tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ביוני 1942 הופנו למחנה שלושה קרונות משא מצוידים במטענים שנלקחו מהיהודים שנשלחו לסוביבור.
באותו חודש הובאו פלוגת עבודה יהודית של 20 עד 40 נשים על מנת למיין, לכבס ולתקן את הבגדים.
במסגרת זו עבר לטרווניקי בסתיו 1942 מפעל מברשות עם כל פועליו מגטו מיינדזיז'ץ פודלסקי שהחל להתחסל.
במסגרת חוזה שנחתם בפברואר 1943 בין גלובוצניק פריץ אמיל שולץ הועבר בית החרושת שולץ שפעל בגטו ורשה, ונפתחו מפעלים לייצור מזרנים, פרוות ומגפיים.
בעקבות מפעל המברשות ומפעלו של שולץ צמח מספר העובדים במחנה ל-4000. 1,500 עובדים נוספים הועברו מגטו ורשה אל טרווניקי.
מפקד המחנה סטריבל היה בעל אחריות על חלוקת העבודה, גביית כסף עבור עובדי הכפייה (חמישה זלוטי ביום לגברים וארבעה זלוטי עבור נשים) ועל הביטחון.
באותה עת התגוררו לפחות 5,633 יהודים במחנה העבודה טרווניקי.
רובם היו יהודים פולנים, ומיעוטם יהודים גרמנים, אוסטרים, סלובקים והולנדים.
שמונה צריפים חדשים נבנו כדי להתאים את כניסתם של האסירים.
פלוגות קטנות של אסירים עבדו ישירות עבור האס אס בבנייה ותחזוקה הצריפים במחנה הכללי.
שני משלוחים של פועלים יהודים הגיעו לטרווינקי מגטו מינסק לאחר חיסולו בספטמבר 1943.
בגלל האינטרסים של ייצור מוגבר, נשמרו תחילה בטרווניקי תנאים הגונים יחסית, ואף הוקמה להקה מוזיקלית מקרב האסירים היהודים.
לעומת זאת, לאחר אוגוסט 1943 התנאים הורעו.
טיפול רפואי נמנע ולמרות הקור שהתחיל באוקטובר, לא קיבלו העובדים בגדי חורף.
הפרות של תקנות המחנה, כגון גנבה או ניסיון בריחה, הביאו גמול מהיר ואכזרי.
כך למשל, כאשר שלושה יהודים נתפסו גונבים ציוד, נצטווה כל המחנה לצפות בהם מקבלים מלקות.
בשל סיבות מגוונות, מנהיגות האס אס העבירה את מחנה טרווניקי בספטמבר 1943 לסמכותו של המשרד הראשי למשק ומנהל של האס אס, וטרווינקי עבר להיות תחת לובלין- מיידנק.
בעקבות התקוממות האסירים בסוביבור, הורה הימלר בסוף אוקטובר 1943 לרצוח את כל היהודים שנותרו במחוז לובלין.
כחלק ממבצע "חג הקציר" ירו יחידות האס אס ב-3 בנובמבר 1943 בלפחות 6,000 אסירים יהודים של טרווניקי ודורוקצה, חלק מיהודי המחנה הועברו למחנה זוודוב מזרחית לזמושץ' ושם נרצחו ב-4 בנובמבר.
כך חוסל כל כוח העבודה של המחנה.
לאחר הטבח, הובאו כ-150 פועלים יהודים מלובלין והם שרפו את הגופות על גריל מסיבי שהובילה אליו מסילה, ולאחר מכן פיזרו את האפר ושברי העצמות לתוך תעלות.
לאחר השלמת העבודה הנוראה, נורו הפועלים היהודים וגופותיהם נשרפו.
צוערי המחנה חיפשו במשך מספר שבועות לאחר הטבח יהודים מסתתרים, ומי שנמצא נורה למוות במקום.
כ-40 נשים יהודיות ממוצא אוסטרי והולנדי הובאו לטרווניקי לאחר הטבח כדי לבצע משימות שונות בתוך המחנה, כגון שירותי כביסה וניקוי הצריפים לסגל האס אס והמתאמנים.
הן גם מיינו את השלל והבגדים של אסירים שנרצחו לאחרונה.
במאי 1944 הן הועברו למיידנק ויחידת העבודה במחנה פורקה.
שבויי מלחמה המשיכו לזרום לטרווניקי להכשרת צוערים עד סוף יולי 1944, אולם כוחות הצבא הסובייטי שהתקדמו במהירות, אילצו את הגרמנים לנטוש את טרווניקי ואת לובלין עצמה.
ב-23 ביולי 1944, כבשו הכוחות הסובייטים את טרווניקי ואת לובלין.
אלף הצוערים הנותרים נמלטו להתארגנות במערב נהר הויסלה.
חלק מבכירי המחנה לא שרדו את המלחמה ואחרים הועמדו לדין.
גלובוצניק התאבד עם לכידתו על ידי הבריטים בקרינתיה במאי 1945. מפקד בכיר במחנה העבודה, פרנץ ברטצקו, נהרג בחזית בינואר 1945. הרמן הפלה נעצר על ידי שלטונות אוסטריה בשנת 1961 והתאבד בתאו כשנה לאחר מכן.
בשנת 1970 הועמדו לדין בפני בית משפט מערב גרמני בהמבורג מפקד המחנה קארל סטריבל, סגן מפקד מחנה העבודה יוזף נפירלה וארבעה קצינים נוספים מסגל המחנה, אך הם זוכו בשנת 1976.
לאחר המלחמה העמידה ברית המועצות לדין קרוב ל-1,000 מבוגרי טרווניקי בבתי דין צבאיים ובבתי משפט אזרחיים.
רובם הורשעו, חלקם הוצאו להורג.
גם גרמניה, ארצות הברית וישראל יזמו הליכים נגד כמה מבוגרי טרווניקי שנודעו באכזריותם כשומרים במחנות הריכוז וההשמדה, בהם ג'ון דמיאניוק וסמואל קונץ.
דמיאניוק נשפט בישראל, וזוכה בערעור בבית המשפט העליון מחמת הספק שהתעורר לגבי זיהויו, ובכלל זה לגבי האותנטיות של מסמך טרווניקי.
מבין האחרונים עימם נעשה דין, ניתן למנות את יוזיאס קומפף שהיגר לארצות הברית לאחר המלחמה.
הוא חי שם כאדם חופשי במשך שנים ארוכות ורק בשנת 2001 החלו משפטים כנגדו שבסופם נשללה אזרחותו האמריקנית והוא גורש חזרה לאוסטריה.
טרוויס וולטון הוא חוטב עצים אמריקני, שנחטף לכאורה על ידי חוצנים בליל 5 בנובמבר 1975, לנגד עמיתיו לעבודה ביער הלאומי אפצ'י-סיטגריבס שבמדינת אריזונה.
לטענתו הוא הוחזק על ידי החוצנים במשך חמישה ימים.
המקרה של וולטון זכה לפרסום רב ונותר אחד מהמקרים הנודעים ביותר של חטיפה לכאורה שבוצעה על ידי חוצנים.
על בסיס תקרית זו הופק בשנת 1993 סרט הקולנוע "אש ברקיע" (Fire in the Sky).
וולטון היה תושב העיירה סנופלייק, אריזונה.
בשנת 1975 עבד כחוטב עצים עבור מייק רוג'רס.
סיפור החטיפה לכאורה של טרוויס וולטון
ביום רביעי 5 בנובמבר 1975, וולטון עבד יחד עם רוג'רס ועם חמישה חוטבי עצים נוספים - קן פיטרסון, ג'ון גולה, סטיב פירס, אלן דאלי, ודווין סמית.
מעט אחרי השעה 18:00 בערב, בסופו של יום העבודה ולקראת השקיעה, וולטון ויתר חברי הצוות ארזו את הציוד שלהם, נכנסו לטנדר של מנהל העבודה מייק רוג'רס והחלו נוסעים חזרה לכיוון ביתם שבעיירה סנופלייק.
בסביבות השעה 18:15 חברי הצוות הבחינו בחשכת הלילה באור בוהק שהגיח דרך צמרות העצים מאוחרי גבעה קרובה.
לאחר שהם התקרבו הם הבחינו שהאור הוא למעשה חללית כסופה גדולה בצורת דיסק שריחפה בגובה 6 מטרים באוויר, כ-30 מטרים מהכביש.
בעקבות כך, רוג'רס עצר את הטנדר.
וולטון, מתוך סקרנות, קפץ מהמשאית ורץ לעבר החללית על מנת להעיף מבט מקרוב באובייקט.
עמיתיו של וולטון צעקו לו שיחזור אך הוא המשיך לעבר החללית.
בעודו פוסע לעבר האובייקט, החללית שיגרה לעברו קרן אור בוהקת בצבע כחלחל אשר העיפה את וולטון ארצה במרחק מה מהמקום בו ניצב.
רוג'רס, אשר נהג בטנדר, היה משוכנע כי וולטון נהרג מהפגיעה, וכי העב"ם יתקוף בהמשך את יתר חברי הצוות שברכב, ובשל כך, מתוך בהלה, רוג'רס ויתר חברי הצוות ברחו באופן מיידי מהמקום.
אף על פי כן, זמן קצר לאחר שברחו מהאזור הצוות הגיעו למסקנה כי הם ישובו לזירה על מנת לחפש את וולטון.
אף על פי כן לאחר שהם שבו למקום הם לא מצאו זכר לחללית או לוולטון, על אף שהם חיפשו את וולטון ביער במשך כחצי שעה.
בעקבות כך בסביבות השעה 19:30 דיווח לראשונה על המקרה לרשויות המקומיות.
למחרת נערכו חיפושים נרחבים באזור היער הלאומי אפצ'י-סיטגריבס באמצעות כוחות משטרה גדולים, מתנדבים רבים ובאמצעות מסוקים וכלבי גישוש.
אף על פי כן, הרשויות לא מצאו שום זכר לוולטון.
משום שהרשויות לא מצאו את וולטון, בינתיים צוות החוטבים הפכו לחשודים מרכזיים בפרשה, כאשר המשטרה החלו לחשוד כי צוות חוטבי העצים רצחו למעשה את וולטון או שהם שותפים במתיחה.
בעקבות כך, למרות היעדר מניע ואף על פי שלא היו הוכחות לפלילים, ב-10 בנובמבר 1975 כל ששת חברי הצוות עברו בדיקת פוליגרף, אותה כולם עברו בהצלחה.
לטענתו של וולטון, במהלך חמשת הימים שבהם נעדר מביתו, הוא זכר בבירור פרק זמן שנמשך בסביבות שעתיים אשר במהלכו הוא היה בהכרה מלאה, וככל הנראה על סיפון החללית של החוצנים.
לטענתו של וולטון, הוא התעורר כאשר הוא שכב על מיטה בעוד שמולו עמדו שלושה חוצנים אפורים שלבשו סוג של סרבל כתום.
לטענתו, החוצנים היו נמוכי קומה, קרחים, עם ראשים גדולים ועיניים גדולות.
בעקבות כך, לטענתו, מתוך בהלה הוא צעק על החוצנים, ניסה להדוף אותם וכתוצאה מכך הוא גרם לחוצנים לעזוב את החדר.
אחרי כמה דקות, וולטון יצא גם כן מהחדר, רץ דרך מסדרון קטן לתוך חדר מעוגל וחשוך אשר הכיל כיסא עם משענת גבוהה במרכז החדר.
לטענתו כאשר הוא התיישב על הכיסא, הוקרנו מפות כוכבים על גבי מעין תקרת פלנטריום עגולה.
אחרי כמה דקות נכנס לחדר יצור דמוי אנוש שלבש סרבל כחול וחבש קסדה.
היצור לא אמר מילה, רק חייך אל וולטון וביקש ממנו שיתלווה אליו.
הוא הלך אחרי היצור במורד מסדרון שהוביל אותם לאולם גדול עם תקרה מקומרת שהיה דומה להאנגר מטוסים.
לטענתו של וולטון הוא הבין באותה העת כי הוא יצא מהחללית הדומה לזו שראה ביער, וכעת נמצא בחללית אם הגדולה בהרבה.
לטענתו האולם הכיל שני עב"מים כסופים נוספים.
משם הוא הוכנס לחדר קטן שבו היו שלושה יצורים נוספים דמויי אנוש עם סרבלים כחולים אשר גם כן לא אמרו מילה, רק חייכו לוולטון והובילו אותו לשולחן קטן, הניחו על פניו מסכה הדומה למסכת חמצן, וכתוצאה מכך וולטון איבד את הכרתו.
לטענתו של וולטון הכרתו שבה אליו כאשר הוא התעורר בסמוך לכביש, בקרבת תחנת דלק בפאתי העיר הבר ובמרחק רב מהיער שבו נפגע מקרן האור.
לטענתו הוא הספיק להבחין בעב"ם אשר ריחף מעליו ונעלם במהירות.
בעקבות כך, בסביבות חצות של יום שני 10 בנובמבר 1975, וולטון ביצע שיחת גוביינא מתא הטלפון שבתחנת הדלק לגיסתו, אליסון וולטון, המתגוררת בעיירה הסמוכה טיילור על מנת שזו תאסוף אותו משם.
אליסון ובעלה גרנט מצאו את וולטון בתא הטלפון של התחנה, כאשר לטענתם הוא היה כחוש, מבוהל, מבולבל ובמצב נפשי קשה.
לטענתם, לאחר שהם יידעו את וולטון כי הוא נעדר כמעט שבוע, הוא היה המום ושתק.
דוויין וולטון, אחיו של טרוויס וולטון, ציין כי המשפחה החליטה שלא לדווח באופן מיידי לרשויות על כך שוולטון חזר מתוך דאגה למצבו השביר לכאורה של טרוויס.
עוד באותו היום וולטון עבר בדיקה גופנית בפיניקס אצל ד"ר הווארד קנדל וד"ר ג'וזף סאלוטס.
הם לא מצאו כל עדות לפגיעה פיזית.
בשנת 1978, וולטון פרסם את הספר "The Walton Experience" אשר עסק בהרחבה בפרטי התקרית.
וולטון המשיך לגור בעיירה סנופלייק ולבסוף הפך למנהל עבודה במנסרה, והתחתן עם דנה רוג'רס.
לאורך השנים וולטון הופיע בכנסי עב"מים שונים.
בשנת 2009, וולטון השתתף בשעשועון הטלוויזיה "The Moment of Truth" ("רגע האמת") בו המשתתפים חייבים לענות בכנות על 21 שאלות אישיות כאשר תשובותיהם נבדקות בזמן אמת באמצעות פוליגרף.
כשנשאל במסגרת התוכנית אם הוא נחטף על ידי עב"ם בשנת 1975, אמר וולטון, "כן." עם זאת, בדיקת הפוליגרף קבעה כי הוא שיקר.
בשנת 1993 חברת אולפני סרטי פרמאונט הפיקה סרט הוליוודי עתיר תקציב העוסק בתקרית בשם "אש ברקיע" בבימויו של רוברט ליברמן, ובכיכובם של דניאל ברנרד סוויני בתפקיד טרוויס וולטון ורוברט פטריק בתפקיד מייק רוג'רס.
על אף שהסרט מבוסס ברובו על סיפור החטיפה לכאורה של טרוויס וולטון, החלק שעסק באירועים שעבר טרוויס בחללית שונו באופן מהותי מאלו שהוצגו בעדותו של וולטון.
טרוויס מייוות'ר הוא דמות בדיונית ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים", המופיע בסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז" ומשרת כקצין ניווט על סיפון ספינת החלל "אנטרפרייז".
הוא בעל דרגת סג"ם, ואחת מהדמויות המרכזיות במשך כל 4 העונות של הסדרה.
את דמותו מגלם השחקן האמריקאי אנתוני מונטגומרי.
מייוות'ר נולד בשנת 2126 על סיפונה של ספינת החלל אופק (Horizon), ספינת מטען אנושית מדגם J, וביקר במקומות רבים, כגון טריליוס פריים (Trillius Prime), דריילאקס (Draylax), מושבת וגה (Vega), ושני הירחים של טנביאן (Tenebian).
מייוות'ר "בומר" (boomer), כלומר הוא גדל בחלל על סיפון ספינות משא, ושיש לו ניסיון בחלל אפילו יותר מאשר מפקדו, קפטן ג'ונתן ארצ'ר.
מייוות'ר הוא בחור שקט ונלהב, טייס מוכשר ומיומן מאוד ויש לו קצת ניסיון במערנות.
יש לו אח אחד לפחות, פול, שהפך לקפטן של האופק לאחר מותו של אביהם, הקפטן הקודם של הספינה, בינואר 2153. אמם, ריאנה, הייתה החובשת של הספינה והמהנדסת הראשית.
מייוות'ר חזר הביתה לאופק בסביבות ה-10 ינואר, 2153, כאשר האופק הייתה בדרכו למושבה דנבה (Deneva).
בדרכה אל תחנת דנבה, האופק הותקפה פירטים, אבל בשל הניסיון שצבר מייוות'ר בצי הכוכבים עם כלי נשק - האופק הצליחה להגן על עצמה מפני תוקפיה.
במהלך הסדרה, דמותו של מייוות'ר היא זו שנפצעה, שותקה ואפילו "נהרגה", מספר פעמים רב יותר מאשר כל דמות אחרת מקרב צוות השחקנים הראשי.
במהלך יצירת הסדרה "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז", מייוות'ר היה אמור להיות לוטננט, בגלל הניסיון שלו בחלל.
דרגתו שונתה לסג"ם משום שהמפיקים חשבו שיהיה זה לא אמין, אילו למלקולם ריד המבוגר ולמייוות'ר הצעיר תהיה אותה הדרגה.
בסופו של דבר, הוא משתף פעולה עם הושי סאטו של יקום המראה, בניסיונה להשתלט על אימפריית הארצנים.
על פי דייוויד גריבן, "סג"ם טרוויס מייוות'ר, ההגאי, הוא אפרו-אמריקאי וריק מוחלט, אשר לעיתים נדירות מקבל אפילו שורה שאיננה טכנית בפרק; ללא הגזמה, זה לגמרי מדויק לומר שלאו'הורה (נישל ניקולס) היו יותר שורות של דיאלוג".
הר טָרָוֶורה (Mount Tarawera, במאורית: "רומח שרוף") הוא הר געש פעיל השוכן במרכז צפון האי הצפוני של ניו זילנד, כ-24 קילומטרים דרומית מזרחית לרוטורואה.
טרוורה מתנשא לגובה של 1,111 מטרים מעל פני הים, והיה אחראי לאחד מההתפרצויות הגעשיות הגדולות ביותר בהיסטוריה המודרנית של ניו זילנד.
ההר מורכב מסדרה של כיפות לבה ריוליטיות שנבקעו במרכזן בהתפרצות הבזלתית של 1886, שבה נהרגו כ-120 בני אדם.
בקעים אלו נמשכים לאורך 17 קילומטרים בכיוון כללי צפון מזרח – דרום מערב.
ההר הוא חלק מהמרכז הגעשי אוקאטאינה (Okataina Volcanic Centre), שהוא חלק מהחגורה הגעשית של טאופו (Taupo Volcanic Zone).
המרכז הגעשי אוקאטאינה בנוי משני מתחמים געשיים המסודרים בקווים מקבילים שכיוונם צפון מזרח–דרום מערב.
המתחם הצפוני קרוי מתחם הרוהרו (Haroharo complex), והמתחם הדרומי הוא הר טרוורה.
המתחם הגעשי טרוורה מורכב מאחת עשרה כיפות לבה ריוליטיות וקילוחי לבה נלווים.
הכיפות העתיקות יותר נוצרו לפני כ-15,000 שנים והצעירה ביותר נוצרה בהתפרצות קאהארואה (Kaharoa eruption) לפני 800 שנים.
בין אחת עשרה כיפות הלבה שבשטח מתחם הר הגעש כלולות כיפת רואווהיה (Ruawahia Dome, הגבוהה ביותר, 1,111 מטרים), כיפת והנגה (Wahanga Dome) וכיפת טרוורה (Tarawera Dome).
מערכת הסדקים של טרוורה משתרעת משני חרוטים דקיטים בדרום מערב ועד הר אדג'קומב (Mount Edgecumbe) בצפון מזרח.
ההר מוקף בכמה אגמים, שרובם נוצרו או עברו שינוי עקב ההתפרצות של 1886. בין אגמים אלו כלולים אגם טרוורה (Lake Tarawera), אגם רוטומאהנה (Lake Rotomahana), אגם ררווהאקאיטו (Lake Rerewhakaaitu), אגם אוקארקה (Lake Okareka), אגם טיקיטאפו (Lake Tikitapu – "אגם כחול") ואגם רוטוקקאהי (Lake Rotokakahi – "אגם ירוק").
נהר טרוורה יוצא מאגם טרוורה וזורם בכיוון צפון-מזרח על פני המדרון המערבי של ההר.
פעילות געשית עדיין נמשכת באזור הבקע הגעשי ואימנגו (Waimangu Volcanic Rift Valley) מצדו הדרום מערבי של ההר מערב לאגם רוטומאהנה, כולל אגם מחבת הטיגון (Frying Pan Lake), המעיין החם הלוהט ביותר בעולם.
זמן קצר לאחר חצות ב-10 ביוני 1886 הורגשו יותר מ-30 רעידות אדמה שהלכו והתגברו באזור רוטורואה ותצוגה יוצאת דופן של הבזקי ברקים נצפתה בכיוון טרוורה.
רעידת אדמה גדולה יותר הורגשה ובעקבותיה היה רעם של התפוצצות.
בשעה 02:30 התפרצו שלוש הפסגות של הר טרוורה כשהן פולטות שלושה עמודי עשן ואפר נפרדים לגובה של אלפי מטרים לשמים.
חלק קטן מהמדרגות הוורודות נתגלה מחדש במימי אגם רוטומאהנה 125 שנים אחר-כך.
ההתפרצות הסתיימה בערך בשעה 06:00. את ההתפרצות שמעו בבלנהיים שבקצה הצפוני של האי הדרומי ואפר מההתפרצות הגיע עד קרייסטצ'רץ', כ-800 קילומטרים דרומית מטרוורה.
באוקלנד חששו תושבים שרעם ההתפוצצות וההבזקים בשמים מעידים על התקפה בידי ספינות מלחמת רוסיות.
הנזק הגדול ביותר בנפש וברכוש אירעה כתוצאה מיצירת הלוע הגעשי מתחת לאגם רוטומאהנה.
המים שחלחלו בסדקים שנפערו הפכו מיד לקיטור בעת המגע עם המאגמה וחוללו התפרצות פריאטית שבמהלך הועף באוויר כל הבוץ והמשקעים שבקרקע האגם והוא הומטר על הסביבה.
בהתפרצות נקברו תחת הבוץ והאפר כפרי מאורים רבים, כולל טה ואירואה (Te Wairoa), כיום אתר תיירות.
מספר ההרוגים כתוצאה מההתפרצות שנוי במחלוקת.
ההערכה הרשמית מאותה תקופה נוקבת במספר 153, אבל מחקר מעמיק שבצע הפיזיקאי רון קים (Ron Keam) הצליח לזהות 108 אנשים שנהרגו בהתפרצות (מהם שבעה אירופאים).
מרבית הסתירה במספרים מקורה בשמות מאויתים בצורה שגויה וכפילויות אחרות.
בהנחה שהיו קורבנות בלתי ידועים או חברי שם העריך קים שמספר ההרוגים האמיתי היה לכל היותר 120. מסורות מאוריות טוענות שמספר הנספים הגיע לאלפים בכפרים שבהם לא ביקרו אירופאים.
קרוב לשני קילומטרים מעוקבים של טפרה נפלטו בהתפרצות, כמות גדולה מאשר נפלטה מההתפרצות הגדולה של הר סנט הלנס ב-1980. מרבית האגמים סביב ההר עברו שינויים גדולים בגודל ובצורה, בייחוד ההרחבה הגדולה של אגם רוטומאהנה (פי חמישה) שהיה הלוע הגעשי הגדול ביותר שהתמלא במים.
הבקע שנוצר במהלך ההתפרצות השתרע לאורך 17 קילומטרים לרוחב ההר, אגם רוטומאהנה ודרך עמק הבקע הגעשי ואימנגו.
אחת האגדות סביב ההתפרצות של 1886 הייתה של "קאנו הרפאים".
ב-31 במאי 1886, 11 יום לפני ההתפרצות דיווחו תיירים שחזרו מביקור במדרגות הוורודות והלבנות כי בעת ששטו באגם טרוורה חזרה התקרבה לסירתם מה שנראה כקאנו מלחמתית, ואז נעלמה בערפל כמה מאות מטרים מהם.
הדיווח הופיע אחר כך במכתבים שכתבו תיירים שחזו בתופעה.
לאיש בין התושבים באגם לא היה קאנו מסוג זה וקאנו מסוג זה לא שט במי האגם שנים רבות קודם לכן.
בעוד שהספקנים טוענים שהיה זה השתקפות יוצאת דופן שנראה בערפל טוענים זקני הכפר טה ואירואה שהיה זה "ואקה ואירואה" (waka wairua"" – קאנו של הרוחות) שבישר על יום הדין המתקרב.
ההסברים אחרים שניתנו כללו סברה שהעלייה והירידה בפני האגם שנגרמה על ידי סדקים שקדמו להתפרצות שחררה קאנו של קבורה.
באופן מסורתי נהגו לקבור את המנהיגים המתים כשהם קשורים לקאנו במצב זקוף.
הסבר אחר הוא שהקאנו היה בעצם גל פרא שנגרם מפעילות סייסמית מתחת לאגם, אבל המקומיים מאמינים כי להתפרצות עתידית תקדם הופעה מחודשת של הקאנו.
טרוורים או טרווירים היו שבט בלגי אשר התגורר בעמק הנמוך של נהר המוזל.
הופיעו באזור לכל הפחות בשנת 150 לפנה"ס וייתכן שאף מוקדם יותר.
כיום שטחם חופף לשטחה של לוקסמבורג, דרום-מזרח בלגיה וחלקים ממערב גרמניה.
שמם הונצח בעיר המודרנית טריר שניצבת במרכז ארצם של הטרוורים.
על פי טקיטוס לטרוורים מוצא גרמאני.
במהלך מלחמת גאליה (58–50 לפנה"ס) התנגדו לכיבוש הרומי.
מעודדים מהצלחתו של אמביוריקס בקרב אטואטוקה מרדו בשלטון הרומי המתהווה בחורף שנת 54 ותקפו את המחנה המבוצר של טיטוס לאביינוס.
לאביינוס הצליח לחסל את מנהיג המרד, אינדוטיומרוס (Indutiomarus) והמרד נקטע באיבו.
לאחר הכיבוש הרומי, היו מרכיב חשוב במרד הבטאווי בשנת ארבעת הקיסרים.
בעת משבר המאה השלישית ארצם סבלה מפלישות אלמאניות ופרנקיות.
כמו כן, היו חלק מהאימפריה הגאלית קצרת הימים.
שגשגו בעת שלטונו של קונסטנטינוס וכנסיות רבות נבנו בשטחן.
טרוור אליאס איינהורן הוא שחקן אמריקאי יהודי, הידוע בעיקר תודות לגילום דמותו של פרדריק "פרדי" גיילורד קריין בקומדיית המצבים "פרייז'ר".
איינהורן נולד בלוס אנג'לס שבקליפורניה בשנת 1988. הוא למד בבית הספר היסודי אל רודאו, ולאחר מכן בתיכון בוורלי הילס, הממוקם בעיר בוורלי הילס שבמחוז לוס אנג'לס.
עם סיום לימודיו התיכוניים, התקבל איינהורן לאקדמיית פרסמן למשחק שבלוס אנג'לס.
תפקיד המשחק הראשון של איינהורן היה בסרט הקולנועי של בארי לוינסון משנת 1994 "חשיפה" בתפקיד מאט בנדרס, בנו של טום, אותו גילם מייקל דאגלס.
עיקר פרסומו של איינהורן הגיע ב-1996 כשזה נובע מגילום דמותו של פרדריק "פרדי" גיילורד קריין בקומדיית המצבים האמריקאית "פרייזר", וכן ובתור מטופל צעיר וחולה מין בקומדיית המצבים שני בחורים ובחורה .
כמו כן, איינהורן השתתף גם בסרט BASEketball משנת 1998, וכן בסדרת הטלוויזיה בנים ובנות.
איינהורן גם הגיח להופעת אורח בסדרה המשרד, ומד מן, בתור הקופירייטר ג'ון מטיס.
בשנת 2016 החל לשחק באחד התפקידים הראשיים בסדרת הפנטזיה "הקוסמים" בדמותו של ג'וש הוברמן.
בשנת 2017 שיחק בדרמה הרומנטית הטלוויזיונית "ריקוד מושחת" לצד השחקניות אביגייל ברסלין ושרה היילנד.
בשנה זו גם התארח בסדרת הטלוויזיה "הטייקון האחרון" של אמזון.
טרוור נואה הוא קומיקאי, סאטיריקן, עיתונאי, תסריטאי, מפיק, שחקן, מנחה טלוויזיה וסטנדאפיסט דרום-אפריקאי, שהנחה בין השנים 2015–2022 את התוכנית "הדיילי שואו" המשודרת בערוץ קומדי סנטרל.
נואה נולד, גדל והתנך בדרום אפריקה, לאם דרום-אפריקאית שחורה ממוצא שבט הקוסה, ולאב לבן נוצרי ממוצא שווייצרי וגרמני.
עקב משטר האפרטהייד ששרר באותה עת בדרום אפריקה, נישואים, הבאת ילדים או הקמת משפחה בין לבנים ללא-לבנים היו בניגוד לחוק.
כתוצאה מכך תא משפחתי מעורב לא יכול היה להתקיים כיחידה מאוחדת, ובמשך חלק משמעותי מחייו בדרום אפריקה נואה התגורר בחיק אמו בשכונות השחורות, אך בנפרד מאביו- שהתגורר בשכונות הלבנות.
למרות שהוריו לא נישאו כי היחסים ביניהם היו לא-חוקיים בתקופת האפרטהייד, אמו נעצרה ונקנסה על ידי השלטונות בדרום אפריקה.
בתוכנית של גרי סיינפלד Comedians in Cars Getting Coffee מ-2015 טרבור טוען לכך שבן משפחה שולח לו הודעות הכוללות תכנים בעברית.
בשל מוצאו המעורב נואה אינו נחשב שחור או לבן תחת חוקי האפרטהייד אלא צבעוני – מעמד גזעי נפרד בדרום אפריקה ל"מי שהוא גם וגם" מבחינת צבע עורו.
בעקבות חוויות ילדותו המגוונות בשכונות שונות, כמו סווטו, ההתבוננות ב"גזעים" ובמוצאות אתניים שונים הם נושאים עיקריים בהם עוסקת הקומדיה שלו.
בצעירותו למד בבית ספר פרטי נוצרי קתולי בשם מאריווייל קולג' ביוהנסבורג, דרום אפריקה.
הוא הנחה מספר תוכניות בתאגיד השידור הדרום אפריקני, ובשנת 2008 השתתף בעונה הרביעית של הגרסה המקומית של "רוקדים עם כוכבים".
במרץ 2015 הודיעה רשת הטלוויזיה האמריקאית קומדי סנטרל כי נואה עתיד להפוך למנחה תוכנית הסאטירה "הדיילי שואו" ולהחליף את המנחה הוותיק ג'ון סטיוארט עם פרישתו של סטיוארט בספטמבר 2015. קודם למינויו שימש נואה ככתב החוץ של התוכנית במשך מספר חודשים.
ב-2016 פרסם נואה אוטוביוגרפיה בשם "Born a Crime בהוצאת Spiegel & Grau" בהוצאת רנדום האוס, באנגלית.
התרגום לעברית "מחוץ לחוק: ילדות בדרום אפריקה", ראה אור ב-2019 בהוצאת סלע מאיר.
בינואר 2025, הוכרז כי נואה ישמש כמנחה טקס פרסי הגראמי ה-67, זו השנה החמישית ברציפות, וכי בנוסף, נואה ישמש כמפיק של הטקס.
לנואה שני אחים למחצה מבעלה השני של אמו, נגיסבני שינגנגה.
לאחר גירושיהם, בשנת 2009, גילה שינגנגה כי אמו של נואה התארסה לאדם אחר, וניסה לרצוח אותה על ידי ירייה בגבה ובראשה, ואף איים לפגוע בטרוור.
שנתיים לאחר מכן הואשם בניסיון לרצח.
נואה הוא פוליגלוט: הוא דובר שש עד שמונה שפות, בהן אנגלית, גרמנית, צרפתית, אפריקאנס, סוטו, זולו וקוסה.
נואה מגדיר עצמו כבעל השקפת עולם פרוגרסיבית.
הוא מעדיף שלא להגדיר עצמו כימין או שמאל פוליטי בהתייחס לפוליטיקה בארצות הברית.
בתור קומיקאי, הרבה מהאמירות והציוצים שלו עוררו מחלוקות.
במאי 2021 במהלך מבצע שומר החומות של צה"ל, נואה מתח ביקורת על עוצמת פעולותיה של מדינת ישראל במספר פוסטים וסרטונים ברשתות החברתיות שלו כגון אינסטגרם.
גם בתוכניתו "הדיילי שואו" ניסה לטעון כי בשל הבדלי הכוח ומערכות ההגנה המתוחכמות של מדינת ישראל, הצד השני אינו יכול לנצח ולכן אין זה אחראי מצידה של ישראל לתקוף בחזרה.
שנהפרסקטגוריהעבודה מועמדתתוצאהסימוכין2024פרס גלובוס הזהבההופעה הטובה ביותר בסטאנד-טפ טלוויזיוניטרוור נואה: איפה הייתיפרס בחירת מבקרי הטלוויזיההספיישל הקומדיה הטוב ביותרפרס גראמיהאלבום הקומדיה הטוב ביותרI Wish You Would2025פרס גראמיWhere Was I
טרוחיו (בספרדית: Trujillo) היא אחת מ-23 המדינות המרכיבות את ונצואלה.
המדינה, הנמצאת בצפון-מערב ונצואלה, גובלת בסוליה בצפון, בלרה בצפון-מזרח, בפורטוגסה במזרח, בברינס ובמרידה בדרום, במובלעת של סוליה בדרום-מערב ובאגם מרקאיבו במערב.
המדינה משתרעת על שטח של 7,400 קילומטרים רבועים.
בירתה היא טרוחיו והעיר הגדולה ביותר בה היא ולרה.
הספרדים הגיעו לאזור במאה ה-16, כבשו אותו והוא נותר בשליטתם עד המאה ה-19. ההתיישבות הראשונה שהוקמה בו הייתה העיר טרוחיו, בסביבות אמצע המאה ה-16.
ונצואלה חולקה לפרובינציות והאזור נכלל בשטחי פרובינציית מרקאיבו.
כעבור שנה, ב-1831, נוצרה פרובינציית טרוחיו בשטחי המדינה של היום.
ב-1864, לאחר המלחמה הפדרלית, ונצואלה הפכה למדינה פדרלית והפרובינציה הפכה למדינת טרוחיו.
ב-1881 טרוחיו אוחדה עם מרידה וטאצ'ירה למדינת לוס אנדס, אך המדינה פורקה ב-1899 בחזרה למרכיבותיה.
כלכלת טרוחיו מסתמכת על חקלאות, הכוללת בין היתר גידול קפה, קנה סוכר, תירס, תפוחי אדמה, בננות ויוקה, גידול מקנה, דיג וכרייה.
טרוור ג'ון איב הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי.
התפרסם ב-1979 כשגילם את הבלש בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "Shoestring".
עוד הוא מוכר בתפקיד פקד בילוש פיטר בויד בסדרת הדרמה של ה-BBC "להעיר את המתים".
איב נולד בסוטון קולדפילד, קרוב לברמינגהאם.
בנם של אלזי (שם נעורים האמר) וסטיוארט פרדריק איב.
אביו היה אנגלי ואימו ולשית מגלינית' שבדרום ויילס.
הוא למד בבית הספר ברומסגרוב והיה לו שם מעט ניסיון במשחק.
בצעירותו רצה איב להיות אמן, אך לבסוף למד ארכיטקטורה ב"קינגסטון פוליטכניק קולג'" בלונדון.
אחרי שלוש שנים נשר מהלימודים ונרשם ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA).
בסיום הלימודים ב-RADA זכה במדליית הזהב בנקרופט.
לאיב קריירת משחק ארוכה ומוצלחת על הבמה בקולנוע ובטלוויזיה שהחלה בשנות השבעים של המאה העשרים.
באחד מתפקידיו הראשונים על הבמה גילם את פול מקרטני במחזה "ג'ון, פול, ג'ורג', רינגו וברט" מאת וילי ראסל שהועלה בתיאטרון ליריק בווסט אנד הלונדוני, ושזכה בפרס איבנינג סטנדרד ובפרס מבקרי התיאטרון של לונדון כמחזמר הטוב ביותר.
ב-1976 הופיע איב במחזה "Hindle Wakes" שביים לורנס אוליבייה כחלק מסדרת הטלוויזיה "לורנס אוליבייה מגיש".
ב-1977 השתתף איב במחזה "פילומנה" בבימויו של פרנקו זפירלי בווסט אנד שבלונדון, שם הכיר את אשתו לעתיד שרון מוהאן.
בשנים 1979 ו-1980 התפרסם בתפקיד הבלש הפרטי אדי שוסטרינג בסדרה הנושאת את שמו "שוסטרינג".
תפקידו החשוב הראשון בקולנוע היה ב-1979 בתפקיד ג'ונתן הרקר בסרט "דרקולה" שביים ג'ון בדהם, לצדו של לורנס אוליבייה.
הצלחתו על במות התיאטרון נמשכה וב-1981 זכה איב בפרס לורנס אוליבייה לשחקן השנה במחזה חדש בתפקיד ג'יימס לידס במחזה "ילדים חורגים לאלוהים".
הוא הופיע במחזה "The Genius" בתיאטרון רויאל קורט, ואחר כך חזר להופיע בווסט אנד וכיכב במחזה "High Society" מאת קול פורטר לצדם של נטשה ריצ'רדסון וסטיבן ריאה.
ב-1988 גילם את פאולינו בהפקה של התיאטרון המלכותי הלאומי של המחזה "Man, Beast And Virtue" בבימויו של ויליאם גסקיל.
בטלוויזיה שיחק ב-1989 ב-"A Sense of Guilt" וב-1992 בהפקה של ה-BBC ל"בית בובות" יחד עם ג'ולייט סטיבנסון, לצדה גם הופיע בדרמה הפוליטית "The Politician's Wife", זוכת פרס באפט"א ופרס אמי הבינלאומי.
ב-1996 זכה איב בפעם השנייה בפרס לורנס אוליבייה על תפקידו כד"ר אסטרוב במחזה "הדוד וניה", עליו זכה גם ב-The British Regional Theatre Award כשחקן המשנה הטוב ביותר.
לאחר מכן ב-1998 כיכב איב בסדרת הטלוויזיה של קרלטון טלוויז'ן ו-WGBH בוסטון, "Heat of the Sun" שצולם בזימבבואה.
בספטמבר 2000 החל איב לככב בסדרת הדרמה זוכת הפרסים של ה-BBC "להעיר את המתים", בתפקיד פקד בילוש פיטר בויד.
הוא המשיך לגלם את בויד במשך תשע העונות הבאות עד לפרק האחרון של הסדרה ב-11 באפריל 2011.
ב-2002 השתתף איב יחד עם אמנים רבים בדקלום הסונטות של שייקספיר באלבום "When Love Speaks".
באותה שנה שיחק בתפקיד קורפר בסרט "מכתבי אהבה" שביים ניל לביוט.
עוד שיחק בסרט "טרויה" בבימויו של וולפגנג פטרסן ב-2004, וב-"The Family Man" ב-2006.
באפריל 2008 כיכב איב בתפקיד יוגי גרין, איש הטלוויזיה ומנחה שעשועון טלוויזיה, בסרט הביוגרפי "Hughie Green, Most Sincerely" ב- BBC Four.
ב-2010 שיחק איב בסרט "She's Out of My League" בתפקיד אביה של הגיבורה שאותה גילמה בתו אליס.
עוד כיכב בעיבוד מחודש של הסדרה "Bouquet of Barbed Wire" בתפקיד פיטר מנסון.
בינואר 2011 הופיע במיני-סדרה "Kidnap and Ransom" של ITV שצולמה בדרום אפריקה.
ב-2012 חזר וגלם את דומיניק קינג בעונה השנייה של הסדרה.
אחרי שהקים את חברת ההפקות Projector Productions ב-1995, הפיק את סרטי הטלוויזיה "סינדרלה" עם קת'לין טרנר, את "אליס בארץ המראה" בכיכובה של קייט בקינסייל ואת "הלילה ה-12" בכיכובו של צ'ואיטל אג'יופור.
עוד היה איב מפיק בפועל בסדרה המצליחה "Kidnap and Ransom" ובסדרה "The Body Farm", סדרת ספין-אוף של "להעיר את המתים" עם טרה פיצג'רלד.
בדצמבר 2013 השתתף איב במיני-סדרה של ה-BBC "תעלומה באחוזת פמברלי" בתפקיד השופט סר סלווין הרדקאסל, וב-2014 הופיע בתפקיד רואץ' בסדרה "The Interceptor".
בנוסף כיכב איב בסרט הבכורה של בנו, ג'ק איב, כתסריטאי וכבמאי "Death Of a Farmer".
הסרט הוצג בפסטיבל הקולנוע דינאר, ובבריטניה הוצג בפסטיבל הקולנוע בורדרליינס ב-5 במרץ 2014.
ב-19 בפברואר 2014, היה איב בין המוזמנים לארמון בקינגהאם לחגיגות יובל המאה של האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.
הוא ואשתו שרון התבקשו להופיע לפני המלכה יחד עם יו לורי, סר טום קורטני ודיים הלן מירן.
איב גילם את דמותו של פרופסור היגינס בקטעים מתוך "פיגמליון".
איב והשחקנית שרון מוהאן הכירו ה-1979 כששיחקו יחד במחזה "Filumena" בווסט אנד.
הם התחתנו ב-1980 ונולדו להם שלושה ילדים, אליס (ילידת 1982) היא שחקנית וכיכבה בסרט "האויב בתוכנו - סטארטרק", ג'ק (יליד 1985) הוא במאי קולנוע, וג'ורג' (יליד 1994) הוא חבר בלהקת "Two Bottle Jump".
איב, מוהאן ואליס השתתפו שלושתם בסרט "She's Out of My League" בתפקידי אב אם ובת בהתאמה.
תחומי העניין שלו הם גולף, ציור, אדריכלות וטניס.
איב הוא אוהד של מועדון הכדורגל צ'לסי, והוא פטרון של ארגון הצדקה "Child Hope UK".
מורגן פרק: "#1.4" 2025 סוניה האדומה (אנ') Red Sonja מאסטר קרודליס TBA I, Jack Wright ג'ק רייט סדרה עתידית של UKTV (אנ')
טרוורטין הוא סלע משקע יבשתי, סוג של סלע גיר, נקבובי, בהיר בגווני צהוב, חום, בז' או אדמדם.
הטרוורטין נוצר במעיינות חמים או קרים, בנחלים ומפלים, שם סידן פחמתי מצטבר במקומות שבהם המים מתאדים ומשאירים אחריהם תמיסה רוויה במיוחד של מרכיבי קלציט.
מקור השם הוא מאיטלקית, "Tivertino".
השם האיטלקי הוא שיבוש של השם הלטיני "Lapis tiburtinus", לפיס טיבורטינוס, כלומר אבן מטיבולי (ששמה הלטיני היה טיבור).
השם העברי שניתן לטרוורטין הוא נטף-גיר.
הטרוורטין משמש כחומר בנייה עוד מהעת העתיקה.
בתקופות מאוחרות יותר נבנו מטרוורטין, בין השאר, אכסדרות העמודים של כיכר פטרוס הקדוש, מזרקת טרווי, קתדרלת אורבייטו, כנסיית סַקְרֵה קר בפריז ומרכז גטי בלוס אנג'לס.
כיום, בארצות הברית בלבד משתמשים בכ-850,000 טון טרוורטין מדי שנה.
סלעי טרוורטין אפשר לראות בערבה התיכונה.
מציאותם שם מעידה על ריבוי נביעות מים פעילות בעבר.
שפע של טרוורטין אפשר לראות סביב עין רחל וכן במדרונות גבעת מואה ובמתלול הטרוורטין שמעל אגם ספיר.
אתר נוסף של טרורטין נמצא בעין הנצי"ב.
באתר זה אפשר לראות קרומי טרוורטין עבים סביב חללי צמחים.
פסל שעיצב הפסל פייטרו שקאלה באבן טרוורטין הוצב בגן העצמאות בתל אביב ב 1972.
טרוויס ג'יימס פטרסון הוא כדורסלן עבר אמריקאי.
שיחק בעמדת הפאוור פורוורד ובעמדת הסנטר.
על-אף גובהו, פטרסון נחשב לקלע טוב מחוץ לקשת השלוש, בניגוד למרבית שחקני הפנים ובהתאם תופקד פעמים רבות כ-"Stretch Four", פאוור-פורוורד שעומד על קשת השלוש ומרווח את המשחק.
פטרסון נולד במדינת אריזונה בארצות-הברית.
בתחילת דרכו שיחק באוניברסיטת סמפורד.
בשנתו השנייה העמיד ממוצעים של 11.2 נקודות, 3.8 ריבאונדים ו-3.2 אסיסטים ב-29 דקות משחק.
בעונתו השלישית קלע 11.3 נקודות והוריד 5 ריבאונדים בממוצע, ב-32.4 דקות משחק, ובעונתו הרביעית והאחרונה עלה ל-13.2 נקודות בממוצע.
בעונתו הראשונה באירופה שיחק פטרסון ברילסקי ספורטיסט הבולגרית, בה העמיד ממוצעים גבוהים של 13.2 נקודות בעונתו הראשונה ו-16.5 נקודות בשנייה.
ואחר שנתיים עבר לאקדמיק סופיה, שם שיחק במשך עונה אחת והעמיד ממוצעים דומים.
תחנתו הבאה של פטרסון הייתה פרוסטיוב הצ'כית, שאחריה עבר להוברלה מהליגה האוקראינית.
באמצע עונת 2013–2014 עבר לאוברדוירו מליגת העל הספרדית, בה בלט פחות מבקבוצותיו הקודמות (9.5 נקודות בממוצע ל-12 משחקים), וסיים איתה במקום ה-12 בליגה.
בתום העונה חתם בסראטוב הרוסית, המשחקת גם ביורוקאפ.
באווטודור הפך פטרסון לשחקן משמעותי, ובעונת 2015–2016 ביורוקאפ העמיד ממוצעים של למעלה מ-18 נקודות ו-6.5 ריבאונדים למשחק, כאשר בתצוגת השיא שלו קלע 29 נקודות.
במאי 2016 הצטרף אל ולנסיה הספרדית כסיוע לפלייאוף.
כאשר הודחה הקבוצה בחצי הגמר, הפך לשחקן חופשי.
לקראת עונת 2016–2017 חתם לשנתיים בהפועל ירושלים מליגת העל, המתמודדת אף היא ביורוקאפ.
ב-1 באוגוסט חתם פטרסון לעונה עם אופציה לעונה נוספת בריטאס וילנה.
ב-29 בספטמבר 2018 הודיע פטרסון על פרישה ממשחק פעיל בגיל 33.
טרוור אדוארד פיקוק היה שחקן אופי בתיאטרון ובטלוויזיה, תסריטאי ופזמונאי אנגלי.
הוא היה ידוע בעיקר בהופעתו בדמות ג'ים טרוט בסדרה הקומית של ה-BBC "הכומר מדיבלי", בכיכובה של דון פרנץ'.
פיקוק נולד בטוטנהאם, בנם של ויקטור אדוארד ואלכסנדריה פיקוק.
בטלוויזיה גילם פיקוק דמויות רבות בהן את ג'ים טרוט בסיטקום "הכומר מדיבלי", רואו בדרמה "מאדאם בובארי", קווילפ בעיבוד הטלוויזיוני לספר "בית ממכר עתיקות", ואולד ביילי בסדרת הפנטסיה "Neverwhere".
הוא גם הופיע במגוון תוכניות כגון "איסטאנדרס" (בדמות סיד, חייל ותיק שפגש בצרפת את אלפי מון), בסדרה " Wish Me Luck" של LWT שיחק בדמות מנהיג המחתרת רנרד, "ג'ונתן קריק", "בין השורות" והסיטקום "המשפחה שלי".
פיקוק כיכב בתפקידים אחדים בהפקות של ה-BBC של מחזות שייקספיריים בהם התפקיד הראשי במחזה "טיטוס אנדרוניקוס", פסטה במחזה "הלילה השנים עשר", לורד טלבוט ב"הנרי השישי, חלק ראשון", וגייק קייד ב"הנרי השישי, חלק שני".
הוא שיחק בתפקיד הקברן בעיבוד הקולנועי של פרנקו זפירלי למחזה "המלט" משנת 1990. הוא גילם את ג'ו הזקן בסרט "מזמור חג המולד", עיבוד משנת 1999 לספר באותו שם בכיכובו של פטריק סטיוארט, ואת בעל הפונדק בסרט הטלוויזיה "דון קישוט" משנת 2000 בכיכובם של ג'ון לית'גו ובוב הוסקינס.
ב-2007 שיחק פיקוק בדמות אביו של סנטה קלאוס בסרט "פרד קלאוס" לצדם של וינס ווהן ופול ג'יאמטי.
ביולי 2009 הופיע בתפקיד קטן בפרק בסדרה "מלון בבילון".
עוד השתתף בסדרה הקומית "בערוב ימי היין" בתפקיד "קפטן זירו".
ב-2012 גילם את ג'ורג' בסרט "קוורטט", דרמה-קומית בריטית המבוססת על מחזה באותו שם.
פיקוק היה גם פזמונאי ידוע.
בשנות השישים של המאה העשרים כתב את הלהיט "Mrs.
הוא כתב את המילים לשיריהם של להקת "The Vernons Girls".
עוד כתב מילים למחזמר בשם "Passion Flower Hotel" (ללחנים של ג'ון בארי), ולמחזמר המבוסס על רצועת הקומיקס הפופולרית "Passion Flower Hotel" (מוזיקה מאת אלן פרייס).
לפני שהתקדם בקריירת המשחק שלו כתב מערכונים לתוכניות הטלוויזיה ו-"Six-Five Special".
ב-1991 כיכב פיקוק במחזה הרדיופוני "Heart of Hark'un" של ה-BBC.
ב-2002 השתתף בפרק "Night of the Wartosa" של הסדרה "Dinotopia" שצולם בבודפשט.
ב-2010 הופיע בסיטקום "החבר'ה הזקנים" ובעיבוד הרדיופוני של "אני, קלאודיוס" .
פיקוק שיחק בתיאטרון במהלך כל הקריירה שלו, ושמו נקשר במיוחד עם תיאטרון רויאל אקסצ'יינג במנצ'סטר.
בנוסף להופעותיו בהצגות רבות מאז פתיחת התיאטרון ב-1976, הוא כתב מחזות אחדים עבור הלהקה.
"Leaping Ginger", הצגת בכורה עולמית בבימויו של ברהאם מארי עם כריסטופר ניל (1977)
"סינדרלה", הצגת בכורה עולמית בבימויו של אנתוני בולד ומישל הרדי עם ונדי מורגן וגבריאל דרייק (1979)
"Andy Capp" נכתב יחד עם אלן פרייס.
הצגת בכורה עולמית בבימויו של ברהאם מארי עם טום קורטני אלן פרייס ומייקל מיולר (1982)
"Class K" עם ג'ודי לו, קולין פרוקטר ורוזלינד נייט (1985)
"Jack and the Giant", הצגת בכורה עולמית בבימויו של מרווין ויליס עם ג'ייסון ווטקינס (1986)
אסטרגון, "מחכים לגודו" מאת סמואל בקט בתיאטרון סנצ'ורי במנצ'סטר, בבימויו של מייקל אליוט (1967)
טוני למפקין, "She Stoops to Conquer" מאת אוליבר גולדסמית' בתיאטרון סנצ'ורי במנצ'סטר בבימויו של ברהאם מארי, ואחר כך בתיאטרון גאריק בלונדון (1969)
"טיטוס אנדרוניקוס" בתיאטרון ראונד האוס בלונדון (1971)
קלוב, "סוף משחק" מאת סמואל בקט בתיאטרון סנצ'ורי במנצ'סטר בבימויו של ברהאם מארי ואחר כך בתיאטרון שו בלונדון (1973)
סידני פריים, "שרלוק הולמס" עם הלהקה השייקספירית המלכותית בתיאטרון אלדוויץ' בלונדון ואחר כך בהופעת בכורה בברודוויי בתיאטרון ברודהרסט (1974)
פרייר מאורו טנדה ודייגו לופז דורו, "The Bewitched" בתיאטרון אלדוויץ' בלונדון (1975)
הבישוף של אלי ופלולן, "הנרי החמישי" עם הלהקה השייקספירית המלכותית בתיאטרון ממוריאל, 1975, אחר כך בתיאטרון אלדוויץ' בלונדון (1976)
פוינס, "הנרי הרביעי, חלק ראשון ושני" עבור הלהקה השייקספירית המלכותית בתיאטרון ממוריאל, 1975, אחר כך בתיאטרון אלדוויץ' (1976)
סר יו אוונס, "נשות וינדזור העליזות" עבור הלהקה השייקספירית המלכותית בתיאטרון ממוריאל, 1975, אחר כך בתיאטרון אלדוויץ' (1976)
אקרס, "The Rivals" מאת שרידן בתיאטרון רויאל אקסצ'יינג במנצ'סטר בבימויו של ברהאם מארי (1976)
קולונל קוטוויץ, "הנסיך מהומבורג" מאת היינריך פון קלייסט בתיאטרון רויאל אקסצ'יינג במנצ'סטר בבימויו של קספר ורד (ב-1976)
זכריה מנינג, "זאק" מאת הרולד בריגהאוס בתיאטרון רויאל אקסצ'יינג' במנצ'סטר בבימויו של אריק תומפסון (1976)
סרג'נט מאץ', "What the Butler Saw" מאת ג'ו אורטון בתיאטרון רויאל אקסצ'יינג' במנצ'סטר בבימויו של ברהאם מארי (1977)
טום פרייס, "A Family" מאת רונלד הארווד, הצגת בכורה עולמית בבימויו של קספר ורד בתיאטרון רויאל אקסצ'יינג' במנצ'סטר (1978)
ארמיס, "שלושת המוסקטרים" מאת ברהאם מארי ודרק גריפית'ס.
הצגת בכורה עולמית בבימויו של ברהאם מארי בתיאטרון רויאל אקסצ'יינג' במנצ'סטר (1979)
אסטרגון, "מחכים לגודו" בתיאטרון רויאל אקסצ'יינג' במנצ'סטר בבימויו של ברהאם מארי ואחר כך בתיאטרון ראונד האוס בלונדון (1980)
אלווד פ דאוד, "הארווי" מאת מרי צ'ייס בתיאטרון רויאל אקסצ'יינג' במנצ'סטר בבימויו של אריק תומפסון (1981)
וילי לומן, "מותו של סוכן" מאת ארתור מילר בתיאטרון רויאל אקסצ'יינג' במנצ'סטר בבימויו של גרג הרסוב (1985)
"The Bluebird of Unhappiness", מופע של וודי אלן בתיאטרון רויאל אקסצ'יינג' במנצ'סטר בבימויו של ברהאם מארי (1987)
הנרי הורשיו הובסון, "Hobson's Choice" בתיאטרון רויאל אקסצ'יינג' במנצ'סטר בבימויו של ברהאם מארי (2003)
ג'יילס קורי, "ציד המכשפות" מאת ארתור מילר בבימויו של דומיניק קוק בתיאטרון רויאל שייקספיר בסטרטפורד-אפון-אייבון (2006)
פיקוק היה נשוי לאיריס ג'ונס ממנה התגרש, והתחתן עם טילי טרמיין.
הוא אביהם של השחקנים דניאל פיקוק והארי פיקוק.
הוא נפטר ב-8 במרץ 2021, התגורר בכפר איסט קוקר בסאמרסט.
טרוויס פימל הוא דוגמן ושחקן אוסטרלי.
פימל החל את הקריירה שלו בתור דוגמן של חברת קלווין קליין והתפרסם בעיקר כמי שמגלם את דמותו של רגנאר לודברוק בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "ויקינגים" של ערוץ ההיסטוריה.
טרוויס פימל נולד בשנת 1979 בעיר ויקטוריה, אוסטרליה וגדל בחווה של 22,000 דונם בלוקינגטון.
הוא בנם של ג'ני וכריס והצעיר מבין שלושת האחים.
בצעירותו עבר למלבורן בעקבות שאיפותיו לשחק פוטבול אוסטרלי מקצועי והצטרף למועדון הכדורגל של סנט קילדה, אולם הוא שבר את רגלו טרם תחילת העונה מה שמנע את המשך דרכו בקבוצה.
קריירת הדוגמנות שלו החלה כאשר סוכן של סוכנות הדוגמנות צ'דוויק גילה אותו בחדר כושר בו התאמן פימל.
בשנת 2002 חתם בסוכנות הדוגמנות של אלי איי מודלס.
היה הדוגמן (הגבר) הראשון שקיבל שכר של 6 ספרות לשנה בחברת קלווין קליין.
המגזין האמריקאי פיפל בחר אותו כרווק הסקסי ביותר של אמריקה בשנת 2002.
העדפתו למשחק על פני דוגמנות הובילה אותו לדחות הצעה לשמש כשופט בתוכנית הטלוויזיה האוסטרלית "תעשה אותי סופר מודל".
פימל למד משחק בהוליווד, ורק כעבור שנתיים קיבל את האודישן הראשון שלו.
היה השחקן הראשי בסדרת הטלוויזיה
"טרזן" בשנת 2003. בשנת 2008 הוא גילם תפקיד של רוצח בסרט "גולש, אחי" עם השחקנים מת'יו מקונוהיי ווודי הרלסון.
בשנת 2013 פימל חתם על חוזה לתפקיד השחקן הראשי בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "הוויקינגים" בה גם מככבים השחקנים גבריאל ביירן וקתרין ויניק, הסדרה צולמה באירלנד וסקוטלנד ומתארת את סקנדינביה ואירופה בתחילת המאה התשיעית.
פימל מגלם בסדרה את רגנאר לודברוק, מנהיג וויקינגי אגדי.
בשנת 2015 שיחק לצד גרטה גרוויג בקומדיה הרומנטית "הרומן של מגי" בבימויה של רבקה מילר.
בשנת 2016 הוא שיחק בתפקיד הראשי של סר אנדוין לות'אר בסרט "וורקראפט" המבוסס על משחק המחשב באותו שם.
בשנת 2022 החל לשחק את אחת הדמויות המרכזיות בסדרת המערבון האמריקאית "The Dirty Black Bag" בשירות הסטרימינג AMC+, לצדם של השחקנים דומיניק קופר והישראלית ניב סולטן.
טרוויס קוטרל הוא זמר ומוזיקאי אמריקאי המזוהה עם ז'אנר הנקרא CCM, קיצור ל-Contemporary Christ Music.
כמו כן, ידוע גם כאמן, משורר, סופר ומנהיג פולחן נוצרי.
קוטרל גדל בבון, צפון קרוליינה.
ב-1990, הוא עבר לנאשוויל, טנסי בשביל ללמוד באוניברסיטת בלמונט.
לאחר סיום לימודיו בשנת 1992 עם תואר במוזיקה, קוטרל הקדיש זמן לכתיבת שירים.
באותה שנה הוא כתב את שירו של לרנל האריס "It's Only Thunder".
לאחר מכן הוא עבד עם קייטי היל על מחזמר שכותרתו מלצרים: נוער מוזיקלי על המתנה לאלוהים.
קוטרל המשיך לאחר מכן לכתוב ולעבוד כעורך בחברת הוצאה מוזיקלית.
ב-1994, הכנסייה שאליה נהג ללכת ("שני נהרות הכנסייה הבפטיסטית" איבדה ממעמדה הפולחני, וקוטרל נענה לבקשתה לשמש כמנהיגה, וכך במשך שנה וחצי כיהן כמנהיג פולחן הכנסייה.
קוטרל אמר: "את ההזדמנות להוביל את "שני נהרות הכנסייה הבפטיסטית" שד"ר ג'רי סאטן נתן לי היא ברכה." מאז, קוטרל גם שיתף פעולה כסולן במספר אלבומי מזמור לאל, בראשות דון מואן.
הוא גם הוביל את הפולחן בכנסים של Beth Moore שכותרתם היו Living Proof Live מאז 1998.
מאז 2002, הוא גם הוציא מספר אלבומי סולו של מזמורים לאל, שבזכותם הרוויח מועמדויות עבור GMA Dove Award.
הוא גם המשיך לכתוב שירים, לספק קולות רקע לאמנים אחרים כמו להקת MercyMe, איימי גרנט, אלן ג 'קסון וגארת' ברוקס.
בשנת 2010, טראוויס עבר לג'קסון, טנסי כדי לשמש כמנהל המוזיקלי של כנסיית Englewood Baptist Church.
טרוור ג'ון מורגן הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
טרוור ג'ון מורגן נולד בשיקגו, אילינוי ב-26 בנובמבר 1986, בנם של ליסה מורגן וג'ו בוראסו, יש לו שלושה אחים למחצה הגדולים ממנו, ועוד אח קטן, השחקן ג'ואי מורגן.
בגיל 5 עברה משפחתו למחוז אורנג' בקליפורניה, שם החל להופיע בפרסומות.
כאשר היה בן 10, עבר עם משפחתו ללוס אנג'לס, קליפורניה כדי לקדם את קריירת המשחק שלו.
פרסומו הראשון הגיע לאחר הופעתטו בסרט הקומדיה "Family Plan" מ-1997, בתפקיד אלק מקנזי.
פרסום זה הוביל אותו להופיע ב"ההרפתקה הגדולה של ברני" בשנה שלאחר מכן.
בשנת 1999 שיחק ב"I'll Remember April" לצד נוריוקי מוריטה והיילי ג'ואל אוסמנט בתור דוק קופר.
באותה שנה שיחק בסרט האימה "החוש השישי" בתור טומי טמיסימו יחד עם היילי ג'ואל אוסמנט ששיחק את קואל סר.
באותה שנה הוא שיחק גם ב"Genius".
בשנת 2000 שיח בסרטו של רולנד אמריך "הפטריוט" בתפקיד נתן מרטין, בנו של בנג'מין מרטין (מל גיבסון).
בשנת 2001 שיחק בסרט המדע הבדיוני "פארק היורה 3" בתור אריק קירבי, ילד שנאבד באי אשר הוריו הגרושים (ויליאם ה.
מייסי וטיה ליאוני) מחפשים אחריו.
באותה שנה שיחק גם במותחן "בית משפחת גלאס".
בשנת 2002 שיחק בסרט "The Rookie".
בשנת 2004 שיחק לצד רורי קאלקין בסרט דרמה "משחקי ילדים" בתפקיד רוקי מריק.
על גילום תפקיד זה, זכה ב"פרס אינדפנדנט ספיריט".
בשנת 2006 שיחק בסרט "Local Color" בתור ג'ון טליה.
באותה שנה שיחק ב"מבעד לחליפה" לצד ניק נולטי.
ב-2008 שיחק בקומדיה "החבר החדש של אמא שלי" בתור אדי.
בשנת 2010 כיכב בדרמת הספורט העצמאית "מרדף 3000" לצד ריי ליוטה.
בשנת 2011 שיחק בסרט האימה "ערפד" לצד קווין זגרס.
טרוויס סטיבנס הוא ג'ודוקא אמריקאי, זוכה מדליית הכסף מאולימפיאדת ריו 2016 ופעמיים אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים.
סטיבנס נולד בשנת 1986 בעיר בלוויו שבמדינת וושינגטון.
הוא החל ללמוד ג'ודו, ג'ו ג'יטסו ברזילאי ואמנויות לחימה אחרות בגיל 6. סטיבנס מתאמן באקדמיית רנזו גרייסי שבניו יורק עם מספר ספורטאי צמרת ובשנת 2013 פתח בית ספר לאמנויות לחימה בבוסטון.
בשנת 2007 זכה סטיבנס במדליה המשמעותית הראשונה בקריירה המקצועית שלו כאשר זכה במדליית הזהב במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בריו דה ז'ניירו כשניצח בגמר את מריו ואלס הקולומביאני.
באולימפיאדת בייג'ינג 2008, סטיבנס התחרה בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג וסיים במקום התשיעי לאחר שני ניצחונות ושני הפסדים.
בקרב הראשון הוא ניצח את פרנקלין סינרוס מאל סלוודור, בשמינית הגמר הפסיד לאולה בישוף הגרמני ונשר לקרבות בית הניחומים שם ניצח את מחמן עזיזוב האזרי ולאחר מכן הפסיד לטיאגו קמילו הברזילאי.
ביולי 2009 הוא זכה במדליית ארד בגראנד סלאם ריו דה ז'ניירו כשניצח באיפון את איוואן ניפונטוב הרוסי בקרב על המדליה.
בפברואר 2010, הוא זכה במדליית ארד בגראנד סלאם פריז היוקרתי.
באולימפיאדת לונדון 2012, סטיבנס סיים במקום החמישי.
בקרב הראשון הוא ניצח את אליאז סדאי הסלובני, בשמינית הגמר הוא ניצח את אבטנדיל צ'ריקישווילי הגיאורגי וברבע הגמר ניצח את לאנדרו גיליירו הברזילאי.
בחצי הגמר הוא הפסיד לאולה בישוף הגרמני ונשר לקרב על מדליית הארד בו הפסיד בניקוד יוקו לאנטואן ואלואה-פורטייה הקנדי.
בשנת 2015, סטיבנס השתתף במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בטורונטו ושוב זכה במדליית הזהב כשניצח בגמר את איוון מוראלס הקובני.
במאי 2016, הוא השתתף בטורניר המאסטרס היוקרתי שנערך בגוודלחרה וזכה במדליית הזהב לאחר שניצח בגמר את ז'ואקים בוטיאו הבלגי.
באולימפיאדת ריו 2016, סטיבנס זכה במדליית הכסף.
בקרב הראשון הוא ניצח את רובין פאצק השוודי, בשמינית הגמר הוא ניצח את שחזודבק סאבירוב האוזבקי וברבע הגמר ניצח את איביילו איוונוב הבולגרי.
בחצי הגמר הוא גבר על אבטנדיל צ'ריקישווילי הגיאורגי ובגמר הפסיד באיפון לחסן חלמורזייב הרוסי.
לאחר האולימפיאדה, פרש סטיבנס מג'ודו תחרותי והחל לאמן ג'ודו וג'ו ג'יטסו ברזילאי במועדון בבעלותו.
שנה קטגוריה עיר מדינה 2011 גראנד פרי דיסלדורף 2013 גראנד פרי טשקנט 2014 גראנד פרי דיסלדורף 2016 מאסטרס גוודלחרה
טרוורסודונטיים (שם מדעי: Traversodontidae) היא משפחה של דמויי יונקים מתת-סדרת הקיינודונטיים שבקבוצת הסינאפסידה שחיו בעידן המזוזואיקון.
הם נכחדו בתחילת תור היורה.
מאובני הסוגים נמצאו בין אפריקה לאמריקה הדרומית בעיקר, אך גם באירופה ואמריקה הצפונית, שם ככל הנראה היו ימים והיצורים שחיו שם עברו גמדות איים.
יצורים אלה נראו כמו יונקים קטנים יחסית ובעלי כסות פרווה.
רובם היו אוכלי כל אך היו בעלי ניבים מגודלים ולסתות קצרות.
בניגוד ליונקים רגילים הם הטילו ביצים, היו בעלי גפיים רחוקות מעמוד השדרה ולא יכלו לשמור על חום גופם.
טרוויס ליין סטורק הוא רופא ומנחה טלוויזיה אמריקאי.
סטורק נולד בפורט קולינס שבקולורדו וגדל במיזורי, הוא למד בתחילה באוניברסיטת דיוק והיה חבר באחוות הסטודנטים פי בטא קפא, ולבסוף סיים את לימודיי הרפואה באוניברסיטת וירג'יניה, הוא ביצע את ההתמחות שלו בבית החולים של אוניברסיטת ואנדרבילט, לאחר מכן הוא גם השלים את התמחותו בחדר מיון בבית חולים בקולורדו.
ב-2006 שימש כרווק בעונה השמינית של תוכנית המציאות "הרווק" במסגרתה מספר בנות התחרו על ליבו, בתוכנית הוא בחר כזוכה את שרה סטון, מורה מטנסי, אך זמן קצר לאחר שידור התוכנית הודיע הזוג על פרידתם.
ב-2008 החל להנחות את תוכנית האירוח הרפואית "הרופאים" (The Doctors), בתוכנית הוא מוביל צוות של מספר רופאים ובמסגרתה מנהל פאנל בו מדברים ומתדיינים על נושאים רפואיים ונותנים מענה לשאלות הקהל, ב-2010 זכתה התוכנית בפרס אמי בקטגוריה של תוכניות אירוח יומיות.
ב-2009 הופיע בפרק של הדרמה הרפואית "Three Rivers", הוא פרסם מספר ספרי רפואה שכתב.
טרוונט נמור רודס הוא שחקן קולנוע אמריקאי ואתלט בעברו.
רודס נולד בפונטצ'ולה, לואיזיאנה, לדמור דאנג'לו וג'סי רודס.
משפחתו עברה לליטל אלם, טקסס כשהיה בן עשר.
יש לו אח אחד, ג'ובאני.
רודס שיחק בתיכון ליטל אלם בנבחרת הפוטבול בתפקיד רץ אחורי עם קול ביזלי שהיה קוורטרבק.
במהלך לימודיו בתיכון, רודס גם התחרה בתור אצן בריצת 100 ו-200 מטר.
הוא סיים שני באליפות UIL ב-2007 באצטדיון מייק א 'מאיירס.
בעוד ששנתו האחרונה נקטעה בגלל פציעה ברצועה הצולבת הקדמית במגרש הכדורגל, הוא עדיין זכה במלגת אתלטיקה מטעם אוניברסיטת טקסס באוסטין.
רודס התחרה בתור אצן בין השנים 2008 ל-2012 בקבוצת טקסס לונגהורנס.
באליפות פאן אמריקה באתלטיקה לנוער 2009 בפורט אוף ספיין, טרינידד וטובגו, זכה רודס עם חבריו לנבחרת האתלטיקה במדליית זהב בריצת 4 × 100 מטר.
לאחר סיום הלימודים החל לעבוד כשחקן, ושיחק בתפקידי משנה בין היתר בסרטים "לוקשין ביוסקופ" ו"אינגומה, "חלונות פתוחים" לצד אלייז'ה ווד.
הוא שיחק בסדרות הטלוויזיה "כנופיות אל-איי" וב"וסטוורלד".
רודס זכה לתהילה על הופעתו המוערכת בסרט "אור הירח" בשנת 2016. הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הדרמה הטוב ביותר, פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר ובפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר.
בפברואר 2017 דגמן בקמפיין תחתוני האביב 2017 לקלווין קליין יחד עם כוכבי "אור הירח" מהרשלה עלי, אשטון סנדרס ואלכס היברט, ובסוף 2017 הופיע בקליפ "Family" של ג'יי זי, "Family Feud".
בשנת 2018 השתתף רודס בסרט האקשן המדע בדיוני "הטורף", ובסרט המתח הפוסט-אפוקליפטי "קופסת הציפורים".
שנה סדרה תפקיד הערות 2014 כנופיות אל-איי לורד צעיר פרק: "Pecados del Padre" 2015–2016 If Loving You Is Wrong רמזי וולטרס תפקיד חוזר (עונה 2-1); 14 פרקים 2016 וסטוורלד סטודנט פרק: "The Original"2022מייקמייק טייסוןמיני-סדרה
טרוויס סקוט ואן וינקל הוא שחקן ודוגמן אמריקאי, אשר ידוע בעיקר בשל תפקידו בתור דני גרין בסדרה "הספינה האחרונה" (2014–2018) ובתור קארי קונרד בסדרה "את" (2021).
טרוויס נולד בויקטורוויל, קליפורניה, האמצעי מתוך שלושת ילדיהם של סאלי (לבית פיצג'רלד) וצ'ארלס ואן וינקל.
בגיל שנתיים עברה המשפחה להתגורר בעיירה אוסקודה, מישיגן.
כשהיה בן שמונה עברה משפחתו שוב לפיצ'טרי סיטי, ג'ורג'יה, שם סיים את לימודיו בבית הספר התיכון מקינטוש ולאחר מכן למד באוניברסיטת מערב ג'ורג'יה אך לא סיים את לימודיו ועזב בגיל 20 כדי להתמקד בקריירת המשחק שלו בהוליווד.
ואן וינקל ערך את הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה בפרק בדצמבר 2004 בסיטקום "Quintuplets", ומאז הופיע בסדרות כמו "כל כך רייבן", "מלקולם באמצע", "The O.C." ו-"הרקיע השביעי".
בקולנוע הופיע בסרטים כמו "פגוש את הספרטנים", "המוסד הסגור" ורובוטריקים.
בעוד שהוא דגמן עבור חברת האופנה אברקרומבי אנד פיץ' שיחק, ואן וינקל בשנת 2009 בסרט "יום שישי ה-13".
בשנת 2008 הופיע בקליפ של הזמרת ג'וליאן האף "That Song in My Head ".
בשנת 2011, ואן וינקל כיכב בסרט המתח "247 ° F" בכיכובה של סקאוט טיילור-קומפטון.
בשנת 2012 הוא כיכב בקומדיה העצמאית "Last Call" על שני בני דודים חסרי הישגים, דני (ואן וינקל) ופיל צריכים להוכיח את עצמם כאשר הם נאלצים לנהל את הפאב המשפחתי, במטרה להציל את דודם הסורר מהכלא ומחורבן כלכלי.
הוא כיכב במותחן "רצח מתקתק" לצד טרישה הלפר.
בשנים 2011 ו-2012 הופיע בהופעות אורח בסדרות טלוויזיה כמו "הכול לטובה", "מרוששות" ו"שני גברים וחצי".
באוקטובר 2012 הוא לוהק לתפקיד דניאל ג'ושוע "דני" גרין, בפיילוט הדרמה לאקשן של ערות הטלוויזיה TNT "הספינה האחרונה".
הסדרה הוקרנה בבכורה ב-TNT ב־22 ביוני 2014. בדצמבר 2012 הוא לוהק לתפקיד חוזר בתפקיד ג'ונה בעונה השנייה של הסדרה "חשיפה לדרום".
בשנת 2014 כיכב בסרט הקומדיה "Mantervention".
בשנת 2017 כיכב כסקוט הייס בסרט הטלוויזיה של ערוץ הולמרק "Christmas Getaway" לצד ברידג'ט רגן.
באוקטובר 2020 פורסם כי ואן וינקל לוהק לתפקיד הראשי בעונה השלישית של סדרת המתח של נטפליקס "את".
ואן וינקל מאמין בדת הבהאית.
שנה סדרה תפקיד הערות 2004 Quintuplets הוגו פרק: "Date Night" כל כך רייבן בן פרק: "Double Vision" 2005 מלקולם באמצע פיליפ פרק: "Tiki Lounge" The O.C.
קייל תומפסון פרק: "The O.C.
טרוויס קלסי הוא שחקן פוטבול אמריקאי, המשחק בעמדת הטייט אנד בעבור קנזס סיטי צ'יפס בליגת ה-NFL.
קלסי נולד וגדל בקליבלנד, אוהיו ובתיכון שיחק כדורסל, בייסבול ופוטבול אך בסופו של דבר התמקד בענף הפוטבול.
טרוויס שיחק פוטבול מכללות עבור אוניברסיטת סינסינטי, שגם היא נמצאת באוהיו.
קלסי נבחר בדראפט ה-NFL של שנת 2013 על ידי קנזס סיטי צ'יפס ומאז הוא זכה בשלושה סופרבולים עם הקבוצה, נבחר ל-9 פרו בולים והיה חלק מנבחרת העשור של ה-NFL.
בנוסף, הוא גם קבע את מספר העונות הרצופות עם 1,000 יארדים או יותר לטייט אנד (5) וכיום הוא מחזיק בשיא היארדים בעונה אחת על ידי טייט אנד (1,416).
כמו כן, קלסי הוא האח הצעיר של ג'ייסון קלסי ששיחק גם הוא בליגת ה-NFL עבור פילדלפיה איגלס.
קלסי שיחק עבור אוניברסיטת סינסינטי בין השנים 2009–2012, זאת לאחר שקיבל משם מלגה.
הוא הצטרף לאחיו הבוגר, ג'ייסון, ששיחק שם גם הוא, בעמדת הגארד השמאלי.
בשנת 2009 קלסי השתתף ב-11 משחקים אך קיבל דקות משחק מועטות.
גם בעונת 2010 לא שיחק עקב כך שהושעה לאחר שנכשל בבדיקת סמים.
לאחר ההשעיה באורך שנה הוא חזר לעונת 2011 בה שיחק 13 משחקים.
את העונה הוא סיים עם 150 יארדים ו-2 טאצ'דאונים.
את העונה האחרונה בה שיחק פוטבול מכללות, עונת 2012, קלסי סיים עם 722 יארדים ו-8 טאצ'דאונים.
קלסי נבחר על ידי קנזס סיטי צ'יפס בסיבוב השלישי, במקום ה-63 בדראפט ה-NFL.
זמן מה לאחר הדראפט, הקבוצה הכריזה על אנדי ריד כמאמן החדש השלה.
אנדי ריד הכיר את קלסי לאחר שבחר ואימן את אחיו הבוגר של טרוויס, ג'ייסון.
לאחר היבחרותו בדאפט, טרוויס הוחתם על חוזה בשווי 3.12 מיליון דולרים.
את עונת 2013 החמיץ קלסי בעקבות ניתוח שעבר בברכו.
הוא השתתף במשחק אחד ולא השיג נתונים באותו משחק.
את הטאצ'דאון הראשון שלו ב-NFL קלסי עשה במשחקו נגד מיאמי דולפינס, לאחר שאת המסירה קיבל מהקוורטרבק אלכס סמית'.
במשחקו נגד דנוור ברונקוס, קלסי נענש בקנס בסך 11,025 דולרים אמריקאים לאחר שביצע התנהגות לא הולמת.
במשחק לאחר שחזר, קלסי רשם 7 תפיסות לאורך 100 יארדים נגד אריזונה קרדינלס.
את העונה סיים קלסי עם 862 יארדים ו-67 תפיסות, והוביל את קבוצתו בנתונים אלו.
קלסי פתח את עונת 2015 בניצחון של קבוצתו כנגד יוסטון טקסאנס בתוצאה 20–27, שבו הוא רשם 106 יארדים ו-2 טאצ'דאונים.
אף על פי שזה היה משחקו היחיד עם יותר מ-100 יארדים בעונה הסדירה, קלסי דורג ברשימת חמשת הטייט אנדים הטובים ביותר באותה עונה על ידי רשת הטלוויזיה האמריקאית, ESPN ונבחר לפרו בול של אותה עונה.
קבוצתו של קלסי סיימה את העונה הסדירה במאזן של 5–11 ועלתה לפלייאוף.
במשחק הראשון של קבוצתו בפלייאוף, קלסי רשם 8 תפיסות לאורך 128 יארדים בניצחון של קבוצתו על יוסטון טקסאנס בתוצאה 0–30. בסיבוב השני קלסי רשם 6 תפיסות לאורך 23 יארדים בהפסד של קבוצתו לניו אינגלנד פטריוטס בתוצאה 20–27.
לפני עונת 2016 חודש חוזהו של קלסי לעוד חמש שנים בסך 46 מיליון דולרים אמריקנים והוא דורג במקום ה-91 על ידי חבריו לליגה ברשימת 100 השחקנים הטובים של אותה עונה.
במשחק השמיני של קבוצתו בעונת 2016, קלסי רשם 101 יארדים וטאצ'דאון אחד נגד אינדיאנפוליס קולטס.
קלסי סיים את העונה עם 1,125 יארדים כאשר 634 מהם היו לאחר את התפיסה.
הוא הוביל את הליגה בשניהם.
בזכות ביצועיו המרשימים הוא נבחר לפרו בול של אותה עונה והגיע למקום ה-26 של רשימת מאה השחקנים הטובים של אותה עונה ב-NFL.
קבוצתו של קלסי סיימה במאזן 4–12 והעפילה לסיבוב השני בפלייאוף באופן אוטומטי, זאת בשל הגעתם למקום השני בחטיבת ה-AFC.
בסיבוב השני של הפלייאוף הם הפסידו לפיטסבורג סטילרס בתוצאה 16–18.
במשחק השני של קבוצתו בעונת 2017, קלסי פתח ורשם 103 יארדים וטאצ'דאון אחד בניצחון של קבוצתו נגד פילדלפיה איגלס (שבה אחיו, ג'ייסון, שיחק) בתוצאה 20–27. במשחק השמיני, קלסי רשם 133 יארדים ב-7 תפיסות, ועקף את זאק ארץ מפילדלפיה איגלס בשתי הקטגוריות.
קלסי סיים את העונה הסדירה עם שיא אישי של 8 טאצ'דאונים (עד אותה העת) ו-1038 יארדים.
בזכות ביצועיו המרשימים קלסי נבחר לפרו בול השלישי ברציפות שלו.
את העונה הסדירה קבוצתו של קלסי סיימה במאזן 6–10 והעפילה לסיבוב הראשון בפלייאוף.
במשחקה הראשון היא הפסידה בתוצאה 22–21 נגד טנסי טייטאנס והודחה מהפלייאוף.
בעונת 2018 קלסי הרוויח מעלייתו של הקוורטרבק של קבוצתו, פטריק מהומס, שהיה ה-MVP של אותה עונה.
בשבועות 2, 3 ו-4 קלסי רשם יותר מ-100 יארדים נגד פיטסבורג סטילרס, סן פרנסיסקו 49' וג'קסונוויל ג'אגוארס בהתאמה.
את העונה קלסי סיים עם 103 תפיסות לאורך 1,336 יארדים ו-10 טאצ'דאונים.
קלסי נבחר בפעם הרביעית ברצף לפרו בול ואף נבחר להיות בקבוצת האול פרו של אותה עונה.
קלסי היה לטייט אנד הראשון שרשם יותר מ-1,000 יארדים בעונה, ארבע עונות ברציפות.
את העונה סיימה קבוצתו של קלסי במאזן 4–12 והעפילה לסיבוב השני בפלייאוף של אותה עונה.
בסיבוב השני נגד יוסטון טקסאנס, הצ'יפס חזרו מהתוצאה 0–24, בריצת 7–51 וניצחו את המשחק.
באותו משחק קלסי רשם 10 תפיסות לאורך 134 יארדים.
במשחק האליפות של חטיבת AFC, קבוצתו של קלסי ניצחה גם כן את טנסי טייטאנס בתוצאה 24–35, וקלסי רשם 3 תפיסות לאורך 30 יארדים.