tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בין השנים 1914–1915, למד נישימורה בבית-הספר לארטילריה ימית וטורפדו, ועם סיום לימודיו שם, הוצב על המשחתת "יוגירי," על הסיירת "יאקומו" ולאחר מכן על אוניית המערכה הארונה.
בשנת 1917, קיבל נישימורה את דרגת הלוטננט.
בשל היותו מומחה לניווט, הוא שימש כקצין ניווט ראשי במספר כלי שיט.
בשנת 1924, קודם נישימורה לדרגת לוטננט קומנדר (מקביל לרב-סרן), והוצב כקצין ניווט ראשי על הסיירת "נישין," ובשנת 1926, קיבל את התפקיד הפיקודי הראשון שלו.
הוא פיקד על המשחתת "קיקו," "ואקטאקה," "אוראקאזה" ולבסוף על "מיקזוקי." בשנת 1929, קודם נישימורה לדרגת קומנדר, ושנה לאחר מכן, מונה למפקד "פלגת המשחתות ה-26."
לאחר קידומו לדרגת קפטן בשנת 1934, פיקד למשך תקופה קצרה על "פלגת המשחתות ה-19," ואחר כך מונה למפקד הסיירת "קומאנו" (1938-1937) ואוניית המערכה "הארונה" (1940-1939).
ב-15 בנובמבר 1940, קודם נישימורה לדרגת אדמירל משנה, וב-1 בנובמבר 1943, לדרגת תת-אדמירל.
נישימורה זכה לתהילה בעקבות פיקודו על שייטת המשחתות הרביעית, במהלך קרב ים ג'אווה, שהתרחש ב-27 בפברואר 1942. הוא מונה למפקד "שייטת הסיירות השביעית" ביוני, והשתתף בקרב גוודלקנל.
לקראת סוף המלחמה, פיקד נישימורה על "הכוח הדרומי" במהלך ביצוע תוכנית "שו 1." מטרת התוכנית, הייתה השמדת הכוחות האמריקאים שנחתו על האי לייטה שבפיליפינים.
הכוח הדרומי לקח חלק בקרב מצר סוריגאו (חלק מקרב מפרץ לייטה), ב-24–25 באוקטובר, במהלכו התעמת עם כוחות "הצי השביעי" האמריקאי.
הכוח הדרומי של נישימורה, שהיה בנחיתות מספרית, הוכה קשות, ואוניית הדגל של נישימורה, אוניית המערכה "ימשירו," טובעה, ועימה טבע נישימורה.
שוג'י (ביפנית: 障子), באדריכלות יפנית, הוא דלת, חלון, או חוצץ העשוי נייר שקוף המחובר למסגרת עץ התומכת בשבכת עץ או חזרן.
מרבית השוג'י הם דלתות הזזה, ובכך חוסכות מקום.
כיום נעשה שימוש בשוג'י בבתים מסורתיים ובבתים מודרניים כאחד, בעיקר בוואשיצו - חדר בסגנון יפני.
בניגוד לעבר, כיום לא משמשים השוג'י בתור קיר חיצוני, אלא בתור קיר הפרדה בתוך הבית או כחלון.
שוגאבייבז היא להקת בנות בריטית שהוקמה בלונדון בשנת 1998. נכון למרץ 2015, הוציאה הלהקה שישה סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד השירים הבריטי ושבעה אלבומים.
הלהקה שברה שיא כשהסינגל "About You Now" נכנס למקום הראשון במצעד הפזמונים הבריטי רק על ידי מכירות דיגיטליות.
1998–2001: ההרכב המקורי ואלבום בכורה
בשנת 1998 כשהיו בנות 13 בלבד, פגשו מוטיה בואנה וקישה ביוקנן במסיבה את שיבון דונהי.
תוך זמן קצר הן החליטו להקים להקה וחברו לרון תום, המנהל האישי שלהן, שהשיג להן חוזה הקלטות בחברת התקליטים "לונדון".
השם "Sugababes", שנבחר על ידי הלהקה רק באמצע עבודתן על אלבום הבכורה, הוצע על ידי ביוקנן, שכינויה בבית הספר היה "שוגר בייבי".
אלבום הבכורה של הלהקה, One Touch, יצא ב-27 בנובמבר 2000. חברות הלהקה היו שותפות לכתיבה של רוב השירים באלבום.
הסינגל הראשון מהאלבום, "Overload", שנכנס למקום העשירי במצעד הסינגלים הבריטי, למקום השלישי בגרמניה ולמקום השני בניו זילנד.
הסינגלים הבאים, "New Year", "Run for Cover" ו-"Soul Sound" נכנסו לעשרים המובילים במצעד הבריטי.
כלי התקשורת החלו לפרסם שמועות על ריבים בין חברות הלהקה ובאוגוסט 2001 הודיעה דונהי על פרישתה מהלהקה, עקב רצונה לפתח קריירת דוגמנות.
היידי ריינג', חברה בהרכב המקורי של להקת הבנות הבריטית אטומיק קיטן, החליפה את דונהי בשנת 2001. בשל המכירות המעטות של אלבום הבכורה של הלהקה, חברת התקליטים לא הייתה מרוצה ולכן פיטרה את ה-"Sugababes", והן נשארו ללא חברת תקליטים למשך זמן מה.
במהלך העבודה על אלבומן החדש, הוחתמה הלהקה על ידי חברת התקליטית "איילנד".
האלבום השני של הלהקה, Angels with Dirty Faces, יצא ב-26 באוגוסט 2002 וזכה להצלחה יחסית - הוא הגיע למקום השני במצעד הבריטי ונמכר בלמעלה ממיליון עותקים ברחבי אירופה.
הסינגל הראשון מהאלבום, "Freak Like Me", נחשב לאחד הלהיטים הגדולים ביותר של הלהקה.
הוא נכנס היישר למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי.
הסינגל השני, "Round Round", הגיע גם הוא למקום הראשון במצעד ולמקום השני באירלנד, ניו זילנד והולנד.
הסינגל השלישי מהאלבום, "Stronger", נכנס לעשרת המובילים במצעד הבריטי.
השיר "Angels with Dirty Faces" יצא במקביל לסינגל השלישי.
הסינגל הרביעי והאחרון מהאלבום היה "Shape", המסמפל את "Shape of My Heart" של סטינג, זכה להצלחה דומה לקודמיו והגיע למקום השביעי במצעד.
אלבומה השלישי של הלהקה, "Three", יצא באוקטובר 2003 והגיע למקום השלישי במצעד המכירות הבריטי.
הסינגל הראשון מהאלבום, "Hole in the Head", הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים הבריטי.
היה זה גם הסינגל הראשון שהלהקה הצליחה להכניס למצעד הבילבורד האמריקאי - למקום ה-96 בקטגוריית סינגלי הדאנס.
הסינגל השני, "Too Lost in You", יצא גם במסגרת פסקול הסרט "אהבה זה כל הסיפור" והגיע למקום העשירי במצעד הבריטי וההולנדי.
הסינגל השלישי, "In the Middle", יצא בשנת 2004 והגיע למקום השמיני במצעד הבריטי.
באותה שנה, חברה הלהקה לסולן להקת קולדפליי, כריס מרטין ולזמרים דיידו ורובי ויליאמס בחידוש לשיר "Do They Know It's Christmas?".
השיר הגיע היישר למקום הראשון במצעד הבריטי, מכר יותר מ-200,000 עותקים וכל הכנסותיו נתרמו לצדקה.
במהלך שנת 2005 הופיעה הלהקה בקונצרט "לייב 8" ועבדה עם מפיקים וכותבים רבים על האלבום.
"Push the Button", הסינגל הראשון מתוך אלבומן הרביעי, נכנס למקום הראשון במצעד הפזמונים הבריטי.
הסינגל מכר יותר מ-300,000 עותקים בבריטניה.
בנוסף, הסינגל נכנס למקום הראשון באוסטריה, באירלנד ובניו זילנד.
זהו השיר המצליח ביותר של הלהקה באוסטרליה, שם הגיע למקום השלישי במצעד ומכר יותר מ-100,000 עותקים.
השיר זכה לפופולריות גם בשוק האמריקאי.
האלבום החדש, Taller in More Ways, יצא לאור ב-16 באוקטובר 2005, והפך לאלבום הראשון של הלהקה שמגיע לפסגת מצעד האלבומים בבריטניה.
לאחר שלא הצטרפה לקידום הסינגל השני, "Ugly", החלו שמועות בבריטניה על עזיבתה של בואנה את הלהקה.
ב-21 בדצמבר 2005 הודיעה בואנה שהיא פורשת מן הלהקה כדי להקדיש את זמנה לבתה שנולדה באותה שנה.
באתר הרשמי של הלהקה נכתב "החלטתה של בואנה מבוססת על סיבות אישיות והיא תמשיך להיות חברה טובה של חברות הלהקה".
אמל ברבה הצטרפה ללהקה בסוף דצמבר, ונערכה הקלטה מחודשת לשיר "Red Dress".
בעריכה החדשה, הוחלפו הקולות של בואנה בקולות של ברבה.
השיר יצא כסינגל השלישי מתוך האלבום, ונכנס למקום הרביעי במצעד הפזמונים הבריטי.
קולה של בואנה הוחלף בקולה של ברבה בשלושה משירי האלבום, ושלושה שירים חדשים שהייתה שותפה לכתיבתם נכנסו לעריכה המחודשת של האלבום הרביעי, שהגיע למקום ה-18 במצעד הבריטי.
בתחילת שנת 2006, הגיע האלבום למעמד פלטינה עבור מכירות של יותר ממיליון עותקים באירופה.
הסינגל האחרון מתוך האלבום, "Follow Me Home", יצא ביוני בבריטניה בלבד ונכנס למקום ה-32.
הלהקה חזרה לאולפן ההקלטות עבור הקלטת אלבומה החמישי, הראשון עם ברבה.
בינתיים יצא אוסף להיטים של הלהקה, Overloaded: The Singles Collection, החל מתקופת דונהי עד לתקופת ברבה.
האוסף כלל שני שירים חדשים: השיר "Easy", שהיה אחד משני השירים החדשים, יצא כסינגל שיווקי לקידום אלבום הלהיטים.
הסינגל הגיע למקום השמיני במצעד הפזמונים הבריטי.
האוסף יצא ב-13 בנובמבר 2006 והגיע למקום השלישי במצעד מכירות האלבומים הבריטי.
ב-12 במרץ 2007 יצא סינגל משותף עם להקת הבנות הבריטית "גירלז אלאוד".
הסינגל, שהיה חידוש לקלאסיקה "Walk This Way" של אירוסמית', הגיע למקום הראשון במצעד הבריטי וכל הכנסותיו נתרמו לארגון "Comic Relief".
לאחר עבודה עם מפיקים כמו דאלאס אוסטין ונובל, האחראים ללהיטים רבים בארצות הברית ובריטניה, יצא ב-24 בספטמבר 2007 הסינגל הראשון מתוך אלבומה החדש של הלהקה.
הסינגל, "About You Now" שיצרה קתי דניס, שבר שיא כשנכנס למקום הראשון במצעד הבריטי רק בשל הורדות דיגיטליות ושבר את שיא הקפיצה הגדולה למקום הראשון.
ב-14 באוקטובר 2007 יצא אלבומן החדש, Change, והפך לאלבום השני של הלהקה שמגיע למקום הראשון במצעד המכירות הבריטי.
הסינגל השני שיצא היה "Change" והסינגל השלישי והאחרון לאלבום זה היה "Denial" שיצא רק בהורדה דיגיטלית.
אחרי שסיימו את מסע ההופעות האחרון שלהן, "Change Tour", הן חזרו לאולפן ההקלטות והחלו לעבוד על האלבום השישי שלהן, "Catfights and Spotlights", שיצא באוקטובר 2008. באוקטובר 2008 יצא הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Girls", הגיע למקום השלישי במצעד הפזמונים הבריטי.
האלבום הגיע למקום השמיני במצעד מכירות האלבומים הבריטי.
הסינגל השני והאחרון מהאלבום, "No Can Do", יצא בדצמבר והגיע למקום ה-23 בבריטניה.
בספטמבר 2009 עזבה ביוקנן את הלהקה.
היא הוחלפה על ידי ג'ייד יואן, שייצגה את בריטניה באותה שנה בתחרות הזמר של האירוויזיון.
מריון יו נייט הבן מוכר גם בכינויים "שוג" או "שוג נייט" הוא מנהל תקליטים אמריקאי לשעבר ועבריין מורשע שהוא גם המייסד והמנכ"ל לשעבר של דת' רואו רקורדס (Death Row Records).
לפני היווסדה של דת' רואו נייט שיחק פוטבול בצורה מקצועית ואף שיחק ב-NFL לתקופה קצרה ב-1987 עבור הלוס אנג'לס ראמס.
ב-1995 נגזר על הראפר טופאק שאקור עונש של עד ארבע וחצי שנות מאסר בגין תקיפה מינית.
נייט שחרר אותו בחודש אוקטובר של אותה שנה בזמן המתנה לערעורו על המשפט עבור ערבות של 1.4 מיליון דולר בתמורה לכך שיחתום בחברת התקליטים שלו והקלטה של שלושה אלבומים.
בפברואר 1996 חברת התקליטים שחררה את האלבום המצליח ביותר של שאקור, "All Eyez On Me".
בספטמבר של אותה שנה, נייט, שאקור ופמלייתם, תקפו את אורלנדו אנדרסון, חבר כנופיית הקריפס, בלובי של מלון ה-MGM Grand לאחר שיצאו מקרב אגרוף של מייק טייסון.
כמעט כשלוש שעות אחר כך, נורו יריות אל המכונית בה נייט נהג כששאקור לצידו.
נייט נפצע קל בראשו מרסיסים בזמן ששאקור נפצע אנושות.
ד"ר דרה עזב את חברת התקליטים זמן קצר לפני מותו של שאקור, וסנופ דוג כשנתיים אחר כך ב-1998. באותן שנים, עלו האשמות כלפי נייט כי מעבר להעסקת חברי כנופיה הוא גם משתמש באיומים ובאלימות בעסקיו.
משנות ה-90 המאוחרות עד שנות ה-2000 המוקדמות נייט ישב מספר שנים בכלא עקב הרשעות תקיפה וכי הפר את תנאי השחרור שלו על תנאי ומאסר על תנאי.
בספטמבר 2018 הורשע בהריגה מרצון כחלק מעסקת טיעון בתאונת פגע וברח בו היה מעורב ב-2015. ההרשעה הזאת הכניסה לתוקף את חוק שלוש הפסילות בקליפורניה לאור עברו של נייט.
נגזר עליו כתוצאה מכך 28 שנות מאסר והוא יהיה זכאי לחנינה באוקטובר 2034 כשיהיה בן 69.
בדצמבר 2018 יצא סרט אודות חייו בו הוא גם מתראיין בהרחבה בשם American Dream/American Knightmare .
שנותיו הראשונות וכספורטאי, הסתבכויות ראשונות
כינויו בילדות "Sugar Bear" הקנה לו בהמשך את הכינוי "Suge" (שוג).
הוא עשה את לימודיו התיכוניים בעיר לינווד ובמהלכן התבלט בפוטבול ואתלטיקה.
עם סיומם ב-1983, החל ללמוד במכללת 'אל קמינו' בעיר טורנס כשבמקביל שיחק עבור קבוצת הפוטבול המקומית; שם אותר מאוחר יותר על ידי סקאוטים מאוניברסיטת נבדה שהציעו לו מלגת ספורט במוסד האקדמי בתמורה לכישוריו; לה הסכים.
גם שם היה נחשב לשחקן מצטיין ולקפטן ההגנתי בקבוצה; אך למרות זאת, מעולם לא סיים את לימודיו.
בשנת 1987, נייט השתתף בשני משחקים כחלק מהלוס אנג'לס ראמס על אף שלא נבחר בדראפט ה-NFL, וזאת עקב שביתת שחקנים שנמשכה שלושה שבועות.
באוקטובר של אותה השנה הואשם בתקיפת חברתו ואשתו לעתיד בכך שגזר את שיערה, וזאת בנוסף על ניסיון רצח וגניבה חמורה במקרה אחר בו ירה בבן אדם פעמיים וגנב את רכבו לאחר ויכוח בליל כל הקדושים.
למרות ההאשמות, עונשו הסתכם בקנס של 1000 דולר ושלוש שנים מאסר על תנאי, וזאת לאור עברו כספורטאי והופעה מתנצלת בבית המשפט.
בראיון לוושינגטון פוסט ב-2007, אמר כי מקרה האלימות הופחת לעבירת עוון אך בכל זאת שיבש לו את הקריירה כספורטאי והוסיף: "יריתי בו (בקורבן) עם הנשק שלו".
כשקריירת הפוטבול לא צלחה, נייט נכנס לעולם המוזיקה כמאבטחו של הזמר בובי בראון ולאחר מכן כסוכן אומנים.
בהמשך הקים נייט חברה לייצוג אומנים עם הראפר The D.O.C, ודרכו פגש חלק מחברי קבוצת הראפ N.W.A, ביניהם ד"ר דרה.
השניים רצו לעזוב את חברת התקליטים בה היו חתומים (Ruthless Records) ולצאת לדרך חדשה בחברת תקליטים משלהם בשותפות עם נייט.
כדי לגרום לזה לקרות, נייט זימן לפגישה את מוביל קבוצת הראפ, Eazy-E, שם אילץ אותו לחתום על שחרורם תחת איומים.
לאחר מכן, השלושה הקימו יחד את דת' רואו רקורדס והשיגו חוזה הפצה עם חברת התקליטים אינטרסקופ.
האלבום הראשון שבבעלות החברה, The Chronic של ד"ר דרה יצא בדצמבר 1992 ומכר שלושה מיליון עותקים תוך פחות משנה.
הצלחתו שימשה כמקפצה גם עבור בן טיפוחיו של דרה, סנופ דוג, שאלבום הבכורה שלו, Doggystyle, שיצא בנובמבר 1993, מכר כארבעה מיליון עותקים תוך פחות משבעה חודשים.
ב-1995, פתח נייט את מועדון 662 בלאס וגאס, שמספריו מקודדים MOB בשיטת הלחצנים בטלפונים ישנים ומתכוון ל"Member of Bloods" - חבר כנופיית הבלאדס איתה היה מזוהה.
באוגוסט של 1995 נייט החל להסתכסך עם אמרגן ומנכ"ל קבוצת התקליטים מהחוף המזרחי "Bad Boy Records" שון קומבס בכך שלעג לו בטקס פרסי ה-Source Awards על השתתפותו ההפגנתית כמפיק ביצירות אומניו, בין אם בסרטוני המוזיקה או בשירים עצמם.
העימות החריף כשבעה שבועות אחר כך כאשר ג'ייק רובלס, חברו של נייט ושותפו בחברת התקליטים, נפצע אנושות מירי בפתחו של מועדון לילה באטלנטה לאחר קטטה עם קומבס ואנשיו בה נייט גם היה מעורב.
היורה מעולם לא נתפס, ועל פי עדויות ראייה אף כלל לא היה קשור לקומבס והגיב בדרכו לאחר שרובלס טעה בזיהוי והכה גם אותו.
למרות זאת, נייט, שהשתמש בקומבס כמגן אנושי במהלך הירי, ראה בו כאחראי ונטר לו טינה על המקרה.
באוקטובר של אותה השנה, נייט הציע לטופאק שאקור לשחררו בערבות של 1.4 מיליון דולר מהכלא בתמורה להחתמתו בדת' רואו והקלטה של שלושה אלבומים.
שאקור הסכים, ובכך הונחה הקרקע לאלבומו הכפול All Eyez On Me מ-1995 ו-The Don Killuminati: The 7 Day Theory שיצא לאחר מותו של שאקור ב-1996.
בתחילת 1996 עזב ד"ר דרה את חברת ההקלטות.
כשנה לאחר מכן, סנופ דוג עזב את החברה אף הוא.
ב-2006 נייט פשט את הרגל לאחר שחויב על ידי בית המשפט לשלם 107 מיליון דולר ללידיה האריס, בעקבות תביעתה של האריס שטענה שנייט חייב לה 50 אחוז מהרווחים של דת' רואו.
ביוני 2008 נייט מכר את דת' רואו רקורדס לחברת ההקלטות Global Music Group.
ביוני 1990 נייט הואשם בתקיפה לאחר שסתר באדם עם אקדח טעון ושבר את לסתו.
הוא הודה באשמה והוטל עליו קנס של כ-9000 דולר ושנתיים מאסר על תנאי.
בתיק פדרלי משנת 1995 נייט הורשע כחלק מעסקת טיעון בתקיפת שני אמנים ב-1992 באולפן ההקלטות של דת' רואו בגלל שהשתמשו בטלפון המשרדי ללא רשותו.
עונשו נגזר לחמש שנות מאסר על תנאי.
האמנים טענו כי התובע הקל בעונשו משום שבתו הייתה אמורה להשתתף באלבום של חברת ההקלטות.
הפרת תקופת התנאי ומאסרו ב-1996
ב-22 באוקטובר 1996 נייט נשלח למעצר עד לשימוע בשל הפרת תנאי המאסר על תנאי שלו כתוצאה מהאירוע ב-7 בספטמבר 1996 שבו הוא ופמלייתו מדת' רואו כולל טופאק שאקור תקפו את אורלנדו אנדרסון בלובי מלון ה-MGM Grand.
ב-28 בפברואר 1997 נגזרו עליו תשע שנים בכלא אך לבסוף שוחרר מוקדם מהצפוי ב-6 באוגוסט 2001 בשל הפחתת עונשו.
שוברי גלים היא סדרת נעורים ישראלית ששודרה החל מ-22 ביוני 2014 ועד 3 בפברואר 2016 בערוץ הילדים למנויי yes, למשך 2 עונות ו-104 פרקים.
הסדרה הופקה על ידי חברת "טדי הפקות" ובוימה על ידי מרקו כרמל ו דקלה אלקסלסי (עונה 2).
את שיר הנושא של הסדרה כתב אילן רוזנפלד, שהוא חלק מיוצרי הסדרה, בביצוע של גיא מנטש ויהל דורון.
הסדרה עלתה לשידור מחדש ב-12 במאי 2019 בערוץ הילדים ללקוחות פרטנר TV ובסלקום tv וזמינה לצפייה ב-yesVOD Kids ובספריית ה-VOD של HOT.
עלילת הסדרה מתרכזת בחוף בשם צ'ילי, ומסופר בה על אהבות, קשיים, אכזבות, לאחר שחבורת נערים מוצאת אוצר קבור בים, ואחד מהם נהרג בתאונת גלישה, במקום נקרא "פיק השטן".
עלילת הסדרה מתרכזת בים, בחוף צ'ילי, ומציגה את סיפורה של חבורת בני נוער גולשים, והבעיות והקשיים שנתקלים בהם במהלך הסדרה.
לחבורה מתברר כי החוף הוא מסוכן, ומיועד לסגירה, קיבלו צו שבעוד 30 ימים החוף ייהרס.
יעל הסקרנית, שרוצה לדעת את האמת מאחורי תאונת הגלישה של אביה, שאמה לא רוצה להגיד לה, פונה לנעם, שבא לשכנע את דבש לצלם את הסרט על החוף, שאומר לה לשכנע את דבש לצלם כאן את הסרט ולעזור לנאור, כוכב הסרט רוצה לגלוש אך הוא מתנגד לכך.
יעל מציעה לחבורה להיעזר בסרט, בכיכובו של נאור לוין, שאינו יודע לגלוש.
צילומי הסרט ידחו את ההריסה, ויוסיפו להם זמן חשיבה על איך להציל את החוף.
נאור מגיע לחוף אחרי שכנועים רבים של הסוכן, ובדרך קורים דברים לא נעימים, לבסוף יעל משכנעת את נאור ללמוד לגלוש, ונאור נדלק על יעל שחושב שהיא בעניין שלו.
יעל מביאה את נאור לקומזיץ של החבורה, ודברים מוזרים מתחילים לקרות.
יעל ממשיכה לנסות ללמד את נאור לגלוש, ולבסוף נכנע ומתחיל ללמוד לגלוש.
מורנו מספר לנאור שקבע עם במאי הסרט לראות אותך גולש, בזמן שנאור לא יודע לגלוש, החבורה מנסה למצוא רעיון כדי שהסרט לא יבוטל, לבסוף עומרי מחליף את נאור בגלישה, והבמאי לא שם לב להבדל.
מורנו שם לב שלא נאור גלש, ואחרי שכנועים רבים של נאור, קבע עם הסוכן שעומרי יחליף אותו בגלישה.
אמה של יעל ראתה בעיתונים את יעל ונאור בתמונה, והשתכנעה שהחבר החדש שלה הוא סלב, יעל כבר הייתה אמורה ללכת עם עומרי, אבל יעל סיפרה לנאור על המצב ונאור אמר לה לשכנע את עומרי שיגלוש במקומו, בתמורה שיבוא אִתה לארוחת ערב עם אמה.
בסוף העונה יעל מבינה שהיא אוהבת את עומרי והם נהפכים לזוג.
בונדר שולח את לארה לרחרח קצת בחוף, לצלם תמונות, ולברר מה עושה שפירו עם אחייניו על החוף, ומספר לבונדר שמחפש אוצר שכל הזמן מלמל מתוך שינה כאשר הוא במעצר.
שפירו לוקח מהר את בוני ובבר, ומתכננים לברוח מהחוף כמה שיותר מהר, וכשהתקרבו למכונית, היא התפוצצה.
לבסוף התברר שצ'ילי חי יחד עם דייג זקן שמצא אותו וגר אִתו עד מות הדייג.
העונה הראשונה מסתיימת כאשר האנשים שצריכים להרוס את חוף צ'ילי מגיעים, ובזכות נאור שהעלה ליוטיוב סרטון שבו הוא קורא לאנשים להפגין מול המועדון.
בעונה 2 בונים את המועדון החדש בניהולה של עופרה בון (אוולין הגואל), במהלך השנה מצטלמת התוכנית תופסים גלים עם סוואמי סוול בעזרת המפיקה חושן (דנה פרידר) ונאור סוואמי סוול (אביב בן אור) במהלך העונה נאור עוזב את התוכנית ושחר (הילה הרוש) הופכת לסוואמי סוול.
למועדון החדש מגיעים חבורה חדשה ובה נמצאים: אסיה (מי-רן מנקס) אריאל (גפן ברקאי) דפני נואל ברקוביץ' וגוצ'י (דניאל דמידוב) כשהם נכנסים למועדון הם רבים עם חבורת שוברי גלים וכל אחת מבצעת מתיחות אחת לשנייה.
במהלך מסיבה גלשן הפירמיום נגנב ונשבר, ולאחר מכן מתגלה לצופים מזימתם של בונדר וחושן האחראים על מזימה זו: הם מחפשים אחר תיבת הזהב (שהופיעה בעונה שעברה) ובו זמנית בונדר שולח את חושן להוציא מתוך גלשנים מיוחדים הנקראים "פרימיום" ונמצאים בתוך החנות של צפריר (שעובד בשביל חושן) את אבני החושן המיוחדים.
בעצם, כל סיפור המועדון הוא סיפור כיסוי להברחות בגלשנים, שמי שבאמת אחראים על זה זוהי חושן, שאותה בונדר מעסיק.
לאורך כל החלק הראשון, אסיה בטוחה כי עופרה היא זו שתכננה את כל המזימות והדברים המוזרים שקרו במועדון, בזמן שכל הזמן הזה זה היה בונדר.
בשני פרקי סיום החלק הראשון:
מורידים לבונדר את התחבושת מראשו, והוא חונק למוות את המטפלת שלו ויוצא לחופשי.
עומרי ואסיה סופית ביחד, ויעל פגועה ומתכוונת לטוס עם דבש לחו"ל אך נאור בסופו של דבר הגיע לעצור אותה.
סיפור הרקע של חושן מתגלה לצופים: אבא שלה הראה לה בעבר אבני חושן, שתיאר זו "כתגלית הכי חשובה של המאה ה־21" שהוא וחושן ביתו גילו..הוא אומר בהקלטה שאותה חושן צילמה, שזהו החלום שלו, ועל שם האבן חושן נקראת..
וכל זה בזמן שדפני עשתה עסקה עם עופרה מנהלת המועדון, שדפני תקבל את המועדון, בתנאי שתגלה מי מתחבל לעופרה במועדון.
לאחר שדפני מגלה שזוהי חושן, חושן גורמת לדפני לשנות את דעתה בעניין העסקה, ודפני ככל הנראה לא מתכוונת לספר לעופרה על כך שחושן היא זו שמחבלת.
בסוף הפרק האחרון של החלק הראשון, חבורת שוברי גלים יחד עם אסיה וגוצ'י יושבים סביב מדורה, לאחר התרגיל שתכננו, בו החליפו גלשן פרימיום בגלשן שתואם לו בול, כדי לגלות מה מסתתר בתוך הגלשן פרימיום, לאחר החשדות של עומרי ואסיה, שהיו כלפי עופרה שכפי שהוזכר, בכלל לא האחראית על הכל.
בסופו של דבר, הם מוציאים מגלשן הפרימיום את אבן החושן האחרונה אותה חושן הייתה אמורה להוציא מגלשן הפרימיום, וכאשר ניקו לוקחת לידה את אבן החושן, האבן מאירה עליה באור ירוק, ומגלה בחיזיון שהמועדון עומד להישרף, וכאשר שאלו אותה איך עשתה זאת, אמרה שהיא לא יודעת, והייתה בהלם.
המשך העונה נפתח כאשר האנשים של בונדר מנסים לחטוף את עומרי ומצליחים כדי שיגיד להם איפה האבן הוא לא מגלה להם ומוקפא בתוך חדר סגור במשך יום וחצי.
הוא מצליח לברוח אך נתפס שום בפעם השנייה לוקחים אותו לראות את אסיה נרצחת במעלית, בשנייה האחרונה יעל משחררת את עומרי ואסיה ניצלת.
בהמשך החבורה מחביאה את האבן המזויפת של בנזין ועומרי שומר על האבן בכיסו.
דפני גונבת את האבן המזויפת וכולם משוכנעים שהאבן נגנבה, עומרי מספר לאסיה מה עשה ואומר לה לא לגלות לאף אחד.
דוד של חושן מגיע ואומר לה שהוא שומר עליה אבל בעצם כל הזמן הזה הוא מנסה לגנוב את האבנים אבל לשמור על ניקו שהיא הנצר של דבורה הנביאה.
עומרי ובנזין מסתכסכים כי בנזין משוכנע שעומרי הבריז לו לתחרות גלישה בגלל אסיה אבל במציאות דפני התקשרה לעומרי ואמרה לו שתחנת ההסעה עברה מקום מה שלא באמת קרה ועומרי חיכה לאוטובוס שלא יבוא בעוד שבנזין ואריאל שהגיע לשם "במקרה" מתחרים ביחד.
בשל המצב בנזין חוזר להתיידד עם עומרי אבל דפני ואריאל משכנעים אותו שלא ושלושתם גורמים למצב שיישפך על עומרי דלי עם מים ועלים.
בינתיים הוריה של יעל מודיעים לה שהם מכרו את הבית שהיא עדיין בו והיא צריכה לבוא אליהם לקוסטה ריקה, היא לא רוצה ושוברת חלון בחנות, נעצרת ואומרת שהיא רוצה להישאר בתחנת המשטרה.
פתאום מגיע אליה שוטר סמוי ונותן לה משימה לרגל אחרי דודה של חושן, היא מסכימה ומצליחה לגלות את הבונקר בו נמצא בונדר ואומרת על כך לשוטר הסמוי שאחראי עליה.
לאחר מכן, חושן חוטפת את ניקו, וגונבת מיעל ועמרי את הלוח והאבנים.
היא הורגת את לאצי ומאלצת את ניקו להעביר לה את כוחות הכוהן הגדול, ואם לא היא תפוצץ את הסירה שעומרי, אסיה אריאל, דפני ויעל נמצאים עליה.
ניקו מתכוננת העביר לה את הכוחות, אלא שאז יש לה חיזיון שבו כל מי שהיה על הסירה בסדר.
ניקו מסרבת להעביר לחושן את הכוחות, ואריאל מפעיל את הפצצה על הסירה, כדי להציל את אסיה ולגרום לה להתאהב בו, אך הוא לא מצליח לעצור את הפצצה כאשר הוא מתעשת.
יעל זורקת את הפצצה למים, אבל מאוחר מדי והסירה מתפוצצת.
כולם (כולל חושן) נדהמים, אלא שאז האבנים והלוח מגשימים את משאלתה של ניקו, שחבריה יחיו.
לאחר מכן המציאות משתנה, וכל חבורת שוברי גלים מתכוננים לגלוש.
העונה מסתיימת כאשר הצופה רואה דרך עינה של ניקו את גוצ'י, שמזמין אותה לגלוש איתו.
עומרי קרן (יהונתן בשן): גאון מתמטי וחברו הטוב ביותר של בנזין.
גולש מגיל קטן, מנהיג חבורת הגולשים והגולש הטוב ביותר מבין כל החבורה.
מאוהב ביעל, ניסה לנשק אותה אבל בזאת סרבה לו.
לא מסתדר עם נאור ומתחרה מולו על התפקיד בסרט ונלחם איתו על יעל.
בסיום העונה הראשונה עבד עם לארה ובגד בשוברי גלים משום שחשב שכך ינצלו מהקללה של הזהב, חבריו קובעים שעליו לגלוש בפיק השטן בלילה ועומרי מסכים.
הוא נפגע ומאושפז בבית החולים וכששוחרר מבית החולים כל חבריו סלחו לו.
בעונה השנייה עומרי משתף פעולה עם אסיה כדי להפיל את עופרה.
יעל מחליטה לקחת ממנו הפסקה אחרי שראתה תמונה מזויפת שלו מתנשק עם אסיה, ולאחר שהיא מגלה שהתמונה מזויפת הוא נפרד מיעל, מתאהב באסיה.
במהלך צילום ספיישל "מחפשים את האוצר" חושן ניסתה להרוג את עומרי אך לא הצליחה.
בהמשך הוא נחטף על ידי אסי בונדר וכמעט מת מקור, אך הוא משתחרר על ידי יעל.
עזר לניקו ולגוצ'י למצוא את לוח החושן.
בסוף העונה, נמצא על הסירה ומתפוצץ ביחד איתה, אך ניקו מבקשת שחבריה יחיו והוא חוזר לחיים.
יעל בראנקו/ לב (דקלה זקס): מסתירה מאמה את העובדה שהיא גולשת אך בסוף היא מגלה.
מלמדת את נאור לגלוש, בשביל שנעם יספר את האמת מאחורי התאונה של אביה, צ'ילי ש"נהרג" בתאונת גלישה.
נאור ועומרי רבים עליה והיא לא יודעת במי לבחור.
היא פוגשת את אביה ונחטפת על ידי בונדר.
לאחר שחרורה מחליטה לבחור בנאור, אבל הם נפרדים.
בסיום העונה הראשונה יעל ועומרי זוג.
בעונה השנייה מחליטה לקחת הפסקה מהזוגיות מעומרי אחרי שראתה תמונה מזויפת שלו מתנשק עם אסיה.
לבסוף האמת מתגלה ויעל רוצה לחזור לעומרי אך עומרי נפרד ממנה.
שחר שומעת שעומרי אומר שהוא רוצה להיות עם אסיה באי בודד, רק שניהם, לבד אך שחר חושבת שמדובר על יעל ולא על אסיה.
שחר מספרת ליעל ויוצרת בלאגן גדול שמסתיים בשדה התעופה, שם דבש ויעל מתכננים לטוס לקוסטה ריקה.
רגע לפני העלייה לטיסה נאור מגיע ומשכנע אותה להישאר והיא מסכימה.
הופכת לשוטרת סמויה למען השוטר שולי.
בסוף העונה נמצאת על הסירה ומתפוצצת ביחד איתה אך חוזרת לחיים בעזרת ניקו.
נאור לוין (אביב בן אור): כוכב קולנוע, שבא להצטלם בחוף בסרט על גולשים על ידי הסוכן שלו.
איבד את התפקיד שלו בסרט הגלישה, אז מתערב עם הסוכן שלו שאם הוא מנצח בתחרות גלישה הוא מקבל את התפקיד.
סחט את יעל כדי שתעזור לו.
הסוכן שלו ארגן שנאור מנצח בתחרות, נאור מנצח אבל אז מכריזים על תחרות חוזרת.
בחצי השני של העונה נעשה בן זוגה של יעל.
בסוף העונה מקבל תפקיד בסרט בהוליווד ועובר לגור שם אך שולח את מעריציו כנגד ההריסה של חוף צ'ילי, בעונה השנייה מגלה נאור כי הוא מאוהב עדיין ביעל.
רומי קצמן (מאי מלר) (עונה 1): לא רואה אף אחד בעיניים, פשוט עושה את מה שהיא רוצה.
מאוהבת בעומרי, בחצי השני של העונה היא ובנזין הופכים להיות זוג.
לאחר שרומי רואה שהזהב שיגע את בנזין היא נפרדת ממנו.
דבורה\ניקו (אלה ארמוני): הנערה הקשוחה של החבורה.
ישנה במועדון הגלישה של החבורה, כי אין לה מקום לישון בו.
צמחונית, בעונה השנייה גוצ'י ניסה להפליל אותה.
בסוף הפרק הסיום של חצי העונה לפני ההפסקה מצאו את אחת מאבני החושן ושקירבו אותה לניקו עיניה זהרו והיא ראתה ב"חיזיון" שהמועדון החדש עומד להישרף מה שמעיד שכנראה היא הנצר ל"רבי דובי" מצפת.
מלבד זאת, ניקו היא הנצר ל"רבי דובי" מצפת מפני שהנצר צריך להיות מישהו שחשבו שהוא מת אבל הוא חי.
ניקו נולדה ביום שבדיוק נשרף ארכיון המדינה ולכן לא נרשמה ברישומי המדינה ומבחינת המדינה היא לא קיימת, לא חיה, לפחות כך חושבים אבל היא כן חיה - משמע היא הנצר.
בסוף העונה היא הופכת לכוהנת הגדולה מצאה עם גוצ'י ועומרי את החתיכות של לוח החושן.
אלי "בנזין" בנזינו (נתנאל טרבלסי): בריון טוב לב, החבר הטוב ביותר של עומרי ונדלק במהירות.
הזמין את רומי לסרט, אבל היא חשבה שהוא התכוון לערב סרט עם כולם, לבסוף ארגן להם ארוחה.
ורומי סיפרה לו שהיא אוהבת מישהו אחר.
הפך את השולחן ויצא לגלוש בלילה.
בסוף מתגלה שרומי אוהבת את עומרי.
הוא ורומי נהיים זוג בחצי השני של העונה הראשונה, אך הם נפרדים.
בעונה שנייה עובד בחנות אצל צפריר.
מקסים בוקובסקי (דולב מסיקה) (עונה 1, אורח בעונה 2): תמיד ינסה להצחיק ולהרים את מצב הרוח.
בגלל סכסוך הוריו, כי הם עומדים להתגרש, צריך לקבוע מהו המקום אליו יעבור לגור, בורח מהבית, תחילה ישן במועדון ואז ישן ברחוב.
ניקו מגלה זאת, מספרת לחבורה והם מנסים לעזור לו.
לבסוף הם מצליחים ואביו מסכים לו לבלות עם המועדון.
איים על בוני שלא יתקרב לניקו.
שחר בנזינו (הילה הרוש): אחותו של בנזין.
הילדה הכי צעירה בחבורת הגולשים.
בחצי הראשון של העונה השנייה נהפכת להיות סוואמי סוול במקום נאור שעזב.
אסיה (מי-רן מנקס) (עונה 2): חברתם הטובה של דפני וגוצ'י, ובת זוגו של אריאל.
אריאל נפרד ממנה לאחר שראה תמונה מזויפת שלה מתנשקת עם עומרי, מתאהבת בעומרי ובסוף החצי הראשון הופכים להיות זוג.
פועלת ביחד עם עומרי במטרה להפיל את עופרה חוזרת להיות חברה של דפני השלימה עם עופרה.
בסוף העונה נמצאת על הסירה ומתפוצצת ביחד איתה אך ניקו מבקשת שחבריה יחיו וכך קורה.
אריאל (גפן ברקאי) (עונה 2): חברם הטוב של דפני וגוצ'י, ובן זוגה של אסיה.
נפרד מאסיה לאחר שראה תמונה מזויפת שלה מתנשקת עם עומרי.
אמר שדפני שרפה את המועדון וגנבה כסף מעופרה.
בסוף העונה נמצא על הסירה ומתפוצץ ביחד איתה אך ניקו מבקשת שחבריה יחיו וכך קורה.
דפני (נואל ברקוביץ') (עונה 2): חברתם הטובה של אריאל, אסיה וגוצ'י.
ביקשה מגוצ'י לזייף תמונה שעומרי ואסיה מתנשקים, משום שהיא מאוהבת באריאל ורוצה שאריאל ואסיה ייפרדו כדי להיות חברה של אריאל.
זייפה צ'ק של עופרה כי להציל את משפחה שלה והבעירה בטעות את המועדון כשניסתה להיפטר מהראיות.
חוזרת למוטב בסוף החצי השני של העונה.
ניסתה לעזור לחבורה ולהזהיר אותם מחושן אבל אריאל אמר שהיא שרפה את המועדון וגנבה מעופרה כסף.
בסוף העונה נמצאת על הסירה ומתפוצצת יחד איתה אך ניקו מבקשת שחבריה יחיו וכך קורה.
עמית "גוצ'י" (דניאל דמידוב) (עונה 2): חברם הטוב של אסיה, אריאל ודפני.
הסתיר מחבריו שאמא שלו מנקה ניסה להפליל את ניקו בגנבה.
וזייף תמונה של אסיה ועומרי מתנשקים משום שדפני סחטה אותו מכיוון שהיא מאוהבת באריאל.
עזר לניקו למצוא את חתיכות לוח החושן.
דבש (מוריס כהן): גולש לשעבר, "האבא של החוף".
עוזר לכל חבורת הנוער, ותמיד שם לצידם.
נחטף יחד עם השופט של התחרות ובסוף משתחרר.
חושן מתחילה איתו משום שאצלו נמצאת התיבה הפריט של בית המקדש אך בסוף אינה התיבה של בית מקדש השני.
קווין רובין שיחק את הדמות בגרסה הצעירה.
נעם פסח (מיכאל אלוני) (עונה 1): גולש לשעבר, שגלש מגיל קטן עם חבריו, לפעמים גם פחד.
כיום במאי, מבטיח ליעל לספר את האמת מאחורי תאונת הגלישה של אביה, בתמורה לצילומי הסרט על החוף, וללמד את נאור לגלוש.
הוא דיבר עם טלי ולארה נתנה לו מכה חזקה בצוואר והוא כרגע נמצא מאושפז בבית החולים, ללא הכרה.
ניב שטיינגרט שיחק את הדמות בגרסה הצעירה.
מורנו (אורי פפר) (עונה 1): סוכן משחק.
הוא מייצג את נאור בסרט חדש על גולשים ומיצג את רומי ובנזין בקמפיין בגדי הים.
טלי בראנקו (ליאת אקטע): אמא של יעל.
יעל הסתירה ממנה את היותה כגולשת אבל בסוף היא מגלה זאת.
בסוף היא פוגשת את צ'ילי כי בסוף הוא לא מת.
בעונה השנייה טסה לקוסטה ריקה, בסוף העונה השנייה חוזרת ומתגלה שהיא בהריון מצ'ילי.
שרון בן דוד שיחקה את הדמות בגרסה הצעירה.
צ'ילי בראנקו (אנחל בונני) (עונה 1): גולש אגדי שנעלם, אבא של יעל.
יצר קשר לפני חצי שנה עם נעם בניסיון לגלות מי ניסה לרצוח אותו באחד הפרקים מגלים שהוא זה שגנב והחביא את הזהב ושיקר לגבי זה שהוא לא זוכר כלום.
בעונה השנייה טס לקוסטה ריקה, בסוף העונה השנייה מתגלה על ידי טלי שהיא נכנסה להריון ממנו.
שחר קאיקוב שיחק את הדמות בגרסה הצעירה.
רוזי (סבטלנה דמידוב) (עונה 2): אימו של גוצ'י, מנקה בבית של עשירים.
אבטליון ונפתלי (טל טירנגל ויורן דוידי) (עונה 2): זוג חסידי ברסלב שמחפשים את היורש של "הרבי דובי" מצפת.
בסוף חצי הראשון הם מגלים שהנצר היא ניקו.
עזרו לניקו ולחבריה לנצח את לאצי וחברו.
עופרה בונדר (אוולין הגואל) (עונה 2): מקימת מועדון החדש שוברי גלים.
בעלת בובת סמור בשם מני, אשר היא חושבת שהוא אמיתי.
אסיה ועומרי מנסים להפיל אותה וגילו שהיא פושעת.
התגלה שבונדר ניצל אותה והיא ואסיה השלימו.
בוני (עומר פרלמן): ארכאולוג, אחיו של בבר ואחיינו של שפירו.
ביחד הם הופכים לעוזרים של שפירו, מאוהב בניקו.
בעונה השנייה מתמנה כאחראי על מוזיאון העתיקות של סילביה יחד עם בבר.
בבר (גיא שפע): ארכאולוג, אחיו של בוני ואחיינו של שפירו.
ביחד הם הופכים לעוזרים של שפירו.
בעונה השנייה מתמנה לאחראי על מוזיאון העתיקות של סילביה ביחד עם בוני.
צביקה בוקובסקי (פיני קידרון) (עונה 1): אבא של מקסים.
בחצי השני של העונה רוצה ללמוד לגלוש, אך העניינים מסתבכים.
צפריר (דורון ביטון) (עונה 2): הבוס של בנזין בחנות לגלישה.
עובד בשביל חושן, אשר סוחטת אותו.
ניצה (מיכל ינאי) (עונה 2): אמא של דפני ואלי האחות הגדולה של דפני.
נראה שלא אכפת לה מדפני.
השפילה את דפני מול "גוצ'י" במסיבת יום ההולדת של דפני.
אלי (מונדה קנצפולסקי) (עונה 2): אחות הגדולה של דפני אוהבת להציק ולרדת על דפני, אמה מתייחסת רק אליה.
אסי בונדר (טל מוסרי): עבריין שלרוב פועל עם לארה הקשוחה.
לארה פוצצה לו את המכונית ולאחר מכן נחשב מת.
בעונה השנייה מתגלה שהוא עדיין בחיים (אף אחד לא יודע את זה חוץ מחושן ועופרה) והוא מוצג כאיש עם תחבושות בבית חולים, ששמו המזויף הוא דוד.
הוא הורג את כל מי שמגלה שהוא בחיים.
נתפס על ידי אסיה ודפני.
נכנס לכלא בסוף עונה 2 לאחר שנפל לקורבן לתעלול של דפני.
שפירו לוי (אולג לוין) (עונה 1): עבריין שישב בכלא.
לאחר שמשתחרר, בוני ובבר אחייניו הופכים להיות העוזרים שלו, ביחד הם מגיעים לחוף צ'ילי, וגרים שם בתוך קרוון ובחצי השני של העונה הראשונה עוזב את אחיינו.
לארה "הקשוחה" בק (יאנה יוסף) (עונה 1): מאחדת כוחות עם בונדר, שביחד הם עבריינים.
פועלת לפי התנאים שלו אבל לפעמים היא לא פרייאירית.
בחצי השני של העונה הראשונה עובדת עם עומרי ונתפסת על ידי המשטרה.
חושן הר ציון (דנה פרידר) (עונה 2): עוזרת לנאור בתוכנית החדשה שקיבל מעופרה.
גייסה את בנזין, עומרי, ניקו, יעל ושחר במטרה לעזור לנאור.
מחפשת את לוח החושן כי אבא שלה אמר לה לפני שהוא מת בנסיבות מפתיעות.
ירתה לאריאל חץ ברגל לאחר שגילתה שגנב לה את גלשן הפרימיום שלה.
במהלך צילומי סדרה ניסתה חושן להרוג את עומרי.
בהמשך היא מקבלת כדור מבונדר מכיוון שהם מצאו את האבנים והלוח והוא לא אוהב שותפים, לא ידוע מה קרה לה אחר כך אך בונדר ושאר חברי המועדון אמרו שהיא מתה, אבל בניגוד לבונדר הם חשבו כי היא מתה משריפת המועדון.
התגלתה כחייה בפרקים 102 ו-103. הבריחה את לאצי מהכלא וחטפה את ניקו.
לאצי פון שוורצה (עמי סמולרצ'יק) (עונה 2): דודה הגרמני של חושן, בא במסווה של משקיע גרמני בחצי השני של עונה 2 כדי לשמור על חושן בעקבות הבטחה שנתן לאביה המנוח.
ניסה להרוג את ניקו כי לפי דעתו אישה לא יכולה להיות כוהנת, נכנס לכלא לאחר שניסיונו לחסל את ניקו לא הצליח אחרי שחישמל את עופרה נכנס לכלא אך חושן הבריחה אותו מהכלא.
שוג'י נקמורה (ביפנית: 中村 修二; נולד ב-22 במאי 1954, באיקטה, מחוז אהימה, יפן) הוא מהנדס אלקטרוניקה ומדען יפני אזרח ארצות הברית, המשמש כפרופסור בקולג' להנדסה של אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה.
נקמורה, יחד עם שני מדענים יפנים נוספים, הירושי אמאנו ואיסאמו אקאסאקי, הוא זוכה פרס נובל לפיזיקה לשנת 2014, פרס צ'ארלס סטארק דרייפר לשנת 2015 ופרס המלכה אליזבת להנדסה לשנת 2021. נקמורה ושותפיו זכו בפרס נובל לפיזיקה, על פיתוח דיודת ה-LED בצבע כחול, שאפשרה פיתוח וייצור של נורות לד חסכוניות באנרגיה.
נקמורה סיים ב-1977 תואר ראשון בהנדסת אלקטרוניקה באוניברסיטת טוקושימה, ושנתיים לאחר מכן תואר שני באותו תחום.
הוא הצטרף לחברה קטנה בעיר טוקושימה, ניצ'יה (Nichia) כמיקלז, ושם החל במחקר של דיודות אור, במטרה לפתח דיודה פולטת אור כחול.
בהסתמכו על מחקרים אחרים, הצליח נקמורה למצוא שיטה לייצור הדיודה הכחולה, שהייתה מתאימה גם לייצור המוני.
הוא קיבל בתחילה רוח גבית מהחברה בה עבד, אך בהמשך החליטה החברה להשעות את המחקר בתואנה שהוא צורך משאבים רבים בכסף ובזמן.
הוא המשיך לפתח את הלד הכחול בכוחות עצמו, ובשנת 1993 הצליח לייצר אותו.
ב-1994 קיבל תואר דוקטור להנדסה מאוניברסיטת טוקושימה.
הוא עזב את חברת Nichia בשנת 1999 והחל לשמש כפרופסור להנדסה באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה.
בשנת 2001 תבע נקמורה את מעסיקתו לשעבר, Nichia, בסכום של כ-190 מיליון דולר, על בונוס בגין התגלית, ולבסוף הגיע עמה לפשרה שלפיה שולמו לו 840,000,000 ין יפני (כ-8 מיליון דולרים אמריקאיים).
בית המשפט העריך את שווי ההמצאה לחברה בכ-580 מיליון דולר.
נקמורה עבד גם על פיתוח דיודות לאור ירוק, והיה שותף כמה שנים מאוחר יותר בפיתוח דיודות האור הלבן, המורכבות מדיודה כחולה המצופה בציפוי פלואורסצנטי צהוב שיוצרים יחד אור לבן, שהן הבסיס לנורות הלד וכן בפיתוח דיודות לייזר כחולות המשמשות בדיסקים מסוג Blu-ray.
כיום משמש נקמורה כפרופסור לחומרים באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה, ומחזיק בלמעלה מ-100 פטנטים.
במהלך הקריירה שלו זכה נקמורה בפרסים רבים, בהם פרס הארווי מטעם הטכניון, בו זכה ב-2009. ב-2014 הוכתר כחתן פרס נובל לפיזיקה, יחד עם שני עמיתיו לפיתוח ההמצאה.
בהחלטתה קבעה ועדת הפרס כי "הם הצליחו במקום שכולם נכשלו".
אקסאקי עבד עם אמאנו באוניברסיטת נגויה, בו-בזמן ש נקמורה הועסק בניצ'יה כימיקלז, חברה קטנה בטוקושימה.
נורות הליבון האירו את המאה ה-20, המאה ה-21 תהיה מוארת על ידי נורות LED".
הזכייה בנובל לוותה בביקורת כיוון שוועדת הנובל התעלמה מעבודותיהם של הרברט פאול מארושקה וואלי רהינס, שפיתחו דיודה כחולה לראשונה, אך היא הייתה בעוצמה נמוכה מדי ולא שימושית, וכן התעלמה מניק חולונייק ואולג לוסב, שהובילו לפיתוח דיודת ה-LED הראשונה, האדומה.
עמית בינלאומי באקדמיה המלכותית להנדסה (2019).
עד שנות התשעים היו דיודות פולטות אור בשימוש בעיקר בנורות בקרה למכונות ולמכשירים חשמליים, בשל העובדה כי עוצמת הדיודות הייתה נמוכה מאוד וכן לא הייתה בנמצא דיודה פולטת אור בצבע כחול, הדרושה כדי לייצר אור לבן.
כדי לייצר אור לבן נדרש שילוב של שלושת צבעי היסוד: אדום, ירוק וכחול.
דיודות בצבע אדום ואינפרא-אדום פותחו כבר בתחילת שנות השישים, בסוף שנות השישים פותחו דיודות ירוקות וכתומות, ובתחילת שנות השבעים פותחה גם דיודה פולטת אור צהוב.
מחקר רב התבצע מאז שנות השישים, בהן פותחה לראשונה דיודת האור האדום, כדי לפתח את הדיודה לאור כחול, אך פריצת דרך לא נראתה באופק.
הבעיה העיקרית הייתה הקושי בייצור של מוליכים למחצה מסוג p המבוססים על גליום ניטריד, בעוד מוליכים למחצה כגליום ארסניד כבר היו בשימוש לייצור דיודות אור אדומות.
ב-1972, הרברט פאול מארושקה וואלי רהינס מאוניברסיטת סטנפורד, פיתחו את הדיודה פולטת אור הראשונה שהאירה בצבע כחול מסוג גליום ניטריד.
בשנת 1989, חברת Cree פיתחה דיודות אור כחולות מסוג צורן קרביד שגם הן היו חלשות, אולם אפשרו לייצר דיודות מחליפות צבעים מסוג RGB ואף אור לבן על ידי שילוב כל שלושת הצבעים ביחס עוצמות הנכון.
לאחר הצטרפותו לחברת ניצ'יה החל נקמורה במחקר על דיודות אור, ובעיקר על דיודות מסוג GaN ( גליום ניטריד gallium nitride ), כדי לפתח את הדיודה פולטת אור בצבע כחול.
בעבודתו הסתמך על מחקרה של קבוצה בראשות אקאסאקי, (שזכה אף הוא בפרס), שגילתה דרך להקרין אלומת אלקטרונים על גליום ניטריד מאולח במגנזיום.
שיטה זו לא התאימה לייצור המוני, והפיזיקה שלה לא הובנה היטב.
נקמורה הצליח לפתח שיטה לייצור המוליך למחצה, שהייתה הרבה יותר מתאימה לייצור המוני.
פיתוח דיודת האור בצבע כחול בבהירות גבוהה בשנות התשעים הביא לקראת סוף העשור לפיתוח של דיודות פולטות אור לבן ("WLED") בעוצמה מספקת כדי לשמש לתאורה, ולייצור של נורות לד שמחליפות בהדרגה את נורות הליבון הוותיקות.
דיודות האור נמצאות כיום כמעט בכל מכשיר חשמלי, ובכלל זה בצגי מחשב וטלוויזיה, בסמארטפונים, בפנסי כלי רכב ובתאורה חשמלית.
שוברי קופות הוא שעשועון אסוציאציות טלוויזיוני שעלה לשידור ב-9 בספטמבר 2015 בערוץ 2 במסגרת שידורי רשת.
את השעשועון מנחה אברי גלעד, שהנחה בעבר שעשועונים רבים, ביניהם "אחד נגד מאה".
הפורמט פותח על ידי חברת "אנדמול שיין ישראל", וייחודו הוא סוג השאלות הנשאלות, כאשר במקום להציג בפני המתמודד שאלות טריוויה המבוססות על הידע הכללי שלו, מוצגים בפניו תמונות, קטעי וידאו ואודיו המצריכים ממנו להיעזר, בין היתר, בזיכרון החזותי ולחשוב מחוץ לקופסה.
מטרתו של המתמודד היא לזהות את התשובה הנכונה לקטע הוויזואלי או הקולי לפני כמה שיותר אנשים מהקהל שבאולפן על מנת להרוויח כמה שיותר כסף.
כשעשועון מסוג זה כלל הגילאים יכולים להשתתף, זאת משום שלרמת הידע הכללי של המתמודד משקל מועט.
"שוברי קופות" הוא השעשועון האסוציאטיבי הראשון בעולם.
הפורמט פותח על ידי חברת "אנדמול שיין ישראל".
במשחק מתחרים זוג מתמודדים אל מול קהל, ובשונה מרוב השעשועונים הם מעמידים למבחן דווקא את היצירתיות והדמיון מאשר את הידע הכללי.
במקום שאלות טריוויה, על המסך מוצגות שאלות אסוציאטיביות בצורת תמונה, קטע וידאו או קטע אודיו ומטרת הזוג היא לפתור את האסוציאציה או ההיקש הלוגי כמה שיותר מהר.
באולפן מוצבים 50 כספומטים המייצגים את מספר הפעמים שהתשובה הנכונה יכולה להתקבל, כלומר 50 העונים הראשונים, וככל שהזוג יענה תשובה מהירה יותר כך מספר הכספומטים מהם יצא כסף יהיה גבוה יותר.
סכום הכסף בו ניתן לזכות על תשובה נכונה משתנה מסיבוב לסיבוב, כמו גם ערך הכסף ודרגת הקושי עולים ככל שמתקדמים עם השלבים.
במשחק קיים לחצן מצוקה שעוצר את הזמן ומגלה אות אחת מהתשובה, ובו ניתן להשתמש פעמיים במהלך המשחק.
במידה והזוג השיב תשובה שגויה או שלא הספיק לענות בזמן הוא ייאלץ לעזוב את המשחק.
בכל סוף סיבוב קיימת בפני המתמודדים אפשרות לפרוש עם סכום הכסף שצברו עד לאותה הנקודה, ואלו שיענו נכונה על כל השאלות יזכו במיליון שקלים.
הצופים בבית יכולים להשתתף במשחק בזמן אמת דרך אפליקציה המבוססת על זיהוי קולי, והעונים המהירים ביותר יוכלו לזכות בפרסים.
במשחק ארבעה סיבובים המכילים עשר שאלות בסך הכל:
סיבוב ראשון - מורכב משלוש שאלות.
המתמודדים צריכים לענות מהר יותר מ-50 העונים הראשונים.
מהכספומטים יוצאים שטרות בשווי 20 שקלים.
סיבוב שני - מורכב משלוש שאלות.
המתמודדים צריכים לענות מהר יותר מ-40 העונים הראשונים.
מהכספומטים יוצאים שטרות בשווי 50 שקלים.
סיבוב שלישי - מורכב משתי שאלות.
המתמודדים צריכים לענות מהר יותר מ-30 העונים הראשונים.
מהכספומטים יוצאים שטרות בשווי 100 שקלים.
סיבוב רביעי - מורכב משתי שאלות.
המתמודדים צריכים לענות מהר יותר מ-20 העונים הראשונים בשאלה התשיעית, ומהר יותר מ-10 העונים הראשונים בשאלה העשירית.
מהכספומטים יוצאים שטרות בשווי 200 שקלים.
שאלת המיליון - לאחר שהמתמודדים צלחו בהצלחה את עשר השאלות הם מגיעים לשאלת המיליון.
השאלה אינה מופיעה על הלוח והכספומטים אינם מוציאים שטרות בשום שווי, כיוון שתשובה נכונה מזכה את המתמודדים אוטומטית במיליון שקלים, נוסף על הסכום שהרוויחו עד לשלב זה.
סיבוב מהיר - סיבוב קצר המורכב משלוש שאלות בסך הכל.
בשלב זה מתמודדים ילדים צעירים שינסו להתעלות על דמיונם ומהירותם של המבוגרים.
בפני זוג המתמודדים עומד לחצן מצוקה בו הם יכולים להשתמש פעמיים במהלך המשחק.
אם המתמודדים בוחרים ללחוץ עליו נעצרת הספירה לאחור וכן נחשפת בפניהם אות אחת מהתשובה הסופית.
שוג'ירו איידה (ביפנית: 飯田 祥二郎; 8 באוגוסט 1888 – 23 בינואר 1980) היה לוטננט גנרל יפני, שפיקד על ארמיות במהלך מלחמת העולם השנייה וכן על הפלישה היפנית לתאילנד והמערכה על בורמה.
איידה נולד בימאגוצ'י, שבאימפריה היפנית.
הוא הצטרף לצבא הקיסרי בשנת 1908, ובשנת 1918 הוא כבר החזיק בדרגת קפטן.
הוא לקח חלק בהתערבות מדינות ההסכמה במלחמת האזרחים ברוסיה, התערבות שיזמו ארצות הברית בריטניה ויפן במשותף במטרה לעצור את מלחמת האזרחים ברוסיה.
בין השנים 1932–1934 מילא מגוון תפקידים ניהוליים.
בשנת 1934 מונה כמפקד הרגימנט הרביעי של המשמר הקיסרי (近衛師団).
בשנת 1935 ניתן לו לפקד על הדיוויזיה ה-4, הוא החזיק בתפקיד עד שנת 1937.
בשנת 1938, עם פרוץ מלחמת סין–יפן השנייה, מונה איידה למפקד הארמייה ה-1, ולחם בהצטיינות בקרבות נגד הסינים.
בנובמבר של אותה שנה הועלה לדרגת לוטננט-גנרל, והועבר לפקד על חיל המצב היפני באי טאיוואן.
בשנת 1939 הוחזר לפקד על המשמר הקיסרי, והחזיק בתפקיד עד 1941. עם פרוץ המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט במסגרת מלחמת העולם השנייה, הועבר איידה דרומה ופיקד על הארמייה ה-25 שהוצבה בהודו-סין (שנכבשה בידי היפנים בשנת 1940).
ב-8 בדצמבר בעקבות סירובו של שליט תאילנד פלק פיבונסונגרם לסייע ליפנים, חצתה הארמייה ה-15, שהייתה אף היא תחת פיקודו של איידה, את הגבול מהודו-סין לתאילנד.
תוך יום אחד התפרק הצבא התאילנדי ופיבונסונגרם הסכים לתנאים היפניים.
בינואר 1942 חצה איידה עם הארמייה ה-15 שלו את הגבול לבורמה, פותח בכך את המערכה על בורמה.
איידה פתח במתקפה על פרובינציית טֵנָאסֶרים (כיום טאנינת'ארי), שבדרום בורמה.
מרבית בורמה נפלה תוך זמן קצר יחסית.
בשנת 1943 נקרא חזרה ליפן, אולם פרש משירות פעיל שנה לאחר מכן.
עם זאת ב-1945 הוא חזר שוב לצבא, ופיקד על הארמייה ה-30 במנצ'וריה.
אולם עם פרוץ מבצע סערת אוגוסט פרקו הסובייטים את הארמייה שלו, והוא עצמו נפל בשבי ושוחרר רק בשנת 1960. הוא מת בטוקיו בשנת 1980 בגיל 91.
שובר רוח הוא שיטה בתכנון חקלאי או סביבתי המאופיינת בנטיעה של שורה אחת או יותר של עצים או שיחים במטרה לספק הגנה מהרוח ולהגן על הקרקע מסחיפה.
בדרך כלל נוטעים שוברי רוח סביב הגבולות של שדות, מטעים או חוות.
בתכנון נכון, יכולים שוברי רוח שננטעו סביב בית להקטין את הוצאות החימום והקירור ולחסוך באנרגיה.
שוברי רוח ניטעים גם במטרה למנוע משלג להיסחף לתוך כבישים או אפילו חצרות.
תועלות נוספות כוללות יצירת בתי גידול לחיות הבר ובאזורים מסוימים אף כורתים את העצים שננטעו עבור מוצרי עץ.
אפשר לשלב שוברי רוח ויבול מעורב בשיטות חקלאיות הקרויות "יבול בסמטאות" (alleycropping) או אגרופורסטרי .
בשיטות אלה, שדות ניטעים בשורות של יבולים שונים המוקפים בשורות של עצים.
עצים אלו מספקים פירות, עץ ומגנים על היבולים מהרוח.
שיטה זו הצליחה במיוחד בהודו, אפריקה וברזיל שבה מגדלי הקפה שילבו בין חקלאות ליערנות.
שימוש נוסף בשוברי רוח הוא למסך בין חווה לכביש ראשי או לאוטוסטרדה.
שוברי הרוח משפרים את נוף החווה בהסתרת הכביש, בהפחתת רעשי התנועה וביצירת מחסום בטוח בין חיות המשק הכביש.
באנגלית ובשפות נוספות מקובל להשתמש במונח "שובר רוח" (windbreaker) למעיל שנועד להגן מפני הרוח, מושג שתורגם לעברית כמעיל רוח.
"שוברי רוח" הוא גם שם של סוג גדר העשויה מכותנה, ניילון, קנבס ומפרשים ממוחזרים.
בגדר זו יש שלושה או יותר לוחות מוצמדים באמצעות מוטות המושחלים לכיסים שנתפרו בלוחות.
את המוטות נועצים בקרקע וכך נוצרת הגדר.
"שוברי רוח" או "גדרות רוח" נועדו להפחית את מהירות הרוח מעל אזורים חשופים לסחיפה כדוגמת שדות פתוחים, מצבורים תעשייתיים ופעילות תעשייתית מאובקת.
כיוון שהיחס בין סחיפה למהירות הרוח הוא בחזקה שלישית אזי הפחתה של מהירות הרוח לחצי (לדוגמה) תקטין את הסחיפה במעל ל-80%.
שובר שביתה הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב.
הסיפור הופיע לראשונה בגיליון ינואר 1957 של The Original Science Fiction Stories, ותורגם לעברית בשנת 1980 בספר אין איש פה, פרט...
תחת השם מפר שביתה, ושוב בשנת 2011 בספר כתבי אייזק אסימוב כרך 3.
את ההשראה לסיפור שביתה שאב אסימוב מקבוצה של כשלושים טכנאים שאיימו להשבית את הרכבת התחתית של ניו יורק, דבר שיגרום לנסיעה בתוך עיר להיהפך לכמעט בלתי אפשרית.
בסופו של דבר השביתה לא התרחשה, אך אסימוב שאב את ההשראה לסיפור על אדם ששביתתו תעצור את העולם כולו.
העולם בו מתרחש הסיפור הוא אלסוויר, כוכב לכת מינורי חוץ-שמשי בקוטר של כמאה חמישים קילומטר המשמש כבית למושבה ייחודית ומבודדת של כשלושים אלף בני אדם, המתגוררים בתוכו של כוכב הלכת.
במושבה התפתחה מערכת חוקים נוקשה, כאשר לכל משפחה מותר לעסוק רק במקצוע אחד.
סטיבן למורק, סוציולוג בן כדור הארץ הגיע לאלסוויר כדי לחקור אותה, וגילה כי אלסוורי בשם איגור רגוזניק פתח בשביתה.
משפחת רגוזניק אחראית על מתקן עיבוד הפסולת של אלסוויר, ובמשך הדורות משפחת רגוזניק נהפכה למשפחה מנודה, וכולם מתייחסים אליה כטמאה.
איגור רגוזניק דורש שהנידוי של משפחתו יסתיים.
המועצה של אלסוויר סרבה לדרישותיו, ואיגור רגוזניק פתח בשביתה.
אם השביתה תמשיך הפסולת תגרום למחלות, דבר המוביל למגפות באלסוויר וימחה את כל המושבה.
כאשר מתחוור ללמורק ששום צד לא יוותר, הוא מתנדב באי רצון להפעיל את מכונות עיבוד הפסולת בעצמו.
כאשר רגוזניק רואה זאת הוא נכנע וחוזר לעבוד.
למורק מבטיח לרגוזניק כי עכשיו האלסוורים מודעים לרגשותיו, ובסופו של דבר הם יסיימו את בידודו.
בינתיים, למורק לומד כי שאר האלסוורים אינם רוצים שום קשר איתו; עכשיו כאשר הוא עבד בעבודתו של רגוזניק הוא טמא בעצמו - "גורם פנימי בתעשיית הבאושים".
שוברת הקרח הוא סרט אסונות רוסי משנת 2016, שבוים על ידי ניקולאי חומריקי ובכיכובם של פיוטר פיודורוב וסרגיי פוסקפאליס.
הקרנת הבכורה של הסרט ברוסיה התקיימה ב-20 באוקטובר 2016.
הסרט מבוסס בחלקו על אירועים אמיתיים שהתרחשו בשנת 1985 עם שוברת הקרח "מיכאיל סומוב", אשר נתקעה בקרח האנטארקטי ונסחפה במשך 133 ימים עד שחולצה.
שנת 1985. לקראת שוברת הקרח "מיכאיל גרומוב" נע קרחון ענק.
בעת הניסיון לברוח מההתנגשות, הספינה נופלת לשבי הקרח ונסחפת אל מול חופי אנטארקטיקה.
מסביב דממה מאיימת והקור הנורא.
הדלק הולך ואוזל והעצבים על קצה גבול היכולת וגם אם היה ניתן ללכת - אין לאן.
למפקד שוברת הקרח אין מקום לטעויות.
החלטה שגויה אחת — וקרח כבד ימחץ את הספינה.
פיוטר פיודורוב — קפטן אנדריי פטרוב
סרגיי פוסקפליס — קפטן ולנטין סבצ'נקו
אנה מיכאלקובה — ליודמילה פטרובנה
הסרט צולם בתנאי מזג אוויר קשים.
הצילומים נערכו במורמנסק, סנקט פטרבורג, סבסטופול ובהרי חצי האי קולה במשך 3.5 חודשים.
עבור הסרט נעשה שימוש בשוברת הקרח האטומית "לנין", אשר חונה דרך קבע במורמנסק.
בנובמבר 2015, פורסם הטיזר הראשון של הסרט, אשר במשך כמה ימים צבר 1.5 מיליון צפיות באתר יוטיוב.
ביוני 2016 פורסם הקדימון המלאבחודש ספטמבר של אותה שנה, השני.
שוּגַאלֵיי הוא שמו של סרט פעולה והרפתקאות רוסי משנת 2020. הסרט מבוסס על אירועים אמיתיים ומספר על סוציולוגים רוסים שנחטפו במאי 2019 בלוב ונעצרו על ידי חמושים אסלאמיים בכלא מיטיגה.
בספטמבר 2020 שוחרר סרט המשך בשם "שוגאליי 2".
עלילת הסרט מבוססת על סיפורו האמיתי של מקסים שוגאליי (נולד ב-24 בפברואר 1966 בלנינגרד) והמתורגמן שלו סאמר חסן עלי סויפאן (אזרח רוסי יליד ירדן) שנחטפו בעת שהותם בלוב.
שוגאליי הוא פרופסור לסוציולוגיה שעבד עבור הקרן להגנת נכסים לאומיים ושימש כיועץ.
בתחילת 2019 שוגאליי הוזמן על ידי הממשלה הלאומית בלוב לעמוד בראש קבוצת מחקר עבור מחקרים סוציולוגיים בלוב שתוצאותיהן תוכננו להיות מוצגים בפסגת "אפריקה-רוסיה", שהתקיימה באוקטובר 2019 בסוצ'י בהשתתפות 45 ראשי ממשלה ומדינות.
אחרי שנכנסו ללוב ב-14 במרץ 2019 שוגאליי יחד עם אלכסנדר פרוקופייב והמתורגמן סויפאן הגיעו לטריפולי.
הם ערכו ראיונות עם תושבים מקומיים, אבל תנועות הבדלנים המקומיות חשדו שהם עורכים פעילויות ריגול צבאיות למען הממשלה ובליל 17 במאי 2019 הם נחטפו על ידי חמושים.
פרוקופייב עוד הספיק כמה ימים קודם לכן לחזור לרוסיה.
שוגאליי נחטף על ידי חברי תנועת RADA, שאינה כפופה לאף אחד מהצדדים במלחמת האזרחים בלוב.
התנועה עוסקת בהברחת נפט, נשק ובחטיפות וסחר בעבדים.
מבין חבריה חברים בה אנשי אל-קאעדה וארגון המדינה האסלאמית.
התנועה מנהלת את כלא "מיטיגה" בה הם מחזיקים את בני הערובה שלהם וסוחרת בהם.
במאי 2020 דווח שהוא הוחזק בבידוד לאחר ניסיון בריחה כושל ורעייתו של מקסים, נטליה, אמרה כי בעלה נוטל תרופות קבועות ולפני נסיעתו ללוב עבר צנתור לב והעבירה לו תרופות, אך לא ידוע אם הוא קיבל אותם.
הסוציולוגים הרוסים, מקסים שוגאליי, בן לווייתו והמתרגם סאמר סויפאן, נשלחים לארץ שנקרעה לרסיסים על ידי קבוצות מיליטנטיות, בהזמנה רשמית.
משימתם היא לערוך מחקר שיביא לסיום פעולות האיבה.
עם זאת, במהלך העבודה מידע שיכול לעלות הרבה לממשלת "הבובות" ולא אמור לדלוף מהמדינה נמצא בידיהם והם מוצאים עצמם במנוסה.
כתוצאה מהחטיפה, המומחים הרוסים נקלעים לכלא פרטי ובמשך למעלה משנה, שורדים עינויים והשפלה, מחכים לפחות לאישום רשמי ולבית משפט שבו יוכלו לטעון לשחרורם.
ניסיונות דיפלומטיים לפתור את הסוגיה בשלווה נמצאים במבוי סתום והצד הרוסי מתחיל להכין מבצע חילוץ צבאי.
מוחמד עלי בן-ג'מה - ראש אבטחה
שוּגַאלֵיי 2 הוא סרט פעולה רוסי-תוניסאי שביים מקסים בריוס, שהוכרז ב־6 בספטמבר 2020. הסרט מבוסס על סיפורם האמיתי של שני רוסים שנלכדו על ידי חמושים בלוב.
ב-5 ביולי 2019 נעצרו שני רוסים בלוב - סוציולוג, ראש קבוצת מחקר של הקרן להגנת הערכים הלאומיים מקסים שוגאליי והמתורגמן שלו סאמר חסן עלי סויפאן (הקרן הואשמה בעבר בהתערבות במספר מערכות בחירות במדינות אפריקה) שמואשמים בניסיון להשפיע על הבחירות לנשיאות.
במשרד התובע הכללי של הממשלה הזמנית של לוב בטריפולי אומרים שהרוסים ניסו להשיג פגישה עם סייף אל-אסלאם קדאפי.
בפרט, הם הצליחו לבקר פעמיים את הפוליטיקאי בביתו בזינטנה.
משרד החוץ הרוסי הגיש בקשה רשמית למשרד החוץ הלובי לבירור נסיבות המעצר.
לרוסים לא הועמד עורך דין ולא דווח לצוות השגרירות.
דיפלומטים רוסים הביעו מחאה לשלטונות לוב.
ראש הקרן להגנת הערכים הלאומיים אלכסנדר מלקביץ' אמר כי "אף אחד לא מתבייש שאין בחירות".
מלקביץ' ציין כי לוב אפילו לא העבירה חוק בחירות, שבהפרתו מואשמים הרוסים.
ב-22 ביולי הופיע מידע כי עורכי דין מלוב מסרבים לעבוד עם הרוסים, משום שכל מי שלפחות איכשהו יצר איתם קשר, ניסה לעזור או לברר מה עלה בגורלם.
במקביל אמרו בקרן כי עובדיהם עונו בכלא והמשבר כונה "סחיטה פוליטית".
ב-1 במאי 2020 יצא הסרט "שוגאליי", שצולם ביוזמה ובתמיכת הקרן להגנת הערכים הלאומיים.
ראש הקרן, אלכסנדר מלקביץ', העוקב באופן פעיל אחר גורלם של הרוסים שנלכדו מקסים שוגאליי וסמר סויפאן ומשתתף בחלקם בשחרורם, אמר כי הקרנת הסרט צריכה לערב את הציבור בסיפורם ולעזור גם בניהול משא ומתן על חזרתם.
השניים שוחררו לבסוף לאחר צאת הסרט, בדצמבר 2020.
הסרט מתרחש שנה לאחר החלק הראשון.
מקסים שוגאליי וסמר סויפאן עדיין מוחזקים בכלא מטיגה על ידי חמושים המזוהים עם ממשלת האחדות הלאומית של פאיז א-סראג'.
יריבו, פילדמרשל ח'ליפה חפתר, כתוצאה מתחילת המעורבות הטורקית, משהה את המתקפה על טריפולי ומורה לסגת לקו סירטה-ג'ופרה, שבו הקרבות העיקריים מתרחשים.
כוחות סראג' ותומכיו ממדינות המערב משתמשים בתקשורת הרוסית הליברלית כדי להעביר באמצעותם את רעיון הריגול של אסירים נגד השלטונות הטריפוליטאניים.
במקביל, שוגאליי וסויפאן מאולצים להודות באיסוף מודיעין במהלך משימתם הסוציולוגית, אך הם לא מסכימים.
בינתיים, מקסים משחרר חדשות, כולל מידע על אורח חייהם של החמושים ושותפיהם, שנאספו במהלך המאסר.
בשלב מסוים למדו החמושים על ערוצי התקשורת של שוגאליי ומעלימים כל מי שהשתתף בהעברת המסרים.
ברגע זה, פייז סראג' נקלע למצב קשה בגלל הרוסים, שכן מצד אחד לא ניתן לשחרר אותם, משום שהאסירים יכולים לחשוף נתונים מסוכנים.
כמו כן, לא ניתן להרוג את שוגאליי וסואיפן מכיוון שהדבר יביא לסיבוכים שונים.
ואז הוחלט להעביר את האסירים מהכלא המיליטנטי לתנאים נוחים יותר.
לאחר מכן, דיפלומטים רוסים שעסקו בנושא שחרור בני ארצם מאבדים מידע על מקום הימצאם של האסירים.
הסרט מסתיים בכתוביות הקובעות כי גורלם של שוגאליי וסויפאן נותר עלום.
שַׂחְקָן הדמות קיריל פולוחין מקסים שוגאליי אולג אבאליאן סאמר חסן עלי סויפאן סרגיי יאצניוק אלכסנדר פרוקופייב יקטרינה רשטניקובה נטליה שוגאלי רוסלן ברבנוב בנקטי אולג מטלב ח'ליפה חפתר
שוברטיאדה (גרמנית: Schubertiade) היא אירוע מוזיקלי המתרכז במוזיקה קאמרית, בעיקר ביצירותיו של המלחין פרנץ שוברט (1797–1828).
ראשיתה של מסורת ה"שוברטיאדות" עוד בימיו של שוברט, במסיבות רעים בסלונים וינאיים שבהן שרו את שיריו וניגנו את יצירותיו של שוברט וברובן שוברט עצמו ניגן בפסנתר.
שנת 2020 היא שנת ה-200 להיווסדן של השוברטיאדות
המוזיקה הקאמרית שלו פופולרית, משפחות של ידידיו פותחות את בתיהן להתכנסויות, מסיבות של שירים וריקודים שהמוזיקה שמושמעת בהן היא כולה של שוברט, הוולסים, הלנדלרים, המוזיקה הקאמרית והשירים.
מפגשים ביתיים היו פתרון למצב הפוליטי בעיר.
קלמנס ונצל פון מטרניך שהיה בין מנסחי הבריתות שסלקו את נפוליון מן הזירה הפוליטית השאירו בידיו את הכוח לשלוט בעיר בעזרתה של משטרה חשאית שהכתיבה את אורח החיים בעיר שכלל בין היתר איסור התכנסויות.
חבריו של שוברט המודעים לכישרונו של הצעיר העומד ביחס הפוך ליכולתו להתפרנס – מתגייסים לסייע לו.
הם מנסים למכור את התווים לבתי הוצאה מוכרים וזוכים בהצלחה חלקית.
השוברטיאדות היו גם מעין במות חשיפה למוזיקאים לא מוכרים וליצירות חדשות.
אף על פי ששוברט לא היה חלוץ בתחום חיבור הליד (השיר האמנותי גרמני; ברבים: "לידר"), הרי שהוא נחשב לגדול יוצריו.
איכותו המופתית של ה"ליד" השוברטי מתבטאת בכך שתפקיד הקול ותפקיד הפסנתר מהווים יחידה אמנותית אחת ולא כפי שמקובל שלפסנתר תפקיד מלווה בלבד.
התאריך 19 באוקטובר 1814 שהוא יום ההוצאה לאור של שירו של שוברט "גרטכן ליד הכישור" (למילים מתוך המחזה פאוסט של גתה) נחשב ליום הולדתו של השיר האמנותי הגרמני.
פיליפ הייל, מבקר מוזיקה וחוקר אמריקני (1854–1934) היטיב לנסח את תכונותיו של שוברט מלחין השירים: "התכונות הבולטות ביותר של שוברט הן ספונטניות, לחנים מקסימים, שליטה מוחלטת במודולציות, יכולת או מזל למצוא את המשפט המוזיקלי האופטימלי לרגש שבמרכז השיר.
שיריו הטובים ביותר ספוגים באווירה שאי אפשר להתעלם ממנה, שאי אפשר שלא להבינה."
שם המותג "שוברטיאדה" מתפקד כשם של פסטיבלים או של מרתונים מוזיקליים במקומות שונים בעולם במתכונת משתנה או קבועה, שבהם שרים ומנגנים מוזיקה קאמרית בעיקר מיצירות של שוברט.
את ה"שוברטיאדה הישראלית" ייסדו ב-2007: רז כהן, דניאל גורטלר, יוסי שיפמן ומירי שמיר.
ארבעת המייסדים שותפים עד היום בשוברטיאדות: רז כהן – צ'לן ומנהל מוזיקלי, דניאל גורטלר – פסנתרן ושותף לתכנים, שניהם משתתפים בנגינה; יוסי שיפמן – מנחה השוברטיאדות בתל אביב ומירי שמיר – מפיקה.