tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 1873 היה השוק לאחרון שוקי העבדים באפריקה שנסגר, ובמקומו הוקמה הקתדרלה האנגליקנית.
מהשוק לא נותר זכר, פרט לכמה תאים הנמצאים כיום בשטחה של אכסניה.
בית אל-אמאני ("בית השלום") הוקם בשנת 1925, ותוכנן על ידי ג'ון סינקלר.
המבנה בנוי בסגנון ערבי, והוא כולל כיפה וקשתות וסורגים בעלי פרטים רבים.
עד להעברתו לבית הפלאים, שכן בבית אל-אמאני המוזיאון הלאומי של זנזיבר.
כיום נותר בו רק מוזיאון הטבע.
החמאם הוקם בין השנים 1870–1888, בעזרת מומחים פרסים.
החמאם היה פתוח לציבור הרחב עד שנסגר ב-1920. הוא שופץ ב-1978, אך אינו פעיל עוד.
בית מרקחת איתנַאָשֶרי (The Ithnaasheri Dispensary), שחזיתו מאופיינת במרפסות מעוטרות, נבנה בשנת 1890 עבור סיר תאריה טופאן, הודי ששימש כיועץ הסולטאן לענייני מכס.
בשנת 1899 תרם טופאן את הבניין לקהילה ההודית, מתוך כוונה שישמש כבית חולים.
בסופו של דבר, לאחר מותו נמכר הבניין, והוקם בו בית מרקחת.
הבניין שופץ באופן מסיבי בשנת 1996.
מָמְבּוֹ מָאסִיאִיגֶה ("היחיד במינו") נבנה בשנת 1847, וזכה לכינוי זה על שום אלפי הביצים שבהן השתמשו לשם חיזוק המלט בעת בנייתו.
הבניין נבנה על ידי סוחר, אך שימש בהמשך כמעונו הרשמי של הקונסול הבריטי, וממנו יצא הנרי מורטון סטנלי למסעותיו באפריקה.
מאוחר יותר, בין 1913 ל-1924, היה בבניין בית חולים.
כיום הוא משמש את רשם החברות הזנזיברי, ולפי התוכניות עתיד לקום בו מוזיאון לגילוי ארצות.
מועדון החברים האנגלי אפריקה האוס הוטל נבנה בשנת 1888. הוא כלל בית מלון, בר, מסעדה, ספרייה, חדר ביליארד ואולם כנסים.
בתחילה יועד מועדון החברים לאנגלים בלבד, ומאוחר יותר פתח את שעריו גם לאירופים אחרים ולאמריקאים.
מדי שנה נערך באפריקה האוס נשף מפואר לרגל ראש השנה האזרחית, ושמלותיהן המהודרות של האורחות בו היו לשם דבר.
לאחר עצמאות זנזיבר ננטש אפריקה האוס, וסבל מהזנחה רבה.
מרקיורי נולד בסטון טאון (תחת שלטון בריטי) ב-6 בספטמבר 1946 הוא נולד להורים זורואסטרים.
וכיום ביתו לשעבר הוא מוזיאון מורשת שלו במרכז השכונה.
לפי המסורת הזנזיברית, דלתות הבתים מעידות על שוכניהם, ועל כן מיוחסת להן חשיבות רבה.
חשיבות זו באה לידי ביטוי בכך שבבנייה המסורתית, נבנית קודם כל הדלת, ורק אחר כך הקירות הסובבים אותה.
בזמן שבו עומדת הדלת בשיממונה, יכולים עוברי האורח לבחון את גודלה ואת משקלה של הדלת, וכך לעמוד על עושרם של בני הבית שעתיד לקום.
מלבד גודלה של הדלת, גם לעיצובה משמעות רבה.
הגילופים בדלתות מייצגים את אמונותיו, רגשותיו ושאיפותיו של בעל הבית.
ככל שהפרטים בדלת רבים יותר, הדבר מעיד על השכלתו של בעל הבית, ועל הערכתו למדע ולאמנות.
האלמנטים העיצוביים של הדלתות, שאותם ניתן למצוא במקומות נוספים בחופה המזרחי של אפריקה, הושפעו מהסוחרים ההודים, הפרסים והערבים שפעלו באזור.
ככלל, הדלתות המושפעות מהסגנונות הפרסי והעומאני מעוטרות בקישוטים מורכבים ומליציים יותר, ובדרך כלל יש מעליהן קשת עליה מצוין תאריך הבנייה, שם בעל הבית ופסוק מהקוראן.
ידיות הדלתות עשויות בדרך כלל פליז.
לעומתן הדלתות ההודיות פשוטות יותר.
הן מלבניות ואינן בנויות תחת קשת.
פיתוחי העץ שבהן מצועצעים פחות, ודומים במראם לאלה שנמצאים במערב הודו.
אלמנטים נוספים הנמצאים במרבית הדלתות כוללים בליטות פליז, שלפי המסורת נועדו למנוע מפילים לשבור אותן, אם כי ככל הנראה מעולם לא היו פילים בזנזיבר, והדבר נועד לקישוט.
בנוסף, ברוב הדלתות מגולפת שרשרת, שמסמלת את ההגנה על דיירי הבית מפני פריצות, מזל רע ואסונות אחרים.
על חלק מהדלתות מגולף פרח הלוטוס, שמסמל פוריות לפי המסורת המצרית או שלום ושלווה לפי המסורת ההודית.
גם דגים הם סמל לפוריות.
צורות נפוצות נוספות הן אריות, טווסים, ציפורנים ותבלינים.
הדלתות נבנו בעיקר מלחמן ומעץ פרי-הג'ק המקומיים או מטיק שיובא מהודו.
עצים אלה חזקים במיוחד, ועמידים יחסית בפני טרמיטים ועובש.
רבות מהדלתות בסטון טאון מחזיקות מעמד כבר למעלה מ-150 שנים.
סטומה רפואית הוא כינוי מושאל מעולם הצומח, לתיאור פתח מלאכותי – פִּיּוֹנִית (סטומה, stoma) – הנעשה בדופן הבטן, במקרה שבו חלק מהמעי/פי הטבעת נכרת או מושבת, או במקרה בו מערכת השתן אינה פועלת/או חלקה ממנה מצריך כריתה.
הליך בניית הסטומה נקרא פִּיּוּם.
מטרת הסטומה הרפואית היא להפנות פסולת הנוצרת בגוף, מהמעיים או משלפוחית השתן, לנקודת מוצא חדשה, מכמה סיבות נפוצות:
המשך המעי נכרת, ואין לפסולת המעי נקודת מוצא כלשהי.
המעי קיים כולו, אך הוא פגוע או זקוק למנוחה לאחר ניתוח, ולכן אין להעביר בו פסולת כלל.
מערכת השתן אינה פועלת או מושבתת לזמן קצוב.
סרטן שלפוחית השתן, סרטן הנרתיק, או פי הטבעת, מחלת קרוהן ומסיבות נוספות.
מחלות מלידה, מחלות ילדות ומחלות נרכשות.
במקרה של סטומה במעי הגס, הבעיה יכולה להיות בפי הטבעת שנפגע או זוהם, ואז הסטומה הרפואית מאפשרת לגוף להוציא פסולת מבלי שתעבור בפי הטבעת.
במקרים שבהם חלק מהמעי נכרת, או שנגרם נזק בלתי הפיך למערכת העיכול, או למערכת השתן, משמשת הסטומה הרפואית באופן קבוע.
במקרים רבים מדובר בפתרון זמני, המאפשר למעי או לפי הטבעת להחלים אחרי פציעה או פגיעה.
הסרת סטומה רפואית כרוכה בניתוח לסגירת המעי ולסגירת דופן הבטן.
קיימים שלושה סוגים עיקריים של סטומה:
קולוסטומי (Colostomy) - סטומה מהמעי הגס המיועדת לצואה, וממוקמת לרוב בצד שמאל של הבטן.
בקולוסטומי יש שני סוגים משניים: קולוסטומת קצה - בדרך כלל קבועה.
בדרך כלל, הניתוח מבוצע בשני שלבים.
קולוסטומת לולאה - המבוצעת לרוב כצעד זמני בניתוח חירום.
אילאוסטומי (Ileostomy) - סטומה מהמעי הדק, המיועדת ליציאות רכות, בדרך כלל בצד הימני של הבטן.
במקרה זה הניתוח מבוצע בחלק התחתון של המעי הדק.
כמו בקולוסטומי, גם באילאוסטמי קיימים שני סוגים משניים - אילאוסטמת קצה - קבועה בדרך כלל, ואילאוסטומת לולאה - זמנית לרוב, ומבוצעת בניתוחים במקרי חירום.
אורוסטומי (Urostomy) - מבוצעת בדרך כלל לאחר הסרת שלפוחית השתן, עקב סרטן השלפוחית, וגם מסיבות אחרות.
הסטומה ממוקמת לרוב בצד הימני של הבטן.
הניתוח ליצירת סטומה, ותקופת ההסתגלות
כל הניתוחים ליצירת סטומה נערכים בהרדמה כללית מלאה.
הניתוח מתבצע בהתאמה לסוג הבעיה הרפואית, ולסוג הסטומה הנדרשת.
ההכנות, ההנחיות וההסברים שונים בהתאם לסוג הניתוח, קולוסטומי, אילאוסטומי או אורוסטומי בהסרת שלפוחית השתן.
לפני הניתוח, אחות מומחית מסמנת את המקום המיועד של הסטומה, אך המיקום הסופי נקבע לפי הצרכים הרפואיים.
בעת עריכת הניתוח שבגינו צריך את הסטומה, מחובר חלק מהמעי (הגס או הדק, לפי סוג הניתוח), אל תוך פתח חיצוני הנפתח בדופן החיצונית של הבטן (הסטומה).
לאחר החלמה מופנית כל הפסולת לפתח זה, תוך עקיפת המוצא הטבעי.
בתקופה הראשונה שלאחר הניתוח, ממדי הסטומה יכולים להשתנות, ויש לעקוב ולוודא שמידת פתח השקית מתאימה למידת הסטומה.
בתקופת ההסתגלות עדיף להשתמש בשקיות בהן הפתח ניתן לגזירה והתאמה.
לאחר שממדי הסטומה מתייצבים, אפשר לעבור לשקיות עם פתח גזור מראש למידה קבועה.
בנוסף, קיים ציוד חדיש הניתן לעיצוב ידני (Moldable).
ציוד זה מאפשר גמישות בעיצוב גודל פתח השקית, וכך מקל על המטופל.
זמן מה לפני הניתוח וכשבועיים אחריו, לפי הוראות ממחלקת האשפוז, יש צורך בדיאטה דלת סיבים, ובשינויים בנטילת תרופות מסוימות, למשל תרופות מדללות דם.
לאחר הניתוח ולפני שחרור מהמחלקה, מטופלים ובני משפחה עוברים הדרכה והדגמה במרכז הרפואי בו נערך הניתוח.
הדרכה נוספת וליווי מטופלים ניתנים על-ידי אחיות סטומה בקהילה, וצוותי קופות החולים.
ניתן לפנות לקבלת סיוע גם לאגודה למלחמה בסרטן.
כל בעלי הסטומה ללא יוצא מן הכלל מסתייעים בציוד נלווה, וציוד עזר לתפעול.
בדרך כלל, סוג הציוד מותאם לסוג הסטומה, למבנה גוף המטופל, ולמנהגיו וצרכיו.
ההתאמה נעשית בבית החולים בו בוצע הניתוח, ולעיתים אחיות מומחיות של קופות החולים עושות שינויים, התאמות ודיוקים לפי הצורך.
בכל סוגי השקיות נעזרים בדבקים מיוחדים, המתאימים להדבקה לגוף האדם.
ציוד לקולוסטומי - בדרך כלל מודבק לגוף בסיס, אשר עליו משתלבת שקית.
השקית מוחלפת כשיש צורך, מספר פעמים ביום ואז משלבים שקית חדשה.
הבסיס עצמו מוחלף בדרך כלל פעמיים בשבוע.
ציוד לאילאוסטומי - ברוב מהמקרים מותאם ציוד שהוא בסיס ושקית ביחידה אחת, אך לעיתים מותאם ציוד בשני חלקים, בסיס ושקית.
לשקית יש פתח תחתון, שדרכו ניתן לרוקן את התכולה.
ציוד לאורוסטומי - יש ציוד בשני חלקים, וגם ציוד בחלק אחד.
ההתאמה נעשית בהתאם למטופל, המבנה והצרכים.
לשקיות יש פתח תחתון דרכו מתאפשר הריקון.
החלפת השקית והבסיס נעשים בדרך כלל פעמיים בשבוע.
ציוד תומך להדבקה, להסרה ולתפעול: חגורות לתמיכה בשקיות ולמניעת בקע, שפופרות המכילות דבק מיוחד הנקרא "פסטה" (Pasta), תרסיס ומטליות להסרת דבק, מטליות ופודרה להגנה על העור, שקיות רגל (Leg bag) עם רצועות ייצוב ואחיזה, ושקיות לילה גדולות.
בנוסף, בעיקר לקולוסטומי ואילאוסטומי - מכלי תרסיס קטנים ואישיים, לנטרול ריחות.
היתרון הגדול של כל סוגי ניתוחי הסטומה, הוא במקרים רבים בעצם מתן האפשרות להמשיך לחיות, חיים איכותיים וטובים.
כמו כל ניתוח, ניתוחי סטומה טומנים בחובם גם סיכונים.
בין הסיכונים שאחרי הניתוח: דימומים, חסימות, זיהומים, עיכובים בהחלמה, וסיכונים נוספים, שקיימים גם בביצוע ניתוחים אחרים, דוגמת פגיעה ברקמות או איברים סמוכים, היווצרות קרישי דם, בעיות נשימה ועוד.
לאחר עזיבת המרכז הרפואי בו נערך הניתוח, תיתכן אצל מטופלים מסוימים התפתחות של חרדות ושינויים בדימוי הגוף, בקע, פגיעות בעור, גירויים ואדמומית, פצע שנפתח, ונמק.
ניהול החיים השטופים עם סטומה
יתרון גדול משמעותי של כל סוגי הסטומה, טמון במתן אפשרות של חיים מסודרים ועצמאיים למטופלים.
ברוב מכריע של המקרים, מתאפשרים חיים רגילים כמעט בכל תחום.
לאחר מספר שבועות של החלמה, מטופלים יכולים לעסוק ברוב סוגי הפעילויות, למעט פעילויות פיזיות קשות, דוגמת עבודה הדורשת מאמץ גופני רב והרמת משאות כבדים.
ניתן לעסוק בפעילויות ספורט, טיולים - גם טיולים המחייבים לשהות תקופה מחוץ לבית (לאחר הצטיידות באביזרים חליפיים), פעילויות משפחתיות וביתיות - בישול, ניקיון שוטף וכדומה, פעילות דתית, ולמעט מקרים מסוימים - גם פעילות מינית.
עם זאת בעלי סטומה נדרשים לזהירות, ולהשגיח השגחה צמודה על הגוף והציוד.
כמו בכל ציוד, יכולות להיות גם תקלות גם בציוד הקשור לסטומה, דוגמת דליפות עקב תקלה בייצור, או עקב הדבקה לא טובה מספיק, או עקב תפעול לא נכון של הציוד.
חלק מבעלי הסטומה יכולים לחוות התמודדות עם ריחות לא נעימים, מצבים להם יש פתרונות אחדים.
נדרש טפול שוטף לתחזוקת הסטומה ואזור הסטומה, למניעת התפתחות של זיהומים, פגיעות בעור ונמק.
ארץ הסטו או סטומאה (אסטונית: Setumaa, שפת וורו: Setomaa) היא חבל ארץ היסטורי שבו מתגוררים בני מיעוט הסטו.
חבל ארץ זה משתרע בדרום-מזרח אסטוניה במחוזות וורו ופילבה וצפון-מערב רוסיה בנפת פצ'ורסקי של מחוז פסקוב.
תיחומו הגאוגרפי של ארץ הסטו
נפות אסטוניה המרכיבות את ארץ הסטו
רשויות מקומיות הנ"ל מאורגנות באיגוד נפות ארץ הסטו.
אזורי ארץ הסטו בתחומי רוסיה
סטולין (בבלארוסית: Сто́лін; בפולנית: Stolin) היא עיירה במחוז ברסט שבבלארוס, בסמוך לנהר הורין ולגבול אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
ראשיתה של סטולין במאה ה-11, והיא נזכרת לראשונה בכתובים בשנת 1555. במאה ה-16 הועברה העיירה לבעלות משפחות אצולה פולניות.
בחלוקת פולין נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודים ישבו בעיירה מהמאה ה-17, ובסוף המאה ה-18 נוסדה בה חצר חסידות קרלין-סטולין.
בעיירה התגורר רבי לייב, תלמידו של רבי שלמה מקרלין.
כמו כן פעל בעיירה רבי יחיאל מיכל פצ'ניק מברזנה.
רבי מרדכי מלעכוויטש נפטר ונקבר בעיירה.
בשנת 1898 נוסדה בעיירה אגודה ציונית ראשונה.
בזמן מלחמת העולם הראשונה הקימו יהודי העיירה קבוצת הגנה עצמית, עקב פרעות מצד האוקראינים באזור.
בשנת 1917 נפתח בעיירה בית ספר עברי מרשת תרבות.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-3,000 יהודים, כשני שלישים מתושביה.
בתקופה זו פעל בעיירה קיבוץ הכשרה, שכ-20 מחבריו עלו לארץ.
פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939, תוך הגליית מספר משפחות יהודיות פעילות פוליטית מהעיירה לעומק ברית המועצות.
עם נסיגת הצבא האדום מהאזור בסוף יוני 1941, תחילת מבצע ברברוסה, ניסו תושבים מקומיים לבצע פוגרום ביהודי העיירה, אך הדבר סוכל בעזרת שוחד.
עם כניסת הגרמנים לעיירה, הוטלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, חובת תשלום סכומי כופר, ואיסור על יצירת קשר עם לא-יהודים.
בסוף אוגוסט 1941 הגיעו לעיירה כ-1,500 נשים וילדים יהודים שגורשו מדויד הורודוק.
בסוף אותו חודש רצחו הגרמנים את כל יהודי הכפר חמין, הסמוך לעיירה, בתגובה על פעילות פרטיזנים באזור, ובהשתדלות היודנרט בעיירה, נמנע טבח דומה בסטולין במועד זה.
במאי 1942 רוכזו יהודי העיירה וכפרי הסביבה בגטו שהוקם בה, אשר מספר יושביו הגיע לכ-7,000 איש, והועסקו בעבודות כפייה.
ב-11 בספטמבר 1942 בוצעה בגטו שבעיירה אקציית חיסול, בה לאחר רצח חברי היודנרט, שולחו כל יהודי הגטו ליער הסמוך, ונרצחו בבורות ירי.
בשעת האקציה נרצחו בגטו עצמו חולים ומסתתרים.
סטון בוץ' בלוז הוא רומן שנכתב על ידי הפעיל/ה הטרנסג'נדר/ית לזלי פיינברג.
הספר מספר את סיפורה של ג'ס גולדברג, בוץ' שחוקרת את זהותה המגדרית והשתייכותה לקהילה הלסבית, בין היתר דרך מעבר מגדרי.
הסיפור מתרחש בשנות הששים, לפני מהומות סטונוול והולדת התנועה לזכויות הלהט"ב המודרנית.
זהו הספר הראשון שתורגם לעברית שעוסק בנושא מעבר מגדרי FtM (מנקבה לזכר).
ג'ס גולדברג, הדמות הראשית, מודעת מגיל צעיר כי היא שונה משאר הבנות.
היא שונאת ללבוש שמלות, לעיתים קרובות נשאלת - "האם את בן או בת?" - על ידי זרים.
הבוז של ההורים שלה והשנאה של רוב חבריה לכיתה נהיית כה דכאנית, שהיא בורחת מהבית זמן קצר לפני יום הולדתה השש עשרה.
היא מוצאת משפחה חדשה בין עמיתיה לעבודה במפעל, ובין הבוצ'ות והפמיות (באותה תקופה - לסביות עם נראות נשית מסורתית) אשר פוקדות את הברים הגאים בבאפלו, ניו יורק.
לאורך חייה, ג'ס חווה תחושות של חוסר שייכות.
גם כאשר מתאפשר לה להתלבש בבגדי גברים, הכללים לגבי כיצד להיות בוץ' לא תמיד מתאימים לה.
ג'ס מסתתרת מאחורי פרסונה של "סטון בוץ'", תדמית אשר אינה באמת מגנה עליה מפני טראומה, ולעיתים מרחיקה ממנה אינטימיות.
ג'ס מגלה שהיא יכולה ליטול הורמונים זכריים ו"לעבור" בתור גבר.
היא מרגישה שזו הדרך היחידה שהיא יכולה להפסיק להיות מתויגת כאאוטסיידרית.
אבל תהליך הפיכתה לגבר מרחיק אותה מהקהילה הלסבית ומכריח אותה לחיות בשקר מול כל שאר העולם.
בסופו של דבר, ג'ס מפסיקה לקחת הורמונים, ולומדת להרגיש בנוח כפי שהיא, בלי קשר מה חושבים אחרים.
בסוף הספר, היא הופכת להיות אקטיביסטית, דוגלת בזכויות ובכבוד להם כל אדם ראוי בלי קשר לזהותו המגדרית.
הרומן פורסם על ידי FireBrand Press ב-1993. ב-2003 יצאה מהדורה מחודשת של Alyson Books.
בתחילת 2013, פיינברג הודיע/ה שהספר לא ייצא עוד לאור, אך שיהיה ניתן להזמין עותקים לפי בקשה באתר האינטרנט.
בנוסף, באתר ניתן להוריד קובץ PDF של הספר, בחינם.
יצא לאור ב-2005, בהוצאת ספרות עכשיו.
סטומיי תהומות המכונים גם דגי דרקון (שם מדעי: Stomiiformes) היא סדרת של מקריני סנפיר החיים בעומקים באוקיינוסים השונים, בעיקר באזורים חמימים.
הגדול שבבני הסדרה יכול להגיע לאורך 50 ס"מ.
יצורים אלה קטנים, רזים ובעלי מראה מפלצתי מאוד.
לרובם שיניים חדות שיוצאות החוצה מהלסתות, שאינן נסגרות, גופם ארוך ומתפתל כמו נחש והסנפירים קצרים.
לרבים מהם אורות על פני גופם ולחלקם חוטים זוהרים המושכים מזון לעבר פיהם.
הם יכולים לקטול כל יצור קטן שעובר שם ולטרוף דג ששוקל יותר מהם.
דגים מסוימים חיים בלהקות העולות כל לילה אל פני המים כדי לחפש מזון, חלקם של יצורי תהומות קטנים יותר וגם הם עולים בלילה.
הם בתורם מושכים טורפים כמו דגים גדולים יותר, לווייתנים ועופות ים.
סטונר הוא רומן מאת הסופר האמריקני, ג'ון ויליאמס, שיצא לאור לראשונה בארצות הברית בשנת 1965, אך לא עורר את תשומת לבם של הקהל והביקורת.
שתי הוצאות מאוחרות, משנת 2003 ו-2006 נחלו הצלחה יוצאת דופן, והספר זכה לביקורות נלהבות ואף תפס מקום מכובד ברשימות רבי המכר באמריקה.
הספר יצא בעברית על ידי הוצאת ידיעות אחרונות בשנת 2011, בתרגומה של שרון פרמינגר.
גם ההוצאה העברית של הספר זכתה להצלחה גדולה, והספר היה ממוקם במשך שבועות רבים ברשימות השונות של רבי-המכר.
הספר מתאר את קורות חייו האישיים והמקצועיים של מרצה לספרות אפרורי ונטול כריזמה, אך מצטיין ביושר אישי ובדבקות במטרה העליונה של חייו: העיסוק האקדמי בספרות.
ויליאם סטונר נולד בשנת 1891 לזוג איכרים קשי יום שמעבדים חווה קטנה במרכז מיזורי.
לאחר סיום התיכון הוא מתקבל ללימודי החקלאות באוניברסיטת מיזורי כדי שיוכל, עם סיומם, לעזור להוריו בייעוץ ובעבודה הקשה בחווה.
ככל סטודנט באוניברסיטה, נאלץ גם סטונר להשלים קורס בספרות אנגלית כחלק מלימודי רקע כלליים, אלא שוויליאם מתאהב במקצוע הספרות ומבלי לספר להוריו, הוא נוטש את לימודי החקלאות כדי להתמקד בספרות.
הפרופסור שמלמד אותו, מציע לו לבחור בקריירה של מורה באוניברסיטה, וויליאם מקבל את הרעיון בברכה.
להוריו הוא מספר על התפנית רק כשהם באים לטקס סיום התואר הראשון שלו, והם מקבלים את החלטתו בהכנעה.
ויליאם מתחבר אל שני סטודנטים: גורדון פינץ' ודייב מסטרס.
שני החברים מתגייסים לצבא כדי לקחת חלק במלחמת העולם הראשונה, אך ויליאם מחליט שלא להצטרף אליהם, והוא נשאר באוניברסיטה במהלך המלחמה.
מסטרס נהרג במלחמה ואילו פינץ' הופך מאוחר יותר לדיקן הפקולטה לאמנויות, בה נכלל גם החוג לאנגלית.
סטונר מתאהב בבחורה נאה שמשדרת קרירות וריחוק בשם אדית ונישא לה תוך זמן קצר.
ליל הכלולות מסתיים בהקאתה של אדית בשירותים, ומרמז על אופייה של מערכת היחסים שמתפתחת בין בני הזוג.
תוך זמן קצר מתברר שיחסה של אדית אל סטונר הוא קר, מניפולטיבי וחסר התחשבות.
הם מתגוררים בחדרים נפרדים וסטונר מרבה לבלות באוניברסיטה כדי להימלט מקרבה מיותרת לאשתו.
לאחר שלוש שנות נישואים מחליטה אדית שהיא רוצה ללדת, ואכן, תוך זמן קצר נולדת להם ילדה בשם גרייס.
אדית מרותקת למיטתה כשנה לאחר הלידה וסטונר מטפל בתינוקת ונקשר אליה מאוד.
בד בבד, הוא מסיים את עבודת הדוקטור שלו, והופך למרצה במשרה קבועה באוניברסיטה.
כשאדית קמה ממיטת חוליה היא מחליטה לקנות בית גדול למשפחה והם נכנסים לחובות מעיקים, כדי לממן את רכישת הבית ואת שיפוצו.
בנוסף לכך, היא משתדלת מאוד להרחיק בין סטונר ובתו גרייס ומספר שנים לאחר המעבר לבית החדש, מפנה את חדר העבודה של סטונר לטובת תחביבה בפיסול וציור.
סטונר נאלץ לבלות זמן רב יותר ויותר בחדר עבודתו אשר באוניברסיטה.
אמנם הוא מרוצה מחייו המקצועיים במהלך זמן מה, אך חייו המשפחתיים לא משתפרים כלל.
אלא שגם בחייו המקצועיים חלה תפנית לרעה, לאחר שסטונר מתעקש לא לשנות את דעתו ושיפוטו על סטודנט לא כשיר, אך בעל חסות של מרצה בעל השפעה, בשם הולי לומקס, על אף שדקאן הפקולטה, גורדון פינץ, חברו של סטונר, ניסה להניא את האחרון מהשיפוט כנגד הסטודנט.
סטונר מסרב להתכחש לאמת הפנימית והמקצועית שלו.
מיד לאחר אירוע זה מתמנה לומקס כראש החוג לאנגלית ומשבץ את סטונר להורות את המקצועות הפחות יוקרתיים בלימודי המבוא בספרות ובשעות הפחות נוחות ביותר, וזאת לאחר שסטונר כבר העביר סמינריונים לתלמידים בתואר שני.
גם על כך מוחל סטונר וממשיך להשקיע את מיטב מרצו בלימודים ובהוראה.
בשלב זה של אכזבה כללית מחייו מתאהב סטונר בקתרין, עוזרת מחקר במחלקה שלו, ומקיים איתה מערכת יחסים רומנטית ומלאת תשוקה.
הסיפור מתפרסם במסדרונות האוניברסיטה, ומגיע גם לאוזניה של אדית, אך היא מגיבה באדישות.
באוניברסיטה, לעומת זאת, מוצא לומקס הזדמנות להתנקם בסטונר, והוא מאיים על קתרין בחבלה בקריירה האקדמית שלה.
זוג הנאהבים נאלץ להיפרד, קתרין עוזבת את העיר, והתקופה היחידה המאושרת בחייו של סטונר מגיעה לקיצה.
לאחר לכתה של קתרין חולה סטונר ולאחר התאוששותו הוא מגלה סימני הזדקנות מהירה.
גרייס, בתו, נכנסת להריון בטרם סיום לימודיה, דבר שמביא להתפרצות נוספת של אדית, אך סטונר תומך בבתו.
מספר ימים לאחר שנישאה גרייס לאבי ילדה, הוא מתגייס ונהרג במלחמת העולם השנייה.
גרייס עוברת להתגורר עם הורי בעלה המנוח, אך מבקרת את הוריה לעיתים.
באחד מביקוריה מגלה סטונר כי הפכה לאלכוהוליסטית, אולם בהשפעת האלכוהול היא גם מנהלת שיחת נפש עם אביה.
בלחצו של לומקס, מנסה פינץ' לשכנע את סטונר כי יפרוש לגמלאות שנתיים לפני המועד המתוכנן, אולם סטונר ממשיך את העימות רב השנים עם לומקס ומסרב.
מיד לאחר מכן, מגלה סטונר כי חלה בסרטן ונאלץ לפרוש מהאוניברסיטה.
בשכבו על ערש דווי, מהרהר סטונר לפני מותו:
הביוגרפיה של ג'ון ויליאמס, המספר, מזכירה את קורותיו של סטונר.
ויליאמס נולד בטקסס למשפחה של חקלאים, וכשלמד בתיכון חווה סוג של הארה, כשהמורה הקריא חיבור שהוא כתב, ולפתע הבין שייעודו הוא להיות סופר.
חוויה כזו משותפת גם לסטונר בספר בעת שהמרצה שלו דחק בו לענות על שאלות בספרות, ולפתע הוא הבין שהוא מעדיף ללמוד ספרות על פני חקלאות.
ויליאמס, כסטונר, לימד 40 שנים ספרות באוניברסיטת דנבר, ואף היה לו סכסוך עם אחד המרצים שמזכיר בהתנהגותו את לומקס, יריבו של סטונר.
יש לשער, אפוא, שסיפורו של ויליאמס על סטונר מבוסס בחלקו לפחות, על חוויות שעבר הוא עצמו בחייו.
ויליאמס פותח את ספרו מסוף העלילה, כביכול:
זוהי פתיחה לא אופיינית לספר, שמכריז מיד בראשיתו על "סתמיותו" כביכול של הגיבור הראשי, ועל סופו.
עם זאת, דרך הסיפור של הספר היא הסגנון הליניארי, התפתחות העלילה בקו ישיר, ולא סטייה של המספר לצדדים או לזמן עבר, כפי שנהוג בדרך כלל בסגנון המודרני.
ההתחלה היבשה של הספר תואמת את סגנון הספר כולו, שמתאפיין ביובש ובדייקנות שלו.
אין תיאורים דרמטיים או מלודרמטים, וכל מילה שקולה.
"פשטות כמעט מתריסה", מתאר אותה אריק גלסנר, ללא כל התחכמויות, שמשדרת מעין יושר קיצוני של הגיבור ושל המספר כאחד.
אין כאן כל ניסיון לפתות את הקורא, ועם כל זאת הקורא מתקשה להניח את הספר מידיו.
הכתיבה המינורית הזו כאילו באה ללמד אותנו שיחסי אדם בינו לבין חברו אינם בהכרח מסובכים מעיקרם, אלא פשוט חסרי פתרון.
ואכן, נראה שרוב הדברים נותרו חסרי פתרון בחיי סטונר, כפי שהוא עצמו מעיד בהרהוריו לפני מותו.
ויליאמס אינו מספק פתרונות, ואינו מצביע על טעויות.
הוא מספר את סיפורו של סטונר, המרצה לספרות, בשלושה מעגלים של חייו: המעגל המשפחתי, המעגל המקצועי-אקדמי והמעגל הרוחני.
בכל המעגלים הללו ניתן לומר שסטונר לא נחל הצלחה, גם אם דבק באמת הפנימית שלו, מלבד בדבר אחד: הוא דבק בספרות, ולדעתו כל העולם הוא ספרות.
הספר לא עורר הדים נרחבים בארצות הברית לכשיצא לראשונה ב-1965. הוא נמכר סך הכל במספר זעום של 2000 עותקים, מספר שנחשב לכישלון באמריקה.
אך כשיצא שוב בתחילה האלף השני הוא התקבל בשבחים מרובים בכל המקומות.
הסופר הבריטי ג'וליאן בארנס קרא לכתבת הביקורת שלו: הספר שחייבים לקרוא.
גם בישראל מיהרה הביקורת לשבח את פשטות הכתיבה והאמת המשודרת מהשורות, את ההנאה המתקבלת מקריאת הספר, ורובם חילקו ציון גבוה לספר כולו.
כפי שכותב אריק גלסנר: "זהו פשוט ספר טוב מאוד".
הספר גם הופיע ברשימת "196 הספרים שכל בן תרבות חייב לקרוא" שהתפרסמה בעיתון "הארץ".
יחד עם זה חלק מהמבקרים לא חדל לתהות, כיצד הפך ספר כזה "קטן" על מרצה אפור באוניברסיטה, אנטי גיבור, שאיננו מבריק או שנון, לא יוצלח ברוב הישגיו, לרב-מכר שכיכב במשך שבועות רבים ברשימות רבי המכר.
המסקנה שהם מגיעים אליה היא בלתי נמנעת - זה כוחו של ספר שכתוב היטב.
מועדון כדורגל סטומבראס (ליטאית: Kauno FC „Stumbras") הוא מועדון כדורגל מקצועני, מהעיר קובנה שבליטא, המתמודד ב-A Lyga, ליגת העל בכדורגל של ליטא.
המועדון זכה באליפות ליגת המשנה הליטאית בעונת 2014 ופעם אחת בגביע הלאומי (2017).
המועדון נוסד ב-2013 על בסיס אקדמיית הכדורגל הלאומית ביוזמת יצרנית המשקאות האלכוהוליים סטומבראס והפך לאחד ממועדוני הכדורגל הבכירים במדינה, כשהוא עושה זאת תוך תקופת זמן קצרה יחסית.
המועדון מארח את משחקי הבית באצטדיון דריוס וגירנאס (בעל קיבולת של 9,180 מושבים) בעוד אצטדיון האקדמיה הלאומית בקובנה (בעל קיבולת של 500 מושבים) משמש כמגרש חלופי בעת הצורך.
המועדון נוסד בשנת 2013 על בסיס האקדמיה הלאומית לכדורגל (Nacionalinė Futbolo Akademija) והתמודד באזור דרום של הליגה הליטאית השנייה, בסיום העונה המועדון סיים כסגן-אלוף הליגה השנייה והעפיל לליגה הראשונה.
את עונת 2014 הקבוצה פתחה עם 8 ניצחונות רצופים.
וסיימה במקום השלישי בעונה הסדירה כשהיא מעפילה לשלב ההכרעה, שם, הביסה 1–4 את קבוצת נבז'יס במשחק המכריע כשסטומבראס מבטיחה את המקום הראשון ואת העפלתה לליגת העל הליטאית.
הקבוצה שיחקה היטב במהלך עונת הבכורה של בליגת העל ואף פתחה ביוזמה נדירה והזמינה את אוהדיה לצפות משחקי הבית שלה חינם.
עונהליגהמיקוםגביע2013הליגה השנייה, אזור דרום22014הליגה הראשונה12015ליגת העל72016ליגת העל62017ליגת העל72018ליגת העל
אליפות ליגת המשנה הליטאית: 2014
סטונהנג', אֵייווברי ואתרים נלווים הם אתר מורשת עולמית של ארגון אונסק"ו השוכן במחוז וילטשייר באנגליה.
בשונה מאתרי מורשת עולמית אחרים, האתר אינו מונומנט או בניין בודד אלא שני שטחים גדולים נפרדים במרחק של קרוב ל-50 קילומטרים בין שניהם.
האתרים הוספו לרשימת אתרי המורשת ב-1986. חלק מהמונומנטים הגדולים והידועים של אתר המורשת העולמית מפורטים להלן, אבל באזור יש גם ריכוז גבוה בצורה יוצאת דופן של אתרים ארכאולוגיים בקנה מידה קטן, בייחוד מהתקופה הפרהיסטורית.
אותרו יותר מ-700 תוואים ארכאולוגיים שונים.
ישנם 160 מונומנטים רשומים המכסים 415 פריטים או תוואים.
אזור סטונהנג' של אתר המורשת העולמית שוכן בדרום וילטשיר.
הוא משתרע על שטח של 26.6 קילומטרים רבועים שמרכזו במונומנט הפרהיסטורי של סטונהנג'.
הבעלות על שטח זה מתחלקת בין קרן המורשת האנגלית, קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי, משרד ההגנה, החברה המלכותית להגנה על עופות (Royal Society for the Protection of Birds), מועצת מחוז וילטשייר (Wiltshire County Council) ואזרחים פרטיים וחקלאים.
מונומנטים בתחומי אתר המורשת העולמית סטונהנג'
סטונהנג' (Stonehenge) - אתר גדול הבנוי מחפיר מעגל אבנים וטריליתונים
שדרת סטונהנג' (Stonehenge Avenue) – דרך באורך 3 קילומטרים המובילה מהפתח של סטונהנג' אל הנהר אייבון
הקרסוס של סטונהנג' (Stonehenge Cursus) – חפיר רדוד בצורה סגלגלה המזכירה בצורתה מסלול של מרוץ סוסים (קרסוס בלטינית) באורך 3 קילומטרים וברוחב בין 100 ל-150 מטרים השוכן צפונית לסטונהנג'
הקרסוס הקטן (The Lesser Cursus) – קראסוס השוכן 750 מטרים צפונית-מערבית לקרסוס של סטונהנג'.
אורכו 400 מטרים ורוחבו כ-60 מטרים.
רגמי הקרסוס (Cursus Barrows) – 18 רגמים עגולים השוכנים על רכס בין סטונהנג' לקרסוס של סטונהנג' בשטח באורך 1,200 מטרים ממזרח למערב וברוחב 250 מטרים
חומות דרינגטון - הנג' גדול בקוטר של כ-500 מטרים, שהכיל כפר נאוליתי.
וודהנג' (Woodhenge) – הנג' ומעגל גזעי עץ נאוליתיים כ-3 קילומטרים צפונית-מזרחית לסטונהנג'.
אבן הקוקייה (Cuckoo Stone) – סלע סארסן השוכן כ-2.5 קילומטרים צפונית-מזרחית לסטונהנג' שהיה אתר קבורה.
קוניברי הנג' (Coneybury Henge) – הנג' שנחרש לחלוטין וזוהה מצילומי אוויר בלבד.
שוכן כ-1.4 קילומטרים מזרחית-דרום-מזרחית לסטונהנג'.
רוחב החפיר 4 מטרים, עומקו 3 מטרים וקוטרו בין 45 ל-55 מטרים.
רכס רוגם המלך (King Barrow Ridge) – סדרת רגמים בסמוך לשדרת סטונהנג'
רגמי נורמנטון דאון (Normanton Down Barrows) – כקילומטר דרומית לסטונהנג' יש רוגם ארוך וכ-40 רגמים עגולים.
מחנה אספסיאנוס – מבצר גבעה מתקופת הברזל 3 קילומטרים מזרחית לסטונהנג'.
למרות השם אין לאתר קשר לקיסר אספסיאנוס.
רובין הוד'ס בול (Robin Hood's Ball) – אתר נאוליתי נלווה השוכן 4 קילומטרים צפונית-מערבית לסטונהנג' מחוץ לאתר המורשת העולמית.
בלוסטונהנג' (Bluestonehenge) – הנג' ומעגל אבנים כ-1.5 קילומטרים דרומית-מזרחית לסטונהנג'.
נוף סטונהנג' (Stonehenge Landscape) – שטח בגודל 8,500 דונם סביב סטונהנג' בבעלות קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי, הכולל את מרבית האתרים דלעיל, למעט סטונהנג' עצמו המנוהל על ידי קרן המורשת האנגלית.
אזור אייווברי של אתר המורשת העולמית שוכן בצפון וילטשיר.
הוא משתרע על שטח של 22.5 קילומטרים רבועים שמרכזו במונומנט הפרהיסטורי של ההנג' של איווברי.
מונומנטים בתחומי אתר המורשת העולמית איווברי
אייווברי - אתר המכיל הנג' גדול בקוטר 421 מטרים ושלושה מעגלי אבן
שדרת מערב קנט (West Kennet Avenue) – שדרת אבנים מקבילות ברוחב 25 מטרים ובאורך 2.5 קילומטרים המקשרת בין האתרים הנאוליתיים של איווברי והמשכן
שדרת בקהמפטון (Beckhampton Avenue) – שדרה של אבנים מקבילות (שרק אחת מהם שרדה) בין אייווברי לרוגם הארוך של בקהמפטון
הרוגם הארוך של מערב קנט - רוגם ארוך שבקצהו תאי אבן שהכילו 5 תאים שבהם נתגלו 46 שלדים
המשכן (The Sanctuary) – אתר נאוליתי בקצה שדרת מערב קנט ובו מעגלי אבנים (שלא שרדו).
גבעת סילברי - גבעה מלאכותית פרהיסטורית בגובה כ-40 מטרים, הגדולה ביותר באירופה, ואחת הגדולות בעולם.
גבעת וינדמיל (Windmill Hill) – מתחם נאוליתי סגור בשטח של 85 דונם מוקף חפיר כשהגישה אליו באמצעות סוללה, כ-2 קילומטרים צפונית-מערבית מאייווברי.
המוזיאונים העיקריים שבהם יש ממצאים מהאתרים שבשטח אתר המורשת העולמית הם מוזיאון אלכסנדר קיילר (Alexander Keiller Museum) באייווברי, מוזיאון סולסברי בסולסברי ומוזיאון וילטשייר בדוויזס.
מוזיאונים נוספים ובהם ממצאים מסטונהנג' ואייווברי כוללים את המוזיאון הבריטי, המוזיאון הלאומי של ויילס, מוזיאון הארכאולוגיה והאנתרופולוגיה של אוניברסיטת קיימברידג' ומוזיאון אשמוליאן.
ארכיונים אחרים כוללים את ארכיון המורשת האנגלית בסווינדון, המרכז להיסטוריה של וילטשייר וסווינדון והספרייה הבודליינית.
מחוז משנה סטולין (בבלארוסית: Столінскі раён) הוא אחד מ-16 מחוזות משנה המרכיבים את מחוז ברסט בבלארוס.
מרכזו המנהלי היא העיר סטולין.
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה סטולין 80,695 בני אדם.
ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 97.3% בלארוסים, 1.2% רוסים, ו-0.9% אוקראינים.
סטומפינג גראונדס (2019) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ששודר בערוץ של ה-WWE Network.
האירוע כלל את שלושת המותגים (Raw, סמאקדאון ו-205 לייב) ונערך ב-23 ביוני 2019, באולם הטקומה דום שבטקומה, וושינגטון.
בקרב המרכזי, סת' רולינס ניצח את ברון קורבין בקרב ללא ספירות חוץ וללא פסילות ושמר על האליפות האוניברסלית, כשלייסי אוואנס שימשה כשופטת המיוחדת.
עוד ברשימת הקרבות, קופי קינגסטון ניצח את דולף זיגלר בקרב כלוב ושמר על אליפות ה-WWE, ריקושט ניצח את סמואה ג'ו והפך לאלוף ארצות הברית החדש, ורומן ריינס ניצח את דרו מקינטייר.
באירוע כסף בבנק, ביילי ניצחה בקרב הכסף בבנק של הנשים ומאוחר יותר באותו הערב, היא פדתה את המזוודה על אלופת הנשים החדשה של סמאקדאון, שארלוט פלייר, לאחר שניצחה דקות ספורות לפני את בקי לינץ'.
ב-4 ביוני בתוכנית סמאקדאון, פלייר השתתפה בקרב משולש נגד כרמלה ונציגת Raw, אלכסה בליס, שהופיעה בתוכנית כחלק מחוק הויילד קארד, כדי לנסות לקבל את הקרב החוזר שלה על התואר נגד ביילי.
בסופו של דבר, בקרב זה ניצחה בליס ובעקבות זאת היא זו שתתחרה מול ביילי על אליפות הנשים של סמאקדאון בסטומפינג גראונדס.
ברסלמניה 35, רומן ריינס ניצח את דרו מקינטייר.
ריינס הועבר לסמאקדאון כחלק מהסופרסטאר שייק-אפ, בעוד שמקינטייר חבר לשורותיו של שיין מקמהן, אך ב-6 במאי בתוכנית Raw, מקינטייר הפסיד בקרב נוסף לריינס בפסילה, לאחר שהאחרון הופיע בתוכנית כחלק מחוק הויילד קארד.
באירוע סופר שואודאון, שיין ניצח את ריינס הודות לעזרה מצד מקינטייר שביצע על ריינס את מהלך הסיום שלו, ה-Claymore, כשדעתו של השופט הוסחה.
לאחר מכן, קרב נוסף בין ריינס לבין מקינטייר נקבע לאירוע סטומפינג גראונדס.
באירוע כסף בבנק, בקי לינץ' ניצחה את לייסי אוואנס והגנה בהצלחה על אליפות הנשים של Raw, שבתגובה גרמה ללינץ' לאבד את אליפות הנשים של סמאקדאון לשארלוט פלייר באותו הערב.
לאחר שהשתיים המשיכו את היריבות שלהן בתוכניות Raw, קרב נוסף ביניהן נקבע על אליפות הנשים של Raw לאירוע סטומפינג גראונדס.
באירוע סופר שואודאון, סת' רולינס ניצח את ברון קורבין והגן בהצלחה על האליפות האוניברסלית, לאחר שקורבין התווכח עם השופט, מה שאפשר לרולינס לנצל זאת ולהצמיד את קורבין לניצחון.
לאחר מכן, נודע שקרב חוזר בין השניים על התואר נקבע לאירוע סטומפינג גראונדס.
באירוע סופר שואודאון, קופי קינגסטון ניצח את דולף זיגלר והגן בהצלחה על אליפות ה-WWE הודות להתערבות של חבר הניו דיי, אקסבייר וודס.
לאחר הקרב, זיגלר שזעם על התערבותו של וודס בקרב, הצהיר שהוא היה יכול לנצח את קינגסטון אלמלא נוכחותו של וודס בקרב ואז איתגר את קינגסטון לקרב חוזר על התואר, שסוגו יהיה קרב כלוב.
קינגסטון נענה לאתגר בחיוב והקרב הפך לרשמי לאירוע סטומפינג גראונדס.
ב-11 ביוני בתוכנית סמאקדאון, הניו דיי (ביג אי, קופי קינגסטון ואקסבייר וודס) ניצחו את דולף זיגלר, קווין אואנס וסמי זיין (שהופיע בתוכנית כחלק מחוק הויילד קארד).
בתוכנית Raw שלאחר מכן, הניו דיי הופיעו בתוכנית כחלק מחוק הויילד קארד וניצחו את הקבוצה של אואנס (שהופיע גם הוא כחלק מחוק הויילד קארד), זיין וברון קורבין בקרב 2 מתוך 3 הכרעות.
קרב זוגות בין נציגי הניו דיי, ביג אי ואקסבייר וודס, לאואנס וזיין נקבע לאירוע סטומפינג גראונדס.
ב-11 ביוני בתוכנית 205 לייב, נערך קרב מרובע אשר כלל את דרו גולאק, הומברטו קאריו, אוני לורקאן ואקירה טוזאווה וקבע את המועמד לתואר אליפות ה-WWE במשקל קל נגד טוני ניס באירוע סטומפינג גראונדס.
לעומת זאת, הקרב נגמר כשגם גולאק וגם טוזאווה ביצעו הצמדה בו זמנית לניצחון.
שבוע לאחר מכן, הג'נרל מנג'ר של התוכנית, דרייק מאבריק, החליט שניס יגן על התואר בקרב משולש נגד גולאק וטוזאווה.
ב-10 ביוני בתוכנית Raw, אלוף ארצות הברית, סמואה ג'ו, התארח בתוכנית "מיז TV" של המתאבק המיז, כשהוא נקטע על ידי כניסות של ברון סטרומן, בובי לאשלי, ריקושט וסזארו, כשכל אחד הציג טענה שהוא הראוי לאתגר את ג'ו לקרב על התואר.
שבוע לאחר מכן, נערך קרב הדחות מחומש אשר כלל את סטרומן, לאשלי, ריקושט, סזארו והמיז, שבסופו ריקושט ניצח וכתוצאה מכך הוא זה שיתחרה נגד סמואה ג'ו על התואר באירוע סטומפינג גראונדס.
ב-28 במאי בתוכנית סמאקדאון, אלופי הזוגות של סמאקדאון, דניאל בריאן ורואן הביעו ביקורת כלפי מחלקת הזוגות של סמאקדאון, עד ש-Heavy Machinery (אוטיס וטאקר) קטעו אותם ואף איתגרו אותם לקרב על חגורות האליפות, אתגר שנענה בחיוב על ידי האלופים, אך למועד מאוחר יותר, שלא נקבע מראש.
ב-11 ביוני בתוכנית סמאקדאון, בריאן ורואן תכננו לאחד את חגורות האליפות שלהם עם חגורות אליפות הזוגות של מחוז YOLO (חגורות אליפות שהומצאו לצורך העלילה) נגד מתאבקים מקומיים, שהחזיקו בחגורות אליפות אלה.
לפני שהקרב החל, Heavy Machinery הגיעו והאשימו את בריאן ורואן על כך שהם נמנעו מהאתגר שהציבו בפניהם.
בריאן אמר שהם יצטרכו להשיג ביושר את ההזדמנות לקבל קרב על אליפות הזוגות של סמאקדאון.
לכן, Heavy Machinery התחרו במקומם של בריאן ורואן נגד המתאבקים המקומיים, שאותם הספיקו לנצח במהירות.
לאחר מכן, נודע שבריאן ורואן יגנו על אליפות הזוגות של סמאקדאון נגד Heavy Machinery באירוע סטומפינג גראונדס.
המופע המקדים הכיל קרב אחד בודד, ובו טוני ניס הגן על אליפות ה-WWE במשקל קל בקרב משולש נגד דרו גולאק ואקירה טוזאווה.
בסיום, גולאק ביצע על טוזאווה את מהלך הנקברייקר הארגנטינאי ולאחר מכן הצמיד אותו וכתוצאה מכך הפך לאלוף ה-WWE במשקל קל החדש.
האירוע עצמו נפתח בקרב שבו בקי לינץ' הגנה על אליפות הנשים של Raw נגד לייסי אוואנס.
בסיום, לינץ' הכריחה את אוואנס להיכנע למהלך ההכנעה שלה, ה-Dis-arm-her, ובכך היא רשמה הגנה מוצלחת על התואר.
אז, קווין אואנס וסמי זיין התחרו נגד חברי קבוצת הניו דיי (ביג אי ואקסבייר וודס).
בסיום, אואנס ביצע על וודס את מהלך הסטאנר כדי לנצח בקרב.
בקרב שבא לאחר מכן, סמואה ג'ו הגן על אליפות ארצות הברית נגד ריקושט.
בסיום, ריקושט ביצע על סמואה ג'ו את מהלכי ה-Recoil וה-630° סנטון כדי לנצח בקרב ולזכות באליפות ארצות הברית.
בקרב הרביעי, דניאל בריאן ורואן הגנו על אליפות הזוגות של סמאקדאון נגד Heavy Machinery (אוטיס וטאקר).
בסיום, טאקר ביצע על רואן את מהלך הקרוסבאדי מחוץ לזירה.
לאחר מכן, בריאן הצמיד בהצלחה את טאקר, כך שבריאן ורואן שמרו על חגורות האליפות.
לאחר מכן, ביילי הגנה על אליפות הנשים של סמאקדאון נגד נציגת Raw, אלכסה בליס (שלוותה לקרב על ידי ניקי קרוס).
סיום הקרב התנהל כך שקרוס הסיחה את דעתה של בליס, האחרונה ניסתה לבצע על ביילי את מהלך הסיום שלה, טוויסטד בליס, אך ביילי הרימה את הברכיים שלה ומנעה את ביצוע המהלך.
לאחר מכן, ביילי ביצעה על בליס את מהלך הסיום שלה, ביילי טו בלי, אשר הספיק לה כדי לנצח בקרב ולשמור על התואר בהצלחה.
בקרב שבא לאחר מכן, רומן ריינס התחרה נגד דרו מקינטייר (שלווה לקרב על ידי שיין מקמהן).
במהלך הקרב, שיין הסיח את דעתו של ריינס כמה וכמה פעמים.
ריינס ביצע על מקינטייר את מהלך הספיר, אך שיין משך את השופט והוציאו מהזירה בתום ספירת שתיים.
שיין ביצע על ריינס את מהלך החוף אל חוף ואז מקינטייר ניסה להצמיד את מקינטייר לספירת שלוש, אך ללא הצלחה.
בסיום, כשמקינטייר ניסה לבצע על ריינס את מהלך הסיום שלו, ה-Claymore, האחרון התחמק מכך וביצע במקום את מהלכי "אגרוף הסופרמן" והספיר כדי לנצח בקרב.
בקרב הלפני אחרון, קופי קינגסטון הגן על אליפות ה-WWE נגד דולף זיגלר בקרב כלוב.
בסיום, כשזיגלר ניסה לזחול אל מחוץ לדלת הכלוב, קינגסטון קפץ מעליו והיה לראשון שיצא מדלת הכלוב.
כתוצאה מכך, קינגסטון ניצח בקרב ושמר על התואר בהצלחה.
בקרב המרכזי, סת' רולינס הגן על האליפות האוניברסלית נגד ברון קורבין, שחשף שהשופטת המיוחדת בקרב תהיה לייסי אוואנס.
במהלך הקרב, אוואנס הייתה באופן ברור לטובת קורבין במטרה לנקום את הפסדה ואי הצלחתה לזכות באליפות הנשים של Raw מוקדם יותר באותו הערב נגד בקי לינץ', חברתו במציאות של רולינס.
לאחר שרולינס ביצע על קורבין את מהלך הפאוורבומב על שולחן השדרנים, אוואנס ספרה עד לספירת תשע ולאחר מכן הודיעה שהיא מוסיפה התניה חדשה לקרב, שיהפוך עתה לקרב ללא ספירות חוץ.
אז, קורבין תקף את רולינס בעזרת כיסא שרולינס הביא מוקדם יותר.
במקום לפסול את קורבין, אוואנס הוסיפה התניה נוספת לקרב, שהפך לקרב ללא פסילות.
קורבין ניסה לבצע על רולינס את מהלך ה-DDT על הכיסא, אך האחרון הצליח להתחמק ולבצע במקום את מהלך ה-Falcon Arrow.
רולינס ניסה להצמיד את קורבין לספירת שלוש, אך אוואנס סירבה לבצע את הספירה.
רולינס שזעם על החלטה זו, הסב את תשומת ליבו לאוואנס, שבתגובה סטרה לו והכתה אותו בעזרת מכה מתחת לחגורה, מה שאפשר לקורבין לבצע עליו את מהלך הסיום שלו, ה-End of Days.
עוד לפני שאוואנס ירדה אל המזרן כדי לבצע את ניסיון ההצמדה, לינץ' הגיעה והתקוטטה עם אוואנס.
שופטים הגיעו והפרידו בין לינץ' ואוואנס, כשאחד מהם היה השופט ג'ון קון, שמילא את מקומה של אוואנס למורת רוחו של קורבין.
בסיום, כשקורבין ניסה לבצע על רולינס פעם נוספת את מהלך הסיום שלו, רולינס התחמק מכך וביצע עליו את מהלכי הסופרקיק והסטומפ אשר הספיקו לו כדי לנצח בקרב ולרשום הגנה מוצלחת על התואר.
ג'ייסון פאוול מהאתר Pro Wrestling Dot Net התייחס לאירוע כ"אירוע משלים" אשר הסתיים בקרב מרכזי "מנוגד".
למרות ש"המתאבקים עבדו קשה מאוד", האירוע סבל מ"פיודים רעים מאוד על התואר", שפאוול קיווה, שיסתיימו קודם לכן.
הסיפור מאחורי הקרב המרכזי נשפט יותר על סמך תוכנית רגילה של Raw מאשר אירוע שלם וצפה.
על הקרב בין קינגסטון לזיגלר כתב ש"הקרב סבל מקושי מסוים עצם היות המחשבה על כך שזיגלר היווה איום כלשהו בפיוד זה", על הקרב בין ריינס למקינטייר כתב שהיה "טוב מאוד", אך מקינטייר "עדיין נראה שמתייחסים אליו כעוד מתאבק לחיזוק מעמדו של ריינס, על פני בניית מתאבק עם תוכניות עתידיות רציניות".
עוד כתב ש"ה-WWE תייגו את ריקושט כסנסציה וניצחונו באירוע הוא הפעם הראשונה שהיה ניתן להרגיש אותו כסנסציה של ממש".
אירוע שלם וצפה זה נרכש 11 אלף פעמים.
לילה לאחר מכן בתוכנית Raw, תגרה פרצה בין האלוף האוניברסלי, סת' רולינס, ואלופת הנשים של Raw, בקי לינץ', לברון קורבין ולייסי אוואנס.
זה הוביל לקיומו של קרב זוגות מעורב "המנצחים זוכים בהכל" על האליפות האוניברסלית ועל אליפות הנשים של Raw באירוע חוקי אקסטרים.
רומן ריינס התחרה נגד שיין מקמהן ודרו מקינטייר בקרב האנדיקאפ 2 נגד 1. שיין ומקינטייר שלטו לאורך הקרב עד שהאורות כבו, ואנדרטייקר הופיע ונחלץ לעזרתו של ריינס, מה שהוביל לקיום קרב זוגות ביניהם באירוע חוקי אקסטרים.
בתוכנית סמאקדאון, דולף זיגלר התחרה נגד אלוף ה-WWE, קופי קינגסטון, בקרב 2 מתוך 3 הכרעות אשר קבע האם זיגלר יתווסף לקרב בין קינגסטון לסמואה ג'ו באירוע חוקי אקסטרים.
ניקי קרוס הצטערה בפני אלכסה בליס על טעויותיה באירוע, כשהיא הרגישה שבליס הפסידה לביילי באשמתה.
בתוכנית סמאקדאון, קרוס, שהופיעה בתוכנית כחלק מחוק הויילד קארד, ניצחה את ביילי בקרב שאינו היה על התואר וכתוצאה מכך השיגה לבליס את הקרב החוזר שלה נגד ביילי אשר ייערך באירוע חוקי אקסטרים.
בתוכנית 205 לייב, ניס ניצח את טוזאווה וכתוצאה מכך קיבל קרב חוזר נגד גולאק על התואר שייערך באירוע חוקי אקסטרים.
Heavy Machinery (אוטיס וטאקר) קיבלו הזדמנות נוספת להתחרות על אליפות הזוגות של סמאקדאון באירוע חוקי אקסטרים לאחר שניצחו את קווין אואנס ודולף זיגלר.
סטולוטו הוא מותג רוסי בבעלות חברת TK Center (לפני שינוי שמה ב-17 במאי 2018, נקראה בשם TD Stoloto), במסגרתו מופצים הגרלות בפדרציה הרוסית.
מארגני הגרלות המדינה ברוסיה הם משרד האוצר של הפדרציה הרוסית ומשרד הספורט של הפדרציה הרוסית.
המפיץ הגדול ביותר של הגרלות אלה הוא חברת TC Center, לצד חברת המניות המשותפת GSL וחברת LLC Sportloto.
סטולוטו שייכת לאיש העסקים ארמן סרגסיאן, שלפי מגזין פורבס רוסיה הוא נחשב למונופול בתחום עסקי ההגרלות.
החברה נוסדה בשנת 2012 והיא חברה באיגוד ההגרלות האירופי וכן חברה באיגוד ההגרלות העולמי (WLA).
לרשת המסחר הפדרלית יש יותר מ-60 אלף נקודות מכירה ומאחדת את כל ענף ההגרלות ברוסיה, כולל הלוטו הרוסי, גוסלוטו, ספורטלוטו ועוד.
בשנת 2008 החליטה ממשלת רוסיה להחזיר את הגרלות הלוטו הממשלתיות.
באותה תקופה, שוק ההגרלות הרוסי לא נשלט בשום דרך, וזו הסיבה שהופיעו למעלה מ-3,000 הגרלות ו-300 מפעילים בתחום זה.
אטימות התחום ערערה את אמון האוכלוסייה בהגרלות: הזכיות לרוב לא הגיעו לסוכים ותקציב המדינה, על פי סוף 2013, קיבל רק כ-10 מיליארד רובל בשנה ממיסוי ההגרלות.
בדצמבר 2013 אומצו תיקונים לחוק ההגרלות, האוסרים על כל ההגרלות הפרטיות.
בשנת 2014 ברוסיה היו רק 7 מחזורים ו-10 הגרלות ממשלתיות שלא היו במחזור, שאורגנו על ידי משרד האוצר ומשרד הספורט.
מפעילי ההגרלות נבחרו במכרזים - חברת Sportloto וחברת המניות המשותפת GSL, כהמפיצה של שתיהן היא סטולוטו.
לפיכך, "סטולוטו" (ב-17 במאי 2018, שם החברה שונה לחברת המניות המשותפת "TK Center") הפכה למפיצה הבלעדית של הגרלות לוטו ברוסיה.
תקופת עריכת ההגרלות הממלכתיות בתחום הספורט הוארכה עד 2029.
באוקטובר 2015 הופסקה פעילות "סטולוטו".
אנשי שירות ההוצאה לפועל הפדרלי, בליווי כוחות מיוחדים משטרתיים, כיבו את שרתי סטולוטו ואטמו את הציוד.
אנשי ההוצאה לפועל פעלו במסגרת הליכי האכיפה בשל תביעה של חברת אינטרלוט, המחזיקה בבעלותה בהגרלת "מפתח הזהב", על פי פסק דין של בית הדין לבוררות במוסקבה.
מבנה סטולוטו, שהיה ידוע בעבר בשם גוסלוטו ואורגלוט, השתמש במשך מספר שנים בטכנולוגיה המוגנת בפטנט של אינטרלוט לדרך האלקטרונית לביצוע הגרלות.
היה מדובר בסגירה מוחלטת ופשיטת רגל של סטולוטו, שכן בנוסף לציוד, סטולוטו הפסידה יותר ממיליארד וחצי רובל בתביעה שהגישה חברת אינטרלוט בגין הנזק שנגרם כתוצאה משימוש בלתי חוקי בשיטת ההגרלה והרישום המוגן בפטנט שלה.
בהחלטה של בית הדין לבוררות נאסר על סטולוטו להשתמש בהמצאה "שיטת משיכת פרסים במזומן ומתקן ליישומה" על פי הפטנט של הפדרציה הרוסית כאשר שאר התביעות נדחו.
סטומטוסוכוס (שם מדעי: Stomatosuchus) הוא סוג נכחד של דמוי-תנין, שחי בתור הקרטיקון באזור מצרים של ימינו לפני 100 עד 94 מיליון שנה.
התנינאי הענקי הגיע לאורך גדול של מעל 10 מטרים.
הסוג תואר למדע ב-1925 וכלל מין יחיד - Stomatosuchus inermis.
התנינאי הנכחד היה בעל לסת ארוכה וגדולה, אך היו בה רק שיניים חרוטיות קטנות וייתכן שהיה לו גם דלדל מתחת ללסת, בדומה למקור שקנאי.
מבנה הלסתות דמה לזה של לגנוסוכוס, וכמותו הם היו חצי משוטחים.
ייתכן שמבנה זה עזר לתנין לארוב לדגים קטנים מתחת למים ברגע שהם הגיעו לטווח השגה, הוא סגר בעוצמה את הלסתות על מה שעבר לצידו.
התנינאי התגלה לראשונה בידי משלחת גרמנית-מצרית בראשות החוקר ארנסט שטרומר וממנה התגלתה רק גולגולת עבה אחת, עליה מבוססים כל המחקרים.
עם זאת בעת מלחמת העולם השנייה שרידי התנין היו בתוך מוזיאון מינכן שהופצץ בידי בעלות הברית ב-1944. כיום אין כלל עצמות של תנין גדול זה, אלא רק רמזים על מבנה חייו ושרידי צילומים.
תנין זה כנראה למרות גודלו היה אוכל דגים מתמחה, אולי עם שק מתחת הגרון כמו לשקנאי, אך הוא נכחד לצד פאונה שלמה בצפון אפריקה מאחר לא התאים לחיים באזורים יבשים מדי.
סטונוול הוא סרט דרמה קומית בריטי-אמריקאי משנת 1995 בבימויו של נייג'ל פינץ', סרטו האחרון לפני מותו מאיידס זמן קצר לאחר סיום הצילומים.
הסרט הוא בדיוני, אך מבוסס על ספר זיכרונות באותו השם מאת מרטין דוברמן, היסטוריון הומוסקסואל.
עלילת הסרט מתארת את השבועות שקדמו למהומות סטונוול, אירוע היסטורי בתולדות תנועת הזכויות למען להט"ב בארצות הברית.
בסרט מככבים גיירמו דיאז, פרד ולר, ברנדן קורבליס ודואין בוטה.
בעוד שהסרט הוא בדיוני, פינץ' בחר, באופן לא שגרתי, לכלול בו ראיונות בסגנון דוקומנטרי, עם כמה מהאנשים שהיו בפונדק סטונוול במהלך המהומות.
פינץ' גם שילב מספרי קטעי ליפ סינק בסרט, המבוצעים על ידי השחקנים, על מנת לדמות שימוש במקהלה יוונית.
מאטי דין (פרדריק ולר), הומוסקסואל צעיר, מגיע לניו יורק ופונה לכיוון גריניץ' וילג'.
הוא מתיידד עם לה מירנדה (גיירמו דיאז), עובדת מין קרוס-דרסר, ועם חבריה, אשר לוקחים אותו לבלות בסטונוול אין - גיי בר מקומי.
המשטרה פושטת על המקום, ומאטי ולה מירנדה נעצרים.
הם משוחררים בערבות על ידי בוסטוניה (דוויין בוטה), "אמא" אפרו-אמריקאית של מלכות הדראג המסתובבת בסטונוול, והמאהבת הסודית של ויני (ברוס מקוויטי), מאפיונר וארוניסט עמוק שמנהל את המקום.
מאטי ולה מירנדה חוזרים לביתה, בו היא מקבלת הודעה על גיוסה לצבא ארצות הברית.
מאטי משתתף בפגישה של אגודת מאטאשין, שם הוא פוגש את ברט (פיטר רטרי) ואת אית'ן (ברנדן קורבליס).
הקבוצה מתכננת הפגנה מול היכל העצמאות בפילדלפיה.
אית'ן ומאטי עדים לטקס חניכה במסגרתו צעיר בשם חוסה הופך לאישיות בשם קמיליה.
לאחר הטקס הם חוזרים לביתה של לה מירנדה, שם הם מקיימים יחסי מין.
מאטי מבלה יחד עם אית'ן, סופר המפרסם את סיפוריו תחת שם עט במגזין הומופילי.
לה מירנדה מופיעה בלשכת הגיוס בלבוש דראג מלא והיא נשלחת להערכה פסיכולוגית.
לה מירנדה חוששת להיפגש עם פסיכיאטר, בשל ניסיונות עבר לא מוצלחים, ולכן מאטי שואל אל בגדיה ונפגש במקומה עם הרופא, מעמיד פנים שהוא לה מירנדה, ובכך משיג עבורה פטור משירות צבאי בשל "סטייה מינית".
בדרכם בחזרה הביתה ברכבת התחתית, מאטי אומר ללה מירנדה שהוא אוהב אותה.
מאטי משתתף בבפגישה של אגודת מאטאשין, בה מציג פסיכיאטר מודל שהיה מקובל באותה התקופה, על פיו הומוסקסואליות היא מחלה.
מאטי מסתייג מדבריו, ועוזב את המקום.
לאחר הפגישה, ברט, אית'ן ומאטי מתווכחים ביניהם על הדברים, כשהם בדרכם להיפגש עם כתב וצלם מהעיתון "וילג' ווייס".
החבורה מתכננת מחאה ציבורית כנגד חוקי אלכוהול המפלים הומוסקסואלים.
בסופו של דבר הם מגיעים אל סטונוול אין, ושם על הבר אית'ן לועג ללה מירנדה.
היא מבינה שמאטי לא סיפר לחבריו מאגודת מאטאשין על מערכת היחסים ביניהם, והיא עוזבת את המקום.
מאטי יוצא אחריה, והם מתווכחים על התנהלותה של לה מירנדה ועל רצונו של מאטי להיות בחברת גברים גבריים יותר.
מאטי הולך לחפש את אית'ן, והשניים מנהלים רומן.
ויני מראה לבוסטוניה מרפאה שאותה הוא מכנה "ארמון החלומות", ואומר לה שהוא רוצה שהיא תעבור ניתוח להתאמה מגדרית כדי שיוכלו להתחתן, אך היא מתנגדת לרעיון.
בעקבות עצרת המחאה בפילדלפיה, אית'ן לוקח את מאטי לפייר איילנד.
מאטי נאלץ לבחור בין אית'ן (שמפגין קבלה כלפי ביטויי אפליית להט"ב) לבין לה מירנדה (שמפגינה יותר תקיפות בנושא).
בסופו של דבר הוא בוחר בלה מירנדה והשניים מתפייסים.
ב-22 ביוני 1969 מתה ג'ודי גרלנד, ובוסטוניה צופה בסיקור החדשותי בטלוויזיה.
ויני יוצא איתה לדייט, כשהיא בלבוש דראג, בפעם הראשונה בפומבי.
הם חולקים יחד גלידה במסעדה יוקרתית, אך בשל גילויי החיבה ביניהם הם מתבקשים לעזוב את המקום על ידי המנהל.
כאשר הם מתעוררים יחד בבוקר שלמחרת, ויני שואל את בוסטוניה אם הוא אי פעם אמר לה שהוא אוהב אותה.
באופן מפתיע, ויני יורה כדור בראשו ומתאבד.
בוסטוניה היסטרית, ומגלה שהוא השאיר לה סכום גדול של כסף מזומן וכתב "I LOVE You" על המראה עם שפתון.
באותו לילה בסטונוול יש פשיטה נוספת.
כמה ממלכות הדראג נעצרות, בהן בוסטוניה.
היא מכה את אחד השוטרים בפניו, ומיד מותקפת על ידי שוטרים אחרים.
מלכות דראג אחרות נלחמות גם הן בחזרה, וכך מתחילות מהומות סטונוול המסמנות את תחילת מאבקה של הקהילה הגאה על זכויותיה.
שם השחקן/ית שם הדמות אודות הדמות גיירמו דיאז לה מירנדה פרדריק ולר מאטי דין ברנדן קורבליס אית'ן דוויין בוטה בוסטוניה ברוס מקוויטי ויני פיטר רטרי ברט דווייט איוול הלן ווילז מת'יו פאבר מיז מוקסי מיכאל מלרוי פרינסס ארנסטין לואיס גוזמן ויטו ג'ואי דדיו אנג'לו
על אף שהסרט מבוסס על אירועים אמיתיים, יש בו מספר אי-דיוקיים היסטוריים, למשל (רשימה חלקית):
המחאה הציבורית כנגד חוקי אלכוהול המפלים הומוסקסואלים לא כללה ביקור בסטונוול אין.
האירוע קרה בבר בשם Julius , והוא התרחש בשנת 1966 ולא 1969.
העצרת בפילדלפיה, המכונה "התזכורת השנתית", התקיימה בכל 4 ביולי בין השנים 1965 ל-1969, כלומר מאוחר יותר בקיץ לעומת מה שתואר בסרט.
רבים מהנוכחים במהומות סטונוול מכחישים באופן מוחלט כי מותה של ג'ודי גרלנד היה הגורם המניע למהומות.
הסרט יצא לאקרנים ב-3 בספטמבר 1996, והוצג באולמות שונים (אך בלא יותר מ-10 אולמות במקביל) עד ל-12 בדצמבר 1996. במהלך פרק זמן זה, הסרט הכניס 692,400 דולר.
על פי אתר האינטרנט Rotten Tomatoes, הסרט זכה לציון של 63% המבוסס על 8 ביקורות שונות, עם דירוג ממוצע של 6.5 מתוך 10.
הסרט יצא בקלטות VHS בשנת 1996 על ידי Tartan Video.
על הסרט הזה הייתה בלעדיות של חברת וירג'ין.
גרסת VHS של הסרט יצאה גם באוסטרליה (על ידי Dendy Films).
הסרט יצא על גבי DVD של אזור 1 ב-26 באוקטובר 1999 ושוב על ידי ה-BBC בשנת 2008 ב-NTSC.
הסרט הופץ בהדורת DVD גרמנית (אזור 2) בשנת 2004.
לייזר דיסק של הסרט יצא בארצות הברית בשנת 1996.
הסרט אינו זמין באתרי סטרימינג וקשה למצוא אותו, בגלל המספר הנמוך של מכירות ה-DVD בשנות התשעים.
ריקי בידל-בלייר , תסריטאי הסרט "סטונוול", עיבד את התסריט שלו למחזה, אשר הוצג לראשונה בשנת 2007, בלונדון ובפסטיבל אדינבורו.
סטון הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת מותחן פשע משנת 2010. הסרט בוים על ידי ג'ון קורן, נכתב על ידי אנגוס מקלכלן וכיכבו בו רוברט דה נירו, אדוארד נורטון ומילה יובוביץ'.
הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-10 בספטמבר 2010 וכחודש לאחר מכן ב-8 באוקטובר 2010 יצא בבתי הקולנוע בארצות הברית.
ג'ייק מייברי, שוטר האחראי על הענקת חנינות לאסירים, סופר את הימים עד ליום הפרישה שלו.
אחד התיקים האחרונים שבהם מיועד מייברי לטפל הוא של האסיר ג'רלד "סטון" קריסון, אשר הואשם בהעלמת ראיות הקשורות לרצח סבו וסבתו.
כדי לצאת לחופשי על "סטון" לשכנע את ג'ייק שהוא השתקם במהלך שנות המאסר שריצה בכלא.
עבור "סטון" השחרור הוא עניין של חיים ומוות.
הוא אינו מתכוון לקבל מג'ייק תשובה שלילית.
רוברט דה נירו - ג'ייק מברי
אדוארד נורטון - ג'רלד "סטון" קריסון
מילה יובוביץ' - לוסיטה, אשתו של סטון
פרנסס קונרוי - מדליין, אשתו של ג'ק
אנבר ג'וקאי - ג'ייק מברי בצעירותו
סטונס ת'רואו רקורדס היא חברת תקליטים עצמאית אמריקאית, המבוססת בלוס אנג'לס.
בהנחיית המייסד פינוט באטר וולף, סטונס ת'רואו הוציאה מוזיקה החל מהיפ הופ ועד רוק פסיכדלי.
מגזין LA Weekly תיאר את החברה כ"ניסוי מתפתח לנצח", בסיקור לרגל חגיגות 20 שנה להיווסדה.
כריס מאנאק, הידוע בשם "פינוט באטר וולף", הקים את סטונס ת'רואו בשנת 1996, כאמצעי להוצאת מוזיקה שהקליט בעבר עם הראפר שנפטר לאחר מכן צ'ארלס אדווארד היקס ג'וניור, המכונה "כריזמה".
היקס ומאנאק נפגשו בשנת 1989 בגיל 16 ו-19 בהתאמה, והחלו לשתף פעולה כצמד בשם "כריזמה ופינוט באטר וולף".
הצמד הוציא קלטת פורומו אחת של "Red Light Green Light" באמצעות הוליווד בייסיק, חברת בת של הוליווד רקורדס.
שיתוף הפעולה שלהם נקטע בשנת 1993, כאשר היקס נורה באורח אנוש בגזירת מכוניות בגיל 20. ההוצאה הראשונה של סטונס ת'רואו, "My World Premiere" של כריזמה ופינוט באטר וולף, יצאה שלוש שנים לאחר מכן.
הלייבל הוציא תקליטי היפ הופ רבים ובהם Madvillainy, האלבום עטור השבחים של מאדליב ואם אף דום תחת הכינוי "מאדוילני" משנת 2004, ו-Donuts של ג'יי דילה משנת 2006. בשנת 2014 יצא סרט תיעודי בשם Our Vinyl Weighs a Ton: This is Stones Throw Records.
הסרט, בבימויו של ג'ף ברודוויי, הציג את התפתחות הלייבל, החל משיתוף הפעולה הראשוני בין היקס למאנאק ועד להשפעת סטונס ת'רואו על ההיפ הופ שבמיינסטרים.
אמנים כמו קניה וסט וקווסטלאב מופיעים בסרט התיעודי ומציעים המלצות.
בפברואר 2018 הוכרז כי "רדאיי דיסטריבושן" שבקרוליינה הצפונית הפכה למפיצה של סטונס ת'רואו.
סטון היא יחידת מסה בריטית, השווה ל-14 פאונד, או 6.350 קילוגרמים.
בבריטניה, באירלנד וברוב מדינות חבר העמים סטון משמש כיחידת מידה למשקל גוף האדם.
אנשים במדינות הללו בדרך כלל יציינו כי הם שוקלים למשל "" (11 סטון ו-4 פאונד).
לעיתים רבות במשחקי אגרוף בריטיים יציינו את המשקל של המתמודדים בסטון.
בעבר נעשה גם שימוש ביחידת מידה זו לשקילת סחורות חקלאיות.
תפוחי אדמה, למשל, נמכרו באופן מסורתי לפי יחידת מידה זו.
בשנת 1985, בהתאם לחוק המשקלים והמידות (Weights and Measures Act), הסטון הוסר מרשימת יחידות המסה המקובלות לשימוש במסחר בבריטניה.
סטומטוסוכיים (שם מדעי: Stomatosuchidae) היא משפחה קטנה של דמויי-תנינאים אשר התגלו בצפון אפריקה של תחילת הקרטיקון העליון שלפני 100 עד 95 מיליון שנה מזמננו.
משפחה זו הייתה קרובה לאג'יפטוסוכיים והיא שייכת לנאוסוכיה.
המאובנים שלהם התגלו במצרים, מרוקו וניז'ר.
המשפחה הכילה שני סוגים: לגנוסוכוס וסטומטוסוכוס.
משפחה זו הייתה בעלת לסתות רחבות ושטוחות, דומות מעט לאלה של אליגטורים קדומים כמו המורסוכוס, אך שטוחות ודקות יותר, מזכירות פנקייק בצורתם ובתוכם שורות של שיניים מחודדות כמו של גאביאל ותחתיו אולי היה שק כשל שקנאי.
מבנה זה עזר להם לארוב לטרף מיימי לא זהיר.
תנינים אלה יכלו להגיע לאורך מרשים של 10 מטרים אצל הסטומטוסוכוס.
ת'ורסטיין סינדרי בולדוינסון בליידן הידוע יותר בשם הבמה שלו סטוני בליידן, הוא שחקן, ראפר, זמר, מתופף ומפיק מוזיקלי איסלנדי.
אביו, בולדווין, הוא אופה איסלנדי ואמו, דברה, מדריכת כושר ממוצא קובני.
בליידן החל לתופף בגיל צעיר.
לשם הבמה שלו הוא בחר בסטוני, שהוא תרגום גס של החלק השני של שמו האיסלנדי, ת'ורסטיין, "אבן ת'ור".
באמצעות מצלמה ששאל מאביו החל לצלם את עצמו ואת חבריו בגרסאות כיסוי לשירים שונים.
לאחר מכן הוא המשיך והעלה קטעי תיפוף על תופים משלו ליוטיוב תחת השם "Stony's World".
הוא גם יצר רמיקסים בהשראת סדרת האינטרנט הקומית של "ג'ייק ואמיר", שהופקה על ידי CollegeHumor, וזכתה למיליוני צפיות ביוטיוב ומספר ניכר של רכישות ב-ITunes.
כשחקן, בליידן הופיע בסרטים "The Standoff" ו-"Hope Springs Eternal", כמו גם התארח בסדרת הטלוויזיה "קז'ואל".
בשנת 2017 החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה של ניקלודיאון "רחוב האנטר".
+שנהסרטתפקידהערות2016Standoffקלייד קוסר2018סוף התיכון (אנ')סטוניHope Springs Eternalסת' גראס2020שנת חיים (אנ')קיראן2025אתם מוזמנים חגיגית (אנ')אוליבר
+שנהסדרהתפקידהערות2016קז'ואלנערפרק: "Big Green Egg"2017–2018רחוב האנטר (אנ')מקס האנטרתפקיד ראשי (עונות 2-1); 31 פרקים2018Run for Your Lifeמיילססרט טלוויזיה2019Bluff City Lawאמרסון10 פרקים2022איך פגשתי את אבאג'ספר8 פרקיםביג שוט (אנ')ג'קסון הובר5 פרקים2023להיות סיני אמריקאי (אנ')אנדי5 פרקים2025צמרמורתטריי חימנז8 פרקים
סטונוול אין הוא גיי בר ופאב הממוקם בשכונת גריניץ' וילג', במנהטן תחתית, ניו יורק.
הגיי בר ידוע בשל מהומות סטונוול שהתקיימו בו ב-1969, אירוע שנחשב באופן נרחב לאבן דרך בהיסטוריית הלהט"ב בארצות הברית, וכן להקמת התנועה לשחרור הגייז ולמאבק המודרני למען זכויות להט"ב בארצות הברית.
הפונדק המקורי, שפעל ב-1967–1969, היה ממוקם ברחוב כריסטופר 51–53, בין השדרה השביעית הדרומית לווייברלי פלייס.
בעקבות המהומות, הגיי בר לא פעל והפונקד המקורי הושכר כשני חללים נפרדים למספר עסקים שונים במהלך השנים.