ממייסדי הלהקה.
זה היה הסינגל השני שלהם שהגיע למקום הראשון בבילבורד הוט 100 בארצות הברית, והוא נשאר במקום הראשון בו למשך שבוע.
בקלי ציין כי "לא הייתה באמת אחות זהובת שיער".
המילים לשיר נכתבו במידה רבה בהשראת יצירותיו של ג'קסון בראון.
בקלי אמר על כך: "[לג'קסון בראון] יש כישרון, יכולת להפוך מילים למוזיקה...
אני מוצא שג'קסון יכול לדכא אותי קצת, אבל רק באמצעות הכנות שלו.
זה היה הסגנון שלו שהוביל לשיר שלי, 'Sister Golden Hair'".
בקלי הוסיף כי "Sister Golden Hair" "היה אחד הפעמים הראשונות שהשתמשתי במילה 'ain't' [כלומר בסלנג] בשיר, אבל לא התאמצתי [לעשות זאת].
פשוט הכנסתי את עצמי למצב הנפשי הזה והצלחתי להוציא ממנו מילים מהסוג הזה."
ארגוןרשימהמיקוםבילבורד500 שירי הפופ של כל הזמנים264
הקליפ לשיר מציג את הלהקה מבצעת את השיר ב-The Midnight Special, תוכנית טלוויזיה מוזיקלית פופולרית.
Singular: Act II הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת האמריקאית סברינה קרפנטר, שיצא ב-19 ביולי 2019 תחת הוצאת הוליווד רקורדס (האלבום האחרון שלה עם החברה).
האלבום נחשב לחצי השני של פרויקט בן שני חלקים, כשהוא משלים את אלבום האולפן השלישי שלה Singular: Act I שיצא בשנת 2018. קרפנטר כתבה והקליטה את השירים מ-2017 עד 2019, במקביל להקלטת האלבום הראשון.
קרפנטר התכוונה במקור להוציא את האלבום לצד Act I כאלבום מלא בשם Singular, עם זאת, קרפנטר פיצלה את האלבום בגלל הבדלים בתוכן השירים.
האלבום קודם על ידי הוצאה של שלושה סינגלים "Pushing 20", "Exhale" ו-"In My Bed" וכן סינגל שיווקי אחד, "I'm Fakin".
בנוסף, האלבום כולל שיתוף פעולה עם הראפרית האמריקאית סוויטי.
האלבום זכה לביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה, ובאופן מסחרי האלבום הגיע למקום ה-138 במצעד הבילבורד 200, והפך להישג הנמוך ביותר שלה במצעד.
ב-2 ביוני 2018, קרפנטר הכריזה רשמית על אלבום האולפן השלישי שלה Singular, וכי הוא מתוכנן לצאת בחורף 2018. ב-22 באוקטובר 2018, קרפנטר הודיעה שהאלבום ישוחרר בשני חלקים כשהחלק הראשון יצא ב-9 בנובמבר 2018, והחלק השני "יגיע בקרוב".
לאחר פרסום החלק הראשון, קרפנטר חשפה כי החלק השני ישוחרר בתחילת 2019. ב-30 בדצמבר 2018, קרפנטר ערכה סיכום של שנת 2018 באינסטגרם שבו היא השמיעה קטע של שיר מהאלבום, שהתגלה מאוחר יותר כשיר "Take Off All Your Cool".
ב-2 במרץ 2019, קרפנטר ביצעה שני שירים חדשים מהאלבום: "Pushing 20" ו-"Exhale" במופע הפתיחה של סיבוב ההופעות שלה באורלנדו, פלורידה.
היא גם ביצעה את השירים לאורך סיבוב ההופעות.
ב-3 במאי 2019, קרפנטר שינתה את חשבון אינסטגרם "Singular: Act I" ל"Singular: Act II".
זה קרה במקביל ליציאת "Exhale".
ב-4 ביוני 2019, קרפנטר חשפה את עטיפת האלבום.
מאוחר יותר באותו יום, קרפנטר הכריזה רשמית על האלבום באמצעות חשבונות המדיה החברתית שלה ושתאריך השחרור הוא ב-19 ביולי 2019. קרפנטר חשפה את רשימת השירים למחרת.
Sinsirella הוא אלבום האולפן התשיעי הזמרת-יוצרת הטורקייה איילין ג'ושקון.
הוא יצא לאור ב-27 באפריל 2018, בהוצאת חברת התקליטים של ג'ושקון, AC פרודקשנס.
הסינגל המוביל, "Sinsirella", יצא לאור ב-15 בדצמבר 2017 והיה לשיר הנושא מתוכו.
בהמשך, יצא הסינגל "Manzara" ביחד עם האנדה ינר.
במהלך יציאת האלבום, הופצו וידאו קליפים נלווים לחלק משירים, במטרה לעזור בקידום המסחרי שלו.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם27 באפריל 2018הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתAC
"Single Soon" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית סלינה גומז.
הוא יצא לאור ב-25 באוגוסט 2023, על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.
לאחר אלבומה, Rare, בשנת 2020, הוציאה גומז את המיני אלבום Revelación בשפה הספרדית ושיתפה פעולה בלהיט "Calm Down" עם רימה.
גומז ציינה בנובמבר 2022 שהיא והצוות שלה עובדים במשך שנים על האלבום החדש שלה כדי להבטיח שהוא עשוי היטב ומייצג את ההתבגרות שלה.
גומז מכנה את האלבום הבא שלה בשם "SG3".
לאורך חודש אוגוסט 2023, מעריצים שיערו שגומז עשויה להוציא מוזיקה חדשה בקרוב, אולי ב-25 באוגוסט.
זאת לאחר שהופיע אתר חדש, שמהווה טיזר לסינגל חדש.
בנוסף, זוהו פוסטרים עם מספר תלוש שכאשר מתקשרים אליו, מוביל לקטע וידאו של אחותה הקטנה של גומז המייעצת לה לא לדאוג לגבי בני זוג.
בנוסף, פורסם כי אירוע בשם "Single Soon: Selena Gomez Night" אמור להתקיים בלוס אנג'לס, כשכרטיסים אליו כבר זמינים.
בנוסף, גומז ציינה שמוזיקה חדשה אכן מגיעה.
ב-17 באוגוסט 2023 הודיעה גומז כי הסינגל יצא ב-25 באוגוסט 2023. גומז הוציאה את הסינגל באותו היום, יחד עם מיילי סיירוס, שהוציאה את הסינגל "Used To Be Young".
גם סיירוס וגם גומז החלו לעבוד באותו הזמן בערוץ דיסני וזכו להצלחה משמעותית בתעשיית המוזיקה.
העטיפה של הסינגל מציגה את סלינה יושבת במושב האחורי של מכונית עם ז'קט פרווה זוהר.
השיר "Single Soon" מציע הסתכלות יוצאת דופן ומשמחת לשיר פרידה, כשגומז מתארת את עצמה כאישה שעתידה להיפרד מבן זוגה.
מילות השיר מדגישות את ההתרגשות של גומז לקראת החזרה לחיי הרווקות.
בקליפ, גומז נפרדת מבן זוגה באמצעות פתק, ומשחזרת רגע פרידה אייקוני מ"סקס והעיר הגדולה".
Siren (בעברית: סירנה) הוא סרט אימה אמריקאי משנת 2016. הסרט בוים על ידי ותסריטו נכתב על ידי .
התכנית משתבשת כאשר החבורה משחררת בטעות כוח זדוני שמאיים עליהם.
ג'ונה חוגג את מסיבת הרווקים שלו במועדון סודי ביחד עם אחיו, מאק וחבריהם, ראנד ואליוט.
הבעלים של המועדון, אדם בשם ניקס, לומד מהם שג'ונה רוצה להנות, אך מבלי לבגוד בארוסתו.
בעקבות זאת, ניקס שולח אותו לחדר פרטי.
בחדר, ג'ונה חוזה באישה נעולה מבעד לחלון זכוכית והיא מתחילה לשיר.
ג'ונה נכנס למצב היפנוטי וחווה בבת אחת כל משגל שהוא קיים עד כה.
ג'ונה חושש שהאישה כלואה בניגוד לרצונה כשפחת מין והחבורה עוזרת לה לברוח.
ביציאתה, האישה הורגת את אחד המאבטחים במועדון ומשתנה למעין מפלצת זדונית.
החבורה מנסה לברוח עם הרכב, אך האישה מרסקת אותו וחוטפת את אליוט.
ניקס ואנשיו חוטפים את ראנד ומענים אותו בתקווה למצוא את האישה, ששמה מתברר להיות לילית.
ג'ונה ומאק מצליחים לברוח לדיינר, אבל לילית מוצאת אותם, הורגת את כל הנוכחים בפנים וחוטפת את ג'ונה.
השניים מגיעים למחצבה ולילית מכניסה את ג'ונה למצב היפנוטי ומעמידה פנים שהיא אווה, ארוסתו של ג'ונה ולאחר מכן אונסת אותו.
שג'ונה יוצא מהשפעת המצב ההיפנוטי, הוא חוזר למלון ומוצא בחדר את ניקס, שמציע להחזיר לו את ראנד תמורת לילית ושההחלפה תיערך בכנסייה סמוכה.
בכנסייה, ניקס מסביר שלילית היא סוקובוס שהוא כלא לפני כן וצריך את עזרתו של ג'ונה בלכידתה מחדש.
לילית מגיעה לכנסייה וג'ונה מבטיח שהוא ייתן לה ללכת במידה והיא תתן לו ולראנד לעזוב.
לילית הורגת את ניקס ואנשיו, לאחר מכן היא מנשקת את ג'ונה ונותנת לו ולראנד לעזוב, אך ראנד מת מפצעיו.
שנה לאחר מכן, ג'ונה ואווה חוגגים את יום הנישואין הראשון שלהם ושוכבים.
לאחר מכן, ג'ונה יורד לסלון ומוצא את אווה ישנה על הספה.
תוהה לעצמו איך היא הגיעה למטה כל כך מהר, הוא מגלה שלילית נמצאת בבית ושהיא כישפה אותו ואנסה אותו.
לילית תוקפת את אווה, אך ג'ונה מבטיח לה שהוא יבוא איתה במידה והיא תניח לאווה.
לילית תופסת את ג'ונה והשניים עפים אל תוך הלילה.
מייקל אהרון מיליגן - מאק.
ויליאם מארק מק'קול - מכור.
סטפן קאודיל - השריף בון.
פרסטון ג'יימס הילייר - השוטר קולינס.
אווה אטווד - לילי הצעירה.
במאי 2015, חברת ההפקות "" הכריזה שסרט ספין אוף לסרט הקצר "ליל החובבים" מהסרט "V/H/S" יעלה לאקרנים בשנת 2016. באוגוסט 2015, האתר "" דיווח שהפקת הסרט לוקחת חלק בסוואנה, ג'ורג'יה ושהשחקנית האנה פיירמן חוזרת לגלם את דמותה של לילי, לאחר שגילמה אותה בסרט הקצר.
בנוסף, דווח שהבמאי יביים את הסרט.
מלאכת הבימוי הוצעה במקור ל (שביים את הסרט הקצר), אך הוא נאלץ לדחות את התפקיד בעקבות מעורבותו באתחול חדש לסרטי "יום שישי ה-13".
המפיק הציע לבישופ את תפקיד הבמאי, לאחר שהתרשם מעבודתו בסרט "V/H/S: Viral".
למרות שלא תפקד כבמאי ראשי, ברוקנר שימש כמפיק בפועל וכבמאי משני ופיקח על עבודתם של התסריטאים.
יוצרי הסרט בחרו לא להשתמש בסגנון ה-Found Footage בו נעשה שימוש בסרט הקצר.
למרות שהאולפנים רצו ששחקנית אחרת תגלם את לילי, בישופ התעקש שהאנה פיירמן תחזור לגלם את הדמות בשנית והצהיר שהיא הסיבה לכך שהדמות הפכה לאייקונית.
פיירמן בהתחלה היססה לחזור לגלם את הדמות, אולם השתכנעה לאחר שברוקנר שכנע אותה לחזור.
בנוסף, השחקנית לקחה חלק באודישנים במהלך שלבי הליהוק לדמות.
עבור החלקים בסרט בהם לילי שרה, המפיקים החליטו להשתמש בקולה של פיירמן.
בשלב הראשון, היא שרה במטרה שהיא תלמד את המילים והתזמון (היוצרים לא התכוונו להשתמש בטייק הזה במהלך הסרט).
לאחר מכן, היא הוקלטה שרה ובמהלך הסרט היא הזיזה את שפתיה בהתאם (ליפ סינק).
לוהק כניקס לאחר שכיכב בסרטים "" של ברוקנר ו-"" של בישופ.
בעקבות אילוצי זמן, שלב האפקטים המיוחדים הואץ במטרה להספיק וחלק מהאפקטים לא הספיקו להיכנס לתוצר הסופי.
הסרט הופץ ב-2 בדצמבר 2016 בהפצת .
בהמשך, הסרט הופץ בגרסת DVD ב-6 בדצמבר 2016 בהפצת .
הסרט עלה לשירות הפצת המדיה נטפליקס ב-1 בינואר 2020.
האתר Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 65% טריות על סמך 20 ביקורות.
האתר Metacritic העניק לסרט ציון של 54/100 על סמך 9 ביקורות.
Sirius XM Holdings Inc היא חברה אמריקאית בתחום שידורי רדיו דרך לוויין.
בבעלות החברה 70% מחברה Sirius XM Canada.
החברה הוקמה בשנת 1990 בשם Satellite CD Radio על ידי מספר שותפים.
זמן קצר לאחר הקמתה החברה פנתה לרשות התקשורת הפדרלית עם בקשה להקצות לה תדרים פנויים לשידור.
האישור התקבל רק בשנת 1999 וזמן קצר לאחר קבלתו שם החברה שונה ל-Sirius Satellite Radio.
החברה הגיע להסכמה עם BMW, קרייזלר ופורד על שילוב שרותי החברה במכוניות מתוצרתם.
הלוויין הראשון שוגר ביוני 2000. שלב ראשון של השידורים החל בשנת 2002 ועד ל-1 ביולי 2002 התרחב לכל החלק היבשתי של ארצות הברית.
באוקטובר 2004 הודיעה החברה כי חתמה על חוזה עם השדרן הפופולרי הווארד סטרן, בגובה 500 מיליון דולר ל-5 שנים ליצירת שני ערוצים חדשים ל"סיריוס"; לאחר שהודיע סטרן על המעבר זינק מספר המנויים של "סיריוס" ליותר מ-2.2 מיליון.
ב-9 בינואר 2006 החל בשידור תוכניתו.
בשלב זה גייסה החברה 3 מיליון מנויים.
בינואר 2007 סטרן וסוכנו קיבלו בונוס של 82.9 מיליון דולר במניות בסיריוס, ביום השנה הראשון לבואם לחברה, כהוקרה על כך שבזכותם הצליחה לעבור את יעדי גיוס המנויים שלה - 5 מיליון.
פעילות החברה לא עברה לרווח.
החברה הוקמה בשנת 1998 כאשר שלב אישור לשידורי רדיו דרך לוויין היה קרוב.
ביולי 2000 נחתם הסכם עם ג'נרל מוטורס, הונדה וטויוטה על שילוב שרותי החברה במכוניות מתוצרתם.
הלוויין הראשון שוגר במאי 2000. תחילת שידור תוכננה לספטמבר 2001 אך נדחתה עקב פיגועי 11 בספטמבר והחלה ב-25 בספטמבר 2001.
באוקטובר 2004 שילמה החברה 650 מיליון דולר עבור זכויות השידור של ליגת הבייסבול.
בשנת 2005 ביצעה חברת מעריב החזקות רכישה של מניות החברה בהיקף של כ-36.5 מיליון שקל, אותם מכרה ברווח של 7 מיליון עם מיזוג החברות.
הסכם האיחוד נחתם ב-19 בפברואר 2007. באותה עת לחברות היו 14 מיליון לקוחות (מהם 8 מיליון ל-XM).
לאחר 57 שבועות משרד המשפטים של ארצות הברית אישר את האיחוד.
ב-25 ביולי 2008 הוא אושר על ידי רשות התקשורת הפדרלית ללא הכרזת על החברה כמונופול בגלל תחרות עם חברות שמשדרות באינטרנט.
למרות האיחוד החברה הייתה קרובה לפשיטת רגל.
הדבר נמנע בעקבות קבלת הלוואה של 530 מיליון $ מ-Liberty Media והעברה לידיה כ-40% ממניות החברה.
ב-דצמבר 2010 שטח השירות הורחב לאלסקה ואיי הוואי.
בשנת 2013 גוף רגולטורי בקנדה אישר איחוד של חברות בנות בתחומה והקמת Sirius XM Canada.
בשנת 2009 החברה לראשונה הודיע על רווח וסיימה את השנה עם 18.8 מיליון לקוחות.
החל משנת 2009 נפתחה אפשרות לקליטת שידורי החברה בסמרטפון.
באפריל 2016 החברה הגיע ל-30 מיליון לקוחות.
בשנת 2017 כ-75% ממכוניות החדשות בארצות הברית צוידו בציוד לקליטת שידורי החברה וכ-40% מהם הפכו ללקוחותיה.
בשנת 2019 נרכשה חברת פנדורה תמורת 3.5 מיליארד $.
החל משנת 2019 ניתן להאזין לשידורי החברה בכל המכשירים שמשתמשים ב-Google Assistant.
בשנת 2023 חלקה של Liberty Media הגיע ל-83%.
באוגוסט 2024, פורסם כי אלכס קופר, מנחת הפודקאסט האמריקאי הפופולרי "Call Her Daddy" , חתמה על הסכם רב-שנתי עם SiriusXM בשווי של עד 125 מיליון דולר, שיכלול תוכן בלעדי מטעמה שצפוי להתחיל להתפרסם בשנת 2025. במסגרת ההסכם, SiriusXM תחליף את ספוטיפיי כשותפה להפצת הפודקאסט והפרסום שלו.
SiriusXM תקבל זכויות בלעדיות לפרסום, הפצה, תוכן ואירועים עבור הפודקאסט וכן עבור תוכניות אחרות מהרשת Unwell Audio Network של קופר.
"Sirius" הוא קטע אינסטרומנטלי של להקת הרוק הבריטית The Alan Parsons Project, שהוקלט עבור אלבום האולפן השישי שלהם, Eye in the Sky משנת 1982. אורכו כמעט שתי דקות, והוא משתלב בשיר "Eye in the Sky" בהקלטה המקורית.
משנות ה-90 ואילך, "Sirius" הפך למרכיב עיקרי באירועי ספורט מכללות ומקצוענים רבים ברחבי צפון אמריקה, בעיקר משחקי שיקגו בולס.
הראשון בדרך כלל מלווה את האחרון בהשמעות, אם כי לא תמיד בהופעות חיות.
בקונצרט החירות העולמי Sirius נוגן כהקדמה ל-"Breakaway" (מתוך אלבום הסולו של אלן פרסונס Try Anything Once), עם קנדי דולפר בסקסופון.
ההתחלה של "Sirius" החלה כאשר אלן פרסונס רצה שהשיר הראשון באלבום יהיה "Eye in the Sky", אבל הרגיש שצריכה להיות הקדמה שתוביל אליו.
בזמן שהוא עבד על רעיונות בבית על Fairlight CMI שלו, הוא כתב ריף שהוא אהב, שבסופו של דבר הפך ל-"Sirius".
ריף זה נוגן באמצעות דגימת קלאבינט עם דיליי.
במקור, "Sirius" לא נכתב באותו מפתח כמו "Eye in the Sky", אלא הוקלט מחדש באולפן ברגע שהלהקה הבינה שהוא יוביל ל-"Eye in the Sky" היטב.
איאן בירנסון - גיטרות חשמליות
אלן פרסונס – קלאבינט, Fairlight CMI, דיליי
אנדרו פאוול - עיבוד תזמורתי, מנצח תזמורת
Singular: Act I הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת והשחקנית האמריקאית, סברינה קרפנטר.
הוא יצא לאור ב-9 בנובמבר 2018 תחת הוצאת חברת התקליטים הוליווד רקורדס.
קרפנטר שיתפה כי היא שומעת את המוזיקה בצורה שונה לאחר שעבדה על האלבום במהלך השנתיים שקדמו לצאתו, ונכנסה לאולפן עם יותר ביטחון ואינטואיציה, מה שאיפשר לה לקחת שליטה על התהליך בצורה חדשה.
ב-15 במאי 2018, קרפנטר מחקה או העבירה לארכיון את כל הפוסטים שלה באינסטגרם כדי לקדם את המוזיקה החדשה שלה.
היא עשתה זאת כדי להכריז על הסינגל "Almost Love".
היא ביצעה את השיר "Almost Love" לראשונה במופע וונגו טנגו ב-2 ביוני 2018. "Almost Love" הוא הסינגל השני של קרפנטר לשנת 2018, אחרי השיר "Alien" שיצא במרץ בשיתוף עם ג'ונאס בלו.
מדובר במהלך שיווקי דומה למה שעשו מפורסמים אחרים כמו טיילור סוויפט ובלייק לייבלי, שמחקו פוסטים כדי לקדם יצירות חדשות.
ב-13 ביולי של אותה השנה, יצא לאור הווידאו קליפ לסינגל "Almost Love".
הקליפ של השיר מציג את קרפנטר רוקדת באחוזה גדולה ומוקפת בחברת אנשי חברה זוהרים.
השיא בקליפ מגיע כשדמותה של קרפנטר נושקת לגבר, והנשיקה הופכת אותו לפסל אבן.
הסינגל הראשון של קרפנטר מתוך האלבום, "Almost Love", נכתב והופק בשיתוף עם סטארגייט, הידועים בעבודתם עם ביונסה וריהאנה.
השיר הוא שיר דאנס קצבי, וקרפנטר ציינה שזהו סגנון חדש בשבילה.
האלבום דורג במקום ה-36 במצעד האלבומים המסחריים ובמקום ה-103 במצעד בילבורד 200.
Sirât הוא סרט דרמה משנת 2025 בבימויו של אוליבר לאקס שגם כתב את התסריט יחד עם סנטיאגו פילול, ובכיכובם של סרג'י לופס וברונו נוניז ארג'ונה.
עלילת הסרט עוסקת בחיפושיו של אב אחר בתו הנעדרת במדבריות דרום מרוקו.
הסרט הוא קופרודוקציה בין ספרד לצרפת.
הוא הוצג בבכורה עולמית בפסטיבל קאן ה-78 ב-15 במאי 2025, שם התמודד במסגרת התחרות הראשית וזכה בפרס חבר השופטים, הפרס השלישי בחשיבותו, בתיקו עם הסרט צליל של נפילה.
לאחר שבתו נעלמת ברייב, לואיס נוסע למרוקו עם בנו כדי לחפש אותה.
ברונו נונייז ארג'ונה – אסטבן
ג'ושוע ליאם הנדרסון – ג'וש
בנובמבר 2023, כאשר הסרט היה עדיין בשלבי פיתוח, הוא קיבל מענק הפקה בסך 1,200,000 אירו מהמכון לקולנוע ולאומנויות אודיו-ויזואליות של ספרד (ICAA).
בינואר 2024 חשפה פלטפורמת הסטרימינג הספרדית Movistar Plus+ חמישה פרויקטים קולנועיים שצפויים להיות מופקים במסגרתה, ביניהם סרטו של אוליבר לאקס לצד פרויקטים של במאים ספרדים בולטים נוספים.
החברה הודיעה על כוונתה להעניק לפרוקיטים הפצה קולנועית מסורתית לפני שיעברו לשידור בפלטפורמה.
לאקס תיאר את הפרויקט, שעדיין לא נשא שם באותה עת, כגילום של "דור צעיר ומנוכר, המחפש חופש והתעלות בעולם של משבר ערכים השרוי בקריסה מוחלטת.
הבריחה המסוכנת שלהם והתשוקה לתנועה מתמדת מובילה אותם למדבר מסתורי שיבחן את כולם.
מראת חול שמשקפת את האמונה של דור יתום", והוסיף כי הוא מדמיין אותו כסרט "מהפנט מאוד וחושי מאוד".
כמו כן, אמר שהוא "הסרט הכי נגיש שלי, ועם זאת - הכי רדיקלי".
בנוסף לסרג'י לופס וברונו נונייס ארחונה כולל צוות השחקנים גם שחקנים לא מקצועיים.
הצילומים התקיימו בספרד ובמרוקו בין מאי ליולי 2024. בשל מגבלות מימון נדרשו חלק מהצילומים להתבצע בשטח ספרד, ולכן חיפשה ההפקה לוקיישנים שיכולים לשמש תחליף לנופי המדבר של הרי האטלס המרוקניים.
תחילה נשקלה אפשרות לצלם באזור לוס מונגרוס , אך לאקס שוכנע לצלם במקום זאת ב-Rambla de Barrachina על ידי רכזת נציבות הקולנוע של אראגון.
הוא תיאר את האזור כ"מפוסל בידי האלים", וציין שהמקום העניק לו רעיונות לשינויים בתסריט.
הצילומים באזור כללו השתתפות של 140 ניצבים.
צוות ההפקה צילם במשך חודש בפרובינציות טרואל וסרגוסה, ולאחר מכן עבר לצלם במשך ארבעה שבועות במרוקו, באזור העיר ארראשידיה ובקרבת העיירה ארפוד.
במהלך הצילומים במרוקו התמודדו אנשי הצוות עם חום עז וסופות חול.
הסרט צולם על פילם מסוג סופר 16 מ"מ.
לאקס השווה מבחינה אסתטית ונרטיבית את הסרט עם סרטי חולית ומקס הזועם, וטען שהוא שואב מהאיכויות המיתיות והסגנוניות שלהם, אך מפרש אותן מחדש.
חברת The Match Factory רכשה את זכויות המכירה הבינלאומיות של הסרט ב־6 במאי 2024. טריילר ראשון לסרט שוחרר שנה אחר כך, ב־6 במאי 2025.
הסרט הוקרן בבכורה בינלאומית שלו במסגרת התחרות הרשמית של פסטיבל הקולנוע ה-78 בקאן, ב־15 במאי 2025. הוא עתיד לעלות לאקרנים בספרד ב־6 ביוני 2025.
באתר Rotten Tomatoes הסרט קיבל 100 אחוזי טריות המבוססים על 17 ביקורות.
פרסתאריךקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס הקולנוע הבריטי העצמאי30 בנובמבר 2025הסרט הבינלאומי העצמאי הטוב ביותראוליבר לאקסה, סנטיאגו פילול, דומינגו קורל, אוריול מאימו, אנדריאה קוורלט, מאני מורטזאווי, צ'אבי פונט, פדרו אלמודובר, אגוסטין אלמודובר ואסתר גרסיהפרס גות'הם1 בדצמבר 2025הבמאי הטוב ביותראוליבר לאקסהפרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי4 בינואר 2026הסאונד הטוב ביותרלאיה קזנובההסרט הזר הטוב ביותר"Sirât"
Six Degrees of Inner Turbulence ("שש מעלות של מערבולת פנימית") הוא השם של אלבום כפול של להקת הפרוג מטאל דרים ת'יאטר.
האלבום יצא ב־29 בינואר 2002 על ידי Elektre Records.
האלבום מורכב משש יצירות, חמש הרצועות הראשונות תופסות את הדיסק הראשון בעוד שהיצירה האחרונה, הנושאת את שם האלבום, מחולקת לשמונה רצועות ותופסת את הדיסק השני.
היצירה הנ"ל עוסקת בהפרעות נפשיות שונות ובהתמודדות של אותם בעלי הפרעות איתן.
הווארד פורטנוי (אביו של מייק) - גונג בשיר "The Great Debate"
Sixpence None the Richer (סיקספנס נון דה ריצ'ר) היא להקת רוק נוצרי מניו בראונפלס, טקסס, הפועלת מנאשוויל, טנסי.
שמה של הלהקה, שמשמעו "לא התעשר ולו בשש פרוטות", מבוסס על קטע מספרו של ק.ס.
הלהקה נוסדה על ידי מאט סלוקום ולי נאש, הזמרת, בתחילה שנות ה-90.
ב-1997 הוציאה הלהקה אלבום הנושא על שמה, אשר קיבל תשומת לב בציבור הרחב.
ב-1999, השיר "Kiss Me" הופץ כסינגל, ובזכותו התפרסמה הלהקה ברחבי ארצות הברית.
השיר גם זכה להצלחה במדינות רבות, וכיכב בפסקול של מספר סרטים, (המוכר מביניהם, "יש לה את זה") ובתוכניות טלוויזיה (למשל, "דוסון קריק").
בשנת 2000 ביצעה הלהקה גרסת כיסוי לשיר "There She Goes" של הלהקה The La's, והוציאה אותו כסינגל, והוא הפך במהרה ללהיט השני שלהם.
הלהקה עמדה להוציא אלבום נוסף, כאשר חברת התקליטים שלה החלה להתפרק, ובכך נדחתה ההשקה.
בהמשך רכשה אותה חברת התקליטים "Word Records", והאלבום "Divine Discontent" הופץ ב-2002. בין השירים באלבום זה נכלל השיר "Don't Dream It's Over", שגם הוא זכה להצלחה מסוימת, ונחשב ללהיט השלישי של הלהקה.
ב-26 בפברואר 2004 הכריז מאט סלוקום במכתב למגזין CCM על פירוקה של סיקספנס נון דה ריצ'ר.
חודשים מספר לאחר מכן, הוא הכריז על הצטרפותו ללהקה חדשה, ה-"Astronaut Pushers".
לי נאש החלה בעבודה עם המפיק פייר מרשנד.
בשנת 2007 הכריזה הלהקה כי היא מתאחדת ומתחילה לעבוד על אלבום חדש.
באותה שנה הוציאה את האלבום "The Dawn of Grace".
ב-2012 הוציאה הלהקה את האלבום "Lost in Transition".
ב- 12 בנובמבר 2016 הופיעה הלהקה בפסטיבל Love Love Rock בטאיפיי, טייוואן, עם מספר להיטים, ביניהם "Don't Dream It's Over", "Kiss Me" ו- "There She Goes".