tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הוא למד באקדמיית פרנקלין במחוז ססקווהנה שבפנסילבניה ולאחר מכן באמהרסט קולג'.
הוא למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין בנובמבר 1847 והחל לעסוק בעריכת דין.
גרואו התמודד כדמוקרטי בבחירות 1850 וכיהן כחבר מפלגה זו בקונגרסים ה־32 וה־33 וכן בתחילת הקונגרס ה־34. הוא עבר למפלגה הרפובליקנית בעקבות חתימתו של הנשיא פרנקלין פירס על חוק קנזס נברסקה.
בבחירות 1856 התמודד כרפובליקני ונשאר חבר במפלגה זו עד סוף הקריירה הפוליטית שלו.
במהלך הקונגרס ה־35, ב־5 בפברואר 1858, הותקף פיזית באולם בית הנבחרים בידי הדמוקרטי , והאירוע התפתח לקטטה בין חברי קונגרס מהצפון ומהדרום.
קייט, שנעלב מכך שגרואו עבר לצד האולם שבו ישב, דרש ממנו בבוז לשבת וקרא לו 'גור רפובליקני שחור'.
גרואו השיב כי 'שום מנהל עבדים לא יניף מעליי שוט'.
קייט התרגז, אחז בגרונו של גרו וצעק כי 'יחנוק אותו בגלל זה'.
קטטה רחבה שבה השתתפו כ־50 חברי קונגרס פרצה באולם והסתיימה רק לאחר שאגרוף שהחטיא חבר הקונגרס קאדוואלדר וושברן הפיל את הפאה של חבר הקונגרס .
בארקסדייל הנבוך החזיר בטעות את הפאה הפוך, ושני הצדדים פרצו בצחוק ספונטני.
בהמשך אותה שנה נבחר גרואו לכהונה חמישית.
כאשר הקונגרס הבא התכנס בדצמבר 1859, היה אחד מ־90 חברי קונגרס שקיבלו קולות בבחירת יושב הראש שנמשכה חודשיים וכללה 44 סבבי הצבעה, אך פרש לאחר ההצבעה הראשונה.
ב־29 בדצמבר 1859 הזמין חבר הקונגרס מקרוליינה הצפונית את גרואו לדו-קרב לאחר חילופי עלבונות ביניהם במליאה.
שניהם ועוזריהם נעצרו בידי משטרת מחוז קולומביה לפני שהדו־קרב התקיים.
הקרע המעמיק בין מדינות העבדות למדינות החופשיות האפיל על ניצחונו של גרואו בבחירות 1861. המשבר הלאומי החריף בדצמבר 1860 כאשר קרוליינה הדרומית הייתה למדינה הראשונה שפרשה מהאיחוד.
ארבעה חודשים לאחר מכן, ב־12 באפריל 1861, כוחות הקונפדרציה ירו על פורט סאמטר והחלה מלחמת האזרחים.
בתגובה כינס הנשיא אברהם לינקולן את הקונגרס ה־37 ב־4 ביולי.
כאשר בית הנבחרים התכנס באותו יום, הוצב גרואו כמועמד לתפקיד יושב הראש, לצד פרנסיס בלייר.
גרואו נבחר כבר בהצבעה הראשונה, לאחר שבלייר פרש בעקבות ההצבעה השמית, שבמהלכה עברו אליו 28 קולות.
תוצאות הבחירה (159 קולות; נדרשו 80 לניצחון):
גלושה גרואו (רפובליקני – פנסילבניה): 99
פרנסיס בלייר (רפובליקני – מיזורי): 12
ג'ון קריטנדן (האיחוד החוקתי – קנטקי): 12
ג'ון פלפס (דמוקרטי – מיזורי): 7
(דמוקרטי – ניו יורק): 7
גרואו, מתומכי הרפובליקנים הרדיקליים, הפסיד בבחירות 1862 והיה ליושב ראש בית הנבחרים השני ברציפות שאיבד את מושבו.
הוא היה ציר בוועידות הלאומיות של המפלגה הרפובליקנית בשנים 1864 ו־1868.
בשנת 1871 עבר ליוסטון שבטקסס, ובאותה שנה נעשה לנשיא חברת הרכבת שנודעה בשם International–Great Northern Railroad, תפקיד שבו כיהן עד 1875. לאחר מכן שב לפנסילבניה ולעיסוק בעריכת דין עד 1894.
גרואו חזר לקונגרס כחבר בית הנבחרים מטעם פנסילבניה כנציג כלל-מדינתי בשנים 1894–1903, ושימש יושב ראש ועדת החינוך בקונגרס ה־56.
גרואו התגורר בגלנווד שבפנסילבניה משנת 1903 ועד מותו שם ב־31 במרץ 1907. ביוגרפיה עליו,
אנדרטה לזכרו הוקמה בשנת 1915 במתחם בית המשפט של מחוז ססקווהנה במונטרוז שבפנסילבניה.
גלי מיקרו (גם "מיקרוגל") הם גלים אלקטרומגנטיים בעלי אורך גל הנע בין 1 מילימטר עד 1 מטר, ותדירות של 300 מגה-הרץ עד 300 גיגה-הרץ.
בתחומים הנדסיים מסוימים מקובלת הגדרה צרה במקצת של גבולות הספקטרום האלקטרומגנטי של גלי מיקרו, בין 1 גיגה-הרץ ל-300 גיגה-הרץ.
רוב השימושים המעשיים של גלי המיקרו נמצאים גם בהגדרה הצרה.
קרינת מיקרו היא קרינה בלתי מייננת ויש לה שימושים רבים בטכנולוגיה, בהם תנור מיקרוגל, טלפון סלולרי ומכ"ם.
באסטרונומיה יש שימוש רב ברדיו-טלסקופ בתחום גלי מיקרו, המאפשר כושר הפרדה טוב יותר משאר ספקטרום הרדיו, ומסוגל לעבור דרך ענני גז ואבק המסתירים אזורים רבי עניין בחלל, כגון חורים שחורים במרכזי גלקסיות.
בשם "גלי מיקרו" מכונים גלים בעלי אורך גל בתחום שבין 1 מ"מ ל-1 מטר (תדירות של עד 300 גיגה הרץ).
אולם, גבולות התחום המוזכרים לעיל שרירותיים למדי.
לכן, בתחומים מדעיים והנדסיים שונים נעשית אבחנה שונה בין גל מיקרו לאור תת-אדום מרוחק ובין גל מיקרו לגל רדיו בתדירות אולטרה-גבוהה.
כלומר, גל בעל אורך גל הקרוב ל-1 מ"מ יכול להחשב בתחום אחד לגל תת-אדום ובתחום אחר לגל רדיו בעל תדירות אולטרה-גבוהה.
נהוג לסווג את גלי המיקרו לשלושה תחומים לפי התדירויות שלהם (שקול לאורכי הגל שלהם):
תדירות אולטרה-גבוהה, באנגלית: Ultra-High Frequency (UHF), גלים שתדירותם בתחום 0.3–3 גיגה הרץ.
תדירות סופר-גבוהה, באנגלית: Super High Frequency (SHF), גלים שתדירותם בתחום 3–30 גיגה הרץ.
תדירות גבוהה קיצונית, באנגלית: Extremely High Frequency (EHF), גלים שתדירותם בתחום 30–300 ג'יגה הרץ.
באורכי גל קטנים ממילימטר, בליעת הקרינה האלקטרומגנטית על ידי אטמוספירת כדור הארץ היא כה גדולה עד כי נהוג לומר שהאטמוספירה אטומה לתדרים אלו.
כלומר, גלים שמקורם בכוכבים אינם מסוגלים לחדור את האטמוספירה ולהגיע לכדור הארץ.
האטמוספירה נעשית "שקופה" מחדש עבור גלים שתדירויותיהם מצויות במה שמכונה תת-אדום ו"החלון האופטי".
חלוקת משנה של התדרים בתחום גלי המיקרו
גורמי תקינה שונים כ-IEEE, נאט"ו, FCC ו-Radio Society of Great Britain) RSGB) חילקו את תחום תדרי המיקרו למספר תתי-טווחים, לשימושים שונים.
ההגדרות של הגופים השונים אמנם לא חופפות לחלוטין, אך ההבדלים ביניהן קטנים.
כינוי תחום תדר הרחבה L 1–2 GHz Long wave S 2–4 GHz Short wave C 4–8 GHz Compromise between S and X X 8–12 GHz ככל הנראה קיצור לכינוי של סימון המטרות במערכת לבקרת אש, אשר בעבר השתמשו בתחום זה.
גלי מיקרו ניתן ליצור במספר דרכים, נהוג לחלק דרכים אלו לפי סוג המכשיר בו נעשה השימוש: מכשיר מצב מוצק או מכשיר מבוסס שפופרת ריק.
מכשירי מצב מוצק מבוססים על מוליכים למחצה כמו צורן וגליום-ארסניד, ומכילים טרנזיסטורי FET, טרנזיסטורי BJT, דיודות גאן ודיודות IMPATT.
לשם השגת מהירויות גבוהות יותר, פותחו טרנזיסטורים המותאמים במיוחד לשימושים הקשורים בגלי מיקרו.
גרסאות מותאמות של טרנזיסטור ה-FET כוללות את טרנזיסטורי ה-MESFET, ה-HEMT (נקרא גם HFET) וה-LMDOS.
ניתן לייצר גלי מיקרו באמצעות מעגלים משולבים הנקראים MMIC (Monolithic Microwave Integrated Circuits).
מעגלים אלה מיוצרים לרב תוך שימוש בפרוסות גליום-ארסניד, אך קיימת כיום מגמה של החלפת הגליום-ארסניד בצורן-גרמניום (שילוב של צורן וגרמניום) או צורן עם אילוח רב.
מכשירים מבוססי שפופרות ריק פועלים בהסתמך על תנועתם הבליסטית של אלקטרונים בריק תחת השפעתם של שדות חשמליים או שדות מגנטיים.
עם מכשירים אלו נמנים המגנטרון, שפופרת קלייסטרון , הגיירוטון ושפופרת הגל הנע (traveling wave tube או TWT).
מכשירים אלו עובדים על ידי ויסות צפיפות ולא ויסות זרם.
משמעות הדבר היא שפעולתם מתבססת על תעופה בליסטית של קבוצות אלקטרונים דרכם, ולא על מעברו של זרם אלקטרונים רציף.
השימוש המוכר ביותר בגלי מיקרו כיום הוא בתנור המיקרוגל, מכשיר מטבח, המפעיל קרינת מיקרו לצורך חימום או בישול מזון.
עם זאת, הטכנולוגיה של יצירת גלי מיקרו פותחה במקור לשימושים צבאיים, בעיקר מכ"ם לגילוי מיקום מטוסים.
אורך הגל הקצר אפשר שידור אלומה צרה הדרושה לגילוי מדויק של הכיוון בו נמצא המטוס, עם אנטנה בגודל סביר לשימוש צבאי.
טכנולוגיית מכ"ם גלי המיקרו הייתה אחד היתרונות האסטרטגיים שהביאו לניצחון בעלות הברית במלחמת העולם השנייה.
גלי מיקרו עוברים בקלות יחסית דרך אטמוספירת כדור הארץ.
היכולת ליצור אלומה מכוונת מאפשרת תקשורת נל"נ בין נקודות שביניהן יש קו ראייה, בניגוד לגלים בעלי אורכי גל ארוכים יותר המשמשים לשידור רדיו לא כיווני.
כמו כן, ניתן ליצור אנטנות לא-כינווניות קטנות ויעילות לשידור וקליטה בתדרי גלי המיקרו, אשר ניתנות לשימוש במכשירים ניידים.
בנוסף, התחום הרחב של גלי מיקרו מאפשר איפנון של יותר ערוצי שידור ברוחב סרט קבוע מאשר בגלי הרדיו הארוכים יותר.
מסיבות אלו נעשה שימוש נרחב בגלי מיקרו לצורכי שידור והעברת מידע.
טלפונים אלחוטיים – מכשיר טלפון נייד המחובר בקשר אלחוטי אל בסיס המחובר לקו טלפון חוטי.
Wi-Fi ובלוטות' (Bluetooth) – תקשורת נתונים לטווחים קצרים מבוססת על תדרי גלי המיקרו בעוצמות נמוכות.
מכ"ם (Radar) – העושה שימוש באלומה צרה של גלי מיקרו לגילוי טווח, מהירות וכיוון של עצמים מרוחקים.
טלוויזיה בכבלים ואינטרנט בכבלים – האות המועבר בכבל משתמש בתדירויות גלי המיקרו הנמוכות שעליהן מאופננים ערוצי טלוויזיה ותקשורת נתונים.
טלפונים סלולריים עושים שימוש בתדירויות הנמוכות של גלי המיקרו לתקשורת עם תחנות בסיס.
ניתן לייצר אלומת גלי מיקרו צרה מאוד באמצעות מייזר – מכשיר הדומה ללייזר אך פולט קרינה באורכי גל ארוכים יותר (גלי מיקרו במקום הספקטרום הנראה).
קיומם של גלים אלקטרומגנטים נחזה לראשונה בשנת 1864 על ידי ג'יימס קלרק מקסוול, לאחר שניסח את המשוואות הקרויות כיום על שמו.
הראשון שהוכיח ממש את קיומם של הגלים הללו היה היינריך רודולף הרץ, כאשר בשנת 1888 בנה מכשיר שייצר וגילה גלי מיקרו בתחום התא"ג (תדר אולטרה-גבוה, או UHF).
השימוש הראשון במינוח "גלי מיקרו" נעשה כנראה בשנת 1931:
השימוש הראשון במינוח, בהקשר אסטרונומי, נעשה, ככל הנראה, בשנת 1946 במאמרם של רוברט דיק ורוברט ברינגר, "קרינת גלי מיקרו מהשמש והירח" ("Microwave Radiation from the Sun and Moon").
מחקר גלי המיקרו שזור במחקר תאוריית הקרינה האלקטרומגנטית מסיבות ברורות.
היסטוריה נוספת בנוגע לתיאורית הקרינה האלקטרומגנטית ובייחוד חלקיה הקשורים לשימושים מודרניים בגלי מיקרו, ניתן לקרוא בערכי האישים שתרמו למחקר.
ויליאם תומסון, כונה מאוחר יותר "לורד קלווין"
בין המחקרים והעבודות שהתמקדו בגלי המיקרו ניתן למצוא:
בארקהאוסן וקורץ – מתנד מבוסס טריודה בתדרי גלי המיקרו
אלברט האל – מגנטרון בעל אנודה מפוצלת
האחים וריאן – קרן אלקטרונים מווסתת על ידי מהירות (שפופרת קלייסטרון)
רנדל ובוט – מגנטרון חללים לתדרי גלי המיקרו
עם כניסתם של טלפונים סלולריים לשימוש נרחב בשנות ה-90 של המאה ה-20 הועלו חששות שחשיפה לגלי מיקרו, בעיקר מאנטנות סלולריות באזורים מאוכלסים בצפיפות, יכולה לגרום לבעיות בריאותיות קשות, כפי שנמצא בעבר במשדרים חזקים כגון מכ"ם צבאי.
אולם למרות הגידול העצום בשימוש בטלפונים סלולריים בעולם כולו לאורך השנים, העלייה המשוערת בתפוצת מחלות אלו לא נצפתה בפועל.
גלי מיקרו בעוצמות נמוכות הנחשבות לבטוחות משמשים כיום במכשירים וטכנולוגיות בתפוצה נרחבת מאוד, כגון נקודות גישה לרשתות אלחוטיות, התקני בלוטות', גלאי מרחק במכוניות, ועוד.
בציבור הרחב נפוץ עדיין חשש מקרינת מיקרו שמקורה בטלפונים סלולריים ותנורי מיקרוגל.
אף שגלי מיקרו הם קרינה בלתי-מייננת (כלומר אינם גורמים לשינויים כימיים כלשהם, שלא כמו אור על-סגול למשל), יש החוששים שהשפעתם הפיזיקלית (בפרט, חימום חומרים אורגניים) עשויה לגרום לנזקים כתוצאה ממנגנונים שלא התגלו עדיין.
משרד הבריאות בישראל, כמו רשויות בריאות במדינות רבות בעולם, מפרסם הנחיות בטיחות הנוגעות לקרינת מיקרו מטלפונים סלולריים.
גם חברות הסלולר הישראליות מפרסמות מידע בנושא זה.
גלי הסירה של קלווין () הם גלים על פני המים שיוצרת סירה, או למשל, עוף מים, הנעים במים שקטים.
גלים אלו מופיעים אחרי הגוף הנע כזוג "קרניים" שהמפתח הזוויתי ביניהם הוא בדיוק כלומר כ-, וזאת ללא תלות במהירות הסירה.
גלי הסירה של קלווין נובעים מיחס הנפיצה של גלי מים עמוקים בגבול של אורכי גל גדולים, , והם תוצאה של התאבכות גלים היוצרת קוסטיקה (בלעז caustics).
קוסטיקות קשורות במגוון של תופעות נוספות, שהמוכרות בהן הן הקשת בענן וריצודי האור על קרקעית של בריכת מים.
הגלים נקראים על שמו של הפיזיקאי בן המאה התשע עשרה, הלורד קלווין.
עופות מים וסירות שנעים על פני המים יוצרים תבנית גלים אופיינית דמוית - נוצה, שהתיאור המתמטי שלה הוסבר לראשונה על ידי לורד קלווין, במסגרת מחקריו המעמיקים על ההידרודינמיקה של ספינות.
קלווין התייחס לתנועה יחסית ישרה ובמהירות קבועה של מקור לחץ נקודתי על פני המים.
כשמקור הלחץ נע, הוא מחולל גלי מים בתחום רחב של אורכי גל, אולם כל הגלים יימצאו בין זוג קרניים שנפגשות במקור הגלים ויוצרות זווית של .
מאפייני תבנית זו הם בלתי תלויים במהירות ובגודל של מקור הגלים על פני תחום רחב של ערכים שלהם.
הזוויות של התבנית אינן תכונות אופייניות של מים בלבד: כל זורם איזנטרופי ובלתי דחיס עם צמיגות נמוכה יפגין אותה ההתנהגות.
יותר מכך, לתופעה זו אין שום קשר לטורבולנציה.
כל הפיתוח של צורת התבנית מתבסס אך ורק על התאוריה הליניארית של זורם אידיאלי, כלומר על תאוריית הגלים של איירי.
בנוסף, המים לא חייבים להיות נייחים; גם במקרה של עצם נייח המונח כאשר מים זורמים על פניו, כמו במקרה של נהר זורם (כל עוד המים עמוקים ויש מהירות יחסית בין העצם למים), תיווצר תבנית זהה.
אי-התלות של מאפייני התבנית נובעת ישירות מיחס הנפיצה של גלים על פני מים עמוקים (בגלי מים עמוקים אורך הגל קטן בהרבה מעומק המים).
כשמקור הלחץ נע, הוא מייצר גלים שמתקדמים במהירויות מופע שונות, כאשר הגלים הארוכים יותר נעים מהר יותר.
הגלים הארוכים ביותר, שנעים במהירות מופע שגדולה ממהירות מקור הגלים , ייטמעו במים הסובבים כך שלא ניתן יהיה להבחין בהם בקלות.
גלים אחרים בעלי מהירות מופע מתחת ל-, לעומת זאת, יוגברו דרך התאבכות בונה וייצרו גלי הלם מובחנים, המופיעים במיקום קבוע ביחס למיקום הסירה.
ביחס לסירה, הזווית בין החזית של גל באורך גל ספציפי ונתיב מקור הגלים מקיימת (כש-c מהירות המופע של הגלים), בדומה לקונוס שנוצר מאחורי מטוס על-קולי .
אם c/v > 1 או 1-> c/v, אף גל מאוחר יותר לא יוכל להתאבך באופן בונה עם גל שנוצר מוקדם יותר, וחזיתות הלם לא ייווצרו.
עם זאת, חזיתות ההלם הללו יופיעו בזוויות צרות יותר מאלו שניתן לצפות, שכן המהירות שמכתיבה בפועל את אזורי ההתאבכות של חזיתות הגלים היא מהירות החבורה של הגלים, שבמים עמוקים היא חצי ממהירות המופע של הגלים!
כדי למצוא את הזווית המדויקת של תבנית הגלים, ניתן להיעזר בבנייה גאומטרית הבאה: נתייחס לנקודה T באיור; זו נקודת האמצע של הניצב SQ.
נקודה זו מייצגת לאן הגיעו חבילת הגלים שהתקדמה במהירות החבורה.
הזווית של חזית ההלם מתקבלת כזווית המרבית שיוצר התיכון PT (עם כיוון התנועה PQ) כאשר ערכי רצים בין 0 ל-90 מעלות.
בעיה זאת שקולה למציאת נקודת קיצון לפונקציה הבאה:
גזירה נותנת: , הפתרון הוא:
, ערך שמתאים לזווית ולזווית .
ניתן להראות גם שזווית זו שווה במדויק ל-, תוצאה שניתן לפרש אותה גם כאילו לכל העצמים שנעים ומחוללים גלי שטח על פני תווך דיספרסיבי (מים עמוקים) יש "מספר מאך אפקטיבי" 3.
בדומה לכך, במהירויות נמוכות מדי, אורכי הגל הקצרים שנוצרים הם אופייניים לגלים קפילריים, להם יחס נפיצה שונה מזה של גלי מים עמוקים, כך שהפיתוח לא תקף יותר.
גל כבידה (להלן גרסאות שונות למונח) הוא הפרעה של עקמומיות במרחב־זמן, המתפשטת במרחב.
גלי כבידה הם מונח של תורת היחסות הכללית של אלברט איינשטיין, והתפשטותם מתוארת על ידי משוואות איינשטיין.
איינשטיין הסיק את קיומם עם פיתוח תורת היחסות הכללית במאמרים מ־1916 ו־1918 , אך סבר שהם יהיו חלשים מכדי להימדד אי פעם.
עדות עקיפה לקיומם התקבלה ב־1974 (להלן).
בפברואר 2016 הכריזו מדענים אמריקאים על תגלית גלי הכבידה שהן ראיות מבוססות לקיומם של גלי כבידה ביקום.
נכון ל-2022, התגלו גלי כבידה בעשרות אירועים שונים.
על פי תורה היחסות הכללית, גלי כבידה נוצרים על ידי תנועה של מקורות של שדה הכבידה.
דוגמה אופיינית למערכת שצפוי כי תייצר גלי כבידה היא מערכת בינארית של כוכבים (או מערכות מורכבות יותר, אפילו גלקסיות), אשר סובבים סביב מרכז המסה של המערכת.
המשוואה המתארת יצירת גלי כבידה היא נוסחת הקוואדרופול של איינשטיין:
מתאר את גל הכבידה (זהו החלק המרחבי של ההפרעה המטרית, בהצגה בכיול trace reversed)
הוא מומנט הקוואדרופול של המסה של המערכת.
בהתאם, האנרגיה המשתחררת כגלי כבידה ממערכת נתונה על ידי המשוואה
המונח גלי כבידה שימש בעבר בעיקר לתיאור גלים משטחיים על פני נוזל בהשפעת כוח הכבידה - אדוות, תופעה לא־יחסותית, המכונה באנגלית .
המונח האנגלי לגלים במרחב הזמן־חלל המתוארים בתורת היחסות הכללית הוא , שיש לתרגם גלים כבידתיים או גלים גרביטציוניים (או קרינה כבידתית או קרינה גרביטציונית).
אף על פי כן, המונח גלי כבידה נפוץ גם לתיאור תופעה זו.
פרויקטים לחיפוש עדות על גלי כבידה באמצעות מדידה ישירה
LIGO (ראשי תיבות של Laser Interferometer Gravitational-Wave Observatory) הוא פרויקט משותף של המכון הטכנולוגי של קליפורניה, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ועוד אוניברסיטאות רבות, הוא הפרויקט היקר ביותר של הקרן הלאומית למדע (נכון לשנת 2002, עם השקעה של כ-365 מיליון דולר).
מטרתו למדוד גלי כבידה באופן ישיר.
צמד גלאי הענק ששימש בפרויקט בין השנים 2002–2010 פורק לאחר שלא גילה סימן לקיומם של גלי כבידה.
צמד של גלאים רגישים יותר (Advanced LIGO) הופעל בספטמבר 2015. ב־11 בפברואר 2016 הכריזו ראשי התוכנית כי עמדו במשימתם וגילו את גלי הכבידה.
בפרויקט LISA המקורי (ראשי תיבות של Laser Interferometer Space Antenna) שהיה משותף ל-NASA ולסוכנות החלל האירופית תוכננה הצבת אינטרפרומטר חללי במערך שהיה אמור להיות מורכב משלוש חלליות נושאות לייזרים וגלאים, במבנה משולש כשהמרחק ביניהן עומד על כ־2.5 מיליון ק"מ לשם יצירת אינטרפרומטר ענק שאורך זרועותיו בהתאם.
הפרויקט בוטל עם הודעתה של NASA באפריל 2011 על פרישתה מהפרויקט מסיבות תקציביות.
הפרויקט מחפש גלי כבידה שמקורם בפולסרים באמצעות סקירת מידע שנאסף בעבר בפרויקט LIGO.
עדויות עקיפות לקיומם של גלי כבידה
עדות בלתי ישירה לקיומם של גלי כבידה התקבלה ב־1974 מתוך זיהוי עליה בתדירות הסיבוב של צמד כוכבי נייטרונים, דבר היכול להעיד על מערכת המאבדת אנרגיה באמצעות פליטתה כגלי כבידה.
על תגלית זו זכו בפרס נובל ראסל הולס וג'וזף הוטון טיילור ב־1993.
במרץ 2014 פורסמו תוצאות מדידות של הטלסקופ BICEP העשויות להצביע בעקיפין על קיומם של גלי כבידה בשלב התפיחה של המפץ הגדול.
אחר בדיקה מחודשת של התוצאות פורסם באוקטובר 2014 כי ככל הנראה נפלו טעויות בהערכת הממצאים, וכי לא ניתן לייחס למדידות אלו את קיומם של גלי כבידה בשלב התפיחה של המפץ הגדול.
הבהרה של מהות הממצאים התפרסמה על ידי צוות לוויין החלל האירופאי Planck באוקטובר 2014.
ב־11 בפברואר 2016, הודיע צוות פרויקט LIGO כי הם איתרו אות של גלי כבידה.
גלי הכבידה היו תוצאה של התנגשות של שני חורים שחורים, שכל אחד מהם בעל מסה של כ־30 מסות שמש, וקוטר של כ־150 ק"מ.
הגופים הללו הקיפו מרכז מסה משותף (בדומה לפולסר זוגי), אולם במקרה הזה הם התקרבו זה לזה עד שהתאחדו לחור שחור אחד.
אירוע נוסף נקלט בגלאים ב־12 באוקטובר 2015, ודווח לצד הגילוי הראשון בפברואר 2016 ובסיכום ההרצה הראשונית.
המובהקות שלו נחשבת נמוכה מסף הגילוי הודאי, ועל־כן הוא נקרא LIGO VIRGO Trigger ומסומן LVT151012, במקום סימון GW.
גם מקורו של אירוע זה בהתמזגות שני חורים שחורים.
ב־15 ביוני 2016, מדעני LIGO הודיעו כי הצליחו לזהות אירוע נוסף של גילוי גלי כבידה.
תגלית זו קיבלה את הסימון GW151226
בריצת התצפית השנייה (O2) של גלאי LIGO נקלט אירוע רביעי, ב־4 בינואר 2017, בו התמזגו שני חורים שחורים במסות 31 ו־19 מסות שמש, ובמרחק של כ־2.9 מיליארד שנות אור.
גָלָטיה (בלטינית Galatia) הוא חבל ארץ היסטורי ברמת אנטוליה במרכז אסיה הקטנה, אשר נחשב לישות מדינית וגאוגרפית נפרדת החל מפלישת שבטי הגאלים הקלטים לאסיה הקטנה במאה ה-3 לפנה"ס ועד לתום השלטון הרומי באנטוליה.
העיר הראשה בגלטיה הייתה אנקירה (בהווה אנקרה בירת טורקיה).
שמה של גלטיה בא מהגאלים שהגיעו אליה מתראקיה במהלך השנים 278 ו-277 לפנה"ס, והרומאים כינו אותה לעיתים "גאליה של המזרח".
הגאלים הגיעו לתראקיה במהלך נדידת השבטים הקלטים מארץ מוצאם, ככל הנראה במרכז אירופה או בצפון הבלקן, וממנה המשיכו בתחילת המאה ה-3 לפנה"ס לכיוון יוון, ומוקדון, בעוד ששלושה שבטים שמנו כ-20,000 איש, מחציתם לוחמים, פלשו לאסיה הקטנה והתיישבו בגלטיה.
הגאלים הוזמנו על ידי ניקומדס הראשון, מלך ביתיניה לסייע לו במלחמת הירושה שניהל כנגד אחיו זיפיטיס, וניקומדס אף סיפק להם את האמצעים לחציית הבוספורוס.
לאחר מכן נלחמו הגלטים באנטיוכוס הראשון והובסו על ידו, אך דבר זה אך בלם את התקדמותם והביא להתיישבותם בחלקה המזרחי של פריגיה שנטל את שמם.
גלטים נוספים הגיעו מאירופה לגלטיה, וביססו את מעמדם באזור תוך שהם בוזזים את ביתיניה ואת יתר שכניהם.
לפי סטראבון חולק כל אחד משלושת שבטי הגאלים לארבעה קנטונים ונשלט בידי מנהיג.
למנהיג היה כפוף שופט שכוחותיו היו בלתי מוגבלים, למעט במקרה של רצח שאז נשפט הנאשם בפני מועצה בת 300 חברים שהתכנסה במקום קדוש כ-30 ק"מ דרומית לאנקירה.
במקום זה שנקרא "דרינמטון" (Drynemeton), ניצב ככל הנראה אלון מקודש שכן משמעות השם היא "כנסיית האלון".
האוכלוסייה הקפדוקית המקומית המשיכה להתקיים בגלטיה והייתה כפופה לאריסטוקרטיה הגלאטית.
הגאלים היו לוחמים מוכשרים אשר השכירו עצמם לעיתים מזומנות כשכירי חרב, לעיתים משני צידי המתרס במאבק אחד.
כך הם נלחמו לצידם של הסלאוקים במלחמתם נגד פרגמון ולאחר שהראשונים הפסידו, השכירו את שירותיהם למלכי פרגמון.
במאה ה-2 לפנה"ס נלחמו הגאלים לצידו של אנטיוכוס השלישי אך יחד עמו הם הובסו בידי הרומאים וכוחם הצבאי נשבר.
בשל כך נחשפו הגאלים לתוקפנותה של פונטוס ובמלחמות מיתרידטס צידדו ברומא.
בשנת 64 לפנה"ס הייתה גלטיה למדינת חסות של הרפובליקה הרומית, ומבין שלושת מנהיגי השבטים התבלט דיוראטיקס הראשון (Deiotarix I) אשר הוכר בידי הרומאים כמלך הגאלים.
בשנת 25 לפנה"ס צירף הקיסר אוגוסטוס את גלטיה לאימפריה, מרקוס לוליוס נשלח לארגן אותה כפרובינקיה רומית.
שליט הגאלים בנה באנקירה את מקדש אוגוסטוס ורומא (Monumentum Ancyranum) כאות לנאמנותו, וגם במקדש זה, כמו במקומות אחרים ברחבי האימפריה, נחקקה כתובת תיאור מפעלותיו של אוגוסטוס האלוהי ביוונית ובלטינית.
כתובת זו היא היחידה שהשתמרה בשלמותה.
גלטיה הייתה אחד מיעדיו של השליח פאולוס הקדוש בשליחויותיו הראשונה והשנייה, ומגעיו עימם מתוארים באיגרתו אל הגלטים ובמעשי השליחים בברית החדשה.
בסוף מאה ה-4 כתב אב הכנסייה וההיסטוריון הירונימוס כי הגלטים דיברו בשפה הדומה לשפתם של הטרוורים שבחבל הריינוס, ועל כן נראה כי עדיין דיברו בשפה קלטית.
גורלם של הגלטים אינו ידוע בבירור, אך נראה כי נטמעו לבסוף באוכלוסייה דוברת היוונית של מערב אסיה הקטנה.
גלטירמר אצטט הוא חומר המשפיע על מערכת החיסון ומשמש כתרופה לטרשת נפוצה.
החומר מוכר יותר תחת השם המסחרי קופקסון, וידוע גם בשם הגנרי קופולימר 1. הזכויות לשיווק הקופקסון נמצאות בידי חברת טבע תעשיות פרמצבטיות, ומשנת 2015 נמכרת גם גרסה גנרית של התרופה.
הבסיס לפיתוח התרופה הוא מחקר שנערך במכון ויצמן למדע בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 על ידי פרופ' מיכאל סלע, פרופ' רות ארנון וד"ר דבורה טייטלבאום, ועסק בהשפעתם של פולימרים סינתטיים דמויי חלבון על מערכת החיסון של עכברים.
חברת טבע החלה לבדוק את התרופה בעזרת ניסויים.
תחילה בוצעו ניסויים בבעלי חיים.
התברר שהתרופה יעילה על חזירי ים וקופים.
המכונים הלאומיים לבריאות, סוכנות של מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית, העניקה ל"טבע" מענק של שני מיליון דולר על מנת לבצע ניסויים בבני אדם.
לאחר שגם ניסויים אלו התבררו כמוצלחים, אישר מנהל המזון והתרופות האמריקאי את השימוש בתרופה, בשנת 1996.
זוהי התרופה הראשונה בעולם לטרשת נפוצה שלא מכילה אינטרפרונים.
היא מוחדרת לגוף על ידי הזרקה תת-עורית.
ניסיונות לפיתוח קופקסון לבליעה טרם צלחו.
הקופקסון אינה מרפאת את המחלה, אלא גורמת לירידה בתדירות ההתקפים, כאשר מהלך המחלה הוא התקפי-הפוגתי.
מחקרים תצפיתיים מביעים עדות לכך כי קופקסון גם מעכב את מהלך ההידרדרות הפיזית של החולה, אך הדבר לא הוכח בניסוי קליני מבוקר.
מכירותיה השנתיות של התרופה בשנת 2012 היו כ-3.75 מיליארד דולר.
באפריל 2015 אישר מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) שיווק של גרסה גנרית לקופקסון, מתוצרת חברת סנדוז.
במרץ 2021 הודיע האיחוד האירופי כי פתח בחקירה רשמית נגד חברת "טבע" בחשד שעברה על חוק ההגבלים העסקיים, בכך שהכשילה באופן בלתי חוקי ומכוון את יריבותיה בייצור תרופת קופקסון.
"גלי" היא סדרת ספרים מאת הסופרת סמדר שיר.
הספר הראשון בסדרה נקרא "גלי מכיתה ג'" ויצא ב-1997.
חמשת הספרים הראשונים בסדרה מכילים הרבה סיפורים קצרים, ומהספר השישי העלילה ארוכה יותר.
הספר "גלי בחורשת האקליפטוס" הוא הספר האחרון בסדרה עד כה, ומוקדש לנעמי שמר לציון 10 שנים למותה.
עד כה נכתבו 34 ספרים בסדרה זו.
גלי אלמגור היא ילדה בטרום גיל ההתבגרות, אשר אוהבת לכתוב ספרים על חייה.
בספרים המאוחרים יותר לגלי יש חבר שקוראים לו גלעד והוא מצטייר כ"גאון של הכיתה".
בספר מספר 30 שנקרא "גלי עוברת דירה" המשפחה מתכוננת למעבר דירה משום שאמא של גלי בהריון.
גלי אלמגור - גיבורת הסדרה והמספרת.
דפנה אלמגור - אחותה של גלי הגדולה ממנה בשנה, לומדת כיתה מעליה ולרוב מעצבנת אותה.
יש לה שתי חברות ושלושתן מתלבשות כל בוקר באותם בגדים ועושות אותו דבר.
בן אלמגור - אחיה הקטן של גלי; נודניק לא קטן ולפעמים משחק אותה נחמד.
סקרן וחכם, ויודע לגלות דברים במהירות.
יעל - אמא של גלי.
עוזרת לה לפתור בעיות שאליהן נקלעה.
בספר "גלי פתגם לי", מסופר כי היא בהיריון.
אורי - האבא המצחיק של גלי.
ענת גורן - החברה הטובה ביותר של גלי.
תמיד נמצאת לצידה, וקורה שהן רבות אך תמיד משלימות בסוף.
גלעד - החבר הגאון של גלי.
הם הפכו לחברים בספר ה-12 "גלי ומועדון המקובלים", אך בסוף הם נפרדים.
עליזה - סבתה של גלי.
תמיד מביאה עוגות ודברי מאפה.
דינו - הכלב של גלי.
נינה - אישה מבוגרת המתגוררת בבית האבות שאמא של גלעד התנדבה בו.
גלי ביקרה אותה בספר "גלי והסבתא השלישית".
תמר - המחנכת של גלי.
בספרים הראשונים היא המורה שלה לעברית, ובהמשך היא המורה שלה לתנ"ך.
שוקי בקבוקי - הליצן שעבד עם גלי בקיץ בספר "גלי מארגנת מסיבות", וגם בספר "גלי במשימת הישרדות".
ספיר - תלמידה מכיתה ח'.
הילדה הכי גבוהה ויפה בבית הספר, הוזכרה בספר "גלי והעגיל הכחול" כמי שעונדת עגיל מזל.
לימור אבוטבול - עובדת בחברת הפקות.
ניצן אביב/אבוטבול - הבת של לימור שעובדת בחברת ההפקות.
ניגשה לאודישן למשקה יחד עם גלי ואחותה דפנה בספר "גלי דוגמנית ליום אחד".
הילה - לומדת בכיתה המקבילה של גלי, והזמינה אותה ל"מועדון המקובלים".
היה תלמיד חדש מהספר "גלי בין שני בנים".
אוהד - הליצן של הכיתה; תמיד שולף בדיחות.
מיכל - הילדה הכי יפה בכיתה.
סיון - מלכת הביישנים של הכיתה.
קרין - ילדה שבאה מאמריקה.
נותנת לגלי אפשרות להציע חברות לבנים בספר "גלי מציעה חברות".
ליטל - הבת של השכנה.
ילדה עם קרחת, ציירת שבאה לצייר את גלי שהתגרדה מכינים בספר "גלי והמכה השלישית".
נדב - ידוע באהבתו לכדורגל.
זכה במקום הראשון בתחרות בספר "גלי בכוכב נולד".
גלי דוגמנית ליום אחד (2005)
גלי ישראל היא תחנת רדיו אזורית באזור יהודה ושומרון, המשדרת בתדרים 94 FM באזור המרכז, ו-89.3 FM ו-106.5 FM באזור ירושלים.
התחנה משתייכת לקבוצת "רדיו ישראל", בבעלות אנשי העסקים יוסי סבן וצביקה שלום (אחיו של סילבן שלום), שבבעלותם גם רדיו תל אביב ורדיו דרום.
התחנה החלה לשדר ב-22 בפברואר 2010. שידוריה נקלטים ביהודה ושומרון וכן בשאר שטחי ישראל.
ככלל, התחנה מזוהה עם הימין הפוליטי בישראל, ולא משדרת בשבתות ובמועדי ישראל.
בשנת 2007 הוחלט להקים תחנת רדיו אזורי ביהודה ושומרון.
תנועת גוש שלום הגישה עתירה לבג"ץ נגד הכוונה להקים את התחנה, בטענה שאין זה מסמכותה של הרשות השנייה, הואיל והחוק הישראלי אינו חל בשטחים אלה.
בעקבות העתירה, הכריז אלוף פיקוד המרכז דאז גדי שמני בשנת 2008 על הקמת הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו – איו"ש.
גוף זה העניק בפברואר 2009 זיכיון לחברת רדיו"ש להפעיל תחנת רדיו אזורית ביהודה ושומרון, שהחלה לשדר ב-22 בפברואר 2010 תחת המותג "גלי ישראל".
בתחילה הוצע לכנות את התחנה "רדיו ישראל", אולם בעקבות תביעה של קול ישראל בשל הדמיון בשמות, שונה השם ל"גלי ישראל".
בעבר התחנה שידרה חדשות על ידי קריינים של הרדיו.
באוקטובר 2018 פורסם כי החל מאמצע חודש נובמבר 2018 תחל התחנה בשיתוף פעולה עם ערוץ 20, ובמסגרתו ישדר הערוץ מהדורות חדשות שיופקו על ידי ערוץ 20, ותוכניות התחנה בין השעות 7:00-13:00 ישודרו בערוץ 20. לצורך שיתוף הפעולה הקימו שני גופי השידור מערכת חדשות משותפת.
ב-2018 זכתה התוכנית "פתחי וזמרי בעם" (של יותם זמרי ונועם פתחי) בפרס תוכנית המלל של איגוד העיתונאים.
בשבתות ובמועדי ישראל משמשת התחנה גם כ"גל שקט".
בסקר TGI בו נמדדה התחנה לראשונה, הגיע שיעור ההאזנה לה ל-0.8% בקרב האוכלוסייה הכללית ו-1.1% בקרב האוכלוסייה בגילאי 18–44. ביולי 2018 הגיעו אחוזי ההאזנה לתחנה ל-2.1%, וב-2022 נמדדו בכ-5.5%.
"לקום על צד ימין", תוכנית בוקר אקטואלית עם ארז תדמור ולעיתים זיו מאור ובימי חמישי עם דניאל סימן (א'-ה' 6:00-7:00)
"פתחי וזמרי בעם" – תוכנית "פאנטואליה" (פאן ואקטואליה) עם נועם פתחי ויותם זמרי בשיתוף רדיו דרום (א'-ה' 10:00-12:00)
"מרכז העצבים" – שיחות עם מאזינים על אקטואליה וענייני היום - בהגשת יוסי בן עטר (א'-ה' 12:00-13:00)
"עושים עניין" – תוכנית אקטואליה, צרכנות וכלכלה בהגשת מנחם הורוביץ ועדי ששון (א'-ד' 14:00-15:00)
"רבע לחמש" - תוכנית אקטואליה בהגשת יעקב ברדוגו ודני זקן (או לחלופין בר שם אור)(א'-ד' 16:45-18:00)
"העולם על פי שפטל" - תוכנית אקטואליה, היסטוריה והגות ציונית ושיחות עם מאזינים בהגשת עו"ד יורם שפטל (ה' 16:00-18:00)
"בלי חשבון" – תוכנית אקטואליה שבועית בהגשתו של אלי ציפורי (ו' 07:00-09:00)
"שישי באולפן" – תוכנית אקטואליה שבועית המשודרת בימי שישי בהגשתם של יאיר נתניהו וגלעד צוויק (ו' 11:00-12:00)
"חיים כהלכה" – תוכנית שאלות ותשובות בימי שישי בשיתוף המאזינים עם הרב שמואל אליהו (ו' 12:00-13:00)
לאחר חג הסוכות 2022 החלה התחנה לשדר חדשות שעתיות עצמאיות, מאולפני התחנה בגבעת זאב.
העורך הראשי של החדשות הוא עו"ד זיו מאור.
מנכ"ל התחנה עם הקמתה היה יהושע מור יוסף.
אחריו כיהן עד לפרישתו בשנת 2018 ישראל פריד.
כיום משמשת בתפקיד עדנה מאור.
בין שדרני התחנה: ארז תדמור, אבי רצון, שרון גל, נועם פתחי, יותם זמרי, מתי טוכפלד, מנחם הורוביץ, יעקב ברדוגו, דני זקן, אלי ציפורי, עו"ד יורם שפטל, שי גולדשטיין, גלעד כץ, והרב שמואל אליהו.
שידרו בתחנה בעבר: הרב שלום ארוש, הרב אלישע אבינר, אראל סג"ל, יערה זרד, שמואל קורייב, יהודה שורש, מוריה קור, יוסי דוידוב, מוטי שקלאר, אסף נגל, יפעת ארליך, חיים לוינסון, גולן אזולאי, אריה אלדד, יוסי בן עטר, קלמן ליבסקינד, ד"ר גדי טאוב ועוד.
ב-19 באוקטובר 2021, תקף שדר התחנה, יוסי בן עטר, את חברת הכנסת שירלי פינטו והטיח בה עלבונות אישיים, התבטאות שעוררה תגובות רבות.
התחנה פרסמה התנצלות, ובן עטר הושעה מתפקידו.
גלי טימן (נולדה ב-1969) היא אמנית פלסטית קונספטואלית ישראלית.
נולדה בתל אביב, בתם של עפרה ושלי טימן.
סבה, אבי אביה, הוא שחקן תיאטרון המטאטא, יעקב טימן.
סבה, אבי אמה, הוא עו"ד נחמיה סלומון, מוותיקי עורכי הדין בישראל, בן למשפחת סלומון הירושלמית.
היא בוגרת בית הספר לאמנות "קמרה אובסקורה" ו"המדרשה לאמנות" ברמת השרון.
השלימה תואר שני באמנות ב-Central Saint Martin בלונדון.
טימן הציגה מספר תערוכות יחיד בישראל ובלונדון, וכן השתתפה בתערוכות של אמנות קונספטואלית ובפרויקטים שונים של אמנות רב תחומית.
כמו כן היא אוצרת של תערוכות ופרויקטים של אמנות רב תחומית.
אצרה תערוכות שונות בחללים אלטרנטיביים, כולל במכולת שכונתית ברח' רש"י בלב תל אביב, שירותי קולנוע 'לב' ועוד.
עבודות צילום שלה מעטרות את כתב העת המקוון לשירה "דג אנונימי?".
"בוגרת עם תעודות", גלריה לימבוס
"חדר חקירות", בית האמנים ע"ש זריצקי תל אביב, 2007
"איש הצללים", בית האמנים ע"ש זריצקי תל אביב, 2009
"המשחק", בית האמנים ע"ש זריצקי תל אביב, 2010
פרסמה ספר אמן The story of Popsy Niveron (עם תמיכה של קרן רבינוביץ) 2014
האגף לשיפור, גלריה אלפרד, תל אביב, ספטמבר 2017.
מדעי ההתבוננות, בית האמנים ע"ש זריצקי תל אביב, אוקטובר 2019
טייטלבאום - משפחה", המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן, 2004
"התוצרת", פלורנטין, תל אביב, 2008
"מקרה עין", הסדנה לאמנות, יבנה, 2009
"סלח לי אבי כי חטאתי", קולנוע לב דיזנגוף תל אביב, אפריל 2010 (גם אוצרת)
"קסנון", תערוכה זוגית, עם אילת צין, בית האמנים, 2012 (מלגת קרן רבינוביץ)
Bright, קיץ 2016, לידס, אנגליה (עבודה שלה נמכרה בערב הפתיחה)
Girl Town, ספטמבר 2016, לונדון, אנגליה
איתקה, 2017, מכללת אורנים, אוצרת טלי כהן גרבוז
Girl Town, גלריה אלפרד, תל אביב, דצמבר 2017
Open, בגלריית Old Truman Brewery, אוקטובר 2018, לונדון
תערוכה Discordance בחלל אמנות הקיר הרביעי, ברלין, יוני 2025 באוצרות דורון פולק
קופסת אוכל, נובמבר 2012, גלריית מכון המים, גבעתיים
אלברט והנקודות: חדרי קריאה, גלריית אלפרד, מרץ 2013, תל אביב.
גַּלֵּי גִּיל הייתה בריכת שחייה בצפונה של רמת גן באזור בורסת היהלומים הישראלית בסמוך לגשר שרונה, שפעלה מ-1946 ועד 1994, ובצמוד אליה מגרש הכדורגל של הכח מכבי רמת גן, שנקרא גם הוא "גלי גיל" ופעל בשנים 1949–1974.
הבריכה נחנכה באוגוסט 1946. עם פתיחתה החלו "משמרת הצניעות" של העדה החרדית בירושלים, לנהל מאבק נגד הבריכה.
ב-9 ביוני 1947 נחטפו שני שוטרים בריטיים על ידי האצ"ל בזמן ששחו בבריכה.
תחרויות השחייה של משחקי המכביה החמישית (1957) והמכביה השישית (1961) התקיימו בבריכה.
במאי 1961 נערכו בבריכה תחרויות השחייה של כינוס הפועל.
בסוף יולי 1969 התקיימו בבריכה תחרויות השחייה של משחקי המכביה השמינית, בה השתתף מארק ספיץ, שיאן עולם בשלושה משחים וגדול הספורטאים היהודיים ואחד מגדולי הספורטאים בעולם.
ספיץ זכה ב-6 מדליות זהב בתחרות המכביה.
בסוף יולי 1971 נערכה תחרות שבע האומות בבריכה.
ביולי 1973 התקיימו בבריכה תחרויות השחייה של משחקי המכביה ה-9.
ב-1994 נסגרה הבריכה ובמקומה הוקם מלון לאונרדו סיטי טאוור על ידי היזמים יצחק תשובה, אורי דורי וקבוצת האחים עופר.
מגרש הכדורגל היה בתחילה ביתה של קבוצת מכבי רמת גן ההיסטורית, ולאחר מכן של קבוצת הכדורגל המאוחדת "הכח מכבי רמת גן" (כיום הכח עמידר רמת גן).
המגרש, שהיה מסוגל להכיל כ-4,000 צופים נפתח ב-1949 ונהרס ב-1974. תשע שנים לאחר שנסגר, נבנה אצטדיון וינטר שהחליף אותו כאצטדיון הביתי של הקבוצה, שנפתח ב-1983.
על מגרש הכדורגל הוקם קניון דימול (רחוב ז'בוטינסקי 1) ומבנה נוסף של הבורסה ליהלומים.
בשנת 2012 בוצעה חפירת פיר, על ידי חברת זלמן בראשי ואחיו, במגרש החנייה דרכו הוחדרו מכונות TBM, במטרה לבצע את כריית מנהרות התוואי התחתי של הקו האדום של הרכבת הקלה בתל אביב, שתי מנהרות לכיוון מערב ושתי מנהרות לכיוון מזרח.
מגרש החניה עצמו הפך באופן זמני למרכז טכני של הפרויקט בנקודה זו.
חפירת המנהרות עצמן, על יד מכונות ה-TBM, החלה בפברואר 2017 והסתיימה ביוני 2018.
+ משחקי המכבייה ה-8 בבריכת גלי גיל - 1969
גלי להב (1942 – 20 ביולי 2024) הייתה שחיינית ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה במשחים ל-100 מטר חופשי, 400 מטר חופשי, 100 מטר גב, 100 מטר פרפר ו-400 מטר מעורב אישי.
ספורטאית השנה של ישראל לשנת 1959.
להב נולדה וגדלה בקיבוץ ניר דוד (תל-עמל) למשפחת לבקוביץ', בת ללאה ומשה ואחות של ערן ואקי.
בתחרויות השחייה של המכביה החמישית שנערכו בספטמבר 1957 זכתה להב במדליית זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם שושנה ריבנר, דורית שרצר וברגר בשיא מכביה חדש של 5:13.3 דקות.
באליפות הפועל בשחייה שנערכה בגבעת חיים בספטמבר 1959 קבעה להב במשחה ל-100 מטר פרפר שיא ישראלי חדש 1:29.5 דקות, שיפור לשיאה של שושנה ריבנר (1:30.0 דקות).
חודש לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוקטובר אותה שנה היא זכתה ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:11.5 דקות, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:58.8 דקות ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:30.4 דקות.
בתחרות שחייה בין נבחרת ישראל לנבחרת יוון שנערכה בבריכת בת גלים בחיפה באוגוסט 1960 קבעה להב במשחה ל-100 מטר פרפר שיא ישראלי חדש של 1:24.6 דקות.
בתחרויות השחייה של כינוס הפועל השביעי שנערכו בבת גלים במאי 1961, זכתה להב ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 ארד.
חודשיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בכפר המכבי ביולי אותה שנה היא קבעה במשחה ל-200 מטר מעורב אישי שיא ישראלי חדש של 2:58.5 דקות, שיפור לשיאה של שושנה ריבנר (3:08.4 דקות).
שיא זה נשבר לאחר 3 שנים על ידי איבונה טוביס (2:46.60 דקות).
בתחרות שנערכה בבריכת גלי הדר בחיפה ביולי 1962 קבעה להב במשחה ל-100 מטר גב שיא ישראלי חדש של 1:21.2 דקות.
להב נבחרה עם עוד שני שחיינים (גרשון שפע ואסף פורת) לייצג את ישראל במשחקי אסיה שנערכו בג'קרטה אינדונזיה בסוף אוגוסט אותה שנה, אך בשל לחץ ערבי כבד נמנעה השתתפותם של ספורטאים מישראל במשחקים.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוקטובר אותה שנה היא זכתה להב בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי ביחד עם מרי שנטל טראו מצרפת בתוצאה של 1:08.9 דקות ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:23.1 דקות.
בתחרות שנערכה בבת גלים ביוני 1963 קבעה להב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי שיא (יסוד) ישראלי חדש של 6:31.1 דקות.
שיא זה נשבר לאחר שנתיים על ידי איבונה טוביס (6:03.0 דקות).
חודש לאחר מכן בתחרות שחייה בין נבחרת ישראל לנבחרת יוון שנערכה באתונה בסוף יולי אותה שנה היא זכתה במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 1:08.7 דקות, שיפור לשיאה של שושנה ריבנר (1:08.9 דקות).
שיא זה נשבר לאחר שנתיים על ידי איבונה טוביס (1:06.9 דקות).
המשורר נתן אלתרמן הוא הדוד של להב מצד אמא שלה.
היא למדה במכון וינגייט ונישאה ליואב צרי, אלוף ישראל ואלוף המכביה החמישית בשחייה ובשנת 1965 נולד לזוג בן, נועם.
יואב נהרג ב-6 ביוני בקרב על גבעת התחמושת במלחמת ששת הימים.
לאחר מכן התחתנה עם ד"ר מאיר לירון רופא ופעיל זכויות אדם ונולדו להם שני ילדים.
היא ועברה עימו לקיבוץ יקום שם שימשה אשת חינוך.
נפטרה בשנת 2024 בגיל 82, והובאה למנוחות לצד בעלה בבית העלמין בקיבוץ יקום.
בשנת 1959 זכתה להב בתואר ספורטאית השנה בישראל מטעם עיתון מעריב.
גלטשרהורן הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 3,983 מטר מעל פני הים, וממוקם בגבול הקנטונים ברן וואלה בשווייץ.
ההר הוא חלק מרכס היונגפראו וממוקם בו בין ההרים אבנפלו (מדרום) ורוטלהורן (מצפון) מדרום ליונגפראו.
למרגלות ההר בצדו הדרום מערבי מתחילה זרוע אלטש הגדולה (Grosse Aletschfirn) של קרחון אלטש.
ההר הוא חלק מקיר לאוטרברונן והוא הקיצוני בו מצד מזרח.
גלי דינור (נולדה ב-1954) היא חוקרת מקרא ישראלית וראש החוג למקרא במכללת לוינסקי לחינוך בתל אביב, מדריכה פדגוגית של הוראת מקרא ומבקרת ספרות.
דינור נולדה וגדלה בעיר חולון.
היא בעלת תואר שלישי במקרא מאוניברסיטת תל אביב.
את עבודת התיזה "סוגיית הגבעונים במקרא" ואת עבודת הדוקטורט "פרשת מזבח שניים וחצי השבטים (יהושע כב 9 - 34): ניתוח לשוני, ספרותי ואידאולוגי" כתבה בהנחייתה של פרופ' יאירה אמית.
מאז סיום עבודת התזה ועד היום היא משמשת כמרצה בכירה וחוקרת מקרא במכללת לוינסקי לחינוך.
היסטוריוגרפיה מקראית - מחקריה של דינור מתמקדים בעיקר בהיסטוריוגרפיה המקראית ובדרכי העיצוב הספרותי.
היא מרבה לעסוק במחקריה גם בהיבטים הפסיכולוגיים המשתקפים בניתוחן של הדמויות בסיפור.
ספר יהושע - היבטים ספרותיים, לשוניים, פרשניים, תאולוגיים ואידאולוגיים בספר ומקומם בספרות המקראית לגווניה.
דידקטיקה ופדגוגיה - דינור שוקדת במחקריה על מתודולוגיות להוראה ולמידה של המקרא בהקשרים תרבותיים רחבים.
בתוך כך היא מתמקדת בדרכים להוראה משמעותית של התנ"ך בבתי הספר, ובפרט בלימוד בין-תחומי ורב-תחומי של המקרא.
עיסוקיה האקדמיים של גלי דינור משולבים כל העת בפעילות ציבורית וחינוכית בנושא המקרא והדרכים להוראתו.
במסגרת זו היא מעבירה השתלמויות והדרכות מתקדמות למורים לתנ"ך במט"ח, במכון מופ"ת ובמוסדות אקדמיים שונים.
היא נשואה לעו"ד ראובן דינור ולהם שלושה ילדים ונכדים.
בזכות השונות: הבנייתה של תפיסה חינוכית באמצעות סיפור חיים, ירושלים: כרמל, 2018. הספר מביא בפני ציבור החוקרים, המורים בפועל, המתכשרים להוראה, וכל המתעניינים במעשה החינוכי, כתיבה אוטוביוגרפית רב-שלבית והשלכותיה על גיבושה של זהות מקצועית חינוכית, בדגש על זהות דיסציפלינרית ופדגוגית.
תחילתו בסיפור חיים (חלק א) והמשכו - השתקפותו של הסיפור (חלקים ב-ג) ביישום עקרונות דידקטיים של הוראת המקרא בבתי הספר (במגזר היהודי והערבי), ובפרט הוראה רב-תחומית ומרובת הקשרים.
תרומת המחקר היא בחידוש הנוגע לזמן חיבורה של הפרשה הנ"ל, וכן לבית היוצר שלה.
מחקר זה פתח מחדש את שאלת היחסים הספרותיים בין יחידות טקסטואליות מקראיות המקיימות ביניהן שיח פנימי על רקע אידאולוגי ותאולוגי בתקופות שונות בהתגבשותה של היצירה .
גלי דינור, יד זרים לא היתה, סיפור העקדה מהדהד מזה דורות רבים בתרבות האנושית.
צייתנות, אמונה, קורבן, נכונות לעשות את מה שלא ייעשה, יחסי אבות ובנים, בין חיים ומוות.
בהדהוד לשירו של רוני סומק "העקדה" ולסרט "השיבה" של זוויאגינצב (2003) קישור
גלי דינור, זימה ומזימה דרכן של נשים בחברה הפטריארכלית לשינוי קישור
גלי דינור, רות ונעמי:עוצמה של שיתוף פעולה נשי.
מורשת ישראל, 22, אוניברסיטת אריאל שומרון, 2024, עמ' 54-29 קישור
גלי דינור, בין מנהיגות בית ספרית לבין מנהיגות מקראית – מנהיגות משה – המאומץ שהפך למאמץ קישור
גלי דינור, מסע אברהם: ניצחונו של אברהם על דור המדבר – תהליך של שינוי והתחדשות קישור
גלי דינור, השפעת הלמידה בקורס המקרא במבט רב-תחומי המקרא במבט רב-תחומי על דרכי הוראת התנ"ך בקרב בוגרי הקורס כתב עת כעת ט', תשפ"ג (2024), עמ' 23 – 54.
גלי דינור, הנסיכה שהפכה לדחויה - סיפור אונס תמר (שמ"ב יג 1–22) והדהודו בשיר השירים, בית מקרא ס"ב, תש"פ, 39-17.
גלי דינור, חוה - ראשיתו של האקטיביזם האנושי, ייצוגים - מציאות, חיקוי ודמיון - עיונים ביקורתיים, 2020, 344-329.
גלי דינור, המקרא והדהודיו בתרבות היהודית והאוניברסלית כאמצעי בהבניית זהות הלומד, זמן חינוך גיליון 5, 2019, 284-259.
גלי דינור אשר גניס והדס פרידמן, בת יפתח: סיפור מקראי בגישה בין-תחומית ובגישה רב-תחומית, החינוך וסביבתו ל"ט, 2017, 357- 378.
גלי דינור, תרומתה האפשרית של למידה-הוראה של המקרא בהיבט רב-תחומי ללמידה משמעותית - דו"ח מחקר (בתוך: פורטל מס"ע), הוצאת מופ"ת ורשות המחקר במכללת לוינסקי, תל אביב, 2016.
גלי דינור, מקום מזבח שנים וחצי השבטים (יהושע כב 9 – 34): מגמת עמימות, מורשת ישראל, כתב-עת לציונות ולארץ ישראל 7, עור' ב' אורציון, המרכז האוניברסיטאי אריאל שומרון, 2010, 9- 30.
אשר גניס וגלי דינור, עקדת יצחק, השיבה – מסע של התפכחות.
מועד, שנתון למדעי היהדות, המכללה האקדמית בית ברל, עור' א' דון וי' ספרן, 2009, 1 – 11.
גלי דינור, עיצוב המשא ומתן בפרשת מזבח שנים וחצי השבטים (יהושע כב 9 – 34).
גלי דינור, סיפור קין והבל (בראשית ד 1- 16) – סיפור קדושת החיים.
מועד: שנתון למדעי היהדות, בית ברל, עור' א' דון וי' ספרן, 2008, 1- 22. קישור לגרסה מקוצרת באתר מקרא-נט
גלי דינור, הרקע ההיסטוריוגרפי של מלכות שלמה.
משפט שלמה– סיפור מקראי בגישה רב- תחומית, תל אביב: הוצאת מופ"ת, 2008, 92-55.
גלי דינור, מעמדה של המילה "הנני" בסיפורי האבות.
גלי דינור, מערכי שיעור לספר מלכים.
אשר גניס וגלי דינור, דיאלוג מתמיד – תנ"ך לחטיבת הביניים, תל אביב: הוצאת רשת ספרים אורט, 2012.
גלי דינור, המאבק לחברה מוסרית – ערך מרכזי בנבואה (לחטיבה עליונה).
גלי דינור, להקים ממלכה – התגבשות המלוכה בישראל מסוף ימי השופטים ועד דוד המלך, לחטיבת ביניים, מט"ח תל אביב, 2005.
מזהות אישית לזהות לאומית, סיפורי האבות וזיקתם לארץ ישראל: פרקים מספר בראשית, לחטיבת הביניים.
גלי דינור, מהממלכה המאוחדת עד הגלות, מערכי שיעור לספר מלכים, לחטיבה העליונה, תל אביב: הוצאת ניר, 1996.
אומנות הפיתוי – בין אסתר ליהודית (אסתר ה)
מהו מקום משכנו של האל, האם הוא שוכן רק בשמים או שמא נוכח גם בארץ, וכיצד תבוא לידי ביטוי נוכחותו לאחר החורבן והגלות (יחזקאל יא)
מה התפיסה המרכזית של ספר דברי הימים בבואו לתאר מחדש את תולדות העם אשר פגשנו זה מכבר בספרים הקודמים (דה"א א)
אין מענישים בטרם מזהירים (יחזקאל לג)
רועה אחד שני מקלות (תהילים כג).
כאן הכי בטוח (ירמיהו ז)
באשר תלכו אליך (יחזקאל יא)
כי חסד חפצתי (הושע ו)
לדעת להזדהות עם האחר (יונה ד)
לִוְיָתָן זֶה יָצַרְתָּ, כיצד הלוויתן מלמד על שלבים בהתפתחות האמונה המונותיאיסטית טרנסצנדנטלית?
חולשתו של הגבר (משלי ז), על נשים ופיתוי
מדוע במרבית סיפורי המקרא מוצגת מיניות האישה בהקשר של פיתוי, וכיצד מתקן זאת המודל של שיר השירים ז
בזכות המוביליות החברתית (משלי ל)
עקידת איוב, על מבחן האמונה של איוב מול אברהם בסיפור עקידת יצחק (איוב לח)
עוצמה ועצמאות, השיח הנשי המשותף, הבחירה האמיצה והדבקות בגורל - סיפור חתרני על אישה ושמה רות (רות א)
תעוזתה של רות, על שיתוף הפעולה הנשי שעוצמתו גדולה מסכום חלקיו (רות ג)
טעם החיים סופם של האדם והבהמה זהה - מוות.
אם כך, מה ההבדל ביניהם?
עקרון הברירה, הזכות שנפלה ביד שלמה המלך לבנות את בית המקדש, חייבה את הסופר להציג אותו ככליל השלמות, מופת אנושי (דה"א כב)
איך מנוהל העולם, עד כה יציאת מצרים הודגשה כאירוע מכונן בתולדות עם ישראל, אך בספר דברי הימים מודגש אירוע מרכזי אחר (דה"א יז).
תקופת מעבר, הכתרת שבט יהודה כשבט השליט, השמטת אירועים מכוננים והתעלמות מחטאים (דה"א י)
תפיסת הגמול של דברי הימים, בין גמול מיידי לגמול לדורות בספרי מלכים ודברי הימים (דה"ב כא)
מי אשם בפילוג הממלכה (דה"ב יג)
שושלת דוד, גרסת העורך, מדוע דוד המלך של ספר שמואל וספר מלכים, שונה בתכלית מזה של דברי הימים?
גלי הדנובה (ברומנית: Valurile Dunării) הוא ואלס, שחובר על ידי המלחין הרומני יוסיף איוונוביץ' ב-1880, בלוגוז' והוקדש לנערה היהודיה המקומית בת ה-14, שרה פריד (Sara Fried).
יוסיף איוונוביץ' היה נגן קלרינט, מנצח תזמורות צבאיות ומלחין יליד טימישוארה, שחי רוב חייו בגאלאץ ובבוקרשט.
בהיותו בלוגוז' ראה את שרה פריד וקיבל ממנה השראה ובחוזרו ללוגוז' ב-1880 מסר לה את תווי המנגינה יחד עם הקדשה בה נכתב בגרמנית:
ההקדשה שמורה בגנזך הקהילה היהודית של לוגוז'.
מאוחר יותר, בגרסה המודפסת של המנגינה, בבוקרשט, ההקדשה שונתה לטובת "אמה גבאואר", ארוסתו של המוציא לאור, קונסטנטין גבאואר.
ב-1886, המלחין הצרפתי אמיל ולדטויפל הכין עיבוד תזמורתי חדש עבור המנגינה, עיבוד שהוצג כעבור שלוש שנים בתערוכה העולמית של פריז (1889) וזכה במקום הראשון מבין 116 המנגינות שהשתתפו בתחרות ובכך נבחרה למנגינת התערוכה העולמית.
לאחר זכייה זו התפרסמה המנגינה באירופה והגיעה גם לארצות הברית ב-1896 ושוב ב-1903.
עוגת דובדבנים פופולרית ברחבי גרמניה ואוסטריה זכתה לשם "עוגת גלי הדנובה" (דונאוולה).
ב-1931, בסרט Dishonored, מרלן דיטריך ניגנה בפסנתר את המנגינה של גלי הדנובה.
ב-1946, בסרט The Jolson Story נעשה שוב שימוש במנגינה, הפעם עם מילים אנגליות, שלא קשורות לטקסט המקורי, ותחת השם Anniversary Song.
בגרסה הזאת המילים מספרות על זוג הנזכר בנוסטלגיה על ליל חתונתם:
את המילים לגרסה זו כתבו אל ג'ולסון ו-Saul Chaplin (Kaplan).
הגרסה הזו זכתה לפופולריות רבה, בפברואר 1947 נכנסה לרשימת בילבורד הוט 100 ונשארה בה 14 שבועות, תוך הגעה למקום השני.
זמרים נודעים רבים ובעלי תזמורות אימצו את המנגינה והופיעו איתה, כך גאי לומברדו, דינה שור, גלן מילר ותזמורתו, פול וסטון, ארטי שו ותזמורתו, ג'אנגו ריינהארדט, בינג קרוסבי, רוזמרי קלוני, איווה קסידי, פרנק סינטרה, אנדי ויליאמס ועוד.
בסרטים Mayerling, Falling in love again, Avalon, Payback ו-Father and daughter נעשה שימוש במנגינה וכך גם בפרקים מתוך סדרות טלוויזיה ידועות.
לא נס ליחה של המנגינה גם כעבור עשורים וטום ג'ונס הכליל אותה באחד מאלבומיו.
גלי וינרב (נולדה ב-18 ביוני 1976) היא עיתונאית, סופרת ובלוגרית ישראלית.
למדה בתוכנית הבין-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן באוניברסיטת תל אביב, והתמחתה בתחומי חקר המוח, פסיכולוגיה, סוציולוגיה וקולנוע.
במקביל, למדה בבית הספר לתקשורת "כותרת".
במסגרת התוכנית הבין תחומית סיימה תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב עם התמחות בשיווק.
בראשית דרכה המקצועית עבדה ככתבת ועורכת בעיתון המקצועי למנהלי שיווק "פורום שיווק".
לאחר-מכן, הצטרפה לעיתון גלובס כסגנית עורכת מדור נתח שוק.
מאז 2005 ועד היום, משמשת ככתבת המדע והביומד של העיתון גלובס.
לאורך השנים פרסמה מספר רב של כתבות בתחום הביומד ובתחומי המדע הפופולרי.
בין הכתבות הבולטות שפרסמה, החשיפה של תרמית המדבקה (2009), קווים מדעיים לדמותו של קורבן אופנה (2010), דמעות של דיבור (2011), הגדרה עצמית לאוטיסטים (2007), גמישות המוח (2012), מדוע מתמכרים לקנדי קראש (2013), והכתבה המקיפה הראשונה בעיתונות הישראלית על אימונותרפיה (2014).
בנוסף, מפעילה את דף הפייסבוק "גלי וינרב כתבת מדע".
בשנת 2005, השתתפה ב"מלכת המדבר" במדבר סהרה, מסע אשר היווה בסיס לכתבה בנושא המנתחת את התהליכים הפסיכולוגיים העוברים על הקבוצה במסע מסוג זה.
ב-2017 פרסמה את ספרה "מצטיינים", סיפור אהבה והתבגרות באקדמיה.
וינרב מתגוררת כיום בתל אביב, נשואה ואם לשתי ילדות.
אריק קליין וד"ר עמוס בוחניק, מייסדי חברת סייף סקאי, הציגו את עצמם כמי שפיתחו מדבקה לאבחון מוקדם של התקפי לב ומדידה לא פולשנית של רמות סוכר בדם, וטענו כי מכרו שליש מן החברה שבבעלותם ב-370 מיליון דולר לתאגיד MSI הבריטי-טיוואני.
בוחניק וקליין גייסו למיזם דמויות בכירות כמו חגי הדס, הממונה על המשא ומתן לשחרור גלעד שליט וד"ר גבי פיקר, רופא שיניים בכיר ומקורב לבנימין נתניהו, אשר הצהירו על עצמם כבכירים בחברה ושותפים לעסקה.
מכירת החברה כביכול זכתה לפרסום רחב בתקשורת הכלכלית.
חשדה של וינרב התעורר משום שקליין ובוחניק לא היו מוכרים בתעשיית הביומד הישראלית ומשום שהטכנולוגיה אותה פיתחו כביכול, לא הייתה ניתנת לפיתוח ללא ממון רב ופעילות מדעית רבה שהייתה מותירה סימן בקהילת הביומד המקומית.
היא פרסמה כתבה המטילה ספק בסיפור ומעלה שאלות לגבי אמינותו, ולאחר מכן איששה כי עסקה כזו מעולם לא נחתמה, וכי גם המוצר היה פיקטיבי לגמרי.
פרשת מדבקת הפלא (או בשמה השני, "מדבקת המליונים") ידועה כאחד מניסיונות העוקץ המפורסמים בישראל.
בשנת 2013, קליין ובוכניק הורשעו בבית המשפט המחוזי במספר עבירות מירמה בפרשיות אחרות.
הספר "מצטיינים" יצא לאור בשנת 2017 בהוצאת קוראים.
הספר עוסק בשני סטודנטים בתוכנית הבין-תחומית למצטיינים המגיעים מרקעים משפחתיים שונים מאוד הן מבחינה רגשית והן מבחינה סוציואקונומית.
במהלך תקופת הלימודים הם חווים מערכות יחסים ותהליך של חיפוש עצמי.
מכריכת הספר: "מצטיינים הוא סיפור המשלב רומנטיקה, ארוטיקה, מדע פופולרי ואמירה חברתית, אבל קודם כול הוא סיפור התבגרות, המלווה את השניים תוך שהם מנתקים את עצמם, בלא מעט מאמץ וכאב, ממשפחותיהם ומעולמות המוצא שלהם, ובונים כל אחד וביחד זהות חדשה ועצמאית".
הספר זכה לביקורות חיוביות באתרים סימניה ונוריתה.
פרסום הספר עורר דיון בקהילה הגאה בישראל בנושא כתיבה נשית על מיניות בין גברים.
גלי גינת (נולדה ב-21 בפברואר 1983) היא עיתונאית ותחקירנית ישראלית, חברת מערכת התוכנית "זמן אמת" בתאגיד השידור הישראלי.
בעבר שימשה ככתבת לענייני משפט של אתר וואלה, וכתבת בתוכנית "המקור" של ערוץ 13.
נולדה בחיפה ולמדה בתיכון ליאו באק בעיר.
לאחר שירותה הצבאי למדה מדעי המדינה ותקשורת בבית הספר כותרת ובאוניברסיטת תל אביב.
את דרכה העיתונאית החלה גינת בשנת 2007 ככתבת החינוך של המקומון "זמן תל אביב" מרשת מעריב.
כעבור שנה עברה לכתוב במוספי העיתון, שם הביאה ידיעה שלה לביטול פרס ספיר לשנת 2009, לאחר שחשפה את ניגוד האינטרסים של יו"ר ועדת הפרס יוסי שריד.
בשנת 2010 הצטרפה לחדשות 10 ועבדה כתחקירנית ביומן שישי ובסרטים דוקומנטריים, וככתבת בתוכנית "צינור לילה".
במסגרת תפקידה חשפה את סיפור "המיטה המעופפת" במטוס ראש הממשלה והצליחה להגיע לעד המדינה בפרשת הרצח בבר נוער, על אף אבטחת המשטרה.
בשנת 2014 עברה לאתר וואלה ככתבת לענייני משפט.
בחודש אוגוסט אותה שנה, כשסיקרה הפגנה פוליטית נגד מבצע צוק איתן, הותקפה על ידי שוטרים ונעצרה בטענה שהתקיפה שוטר, לאחר שצילמה אלימות משטרתית כנגד מפגינה.
השוטרים אף החרימו את מכשיר הטלפון הסלולרי שלה ומחקו ממנו קבצים.
בינואר 2015 נמחקה מאתר וואלה ידיעה שלה שעסקה בתלונות עובדי מעון ראש הממשלה על שרה נתניהו.
בפברואר 2016 חשפה יחד עם שגיא בן נון את פרשת ההטרדות בהן נחשד משה איבגי.
בעקבות התחקיר נפתח ביוני 2018 משפטו של איבגי באשמת מעשים מגונים והטרדות מיניות.
באוגוסט 2017 שודר בתאגיד השידור הציבורי, במסגרת התוכנית זמן אמת הסרט "הודאה תחת השפעה", בתחקירה של גינת.
הסרט התחקה אחר אלישע חייבטוב שהורשע ברצח בשדרות, אך טען לחפותו.
במהלך הסרט נחשף, כי ההודאה של חייבטוב ברצח הושגה לאחר שימוש במדובב שהדיח את חייבטוב לשימוש בסמים, תוך ידיעת המשטרה.
ביולי 2018 זיכה בית המשפט העליון את חייבטוב מאשמת הרצח, והתבסס בין היתר על העדויות שהוצגו בסרט שכללו סרטונים מתא המעצר.
ביולי 2017 עזבה את וואלה ועברה להיות כתבת בכירה בתוכנית התחקירים "המקור" בערוץ 13.
מאז אוגוסט 2019 עובדת בתוכנית התחקירים "זמן אמת" של תאגיד השידור הישראלי.
משנת 2020 היא נמנית עם מגישי הפינה "פערים של אחרים" בתוכנית "מהצד השני עם גיא זהר" בערוץ כאן 11.
באוגוסט 2023 הגישה את הפודקאסט "רצח בקומה השנייה" מבית All•in
בספטמבר 2023 הצטרפה לתוכנית התחקירים "עובדה" של קשת 12.
ביולי 2021 נולדה לה בת.
גלי זילברברג (נולדה ב-10 במאי 2001) היא שחיינית ישראלית, אלופת ישראל (2018) במשחים ל-800 מטר חופשי, ל-1500 מטר חופשי ול-400 מטר מעורב אישי ושיאנית ישראל הנוכחית (2018) במשחה ל-1500 מטר חופשי.
בעלת מדליית כסף מהמכביה העשרים (2017) במשחה ל-800 מטר חופשי.
זילברברג נולדה וגדלה ברעות, בת למשפחה של שחיינים.
אמה, מיכל אמין זילברברג הייתה אלופה ושיאנית ישראל בשחייה ואביה, אודי זילברברג, היה שחיין מצטיין בנערותו במכבי ראשון לציון.
אחותה הצעירה, נוגה זילברברג אף היא אלופת ישראל בשחייה.
בשנים 2013–2016 ירדה עם משפחתה לציריך שבשווייץ.
היא מתאמנת בהדרכתו של כרמל לויתן במכבי פארק מים רעות.
באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בדצמבר 2016 זכתה זילברברג במדליית ארד, במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 8:55.70 דקות, אחרי חיה סימון זבלודוף (8:40.74 דקות) וטלי למקוף (8:51.31 דקות), שתיהן מהפועל דולפין נתניה.
נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:06.10 דקות, ובמקום שביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 4:22.91 דקות.
בתחרות "גביע ישראל" שנערכה באפריל 2017 זכתה זילברברג בשתי מדליות זהב, במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 9:06.25 דקות, ובמשחה ל-1500 מטר בשיא ישראלי חדש לגילאי 16, 17 ו-18 של 17:15.24 דקות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 4:28.16 דקות.
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בוויגייט בסוף יוני אותה שנה היא סיימה פעמיים במקום 12, במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 9:00.54 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 16, 17 ו-18 של 17:10.32 דקות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום 22 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:25.03 דקות.
שבוע וחצי לאחר מכן, בתחרויות השחייה של המכביה העשרים שנערכו בווינגייט, היא זכתה במדליית כסף, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:03.51 דקות, אחרי קלי פרטל מארצות הברית (8:57.21 דקות) ולפני אביטל פליישמן מישראל (9:11.72 דקות).
באליפות ישראל שנערכה באוגוסט אותה שנה זכתה זילברגברג ב-4 מדליות, 3 כסף ו-1 ארד.
מדליית ארד, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 5:04.07 דקות, אחרי לאה פולונסקי ממכבי חיפה שקבעה שיא ישראלי חדש לגילאי 15 של 4:53.81 דקות ובת אגודתה שחר מנחם (4:55.83 דקות).
באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בדצמבר אותה שנה היא זכתה במדליית זהב, במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 16 של 8:43.58 דקות, לפני חיה סימון זבלודוף (8:43.78 דקות) ואווה פביאן מהפועל בית שמש (8:44.16 דקות).
נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 2:05.39 דקות, במקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:17.72 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:01.01 דקות.
בתחרות "גביע האיגוד" שנערכה באפריל 2018 קבעה זילברברג במשחה ל-1500 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 16:47.34 דקות, שיפור לשיאה בן ה-7 שנים של מרדית בודנר (16:54.11 דקות).
נוסף לכך, היא קבעה במשחה ל-400 מטר חופשי שיא אישי חדש של 4:20.08 דקות, 5 מאיות השנייה איטי משיא לגילאי 18.
באליפות אירופה לנוער בשחייה שנערכה בהלסינקי, פינלנד ביולי אותה שנה סיימה זילברברג במקום שביעי במשחה ל-1500 מטר בשיא ישראלי חדש של 16:44.61 דקות, במקום תשיעי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:53.44 דקות ובמקום 15 במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא גילאי 17 ו-18 חדש של 4:20.01 דקות.
בתחרות גביע האיגוד שנערכה במכון וינגייט, ב-3 באפריל 2019 קבעה זילברברג במשחה ל-400 מטר חופשי שיא ישראלי חדש לגילאי 18 של 4:18.97 דקות.
דליה (דלית) לאוב סוטר (נולדה ב-1 בדצמבר 1963), הידועה יותר בכינויה גלי בת חורין, היא עורכת ספרותית, מתרגמת, בלוגרית, פרסומאית, פובליציסטית ואקטיביסטית חברתית נגד השמאל והליברליזם.