tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
זהו אחד הקווסטים התלת־ממדיים הראשונים שיוצרו על ידי לוקאס ארטס ועושה שימוש במנוע GrimE, יורשו של מנוע SCUMM בו השתמשה החברה ליצירת משחקיה הקודמים.
גרים פנדנגו נחשב לאחד ממשחקי ההרפתקה הטובים ביותר בכל הזמנים, אך למרות חוות דעתם של המבקרים - לא זכה המשחק להצלחה כלכלית ולפיכך סימן, לדעת רבים, את נפילתה הסופית של סוגת משחקי ההרפתקה.
המשחק מתבלט באופי הומוריסטי ובעלילה דרמטית ומרגשת.
חברת לוקאס ארטס ידועה ביצירת משחקי הרפתקה מוצלחים רבים (כדוגמת אי הקופים), ואף על פי שלא היה זה משחק ההרפתקה האחרון של החברה - עבור רבים גרים פנדנגו היה שיא יכולתה של לוקאס ארטס ביצירת עלילה ודמויות.
המשחק מתפרס על פני ארבעה פרקים שונים, כל אחד בהפרש של שנה ביום המתים.
העלילה מתרחשת בעולם מתים אצטקי אליו מגיעות נשמות המתים לאחר פטירתן, ואותו הן חוצות על מנת להגיע לגן עדן.
השחקן שולט בדמותו של מני קלוורה - קוצר נשמות וסוכן נסיעות שתפקידו הוא למכור למתים חבילות נופש בעולם הבא, כאשר טיב החבילות תלוי באופי חייהם הקודמים של המתים.
קלוורה - כסוכן המכבד את עצמו - מנסה למצוא לקוח "איכותי" - כזה המגיעה לו חבילה טובה.
הוא מצליח להשיג את תיקה של מרסדס קולמאר - אישה צעירה וטובת לב - אך למרבה הפתעתו מגלה קלוורה שאין היא ראויה לדבר מלבד החבילה הגרועה ביותר ובלית ברירה נאלצת מרסדס ללכת את דרכה לעולם הבא במשך 4 שנים.
קלוורה לא מוותר ובפגישה עם מנהל החברה חושף את השחיתות העמוקה שפשתה בסוכנות המכירות שלו והוא נאלץ לברוח.
וכך, בעוד ששליחי החברה דולקים בעקבותיו, יוצא מני עם חברו גלוטיס למסע בעקבות מרסדס, בתקווה לתקן את המעוות.
עם התקדמות העלילה הולכת ונחשפת בפנינו רשת עכביש נרחבת של שחיתות, מרמה ורצח החובקת עולם מתים זה וזהותו של העכביש המושך בחוטים הולכת ומתבהרת.
גרין דיי היא להקת פאנק רוק (Punk rock) אמריקנית, הפועלת משנת 1987. חברי הלהקה הם הסולן והגיטריסט בילי ג'ו ארמסטרונג, הגיטריסט המוביל ג'ייסון וייט (בהופעות), הבסיסט מייק דירנט והמתופף טרה קול.
רוב שירי הלהקה עוסקים בסמים, שפיות, אמונה, פוליטיקה, ביקורת כלפי החברה, פרשות דרכים בחיים ויחסים רומנטיים.
בראשיתה הייתה הלהקה חלק מסצנת הפאנק המקומית של העיר אוקלנד.
המיני אלבומים המוקדמים של הלהקה, שהוצאו בחברת התקליטים העצמאית Lookout!
Records, יצרו את גרעין המעריצים שלה.
בשנת 1994, הפך אלבום השלישי של הלהקה, Dookie, לאלבום הפריצה שלה, ונמכרו ממנו מעל 10 מיליון עותקים בארצות הברית ו-16 מיליון ברחבי העולם.
שלושת האלבום הבאים של גרין דיי היו: Insomniac, Nimrod.
שלושתם לא הצליחו להשיג הצלחה מסיבית כמו של Dookie, אך הם עדיין הצליחו בביקורות ובמכירות, ושניים מהם הגיעו לפלטינה כפולה ו-Warning: הגיע לאלבום זהב.
בשנת 2004 גרין דיי הוציאה את האלבום השביעי שלה, American Idiot, שהצית מחדש את הפופולריות של הלהקה עם הדור הצעיר, ונמכר בחמישה עשר מיליון עותקים בארצות הברית.
אלבום הלהקה השמיני, 21st Century Breakdown, יצא לאור בשנת 2009, והיה לאלבום אופרת הרוק השני של הלהקה, אחרי American Idiot.
גרין דיי מכרה מעל ל-65 מיליון אלבומים ברחבי העולם ו-22 מיליון בארצות הברית לבד.
כמו כן הם זכו בארבעה פרסי גראמי: אלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר - Dookie, אלבום הרוק הטוב ביותר - American Idiot, הקלטת השנה - "Boulevard of Broken Dreams", ואלבום הרוק הטוב ביותר, בפעם השנייה - 21st Century Breakdown.
בשנת 1987 החברים בילי ג'ו ארמסטרונג ומייק דירנט, בני ה-15 באותו הזמן, הקימו להקה בשם Sweet Children (בתרגום חופשי: ילדים מתוקים).
המופע הראשון של הלהקה התקיים ב-17 באוקטובר 1987 בחנות קטנה בקליפורניה, שם עבדה אמו של ארמסטרונג, אוֹלי (Ollie).
בשנת 1988, החלו ארמסטרונג ודירנט לעבוד עם שון יוז וג'ון קיפמאייר, הידוע גם בשם אל סוברנטה.
שון יוז שימש כבסיסט של הלהקה, וקיפמאייר שימש כמתופף של הלהקה ומנהל העסקים שלה, טיפל בהזמנות ועזר להקים בסיס מעריצים ללהקה.
לאחר עזיבתו של יוז מגרין דיי בשנת 1989. לארי ליברמור, הבוס של חברת התקליטים Lookout!
Records, ראה את הלהקה מנגנת בהופעה והחתים אותם לחברה שלו.
בשנת 1989, גרין דיי הקליטה את המיני-אלבום הראשון שלה, שנקרא 1,000 Hours.
לאחר שהמיני אלבום, 1,000 Hours, הופץ, החליטה הלהקה לשנות את שמה מ-Sweet Children ל-Green Day.
את הביטוי "Green Day" (בתרגום חופשי: יום ירוק) שמע ארמסטרונג מחברים שלו ב"בית הגידול" שלו במרתף של אוניברסיטת ברקלי.
פירושו של הביטוי הוא יום שבו מה שעושים כל היום זה לעשן מריחואנה.
אם כי חלק אומרים כי השם נבחר בשל חיבתה של חברי הלהקה למריחואנה.
בנוסף לזה ארמסטרונג כתב שיר בשם "Green Day", השיר מספר על הפעם הראשונה שעישן.
בתחילת שנת 1990, הוציאה הלהקה את האלבום הראשון שלה, 39/Smooth.
מאוחר יותר באותה שנה גרין דיי הקליטה שני מיני אלבומים, Slappy ו-Sweet Children.
בסוף שנת 1990, זמן קצר לאחר סיבוב ההופעות הארצי הראשון של הלהקה, עזב קיפמאייר את הלהקה כדי ללמוד במכללה.
המתופף טרה קול החל למלא את תפקיד המתופף של הלהקה כמחליף זמני ובסופו של דבר הוחלט שיישאר בלהקה.
יצא הלהקה לסיבוב הופעות ברוב שנת 1992 ו-1993. האלבום המלא השני של הלהקה, Kerplunk!, שיצא בשנת 1992, נמכר בכ-50,000 עותקים בארצות הברית.
הובילה לגל של עניין מכיוון חברות התקליטים הגדולות, ובסופו של דבר הלהקה עזבה את חברת התקליטים Lookout!
Records וחתמה עם חברת התקליטים Reprise Records, לאחר שמשכה את תשומת הלב של המפיק רוב קבאלו ("Rob Cavallo").
החתימה עם Reprise Records גרמה למעריצים רבים לראות בגרין דיי כעוד להקה שהתמסחרה.
בשנת 1999 אמר ארמסטרונג למגזין ספין ("Spin"): "לא יכולתי לחזור לסצנת הפאנק, גם אם היינו ההצלחה הגדולה ביותר בעולם או הכישלון הגדול ביותר...
הדבר היחיד שיכולתי לעשות היה לעלות על האופניים שלי ולהתקדם קדימה." לאחר חתימתה עם Reprise Records, החלה הלהקה לעבוד על אלבום השלישי שלה, Dookie; שנבחר למקום ה-193 ב"רשימת 500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים" של הרולינג סטון.
האלבום, שפורסם בפברואר 1994 והוקלט בשלושה שבועות, זכה להצלחה מסחרית וביקורתית.
עד היום, נחשב האלבום לפורץ-דרך בז'אנר הפופ פאנק והפאנק רוק.
באותה שנה יצאה גרין דיי לסיבוב הופעות ברחבי ארצות הברית עם הלהקה Pansy Division, כאקט הפתיחה שלה.
באחת ההופעות בבוסטון, ב-9 בספטמבר 1994, פרצו מהומות במהלך ההופעה כאשר הלהקה קיצרה את המופע לשבעה שירים, בסוף המהומות 100 בני אדם נפצעו ו-45 נעצרו.
הלהקה הצטרפה גם לשני פסטיבלים, Lollapalooza ווודסטוק 1994, שם הם החלו את קרב הבוץ בין חברי הלהקה למעריצים הידוע לשמצה; במהלכו קפץ הבסיסט, מייק דירנט, אל הקהל וכאשר חזר לבמה המאבטחים, שלא זיהו אותו, חסמו ממנו את הכניסה ואחד מן המאבטחים שבר לו מספר שיניים.
ההופעה של גרין דיי בוודסטוק 1994 סייעה נוספות לפרסום וההכרה שלה ועזרה לדחוף את האלבום שלה למעמד של אלבום כסף.
בשנת 1995, Dookie זכה בפרס גראמי על האלבום אלטרנטיבי הטוב ביותר של השנה והלהקה הייתה מועמדת לתשעה פרסי MTV.
בשנת 1995 הוציאה הלהקה סינגל חדש, בשם J.A.R., עבור הפסקול של הסרט "Angus".
האלבום החדש של הלהקה ראה אור בסתיו 1995 ונקרא Insomniac.
Insomniac היה הרבה יותר כבד מאשר האלבום הקודם של הלהקה, אם כי שמר אל הקו של הפופ פאנק והפאנק רוק.
שיריו עסקו בשעמום, שחיקה, נדודי שינה, התמכרות לסמים ואהבה.
Insomniac קיבל ביקורות טובות וקיבל 4 מתוך 5 כוכבים מהרולינג סטון, שהוסיף לומר: "בפאנק, הדברים הטובים באמת מתגלים ומרוויחים משמעות כאשר אתה מקשיב מבלי לדחוף [גיטרה] חשמלית, ולהשתולל איתה.
ו-Green Day טובים בזה כמה שאפשר".
על אף שהאלבום לא זכה להצלחה דומה לזה של Dookie, הוא עדיין הצליח למכור שני מיליון עותקים בארצות הברית.
בשנת 1996, Insomniac זכה בפרס עבור האמן האהוב ביותר, אמן ההארד קור האהוב ביותר והאמן האלטרנטיבי האהוב ביותר בפרסי המוזיקה האמריקאית והלהקה הייתה מועמדת עבור הקליפ, "Walking Contradiction", הטוב ביותר ולעוד שתי מועמדויות בפרסי ה-MTV.
סיבוב ההופעות האחרון באירופה בוטל כיוון שהלהקה הייתה עייפה מדי מהדרך.
הלהקה לקחה פסק זמן לשנה כדי להירגע ולבלות יותר זמן עם משפחותיהם.
לאחר הפסק זמן הקצר שהלהקה לקחה בשנת 1996, חזרה גרין דיי לעבוד והחלה לעבוד על אלבום חדש בשנת 1997. מלכתחילה, חברי הלהקה והמפיק, רוב קבאלו, הסכימו כי האלבום הזה צריך להיות שונה מהקודמים.
האלבום החדש יצא באוקטובר 1997. אלבום זה היה שונה, כמו שרצו, משאר האלבומים בכך שכלל מגוון ז'אנרים שונים, מפופ פאנק לסקא, ואפילו בלדה אקוסטית.
ההצלחה של הסינגל Good Riddance (Time of Your Life) זיכתה את הלהקה בפרס הקליפ האלטרנטיבי הטוב ביותר.
השיר מתאר אנשים עוברים שינויים גדולים בחייהם בעוד ארמסטרונג מנגן בגיטרה האקוסטית שלו בחדרו.
השיר שימש גם בפרק הסיום של "סיינפלד" ובשני פרקים של "ER".
הופצו עוד שלושה סינגלים מאלבום זה, אך הם לא זכו לאותו הצלחה של "Good Riddance (Time of Your Life)".
בשנת 1998 עשתה הלהקה הופעת אורח בפרק של הסדרה "המלך היל".
בסוף שנת 1997 וברובה של שנת 1998, המשיכו גרין דיי בסיבוב ההופעות שלהם.
בשנת 2000 יצא האלבום Warning:.
כדי לתמוך באלבום גרין דיי יצאו לסיבוב הופעות בעולם.
Allmusic נתן לאלבום 4.5 מתוך 5 כוכבים, והוסיף: "Warning: לא יכול להיות שיא חדשני, אבל הוא סיפוק אדיר." הרולינג סטון היה ביקרותי יותר, ונתן לאלבום 3 מתוך 5. אף על פי שהאלבום הניב את הלהיט "Minority" וגם את "Warning", חלק מהאנשים הגיעו למסקנה שהלהקה נהייתה פחות רלוונטית והפופולריות שלה ירדה.
בזמן שהאלבומים הקודמים של הלהקה הגיעו למעמד של פלטינה כפולה, Warning: הגיע "רק" למעמד של זהב.
בשנת 2001, גרין דיי זכו בכל שמונת הפרסים שהיו מועמדים.
הם זכו בפרסים על האלבום (Warning:), אלבום פאנק רוק/סקא (Warning:), להקה, סולן, בסיסט, מתופף, כתיבה ואמן הטובים ביותר.
בשנת 2001, בעקבות יציאתו של האלבום Warning:, הוציאה גרין דיי שני אלבומי אוספים, International Superhits ו-Shenanigans.
Shenanigans כלל מספר שירי בי-סייד, כולל "Espionage", שהופיע בסרט "אוסטין פאוורס: המרגל שתקע אותי" והיה מועמד לפרס גראמי עבור "שיר הרוק האינסטרומנטלי הטוב ביותר", האלבום נמכר בצורה טובה והגיע למעמד פלטינה בארצות הברית.
באביב שנת 2002 גרין דיי שיתפה פעולה בסיבוב הופעות "Pop Disaster Tour", יחד עם Blink-182 ("בלינק-182").
גרין דיי הופיעו לפני בלינק-182, אשר באותה עת חוותה הצלחה גדולה יותר.
בקיץ של 2003 נכנסה הלהקה לאולפן כדי להקליט חומר חדש לאלבום חדש, שכותרתו הייתה אמורה להיות Cigarettes and Valentines (בתרגום חופשי: סיגריות וורדים).
לאחר שהשלימו 20 שירים, הקלטות נגנבו מהאולפן.
לאחר האשמות רבות בין חברי הלהקה, בחרה הלהקה שלא להקליט את כל האלבום מחדש אלא להקליט אלבום חדש לגמרי והבטיחו לעצמם שיהיה מצליח יותר מ-Cigarettes and Valentines.
זמן קצר לאחר מכן התברר כי להקה חדשה בשם "The Network" (בתרגום חופשי: הרשת) חתמה לחברת תקליטים של ארמסטרונג.
לאחר שהלהקה המסתורית הוציאה את האלבום הראשון שלה שנקרא Money Money 2020, התברר שהלהקה היא פרויקט צד של גרין דיי, והשמועה הייתה כי האלבום Money Money 2020 היה בעצם Cigarettes and Valentines.
עם זאת, השמועות הוכחשו על ידי ארמסטרונג, אך אלבום הרשת עדיין מופיע באלבום האוסף של גרין דיי והיא נזכרת בראיונות של גרין דיי.
בסוף שנת 2003 שיתפה גרין דיי פעולה עם איגי פופ בשני שירים עבור אלבומו Skull Ring.
ב-1 בפברואר 2004 קאבר של השיר "I Fought the Law" עשה את הופעת הבכורה שלו בפרסומת ל-iTunes במהלך הסופרבול XXXVIII.
הלהקה עברה "טיפול להקתי", שעסקה בשיחות ארוכות כדי לעבוד על חילוקי הדעות של חברי הלהקה לאחר האשמות של דירנט וקול שארמסטרונג הוא "הנאצי של הלהקה" ושחצן שלוקח את אור הזרקורים של שאר חברי הלהקה.
לאחר שסידרו את חילוקי הדעות ביניהם, כל חבר להקה נשאר ימים שלמים בתוך האולפן והקליט, כאשר כל אחד כתב כמה והקליט קטעים קצרים משל עצמו.
בסוף כל ימי ההקלטות התוצאה הייתה האלבום American Idiot, שמכר בסופו של דבר כ-20 מיליון עותקים בכל העולם ו-65 מיליון עותקים בארצות הברית בלבד.
האלבום יצא בשנת 2004 והגיע למקום הראשון במגזין בילבורד, האלבום הראשון של הלהקה שהגיע למקום הזה, מגובה על ידי ההצלחה של הסינגל "American Idiot ".
אלבום זה היה "אופרת פאנק-רוק".
האלבום גם סימן את גדילתם והתפתחותם של הלהקה כמוזיקאים.
על "American Idiot" אמרו המבקרים שהוא הרבה יותר בוגר, ולעיני רבים, האלבום נחשב לאלבום המוצלח ביותר של הלהקה.
הם אף החלו להתלבש בצורה שונה בהופעות, עם עניבות ולבוש שחור.
האלבום עוקב אחר מסעו הדמיוני של ג'ימי ("Jimmy"), נער בגיל 17–19, שהתאהב בפאנקיסטית, ובעקבותיה הפך גם הוא לכזה.
האלבום מציג את סיפור התדרדרותו וחזרתו של ג'ימי.
הקליפ של "American Idiot" זכה בתואר "קליפ הרוק הטוב ביותר אי-פעם" בסקר במגזין Kerrang!.
בטקס פרסי המוזיקה של MTV, גרין דיי זכו בשבעה מתוך שמונת הפרסים שהיו מועמדים.
האלבום סימן גם שינוי גדול בתדמית של הלהקה, בעיקר מבחינת היבט הבגרות שלהם, אך גם בלבוש, הופעה והתנהגות.
לדוגמה, לאחר יציאת האלבום, במקום חולצות טי פשוטות ולעיתים קרועות שלהקה לבשה הם עברו ללבוש בגדים שחורים ועניבות אדומות ולבנות.
בשנת 2005 הלהקה יצאה לסיבוב הופעות ענק לקידום האלבום שכלל כ-150 הופעות - סיבוב הופעות הארוך ביותר בקריירה של הלהקה - כאשר הם מבקרים ביפן, אירופה, אוסטרליה, דרום אמריקה והממלכה המאוחדת.
במסגרת סיבוב ההופעות קיימה הלהקה שתי הופעות במילטון קינס שבאנגליה.
להופעות אלה הגיעו מעל ל-120 אלף אנשים, מה שהפך את הופעה זו להופעה הגדולה ביותר בתולדות הפאנק רוק.
שתי הופעות אלה צולמו, ונבחרו למופע הטוב ביותר אי-פעם בסקר במגזין Kerrang!.
הופעות אלו הוקלטו ויצאו כאלבום הופעה, שנקרא "Bullet in a Bible" (בתרגום חופשי: קליע בתנ"ך), ב-15 בנובמבר 2005. האלבום הציג שירים מצליחים רבים מ-American Idiot, אך כמו כן, גם מאלבומים יותר מוקדמים של הלהקה וגרסות כיסוי לשירים אהובים על הלהקה.
באלבום הופעה היה תוספות של מאחורי הקלעים של הלהקה, והראה כיצד הלהקה מתכוננת להופעות.
ההופעה האחרונה של סיבוב ההופעות היה בסידני, אוסטרליה ומלבורן, אוסטרליה, ב-14 ו-17 בדצמבר 2005. ב-10 בינואר 2006 הלהקה זכתה בפרס בחירת העם עבור "הלהקה האהובה ביותר".
בשנת 2006 זכתה גרין דיי בפרס גראמי עבור "הקלטת השנה" עבור השיר "Boulevard of Broken Dreams" מאלבומם American Idiot.
בחודש ספטמבר 2006 חברו גרין דיי עם הלהקה U2 והמפיק ריק רובין כדי להקליט גרסת כיסוי של השיר "The Saints Are Coming" (בתרגום חופשי: הקדושים באים), שהוקלט במקור על ידי הלהקה "The Skids".
השיר הוקלט ל-"Music Rising", ארגון שמנסה לגייס כספים עבור מכשירים של מוזיקאים שנהרסו במהלך הוריקן קתרינה.
בחודש דצמבר 2006 גרין דיי ו-NRDC פתחו אתר אינטרנט ביחד כדי להעלות את המודעות על התלות של אמריקה בנפט.
ב-25 ביולי 2007 הופיעה הלהקה בתפקיד קטן בסרט "משפחת סימפסון - הסרט", שבו הם מבצעים קאבר לשיר הנושא של הסדרה.
הגרסה שלהם ראתה אור כסינגל ב-24 ביולי 2007.
באפריל 2007 דורגה הלהקה במקום ה-29 במצעד 100 הלהקות הגדולות של כל הזמנים שנערך על ידי ערוץ המוזיקה VH1. בנוסף גרין דיי עסקה במספר פרויקטים קטנים לאחר אלבומה American Idiot.
הם הוציאו אלבום חדש תחת שם הלהקה Foxboro Hot Tubs, האלבום נקרא "Stop Drop and Roll!!!".
ובשנת 2008 ה-Foxboro Hot Tubs יצא לסיבוב הופעות קטן כדי לקדם את האלבום.
בריאיון עם Kerrang!, ארמסטרונג סיפר כי שנת 2008 תהיה "אומדן הוגן של תאריך היציאה של האלבום החדש, השמיני של גרין דיי.
בנובמבר 2008 נחשף שגרין דיי עובדים עם מפיק חדש, בוץ' ויג, המפיק האגדי של האלבום Nevermind של להקת נירוונה, ולא עם רוב קוואלו, איתו עבדו חברי הלהקה במהלך השנים.
בדצמבר 2008 ערך המגזין האמריקאי AP ראיון מקיף עם הלהקה.
חברי הלהקה דיברו על אלבומם החדש, וחשפו שבאלבום יהיו 3 חלקים ו-16 שירים (בסופו של דבר האלבום הופץ עם 3 חלקים ו-18 שירים), ובנוסף חשפו שמות של 7 שירים שיהיו באלבום.
במהלך שנה זו הופיעו חברי הלהקה כדמויות מצוירות בסרט של "משפחת סימפסון", שם הם ערכו הופעה לכבוד יום הניקיון בספרינגפילד על האגם המזוהם, אך כשהם רצו לדבר על ניקיון כדור הארץ, מיד כולם זרקו עליהם דברים כך שגרין דיי טבעה באגם המזוהם וכל חברי הלהקה מתו.
ב-9 בפברואר 2009, הציגו גרין דיי את פרס אלבום השנה בטקס גראמי, וכאשר נקראו לעלות לבמה, נחשף שם האלבום השמיני שלהם: 21st Century Breakdown (בתרגום חופשי: התמוטטות המאה ה-21).
יום לאחר מכן, ב-10 בפברואר, נחשפה עטיפת האלבום, בנוסף לזה, האתר הרשמי של הלהקה העלה דקה וחצי משיר מתוך האלבום החדש כמוזיקת רקע בעמוד הראשי של האתר.
מינואר 2006 עבדה הלהקה על חומר חדש בשביל האלבום.
עד לחודש אוקטובר 2007 כתב ארמסטרונג 45 שירים, אך מאז הלהקה לא הראתה סימנים נוספים של התקדמות עד אוקטובר 2008, כאשר שני סרטוני ווידאו של הלהקה שעובדת בסטודיו עם וויג, פורסמו ביוטיוב.
התהליך של הכתיבה וההקלטה, חולק לשלוש שנים וארבעה אולפני הקלטה, בסופו של דבר הלהקה סיימה את התהליך באפריל 2009.
האלבום השמיני של הלהקה, 21st Century Breakdown, שהופץ ב-15 במאי 2009, הוא אלבום קונספט נוסף של הלהקה, עלילתו של האלבום סובב על שתי הפרוטגוניסטים: גלוריה וכריסטיאן, שמנסים לחיות לאחר הכאוס הפוליטי שהותיר אחריו ג'ורג' בוש, ומאבדים את אמונתם בדת ובממשל.
האלבום זכה להצלחה מסחרית, כאשר מכר כחצי מיליון עותקים שבוע בלבד לאחר יציאתו, ולביקורות חיוביות ממבקרים, האתר Spin הביא לאלבום 6 מתוך 10 כוכבים.
האלבום הגיע למקום 1 בארבע עשרה מדינות שונות, והגיע למעמד זהב או פלטינה בכל אחת מהמדינות.
הלהקה הוציאה 4 קליפים מאלבומם החדש.
הראשון לסינגל הראשון "Know Your Enemy" (בתרגום חופשי: דע את האויב שלך), בקליפ רואים את הלהקה מופיעה בלילה על במה בשדה המוקף בגדר תיל.
הקליפ השני צולם לסינגל "Guns 21" (בתרגום חופשי: עשרים ואחד רובים, רמז למטח כבוד ארטילרי), הקליפ מתרחש לאחר ששתי הפרוטגוניסטים של האלבום שדדו בנק והם נמצאים בחדר לבן כמפלט; כמו כן הקליפ זכה בפרסים רבים.
הקליפ השלישי מהאלבום צולם לשיר "East Jesus Nowhere" (בתרגום חופשי: מזרח ישו בשום מקום), הקליפ הוא מראה מונטאז' של תמונות וקטעים מתוך מסע ההופעות שלהם.
הקליפ ארוך בכ-30 שניות יותר מהשיר באלבום, כי חברי הלהקה הרחיבו אותו.
הלהקה צילמה קליפ לסינגל "21st Century Breakdown" (בתרגום חופשי: התמוטטות המאה ה-21), כאשר רוב הקליפ מצויר באנימציות, אבל בסופו רואים את חברי הלהקה מנגנים על גג של בניין.
הקליפ האחרון צולם לסינגל האחרון מהאלבום, "Last Of The American Girls" (בתרגום חופשי: אחרונת הנערות האמריקניות), הקליפ קופץ בין הלהקה, המנגנת במדבר, לבין גלוריה, אחת משני הפרוטגוניסטים של האלבום, שנראית מצחצחת שיניים, צופה בטלוויזיה, מנקה ציפורנים ועושה פעילויות דומות.
בטקס הפרסים של ה-MTV לשנת 2009, גרין דיי זכו בשלושה פרסים: "קליפ הרוק הטוב ביותר", "הצילום הטוב ביותר" ו"הבימוי הטוב ביותר".
ב-"EMA" זכו גרין דיי בפרס להקת הרוק הטובה ביותר.
בטקס פרסי המוזיקה האמריקאי ("American Music Awards") זכו גרין דיי בפרס אומן הרוק האלטרנטיבי הטוב ביותר.
ב-"MTV Woodie Awards 2010" זכו גרין דיי בפרס ההופעה הטובה ביותר.
בטקס פרסי גראמי 2010, שנערך ב-31 בינואר בלוס אנג'לס, היו מועמדים גרין דיי ל-3 פרסים, 2 מהם על הסינגל "21 Guns" ואחד על האלבום הרוק הטוב ביותר, עבור 21st Century Breakdown.
גרין דיי זכו בפרס אלבום הרוק הטוב ביותר עבור אלבומם החדש, זכייה השנייה של הלהקה לאחר זכייתם בפרס על אלבום American Idiot ב-2005. ב-"VMA" הקליפ "21st Century Breakdown" היה מועמד ל"הקליפ בעל האפקטים המיוחדים הטובים ביותר", הקליפ לא זכה בפרס.
סיבוב ההופעות, שהחל ב-3 ביולי 2009, היה סיבוב ההופעות הגדול ביותר של הלהקה.
הם ביקרו בצפון אמריקה, אירופה, אוסטרליה, ניו זילנד ואסיה.
ב-22 במרץ 2011 יצא אלבום לייב של הלהקה, AWESOME AS F*CK, שצולם ביפן במהלך סבב ההופעות.
במהלך שנת 2009 נפגשה הלהקה עם במאי התיאטרון מיכאל מאייר ואנשי צוות רבים כדי ליצור גרסת מחזמר של האלבום American Idiot.
המופע הראשון של המחזמר נפתח בתיאטרון "ברקלי הרפרטוארי" ("Berkeley Repertory") במהלך 15 בספטמבר בשנת 2009. המופע כולל סיפור מורחב של האלבום המקורי, עם דמויות חדשות כגון ויל, טוני, ילדה יוצאת דופן, וילד מועדף.
המחזמר הוצג בברודוויי ב-20 באפריל 2010, וגרין דיי הוציאו את אלבום פסקול של המחזמר, שבו הופיע שיר חדש של גרין דיי בשם "When It's Time" (בתרגום חופשי: כאשר יהיה זמן).
הביקורות על המחזמר היו ברובן חיוביות, כמו: צ'ארלס אישרווד ("Charles Isherwood") מהניו יורק טיימס כתב ביקורת נלהבת לברודוויי.
הוא כינה את המחזמר: "דיוקן פועם של הנוער המבוזבז שמפעיל את כל הסמכות של הז'אנר הסטנדרטי...
רק כדי להתעלות אליהם באמצעות כוחה של המוזיקה והאמנות של ביצועה...".
ג'ד גוטליב ("Jed Gottleib") מבוסטון הראלד (Boston Herald) נהנה מהנחת היסוד של המחזמר, אך גילה כי "המוזיקה וההודעה סובלים מסביבה שבו הקהל מנומס ויושב בצורה מפוכחת".
מייקל קוציוור ("Michael Kuchiwara") מ-Associated Press מצא שהמחזמר הוא "מרשים בצורה ויזואלית [ו]הרפתקני בצורה מוזיקלי", אך ציין כי "המופע לא מפותח מדי".
המחזמר היה מועמד למספר פרסי טוני, כולל "המחזמר הטוב ביותר", "הלבוש הטוב ביותר".
הוא גם היה מועמד למספר פרסים נוספים.
כמו כן, ב-11 באוגוסט, במופע סודי שהלהקה קיימה בCosta Mesa, California, הם חשפו 15 שירים חדשים, אך עוד לא אושר אם הם יופיעו באלבום החדש.
שמו של אחד השירים החדשים קרוי Amy, והוא מוקדש לזמרת איימי ויינהאוס, שמתה כמה שבועות לפני המופע.
בחודש אוקטובר 2009 הוצגה תערוכת אמנות של גרין דיי ב-"StolenSpace Gallery" שבלונדון.
התערוכה הראתה יצירות שנוצרו עבור כל אחד מהשירים שבאלבום 21st Century Breakdown, התערוכה נתמכה על ידי הלהקה, בראשות מנהל הלהקה, פאט מגנרלה ("Pat Magnarella").
שהוסיף ואמר: "[אמנים] בעצם הם כמו להקות רוק.
רובם יוצרים אמנות משלהם, אבל הם לא יודעים איך לקדם אותם".
במהלך "Spike Video Game Awards" של שנת 2009 הוכרז כי גרין דיי יקבלו משחק וידאו משלהם כחלק מסדרת המשחקים של "Rock Band".
המשחק יצא ב-8 ביוני 2010. המשחק הציג את כל האלבומים וכל השירים של הלהקה.
ב-30 במרץ 2010 פורסם ריאיון עם חברי הלהקה באתר של ערוץ MTV בו הם סיפרו שהם מתחילים לעבוד על חומרים חדשים לאלבום חדש.
חברי הלהקה סיפרו שהם הקליטו מספר דמואים לשירים במהלך סיבוב ההופעות שלהם באירופה ושהאלבום ככל הנראה יהיה "חזרה לשורשים שלהם".
ארמסטרונג הוסיף שמדובר בשלב מוקדם מאוד, ואין לצפות למשהו בזמן הקרוב.
הם אמרו כי הם כותבים חומרים חדשים.
בריאיון למגזים Kerrang!, דיבר ארמסטרונג על האלבום החדש וצוטט כשאמר: "עשינו כמה דמואים בברלין, חלק בסטוקהולם, חלק ממש מחוץ לגלאזגו וכמה באמסטרדם.
רצינו להביא [את השירים] למטה בצורה מוקדמת".
בתחילת חודש יולי 2010 הכריזה הלהקה שהם החלו לחפש מפיק עבור אלבומם החדש.
ב-24 באוגוסט 2010 פרסמה הלהקה בחשבונה בטוויטר כי קיימת אפשרות שאלבום הופעה חדש יופץ בקרוב, והוסיפה: "אנחנו הקלטנו הופעות חיות שלנו מתחילת סיבוב ההופעות.
ישנה אפשרות לאלבום הופעה חדש.
ב-28 באוגוסט בדנוור, קולורדו, ניגנה הלהקה שיר חדש בשם "Cigarettes and Valentines", מתוך האלבום שנגנב Cigarettes and Valentines.
לפני שהחלו לנגן הזכיר ארמסטרונג לקהל את האלבום ההופעה והוסיף: "היי, אני רק רוצה להגיד לכם משהו עכשיו.
אנחנו מקליטים אלבום הופעה ברגע זה".
בחודש אוקטובר 2010 נערך ריאיון עם דירנט לתחנת הרדיו Radio W, בראיון סיפר דירנט שהם סיימו את תהליך הכתיבה של אלבום התשיעי והוסיף: "אנחנו כל הזמן עובדים על שירים חדשים.
אבל לפני שאנחנו מוציאים משהו, אנחנו רוצים ללכת הביתה לשבת ולראות אם זה באמת מושלם כמו שהיינו רוצים שזה יהיה.
כשהמוזיקה תהיה מושלמת ואנחנו נהיה שלמים עם מי שיצרנו, וכשהעיתוי והזמן הנכון יגיעו, נוציא את זה החוצה.
אני חושב שיש לנו מספיק חומר בשביל להוציא אלבום מעולה".
בראיון הזכיר דירנט כי האלבום החי החדש "קרוב לוודאי" יצא ביחד עם סרט.
בריון דרך המחשב, סיפר ארמסטרונג שהלהקה כתבה 30 שירים חדשים עבור האלבום התשיעי, אך ציין שאין להם תוכניות להמשיך כרגע.
באותו ראיון הם אמרו שהם הקליטו (אודיו ווידאו) כל הופעה מתחילת סיבוב ההופעות עבור אלבום הופעה חדש.
ב-16 ביולי 2012 יצא "Oh Love", וכחודש לאחר מכן (16 באוגוסט) יצא קליפ רשמי לשיר.
ב-1 באוגוסט יצא הסינגל "Let yourself go" בגרסת הופעה אך באיכות שמע טובה וגרסת הסטודיו הגיעה רק אחר כך, ב-9 בספטמבר.
ב-13 באוגוסט יצא הסינגל "Kill The Dj" מאותו האלבום.
ב-15 באוקטובר 2012 פורסם הסינגל הראשון "Stray Heart" קליפ לסינגל שיצא ב-7 בנובמבר 2012.
יצא ב-11 בדצמבר 2012. באופן נדיר, האלבום המלא הועלה ליוטיוב על ידי מעריצים 10 ימים לפני מועד תחילת מכירת האלבום.
אלבום דוקומנטרי על הלהקה בזמן הכנת הטרילוגיה.
שודר בערוצים VH1 MTV2 ו-PALLADIA בחצות בין 28 ל-29 בנובמבר 2012.
בהודעה שפורסמה ב-29 באוקטובר 2012 הלהקה הודיעה על ביטול כל ההופעות עד סוף שנת 2012 עקב כניסתו של בילי למכון גמילה מסמים.
ב-9 בדצמבר 2018, סולן הלהקה בילי ג'ו ארמסטרונג אישר כי הוא עובד על כתיבת שירים עבור אלבום חדש של הלהקה.
האלבום יצא לאור ב-7 בפברואר 2020.
הלהקה הוציאה את אלבום האולפן ה-14 שלה, Saviors, ב-19 בינואר 2024. האלבום כולל סינגל טעון פוליטית בשם "The American Dream Is Killing Me", המצביע על התמקדות בנושאים חברתיים ופוליטיים במוזיקה שלהם.
גרין דיי שיתף פעולה עם המפיק הוותיק רוב קאוואלו באלבום זה.
האלבום מתואר כאלבום פופ-פאנק, המציג שילוב של סגנונות מוזיקליים.
גרין דיי עצמם תיארו את האלבום כ-.
האלבום Saviors יצא לאור ב-19 בינואר 2024 וזכה להערכה על ידי מעריצי הלהקה, בעיקר בשל החזרה לסאונד מקפיץ ואקספלוסיבי של פופ פאנק ופאנק רוק, לצד נגיעות של רוק מרדני ורוק נוסטלגי.
בספטמבר 2024, פורסם שהלהקה ושון מנדס יהיו המופעים הראשיים של פסטיבל לולהפלוזה בהודו בשנת 2025. זהו ביקור הבכורה של גרין דיי בהודו.
בנובמבר 2024, פורסם כי גרין דיי, יחד עם טראוויס סקוט, ליידי גאגא, ופוסט מאלון, יהיו המופע המרכזי בפסטיבל קואצ'לה באפריל 2025. זו הייתה הפעם הראשונה שבה גרין דיי יופיעו בפסטיבל כהרכב, אך בילי ג'ו ארמסטרונג, סולן הלהקה, הופיע כחלק מלהקת ה-Replacements בשנת 2014.
הלהקה חשפה ב-5 בספטמבר 2025 פוסטר רשמי וטריילר ראשון לסרט הקומדיה New Years Rev, בבימויו של לי קירק.
העלילה עוקבת אחר להקת גראז' בדיונית בשם The Analog Dogs, שחולמת לפגוש את גרין דיי ולחמם להם הופעה.
לאחר שהם חושבים שזכו בהזדמנות חד-פעמית, מתברר שהכול היה מתיחה מתוכננת.
הפסקול של הסרט כולל יותר מתריסר שירים של הלהקה.
הסרט הופק במשותף על ידי גרין דיי וחברת Live Nation Productions, ויוקרן בבכורה ב-12 בספטמבר 2025 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו.
הלהקה נודעת גם בשל עמדותיה הפוליטיות הברורות והביקורתיות, שהשתקפו ביצירתה ובהתבטאויותיה הציבוריות לאורך השנים.
במהלך שנות ה-90, עם צאת אלבומיהם הראשונים, התמקדה הלהקה בנושאים אישיים וחברתיים, תוך התייחסות לחיים בפרוורים ולתחושות ניכור.
הלהקה הופיעה במועדונים עם מדיניות ברורה נגד גזענות, סקסיזם והומופוביה, מה שהשפיע על ערכיה החברתיים והפוליטיים.
בשנת 2004, האלבום American Idiot שוחרר כתגובה למלחמת עיראק ולמדיניות ממשל ג'ורג' בוש.
בפרט, השיר "Holiday" מביע ביקורת על הפלישה לעיראק, בעוד "American Idiot" תוקף את התקשורת האמריקאית ואת תרבות הפחד הפוליטית.
האלבום הפך לסמל מחאה בקרב הדור הצעיר, וזכה להצלחה מסחרית וביקורתית.
במהלך הופעה בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית ב-2016, שרו חברי הלהקה את הסיסמה "No Trump, no KKK, no fascist USA" (בעברית: "לא לטראמפ, לא ל-KKK, לא לארצות הברית פשיסטית") במהלך ביצוע השיר "Bang Bang".
בילי ג'ו ארמסטרונג, סולן הלהקה, השווה את טראמפ להיטלר, כינה אותו "פאשיסט" ו"בובה של האילומינטי", והאשים את עלייתו בכוח באוכלוסייה הלבנה חסרת ההשכלה.
בשנת 2022, לאחר פסיקת בית המשפט העליון בארצות הברית נגד פסיקת רו נגד וייד, הודיע ארמסטרונג על כוונתו לוותר על אזרחותו האמריקאית.
במהלך הופעתם בפסטיבל קואצ'לה 2025, שינו חברי הלהקה את מילות השיר "Jesus of Suburbia" לשורה: "Runnin' away from pain like the kids from Palestine" (בעברית: "בורחים מכאב כמו הילדים מפלסטין"), בהתייחסות למצב ברצועת עזה בעקבות מלחמת חרבות ברזל.
באותה הופעה, שונו מילות השיר "American Idiot" ל-"I'm not a part of the MAGA agenda" (בעברית: "אני לא חלק מאג'נדת MAGA"), כהתנגדות לתנועת MAGA של טראמפ.
במהלך הופעה במלבורן, אוסטרליה, במרץ 2025, שינה ארמסטרונג את מילות השיר "Jesus of Suburbia" לשורה הכוללת גינוי לסגן הנשיא ג'יי.
לרוב שירי הלהקה יש קצב מהיר והם באורך של פחות מארבע דקות, לעיתים שלוש או שתי דקות.
בין הלהקות שארמסטרונג ציין שהשפיעו עליו הכי הרבה הן הלהקות Hüsker Dü, The Replacements.
בתגובה לסגנון של המוזיקה והרקע של הלהקה, ג'ון ליידון, הסולן של הסקס פיסטולס, להקת הפאנק משנות ה-70 של המאה ה-20, אמר:
המוזיקאי נואל גלאגר, מהלהקה אוֹאָזִיס (Oasis), גם התלונן על הלהקה בחצי צחוק, בטענה כי הם העתיקו מהשיר "Wonderwall" בשיר "Boulevard of Broken Dreams".
להקת Green Day נכנסה בשנת 2015 ל"היכל התהילה של הרוק אנד רול".
משנת 1990, ארמסטרונג חבר בלהקה Pinhead Gunpowder, שם הוא מנגן בגיטרה ושר יחד עם ג'ייסון וייט (גיטרה ושירה), חבר להקת גרין דיי בהופעות, ביל שניידר (בס ושירה) שהוא מנהל הטור של גרין דיי ואהרון קומבוטס (תופים) שפועל כעורך בעיתון פאנק קטן שהוא הקים.
הלהקה הוציאה מספר אלבומי אולפן, ועשתה מספר מצומצם מאוד של הופעות חיות, האחרונה התרחשה ב-12 בפברואר 2010, בברקלי, קליפורניה.
הפרסום האחרון של הלהקה היה בשנת 2008, כאשר הוציאה את המיני אלבום West Side Highway בחברת התקליטים Recess Records.
בנוסף ללהקה גרין דיי, דירנט מנגן בבס בלהקה The Frustrators, אשר חתומה בחברת התקליטים של ארמסטרונג וויט, Adeline Records.
הלהקה הוציאה שני אלבומים, המיני אלבום Bored in the USA והאלבום Achtung Jackass.
לבילי ג'ו יש מדבקה של הלהקה על הגיטרה הכחולה שלו המכונה "Blue".
חברי הלהקה הם ג'ייסון צ'נדלר (סולן הלהקה), טרי לינהן (גיטרה ושירה), ארט טדסקי (תופים) ומייק דירנט (בס).
בשנת 2003, בזמן שבילתה גרין דיי בסטודיו, להקה חדשה בשם The Network (בתרגום חופשי: הרשת) הוקמה.
שלושה מתוך חמשת חברי הלהקה הם, לכאורה, שלושת חברי גרין דיי.
מאמינים כי הסולן, הידוע בשם "וילהלם פינק", הוא ארמסטרונג.
ארמסטרונג התייחס אל עצמו כאל ווילהלם פינק (Wilhelm Fink) בעבר ובביוגרפיה של אתר המעריצים של הלהקה Pinhead Gunpowder ארמסטרונג מאשר את זהותו כפינק.
ניתן גם לזהות את קולו של ארמסטרונג באלבום של "הרשת".
נגן הבס של "הרשת", שידוע בשם "ואן גוך", הוא כביכול מייק דירנט, והמתופף של "הרשת", שידוע בשם "The Snoo", נחשב לטרה קול.
ג'ון רוקר (John Roecker), במאי של מספר הופעות של גרין דיי, דיבר על פרויקטים שונים שהוקלטו בסטודיו 880 בפגישות של גרין דיי בזמן American Idiot.
סטודיו 880 הוא הסטודיו שבו הוקלט האלבום "Monemy Moeny 2020", של "הרשת", וגם לאלבום שבו הוקלט American Idiot.
אין חיבור רשמי בין שתי הלהקות, ושניהם לפעמים מגנות, לעיתים באגרסיביות, על העדר הקשר בין שניהם.
צוות הניהול של גרין דיי מסרב להגיב על המצב המתמשך בין גרין דיי להרשת.
בשבוע הראשון של דצמבר 2007, פרופיל של להקה חדשה, שניתן היה לזהות את קולו של ארמסטרונג כזמר שלה, הופיע באתר מייספייס.
מאוחר יותר באותו השבוע, הופיע אתר רשמי של הלהקה, שבו ניתן היה להוריד שישה שירים.
בתחילת שנת 2008, סיפרה גרין דיי כי הם למעשה הלהקה Foxboro Hot Tubs.
בדואר אלקטרוני ל-MTV אמרה הלהקה: "אנחנו חושבים שהדבר היחידי שדומה [בין ה-Foxboro Hot Tubs לגרין דיי] הוא שאנחנו שניהם.
בעיקרון זה הדמיון היחידי, אנחנו ג'ייסון וייט, ג'ייסון פריז, מייקל פיצ'רד, פרנק אדווין רייט השלישי והכומר סטריכניך טוויץ...
אנחנו חמישה חבר'ה שאוהבים לנגן מוזיקה ולהיות ספונטנים, [ו]אחרי כמה ריבים מאוחר בלילה וגם כמה בקבוקי יין, אנחנו מקבלים השראה להקליט שירים".
שמו האמיתי של המתופף של גרין דיי, טרה קול, הוא פרנק אדווין רייט השלישי, הבסיסט מייק דירנט הוא מייקל פיצ'רד והכומר סטריכניך טוויץ הוא עוד אחד מאלטר אגו של ארמסטרונג.
ג'ייסון וויט וג'ייסון פריז הם מנגנים בהופעות חיות יחד עם גרין דיי.
בחודש מאי 2008 עשתה הלהקה סיור אביבי קטן בשמונה תחנות.
משנת 1997 ארנב ורוד התחיל להופיע לפני ההופעות של גרין דיי.
הארנב הוא אדם מחופש לארנב ורוד ענקי שמלהיב את הקהל לפני שהלהקה עולה לבמה, הוא בדרך כלל רוקד ושותה בירה.
לא ידוע מי האדם שמחופש לארנב, אך יש השערות רבות בנושא, רובם מציעים כי הארנב הוא טרה קול.
הארנב הופיע גם על עטיפת האלבום AWESOME AS F*CK, תיעוד של סיבוב הופעות לקידום האלבום 21st Century Breakdown.
בילי ג'ו ארמסטרונג: הסולן והגיטריסט של הלהקה.
נולד ב-17 בפברואר 1972 בעיירה אוקלנד שבקליפורניה, ארצות הברית.
ארמסטרונג הוא כותב והמלחין העיקרי של רוב שירי הלהקה, והוא אחד מהבעלים של חברת ההקלטות Adeline Records, שהיא גם קו אופנה בעיצובם של ארמסטרונג ואשתו, אדריאן.
בין השאר, ארמסטרונג מנגן על גיטרה, תופים, מפוחית פה, מנדולינה, פסנתר וסקסופון.
מייק דירנט: נגן הבס של הלהקה.
נולד בשם מייקל ריאן פריצ'רד ב-4 במאי 1972, בעיר ברקלי שבקליפורניה, ארצות הברית.
כאשר היה בן 15 שכר חדר בביתו של ארמסטרונג וכך החל הקשר בין השניים.
בין השאר, מנגן על גיטרה, גיטרה בס ותופים.
טרה קול: המתופף של הלהקה.
נולד בשם פרנק אדווין רייט ה-3 ב-9 בדצמבר 1972. לפני שהצטרף ל-Green Day, תופף מגיל 12 בלהקת "The Lookouts", באותו הזמן גם אימץ את שם הבמה - טרה קול.
"The Lookouts" היו גם להקתו של לורנס ליוורמור, מקים חברת התקליטים העצמאית Lookout!
Records, שבו יצאו שני האלבומים הראשונים של גרין דיי.
בין השאר, מנגן על תופים, גיטרה, אקורדיון ופסנתר.
ג'ייסון וייט: הגיטריסט המוביל של הלהקה וקולות רקע.
נולד ב-11 בנובמבר 1973 בליטל רוק שבארקנסו.
ניגן בלהקה משנת 1999 ב-ספטמבר 2012 בריאיון עם סולן הלהקה בילי ג'ו ארמסטרונג נאמר שוייט נוסף ללהקה כחבר רשמי.
ג'ייסון פריז - קלידים, סקסופון, פסנתר, קולות רקע (2003 - הווה)
ג'ף מטיקה - גיטרה, גיטרה אקוסטית, קולות רקע (2009 - הווה)
אלבוםמידע 39/Smooth תאריך יציאה: 13 באפריל 1990
תאריך יציאה: 7 בינואר 1992
מכירות בעולם: מיליוןDookie תאריך יציאה: 1 בפברואר 1994
מכירות בעולם: 16 מיליוןInsomniac תאריך יציאה: 10 באוקטובר 1995
תאריך יציאה: 14 באוקטובר 1997
מכירות בעולם: 6 מיליוןWarning: תאריך יציאה: 3 באוקטובר 2000
מכירות בעולם: 3 מיליוןAmerican Idiot תאריך יציאה: 21 בספטמבר 2004
מכירות בעולם: 15 מיליון21st Century Breakdown תאריך יציאה: 15 במאי 2009
מכירות בעולם: 4 מיליון תאריך יציאה: 25 בספטמבר 2012
מכירות בעולם: 900 אלף (נכון לפברואר 2013) תאריך יציאה: 13 בנובמבר 2012
מכירות בעולם: 800 אלף (נכון לפברואר 2013) תאריך יציאה: 7 באוקטובר 2016
מכירות בעולם:Father of All Motherfuckers תאריך יציאה: 7 בפברואר 2020
מכירות בעולם:Saviors תאריך יציאה: 19 בינואר 2024
אלבוםמידע1039/Smoothed Out Slappy Hours תאריך יציאה: 1 ביולי 1991
מידע נוסף: אלבום אוסף שכולל את שלושת המיני אלבומים הראשונים של הלהקה ואת האלבום הראשון.International Superhits תאריך יציאה: 13 בנובמבר 2001
מידע נוסף: אלבום אוסף של הלהיטים הגדולים, כולל שירים שלא נכנסו לאלבומים.Shenanigans תאריך יציאה: 2 ביולי 2002
מידע נוסף: אלבום אוסף של שירים חדשים ושירים שלא נכנסו באלבומים קודמים.
גרין ביי פאקרס היא קבוצת פוטבול בליגת ה-NFL אשר מושבה בגרין ביי, ויסקונסין.
הקבוצה אשר הצטרפה ל-NFL בשנת 1921 היא הקבוצה היחידה בספורט האמריקאי שאיננה בבעלות פרטית ואשר מניותיה מחולקות בין אוהדיה כאשר אין אפשרות לאדם אחד להשתלט על הקבוצה.
היא גם הקבוצה בעלת מספר האליפויות הרב ביותר.
תשע אליפויות NFL ו-4 זכיות בסופרבול.
קבוצת הגרין ביי פאקרס נוסדה בשנת 1919 על ידי קרלי למבו.
שלושים ושמונה שנים מאוחר יותר, בשנת 1957 עברו הפאקרס למשכנם הנוכחי אשר נקרא על שם מייסדה, למבו פילד.
למבאו נתן לקבוצה את כינויה על שם חברת האריזה בה הוא עבד.
בתחילת הדרך צבעי הקבוצה היו כחול וצהוב-זהב ורק כעבור מספר שנים הוחלף הכחול לירוק הנוכחי.
בשנת 1921 הפכו הפאקרס לקבוצה מקצוענית והצטרפו ל-NFL.
הפאקרס היא הקבוצה היחידה שאינה בבעלותו של גוף זה או אחר כפי שמקובל בארצות הברית.
עוצמתו של הבדל זה גדול אף יותר כאשר בהתחשב בנתוני האוכלוסין המאפיינים ערים אשר בתחומן ממוקמת קבוצת ספורט, בעוד שבדרך כלל האוכלוסייה עליה מתבססת קבוצה מקצוענית בארצות הברית מונה מיליוני תושבים, הרי שבגרין ביי מתגוררים רק מעט יותר ממאה אלף תושבים.
למרות כל האמור לעיל, לא נותר ולו מקום פנוי אחד באצטדיון בכל אחד ממשחקיה הביתים של הקבוצה לאורך השנים.
תור ההמתנה לרכישת מנוי עונתי עולה על 25 שנים.
עד לשנת 1995 נהגה הקבוצה לשחק את חלק ממשחקיה הביתיים במילווקי, העיר הגדולה ביותר במדינת ויסקונסין.
גרין ביי זכתה ב־13 אליפויות בהן ארבע זכיות בסופרבול וכמו כן הייתה לקבוצה היחידה שזכתה בשלושה תארים רצופים, הישג אותה רשמה פעמיים: בשנים 1929, 1930, 1931 וכמו כן בשנים 1965, 1966, 1967.
שנות ה-60 היו השנים המוצלחות ביותר של המועדון, המאמן וינס לומברדי לקח את הקבוצה שהייתה בתקופת שפל והצעיד אותה לחמש זכיות בתקופה של שבע שנים, כאשר בכללן זכייה בשני משחקי הסופרבול הראשונים.
מאוחר יותר נקבע כי גביע הסופרבול יקרא על שמו של וינס לומברדי האגדי.
אוהדי הקבוצה הידועים במסירותם נקראים "צ'יזהדס", ובתרגום חופשי - ראשי גבינה.
כינוי זה דבק בהם משתי סיבות: הראשונה היא מעצם היותה של ויסקונסין מדינה אשר מתמחה ביצור גבינות, והשנייה אשר למעשה אינה יכולה להתקיים ללא הראשונה, היא כי אוהדי הקבוצה נוהגים לחבוש לראשם כובעים בצורת משולשי גבינה.
גרין לנטרן (מאנגלית: Green Lantern, גם "הפקח הירוק") הוא שמן של מספר דמויות בדיוניות, גיבורי-על שמופיעים בחוברות קומיקס של חברת DC קומיקס.
אלן סקוט, הפקח הירוק הראשון מתור הזהב של הקומיקס הופיע לראשונה בחוברת All American Comics #16 מיולי 1940 ונוצר על ידי הכותב ביל פינגר והמאייר מרטין נודל.
הפקחים הירוקים נלחמים בכוחות הרוע בעזרתן של טבעות כוח מיוחדות שמעניקות למשתמש בהן מגוון רחב של כוחות על-אנושיים, הנובעים מיכולת הדמיון, חוסר פחד וכן הספקטרום הרגשי של כוח הרצון.
בשעה שכוחות הטבעת של הפקח הירוק מתור הזהב היו מונעים בכוח הקסם, טבעותיהם של הבאים אחריו היו פרי יצירתם הטכנולוגית של שומרי היקום היושבים בכוכב הלכת "אואה" (Oa), שהעניקו את הטבעות רק לאלה שהיו באמת ראויים לענוד אותן, בני אנוש מכדור הארץ וחייזרים מכל רחבי היקום כאחד.
כל אותם יחידים הרכיבו כח משטרתי בין-גלקטי הידוע בשם חיל הפקחים הירוקים.
חיל הפקחים הירוקים ושומרי היקום נושאים דמיון רב לעדשאים ולבני אריסיה מסדרת ספרי "העדשאי", שנכתבו על ידי אדוארד אלמר סמית'.
"בני אריסיה" העניקו את כוח העדשה רק לאלה הראויים ביותר לענוד אותה, העדשאים, כדי להילחם נגד כוחות הרוע של האֱדוריאנים.
במיני סדרה Green Lantern Corps מתחילת שנות ה-80 חלקו כבוד לסדרת "העדשאי" בכך שהציגו שני חברים בחיל הפקחים הירוקים בשם אֱדור ואריסיה.
הפקח הירוק נוצר על ידי הכותב ביל פינגר והאמן מרטיל נודל, והופיע לראשונה ביולי 1940 בחוברת All-American Comics #16 בידי "All-American Publications", שמאוחר יותר אוחדה ביחד עם שתי חברות נוספות ל-DC קומיקס.
הפקח הירוק הראשון היה אלן סקוט שקיבל לרשותו פנס מתכת.
מתוכו הוא יוצק טבעת שהעניקה לו מגוון גדול של כוחות.
מגבלות הטבעת דרשו שהיא תיטען כל 24 שעות ושאינה יכולה להשפיע על עץ.
נודל רצה לקרוא לגיבורו במקור "אלאן לאד", אטימולוגיה מכוונת ל"אלאדין", שהייתה לו מנורת קסמים וטבעת קסמים משלו, אך חברת DC קומיקס לא אהבה את משחק המילים משום שחשבה שהשם טפשי ומסיח את דעת הקורא.
הפקח הירוק היה דמות פופולרית בשנות ה-40, וכיכב לצד פלאש ו-וונדר וומן בסדרת החוברות Comic Cavalcade, בנוסף לסדרה משלו.
הוא היה חבר בחברת הצדק של אמריקה בחוברות All Star Comics.
לאחר מלחמת העולם השנייה, פופולריות הקומיקס דעכה, והסדרה בוטלה בחוברת מס.
בסוף שנות ה-50, DC קומיקס הצליחה להחיות מחדש את גיבוריה במה שנודע כתור הכסף של הקומיקס.
במקום להחזיר את אותן דמויות, החברה עיצבה אותן מחדש בדמותם של גיבורים חדשים.
בעקבות החייאתו מחדש של הפלאש בחוברת Showcase #4 (אוקטובר 1956), גם הפקח הירוק החדש הוצג ב-Showcase #22 (ספטמבר-אוקטובר 1959).
הפקח הירוק השני הוא האל ג'ורדן, טייס ניסוי שניתנה לו טבעת הכוח בידי חייזר גוסס, אבין סור, והוא הפך לחבר בחיל הפקחים הירוקים, כוח משטרתי בין-גלקטי המפוקח על ידי שומרי היקום.
כוחן של הטבעות היה עמיד בפני כל שדבר שאינו צהוב, וזאת בעקבות פגם טבעי בטבעת.
יצירתו של ג'ורדן הייתה מתוך מטרה להפוך את הדמות לבדיונית יותר – רצונו של העורך הראשי ג'וליוס שוורץ, שהיה מחובבי הז'אנר המדע בדיוני.
ג'ורדן היה הפקח הירוק הראשון שהייתה לו משפחה.
הוא נוצר על ידי הכותב ג'ון ברום והמאייר גיל קיין.
האל ג'ורדן היה החבר המייסד של ליגת הצדק וגם הוא כיכב בסדרה משלו, החל מאוקטובר 1965. הוא פגש את קודמו מתור הזהב, שנקבע כי חי ביקום מקביל בארץ-2, הנפרד מעולמו של ג'ורדן.
שני הפקחים הירוקים הפכו לחברים טובים ולעיתים קרובות עזרו אחד לשני.
ג'ורדן גם חבר לבארי אלן, ושניהם הופיעו לסירוגין בחוברות הקומיקס.
ברום וקיין הוסיפו במרץ 1968 את דמותו של הפקח הירוק השלישי, גאי גרדנר.
76 (אפריל 1970), הסדרה שינתה כיוון עלילתי קיצוני.
העורך הראשי שוורץ עבד יחד עם הכותב דניס אוניל והמאייר ניל אדמס מתוך מטרה להוסיף רובד מציאותי יותר מאשר פנטזיה גרידא.
הם ציוותו את דמותו של החץ הירוק לפקח הירוק ושם הכותר שונה מ-Green Lantern ל-Green Lantern co-starring Green Arrow.
שניהם ערכו מסעות ברחבי אמריקה ונתקלו בבעיות אמיתיות, שלעיתים עמדו בניגודיות לאופיין של שתי הדמויות – הפקח הירוק היה איש החוק הנוקשה, בעוד החץ הירוק הוא איקונואיסט ליברלי.
במהלך הרצה זו פורסם הסיפור Snowbirds Don't Fly בחוברות מס.
85 ו-86, שבו דמותו של ספידי, שותפו של החץ הירוק, פיתחה התמכרות להרואין ונאלצה לפרוש.
לבסוף, הסדרה בוטלה לאחר 14 חוברות בלבד משום שלא זכתה להצלחה מסחרית.
לפי עלילת החוברות, דעתו של ג'ורדן נטרפה עליו בעקבות השמדת עירו, ואישיותו נשלטה בידי ישות הפחד פאראלקס שאחראית להשמדת חיל הפקחים הירוקים ולהריגתם של שומרי היקום ושל קילווג, אחד הפקחים הירוקים החייזריים.
ג'ורדן הוחזר לחיים במיני סדרה משנת 2004 "גרין לנטרן: לידה מחדש", חלק ראשון בטרילוגיה שהמשיכה ב"מלחמת חיל סינסטרו" משנת 2007 והסתיימה בסיפור "הלילה האפל ביותר" משנת 2009. טרילוגיה זו הציגה לראשונה ביקום DC את קיומו של הספקטרום הרגשי ואת חילות הצבעים השונים, שחייבים להתלכד יחדיו במלחמה נגד כוח גדול יותר.
נכון לאותה תקופה, כל ארבעת הפקחים הירוקים כיכבו בסדרות משלהם – ג'ורדן כיכב בכותר הראשי Green Lantern, ריינר וסטוארט ב-Green Lantern Corps וגרדנר ב-Green Lantern: Emerald Warriors ("לוחמי הברקת").
חברת DC הריצה מחדש את כותרי גרין לנטרן החל מספטמבר 2011 כחלק מאתחול נרחב של כותרי החברה.
בסדרה זו מככבים ג'ורדן וסינסטרו כפקחים ירוקים, לאחר שזה האחרון נבחר במפתיע לענוד מחדש את טבעת הכוח הירוקה בסוף אירועי "מלחמת הפקחים הירוקים".
בנוסף לסדרה הראשית, גרדנר וסטוארט מככבים ב-Green Lantern Corps, וריינר מככב בסדרה חדשה בשם Green Lantern: The New Guardians ("השומרים החדשים").
הגרין לנטרן של תור הזהב
ההיסטוריה של הפקח הירוק החלה לפני אלפי שנים, כאשר מטאור מיסטי של להבה ירוקה נחת על כדור הארץ בסין הקדומה.
הגרין לנטרן של תור הכסף
האל ג'ורדן היה טייס דור שני לטייסי ניסוי.
כוח הפקח הירוק ניתן לו מחייזר גוסס בשם אבין סור, שחלליתו התרסקה בכדור הארץ.
אבין סור חיפש באמצעות הטבעת את הפקח הירוק המתאים שיחליף אותו – "אדם ישר שנולד ללא פחד", ומצא שניים מתאימים – גאי גרדנר וג'ורדן, שהיה קרוב יותר למקום ההתרסקות.
סיפור מקורו של ג'ורדן סופר מחדש במיני סדרה "שחר הברקת".
הוא היה מהמייסדים של ליגת הצדק, והחל מאמצע העשור הראשון של המאה ה-21 היה אחראי למגזר כדור הארץ יחד עם ג'ון סטוארט.
ג'ורדן הוא גם חבר בחיל הפקחים הירוקים.
בזמן אירועי שעת אפס: משבר בזמן בתחילת שנות ה-90, ג'ורדן איבד את שפיותו והשמיד את חיל הפקחים הירוקים ואת סוללת הכוח הראשית.
בשנים הבאות הדמות, שידועה כעת בשם "פאראלקס", זעזעה רבות את יקום DC.
אולם, כאשר השמש של כדור הארץ הייתה בסכנה באירוע הקרוסאובר הלילה האחרון, ג'ורדן השתמש בשארית כוחותיו כפקח ירוק שהיו עדיין בשליטתו כדי להצית מחדש את השמש, שאורה נחלש.
בסיפור גרין לנטרן: לידה מחדש נודע כי ג'ורדן היה נתון תחת השפעתה של ישות חייזרית טפילה בשם פאראלקס, שנכלאה בעבר בסוללת הכוח הראשית בידי שומרי היקום.
מאוחר יותר, ג'ורדן חוזר מקברו בתור הספקטר, רוח נקמתו השמיימית של אלוהים.
בעזרת כוח רצונו בלבד, ג'ורדן שחרר את אחיזתו של פאראלקס עליו, חוזר לחיים (כעת צעיר יותר), ושב לחובותיו כפקח ירוק בדיוק בזמן לעזור לקייל ריינר ולחץ הירוק במלחמתם נגד סינסטרו.
ג'ורדן מוביל את חיל הפקחים הירוקים בקרב נגד פאראלקס וכליאתו ומצליח להסיר את הפגם הטבעי שבסוללת הכוח הראשית (הצבע הצהוב).
תחייתו של האל ג'ורדן הייתה בעצם ירית הפתיחה להתפתחות המשבר האינסופי של DC.
ג'ורדן הוא כעת אחד מהפקחים הירוקים המוצבים בסקטור 2814, יחד עם ג'ון סטוארט, והוא הביס את סינסטרו במלחמת חיל סינסטרו.
באירועי הלילה האפל ביותר, ג'ורדן מתחבר לששת חילות הפקחים בעת מלחמת האור.
הוא מוצא עצמו נלחם נגד רבים מחבריו ואויביו המתים, שהוחיו מחדש כפקחים שחורים, בשליטתו של הנבל נקרון.
ג'ורדן מצוות לבארי אלן, שאף הוא חזר לחיים באירועי פלאש: לידה מחדש, ואף צריך לשתף פעולה עם אויבים כסינסטרו, אטרוסיטוס, לארפליז וקרול פריס (אהובתו לשעבר) וכן בני ברית כסיינט ווקר ושבט אינדיגו.
הגרין לנטרן של תור הארד
גאי גרדנר היה הבחירה השנייה להחליף את אבין סור בסקטור הארץ 2814, ונשמר כתגבור להאל ג'ורדן, אם זה יאבד מכוחו.
למשך השנים הבאות שכב גרדנר בתרדמת לאחר שאירעה לו טרגדיה וסוללת כוח התפוצצה לו בפנים.
במהלך המשבר בעולמות האינסופיים, שומרי היקום התפצלו לסיעות, ואחת מינתה את גרדנר (שאך זה התעורר מתרדמתו) לאלופהּ הבלתי מעורער.
השנים בהן שכב בתרדמת הותירו את גרדנר מעורער נפשית, והוא החל לעבור שינויים רבים.
בקרב בינו לג'ורדן על השלטון בסקטור 2814, גרדנר הפסיד ולקח לרשותו את טבעת הכוח הצהובה של סינסטרו, שטעינתה הייתה אפשרית לא בזכות פנס המתכת כי רק על ידי קרבות עם פקחים ירוקים אחרים.
בטרם שבו אליו כוחות הפקח הירוק, ולאחר שסינסטרו השיב את שליטתו על הטבעת הצהובה, גרדנר ערך מסע בעקבות כוחות אחרים, שעוררו בתוכו כוחות חייזריים מסתוריים.
גרדנר הוא אחד מחברי משמר הכבוד של חיל הפקחים הירוקים, והוא עוזר לאמן מגויסים חדשים.
גרדנר עזר בהגנה על כוכב הלכת אואה בזמן אירועי הלילה האפל ביותר.
בחוברת Greeen Lantern Corps #43 הוא נכנע לזעמו לאחר מותו הזמני של קייל ריינר והופך לפקח אדום.
ג'ון סטוארט היה ארכיטקט ולוחם בחיל הנחתים לשעבר ממוצא אפרו-אמריקני שנבחר להחליף את גרדנר ככוח תגבור להאל ג'ורדן לאחר שגרדנר היה נתון בתרדמת.
ג'ורדן התנגד לגיוסו של סטוארט לחיל הפקחים הירוקים בטענה שהיו לו קשיים בקבלת מרות מדמויות סמכותיות כשומרי היקום.
בהמשך ג'ורדן עזב את תפקידו לזמן מסוים, שבו סטוארט החליפו.
לאחר השמדת חיל הפקחים הירוקים בידי פאראלקס, ג'ון סטוארט הוביל את הכוח המשטרתי "דארקסטארס".
הוא החליף את מקומו של ריינר לאחר שזה עזב את כדור הארץ, גם כמגן סקטור 2814 יחד עם האל ג'ורדן וגם כחבר בליגת הצדק.
הגרין לנטרן של העידן המודרני
בעקבות השמדת חיל הפקחים הירוקים ושומרי היקום פרט לאחד, גאנטת – אחרון שומרי היקום שנשאר – גאנטת בוחר בקייל ריינר, מעצב גרפי צעיר, להיות הפקח הירוק האחרון וברשותו טבעת הכוח האחרונה.
קייל לא נבחר על ידי מועצת שומרי היקום בכוכב הלכת "אואה" כמו קודמיו ואינו נחשב לאמיץ כהאל ג'ורדן, אך זה לא הפך אותו לפחות טוב והוא לא נפל במאומה מקודמיו.
הוא נודע בקרב תושבי אואה כ"נושא הלפיד", והוכיח עצמו פעמים רבות בזכות עצמו וכחלק בליגת הצדק.
במהלך המיני סדרה דמדומי הברקת, ריינר ספג לתוכו את כל כוחות חיל הפקחים הירוקים והפך לישות הכמעט-אלוהית איון, מה שאפשר לו להשיב על כנו את כל מה שהאל ג'ורדן כפאראלקס החריב – להדליק מחדש את הלהבה הירוקה באואה, ובזאת בעצם להציל את חיל הפקחים הירוקים ולהחיות את שומרי היקום.
בדיעבד נודע, כי ריינר נבחר על ידי גאנטת משום שידע מהו פחד והוא קיבל טבעת כוח הנטולה מהשפעתו של הצבע הצהוב כדי להשתלט על פאראלקס.
או אז, ריינר לימד את חברי החיל להתגבר על הפחד ולכלוא את פאראלקס.
בזמן מלחמת חיל סינסטרו, ריינר – המאוחד עם איון – נכלא בידי חיל סינסטרו, ופאראלקס השתלט עליו.
האל ג'ורדן מצליח להצילו מכלאו ומאחיזתו של פאראלקס.
לאחר שפאראלקס נכלא בארבע סוללות הכוח של הפקחים הירוקים מכדור הארץ, גאנטת וסאיד מציעים לריינר להפוך שוב לחבר מן המניין, והוא מסכים.
כעת גם חבר משמר הכבוד ועוטה מדים חדשים, ריינר שב לחובותיו כפקח ירוק וצוות לגאי גרדנר.
לאחרונה, ריינר מת בהגנה על כוכב הלכת אואה שהותקף על ידי חיל הפקחים השחורים.
הוא מוחזר לחיים בידי כוכב הספיר, שמאחדת את ליבו עם לב אהובתו, סוראניק נאטו.
בהמשכיות "ה-52 החדשים" שלאחר אירועי "פלאשפוינט" הוצגה דמותו של סיימון באז.
באז הוא מוסלמי-אמריקני ממוצא לבנוני המתגורר בפרוורי דטרויט בעיר דירבורן, מישיגן.
הוא הופיע לראשונה בחוברת החינמית The New 52!
FCBD #1 לפני שהשתתף במלואו בסיפור "עליית הצבא השלישי" בחוברת Green Lantern #0 בכתיבתו של ג'ף ג'ונס.
בסיפור זה, הוא נתפס בידי המשטרה לאחר שהשתתף במרוצים לא חוקיים עם רכב גנוב שמחוברת אליו פצצה מחומשת.
בזמן שתוחקר על ידי השלטונות, טבעת הכוח של סינסטרו בחרה בבאז כמחליפו כאשר האל ג'ורדן וסינסטרו נרצחו ככל הנראה בידי שומרי היקום בזמן שנלחמו נגד היד השחורה.
ליגת הצדק איתרה בסופו של דבר את באז וחבריה ביקשו לדעת כיצד טבעת הכוח הגיעה לרשותו.
באטמן ניסה לנטרל אותו על ידי כך שניסה להסיר את טבעת הכוח מידו של באז, אך מנגנון ההגנה שבטבעת מנע זאת.
בעקבות אירועי "זעמו של הפקח הראשון", אמנדה וולר וסטיב טרבור הציעו לבאז הזדמנות להצטרף לקבוצת "ליגת הצדק של אמריקה" בתמורה לזיכויו.
לאחר "מלחמת השילוש", גאי גרדנר וחיל הפקחים האדומים נהפכו למגיני סקטור החלל 2814, וסיימון נבחר לשגריר הפקחים הירוקים של הארץ בידי האל ג'ורדן.
לאחר קרב ממושך עם הפקח הראשון, נודע כי סיימון באז ימשיך לאמן את הגרין לנטרן הנשית הראשונה של כדור הארץ, ג'סיקה קרוז.
ג'סיקה קרוז הוזכרה לראשונה בחוברת Green Lantern Vol.5 #20 בתור הגרין לנטרן הנשית הראשונה של כדור הארץ.
קרוז היא אמריקנית ממוצא לטיני שנבחרה בעל כורחה לשמש כמארחת החדשה לטבעת וולטהום אחרי גסיסתה של טבעת הכוח.
ליגת הצדק וסיימון באז עוזרים לה להבין את כוחותיה המקוללים, ומאוחר יותר היא נבחרת להפוך לגרין לנטרן ולהוביל יחד עם סיימון באז את ההרצה המחודשת של חברת DC, "לידה מחדש".
אחרים המחזיקים בנטל הפקח הירוק
לאלן סקוט יש בת מנישואים קודמים בשם ג'ניפר-לין היידן, אשר מגלה כי היא חולקת בקשר המיסטי שהיה לאביה עם הלהבה הירוקה.
בכך היא קיבלה את כוחות הפקח הירוק ובחרה להמשיך את דרכו של אביה תחת השם ג'ייד.
מאז הופעתה לראשונה בספטמבר 1983, היא איבדה את כוחותיה מספר פעמים עד שלבסוף נבחרה להחליף את קייל ריינר כאשר זה עזב את כדור הארץ לכוכב הלכת אואה, מתוך מטרה להחיות את חיל הפקחים הירוקים ואת שומרי היקום.
היא שימשה כחברת הפקחים הירוקים עד אשר ריינר חזר כאיון והשיב לה את החיבור לכוחות לב הכוכב.
היא מתה במהלך אירועי המשבר האינסופי בניסיון לעצור את אלכסנדר לות'ר הבן מלהשמיד את היקום, ולפני מותה השיבה לריינר את כוחותיה.
באירועי הלילה האפל ביותר, שרידיה של ג'ייד מואנשים מחדש כפקחית שחורה לאחר שקיבלה לרשותה את טבעת הכוח השחורה.
היא חוזרת לחיים בידי האל ג'ורדן, שהתאחד עם ישות החיים הלבנה יחד עם 11 פקחים שחורים נוספים.
סינסטרו קיבל את טבעת הכוח הירוקה עם מותו של מוגו בסוף קשת הסיפור "מלחמת הפקחים הירוקים" של שנת 2011. דמותו מככבת לצד ג'ורדן באתחול המחודש של חברת DC שנעשה לכותרי החברה החל מספטמבר 2011.
כל פקח ירוק עונד טבעת כוח שמסוגלת לייצר מגוון רחב של אפקטים, המוגבלים רק על ידי דמיונו של העונד אותה וכח רצונו.
רף יכולותיה של טבעת הכוח נותר בלתי ידוע, והיא מתוארת כ"נשק העוצמתי ביותר בכל היקום", כאשר חולשתה היחידה היא בעונד אותה.
סיפורים משנת 2006 שיכתבו את עניין חולשתה של הטבעת לצבע הצהוב, בציינם כי העונד את הטבעת זקוק רק להתגבר על הפחד ולהבינו כדי להתעלות מעל לחולשה זו.
טבעות הכוח הציגו את האפקטים הבאים בידי משתמשיהם:
יצירת מבנים מוצקים של אנרגיה ירוקה, שיכולים להשתנות בגודלם מהמיקרוסקופי לגדול והמורכב ביותר.
הדבר יכול לעזור לעונד טבעת הכוח בשעת התקפה, הגנה או תפיסתן של מטרות (לפני המשבר, הטבעת הייתה מסוגלת להציג יכולות טלקינטיות ללא שימוש במבנים).
יצירת שדה כוח, מעין הילה המגנה על המשתמש בטבעת הכוח מהשפעותיו של ריק החלל.
הדבר יוצר גם אטמוספירה הניתנת לנשימה.
בניגוד לשנים קודמות, הטבעת אינה יכולה להגן על בעליה אוטומטית, אלא יש לצוות עליה לעשות כך.
יצירת חוצץ הגנה מנטלי כנגד תקשורת טלפתית ותמרון מרחוק.
אורות וקרני אנרגיה בעוצמות ובצבעים שונים, כמו פלזמה הרסנית.
יכולת תעופה, במהירויות הגדולות ממהירות האור, אם כי הדבר גורם לדליפת אנרגיה מהירה יותר.
מעבר מיידי לאורכה של הגלקסיה ולמרחקים עצומים דרך חורי תולעת.
טלפורטציה (יכולת שלא הייתה בשימוש לאחרונה, ואינה מנת חלקם של הפקחים הירוקים של העידן המודרני).
מסע בזמן, אם כי יש צורך במספר טבעות כוח בשביל להשלים זאת.
הטבעות יכולות לשמש כמחשבים תבונתיים ולספק מידע דרך החיבור לספר של אואה.
לטבעות יכולת לפתירת בעיות, אך הן אינן יכולות להחליט בשביל עצמן או לנקוט בשיטת פעולה בעצמן.
על העונד אותן לתת את ההוראות לדרך הפעולה הנאותה.
תרגום של כמעט כל שפה (במקור, הדבר היה בר ביצוע בעזרת כוח הרצון, אך בעידן המודרני נכלל ביכולותיה המובנות של הטבעת).
תקשור בין עונדי הטבעות, ללא קשר למרחק ביניהם.
יכולות איבחון, מאפשר למשתמש לראות באמצעות רנטגן, לאבחן מחלות ולזהות עצמים.
היפנוזה, כולל הקרנת מחשבותיה של המטרה על פני מפות מובנות.
יצירת רמות שונות של קרינה.
הכנסת בני אנוש למצב של תרדמת והוצאתם ממצב זה.
שינוי מצב צבירה של חומר ושל העונד את הטבעת.
מאפשר לעצמים ולמשתמש לשנות פאזה ולעבור דרך אובייקטים מוצקים.
הפיכת המשתמש או עצמים לבלתי נראים.
קצב ריפוי מואץ, טיפול והגנה נגד נגיפים ונשק ביולוגי ויכולת ניתוחית של איברי גוף ניזוקים.
הליכים רפואיים מתקדמים יכולים להתבצע על ידי העונד את הטבעת בהתבסס על המידע הרפואי שברשותו.
לפני המשבר, המשתמש יכול היה להחיות באופן מיידי איברים פגועים שלא היו בשימוש מזה שנים, למשל לגרום לאדם שהיה רתוק למיטתו להלך בשנית.
יכולת שינוי צורה על ידי יצירת תחפושת הולוגרפית מסביב למשתמש.
מאפשר לספוג את המשתמש לתוך הטבעת עצמה, היכן שהוא יחיה ב"עולם פנימי" אותו יצר לעצמו ללא הגבלת זמן.
לפני המשבר, הטבעת יכלה לשנות את גודלן המולקולרי של ישויות (כולל כיווץ לרמה אטומית), לשנות שלב אבולוציוני או לעוות אזורים שונים בגוף.
לפני המשבר, המשתמש יכול היה להאניש עצמים דוממים ולאפשר למטרה לעשות ככל העולה על רוחו.
לפני המשבר, הטבעת יכלה ליצור מבנה של טבעת אותה יכלו לענוד אלה שאינם פקחים ירוקים למשך זמן מוגבל של ארבע שעות.
לפני המשבר, הטבעת יכלה לשכפל מספר עותקים של המשתמש, כשלכל עותק היו היכולות של המשתמש המקורי.
בסרט האנימציה "גרין לנטרן: טיסה ראשונה", סינסטרו יכול היה לחבר את קצות העצב שבמוחו של פושע מת על מנת לחלץ משם מידע, בדרך של דו-שיח.
שבועת הפקח הירוק בזמן הטענת הטבעת השתנתה במשך השנים, אולם שתי הגרסאות המפורסמות ביותר הן של אלן סקוט ושל האל ג'ורדן.
יתר השבועות הן של חילות הצבעים (חיל סינסטרו, כוכבות הספיר, חיל הפקחים האדומים, חיל הפקחים הכחולים, הסוכן הכתום, חיל הפקחים השחורים), של פקחים ירוקים שונים מהעבר, של חיל אלפא לנטרן ושל סודאם יאט – הפקח הירוק ושומר היקום האחרון מהמאה ה-31, כפי שנראה במיני סדרה "לגיון שלושת העולמות".
באמצע שנות ה-40, השבועה נכתבה מחדש על ידי אלפרד בסטר והיא המאופיינת ביותר מאז תקופתו של האל ג'ורדן:
דמותו של האל ג'ורדן הופיעה בארבעה פרקים בסדרת האנימציה "הבאטמן".
הופעתו הראשונה היא בתפקיד ללא דיבוב בסוף העונה הרביעית The Joining, המציג את חברי ליגת הצדק.
בהמשך הוא מופיע בפרקי העונה החמישית Ring Toss וסיום העונה Lost Heroes.
לאחרונה, דמותו של ג'ורדן הופיעה ב"גרין לנטרן: סדרת האנימציה" התלת-ממדית שיצאה בשנת 2011.
דמותו של גאי גרדנר הופיעה בשני פרקים בסדרת האנימציה "באטמן: האמיצים והנועזים": Day of the Dark Knight ו-The Eyes of Despero.