tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ששת החברים הנותרים המשיכו לפעול כקבוצה, והוציאו את אלבום האולפן השלישי שלהם, Top Seed, בינואר 2018. האלבום כולל שנים-עשר שירים, כאשר הסינגל המוביל הוא "Tell Me".
למרות תקופת קידום קצרה של שבועיים בלבד, השיר "Tell Me" זכה בחמישה פרסים בתוכניות מוזיקה.
ב-14 במאי 2018, סונג-קיו נכנס לשירות הצבאי החובה שלו כחייל בשירות פעיל.
שם לידה: Kim Sung-kyu (בקוראנית: 김성규)
שם לידה: Jang Dong-woo (בקוריאנית: 장동우)
עמדה: ראפר ראשי, רקדן ראשי וזמר
שם לידה: Nam Woo-hyun (בקוריאנית: 남우현)
תאריך לידה: 8 בפברואר 1991
שם לידה: Lee Sung-yeol (בקוריאנית: 이성열)
שם לידה: Kim Myung-soo (בקוריאנית: 김명수)
שם לידה: Lee Sung-jong (בקוריאנית: 이성종)
תאריך לידה: 3 בספטמבר 1993
עמדה: זמר משנה ומאקנה (הצעיר ביותר בלהקה)
שם לידה: Lee Ho-won (בקוריאנית: 이호동)
שנההיצירה/ היוצריםפרס2012 אינפיניט 2012 Top 10
שנההיצירה/ היוצריםהפרס2013אינפיניט Best Global Touring Artist
להלן אוסף של הניצחונות של הלהקה בתוכניות המוזיקה הטלוויזיונית של קוריאה הדרומית.
M!Countdown המשודרת בערוץ כבלים קוריאני M.net, התוכנית Music Bank המשודרת בערוץ KBS, התוכנית Inkigayo המשודרת בערוץ SBS, התוכניות Show Champion ו- Music Core המשודרות בערוץ MBC והתוכנית Ths Show המשודרת בערוץ SBS MTV.
שנה תאריך שם השיר 2011 9 באוקטובר "Paradise"2012 3 ביוני "The Chaser" 10 ביוני2013 31 במרץ"Man In Love" 7 באפריל 28 ביולי "Destiny"
אינפיניט H (בקוריאנית: 인피니트 H, באנגלית: Infinite H) היא תת-הלהקה הרשמית הראשונה של להקת הבנים הדרום קוריאנית, אינפיניט, אשר הורכבה תחת וולים אנטרטיינמנט ב-2013. התת-להקה מורכבת מהחברים ג'אנג דונג-וו והו-יא.
הם ביצעו את הופעת הבכורה שלהם עם הוצאתו לאור של המיני אלבום שלהם, Fly High.
האות H בשם של הצמד מסמלת היפ-הופ, מה שמאפיין מאוד את המוזיקה שהצמד יוצרים.
דונג-וו והו-יא, שניהם ראפרים וזהו תפקידם גם באינפיניט.
אך הצמד בנוסף לכך, נחשבים כרקדנים מעולים וכן גם בעלי יכולת לשיר.
שניהם אף מוסמכים ככותבי שירים רשמיים.
לפני הופעת הבכורה שלהם כתת-להקה, הצמד ביצעו שירים חדשים כמו "Crying" ו"You Look Good" במהלך המופעים של אינפיניט ובעקבות כך קיבלו הרבה תשומת לב.
למרות הביצועים של השירים הללו במהלך המופעים, חברת התקליטים הודיעה רשמית כי הצמד הולכים לקדם ביחד כתת-להקה ב-2013 לאחר סיום הפעילות של אינפיניט ביפן.
הם ביצעו את השיר "Without You", שיר מאלבום הבכורה שלהם במופע "Infinite Concert That Summer" ב-8 באוגוסט 2012. ב-20 בדצמבר 2012, הם הופיעו בפעם הראשונה כצמד במופע מיוחד בתוכנית של M!Countdown.
2013-2014: הופעת בכורה עם האלבום Fly High
ב-11 בינואר 2013, אלבום הבכורה שלהם Fly High יצא לאור.
מהר מאוד לאחר השקתו, שיר הנושא של האלבום, "Special Girl" דורג במקום הראשון במספר מצעדי מוזיקה כמו למשל Naver, Daum, Nate ומצעדי מוזיקה מכובדים, ובכך השיגו את התואר "All-Kill" (תואר הניתן לשירים/אלבומים אשר מדורגים במקום הראשון ברוב מצעדי המוזיקה אם לא בכולם).
שירים נוספים מהאלבום כמו "Victorious Way", "Without You", "I Can't Tell You" ו"Fly High" גם כן דורגו בעשרת המקומות הראשונים במצעדי המוזיקה.
הצמד החל בקידומי האלבום ב-10 בינואר 2013 בתוכנית M!Countdown.
ב-28 בפברואר וב-1 במרץ 2014, במהלך הדרן של אינפיניט במופע "One Great Step Returns", הצמד ביצע שיר חדש בשם "Alone".
מילות השיר נכתבו על ידי הצמד.
השיר נוסף לאחר מכן לאלבום המלא השני של אינפיניט בשם Season 2.
2015: האלבום השני Fly Again
ב-26 בינואר 2015, הצמד עשה את הקאמבק שלו לאחר שנתיים עם הוצאתו לאור של האלבום השני שלהם Fly Again.
הם ערכו מסיבת עיתונאים באותו יום.
הופעות קידום לאלבום החלו ב-31 בינואר בתוכניות M!
שיר הנושא של אלבום זה הוא "Pretty".
ב-3 בפברואר הם זכו במקום הראשון בתוכנית מוזיקה בפעם הראשונה כצמד, בתוכנית The Show.
לאחר מכן השיר זכה בעוד ארבעה פרסים של מקום ראשון.
Fly High (בהופעת אורח של בייבי סול מלאבליז
Fly Again (בהופעת אורח של DJ IT)
(בהופעת אורח של Yang Da Il)
Bump (בהופעת אורח של סו-ג'ונג מלאבליז
שיר תוכנית המוזיקה תאריך Pretty The Show 3 בפברואר 2015 Show!
אינפיניט F (בקוריאנית: 인피니트 F, באנגלית: Infinite F) היא תת-הלהקה הרשמית השנייה של להקת הבנים הדרום קוריאנית, אינפיניט ,אשר הורכבה תחת וולים אנטרטיינמנט ב-2014. הקבוצה מורכבת מהחברים, סונג-יאול, אל וסונג-ג'ונג.
הקבוצה לעיתים מכונה על ידי המעריצים "Maknae Line" שמציינת כי הם שלושת חברי הלהקה הצעירים ביותר לעומת האחרים.
תת-הלהקה הופיעה בהופעת בכורה בו זמנית גם ביפן וגם בקוריאה הדרומית עם אלבומי הסינגל, Koi no Sign ו-Azure.
2011: לפני הופעת הבכורה וההופעה הראשונה
אינפיניט F הופיעו לראשונה כתת-להקה לא רשמית במופע מיוחד לכבוד קביעת השם של קהל המעריצים שלהם, Inspirit ב-17 באוגוסט.
שלושת החברים ביצעו גרסת כיסוי לשיר "Bangkok City" של הלהקה Orange Caramel שהתקבל יפה מאוד על ידי המעריצים שלהם.
2014: One Great Step Returns, האלבום Season 2 והופעת בכורה ביפן ובקוריאה
במהלך המופע One Great Step Returns, הלהקה הכריזה רשמית על הרכבת תת-הלהקה אינפיניט אף אשר נערך ב-28 בפברואר וב-1 במרץ.
במהלך המופע, תת-הלהקה ביצעה את השיר "My Heart is Beating" בפעם הראשונה.
השיר התגלה בסופו של דבר כשיר הנושא של הפסקול של הדרמה Hi!
בדרמה זו כיכבו המנהיג של התת-להקה סונ-יאול והקולגה שלו מאינפיניט וו-יון.
תת-הלהקה הוציאה לאור באופן רשמי את הסינגל הראשון שלה באמצעות אלבום האולפן השני של אינפיניט, Season 2. שמו של השיר הוא "Going Crazy" אשר הולחן על ידי קונאן מלהקת הרוק ההינדית Rocoberry.
ב-14 באוקטובר, חברת התקליטים הודיעה כי תת-הלהקה תעשה את הופעת הבכורה שלה ביפן ב-19 בנובמבר עם אלבום סינגל הכולל שלושה שירים בשם, Koi no Sign.
הקיקו היגשימורה, היוצר של סדרת המנגה היפנית, Princess Jellyfish, סיפק את תוכני האילוסטרציה לצילומים של תמונת הרקע של האלבום.
עם הוצאתו לאור האלבום דורג במצעד אוריקן היפני במקום ה-6, עם מכירות של 31,287 עותקים.
כחלק מפעולות הקידום של האלבום ביפן, חנות זמנית הוקמה בהראג'וקו מ-17 בנובמבר עד ה-30, כשהיא מציעה למכירה סחורות מגוונות ובגדים של אינפיניט F.
בנוסף לכך הקבוצה ערכה סיבוב הופעות קצר של חמישה מופעים בערים אוסקה, טוקיו ונגויה.
ב-25 בנובמבר, פורסמה תמונת הרקע הרשמית של האלבום Azur, וזמן קצר לאחר מכן התפרסמה ההודעה כי אינפיניט אף יעשו את הופעת הבכורה שלהם בקוריאה בשבוע שלאחר מכן.
הקליפ וידאו עבור שיר הנושא של האלבום "My Heart is Beating" והאלבום עצמו יצאו לאור ב-2 בדצמבר.
אינפיניט אף ערכו את הופעת הבכורה שלהם בתוכנית המוזיקה מיוזיק בנק ב-5 בדצמבר.
ב-12 בדצמבר, אינפיניט F הפכו להיות תת-הלהקה או אמן הסולו הראשונה של אינפיניט אשר מועמדת לפרס המקום הראשון בתוכנית מוזיקה, אך הם הפסידו לקבוצה A-Pink ששרו את השיר Luv.
אינפיניטי Q30 הוא רכב פרימיום-קומפקט בתצורת האצ'בק המיוצר על ידי אינפיניטי, חטיבת רכבי היוקרה של ניסאן החל משנת 2016. הדגם מבוסס על פלטפורמה של מרצדס A קלאס ומהווה כניסה של היצרנית היפנית לסגמנט שבו נמצאות, בין היתר, ב.מ.וו סדרה 1 ואאודי A3.
בשנת 2011 הציגה אינפיניטי בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה את האת'ריאה (Etherea), דגם קונספט שרמז על כוונת החברה להיכנס לפלח המשפחתיות הקומפקטיות, הפונה אל קהל צעיר.
שנתיים וחצי לאחר מכן הציגה החברה בתערוכת הרכב בפרנקפורט את מכונית הקונספט Q30, שפותחה תוך שימוש בפלטפורה ומנועים של מרצדס A קלאס.
בספטמבר 2015 הוצגה גרסת הייצור של ה-Q30. ממדי הרכב כמעט זהים למרצדס GLA – בסיס גלגלים של 270 סנטימטר, אורך של 442.5 סנטימטר וגובה של 149 סנטימטר.
המנועים מבוססים גם הם על מנועי סדרת ה-A קלאס: 2 מנועי בנזין בנפח 1.6 ליטר המספקים ו-154 120 כוח סוס ומנוע 2 ליטר המספק 208 כוח סוס.
תיבת ההילוכים היאידנית בת שישה יחסי העברה או רובוטית דו-מצמדית עם שבעה יחסי העברה.
בנובמבר 2015, חודשיים לאחר הצגת ה-Q30, הציגה החברה את דגם ה-QX30. ה-QX30 זהה בכל המאפיינים ל-Q30, אך גבוה ממנו ב-4 סנטימטר.
דגם זה מיועד להתחרות מול אאודי Q3, ב.מ.וו X1 ומרצדס GLA.
אינפיניטי Etherea היא מכונית קונספט בתצורת מכונית סלון המוגדרת כמכונית היברידית, אשר הוצגה על ידי חטיבת הרכב אינפיניטי , חטיבה של יצרנית הרכב ניסאן (Nissan Motor Company Ltd) היפנית בשנת 2011.
דגם ה"אינפיניטי Etherea" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית בז'נבה בשנת 2011
דגם ה "אינפיניטי Etherea" משלב שני סוגי מנועים: מנוע בעירה פנימית עם מנוע חשמלי (מכונית היברידית)
2 מנועים: מנוע בנזין + מנוע חשמלי
דלתות אחוריות - "דלתות התאבדות" (פתיחת הדלת בניגוד לציר התנועה של הרכב)
אִינְפִימוּם וסוּפְּרִמוּם (לפעמים נקראים חסם תחתון וחסם עליון) הם מושגי יסוד באנליזה מתמטית.
אינפימום הוא החסם מלרע (מלמטה) הגדול ביותר של קבוצה נתונה.
סופרמום הוא החסם מלעיל (מלמעלה) הקטן ביותר של הקבוצה.
אם הוא האינפימום של A נסמן .
באופן דומה אם הוא הסופרמום של הקבוצה נסמן .
חסם מלעיל של ייקרא חסם עליון (סוּפְּרִמוּם) של אם לכל חסם מלעיל של מתקיים .
נהוג לסמן את החסם העליון של ב-.
אם אז יקרא המקסימום של A ומסמנים .
חסם מלרע של ייקרא חסם תחתון (אִינְפִימוּם) של אם לכל חסם מלרע של מתקיים .
נהוג לסמן את החסם התחתון של ב-.
אם אז יקרא המינימום של A ומסמנים .
הגדרה שקולה: עבור קבוצה .
ייקרא חסם עליון (סוּפְּרִמוּם) של הקבוצה אם מתקיימים התנאים הבאים:
כלומר לא קיים חסם קטן יותר ממנו.
ייקרא חסם תחתון (אִינְפִימוּם) של הקבוצה אם מתקיימים התנאים הבאים:
כלומר לא קיים חסם גדול יותר ממנו.
המושגים אינפימום וסופרמום דומים במידת מה למקסימום ומינימום.
האינפימום עשוי להיות גם מינימום – אם ורק אם הוא שייך לקבוצה.
באופן דומה, נאמר על סופרמום שהוא מקסימום אם ורק אם הוא שייך לקבוצה.
אם לקבוצה A יש מקסימום אז הוא בהכרח סופרמום ואם לקבוצה יש מינימום אז הוא בהכרח אינפימום.
באנליזה אינפימום וסופרמום שימושיים יותר מאשר מינימום ומקסימום.
כך למשל בקבוצת המספרים הממשיים החיוביים () אין מינימום.
זאת משום שניתן לחלק כל מספר בקבוצה במספר טבעי ובכך למצוא מספר ממשי קטן יותר אשר שייך לקבוצה.
אף על פי כן קיים בדיוק אינפימום אחד והוא אפס.
אפס קטן מכל מספרים הממשיים החיוביים וגדול יותר מכל מספר ממשי אשר יכול לשמש כגבול התחתון.
על פי אקסיומת השלמות, לכל קבוצת מספרים ממשיים החסומה מלמעלה ואינה ריקה קיים סופרמום.
מאקסיומה זו נובע גם כי לכל קבוצת מספרים ממשיים החסומה מלמטה ואינה ריקה קיים אינפימום.
לפיכך לא לכל קבוצה יש בהכרח אינפימום או סופרמום.
לדוגמה, קבוצת המספרים הממשיים לא חסומה מלעיל ולא חסומה מלרע ולכן בפרט אין לה אינפימום או סופרמום.
אינפיניטי J30 (ביפנית: インフィニティ・J, באנגלית: Infiniti J30) היא מכונית סלון מתוצרת חטיבת הרכב אינפיניטי , חטיבה של יצרנית הרכב ניסאן (Nissan Motor Company Ltd) היפנית אשר יוצרה בין השנים 1992 – 1997 ביפן.
מנוע קדמי - אורכי, מנוע קירור מים.
מנוע בנזין 3.0 ליטר מתוצרת ניסאן, סדרה "Nissan VG engine" סוג מנוע "VG30DE".
קיבולת מכל דלק - 72 ליטר.
אינפיניטי Q40 (ביפנית: インフィニティ・Q40, באנגלית: Infiniti Q40) היא מכונית סלון קומפקטית מתוצרת חטיבת הרכב אינפיניטי , חטיבה של יצרנית הרכב ניסאן (Nissan Motor Company Ltd) היפנית אשר יוצרה בין השנים 2014 – 2015 ביפן.
מנוע בנזין מתוצרת ניסאן סדרה "Nissan VQ engine" סוג מנוע "VQ37VHR".
דגם "אינפיניטי Q40" יוצא לארצות הברית כמודל 2015.
סיום ייצור דגם "אינפיניטי Q40" היה ביוני 2015.
אינפיניטי אסנס היא מכונית קונספט בתצורת מכונית ספורט קופה המוגדרת כמכונית בעלת הנעה היברידית, אשר הוצגה על ידי חטיבת הרכב אינפיניטי, חטיבה של יצרנית הרכב ניסאן (Nissan Motor Company Ltd) היפנית בשנת 2009.
פירוש שמו של הדגם "Essence" מאנגלית לעברית: "מַהוּת".
אינפיניטי אסנס" הוצגה לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית בז'נבה בשנת 2009.
מנוע היברידי משולב: מנוע בעירה פנימית מסוג מנוע בנזין ומנוע חשמלי.
מיקום סוללת-ליתיום-יון באזור תא המטען התחתון.
תא המטען: סט מזוודות של בית האופנה הצרפתי לואי ויטון בן שלושה חלקים נכנס לתא המטען, והרצפה מחליקה החוצה כאשר תא המטען פתוח לגישה למטען .
דגם "אינפיניטי אסנס" מכיל גם תכונות בטיחות למניעת התנגשויות בגב ובצד.
חיישנים בצדדים ובגב מזהירים את הנהג כאשר הוא חש ברכב, ובלמים מופעלים אם מתעלמים מההתראה.
אינפיניטי LE היא מכונית קונספט בתצורת מכונית סלון המוגדרת כמכונית חשמלית, אשר הוצגה על ידי חטיבת הרכב אינפיניטי , חטיבה של יצרנית הרכב ניסאן (Nissan Motor Company Ltd) היפנית בשנת 2012.
"אינפיניטי LE" הוצגה לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית בניו-יורק ("New York International Auto Show" ) בשנת 2012.
סוללת ליתיום יון מוצבת מתחת לתא הנוסעים.
מאפיין מרכזי של ה-"אינפיניטי LE" הוא טעינה אלחוטית אינדוקטיבית.
ניתן להטעין את הרכב על ידי חנייתו מעל נקודת טעינה הממוקמת ברצפה, במקום לחבר לשקע חשמל.
עם זאת, ניתן לטעון את ה-"אינפיניטי LE" גם באמצעות המטען המהיר CHAdeMO DC50kW שלה.
מקדם גרר - 0.25 (סיפון אחורי מוגבה, בדגם הורכבו ספוילר קדמי וספוילרים צדדיים).
אינפיניטי QX55 היא מכונית קומפקטית במרכב קורסאובר קופה, שמיוצרת על ידי אינפיניטי משנת 2021. היא הוצגה בנובמבר 2020 והגיעה לישראל ב-13 ביולי 2022. היא המתחרה של אאודי Q5 ספורטבק, ב.מ.וו X4, מרצדס-בנץ GLC-קלאס קופה.
בפנים אין כמעט שום שינוי מה-QX50 והפנים כולל שני מסכי מגע מרכזיים בקוטר 7 ו-8 אינצ'ים.
נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 7.1 שניות ומהירות מרבית של 225 קמ"ש.
צריכת הדלק המשולבת עומדת על 9.4 ליטר לכל 100 ק"מ.
למנוע יחס דחיסה משתנה בין 8:1 כאשר הטורבו בגדישה מלאה ועד ל-14:1 לטובת נסיעה חסכונית יותר.
אינפורמליזם הוא מונח בתולדות האמנות שנטבע בצרפתית על מנת לתאר מספר גישות לציור מופשט משנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20. המונח כולל את כל זרמי ההפשטה שהתפתחו בצרפת וביתר מדינות אירופה במהלך מלחמת העולם השנייה, זאת בדומה לאקספרסיוניזם המופשט האמריקאי.
בתוך זרם האינפורמליזם ניתן לאפיין מספר מגמות סגנוניות מובחנות, כגון ההפשטה הלירית, ציור החומר, אסכולת פריז, טאשיזם ואכזריות ארט.
המונח שימש את מבקר האמנות הצרפתי, מישל טאפיה, בספרו משנת 1952, "Un Art Autre", על מנת לתאר סגנונות אמנותיים שהמשותף להם הוא התבססות על תהליכים אמנותיים לא פורמליים שלעיתים קרובות כרוכים בשימוש במחוות.
טאפיה כינה אמנות זו כ"אחרת" (art autre) מפני שראה בה כמסמנת שבר ביחס למסורת הציורית הקודמת לה (הכינוי ניתן בהתייחס לאמנות מופשטת לא גאומטרית).
באותה שנה בה פורסם ספרו של טאפיה הוצגה בפריז תערוכה בשם "אמנות אחרת" ("Un Art Autre").
בתערוכה הציגו האמנים הבאים: קרל אפל אלברטו בורי, ווילם דה קונינג, ז'אן דבופה, ז'אן פאטריה, ז'ורז' מתיו, ז'אן-פול ריופל וולס (אלפרד אוטו וולפגנג שולץ).
אמנים חשובים נוספים שלקחו חלק בזרם זה הם: הנרי מישו, הנס הארטונג ופייר סולאז'.
ה"הרפתקה הציורית" בזרם האינפורמליסטי היא חדשה לגמרי: במקום לצאת מתוך המשמעות אל בניית הסימנים שיגלמו אותה, האמן מתחיל מיצירת הסימנים, להם הוא מעניק את המשמעות המתאימה.
ביצירותיו של לורן ג'ימנז-בלאגואר , למשל, שפת הסימנים עוברת הפשטה משמעותית כאשר מתאפשרת דרכה לערוך פרשנות אוניברסלית של שפה פרטית.
המאפיינים של ציור מסוג זה הם: מחווה ציורית ספונטאנית, אוטומטיות, שימוש אקספרסיבי בחומר, היעדר דעות קדומות, ותפיסה לפיה המעשה הציורי מייצר את הרעיון והיצירה היא המקום והרגע בו האמן מגלה את עצמו; לעיתים מתווספים היבטים קליגרפיים לאמנות זו, כמו למשל בעבודותיהם של ז'ורז' מתיו, האנס הארטונג או פייר סולאז'.
אינפיניטי היא סדרת דרמה ומדע בדיוני לנוער שנוצרה ונכתבה בידי ליאור ירון יחד עם נעה גוסקוב והדר ארזי סראנו ובוימה על ידי רינה הורן.
הסדרה עלתה לשידור בערוץ זום, עבור לקוחות Yes, ב-28 ביולי 2022.
גאיה שקד, נערה מבריקה וחכמה נחושה לנצח בתחרות המתמטיקה של פרויקט X.
בתוכנית זו היא משתתפת יחד עם חבריה אלימלך, דניאל ולילוש.
גאיה מתאהבת בארי (בחור בן 17 שהגיע משנת 2041).
ארי וגאיה, חוקרים יחד מקרה מוות של תלמיד מהפרויקט, שבעצם הם חוקרים את מקרה המוות של גאיה, רק שהיא לא יודעת זאת.
בהמשך הסדרה לילוש מתאהבת בבנדה- תלמיד מקבוצה שמתחרה נגד קבוצתה בתחרות, בסוף מתאהבת באלימלך, שהיה מאוהב בה, כבר מתחילת הסדרה.
דמותשחקן/שחקניתאודות הדמותגאיה שקדעומר נודלמןתלמידה בבית ספר למחוננים.
היא וחבריה (לילוש, אלימלך ודניאל) מנסים להתקבל לתחרות מתמטיקה של פרויקט X.
במהלך הסדרה מתאהבת בתלמיד חדש שהגיע לבית הספר - ארי לביא.ארי לביאעידו אליאלינער בן 17 שהגיע משנת 2041. משבש לחבורה את התוכניות.
מתאהב בגאיה בטעות, למרות שיודע שבקרוב היא תמות.
מצטרף לנבחרת המתמטיקה לאחר שגרם לאלימלך לפרוש כדי לחקור עם דודי (דניאל משנת 2041) את נסיבות מותה של גאיה שקד.דניאל כרמישחר טבוךתלמיד בבית ספר למחוננים.
הוא וחבריו (גאיה, לילוש ואלימלך) מנסים להתקבל לתחרות המתמטיקה של פרויקט X.
חווה הומופוביה ובריונות בבית הספר מצד בן הזוג של אחותו התאומה.לי "לילוש" רוזנברגנעה ריינהולדתלמידה בבית ספר למחוננים.
היא וחבריה (גאיה, דניאל ואלימלך) מנסים להתקבל לתחרות מתמטיקה של פרויקט X.
החבר הכי טוב שלה, אלימלך, מאוהב בה.
היא מאוהבת בתלמיד מבית ספר מתחרה בשם "בנדה".איתן אלימלךאמיר בנאיתלמיד בבית ספר למחוננים.
הוא וחבריו (גאיה, דניאל ולילוש) מנסים להתקבל לפרויקט X, אך ארי סוחט אותו כדי שיפרוש מהתחרות.
בפרק 19 מסופר שסודו הוא שהוא בעצם בן 14 והוא קפץ שתי כיתות שהיה בן 10. מאוהב בלילוש.גילי כרמינועה כהןתלמידה בבית ספר למחוננים.
דניאל חשב שהיא השפילה אותו ולכן הורס לה את הבאטל של כנס היזמים.
אסף מסכים להחזיר אותה לתחרות אך היא בוחרת לפרוש.יונתןעילי צ'פמןתלמיד בבית ספר למחוננים.
מוקף בחברים, אך יש לו סוד שהוא מסתיר - הוא הומוסקסואל בארון (זו הסיבה שהוא משפיל את דניאל כל הזמן).
בסוף הסדרה, לאחר שדניאל מותקף על ידי 2 נערים, יוצא מהארון ברשתות החברתיות.סו ליןמאיה לבניתלמידה שהגיעה בחילופי תלמידים מסין.
במהלך הסדרה מתפתחת כמשפיענית אינסטגרם.
גילי מקנאה בה וחושבת שהיא מחקה אותה.דודי (דניאל כרמי)גיא גורביץדניאל משנת 2041. הגיע מהעתיד עם ארי, תלמיד שלו בפרויקט X, כדי לחקור את מקרה המוות של גאיה שקד.יעלישיר אברמובמורה בבית הספר למחוננים ואחראית על החבורה בתחרות המתמטיקה.
יוצאת בסתר עם אסף, המורה לרובטיקה.
הפסידה בתחרות של פרויקט X בנערותה.פרופסור הרץרון ביטרמןמנהל פרויקט X.
גאיה, דודי וארי חושדים בו שהרג את גאיה/הנעדר.
אך בסוף מתברר שהוא פיתח את המחשב הקוונטי ולא גרם ל"תאונה".אסףאלישע בנאיבן זוגה בסתר של יעלי, מורה לרובוטיקה והאקר מחשבים.
משתף פעולה עם הרץ בבניית המחשב הקוונטי.אווה צדוקיאנה יוסףבהווה אווה מורה ומפתחת בפרויקט X.
בשנת 2041 פיצחה ופיתחה יחד עם דודי (דניאל) את המסע בזמן בעזרת נוסחת האינפינטי.
בסוף העונה מגלים שהיא השתמשה בורטו כדי למחוק לגאיה את הזיכרון ובעצם מגלים שגאיה פיצחה את נוסחת אינפנטי ואווה רצתה את הקרדיט אז היא מחקה לה את הזיכרון.
כתוצאה מהמחיקה, גאיה של 2041 לא מתפקדת ולא ממש נחשבת כחיה.
אינפוזיה של מזון הוא תהליך של מיצוי תרכובות כימיות או חומרי טעם וריח מחומר צמחי בתמיסה כמו מים, שמן או אלכוהול, על ידי מתן אפשרות לחומר להישאר בממס לאורך זמן (התהליך הנקרא לעיתים קרובות שרייה).
אינפוזיה הוא גם השם של הנוזל שנוצר.
תהליך האינפוזיה נבדל הן ממרתח - שיטת מיצוי הכרוכה בהרתחה של החומר הצמחי - וגם מחלחול (מזון) מים, שבה מעבירים מים דרך החומר (כמו במכונת קפה).
השימוש המתועד הראשון בשמנים אתריים היה במאה ה-10 או ה-11 על ידי איש האשכולות הפרסי אבן סינא, אולי ב"קנון הרפואה" .
התה עתיק מזה בהרבה, שראשיתו במאה ה-10 לפני הספירה בתור ההתייחסות הקדומה ביותר שתועדה.
אינפוזיה היא תהליך כימי המשתמש בצמחים בוטניים (בדרך כלל עשבי תיבול יבשים, פרחים או פירות יער) שהם נדיפים ומשחררים בקלות את החומרים הפעילים שלהם במים, בשמן או באלכוהול.
בתהליך זה, בדרך כלל מרתיחים נוזל (או מביאים אותו לטמפרטורה מתאימה אחרת) ויוצקים על העשב.
לאחר שנותנים לעשב לשהות בנוזל לפרק זמן מתאים, הוא מוסר (אפשר בסינון) ומשאיר אינפוזיה (בתרגום מילולי עירוי), אם אין לצרוך את האינפוזיה באופן מיידי, הוא מבוקבק ונשמר בקירור לשימוש עתידי.
משך הזמן שבו עשבי התיבול נשארים בנוזל תלוי בסוג האינפוזיה.
זמני החליטה יכולים לנוע בין שניות (עבור סוגים מסוימים של תה סיני) לבין שעות, ימים או חודשים (עבור ליקרים כמו סלו ג'ין).
ישנם מספר אביזרים וטכניקות להסרת החומרים הבוטניים המשובחים או שנותרו או ששימשו לשרייה בנוזלים, חליטות תה (שפועלות כמסננות), ופלנג'רים צרפתיים (שבדרך כלל משתמשים בהם לאינפוזית מים עם תה וקפה שונים).
הטכניקה הנפוצה ביותר היא שקיק התה, שעשוי מנייר סינון וממולא בסוגי תה או עשבי פרי שונים.
תה הוא דוגמה נפוצה לאינפוזיה של מזון.
רוב זני התה דורשים טבילה של העלים במים חמים, אם כי גרסאות מסוימות (למשל תה נענע מרוקאי) דורשות מרתח במקום.
גם חליטת צמחים רבים מוכנים באינפוזיה: לימון, בבונג, תפוח, זנגביל, רויבוש וצמחים רבים אחרים משמשים בנפרד או בשילוב.
ניתן להכין קפה גם באמצעות חליטה (כמו בפלנז'ר צרפתי), אך לעיתים קרובות יותר מכינים אותו באמצעות חלחול (מזון).
תרופות צמחיות מיוצרות בדרך כלל באמצעות אינפוזיה במים או בשמן.
שמנים בטעמים: צמחים בעלי טעמים רצויים עשויים להיות ספוגים בשמן בישול או בחומץ לתקופה ממושכת; השמן או החומץ המושרים נמכרים לעיתים קרובות כשהם מכילים את הצמח ולאחר מכן משמשים כחומר טעם.
ניתן להשתמש בצ'ילי, לימון, שום וצמחים רבים אחרים.
יכולה להיות אי בהירות בסימון השמנים הללו: למשל, מה שמתואר כשמן שומשום עשוי להיות שמן המופק משומשום או זרע צמחי אחר המושרה בשומשום.
מי מלפפון, תערובת של מלפפון פרוס עם פרוסות הדרים ועשבי תיבול כגון נענע, היא חליטה פופולרית.
הוא ידוע לפעמים כ"מי ספא" כי הם מוגשים בדרך כלל בספא יום ובמוסדות טיפול אישי דומים.
אינפורמציה זדונית או מלאינפורמציה היא מידע שמבוסס על עובדות, אבל הוא מנותק מהקשרו המקורי כדי להטעות, לפגוע או לעשות מניפולציה.
ביחד עם דיסאינפורמציה ועם מיסאינפורמציה גם מלאינפורמציה היא מושג מתחום הפוסט-אמת.
שלושתם אמצעים לעשיית שימוש מוטה במידע.
הגדרה אחרת של המושג היא "מידע אמיתי מעוצב מחדש".
דוגמה לאינפורמציה זדונית: חשיפת הנטייה המינית של מועמד לתפקיד ציבורי בלי שיש לכך הצדקה מבחינת האינטרס הציבורי.
המונח נטבע לראשונה על ידי חוסיין דרחשאן והיה בשימוש בדו"ח "הפרעת מידע: לקראת מסגרת בינתחומית למחקר ולקביעת מדיניות".
לדברי דרחשאן, דוגמאות למידע שגוי יכולות לכלול "פורנו נקמה, שבו שינוי ההקשר מפרטי לציבורי הוא סימן לכוונת זדון", או מתן מידע כוזב על היכן ומתי צולמה תמונה, על מנת להטעות את הצופה (התמונה אמיתית, אך המטא-מידע וההקשר השתנו).
דוגמאות שנוספו לאחר דרחשאן, כוללות: פרסום מידע פרטי, מכל סוג שהוא (שינוי ההקשר מפרטי לציבורי), פרסום מידע בלי הקשר כלל (פלוני אמר.
בלי למה ולמי או האם צחק באופן ברור.) או כל ארגון מחדש של הפרטים, העובדות וההקשר במטרה לפגוע (קומיקאי שמספר בדיחה לא מתכוון לפגוע).
ביוני 2024 הפיצה חברת הכנסת טלי גוטליב ידיעה לפיה בעלה של פעילת המחאה שקמה ברסלר, שהוא עובד ציבור, נפגש עם סינוואר ערב 7 באוקטובר 2023. זו הייתה ידיעת כזב, אבל עקב הפרסום הכוזב נחשפה שלא לצורך, בהקשר לא נכון ובאופן זדוני, זהותו האמיתית של נשוא הפרסום (בעלה של שקמה).
מבקרי המונח טוענים כי "בניגוד ל'דיסאינפורמציה' שהיא מטעה בכוונה, או 'מיסאינפורמציה', שהיא שגויה, 'אינפורמציה זדונית' היא נכונה אך לא נוחה".
עיתונאים העלו טענה שמונחים כמו אינפורמציה זדונית מרחיבים את ההגדרה של "תוכן מזיק" לכדי כך שהוא כולל מידע אמיתי התומך בדעות שאינן מהמיינסטרים, וכתוצאה מכך אנשים המחזיקים בהן מצונזרים ומושתקים גם אם דעות אלו מבוססות..
אינפייסטו (בספרדית: Infiesto) הוא סרט מותחן ספרדי משנת 2023, שנכתב ובוים על ידי פטשי אמסקואה (Patxi Amezcua), ובכיכובם של Isak Férriz ו־Iria del Río.
הסרט עלה לשידור בנטפליקס ב־3 בפברואר 2023.
אישה צעירה בשם סאיוֹאה נמצאת מלוכלכת ופצועה על כביש כפרי בספרד.
היא מתמוטטת בחניון ומזוהה כנערה שנעדרה שלושה חודשים קודם לכן.
בזמן שהמדינה מצויה בשלבים הראשונים של סגר הקורונה בספרד, מופקד התיק בידי מפקח המשטרה סמואל גארסיה וסגנית המפקח מרתה קסטרו.
בשל המגפה הם פועלים עם סיוע מינימלי בלבד.
אמה של סאיוֹאה, ג'ולי, מקבלת הודעה ומגיעה לבית החולים, שם בתה עדיין מחוסרת הכרה.
בעת החטיפה הופנה החשד כלפי אביה החורג של סאיוֹאה, שעזב את ג'ולי יום לפני היעלמותה.
גארסיה וקסטרו חוקרים את האב החורג, המתנהג בעוינות, אך אינם מגלים קצה חוט חדש, שכן הוא כבר נחקר בעבר באופן יסודי.
כאשר סאיוֹאה שבה להכרתה, מגבילה המטפלת שלה, פאס, את החקירות בשל מצבה השברירי.
הרמז היחיד מגיע מנהג שטען כי ראה נערה בצומת דרכים כפרי.
החוקרים בודקים את המקום ומגלים מבנה נטוש, שבו הם מוצאים אישה צעירה וגבר שנמלט כשהוא מבחין בהם.
גארסיה מצליח להשיגו, אך מתברר כי השניים הם היפים המגדלים מריחואנה.
הם משוחררים לאחר שנמצא כי אינם קשורים למקרה.
החקירה מקבלת תפנית כאשר אישה נוספת מדווחת על ניסיון חטיפה בידי עבריין המכונה "רוצח הכלבים", המתגורר סמוך לצומת.
החוקרים מגיעים לנכס, שנראה בתחילה נטוש.
באסם הם מגלים מיטה מאולתרת.
רוצח הכלבים מופיע ומסביר כי המיטה שייכת לבן דודו, עמו הוא יוצא לציד.
החוקרים עוזבים, אך מגלים בהמשך כי על בגדיה של סאיוֹאה נמצא חול המשמש לייצור יין — כנראה זהה לחול שבחביות שנמצאו באסם.
הם שבים לביתו של רוצח הכלבים ומגלים כי נמלט לאחר שהרג את כלבו.
באסם הם מגלים חדר נסתר ובו סימנים ברורים של כליאה.
מחסום משטרתי מוביל בסופו של דבר ללכידתו של רוצח הכלבים, אך הוא מתאבד תוך שהוא צועק: "זו רק ההתחלה".
החוקרים מתמקדים כעת בבן דודו, שותפו כביכול לציד.
הוא מגלה כי רוצח הכלבים פעל למעשה עם אדם נוסף, המכונה "השד", הסובל מהפרעות נפשיות קשות.
בקרוון שלו מצליחים קסטרו וגארסיה להימלט בקושי ממלכודת נפץ.
במקום נמצאות תמונות של צעירים בלבוש לבן, המרמזות על דפוס של חטיפות במרווחים של שלושה חודשים.
אחיו של השד מתגלה כאביה החורג של סאיוֹאה.
תחת לחץ הוא חושף את קיומו של מבנה נטוש שבו משתמש השד.
במהלך חילופי ירי במקום נתפס השד.
גם הוא חוזר על המשפט: "זו רק ההתחלה", ומודה כי הוא חבר בכת המונהגת בידי "הנביא", הסוגדת לאל הקלטי טאראניס ודורשת קורבנות אדם אחת לרבעון.
סאיוֹאה מאשרת את מעורבותה של דמות שלישית.
גארסיה מושעה מתפקידו לאחר שהפעיל אלימות מופרזת כלפי השד.
בינתיים הוא מבחין בתמונה ישנה במנהל מחנה העונד בובת קש קלטית, ומסיק כי מדובר בנביא.
הוא פונה לחוקר המקומי ראמוס, המציע להסיעו לביתו לשעבר של הנביא.
במקביל מגלה קסטרו קשר בין סימן הצריבה שעל גופה של סאיוֹאה לבין מטופל במוסד פסיכיאטרי.
שם מגלה לה לידיה וגה, חברת כת לשעבר, כי ראמוס הוא הנביא האמיתי.
גארסיה, שכבר חשד בראמוס, מותקף ונפצע מירי, אך ראמוס מצליח להימלט.
קסטרו ושוטרים נוספים מגיעים מאוחר מדי, אך עוקבים אחר עקבות המובילות למכרה נטוש.
מונעת מתחושת בטן, קסטרו יורדת אל תוך המכרה, מתעמתת עם ראמוס ויורה בו למוות לאחר חילופי אש קצרים.
לפני מותו מכריז הנביא כי זהו תחילתו של קץ העולם.
הסרט מסתיים כאשר קסטרו יושבת בבית החולים לצד ארוסה המתאושש, בעוד שבחדשות מדווח על עלייה במספר מקרי הקורונה — דבר המעניק משמעות מצמררת לדבריהם של הנביא וחסידיו.
Ismael Fristchi – "מטאפרוס" (רוצח הכלבים)
בנובמבר 2021 פורסם כי Vaca Films ונטפליקס החלו בצילומי הסרט "אינפייסטו" בחיחון, אסטוריאס.
הסרט נכתב ובוים על ידי Patxi Amezcua והוא פרויקט הבימוי הראשון שלו מזה עשר שנים, לאחר "25 kilates" (2009) ו־"Séptimo" (2013).
צילומי הסרט התקיימו גם באתרים נוספים בגליסיה, בהם בית החולים סן רפאל וקפלת סן אמארו.
ב־17 בינואר 2023 פרסמה נטפליקס את הקדימון והכריזה על מועד הבכורה ל־3 בפברואר 2023.
אינפלציה קוסמית היא תאוריה המתארת תהליך פיזיקלי שהתרחש ביקום הקדום, שבריר זמן לאחר תחילת המפץ הגדול.
לפי הגרסה שהגה האסטרונום אלן גות ב-1980 האינפלציה התרחשה בפרק הזמן שבין 10-35 ל-10-32 שניות לאחר המפץ הגדול.
בפרק זמן זה עבר היקום תהליך של התנפחות בהאצה מעריכית, והגדילה את נפח היקום הנראה מגודל זעיר עד לגודל של גלקסיה בינונית.
ייתכן ותהליך זה לא דעך כאותו אופן שאנחנו רואים בכל מקום, כך שהיקום שאנחנו רואים הוא אך פיסה קטנטנה של היקום המלא.
מודל היקום האינפלציוני (בעברית גם "מודל היקום התופח") פותח על מנת לפתור כמה בעיות שמודל "המפץ הגדול" לבד לא יכול היה להסביר כמו: הומוגניות היקום (כלומר מדוע היקום נראה אחיד מכל נקודת תצפית) והאיזוטרופיות שלו (כלומר מדוע היקום נראה אחיד בכל כיוון).
המודל יכול להסביר מדוע גודלו של פרמטר הצפיפות שווה ל-1, כפי שנמדד.
התאוריה הוצעה על ידי הפיזיקאי אלן גות בשנת 1979, תוך בחינת הבעיה מדוע לא נראים כיום מונופולים מגנטיים.
הוא מצא שאם היקום מכיל שדה במצב "ריק קוונטי" חיובי-אנרגטי, הרי שעל פי תורת היחסות הכללית הוא זה הגורם להתרחבות מעריכית של המרחב.
מהר מאוד הבינו כי הרחבה כזו תפתור בעיות רבות אחרות שנותרו ללא מענה לאורך שנים.
בעיות אלה נובעות מהצורך למצוא התאמה בין התצפית ביקום כפי שהוא נראה כיום, לבין התנאים ראשוניים שבהם היה היקום כאשר החל להתהוות, או תנאים "מיוחדים" שהתקיימו מיד בתחילת המפץ הגדול.
תאוריית האינפלציה פותרת במידה רבה גם את הבעיות הללו, ובכך הופכת את היקום שלנו לסביר הרבה יותר בהקשר של תורת המפץ הגדול.
טרם התגלה שדה פיזיקלי שאחראי לאינפלציה זו.
עם זאת כבר עתה ניתן לקבוע ששדה זה יהיה שדה סקלרי.
השדה הסקלרי היחסי הראשון שקיימו הוכח היה - שדה היגס.
שדה היגס התגלה רק בשנים 2012–2013 ונמצא עדיין במחקר.
כך שהמצב בו השדה האחראי לאינפלציה הקוסמית וההתרחבות המטרית טרם התגלה הוא סביר.
השדה המוצע עם המערכת הקוונטית הצמודה לו (החלקיקים התת-אטומיים שקשורים אליו) זכו לכינוי ה"אינפלטון".
אם תחום זה אינו קיים, יצטרכו המדענים להציע הסבר אחר לכל התצפיות המצביעות על כך שההתרחבות המטרית של החלל מוסיפה להתקיים גם כיום, אך לאט הרבה יותר מאשר בזמן האינפלציה הקוסמית.
ליקום מתרחב יש בדרך כלל אופק קוסמולוגי, אשר באנלוגיה לאופק המוכר יותר מהארץ, הנגרם בגלל עקמומיות פני השטח של כדור הארץ.
האופק הקוסמולוגי מסמן את הגבול בין חלק מהיקום שאותו יכול המתבונן לראות לבין החלק שלא ניתן לראותו.
אור (או קרינה אחרת) הנפלטים על ידי גופים שמעבר לאופק הקוסמולוגי ביקום המאיץ לעולם לא יגיע לצופה, מכיוון שהמרחב שבין המתבונן לאובייקט מתרחב במהירות רבה מדי.
היקום הנצפה הוא קטע אחד של יקום לצד חלק אחר גדול הרבה יותר, שאינו ניתן לצפייה.
החלקים האחרים של היקום, שמחוץ לאופק הקוסמולוגי, עדיין לא יכולים לתקשר עם כדור הארץ.
במודל המפץ הגדול החם, ללא אינפלציה, האופק הקוסמולוגי גדל ומתפשט כך שבמהלך הזמן אזורים חדשים ניתנים לתצפית.
עם זאת, כאשר צופה מקומי רואה אזור כזה לראשונה, הוא לא נראה שונה מכל אזור אחר בחלל שהצופה המקומי כבר ראה.
קרינת הרקע הקוסמית שלו נמצאת כמעט באותה הטמפרטורה כמו קרינת הרקע של אזורים אחרים, עקמומיות בחלל-זמן מתפתחת באותו הקצב שבהם היא מתפתחת גם באזורים האחרים.
מודל זה מציג תעלומה: כיצד יודעים האזורים החדשים האלה איזו טמפרטורה ואיזו עקמומיות היו אמורים להיות להם?
הם לא יכלו ללמוד זאת על ידי קבלת איתותים, מכיוון שהם לא היו בעבר בתקשורת עם חרוט האור של העבר שלנו.
האינפלציה הקוסמולוגית עונה על שאלה זו באמצעות ההנחה שכל האזורים מגיעים מעידן קדום יותר שהכיל אנרגיית ריק גדולה, או שהקבוע הקוסמולוגי שונה מאפס.
מרחב שהקבוע הקוסמולוגי אינו אפס שונה מבחינה איכותית ממרחב החסר אותו: האופק הקוסמולוגי נשאר במצב יציב במקום לנוע החוצה.
עבור כל אחד מהצופים במרחב, המרחק לאופק הקוסמולוגי נותר קבוע.
עם המרחב המתרחב באופן אקספוננציאלי, שני משקיפים סמוכים נפרדים מהר מאוד; עד כדי כך שהמרחק ביניהם חורג במהירות מגבולות התקשורת ביניהם.
פרוסות המרחב מתרחבות מהר ומכסות נפחים אדירים.
כך שגופים נעים ללא הרף מעבר לאופק הקוסמולוגי שנמצא במרחק קבוע, והמרחב הופך להיות הומוגני.
כאשר השדה האינפלציוני נרגע לאט לאט, הקבוע הקוסמולוגי מתאפס והחלל מתחיל להתרחב בקצב רגיל.
האזורים החדשים שמופעים בשלב ההתרחבות הרגיל הם בדיוק אותם אזורים שנדחקו מעבר לאופק במהלך האינפלציה, וכך הם נמצאים כמעט באותה טמפרטורה ובאותה בעקמומיות, מכיוון שהם מגיעים מאותו שטח שהיה קטן במקור .
תאוריית האינפלציה הקוסמולוגית מסבירה אפוא מדוע הטמפרטורות ועקמומיות המרחב באזורים כה שונים הן כל כך דומות.
יתרה מזו הדבר מבהיר מדוע העקמומיות הכוללת של קטע מחלל בזמן גלובלי קבוע היא אפס.
תחזית זו מרמזת כי צפיפות החומר הרגיל ביחד עם החומר האפל ואנרגיית הריק ביקום צריכים להשתוות בדיוק לצפיפות הקריטית.
זו גם בדיוק הצפיפות הנצפית של היקום.
מה שמפתיע יותר, האינפלציה הקוסמולוגית מאפשרת לפיזיקאים לחשב את ההבדלים הזעירים בטמפרטורה של אזורים שונים הנובעים מתנודות קוונטיות בזמן ההתפשטות האינפלציונית.
רבות מהתחזיות הכמותיות הללו אושרו.
אישוש לתאוריה זו הגיעו ב-2014, כאשר קבוצת חוקרים מאוניברסיטת הרווארד ואחרות, הצליחה לזהות באמצעות הטלסקופ BICEP2 הממוקם ליד התחנה האנטארקטית אמונדסן-סקוט שבקוטב הדרומי שינויים קלים בקרינת הרקע הקוסמית, שמקורם בגלי הכבידה של התנפחות היקום.
בתחילת 2014 פורסמו ממצאי המחקר של קובאץ על ידי מחלקת המחקר של האסטרופיזיקה באוניברסיטת הרווארד.
המאמר צבר פופולריות רבה ואף כונה "האקדח המעשן של האינפלציה".
בעקבות פרסום הממצאים התגלתה ביקורת בקרב קהילת המדע.
במאי 2014 פרסם דייוויד ספרגל מאמר הטוען כי ייתכן שהאות של-BICEP2 זוהם על ידי האבק שמרחף בין הכוכבים בגלקסיה שלנו.
המאמר שלו הסביר שהשדות המגנטיים של שביל החלב מניעים את האבק הגלקטי בדפוסי פיתול.
אור הכוכבים חוזר מהאבק הזה בצורת זוהר מתפתל קלוש.
חלק מהפוטונים של הזוהר הזה היו עלולים להתגנב לתמונה ולהתערבב עם הזוהר של המפץ הגדול בלי שהצוות ישים לב.
בפברואר 2015 הודה צוות המחקר שקיימים פערים אלו.
אינקה (בקצ'ואה: Tawantinsuyu, מילולית: "ארבעת האזורים"; שדיברו ביותר מ-700 שפות.
השפה הרשמית של האימפריה הייתה קצ'ואה.
אימפריית האינקה, ככל העמים הילידים באמריקה שקדמו לכיבוש האירופאי, הייתה חסרה רבות מהתכונות הקשורות לציוויליזציה בעולם הישן.
האנתרופולוג גורדון מקיואן (Gordon McEwan) כתב כי בני האינקה הצליחו לבנות את אחת האימפריות הגדולות ביותר בהיסטוריה האנושית ללא שימוש בגלגל, חיות משא, הכרת ברזל או פלדה, או אפילו מערכת כתיבה.
המאפיינים הבולטים של אימפריית האינקה כללו אדריכלות מונומנטלית, במיוחד בנייה באבן, רשת דרכים נרחבת שהגיעה לכל פינות האימפריה, בדים ארוגים בצפיפות, שימוש בחוטים קשורים (קיפו) לשמירת רשומות ולתקשורת, חידושים חקלאיים וייצור בסביבה קשה, והארגון וההנהלה שטופחו או נכפו על נתיניהם.
אימפריית האינקה תפקדה במידה רבה ללא כסף וללא שווקים.
במקום זאת, התבססה החלפת סחורות ושירותים על הדדיות בין יחידים ובין קבוצות ושליטי אינקה.
"מיסים" כללו חובת עבודה של אדם כלפי האימפריה (מיט'ה).
שליטי האינקה (שהיו הבעלים התאורטיים של כל אמצעי הייצור) גמלו לנתיניהם על ידי מתן גישה לאדמות ולסחורות ומתן מזון ומשקאות במסיבות חגיגיות לנתיניהם.
צורות פולחן מקומיות רבות נמשכו באימפריה, רובן נוגעות למקדשי הוואקה המקומיים, אך הנהגת האינקה עודדה את פולחן השמש של אינטי – אל השמש במיתולוגיה של האינקה.
האינקה ראו במלך שלהם, ה"סאפה אינקה", כ"בן השמש".
כלכלת האינקה תוארה בדרכים סותרות על ידי חוקרים; דארל א.
La Lone), בעבודתו "האינקה ככלכלה שאינה כלכלת שוק" (The Inca as a Nonmarket Economy), ציין כי כלכלת האינקה תוארה כ"פיאודלית, עבדות, [ו] סוציאליסטית", והוסיף "כאן אפשר לבחור בין גן עדן סוציאליסטי או עריצות סוציאליסטית".
האינקה התייחסו לאימפריה שלהם כטוואנטינסויו (Tawantinsuyu), כלומר "ארבעת הסויו".
בקצ'ואה "טווא" הוא ארבע ו"טין" היא סיומת של שם קבוצה, כך שטוואטין הוא רביעייה, קבוצה של ארבעה דברים יחדיו, במקרה זה ארבעת הסויו ("אזורים" או "מחוזות") שפינותיהם נפגשו בבירה.
ארבעת הסויו היו: צ'ינצ'איסויו (Chinchaysuyu, צפון-מערב), אנטיסויו (Antisuyu, צפון-מזרח; יער האמזונאס), קויאסויו (Qullasuyu, דרום-מערב) וקונטיסויו (Kuntisuyu, דרום-מזרח).
לפיכך, השם טאוונטינסויו היה מונח תיאורי המעיד על איחוד מחוזות.
פירוש המונח אינקה הוא "שליט" או "אדון" בקצ'ואה והוא שימש להתייחסות למעמד השליט או למשפחת השלטון.
האינקה היו אחוז קטן מאוד מכלל אוכלוסיית האימפריה, ומנו כנראה רק בין 15,000 ל-40,000 איש, אך שלטו באוכלוסייה המונה כ-10 מיליון איש.
אגדה שנפוצה בקרב בני האינקה תיארה את מוצאם כבני אל השמש "אינטי".
על פי האגדה, נולדו לאל השמש ארבעה בנים וארבע בנות במערה ב"אי השמש" (הקרוי גם טיטיקקה) שבאגם טיטיקקה (בשטח בוליביה של ימינו), והם שהיוו את הגרעין המקורי לעם האינקה.
על פי גרסה אחרת הייתה המערה שממנה יצאו האחים והאחיות, המרכזית מבין שלוש מערות במקום המכונה פקאריטמבו (Pacaritambo) או טמבו טוקו (Tambo Tocco) ליד קוסקו.
משתי המערות הצדדיות יצאו האנשים שעתידים להיות האבות הקדמונים של החמולות השונות של האינקה.
שמות האחים היו: אייאר מאנקו (Ayar Manco), אייאר קאצ'י (Ayar Cachi), אייאר אוקה (Ayar Auca) ואייאר אוצ'ו (Ayar Uchu).
שמות האחיות היו: מאמה אוקיו (Mama Ocllo), מאמה ראואה (Mama Raua), מאמה ואקו (Mama Huaco) ומאמה קורה (Mama Qura).
בהנהגת אייאר מאנקו יצאה הקבוצה לחפש אדמות פוריות.
הם נשאו עמם מטה קדוש מזהב, שכאשר יינעץ באדמה פורייה ישקע בה עמוק, וזה יהיה האות להקמת עיר חדשה במקום.
בדרך, התפאר אייאר קאצ'י בכוחו ובעוצמתו.
אחיו פיתו אותו לחזור למערה כדי להשיג למה קדושה.
כשנכנס למערה, לכדו אותו פנימה כדי להיפטר ממנו.
אייאר אוצ'ו החליט להישאר בראש המערה כדי להשגיח על אנשי האינקה.
ברגע שהוא הכריז על כך, הוא הפך לאבן.
הם בנו מקדש סביב האבן והוא הפך לחפץ קדוש.
לאייאר אוקה נמאס מכל זה והחליט לנדוד לבד.
נותרו רק אייאר מאנקו וארבע אחיותיו.
לפני שהגיעו, מאמה אוקיו כבר ילדה לאייאר מאנקו ילד, סינצ'י רוקה.
האנשים שכבר התגוררו בקוסקו נלחמו בעוז על מנת לשמור על אדמתם, אבל מאמה ואקה הייתה לוחמת טובה.
כשהאויב תקף, היא זרקה את הבולה שלה (כמה אבנים קשורות זו לזו שהסתובבו באוויר כשזרקו) לעבר חייל והוא מת מיד.
אייאר מאנקו שינה את שמו למַאנְקוֹ קַאפַאק (Manco Capac, קצ'ואה: Manqo Qhapaq), היחיד מבני אל השמש והיה לשליטם הראשון של האינקה.
אומרים שהוא ואחיותיו בנו את בתי האינקה הראשונים בעמק במו ידיהם.
כדי לקיים את טוהר מוצאו האלוהי נשא מאנקו קאפאק את אחותו הבכורה מאמה אוקיו (Mama Ocllo) לאישה.
בכך החל מנהג שנמשך עד שהאימפריה הגיעה לקיצה, ולפיו, אף על פי שלקיסר האינקה היו נשים רבות, האישה הרשמית הייתה על פי רוב אחת מאחיותיו.
כשהגיע זמנו, הפך מאנקו קאפאק לאבן כמו אחיו לפניו.
בנו, סינצ'י רוקה, הפך לקיסר השני של האינקה.
במשך כ-200 שנה הייתה העיר קוסקו בירת ממלכת קוסקו, עיר-מדינה קטנה יחסית.
בעמק קוסקו כבר חיו בני עמים אחרים ואלה נלחמו בפולש.
כך קרה שבמשך כ-200 שנה נאלצו בני האינקה להשקיע את מרצם בסכסוכים בלתי פוסקים עם שכניהם.
השינוי חל ב-1438, כאשר עלה לשלטון הקיסר התשיעי בשושלת האינקה: אינקה יופאנקי (Inca Yupanqui) שנטל לעצמו את הכינוי " פַּאצַ'אקוּטִי"ׁ (Pachacuti) (רעידת אדמה בקצ'ואה) או פאצ'קוטק (Pachacutec "רפורמטור של העולם").
במהלך 55 השנים הבאות כבשו פַּאצַ'אקוּטִי (1438 – 1471), ובנו, טופאק אינקה יופאנקי (1471 – 1493), את כל השטח שכיום מהווה את פרו וכן שטחים נרחבים באקוודור, בבוליביה ובצ'ילה.
תחילה הובסו הממלכות השכנות שבהן ישבו עמים דוברי שפת האיימרה מאזור אגם טיטיקקה, ממלכת קויה וממלכת לופאקה.
אחריהן הובס עם הצ'אנקה שממערב, שהיה היריב הגדול ביותר לאינקה, ושכמעט הצליח לכבוש את קוסקו.
בנו ויורשו של פַּאצַ'אקוּטִי, טופאק אינקה יופאנקי, דיכא מרד שפרץ בממלכות הקויה והלופאקה, והכניע את ממלכת קיטו האדירה (ששכנה באזור אקוודור של ימינו), עד שרק ממלכה גדולה אחת, ממלכת צ'ימור שבצפון פרו שהצטיינה ברמתה התרבותית המפותחת, הוסיפה להתנגד לכובש.
לאחר שטופאק אינקה יופאנקי הביס את בעלי הברית הצפוניים של ממלכת צ'ימור ועקף את הביצורים שנועדו להגן על הממלכה מדרום, נכנע יריב אחרון זה.
הדרך שבה הצליחו פַּאצַ'אקוּטִי ובנו לנצח את העמים האחרים הייתה שילוב בין עורמה דיפלומטית לכישרון צבאי.
צבא האינקה היה מאורגן היטב בהשוואה ליריביו וגדל עם הרחבת האימפריה על ידי צירוף התושבים הנכבשים לצבא.
פאצ'אקוטי שלח מרגלים לאזורים שרצה לספח לאימפריה שלו, והם הביאו לו דיווחים על הארגון הפוליטי, הכוח הצבאי ועושר האזורים.
לפני כל מסע כיבוש, הוא עשה ניסיון לשכנע את שליטי היריב להיכנע ללא קרב, תוך הרחבת היתרונות של ההצטרפות לאימפריה שלו, והוא הציע להם מתנות של מוצרי יוקרה כגון טקסטיל באיכות גבוהה, והבטיח שהם יהיו עשירים יותר מבחינה חומרית כנתיניו.
בתמורה יושארו לשלוט על שטחיהם במסגרת אימפריית האינקה (הגם שיועץ מטעם האינקה יופקד על "המדיניות הגבוהה"), ילדיהם יקבלו חינוך מלא, והיחס אליהם יהיה כאל אצילים בהיררכיה של האינקה.
לעומת זאת אם יתנגדו, יוענשו ללא רחם.
רוב השליטים קיבלו את שלטון האינקה כעובדה מוגמרת ונכנעו ללא קרב.
אם לא הספיקו תנאים אלה ומראה הצבא בן 200,000 הלוחמים לשכנע את היריב, ניתן האות להסתערות שבה בדרך כלל נוצח היריב.
לאחר הכיבוש הוצאו השליטים המקומיים להורג.
ילדיו של השליט הובאו לקוסקו כדי ללמוד על מערכות הניהול של האינקה, ואז חזרו לשלוט בארצות מולדתם.
שיטה זו אפשרה לאינקה לצרף אותם כאצילים באימפריית האינקה, או להשיא את בנותיהם של השליטים המובסים למשפחות בפינות שונות של האימפריה.
חיל מצב מבני האינקה הוצב בשטח הכבוש, ובעקבות החיילים באו פקידי ממשל ומהנדסים ולשון האינקה, הקצ'ואה, הוכרזה כשפה הרשמית.
אם נעשו ניסיונות של מרד הייתה האוכלוסייה כולה צפויה להגליה.
גדולתו של פאצ'אקוטי הייתה לא רק בשדה הקרב.
הוא כונן אימפריה אדירה על פי עקרונות מוגדרים היטב ובאופן שיטתי.
האימפריה חולקה לארבעה מחוזות על פי רוחות השמיים וכונתה לפי כך טוואנטינסויו (Tawantinsuyu) "ארבעת הסויו" (בקצ'ואה "אזורים" או "מחוזות") שפינותיהם נפגשו בבירה קוסקו.
האימפריה נוהלה על ידי ממשל מרכזי בקוסקו עם האינקה בראש וארבע ממשלות מחוזיות עם מנהיגים חזקים במחוזות: צ'ינצ'איסויו (Chinchaysuyu, צפון-מערב), אנטיסויו (Antisuyu, צפון-מזרח, יער האמזונאס), קויאסויו (Qullasuyu, דרום-מערב) וקונטיסויו (Kuntisuyu, דרום-מזרח).
המבנה הארגוני ההיררכי, אפשר לעם קטן יחסית לייצר ממאות שבטים שונים, יושבי אזורים גאוגרפיים שונים בתכלית ונבדלים במנהגיהם, לשונותיהם, עיסוקיהם ואמונותיהם, אימפריה אחת בת 10 מיליון נפש.
מעריכים שפאצ'אקוטי הוא שהורה לבנות את מאצ'ו פיצ'ו, או כבית משפחה או כמקום מפלט בקיץ, אם כי ייתכן שזו הייתה תחנה חקלאית.
שמונת הקיסרים הראשונים ברשימה להלן היו חסרי חשיבות היסטורית ותולדותיהם מבוססים על אגדות.
מאנקו קאפאק (בערך 1200 לספירה)
אימפריית האינקה הייתה קרויה בפיהם "ארץ ארבעת הרביעים" (טאוואנטינסויו).
האימפריה השתרעה לאורך של 4,000 ק"מ מצפון לדרום, לאורך שלשלת הרי האנדים הגבוהים.
ממערב למזרח עברה ממדבר אטקמה, המדבר היבש ביותר בעולם, ליערות הגשם המהבילים של אמזוניה.
הגבול הצפוני של האימפריה נקבע בנהר אנקסמאיו (Ancasmayo) שלא זוהה במדויק.
יש חוקרים המשערים כי מדובר בנהר ריו גואיטרה (Río Guáitara) המשמש כיום כגבול בין קולומביה לאקוודור ויש הטוענים כי מדובר בנחל אנגסמאיו (Angasmayo) הזורם בקולומביה לא הרחק מהגבול עם אקוודור.
גם הגבול הדרומי שרוי במחלוקת בין החוקרים.
חלקם מציבים את הגבול בנהר מַאוּלֶה וחלקם צפונית לו בנהר מאיפו.
שני הנהרות זורמים ממזרח למערב דרומית לסנטיאגו דה צ'ילה בירת צ'ילה.
האינקה שלטו על שרשרת הרי האנדים, שרק הרי ההימלאיה גבוהים מהם.
חיי היומיום התנהלו ברום של עד 4,500 מטרים.
האקלים של האזור והשטח ההררי הציבו אתגרים רבים.
בני האינקה נאלצו להתאים את אורחות חייהם כדי לעמוד ברבים מהאתגרים הללו.
כך למשל יש מעט אדמה פורייה בהרי האנדים, והאינקה התגברו על כך באמצעות בניית טרסות.
אף על פי שגשם יורד בהרי האנדים באופן קבוע מדצמבר עד מרץ, בשאר ימות השנה יש לעיתים תקופות ממושכות ללא גשם כלל.
על מנת להבטיח שיהיו להם המים הדרושים לחקלאות, בני האינקה בנו מערכות גדולות של תעלות להשקיה.
התעלות הביאו גם מים לערים.
לניהול האימפריה שלהם נזקקו האינקה למערכת דרכים נרחבת, אבל הטופוגרפיה ההררית הפכה צורך זה למשימה קשה שעליה התגברו האינקה באמצעות יישור שטחים, בניית מדרגות, בניית סוללות, הקמת גשרים ובמקרה אחד גם חציבת מנהרה.
הפולחן הדתי נערך בגבהים של עד 6,600 מטרים.
הר ז'וז'איז'קו, השוכן בפרובינציה סלטה שבארגנטינה (סמוך לגבול עם צ'ילה), הוא אתר הפולחן הגבוה ביותר של האינקה הידוע כיום.
דרכים נבנו אל ההרים, במות פולחן נבנו על פסגותיהם, ולשם כך הושקע זמן רב בהובלת אדמה, סלעים ועשב לגבהים קיצוניים אלו, המתאפיינים בתנאי סביבה קשים כקור ויובש עז, אוויר דליל לנשימה.
החברה באימפריית האינקה הייתה בעיקרה חברה חקלאית.
האיכרים היו עמוד התווך של האימפריה, אך ניצבו בתחתית הסולם החברתי.
כל חייהם מן העריסה ועד לקבר היו מאורגנים ומונחים על ידי פקידים ומפקחים מטעם המשפחה, הכפר, השבט, המחוז והשלטון המרכזי.
לאזרחים לא היה חופש תנועה באימפריה, והבנים היו חייבים לעבוד באותו מקצוע כהוריהם.
קבוצת משפחות שחיו ועבדו יחד היו קרויות "אַיוּ" (Ayllu).
על כל אלו השגיח הקוּרַאקַה (kuraka), מפקח בן העם הנשלט.
המסים הועלו לשלטונות בשתי צורות: האחת - הקצבת בני אדם לעבודות ציבוריות (סלילת דרכים, בניית גשרים, הקמת סוללות) או לשירות צבאי, והשנייה מסירת חלק מהתוצר החקלאי.
מעל הקוראקים היו מושלי הנפות (a tokrikoq) מבני האינקה, ומעליהם ארבעת מושלי המחוזות (Apu) שהרכיבו את האימפריה.
בראש הפירמידה עמד הקיסר (סאפה אינקה) ולצידו פעל הכהן הראשי (Willaq Umu) שלעיתים תפקד כמפקד העליון של הצבא.
צבא האינקה היה החזק ביותר באזור באותה תקופה, מכיוון שניתן היה לגייס כל כפרי או חקלאי כחייל כחלק ממערכת השירות החובה הציבורית המכונה מיט'ה.
כל גבר בעל כושר גופני בגיל הלחימה חויב לעבור הכשרה צבאית ונאלץ להשתתף במלחמה בתפקיד כלשהו לפחות פעם אחת בחייו, ולהתכונן ללחימה שוב בעת הצורך.
כשהאימפריה הגיעה לשיא גודלה, כל אזור באימפריה תרם את חלקו בהקמת צבא למלחמה.
החייל הרגלי הפשוט היווה את גרעין הצבא.
את החיילים הובילו קצינים מקצועיים.
קצינים אלה נבחרו במהלך פסטיבל וראצ'יקוי, במהלכו נאלצו המועמדים לעבור מבחנים שונים של מיומנות גופנית: כגון ריצה, קליעה למטרה בחץ וקשת, קרב מגע ולראות אם הם יכולים להישאר ערים במשך תקופה ארוכה, כאשר נטען כי כמה קצינים היו יכולים להישאר ערים במשך שבוע שלם.
הקיסר, שהיה ידוע בכינוי "סַאפָּה אינקה", הובל לקרב באפיריון יחד עם אצילים אחרים, והוגנו על ידי החיילים המקצועיים ביותר.
האפיריון אפשר תצפית על שדה הקרב, וכלי הנשק הפופולרי ביותר בשימוש ממנו היה אבן הקלע.
גם חפצי קודש הקרויים "וַאקָה" הובלו לשדה הקרב באפיריון.
הצבא התחלק ליחידות משנה על בסיס שבטי בפיקודם של קצינים מקומיים.
מספר יחידות שבטיות כונסו לגדודים וחטיבות גדולות יותר אשר היו תחת פיקוד אחד מהאצילים הבכירים מבני האינקה.
האריסטוקרטיה של האינקה הרכיבה את יחידת העלית של הצבא.
מספר אנשיה של יחידה זו לא ידוע במדויק, אך כלל ככל הנראה כמה אלפי לוחמים ואולי אפילו עשרות אלפים.
על גילוי פחד או עריקה נהגו להעניש בהוצאה להורג.
ידוע סיפורו של מצביא שחרג מסמכותו וכבש שטחים שלא היה אמור לכבוש.
אף על פי שהוא הצליח לכבוש את השטח, הוא הוצא להורג על הפרת פקודה מפורשת.
גם קרוביו של הקיסר הוצאו להורג אם חרגו מפקודותיו או מהזמן שהוקצב להם לכיבוש.
ברחבי האימפריה ובמיוחד בגבולותיה נבנו מבצרי "פוקרה".
לאינקה לא היו ברזל או פלדה וכלי הנשק שלהם לא היו יעילים בהרבה מאלו של מתנגדיהם, ולכן הם ניצחו לעיתים קרובות את יריביהם רק משום שהיו להם חיילים רבים יותר, או ששכנעו אותם להיכנע מראש על ידי הצעת תנאים נדיבים.
כלי הנשק של בני האינקה היו פשוטים למדי.
משום שצבאם גויס על בסיס אזורי, נטו כלי הנשק להשתנות מאזור לאזור.
כך, למשל, שוכני היערות היו קשתים מעולים, בעוד שבאזורים אחרים לא היו עצים מתאימים לבניית קשתות.
בנוסף לכלי הנשק המקומיים, סיפקו האינקה כלי נשק משלימים מהמחסנים הממלכתיים על מנת להשלים את חימושו של החייל.
גלגול סלעים במורד על האויב היה אסטרטגיה נפוצה, תוך ניצול השטח ההררי.
הלחימה לוותה לעיתים בהקשה על תופים ובתרועת חצוצרות, עשויות מעץ, קונכייה (כלי נשיפה) או עצם.
כלי ההטלה כללו קשתות, קלעים, בולאס וצינורות נשיפה בעזרתם אפשר היה לירות חץ קטן למרחק של כמה עשרות מטרים.
ראשי החיצים היו עשויים בדרך כלל מעצמות בעלי חיים או עץ שחוזק מעל המדורה.
בגלל העדרם של חודי מתכת, כלי נשק אלה, מלבד הקלע, לא היו נפוצים בקרב בני האינקה.
הקלע היה כלי נשק קטלני בידיהם של האינקה.
בילדותם התאמנו שעות רבות בשומרם על השדות מפני ציפורים וחיות הבר.
אבן שנורתה מקלע הייתה יכולה לפגוע באויב לא מוגן ממרחק של 60 מטר והייתה יעילה אפילו נגד הקסדות הספרדיות ממרחק של 30 מטר.
האבן לא הרגה את הספרדי שחבש קסדת פלדה, אך עוצמת המכה היממה אותו וכתוצאה מכך הוא לא יכול היה להשתתף בקרב.
לקרב פנים מול פנים העדיפו האינקה חניתות, אלות שראשיהן בצורת כוכב עשוי נחושת או ארד, ומיני גרזנים.
הלהב היה עשוי בדרך כלל מאבן חדה.
כלי הנשק של האצילים היו טובים יותר, לרוב בעלי להב ממתכת.
היו להם גם חרבות גסות שהיו בנויות מעץ קשיח מצופה בשוליו רצועות ארד.
חרבות עשויות מארד מלא היו נדירות מאוד.
קסדות עשויות עץ, קנים או עור של בעלי חיים, לרוב מרופדות בנחושת או ארד; חלקם היו מעוטרים בנוצות.
מגנים עגולים או מרובעים עשויים עץ או עור של בעלי חיים.
טוניקות בד מרופדות בכותנה ופסי עץ קטנים שהיו יעילים נגד חיצים שנורו מהקשתות הפרימיטיביות שהיו בידי האינדיאנים, אך לא עצרו את החיצים הכבדים שירו הקשתות האופקיות של הספרדים.
שריון חזה מתכתי טקסי, מנחושת, כסף וזהב, התגלה באתרי קבורה, שחלקם שימשו גם בקרב.
מערכה התחילה תמיד בעבודת מודיעין יסודית.
רשתות הריגול הענפות היו פזורות לאורך הגבולות והיו מדווחות לרשויות על תנועותיו של היריב.
בני האינקה שלחו בדרך כלל סיירים לצפות באויביהם.
קבוצות של אצילים נשלחו לנהל משא ומתן על הסכמי שלום, ובמספר הזדמנויות, משרתיהם של שליחים אלה היו מרגלים שניסו לשחד את קציני האויב כדי שיבגדו בקרוביהם על ידי נסיגה ברגע מכריע בקרב.
האינקה עשו שימש נרחב ברשת הדרכים הענפה שלהם ובעזרתם הצבא היה יכול לנוע במהירות גדולה.
בהמת המשא העיקרית הייתה הלמה.
הדרכים אפשרו תנועה מהירה (ברגל) של צבא האינקה ותחנות דרכים לצרכים צבאיים הנקראים טמפו וממגורות אחסון למזון המכונים קולקה נבנו במרחק הליכה של יום אחד, כך שהובטח לצבא מזון ומקומות מנוחה במערכה.
במהלך קרב בשטח הפתוח, הצבא בדרך כלל התחלק לשלוש קבוצות.
הקבוצה הראשית יצאה במתקפה חזיתית נגד הכוח היריב, בעוד שהשתיים האחרות איגפו את האויב והגיעו מאחוריו כדי לתקוף מאחור.
לפני תחילת קרב פנים אל פנים, השתמשו החיילים בנשקי הטלה (חיצים, קלעים, בולאס וחניתות קצרות) על מנת לשבור את קווי האויב.
בקרב עצמו חיפשו לרוב את מיקומו של המצביא העוין במטרה להכריעו.
האינקה הפרישו בדרך כלל עתודה חזקה לניצול ההצלחה הראשונית או כתגבורת לכוח שעמד בסכנה.
צבא האינקה נהג לפעמים לזייף נסיגה כדי להיות מותקף תוך כדי התקפת מלקחיים משלו.
היתרון העיקרי של צבא האינקה על אויביו היה עליונותו המספרית.
בעוד יריבים טיפוסיים היו לוחמים של משטר צ'יף בודד (או לכל היותר, ברית של כמה משטי צ'יף), הכוחות הקיסריים כללו גברים מכל רחבי האימפריה.
הודות לגודלה הגדול של האימפריה, ניתן היה לגייס צבא של מאות אלפי לוחמים.
מגוון רחב זה של גברים הוכיח גם יתרון (עליונות מספרית וחיילים מיוחדים לשטח שונה) וגם חיסרון (חוסר לכידות בין גדודי הצבא).
הן תולדות האינקה בעל פה והן דיווחים כתובים ספרדיים מעריכים שהאינקה יכלו להציב צבאות של 100,000 בכל פעם.
היריבים של האינקה באזור היו מאורגנים בצורה גרועה ולאחר שבירת המבנה היו מבצעים התקפה חזיתית המוניות.
צבא האינקה, לעומת זאת, היה כל כך ממושמע עד שהוא שבר לעיתים רחוקות מאוד את המבנה והצליח להדוף ביעילות מארבים בשטחי הג'ונגל, המדבר, ההרים והביצות.
עם בואם של הספרדים הטקטיקות הישנות לא התאימו עוד והאינקה נאלצו לשנות את הטקטיקה שלהם.
על מנת להתמודד עם איום הפרשים, ניסו האינקה לצייד את צבאם בחניתות ארוכות, אך ללא הועיל.
האינקה אפילו ניסו להכריח מספר שבויים ספרדים ליצור עבורם אבק שרפה אך גם אמצעי זה לא עזר בגלל מיעוט האבקה.
אחרי הכיבוש הספרדי הראשוני נלחמו האינקה בספרדים עוד כ-50 שנה, אך הוכרעו לבסוף על ידי הנשק האירופאי המתקדם.
במקרה שהכוח היריב מצא מקלט במבצר, על הר או בעיר מבוצרת, היו כוחות האינקה חותכים קווי תקשורת ואספקה על מנת לבודד את האויב ולמנוע נסיגה או בקשות לתגבורת.
אם המשא ומתן היה ניכשל, ניסו כוחות האינקה להסתער על המבצר או להרעיב את הכוח היריב.
ערים כבושות ותושביהן זכו בדרך כלל ליחס טוב אם נכנעו ללא התנגדות.
עם זאת, אם האויב אכן התנגד אז הם עלולים לסבול ממספר עונשים בהתאם למידת ההתנגדות שהפגין.
אם עיר או שבט נכנעו ואז מרדו, האינקה יכול אפילו לאשר השמדה מוחלטת של העיר או הקבוצה האתנית.
אם היה צורך בנסיגה, צבא האינקה היה צועד בדרך כלל לאורך הדרכים בצורה ממושמעת, בעקבות המסלול המהיר ביותר שהיה.
הצבא היה נח רק במבצרים במטרה להתחמש למקרה לבצע התקפת נגד.
חילות מצב הושארו במבצרים ששלטו בדרכים על מנת לעכב התקדמות אפשרית של האויב.
בתקופה הקצרה שבה התקיימה אימפריית האינקה, הגיעו בני האינקה להישגים מרשימים בבניית בתים, ארמונות וערים, סלילת דרכים, הקמת גשרים, מערכות השקיה ובניית טרסות במורדות ההרים להגנת האדמות החקלאיות מפני הסחף.
בניגוד לאצטקים שנהגו להקריב אלפי אנשים מקרב אויביהם על מנת לרצות את האלים, העדיפו האינקה להעבידם ולנצלם לעבודות בנייה ומפעלי פיתוח.
הבניינים שהקימו בני האינקה היו מוצקים ופשוטים, ועם זאת בעלי פרופורציות שיטתיות.
קירותיהם החיצוניים היו נקיים מקישוטים, פרט ללוחות זהב וכסף פה ושם.
בתים רבים נבנו עם קירות בעלי שיפוע "הפוך" שפנה כלפי פנים.
במשטחים הישרים שובצו פתחים בצורת טרפז וגומחות שהלכו והוצרו כלפי מעלה.
גושי סלע הונחו זה על גבי זה בבנייה יבשה ללא מלט ובהתאמה מושלמת, עד כי נאמר כי לא ניתן להחדיר סכין ביניהם.
בבתים היה בדרך כלל חדר בודד והגג היה בנוי מקורות עץ או גבעולי חזרן שעליהם הונח סכך.
הבתים היו בני קומה אחת, ולעיתים נדירות בני שתי קומות, כשהגישה לקומה העליונה הייתה מבחוץ.
מבנים אלו הוכיחו את עצמם כיציבים והם החזיקו מעמד ברעידות אדמה אשר הרסו בניינים שהוקמו בתקופה מאוחרת יותר ובשיטות בנייה מערביות.
הקיסר פאצ'אקוטי היה המתכנן של מפעלי הבניה הגדולים של האימפריה.
כך למשל, תכנן פאצ'אקוטי את סלילת הרחובות בבירה קוסקו על פי שיטת הרשת: הרחובות חצו זה את זה בזווית ישרה ונקבעו ביניהם מרחקים שווים.
כן הוחל בבניית שלושת הבניינים, הנחשבים עד היום כמרשימים ביותר מתקופת האינקה: מקדש השמש בקוסקו, מבצר סקסייוומאן שהוקם על גבעה ליד קוסקו, והעיר מאצ'ו פיצ'ו.
האינקה לא היו מסוגלים לנהל בהצלחה כה רבה את מלחמותיהם, אלמלא עמדה לרשותם רשת מסועפת של דרכים.
הגדולה שבהן הייתה הדרך המלכותית של האנדים שנמשכה לאורך 5,300 ק"מ על גב הרכס מצפון לדרום.
דרך אחרת עברה במקביל לה, לאורך כמעט כל חופה המערבי של אמריקה הדרומית.
בין שתי דרכים ראשיות אלו חיברו כמה כבישי רוחב.
מכיוון שהאינקה התגוררו בהרי האנדים, ורוב הדרכים עברו בהרים, נדרש ידע הנדסי רב לבנייתן.
הדרכים שנבנו בחוף לא עברו חיפוי וסומנו על ידי גזעי עצים.
לדרכים בהרים היה חיפוי באבנים, בעליות ובמורדות נבנו מדרגות וכן נבנו לצידן גדרות אבן למניעת נפילה.
במקומות מסוימים הדרך נחצבה בהר.
בסך הכול בנו האינקה קרוב ל-40,000 ק"מ של דרכים.
הדרכים אפשרו העברת כוחות צבא ממקום למקום תוך זמן קצר יחסית, וכן העברת סחורות וחומרי בנייה.
הדרכים שימשו גם את הרצים שהעבירו מידע מקצות האימפריה אל קוסקו הבירה.
הדרכים נבנו כך שיעמדו בתהפוכות מזג האוויר, ולכן הן השתמרו עד היום במצב מצוין.
התושבים שגרו בסמוך לדרכים היו אחראים על תחזוקתן.
ליד הדרכים הראשיות הוקמו מבני טמפו במרחק שבין 20 ק"מ ל-30 ק"מ זה מזה (תלוי בתנאי השטח).
במקומות אלו היה ניתן ללון ולהאכיל את בהמות המשא (הלמות).
צמוד למבני הטמפו היו מקדשים לאל השמש ומחסנים (קולקה) שהכילו כלי-נשק ומזון – בעיקר בשר למה מיובש ותפוחי אדמה ששימשו את הצבא.
הסחורות הועברו על גבם של בני אדם ובהמות.
אנשים נשאו סחורות בתוך גלימה או באמצעות חבל שהיה תלוי על הגב ונקשר בקשר מעל החזה.
כדים נישאו באמצעות חבל שהועבר דרך ידיות שהיו על הכד ונקשרו על החזה או סביב המצח, כמו כל חבילה אחרת.