tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-2014 הוחלט למקד את פעילות החברה סביב המוצר המוצלח ביותר שלה, הטמעת סקרים ושאלות טריוויה במרכז מאמרים.
כבר ב-2014 הושקה הפלטפורמה החדשה, שזכתה לסט מוצרים, עיצוב, מיתוג, ומודל עסקי חדשים, לרבות בניית צוותה הכולל של החברה מחדש.
תוצאת הפיבוט (אנ') הזה הייתה השקתה של Apester בשלהי 2014 עם צוות הקמה והנהלה חדש אליו צורפו ניצן פלד, לשעבר בערוץ הספורט, כמנהל תוכן ולקוחות, ואדיר בן יהודה, לשעבר ב-SpotIM (אנ'), כמנהל הפיתוח העסקי.
ביולי 2015, לאחר שהשיגה החברה המחודשת מספר לקוחות חדשים בעלי שם עולמי, הודיעה אייפסטר על סבב הגיוס הגדול ביותר שלה עד אותה העת, על סך 5 מיליון דולר, בהובלת הקרן הלוקסמבורגית Mangrove של מארק טולשץ (אנ').
בנובמבר 2015 השיקה, בשיתוף פעולה עסקי עם The Weather Channel (אנ'), מוצר חדשני המאפשר ליצור שכבה אינטראקטיבית על גבי סרטוני וידאו.
באפריל 2016 הכריזה החברה על גיוס 12 מיליון דולר נוספים, הפעם בהובלת בלאמברג קפיטל.
באמצע אותה שנה תוצאות סקרים שיוצרו והופצו בעזרת הפלטפורמה של החברה סביב ה"ברקזיט" זכו לסיקור בעיתונות העולמית, גם מהזווית האמריקאית וגם מזו הבריטית.
בשלהי 2016 החל שיתוף הפעולה של החברה עם מגזין טיים סביב שימוש של המגזין במוצרי אייפסטר כחלק מבחירת איש השנה של טיים.
בהמשך הורחב שיתוף הפעולה גם כדי להוביל את הפעילות דיגיטלית סביב בחירת רשימת 100 המשפיעים של המגזין.
במאי 2017 הודיעה החברה גם על השקת מוצרי פרסום פרוגרמטיים על גבי תכנים המיוצרים בפלטפורמה, וגם על שיתוף פעולה אסטרטגי ואינטגרציה עם חברת Giphy.
באוגוסט 2018 הכריזה החברה על השקת מוצר חדשני נוסף ליצירת והטמעת תכנים בפורמט "סטורי" מחוץ לסביבות של הרשתות החברתיות שעושות שימוש נרחב בפורמט הזה.
בהמשך אותה שנה זכתה החברה בפרס היוקרתי "פלטפורמת התוכן האינטראקטיבי הטובה ביותר" של ארגון DIGIDAY.
גם בשנים האחרונות, ובדומה לעניין הברקזיט, תוצאות סקרים שמיוצרים ומופצים על גבי הפלטפורמה של אייפסטר ממשיכים לזכות לסיקור עיתונאי בשלל נושאים, לרבות עניינים עסקיים כמו תחושות של לקוחות בנוגע למנויים בתשלום או נושאים הקשורים לתרבות פופ כמו האוסקר.
מלבד תל אביב, לחברה עובדים ונציגים גם בברלין, לונדון, סינגפור, מוסקבה, וניו יורק.
אייפל הוא סרט בהפקה משותפת של צרפת וגרמניה שביים מרטין בורבולון ויצא בשנת 2021. זהו סיפור האהבה בין המהנדס גוסטב אייפל לבין צעירה בשם אדריאן בורש, במהלכו יעלה הרעיון לבנות את מגדל אייפל, לקראת התערוכה הבינלאומית של שנת 1889.
בפריז, של סוף שנות השמונים של המאה התשע עשרה, גוסטב אייפל
שיתף פעולה בבניית פסל החירות.
הוא נאלץ להתמודד עם לחץ מצד ממשלת צרפת, שביקשה ממנו לעצב משהו מרהיב עבור התערוכה האוניברסלית בפריז של שנת 1889. בעוד המהנדס מתעניין רק בפרויקט הרכבת התחתית, הוא פוגש את אדריאן בורש, אהובת נעוריו והוא נופל למערכת יחסים אסורה וסודית שתעניק לו השראה.
ביוני 2020, נודע כי תקציב הסרט יעמוד על 23.4 מיליון יורו מה שיהפוך אותו להפקה הצרפתית הגדולה ביותר לשנת 2020. בראיון לתקשורת, מנהל ההפקה פרנסואה האמל ציין כי יהיה צורך בתקציב נוסף של 300,000 יורו בשל הוצאות הקשורות לשמירה על הנחיות שהוכרזו עקב פרוץ מגפת הקורונה.
אייקון גרופ בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית העוסקת בייבוא, הפצה ומכירה של מוצרי מחשוב ותקשורת של חברת אפל בישראל, במתן שירותי מעבדה למוצרי אפל ובמכירת ציוד נלווה של יצרנים אחרים.
המשרד הראשי של החברה שוכן ברמת החייל שבתל אביב, ובנוסף היא מפעילה מרכז לוגיסטי ומעבדת תיקונים בפתח תקווה.
לחברה שלוש חברות בנות בבעלותה המלאה:
איי-דיגיטל סטור בע"מ: הוקמה במאי 2008 ועוסקת בשיווק ומכירה של מוצרי אפל ומוצרים נלווים, ובמתן שירות תיקונים למוצרים אלה, במותג iDigital.
איידיגיטל סולושנס בע"מ: הוקמה במרץ 2015 ועוסקת במכירת מוצרי אפל למוסדות אקדמיה.
איידיגיטל סמארט הום בע"מ: הוקמה ביולי 2016 ועוסקת במכירת מוצרים של אפל ושל יצרנים אחרים באמצעות חנויות הפועלות תחת המותגים iDigital Smart Home ו-iDigital goodiz.
בנוסף היא מחזיקה, מאז מרץ 2022, ב-85.3% מהבעלות בחברת ויז'ואל ד.ג בע"מ.
החברה נוסדה במרץ 2007 בשם איי-דיגיטל ליין בע"מ, על ידי שותפים בקרן פיטנגו בראשות חמי פרס, אהרון מנקובסקי, זאב בינמן וצחי הילל.
ביוני 2007 שונה שמה לשם איי-דיגיטל בע"מ.
באוקטובר 2007 רכשה את חברת "ידע מחשבים ותוכנה", שהייתה בעלת הזיכיון למכירת מוצרי אפל בישראל במשך 25 שנים, אך זכתה ללא מעט ביקורת על חוסר השקעה בשיווק, תמיכה ושירות עבור מוצרי אפל בישראל.
עם קבלת הזיכיון החלה החברה להפעיל שרתים לתמיכה בעברית עבור נגני אייפוד.
בינואר 2008 השיקה חנות מקוונת למכירת מוצרי אפל בישראל.
בדצמבר 2009 שונה שם החברה לשם הנוכחי, אייקון גרופ בע"מ.
קרן וי פרטנרס, מקבוצת ויולה, השקיעה ברשת בשנת 2009. באפריל 2017 רכשה קרן השקעות סקיי 65% מהבעלות בחברה.
בדצמבר 2021 הונפקה מניות החברה לראשונה ב, במסגרתה גייסה כ-150 מיליון שקל.
מחצית הסכום לקופת החברה ומחצית הסכום לידי בעליה, ולכמה ממנהלי אייקון.
מהלך ההנפקה הושלם לפי שווי חברה של כ-775 מיליון שקל ונמוך ביותר מ-20% משווי של 1 מיליארד שקל לו שאפה החברה בתחילת הליך ההנפקה, ואשר לפיו קיוותה לגייס כ-200-300 מיליון שקל.
בעלות השליטה בחברה בעקבות ההנפקה נותרו קרן השקעות סקיי וקרן פיטנגו.
כשנתיים אחרי ההנפקה איבדה החברה כמחצית מערכה כתוצאה מירידה בביקוש למחשבים עם תום תקופת הקורונה, סיבה נוספת הייתה אובדן המעמד הייחודי שלה בכל הנוגע לשיווק מוצרי אפל בישראל.
מיום הקמתה עוסקת החברה בעיקר בייבוא, הפצה, שיווק ומכירה של מוצרי אפל (מחשבי Mac, טלפונים סלולריים מסדרת אייפון, מחשבי לוח אייפד, שעונים חכמים Apple Watch), כיבואן הרשמי של מוצרי אפל בישראל, ובהפעלת מעבדת תיקונים למוצרי אפל.
מכירת מוצרי אפל נעשית באמצעות רשת השיווק iDigital שבבעלות החברה, ובאמצעות חנויות אחרות.
לחברה אין בלעדיות בהפצת מוצרי אפל בישראל.
יבואן רשמי נוסף הוא חברת C-Data, וגם רשת החנויות KSP, שהייתה לקוח של אייקון גרופ, קיבלה בשנת 2022 רישיון לייבוא מוצרי אפל לישראל.
במרץ 2022 הרחיבה החברה את פעילותה לתחומי מחשוב נוספים עם רכישת השליטה בחברת ויז'ואל ד.ג בע"מ, העוסקת בהפצת מוצרי מחשוב (מחשבים אישיים ומחשבי דאטה סנטר) של יצרנים שונים, בהם לנובו, ASUS ו-HPE, ושל מוצרי אבטחת סייבר של החברות רדוור, טרנד מיקרו ועוד.
מנכ"ל החברה מאז הקמתה ועד 2013 היה ערן תור.
החל מיוני 2023 לחברה שני מנכ"לים משותפים: דוידי פיאמנטה שהחליף את איילת רוזן צרפתי, ורוני ישראלי הממשיך בתפקידו כמנכ"ל תחום פעילות ההפצה.
יו"ר החברה הוא צבי יוכמן.
אייפיה דה פיסר (בהולנדית: Eefje de Visser; נולדה ב-8 בפברואר 1986) היא זמרת-יוצרת ופזמונאית הולנדית.
ב-2009 היא זכתה בתוכנית "הפרס הגדול של הולנד" בקטגוריה זמרת-יוצרת.
אייפיה דה פיסר נולדה בעיר פורבורך וגדלה במורדרכט, עיירה קטנה בקרבת העיר חאודה במרכז הולנד.
היא למדה לנגן בגיטרה בשלהי שנות ה-90. אחיה ואביה מוזיקאים אף הם.
בשנת 2000 היא ערכה את הופעת הבכורה שלה ביחד עם חברתה במסגרת פסיטיבל מקומי.
היא כתבה תחילה באנגלית, להוציא מספר שירים שכתבה בהולנדית.
בשנת 2002 הופיעה לראשונה בתחנת רדיו מקומית בעיר חאודה.
היא הקליטה את שני האלבומים הראשונים שלה באולפן ההקלטות של אחיה, פול.
השיר Things I Do, אותו ביצעה ביחד עם הרכב זמני שיצרה, זיכה אותה בפרס המקום הראשון בתחרות מוזיקה מקומית.
בהמשך הופיעה בפסטיבל מוזיקה שארגן אביה, קרל רוב דה פיסר, שהוא עצמו בסיסט ומפיק מוזיקלי.
בשנת 2006 עברה לטילבורך, שם למדה ב"אקדמיית הרוק".
היא התארחה באלבומיהם של חבריה המוזיקאים והצטרפה לטריו בשם SAM.
בתקופה זו חזרה לשיר בהולנדית.
בשנת 2009 השתתפה וזכתה בפרס בתוכנית המוזיקה "הפרס הגדול של הולנד" (Grote Prijs van Nederland) בקטגוריה זמרת-יוצרת.
בשנים הבאות היא המשיכה להופיע בפסטיבלים שונים והקליטה קולות רקע באלבומים של אמנים אחרים.
בזמן שהחלה לעבוד על אריך-הנגן הראשון שלה היא שחררה את הסינגל Hartslag להורדה ברשת.
בשנת 2011 היא הופיעה בפסטיבל Noorderslag בחרונינגן, שם הצטרפו אליה חברי Most Unpleasent Men כלהקת ליווי.
היא המשיכה במסע הופעות של "הפרס הגדול", אותו השהתה כדי להשיק את אלבומה הראשון, De Koek, באולם הקונצרטים הנודע פרדיסו באמסטרדם.
לאחר מכן יצאה למסע הופעות קצר במועדונים ברחבי הולנד, ביחד עם הקלידן שלה.
בשנת 2012 היא הציגה בפרדיסו DVD ובו שישה קליפים שהוקלטו במהלך ההופעות שלה.
היא הלחינה את המוזיקה עבור הצגת התיאטרון My First Suicide, במהלכו היא מבצעת מחדש מספר שירים מתוך De Koek.
בשנת 2013 היא הוציאה את האלבום השני שלה Het Is, שהוקלט באוטרכט יחד עם אמנים עמם עבדה בעבר.
באלבום Nachtlicht משנת 2016 היא פנתה לכיוון אלקטרוני ועיבוד עשיר יותר מאשר באלבומיה הקודמים.
בסיום מסע ההופעות לקידום האלבום היא עברה להתגורר בעיר גנט בבלגיה.
אלבומה הרביעי משנת 2020, Bitterzoet נבחר כאלבום הטוב ביותר של יוצרת הולנדית בשנה זו.
2021 פרס 3FM לאמנית הטובה ביותר
2020 אמנית השנה של המגזין Oor
2020 פרס Buma לאלבום המוזיקה האלטרנטיבית הטוב ביותר
2020 פרס 3voor12 לאלבום הטוב ביותר
2009 זוכת התוכנית "הפרס הגדול של הולנד"
אייפקס AP-0 היא מכונית ספורט קונספט חשמלית במרכב קופה עתידית שנחשפה בשנת 2020 על ידי יצרנית מכוניות הספורט הבריטית/הונג קונגית אייפקס מוטורס, ומתוכננת לייצור בסוף 2022 בוקינג.
ל-AP-0 מהירות מרבית של ונתון תאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 2.3 שניות.
ה-AP-0 מופעל על ידי מנוע חשמלי אחורי המספק 650 כ"ס סוללת ליתיום-יון בקיבולת של 90 קוט"ש.
ה-AP-0 עוצב על ידי Guy Colborne, משקל ה-AP-0 עומד על 1200 ק"ג.
האייפקס AP-0 מופיע כרכב שניתן לשחק בו במשחק הווידאו מרוצים אספלט 9.
אייפקס מוטורס היא יצרנית רכב בריטית-הונג קונגית שנוסדה על ידי האחים ג'ייסון וגארי לאונג.
החברה הוקמה בשנת 2018, לאחר שהשניים היו חלק מפרויקט Elemental RP-1. בשנת 2019 הציגה החברה את הדגם AP-1, מכונית ספורט המתאימה למסלול ולכביש, המונעת במנוע בנפח 2.3 ליטר מתוצרת פורד, בעל הספק של 400 כוח סוס.
משקלה הנמוך של המכונית, רק 1,200 ק"ג, אפשר לה להגיע לביצועים גבוהים.
במרוץ 2020 הציגה החברה את הדגם השני שלה, אייפקס AP-0, מכונית ספורט חשמלית במרכב קופה.
המכונית צפויה להיכנס לייצור סדרתי במהלך שנת 2020.
אייקון פור הייר (Icon for Hire) היא להקת רוק אמריקאית אשר נוסדה בשנת 2007 בעיר דקייטור שבמדינת אילינוי.
הלהקה מורכבת נכון להיום ממקימתה, הסולנית אריאל בלומר ומבעלה הגיטריסט שון ג'אמפ.
הלהקה הוציאה חמישה אלבומי אולפן, הראשון ב-2011 והאחרון שבהם ב-2022. היא התפרסמה בעיקר הודות לסינגל הבכורה שלה וללהיט הגדול ביותר שלה עד היום, "Make a Move".
אייקון פור הייר הוקמה בשנת 2007 על ידי חברי הילדות אריאל בלומר ושון ג'אמפ (שכעבור מספר שנים גם התחתנו).
בהמשך הצטרף ללהקה המתופף אדם קרונשגן והשלושה החלו להופיע ולנגן בפאבים קטנים במדינת אילינוי.
לאחר מכן גם צורף גם הבאסיסט ג'ושוע דייוויס והרביעייה החליטה יחד על שם הלהקה, שהוא למעשה ביקורת סאטירית על הדרך בה מתייחסים למוזיקאים בתעשיית המוזיקה.
דייוויס עזב את הלהקה לאחר שהוציא עימה כ-2 EPs בין 2008 ל-2009, וחברת התקליטים "Tooth & Nail" גילתה את הלהקה דרך פלטפורמת מייספייס והציעה לה חוזה הקלטות.
הלהקה עבדה על אלבום הבכורה, "Scripted", בשנת 2010 עם מפיקים מכובדים בתעשייה דוגמת רוק הוקינס ואארון ספרינקל.
האלבום בסופו של דבר יצא באוגוסט 2011 והיה הצלחה אדירה כאלבום בכורה.
הוא מכר קרוב ל-5,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו (שיא כל הזמנים של "Tooth & Nail"), ונכנס למאה הגדולים של מצעד האלבומים היוקרתי של מגזין הבילבורד.
ההצלחה האדירה הגיעה בעיקר להודות לסינגל הבכורה של הלהקה, "Make a Move", שקידם את האלבום וזכה להצלחה במצעדים ברחבי העולם, בסצנת האימו ובמגזינים נחשבים דוגמת "Guitar World".
מהאלבום יצאו עוד מספר סינגלים מוצלחים דוגמת "Get Well" ו-"Off With Her Head".
אלבום ההמשך, שנקרא על שם הלהקה ("Icon for Hire"), יצא באוקטובר 2013 והצליח להגיע למקום ה-66 המכובד ביותר במצעד אלבומי הבילבורד.
להבדיל מקודמו, שהיה בבסיסו אלבום רוק טהור, האלבום השני כלל אלמנטים של היפ הופ, ודאבסטפ.
הסינגל הראשון ממנו, "Cynics & Critics", נחל הצלחה רבה בתחנות הרדיו האמריקאיות.
ביוני 2015, הוציאה הלהקה הודעה רשמית ובה היא הודיעה על עזיבת "Tooth & Nail" בשל "חילוקי דעות מוזיקליים, אומנותיים וטכניים".
במקביל להודעה גם יצא סינגל בשם "Now You Know", סינגל שתקף את חברת התקליטים על יחסה הרע כלפי הלהקה.
כעבור מספר חודשים המתופף אדם קרונשגן הודיע על עזיבתו את הלהקה.
בתחילת 2016 חברי הלהקה הנותרים, אריאל בלומר ושון ג'אמפ, שמו סוף לחרושת שמועות בנוגע לפירוק הלהקה, והעלו קמפיין מימון המונים שמטרתו הייתה לגייס כסף על מנת להוציא באופן עצמאית את האלבום השלישי, "You Can't Kill Us".
הקמפיין היה הצלחה מסחררת (הלהקה גייסה 127 אלף דולר בעת שהמטרה הייתה גיוס של לא יותר מ-2,500 דולר) והאלבום יצא רשמית בסוף נובמבר 2016. אף על פי שיצא באופן עצמאי, האלבום רשם הישג מרשים כשהצליח להיכנס ללא תמיכה של חברת תקליטים ובצורה אורגנית לחלוטין למצעד אלבומי הבילבורד (נכנס למקום ה-180).
אלבום אקוסטי של הלהקה בשם "Still Can't Kill Us: Acoustic Sessions" יצא בדצמבר 2018, ולאחריו הלהקה פתחה בפרויקט מימון המונים נוסף על מנת להוציא את אלבומה הרביעי.
האלבום אמור היה לצאת בשנת 2020, אך בשל התפשטות נגיף הקורונה יציאתו נדחתה ובסופו של דבר "Amorphous" יצא בפברואר 2021 (כמעט חמש שנים מאז יציאתו של אלבום האולפן הקודם).
האלבום כלל מספר סינגלים שהצליחו בתחנות הרדיו האמריקאיות דוגמת "Curse or Cure", Last One Standing" ו-"Waste My Hate".
הלהקה עבדה בחשאי על אלבומה החמישי מרגע יציאתו של "Amorphous", והודיעה עליו במפתיע לקראת סוף שנת 2022. "The Reckoning" יצא בספטמבר 2022 וזכה לביקורות חיוביות רבות שהגדירו אותו כחלק חשוב בתחייה המחודשת של ז'אנר האימו.
האריסון ג'יימס ארמסטרונג , הידוע בשם הבמה אייץ' (Aitch), הוא ראפר בריטי ממנצ'סטר.
האריסון ג'יימס ארמסטרונג נולד ב-9 בדצמבר 1999 במנצ'סטר.
לאחר שעזב את בית הספר, למד במכללה ועסק בספורט, אך בסופו של דבר נשר מהמכללה ועבד בבנייה עם סבו.
המוזיקה של אייץ' משכה תשומת לב לראשונה ב-2015, כאשר סרטון יוטיוב שלו מראפרפ לחברים זכה לפופולריות מקומית.
הוא במקור לא רצה שהסרטון יתפרסם, אך שינה את דעתו כשהסרטון זכה ל-10,000 צפיות.
חברו המשיך להעלות את הפריסטיילים שלו כדי לראות אם יזכו לצפיות נוספות.
אייץ' הופיע פעמים רבות בערוץ היוטיוב P110, החל מספטמבר 2016 בקטע פריסטייל ראפ שלו שפורסם בערוץ.
לאחר מכן, הציג בבכורה את שירו "Back to Basics" בערוץ ביוני 2017. ב-9 בדצמבר 2017 הוציא את המיני-אלבום On Your Marks.
במאי 2018 הוציא את "Straight Rhymez" שהיה לשיר הפריצה שלו וזיכה אותו לראשונה בתשומת לב ארצית.
באוגוסט 2019 הוציא את שירו "Taste (Make It Shake)" שהפך לשירו הגדול ביותר באותה התקופה והגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי.
לאחר מכן, בספטמבר, הוציא את המיני-אלבום השני שלו, AitcH20. במרץ 2020 שיתף פעולה עם איי ג'יי טרייסי וטיי קית' ברצועה "Rain" שזכתה למעל ל-50 מיליון צפיות ביוטיוב.
במאי, יצא המיני-אלבום השלישי שלו, Polaris.
ב-3 בפברואר 2022 השתתף בסינגל "War" של ArrDee.
הסינגל הגיע למקום השישי במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-11 בפברואר 2022 הוציא את הסינגל "Baby" בהשתתפות הזמרת האמריקאית אשנטי, אשר דוגם את שירה של אשנטי מ-2013, "Rock wit U (Awww Baby)".
לאחר פחות מ-24 שעות מצאתו, הסינגל נכנס למקום ה-65 במצעד מכירות הסינגלים הבריטי.
במצעד הסינגלים הבריטי הראשי, נכנס השיר למקום השני.
אלבום הבכורה שלו, Close to Home, יצא לאור באוגוסט 2022 והגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי.
אלנה שירמנובה-קוסטבלובה (בצ'כית: Alena Shirmanova-Kostebelova, ברוסית: Алёна Ширманова-Костебелова; נולדה ב-26 בדצמבר 1999), הידועה בשם הבמה שלה, אייקו, היא זמרת-יוצרת צ'כית מקרלובי וארי.
היא ייצגה את צ'כיה באירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה.
אלנה השתתפה בעונה הרביעית של תחרות הכישרונות Česko Slovenská SuperStar.
לאחר מכן אימצה את הכינוי "אייקו", וב-2018 הוציאה את אלבום הבכורה שלה.
ב-2020 פרסמה את אלבומה השני, Expiration Date, מתוכו הופץ הסינגל "Hunt".
אייקו הייתה האמנית הצ'כית הראשונה שהופיעה על שלטי הענק בטיימס סקוור כחלק מהקמפיין של ספוטיפיי, "Equal Spotify".
במרוצת הזמן הופיעה בפסטיבלי מוזיקה רבים, דוגמת רוק אוף פיפול, ESNS, מטרונום פראג, דה גרייט אסקייפ וגרייפ.
היא שימשה כמופע חימום בסיבובי ההופעות של אליס מרטון וטאמינו.
חלק משיריה הושמעו בסדרות טלוויזיה כמו Teen Mom ו-Love Island.
ב-13 באוקטובר 2023 הוציאה את אלבומה השלישי, Fortune's Child.
ב-28 בנובמבר הוכרזה כאחת המתמודדות בקדם הלאומי של צ'כיה לאירוויזיון 2024 עם השיר "Pedestal".
ב-13 בדצמבר נחשף כי אייקו זכתה בתחרות.
צ'כיה השתתפה בחצי הגמר השני, אך לא העפילה לשלב הגמר.
שם פרטים Aiko יצא לאור: 25 באוגוסט 2018
פורמטים: סטרימינג, הורדה דיגיטלית Expiration Date יצא לאור: 17 ביולי 2020
פורמטים: סטרימינג, הורדה דיגיטלית Fortune's Child יצא לאור: 13 באוקטובר 2023
אייק אמדי הוא שחקן ניגרי-אמריקאי.
הוא ידוע בעיקר כמדבב במספר משחקי וידאו ובייחוד את קולו של ג'קס בריגס ממשחקי "מורטל קומבט", את הנבל אטרוסיטוס מסדרת המשחקים "אי-צדק", ובמשחקו במשחקי הווידאו "Mass Effect", Halo ו-"Mass Effect 3".
אמדי נולד בניגריה ב-26 בנובמבר 1979 אך בגיל צעיר עבר עם משפחתו לגור בארצות הברית, שם למד.
הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת מיזורי-קנזס סיטי, אוניברסיטה שהיא חלק מאוניברסיטת מיזורי.
אמדי החל להופיע כמדבב במשחק הווידאו "World of Warcraft" משנת 2005 ומאז פעל בעיקר כמדבב משחקי וידאו שונים אך גם בסדרות טלוויזיה וסרטים.
שנהסרטתפקידהערות 2012 Electric City שונות סדרת רשת 2016 שורשים קריין 2016-2018 ציידי הטרולים אנגור רוט, הבלש סקוט 2017–2018 וולטרון: המגן האגדי המפקד ברנקו, מפקד ושומר גלרי 2019–2021 אהבה, מוות ורובוטים סמל מחלקה, הקצין מנטוס 2020 אגדות מורטל קומבט: נקמתו של סקורפיון ג'קס בריגס סרט קצר 2021 מה אם...?
אייפון אייר הוא סמארטפון שפותח ומשווק על ידי אפל.
הוא חלק מהדור התשע עשרה בסדרת מכשירי האייפון.
המכשיר הוכרז לצד המכשירים אייפון 17 ואייפון 17 פרו ופרו מקס במהלך אירוע ההכרזה של אפל באפל פארק בקופרטינו, קליפורניה, ב-9 בספטמבר 2025. האייפון אייר מחליף את סדרת הפלוס במכשירי האייפון עם עיצוב מחודש המתמקד במשקל נמוך יחסית ועובי קטן.
המידה של עומק המכשיר היא כ-5.6 מ"מ, מה שמציב אותו כאייפון הדק ביותר שיוצר אי פעם.
האייפון אייר מורכב משלדה חיצונית העשויה טיטניום, בשונה מהדגמים האחרים של האייפון 17, שמורכבים מאלומיניום.
כמו כן הוא גם המכשיר הקל והדק ביותר מבין מכשירי האייפון השונים.
מסך המכשיר עשוי זכוכית בשם "Ceramic Shield 2", עם תכונה חדשה של אנטי-רפלקטיביות (מניעת השתקפות).
גב המכשיר עשוי זכוכית בתקן ישן יותר בשם Ceramic Shield, וחלקו העליון מכיל מעין מלבן מוגבה בשם "פלטו" המכיל את המצלמות, הרמקול, ולוח האם.
המכשיר זמין בארבעה צבעים: כחול שמיים, זהב בהיר, לבן ענן ושחור חלל.
צבע שם כחול שמיים זהב בהיר ענן לבן שחור חלל
האייפון אייר מגיע עם מערכת שבבים חדשה – A19 Pro.
השבב כולל מעבד בעל 6 ליבות, מעבד גרפי (GPU) בעל 5 ליבות, ומנוע עצבי (Neural Engine) בעל 16 ליבות.
הוא משתמש במודם חדש בשם C1X, ובשבבי רשת התואמים ל־N1. Wi-Fi 7, Bluetooth 6 ו־Thread.
האייפון אייר כולל מסך OLED Super Retina XDR בגודל 6.5 אינץ' עם בהירות שיא של 3000 ניטים וקצב רענון דינמי של עד 120 הרץ.
רזולוציית התצוגה היא 2736×1260 בכ-460 פיקסלים לאינץ'.
המסך כולל את פונקציית Always-On, בה תדירות הרענון יורדת עד לכ-1 הרץ כאשר אינו בשימוש.
אייפון אייר מגיע עם מצלמת Fusion, ברזולוציית 48 מגה פיקסל, עם עדשה אחת.
מכיוון שאין למכשיר עדשה ייעודית לצילום לרוחב, הוא לא תומך בתכונות של צילום מאקרו ושל תמונות מרחביות.
בחזית המכשיר ישנה מצלמה קדמית ברזולוצייה של 18 מגה פיקסל, עם אפשרות לשימוש בתכונת Center Stage, להרחיב את שדה הראייה, או לשנות למצב צילום רוחב בתמונות קבוצתיות.
כל מכשירי האייפון אייר ברחבי העולם מגיעים ללא פתח לכרטיס סים, ובמקום זאת הם תומכים בטכנולוגיית eSIM.
אייץ'-פופ (H-pop) או פופ היפנגוגי (Hypnagogic pop) הוא תת-ז'אנר מוזיקלי של מוזיקת פופ ומוזיקה פסיכדלית, שהתפתח באמצע עד סוף שנות ה-2000 בארצות הברית.
הז'אנר נטבע לראשונה על ידי העיתונאי דייוויד קינן בגיליון אוגוסט 2009 של מגזין המוזיקה הבריטי The Wire , כדי לתייג את המגמה המתפתחת, אותה אפיין כ"מוזיקת פופ נשברת דרך זיכרון של זיכרון".
המגזין הבריטי קיבל שורה של מיילי שנאה שלעגו לז'אנר ושתייגו את הז'אנר כ"ז'אנר הגרוע ביותר שנוצר על ידי עיתונאי".
כמו כן, חלק מהאמנים שצוינו כאמנים מהז'אנר דחו או הכחישו מאוחר יותר שהם חלק מהז'אנר.
הז'אנר שואב השראה מהמוזיקה והתרבות הפופולרית של שנות ה-1970, שנות ה-1980 ותחילת שנות ה-1990. הז'אנר משקף עיסוק בטכנולוגיית הקלטה אנלוגית מיושנת וייצוגים בומבסטיים של אלמנטים סינתטיים מתקופות אלו, כאשר היצירות הסופיות יוצרות השפעות על זיכרון קולקטיבי.
בשל האופי הלא מדויק של הזיכרון, הז'אנר אינו משחזר בנאמנות את הצלילים והסגנונות הפופולריים שהיו באותן תקופות.
בשל עובדה זו, ז'אנר זה נבדל מתנועות תחיית המוזיקה.
על פי מאל גסדון ופיליפ לה גרן, ניתן לתאר את הז'אנר כ"נוסטלגיה רוויזיוניסטית, לא במובן ש'הכול היה טוב יותר' אלא משום שהוא כותב מחדש את הזיכרון הקולקטיבי במטרה להיות נאמנים יותר לרעיון או לזיכרון של המקור מאשר למקור עצמו".
בין הצלילים הספציפיים שאמנים מהז'אנר משתמשים נעים בין "פופ לואי-פיי מטושטש ומוקרן באופן אקסטטי" לבין "סינת'-רוק קוסמי משנות ה-1970" ו"אקזוטיקה שבטית מטורפת".
מורגן פויאי מ-Vice תיאר את הז'אנר כ"יצירה של שותפים מביכים למיטה מחובבי מוזיקה ניסיונית ותאורטיקנים מוזרים של פופ פרוגרסיבי".
פויאי תיאר כי הז'אנר מאופיין ביצירות ארוכות "רוויות בהד, דיילי, גיטרות חנוקות וסינתיסייזרים קטועים".
המבקר אדם טריינר כותב כי במקום צליל מסוים, המוזיקה הוגדרה על ידי אוסף של אמנים שחלקו את אותן גישות וחחיות תרבותיות.
כמו כן, טריינר ציין כי יצירותיהם שאבו מ"התת-מועד הקולקטיבית של התרבות הפופולרית של סוף שנות ה-1980 ותחילת שנות ה-1990", תוך שהיא "חובה מבחינה סגנונית למסורות שונות של ניסיוניזם, כמו נויז, דרון, חזרה ואלתור".
דגימות אלו לרוב מושחתות במכוון, מופקות באמצעות ציוד הקלטה אנלוגית, ושימוש ברחש קלטות .
כמו כן, הז'אנר מכיל צלילים שנחשבו אז צלילים עתידניים, בעיקר בשל אופיים המיושן, שנראים כצלילים פסיכדליים.
בנוסף לכך, ביצירות מהז'אנר נפוץ השימוש של טכנוללוגיה אודיו-ויזואלית מיושנת ובתמונות דיגיטליות עשה זאת בעצמך, כגון קלטות שמע, VHS, CD-R והאסתטיקה המוקדמת של האינטרנט.
האייקידו הוא לא רק אמנות לחימה, אלא גם דרך חיים ופילוסופיה חברתית שוחרת שלום.
מטרתו של האַיְיקִידוֹקַה (בתרגום מילולי, תלמיד אייקידו) היא לפתור עימותים בדרכי שלום ולהגן על עצמו תוך הימנעות מגרימת נזק לתוקף.
האייקידו דוגל בתנועה המתמזגת עם התוקפים אותו, אגב הסטת כוחם וניתובו על מנת להתאחד עם התנועה, ולהוביל אותה, מבלי לגרום להתנגדות מצידם.
רוב הטכניקות באייקידו מסתיימות בריתוק התוקף על הקרקע, או בהטלתו, ודורשות מהמבצע אותן יצירת איחוד עם כוחו של התוקף.
מייסד האייקידו תיאר את מהות האייקידו במשפט הבא: "האייקידו הוא דרך להתפתחות גוף ונפש לשם יצירת חברה טובה יותר".
את מטרתו של האייקידו הוא סיכם באימרה אשר הוא נהג לכתוב פעמים רבות בקליגרפיה, או לציין בהרצאותיו הרבות בפני תלמידיו:
"ניצחון נכון הוא ניצחון על עצמך" (ביפנית: 正勝吾勝).
מימרה זו מבטאת עיקרון באייקידו הקובע שניצחון כנגד אדם אחר הוא חסר משמעות.
האייקידוקה צריך לנסות לנצח את הפחדים, הקשיים והמגבלות שלו ובעיקר לנצח את תכונותיו השליליות.
אפשר גם להבין את העיקרון הזה בצורה פשוטה אף יותר הבאה: כאשר אדם מותקף, עליו לנטרל את יריבו, אך להימנע מפגיעה בו ככל האפשר.
ברוב המוחלט של סגנונות האייקידו, לא מתקיימות תחרויות, וגם לא מתאמנים בקרבות בהם יש מנצח ומפסיד.
עיקר האימון באייקידו הוא התרגול עצמו ולא בדיקת היעילות או הרמה של המתאמן בעזרת קרבות ותחרויות.
האייקידו היא אמנות לחימה מתנועת הגנדאי בודו, שהן אמנויות לחימה יפניות מודרניות השואפות לחדש ולהתאים אלמנטים מאמנויות הלחימה העתיקות של יפן.
אואשיבה התאמן במהלך חייו במספר אמנויות לחימה יפניות עתיקות, ובייחוד בזרם של ג'ו ג'יטסו המכונה "דאיטו-ריו אייקי ג'ו גיטסו" ממנו התפתחה גם אמנות הלחימה הקוריאנית הפקידו.
לקראת סוף שנות העשרים הסגנון של אואשיבה קיבל כיוון ייחודי בעקבות התעניינותו הגוברת בדת האומוטו.
למעשה, השם "אייקידו" הוענק למוריהיי אואשיבה בידי אוניסאבורו דג'וצ'י - אחד ממייסדי האומוטו, שהיה מורו הרוחני של מוריהיי אואשיבה.
בשנת 1926, אואשיבה עזב את מעונו של מורו הרוחני, ויצא בברכתו לטוקיו על מנת ללמד את אמנות הלחימה שלו ואת משנתו.
עם צאתו לטוקיו, הגה אוניסאבורו עבור אמנות הלחימה של אואשיבה את השם "אייקידו".
האייקידו התפתח לאורך כמה עשרות שנים בידי אואשיבה, ולאחר מותו בשנת 1969, המשיך להתפתח על ידי בנו קיסשומארו אואשיבה - ממשיך דרכו, ותלמידיו הבכירים.
לאחר מותו של קיסשומארו המשיך את הדרך הנכד מוריטרו אואשיבה העומד עד היום בראש ההומבו דוג'ו ואחריו ימשיך את הדרך הנין מיצוטרו אואשיבה.
כיום, האייקידו נפוץ במקומות רבים ברחבי העולם, וניתן למצוא זרמים שונים ומגוונים.
למרות הגיוון בסגנונות כיום, הרוב המוחלט של סגנונות האייקידו שומר על הגרעין של היעדר תחרויות, הימנעות מפגיעה פיזית בתוקף, והימנעות מנוקשות השרירים בעת ביצוע טכניקות.
היות מתאים למשהו (מקובל להקביל את המילה גם למילה הלועזית הרמוניה).
קי (気) - צורת הקריאה היפנית של האות הסינית למילה לצ'י, אין הגדרה ברורה למונח זה אך מקובל לתרגם אותו כ"אנרגיה".
דו (道) - המקבילה היפנית ל"דאו".
בתרגום ישיר המילה היא "דרך".
אמנויות לחימה רבות מזרם הגנדאי בודו משתמשות בסיומת זו.
את המילה במלואה אפשר לתרגם: "הדרך לפעולה מתאימה" או כאמור הדרך להרמוניה עם האנרגיה.
האייקידו נוצר על ידי מוריהי אואשיבה, אשר נולד בטנבה שביפן ב-14 בדצמבר 1883, ומת ב-26 באפריל 1969. בקרב העוסקים באייקידו נקרא אואשיבה "או סנסאי", המורה הגדול.
אואשיבה ראה באייקידו סינתזה של אימוני הלחימה שלו וביטוי לפילוסופיה האישית שלו של שלום עולמי ופיוס.
האייקידו התפתח בתקופת חייו של אואשיבה וממשיך להתפתח עד היום והפך לקשת רחבה של סגנונות שונים וגישות אישיות של אמני לחימה ברחבי העולם.
אייקידו הגיע למערב לראשונה בשנת 1951 דרך צרפת, כאשר ספורטאי אייקידו הדגימו אותו למתאמני ג'ודו.
בשנת 1953 קואיצ'י טוהיי הגיע להוואי ובהמשך לארצות הברית.
סטיבן סיגל שהוא בעצמו בעל דאן 8 באייקידו תרם רבות להרחבת הידע על אייקידו.
אואשיבה החל לפתח את האייקידו בשלהי שנות העשרים ושנות השלושים של המאה העשרים.
הוא פיתח את האייקידו דרך הכלאה של אמנויות הלחימה העתיקות אותן למד.
אמנות הלחימה העיקרית עליה בנוי האייקידו היא הדאיטו-ריו אייקי-ג'ו ג'וטסו אותה אואשיבה למד ישירות מהמורה הראשי של השיטה באותה תקופה, טקדה סוקקו.
בנוסף, נודע כי אואשיבה למד ב-1901 גם טנג'ין שיניו-ריו עם טוזווה טוקוסבורו בטוקיו; מ-1903 עד 1908 למד גם יגיו שינגן-ריו עם נקאי מסקטסו, בסקאי; וב-1911 למד ג'ודו עם קיושי טקגי בטנבה.
אמנויות הלחימה העתיקות של יפן, ובעיקר הדאיטו-ריו הן המשפיעות הטכניות העיקריות על האייקידו.
יחד עם טכניקות בריחי מפרקים והטלות בידיים ריקות, אואשיבה שילב באייקידו גם תנועות אימון בעזרת נשק, כמו אלו המיועדות לחנית (יָארִי), למטה (ג'וֹ), פגיון, ולעיתים גם לרובה מכודן (ג'וּקֶן).
כמו כן, האייקידו שואב חלק מהמבנה הטכני שלו מאמנות החרב (קנג'וטסו).
ב-1912, עבר אואשיבה להוקאידו, וב-1915, החל ללמוד דאיטו-ריו יחד עם טקדה סוקקו.
אף על פי שקִשרו הרשמי עם הדאיטו-ריו נמשך עד שנת 1937, החל אואשיבה להתרחק מטקדה ומהדאיטו-ריו כבר במחצית השנייה של שנות השלושים.
באותה התקופה, התייחס אואשיבה לאמנות הלחימה שלו כ"איקי בודו".
כאמור, השם "אייקידו" נהגה בשנת 1926 על ידי אוניסאבורו דג'וצ'י (מורו הרוחני של אואשיבה).
בשנת 1938 מינור היראי פיתוח סגנון אייקידו-קורינדו.
השם "אייקידו" הפך לשמה הרשמי של אמנות הלחימה ב-1942.
לאחר שעזב את הוקאידו ב-1919, אואשיבה פגש את אוניסבורו דגוצ'י, המנהיג הרוחני של דת האומוטו (תנועת נאו-שינטו) באייבה, ממנו הושפע עמוקות.
אחד מהסממנים העיקריים של האואומוטו הוא ההדגשה על האוטופיה בחייו של אדם, שהשפיעה רבות על הפילוסופיה של אואשיבה.
האייקידו מציג את הפילוסופיה הזו בכך שהמותקף יוכל לקבל את האנרגיה של המתקפה, ולתעל אותה לכיוון חדש בלי להזיק.
בסוף אידיאלי לקרב, לא רק המותקף יוצא ללא פגע, אלא גם המתקיף.
בנוסף להשפעה זו על צמיחתו הרוחנית, הקשר עם דגוצ'י נתן לאואשיבה פתח לאליטה הפוליטית והצבאית כאמן לחימה.
כתוצאה מחשיפה זו, אואשיבה יכול היה למשוך אליו תמיכה כלכלית, וכמו כן, גם תלמידים מוכשרים.
אחדים מתלמידים אלו הקימו לאחר מכן סגנונות אייקידו ייחודיים משלהם.
יחס הממשל האמריקני ביפן לאייקידו
לאחר הכיבוש האמריקני של יפן במלחמת העולם השנייה, הטיל המושל הצבאי דאגלס מקארתור איסור על עיסוק בכל אמנויות הלחימה.
האיסור כלל בתוכו גם את האייקידו, (ויש הטוענים, כי האימונים בשיטה נמשכו בסתר) למרות זאת, השיטה הותרה בפומבי כבר ב-1948, לכאורה בגלל האופי שוחר השלום של השיטה.
בעוד שאר אמנויות הלחימה הותרו רק כשנתיים לאחר מכן.
בדומה לרוב אמנויות הלחימה היפניות, האימון באייקידו כולל פיזי ומנטלי.
מנטלי - השיעור במקומות רבים מתחיל במדיטציה - ישיבה שקטה (מוֹקוּסוֹ) למשך מספר דקות.
תרגילי החימום משלבים בתוכם תנועה שמתוזמנת עם תרגילי נשימה עמוקה.
התרגול המנטלי מתרחש גם בזמן האימון על טכניקות האייקידו, שכן תגובות הגוף והתודעה המתורגלות באייקידו, דוגלות בהתגברות על הפעולה האוטומטית הטבעית שלנו.
כך - כאשר האייקידוקא מותקף, הוא לומד לנשום עמוק, להרפות את הגוף במקום לקפוא בנוקשות, ולהתגונן תוך שמירה על שלום התוקף במקום לפגוע בו.
תרגול הפעולות הללו, מביא לשינוי הדרגתי באופן בו האייקידוקא מתנהל בחיי היומיום מול עימותים ואתגרי חיים.
קיים באייקידו גם אימון רוחני המבוסס על מדיטצית ההברות היפנית, קוטודמה.
אאושיבה עצמו ציין כי שורשי האייקידו נמצאים בשיטה זו.
פיזי - הפן הפיזי של האימון הוא שיפור הכושר הכללי והגמישות, לצד עבודה עם טכניקות והתקפות מסוימות.
כיוון שטכניקות רבות מסתיימות בהטלה, התלמידים לומדים בשלבים הראשונים כיצד ליפול ולהתגלגל מבלי לפגוע בעצמם.
בשלבים מתקדמים יותר לומדים התלמידים להתגונן בצורה חופשית מסוגים שונים של התקפות, וכן להתגונן מפני מספר תוקפים.
בחלק מסגנונות האייקידו יש שימוש גם בכלי נשק מסורתיים מעץ - חרב (בוקן), מקל (ג'וֹ) ופגיון (טָאנְטוֹ), ברוב השיטות האימון בנשק מסורתי עוזר לאייקידוקה להטמיע תנועה נכונה באייקידו, ואינו מטרה בפני עצמו.
כושר גופני: באייקידו נהוג לעבוד בעיקר על גמישות, קואורדינציה, סיבולת לב ריאה ולעיתים גם זריזות.
כמעט אף פעם אין דגש על שיפור הכוח, שכן האייקידו מלמד שלא להשתמש בכוח.
האימון הפיזי באייקידו דומה מאוד לאימון ביוגה, אימון שמטרתו לשלוט בכל הגוף בצורה יותר טובה, ולאו דווקא לחטב אותו.
רוב האימונים מתחילים בחימום שהוא בחלקו התמתחויות ותרגילי גמישות, וחלקו תרגילי אייקידו ליחידים, תרגילים המשפרים את הקואורדינציה ואת השליטה בגוף, וכן את ההבנה לגבי התנועות באייקידו.
הסיבולת חשובה באייקידו על מנת לשמור על הגוף במצב רגוע גם בעת מאמץ.
הקואורדינציה, הגמישות והזריזות משמשות לביצוע טכניקות בקלות.
למרות זאת, האייקידו ידוע בהתאמתו לכל אדם בכל מצב בריאותי, מין וגיל.
רוב האימון בדוג'ו ("המקום בו מתורגלת הדרך") נעשה בזוגות, והוא במהותו תרגול טכניקה ספציפית.
לבני הזוג לאימון שני תפקידים בסיסיים: אוּקֶה וטוֹרי, או "נָאגֶה" (מטיל).
האוקה הוא התוקף, ולאחר מכן הוא מוטל או מרותק.
הטורי הוא שמבצע את הטכניקה, כלומר המתגונן.
המושג "טורי" מתייחס אל זה שמבצע את הטכניקה, בין אם זו טכניקת הטלה או ריתוק, אך במקרה שטורי מבצע טכניקת הטלה, ניתן לכנותו "נָאגֶה".
האימון מתנהל כמו קָטָה קצרה, האוקה תוקף בהתקפה מסוימת והטורי מגן בטכניקה מסוימת, לאחר כמה פעמים, התלמידים מתחלפים והאוקה הופך טורי וכיוצא בכך.
תפקידם של האוקה והטורי/נאגה נחשב לקריטי כדי להתאמן באייקידו.
הטורי, בנוסף לביצוע הטכניקה, לומד בעיקר איך להשתלב עם התקפה ולשלוט בתנועה בלי שימוש בכוח.
האוקה לומד לשמור על הרמוניה עם הטורי, ולדעת לנוע בגמישות לאן שזה מוביל אותו, מבלי שייגרם נזק לגופו.
האוקה מנסה לייצב את גופו, ואילו הטורי צריך בעזרת מיקומו לא לאפשר זאת.
באימונים מתקדמים ייתכן והאוקה ינסה להפוך את הטכניקה, לבצע טכניקה כנגד הטכניקה המבוצעת (קאֶשי-ואזה) ולהגיע לשליטה.
הטכניקות באייקידו מסתיימות לרוב בהטלה או בריתוק.
הפעולה של "קבלת הטכניקה" כלומר ממיומנותו של האוקה, נקראת "אוּקֶמִי", אוקמי טוב הוא כזה שמונע מהאוקה כאב או פגיעה במידה הרבה ביותר.
גלגול טוב לדוגמה, מחלק את החבטה הפגיעה במזרן בצורה שווה לאורך הזרוע הכתף הגב והרגליים, מבלי לאפשר לחץ רב על אף נקודה, ומבלי שאזורים רגישים כמו הראש והצוואר יגעו ברצפה.
מתאמנים רבים במערב סבורים בטעות שמיומנות האוקמי היא רק מיומנות הנפילות והגלגולים, אך למעשה, המושג היפני מתייחס אל כל מערכת התגובות של האוקה כאשר מבוצעת עליו טכניקה.
לאימון על טכניקות יש ערך כפול, מלבד ההבנה של הטכניקה עצמה, התלמידים לומדים לעבוד על פי עקרונות האייקידו ולרוב הדגש מושם דווקא על כך.
כדי שהטורי יוכל ללמוד כיצד להגן על עצמו מהתקפה, על האוקה לדעת לתקוף בצורה נכונה, ומסיבה זו האייקידוקא לומד גם להתקיף (אף על פי שהשקפת העולם של האייקידו, שואפת להימנע ככל האפשר מפגיעה בזולת).
באופן גס אפשר לחלק את התקיפות באייקידו לאחיזות, דוגמת אחיזה של שתי הידיים על הכתפיים, וחבטות דוגמת אגרוף לחזה.
בין החבטות ישנן התקפות הנקראות "אוצ'י" (打ち, uchi) ודומות מאוד לחיתוכים בחרב, שכן שחלק ניכר מהטכניקות באייקידו מקורו בהגנה מתוקף חמוש.
ההגנה מבעיטות נלמדת אף היא, אך מתאמנים רבים נמנעים מתרגול זה, או שהם מתרגלים התמודדות מול בעיטות בשלבים מאוחרים יותר כיוון שהנפילות מטכניקות שכאלה קשות ומסוכנות יותר.
כמו כן, בדוג'ואים רבים המתאמנים אינם יודעים לבעוט בצורה נכונה, וגם זו סיבה של חלק מהדוג'ואים להימנע מתרגול זה.
שוֹמֶנְאוּצִ'י (正面打ち) חבטה לחזית הראש, מכה אנכית ביד פתוחה המכוונת למצח.
יוקומנְאוצ'י (横面打ち) חבטה לצד הראש, לרקה או לצוואר, מכה אלכסונית ביד פתוחה.
התוקף עומד בזווית לנתקף כדי לא להיות חשוף לחבטות בעצמו.
קטהטה-דורי (片手取り) - יד אחת אוחזת את גב שורש כף היד.
מורוטה-דורי (諸手取り) - שתי ידיים אוחזות ביד אחת.
ריוטה-דורי (両手取り) או ריוטה-קטה-טה-דורי (両片手取り) - שתי ידיים אוחזות שתי ידיים, זהה לפעמיים אחיזה של יד אחת.
קטה-דורי (肩取り) - יד אחת אוחזת את הכתף.
אחיזה של שתי ידיים על שתי הכתפיים נקראת ריוקטה - דורי (両肩取り).
באייקידו יש טכניקות רבות, המשתנות בין סגנון לסגנון, עם זאת יש מספר טכניקות בסיסיות שקימות ברוב הסגנונות בצורה די דומה.
עם זאת, אם האייקידוקא באמת מותקף, הוא לא אמור להשתמש בטכניקה אחת או אחרת, אלא לפעול על פי רוח האייקידו, בהסתמך על מיומנותו בטכניקות.
איקיו (一教,) - בתרגום: הטכניקה הראשונה; שליטה באוקה והבאתו לרצפה כשיד אחת נמצאת על מרפק והשנייה במפרק כף היד, אם יש צורך, היד האוחזת בפרק כף היד לוחצת קלות על עצב הגומד.
ניקיו (二教,) - בתרגום: הטכניקה השנייה; בריח על פרק כף היד של היריב, ידו של היריב נהיית דומה לאות האנגלית Z כאשר כף היד נדחפת לכיוון המרפק.
טכניקה זו עלולה לגרום לכאב חד אצל האוקה אם היא נעשית שלא כהלכה.
סאנקיו (三教) - בתרגום: הטכניקה השלישית; בריח ספירלי, כשהאצבעות מצביעות מטה, וכף היד מסובבת.
טורי שולט דרך כף היד של האוקה במרפקו ובכתפו ובכך למעשה טורי מקבל שליטה על כל גופו של האוקה.
שיהונאגה (四方投げ,) - הטלה לארבעה כיוונים; היד מקופלת מעל המרפק והטורי יכול להטיל את האוקה לכל כיוון שירצה.
קוֹטֵגַאֶשי (小手返し) - הטלה ממפרק כף היד, יכול גם לשמש כבריח על מפרק כף היד.
קוֹקיוּנאגה - (呼吸投げ,) הטלה בנשימה; שם כללי למגוון טכניקות אשר בהן מטילים את האוקה תוך דגש על נשימה נכונה אשר מאפשרת לגוף לפעול באופן יעיל ועוצמתי.
אירימינאגה - (入身投げ,) - הטלה בכניסה; קבוצת טכניקות בהן הנגה הולך קדימה לכיוון האוקה ומוציא אותו משווי המשקל.
טנצ'ינאגה (天地投げ) - הטלת שמיים וארץ; הנאגה שולח יד אחת כלפי מעלה והשנייה כלפי מטה ומוציא את יריבו מה"מרכז" שלו.
באופן סמלי, מפצל אותו בין שמיים וארץ.
ילדים מתחילים מדרגת קיו 10 ומתקדמים בסדר יורד עד קיו 1. חגורה שחורה (דרגת שודאן - דאן ראשון) ניתן לקבל החל מגיל 15.
בוגרים מתחילים ברוב המקומות בדרגת קיו 5, ומתקדמים בסדר יורד עד דרגת קיו 1 ולאחר מכן מקבלים חגורה שחורה שמסמלת את דרגות הדאן.
קיו 5 (KYU5) - לאחר שלושים ימי אימון ומבחן אצל המורה.
קיו 4 (KYU4) - לאחר ארבעים ימי אימון מקבלת הדרגה הקודמת ומבחן אצל המורה.
קיו 3 (KYU3) - לאחר חמישים ימי אימון מקבלת הדרגה הקודמת ומבחן אצל המורה.
קיו 2 (KYU2) - לאחר חמישים ימי אימון מקבלת הדרגה הקודמת ומבחן אצל המורה.
קיו 1 (KYU1) - לאחר שישים ימי אימון מקבלת הדרגה הקודמת ומבחן אצל המורה.
בחלק מהארגונים, דאן ראשון עד דאן 4 ניתן לקבל לאחר עריכת מבחן בפני שיהאן (מאסטר) נציג השיטה, או עריכת מבחן בפני מורה אשר קיבל אישור לבחון.
שוֹדַאן - דַאן ראשון - לאחר שבעים ימי אימון מקבלת דרגת קיו 1 ומבחן.
נִידַאן - דַאן 2 - לאחר שנה ומאתיים ימים של אימון מעת קבלת דאן 1, מבחן ומאמר אודות האייקידו.
סַאנדַאן - דַאן 3 - לאחר שנתיים ושלוש מאות ימים של אימון מעת קבלת דאן 2, מבחן ומאמר אודות האייקידו בנושא שניתן על ידי המורה.
יוֹדַאן - דַאן 4 - לאחר שלוש שנים וארבע מאות ימים של אימון מעת קבלת דאן 3,מבחן ומאמר.
דאן 5 ומעלה מקבלים לאחר קבלת המלצה ממאסטר או מראש השיטה.
דַאן 9 - דרגה זו לא מוענקת יותר.
דַאן 10 - נחשבת לדרגה הגבוהה ביותר באייקידו, היא לא מוענקת יותר.
בחלק מקומות האימון, נהוג לחגור חגורה לבנה על בגד אימונים לבן, עד לקבלת החגורה השחורה.
לאחר קבלת החגורה השחורה, נהוג ללבוש מכנסיים רחבים בצבע שחור או כחול כהה הקרויים הָאקַמָה.
יש ארגונים בהם לובשים האקמה רק החל מדרגת קיו 4, ובאחרים כבר מההגעה הראשונה לדוג'ו.
כיום קיימים זרמים שונים באייקידו, שהתפצלו מהזרם המרכזי המכונה כיום אייקיקאי ביניהם ניתן למצוא את אייקידו יושינקאן, וזרמים נוספים המשלבים מוטיבים נוספים באימון או כאלו המבוססים על הגרסה הראשונית והלוחמנית יותר של האייקידו.
בישראל, לצד אייקידו של אייקיקאי, ניתן למצוא גם את הסגנונות הבאים: קורינדו אייקידו, איקידו מסורתי, ואייקידו לייף.
בנוסף, עקב השילוב המגוון של אלמנטים רבים הן פיזיים והן מנטליים באימון, גם בתוך זרם האייקיקאי עצמו, הסגנון יכול להשתנות בין דוג'ו לדוג'ו, בין מורה למורה ואפילו בין מתאמנים שונים באותו הדוג'ו.
מקובל באייקידו, שכל מתאמן יש את התפיסה וצורת האימון האישית שלו, על פי רוב מדובר בהבדלים בשימת הדגשים השונים בביצוע הטכניקה תוך שמירה על אותם הכללים והיסודות של השיטה.
הדוג'ו הראשון בישראל שהוכר על ידי ארגון אייקיקאי נוסד על ידי איתן בן-מאיר סנסיי בתל אביב בשנת 1982.
בישראל קיימים מקומות אימון רבים לאייקידו, ואף קיים הארגון אייקיקאי ישראל, המוכר על ידי ההומבו דוג'ו ביפן (ארגון הגג העולמי של שיטת אייקיקאי).
הארגון מאגד את כל בתי הספר ומקומות האימון בישראל המשויכים לשיטה.
לישראל מגיעים באופן קבוע מורים יפנים בכירים מטעם ארגון אייקיקאי ומקיימים כאן סדנאות ומבחני דרגות דאן: סקי שוג'י סנסיי (בדרגת דאן 8), שיקנאי איצ'יטאמי סנסיי (דאן 8),שיממוטו קצויוקי סנסיי (דאן 8), פוקקוסה מוטוהירו (דאן 8).
מלבד שיטת אייקיקאי, מגיעים לארץ מורים נוספים המלמדים אייקידו בשיטות אחרות.
בין היתר, סנסאי נבי ווראל (בדרגת דאן 7) הטורקי.
אִיָּר (מאכדית: ayyāru), הוא חודש בלוח הבבלי ובלוח העברי, השני במספר לפי המסורת המקראית והשמיני לפי המסורת החז"לית.
חודש זה חל בשיא האביב בארץ ישראל.
על פי הלוח העברי הקבוע, בחודש אייר יש תמיד 29 ימים ("חודש חסר").
א' באייר יכול לחול בימים שני, שלישי, חמישי ושבת.
שמו של החודש, כשמותיהם של שאר החודשים בלוח העברי, הובא מגלות בבל.
מקורו במלה "אָיָרוּ" באכדית, שמשמעותה "אור".
בלוח גזר אשר נמצא בחפירות תל גזר בשנת 1908, נקרא חודש זה "ירח קציר שעורים".
בתנ"ך מופיע, בהשפעת שמות החודשים הפיניקיים ובהקשר של תיאור בניית המקדש, תיאור שופע במונחים פיניקיים בעקבות השפעות בנאי המקדש הפיניקים על כתיבתו, השם "חדש/ירח זִו" (זיו).
לפני חורבן בית המקדש היו שליחים יוצאים מירושלים להודיע על קביעת ראש חודש מפני פסח שני, שבו מקריבים קורבן פסח מי שהיה טמא או מי שהיה בדרך רחוקה.
מזלו של חודש אייר הוא מזל שור.
בלוח השנה במגילות קומראן מזלו הוא מזל תאומים.
חודש זה חל בתוך ימי ספירת העומר, הנחשבת ביהדות לאחת משתי תקופות אבלות שבלוח השנה העברי (השנייה היא ימי בין המצרים).
יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל
בא' באייר – נצטווה משה לפקוד את ישראל.
בב' באייר – שלמה המלך מתחיל בבניית בית המקדש (בשנה הרביעית למלכותו).
בז' באייר – חנוכת חומת ירושלים בתקופת בית שני.
בח' באייר – מוזכרים שמות הקדושים שנהרגו בשפיירא במסע הצלב הראשון.
בי' באייר – נפטר עלי הכהן הגדול, ונשבה ארון הקודש על ידי הפלשתים.
בי"ד באייר – נערכה שחיטת פסח שני לטמאים, ולבאים מארץ רחוקה.
בי"ז באייר – המבול (לדעת רבי יהושע בן חנניה).
בי"ח באייר – צום יהושע.
בי"ח באייר – ל"ג בעומר.
בכ' באייר – בני ישראל נסעו מהר סיני, בשנת ב' אלפים תמ"ט לבריאת העולם.
בכ"ג באייר – פנוי החקרא מחיל המצב היווני.
בכ"ז באייר – ביטול ה"עטרות" – מס בצורת עטרות זהב שעליו ויתר דמטריוס השני.
בכ"ז באייר – לפי דעת רבי יהושע, יבשה הארץ ממימי המבול.
בכ"ח באייר – נפטר שמואל הנביא, ויש שהיו נוהגים לצום.
ביום זה שוחררה ירושלים בזמן מלחמת ששת הימים, הוא מכונה 'יום ירושלים'.
קרב מגע אייקי עמי ניב היא אמנות לחימה ישראלית המחנכת נגד אלימות רחוב.
השיטה פותחה במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 על ידי עמי ניב אשר ראה צורך חיוני לחנך את תלמידיו נגד אלימות פיזית ומילולית ורק לאחר מכן ללמד את חניכיו כיצד להגן על עצמם נגד אלימות רחוב.
מקור המילה "אייקי" מהשפה היפנית ופירושה "איי" – הרמוניה; "קי" – אנרגיה.
בנוסף לכך, המילה "אייקי" מהווה עבור ניב ראשי תיבות של "אמנות קרב ישראלית".
שיטת קרב מגע אייקי עמי ניב הנה שיטה חינוכית המדגישה עקרונות של הערכה עצמית וכבוד לזולת יחד עם צניעות וסבלנות.
ערכים אלו מודגשים באימונים ומשמשים את החניכים גם בחיי היום-יום.
טכניקות ההגנה וההתקפה הנלמדות בקרב מגע אייקי עמי ניב בנויות מתנועות טבעיות לאדם, תנועות סיבוביות וקוויות המשלבת מכות ידיים ורגליים עם נעילת מפרקים והטלות.
בשלב מתקדם שמה קרב מגע אייקי עמי ניב דגש על כך שכל תרגיל יסתיים כשהתוקף מנוטרל על הקרקע והמתגונן מוכן להמשיך את הקרב מול תוקף או תוקפים נוספים.
במסגרת הקרב מגע אייקי עמי ניב נלמדים טכניקות של שימוש והתגוננת מפני כלי נשק קרים כגון מקל קצר או ארוך, אלה וסכין.
בשלב מאוחר יותר, נלמדות טכניקות הגנה נגד כלי נשק חמים כגון אקדח ורובה.
יעילות כל תרגיל נמדדת בעיקר ביכולת ביצוע התרגיל של אדם חלש מול אדם חזק, כגון ילד מול מבוגר.
האימונים בקרב מגע אייקי עמי ניב מתמקדים בשלושה תחומים ובשילובם: שיפור היכולת הטכנית, שיפור היכולת הגופנית ושיפור היכולת הנפשית.
מבחינה טכנית, המטרה באימון היא להביא את החניך ליכולת ביצוע תרגיל באופן טבעי ובכך לקצר את זמן התגובה.
כדי לשפר את היכולת הגופנית, התנועתית והקורדנטיבית, מתאמנים החניכים במיומנויות אקרובטיות בנוסף למיומנויות שונות ובסיסיות לשיפור הכושר הגופני הדרוש לכל חניך.
שיפור היכולת הנפשית בא לידי ביטוי באימון התלמיד להתמודד מול מצבי לחץ ובכך לשמור על קור-רוח בזמן שנדרש ממנו להגן על עצמו בזמן אמת.
שילוב של יכולות אלו יחד מתורגלות בתרגילי הדמיה שונים, המקבילים למצבים שבהם עלול החניך להתקל בחיי היום-יום.
אימוני ההדמיה מביאים את החניך ליכולת התמודדות עם מצבי לחץ תוך כדי שליטה עצמית ומענה יעיל ומהיר כנגד התקפות שונות.
במצבים אלו דרוש שיתוף פעולה של מספר לוחמים ושילוב של טכניקות מתקדמות ואסטרטגיית לחימה הן של הלוחם היחיד והן של הצוות.
שיטת קרב מגע אייקי עמי ניב קיבלה הכרה בינלאומית בנובמבר 1999 על ידי האיגוד העולמי לאמנויות לחימה ("World Union Martial Arts Federations").
אייר בלטיק (בלטבית: airBaltic) היא חברת התעופה הלאומית של לטביה.
בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי של ריגה.
החברה מבצעת גם טיסות מווילנה שבליטא ומטאלין שבאסטוניה.
החברה מוגדרת כחברת תעופה זולה.
החברה נוסדה באוגוסט 1995 וביצעה את טיסתה הראשונה בתחילת אוקטובר של אותה שנה במטוסה הראשון מדגם SAAB 340. בשנת 1996 קיבלה החברה את מטוסה הראשון מדגם AVRO RJ-70. בשנת 1999 הוחלפו כל מטוסי הסאאב 340 במטוסי פוקר 50. בשנת 2003 הגיע המטוס הראשון מדגם בואינג 500–737.
בשנת 2004 החלה החברה לטוס גם מנמל התעופה בווילנה.
בדצמבר 2006 קיבלה החברה את מטוסה הראשון מדגם בואינג 300–737.
עד ינואר 2009 החזיקה חברת התעופה סקנדינביאן איירליינס בחצי ממניות החברה.
בעקבות קשיים פיננסיים שכמעט הובילו לסגירתה, השקיעה ממשלת לטביה בחברה כספים רבים וכיום היא מחזיקה ב-99.9 אחוזים ממניותיה.
בסוף שנת 2016 נכנס לשירות בחברה המטוס הראשון מדגם איירבוס A220-300, אשר עתיד עד שנת 2020 להחליף את כלל סוגי המטוסים האחרים שבשירות החברה.
צי המטוסים של החברה, נכון לאוגוסט 2020.
אייר ברלין (אנגלית Air Berlin) הייתה חברת התעופה הגרמנית השנייה בגודלה, אחרי לופטהנזה.
היא פעלה עד אוקטובר 2017 ובסיסה הראשי היה בנמל התעופה ברלין טגל.
בין מלחמת העולם השנייה לאיחוד גרמניה בשנת 1990, לא הורשו חברות תעופה לנחות בברלין אלא אם היו ממדינות הברית.
בשנת 1978 הוקמה בארצות הברית חברת אייר ברלין כדי לענות על צורך של תושבי ברלין לקשרי תעופה.
טייסי החברה היו טייסי חברת פאן אם.
החברה החלה לטוס בשנת 1979 בקו ברלין-פלמה דה מיורקה עם מטוס מדגם בואינג 707. במשך השנים, היה זה אחד הקווים העמוסים בחברה ובעקבות זאת, הקימה החברה בסיס בפלמה דה מיורקה.
לאחר האיחוד בשנת 1990 שינתה החברה את רישומה לרישום גרמני והחלה לטוס ליעדי נופש מעוד ערים גדולות בגרמניה.
לקראת סוף שנות ה-90 החלה החברה לטוס ליעדים רבים ברחבי אירופה שהם לא יעדי נופש.
בשנת 2006 רכשה החברה את חברת התעופה גרמניה ובתחילת שנת 2007 קנתה החברה את חברת הצ'ארטרים הגרמנית LTU.
חברת "ניקי" הייתה חברה בת של אייר ברלין.
עקב קשיים כלכליים מתמשכים והפסקת תזרים מזומנים על ידי איתיחאד איירווייז, החלה אייר ברלין בהליכי חדלות פירעון ב-15 באוגוסט 2017 במטרה להגן על נכסי החברה מפני נושיה ולמצוא משקיעים שיקנו את החברה ויחזירו את חובותיה.
עקב דיני חדלות הפירעון הכנסות החברה נשמרות בחשבון נאמנות, וכדי לאפשר לחברה תזרים מזומנים שוטף הלוותה לה ממשלת גרמניה 150 מיליון אירו כהלוואת גישור.
תאריך היעד להגשת ההצעות לרכישת החברה בטרם תוכרז כפושטת רגל נקבע ל-15 בספטמבר 2017. גופים רבים הביעו עניין ברכישה מלאה או חלקית של פעילות החברה ומטוסיה.
כדי לצמצם הפסדים ולהקל על מציאת רוכשים בוטלו קווים לטווח ארוך בהם מתח הרווחים מצומצם.
ב-9 באוקטובר הודיעה החברה על הפסקת כל טיסותיה לאחר התאריך 28 באוקטובר.
היא הודיעה לכל אנשי צוותה שעליהם למצוא מקומות עבודה חלופיים.
בשלהי 2017 רכשה לופטהנזה את אייר ברלין תמורת 210 מיליון יורו.
החברה הפעילה שתי טיסות יומיות בקו נמל התעופה ברלין טגל לנמל התעופה בן-גוריון עד 27 באוקטובר 2017. הטיסות לברלין בוצעו במטוסי איירבוס a320. בעבר החברה ביצעה גם טיסות בקו קלן-תל אביב ומינכן-תל אביב.
13 מופעלים עבור יורווינגס, 3 מופעלים עבור אוסטריאן איירלינס
1 מופעל על ידי Small Planet Airlinesאיירבוס A321-20011–62032104 מאוחסנים
אייר אירופה היא חברת תעופה ספרדית שבסיסה הוא בפלמה דה מיורקה.
החברה היא השלישית בגודלה בספרד אחרי החברה איבריה ווולינג איירליינס.
מקיימת טיסות מרחבי אירופה אל ספרד, האיים הקנריים והאיים הבלאריים, וכן טיסות פנימיות בספרד וטיסות ליעדים באמריקה הלטינית.
החברה נוסדה בשנת 1986 והחלה לטוס בין איי ספרד שבים התיכון אל מדינות שונות באירופה עם מטוסי בואינג 737-300.
בשנת 2006 התקבלה החברה לברית החברות סקאיי טים.
בשנת 2015 רכשה אייר אירופה את חברת התעופה האזורית "אארונובה" וזו מותגה מחדש בשם אייר אירופה אקספרס וכיום היא מפעילה קווי תעופה בעבור חברת האם.
קוד היאט"א של החברה הוא UX, קוד האיקא"ו הוא OVA, ואות הקריאה הוא AERONOVA.
נכון לחודש דצמבר 2018, החברה מקיימת כ-9 טיסות שבועיות בין נמל התעופה בן-גוריון לבין נמל התעופה מדריד-בראחס.
כמות הטיסות נתונה לשינויים משבוע לשבוע בהתאם לביקוש.
כמו כן, בחודשי הקיץ, מפעילה החברה טיסות שכר לנמל התעופה בפלמה דה מיורקה.
הטיסות מבוצעות במטוסי בואינג 737 ובואינג 787 (מדריד בלבד.
לעיתים רחוקות מגיע במקומו מטוס איירבוס A330-200 בהתאם לצורכי החברה).
ביולי 2018 הודיעה החברה על פתיחת קו חדש ממדריד לאילת, הקו החל לפעול ב-30 באוקטובר, אך ב-27 בנובמבר בוטל מחוסר רווחיות בקו זה.
בספטמבר 2018 הודיעה החברה שמהראשון ביוני 2019 תוסיף החברה טיסה שבועית בקו בין מדריד לתל אביב וכך תהיה טיסה יומית של החברה בין היעדים.
אייר טראנסט היא חברת שכר קנדית, שבסיסה ממוקם בנמל התעופה פייר אליוט טרודו, מונטריאול, קנדה.
אייר טראנסט דורגה בסקר חברות התעופה העולמי בדרגה של 3 כוכבים והיא אחת מחברות השכר הטובות בעולם.
אייר טראנסט הוקמה בהתחלה בשם "קוויבקאייר", בשנת 1986 באמצעות חברת תיירות קנדית בשם Transat A.T, שהייתה אז חברת תיירות מצליחה ברחבי קנדה.
הטיסה הבינלאומית הראשונה התקיימה ב-14 בנובמבר 1987 בנתיב מונטריאול - אקפולקו.
בשנת 2001 מטוס מדגם איירבוס A330 בעת טיסה מטורונטו לליסבון ביצע נחיתת חירום בשדה התעופה ליז'ס (Lajes) שבטרסיירה, האיים האזוריים, לאחר שמנועיו כבו במהלך הטיסה באמצע האוקיינוס האטלנטי, טיסה זו ביצעה את הדאייה הארוכה ביותר של מטוס נוסעים.
מטוסים ששירתו בעבר בצי החברה:
החברה החלה להפעיל שתי טיסות שבועיות בין מונטריאול לנמל התעופה בן-גוריון החל מ-19 ביוני 2017 באמצעות מטוס מדגם איירבוס A330-300, נכון ליוני 2017 זה הקו הארוך ביותר של החברה.
בדצמבר 2018 הודיעה החברה על השהיית טיסותיה לישראל החל מקיץ 2019 משיקולים כלכליים.
אייר אלג'יר , היא חברת התעופה הלאומית של אלג'יריה.
בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי של אלג'יר.
החברה נוסדה בשנת 1947 בשם SACA-אייר אלג'יר.
בשנת 1953 התאחדה החברה עם חברת קומפגני אייר טרנספורט תחת השם CGTA-אייר אלג'יר.
עם היפרדותה של אלג'יריה מצרפת בשנת 1962 הפכה החברה ל"אייר אלג'יר" במתכונתה הנוכחית.
החברה פתחה בטיסות סילוניות ראשונות בשנת 1960 עם מטוסי הקרוול שלה, אשר עם הזמן הוחלפו במטוסי בואינג, מדגמים 727 ומטוסי 737, שכיום מהווים את חוט השדרה של צי המטוסים של החברה.
כמו כן החברה חכרה מטוסי איירבוס עבור קוויה הבינלאומיים הפעילים יותר, לרבות קו אלג'יר-פריז, ואף רכשה מטוסי לוקהיד הרקולס דו-תכליתיים לנוסעים ומטען.
משנת 1963, נחשבת אייר אלג'יר לחברת התעופה הלאומית של אלג'יריה ומשנת 1973 החברה מצויה בבעלות ממשלתית מלאה.
ב-6 במרץ 2003, בשעה 15:15 לפי השעון המקומי, התרסקה טיסה 6289 של אייר אלג'יר, זמן קצר לאחר ההמראה מנמל התעופה של תאמאנראסט, 96 נוסעים ו-6 אנשי צוות נהרגו, ורק נוסע אחד שרד את ההתרסקות.
ב-24 ביולי 2014 התרסקה טיסה 5017 של אייר אלג'יר, כשעל סיפונה 116 נוסעים ואנשי צוות.
צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:
אייר הוא שמם של צמד המוזיקאים הצרפתי, ניקולה גודָה וז'אן-בנוּאַה דוֹנקֶל.
המוזיקה של אייר היא מוזיקה אלקטרונית המאופיינת בסגנון אמביינט איטי, ובעלת השפעות של רוק פסיכדלי ורוק מתקדם.
הלהקה זכתה לפרסום עם צאת אלבומם הראשון Moon Safari ב-1998, והצלחת שלושת הסינגלים שיצאו ממנו "Kelly Watch the Sky", "All I Need", "Sexy Boy".
שנתיים לאחר מכן, הוציאו את אלבומם השני The Virgin Suicides שהיווה את הפסקול לסרטה של סופיה קופולה מ-1999, חמש ילדות יפות, שזכה גם הוא להצלחה ביקורתית ומסחרית.
מאז הוציאה הלהקה עוד שישה אלבומים.
ארבעת האלבומים הראשונים שלהם הגיעו למעמד של אלבום זהב באנגליה.
הלהקה התחילה את דרכה בתחילת שנות ה-80 בבית ספר התיכון "אוֹש" (Lycée hoche) שבוורסאי.
ז'אן-בנואה דונקל וניקולה גודה שיתפו פעולה עם אלכס גופר, זאווייר ז'אמו ואטיין קרסי בהרכב Orange, להקת בית הספר.
לאחר שסיימו את לימודיהם גודה התרכז בלימודי אדריכלות בבית הספר הגבוה לאדריכלות של ורסאי, שחייבו אותו לנטוש את המוזיקה לזמן מה.
בשנת 1995 עבד גודה על האלבום הראשון של טרי מואיז, חבר ילדות שעבד ב"Source", חברה בת של הלייבל Virgin blue.
גודה הלחין קטע אינסטרומנטלי כמחווה ליצירה של קורבוזיר, המודולור, תחת השם "אייר".
הקטע היה המוצלח ביותר באלבום Sourceleb, ובאותה שנה הוא יצא גם בלייבל האנגלי Mo'max.
דונקל למד באותה עת מתמטיקה והיה חלק מלהקה בשם "דינמו" ובמקביל ניגן על פסנתר בבר ברובע הלטיני שבפריז.
בהמשך להצלחה של מודולור, גודה רצה להקים הרכב והציע לדונקל להצטרף אליו.
השניים חברו מחדש ויצרו קטעים חדשים שיצאו כסינגלים (סינגלים והקלטות אלו אוגדו בסוף למיני-אלבום Premiers Symptomes שיצא ב-1997), ביניהם קלסיקות כגון Casanova 70 ו-J'ai dermi sous l'eau, שנתנו את הטון לאווירה והכיוון המוזיקלי של הלהקה.
גודה ודונקל הושפעו מפופ של שנות ה-60, פסי-קול וצלילו של סינטיסייזר אנלוגי בשם "מוג".
בתחילת דרכם, הלהקה צברה מוניטין רב בשל הרמיקסים הרבים שביצעו לאמנים מפורסמים של סוף שנות ה-90, ביניהם ננה שרי, דפש מוד, Ollano, הלהקה של מארק קולין, אקסאוייר ג'מו והלנה נגוארה.
האלבום הראשון שלהם, Moon Safari, יצא ב-1998 וזכה להצלחה רבה בזכות ייחודו המוזיקלי באותה תקופה.
הסגנון האלקטרוני של האלבום הושפע ממוזיקאים ומלחינים כגון ז'אן מישל ז'אר וואנגליס ובעיקר בכלי הנגינה האלקטרוניים שהיו בשימושם.
אייר השתמשו בעיקר ב-Vocoder, סינתיסייזר וסמפלרים כדי ליצור סגנון עדין ורגוע למוזיקה שלהם.
תחילת העבודה על האלבום הוקלטה באולפן הקרוב למגרש גולף של Saint-nom-la-breteche, ולאחר מכן באולפן +XXX ובאולפן Gang שבפריז.
לשניים היה שיתוף פעולה קרוב עם ג'ון-ג'אק פּארֵה, חלוץ המוזיקה האלקטרונית, ועם התזמורת הפילהרמונית אבי רוד.
בעקבות העבודה והיצירה המשותפת, השניים הכריזו על יציאה למסע הופעות; בעקבות ההצהרה החלו להיות מוקפים במוזיקאים רבים ובפעם הראשונה על ידי חברי הלהקה פניקס.
הצלחת האלבום הראשון, הובילה את הצמד לערוך עיבוד חדש של Premiers Symptomes ב-1999, עם שני קטעים מוזיקליים נוספים כבונוס.
ב-1999 יצרה סופיה קופולה קשר עם אייר, לקראת הסרט הראשון שביימה וכתבה "חמש ילדות יפות", היא רצתה להשתמש באלבום "Moon Safari" כפסקול, אך השניים הציעו להלחין עבורה פסקול ייחודי לסרט.
הם הקליטו את הפסקול באותו אולפן שהוקלט "Moon Safari".
לבקשת קופולה, השתתף בהקלטות בראיין ראצל, מתופף להקת "הצלב האדום".
הדיסק זכה לביקורות טובות ואף זכה בטקס פרסי המוזיקה הצרפתי, בקטגוריית האלבום הייחודי לשנת 2001. השניים המשיכו בשיתוף הפעולה עם קופולה והשתתפו גם בסרטיה הבאים: "אבודים בטוקיו" משנת 2003, עם הקטע המוכר "לבד בקיוטו" והסרט "מארי אנטואנט" משנת 2006.
שיתופי פעולה נוספים של הצמד בסצנת המוזיקה האלקטרונית כוללים את האמנים: אטיאן של קרסי (מלחין ותקליטן), ג'ואקים (מפיק ותקליטן), אלכס גופר (מפיק צרפתי בתחום המוזיקה האלקטרונית ותקליטן) ואלסנדרו בריקו (מוזיקולוג, סופר ושחקן תיאטרון איטלקי).
ב-2006, "אייר" הפיקו את האלבום "5:55" של שארלוט גינסבורג (בתו של סרז' גינסבורג) שיצא באוגוסט 2006.
אייר איסלנד קונקט, לשעבר "פליגפיילג איסלנדס", (באיסלנדית: Flugfélag Íslands; באנגלית: Air Iceland Connect) הייתה חברת תעופה איסלנדית, שנשלטה באופן מלא על ידי אייסלנדאייר, שהפעילה קווי טיסה ברחבי המדינה וליעדים אזוריים בגרינלנד ולנמל התעופה ואוגר באיי פארו.
מרכזה של החברה היה בנמל התעופה רייקיאוויק והיא הפעילה בסיס משני בנמל התעופה אקוריירי בצפונו של האי.
שיתוף פעולה עם חברות תעופה אחרות אפשר קשרים בין-אזוריים, הן באיסלנד והן לגרינלנד ואיי פארו.
החברה נוסדה בשנת 1997 כתוצאה מאיחודן וארגונן מחדש של חברת פליגפיילג נורדירלנדס (Flugfélag Norðurlands) שבסיסה היה באקוריירי, ושל רשת קווי הפנים של אייסלנדאייר.
במאי 2018, החברה העסיקה כ-250 אנשי צוות.
בשנת 2021 התמזגה עם חברת האם אייסלנדאייר.
צי המטוסים של החברה, נכון לדצמבר 2020:
אייר גרינלנד היא חברת התעופה הלאומית של גרינלנד שבסיסה בנמל תעופה בעיר הבירה נוק.