tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 2004 חנך את המלר"ד (מחלקה לרפואה דחופה) המטפל כיום במעל 140,000 מקרי חירום בשנה ואשר היווה חוד החנית בטיפול בנפגעי הטרור של ירושלים והסביבה בגלי הטרור שפקדו את העיר.
2015-2016 פעל להקמת מערך מוח כוללני בשערי צדק על מנת לאפשר טיפול במנעד רחב של מחלות ופציעות נוירולוגיות.
ביוני 2017 הוענק למרכז הרפואי שערי צדק תו תקן בינלאומי מאת ארגון ה-JCI האמריקאי בנושא איכות ובטיחות הטיפול והסביבה הטיפולית.
במרץ 2019 סיים את תפקידו כמנהל בית החולים שערי צדק ומונה לנשיא בית החולים.
רפואה מתגוננת היא פעילות שבה רופאים שולחים את מטופליהם לבדיקות וטיפולים לא חיוניים, או נתינת תרופות לא יעילות על מנת להימנע מתביעה רפואית על ידי המטופל.
לפעמים רופאים אפילו מונעים ממטופליהם טיפולים מצילי חיים על מנת לשמור על עצמם מתביעה רפואית, וכניסה להליכים משפטיים.
הלוי היה חלק ממחקר שבדק את השימוש ברפואה מתגוננת בישראל, נמצא שכ 25% מהרופאים שנשאלו השתמשו ב " רפואה מתגוננת " לפחות פעם 1 במהלך חייהם, וכ-40% מהרופאים שנשאלו מחשיבים כל מטופל כ"איום" בתביעה רפואית כלפיהם.
במהלך חייו המקצועיים נטל חלק בשורה ארוכה של יוזמות ופעילויות אשר תרמו תרומה ניכרת לטיוב הרפואה בישראל, להעלאת המודעות לזכויות המטופל ולחשיבות יחסי מטפל-מטופל נאותים, לשיפור בטיחות המטופל, לחינוך הרפואי בישראל, להעלאת המודעות לחשיבות תרומת איברים וחתימה על כרטיס תורם, לחלוקה צודקת של משאבי רפואה מוגבלים.
הלוי מתגורר בירושלים, נשוי בשנית לעדינה, עובדת סוציאלית ופסיכותרפיסטית ולהם שלושה ילדים משותפים.
אשתו הראשונה הייתה פרופסור סימה הלוי ולהם שני ילדים משותפים, בהם הרב איתי הלוי, רב ההתנחלות מגרון ור"מ בבית המדרש לבוגרי צבא בעלי.
אחיו, הרב מיכה הלוי, הוא הרב הראשי האשכנזי של פתח תקווה.
חבר האיגוד הישראלי לרפואה פנימית
חבר האיגוד הישראלי לחקר מחלות הכבד
חבר האיגוד הישראלי לאיכות ברפואה
חבר הפורום הישראלי למדיניות הבריאות
חבר האגודה האמריקאית לניהול סיכונים ברפואה
חבר מועצת המנהלים של האגודה הישראלית לסרטן
חבר מועצת המנהלים של אוניברסיטת בר-אילן
יו"ר הפורום לניהול סיכונים ברפואה, החברה לניהול סיכונים ברפואה בע"מ, תל אביב (1993–2005)
דירקטור בבנק טפחות למשכנתאות (1995-2000)
חבר הוועד המנהל, האגודה הישראלית לאיכות ברפואה (1995–2001)
חבר הוועדה לתוכניות לימודים, בית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית והדסה (1996–2000)
חבר הוועדה המייעצת למועצה המדעית של הר"י בנושא מינהל בריאות (1996–2005)
חבר הוועדה האתית של קצין הרפואה הראשי, צה"ל (1997–2001)
חבר ועדת ההיגוי ליישום חוק זכויות החולה (1997-2002)
חבר ועדת ההיגוי של הפורום הלאומי למדיניות בריאות (1998–2004)
חבר הוועדה הלאומית למידע רפואי (1998–2001)
חבר הוועדה הציבורית לענייני החולה הנוטה למות (2001–2005)
חבר הוועד המנהל של אוניברסיטת בר-אילן (2004-2007)
חבר המועצה הרפואית, מכבי טבעי, מכבי שירותי בריאות (2006–2008)
חבר ועדת המועצה להשכלה גבוהה להענקת תואר ראשון במנהל מערכות בריאות מהמכללה האקדמית לישראל (2007 ואילך)
חבר ועדת ההיגוי "חזון לירושלים" בהובלתו של פרופ' גור עופר (2007–2008)
חבר ועדת המועצה להשכלה גבוהה לבחינת האפשרות להענקת תארים אקדמיים בתחום הרפואה המשלימה (2008)
חבר המועצה המדעית, ההסתדרות הרפואית בישראל (2008)
סקירת מאמרים ועריכה עבור כתבי עת מדעיים
עורך, כתב העת לניהול סיכונים ברפואה (1993-2003)
חבר מערכת, כתב העת "הרפואה" של ההסתדרות הרפואית בישראל (1994–2001)
חבר מערכת, כתב העת "אימג'" (IMAJ) של ההסתדרות הרפואית בישראל (1999 ואילך)
חבר מערכת, כתב העת "הרפואה הצבאית" של ההסתדרות הרפואית בישראל (2004 ואילך)
יונתן הלוי פרסם מעל ל-100 מאמרים וכתבות בתחום הרפואה וכן שני ספרים בתחומי העניין המיוחדים שלו: "רפואה שלמה בין רופא למטופל" (2003) ו"רפואה משלימה ואלטרנטיבית – כל העובדות" (2005)
יונתן מלכא (נולד ב-2 בנובמבר 1986), הוא ספורטאי ישראלי המתחרה בענף הטריאתלון במרחקים האולימפיים (1.5 ק"מ שחייה, 40 ק"מ רכיבת אופניים, 10 ק"מ ריצה).
מלכא שנולד בעיר אילת החל להתחרות בטריאתלון בגיל 10. לאחר שזכה במספר תחרויות נוער מקומיות בישראל, החל להתאמן באופן מקצועי יותר, הצטרף למועדון "איילות", ובשנת 2004 זכה לראשונה באליפות ישראל לנוער בטריאתלון.
בשנת 2005 השלים זכייה שנייה ברציפות בתואר אלוף ישראל לנוער וזכה במדליית הזהב במשחקי המכביה לנערים.
בהמשך, צורף לסגל העתודה האולימפית של ישראל והחל להתחרות בסבב המקצועני הבינלאומי.
באותה שנה עבר להתגורר בקריית חיים ולהתאמן תחת הדרכתם של מאמן השחייה ערן גורל ומאמן הטריאתלון הבריטי גלן קוק.
בשנת 2007 סיים במקום ה-15 באליפות אירופה בטריאתלון עד גיל 23. לאחר הישגו צורף לסגל ההכנה לאולימפיאדת לונדון 2012 של הוועד האולמפי הישראלי
בשנת 2009 הגיע למקום ה-5 בטריאתלון הבינלאומי של פוקט, תאילנד.
בשנת 2010 השיג ניקוד במספר תחרויות בינלאומיות ונכנס לרשימת הדירוג המקצוענית של איגוד הטריאתלון העולמי.
במהלך השנים ניצח מלכא עשרות תחרויות ריצה וטריאתלון בארץ ובחול והיה שותף להקמת מועדון הריצה "ריאקשן", שהוקם על מנת לקדם את הספורט האירובי בישראל ולהעלות את המודעות לשילוב ריצה ופעילות גופנית אירובית בקרב האוכלוסייה.
בשנת 2012 נבחר למאמן הריצה של חברת נייקי ישראל
יונתן מאיר (Jonatan Meir; נולד ב-1975) הוא פרופסור מן המניין במחלקה למחשבת ישראל על-שם גולדשטיין-גורן באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
מחזיק הקתדרה לתולדות יהודי מזרח אירופה ותרבותם ע"ש אנה והארי זינגר.
תחום מחקרו הוא ספרות ההשכלה, החסידות והקבלה במאות השמונה עשרה, התשע עשרה והעשרים.
משנת 2019 חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
מאיר נולד בעיר לוון בבלגיה.
אביו הוא פרופ' אפרים מאיר, נוצרי קתולי שהתגייר.
יונתן מאיר הגיע עם משפחתו לירושלים בשנת 1983 ומאז מתגורר בה.
התחיל את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1997 בחוגים מחשבת ישראל, היסטוריה של עם ישראל ופילוסופיה.
את התואר השני השלים בחוג להיסטוריה של עם ישראל, בהדרכת פרופ' ישראל ברטל, על הלל צייטלין והחסידות.
בהשפעת פרופ' ברטל כתב את הדוקטורט על כתביו הפארודיים והסאטיריים של המשכיל יוסף פרל, שנספח לו ככרך שני מהדורה מוערת ומבוארת של ספר מגלה טמירין (וינה 1819), על פי דפוס ראשון, הנוסח ביידיש וכתבי יד רבים ומפוזרים.
העבודה אושרה בהצטיינות יתירה וזכתה בפרס ע"ש בלומפילד.
עם סיום הדוקטורט בשנת 2010 השלים פוסט דוקטורט במסגרת קרן עמיתי קרייטמן, באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ולאחר שנה נקלט במחלקה למחשבת ישראל כפרופסור חבר.
זכה במלגת אלון לשנים 2013–2015. באוגוסט 2015 נתמנה לפרופסור מן המניין וביוני 2019 נבחר כחבר באקדמיה הלאומית למדעים.
מחקריו זיכו אותו בשנים 2026-2012 בחמישה מענקים תחרותיים של הקרן הלאומית למדע (ישראל) (ISF), במענק של קרן גרמניה-ישראל למחקר ולפיתוח מדעי (GIF) ובשני מענקים של מועצת הפיס לתרבות ולאמנות לפרסום פרויקטים מחקריים.
בשנת 2015 היה עמית בהמכון הישראלי ללימודים מתקדמים (IIAS); ובשנת 2025-2024 שימש כפרופסור אורח במחלקה למדעי הדתות באוניברסיטת טוקיו וכעמית מחקר של Japan Society for the Promotion of Science (JSPS).
ביולי 2025 שימש כפרופסור אורח באוניברסיטת גטינגן; ובפברואר 2026 שימש כפרופסור אורח באוניברסיטת ג'ונס הופקינס.
תחום מחקרו הוא היסטוריה יהודית בעת החדשה, תוך דגש על ההשכלה היהודית, החסידות והקבלה במאה העשרים.
במחקריו חשף מאיר כתבי יד רבים שלא נידונו קודם, התקין מהדורות ביקורתיות של טקסטים קלאסיים בספרות היהודית החדשה (ובהם 'מגלה טמירין', 'שבחי הבעש"ט' ו'מאורעות צבי'), והאיר על הזיקות בין הספרויות השונות.
במחקריו דן רבות בגלגוליו של ז'אנר הסאטירה והפארודיה בספרות העברית והיידיש, בספרות השבחים החסידית וביחסים המורכבים בין החסידות להשכלה לאורך המאה התשע עשרה.
מחקריו הענפים על הקבלה בעת החדשה (ובכלל זה על ישיבות המקובלים בירושלים, הלל צייטלין, יהודה ליב אשלג, הרב קוק ומקובלים שונים במחצית השנייה של המאה העשרים), פתחו פתח להבנה מחודשת של תחום זה.
מחקריו עוסקים רבות בתפר בין היסטוריה, ספרות ופילוסופיה.
בין השאר הדפיס מהדורות מזוקקות של כתבי הלל צייטלין ויוסף חיים ברנר.
חשף והדפיס הרצאות לא ידועות של גרשם שלום על השבתאות ועל החסידות (כחלק מתוכנית כינוס כתבי שלום וההדרתם מחדש), הדפיס לראשונה את הדוקטורט העלום והגנוז של יוסף וייס (חוקר) על ר' נחמן מברסלב; וכינס את מחקריו של שמואל ורסס על יוסף פרל והשכלת גליציה.
בשנים האחרונות מתמקד מאיר בתולדות השבתאות, ביחסים בין תנועת ההשכלה היהודית לתופעות שונות של אזוטריקה ובתולדות חסידות ברסלב (לאור עשרות כתבי יד שנתגלו בשנים האחרונות).
תלמידיו הקימו בשנת 2019 את הוצאת ספרי בלימה והוא מעורב בעריכת ספרים רבים בהוצאה זו ובהתווית דרכה.
מאיר שימש בוועדות מייעצות של מרכזי מחקר וספרות שונים.
בין השאר משמש כחבר בוועדה האקדמית של מכון שוקן למחקר היהדות; חבר בוועדת 'ספריית דורות' לכינוס במוסד ביאליק; משנת 2013 חבר מערכת בכתב העת "קבלה" (Kabbalah: Journal for the Study of Jewish Mystical Texts).
שימש כמייעץ בקרנות ובפרסים רבים; ומשנת 2026 חבר במערכת Jewish Quarterly Review.
בשנים 2013–2016 ישב בוועדה המדעית של המרכז לחקר יהודי גליציה ובוקובינה; בשנים 2016–2018 בוועדת המלגות של קרן עזריאלי; היה חבר בתת-הוועדה לבדיקת מצב מחקר מדעי הרוח, כחלק מ'דו"ח מצב המדע בישראל לשנת תש"פ' של האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
בין ינואר 2021 לאוגוסט 2023 שימש כחבר במועצת מרכז זלמן שזר לחקר תולדות העם היהודי; ובשנים 2018-יוני 2024 ישב בוועדה המייעצת של יד חיים הזז בירושלים.
בשנת 2023 מונה ליו"ר ועדת הפרסומים של האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
גלגוליו של מגלה סוד: קונטרס 'דברי צדיקים' לריב"ל (יצחק בר לוינזון) ויוסף פרל, מהדורה מוערת ומבוארת עם מבוא על גלגולי כתיבתו, המרכז לחקר תולדות יהודי פולין ותרבותם, האוניברסיטה העברית בירושלים, הוצאת כרוב, לוס אנג'לס תשס"ד
רבי נחמן מברסלב: צער העולם וכיסופי משיח, שתי מסות מאת הלל צייטלין, הקדים מבוא והוסיף הערות: יונתן מאיר, סדרת יריעות, כרך ה, ירושלים תשס"ה
רחובות הנהר: קבלה ואקזוטריות בירושלים (תרנ"ו-תש"ח), הוצאת יד יצחק בן צבי, ירושלים תשע"א
ראשית חכמה: חיבור גנוז בגנותה של החסידות, מהדורה מוערת ומבוארת, מאת יונתן מאיר ושמואל ורסס, הוצאת המכון למדעי היהדות, האוניברסיטה העברית בירושלים, ירושלים תשע"ב
שבחי רודקינסון: מיכאל לוי פרומקין רודקינסון והחסידות, הקיבוץ המאוחד: הילל בן חיים, תשע"ג
חסידות מדוּמה: עיונים בכתביו הסאטיריים של יוסף פרל, מוסד ביאליק, ירושלים תשע"ד
ספר מגלה טמירין ליוסף פרל, מהדורה מוערת ומבוארת עם מבוא על גלגולי כתיבתו, בצירוף אחרית דבר מאת דן מירון, שני כרכים, מוסד ביאליק, ירושלים תשע"ד
גרשם שלום, תולדות התנועה השבתאית: הרצאות באוניברסיטה העברית בירושלים 1939–1940, הקדימו מבוא, ערכו והביאו לדפוס יונתן מאיר, שיניצ'י יאמאמוטו, הוצאת מכון שוקן למדעי היהודות והוצאת שוקן, ירושלים ותל אביב תשע"ח
דמותו המיתולוגית של הבעש"ט, ירושלים, מכון שוקן למחקר היהדות, תש"ף (מהדורה שנייה תשפ"ג)
תיקון הפרדוקס: גרשם שלום, יוסף וייס ופרשת הדוקטורט הגנוז על ר' נחמן מברסלב, ספרי בלימה, ירושלים-ברלין תשפ"ד (מהדורה שנייה מתוקנת, תשפ"ה)
שלוש הרצאות על חסידות חב"ד, ירושלים, מכון שוקן למחקר היהדות, תשפ"ד
נפתולי סוד: שלוש הרצאות על ר' יהודה ליב אשלג והקבלה במאה העשרים, ירושלים, מכון שוקן למחקר היהדות, תשפ"ד
שלוש הרצאות על חסידות ברסלב, ירושלים, מכון שוקן למחקר היהדות, תשפ"ד
ספר בוחן צדיק ליוסף פרל, ההדיר על פי דפוס ראשון וכתבי-יד והוסיף מבוא וביאורים יונתן מאיר, בצירוף אחרית דבר מאת ישראל ברטל, מוסד ביאליק, ירושלים תשפ"ד
קונטרס ימי שמואל, תולדות ר' שמואל הורוויץ וסדר נסיעתו לאומן, ההדיר לפי כתב היד והוסיף מבוא וביאורים יונתן מאיר, האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, ירושלים תשפ"ו.
חסידות שלעתיד לבוא, הלל צייטלין והמיסטיקה היהודית בפולין, ספרי בלימה, ירושלים-ברלין תשפ"ו.
שי ליוסף: קובץ מחקרים במדעי היהדות מוגשים לפרופסור יוסף דן לרגל פרישתו, בעריכת: יונתן מאיר, נעמה בן שחר, נועם זדוף, ירושלים: האוניברסיטה העברית בירושלים, תשס"ג.
שמואל פיינר, מלחמת תרבות: תנועת ההשכלה היהודית במאה ה-19, ירושלים תש"ע.
שמואל ורסס, גנזי יוסף פרל, הוצאת אוניברסיטת תל אביב ובית שלום עליכם, תל אביב תשע"ב.
חב"ד: היסטוריה, הגות ודימוי, קובץ מאמרים, בעריכת: גדי שגיב, יונתן מאיר, מרכז זלמן שזר, ירושלים תשע"ו
עם ועולם: שי לישראל ברטל, בעריכת יונתן מאיר, דמטרי שומסקי, גרשון דוד הונדרט, מרכז זלמן שזר, ירושלים תש"פ.
דרך ספר שי לזאב גריס, יחד עם אבריאל בר-לבב, עודד ישראלי, ורמי ריינר, הוצאת כרמל, ירושלים תשפ"א.
מנדלי מוכר ספרים: מבטים חדשים, בעריכת ישראל ברטל, אבנר הולצמן, יונתן מאיר, האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, ירושלים תשפ"ה.
אולגה טוקרצ'וק, ספרי יעקב או המסע הגדול דרך שבעה גבולות, חמש שפות ושלוש דתות מרכזיות להוציא את השוליות, תרגמה מפולנית: מרים בורנשטיין, עריכה מדעית: יונתן מאיר ואבריאל בר-לבב, עם אחרית דבר מאת יונתן מאיר, ירושלים: כרמל, תש"ף, 702 עמ' (לקריאת אחרית הדבר)
הלל צייטלין, געגועים ליופי: שלוש מסות, בעריכת יונתן מאיר ולי ברטוב, ירושלים וברלין: ספרי בלימה, תש"ף; מהדורה שנייה מתוקנת, תשפ"ב.
הלל צייטלין, בחביון הנשמה: שלוש מסות, בעריכת יונתן מאיר וסאם גלובר-זמרה, ירושלים וברלין: ספרי בלימה, תש"ף; מהדורה שנייה מתוקנת, תשפ"ב.
יוסף חיים ברנר, סדנא דגלותא: שבעה מאמרים, בעריכת יונתן מאיר ורפי צירקין-סדן, ירושלים וברלין: ספרי בלימה, תשפ"ג.
יוסף חיים ברנר, הערכת עצמנו: הרצאה (על מנדלי מוכר ספרים), בעריכת יונתן מאיר, ירושלים וברלין: ספרי בלימה, תשפ"ג.
גרשם שלום, מצווה הבאה בעבירה: להבנת השבתאות, בעריכת יונתן מאיר, ירושלים וברלין: ספרי בלימה, תשפ"ג; מהדורה שנייה, תשפ"ד (לקריאת פתח הדבר)
גרשם שלום, התנועות המשיחיות בישראל: הרצאות, בעריכת יונתן מאיר, ירושלים וברלין: ספרי בלימה, תשפ"ג; מהדורה שנייה תשפ"ד (לקריאת פתח הדבר)
זלמן שזר, על תלי בית פרנק: רשמי אופנבך, עם אחרית דבר מעשה ידי יונתן מאיר, ירושלים וברלין: ספרי בלימה, תשפ"ד (מהדורה שנייה בכריכה רכה, תשפ"ה).
צבי מירוני, החולמים בירושלים: שרטוטים על הקווים והחולמים, המסתורין והמקובלים בהווה הירושלמי (1938), בעריכת יוסי שוויג ויונתן מאיר, ירושלים וברלין: ספרי בלימה, תשפ"ד (לקריאת פתח הדבר)
הלל צייטלין, עמקי תהום: שלוש מסות [על ניטשה, שסטוב וברנר], בעריכת יונתן מאיר ולי ברטוב, ירושלים וברלין: ספרי בלימה, תשפ"ה.
הלל צייטלין, יחידים: שלוש קריאות, בעריכת יונתן מאיר וסאם גלובר, ירושלים וברלין: ספרי בלימה, תשפ"ה.
יוסף וייס (חוקר), תורת הדיאלקטיקה והאמונה לר' נחמן מברסלב, בעריכת יונתן מאיר, ירושלים וברלין: ספרי בלימה, תשפ"ה (הדוקטורט הגנוז של יוסף וייס).
הלל צייטלין, רבי נחמן מברסלב: שתי מסות, בעריכת יונתן מאיר, ירושלים וברלין: ספרי בלימה, תשפ"ה.
הלל צייטלין, שירות ותפילות: שבעה מחזורים, בעריכת יונתן מאיר וסאם גלובר, ירושלים וברלין: ספרי בלימה, תשפ"ה.
ירושלים: חגיגת הפתיחה, ז' ניסן תרפ"ה (הדפסה מיוחדת במלאת מאה שנה לאוניברסיטה העברית), בעריכת יונתן מאיר ויוסי שוויג, ירושלים וברלין: ספרי בלימה, תשפ"ה.
גרשם שלום, התנועה השבתאית בפולין, בעריכת יונתן מאיר, ירושלים וברלין: ספרי בלימה, תשפ"ו
יונתן מונג'ק (נולד ב-1954) הוא אדריכל ישראלי.
מונג'ק נולד בירושלים ובה גדל.
בצעירותו התגורר תקופה מסוימת במושב שורש.
את לימודי האדריכלות השלים במחלקה לאדריכלות בבצלאל שם למד אצל אדריכלים כמו ארטור גולדרייך וזאב דרוקמן מהם הושפע במיוחד.
בתום לימודיו עבד במשרדו של האדריכל יצחק ישר.
בשנת 1989 פרש ופתח משרד אדריכלים עצמאי בשותפות עם אשתו - אירית.
עד היום תכנן מאות בתי מגורים פרטיים בעיקר בישראל אך גם מחוצה לה.
המאפיין המרכזי בבתים שהוא מתכנן הוא השימוש בחומרים טבעיים וההשקעה במקומות שהייה נוחים ונעימים אותם הוא מעצב מתוך היכרות מעמיקה עם המשתמשים.
ב-2005 יצא הספר "יונתן מונג'ק – אדריכלות, עיצוב, סגנון חיים" המציג מבחר מעבודותיו של מונג'ק כפי שצולמו על ידי צלם האדריכלות שי אדם.
ב-2011 השתתף בסדרת הטלוויזיה "אדריכלי החלומות".
מונג'ק גר עם משפחתו ועובד ברמת השרון.
יונתן ווגמן (נולד ב-1982) הוא רופא ודוגמן-עבר ישראלי.
ווגמן נולד שלישי לדב, מהנדס אווירונאוטיקה, ועליזה, רואת חשבון, במשפחה בת ארבעה ילדים, וביניהם שלומית ווגמן-רטנר.
את שירותו הצבאי עשה בסיירת צנחנים, בתפקיד לוחם, ולאחר מכן גם כקצין.
התגלה באופן מקרי על ידי צלם אופנה, ודגמן בתחילה לחברת הטיפוח הישראלית "ללין".
התפרסם ב-2008 כשנבחר לדוגמן הבית של חברת הביגוד "קסטרו מודל", לצדה של גל גדות, והופיע בפרסומות ותצוגות אופנה של החברה.
כן דגמן למספר מגזיני אופנה בעולם.
בשנת 2012 הופיע בקליפ לשיר "Echo" שייצג את צרפת באירוויזיון שהתקיים באותה שנה.
ווגמן למד לימודי רפואה ב ואת ההתמחותו בכירורגיה פלסטית ואסתטית עשה בבית החולים הדסה עין כרם.
לאחריה אף עבד כרופא בכיר באותה מחלקה.
הוא משרת במילואים כקצין רפואה גדודי של גדס"ר 6551 בחטיבה 551, בדרגת רב-סרן.
בשנת 2011 לקח חלק פעיל במחאת הרופאים.
ווגמן הוא כירורג פלסטי המתמחה בניתוחים אסתטיים, כגון מתיחת פנים וניתוחי חזה, ביצוע טיפולים לא ניתוחיים ומשמש כראש תחום האסתטיקה ב-TLV מדיקל סנטר.
נשוי לליטל ויליגר ולזוג שלושה ילדים.
יונתן לוי (נולד ב-5 במאי 1984 בישראל) הוא רוכב אופנועים מקצועי, שזכה פעמים רבות בראלי חרמון-אילת, היה אלוף ישראל באופנועי אנדורו 3 פעמים, ובשנת 2010 זכה במדליית זהב בתחרות אנדורו ששת הימים הבינלאומי במקסיקו.
משיכתו לאופנועים החלה כשהיה בן שש כאשר אביו רכש בשבילו אופנוע שטח זעיר.
כשהיה בן 15 רכש אופנוע KTM בנפח 125 סמ"ק וגרם לתאונת דרכים בה נפצע.
לוי היה הגורם לתאונה, מונה לו קצין מבחן ופרש מרכיבה לטובת כדור מים עד גיל 19 ושירת בצבא כספורטאי מצטיין.
באותה השנה רכש אופנוע KTM בנפח 250 סמ"ק.
בינואר 2004 התחרה במרוץ אנדורו וניצח בקטגוריה המקצועית בינונית.
יונתן יאקוב ירגן אוטו מוצפלדט (Jonathan Jakob Jørgen Otto Motzfeldt; 25 בספטמבר 1938 - 28 באוקטובר 2010) היה כומר ופוליטיקאי גרינלנדי, נחשב לאחת מהדמויות המובילות בהקמת שלטון הבית של גרינלנד.
ראש ממשלת גרינלנד הראשון והשלישי.
יונתן "יונוק" מוצפלדט נולד בשנת 1938 ביישוב קאסימיוט בדרום גרינלנד, כבן לצייד סרן מוצפלדט (1902 - 1984) ואשתו קירסטן קלמנסן (1904 - 1979)
הוא למד תאולוגיה באוניברסיטת קופנהגן עד 1966, לאחר מכן עבד ככומר בקאקורטוק, גרינלנד עד 1979.
כבר באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20, התחיל מוצפלדט את הקרב שלו לאוטונומיה של גרינלנד עם קבוצה של פעילים אינואיטים צעירים.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 המוקדמות מוצפלדט הפך מעורב בתנועת העצמאות הסוציאל-דמוקרטית סיומוט.
לאחר שהעמיד את עצמו בחוד החנית של תהליך האמנציפציה הפוליטי שאוכלוסיית גרינלנד החלה ברצינות בשנות ה-70 המוקדמות, מוצפלדט הפך לשם נרדף לשלטון האוטונומי הגרינלנדי.
באותו אופן שבו הוא צעד קדימה על כתפיהם של החלוצים האמיתיים של תנועת העצמאות, הוא השיג כוח כמעט מוחלט באמצעות סדרה של תהליכי טיהור פוליטי מרהיבים ולעיתים קרובות אכזריים.
בטיהורים אלה חברים ותיקים כמו לארס אמיל יוהנסן, משה אולסן, לארס קמניץ ואמיל אבלסון נדחקו לשוליים הפוליטיים.
בשנת 1977 הוא נבחר ליו"ר מפלגת סיומוט בפעם הראשונה.
ב-1 במאי 1979, הפך מוצפלדט לראש הממשלה הראשון של גרינלנד.
הוא הוביל את הממשלה יותר מ-11 שנים עד 18 במרץ 1991, כאשר הוא נאלץ להתפטר ולעזוב את הפוליטיקה בגלל בעיית שתייה.
עם זאת, הוא זכה במספר תפקידי מפתח בכלכלה של גרינלנד.
מוצפלדט זכה בתפקיד ראש הממשלה שוב בשנת 1997. הוא החזיק בתפקיד עד 2002, כאשר הוא נאלץ להכריז על בחירות חדשות בגלל ביקורת רצינית מהפרלמנט (לאנדסטינג) על ניהול הכלכלה של גרינלנד.
הנס אנוקסן נבחר להיות ראש ממשלת גרינלנד ב-14 בדצמבר 2002. יוסף מוצפלדט, מנהיג אינואיט אטקטיגיט, הפך לסגן ראש הממשלה בממשלה החדשה.
מוצפלדט היה אז שוב יו"ר הפרלמנט של גרינלנד.
בתפקיד זה הוא סימן עצמו בעיקר כדמות נסיגה פוליטית שלא הצליחה לתרום באופן חיובי להתפתחות הפוליטית המתמשכת של גרינלנד.
מוצפלדט התפטר מתפקיד יו"ר הפרלמנט של גרינלנד ב-18 בינואר 2008 על רקע טענות שהוא מישש עובדת ציבור שדיווחה עליו למשטרה.
התיק בוטל, ללא כתבי אישום.
חברת המפלגה רות היילמן החליפה אותו כיו"ר הפרלמנט.
באביב 2009 נפגע מוצפלדט משערורייה גדולה של שימוש לרעה בכספי ציבור למטרות פרטיות.
עיתון AG תיעד שעד 2008 הוא היה משלם את שכרו הממשלתי לארוחות פרטיות.
כמו כן, הקופה הציבורית שילמה כאשר הוא קנה כמויות גדולות של אלכוהול.
הוא לא נבחר מחדש בבחירות לפרלמנט ב-2 ביוני 2009.
מוצפלדט מת ב-28 באוקטובר 2010, בגיל 72, מדימום מוחי.
בעת מותו מוצפלדט היה הנשיא של המועצה הנורדית המערבית.
בשנת 1992,התחתן יונתן מוצפלדט עם כריסטיאנה גודרון גודמנדסדוטיר (נולדה ב-1951) מאיסלנד.
עם זאת, מזוגיות קודמת עם מארגיט קוק פטרסן, נולדו לו שני ילדים: קארן מוצפלדט (נולדה ב-1966) וקלאוס מוצפלדט (נולד ב-1969).
שחקן הכדוריד הגרינלנדי האנס פיטר מוצפלדט-קייד , הוא אחיינו של מוצפלדט.
יונתן (יוני) הִללי (נולד ב-25 במאי 1960) הוא עיתונאי ופרשן ספורט ישראלי.
מרבית שנותיו כעיתונאי, מ-1981 ועד העברת הבעלות על העיתון בראשית העשור השני של המאה ה-21, עבד כעיתונאי בעיתון "מעריב" שבו שימש כתב בצפון.
בתפקידו זה סיקר את תחום המשפט, תחום הבריאות ואת הרשויות המקומיות באזור.
בנוסף, סיקר עבור מוסף הספורט של העיתון את קבוצות הכדורגל בצפון ובמשך שני עשורים גם את נבחרת ישראל בכדורגל.
במסגרת תפקידו זה חשף בשנת 1999 את פרשת נערות הליווי, ביחד עם העיתונאי אביב הברון.
בשנת 1994 הקים את איגוד עיתנאי הספורט ועמד בראשו במשך שני עשורים.
בשנת 2013 החל הללי לעבוד בערוץ הספורט והוא משמש כפרשן בתוכניות המגזין של הערוץ, כשהבולטות שבהן הן התוכניות "יציע העיתונות" ותוכנית הבת שלה, "שבת ביציע".
בשנת 2014 הצטרף הללי לצוות המגישים של תוכנית הספורט ברדיו 103FM לצד מאיר איינשטיין ורון קופמן.
אף על פי שחדל מלסקר את קבוצות הכדורגל מהעיר חיפה הוא ממשיך להפגין בתוכניות שבהן הוא משתתף מידיעותיו על הנעשה בקבוצות.
במרוצת השנים זכה הללי במספר פרסים: בשנת 2000 זכה בפרס נשיא המדינה, לאחר שנבחר לעיתונאי מצטיין מטעם העיתון מעריב.
בשנת 2007 זכה ב"פרס ביאנו לתקשורת" על התמדתו בסיקור העיר חיפה, בשנת 2010 נבחר לעיתונאי הספורט של העשור על ידי אגודת העיתונאים בחיפה והצפון וב-2015 זכה בפרס מפעל חיים מטעם תא כתבי חיפה.
הללי הוא אביה של העיתונאית יפעת הללי.
יונתן הירשפלד (נולד ב-1979) הוא צייר, משורר, עיתונאי ואוצֵר ישראלי, הכותב בנושאי תרבות, אמנות ופילוסופיה, בעיתונים ובכתבי עת.
יונתן הירשפלד נולד, גדל ולמד בירושלים.
בוגר התיכון לאמנויות ע"ש צ'ארלס א' סמית' בירושלים (בגרות מלאה במגמת אמנות פלסטית, 1997).
בוגר תואר ראשון באמנויות יפות (BFA) מהמחלקה לאמנות באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל.
בעל תואר שני באמנויות יפות (MFA) בתוכנית הבינתחומית לאמנויות, בשיתוף המכון להיסטוריה ופילוסופיה של המדעים והרעיונות ע"ש כהן, אוניברסיטת תל אביב (2011).
מלמד במכללה האקדמית תל אביב-יפו ובקריה האקדמית אונו במסגרת בית לאמנות ישראלית.
משנת 2008 ועד היום (2016) – מלמד קורסי ציור ומנחה סיורי גלריות מטעם סדנת אמני הקיבוץ.
לאורך השנים מרצה כפרילנסר במוזיאונים, בגלריות ובמכללות.
לימד אמנות והגיש לבגרויות בתיכונים, בהם התיכון לאמנויות בירושלים בו למד.
שימש כמרכז מגמת האמנות בתיכון "מוזות" לנוער שנפלט ממסגרות ביפו (2008-14).
בשנת 2008 הקים הירשפלד ביחד עם יקיר שגב את גלריה חנינא, שכעבור שנה הפכה לגלריה שיתופית, בה שותפים כיום 15 אמנים.
בשנת 2013 צייר את סדרת הציורים "על הארץ", שהוצגה במשכנות שאננים.
בסדרה זו התייחס לציורי "צובה" של זריצקי ושל אברמסון ולדיון האתי והאסתטי שמתעורר במפגש בין שלושת הדורות של האמנים.
בשנת 2016 הוצגה סדרת ציורים זו במסגרת התערוכה "אופק חדש לאופקים חדשים" במשכן לאמנות בעין חרוד.
בשנת 2014 הציג הירשפלד את תערוכת היחיד "זימה" בגלריה "צדיק", יפו-תל אביב, והוציא ספר שירה בשם זה במשותף עם אהרן שבתאי.
הציג בגלריות ובמוזיאונים בארץ, בניו יורק ובמינכן.
זכה בפרס עידוד היצירה לאמנות פלסטית מטעם משרד התרבות לשנת 2016. באותה שנה היה אוצר של תערוכת ורד אהרונוביץ'.
פרסם שירים בכתב העת "מטעם" בעריכת יצחק לאור.
כתב מאמרים לכתב העת "אודיסאה" ולאתרים "ארטפורטל", "ערב רב" ו"אלכסון".
מ-2013 כותב את הטור "תמונה" במוסף "תרבות וספרות" של העיתון "הארץ".
פרסם סדרת מאמרים בהם טען שההגות הפוסט-מודרניסטיסטית מבית מדרשם של דרידה, פוקו, בודריאר ודלז נהנית מהגמוניה מוחלטת בעולם האמנות הישראלית.
הירשפלד ניסה להצביע על כשליה ונזקיה של הגות זו.
בשנת 2021 פרסם את הספר "לדעת ציור" בהוצאת רסלינג.
ב-2022 יצא לאור הספר "אמנות ישראלית גלריה גורדון", המכיל אסופת מאמרים פרי עטו.
מ-2022 מגיש פינה ברדיו, מדי ראשון בבוקר בתוכנית שלושה שיודעים עם שרון קנטור בכאן תרבות.
2022 – "אמנות ישראלית גלריה גורדון" (עשרות טקסטים פרי עטו על אמנות ישראלית עבור חדרי תצוגה לאתר הגלריה).
יונתן לוי (נולד ב-1974 בקנדה) הוא מחזאי, משורר, במאי תיאטרון ומורה ישראלי.
לוי הוא בן לדפנה לוי, מתרגמת, ולשמעון לוי, פרופסור אמריטוס לתיאטרון.
בילדותו הוריו נפרדו והוא גדל עם אמו בירושלים.
את שירותו הצבאי מילא לוי בעיתון במחנה ולאחריו למד פילוסופיה ולימודי BA כלליים באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטה העברית.
בזמן לימודיו חבר לליאור ווטרמן והשניים החלו ליצור לתיאטרון, ואף זכו בפרס היוצר המבטיח של פסטיבל עכו בשנת 2004 על יצירתם "מנו מלך אטלנטיס".
סבתו של לוי מצד אביו, חוה לוי, הייתה מראשוני האנתרופוסופים בארץ, ובשנת 2008 היה שותף להקמת המסלול האנתרופוסופי בתיכון אורט ישראל בקריית טבעון, שהפך כעבור ארבע שנים לתיכון "שקד", ושבו הוא מלמד גם כיום.
בשנת 2011 עלה מחזהו "סדאם חוסיין", שלוי הגדיר כ"מחזמר היסטוריוסופי אלטרנטיבי", וזכה לשבחי המבקרים ולפרס ראש העיר בפסטיבל עכו של אותה שנה.
בהמשך דרכו חבר לנועם ענבר, סולן להקת הבילויים והשניים יצרו את המחזה המוזיקלי "רפול והים" שזכה להצלחה דומה.
בפסטיבל ישראל 2016 העלה את ההצגה "נפילים", שאותה כתב יחד עם בועז לביא, ועם מוזיקה של נועם ענבר.
בשנת 2015 יצא לאור "מַלְכִּיטַוָּס", ספר המרכז את מרבית יצירתו עד כה, המאופיינת כ"דרמה שירית ושירה דרמטית", בהוצאת דחק לספרות טובה ובעריכת יהודה ויזן.
הספר זכה אף הוא לשבחי המבקרים, ובאותה שנה זכה בפרס שרת התרבות למשוררים בתחילת דרכם.
ב-2017 יזם את "פסטיבל שייח' אבריק לתרבות אזרחית", פסטיבל פתוח וללא תקציב ציבורי כלשהו שהזמין את הציבור ליצור אירועים תרבותיים ברחבי טבעון וסביבתה, תוך שימוש יצירתי במרחבים הפרטיים והציבוריים, מתוך כוונה לבנות קשרים קהילתיים על בסיס משאלות ואינטרסים תרבותיים ואמנותיים חופשיים.
הפסטיבל העמיד כ-250 אירועים, עם 700 יוצרים פעילים, בתקציב של 35 אלף ש"ח ומשך אלפי מבקרים.
לוי מתגורר כיום בטבעון עם בת זוגו ושלושת ילדיהם.
בעבר התגורר בכפר הבדואי טבאש בקרבת העיר.
בשנת 2023 הוציא נועם ענבר אלבום סולו בשם "הפניקס" שכל תמליליו נכתבו על ידי לוי
מלכיטווס - שירה דרמטית ודרמה שירית (דחק, 2015)
סדרת משטרה - טרילוגיה דרמטית (דחק, 2025)
יונתן (יוני) ויליאם זקס היה כדורסלן ישראלי ששיחק בשנות ה-70 וה-80 בליגה העליונה בשורות אליצור תל אביב, בית"ר תל אביב, וכן שיחק עבור קבוצות בליגת המשנה.
שיחק בשורות נבחרת הנוער של ישראל ובנבחרת הבוגרת.
כולל באליפות אירופה בכדורסל ב-1973 בספרד.
נולד בלידס באנגליה ועלה לישראל בגיל חמש יחד עם משפחתו: הורים ושני אחים.
למד במוסדות דתיים, כולל בתיכון דתי בר-אילן בנתניה, יחד עמו הגיע לגמר אליפות בתי הספר התיכוניים ב-1972. צורף לנבחרת הנוער והיה חלק מהחמישייה הקבועה באליפות אירופה לנוער שנערכה בזאדאר שביוגוסלביה ב-1972 והגיעה עד לשלב חצי הגמר בטורניר.
מיד לאחר הצלחת נבחרת הנוער והצטיינותו בה צורף זקס לסגל הנבחרת הלאומית.
הוא שותף במסגרת הנבחרת הבוגרת ב-12 משחקים.
בשנותיו הראשונות שיחק באליצור נתניה שבליגה הארצית (באותה עת - ליגת המשנה) וממנה עבר לאליצור תל אביב, עמה העפיל לליגה הלאומית (באותה עת - הליגה העליונה) בתום עונת 1974/1973. מ-1975 ועד 1979 שיחק באליצור תל אביב בליגה הלאומית והיה בין שחקניה הבולטים.
בקיץ 1979 חזר לשחק באליצור נתניה, ושנה לאחר מכן עבר לבית"ר תל אביב מהליגה הלאומית, בשורותיה שיחק גם בשנים 1981 ו-1982. בשורות בית"ר תל אביב קבע זקס שיא נקודות כשקלע 88 נקודות במשחק אחד.
לאחר מכן שיחק גם באליצור גבעת שמואל.
את שנותיו האחרונות כשחקן פעיל עשה זקס במכבי חדרה בזמן ששיחקה בליגה הארצית.
כמו כן אימן את הפועל גבעת אולגה כמאמן-שחקן ועלה איתה לליגה א'.
היה מורה לחינוך גופני ועסק באימון ילדים ונוער.
נפטר כתוצאה מהתקף לב ב-2005 ונקבר בכפר מונש.
נולד בישראל בשנת 1977 וגדל ברמת גן.
למד במגמת הג'אז בית הספר לאמנויות ע"ש תלמה-ילין שם החל לכתוב ולהלחין שירים ולהתעניין בהלחנת מוזיקה לתיאטרון.
לאחר שירותו הצבאי למד הלחנה וניצוח בבית הספר למוזיקה על שם בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב ושם השלים את לימודיו לתואר ראשון ותואר שני בקומפוזיציה.
הוא השתלם גם בלימודי ניצוח באוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון ובבית הספר-CCM שאוניברסיטת סינסינטי.
לאחר סיום הלימודים החל את דרכו כיוצר וזמר של מוזיקת רוק.
הוא הופיע בליווי להקה והוציא שני אלבומי סולו, יונתן כנען - "7 דקות" (2008) בהפקה משותפת יחד עם המוזיקאי אדם בן אמיתי ו-"סנטה פה" (2012) בהפקתו המוזיקלית של לואי להב.
סינגלים מתוכם הושמעו בתחנות הרדיו האזוריות, ברשת ג', בגלי צה"ל וב-103FM.
קליפ האנימציה לשיר "7 דקות" שודר בטלוויזיה.
הקליפ אותו ביימה דנה פרבר, כיום אשתו של יונתן, זכה בפרס "בחירת השופטים" בפסטיבל האנימציה Annecy.
משנת 2010 החל יונתן ליזום ולהלחין מופעים מוזיקליים, מחזות זמר ואופרה מגוונים.
בין יצירותיו הבולטות הם המופע "שירים באשדודית", המחזמר "גרטה והמירוץ לחלל" והאופרה "תיאודור".
יונתן כנען הוא בנם של ד"ר גבי כנען, רופא-מנתח ומנהל בית החולים רבקה זיו בצפת, ופרופ' נורית כנען-קדר, חוקרת תולדות האמנות ודיקנית הפקולטה לאמנויות באוניברסיטת תל אביב; אחיו הבכור הוא פרופסור חגי כנען, שכיהן כראש החוג לפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב.
נשוי לדנה פרבר-כנען, אשת היי טק ומומחית באנימציית תלת-ממד.
הם הורים לשתי בנות ומתגוררים בתל אביב.
בשנת 2020 הזמינה האופרה הישראלית את יונתן כנען להלחין אופרה מקורית על חייו של חוזה המדינה בנימין זאב הרצל.
את הלברית לאופרה כתב עידו ריקלין.
האופרה כורכת יחד שתי תקופות בחייו של חוזה המדינה - רגע לפני שהפך את עצמו לאגדה.
הטיול הלילי המסויט של הרצל הבוגר, שזור בתמונות מלאות אושר ותקווה של תיאודור הצעיר כאשר שניהם נאלצים, כל אחד בתורו, לברוא לעצמם מציאות חדשה.
האופרה "תיאודור" עלתה בבכורה עולמית באופרה הישראלית בחודש מאי 2023, בניצוחו של נמרוד דוד פפר ובבימויו של עידו ריקלין.
לבקשת הקהל חזרה ההפקה למופעים נוספים ופתחה את עונת האופרה 2023-2024.
בשנת 2010 יונתן כנען חבר לבמאי והשחקן שמעון מימרן והמוזיקאי אדם מדר ביצירת המופע המוזיקלי "שירים באשדודית", על פי שיריו של המשורר סמי שלום שטרית.
ב-2019 המופע פתח את פסטיבל "אשדודשירה" בניהולו האמנותי של סמי שלום שטרית בהשתתפותם של עמיר לב, ברי סחרוף ודיקלה ובליווי התזמורת הסימפונית אשדוד.
מחזמר אופראי על פי סיפור קצר מאת ולריה זבילוצקי שזכה בתחרות הסיפור הקצר של "הארץ" לשנת תשע"ב.
כנען יזם את הרעיון להפוך את הסיפור למחזמר, הלחין וכתב את הלִבְרִית ביחד עם זבילוצקי וזכה במענק מועצת מפעל הפיס לתרבות ואמנות עבור הלחנת האופרה, 2013.
העלילה מתרחשת בברית המועצות לשעבר של שנות השישים ומספרת על גרטה, נערה המעריצה את הקוסמונאוט הנודע יורי גגארין.
היא כותבת לו מכתב ומצפה לתשובה.
גרטה מקבלת מכתב תגובה אך לאחר התרגשות גדולה היא מבינה שזהו מכתב הנשלח לכל נערה ונער והוא לא רק בשבילה.
ברגע של ייאוש היא נתקלת באדם "רגיל" ששמו במקרה גם יורי גגרין.
הם נישאים בסצנת "החתונה הרוסית", המרמזת על כך שחיי הנישואים שלהם עומדים להכשל.
"גרטה והמירוץ לחלל" זכה בפרס פסטיבל חג המחזמר בת-ים, 2014, בניהולו האמנותי של אורי פסטר ובניהולה המוזיקלי של המנצחת קרין בן-יוסף.
במסגרת הפסטיבל המחזמר הועלה בהפקה מלאה בבימויה של שירית לי וייס עם תפאורה ותלבושות בעיצוב מאיה מידר מורן ובנגינת נגני סימפונט רעננה.
כוכבי המחזמר היו זמרת האופרה פופ דניאלה לוגסי והזמר אוהד שרגאי ולצידם השחקנית שרית וינו-אלעד וזמרי האופרה גיא מנהיים, יעל לויטה, ענת צ'רני, דניאלה סקורקה, לימור אילן וצחי סיטון.
ב-2017 הלחין כנען את המחזמר המקורי "משיח עכשיו" לטקסט מאת אפרים סידון, בהזמנתו של אורי פסטר, המנהל האמנותי של פסטיבל חג המחזמר בת-ים.
"משיח עכשיו" עלה בהפקה בימתית בפסטיבל חג המחזמר בת-ים 2017 בכיכובם של הנרי דוד, קובי מרימי ואתי וקנין.
עלילתו מתארת את סיפורו של משיח השקר שבתאי צבי ואת יחסיו עם אשתו שרה ועם המקובל נתן העזתי.
ב-2018 הלחין כנען את המחזמר "Sacrifices", שנכתב על ידי עלי וילדמן קפלן ואנדרו כהן.
המחזמר הועלה במספר קריאות ופרזנטציות בברודוויי בכיכובם של Mary Testa, Eddie Korcbich, Kyle Scatlife ובבימויה של Tea Alagic ו-Catie Davis.
המחזמר עוסק במספר דמויות בירושלים ערב חורבן בית המקדש.
אלבומו הראשון (2008) כולל אחד עשר שירים.
הפקה של כנען ואדם בן-אמיתי.
באלבום השתתפו גם דוד שמול - בס, יואב להב - תופים, ובשיר "טוקיו" פיטר רוט - בס וז'אן פול זימבריס בתופים.
השירים הראשונים שיצאו לרדיו כסינגלים הם "אהב אותך ראשון" ו"7 דקות", שהוקלטו באולפן של יוני בלוך ובאולפן של אדם בן אמיתי.
השיר "אהב אותך ראשון" יצא כקליפ לערוץ המוזיקה בבימויו של אביב קוזלוב וצולם במועדון ה"שסק" בתל אביב.
סינגלים נוספים מהאלבום: "טוקיו" ו"ספטמבר".
שאר שירי האלבום הוקלטו באולפני די.בי עם טכנאי ההקלטות יואב שדמה ובאולפנים נוספים.
קליפ האנימציה לשיר שבע דקות שיצרו דנה פרבר ודייגו פרילוסקי נבחר כבחירת השופטים בפסטיבל האנימציה הבינלאומי אנסי בצרפת.
הקליפ הוקרן פעמים רבות בערוץ 24.
אלבומו השני של כנען משנת 2013, בהפקתו המוזיקלית של לואי להב.
כנען כתב, הלחין ושר את כל תשעת שירי האלבום.
באלבום כנען מנגן את כל תפקידי הגיטרות, הקלידים, הפסנתרים והתכנותים, ומצטרפים אליו המתופף מתן אפרת ונגן הבס עדי הר צבי.
המפיק רונן הלל אחראי על המיקסים.
כנען הופיע עם שירי האלבום באוזן בר תל אביב, בתיאטרון תמונע ובלבונטין.
כתובים בכישרון ובמומחיות של מי שיש לו חוש לשפה, למלא מפתח ולמשפטי מחץ, וגם יכולת לספר סיפור.
הכתיבה הפעם היא גיטרה אוריינטד, יותר קלילה, קליטה, להיטנית ופופית, הגם שהמבע המוזיקלי הוא רוק-פולקי, של תנועה ומסע, מאוד אמריקאי.
אמנם באיחור לא מוסבר של כמה שנים, אבל חי, נושם ותזזיתי...
ליונתן כנען יש סיפורים נהדרים ושירים כובשים...
הוא מבצע רגיש ומדויק, נאמן ומהימן של שיריו.
ב-2017, העלה יונתן כנען בפסטיבל בניו יורק את המחזמר הראשון שהלחין באנגלית: Sacrifices המספר את סיפור חורבן ירושלים מנקודת מבט עכשווית ומרעננת.
כשנה לאחר מכן עלה המחזמר בקריאה מלאה בפני מפיקים בניו יורק והשתתפו בו כמה מכוכבי ברודוויי העכשוויים כמו Michael Maliakel, Julie Benko, Mary Testa ועוד.
יונתן כנען זכה בפרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים, פרס אקו"ם ותמיכת קרן רבינוביץ, קרן התרבות אמריקה-ישראל ומענק מפעל הפיס להלחנת אופרה קאמרית.
כנען ניצח על תזמורות בישראל וגם בחו"ל, בהן תזמורת האופרה הקאמרית ותזמורת סימפונט רעננה.
ב-2016 הוזמן לנצח על הפקה אופראית חדשה של "חליל הקסם" מאת מוצרט בתזמורת הפילהרמונית המדברית שבעיר סלטיו שבמקסיקו ובהשתתפותם של זמרי האופרה ארתורו רודריגז, ליליאנה דל קונדה וצ'ארלס אופנהיים.
קרן שוסטרמן הזמינה את כנען להנחות סדנה יצירתית בשם "אל תוך מוחו של המנצח" בפסגת ROI היוקרתית ובפני קהילת מנהיגים יהודים מכל העולם, בכנס שהתקיים בירושלים ב-2018.
כנען ייסד תוכנית לימודים ייחודית במוזיקה לבגרות בשם "מוזיקה במרחב הדיגיטלי" במרכז חינוך ליאו באק ועמד בראשה.
הוא לימד קורסים ב"מוזיקה וטכנולוגיה" וב"הפקה מוזיקלית באולפן" במסלול לתואר ראשון בחוג למוזיקה באוניברסיטת חיפה.
בעבר לימד מוזיקה במגמות המוזיקה בתיכון בליך ברמת גן ובישיבת בר-אילן למדעים ואומנויות
2015 – פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים.
2014 - "גרטה והמירוץ לחלל" הזוכה בחג המחזמר בת-ים.
2013 - זוכה פרס אקו"ם עבור יצירה להרכב קאמרי בעילום שם.
2013 - זוכה מענק מועצת מפעל הפיס לתרבות ואמנות עבור הלחנת האופרה "גרטה והמירוץ לחלל".
2006 - זוכה קרן התרבות אמריקה-ישראל בתחום הקומפוזיציה.
2001 - זוכה קרן התרבות אמריקה-ישראל בתחום הקומפוזיציה.
2001 - פרס ראשון תחרות קומפוזיציה, בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה אוניברסיטת תל אביב.
2019 "כפרה" מחזה מאת דפנה אנגל מחרז ושי להב, בימוי: דפנה אנגל מחרז, תיאטרון הבימה.
2015 "בחזרה לאישראל" מחזה מאת נאוה סמל, בימוי: אורלי רביניאן, אנסמבל עיתים.
2015 "ילדת הקשת בענן" - מחזה מאת אורלי ישועה, בימוי תום שוורצברג, תיאטרון הקיבוץ, תיאטרון גושן.
2015 הלחנת מוזיקה מקורית בסגנון אופראי לפרסומת "טחינה אחלה בבקבוק" של חברת שטראוס.
חברת הפרסום: באומן בר ריבנאי, במאי: עודד בן נון.
2014 "הלוויה חורפית" מאת חנוך לוין, הסטודיו למשחק ניסן נתיב תל אביב בימוי שמעון מימרן.
2013 "המתלבט" מאת חנוך לוין, הועלה ביוני 2013 בתיאטרון "הקאמרי" במסגרת פסטיבל חנוך לוין.
בהשתתפות תלמידי הסטודיו למשחק ניסן נתיב, תל אביב.
2012 "משפט דוד" - הצגת יחיד של אברהם סלקטר, הועלתה בפסטיבל "מרכז הבמה", בית העם, ירושלים.
עיבוד, בימוי ומשחק - אברהם סלקטר.
2006 "קומדיה שחורה", בימוי: נועה רבן קנולר.
הסטודיו למשחק ניסן נתיב, תל אביב.
2006 "המפקח האונד האמיתי" מאת טום סטופארד, בימוי: שמעון מימרן, הסטודיו למשחק ניסן נתיב תל אביב.
2005 "שיחות" יצירת מחול מאת יעל אשר, השתתף בפסטיבלים "מחול לוהט" ו"מחול אחר".
2005 "תזוזה" מאת ובבימוי שחר פנקס, אוניברסיטת ת"א.
2005 "נשי טרויה" מאת ז'אן-פול סארטר, עיבוד ובימוי גד קינר, אוניברסיטת תל אביב.
2004 "התאבדות בסי במול" מאת סם שפרד, בימוי: ורד גלבוע, תיאטרון קרוב.
2004 "וריאציות גולדברג" מאת ג'ורג' טבורי, בימוי: גד קינר, אוניברסיטת תל אביב.
2004 "חתונת הדמים" מאת לורקה, בימוי: בלהה מס, אוניברסיטת תל אביב.
יונתן גלאו טאה הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת באיירן מינכן מהבונדסליגה ובנבחרת גרמניה.
טאה נולד בהמבורג שבגרמניה לאם גרמניה ולאב מחוף השנהב.
הוא גדל במחלקות הנוער של אלטונה 93 ושל קונקורדיה 1907, ובגיל 13 עבר למחלקת הנוער של המבורג.
ב-4 באוגוסט 2013 ערך טאה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-83 בניצחון 0–4 על שוט יינה במסגרת הגביע הגרמני.
ב-24 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-90 בהפסד 0–1 להרטה ברלין במסגרת המחזור השלישי.
ב-1 בספטמבר 2014 הושאל טאה לפורטונה דיסלדורף מהבונדסליגה השנייה למשך עונה אחת.
ב-15 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-59 בניצחון 0–2 על נירנברג במסגרת המחזור החמישי.
בסך הכל ערך במועדון 23 הופעות ליגה.
ב-15 ביולי 2015 חתם טאה בבאייר לברקוזן, גם היא מהבונדסליגה.
ב-8 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–3 על ספורטפרוינד לוטה במסגרת הגביע הגרמני.
ב-15 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במדי הקבוצה, כששיחק 90 דקות בניצחון 1–2 על הופנהיים במסגרת המחזור הראשון.
עם השנים, טאה מיצב את עצמו כבלם מוביל בבאייר לברקוזן, ובעונת 2023/2024 היה שותף מלא באליפות ההיסטורית והראשונה בתולדות הקבוצה, וגם בזכייה בגביע הגרמני שהשלימה עבור הקבוצה דאבל.
ב-29 במאי 2025 חתם טאה על חוזה ל-4 שנים בבאיירן מינכן.
טאה שיחק בכל הנבחרות הצעירות של גרמניה.
בחודש מרץ 2016 זומן טאה לראשונה לסגל נבחרת גרמניה הבוגרת, לקראת משחקי ידידות נגד נבחרות אנגליה ואיטליה.
ב-26 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כשנכנס כמחליף לקראת המחצית השנייה בהפסד 2–3 לנבחרת אנגליה.
טאה נופה מהסגל הסופי ליורו 2016, אך שלושה ימים לפני הטורניר נכלל בו שוב, בגין פציעתו של אנטוניו רודיגר.
במאי 2018 זומן טאה לסגל הגרמני המורחב למונדיאל 2018, אך נופה מהסגל הסופי.
טאה לא זומן לסגל הגרמני ליורו 2020 ומונדיאל 2022, אך זומן לסגל ליורו 2024 בעקבות הצטיינותו בעונת האליפות של באייר לברקוזן.
ביורו עצמו פתח בהרכב בכל שלושת משחקי שלב הבתים שבסיומו סיימו הגרמנים במקום הראשון והעפילו לשמינית הגמר.
יונתן ילון (נולד ב-28 ביולי 1978, כ"ג בתמוז ה'תשל"ח) הוא סופר ויוצר ישראלי.
ילון נולד בדרום אפריקה, בן לדרור ודפנה.
אביו היה סמנכ"ל שיווק ומכירות בחברת התרופות כימאגיס (כיום פריגו), ואמו עוסקת באבחון כתב יד וציורים.
זמן קצר לאחר לידתו חזרו הוריו לארץ.
בוגר בית הספר התיכון "מור מטרו ווסט" רעננה.
לאחר שירותו הצבאי עבר להתגורר בלונדון שם עבד בחברת אל על.
ילון סיים תואר ראשון בתקשורת ובמדעי המדינה בהצטיינות באוניברסיטת תל אביב.
במהלך לימודיו, שימש ככתב בעיתון הסטודנטים "תזה" ובמסגרת זו הקים את המדור הסאטירי "הציניות תנצח", וכמו כן ייסד את עיתון הפקולטה למדעי החברה.
ילון פיתח משחק מחשב עלילתי, "אושר בלי גבולות" וגם הקים וערך את האתר "ביקורות ספרים לממהרים".
הוא עסק במקביל בכתיבה ובשנת 2002 התפרסם ספרו הראשון, "אהוב על בנות", שכלל עשרים ושישה סיפורים קצרים.
בשנת 2016 התפרסם רומן פרי עטו באורך מלא, "המלך צ'ינגיס הראשון".
בעשור האחרון הוא עובד בשורה של תפקידים ניהוליים בתחום השיווק בענף ההייטק, שהאחרון בהם הוא סמנכ"ל שיווק בחברת תוכנה.
ילון נשוי לגלית ולהם שני ילדים תאומים.
משחק מחשב: אושר בלי גבולות
בשנת 2007 הוציא ילון יחד עם אורי וכטל את המשחק "אושר בלי גבולות".
משחק מחשב קומי-סאטירי בעברית המשתייך לסוגת משחקי ההרפתקה (קווסטים).
נכון לשנת 2011, הורידו את המשחק כ-150 אלף איש בסך הכול.
בסקר גולשים רחב היקף שנערך ב-ynet והתפרסם באפריל 2011 במגזין המשחקים של ידיעות אחרונות, זכה משחק זה בפרס מיוחד ונבחר למשחק הישראלי הטוב ביותר בכל הזמנים.
ספרו "המלך צ'ינגיס הראשון" הוא רומן הרפתקאות קומי-סאטירי שראה אור בהוצאת גרף.
עלילת הספר מתמקדת בביקורו המסתורי של טוּרָאן מוּגאייב, בחור ממוצע מניו יורק, אצל המלך צ'ינגיס הראשון, השולט ביד רמה בממלכה דמיונית במרכז אסיה.
מבקרת הספרות מאיה לוין הגדירה אותו בלאשה כ"סאטירה מצחיקה בטירוף ומעוררת מחשבה."
הסופרת ומבקרת הספרות מאירה ברנע-גולדברג כתבה על הספר במקומון הפתח-תקוואי מלאבס: "שנון, מגניב ופשוט גאוני… הספר שעשה לי את השנה!"
במוסף שבעה לילות של ידיעות אחרונות נכתב על הספר: "כדאי לבדוק...
רוקח ממיטב התכונות שהציגו הרודנים הגדולים בהיסטוריה דמות אחת, עליזה במיוחד."
רונה גרשון-תלמי, עורכת המוסף לספרות של רשת א' התייחסה בתוכנית לספר: "ספר מלא הומור, תבונה וחוכמה...
מזמן לא צחקתי ככה, מזמן לא נהניתי ככה!"
ספרו של ילון "המלך צ'ינגיס הראשון" היה מועמד לפרס גפן בפסטיבל אייקון 2017 והגיע לשלב חמשת המועמדים הסופיים לפרס.
בשנת 2021 הספר יצא באנגלית בשם King Genghis I והיה לרב מכר באתר העולמי של אמאזון.
בחודש מאי 2019 הודיע ילון כי ספרו הבא, רומן היסטורי על כורש הגדול, כבר כתוב במלואו, וכי בכוונתו להוציאו באופן עצמאי בחודשים הקרובים.
בקמפיין מימון המונים שערך באותו חודש באתר הדסטארט רכשו כ-400 איש 500 עותקים בסכום כולל של 40,310 ש"ח (106% מסכום היעד המבוקש).
"כורש הנסיך האחרון" ראה אור בתחילת ספטמבר 2019, ותוך פחות מחודשיים מכר 1,000 עותקים.
גם ספר זה זכה לביקורות חיוביות.
הסופרת הגר ינאי הגדירה אותו "ספר ראוי ומעניין, מקורי וייחודי" בפינתה בתוכנית "בילוי היום" בגלי צה"ל.
בעיתון מקור ראשון נכתב על הספר: "שופך אור על אחד המנהיגים החשובים והחידתיים בהיסטוריה, מלפני 2,600 שנה."
ד"ר ענת שפירא לביא כתבה עליו בסלונה: "ספר זורם, מותח וקולח שכיף לקרוא."
בחודש ספטמבר 2022 הכריז ילון על "ג'וני בוי", רומן קומי־מוזיקלי על זמר של להיט אחד בלונדון של שנות השמונים.
במכירה מוקדמת של הספר, במסגרת קמפיין מימון המונים שערך באותו חודש באתר הדסטארט, רכשו 430 איש יותר מ-500 עותקים של הספר בסכום כולל של 43,973 ש"ח (109% מסכום היעד המבוקש).
הספר "ג'וני בוי" ראה אור בחודש מאי 2023 והוא מוצע בגרסה מודפסת או דיגיטלית דרך עברית (חנות ספרים מקוונת).
על מה השיר הזה בכלל?
בחודש מרץ 2025 השיק ילון את הפודקאסט "על מה השיר הזה בכלל?", אותו הוא עורך ומגיש.
הפודקאסט עוסק בסיפורים שמאחורי שירים לועזיים מוכרים משנות השישים ועד היום, ומנתח את מילות השירים לצד ההקשרים התרבותיים, מקורות ההשראה ומשמעויות נסתרות.
כל פרק מתמקד בתקופה מסוימת, ומציע פרשנות בעברית לשירים באנגלית ממגוון ז'אנרים.
הפודקאסט בוחן גם את הקשרים שלהם ליהדות ולישראל, ומעניק מבט מעמיק על המוזיקה הפופולרית בעשורים האחרונים.
הוא זמין ללא אפליקציה וכן ביוטיוב או בספוטיפיי.
יונתן כהן (נולד ב-29 ביוני 1996) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בהפועל פתח תקווה בנבחרת ישראל.
כהן התחיל לשחק כדורגל בקבוצות הילדים של מכבי תל אביב, עבר לתקופה קצרה להפועל תל אביב וחזר למחלקת הנוער של מכבי תל אביב.
בעונת 2014/2015 כבש 20 שערים וזכה עם קבוצת הנוער של מכבי תל אביב באליפות ליגת העל לנוער.
בקיץ הושאל לבית"ר תל אביב רמלה מהליגה הלאומית, ובהופעת הבכורה שלו בקריירה, ב-10 באוגוסט 2015, כבש צמד שערים במשחק שהסתיים בתיקו 2-2 מול הפועל ירושלים במסגרת גביע הטוטו.
בסך הכול כבש 11 שערי ליגה בעונת 2015/2016 והיה מלך שערי הקבוצה בעונה זו.
בקיץ הושאל לבני יהודה תל אביב.
ב-30 ביולי 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בהפסד 0–2 להפועל תל אביב בגביע הטוטו.
ב-17 בספטמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף בניצחון 0–1 על הפועל כפר סבא.
ב-1 באוקטובר 2016 פתח בהרכב לראשונה במדי הקבוצה, והבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, במשחק מול מ.ס.
אשדוד שהסתיים בתיקו 2–2. בסך הכל כבש ארבעה שערי ליגה בעונת 2016/2017, והוסיף ארבעה שערים בגביע המדינה, בו זכה עם קבוצתו בתום העונה לאחר שכבש בבעיטות ההכרעה מול מכבי תל אביב במשחק הגמר.
בקיץ שב למכבי תל אביב, וב-29 ביוני 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 0–2 על טירנה במסגרת מוקדמות הליגה האירופית, בו גם כבש את שער הבכורה שלו במדי הקבוצה.
ב-3 בספטמבר 2017 חתם על חוזה חדש לשלוש שנים במועדון, אך הושאל בחזרה לבני יהודה עד לסיום העונה.
בעונת 2017/2018 כבש שבעה שערי ליגה ב-34 הופעות במדי בני יהודה.
בקיץ חזר כהן למכבי תל אביב, ובעונת 2018/2019 זכה עמה באליפות ובגביע הטוטו.
בעונת 2019/2020 הפך לשחקן דומיננטי בקבוצה והוביל את הקבוצה בכיבושים (12) ובבישולים (11), בדרך לאליפות שנייה.
בעונת 2020/2021 זכה עם הקבוצה בגביע המדינה, לאחר שעלה כמחליף במהלך המחצית השנייה של משחק הגמר, וכבש את שער השוויון של מכבי בדדך לניצחון בהארכה, 2-1 על הפועל תל אביב.
באוגוסט 2021 חתם על חוזה לחמש עונות בקבוצת פיזה מהסרייה ב' האיטלקית.
ב-27 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה בניצחון 0–2 על אלסנדריה.
ב-11 בספטמבר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה, בניצחון 1–4 על טרננה קלציו.
בספטמבר 2022 שב למכבי תל אביב.
בעונה לאחר החזרה התקשה לשחזר את יכולותיו.
הוא שותף רק ב-14 משחקים בהם הבקיע שער אחד.
בפגרת הקיץ לקח ערן זהבי את כהן תחת חסותו - כהן התגורר בביתו של זהבי והשניים התאמנו ביחד לקראת העונה.
גם בעונה הבאה הציג נתונים דומים ונדחק לקצה הרוטציה של רובי קין.
ז'ארקו לאזטיץ' שהחליף את קין לא כלל את כהן בתוכניות לקראת העונה והוא נדרש להתאמן בנפרד משאר חברי הקבוצה.
ב-16 בספטמבר 2024 חתם לעונה אחת בהעברה חופשית במלבורן סיטי מליגת העל האוסטרלית.
ב-10 בנובמבר 2024 כבש את שער הבכורה שלו בניצחון 5-0 על פרת' גלורי במסגרת המחזור הרביעי של ליגת העל האוסטרלית בעונת 2024/2025. במהלך העונה כבש חמישה שערים נוספים.
את השער האחרון הבקיע במשחק גמר הפלייאוף שהתקיים נגד היריבה העירונית, מלבורן ויקטורי, שער שהכריע את גורל האליפות.
ב-21 באוקטובר 2025 חתם בהפועל פתח תקווה.
לזכותו הופעה אחת בנבחרת הנוער עד גיל 19 של ישראל, ושבע הופעות ושני שערים בנבחרת הצעירה עד גיל 21. ב-21 במרץ 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ישראל הבוגרת, כשנכנס כמחליף במחצית השנייה בתיקו הביתי 1–1 מול סלובניה, במסגרת מוקדמות יורו 2020.
כהן נולד בתל אביב לכדורגלן העבר מיקי כהן.
הוא בוגר תיכון ליידי דייוויס בעיר.
אחיו הוא הכדורגלן גיא כהן.
כהן נוהג לחגוג את שעריו כאשר הוא קופץ ומזיז את שתי הרגליים לצד אחד ולאחר מכן לצד השני, חגיגה הלקוחה ממשחק הווידאו FIFA.
באוקטובר 2021 הוא התחתן עם בת זוגו רוני אדרי ולהם שני ילדים.
הוא בעל דרכון פולני, עקב מוצא משפחת אמו.
נעל הזהב של מלבורן סיטי: ליגת העל האוסטרלית 2024/2025 (6 שערים)
יונתן מור (נולד ב-11 בפברואר 1995) הוא כדורסלן ישראלי בגובה 2.05 מטר, המשחק במכבי עירוני רעננה מהליגה הלאומית בעמדת הפורוורד.
מור שיחק בליגת העל במדי הפועל תל אביב, הפועל חולון, בני הרצליה ומכבי חיפה וכן בנבחרות הצעירות של ישראל.
מור החל את דרכו בכדורסל במחלקת הנוער של מכבי שוהם.
בקיץ 2013 שיחק מור בנבחרת הנוער של ישראל באליפות אירופה לדרג ב' שנערכה במקדוניה, בה זכתה ישראל במקום החמישי.
לקראת עונת 2013/14 חתם מור בהפועל תל אביב ומיד הושאל לקבוצת האקדמיה של איגוד הכדורסל במכון וינגייט במדיה שיחק בליגה הארצית.
בקיץ 2014 שיחק מור בנבחרת העתודה באליפות אירופה שנערכה ביוון בה זכתה הנבחרת במקום השביעי.
בעונת 2014/15 שיחק מור בהפועל תל אביב בליגת העל אך שותף לדקות מועטות בחמישה משחקים בלבד.
בקיץ 2015 שיחק מור שוב במדי נבחרת העתודה באליפות אירופה שנערכה באיטליה בה זכתה ישראל במקום העשירי.
בעונת 2015/16 שיחק מור במדי הפועל כפר סבא בליגה הלאומית וקלע בממוצע כ-9 נקודות בכ-18 דקות בממוצע למשחק.
בעונת 2016/17 עבר מור להפועל חולון שם שותף ב-22 משחקים בהם קלע בממוצע 3 נקודות בכ-7 דקות.
בדצמבר 2017 ביקש מור להשתחרר מהפועל חולון לאחר שזכה לדקות משחק מועטות וחתם בבני הרצליה.
עד תום עונת 2017/18 שיחק מור 15 משחקים במדי הרצליה וקלע כ-2 נקודות בכ-9 דקות בממוצע למשחק.
בעונת 2018/19 עבר מור לעירוני קריית אתא בליגה הלאומית במדיה קלע כ-14 נקודות בכ-27 דקות בממוצע למשחק.
באוגוסט 2019 חתם מור במכבי חיפה.
במדי חיפה קלע מור 7 נקודות בכ-18 דקות בממוצע למשחק.
בעונת 2020/21 שיחק מור בהפועל תל אביב וקלע כ-5 נקודות בכ-16 דקות בממוצע למשחק.
ביולי 2021 עבר מור להפועל חבל מודיעין מהליגה הלאומית.
בעונת 2021/2022 קלע כ-17 נקודות בממוצע למשחק נבחר לשחקן הישראלי המצטיין של העונה.
בקיץ 2022 חתם יונתן מור במכבי ראשון לציון.
בעונת 2022/23 קלע מור כ-12 נקודות בבמוצע למשחק והגיע עם ראשון לציון לרבע גמר הפלייאוף.
בקיץ 2023 עבר מור למכבי עירוני רעננה.
בעונת 2023/24 קלע מור כ-16 נקודות בממוצע למשחק.
רעננה העפילה לסדרת רבע גמר הפלייאוף, שם הפסידה לעירוני נהריה.
מור שיחק בנבחרת הנוער של ישראל באליפות אירופה דרג ב' שנערכה במקדוניה ב-2013 וסיים איתה במקום החמישי.
ב-2014 השתתף עם נבחרת העתודה באליפות אירופה שנערכה ביוון שם סיימה הנבחרת במקום השביעי.
ב-2015 הגיעה עם נבחרת העתודה למקום העשירי באליפות אירופה שנערכה באיטליה.
יונתן וקסמן (נולד בשנת 1975) הוא קריקטוריסט ישראלי, מפרסם קריקטורה יומית בעיתון "כלכליסט" מיום היווסדו.
בשנת 2004 סיים את לימודיו במחלקה לתקשורת-חזותית ב"בצלאל".
עסק באיור ובקומיקס, בין השאר בירחון הקומיקס "בלנדר".
יחד עם ליאב צברי ייסד את מגזין הקומיקס "הצופר".
בשנת 2008, עם ייסוד העיתון "כלכליסט" החל לפרסם בו קריקטורה יומית, והוא ממשיך בכך עד היום (2020).
בשנת 2014 זכה בתחרות לקריקטורה הומוריסטית ע"ש פרידל שטרן בקטגוריית המקצוענים.
בשנת 2016 זכה במקום השני בתחרות הקריקטורות הפוליטיות של האו"ם על שם רענן לוריא.
יונתן טננבאום (נולד ב-1 בספטמבר 1979 בבואנוס איירס) הוא כדורגלן עבר ישראלי-ארגנטינאי, ששיחק בעמדת המגן.
טננבאום הגיע לראשונה לישראל במסגרת נבחרת ארגנטינה למשחקי המכביה השש-עשרה בשנת 2001. לאחר כשנה, חתם בהכח עמידר רמת גן ושיחק במדיה במשך כעונה.
בשנת 2004 חתם בהפועל אשקלון ושיחק לצד עמיתו, קרלוס צ'קאנה.
לאחר עונה מוצלחת בהפועל אשקלון, חתם טננבאום במכבי קריית אתא ושנה לאחר מכן הצטרף להפועל רעננה.
ברעננה הפך לשחקן חשוב בהרכב הראשון של הקבוצה ובעונתו האחרונה במועדון כבש את השער שהעלה אותה לליגת העל בכדורגל וזכה באותו שבוע בתואר "שחקן המחזור".
בשנת 2009 חתם בהפועל עכו ושיחק תחתיה במשך כשנתיים עד שעבר להפועל עפולה.
בבירת העמק שיחק טננבאום כארבע עונות ועימה עלה מליגה א' לליגה הלאומית.
בשנת 2015 חזר למכבי קריית אתא ולאחר עונה עבר להפועל סנדלה מליגה ב'.
בסיומה של עונה זו הודיע טננבאום על פרישה ממשחק פעיל.
יונתן מופז (נולד בשנת 1981) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף.
מופז, בנם של אורית ושאול מופז, נולד וגדל בכוכב יאיר.
בנובמבר 2000, לאחר שנת שירות, התגייס לצה"ל והתנדב לסיירת מטכ"ל.
בהמשך שימש כמפקד פלגה ביחידה, ובתפקידי פיקוד נוספים בה.
ב-22 ביולי 2020 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת יפתח, ושימש בתפקיד זה עד 8 באוגוסט 2021.
מופז נשוי לעמית ואב לשלושה ילדים.
יונתן לוי (נולד ב-2 בינואר 1998) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בעמדת המגן.
כתוצר של קבוצות הילדים של הפועל אסי גלבוע ומכבי חיפה, לוי החל את דרכו בקבוצות הנוער של מכבי חיפה.
ב-2017 הוא הצטרף לקבוצה הבוגרת של מכבי חיפה וערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ב-13 במאי, בהפסד 1–2 מול הפועל באר שבע בגביע ליגת העל 2016.
ב-26 באוגוסט 2018 הושאל להפועל חדרה.
הוא הבקיע שער בכורה מול סקציה נס ציונה ב-21 בדצמבר 2018 בניצחון 0–1 בסיבוב השני של גביע המדינה בכדורגל.
בפברואר 2019 הושאל להפועל נוף הגליל.
ב-9 ביולי 2019 הושאל לסקציה נס ציונה ושם שיחק כמגן שמאלי וכבלם.
ב-14 בספטמבר הוא הורחק בפעם הראשונה בקריירה לאחר שספג שני כרטיסים צהובים בדקה ה-89 של ב-1–1 מול הפועל תל אביב.
בספטמבר 2020 הושאל לעונה אחת להפועל אכסאל.
לאחר תקופת ההשאלה שב למכבי חיפה וביולי 2021 שוחרר מהמועדון.
באוקטובר 2021 חתם בהפועל כפר סבא.
יונתן וולצ'וק (נולד ב-21 ביולי 1983) הוא מוזיקאי ג'אז, נגן טרומבון, מלחין, מעבד ומורה למוזיקה ישראלי.
וולצ'וק נולד בקיבוץ עין זיוון ברמת הגולן, וכשהיה בן 4 נסע עם הוריו לניו זילנד כחלק משליחות מטעם הסוכנות היהודית.
כעבור שנתיים חזרה המשפחה לישראל, והתיישבה בקיבוץ נען.
מנהלת מרכז המוזיקה הפנתה אותו לכלי נשיפה, בתחילה בריטון ובהמשך טרומבון.
יוסי רגב, המורה הראשון שלו, לימד בקיבוץ וגם במגמת הג'אז ב"תלמה ילין" והוא זה שחשף אותו לסגנון ה"דיקסילנד ג'אז" ולג'אז.
כבר בכיתה ג' היה וולצ'וק חבר קבוע בתזמורת הצעירה של רחובות וב"תזמורת בני הקיבוצים".
בגיל 16 החל ללמוד בתיכון "תלמה ילין", אותו סיים בהצטיינות.
את שירותו הצבאי עשה בתזמורת צה"ל כמוזיקאי מצטיין.
לאחר הצבא טס לארצות הברית וסיים לימודי תואר ראשון ב"ניו סקול", בית הספר החדש לג'אז ומוזיקה עכשווית בניו יורק.
ב-2004 הכיר את נגן הטרומבון סלייד המפטון כשזה ביקר בישראל וניגן בערב לזכרו של יצחק רבין.
וולצ'וק פנה אליו וביקש ממנו להופיע באירוע, והקשר ביניהם הלך והעמיק בשנים שוולצ'וק התגורר בניו-יורק.
המפטון אף שילב אותו בהרכב הג'אז "דיזי גילספי אול-סטארס בנד".
האלבום זכה לביקורות טובות, ואף זכה בתואר 'אלבום הבכורה של השנה' של מגזין "The Village Voice".
יוסי חרסונסקי שיבח את האלבום וכתב עליו: "דיסק ג'אז של נגן ישראלי שמצטרף לדיסקי הג'אז של נגנים ישראלים שנמצאים בליגת העל הבינלאומית".
כשחזר לישראל החל ללמד במחלקת הג'אז בקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה ובתוכנית האקדמית בשיתוף עם אוניברסיטת New School בניו יורק, ובמוסדות נוספים כגון בתי הספר תלמה ילין ורימון.
''Hakol Zehavi, מלחניו של דוד זהבי (2014)
יונתן (יוני) מישרקי (נולד בי"ט באב ה'תשמ"ד, 17 באוגוסט 1984) הוא חבר הכנסת מטעם מפלגת ש"ס, לשעבר כיהן כיו"ר ועדת הבריאות של הכנסת.
נולד וגדל בירושלים, והוא בן העדה התימנית.
למד בתלמוד תורה סנהדרין בשכונת הר נוף באותה כיתה עם העיתונאי חיים לוינסון.
בצעירותו למד בישיבות 'שערי בינה' ו'מיר'.
מישרקי החל את דרכו בעשייה הציבורית כראש ש"ס בירושלים (מנהל הסיעה המקומית בירושלים), שימש כיועץ בכיר וכראש הלשכה של כמה מסגני ראש העיר מטעם ש"ס.
כיהן גם כראש מנהל החינוך המקומי.
עם התמנות אריה דרעי לשר הפנים והשר לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל בינואר 2016, מונה מישרקי לעוזר אישי.
ב־2015 הוצב במקום הסמלי 72 ברשימת מפלגת ש"ס שזכתה לבסוף ל־7 מנדטים, במערכות הבחירות הבאות (מאז 2019) הוצב במקום לא ריאלי אך מקומו עולה בהדרגה: 17 (פעמיים), 16 ובהמשך 15 (המפלגה זכתה אז ל־8–9 מנדטים).
מישרקי נכנס לכנסת העשרים וחמש ב-3 בינואר 2023 עם התפטרותו של השר יואב בן צור, במסגרת החוק הנורווגי.