tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המשטרה מאמינה שהמחבלים פתחו באש בתחילה על המכונית כאשר המכונית הפלסטינית נסעה לצד המכונית של הקורבנות.
פרמדיק של מגן דוד אדום תיאר את הסצנה לעיתונאי כאשר ציין שהבחין ב"מכונית שהייתה נקובה בעשרות כדורים ובתוכה היו ארבע גופות.
לא היה שום סיכוי לעזור".
בפיגוע נרצח הזוג יצחק וטלי איימס מבית חגי.
הם היו הורים ל-6 ילדים, בגילים 5 עד 24, והיה להם נכד אחד.
טלי הייתה בחודש התשיעי להריונה.
כוכבה אבן חיים, מורה באפרת ואמא לילדה בת שמונה, נרצחה גם היא בפיגוע.
בעלה, שהיה בין החובשים שהגיעו לזירת הפיגוע, גילה אז שאשתו בין הקורבנות.
הקורבן הרביעי היה אבישי שינדלר, שעבר לא מכבר עם אשתו לגור בבית חגי.
הקורבנות נקברו בירושלים, באשדוד ובפתח תקווה.
ב-8 באוקטובר 2010, פשט צה"ל על מספר מבנים בחברון בהם היו מחבלים שהיו חשודים בביצוע הפיגוע.
שניים מהחשודים נהרגו במהלך ההסתערות וששה אחרים נעצרו.
נחת אל-כרמי (33), בכיר חמאס מטולכרם.
כרם נכלא בעבר בשל מעורבותו בפעילות טרור, אך הוא שוחרר באוגוסט 2009. לאחר שחרורו הוא חזר להיות פעיל בזרוע הצבאית של חמאס.
ממון אל-נאטשה (24), פעיל חמאס בדרג נמוך מחברון.
אל-נאטשה נכלא בישראל במשך מספר חודשים ב-2008.
חמאס נשבע לנקום על המבצע ובירך את הפלסטינים בחברון על "המשך ההקרבה של השהידים במאבק נגד ישראל".
הקבוצה האסלאמיסטית גם לעגה לרשות הפלסטינית על המשך שיחות השלום בין ישראל לפלסטינים, וביקרה בחריפות את הפת"ח על מה שכינה את שותפות פת"ח במבצע ורדיפת חמאס, וציין כי חמאס "לא יבקש אישור מהפת"ח...
הרשות הפלסטינית גינו רשמית את המבצע, אך גורמים רשמיים של הרשות הפלסטינית ציינו שמערכת הביטחון הפלסטינית מברכת על הרג אל-כרמי, כי זו פעולה שלדעתה החלישה את כוחו של ארגון החמאס בגדה המערבית.
שר הביטחון אהוד ברק שיבח את כוחות הביטחון הישראלים על הצלחת המבצע: "הפעולות בחברון הן תגובה מהירה לרצח ארבעה ישראלים באוגוסט השנה ליד קריית ארבע.
צה"ל וכוחות הביטחון ימשיכו לעבוד בכל מקום ובנחישות בלתי מתפשרת נגד ארגוני הטרור על מנת להבטיח שהשקט יימשך ביהודה ושומרון".
בחקירת שב"כ משנת 2025 נעצר מחבל שלקח חלק בפיגוע הירי.
פיגוע הירי בכביש 60 היה פיגוע ירי שביצע מחבל פלסטיני כנגד כלי רכב שבו נסעו יהודים בכביש 60, סמוך ליישוב עתניאל בא' בכסלו ה'תשע"ו, 13 בנובמבר 2015. בפיגוע נרצחו יעקב ליטמן ובנו נתנאל, ושני בני משפחה נוספים נפצעו.
הפיגוע זכה להד תקשורתי גבוה יחסית, בשל סמיכות האירועים בין הפיגוע לבין חתונת בת המשפחה, שרה תחיה ליטמן.
בצהרי יום שישי, 13 בנובמבר 2015 (א' בכסלו ה'תשע"ו) יצאו שבעה מבני משפחת ליטמן מביתם שבקריית ארבע ברכבם לכיוון היישוב מיתר, לצורך שבת חתן לקראת חתונת בת המשפחה, שרה תחיה.
בסביבות השעה 15.00, דקות אחדות אחרי שעברו את היישוב עתניאל, נתקלו בני המשפחה במארב של שאדי מוטאווע, פלסטיני בן 27 תושב חברון המזוהה עם הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, אשר חסם את נתיב הנסיעה באמצעות רכבו ופתח בירי לעבר הרכב.
אבי המשפחה, הרב יעקב ליטמן (45) נפגע ונהרג במקום, ובנו נתנאל (18) שנהג ברכב, נפצע באורח קשה, אך הספיק להזעיק עזרה, בטרם נפטר מפצעיו.
הרכב נעצר וסטה מהכביש, ומוטאווע פתח את דלתות הרכב כדי לפגוע ביושבים מאחור, אך מעצור בנשק מנע ממנו לעשות זאת, והוא נמלט מהמקום.
לטענת גורמים ישראליים, אמבולנס של הסהר האדום הפלסטיני שנקלע למקום סירב להעניק סיוע רפואי לפצועים, טענה שגובתה בהקלטת השיחה שניהל בן המשפחה עם מוקד מד"א, אך הוכחשה על ידי הסהר האדום.
כוחות ההצלה שהגיעו למקום נאלצו לקבוע במקום את מותם של יעקב ונתנאל, ופינו את יתר בני המשפחה שנפגעו קל ובינוני לטיפול רפואי.
שאדי מוטעווא נמלט מהמקום מיד לאחר הירי.
כוחות הביטחון ניהלו מצוד אחריו, שכלל הטלת כתר על העיירות יטא ובית עווא.
מוטעווא נלכד במהלך השבת בביתו בשכונת ג'בל רחמה שבחברון, לאחר שאביו הסגירו לידי צה"ל מחשש שביתו ייהרס.
הוא נידון לשלושה מאסרי עולם.
הלוויתם של יעקב ונתנאל התקיימה במוצאי אותה השבת בהר המנוחות שבירושלים, והשתתפו בה המונים.
בין המספידים היו נשיא המדינה ראובן ריבלין (שהספדו הופרע על ידי כמה ממשתתפי ההלוויה שהושתקו בידי בני המשפחה), שר החקלאות אורי אריאל כנציג הממשלה, והרבנים דב ליאור ושלמה משה עמאר, ונכחו בה גם ראש עיריית ירושלים ניר ברקת, סגן השר אלי בן דהן ומפקד פיקוד המרכז רוני נומה
ראש הממשלה בנימין נתניהו הנחה את משרד החוץ להגיש תלונה לצלב האדום על התנהלות הסהר האדום בפיגוע.
חתונתה של הכלה שרה תחיה ליטמן, בתו של יעקב ואחותו של נתנאל, נדחתה בשל הפיגוע.
לקראת החתונה, הזמינו בני הזוג את הציבור הרחב לשמוח איתם בשמחתם.
בחתונה שהתקיימה ב-26 בנובמבר נכחו אלפי אנשים, בהם רעיית ראש הממשלה שרה נתניהו, שרים, חברי כנסת ורבנים.
על כך, נכללה שרה תחיה ברשימת "100 היהודים המשפיעים" לשנת 2016 של העיתון היהודי-אמריקני "אלגעמיינער זשורנאל".
מספר חודשים לאחר הפיגוע, זכה יעקב ליטמן באות "מורה המאה" מטעם מנהל החמ"ד.
בשנת 2018 בנו בני נוער מקריית ארבע בריכת אגירה לשחיה ורחצה סמוך ליישוב לזכרו של נתנאל ליטמן בשם "מעיין חי".
בשנת 2019 הורחב בית הכנסת במכון לרבני יישובים בקריית ארבע, שבו התפללו בני משפחת ליטמן, ונקרא על שמם "משכן יעקב חי".
לבית הכנסת גם הוכנס ספר תורה שנכתב לזכרם.
במלאת עשור לפיגוע, ב-19 בנובמבר 2025, נחנכה במקום הפיגוע אנדרטה לזכר הנרצחים.
פיגוע הירי בכביש 60 היה פיגוע שהתרחש בכביש 60 שבדרום הר חברון (בסמוך ליישוב בית חגי ולצומת אדוריים) בצהרי יום שישי, 1 ביולי 2016, כ"ה בסיוון ה'תשע"ו.
בפיגוע נרצח הרב מיכאל (מיכי) מרק, אב לעשרה ילדים בן 46 מעתניאל ומנהל ישיבת ההסדר ביישוב.
בנוסף, נפצעו שלושה מבני המשפחה שהיו עימו ברכב: אשתו של מרק, חווה, נפצעה באורח אנוש, ושניים מילדיו, פדיה בן ה-15 ותהילה בת ה-13, נפצעו בדרגות פציעה שונות.
הפיגוע אירע כשרכב ובו מחבלים עקף את רכבה של משפחת מרק סמוך לצומת אדוריים בהר חברון ופתח לעברם באש.
כתוצאה מהירי (שכלל 19 קליעים לפחות), סטה רכבם של משפחת מרק מהכביש והתהפך.
מרק נטמן כיומיים לאחר הרצח בהר המנוחות שבירושלים בנוכחות אלפים.
במקביל, הפצועים טופלו בבית החולים הדסה עין כרם.
מיד לאחר הפיגוע א', פלסטיני תושב האזור, עזר לסייע לפצועים עם ציוד עזרה ראשונה שהיה ברשותו.
לאחר הפיגוע א' סבל מאיומים ונאלץ לברוח משטחי הרשות הפלסטינית לישראל.
כשלוש שנים א' ומשפחתו חיו בישראל ללא הכנסה ומגורים קבועים.
בנובמבר 2019 קיבלו א' ואשתו תעודת תושב ארעית בישראל.
ביולי 2021 שרת הפנים איילת שקד אישרה לא' תושבות קבע.
ב-27 ביולי, כארבעה שבועות לאחר הפיגוע, נהרג אחד הרוצחים ונעצרו כשלושה מעורבים נוספים בכפר צוריף שמצפון לחברון.
המחבל שנהרג היה מוחמד פקין, בן 29 מחברון שהשתייך לחמאס.
הפעולה בוצעה על ידי שירות הביטחון הכללי, צבא הגנה לישראל ומשטרת ישראל.
ב-15 במרץ 2017 נגזר דינו של מוחמד אלעמאירה שנהג ברכב המחבלים.
על אלעמאירה נגזרו שני מאסרי עולם ותשלום פיצויים של כרבע מיליון ש"ח למשפחת מרק.
אלעמאירה נעצר כשבועיים לאחר הרצח והורשע בינואר 2017.
בן דודו של מרק הוא יוסי כהן, ששירת כראש המוסד בעת הפיגוע.
בנוסף על כך, אחיינו של מרק נרצח אף הוא בפיגוע בישיבת מרכז הרב בשנת 2008. קרוב משפחה אחר של מרק היה אליהו בן עמי, שנרצח גם הוא בפיגוע ירי ליד בית חגי בשנת 2000.
בעקבות הפיגוע הוקם המאחז אדוריים.
ביוני 2017 שודר סרט על התמודדותה של משפחת מרק עם השכול בתוכנית הטלוויזיה "זמן אמת" שבערוץ כאן 11.
בשנת 2018 הקימה על שמו בתו אורית מרק-אטינגר את עמותת אור מיכאל שבה מתנדבים מבקרים בבתי חולים ומשמחים מטופלים.
ביוני 2021 הונחה אבן הפינה ל"בית מיכאל" באזור התעשייה מיתרים, בסמוך למשרדי מועצה אזורית הר חברון.
בית מיכאל אמור לכלול 3,000 מ"ר של שטחי מסחר, שירותים, עסקים ויזמות.
בניית בית מיכאל אמורה להימשך כשנתיים.
בנו הבכור של מיכאל, שלומי, נהרג בתאונת דרכים ב-31 במרץ 2019 בדרכו לעבודתו במוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים.
בן נוסף, פדיה, שנפצע בפיגוע, נהרג ב-31 באוקטובר 2023 בקרב ג'באליה במהלך הלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל בזמן שירותו כקצין בחטיבת גבעתי.
קרוב משפחה נוסף, בן דודו של פדיה, סרן (מיל') אלחנן קלמנזון, נהרג אף הוא במהלך הלחימה בקרב בבארי.
שניים ממתכנני הפיגוע שוחחרו בהסכם חמאס–ישראל (ינואר 2025).
פיגוע הירי בעין יברוד הוא פיגוע טרור פלסטיני שהתרחש באינתיפאדה השנייה ב-19 באוקטובר 2003, בעין יברוד שבהרי בנימין.
במהלכו נורו למוות, במהלך פטרול שגרתי בכפר, שלושה חיילי צה"ל מגדוד דוכיפת וחייל נוסף נפצע קשה.
המחבלים ביצעו וידוא הריגה בחיילים ולקחו את נשקיהם.
מתחילת האינתיפאדה השנייה אירעו בבנימין פיגועי ירי ומטען רבים.
בשבועות שקדמו לפיגוע התרבו ההתרעות הביטחונית, ומספרן עמד על כ-40.
מטרת הסיור הייתה אבטחת תנועה בכביש 60. המארב אירע סמוך לעפרה, צפונית-מזרחית לרמאללה.
שלושה מחבלים פלסטינים, חמושים ב-M16 וקלצ'ניקוב, ארבו לכוח מאחורי חומת בטון נמוכה, בסמוך לציר שולט.
מעט לאחר שבע בערב, פתחו המחבלים באש מטווח קצר, כל הסיור נפגע.
המחבלים ניגשו לפצועים ווידאו הריגה בירי נוסף.
בפיגוע נהרגו שלושה חיילים: סמל אלעד פולק, סמל רועי יעקב סולומון סמל-ראשון ארז עידן ופצוע נוסף.
המחבלים לקחו את כלי-הנשק של הלוחמים ומיהרו לעזוב את המקום ברכב מילוט, שהמתין בסמוך.
בעקבות הפיגוע הוזעקו צוותי מד"א, שקבעו את מותם של שלושת החיילים.
החייל הרביעי, שחף גלעד, ניצל ככל הנראה לאחר שהצמחייה הסתירה אותו, הוא פונה במסוק במצב בינוני עד קשה לבית החולים הדסה עין כרם בירושלים.
נותח במשך יותר מ-10 שעות בשל הפציעה המורכבת.
צה"ל ניהל מצוד נרחב אחרי מבצעי הפיגוע.
כוחות גדולים ביצעו סריקות בניסיון לאתרם.
על עין יברוד הוטל עוצר מלא.
הפלסטינים דיווחו על תגבור כוחות באזור רמאללה.
תושבי רמאללה החלו להצטייד במזון, מחשש לעוצר ממושך שיוטל על העיר.
גדודי חללי אל-אקצא, נטל אחריות לפיגוע, כנקמה על המשך ההרג בשטחים הפלסטינים ופעילות צה"ל ברפיח.
גורמים מדיניים בירושלים הגיבו להסבר בביטול, והאשימו את הרשות הפלסטינית ואת ערפאת העומד בראשה באחריות לפעולה.
ראש מועצת בנימין, פנחס ולרשטיין, דרש להטיל עונש מוות על ערפאת.
לאחר תחקיר הפיגוע המג"ד והמ"פ הודחו מפיקוד על המסגרות.
ב-23.12.2003 נעצרו 20 מחבלים שפעלו בשלוש חוליות והיו אחראיים למספר פיגועי ירי באזור, בהם נרצחו חמישה אזרחים וחמישה חיילים.
אחת החוליות ביצעה את פיגוע הירי הקשה בעין יברוד.
את המימון לפעילות - עשרות אלפי דולרים - קיבלה ההתארגנות החמאסית ממפקדת הארגון בדמשק.
בכסף ניקנו כלי-נשק וכלי-רכב, בעזרתם בוצעו הפיגועים.
ב-13 ביולי 2024, במהלך מלחמת חרבות ברזל, חיסל צה"ל בתקיפה במחנה הפליטים שאטי את נמר חמידה, אחד ממבצעי הפיגוע שנשפט לשישה מאסרי עולם ב-2005 ושוחרר באוקטובר 2011 במסגרת עסקת שליט.
פיגוע הירי בעיר התחתית בחיפה הוא פיגוע ירי שהתרחש ב-3 בינואר 2017, בו ביצע המחבל מוחמד שינאווי בן 20 תושב שכונת חליסה שבחיפה שלושה אירועי ירי שונים בעיר התחתית בחיפה על רקע לאומני כנגד יהודים, ורצח את הטכנאי גיא יעקב כפרי בן 48 מהעיר נשר.
סמוך לשעה 9:30 בבוקר הגיע המחבל לדרך העצמאות בחיפה במטרה לבצע את הפיגוע לאחר שקיבל הסעה משני חבריו, ונשא עמו תיק עם הנשק הטעון במחסנית ובה 17 כדורים, כשהוא דרוך.
בשלב מסוים הבחין ברב יחיאל אילוז, בעל חזות יהודית-חרדית, צועד ברחוב.
ממרחק של מטרים ספורים ירה שינאווי בנשק, כשהוא מוסתר בתוך התיק, כמה יריות לעברו.
לפחות שלושה קליעים פגעו בו.
הוא התמוטט על הקרקע נפצע קשה ושינאווי נמלט בריצה משם עם הנשק.
לאחר הירי הראשון, הגיע המחבל לרחוב ברנר וירה לעבר אישה שלא נפגעה מהירי.
בהמשך, בצומת הרחובות דרך יפו ורחוב כיאט נכנס שינאווי למונית ונסע לשכונת חליסה בחיפה, שם הלך לכיוון רחוב הגיבורים, כשהוא נושא עמו את התיק עם הנשק.
בהגיעו לאזור הגשר ברחוב, הבחין שינאווי בגיא כפרי צועד לבדו.
שינאווי התקרב לכיוונו וממרחק מטרים ספורים ירה בו.
שלושה קליעים פגעו בכפרי וגרמו למותו.
מיד לאחר הירי נמלט שינאווי רגלית מהמקום, כשהוא נושא עמו את התיק בו מוסתר הנשק.
בהגיעו לאזור הררי הסמוך לבניין מגוריו השליך את התיק עם הנשק בין השיחים.
ב-30 בינואר 2017 הותר לפרסום כי הירי הוא אכן פיגוע על רקע לאומני, כאשר נשאל המחבל מדוע ביצע את הפיגוע טען מכיוון שחברתו כינתה אותו "אוהב יהודים", המחבל נשפט למאסר עולם ו-22 שנות מאסר.
בנוסף, שינאווי שרף כלי רכב של יהודים במלחמת לבנון השנייה בחיפה, דבר זה מראה כי הכתובת הייתה על הקיר וכי דעותיו של המחבל היו שליליות וחריפות במיוחד כנגד יהודים ואכן שנא יהודים מאוד.
גיא יעקב כפרי מונצח באנדרטה לחללי נשר במערכות ישראל בעיר נשר.
פיגוע הירי במושב חמרה הוא פיגוע ירי שאירע בכ"ה בשבט ה'תשס"ב, 6 בפברואר 2002 במושב חמרה שבבקעת הירדן, בעיצומה של האינתיפאדה השנייה.
בפיגוע נהרג חייל צה"ל וכן מירי אוחנה וביתה יעל בת ה-11 תושבות המושב.
סמוך לשעה 20:00 חדר מחבל מכיוון העיר טובאס בנפת שכם לאזור חממות המושב חמרה שבבקעת הירדן כשהוא מחופש לחייל.
רכז הביטחון ביישוב קיבל כ-45 דקות לפני כן התרעה על חדירה צפויה, והתושבים הונחו להישאר בבתים נעולים.
הרכז זיהה כי בוצעה חבלה במערכת ההתראה.
תחילה ירה המחבל מן המארב על רכב סיור שבו נסע שומר המושב, אך השומר לא נפגע.
אז התפתחו חילופי אש בין המחבל לבין כוח של גדוד הנח"ל החרדי שאבטח את המושב וכוח משמר הגבול.
מפקד פלוגה בנח"ל החרדי נפצע מכדור ברגלו וחייל נוסף נפצע אף הוא מירי.
השניים פונו לבית החולים הדסה עין כרם.
יתרת הכוח הכשיר רוכז תחת פיקוד מג"ב ונסע לסריקות באזור בו פוצץ בלון הגז.
המחבל המשיך בריצה לעבר שער המושב, פרץ אותו, והגיע לבית פרטי.
בעקבות קריאות העזרה של בני המשפחה, החייל משה מג'וס מקונן מהשער הצפוני רץ לעברם, נורה ונהרג מאש המחבל.
כאמור המחבל פוצץ בירי בלון גז סמוך לבית, אך בני המשפחה חולצו ללא פגע תחת אש.
משם המשיך המחבל ונכנס לבית אחר, שבו היו מירי אוחנה, חברת מושב בת 45, ובתה יעל, בת 11.
למקום הגיעו לוחמים מפלס"ר שריון 500 וחטיבת גולני.
כוח מג"ב הוביל את שני הכוחות אל נקודת החדירה ליישוב ואל הבית בו התבצר המחבל.
חיילי צה"ל הקיפו את הבית, המחבל ירה מטווח קצר באם ובבתה.
השתיים נפצעו אנושות, ומתו לאחר זמן קצר.
קצין צה"ל מגדוד ההכשרה של חטיבת גולני הרג את המחבל בירי מבעד לחלון הבית לאחר שזיהה כי המחבל מתכוון ליידות רימון אל הכוחות שסגרו על הבית.
על גופו נמצאה חגורת נפץ שלא הופעלה.
גדודי עז א-דין אל-קסאם - הזרוע הצבאית של ארגון הטרור חמאס קיבלה אחריות לפיגוע בהודעה ברשת הטלוויזיה של חזבאללה - אל-מנאר.
במרץ 2002 הדיח הרמטכ"ל את מפקד גדוד נצח יהודה סא"ל אדי דגן וסמ"פ בגדוד עקב תפקודם הלקוי באירוע, ואי־עידודם את חייליהם לחתור למגע עם המחבל.
מפקד חטיבת הבקעה אל"ם יחיאל סופר התפטר אף הוא, מסיבות אישיות.
פיגוע הירי בצומת גדעון הוא פיגוע ירי שביצעו מחבלים פלסטינים ב-29 ביוני 2015, י"ב בתמוז ה'תשע"ה, בצומת המפגש של דרך גדעון עם כביש אלון, סמוך לכפר דומא.
בפיגוע נרצח מלאכי רוזנפלד בשובו ממשחק כדורסל ביישוב עלי, ונפצעו שלושת חבריו.
בעיירה סילואד התארגנה חוליית מחבלים בת ארבעה חברים במסגרת ארגון הטרור חמאס במטרה לבצע פיגועים.
מעל החוליה עמד מחבל מסילואד ומחבל נוסף סיפק לה ציוד.
החולייה קיבלה הנחיה מבחוץ של המחבל המשוחרר אחמד אלנג'אר, ממשוחררי עסקת שליט שגורש לרצועת עזה ועבר לירדן.
החוליה ניסתה לבצע פיגוע ירי שלא צלח סמוך ליישוב עפרה.
לאחר מכן, בתאריך 27 ביוני 2015, ביצעו חברי החוליה פיגוע ירי סמוך ליישוב בית אל בו ירו לעבר אמבולנס ורכב נוסף, בפיגוע זה לא היו נפגעים.
ביום שני, 29 ביוני 2015, י"ב בתמוז ה'תשע"ה, חזרו ארבעה תושבי היישוב כוכב השחר לביתם.
נוסעי הרכב היו חברי קבוצת הכדורסל היישובית ששבו ממשחק ליגת כדורסל אזורית שהתקיימה ביישוב עלי שבמזרח בנימין.
סמוך לשעה 23:00, כשהגיעו מדרך גדעון בצומת בו הוא נפגש עם כביש אלון, ובקרבת הכפר דומא, רכב המחבלים שארב לרכבם חסם את הכניסה לצומת וראש החוליה פתח בירי לעבר הרכב.
כשמונה עשר כדורים פגעו ברכב ופצעו את כל יושביו.
נהג הרכב ניסה להימלט ופנה לכיוון צפון אך המנוע נפגע והוא נעצר לאחר כמה עשרות מטרים.
הפצועים פונו לבית החולים שערי צדק.
לאחר כמה ימים אחד הפצועים, מלאכי רוזנפלד, נפטר מפצעיו בבית החולים שאליו פונה.
רכב המחבלים נמלט מן המקום.
פיגוע זה אירע יומיים לאחר שחוליית המחבלים ביצעה פיגוע ירי סמוך לבית אל בו לא היו נפגעים.
הנרצח, מלאכי רוזנפלד, הוא אחיו של הטייס יצחק רוזנפלד שנהרג 13 שנים לפני הפיגוע בנפילה בנחל צאלים.
בהלוויה שר אביהם, הזמר והנגן אליעזר רוזנפלד את השיר 'ואפילו בהסתרה'.
האסון הכפול שפקד את המשפחה והשיר ריגשו את הציבור וסוקרו בתקשורת.
חודש לאחר הפיגוע, ב-31 ביולי 2015, הושלך בקבוק תבערה לעבר משפחת דוובשה בכפר דומא (הסמוך למקום הפיגוע), ממנו נהרגו שני ההורים ובנם התינוק, ונפצעו כמה בני משפחה נוספים.
לאחר חקירה ממושכת של השב"כ הורשע עמירם בן אוליאל ברצח בני המשפחה, כאשר המניע למעשה היה פעולת תג מחיר על הפיגוע ליד דומא חודש קודם לכן.
כמו כן, קטין הגיע להסדר טיעון בפרשה והודה שהיה מעורב בקשירת קשר להצתה ממניע גזעני בהקשר למעורבותו בפיגוע בדומא.
נקבע כי היה חבר בארגון טרור.
בינואר 2017 הוטל עונש מאסר עולם, 30 שנות מאסר במצטבר ופיצויים בסך כולל של 325 אלף ש"ח על עבדאללה אסחאק, חבר החולייה שרצחה את רוזנפלד.
בשלהי ספטמבר 2017 הטיל בית המשפט הצבאי ביהודה עונש של מאסר עולם על אמג'ד חאמד, חבר החולייה שביצעה את הפיגוע.
חאמד הורשע בכך שהיה שותף לרציחתו של רוזנפלד, בניסיון לרצוח את האזרחים שנפצעו בפיגוע, במעורבות בשני ניסיונות פיגוע נוספים ובעבירות ביטחון נוספות.
בנוסף נגזרו עליו פיצויים בסך 325 אלף ש"ח וקנס בסך 25 אלף ש"ח.
ב-23 בספטמבר 2019, המחבל פאיז חאמד, שהיה חבר בחולייה ותכנן את הפיגוע, נידון למאסר עולם ותשלום פיצויים.
למרות שלא ירה, הוא הורשע בעבירה המקבילה לרצח.
באפריל 2022 עצרו כוחות הביטחון בכפר כובאר את פעיל חמאס מועאז חאמד שהיה שותף לחולייה שביצעה את הפיגוע, לאחר שנמלט ממתקן מנגנוני הביטחון בנובמבר 2022 בית המשפט הצבאי הרשיע את חאמד, על-פי הודאתו, בעבירות של גרימת מותו בכוונה (המקבילה לעבירת הרצח באיו"ש) של מלאכי.
המחבל הורשע גם בניסיון לגרימת מוות בכוונה, בחברות ופעילות בהתאחדות בלתי מותרת ובעבירות ביטחון נוספות.
ביוני 2023 גזר בית המשפט הצבאי על חאמד, שני מאסרי עולם, בנוסף חייב אותו לשלם פיצויים למשפחת רוזנפלד ולנפגעי העבירה בסך כולל של מיליון ו-90 אלף שקלים.
בינואר 2025 שוחררו אמג'ד חאמד, פאיז חאמד ועבדאללה אסחאק, שלושה מחברי החולייה שביצעה את הפיגוע במסגרת עסקת החטופים השנייה במלחמת חרבות ברזל, וגורשו לחו"ל.
לאחר הפיגוע הוקם המאחז מלאכי השלום בסמוך למקום הפיגוע, הקרוי על שם מלאכי רוזנפלד ושלום הר מלך, שנרצח אף הוא בפיגוע במקום.
פיגוע הירי בעפולה היה פיגוע ירי שהתרחש בבוקר 27 בנובמבר 2001, בו שני מחבלים ירו אל עבר תחנת אוטובוס בעפולה ליד התחנה המרכזית בעיר.
בפיגוע נרצחו שני ישראלים, ונפצעו כ-50 אנשים.
בשעה 11:30 הגיעו שני מחבלים של הפת"ח והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני במכונית סובארו לבנה לתחנת האוטובוס שליד התחנה המרכזית בעפולה, החלו לירות לכל עבר תוך שהם מתקדמים לכיוון השוק, ופגעו ב-19 איש, שניים מהם נרצחו ומבין הפצועים ארבעה נפצעו אנוש.
הירי נמשך עד להריגת המחבלים בידי שוטרים וחיילים שהיו במקום.
הנרצחים בפיגוע הם , תושבת עפולה אם לשניים, ו, תושב רמת צבי.
פיגוע הירי בכביש באר שבע-אילת היה פיגוע ירי שביצעו מחבלים מסתננים מירדן ביום שני, י"ב אייר תשט"ז (23 באפריל 1956).
ביום שני, י"ב אייר תשט"ז, נסעו ארבעה ישראלים עובדי תה"ל ברכב, מעין יהב אל באר מנוחה.
בדרכם, על כביש באר שבע-אילת.
שמונה אנשי פדאיון הסתננו מירדן, ארבו לרכב למכונית במקום שבו הדרך היתה משובשת.
כאשר הנהג נאלץ להאט, פתחו עליהם באש.
המכונית היתה סגורה והארבעה לא יכלו להימלט ממנה ולהשיב אש.
המכונית המשיכה לנסוע כמה עשרות מטרים עד שירדה מן הדרך ונעצרה.
אז הגיעו התוקפים, גנבו את הנשק וחפצים אישיים.
כמו כן הם הפשיטו את הקורבנות, התעללו בגופותיהם ושרפו את המכונית.
המכונית התגלתה בשעה 10 בלילה, ובה היו 4 גופות שרופות.
המסתננים חזרו לירדן והשאירו אחריהם עקבות.
הנרצחים היו יגאל דה-טולדו (בן 28), אלכסנדר וילנסקי (בן 59), אליהו סוקניק (בן 50) ודניאל עפר (בן 26).
הפיגוע בצומת בני נעים היה פיגוע ירי שאירע ב-8 בדצמבר 2000 בצומת בני נעים שבדרום הר חברון סמוך לקריית ארבע.
בפיגוע נהרג נהג ההסעות אליהו בן עמי ואחת המורות שהסיע, רינה דידובסקי.
ביום שישי, 8 בדצמבר 2000, כחודשיים לאחר לפרוץ האינתיפאדה השנייה, הסיע אליהו בן עמי מעתניאל, נהג הסעות במקצועו, מספר מורים לבית הספר בקריית ארבע.
בצומת בני נעים, עקפה מכונית פלסטינית את רכבו, והמחבל וואל אל-ג'עברי החל לירות לעברו.
מהיריות נפגע בן עמי, ואחת המורות שנסעו ברכב, רינה דידובסקי מבית חגי, נהרגה.
בן עמי פונה לבית החולים הדסה עין כרם שבירושלים, שם נקבע מותו.
המחבל וואל אל ג'עברי נידון לשני מאסרי עולם אך שוחרר בעסקת שליט וגורש לעזה.
אחיו ביצע את הפיגוע ליד גבעת האבות בו נרצח אדם אחד וארבעה נפצעו, בהם אחד באורח קשה.
אליהו בן עמי היה מחותנו של הרב מיכאל מרק שנהרג בפיגוע ב-2016.
פיגוע הירי בנגוהות היה פיגוע ירי שבוצע על ידי מוחמד חמדאן בהתנחלות נגוהות שבהר חברון בליל ראש השנה ה'תשס"ד, 26 בספטמבר 2003.
בליל ראש השנה, 26 בספטמבר, בסביבות השעה 21:15, חדר המחבל מוחמד חמדאן ליישוב נגוהות כשהוא חמוש ברובה M16, הגיע לקרוואן של איל ושרה יברבוים, שישבו עם אורחים לסעודת החג, ונקש בדלת.
אי־הזדהותו של חמדאן בדלת העלתה חשד בקרב המסובים, הם לא פתחו לו ואיל ניגש לדלת עם נשק דרוך ונעל אותה.
חמדאן ירה מבעד לדלת, וכתוצאה מכך נהרגו איל יברבוים ושקד אברהם, תינוקת בת חצי שנה של האורחים, וכן נפצעו קל שני אנשים נוספים.
אחד מהאורחים פתח במרדף אחר חמדאן עם נשקו האישי, ואילו חמדאן המשיך לירות על בתים נוספים ביישוב תוך כדי מנוסתו.
לאחר מספר דקות, נורה חמדאן על ידי חייל מילואים ששירת במקום ונהרג.
לשניים מחברי הכוח שהרג את המחבל הוענק צל"ש מפקד האוגדה: סא"ל חיים שצ'ופק וסמל בן ציון ורון.
מוחמד חמדאן היה פלסטיני בן 21 מהכפר ח'רבת אל-טבקה שבדרום הר חברון.
חודשיים לפני הפיגוע שוחרר חמדאן מהכלא הישראלי, בו היה אסור במשך כ-14 חודשים בעוון תכנון פיגועים עבור הפת"ח.
פיגוע הירי בפריז הוא פיגוע ירי שהתרחש ב-23 בדצמבר 2022, כאשר אדם בן 69, גמלאי של SNCF, פתח באש במרכז של הקהילה הכורדית ברובע העשירי של פריז, והרג שלושה אנשים ופצע שלושה.
ב-23 בדצמבר 2022 נכנס אדם למרכז תרבות כורדי ברובע העשירי של פריז ופתח באש לעבר הנוכחים, שלושה אנשים נהרגו ושלושה נפצעו.
לפי סוכנות הידיעות הצרפתית היורה ירה בין שבע לשמונה יריות.
במהלך ביקורו של דרמנין בזירת הפשע, בשל פיגוע הירי, כורדים החלו להפגין, להתעמת עם המשטרה ולהשליך חפצים.
המשטרה התעמתה עם המפגינים, וירתה לעברם גז מדמיע.
נפתחה חקירה שמופקדת בידי החטיבה הפלילית של ה-DRPJ.
ב-24 בדצמבר 2022 שוחרר החשוד ממעצר המשטרה והועבר להערכה פסיכיאטרית.
פיגוע הירי בכביש 60 היה פיגוע ירי שהתרחש ב-20 ביוני 2003, במהלך האינתיפאדה השנייה, כאשר צבי (הווארד) גולדשטיין (47), אשתו מיכל, והוריו של צבי, לוריין (73), ויוג'ין (73), נסעו בכביש 60 בדרכם למסיבה בירושלים, לרגל החתונה של דוד, בנם של מיכל וצבי, שהתקיימה יום לפני כן.
שני מחבלים פלסטינים חברי חוליית חמאס אשר ערכו מארב בשולי הכביש, פתחו באש באמצעות רובי סער מסוג AK-47, והצליחו לפגוע בכל ארבעת האנשים במכונית.
יוג'ין גולדשטיין תפס את ההגה, על מנת לסייע לבנו הפצוע להרחיק את המכונית מהמחבלים החמושים.
הוא הצליח לסייע להסיע את המכונית שמונה קילומטרים ממקום הפיגוע, על מנת לנסוע ולהגיע למיקום בו המשפחה תוכל לקבל סיוע רפואי.
אך לבסוף הוא איבד שליטה על הרכב, והמכונית התהפכה.
צבי גולדשטיין, כותב טכני שעלה לישראל מארצות הברית, מת מפצעיו.
מיכל גולדשטיין שרדה את הפיגוע.
לוריין גולדשטיין שרדה את הפיגוע, אך נאלצה לעבור סדרה של ניתוחים לצורך תיקון הלסת שנפגעה מהכדור, ניתוחים שהותירו אותה עם מעט יכולת להזיז את הפה.
יוג'ין גולדשטיין הצליח גם הוא לשרוד את הפיגוע, עם "כדור שפגע ליד הלב".
הניצולים נלקחו למרכז הרפואי הדסה.
מיד לאחר הפיגוע לקח ארגון החמאס אחריות לפיגוע הירי.
טענה זו, ב-2003, תוארה על ידי עיתון "הארץ" כ"מפתיעה", שכן, לדברי העיתונאי עמוס הראל, לפני הפיגוע, "הארגון האיסלאמי המיליטנטי (חמאס) נמנע כמעט לחלוטין מביצוע ירי בגדה המערבית, תוך התמקדות במקום זאת בשימוש במחבלים מתאבדים, בעיקר בתוך הקו הירוק".
ב-21 ביוני הרג צה"ל את עבדאללה קוואסמה, אשר על פי החשד היה מפקד חמאס הבכיר באזור חברון.
פיגוע הירי תואר בכלי התקשורת כאחד מהאירועים שהובילו לשיבוש של מפת הדרכים, יוזמה בה היה מעורב שר החוץ האמריקאי קולין פאוול, אשר שהה בירושלים כאשר בוצע פיגוע הירי.
לפי איאן פישר מהניו יורק טיימס, המתקפה התפרשה "כמסר למר פאוול, לישראלים ולתומכיו הפלסטינים שחמאס נשאר חזק ופעיל מאוד".
ב-2004 תבעו לוריין ויוג'ין גולדשטיין, המתגוררים בפליינוויו שבמדינת ניו יורק, את הבנק הערבי על הלבנת הכספים ששימשו למימון התקפות טרור של חמאס נגד ישראלים, כולל פיגוע הירי שבו נהרג בנו, צבי גולדשטיין.
החוק האמריקני נגד פעולות טרור מאפשר לקורבנות אמריקאים של פעולות טרור המתרחשות מחוץ לארצות הברית לתבוע פיצויים בבתי משפט פדרליים בארצות הברית.
באוגוסט 2015 הסכים הבנק הערבי להסדר חסוי עם מאות קורבנות טרור אמריקאים, כולל בני הזוג גולדשטיין.
פיגוע הירי בנווה יעקב הוא פיגוע ירי שבוצע בליל שבת, 27 בינואר 2023 על ידי מחבל פלסטיני תושב מזרח ירושלים שירה למוות באזרחים בשכונת נווה יעקב שבירושלים.
הפיגוע היה הראשון בסדרת פיגועים וניסיונות לפיגועים כנגד יהודים בשבת 27–28 בינואר, והוא היה הפיגוע עם מספר ההרוגים הגבוה ביותר שבוצע בישראל מאז הפיגוע המשולב בכביש 12 ב-2011, עד טבח שבעה באוקטובר.
המחבל, עלקם ח'יירי, פלסטיני בן 21 תושב שכונת א-טור, הגיע במכונית בשעה 20:13 לשכונת נווה יעקב שבירושלים, וחנה ברחוב טבנקין, בסמוך לבית הכנסת "עטרת אברהם".
ח'יירי יצא ממכוניתו אל עבר הרחוב הראשי, שדרות נווה יעקב, ופתח בירי מאקדח FN אל עבר רוכב אופנוע שחלף במקום ולאחר מכן ירה בעוברים ושבים ברחוב.
שלושה פצועים פונו לבתי החולים.
בין ההרוגים נמנו בני זוג שחשו לזירת הפיגוע על מנת להגיש עזרה לנפגעים, ואזרחית אוקראינה.
ארבע דקות לאחר תחילת הפיגוע המחבל חזר למכוניתו ונמלט.
לאחר שנסע כ-800 מטרים נתקל בניידת משטרה ביציאה מהשכונה אל שכונת בית חנינא, יצא ממכוניתו וירה לעבר השוטרים שרדפו אחריו, ואלו ירו בו למוות.
הנרצחים בפיגוע: שאול חי (בן 68), אירינה קורולובה (בת 59), עובדת סיעודית אזרחית אוקראינה, רפאל בן אליהו (בן 55) שבנו בן ה-21 נפצע באורח קשה, בני הזוג אליהו מזרחי (בן 48) ונטלי זיסקין-מזרחי (בת 45), איליה סוסנסקי (בן 26), ואשר נתן מורלי (בן 14.5).
לאחר הפיגוע הגיעו לזירת האירוע בעיצומה של השבת ראש הממשלה בנימין נתניהו, השר לביטחון לאומי איתמר בן גביר, ומפכ"ל המשטרה רב-ניצב קובי שבתאי.
שר הביטחון, יואב גלנט, הקדים את שובו לישראל מביקור בארצות הברית בעקבות הפיגוע.
בישיבת הקבינט המדיני-ביטחוני שהתקיימה במוצאי שבת הוחלט על שלילת זכויות ביטוח לאומי ממשפחות מחבלים תומכות טרור וזירוז בהנפקת רישיונות לנשק לאזרחים מורשים, ועל צעדים לחיזוק ההתיישבות ביהודה ושומרון, הואצה הקמת היישוב חנון בנגב, ועל הבאת הצעה לשלילת תעודות זהות ממשפחות ממחבלים תומכות טרור בפני הממשלה.
עוד הוחלט על תגבור כוחות משטרה וצבא וגם על גל מעצרים בהיקף נרחב, בתגובה על הפיגוע בנווה יעקב ופיגועים אחרים שהיו אחריו.
בית המחבל נאטם בעקבות ההחלטה, פחות מיומיים מעת ביצוע הפיגוע.
בט"ו בשבט באותה שנה נטע ראש הממשלה, בנימין נתניהו, עץ בסמוך למקום הפיגוע, לזכר הנרצחים..
ביום השנה לפיגוע קיימה עיריית ירושלים טקס רשמי בסמוך למקום הפיגוע, בהנחיית משה שטרן, בו חנכה לוח זיכרון לנרצחי הפיגוע, במעמד בני המשפחות וראש העיר, משה ליאון.
אביו של המחבל הביע שמחה על מעשי בנו ואמר כי הוא שמח כאילו הייתה זו חתונת בנו.
ביהודה ושומרון, בשועפאט ובעזה, פלסטינים רבים חגגו את הפיגוע באמצעות ירי באוויר, חלוקת ממתקים וזיקוקי דינור.
חמאס הוציא הודעה כי הטבח התבצע "כפעולת נקם" על העימות במחנה הפליטים ג'נין בינואר 2023 שכינה כ"טבח".
גם נשמעו קריאות "אללה אכבר".
בעקבות הפיגוע עצרה משטרת ישראל 42 מקרוביו של המחבל.
ארצות הברית ושר החוץ הבריטי גינו בחריפות את הפיגוע, עשרות מדינות נוספות בעולם גינו את הפיגוע, בהן מדינות ערב כמו מצרים, ירדן, עומאן, בחריין, איחוד האמירויות ואף סעודיה, עמה אין לישראל יחסים דיפלומטיים רשמיים.
רבות מהמדינות ציינו את העובדה שהפיגוע בוצע ביום הזיכרון הבין-לאומי לשואה.
גם מזכ"ל האו"ם מסר הודעת גינוי.
כמו כן, האיחוד האירופי גינה את הטבח.
בכירי הרשות הפלסטינית התכנסו במעונו של אבו מאזן, ובסיום הטילו על ממשלת ישראל, אותה כינו "ממשלת הכיבוש הישראלית", את האחריות המלאה להסלמה, בלי להוסיף הודעת גינוי לפיגוע, נציג הפת"ח בג'נין, עטא אבו רמילה, בירך על הרצח.
כמו כן, החזית העממית לשחרור פלסטין שיבחה, כינתה את הרציחות "מבצע הרואי נועז", וכן, מגישי אל ג'זירה, עיתונאים בעיתונות קטרית, אנשי דת מוסלמים בתמיכת קטר: מתקפת הטרור ליד בית הכנסת בירושלים הייתה 'מעשה אמיץ' של 'התנגדות לגיטימית', מבצעו הוא 'גיבור'.
פיגוע הירי בצומת בית הערבה הוא פיגוע ירי שבוצע ב-27 בפברואר 2023, ו' באדר ה'תשפ"ג, על ידי מחבלים פלסטינים בצומת בית הערבה שליד יריחו, ובו המחבלים פתחו באש לעבר כלי רכב ישראליים בשלוש הזדמנויות.
בוצע ירי לעבר רכב נוסף, בו נסעה משפחה, ולעבר ג'יפ, אך באירועים אלו לא היו נפגעים.
לאחר הירי המשיכו המחבלים בנסיעה לכיוון יריחו, ובשלב מסוים ירדו מרכבם והציתו אותו.
במהלך ההצתה ערכו המחבלים חילופי אש עם שוטרים שהגיעו למקום.
המחבלים נמלטו, והשוטרים טענו כי פגעו לפחות באחד מהם.
ב-1 במרץ 2023 איתרו השב"כ, צה"ל ומג"ב את המחבלים בבית בעקבת ג'אבר.
כוחות של יחידת דובדבן, גדוד לביאי הבקעה וגדוד 636 הפעילו נוהל סיר לחץ ואחרי קרב יריות עצרו שניים מהמחבלים שביצעו את פיגוע, תפסו אקדח והרגו מחבל נוסף שניסה להימלט.
פיגוע הירי במרכז תל אביב הוא פיגוע ירי שבוצע בשבת, 5 באוגוסט 2023 על ידי מחבל פלסטיני תושב רומאנה שבנפת ג'נין שירה למוות בסייר של עיריית תל אביב-יפו ברחוב מונטיפיורי בשכונת נחלת בנימין בתל אביב-יפו.
האירוע התרחש סביב השעה 18:40, לאחר ששני סיירי ביטחון עירוני שפעלו במקום פנו למחבל שעורר את חשדם.
בתגובה, המחבל שלף אקדח וירה לעבר ראשו של אחד מהם, שנפצע אנושות.
הסייר השני הרג את המחבל.
המחבל היה כמאל אבו בכר, שוהה בלתי חוקי בן 22 מהכפר רומאנה.
על גופו נמצא מכתב המעיד על כוונתו למות כשאהיד.
בחצי השנה שקדמה לפיגוע היה אבו בכר מבוקש כפעיל בזרוע הצבאית של ארגון הטרור הג'יהאד האסלאמי.
הוא ביצע בחודש פברואר 2023 פיגוע ירי נגד צה"ל שבו לא היו נפגעים.
הסייר הפצוע, חן אמיר, פונה לבית החולים איכילוב במצב אנוש ונפטר מפצעיו.
לוחמי צה"ל ומג"ב מיפו בלילה שלאחר הפיגוע את ביתו של המחבל בכפר רומאנה.
כשבוע לאחר הפיגוע, הוגש כתב אישום כנגד נהג מטייבה בגין הסעת המחבל כאמל אבו בכר.
לפי האישום, המחבל הגיע לתל אביב ברכב הסעות עם כמה שוהים בלתי חוקיים נוספים.
נהג הרכב, שנהג בפסילה, ידע כי אין בבעלותם אישור שהייה כדין.
בזמן מלחמת חרבות ברזל פעלו כוחות הנדסה של צה"ל ומג"ב בכפר רומנה שבחטיבת מנשה והרסו את בית המחבל כמאל אבו בכר שביצע את פיגוע הירי.
בעקבות הפיגוע הזהיר מפכ"ל המשטרה, קובי שבתאי, את מובילי המחאה נגד הרפורמה המשפטית שההפגנות הן יעד לארגוני טרור, זאת על רקע ההערכה במשטרה שהמחבל בפיגוע זה התכוון להגיע לאזור ההפגנה ברחוב קפלן.
פיגוע הירי בצומת הכבשים (צומת האר"י) היה פיגוע ירי מרכב חולף שבוצע ב-21 באוגוסט 2023, ד' באלול ה'תשפ"ג, בדרום הר חברון על ידי מחבלים פלסטינים.
בפיגוע נרצחה בת שבע נגרי, ואזרח נוסף נפצע קשה.
גדודי חללי אל-אקצא נטלו אחריות לפיגוע.
פחות מיממה לאחר הפיגוע עצרו לוחמי הימ"מ את מוחמד וצקר שנטיר, אחים מחברון, פעילים של ארגון הטרור חמאס, כחשודים בביצוע הפיגוע.
נתפס גם הנשק ששימש אותם.
ביום שני בבוקר, 21 באוגוסט 2023, הסיע אריה גוטליב בן ה-39 מבית חגי את שכנותיו בת שבע נגרי, בת 40, ובתה בת ה-12 אל קריית ארבע.
בהגעתם אל צומת האר"י, הידוע גם כצומת הכבשים, רכב חולף פתח בירי אל רכבו של גוטליב, אשר בו נרצחה נגרי.
בתה של נגרי לא נפצעה בפיגוע, בעוד שגוטליב נפצע קשות ופונה אל סורוקה.
בלילה שבין יום שני ושלישי, לוחמי ימ"מ עצרו את שני המחבלים תושבי חברון, מוחמד אכרם אל-שנתיר ובן דודו סאקר אכרם אל-שנתיר, זאת לאחר שהנשק שנורה אל עבר רכבו של גוטליב נמצא ביחד איתם.
כחודש לאחר הפיגוע, החליט צה"ל להרוס את ביתם של המחבלים שביצעו את הפיגוע.
ב-27 במאי 2025, בית משפט צבאי גזר על מוחמד וסאקר אל-שנתיר עונש של מאסר עולם ו-50 שנות מאסר.
פיגוע הירי בצומת אדם היה פיגוע ירי שבוצע בכ"א באלול ה'תשס"א, 9 בספטמבר 2001 בצומת אדם שבכביש 57 בבקעת הירדן ובו ירו מחבלים פלסטינים לעבר מיניבוס הסעות של תלמידים ורצחו שני עובדים יהודים ופצעו שלושה עובדים נוספים.
הפיגוע התרחש בעיצומה של האינתיפאדה השנייה כשבוע וחצי לפני ראש השנה.
באזור מרכז בקעת הירדן, שבו התרחש הפיגוע, בוצעו באותה תקופה מספר פיגועי ירי אך לא כולם הסתיימו בתוצאה קטלנית כמו פיגוע זה.
הפיגוע בוצע בשעה 08:15 בבוקר בצומת אדם שבכביש 57, כ-2.5 קילומטרים ממערב לגשר אדם, מחבלים פלסטינים ירו אל עבר מיניבוס הסעות של תלמידים שנסע מהמושב מחולה שבצפון בקעת הירדן לבית הספר האזורי "גפנים" של מועצה אזורית ערבות הירדן.
בפיגוע נרצחו שני עובדי צוות יהודים ונפצעה אישה באורח בינוני ועוד שניים במצב קל.
ב-25 באוקטובר 2023 התרחש אירוע ירי המוני בשני מקומות בעיר לואיסטון אשר במדינת מיין שבארצות הברית.
לפחות 16 בני אדם נרצחו באירוע ועשרות נוספים נפצעו.
משטרת לואיסטון פרסמה תמונה של החשוד, שצולמה על ידי מצלמות האבטחה, וכעבור 48 שעות הוא נמצא ללא רוח חיים.
בסביבות השעה 19:15 כוחות משטרה, כיבוי אש וצוותי הצלה הגיעו לבית העסק "Sparetime Recreation" אשר מכיל מסעדה ואולם באולינג, לאחר שהתקבל דיווח על ירי במקום.
זמן קצר לאחר מכן, דווח על כך שבוצע ירי נוסף במסעדת "Schemengees Bar & Grille", אשר נמצאת במרחק 6 קילומטרים מבית העסק הראשון בו התרחש ירי.
יריות דווחו במרכז הפצה של וולמארט באזור, אך לפי החברה ירי לא התרחש שם.
בסביבות השעה 20:00 משרד השריף של מחוז אנדרוסקוגין ומשטרת מדינת מיין פרסמו אזהרה לכלל תושבי לואיסטון שהרוצח עדיין מסתובב חופשי.
משרד השריף פרסם תמונות של היורה שנקלטו על ידי מצלמת האבטחה בהן נראה בבירור כי הוא מחזק ברובה סער.
רוברט ראסל קארד (4 באפריל 1983 – 27 באוקטובר 2023) היה מדריך כלי ירי בן 40 ואיש מילואים בצבא ארצות הברית.
קארד היה תושב של העיירה בודואין שבמדינת מיין.
קארד היה סמל מדרגה ראשונה במערך המילואים של צבא ארצות הברית.
דובר הצבא אישר שקארד היה חבר במערך המילואים אך הוא מעולם לא נשלח למשימות צבאיות כולשהן מחוץ לבסיס הבית שלו.
בין השנים 2001–2004 קארד למד הנדסה באוניברסיטת מיין אך לא השלים את לימודיו.
קארד התגייס לצבא בדצמבר 2002. במאי 2023 בנו וגרושתו של קארד דיווחו לסגן השריף במחוז סגדהוק שמצב בריאותו הנפשי של קארד מתדרדר באופן מהותי.
ביולי 2023 חיילים שהתאמנו לצד לצד קארד בבסיס ווסט פוינט דיווחו כי הוא איים "לירות" באנשים בבסיס צבאי בעיר סאקו שבמדינת מיין, ובעקבות כך הם יידעו בכך את רשויות אכיפת החוק.
משטרת מדינת ניו יורק בתגובה העבירה את קארד לבית החולים בבסיס ווסט פוינט לצורך הערכה פסיכולוגית.
הוא אושפז במשך שבועיים נוספים בבית החולים פסיכיאטרי בקטונה, ניו יורק.
דובר הצבא ברייס דובי ציין שקארד שוחרר לביתו ב-3 באוגוסט 2023. בנוסף נקבע גם שקארד "לא יוכל להחזיק בכלי נשק, לטפל בתחמושת או להשתתף בפעילות בה יורים" ונקבע שקארד בלתי כשיר לצמיתות לתפקיד בסביבה קרבית או מבצעית.
עוד באותו היום חנות כלי נשק בעיר אובורן שבמדינת מיין מנעה ממנו רכישת משתיק קול בעקבות האשפוז האחרון.
בסך הכל נרצחו בטבח 18 בני אדם, ו-13 נפצעו.
שבעה מהקורבנות נרצחו ב"Just-In-Time Recreation", שמונה נרצחו במסעדת "Schemengees Bar & Grille", ושלושה נפטרו לאחר האירוע בבית החולים.
ארבעה מההרוגים במסעדה היו חירשים אשר לקחו חלק בטורניר קורנהול שאורגן עבור קהילת חירשים מקומית.
הקורבנות באירוע היו בין הגילאים 14 עד 76.
פיגוע הירי במחסום המנהרות, הוא פיגוע ירי שבוצע ב-16 בנובמבר 2023, ד' בכסלו ה'תשפ"ד, בזמן מלחמת חרבות ברזל, במחסום המנהרות בכביש 60, על ידי שלושה מחבלים.
בפיגוע נפל לוחם צה"ל ונפצעו עוד 5 אנשים.
בשעה 9:07 הגיע רכב שנושא לוחיות זיהוי ישראליות (משוכפלות/מזויפות) למחסום המנהרות מכיוון דרום (יהודה ושומרון).
יושבי הרכב עוררו את חשדם של כוחות הביטחון שפעלו במקום, והם עצרו אותם לבדיקה במחסום בסמוך לעמדת הבידוק.
בשלב זה, שלושה מחבלים פתחו בירי מטווח קצר לעבר הכוחות.
הכוחות שאיישו את המעבר, בהם שוטרים, לוחמי מג"ב, חיילי גדוד ארז ומאבטחים אזרחיים שהיו במקום, חתרו למגע ונטרלו בירי את שלושת מחבלים.
כתוצאה מפיגוע הירי, נפגעו 6 אנשים, אחד באורח קשה-אנוש שבהמשך נקבע מותו, והיתר באורח קל עד בינוני.
הפצועים פונו על ידי גורמי הרפואה לקבלת טיפול רפואי בבתי החולים השונים ברחבי ירושלים.
2 אזרחיות נפגעות חרדה, טופלו במקום ושוחררו.
בפיגוע, נפל רב"ט , בן 20, מחיפה, לוחם בגדוד ארז, חיל המשטרה הצבאית.
מחקירה ראשונית של זהות המחבלים, עלה כי מדובר בחוליית מחבלים פלסטינים שהגיעה עם הרכב מכיוון יהודה ושומרון לכיוון ירושלים, על פי החשד במטרה לבצע פיגוע גדול ומשמעותי הרבה יותר.
המחבלים שביצעו את הפיגוע הם עבד אל-קאדר קוואסמה, בן 26 שהתגורר בחברון והיה פעיל חמאס.
אביו הוא עבדאללה קוואסמה, שעמד בראש הזרוע הצבאית של חמאס בחברון וחוסל בשנת 2003. חסן מאמון קפישה, בן 28 שהתגורר בחברון והיה מזוהה עם חמאס.
דודו הוא איימן קפישה, ממשוחררי עסקת שליט שגורש ב-2011 לטורקיה.
והמחבל השלישי הוא נסר עבד אל-עפו קוואסמה, בן 17.
בזירת הפיגוע, נמצאו ברכבם של המחבלים שני רובי סער מסוג M-16, שני אקדחים, מאות כדורים ותחמושת בתפזורת, מחסניות רבות מלאות בתחמושת, שני גרזנים ולבוש דמוי מדי צה"ל.
מספר שעות אחרי הפיגוע, הזרוע הצבאית של חמאס לקחה אחריות על הירי.
לאחר הפיגוע כוחות צה"ל פעלו למיפוי ביתם של שלושת המחבלים שביצעו את הפיגוע.
ובנוסף נעצרו מספר בני משפחה של המחבלים.
פיגוע הירי במוזיאון השואה בוושינגטון די.
היה פיגוע ירי ופשע שנאה על רקע אנטישמי, שהתרחש במוזיאון ארצות הברית לזכר השואה בוושינגטון די.
מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה היה בעבר יעד לטרור מצד אנשים הדוגלים בעליונות לבנה עוד מהקמתו ב-1993. בשנת 2002 סוכלה תוכנית של שני אנשים הדוגלים בעליונות לבנה אשר זממו לתקוף את המוזיאון באמצעות פצצת דשן.
בסביבות השעה 12:50 ב-10 ביוני 2009, ג'יימס וונקר פון ברון בן ה-88 נכנס למוזיאון ארצות הברית לזכר השואה בוושינגטון די.
סי., עם רובה וירה למוות בשוטר שאיבטח את המוזיאון.
שוטרים אחרים במוזיאון השיבו באש ופצעו את פון ברון אשר נתפס לאחר מכן.
פון ברון הואשם בבית המשפט הפדרלי ב-11 ביוני 2009 ברצח מדרגה ראשונה.
ב-29 ביולי 2009 חבר מושבעים פדרלי הגיש נגד פון ברון כתב אישום שכלל שבעה סעיפים כללו שלושה אישומים בפשעי שנאה, וכן ארבעה אישומים שהפכו אותו כשיר לעונש מוות.
בספטמבר 2009, שופט הורה שפון ברון יעבור הערכת כשירות כדי לקבוע אם יוכל לעמוד לדין או לא.
ב-6 בינואר 2010 פון ברון מת מסיבות טבעיות בעת שהמתין למשפטו.
פון ברון דגל בעליונות לבנה, היה מכחיש השואה ונאו-נאצי.
פון ברון הורשע בעבר בכניסה לבניין הפדרל ריזרב עם כלי נשק שונים במהלך שנת 1981 ובניסיון לבצע מעצר אזרחי לחברי מועצת הנגידים של הפדרל ריזרב.
פיגוע הירי במקדש הסיקי בוויסקונסין התרחש ב-5 באוגוסט 2012 במקדש סיקי בעיר אוק קריק שבמדינת ויסקונסין אשר בארצות הברית.
בפיגוע נהרגו שישה בני אדם, ונפצעו 3 אנשים נוספים.
אדם נוסף מת מהפציעה בשנת 2020. הרוצח, ווייד מייקל פייג' (Wade Michael Page), התאבד התאבד בירייה לראש לאחר שנורה בירך על ידי שוטר שהגיע למקום.
כל הנרצחים בפיגוע היו סיקים.
בבוקר ה-5 באוגוסט 2012 המפגע ווייד מייקל פייג' בן ה-40, אשר היה חמוש באקדח חצי אוטומטי בקוטר 9 מ"מ, נכנס למקדש סיקי בעיר אוק קריק שבמדינת ויסקונסין בעת שבמקום התקיימה תפילה של חברי הקהילה הסיקית.
פייג' פתח באש ללא הבחנה לעבר המתפללים וגרם למותם של שישה בני אדם, ולפציעתם של 3 אנשים נוספים.
כוחות המשטרה הגיבו במהירות לאירוע והשוטר בריאן מרפי היה הראשון שהגיע לזירת הפיגוע.
מרפי נורה גם על ידי פייג' בעת שניסה להגן על המתפללים.
מרפי הצליח להזעיק גיבוי ולספק מידע קריטי על מיקומו של היורה.
לאחר שפייג' נורה בירך על ידי מרפי הוא בחר להתאבד כאשר ירה לעצמו בראש.
ווייד מייקל פייג' היה תושב אמריקני שהתגורר ביישוב קודהי שבמדינת ויסקונסין.
פייג' נולד וגדל בקולורדו והוא שירת בצבא ארצות הברית מאפריל 1992 עד אוקטובר 1998, בצבא פייג' למד לתקן את מערכת טילי הקרקע-אוויר MIM-23 הוק, ובהמשך הפך למומחה בתחום הלוחמה הפסיכולוגיות.
בסיום השירות הצבאי פייג' הורד בדרגה ושוחרר מהשירות הצבאי בגין "דפוסי התנהגות בלתי הולמת" לרבות היותו שיכור בעת מילוי התפקיד ובשל תקופת עריקות.
לאחר שחרורו חזר פייג' לקולורדו ובהמשך התגורר בפרוור ליטלטון אשר במדינת דנוור משנת 2000 עד 2007. פייג' עבד כנהג משאית בין השנים 2006 ל-2010, אך פוטר לאחר שנתבע משום שנהג תחת השפעת אלכוהול.
פייג' היה בקשר עם ארגונים נאו-נאצים, ולפי הדיווחים היה חבר בארגון העליונות הלבנה "Hammerskins".
בשנת 2000 פייג' היה חבר במספר להקות נאו-נאציות.
בשנת 2005 הוא הקים את להקת "End Apathy" וניגן גם בלהקות "Definite Hate" ו-"Blue Eyed Devils", אשר כולן נחשבות על ידי המרכז המשפטי לדרום העני ללהקות עליונות לבנה.
לאחר מפיגוע אמו החורגת לשעבר של פייג' התנצלה בפני הקורבנות הסיקים של הפיגוע ואמרה שהיא לא הייתה בקשר עם בנה החורג במשך 12 השנים האחרונות לאחר שהתגרשה מאביו.
חבר לשעבר של פייג' תיאר אותו כ"מתבודד" ואמר שהוא דיבר על כך שצפויה להתרחש "מלחמת קודש בין הגזעים".
לטענת שכניו פייג' גר לבדו, מיעט לצאת מדירתו ונמנע מקשר עין עם השכנים.
פייג' רכש באופן חוקי את האקדח ששימש אותו לביצוע הפיגוע בחנות כלי נשק בוויסקונסין.
פייג' עבר את בדיקות הרקע הנדרשות על פי חוק, וקנה את האקדח באמצעות כסף מזומן, יחד עם שלושה מחסניות.
הבעלים של חנות הנשק אמר כי המראה וההתנהגות של פייג' בחנות לא עוררו חשד כולשהו.
בעקבות הפיגוע פורסמו במדיה תמונות של פייג' בהם הוא נראה עם מגוון קעקועים על זרועותיו ופלג גופו העליון, וצוין כי מעידים גם כן על כך שהוא דגל בעליונות לבנה.
ב-5 בנובמבר 2009, הפסיכיאטר הצבאי המוסלמי רב-סרן נידאל חסן ביצע ירי המוני בבסיס הצבאי פורט הוד אשר במדינת טקסס שבארצות הברית.
חסן פתח באש מנשקו האישי במגורי חיילים בבסיס ורצח באופן זה 13 בני אדם ופצע 30 אנשים נוספים.
חסן נפגע מירי אנשי המשטרה הצבאית במחנה, ולאחר מכן נעצר.
בעקבות הפגיעה חסן שותק מהמותניים ומטה.
חסן הואשם ב-13 מקרי רצח וב-28 באוגוסט 2013 המליץ חבר מושבעים בבית משפט צבאי על עונש מוות.
חסן נמצא אשם ונידון למוות ב-28 באוגוסט 2013 אך עדיין לא הוצא להורג.
פיגוע הירי בפורט הוד היה פיגוע הירי הקטלני ביותר בבסיס צבאי אמריקאי באותה העת וכמו גם זו הייתה באותה העת מתקפת הטרור הקטלנית ביותר בארצות הברית מאז פיגועי 11 בספטמבר.
מספר ימים לאחר הפיגוע נחשף בתקשורת שה-NSA היה מודע להתכתבות בין חסן לבין האימאם אנוואר אל-עוולקי באמצעות הדואר האלקטרוני, וכי עמיתיו לעבודה של חסן היו מודעים להקצנה האסלאמית הגוברת של חסן לאורך מספר שנים.
הכישלון במניעת הפיגוע הוביל לכך שמשרד ההגנה האמריקני וה-FBI ערכו חקירות, והקונגרס קיים שימועים לבחינת הכישלון במניעת הפיגוע.
הממשל האמריקני דחה את הבקשות של הניצולים ושל בני המשפחה של הנרצחים לסווג את הפיגוע כפעולת טרור, או לסווג שהאירוע בוצע מאידאולוגיה איסלמיסטית.
בנובמבר 2011, קבוצה של ניצולים ובני משפחה הגישה תביעה נגד הממשל האמריקני בגין רשלנות במניעת הפיגוע, וכמו גם במטרה לאלץ את הממשל האמריקני לסווג את הפיגוע כפעולת טרור.
הפנטגון טען מנגד שלא אפשרי להאשים את המפגע בביצוע פעולת טרור במסגרת מערכת המשפט הצבאית וכי אם יעשו זאת הדבר עלול למנוע מהתובעים הצבאיים לקבוע בפסק הדין שחסן אשם.
פיגוע הירי במחלף הזיתים היה פיגוע ירי שבוצע במחלף הזיתים, ב-22 בפברואר 2024 י"ג באדר ה'תשפ"ד, על ידי 3 מחבלים פלסטינים תושבי בית לחם ותעמרה.
הפיגוע בוצע בפקק תנועה בשעות הבוקר ונרצח בו מתן אלמליח תושב מעלה אדומים ונפצעו כ-11 אנשים.
הפיגוע בוצע בבוקר 22 בפברואר 2024, י"ג באדר א' ה'תשפ"ד.
בסביבות השעה 7:30 החלו 3 מחבלים מנפת בית לחם, בהם שני אחים, לבצע ירי כלפי מכוניות שעמדו בעומס תנועה בכביש 1 במחלף הזיתים.
שניים מהמחבלים הגיעו ברכב אחד ומחבל שלישי הגיע ברכב שני.
המחבלים היו חמושים ברובה M16, קרלו, רימונים ומחסניות.
שוטרים שהיו במקום הרגו שניים מהמחבלים: מוחמד זואהרה ואחמד וחש, ופצעו באורח אנוש את המחבל השלישי, כאזם זואהרה.
בפיגוע נרצח אדם אחד - מתן אלמליח, צעירה בהיריון נפצעה באורח קשה ועוד ארבעה בני אדם נפצעו באורח בינוני.
בעקבות הפיגוע נחסם הציר לתנועת כלי רכב פלסטינים.
בפברואר 2025, כאזם זואהרה שוחרר מהכלא במסגרת עסקת ישראל-חמאס.
ב-18 במרץ 2025 מת זואהרה מפצעיו בפיגוע.
פיגוע הירי במחסום תרקומיא היה פיגוע ירי שבוצע על ידי מחבלים פלסטינים ב-1 בספטמבר 2024 בכביש 35, סמוך למחסום תרקומיא שבמערב הר חברון.
בפיגוע נרצחו שלושה שוטרים ישראלים.
ביום ראשון, 1 בספטמבר 2024, בסביבות השעה 7:10 בבוקר, ירו מחבלים פלסטינים מרכב חולף לעבר שני שוטרים ושוטרת ממחוז ש"י, שהיו בדרכם לעבודתם בכביש 35, מזרחית למחסום תרקומיא שבמערב הר חברון.
שלושת השוטרים נרצחו כתוצאה מהירי.
המחבלים נטשו את הרכב ממנו ביצעו את הירי ונמלטו מהמקום.
צה"ל פתח במצוד אחר המחבלים בכפרים הסמוכים, והטיל כתר על העיירה אידנא.
אחד הנרצחים בפיגוע הוא רס"ם רוני שקורי משדרות, שבתו מור נרצחה בקרבות בתחנת המשטרה בשדרות ב-7 באוקטובר 2023. שני הנרצחים הנוספים הם פקד אריק בן אליהו מקריית גת ורנ"ג הדס ברנץ משדה משה.
גדוד ח'ליל א-רחמן, המסונף לגדודי חללי אל-אקצא, קיבל אחריות על הפיגוע, וזכה לשבחים מטעם חמאס.
כתשע שעות אחר הפיגוע, לוחמי דובדבן בהכוונת אמ"ן ושב"כ כיתרו מבנה שבו הסתתר המחבל שביצע את הפיגוע, ירו לעברו טיל נ"ט והרגו אותו.
המחבל, מוהנד אל-עסוד, עבד כקבלן עבודות חשמל ובעברו שירת במשמר הנשיאותי הפלסטיני.
פיגוע הירי בכביש המנהרות היה פיגוע ירי שהתרחש כנגד קו 291 שנסע מביתר עילית לירושלים ב-11 בדצמבר 2024. בפיגוע נרצח ילד בן 10, יהושע אהרן טוביה שמחה.
בנוסף על כך, אישה נפצעה בינוני ושניים נפצעו במצב קל.
על האוטובוס אותרו כ-22 פגיעות ירי.
כוחות הביטחון החלו במרדף לאחר המחבל, ולשם כך כיתרו את אזור הכפר חוסאן ואת העיר בית לחם.
לאחר כמה שעות המחבל הסגיר את עצמו לידי כוחות הביטחון.
פיגוע הירי במסיבת החנוכה בסידני היה פיגוע ירי אנטישמי שהתרחש ב-14 בדצמבר 2025, כ"ד בכסלו ה'תשפ"ו, בסידני שבאוסטרליה.
שני מחבלים מוסלמים ירו לעבר חוגגים יהודים במסיבת חנוכה שערך בית חב"ד בבונדיי ביץ' שבסידני.
42 בני אדם נפצעו ופונו לבית החולים, ביניהם לפחות שני שוטרים.
החשודים בירי הם אב ובן.
משטרת ניו סאות' ויילס הגיבה לאירוע, ומאוחר יותר מצאה במכונית השייכת לאחד המחבלים דבר שנראה כפצצה מתוצרת בית.
עבור יהדות התפוצות מדובר באחד הפיגועים האנטישמיים החמורים ביותר מחוץ לישראל, מאז הפיגוע בבניין הקהילה היהודית בארגנטינה.
בהקשר המקומי זהו אירוע הירי ההמוני הקטלני ביותר באוסטרליה מאז טבח פורט ארתור בשנת 1996, ואירוע הטרור הקטלני ביותר בהיסטוריה של אוסטרליה.
חוף בונדיי הוא אחד מאזורי החוף הפופולריים ביותר באוסטרליה ואטרקציה ידועה לתיירים וחיי לילה.
הוא ממוקם בפרברים המזרחיים של סידני.
האזור ידוע כמרכז הקהילה היהודית של סידני, שהיא הקהילה השנייה בגדולה באוסטרליה, אחרי קהילת יהודי מלבורן.
באפריל 2024 בוצעו דקירות בצומת בונדיי.
אוסטרליה חוותה עלייה במתקפות על קהילות יהודיות ויחידים מאז טבח שבעה באוקטובר שהתרחש באוקטובר 2023. הפיגוע התרחש זמן קצר לאחר שאוסטרליה האשימה את ממשלת איראן בתכנון פיגועים בשטחה, כולל הפיגוע בבית הכנסת במלבורן ב-2024, וגירשה את שגריר איראן.
טרם הפיגוע "המוסד" העביר לממשלת אוסטרליה אזהרה כי איראן בנתה תשתית לשם ביצוע פיגועי טרור נגד יהודים במדינה.
ביום ראשון בערב, לקראת הדלקת נר ראשון של חג החנוכה, נערך אירוע קהילתי שנתי של חב"ד, תחת כיפת השמיים, בהשתתפות יותר מ-1,000 אנשים מקרב הקהילה היהודית המקומית, בשכונת בונדיי ביץ' שבסידני.
בפיגוע ירו סאג'ד אכרם, בן 50, ובנו נאביד אכרם בן ה-24 על קהל החוגגים, באמצעות רובי ציד עם פעולת משאבה ורובה בריחי המצויד בכוונת.
שירותי חירום הוזעקו לראשונה למקום בשעה 18:47. משטרת ניו סאות' ויילס פרסמה הצהרה בשעה 18:57 המאשרת כי מטפלים בתקרית, וקראה לציבור להימנע מלהגיע לאזור.
במהלך הפיגוע ניסו אנשים במקום לנטרל את המחבלים.
בוריס וסופיה גורמן, יהודים ממשתתפי האירוע, נאבקו במחבלים מייד אחר שיצאו מרכבם, שניות לפני שהחל הטבח, במהלך מאבק זה הצליחו לחטוף את נשקו של אחד המחבלים, אך נורו ונרצחו על ידי המחבל השני.
יהודי נוסף, ראובן מאירסון, התקרב אל המחבלים במהלך הירי והשליך על אחד מהם בלוק, אך גם הוא נורה ונרצח.
במהלך הירי אחמד אל-אחמד, עובר אורח מוסלמי, יליד סוריה, התעמת עם המחבל המבוגר יותר מאחור והצליח לחטוף ממנו את הנשק.
אל-אחמד נורה פעמיים במהלך המאבק.
המחבל נסוג לגשר שבו עמד המחבל השני, שם נתן לו כלי נשק אחר, והמשיכו יחד בפיגוע.
שוטר שהגיע למקום פתח באש על המחבלים מאחור כשהוא מסתתר מאחורי עץ.
סאג'ד אכרם נהרג מהירי והמחבל השני, נאביד אכרם, נפצע קשה.
באירוע נרצחו 15 בני אדם, שניים מהם שליחי חב"ד במקום, הרב אלי שלנגר והרב יעקב הלוי לויטין.
בין הנרצחים ניצול שואה וילדה בת 10.
אליהו בן ציון, שנכח לצד בני משפחתו בפיגוע ושרד, טען כי ראה ארבעה מחבלים שהחזיקו ברובי ציד: שלושה היו על הגשר והרביעי היה כ-200 מטרים מהמקום שבו תפסו מחסה.
את האירוע איבטחו שני שוטרים שהיו במקום.
מכונית משטרה שהייתה בסמוך עם פתיחת הירי הצטרפה בתוך זמן קצר.
השוטרים ניסו להילחם במפגעים באמצעות אקדחיהם מטווח של כחמישים מטר, הרגו אחד מהם ופצעו את השני.
שניים מהשוטרים נפצעו בחילופי האש.
לפי ההערכות בישראל, איראן עומדת מאחורי הפיגוע.
מאוחר יותר אמרה משטרת אוסטרליה שהמחבלים שאבו השראה מדאעש, ואף נמצאו דגלים של דאעש במכוניתם, אך לא נמצאו ראיות ברורות הקושרות אותם לארגון.
בשעות שלאחר הפיגוע, דיווחה המשטרה כי מטעני חבלה מאולתרים שהיו בתוך מכונית ברחוב קמפבל פארד, הכביש הראשי המקביל לחוף בונדיי, נוטרלו על ידי יחידת החבלה של ניו סאות' ויילס.
בנוסף פשטה המשטרה על ביתו של המחבל ששרד, נאביד אכרם, ועצרה שלושה חשודים.
המחבל שנהרג היה מוכר למשטרת אוסטרליה.
מיד עם קבלת הדיווח, צוות החטיבה הבין-לאומית של זק"א יצר קשר עם הקהילה המקומית ולאחר הערכת מצב הוציא מתנדבים של החטיבה ממדינות סמוכות לסייע בטיפול בכבוד בנרצחים.
משלחת איחוד הצלה בראשות בכירים מיחידת החוסן (סיוע נפשי) של הארגון יצאו לאוסטרליה בתיאום עם הקהילה המקומית במטרה לתת תמיכה וסיוע לחברי הקהילה היהודית שנפגעה מהאירוע הקשה.
המשלחת פועלה באמצעות צוותים רב מקצועיים בעלי ניסיון בהתמודדות נפשית עם אירועי טרור ואסון המוניים.
שלושה ימים לאחר הטבח הוגשו כתב אישום כנגד נאביד אכרם.
אלבניזי הודיע כי יתקיים יום אבל לזכר הקורבנות ב-21 בדצמבר, כשכל הדגלים שעל בנייני הממשל של אוסטרליה ומדינת ניו סאות' ויילס יורדו לחצי התורן.
בנוסף, ציין כי יום אבל לאומי יתקיים גם ביום השנה לפיגוע.
הוא הציג תוכנית לצמצום כלי הנשק במדינה והתחייב גם לחזק את חוקי המאבק בשנאה בעקבות הפיגוע.
פרלמנט מדינת ניו סאות' ויילס אישר חבילת חוקים חדשה בתחום הנשק והמאבק בטרור, בעקבות הירי ההמוני.
החקיקה כללה החמרת תנאי החזקת כלי ירייה, איסור על הצגת סמלי טרור בציבור והרחבת סמכויות המשטרה לצמצום מחאות.
כארבעה ימים לאחר הטבח נעצרו שבעה חשודים שפגעו בדרכם לאזור הפיגוע בניידת משטרה וברכבם נמצאו מספר כלי נשק.
בעקבות האירוע, ב-8 בינואר 2026 הודיעה ממשלת אוסטרליה על הקמת ועדה ממלכתית על אנטישמיות ולכידות חברתית בראשות שופטת בית המשפט הגבוה של אוסטרליה לשעבר וירג'יניה בל .
הממשלה הורתה לוועדה לבחון את הנסיבות לפיגוע וכן שאלות רחבות יותר הקשורות לאנטישמיות במדינה.
ב-9 בפברואר 2026 הגיע נשיא המדינה יצחק הרצוג לאוסטרליה, ביוזמתם של המושל הכללי וראש הממשלה של אוסטרליה אנתוני אלבניזי, כדי לתמוך בקהילה היהודית האוסטרלית ולחדש את היחסים בין ישראל לאוסטרליה.
מנהיגים יהודיים באוסטרליה קיבלו את הביקור בברכה.
עם זאת, הביקור עורר התנגדות בקרב גורמים כמו עורך דין זכויות האדם האוסטרלי כריס סידוטי שהאשים את הרצוג בהסתה לרצח עם וטען שיש לבטל את הביקור ושעל פי החוק האוסטרלי ניתן לאסור את הרצוג בגין חשדות אלו.
זאת למרות שצווי המעצר של בית הדין הפלילי הבין-לאומי בעקבות מלחמת חרבות ברזל הוצאו לראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו ולשר הביטחון יואב גלנט, אך לא לנשיא הרצוג שזכאי לחסינות במסגרת המשפט הבינלאומי כראש מדינה מבקר.
ישראל דחתה את ההאשמות להסתה ותיארה אותם כעלילת דם, בעוד שמשטרת אוסטרליה לא מסרה תגובה בנוגע לסוגיה.
עם זאת, בסידני - שבה החל ביקורו של הרצוג, נפרסה נוכחות משטרתית מסיבית של כ-3,000 שוטרים והוגבלה הגישה לאזורי האירועים.
לאחר שפנתה לייעוץ משפטי עצמאי, המשטרה הפדרלית האוסטרלית אישרה כי נשיא ישראל אכן יזכה לחסינות ראש המדינה, כך שלא ניתן יהיה לעצור אותו במהלך ביקורו באוסטרליה..
ביום הראשון לביקור הרצוג השתתף בטקס הזיכרון באתר פיגוע הטרור בחוף בונדי והניח זר בשם מדינת ישראל לזכרם של הקורבנות מתקפת הטרור ב-14 בדצמבר.
לאחר מכן פנה לתקשורת וגינה את התפשטות האנטישמיות ברחבי העולם.
במקביל פרצו הפגנות פרו-פלסטיניות ברחבי אוסטרליה, שבהן המפגינים נשאו דגלי פלסטין ושלטים עליהם נכתב "עצרו את הרצוג".
במהלך ההפגנות היו מקרים של אלימות נגד שוטרים, אשר ביצעו מספר מעצרים כשניסו לפזר את ההמונים, שחלקם ניסה להפר את ההנחיות ולצעוד לעבר בניין הפרלמנט.
ראש ממשלת אוסטרליה התייחס להפגנות הפרו-פלסטיניות והביע זעזוע מהאלימות.
ב-10 בפברואר 2026 התקיים בבית חב"ד בונדי טקס ההכרה בנרצחי הפיגוע בסידני בנוכחות נשיא המדינה הרצוג וראש ממשלת אוסטרליה אלבניזי, אשר נפגשו שם בפעם הראשונה.
את הטקס הוביל ראש הקהילה הרב יהורם אולמן, ששכל בטבח את חתנו, הרב אלי שלנגר.
באירוע השתתפה גם ח"כ לשעבר איילת נחמיאס-ורבין, יו"ר JReady והקרן לנפגעי טרור של הסוכנות היהודית.
בחלקו הראשון של האירוע העניקו הנשיא הרצוג ויושבי ראש ההסתדרות הציונית והסוכנות היהודית, יעקב חגואל ודורון אלמוג, תעודות הכרה רשמיות מטעם מדינת ישראל למשפחות הנרצחים.
ההכרה בקורבנות הפיגוע כנפגעי פעולות איבה על רקע אנטישמי ניתנה מכוח החלטה תקדימית של ממשלת ישראל במאי 2024. החלטה זו קודמה על ידי יעקב חגואל, כחלק מהנצחת הקורבנות וכמחווה של שותפות עם יהדות התפוצות והזדהות עם כאב המשפחות.
הטקס התקיים לאחר שאלבניזי סירב לגנות את הקריאות של גרייס טיים לאינתיפאדה עולמית, זאת חרף קולות תקיפים שדרשו לשלול את תואר "אוסטרלית השנה" שניתן לה ב-2021. ברוח דומה הוא גם נמנע מלומר מילה נגד אנטישמיות במהלך הטקס עצמו.
עם זאת אלבניזי הודיע שהוא מסרב לסגת מתמיכתו בביקור הנשיא הרצוג, כמו כן במהלך הטקס הוא הביע הכרה ממלכתית אוסטרלית בנרצחים כשהוא קרא בקול שם אחר שם ובני המשפחות השכולות נעמדו בזה אחר זה עם השמע קול יקיריהם.
פיגוע המונית בצומת מי עמי הוא פיגוע התאבדות שבוצע ב-1 במרץ 2001, סמוך לשעה 14:00, על ידי מחבל פלסטיני, זייד אל-כילאני, איש חמאס, שפוצץ מטען חבלה שנשא בתוך מונית שירות בקו תל אביב-עפולה, בצומת מי עמי שבכביש 65. כתוצאה מהפיגוע נהרג אזרח אחד, ו-9 אחרים, בהם המחבל, נפצעו.
בחקירת האירוע התברר שהמחבל אחראי גם לשני פיגועים קודמים, האחד שבו דקר את יעקב בן דיין קצין צה"ל בשוק הכרמל בתל אביב, והשני שבו הניח מטען בדוכן שווארמה ברחוב אלנבי בתל אביב.
למעשים אלה, קיבל המחבל סיוע למעשיו מאנג'ליקה יוסופוב, יהודיה ישראלית, תושבת חולון.
זייד אל-כילאני, פלסטיני תושב הכפר סיריס שבין הערים שכם וג'נין, נהג לשהות בישראל באופן בלתי חוקי, ולמד עברית על בוריה.
למחייתו עבד בתחומי הקו הירוק בעבודות מזדמנות, וכן עבר עבירות רכוש.
בראשית שנת 2000, בהיותם במגדל האופרה בתל אביב, הכירה אנג'ליקה יוסופוב, צעירה בת 19 מחולון, את זייד אל-כילאני, שהציג עצמו כדרוזי, בשם רמי, אשר שירת בצה"ל, והתאהבה בו.
עד מהרה נודע ליוסופוב דבר היות אל-כילאני שב"ח תושב השטחים, אך הדבר לא הפריע לה לשכור עמו דירה באזור התחנה המרכזית הישנה של תל אביב ולהדק את קשריה אתו.
נוכחותה של יוסופוב בקרבתו ושליטתו בעברית סייעו בידיו של אל-כילאני לשהות בישראל מבלי לעורר חשד.