tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
היקב נוסד בשנת 1999 על ידי יעקב מורד, אשר שימש גם כיינן הראשי שלו, ואשתו אתי, לאחר כ-30 שנים בהם הכינו יינות כתחביב במרתף ביתם, בצנצנות של 5 ליטרים.
בשנת 2017 פרשו יעקב ואתי לגמלאות.
היקב זכה לביקורים של ידוענים כגון השף חיים כהן, גיל חובב, אבי קושניר, אודטה דנין ואחרים.
ביקב הקטן תססו יינות השיכר במכלי זכוכית שדרכם ראו המבקרים את התסיסה.
יקב אדיר הוא יקב בוטיק ישראלי הממוקם בפארק תעשיות רמת דלתון.
יינן היקב הוא אבי רוזנברג.
היין מיוצר על בסיס כרמים שנשתלו בשנות ה-80 ובשנות ה-90 של המאה ה-20 בגליל העליון, בגובה 870 מטר מעל פני הים.
היקב הוקם ב-2003 במושב כרם בן זמרה על ידי שתי משפחות, רוזנברג ואשכנזי, ממקימי היישוב.
משפחת אשכנזי עלתה מטורקיה ומשפחת רוזנברג הגיעה מרומניה, אחרי מלחמת העולם השנייה.
לפני פתיחת היקב נמכרו ענבי היין ליקבי רקנאטי ויקב ססלוב.
בשנותיו הראשונות מכר היקב אלפים בודדים של בקבוקים.
פריצת הדרך הייתה ב-2008 כאשר זכה היקב במדליית זהב כפולה בתחרות "טרה וינו 2008" שבה נבחר היין 'פלטו 2005' כיין הישראלי הטוב ביותר לשנת 2008 והיקב זכה בתואר "יקב הבוטיק הישראלי הקטן הטוב ביותר לשנת 2008".
נכון לשנת 2021 יקב אדיר מייצר כ-50 אלף בקבוקים בשנה.
ליקב מרכז מבקרים המאפשר טעימות יין.
למשפחות גם מחלבת עזים בשם מחלבת אדיר.
יקב הר אודם הוא יקב בוטיק משפחתי ישראלי, במושב אודם.
היקב הוקם בשנת 2003. כרמי היקב נמצאים בצפון רמת הגולן ובגליל העליון.
תפוקת היקב עומדת נכון לשנת 2020 על כ-95,000 בקבוקים בשנה.
ליקב מרכז מבקרים במושב אודם שבצפון רמת הגולן, בסמוך ליער אודם.
יינות היקב נמכרים בארץ ובעולם.
היקב הוקם בשנת 2003 על ידי עידית ומיכאל אלפסי במושב אודם.
80% מהכרמים המספקים פרי ליקב נמצאים בחזקת המשפחה וממוקמים באזור החרמונית ובעמק הבכא.
החל משנת 2007 יינות היקב כשרים.
החל משנת 2009 צורף יובל גולן כשותף ביקב.
היינן הראשי של היקב הוא אדם אלפסי, הבן הבכור למשפחת אלפסי.
גם יתר בני המשפחה עבדו או עובדים ביקב.
היקף היצור בבציר 2009 עמד על 70,000 בקבוקים בשנה.
מרבית כרמי היקב נמצאים בחזקת המשפחה, כ-150 דונם של שטחים חקלאים בסביבות המושב אודם.
כ-60 דונם הם חלק מהנחלה המשפחתית.
צפון רמת הגולן הוא אזור הגידול החקלאי הקר ביותר בישראל וגובה הכרמים עומד על 1,100-1,200 מטר מעל פני הים.
תנאי האקלים הקרים יחסית מאפשרים גידול כרמים בעלי איכויות ייחודיות.
גם הקרקע היא קרקע ייחודית בזלתית וולקנית.
80% מהכרמים המספקים ליקב את הענבים גדלים בצפון הגולן.
שאר הכרמים גדלים בצבעון שבגליל העליון, וביישובי הגולן כגון: - כרם בנוב, כרם בשעל, כרם בקדמת צבי וכרם סמוך למרום גולן.
נכון ל-2020 היקב מייצר יינות בחמש סדרות:
סדרת יינות המיועדת לצריכה יומיומית, ובה שלושה יינות המורכבים משילוב זנים.
סדרת וולקני היא סדרה של יינות זניים שכוללת יינות אדומים ולבנים.
ויויניה, מרלו, ריזלינג, קברנה סובניון ושרדונה.
היינות האדומים מתיישנים 12 חודשים בחביות עץ אלון.
סדרת היינות שבה יינות המתיישנים 18 חודשים בחביות עץ אלון.
בסדרה יינות מרלו, קברנה פרנק, סירה, נביולו סירה וקברנה סובניון.
סדרת יינות הפרימיום של היקב.
בסדרה יינות המתיישנים בין 24 חודשים בחבית ועד 36 חודשים.
היינות בסדרה נקראים על שם מייסד היקב, לבד מהיין 1060 הנקרא על שם גובה הכרם שממנו נבצרו הענבים (בצמוד למבנה היקב).
יין אלפסי הוא היין המשווק כיין הדגל של היקב.
את היין מעטר איור פורטרט של אבי המשפחה ומייסד היקב והוא חלק מסדרה ממוספרת.
האלפסי מיוצר מ-60% ענבי קברנה סוביניון 30% ענבי מרלו ו-10% קברנה פרנק.
לאחר 15 בצירים שבעקבותיהם יוצר בלנד אדום, הוחלט ביקב לייצר גם אלפסי לבן.
בסדרת יינות הקינוח יין ענבר שהוא יין לבן מתוק מחוזק שהתיישן 24 חודשים בשמש, ויין ענבר signature שהוא יין מחביות שהפיקו טעם ייחודי בעת יישון 42 חודש.
יין שני, יין אדום מתוק מחוזק בסגנון פורט המתיישן 24 חודשים בחביות עץ אלון בשמש ובנוסף מייצר היקב שיכר דובדבנים המיוצר מדובדבנים וגודגדנים הגדלים בצפון רמת הגולן.
יינות היקב זכו לפרסים ומדליות רבים, ביניהן מדליות זהב וכסף בתחרות אשכול הזהב לאורך השנים, ומדליות זהב רבות בתחרויות טרה וינו ישראל.
בשנת 2018 זכה היקב בתואר יקב הבוטיק הטוב ביותר בתחרות טרה וינו הבינלאומית.
בשנת 2006 זכה יין מרלו רזרב 2003 בתחרות La Mujer Elige.
בשנת 2016 זכה יין 1060 במדליית זהב בתחרות Concours Mondial.
יקב מקוה ישראל הוא יקב שפעל בבית הספר החקלאי מקוה ישראל.
הכרם נחשב במשך שנים רבות ל"אבי הכרמים בישראל".
ראשיתו של היקב במרתף שנחצב בסלע הכורכר בשנת 1883 בידי קבוצת חוצבים מומחים שהובאו מאיטליה.
הסלעים שנחצבו שימשו לבניית מבנים במקוה ישראל.
בתקופת כהונתו של יוסף נייגו כמנהל בית הספר (1891–1902) הורחב ושופץ המבנה.
בבית הספר נטעו כרם ענבים גדול, ובשנת 1893 החל ייצור היין.
היקב במקוה הוקם בתפיסה של "חקלאות תעשייתית" הדוגלת בהעברת התוצרת החקלאית לתעשייה כדי להגדיל את הרווחים וליצור בסיס כלכלי רחב יותר למשק החקלאי.
בשנות ה-40 של המאה ה-20 שימש מבנה היקב את ארגון "ההגנה" כמקום לפעילות וכסליק.
תלמידי מקוה ישראל הושבעו אמונים לארגון באולמות הייצור.
בניגוד ליקבים אחרים באזור, היקב של מקוה התקשה לעמוד בציפיות.
היקב פעל לסירוגין עד שנת 1974 ואז נסגר באופן סופי.
בשנת 2013 חודשה פעילות הכרם כחלק ממגמת מדעי החקלאות בבית הספר.
במגמה לומדים התלמידים על שתילת וטיפוח הגפן, על תהליך הכנת היין ועל ביקבוק היין.
יקב טראמפ הוא יקב באדמות כרם טראמפ ששוכן בשארלוטסוויל, הכרם והיקב נרכשו על ידי איש העסקים דונלד טראמפ באפריל 2011. היקב נפתח מחדש באופן רשמי באוקטובר 2011 והחל מ-2012 הוא נמצא בבעלותו של בנו של טראמפ, אריק טראמפ.
היקב מייצר כ-36,000 מארזים של יין מדי שנה.
המנכ"ל הנוכחי של היקב הוא קרי האנון וולארד, שהיה מתומכיו של טראמפ בעת ריצתו לנשיאות בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 ואף נאם כאורח בוועידת המפלגה הרפובליקנית באותה שנה.
פטרישיה קלוגה, גרושתו של המיליארדר האמריקאי ג'ון קלוגה, סיכמה איתו על הסדר גירושין ב-1990. לאחר מכן, קלוגה השקיעה את הונה בהקמת כרם ויקב שנפתחו בשנת 1999. היא נעזרה במימון והפעלת העסק בבעלה החדש, ויליאם מוזס.
באוקטובר 2012 רכש טראמפ את בית אלבמרל הסמוך לאחוזה מבנק אוף אמריקה תמורת 6.7 מיליון דולר, והשלים את רכישת האחוזה כולה.
בנוסף ליקב ולכרם, הפעילות העסקית במקום כוללת גם מלון ואולם חתונות.
האחוזה המחודשת, נפתחה במאי 2015 כ"אחוזת אלבמרל ביקב טראמפ", מלון בוטיק יוקרתי אשר מציע לאורחים להתארח במקום.
עם זאת, כרם 227 הדונמים של יקב טראמפ הוא אכן הגדול ביותר בווירג'יניה ושטח הוויניפרה הצרפתי שלו גם הוא אכן הגדול ביותר בחוף המזרחי.
שנה לאחר מכן, נערכו הפגנות של ארגוני ימין קיצוני ותנועות נאו-נאציות בשארלוטסוויל שבעקבותיה ערך הנשיא טראמפ מסיבת עיתונאים בה הזכיר את היקב ואמר כי "בבעלותי אחד היקבים הגדולים ביותר בארצות הברית – והוא נמצא ממש בשרלוטסוויל" וספג ביקורת על תזמון אמירת הדברים וסטייה מנושא שלשמה כונסה מסיבת העיתונאים.
היקב זכה במדליות זהב רבות בתחרויות יין ארציות ואף בינלאומיות.
"יקב מסנדרה" הוא יקב גדול הממוקם בחוף הדרומי של חצי האי קרים, בכפר מסנדרה סמוך לעיר יאלטה.
אוסף יינות מסנדרה (כמיליון בקבוקים) הוא הגדול בעולם ונכנס בשנת 1998 לספר השיאים של גינס והוא אחד היקבים הגדולים בעולם.
פעיל מאז 1894. "מסנדרה" היא אחד המפעלים הגדולים ביותר בחבר המדינות לגידול ענבים וייצור יינות וינטג' איכותיים, טבק, פירות ומוצרים חקלאיים אחרים.
החברה כוללת 9 מפעלים לייצור יין ראשוני ומשני ושלושה מפעלים עצמאיים.
המיזם העיקרי של העמותה הוא מפעל יין וינטג' יאלטה.
יקב ויתקין הוא יקב הממוקם בעמק חפר, בסמוך לגשר הצבים בנחל אלכסנדר.
יקב ויתקין הוא יקב בוטיק משפחתי, הוקם בשנת 2001 על ידי דורון בלוגולובסקי ואסף פז.
היקב הוקם על ידי בני הזוג שרונה פז-בלוגולובסקי ודורון בלוגולובסקי שהחליטו לבנות יקב המותאם לאקלים הישראלי, ומיקמו אותו תחילה במשק נטוש של סבו וסבתו של דורון.
בשנת 2001 סיים אסף פז את לימודי הייננות בעיר בורדו בצרפת.
לאחר שהות קצרה בקליפורניה חזר לישראל והחל לעבוד ביקבי תשבי.
בעת שהותו בקליפורניה רכש פז ענבים וציוד עבור בלוגולובסקי והנחה אותו לגבי אופן הכנת היין.
בשנים שלאחר הקמת היקב הפכו זנים אלו לנפוצים יותר גם ביקבים אחרים בארץ..
ביקב מרכז מבקרים הפתוח לקהל הרחב.
בשנת 2002 נטעו שני כרמים ניסיוניים באדמת כפר ויתקין.
אלו 2 חלקות המהוות בסיס למחקר ופיתוח של היקב בנוגע לגידול גפן באקלים חם וים תיכוני.
לחלקות אלו הצטרף בשנת 2016 הכרם שניטע בחצר היקב ובו כ־40 זנים עתיקים.
לגפנים מהזנים העתיקים יש מאפיינים ייחודיים גנטית שלא מוכרים בעולם – כלומר זנים מקומיים של ארץ ישראל.
היקב מצהיר שכחלק מתפיסת עולמו והשאיפה לקיימות ההעדפה היא לשקם ולהציל כרמים בוגרים מעקירה במקום לטעת כרמים חדשים.
כרמים ותיקים לרוב אינם צריכים כלל השקיה ומוגדרים ככרמי בעל.
בכרמי היקב ממעטים להשתמש החומרי הדברה ומעדיפים הדברה ביולוגית.
יקב גוש עציון הוא יקב בוטיק משפחתי ישראלי השוכן ליד אלון שבות.
בצמוד ליקב נמצא מרכז מבקרים.
יקב גוש עציון נוסד בתחילת שנות התשעים כיקב משפחתי על ידי שרגא רוזנברג ואשתו תמר רוזנברג.
עד אותה שנה הענבים גדלו באזור תל ערד.
החל משנת 1996 הענבים כבר גדלים בגוש עציון.
הכרמים ליקב ננטעו בתחילה, במורדות נחל הפירים, סמוך ליישוב אפרת ובאזור אבו כלאב.
בשנת 2005 עבר הייצור מבית הזוג רוזנברג ליקב שנחנך ליד ישוב אלון שבות - יקב גוש עציון.
בסוף שנות התשעים, נטעו קיבוצי הסביבה כרמים ברחבי האזור.
כיום, נטועים בגוש עציון מעל 800 דונם של כרמים.
ענבים מהכרמים האלה משמשים את היקב.
היקב מייצר יין משלוש סדרות:"עמק ברכה", "האלון הבודד" ו"נחל הפירים".
יקב הר ברכה הוא יקב בוטיק שהוקם בשנת 2007 בהר ברכה שבשומרון, על רכס הר גריזים.
היקב הוקם בשנת 2007 על ידי משפחת לביא המתגוררת בהר ברכה, ומייצר כ-70,000 בקבוק בשנה.
ממוקם 840 מטר מעל פני הים, הכרמים גדלים באקלים ייחודי של ימים חמים ולילות קרים, המתאים לגידול גפני יין.
בכרם גדלים ענבי קברנה סובניון, מרלו, ועוד.
היקב מפעיל גם מרכז מבקרים לתיירים מהארץ ומחוצה לה.
בנוסף לטעימות יין, מרכז המבקרים מציע גם ארוחות גורמה לקבוצות במסעדה בשם 'ברכה על ההר'.
בינואר 2023 פרס היקב חסות על האירוע השנתי של העמותה לקידום החינוך תל אביב יפו, שנערך בהשתתפות נשיא המדינה יצחק הרצוג.
ב-2018 זכה היקב במדליית זהב בתחרות BEST VALUE מתוך 155 יינות ישראלים שהשתתפו בתחרות.
ב-2020 זכה היקב במדליית כסף על יין הג'וזף קברנה סובניון ומדליית ברונזה על יין הברכה בלנד, בתחרות דקנטר.
יקב כביר הוא יקב בוטיק שהוקם בשנת 2007 באלון מורה שבשומרון.
היקב שוכן על מורדותיו של רכס הר כביר, ומכאן שמו.
היקב הוקם בשנת ה'תשס"ז, 2007, עם נטיעת הכרם הראשון באלון מורה.
הכרמים גדלים באדמת טרה רוסה, ובגובה של כ-780 מטרים מעל פני הים, מה שיוצר טרואר המתאים לגידול כרמי יין.
ייצור היין החל בשנת ה'תשע"א, 2011. הענבים גדלים בכרמי היקב הגדלים בכ-100 דונם.
היקב מייצר כ־10,000 בקבוקים בשנה.
ליקב מרכז מבקרים ומסעדה, הצופים אל כרמי היין של היקב, כרמי הזיתים ונופי השומרון כולל הר גריזים והר עיבל, ואליו מגיעים תיירים מהארץ ומהעולם.
קרבת הכרמים ליקב מאפשרת קליטת ענבים בטמפרטורה ובאיכות מיטבית ישירות ליקב, וכך להגיע לשלבי התסיסות במצב הטוב ביותר.
היינן הראשי הוא אליאב הלל וכורם היקב הוא איתמר וייס.
ליקב סדרת יינות אדומים: קברנה סובניון, קברנה פרנק, מרלו, שיראז, סנגו'בזה, פינו נואר.
וכן סדרת יינות לבנים: שרדונה, סובניון בלאן, גוורמטרמינר.
כמו כן ישנה סדרת reserved collection: הר גריזים-קברנה סוביניון, הר עיבל-מרלו, עמק תרצה - שיראז.
היקב מחזיק גם בכרמי זית מזן פיקואל נבאלי שמהם מופק שמן זית.
כמו כן היקב משווק גם דבש דבורים.
יינות היקב זכו בפרסים ומדליות בתחרויות בין־לאומיות
בשנת 2020 זכה היקב במדליה בתחרות הבין־לאומית טרה וינו.
יקב טורא הוא יקב-אחוזה משפחתי (Estate Winery) במתכונת יקב בוטיק, השוכן ברחלים שבשומרון, ולצידו מרכז מבקרים ומסעדה.
היקח הוקם בשנת ה'תשס"ג, 2003 על ידי משפחת בן סעדון.
כרמי היקב נטועים בהר ברכה שברכס הר גריזים.
הזוג ארז וורד בן סעדון למדו ייננות במכללת תל חי ובאוניברסיטת אריאל.
לאחר רכישת ציוד מקצועי הקימו בשנת 2003 את יקב טורא ביישוב רחלים שבשומרון.
בשנה הראשונה יוצרו 1,200 בקבוקים ושנה לאחר מכן יוצרו 2,800 בקבוקים.
כיום היקב מייצר כ־180,000 בקבוקים.
במקום יש גם מרכז מבקרים.
באפריל 2023 נבחרה ורד בן סעדון, המשמשת גם כסגנית יו"ר מועצה אזורית שומרון, על ידי שרת התחבורה מירי רגב להשיא משואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות ה-75 למדינת ישראל.
היקב זכה במהלך השנים בעשרות מדליות בתחרויות לאומיות ובינלאומיות, בהם:
ב-2007 ניגש היקב לתחרות 'אשכול הזהב' וקיבל מדליית כסף על יין המרלו בציר 2003.
ב-2008 שוב ניגש לתחרות 'אשכול הזהב' וקיבל מדליית כסף על יין הבלנד 2005.
באותה שנה ניגש גם לתחרות היין TERRA VINO, וזכה בשתי מדליות זהב עבור יין הקברנה סוביניון 2005 ובלנד 2005.
בשנת 2009 ניגש ל'אשכול הזהב' וקיבל שלוש מדליות: זהב על מרלו 2005, כסף על הקברנה סובניון 2005, וארד על הבלנד 2006.
ב-2014 היין Mountain Peak של יקב טורא זכה בציון 90 במגזין "Wine Spectator" (כתב העת לתרבות היין הנחשב ביותר בארצות הברית).
ב-2018 זכה היין מאונטיין פיק 2014, במדליית כסף (90 נקודות) בתחרות היין Decanter.
ב-2023 זכה יקב טורא במדליות זהב (יין טורא מאונטיין פיק 2018) וכסף (יין טורא קברנה סוביניון 2018) בתחרות Decanter הבינלאומי.
כרמי יקב טורא נהנים מטרואר המתאים לגידול ענבי יין, בשל היותם נטועים על הר בגובה 850 מטר החשוף לרוח המערבית ומאפשר אקלים מועדף לגידול ענבי יין.
הערפל השורה על הכרם עד שעות הבוקר המאוחרות ומזג האוויר במקום (16 מעלות בלילות הקיץ עם לחות של 98%, ומינוס 4 מעלות בחורף ולפעמים גם שלגים) בשילוב אדמת הטרה-רוסה הסלעית, מיטיבים עם איכות הענבים.
הכרמים הראשונים ניטעו ביישוב ברכה בשנת 1997, כאשר בשלב הראשון נטעו 20 דונם, ובמשך השנים ניטעו כרמים רבים נוספים.
כיום יש ליקב טורא 560 דונם כרם יין מהזנים: קברנה סובניון, קברנה פרנק, מרלו, שירז, פטיט ורדו, פינו נואר ושרדונה, סובניון בלאן, גוורצטרמינר וויוניה.
בנוסף ליינות, משפחת בן סעדון מייצרת שמן זית בבית הבד.
כרמי הזיתים גדלים על גדות נחל שילה באדמת טרה-רוסה סלעית, באקלים קריר.
רמת החומציות של השמן היא בדרך כלל עד 0.3%.
שמן הזית הוא בלנד של שלושה זנים: פיקואל, ברנע וארבקינה.
יקב כרמי בת שלמה הוא יקב בוטיק ישראלי השוכן במושבה בת שלמה.
יקב כרמי בת שלמה הוקם ב-2010 על ידי יזם ההייטק אלי וורטמן, אליו חבר היינן ארי ארל שעלה מארצות הברית וביצע התמחות בייננות בעמק נאפה.
היקב פועל במושבה בת שלמה, שבה נמצאו בעבר כרמים רבים ששימשו את יקבי כרמל.
וורטמן וארל נטעו כרמים בשטח של כ-55 דונם, המטופלים בשיטות חקלאיות אקולוגיות.
ביקב כרמי בת שלמה פועל מתחם מבקרים המציע חוויית אירוח שכוללת בין היתר טעימות יין, סיורים בכרמים, ארוחות שף ומתחם אירוח בשם The Farmhouse.
המתחם הוקם במבנה היסטורי מימי ראשית המושבה, הצופה לנופי הכרמל ואשר עבר שימור.ב-2013 נערכה בסביבת היקב חפירה ארכאולוגית שחשפה שרידים של יישוב יהודי קדום מהתקופה הרומית.
חפצים שהתגלו כוללים פיסות חרס, תנור קרמי עתיק דו-מפלסי, ואגן שנועד לאיסוף נוזלים, ככל הנראה לייצור יין.
בכרם עובדים נערים מתוכנית החינוך החקלאי התיכונית "רגבים".
דרך עבודת האדמה רוכשים הנערים כישורים, ערכים ומנהיגות אשר מסייעים להתפתחותם האישית ולהצלחתם החינוכית.
לדברי בעלי היקב, העבודה העברית מייצגת את ערכי היקב ובהם הקשר ההדוק למדינה ולחברה הישראלית.
מתחם היקב כלל מבנה מרכזי ללא גג ולצדו כמה מבני לוויין ששירתו את המשק.
היזם ניהל דיאלוג מתמשך עם המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, תוך הסתמכות על תצלומי אוויר ותוכניות המושבה והתמודדות עם חפירה ארכאולוגית שנערכה במקום, במהלכה התגלה יישוב יהודי קדום מהתקופה הרומית.
המבנה שוחזר במלואו, לרבות החצר הפנימית שלו, תוך שימור חומרי הגלם שנמצאו בשטח.
המבנה המשוחזר כולל שימוש באבן הנארי המקורית לצד תוספת של דוגמאות באבן, שימוש באריחי מרסיי, שילוב זכוכית ומתכות, שימוש בקורות הגג מעץ ארז שהיו זרוקות בחצר לבניית השולחן במרכז המבקרים ומזרקות שאבנים שנשתמרו.
בניית המתחם גם לקחה בחשבון את הסביבה הטבעית שמקיפה אותו תוך וידוא שהיא משתלבת גם במבט מתוך המבנים.
בתוך המתחם מוצב אוסף אמנות עכשווית של אמנים ישראלים, בניהולה של האוצרת יפעת גוריון.
הקו המחבר בין היצירות, שכוללות עבודות פיסול, ציור, טקסטיל וצילום, הוא מבט למרחבים הגאוגרפיים והנופים של ישראל, מתקופת החלוצים ועד ימינו.
בחדר הטעימות תלויה עבודתה של האמנית איילה צור, שיצרה עבודת קיר בגודל של כ-5 מ"ר המורכבת מכ-750 אריחים דקיקים העשויים מחרסית טבעית שנאספה מרחבי ישראל, לרבות מכתש רמון, רמת הגולן, אזור ירושלים וכן מאדמת כרמי בת שלמה.
אמנים נוספים הם ניצן מינץ, אלה ליטביץ, יעל מאירי, גל וינשטיין, רועי גרינברג וגילי שחר.
וינטנר'ס בארל – יין אדום יבש, עשוי מ-100% ענבי קברנה סוביניון.
התיישן במשך 24–32 חודשים, בעל ניחוחות פטל.
קולאז' – יין בלנד אדום יבש.
רגבים – יין בלנד אדום יבש, עשוי מקברנה סוביניון, סירה וזנים נוספים.
התיישן במשך 14 חודשים בחביות עץ אלון צרפתי.
אלכמי – יין בלנד אדום יבש, עשוי מקברנה סוביניון ומורוודר.
שרדונה – יין לבן יבש, עשוי מ-100% ענבי שרדונה.
התיישן במשך 10 חודשים בחביות עץ אלון צרפתי.
רוזה – יין ורוד יבש, עשוי מענבי גרנאש.
בעל ניחוחות פרחוניים עדינים וטעמי הדר.
סוביניון בלאן – יין לבן יבש, עשוי מענבי סוביניון בלאן, בעל ניחוחות הדר.
עובר התססה במיכלי בטון מיוחדים בצורת ביצה.
בטי קווה – יין בלנד אדום יבש, עשוי מקברנה סוביניון וקברנה פרנק.
התיישן במשך 20 חודשים בחביות חדשות ובחביות עץ אלון צרפתי.
מג'נטה – יין בלנד, עשוי מהזן ההיברידי הישראלי ארגמן, בשילוב עם סירה וקברנה.
יינות שרדונה ובטי קווה קיבלו ניקוד 90 ממגזין "פרקליט היין" של רוברט פארקר
מתחם The Farmhouse נבחר ל"אחד מ-23 המקומות שחייבים לבקר בהם ב-2023" של חברת Condé Nast
יקב פרידמן הוא יקב שהוקם בשנת 1889 בחיפה על ידי שמעון פרידמן, ממייסדי היישוב העברי בחיפה.
היקב הוקם באחוזת לחמן שנבנתה על ידי הרב אריה לייב פרומקין, בשנת 1884, בתמיכתו של הנדבן עובדיה לחמן, והייתה למעשה בנין האבן הראשון במושבה פתח תקווה.
בשנת 1912 עבר היקב למרכז העיר פתח תקווה.
מנהל היקב היה אלעזר מרדכי פרידמן, שעל שמו נקרא רחוב "אלעזר פרידמן" בשכונת 'צמרת גנים' שבפתח תקווה.
היקב היה מהחשובים בישראל, זכה בפרסים רבים ובהכרה בינלאומית והיווה מרכז תעסוקה משמעותי לפועלי פתח תקווה.
המשפחה הקפידה על עבודה עברית בכרמיה והעסיקה רבים מאנשי העלייה השנייה.
ביקרו בו בין היתר הרב קוק והברון רוטשילד.
היקב היה מוקף חומה שהגנה על התושבים מפני התקפות הערבים.
במאורעות תרפ"א, שימש המבנה המבוצר כמקלט לרבים מבני המושבה.
היקב נהג למכור את היין שלו בשם המותג "כרמל אוריגינל".
הדבר הביא לסכסוך רב שנים בין יקבי כרמל לבין סוכן "כרמל אוריגינל" בוורשה, בונים אלתר, בנו של הרבי מגור.
התביעה הסתיימה בפשרה בנובמבר 1932.
בעקבות השפל הכלכלי הגדול בשנת 1929, היקב חווה קשיים רבים אך התגבר עליהם ושב לפרוח.
בשנות מלחמת העולם הראשונה והשנייה סיפק היקב משקאות ויינות לבעלות הברית.
בעקבות גדילתו בשנת 1964 נמכרה כמחצית מהיקב ל"תנובה" כשותפה אסטרטגית, ונקרא "יקבי פרידמן-תנובה".
בשלב זה עבר היקב לשכונת קריית אריה.
בשנת 1971, לאחר שלא הצליחה לחבר בהצלחה בין עסקי המזון והיין, מכרה "תנובה" את היקב לחברת וו.ס.ט.
עד סוף שנות השמונים עברה פעילות היקב לאזור התעשייה ברקן.
בשנת 1990 נמכר היקב שוב, ושינה את שמו ל"יקבי ברקן".
בניין היקב הישן נהרס בשנת 1986, ושרידיו נמצאים מול כיכר המייסדים.
יקבי כרמל (לשעבר "כרמל מזרחי", וקודם לכן "כרמל"), היא חברה ישראלית לייצור יין המפעילה מספר יקבים בישראל.
שני היקבים הראשונים שלה הוקמו ב-1889 במושבות ראשון לציון וזכרון יעקב על ידי הברון בנימין אדמונד דה רוטשילד, והם פעילים עד היום.
סמליל החברה, מציג את המרגלים שנשלחו על ידי משה רבנו לתור את הארץ ושבו עם אשכול ענבים "וישאוהו במוט בשניים" (במדבר י"ג, כ"ג).
הסמליל נרכש במקור מיקבי אפרת, ומאוחר יותר אומץ הדימוי גם על ידי משרד התיירות כסמל הרשמי לתיירות ישראל.
תושבי המושבות ראשון לציון וזכרון יעקב, שנוסדו ב-1882, בתקופת העלייה הראשונה, לא הצליחו בגידול תבואה ונכשלו אף בענפים חקלאיים אחרים, והחליטו לנסות לגדל גפנים.
גידול הגפנים הצליח, אבל לא היה ביקוש מספיק לענבים, ולכן חשבו על הפקת יין (בהתחלה יין לקידוש).
מאחר שלא היו להם משאבים כלכליים לבניית יקבים, פנו לנדיב הידוע, שהיה הבעלים של יקב שאטו לאפיט רוטשילד, שסייע להם בבניית היקב, ברכישת המכונות, ואף הקים בית חרושת לבקבוקים בטנטורה.
בניית היקב בראשון לציון החלה בבניית המבנה הראשי בשנת 1889. האדריכל המקורי היה גוטליב שומאכר הטמפלרי.
בציר ראשון הוכנס אליו בשנת 1890. גם בזכרון יעקב הוקם יקב שהחל לעבוד בשנת 1890.
בשנת 1897 פרצה שרפה ביקב, שכמעט החריבה את היקב, וכתוצאה מהדליקה ביקב נוסד גדוד מכבי-אש.
על מנת להתרחב, החלו היקבים לייצא את היינות, בבקבוקים סגורים וחתומים (מסיבות כשרות) לפולין ורוסיה, יצוא שנחל הצלחה והווה בסיס ליצוא למדינות אחרות.
בתערוכה בשנת 1896 רצו אנשי היקב להתהדר כיקב ותיק יחסית ועל כן הציגו את שנת הווסד היקב כשנת 1882, השנה בה נוסדה ראשון לציון.
סניף "כרמל ורשה" נפתח בשנת 1896, "כרמל אודסה" ב-1898, וסניפים נוספים נפתחו בברלין, המבורג, לונדון, ניו יורק ועוד.
כדי להתמודד עם שאלות כשרות, מסרה החברה את הזיכיונות להפעלת הסניפים ולשווק היין לרבנים מוכרים.
בשנת 1901 נפתחו חנויות "אגודת הכורמים" ביפו ובירושלים.
בשנת 1902 הוקמה חברת "כרמל מזרחי", והשם כרמל מזרחי הוחל על היקבים, חברת השווק והיינות עצמם.
היקב היה מקום עבודה לפועלים רבים מאנשי העלייה הראשונה והשנייה, ובהם דוד בן-גוריון.
בהקשרו התפתח הווי ייחודי, ועליו התחבר השיר "יקבי ראשון לציון".
בשנת השמיטה תרנ"ו (1896) המשיך היקב לעבוד כרגיל, בהסתמך על היתר המכירה, שנערך בשנה זו על ידי הרב נפתלי הרץ הלוי, רבה של יפו.
ההיתר אפשר את המשך הטיפול בגפנים כדי שיתנו תפוקה בכמות של שנה רגילה, אפשר להמשיך לייצא את יינות היקב לחוץ לארץ ואפשר את המשך השיווק הרגיל של היין.
בשנה זו הרוחות להטו פחות מאשר בשנת ה'תרמ"ט, בה התחולל פולמוס השמיטה, אך המחלוקת עדיין ליוותה את החקלאות בשמיטה.
תיאר את הדברים מרדכי קרניאל ממתיישבי זכרון יעקב:
השימוש בהיתר המכירה נמשך בשמיטות שלאחר מכן, עד היום.
השימוש בהיתר לגבי היקב אינו בעייתי כמו בתחומים אחרים, מכיוון שגם החזון איש המתנגד להיתר המכירה, מתיר להשתמש בפירות של היתר המכירה, מכיוון שאין עליהם איסור ספיחין.
במקביל, משווק היקב את חלק מתוצרתו בשנת השמיטה באמצעות אוצר בית דין המקובל על חלק מהמתנגדים להיתר המכירה.
משפחת רוטשילד מכרה סופית את חזקתה ביקב בשנת 1957. בעלת השליטה הייתה מועצת אגודת הכורמים (75%), המונה כ-250 כורמים מכל רחבי הארץ, המגדלים ענבים הנצרכים על ידי היקב, והסוכנות היהודית (25%).
בפברואר 2013 נמכרה השליטה (50.01%) ביקבי כרמל לקבוצת משקיעים, לפי שווי של 130 מיליון ש"ח.
מלבד יינות שולחניים, יינות מתוקים (יינות קידוש) ומיץ ענבים (במותג תירוש) עסקה החברה בייצור ברנדי, ליקרים ומשקאות חריפים, חומץ, ושמן זית, אולם כיום החברה מתמקדת ביינות בלבד.
בשנת 2020 חזרה החברה לשווק את מותג הברנדי הוותיק שלה ברנדי 777.
היקב מחזיק בארבעה מתקני ייצור: היקב הוותיק שנמצא בזכרון יעקב, המתקן החדש באלון התבור (ליד עפולה), יקב יתיר (רמת ערד) – בבעלות משותפת עם כורמי האזור, ויקב לקליטת ענבים ברמת דלתון.
האחרון שהיה גם מנכ"ל וגם יושב ראש החברה של היקב היה ישראל איבצן (איצקוביץ).
איבצן מונה למנכ"ל יקבי כרמל בשנת 2005, בעת שאגודת הכורמים נקלעה למשבר מול הספקים והבנקים ורשמה הפסדים של 140 מיליון שקל.
איבצן הובא על מנת להוביל תוכנית הבראה ביקב והחל מ-2007 רשמה החברה רווחים.
במרץ 2018 מונה למנכ"ל היקב נדב ארנס, בן למשפחת כורמים מבנימינה ומנכ"ל שטראוס קפה לשעבר.
היינן הראשי של היקב מאז 2018 הוא יפתח פרץ, שעבד בעבר ביקב ולאחר מכן שימש כיינן ראשי ביקבי בנימינה.
היקף מכירות יקבי כרמל לשנת 2003 הסתכם ב-260 מיליון ₪, מתוכו היקף היצוא (מסך הייצור) הסתכם בכ-10%.
היקבים מעבדים כ-30,000 טון ענבים בשנה, תנובת כ-12,000 דונם כרמים ברחבי הארץ.
תוצרת היקבים מונה כ-2000 סוגי יינות, משקאות אלכוהוליים ותוצרי יין.
השיווק עומד על 25 מיליון בקבוקי יין בשנה, ועוד 5 מיליון בקבוקי תוצרים אחרים.
תוצרת "יקבי כרמל" מהווה 70% מייצוא היין והמשקאות החריפים של מדינת ישראל.
היקבים בזכרון יעקב ובראשון לציון הם אתרי שימור של המועצה לשימור אתרים.
מבנה היקב בראשון לציון ממוקם לאורך רחוב הכרמל, בולט בחזיתו הצבועה באדום-בורדו, כאשר גן המושבה נמצא מצפונו ושדרות הרצל (ציר תנועה מרכזי בעיר) ממערב לו.
המבנים העתיקים של היקב נמצאים בעיקר בחלקו הצפוני, אך המבנים המודרניים, ששימשו לייצור, בִּקבּוק, אריזת והפצת יין התפשטו דרומה אל תוך שכונת הראשונים-גן נחום.
בעשורים האחרונים פסק היקב בראשון לציון לייצר יין והפעילות התעשייתית שנותרה בחלק המודרני שלו הייתה מילוי הבקבוקים ואריזתם, לצד מוזיאון לתולדות היקב במבנים העתיקים.
בעשור השני של המאה ה-21 גם ייצור זה פסק והיקב נשאר רק כמוזיאון.
ב-2016 החליט ראש עיריית ראשון לציון דב צור לפנות את המבנה המודרני ולבנות במקומו מרכז מסחרי עם מגדלי מגורים ומשרדים.
לתוכנית זו קמה התנגדות רבה, בשל חשש לפגיעה במרקם העירוני ויצירת עומסי תנועה ברחובות הרצל והכרמל, המהווים את מרכז העיר.
כיום המבנים הישנים מוזנחים וחלקם עובר תהליך שימור, והם סגורים לציבור, ובשטח הסלול שממתחם היקב פועל חניון בתשלום.
יֶקֶה הוא כינוי שמתייחס ליהודי גרמניה, וכן גם ליהודים מן המרחב דובר השפה הגרמנית, שאימצו לכאורה את השפה, את אורח החשיבה, הרגלי החיים והמזג של דוברי גרמנית במרכז אירופה.
מאוחר יותר עם העלייה לארץ ישראל, הפכה המילה מכינוי כללי לכינוי גנאי – ובסופו של דבר לכינוי נייטרלי לאדם בעל נימוסים, דייקנות, עקשנות ונוקשות והיעדר חוש הומור, שתואמות את הסטריאוטיפ של היקה.
קיימות תאוריות שונות לגבי מקור הכינוי.
אחת המפורסמות שבהן גורסת כי מקור הכינוי הוא מהמילה Jacke (ז'קט בגרמנית) שככל הנראה נוצר במהלך המאה ה-19 בשל ההבדלים התרבותיים בלבוש שהתפתחו בקרב יהודי מרכז ומערב אירופה, שהחליפו את המעילים הארוכים המסורתיים בז'קטים קצרים, בעוד יהודי מזרח אירופה נהגו ללבוש בגדים ארוכים יותר, עקב האקלים הקר יותר סביבם.
לפי תאוריה נוספת מקור המילה במילה Jeck (הגיית הצליל J מגרמנית בתור: "יֶקה" יחיד, או לחלופין ברבים "ייקים" עם הסיומת ים בעברית) בדיאלקט של גרמנית דרומית (וכן בכמה ניבים של יידיש), שפירושה "משוגע" או "משונה".
הכינוי השתרש בארץ ישראל במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 בעקבות גל העלייה מגרמניה ולא אחת שימש כמילת גנאי, בעיקר בצירוף "יקה פוץ" (משום שמחשיב עצמו כ"מבין דבר"), והיו אף שטענו בהלצה כי פירוש הכינוי הוא למעשה ראשי תיבות של יהודי קשה-הבנה (או יהודי קשה-הומור).
העלייה החמישית נקראה לעיתים גם "עליית היקים", משום שיהודי גרמניה היו מרכיב חשוב בגל עלייה זה.
רבים מהם התיישבו באזור רחוב בן-יהודה בתל אביב, הדר הכרמל בחיפה ורחביה בירושלים.
רחוב בן יהודה אף קיבל את הכינוי "בן יהודה שטראסה".
המאבק שניהלו כדי לדבר בעברית הפיק ניב המכונה "ייקית", שאף תועד ב"מילון בן יהודה שטראסה - ייקית מדוברת בארץ ישראל" משנת 2012.
שמו העברי של כתב-העת "יקינתון MB", שיוצא לאור על ידי ארגון יוצאי מרכז אירופה, מאזכר את הכינוי 'יקים' לעולי גרמניה, בהלחם בסיסים עם הסיפא של המלה העברית 'עיתון'.
הארגון אף מעניק תואר "יקה לשם כבוד" (בין זוכי התואר, עופר אדרת ויוסי אלפי).
היקים נודעו בנימוסיהם המוקפדים, שבעיניהם נדמו לא רק כביטויי כבוד אלא גם כביטויי חמימות וחיבה.
על-כך כתבה מבקרת הספרות, גיטה אבינור:
קהילות יהודיות ודתיות עכשוויות של יקים
כמה קהילות השומרות על מנהגי היקים, יוצאי יהדות גרמניה, קיימות כיום בשווייץ, במזרח צרפת (בחבלי-הארץ אלזס ולורן), וכן במדינת לוקסמבורג הזעירה.
הקהילה היהודית וחרדית הגדולה באירופה היום היא עדת ישורון (ציריך).
קהילה משמעותית נמלטה מפרנקפורט לאחר פוגרומי ליל הבדולח האנטישמיים, ועברה לוושינגטון הייטס בניו יורק, שם הקימו את קהל עדת ישורון (ניו יורק) שדבק במנגינות ובנוסח היקי.
גם בקהילת בבית המדרש גולדרס גרין, שנוסדה על ידי פליטי גרמניה בשנות ה-30 של המאה ה-20, שומרים על מנהגים יקיים, אך של מנהג ברלין, ששייך למנהג אשכנז המזרחי.
קהילה הוקמה גם בקיבוץ חפץ חיים בישראל, וכן שמרו על מנהגי היקים בקהילת בנין ציון ברחביה עד שנסגר בשנת ה'תשס"ד.
חלק ממנהגי היקים, בדרך כלל באופן חלקי, נשמרו בקהילות נוספות של עולי גרמניה שהוקמו בארץ ישראל לאחר העלייה החמישית: 'חברת אהבת תורה' בחיפה, 'מקור חיים' בפתח תקווה, 'איחוד שיבת ציון' בתל אביב, וכן בית הכנסת במושב שבי ציון.
ברבות השנים, רבים מבתי הכנסת הללו נסגרו או שינו את מנהגיהם.
בעשורים האחרונים נפתחו בישראל על ידי מכון מורשת אשכנז מספר קהילות חדשות הנוהגות במנהג יהדות גרמניה, מתוך ניסיון להחדירו בקרב צאצאי היקים המשתייכים כיום לציבור הליטאי.
עם הקהילות האלה נמנית קהל עדת ישורון בירושלים (ברמות), בראשות הרב יהודה גנס, אשר התחילה בפרויקט לשימור מנגינות ונוסח התפילה בגרמניה.
קהילות נוספות נמצאות בין היתר בבני ברק, בביתר עילית, בחיפה ובקריית ספר.
יקב קסטל הוא יקב משפחתי ישראלי.
היקב נוסד במושב רמת רזיאל בהרי יהודה והוא בבעלות משפחת בן זקן.
את היקב הקים אלי בן זקן, עולה מצרפת ומסעדן ירושלמי, ויחד עמו עוסקים במלאכה בנו אריאל שהתלמד בצרפת, בנו איתן (בן זוגה של עדי אשכנזי) ובתו אילנה.
בקיץ 2015 עבר היקב למשכנו במושב יד השמונה, גם כן בהרי יהודה.
השם קסטל נגזר מחורבות מצודה צלבנית המצויה במקום ועל תוויות הבקבוקים מופיע הכיתוב Domaine du Castel.
בשנת 1995 שיווק בן זקן לראשונה שש מאות בקבוקים מענבים שגידל בחלקה הסמוכה לביתו מבציר 1992.
יקב קסטל הוא חלק מקבוצת קוורטט הרי יהודה.
הענבים המשמשים את היקב מקורם בנטיעות גפנים בחלקות הסמוכות ליקב, והם מהסוגים קברנה סוביניון, מרלו, שרדונה, קברנה פרנק, מלבק, סירה ופטי ורדו.
היקב החדש במושב יד השמונה תוכנן מהיסוד והוא יקב מודרני ומרשים.
היקב הצטייד במכונת מיון אופטית לענבים, ובמערך קליטה המאפשר קבלת ענבים למכלים בגרביטציה בלבד (ללא שימוש במשאבות).
מרתף היקב מכיל מאות חביות עץ אלון ומכלי בטון גדולים שיובאו מאיטליה.
יקב קסטל מייצר שישה יינות: שלושה יינות אדומים, Castel Grand Vin שהוא יין הדגל של היקב, Petit Castel וLa Vie Rouge, רוזה, וכן שני יינות לבנים, C' Blanc du Castel' המיוצר מענבי שרדונה ומתיישן כשנה בחביות עץ אלון צרפתיות ו-La Vie Blanc, בלנד מבוסס סוביניון בלאן.
יקב קסטל מייצר כ-400 אלף בקבוקים בשנה.
החל מ-2003 כל יינות היקב כשרים.
מזה שנים רבות יינות היקב נמצאים בראש רשימת יינות האיכות הישראלים:
בשנת 2015 זכה יין הדגל של היקב, Castel Grand Vin מבציר 2013, לציון הגבוה ביותר לו זכה יין ישראלי אי פעם - 94 נקודות, אצל מבקר היינות הנודע רוברט פארקר.
באותה שנה דירג פארקר את כלל יינות היקב בציונים של 90 נקודות ויותר.
בשנת 2008, בתחרות Cellar in the Sky זכה C' Blanc du Castel', יחד עם חברת אל על, כיין הלבן הטוב ביותר המוגש במחלקה ראשונה.
התחרות נערכה בין 26 חברות תעופה, ביניהן אייר פראנס, בריטיש איירווייז וחברות מובילות אחרות.
בדצמבר 2007 ושוב ביוני 2009, זכו שלושת היינות לציונים גבוהים אצל מבקר היינות הנודע רוברט פארקר (92- Grand Vin, 91- 'C' Blanc, 90 –Petit Castel)
בספריו מהשנים 2008–2010 העניק מדריך היינות של יו ג'ונסון, מבקר היין האנגלי, ארבעה כוכבים ליקב.
בספרו משנת 2008, אף בחר יו יו ג'ונסון ב-Grand Vin לאחד מ-200 היינות האהובים עליו.
בסוף 2006 נכנס היקב לרשימת 365 היקבים הטובים ביותר בעולם בספר The World's Greatest Wines שנכתב על ידי מבקרי היינות הצרפתים המוערכים Michel Bettane & Thierry Desseauve.
זהו היקב הישראלי היחיד המופיע בספר זה.
בינואר 2006, זכה יין ה-'C' Blanc du Castel, בציון של 90 נקודות במגזין האמריקאי הנחשב "ויין ספקטייטור".
זהו הציון הגבוה ביותר שקיבל יין ישראלי במגזין זה.
היקב נבחר כאחד ממאה היקבים הטובים בעולם על ידי מגזין היין הבריטי "Decanter"
יקב פלם הוא יקב בוטיק ישראלי הנמצא בפתחת נחל כסלון ויער הקדושים, בהרי ירושלים.
בשנת 1998 הקימו גולן, גלעד וקמי פלם, את היקב.
גולן היינן של היקב, למד באיטליה ועבד ביקבים איכותיים בטוסקנה ואוסטרליה.
גלעד, בוגר המשפטים ומנהל העסקים, אחראי על האסטרטגיה העסקית של היקב.
קמי, אחראית על ניהול התחום הפיננסי ביקב.
הפילוסופיה של יקב פלם מתבססת על התאוריה האירופאית ש"יין טוב מתחיל בכרם" בשילוב עם התאוריה של העולם החדש, לפיה היינן אחראי לתעודת הזהות של היין.
תהליך הייצור מדגיש ביינות צבעים עמוקים, מרקם עשיר, טעמים זניים מודגשים וטנינים ארוכים וקטיפתיים.
הכרמים המספקים ענבים ליקב שוכנים במספר מקומות בישראל.
במרכז הארץ, בכרמי יוסף ובהרי ירושלים, שם גדלים ענבי מרלו וזן הסירה.
כרמים נוספים יש בגליל העליון בעמק קדש ובכרם בן זמרה, האזור לגידול הקברנה סוביניון.
יקב פלם הוא חלק מקבוצת קוורטט הרי יהודה.
נכון ל-2022 מפיקים ביקב פלם כ-200 אלף בקבוקים בשנה.
היין "וויט לייבל" של יקב פלם (White Label 2021) נכלל ברשימת מאה היינות הטובים בעולם (Top 100 Wines of 2024) של מגזין היין האמריקאי וויין ספקטטור (Wine Spectator).
היין "וויט לייבל" מופק מענבי סירה, קברנה פרנק וקברנה סוביניון, שמקורם בהרי יהודה והרי הגליל.
יקב רמת הגולן הוא יקב ישראלי השוכן בקצרין שברמת הגולן.
היקב הוא השלישי בגודלו בישראל והראשון שקם ברמה.
היקב נוסד ב-1983 על ידי שמונה קיבוצים ומושבים.
האחראי העיקרי למהפכת האיכות ביינות ישראל.
היקב זכה בתחרויות החשובות ובעל הכרה בינלאומית.
בשנת 1972 הגיע האונולוג פרופ' קורנליוס מאוניברסיטת קליפורניה בדייוויס לביקור ברמת הגולן כאורח הסוכנות היהודית והתלהב מן השילוב של אקלים קר וקרקע בזלתית בגובה רב, היוצרים שילוב אידיאלי לייצור יינות בעלי רמה גבוהה מכרמים באזור זה.
הדבר היווה תמריץ לנטיעת גפנים.
ב-1976 ניטעו הכרמים הראשונים ביישובים גשור ויונתן והבציר הראשון נקטף בקיץ 1980. בהמשך נטעו כרמים נוספים בכל רחבי רמת הגולן והגליל העליון והוקמה אגודה שיתופית של 18 יישובים לניהול הכרמים בשם "אגודת ענבי רמת הגולן".
הענבים נמכרו דרך "אגודת הכורמים" לשימוש "יקבי כרמל מזרחי".
בקיץ 1982 פנה מנכ"ל "אגודת ענבי רמת הגולן" שמשון ולנר ל"יקבי כרמל מזרחי" בדרישה לקבל תמורה גבוהה יותר עבור הענבים, מאחר שהם באיכות טובה יותר מרוב הכרמים בישראל.
"יקבי כרמל מזרחי" סרבו, מאחר שבאותן השנים כל הכורמים היו מקבלים את התמורה לפי טבלת מחירים אחידה של מועצת הייצור, וולנר הכריז שהיישובים באזור יקימו יקב משלהם.
בשנת 1983 הוקם היקב, במקום בו שכן בית אריזה "פירות הגולן" (ששינה שמו מאז ל"בראשית"), כמיזם משותף של שבעה יישובים ברמת הגולן: אורטל, אלוני הבשן, אל-רום, רמת מגשימים, גשור, יונתן, עין זיוון ושל יישוב גלילי אחד: רמות נפתלי.
תחילה פעל היקב ללא רישיון באופן ניסיוני, ותוך שנה הצליחו להפיק קצת יותר מ־30 אלף בקבוקים, שנועדו בעיקר לבדוק אם כדאי להמשיך בפרויקט.
היין לא היה באיכות גבוהה ושנה אחר־כך, לאחר שהושקעו 450 אלף דולר נוספים ברכישת המתקנים והרישיונות של יקבי חצור שפשטו את הרגל, הצליחו יקבי רמת־הגולן ליצר עוד 30 אלף בקבוקים.
הפעם האיכות הייתה טובה, ומשנה לשנה היא החלה משתפרת במהירות.
היינן פיטר שטרן, מומחה מארצות הברית, שימש כיועץ של היקב בשנים הראשונות.
היקב היה רווחי מיום הקמתו והתמורה ששולמה בעבור הענבים לחקלאים גם היא הייתה גבוה יותר מהמקובל עד אז בישראל.
ב-1986 עבר היקב למשכנו הנוכחי בקצרין.
בשנת 1985 יין "ירדן" של היקב זכה במדליית ארד בתחרות בינלאומית ליינות שנערכה בלונדון.
ב-1987 זכה בפרס נוסף בתחרות של יינות בסגון יינות בורדו.
בעקבות החשיפה הבינלאומית חלק ניכר מהתוצרת הופנתה ליצוא.
היקב התרחב, והגדיל את סוגי היינות שהוא מייצר, ב-1987 החל בייצר יין ריזלינג, וב-1988 בייצור שרדונה.
ב-1991 החל לייצר גם יין נתזים.
בנוסף הצליח לייצר יין סמיון, לאחר שהצליח לשלוט בפטריית הריקבון האציל (בוטריטיס), הדרושה לייצר יין מסוג זה.
היין דורג בין היינות המובחרים בישראל.
אך בתחילת שנות ה-2000 ייצורו פסק, לאחר שמשבר האקלים העלה את הטמפרטורה הממוצעת בישראל ואת היובש באויר, כך שקשה יותר לגדל זן זה בישראל בצורה מסחרית.
בשנת 2001 הוקם יקב נוסף בבעלות יקבי רמת הגולן וקיבוץ יראון, "יקב הרי גליל".
בשנת 2010 הוסיפה הרשות הפלסטינית את "יקב רמת הגולן" לרשימה של חברות שאת מוצריהן יש להחרים במסגרת החרם על ההתנחלויות.
בשנת 2015 החליט האיחוד האירופי לחייב סימון מוצרים מההתנחלויות שמיובאים לאירופה כולל את מוצרי "יקב רמת הגולן".
היינן הראשי מאז שנת 1990 הוא ויקטור שונפלד, שרכש השכלתו באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס, ולצידו ארבעה ייננים נוספים.
היקב מייצר יינות בחמש סדרות:
ירדן - סדרת הדגל של יקב רמת הגולן.
מיוצרים יינות זניים מהענבים: מרלו, קברנה סוביניון, פינו נואר, סנג'ובזה, סוביניון בלאן, שרדונה, גוורטצרמינר, ריזלינג ועוד.
היקב אף מייצר יינות מבעבעים המיוצרים בשיטה המסורתית של שמפן.
נכון לשנת 2009, כושר הייצר של היקב הוא כ-6 מיליון בקבוקים בשנה.
יקבי ברקן הוא היקב השני בגודלו בישראל.
ראשיתו ביקב פרידמן שהוקם ב-1889.
בשלהי שנת 1889, הקים שמעון פרידמן, ממייסדי היישוב היהודי בחיפה, את יקב פרידמן בחיפה.
לאחר מכן עבר היקב לפתח תקווה מול גן המייסדים.
בשנת 1964 נרכש היקב על ידי חברת תנובה.
בשנת 1971 הגיעו בהנהלת החברה למסקנה שעסקי היין לא מתאימים לתחום המזון ומכרו את היקב לחברת המשקאות החריפים "סטוק", שיוצגה על ידי חברת "ו.ו.ס.ט".
"סטוק 84", וודקה קגלביץ' ויין "מונפורט" היו המותגים המובילים של "יקבי סטוק", שכללו בעיקר כהלים (ברנדי, וודקה, ליקרים, ורמוט ועוד).
שם היקב שוב שונה ל'המרתף' ויינני היקב החלו לייצר יינות מזני הקברנה סוביניון, סוביניון בלאן ועוד.
בשנת 1988 החלה החברה בבניית יקב חדש באזור התעשייה ברקן, במקום מתקני המפעל הישנים בפתח תקווה ובנתניה.
בשנת 1990 הבעלות על היקב הועברה לידיהם של שני בעלי כרמים – שמואל בוקסר ויאיר לרנר.
תשע שנים מאוחר יותר, התברר שהיקב בברקן אינו מסוגל לייצר את כמויות היין שאמורות להתקבל מהכרמים החדשים שהחלו להניב בבציר 2000. בוקסר ולרנר החלו לבנות יקב חדש בקיבוץ חולדה, שנחנך בשנת 2003.
בשנת 1994 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב וכ-24% ממניותיה נמכרו לציבור.
בשנת 2005 נכנסה חברת המשקאות "טמפו" כשותפה ביקבי ברקן.
ב-2008 השלימה "טמפו" את הרכישה.
הזרמת ההון שנעשתה על ידי תאגיד המשקאות הגדול אפשרה ליקב להשלים את תוכניות הבינוי והפיתוח שלו.
ב-2013 ביצעה טמפו הצעת רכש מלאה כשרכשה 15.8% ממניות החברה הנמצאות בידי הציבור, ומחקה את יקבי ברקן מהבורסה.
בשנת 2001 רכשה החברה את יקבי סגל.
במתחם של יקבי ברקן בחולדה, הוקם ב-2012 מרכז מבקרים, המאפשר לצפות בכרמים ולעקוב אחר תהליכי הייצור של יינות היקב.
יקבי ברקן חולשים על כ-10,000 דונם כרמים בכל אזורי הגידול בארץ.
הכרמים פזורים ממצפה רמון, עד הגליל העליון ורמת הגולן.
עידו לוינסון הוא היינן של יקב ברקן.
הישראלי השני הנושא בתואר דרגת מאסטר ביין משנת 2020.
יקב סגל היא חברה ישראלית העוסקת בייצור יינות.
העיר בוברויסק שברוסיה הלבנה, היושבת על גדות נהר ברזינה, שימשה צומת מעבר של תוצרת חקלאית מגאורגיה ותבואות מאוקראינה.
בשנת 1787, החל יענקל צבי הירש סגל, תושב בוברויסק, לעסוק בייצור משקאות חריפים.
הידע ואומנות התסיסה והזיקוק פותחו ושוכללו במהלך המאה ה-19 ונמסרו במשפחת סגל מדור לדור, עד שהגיעו לבני-ניניו של סגל, האחים אלחנן ויחזקאל.
בשנת 1925 עלתה משפחת סגל לארץ ישראל והתיישבה בכרם התימנים.
באותה שנה הקימו האחים את המפעל הראשון בארץ לזיקוק כוהל, במושבה הגרמנית שרונה.
הניסיון הרב הביא למעורבותם של האחים במזקקות נוספות בארץ, ויחזקאל סגל התבקש בשנות ה-30, עת שלטו הצרפתים בסוריה ולבנון, לעזור בהקמת שני מפעלי זיקוק בביירות ובדמשק.
שבעה דורות עסקה שושלת סגל בזיקוק אלכוהול.
עם העלייה לארץ ישראל החליטו להשתמש בידע שנצבר גם לייצור יין.
היינות הראשונים נקראו "יינות אשקלון", על שם אזור גידול הענבים, שלהערכת המשפחה דמה באופיו לאזור בורדו שבצרפת.
בשנת 1954 עבר המפעל לרמלה ונקרא בתחילה "כרמי צבי", כהוקרה לצבי הירש סגל.
עם השנים, שונה השם ל"יין של סגל".
לאחר רכישת יינות סגל על ידי יקבי ברקן ביולי 2001, היקב עבר ל"מתחם ברקן" שבלב כרמי קיבוץ חולדה.
ההנהלה החדשה החליטה שפעילות "היין של סגל" תופעל כיקב עצמאי, עם כרמים נפרדים, מתקנים מבודלים ודרך ייצור יין שונה.
כך נשמר אופיו המיוחד של היין הנוצר לפי שיטות מלפני שנים רבות.
ב-2004 עברה השליטה ביקב (יחד עם חברת האם יקבי ברקן) לידי טמפו משקאות.
רוב הענבים של היקב מגיעים מהגליל העליון.
באמצע שנות ה-90 היו יינות סגל חלוצי נטיעות הכרמים בגליל העליון.
חלקות גפנים חדשות המיועדות לייצור בלעדי של יקב סגל, ניטעו שם לאורך נחל דישון, עמק קדש וליד מושב דובב.
ענבים עבור "הסדרות המסורתיות" של היקב מגיעים מכרמים הנטועים באזור לטרון.
"יקב רמת חברון" או "יקב רמות חברון" הוא יקב הפועל בקריית ארבע.
היין משווק ללקוחות בארץ ובעולם, לקהל יהודי ולא יהודי.
בעלי היקב הם קבוצת משקיעים שומרי מסורת מצרפת מחברת "אנטיפוד" ובהם פנחס מורצייאנו.
יינני היקב הם ז'אק הומאו (Humeau) ופרנסואה ריינל (Francois Raynal) מצרפת.
היקב מייצר יינות גם תחת המותגים "יקב נח", "יקב ירושלים", "יקבי ירושלים", , , , , ושמות שונים אחרים שמקורם בתנ"ך.
ליינות היקב יש תעודות כשרות מהמוסדות הבאים: בד"ץ "יורה דעה" של הרב שלמה מחפוד מבני ברק, בד"ץ "מחזיקי דת", הרב בנימין הלוי גרובאער, בד"ץ מנצ'סטר – "מנשסתר – בד"ץ איגוד רבנים", "הרבנות הראשית פריז" והאיחוד האורתודוקסי יהודי אמריקאי OUP.
היינות מיוצרים ביקב מהזנים קברנה סוביניון, קברנה פרנק, מרלו, שיראז (סירה), פטיט סירה, פטיט ורדו ושרדונה.
יקבי תשבי הוא יקב בזכרון יעקב, השייך למשפחת תשבי ומנוהל על ידה.
בשנת 1882, מיכאל חמילצקי הגיע לזכרון יעקב בשליחות הברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד במטרה לגדל כרמים.
הוא התיישב יחד עם משפחתו במושבה שפיה הסמוכה.
בשנת 1925 על פי הצעתו של חיים נחמן ביאליק, הם עברתו את שמם לתשבי, ראשי תיבות של "תושב שפיה בארץ ישראל".
הגפנים של משפחת תשבי סיפקו ענבים לקואופרטיב היקב כרמל מזרחי עד לשנת 1985. בשנה זו תעשיית היין בישראל נקלעה למשבר ומחיר הענבים צנח.
ב-1985 החליט יונתן תשבי, דור רביעי במשפחה הכורמים, לפרוש מכרמל מזרחי ולהקים יקב עצמאי.
בתחילה הוא קרא ליקב על שם רוטשילד "יקבי הבארון" אך מאוחר יותר השם התחלף ל"יקבי תשבי", על שם המשפחה.
כיום, עובדים ביקב רבים מבני משפחת תשבי.
מייסד היקב, יונתן תשבי, משמש כמנכ"ל ואשתו, נילי, מנהלת את מרכז המבקרים.
גולן, בן הדור החמישי למשפחה, משמש בתור יינן ראשי וסמנכ"ל היקב.
היקב מוכר (2010) כמיליון בקבוקי יין בשנה, חלקם במסגרת תוכנית ייחודית בה לקוחות יכולים למלא בקבוקים ריקים מחדש, בנקודות "תדלוק" הפזורות ברחבי הארץ.
סדרות היין הגבוהות של היקב הן: "ספיישל רזרב" - יינות זניים ו"Estate" - יינות זניים.
סדרות היין הפשוטות יותר של היקב הן "תשבי" ו"כרמים".
לעיתים מייצר היקב גם יין קינוח, ברנדי ויין מבעבע.
יֵקַבְּפִּילְס (בלטבית: Jēkabpils, בגרמנית: Jakobstadt – יאקובשטאדט, בפולנית: Jakubowo – יאקובובו, או Jakubów – יאקובוב) היא העיר התשיעית בגודלה בלטביה.
העיר הוקמה בשנת 1670 כעיר קטנה בחלקה המזרחי של לטביה הידועה בכינויה לטגליה.
תחילה העיר נשלטה בידי הדוכסות הליבונית אך הוחזרה על ידי הלטגלים לשליטתם.
עד השלטון הסובייטי, יקבפילס הייתה שתי ערים נפרדות שכל אחת שכנה בגדה אחרת של נהר הדאוגבה – יקבפילס וקרוסטפילס (Krustpils, בגרמנית: Kreutzburg – קרויצבורג).
יקבפילס ההיסטורית שכנה בגדה הדרומית של נהר הדאוגבה, בסלוניה , ואילו קרוסטפילס ההיסטורית שכנה בגדתו הצפונית, בלטגליה.
שתי הערים אוחדו ב-1962, במהלך השלטון הסובייטי, תחת השם יקבפילס, אך הן שומרות על אופיין האזורי הייחודי.
בתקופת לטביה העצמאית, באמצע שנות השלושים של המאה העשרים, ישבו ביקבפילס כ-800 יהודים.
בימי השלטון הסובייטי (1941-1940) נסגרו מוסדות הציבור היהודיים והולאמו העסקים הפרטיים.
ב-29 ביוני 1941 כבשו הגרמנים את יקבפילס, וריכזו את יהודיה בגטו, תוך העסקתם בעבודות כפייה קשות ומשפילות.
בספטמבר 1941 נרצחו יהודי הגטו בארבעה בורות ירי ביער סמוך.
יקב קלו דה גת הוא יקב בוטיק ישראלי בקיבוץ הראל, למרגלות הרי יהודה.
היקב הוא פרי מיזם משותף בין היינן אייל רותם לקיבוץ הראל.
הכרמים ניטעו ב-1998 והיקב החל לפעול בבציר 2001. ברשות היקב 197 דונם כרמים והוא משווק כ-100,000 בקבוקים בשנה (נכון ל-2021) הוא מפיק יין בשלוש סדרות: סיקרא, קלו דה גת והראל.
שמו של היקב מבוסס על צירוף המילים: "קלו" (clos) - בצרפתית: כרם המגודר בחומת אבן ו"גת" - יקב עתיקה.
דניאל רוגוב בחר ביקב כחמישי בטיבו בישראל (2011).
קלו דה גת הוא מהיינות הישראלים שזכו לציונים הגבוהים ביותר ממבקר היינות רוברט פארקר, מכתבי העת "ויין ספקטייטור" ו"דקנטר".
יקב שאטו גולן הוא יקב בוטיק ישראלי, הנמצא במושב אלי-עד ברמת הגולן.
כרמי היקב שוכנים במפגש נחלי הירמוך ורוקד והם בבעלות היקב.
סיפורו של יקב שאטו גולן החל בשנת 1996 עת נטעה משפחת ריבק ממושב אלי-עד 131 דונם של ענבי קברנה סוביניון ומרלו בשטחים החקלאיים של המושב בדרום רמת הגולן.
בשנת 1999 הקימה המשפחה יקב קטן בחצר המשק בשותפות עם שוקי שי וייצרו את 7,000 בקבוקי הקברנה סוביניון הראשונים.
בבציר 2000, בנוסף ליועץ שכבר היה ליקב, הוחלט להביא יינן מחו"ל שיעזור בתקופת הבציר שכבר גדל לכעשרים טון של קברנה סוביניון ומרלו.
שנה לאחר מכן, כאשר ייצור הבקבוקים עבר למבנה החדש וכבר עלה ל-30,000, הגיע אל היקב יינן צעיר ונמרץ בשם אורי חץ אשר חזר מלימודי תואר ראשון ושני באוניברסיטת מדינת אורגון והתמחה ביקב ג'וזף פלפס בקליפורניה וביקב צרעה בישראל.
אורי חץ הגיע יום לפני בציר 2001 ומאז לא הפסיק לעבוד ביקב.
אורי עזר רבות לקדם את היקב בחשיבתו המקורית וגישתו חסרת הפשרות ולאחר שנים ספורות של עבודה הצטרף ליקב כשותף.
בשנת 2002 ניטעו עוד כ-110 דונם, נוספו זני ענבים חדשים וכמות הייצור המשיכה לעלות.
נטיעות חדשות מתווספות כל הזמן במטרה להגדיל את הייצור, להחליף חלקות ישנות ולנסות עוד זנים חדשים.
בשנת 2014 נפרד מהיקב שוקי שי והעביר את החזקותיו לחברת ש.א.
יקב פלטר הוא יקב בוטיק ישראלי.
יקב פלטר נוסד בשנת 2002 על ידי טל פלטר שהשתלם באוסטרליה, אליו חבר אחיו ניר.
הוא הוקם במושב צופית באזור המרכז, בשנת 2005 עבר לקיבוץ עין זיוון ברמת הגולן.
היקב מייצר שתי סדרות יינות: T-Selection ופלטר.
בנוסף מיוצרים ביקב יינות כשרים תחת המותג "יקב מטר" (Matar Winery) ומשקאות חריפים תחת המותג "המזקקה" או "מזקקת פלטר" (Pelter Distillery).
מבקר היינות דניאל רוגוב דירג את יקב פלטר כיקב השמיני בטיבו בישראל (2011), שלמה פפירבלט דירג אותו במקום השני בישראל בקטגוריית יקבי בוטיק (2009).
בשנת 2017 פורסם כי יקב פלטר גדל משמעותית בשנים האחרונות, ומייצר יותר מ-100 אלף בקבוקים בשנה, וכי מוצריו השונים (יין, וויסקי, ג'ין, ערק, ברנדי, או דה וי, ורמוט) נמכרים במסעדות וברים ברחבי ישראל.
בחודש יוני 2024 פורסם שביקב מיוצרים בין 150 ל-250 אלף בקבוקים בשנה.
ב-16 ביולי 2024, פורסם שהכרמים של יקב פלטר עלו באש, בעקבות ירי של חזבאללה מלבנון.
יקב רקנאטי הוא יקב ישראלי שהוקם בשנת 2000 ופעל בעמק חפר עד שנת 2023, ומאז נמצא בפארק תעשיות רמת דלתון בגליל העליון.
יקבי רקנאטי הוקמו במרץ 2000 על ידי לני רקנאטי, ביחד עם יובל גורלי, ושני האחים ד"ר שלומי בן-ארי וד"ר משה בן-ארי, בני משפחת כורמים בהשקעה ראשונית של כמיליון דולר.
ארבעת השותפים החזיקו תחילה במניות באופן שווה, 25% כל אחד.
כעבור שנה השתנה מאזן הבעלות: אורי שקד, מפיץ ומשווק של יינות מבעלי חברת "האחים שקד" (שמונתה כמפיצה של יינות יקבי רקנאטי), הצטרף כשותף וקיבל תמורת השקעה של 225 אלף דולר 17.5% ממניות החברה.
המהלך דילל את אחזקותיהם של השותפים האחרים ל-17.5% כל אחד, חוץ מרקנאטי, שהגדיל את חלקו ל-30%, תמורת השקעה נוספת והפיכת שם משפחתו לשם היקב.
בהמשך מכר גורלי את חלקו לרקנאטי, מה שהפך אותו לבעל שליטה (47.5%).
בספטמבר 2001, הושקה סדרת היינות הראשונה של יקב רקנאטי באירוע מתוקשר ביקב בעמק חפר.
היקף ההשקעה עד שלב זה הגיע לכ-16 מיליון שקל וכלל רכישת ציוד שכלל: מכלי אחסון והתססה, קו להובלת ענבים ועיבודם וקו ביקבוק ואריזה ורכישת יבול מכרמים בגליל והרי ירושלים.
בשלב הבא שקד השקיע עוד 1.6 מיליון שקלים ביקב ורקנאטי הוסיף עוד 7.7 מיליון שקלים.
אך האחים בן-ארי טענו שלפי ההסכם הייסד של היקב, נקבע שהחברה תנסה קודם-כל להשיג מימון ממקורות חיצוניים ורק אחר כך תפנה לבעלים להשקעה נוספת.
בנוסף טענו שאין להם את ההון הדורש להשקעה נוספת ושרקנאטי נמסה לנצל זאת להשתלט על היקב.
הסכסוך הביא לתביעות הדדיות וניסיון של כל צד לרכוש את הצד השני.
בינואר 2005, הגיע הסכסוך לדיון בבית המשפט המחוזי בתל אביב, שם הוסכם על מינוי מגשר.
ביולי 2005, הוסכם כי רקנאטי ירכוש את חלקם של האחים שלמה ומשה בן ארי (35%) ובכך הגדיל את החזקתו ל-82.5%.
ביתרת המניות השמיך להחזיק אורי שקד.
לאחר רכישת השליטה מינה רקנאטי את נועם יעקובי כמנכ"ל, והוא שימש בתפקיד עד 2019.
במהלך שנת 2023 עבר היקב למבנה חדש שהוקם ברמת דלתון, בהשקעה של 70 מיליון שקל.
המבנה משתרע על שטח של 5,700 מ"ר וכולל מרכז מבקרים עם תצפית לעמק החולה ולחרמון, חדר חביות חפור מתחת לאדמה, מחסן מקורר, רחבת מכלים ואולם ביקבוק.
ב-27 באוקטובר 2023 תוכנן אירוע השקה ליקב, שבוטל עקב פריצת מלחמת חרבות ברזל.
בעקבות המלחמה סבל היקב גם מקשיי תפעול, עקב מחסור בעובדים וקשיים בגישה אליו, עקב חשש מהתקפת מצד לבנון.
ליקב כרמים באזור מנרה, אותם הוא מחכיר מהקיבוץ מאז 2002, וכרם בן-זמרה שב.
ליקב גם כרמים בעמק האלה והגליל התחתון.
בכרמים גדלים זני ענבים ים תיכוניים כגון: פטיט סירה, מרסלאן וקריניאן וזנים מקומיים (מראווי).
במקביל בכרמים גדלים גם זנים בינלאומיים קלאסיים, כגון: קברנה סוביניון, סוביניון בלאן, שרדונה וזנים אחרים.
יינן היקב מראשיתו היה לואיס פסקו, בעל תואר שני בייננות מאוניברסיטת קליפורניה בדייוויס, שעזב את היקב בשנת 2007 ושב לקליפורניה.
בשנת 2008 התמנה גיל שצברג, גם הוא בוגר אוניברסיטת דייוויס, לשעבר יינן יקב אמפורה, ליינן הראשי של רקנאטי.
לצידו ניצב עידו לוינסון, בוגר אוניברסיטת מילאנו שבאיטליה.
נכון ל-2022 מוביל את תהליך הפקת היין היינן הראשי קובי ארביב, אשר החל את עבודתו ביקב בשנת 2006.
יועץ הכרמים הוא ד"ר פיני סריג.
היקב מייצר יינות בסדרת האיכות "רקנאטי ספיישל רזרב", שתי סדרות זניות: "רקנאטי" ו"רזרב" וסדרה עממית: "יסמין" (על-שם בתו של רקנאטי).
החל משנת הבציר 2008, עם כניסתם לתפקיד של שני הייננים החדשים - שצברג ולוינסון, החלו שינויים רבים בתהליך ייצור היינות והתווספו יינות חדשים.
נכון לשנת 2014 יקבי רקנאטי מייצרים כמיליון בקבוקי יין בשנה שכ-25% מהתוצרת מיוצאת לאירופה וארצות הברית.
יקב צרעה הוא יקב ישראלי המגדל את כרמיו בהרי יהודה.
ב-1993 הקים רוני ג'יימס (1945–2008) את יקב צרעה על אדמת קיבוץ צרעה, אחד הראשונים בהרי יהודה.
ב-2005 זכה רוני בפרס אשכול הזהב על תרומתו לעולם היין ולהכרה כ"מר טרואר" הישראלי.
משנת 2006 יינן היקב הוא ערן פיק.
החל משנת 2016, יקב צרעה הוא חלק מקבוצת קוורטט הרי יהודה.
ערן פיק, יינן ומנכ"ל - ב-2006, הצטרף ערן פיק לצוות היקב כיינן ראשי.
לערן תואר B.S בתורת היין והכרם (Viticulture and Enology) מאוניברסיטת דייוויס שבקליפורניה.
את ניסיונו המקצועי רכש תוך התלמדות במספר יקבים בנאפה, סונומה, אוסטרליה ובורדו.
ב-2016 קיבל ערן את התואר Master of Wine והפך לישראלי הראשון שנושא תואר זה.
דור ג'יימס, כורם - דור מלווה את היקב מיום הקמתו, והצטרף לצוות ככורם בשנת 2005. לדור תואר ראשון במדעי המדינה של מכללת עמק- יזרעאל, והוא בוגר החוג להוראת היסטוריה בסמינר אורנים.
Jean-Claude Berrouet, יועץ - במשך שנים רבות היה ברואה היינן הראשי של שאטו פטרוס.
החל מ-2010 הוא נותן שירותי ייעוץ ליקב צרעה.
יקב צרעה מייצר כ-100,000 בקבוקים בשנה כ-20% מהם משווקים לחו"ל.
75% מהיין לשוק המקומי מופץ למסעדות.
יינות היקב מבטאים נאמנה את הטרואר הייחודי לכל כרם, והם נקראים על שם מקור מוצא.
'הרי יהודה' אדום ולבן, המייצגים את אזור היין של הרי יהודה; 'שורש' אדום ולבן, מענבים הגדלים בכרם שורש הנטוע על טרסות עתיקות בצמוד למושב שורש; ויין הדגל 'מיסטי הילס' המופק מחלקה מובחרת בעלת טרואר יוצא דופן.
החל מבציר 2002 כל יינות היקב כשרים.
ב-2016 קיבלו יינות היקב ציונים גבוהים ביותר ממגזין היין הנחשב Wine Spectator.
מ-2018 מקבלים יינות היקב ציון של 4 כוכבים במדריך היין של Hugh Johnson, הציון הגבוה ביותר הניתן.
בין השנים 2014-2016 נבחר שורש לבן ליין הלבן בעל הציון הגבוה ביותר בישראל על ידי מדריך היין הישראלי.
הנטיעות בכרם שורש החלו בשנת 2000.
על השטח שגודלו כ-150 דונם גדלים 8 זנים שונים מהם מופקים יינות היקב.
הכרם נטוע בשיפוע צפון מערבי בגובה ממוצע של 650 מטר מעל פני הים.
יקב שטרן הוא יקב בוטיק ישראלי.
היקב הוקם בשנת 2004 על ידי ג'וני שטרן ורן בגם בקיבוץ תובל השוכן בגליל העליון.
היקב מייצר יינות מזני בורדו אדומים: קברנה סוביניון, מרלו, פטיט ורדו, קברנה פרנק וסירה.
ג'וני שטרן, יינן היקב, עבר את הכשרתו המקצועית במכללת תל חי בקורס "מתמחה בייצור יין" וכמו כן מספרות מקצועית ומעבודה מעשית ביקב.
היקב ייצר כ- 12,000 בקבוקים מבציר 2009 והתפוקה השנתית מתוכננת להתרחב ל-17,000 בקבוקים.
היין המיוצר ביקב, מקורו מארבעה כרמים שונים, שהעיקרים מביניהם:
כרם קדמת צבי - כרם זה, הנטוע במרכז רמת הגולן, בעל תנאי גידול אידיאליים לענבי סירה, קברנה סובניון ומרלו.
כרם רמות נפתלי - ממוקם בגליל העליון.
תנאי האזור מאפשרים גידול איכותי של ענבי קברנה סובניון, פטיט ורדו, וקברנה פרנק.
יקב ססלוב היה יקב בוטיק ישראלי שהוקם ב-1998 בקיבוץ אייל בידי ברי ססלוב, ונמכר לקבוצת משקיעים בשנת 2013.
בשנת 2016 נקנה היקב על ידי צביקה גרינגולד, משה לוי והיזם ישראל לנג.
ססלוב נולד ב-1946 באוטווה, קנדה.
הוא עלה לישראל כמתנדב במלחמת ששת הימים, הוא מהנדס חשמל במקצועו, שעסק אחר-כך במחשבים ובשלב מאוחר יותר למד ייננות.
ב-1991 התפטר מעבודתו וכתב את הספר "מבוא לעולם היין", הוא לימד ייננות באוניברסיטה הפתוחה, שנתיים אחר-כך.
הנחה קורס ראשון לעשיית יין ביתי.
ב-2002 הצטרפה אל ססלוב בתו, רוני ססלוב.
היא קיבלה תואר בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית ותואר בייננות מאוניברסיטת ברוק שבקנדה.
בשנת 2007 הקים ססלוב אתר תסיסה במושב צוריאל שבגליל העליון על מנת לקרב את עשיית היין לכרמים.
ביקב בקיבוץ אייל שבשרון, הוקם מרכז מבקרים בו ניתן היה לבקר ולטעום מיינות היקב.
הענבים הגיעו מכרם קדיתא וכרם צבעון האורגניים, וכרם עלמה וכרם בן זמרה האינטגרטיביים.
הכרמים בגליל העליון בגובה 650-840 מטר מעל פני הים, על אדמת בזלת וגיר.
היקב ייצר יינות בארבע סדרות: רזרב (הסדרה המובחרת), אדום, אביב וסגול (סדרה כשרה).
נכון לדצמבר 2009, ייצר היקב כ-80,000 בקבוקים בשנה.
ברי ססלוב נכלל ברשימת עשרת האנשים המשפיעים בתעשיית היין הישראלית על ידי אתר "איש הענבים", באוקטובר 2010.
ב-2013 נמכר היקב לקבוצת משקיעים ובכך הסתיימה תקופתו כיקב משפחת ססלוב.
ב-2016 נרכש על ידי משה לוי, צביקה גרינגולד ויזם נוסף, למנכ"לית היקב מונתה סיגל לוי וליינן הראשי ארי ארל.
יקב ססלוב נבחר לאחד ממאה היקבים הטובים ביותר באגן הים התיכון לצד צרפת, איטליה וספרד במגזין הצרפתי "La Revue du Vin de France".
יקב סוסון ים הוא יקב בוטיק ישראלי.
היקב נוסד על ידי זאב דוניה במושב בר גיורא.
דוניה היה במאי ומורה לקולנוע, ואחרי שב-1994 ביים והפיק סרט תעודי בשם "בשכיבה במקום אפל וקריר", על יין בארץ ישראל, עבר לייצור יין.
היינן זאב דוניה מעניק ליינותיו שמות אומנים כמחווה והכרת תודה ליצירות האומנות שלהם.
על פי דוניה, רוב היקבים משתמשים בזני שמרים מתורבתים שיוצרו במעבדות שונות ברחבי העולם.
בשנים האחרונות החלו ביקב סוסון ים להשתמש גם בשמרי בר מאזור בר גיורא כדי שביין יהיו מאפייני הטרואר האופייניים של האזור, ולא מאפיינים של אזורי בורדו או פיימונטה, משם בדרך כלל מייבאים לארץ שמרים מתורבתים.
ג'יימס – יין לבן המופק מענבי שנין בלאן, קרוי על שמו של רוני ג'יימס, מייסד יקב צרעה והיינן הראשון שלו, שהלך לעולמו.
רומאן (על שם רומאן גארי) – בלנד, של ענבי גרנאש, סירה ומורוודר.
פליני (על שם פדריקו פליני) – בלנד, מענבי סירה וקברנה סוביניון.