tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-28 בנובמבר 2020 ערך הופה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בהפסד 4-1 לבורוסיה מנשנגלדבך במסגרת המחזור התשיעי בליגה לעונת 2020/2021. ב-9 בינואר 2021 הבקיע את שערי הבכורה שלו במועדון, שלושער בניצחון 4-0 על הופנהיים במסגרת המחזור ה-15 בליגה.
בסך הכל ערך 23 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שישה שערים.
ב-31 באוגוסט 2021 חתם הופה במיורקה מהלה ליגה.
ב-19 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד ויאריאל במסגרת המחזור החמישי בליגה לעונת 2021/2022. בסך הכל ערך חמש הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-10 באוגוסט 2022 חתם הופה על חוזה לארבע עונות במידלסברו מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
ב-20 במאי 2021 זומן הופה לראשונה לסגל נבחרת ארצות הברית, לקראת משחק ידידות נגד נבחרת שווייץ.
הוא נכלל בסגל נבחרת ארצות הברית לקראת טורניר גביע הזהב 2021. ב-15 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 6-1 על נבחרת מרטיניק במסגרת המשחק השני בשלב הבתים של הטורניר.
ב-25 ביולי הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 1-0 על נבחרת ג'מייקה במסגרת שלב רבע הגמר של הטורניר.
בסך הכל ערך הופעה חמש הופעות בטורניר, בו זכתה נבחרת ארצות הברית.
מת'יו ג'ימי דייוויד גארבט הוא כדורגלן ניו זילנדי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת נאק ברדה ובנבחרת ניו זילנד.
גארבט החל את הקריירה המקצוענית שלו במועדונים וסטרן סוברבס, איסטרן סוברבס וטים ולינגטון בניו זילנד.
ב-24 בינואר 2020 חתם גארבט בפאלקנברג מליגת העל השוודית.
הוא ערך 20 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-26 באוגוסט 2021 חתם גארבט בטורינו מהסרייה א', והחל לשחק בקבוצת הנוער של המועדון.
ב-18 באוקטובר 2022 ערך את הופעתו היחידה בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 4-0 על צ'יטאדלה במסגרת הסיבוב השני של קופה איטליה לעונת .
ב-31 בינואר 2023 הושאל גארבט לנאק ברדה מליגת המשנה ההולנדית עד לתום עונת .
ב-11 במאי חתם על חוזה קבוע לשנתיים במועדון.
גארבט היה חלק מסגל הנבחרת האולימפית של ניו זילנד לטורניר הכדורגל באולימפיאדת טוקיו בשנת 2021.
ב-9 באוקטובר 2021 ערך גארבט את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניו זילנד, בניצחון 2-1 על נבחרת קוראסאו במשחק ידידות.
ב-30 במרץ 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 5-0 על נבחרת איי שלמה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
מת'יו הדסון-סמית' הוא אתלט בריטי, סגן אלוף אולימפי פריז (2024), סגן אלוף העולם (בודפשט 2023), זוכה מדליית ארד באליפות העולם (יוג'ין 2022), פעמיים ברציפות אלוף אירופה (ברלין 2018 ומינכן 2022), שיאן אירופה ו-5 פעמים אלוף בריטניה (2016–2019 ו-2022) בריצת 400 מטר.
באליפות אירופה שנערכה בציריך, שווייץ באוגוסט 2014 זכה בשתי מדליות, זהב וכסף.
מדליית זהב בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 2:58.79 דקות, לפני פולין (2:59.85 דקות) וצרפת (2:59.89 דקות) ומדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.75 שניות, אחרי חברו לנבחרת מרטין רוני (44.71 שניות) ולפני דונלד סנפורד מישראל שקבע שיא ישראלי חדש של 45.27 שניות.
באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם, שווייץ בתחילת יולי 2016 זכה במדליית ארד בריצת שליחים 4x400 בתוצאה של 3:01.44 דקות, אחרי בלגיה (3:01.10 דקות) ופולין (3:01.18 דקות).
חודש לאחר מכן, באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו סיים במקום שמיני בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.61 שניות.
בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אישי חדש של 44.48 שניות.
בריצת שליחים 4x400 מטר הרביעייה הבריטית פסלה בשלב המוקדמות.
באליפות העולם שנערכה בלונדון, הממלכה המאוחדת באוגוסט 2017 זכה במדליית ארד בריצת שליחם 4x400 מטר בתוצאה של 2:59.00 דקות, אחרי טרינידד וטובגו (2:58.12 דקות) וארצות הברית (2:58.65 דקות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.74 שניות.
באליפות אירופה שנערכה בברלין, גרמניה באוגוסט 2016 זכה בשתי מדליות, זהב וכסף.
מדליית זהב, בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.78 שניות, לפני האחים מבלגיה קווין בורלה (45.13 שניות) וז'ונתן בורלה (45.19 שניות).
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ביולי זכה במדליית ארד בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.66 שניות, אחרי מייקל נורמן מארצות הברית (44.29 שניות) וקיראני ג'יימס מגרנדה (44.48 שניות).
בשלב חצי הגמר הוא סיים שני במקצה הראשון, אחרי נורמן, בתוצאה של 44.38 שניות ועלה שני לשלב הגמר.
חודש לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה במינכן, גרמניה הוא זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.53 שניות, לפני ריקי פטרוצ'אני משווייץ (45.03 שניות) וחברו לנבחרת אלכס היידוק-וילסון (45.17 שניות) ובריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 2:59.35 דקות, לפני בלגיה (2:59.49 דקות) וצרפת (2:59.64 דקות)..
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2023 זכה במדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.31 שניות, אחרי אנטוניו ווטסון מג'מייקה (44.22 שניות) ולפני קווינסי הול מארצות הברית (44.37 שניות).
בשלב חצי הגמר הוא ניצח את המקצה השני בשיא אירופה חדש של 44.26 שניות, שיפור לשיא הוותיק בן 36 השנים של תומאס שונליבה ממזרח גרמניה 44.33 שניות שנקבע באליפות העולם ברומא (44.33 שניות).
במסגרת ליגת היהלום שנערכה בלונדון ב-20 ביולי 2024 קבע בריצת 400 מטר שיא אירופה חדש של 43.74 שניות, לפני ורנון נורווד מארצות הברית שקבע שיא אישי חדש של 44.10 שניות וג'רים ריצ'רדס מטרינידד וטובגו שאף הוא קבע שיא אישי חדש של 44.18 שניות.
באולימפיאדת פריז זכה בשתי מדליות, כסף וארד.
מדליית כסף בריצת 400 מטר בשיא אירופה חדש של 43.44 שניות, אחרי קווינסי הול מארצות הברית (43.40 שניות) ולפני מוזאלה סאמוקונגה מזמביה (43.74 שניות).
מדליית ארד בריצת שליחים 4x400 מטר בשיא אירופה חדש של 2:55.83 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא אולימפי חדש של 2:54.43 דקות ובוטסואנה (2:54.53 דקות).
מת'יו ווהן הוא במאי קולנוע בריטי.
ווהן נולד בשכונת פדינגטון שבלונדון, הוא נסע ללוס אנג'לס שם החל לעבד כעוזר במאי, לאחר מכן חזר ללונדון ולמד ביוניברסיטי קולג' לונדון אנתרופולוגיה והיסטוריה של העת העתיקה אך עזב את הלימודים לאחר מספר שבועות.
ב-1996 הפיק את סרט המתח דל התקציב "The Innocent Sleep", ב-1998 הפיק את סרטו של גאי ריצ'י לוק, סטוק ושני קנים מעשנים שזכה להצלחה, אחרי כן הפיק גם את סרטיו של ריצ'י סנאץ' ו-"Swept Away".
ב-2004 יצא סרטו הראשון כבמאי "Layer Cake" בו שיחק דניאל קרייג, ב-2007 ביים את סרט הפנטזיה אבק כוכבים, ב-2010 ביים את סרט גיבורי העל קיק אס, ב-2011 ביים את הסרט החמישי בסדרת סרטי אקס מן, אקס-מן: ההתחלה.
בשנת 2021, לקח חלק בהפקת הסרט "לילה אחרון" (אנ').
הוא נשוי לדוגמנית העל הגרמנייה קלאודיה שיפר.
מת'יו דני הוא אתלט אוסטרלי, אלוף חבר העמים הבריטי (ברמינגהאם 2022) בזריקת דיסקוס וסגן אלוף חבר העמים הבריטי (גולד קוסט 2018) ביידוי פטיש.
סגן אלוף האוניברסיאדה בזריקת דיסקוס
באוניברסיאדת קוואנגג'ו שנערכה ביולי זכה במדליית כסף בזריקת דיסקוס בשיא אישי חדש של 62.58 מטר.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו שנערכה באוגוסט סיים במקום 19 בזריקת דיסקוס בתוצאה של 61.16 מטר.
סגן אלוף חבר העמים הבריטי ביידוי פטיש
במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באפריל בגולד קוסט שבאוסטרליה זכה במדליית כסף ביידוי פטיש בשיא אישי חדש של 74.88 מטר.
בנוסף, סיים במקום רביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 62.53 מטר.
באוניברסיאדת נאפולי שנערכה ביולי זכה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 65.27 מטר.
באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי סיים במקום רביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 67.02 מטר.
באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, סיים במקום שישי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 66.47 מטר.
במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באוגוסט בברמינגהאם שבממלכה המאוחדת זכה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בשיא אישי חדש של 67.26 מטר.
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה סיים במקום רביעי בשיא אישי חדש של 68.24 מטר.
מת'יו קלברייט באטלר היה חייל, עורך דין, פוליטיקאי ובעל עבדים מקרוליינה הדרומית.
הוא שירת כגנרל בצבא הקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית שלוש קדנציות בתקופת השיקום, וכגנרל בצבא ארצות הברית במהלך מלחמת ארצות הברית–ספרד.
באטלר נולד ב-8 במרץ 1836 ב-Eagle's Crag ליד גרינוויל, קרוליינה הדרומית, למשפחה גדולה ובולטת של פוליטיקאים ואנשי צבא.
סבו היה חבר הקונגרס האמריקאי ויליאם באטלר.
אמו, ג'יין טווידי פרי מרוד איילנד, הייתה אחותם של קומודור אוליבר הזארד פרי ומת'יו פרי, שעל שמו נקרא מת'יו קלברייט באטלר.
אביו, ויליאם באטלר הבן, היה חבר קונגרס החל משנת 1841.
דודו אנדרו באטלר היה חבר הסנאט של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית ודודו פירס מייסון באטלר היה מושל קרוליינה הדרומית.
אחד מבני דודיו הראשונים של מת'יו באטלר היה חבר הקונגרס פרסטון ברוקס, שתקף את הסנאטור צ'ארלס סאמנר ב-1856 במליאת הסנאט האמריקני עם מקל הליכה.
הוא אמר שזה מאחר שסאמנר העליב את הסנאטור אנדרו באטלר, שבביתו התגורר מת'יו בצעירותו.
שניים מבני דודיו הראשונים של באטלר היו ג'יימס בונהאם (נהרג בקרב אלמו) וגנרל הקונפדרציה מילדג' לוק בונהאם.
ב-1848 באטלר נסע עם אביו לארקנסו אך חזר ב-1851 לגור עם דודו, שהתגורר באדג'פילד, קרוליינה הדרומית.
הוא קיבל את השכלתו הראשונית באקדמיית אדג'פילד בעיר, ולאחר מכן למד בקולג' קרוליינה הדרומית, שם היה חבר באחוות דלתא קפא אפסילון, וסיים את לימודיו ב-1856. הוא למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין במדינה ב-1857, והחל לעסוק כעורך דין באדג'פילד.
הוא נבחר כחבר בית הנבחרים של קרוליינה הדרומית ב-1860, אך התפטר ב-1861 כשהחלה מלחמת האזרחים האמריקנית.
ב-25 בפברואר 1858 התחתן באטלר עם מריה קלהון פיקנס.
היא הייתה בתו של פרנסיס וילקינסון פיקנס, שנבחר כמושל המדינה.
באטלר השתתף בפעולות גדולות רבות עם לגיון המפטון ורגימנט הפרשים השני של קרוליינה הדרומית, ואף איבד את רגלו הימנית מירי רובה בקרב ברנדי סטיישן.
הוא הגיע לדרגת בריגדיר גנרל בפברואר 1864 וכונה "גנרל באטלר" בתקופה שלאחר המלחמה.
באטלר הוביל חטיבה בדיוויזיה של וייד המפטון בקורפוס הפרשים.
כשהמפטון קיבל את הפיקוד על הקורפוס הזה, באטלר הפך למפקד דיוויזיה.
בסוף המלחמה, הוא עבר לקרוליינות יחד עם לוטננט גנרל המפטון, והוביל דיוויזיה בקרב בנטונוויל.
הגנרל באטלר נפצע שוב באותו קרב.
באטלר, שנהרס כלכלית כתוצאה מהמלחמה, חידש את הקריירה שלו כעורך דין באדג'פילד.
הוא נבחר לבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית החל משנת 1866. הוא הפך לחבר המפלגה הדמוקרטית והתמודד ללא הצלחה לתפקיד סגן המושל בשנת 1870 במהלך תקופת השיקום.
לאחר מכן, הוא היה חבר במפלגת רפורמת האיחוד התומכת בשחורים.
ביולי 1876, באטלר ייצג שני חקלאים לבנים בבית המשפט בתלונתם על כך שנמנע מהם לעבור חופשי ברחוב הראשי של המבורג, קרוליינה הדרומית, כאשר הסניף המקומי של מיליציית השחורים, חלק מהמיליציה הלאומית, צעד בעד יום העצמאות.
בבית המשפט, באטלר דרש מחברי המיליציה להפקיד אצלו את נשקם, אך הם סירבו.
מאות חברי מיליציה לבנים הגיעו לעיר ותקפו את בית הנשק, שבו המיליציה מצאה מקלט.
הם הרגו שני אנשים משוחררים ברחוב, כולל את השוטר המקומי, ומאוחר יותר רצחו חמישה אנשים משוחררים שלקחו כשבויים.
גבר לבן אחד נהרג בירי מוקדם.
ב-1877, לאחר שהכוחות הפדרליים הוצאו מהמדינה במסגרת פשרה דמוקרטית לאומית, הסתיימה תקופת השיקום.
המפלגה הדמוקרטית השיגה את השליטה במדינה בבחירות של 1876. בית המחוקקים של קרוליינה הדרומית בחר בבאטלר למושב הסנאט של ארצות הברית.
במהלך הדיונים בסנאט על בחירתו, באטלר הואשם על ידי המנהיג האפרו-אמריקאי של אדג'פילד, הריסון נ.
בואי, באיומים להרוג אותו ואנשים מקומיים אחרים.
באטלר כיהן בסנאט האמריקני במשך שלוש קדנציות, מ-1877 עד 1895, אך הפסיד בניסיונו להיבחר מחדש בבית המחוקקים של קרוליינה הדרומית לבנג'מין טילמן, שנהנה מפופולריות לאחר שכיהן כמושל.
בשנת 1890 בעת שכיהן בסנאט, הציג באטלר הצעת חוק למתן סיוע פדרלי לאפרו-אמריקאים שיהגרו לאפריקה כדי לקדם הפרדה, מה שעורר דיון לאומי.
בעת כהונתו בסנאט, באטלר כיהן בוועדות הסנאט ליחסי חוץ, טריטוריות, ענייני הצבא, ענייני הצי, מסחר בין-מדינתי, שירות אזרחי והדחה.
באטלר עסק בעריכת דין בוושינגטון הבירה, עד 1898, אז מונה לגנרל של מתנדבים אמריקאים במהלך מלחמת ארצות הברית–ספרד.
הוא היה אחד מקומץ קציני הקונפדרציה לשעבר (יחד עם פיציו לי, תומאס ל.
רוסר וג'וזף וילר) ששירתו בצבא ארצות הברית במהלך אותה מלחמה.
לאחר הניצחון האמריקאי באותה שנה, הוא פיקח על פינוי החיילים הספרדים מקובה.
הוא שוחרר בכבוד מצבא ארצות הברית ב-15 באפריל 1899. בשנת 1899 הצטרף גנרל באטלר למפקדת פנסילבניה של המסדר הצבאי של מלחמות החוץ.
בשנת 1903, באטלר נבחר לסגן נשיא החברה ההיסטורית הדרומית.
בשנת 1904 עבר למקסיקו, שם כיהן כנשיא חברת כרייה.
לאחר שהיה אלמן במשך שנים מאז מות אשתו מריה, בשנת 1906 הוא התחתן עם נני ויטמן.
באטלר מת שם ב-14 באפריל 1909 בעודו בפרישה חלקית.
גופתו הוחזרה לאדג'פילד, קרוליינה הדרומית, שם נקבר בבית הקברות וילו ברוק בעיר.
מת'יו ג'יימס ברום הוא שחקן בריטי.
הוא ידוע מתפקידיו בסדרה "הבאקניריות" של רשת אפל TV פלוס ובסרט "אשמתי: לונדון" של אמזון פריים (2025).
ברום נולד בבדפורד וגדל בנורת'האמפטון.
הוא למד בבית הספר קרוליין צ'ישולם.
הוא היה חבר באגודת הנוער של חברת התיאטרון המוזיקלי נורת'המפטון ולאחר מכן הצטרף לתיאטרון הנוער הארצי.
ברום הוא בוגר בית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה, שם קיבל תואר ראשון במשחק.
בשנה השלישית והאחרונה שלו בגילדהול, ברום ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו על הבמה בתור ג'ק וירטו במחזה "סקנדלטאון".
בשנה שלאחר מכן, עם סיום לימודיו, הוא הופיע בהפקות של "קומדיה של טעויות" בתור אנטיפולוס מאפסוס ובמחזה "הלילה השנים עשר" בתור סבסטיאן.
ברום ערך את הופעת הבכורה הטלוויזיונית שלו ב-2023 כאשר לוהק עוד בהיותו סטודנט לתפקיד גיא ת'וורט בדרמה התקופתית "הבאקניריות" המבוססת על רומן באותו שם מאת אדית וורטון.
בשנת 2025, הוא כיכב לצד אשה בנקס בסרט "אשמתי: לונדון" של אמזון פריים, גרסה בשפה האנגלית של הספר הספרדי "Culpa mía".
שנה סדרה/סרט תפקיד הערות 2023–הווה הבאקניריות גיא ת'וורטה תפקיד ראשי 2025 אשמתי: לונדון ניק ליסטר תפקיד ראשי בסרט של אמזון פריים
שנה מחזה תפקיד הערות 2022 סקנדלטאון ג'ק וירטו תיאטרון ליריק, לונדון 2023 קומדיה של טעויות אנטיפולוס מאפסוס תיאטרון הגלוב, לונדון הלילה השנים עשר סבסטיאן
מת'יו אדם גרבר היה שחקן ילד אנגלי, נודע בעיקר בזכות תפקידו כמייקל בנקס בסרט "מרי פופינס".
כן הופיע גם בסרט "ברולס-רויס לקראת האושר".
גרבר נולד בסטפני, לונדון, להורים שחקני תיאטרון.
באותה השנה נשכרו גרבר וקארן דוטריס (ששיחקה לצידו ב"The Three Lives of Thomasina") לגלם את ג'יין ומייקל בנקס, ילדיהם של מר ג'ורג' בנקס (דייוויד טומלינסון) וגברת ויניפרד בנקס (גליניס ג'ונס), שקיבלו יותר ממה שציפו כשהם שוכרים מטפלת בשם מרי פופינס (ג'ולי אנדרוז).
העיבוד הקולנועי של דיסני לסדרת הספרים מאת פמלה לינדן טרוורס זכה בחמישה פרסי אוסקר והפך את כוכביו למפורסמים בעולם.
גרבר ודוטריס הופיעו יחדיו בפעם האחרונה בשנת 1967, בסרט "ברולס-רויס לקראת האושר", כנכדיו של איל עצים עשיר (וולטר ברנן) שנתקלים ביער גמדים המבקשים מהם לעזור להם למנוע את מותם.
בשנת 1976 חלה גרבר בדלקת כבד בזמן ששהה בהודו.
עד שאביו החזיר את גרבר ללונדון, המחלה התפשטה ללבלב שלו.
גרבר נפטר ביוני 1977, בגיל 21, מדלקת לבלב דימומית נמקית.
גופתו נשרפה שלושה ימים לאחר מכן.
מת לחיות הוא סרט פעולה אמריקאי שיצא לאקרנים בשנת 1988, בכיכובם של ברוס ויליס ואלן ריקמן ובבימויו של ג'ון מקטירנן.
הסרט רשם הצלחה קופתית רבה והיה הסרט הראשון בתת-זן של סרטים שנקראו באופן לא רשמי "מת לחיות ב...", אשר עלילתם הציגה גיבור בודד שנלחם במשחק "חתול ועכבר" קטלני נגד קבוצה של פושעים במתחם סגור כגון בניין מבודד או אניית ענק.
הסרט הציג את ויליס כגיבור סימפתי עם חולשות אנושיות אופייניות, והחיה מחדש את הקריירה של ויליס בתור שחקן בתפקידי פעולה ודרמה, בעוד אלן ריקמן, ששיחק את הנבל בסרט, הפך לשחקן פופולרי בתפקידי פשע בסרטים אמריקאים.
עלילת הסרט מבוססת על ספר משנת 1979 שנכתב על ידי רודריק ת'ורפ, שנקרא "שום דבר לא נמשך לעד" (Nothing Lasts Forever).
הספר הוא המשך לספר אחר, "בלש" (Detective), שהוסרט בשנת 1968. גיבור הסרט הוא ג'ון מק'ליין, שוטר שנלכד בגורד שחקים יחד עם אשתו כשטרוריסט בשם הנס גרובר משתלט על הבניין.
עם התקדמות עלילת הספר נאלץ מקליין להילחם בטרוריסטים כדי להציל את אשתו.
הסרט נפתח כשג'ון מק'ליין, בלש במשטרת ניו יורק מגיע ללוס אנג'לס על מנת לנסות להסדיר את קשריו עם אשתו בנפרד, הולי ג'נרו (שמגולמת על ידי בוני בדליה) לרגל חג המולד.
הוא פוגש אותה במקום עבודתה, גורד שחקים בשם נקטומי פלאזה, בעיצומה של מסיבת חג המולד.
אחרי פגישה התחלתית, שכוללת שיחה מאולצת עם הבוס שלה ועם חבר לעבודה, הזוג מתחיל להתווכח על נסיבות הפרידה הזמנית שלהם ועל החלטתה של הולי לכנות את עצמה בשם הנעורים שלה.
לאחר תום הוויכוח הולי חוזרת למסיבה, בעוד ג'ון נשאר בחדר צדדי ומתוסכל מעצמו מכך שהתחיל מריבה עם אשתו.ללא ידיעת החוגגים, כנופיית טרוריסטים גרמנים המובלת על ידי הנס גרובר, שמגולם על ידי אלן ריקמן, פולשת לבניין, ומשתלטת על מערכות האבטחה והתקשורת שלו ומבודדת אותו מהעולם החיצון.
לאחר שהם מבטיחים את שליטתם על הבניין, לוקחים הטרוריסטים את כל צוות ההנהלה של נקטומי כבני ערובה ולוקחים את המנהל האזורי של החברה לחדר צדדי, על מנת לנהל, לפי ניסוחם, "עסקים פרטיים".
כשהם לבד, הם מגלים שהם אינם טרוריסטים, אלא למעשה פושעים שמתחזים לטרוריסטים כחלק מתוכניתם לשדוד איגרות חוב בשווי 640 מיליון דולר מהכספת המרכזית של בניין נקטומי.
כשהמנהל מסרב לתת להם את קוד הגישה לכספת, הוא נורה למוות והכנופיה מתחילה ליישם את התכנית החלופית שלהם לפרוץ אל הכספת.
התכנית כוללת גם את רציחתם של כל בני הערובה שלהם בדם קר, על מנת לזייף את מותם של חברי הכנופיה ובכך להסתיר את בריחתם.
ג'ון מק'ליין, שנמצא בבניין ללא ידיעת הפושעים, מצליח להגיע לגרם המדרגות הראשי של הבניין, חסר נעליים וחמוש באקדח המשטרתי שלו בלבד ומנסה להתקשר אל הרשויות.
בניסיונו הראשון להודיע לעולם החיצוני על המצב הוא כשהוא מפעיל את אזעקת השריפה בבניין, אך הכנופיה מזהה זאת ומתקשרת למכבי האש כדי לדווח שזו הייתה אזעקת שווא.
טוני, החבר הצעיר ביותר בכנופיה נשלח לחקור את פשר האזעקה, כשהוא מוצא את מק'ליין הוא מנסה להורגו, אבל הלה מצליח לסכל את ניסיון זה ולהרוג את התוקף.
מק'ליין מצליח להשיג את מכשיר הקשר הדו-כיווני של הפושע ומנסה לקרוא לעזרה באופן נואש.
ניסיונותיו נתקלים באי אמון של המשטרה המקומית, החושדת שהוא מנסה לדווח דיווחי שווא.
גרובר מזהה את הניסיון של מק'ליין לקרוא למשטרה מהגג ושולח את סגנו האכזרי, קרל (אלכסנדר גודונוב) ושני טרוריסטים נוספים לעצור את מק'ליין.
בנקודה זו נחשף כי טוני היה אחיו הצעיר של קרל וכי כעת קרל שואף לנקמה.
רק כשהמשטרה שומעת את קולות הירי של שלושה מאנשיו של גרובר שתוקפים את מק'ליין, הם מחליטים להגיב.
לרוע מזלו של מק'ליין, הכנופיה של גרובר קולטת את השיחה שלו, והיא מציבה בלובי טרוריסט אמריקאי שעובד עימם כדי שיתחזה למאבטח וייפטר מהמשטרה.
בזמן שמק'ליין נלחם על חייו, השוטר אל פאוול נשלח לחקור את המתרחש בבניין ומתרשם כי הכול תקין.
אחרי שמקליין הורג עוד שני חברי כנופיה, הוא נחרד לגלות שהשוטר שאמור להיות הסיכוי האחרון שלו לעזרה, עוזב.
בניסיון נואש אחרון, מק'ליין זורק את אחד הפושעים המתים על מכוניתו של פאוול ויורה עליה ובכך מכריח את השוטר לקרוא לתגבורת.
עם הוכחה ודאית להתקפת טרוריסטים, משטרת לוס אנג'לס מגיבה בכוח מלא, דבר שמשחק לידיו של הנס גרובר, שתוכניתו הייתה לפרוץ לכספת על ידי גרימה לרשויות לעזור להם ללא כוונה בפריצה ולאחר מכן במילוט.
התכנית של הכנופיה מוכיחה את עצמה כשה-FBI מנתק את החשמל לבניין ובכך מאפשר לגרובר לעקוף את האטימה האלקטרומגנטית האחרונה ולהיכנס לכספת.
לרוע מזלו של גרובר, ג'ון מק'ליין, כתגובה לחוסר היכולת של המשטרה המקומית, נאלץ להילחם בטרוריסטים בעצמו מבפנים.
כששניים מהטרוריסטים יורים על כוחות המשטרה טילים נגד טנקים מספר קומות מתחת לקומה בה הוא נמצא, מרכיב מק'ליין פצצה תוצרת בית תוך שימוש בנפצים שלקח וזורק אותה עליהם והורג אותם.
בנוסף על כך אליס, אחד מעמיתיה לעבודה של הולי, מנסה לנהל משא ומתן עם מק'ליין ומבקש ממנו למסור לגרובר את הנפצים, אך גרובר מוציא אותו להורג כשהוא נכשל.
בסופו של דבר נפגשים במקרה מק'ליין וגרובר, שמעמיד פנים כאחד מבני הערובה שהצליח להימלט, וגרובר מצליח להרוויח זמן ולקרוא לקרל ולחבריו כדי שיהרגו את מק'ליין.
בקרב יריות שמתפתח ביניהם, גרובר מצליח להשיג חזרה את הנפצים.
אך מק'ליין מצליח להרוג את שני חבריו של קרל ולברוח כשהוא פצוע ברגלו.
כשהוא מגיע לגג מק'ליין מבין את התכנית של הכנופיה שכוללת את פיצוץ הגג כשכל בני הערובה עליו.
בנקודה זו קרל תופס את מק'ליין וביניהם מתפתח קרב מכות שבסופו מק'ליין מצליח לתלות את קרל עם שרשרת.
הוא מצליח להוריד את כל בני הערובה מהגג ובקושי מצליח לשלשל את עצמו מהגג כשגרובר מפוצץ אותו.
במקביל להתרחשויות אלה, כתב טלוויזיה הולך לבית ילדיו של מק'ליין על מנת להשיג סקופ עיתונאי.
כאשר הכתבה משודרת בטלוויזיה גרובר מבין שהולי היא אשתו של מק'ליין ולוקח אותה כבת ערובה על מנת לסכל את ניסיונותיו של מק'ליין לעצור אותו.
הסרט מסתיים בכך שמק'ליין, מוכה וחבול, מתעמת עם גרובר בפעם האחרונה.
מק'ליין מצליח להרוג שניים משלושת חברי הכנופיה שנותרו בחיים, להעיף את גרובר מהמגדל ולהציל את אשתו.
כשהם יורדים ביחד מהבניין הוא נפגש לראשונה עם פאוול פנים מול פנים.
קרל, שכפי הנראה שרד בפיצוץ והיה החבר האחרון בכנופיה שנותר בחיים, מחולץ מהבניין על אלונקה אבל מצליח להתרומם ממנה ומכוון את רובהו למק'ליין במטרה להרוג אותו, ואז נורה למוות על ידי פאוול, פעולה שמצילה את חייו של מק'ליין.
ברוס ויליס - ג'ון מק'ליין, שוטר ניו-יורקי קשוח בעל חכמת רחוב שמגיע ללוס אנג'לס על מנת להסדיר את קשריו עם אשתו הולי לרגל חג המולד, הוא פוגש אותה במקום עבודתה - מגדל משרדים גדול שנקרא "נקטומי פלאזה" בעיצומה של מסיבת החג, ונקלע להתקפה של טרוריסטים שהשתלטו על המגדל.
בוני בדליה - הולי ג'נרו-מק'ליין, אשתו של ג'ון שעובדת בבניין נקטומי פלאזה.
רג'ינלד ולג'ונסון - אל פאוול, שוטר ממשטרת לוס אנג'לס שמדבר עם ג'ון דרך מכשיר קשר כשג'ון נמצא בתוך הבניין.
פול גלסון - דוויין רובינסון, מפקד המשטרה שמדריך את מבצע החילוץ בבניין.
דוורוקס וייט - ארגייל, נהג הלימוזינה שנשלח לאסוף את ג'ון מנמל התעופה.
ויליאם איית'רטון - ריצ'רד תורנברג, כתב יהיר שמשדר את המתרחש בבניין ואת מבצע החילוץ המשטרתי.
הארט בוצ'נר - הארי אליס, מנהל מפוקפק משני ב"נקטומי" שמנסה לשאת ולתת עם גרובר עד שנרצח.
ג'יימס שיג'יטה - ג'וזף יושינבו טקאג'י, המנהל הבכיר של החברה שנרצח גם הוא בידי גרובר.
קלרנס גיליארד - תיאו, האקר המחשבים של הנס.
אנדראס ויסינסקי - טוני, אחיו הבכור של קרל שנהרג בידי ג'ון.
אלכסנדר גודונוב - קרל, יד ימינו הפראי של הנס שנהרג בידי השוטר אל פאוול בסופו של הסרט.
אלן ריקמן בתור הנס גרובר, גאון גרמני חסר רחמים והמוח מאחורי התכנית, המנהיג של הכנופיה.
גרובר הוא הנבל הראשי של הסרט.
כל המוזיקה נכתבה והולחנה בידי מייקל קאמן.
מת לחיות 3 הוא סרט פעולה אמריקאי שיצא לאקרנים בשנת 1995 בכיכובם של ברוס ויליס, המגלם את השוטר ג'ון מקליין, סמואל ל.
ג'קסון, המגלם את זוס קרבר וג'רמי איירונס, המגלם את הנבל התורן, סיימון גרובר.
זהו הסרט השלישי בסדרת "מת לחיות".
כמו בקודמיו, עלילת הסרט מתמקדת בעימות של מק'ליין עם פושע מתוחכם.
סרט זה שונה מקודמיו שכן הפעם זירת העימות משתרעת על פני עיר שלמה, שלא כמו בסרטים הקודמים, שם היו אלו שדה תעופה וגורד שחקים.
הסרט מתרכז בג'ון מקליין, שנשלח לעבור סדרת משימות אותן מטיל עליו טרוריסט מסוכן העונה לשם סיימון המאיים לפוצץ פצצות ברחבי ניו יורק אם לא יעשה כדבריו.
דרישתו הראשונה של הטרוריסט, המכנה עצמו סיימון (בהמשך מסתבר ששם משפחתו הוא גרובר) שמסתבר שהוא אח של האנס גרובר מהסרט הראשון והוא בא לנקום בג'ון שהרג אותו, היא שמק'ליין יגיע לרובע הארלם לבוש רק בתחתוניו ובשלט עם אמירה גזענית.
כאשר חבריה השחורים של חבורת רחוב רואים את האדם הלבן בתחתוניו ועם שלטו הם מתחילים להקיף אותו ומאיימים על חייו.
להצלתו של מק'ליין מגיע זוס (סמואל ל.
ג'קסון), עובד בחנות חשמל קרובה, שמציל אותו מידי החבורה.
סיימון ממשיך להטיל משימות על מק'ליין וזוס, בהם הוא רואה כצוות בלתי נפרד, משימות ומאיים לפוצץ פצצה באחד מבתי הספר בעיר אם לא יעמדו בהן.
באחת המשימות הוא שולח אותם למירוץ נגד הזמן לתחנת הרכבת התחתית של ניו יורק, אך בדרך הצמד מתפצל ומק'ליין עולה לרכבת הנעה במטרה למצוא את הפצצה.
מק'ליין מצליח למצוא את הפצצה וזוס עונה לצלצול הטלפון של סיימון, אך זה מחליט שהפיצול איננו חוקי מבחינתו ומפוצץ את הפצצה, שגורמת להרס רב באזור התחנה.
מק'ליין עצמו לא נהרג מהפיצוץ שכן הצליח לזרוק את הפצצה מהרכבת הנעה לפני כן.
בעוד שמק'ליין וזוס ממשיכים במרדפים אחרי המשימות אנו מתוודעים לסיימון עצמו ולצוותו, אשר למעשה מנצלים את התעסקות המשטרה בחיפוש הפצצה בבתי הספר בעיר, כדי לגנוב את מטען הזהב הגדול שנמצא בבנק הפדרלי בקרבת תחנת הרכבת.
צוות הטרוריסטים משתלט על הבנק ומתחיל בהוצאת מטילי הזהב ושינועם לספינה בעזרת משאיות זבל.
מק'ליין וזוס מגלים את התרמית ודולקים בעקבות המשאיות, אך סיימון מצליח ללוכדם על הספינה.
הצמד מגלה שסיימון מעולם לא התכוון לפוצץ בית ספר בעיר, וכי הפצצה האמיתית נמצאת על גבי הספינה, כדי להטעות את רשויות החוק ולחשוב שהזהב טבע בפיצוץ כאשר למעשה הוא משנע אותו במשאיות צפונה, לעבר הגבול הקנדי.
מק'ליין וזוס מצליחים להשתחרר מכלאם בספינה וקופצים ממנה שניות לפני שהיא מתפוצצת.
בעזרת צירוף מקרים מק'ליין מצליח לברר את מקום המפגש האחרון של צוות הגנבים-טרוריסטים לפני חציית הגבול לקנדה ובראש צוות משטרתי מצליח ללכוד את הפושעים, לאחר שמק'ליין מפוצץ את מסוקו של סיימון והורג אותו ושניים מאנשיו.
ברוס ויליס בתור ג'ון מק'ליין, שוטר ניו יורקי קשוח ובעל חכמת רחוב, שמאוים בידי סיימון על כך שהוא הרג את אחיו הנס בסרט הראשון.
ג'קסון בתור זוס קרבר, בעל חנות חשמל שעוזר לג'ון במשימתו לעצור את סיימון ולנטרל את הפצצות.
ג'רמי איירונס בתור סיימון פיטר גרובר, אחיו של הנס, שרוצה לנקום במותו של אחיו בסרט הראשון ולכן משחק עם ג'ון משחק של חתול ועכבר בכך שהוא מטמין פצצות ברחבי העיר ומאיים שיפוצץ אותן, סיימון הוא הנבל הראשי של הסרט.
מת'יו צ'נדלר פוקס הוא שחקן אמריקאי, אשר התפרסם בשל תפקידו בתור צ'ארלי סלינג'ר בסדרה "שולחן לחמישה" ברשת FOX ולאחר מכן בשל הופעתו בתור ג'ק שפרד בסדרה "אבודים" ברשת ABC; תפקיד אשר הקנה לו מועמדות לפרס אמי ולפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה.
פוקס נולד בעיירה אבינגטון, פנסילבניה, בנם של לורטה בי.
אחד מאבות אבותיו היה הקצין האמריקאי ג'ורג' מיד.
אביו ממוצא אנגלי לרוב, ואילו אמו הייתה ממוצא חצי איטלקי וחצי בריטי.
פוקס הוא השני מבין שלושה בנים, פרנסיס הבן (יליד 1961) ובייארד (יליד 1969).
הוא עבר להתגורר בויומינג כשהיה בן שנה עם הוריו ושני אחיו.
הם התיישבו בשמורת האינדיאנים של ווינד ריבר.
אמו הייתה מורה, ואביו, שהיה יועץ בחברת נפט, גידל סוסים ובקר הבית, וגידל שעורה לבירה.
מתיו למד במכינה קדם אקדמית דירפילד במסצ'וסטס במשך שנה וסיים את לימודיו בשנת 1984, לאחר מכן החל לימודי תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת קולומביה וסיים את לימודיו בשנת 1989. במהלך לימודיו באוניברסיטה היה חבר באחווה Phi Gamma Delta.
הופעת הבכורה של פוקס הייתה בגיל 25, בסדרה "כנפיים".
באותה שנה כיכב גם בסדרת הדרמה "Freshman Dorm".
פוקס שיחק בעיקר בתפקידי משנה בסרטים וסדרות עד שהופיע בסרט הקולנוע "My Boyfriend's Back" (1993).
בשנת 1994 התקבל פוקס לתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "שולחן לחמישה", בתפקיד צ'ארלי סלינג'ר, האח הבכור מבין חמישה אחים שאיבדו את הוריהם, אשר עליו הוטלה האחריות לדאוג להם ולגדלם.
בזכות תפקידו בסדרה התפרסם פוקס ברחבי העולם והופיע על גבי שערים של מגזינים רבים.
ב-1996 בחר בו המגזין "פיפל" כאחד מ-50 האנשים היפים בעולם.
פוקס שיחק בסדרה עד לסיומה בשנת 2000. בהמשך כיכב בסדרת הטלוויזיה "רדופים", אך הסדרה ירדה מהמסכים לאחר 11 פרקים בלבד (ו-4 פרקים שטרם עלו לאוויר).
משנת 2004 ועד 2010 כיכב פוקס בתפקיד המנתח ד"ר ג'ק שפרד בסדרת המתח והמסתורין של רשת ABC, "אבודים".
פוקס, שניגש לאודישן לתפקיד "סוייר", התקבל לבסוף לתפקיד של ג'ק כיוון שהמפיקים החליטו שהוא מתאים יותר לתפקיד זה.
בשנת 2006 כיכב לצד מתיו מקונוהיי בדרמת הספורט "כולנו מארשל" של הבמאי .
בשנת 2015 שיחק בתפקיד הראשי של פטריק בסרט האימה הפוסט-אפוקליפטי "הכחדה" של הבמאי הספרדי מיגל אנחל ויואס.
בהמשך אותה השנה שיחק פוקס בסרט המערבון "בון טומהוק" לצד שחקנים כמו קורט ראסל ופטריק וילסון.
בשנת 2022, לאחר הפסקה של יותר מעשור מן המסך הקטן, חזר פוקס לשחק במיני-סדרת המסתורין "Last Light" בשירות הסטרימינג Peacock.
באוגוסט 2024, פורסם כי פוקס לוהק לקאסט של הספין-אוף של "ילוסטון" בשם "The Madison".
בסדרה יופיעו גם מישל פייפר ופטריק ג'יי אדמס.
פוקס נישא למרגריטה רונצ'י ב-1991, ולהם שני ילדים.
+שנהסרטתפקידהערות1993החבר שלי חזרבאק ואן פאטן2006לחסל את האסביללחסל את האסוויליאם אלפרד דוסון (אנ')2008שמונה צדדים לאמתקנט טיילורספיד רייסררייסר X2012אלכס קרוספיקאסוהקיסרבונר פרנק פלרס2013מלחמת העולם Zקצין אמריקאי2015הכחדהפטריקבון טומהוקג'ון ברודר
מת'יו ויין שפרד היה סטודנט אמריקאי, פעיל למען זכויות האזרח והומוסקסואל, שהוכה קשות על ידי שני גברים הומופובים ליד העיר לאראמי שבוויומינג, בלילה שבין 6 ל-7 באוקטובר 1998, ומת מפצעיו כעבור ימים אחדים.
מת'יו שפרד נולד בעיר קספר שבוויומינג, והיה הילד הבכור של דניס שפרד וג'וקי פֵּק שפרד.
הוא למד בבית הספר היסודי "גבעת קרסט", בחטיבת ביניים "דין מורגן" ושנתיים בתיכון "נטרונה", והיה חבר בכנסייה האפיסקופלית של מרק הקדוש.
בקיץ 1994 עברו הוריו לדהראן שבערב הסעודית, שם עבד אביו בחברת הנפט הסעודית "ארמקו", ומת'יו למד שנתיים בבית הספר אמריקאי בשווייץ, וסיים ב-1995. בזמן לימודיו בתיכון בשווייץ גילה שפרד את נטיותיו המיניות ויצא מהארון.
לאחר סיום לימודיו חזר לארצות הברית, למד במכללת "קאטאובה" ובמכללת קספר, ובשנת 1998 עבר לדנוור שבקולורדו.
לאחר מכן למד באוניברסיטת ויומינג בלאראמי והתמקד בתחום מדע המדינה.
בליל 7 באוקטובר 1998 מעט אחרי חצות, פגש שפרד, אז בן 21, במק'קיני ובהנדרסון בבר.
מק'קיני והנדרסון שתו מעט בירה לפני כן, אך ככל הנראה לא היו שתויים.
במשפט שנערך לאחר מכן התגלה כי הם גרמו לשפרד לחשוב שהם הומוסקסואלים ודיברו איתו על פוליטיקה ותנועת המחאה הגאה.
לפי טענתו של מק'קיני, ביקש מהם שפרד שיחזירו אותו הביתה במכוניתם.
בדרך, הוציאו השניים אקדח, שדדו את שפרד, הפשיטו אותו, הכו אותו באכזריות מכות קשות, קשרו אותו לגדר תיל, ועזבו את המקום כשהם מותירים אותו חסר הכרה.
כעבור 17 שעות נמצא שפרד על ידי רוכב אופניים, שחשב תחילה בטעות שמדובר בדחליל.
כאשר נמצא, היה שפרד קפוא בגלל הקור העז ששרר במקום ומחוסר הכרה.
רוכב האופניים, אהרון קריפלס, מיהר לביתו של צ'ארלס וו.
דולן, פרופסור באוניברסיטת ויומינג, כדי לטלפן למשטרה.
השוטרת רג'י פלאטי שהגיעה למקום אמרה כי כל פניו נראו אדומות מהדם שנזל, וכי החלק הלבן היחיד שנראה בפניו היו סימני הדמעות.
שפרד סבל משבר בגולגולת ומנזק בגזע המוח, שמנע ממוחו מלפקח על טמפרטורת גופו, על קצב לבו ועל פעולות חיוניות נוספות.
בנוסף, היו כתריסר חתכים סביב ראשו, פניו וצווארו.
פגיעות אלה היו חמורות מכדי לנתחן.
שפרד מעולם לא התעורר וחי בעזרת הנשמה מלאכותית עד מותו כמה ימים לאחר מכן, ב-12 באוקטובר 1998. שפרד מת בבית החולים "עמק פודר" במצודת קולינס שבקולורדו.
המשטרה עצרה את מק'קיני והנדרסון זמן קצר לאחר מכן.
נעליו וארנקו של שפרד התגלו בתא המטען של מכוניתם, וכן האקדח המגואל בדם שבו הכו את שפרד.
הרוצחים ניסו לשכנע את חברותיהם לספק להם אליבי.
במהלך המשפט, ניסו הרוצחים להשתמש בשיטות שונות על מנת להצדיק את הפשע.
השימוש הרחב ביותר היה בהגנת ה-"Gay Panic" וטענו לאי שפיות זמנית שנגרמה משום ששפרד ניסה להתחיל איתם, לכאורה.
כמו כן הם ניסו לטעון כי רק רצו לשדוד את שפרד ולא הייתה להם כוונה להורגו.
הנדרסון הודה באשמה ב-5 באפריל 1999 והסכים להעיד נגד מק'קיני על מנת להתחמק מעונש מוות.
הוא קיבל שני מאסרי עולם רצופים ללא אפשרות לשחרור מוקדם.
כאשר חבר המושבעים דן בעונש מוות למק'קיני, הוריו של שפרד הסכימו לוותר על עונש מוות למק'קיני ולהחליפו בשני מאסרי עולם רצופים, ללא אפשרות לשחרור מוקדם.
הוריו של שפרד אמרו כי הם "נתנו לו חיים לזכר אדם אחר שלא יזכה לחיות יותר".
כאשר שכב שפרד בבית החולים, נערכו בכל רחבי העולם משמרות תמיכה והודלקו נרות.
התקשורת והציבור התמקדו בנטיותיו המיניות של שפרד, והעלו בכך לסדר היום את נושא ההומופוביה והאלימות כלפי הומוסקסואלים.
המטיף הנוצרי הבפטיסטי פרד פלפס, מנהיג הכנסייה הבפטיסטית וסטבורו הידועה בהתנגדותה ללהט"ב, ותומכיו, הפגינו מול בית המשפט ואף מול הלווייתו.
הם נשאו שלטים וקראו סיסמאות כגון "מת'יו שפרד נרקב בגיהנום" ו"אלוהים שונא מתרוממים".
פלפס ניסה להשיג אישור עירוני להקים אנדרטה בגובה 5–6 רגל (כ-150–180 ס"מ) ועליה תמונתו של מת'יו שפרד עם המילים "מת'יו שפרד, נכנס לגיהנום ב-12 באוקטובר 1998 לאחר שהמר את האזהרה האלוהית: וְאֶת זָכָר לֹא תִשְׁכַּב מִשְׁכְּבֵי אִשָּׁה תּוֹעֵבָה הִיא" ().
בזמן משפטו של מק'קיני, ארגנה רומיין פטרסון, חברה של שפרד, קבוצת תומכים לבושים בחלוקים לבנים וכנפיים ענקיות שעמדו במעגל מסביב למפגינים ההומופובים וחסמו אותם, כך שלא נראו לעיני העוברים והשבים בסביבה.
לאחר מכן כונתה הקבוצה "מלאכי השלום", ופעולתם "פעולה מלאכית".
מהלכים דומים נעשו גם בהפגנות נוספות שערך פלפס אך בהצלחה פחותה, כיוון שהמשטרה דרשה ששני המחנות יפגינו באזורים נפרדים.
לאחר המקרה, ניסה הנשיא ביל קלינטון להעביר תיקון לחוק, כך שפשעים נגד הומואים ולסביות, נשים ובעלי לקות יוכנסו לרשימת פשעי השנאה בארצות הברית, אך ללא הצלחה, והחוק נדחה בבית הנבחרים.
בסופו של דבר עבר התיקון לחוק ב-28 באוקטובר 2009, בתקופת נשיאותו של ברק אובמה.
בתעשיית הבידור, כתבו אמנים רבים שירים לזכרו של מת'יו שפרד, והופקו עליו מספר סרטים.
בשנת 2018, הודיעו הוריו של שפרד שאפרו יוטמן בקתדרלה הלאומית בוושינגטון, זאת כדי לשמור על אפרו מוונדליזם וכסמל למאבק הקהילה הגאה בהומופוביה.
2000 - על פרשת מתיו שפרד מבוסס ה"מיזם לאראמי" מאת המחזאי מויזס קאופמן שהופק על ידי ה"מיזם התיאטרון הטקטוני" בניו יורק
מת'יו לנגפורד פרי היה שחקן וקומיקאי קנדי-אמריקאי שהיה מועמד לפרס גלובוס הזהב ולחמישה פרסי אמי.
הוא מוכר בעיקר בשל גילום דמותו של צ'נדלר בינג בקומדיית המצבים המצליחה "חברים", מתפקידו כרון קלארק בסרט "מורה לחיים" ומהסרט "ללכת על הכל".
פרי נולד בוויליאמסטאון, מסצ'וסטס, ארצות הברית למשפחה נוצרית.
אימו, סוזן מרי מוריסון (בעבר לנגפורד) היא עיתונאית קנדית שהייתה מזכירת עיתונות של ראש ממשלת קנדה פייר אליוט טרודו.
אביו, ג'ון בנט פרי, הוא שחקן ודוגמן לשעבר אמריקאי.
למת'יו אחות ששמה מרי פרי.
משפחתו ממוצא צרפתי-קנדי, אנגלי, אירי, גרמני ושווייצרי.
הוריו התגרשו לפני שחגג שנה, ואימו נישאה בשנית לעיתונאי הקנדי קית' מוריסון.
הוא גדל והתחנך באוטווה שבקנדה עם אימו (למעט תקופה קצרה בטורונטו ובמונטריאול).
למד בבית הספר הציבורי רוקקליף פארק, יחד עם ראש ממשלת קנדה ג'סטין טרודו, ובאשברי קולג'.
כשפרי היה בגן הוא איבד חלק מהאמה בידו הימנית כתוצאה מתאונת טריקת דלת.
בילדותו החל פרי לשחק טניס והיה לשחקן צעיר מדורג.
בגיל 15 הוא עבר להתגורר עם אביו בלוס אנג'לס, והחל לנסות לעבוד במשחק.
הוא למד בבית הספר באקלי בשרמן אוקס וסיים את לימודיו ב-1987. בגיל 16 הוא התארח בקומדיית המצבים "סמוך על צ'ארלס" של רשת CBS.
לאחר סיום לימודיו, הוא שיחק בתפקיד צ'אז ראסל בתוכנית הטלוויזיה "Second Chance".
פרי קיבל את הזדמנותו הראשונה לפריצה כשהבמאי ויליאם ריצ'רט ראה אותו במסעדה והציע לו להיבחן לתפקיד בסרטו "לילה בחייו של ג'ימי רירדון".
פרי קיבל את התפקיד בסרט, שצולם בשנת 1986 ויצא לאקרנים בשנת 1988. ב-1989, פרי הופיע בשלושה פרקים בסדרה "להתבגר ולהתגבר".
בין תפקידי האורח השונים שלו בטלוויזיה, פרי לוהק כשחקן קבוע בקומדיית המצבים "סינדי".
ב-1993 כיכב פרי בקומדיית המצבים "Home Free" של ABC.
לאחר מכן הוא שיחק בפיילוט של קומדיית המצבים "LAX 2194".
הוא ניסה להשיג אודישן לפיילוט של הסדרה "Six of One" של מרתה קאופמן ודייוויד קריין, שלאחר מכן נקראה "חברים".
שניהם עבדו איתו בסדרה "Dream On".
עם זאת, בשל התחייבויות קודמות לפיילוט של "LAX 2194", לא שקלו בתחילה לזמן אותו למבחן הבד לסדרה.
כאשר התאפשר לו להיבחן, הוא קיבל את התפקיד של צ'נדלר בינג.
פרי הופיע בסדרה "הבית הלבן" בתפקיד היועץ המשפטי של הבית הלבן ג'ו קווינסי.
הוא קיבל שתי מועמדויות לפרס אמי לשחקן אורח בסדרת דרמה ב-2003 וב-2004. הוא הופיע גם כעורך הדין טוד מריק בסדרה "אלי מקביל".
לאחר שהסדרה "חברים" הסתיימה, פרי ערך את עבודת הבימוי הראשונה שלו כאשר ביים פרק בסדרה "סקראבס".
פרי גם שיחק בפרק ואביו שיחק את אביו בסדרה.
ב-2006 הוא שיחק בתפקיד ראשי בסרט הדרמה "מורה לחיים" והיה מועמד עליו לפרסים רבים, בין היתר לפרס גלובוס הזהב ולפרס אמי.
באותה שנה כיכב פרי באחד התפקידים הראשיים בסדרת הדרמה "סטודיו 60".
הסדרה זכתה לביקורות חיוביות לרוב, אך בוטלה מאוחר יותר במהלך 2007 לאחר עונה אחת עקב אחוזי צפייה נמוכים מדי.
באותה שנה יצא הסרט "Numb" (חסר תחושה) שפרי שיחק בו בתפקיד הראשי.
באותה שנה הוא הופיע בהצגה "סטיות מיניות בשיקגו" של דייוויד מאמט בלונדון.
ב-2008 שיחק פרי בסרט "הציפורים של אמריקה" לצד הילרי סוונק ובן פוסטר.
שואוטיים ויתרה על פיילוט בשם "The End of Steve", קומדיה שחורה, אשר פרי כיכב בו, כתב אותו והפיק אותו עם פיטר טולן.
בשנת 2011 כיכב פרי בסדרה "מיסטר סאנשיין", אותה יצר עבור רשת ABC.
הסדרה בוטלה לאחר תשעה פרקים.
בשנת 2012 החל שידורה של סדרת הדרמה הקומית "תתקדם" בכיכובו ברשת NBC.
על אף ביקורות אוהדות, גם סדרה זו בוטלה לאחר עונה אחת.
באותה שנה פרי התארח בסדרת הדרמה "האישה הטובה" של CBS.
ב-2013 הוא הופיע שוב בסדרה.
ב-2015 התארח בשני פרקים של הסדרה הקומית "טיפול אונליין" ברשת שואוטיים בכיכובה של ליסה קודרו.
באותה שנה עלתה ברשת CBS קומדיית המצבים בכיכובו "הזוג המוזר".
סדרה זו, אותה פרי גם פיתח ונמנה עם מפיקיה, היא עיבוד נוסף ומעודכן למחזה מאת ניל סיימון משנות ה-60 ומתיו שיחק בה בתפקיד הראשי, אוסקר.
הסדרה בוטלה במאי 2017, לאחר שלוש עונות.
ב-2016 שיחק פרי בתפקיד הראשי בהפקה חדשה של המחזה שלו "The End of Longing" בלונדון ולאחר מכן ב-2017 בניו יורק.
באותה שנה, פרי הופיע בסדרת ההמשך של "האישה הטובה", "הטובות לקרב", באותו התפקיד שבו שיחק ב"האישה הטובה".
הוא גם כיכב במיני-סדרה "The Kennedys: After Camelor" בתור טד קנדי.
באוקטובר 2022 פרסם פרי ספר זיכרונות בשם "חברים, מאהבות והדבר הגדול הנורא".
הוא הפך לרב מכר במצעדים של אמזון והניו יורק טיימס.
הספר תורגם ויצא לאור בעברית.
לפרי הייתה אזרחות כפולה, קנדית בשל מוצא אימו, ואמריקאית מלידה.
פרי היה מעריץ של סדרת משחקי המחשב "Fallout".
ב-2009, הוא נתן ב"המופע של אלן דג'נרס" עותק של "Fallout 3" לאלן דג'נרס.
באוגוסט 2018, דווח שפרי עבר ניתוח בבטן כדי לטפל בהתנקבות מעי.
בספטמבר 2018 הוא חשף בציוץ בטוויטר, כי לאחר הניתוח, הוא שהה במשך שלושה חודשים בבית החולים לצורך התאוששות.
הוא התארס למולי הורביץ, מנהלת ספרותית, בנובמבר 2020. ביוני 2021, פרי הודיע שביטל את האירוסין.
הוא תיאר את הדעות הפוליטיות שלו כ"שמאלה מהמרכז".
פרי התמכר לוויקודין אחרי תאונת אופנוע ים ב-1997, ובילה 28 ימים בתוכנית גמילה באותה השנה.
המשקל שלו התנדנד בצורה דרסטית לאורך השנים הבאות והגיע בשלב מסוים ל-66 ק"ג.
הוא השיל 9.1 ק"ג ממשקלו ב-2000 בשל דלקת בלבלב ובפברואר בשנה שלאחר מכן, החל תהליך גמילה לאור התמכרותו לוויקודין, מתאדון, אמפטמינים ואלכוהול.
במהלך צילומי הסרט "מיליונר מי שמוסר ראשון" סבל מכאבי בטן חריפים ואז, טס ללוס אנג'לס כדי להתאשפז בבית חולים.
לפי הודעתו, עלויות תהליך הגמילה שלו מסמים ומאלכוהול הגיעו לסביבות תשעה מיליון דולר.
בהמשך חשף שבשל בעיות ההתמכרות שלו, הוא אינו זוכר שלוש שנים מתקופת צילומי "חברים", "מתישהו בין עונות שלוש ושש" לדבריו.
ב-2011 שימש פרי כדובר של האגודה הלאומית למומחי בתי משפט לסמים, ובמסגרת זו הגיע לגבעת הקפיטול כדי לשכנע את חברי הקונגרס לתמוך במימון בתי משפט לסמים.
פרי קיבל את "פרס מגן ההתאוששות" במאי 2013 מהבית הלבן על פתיחת "בית פרי", מכון לגמילה באחוזה שלו לשעבר במאליבו, קליפורניה.
פרי מכר את הבית וסגר את מכון הגמילה ב-2015.
ב-28 באוקטובר 2023, נמצא פרי מת בביתו בלוס אנג'לס.
במקורות שונים פורסם שטביעה בעת ששהה בבריכת הג'קוזי היא הגורם למותו, בדו"ח נתיחה שלאחר המוות נקבע שסיבת המוות העיקרית היא השפעה של נטילת כמות גדולה של קטמין, סם שהיה לפופולרי בארצות הברית כחלק מטיפולים בחרדה, דיכאון ותופעות נפשיות אחרות, אך גם נצרך ללא טיפול מסודר כסם לא חוקי.
פרי קיבל טיפול המבוסס על קטמין, אך בדו"ח נקבע שמקור הסם שנמצא בגופו אינו הטיפול האחרון שעבר.
בנוסף נקבע שגורמים נוספים שסייעו למוות הם טביעה, מחלת לב איסכמית ונטילת אופיואיד.
ב-15 באוגוסט 2024 הוגשו כתבי אישום נגד חמישה אנשים, בהם רופאים וסוחרי סמים, באשמת מעורבות במותו של מת'יו פרי.
באוקטובר 2024, מארק צ'אבז, אחד הרופאים שהואשמו במותו של פרי, הודה באשמה בקשירת קשר להפצת קטמין.
צ'אבז בן ה-54 מסן דייגו עלול לעמוד בפני עד 10 שנות מאסר, וייגזר דינו באפריל 2025. צ'אבז הוא השלישי מתוך חמישה נאשמים לחתום על הסכם טיעון עם התובעים בפרשה.
במסגרת שחרור בערבות של 50,000 דולר, צ'אבז התחייב לא לעסוק ברפואה והסכים לוותר על רישיון הרפואה שלו בקליפורניה.
שני נאשמים נוספים, ג'סווין סאנג'ה וד"ר סלבדור פלסנסיה, טענו לחפותם ובית המשפט קבע להם תאריכי משפט במרץ 2025.
שנהסרטתפקידהערות1988ג'ימי רירדוןפרד רוברטס1989תוריד ת'ידיים מהבת שליטימותיאיש שמן וילד קטןמהנדס פצצות1994Getting Inרנדל בארנס1997נישואים חפוזיםאלכס ויטמן1998כמעט גיבוריםלסלי אדוארדס1999צריך שלושה לטנגואוסקר נובאק2000ללכת על הכלניקולס "אוז" אוסרנסקיהילדמר ויויאן2002מיליונר מי שמוסר ראשוןג'ו טיילר2004ללכת על הכל 2ניקולס "אוז" אוסרנסקי2007Numbהדסון מילבנקגם מפיק בפועל2008הציפורים של אמריקהמורי2009שוב בן 17מייק אודונל2015Misery Loves Comedyבתפקיד עצמו
גם ביים את הפרק2006מורה לחייםרון קלארקסרט טלוויזיה של TNT2007-2006סטודיו 60מאט אלביתפקיד ראשי; 22 פרקים2011Childrens Hospitalעצמופרק:"The Black Doctor"מיסטר סאנשייןבן דונובןתפקיד ראשי; 13 פרקים
גם יוצר, תסריטאי ומפיק בפועל2013-2012האישה הטובהמייק קרסטיבה4 פרקיםתתקדםריאן קינגתפקיד ראשי; 22 פרקים
גם מפיק בפועל2014קוגר טאוןסאם ג'ונסטוןפרק: "Like a Diamond"Playhouse Presents"הכריזמטי"פרק: "The Dog Thrower"2015טיפול אונלייןטיילור בישופ2 פרקים2017-2015הזוג המוזראוסקר מדיסוןתפקיד ראשי (3 עונות); 38 פרקים
גם יוצר, תסריטאי ומפיק בפועל2017הטובות לקרבמייק קרסטיבה3 פרקיםThe Kennedys: After Camelotטד קנדימיני-סדרה
מת להיות הייתה תוכנית מציאות טלוויזיונית ישראלית ששודרה במשך שתי עונות במוסיקה 24, עונה שלישית בערוץ 2 ועונה רביעית בערוץ 10 בין השנים 2004 ל-2006. בתוכנית התחרו אנשים שאינם זמרים מקצועיים בחיקוי זמרים שונים.
את התוכנית הנחה דידי הררי, יחד עם ארבעה שופטים משתנים ולהקת ליווי בשם "על הבמה".
על מנת להשתתף בתוכנית, על המתמודדים לעבור אודישן (במהלך התוכנית מוצגים לעיתים חיקויים שלא עברו את האודישן).
המתמודדים בכל תוכנית מופיעים כאשר הם מאופרים ולבושים בצורה מיוחדת על-מנת שיהיו דומים חיצונית לזמר המקורי.
המנצח נקבע על ידי הצבעת הקהל שבאולפן.
בעונה הראשונה זכה הצרוב, איל כהנא, שביצע חיקוי של ריטה, בעונה השנייה של מאיה בוסקילה, בשלישית של שלמה ארצי וצרוב של מוש בן ארי זכה בעונה הרביעית.
בנוסף, חוקו זמרים אחרים, כמו צביקה פיק, אביב גפן, האחיות פיק, סאבלימינל והצל, שימי תבורי, בעז שרעבי, חיים צינוביץ', מייק בראנט, עברי לידר, שרית חדד, בן ארצי ועוד.
בין השופטים היה ניתן למצוא את ניקי גולדשטיין, מרגלית צנעני, פבלו רוזנברג, ננסי ברנדס, משה דץ, שרונה פיק, אילנה אביטל ומפורסמים אחרים.
שתי העונות הראשונות שודרו בערוץ "מוסיקה 24" בקיץ 2004 ובחורף שאחריו.
בקיץ 2005 שודרה התונית בשידור טלעד בערוץ 2, בחודשיים האחרונים לפני סיום הזיכיון שלה.
התוכנית עלתה לשידור ב-10 באוגוסט 2005.
ב-9 בדצמבר 2005 החל שידור עונה נוספת בערוץ 10 בשעה 20:00 בימי שישי.
התוכנית רשמה רייטינג ממוצע של כ-5% בלבד לאחר המעבר מטלעד לערוץ 10, ועונות נוספות לא הופקו יותר.
לקראת סיום שידור התוכנית חלק מהמשתתפים העלו מופע בשם "הצרובים", ואף הוציאו גרסת כיסוי לשיר של הגששים "תן לשים ת'ראש על דיונה".
מת'יו מקפדיין הוא שחקן בריטי הידוע בתפקידו כטום קווין בסדרת הדרמה "ספוקס" של BBC וכן בתפקיד פיצוויליאם דארסי בסרט הקולנוע משנת 2005 "גאווה ודעה קדומה".
זוכה פרס אמי ופרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה, מיני-סדרה או סרט טלוויזיה על משחקו בסדרה "יורשים".
מת'יו מקפדיין נולד בנורפוק שבאנגליה.
בין השנים 1992 עד 1995 למד ב"אקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה", ובמהרה הפך לשחקן מוכר על הבמות בבריטניה.
בין תפקידיו הבולטים בתיאטרון ניתן למנות את אנטוניו במחזה "הדוכסית ממאלפי", צ'ארלס סורפייס ב"בית ספר לרכילות", ובנדיק ב"מהומה רבה על לא דבר".
תפקידו כבנדיק היה זכור במיוחד, אותו גילם בדמות קצין-מוקיון.
ב-2005 זכה לשבחים על תפקידו כנסיך האל במחזות "הנרי הרביעי" חלק ראשון ושני, שעלו בתיאטרון המלכותי הלאומי בכיכובו של מייקל גמבון.
תפקידו החשוב הראשון בטלוויזיה היה ב-1998 בסרט "אנקת גבהים", עיבוד טלוויזיוני לספרה של אמילי ברונטה "אנקת גבהים", בו שיחק בתפקיד הרטון הרנשאו.
תפקידים נוספים בדרמות טלוויזיוניות היו בהפקות של ה-BBC, ב-1999 ב-"Warriors" וב-2001 הופיע ב"העולם על פי מלמוט", סדרה על פי רומן של אנתוני טרולופ.
עוד ב-2001 כיכב בדרמה "קרובים רחוקים מאוד" שכתב וביים סטיבן פוליאקוף.
ב-2002 נבחר לככב בסדרה "ספוקס", שזכתה לפופולריות רבה ולשבחי הביקורת.
הוא המשיך לשחק בסדרה בעונה השנייה ב-2003 ועזב את הסדרה בפרק השני של העונה השלישית.
מקפדיין הופיע בסרטי קולנוע אחדים, בהם "אניגמה" מ-2001, "מייבי בייבי" שביים בן אלטון ו"סודות וצללים" של בראד מקגאן.
הופעתו החשובה ביותר בקולנוע הייתה ב-2005 בתפקיד מר דארסי בסרט הקולנוע "גאווה ודעה קדומה", לצדה של קירה נייטלי.
ב-2003 החל במערכת יחסים עם קילי הוז, שותפתו לסדרה "ספוקס".
הם נישאו ב-8 באוקטובר 2004. בדצמבר אותה שנה נולדה בתם הבכורה, מגי, ובספטמבר 2006 נולד בנם ראלף.
מקפדיין כיכב בסרט "למות מלוויה" של פרנק אוז, ובסרט "פיגוע התאבדות", המבוסס על הרומן של כריס קלייב, לצד מישל וויליאמס ויואן מקגרגור.
הוא הופיע גם בסרטו של רון הווארד "פרוסט/ניקסון", בו גילם את ג'ון בירט.
בשנת 2008, הוא גילם את ארתור קלנם בעיבוד ה-BBC ל"דוריט הקטנה" של צ'ארלס דיקנס.
ב-2009 הופיע לצד השחקנית הלנה בונהם קרטר בסרט "Enid", המבוסס על חייה של איניד בלייטון, בתור יו פולוק, המוציא לאור ובעלה הראשון של בלייטון.
ב-2010 הוא גילם את השריף מנוטינגהאם בסרט "רובין הוד".
הוא כיכב בתור פיליפ פריור בסדרת הטלוויזיה "עמודי תבל", וגילם את לוגן מאונטסטוארט בסרט "Any Human Heart".
ביוני 2010 זכה מקפדיין בפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקן המשנה הטוב ביותר על עבודתו ב"צדק פלילי".
ב-2011, מקפדיין עשה הופעת קמע בתוכנית "ספוקס", וב-2012 הוא גילם את אובלונסקי בסרטו של ג'ו רייט, "אנה קארנינה".
בדצמבר 2012 הוא החל לגלם את אדמונד ריד ב"רחוב ריפר".
בשנים 2013–2014 גילם את ג'יבס בהפקה של "Jeeves and Wooster in Perfect Nonsense" בווסט אנד בלונדון.
המחזה זכה בפרס אוליבייה לשנת 2014 לקומדיה החדשה הטובה ביותר.
בשנת 2015 אמזון פריים קנתה את "רחוב ריפר", ולאחר ביקורות טובות, הסדרה חודשה לעונות רביעית וחמישית.
באותה השנה, הייתה לו הופעת אורח בפרק הפיילוט של "הממלכה האחרונה".
בשנים 2018 ועד 2023 כיכב בתור טום וואמבסגאנס בסדרה של HBO "יורשים", עליה קיבל שתי מועמדויות לפרס אמי לבידור בפריים טיים, ובשנת 2022 זכה בפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת דרמה.
בשנת 2023 זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה, מיני-סדרה או סרט טלוויזיה
מורגן 2020עוזרת אישית The Assistant ווילקוק 2022 האיש שלא היה Operation Mincemeat צ'ארלס קולמונדלי 2024 דדפול & וולברין Deadpool & Wolverine פרדוקס 2025הולנד (אנ') Holland פרד ונדרגרוט
מת לחיות 4.0, או מת לחיות 4 הוא הסרט הרביעי בסדרת הסרטים "מת לחיות" שיצא לאקרנים בשנת 2007. הסרט הוא בכיכובו של ברוס ויליס ששב לגלם את הבלש ג'ון מקליין.
בתחילת הסרט, קבוצת אנשים בראשותו של תומאס גבריאל שולחת מתנקשים על מנת לחסל 6 האקרים.
בינתיים, בניו יורק, ג'ון מקליין (ברוס ויליס) תופס את בתו לוסי מקליין עם חבר שלה.
הבת שמעוצבנת מסדר העדיפויות של אביה, טוענת שהיא "לוסי ג'נרו", שם משפחתה של אמה.
כשה-FBI מגלים על חדירה למחשביהם הם מורים לאנשיהם ולמשטרה כולל ג'ון, לאסוף 7 האקרים העשויים להיות קשורים לפריצה.
ג'ון נוסע לאסוף את ההאקר היחיד שעדיין חי, מתיו פרל (ג'סטין לונג).
בזמן שהם בביתו של מתיו, אנשיו של גבריאל מנסים להרוג אותם, ואחרי קרב ארוך השניים מצליחים לברוח.
ג'ון ומתיו מתחילים לנוע לכיוון מטה ה-FBI, כשלפתע הם שמים לב לתאונות דרכים מוזרות ושכל הרמזורים ירוקים.
ההאקרים של גבריאל מתחילים במה שנקרא "מכירת חיסול" - הפלה של כל המערכות המחוברות לרשתות מחשבים ושליטה בהם.
מכירת החיסול פוגעת בכל החוף המזרחי של ארצות הברית, משבשת את מערכות התנועה והמרכזים הפיננסיים בשוק.
פרל ומקליין מגלים שגבריאל מתכנן לשלוח אנשים לתחנת כוח במערב וירג'יניה כדי לשבש את כל מערכת החשמל של החוף המזרחי.
השניים נוסעים למערב וירג'ינה כדי לעצור את המאהבת של גבריאל, מאי לין.
לאחר שהם מצליחים להציל את המצב ותחנת הכוח מתפוצצת, נגרמת הפסקת חשמל, התוקעת גם את בתו של מקליין במעלית.
מקליין ופרל טסים במסוק אל חבר של פרל, פרדי "וורלוק", ונעזרים בו לאתר את גבריאל.
גבריאל, השבור ממותה של מאי לין, לוקח את לוסי כבת ערובה.
לאחר שמקליין ופרל מגיעים לתחנת הכוח, מיקומו של גבריאל, הם משחקים במשחק של חתול ועכבר.
לאחר מאבק, גבריאל ושלושה מאנשיו מגיעים יחד עם לוסי ומתיו שמוחזקים בני ערובה למקום מחבוא חדש.
מקליין, לאחר מעקב מתיש אחריהם מצליח להגיע אליהם.
אחרי קרב ארוך, מקליין יורה בגבריאל דרך כתפו שלו, ומשחרר את מתיו ולוסי.
ג'פרי מת'יו סטל (Jeffrey Matthew Settle, נולד ב-17 בספטמבר 1969), הוא שחקן אמריקאי.
סטל מוכר בעיקר בשל תפקידו כקפטן רונלד ספירס בסדרת הטלוויזיה "אחים לנשק" וכרופס האמפרי בסדרה "אחת שיודעת".
סטל נולד וגדל בהירוקי, בקרוליינה הצפונית לג'ואן וד"ר רוברט סטל, מטיף בפטיסטי.
הוא הצעיר מבין שישה אחים.
את קריירת המשחק שלו התחיל סטל בסוף שנות ה-90. הוא שיחק לראשונה בסרט הקולנוע "אני עדיין יודע מה עשית בקיץ האחרון" כוויל בנסון, בנו של בן בנסון, הרוצח הרודף בסדרת הסרטים.
במהלך השנים, סטל הופיע בתפקידי אורח בסדרות "אחים ואחיות", "CSI: Mimmi" ו"חוק וסדר".
החל משנת 2007, סטל משחק את דמותו רופס האמפרי, כאביהם של דן וג'ני כדמות משנה, בסדרת הטלוויזיה "אחת שיודעת".
בנוסף, סטל מוכר כקפטן רונלד ספירס, בסדרת הטלוויזיה "אחים לנשק" של רשת HBO, שבה שיחק בעברו.
בשנת 2007 שיחק בסרט האימה "מתחת" כתפקיד ראשי, ובסרט הטלוויזיה "עשן כחול".
אשתו לשעבר של סטל, נעמה נתיב, היא דוגמנית ושחקנית ישראלית בעברה.
מת'יו ג'ואל רבין הוא כלכלן יהודי-אמריקאי הבולט בעבודותיו בתחום הכלכלה ההתנהגותית, מכהן כפרופסור באוניברסיטת הרווארד.
רבין סיים ב-1984 תואר ראשון בכלכלה ומתמטיקה מאוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, בה שימש גם כעוזר מחקר במכון לחקר העוני.
את הדוקטורט בכלכלה בתחום משחקים לא שיתופיים, אותו קיבל ב-1989, עשה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
רבין החל ללמד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ב-1989, ב-1996 קודם לפרופסור חבר וב-1999 לפרופסור מן המניין.
בשנים 2001 עד 2005 היה עמית מקארתור, הוא עמית בחברה האקונומטרית מאז שנת 2000 וחבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים מאז 2002. הוא היה פרופסור אורח באוניברסיטת הרווארד, באוניברסיטת נורת'ווסטרן ובבית הספר לכלכלה של לונדון.
ב-2014 עבר לכהן כפרופסור לכלכלה התנהגותית באוניברסיטת הרווארד.
בשנת 2001 זכה במדליית ג'ון בייטס קלארק, המוענקת לכלכלן המשפיע ביותר מתחת לגיל 40.
מחקריו הבולטים של רבין עוסקים בתחום הכלכלה ההתנהגותית, בין עבודותיו נכלל פיתוח "מודל רבין להוגנות", מודל זה מכליל את נושא ההוגנות והאלטרואיזם לתוך פונקציית התועלת של הפרט.
עבודות בולטות אחרות מתייחסות להטיה בהתנהגות הפרטים בנוגע להעדפת ההווה ומחקרים נוספים בתחום האי-רציונליות לכאורה, כמו חוק המספרים הקטנים.
מתיו ג'יימס מוריסון הוא רקדן, זמר-יוצר ושחקן אמריקאי.
הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו בתור וויליאם שוסטר (אנ') בסדרה "Glee" (2015-2009).
הוא גם כיכב במספר בהפקות של ברודוויי, בין היתר גילם את לינק לארקין במחזמר "היירספריי" (2002), שיחק במחזמר "האור בפיאצה" (2005, עבורו קיבל מועמדות לפרס טוני) ובשל גילום דמותו של ג'יימס מתיו ברי במחזמר "למצוא את ארץ לעולם לא" (2016-2015).
נולד בבסיס הצבאי פורט אורד שבצפון קליפורניה וגדל בעיר צ'יקו (אנ'), קליפורניה.
בנם של מרי לואיז (פרייז'ר) ותומאס מוריסון; הוא ממוצא סקוטי ואנגלי.
הוא היה חבר בתיאטרון הנוער של בואנה פארק (אנ')..
הוא למד בבית הספר לאמנויות של מחוז אורנג' בסנטה אנה, לאחר מכן למד בתיכון לוס אלמיטוס בעיר לוס אלמיטוס (אנ')..
בזמן לימודי התיכון, מוריסון השתתף במחזמר עם השחקנית ג'ודי סוויטין (אנ').
הוא למד בבית הספר לאמנויות טיש של אוניברסיטת ניו יורק במשך שנתיים לפני שנשר והצטרף לעיבוד של ברודוויי למחזמר "פוטלוס" (אנ').
בשנת 2005 השתתף בסרט הטלוויזיה המקורי של דיסני "היה היה פעם מזרן" לצדם של קרול ברנט וטרייסי אולמן.
הסרט מבוסס על הסיפור "הנסיכה והאפון" שכתב הנס כריסטיאן אנדרסן.
בשנת 2007 שיחק תפקיד קטן בסרט "מילים ולחן" שם היה האמרגן של כוכבת פופ מפורסמת.
הוא ידוע בעיקר בשל תפקידו הראשי במחזמר "היירספריי" שהועלה בברודוויי, בו שיחק את תפקיד לינק לרקין, ובשל תפקידו כויליאם שוסטר בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "Glee".
תפקידו בסדרה זיכה אותו בהערכה, ומועמדות וזכייה בפרסים שונים.
ויליאם שוסטר הוא מורה לספרדית בבית הספר "ויליאם מקינלי" באוהיו, בו למד בצעירותו והכיר את אשתו לעתיד.
הוא החליט להחזיר את תהילתה של המקהלה, והקים אותה מחדש.
בשנת 2016 השתתף בתפקיד אורח בעונה השנייה של הסדרה המוצלחת "יאנגר".
עוד בשנת 2017 השתתף בסדרה "האנטומיה של גריי" בעונות 13–14 בתפקיד אורח כבעלה המתעלל של הדמות ג'ו וילסון.
בשנת 2020 לוהק בתפקיד הגרינץ' בספיישל הטלוויזיה המוזיקלי "Dr.
ב-4 באפריל 2022, פורסם כי מוריסון נבחר לצוות השופטים בעונה ה-17 של תוכנית המציאות "So You Think You Can Dance" ברשת FOX, יחד עם ג'וג'ו סיווה ורקדן ההיפ-הופ סטיבן בוס (אנ').
עם זאת, ב-27 במאי, הוא פוטר מהתוכנית בגלל ששלח הודעות טקסט למתמודדת שגרמו לה להרגיש אי-נוחות.
הפרק האחרון שלו שודר ב-8 ביוני, והוא הוחלף בשחקנית ליאה רמיני.
בסרטון אינסטגרם שפורסם ביוני 2022, מוריסון טען שההודעות שלו היו פשוט ידידותיות ושהוא קורבן של תרבות הביטול.
מוריסון התארס לשחקנית קריסשל סטאוס (אנ') ב-9 בדצמבר 2006. מערכת היחסים ביניהם הסתיימה שנה לאחר מכן.
בשנת 2011, מוריסון החל לצאת עם רנה פואנטה.
ב-27 ביוני 2013, אלטון ג'ון עזר למוריסון להודיע שהוא ופואנטה מאורסים.
מוריסון ופואנטה נישאו ב-18 באוקטובר 2014, בבית פרטי באי מאווי.
בנם הבכור נולד ב-22 באוקטובר 2017; ובתם השנייה נולדה ב-28 ביוני 2021.
+שנהסרטתפקידהערות2001Bollywood Callingמר אברהם2003Marci Xחבר בלהקת בניםDetective Fictionג'ק בצעירותו2006Blindersסקוט2007מילים ולחןרייהעולם על פי דןשוטראני חושב שאני אוהב את אשתיאיש מכירות #22012למה לצפות כשאתם מצפיםאוון וובר2016שפיציםג'ייק הופרדיבוב (גרסה אמריקאית)2014תחנת חלל 76דניאללא מתרגשעצמו2016After the Realityסקוטי2017קדחת הצבעוניםמת'יוס2019Crazy Alienקפטן זאק אנדרוז
מועמד פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת קומדיה (10-2009)
מועמד פרס אמי לשחקן הטוב ביותר בסדרת קומדיה (2010)2011המופע של קליבלנדדיבוב; פרק: "How Do You Solve a Problem Like Roberta?"2016האישה הטובהקונור פוקס6 פרקיםיאנגרסבסטיאןפרק: "The Good Shepherd"2017–2018האנטומיה של גרייפול סטדלר4 פרקים2019–2020The Greatest Dancerעצמושופט; תוכנית מציאות ברשת BBC One; שתי עונות2019אימה אמריקאית: 1984טרבור קירשנרתפקיד ראשי; 9 פרקים2020Dr.