tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בעקבות כל מקרה מוות, אליס משתנה עוד ועוד, ומאמצת לעצמה מאפיינים ויכולות נוספים של חבריה המנוחים.
על ראי שבחדר השינה של אליס תלויות תמונות רבות, של אליס ושל חבריה, המסתירות את הראי כולו.
לאחר כל מקרה מוות מסירה אליס תמונות, הכוללות את החבר המנוח, כך שהיא חושפת עוד ועוד מהראי שמאחוריהן.
לאחר שכל חבריה מתו, הסירה אליס את כל התמונות, קיבלה לעצמה את כל כוחותיהם, והיא מחליטה להיכנס אל ארץ החלומות ולהילחם בפרדי, ביחד עם דן ג'ורדן (דני האסל), חברו של אחיה ריק.
בחלומה היא מגלה שלפרדי יש כוחות כבירים, אותם הוא שואב מנשמותיהם של קורבנותיו.
אולם כוחה שלה - כוחותיהם המשולבים של כל חבריה המתים - מתגלה כשווה ערך לכוחו של פרדי.
אליס מנצחת את פרדי, ומשחררת ממנו את כל הנשמות הכלואות.
הסרט קיבל ביקורות שליליות באופן כללי ולציון 54% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 26 ביקורות.
סיוט ברחוב אלם 2: נקמתו של פרדי (במקור: A Nightmare on Elm Street 2: Freddy's Revenge) הוא סרט אימה אמריקאי משנת 1985, בבימויו של ג'ק שולדר ועל פי תסריט של דייוויד צ'סקין.
סרט זה הוא השני בסדרת סרטי "סיוט ברחוב אלם".
בסרט מככבים מארק פאטון, קים מאיירס, רוברט ראסלר, קלו גולאגר, הופ לאנג ורוברט אנגלונד כפרדי קרוגר.
העלילה מתרחשת בחלוף חמש שנים מאירועי הסרט הראשון, בהם פרדי קרוגר (רוברט אנגלונד) הובס לכאורה.
משפחה חדשה, משפחת וולש, עוברת לגור בספרינגווד, רח' אלם 1428, הבית שבו התגוררה בעבר ננסי תומפסון.
הבן, ג'סי וולש (מארק פאטון), בן ה-17, עובר לגור בחדרה הישן של ננסי.
בסופו של דבר, הוא מתחיל לחוות סיוטים אודות קרוגר, הדורש כי ג'סי יהרוג בשבילו, תוך שימוש בגופו של ג'סי כגוף פונדקאי על מנת לחזור לחיים בעולם האמיתי.
חברתו של ג'סי, ליסה וובר (קים מאיירס), מוצאת בארון קיר שבחדרו של ג'סי יומן אישי ישן, אשר היה שייך לננסי, בו היא תיעדה את סיוטיה ואת מפגשיה עם פרדי.
תוך כדי קריאה ביומן, ג'סי מתחוור לגלות כי הוא עצמו חווה סיוטים דומים.
כשהוא בפאניקה הוא פונה להוריו – קן ושריל (קלו גולאגר והופ לאנג) לעזרה, אולם פורץ ביניהם ויכוח וג'סי עוזב את הבית בהפגנתיות.
מאוחר יותר, ג'סי מוצא את עצמו צועד ברחובות העיר, בשעת לילה מאוחרת, ונכנס לבר שבו הוא נתקל בשניידר (מרשל בל), המאמן שלו.
שניידר לוקח אותו בחזרה אל בית-הספר וכעונש - שולח אותו לרוץ הקפות באולם הספורט.
שניידר שולח את ג'סי להתקלח, בעוד שהוא חוזר למשרדו.
בעוד הוא יושב במשרדו, המדפים מתחילים להתעורר לחיים וכדורים שונים ורבים, כמו גם ציוד ספורט נוסף, מושלך לעברו של שניידר, בעוצמה רבה.
לבסוף שני חבלי קפיצה תופסים את שניידר בפרקי הידיים שלו, וגוררים אותו אל תוך המקלחת.
המקלחת מתמלאת באדים ועל רקע זה נראית צללית של פרדי.
שניידר נהרג כאשר ארבעה חתכים, שנוצרו מהכפפה של פרדי, משספים את גבו.
כאשר אדי המים מתפזרים, ג'סי נחרד לגלות כי הוא זה עם הכפפה על ידו, והוא צורח.
ליסה מצליחה לחשוף מידע אודות קרוגר, הכולל את המיקום של תחנת הכוח הנטושה שבה הוא נהג לעבוד, ואשר אליה הוא נהג להביא את קורבנותיו.
בינתיים, פרדי מבקר את אחותו הצעירה של ג'סי, אנג'לה (קריסטי קלארק), אבל כאשר היא מתעוררת, מסתבר כי בעצם זהו ג'סי שעומד שם, עם כפפה על היד שלו.
ג'סי נמלט מהמשטרה ומגיע למסיבת בריכה בחצר ביתה של ליסה, אך מהר מאוד הוא בורח משם ומגיע לבית חברו לכיתה רון גריידי (רוברט ראסלר), אותו הוא מגייס לעזרה, על מנת שישמור עליו בזמן שהוא ישן.
אולם מיד לאחר שג'סי נרדם - גריידי מכבה את האורות ונרדם אף הוא.
כאשר גריידי ישן, ג'סי מתעורר ומתחיל לצרוח מכאב - קרוגר יוצא מתוך גופו וג'סי לא יכול לעצור אותו.
קרוגר משפד את גרייסי כנגד דלת חדר השינה שלו, חותך את פניו ואת גופו, ולבסוף - הורג אותו באכזריות.
לאחר שגריידי מושלך מת לרצפה, קרוגר מביט במראה שמולו ומסתבר כי זה היה ג'סי, עם השתקפותו של קרוגר המחזירה לו מבט מתוך המראה.
ג'סי רץ בחזרה לביתה של ליסה, אך פרדי משתלט על גופו, והוא תוקף את ליסה.
ליסה מצליחה להדוף את פרדי, אשר יוצא מתוך הבית אל עבר בריכת השחייה - שם מתקיימת המסיבה.
כמה אורחים מנסים לעצור את פרדי, אבל הם נהרגים מיד.
פרדי מצליח לדחוק את כל האורחים לפינה אחת.
אדי וובר (טום מק'פיידן), אביה של ליסה, מנסה לירות בפרדי, אולם ליסה מצילה אותו מפגיעה, שכן היא חוששת כי ג'סי ימות.
מיד לאחר מכן - פרדי נעלם אל תוך כדור אש גדול.
ליסה רצה אל תחנת הכוח הישנה, מתוך מחשבה שאולי היא תוכל להציל את ג'סי שם.
היא מוצאת שם את פרדי, פונה אליו כאל ג'סי, ואומרת לו שהיא אוהבת אותו ושהוא יכול להילחם מבפנים.
היא מסירה את הכובע של פרדי ומנשקת אותו.
תחנת הכוח מתחילה לעלות באש, ונשרפת עד היסוד, כמו גם פרדי.
לאחר שהוא מת - השריפה בתחנת הכוח נכבית באופן פתאומי.
ליסה מבחינה בגופתו החרוכה של פרדי, שהיא מתחילה לנוע.
מתוך האפר של פרדי יוצא ג'סי, כשהוא בריא ושלם.
בבוקר שלמחרת, ג'סי חוזר אל בית הספר - הוא עולה על אוטובוס בית-הספר, וחש הקלה כי הכל נגמר.
כאשר האוטובוס מתחיל לנסוע מהר מדי, ג'סי נבהל וקופץ במקומו, רק כדי לגלות שאין שום דבר רע, ושהאוטובוס מגיע ועוצר בתחנות כרגיל.
כאשר הוא וליסה מתיישבים בנוח על הכיסאות, כפפת הלהבים של פרדי פורצת לפתע מתוך החזה של חברתם קארי (סידני וולש), אשר גוססת בעוד ג'סי וליסה צורחים באימה, האוטובוס מגביר מהירות ויורד מהכביש הראשי אל תוך שטחים פתוחים ואינסופיים.
ברקע נשמע צחוקו המרושע של פרדי.
פיגב' וובראימה של ליסהסידני וולשקריחברתה של ליסהנרצחה באוטובוס על ידי פרדירוברט אנגלונדפרדי קרוגריופיע שוב בסיוט ברחוב אלם 3: לוחמי החלומות
כמו כן, קרייבן אמר שהוא לא אהב את הרעיון שפרדי מתחמן את גיבור הסרט לבצע מעשי רצח.
הסרט יצא לאקרנים ברחבי ארצות הברית ב-614 אולמות קולנוע בלבד, והכניס 3.3 מיליון דולר במהלך סוף השבוע הראשון מאז צאתו.
בארצות הברית בלבד הסרט הכניס 30 מיליון דולר, מה שהופך אותו להצלחה מסחרית, לאור העובדה שהסרט הופק בתקציב של 3 מיליון דולר בלבד.
הסרט קיבל ביקורות שליליות באופן כללי וציון 42% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 24 ביקורות.
שנה פרס קטגוריה תוצאה 1986 פרס סטורן סרט האימה הטוב ביותר
פרשנות של הסרט מתייחסת להומוארוטיקה החבויה בסרט.
בראיון שהעניק בפברואר 2010 למגזין הבריטי-להט"בי Attitude, נשאל רוברט אנגלונד אם הוא היה מודע לקאמפיות של רחוב אלם - המשיכה של הציבור הלהט"בי לסדרת הסרטים.
אנגלונד השיב: "הסרט השני נועד, כמובן, לעסוק בנושאים ביסקסואלים.
זה היה בשנות השמונים המוקדמות, לפני פרנוית האיידס.
ההיאבקות של ג'סי אם לצאת או לא והתשוקות המיניות שלו באו לידי ביטוי באמצעות פרדי.
החבר שלו הוא מושא המשיכה שלו.
כל זה - קיים בסרט.
עשינו זאת בעדינות, אבל הליהוק של מארק פאטון היה מכוון גם כן, כי מארק כבר יצא מהארון ואף השתתף ב"חזור הביתה, ג'ימי דין"".
במאמר שנכתב על ידי ברנט הארטינגר עבור אתר האינטרנט AfterElton.com, נכתב כי "שאלה שעולה תכופות לדיון בחוגים הגאים של תרבות הפופ היא זו: עד כמה בדיוק גאה הסרט משנת 1985 "סיוט ברחוב אלם 2: נקמתו של פרדי" (סרט ההמשך לסרט רחוב אלם הראשון)?
הדימויים שבסרט גורמים לו להיראות הומואי ללא כל ספק - אבל יוצרי הסרט הכחישו לכל אורך הדרך כי זו הייתה כוונתם".
במהלך קטע ראיון שהעניק לסרט התיעודי "לעולם לא תירדם שוב: מורשת רחוב אלם", הודה התסריטאי דייוויד צ'סקין כי נושאים הומוסקסואליים נכתבו בכוונת תחילה לתוך התסריט.
יתר אנשי הצוות והשחקנים ציינו כי הם לא ידעו על כל הנושאים האלה בזמן שהם עשו את הסרט, אבל סדרה של החלטות יצירתיות מצד הבמאי ג'ק שולדר הביאה, ללא כוונה, את הנושאים של צ'סקין אל החזית.
בראיון שהעניק הצהיר שולדר כי "פשוט לא הייתה לי מודעות עצמית כדי להבין כי משהו מכל זה עלול להתפרש הומו", ואילו מארק פאטון - שחקן הומוסקסואל מאז יצא מהארון - הצהיר כי "אני לא חושב שהדמות של ג'סי נכתבה במקור כדמות של נער הומוסקסואל.
אני חושב שזה משהו שקרה באקראיות עם הזמן".
סרט זה לקח את דמותו של פרדי קרוגר לכיוון כה שונה מזה שהוצג בסרט הקודם, כך שהחל מהסרט הבא - אף אחת מעלילות סרטי ההמשך בסדרה איננה מתייחסת לאירועים שהוצגו בסרט זה.
למעט אזכור קצר בסרט השביעי (עיתונאי שמציין כי לסרט "סיוט ברחוב אלם" היו חמישה סרטי המשך), הסדרה כולה, כמכלול, מתעלמת במידה רבה מהאירועים ומהדמויות שבסרט זה.
סיוט ברחוב אלם 5: ילד החלומות (במקור: A Nightmare on Elm Street 5: The Dream Child) הוא סרט אימה אמריקאי משנת 1989 אשר נכתב על ידי לסלי בוהם, על פי סיפור מאת ג'ון סקיפ, קרייג ספקטור ולסלי בוהם, על פי דמויות מאת וס קרייבן, אותו ביים סטיבן הופקינס.
זהו הסרט החמישי בסדרת סרטי "סיוט ברחוב אלם".
בסרט מככבים ליסה וילקוקס ורוברט אנגלונד כפרדי קרוגר.
כמעט שנה לאחר ששרדו את אירועי הסרט הקודם, אליס ג'ונסון (ליסה וילקוקס) ודן ג'ורדן (דני האסל) הם עכשיו בני-זוג, ואין כל סימן לפרדי קרוגר (רוברט אנגלונד).
אליס מתחילה לחלום חלומות של נזירה צעירה, העונדת תג-שם עליו רשום "אמנדה קרוגר" (ביאטריס בויפל), אשר כלואה בבית משוגעים ביחד עם מאה מאושפזים.
אליס ודן מתכננים חופשת ממושכת באירופה, מיד לאחר סיום לימודיהם בתיכון, ביחד עם חבריהם ללימודים: גרטה גיבסון (אריקה אנדרסון) - דוגמנית השואפת להיות סופר-מודל, איבון (קלי ג'ו מינטר) - שחיינית עם שאיפות להגיע לאולימפיאדה ומארק גריי (ג'ו סיליי) - חנון החובב חוברות קומיקס.
כאשר אליס יוצאת לדרכה אל המסעדה בה היא עובדת, היא לפתע מוצאת את עצמה שוב באותו בית משוגעים.
אליס מובלת לחדר ניתוח כשהיא צורחת מכאבים, ושם היא מופתעת לראות את אמנדה קרוגר כורעת ללדת.
מיד לאחר שהתינוק נולד - אמנדה מנסה לתפוס אותו, אך התינוק בורח ממנה, חומק מכל הרופאים ונמלט מהחדר.
אליס רודפת אחריו, ומוצאת את עצמה בתוך כנסייה - אותה כנסייה בה הביסה את פרדי קרוגר בסרט הקודם.
לפני שהיא מספיקה לעצור את התינוק, הוא מוצא את בגדיו של פרדי, נכנס לתוכם והופך במהירות לאדם מבוגר.
אמנדה מופיע בפתח הכנסייה, על מנת לעזור לאליס, אבל בטרם היא מספיקה להגיד לאליס מה עליה לעשות - פרדי טורק את דלתות הכנסייה על פניה.
מיד לאחר אירועים אלו, אליס מוצאת את עצמה במקום עבודתה, אך באיחור של ארבע שעות.
אליס מתקשרת לדן, שעוזב את חבריו במסיבה, וממהר להגיע למסעדה.
אך בטרם דן מספיק לעשות משהו, הוא נרדם על ההגה ופרדי מאלץ אותו לעשות תאונת דרכים ולהתנגש ברכב אחר.
אליס, אשר חלמה בהקיץ כיצד פרדי משתלט על גופו של דן, יוצאת בריצה לרחוב, שם היא רואה את גופתו של דן ומתעלפת.
כאשר היא מתעוררת, היא מוצאת עצמה בבית חולים, וחברתה איבון מבשרת לה כי היא בהיריון.
בעודה מתאוששת בבית החולים, אליס פוגשת בנער צעיר בשם ג'ייקוב (וויט הרטפורד).
כאשר גרטה נרדמת ליד שולחן בזמן ארוחת ערב חגיגית שעורכת לכבודה אימה, פרדי מופיע בחלומה ומכריח אותה לאכול את עצמה למוות, עד שהיא נחנקת ומתה.
לאחר מכן, פרדי מופיע בחלומו של מארק, אולם אליס נכנסת אל תוך חלומו ומצילה אותו.
אליס חוזרת לבית החולים, ומבקשת לערוך בדיקת אולטרה סאונד, ממנה היא מסיקה כי ג'ייקוב הוא בנה שטרם נולד, וכי פרדי מנצל את גופו ואת חלומותיו על מנת להיכנס אל תוך חלומותיהם של חבריה.
בעוד אליס יוצאת לחפש את אמנדה בחלומותיה, איבון נרדמת ומותקפת על ידי פרדי.
בזכות עזרה מאמנדה, איבון ניצלת ומתעוררת.
זמן קצר לאחר מכן, מארק נרדם והופך בחלומו לגיבור על של סיפורי קומיקס.
הוא תוקף את פרדי, אולם בסופו של דבר פרדי הורג אותו, כשהוא משסף עם הכפפה שלו את כל גופו, שהפך לדמות מנייר.
אליס שולחת את איבון אל מבנה נטוש, שבעבר היה בית המשוגעים עליו חלמה בתחילת הסרט, על מנת לשחרר את נשמתה של אמנדה, בעוד שהיא יוצאת לשחרר את ג'ייקוב מידיו של פרדי.
בחלומה, אליס מגיעה אל לבירינת המעוצב בסגנון ציוריו של מאוריץ קורנליס אשר.
אליס משיגה את ג'ייקוב, ומבינה כי פרדי הסתתר בכל אותו הזמן בתוך גופה.
היא מנסה להוציאו מגופה החוצה, אך כמעט מתה בעצמה כתוצאה מכך.
אל החלום מגיעה אמנדה, לאחר ששוחררה על ידי איבון, שמזהירה את ג'ייקוב כי אליס לא תצליח להתגבר על פרדי לבדה ומנחה אותו כיצד לגבור עליו.
ג'ייקוב (הנער) משחרר את הכוח שפרדי נתן לו, ובכך הופך הן את עצמו והן את קרוגר בחזרה לתינוקות.
אליס מרימה את ג'ייקוב התינוק, אשר נספג ונעלם אל תוך בטנה.
אמנדה מרימה את קרוגר התינוק (שנראה כפי שנראה בחלומה של אליס בתחילת הסרט, בכנסייה), ומנסה גם כן לספוג את קרוגר אל תוך גופה, אך הוא נלחם בה.
אליס מתבוננת באמנדה נאבקת בקרוגר, בעוד דלתות הכנסייה נסגרות עליהם.
בסצנה האחרונה של הסרט, שמתרחשת מספר חודשים מאוחר יותר לאחר שאליס יולדת את ג'ייקוב, אליס יוצאת לפיקניק ביחד עם אביה ועם ג'ייקוב ואיבון.
ברגע, נראים מספר ילדים קטנים לבושים בלבן, כשהם מזמזמים את השיר המוכר - "אחת, שתיים, פרדי בא לתפוס אותך...".
המסך הופך לשחור, כאשר ברקע נשמע צחוקו המרושע של קרוגר.
הסרט קיבל ביקורות שליליות באופן כללי ולציון 29% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 28 ביקורות.
שנה פרס קטגוריה תוצאה 1990 Fantasporto פרס המבקרים - סטיבן הופקינס 1990 Fantasporto International Fantasy Film Award - הסרט הטוב ביותר - סטיבן הופקינס 1990 פרס פטל הזהב שיר הנושא הגרוע ביותר 1990 פרס פטל הזהב שיר הנושא הגרוע ביותר
סיוט ברחוב אלם (במקור: A Nightmare on Elm Street) הוא סרט אימה אמריקאי משנת 2010 אשר אותו כתבו וסלי סטריק ואריק הייסרר על פי דמויות מאת וס קרייבן, ואשר אותו ביים סמואל באייר, והוא התשיעי בסדרת סרטי "סיוט ברחוב אלם".
סרט זה הוא רימייק לסרט המקורי משנת 1984, ומככבים בו קייל גאלנר, רוני מארה, קייטי קאסידי, תומאס דקר, קלן לוץ, קוני בריטון וג'קי ארל היילי כפרדי קרוגר.
כאשר קבוצת נערים נרצחים באופן מוזר אחד אחרי השני בשנתם, חבורת נערים מנסה לחקור ולגלות למה בחור מת עם צלקת וכפפה בעלת ארבעת הלהבים מנסה להרוג אותם בייסורים דרך חלומותיהם.
כשרק שניים מהם נשארים בחיים הם מגלים שאדם בשם פרדי קרוגר היה גנן (בגינה) בגן הילדים שבו היו.
הם מגלים כי הוריהם האשימו אותו אז בתקיפה מינית של ילדיהם בני החמש, ולאחר שלא מוצה עמו הדין, ההורים לא היו מוכנים לעבור על כך בשתיקה.
הם החליטו לרדוף אחריו ושרפו אותו במפעל ישן וכי עכשיו פרדי חזר מעולם המתים לנקמה בהורים ששרפו אותו דרך הילדים שנפגעו ממנו.
אז, הם מחפשים דרך לעצור אותו.
כשהוא חזר הוא התחיל להופיע ברמזים בחלומותיהם, הקטע הכי מוכר בסרט הוא שפרדי שורט בחוזקה את צינורות המפעל וזה גורם להוצאת ניצוצות מהכפפה.
הסרט קיבל ביקורות שליליות באופן כללי וציון 14% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 184 ביקורות.
התגורר עם אשתו, הציירת בלה בריזל, באי פורמנטרה (Formentera) שבספרד.
נולד בקישינב בשם סיומה בוברמן.
למד ציור בסטודיה אצל אהרון אבני וכן פיסול אצל משה שטרנשוס.
נישא לציירת בלה בריזל, אותה הכיר ב"סטודיה".
בשנות ה-50 שהו השניים בפריז והוא למד שם ציור פרסקו.
ברעם נודע בסדרת ציוריו על ירושלים.
הציג בתערוכות יחיד ובתערוכות קבוצתיות בגלריות בלונדון, פריז, טוקיו, לוזאן, טוקיו, תל אביב וירושלים.
הורשה להיקבר בקבורה יהודית באי פיטיוסס (Pitiuses), לראשונה מזה חמש מאות שנה.
כעבור זמן הועלה ארונו לישראל והוא נקבר בהר הזיתים.
לאחר מותו ומות אשתו הוקמה על שמם גלריה ברעם-בריזל.
סיומוט (בגרינלנדית: Siumut- "קדימה") היא מפלגה סוציאל-דמוקרטית גרינלנדית.
סיומוט הוקמה בשנת 1971 כתנועה פוליטית, והפכה למפלגה בשנת 1977. בינואר 1979 זכתה גרינלנד בשלטון בית (Home Rule), ובאפריל אותה שנה התקיימו בחירות כלליות, וסיומוט זכתה ב-13 מושבים מתוך 21 המושבים בפרלמנט של גרינלנד (לאנדסטינג) שהוקם בעקבות השינוי במעמדה המדיני.
הישג זה אפשר ליו"ר המפלגה יונתן מוצפלדט להפוך לראש הממשלה הראשון של גרינלנד.
בעקבות הבחירות הכלליות בשנת 1991, מוצפלדט הוחלף על ידי לארס אמיל יוהנסן, שהקים קואליציה עם האינואיט אטקטיגיט.
משנת 1997 ועד 2002 היה מוצפלדט שוב ראש הממשלה, עד שהוחלף על ידי הנס אנוקסן מ-2002 ועד 2009. בבחירות הכלליות שנערכו ב-15 בנובמבר 2005, זכתה המפלגה ב-30.7% מהקולות הבוחרים, שהיוו 10 מתוך 31 מושבים בלאנדסטינג.
בבחירות הכלליות ב-2009, היא זכתה ב-26.5% מקולות הבוחרים ו-9 מהמושבים ובבחירות 2013, היא זכתה ב-42.8% מקולות הבוחרים (14 מתוך 31 מושבים).
בבחירות 2014 המפלגה עדיין הייתה המפלגה הגדולה ביותר, אך היא איבדה ייצוג של שלושה חברי פרלמנט.
סיוורלד אורלנדו הוא פארק שעשועים ופארק זואולוגי-ימי הממוקם באורלנדו, פלורידה.
הפארק בבעלות חברת סיוורלד אנטאטיינמנט (SeaWorld Entertainment).
בשנת 2013 ביקרו בפארק כ-5.1 מיליון אנשים.
סיוורלד הופרד לאזורים שונים, כל אחד מהם בעל נושא ייחודי:
נמל הכניסה: הכניסה הראשית של הפארק.
נמל הכניסה מעוצב בעיצוב אופייני לפלורידה, ויש בו גינון טרופי ומגדלור.
ים של הרדודים: אזור זה מציג תערוכות בעלי חיים רבות במים רדודים.
אזור זה נועד לחקות את העיר קי וסט שבפלורידה.
ים של אגדות: אזור זה, מוקדש למיתוסים מסתוריים וסיפורים על הים.
באזור זה יש מתקנים רבים המדברים על העיר האבודה אטלנטיס: רכבת הרים המבוססת על האגדה, אקווריום בעלי חיים בסביבה שמעוצבת כמו העיר אטלנטיס.
ים של קרח: אזור זה מעוצב סביב יבשת אנטארקטיקה.
באזור קיימת אטרקציה בודדת בשם: "האימפריה של הפינגווין".
הנסיעה במתקן זה היא בחושך, ועוקבים בה אחרי פינגווין צעיר במסע הביתה לאחר סערה קשה.
ים של מסתורין: באזור זה ישנם בתי צפייה של כרישים מתחת למים.
בנוסף, שוכן באזור זה גם תיאטרון וגן ים.
ים של כיף: אזור זה מיועד לילדים וכולל פעילויות שונות כגון: קיר טיפוס, רכבת הרים המיועדת לילדים קטנים.
ים של כוח: אזור זה מודגש להופעות של ליויתנים מסוג "קטלן".
בנוסף, אזור זה כולל מתקנים רבים הקשורים ללווייתנים.
ים התענוגות: המתחם מעוצב בסגנון "כפר ים בסגנון ים תיכוני" וכולל חנויות רבות ואת רוב מסעדות הפארק.
אזור זה נפתח בשנת 2003.
טיליקוּם היה לויתן קטלן שנתפס בהיותו בן שנתיים והובל למספר גני חיות, אך לבסוף הגיע לפארק "" ולאחר מכן הועבר לסיוורלד אורלנדו.
בשנת 1991, שחיינית בת 21 בשם קלטי בירן שעבדה במשרה חלקית בפארק, החליקה לתוך הבריכה בה שחה טיליקום.
טיליקום, יחד עם שני קטלנים נוספים, הטביעו אותה למוות.
שנה לאחר מכן, טיליקום הועבר לפארק "סיוורלד אורלנדו".
בשנת 1999, מבקר בפארק בשם דניאל דיוקס נשאר בחשאי בשטח הפארק לאחר שעת הסגירה והגיע למכל הקטלנים.
בבוקר שלמחרת, גופתו נמצאה על גבו של טיליקום כשהיא פצועה וחבוטה.
סיבת המוות הרשמית הייתה טביעה.
בשנת 2010, מאלפת ימית בת 40 בשם נהרגה לאחר שבמהלך מופע, טיליקום לכד את זרועה בפיו וגרר אותה אל מתחת למים.
סיבת המוות הייתה טביעה וטראומה פיזית.
הנהלת סיוורלד אורלנדו הכריזה על מותו של טיליקום ב-6 בינואר 2017 לאחר שנדבק בחיידק שפגע בריאותיו.
טיליקום היה "גיבור" הסרט התיעודי "בלאקפיש" משנת 2013. הסרט הכיל צילומי ארכיון של טיליקום וכן ראיונות עם מאלפים לשעבר בפארק סייוורלד אורלנדו, חוקרי לווייתנים ועדי ראייה.
פיתוח הסרט החל לאחר מותה של דון בראנשו על ידי טיליקום במהלך מופע ימי בפארק.
סיומים אלמנטרים הם סיומים שבהם אחד מהצדדים נותר עם מלך בלבד.
במצב כזה אין לצד זה אפשרות לנצח והוא מנסה להתגונן מפני מט של הצד השני.
אפשר לנצח בקלות עם מלכה או עם צריח.
עם כלי חלש אחד (פרש או רץ) אי אפשר לנצח (המשחק מסתיים בתיקו).
עם שני רצים אפשר להנחית מט (כל עוד הם על צבעי משבצות מנוגדים), עם רץ ופרש זה אפשרי אך קשה יותר ועם שני פרשים זה לא תמיד אפשרי (בתיאוריה יש כמה עמדות אפשריות של מט עם שני פרשים, אך אי אפשר לכפות אף אחת מהן).
הנחתת מט מול מלך בודד נחשבת לידע בסיסי ביותר בשחמט, ושחקנים לומדים לעשות זאת בשלב מוקדם מאוד, אך כאמור יש להתאמן וגם שחקנים חזקים שוכחים לעיתים כיצד מנחיתים מט עם שני רצים או עם פרש ורץ.
סיום מלך ומלכה נגד מלך
על מנת לתת מט על הלבן להוביל את המלך השחור אל קצה הלוח.
רק בשורה או בעמודה הקיצונית ניתן לתת מט למלך הבודד בעזרת מלכה (או צריח).
שתי תבניות המט האפשריות מופיעות מטה וניתן להתבונן איך ניתן המט מעמדת המוצא ועד למתן המט.
זהירות מפט - מלך ומלכה
סיום מלך וצריח מול מלך
זהירות מפט - מלך וצריח
סיום מלך ושני רצים מול מלך
גם שחקנים ברמות גבוהות לא תמיד שולטים בטכניקה.
להלן דוגמה של תחרות רבי-אמנים בה המשחק הסתיים בתיקו:
להלן תיאור הזכייה החל ממסע 93, שאז נותרו על הלוח שני רצים בלבד.
והנה דוגמה נוספת מהאליפות הפתוחה של ארצות הברית בשנת 2000
להלן תיאור הזכייה החל ממסע 77, שאז נותרו על הלוח שני רצים בלבד.
זהירות מפט - מלך ושני רצים
סיום מלך רץ ופרש מול מלך
זה הסיום הקשה ביותר מבחינה טכנית בין הסיומים האלמנטריים.
יש להוביל את המלך לפינה באותו הצבע של הרץ, כאשר עמדת המט שיש לשאוף אליה היא אחת מארבע האפשרויות כמודגם מטה:
בהדגמה מטה מפורטת אחת הדרכים להנחית מט, במתכונת המודגמת בדיאגרמה הראשונה.
בהדגמה מטה מפורטת דרך להעביר את המלך מהמשבצת הלא מתאימה לרץ, למשבצת המתאימה.
דוגמאות לפט בסיום מלך רץ ופרש מול מלך
דוגמאות לשחקנים חזקים שלא הצליחו להנחית מט בסיום מלך רץ ופרש מול מלך
סיום מלך ושלושה פרשים מול מלך
גם במקרה זה השיטה היא לדחוק את המלך לפינה, אף על פי שניתן להנחית מט גם במקומות אחרים בקצה הלוח.
מהעמדה הסופית ברור מדוע לא ניתן להנחית מט בעזרת שני פרשים בלבד.
הרגלי, כפי שפילידור ניסח זאת, הוא הנשמה של השחמט, ובסיום המשחק לרגלי חלק עיקרי במרבית המשחקים.
סיומי רגלים ומלך כוללים אך ורק רגלים בצד אחד או בשני הצדדים.
כל סיום עם כלים ורגלים בפוטנציה יהפוך לסיום רגלים.
בסיומים אלו יתרון של רגלי מבטיח זכייה בכ-90% מהמקרים (מקס אויבה).
השגת רגלי מעבר היא חיונית (רגלי מעבר הוא רגלי שאין מולו, או בטור סמוך, רגלי של הצד היריב כך ששום דבר לא מפריע לו בדרכו להכתרה).
אופוזיציה היא טכניקה חשובה שבה נעשה שימוש כדי להשיג יתרון.
כאשר שני מלכים נמצאים על אותו טור (או שורה) עם משבצת ריקה שמפרידה ביניהם.
הצד שתורו לשחק מפסיד את האופוזיציה.
הוא צריך להזיז את מלכו ולאפשר למלך היריב להתקדם.
המטרה של האופוזיציה היא לחדור למחנה היריב.
אם התוקף מצליח לחדור ללא האופוזיציה, עליו לעשות זאת.
הטקטיקה של הטריאנגולציה והצוגצוואנג וכן התאוריה של המשבצות המתאימות הן מכריעות לעיתים קרובות.
בניגוד לעמדות רבות, סיומי מלך ורגלים ניתנים בדרך כלל לניתוח עד ההכרעה הסופית, בהינתן די זמן.
טעות בסיום מלך ורגלי כמעט תמיד תהפוך עמדה זכויה לתיקו, או עמדת שוויון להפסד, כמעט שאין סיכוי לתיקון הטעות.
הדיוק בסיומים אלו חשוב ביותר.
ישנם שלושה רעיונות בסיסיים בסיומים אלו: אופוזיציה, טריאנגולציה ותמרון רטי.
הדבר הראשון שיש לברר הוא האם הרגלי יוכל להגיע לעמדת ההכתרה ללא סיוע מהמלך, על ידי התקדמות למשבצת ההכתרה לפני שהמלך היריב ילכוד אותו או יחסום את הרגלי.
חוק הריבוע מועיל כדי לקבוע האם המלך יכול לעצור את הרגלי.
בעמדה המודגמת הרגלי נמצא במשבצת החמישית מההכתרה (כולל המשבצת עליה הוא נמצא כעת).
יש לדמיין ריבוע של 5*5 כאשר משבצת ההכתרה היא אחת הפינות והמשבצת שעליה נמצא הרגלי בפינה הנגדית.
דרך פשוטה ליצור את הריבוע הוא לדמיין אלכסון מהמשבצת בה נמצא הרגלי עד לשורה האחרונה.
אם המלך היריב יכול להיכנס לריבוע זה, הוא יכול לעצור את הרגלי, אחרת הרגלי יוכתר.
בעמדה המוצגת, אם תור השחור הוא ילך ל-ב4 וייכנס לריבוע ולכן יעצור את הרגלי, אם תור הלבן הרגלי יתקדם, הריבוע יקטן ל-4*4 והמלך לא יספיק להיכנס לריבוע, ולכן הרגלי יוכתר.
בדוגמה מטה, מתוך ספרו של פישביין, המלך המגן יכול להיכנס לריבוע, אבל המלך התוקף יכול לחסום אותו.
הלבן לא יכול לזכות על ידי קידום סתמי של הרגלי, ונדרשת הכנה לפני קידום הרגלי.
ספירה פשוטה תגלה שקידום הרגלי יאפשר למלך השחור להגיע ו"לתפוס" אותו לפני ההכתרה.
המסע 1. מו5 מונע מהשחור להתקדם לאורך האלכסון כדי לעצור את הרגלי, יתר המסעים נעשים מאותה הסיבה.
סיום רגלים - טכניקת הנגדה
הדרך לניצחון בעמדה זו היא על ידי הזזת המלך, ולא הרגלי.
המלך חייב לפלס את הדרך לרגלי, והטכניקה היא על ידי לקיחת הנגדה (opposition).
הלבן מציב את מלכו מול המלך השחור, ומאלץ את המלך השחור לפנות את המקום.
כך לבן משתלט על ה8 ומאפשר לרגלי להכתיר.
ללא הכנה זו לא תתאפשר הכתרת הרגלי.
הנה דוגמה למה שיכול לקרות אם מקדמים תחילה את הרגלי.
בסופו של דבר מגיעים לפט.
הלבן לוקח את הנגדה, ושומר עליה.
המסע הראשון 1. מו5 ברור, שכן אחרת השחור מגיע לרגלי הלבן ולוכד אותו.
המסע 2. מו6 הוא המדויק ביותר, אם כי גם 2. מה5 זוכה.
תשומת לב כי המסע 2. מה6 מביא לתיקו שכן השחור יענה 2...מה8 ועל 3. מד5 מד7 ותיקו.
אם הלבן משחק את המסע ה"טבעי" 3. מג6 במטרה להתקרב לרגלי אז....
המלך הלבן שואף להגיע ל-ג6. 1. מז6 זה המסע היחיד שזוכה בעמדה זו.
יתר המסעים במלך יאפשרו לשחור לתפוס את הנגדה ולסיים בתיקו.
אם 1 ג5 המלך השחור מגיע בזמן ללכוד אותו בטרם ההצרחה או ממש לאחריה.
סמסון "סיומה" שנהאוס ) היה גרפיקאי וסופר יהודי, שעסק בזיוף מסמכים עבור יהודים שהסתירו את יהדותם במהלך שלטונים של הנאצים בגרמניה.
שנהאוס שהה במסתור בברלין במהלך מלחמת העולם השנייה באופן בלתי חוקי.
היה אחראי על זיוף מאות תעודות זהות שעזרו ליהודים אחרים לשרוד בתקופה זו.
שנהאוס עבד בצמוד לחברי כנסיית הווידוי, כולל פרנץ קאופמן והלנה יקובס.
ב-1943 נמלט מברלין לשווייץ באופניים, שם נשאר עד מותו.
לצורך הבריחה השתמש בתעודת זהות צבאית שזייף עבור עצמו.
ספר זכרונותיו, "הזייפן" (Der Passfälscher), ראה אור בגרמנית בשנת 2004 ויצא לאור באנגלית בהוצאת גרנטה בשנת 2007.
שנהאוס היה אחד מגיבוריו של סרט הדוקודרמה "הבלתי נראים" שעלה לאקרנים בשנת 2017.
סיוטט וליה (בקטלאנית: Ciutat Vella) הוא אחד מעשרת מחוזות ברצלונה ואזור העיר העתיקה של העיר.
המחוז נקרא גם מחוז מס' 1. מחוז זה כולל את הרובע הגותי, את שכונת אל בורן, את שדרת לה רמבלה ואת שכונת אל רבאל.
אולם הקונצרטים פלאו דה לה מוזיקה קטלנה, אשר נמצא באזור סיוטט וליה, הוכרז על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשנת 1997.
משמעות מילות השם בקטלאנית היא: עיר (Ciutat), ישנה או ישן (Vella).
בספרדית השם המקביל הוא Ciudad Vieja , "סיודד וייחה".
סיומת אינטרנט של קוד מדינה (Country code top-level domain, בקיצור ccTLD) הוא סיומת אינטרנט המשמשת או שמורה לארץ, מדינה ריבונית או טריטוריה תלויה, המזוהה עם קוד מדינה .
כל מזהי ה-ASCII של ccTLD הם באורך שתי אותיות, וכל הדומיינים של שתי אותיות הם ccTLD.
יצירה והאצלה של ccTLD תואמים לקודי המדינה בתקן ISO 3166-1 alpha-2. עם למעלה מ-150 מיליון רישומי דומיינים נכון לשנת 2022, ccTLDs מהווים כ-40% מסך תעשיית שמות הדומיין.
יישומים להרחבת קוד מדינה החלו בשנת 1985. הסיומות שנוצרו באותה שנה היו .us (ארצות הברית), .uk (הממלכה המאוחדת) ו-.il (ישראל).
ההרחבות שלאחר מכן כללו את .nz (ניו זילנד), .ch (שווייץ), .ca (קנדה), .ie (אירלנד) .it (איטליה), .es (ספרד) ו-.pt (פורטוגל).
בשנות ה-90 נרשמו לראשונה .cn (הרפובליקה העממית של סין) ו-.ru (הפדרציה הרוסית).
עשרת ה-ccTLD המובילים מהווים יותר מחמש שמיניות מהדומיינים הרשומים של ccTLD.
בסוף מרץ 2022, היו כ-153 מיליון דומיינים ccTLD רשומים.
IANA (רשות הקצאת המספרים לאינטרנט) אחראית לקביעת גוף אחראי לכל ccTLD.
הניהול והשליטה מואצלים לאחר מכן לאותו גוף, האחראי על המדיניות והתפעול של הכתובת.
ל-ccTLDs עשויים להיות דרישות ותעריפים משתנים עבור רישום תת-דומיינים, למשל דרישת נוכחות או אזרחות במדינה, כמו בכתובת האמריקאית (.us), היפנית (.jp), הקנדית (.ca), הצרפתית (.fr) או הגרמנית (.de).
ה-ccTLD הרשום הראשון היה .us, שנרשם ב-1985. ccTLD נוספים שנרשמו מאוחר יותר באותה שנה הם .uk ו-.il.
נכון ליוני 2020, היו 308 סיומות אינטרנט של קוד מדינה, אך ורק באלפבית הלטיני, תוך שימוש בקודים בני שני תווים.
בנוסף היו שמונה דומיינים בינלאומיים.
+סיומות אינטרנט לפי מדינהסיומתמדינה / אזורהסברפרטים נוספים.ac (הממלכה המאוחדת)Ascension Island.adAndorraמשמש גם כקיצור ל-"advertisement" (פרסום) באנגלית.aeUnited Arab Emiratesהושקה בשנת 1992. הסיומות מנוהלות על ידי aeDA - חלק מרשות התקשורת הממשלתית.
למשל arrive.at ואחריו מילה..auAustraliaכולל איי אשמור וקרטייה וטריטוריית איי ים האלמוגים.aw ארובה (ממלכת ארצות השפלה)Aruba, West Indies.ax (פינלנד).al ו-.ad כבר הוקצו.azAzerbaijanBosnia and HerzegovinaBarbadosBangladeshבמקביל מופעלת .banglaBelgiumBurkina FasoBulgariaרשאים לעשות שימוש בסיומת זו אזרחי בולגריה וחברות מסחריות בולגריות או כאלו שיש להן סניף בבולגריה.
רישום הדומיינים מתבצע על ידי חברת INRegistry בשם איגוד האינטרנט ההודי.
חלקם רק לארגונים הודיים וחלקם פתוחים לרישום לציבור הרחב.Indian OceanIraqIranÍslandItalyרק אזרחי האיחוד האירופי יכולים לקנות מתחמים עם סיומת זו.
הסיומת החדשה היא .tpTurkmenהסיומת הפכה למקור למטבע חוץ עבור המדינה וזאת מאחר שצמד האותיות TM מסמלות סמל מסחרי.
סיומת אינטרנט גנרית של קוד מדינה, או gccTLD, מתייחס ל-TLDs שלא מוגבלים למדינות ומשמשים כ-Domain Hacks.
Aktieselskab/Aksjeselskap (תאגיד מבוסס מניות בדנית ונורווגית, בהתאמה).azאריזונה (Arizona).bz בולצנו (Bolzano)
רדיו ופודקאסטים.gaג'ורג'יה (Georgia).gg משחק טוב (Good game)
אמריקה הלטינית (Latin America).lyתואר הפועל (מילים הנבחרות ב-ly).mdרפואה (Medicine).me אני (Me, דף אישי)
"סיוופלה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית נונו בהשתתפות צמד הדי ג'יים TOX1C.
את השיר הוציאה לאור ב-24 באוקטובר 2022 חברת התקליטים די-מיוזיק, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.
לאחר זכייתה בפרס אקו"ם לתגלית השנה החלה נונו לעבוד על כתיבת והלחנת השיר.
הפקתו האלקטרונית בוצעה על ידי TOX1C, צמד מוזיקלי ישראלי המתמקד בעיקר בסוגת ההאוס, שהפכה למוטיב מרכי בשיריה של הזמרת.
שם השיר שאוב מהביטוי הצרפתי "s'il vous plait", שפירושו "בבקשה".
בדומה לסינגלים הקודמים של נונו, כמו "Cute Boy" ו"ליבינג דה דרים", האודיו של "סיוופלה" נלווה למספר סרטוני "טיקטוק", שהפכו אותו לוויראלי בפלטפורמה.
בשבוע הראשון לצאתו נכנס למצעד הסינגלים השבועי של המדיה פורסט במקום התשיעי.
ב-10 בנובמבר נכנס ל במקום השביעי, ושבועיים לאחר מכן רשם את שיאו במקום הרביעי, שם שהה שבועיים רצופים.
במצעד העשירייה של כאן גימל הגיע בשיאו למקום השלישי.
קסטרו גדלה בטגוסיגלפה, בירת המדינה, ולמדה מנהל עסקים.
היא נישאה למנואל סלאיה ב-1976 ונעשתה פעילה במחלקת הנשים של המפלגה הליברלית של הונדורס .
היא הפכה לגברת הראשונה במדינה ב-2006 בעקבות ניצחון בעלה בבחירות לנשיאות ב-2005 .
קסטרו הפכה למעורבת בחזית ההתנגדות העממית הלאומית לאחר ההפיכה ב-2009 שהביאה לסיום כהונתו של בעלה.
היא הייתה מועמדת לנשיאות מטעם מפלגת השמאל חירות והתחדשות () בבחירות 2013, אך הפסידה למועמד המפלגה הלאומית חואן אורלנדו ארננדס.
בבחירות 2017 היא רצה יחד עם סלבדור נסראללה, והשניים הפסידו לארננדס רק במעט על רקע טענות לאי-סדרים.
קסטרו נבחרה בסופו של דבר לנשיאות ב-2021 לאחר שהביסה את מועמד המפלגה הלאומית נאסרי אספורה עם נסראללה כעמית למרוץ.
היא הנשיאה הראשונה מחוץ למערכת הדו-מפלגתית במדינה מאז הושבה הדמוקרטיה ב-1982.
קסטרו, הבת השנייה מתוך חמישה ילדים, למדה בטגוסיגלפה.
בינואר 1976 התחתנה קסטרו עם מנואל סלאיה, והשניים בנו את ביתם בקטקמאס.
בקטקמאס ארגנה קסטרו את סניף הנשים של המפלגה הליברלית של הונדורס וניהלה קמפיין לטובת בעלה בבחירות המקדימות בפברואר 2005.
לאחר שבעלה נבחר לנשיא הונדורס ב-2005 היא הפכה לגברת הראשונה של המדינה.
בתפקידה זה היא הייתה אחראית על תוכניות פיתוח חברתי, ועבדה עם האו"ם ועם גברות ראשונות אחרות כדי לטפל בבעיות עמן מתמודדות נשים עם HIV.
לאחר הדחת בעלה בהפיכה ב-28 ביוני 2009 היא הובילה את התנועה שהתנגדה להפיכה, החזית ההתנגדות העממית הלאומית (FNRP), שהיוותה את הבסיס למפלגת LIBRE.
היא הצטרפה לבעלה בשגרירות ברזיל, שם מצא מקלט לאחר שחזר להונדורס.
ב-1 ביולי 2012 השיקה קסטרו רשמית את הקמפיין לנשיאות שלה באירוע במחוז סנטה ברברה.
היא זכתה בפריימריז של מפלגתה ב-18 בנובמבר 2012, וב-16 ביוני 2013 נבחרה רשמית לייצג את LIBRE בבחירות לנשיאות ב-2013 .
היא הביעה התנגדות לנאו-ליברליזם ולמיליטריזציה של החברה, וקראה לאספה מכוננת ולכתיבת חוקה חדשה.
לקראת הבחירות היא הייתה ראשונה בסקרים מבין כל שמונת המועמדים במהלך החודשים מרץ עד אוקטובר.
עם זאת, בסקר האחרון לפני הבחירות היא ירדה למקום השני אחרי נשיא הקונגרס הלאומי חואן אורלנדו ארננדס מהמפלגה הלאומית.
קסטרו והרננדס נתפסו כשני המועמדים המובילים בבחירות.
על אף שלא זכתה בבחירות שברה קסטרו את המערכת הדו-מפלגתית במדינה, שכן התמיכה במפלגתה האפילה על זו של המפלגה הליברלית, אותה עקפה ליברה והתבססה במקום השני בגודל המפלגה בקונגרס.
גם בבחירות לנשיאות 2017 ביקשה קסטרו שוב להיות המועמדת מטעם ליברה.
היא זכתה בקלות בפריימריז, אך כאשר ליברה כרתה ברית עם מפלגת החדשנות והאחדות היא ויתרה על מועמדותה לטובת סלבדור נסראללה.
הברית הובילה בסקרים לפני הבחירות ובתוצאות הראשוניות, אך הפסקת חשמל כללית קטעה את ספירה הקולות למשך 36 שעות.
כאשר הספירה החלה מחדש התהפכה התהפכה והנשיא ארננדס נבחר מחדש, מה שהוביל להאשמות בהונאת בחירות.
ההפגנות שלאחר מכן דוכאו על ידי הממשלה עם 23 הרוגים, מאות פצועים ויותר מ-1,350 עצורים.
קסטרו נבחרה כמועמדת לנשיאות לשנת 2021 מטעם ליברה, וייצגה את מפלגתה ב .
סלבדור נסראללה, מועמד מפלגת המושיע, נשר מאוחר יותר והפך לעמית למרוץ של קסטרו.
הסקרים הראו מרוץ צמוד בין קסטרו ליריבה הימני, נאסרי עספורה מהמפלגה הלאומית, שהואשם בשחיתות.
במהלך מסע הבחירות שלה היא הציעה הכרה דיפלומטית ב (סין היבשתית) במקום הרפובליקה הסינית שבטאיוואן, הקמת ועדה נגד שחיתות בתמיכת האו"ם בדומה לזו שבגואטמלה ועדכון חוקת הונדורס.
קסטרו אף הציעה אספה מכוננת שתשכתב את החוקה.
היא גם הציעה להקל על האיסור המוחלט במדינה על הפלות מלאכותיות ולאפשר שימוש והפצה של גלולת חירום למניעת היריון.
לאחר פרסום תוצאות הבחירות הראשוניות ב-28 בנובמבר הכריזה קסטרו על ניצחון.
ב-30 בנובמבר הודה עספורה בהפסד, ולאחר מכן נפגש עם קסטרו ובירך אותה.
קסטרו הפכה לנשיאה הראשונה של הונדורס ב-27 בינואר 2022.
לפני הבחירות ב-2021 הבטיחה קסטרו לסלבדור נסראללה שמפלגת המושיע שלו תחזיק בהנהגת הקונגרס הלאומי אם הם ינצחו בבחירות.
הבטחה זו הייתה אחד התנאים ששכנעו את נסראללה לסיים את מסע הבחירות שלו לנשיאות ולהצטרף לזה של קסטרו.
עם זאת, ב-21 בינואר 2022 סירבו 20 צירים ממפלגת ליברה להצביע ללואיס רדונדו ממפלגת המושיע ובחרו בחבר מפלגתם חורחה קאליקס.
לאחר מכן פרצה באולם הקונגרס, וקסטרו סירבה להכיר בבחירתו של קאליקס.
לאחר מכן היא גינתה את 20 הצירים (ששניים מהם חזרו בהם מאוחר יותר) כ"בוגדים" וגירשה 18 מהם מהמפלגה.
למחרת בערב ערכה קסטרו עצרת עם תומכי ליברה מחוץ לקונגרס והצהירה כי מטרת האירוע הייתה "למנוע את חטיפת הקונגרס הלאומי ולדחות את הדו-מפלגתיות בראשות הדיקטטור חואן אורלנדו ארננדס בשותפות ישירה של כמה צירים בוגדים שנבחרו על ידי העם תחת דגלנו".
הסכסוך הסתיים כאשר קאליקס וחברי ליברה שגורשו הסכימו לתמוך ברדונדו, וחברותם במפלגה הוחזרה על ידי קסטרו.
קסטרו הושבעה לנשיאה ב-27 בינואר 2022 באצטדיון הכדורגל הלאומי טגוסיגלפה.
בין המשתתפים היו פליפה השישי, מלך ספרד, סגן נשיא טאיוואן לאי צ'ינג-טה, סגנית נשיא ארצות הברית קמלה האריס, סגנית נשיא ארגנטינה כריסטינה פרננדס דה קירשנר, סגן נשיא קובה סלבדור ואלדס מסה ונשיא קוסטה ריקה קרלוס אלברדו קסאדה.
קסטרו היא הנשיאה האישה הראשונה של הונדורס והראשונה שלא הייתה חברה במפלגות הלאומית או הליברלית מאז השבת הדמוקרטיה ב-1982. במהלך נאום ההשבעה שלה אמרה קסטרו, "האסון הכלכלי שאני יורשת הוא חסר תקדים בהיסטוריה של ארצנו".
היא גם הבטיחה להילחם בשחיתות ובאי-השוויון שלדבריה "השתולל" במהלך שלטונה של הממשלה הקודמת.
קסטרו ירשה ממשל מושחת, מה שהוביל אותה לבחור להסגיר את קודמה חואן אורלנדו ארננדס לארצות הברית במקום למערכת המשפט של הונדורס בשל קשריו לסחר בסמים.
ממשלתה ביקשה עזרה מהאו"ם בהקמת ועדה בינלאומית למלחמה בשחיתות.
קסטרו מתמודדת עם הלחץ האמריקאי לשמירת הונדורס בהסכמי סחר חופשי אזוריים ועם נוכחות צבא ארצות הברית בשטחה.
בנוסף בית המשפט העליון, שחבריו מונו על ידי ממשלות קודמות, מתנגד לחלק מתוכניות הרפורמה שלה.
בנאום ההשבעה שלה הבטיחה קסטרו להקים מחדש מדינה סוציאל-דמוקרטית, והצהירה כי מוטלת עליה החובה לשקם מערכת כלכלית המבוססת על שקיפות, יעילות ייצור, צדק חברתי בחלוקת העושר ובהכנסה הלאומית, וכי השקפת עולמה מעמידה את האדם לפני כללי השוק.
בפברואר 2022 עצרה קסטרו פינוי משפחות ילידים שהיו במחלוקת עם איש עסקים בנושא בעלות על חלקת אדמה גדולה מדרום לבירה טגוסיגלפה.
במרץ 2022 היא אסרה על כרייה בבור פתוח בשל פגיעה נרחבת באיכות הסביבה.
ממשלתה גם הבטיחה להתערב "מיידית" לשימור אזורים בעלי "ערך סביבתי גבוה" לטובת האוכלוסייה.
במאי 2022 חתמה קסטרו על חוק שהעביר הקונגרס לביטול האזורים הכלכליים המיוחדים של הונדורס, אותו יישמה הממשלה הקודמת.
במאי 2023 הציגה הממשלה רפורמה בחוק המס שעל פיה נועדה לחסל פרצות מס והטבות למגזרים כלכליים מסוימים.
הצעת החוק התקבלה במחאה מצד חקלאי המלונים ומגדלי החסילונים במדינה משום שהייתה כרוכה בביטול הנחות בארנונה לענפים אלו.
בביקורה הממלכתי בשאנגחאי ביוני 2023 הגישה קסטרו בקשה לחברות הונדורס בבנק הפיתוח החדש של BRICS בטענה שהדבר יגביר את הפיתוח הכלכלי ויעלה את רמת החיים במדינתה.
בניסיון להילחם בעוני הודיעה קסטרו במהלך השבעתה כי המשפחות העניות ביותר בהונדורס, שצורכות חשמל מתחת ל-150 קילוואט שעה בחודש, לא ישלמו עוד את חשבונות החשמל, וכי העלות הנוספת הזו תשולם על ידי הצרכנים הגדולים ביותר, בנוסף לתשלום החשבונות שלהם.
בנוסף הודיעה קסטרו כי ממשלתה תורה לקונגרס הלאומי להצביע בעד סבסוד דלק, והבטיחה לא לוותר עוד בנושאי ניצול נהרות, אגנים הידרוגרפיים ופארקים לאומיים.
בנאום ההשבעה שלה הודיעה קסטרו שהבסיס הגדול ביותר של תקציב המדינה שתציג לפרלמנט יוקדש לשכר.
בנוסף היא הצהירה כי הורתה לשר האוצר ולבנק המרכזי לפעול להפחתת הריבית לייצור.
ב-25 בנובמבר 2022 הוכרז מצב חירום לטיפול בפשיעה.
הונדורס, יחד עם גואטמלה ואל סלוודור, שייכת ל"משולש המוות" באמריקה המרכזית, אזור מוכה אלימות, עוני ושחיתות.
בפברואר 2022 נפגש סגן שר החוץ חררדו טורס סלאיה עם נשיא רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית בראהים ע'אלי, שהסתיימה בהודעה לפיה היחסים הדיפלומטיים בין העמים והממשלות שוחזרו ויועמקו.
במהלך קמפיין הבחירות שלה הבטיחה קסטרו לשנות את נאמנותה של הונדורס מהרפובליקה הסינית (טאיוואן) ל.
סגן נשיא טאיוואן, לאי צ'ינג-טה, השתתף בטקס ההשבעה של קסטרו.
ב-14 במרץ 2023 הורתה קסטרו לשר החוץ שלה לנתק קשרים עם טאיוואן וליצור יחסים רשמיים עם הרפובליקה העממית של סין כמדינה הסינית היחידה.
בסוף מרץ כוננו הונדורס וסין יחסים דיפלומטיים רשמיים ומינו שגרירים בבירותיהן.
עם זאת, ב-2013 ארצות הברית לא הגיבה כשהנשיא הימני שינה את החוקה כך שתאפשר לו כהונה שנייה ב-2017. לאחר בחירתה ציינה קסטרו את ההתערבות והלחץ האמריקאי, במיוחד בכל הנוגע לטאיוואן, כמניע ליציאת יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה העממית של סין.
זמן קצר לאחר השבעתה של קסטרו, אירוע בו השתתפו נציגי ממשלת ניקולאס מדורו, פונתה שגרירות ונצואלה בטגוסיגלפה על ידי נציגיו של חואן גואידו, שהוכר כנשיא ונצואלה על ידי הנשיא היוצא חואן אורלנדו ארננדס מאז המשבר הנשיאותי בוונצואלה.
כתוצאה מכך אוישה השגרירות מחדש על ידי משלחת של ממשלת מדורו.
הנשיא לשעבר והג'נטלמן הראשון מנואל סלאיה הגיב לידיעה בציוץ המברך את מדורו, את אחדות אמריקה הלטינית ואת המהפכה הבוליברית שהנהיג קודמו של מדורו, הוגו צ'אווס.
זמן קצר לאחר מכן הודיעו שרי החוץ של ונצואלה והונדורס על חידוש היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות לראשונה מאז 2009, אז נותקו זמן קצר לאחר ההפיכה.
סיום עילם (או בשמו הנוסף: תוצאת יעד סופית) היא דרך לקביעת המנצח במשחקי ספורט, שנוסתה לראשונה במשחק הכדורסל.
בניגוד לחוקת הכדורסל המסורתית, שבה תוצאת המשחק נקבעת אחרי 4 רבעים שווים באורכם, ב"סיום עילם" החוק שונה מעט, כך שהקבוצות משחקות 3 רבעים שווים באורכם, ובסוף הרבע השלישי נקבעת "תוצאת יעד".
הרבע הרביעי משוחק ללא הגבלת זמן, עד להגעת הקבוצה הראשונה לתוצאת היעד, והיא המנצחת במשחק כולו.
תוצאת היעד מוגדרת כ"מרחק מהנקודות של הקבוצה המובילה".
לדוגמה - נניח שבטורניר מסוים מרחק היעד מוגדר כ "9".
אזי, במשחק שמשוחק בטורניר, אם בסוף הרבע השלישי התוצאה היא 88:83, אז תוצאת היעד נקבעת "97" (88+9), ולכן הקבוצה הראשונה שתגיע ל-97, תנצח.
"שיטת עילם" הוצעה לראשונה על ידי פרופסור ניק עילם, פרופסור לספורט מאוניברסיטת בול.
עילם סיפר כי חש מתוסכל מהמצב הנוכחי בכדורסל.
בשיטה הנפוצה, כאשר קבוצה מובילה בפער גדול, נאבד העניין במשחק והצופים רק מחכים שהזמן יעבור עד הסיום, ומצד שני, כאשר הפער קטן לטובת קבוצה מסוימת, הקבוצה היריבה מנסה לעשות עבירות כל הזמן כדי לעצור את שעון המשחק.
מצב זה יוצר משחק סטטי ולא נעים לצפייה.
שיטת עילם פותרת את 2 הבעיות, מכיוון ששעון המשחק מכובה ברבע האחרון.
השימוש הרשמי הראשון בשיטה, החל בשנת 2017 בטורניר כדורסל שנתי שנקרא The Basketball Tournament.
בתחילה הוא שימש רק בחלק מהמשחקים, והחל מ-2018 ועד היום, החוק הוחל על כלל המשחקים בטורניר (כאשר "מרחק היעד" משתנה במהלך השנים).
לתודעה פרץ החוק בשנת 2020,כאשר ליגת ה-NBA החלה להשתמש בו במשחק ה-Allstar השנתי.
"מרחק היעד" הראשון שנקבע הוא "24", לזכרו של קובי בראיינט (שמספר גופייתו היה 24) שנהרג חודש לפני בהתרסקות מסוק.
השינוי התקבל בעין יפה בעיני האוהדים, ולכן הוחלט להמשיך איתו באופן קבוע במשחקי האולסטאר.
בעקבות ההצלחה במשחקי האולסטאר, החליטו ליגות נוספות כגון ליגת העל הקנדית בכדורסל, וה-G League (ליגת הפיתוח של ה-NBA) לאמץ את השינוי גם כן.
כאמור, השיטה משמשת בעיקר בכדורסל, אך בשנת 2023, החליטו מארגני The Basketball Tournament הנזכר למעלה, לייסד טורניר כדורגל - The Soccer Tournament, שבו השתמשו גם כן ב"סיום עילם".
סיוורט הגהיים מאנסוורק (בנורווגית: Sivert Heggheim Mannsverk; נולד ב-8 במאי 2002 באוברה ארדאל שבנורווגיה) הוא כדורגלן נורווגי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת ספרטה פראג בהשאלה מאייאקס.
מאנסוורק גדל במחלקת הנוער של סונגדאל.
בשנת 2019 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת המשנה הנורווגית.
ב-28 ביולי 2021 חתם מאנסוורק על חוזה לארבע שנים במולדה מליגת העל הנורווגית.
הוא הבקיע את שער הניצחון בגמר הגביע הנורווגי לעונת נגד בודה/גלימט, בו ניצחה מולדה בתוצאה 1-0. בנוסף זכה עם המועדון באליפות נורווגיה לעונת .
ב-31 באוגוסט 2023 חתם באייאקס מליגת העל ההולנדית.
ב-28 בינואר 2025 הושאל לקרדיף סיטי מהצ'מפיונשיפ.
מאנסוורק נכלל בסגל נבחרת נורווגיה עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2023, וערך הופעה אחת בטורניר.
סיום רצים שוני צבע הוא משחק סיום שחמט שבו לכל צד יש רץ יחיד והרצים נמצאים על ריבועים בצבע הפוך.
ללא כלים אחרים מלבד רגלים, הסיומים הללו ידועים בנטייה שלהם להסתיים בתיקו .
אלו הם הסיומים הקשים ביותר שבהם ניתן להמיר יתרון חומרי קטן לניצחון.
עם כלים נוספים, לצד החזק יותר יש יותר סיכויים לנצח, אבל לא כמו כאשר הרצים באותו צבע.
שחקנים רבים בעמדה גרועה ניצלו מהפסד על ידי העברת המשחק לסיום כזה.
סיומים אלו מסתיימים לעיתים בתיקו כאשר לצד אחד יש יתרון של שניים או אפילו שלושה רגלים, מכיוון שהצד החלש יותר יכול ליצור חסימה על המשבצות שעליהן נע הרץ.
הגדיר שני עקרונות למשחקי סיום עם רצים שוני צבע:
אם שחקן נחות בחומר, עליו לחפש סיכויי תיקו בסיום רק עם רצים ורגלים.
עם מלכה או צריח על הלוח, בסיומי רצים שוני צבע יש עדיפות לצד המתקיף.
נותן שלושה עקרונות כאשר יש רק רצים ורגלים:
שני רגלים מחוברים אינם מספיקים כדי לנצח אלא אם כן הם הגיעו לשורה השישית שלהם
אם לתוקף יש שני רגלים חופשיים שאינם מחוברים ולא ניתן לשלוט בהם על ידי הרץ היריב באלכסון בודד, הם בדרך כלל מביאים לניצחון
כאשר לתוקף יש רגלי חופשי בשולי הלוח יש לעצור אותו על ידי הרץ רק כאשר המלך יכול לחסום את המלך היריב.
בסיומי רצים שוני צבע, יתרון חומרי פחות חשוב מאשר ברוב משחקי הסיום והעמדה חשובה יותר.
עמדות בהן לצד אחד יש יתרון רגלי מסתיימות בדרך כלל בתיקו ואפילו שני רגלים נוספים (ולפעמים יותר) עשויים שלא להספיק כדי לנצח.
כמחצית מהסיומים עם רץ ושני רגלים לעומת רץ בצבע הנגדי מסתיימים בתיקו.
(לעומת זאת, מעל 90% מסתיימים בניצחון אם הרצים באותו צבע.)
כפאי הוא כלי שעוזר לעיתים קרובות לצד העדיף לנצח בסיום.
זה תופעה שכיחה למדי בסיומים עם רצים באותו צבע אבל הרבה פחות נפוצה בסיומים עם רצים שוני צבע.
הצד החלש יותר צריך לעיתים קרובות לנסות להפוך את הרץ שלו ל"רע" על ידי הנחת הרגלים שלו באותו צבע של הרץ שלו כדי להגן על הרגלים שלו, ובכך ליצור מבצר בלתי חדיר.
הצד התוקף צריך בדרך כלל לשים את הרגלים שלו על משבצות בצבע הנגדי מהרץ שלו כדי למנוע חסימה.
הרץ של הצד התוקף הוא כמעט חסר תועלת והצד המגן יכול בדרך כלל לסיים בתיקו אם המלך שלו יכול להגיע לכל ריבוע מול הרגלי שאינו בצבע של הרץ התוקף; או אם הרץ שלו יכול לתקוף כל ריבוע מול הרגלי.
הסיומים הללו מסתיימים בתיקו בצורה טריוויאלית ב-99% מהמקרים.
רץ ושני רגלים מול רץ
כמחצית מהעמדות הללו מסתיימות בתיקו.
ברוב הסיומים האחרים, יתרון שני רגלים הוא בדרך כלל ניצחון קל.
לשם השוואה, אם הרצים היו באותו צבע, 90% מהעמדות היו מסתיימות בניצחון.
ישנם שלושה מקרים כלליים, תלוי בשני הרגלים.
ברוב הסיומים, לזוג רגלים מחוברים יש את סיכויי הזכייה הטובים ביותר, אך בסיומים אלו, לזוג רגלים מופרדים ומרוחקים זה מזה יש את הסיכויים הטובים ביותר אלא אם כן אחד מהרגלים ניצב בשולי הלוח, בערוגת הצריח עם הצבע הלא נכון .
עם רגלים כפולים העמדה היא תיקו אם המלך המגן יכול להגיע לכל משבצת מול הכלים שאינה בצבע הרץ של התוקף.
הרגלי השני בטור לא עוזר, אז זה למעשה כמו הסיום עם רגלי אחד בלבד.
אם המלך והרץ המגנים לא יכולים להשיג זאת, הרגלי הראשון יזכה ברץ המגן והשני יוכתר.
בעמדה זו הלבן לא יכול לזכות והמשחק מסתיים בתיקו.
החלפת הרגלי לערוגה ו5 מביאה לזכיית הלבן בדרך הבאה:
ראו קישור לניתוח בטבלת שבעה כלים .
עם רגלים מבודדים (על טורים שאינם סמוכים), התוצאה תלויה במרחק בין הרגלים.
ככל שהם מופרדים יותר, כך סיכויי הזכייה טובים יותר.
הכלל שמתקיים ברוב המקרים הוא שאם רק טור אחד מפריד בין הרגלים תוצאת המשחק היא תיקו, אחרת התוקף מנצח.
הסיבה היא שאם הרגלים מופרדים יותר, המלך המגן חייב לחסום רגלי אחד בעוד שהרץ שלו חוסם את הרגלי השני.
אז המלך התוקף יכול לתמוך ברגלי שנחסם על ידי הרץ ולזכות בכלי.
אם רק טור אחד מפריד בין הרגלי, המגן יכול לעצור את התקדמות הרגלים.
אם שלושה טורים מפרידים בין הרגלים, הרגלים בדרך כלל מנצחים.
עם זאת, יש עמדות שבהן המגן יכול לבנות חסימה, במיוחד אם אחד הרגלים הוא רגלי בטור הצריח הלא נכון .
בסיום זה של יורי אברבך, שחור כופה תיקו כיוון שהרץ יכול לשלוט על שני הרגלים שנמצאים על אותו האלכסון בעזרת המלך והרץ הלבן חסר אונים מולם.
הדוגמה לקוחה מהמשחק באליפות ארצות הברית בשנת 1971 בין מילר בלבן ל בשחור.
הלבן נכנע בעמדה זו מכיוון שהוא הכיר "כלל" שניסח פיין במהדורה הראשונה של ספרו Basic Chess Endings : "אם הרגלים מרוחקים זה מזה בשני טורים או יותר, הם מנצחים." מכיוון שכאן שלושה טורים מפרידים בין הרגלים, הלבן הניח שעמדתו חסרת סיכוי.
עם זאת, העמדה היא למעשה תיקו די פשוט, שכן למלך הלבן יש מיקום פעיל כל כך חזק שהוא יכול למנוע מהמלך של שחור לחדור משני צדי הלוח.
המשחק עשוי להמשיך כמתואר (לחץ על החץ השחור להצגת המסעים), כאשר בסיום ברור שאין דרך לשחור לשבור את המצור.
דוגמה לרגלי שניצב בטור הצריח הלא נכון
לבן: אלכסנדר אלכין שחור: אדוארד לסקר
אם אחד משני הרגלים ניצב בטור הצריח הלא נכון (כלומר רגלי בטור א' או ח' שמשבצת ההכתרה שלו בצבע המנוגד מהמשבצות שעליהן נע הרץ של הצד העדיף), מבצר עשוי לאפשר לצד הנחות לסיים בתיקו ללא קשר כמה רחוקים שני הרגלים זה מזה.
זה מומחש במשחק מעלה שהתקיים בניו יורק בשנת 1924. שלושה טורים מפרידים בין שני הרגלים של השחור, אך השחקנים הסכימו לתיקו לאחר המסע ה-53. מז2. אלכין הסביר בספר התחרות כי לבן "יכול כעת להקריב את הרץ שלו כנגד הרגלי בטור ד' ככל שהמלך התמקם בפינה הכל כך חשובה".
אם אחד הרגלים הוא בטור הצריח הלא נכון, זה לא משנה עד כמה מופרדים הרגלים או כמה מתקדמים הרגלים.
התוצאה תלויה בשאלה אם המלך המגן יכול להיכנס לפינה מול רגלי הצריח ולהקריב את הרץ שלו עבור הרגלי השני.
רב-אמן ישו דה לה וילה מדגיש את החשיבות של הסיום הזה ונותן את הפירוט הבא בהתאם למספר הטורים שמפרידים בין הרגלים:
אם הרגלים מופרדים על ידי שני טורים:
בדרך כלל מנצחים שני רגלים שממוקמים בטורים ג' וו' (הטורים בהם נמצאים הרצים).
עם רגלי בטורים ב' או ז' (הטורים בהם נמצאים הפרשים) ורגלי בטורי המרכז, העמדה מובילה בדרך כלל לתיקו, אבל יש סיכויי ניצחון אם הרגלי בטור הפרש לא התקדם רחוק והרץ התוקף שולט ערוגת ההכתרה שלו.
עם רגלי בטורים א' או ח' (הטורים בהם ממוקמים הצריחים) ורגלי בטורי המרכז, הסיום הוא תיקו.
סיוורלד היא רשת פארקי שעשועים אמריקאית שבניין המטה של ממוקם באורלנדו שבפלורידה.
הרשת היא הבעלים של פארקי יונקים ימיים, אושינריומים, פארקי שעשועים עם בעלי חיים ומרכזי שיקום לבעלי חיים.
האטרקציה המרכזית בפארקים של הרשת הם מופעים בכיכובם של יונקים ימיים, בהם דולפינים, אורקות, ואריות ים, וכמו גם תערוכות זואולוגיות בהן ניתן לצפות במגוון רחב של בעלי חיים ימיים.
הפארקים כוללים גם מתקנים מסורתיים של פארקי שעשועים כמו רכבות הרים ומתקנים ידידותיים למשפחות.
סיוורלד סן דייגו - ממוקם בסן דייגו שבקליפורניה.
הפארק הראשון של הרשת אשר נפתח במקור ב-1964.
סיוורלד אורלנדו - ממוקם באורלנדו שבפלורידה.
סיוורלד סן אנטוניו - ממוקם בסן אנטוניו שבטקסס.
סיוורלד אבו דאבי - ממוקם באבו דאבי שבאיחוד האמירויות הערביות.
נפתח בשנת 2023 והוא הפארק הראשון של הרשת מחוץ לארצות הברית והפארק הראשון של הרשת ללא אורקות.
לאורך השנים ספגה סיוורלד ביקורת רבה בכל הנוגע לאופן בו מטפלים ביונקים הימיים בתחומי הפארקים אשר בבעלות הרשת.
ארגונים ופעילים למען זכויות בעלי חיים טוענים שהחזקת בעלי חיים גדולים ואינטליגנטים כמו אורקות בשבי מהווה התעללות בבעלי חיים עקב חוסר המקום באקווריומים, הזדמנויות מוקבלות לאינטראקציה חברתית, ובשל המתח הרב בו הם נמצאים מדי יום.
הסרט התיעודי "בלאקפיש" משנת 2013 אשר בחן את הנסיבות סביב מותה של המאלפת בפארק סיוורלד אורלנדו דון בראנשו אשר נהרגה על ידי אורקה ב-2010, והעלה שאלות רחבות לגבי האתיקה הכרוכה בהחזקת אורקות בשבי.
לסרט הייתה השפעה משמעותית על התדמית הציבורית וההכנסות של רשת סיוורלד.
בתגובה לביקורת הגוברת בשנת 2016 הודיעה סיוורלד שהיא תסיים לגדל בתחומי הפארקים שלה אורקות וכמו גם תסיים לערוך מופעי אורקות.
סיון בסקין (נולדה ב-31 באוגוסט 1976) היא משוררת ומתרגמת ישראלית.
סיון בסקין נולדה בווילנה שבליטא הסובייטית בשנת 1976. ב-28 באוגוסט 1990 עלתה לישראל והתגוררה בקיבוץ עין כרמל.
מאוחר יותר עברה לקריות ומשם לחיפה.
למדה אמנות פלסטית ושירתה כמדריכה בממר"ם.
סיימה לימודי תואר ראשון בכלכלה וניהול בטכניון.
בתחילה פרסמה את שירתה באתר "במה חדשה" ובכתב העת האינטרנטי "דג אנונימי?".
בהמשך התפרסמו שיריה ותרגומיה בכתבי העת "הו!" ו"הליקון".
שיריה של בסקין זכו לתהודה ולשבחי המבקרים מנחם בן וניסים קלדרון.
לעומתם, הסתייג חוקר הספרות אריאל הירשפלד, ובמאמר ב"הארץ" שפורסם בפברואר 2006 תקף את שירתה של בסקין.
במאמר תשובה, שפורסם אף הוא ב"הארץ", כינה דורי מנור, עורך כתב העת "הו!", את בסקין "משוררת עצומה".
שני המאמרים לא עסקו בבסקין בלבד, אלא בנטיית יוצרי כתב העת "הו!" כמו גם נטייתה של בסקין לכתוב בחרוז ובמשקל, ולא בחרוז החופשי, המקובל כיום בשירה העברית.
בשנת 2006 יצא לאור ספר שיריה הראשון, "יצירה ווקאלית ליהודי, דג ומקהלה", בעריכת דורי מנור, ובשנת 2011 יצא לאור ספר שיריה השני, "מסעו של יונה", הכולל לצד שירים מקוריים גם תרגומים לשיריה של מרינה צבטייבה.
ב-2017 יצא לאור ספרה "אחותי יהונתן" בהוצאת הקיבוץ המאוחד, אף הוא בעריכת דורי מנור.
ב-2021 ראה אור ממואר פרי עטה, "שבעה ימים אביב בשנה" בעריכת מנור, שבו מגוללת בסקין את קורותיה, עד עלייתה ארצה.
הספר נבחר לאחד מ-70 הספרים הטובים ביותר לשנת 2022 על ידי "הארץ".
נוסף לפרסום ספרים פרי עטה, תרגמה בסקין ספרים רבים מרוסית, אנגלית, ליטאית ויידיש ובכלל כך יצירות פרוזה ושירה של סרגיי דובלטוב, יוסף ברודסקי, ניקולאי גומיליוב, ולימיר חלבניקוב ועוד.
היא משמשת גם כעורכת ספרותית של ספרים מתורמגים משפות אלה ואחרות.
יצירותיה רואות אור בקביעות בכתבי עת ובאנתולוגיות.
על יצירותיה של בסקין מבוססות האורטוריה "יונה בורח" מאת המלחין מתי קובלר (2008) וההצגה המוזיקלית "פנים האדם ורוד כמו דג מלוח" שיצרו נדיה קוצ'ר ואנטון קוצ'ר (תיאטרון החנות, 2022).
כחלק מפעילותה הספרותית, בסקין משמשת כיושבת ראש עמותת "הו!", המוציאה לאור את כתב העת המרכזי לשירה ולספרות עברית בישראל, "הו!".
בכתב עת זה, משמשת בסקין כחברת מערכת, לצד משה סקאל.
נוסף לכך, בין השנים 2023-2022 שימשה כחברה בוועד הנאמנים של פרסי הספרות.
מאז שנת 2002 מתגוררת בסקין בתל אביב ועובדת כמנתחת מערכות מידע פיננסיות.
יצירה ווקאלית ליהודי, דג ומקהלה, הוצאת אחוזת בית, 2006.
מסעו של יונה, הוצאת אחוזת בית, 2011.
אחותי יהונתן, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2017.
שבעה ימים אביב בשנה – ממואר, הוצאת הקיבוץ המאוחד והוצאת ה-21, 2021.
אנחנו, חסרי המולדת, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2024.
מרינה צבטייבה, סיפורה של סוניצ'קה, הוצאת אחוזת בית, 2005.
סרגיי דובלטוב, המזוודה, הוצאת אחוזת בית, 2009.
אנדריי טרקובסקי, לפסל את הזמן, הוצאת אסיה, 2013.
גאיטו גדזנוב, רוח הרפאים של אלכסנדר וולף, הוצאת אחוזת בית, 2016.
מרינה צווטאייבה, בתוך הכפפה של יד שמאל: תרגומי שיריהן של אנה אחמטובה ומרינה צווטאייבה, הוצאת ה-21 והוצאת אפרסמון, 2022.
לינור גורליק, כל המסוגלים לנשום נשימה, הוצאת אפיק (עתיד להתפרסם).
בוריס פסטרנק, מעבר בטוח, הוצאת ה-21 והוצאת אפרסמון (עתיד להתפרסם).
ולדימיר נבוקוב, מאשינקה, הוצאת מודן (עתיד להתפרסם).
גרהם סימסיון, פרויקט רוזי, הוצאת אחוזת בית ומשכל, 2013.
גרהם סימסיון, אפקט רוזי, הוצאת אחוזת בית, 2015.
דוד פרישמן, מחתרת הנייר, הוצאת מאגנס, 2020.
שרייר, ראיתי זאת, הוצאת יד ושם, 2023.
ונדה יוקנייטה, נהגה בחשכה, הוצאת אסיה, 2011.
מירושלים של הצפון – מבחר שירה ליטאית עכשווית, הוצאת וילנה, 2020.
רות רכס, חווית הזהות של שורדי השואה, הוצאת וילנה, 2020.
טטיאנה טולסטיה, עלמה בפריחה וסיפורים אחרים, תרגום מרוסית: דן ורשקוב, הוצאת עם עובד, 2020.
אנטון צ'כוב, השחף, תרגום מרוסית: רועי חן, הוצאת הקיבוץ המאוחד וה-21, 2021 (עריכה משותפת עם דורי מנור).
לודמילה אוליצקיה, נשות הספר הרוסי, תרגום מרוסית: דן ורשקוב, הוצאת עם עובד, 2023.
סיגיזמונד קרז'יז'נובסקי, בתוך אישון, תרגום מרוסית: אולגה סונקין, הוצאת אפרסמון, 2023.
ג'וזפה אונגרטי, סלווטורה קווזימודו ואאוג'ניו מונטאלה, תפרחת של עלטה, תרגום מאיטלקית: אסף בנרף, הוצאת הקיבוץ המאוחד וה-21, 2024.
סיון אסתר רהב-מאיר (נולדה ב-2 ביולי 1981, ל' בסיוון ה'תשמ"א) היא עיתונאית, כתבת חדשות לשעבר, פובליציסטית ומנחת טלוויזיה ורדיו ישראלית.
סיון אסתר רהב נולדה ברמת השרון, לאריה ולרונית רהב, וגדלה כחילונית.
קרויה על שם החודש העברי שבו נולדה.
בגיל שש עברה עם משפחתה להרצליה, והחלה לכתוב בעיתוני הילדים "צ'ופר" ו"פשוש".
כשהייתה בת שמונה אובחנה כמחוננת, ולמדה בפרויקט המחוננים בעירה בבית הספר שמואל הנגיד.
בתיכון למדה בפרויקט "רמות" שבתיכון רוטברג.
רהב הנחתה תוכניות טלוויזיה בטלוויזיה החינוכית, בהן תוכנית הילדים "בננה בום" לצדו של מיכאל הנגבי, "זומביט" בנושאי מחשוב.
שימשה כתבת נוער ותחקירנית בעיתונים "כולנו", "ראש 1" ו"קלפים פתוחים" בטלוויזיה הלימודית.
ראיינה בטלוויזיה את ראש הממשלה יצחק רבין ואת שר החוץ שמעון פרס, השתתפה בתוכנית הטלוויזיה "בשידור חי עם דן שילון" ובתוכנית "הראשון בבידור" עם דודו טופז.
לימים סיפרה שבעקבות רצח רבין, זמן קצר לאחר שראיינה אותו, החלה במסע להכרת היהדות.
כשהייתה בת 17 יצא לאור ספרה הראשון, "מדריך לעיתונאי הצעיר".
בגיל 18 סיימה את לימודיה לתואר ראשון במדע המדינה ובניהול באוניברסיטת תל אביב.
בשנות לימודיה באוניברסיטה בעקבות קריאת ספרים של ישעיהו ליבוביץ, נחמה ליבוביץ, הרב סולובייצ'יק והרב קוק חזרה בתשובה.
לפני שירותה בצה"ל, למדה במשך שנה במכינה קדם-צבאית בית ישראל.
את שירותה בצה"ל עשתה בגלי צה"ל כששימשה ככתבת לענייני רווחה וקליטה ולענייני משפט ולענייני דתות.
עם שחרורה בשנת 2002, מונתה לכתבת לענייני דתות בערוץ 2, ולאחר מכן מונתה לכתבת לענייני משפט.
בהמשך החלה להנחות את מגזין האקטואליה היומי של חברת החדשות של ערוץ 2 "שש עם", שאותו היא הגישה לסירוגין עם עודד בן-עמי.
בשנת 2003 נישאה לפובליציסט ושדרן הרדיו ידידיה מאיר.