tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כאשר פישר המציא את המשחק, הוא כינה אותו "Fischerandom Chess" - הלחם של המילים "Fischer" (פישר) ו-"random" (אקראי).
לאחר מכן הוא החליט שהשם צריך להיות פורמלי יותר ושינה אותו ל-"Fischer Random Chess" או FRC.
כאשר האנס ולטר סמית ניסה להפוך את המשחק לפופולרי, הוא החליט שיש למצוא שם אחר שישכנע רבי-אמנים לנסות את המשחק.
הוא קיים סיעור מוחות לבחירת השם בו העלה את התנאים הבאים:
השם לא יכלול שם של בן-אדם
השם לא יכלול אלמנטים כמו "אקראי" או "סגנון חופשי"
השם יהיה אוניברסלי ומובן בכל רחבי העולם
השם שהוחלט לבסוף הוא "שחמט 960" המבוסס על מספר המצבים האפשריים בתחילת המשחק.
שם נוסף שהוצע הוא "FullChess".
ישנן שיטות רבות לסדר את הלוח אקראית.
אחת מהפופולריות שבהן, שהומצאה על ידי האנס ל.
בודלנדר, עושה שימוש בהטלת קוביית משחק.
אופן השימוש בשיטה הוא כזה (התחל בסידור הכלים הלבנים):
הטל את הקובייה, ולאחר מכן ספור ערוגות שחורות כמספר שיצא לך, ומקם רץ בערוגה הזאת.
בצע אותה פעולה לגבי הרץ השני: הטל את הקובייה, ספור ערוגות לבנות, ומקם את הרץ בערוגה הלבנה כמספר שיצא לך.
הטל את הקובייה, ספור ערוגות פנויות כמספר שיצא לך, ומקם שם מלכה.
הטל את הקובייה, ספור ערוגות פנויות כמספר שיצא לך ומקם שם פרש.
חזור על הפעולה לפרש השני.
הטל שוב עבור 5 או 6.
כעת נשארו שלוש ערוגות פנויות.
שים את המלך בערוגה המרכזית מביניהן, ובשתיים האחרונות הנח את הצריחים.
סדר את הכלים השחורים באותן ערוגות בשורה 8, מקם את הרגלים הלבנים בשורה 2 ואת הרגלים השחורים בשורה 7. הלוח מוכן למשחק.
מדרך זאת ניתן להבין מדוע קיימים 960 מצבי פתיחה: 4 אפשרויות לרץ הראשון, 4 אפשרויות לרץ השני, 6 אפשרויות למלכה, 5 אפשרויות לפרש, 4 אפשרויות לפרש השני, סך הכול 4x4x6x5x4=1920. אבל ספרנו כל אפשרות פעמיים (אין הבדל אם מחליפים בין הפרשים) ולכן יש לחלק בשתיים ולקבל 960.
דרך מהירה נוספת היא בעזרת קלפי משחק: מערבבים שמונה קלפים שעליהם רשומים שמות הכלים ובנוסף הם מסומנים באותיות י1, י2, י3, י4, ש1, ש2, ש3, ש4. פורסים את הקלפים בזה אחר זה ומסדרים את הכלים על פי סדר הקלפים.
אם הרצים יצאו על אותו צבע הערוגה, מערבבים שוב ושולפים קלף נוסף: אם כתוב עליו י' לוקחים את הרץ הימני יותר ואם ש' את השמאלי, ומחליפים אותו בכלי שנמצא בערוגה שצבעה מנוגד ומספרה הסידורי הוא המספר שכתוב.
אם הצריחים באותו הצד של המלך, מחליפים את הצריח האמצעי עם המלך.
קיים גם קיצור לדרך הזאת: אם הרצים על אותו צבע, מסתכלים על הזוג א-ב, ג-ד, ה-ו, ז-ח השמאלי ביותר בו נמצא רץ, ומחליפים אותו.
החסרון של השיטה הזאת הוא שבה ההסתברות אינה שווה לכל עמדת פתיחה: ההסתברות שיהיו שני רצים באחד מהזוגות הללו קטנה יותר.
קיימות עוד דרכים אקראיות, אך מקובלת גם דרך שאין בה אקראיות: לוקחים את שני הרצים, שני הפרשים והמלכה הלבנים, וכל אחד בתורו ממקם כלי בשורה הראשונה (השחור מתחיל) כאשר הרץ השני שממוקם חייב להיות על ערוגה בצבע שונה מהרץ הראשון.
לאחר שהוצבו חמשת הכלים, שמים את המלך בערוגה הפנויה האמצעית ואת הצריחים באחרות, ומחקים עבור השחור.
כאמור, קיימות מגוון שיטות על מנת לסדר את הכלים באקראיות.
עם זאת, בטורנירים לעיתים יש לסיים משחקים בקצב מהיר, ואין זמן לסדר.
לשם כך קיים שעון שחמט מיוחד שבתחילת המשחק גם מציע סידור אקראי.
לעיתים מכריזים על דרך סידור אחידה עבור כל השחקנים.
כדי להקל על רישום מצב הפתיחה בקלות, הומצאה שיטה הנותנת לכל מצב מספר מ-0 עד 959. חישוב המצב על פי הקוד נעשה בדרך הבאה:
חלק ב-4, השארית היא מיקום הרץ על הערוגות הלבנות.
כלומר, עבור 0 הוא בטור ב, עבור 1 בטור ד, עבור 2 בטור ו ועבור 3 בטור ח.
חלק את הערך השלם שוב ב-4, ומקם את הרץ על הערוגות השחורות על פי השארית באותה שיטה.
חלק את הערך השלם ב-6, ומקם את המלכה בערוגה שמספרה משמאל הוא השארית תוך דילוג על ערוגות תפוסות (כלומר עבור 0 שים אותה בערוגה הפנויה הכי שמאלית ועבור 5 הכי ימנית).
נותר ערך שלם בין 0 ל-9. את הכלים שנותרו: שני פרשים, שני צריחים ומלך, ממקמים על פי קוד (המכונה KRN - ראשי תיבות king rook knight כלומר מלך צריח פרש):
קוד KRN עמדה0 פפצמצ1 פצפמצ2 פצמפצ3 פצמצפ4 צפפמצ5 צפמפצ6 צפמצפ7 צמפפצ8 צמפצפ9 צמצפפ
לדוגמה, שארית 0 משמעותה שבערוגה הפנויה הימני ביותר שמים פרש, לשמאלה עוד אחד, לשמאלה צריח, מלך וצריח נוסף.
כדי לחשב הפוך, אם המספר בקוד KRN הוא a, של המלכה b, של הרץ שעל השחורות c ושל הרץ שעל הלבנות d, אז המספר הוא d+(c+(6a+b)4)4.
חישוב לדוגמה: נניח שהמספר הוא 518. השארית של מספר זה בחלוקה ב-4 היא 2, ועל כן הרץ צריך להיות ממוקם בערוגה הלבנה השלישית משמאל - עמודה ו'.
516/4 זה 129, שהשארית שלו בחלוקה ב-4 היא 1, ועל כן הרץ השני צריך להיות ממוקם בערוגה השחורה השנייה משמאל - עמודה ו'.
128/4 זה 32, שהשארית שלו בחלוקה ב-6 היא 2, ועל כן המלכה ממוקמת בערוגה הפנויה השלישית משמאל - עמודה ד'.
30/6 זה 5, ולכן ע"פ קוד KRN הסידור הוא משמאל לימין: צריח, פרש, מלך, פרש, צריח.
הצבתם בערוגות הפנויות מביאה לעמדה הסופית.
במקרה זה, העמדה היא עמדת הפתיחה בשחמט רגיל.
עיקר ההבדל בין האסטרטגיה בשחמט 960 לאסטרטגיה בשחמט רגיל הוא בפתיחה.
בשלב המציעה והסיום אין הבדל רב בין שחמט 960 לשחמט רגיל.
עם זאת, לפתיחה חשיבות כה מכרעת, עד שפעמים רבות מגיעים אליה כאשר אחד הצדדים ביתרון משמעותי.
עם זאת, ישנם מספר דגשים חשובים במיוחד לשחמט 960: יש לשמור על רגלים שפעמים רבות ניתנים להכאה בקלות, יש להישמר ממלכה ורצים שממוקמים בפינות ועלולים לבצע מהלך המסתמך על אלכסון ארוך עוד לפני שזזו, כדאי להעביר את המלך לאגף שעליו כלים מאיימים פחות ועוד.
בנוגע לחשיבות המרכז, אמר רב-אמן היקארו נקמורה בריאיון לאחר ניצחונו באליפות בשנת 2009: "מה שלמדתי זה שבעמדות מסוימות ניתן לשחק יותר אלכסונים, לשחק קצת יותר על האגפים, בניגוד לצורך לשחק בעיקר על המרכז".
עם זאת, נקמורה סייג את דבריו והוסיף "אבל עדיין, הרעיון העיקרי שאחריו כדאי לעקוב הוא לשחק במרכז רוב הזמן".
הוא הסביר את חשיבות המרכז בכך שכמו בשחמט רגיל, המרכז עוזר לשלוט על אלכסוני מפתח ולהביא את הכלים במהירות ממקום למקום.
כמו כן, שליטה במרכז מאפשרת תקיפה ישירה ומעכבת תקיפה של היריב, שכן הוא יאלץ לעקוף את המרכז.
בדרך כלל מומלץ להיאבק על המרכז, אלא אם כן רואים הזדמנות לתקיפה אגפית.
זה קל יותר במיוחד אם הצריחים נמצאים באותו צד ותומכים ברגלים המתקדמים.
שחמט 960 נחשב גם כאמצעי טוב לפתח את כישורי המשחק בשחמט רגיל, מאחר שהוא מביא הזדמנות לשחק בעמדות לא מוכרות ומאלץ להיות עירני כבר מתחילת המשחק.
בעמדה זאת, הלבן יוכל להכות את אחד הרגלים על העמודות א', ב' כבר בתורו השני, אם בתורו הראשון יזיז את אחד מהרגלים בעמודות ו', ז'.
בעוד בשחמט רגיל קיים ויכוח האם יש ללבן יתרון, בשחמט 960 ישנן עמדות פתיחה אשר בהן נטען שללבן יש יתרון מובהק, כגון העמדה משמאל, שמאפשרת ללבן לכידת רגלי כבר בתורו השני.
מצב זה לא קיים בשחמט רגיל, בו נדרשים לפחות שני מהלכים לשם כך ואין רגלים לא מוגנים.
יש המציעים שכל משחק של שחמט 960 יכלול שני משחקים באותה עמדת פתיחה כאשר בין משחק למשחק השחקנים מחליפים צדדים, וזאת על מנת לבטל את יתרון הלבן במקרה של עמדת פתיחה לא מאוזנת.
כאשר הכריז פישר על המשחק באופן רשמי, הוא טען שתוכנות שחמט לא יצליחו לשחק שחמט 960 היטב, שכן הן מבוססות על מאגר ובו מיליוני פתיחות.
אך פישר טעה: תוכנות שחמט רבות פותחו לשחמט 960 ומאז שנת 2005 התקיימה במסגרת האליפות בשחמט 960 גם אליפות לתוכנות מחשב.
סטפן מיר קהלן, מפתח התוכנה שרדר, אחת התוכנות המובילות והזוכה בשנת 2006, סיפר שהוא הגיע לשחמט 960 לאחר משחק נגד "הידרה" תוכנת מחשב שהסתמכה על 16 מחשבים חזקים שיועדו אך ורק לשחמט.
שתי התוכנות שיחקו לפי הספר לאורך 27 מהלכים, אך היה זה חיקוי של משחק שבו השחור הפסיד.
בשלב הזה היה ברור שהמשחק הולך להסתיים כמו הקודם, ואכן הידרה נכנעה כעבור שלושה מסעים.
"זה החסרון בשימוש בספר פתיחות בתוכנת שחמט" אמר קהלן, "התוכנות כל כך חזקות עד שהן עלולות לחזור על טעויות של רבי אמנים שהן עצמן לא היו עושות".
דבר זה הביא אותו לפיתוח גרסה של התוכנה עבור שחמט 960. הוא סיפר שהמעבר היה יחסית פשוט, אך כמה מתכנתים נתקלו בבעיות לא צפויות.
ריצ'רד פילי, שפיתח גם הוא תוכנה חינמית בשם "The Baron" סיפר שההפיכה של התוכנה לתוכנה של שחמט 960 לוותה בבעיות להבנת התהליך של ההתפתחות, כגון הבאת הפרשים והרצים לעמדות אקטיביות.
הוא גם ציין שתהליך זה שיפר גם את המשחק שחמט הרגיל של התוכנה שלו.
בעניין משחק של אדם מול מחשב אמר מתיאס וולנבר, אחד המייסדים של "ChessBase" (חברה גרמנית המהווה מסד נתונים ענק של תוכנות שחמט, משחקים וכיוצא בזה), שההבדל העיקרי הוא שהאדם ינסה, במודע או שלא במודע, להביא את המצב קרוב ככל האפשר למצב המוכר לו ממשחק רגיל, תופעה שלא קיימת בתוכנות מחשב.
שחמט 480 - אותו דבר, אלא שכדי לבצע הצרחה מקדמים את המלך שתי ערוגות לכיוון הצריח (ואם אי אפשר - אחת) ומעבירים את הצריח לצד השני של המלך בצמוד אליו.
הוא נקרא כך כי אין בו חשיבות לשיקוף מראה של הלוח, ועל כן מספר עמדות הפתיחה האפשריות מצטמצם בחצי.
שחמט 256 - הכלים במקומם ואילו הרגלים מוצבים בצורה אקראית, בשורה 2 או 3. שחור באותה צורה כמו הלבן.
שחמט ראנדום כפול - כמו שחמט 960, רק שגם הלבן וגם השחור מסדרים את כליהם באקראיות, בלי קשר אחד לשני.
שחמט אומגה היא וריאציית שחמט, העושה שימוש בלוח גדול יותר (10x10 עם עוד ארבע משבצות בצדדים) ושני כלים אגדתיים.
המשחק הומצא בשנת 1992, על ידי דניאל מקדונלד מטורונטו.
חוקי המשחק זהים לחוקי השחמט הרגילים, למעט השינויים הבאים:
שחמט אומגה כולל שני כלים נוספים:
Wizard - כלי שנע שלושה צעדים בכיוון ישר, ואז צעד אחד בכיוון ניצב.
(כמו שפרש הוא {1,2} wizard הוא {1,3}) לחלופין הוא יכול לנוע צעד אחד באלכסון.
Champion - כלי שנע משבצת אחת בכיוון ישר, או קופץ 2 משבצות בכיוון כלשהו (ישר או אלכסוני).
בנוסף הוא כולל שינויים בחוקים הרגילים, עקב הגדלת הלוח:
הרגלי יכול לנוע במהלך הראשון שניים או שלושה צעדים, בנוסף לתנועה של צעד אחד (בניגוד לשחמט רגיל, בו הוא יכול לנוע רק צעד אחד או שניים).
שאר התנועה כרגיל, כולל הכתרה (לכל כלי שהוא, מלבד המלך).
הכאה דרך הילוכו אפשרית, וכאשר הרגלי עושה שלושה צעדים, אפשר לבצע אותה בין אם הרגלי היריב עמד שורה אחת מעליו או שתי שורות מעליו.
כל התנאים הרגילים צריכים להתקיים, ואז המלך נע, כרגיל, שתי משבצות לעבר הצריח שמדלג מעליו.
בהצרחה קטנה הוא מגיע לטור h, ובגדולה - לטור d.
סידור הכלים בהתחלה - כרגיל, כאשר מצדדי הצריחים נוספים כלי champion מכל צד, ומעליהם שני רגלים נוספים, ו-wizard בפינה.
דוגמה למשחק אלכס שרזר - יהודית פולגאר:
למשחק שחמט אומגה קיימת גרסה נוספת המכונה "שחמט אומגה מתקדם" לגרסה מספר חוקים נוספים:
נוסף לכל צד כלי חדש: Fool - כלי שלא מוצב בתחילת המשחק על הלוח, אלא ניתן להציב אותו במקום התור, לאחר שכלי מסוים נע בפעם הראשונה, למשבצת המוצא של אותו כלי.
התנועה של ה-fool היא על פי הכלי היריב שזז אחרון.
אם לדוגמה היריב שיחק בפרש, אז בתור לאחר מכן ה-fool יכול לזוז כמו פרש (קיימים סייגים רבים, לדוגמה: fool כרגלי אינו יכול לבצע הכתרה, מסע כפול/משולש או הכאה כדרך הילוכו, fool לא יכול לבצע הצרחה וכן הלאה).
ניתן לבצע הצרחה גם עם המלכה.
ההצרחה נעשית באותו אופן (המלכה זזה שני צעדים לכיוון הצריח והוא מדלג מעליה) בתנאי ששניהם לא זזו מעמדותיהם המקוריות והמשבצות ביניהם פנויות).
ה-fool מסוגל "להקפיא" את מי שעומד בסמוך אליו (באחת מארבע המשבצות מעליו, מתחתיו ובצדדים).
כל כלי שנמצא באחת מהמשבצות האלה אינו יכול לזוז.
קיים כלי נוסף בשם "Templar Knight" שנע כמו פרש, אך לאחר התנועה יכול לזוז צעד נוסף באלכסון, לאותו כיוון.
שחמט 360 הוא גרסה של משחק השחמט.
הגרסה הזו משלבת משחק בלוח עגול (ומכאן נגזר השם – 360), משחק בשלושה שחקנים, וצורת משחק מיוחדת ושונה.
הגרסה הומצאה במקור בשם Three Man chess, ושוכללה עם חוקים וכללים חדשים.
המשחק משוחק עם כלים בצבע לבן, שחור וצבע אמצעי (לרוב אפור או צבע קרמי כגון כתום או בז').
חוקי תנועת הכלים דומים לאלו של השחמט הרגיל, אך מכיוון שהלוח הוא מעגל ולא ריבוע – תנועת הכלים משתנה:
צריח – הצריח יכול לנוע בקווים ישרים לכיוון המרכז, ובמעגלים סביבו.
רץ – הרץ נע באלכסונים, אך בלוח העגול של שחמט 360 הרץ יכול לזוז באלכסון ולחזור למקומו הנוכחי, בעזרת שימוש בעיגול המרכזי.
פרש – הפרש נע באופן זהה לשחמט רגיל ואין באפשרותו לקפוץ לחצי השני של הלוח דרך העיגול המרכזי.
מלכה – המלכה, כמו בשחמט רגיל, משלבת את תנועת הצריח והרץ.
היא יכולה לכסות בגרסת שחמט 360 משבצות רבות ונועד לה תפקיד עיקרי במשחק.
מלך – המלך נע בדיוק כמו המלך במשחק הרגיל.
בין הצריחים של שני השחקנים ישנה הגנת גדר.
חוץ מהפרש, אין לעבור עם כלי מסוים מעל לגדר.
חוק זה מסייע במניעת לקיחת הצריח של היריב ומניעת הצרחות כבר בתור הראשון.
אם החייל שליד הקצוות של המגרש "שלך" הולך שניים קדימה, החייל החיצוני שלך יכול לקחת אותו במשבצת הראשונה אחרי קו ההתחלה שלו.
לאחר מתן מט, מקבל המט יכול להמשיך ולשחק עד שהשחקן המאיים יכה את המלך.
לאחר הכאת המלך אין השחקן יכול להזיז את כליו, אך כל עוד לא ניטל המלך – השחקן ממשיך במשחק.
לאחר ששחקן אחד הפסיד, נותרו השניים האחרים לשחק עד שאחד מהם יקבל מט.
לרגלי אין אות מיוחדת, אלא הוא מסומן בעזרת העמודה בה הוא נמצא.
בלוח שחמט 360 יוצאת מן המעגל 24 רצועות, שבכל אחת מהן ישנן 6 משבצות.
הרצועות ממוספרות מ־A ועד X, כאשר ב-A נמצא הצריח השמאלי הלבן.
המעגל החיצוני הוא 1, והפנימי הוא 6, כך שהצריחים הלבנים ממוקמים h1 וב-a1, והרץ הלבן ממוקם ב־c1.
לבן: המלך מימין והמלכה משמאל
שחור: המלך מימין והמלכה משמאל
צבע מעבר: המלך משמאל והמלכה מימין
++ – שח כפול (שח לשני השחקנים האחרים ביחד)
הליכה רגילה מסומנת בעזרת שם החייל + משבצת אליו הוא הולך.
פרש הולך לעמודה X שורה 3 → `*Nx3`
אם ישנם שני כלים זהים שיכולים להגיע לאותה עמדה (לדוגמה – שני פרשים) רושמים גם את עמודת ההתחלה שלו.
לקיחת כלי מסומנת בעזרת סימן הנקודתיים וציון העמודה של הכלי התוקף.
שח לאחד השחקנים מסומן בעזרת סימן הפלוס.
המלכה הולכת ל־V6 ועושה שח למלך השחור → `*Qv6+`
שח לשני השחקנים האחרים מסומן בעזרת פלוס כפול.
הפרש הולך ל־M1 ועושה שח למלך השחור והבז' → `*Nm1++`
מט במשחק מסומן בעזרת סימן הסולמית.
ניתן גם לציין כי כלי עשה מט לאחד ורק שח לשני:
צריח הולך ל־G3, עושה מט ללבן ושח לשחור → `*Rg3#+`
שחלוף על, הנקרא גם שחלוף על של קרמרס-אנדרסון, או סופר שחלוף, הוא אפקט מכני קוונטי הפועל בין חלקיקים זהים באופן לא ישיר.
אינטראקציה זאת מוגדרת גם כצימוד (בדרך כלל אנטי פרומגנטי) בין 2 קטיונים שכנים דרך אניון לא מגנטי, והיא שונה מאינטראקציית שחלוף ישיר, שבה יש צימוד בין קטיונים שכנים ללא אניון מתווך.
שחלוף על הוא התוצאה של צימוד בין ספינים של אטומים תורמים לבין ספינים של אטום מקבל.
אם שני קטיונים שכנים שניים קרובים ביותר, מחוברים ב-90 מעלות דרך גשר של אניון לא מגנטי.
אז האינטראקציה ביניהם יכולה להיות פרומגנטית.
סופר שחלוף התגלה לראשונה על ידי הנדריק קרמרס בשנת 1934, כאשר הבחין שבגבישים כמו מנגן חמצני, קיימת אינטראקציה מגנטית בין יוני המנגן למרות יוני החמצן הלא מגנטיים המפרידים ביניהם (איור 1).
פיליפ אנדרסון ליטש את המודל של קרמרס, מאוחר יותר, ב-1950.
בשנות החמישים של המאה ה-20, פיתחו ג'ון גודאינף וג'ונג'ירו קאנאמורי סט של כללים חצי אמפיריים.
כללים אלה, המכונים חוקי גודאינף - קאנאמורי, הצליחו לקבוע את התכונות המגנטיות של מגוון רחב של חומרים, ברמה איכותית.
הם מבוססים על יחסי סימטריה בין הספינים של האלקטרונים באורביטלים האטומיים החופפים (בהנחת מודל של אלקטרונים קשורים כמודל הייטלר-לונדון (תאוריית הקשר הערכי), מודל המייצג את הקשר הכימי טוב יותר מאשר מודל אלקטרונים לא קשורים כמודל הונד-מליקן-בלוך).
עיקרון האיסור של פאולי מכתיב כי בין שני יונים מגנטיים עם אורביטלים מאוכלסים למחצה, שמצומדים באמצעות יון מתווך שאינו מגנטי (למשל 2-O), אינטראקציית שחלוף העל תהיה אנטי-פרומגנטית (חזקה).
בצימוד (בעזרת יון מתווך) בין יון מגנטי עם אורביטל מלא ויון מגנטי עם אורביטל מאוכלס למחצה, אינטראקציית שחלוף העל תהיה פרומגנטית.
הצימוד בין יון מגנטי עם אורביטל מלא או מאוכלס למחצה לבין יון מגנטי עם אורביטל ריק יכול להיות אנטי-פרומגנטי או פרומגנטי, אבל בדרך כלל הוא פרומגנטי.
כאשר אינטראקציות מסוגים שונים פועלות בו-זמנית, בדרך כלל האנטי-פרומגנטית דומיננטית יותר שכן היא אינה תלויה באינטגרל השחלוף הפנים אטומי.
במקרים פשוטים, חוקי גודאינף - קאנאמורי מאפשרים חיזוי של תמונת המגנטיזציה המתקבלת מאינטראקציות השחלוף הפועלות בין כל 2 יונים המצומדים בשחלוף על.
סיבוכים מתחילים להתעורר במצבים שונים:
כאשר מנגנוני שחלוף ישיר ושחלוף לא ישיר פועלים בו זמנית ומשפיעים זה על זה.
כאשר זווית הקשר קטיון-אניון-קטיון גדולה מ-180 מעלות.
כאשר אכלוס האלקטרונים באורביטלים האטומיים הוא לא סטטי, אלא דינמי.
כאשר אינטראקציית ספין מסלול הופכת להיות חשובה.
בדומה לשחלוף ישיר, גם בשחלוף על ההמילטוניאן הוא הכללה של המילטוניאן הייזנברג והסכום נעשה עבור שחלוף של כל זוג אלקטרונים/ספינים של מערכת רב אלקטרונית:
כאשר, גורם ה - במשוואה נובע מכך שהאינטראקציה בין אותם שני ספינים נספרת פעמיים בביצוע הסכומים ו - הוא קבוע השחלוף.
שחלוף כפול היא אינטראקציה מגנטית דומה שהוצעה על ידי קלרנס זנר כדי להסביר תכונות הולכה חשמליות.
ההבדל בינה לבין שחלוף על ניתן להצגה באופן הבא:
בשחלוף על, המודל הוא של אלקטרונים קשורים לאטום כמודל הייטלר-לונדון (תאוריית הקשר הערכי).
האלקטרונים לא עוברים בין הקטיונים המגנטיים.
בדרך כלל, קליפות האלקטרונים בהן פועלת האינטראקציה מאוכלסות במספר זהה או שונה ב-2 .
בשחלוף כפול, המודל הוא של אלקטרונים איטינרנטים - נודדים (לא קשורים לאטום) כמודל הונד-מליקן-בלוך.
האלקטרונים עוברים בין הקטיונים המגנטיים באמצעות אניון הביניים (לדוגמה חמצן).
אינטראקציה זו קיימת בתרכובות המכילות חומרים כגון: ברזל, ניקל, קובלט וגורמת גם להולכה חשמלית.
באופן כללי, האלקטרונים בפסי הערכיות או בתת הקליפות האלקטרוניות s ו - p נחשבים ללא קשורים או איטינרנטים - נודדים, האלקטרונים בתת הקליפה האלקטרונית 4f נחשבים כקשורים או ממוקמים ואילו האלקטרונים בתת-הקליפות 5f 3d/4d נחשבים כמצב ביניים בין קשורים ללא קשורים, בהתאם למרחקים פנים גרעיניים מסוימים.
עבור תרכובות שבהן גם אלקטרונים הנחשבים קשורים וגם אלקטרונים הנחשבים איטינרנטים - נודדים, תורמים לתכונות המגנטיות, כגון אירופיום חמצני, מודל RKKY הוא המנגנון המקובל החל מסוף המאה ה-20.
ייצור זה, שיכול להיות מושג על ידי זיהום החומר או על ידי שימוש באירופיום חמצני עם חוסרי חמצן, מוסיף אינטראקציית שחלוף לא ישירה (שחלוף על) בין הספינים המקומיים.
שחלוף כפול הוא סוג של שחלוף מגנטי שעלול להתעורר בין יונים בדרגות חמצון שונות.
תאוריה זו, שהוצעה לראשונה על ידי קלרנס זנר, חוזה את הקלות שבה אלקטרונים ניתנים לשחלוף בין שני מינים ויש לה השלכות חשובות על קביעת צורת המגנטיות של חומרים: פרומגנטיות, אנטי-פרומגנטיות, או אף לא אחת מהן.
לדוגמה, באינטראקציית 180 המעלות של Mn-O-Mn שבה אורביטלי "eg" במנגן עושים אינטראקציה ישירה עם אורביטלי "2p" בחמצן, ולאחד מהיונים במנגן יש יותר אלקטרונים מלשני.
במצב היסוד, הספינים בכל יון Mn מיושרים לפי כללי הונד:אם יון החמצן (O) תורם אלקטרונים בעלי ספין חיובי (ספין "מעלה") ליון של 4+Mn, אז האורביטל החסר שלו יכול להתמלא על ידי אלקטרון מיון של 3+Mn.
בסופו של התהליך, אלקטרון עובר בין יוני המתכת השכנים, תוך שמירה על קיטוב הספין.
שחלוף כפול חוזה כי תנועת אלקטרון זה ממין אחד למשנהו קלה יותר אם האלקטרונים לא משנים את כיוון הספין כדי להתאים לכללי הונד כאשר הם מגיעים למין המקבל.
היכולת לקפוץ (איטירנטיות) מפחיתה את האנרגיה הקינטית.
מכאן שהחיסכון באנרגיה הכוללת יכול להוביל ליישור פרומגנטי של יונים סמוכים.
מודל זה דומה באופן שטחי לשחלוף על.
עם זאת, בשחלוף על, יישור פרומגנטי או אנטי-פרומגנטי מתרחש בין שני אטומים עם אותה הערכיות (מספר האלקטרונים); ואילו בשחלוף כפול, האינטראקציה מתרחשת רק כאשר לאטום אחד יש אלקטרון נוסף בהשוואה לאחר.
הקשר של היהודים למשחק השחמט התחיל כבר בימי קדם ובולטות היהודים בתחום הביאה לכך שהמשחק כונה, כבר ב-1905 בשם "המשחק היהודי הלאומי", על ידי כתב העת "ניו ארה אילוסטרייטד", לכן גם במכביות, תחרויות הספורט הכלל יהודיות, רק טבעי היה שישולבו תחרויות שחמט.
במכביה השנייה, ב-1935, נערכו לראשונה תחרויות שחמט במסגרת המכביה.
בתחרות השחמט זכה האמן היהודי פולני משה בלאס, מי שהיה בעברו אלוף ורשה וחבר במשלחת האולימפית הפולנית.
אחרי המכביה השנייה חלו שינויים גדולים בעם היהודי בגלל השואה והקמת מדינת ישראל ועם חידוש המכביות במכביה השלישית השחמט לא נכלל בין התחרויות.
חידוש תחרויות השחמט במכביות התחיל ב-1977, במכביה העשירית ביוזמתו של אלמוג בורשטיין.
במכביה זו התחרו שחמטאים יהודים מ-15 מדינות שונות.
תחרויות השחמט במכביה העשירית נערכו באולם "בני ברית" בתל אביב ולקחו חלק בהן 64 שחקנים.
נערכה תחרות בין עשר נבחרות של מדינות מוצא, כשישראל מציגה שתי נבחרות, הנבחרת השנייה מורכבת משחקני נוער.
הנבחרת הישראלית הראשית זכתה בתחרות עם 31 נקודות מתוך 36 אפשריות.
למקום השני הגיעה נבחרת יהודי בריטניה עם 29,5 נקודות ולמקום השלישי-רביעי משותף הגיעו נבחרת הנוער של ישראל ונבחרת יהודי הולנד.
השתתפו גם נבחרות יהודי ונצואלה, ארגנטינה, בלגיה, דרום אפריקה, איטליה וצ'ילה.
נערכה גם תחרות נוער בה זכו במשותף מייקל רוד מארצות הברית ומרדכי שרנצל מישראל.
תחרויות השחמט במכביה ה-11 נערכו בבית מלון "אוויה" ביהוד במתכונת דומה לתחרויות השחמט במכביה הקודמת.
בתחרות הקבוצתית לקחו חלק רק ארבע מדינות, ישראל, ונצואלה, ארגנטינה ודרום אפריקה ששיחקו סיבוב כפול - ישראל ניצחה עם 19,5 נקודות.
באליפות הבזק זכה ישראל גלפר ובתחרות הנוער זכה עופר ברוק.
תחרויות השחמט במכביה ה-12 נערכו בבית מלון "סיני" בתל אביב.
בתחרויות לקחו חלק 36 שחמטאים, שהתחרו ביניהם ב-9 סיבובים לפי השיטה השווייצרית.
מנצח התחרות היה משה כנען, שגבר בשובר שוויון על רונן לב - שניהם השיגו 7,5 נקודות כל אחד מתוך 9 אפשריות.
תחרויות השחמט במכביה ה-13 נערכו פעם נוספת בבית מלון "סיני" בתל אביב.
בתחרויות לקחו חלק 60 שחמטאים, שהתחרו ביניהם ב-9 סיבובים לפי השיטה השווייצרית.
מנצח התחרות היה אילן מנור שהשיג 7.5 נקודות מתוך 9 אפשריות.
פטר סקלי מהונגריה זכה בתחרות הבזק.
תחרות השחמט במכביה ה-14 הייתה הפעם תחרות סגורה בדרגה 7 של פיד"ה והמנצח בה היה מיכאל אורטובסקי בן ה-17.
במכביה ה-15 נערכו 4 תחרויות שחמט, בירושלים ובזכרון יעקב, בהשתתפות 136 שחמטאים מ-17 מדינות.
התחרות החזקה ביותר, בקטגוריה 11 של פיד"ה, ניצח אלוף רוסיה, אלכסנדר חליפמן, שגבר בשובר שוויון על הישראלי אלכס כספי ועל הלטבי דניאל פרידמן.
בתחרות לאמנים צעירים זכה עופר ברוק, שהקדים בשובר שוויון את נתנאל ריבשטיין.
בתחרות הפתוחה ניצחו הסלובקי טאפר והרומני גרונברג ובתחרות הנוער זכו הארגנטינאי פלגאר ויבגני פוסטני.
במהלך המכביה ה-15 התרחש אסון המכביה ובין הנפגעים היו גם שני שחמטאים אוסטרלים שנפצעו.
תחרויות השחמט במכביה ה-16 נערכו בנתניה וכללו תחרות סגורה IM, תחרות סגורה GM, תחרות פתוחה ותחרות נוער.
בתחרות ה-GM זכו במשותף יבגני אלכסיי מרוסיה וקונסטנטין לרנר מישראל, שניהם עם 6 וחצי נקודות מתוך 9 אפשריות.
למקום הראשון בתחרות IM הגיע הישראלי רומן בר.
בתחרויות לקחו חלק 72 שחקנים.
תחרויות השחמט במכביה ה-17 נערכו בירושלים וכללו תחרות של שישה אמנים בכירים שהסתיים בניצחון משותף של איליה סמירין ויבגני נאייר, תחרות GM בה ניצח הישראלי יעקב זילברמן עם 8 נקודות מתוך 9 אפשריות, תחרות IM בה ניצח הישראלי אלכס כספי ותחרות פתוחה בה ניצח הלטבי איליה רוצקו.
תחרויות השחמט במכביה ה-18 נערכו בנתניה וכללו תחרות על עם 13 רבי אמנים בקצב מהיר ובקצב בזק.
בתחרות בקצב מהיר ניצח יבגני נאייר מרוסיה עם 9 וחצי נקודות מתוך 12 אפשריות.
בתחרות GM הגיעו למקום הראשון הברזילאי אנדרה דיאמנט יחד עם הישראלי תמיר נבאתי, כל אחד מהם עם 6 נקודות מתוך 9 אפשריות.
תחרות ה-IM נערכה בשני בתים, בבית הראשון זכה הישראלי בוריס קנצלר ובבית השני ניצחו במשותף 4 מתחרים.
בתקופת התחרויות ערכה יהודית פולגאר (פעם ראשונה במכביה) משחק סימולטני בבסיס של חיל האוויר ובוריס גלפנד משחק סימולטני בירושלים.
לאחר סיום משחקי המכביה נערכו תחרות בזק ענק ואירועי שחמט מתחת למים.
מרבית תחרויות השחמט במכביה ה-19 נערכו בירושלים ורק תחרות הנוער נערכה בנתניה.
מספר השחמטאים, שלקחו חלק בתחרויות היה הגדול אי פעם ורק בתחרות הפתוחה השתתפו יותר ממאה שחמטאים.
בתחרות GM1 זכה רב-האמן הרוסי סמיון דבויריס עם 6 נקודות מתוך 9 אפשריות.
בתחרות GM2 זכה הישראלי בוריס אברוך עם תוצאה זהה.
בתחרות IM1 זכו במשותף מרסל אפרוימסקי, אופיר אהרון והאמן הבינלאומי גבריאל פלום עם 6.5 נקודות לכל אחד מתוך 9 אפשריות.
שני הראשונים קיבלו על הישג זה ציון ראשון לאמן בינלאומי.
בתחרות IM2 זכה אלכס כספי עם 6 נקודות מתוך 9 אפשריות, בהקדימו את עומר רשף, שצבר 5.5 נקודות.
בתחרות הפתוחה ניצח הישראלי בן ה-12, אריאל ארנברג, ולמקום השני, עם מספר נקודות זהה, הגיע הברזילאי דייב ד'ישראל.
גם במכביות אזוריות דוגמת המכביה הפאן-אמריקאית היווה השחמט ענף תחרותי מקובל.
שחמט מתקדם הוא צורה חדשה יחסית של שחמט, בו כל שחקן אנושי נעזר בתוכנת שחמט כדי לחקור את התוצאות האפשריות של מהלכיו ומהלכי היריב.
למרות השימוש במחשב, השחקנים האנושיים הם שקובעים את מהלך המשחק ושולטים בו במלואו.
ב-1997 הביס לראשונה המחשב כחול עמוק את אלוף העולם בשחמט גארי קספרוב.
אירוע זה סימן נקודת מפנה בתחום האינטליגנציה המלאכותית, שבו המחשב התעלה על יכולותיו של האדם.
עם התקדמות עוצמת המחשוב והמחקר באינטליגציה מלאכותית אבדו הסיכויים של בני אדם לנצח תוכנות שחמט.
באותו הזמן הגה גארי קספרוב רעיון לסוג חדש של משחק שחמט המשלב את יכולות החישוב המהירות של המחשב והאינטואיציה האנושית.
במשחק מתמודדים שני בני אדם, כשלרשותם תוכנת מחשב העוזרת להם לחזות את תוצאות מהלכיהם ומהלכי היריב.
למעשה, בשילוב השחקן עם התוכנה, השחקן הופך למעין סייבורג, ולכן המשחק מכונה לעיתים גם כ"שחמט סייבורג" או "שחמט קנטאור" על שום יצור הכלאיים המיתולוגי.
במשחק שחמט מתקדם, השילוב של אדם-מכונה יוצר סינרגיה, המתעלה על יכולותיו של מחשב בודד, ולכן תוכנות שחמט אינן מסוגלות לנצח יריב מקצועי של שחמט מתקדם.
שחמט הוא שיר אנטי-מלחמתי עברי מאת חנוך לוין.
השיר הולחן בידי אלכס כגן ונכלל בקברט הסאטירי "את ואני והמלחמה הבאה", שהוצג לראשונה באוגוסט 1968, כשנה לאחר מלחמת ששת הימים.
בכל כתבי חנוך לוין נכלל השיר בקובץ "מה אכפת לציפור", שנדפס לראשונה ב-1987. השיר התפרסם בביצועה של חוה אלברשטיין, ולאחר מכן זכה לביצועים נוספים.
השיר מדבר לכאורה על משחק השחמט, שבו ו (שורות החוזרות בכל אחד משלושת בתיו הראשונים של השיר) אך למעשה מותח ביקורת על השליטים השולחים את החיילים לקרב תוך שהם אדישים לגורלם - בזמן הקרב (שורה זו מסיימת כל אחד משלושת בתיו הראשונים של השיר).
הבית הרביעי והאחרון מציג את סופו הטרגי של הקרב:
חוקרת הספרות זהבה כספי ציינה שבשיר זה לוין לא ערער עדיין על צדקת המלחמה, אלא יצא נגד הגלוריפיקציה של מלחמות בכלל: "הבנים מקוננים על אבותיהם המתים, האמהות מקוננות על בניהן שנפלו, ורק המלך והמלכה ממשיכים לשחק על לוח ריק.
אין כאן צדק, טוב או רע.
צבעיהם של כלי המשחק בשחמט — הלבן והשחור — אינם מסמלים ערכים מנוגדים של טוב ורע."
הביצוע המקורי של השיר היה בידי משתתפי "את ואני והמלחמה הבאה": שפרה מילשטיין, רמי פלג, בת-שבע צייזלר וגד קינר.
בשנת 1970 התפרסם השיר בלחן זהה לזה ששימש בקברט, בביצועה של חוה אלברשטיין, באלבומה משירי ארץ אהבתי.
כעשרים שנה מאוחר יותר, בשנת 1989, שר אבי טולדנו את השיר בלחן שהוא חיבר ובעיבוד של אילן וירצברג, באלבומו "אבי טולדנו שר חנוך לוין".
בסוף 2013 יצא השיר כסינגל עם לחנו וביצועו של יהודה פוליקר, ובשנת 2014 נכלל השיר באלבומו של פוליקר, "מוזיאון החלומות".
באותה שנה נכלל השיר, בביצועה של דניאלה ספקטור ובלחן המקורי, גם באלבום "שרות חוה אלברשטיין".
השיר זכה לביצועים נוספים, בהם של רונה קינן וגלית מור.
לשחמט באזרבייג'ן מסורת ארוכה ששורשיה בתרבות עמי האזור.
שחמט הוא אחד מענפי הספורט הפופולריים במדינה, ופדרציית השחמט של אזרבייג'ן מנהלת את התחרויות בתחום.
השחמט נהנה מתמיכה ממשלתית, וב-5 במאי 2009 חתם נשיא אזרבייג'ן, אילהם אלייב, המכהן גם כראש הוועד האולימפי הלאומי של המדינה, על צו שיזם תוכנית פיתוח רב שנתית בתחום בתמיכת המדינה.
השחמט מוזכר בשירת המרובעים של המשוררת מהסתי גיאנג'ווי מן המאה ה-11–12. גם המשורר חאקאני שירוואני מן המאה ה-12 ביצירתו "תוחפת אל-עיראקיין" (تحفت العراقين - "מתנת עיראק הזוגית") התייחס לאיום שבצריחים המתואמים על לוח השחמט.
מוטיבים מן השחמט מופיעים גם בחמש הפואמות "ח'מסה" ("החמישייה") או "חמשת האוצרות" ("פּנג'-כּנג'") של ונזאמי כּנג'ווי (גנג'ווי).
משוררים אלה נולדו וחיו לפחות חלק מהזמן בשטחי חבל אזרבייג'ן של היום או של אזרבייג'ן רבתי.
חאג' עלי תבריזי, סופר מן המאה ה-14 ידע לנצח במשחקים עיוורים בו זמניים עם ארבעה שחמטאים והיה אלוף בתחום לא רק במולדתו אלא בכל האימפריה של האמיר טימור לנג
גם המשורר פוזולי שחי במאה ה-16 השתמש בפואמה שלו "לילא ומג'נון" באסוציאציות מעולם השחמט כשהשווה את מג'נון לרגלי ואת עצמו למלך על לוח השחמט של אהבה.
בתקופה מאוחרת יותר, בשירו משנת 1854 "המשחק של שאתראנג'" הסביר הסופר והוגה הדעות האזרי מירזה פתאלי אחונדוב את כללי המשחק השאתראנג' - אחד מאבות השחמט.
זמן קצר אחרי עליית הבולשביקים לשלטון באזרבייג'ן והקמת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אזרבייג'ן בשנת 1920, התחילה צמיחת ענף השחמט ברחבי המדינה שנהנתה מאוטונומיה בשנת 1922 במסגרת ברית המועצות.
מדור השחמט הראשון בעיתונות המקומית הופיע בעיתון "באקינסקי ראבוצ'י" (הפועל מבאקו) בשנות ה-1920 המוקדמות.
בשנת 1923 התנהלה האליפות המקומית הראשונה לשחמט בעיר הבירה, באקו.
במקומות הראשונים זכו האחים ולדימיר מקוגונוב ומיכאיל מקוגונוב.
ב-1924 התכנסה ועידה של הקומסומול האזרי ושל האיגודים המקצועיים שהחליטה על קידום המשחק בקרב ההמונים.
בתחרות שהתקיימה אז בבאקו השתתפו השחמטאים הרוסים החשובים פיודור דוז-חוטימירסקי וניקולאי גריגורייב.
בסוף שנות ה-1920 קם באזרבייג'ן דור של שחקני שחמט ובתוכם האחים סריצ'ב והאחים דנילוב, או.
ברחבי אזרבייג'ן אורגנו במשך השנים הרצאות ותערוכות רבות.
ב-2–3 במאי 1929 התקיימה תחרות שחמט בין צוותים מבאקו ומטביליסי.
בשנת 1934 התקיימה האליפות הראשונה לשחמט של אזרבייג'ן.
המנצח בה היה סלימחאנוב שהפך בשנת 1935 ליושב ראש ארגון האזרבייג'ני.
ב-1936 התקיימה גם האליפות הראשונה לנשים שבה זכתה רוז'דסטבנסקאיה.
פוליסקאיה מבאקו הפכה לאלופת הנשים של דרום קווקז.
ב-1938 נפתח בבאקו גם בית ספר לשחמט עבור נשים במסגרת מועדון השחמט והדמקה של באקו.
בימי מלחמת העולם השנייה הצטמצמה הפעילות בתחום השחמט.
ב-1942 התקיים בבאקו משחק בין סאלו פלור לוולדימיר מקוגונוב.
המשחק הופסק אחרי 10 סיבובים כשמקוגונוב הוביל 5½-4½.
ביוני-יולי 1943 ניצח פלור בטורניר כפול מול מקוגונוב, דוד ברונשטיין, ארצ'יל אברלידזה וסורן אברמיאן בתוצאה 8:5.
החל משנת 1947 באזרבייג'ן התקיימו כל שנה אליפויות לשחמט.
החל משנת 1960 התקיימו גם אליפויות שחמט לנשים.
לימודי השחמט התפתחו באופן פעיל החל משנות 1950. תפקיד חינוכי חשוב בקידום הספורט הזה בקרב הנוער מילא מועדון השחמט שבהיכל הפיונירים בבאקו, בניהולו של סורן אברמיאן.
מועדוני ספורט כמו "נפטצ'י", "ספרטק", "נאוקה", "אנרגיה", "מדיק", "איסקרה" ואחרים פתחו מחלקות פעילות לשחמט.
חלילביילי (האמן הראשון בשחמט של אזרבייג'ן) וולדימיר בגירוב (כמה פעמים אלוף הרפובליקה) כמובילים בין שחקני השחמט במדינה.
אבקארוב השתתפו בכמה אליפויות רצופות.
בשנים 1970–1980 הצטיין דור חדש של שמחטאים צעירים:א.
חוסיינוב (אלוף דרום קווקז בשנת 1982), א.
בשנות ה-1980 השיג גארי קספרוב הישגים יוצאי דופן והפך לאלוף עולם.
בין השחמטאיות מאזרבייג'ן בלטו טטיאנה זטולובסקיה, מ.
מרטירוסובה, נונה אבנסובה (קאראקשיאן), א.
סופייבה (אלופת ברית המועצות לנשים בשנת 1986 שהשתתפו באליפויות ובתחרויות אחרות.
הקבוצה הלאומית לנשים של אזרבייג'ן זכתה בשנת 1986 בתחרות הספורט של לאומי ברית המועצות.
פרט להיכל הפיונירים והתלמידים על שם יורי גגארין בבאקו (שבו התאמנו שחמטאים כמו קספרוב, בגירוב, זטולובסקיה, מהראמוב ואחרים) ולמועדונים עירוניים, אגודות ספורט כמו "ספרטק", בורווסטניק", "נפטצ'יק", "דינמו", "מחסול" ואחרים פתחו מועדוני שחמט גם בכפרים
בשנת 1968 הוקם באזרבייג'ן בית הספר הראשון לשחמט לילדים ולנוער, החל מ-1982 - בית הספורט הממלכתי לשחמט של משרד החינוך.
בשלהי שנות ה-1970 פעלו ברחבי הרפובליקה מעל 50 בית ספר לספורט לילדים ולנוער שכללו גם לימודי שחמט.
החל מ-1982 התקיימו גם פסטיבלים לשחמט בקרב התלמידים.
בעיר הבירה, באקו, התנהלו מספר תחרויות כלל-סובייטיות ובינלאומיות:האליפויות של ברית המועצות ה-29 וה-49 לשחמט גברים (1972,1961), האליפות ה-23 של ברית המועצות לנשים (1963), התחרות הבינלאומית ה-20 של מועדון השחמט המרכזי של ברית המועצות.
ספרי השחמט הראשונים - של ר.
ספארוב פורסמו בשפה הרוסית בשנת 1928 - "משחק השחמט" וב-1932 "קורס שחמט למתחילים".
בהמשך פורסמו גם בשפה האזרית תרגום משל הקורס לשחמט של מקס אווה (1936) ו"קודקס השחמט של ברית המועצות"- המהדורה השלישית (1938).
בימי המשטר הסובייטי החל ממרץ 1981 פורסם באזרית וברוסית מוסף לשחמט דו-ירחי של העיתון "ספורט".
מדורי שחמט קבועים הופיעו גם בעיתונים "קומוניסט" "בקינסקי קבוצ'י" ("הפועל מבאקו"), "וישקה" (הצריח), "באקו".
פעמיים בחודש שודרו בטלוויזיה תוכניות דו-חודשיות "מועדון השחמט" ו-"בית הספר למאמני שחמט".
נכון לאוקטובר 2018 לאזרבייג'ן היו 24 רבי אמנים פעילים, 30 אמנים בינלאומיים ו-151 שחמטאים בעלי תארים בינלאומיים בכלל.
להלן רשימת 10 השחמטאים המדורגים ראשונים של אזרבייג'ן (כולם רבי-אמנים), נכון לאוקטובר 2018:
עשר השחמטאיות הטובות ביותר באזרבייג'ן, נכון לאוקטובר 2018:
אירוע מקום שחמטאים דירוג אולימפיאדת השחמט 1994 מוסקבה, רוסיה ס.
ממדוב, ארקדי ניידיץ', אלטאי ספרלי 12
תחרויות ראשונות של שחמט בהתכתבות התחיל להתקיים החל מאמצע שנות ה-1970. ב-1976 הוקמה ועדה אחראית על משחקי השחמט בהתכתבות במסגרת פדרציית השחמט של אזרבייג'ן.
4 תחרויות התנהלו באזרבייג'ן (מנצחים: ל.
אטיישב, תושב באקו, תפס את המקום הראשון בתחרות השנייה של ברית המועצות ובהתכתבות הוא היה לאלוף האולימפיאדה השלישית בחבר בקבוצת ברית המועצות.
קבוצת אזרבייג'ן תפסה את המקום ה-11 מבין 13 קבוצות באליפות ברית המועצות (באליפות השישית - במקום 10–11 מבין 17, ובתחרות השביעית במקום השלישי בין 17 קבוצות).
שחמט לעיוורים ולקויי ראייה הוא גרסה של משחק השחמט, המאפשרת לשחמטאים עיוורים או לקויי ראייה ליטול בו חלק.
חוקי משחק השחמט הרגילים חלים על המשחק.
בנוסף להם חלים כללי ההתאמה הבאים:
במשחק שבו משתתפים שחקן ללא לקות ראייה ושחקן עיוור או לקוי ראייה יכול כל אחד מהם לדרוש שהמשחק יתנהל על גבי שני לוחות: השחקן לקוי הראייה ישתמש בלוח משחק וכלי משחק המותאמים למצבו, והשחקן ללא לקות ראייה יוכל להשתמש בלוח שחמט וכלי שחמט רגילים
לוח השחמט המותאם לבעלי לקות ראייה יהיה בממדים של 20 X 20 סנטימטר לפחות.
כל הריבועים השחורים בו יהיו בולטים כדי 3 עד 4 מילימטר מעל הריבועים הלבנים, כך שהשחקן לקוי הראייה יוכל להבדיל ביניהם על ידי מישוש.
במרכז כל ריבוע בלוח קיימת גומה עגולה
בתחתית כל כלי משחק המותאם ללקויי ראייה קבוע פין בולט הנתקע בגומה שבריבוע על גבי לוח השחמט לשם ייצוב הכלי על גבי הלוח
בראשו של כל כלי משחק שחור המותאמים ללקויי ראייה קבועה בליטה, המאפשרת לשחקן להבדיל על ידי מישוש בינם לבין הכלים הלבנים
לאחר כל מהלך במשחק על שחקן להכריז בקול מהו המהלך שעשה והשחקן האחר יחזור עליו בקול.
שחקן לקוי ראייה רשאי לתעד את המהלכים שנעשו באמצעות כתב ברייל או רשמקול במקום על גבי דף רישום מהלכים רגיל.
מותר שימוש בשעון שחמט המותאם ללקויי ראייה בהתאם לתקן שנקבע
שחקן לקוי ראייה רשאי להשתמש בשירותיו של עוזר שיזיז את הכלים על הלוחות וירשום את המהלכים עבורו.
הגוף המנהל את טורנירי השחמט בינלאומיים לעיוורים וללקויי ראייה הוא האגודה הבינלאומית לשחמט ברייל, שנוסדה על ידי הבריטי רג'ינלד בונהם (Reginald Bonham).
ראשיתה הייתה ב-1951, עת אורגן לראשונה טורניר שחמט לעיוורים בהתכתבות.
ב-1958 ארגנה האגודה טורניר לוח ראשון.
האגודה התפתחה לארגון בעל סניפים בחמישים מדינות.
היא מארגנת אליפות העולם השחמט לעיוורים ואת אולימפיאדת השחמט לעיוורים.
האגודה מסונפת לפיד"ה וחברה בפדרציה הבינלאומית לספורט עיוורים.
המטה שלה שוכן בעיירה הומברג (Homberg) במדינת הסן שבגרמניה.
שחלוף צ'אן הוא תגובה כימית הכוללת שחלוף אצילאוקסי אצטט (1) בנוכחות בסיס חזק ל-2-הידרוקסי-3-קטו-אסטר (2).
הליך זה שימש בסינתזה הכוללת של הולטון טקסול.
גשר המתילן במגיב עם מתמירי הקרבוניל והאצטיל הסמוכים הוא חומצי וניתן לבצע לו דה-פרוטונציה באמצעות בסיסים חזקים שאינם נוקלאופיליים כמו ליתיום טטראמתילפיפרידיד או ליתיום דיאיזופרופילאמיד (LDA) כמו בתגובה אלדולית.
האנולט שנוצר לפיכך נקשר לאחר מכן לקבוצת האצטיל הסמוכה דרך תוצר ביניים של אתילן אוקסיד.
עיבוד חומצי משחרר את קבוצת ההידרוקסיל החופשית.
שחלוף פרקין (התכווצות טבעת קומרין-בנזופוראן) הוא תגובת שחלוף שבה 2-הלוקומרין, בנוכחות הידרוקסיד, עובר התכווצות טבעתית ליצירת בנזופוראן.
תגובה זו קרויה על שם ויליאם הנרי פרקין, שדיווח עליה לראשונה בשנת 1870. הועלו מספר הצעות למנגנון התגובה, שכולן כרוכות בפתיחה ראשונית של הלקטון ליצירת קרבוקסילט ופנולט.
שחמט חי או שחמט אנושי הוא סוג שחמט שקיים כבר מאות שנים שבו כלי השחמט חיים או עם אנשים בתחפושות המייצגים את כלי השחמט.
שחמט חי משוחק לעיתים קרובות בחוץ.
משחקים שהמהלכים בהם לא מוגדרים מראש הם היוצא מן הכלל; בדרך כלל מבצעים משחקים מתורגלים שבהם המהלכים ידועים.
שחמט חי יכול להיות מקושר ישירות לריקוד בבלט שחמט.
שחמט חי מופיע כמוטיב בספרות, תיאטרון, קולנוע ומשחקי תפקידים מודרניים.
מאז ראשית השחמט, מקושר המשחק לתיאור של עימות בין שני צבאות וכהכרעה בסכסוך בין שני יריבים בקרב.
כלי שחמט דוממים מייצגים דמויות אנושיות ובעלי חיים.
שחמט חי משך עניין לאורך ההיסטוריה ועורר לעיתים קרובות עניין גם בקרב אנשים שאינם שחקני שחמט.
הוא משלב את משחק השחמט, עם ביטויים תרבותיים פופולריים אחרים כמו משחק או ריקוד.
בצורות מסוימות, כמו בלט או משחק תפקידים, שחמט חי אינו מוגבל בהכרח לתיאור של משחק ספציפי ולשמירה נכונה על מהלכי הכלים.
לעיתים ממשילים תהליכים פוליטיים-כוחניים למשחק שחמט, שבו מדינות או יחידים מוזזים הלוך ושוב "כמו כלי שחמט" על גבי לוח דמיוני, אולם השוואה זו היא מושגית, ואינה שחמט חי.
במובן הצר יותר, שחמט חי הוא משחק שחמט רגיל המשוחק עם "כלי שחמט אנושיים".
ניתן לשחק שחמט חי בתוך הבית או באולמות.
עם זאת, לרוב הוא משוחק בחוץ, באצטדיון או בכיכרות ציבוריות.
מגרש עם ריבועי שחמט, התואם ללוח השחמט, מסומן על הקרקע על דשא או על מדרכה; לעיתים, נפרשת מחצלת, יריעת ברזנט או שטיח לייצוגי הלוח.
במקרים נדירים יותר, נעשה שימוש ברצפות אבן או פרקט משובצות בדוגמת לוח שחמט.
להופעות מודרניות יש אווירה של פסטיבל עממי ולעיתים קרובות הן משולבות באירועים גדולים יותר בנושא שחמט או אירועים תרבותיים, כמו שווקים מימי הביניים.
בשחמט חי בדרך כלל, מוצגים משחקי שחמט ידועים, כמו משחק האלמוות, ומשוחזרים בצורה כוריאוגרפית, ונדיר שמתקיימים משחקים רציניים.
השחקנים, שעשויים לכלול ילדים, חייבים להיות מוכנים במיוחד על ידי מאמנים.
בהופעות מורכבות יותר, סוסים אמיתיים שימשו לעיתים בשילוב עם הפרש.
אימון פרשים להישאר נייחים למשך זמן ארוך ולבצע מהלכים קשה במיוחד.
פריסת הכלים ולקיחת עמדת ההתחלה הם בדרך כלל חלק מההופעה.
תשומת לב מיוחדת מוקדשת לתפיסת הכלים ולמט הנדרש כמעט תמיד.
כאן על השחקנים לבצע תנועות מתורגלות במדויק על מנת לייצר את האפקט הרצוי על הצופה.
בנוסף למשחקים מתורגלים, נעשים לעיתים גם משחקים אמיתיים, שבהם משתמשים בשחקנים ידועים ככל האפשר.
בין אלופי העולם לשעבר, חוסה ראול קפבלנקה השתתף במשחקי ראווה כאלה מספר פעמים.
בשנת 1933, קפבלנקה שיחק משחק שחמט חי נגד הרמן שטיינר בלוס אנג'לס.
המפסיד טען מאוחר יותר כי מהלך המשחק סוכם מראש.
שחמט חי משולב לעתים במסגרת אירועי שחמט המוניים, כדוגמת פסטיבל השחמט ChessFest בלונדון.
שיטות נוספות לעורר עניין במשחק הן שילוב של דמויות מוכרות במשחק.
לדוגמה, בשנת 2004, רבי-האמנים לותר שמיד והלמוט פפלגר התחרו זה בזה במשחק שחמט באירוע גדול יותר בבמברג שבגרמניה, כאשר אזרחים מוכרים של העיר הציעו את עצמם כ"כלי שחמט".
מסורות שחמט חי בסטרובק ובמרוסטיקה
דוגמה המצוטטת לעיתים קרובות לשחמט חי נוגעת לכפר סטרובק (Ströbeck).
משחק חי במקום תועד כבר בשנת 1688, עם דמויות חיות בתחפושות.
בתקופות היסטוריות, המשתתפים לבשו תלבושות איכרים – דמות המלך לבשה את ראש עיריית הכפר – ותחפושות המזכירות את תקופת הצלבנים.
יתר על כן, משחק שחמט נערך במקור רק כדי לקבל את פני אורח מכובד בסטרובק.
עד היום, המסורת ממשיכה על ידי הרכב שחמט לנוער המופיע בכיכר במשחק השחמט בסטרובק, בסיורי מבקרים, באירועים דוגמת אולימפיאדת השחמט 1960.
דוגמה נוספת היא משחק חי בעיירה מרוסטיקה בצפון איטליה שזכתה לפרסום בינלאומי בתחום זה, במסגרת מסורת מודרנית שהחלה מ-1923. כל שנתיים, משחק שחמט בליווי מוזיקלי ודמויות חיות בתלבושות מימי הביניים נערך בכיכר הטירה.
המסורת מבוססת על משחק שחמט בדיוני לכאורה מהמאה ה-15, שבו שני יריבים גברים נאלצו להילחם על ידה של בת ראש העיר.
שחמט חי מצא את דרכו גם לאסיה, שם משתמשים בגרסאות שחמט מקומיות.
שיאנג-צ'י (שחמט סיני) ושוגי יפני משתמשים בכלים עם חרוטים במקום בדמויות.
לכן, משתתפי שחמט חי בדרך כלל נושאים שלטים או מוטות עם שלטים כך שהכתובות גלויות.
בעיר טנדו, המפורסמת ביפן בכלי השוגי שלה, מתקיים משחק שחמט חי מדי שנה במהלך פסטיבל פריחת הדובדבן באווירה חגיגית.
מסורת מיוחדת קיימת בווייטנאם, שם אירועי שחמט חיים מאורגנים בפסטיבלים גדולים יותר בכפרים.
שחמט חי וייטנאמי מעובד מכללי שיאנג-צ'י הסיניים.
יריבים בשחמט יושבים על משטחים מוגבהים מאחורי מגרש המשחקים, בעוד שחברי הקבוצה מקבלים הזדמנות להדגים את טכניקות אמנויות הלחימה שלהם במהלך המהלכים, במיוחד בעת תפיסת כלי שחמט יריבים.
משחק השחמט החי הראשון בישראל התקיים ביוזמת אריה פפו ממועדון לסקר בחול המועד פסח 1924 בבית הכרם.
התלבושות הוכנו על ידי בוגרות בצלאל.
ב-1927 אורגן משחק שחמט חי נוסף בחיפה, שבו השחקנים הולבשו כיהודים וכרומאים.
במאי 1931 נערך משחק שחמט חי בהנחייתו של עקיבא רובינשטיין בתל אביב.
ב-1986 נערך משחק שחמט אנושי שבו שיחקו סטודנטים של האוניברסיטה העברית בירושלים שהתחפשו לאסירי ציון (לבנים) וקג"ב (שחורים) יחד עם בוריס גולקו במסגרת יום ההזדהות עם יהודי ברית המועצות.
מבחינה היסטורית, שורשיו של השחמט החי בשחמט האירופי של ימי הביניים.
בימי הביניים, הקשר האלגורי של שחמט למציאות החברתית היה נוכח תמיד.
לפיכך, האנשת כלי שחמט נפוצה, ובטקסטים רבים, ובראשם עבודתו של יאקובוס דה צ'סוליס, מיוחסות לכלי שחמט מאפיינים אנושיים.
יתר על כן, נראה כי סדר השחמט משקף את מבנה המעמדות החברתיים.
לא ברור האם משחקי שחמט חיים נערכו לפני המאה ה-15. מסורת אחת מספרת שסולטאן טורקי שיחק באופן כזה שכל כלי שנתפס נמסר לתליין.
סיפורים לפיהם אינקוויזיטורים ספרדים אכזריים או הצאר איוואן האיום גרמו לאנשים אמיתיים לשחק על חייהם שייכים כנראה באותה מידה גם לתחום האגדות.
מוטיב המוות, "משחק החיים והמוות", בקשר לשחמט תמיד ריתק את הדמיון האנושי.
הרעיון של כלי שחמט חיים מקורו גם במיתוס מימי הביניים.
בסיפורים ארתוריאניים מופיעים מערכות שחמט קסומות.
היסטוריון השחמט מאריי שואב קטעים אלה מסיפור קלטי.
בסיפורו של פרדור מהמבינוגיון, הגיבור צופה במשחק של משחק הלוח "gwyddbwyll", שכליה נעים מעצמם.
לאחר סיום המשחק, כלי הצד המנצח משמיעים צעקה כאילו היו בני אדם.
שחמט חי כחלום: היפנרוטומאכיה פוליפילי
אחד התיעודים העתיקים ביותר לשחמט חי מתוארך לשנת 1467, כאשר פרנצ'סקו קולונה כתב סיפור מיסטי.
קטע אחד ביצירה מתאר חלום שבו משוחק משחק על לוח שחמט גדול עם דמויות חיות בליווי מוזיקה.
הטקסט מתאר כמה מהמהלכים של היריבים ושיקולים טקטיים ואסטרטגיים בפועל.
ב-1499 התפרסם הטקסט באיטלקית לטינית תחת הכותרת "היפנרוטומאכיה פוליפילי" (מילולית: חלום אהבה קרב פוליפילוס) ותורגם לצרפתית ולאנגלית.
לכתיבתו של קולונה יש אלמנטים אניגמטיים ופנטסטיים.
לטקסט הרנסאנס החשוב הזה ישנה השפעה עמוקה על האמנויות החזותיות והספרות.
ביחס לשחמט, "היפנרוטומאכיה פוליפילי" עיצב באופן מכריע את מושג משחק השחמט החי בכמה היבטים.
העיקרי שבהם היה השילוב של רעיון השחמט החי עם דרמה, מוזיקה וריקוד.
בחצרות צרפת ואיטליה, חלומו של פוליפילוס שימש במשך מאות שנים כמודל לתיאור משחק שחמט חי, אשר בוצע במהלך נשפי מסכות ותחרויות אצילים.
פרנסואה רבלה הקדיש שני חלקים שלמים לתצוגות שחמט חצרניות אלה ביצירתו "גרגנטואה ופנטגרואל", אם כי ייתכן שחלקים אלה נוספו מאוחר יותר על ידי חובב שחמט (הם כלולים בכרך שפורסם לאחר מותו).
היו כללים ותקנות מדויקים למשחק הסלון החצרני.
תגי הכלים הבודדים חוברו לשיער או לבגדים, והיריבים כיוונו את המשחק באמצעות אותות מסוימים.
הכלים שנתפסו היו צריכים להשתחוות ולעזוב את המגרש.
בעידן התרבות החצרנית, משחק שחמט חי יכול היה לשמש למטרות ייצוגיות.
לדוגמה, בשנת 1796, במהלך ביקורו של המלך השוודי גוסטב אדולף הרביעי בבירה הרוסית סנט פטרסבורג, נערך משחק שחמט בתלבושות מימי הביניים.
התלבושות ומגרשי הדשא עוטרו בריבועים צהובים וירוקים.
פיתוח עדכני יותר של תפיסת התיאטרון היה ההצגה של קרבות היסטוריים או בדיוניים, שהוצגו בחוץ מול קהל גדול.
בתערוכה החקלאית בווינה בשנת 1898, הוצג מחזה שהמחיש את ניצחונו של הנסיך אויגן על הטורקים בקרב זנטה, מאתיים שנה קודם לכן.
כל כלי שחמט גולם על ידי קבוצת שחקנים שלמה.
בסך הכול השתתפו 340 גברים ושישה עשר סוסים, בתוספת תזמורת גדולה לליווי מוזיקלי.
אביזרים לתלבושות שחמט מגוונים מאוד.
המוטיבים לרוב שאולים מההיסטוריה, ומשלבים תלבושות אבירים ותלבושות היסטוריות.
מלבד שחור ולבן, לעיתים קרובות נבחרים גם צבעים אחרים, ולא נדיר שלובשים תלבושות צבעוניות (רב-צבעוניות).
יתר על כן, התלבושות של שני הצדדים אינן תמיד סימטריות.
כמעט ואין גבולות לחופש האמנותי בעיצוב.
מוטיבים ממסורת תחפושות השחמט מצאו את דרכם לאופנה באירועים שונים.
בנוסף להתייחסות כללית לשחמט בבגדים, כגון שימוש בדוגמת לוח שחמט, הקשר לשחמט חי ניכר כאשר ניכרת אוריינטציה לכלי שחמט ספציפיים.
לפיכך, תחפושות או כיסויי ראש נלווים יכולים להיות מעוטרים בסמלים תואמים או לרמוז על הזדהות עם אחד מכלי השחמט.
תחפושות שחמט, מלבד השימוש בהן באירועי שחמט חיים, נלבשות גם בנשפי תחפושות או קרנבלים.
וריאציות של מוטיב השחמט החי
ניתן להשתמש ברעיון של שחמט חי כאלמנט סגנוני ולשלב אותו במגוון רחב של צורות אמנות ובידור.
לדוגמה, משחק שחמט חי מפורסם נכלל במערכה השנייה של האופרטה מאת ריככרד ז'נה, שעלתה לראשונה בשנת 1876. הוא מתאר מלכודת פתיחה בשחמט הידועה כמט לגל.
המחזה הסאטירי "משחק שחמט" (A Game at Chess) שהוצג בתיאטרון הגלוב ב-1624, תיאר פוליטיקאים ידועים בני זמנו מחופשים לכלי שחמט.
המחזה תקף במיוחד את שגריר ספרד.
המחלוקת הפוליטית שנוצרה הובילה להגשת כתבי אישום, בית המשפט קנס את השחקנים המעורבים, והמחבר, תומאס מידלטון, אף ריצה זמן בכלא.
האופי הציורי של שחמט חי הודגם כמוטיב בספר הילדים הקלאסי "מבעד למראה".
לואיס קרול בונה את העלילה סביב משחק שחמט.
תושבי עולם אגדות זה, כולל "המלכה האדומה", אינם בני אדם, אלא כלי שחמט מונפשים.
בסיפור המדע הבדיוני "אנשי השחמט ממאדים" מאת אדגר רייס בורוז, משחק שחמט חי תפקיד מרכזי בעלילה; הכלים נלחמים עד המוות.
המחבר בנה כללים מיוחדים למשחק השחמט המאדים "ג'טן".
בסיפורו הקצר של קורט וונגוט משנת 1951 "כל סוסי המלך", קולונל אמריקאי, שמשפחתו ותריסר חייליו אסירים עמו, משחק משחק נגד מנהיג גרילה אסייתי.
כאשר האסירים הם כלי שחמט חיים שחייבים למות אם יובסו, הגיבור מוצא את עצמו בדילמה מוסרית.
מוטיב השחמט החי מופיע במגוון דרכים בקולנוע.
בתנאים מסוימים, הדימויים של סצנה בסרט יכולים ליצור אסוציאציה למשחק שחמט חי.
זה נעשה באמצעות קיבוץ השחקנים על רצפה דמוית לוח שחמט.
זווית צילום ממוקדת ותלבושות השחקנים יכולות לחזק את הרושם הרצוי.
דוגמה קלאסית לכך היא הסרט האנטי-מלחמתי משנת 1957 "שבילי התהילה" של סטנלי קובריק.
העלילה מתמקדת בקרב עקוב מדם בין כוחות בעלות הברית לכוחות הגרמנים בחזית המערבית של מלחמת העולם הראשונה.
בסצנה מרכזית, מספר חיילים צרפתים, שסירבו לפקודה חסרת טעם לתקוף, מופיעים בפני בית דין צבאי.
על רצפת השיש דמוית לוח שחמט, הנאשמים ושופטי הצבא מופיעים בפני הצופה כאילו בעמדת שחמט.
לעיתים מוצג משחק שחמט חי ככזה בסצנה.
בסרט "ההיסטוריה המטורפת של העולם" מ-1981 יש פרודיה על המשחק החצרני.
בסרט מ-1995 "Lang Leve de Koningin", סרט ילדים הולנדי, מופיעות מספר סצנות שחמט חיות, כולל משחק שלם שמסתיים במט טיפשים.
בעיבוד הקולנועי משנת 2001 של "הארי פוטר ואבן החכמים" הנושא זכה לטיפול דרמטי כשהגיבורים חייבים לנצח במשחק שחמט.
הכלים העצומים מוזזים באופן קסום, והילדים עצמם תופסים את מקומם של כמה כלי שחמט.
העובדה שהכלים שנתפסו מושמדים בקרב זה מדגישה את חשיבות המוטיב העתיק.
לפיכך, הילדים נמצאים בסכנת חיים ועליהם לשקול גורם זה בעת בחירת מהלכיהם.
סנסציה התעוררה בהצגת קולקציית אביב 2005, "זה רק משחק" של מעצב האופנה הבריטי אלכסנדר מקווין, שהוצגה בצורת משחק שחמט חי.
קול מחשב הכריז על המהלכים, והשלים את האסתטיקה העתידנית של תצוגת האופנה.
אפילו במשחקי מחשב מוקדמים, הופיעו משחקי שחמט "חיים".
במשחק "Battle Chess" משנת 1988, דמויות מונפשות נלחמות זו בזו – קונספט משחק שכבר הוצג בסרט "עולם המחר" משנת 1976. עם זאת, עקב מחסור בטכנולוגיה דיגיטלית באותה תקופה, השימוש בדמויות הולוגרפיות היה מדומה עם סצנות שחמט חיות בגודל מצומצם.
בדומה לשחמט חי, ניתן לשלוט בדמויות גם באמצעות אווטארים.
לדוגמה, במשחק התפקידים המקוון "וורלד אוף וורקראפט", אפשרי קרב מבוסס שחמט.
שחקני בעלות הברית לוקחים על עצמם כל אחד את תפקיד כלי שחמט על הלוח ומנסים להביס את יריב המחשב.
המהלכים של כלי שחמט בודדים במהלך משחק דומים לעיתים קרובות ל"ריקוד כלים" ייחודי (סבלי טרטקובר).
לפיכך, מצא שחמט חי ביטוי אמנותי במיוחד בבלט.
הקשר בין שחמט חי, ריקוד ומוזיקה כבר תואר בספרות ב"חלומו של פוליפילוס".
בלט שחמט יכול לתאר משחק או מהלכים ספציפיים, או בצורה מתאימה אחרת.
בעקבות הופעתו של הבלט, שהתפתח מריקוד חברתי, שחמט שימש כמוטיב בשלב מוקדם.
הפעם הראשונה שמשחק שחמט פורש כבלט הייתה בשנת 1607 תחת המלך הצרפתי אנרי הרביעי.
הפיתוח הנוסף של צורת הבלט עם מוזיקת בלט עצמאית משלה בא לידי ביטוי גם בשחמט חי.
בפריז, בתקופת שלטונו של לואי ה-14 בשנת 1700, התקיימה ההופעה הראשונה של הבלט הגדול – הפנטומימה "Ballet des Echecs", עבורו פילידור ליין, אביו של שחקן השחמט והמלחין המפורסם פרנסואה-אנדרה דניקן פילידור, הלחין את המוזיקה.
באופרה "הקוסם" ("La magicienne") של המלחין הצרפתי פרומנטל הלוי, שזכתה להצלחה גדולה בפריז בשנת 1858, מופיע בלט שחמט גם כפרק מרכזי.
בסצנת המפתח, ריקוד כלי שחמט חיים בתלבושות היסטוריות מתרחש באולם בדוגמת לוח שחמט של ארמון הנסיך.
בשנת 1937 ביצע תיאטרון סאדלר'ס וולס (לימים הבלט המלכותי) את הבלט "שחמט" של ארתור בליס בתערוכה העולמית בפריז שזכה להצלחה.
היצירה נהנתה מהצלחה חוזרת בלונדון לאחר מלחמת העולם השנייה וממשיכה להיות מוצגת כיום.
היא מתארת את המאבק בין אהבה (אדום) למוות קודר (שחור).
ב-1953 בוצעה סצנת השחמט הראשונה בבלט קרח במסגרת "סינבד המלח על הקרח", שבמהלכה ביצעו המחליקים את משחק השחמט המפורסם בין פול מורפי ליועצים דוכס ברונסוויק והרוזן אזורד.
בלט השחמט "משחק חי", שהוצג באולימפיאדת השחמט 1966 בהוואנה, כלל מקהלה בת אלף קולות בליווי התזמורת הלאומית הקובנית.
הבלט התבסס על משחק הניצחון של קפבלנקה מול עמנואל לסקר בטורניר מוסקבה 1936. אולימפיאדת השחמט 2002 בבלד, סלובניה, נפתחה גם היא בבלט שחמט.
שחמת הכבד , או בשמה המקוצר שחמת, היא מחלה של הכבד, שבמהלכה הרקמות של הכבד נהרסות ומוחלפות ברקמה צלקתית, מה שגורם להפרעה בזרימת הדם אל תאי הכבד ושיבוש פעילות הכבד.
המחלה נובעת מסיבוכים של דלקת כבד נגיפית מסוג B או C, צריכה מופרזת של אלכוהול, כבד שומני, תזונה לקויה, חשיפה לרעלים או טפילים מסוימים, וכן עקב נטילת תרופות כגון מתוטרקסט.
התסמינים לשחמת הם עייפות, אובדן תיאבון, ירידה במשקל ובחילות.
אלו נגרמים בגלל פגיעה ביכולתו של הכבד לווסת את רמת המומסים בדם.
תסמינים המופיעים בשלבים מאוחרים יותר של המחלה הם נטייה לדימומים ולהפרעות בקרישה, מיימת, ורידים בולטים, צהבת ועוד.
נכון להיום, הנזק הנגרם הוא בלתי הפיך, וההחלמה המוחלטת היחידה למחלה כרוכה בהשתלת כבד – אף על פי שגם אז התוצאה תלויה במצב החולה ובתדירות השחמת.
גילוי מוקדם יכול לעכב את התקדמות המחלה ולהפחית את הסיבוכים.
שַׁחַף (שם מדעי: Larus) הוא סוג עוף ימי מתלהק, בעל כנפיים ארוכות וקרומי שחייה.
השחפים הם עופות בינוניים עד גדולים, בעלי מקור עבה ומוארך בגוון צהוב.
השחף בדרך כלל בעל גוון אפור או לבן, בצירוף סימנים שחורים הממוקמים באזור הראש והכנפיים.
השחף מהווה היום את הסוג בעל מספר המינים הגדול ביותר במשפחת השחפיים והוא נפוץ בכל העולם, אולם המגוון הרב ביותר של שחפים נמצא בחצי הכדור הצפוני.
רוב מיני השחפים קיימים במספרים גדולים באזורי המחיה שלהם.
בעבר היו בעיקר בים, אך כיום ניתן למצאם בפנים היבשות ולאורך חופי הים, ניזונים מפסולת האדם, נבלות ודגים.
קיימים מאובנים של שחפים המתוארכים עד לאמצע תקופת המיוקן לפני בין 15 - 20 מיליוני שנים.
מאמינים כי הם התפתחו באוקיינוס האטלנטי והתפשטו במהלך תקופת הפליוקן לפני בין 1.75 - 5.5 מיליוני שנים, בתקופה בה מגוון מיני עופות הים היה הרב ביותר.
הספר "ג'ונתן ליווינגסטון השחף", שחיבר ריצ'רד באך, היה בראש רשימת הספרים הנמכרים ביותר בארצות הברית במשך כ-38 שבועות רצופים בין השנים 1972–1973.
שחף היה גיבור עלילת ספרה של סיגל מגן "לעוף".
המחזה השחף הוא אחד ממחזותיו המפורסמים שחיבר אנטון צ'כוב.
כמה ממיני השחף שייכים למיני הטבעת המתרבים בדפוס טבעתי מסביב לקוטב הצפוני ובכך מקיימים קרבה גנטית.
ישנם סוגים הקרובים יחסית לשחף אך שונים ממנו: הסוגים שחף אמריקני, כרויקוצפלוס, שחף דגים והשחף הגמד (Hydrocoloeus minutus) היחידי בסוגו.
עם זאת סוג זה כולל כמעט את כל מיני השחפים.
להלן 24 מיני הסוג שחף:
שחמטאי הוא אדם או מחשב המשחק שחמט, כולל עיסוק בכל סוגי המשחק בשחמט הרגיל, וכן אלו העוסקים בווריאציות שלו, כגון שחמט בהתכתבות, משחק סימולטני ומשחק עיוור.
שחמטאי המשחק בתחרויות נדרש למספר תכונות:
ריכוז עצמי ברמה גבוהה: חשוב לשמור על ריכוז וקור רוח ולא לאבד את העשתונות במקרה של כישלון תוכנית אסטרטגית מסוימת או מהלך בלתי צפוי מצד היריב.
ראייה עמוקה ודמיון מופשט: ככל שניתן לחזות מראש יותר רצפי מהלכים ולדמיין את תפזורת הכלים בלוח במספר המהלכים הבאים על כל אפשרויותיהם, כך גדל הסיכוי לנצח.
תכנון אסטרטגי ויצירתיות: בשל חוסר היכולת לחזות מראש את כל המהלכים האפשריים בכל שלב, יש צורך בתכנון כללי יותר, שיאפשר סיטואציות עתידיות נוחות יחסית.
זיכרון מעולה - שחמטאי מקצועי נחשף בחייו לאלפים רבים של התמודדויות ששוחקו במהלך היסטוריית השחמט.
היכולת שלו לאחזר סיטואציות בהן נתקל בעבר, עשויה לסייע לו להתמודד בצורה מיטבית עם מצבים בפניהם הוא עומד בעת משחק אותו הוא מנהל.
מתן דרגות בשחמט החל במחצית המאה ה-19. עד אז אנשים שיחקו זה עם זה, והמנצחים צברו מוניטין של שחקנים חזקים.
הטובים בכל מדינה הוכרו כאמנים, משום יכולתם לנצח כמעט כל שחקן אחר.
גרמניה הייתה בין המדינות הראשונות שארגנה תחרות שנקראה Hauptturnier, הזוכה בתחרות קיבל תואר של אמן לאומי.
עמנואל לסקר שלימים הפך לאלוף עולם קיבל את תואר האמן בתחרות זו.
לכל שחמטאי נקבע מד כושר בהתאם לנוסחאות הנקבעות על ידי התאחדות השחמט העולמית (פיד"ה).
בהתאם למד הכושר של השחקן, נקבעת דרגתו.
התנאים יכולים להשתנות בין איגוד לאיגוד אך הם לרוב בעלי התאמה מסוימת לדירוג פיד"ה.
האיגוד הישראלי לשחמט מדרג השחמטאים כדלהלן:
פיד"ה מעניקה את התארים הבאים: רב-אמן, אמן בין-לאומי, אמן פיד"ה ומועמד לאמן.
פיד"ה מעניקה גם תארים לנשים בלבד שנדרשת להשגתם רמת מד כושר נמוכה יותר: רב-אמן לנשים (תואר הנחשב לשלישי בחשיבותו במדרג הכללי של תוארי השחמט, אחרי רב-אמן, המכונה לפעמים רב-אמן לגברים ואחרי אמן בין-לאומי), אמן בין-לאומי לנשים, אמן פיד"ה לנשים ומועמדת לאמן לנשים.
על מנת לקבל התארים ברמה הבין-לאומית על השחקנים לעמוד בדירוג פיד"ה ובמספר דרישות נוספות: