tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מרבית הפקולטות עברו בשנת 1981 להר הצופים, ובגבעת רם נותרו בעיקר הפקולטה למתמטיקה ולמדעי הטבע (מכון רקח לפיזיקה), בית הספר לספרנות ארכיונאות ומידע, האקדמיה ללשון העברית ובית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי.
בשנת 2005 שונה שמו של הקמפוס ל"קמפוס אדמונד י' ספרא (גבעת רם)", על שמו של הנדבן אדמונד י' ספרא.
בשנת 2007 הפכה הספרייה הלאומית לגוף עצמאי במטרה לעבור אל בניין חדש שיבנה בסמוך אל הקמפוס ואל הכנסת.
מעבר זה בוצע בשנת 2023. בשנת 2012 הודיעה הממשלה על הפיכתה של האקדמיה ללשון העברית לגוף עצמאי.
כחלק מכך, גוף זה יועבר לבניין שייבנה במרכז ירושלים.
האקדמיה ללשון העברית (אתר האקדמיה)
האקדמיה למוסיקה ולמחול ע"ש רובין (אתר האקדמיה)
מוזיאון בית אלברט איינשטיין (בהקמה)
מרכז ארצי לבחינות ולהערכה (אתר המרכז)
האצטדיון הלאומי והאוניברסיטאי ע"ש גרוסברג
אמפיתיאטרון גבעת רם ע"ש מונה ברונפמן-שקמן
כיום, קיימים שני מרכזי מעונות בקמפוס גבעת רם:
מעונות "צוויג" ("הקריה") – מגורי סטודנטים לתואר ראשון.
מעונות "ליברמן" – מגורי סטודנטים לתארים מתקדמים.
בעבר פעלו בגבעת רם גם "מעונות האלף", שהוקמו בשנת 1969 ב-35 מבנים טרומיים חד קומתיים, בפינה הדרומית של הקמפוס.
השם "מעונות האלף" ניתן להם מאחר שהכילו אלף מיטות בסך הכל.
בשנת 2001 נסגרו מעונות אלו וכיום ממוקם שם "כפר ההייטק" המשמש כחממה לחברות הייטק צעירות שרובן הוקמו על ידי חברי סגל וסטודנטים של האוניברסיטה העברית.
בשנת 2024 החלו הקמתם של מבני מעונות חדשים בהיקף של 700 חדרי סטודנטים ו-90 דירות לסגל האוניברסיטה.
בשנת 1952 אישר סינט האוניברסיטה מערכת שיעורי חינוך-גופני חובה לסטודנטים (שעה אחת בשבוע במשך שנה).
בתחילה הופעלה תוכנית הספורט במתקנים שכורים עד שבשנת 1958 נחנך האצטדיון הלאומי והאוניברסיטאי ע"ש גרוסברג, שהיה מתקן הספורט הראשון שעמד לרשות האוניברסיטה בקמפוס בגבעת-רם.
המרכז תוכנן בידי האדריכל יוסף קלארווין, שתכנן את תוכנית המתאר הכללית (תוכנית פרישת הבניינים וחלוקת האזורים – לא הבניינים עצמם) של קמפוס גבעת רם, כולו.
החל משנת 1986 מנהלת את מרכז הספורט "עמותת הספורט על-שם הווארד קוסל".
גלריה קמפוס אדמונד י' ספרא (גבעת רם)
קמפוס עין כרם של האוניברסיטה העברית ובית החולים הדסה עין כרם נבנו יחדיו, זה לצד זה, באותו הסגנון.
לאחר מלחמת העצמאות, כשקמפוס הר הצופים הפך קשה לשימוש, תכנון הקריה הרפואית נמסר לאדריכל יוסף נויפלד ובנובמבר 1954 נחתם הסכם עם סולל בונה על בניית בית הספר לאחיות, כשלב ראשון לבניין הקריה.
הפקולטה לרפואת שיניים (אתר הפקולטה)
בית הספר לבריאות הציבור (אתר בית הספר)
בית הספר לרוקחות (אתר בית הספר)
בית הספר לרפואה וטרינרית ע"ש קורט (אתר בית הספר)
הפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה ע"ש רוברט ה.
קמפוס מרכז וולקני (ראשון לציון)
בית החולים הווטרינרי האוניברסיטאי (אתר בית החולים)
פקולטות ובתי ספר, יחידות אקדמיות
המכינה הקדם אקדמית, יחידות אקדמיות
ארכיון הסרטים היהודיים ע"ש סטיבן שפילברג
ארכיון אלברט איינשטיין באתר הספרייה הלאומית
המרכז הבינלאומי לחקר האנטישמיות ע"ש וידאל ששון
מערכת מידע גאוגרפי של האוניברסיטה העברית
לאוניברסיטה העברית מוניטין בינלאומי והיא נמנית עם המוסדות הנודעים בעולם להשכלה גבוהה.
באוגוסט 2006, למשל, דורגה בשבועון ניוזוויק במקום ה-82 בין 100 האוניברסיטאות המובילות בעולם.
דירוג ה-Times Higher Education מיקם את האוניברסיטה העברית במקום ה-93 בשנת 2008, במקום הגבוה ביותר בין אוניברסיטאות המזרח התיכון.
לפי דירוג שנחאי היא דורגה בשיאה במקום ה-53 בעולם (2012), ונכון לשנת 2024 היא מדורגת במקום ה-81. האוניברסיטה העברית היא הראשונה מבין האוניברסיטאות בישראל שנכנסה לרשימת המאה.
בדירוג זה דורגה האוניברסיטה בשנת 2012 גם:
בתחום מדעי הטבע ומתמטיקה במקום ה-35 בעולם.
בתחום מדעי החברה במקום ה-51–75 בעולם.
כמו כן רשמה האוניברסיטה הישגים מרשימים נוספים:
המחלקה למתמטיקה דורגה במקום ה-16 בעולם.
בתחום מדעי המחשב דורגה במקום ה-27 בעולם.
בתחום הפיזיקה דורגה בין 51–75 בעולם.
בשנת 2015 דורגה האוניברסיטה העברית על ידי המרכז לדירוג אוניברסיטאות העולם (CWUR) במקום ה-23 בעולם.
בשנת 2019 דורגה האוניברסיטה, על ידי אותו מרכז, במקום ה-62. לפי מדד שנגחאי לשנת 2022, האוניברסיטה העברית עלתה 13 מקומות (בהשוואה לאשתקד).
במדד שנגחאי לפי תחומי לימוד לשנת 2024, דורגה האוניברסיטה העברית במקום ה-14 בעולם בתחומי המתמטיקה והתקשורת, במקום ה-42 בעולם בתחום המשפטים.
מערך הספריות של האוניברסיטה, השוכן בארבעת הקמפוסים שלה, כולל עשר ספריות, שבאוספן (2012) למעלה מ-2.5 מיליון פריטים, עשרות אלפי כותרי כתבי עת (מרביתם אלקטרוניים) ומאות מאגרי מידע אלקטרוניים.
תוכנית לימודים נוספת המיועדת לתלמידי התואר הראשון היא תוכנית אבני פינה.
מדובר בתוכנית העשרה אקדמית נסיונית שהחלה פעילותה בשנת תש"ע, על בסיס תוכניות דומות הנהוגה ברבות מהאוניברסיטאות בארצות הברית, המכירות בחשיבות הרחבת האופקים בתואר הראשון.
מטרתה היא להקנות סל ידע בסיסי לכל סטודנט בתואר הראשון נוסף על הידע שהוא רוכש במסגרת חוג בו הוא לומד.
התוכנית מחייבת את תלמידי האוניברסיטה העברית להירשם לקורסים נוספים שאינם מתחום לימודיהם, כדי להעשיר ולהרחיב את הדעת.
בראשית שנות התשעים היו תת-מסלולי לימוד במסגרת התואר הראשון בביולוגיה.
הן הציעו קורסים עשירים יותר לתלמידי השנה השנייה והשלישית של תוכנית הלימודים הכללית בביולוגיה שרצו להתרכז בתחומים מסוימים יותר של הדיסיפלינה.
אולם ניסיון זה לא צלח ותת מסלולי הלימוד האלה בוטלו.
באוניברסיטה כמה תוכניות לימוד כלליות לסטודנטים מצטיינים לתואר ראשון, ובהן תוכנית אמירים (רוח), תוכנית לסטודנטים מצטיינים במדעי הרוח; אמירים (טבע), תוכנית לסטודנטים מצטיינים במדעי הטבע; ותוכנית "רביבים" לסטודנטים מצטיינים ללימודי יהדות המתעתדים ללמד יהדות בבתי ספר ממלכתיים.
עוד תוכנית מצטיינים היא "עתידים: צוערים למנהל הציבורי-רוחות של שינוי".
תוכנית זו מטפחת עתודת מנהיגות צעירה המעוניינת לתרום לשיפור פני החברה באמצעות הצטרפות בוגריה לעמדות מפתח בשירות הציבורי.
כל הסטודנטים בתוכניות המצטיינים הכלליות של האוניברסיטה זכאים למלגת שכר לימוד מלאה ולמלגות נוספות.
הלימודים האקדמיים במסגרת תוכניות המצוינות הצבאיות חבצלות ותלפיות מתקיימים באוניברסיטה העברית.
תוכנית מלגות הנשיא לדוקטורנטים מצטיינים של הפקולטה למדעי החברה באוניברסיטה העברית
התוכנית הישירה לדוקטורט בחישוביות עצבית
תל"ם יחב"ל במסגרת המכון ע"ש לאונרד דייוויס – התכנית הישירה ללימודי מחקר ביחסים בין-לאומיים.
תמונה שם שנות כהונה הערות הרב ד"ר יהודה לייב מאגנס 1925–1948 הנשיא הראשון של האוניברסיטה.
על פי חוקת האוניברסיטה העברית רשאים נשיא האוניברסיטה ויושב ראש חבר הנאמנים להמליץ על מינוי נגיד, שמינויו מאושר על ידי חבר הנאמנים.
תפקידו של הנגיד אינו מוגדר, ועל הנשיא להגדירו בעצה אחת עם הנגיד עצמו.
בעשור הראשון לקיומה כיהן ד"ר יהודה לייב מאגנס כנגיד, תפקיד שכלל את סמכויות כל שדרת הניהול הבכירה של האוניברסיטה במתכונתה הנוכחית (נשיא, מנכ"ל ורקטור), אך עם שינוי החוקה הוכפף נושא התפקיד לנשיא האוניברסיטה, וכהונתו אינה נמשכת לאחר תום כהונת הנשיא שהמליץ על מינויו (אם כי ניתן למנותו מחדש).
מאז פוצל התפקיד מינתה האוניברסיטה שני נגידים בלבד, שניהם מונו עם תום כהונתם כנשיאי האוניברסיטה.
שם תקופת כהונה הערות ד"ר יהודה לייב מאגנס 1925–1935 במקביל לכהונתו כנשיא ד"ר אברהם הרמן 1983–1992 עד לפטירתו פרופ' מנחם בן-ששון 2017– מכהן
חוקרי האוניברסיטה העברית ובוגריה ניצבים בקדמת המדע בעולם.
בתחום הפיזיקה ידועים פרופ' יואל רקח ותלמידו פרופ' עמוס דה-שליט.
דייוויד גרוס היה סטודנט לפיזיקה באוניברסיטה העברית.
הוא סיים בה תואר ראשון ותואר שני.
בשנת 2004 הוא זכה בפרס נובל לפיזיקה על מחקרו בקשר לחופש אסימפטוטי של הכוח הגרעיני החזק.
בראש המחלקה למתמטיקה עמד המתמטיקאי הנודע אברהם הלוי פרנקל שהיה שותף לפיתוח מערכת אקסיומות צרמלו-פרנקל.
כמו כן הפרופסור הראשון בחוג למתמטיקה היה אדמונד לנדאו.
עוד ראויים לציון במחלקה למתמטיקה, אריה דבורצקי, רות לורנס-נאימרק, שהרן שלח, דוד קשדן, צליל סלע, אלכסנדר לובוצקי, יורם לינדנשטראוס, אילון לינדנשטראוס, חתן מדליית פילדס לשנת 2010 והלל פורסטנברג, חתן פרס אבל לשנת 2020.
מיכאל רבין מייסד המחלקה למדעי המחשב באוניברסיטה, הוא חתן פרס טיורינג, הפרס הנחשב ביותר בתחום מדעי המחשב.
חוקרים בולטים נוספים בבית הספר להנדסה ומדעי המחשב הם נתי ליניאל, דורית אהרונוב וניר פרידמן העומד בחזית המחקר העולמי בביולוגיה חישובית.
אבי ויגדרזון, חתן פרס נבנלינה, פרס גדל ופרס אבל ופרופסור במכון למחקר מתקדם, היה פרופסור באוניברסיטה במשך 17 שנים וכיהן כראש המכון למדעי המחשב.
במדע המדינה נמנים עם מורי האוניברסיטה שלושה מן החוקרים המובילים בעולם בתחומם: שלמה אבינרי, יחזקאל דרור וזאב שטרנהל, שלושתם חתני פרס ישראל.
פרופ' שלמה אבינרי גם כיהן כמנכ"ל משרד החוץ.
גרשם שלום היה ממייסדי המחקר המודרני של המיסטיקה היהודית ומגדולי חוקרי הקבלה, כיהן כראש המחלקה למחשבת ישראל באוניברסיטה העברית.
באוניברסיטה נמצא המרכז לחקר הרציונליות.
זהו מרכז בין-תחומי המחבר חוקרים מדיסיפלינות שונות לחקר היבטים שונים ברציונליות, כלכלה ותורת המשחקים, ישראל אומן, חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 2005 הוא חבר סגל המכון.
מייסד המכון הוא סרג'יו הרט המשמש כפרופסור במכון עד היום.
דניאל כהנמן, חתן פרס נובל לכלכלה, נמנה במשך 18 שנה עם סגל המחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית, ואת המחקרים שזיכו אותו בפרס עשה עם עמוס טברסקי מהאוניברסיטה העברית.
רפאל משולם, פרופסור אמריטוס במחלקה לחומרי טבע בבית הספר לרוקחות שבפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים, רקטור האוניברסיטה בשנים 1979–1982, חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים משנת 1994 וחתן פרס ישראל לחקר הכימיה לשנת תש"ס 2000. חוקר תרופות וחומרי טבע, מגלה החומר הפעיל בקנאביס, ה-THC.
אברהם הרשקו ואהרן צ'חנובר, חתני פרס נובל לכימיה לשנת 2004, קיבלו את תואר הדוקטור לרפואה בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית.
רוג'ר קורנברג, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 2006 הוא פרופ' עמית במחלקה לכימיה ביולוגית במכון למדעי החיים ע"ש אלכסנדר סילברמן, והוא נמצא וחוקר בה ארבעה חודשים בשנה.
עדה יונת, כלת פרס נובל לכימיה לשנת 2009, היא בעל תואר בוגר בכימיה ותואר מוסמך בביופיזיקה מטעם האוניברסיטה העברית.
ג'ושוע אנגריסט, חתן פרס נובל בכלכלה לשנת 2021, היה מרצה בכיר ופרופסור חבר במחלקה לכלכלה.
אהרן ברק, נשיא בית המשפט העליון, צבר את כל תאריו במשפטים באוניברסיטה העברית, היה פרופסור למשפטים בה וכיהן בתפקיד דיקן הפקולטה למשפטים.
גם נשיאת בית המשפט העליון דורית ביניש רכשה את השכלתה המשפטית באוניברסיטה העברית, וכך גם מרבית שופטי בית המשפט העליון המכהנים כיום.
עם בוגרי הפקולטה למשפטים גם נמנים היועץ המשפטי לממשלה לשעבר מני מזוז, פרקליט המדינה שי ניצן ומבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס.
האוניברסיטה הפתוחה (בראשי תיבות: האו"פ) היא אחת מאחד-עשר האוניברסיטאות בישראל המוכרות על ידי המועצה להשכלה גבוהה.
ייחודה של האוניברסיטה הפתוחה הוא בקבלת כל אדם בוגר ללימודי תואר ראשון, ללא תנאים מוקדמים כגון תעודת בגרות, ציון ב או עמידה בבחינות קבלה.
שיטת הלימוד באוניברסיטה הפתוחה היא תואר מקוון המשלב הוראה בלמידה מרחוק באמצעות טכנולוגיות וספרים לצד מפגשים פרונטליים למעוניינים, המתקיימים בקמפוסים ובמרכזי לימוד של האוניברסיטה הפתוחה ברחבי ישראל.
קבלת התואר באוניברסיטה הפתוחה בדומה למוסדות השכלה השונים מותנית בעמידה בהצלחה בדרישות הקורסים השונים כגון הגשת עבודות הנקראות ממ"נים (מטלות מנחה) וסיום בחינה בציון עובר, וכמו כן, נדרשת הוכחת ידיעת השפה האנגלית.
עיקר התארים שהאוניברסיטה מציעה הם תארים ראשונים, ויש גם מספר הולך וגדל של תחומים ללימודי תואר שני, שדרישות הקבלה אליהם דומות למקובל ברוב האוניברסיטאות האחרות.
בשנת 2022 אישרה המועצה להשכלה גבוהה פתיחת מסלול לימודים לתואר דוקטור בחינוך – טכנולוגיות במערכות למידה.
ובעקבות כך קיבלה האוניברסיטה גם אישור להעניק תוארי דוקטור לשם כבוד.
התארים הראשונים הוענקו בשנת 2023.
בשנת 1971 הועלתה לראשונה ההצעה לייסד אוניברסיטה פתוחה בישראל במתכונת למידה מרחוק, דוגמת האוניברסיטה הפתוחה הבריטית .
את ההצעה העלתה ועדה ממכון ויצמן, בראשות פרופסור שניאור ליפסון, אותה מינתה המועצה להשכלה גבוהה (המל"ג).
הרעיון המשיך להתפתח כאשר קרן "יד הנדיב" (קרן רוטשילד) הציעה להקים במימונה "אוניברסיטה לכל" בישראל, על בסיס המלצת ועדת מומחים מטעמה בראשות פרופסור וילבור שראם מאוניברסיטת סטנפורד.
ההצעה הוגשה לשר החינוך והתרבות, יגאל אלון, ובהובלתו החליטו הממשלה והמל"ג בשנת 1973 לייסד "אוניברסיטה לכל" בישראל היא ה"אוניברסיטה הפתוחה".
בשנת 1976 החלה האוניברסיטה הפתוחה את פעילותה, מהמטה בשכונת רמת אביב בתל אביב.
היצע הקורסים כלל חמישה בלבד ונרשמו אליהם 2,267 סטודנטים.
באותה עת הועסקו באוניברסיטה 130 עובדים, מהם 9 חברי סגל אקדמי בכיר, ו-31 חברי סגל הוראה.
ב-19 בנובמבר 1995 נחתם הסכם בין האוניברסיטה לבין עיריית רעננה והוחל בפרויקט בניית קריית האוניברסיטה בעיר.
טקס הנחת אבן הפינה נערך באוקטובר 2000, ובשנת 2004 הושלמה בניית קריית האוניברסיטה הפתוחה על שם דורותי דה רוטשילד, שם משכנה עד היום.
סמל האוניברסיטה הפתוחה עוצב בשנת 1974 על ידי ירום ורדימון.
הסמל מורכב מדימוי מופשט המייצר תחושה של דינמיות, גמישות וזרימה.
צבעו, כחול קובלט, נבחר על ידי ד"ר מקס רואו משום היותו כצבע דגל ישראל.
ד"ר רואו היה מנהל קרן יד הנדיב של משפחת רוטשילד, אשר תמכה בהקמת האוניברסיטה, ולימים נשיא האוניברסיטה הראשון.
בשונה מאוניברסיטאות אחרות, מבנה הלימודים באוניברסיטה הפתוחה לא מחולק לפי שנים, אלא לפי קורסים שלכל אחד מהם שווי של נקודות זכות (נ"זים).
כל הקורסים מותאמים ללמידה עצמית, על בסיס חומרי לימוד וספרים שניתנים לסטודנט ללא תשלום נוסף.
לכל קורס יש אתר אינטרנט ייעודי הכולל חומרי לימוד והעשרה, אמצעי עזר טכנולוגיים, פורום להתייעצות עם הסגל האקדמי ודיונים בין הסטודנטים, וכן מידע על צוות הקורס ושעות ההנחיה הטלפוניות.
לרשות הסטודנטים עומדים למעלה מ-700 קורסים.
הקורסים מקובצים לפי תוכניות לימוד.
חלק מתוכניות הלימוד כוללות מגוון רחב מאוד של תחומי ידע וחלקן תוכניות הבנויות על פי מתכונת דיסציפלינרית ממוקדת, תוכניות לימודים חד-חוגיות או דו-חוגיות, בהן חופש הבחירה מצומצם יותר.
בחירת הקורסים ותוכנית הלימודים, נעשית בהתאם להעדפת הסטודנט, בכפוף לתקנון האוניברסיטה.
לכל קורס צוות הוראה הכולל: מרַכזי הוראה - אלה מפעילים את הקורס על כל מרכיביו (הנחיה, מטלות, בחינות, חומרי למידה, תפעול אתר הקורס).
איתם ניתן לשוחח בשעות המענה הטלפוני.
הם גם הכתובת לשאלות ולבקשות בכל הנוגע למטלות, לבחינות ולבעיות מיוחדות בקורס.
בנוסף, ישנם מנחי הקבוצות - תפקידם הוא להנחות את הוראת הקורס במפגשי ההנחיה.
יתרה מזאת, הם גם מקיימים שעת הנחיה טלפונית שבועית ובודקים את המטלות שכותבים הסטודנטים בקבוצתם.
מלבד ספרי הלימודים, קיימות גם רמות שונות של הנחיה.
בחלק מהקורסים יש הנחיה בלמידה מקוונת - מפגשי הנחיה אינטרנטיים אינטראקטיביים באמצעות הזום, בהם הסטודנטים יכולים להשתתף בשיעור באמצעות הצ'ט או המיקרופון.
המפגשים המקוונים מוקלטים וניתנים לצפייה בזמנם החופשי של הסטודנטים.
במרבית הקורסים יש גם אפשרות להשתתף במפגשי הנחיה פרונטליים בכיתות, אלה נועדו לסייע לסטודנטים בלימוד חומרי הקורס, אך לא מהווים תחליף ללמידה העצמית.
תדירות ההנחיה, מתחלקת לשני סוגים: "הנחיה רגילה", ללא תשלום נוסף, הכוללת 8 מפגשים בסמסטר.
ו"הנחיה מוגברת", בתשלום נוסף, הכוללת עד 14 מפגשים בסמסטר.
בבחירת קבוצת הלימוד וההנחיה, קיימת גמישות במספר קריטריונים: אופי ההנחיה (פרונטלית, מקוונת), שעות הלימוד, ומיקום הקבוצה.
מפגש הנחיה נע בין 1.5 ל-3 שעות.
מסגרת הזמן היחידה המחייבת את הסטודנטים באוניברסיטה הפתוחה היא הסמסטר, שכן הלימודים במרבית הקורסים נמשכים סמסטר.
עם סיום הסמסטר יש להשלים את חובות הקורס - הכוללים מספר מטלות כתובות במהלך הסמסטר, עליהם ניתן ציון ומשוב - ולצלוח את בחינת הגמר.
בהתאם לכך, אין הגבלה על התחלת הלימודים בראשית השנה האקדמית, אלא ניתן להתחיל ללמוד בכל תחילת סמסטר: סתיו, אביב או קיץ.
כמו כן, רשאים הסטודנטים להחליט בעצמם על קצב הלמידה והתמשכותה, מה שמאפשר גמישות רבה בשילוב לימודים עם חיי משפחה, מקצוע וכדומה.
כדי להיות זכאי לתואר, יש להשלים את צבירת מלוא נקודות הזכות הנדרשות לאותו התואר (לרוב מדובר ב-120 נ"ז).
מפגשי הנחיה נערכים במרכזי הלימוד של האוניברסיטה הפתוחה ברחבי הארץ.
חלק ממרכזי הלימוד מציעים לסטודנטים שירותי ספרייה וציוד עזר, ומשמשים מקום מפגש לסטודנטים (עם המנחים או בלעדיהם).
האוניברסיטה הפתוחה מציעה עשרות אפשרויות לתארים ראשונים ומבחר של תוכניות לתואר שני.
התארים הראשונים יכולים להיות כלליים, כמו תואר ראשון במדע הרוח או במדעי החברה, או להיות ספציפיים כמו תואר ראשון בהיסטוריה, או בכלכלה.
ברוב תחומי הדעת ניתן ללמוד לתואר חד-חוגי, תואר חד-חוגי עם לימודי חטיבה, או תואר דו-חוגי (שבו מתמקדים בשני תחומי לימוד שונים).
האוניברסיטה הפתוחה מחולקת כיום ל-7 מחלקות אקדמיות:
המחלקה להיסטוריה, פילוסופיה ומדעי היהדות
המחלקה לסוציולוגיה, למדע המדינה ולתקשורת
באוניברסיטה הפתוחה לומדים כ-50,000 סטודנטים לתואר ראשון, לתואר שני וללימודי תעודה.
אפיקי המעבר מאפשרים למעוניינים להתחיל את הלימודים לתואר ראשון ללא דרישות סף של ציון פסיכומטרי.
הצלחה במקבץ קורסים בהתאם לדרישות אפיק המעבר מאפשרת למעוניינים לבחור בין השלמת תואר באוניברסיטה הפתוחה לבין מעבר לאוניברסיטה אחרת להשלמת התואר.
אופייה הלימודי של האוניברסיטה הפתוחה, מאפשר גמישות לימודים לצורכיהן של קבוצות אוכלוסייה ייעודיות, כגון: דוברי ערבית, חרדים, סטודנטים ממוצא אתיופי, תלמידי תיכון, חיילים בשירות חובה, תלמידים השוהים מחוץ לישראל, בעלי צרכים מיוחדים ואסירים.
בית הספר נוסד ב-2013 בשיתוף פעולה בין האוניברסיטה הפתוחה למרכז לשלטון מקומי, במטרה לקדם את הרחבת ההשכלה הגבוהה בקרב עובדי הרשויות המקומיות.
מאז הקמתו למדו בבית הספר אלפי סטודנטים וסטודנטיות לתואר ראשון במדעי החברה והרוח בשילוב תעודה בלימודי שלטון מקומי.
לוקחות בו חלק עשרות רשויות ממג'דל שמס בצפון הארץ ועד אילת בדרומה, בכחמישים קבוצות לימוד.
בית הספר למדיניות ציבורית לעובדי המדינה
בית הספר למדיניות ציבורית לעובדי המדינה נפתח ב-2018. הוא מציע לימודי תואר ראשון במדעי החברה והרוח עם תעודה במדיניות ציבורית.
התוכנית מיועדת לעובדי המגזר הציבורי ולציבור הרחב.
הלימודים מקנים הבנה בהיבטים הפוליטיים, החברתיים, הכלכליים והמשפטיים של המדיניות הציבורית; הסטודנטים מתנסים בקורסים הממוקדים בסוגיות של רגולציה, גלובליזציה, תכנון מרחבי, ולומדים כיצד לכתוב נייר מדיניות.
עד כה למדו ולומדים בתוכנית כמה מאות סטודנטים וסטודנטיות.
רשות המחקר באוניברסיטה הפתוחה פועלת לקידום הפעילות המחקרית של סגל האוניברסיטה.
דיקן המחקר באוניברסיטה הפתוחה ממונה על רשות המחקר, על מכוני המחקר ועל שמירה על אתיקה במחקר.
תפקידה של רשות המחקר הוא לסייע לחוקרים באוניברסיטה הפתוחה לעסוק בפעילות מחקרית, להגיש הצעות מחקר לגופים מממנים תחרותיים ואחרים, לפרסם מאמרים בכתבי עת וספרים.
סיוע זה ניתן באמצעות איתור של מקורות חיצוניים למימון מחקרים, הפניית קולות קוראים מתאימים, מתן מענקי מחקר פנימיים ומלגות לתלמידי מחקר, ומימון נסיעות לכנסים מדעיים.
רשות המחקר אחראית לנהל את תקציבי המחקר, את תשתיות מחקר ואת כח אדם הנדרש לביצוע המחקרים.
בנוסף לכך, חותרת רשות המחקר ליצירת סביבה מחקרית מחוץ לקמפוס תוך גיבוש הסכמים עם מוסדות אקדמיים אחרים לאירוח החוקרים שנדרשים לתשתיות מחקריות ייעודיות, ולקידום שיתופי פעולה בין החוקרים באוניברסיטה הפתוחה לבין עמיתים במוסדות אלה.
ליד רשות המחקר פועלת ועדת היגוי המונה חמישה חברי סגל אקדמי בכיר, ובראשה עומד דיקן המחקר.
באוניברסיטה הפתוחה פועלים מכוני מחקר החוקרים תחומים המשותפים למחלקות שונות.
המכונים מסייעים ליצור ידע מדעי חדש ומאפשרים שיתוף פעולה, לימוד משותף של סוגיות שונות וכן קיום פעילויות עם חוקרים ועם מומחים מהארץ ומחו"ל.
ראשי המכונים מתמנים לקדנציה בת שלוש שנים.
המכון לניתוחי מדיניות הוא בין-תחומי וייעודו - קידום מחקר בנושאים תאורטיים ויישומיים הנוגעים ליחסי הגומלין המתקיימים בין גיבוש מדיניות ויישומה לבין תהליכים ומנגנונים פוליטיים, כלכליים וחברתיים.
המכון מתמקד בניתוחי מדיניות ובבעיות חברתיות עכשוויות.
המכון לחקר חדשנות בטכנולוגיות למידה
המכון לחקר חדשנות בטכנולוגיות למידה עוסק בבדיקת שילובן של טכנולוגיות חדשות במסגרות למידה והוראה.
המכון נוסד כדי לסייע למחקרים של חברי סגל האוניברסיטה, שנועדו לשפר את ההבנה של תהליכי ההוראה-למידה בסביבות עתירות טכנולוגיה ואת שילובן של טכנולוגיות חדשניות בהוראת קורסים באקדמיה בכלל ובאוניברסיטה הפתוחה בפרט.
המכון מרבה לשתף פעולה עם המרכז לשילוב טכנולוגיות בלמידה (שה"ם) של האוניברסיטה הפתוחה.
המכון לחקר היחסים בין יהודים, נוצרים, מוסלמים
תפקידו הציבורי של המכון הוא להעמיק את ההבנה של שלוש הדתות המונותאיסטיות (יהדות, נצרות ואסלאם) ויחסי הגומלין ביניהן, ולהביא את ממצאי המחקר בפני הקהל הרחב.
המכון משתף פעולה עם גופי מחקר בארץ ובעולם ותומך במחקרים הנוגעים לתחומי העיסוק העיקריים של המכון.
מכון האוניברסיטה הפתוחה לחקר יחסי חברה-צבא
מכון האוניברסיטה הפתוחה לחקר יחסי חברה-צבא הוקם כדי לשמש מרכז ידע המשפיע על שיח המחקר והמדיניות.
המכון מחוייב לפיתוח תחום הידע של יחסי הגומלין בין הצבא לחברה, ליצירת בסיס מחקרי מקיף ומתמשך, ולהשיא תרומה ביקורתית לעיצוב המדיניות.
גופי מחקר נוספים באוניברסיטה הפתוחה הם:
המרכז המחקרי באסטרופיזיקה ממוקם במחלקה למדעי הטבע והחיים.
המרכז משמש קורת גג מדעית, מוסדית ומעשית לחקר סוגיות ונושאים תאורטיים, תצפיתיים ואמפיריים בתחום האסטרופיזיקה, הקוסמולוגיה, הכבידה היחסותית וקשרי הגומלין ביניהם.
המרכז למחקרי סביבה וקיימות הוקם בשנת 2023 במענה למשבר האקולוגי והאקלימי העכשווי.
המרכז מבצע מחקרים בין-תחומיים בתחומים של סביבה וקיימות עירונית.
מטרת המרכז לשמש חממה לחוקרים ממגוון דיסציפלינות המבקשים לתרום לקידום מחקר יישומי בעל תרומה ממשית לקידום מדיניות סביבה איכותית בישראל, עם דגש על המישור העירוני והמקומי.
במרכז חוקרים מתחומים מגוונים, ובהם: מדיניות ציבורית ומשפטים, גאוגרפיה, סוציולוגיה, מדעי כדור הארץ ומדעי הנתונים.
המרכז למדעי הרוח והחברה הדיגיטליים
המרכז למדעי הרוח והחברה הדיגיטליים הוא מרכז למחקרים חדשניים בתחום מדעי הרוח והחברה.
המחקרים משלבים מתודולוגיות חישוביות לצד פרקטיקות ביקורתיות.
המרח"ב הדיגיטלי מהווה קורת גג לקהילה של כל העוסקים בתחום, אשר יחד מקדמים את השימוש בכלי מחקר דיגיטליים בתחומי מדעי הרוח והחברה.
באוניברסיטה הפתוחה אגודת סטודנטים פעילה.
בין הפעילויות של האגודה: המסע לפולין, סדנאות ה"דיבייט", פרויקט "מצדיעים למילואים", שיתוף פעולה עם פרויקט תגלית, שירותי מרתונים לימודיים, קורסי העשרה וייעוץ משפטי חינם לסטודנטים.
סמינרים להעצמה נשית שנערכו בבית ברל.
ספריית האוניברסיטה הפתוחה משרתת את הסטודנטים והסגל של המוסד.
בספרייה אוסף מודפס של ספרי יעץ ועיון הכולל גם את כל יחידות הלימוד של הקורסים.
עיקרו של האוסף הוא אלקטרוני וכולל ספרים וכתבי עת מקוונים.
כמו כן, קיים בספרייה אוסף מדיה דיגיטלי עשיר.
מופעל שירות סיוע לסטודנטים לחיפושי מידע פנים אל פנים ומרחוק, באמצעות "מרכז יעץ ארצי".
מופעלת מערכת השאלה בין-ספרייתית וכן שירות משלוח מאמרים סרוקים וספרים מספריית האוניברסיטה לסטודנטים עד הבית.
בשנת תשע"ט הוסבה מערכת הספרייה לתוכנת "עלמא".
למדא היא חנות ספרי הלימוד של האוניברסיטה הפתוחה.
המחלקה לפיתוח אקדמי וההוצאה לאור
המחלקה לפיתוח אקדמי וההוצאה לאור מנהלת ומלווה את תהליכי הפיתוח באוניברסיטה הפתוחה ומפיקה ספרי לימוד ועיון עבור הסטודנטים.
הפיתוח מתבצע בצוותים המורכבים מאנשי אקדמיה ולצידם יועצים פדגוגיים וטכנולוגיים, עורכי טקסט ומעצבים גרפיים, במאים ותסריטאים, מומחים ואנשי הוראה.
המחלקה מלווה את צוות פיתוח הקורס: מהרעיון הראשוני והעברתו לחוות הדעת של מומחים בתחום, דרך אישורו אצל הגורמים האקדמיים המוסמכים באוניברסיטה הפתוחה, ועד הוצאתו לאור של חומר הלימוד, לרבות עיצובו הגרפי בצורתו המודפסת והדיגיטלית ופרסום ספרי הקורס.
ההוצאה לאור של האוניברסיטה הפתוחה, למדא לימוד והרחבת דעת, היא מהגדולות ומהוותיקות בארץ.
היא מוציאה לאור עשרות רבות של ספרים מדי שנה.
ספרי ההוצאה נלמדים במוסדות אקדמיים רבים בישראל.
הוצאת למדא עיון חברה בהתאחדות המו"לים בישראל.
מרכז שה"ם – המרכז לשילוב טכנולוגיות בהוראה מרחוק
מרכז שה"ם אחראי על בחינה, פיתוח, יישום והטמעה של פתרונות פדגוגיים מבוססי טכנולוגיה עבור פיתוח קורסים דיגיטליים והוראתם באוניברסיטה.
צוותי מרכז שה"ם כוללים מעצבים טכנו-פדגוגים, מאפיינים, מפתחים ומפתחי אינטראקטיב, בודקי תוכנה, מומחים מעולם הווידאו בכלל זה מפעילי אולפן, עורכי וידאו ואפטריסטים, במאים, תסריטאים, ואנשי ונשות טכנולוגיה נוספים בעלי התמחויות מגוונות.
פיתוח של סביבת למידה מקוונת בשם אופל
פיתוח מערכת לקיום בחינות מקוונות וליווי סגל ההוראה ביצירת הבחינות.
פיתוח מתודולוגיה פדגוגית לפיתוח קורסים דיגיטליים - ייעוץ פדגוגי וליווי הסגל האקדמי בפיתוח הקורסים הללו ובהקמתם בסביבת הלמידה המקוונת.
פיתוח רכיבי למידה אינטראקטיביים במדיה מגוונים.
פיתוח מערכת אנליטיקות למידה הכוללת איסוף, מדידה, ניתוח והצגה של דפוסי למידה בסביבת המקוונת.
זאת לטובת שיפור ההוראה והלמידה, שיפור התכנים הדיגיטליים באתרי הקורסים ואופטימיזציה של סביבת הלמידה.
פיתוח והפעלה של אולפני וידאו חדשניים המיועדים לשידור חי של שיעורים, הרצאות וכנסים מקוונים וכן להפקת סרטונים וקורסים מצולמים.
הפקות וידאו מסוגים מגוונים - החל מסרטונים לימודיים ועד למערך שלם של הרצאות מצולמות כשבחלק מהקורסים מחליפות את ספרי הלימוד או פרקים מתוכם.
איתור מתמיד של כלים, טכנולוגיות חדשות וגישות פדגוגיות - בחינה שלהם באמצעות ניסויים, התאמה שלהם לצורכי הקורסים והטמעה בקרב הסגל והסטודנטים.
"קריאות ישראליות" הוא כתב עת אקדמי בעברית, דיגיטלי, רב־תחומי, על החברה הישראלית, המפגיש נשות ואנשי אקדמיה מדיסציפלינות שונות החוקרים את ה"מקום" הישראלי וכותבים על מחקריהם בעברית.
עורכות את כתב העת פרופ' תמר הרמן ופרופ' עדנה לומסקי־פדר.
גיליון ראשון עלה לאוויר בינואר 2022.
"מגמות" הוא כתב עת הוותיק ביותר במדעי החברה היוצא בישראל.
הוא ראה אור לראשונה בידי מכון הנרייטה סאלד.
בשנת 1949. באפריל 2014 נחתם הסכם בין האוניברסיטה הפתוחה ובין מכון סאלד להפקה משותפת של כתב העת מגמות.
בשנת 2017 הוקם אתר אינטרנט ודיגיטציה של כתב העת, כך שבאתר מוצגים כעת כל הגיליונות שראו אור משנת 1949. השותפות בין המוסדות הסתיימה בינואר 2021.
האוניברסיטה הוציאה לאור שנים-עשר גיליונות של כתב העת "מגזין מנהלים" בין השנים 2004–2018. המגזין עסק במחקר בתחומי כלכלה וניהול.
אסכולה – כתב-עת למחשבה ולאקדמיה
"אסכולה" יוצא לאור החל מינואר 2018. עד כה ראו אור 12 גיליונות.
'אסכולה' הוא בעריכת העיתונאי והמרצה לתקשורת אבנר הופשטיין.
המחלקה לגיוס משאבים וקשרי חוץ
המחלקה עוסקת בגיוס כספים מתורמים בישראל וברחבי תבל, למטרת פיתוח תוכניות של האוניברסיטה הפתוחה ומתן מלגות לסטודנטים.
חוג הידידים של האוניברסיטה הפתוחה
אגודת הידידים האמריקאית פועלת מתחילת שנות השמונים.
ב-2017 הוקמה אגודת הידידים של האוניברסיטה הפתוחה בבריטניה, ב-2018 הוקמו אגודות ידידים בצרפת ובשווייץ.
בנוסף האוניברסיטה נהנית מתמיכה מאמריקה הלטינית החל משנת 2017. ב-2017 הושק חוג הידידים של האוניברסיטה הפתוחה בישראל.
היחידה לקידום עובדי הוראה באוניברסיטה הפתוחה מתמקדת בפיתוח מנהיגות חינוכית ובפיתוח מקצועי של מורים ושל בעלי תפקידים שונים במערכות החינוך: בנושאים דיסציפלינריים ובנושאים פדגוגיים בתהליכי הוראה–למידה–הערכה, היא מתבססת על הבסיס האקדמי הקיים באוניברסיטה הפתוחה.
הכשרת סטודנטים להוראה כחלק מתוכנית אקדמיה – כיתה, ותוכנית התמחות לבוגרי תעודת הוראה-סטאז'.
הכשרה לצורכי קידומם של בעלי תפקידים במערכת החינוך.
למשל: הכשרה ופיתוח מקצועי למת"לים (מומחי תפקודי למידה), פיתוח מקצועי לרכזי תקשוב במסגרת תוכנית התקשוב הלאומית, הכשרה להוראת מחוננים הכשרה לפרחי וניהול במסגרת "אבני ראשה".
מציאת מענה לצורכיהם של מורים בשנת שבתון - פיתוח אישי ולמודי תעודה.
הרחבתו של הידע המקצועי, האקדמי והיישומי של עובדי הדרכה וחינוך.
הכשרתם המקצועית של מורים בנושאים שונים.
פיתוחם המקצועי של עובדי ההוראה בדרגות הגבוהות של "אופק חדש" ובמסגרת "עוז לתמורה".
ביצוע תוכניות הערכה ומחקרים והובלתם של פרויקטים חינוכיים.
אופן העבודה מושתת על למידה מסביבה עתירת טכנולוגיות ושואב מאסטרטגיות למידה ורסטיליות ועל שיכלול דרכי חשיבה דרך תקשוב, סדנאות, סיורים והרצאות; הללו ניתנים בהנחיית מומחים אקדמיים.
מעל"ה כולל בתי ספר משטחי ידע שונים בהם ניתן לעבור השתלמויות, העשרה והכשרות מקצועיות כהשלמה לתוכניות אקדמיות בתחומי דעת מגוונים.
אסכולות – בית הספר ללימודים רב-תחומיים ולתרבות הדעת
באסכולות ניתן ללמוד קורסים בנושאים: אמנויות ומוזיקה, מדעים וחקר מוח, יהדות, ספרות, פילוסופיה, חוק ומשפט, היסטוריה ואקטואליה, מועדון טרום בכורה בקולנוע ועוד.
בבית הספר פועלים שלושה פורומים ותיקים: פורום "ממשל ואסטרטגיה: מודיעין וביטחון לאומי", "הפורום הכלכלי" ו"הפורום המשפטי".
חשיפה – בית הספר לאמנויות התקשורת והדיגיטל
חשיפה מקיים מסלולי לימודי מקצועיים בתחום דיגיטל, תקשורת ואמנויות, שחלקם משמשים כנקודות זכות לתואר הראשון.
בחשיפה ניתן ללמוד קורסים בשיווק דיגיטלי, מסחר אלקטרוני, לימודי קולנוע, עריכה ופוסט פרודקשן, עיצוב גרפי, אנימציה, משחקי מחשב וטיפול באמנויות.
תפנית – בית ספר למנהלים
תפנית מכשיר מנהלים במגוון תחומים קורס הכשרת דירקטורים, ניהול משאבי אנוש, מידענות, ייעוץ עסקי ואימון מנטלי.
הוא אף מקיים קורסים וסדנאות עם מוסדות וארגונים כמו בנק לאומי ומשרד המשפטים.
דיפלומה – בית הספר ללימודי תעודה והסמכה
דיפלומה מעניק הכשרה מקצועית במקצועות העיצוב, התיירות והחשבונאות.
בחלק מהמסלולים הוא מכין את הלומדים לבחינות ההסמכה של הגופים הרלוונטיים.
דיאלוג – בית הספר לשפות
בבית הספר דיאלוג לומדים שפות: אנגלית, צרפתית, ספרדית, סינית, ערבית, גרמנית, יוונית, רוסית ואיטלקית.
דיאלוג מקיים קורסים לגופים שונים במשק ומקיים מערך הכשרה לנציגי ישראל בחו"ל במטרה לשפר את ההסברה בשפה האנגלית.
כמו כן ניתנים שיעורים פרטיים לקצונת משטרת ישראל, הנהלת רשות המיסים ומשרדי הכלכלה והבריאות.
מירב – בית הספר לרפואה משלימה
בית הספר מירב עוסק בהכשרת מטפלים ברפואה משלימה כגון: נטורופתיה, רפואה סינית, פסיכותרפיה קוגניטיבית-התפתחותית, NLP, עיסוי, טוינה, ושיאצו.
במירב נערכים קורסים למגזר הפרטי ברחבי הארץ.
מערך של לימודים המועברים באופן מקוון כולל: PPC, DevOps, FULL STACK ועוד, המתקיימים באמצעות שיתוף פעולה עם מכללת INT .
אקדמיה מקוונת בע"מ היא חברת בת של האוניברסיטה הפתוחה, שהוקמה בשנת תשע"ה במטרה לספק להשכלה הגבוהה הישראלית שירותי הפקה של משאבי לימוד מקוונים, שיתמכו בהוראה ויסייעו לשפר את הלמידה תוך מינוף הידע, הניסיון והתשתיות של האוניברסיטה הפתוחה.
אקדמיה מקוונת הוקמה על רקע ההתעניינות הגוברת בטכנולוגיות למידה באקדמיה בישראל, העניין העולמי ביכולת של טכנולוגיות דיגיטליות לשפר את ההוראה במוסדות להשכלה גבוהה והמודעות הגוברת למורכבות של נושא החדשנות בטכנולוגיות למידה באקדמיה.
אקדמיה מקוונת, יחד עם מרכז שה"ם, עוסקים בניתוח האתגרים בפיתוח קורסים אקדמיים ומאפיינים את טכנולוגיות הלמידה הנדרשות.
אופמופ בע"מ, היא חברה למסחור הידע האקדמי בבעלות האוניברסיטה הפתוחה שהוקמה בשנת 2008. במהלך פעילותה של האוניברסיטה נוצר ידע חדש, המהווה קניין רוחני.
אופמופ פועלת למסחור והעברת הידע למשק ולתעשייה ויניבו לאוניברסיטה הכנסות שישמשו לקידום יעדיה.
אופמופ מטפלת בפטנטים של חברי הסגל האוניברסיטה הפתוחה, ואחראית על פרויקטי מחקר של פיתוח טכנולוגיות טרם העברתן לתעשייה.
באוניברסיטה הפתוחה פועלת תוכנית "אקדמיה בתיכון" המאפשרת לתלמידי תיכון ללמוד באקדמיה ולהתחיל תואר ראשון.
התוכנית נותנת לתלמידים החל מכיתה ט' ללמוד קורסים במגוון תחומים ולקבל המרת בגרות באותו תחום במקום בגרות סטנדרטית במשרד החינוך.
התלמידים יכולים לאחר המרת הבגרות להמשיך לקורסים מתקדמים יותר.
דיוקן שם תחילת כהונה סיום כהונה הברונית דורותי דה רוטשילד 1976 1987 לורד ג'ייקוב רוטשילד 1988 1992 לורד קלאוס מוזר 1993 2002 לורד הארי וולף 2003 2011 דורית ביניש 2012 מכהנת
האוניברסיטה הפדרלית של פרנה (בפורטוגזית: Universidade Federal do Paraná) נוסדה ב-19 בדצמבר 1912, בעיר קוריטיבה, בירת מדינת פרנה אשר בברזיל.
האוניברסיטה הזו היא האוניברסיטה הראשונה בברזיל.
הפקולטות של האוניברסיטה פזורות בכל קוריטיבה ובכמה ערים נוספות בפרנה.
האוניברסיטה הנורווגית למדעים וטכנולוגיה (בנורווגית: Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet; בראשי תיבות: NTNU) היא אוניברסיטה ציבורית בעיר טרונדהיים שבנורווגיה.
עם כ-42,000 סטודנטים, מהווה מאז 2016 האוניברסיטה הגדולה מבין שש האוניברסיטאות שבמדינה, כשבמקום השני אוניברסיטת אוסלו.
כשם שמעיד עליה שמה, מתמקדת האוניברסיטה בטכנולוגיה ומדעי הטבע, אך מציעה מסלולים של שלושה תארים גם בהנדסה, סוציולוגיה, מדעי הרוח, אומנות ורפואה.
האוניברסיטה מפוזרת במספר בניינים ברחבי העיר, כשאחד הבניינים הראשיים מצוי על גבעת גלסהאוגן (Gløshaugen), והשני בקמפוס הנקרא דראגוול (Dragvoll).
האוניברסיטה הוקמה בשנת 1996, רקטור האוניברסיטה היא אן בורג (Anne Borg) והצוות מונה כ-9,000 עובדים.
האוניברסיטה חברה בברית N5T וחברה בוועידת בתי הספר האירופיים לחינוך ומחקר הנדסי מתקדם.
החל משנת 2016 לאוניברסיטה קמפוס בעיר יוביק.
כתוצאה ממיזוג האוניברסיטאות בינואר 2016, גדל מספר הפקולטות של NTNU משבע לתשע - כולל מוזיאון האוניברסיטה.
תשע הפקולטות של NTNU מאורגנות ב-55 מחלקות:
המחלקה לייצור והנדסה אזרחית (ביוביק)
המחלקה לתפעול אוקיינוס והנדסה אזרחית (באולסון)
הפקולטה לטכנולוגיות מידע והנדסת חשמל
המחלקה לאבטחת מידע וטכנולוגיית תקשורת
המחלקה לתקשוב ומדעי הטבע (באולסון)
המחלקה להנדסת תוכנה לתואר שני
המחלקה לכלכלה תעשייתית וניהול טכנולוגיה
בית הספר למנהל עסקים של NTNU
מכון קוולי למדעי המוח המערכות
המחלקה לחינוך ולמידה לאורך החיים
האוניברסיטה הפתוחה אל-קודס היא האוניברסיטה הפלסטינית הגדולה ביותר והמוסד היחיד ללמידה מרחוק ברשות הפלסטינית.
היא הוקמה בשנת 1991 על פי החלטה של ארגון השחרור הפלסטיני בעמאן.
כיום לומדים דרכה מעל 58,920 סטודנטים (מתוכם 40.2% נשים) ב-24 סניפים הפזורים ביהודה ושומרון וברצועת עזה.
האוניברסיטה הפתוחה היא אוניברסיטה ציבורית.
היא נמצאת בשליטה ובפיקוח ישיר של המשרד לחינוך ולהשכלה גבוהה של הרשות הפלסטינית, האחראי לגיוס מורים ולתשלום משכורות.
אתר האינטרנט של האוניברסיטה הוקם מכספי סיוע של האו"ם, ומרבית הלמידה נעשית דרך רשת האינטרנט.
בנוסף, האוניברסיטה מוציאה ספרי לימוד ומקליטה הרצאות.
מרבית הסטודנטים באוניברסיטה לומדים הוראה, כלכלה או מדעי החברה, וישנן גם תוכניות לימוד במדע וטכנולוגיה, חקלאות וניהול.
הסניפים הגדולים ביותר נמצאים ברמאללה, שכם, טולכרם, חברון וקלקיליה.
לאוניברסיטה גם סניפים בערב הסעודית ובאיחוד האמירויות.
בנייני המנהלה נמצאים ברמאללה ובחברון.
שתי הספריות המרכזיות נמצאות בעזה ובבית לחם והן כוללות גם מעבדות מחשבים.
באוניברסיטה פקולטות למדעים ולמדעי הרוח.
האוניברסיטה העממית תל אביב היא מוסד להקניית "דעת, אמנות, העשרה ותרבות" שלא לצורך תואר.
המוסד, מיסודם של מרטין בובר וברל כצנלסון, הוקם בתל אביב עוד לפני הקמת מדינת ישראל.
המוסד מקיים מגוון קורסים למבוגרים להעשרת ידע בתחומי פילוסופיה, לימודי ארץ ישראל, היסטוריה, כלכלה, מדעי ההתנהגות, מחשבים, ביולוגיה, גנטיקה, אמנות, ידיעת הארץ, תרבות חברה וכלכלה, בישול ועוד.
ב-2009 התקיימו באוניברסיטה כ-140 חוגים קורסים במסלולים ובחוגים שונים.
במוסד פועלת מדרשה לאומנות הכוללת בתוכה מסלולים מקצועיים בציור ובפיסול.
כמו כן, האוניברסיטה העממית מציעה קורסים ייעודיים לגמול השתלמות לעובדי המגזר הציבורי ולעובדי הוראה.
הקורסים לבישול עוברים במסגרת בית הספר לאומנות בישול של השף אסף לשר.
באוניברסיטה פועל בית ספר לשפות המקיים קורסים שנתיים באנגלית, צרפתית, ערבית, איטלקית, ספרדית, סינית ויפנית במגוון של רמות.
כמו כן מועברים קורסים ביוגה, פלדנקרייז, פילאטיס, עיצוב, חיטוב הגוף וכושר גופני באולם הספורט של האוניברסיטה.
בשנות השבעים החליטה עיריית תל אביב להרחיב את פעילותה של האוניברסיטה, והיא מינתה את הפרופסור הלל ברזל, למנהל מלווה אקדמי, ואת אהרון שמיר, למנהלה האדמיניסטרטיבי הראשון.
בשנותיה הראשונות פעלה האוניברסיטה העממית תל אביב במוסדות חינוך מפוזרים ברחבי העיר, אך כשהתרחבה ומנתה אלפי סטודנטים, זכתה האוניברסיטה העממית לבניין משלה, ברחוב אנטוקולסקי בעיר.
ב-2011 הוחלט כי האוניברסיטה העממית תיסגר עקב קיצוצים בתקציב עיריית תל אביב-יפו, אשר החליטה להעביר את כל יחידת המחשוב שלה לבניין באותו מועד.
פעילות האוניברסיטה העממית המתחדשת מתקיימת מאז במרכזים הקהילתיים בתל אביב במסגרת אגף קהילה, נוער וספורט של העירייה.
האוניברסיטה הפדרלית של קאזאן היא אחד המרכזים האקדמאים הוותיקים ביותר ברוסיה.
האוניברסיטה שוכנת במרכז העיר קאזאן, שעל גדות הוולגה במרחק 800 ק"מ ממוסקבה הבירה.
במשך תקופה ארוכה בתקופה הצארית הייתה המכון האקדמי המזרחי ביותר במדינה.
באוקטובר 2009, הנשיא דמיטרי מדבדב חתם על צו לייסוד שורת אוניברסיטאות פדרליות, בהן האוניברסיטה הפדרלית של הוולגה, שהוקמה על בסיס אוניברסיטת קאזאן.
מאז פתיחתה, הכשירה האוניברסיטה יותר מ־70,000 מקצוענים.
האוניברסיטה הוקמה בנובמבר 1804 על פי צו קיסרי מהצאר אלכסנדר הראשון בתור האוניברסיטה הקיסרית של קאזאן.
ב-1919 פתחה האוניברסיטה "פקולטה לעובדים" בהתאם להוראה ממשלתית שיועדה לספק השכלה לאיכרים.
כתוצאה מכך, יכלו איכרים להתקבל וללמוד באוניברסיטה ללא מעבר בחינת כניסה.
ב-1925 החלה לשאת את השם האוניברסיטה הממלכתית של קאזאן על שם ולדימיר איליץ' לנין, מתלמידי האוניברסיטה המפורסמים ביותר.
לנין, לימים מנהיגה של ברית המועצות, למד באוניברסיטה בפקולטה למשפטים ארבעה חודשים בלבד, החל מאוגוסט 1887 ועד דצמבר של אותה שנה, כאשר גורש ממנה בנימוק "הפרעות סטודנט".
בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה, עברה האוניברסיטה תהליך של התרחבות ופיתוח בסיסה האקדמי.
כהכרה בתרומתה לחינוך אנשי ברית המועצות, קיבלה האוניברסיטה ב-1953 את "עיטור הסרט האדום של העבודה" וב-1979 את "עיטור לנין".
בשנות ה-70 נבנו באוניברסיטה שני בניינים רבי קומות: המחלקה לפיזיקה ב-1973 והפקולטה למתמטיקה ב-1978. השינוי המשמעותי האחרון באוניברסיטה בתקופת ברית המועצות היה פתיחתו של מרכז ספורט ותרבות ב-1989.
באוקטובר 2009 האוניברסיטה הפכה לאוניברסיטה הפדרלית של קאזאן הידועה גם בשם האוניברסיטה הפדרלית של אזור הוולגה.
בשנת 2011 באוניברסיטה שולבו מספר מוסדות להשכלה גבוהה של העיר קאזאן וכתוצאה מכך מספר הסטודנטים שלה גדל באופן משמעותי.
באוניברסיטה לומדים 44,000 סטודנטים ומועסקים בה כ-3,000 מרצים.
האוניברסיטה כוללת 16 פקולטות ו-2 שלוחות בערי שדה.
מדעי הטבע: המחלקה כוללת את המכון לגאולוגיה, המכון לרפואה וביולוגיה, המכון למדעי הסביבה והמכון לכימיה.
פיזיקה, מתמטיקה וטכנולוגיות מידע: מחלקה זו כוללת את המכון לטכנולוגיות מידע, המכון להנדסה, המכון למתמטיקה חישובית, המכון למתמטיקה ומכניקה, המכון לפיזיקה
כלכלה וניהול: במחלקה פועלים המכון לניהול, כלכלה ופיננסים ובית הספר הגבוה לעסקים.
מדעי החברה, מדעי הרוח ומשפטים: המחלקה כוללת את המכון ליחסים בינלאומיים, מכון לב טולסטוי לבלשנות ותקשורת בין תרבותית, המכון לפסיכולוגיה וחינוך, המכון למדעים פילוסופיים ותקשורת המונים, הפקולטה למשפטים, המכון לעיצוב.
יחידות אקדמיות נוספות כוללות בית ספר גבוה למינהל ציבורי, מחלקה לחינוך גופני וספורט.
סטניסלב גובורוחין - שחקן ותסריטאי
האוניברסיטה הממלכתית של רוסטוב הייתה אוניברסיטה מרוסטוב על הדון שהתקיימה בין 1915 לבין 2006. האוניברסיטה הוקמה על בסיס סגל של אוניברסיטת ורשה ונפתחה על ידי הקיסר אלכסנדר הראשון ב-1817 והייתה לאוניברסיטה בעלת מעמד ממלכתי.
בשנת 1915, בעקבות התקרבות הכוחות הגרמנים לוורשה במהלך מלחמת העולם הראשונה נסגרה האוניברסיטה וחלק משמעותי של הסטודנטים עזבו את העיר ופונו לרוסטוב על דון.
האוניברסיטה פעלה עד לשנת 1930 כאשר פוצלה למספר מוסדות להשכלה גבוהה.
בשנת 1931 היא הוקמה מחדש.
משנת 1957 ועד לשנת 1988 בראש האוניברסיטה עמד יורי ז'דאנוב.
בשנת 2006 המוסד אורגן מחדש ושמו שונה לאוניברסיטה הדרומית הפדרלית (Южный федеральный университет).
בשנת 2006 באוניברסיטה לומדים כ-30 אלף סטודנטים.
ב-5 במאי 1917 נקראה בשם אוניברסיטת דון.
בשנים 1918–1925 נקראה על שם מיטרופאן בוגאייב.
בשנים 1925–1934 נקראה בשם האוניברסיטה הממלכתית של צפון הקווקז.
בנובמבר 2006 החלה לשאת את שמה הנוכחי, על פי הנחיה ממשלתית.
איוואן גוליאקוב - יושב ראש בית המשפט העליון של ברית המועצות, מהתובעים הכלליים של רוסיה הסובייטית, חי בשנים 1888–1961
אלכסנדר סולז'ניצין, סופר נודע - מחבר ארכיפלג גולאג
האוניברסיטה הקתולית של הלב הקדוש (באיטלקית: Università Cattolica del Sacro Cuore) היא אוניברסיטת מחקר פרטית הממוקמת במילאנו שבאיטליה.
האוניברסיטה הוקמה ב-1921, ונחשבת לאחת מהאוניברסיטאות הפרטיות הגדולות באירופה.
בנוסף לקמפוס המרכזי במילאנו, ישנן שלוחות של האוניברסיטה גם בערים רומא, ברשה, פיאצ'נצה, קרמונה וקמפובאסו.
לאוניברסיטה הקתולית של מילאנו 14 בתי ספר בתחומים שונים:
בית הספר לחקלאות, פיאצ'נזה-קרמונה (נוסד ב-1951)
בית הספר לאמנות ופילוסופיה (נוסד ב-1923)
בית הספר למדעי הבנקאות, הפיננסים והביטוח (נוסד ב-1990)
בית הספר לכלכלה (נוסד ב-1947)
בית הספר לכלכלה, פיאצ'נזה-קרמונה (נוסד ב-1990)
בית הספר לחינוך (נוסד ב-1936)
בית הספר למשפטים (נוסד ב-1923)
בית הספר למשפטים, פיאצ'נזה-קרמונה (נוסד ב-1995)
בית הספר למתמטיקה, פיזיקה ומדעי הטבע, ברשה (נוסד ב-1968)
בית הספר לרפואה, רומא (נוסד ב-1958)
בית ספר לשפות וספרות זרה (נוסד ב-1968)
בית הספר למדעי המדינה (נוסד ב-1926)
בית הספר לפסיכולוגיה (נוסד ב-1999)
בית הספר לסוציולוגיה (נוסד ב-2001)
הפוליקליניקה האוניברסיטאית אגוסטינו ג'מלי הוא בית חולים בתפוסה של 1,850 מיטות, הממוקם ברומא.
בית חולים זה אף משמש כבית הספר לרפואה של האוניברסיטה הקתולית של הלב הקדוש.
אגוסטינו ג'מלי (באיטלקית: Agostino Gemelli, 1878-1959) היה מנדיקנט פרנציסקני, רופא ופסיכולוג, אשר כיהן כרקטור הראשון של האוניברסיטה הקתולית וב-1961 ייסד את בית החולים ברומא.
האפיפיור יוחנן פאולוס השני טופל בבית החולים לאחר שנפצע קשה בניסיון ההתנקשות בחייו ב-1981.
האוניברסיטה הפתוחה הלאומית על-שם אינדירה גנדי (הינדית: इंदिरा गाँधी राष्ट्रीय मुक्त विश्वविद्यालय; ראשי תיבות: IGNOU - Indira Gandhi National Open University), היא אוניברסיטה לאומית המאפשרת למידה מרחוק, ומרכזה ממוקם בניו דלהי, הודו.
היא קרויה על שם ראש ממשלת הודו לשעבר, אינדירה גנדי.
היא נחשבת לאוניברסיטה הגדולה בעולם, עם יותר מ-3 מיליון סטודנטים.
האוניברסיטה הוקמה ב-1985 בתקציב של כ-20 מיליארד רופי הודי, לאחר שהפרלמנט ההודי העביר את חוק IGNOU.
היא הוקמה במטרה להנגיש את הלימודים הגבוהים לחלקים נרחבים באוכלוסייה ולשכבות חלשות ומרוחקות, במתכונת של אוניברסיטה פתוחה.
האוניברסיטה מנוהלת על ידי ממשלת הודו.
תחילה הציעה האוניברסיטה רק שני מסלולי לימוד, לתואר בניהול ובלמידה מרחוק, ולמדו בה כ-4,000 סטודנטים.
כיום היא מציעה 228 מסלולי לימוד ב-21 מחלקות, וכוללת רשת של 67 מרכזי לימוד אזוריים, 2,667 מרכזים תומכי למידה, ו-29 מוסדות לימוד שותפים ברחבי העולם.
עובדים בה 810 חברי סגל, 574 אנשי צוות אקדמי ו-33,212 יועצי לימודים.
האוניברסיטה העממית העברית (או בשמה הקצר האוניברסיטה העממית; ברוסית: Еврейский народный университет) היו קורסי מתמטיקה מחתרתיים בלתי רשמיים שהתקיימו במוסקבה בירת ברית המועצות בין השנים 1978 ל-1982. ממנו בהמשך הוקמה "האוניברסיטה המוסקבאית העצמאית"
רעיון הקמת האוניברסיטה צץ אצל בלה סובוטובסקייה וואלרי סנדרוב לאחר שתשאלו מועמדים לפקולטה מכנית-מתמטית בעלי ידע עשיר שלא עברו מבחני הקבלה בגלל מוצאם.
המחזור הראשון בעל 14 סטודנטים גויס כבר ב-1978 הישר לאחר השיחות.
באותה השנה הלימודים התקיימו בדירת בלה סובוטובסקייה.
בשנים לאחר מכן התקבלו בכל שנה יותר מ-100 סטודנטים אך חלקם נשר.
כך מתוך 120 שהתקבלו ב-1980 נשארו רק 60. הלימודים התקיימו בהמשך במספר שכונות במוסקבה ולכיתות סדירות שימש השם "קורסי העלאת הכשרת מורי בתי ספר ערב מתמטיים"
יוסף ברנשטיין, בוז'יץ', וינוגרדוב (חשבון אינפיניטסימלי), גינזבורג (אלגברה), אנדריי זלבינסקי (ח"א), קאנוביי, קראסילש'יק, קוזניצקי (תורת גלואה), קולאקוב (אלגברה), לייטס, ליצ'אגין, מארינוב (פיזיקה), ג'ון מילנור (1980), אוניש'יק (אלגברה ליניארית), סנדרוב (ח"א), סמירנוב, סוסינסקי (אלגברה), טיורין (תורת ההסתברות), פייגין (אלגברה), דמיטרי פוקס (גאומטריה, אלגברה ליניארית), שן (ח"א), שחטמן.
סמינריונים הועברו על ידי בוצ'ארוב, סרגיי דוז'ין, קנייבסקי, סאמוחין.
סמינר מעשי הועבר על ידי פוקס, זלבינסקי ופייגין בין השנים 1980–1983.
ב-1982 לאחר גילוי רשימות הסטודנטים בעקבות מעצרם של ואלרי סנדרוב וקנייבסקי נחשף דבר פעילות הקורסים.
היוזמת השנייה נדרסה על ידי משאית, ככל הנראה, בכוונת זדון.
מסתיו אותה השנה רוב הפעילות נפסקה פרט לקבוצה שגויסה מבית הספר מס' 57 והשלמת חלק מן הקורסים עד אביב 1983.
בין השנים 1986 ל-1988 בעקבות שינוי הגישה להגירה רוב המשתתפים והמרצים בקורסים עזבו את ברית המועצות.
השאר יסדו את "האוניברסיטה העצמאית" שהפכה לרשמית ב-1991.
האוניברסיטה הערבית-אמריקאית בג'נין היא המוסד האקדמי הפרטי הראשון ברשות הפלסטינית עם מעל ל-8,000 סטודנטים.
האוניברסיטה הוקמה בשנת 2000, בשיתוף פעולה עם אוניברסיטת המדינה של קליפורניה (California State University).
נכון ל-2023 יותר ממחצית מהסטודנטים כ-6,215 הם ערבים ישראלים.
האוניברסיטה מציעה מלגת לימודים מלאה, ברוב המקצועות, עבור ילדיהם של שהידים.
קמפוס האוניברסיטה ממוקם על גבעה כ-6 קילומטרים דרומית לג'נין, צפונית לכפר א-זבאבדה, דרומית מאום אל תות.
הוא נבנה בשלבים החל משנת 2000 וכולל מבני לימוד, ספרייה, מעונות, אולם ספורט, ברכת שחיה ואצטדיון הכדורגל.
האוניברסיטה הפדרלית הצפונית, רשמית האוניברסיטה הפדרלית הצפונית (הארקטית) על שם מיכאיל ו.
Ломоносова), היא אוניברסיטה פדרלית שהוקמה בעיר ארכנגלסק על פי צו של נשיא הפדרציה הרוסית דמיטרי מדבדב ב-8 ביוני 2010 על בסיס האוניברסיטה הטכנית של ארכנגלסק.
האוניברסיטה הוקמה על בסיס האוניברסיטה הטכנית הממלכתית של ארכנגלסק.
רקטור האוניברסיטה הייתה ילנה קודריאשובה, פרופסור באוניברסיטה.
ב־1 ביולי 2011 אורגנה מחדש האוניברסיטה באמצעות מיזוג עם בתי ספר תיכוניים ומקצועיים בבעלות המדינה כמו אוניברסיטת פומור על שם לומונוסוב, אוניברסיטת הקיסר פיוטר הראשון להנדסת יערות והמכללה הטכנית סברודווינסק ושמה שונה לאוניברסיטה הפדרלית הצפונית (הארקטית) על שם מיכאיל ו.
האוניברסיטה נושאת את שמו של איש האשכולות מהמאה ה-18 מיכאיל לומונוסוב, שנולד באזור ארכנגלסק.
האוניברסיטה משלבת 7 בתי ספר תיכוניים ושני קמפוסים שבסיסם בסוורודווינסק וקוריאז'מה:
בית הספר הגבוה למדעי החברה, מדעי הרוח ותקשורת בינלאומית
בית הספר הגבוה למדעי הטבע והטכנולוגיות
בית הספר הגבוה לטכנולוגיות מידע ומערכות אוטומטיות
בית הספר הגבוה לכלכלה, ניהול ומשפט
בית הספר הגבוה להנדסת חשמל, נפט וגז.
ההשכלה בבית הספר הגבוה לאנרגיה, נפט וגז מתמקדת בהכשרה של מומחים בכירים (בוגרים, תואר שני ודוקטורט) עם מגוון מלא של ידע חדשני ומיומנויות מעשיות שדורשות חברות האנרגיה, הנפט והגז הרוסיות.
בית הספר כולל מתקני הכשרה, מחקר והנדסה המסופקים ובהן ציוד מעבדה מתמחה.
פוטנציאל חינוכי ומדעי גבוה מושג בעזרת הוראה, מחקר, שיטות דיגום ופיתוח מרבצים בעלי אופי גאולוגי שונה.
בית הספר הגבוה לפסיכולוגיה וחינוך פדגוגי.
בית הספר הגבוה לפסיכולוגיה וחינוך פדגוגי הוקם בשנת 2016 על בסיס שני מכונים: המכון לפדגוגיה ופסיכולוגיה והמכון לחינוך גופני, ספורט ובריאות.
שני המכונים היו ממשיכי דרכם של אוניברסיטת פומור, מחלקותיה והפקולטות שלה: המחלקה לפדגוגיה, הפקולטה לחינוך מיוחד, הפקולטה לפדגוגיה, חינוך יסודי ופדגוגיה חברתית, הפקולטה לפסיכולוגיה, הפקולטה לחינוך גופני.
המכון לבניית ספינות והנדסה ארקטית ימית (לשעבר המכללה הטכנית סבמאש)
המכון למדעי הרוח (סניף בסוורודווינסק)
המכללה הטכנולוגית על שם קיסר פיוטר הראשון
המכללה להנדסת יערות על שפ הקיסר פיוטר הראשון בארכנגלסק.
שנת הלימודים באוניברסיטה מחולקת לשני סמסטרים.
הסמסטר הראשון נמשך בדרך כלל מספטמבר עד דצמבר, השני - מפברואר עד יוני, עם הפסקות בתחילת ינואר לחופשת חג המולד וחופשת הקיץ ביולי-אוגוסט.
סניפי האוניברסיטה ממוקמים בערים סברודבינסק וקוריאז'מה.
שניים נוספים ייפתחו בקוטלאס ובמחוז האוטונומי ננץ.
בין המרכיבים התשתיתיים של האוניברסיטה ניתן למנות מספר מרכזי טכנולוגיה - מרכז ציוד לשימוש משותף "ארקטיקה", המרכז הטכנולוגי החדשני "מחקר ארקטי במחקר נפט וגז", מרכז לחישה מרחוק ארקטי, מרכז לפיקוח יערות.
האוניברסיטה מתכננת לפתוח את המרכז הטכנולוגי החדשני "טכנולוגיות מודרניות לעיבוד מקורות ביו-משאבים צפוניים" ואת משרד הפטנטים וקניין רוחני.
האוניברסיטה חתמה על הסכם שיתוף פעולה עם פדרציית הבנדי הרוסית.
האוניברסיטה הפדרלית הבלטית, רשמית האוניברסיטה הפדרלית הבלטית על שם עמנואל קאנט שכותנה בעבר אוניברסיטת עמנואל קאנט הרוסית, או בקצרה אוניברסיטת קאנט ואוניברסיטת קלינינגרד (1967–2005) היא אוניברסיטה פדרלית בעיר הרוסית קלינינגרד (לשעבר קניגסברג), שאורגנה מחדש על פי צו של נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב.
האוניברסיטה טוענת כשומרת על המסורות של קודמתה הגרמנית, אוניברסיטת קניגסברג, שהייתה קיימת מאז 1544.
אוניברסיטת קניגסברג לשעבר נודעה בדרך כלל בשם אלברטינה.
זו הייתה האוניברסיטה היחידה במזרח פרוסיה והיא נחשבה במיוחד בתחום המתמטיקה והאסטרונומיה שלה.
הקמפוס נפגע קשה מההפצצה האווירית הבריטית באוגוסט 1944 במהלך מלחמת העולם השנייה והאלברטינה נסגרה לאחר שקניגסברג נכבשה על ידי הצבא האדום בשנת 1945.
לאחר המלחמה, שונה שם קניגסברג לקלינינגרד והמכון הפדגוגי הממלכתי החדש של קלינינגרד שהוקם בשנת 1947 השתמש בקמפוס של האלברטינה בשנים 1948 - 1967, כולל הבניין הראשי של אלברטינה שנחנך בשנת 1862, בו ניתן עדיין לראות חלק מהמבנה המקורי.
בשנת 1967 קיבל המכון מעמד של אוניברסיטה ונודע בשם אוניברסיטת קלינינגרד הממלכתית.
בשנת 2005, במהלך חגיגות 750 שנה להקמת קניגסברג, הודיעו הנשיא ולדימיר פוטין והקנצלר גרהרד שרדר כי האוניברסיטה תשנה את שמה ושמה יהיה אוניברסיטת עמנואל קאנט לכבודו של עמנואל קאנט.
החל משנת 2005 האוניברסיטה כללה שנים עשר פקולטות עם קורסים שנעו בין מדעי הטבע למדעי הרוח.
היו בה כ-12,800 סטודנטים שנרשמו, הן לתוארי בוגרים והן לתארים מתקדמים וכ-580 אנשי סגל.
אגודת קאנט שנוצרה בחסות האוניברסיטה נועדה ללמוד את הפילוסופיה של קאנט ובכך האוניברסיטה מעוניינת לשמר את הקשרים ההיסטוריים בין קניגסברג לרוסיה כבר מהמאה ה-16.
בשנים 2010–2011 האוניברסיטה עברה תהליך הרחבה ומיתוג מחדש אשר הוביל לשינוי שמה מאוניברסיטת עמנואל קאנט לאוניברסיטה הפדרלית הבלטית על שם עמנואל קאנט.
האוניברסיטה הפדרלית הבלטית של עמנואל קאנט היא מרכז חינוכי, מדעי, תרבותי והארה של האזור המערבי ביותר ברוסיה.
האוניברסיטה הציגה תוכניות להכשרה מקצועית.
האוניברסיטה מיישמת למעלה מ-300 תוכניות חינוך בתחומי ההשכלה העל-יסודית, המקצועית והגבוהה, וכן מספקת חינוך המשך וליווי אחרי האוניברסיטה.
באוניברסיטה מועסקים 900 עובדי הוראה.
המספר הכולל של הסטודנטים והדוקטורנטים עולה על 14,000.
רשימת התוכניות החינוכיות השתתפו בפרויקט "התוכנית החינוכית הטובה ביותר ברוסיה החדשנית", שמבוצעת על ידי אגודת מומחי החינוך המקצועי, המרכז הלאומי להסמכת הציבור.
אחוז התלמידים לפי תחומי הלימוד העיקריים
הנדסת אלקטרוניקה ורדיו ותקשורת 1.6%
פארק מדע הוקם באוניברסיטה בשנת 2008. המשימה העיקרית של הפארק היא ריכוז פוטנציאל למחקר.
פארק החדשנות מיישם את התוכנית הנשיאותית שיזם דמיטרי מדבדב להכשרת צוותי ניהול לחברות ומיזמים לאומיים.
הקורסים החינוכיים המוצעים במסגרת תוכנית זו מאפשרים לתלמידים לרכוש מומחיות ביישום גישות וכלים להתפתחות אסטרטגית בסביבה עסקית.
רמת שיתוף הפעולה הבינלאומי מציבה את האוניברסיטה בין עשרת מוסדות החינוך הגבוהים ברוסיה.
אחת המטרות של המשרד הבינלאומי של האוניברסיטה היא קידום העניין במערכת החינוך הרוסית בין מדינות הים הבלטי.
בנוסף, מטרת המשרד הבינלאומי היא ניהול ותיאום של פעילויות בינלאומיות של האוניברסיטה בכללותה, הסטודנטים שלה והדוקטורנטים.
המשרד הבינלאומי עוסק לא רק בתוכניות חילופי סטודנטים ומחקרים או בארגון ביקורי משלחות זרות, אלא גם משיק ומארגן אירועים בינלאומיים כולל טורנירי ספורט סייבר בינלאומיים ופסטיבלי תיאטרון.
האוניברסיטה הפדרלית הסיבירית היא אוניברסיטה רב תחומית מודרנית הממוקמת בקרסנויארסק, שבמזרח רוסיה, המשלבת מחקר והוראה יסודיים ויישומיים.
האוניברסיטה נחשבת לאחת המתקדמות במדינה ובדירוג האוניברסיטאות הרוסיות היא ממוקמת במקומות גבוהים: מקום 12–14 בדירוג הלאומי של האוניברסיטאות (המורכב על ידי אינטרפקס והד ממוסקבה), מקום 7–8 בסעיף "חדשנות ויזמות", מקום 6–10 בסעיף "חינוך".
האוניברסיטה הפדרלית בסיביר דורגה במקום ה -14 מבין האוניברסיטאות הרוסיות בדירוג הבינלאומי"Web of Science" (שהורכב על ידי תומאס רויטרס) וב"דירוג האינטרנט של האוניברסיטאות העולמיות".
לאוניברסיטה הפדרלית בסיביר שיתוף פעולה בינלאומי נרחב והיא משתלב במרחב המחקר והחינוך הבינלאומי.
המחקר הבסיסי והיישומי של האוניברסיטאות קשור קשר הדוק עם מוסדות החטיבה הסיבירית של האקדמיה הרוסית למדעים (למשל, המכון למודל חישובי של החטיבה הסיבירית באקדמיה הרוסית למדעים); מדענים רבים ממוסדות אלה הם פרופסורים ומרצים באוניברסיטה הפדרלית הסיבירית (SibFU).
לאוניברסיטה הפדרלית בסיביר יש מרכז עיתונות אוניברסיטאי גדול משלה, הכולל את כתב העת המדעי של האוניברסיטה הפדרלית בסיביר.
האוניברסיטה הוקמה בשנת 2006 על ידי מיזוג ארבע אוניברסיטאות גדולות בעיר קרסנויארסק שהכשירו אנשי מקצוע בענפי הכלכלה התחרותיים ביותר בסיביר ובמזרח הרחוק כמו אוניברסיטת קרסנויארסק, האוניברסיטה הטכנית של קרסנויארסק, האקדמיה הלאומית לארכיטקטורה ובנייה ואוניברסיטת קרסנויארסק הממלכתית למתכות לא-ברזליות וזהב.
כיום האוניברסיטה הפדרלית בסיביר היא המוסד ההשכלה הגבוהה הגדול ביותר בסיביר והיא מורכבת מ-19 מכונים עם למעלה מ-3,000 אנשי סגל המלמדים 41,000 סטודנטים.
יו"ר מועצת הנאמנים של האוניברסיטה הוא דמיטרי א.
מדבדב, ראש ממשלת הפדרציה הרוסית.
האוניברסיטה הפיברלית הסיבירית הוקמה במסגרת הפרויקט הלאומי "חינוך" על פי החלטת ממשלת רוסיה מס' 1518-р שהונפקה ב־4 בנובמבר 2006. מטרת הממסד האוניברסיטאי החדש הייתה לתמוך במודרניזציה של מערכת ההשכלה הגבוהה הרוסית, להגדיל את התחרותיות של הכלכלה הסיבירית, להכשיר אנשי מקצוע מוסמכים מאוד ולפתח שיתופי פעולה בינלאומיים במחקר, חינוך, טכנולוגיה ותרבות.
האוניברסיטה הפדרלית של סיביר הוקמה על ידי מיזוג ארבע אוניברסיטאות גדולות: אוניברסיטת קרסנויארסק, האוניברסיטה הטכנית ש לקרסנויארסק, אוניברסיטת קרסנויארסק לארכיטקטורה ובנייה והאוניברסיטה למתכות לא ברזליות וזהב.
SibFU הוא מוסד רב תחומי המשלב מחקר והוראה בסיסיים ויישומיים.
קשרי שותפות נוצרים עם אוניברסיטאות ברוסיה, אירופה, אסיה וארצות הברית (באחריות המחלקה לעניינים בינלאומיים של SibFU);
מסורות מיוחדות הופיעו (כמו פסטיבל Universinale בחסות האוניברסיטה הפדרלית הסיבירית);
SibFU מחויבת לשתף פעולה עם תאגידים גדולים הממוקמים בחבל קרסנויארסק כגון נורילסק ניקל, Vankorneft, רוסאל ועוד, על ידי בניית מעבדות משותפות וארגון קבוצות מחקר סטודנטיאליות, זאת כדי למזער השלכות של המשבר הכלכלי על הסטודנטים, הסגל והצוות של SibFU.
האוניברסיטה הפדרלית בסיביר בולטת במיוחד בנוף מוסדות ההשכלה הגבוהה ברוסיה בשל מגוון אפשרויות מגוונות הנוגעות לא רק להכשרה טרום-על-תיכונית, אלא גם להשכלה גבוהה ותארים מתקדמים.
נכון להיום אוניברסיטת סיביר הפדרלית כוללת 35 מחלקות למחקר ופיתוח כמו מכוני מחקר, לשכת תכנון, מרכזים לשימוש משותף בציוד, מעבדות, מרכזי חדשנות, פארקי טכנולוגיה, מרכזי העברת טכנולוגיה ועוד.
מספר הסטודנטים במשרה מלאה - 41,000 איש.
הכמות הכוללת של אנשי סגל וצוות - יותר מ-8,000 איש.
נכון לעכשיו, באוניברסיטה הסיבירית הפדרלית יש קרן הקדשה המוקדשת להיווצרות ושימוש מועיל בהון ספציפי.
היעדים העיקריים שלה הם כדלקמן:
מודרניזציה של הציוד הטכני של האוניברסיטה הפדרלית בסיביר;