tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מחלקת "התקני מצב מוצק" ברפאל, לעתיד חברת SCD, הוקמה באופן רשמי באפריל 1980.
במהלך שנות ה-80 החלה להתהוות החברה בתצורתה הנוכחית.
בישראל התקיימו במקביל שני מפעלים לייצור גלאים, אחד במכון לשם, "המ"מ" כמחלקת מו"פ בבעלות רפאל, והשני בירושלים, "המ"מ" כמפעל ייצור בבעלות תדיראן.
במסגרת הסכם שנחתם בסוף העשור בין שני המפעלים הוחלט לסגור את המפעל בירושלים ולהעביר את הידע הקיים בו למפעל בלשם.
הסכם זה נחתם בלא ידיעתו של מנכ"ל המ"מ בירושלים.
ב-1991 נסגר המפעל בירושלים ועובדיו הועברו ללשם.
ב-1986 נחתמה השותפות העסקית בין רפאל לאלביט שבעקבותה חולקה הבעלות ב-SCD באופן שווה בין שתי החברות.
ב-2005 נעצרו חלק מבכירי החברה, ביניהם מנהל הרכש של המפעל, באשמת מעילה בכספים והונאה כנגד החברה על ידי היאחב"ל.
על פי החשד גרפו לכיסם הבכירים אלפי דולרים בכך שניפחו את חשבונות הציוד שדיווחו לחברה באלפי אחוזים.
ביוני 2015 התאגדו לראשונה עובדי החברה בהסתדרות והחלו בתהליך משא ומתן בדבר תנאי העובדים.
אחרי כישלון ההדברות הכריז יו"ר ועד העובדים על סכסוך עבודה בפברואר 2016 שבמאי באותה שנה הפך לשביתת העובדים.
מטרת השביתה, לפי יו"ר הוועד, הייתה הפעלת לחץ על ההנהלה כדי לאפשר חתימה על הסכם קיבוצי.
במהלך השביתה אף קיימו כמאה מעובדי החברה הפגנה בצומת "לשם" שמול שערי הכניסה למכון בו שוכן המפעל.
לאחר תחילת המשא ומתן נחתם הסכם קיבוצי בין ועד העובדים להנהלה בינואר 2017. ההסכם העלה את משכורות העובדים, הוביל להענקת מענק חד פעמי והסדיר את תהליך סיום העבודה ומתן הקביעות לעובדים בחברה.
בחתימת ההסכם נכח יו"ר ההסתדרות אבי ניסנקורן.
המטוס הראשון שהופל על ידי טיל אוויר-אוויר מסוג "פיתון 3" בשנת 1979 היה מצויד בגלאי שיוצר במעבדה של פרופסור יצחק קדרון.
שם תקופת כהונה הערותאלי איילון1991 - 1992ד"ר יאיר אלפרן1992 - 2000הרחיב את פעילות החברה לייצוא ולתחום האזרחי ברוך גליק 2000 - 2017 זכה בפרס התעשייה 2016 דני סלסקי 2017 – 2023 מונה לאחר סיום תפקידו למנכ"ל אירונאוטיקס קובי זאושניצר 2023 - כיום מכהן
מסמך SDD בדרך כלל מלווה בדיאגרמת ארכיטקטורה עם הפניות לתיאור מפורט יותר של רכיבים קטנים יותר בעיצוב.
בפועל, התיאור נדרש כדי לתאם ולאחד צוות גדול תחת חזון יחיד, הוא צריך להיות הפניה יציבה, ומתאר את כל חלקי התוכנה וכיצד הם פועלים.
מסמך SDD מכיל בדרך כלל את המידע הבא:
עיצוב נתונים (data design) - מתאר מבנים השוכנים בתוך התוכנה.
תכונות ויחסים בין אובייקטי נתונים מכתיבים את הבחירה של מבני הנתונים.
ארכיטקטורת תוכנה - עיצוב ארכיטקטורה על ידי מאפייני זרימת מידע, ומיפויים למבנה התכנית.
עיצוב ממשק - מתאר ממשקים פנימיים וחיצוניים, כמו גם עיצוב ממשק אנוש (HMI או GUI).
עיצוב פרוצדורלי - מתאר קונספטים של מבני תוכנה באמצעות גרפים, טקסט, טבלאות וסימונים שונים.
התיקון במסמך של 2009 (הגרסה הקודמת הייתה בשנת 2000) העלה אותו מרמת פרקטיקה מומלצת, לתקן מלא.
בעקבות המודל הקונספטואלי של IEEE 1016, מסמך SDD מאורגן בפירוט ויזואלי אחד או יותר.
כל תיאור עיצוב עומד באחת מהגדרות "נקודת-מבט" המתוארות בתקן לשימוש:
בנוסף, משתמשים של התקן לא מוגבלים לנקודות מבט אלו, ויכולים להרחיב ולצור נוספות משלהם.
SDI (ראשי תיבות באנגלית של: Software-defined infrastructure) או תשתית מוגדרת תוכנה היא הגדרה של תשתית מחשוב טכנית לחלוטין בשליטת תוכנה ללא התערבות ידנית.
היא פועלת באופן חופשי, ללא תלות ספציפית בחומרה והיא ניתנת להרחבה על ידי תכנות.
בגישת ה-SDI, דרישות התשתית של היישום מוגדרות באופן הצהרתי (הן דרישות פונקציונליות והן לא פונקציונליות) כך שניתן יהיה להפיק אוטומטית חומרה מספקת ומתאימה כדי לעמוד בדרישות אלו.
פריסות אופייניות מצריכות יכולות מחשוב ענן עם רשת מוגדרת תוכנה (SDN) כתנאי ראשוני למערכת SDI.
היתרונות של SDI כוללים בהפחתה או ביטול מאמץ ועלות של תחזוקת תשתיות IT, רשת, וחומרה, מאפשר לחברות להעביר מיקוד לחלקים אחרים של התוכנה, מבטיח עקביות ובמקביל מאפשר הרחבה, פריסה מרחוק באמצעות תצורה ללא זמן השבתה, וכן מאפשר למנף את הכוח של גרסאות כגון git.
יכולות מתקדמות מאפשרות מעבר מתצורה אחת לאחרת ללא השבתה, על ידי חישוב אוטומטי של מערך שינויי המצב בין תצורה אחת לאחרת ומעבר שלב אוטומטי בין כל שלב, וכך להשיג את השינוי המלא באמצעות תוכנה בלבד.
SDECE הוא ראשי התיבות של Service de Documentation Extérieure et de Contre-Espionnage (מצרפתית: השירות לתיעוד חיצוני וריגול נגדי), שהייתה סוכנות הביון החיצונית של צרפת בין 6 בנובמבר 1944 ל-2 באפריל 1982, אז הוחלפה על ידי המינהל הכללי לביטחון חוץ (DGSE).
אין לבלבל אותו עם המשרד השני, שעסק במודיעין צבאי בלבד.
תחת הרפובליקה הרביעית ה-SDECE היה כפוף לנשיא מועצת הרפובליקה.
מתחילת הרפובליקה החמישית ועד 1962, הסוכנות הייתה כפופה לראש הממשלה מישל דברה ומשאביה הופנו במידה רבה למלחמת אלג'יריה.
בעקבות פרשת מהדי בן ברכה הכפיף הגנרל שארל דה גול את השירות למשרד הכוחות המזוינים והשירות הפך לארגון צבאי.
קודמו הישיר של הארגון היה הלשכה המרכזית למודיעין ומבצעים.
ה-SDECE נוסד בשנת 1946 כממשיכו של ארגון BCRA מתקופת המלחמה, שנתפס כארגון שהיה קשור מדי עם הגאליסטים מכדי לשרת את הרפובליקה כראוי.
בצרפת הוא זכה לכינוי la piscine (בריכת השחייה) מכיוון שמפקדתו בפריז הייתה ממוקמת ליד בריכת שחייה ציבורית.
SDECE היה כפוף רשמית לשר ההגנה, אך למעשה דיווח לנשיא בפועל באמצעות יועץ מיוחד לענייני מודיעין.
SDECE היה מעורב לעיתים קרובות בסכסוכים בירוקרטיים מול המשרד השני של המטה הכללי הצרפתי בווייטנאם ובאלג'יריה, והתחרה על תפקידי המודיעין בצרפת מול הביטחון הכללי (Sûreté Générale), מה שהוביל לעימותים פנימיים בין אנשי SDECE לגופי ביטחון רפובליקניים אחרים שעסקו במודיעין.
כפי שקרה לעיתים קרובות במודיעין הצרפתי, חלוקת האחריות בין סוכנויות יריבות הובילה לזרועות שונות של המדינה הצרפתית לבלות יותר זמן בתוך מחלוקות ביורוקרטיות אחת עם השנייה יותר מכל דבר אחר.
בספטמבר 1949 מילא ה-SDECE תפקיד בולט ב"שערוריית הגנרלים", כאשר הביטחון הכללי (Sûreté Générale) חשף כי הרמטכ"ל מסר מסמכים חסויים הנוגעים למלחמה בווייטנאם לגנרל אחר, שהעביר אותם בתורו לידי סוכן שבתורו מסר אותם לווייטנאמים.
צרפת הצליחה לצנזר את הסיפור בת'שורת הצרפתית, אך כתב הטיים בפריז דיווח על כך למשרד הטיים בניו יורק.
שגרירות צרפת בוושינגטון ניסתה למנוע את פרסום הסיפור, אך ממשלת ארצות הברית סירבה לכך, תוך הסתמכות על התיקון הראשון לחוקה האמריקאית, מה שהוביל לשערוריית פרשת הגנרלים מכיוון שברגע שהתפרסמו החדשות בארצות הברית, הסיפור צוטט על ידי התקשורת הצרפתית.
בשנות החמישים, לארגון SDECE יצא מוניטין של ביצוע מבצעים מוזרים כמו גניבת דלק ממטוסים סובייטים שנחתו בצרפת כדי לנתח את הרכב החומר נגד קפיאה של דלק הסילון הסובייטי, או סימום של אנשי הריגול הסובייטים באוריינט אקספרס כדי לגלות את תוכן המזוודות שנשאו.
עם זאת, יחידת ההצפנה של ה-SDECE נחשבה למוצלחת, לאחר שפיצחה כמה קודים דיפלומטיים סובייטים, אך ניסיונותיה להיות כוח צבאי למחצה היו פחות מוצלחים.
בשנת 1951, SDECE יצר כח צבאי למחצה בווייטנאם שנועד למנוע את המאבק הווייטנאמי לעצמאות מצרפת, אבל בשל העוינות הכללית של הווייטנאמים לצרפתים, התנדבו רק וייטנאמים מעטים ללחימה למען צרפת.
סוכני SDECE הצניחו סוכנים בווייטנאם כמו גם במזרח אירופה, אך ה-SDECE היה מרושת בסוכנים קומוניסטים צרפתים שסיפקו למוסקבה את כל פרטי המבצעים.
בפרט, מבצעי הארגון במזרח אירופה בשנות החמישים היו אסון מוחלט שכן כל סוכן בודד שהוצנח למזרח אירופה נלכד על ידי הק.ג.ב..
כמו בווייטנאם, גם במהלך מלחמת אלג'יריה, מילא ה-SDECE תפקיד בולט בניהול "מלחמה מלוכלכת" נגד אויבי הרפובליקה.
שנות החמישים והשישים זכורות כ"עידן ההתנקשויות הפוליטיות" על ידי סוכני SDECE, שכן אחד התפקידים העיקריים של הסוכנות הייתה להתנקש בחברים בארגון החזית לשחרור לאומי של אלג'יריה.
מספר הנרצחים עלה באופן דרמטי בשנת 1958 כאשר שארל דה גול, אישר לארגון SDECE להרוג חשודים מחברי ה-FLN ללא משפט.
שתי הרציחות הראשונות אירעו במערב גרמניה, שם נרצח סוחר נשק שמכר נשק ל-FLN כאשר ה-SDECE הטמין פצצה במכוניתו.
פוליטיקאי אלג'ירי אנטי-צרפתי נרצח בירי על מכוניתו.
משטרת גרמניה המערבית לא מיהרה לחקור את החיסולים על אדמתה, בשל הסכם חשאי עם הגנרל ריינהרד גהלן, ראש שירות הביון הפדרלי הגרמני, שלפיו המודיעין הגרמני קיבל מידע מצרפת בתמורה לחופש פעולה של SDECE לבצע מעשי רצח על אדמת גרמניה.
אחד מסוכני SDECE, פיליפ ל.
תיאוד דה ווז'ולו, כתב בזיכרונותיו בשנת 1970: "עשרות חיסולים בוצעו.
מלבד השימוש ברובים או בסכינים, הלך והשתכלל גם החיסול בשיטות מתוחכמות יותר.
אקדחי פחמן דו-חמצני שירו מזרקים קטנים נרכשו בארצות הברית - אך אנשי SDECE החליפו את סם ההרגעה ברעל קטלני, שיצר אצל הקורבן סימפטומים שנראו כהתקף לב".
מלבד חברי FLN, ה-SDECE הרג אנשי רוח צרפתיים ממחנה השמאל שתמכו ב-FLN, וכן סוחרי נשק ולאומנים אנטי-צרפתים אחרים באפריקה.
בין השנים 1956–1961,ה-SDECE עסק גם בחטיפת שש ספינות שהיו בדרכן לאלג'יריה ונשאו נשק עבור ה-FLN, ופוצץ ספינה שנשאה נשק שהיה מיועד ל-FLN בנמל המבורג באמצעות מוקש ימי.
על אדמת אלג'יריה, ה-SDECE התנקש באנשים שהיו חשודים כחברי FLN, וסיפק לצבא מודיעין על כפרים "לא נאמנים" שבהמשך הוחרבו ונשרפו.
רבים מהמתנקשים היו וייטנאמים פרו-צרפתים שברחו לצרפת לאחר עצמאות וייטנאם והיו מוכנים להרוג או להיהרג עבור צרפת.
בשנת 1960, רבים מהמתנקשים, כולל רוב הווייטנאמים, עברו לארגון OAS הצרפתי, מה שהוביל את SDECE לשלוח סוכנים חדשים לאלג'יריה כדי לרצוח את המתנקשים לשעבר שהצטרפו ל-OAS.
בינואר 1961 פוצץ הארגון את מטה מתנקשי ה-OAS.
בשנת 1960, הקים דה גול את ארגון Service d'Action Civique (SAC), ארגון המקושר ל-SDECE שכלל 8,000 איש שריגלו אחר מתנגדיו הפוליטיים, פירקו הפגנות אנטי-גאליסטיות ועסקו ב"טריקים מלוכלכים" לטובת SDECE.
בדצמבר 1961 זעזעה את ה-SDECE שערוריית פרשת מרטל, כאשר עריק ק.ג.ב, אנטולי גוליצין, חשף בפני ה-CIA את קיומה של טבעת ריגול סובייטית בתוך ה-SDECE.
הנשיא ג'ון קנדי כתב מכתב לנשיא דה גול ובו פירוט גילוייו של גוליצין, שנמסר לדה גול באופן אישי על ידי ראש תחנת ה-CIA בפריז.
עם זאת, דה גול האמין שהטענה לפיה קיימת טבעת ריגול היא מזימה של ה-CIA לחוסר ארגון ה-SDECE, והורה ל-SDECE לנתק את כל שיתוף הפעולה עם ה-CIA.
ג'יימס ג'סוס אנגלטון, מפקד הביון הנגדי של ה-CIA, שלא ראה תגובה צרפתית, הזמין פריצה לשגרירות צרפת בוושינגטון על מנת לברר מה הצרפתים עושים בתגובה לגילויים של גוליצין.
כאשר התגלה דבר הפריצה, הוחזר ראש תחנת ה-SDECE בוושינגטון לפריז בבושת פנים.
למרות אמונתו של דה גול שטבעת הריגול של הק.ג.ב.
היא דיסאינפורמציה של ה-CIA, מאוחר יותר התגלה כי טבעת הריגול אכן קיימת, וכי ז'ורז' פאקס, מזכיר העיתונות של נאט"ו, ואנדרה לברטה, מדען תעופה, עבדו שניהם עבור הק.ג.ב..
פאקס הורשע בריגול למען ברית המועצות, ונשפט למאסר עולם, אשר הופחת מאוחר יותר ל-20 שנות מאסר.
באוקטובר 1965, ה-SDECE היה מעורב בשערורייה נוספת, כאשר שני סוכני SDECE חטפו את מהדי בן ברכה, מהגר מרוקאי ממחנה השמאל, ברחובות פריז ומסרו אותו לידי סוכני ממשלת מרוקו שענתה והרגה אותו.
מלך מרוקו חסן השני, בן ברית קרוב של צרפת, כעס זה מכבר על הביקורת של בן ברכה על משטרו וביקש מגנרל דה גול להסגירו בחזרה למרוקו, אך מכיוון שבן ברכה קיבל מקלט בצרפת ולא הפר כל חוק, לא הייתה אפשרות חוקית להסגיר אותו, מה שדרש ממשלת צרפת שימוש באמצעים חלופיים.
גופתו של בן ברכה מעולם לא נמצאה, אך מכיוון שנראה בפעם האחרונה חי בפריז כששני סוכני SDECE מוסרים אותו לסוכנים מרוקאים ב-29 באוקטובר 1965, ככל הנראה הוא נרצח על ידי המרוקאים.
הגילוי כי אנשי הפשע המאורגן בצרפת היו מעורבים גם בחטיפת בן ברכה עוד הוסיף לשערורייה, כשרבים מהצרפתים הזדעזעו כשגילו כי SDECE שיתף פעולה לעיתים קרובות עם אנשי פשע מאורגן בצרפת.
פרשת בן ברכה עוררה ביקורת ציבורית מאחר של-SDECE לא היו סמכויות מעצר, שלא לדבר על הסגרת אדם שגר בצרפת באופן חוקי, לידי שלטונות של מדינה אחרת שתהרוג אותו.
אך מכיוון שהקורבן היה מוסלמי מרוקאי, הזעם הציבורי שכך עד מהרה והשערורייה הסתיימה כאשר שני סוכני ה-SDECE שעזרו לחטוף את בן ברכה הורשעו בשנת 1967.
תחום עיקרי בפעילות ה-SDECE בשנות השישים היה תמיכה בתנועה הבדלנית של קוויבק.
ז'אק פוקאר, אחד מעוזריו החשובים ביותר של דה -גול כיוון את פעולות ה-SDECE נגד קנדה, לאחר שקרן SDECE מימנה את הבדלנים של קוויבק באמצעות הקונסוליות הצרפתיות בקוויבק ובמונטריאול.
בשנת 1968 מסר ראש ממשלת קנדה פייר טרודו לשגריר צרפת פתק מחאה דיפלומטי נגד סוכני SDECE הפועלים בקוויבק וכמה סוכני SDECE בקנדה שהתחזו לדיפלומטים הוכרזו כאישיות לא רצויה.
לדה-גול הייתה שנאה עמוקה כלפי קנדה, אותה הוא ראה כאומה מדרגה שנייה שמבחינת צרפת עזרה בהשפלת צרפת, מעצמה עולמית, בשתי מלחמות העולם ודה גול ביקש לנקום על ידי תמיכה בארגונים המבקשים לפרק את קנדה.
יתר על כן, דה גול היה אנגלופוב ומכיוון שקנדה הייתה תוצר של האימפריה הבריטית, הדבר נתן לו סיבה נוספת לשנוא את קנדה.
מרסל קאדיאו, מזכיר המדינה במשרד החוץ הקנדי בשנים 1964–1970, כתב לעיתים קרובות ביומנו על שנאתו האובססיבית של דה גול ונכונותו להפר את החוק הבינלאומי על ידי התערבות בענייני פנים של קנדה.
משנת 1963 ואילך, דאגה מרכזית של המשטרה המלכותית הרכובה הקנדית (RCMP) הייתה ניטור אחר סוכני SDECE שתמכו בעצמאות קוויבק על ידי מסירת שקי מזומנים לבדלנים, וה-RCMP התייחס לשגרירות הצרפתית באוטווה בדומה לשגרירות הסובייטית; כלומר כמאורת מרגלים של מעצמה זרה עוינת.
במהלך מלחמת האזרחים בניגריה בשנים 1967–1970, ה-SDECE תמך בביאפרה בכך שסיפק נשק ושכירי חרב מכיוון שדה גול רצה לפרק את ניגריה ולהחזיק ביאפרה עשירה בנפט ותחת תחום ההשפעה הצרפתי.
יתר על כן, ניגריה, בדומה לקנדה, הייתה גם פדרציה רב תרבותית, רב אתנית שהייתה תוצר של האימפריה הבריטית, ונתנה לדה גול סיבה נוספת לרצות לראות את ניגריה מתפרקת.
ה-SDECE שכר את בוב דנאר, שכיר חרב צרפתי שלרוב נלחם למען צרפת בתחום ההשפעה של צרפת במושבותיה האפריקניות לשעבר וחבר כדי להילחם למען ביאפרה.
בסתיו 1968 שכר ה-SDECE את רולף שטיינר, שכיר חרב גרמני ששירת פעם בלגיון הזרים הצרפתי שיצא יחד עם 4,000 מאנשיו לניגריה באנייה צרפתית מליסבון לליברוויל, גבון, משם הוטסו לביאפרה במטוסים צרפתיים.
ה-SDECE הבריח לעיתים קרובות נשק לתוך ביאפרה במטוסים של הצלב האדום שהיו אמורים להביא מזון וחומרים רפואיים לשבטים הרעבים כאשר הצבא הניגרי הפדרלי השתמש ברעב כנשק לשבירת ביאפרה.
בשנת 1970 מינה הנשיא ז'ורז' פומפידו את אלכסנדר דה מארנצ'ס לראש הארגון עם הוראות לנקות את הסוכנות.
הוא נחשב בדרך כלל למנהיג ביותר מבין מנהלי ה-SDECE, והאיש שהציל את הסוכנות מעצמה, והפך את הארגון לסוכנות ביון מקצועית יותר.
מארנצ'ס גם שיקם את הקשרים עם ה-CIA שדה גול ניתק, ובשנת 1975 פעל ה-SDECE עם ה-CIA וממשלת זאיר כדי לתמוך בחזית השחרור הלאומית של אנגולה במהלך מלחמת האזרחים באנגולה.
במקביל, ה-SDECE המשיך בעבודתו המסורתית להבטיח שמדינות צרפתיות לשעבר יישארו בתחום ההשפעה הצרפתי.
בשנת 1978, הסוכנות שכרה את בוב דנאר לבצע הפיכה בקומורו, משום שנשיאה היה עוין להשפעה צרפתית.
בליל 13 במאי 1978 נחתו דנאר ו-42 שכירי חרב אחרים בגראנדה קומורה, כמעט והשמידו את הכוחות הקומוריים ללא מאמץ ועד הבוקר השתלטו על מוקדי הכח והנשיא הודח.
בשנת 1981, כאשר הסוציאליסט פרנסואה מיטראן הפך לנשיא, הוא פיטר את מארנצ'ס שאותו ראה כשמרני מדי ומינה את פייר מריון, מנכ"ל אייר פראנס לשעבר כמנהל המודיעין החדש של מה שנקרא עתה "Direction Générale de la Sécurité Extérieure" (המינהל הכללי לביטחון חוץ) בשנת 1982.
SBSS (Space Based Space Surveillance, מערכת להשגחת החלל באמצעות לוויינים) היא מערכת שמופעלת על ידי חיל החלל של ארצות הברית שמטרתה לשפר יכולת המדינה לגלות ולנטר עצמים במסלול סביב כדור הארץ.
לפי קבלן ראשי של המערכת בואינג חלק מעצמים אלו יכולים בעתיד לסכן את היכולות של ארצות הברית בחלל.
הלוויין הראשון של המערכת SBSS-1 שוגר ב-26 בספטמבר 2010. עלות השיגור הייתה 823 מיליון $ והוא נבנה על ידי בואינג ו-Ball Aerospace & Technologies.
הלוויין היה מצויד בטלסקופ של 30 ס"מ ורגש תמונות.
הוא תוכנן לעבודה במשך 5.5 שנים.
לוויינים נוספים מדגם GSSAP שוגרו ב-19 באוגוסט 2016. הם נבנו על ידי Orbital Sciences Corporation.
בשנת 2023 דווח שלוויין המערכת התקרב ללוויינים סינים לבדיקתם בקרוב.
שלטונות סין דיווחו על 13 מקרים מסוג זה.
שיגורים נוספים מתוכננים לשנים 2024 ו-2027.
הנתונים המתקבלים מהמערכת מקבלים השלמה ממערכת מכ"ם ייעודית של חיל האוויר של ארצות הברית.
SCPI (ראשי תיבות באנגלית של: Standard Commands for Programmable Instruments; מבוטא "סקאפי", באנגלית "סקיפי") הוא שמו של תקן עבור תחביר ופקודות לשימוש בבקרת התקני בדיקה ומדידה הניתנים לתכנות, כגון ציוד בדיקה אוטומטי (ATE) וציוד בדיקה אלקטרוני.
SCPI הוגדר כשכבה נוספת מעל מפרט שכותרתו "Standard Codes, Formats, Protocols, and Common Commands (תרגום: קודים סטנדרטיים, פורמטים, פרוטוקולים ופקודות נפוצות)".
התקן מציין תחביר משותף, מבנה פקודה ומבני נתונים, לשימוש עם המכשירים.
הוא הציג פקודות כלליות (כגון CONFigure ו - MEASure) שניתן להשתמש בהן עם כל מכשיר.
SCPI גם מגדיר כמה סוגים של מכשירים.
לדוגמה, כל ספק כוח שניתן לשליטה יממש את אותה מחלקת פונקציונליות בסיס DCPSUPPLY.
מחלקות מכשירים מציינים אילו תת-מערכות הם מיישמים, כמו גם כל תכונות ספציפיות למכשיר.
קישור התקשורת החומרה הפיזי אינו מוגדר על ידי SCPI.
למרות שהוא נוצר במקור עבור האפיק IEEE-488.1 (או GPIB), ניתן להשתמש ב-SCPI גם עם RS-232, RS-422, Ethernet, USB, VXIbus, HiSLIP ועוד.
פקודות SCPI הן מחרוזות טקסטואליות ASCII, הנשלחות אל המכשיר מעל השכבה הפיזית (למשל, IEEE-488.1).
פקודות הן סדרה של מילת מפתח אחת או יותר, שרבות מהן לוקחות פרמטרים.
במפרט, מילות מפתח כתובות CONFigure : ניתן להשתמש בכל מילת המפתח, או שניתן לקצר אותה רק לחלק האותיות הגדולות.
תגובות לפקודות שאילתה הן בדרך כלל מחרוזות ASCII.
עם זאת, עבור נתונים בכמות גדולה, ניתן להשתמש בפורמט בינארי.
מפרט SCPI מורכב מארבעה כרכים: כרך 1: "תחביר וסגנון", כרך 2: "הפניה לפקודה", כרך 3: "פורמט נתונים", כרך 4: "מחלקות מכשירים".
המפרט שוחרר במקור כמדריכים מודפסים שאינם בחינם, ולאחר מכן כקובץ PDF בחינם.
שוחרר לראשונה בשנת 1990, SCPI היה כשכבה נוספת עבור IEEE-488. IEEE-488.1 ציין את הערוץ הפיזי והחשמלי, ו-IEEE-488.2 ציין פרוטוקול ופורמט נתונים, אך אף אחד מהם לא צוין פקודות מכשיר.
יצרנים שונים, ואפילו דגמים שונים, מאותו סוג של מכשיר ישתמשו במערכות פקודות שונות.
SCPI יצר תקן שיכול להיות בסיס משותף לכל היצרנים והדגמים.
הוא מחייב שימוש בפורמטים של IEEE-488.2, אך אינו מחייב את האפיק IEEE-488.1.
בשנים 2002-2003, קונסורציום SCPI הצביע להיות חלק מקרן IVI (מכשירים וירטואליים מתחלפים).
בשנת 1987, IEEE הציגה את IEEE מפרט 488.2-1987 "קודים סטנדרטיים, פורמטים, פרוטוקולים ופקודות נפוצות", הוא תוקן מאוחר יותר ב-1992 כ-IEEE 488.2-1992.
בעוד IEEE 488.2 סיפק תחביר בלתי תלוי במכשיר, עדיין לא היה תקן לפקודות ספציפיות למכשיר.
פקודות לשלוט באותו סוג של מכשירים, למשל, מולטימטרים, ישתנו בין יצרנים ואפילו דגמים.
חיל האוויר של ארצות הברית, ומאוחר יותר היולט-פקארד, הכירו בבעיה זו.
בשנת 1989, HP פיתחה את שפת ה-TML שלהם שהייתה המבשרת ל-SCPI.
הנציבות הבינלאומית לאלקטרוטכניקה פיתחה תקנים משלה במקביל ל-IEEE, עם 60625-2-1993 (IEC 625).
פקודות SCPI למכשיר עשויות לבצע פעולה מוגדרת (למשל הפעלת ספק כוח) או פעולת שאילתה (למשל קריאת מתח).
שאילתות מונפקות למכשיר על ידי הוספת סימן שאלה בסוף פקודה.
ניתן להשתמש בפקודות מסוימות גם להגדרה וגם לשאילתה למכשיר.
לדוגמה, ניתן להגדיר את מצב רכישת הנתונים של מכשיר באמצעות הפקודה ACQuire:MODe או שניתן לשאול אותו באמצעות ACQuire:MODe?
פקודות מסוימות יכולות גם להגדיר וגם לבצע שאילתות על מכשיר בבת אחת.
הפקודה מפעילה שגרת כיול עצמי בציוד מסוים, ולאחר מכן מחזירה את תוצאות הכיול.
פקודות דומות מקובצות להיררכיה או למבנה עץ.
לדוגמה, כל הוראה לקריאת מדידה ממכשיר תתחיל ב - "MEASure".
פקודות משנה ספציפיות בתוך ההיררכיה מקוננות עם תו נקודתיים (:).
לדוגמה, הפקודה "למדוד מתח DC" תהיה בצורת MEASure:VOLTage:DC?, והפקודה "למדוד זרם AC" תהיה בצורת MEASure:CURRent:AC?
תחביר הפקודה מציג כמה תווים בתערובת של אותיות גדולות וקטנות.
בהינתן קיצור הפקודה לשליחת האותיות הגדולות בלבד יש משמעות זהה לשליחת הפקודה הגדולה והקטנה.
לדוגמה, הפקודה " SYSTem:COMMunicate:SERial:BAUD 2400" תגדיר ממשק תקשורת טורית RS-232 ל-2400 סיביות/שניות.
אפשר גם לחלופין לקצר את זה "SYST:COMM:SER:BAUD 2400".
פקודת השאילתה " SYSTem:COMMunicate:SERial:BAUD?" או "SYST:COMM:SER:BAUD?" ינחה את המכשיר לדווח על קצב ההבאוד הנוכחי שלו.
ניתן להנפיק מספר פקודות לכלי במיתר בודד.
הם עשויים מפקודות פשוטות המופרדות באמצעות תו נקודה-פסיק (;).
לדוגמה, הפקודה "למדוד מתח DC ואז למדוד זרם AC" תינתן בתור MEASure:VOLTage:DC?
פקודות פשוטות שמתחילות בנקודתיים (:) מתפרשות ביחס לשורש עץ הפקודות.
אחרת, הם מתייחסים באופן מרומז לצומת האחרון של הפקודה הקודמת (אלא אם הם כבר מתחילים בכוכבית).
פקודות מסוימות מקבלות או דורשות ארגומנט נוסף אחד או יותר.
הטיעונים ניתנים לאחר הפקודה, ומופרדים מהפקודה באמצעות רווח.
לדוגמה, הפקודה להגדיר את מצב ההדק של מכשיר ל"רגיל" עשויה להינתן בתור "TRIGger:MODe NORMal".
כאן, המילה "NORMal" משמשת כארגומנט לפקודה "TRIGger:MODe".
כאשר מסופקים ארגומנטים מרובים, הארגומנטים נכתבים כרשימה מופרדת בפסיקים.
לדוגמה, פקודת שאילתה המבצעת מדידת AC וולט במולטימטר דיגיטלי, תוך שימוש ב-10 של המונה טווח מדידת VRMS, והצגת ערך המתח הנמדד ברזולוציה של 4-1/2 ספרות, ייכתבו כ "MEASure:VOLTage:AC?
ארגומנטים של מספר שלם (INT)
עבור פקודות שמקבלות ארגומנטים של מספרים שלמים, ניתן לציין ערכים בפורמטים מרובים של מספרי מחשב: עשרוני, הקסדצימלי, אוקטלי, בינארי.
שלושת הפורמטים האחרונים מוגדרים על ידי IEEE 488.2, שעליו מבוסס SCPI.
מספרים עשרוניים (בסיס 10) אינם מקבלים קידומת, מספרים הקסדצימליים (בסיס 16) מקבלים קידומת #H או #h, מספרים אוקטליים (בסיס 8) עם #Q או #q, ומספרים בינאריים (בסיס 2) עם #B או #b.
ספרות הקסדצימליות עשויות להשתמש באותיות גדולות (ABCDEF), או באותיות קטנות (abcdef), או באותיות רישיות מעורבות (aBcDeF).
עבור אוקטלי, האות "Q" נבחרה במקום האות "O" כדי למזער את הבלבול החזותי עם הספרה "0" (אפס).
מדריכי מכשירים לדוגמה העושים שימוש ב-SCPI
SBS M הוא ערוץ טלוויזיה בתשלום המשדר תכנים מתחום המוזיקה בטלוויזיה בדרום קוריאה.
הערוץ נמצא בבעלות חברת SBS Medianet, חטיבה של תאגיד השידור הקוריאני SBS Media Holdings.
הערוץ משדר אמני פופ דרום קוריאנים, מוזיקה בינלאומית, חדשות, תוכניות ריאליטי ועוד.
הערוץ הושק בשנת 2001 כגרסה הדרום קוריאנית של ערוץ הטלוויזיה MTV.
בשנת 2011 פעילות הערוץ הערוץ עברה ל־SBS Paramount, מיזם משותף של חברת המדיה SBS Medianet, שפעלה באותו זמן תחת חברת האם של MTV – פרמאונט, והערוץ שינה את שמו ל- SBS MTV.
ביוני 2022 הופסק המיזם המשותף עם פרמאונט, ושמו של הערוץ שונה ל-SBS M.
במהלך פעילותו כ-SBS MTV הערוץ שידר תוכניות מקור של MTV האמריקאי, יחד עם תוכניות של הערוצים המקומיים של MTV באסיה.
מ-1994 עד 1999, הערוץ הציג, תחת הסכם שותפות, תוכניות ברשת Mnet של קבוצת המדיה CheilJedang.
בינואר 2001, הערוץ עבר לשדר בערוץ OnGameNet, שהייתה באותו זמן בבעלות חברת On-Media, של תאגיד המדיה הקוריאני Orion Group.
שיתוף פעולה זה הסתיים ב-2008.
בשנת 2008 MTV Korea נרכשה על ידי C&M.
בספטמבר 2011 תאגיד השידור הקוריאני SBS, הפך לשותף של ויאקום.
בהמשך לתהליך זה, ערוץ MTV הפך לחלק מ-SBS, ובנובמבר 2011 שמו שונה ל- SBS MTV.
קרן SCP הוא ארגון בדיוני המרוכז בסיפורים שנוצרו על ידי משתמשים באתר SCP Wiki, פרויקט כתיבת סיפורים בדיוניים משותף שמתנהל כביכול כאתר ויקי.
בתוך היקום הבדיוני המשותף של הפרויקט, קרן SCP הוא ארגון סודי האחראי על לכידה, בלימה וחקירה של תופעות על-טבעיות ומסתוריות שונות (הידועות בשם "אנומליות" או "SCPs"), תוך שמירה והסתרה על קיומן משאר הציבור.
פרויקט הכתיבה המשותף כולל אלמנטים מז'אנרים רבים כגון אימה, מדע בדיוני ופנטזיה אורבנית.
רוב הערכים באתר מורכבים מאלפי "קובצי SCP": דימויים של דוחות מדעיים וחסויים המתעדים מגוון תופעות על-טבעיות ונוהלי בלימה נלווים.
האתר מכיל גם סיפורים קצרים הכוללים דמויות ותפאורות שונות ביקום SCP.
יצירות הספרות של אתר הויקי זכו לשבחים על יכולתן להעביר אימה באמצעות סגנון כתיבה מעין-מדעי ואקדמי, כמו גם על הסטנדרטים הגבוהים שלהן לאיכות.
האתר והתכנים שלו היוו השראה לעיבודים רבים של מעריצים במגוון מדיה, כולל ספרות, מוזיקה, סרטים קצרים ומשחקי וידאו.
התפאורה הבדיונית של העולם סובבת סביב הממצאים והפעילויות של הארגון, אגודה סודית בינלאומית לא ממשלתית המורכבת ממוסד מחקר מדעי עם סוכנות מודיעין צבאית למחצה לתמיכה במטרותיה.
הקרן פועלת באופן עצמאי מכל ממשלה לאומית, וכפופה רק לגוף מנהיגות מסתורי בן 13 חברים הנקרא "(O5 Council) - מועצת O5", הידועה גם בשם המפקחים.
ארגון זה מוקדש להגנה על העולם על ידי לכידה ובלימת תופעות על-טבעיות שונות בלתי מוסברות (המכונות "אנומליות", "אובייקטים", "SCP", או באופן לא רשמי: "סקיפס" (skips)) המציגות יכולות על-טבעיות או תכונות יוצאות דופן אחרות שמפרות חוקים מדעיים קונבנציונליים.
אלה כוללות יצורים חיים, חפצים וממצאים, מקומות ואזורים, מושגים מופשטים וישויות בלתי נתפסות.
אם הארגון יכשל בלכלוא אותם, רבות מהאנומליות המסוכנות יותר יהוו איום רציני על בני האדם או אפילו על כל החיים על פני כדור הארץ.
כל המידע בנוגע לקיומן של הקרן וה-SCPs מסווג בקפדנות ומוגן מהציבור הרחב על-מנת למנוע היסטריה המונית שכביכול תתרחש אם הם המידע על יצורים אלו ידלף החוצה, ולאפשר לציוויליזציה האנושית להמשיך לתפקד תחת מסווה של "נורמליות".
עדי ראייה אזרחיים נחקרים לעיתים קרובות ולאחר מכן מקבלים מנות של תרופות "אמנסטיות" כדי למחוק את זיכרונותיהם מאירועים אנומליים.
במתקנים המתוחזקים והמחקרים הסודיים של הארגון, דמויות חד פעמיות (SCP) נעולות בשבי על ידי מאבטחים חמושים, ונחקרות על ידי מדענים כדי לפתח שיטות בלימה וכליאה טובות יותר עבורן.
פרויקטים במעבדה של הקרן מנצלים לעיתים קרובות 'חולדות מעבדה' (בדרך כלל אסירים ללא ידיעתם) שנלקחו מרחבי העולם המכונים "Class-D Personnel", איפה שהם מוכרחים לבצע עבודת כפייה ולהשתתף בניסויים ובדיקות עם האנומליות (SCPs) שעלולות להיות מסוכנות על-מנת להימנע מסיכון בטיחותם של עובדי הקרן עצמם.
מלבד הקרן עצמה, ישנם ארגונים רבים עם אינטרסים לאותן אנומליות (הידועים גם כ-Groups of Interests) המעורבים באופן פעיל בעולם העל-טבעי.
כגון: ארגון המרד הקאוטי (The Chaos Insurgency), קבוצת טרוריסטים מתפצלת של עובדי הקרן לשעבר אשר לוכדים אנומליות ומשתמשים בהם כתחמושת או מנסים לחמש אותם;
ה-GOC או בעברית: קואליציית המסתור העולמית, סוכנות צבאית סודית של האומות המאוחדות המתמחה בהשמדת איומים על טבעיים מסוכנים במקום בלימתם וכליאתם; הסוכנות לבחינת אירועים על-טבעיים של האימפריה היפנית, או בקיצור סבאעא"י (IJAMEA), סוכנות ממשלתית החוקרת אנומליות שפעלה תחת האימפריה היפנית מסוף המאה ה-19 עד סוף מלחמת העולם השנייה; וכו.
ממשלות אחרות פועלות על-מנת לנצל אנומליות על ידי ייצורן או מכירתן למטרות רווח והון, או שימושן כדי לשרת את מטרותיהן הדתיות, הפוליטיות או האידאולוגיות שלהן.
SCP-013 היא קבוצה של סיגריות שגורמת למשתמש לראות אישה לא ידועה במקום את עצמם בכל פעם שהם מסתכלים במראה או על כל משטח שקוף, האפקט הזה הוא תמידי ובלתי הפיך
SCP-066 היה פעם כדור חוטים אמורפי ותבוני שהיה חברותי לעובדים, אבל אחרי ניסוי בו חתכו את אחת מהחוטים, הכדור הפך מכדור של חוטים לכדור של בשר וגידל עיניים בהרבה מקומות ומאז הפך לעוין.
מדי פעם הכדור אומר את השם "אריק?" ומנגן את "הסימפוניה השנייה" של בטהובן בווליום גבוה כשנמצא בקרבת אנשים, מה שגורם לפגיעה בעור התוף ולחירשות.
SCP-105 היא נערה בשם "איריס תומפסון".
כשהיא מתעסקת עם התמונות שהיא צילמה דרך המצלמה שלה, SCP-105-B, היא יכולה לעבור דרכם ולתמרן את מה שצולם.
SCP-173 מכונה כפסל אנושי העשוי ממוטות ברזל, בטון וצבעי ספריי.
תכונתו הן האפשרות לזוז כל עוד אין ישות שבוהה בפסל.
לפסל יש את האפשרות לזוז במהירויות גבוהות למדי, והוא תוקף קורבנות בכך שהוא שובר את צווארם או חונק אותם.
SCP-173 הוא היצור הראשון ביותר שנכתב, ומה שנתן השראה לאנשים להתחיל ליצור עוד אנומליות דומות ומשם הפרויקט צבר תאוצה.
SCP-500 היא קבוצה של 47 כדורים בקפסולה שיכולים לרפא כל מחלה שקיימת, כולל מחלות על-טבעיות.
זמן ההחלמה אחרי בליעת הכדור תלויה במחלה.
SCP-1981 היא קסטה מפורמט 'בטאמקס' שמראה את נשיא ארצות הברית לשעבר רונלד רייגן מדבר על נושאים מטרידים בזמן שכוחות בלתי נראים לאט לאט חותכים את גופו, עד שרונלד נופל ומת מרוב כל התקיפות.
כשמתחילים את הקסטה מחדש, רונלד מתחיל לדבר על נושא מטריד אחר.
SCP-3618 היא עיירה שהמבנה הפוליטי והמבנים שלה נשלטים על ידי מרכזייה (SCP-3618-1) במחסן.
SCP-4999 הוא אדם בחליפה שמופיע ליד אנשים שעומדים לפגוש את מותם, ויציע להם סיגריה לבחירתם.
ל-SCP-4999 יש יותר סיכוי להופיע אם האדם הנ"ל 'לא מוצלח' או ללא שום חברה בחיים.
SCP-5094 היא דמות חכמה שחיה בתוכנה חינוכית בתקליטור ישן.
ל-SCP-5094 יש את היכולת לבצע אינטראקציות כשהיא שומעת קולות אדם או חיה ויכולתה ללמד על כל נושא אפשרי באופן מדויק.
ילדים שלומדים נושא כלשהו דרך הדמות יכולים להבין את החומר באופן מהיר מאוד ומביעים ידע רחב כתוצאה מכך.
SCP-7976 היא קבוצה של 3 חמוסים תבוניים שנהנים לבצע פשעי מלחמה.
הרעיון של SCP הופיע לראשונה בפורום /x/ לנושאים "על-טבעיים" באתר 4chan.
ב-22 ביוני 2007; המשתמש S.S Walrus (לאחר מכן התגלה להיות ווסלי "Moto42" וויליאמס) פרסם את הערך הראשון בפורום, SCP-173. הערך כלל את קובץ התמונה "Untitled 2004" שנוצרה על ידי האמן היפני "איזומי קאטו" שהראה את הפסל האייקוני.
הערך עבר לאתר עם התמונה, שפורסמה בלי הרישיון של Creative Commons.
איזומי קאטו לראשונה לא אהב את הרעיון שעבודתו פורסמה באופן כזה, אך הוא הסכים שהקהילה תשתמש בעבודתו כל עוד הם לא למטרות מסחריות.
הערך נתן השראה למספר אנשים ליצור ערכים משלהם.
בינואר 2008 מספר משתמשים החליטו לעבור לאתר Editthis מהסיבה שמשתמשים ב-4chan התחילו להתלונן על מספר הערכים ששטפו את הפורומים.
ביולי 2008, האתר SCP הועבר לאתר "Wikidot" לאחר שהאתר שירות ליצירת אתרי ויקי Editthis עבר למודל בתשלום.
בתקופה הזאת, אתרי ויקי ב-Wikidot פעלו אוטומטית תחת הרישיון של Creative Commons, אז באיזשהו אופן, מנהלי האתר "בטעות" אימצו את הרישיון למדיה שכוללת תוכני SCP.
במהלך שנת 2009, מספר רב של משתמשים חדשים התחילו להיכנס לאתר, אך הרבה מהערכים שנוצרו היו באיכות נחותה.
המנהלים מספטמבר עד דצמבר, עברו על הערכים ומחקו מספר רב שלהם, ונתנו את השם לאירוע הזה "העריכה ההמונית" (Mass Edit), והעתק של אותם הערכים הישנים הוספו ונשמרו באתר "SCP Classic".
הפיתוח של תהליך הערכת ערכים, הכולל שיתוף של רעיונות, סיעור מוחות וגם ביקורות בונות, עזרו לקהילה לשמור על רמת איכות טובה בפרסום ערכים.
עם הזמן, הקהילה המשיכה לגדול ופתחה מספר אתרי SCP בשפות שונות לקהילות ברחבי העולם, מבין אתרי וויקי בשפות השונות, האתר הוותיק ביותר הוא האתר ברוסית, רק אחרי המקורי (באנגלית).
ב-2012, משחק המחשב SCP – Containment Breach עלה לאוויר, מה שהביא את אחד הגלים הגדולים ביותר של משתמשים חדשים לאתר.
באתר SCP, רוב הערכים הם סיפורים עצמיים כסגנון דוחות מדעיות המסבירות את "מנהלי הבלימה המיוחדים" של אותן התופעות העל-טבעיות.
בערך סטנדרטי, ניתן לאובייקט תואר (כגון: SCP-173) ו-"מעמד בלימה" (כגון: אוקלידס, כתר) שמגדיר עד כמה מסובך או יעיל אמצעי הבלימה, ולא עד כמה מסוכן אותו האובייקט שמוחזק.
הדוח אז מתחיל להסביר את אמצעי הבלימה ובטיחות עבור האובייקט, ואת התיאור של האנומלי.
בנוסף, יש גם תוספות שהמשתמש יכול להוסיף לערך אם ירצה (תמונות, נתונים מדעיים, ראיונות, היסטוריה רלוונטית וכו').
הערכים בדרך כלל כתובים באופן מדעי ולפעמים 'מצנזרים' מילים במסמך עם פסים שחורים במקום טקסט, וגם הערות כמו "צונזר" או "נתונים נשמטו/נמחקו", מה שמוסיף לאווירה הסודית של מסמכים אלה.
לפי הנתונים מאוקטובר 2025, יש כרגע 9,800 אובייקטים באתר; ערכים חדשים ממשיכים להתפרסם באתר מיום ליום.
ישנם גם ~6,300 סיפורים קצרים וארוכים שמוסיפים תוכן משלהם, המכונים "סיפורי הקרן" (Foundation Tales).
סיפורים אלה מייצבים פוקוס לעולם הרחב של SCP, ועל חייהם של עובדי הארגון, על האובייקטים, ועל גם שלל דמויות וארגונים שונים.
בעולם של SCP אין קאנון יחיד, וזה לא אפשרי להטמין אחד לפי האוריינטציה של הקהילה.
אך לרוב יש סיפורים שנכתבים בכדי לקשר אותם לסיפורים אחרים על-מנת לייצר שלל נרטיבים שהמשתמש יכול לבחור ולקרוא אם הוא מעוניין.
משתמשים יכולים לשתף פעולה וליצור שלל ערכים ביחד ואפילו "קאנונים", שהם בעצם שלל של סיפורים וערכי אובייקטים עם אלמנטים שמשלבים תפאורה, דמויות, דיאלוג, מתח, דרמה ועוד, שביחד מייצרים יקומים שלמים ומעניינים.
בכל קאנון יש מרכז שמסביר על מה הרעיון והעולם של אותו קאנון ואיך אפשר לכתוב ולהוסיף לעולמות האלו.
למשל: יקום שבו אחרי תאונה כלשהי שמחקה את קוריאה הצפונית מהמפה, הקרן ושאר הארגונים שמתעסקים עם האנומליות מוכרחים להתמודד עם המצב שבו זהותם התגלו בפני כל העולם ואת ההשלכות שזה יביא בהמשך.
מספר כותבים הגדירו את הז'אנרים של האתר וסיפוריו הכוללים מדע בדיוני, פנטזיה אורבנית, אימה וקריפיפסטה.
לאתר יש מגוון משאבים ואפשרויות לניווט ולחיפוש אחר ערכים לקרוא, כמו אפשרות חיפוש מובנת לחיפוש מילות מפתח ורשימות של ערכים לטעמים שונים.
לאתר גם יש מרכז חדשות, המדווח על כל אירוע או מידע חדש שסובב סביב הקהילה או האתר עצמו.
ישנם גם ערכים שלמים להדרכה לגבי כתיבת ערכים וניווט, וגם אזור פורומים ראשי לשוחח, לשאול שאלות וכו.
לאתר יש שלל אנשי צוות ולכל צוות יש תפקיד מסוים על-מנת שהאתר והקהילה בו ימשיכו לתפקד; צוות אחד לבעיות טכניות, צוות אחר לגבי רישיון CC ועניינים שקשורים לזכויות יוצרים וכו'.
ניתן לכתוב ערכים, לדרג או להתכתב בפורומים אך ורק דרך הירשמות לאתר במידה ויש כבר לאדם משתמש Wikidot.
לכל ערך באתר מוצמד דף שיח בתחתית, בו משתמשים יכולים להביע את דעתם ולתת ביקורת בונה על התוכן של הערך.
משתמשים יכולים גם לדרג ערכים לפי איך שהערך עניין אותם באמצעות כפתור הדירוג בצד ימין למעלה בכל ערך (לא כולל ערכים שנוצרו על ידי אנשי הצוות או ערכים כמו הדף הראשי).
ערכים שיורדים עד - 10 נקודות או פחות, ניתן להם זמן של 24 שעות של זמן עד שהם נמחקים.
יוצרים ידועים שכתבו לאתר כגון: מקס לנדיס, סם יוז (qntm), ואדריאן הון.
האתר מדי פעם עושה הכרזות לתחרויות כתיבה שונות בנושאים שונים, לראשונה נפתח תחרות הכתיבה "SCP-1000" בשנת 2011, בו משתמשים התחרו כדי לתפוס את המקום של SCP-1000 עם הערכים שהם כתבו מראש, והזוכה עם הכי הרבה דירוגים חיוביים מקבל את המקום.
מאז היו שלל תחרויות כתיבה, למשל, בשנת 2014 האתר הכריז על תחרות הכתיבה על "דיסטופיה" שבו עודדו את המשתמשים לכתוב סיפורים שבהם הארגון מתנהל בעולם חשוך ומדכא.
חוץ מהאתר ויקי באנגלית, ישנם 15 אתרי ויקי רשמיים בשפות שונות, ושלל אחרים שעדיין מתפתחים כאתרים, חלק מהערכים של כל ויקי תורגמו על-מנת לתת למשתמשים הקלה אם ירצו לקרוא סיפורים ממקומות שונים.
אתר ויקי נוסף שהוא בעצם תוספת לעולם של SCP, הוא "The Wanderer's Library" (ספריית הנודדים), אתר ויקי ספין אוף של אתר הויקי.
האתר משתמש באותו סגנון כתיבה של אתר הויקי הראשי, אך רובו בנוי מסיפורי פנטזיה מאשר סיפורים בנויים כדוחות מדעיים.
האתר ספין אוף מבוסס על הספרייה הבדיונית האינסופית שבה שוכנים קבוצה של אנשים שרואים באנומלים כרצויים לשוויון ולוקחים עמדה נגד הקרן.
לקהילה יש גם אתר רול-פליי מובנה, אתר פורום ב-Reddit, ושלל חשבונות ליצירת קשר ברשתות החברתיות.
אתר ה-SCP והתכנים שלו פועלים תחת רישיון Creative Commons, כך שאף אחת מהדמויות או התכנים בו ממותגים על ידי האתר עצמו.
בשנת 2019, אדם מרוסיה בשם אנדריי דוקסין רשם בקשה לרישום סימן מסחרי לשם של האתר וללוגו.
למרות שהרישיון כן נותן את האפשרות למכור סחורה המתבססת על הקניין הרוחני של SCP, אנדריי השתמש בסימן המסחר על-מנת להשמיט כל תחרות בכך שזה עוצר אחרים מלמכור סחורה המבוססת על SCP ברוסיה.
בנוסף, אנדריי איים על להשבית את הגרסה הרוסית של אתר הויקי SCP.
כתגובה לכך, משתמשי האתר השיקו והפיצו תרומות כדי להילחם נגד דוקסין, עם סכום התחלתי של 50,000 דולרים.
ב-2020, הקהילה הצליחה להגיע לשווי של 140,000 דולרים, אלה מיובאים מהעזרה של חברים בקהילה ומעריצים ברחבי העולם, כולל את העזרה של היוטיובר האמריקאי מארקיפלייר.
בנובמבר 2021, השירות הפדרלי למלחמה במונופולים פסק נגד אנדריי.
מציאתם הראתה שאנדריי לא יצר את השם של האתר או את הלוגו, לא הייתה לו שום בעלות עליהם, ושפעולותיו מהוות תחרות לא הוגנת.
למרות זאת, המותג שלו עדיין החזיק מעמד.
כתבה באתר Case Western Law Review הגיע להסכמה שפעולותיו של הבית משפט ברוסיה כנראה עלו בקנה עם ההתענגות במותגים וטרול פטנטים, מפני שרוסיה בדרך כלל לא מבטלת מותגים שנלקחו באופן בלתי חוקי.
באפריל 2022, הצוות של האתר SCP ערערו בהצלחה על המקרה, והמותג של דוקסין בוטל סופית באוקטובר באותה שנה.
הורדת התמונה של SCP-173 מהערך
הערך הראשון ביותר, SCP-173, פורסם בשנת 2007 בפורום /x/ שב-4chan, הערך השתמש בקובץ תמונה הנקרא Untitled 2004 שנוצרה במקור על ידי האמן היפני איזומי קאטו, התמונה עצמה צולמה על ידי הצלם היפני קייסוקה יממוטו.
ליוצר הערך המקורי, ווסלי "Moto42" וויליאמס, לא הייתה את הזכות לפסל או לתמונה עצמה.
מתחילת 2013, גם אתר ה-SCP באנגלית והאתר היפני ניסו ליצור קשר עם איזומי קאטו לבקשת רישות, אך הם לא קיבלו אף מענה.
מתישהו בספטמבר 2014, צוות האתר האנגלי הצליחו ליצור עם קאטו קשר, והוא "בהיסוס" הסכים לתת לקהילה להשתמש בתמונה למטרות לא מסחריות.
הוא גם הכריז שהוא כן ייקח פעולות משפטיות אם מישהו ינסה להשתמש בתמונה לצורך מסחרי.
התמונה נשארה עם הערך למשך הרבה זמן עם אזהרה תמונה לגבי בעיות זכויות היוצרים עד פברואר 2022, כשהצוות קיבל החלטה להוריד את התמונה מהערך.
האתר הכריז בטוויטר שהחזון האומנותי של קאטו "נחטף בכוח" בכך שלפסל שהוא יצר יש קשר עצום עם הקהילה של SCP, ושהנזק כבר נעשה "ולא ניתן להחזיר את הגלגל לאחור".
כבקשה מווסלי וויליאמס (היוצר של הערך SCP-173), תמונה חדשה לא תופיע בערך, ומשתמשים יצטרכו לדמיין איך הדמות נראית בעצמם.
דבר זה גרם להרבה אנשים ליצור ולעצב את הפרשנות שלהם על איך SCP-173 נראה.
רוב הביקורות על SCP היו חיוביות למדי, כותבת CNET מישל סטאר שיבחה את היצירות ואת הטבע המטריד שהן מביעות.
כותבת ב-Daily Dot שיבחה את המקוריות של הסיפורים באתר ותיארה את האתר: "עולם סיפורי האימה הכי מושך באופן ייחודי".
היא ציינה שלרוב, האתר לא מכליל סיפורים גרוטסקים.
במקום זאת, תוכן הערכים המוגדר כ"פרגמטי" ו"חסר רגשות וקר" הוא מה שמצליח למשוך את תשומת הלב של הקורא, במיוחד הכללת הפרטים
ההשפעה של SCP על המדיה וההשראות שלו
אתר ה-SCP והערכים שלו הביאו לשלל יצירות עצמאיות ברחבי המדיה שמבוססות על אותם ערכים:
SCP-5000 WHY - The Graphic Novel (2021) הוא רומן גרפי המבוסס על ?SCP-5000 - Why (ערך שניצח בתחרות של הערך ה-5000) הנכתב על ידי Tanhony, וצויר על ידי Drdobermann.
תוכן הרומן מרכז על טכנאי בשם פייטרו ווילסון ששורד ביקום אלטרנטיבי, איפה שמבלי סיבה כלשהי, הקרן SCP הכריזה מלחמה על האנושות כולה, והתחילה לשחרר את כל היצורים והתופעות שהחזיקה בהן לפני כן על-מנת לייצר תוהו ובוהו ולוודא שהאנושות תיכחד.
SCP Comics Series (2023-2025) הן סדרה של רומנים גרפיים מסוג אימה שפורסמו על ידי Aloha Comics והודפסו תחת ParaBooks.
עלילת הספר מתרכזת בילד שנחטף על ידי הקרן אחרי שהוא מצא תמונה של 'איריס תומפסון' (SCP-105).
בכל פעם שהוא פותח ספר, הילד ואיריס מוכרחים לעבוד אחד עם השני על-מנת לברוח מאחד המרכזי בלימה של הקרן SCP.
There Is No Antimemetics Division (2021) הוא סיפור מדע בדיוני המבוסס על SCP שנכתב ופורסם עצמאית על ידי הכותב סם "qntm" יוז.
הסיפור מרוכז על המושג "אַנְטִימִם", רעיוניות, תופעות ויצורים שמצנזרות את עצמן בכך שהן מוחקות כל זכר או ידע אליהן שהאדם הנ"ל צובר, מחיקת נתונים וערכים אליהן במכשירים בלי שום דרך לשחזר אותם או בכל דרך על-טבעית.
Welcome to the Ethics Committee (2014) הוא מחזה תיאטרון ששוחק בדבלין, אירלנד בתיאטרון "Smoke Alley" באוקטובר 2014. המחזה מבוסס על מחלקת 'ועדת האתיקה' של הארגון, גוף שנוצר על-מנת למנוע ניסויים ותנאי בלימה לא מוסריים.
SCP-087 (2012) הוא משחק מחשב קצר המבוסס על הערך SCP-087, במשחק השחקן יורד בחדר מדרגות אינסופי.
SCP – Containment Breach (2012) הוא בין אחד המשחקים הכי מוצלחים שמבוססים על SCP.
פורסם לראשונה ב-15 באפריל 2012 על ידי מפתח המשחקים הפיני יונאס רגאליס ריקונן.
SCP: Secret Laboratory (2017) הוא משחק מחשב מסגנון רב משתתפים המבוסס על Containment Breach על ידי יונאס רגאליס ריקונן.
המשחק עובד לפי צוותים ולכל צוות יש תפקיד שונה, אם זה לברוח או לחסל כל אויב.
SCP: 5K (2022) הוא משחק מחשב מסגנון רב משתתפים ירי בגוף ראשון המבוסס על SCP-5000. מיקום המשחק מתהלך באזור 12 (Area-12); המשחק עדיין בשלבי פיתוח על ידי Affray Interactive.
SCP: Secret Files (2022) הוא משחק אימה והרפתקה אפיזודי בפיתוח על ידי GameZoo Studios.
המשחק מחולק לפרקים ובכל פרק הוא על סיורים שונים וחשיפות של הפרויקטים הסודיים של הארגון.
Go Home Annie (2024) הוא משחק אימה והרפתקה הכולל סיפור מקורי שמתחולל בעולם ה-SCP.
המשחק פותח על ידי Misfit Village.
SCP: Fragmented Minds (2025) הוא משחק מחשב אשקן והרפתקה בגוף ראשון, בו השחקן מתקיים באתר 113 (Site-113) הנמצא על מאדים.
המשחק פותח על ידי HST Studios וכרגע יש רק פרק 1, עם עוד פרקים צפויים לבוא בעתיד.
Confinement (2017-2019) הייתה סדרת אנימציה ביוטיוב בעלת 7 פרקים, הכללה שילוב של הומור שחור ואימה, היא נוצרה על ידי המשתמש/ת "Lord Bung".
הסדרה סובבת סביב אסיר בשם "קונור" (Connor), אדם בן אלמוות שהיכולות שלו נותנות לו להחיות את עצמו באופן מיידי במקרים של מוות; לכן הארגון מנצל אותו המון.
הוא מוגדר כאיש בדרגה ד' (Class-D) ושולחים אותו למשימות מסוכנות לעיתים קרובות.
הסדרה הופסקה סופית ביוני 2023 כשהיוצר/ת החליטו למחוק את הערוץ שלהם עקב מספר דרמות.
SCP: Overlord (2020) הוא סרט אקשן ומתח קצר; הסרט בוים על ידי סטפן הנקוק ונכתב על ידי אוון מיור.
תוכן העלילה הוא קבוצה של סוכנים חוקרים ופושטים בית שכת שכנה בו; אותה כת בצעה טקסים בבית הזה מה שגרם לאירועים על-טבעיים להתרחש באזור.
There is no Antimemetics Division (2024) היא סדרה שמבוססת על הסיפור על ידי qntm בעל אותו השם.
הסדרה מורכבת מ-4 פרקים, היא נכתבה ובוימה על ידי אנדראה ג'ושוע אסניקר וג'נה קוסגרוב.
Find Us Alive (2019-הווה) היא סדרת פודקאסטים דרמה (רק אודיו) המתבססת על קבוצה של עובדים בארגון שתקועים בתוך בניין רב ממדי.
הסדרה נוצרה על ידי משתמשת וכותבת באתר ושמה "Raddagher" תחת חברת הפקת האודיו שלה שנקראת Hodgepodge.
Lobotomy Corporation (2018), משחק מסגנון ניהול שפורסם באפריל 2018 ופותח על ידי Project Moon.
משחק זה לקח השראה מקהילת ה-SCP Foundation, מטרת המשחק היא לבלום ו'לקטוף' אנרגיה מיצורים על-טבעיים.
Control (2019), משחק מחשב שפורסם באוגוסט 2019 ופותח על ידי Remedy Entertainment.
משחק זה לקח השראה רבה מקהילת ה-SCP Foundation.
Lethal Company (2023), משחק שיתופי בסגנון אימה שפורסם באוקטובר 2023 ופותח על ידי מפתח המשחקים Zeekerss.
התקן זה משתמש בתושבת דימים (DIMMs).
בדרך כלל SDRAM תומך במהירויות מ-66 מגה הרץ ועד 133 מגה הרץ.
לעומת 72 הפינים שהיו בזיכרונות EDO DRAM שקדמו לו, או 30 פינים בזיכרונות מוקדמים יותר, התקן SDRAM משתמש בתושבת בעלת 168 פינים.
רקע – זיכרון גישה אקראית (RAM)
זיכרון גישה אקראית (RAM) הוא אמצעי מהיר לאחסון מידע.
במחשבים, נעשה שימוש בזיכרון זה על מנת לספק גישה לנתונים ולקוד.
הזיכרון נחשב "אקראי", שכן ניתן לגשת לכל פיסת מידע אקראית בזיכרון באותה מהירות.
קיימים שני סוגי זיכרון גישה אקראית:
זיכרון אקראי סטטי (SRAM) דורש 4 עד 6 טרנזיסטורים כדי לאחסן כל סיבית.
זיכרון אקראי דינמי (DRAM), מבוסס על יכולתו של קבל לשמור מטען ודורש רק טרנסיסטור אחד לכול סיבית.
צפיפותו של ה-DRAM גדולה מזו של SRAM, אך מהירות הפעולה קטנה יותר.
בגלל תופעת זרם הזליגה, DRAM דורש רענון.
דרישת הרענון היא מקור המילה "דינמי" בשם הזיכרון.
בלבו של תא זיכרון דינמי יש קבל שיכול להיות טעון (ולייצג את הספרה הבינארית 1), או פרוק (0).
ניתן לדמות את תא הזיכרון הדינמי לדלי דולף: כמו שרמת המים בדלי הדולף הולכת ויורדת, כן המתח על הקבל הולך ופוחת עקב זרם הזליגה.
אם אדם ימתין מספיק זמן, שוב לא יוכל להבדיל בין תא המייצג "0" ובין תא שייצג "1" שרוב מטענו זלג, כשם שלא יוכל להבחין בין דלי שהיה ריק מלכתחילה לבין דלי מלא שמימיו דלפו.
כדי להשתמש בזיכרון דינמי, יש לחדש את מטענו של הקבל בתוך פרק זמן הקצר משמעותית מהזמן בו שוב אי אפשר להבחין אם הקבל טעון או לא.
לצורך כך, זיכרון דינמי מכיל מעגל חשמלי העובר לארוך כל התאים בזיכרון באופן מחזורי ומחדש את מטענם של התאים המייצגים "1".
זיכרון גישה אקראית דינמי סינכרוני (SDRAM)
זיכרון SDRAM הוא זיכרון DRAM סינכרוני, כלומר מסונכרן עם השעון של אפיק הנתונים של המחשב.
ל-DRAM הקלאסי יש ממשק אסינכרוני, כלומר הוא מגיב במהירות המרבית לשינויים באותות הבקרה.
ל-SDRAM יש ממשק סינכרוני, כלומר הוא ממתין לאות שעון לפני שהוא מגיב לאותות בקרה וכך הוא מסונכרן עם אפיק הנתונים של המחשב.
שעון זה מניע מכונת מצבים סופית המנהלת צינור עיבוד נתונים (Pipeline) להוראות נכנסות.
הדבר מאפשר תבניות פעולה מורכבות יותר מאלה של ה-DRAM האסינכרוני, מה שמאפשר מהירות עבודה גבוהה יותר.
הצנרה (Pipelining) היא שיטה בה ניתן לקבל הוראות חדשות לפני שמסתיים הטיפול בקודמות.
בכתיבה בצינור נתונים ניתן לשלוח פקודת כתיבה נוספת מיד לאחר פקודת כתיבה בלא להמתין שהמידע ייכתב למערך הזיכרון.
בקריאה בצינור נתונים המידע הנדרש מגיע מספר מחזורים קבוע לאחר פקודת הקריאה ובמהלך מחזורי שעון אלה ניתן לשלוח פקודות נוספות (מספר מחזורי ההמתנה (Latency) מהווה שיקול חשוב בבחירת SDRAM למחשב).
SDR (Single Data Rate) SDRAM – יכול לקבל פקודה אחת ולהעביר מילה אחת של מידע בכל מחזור שעון.
תדירויות שעון אופייניות הן 100 ו-133 מגה הרץ.
מיוצרים עם מגוון גדלים של אפיקי נתונים (הנפוצים ביותר הם 4,8 ו-16 ביטים) אבל בדרך כלל מורכבים ל-DIMM הקורא או כותב 64 (non-ECC) או 72 ביטים בכל פעם.
DDR (Double Data Rate) DRAM – בעוד שזמן ההמתנה לגישה של ה-DRAM מוגבל על ידי מערך ה-DRAM, ל-DRAM יש רוחב פס פוטנציאלי גדול מאוד מפני שכל קריאה פנימית היא שורה של אלפי ביטים.
כדי לנצל יותר מרוחב פס זה, פותח ל-DRAM ממשק קריאה בקצב כפול.
הוא משתמש באותן הפקודות כ-SDR אך כל קריאה וכתיבה היא של שתי מילות מידע במקום אחת למחזור שעון.
הממשק משיג שיפור זה על ידי כך שקריאה וכתיבה מבוצעות גם בירידת שעון בנוסף לעליית שעון.
ה-SDRAM המשתמש בממשק זה הוא DDR SDRAM כאשר הגרסה הראשונה שלו היא DDR1. בנוסף לשיפור ממשק זה מתח האספקה של ה-DDR1 ירד מ-3.3 וולט ל-2.5 וולט ועל כן DDR SDRAM אינו תואם SDR SDRAM.
DDR2 – דומה ל-DDR1 אך מכפיל בשנית את קצב הקריאה וכתיבה המינימלי ל-4 מילים עוקבות.
כמו כן פרוטוקול אפיק הנתנים פושט כדי לאפשר פעולות בביצועים גבוהים יותר (בפרט הפקודה burst terminate נמחקה).
הדבר מאפשר להכפיל את קצב אפיק הנתונים בלא להגדיל את קצב השעון של פעולות ה-RAM הפנימיות, במקום זאת פעולות פנימיות מבוצעות ביחידות רחבות פי 4 מ-SDRAM.
כמו כן נוסף חיבור כתובת בנק נוסף המאפשר תמיכה ב-8 בנקים.
DDR3 – מכפיל גם כן את קצב הקריאה וכתיבה ל-8 מילים עוקבות.
הדבר מאפשר הכפלה נוספת של רוחב הפס וקצב אפיק הנתונים החיצוני בלא שינוי לקצב השעון בפעולות פנימיות אלא רק לרוחבן, במטרה לשמור על 800 מגה העברות בשנייה (העלייה והירידה של שעון 400 מגההרץ) ה-RAM הפנימי צריך לבצע 100 מגה בשנייה.
ה-SDRAM הוא וריאציה של DRAM, על כן גם הוא מאחסן ביטים של מידע תוך שימוש בטרנזיסטור וקבל במקום 6 טרנזיסטורים כפי שישנם ב-RAM סטטי.
בהינתן כתובת לקרוא או לכתוב אליה, הטרנזיסטורים הדרושים 'נפתחים' והקבל נטען לערך הביט או לערך הנכתב אליו בהתאם לפעולה.
במטרה לצמצם את ההשפעה של דליפת מטען בקבלים כל השורות מרועננות מדי פעם במטרה לרענן את המתח גם כאשר לא מתקבלות בקשות קריאה וכתיבה.
מלבד מטבעו הסינכרוני ל-SDRAM יש גם את היכולת לבצע הצנרה של פקודות במטרה לטפל ביותר מבקשת קריאה או כתיבה אחת בכל פעם כתוצאה מהמורכבות הגדולה יותר שלו.
ה-SDRAM עצמו לא אחראי לטיפול ברמה גבוהה בבקשות מבחוץ.
ניהול ה-SDRAM ווידוא שהוא מטפל בבקשות בצורה נכונה מבוצע על ידי בקר שמתרגם את הבקשות מהמשתמש לאותות בקרה הנשלחים ל-SDRAM תוך כדי מעקב אחר מצבו של ה-SDRAM.
הבקר גם מתרגם את הפלט של ה-SDRAM למשתמש.
לכן לא ניתן לנתח את ה-SDRAM בלא לנתח גם את הבקר.
Cke (Clock Enable) – אות זה משמש כמסכה (Mask) לאות השעון של ה-SDRAM.
כאשר Cke ב-'0', ה-SDRAM לא יזהה עליית שעון וה-SDRAM יעצור עד ש-Cke יקבל '1'.
CS (Chip Select) – כאשר אות זה הוא '1' ה-SDRAM מתעלם מכול האותות המתקבלים מהבקר לבד מ-Cke.
DQM (Data Mask) – כאשר הוא '1' אותות אלה מונעים ביצוע פקודות קריאה וכתיבה, פקודות כתיבה לא מבוצעות בעוד שאם הועלה ל '1' שני מחזורי שעון לפני פקודת כתיבה היא לא מבוצעת.
Ras ו-Cas (Row/Collumn Strobe) – בנוסף ל-WE, שני אותות אלה קובעים איזו פקודה מקבל ה-SDRAM מהבקר.
בניגוד לשמם הם אינם אותות Strobe.
WE (Write Enable) – אות הבקרה השלישי הקובע את הפקודה המתקבלת.
בנוסף לאותות בקרה אלו, ל-SDRAM ישנם גם אפיקי נתונים המשמשים לקבלת מספר שורה או טור ובנק מהבקר, ואפיק נתונים דו כיווני לקבלת ושליחת מידע.
בפקודות אשר לא דורשות את כל 12 ביטי מספר השורה או הטור (פעולות טור אשר היות שמספר הטורים הוא בן 11 ביטים בלבד ולכן ניתנות לייצוג בעזרת הביטים A0-A9 ופעולות אשר לא דורשות כתובת) ביט הכתובת A10 משמש כאות בקרה נוסף המאפשר בחירת אפשרות שונה למימוש הפקודה המתקבלת.
Activate (הפעלה) – בפקודה זו ה-SDRAM מקבל מספר בנק (שני ביטים הקובעים לאיזה מ-4 בנקים אפשריים הוא ייגש) ומספר שורה (היות שהשורה היא בת 12 ביטים גם ביט A10 משמש להעברת הכתובת ולכן אין לו שימוש מיוחד בפקודה זו).
התוכן של השורה בבנק נקרא למערך טורי המגברי וניתן כעת לגשת אליו, תוצר לוואי של ההפעלה הוא רענון המטען בקבלים של השורה המופעלת אשר עוזר למנוע אובדן מידע.
ההפעלה אינה מיידית, ולכן במהלך זמן row to collumn לא ניתן לבצע פעולות קריאה וכתיבה בבנק, אף על פי שעדיין ניתן לגשת לבנקים האחרים, אכיפת מגבלת זמן זו על הבקשות הנשלחות מטופלת על ידי הבקר.
Prechargin (הכנה) – לאחר ששורה הופעלה, יש 'לסגור' אותה לפני שניתן להפעיל שורה חדשה, זאת מכיוון שמגברי החישה של הבנק צריכים לחזור למצב ראשוני כדי שניתן יהיה לקרוא את תוכן השורה הבאה.
יש שתי דרכים להורות על הכנה ב-SDRAM.
הראשונה היא באמצעות פקודת ה-Precharge אשר בהתאם לערכו של ביט A10 תכין את הבנק הנוכחי או את כל הבנקים.
הדרך השנייה היא לצרף לפקודת קריאה או כתיבה פקודת הכנה על ידי שליחת פקודת הקריאה או הכתיבה כאשר A10 גבוה.
אם פקודת הרענון ניתנת ו-Cke מורד ל-'0' ה-SDRAM יעבור למצב חסכון כוח בו יתעלם מפקודות נוספות עד ש-Cke יעלה ל-'1' וימשיך לרענן שורות במטרה למנוע אובדן מידע.
Mode Loading (הגדרת מצב עבודה) – ל-SDRAM יש 10 ביטים (M0-M9) אשר מגדירים את מצב העבודה שלו.
כאשר פקודת הגדרת המצב ניתנת כל אחד מביטי M מקבל את הערך של ביט הכתובת בעל אותו מספר.
M9 – קובע האם ה-SDRAM יבצע כתיבה בצרורות (Burst) או לא (קריאה היא תמיד בצרורות).
M8, M7 – ביטים שמורים אשר יש להגדירם כ-'0' כאשר מתבצעת הגדרת המצב.
M3 – קובע האם ה-SDRAM משתמש בתמסורת צרורות סדרתית (Sequential Burst) או בתמסורת צרורות מסורגת (Interleaved Burst).
M2, M1, M0 – קובעים את גודל תמסורת הצרורות בקריאה ואם M9 הוא '1' אז גם בכתיבה, הגדלים האפשריים הם 1 ,2 ,4 ו-8.
מספר מחזורי השעון הנדרש לביצוע כל פקודה תלוי בעיצוב ה-SDRAM ובתדר השעון, על-כן במטרה להימנע ממתן פקודות ל-SDRAM כשעדיין אינו יכול לטפל בהן, הבקר יתוכנת עם ערכי התזמון של ה-SDRAM בו הוא אמור לשלוט.
מהניתוח הטכני של ה-SDRAM ניתן לראות כי אין קשר ישיר בינו לבין המעבד.
במקום זאת כל הבקשות מטופלות על ידי הבקר השולח אותות בקרה מתאימים ל-SDRAM ומידע הנקרא מה-SDRAM למעבד.
הבקר הוא החולייה המקשרת בין ה-SDRAM לבין המשתמש (Host) המבקש לקרוא או לכתוב ל-SDRAM.
בדרך כלל הוא ממומש בקוד כמכונת מצבים.
הבקר מוכרח לעקוב אחר ה-SDRAM במטרה לטפל בבקשות המשתמש, המעקב כולל:
שורה נוכחית המופעלת בבנק ב-SDRAM.
כל הפעולות שה-SDRAM לא סיים ומספר מחזורי השעון שנותר לסיומן.
המצב הנוכחי של ה-SDRAM (בתהליכי אתחול, המתנה להגדרות מצב, רענון שורה ועוד).
כל בקשה של המשתמש מתקבלת בבקר, שקובע האם ה-SDRAM יכול לטפל בבקשה כעת ופועל בהתאם.
הבקר מתרגם כל בקשה לפקודות הדרושות כדי שה-SDRAM יטפל בבקשה ושולח את אותות הבקרה המתאימים.
במידת הצורך, הבקר ממתין בין פקודות למספר המחזורים הדרוש.
SETI@home (קרי: SETI at home) הוא מיזם של חישוב מבוזר קהילתי לחיפוש אחר חיים תבוניים מחוץ לכדור הארץ, שמנוהל על ידי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
מטרתו של SETI@home היא לנתח את המידע המגיע ממצפה הכוכבים ארסיבו שבפוארטו ריקו, המחפש אותות-רדיו מהחלל.
נכון ל-14 באוגוסט 2023 המיזם נמצא בהקפאה ואינו מעבד נתונים או מחלק פיסות מידע למשתמשים.
מיזם SETI@home מחלק את המידע העצום (כ־35 ג'יגהבייט ביום) לקטעים קטנים, ושולח אותם דרך האינטרנט אל מיליוני אנשים ברחבי העולם שהסכימו להתקין במחשב שלהם תוכנה מיוחדת שמעבדת את האותות.
עם יותר מ־5 מיליון משתמשים רשומים בכל רחבי העולם, זהו הניסיון המוצלח ביותר של תרומת כוח מחשוב עבור מיזם קהילתי.
החיפוש מתבצע על ידי ניתוח גלי רדיו סביב תדירות של 1.4 ג'יגה-הרץ הנקלטים ברדיו־טלסקופ במטרה למצוא פולסים של שידור העשויים להצביע על מקור שידור מלאכותי.
אף על פי שהפרויקט לא הראה עד לתחילת העשור השלישי של המאה ה־21 כל סימן של חיים מחוץ לכדור הארץ, הוא קבע אתרים לחיפוש עתידי.
תדר 1.4GHz נבחר משתי סיבות:
זהו אחד האזורים השקטים ביותר בתחום תדרי הרדיו, בספקטרום האלקטרו־מגנטי.
גרף המראה את תלות עוצמת גלי הרדיו הנקלטים מהחלל בתלות בתדירותם, יראה שקע עמוק באזור תדר זה.
תדר זה הוא אחד מתדרי הפליטה (קוי הפליטה) של מימן, החומר הנפוץ ביותר ביקום, והקרוב מביניהם לזה של הידרוקסיל.
מימן והידרוקסיל מרכיבים ביחד מולקולת מים, הנחשבים למרכיב הכרחי בקיום חיים כפי שאנו מכירים אותם.
ההנחה היא שכל שידור רדיו בין כוכבי יעשה באזור תדר זה, ובכל מקרה, באזור זה יהיה הכי קל לזהות שידור כזה.
תוכנת המחשב של SETI@home, הזמינה לרוב מערכות ההפעלה, מאפשרת להשתמש בשומר מסך ייעודי או ביישום הפעיל תמיד, המשתמשים בזמן מעבד בלתי מנוצל לצורך ניתוח האותות.
התוכנה מורידה דרך האינטרנט קובץ נתונים, מעבדת אותו ומנסה לאתר תבניות גלים, מחזירה את הממצאים אוטומטית דרך האינטרנט אל מחשבי אוניברסיטת ברקלי, וחוזר חלילה.
תוכנה זו היוותה רעיון חדש לחלוטין כאשר יצאה ומאז יש לה מחקים (גם מסחריים) שמפעילים מיזמים דומים, רובם בתחום המדעים.
מנהלי המיזם מתכננים להמשיך אותו גם ברדיו טלסקופ פארקס (Parkes) באוסטרליה, שהוא הגדול ביותר בחצי הכדור הדרומי (קוטר של כ־70 מטר).
אוניברסיטת ברקלי פיתחה תוכנה חדשה בשם Berkeley Open Infrastructure for Network Computing) BOINC) שמאפשרת לנתח סוגים נוספים של אותות, וגם לתרום לפרויקטים אחרים מלבד SETI, כגון World Community Grid המקדם מחקרים שונים לטובת האנושות (מציאת מרפא לסרטן, איידס ועוד).
SEATO (ראשי תיבות של: South East Asia Treaty Organization, מילולית: ארגון ברית דרום-מזרח אסיה) היא ברית הגנה שנחתמה בשנת 1954 בין אוסטרליה, צרפת, בריטניה, ניו זילנד, פקיסטן, הפיליפינים, תאילנד וארצות הברית.
הסכם זה כונן תחת חסות מערבית לאחר שצרפת נסוגה מאזור הודו-סין.
ברית זו נחתמה במטרה לבלום התפשטות קומוניסטית עתידית במזרח אסיה.
במסגרת הסכם זה, במקרה של התקפה על אחד הצדדים להסכם, שאר החתומים על ההסכם יתמודדו מול האיום יחדיו.