tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אבודרט, תרופה לטיפול בהגדלה שפירה של הערמונית
פלובנט, תרופה מבוססת סטרואידים לטיפול במגוון מחלות עור, אסתמה, מחלת קרוהן וקוליטיס כיבית
טאמס, תכשיר לבליעה המנטרל את חומציות הקיבה
חיסון MMRV תחת השם המסחרי Priorix
תחליפי הניקוטין "ניקורט" (בצורת גומי לעיסה) ו"ניקודרם" (בצורת מדבקות)
בשנות השמונים פיתחה זוכת פרס נובל לרפואה גרטרוד עליון את התרופות לטיפול במחלת האיידס Zidovudine ו-Pyrimethamine (Daraprim) ואת התרופה אציקלוביר לטיפול בהרפס סימפלקס במסגרת חברת Burroughs-Wellcome.
החברה מפתחת חיסון למלריה בתמיכת קרן ביל ומלינדה גייטס (בשם RTS,S או בשמו המסחרי Mosquirix).
ביולי 2014 הודיעה החברה על הצלחת שלב הניסויים השני בפיתוח החיסון, הפועל נגד טפיל הפלסמודיום פלציפרום, האחראי לסוג הקטלני ביותר של מלריה.
בשנת 2019 נכנס החיסון לפיילוט במספר מדינות באפריקה, ולאחר שתוצאות הפיילוט הצביעו על הפחתה משמעותית במקרי תמותה ממלריה, אימץ ארגון הבריאות העולמי מדיניות רשמית הקוראת לשימוש בחיסון באזורים בהם מידת ההעברה של המלריה נחשבת לגבוהה או בינונית.
רוזיגליטזון (Rosiglitazone, שם מסחרי: אוונדיה; Avandia) הייתה תרופה שיועדה לטיפול בחולי סוכרת מסוג 2, והייתה התרופה הנמכרת ביותר לטיפול בסוכרת.
בספטמבר 2010 הטיל ה-FDA מגבלות על השימוש בה, לאחר שנמצא כי היא מגבירה את הסיכון להתקפי לב.
העיתון הניו יורק טיימס טען, כי חברת גלקסו סמית' קליין, יצרנית התרופה, הסתירה נתונים על הסכנות הטמונות בשימוש בתרופה במשך כ-11 שנים.
הדבר הוביל לתביעת ענק, שבסופה התפשרה החברה בעסקת טיעון ושילמה קנס של 3 מיליארד דולר.
גלעד שמואלי (נולד ב-1981) הוא שחקן תיאטרון, תסריטאי, מחזאי, מדבב, מוזיקאי וזמר-יוצר ישראלי.
שמואלי נולד וגדל במושב החקלאי עין ורד.
בנם של דורון ואיילה שמואלי.
לגלעד אחות קטנה ואח גדול - שופט הכדורסל בליגת העל, גיא שמואלי.
כנער, גלעד התמחה באמנויות לחימה שונות: קרב מגע, שם הגיע לדרגת חגורה שחורה אצל מייסד השיטה קרב מגן ישראלי - אלי אביקזר.
בנוסף למד את אמנויות הלחימה הסיניות ווינג צ'ון קונג פו וג'יט קון דו.
מאוחר יותר פנה גלעד ללימודי מוזיקה, פסנתר קלאסי וגיטרה.
בשנת 1999, התגייס לצה"ל, לחיל המודיעין, שם שירת 3 שנים.
שמואלי למד בבית הספר ללימודי משחק בית צבי תחת ניהולו של גרי בילו, בין השנים 2002–2005.
תיאטרון הספרייה (בית צבי) - אאידה, יוסף וכתונת הפסים, משהו יפה, אחים בדם, שורת המקהלה, קברט, תהילה, פאול ג'ואי, חתולים.
בתיאטרון באר שבע - עלי כינור.
בתיאטרון הבימה - כמעט נורמלי.
בתיאטרון אמנות ותקשורת - צלילי המוזיקה.
תיאטרון המדיטק - שומבצל, סוד הגן הנעלם, אוזו ומוזו.
תיאטרון ארצי לנוער - הכבש השישה עשר, הילד הזה הוא אני.
לימודים נוספים - כתיבת תסריט ומחזאות.
בשנת 2015 שמואלי למד באוניברסיטה הפתוחה (ביה"ס חשיפה) כתיבת תסריטאות, קולנוע, טלוויזיה וניו מדיה.
תחת ניהולו של צביקה קרצנר.
כמו כן, למד במספר קורסים של כתיבה בשח"ם - בין היתר אצל ניר ברגמן, יובל שפרמן, אסף ציפור, אסף בייזר ושבי גביזון.
כתב את המחזה "בואו נפתח את זה" ביחד עם סתיו אידיסיס.
המחזה הופק ועלה כהצגה בתיאטרון הקאמרי באפריל 2022.
כתב את המחזה ואת המוזיקה למחזמר "קטנצ'יק" שעלה כהצגה בשנת 2018 בתיאטרון הקיבוץ ואף ביים את ההצגה בשיתוף עם הבמאי גלעד קמחי.
זכה בפרס המחזאי לשנת 2019 בתיאטרון הקאמרי, במסגרת פסטיבל "כאן ועכשיו", על כתיבת המחזה "בואו נפתח את זה".
שמואלי דיבב בכמה סרטים וסדרות טלוויזיה בכל מיני תפקידים:
לאקי דאק: ברווז בר מזל - דמויות שונות
פלונטר: הסדרה - יוג'ין פיצהרברט (פלין ריידר)
קיקוריקי: הקבוצה הבלתי מנוצחת - קראש
סוניק – הסרט - הסוכן סטון
מכושפת 2 - הנסיך אדוארדו
גיבור מנייר - מופע יחיד בתיאטרון "תמונע" (מילים ולחנים מקוריים - גלעד שמואלי)
תוצרת הארץ - מופע יחיד - מחווה לאריק איינשטיין בקפה תיאטרון הקאמרי.
כתב את המוזיקה המקורית למחזמר "קטנצ'יק" שבתיאטרון הקיבוץ.
שר את הפתיח של הסדרה רובוט ומפלצת, ושר בתוכנית הטלוויזיה שרים סינטרה וחברים.
כתב את המילים והלחן לקליפ "נשתגע" וגם ביים את הקליפ בשיתוף עם גלעד קמחי, בהשתתפות שחקני תיאטרון הקאמרי, פרויקט שנולד מתוך משבר הקורונה בתיאטרון.
גלעד שמחוני (נולד ב-28 בספטמבר 1967) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בקבוצת הפועל יפו הצופים מליגה א' מרכז.
גלעד שמחוני הוא בן למשפחה מראשונות קיבוץ גינוסר, גדל בקיבוץ גניגר.
אביו הוא אורי שמחוני שהיה אלוף בצה"ל.
שמחוני הצטרף בילדותו לקבוצת הכדורסל של הקיבוץ, ובנעוריו הצטרף לקבוצת הכדורסל של הפועל גבת.
בעונת 1986/1987 שיחק בקבוצה הבוגרת של גבת בליגה הלאומית.
בכל שנותיו בקבוצה גבת ירדה ליגה ועלתה בעונה שאחרי.
ב-1991 יצא לשחק במכללת ג'ורג' וושינגטון.
ב-1993 הצטרף להפועל תל אביב, ועונה אחר כך חתם במכבי ירושלים, העולה החדשה לליגה הלאומית.
בנוסף, שיחק עונה אחת בכל אחת מן הקבוצות הבאות: מכבי ראשון לציון, מכבי גבעת שמואל, בני הרצליה, ומכבי קריית מוצקין.
בשנת 2007, הצטרף כשחקן לקבוצת הכדורסל הפועל אוסישקין שנוסדה על ידי אוהדי הפועל תל אביב.
הוא קיבל את תפקיד קפטן הקבוצה ששיחקה בליגה ב' במחוז דן.
הקבוצה זכתה בגביע האיגוד לאחר שניצחה את הפועל גן שמואל, ושמחוני הקפטן הניף את הגביע בתום המשחק.
בנוסף, הקבוצה העפילה בתום עונה זו לליגה א'.
בעונת 2008/09 שוב זכתה הפועל אוסישקין בגביע האיגוד, ובתום העונה העפילה לליגה הארצית.
בעונת 2009/10 שמחוני מיעט לשחק.
הקבוצה זכתה בגביע האיגוד בפעם השלישית ברציפות, ובתום העונה העפילה לליגה הלאומית, הליגה השנייה בכדורסל.
בשנת 2010 התמודד שמחוני לתפקיד חבר הוועד המנהל של עמותת הפועל אוסישקין, ונבחר לתפקיד.
הוא היה חלק מסגל הקבוצה בלאומית, וקיבל דקות משחק מעטות.
בתום עונת 2010/11 סיים את משחקו בקבוצה.
בעונה שלאחר מכן הצטרף לקבוצת הפועל תל אביב עודפים, קבוצת שהורכבה מוותיקי הפועל תל אביב ושיחקה בליגה ב'.
הקבוצה הבטיחה בתום העונה את עלייתה לליגה א', ושמחוני ששימש בה כקפטן הקבוצה זכה איתה בגביע האיגוד לאחר ניצחון על הפועל חיפה.
שמחוני היה בעבר יו"ר ארגון השחקנים, ארגון המייצג שחקני כדורסל בעניינים הנוגעים לתנאי העסקתם.
בשנת 2006 יצא הספר "לויתן לבן", בעריכת גלעד שמחוני, המקבץ אוסף של אמירות והגיגים שהוקלטו בשיחות של שמחוני עם אביו אורי שמחוני, על נושאים אישיים ולאומיים.
בשנת 2016 יצא לאור ספר שכתב שמחוני לזכר חברו שחקן הכדורסל אורי שלף.
גָלְעָם בע"מ היא חברה המייצרת סוכרים ועמילנים לתעשיית המזון.
בעבר הייתה החברה בבעלותו של קיבוץ מענית.
מפעל גלעם נרשם כחברה על ידי תנועת הקיבוץ הארצי בשנת 1940 לשם עיבוד תוצרת חקלאית וכדי לספק פרנסה לקיבוצים שהוקמו באזור.
הוא החל להיבנות בשנת 1942 עם הקמתו של קיבוץ מענית.
מוצרי הראשונים היו שקי עמילן וחבילות גלוקוזה.
ב-1962 פשט המפעל את הרגל ונסגר לזמן קצר.
ב-1970 מכר "הקיבוץ הארצי" את המפעל לקיבוץ מענית, והציב תנאי שרק חברי הקיבוץ החברים במפ"ם יהיו רשאים לעבוד במפעל.
המפעל התאושש בהמשך והגיע לרווחיות.
בשנת 2008 הגיעו מכירותיו לסך של 483 מיליון שקל והרווח הנקי שלה עמד על 17 מיליון שקלים.
ב-2015 עמדו מכירותיה על כ-450 מיליון שקלים והיא מציגה רווחיות.
בשנת 2010 רכשה קרן ההשקעות בראשית 30% מן החברה.
משנת 2001 הקיבוץ מחזיק באמצעות חברת גלעם במניות חברת "אנזומוטק" המפתחת תוספי מזון, והונפקה בנאסד"ק.
בעת הנפקתה החזיקה החברה ב-40% מן החברה.
ב-2014 מכר הקיבוץ חלק ממניות החברה תמורת 160 מיליון שקלים, והגיע ל-22% החזקה בחברה.
בשנת 2005 הקימה גלעם את חברת "דָּגַל" בו היא שותפה עם חברת א.
דגל עוסקת ביבוא, שיווק מכירה והפצה של חומרי גלם המיועדים לתעשיית המזון.
ב-2016 רכשה קרן פימי תמורת 290 מיליון שקלים את כל הבעלות על החברה מידי קיבוץ מענית ומידי קרן בראשית.
בעת המכירה הועסקו במפעל 8 עובדים בלבד בני הקיבוץ מתוך 210 העובדים בישראל.
העסקה לא כללה את החזקות גלעם בחברת אנזימוטק.
רוב מוצריה של החברה כיום משמשים לייצוא.
בבעלותה גם שני מפעלים מחוץ למפעל במענית: מפעל בעיר בוטרופ בגרמניה בשם eurosweet בו מחזיקה החברה בשותפות עם שותף מקומי, המייצר תערובות המתקה נוזליות לשוק המזון באירופה, ומפעל בספרד.
לחברה שותפות בחברת "נוטריגל" שעוסקת בייצור מוצרים טבעיים, המיוצרים בתהליך עיבוד טבעי של פולי סויה.
גלעם מייצרת כיום מוצרי פרוקטוז, גלוקוזה ועמילנים לתעשיית המזון.
בנוסף מייצר המפעל עמילנים לתעשיית שונות כגון תעשיית הנייר, הטקסטיל, הדבק והבניין.
כמו כן תוצרי הלוואי הנותרים בעת ייצור מוצרי החברה נמכרים כמזון לבעלי חיים.
החברה מייצרת ומשווקת מוצרים מוגמרים כקמח, אבקת אפייה, סירופים ועוד.
גלעד שושן (נולד ב-1980) הוא עיתונאי ישראלי.
שימש כתב הצפון של חדשות עשר והגיש את פינת "אוטוטו מטיילים" בערוץ עשר לשעבר.
שושן נולד ולגדל בקריית שמונה.
מגיל צעיר התעניין במדיה ובעשיית החדשות, ובגיל 15 הקים את הטלוויזיה הקהילתית של רשת המתנ"סים העירונית ומגזין החדשות בעיר.
לאחר השירות הצבאי כמפקד בתותחנים ובמקביל ללימודים החל לעבוד בחדשות המקומיות תחת הכותרת "עדשה מקומית" כצלם ועורך.
החל לכתוב ביקורות מוזיקה וטלוויזיה במקומונים.
עם הקמת ערוץ 10 החל גלעד לעבוד כצלם מערכת החדשות בצפון, תפקיד אותו הוא ממלא כבר כ-16 שנה.
עם הזמן החל בנוסף לצילום לכתוב, לדווח ולשמש גם ככתב שטח בחדשות עשר.
שימש כצלם וכתב בצפון בחדשות עשר, בנוסף הגיש את הפינה "אוטוטו מטיילים" בתוכנית "אוטוטו שבת" עם אלמוג בוקר.
שושן שידר במשך כמה שנים ברדיו קול הגליל העליון של רשות השידור, תוכנית המוקדשת לחיילים המשרתים בצפון ותוכנית מוזיקה שחורה.
בעקבות המוזיקה שנחשף הביאה אותו ואת שניים מחבריו בני העיר קריית שמונה להקים את להקת "845 אקספרס" על שם קו האוטובוס המחבר בין קריית שמונה לתל אביב, הרכב מוזיקלי שזכה במקום השני בפסטיבל השירים של ישראל עם הלהיט אוהבת'ך.
בין היתר כתפקידו כצלם וכתב, שושן עובד גם כצלם אופנה וכגרפיקאי ואפטריסט.
לאורך השנים צילם גם תוכניות, סדרות, וסרטים רבים.
לאחרונה בתקופת מלחמת "חרבות ברזל" משמש גלעד כשליח כאן חדשות בתאילנד
ובמקביל ממשיך בחברת ההפקות בבעלותו creaTv להפיק, לביים ולצלם פרסומות לטלוויזיה.
הקים יחד עם אביחי שטרן את ארגון צל"ע (צעירים למען עירנו) בקריית שמונה, ממייסדי לובי 1701 ומטה נלחמים על הצפון שהוקמו על ידי תושבי גבול הצפון על רקע טבח השביעי לעשירי.
גלעד שושן נולד ב-1980. נשוי לשירן ואב ל-3 בנות, מתגורר בקיבוץ מעיין ברוך.
גלעד שמואלי הוא מתופף, מעבד ומפיק מוזיקלי ישראלי.
שמואלי התחיל את דרכו כמתופף להקת הרידינג ג' שהתפרסמה בשירה 'מנגנת באך' בשנת 1992. הוא ניגן עם להקת פאנקנשטיין באלבומם 'הלהקה' משנת 2005 ובאלבומים הבאים 'הרמה הבאה' ו-'פאנקי מישן'.
שמואלי ניגן בהרכב של עברי לידר, ולמשך מספר שנים שימש כמתופף בהרכב הפרויקט של עידן רייכל.
במהלך השנים החל את דרכו כמעבד מוזיקלי.
בתפקידו כמעבד עבד אמנים רבים ביניהם: שלמה ארצי, עידן רייכל, עידן עמדי, עברי לידר, גלעד שגב, רן דנקר, עילי בוטנר, ריטה, עידן רפאל חביב, קרן פלס, אמיר דדון ונתן גושן.
בשנת 2014 הפיק את אלבומו השישי של הזמר והיוצר אודי דוידי.
בחודש מאי 2019 הפיק מוזיקלית ועיבד עם אמיר דדון את השיר "הדלת תהיה פתוחה" של להקת שלווה.
ב-26 בספטמבר 2025, יצא האלבום "יש מבול" של יונתן ארצי, שהפיק מוזיקלית ועיבד יחד עם ארצי עצמו.
גלקאיו (בסומלית: Gaalkacyo; בערבית: جالكعيو) היא עיר בסומליה.
בשטח העיר נמצאים נמל התעופה עבדולאהי יוסוף ואוניברסיטת גלקאיו .
העיר ממוקמת כ-573 ק"מ מבירת סומליה, מוגדישו, כ-48 ק"מ מהגבול עם אתיופיה, וכ-185 ק"מ מהאוקיינוס ההודי.
הטמפרטורה הממוצעת בעיר היא 30 מעלות צלזיוס.
החודש החם ביותר הוא אפריל עם 32 מעלות צלזיוס, והחודש הקר ביותר הוא ינואר עם 28 מעלות צלזיוס.
סך המשקעים הממוצע הוא 364 מילימטרים בשנה.
חודש אוקטובר הוא החודש עם כמות הגשמים הגדולה ביותר (109 מ"מ), וחודש פברואר הוא החודש עם כמות הגשמים הקטנה ביותר (מילימטר אחד).
גלעד רטמן (נולד ב-1975) הוא אמן וידאו ומיצב ישראלי.
רטמן בעל תואר ראשון באמנות מהאקדמיה בצלאל לאמנות ועיצוב, ובעל תואר שני באמנות מאוניברסיטת קולומביה.
במקביל לעבודתו האומנותית, הוא מרצה בבצלאל בתוכניות התואר הראשון והשני לאמנות.
עבודותיו של רטמן מורכבות ממיצבי וידאו שעוסקים בנושאים חברתיים, מבנים קהילתיים והטבע האנושי.
רטמן מביים ומתעד פעולות אנושיות שונות, תוך הצבתן מחדש במערכות מורכבות של שליטה ותלות.
אחד הנושאים העיקריים בעבודותיו הוא היחס בין האדם לטבע, הבא לידי ביטוי בדימויים הכוללים טשטוש בין הגבול האנושי לחייתי.
ב-2004 הציג רטמן את תערוכת היחיד הראשונה שלו בסדנאות האמנים בתל אביב.
התערוכה נקראה "או שתחזיר לי אותה או שתיקח גם אותי".
בחלל התערוכה הציב רטמן אובייקטים המייצגים את הטבע הפראי: רכסי הרים שחורים עליהם מונח משטח גדול הנראה בעיצומה של היסדקות, 3 דמויות קטנות עשויות טפטוף שעווה, קיר זכוכית שחור עליו דמויי אבנים ובריכת דיו שחורה שבתוכה חרוזי פלסטיק צבעוניים שנראים כמו תרבית חיידקים.
לצד האובייקטים רטמן הציג עבודת וידאו, בה נראים אדם וחיה מנסים להיחלץ יחדיו מבריכה טובענית וברקע נשמע שיר אהבה ודיכאון טורקי.
ב-2005 השתתף רטמן בתערוכה "מה את שותקת?" במוזיאון הרצליה, אותה אצרה מיכל היימן.
הוא הציג בה את עבודת הווידאו "צ'ה צ'ה היפהפה" המחולקת ל-3 סצנות.
בסצנה הראשונה נראים גלמים שחורים בעלי ראש אנושי גדול, שוכבים על אדמת מדבר יבשה ומתקשרים ביניהם בקולות חייתיים.
בסצנה השנייה נראה בחור מבצע גרסת כיסוי לשיר "צעיר לנצח" משנות ה-80. בסצנה השלישית נראית חבורה הכוללת את רטמן עצמו מקליטים באולפן את קולות הגלמים שהופיעו בסצנה הראשונה.
במקביל, נטל רטמן חלק קבוצת אמנים בשם "קורדובה" אותה ייסד יחד עם שי-לי עוזיאל, רותי סלע וליאור ווטרמן, כולם בוגרי בצלאל, אליהם חברו גם יהונתן לוי, והמשורר רומן באימאיב.
ב-2006 הקבוצה הציגה תערוכה בשם "סופה של קורדובה" במרכז לאמנות עכשווית באוצרותו של סרג'יו אדלשטיין.
בתערוכה זו רטמן הפך את הקומה השלישית של המרכז לאולם קולנוע בו הציג את סרטו "Alligatoriver".
כמו בעבודותיו הקודמות, גם סרט זה מתרחש בטבע הפראי ומציגו מתח בין קומונה שבטית של צעירים לבין צוללנים שאורבים להם כשהם מוסווים כתנינים מתנפחים.
בסרט ישנם מאפיינים מתרבות הפופ עם מאפיינים מסרטי פעולה וסרטי נעורים שונים.
תערוכת יחיד שנייה של רטמן הוצגה ב-2009 במוזיאון חיפה לאמנות, באוצרותה של אילנה טננבאום.
התערוכה נקראה "גלעד רטמן: שקיעה עמוקה" והציגה מספר עבודות של האמן.
על התערוכה כתבה האוצרת: "...בהצבה של דמויות האדם 'הנואשות' באתרים הקשורים לקרום כדור הארץ - מדבר יבש ומבוקע, ביצות ובריכות בוץ - סביבות שבהן בוקעת החומריות דרך פני השטח השסועים, המבעבעים, ומהדהדת את חומרי הגוף הפנימיים האסורים, נוגע רטמן ברגע קיומי פואטי ורב חסד".
לאחר לימודי התואר השני באמנות באוניברסיטת קולומביה בניו יורק, השתתף רטמן בתערוכה "greater new york" במרכז לאמנות עכשווית שהוא שלוחה של הMoma,.
התערוכה, אותה אצר קלאוס ויסנבך, התמקדה באמנים הצעירים המבטיחים ביותר.
בתערוכה הציג רטמן עבודה בשם "The Project 588" הכוללת וידאו בו מתועדים רטמן ושחקניו שוקעים בבוץ טובעני.
מהבוץ מופיעות מדי פעם קרקפות ולהם מחוברות צינוריות המשתלשלות על צמחיית הביצה.
בחלק מן הצינורות נראה כי בקצותיהן מחוברות חליליות שבעזרתן מתנגן צליל המצטרף לצלילי האימה והטבע שבסיטואציה.
הצילומים מחקים אחר נישה סאדו-מזוכיסטית בהם המשתתפים מטביעים את עצמם בביצות מסוג זה כדי להגיע לעונג והנאה.
נושא דומה ניתן לראות בעבודה נוספת בשם "Boogyman" משנת 2008, בה רטמן ערך סרטונים של דמות בשם 'בוגימן' - בחור המתעד ומקריין את תהליך הטביעה שלו בביצה טובענית.
באותה שנה רטמן הציג את "The Project 588" בתערוכת יחיד בגלריית ברוורמן, לצד עבודה נוספת אשר הוצגה בקומת המרתף בשם "Multipillory".
העבודה היא עבודת וידאו אינסטליישן בה נראות 12 דמויות מכניסות את ראשיהן לתוך מתקן עץ כמו מתקן עינוי מימי הביניים.
החלק הקדמי של המתקן מכוסה בדימוי של יער טרופי ממנו בוקעים 12 הראשים.
המתקן והדמויות מתועדות בווידאו 360 מעלות אשר הוקרן בחלל הגלריה על מתקן העינויים עצמו.
צמד העבודות הללו זכה להכרה רבה והוצג גם ב-2011 בתערוכת יחיד בשם "The 588 project/ Multipillory" שהתקיימה בתחנת פרנבלם-גרוב קרלסרוהה, גרמניה.
ב-2013 יצג רטמן את ישראל בביאנלה ה-55 לאמנות בוונציה.
הוא אחד האמנים הצעירים ביותר שנבחרו לייצג את ישראל בביאנלה.
במסגרת הביאנלה רטמן הציג מייצג שכלל וידאו, פיסול, וסאונד בשם 'הסדנה'.
לעבודה זו הוא ליהק כשלושים איש, רובם חבריו, ויצר תיעוד וידאו בדיוני בו השחקנים יוצאים למסע במערה תת-קרקעית שמובילה אותם מישראל לביתן הישראלי בוונציה.
בהגיעם לביתן הם מקימים סטודיו לפיסול בו כל אחד מהם מפסל דיוקן עצמי מחימר, תוך כדי שהם צועקים ומייצרים קולות אל תוך מיקרופונים המחוברים לדיוקנאות.
הקולות מעורבבים ויוצרים צליל משותף.
הפיסול של הדיוקנאות בחימר בשילוב קולות גרוניים וחייתיים מצביע על חזרה למצב טרום-מילולי של החברה האנושית, נושא שחוזר בעבודותיו של רטמן.
עבודה זו חוקרת את המתח בין דפוסי התנהגות אוניברסליים לבין ההפרדה הקיימת על ידי שפות, לאומיים וממשלות.
ב-2015 הציג לראשונה רטמן את עבודתו Five Bands From Romania במסגרת סדרת תערוכות במוזיאון ישראל בשם "6 אמנים, 6 פרויקטים" בפרויקט שצולם ב-2011, רטמן איתר 5 להקות מטאל רומניות ואיחד אותן לקונצרט משותף בו המגברים נקברו באדמה ועמעמו את הצלילים.
העבודה היא דיפטיכון וידאו בו מצד אחד מופיע תיעוד של כל התהליך - כולל הקבורה של המגברים בחול, ומצד שני מבט עילי על העמק בו מנגנות הלהקות.
רטמן ציין כי בחר להתעסק ברומניה כי היא מסמלת בשבילו את 'החצר האחורית' של אירופה שחיה עוד את זיכרון העבר.
רטמן מצביע על הקשר בין נפילת הגוש המזרחי בין השנים 1989–1991 לבין סצנת מוזיקה נישתית זו - סצנת הרוק הכבד במזרח אירופה בשנות ה־80, שייצגה את ערכי החופש והשחרור של המערב לעומת הקומוניזם.
בנוסף מציין את אופייה הדחוס והחומרי של מוזיקת המטאל אשר הופך אותה למתאימה ביותר לפעולה של פקיעת המוזיקה מהאדמה.
באותה השנה הציג רטמן תערוכה משמעותית נוספת - תערוכת "Four Works" בגלריה TRAFO בשצ'צ'ין, פולין.
התערוכה הציגה ארבע עבודות - כל אחת בקומה נפרדת.
ביניהן גם עבודה חדשה בשם "Swarm" בה נראית קבוצת אנשים עומדים מאחורי זכוכית ומפעילים מיקרו-רחפנים הנעים בחלל עשוי ספוג פוליסטירן, שמתחיל להיחתך על ידי חוט ברזל חם.
'זמזום' הרחפנים הביא לעבודה מימד של עבודת סאונד, והווידאו הוקרן על פני חמישה מסכים שונים עשויים מאותו חומר ספוגי.
העבודה חוקרת את התנהגות הנחיל, אינדיבידואליות והתנהגות חסרת-עכבות.
משנת-2020 רטמן מציג את עבודתו "Drummerrsss" כעבודת קבע במוזיאון היהודי בברלין.
בעבודה נראים שני מתופפים ממוקמים באותו ציר אנכי, אחד קבור בתוך האדמה והשני תלוי באוויר.
שניהם מתופפים ומנגינותיהם מתקשרות אחת עם השנייה.
בעשייתו של רטמן ניתן דגש רב לסאונד, ובפרט בעבודה זו אשר מתפקדת כיצירה מוזיקלית מורכבת בנוסף למימד הוויזואלי שלה.
רטמן הציג תערוכות יחיד נוספות, בין היתר בביאנלה לאמנות אסיה (2019) MACBA, המוזיאון לאמנות עכשווית, בואנוס איירס, ארגנטינה (2014); המוזיאון לאמנות עכשווית, שיקגו, ארצות הברית (2011).
כן הציג במספר נרחב של תערוכות קבוצתיות.
הוא זכה במספר פרסים, בהם פרס אנסלם קיפר של קרן וולף, פרס עידוד היצירה של משרד התרבות לאמן צעיר ופרס גבעון של מוזיאון תל אביב לאמנות.
בנימוקים לבחירתו כזוכה מלגת קיפר, כתבו חברי צוות השופטים כי "הפרויקטים השאפתניים של רטמן בוחנים אספקטים של החברה הנמצאים מתחת לפני השטח בעין חדה וביקורתית, העושה שימוש בהומור ובאבסורד, אך גם ביכולת לאמירה חדה על טבע האדם על תשוקותיו וחרדותיו".
2002 - מלגת קרן התרבות אמריקה ישראל, מפעל המלגות ע"ש שרת
2003 - הקרן לקידום וידאו-ארט וקולנוע ניסיוני ישראלי, המרכז לאמנות עכשווית, תל אביב
2005 - פרס ע"ש שמואל גבעון, מוזיאון ישראל לאמנות
2005 - מענק תמיכה מטעם הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה
2005 - הקרן לקידום וידאו-ארט וקולנוע ניסיוני ישראלי, המרכז לאמנות עכשווית, תל אביב
2006 - פרס האמן הצעיר, משרד המדע, התרבות והספורט
2007 - פרס ישראכרט ומוזיאון תל אביב לאמנות לאמן ישראלי
2010 - קרן Art Matters, ניו יורק
2011 - מלגת אינגבורג בכמן מיסודו של אנסלם קיפר, קרן וולף (פרס וולף לאמן צעיר)
2011 - הקרן לקידום וידאו-ארט וקולנוע ניסיוני ישראלי, המרכז לאמנות עכשווית, תל אביב
2018 - פרס לאמנות פלסטית, משרד התרבות והספורט
גלקטיק פוטבול היא סדרת טלוויזיה מונפשת צרפתית בת 3 עונות עם 26 פרקים כל אחת.
הסדרה משלבת טכניקות הנפשה מסורתיות עם הנפשה תלת־ממדית ממוחשבת בשיטת לכידת תנועה, כפי שהיה נהוג בהרבה סדרות אנימציה צרפתיות בתחילת שנות אלפיים.
בנוסף משולבים קטעי מוזיקה במהלך הסדרה.
תקופת השידור המקורית של הסדרה הייתה מ־3 ביוני 2006 ועד 27 באוקטובר 2011. שתי העונות הראשונות שודרו בערוץ פראנס 2 והעונה השלישית בערוץ גולי.
בנוסף, הסדרה שודרה בכ-30 מדינות בערוצים ג'טיקס ודיסני XD.
בישראל שודרה הסדרה בערוץ ג'טיקס בשנים 2006–2008 אך לא שודרה במלואה.
עלילת הסדרה סובבת סביב קבוצת ספורטאים צעירים בשם ה"סנו-קידס" המשתתפת במשחק כדורגל בין-גלקטי עתידני, המשלב יכולות פיזיות על-טבעיות בשם "הזרימה".
הקבוצה, שזה עתה קמה, שואפת לזכות בגביע למען כוכב הלכת הקטן של חבריה.
עם התקדמות העלילה הם נתקלים בקשיים חיצוניים ומחלוקות פנימיות, אך לבסוף מצליחים לגבור עליהם ולזכות בגביע.
ארץ', שחקן כדורגל לשעבר מחליט לחזור עם שותפו המדען קלמפ לכוכב הלכת שלו "אקיליין" ולהקים בו קבוצת כדורגל חדשה.
הקבוצה קמה לאחר תקופה של 15 שנה בה כוכב הלכת שלהם הפסיק להשתתף במשחקים הבין-גלקטים עקב אסון מסתורי שהתרחש עליו, והכניס את הכוכב לעידן קרח.
עם בואו לכוכב, ארץ' אוסף קבוצת ספורטאים צעירים חובבי כדורגל, מחזיר להם את יכולת "הזרימה" שאבדה מן הכוכב בזמן האסון ומייסד את קבוצת ה"סנו-קידס".
יחד הם מנסים לזכות בגביע הגלקטיק פוטבול.
למרות מספר קשיים המתגלים בין חברי הקבוצה המתגבשת, הם מצליחים להתקדם בתחרות בצורה מפתיעה.
במקביל, קבוצת אנשים מסתורית הפועלת בארגון החזק בגלקסיה בשם "טכנוי" רוקמת מזימה להחזיר את השימוש בזרימה למטרות מלחמה, לאחר שזו הוצא מהחוק בידי ארגון בין-גלקטי בשם "אגודת הזרימה", שהביא שלום לעולם.
בזמן זה קלמפ, שנחטף על-ידי אנשי טכנוי, מגלה דברים אפלים על עברו, שנמחקו מזיכרונו, ועל כך שלקח חלק במזימה שגרמה לעידן הקרח באקיליין.
אנשי טכנוי כופים עליו לשתף איתם פעולה בעוד שיבוט ממלא את מקומו ומנצל את יכולות ילדי הקבוצה לטובת המזימה.
חברו של קלמפ ושותפו לשעבר לפרויקט, שכיום מנהל כנופיית פיראטים ונושא זהות בדויה, מגלה על כך בזמן, מציל אותו ועוצר בעדם, אך העניינים משתבשים ועלולים לגרום לאסון לחזור על עצמו פעם נוספת.
בעונה זו קבוצת ה"סנו-קידס" מתכוונת להגן על התואר שלה בתור מחזיקת הגביע.
עם זאת, היא נתקלת במספר קשיים.
תחילה השוער, אהיטו, נפגע ממחלה מסתורית שמונעת ממנו לשחק.
לאחר מכן רוקט הקפטן מושעה, לאחר שעשה שימוש לא חוקי בזרימה כדי להציל את חייה של טיה.
"ג'וק" הופך לקפטן החדש, ולקבוצה מצטרפים שני שחקנים חדשים: "יוקי" ו"מארק".
בינתיים, אהיטו התאושש על כוכב "אקיליין", ושחקן קבוצת "השדווס" "סינד" מציג לרוקט ספורט סודי חדש, המשוחק אחד על אחד בשם "נת'רבול".
רוקט הופך במהרה "לאלוף" של משחק זה, אבל הגישה האלימה של המשחק גובה ממנו מחיר פסיכולוגי.
בנוסף "בליילוק" חוזר ועושה שימוש בזרימה כדי לשאוב את האנרגיה של השחקנים, כדי להשתמש בה לייצור כלי נשק.
הוא הורס את יכולת הזרימה של קבוצת "השדווס" ומביים את התקפה כך שתיראה כאילו הפיראטים אשמים.
בינתיים אהיטו ורוקט חוזרים לקבוצה, ולאחר מכן חברי ה"סנו-קידס" עולים לגמר, ואף על פי שבליילוק מפריע למשחק, "הסנו-קידס" מנצחים בקרב פנדלים.
בליילוק נבגד על ידי עוזרו, אריס, שחיבל בחללית שלו וגורם למותו.
שנה לאחר זכייתם השנייה של "סנו-קידס" בגביע הכדורגל, לורד פיניקס המסתורי מזמין את כל מי שנמצא בגלקסיה לטורניר עם קבוצות מעורבות על כוכב הלכת "פרדיסיה".
אחרי משחק ידידות רע מול "השדווס", חברי קבוצת ה"סנו-קידס" משתלבים עם שאר הקבוצות.
ג'וק ומאי מסתכסכים, ולאחר מכן משלימים.
המשחקים גורמים להצטברות הזרימה בליבת כוכב הלכת "פרדיסיה", והוא מתפוצץ, אך כולם פונו מכוכב הלכת בעזרת שחקני הכדורגל.
וה"סנו-קידס" מצליחים לזכות בפעם השלישית ברציפות בגביע משחקי הגלקטיק פוטבול.
העונה הראשונה והשנייה בוימה על ידי טליה ברקאי, באולפני נ.ל.ס.
אורי הר-לב – ט'ראן (עונה 1) – נער חכם חובב טכנולוגיה וגם משחקי מחשב.
בגלל אופיו השליו ואישיותו השמחה הוא לרוב לא נכנס לוויכוחים עם אף אחד, אבל כשצריך הוא גם יודע לעמוד על שלו ולהגן על כבודו ועל הצד הצודק בוויכוחים של חבריו.
רוב חברי הצוות הולכים אליו אם הם מרגישים מדוכדכים.
הוא גם אחיו התאום של "אהיטו", ודואג לו כשהוא צריך בעיקרה במחלת הנרקולפסיה.
אורלי קטן – קירה – אשתו של "נוראטה" ואימו של "רוקט".
לאחר האסון על כוכב אקיליין היא החליטה לעזוב אותם בעוד רוקט תינוק, כדי לפתח קריירת משחק שחלמה עליה אך זו לא צלחה.
ולאחר שנים נמצאה במקרה על-ידי "טיה" חברתו של רוקט, מה שגרם לאיחוד בחזרה של משפחתו.
אייל אברהם – דמויות שונות (עונה 2)
אלון גורן – סינד (עונה 1) – נער שאיבד את הוריו בזמן "המלחמה הגדולה" והפך להיות בעל אופי של בריון ואגואיסט.
בזכות כישוריו הטובים בכדורגל התקבל לקבוצה החדשה של ארץ', אבל עקב אופיו לא הצליח להשתלב בקבוצה, ועבר לקבוצה של מתחרהו ושותפו לשעבר של ארץ': "ארטגור נקסוס" בתור החלוץ.
הוא ראה בגמר כי אינו יכול להוות תחרות לג'וק, בעוד הוא מרומה על ידי "בליילוק".
ולאחר מכן אופיו ותפיסת עולמו החלו להשתנות.
אמנון וולף – ארץ' – הוא אחיו של נוראטה, וכמוהו גם שחקן כדורגל לשעבר כחלק מהקבוצה של כוכב "אקיליין".
לאחר האסון על הכוכב שלהם ניסה את מזלו בקבוצה "השדווס" עם שותפו לשעבר לקבוצה "ארטגור", אך סוג "הזרימה" שלהם גרם לו לחלות ולבסוף לפרוש מהספורט כדי להחלים.
עם זאת תשוקתו למשחק לא פסקה ולאחר מספר שנים חזר לאקיליין עם חברו "קלמפ" כדי להקים קבוצה חדשה, בתקווה שאולי הם יצליחו להגשים את החלום שלו ושל כל הכוכב לזכות בגביע.
גיל קפטן – ארטגור נקסוס / סוני בלקבונז / ברים סימברה (עונות 1–2)
הוא רוב הזמן מבלה עם חבריו וברגעי משבר בדרך כלל פונה לחברו הטוב "מיקרו-אייס" שמשפר את מצב רוחו ומסייע לו.
כניסתו לקבוצה עזרה לו לפתח את אישיותו ולגלות על עצמו דברים חדשים.
טליה ברקאי – מיי – נערה ממשפחה עמידה שבתחילת דרכה הייתה חובבת תשומת לב וחצופה שמתנהגת בצורה מניפולטיבית כלפי חברי קבוצתה עקב ההשפעה החזקה של אמה.
עם הזמן הצליחה לפתח מערכות יחסים חזקות, והחלה להיות אמפתית כלפי חברי הקבוצה וזכתה בכבוד והערצה מצידם.
מיי חשה אשמה על הקרע שיצרה בין מיקרו-אייס לג'וק לבקשת אימה, פנתה למיקרו אייס שיעזור לה לסדר את העניינים ואת מערכת היחסים עם אמה, מה שגם החזיר את האמון בינה לבין חברה ג'וק.
יהונתן מגון – מיקרו-אייס – נער צעיר חכם ושנון, שתמיד מאיר עיניים ויכול להרים את מצב הרוח של חבריו.
הוא אוהב לכך סיכונים בשגרת חייו ומסתובב לצד עבריינים בעוד אמו מנסה לפרנס ולהרחיק אותו מהדרך הזאת.
מייקרו אייס הוא "הג'וקר" של הקבוצה בהיותו גם חלוץ המפגין שליטה טובה בכדור וגם ורסטילי ויצירתי מאוד שלא פעם מציל את המצב.
יובל גרבש – האריס (עונה 2)
יורם יוספסברג – בליילוק / נוראטה (עונה 2)
בליילוק – אדם בכיר והעומד בראש צבא טכנוי ופועל גם מעבר לחוק בשביל לקדם את מטרותיו ומעמדו הרם בגלקסיה.
בין היתר כופה על מדענים כמו קלאמפ לפתח כלי נשק מסוכנים עבורו.
נוראטה – אחיו של ארץ', בעלה של קירה ואביו של רוקט.
לאחר האסון בכוכב אקיליין הוא היה שבור נפשית במשך שנים עקב פציעתו ברגל שסיימה לו את הקרירה המשותפת עם אחיו בכדורגל בעודו אשתו עזבה אותו ומשאירה לו לגדל את רוקט.
עקב כך הוא החליט לשמור טינה לאחיו ולהוריד את בנו "רוקט" מהרעיון לשחק כדורגל ובנוסף לשקר לרוקט כי אמו נפטרה קשה היה קטן.
אך כל זה משתנה ברגע שרוקט מצטרף לקבוצת הכדורגל וגרום לתיקון היחסים עם כלל המשפחה.
יותם סחייק – ט'ראן (עונה 2)
ליאת הר לב – סימבאי / מאיה / אמא של טיה (עונות 1–2)
סימבאי או גברת סימבאי – אישה הלוקחת חלק במסדר של "אגודת הזרימה" ומשמשת גם כסוכנת סמויה בתור רופאת הקבוצה של סנו-קידס, בשל קשריה שיצרה עם ארץ' במטרה לברר את השפעת "הזרימה" על ילדי הקבוצה הצעירים.
מאיה – אמו המאמצת של ג'וק.
שבצעירות מצא את אימו הביולוגית של ג'וק לאחר שנטשה את החללית, וזמן קצר לאחר מכן התרחש האסון ב"אקיליין" בו אימו הביולוגית של ג'וק לא שרדה וביקשה ממאיה שתשמור על בנה שזה עתה נולד.
לירון לב – מארק (עונה 2)
מאיה בר שלום – אדים / סטלה / אמא של מיי
סטלה – אומנת בביתם של הורי של טיה העובדים בשגרירות.
מספקת חום, אהבה ואת החוסרים של טיה מההוריה שלא שמו לב אליה והזניחו זאת.
מיה אלון – זולין (עונה 1)
מייקי אריאל – קאלי מיסטיק (עונה 2) – שדרנית וכתב הספורט של אקיליין.
מירון אהרונוביץ' – סוכן נורק
מתן חצרוני – אהיטו (הישנוני, בחלק מהשפות: אחיטו) – הוא נער טוב לב ונינוח.
בדרך כלל נותן עם עצות וטיפים טובים – כולל את בחירת שם הקבוצה, אבל לפעמים הוא לא קשוב.
לעולם אין לו מילה רעה לומר על אף אחד מחבריו לקבוצה והוא נוטה להתרחק מרוב הוויכוחים.
הוא לוקה במחלת נרקולפסיה כרונית, אבל לרוב היא משפיעה לחיוב על חוכמתו וביצועיו בתור שוער הקבוצה.
הוא גם אחיו התאום של "ט'ראן".
ניר רון – ברים באלאריוס / בולדווין
בולדווין – מדען בכיר בטכנוי ועוזר של בליילוק.
נמרוד רשף – רוקט – נער צעיר ואחינו של ארץ'.
משמש כקפטן הקבוצה וחבר של טיה.
הוא גדל עם אביו הקצת נוקשה, עקב פציעתו בתור כדורגלן בזמן האסון על הכוכב, בה איבד את רגלו, בעוד אימו נוטשת אותם לטובת הקריירה שלה שלא צלחה.
עמי ויינברג – בלו / אבא של טיה / דמויות שונות (עונה 1)
עמי מנדלמן – קלאמפ / בנט
קלאמפ – חברם של ארץ' וסוני בליקבונס.
בעברו היה שותף בפרויקט סודי של טכנוי, יחד עם סוני בליקבונס שהוביל לאסון על כוכב אקיליין.
לאחר מכן זיכרונו אבד, והוא המשיך את חייו.
הוא התיידד עם ארץ' ועזר לו להקים את קבוצת ה"סנו-קידס", לפני שטכנוי עלו על עקבותיו וניסו לכפות עליו לשחזר את הפרויקט.
בנט – חבר בכיר בכנופיית הפיראטים.
עפרון אטקין – הדוכס מדוקס / ג'אדו / דמויות שונות (עונה 1)
צביקה שוורצברג – בליילוק / נוראטה (עונה 1)
נורית בנאי קורן – מומיס / קאלי מיסטיק (עונה 1)
שירלי לילו – טיה – נערה מוכשרת הגרה עם הורים עשירים שעובדים כדיפלומטים ולא נותנים לה יחס רב בעוד העוזרת דואגת לה ומספקת את היחס החסר לה, היא הראשונה להשיג את יכולת "הזרימה".
היא פחות פתוחה עם רוב הקבוצה מלבד החבר שלה רוקט, ושותפתה לחדר מיי שגם כן התקשתה בהתחלה ליצור איתה קשר חברתי.
תום שוורצברג – ארטי (עונה 1) – עוזרו הצעיר של ראש כנופיית הפיראטים וחברו של מיקרו-אייס.
לאחר הצלחת הסדרה יצאו לסדרה גם DVD, רצועת קומיקס, סרט לייב אקשן ברוסיה בשם שוער הגלקסיה שלא צלח, משחק מחשב מרובה משתתפים בעולם פתוח שבוטל בשלב הפיתוח ועוד שלל מוצרים שיצאו לשווקים תחת זיכיון הסדרה.
גלעד ריקלין (נולד ב-1970) הוא מנהל ישראלי המכהן כמנכ"ל קבוצת אגד.
בעברו כיהן כסמנכ"ל הכספים בחברה, סמנכ"ל כספים בחברת מקורות ומילא תפקידים שונים באגף התקציבים במשרד האוצר.
ריקלין בוגר תואר ראשון במשפטים ובכלכלה ותואר שני במנהל עסקים עם התמחות במימון ובנקאות.
ריקלין התגייס לצה"ל ב-1988 ושירת בחיל השריון, שם הגיע לתפקיד מפקד פלוגה.
לאחר שחרורו החל את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים.
הוא סיים תואר ראשון במשפטים ובכלכלה, ולאחריו החל להתמחות בפרקליטות האזרחית תל אביב.
לאחר מכן, בשנת 1999 עבר למשרד האוצר ועבד ככלכלן באגף תקציבים.
משנת 1999 עד שנת 2006 כיהן במספר תפקידים באגף התקציבים במשרד האוצר, ביניהם ראש ענף תקציבי בריאות, ראש תחום מים וביוב, וראש תחום בכיר למאקרו-כלכלה.
בשנת 2006 החל לעבוד בחברת המים מקורות.
בתחילה עבד כמנהל יחידת כלכלה ותקציבים ולאחר מכן כסמנכ"ל כספים וכלכלה.
במסגרת עבודתו בחברה, היה אחראי על מערך הכספים והכלכלה, נכסים, רגולציה, ביטוח ובקרה.
במהלך עבודתו במקורות הוביל את מהלכי הרגולציה של מקורות ואת גיוסי החוב, לרבות הגיוס המוצלח באפריל 2013, שבמסגרתו הנפיקה החברה אג"ח במיליארד שקל, שנסגרה בריבית (צמודה) של 3.18% – הנמוכה בתולדות גיוסי החברה.
בינואר 2014 החל ריקלין את תפקידו כסמנכ"ל הכספים בקבוצת אגד.
בתפקיד היה אחראי על תחום הכספים בקבוצה ובחברות הבנות שלה.
בנוסף היה אחראי על תחומי הרגולציה, הנכסים, פיתוח עסקי, ביטוח, אסטרטגיה, ובקרה על החברות הבנות בישראל ומחוצה לה.
בשנת 2019 קיבל ריקלין אות הוקרה מטעם פורום ה-CFO.
כמו כן היה אחראי על המעבר המורכב של קבוצת אגד מאגודה שיתופית לחברה בע"מ.
ב-2022, לאחר שהוביל את מכירת קבוצת אגד ל"קיסטון ריט", מונה ריקלין על ידי הקרן למנכ"ל החברה.
בתקופת כהונתו כמנכ"ל הקבוצה, הכנסותיה חצו את רף 5 מיליארד ש"ח בשנת 2023, היא הגדילה את נפח הפעילות באירופה, והפכה לחברת התחבורה הפרטית המובילה בפולין וחברת התחבורה הרביעית בגודלה בהולנד.
בישראל החברה זכתה במכרז הפעלת קווי עוטף ירושלים והקמת "דרך אגד" – חברת בת אשר אמונה על הפעלת הקווים ביישובי עוטף ירושלים.
בנוסף, תחת ניהולו החברה הרחיבה את תחום פעילות התחבורה הציבורית באמצעות "תבל מטרו", חברת בת המפעילה את הקו האדום של "דנקל".
ריקלין כיהן וממשיך לכהן במספר דירקטוריונים וועדות ציבוריות, בהם:
חבר ברשות לשירותים ציבוריים מים וביוב (2003).
דירקטור וחבר ועדת כספים בחברת "מקורות" (2004–2001).
דירקטור במקורות פיתוח ויזום (2013-2011).
דירקטור בתבל, חברת ההפעלה של הקו האדום של הרכבת הקלה בתל אביב (מ-2019).
דירקטור בחברת התחבורה הציבורית ההולנדית "EBS" (מ-2022).
דירקטור בחברת "Mobilis", חברת תחבורה ציבורית בפולין (מ-2022).
דירקטור בחברת התחבורה הציבורית "דרך אגד" (מ-2023).
גלעד שריקי הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשרת כמפקד חטיבת הבקעה.
קודם לכן שירת כמפקד גדוד אריות הירדן וראש מטה אוגדת איו"ש.
גלעד שריקי התגייס לצה"ל בשנת 2006 והתנדב ליחידת מגלן, השלים את מסלול הלוחם ויצא לקורס קציני חי"ר.
בהמשך שימש סגן מפקד גדוד 101.
בשנים 2020–2022 שימש כמפקד גדוד אריות הירדן בחטיבת הבקעה.
לאחר מכן מונה למפקד גדוד הפיקוד של חיל הגנת הגבולות.
בשנת 2024 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה לראש מטה אוגדת איו"ש, וכיהן בתפקיד במלחמת חרבות ברזל, מבצע מחנות קיץ ובמבצע חומת ברזל.
ב-21 באפריל 2025 מונה למפקד חטיבת הבקעה.
נשוי לשלומית ואב לחמישה, מתגורר במושב גיתית בבקעת הירדן.
גלעד שדמון (נולד ב-28 ביוני 1962) הוא מנכ"ל המשרד לשיתוף פעולה אזורי.
שדמון נולד וגדל בקריית גת, בן ליצחק ועדה, ניצולי שואה.
למד בבית הספר רוגוזין בעיר.
בצה"ל שירת כקצין בחיל הים והשתחרר בדרגת רב-סרן.
ב־2013 התמודד למועצת פתח תקווה ברשימת מפלגת "ביחד", שהקימו אז חברים בתנועת בני ברוך – קבלה לעם.
הרשימה זכתה בארבעה מנדטים, ושדמון נבחר לחבר מועצה.
במסגרת פעילותו היה חבר ועדת בטיחות בדרכים, ועדת ביקורת וועדת חינוך, כן כיהן כחבר דירקטוריון בחברה לפיתוח פתח תקווה.
כיהן כחבר מועצה עד 2018.
בנוסף, שימש כחבר מועצת הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים וכסמנכ"ל שיווק של עמותת "קבלה לעם".
בינואר 2023 מונה למנכ"ל משרד לשיתוף פעולה אזורי בידי השר יואב קיש.
שדמון בעל תואר שני במדעי המדינה עם התמחות במנהל ציבורי ותואר ראשון במסלול למנהיגות חברתית, שניהם מאוניברסיטת חיפה.
הוא נשוי לתהל ואב לארבעה.
גָּלַקְסִיָּה (מיוונית: γαλαξίας) היא אוסף כוכבים שכוח הכבידה קושר אותם יחד, והם סובבים כולם יחדיו סביב מרכז הגלקסיה.
גלקסיות שכנות מרכיבות קבוצות גלקסיות וצבירי גלקסיות ואלו מרכיבים צבירי-על שמכילים הרבה קבוצות וצבירים, צבירי-על שכנים מרכיבים נימה גלקטית, נימות גלקטיות שכנות מרכיבות קבוצות של נימות גלקטיות, אשר ביחד יוצרים את הרשת הקוסמית.
מרבית הגלקסיות ניתנות לסיווג נוח לאוסף מוגבל של מבנים קלים לזיהוי.
רוב הגלקסיות מוקפות בהילה של צבירים כדוריים.
ביקום קיימות מאות מיליארדי גלקסיות.
טלסקופים מודרניים מאתרים כמאתיים מיליארד, ועם שיפור הטכנולוגיה מתגלות גלקסיות נוספות.
הרוב המכריע של הכוכבים נוצר בגלקסיות.
גודלן של גלקסיות נע בין גלקסיות ננסיות, המכילות כעשרה מיליון כוכבים, ועד גלקסיות ענק, המכילות כמאה טריליון (1014) כוכבים.
מספר הכוכבים בגלקסיה ממוצעת נמנה בעשרות מיליארדים.
בגלקסיית שביל החלב, שבה שוכנת מערכת השמש שלנו, יש בין 200 ל-400 מיליארד כוכבים.
גלקסיות שאינן כבולות כבידתית זו לזו במסגרת קבוצות או צבירים מצייתות להתמתחות המרחב הכלל-יקומית ומתרחקות זו מזו.
תופעה זו נחזתה על ידי הוגי תאוריית המפץ הגדול ואושרה בתצפיות רבות שערך האסטרונום אדווין האבל בשנת 1930.
ההערכות האחרונות של מספר הגלקסיות ביקום הנצפה נע בין 200 מיליארד ל-2 טריליון או יותר.
הקבוצה המקומית מורכבת משלוש גלקסיות גדולות ומספר גלקסיות ננסיות נלוות, אשר גם ללא טלסקופ ניתן לראות, ממקום חשוך מאוד, את שתי הגדולות מביניהן: גלקסיית אנדרומדה וגלקסיית המשולש (השלישית היא גלקסיית שביל החלב, הגלקסיה שלנו).
שתיהן נראות ככתם חיוור מאוד שצורתו מוארכת קמעה.
בשלהי המאה ה-18 יזם האסטרונום הבריטי ויליאם הרשל סקר שמיים מקיף, אותו ביצע בטלסקופים שבנה במו ידיו.
במסגרת הסקר בנה הרשל הערכה גסה של המבנה התלת-ממדי בו פזורים הכוכבים.
הוא הופתע לגלות שכוכבי השמיים אינם מפוזרים באופן אחיד, אלא ערוכים במעין דיסקה שמרכזה נפוח, ומישור הדיסקה הוא שביל החלב – חגורה רחבה הנראית בעין בלתי מזוינת כענן זרחני בשמי הלילה.
אחרי שהרשל פרסם את תוצאותיו טבע הפילוסוף עמנואל קאנט את המונח גלקסיה, אותו גזר מהמילה היוונית לחלב, רפרנט לשביל החלב.
מחלוקת זו שיסעה את עולם האסטרונומיה למשך יותר ממאה שנה, הרבה אחרי שקאנט והרשל הלכו לעולמם.
כחצי מאלה היו בעלות מבנה ספירלי – שני לוליינים או יותר שיצאו מהמרכז, חיוורים ממנו.
במקביל הצליחו למדוד מרחקים לכוכבים קרובים, אך ללא שיטה למדידת המרחק ל"ערפיליות" דמויות הדיסקה לא ניתן היה ליישב את המחלוקת.
ב-1920 נערך ויכוח פומבי המכונה הוויכוח הגדול בין האסטרונומים הרלו שפלי והבר קרטיס לגבי מבנה היקום.
שפלי טען כי היקום אינו גדול בהרבה משביל החלב ואילו קרטיס חשב ששביל החלב הוא רק גלקסיה אחת מני רבות.
הוויכוח הוכרע רק לאחר מספר שנים כאשר אדווין האבל מדד את המרחק לגלקסיית אנדרומדה ומצא שהיא נמצאת בוודאות מחוץ לשביל החלב.
האבל היה אסטרונום צעיר ומוכשר, וחשוב מכל, דקדקן באופן אובססיבי.
הוא זיהה קפאיד באחת ה"ערפיליות", והסתייע בתוצאות מחקריה של הנרייטה ליוויט לחישוב המרחק לקפאיד זה.
החשבון הניב תוצאה בת מאות אלפי שנות אור – בשני סדרי גודל מעל כל מרחק כוכבי שחושב קודם לכן.
בשנת 2023 נחשפה בעזרת טלסקופ החלל וב הגלקסיה הקדומה ביקום, הגלקסיה נחשפה על ידי פרופ' סטיבן פינקלשטיין מאוניברסיטת אוסטין, טקסס, והחוקר הראשי בפרויקט Cosmic Evolution Early Release Science Survey (או בקיצור: CEERS) של טלסקופ החלל וב.
האופן בו נוצרות גלקסיות עדיין אינו ברור די הצורך.
המודלים הממוחשבים של המאה ה־20, המניחים צבירה של גז היולי בשל פעולת הכבידה בין חלקיקי הגז, מנבאים יקום בו גלקסיות אליפטיות מהוות כ-90% מכלל הגלקסיות, בעוד שבפועל חוזים בחלוקה שווה כמעט של לולייניות מול אליפטיות.
במאה ה-21 שתי תגליות חדשות פסלו את המודלים הישנים.
ברוב הגלקסיות הגדולות התגלה חור שחור על-מסיבי במרכזן, ונראה סביר יותר ויותר שזהו מאפיין של כל הגלקסיות הגדולות, בעלות המבנה הסדור.
בנוסף תצפיות מהשנים האחרונות מעלות שכל גלקסיה מוקפת בהילה של חומר אפל.
אין ספק ששני גורמים אלה הם בעלי השפעה מכרעת על היווצרות גלקסיות.
בניית מודלים חדשים, שמתבססים על תגליות אלו, עדיין בשלבי פיתוח.
מספרן של הגלקסיות ביקום הנראה נאמד בסדר גודל של מאות מיליארדים.
נוהגים לחלק את הגלקסיות לסוגים על פי צורתן החיצונית :
לגלקסיות אלו יש מבנה לולייני, כשמהן יוצאות זרועות מפותלות.
גלקסיה לוליינית דומה בצורתה החיצונית לגלקסיה שלנו, שביל החלב.
גלקסיות לולייניות מכילות כמות ניכרת של גז (בעיקר מימן מולקולרי) ואבק, ומתחוללת בהן יצירה של כוכבים חדשים.
תהליך היצירה אינו מפוזר באקראי, אלא מתחולל לאורך חזיתות של גלי הלם.
בחזיתות אלו רבים הכוכבים הצעירים, שחלק ניכר מהם מהוים ענקים כחולים בוהקים מאוד.
חזיתות בוהקות אלו הן הזרועות הלולייניות.
גלקסיות אליפטיות צורתן פחות או יותר סימטרית בצורת אליפסה.
הן מכילות כמויות זעומות של גז ואבק, ולא מתחוללת בהן יצירת כוכבים.
פועל יוצא מכך שכוכבי הגלקסיות האליפטיות זקנים, ומאופיינים בצבע הקרוב לקצה האדום של הספקטרום.
לגלקסיות לא-סדורות אין צורה מוגדרת.
על סמך כמה דוגמאות מאוחרות, נראה שבמקור היו אלה גלקסיות בעלות מבנה סדור, ועקב אינטראקציות עם גלקסיות גדולות מהן צורתן התעוותה והמבנה הסדור התפרק.
מכילות מרכז בהיר המוקף במבנה דמוי עדשה, אך להבדיל מהגלקסיות הספירליות, אין להן זרועות וכמות הכוכבים החדשים הנוצרים בהם היא מועטה.
נקראות כך בשל צורתן המזכירה צורת טבעת.
כיום מאמינים שגלקסיות טבעת נוצרות כאשר גלקסיה קטנה עוברת דרך מרכזה של גלקסיה גדולה.
מכיוון שרוב הגלקסיה מכילה מרחב ריק, ה"התנגשות" גורמת רק לעיתים נדירות להתנגשויות ממשיות בין כוכבים.
נקראות כך בגלל ממדיהן הקטנים יחסית לגלקסיה ממוצעת.
לגלקסיות ננסיות אין מבנה סדור, והן מהוות שלב ביניים בין הגלקסיות הגדולות, בעלות המבנה הסדור, לערפיליות פליטה בהן נוצרים כוכבים.
גלקסיה אפלה היא עצם היפותטי בגודל של גלקסיה, המכיל מעט מאוד, אם בכלל, כוכבים, ומשום כך הוא אפל.
גלקסיה אפלה מוחזקת ביחד על ידי חומר אפל וייתכן שגם גז ואבק.
אף על פי שיש כמה מועמדים לגלקסיה מסוג זה, עדיין לא אושש קיומה בשום דרך מקובלת.
גלקסיה אליפטית היא גלקסיה שצורתה אליפסואיד.
על פי סיווג האבל גלקסיה אליפטית היא אחד משלושת הסוגים העיקריים של גלקסיות.
גלקסיות אליפטיות מסומנות באות E (מהמילה Elliptical) ולאחריה מספר המסמל את מידת הפחיסות של הגלקסיה.
משערים ש-10-15% מהגלקסיות ביקום הן גלקסיות אליפטיות.
גלקסיות אליפטיות מכילות מעט חומר בין-כוכבי ומצויות בדרך כלל בצבירי גלקסיות גדולים.
צבען של גלקסיות אליפטיות הוא לרוב צהוב-אדום, בניגוד לגלקסיות ספירליות שצבע זרועותיהן כחול.
המבנה הכללי של הגלקסיות האליפטיות, בהשוואה לגלקסיות מסוגים אחרים, הוא חלק ורציף.
הן דומות מאוד לגלקסיות עדשה ולכן נוטים לבלבל ביניהן ולעיתים לסווג את גלקסיות העדשה כאליפטיות.
כמו כן, במובנים רבים הן דומות לתפיחה המרכזית של הגלקסיות הספירליות ויש סברות כי הן נוצרו באופן דומה, אך סברות אלו עדיין שנויות במחלוקות.
מבחינת גודלן, גלקסיות אליפטיות ננסיות שקוטרן כ-6,500 שנות אור הן הנפוצות ביותר, אך ישנן גם כמה גלקסיות אליפטיות ענקיות שקוטרן כ-325,000 שנות אור.
מסתן נעה בין ל- מסות שמש.
הבדלים עצומים אלו בקוטר ובמסה אינם קיימים בגלקסיות מסוגים אחרים.
צורתן הנראית, הדו-ממדית, משתנה החל מעיגול ועד לאליפסה מוארכת.
נהוג למיין אותן על פי היחס בין צירי האליפסה:
כאשר a הוא אורך הציר הראשי ו-b אורך הציר המשני.
כך למשל, E0 היא גלקסיה כדורית (a=b), ו-E5 היא גלקסיה שבה אורכו של הציר המשני שווה למחצית אורכו של הציר הראשי.
הגלקסיה הפחוסה ביותר שנתגלתה עד כה היא E7. רובן של הגלקסיות הן בעלות פחיסות בינונית והמדענים נוטים להאמין כי הפחוסות ביותר שנתגלו הן למעשה פחוסות פחות מכפי שהן נצפות, וזאת בשל זוויתן יחסית לכדור הארץ.
גלקסיות אליפטיות מכילות בין 108 ל-1013 כוכבים.
רוב הכוכבים הם מהסדרה הראשית וכן ענקים בעלי טמפרטורה דומה לזו של השמש.
באזור השוליים ניתן למצוא צבירים כדוריים.
כמויות החומר הבין-כוכבי והאבק בגלקסיות האליפטיות הן לא משמעותיות ולכן כמעט שלא נוצרים בהן כוכבים חדשים.
באופן כללי, אוכלוסיית הכוכבים היא זקנה יותר ואין הבדל גדול בין האוכלוסייה במרכז לאוכלוסייה בחלקים הרחוקים מן המרכז.
בהתאם לכך, צבען הוא צהבהב-כתום, בדומה לצבעה של התפיחה המרכזית בגלקסיות הספירליות.
עם זאת, נצפו מספר גלקסיות אליפטיות המכילות צבירי כוכבים צעירים כחולים; ההסבר המקובל שניתן לכך הוא שהתרחשה התנגשות בין גלקסיות וכתוצאה מכך נוצרה גלקסיה מאוחדת חדשה.
התנגשויות כאלו שהיו שכיחות בעבר, ביקום הצעיר, נדירות יותר כיום.
בחינה ספקטרוסקופית של גלקסיות אליפטיות הראתה כי הן כמעט ולא מסתובבות סביב עצמן.
הכוכבים נעים תנועה אקראית בתוך גוף הגלקסיה בכיוונים רבים ושונים (תנועה אנ-איזוטרופית), בדומה למולקולות גז חם במכל.
לעומת זאת, בגלקסיות ספירליות החומר סובב סביב המרכז במהירות ההולכת ועולה עם המרחק ממנו.
נוטים לחלק את הגלקסיות האליפטיות לשני סוגים; גלקסיות אליפטיות ענקיות עם צורה הדומה מעט לקופסה, הנובעת מתנועת הכוכבים הפנימית האנ-איזוטרופית, וגלקסיות דיסקה רגילות ועמומות, שצורתן נובעת מתנועת הכוכבים הפנימית האיזוטרופית באופן יחסי אך פחוסה בשל התנועה הסיבובית.
גלקסיה לא-סדורה (או גלקסיה אירגולרית) היא גלקסיה שלא ניתן לתארה כאחד משלושת הסוגים כפי שסיווג אותם אדווין האבל ב-1936, וסימונן Irr.
ההערכה היא שהן מהוות כ-3% מכלל הגלקסיות ביקום.
לגלקסיות אלו אין סימטריה או מורפולוגיה מובהקת ספירלית, אליפטית או צורת עדשה.
מבנן אינו סדור ולא ניתן להבחין בתפיחה מרכזית או זרועות.
הסברה היא שרוב הגלקסיות הלא-סדורות היו בעברן גלקסיות ספירליות או אליפטיות, אך איבדו את צורתן עקב כוח הכבידה או עקב התנגשות עם גלקסיות נוספות.
צבען של מרבית הגלקסיות הלא-סדורות הוא כחלחל-לבן המעיד על אוכלוסיית כוכבים צעירה וחומר בין-כוכבי.
בדרך כלל הן קטנות וחיוורות יותר משאר סוגי הגלקסיות.
סדר הגודל של מסתן הוא בין ל- מסות שמש וקוטרן בין 3,200 ל-32,000 שנות אור.
על פי סיווג האבל, ניתן לחלקן לשני סוגים:
Irr I: גלקסיה בעלת מבנה סדור כלשהו אך לא מספיק על מנת להתאים לאחד מהסיווגים.
סיווג דה-וקולר, שהוא הרחבה לסיווג האבל, מחלק אותן לתת סוגים: Sm לגלקסיות עם מבנה הקרוב במידה כלשהי לגלקסיה ספירלית, ו-Im לגלקסיות בעלות מבנה סדור כלשהו שאינו ספירלי.
בגלקסיות מסוג זה ניתן להבחין בכוכבים ובערפיליות.
Irr II: גלקסיה לא-סדורה במיוחד, ללא שום מבנה סדור.
סוג נוסף של גלקסיות לא-סדורות הוא גלקסיות ננסיות לא-סדורות, המסומנות ב-dI או dIrr (מהמילה dwarf).
לרובן יש רמה נמוכה של מתכתיות ורמות גבוהות של גז.
מדענים מאמינים כי סוג זה של גלקסיות חשוב להבנת התפתחותן של כלל הגלקסיות משום שהן דומות לגלקסיות הראשונות שאכלסו את היקום.
ענני מגלן הם דוגמה טובה לגלקסיות לא-סדורות ננסיות, שעל פי סיווג דה-וקולר סומנו כ-SBm, כלומר מכילות מבנה ספירלי כלשהו אך ללא תפיחה מרכזית.
גלקסיה ננסית היא גלקסיה קטנה המורכבת ממיליארדים בודדים של כוכבים (או פחות), מספר קטן בהשוואה, לדוגמה, לשביל החלב, אשר מכיל כ-200–400 מיליארד כוכבים.
ענן מגלן הגדול, לדוגמה, מסווג לרוב כגלקסיה ננסית, למרות שיש שמסווגים אותו כגלקסיה לא סדורה רגילה, מכיוון שיש בו מעל 30 מיליארד כוכבים.
גלקסיות ננסיות הן הסוג הנפוץ ביותר בקבוצה המקומית, וככל הנראה גם ביקום כולו.
ישנן מספר סוגים של גלקסיות ננסיות:
גלקסיה לא-סדורה ננסית (dI) - מאופיינת בכמות גדולה של גז ולרוב מראה סימנים של תהליכי יצירת כוכבים.
גלקסיה אליפטית ננסית (dE) ותת הסוג שלה, גלקסיה אליפסואידית (dSph) - מאופיינת בכמות קטנה יותר של גז, פחות מסיבית ובהירה.
מושג שהופיע לאחרונה לתיאור גלקסיות קטנות ופחות בהירות מגלקסיות ננסיות הוא גלקסיית הוביט.
בקבוצה המקומית ישנן כ-27 גלקסיות ננסיות, אשר נמצאות בסביבתן של הגלקסיות הגדולות בקבוצה, כגון שביל החלב, גלקסיית אנדרומדה (M31) וגלקסיית המשולש (M33), ולעיתים גם ממש מקיפות אותן.
לשביל החלב יש 13 גלקסיות ננסיות לווייניות מוכרות, כשחלקן מקיף אותו.
לגלקסיית אנדרומדה יש 14 גלקסיות ננסיות לווייניות מוכרות.
תגליות אחרונות הובילו אסטרונומים להאמין כי הצביר הגדול בשביל החלב, אומגה בקנטאור, הוא למעשה ליבה של גלקסיה ננסית עם חור שחור במרכזה, אשר נבלעה בתקופה כלשהי על ידי שביל החלב.
תצפיות של טלסקופ החלל צ'נדרה מחזקות את ההשערה כי הגלקסיות הננסיות עלולות להיות אחראיות לרוב היסודות הכבדים בתווך הבין-כוכבי.
תהליכים אלימים של סיום חיי כוכבים, כגון סופרנובות, זורקות כמויות גדולות של יסודות כבדים במהירויות גדולות לרחבי הגלקסיה.
עקב גודלה הקטן של הגלקסיה, ושדה הכבידה החלש שלה, מהירויות אלה מאפשרות לסילוני היסודות הכבדים לצאת מתחום השפעתה, אל המרחב הבין-גלקטי.
כמו כן, משערים כי תרחישים דומים ביקום המוקדם שיחקו תפקיד חשוב בתהליך של יצירת גלקסיות.
גז מועשר ביסודות כבדים מתקרר מהר יותר, ולכן קצב ואופי היווצרות גלקסיות חדשות ביקום המוקדם היה עלול להיות מושפע במידה משמעותית מהתהליך המתואר.
גלקסיה ספירלית או גלקסיה לוליינית היא גלקסיה המורכבת מדיסקה שטוחה וזרועות היוצרות מבנה ספירלי.
גלקסיות ספירליות הן אחד משלושת הסוגים העיקריים של גלקסיות לפי הסיווג של אדווין האבל מ-1936. הגלקסיה בה אנו נמצאים, שביל החלב, היא גלקסיה ספירלית.
גלקסיות מסוג זה מסומנות באות S ולאחריה אות קטנה המייצגת את מידת ההדיקות של הזרועות (החלק העליון בשרטוט של מזלג האבל, בשרטוט משמאל).
בסוג השני של הגלקסיות הספירליות, התפיחה המרכזית מתוחה לצורה דמוית מוט (bar) או מקל עבה, והזרועות יוצאות מה"מוט".
הן מסומנות באותיות SB עם אות קטנה אחריהן, בדומה לגלקסיות הספריליות הרגילות (החלק התחתון בשרטוט משמאל).
גלקסיות מהסוג השני מהוות כ-30% מהגלקסיות הספירליות.
ביחד עם הגלקסיות הלא-סדורות, הן מהוות כ-70% מהגלקסיות ביקום.
רוב הגלקסיות הספירליות נמצאות באזורים פחות צפופים של היקום ונדיר למצוא אותן במרכזם של צבירי גלקסיות.
המבנה הבסיסי של הגלקסיות הספירליות מורכב מריכוז כוכבים במרכז, הנקרא תפיחה (bulge) והוא דומה בצורתו לגלקסיה אליפטית.
נקודת דמיון נוספת היא שרוב הכוכבים בתפיחה המרכזית הם כוכבים זקנים.
מהתפיחה יוצאות זרועות, לרוב שתיים, המתעקלות לכדי צורת ספירלה.
סיווג הגלקסיות הספירליות לתתי הסוגים נעשה לפי מידת הדיקותן של הזרועות לתפיחה המרכזית; כך לדוגמה, גלקסיה מסוג Sa היא בעלת זרועות הדוקות מאוד וגלקסיה המסומנת Sc היא בעלת זרועות חופשיות יותר.
הבדל נוסף בין סוגי הגלקסיות הוא בגודלה של התפיחה המרכזית: לרוב, ככל שהזרועות הדוקות פחות, כך גם התפיחה עצמה קטנה יותר.
עוביין של הגלקסיות קטן מאוד ביחס לשטחן; יוצא מן הכלל הוא אזור התפיחה המרכזית, שהוא עבה מאוד ביחס לכלל הגלקסיה.
גודלה של התפיחה המרכזית, שצורתה בדרך כלל גוף כדורי או אליפטי, הוא בסדר גודל של קילו-פארסקים בודדים.
מדענים סוברים כי במרכז התפיחה המרכזית נמצא חור שחור על-מסיבי.
הגלקסיות הספירליות שונות מאוד זו מזו בגודלן ובבהירותן.
קוטרן נע בין 10 ל-30 קילו-פארסק ומספר הכוכבים מוערך ב- ל-.
במרכז הגלקסיה, בתפיחה המרכזית, אוכלוסיית הכוכבים היא זקנה יחסית: צבעה צהוב-כתום ורוב הכוכבים הם כוכבי סדרה ראשית זקנים.
אזור הזרועות כחול יותר ומעיד על הימצאותם של כוכבים צעירים וחמים יותר.
כמו כן הזרועות מכילות ענני גז בהם נוצרים כוכבים חדשים וכן אבק וחומר בין-כוכבי קר.
מעל לדסקה ומתחתיה ישנה הילה (spheroidal halo או galactic spheroid) המכילה כוכבים זקנים וצבירים כדוריים, שאוכלוסייתם דומה לאוכלוסייה בתפיחה המרכזית, אך בצפיפות נמוכה יותר, כך שברוב הגלקסיות אינם נראים לעין, ולרוב אינה מכילה אבק.
היווצרותה של הילה זו נמצאת עדיין במחלוקת בין מדענים, ויש הסוברים כי נוצרה כתוצאה מגלקסיה קטנה שנלכדה בכוח המשיכה של הגלקסיה הספירלית ואוחדה לתוכה.
במדידה מהצד של גלקסיות ספירליות ניתן למדוד את מהירות התנועה על ידי שימוש בתצפיות ספקטרוסקופיות ואפקט דופלר.
כך נמדד כי החומר סובב סביב למרכז במהירות הולכת וגדלה עם המרחק.
מהירות הכוכבים יכולה להגיע ל-300 ק"מ לשנייה.
גלקסיות אנטנה או גלקסיית אנטנה (הקרויות גם: NGC 4038/NGC 4039) הן זוג גלקסיות מתנגשות בקבוצת הכוכבים עורב.
הגלקסיות התגלו בשנת 1785 על ידי ויליאם הרשל, שמן, "אנטנה", מקורו בצורתן, כמחושים (אנטנות) של חרק.
בעוד שבעבר סברו כי מרחקן של גלקסיות אלה מגלקסיית שביל החלב הוא 65 מיליון שנות אור, כיום סבורים כי המרחק הוא 45 מיליון שנות אור בלבד.
גלקסיות אנטנה נמצאות במרחק זוויתי של כ-3.5 מעלות ממערב-דרום מערב לכוכב ג'יינה (γ בעורב) וכ-4.2 מעלות מצפון-מערב לכוכב מינקר (ε בעורב).
מעריכים כי התנגשות שתי הגלקסיות החלה לפני כ-900 מיליון שנים.
בגלקסיות נצפו שתי סופרנובות: SN 2004GT ו-SN 2007sr.
גלקסי (Galaxy) - היא תוכנה אינטרנטית חינמית לעיבוד וניתוח נתונים בתחום הביולוגיה החישובית, שנועדה להנגיש את המחקר למדענים חסרי רקע בתכנות מחשבים.
התוכנה פותחה עבור מחקר גנומי, אך משמשת כלי למגוון תחומי מחקר בביולוגיה החישובית.
התוכנה מאפשרת ליצור רצף של שלבי אנליזה חישוביים, כמעין מתכון עבודה אותו ניתן להפעיל על נתונים רבים.
ניתן לעשות זאת באמצעות ממשק גרפי המסייע לבחור את הנתונים עליהם יופעל המתכון, איזה שלבים כדאי להכניס ובאיזה סדר.
גלקסי מאפשרת שילוב של נתונים ממאגרי מידע שונים.
התוכנה תומכת בהעלאת נתונים מהמחשב האישי, מ-URL וממקורות רבים ברחבי המרשתת (כמו הדפדפן הגנומי של אוניברסיטת קליפורניה, BioMart ו-InterMine).
גלקסי תומכת במגוון פורמטים האופייניים לתוכנות ביואינפורמטיות, ובהמרה בין הפורמטים השונים.
התוכנה כוללת ממשק המאפשר לעשות מניפולציות לטקסט.
דבר זה מאפשר לחוקרים לסדר נתונים כראות עיניהם ללא צורך בתכנות מחשבים.
גלקסי כוללת כלים למניפולציה על אינטרוולים, שבאמצעותם ניתן לעשות פעולות תאורטיות מוגדרות במרווחים (כגון חיתוך ואיחוד נתונים).
פורמטים רבים של תוכנות ביולוגיות כוללות מידע גנומי אינטרוולי (למשל שם כרומוזום, קואורדינטות על גבי כרומוזום) שניתן לעבוד עליו באמצעות גלקסי.
גלקסי גם תומכת בעיבוד וניתוח ארוכי טווח, אשר ממשיכה לחשב גם כאשר התוכנה אינה פתוחה במחשב האישי, וכן בפרסום הנתונים.
כדי להשתמש בתוכנה, יש ליצור שם משתמש.
באמצעות המשתמש ניתן לבצע פעולות רבות שיתוארו להלן.
ביולוגיה חישובית הוא תחום מחקר הדורש לרוב הבנה בתכנות מחשבים.
גלקסי שואף להנגיש את כלי המחקר למדענים שאינם בעלי רקע בתכנות מחשבים.
גלקסי עושה זאת באמצעות מתן דגש על ממשקים ידידותיים למשתמש על פני היכולת לבנות מתכוני עבודה מורכבים.
העדפה זו מאפשרת ליצור מתכוני עבודה פשוטים בקלות, אך מקשה על האפשרות לבנות תכנוני עבודה מורכבים.
במחקר מדעי ישנה חשיבות רבה לשחזור.
כאשר מתפרסמות תוצאות של מחקר מדעי, יש לספק מספיק נתונים כדי שאחרים יוכלו לחזור על הניסוי ולקבל את אותן התוצאות.
לאחרונה הושקעו מאמצים רבים כדי לאפשר זאת בתחומי מחקר חישוביים ("מעבדה יבשה") ולא רק מניסויים במעבדה ("מעבדה רטובה").
גלקסי תומכת בשחזור הפעולות שנעשו על ידי מידע שנצרב בכל שלב ושלב, כך שניתן לעשות בדיוק את אותו הניתוח בכל עת.
דבר זה כולל מעקב אחר כל הקלט, שלבי הביניים, מערכי הנתונים הסופיים, הפרמטרים שהופעלו עליהם וסדר הפעולות שנעשו.
גלקסי תומכת בשקיפות במחקר המדעי, על ידי-כך שהתוכנה מאפשרת שיתוף פריטים עם הציבור או עם משתמשים ספציפיים.
ניתן לבחון פריטים משותפים, להריץ מחדש, להתאים לדרישות חדשות ועוד.
פריטי גלקסי: היסטוריות, תכנוני עבודה, סדרות נתונים ודפים
פריטי גלקסי כוללים כל דבר שניתן לשמור ולשתף דרך התוכנה.
היסטוריות הם סדרת ניתוח חישובית (מתכון עבודה) המורץ עם קלט של סדרות נתונים, שלבים חישוביים מוגדרים ופרמטרים מסוימים.
היסטוריות כוללות את כל שלבי הביניים וכן את הפלט הסופי.
מתכוני עבודה הם סדרת ניתוח חישובית הכוללת שלבים חישוביים מוגדרים ופרמטרים מסוימים, אך אינה כוללת סדרות נתונים.
מתכוני העבודה משמשים להפעלת אותו ניתוח על סדרות נתונים שונות.
סדרות נתונים כוללים כל סדרה של קלט, תוצר ביניים או פלט שבו משתמשים או שמופק במהלך האנליזה.
היסטוריות, מתכוני עבודה וסדרות נתונים יכולים לכלול הסברים שהוזנו על ידי משתמשים.
גלקסי מאפשר יצירת עמוד וירטואלי המתאר את האיך והלמה של שלבי הניסוי.
שילובם של היסטוריות, מתכוני עבודה וסדרות נתונים עם הדפים הווירטואליים תומכים במטרה זו.
כשרת אינטרנט ציבורי חינמי, הנתמך על ידי מיזם גלקסי.
שרת זה כולל כלים ביואינפורמטיים רבים אשר עושים בהם שימוש נרחב במחקרים גנומיים.
ניתן ליצור שם משתמש, ולשמור היסטוריות, מתכוני עבודה, סדרות נתונים ודפים, אותם ניתן לשתף עם משתמשים אחרים.
כתוכנת קוד פתוח שניתן להוריד, להתקין ולהתאים לצרכים ספציפיים.
ניתן להתקין בצורה מקומית וכן על מחשוב ענן.
כשרתי אינטרנט ציבוריים בחסות ארגונים שונים.
חלק מהארגונים בחרו להפוך את השרתים שלהם זמינים לאחרים.
גלקסי היא תוכנת קוד פתוח המיושמת באמצעות שפת תכנות פייתון.
היא פותחה על ידי צוות גלקסי באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה ובאוניברסיטת אמורי ועל ידי קהילת גלקסי.
ניתן להרחיב את השימוש בגלקסי על ידי שימוש בממשק שורת פקודה.
אותה ניתן לשלב ולשתף באמצעות ארגז הכלים של גלקסי (Galaxy ToolShed).
דוגמה להרחבה כזו היא Galaxy-P, אשר הותאמה לניתוח נתונים המתקבלים מספקטרומטר מסה על ידי המכון למחשוב-על באוניברסיטת מינסוטה.
גלקסי היא מיזם קוד פתוח והקהילה כוללת משתמשים, ארגונים, מפתחי גלקסי ומפתחי כלים ביואינפורמטיים.
למיזם הגלקסי יש רשימות תפוצה, ויקי קהילתית ומפגשים שנתיים.