tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הצוואר הארוך והכתפיים הגבוהות הפכו אותו לדינוזאור הגבוה ביותר.
באספקטים מסוימים מבנה הגוף שלו מאוד דומה למבנה של הג'ירף המודרני, עם הגוף הקצר והצוואר הארוך מאוד.
בהשוואה אליו הברכיוזאורוס יכל כנראה להרים את ראשו לגובה של 13.5 מטרים.
כתפי הזאורופוסידון הגיעו כנראה לגובה של 7 מטרים.
אורכו המשוער נע בין 28 ל-34 מטר, כאשר ההערכה המקובלת כיום היא כ-30 מטרים.
משקלו של הזאורופוסידון מוערך ב-50 עד 60 טונות (כ-8 פילים).
אף על פי שהחוליות של הזאורופוסידון ארוכות ב-25-33% מהחוליות של הברכיוזאורוס, הן גדולות מהן רק ב-10-15% בקוטרן.
לפיכך לזאורופוסידון היה כנראה גוף גדול מאשר לברכיוזאורוס, אך בהשוואה לגודל הצוואר גופו היה קטן יותר (יחסית) ולכן לא היה שוקל כמו ברכיוזאורוס מאותו הגודל (בהנחה שהיה קיים).
הברכיוזאורוס ככל הנראה שקל בסביבות ה-36 עד 40 טונות, האומדן הזה הוא ממוצע של מספר שיטות שונות.
למרות זאת צווארו של הזאורופוסידון דק יחסית לצווארו של הברכיוזאורוס ואם יתברר שמבנה גופו היה גם הוא דק ייתכן שההערכות על משקלו של הזאורופוסידון היו גבוהות מדי.
זה יכול להיות דומה לאופן בו האפטוזאורוס החסון שוקל הרבה יותר מהדיפלודוקוס הארוך והרזה יותר.
בנוסף ייתכן שלזאורופודים הייתה מערכת של שק אוויר בדומה למערכת של העופות שיכלה להפחית את כל האומדנים על משקל הזאורופודים ב-20% או יותר.
הזאורופודים שכוללים את החיות היבשתיות הגדולות ביותר מאז ומעולם היו קבוצה רחבה ומצליחה מאוד.
הם הופיעו לראשונה בתחילת תור היורה ולא עבר זמן רב עד שהם התפשטו בכל העולם.
עד סוף תור היורה, צפון אמריקה ואפריקה נשלטו על ידי הדיפלודוקיים והברכיוזאוריים, ועד סוף תור הקרטיקון הטיטאנוזאורים היו נפוצים בכל חצי הכדור הדרומי.
בין התקופות האלו, מתחילת תור הקרטיקון, כמות המאובנים מזערית.
מעט שרידים מהתקופה הזו נמצאו בצפון אמריקה ואלו שכן נמצאו הם לרוב שברים או שהם פרטים בגילאים צעירים.
רוב הזאורופודים ששרדו את התקופה הזו התכווצו בגודלם (לאורך של עד 15 מטרים ולמשקל שבין 10 ל-15 טונות), מה שהופך את גילויו של הזאורופוסידון הענק למאוד יוצא דופן.
הזאורופוסידון חי לחופי מפרץ מקסיקו, שהגיע אז עד אוקלהומה ויצר דלתה רחבה, בדומה לדלתת המיסיסיפי היום.
ככל הנראה לא היו טורפים שיכלו להכריע זאורופוסידון בוגר אבל הצעירים היוו מטרה נוחה לאקרוקנתוזאורוס (קרנוזאור שקטן מעט מהטירנוזאורוס רקס) וללהקות של דיינוניכוסים.
ב-2004 תואר דינוזאור ענק ממשפחת הברכיוזאוריים הדומה לזאורופוסידון שחי בתחילת תור הקרטיקון באנגליה על ידי דארן נייש ועמיתיו.
השרידים היחידים שנותרו ממנו הם שתי חוליות צוואר, ככל הנראה הוא היה דומה בפרטים מסוימים לזאורופוסידון ואולי זהה לו בגודלו.
גילויו מדגיש את הדמיון הרב בין דינוזאורים מצפון אמריקה ואירופה שחיו בתור הקרטיקון.
דינוזאור זה הופיע בסדרה מפלצות חוזרות לתחייה שם הוא מהווה את טרפו של האקרוקנתוזאורוס.
זאזא גוֹגאווָה (בגאורגית: ზაზა გოგავა; נולד ב-14 ביולי 1971) הוא בריגדיר גנרל בצבא גאורגיה, אשר כיהן כרמטכ"ל הצבא הגאורגי מנובמבר 2006 ועד נובמבר 2008.
בשנת 1994 סיים גוגאווה את לימודיו כבוגר האוניברסיטה הטכנולוגית של גאורגיה, ובשנת 1995 החל את הקריירה הצבאית שלו בכוח המשימה המיוחד "אומגה" במסגרת שירות הביטחון הגאורגי.
מאז שירת במספר יחידות כוחות מיוחדים שעסקו במלחמה בטרור.
במהלך אותה תקופה, בין השנים 1995–2000, אף התאמן בארצות הברית.
בשנת 2003 מונה גוגאווה לפקד על המחלקה למלחמה בטרור של המרכז למבצעים מיוחדים, ובשנת 2004 פיקד על יחידת העילית של המחלקה למשימות מיוחדות של משטרת גאורגיה הנקראת על שם ג.
לאחר מכן, באותה שנה, הוא מונה למפקד חטיבת הכוחות המיוחדים של משרד ההגנה של גאורגיה.
בשנת 2006 מונה גוגאווה לסגן הרמטכ"ל של צבא גאורגיה.
לאחר חילופי-גברי במשרד ההגנה של גאורגיה, ב-4 בנובמבר אותה שנה, הפך גוגאווה לרמטכ"ל צבא גאורגיה.
ב-4 בנובמבר 2008 העביר הנשיא מיכאיל סאקשווילי את גוגאווה מתפקידו בגין "ליקויים" בניהול המלחמה הרוסית-גאורגית.
במקום תפקיד זה הוא מונה למפקד משטרת הגבולות של גאורגיה, והחליף את בדרי ביצדזה, שהודיע על התפטרותו קודם לכן.
לתפקיד הרמטכ"ל מונה ולדימיר צ'צ'יבאיה, שכיהן קודם לכן כראש אגף החינוך בצבא גאורגיה.
השייח' זאיד בִּן סולטאן אָאל נהיאן היה נשיאה הראשון של איחוד האמירויות הערביות והאמיר של אבו דאבי מ-1966 עד מותו.
הוא איחד את שבע האמירויות למדינה אחת, ובתקופת כהונתו דאג רבות לפיתוח כלכלת האמירויות ולבניית תשתיות מפוארות במדינה ובעולם.
בן סולטאן אאל נהיאן עסק גם בפעילות פילנתרופית מחוץ לארצו ותרם למדינות מוסלמיות עניות רבות באסיה ובאפריקה.
החל משנת 2007 מוענק פרס על שמו בתחום הספרות .
בקטגוריה ראשית הפרס הוא 300 אלף דולר, ובקטגוריות משנה - 200 אלף דולר (ואסיני אל אערג' היה בין מקבלי הפרס בשנת 2007).
תאריך לידתו המדויק אינו ידוע, אך במסמכים מסוימים כתוב כי אאל נהיאן נולד ב-6 במאי 1918 באבו דאבי.
ישנן עדויות אחרות המצביעות על שנת 1916. אביו היה שליט אבו דאבי משנת 1922 ועד הרצחו בשנת 1926. בשנת 1927 עבר לעיר אל-עין.
באזור זה לא פעלה מערכת חינוך מפותחת, ואאל נהיאן קיבל חינוך איסלאמי בסיסי וגדל בקרב שבטים בדואים.
בשנת 1928 אחיו התמנה לשליט אבו דאבי.
הוא מונה למושל של האזור המזרחי של אבו דאבי בשנת 1946.
בשנת 1971, לאחר תהליך משא ומתן ארוך, הקים את איחוד האמירויות הערביות ועמד בראש המדינה לאורך שנים רבות.
בזמן שלטונו נחשב לשליט ליברלי יחסית.
בשנת 1999 הוקם מרכז זאיד לשיתוף פעולה השוכן במתחם מסגד שייח' זאיד באבו דאבי, אשר הוקם על מנת "להגשים את חזונו של השייח' זאיד".
המרכז פרסם דו"ח שטוען כי הציונים גרמו לשואה, ומנהל המרכז הצהיר בפומבי כי "היהודים הם אויבי העמים".
לאחר מותו תפס את מקומו כאמיר אבו דאבי ונשיא האמירויות ח'ליפה בן זאיד אאל נהיאן, בנו הבכור מבין 27 ילדים שילדו לו שש נשותיו.
על שמו נקרא המסגד הגדול בסטוקהולם.
זאיבצו (ביפנית: 財閥) הוא מונח יפני הנוגע לקונצרנים תעשייתיים וכלכליים שפעלו בתקופת האימפריה היפנית, ושהשפעתם וגודלם אפשרו להם לשלוט בכלכלת יפן מראשית תקופת מייג'י ועד סוף מלחמת העולם השנייה.
אף על פי שהמילה זאיבצו הייתה קיימת במאה ה-19, היא לא הייתה בשימוש רב לפני מלחמת העולם הראשונה.
בהגדרתה, משמעות המילה היא מונופול בעל אינטגרציה אנכית בבעלות משפחה אחת, שבראשו חברת החזקות, ובבעלותו בנק המספק צרכים פיננסיים.
בנוסף, חולשת החברה על ענפי תעשייה שונים, בבעלות מוחלטת או באמצעות חברות בת.
הזאיבצו היו במרכזה של הפעילות הכלכלית והתעשייתית של האימפריה היפנית, והחזיקו בהשפעה רבה על הפוליטיקה של יפן.
מפלגות שונות היו מזוהות באופן מובהק עם זאיבצו, וכך גם הצבא והצי הקיסרי היפני.
בראשית מלחמת העולם השנייה, חלשו ארבעה זאיבצו על חלקים גדולים בכלכלה ובתעשייה היפניות.
עם זאת, מפלגות אחרות התייחסו בחשדנות לזאיבצו בשנות ה-20 וה-30. אף על פי שהעולם היה שרוי בעיצומו של משבר כלכלי, שגשגו הזאיבצו בזכות ספקולציות, שמירה על שכר עובדים נמוך ועסקים עם התעשייה הצבאית.
המתח הגיע לשיאו במרץ 1932, עם ההתנקשות במנכ"ל הזאיבצו מיצואי ובשר האוצר לשעבר.
ארבעת הזאיבצו הגדולים (四大財閥, תעתיק: שידאי זאיבצו) היו מיצובישי, יאסודה, מיצוי וסומימוטו.
שני האחרונים נוסדו בתקופת אדו, ושני הראשונים בתקופת מייג'י.
לכל אורך תקופת מייג'י, ועד לתקופת שווה, שכרה ממשלת יפן את שירותיהם של הזאיבצו במספר תחומים, כגון גביית מסים, ייצור ציוד צבאי, וסחר בין-לאומי.
מעבר לארבעת הגדולים, לאחר מלחמת רוסיה–יפן קמו מספר תאגידים, שנקראו "זאיבצו מהדרג השני," וקמו בזכות האפשרויות העסקיות שהופיעו בעקבות הניצחון.
עם זאת, עד שנות ה-30 נותר מספרם של הזאיבצו קטן יחסית.
ההתפשטות הקולוניאלית של יפן ליבשת אסיה בשנות ה-30 אפשר לזאיבצו נוספים לקום שם, ובהם ניסאן.
ההבדל בין הזאיבצו החדשים לראשונים היה בכך שהחדשים לא היו בשליטה משפחתית.
בתקופת הכיבוש האמריקאי נעשה ניסיון לפרק את הזאיבצו.
לרבים מיועציו הכלכליים של המפקד העליון של כוחות הברית היה ניסיון עם תוכנית הניו דיל של הנשיא פרנקלין רוזוולט, והתייחסו בחשדנות רבה כלפי מונופולים והגבלות על פעילות כלכלית, אותם הם ראו כסימנים לקורפורטיזם.
במהלך תקופת הכיבוש עמדו שישה עשר זאיבצו בפני פירוק, ועשרים ושישה נוספים עמדו בפני ארגון-מחדש.
נכסיהן של המשפחות השולטות הוחרמו, חברות ההחזקות נסגרו ודירקטוריון השולט על מספר חברות נאסר על פי חוק.
חברת מצושיטה (לימים פנסוניק), אף על פי שלא נחשבה לזאיבצו, נועדה גם היא לפירוק, אך עצומה חתומה בידי 15,000 חברי איגודי פועלים ובני משפחותיהם מנעה את הסגירה.
מכל מקום, פירוקם הסופי של הזאיבצו לא יצא לפועל בסופו של דבר, בעיקר בשל העובדה שממשלת ארצות הברית רצתה להחיש את שיקום התעשייה ביפן, כמחסום בפני התפשטות הקומוניזם באסיה.
באופן כללי, נחשבו הזאיבצו בעלי תרומה רבה לכלכלת יפן, ותוכניות הפירוק לא זכו לתמיכת הציבור היפני.
ניתן לראות את השפעתם של הזאיבצו בקבוצות פיננסיות, במוסדות ובתאגידים גדולים הקיימים כיום ביפן, ולהם שורשים המגיעים לתקופת הזאיבצו, ורבים מהם נושאים שם זהה.
עם זאת, תופעת המשפחה השולטת בשוק מסוים נעלמה, וכיום ניתן לראות בעלות משותפת של מספר גורמים שונים, כאופייני לקיירצו (系列).
זאטלהורן הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 3,745 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון ואלה בשווייץ.
ההר הוא חלק מרכס ההרים המפריד בין הקרחונים לנג ואובראלטש וממוקם בו בין ההרים דרייאקהורן (מצפון-מזרח) ושינהורן (מדרום-מערב).
מצידו הצפוני של ההר נמצא מעבר לטשנליקה ומצידו הצפוני של המעבר נמצא הר המיטאגהורן.
המעפילים הראשונים לפסגת ההר היו קרל שולץ אלכסנדר בורגנר וג.
הם הגיעו לפסגת ההר ב-26 באוגוסט 1883.
איזבל ז'פרואה מוכרת בשם הבמה Zaz היא זמרת צרפתייה המשלבת בין הסוגות ג'אז, שאנסון, נשמה ואקוסטי.
היא מפורסמת בזכות להיטה "אני רוצה" , מתוך אלבומה הראשון, Zaz, אשר יצא לאור ב-10 במאי 2010.
אמה הייתה מורה לספרדית ואביה עבד בחברת חשמל.
בשנת 1985 היא החלה ללמוד בקונסרבטוריון בטור יחד עם אחיה ואחותה בקורסים לגילאי 5–11. בקונסרבטוריון למדה את תורת המוזיקה, כינור, פסנתר, גיטרה ושירה במקהלה.
בשנת 1994 היא עברה לבורדו ובשנת 1995 החלה ללמוד שם שירה, ספורט וקונג פו עם מאמן מקצועי.
בשנת 2000 היא זכתה במלגה מהמועצה האזורית שאפשרה לה להצטרף לבית ספר למוזיקה מודרנית - המרכז לפעילות מוזיקלית ומידע של בורדו.
בין ההשפעות מוזיקליות שלה נכללות 'ארבע העונות' של ויואלדי, זמרות ג'אז כמו אלה פיצג'רלד וזמרים נוספים כמו אנריקו מסיאס, בובי מקפרין, ריצ'רד בונה, כמו גם מקצבים אפריקאים, לטינים, וקובניים.
בשנת 2006, היא עברה לפריז.
בשנת 2001 היא החלה את קריירת השירה שלה בלהקת הבלוז "חמישים אצבעות".
היא שרה בקבוצות מוזיקליות באנגולם, במיוחד בחמישיית ג'אז.
היא הפכה לאחת מארבעת הזמרים בהרכב "איזהאר אדץ" (בבסקית: כוכב נופל), להקה שכללה 16 מוזיקאים שעמם סיירה במשך שנתיים במיוחד במידי-פירנה וחבל הבסקים.
היא עבדה באולפן הקלטות כזמרת ליווי בטולוז עם זמרים רבים.
קרדין סולטאני הפיק את האלבום בחברת התקליטים Play On והוא גם זה שכתב והלחין את הלהיט "Je veux".
זמר הפופ, רפאל הרוש, כתב בעבורה את השירים "Éblouie par la nuit", "Port Coton" ו-"La fée".
בהמשך שנת 2010, זאז ערכה סיבוב הופעות בצרפת והופיעה בפסטיבל המוזיקה פרנקופולי של מונטריאול (קנדה) וכן במונטה, בריסל, ברלין, ומילאנו.
בסתיו של אותה שנה, זאז עמדה בראש מצעד הלהיטים בבלגיה, שווייץ ואוסטריה.
בחודש נובמבר של אותה שנה, אלבום הבכורה שלה הפך לפלטינה כפולה, והיא זכתה בתואר "שיר התגלית" על ידי האקדמיה שרל קרה.
זאז זכתה בנוסף בפרס שובר גבולות האירופאי: היא הייתה לאמנית הצרפתייה הכי מושמעת מחוץ לצרפת בשנת 2010. לפי סקר שפורסם על ידי משתמשי האינטרנט, זאז הייתה לזמרת הפופולרית ביותר בצרפת בשנת 2010.
בשנת 2011 זאז זכתה בפרס EBBA המכיר בהצלחה של 10 אמנים חדשים או קבוצות שהגיעו לקהלים מחוץ לארצם עם האלבום הבינלאומי הראשון שלהם בשנה החולפת.
בהמשך אותה שנה זאז הצטרפה להרכב הצדקה Les Enfoirés והשתתפה בשיר "Coeur Volant" לפסקול של הסרט הוגו.
בשנת 2012, זאז יצאה לסיבוב הופעות במדינות שונות ברחבי העולם, בניהם יפן, קנדה, גרמניה, פולין, שווייץ, סלובניה, צ'כיה, קרואטיה, בולגריה, סרביה, טורקיה.
ב-6 באוקטובר 2013, זאז הופיעה ב-BBC One בתוכנית של אנדרו מאר בלונדון ושרה את "Je veux" בשידור חי.
בשנת 2015 זכתה עם אלבומה "פריז" בפרס אקו לאמנית הבינלאומית הטובה ביותר בקטגוריה רוק/פופ.
בשנת 2016, הופיעה זאז בסקטקס, מקסיקו, במסגרת פסטיבל התרבות של סקטקס.
ב-16 באפריל 2020 יצא השיר I Dare You של הזמרת האמריקאית קלי קלרקסון, כאשר זאז השתתפה בגרסה הצרפתית של השיר.
ב-31 באוגוסט 2021 הוציאה את הסינגל "Imagine", סינגל ראשון מתוך אלבומה החמישי, "Isa".
ב-5 בנובמבר יצא קליפ לשיר "Le jardin des larmes", אותו שרה עם טיל לינדמן.
זאטור (בפולנית: Zator) היא עיירה במחוז אושוויינצ'ים שבפרובינציית פולין קטן בפולין, על גדת נהר סקאווה (Skawa), בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
העיירה נזכרת לראשונה במאה ה-13, ובשנת 1292 הוענקו לה זכויות עיר.
בשנת 1327 הושלמה בנייתה של טירה מבוצרת במקום.
משנת 1445 הייתה זאטור לבירת נסיכות עצמאית שהתקיימה עד שנת 1513. במאות ה-15 וה-16 נודעה העיירה כמרכז מסחר חשוב, וכאתר ברכות דגים.
בחלוקת פולין הראשונה נכללה העיירה בתחום אוסטריה, ובשנת 1919 נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
היישוב היהודי בזאטור התקיים מימי הביניים, ותחילה היו יהודי היישוב כפופים לקהילת אושוויינצ'ים הסמוכה.
בנובמבר 1918 נערך פוגרום ביהודי העיירה, תוך שוד רכוש, השחתת בתי היהודים והכאת יולדות יהודיות בבית החולים המקומי.
בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה הורע מצבם הכלכלי של יהודי העיירה.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 436 יהודים, כרבע מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית.
עם כניסת הגרמנים לעיירה בספטמבר 1939, פונו היהודים בה מדירותיהם, ורוכזו במחסנים ובסככות, מהם נלקחו מדי יום לעבודות כפייה, תוך שהוטלו עליהם תשלומי כופר ורכושם נלקח מהם.
רב הקהילה, משה יוסף זאלץ, שנתפס לומד תורה, נכלא עם בני משפחתו, ונלקח עמם ליעד לא ידוע.
בשנים 1941-1940 שולחו צעירים יהודים מהעיירה למחנות עבודה.
ב-2 ביולי 1942 גורשו כל יהודי העיירה הנותרים לודוביצה, וגורלם שם היה כגורל יתר יהודי המקום.
זאיד פלאח (נולד ב-29 באפריל 1965) הוא שופט בבית המשפט המחוזי חיפה.
פלאח הוא בנו של השופט הדרוזי הראשון בישראל, פארס חמוד פלאח, והוא משמש שופט במילואים בבתי הדין הצבאיים.
הוא היה הראשון בתפקיד שופט צבאי מקרב העדה הדרוזית.
הוא משמש כיו"ר ועדת ערעורים בתיקי נכים של משרד הביטחון.
הוא דוקטור למשפטים ומרצה בנושאי משפט פלילי במוסדות אקדמיים ובכנסים של לשכת עורכי הדין.
פלאח שימש כיושב ראש ועדת הבחירות לכנסת ה-18 באזור עכו והגליל המערבי.
זאיד פלאח הוא בן העדה הדרוזית, נולד בעיר עכו, לשופט פארס פלאח, וסלמא - מנהלת בית ספר.
לאחר סיום לימודי תיכון הצטרף לעתודה האקדמית, במסגרתה למד לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב, ולאחר סיום לימודיו שירת ביחידת בתי הדין הצבאיים ובפרקליטות הצבאית כתובע צבאי.
לאחר שחרורו מצה"ל פתח משרד עורכי דין, ועסק בתחום המשפט הפלילי.
הוא התמחה בעיקר בייצוג נאשמים בעבירות רצח, אונס וסמים, במהלך עבודתו ייצג בין היתר את אחד הנאשמים בפרשת האונס ביערות הכרמל.
במסגרת שירות המילואים מונה בשנת 2002 לשופט צבאי בדרגת רב-סרן.
הוא משרת במילואים כשופט צבאי בבתי הדין הצבאיים בחיפה, ביפו ובקסטינה.
בשנת 2005 מונה לשופט בבית משפט השלום בחיפה, והוא דן בעיקר בתיקים פליליים, וכן משמש כיו"ר ועדת ערעורים בתיקי נכים של משרד הביטחון.
פלאח הוא בין השופטים הבודדים, המארח כמעט מדי יום ביומו, באולם המשפטים שלו, קבוצות של תלמידי בית ספר, משכבות גיל שונות, קורסי משטרה וגופים אחרים.
פלאח מרצה בתחום המשפט הפלילי במוסדות אקדמיים ובכנסים של לשכת עורכי הדין, ושימש כבוחן בבחינות בעל-פה של לשכת עורכי הדין.
בקיץ 2009 שהה משך חודשיים בשבתון במכון מקס פלאנק למשפט פלילי השוואתי ובינלאומי, בפרייבורג שבגרמניה, אותן הקדיש לכתיבת עבודת הדוקטורט באוניברסיטת חיפה.
העבודה דנה בנושא אחריותם הפלילית של ראשי ארגוני הפשע, לפשעים המבוצעים על ידי חברי הארגון.
בשנת 2013 הוענק לו תואר דוקטור במשפטים באוניברסיטת חיפה.
בשנת 2009 מונה, בהסכמת שר המשפטים ונשיאת בית המשפט העליון, לדירקטור במכללת הגליל המערבי.
במחצית שנת 2015 יצא לאור ספרו, "הפשע המאורגן במשפט", הדן בהתייחסות המשפט לפשע מאורגן ולעומדים בראשו.
הספר מכיל הצעות לתיקוני חקיקה ולמתן פרשנות לחקיקה הקיימת, במטרה להרחיב את האופן בו תוטל אחריות על בכירים בארגוני הפשע, לפשעים שבוצעו על ידי חברי הארגון, גם כאשר ההוראה לביצוע הפשע לא יצאה ישירות מהמנהיגים.
ב שימש יו"ר ועדת הבחירות האזורית בעכו והגליל המערבי, אזור בו היו למעלה מ-600 קלפיות ובכך היה לאחד מאזורי הבחירות הגדולים ביותר בארץ.
בקיץ 2016 שהה באוניברסיטה בניו-יורק, כחלק מהכשרתו לקראת קבלת מינוי לפרופסור למשפטים.
בשנת 2016 פרסם מאמר בשם "דוקטרינת רב-העבריינים", בו דן בדיני השותפות על כל צורותיה.
המאמר פורסם בכתב העת "משפט וממשל" כרך י"ז בהוצאת אוניברסיטת חיפה.
בחודש מאי 2017 זומנו השופט ורעייתו לשימוע בגין עבירות בניה במבנה תעשייתי בעכו והעמדתו לדין פלילי כפוף לשימוע.
בשנת 2019 החליטו בפרקליטות לגנוז את התיק.
וכל הזמן הזה השופט פלאח המשיך לשבת ולהכריע בדין פלילי
בשנת 2017 כתב מאמר על הפשע המאורגן, שפורסם ב"ספר מרדכי קרמניצר" בהוצאת המכון הישראלי לדמוקרטיה, אוניברסיטת חיפה ונבו.
שימש כבוחן בבחינות בעל-פה של לשכת עורכי הדין, עד לביטולן בשנת 2017.
בתחילת שנת 2018 הועלה לדרגת סגן-אלוף בצה"ל, וזאת במסגרת שירותו כשופט צבאי במילואים.
משנת 2018 משמש כנשיא מועדון רוטרי בכפר יאסיף.
משנת 2018 חבר בנציגות השופטים הארצית של שופטי ישראל, ובין היתר הנציגות מטפלת בתנאי השופטים בכל הערכאות, וכן מקיימת קשר ומפגשים עם נציגויות השופטים מכל העולם.
משנת 2019 הצטרף לסגל האקדמי בפקולטה למשפטים במכללה האקדמית צפת, והוא מלמד בתחום המשפט הפלילי, דיני השותפות והניסיון במשפט הפלילי וכן סדנה בליטיגציה פלילית.
באפריל 2024 מונה לכהונת שופט בפועל ורשם בית המשפט המחוזי חיפה.
פלאח נשוי לרוזט, מורה מחנכת בעכו ולהם שלושה ילדים.
הוא בעל חמישה תארים אקדמיים.
באוניברסיטת ת"א סיים לימודי תואר ראשון במשפטים, תואר ראשון בלימודים כלליים וארכאולוגיה, ותואר שני בפילוסופיה.
באוניברסיטת חיפה סיים לימודי תואר שני במשפטים ודוקטורט במשפטים.
בדצמבר 2006 ביטל כתב אישום שהגישה עיריית חיפה נגד 41 הורי תלמידי בית הספר "חיוואר", בית ספר לחינוך דמוקרטי ואלטרנטיבי בחיפה, בטענה שהפרו את חוק חינוך חובה לאחר שסירבו לשלוח את ילדיהם לבית הספר הנמצא במבנה בו נמצאו בעיות בטיחות קשות.
באוקטובר 2008 זיכה מחמת הספק שלושה צעירים יהודים שהואשמו בעבירת המרדה בעקבות תליית שלטי תמיכה בעדן נתן זאדה, כחודש לאחר פיגוע הירי שבו רצח זאדה ארבעה אנשים, בקובעו כי הכרזות בהן נכתב שיש למצות את הדין עם מבצעי הלינץ' בזאדה אינן עולות לכדי המרדה כמשמעה בחוק.
במרץ 2010 גזר תשעה חודשי מאסר על צעיר מעספיא שאיים באופן סמוי על השופטת רמה לאופר חסון כדי לשמור את משרתו כמאבטח שלה.
ביולי 2010 הרשיע אדם בעבירה של העלבת עובד ציבור לאחר ששלח לחמישה מנהלי בתי חולים מייל בו כינה את פרופ' גבי ברבש, מנהל בית החולים איכילוב, בשמות גנאי.
ביולי 2010 זיכה מחמת הספק את שדרן הרדיו יקיר אביב מעבירה של אי נקיטת זהירות בחיה, לאחר שלא היו מספיק ראיות כדי להוכיח כי שלושת כלביו של אביב תקפו את שכנו בן ה-76 ליד ביתם בעתלית.
בינואר 2011 ביטל כתב אישום שהוגש נגד עו"ד אייל מנחם מחיפה שהואשם בתקיפת שוטרים, בטענה של הגנה מן הצדק ושוויון בפני החוק.
זאת לאחר שהמשטרה סירבה לבדוק את הוכחותיו של עו"ד מנחם לחפותו.
באפריל 2011 הטיל על חברת נמלי ישראל תשלום פיצוי בסך 100 אלף ש"ח בשל זיהום הים בנמל חיפה, לאחר שדוברה שברשותה נצפתה פורקת פסולת אל מי הנמל וגרמה בכך להיווצרות כתם גדול ולהפרעה לסביבה הימית.
השופט פלאח החליט להימנע מהרשעת התאגיד, ובכך קבע תקדים עולמי בסוגיית הימנעות מהרשעת תאגידים שביצעו עבירות, מטעמי שיקום, וזאת בדומה לאדם בשר ודם.
בית המשפט העליון אישר את פסק דינו של פלאח, בהרכב מורחב של שבעה שופטים.
בינואר 2012 הטיל קנס בסך 60,000 ש"ח על מדגרת "רמית רביית הודיים 91 בע"מ" שהורשעה בעבירת התעללות באפרוחים חיים תוך כדי גרימת סבל עד מותם.
בפברואר 2012 האריך את מעצרם של שני צעירים תושבי חיפה החשודים בתקיפת שני חיילים בשירות סדיר סמוך לבית חולים כרמל בחיפה, שהביאה לאשפוזם בבית החולים.
השופט כתב בהחלטתו שהמקרה "מעלה זיכרונות של הלינץ' שבוצע בחיילים ברמאללה".
במאי 2013 גזר 16 שנות מאסר על שמאי רכב בן 45 שהורשע בתשעה מקרים שבהם גבה דמי תיווך מקורבנות שביקשו לרכוש מכוניות מעוקלות, אך לא סיפק את כלי הרכב.
בנוסף הטיל על הנאשם לפצות את קורבנותיו ב-750 אלף ש"ח.
מדובר בפסק דין תקדימי מבחינת רמת הענישה בבתי משפט השלום, המוסמכים להטיל מקסימום 7 שנות מאסר בגין כל עבירה.
בדצמבר 2013 זיכה את הרב עמינדב קריספין, רבה של העיר קריית ביאליק, מאישומים של מעשים מגונים והטרדה מינית של שלוש נשים שעבדו במועצה הדתית בעיר.
במהלך השנים נתן פסקי דין רבים ביושבו כיו"ר ועדת הערעורים בתיקי נכי משרד הביטחון, וקבע תקדימים בסוגיית המשמעות של פרופיל רפואי שנקבע בעת הגיוס, והיעדר חשיבותו לנכות החייל שעה שהוא מסתיר דיווח רפואי בעת גיוסו.
עוד ניתנו על ידו פסקי דין חשובים בהכרה במחלות סרטן, סוכרת, אורתופדיה, מחלות נפש ועוד.
במאי 2014 זיכה חייל שהואשם באונס חיילת בבסיס שייטת 13, וזאת כשופט מילואים, ביושבו כאב בית הדין של חיל הים במסגרת המילואים.
בספטמבר 2015 החליט להימנע מהרשעת נאשם, שגידל בביתו 3.5 ק"ג קנאביס, וזאת כדי שלא לפגוע בשיקומו - מדובר בפסק דין תקדימי, בו קיבל השופט פלאח חוות דעת מומחה, ממנה עולה שגם כאשר המשטרה שוקלת את הסם נטו, עדיין רק כ-10% מהחומר נחשב לסם מסוכן, וכל השאר הוא פסולת שאיננה סם.
במרץ 2017 גזר עונש של שלושה חודשי מאסר בפועל על נאשם שטייל עם כלבו ללא רצועה, ובנסיבות בהן הכלב של הנאשם נשך את כלבתו של אדם אחר והוא תקף את המתלונן בכך שחבט בידו לעבר צווארו.
באפריל 2024 זיכה את השוטר היורה בפרשת מותו של סלומון טקה.
זָאוּרָק (מערבית: الزورق - "אל-זאורק", הסירה) או γ בארידנוס, הוא אחד הכוכבים הבולטים בקבוצת הכוכבים ארידנוס עם בהירות נראית מדרגה 2.94. הכוכב מייצג סירה השטה על הנהר ארידנוס.
זאורק הוא ענק אדום מסוג ספקטרלי M0 III שנמצא במרחק של כ-200 שנות אור ממערכת השמש.
מסתו אינה ידועה במדויק, אך מוערכת סביב מסת שמש אחת, ורדיוסו קרוב ל-60 רדיוסי שמש (כשלושה רבעים מרדיוס מסלולו של כוכב חמה סביב השמש).
טמפרטורת פניו כ-3,900 קלווין והוא מאיר בעוצמה של 220 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה אך בשל טמפרטורת פניו הנמוכה, רוב קרינתו היא בתחום התת-אדום כך שעוצמת הארתו הכוללת היא בערך פי 700 מעוצמת ההארה של השמש.
גילו של זאורק אינו ידוע גם כן, אך נראה שהוא לפחות 8 מיליארדי שנים.
בדומה לכוכבים רבים מסוגו, בהירותו של זאורק משתנה באופן לא סדיר בין דרגות בהירות 2.88 ו-2.96 והוא מסווג כמשתנה לא-סדיר איטי.
במרחק זוויתי של מעט פחות מדקת קשת מזאורק נמצא כוכב נוסף, עמום בהרבה, עם בהירות מדרגה 12. ככל הנראה השניים אינם קשורים זה לזה ורק במקרה נמצאים על אותו קו ראייה.
זאורופטריגיים (שם מדעי: Sauropterygia) היא קבוצה גדולה של זוחלים ימיים שחיו בעידן המזוזואיקון לאורך הטריאס, היורה והקרטיקון.
יצורים אלה כללו את הגדולים שבזוחלי הים מכל הזמנים והגדול שבהם היה הפליוזאורוס שהגיע לאורך 15 מטרים ולמשקל 45 טון.
המפותחים שבהם היו הפלזיוזאורים שהיו בעלי סנפירים רחבים וגופים גדולים.
אחרים כמו הנותוזאורוס דמו יותר לאריות ים או ללוטרות וחיו על היבשה ועל המים באותו אופן.
הזאורופטריגיים היו טורפים מהירים, שניזונו בעיקר מדגים אך חלקם דווקא הסתגלו לאכילת רכיכות.
זאזי אוליביה ביטס (באנגלית; Zazie Olivia Beetz; נולדה ב-25 במאי 1991) היא שחקנית אמריקאית-גרמנייה, הידועה ביותר בתפקיד ונסה בסדרת הטלוויזיה "אטלנטה", ובזכות תפקידה כדומינו בסרט "דדפול 2".
זאזי ביטס נולדה בברלין, גרמניה.
אביה הוא נגר גרמני שהיגר לארצות הברית בשנת 1990 לאחר נפילת חומת ברלין, ואמה היא עובדת סוציאלית אפרו-אמריקאית, במקור מניו יורק.
ביטס התחנכה בפעוטון בברלין ולאחר מכן בגן ילדים בניו יורק, לפני שעברה עם משפחה לשם באופן קבוע בגיל שמונה.
דיברה גרמנית ואנגלית עם משפחתה בבית.
גדלה בשכונת וושינגטון הייטס שבמנהטן, ניו יורק.
הוריה נפרדו כאשר הייתה צעירה.
לביטס ישנה אזרחות כפולה, אמריקאית וגרמנית.
ביטס השתתפה בהצגות תיאטרון מילדותה, היא למדה משחק בבית הספר לאמנויות של הארלם, ובתיכון לה גוארדיה לאמנויות אותם סיימה בשנת 2009. כמו כן, קיבלה תואר ראשון בצרפתית מסקידמור קולג', אותם סיימה ב-2013.
שמה "זאזי" ניתן לה על שם הדמות הראשית ברומן "זאזי במטרו" של הסופר הצרפתי רמון קנו.
בשנת 2016 שיחקה בתור ויקטוריה בסרט הדרמה "זאבים", לצד מייקל שאנון וקארלה גוג'ינו.
באותה שנה החלה לשחק בסדרת הטלוויזיה הקומית זוכת פרס אמי ופרס גלובוס הזהב "אטלנטה" של רשת FX, בדמותה של ונסה "ואן" קיפר, חברתו לשעבר ואם בתו של ארן (דונלד גלובר).
בשנת 2018 קיבלה ביטס מועמדות לפרס אמי לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרה קומית.
בשנת 2017 גילמה את דנה בסרט האסונות "הסערה" בכיכובו של ג'רארד באטלר.
בשנת 2019 שיחקה לצדה ארמי האמר בסרט האימה הפסיכולוגי "פצעים", סרט מקורי של הולו שעלה יותר מאוחר גם לשירות הסטרימינג של נטפליקס ברחבי העולם.
שיחקה גם בסרט הספורט שביים סטיבן סודרברג; "ציפור בשחקים" של נטפליקס, וכן בסרט המותחן הפסיכולוגי "ג'וקר", זוכה שני פרסי אוסקר שביים טוד פיליפס וגם הפיק אותו לצד בראדלי קופר.
בסוף שנה זו עלה הסרט "לוסי בשמיים", בו כיכבה ביטס לצד נטלי פורטמן, וגם הסרט "סיברג" , מותחן פוליטי בו כיכבה לצדה של קריסטן סטיוארט, וכן ושיחקה בתפקיד אורח בסדרת האנתולוגיה "אזור הדמדומים" של רשת CBS, המהווה גרסה מחודשת לסדרה "אזור הדמדומים".
בשנת 2020 שיחק במותחן העל טבעי "תשעה ימים".
בשנת 2021 החלה לדבב את דמותה של אמבר בנט בסדרת האנימציה "בלתי מנוצח" מבית פריים וידאו.
בשנת 2022 דיבבה את דיאן פוקסינגטון בסרט "לא רעים בכלל".
+שנהסרטתפקידהערות2015ג'יימס ווייטבחורה #1Applesauceריין2016Wolvesויקטוריה2017הסערהדנה2018Sollers PointקורטניDead Pigsאנג'ידדפול 2דומינוSliceאסטריד2019פצעיםאליסיהציפור בשחקיםסאםסיברגדורותי ג'מאלג'וקרסופיה דאמונדלוסי בשמייםארין אקלס2020תשעה ימיםאמהStill Hereקיישה2021נקמה מרהמרי פילדספלאמליםדוטידיבוב2022לא רעים בכללדיאן פוקסינגטוןדיבוב רכבת הקליעהורנט2024ג'וקר: טירוף בשנייםסופיה דאמונד2025לא רעים בכלל 2דיאן פוקסינגטוןדיבובThe DutchmanקאיהTBAGood Luck, Have Fun, Don't Die
מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית משנה בסדרת קומדיה (אנ') (2018)2016–2019איזינואל4 פרקים2019אזור הדמדומים (אנ')סופיה גלסוןפרק: "Blurryman"2020רובוט צ'יקןדיבוב; פרק: "Callie Greenhouse in: Fun.
Tragic."סרט ביתי: הנסיכה הקסומההנסיכה ביטרקאפ2 פרקים2021בלתי מנוצחאמבר בנטדיבוב; 8 פרקים2023Full Circleהרמונימיני-סדרהההיסטוריה המטורפת של העולם – חלק 2מריה מגדלנה3 פרקיםמראה שחורהסופרק: "Mazey Day"
זאורופגנקס (שם מדעי: Saurophaganax; מילולית: "אדון אוכלי-הלטאות") הוא סוג מפוקפק וכימרי שככל הנראה היה שייך לדיפלודוקיד.
לפני זה, הוא היה שייך למשפחת האלוזאוריים שחי ביורה העליון כ-150 מיליון שנה לפני זמננו.
ישנם חוקרים שטענו שהיה מדובר במין של אלוזאורוס.
הזאורופגנקס הוא המאובן הלאומי של אוקלהומה.
הזאורופגנקס התגלה ב-1931 באוקלהומה וקיבל את שמו כ-10 שנים לאחר מכן.
המאובנים שנמצאו נחשבו למאובני אלוזאורוסים ורק ב-1995 החוקר דניאל צ'ור טען שסוג זה שונה מאלוזאורוס והוא סוג עצמאי, עקב צורתם השונה של החוליות וגודל הדינוזאור העצום.
דבר זה היה נתון לוויכוח מדעי עד 2024.
ב-2024, חוקרים מצאו שלא ניתן לשייך את הדוגמאות של הזאורופגנקס לתרופוד או לזארופוד.
הלוחיות הדקות המושלמות היו שייכות לזארופוד, ככל הנראה אפטוזאורוס צעיר בעוד שחלק מהדוגמאות היו שייכות לדיפלודוקיד מאשר לאלוזאור.
בגלל שהקשת עצבית היא מקוטעת קשות אז לא היה ניתן לדעת אם הזאורופגנקס היה תירופוד או זארופוד ולכן הוא הוגדר כטקסון מוטל בספק.
ביחיד עם זה, מינים לשעבר של הזאורופגנקס הוכללו ב-2024 בתור מינים אחרים של האלוזאורוס.
לפני שהוגדר כסוג מפוקפק של דינוזאור, הוא היה נחשב טורף-העל של היורה והיה גדול גם מקרובו האלוזאורוס.
אורכו הגיע ל- ומשקלו ל-3–5.5 טון.
הוא דמה במראהו לאלוזאורוס אך היה בעל חוליות שטוחות יותר.
עם זאת מבנה לסתותיו וצורת גופו דומה מאוד לאלוזאורוס.
הזאורופגנקס נראה בסדרה הכוכב דינוזאור בפרק הרביעי, שם הוא מופיע כיצור חוטף לאלוזאורוס שטרף קמפטוזאורוס את מזונו ומגרש אותו בנשיכה.
הוא נראה גם בסדרת המשחקים: מלך הדינוזאורים.
הזאורופגנקס הוא המאובן הלאומי של מדינת אוקלהומה.
זאורורניתוידיז (שם מדעי: Saurornithoides; מילולית: "לטאה עם ראש עוף") הוא סוג דינוזאור ממשפחת הטרודוניים שחי לפני 75 מיליון שנה באסיה והיה טורף דו-רגלי מהיר.
דינוזאור זה היה קרוב של הטרודון מאמריקה הצפונית וכמותו היה בעל לסתות צרות ובעל זרועות ארוכות עם טפרים חדים בקצוותיהם.
עיניו הגדולות יכולות לרמז על היותו בעל ראייה לילית וגם בעל ראייה חדה ביותר.
כמו כן ייתכן שהוא היה מכוסה נוצות.
היו לו טפרים נשלפים על זרועותיו וגם על בוהנות רגליו, איתם הוא הרג את טרפו.
מאובניו נמצאו במונגוליה בתצורו ג'אדוצ'טה (Djadochta Formation) לצד דינוזאורים כמו הפרוטוצרטופס, האובירפטור והטרבוזאורוס.
כנראה שהוא נע במדבר בקבוצות קטנות וחטף יצורים קטנים עם טפריו המעוקלות.
הזאורורניתוידיז מופיע בסדרה הכוכב דינוזאור בפרק השני, שם נקבה מקננת שומרת על קינה וביציה מפני אובירפטור אך נטרפת ליד הקן בהמשך בידי גיגנטורפטור גדול.
בנוסף הוא מופיע בסדרה התנגשות הדינוזאורים והתוכנית העוקבת אחריה, היום האחרון של הדינוזאורים.
עם זאת מאובניו לא נמצאו בסמוך להכחדת הקרטיקון לפני 66 מ"ש, אלא מעל 10 מיליון שנה מוקדם יותר.
זאיה לואיז הנדרסון , הידועה יותר בשם הבמה שלה, זאיה ברוקסייד היא מתאבקת אנגליה, המופיעה בארגון ההיאבקות WWE כחלק ממחלקת בריטניה של התוכנית NXT, ה-NXT UK.
הנדרסון אימצה את שם המשפחה שלה "ברוקסייד" מאביה החורג ואגדת ההיאבקות הבריטית, רובי ברוקסייד.
ברוקסייד התאמנה תחת הדרכתו של אביה החורג, רובי ברוקסייד בנוסף להדרכתם של רובי דינמיט ודין אולמארק.
את הופעת הבכורה שלה ערכה בשנת 2014 כמלווה לזירה של מתאבקים.
בשנת 2015, ברוקסייד ערכה את הופעת הבכורה שלה כמתאבקת כאשר היא התחרתה לצד אל ליגרו נגד קיי לי ריי וסמי די בארגון All Star Wrestling.
בפברואר 2016, זאיה ערכה את הופעת הבכורה שלה בארגון ההיאבקות הסקוטי, Insane Championship Wrestling, בקרב משולש על אליפות הנשים של ICW נגד קיי לי ריי וכרמל ג'ייקוב, קרב שבו לא הצליחה לזכות בתואר.
שלושה חודשים לאחר מכן, היא התחרתה בטורניר של הארגון Empress Pro Wrestling, שבו היא גברה על טוני סטורם בחצי הגמר ועל קיי לי ריי בגמר.
ב-26 ביוני 2016, ברוקסייד ניצחה שוב את טוני סטורם והפכה לאלופת הנשים של הארגון Pro Wrestling Ulster.
בשנת 2017, ברוקסייד החלה לעבוד בעבור הארגון היפני Stardom.
קרב הבכורה שלה היה שלוש נגד שלוש, שבו קבוצתה ניצחה.
ב-30 ביולי 2018, נודע שברוקסייד תהיה אחת מ-32 המשתתפות במסגרת טורניר הנשים לזכר מאי יאנג לשנת 2018. בקרב ששודר ב-26 בספטמבר, ברוקסייד הודחה כבר בסיבוב הראשון, לאחר שנוצחה על ידי איאו שיראי היפנית.
ב-21 בנובמבר, ברוקסייד לקחה חלק בטורניר אשר קבע את אלופת הנשים הראשונה של NXT UK, כשכבר בסיבוב הראשון היא הודחה על ידי ריאה ריפלי.
ב-28 בנובמבר, ברוקסייד ומילי מקנזי ניצחו בקרב זוגות את צ'ארלי מורגן וקילר קלי.
ב-12 בדצמבר, ברוקסייד נוצחה על ידי ג'יני.
ב-9 בינואר 2019, ברוקסייד הפסידה לאיילה דאון.
ב-27 במרץ, ברוקסייד נוצחה על ידי ריאה ריפלי.
ב-12 ביוני, ברוקסייד ואיילה דאון הפסידו בקרב זוגות לג'יני וג'זי גייברט.
ב-26 ביוני, ברוקסייד גברה על קילר קלי.
ב-17 ביולי, ברוקסייד נוצחה על ידי ג'יני.
ב-24 ביולי, ברוקסייד, פייפר ניבן וטוני סטורם הפסידו בקרב שלושה נגד שלושה לג'זי גאברט, ג'יני וקיי לי ריי.
ב-7 באוגוסט, ברוקסייד ופייפר ניבן הפסידו בקרב זוגות לג'זי גאברט וג'יני.
ב-17 באוקטובר, ברוקסייד גברה על נינה סמואלס.
ב-14 בנובמבר, ברוקסייד הפסידה לאלופת הנשים של NXT UK, קיי לי ריי, בקרב שאינו היה על התואר.
ב-1 באוקטובר, ברוקסייד הפסידה לג'יני.
ב-12 בנובמבר, ברוקסייד ניצחה את נינה סמואלס.
ב-10 בדצמבר, ברוקסייד נחלה הפסדה לאיילה דאון.
ב-25 בפברואר 2021, ברוקסייד גברה על נינה סמואלס.
ב-5 באוגוסט בפרק של התוכנית NXT UK, ברוקסייד נחלה הפסד לבלייר דבנפורט.
ב-30 בספטמבר בפרק של התוכנית NXT UK, ברוקסייד הפסידה לדני לונה.
ב-2 בדצמבר, ברוקסייד כשלה בניסיונה לזכות באליפות הנשים לאחר שהפסידה לאלופה, מייקו סאטומורה.
זאיה היא הבת החורגת של מתאבק העבר הבריטי והמאמן של NXT, רובי ברוקסייד.
ב-7 ביולי 2019, ברוקסייד הייתה מעורבת בתאונת דרכים ביפן, שבה לא היא ולא אף אחד מהנוסעים עימה נפגעו בצורה חמורה, אלא נוצר רק נזק לרכב.
אליפות הנשים של IPW:UK (פעם אחת)
זאורופלטה (שם מדעי: Sauropelta; מילולית: "לטאת מגן") הוא סוג דינוזאור ממשפחת הנודוזאוריים שחי באמריקה הצפונית במהלך הקרטיקון העליון לפני 108.5 מיליון שנה.
בסוג נמצא מין אחד, Sauropelta edwardsorum שהתגלה ב-1970 בידי ג'ון אוסטרום בויומינג, מונטנה ואולי גם ביוטה.
הדינוזאור הקרוב אליו ביותר היה הפולקנתוס האירופאי.
יצור זה היה בינוני בגודלו ביחס למשפחתו והגיע לאורך 5.2 מטר והכיל זנב באורך של חצי מגופו.
ממאובן אחד נמצאו לא פחות מ-40 חוליות זנב וייתכן שהמספר הכולל הגיע ל-50 חוליות.
אף על פי שהיה קטן מקרנף צר-שפה מודרני עדיין הגיע למשקל מוערך של 1,500 ק"ג, עקב ציפוי השריון הדחוס שלו שכוסה גבשושיות דמויות אצטרובלים והיו דחוסים ביותר בצורה דמוית מגן.
היצור היה בעל ראש קטן אך בעל צוואר ארוך עם רכסים משוריינים ודוקרנים ארוכים דמויי רמחים על עורפו וכתפיו ששימשו להגנה.
הגוף היה נמוך ובעל רגליים קצרות.
הוא היה בעל ראש קטן עם לסתות חלשות מכוסות מקור קרני והוא ניזון מצמחית קרקע.
הזאורופלטה היה מראשוני הנודוזאורים שהתגלו והוא חי בתחילת תור הקרטיקון, האחרון שבעידן המזוזואיקון.
הוא חי ליד המישורים שלצד הנהרות הרבים שהתנקזו אל הים הפנימי המערבי.
אך הנהרות גרמו להצפות של המישורים שיצרו בורות בוץ טובעניים וחיות שעברו מעליהם נתקעו, מתו והשתמרו בהם היטב.
ממאובני עצי מחט שהשתמרו נראה שהיו גם יערות לאורך האזורים והזאורולפטה ניזון גם מעליהם.
הוא חי בקבוצת קטנות לצד דינוזאורים הרביורים נוספים כמו הטנונטוזאורוס ולצד דינוזאורים ציידים כמו הדיינוניכוס, שככל הנראה שמרו מרחק ממנו וניסו לצוד דינוזאורים בעלי עור רך יותר.
דינוזאור זה הופיע בסדרה מפלצות חוזרות לתחייה ובמשחק Jurassic World Evolution.
זאוריה (שם מדעי: Sauria) היא קבוצת זוחלים ששייכת לקבוצת הדיאפסידה.
קבוצה זו התפתחה בתקופת הפרם מראשוני הדיאפסידים והיא כוללת בתוכה את מרבית הזוחלים המודרניים (למעט אולי הצבים) וכן את מיני העופות והדינוזאורים השייכים לקבוצת הארכוזאורים.
חלק מבני הקבוצה התפתחו למינים ימיים ואחרים הפכו לקשקשאים המודרניים וקרוביהם הספנודוניים.
בעבר השתמשו בשם המדעי של הקבוצה בשביל תת-סדרת הלטאות.
בהמשך השם הושאל לשם קבוצה גדולה יותר של זוחלים.
משפחה קואהנאוזאוריים (Kuehneosauridae) - נכחדה
קבוצה זאורופטריגיים (Sauropterygia) - נכחדה
משפחה תניסתרופאיים (Tanystropheidae) - נכחדה
זאורורניתולסט (שם מדעי: Saurornitholestes; מילולית: "לטאת-עוף שודדת") הוא סוג של דינוזאור טורף ממשפחת הדרומאוזאוריים אשר חי לפני כ-69–77 מיליון שנה בתור הקרטיקון.
דינוזאור זה דמה במראהו לולוצירפטור או לדיינוניכוס וייתכן שהיה מכוסה בנוצות על גופו.
הוא היה טורף דר-רגלי בעל טפרים דמויי-סכינים שנשלפו מרגליו.
מראהו הזכיר מעט עוף ומכאן שמו.
הוא הגיע לאורך 0.6 מטר, לאורך 1.8 מטר ולמשקל 10 ק"ג, קטן ביחס לקרוביו.
בעבר סברו שהוא היה שייך למשפחת הטרודוניים, הקרובה לרפטורים.
כיום הוא משויך לתת-משפחה Saurornitholestinae לצד האטרוסירפטור והבמבירפטור (Bambiraptor).
זה היה דינוזאור צייד שחי בלהקות והתבסס על חוש הריח כדי למצוא את טרפו.
המאובנים שלו נמצאו ברחבי אמריקה הצפונית מאלברטה עד ניו מקסיקו.
חלק ממאובנים אלה השתמרו בצורה שלמה כמעט לגמרי.
זאורוסוכוס (שם מדעי: Saurosuchus; מיוונית: "לטאת-תנין") הוא סוג של זוחל גדול נכחד מקבוצת ארכוזאוריה.
למרות מראהו דמוי התנין הוא די רחוק מקרבה אמיתית אליהם, אך שייך לקבוצת הארכוזאוריה, בה הם היו.
זוחל גדול זה חי בארגנטינה של סוף הטריאס לפני כ-231.4 מיליון שנה.
הוא דומה לתנין, אך היה שוכן יבשה באורך של כ-6–9 מטר, אחד מגדולי הארכוזאורים הקדומים, אך קטן מעט מהפסולסוכוס.
ככל הנראה הוא היה טורף-העל של האזור.
מאובניו התגלו ב-1959 בפארק הארגנטינאי איסצ'יגואלסטו.
הוא היה מאחרוני הארכוזאורים אשר שלטו בעולם לפני הדינוזאורים.
הוא חי לצידם של ראשוני הדינוזאורים כמו האאורפטור או ההררזאורוס.
הזאורוסוכוס מופיע בסדרה מהפכת הדינוזאורים, בה הוא מהווה טורף-על התוקף אאורפטורים, פרטי איסצ'יגואלסטיה ופרובלסודון.
בסוף הפרק הוא נהרג בידי איסצ'יגואלסטים אך הללו נפצעים למוות.
זאיון לאטיף ויליאמסון הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת ניו אורלינס פליקנס מליגת ה-NBA, לאחר שנבחר בבחירה הראשונה של דראפט ה-NBA 2019. גובהו 1.98 מטרים והוא משחק בעמדת הפאוור פורוורד.
ויליאמסון נולד בסולסברי שבקרוליינה הצפונית, למשפחה אפרו-אמריקאית נוצרית.
קרוי על שם הר ציון המקראי בירושלים.
לפני ששיחק כדורסל, ויליאמסון שיחק פוטבול בעמדת הקוורטרבק.
הוא התחרה בליגות הנוער כשחקן קבוצת "סאלטר פאלקונס" מליגת החובבים האמריקאית, שם אימו אימנה אותו, והתחרה מול שחקנים המבוגרים ממנו בארבע שנים.
לאחר מכן התחיל ויליאמסון להתאמן עם אביו החורג, ששיחק בעבר כדורסל מכללות, כדי לשפר את כישוריו כרכז.
הוא הצטרף לקבוצת הכדורסל של חטיבת הביניים ג'ונאקין במריון שבקרוליינה הדרומית, שם אימו שוב אימנה אותו.
כשחקן הקבוצה קלע ויליאמסון כ-20 נקודות בממוצע למשחק מעמדת הרכז, והפסיד שלושה משחקים לאורך שתי עונותיו בקבוצה.
בשנת 2013, הוא הוביל את ג'ונקין למאזן 8–1 ולזכייה באליפות המחוזית.
בין השנים 2014–2018 למד ויליאמסון בבית הספר הפרטי "ספרטנבורג" שבקרוליינה הדרומית, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה.
בקיץ שלפני העונה הראשונה שלו התאמן ויליאמסון בחדר הכושר של בית הספר ופיתח את היכולת להטביע, וזכה לפרסום רב הודות ליכולת מרשימה בטורניר קדם העונה.
בשנתו השנייה בתיכון, בה היה גובהו 1.98 מטרים, העמיד ויליאמסון ממוצעים של 28.3 נקודות, 10.4 ריבאונדים, 3.9 חסימות ו-2.7 חטיפות למשחק ונבחר לשחקן השנה של המחוז.
בחודש יוני 2016 השתתף ויליאמסון במחנה כדורסל מטעם ארגון שחקני ה-NBA, והיה הסקורר המוביל שלו.
בשנתו השלישית בקבוצת התיכון, 2016/2017, העמיד ויליאמסון ממוצעים של 36.8 נקודות, 13 ריבאונדים, 3 חטיפות ו-2.5 חסימות למשחק.
ב-15 בינואר 2017 קיבל פרסום משמעותי לאחר שהראפר דרייק לבש את החולצה שלו בפוסט באינסטגרם.
ביוני 2017 הופיע על השער של מגזין הכדורסל "סלאם".
בעונתו האחרונה בספרטנבורג, עמד ויליאמסון על ממוצעים של 36.4 נקודות, 11.4 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים למשחק.
בסיום אותה עונה הוביל ויליאמסון את ספרטנבורג לזכייתה השלישית ברציפות באליפות המחוזית, לאחר שקלע 38 נקודות במשחק הגמר מול "תיכון טריניטי".
ב-28 במרץ 2018 שיחק ויליאמסון במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, וקלע 8 נקודות ב-17 דקות לפני שעזב עם פציעה באגודל.
הפציעה אילצה אותו להחמיץ את משחק הנייק הופ סאמיט אליו הוזמן.
לאחר שמכללות רבות חשקו בו, בסופו של דבר בחר ויליאמסון ללמוד באוניברסיטת דיוק, אליה הצטרף יחד עם שלושה שחקני תיכונים מבטיחים נוספים – אר.
בארט, קאם רדיש וטרה ג'ונס.
ויליאמסון ערך את הופעת הבכורה שלו עבור דיוק ב-6 בנובמבר 2018, במשחק בו קלע 28 נקודות בניצחון 118–84 מול אוניברסיטת קנטקי.
ב-5 בינואר 2019 קלע ויליאמסון 25 נקודות במשחק מול אוניברסיטת קלמסון, במהלכו ביצע הטבעה לאחר שהסתובב ב-360 מעלות, דבר שנהפך לוויראלי באינטרנט.
ב-20 בפברואר, במשחק מול אוניברסיטת קרוליינה הצפונית, נקע ויליאמסון את רגלו לאחר 36 שניות בלבד אחרי שנעלו נקרעה וגרמה לו להחליק.
הוא לא חזר למשחק ודיוק הפסידה בתוצאה 88-72. יצרנית הנעליים שלו, נייקי, ראתה את שווי שוק המניות שלה יורד ב-1.1 מיליארד דולר למחרת כתוצאה מהאירוע.
האירוע הביא קריאות לכך שוויליאמסון צריך להפסיק לשחק כדורסל במכללה, כיוון שהוא כבר הבטיח את מקומו כאחת הבחירות הראשונות בדראפט 2019. בנוסף, הפגיעה גרמה לביקורת רבה כלפי ה-NCAA על אי-תשלום לספורטאים.
ויליאמסון פספס את ששת המשחקים האחרונים של העונה הסדירה של דיוק לפני תחילת "טורניר מחוז החוף האטלנטי" (ACC Tournament).
הוא חזר מפציעתו ב-14 במרץ, עם 29 נקודות, 14 ריבאונדים ו-5 חטיפות בניצחון 84–72 מול אוניברסיטת סירקיוז ברבע הגמר של טורניר ה-ACC.
הוא קלע ב-13-13 מהשדה, ובכך שבר את שיא הטורניר לקליעות מהשדה ללא החטאה.
למחרת, ויליאמסון קלע 31 נקודות ב-13 מ-19 מהשדה, כולל סל ניצחון 31 שניות לסיום, בניצחון 74–73 על אוניברסיטת קרוליינה הצפונית.
בגמר ה-ACC, הוביל ויליאמסון את הקבוצה עם 21 נקודות ב-7 מ-11 מהשדה בניצחון 73–63 על אוניברסיטת פלורידה.
במשחק הראשון של טורניר אליפות המכללות קלע 25 נקודות בניצחון מול אוניברסיטת המדינה של דקוטה הצפונית, ובמשחק העוקב קלע 32 נקודות והוריד 11 ריבאונדים בניצחון מול אוניברסיטת מרכז פלורידה.
במשחק שמינית הגמר מול וירג'יניה טק ניצחה דיוק בתוצאה 75–73, הודות ל-23 נקודות של ויליאמסון ו-22 נקודות של ג'ונס.
בשלב רבע הגמר הודחה הקבוצה במפתיע על ידי אוניברסיטת המדינה של מישיגן, אשר ניצחה בתוצאה 68–67, על אף עוד משחק מצוין של ויליאמסון אשר קלע 24 נקודות ואסף 14 ריבאונדים.
ב-33 משחקיו בליגת המכללות העמיד ממוצעים כוללים של 22.6 נקודות, 8.9 ריבאונדים, 2.1 אסיסטים, 2.1 חטיפות ו-1.8 חסימות למשחק.
לאורך העונה קלע ב-68.0% מהשדה, אשר הציבו אותו במקום השני בליגת המכללות כולה, אחרי ברנדון קלארק מאוניברסיטת גונזגה.
בסיום העונה זכה ויליאמסון בפרס נייסמית' המוענק לשחקן המצטיין של העונה בליגת המכללות.
בכך היה הפרשמן השלישי אי פעם שזוכה בפרס, אחרי קווין דוראנט ואנתוני דייוויס.
כמו כן זכה ויליאמסון בתוארי שחקן העונה ורוקי העונה של מחוז ה-ACC, והצטרף לשחקני העבר של המכללה ג'אליל אוקפור ומרווין באגלי כיחידים שקיבלו את שני הפרסים במקביל.
ב-15 באפריל 2019 הכריז על התמודדות בדראפט ה-NBA 2019. בדראפט, שנערך ב-20 ביוני בניו יורק, נבחר במקום הראשון על ידי ניו אורלינס פליקנס.
בארבעת משחקי קדם-העונה בהם שותף הצטיין עם ממוצע של 23.3 נקודות למשחק ב-71.4% קליעה מהשדה, אך לקראת משחק ההכנה האחרון חש כאבים בברכו הימנית ונאלץ לעבור ניתוח אשר השבית אותו ממשחק בחודשים הראשונים של עונת הרוקי שלו.
במשחק הבכורה שלו ב-NBA, ב-22 בינואר 2020, קלע 22 נקודות והוריד 7 ריבאונדים ב-18 דקות משחק, מול סן אנטוניו ספרס.
ב-1 במרץ קלע שיא עונתי של 35 נקודות, בהפסד קבוצתו מול לוס אנג'לס לייקרס.
לאורך אותה עונה שותף ב-24 משחקים בלבד, בשל פציעתו בברך, במהלכם השיג ממוצעים של 22.5 נקודות (ב-68.0% קליעה מהשדה), 6.3 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק.
זאורוניאופס (שם מדעי: Sauroniops; מילולית: "עינו של סאורון") הוא סוג של דינוזאור טורף ממשפחת הקרכרודונטוזאוריים שחי בצפון אפריקה במשך הקרטיקון העליון של תחילת הקנומן לפני 100 מיליון שנה מזמננו.
דינוזאור זה קרוי על שם הנבל הראשי מסדרת "שר הטבעות" של ג'.ר.ר.
טולקין: סאורון, כיוון שמצאו מהדינוזאור בעיקר את החלק העליון של עצם המצח, על בסיס ארובות העיניים של הטורף הענק, מה שמזכיר את "העין של סאורון".
שם המין Sauroniops pachytholus, נקרא מהלחם 2 מילים: "pachys" - עבה ו-"tholos" - מבנה עגול בעל גג חרוטי.
זאת עקב חלק הגולגולת שנמצא.
הדינוזאור התגלה בתצורות בחולות של מרוקו בראשית המאה ה-21 בידי אספן מאובנים מרוקאי שמכר אותם למוזיאון האיטלקי "Museo Paleontologico di Montevarchi".
הממצא המדויק שלהם לא ברור, אך הוא קרוב ל-"Taouz" שבמחוז Drâa-Tafilalet (על יד תאפילאלת).
ואולם לא כל החוקרים רואים בסוג זה טקסון תקף.
אחרים מעריכים שעצמותיו שייכות לפרט של קרכרודונטוזאורוס צעיר.
מתאר הדינוזאור, אנדרה קאו ביקר את אלה שהעריכו שמדובר בקרכרודונטוזאורוס, מאחר שהם שונות במבנם ומזכירות מעט מצח של דינוזאורים אבליזאוריים.
הזאורוניאופס היה דינוזאור גדול באורך של 12 מטרים ומשקל של 6 טונות והיה קרובם של הקרכרודונטוזאורוס ושל האאוקרכאריה, אשר חיו לצידו וכמותם היה טורף בולט.
בנוסף הוא חי ליד טורפי הענק דלתדרומאוס וספינוזאורוס.
זאידה בן-יוסוף הייתה צלמת פורטרטים אמריקאית, שנודעה בזכות דיוקנאותיהם האמנותיים של אמריקאים עשירים, אופנתיים ומפורסמים.
במהלך סוף המאה ה-19 וראשית המאה ה-20.
בן-יוסוף נולדה כאסתר ז'גדה בן יוסף נתן בלונדון, אנגליה, ב־21 בנובמבר 1869, בת בכורה לאם גרמנית, אנה קינד בן-יוסף נתן ואב אלג'יראי, מוסטאפה מוסא בן יוסף נתן.
בשנת 1881 אמה נפרדה מבעלה, והתגוררה ברמסגייט ועבדה כאומנת ונותרה עם ארבע בנותיה: זאידה (בת 11), היידי (בת 8), ליילה (בת 4) ופרל (בת 3).
אביה אחר הגירושין תועד כנותן הרצאות על תרבות האסלאם, שלמד תקופה מסוימת באוניברסיטת קיימברידג'.
הוא נישא שנית ונולדה לו בת מהנישואים השניים, שנקראה זאידה, שנפטרה בגיל צעיר.
מאוחר יותר בשנת 1888, אנה בן-יוסף היגרה לבוסטון, מסצ'וסטס, שם הקימה חנות כובעים ברחוב וושינגטון ב־1891.
בשנת 1895, זאידה בן-יוסוף הלכה בעקבות אמה והיגרה לארצות הברית שם עבדה תחילה ככובענית בשדרה החמישית 251, ניו יורק.
היא המשיכה בנושא האופנה, גם זמן מה לאחר שהפכה לצלמת, וכתבה מדי פעם סקירות על כובעים ואופנה למגזינים שונים כמו "הרפרס בזאר" ו "ליידיס הום ז'ורנל".
בשנת 1896 החלה בן-יוסוף להתפרסם כצלמת.
באפריל 1896 פורסמו שתי תמונות שלה במגזין "קוסמופוליטן", ותמונה נוספת הוצגה בלונדון במסגרת תערוכה שהוצגה על ידי אגודת הצלמים - "לינקד רינג".
היא נסעה לאירופה בהמשך אותה שנה, שם נפגשה עם ג'ורג' דיוויסון, ממקימי אגודת הצלמים "לינקד רינג", שעודד אותה להמשיך בצילום.
היא הציגה בתערוכות השנתיות שלהם עד 1902.
באביב 1897 פתחה בן-יוסוף סטודיו משלה לצילום דיוקנאות בשדרה החמישית 124, ניו יורק.
ב־7 בנובמבר 1897 פרסם העיתון "דיילי טריביון" בניו יורק מאמר על הסטודיו של בן-יוסוף ועל עבודתה ביצירת כרזות פרסום, ואחריהן הופיע פרופיל נוסף בפרק השבועי של פרנק לסלי ב-30 בדצמבר.
במהלך שנת 1898 היא הפכה לפופולרית כצלמת, כאשר עשר מיצירותיה הוצגו באקדמיה הלאומית לעיצוב ביריד השנתי ה-67 של המכון האמריקאי.
כאן זכה דיוקנה של השחקנית וירג'יניה ארל במקום השלישי בנושא הפורטרטים והקבוצות.
במהלך נובמבר 1898 ערכו זאידה בן-יוסוף ופרנסס בנג'מין ג'ונסטון מופע של שתי נשים עם עבודותיהם במועדון המצלמה של ניו יורק.
בשנת 1899 נפגשה בן-יוסוף עם פרד הולנד דיי בבוסטון, שצילם אותה.
היא העבירה את הסטודיו שלה לשדרה החמישית 578 והציגה במספר תערוכות, כולל "סלון הצילום" השני בפילדלפיה.
כמו כן, היא תוארה במספר פרסומים, וקטע ארוך ב"פוטוגרפיק טיימס "בו תיאר אותה סאדאצ'י הרטמן כ"צלמת מעניינת של צילומי דיוקן".
בשנת 1900 התכתבה בן-יוסוף עם פרנסס ג'ונסטון על תערוכה של צלמות אמריקאיות בפריז שתוצג במקביל לתערוכה העולמית.
לבן-יוסוף היו חמישה דיוקנאות בתערוכה זו, שעברה לאחר מכן לסנקט פטרבורג, מוסקבה וושינגטון.
היא הוצגה גם בתערוכה של הולנד דיי, "בית הספר החדש לצילום אמריקאי", עבור האגודה לצילומים מלכותיים בלונדון, והיו לה ארבעה תצלומים שנבחרו על ידי אלפרד שטיגליץ לתערוכה הבינלאומית בגלאזגו בשנת 1901, סקוטלנד.
בשנת 1901 כתבה זאידה בן-יוסוף מאמר, "ידוענים מול המצלמה", ל"סאנדיי איווניג פוסט ", שם תיארה את חוויותיה עם מצולמיה.
בשלב זה היא צילמה בין השאר את גרובר קליבלנד, פרנקלין רוזוולט, ולאונרד ווד.
עבור המהדורה בספטמבר של מגזין "מטרופוליטן" היא כתבה מאמר נוסף, "הצילום החדש - מה הוא עשה לפורטרטים מודרניים", שם תיארה את עבודתה כאמנותית יותר מרוב הצלמים המסחריים, אך פחות רדיקלית מכמה צלמי אמנות ידועים יותר.
המגזין "ליידי הום ז'ורנל" של נובמבר הכריז שהיא אחת מ"צלמות הנשים המובילות באמריקה ", כשהחלה את הסדרה הראשונה מתוך שישה מאמרים מאוירים בנושא "צילום מתקדם לחובבים" ב"סאטרדיי איווניג פוסט".
בן-יוסוף נרשמה כחברה בסלון הצילום האמריקאי הראשון כשנפתח בדצמבר 1904, אם כי השתתפותה בתערוכות החלה לרדת.
בשנת 1906 הציגה דיוקן אחד בתערוכת הצילומים השלישית במוזיאון האמנות בווסטר, מסצ'וסטס, שהיא כנראה התערוכה האחרונה הידועה שלה בחייה.
בשנת 1903 נסעה בן-יוסוף ליפן, סיירה ביוקוהמה, קובה, נגסאקי, טוקיו, ניקו וקיוטו, שם שכרה בית.
הסיור היווה את הבסיס לסדרה של ארבעה מאמרים מאוירים, "יפן באמצעות המצלמה שלי", שפורסמה ב- Saturday Evening Post מ־23 באפריל 1904. בפברואר 1905 הופיעה מאמרה על קיוטו במגזין Booklovers והמגזין החודשי של לסלי פרסם מאמר מאויר על "נשים ביפן".
היא כתבה גם על אדריכלות יפנית והרצתה בנושא.
כמה מצילומיה ליוו מאמר בינואר 1906 מאת קתרין באד כתיעוד אדריכלי, שלשמה הגישה מאמר, "תקופת דאיקן", שהופיע בחודש לאחר מכן.
בשנת 1906 פרסמה שלושה צילומים מביקור בקאפרי בגיליון ספטמבר של "עידן הצילום", ובשנת 1908 כתבה שלוש מאמרים על החיים באנגליה.
היא חזרה לניו יורק בנובמבר 1908, אך חזרה בלונדון בשנה שלאחר מכן.
ספר הטלפונים של לונדון לשנת 1911 רשם אותה כצלמת בצ'לסי.
בשנת 1912 כתב סאדאצ'י הרטמן שזאידה בן-יוסוף ויתרה על הצילום והתגוררה באיי הים הדרומי.
ב־15 בספטמבר, לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה והפלישה הגרמנית לצרפת, חזרה בן-יוסוף לניו יורק מפריז, שם התגוררה באותה תקופה.
היא הגישה בקשה להתאזרחות בשנת 1919, כשהיא מתארת את עצמה כצלמת והורידה עשר שנים מגילה.
היא המשיכה לנסוע, ביקרה בקובה בשנת 1920 ובג'מייקה בשנת 1921.
בן יוסוף נכנסה לתפקיד פרסום אופנה בעיר ניו יורק בשנת 1924 .
היא הרצתה בחנויות כל-בו מקומיות בנושאים הקשורים לאופנה.
בשנת 1926 מונתה למנהלת האופנה של אגודת הכובענים הקמעונאית של ניו יורק, ארגון שלימים הייתה המנהלת שלו.
ב־1930, רישומי מפקד האוכלוסין הראו שזאידה בן-יוסוף התחתנה עם מעצב הטקסטיל, פרדריק ג'יי נוריס.
היא נפטרה שלוש שנים מאוחר יותר ב־27 בספטמבר בבית החולים המתודיסטי אפיסקופלי בברוקלין.
עבודתה של בן-יוסוף הייתה נושא לתערוכה, "זאידה בן-יוסוף: צלמת פורטרטים של ניו-יורק", בגלריית הפורטרטים הלאומית של הסמיתסוניאן, שהתקיימה בין התאריכים 11 באפריל ועד ה -1 בספטמבר 2008. האוצר, פרנק ה.
גודייר השלישי, התוודע לראשונה לבן -יוסוף כאשר גילה שניים מתצלומיה בשנת 2003, המתארים את דניאל צ'סטר פרנץ ואוורט שין, ויצא לגלות יותר על הצלם שנשכח כמעט לחלוטין.
גודייר הציע כי ייתכן כי אפליה מגדרית הביאה להשכחת זאידה בן-יוסוף, למרות תרומתה המשמעותית לפיתוח הצילום כאמצעי ביטוי אמנותי.
ההיסטוריה הצילומית נטתה להתמקד בצלמים גברים כמו שטיגליץ, ופחות בצלמות, אף על פי שזה היה אחד העיסוקים הבודדים שנחשבו כקריירה מכובדת עבור רווקה בשלהי המאה ה -19 ותחילת המאה העשרים של ניו יורק.
אפילו בניו יורק הפרוגרסיבית יחסית, בה התכנסו מחדשים בתחום האמנויות, המדע, העיתונאות והפוליטיקה, קשה הייתה לאישה מקצועית אחת לפרנס את עצמה.
סיבה נוספת להשכחת של בן-יוסוף הייתה שהיא לא הורישה ארכיב משמעותי של עבודות למוסד אחד, והתקשתה לאסוף מספיק דוגמאות כדי לתת לקריירה שלה את ההערכה ההיסטורית המתאימה.
התערוכה של גודייר שימשה חלון ראווה ליצירתה של בן-יוסוף, וביססה אותה מחדש כדמות מפתח בהיסטוריה הצילומית של האמנות.
ז'או זאיה (בסינית מפושטת: 赵夏;; נולדה ב-28 ביולי 1988) הידועה יותר בשם הבמה שלה, זאיה לי היא מתאבקת סינית, המופיעה בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית סמאקדאון.
היא המתאבקת הסינית הראשונה אשר מתאבקת בארגון ה-WWE.
לפני שהצטרפה ל-WWE, לי נלחמה באמנות הלחימה הסינית וו-שו.
בינואר 2017, היא הצטרפה ל-WWE Performance Center לאחר שהרשימה במבחני הקבלה אשר התקיימו בשאנגחאי, סין.
ב-13 ביולי, לי ערכה את קרב הבכורה שלה בארגון, כשהשתתפה בטורניר הנשים לזכר מאי יאנג, מה שהפך אותה למתאבקת הסינית הראשונה אשר מתאבקת בזירת ה-WWE.
לעומת זאת, היא הודחה כבר בסיבוב הראשון, כשהוכנעה על ידי מרסדס מרטינז.
ב-19 בספטמבר 2018, היא השתתפה בטורניר הנשים השני לזכר מאי יאנג, ואף הצליחה להדיח את קרן קיו בסיבוב הראשון, אך הודחה סיבוב לאחר מכן על ידי דיאונה פוראזו.
במשך שנת 2017 ו-2018, לי התאבקה במספר מופעי NXT שאינם שודרו בטלוויזיה.
באירוע הרויאל ראמבל, שנערך ב-27 בינואר 2019, לי התחרתה בקרב הרויאל ראמבל המסורתי, כשנכנסה לקרב כמספר ה-11, אך הודחה לאחר ארבע דקות ו-48 שניות על ידי שארלוט פלייר.
היא השתתפה בקרב הרויאל ראמבל של שנת 2020, כשנכנסה כמספר ה-24 ושהתה בו במשך עשר דקות ו-49 שניות, אך הודחה לבסוף על ידי שיינה בייזלר.
לי רשמה את קרב הבכורה שלה ב-20 בפברואר 2019 בפרק של התוכנית NXT, כשהפסידה למיה יים.
ב-1 במאי בפרק של התוכנית NXT, היא השיגה את הניצחון הראשון שלה, כשגברה על רייצ'ל אוורס.
באמצע חודש נובמבר, היא הייתה מעורבת בפיוד עם אלייה וונסה בורן, כשהיא גברה על השתיים ב-13 וב-27 בנובמבר.
לאחר הקרב שלה ב-27 בנובמבר, היא הותקפה על ידי אליפות הנשים של NXT, שיינה בייזלר, מרינה שפיר וג'זמין דיוק.
תקיפה זו הובילה לקיום קרב שאינו היה על התואר בשבוע לאחר מכן, ובו לי הפסידה לבייזלר כתוצאה מהכנעה.
ב-25 במרץ 2020 בפרק של התוכנית NXT, לי הייתה אמורה להתמודד מול אלייה בקרב סולם אשר קבע את זהות הטוענת לכתר לאליפות הנשים של NXT, אך היא נפצעה על ידה מאחורי הקלעים לפני שהקרב החל.
לבסוף, לי השיגה נקמה, כשניצחה את אלייה ב-15 באפריל בפרק של התוכנית NXT.
שלושה שבועות לאחר מכן, לי הפסידה לצ'לסי גרין, לאחר שאלייה הסיחה את דעתה.
זה הוביל לקרב נוסף בין השתיים ב-17 ביוני בפרק של התוכנית NXT, כשהפעם אלייה היא זו שהשיגה את הניצחון, זאת לאחר שרוברט סטון הסיח את דעתה של לי על ידי כך שהוא הקיא בזירה.
ב-16 בספטמבר בפרק של התוכנית NXT, היא הצטוותה לשורות ג'סי קמאה בהפסדן לקיידן קרטר וקייסי קטנזארו, ולאחר הקרב לי סירבה ללחוץ ידיים למנצחות.
שבוע לאחר מכן בתוכנית, היא השתתפה בקרב באטל רויאל אשר קבע את זהות הטוענת לכתר לאליפות הנשים של NXT, שבסופו קנדיס לאריי ניצחה.
ב-30 בספטמבר בפרק של התוכנית NXT, היא הפסידה לקיידן קרטר בקרב יחידים, כשהפעם לאחר הקרב היא דחפה את האחרונה לאחר שסירבה ללחוץ את ידה.
שבוע לאחר מכן בתוכנית, היא הפסידה לשוטצי בלאקהארט; לאחר הקרב, המתאבק בואה ניגש אליה ומסר לה מכתב, ולאחר מכן היא צעדה בעקבותיו.
ב-21 באוקטובר בפרק של התוכנית NXT, לי הפסידה בקרב יחידים נוסף, הפעם לקייסי קטנזארו.
לאחר הקרב, היא תקפה אותה ואת קרטר, מה שביסס את דמותה כדמות בעל אופי רע, לראשונה בקריירה שלה ב-WWE.
ב-25 בנובמבר בפרק של התוכנית NXT, החלו לשדר סרטונים של לי והמתאבק בואה, כששניהם נראו מפוחדים, הובלו לתוך מכונית אשר נסעה למקום בלתי ידוע.
אותו האדם המבוגר שמסר לבואה את המכתב שבועיים קודם לכן ב-11 בנובמבר, חיכה מחוץ למבנה להגעתם.
סרטונים על בסיס שבועי שודרו בפרקי התוכנית NXT, ובהם היה ניתן לראות שהשניים הוענשו על הכישלונות שלהם, כשברקע האדם המבוגר ואישה מסתורית בצבעי פנים שחור לבן השגיחו עליהם.
המהפך בדמותה של זאיה לי הגיע בשנת 2021, כשהיא חזרה להיאבק בזירה במסגרת הספיישל של השנה החדש, NXT New Year's Evil, שנערך ב-6 בינואר.
בספיישל זה, היא גברה על יריבה בשם קטרינה קורטז בהופעה מהירה, חד צדדית ודומיננטית.
ב-13 בינואר, היא ניצחה מתאבקת אחרת בעזרת שני מהלכי בעיטה, אך לאחר מכן המאסטר שלה, שישב על במת הכניסה, ציווה עליה לחזור לזירה ולתקוף את היריבה שלה שוב, מה שרמה על מעמד דמותה של זאיה לי כדמות רעה.
ב-10 בפברואר, לי גברה על קורה ג'ייד בתצוגה מהירה.
במהלך ולאחר קרב זה, קטנזארו וקרטר הגיעו לזירה כדי להכניס טיפה היגיון בחזרה אליה, לעומת זאת, היא תקפה את שתיהן לאחר שלא כיבדו את המאסטר שלה, מיי יינג.
ב-24 בפברואר, לי ניצחה את קייסי קטנזארו כתוצאה מפסיקת השופטת.
ב-31 במרץ, לי רשמה ניצחון נוסף על קטנזארו וקיידן קרטר בקרב האנדיקאפ 2 נגד 1. באירוע NXT TakeOver: In Your House, שנערך ב-13 ביוני, לי ניצחה את מרסדס מרטינז.
ב-20 ביולי, זאיה לי כשלה בניסיונה לזכות באליפות הנשים של NXT לאחר שהפסידה לאלופת הנשים, ראקל גונזלס.
במהלך הקרב, היא ספגה פציעה, אך התברר שהיא חשה בטוב לאחר מכן.
ב-4 באוקטובר בפרק של התוכנית Raw כחלק מהדראפט, לי הועברה למותג סמאקדאון.
ב-10 בדצמבר בפרק של התוכנית סמאקדאון, היא הופיעה לראשונה במותג בתור הדמות הטובה, כשהגנה על נעמי מפני תקיפתן של סוניה דוויל, נטליה ושיינה בייזלר.