tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-1958 חתמה ישראל עם הארגון המטאורולוגי העולמיעל הסכם להקמת מרכז מטאורולוגי חדש בבית דגן.
המרכז נחנך ב-1962 וכל יחידות השירות הועברו אליו.
כחלק מההסכם עם הארגון העולמי, סיפק המרכז מאז שירותים מטאורולוגיים גם למדינות אחרות.
בשנת 1967 הוקמה מחלקה למדעי הסביבה באוניברסיטת תל אביב, שכללה גם את נושא מדעי האטמוספירה.
בשנת 1963 הוקם האיגוד המטאורולוגי הישראלי (אמ"י) ובשנת 1970, אירח השירות המטאורולוגי יחד עם אמ"י, שתי האוניברסיטאות והאיגוד המטאורולוגי האמריקאי את הכנס המטאורולוגי הבינלאומי הראשון שהתקיים בישראל.
בהמשך נחתם הסכם עם השירות המטאורולוגי הגרמני להעברה ישירה של נתונים מטאורולוגיים עולמיים לשירות המטאורולוגי הישראלי, והשירות המטאורולוגי אמור להעביר לגרמנים את הנתונים שנאספו בישראל.
בשנת 1969 הגיע המחשב הראשון לשירות המטאורולוגי.
עם הגעתו, נתן היה לקבל את כל הנתונים שהגיעו באמצעות הקו הישיר מגרמניה, ישירות למחשב השירות המטאורולוגי ולשרטט את התצפיות על המפות.
נתונים אלה איפשרו גם לעשות ניתוח אובייקטיבי של מזג האוויר לצורך הרצת מודלים נומריים לחיזוי והדבר הוביל לעליית מדרגה ביכולות החיזוי והדיוק.
במהלך השנים מאז, השירות המטאורולוגי קיבל תוצרי מודלים כחבר בארגון המטאורולוגי העולמי.
בשנות ה-90 הורחב מגוון השירותים שהשירות סיפק.
כיום מקושר מרכז החישובים של השירות בחיבור מהיר לרשת התקשורת הבינלאומית של ארגון המטאורולוגי העולמי ומסייע בכך לשיפור החיזוי שלו ושל שירותים מטאורולוגיים מקבילים.
בשנת 2011 נחתם הסכם שיתוף פעולה עם המרכז האירופאי לתחזיות לטווח בינוני ECMWF.
ב-2020 השירות המטאורולוגי חנך אתר אינטרנט חדש.
ביום ה-29.12.2024 עיגנה ממשלת ישראל לראשונה את תפקידיו וייעודו של השירות המטאורולוגי הישראלי בהתאם להצעת מחליטים שהוגשה לאישור הממשלה בנושא, בהובלת שרת התחבורה והבטיחות בדכים, תא"ל (במיל'), מירי רגב.
החלטת ממשלה זו שמה את המדינה בשורה אחת עם הנעשה בכל המדינות המתקדמות בעולם בתחום בין היתר בהתאם לאמנות בין לאומיות עליהן חתמה ממשלת ישראל ובכלל זה עם ארגון המטאורולוגיה העולמי.
נוסף על כך, יערוך השירות המטאורולוגי הישראלי מחקרים מטאורולוגיים, ויפעל במידת האפשר לעידוד ולקידום מחקר באקדמיה ובמשק, וכן יפעיל מרכז חישובים אקלימי לאומי, בהתאם להחלטת ממשלה בנושא שנתקבלה לפני כשנתיים.
אגפי השירות המטאורולוגי ופעילויות עיקריות
הפקת והפצת תחזיות מזג אוויר ואזהרות מטאורולוגיות בזמן אמת, לציבור הרחב, למשרדי הממשלה וגופי החירום וההצלה, לתחנות רדיו, ערוצי טלוויזיה, עיתונות ומדיה חדשה, לתעופה ולימאות, כולל הערכות מצב שוטפות לקראת אירועי מזג אוויר חריגים.
פיקוח על שירותים מטאורולוגיים לתעופה האזרחית.
הפעלה, ביחד עם רשות המים, של מרכז חיזוי השיטפונות הלאומי.
ביצוע תצפיות שעתיות של מזג האוויר וכן מעקב, ניטור ובקרה בזמן אמת של המידע הזורם ממקורות שונים בארץ ובעולם, ובכלל זה תצפיות מהתחנות המטאורולוגיות ברחבי הארץ (אוטומטיות ומאוישות).
הצפות ושיטפונות בזק הם שניים מאירועי מזג האוויר הקיצוניים בעלי המידה הגבוהה ביותר של פגיעה בחיי אדם וברכושו, המתרחשים תדיר ברחבי העולם וגורמים לאבידות מרובות בנפש והרס רב.
הצפות מתרחשות, כאשר במעלה הנהר, בשל סיבה זאת או אחרת (הפשרת שלגים, גשמים חזקים וממושכים וכיוצא בזה), עולה בבת אחת גובה פני המים ועודף המים הנוצר מחפש לו דרך אל הים.
אם כי בארץ, נדירים מקרים שכאלו, אך עדיין לנהרות ולנחלים שונים ישנה היכולת לגרום הצפות בקנה מידה נרחב, לגעתון, למשל או לאיילון.
שיטפונות הבזק מתרחשים על פי רוב באזורים מדבריים, בהם הקרקע יבשה וקשה וכל גשם חזק וקצר עשוי לגרום, בשל חוסר היכולת של המים לחלחל אל תוך הקרקע, לשיטפון רב-עוצמה, מהיר ולעיתים גם קטלני.
השירות המטאורולוגי הצטרף בשנת 2024 למערכת האירופאית לניטור וחיזוי שיטפונות EFAS ולחזאי השירות המטאורולוגי מפיקים תחזיות ואזהרות לגופי החירום ולקהל הרחב לגבי הצפות ושיטפונות בזק.
אגף מחקר ופתוח מערכות חיזוי
יצירת אנליזות ושיפור המודלים והתחזית לטווח קצר, הבינוני והארוך
פיתוח ושיפור המודל לתחזית קרינת UV, תחזית התאדות, לסיכונים משריפות ותחזית גובה גלי ים
מנהל את ארכיון הנתונים האקלימיים של מדינת ישראל
מבצע בקרה על הנתונים האקלימיים בשיטות מתקדמות
מפרסם דוחות אקלימיים עתיים וגם לאירועי מזג אוויר מיוחדים.
עוקב אחר שינויי אקלים בישראל תוך שימוש בשיטות המתקדמות ביותר לצמצום ההשפעות של השינויים שחלו בתנאי המדידה על סדרות הנתונים (הומוגניזציה)
מסייע בהכנת תחזיות אקלימיות לעשורים הקרובים
מפיק אטלסים אקלימיים וממפה מידע אקלימי בשיטות חדשניות
מכין חוות דעת אקלימיות לגורמי הממשלה השונים ובכללן גם חוות דעת לגבי אסון טבע הנובע ממזג האוויר, כולל תיחום האזורים בהם החריגות הייתה מובהקת
מכין תרחישי ייחוס אקלימיים ולאירועי מזג אוויר קיצוניים מאד
בונה מערך מידע על המידע (מטה דטה)
מייעץ למשרדי ממשלה בכל הנושאים הקשורים באקלים ובפרט בהיערכות לשינויי אקלים ולמזג אוויר קיצוני
מספק מידע אקלימי ייעודי למגזר החקלאי כמו: מכסות צינון לעצים נשירים, התאדות וכדומה
אגף רשת תחנות ושירותים הנדסיים
מקים, מפעיל ומתחזק את רשת התחנות המטאורולוגיות של השמ"ט
מפעיל מעבדות לכיול ציוד מדידה מטאורולוגי של השמ"ט
מייעץ בתחום הסטנדרטים הבינלאומיים למדידות מטאורולוגיות
אחראי לתפעול מערכת הרדיוסונדה וביצוע הפרחות רום, רדיוסונדה (מספקת מידע מטאורולוגי מהקרקע עד גבה רב) ובלוני פיילוט למדידת נתוני רוח ברום
האגף מספק את מערכות המידע הטכנולוגיות והשירות לצורכי לחיזוי, למחקר, לאקלים ולתשתיות הטכנולוגיות
מנגיש את המידע המטאורולוגי והאקלימי לציבור הרחב באמצעים טכנולוגיים שונים
מקיים שיתופי פעולה עם משרדי ממשלה וארגונים נוספים בארץ ובעולם
מפתח יישומים, מקים ומתחזק תשתיות מחשוב, רשת וסייבר, על מנת לתמוך, לשפר ולייעל את תהליכי העבודה בשירות המטאורולוגי
אכיפת תקנים בינלאומיים על תשתיות וציוד המדידה של השמ"ט
ניהול מקצועי של מעבדות הכיולים
בחינה של טכנולוגיות חדשות והטמעתן
השירות המטאורולוגי מקיים שיתופי פעולה עם שירותים מטאורולוגיים אחרים וכן עם ארגונים בינלאומיים, בין השאר עם המרכז האירופאי לחיזוי לטווח בינוני European Centre for Medium-Range Forecasting (חברה בארגון מאז 2010).
במסגרת שיתוף הפעולה, ישראל מקבלת את כלל התוצרים המופקים במרכז החשוב הזה, החל מתחזיות לטווח קצר, המשך בתחזיות ים, קרינה, אבק ועוד וכלה בתחזיות חודשיות ועונתיות.
ישראל חברה גם בתאגיד לפיתוח מודלים בקנה מידה קטן The Consortium for Small-scale Modeling מאז שנת 2017. במסגרת זו, אגף מחקר ופיתוח משתתף בפיתוח המודל ובהרצתו לאזור מזרח אגן הים התיכון.
בכל הנוגע לחיוזי לטווח הקצר (עד שש שעות), השרות המטאורולוגי הישראלי משתמש במערכת (INCA (Integrated Nowcasting through Comprehensive Analysis.
מערכת INCA שפיתוחה החל על ידי השירות המטאורולוגי האוסטרי (ZAMG) מאז שנת 2011
השירות המטאורולוגי משתתף באופן פעיל בשלושה פרויקטים מרכזיים של תאגיד השירותים המטאורולוגיים של אירופה EUMETNET, ובהםEUMETCAL Meteo-Alarm,ו - OPERA.
הסכמי שיתוף פעולה ופרויקטים בינלאומיים
פרויקט האזהרות המוקדמות לאירועי קיצון למדינות דרום מזרח אירופה SEE-MHEWS-A שהגה ארגון המטאורולוגיה העולמי בשנת 2016, ובו לוקחת ישראל חלק פעיל ומריצה את אחד מארבעת המודלים הנומריים של הפרויקט.
תוצרי המודל מוצגים גם באופן שוטף באתר השירות המטאורולוגי, ומשמשים גם את חזאי השרות המטאורולוגי ומסייעים להם במתן תחזיות.
שיתוף הפעולה הטרילטרלי בין יוון, קפריסין וישראל
במסגרת הסכמי הברית האסטרטגית בין ממשלות יוון, קפריסין וישראל, שנחתמו בחודש מאי 2019, נחתם גם הסכם הבנות לשיתוף פעולה בין השירותים המטאורולוגיים של אותן מדינות.
ההסכם כולל יצירת פלטפורמה לשיתופי נתונים וידע, קידום הקמת תחנות מדידה חדשות, שיתוף פעולה מחקרי בתחומי האגרומטאורולוגיה, המטאורולוגיה התעופתית והימית, המודלים הנומריים לתחזיות לטווח קצר ותחזיות עונתיות, קלימטולוגיה, תחזיות שריפות ואבק ועוד.
השירות המטאורולוגי משמש כמרכז הדרכה בינלאומי Regional Training Center להדרכה במטאורולוגיה יישומית של ארגון המטאורולוגיה העולמי משנת 1967. במסגרת מרכז ההדרכה הבינלאומי, מקיימים השירות המטאורולוגי והמחלקה לשיתוף פעולה בינלאומי של משרד החוץ (מש"ב) קורסים וסדנאות בתחומים שונים של המטאורולוגיה וההידרולוגיה למשתלמים מרחבי העולם ובעיקר ממדינות מתפתחות.
אחד מהנושאים המדוברים ביותר בשנים האחרונות הוא שינוי האקלים, המהווה אתגר לכל המדינות וביניהן ישראל.
לפי החלטת ממשלה 4079 מ-2018, המשרד להגנת הסביבה מרכז את היערכותה של מדינת ישראל אל מול הבעיות הנובעות משינויי האקלים באזורנו.
לפי אותה החלטה, השירות המטאורולוגי, כמוקד ידע בתחום, התחייב לספק את המידע המטאורולוגי ההיסטורי ואת ההערכות לגבי התנאים המטאורולוגיים הצפויים בעתיד, כבסיס לתוכנית ממשלת ישראל להתמודדות עם שינויי אקלים.
בהתאם להחלטה 1791 משנת 2022, יוקם בניהול השירות המטאורולוגי מרכז חישובים אקלימי לאומי בעל יכולת עיבוד גבוהה אשר ישמש להרצת סימולציות אקלימיות ברזולוציה גבוהה, לבחינת תסריטים שונים והשפעותיהם האפשריות, לסימולציה של הנגזרות על ענפים שונים ולסימולציה של מידת האפקטיביות של פעולות הסתגלות שונות.
השירות הממלכתי לתקשורת מיוחדת וביטחון מידע של אוקראינה (אוקראינית: Держспецзв'язку, Державна служба спеціального зв'язку та захисту інформації України) הוא ארגון הביון הממשלתי העיקרי באוקראינה למודיעין אותות.
הוא כפוף לנשיא אוקראינה ואחראי למעקב אחר אותות אלקטרוניים והאזנה להם, פיתוח דרכי הצפנה, ופענוח אותות.
הוא אחראי גם להגנת התקשורת הממשלתית האוקראינית ומערכות מידע מפני סוכנויות זרות.
ארגון זה הפך לארגון עצמאי בשנת 2006 והוא המקבילה האוקראינית ל-NSA האמריקנית וליחידה 8200 הישראלית.
ארגוני הצפנה ופענוח אותות אוקראיניים היו קיימים עוד ב-1918 ובתקופת הכיבוש הנאצי ב-1941. בתקופה הסובייטית ביצעה השלוחה האוקראינית של המנהל השמיני והמנהל ה-15 בקג"ב את תפקידי הפענוח באוקראינה.
ב-1991 הוקם שירות הביטחון האוקראיני כאשר את תפקידי ההצפנה ואבטחת המידע ביצע המינהל הראשי לתקשורת ממשלתית של ש"ב האוקראיני (אחראי להגן על התקשורת הממשלתית האוקראינית ומערכות מידע מפני סוכנויות זרות).
בפברואר 2006 הוקם השירות הממלכתי לתקשורת מיוחדת - שהוא הסוכנות הממשלתית העצמאית הראשונה באוקראינה שאחראית על מודיעין אותות.
השירות הפדרלי למודיעין מסכל של רוסיה היה ארגון אכיפת חוק לריגול נגדי ושירות הביטחון העיקרי ברוסיה בין דצמבר 1993 ועד אפריל 1995, עת הוחלף על ידי שירות הביטחון הפדרלי הרוסי.
ב-21 בדצמבר 1993 הוקם השירות הפדרלי למודיעין מסכל על פי צו נשיאותי של בוריס ילצין שפירק את משרד הביטחון של הפדרציה הרוסית שהתקיים קודם לכן והקים תחתיו את השירות הפדרלי למודיעין מסכל, שנודע בראשי התיבות שלו פה-אס-קה.
הארגון הכיל את רוב היחידות של המשרד שפורק למעט משמר הגבול שהופרד והפך לארגון עצמאי בשם שירות משמר הגבול הפדרלי.
מבחינה ארגונית פס"ק כלל את המנהל הראשי, 6 סגניו, ועד מנהל שכלל 11 אנשים, 18 מחלקות ומרכז לקשרי ציבור, שנוהל על ידי דובר הארגון.
ב-3 באפריל 1995 נחקק החוק "אודות שירות הביטחון הפדרלי" וב-12 באפריל אותה שנה הפס"ק אורגן מחדש והפך לפס"ב, שירות הביטחון הפדרלי.
המעבר בוצע ללא שינוי ארגוני כלשהו ולווה למעשה בשינוי שם הארגון.
השירות הדתי היה מחלקה שטיפלה בענייני דת בהגנה ולאחר מכן בצה"ל, החל מפברואר 1948 ועד שהוטמע בתוך הרבנות הצבאית.
השירות הדתי הוקם ביוזמת המפלגות הדתיות, תחת השם "המחלקה לענייני דת".
ב-22 בפברואר 1948 התקיימה ישיבה חגיגית בהשתתפות ראשי ההגנה: דוד בן-גוריון, הרמטכ"ל יעקב דורי, ראש המפקדה הארצית של ההגנה, ישראל גלילי, וחברי המפקדה הארצית ונציגי המפלגות הדתיות, בהם הרב יהודה לייב פישמן מימון וחיים משה שפירא בו הוכרז על הקמת המחלקה.
לאחר מאבק בין המפלגות על ייצוגן במחלקה, הוחלט שלפועל המזרחי יינתן ייצוג של שני שלישים ולאגודת ישראל ייצוג של שליש.
בראש השירות הועמד נתן גרדי איש הפועל המזרחי ולצדו כיהנו יחזקאל ארליך מהפועל המזרחי ויצחק מאיר מאגודת ישראל.
כן כיהנו בשירות שמעון כץ ומשה אביטל.
על השירות הדתי הוטלו שתי משימות עיקריות: סיפוק צורכי דת ושמירה על השבת והכשרות.
בנוסף אליהם בראשית דרכו דובר על טיפוח הווי דתי, הדרכה רוחנית ומגע עם גופים דתיים לצורך עידוד גיוס דתיים לצבא, אולם לאחר הקמת צה"ל הושמט סעיף הרבנות - הדרכה רוחנית מהתקנון של השירות.
בשאלות הלכתיות פנו החיילים לרבנים אזרחיים ביישובים סמוכים.
בראשיתו, סבל השירות מבעיות תקציביות קשות עקב התמהמהות בתקצוב מצד מוסדות השלטון.
נתן גרדי, ראש השירות הדתי השתמש בכספו הפרטי כדי לממן את משכורות אנשיו עד שהעניין יוסדר.
לאחר מספר חודשים התפטר גרדי מראשות השירות לאחר שמצא שאינו יכול למלא את תפקידו.
הוא טען שעוזריו לא הורשו להיכנס למחנות צבא, לא הייתה למחלקה אף כלי רכב, ותקציבים לא נתנו.
ההתפטרות הביאה לתזוזה למילוי חלק מהדרישות וגרדי חזר בו מהתפטרותו.
מראשיתו, הוקם השירות הדתי כגוף לא רבני, כאלטרנטיבה להקמת רבנות צבאית, לה התנגדו גורמים במטכ"ל.
בעקבות זאת, סירבה הרבנות הראשית להכיר בשירות הדתי והיא המשיכה במאמציה להקמת הרבנות הצבאית בהתאם להחלטה בוועידת רבנים של הרבנות הראשית מינואר 1948 למנות את הרב שלמה גורן לרב צבאי ראשי.
עם הקמת צה"ל הוסב שם המחלקה ל"השירות הדתי" וב-1 באוגוסט 1948 מונה גרדי באופן רשמי לראש השירות.
עוד באותו חודש, ב-24 באוגוסט 1948, פורסם מינויו של הרב שלמה גורן לרב צבאי ראשי ופקודת מטכ"ל רשמית על הקמת הרבנות ניתנה ב-23 בדצמבר 1948. בתחילה הגיעו הרב גורן וגרדי להסכמות על חלוקת התפקידים ביניהם, ואף שיתפו פעולה בהוצאת חוברות הווי דתי על חנוכה, פורים ופסח.
אולם מהר מאוד עלו היחסים על שרטון.
במקרה אחד הרב דב כהן, רב חיל האוויר, פעל להכשרת המטבח בבסיס חיל האוויר בתל נוף דבר שהיה באחריות השירות הדתי, ועקיפת סמכות זאת הרגיזה את גרדי.
הרב גורן טען שהובטח לו שהשירות הדתי יועבר תחת פיקודו ונתן גרדי טען שהרב גורן חתר תחת מעמדו של השירות.
בסופו של דבר נתקבלה עמדתו של הרב גורן, גרדי התפטר והשירות הועבר תחת פיקודו של הרבנות הצבאית ובהמשך מוזג לתוכו.
השירות הדיפלומטי של הוד מלכותו הוא השירות הדיפלומטי של הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד, המטפל בענייני החוץ שלה, בניגוד לשירות אזרחי הבית של הוד מלכותה, העוסק בענייני הפנים.
תחת משרד החוץ הבריטי ישנם כ-16,000 מועסקים בלונדון, וכן 240 שגרירויות ומשרדים ברחבי העולם, לצד צוותים שכירים מקומיים וחברי משרדי ממשלה אחרים.
מזכיר המדינה לענייני חוץ וחבר העמים הוא גם ראש השירות הדיפלומטי.
שירות החוץ, אשר במקור אייש את משרד החוץ בעובדי מדינה, היה בעבר שירות נפרד אשר אוחד עם השירות הדיפלומטי בשנת 1918. השירות הדיפלומטי גם ספג לתוכו את השירות הקולוניאלי בשנות ה-60 המאוחרות.
נשים לא הורשו להצטרף לשירות הדיפלומטי עד 1946. עד 1973, הן נדרשו להתפטר לאחר שנישאו.
האישה הראשונה שמונתה לשגרירה הייתה ברברה סולט, אשר נעשתה שגרירת ישראל בשנת 1962. עם זאת, סולט חלתה בסרטן, מה שמנע ממנה להתמנות לתפקיד.
האישה הראשונה אשר שימשה כשגרירה הייתה אן וורברטון, אשר מונתה לתפקיד בדנמרק בשנת 1976.
גלגולי שירות הסטטיסטיקה ברוסיה שנים שם20 במרץ 1811–1834 מחלקת הסטטיסטיקה במשרד המשטרה1834–1858מחלקת הסטטיסטיקה המיוחדת של משרד הפנים22 בדצמבר–4 במרץ 1858 ועדת הסטטיסטיקה 1858–1875 הוועדה המרכזית לסטטיסטיקה 1875–1917 מועצת הסטטיסטיקה 1918–1987 המינהל המרכזי לסטטיסטיקה 1987–2004 הוועדה הממלכתית לסטטיסטיקה 9 במרץ 2004–ואילך השירות הפדרלי לסטטיסטיקה ממלכתיתמקור: פרק היסטוריה באתר הרשמי
השירות הפדרלי לסטטיסטיקה ממלכתית היא סוכנות פדרלית של ממשלת רוסיה, האחראית על איסוף נתונים על המדינה, על האוכלוסייה והכלכלה וניתוח מידע סטטיסטי אודות הפדרציה הרוסית, כבסיס מידע עבור מקבלי ההחלטות וכשירות עבור הציבור.
מאז 1811 זהו הארגון הממונה על כל הסטטיסטיקות של רוסיה האחראי גם לעריכת מפקדי אוכלוסין ברוסיה ועבר גלגולים שונים והיה בסמכויות המשטרה והסובנרקום עד התפרקות ברית המועצות.
לאחר 1991 היה באחריות ממשלת רוסיה ומאז אפריל 2017 מהווה יחידת סמך ב.
בדצמבר 2014 הועברו לארגון גם סמכויות הפיקוח על הזמנות המדינה בתחום הטכנולוגיות הצבאיות וביולי 2015 שירות התעריפים הפדרלי מוזג לתוכו והשירות אחראי גם להסדרת תעריפים.
לארגון 84 יחידות סמך טריטוריאליות והוא פועל מכוח החוק הפדרלי 135 "אודות הגנת התחרותיות" שנכנס לתוקף ב-26 באוקטובר 2006.
לשירות סמכויות לקבוע כי גוף עסקי מסוים מהווה מונופול, קרי חברה בעלת נתח שוק מרכזי בשוק הרלוונטי.
השירות גם קובע האם שיתוף פעולה בין שני גופים עסקיים או יותר מהווה הסדר כובל שמטרתו ליצור קרטל, שהוא הסכם בין שיתוף פעולה בין שתי חברות שפוגע בתחרות בענף.
למשל, במצב בו שתי חברות מסכימות ביניהן שימכרו מוצר מסוים באותו מחיר.
כמו כן, השירות מאשר או שלא מאשר מיזוג בין חברות ורשאי לקבוע האם מונופול ניצל לרעה את מעמדו.
ליושב ראש הוועדה מונה ולרי צ'רנוגורודסקי.
בשנת 1992 הוגדלה מצבת כוח האדם ולראש הוועדה החדש מונה לאוניד בוצ'ין.
באוגוסט אותה שנה מונתה נטליה פונארבה ליושבת ראש הוועדה.
במאי 1999 מונה איליה יוז'אנוב לשר.
השירות הפדרלי למלחמה במונופולים הוקם ב-9 במרץ 2004 בתקופת ממשלת פרדקוב על פי צו נשיאותי של ולדימיר פוטין, על בסיס המשרד הממשלתי למדיניות מלחמה במונופולים ותמיכה בעסקים.
השירות הפך לגוף העיקרי למלחמה במונופולים ברוסיה.
השירות ניהל תיק חקירה נגד תאגיד גזפרום במרץ 2011 על הפרת חוק הגנת התחרות בשל העלאת מחירים וגזפרום חויבה לשלם קנס על סך 17.5 מיליון רובלים
בשנת 2014, ראש ממשלת רוסיה דמיטרי מדבדב חתם על צו להעברה לידי השירות את תפקידי הפיקוח על הזמנות המדינה בתחום התעשייה הצבאית, לאחר שהארגון שהיה אחראי לכך (השירות הפדרלי להזמנות צבאיות במשרד ההגנה הרוסי) פורק.
ביולי 2015 צו של נשיא רוסיה העביר לידי השירות את הסמכויות בתחום הסדרת התעריפים.
ביולי 2017 השירות הביע חשש מכוונתה של אובר ברוסיה להתמזג עם שירות המוניות של יאנדקס ובכך לחסל את התחרותיות בתחום זה.
שם תחילת הכהונה סיום הכהונה1.איגור ארטמייב 10 במרץ 200411 בנובמבר 20202.מקסים שסקולסקי 11 בנובמבר 2020 עדיין מכהן
זו המקבילה הרוסית למרכזים לבקרת מחלות ומניעתן והמרכז האירופי לבקרת מחלות ומניעתן.
הארגון מהווה תולדה של מספר ארגונים קודמים, ששורשם עוד מתקופת האימפריה הרוסית, כאשר עד 1917 תפקידי השירות נוהלו על ידי מחלקת המשטרה הרפואית במשרד המשטרה.
בשנים 1922–1933 הוקם שירות התברואה והאפידמיולוגיה, שבהמשך הפך לגוף בשם פיקוח התברואה הממלכתי, שהתקיים עד 1950. ב-1963 הוקם השירות הממלכתי לתברואה ואפידמיולוגיה, שהמשיך לפעול גם לאחר התפרקות ברית המועצות.
בצמוד לו, בשנים 1993–2004 פעל גם הפיקוח הממלכתי למסחר, פיקוח על איכות המוצרים והגנת זכויות הצרכן.
במרץ 2004, במסגרת הרפורמה הפדרלית שיזם ולדימיר פוטין, גופים אלה אוחדו והוקם השירות הפדרלי לפיקוח בתחום הגנת זכויות הצרכן ורווחת האדם.
מאז 2004 זהו הגוף הפדרלי העיקרי למלחמה במחלות מידבקות והוא המקבילה הרוסית למרכז הלאומי האמריקאי למניעת מחלות.
החל מינואר 2020 השירות נדרש לפעול ביתר שאת במסגרת המאבק בהתפרצות נגיף קורונה-ווהאן ואנשיו היו פרוסים בכל נמלי התעופה במדינה.
במהלך צעדי הטיפול בהתפרצות נגיף הקורונה ברוסיה נערכו למעלה מ-51 מיליון בדיקות.
הארגון פעל בשיתוף פעולה עם משרד הבריאות של רוסיה וממשלת רוסיה להקמת מטה מבצעי לשיתוף פעולה של גופי הרשות המבצעת שנוצר ב-27 בינואר 2020 על מנת לפתח אמצעים למניעת ייבוא והתפשטות של זיהום נגיף הקורונה בפדרציה הרוסית והושק אתר אינטרנט אינפורמטיבי בנושא המאבק בנגיף בשם StopCoronavirus.rf (Стопкоронавирус.рф).
שם תחילת הכהונה סיום הכהונה1. גנאדי אונישצ'נקו 12 במרץ 2004 23 באוקטובר 20132. אנה פופובה 23 באוקטובר 2013
השירות הפדרלי למלחמה בסמים (בספרדית Servicio Federal de Lucha contra el Narcotráfico, Sefeconar בראשי תיבות) הוא סוכנות ביון ואכיפת חוק ארגנטינאית בעלת סמכויות שיטור, שהוקם על פי הדגם האמריקאי של המנהל לאכיפת הסמים.
השירות הוקם בצו מנהלי מספר 717 מה-18 באפריל 1991.
הסוכנות כפופה לתוכנית Sedronar (מזכירות התוכנית למניעת התמכרות לסמים ומאבק נגד סחר בסמים, שכפופה לנשיא ארגנטינה).
למעט העובדה שזהו גוף ללוחמה בסמים מעט מאוד ידוע על אופי פעילותו, תקציבו והאנשים העומדים בראשו והוא מהווה ארגון חשאי ואחד המסווגים בקהילת המודיעין הארגנטינאית.
הגוף הוקם לראשונה בשם המשרד למצבי חירום של אוקראינה (באוקראינית: Міністерство надзвичайних ситуацій України, שמו המקוצר באוקראינית היה МНС України) והוא נוסד ב-1996 ממיזוג של המשרד להגנה על האוכלוסייה מפני השלכות אסון צ'רנוביל ומטה ההגנה האזרחית הממלכתי, אשר עד אז היו שני גופים שונים.
מאוחר יותר, בשנת 2003 הסוכנות כללה גם את מכבי האש שעד אז היה כפוף למשרד הפנים.
עד 1991 המשרד להגנה על האוכלוסייה מפני השלכות אסון צ'רנוביל פעל תחת השם הוועדה הממלכתית של קבינט שרים של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית, בעוד מטה ההגנה האזרחית היה חלק מרשת ההגנה האזרחית של ברית המועצות.
עד 2005 הסוכנות היוותה צבא המילואים של הכוחות המזוינים של אוקראינה, אבל אחרי רפורמת 2003 ומיזוג מכבי האש, כל היחידות הצבאיות של המשרד פורקו, ב-2005 הסוכנות הפכה באופן רשמי לגוף אזרחי לא-צבאי, עם דגש על הפעלת שירותי חילוץ והצלה.
עד לרפורמה המינהלית ב-9 בדצמבר 2010 הגוף נקרא בשם המשרד להגנה על האוכלוסייה מפני השלכות אסון צ'רנוביל.
אחרי הרפורמה שלושה גופים גדולים של הממשלה הוכפפו אליו:
המחלקה הממלכתית לביטחון ומניעת אש
השירות הממלכתי לאיתור וחילוץ אווירי (Ukraviaposhuk)
המחלקה הממלכתית לקרן תיעוד ביטוח
ב-24 בדצמבר 2012 המשרד למצבי חירום של אוקראינה הפך לשירות החירום הממלכתי והוכפף למשרד ההגנה של אוקראינה.
ב-25 באפריל 2014, השירות הועבר לאחריות משרד הפנים של אוקראינה.
שםתקופת כהונה תחילת כהונה סוף כהונה מיקולה בונדרצ'וק 24 באוגוסט 1991 אוקטובר 1993 ויקטור גרצ'אנינוב אוקטובר 1993 מאי 1997
שם תקופת כהונה תחילת כהונה סוף כהונה מ.
השירות החשאי של הוד מעלתו היא סדרת טלוויזיה רוסית משנת 2006 בבימויו של איגור קאליונוב, בהפקת חברת הסרטים "ניקולה-פילם" בהזמנת חברת "Domfilm".
הסרט מורכב משישה פרקים שפוצלו לשניים כל אחד.
אירועי הסדרה מתרחשים בתחילת המאה ה-20, בין השנים 1903–1906 באימפריה הרוסית, בתקופה שבה המדינה הייתה נתונה תחת איום הטרור הפוליטי.
הסטודנט הצעיר והמוכשר סרגיי איזוובקוב שואף להיות טייס, אך לאחר שכלתו מתה באירוע טרור הוא מצטרף לשירות החשאי של הוד מעלתו.
במחלקה מיוחדת זו עובדים מיטב הבלשים הרוסיים, העובדים יחדיו על מנת להגן על המדינה מפני איומים פנימיים.
חלק I.פרק 9: אקדחו של מורוזוב.
חלק II.פרק 10: אקדחו של מורוזוב.
חלק I.פרק 11: הסבב האחרון.
חלק II.פרק 12: הסבב האחרון.
השירות הפדרלי להידרומטאורולוגיה ופיקוח על הסביבה הוא יחידת סמך במשרד למשאבי טבע של רוסיה האחראי לחיזוי מזג האוויר, אספקת מידע מטאורולוגי וחקר האקלים ברוסיה.
ראשיתו בשנת 1847 במסגרת ממשלת האימפריה הרוסית והוא חבר בארגון המטאורולוגי העולמי.
השירות מפעיל אלפי תחנות מדידה ברחבי רוסיה.
נכון לשנת 2009 רמת הדיוק של חיזוי מזג האוויר של השירות המטאורולוגי הגיע לכדי 96%.
השירות מפעיל 17 מכוני מחקר, שניים מהם מהווים מרכזי מחקר ממלכתיים (המרכז ההידרומטאורולוגי, Гидрометцентр России, שבשנים 2001-2018 עמד בראשו רומן וילפאנד והמרכז לחקר ארקטיקה ואנטארקטיקה).
הגוף המטאורולוגי הראשון ברוסיה הוקם בשנת 1849 בשם המצפה הפיזי הראשי שפעל בתור הגוף המטאורולוגי העיקרי עד מהפכת אוקטובר בשנת 1917.
בעקבות מלחמת האזרחים ברוסיה המצפה חדל להוות גוף מטאורולוגי מרכזי.
ב-21 ביוני 1921 הסובנרקום הוציא צו להקמת השירות המטאורולוגי של רוסיה (Метеорологическая служба РСФСР) שהחליף את המצפה שפעל לפני המלחמה.
עד שנת 1923 כבר פעלו למעלה מ-600 תחנות מדידה.
עד 1929 הגוף המטאורולוגי עבר הליכי הקמה מחדש ובשנת 1932 כבר הוקם המינהל המרכזי של השירות המטאורולוגי המאוחד של ברית המועצות (Центральное управление Единой гидрометеорологической службы СССР, ЦУЕГМС) שהפך לגוף העיקרי לענייני אקלים בברית המועצות.
נכון לשנת 1941 פעלו 3,947 תחנות מטאורולוגיות, 190 תחנות לחקר האוויר, 240 תחנות מטאורולוגיות ואוויריות ו-4,463 עמדות ותחנות הידרולוגיות.
בתקופת מלחמת העולם השנייה השירות המטאורולוגי הוכפף לצבא האדום.
השירות המשיך להתפתח אחרי המלחמה ונכון לשנת 1946 רשת הפיקוח המטאורולוגית הגיעה ל-9,532 תחנות מדידה ועד שנת 1967 הגיע מספרן לכדי 11,039.
בשנת 1978 הוקמה הוועדה הממלכתית להידרומטאורולוגיה ובקרת הסביבה (Государственный комитет по гидрометеорологии и контролю природной среды, Госкомгидромет СССР) שהפך לגוף המטאורולוגי העיקרי בשני העשורים האחרונים שלפני התפרקות ברית המועצות.
בשנת 1991 הוועדה הפכה לשירות ההידרומטאורולוגי הרוסי (Гидрометеорологическая служба России) והוכפף למשרד האקולוגיה.
בשנת 2004 השירות הפך לשירות פדרלי ממשלתי והיה לחלק מהמשרד לאיכות הסביבה.
בספטמבר 2019 במהלך הפורום הכלכלי המזרחי השר למשאבי טבע הודיע על ארגון מחדש בתוככי הארגון, במטרה לייעל את יכולות החיזוי שלו באמצעות פתיחת תחנות מדידה חדשות וקליטת ציוד חדש ומודרני.
בשנת 2020 נחתם הסכם שיתוף פעולה בין Roshydromet ו-Rostec על יצירת מערכת מידע משולבת המתעדת את מצב הסביבה בפדרציה הרוסית.
המערכות המטאורולוגיות Polus-S שפותחו על ידי חברת הבת KRET של Rostec כבר הותקנו בתחנות Roshydromet.
תחומים עיקריים בהם פועל השירות המטאורולוגי:
חיזוי מזג האוויר - השירות מספק באופן שוטף את תחזיות מזג האוויר בפדרציה הרוסית ומפרסם אזהרות בעת תנאי מזג אוויר קיצוניים.
התחזיות מיועדות גם לתחום התעופה, השיט, החקלאות ולמגזרים נוספים דוגמת מפעלי תעשייה ואנרגיה.
מחשבים המקושרים לרשת מטאורולוגית בינלאומית ומערכות נוספות כדוגמת מכ"ם לחיזוי גשם מסייעים בהכנת התחזית.
ניהול מאגר נתונים היסטורי - השירות אוסף את הנתונים האקלימיים ההיסטוריים כחלק מהמחקר וההבנה של מגמות אקלימיות וההצבעה על תופעות מזג אוויר חריגות.
ניטור זיהום האוויר - השירות מפעיל מערכת מעקב אחר מזהמי אוויר גדולים (כתחנות כוח ובתי זיקוק) ומספק נתוני זיהום אוויר תוך התחשבות בתנאים המטאורולוגיים המשפיעים על זיהום האוויר.
כמו כן, מתבצע מעקב אחר רמות הקרינה העל-סגולה.
תחזיות אקלימיות - השירות מפרסם תחזית עונתית לחודשי החורף (דצמבר עד פברואר).
חקר ימים ונהרות וניהול מחקר באזורי הקוטב הצפוני.
השירות הממלכתי לבקרת הסמים והתרופות (באוקראינית: Державна служба України з лікарських засобів та контролю за наркотиками) הוא גוף של ממשלת אוקראינה לאכיפת חוק האחראי לניסוח מדיניות המדינה בנושאי רגולציה משפטית, בקרה וניטור במאבק נגד סחר בסמים, חומרים פסיכוטרופיים ותרופות.
השירות מורשה לטפל ולפתור את כל הבעיות הנוגעות לסחר בסמים נרקוטיים וחומרים פסיכוטרופיים והוא מוסמך מטעם הממשלה להילחם בסחר בסמים.
בדרך כלל ידוע בקיצור בשם "שירות בקרת הסמים".
השירות נוצר ב-10 בספטמבר 2014 על ידי החלטת ממשלה מספר 442 ממיזוג של השירות הממלכתי לבקרת סמים (Державна служба України з контролю.
השירות נוצר על מנת ליישם את המדיניות הממשלתית בתחומים כמו:
איכות ובטיחות מוצרים רפואיים, לרבות רפואה אימונו-ביולוגיות, ציוד רפואי ומוצרים רפואיים שאינם במחזור ו / או המשמשים את מגזר הבריאות, בתי מרקחת ומוסדות רפואה;
רישוי פעילות כלכלית לייצור סמים, ייבוא סמים, או מכירה סיטונית וקמעונאית של תרופות;
פיקוח על סחר סמים נרקוטיים, חומרים פסיכוטרופיים, ומאבק בסחר בלתי חוקי שלהם.
פעילותו של גוף זה הוא מכוון ומתואם על ידי קבינט השרים של אוקראינה, במישרין ומפוקח על ידי משרד הבריאות.
השירות הפדרלי לפיקוח בתחום השימוש בטבע הוא גוף פדרלי של הרשות המבצעת ברוסיה, האחראית לפיקוח בתחום ניהול משאבי טבע ומהווה יחידת סמך במשרד למשאבי טבע ואיכות הסביבה של הפדרציה הרוסית.
במסגרת תפקידו השירות אחראי לנהל את משימות ההגנה על הדגה, חיות הבר ובתי הגידול הטבעיים במדינה, לרבות אכיפת החוקים הפדרליים הקשורים להגנה על חיות הבר; הגנה על מינים בסכנת הכחדה; שיקום אזורי דיג משמעותיים מבחינה לאומית; שימור ושיקום בית גידול של חיות הבר.
הגוף בעל תחום שיפוט בכל מחוזות רוסיה ומפעיל סמכויות בקרה ופיקוח בתחום ניהול הסביבה וכן במסגרת יכולתו בתחום השמירה על הסביבה, הוא מטיל מגבלה על ההשפעה הטכנולוגית השלילית בתחום ניהול הפסולת (למעט פסולת רדיואקטיבית) על חברות ומפעלים ועורך אומדן של ההשפעה על הסביבה.
הטיפול בפסולת רדיוקאטיבית הוא באחריות השירות הפדרלי לפיקוח אטומי, טכנולוגי ואקולוגי.
המחלקה למעקב גאולוגי ממלכתי, פיקוח בתחום אזורי טבע מוגנים במיוחד וציד
המחלקה לפיקוח ממלכתי על איכות הסביבה
המחלקה למומחיות אקולוגית ומתן היתרים
סבטלנה רדיונובה (מאז 24 בדצמבר 2018)
השירות הפדרלי לפיקוח בתחום בריאות (בראשי תיבות: Росздравнадзор, ברוסית: Федеральная служба по надзору в сфере здравоохранения) הוא שירות פדרלי של הרשות המבצעת של הפדרציה הרוסית, המפעיל תפקידי בקרה ופיקוח בתחום שירותי הבריאות.
זהו אחד משני שירותי פיקוח פדרליים, יחד עם השירות הפדרלי למלחמה במונופולים שאין להם מדים מאושרים משלהם.
השירות מהווה גוף ממשלתי שמרכז את הפיקוח והרגולציה על מוצרי מזון ותרופות לבני אדם וחיות, מוצרי קוסמטיקה, מכשור רפואי, תוצרי דם מוצרי טבק ומכשירים המקרינים גלים אלקטרו-מגנטיים ברוסיה.
מקביל ל ומנהל המזון והתרופות האמריקאי FDA.
הגוף הוקם לראשונה בשנת 1994 בשם הפיקוח הממלכתי לבקרה על תכשירים רפואיים וטכנולוגיה רפואית (Инспекция государственного контроля лекарственных средств и медицинской техники) של משרד הבריאות.
בשנת 2004 המחלקה אורגנה מחדש כשירות הפדרלי לפיקוח על הבריאות (Росздравнадзор).
משנת 2007 עד 2012, נקרא בשם "השירות הפדרלי לפיקוח על בריאות ופיתוח חברתי" והיה כפוף למשרד הבריאות והפיתוח החברתי של הפדרציה הרוסית.
ב-21 בינואר 2020 הועבר לאחריות ישירה של ממשלת רוסיה, ברם בעקבות התפרצות מגפת הקורונה ברוסיה, ב-25 במרץ 2020 חזר לאחריות משרד הבריאות.
מרכז מעקב ומומחיות קלינית וכלכלית
מרכז מידע ומתודולוגי למומחיות, הנהלת חשבונות וניתוח מחזור מכשירים רפואיים
מכון המחקר והבדיקות המדעי הטכנולוגי לרפואה
בהתאם לחלק 5.1.3.2 לפרק 2 של צו ממשלת הפדרציה הרוסית מיום 30 ביוני 2004, מספר 323 "אודות אישור התקנה אודות השירות הפדרלי לפיקוח על בריאות":
השירות מפקח ומבצע תפקידי אכיפת חוק על ארגונים רפואיים (ללא קשר להיותם בבעלות פרטית או ממשלתית) המבצעים פעילויות רפואיות, נהלים למתן טיפול רפואי ותקני טיפול רפואי וביכולתו להטיל עונשים על שירותי אמבולנס בין אם פרטיים או ממשלתיים, שאינם עומדים בתקני המדינה למתן שירותי רפואה דחופה.
השירות מבצע בקרת מדינה על תכשירים רפואיים ותרופות.
ורוניקה סקבורצובה (21 בינואר 2020-)
השירות הפדרלי לעבודה ותעסוקה הוא גוף סטטוטורי שהוקם בהתאם לאמנה בינלאומית של שירותי התעסוקה הציבוריים בעולם.
הגוף אחראי לריכוז ידיעות על המצב בשוק העבודה ברוסיה ועל מגמות ההתפתחות בו על מנת להסדירו; הוא עוסק בשירותי השמה והשגת עבודה לדורשיה ובהפניית עובדים לדורשיהם.
השירות משרת את תושבי רוסיה בעלי אזרחות רוסית.
השירות הפדרלי לעבודה ותעסוקה (רוסטרוד) הוא גוף ממשלתי פדרלי של ממשלת רוסיה המפעיל תפקידי בקרה ופיקוח בתחום העבודה, תעסוקה, שירות אזרחי חלופי (המקבילה הרוסית לשירות לאומי), הערכה מיוחדת של תנאי העבודה ורווחת האוכלוסייה, מתן שירותים ציבוריים בתחום קידום והגנה תעסוקתית.
מניעת אבטלה, סיוע בעת הגירת עבודה ויישוב סכסוכי עבודה וכן מתן ערבויות חברתיות במסגרת החקיקה של הפדרציה הרוסית בנושאים אלה.
הגוף הוקם במתכונתו הנוכחית ב-9 במרץ 2004, במסגרת הרפורמה הפדרלית והוא יורש לשכות התעסוקה הסובייטיות שפעלו קודם לכן.
בשנת 1991 הוקמו שירותי תעסוקה ממלכתיים שאוחדו לכדי שירות פדרלי אחד.
השירות נתון לפיקוחו של שר העבודה והרווחה.
השירות מעניק שירות למחפשי עבודה תוך גיוס כוח אדם, הן קבוע והן זמני וביצוע הכשרת עובדים.
השירות הממלכתי לתברואה ומגפות (באוקראינית: Державна санітарно-епідеміологічна служба України, בקיצור Держсанепідслужба України, ידוע בשם "השירות התברואתי והאפידמיולוגי הממלכתי") הוא גוף ממשלתי מרכזי שפעילותו היא תיאום כל ארגוני ממשלת אוקראינה בנושא תברואה ומגפות.
המשימות העיקריות של השירות הן להגיש הצעות לגבי גיבוש מדיניות המדינה בתחום הרווחה הסניטרית ומניעת הידבקות האוכלוסייה במגפות ויישום מדיניות המדינה בתחום זה.
בראש השירות עומד הרופא התברואתי והאפידמיולוגי - המכהן במקביל כמשנה שר הבריאות של אוקראינה.
השירות הוקם בשנת 2004 כמערכת ריכוזית של גופים, מוסדות, מפעלים ויחידות בתחום התברואתי והאפידמיולוגי של משרד הבריאות באוקראינה, אשר יישם את מדיניות המדינה בתחום הרווחה הסניטרית והאפידמיולוגית של האוכלוסייה טיפול במחלות זיהומיות, הרעלות, מגפות, נזקי קרינה, מניעת השפעה מזיקה על מצבם של גורמי הבריאות וחיי הסביבה.
ב-29 במרץ 2017, הממשלה החליטה לפרק את השירות, מכיוון שתפקידיו מבוצעים על ידי משרד הבריאות והשירות הממלכתי להגנת הצרכן.
בדצמבר 2019 שוחזר תפקידו של הרופא הראשי לתברואה ואפידמיולוגיה במדינה.
סגן שר הבריאות ויקטור ליאשקו מונה לתפקיד תוך שהוא אחראי לתיאום פעולות הרשויות למניעת מחלות נגיף COVID-19 באוקראינה ולתקשר עם עיתונאים בנושא.
השירות עצמו נותר מפורק ואת תפקידיו מבצע השירות הממלכתי לבטיחות מזון והגנת הצרכן.
השירות הממלכתי לבטיחות מזון והגנת הצרכן (באוקראינית: Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, בקיצור: Держпродспоживслужба) הוקם בספטמבר 2014 על בסיס השירות הווטרינרי הממלכתי והשירות הממלכתי לתברואה ומגפות והפך לשירות הממלכתי לפיקוח בתחום בטיחות מזון והגנת הצרכן.
יישום מדיניות ממשלתית בתחום בטיחות מזון והגנת זכויות הצרכנים
פיקוח על מחירים מוסדרים ממשלתיים ומוצרים בפיקוח;
פיקוח ובקרה בתיירות ובאתרי נופש.
פעילות השירות מנוהלת ומתואמת ישירות על ידי קבינט השרים של אוקראינה.
השירות הפדרלי לפיקוח על התחבורה היא סוכנות של ממשלת רוסיה שהוקמה בשנת 2004 כתוצאה מרפורמות ממשלתיות שהעבירו את תפקידי הפיקוח מכמה סוכנויות לרשת חדשה.
השירות מפקח על כמה היבטים של רשת התחבורה של רוסיה, כולל תחבורה ציבורית.
אלכסנדר קאסיאנוב הוא ראש הסוכנות מאז 2013.
לשירות יש כמה סוכנויות, בהתאם לסוג התחבורה:
ויקטור בסארגין (10 בפברואר 2017 — ואילך).
השירות הפדרלי לפיקוח וטרינרי ופיטוסניטרי הוא גוף פדרלי של משרד החקלאות של הפדרציה הרוסית שנוסד ב-30 ביוני 2004 כתוצאה מארגון מחדש של השירות הווטרינרי הממלכתי של רוסיה, שירות הסגר הממשלתי.
ראש השירות הוא סרגיי דנקוורט.
השירות מבצע תפקידי בקרה ופיקוח על הרפואה הווטרינרית (כולל משימות הגנה על האוכלוסייה מפני מחלות המשותפות לבני אדם ובעלי חיים); הטלת הסגר והגנת הצומח; שימוש בחומרי הדברה ואגרוכימיה; הבטחת פוריות הקרקע; הישגי רבייה ובקרה בתחום האיכות והבטיחות של תבואה ומוצרים.
תחת מחוזות הפדרציה הרוסית, פועלים "מפקחי מדינה לפיקוח וטרינרי" שפועלים מטעם השירות כפקחים.
השירות מפעיל שלושה מכוני מחקר:
המרכז הפדרלי לבריאות בעלי חיים (בעיר ולדימיר)
המרכז הממלכתי הרוסי לאיכות וסטנדרטיזציה של תרופות לבעלי חיים ולמזון (במוסקבה)
המרכז הרוסי להסגר צמחים (בעיר ביקובו, שבמחוז מוסקבה).
השירות הפדרלי לפיקוח על חינוך ומדע (רוסית: Федеральная служба по надзору в сфере образования и науки) הוא הגוף הממשלתי הפדרלי בפדרציה הרוסית האחראי לבקרה ופיקוח על חינוך ומדע במדינה.
הוקם בשנת 2004 וכפוף לממשלת הפדרציה הרוסית.
רישוי והסמכת מדינה לפעילויות חינוכיות.
הסמכת עובדים מדעיים ופדגוגיים של מוסדות להשכלה גבוהה.
שמירה על המרשם הפדרלי של מסמכי המדינה בנושא חינוך, תארים אקדמיים ומשרות אקדמיות.
מרכז המידע הלאומי להכרה חינוכית (אתר רשמי)
סוכנות ההסמכה הלאומית בתחום החינוך (סוכנות ההסמכה הרוסית) (אתר רשמי)
מרכז מידע מתודולוגי להסמכת ארגוני חינוך
מרכז מידע ומתודולוגי לניתוח (אתר רשמי)
מדענים באוניברסיטה האירופית בסנקט פטרבורג הפנו את תשומת הלב לעובדה שהשירות לעיתים קרובות יותר בודק אוניברסיטאות פרטיות ולעיתים קרובות מחיל עליהן סנקציות קפדניות בהשוואה למוסדות המתוקצבים ממשלתית.
בשנים 2015–2016, לאחר בדיקות, השירות ב-134 מקרים העלה את נושא הפסקת עבודת האוניברסיטאות, ואילו רק שניים מהמקרים היו במוסדות חינוך ממשלתיים.
עיתונאים הסבירו זאת על ידי שימוש במוסר כפול.
טיטאייב, מנהל מחקר במכון לאכיפת החוק באוניברסיטה האירופית בפטרבורג, בריאיון לאתר האינטרנט Indicator, בהתייחסו להשקת פרויקט מחקר על פעילות השירות, ציין מספר חסרונות משמעותיים שכבר זוהו בגישתו של הארגון והתמקדותו אך ורק במדדי נייר ובגישה בירוקרטית מוגזמת.
כדוגמה לחוסר הכושר של הדירות ציטט טיטאייב את אחת האוניברסיטאות במשרה מלאה המוכרת לו בשטח של 200 מ"ר, שבה נלמדים ארבעה קורסים של סטודנטים בעבודות בשלושה תחומים, עם כמאה סטודנטים לקורס.
במקום השכרה בפועל, כפי שמציע טיטאייב, במקרה זה, ניתן לרכוש רק תעודה באזור כזה בתוך ארבע שנים, אך "כשהשירות, שמגיע לשם פעם בשנה או מספר שנים, רואה שהכל בסדר.
אז בלי שוחד, הניירת אצל האנשים ברמה הגבוהה ביותר, אז הכל בסדר".
הוא גם מציין כי מרבית עובדי השירות הם עורכי דין, כשירים בתחומים רבים ומיוחדים, וכי בארגון אין אפשרות טכנית להזמין בחינת הרצאה.
"לכן, אם אנו מניחים שאוניברסיטה לרפואה תלמד את הסטודנטים כיצד לרפא, ובכך מכנה אותה "שיטות טיפול מודרניות" בתוכנית הלימודים, אז לשירות אין הזדמנות לברר מה התלמידים לומדים בפועל", טוען טיטאייב .
החלטת השירות בדבר ביטול ההסמכה הממלכתית בבית הספר הגבוה למדעי החברה והכלכלה במוסקבה (MVSES) עוררה ביקורת מצד הציבור.
המועצה האקדמית HSE תמכה באוניברסיטה.
על פי המועצה האקדמית, מערכת האימות באוניברסיטה מילאה תפקיד כאשר השירות נאבק ב"תוכניות גסות ביודעין" של אוניברסיטאות שנויות במחלוקת.
עם זאת, כעת, לאחר שעבודה זו הסתיימה, ההסמכה המסורתית ככלי משפיע יותר ויותר על אוניברסיטאות חדשניות שפועלות "מעל לרמת התקנים הממלכתיים" .
בהתייחס למצב זה הביע אולג סמולין, סגן יו"ר ועדת הדומה הממלכתית לחינוך ומדע, את הדעה כי "השירות לא בודק את איכות החינוך אלא את איכות הניירת.
על פי הכללים שלו, הוא פועל נכון, דבר נוסף הוא שכללים אלה אינם קשורים לאיכות החינוך.
לפיכך, לדעתי, יש לשנות כללים אלה".
הסטודנטים מאוניברסיטת MVSESEN אף פרסמו עצומה בדרישה לסגור את המוסד.
השירות הפדרלי לפיקוח אטומי, טכנולוגי ואקולוגי היא גוף הפיקוח של ממשלת רוסיה בנושאים אקולוגיים, טכנולוגיים וגרעיניים.
החלטת ממשלת רוסיה מספר 404 מיום 29 במאי 2008 העבירה את הגוף לאחריות המשרד למשאבי טבע והגנת הסביבה ; בעבר השירות היה כפוף ישירות לממשלה.
עם זאת, הדבר בוטל על ידי הנשיא דמיטרי מדבדב ב-23 ביוני 2010, כשהחזיר אותו לשליטתה הישירה של הממשלה.
בהתאם להחלטת ממשלת רוסיה מספר 54 מיום 1 בפברואר 2006, השירות הופקד על פיקוח על ענף הבנייה במדינה.
כיום עומד בראש השירות אלכסיי אלשין.
השירות נוצר בשנת 2004, במיזוג של שירות הפיקוח האטומי הפדרלי ושירות הפיקוח הטכנולוגי הפדרלי.
תפקידי פיקוח על איכות הסביבה הועברו אליו לאחר שהשירות הפדרלי לפיקוח על משאבי הטבע הפך לשירות הפיקוח על משאבי הטבע הפדרליים.
בראש המבנה המשולב עמד המנהל לשעבר של הפיקוח האטומי הפדרלי, אנדריי מלישב, ששימש כמנהל השירות החדש במשך 18 חודשים.
מאז ספטמבר 2009 מורכב השירות ממטה, 23 מחלקות אזוריות לפיקוח על התעשייה והסביבה במחוזות הפדרליים, 7 מחלקות בין-אזוריות לבטיחות גרעינית וקרינה ו-4 ארגוני תמיכה טכנית.
המטה כולל 16 מחלקות המאורגנות לפי משימה.
השירות הלאומי לחקירות פליליות (בנורווגית: Kriminalpolitisentralen), המכונה "קריפוס", היא סוכנות מיוחדת של שירות המשטרה הנורווגית שהוקמה בברין, אוסלו בשנת 1959, כיחידה לאומית שנועדה להיאבק בפשע מאורגן וחמור.
היא פועלת הן כיחידה מסייעת למחוזות המשטרה, תוך התמקדות מיוחדת בחקירה טכנית וטקטית והן כגוף עצמאי למאבק בפשע מאורגן.
הוא משמש כמרכז לשיתופי פעולה בינלאומיים במשטרה, כולל הענקת סיוע לאינטרפול וליורופול.
הוא כפוף להנהלת המשטרה הלאומית.
הגוף מייצג ארבעה אחוז מכלל כוח המשטרה הנורווגית, ומונה כמעט 500 עובדים.
שר המשפטים אמר אז שהשימוש הנפוץ של השם סקוטלנד יארד כסקוטלנד יארד החדש, הופך זאת לטבעי לשנות את השם קריפוס - ל"קריפוס החדשה".
עם זאת, בשנת 2006, Nye Kripos הוחלף בחזרה לקריפוס.
השירות הפדרלי לבקרה טכנית וייצוא הוא סוכנות צבאית של הפדרציה הרוסית, תחת משרד ההגנה של רוסיה, האחראית לרישוי ייצוא של כלי נשק ופריטים טכנולוגיים דו-שימושיים ואחראי גם על אבטחת המידע הצבאי הרוסי.
השירות מטפל באבטחת מידע צבאי ובהגנה על סודות מדינה, תוך מניעת זליגתו בערוצים טכניים, הוא גם מנהל את מאגר איומי אבטחת הנתונים, מאגר הפגיעות הלאומי של רוסיה ומחייב חברות טכנולוגיה מערביות להגיש קוד מקור וסודות מסחריים אחרים לפני שיאושר להן לייבא את מוצריהן לרוסיה.
השירות משתף פעולה עם שירות הביטחון הפדרלי, המנהל את תחום הקריפטוגרפיה ברוסיה.
בשנת 2019, השירות העניקה לאסטרה לינוקס מעמד מיוחד לגבי השימוש בה בעיבוד מידע מסווג רוסי.
ב-11 במרץ 2003 הוקמה הוועדה הממלכתית של הפדרציה הרוסית למתן חוזי הגנה תחת משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית (בראשי תיבות, Goskomoboronzakaz).
ב-9 במרץ 2004 הפכה הוועדה הממלכתית לצווי הגנה לשירות הפדרלי לחוזי הגנה (Rosoboronzakaz).
השירות הפדרלי היה אחראי ל:
בקרה על ביצוע הזמנות לאספקת סחורות, ביצוע עבודות, מתן שירותים לצורכי משרד ההגנה;
בקרה על עמידה בדרישות החובה של תקנות טכניות ביחס למוצרים (עבודות, שירותים) המסופקים למשרד ההגנה.
רישוי, ניתוח ליקויים והפרות שנחשפו במהלך בדיקות בקרה, וכן טענות לאיכות המוצרים (עבודות, שירותים) הניתנים במסגרת חוזי ההגנה
הכנת גיוס למשרד המרכזי של השירות, הסניפים הטריטוריאליים והארגונים הכפופים
ביטוח סוציאלי של עובדי השירות הפדרלי לחוזי הגנה, הסניפים הטריטוריאליים והארגונים הכפופים לו, כמו גם בני משפחותיהם;
סמכויות אחרות בתחום הפעילות ובהתאם לחקיקה של הפדרציה הרוסית.
השירות הימי המלכותי לנשים היה ענף הנשים של הצי המלכותי של בריטניה.
הוא הוקם לראשונה ב־1917 עבור מלחמת העולם הראשונה, ופורק ב־1919. לאחר מכן הוקם מחדש ב־1939 בתחילת מלחמת העולם השנייה, ופעל עד למיזוגו עם הצי המלכותי ב־1993. ב־WRNS שירתו טבחיות, פקידות, אלחוטניות, מפעילות מכ"ם, מנתחות נשק, מחשבות טווחים, חשמלאיות ומכונאיות מוטסות.
ב־10 באוקטובר 1918, הפכה ג'וזפין קאר בת ה־19 מהעיר קורק לחיילת השירות הימי המלכותי לנשים הראשונה שמתה בשירות פעיל, כאשר ספינתה, ה־RMS Leinster טורפדה.
עד סוף המלחמה שירתו ב־WRNS כ־5,500 חיילות, בהן כ־500 קצינות.
בנוסף, היו כ־2,000 חיילות ששירתו בשירות האוויר של הצי המלכותי, והועברו לחיל האוויר המלכותי עם הקמתו.
בתחילת מלחמת העולם השנייה מונתה ורה לוטון מתיוס למנהלת ה־WRNS שהוקם מחדש ב־1939, וכסגניתה מונתה אתל (אנג'לה) גודינאף.
הייתה רשימה רחבה של פעילויות מותרות ל־WRNS, כולל הטסת מטוסי תובלה.
במהלך המלחמה נהרגו בפעולה 102 חיילות בשירות, ו־22 נפצעו בפעולה.
אחת הסיסמאות ששימשו בכרזות הגיוס הייתה "הצטרפו ל־WRNS ושחררו גבר לשרת בצי".
בין יתר התפקידים, בלטו חיילות ה־WRNS כסגל תומך בבית הספר הממשלתי לצפנים בבלצ'לי פארק.
ה־WRNS המשיך להתקיים לאחר תום המלחמה, על אף שמתיוס פרשה ב־1947 וגודינאף נפטרה שנה קודם לכן.
בשנות ה-70 הלחץ לשלם שכר שווה לנשים ולחדול מאפליה מינית הובילו למיזוג ה־WRNS והצי המלכותי.
השינוי העיקרי היה שחוק המשמעת הימית 1957 הוחל מעתה גם על נשים.
בשנת 1976 נתמנתה ווֹנלָה מקברייד, בעלת ניסיון בניהול משאבי אנוש, למנהלת ה־WRNS, ותוך שנה הוסדרה הכפפת חיילות ה־WRNS לאותם כללי משמעת כמו הגברים המשרתים בצי.
באוקטובר 1990, לאחר פלישת עיראק לכוויית בתחילת מלחמת המפרץ, שירתו בספינה HMS Brilliant הנשים הראשונות על ספינת מלחמה מבצעית.
באותה שנה, הקצינה הראשית פיפה דאנקן הפכה לקצינת ה־WRNS הראשונה שפיקדה על בסיס חוף של הצי המלכותי.
בשנת 1993 שולב ה־WRNS סופית בצי המלכותי, ומאז נשים מורשות לשרת על סיפון כלי שיט של הצי כחברות מלאות בצוות.
עד 1993, כל הנשים בצי המלכותי היו חיילות ה־WRNS מלבד אחיות מוסמכות, ששירתו (ועדיין משרתות) בשירות האחיות של הצי המלכותי על שם המלכה אלכסנדרה, ומלבד קצינות רפואה ורפואת שיניים, שמשרתות ישירות בצי המלכותי.
השירות הדיגיטלי והמודיעיני של סינגפור הוא הזרוע הרביעית של הכוחות המזוינים של סינגפור (Singapore Armed Forces – SAF), שנוסדה בשנת 2022 כדי להתמודד עם אתגרי הביטחון במרחב הדיגיטלי.
ה־DIS אחראי על הגנת המרחב הקיברנטי של סינגפור מפני איומים דיגיטליים וחיצוניים, על איסוף וניתוח מודיעין, ועל שמירה על עליונות טכנולוגית ומידעית של הכוחות המזוינים ותגובה לאיומים דיגיטליים מתפתחים -לרבות טרור קיברנטי, מתקפות מידע, ולחימה מבוססת בינה מלאכותית.
בין השנים 2010 ל־2013 שלחה סינגפור צוותי ניתוח תצלומי אוויר (Imagery Analysis Teams – IAT) לאפגניסטן כחלק מהשתתפותה בכוח הסיוע הבין־לאומי לביטחון (ISAF).
הצוותים פעלו במסגרת יחידת התמיכה בתצלומים (Imagery Support Group – ISG), שסיפקה יכולות ניתוח דימות וגאו־מרחב עבור מבצעי ה־SAF.
מטרת הקהילה הייתה לאחד את תחומי השליטה, התקשורת, המחשוב והמודיעין תחת גוף אחד, וליצור יתרון מידע עבור הכוחות המזוינים כחלק מהמעבר ל־3rd Generation SAF.
בשנת 2017 הוקם ארגון ההגנה הקיברנטי (DCO) כגוף האמון על כלל נושאי אבטחת הסייבר במערכת הביטחון.
הוא פועל בשיתוף פעולה עם הסוכנות הלאומית לאבטחת סייבר (Cyber Security Agency – CSA) ומרכז את ההגנה על שישה מגזרים: הכוחות המזוינים, משרד ההגנה, הסוכנות לטכנולוגיות ביטחוניות (DSTA), המעבדות הלאומיות להגנה (DSO), התעשייה הביטחונית וארגוני משנה של משרד ההגנה.
באותה שנה נוסד פיקוד ה־C4 Command, שתפקידו לתאם את כלל פעולות השליטה, התקשוב וההגנה הקיברנטית.
הפיקוד מפעיל ומגן על רשתות קריטיות של מערכת ההגנה, הן בזמן שלום והן בשעת חירום.
משרד ההגנה השיק בשנת 2018 את תוכנית Cyber NSF Work-Learn Scheme לגיוס והכשרת חיילים בעלי כישרון בתחום הסייבר.
במסגרת התוכנית משרתים חיילי חובה כשלוש עד ארבע שנים, תוך שילוב בין הכשרה טכנולוגית לפעילות מבצעית בתחום ההגנה הקיברנטית.
בשנת 2019 נוצרו שני מסלולים מקצועיים חדשים שנועדו ליצור סינרגיה בין אנשי סייבר צבאיים ואזרחיים להגנה על מערכות משרד ההגנה וה־SAF.
בשנת 2020 הוקמה קבוצת המודיעין ללוחמה בטרור (Counter-Terrorism Intelligence Group – CTIG), האחראית על פיתוח יכולות מודיעין נגד טרור ומודיעין ממקורות פתוחים (OSINT).
במהלך טקס סיום קורס הקצינים 117/19 הודיע סגן ראש הממשלה הנג סווי קט, על הקמת כנף C4I בבית הספר לקצינים (OCS).
הקמת הכנף נועדה להכשיר דור חדש של קציני שליטה ומידע ולהעמיק את היכולות בתחום ההגנה הקיברנטית.
בשנת 2020 הוקם כוח המשימה לאבטחת סייבר (Cybersecurity Task Force – CSTF) תחת פיקוד ראש מערך C4I.
כוח זה מאחד את כלל יחידות הסייבר של מערכת הביטחון לצורך פיקוד ושליטה מרכזיים.
בינואר 2022 נחנך הכוח רשמית.
בשנת 2022, בשיתוף אוניברסיטת נניאנג (NTU), הושקה תוכנית Digital Work-Learn Scheme לגיוס מומחים לפיתוח בינה מלאכותית והנדסת תוכנה למערכת הביטחון.
ב־28 באוקטובר 2022 נחנך השירות הדיגיטלי והמודיעיני בטקס רשמי במכון הצבאי SAFTI, במעמד נשיאת סינגפור, חלימה יעקוב.
הקמת השירות מהווה אבן דרך משמעותית במעבר הכוחות המזוינים של סינגפור לדור הבא של לוחמה משולבת פיזית ודיגיטלית.
השירות הדיגיטלי והמודיעיני מאורגן במספר פיקודים (Commands), שכל אחד מהם מתמקד בתחום התמחות ייחודי בתחום ההגנה, המודיעין והדיגיטציה.
יחד הם יוצרים את התשתית הדיגיטלית והמודיעינית של מערכת הביטחון הסינגפורית.:
פיקוד הסייבר הביטחוני (Defence Cyber Command)
פיקוד זה אחראי על הגנת משרד ההגנה (MINDEF) והכוחות המזוינים של סינגפור (SAF) מפני איומי סייבר.
הוא מאתר, מונע ומנטרל מתקפות קיברנטיות, ומנהל את ההגנה על הרשתות והמערכות הקריטיות של מערכת הביטחון.
בנוסף, הפיקוד פועל בשיתוף פעולה עם כלל גופי הממשל (Whole-of-Government – WoG) במסגרת ההגנה הקיברנטית הלאומית של סינגפור, ומשתף פעולה עם סוכנויות המדינה בתחום אבטחת המידע.
הפיקוד עוסק בפיתוח יכולות הגנה אלקטרונית והגנה פסיכולוגית – שני תחומים מרכזיים בהתמודדות עם איומים ביטחוניים מודרניים.
פעילותו כוללת פיתוח אמצעים טכנולוגיים נגד לוחמה אלקטרונית, כמו גם חיזוק עמידותה של האוכלוסייה והמערכת הצבאית מפני השפעות מידע ותעמולה עוינת.
פיקוד ההכשרה של השירות (DIS Training Command)
פיקוד זה אחראי על הכשרת כוח האדם של השירות הדיגיטלי והמודיעיני.
הוא פועל בשיתוף עם בתי הספר הצבאיים לפיתוח הכשרות מקצועיות וקורסים מתקדמים בתחומי סייבר, בינה מלאכותית, עיבוד נתונים ומודיעין.
מטרתו להבטיח שה־DIS יישאר בעל כוח אדם מיומן, מעודכן ומוכן לכל אתגר.
הפיקוד מספק מידע מודיעיני מדויק, רלוונטי ובזמן אמת לצורך קבלת החלטות ולמתן התרעה מוקדמת לכוחות ה־SAF.
הוא אחראי על איסוף, עיבוד וניתוח מודיעין ממקורות מגוונים – לרבות לוויינים, מערכות מידע ומקורות גלויים – ומשמש מרכיב קריטי בתכנון ובביצוע מבצעים צבאיים.
פיקוד השליטה, התקשוב והדיגיטציה של ה־SAF (SAF C4 & Digitalisation Command)
פיקוד זה מוביל את פיתוח רשתות התקשורת והמידע של משרד ההגנה וה־SAF, ומקדם את תהליך הדיגיטציה של הצבא.
במסגרתו פועל מרכז חדשנות טכנולוגית – Digital Ops-Tech Centre (DOTC) – המפתח פתרונות תוכנה מבצעיים, בונה כוח אדם טכנולוגי מיומן, ומטמיע כלים דיגיטליים לשיפור יעילות התקשוב, השליטה והניהול המבצעי של הצבא.
השירות "למען זיכרון השואה" באוסטריה הוא מסלול שירות לאומי, אלטרנטיבי לשירות החובה הצבאי האוסטרי.
משתתפי המסלול משרתים במוסדות להנצחת השואה החשובים ביותר.
התוכנית הנקראת בשם "גֶדנקדינסט" ("שירות זיכרון") הוקמה על ידי ד"ר אנדראס מייזלינגר, מדען למדעי החברה מהעיר אינסברוק שבטירול, אוסטריה.
הוא אימץ את הרעיון מניסיון של גרמנים – "פעולה למען הפיוס".
מייזלינגר עצמו עבד כמתנדב במוזיאון של אושוויץ-בירקנאו, ושם נולד רעיון התוכנית "גדנקדינסט" – שירות למען זיכרון והנצחה.
בשנת 1991 הושלמה החקיקה הדרושה על ידי ממשלת אוסטריה, ומייזלינגר התחיל להקים פרויקט אשר לאחר מכן נודע בשם "תוכנית גדנקדינסט", גוף עצמאי, אך ממומן ברובו על ידי ממשלת אוסטריה.
מטרת התוכנית להנצחה וזיכרון היא להכיר בחלקה של אוסטריה באחריות קולקטיבית לשואה, ואחריותו של כל אחד מאיתנו להבטיח שזה "לעולם לא יקרה שוב" (ציטוט מתוך נאומו של קנצלר אוסטריה לשעבר פרנץ ורניצקי, ירושלים יוני 1993).
תוכנית הזיכרון האוסטרית – "גדנקדינסט" היא מיוחדת במינה, תוכנית בינלאומית אשר מסיעת למוזיאונים וארכיונים העוסקים בשואה.
מאז שנת 1992 עברו את התוכנית כ־150 מתנדבים, בעיקר בשנות העשרים לחייהם, אשר עבדו על חקר תולדות השואה והנצחתם, במקום שירות צבאי רגיל.
Gedenkdienst האוסטרי זוכר את זוועות הנאציונל-סוציאליזם ומנציח את קורבנות השואה.
מתנדבי Gedenkdienst האוסטרים עובדים באנדרטאות שואה, במוזיאונים ובמכוני מחקר, כמו "מרכז סיימון ויזנטל" בלוס אנג'לס, המוזיאון היהודי בברלין, המרכז האירופי לזכויות רומה בבודפשט או יד ושם בירושלים.
העבודה באתרי הפריסה הרבים מורכבת בעיקר מיצירת וארגון סיורים ואירועים, עבודה בארכיונים, הרצאות באוניברסיטאות ובבתי ספר וכן מדיונים עם עדים עכשוויים ותיעודם על מנת שלא לשכוח את חוויותיהם.
במשך כמה שנים נשלחים מתנדבי Gedenkdienst האוסטרים גם לאתרי פריסה בארצות מקלט לשעבר של קבוצות הקורבנות בתקופת הלאום סוציאליזם, כמו קאזה סטפן צווייג בברזיליה, המרכז ללימודי יהדות בשנחאי וכן מוזיאון השואה של מלבורן באוסטרליה.
במהלך העשורים האחרונים, מאות צעירים מתנדבי Gedenkdienst עסקו בהיסטוריה של השואה ב 22 מדינות שונות והם תרמו תרומה רבה להערכה מחדש ההיסטורית כמו גם להבנת הקורבנות והמיעוטים.
ההתאחדות האוסטרית לשירות לאומי מחוץ למדינה היא הגוף הראשי של הארגון ומוסמך מטעם ממשלת אוסטריה לשלוח מתנדבים של "גדנקדינסט" לארגונים שותפים בכל רחבי העולם.
השירותים של האפיפיור (בספרדית: El Baño Del Papa) הוא סרט קולנוע אורוגוואי משנת 2007 שבוים על ידי אנריקה פרננדז וסזאר שרלונה.
עלילת הסרט מתרחשת בכפר קטן באורוגוואי, על גבול ברזיל בשנת 1988 בעקבות הכרזת האפיפיור כי הוא עתיד לבקר בכפר ולשאת נאום.
גיבורו של הסרט הוא בטו, החי עם אשתו ובִּתו בצריף קטן בכפר ומתפרנס, כמו יתר תושבי הכפר, מהברחות מזון מעבר לגבול.
תושבי הכפר סבורים כי יבואו מברזיל עשרות אלפי אם לא מאות אלפי מאמינים לשמוע את האפיפיור, והמכירות של מוצרי מזון ומזכרות לצליינים אלה יביאו להם עושר כלכלי.
התושבים נערכים מראש, ממשכנים את בתיהם וקונים מוצרי מזון רבים על מנת להכין מזון מהיר לצליינים.
בטו סבור שאם יבנה שירותים בחצר ביתו, יוכל להתעשר מהצליינים, ולכן מזמין את חבריו לברביקיו שלאחריו הם מסייעים לו לבנות את מבנה השירותים.
בטו מבריח מעבר לגבול דלת מפוארת עבור השירותים, מתאמן עם אשתו וביתו כיצד להתייחס לצליינים הבאים אל השירותים, ולבסוף מנסה להשיג סכומי כסף על מנת לרכוש אסלה.
איש משמר הגבול, שאותו משחד בטו, מחרים לבסוף את אופניו, ורק אוטובוס אחד של צליינים מגיע מברזיל לשמוע את האפיפיור, כך שבטו מצליח להרכיב את האסלה רק עם סיום נאום האפיפיור, וממילא אין מי שירצה להשתמש בשירותים, כיוון שרק תושבים מקומיים (כ-8,000 תושבים) הגיעו לשמוע את האפיפיור.
הסרט הוא סרטם הראשון של אנריקה פרננדז וסזאר שרלונה.
הסרט הוקרן בפסטיבל קאן בשנת 2007 בהקרנת בכורה עולמית.
הסרט זכה בפרס הקהל בפסטיבל הסרטים גרמאדו, וכן בפרסים עבור השחקן הטוב ביותר, השחקנית הטובה ביותר והתסריט בפסטיבל זה.
השישייה היא סדרת ספרים בלשית שנכתבו בידי הסופר ברוך פריגת שנכללים בה שישה ספרים שיצאו בין השנים 1979- 1993.
חברי השישייה הם קבוצת נערים ונערות המתגוררים במושבה "אחלמה", השוכנת בקרבת העיר תל אביב, ולומדים בכיתה ח' בבית הספר "שפלה" שבמושבה הסמוכה "גן תאשור".
החבורה הוקמה על מנת לפתור תעלומות המתרחשות במושבה או בבית הספר.
השישייה נאלצת להתמודד עם שוטר המושבה ישעיהו קופרביצקי, המכונה "פרפר", שאינו מחבב אותם כיוון שהם תמיד מקדימים אותו בתפיסת האחראי לתעלומה.
חברי השישייה מקיימים קשרי ידידות עם יהושע גבעון, הקצין הממונה על קופרביצקי, המשרת במשטרת תל אביב ורוחש לשישייה הערכה רבה.
רוב התעלומות מתרחשות בזמן הלימודים, ושתיים מתוכן בתוך כותלי בית הספר.
לאחר כמעט 40 שנים, הודפסו ששת ספרי סדרת השישייה במהדורה חדשה בשם "השישייה של היפוגריף" עם פרקים חדשים כשהיא מותחת ומצחיקה יותר.
דרור אביבי - מנהיג החבורה, אחראי ושקול.
ערן ארנון - חברו הטוב של דרור, חריף, בדחן וחד לשון.
בילי סטאר - עולה חדש מארצות הברית.
חברי השישייה נוהגים לערוך את פגישותיהם בצריף הנמצא בחצר ביתו של בילי.
מירה ארבל - חוששת להפר כללים.
רבקה דרומי - מרבה לריב עם ערן.
שביט - כלבו הנאמן של דרור.
שונא את ישעיהו ואת כלבו "לכדן".
ישעיהו קופרביצקי - שוטר המושבה הלא-יוצלח של "אחלמה" המכונה "פרפר".
תמיד נכשל בניסיון להקדים את השישייה בפתרון תעלומות.
ידוע בכך שהוא מרבה להטיל על אחרים את האחריות לכישלונותיו.
סובל מעודף משקל קיצוני, ובדרך כלל מתואר כיצד הוא אוכל מזון רב מאוד.
מתילדה קופרביצקי - אשתו של ישעיהו קופרביצקי.
סובלת מעודף משקל קיצוני כמוהו.
עם התקדמות הסדרה היא הופכת לדמות דומיננטית יותר במערכת היחסים עם בעלה.
חיים אביבי ודוד ארנון - אבותיהם של דרור וערן, המנהלים במשותף את המסגריה של "אחלמה".
השישייה בתעלומת פורץ הקופות - הקופה של בית הקולנוע באחלמה נפרצת, וקופרביצקי חושד בין השאר בחיים אביבי ובדוד ארנון, אבותיהם של דרור ושל ערן.
השישייה בתעלומת המשאית ההרוסה - משאית של אדם במושבה ששהה מחוץ לישראל נהרסת על ידי חבלן לא ידוע הגורם לדרדורה לעבר קיר.
השישייה בתעלומת התלמיד הגנב - בילי סטאר מואשם בגנבת שטר כסף מתלמיד אחר בכיתה כשההוכחות לכאורה מצביעות עליו כגנב.
השישייה בתעלומת הסחטן האלמוני - מכתבי סחיטה נשלחים למספר אנשים, ובו הם נדרשים לשלם סכום כסף גבוה.
הסחטן מאיים שאם לא ישלמו לו הוא יפרסם עליהם מידע מפליל.
חברי השישייה מתמודדים עם ירון ישראלי שרוצה גם כן לפתור את התעלומה, אך לאחר מספר כישלונות הוא מוותר.
השישייה בתעלומת שלוש החנוכיות - ביתו של תושב אחלמה מהווה מטרה לשלושה ניסיונות הצתה.
בסוף הספר מתברר מי האשם בהצתות.
פריגת הוסיף פרק מיוחד לאחר מכן, ובו סיפור הרקע למעשיו של המצית, כיוון שלפי מבנה העלילה השישייה לא הייתה יכולה "לגלות" זאת.
השישייה בתעלומה הכפולה - שתי תעלומות כרוכות זו בזו: נער מנפץ שמשות במושבה, ואף פוצע מספר אנשים תוך כדי.