tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הפיברגלס חובק הפנים, מהסוג שחבש לראשונה ז'אק פלאנט, הוא סמל ותיק של הוקי קרח, כפי שמאופיין בציור המפורסם ב"רחבת השער" מאת קן דנבי.
מסכת השוער התפתחה עוד יותר ממסכת הפיברגלס המקורית חובקת הפנים שעוצבה על ידי פלאנט.
למרות מסכה זו אינה נראית מאוד מגוננת עכשיו, בזמנו היא הייתה, בהתבסס על סגנון המשחק ששוחק.
השימוש של ג'רי צ'יוורס במסכה מחבקת הפנים עבור הבוסטון ברואינס היה בין הראשונים ש"קושטו" בהתאמה אישית; לפי הנחייתו של מאמן הברואינס דאז, ג'ון "פרוסטי" פוריסטול, כבדיחה, שצייר תפר מזויף על המסכה שבה צ'יוורס נפגע על ידי דסקית תועה.
צ'יוורס אימץ את "מסכת התפר" כשלו, והמשיך וקבע שיא NHL (שעדיין עומד) של 32 ניצחונות רצופים במהלך עונת הברואינס של 1971-72.
בעוד שסגנון המסכה זו כבר לא נמצאה בשימוש על ידי ליגות הוקי, היא נשארה מפורסמת בגלל השימוש בה בתרבות הפופולרית.
אולי הדוגמה המוכרת ביותר היא הדמות ג'ייסון וורהיס מהזכיינית של סרטי האימה יום שישי ה-13. קייסי ג'ונס מהזיכיון צבי הנינג'ה לובש גם גרסה מסוגננת של המסכה, וכך גם די-רוס, הגיטריסט המנוח של להקת ההבי מטאל בודי קאונט.
באופן דומה, חברי ההוליווד אנדד נראים תמיד לבושים במסכות ייחודיות המבוססות על עיצוב זה.
בסרט היט, הגיבורים לובשים מסכות הוקי מחבקות פנים כחלק מתחפושתם במהלך שוד, וכך גם הדמויות במשחק הווידאו Grand Theft Auto: Vice City, במהלך משימה אשר שואבת השראה רבה מהשוד מהסרט.
בשנות ה-70, שילוב של קסדה וכלוב זכה לפופולריות על ידי ולדיסלב טרטיאק.
הוא בלט במיוחד כאשר לבש אותה במהלך סדרת הפסגה בשנת 1972, שחשפה את המסכה בסגנון "כלוב הציפורים" לאוהדי ושחקני ההוקי הקנדיים.
בדומה לעיצוב הפיברגלס המקורי, שילוב הקסדה-כלוב זכה לביקורת על כך שאינו מספק הגנה נאותה לפנים/גולגולת.
דן קלוטי עבר ממסכה מסוג זה לפיברגלס המלא הפופולרי יותר, תוך ציון סיבות בטיחותיות בעצת לוס אנג'לס קינגס.
דומיניק האשק השתמש במסכה מסוג זה.
ריק דיפייטרו, האחרון עם ניו יורק איילנדרס ב-2013, היה אחד משוערי ה-NHL האחרונים שהשתמשו במסכה מסוג זה.
בעקבות הפציעה שסיכנה את חייו של קלינט מלרצ'וק ב-1989, למסכות שוער נוספות חיברו סיומת פלסטיק לשמירה על הצוואר, בדרך כלל תלויה ורפויה עבור יותר יכולת תמרון.
ב-4 במרץ 2014, טים תומאס שיחק עבור הפלורידה פנתרס כשהוא חובש קסדת קופר ישנה צבועה בכחול כהה עם כלוב באואר מודרני ומגן צוואר לבן של Itech מחובר.
במהלך המשחק, הכלוב נשבר מחבטה ותומאס חזר עם קסדה אדומה בסגנון Mage עם כלוב באואר דומה.
שוערים ברמות נמוכות יותר של הוקי (כגון תיכונים, מכללות או ליגות פנאי) שבוחרים להשתמש בעיצוב זה מציינים סיבות כמו קסדת הפלסטיק שבה נעשה שימוש קל יותר מהפיברגלס או חומרים מרוכבים המשמשים בעיצובים אחרים, וכן לקסדה יש פתח רחב יותר מהמסכה המסורתית וישנה תחושה פחות קלסטרופובית וראייה טובה על הדסקית.
בסוף שנות ה-70 פותחה מסכת שוער מסוג אחר המורכבת ממסכת פיברגלס עם כלוב תיל המכסה אזור חתוך באמצעו, שפותחה על ידי דייב דריידן וגרג הריסון.
חלק העשוי מפיברגלס יכול להיות עשוי גם מסיבי פחמן, או תערובת של פיברגלס וקוולאר.
ז'יל מלוש וצ'יקו רש היו בין המאמצים הראשונים של ה-NHL של המסכה המשולבת, בתחילת שנות ה-80. גרסאות מודרניות יותר של מסכות מסוג זה נועדו לעמוד טוב יותר בהשפעה של דסקיות במהירויות גבוהות יותר, והן משמשות בכל הרמות של הוקי קרח מאורגן.
מסכה מסוג זה נחשבת לבטוחה יותר מסוגים אחרים, מכיוון שהיא מפזרת את השפעת הדסקית טוב יותר משילוב הקסדה-כלוב, והיא הסוג הנפוץ ביותר בשימוש שוערים כיום.
השוער לשעבר טים תומאס מהבוסטון ברואינס לבש חלק אחד בסגנון חדש יותר בשם Sportmask Mage RS, אשר עשוי כמו מסכת הפיברגלס החדשה יותר, אך דומה לשילוב הקסדה-כלוב.
המסכה המשולבת אושרה עבור הוקי בקנדה לקטינים בשנת 1989. לגרסאות חובבים יש רק פתחים מרובעים או מלבניים בין הסורגים, שכן מוטות עין החתול אסורים בהוקי לקטינים.
הופעתה של מסכת השוערים שינתה את האופן שבו שוערים משחקים, ואפשרה להם לבצע הצלות רבות יותר על הברכיים ללא חשש מפציעות חמורות בראש או בפנים.
לפני הופעת המסכה, רוב השוערים נשארו עומדים ככל האפשר.
בעידן המודרני, שוער צפוי לסבול מאי נוחות זמנית במקום זעזוע מוח חמור ופצעים; עם זאת, מסכה אינה מבטלת את הסיכון לפציעה, ושוערים מסוימים עברו זעזוע מוח על ידי חבטה שפגעה בראשם.
מספר שוערים, כמו דומיניק האשק והנריק לונדקוויסט, השתמשו בראשם בכוונה כדי לעצור חבטות.
לונדקוויסט אמר שהסיבה שלו לכך היא לא לחסום את ראייתו על ידי הנחת כפפת התפיסה שלו מול המסכה שלו במטרה לעצור את החבטה.
עם שטח פנים זמין המסופק על ידי מסכות פיברגלס, שוערים מוצאים שזה אופנתי להעניק למסכה שלהם עיטורים ייחודיים.
מסורת זו התחילה עם המסכות המוקדמות ביותר, בעיקר על ידי שוער הבוסטון ברואינס שהוזכר לעיל, ג'רי צ'יוורס, שהיה ידוע כמי שצייר תפרים על המסכה שלו בכל פעם שהיא נפגעה.
התפרים האלה מייצגים את המקום שבו צ'יוורס היה נחתך לולא היה חובש את המסכה שלו.
בשנים האחרונות, תופסי בייסבול החלו ללבוש מסכות פנים הדומות בסגנון למסכות שוער הוקי קרח.
צ'ארלי או'בריאן היה הראשון שהשתמש במסכת תופס בסגנון הוקי במשחק ב-MLB בשנת 1996 בזמן ששיחק עבור הטורונטו בלו ג'ייז.
מסכות שוער נראות בדרך כלל כשהן לבושות על ידי שוערי לקרוס מקורה, רינגט, רינקבול, פלורבול והוקי שדה הן ברמת הנוער והן ברמה המקצועית.
בתורת הגרפים, מסלול הוא סדרה של קשתות בגרף, כך שראשה של כל קשת (פרט לאחרונה) נעוץ בזנבה של זו הבאה אחריה.
פורמלית, מסלול הוא סדרה של קשתות כך שאם קשת בסדרה היא מהצורה , אז לכל מתקיים .
ההגדרה תקפה לגרפים לא מכוונים ולגרפים מכוונים.
קשת לא מכוונת מחברת שני צמתים וניתן לעבור בה מכל צומת למשנהו, ועל קש/ת מכוונת ניתן לעבור רק בכיוון אחד (מזנב הקשת לראש הקשת).
מסלול בגרף מכוון (לא מכוון) נקרא מסלול מכוון (לא מכוון בהתאמה).
לעיתים מניחים שקשת יכולה להיות לולאה - צומת הזנב הוא גם צומת הראש.
אורך של מסלול שווה למספר הקשתות במסלול.
בגרף ממושקל משקל מסלול שווה לסכום משקלי הקשתות במסלול.
מרחק בין שני קודקודים הוא מספר הקשתות במסלול הקצר ביותר ביניהם.
מסלול פשוט בצמתים, הוא מסלול שאינו עובר באף צומת יותר מפעם אחת.
מסלול פשוט בקשתות הוא מסלול שאינו עובר באף קשת יותר מפעם אחת.
סתם מסלול פשוט הוא בדרך כלל בצמתים.
מסלול מושרה, או נחש, הוא תת-גרף שמושרה על ידי מסלול פשוט בגרף.
מעגל בגרף, הוא מסלול לא-ריק שמתחיל ומסתיים באותו צומת.
מסלול אוילרי, הוא מסלול שעובר בכל הקשתות בגרף (מבלי לחזור על אף קשת פעמיים).
מסלול המילטוני, הוא מסלול שעובר בכל הצמתים בגרף (מבלי לחזור על אף צומת פעמיים).
בתורת הגרפים, מסלול אוילר הוא מסלול בגרף העובר בכל קשת בו בדיוק פעם אחת.
מעגל אוילר הוא מסלול אוילר מעגלי (מתחיל ונגמר באותו צומת).
המסלול והמעגל נקראים על שם לאונרד אוילר שעסק בהם לראשונה כאשר פתר את בעיית הגשרים של קניגסברג.
בכל גרף עם מספר גדול יותר של צמתים בעלי דרגות אי זוגיות אין לא מסלול ולא מעגל אוילר (גרף סופי בעל צומת אחד בעל דרגה אי זוגית לא יכול להתקיים מלמת לחיצות הידיים).
ההוכחה המלאה הראשונה לטענות אלה התפרסמה על ידי המתמטיקאי הגרמני קרל היירהולצר ב-1873 (לאחר מותו).
מעגל אוילר: בגרף קשיר קיים מעגל אוילר אם ורק אם כל הדרגות זוגיות.
הוכחה: בהינתן גרף קשיר שדרגות כל צמתיו זוגיות, נראה איך למצוא מעגל אוילר.
נצא מצומת כלשהו ונתקדם בגרף באופן שרירותי, ללא חזרה על קשתות, עד אשר "נתקע", כלומר נגיע לצומת שאי אפשר לבחור ממנו קשת שעדיין לא נבחרה.
הטענה היא שזה יקרה רק כשנחזור לצומת שממנו התחלנו.
הסיבה היא שבכל שלב בבחירת המסלול, פרט לצומת ההתחלה והסיום במסלול הנבחר, לכל שאר הצמתים דרגה זוגית במסלול - מכיוון שעל כל כניסה לצומת יש יציאה ממנו.
אם נכנס לצומת כשסך כל דרגתו במסלול היא אי זוגית, הרי אי אפשר להתקע, כי מזוגיות הדרגה נובע כי תהיה קשת שעדיין לא השתמשנו בה.
לכן המסלול נתקע רק אם חוזרים לנקודת הפתיחה, כי זו הדרך היחידה שדרגת הצומת בסוף המסלול יכולה להיות זוגית.
כעת נסתכל על תת-הגרף המתקבל מהקשתות שעדיין לא כוסו.
בתת-הגרף הזה הדרגה בכל צומת היא זוגית, מכיוון שמהקשתות שהורדנו היה מספר זוגי בכל צומת.
נבחר צומת כלשהו על המסלול שכבר סימנו, שיוצאות ממנו קשתות שטרם נבחרו (חייבות להיות כאלה, אחרת הגרף אינו קשיר), ונחפש מעגל שמתחיל ונגמר באותו צומת.
אם נתקעים גם במקרה זה, ממשיכים לחפש "תיקון", בדרך רקורסיבית.
משמצאנו מעגל אוילר, ניתן להוסיף אותו למסלול המקורי שלנו - במקום שנמשיך בקשת שבחרנו מלכתחילה, נכנס קודם למעגל החדש שבנינו, ואחרי שנסיים לעבור בו נחזור לצומת שממנה התחלנו, ואפשר להמשיך משם כרגיל במסלול המקורי שלנו.
מכיוון שזהו מעגל, המסלול לא מסתיים באף קודקוד.
לכן מספר הכניסות והיציאות מכל קודקוד שווה.
כתוצאה מכך שהמסלול עובר על כל צלע פעם אחת ויחידה מספר הכניסות והיציאות שווה ממש לדרגת הקודקוד.
נניח שיש כניסות בקודקוד מסוים, מכאן יש יציאות, ולכן דרגת הקודקוד היא .
מכיוון ש- מספר טבעי, קבלנו דרגה זוגית.
מסלול אוילר: בגרף קשיר לא מכוון יש מסלול אוילר אם ורק אם יש בו 0 או 2 קודקודים עם דרגה אי זוגית.
הוכחה: נניח שקיימים רק 2 קודקודים עם דרגה אי-זוגית: a,b.
נוסיף לגרף קודקוד c שממנו יוצאות שתי צלעות, אחת ל-a והשנייה ל-b.
אנו עומדים בתנאי המשפט למעלה, לכן קיים מעגל אוילר המתחיל ומסתיים בקודקוד c.
נשמיט את הקודקוד c ונשאר לנו מסלול אוילר בין a ל b.
אם תחילת המסלול וסופו חלים באותו קודקוד - זהו מעגל אוילר, ולכן יש 0 קודקודים אי זוגיים.
נחבר את תחילתו וסופו ונקבל מעגל אוילר ולכן כל דרגות הקודקודים זוגיות.
נשמיט את הצלע - יש לנו 2 קודקודים שדרגתם אי זוגית.
גרפים מכוונים: בגרף מכוון תנאי הכרחי ומספיק לקיום מעגל אוילר הוא שהגרף יהיה קשיר היטב ובכל קודקוד דרגת הכניסה זהה לדרגת היציאה.
בגרף מכוון יש אלגוריתם פולינומי לספירת מעגלי אוילר, תוך שימוש במשפט קירכהוף, אולם בגרף לא מכוון הבעיה היא שלמה ל (כלומר בדומה לבעיית השידוך המושלם בגרף, זהו מקרה שבו בעיית ההכרעה היא בP אולם בעיית הספירה קשה).
בתורת הגרפים, מסלול המילטוני הוא מסלול בגרף מכוון או בלתי מכוון העובר בכל צומת בדיוק פעם אחת.
מעגל המילטוני הוא מסלול בגרף העובר בכל צומת פעם אחת פרט לצומת שממנו יצא (ואז הוא עובר בו בדיוק פעמיים - בהתחלה ובסוף).
המונחים קרויים על שמו של ויליאם רואן המילטון, מתמטיקאי ואסטרונום אירי, אשר המציא ב-1857 משחק המבוסס על מציאת מעגל המילטוני בגרף התריסרון.
שעשוע מתמטי אחר הקשור במסלולים ומעגלים המילטוניים היא חידת מסע הפרש בשחמט, בה יש למצוא מסלול המילטוני בגרף פרש.
על בעיה זאת כתבו לאונרד אוילר ואלכסנדר ונדרמונד כבר במאה ה-18.
ידועים מספר תנאים המבטיחים קיום מסלול או מעגל המילטוניים, אולם הם רחוקים מאפיון מלא .
כך, ידוע שבגרף תחרות (שהוא גרף מכוון), תמיד יש מסלול המילטוני ויש מעגל המילטוני אם ורק אם הגרף קשיר היטב.
בגרפים צפופים מאוד מובטח כי יהיה מסלול המילטוני.
כך, למשל, משפט אור הקובע כי לגרף עם קודקודים אם לכל שני קודקודים x,y שאינם שכנים n ≤ deg(x) + deg(y) אזי הגרף מכיל מעגל המילטוני.
ונובע ממנו משפט דירק שקובע כי גרף עם צמתים בו הדרגה המינימלית היא לפחות הוא בהכרח המילטוני.
בהיפרקוביה מכל מימד יש מעגל המילטוני והמעגלים הללו מתאימים לקוד גריי.
בגרף מקרי ידועים ערכים מדויקים של הסף ממנו ניתן לצפות כי יהיה מסלול המילטוני בגרף בהסתברות גבוהה.
בגרף מקרי עם צמתים ו- קשתות הנבחרות באקראי, ההסתברות כי יהיה המילטוני שואפת ל-.
אם מוסיפים את הקשתות בזו אחר זו עד שהדרגה המינימלית מגיעה ל-2 (זהו תנאי הכרחי לקיומו של מעגל המילטוני), אז הסיכוי לכך שהגרף אינו המילטוני שואף לאפס כאשר n גדל.
מספר בעיות הנוגעות למסלולים המילטוניים הן בעיות NP - שלמות, ומכאן שלא ידוע אלגוריתם יעיל לפתרונן.
כאלו הן, למשל, מציאת מסלול המילטוני בגרף שבו קיים מסלול כזה; הקביעה האם קיים מסלול המילטוני בגרף נתון.
הבעיות נכללות ב-רשימה המקורית של 21 הבעיות של ריצ'רד קארפ.
הבעיה היא שלמה ל-NP אף בגרפים מישוריים שדרגתם שלוש.
בעיית ספירת המסלולים ההמילטוניים בגרף היא שלמה ל-.
בעיית מציאת מסלול המילטוני בגרף קשורה בקשר הדוק לבעיית מציאת מעגל המילטוני בגרף - גרף בעל מעגל המילטוני יכול להתקבל מגרף בעל מסלול המילטוני על ידי הוספת צומת חדש לגרף שמחובר לכל שאר הצמתים (זה יהיה צומת המוצא והסיום).
בעיית מציאת מעגל המילטוני היא מקרה פרטי של בעיית הסוכן הנוסע, כאשר משקלי כל הקשתות הם 1.
לבעיית מציאת מסלול המילטוני יש אלגוריתם שסיבוכיותו מעריכית בלבד, (ולא כפי שיהיה לאלגוריתם שיעבור על כל המסלולים האפשריים), באמצעות תכנות דינמי.
בגרפים מקריים ידועים אלגוריתמים יעילים המוצאים את המעגל ההמילטוני בהסתברות הצלחה הדומה להסתברות שהמעגל קיים.
בעיית מציאת מסלול המילטוני הייתה הדוגמה הראשונה עבורה הודגם חישוב מולקולרי (מחשוב DNA) העושה שימוש ב-DNA ובביולוגיה מולקולרית, במקום באמצעים האלקטרוניים הרגילים.
ב-1994 הדגים לאונרד אדלמן מאוניברסיטת דרום קליפורניה שימוש ב-DNA לצורך פתרון הבעיה על גרף עם שבעה צמתים.
מַסְלוּל הוא מושב בצפון-מערב הנגב, המשתייך לתנועת המושבים.
הוא ממוקם מדרום-מערב לאופקים ומול הכפר השיקומי עלה נגב.
שטחו של המושב הוא כ-7,200 דונם.
שמו ניתן לו על שם הפסוק בספר ישעיהו: .
המושב נוסד בשנת 1950 על ידי עולים מאיראן, ומנה כ־60 משפחות שהתגוררו באוהלים, ובהמשך השתכנו בבתי סוכנות.
המתיישבים עסקו בחקלאות, במכסות גידול ומים משותפות לשכנים, בחלקות שדה שיתופיות, בערבות הדדית ובסיוע זה לזה.
העולים, שהיו אנשי מסחר, התקשו בעבודת החקלאות, ועל כן הגיעו מן ההתיישבות ברחבי הארץ משפחות מדריכות בחקלאות ובכלכלת בית שליוו את העולים החדשים בשנים הראשונות במושב, והגיעו גם מורות מתנדבות.
במושב הוקם בית ספר שאליו באו גם ילדים מהמושבים הסמוכים.
בשנים 1965–1969, נעזב המושב על ידי מרבית מייסדיו, מלבד שמונה-עשרה משפחות.
בעקבות העזיבה, התלבטו המוסדות המיישבים אם לשקם את המושב ולהערות אליו רוח חדשה, והגיעו תושבים חדשים.
אל המייסדים הדתיים והמסורתיים הצטרפו גם תושבים חילוניים וגם שומרי מצוות ונוצרה קהילה פלורליסטית מגובשת.
מסוף שנות התשעים שב המושב והתרחב, וכיום יש בו 90 יחידות-משק ועוד 64 תושבים שהשתכנו בתוכנית "בנה ביתך".
ביישוב כיום 154 בתי אב.
ב-2019 החלה הקמה של הרחבה של המושב בדרום-מזרח המושב, נכון ל-2021 השכונה בשלבי הקמה סופיים
בשטח מושב מסלול - שדה סולארי בינוני של ערבה פאוור קומפני בשם מסלול סאן.
השדה משתרע על שטח של 140 דונם ומורכב מ-30,700 פאנלים פוטו-וולטאיים של חברת JA Solar.
עלות הפרויקט: 123 מיליון שקלים, כולל השקעה של 24.7 מיליון ש"ח הון עצמי על ידי ערבה פאוור, קרן נוי וקק"ל.
השדה הסולארי 'מסלול סאן' ייצר 8.9 מגוואט חשמל, ויחסוך הפקה של כ-225,000 טון מטרי של פחמן דו-חמצני בתקופה של עשרים שנה.
מסלול גאוסטציונרי הוא מסלול מעגלי סביב כדור הארץ, מעל קו המשווה, והוא מרוחק 35,786 קילומטר מפני הארץ.
תכונתו העיקרית של מסלול זה היא כי לוויין שיוצב עליו יוכל להישאר כל הזמן מעל אותה נקודה על פני כדור הארץ, ועל כן ייראה מכדור הארץ כנייח.
תכונה זו מאפשרת להעביר שירותי תקשורת לאזורים מוגדרים על פני הארץ לאנטנות המכוונות בזווית קבועה לנקודה ספציפית בחלל.
בניגוד ללווייני תקשורת, לווייני ריגול מוצבים ופועלים במסלולים בגובה מספר מאות קילומטרים מעל פני הקרקע, הם מקיפים את כדור הארץ מספר פעמים ביום ומיקומם בשמיים אינו קבוע.
הרעיון של לוויינים גאוסטציונריים (וגאוסינכרוניים, שגאוסטציונריים הוא מקרה פרטי שלהם) פורסם לראשונה בשנת 1928 בידי הרמן פוטקניק.
מסלולים גאוסינכרוניים וגאוסטציונריים עברו פופולריזציה בידי סופר המדע הבדיוני ארתור צ'ארלס קלארק ב-1945 כמסלולים שימושיים ללווייני תקשורת, ולכן הם נקראים לעיתים גם מסלולי קלארק על שמו.
חגורת קלארק היא החלק בשמים בגובה של כ-35,786 קילומטר מעל פני הים במישור קו המשווה שבו ניתן להשיג מסלול קרוב לגאוסטציונרי.
בשל השפעות רוח שמש סוטה לעיתים הלוויין ממסלולו, ולכן מופעלים מדי פעם מנועי הלוויין כדי להחזירו למקום הדרוש.
כתוצאה מכך אורך חיי הלוויינים מוגבל.
לאור העובדה כי קיים רק גובה מסלול גאוסינכרוני אחד הסובב את כדור הארץ, הוא מנוהל על ידי איגוד התקשורת הבינלאומי , אשר יוצר מסגרת לביצוע תהליכי תיאום תדרי הלוויינים בין רשתות לווייניות שונות במטרה למנוע הפרעות הדדיות.
אך התיאום הראשוני שמבצע ITU, הוא הקצאת מקום פיזי ללוויין (קו אורך גאוגרפי), זאת כיוון שמספר הלויינים שאפשר לשבץ במסלול, מוגבל, כדי למנוע התנגשות.
גובה הלווין שבו יתקבל מסלול גיאוסטציונארי הוא תוצאה של פתרון המשוואה שתאזן את הכוחות הפועלים על הלווין בהינתן שמהירותו הזוויתית חייבת להיות זהה למהירות הזוויתית בפני הכוכב (לדוגמה בכדור"א הקפה כל 24 שעות).
מצד אחד כוח המשיכה, ומצד שני הכוח הצנטרפיטלי.
ניתן לראות את החישוב המפורש כאן
מסלול המשרות היה סדר המשרות הציבוריות של מדינאים בימי הרפובליקה הרומית ובימי האימפריה הרומית.
מסלול המשרות הורכב ממשרות צבאיות ומנהליות גם יחד.
חקיקה אף אסרה על שתי תקופות שירות באותה משרה.
חוקים אלה שונו מספר פעמים ולאחר רפורמות משמעותיות הפכו לאות מתה במאה השנים האחרונות של הרפובליקה הרומית.
שירות במשרה ציבורית בגיל הצעיר ביותר האפשרי על פי חוק היה אות להצלחה מדינית רבה.
עם הקמת הרפובליקה (סביב שנת 500 לפנה"ס) ובמשך 200 השנים הבאות התגבשו ברומא ארבעה סוגי משרות:
משרות סדירות – קוואיסטור, איידיל, פראיטור וקונסול.
משרות שאינן סדירות – דיקטטור, קנסור פונטיפקס מקסימוס ופרינקפס סנאטוס.
משרות שתקופת כהונתן הוארכה – פרוקונסול ופרופראיטור.
משרות אחרות – טריבון פלבאי ופרפקטוס.
במאה ה־3 לפנה"ס מסלול המשרות התגבש באופן הבא: בן המעמד הסנאטוריאלי שירת בצבא, כיהן כקוואיסטור ולאחר מכן כאידיל, פראיטור ולבסוף כקונסול.
בשנת 180 לפנה"ס נקבע גיל מינימום לכל משרה והקורסוס הונורום והתגבש סופית על פי הסדר הבא:
גיל 37 – אידיל קורולה/פלביס או טריבון פלביס.
לאחר מכן – פרינקפס סנאטוס.
בימי האימפריה שונה מעט הסדר:
גיל 20 – טריבון צבאי.
גיל 27 – אידיל פלביס/קורולה או טריבון פלביס.
לאחר מכן – פרפקטוס, פרופראיטור, פרוקונסול או ליגאטוס (מפקד לגיון).
לאחר מכן – פראיפקטוס אורבי, פרופראיטור או פרוקונסול.
מסלול הוֹהְמן הוא תמרון אסטרונאוטי שנועד להעביר לוויין למסלול גבוה יותר, בטיסה בין כוכבי לכת או בין כל שני מסלולים מעגליים המקיפים מרכז משותף.
מסלול הוהמן הוא אחת הדרכים החסכוניות והיעילות להגעה מכוכב לכת אחד למשנהו מאחר שהוא דורש הפעלת דחף רק בתחילתו ובסופו.
בתמרון הוהמן אידיאלי המסלול הנמוך והמסלול הגבוה נמצאים על אותו מישור, אך במציאות המסלולים לא תמיד נמצאים על אותו מישור.
מסלול זה מתאים למעבר בין מסלול אליפטי למעגלי ולהפך, אך לא לשני מסלולים אליפטיים (שהאקסצנטריות שלהם שונה מאפס).
המסלול נקרא על שמו של וולטר הוהמן , מהנדס ומדען גרמני שפיתח אותו בשנת 1916 ופרסם אותו ב-1925 בספרו "נגישותם של הגופים השמימיים" (The Attainability of the Celestial Bodies).
בשנות ה-20 פיתח במקביל המדען הרוסי ולדימיר וטצ'ינקין את עקרונות המסלול, ולכן כינויו ברוסיה הוא מסלול הוהמן-וטצ'ינקין.
מסלול הוהמן הוא אליפסה שהפריגיאה שלה (הקצה הקרוב לגוף המרכזי) נמצא על המסלול הנמוך, והאפוגיאה שלה (הקצה הרחוק) נמצא על המסלול הגבוה.
ביצוע טיסה במסלול הוהמן בין כוכבי לכת מתחיל בהפעלת מתקף () המשנה את תנועת החללית ממסלולה המעגלי סביב השמש של כוכב המוֹצא אל מסלול אליפטי העתיד להפגש עם כוכב היעד עם השלמתה של מחצית הקפה סביב השמש, ומסתיים בהפעלת דחף נוסף המשנה את המסלול האליפטי בחזרה למעגלי.
מסלול הוהמן טהור מבוסס על הפעלת דחף קצר ובעל עוצמה בתחילתו ובסיומו.
מאחר שחלליות לרוב נושאות מנועים בעלי דחף נמוך מכדי לבצע את התמרון, השימוש הנפוץ הוא במסלול מקורב למסלול הוהמן המתבסס על מספר הפעלות דחף המביאות את החללית בהדרגה למסלול אליפטי.
המסלול המקורב הוא בזבזני ואיטי ממסלול הוהמן טהור אך עדיין נחשב ליעיל.
את החללית יש לשגר במועד מדויק ומחושב מראש על מנת שבעת הגעתה למסלול היעד, הכוכב אכן יימצא בו, לכן מסלול הוהמן ניתן לביצוע רק בתאריכים מסוימים – "חלונות שיגור".
מסלול הוהמן נחשב למסלול החסכוני ביותר למעבר בין מסלולי הקפה שיחס הגדלים ביניהם הוא עד 1:15.
מסלול הוהמן משמש להעברת לוויינים ממסלול נמוך (LEO - Low Earth Orbit) למסלול גאוסטציונרי תוך שימוש מינימלי בדלק.
בתוכנית אפולו עשתה נחתת הירח שימוש במסלול הוהמן לתנועה בין מסלול הקפה ירחי לפני השטח.
חלליות בין-פלנטריות עושות שימוש במסלול הוהמן.
כך למשל, משימת MRO למאדים עשתה שימוש במסלול זה.
החללית נכנסה למסלול הוהמן לאחר בעירה רקטית של טיל השיגור שארכה 56 דקות, שלאחריהן שייטה החללית במשך שבעה וחצי חודשים במסלול חצי אליפטי תוך ביצוע ארבעה תיקוני כיוון קלים שבהם הופעלו המנועים למספר עשרות שניות.
בסיום המסלול הופעלו ששת מנועי החללית במלוא העוצמה למשך 27 דקות על מנת להכניסה למסלול מאדים.
מסלוליהם של כדור הארץ ומאדים סביב השמש מאפשרים שימוש במסלול הוהמן אחת ל-25 חודשים.
בתוכנית סויוז ויורשתה - סויוז-TMA נעשה שימוש במסלול הוהמן בשלבי החזרה מהחלל לכדור הארץ.
החללית נעה במסלול הוהמן עד לחדירה לאטמוספירה.
עבור גוף קטן המקיף גוף אחר הגדול ממנו בהרבה, כמו לוויין המקיף את כדור הארץ, האנרגיה הכוללת של הגוף הקטן היא סכום האנרגיה הקינטית והאנרגיה הפוטנציאלית שלו, ואנרגיה כוללת זו שווה גם למחצית הפוטנציאל במרחק הממוצע (מחצית הציר הראשי):
פתרון משוואה זו עבור המהירות מניב את משוואת הכוח החי (vis-viva):
הוא הפרמטר הכבידתי הסטנדרטי של הגוף הראשי, בהנחה שהמסה המשותפת אינה גדולה משמעותית ממסת הגוף הראשי לבדו, כלומר כך שמתקיים לפי חוק שימור התנע (ניתן להראות זאת גם על ידי החוק השני והחוק השלישי של ניוטון).
הוא מרחק הגוף המקיף מהמוקד הראשי.
הוא הציר הראשי למחצה של מסלול הגוף.
מכאן ניתן לחשב את המתקף הנדרש עבור מעברי הוהמן , תחת ההנחה של מתקפים (אימפולסים) רגעיים.
כדי להיכנס למסלול האליפטי בנקודה מתוך המסלול המעגלי , כאשר הוא האפואפסיס של המסלול האליפטי המתקבל (כלומר כניסה למסלול מעבר אליפטי מרדיוס לרדיוס כאשר ההאצה בפריאפסיס):
כדי לעזוב את המסלול האליפטי בנקודה אל המסלול המעגלי , כאשר ו- הם בהתאמה הרדיוסים של מסלולי היציאה וההגעה המעגליים (כלומר מעבר ממסלול המעבר למסלול מעגלי סופי ברדיוס כאשר ההאצה באפואפסיס):
הערך הקטן (הגדול) מבין ו- מתאים למרחק הפריאפסיס (מרחק האפואפסיס) של מסלול המעבר האליפטי של הוהמן.
מסלול ההליכה על שם הנסיכה דיאנה הוא מסלול הליכה מעגלי שאורכו 11 ק"מ הממוקם במרכז לונדון והמוקדש לדיאנה, הנסיכה מוויילס.
המסלול מקשר בין גני קנזינגטון, פארק גרין, הייד פארק ופארק סנט ג'יימס ומקשר בין חמישה אתרים הקשורים לחייה של הנסיכה דיאנה: ארמון קנזינגטון, בית ספנסר, ארמון בקינגהאם, ארמון סנט ג'יימס ובית קלרנס.
מסלול ההליכה הוקם בעלות של 1.3 מיליון ליש"ט.
מסלול הסעה הוא מסלול המחבר בין מסלולי הטיסה, רחבות חניית המטוסים, אזורי התפעול והתחזוקה ויתר המתקנים בצד האווירי של שדה תעופה.
מסלולי הסעה עשויים בדרך כלל מבטון אספלט, אם כי לעיתים מדשא, מעפר וכיוצא באלה.
בשדות תעופה עמוסים קיימים מסלולי הסעה ליציאה מהירה, שנועדו לאפשר למטוסים נוחתים לעזוב את מסלול הטיסה במהירות, כדי לפנותו בהקדם לנחיתה נוספת.
מסלולי ההסעה ליציאה מהירה נסללים במספר מקומות לאורכו של מסלול הטיסה, בדרך כלל בזווית חדה המאפשרת למטוסים לפנות אליהם במהירות גבוהה יחסית .
מסלולי ההסעה מכונים בדרך כלל באותיות לטיניות, ולעיתים בצירופי אותיות ומספרים, ובקשר רדיו מבוטאים באלפבית צלילי.
שילוט לאורך מסלולי ההסעה הוא בצבע צהוב על רקע שחור, כדי לסמן את שם המסלול עליו נמצא המטוס; ובצבע שחור על רקע צהוב, כדי לסמן מסלולים אחרים אליהם יש גישה .
שילוט בצבע לבן על רקע אדום מסמן נקודת עצירה במפגש עם מסלול אחר.
הסימונים ואמצעי התאורה שלהלן עשויים להופיע לאורכם של מסלולי הסעה:
ציר אמצע המסלול מסומן בקו צהוב רציף, שאליו נלווה לעיתים קו צהוב מקווקו החל ממרחק של 45.7 מטר לפני נקודת המפגש עם מסלול הטיסה, והמכונה "סימון מוגבר של ציר מרכז מסלול ההסעה" (Enhanced Taxiway Centerline).
במרכזו של מסלול ההסעה קבועים פנסים המאירים באור ירוק בשעות החשיכה.
סימון קצות מסלול ההסעה עשוי משני קווים צהובים מקבילים.
סימון זה אינו חופף בהכרח את קצה השטח הסלול (בדומה לסימוני עמדות חניה במגרשי חניה), ובלבד שהשטח שמעבר למסלול ההסעה אינו מיועד לתנועת מטוסים כלל.
אם השטח הסמוך מיועד גם הוא לתנועת מטוסים, אך אינו חלק ממסלול ההסעה (לדוגמה, עמדת חניה למטוס), הקווים יהיו מקווקווים.
קצות מסלול ההסעה מסומנים בפנסים המאירים באור כחול בשעת החשיכה .
מקום שבו משורטטים על המסלול הוראות הסעה יופיעו אלה במרכזו בצבע שחור על רקע צהוב.
סימוני מיקום יופיעו בצהוב על רקע שחור וישורטטו מימין לציר אמצע המסלול.
סימוני מיקום גאוגרפיים מופיעים לאורך מסלול הסעה שבו הראות מוגבלת ל-360 מטר.
הם משורטטים משמאל לציר מרכז המסלול בשחור על רקע ורוד, בתוך עיגול שמסגרתו בשחור ובלבן.
סימוני עצירה לפני מסלול טיסה עשויים מארבעה פסים צהובים לרוחב המסלול - שניים מהם רציפים ושניים מקווקווים.
במקרה שמופעלת במקום מערכת נחיתת מכשירים הסימון עשוי משני פסים צהובים רציפים המחוברים ביניהם בזוגות של פסים ניצבים.
נקודות עצירה מסומנות בלילה במספר דרכים בהתאם להקשר בפנסים צהובים או אדומים לרוחב המסלול, או בפנסים מהבהבים או המאירים באופן קבוע בצבע אדום או צהוב משני צדדיו.
סימוני עצירה לפני מפגש עם מסלול הסעה אחר עשויים מקו מקווקו לרוחב המסלול.
בפיזיקה, מסלול הוא שם כללי לנתיב שעצם מסוים עובר בו בנועו במרחב.
מקרה פרטי של מסלול הוא מסלול כבידתי, בו גוף אחד מושפע מכבידה של גוף אחר ונע מסביבו, כמו למשל המסלול של כוכב לכת סביב שמש.
מקרה אחר הוא מסלול בצורת פרבולה, בו נע קליע תותח, מסלול כזה נקרא מסלול בליסטי.
במכניקה קלאסית, המסלול מתואר על ידי וקטור המקום כתלות בזמן (ביחס למערכת צירים (קואורדינטות) מסוימת, בה נקבעת ראשית הצירים).
כלומר: על ידי הפונקציה הווקטורית .
הנגזרת של פונקציה זו היא המהירות והנגזרת השנייה היא התאוצה.
דרך היא המרחק המצטבר לאורך המסלול שעשה הגוף, בניגוד להעתק, שהוא המרחק בין נקודת המוצא לנקודת הסיום-לדוגמה, אם גוף נקודתי נמשך במעלה שיפוע וחזרה לנקודת ההתחלה, הדרך שהוא עשה היא פעמיים אורך השיפוע וההעתק הוא אפס.
במכניקה יחסותית, המסלול של גוף הוא "קו העולם" שלו במרחב-זמן המתואר על ידי פרמטר אפיני, כגון הזמן העצמי: .
במכניקת הקוונטים החלקיק יכול להיות בכל המסלולים האפשריים, כאשר יש לו הסתברות (או אמפליטודת פונקציית הגל) להיות בכל מסלול.
כדי לחשב את הפרופוגטור, כלומר האמפליטודה שלו להתקדם מ- ל- יש לסכום על כל מסלולי הביניים האפשריים באמצעות אינטגרל מסלול של פיינמן: .
המסלול הקלאסי הוא המסלול עבורו הפעולה S היא סטציונרית (כלומר: ).
בעבר, התנועה של כוכבי הלכת, אשר נראתה בעין בלתי מזוינת, הוסברה בעזרת האפיציקל, כתנועה מעגלית.
הסבר זה חזה את מסלול כוכבי הלכת בצורה מדויקת יחסית.
רק בתחילת המאה ה-17 יוהאנס קפלר הצליח להראות כי תנועת כוכבי הלכת היא בעצם אליפטית סביב השמש ולא מעגלית, והיה זה אייזק ניוטון שהצליח להסביר מדוע נעים כוכבי הלכת בצורה זו.
ניוטון פרסם חלק מהתוצאות אליהן הגיע בחיבורו "De Motu Corporum" שפורסם ב-1684 והיה היסוד לספרו "עקרונות מתמטיים של פילוסופיית הטבע" בו ניסח את חוק המשיכה האוניברסלי שקבע כי ישנה משיכה בין כל שני גופים בעלי מסה, וכי הם ימשכו ביחס ישר למסתם, וביחס הפוך לריבוע המרחק שביניהם.
במאה ה-20 הראה אלברט איינשטיין במסגרת תורת היחסות הכללית שהמסה של השמש מעוותת את המרחב, ומסלולי כוכבי הלכת הם מסילה גאודזית.
מסלול המרתון של אולימפיאדת לונדון הוא המסלול בו נערכו מרוצי המרתון לנשים וגברים באולימפיאדת לונדון שנערכה בשנת 2012 בעיר לונדון, בירת הממלכה המאוחדת.
מסלול הריצה, שאורכה 42.195 ק"מ, לא התחיל בגשר מצודת לונדון והסתיים באצטדיון האולימפי כפי שתוכנן בתחילה, אלא התחיל והסתיים ברחוב המאל הסמוך לארמון בקינגהאם וכלל הקפה אחת באורך 3.571 ק"מ ושלוש הקפות של 12.875 ק"מ.
מסלול ההקפה הארוכה עבר הלוך וחזור ברציף ויקטוריה על גדת הנהר תמזה וחלף באזור הסיטי של לונדון.
מסלול זה שונה מהמסלול של מרתון לונדון הנערך מדי שנה, ומסתיים במאל אך מתחיל במזרח העיר.
מסלול הליוצנטרי הוא מסלול סביב השמש (הליו - helios, ביוונית עתיקה: השמש; צנטרי - centric, ביוונית עתיקה: מרכז).
כל כוכבי הלכת, השביטים והאסטרואידים במערכת השמש שלנו נמצאים במסלולים הליוצנטריים, כמו גם לא מעט גשושיות ופסולת חלל.
ירחי כוכבי הלכת לעומת זאת אינם נמצאים במסלולים הליוצנטריים אלא במסלולים סביב כוכב הלכת שלהם.
החריג היחיד במקרה זה הוא הירח של כדור הארץ, שהוא הירח היחיד במערכת השמש שמהירותו סביב השמש (קרוב ל-30 ק"מ בשנייה) גדולה ממהירותו סביב כוכב הלכת שלו (כדור הארץ, מעט יותר מק"מ אחד בשנייה),' כך שניתן לטעון כי מסלולו של הירח הוא קודם כל הליוצנטרי.
נקודות האפסיד במסלול הליוצנטרי נקראות אפהליון ופריהליון.
מסלול הליוצנטרי פנימי הוא מסלול הליוצנטרי הנמצא בתוך מסלולו ההליוצנטרי של כדור הארץ, לדוגמה מסלול של נוגה.
מסלול הליוצנטרי חיצוני הוא מסלול הליוצנטרי הנמצא מחוץ למסלולו ההליוצנטרי של כדור הארץ, לדוגמה מסלולו של מאדים.
אף על פי שנוח לחשוב על מסלול סביב השמש, למעשה הגופים במערכת השמש, כולל השמש עצמה, מקיפים למעשה את מרכז המסה של מערכת השמש.
תופעה דומה במערכות שמש רחוקות מאפשרת את זיהויים של כוכבי לכת חוץ-שמשיים על ידי שיטת המהירות הרדיאלית (Radial velocity method), דהיינו השפעת כוכב הלכת על מהירותו של כוכב האם.
מסלול הייאשי הוא יחס בין אוריות (luminosity) לבין טמפרטורה לאורך התפתחות של קדם-כוכב במסה הקטנה מ-3 מסות שמש לפני הגעתו לסדרה הראשית.
בדיאגרמת הרצשפרונג-ראסל שמתארת אוריות כפונקציה של טמפרטורה, מסלול זה נראה כקו ישר כמעט אנכי.
מסלול התפתחות זה קרוי על שמו של האסטרופיזיקאי היפני צ'ושירו הייאשי שפיתח את המודל בשנות ה-60 של המאה ה-20.
לאחר שקדם-כוכב מגיע לשלב כוכב T בשור הוא מאופיין בהארה גבוהה מאוד.
הארה זו הולכת ויורדת עם הזמן, תוך כדי התכווצותו.
התהליך הוא תהליך איזותרמי בקירוב מכיוון שקיים מנגנון הדואג לסלק את האנרגיה החוצה בהקרנה ובכך לשמור על טמפרטורה פחות או יותר קבועה.
משמעות הדבר היא שתנועתו של כוכב צעיר על פני דיאגרמת HR היא קו ישר אנכי היורד לכיוון כוכבי הסדרה הראשית.
קדם-כוכב מגיע לסדרה הראשית ברגע שמחילה בו נוקליאוסינתזה כוכבית, כלומר היתוך גרעיני היוצר גרעינים חדשים.
והחל מאותו הרגע הוא למעשה מהווה כוכב.
הצורה המדויקת והמיקום של המסלול בדיאגרמת HR תלויים בהרכב הכימי ובמסה ההתחלתית של הקדם-כוכב.
עבור כוכבים במסת שמש אחת, המסלול נמצא בטמפרטורה של כ-4000 מעלות קלווין.
מסלול המרוצים אסקוט בעיירה אסקוט בברקשייר שבאנגליה הוא ממסלולי מרוצי הסוסים החשובים בבריטניה ומשמש למרוצי סוסים מגזע ת'ורוברד.
האתר, השוכן בקרבת טירת וינדזור, ידוע בזכות קשריו הקרובים עם בית המלוכה האנגלי, המקיים בו מדי שנה את תחרויות שבוע אסקוט המלכותי, שהוא אחד האירועים החברתיים הנחשבים בבריטניה.
בסך הכל מתקיימים באסקוט 26 ימי מרוצים ברכיבה שטוחה בשנה, מחודש מאי ועד חודש אוקטובר, וכן תחרויות מרוץ משולבות בקפיצות במהלך חודשי החורף.
כמקובל בבריטניה מלווים מרוצים אלו בהימורים על תוצאותיהם בהיקף נרחב.
מסלול אסקוט נוסד בשנת 1711 על ידי אן, מלכת בריטניה.
בשנת 1813 חוקק הפרלמנט חוק מיוחד על מנת להבטיח את המשך השימוש באתר כמסלול למרוצי סוסים.
כעבור מאה שנה נחקק חוק נוסף, שהקים את רשות אסקוט, המנהלת את האתר עד היום.
בשנת 1839 הוקם באתר יציע צופים.
מהיווסדו ועד לשנת 1945 שימש המסלול לתחרויות שבוע אסקוט המלכותי בלבד.
בספטמבר 2004 נסגר האתר למשך 20 חודשים לשם הקמת יציע צופים חדש בתכנונה של פירמת פופולוס (Populous) בתקציב של 185 מיליון לירות.
המלכה אליזבת השנייה פתחה את המסלול מחדש ב-20 ביוני 2006. לאחר פתיחתו של היציע החדש התעוררו במהרה תלונות על תנאי הצפייה הגרועים במרוצים שמאפשרים חלק ממקומות הישיבה בו ועל גודל השטח שהוקצה בו למסעדות, ברים ושירותים אחרים.
בעקבות זאת תוכננו והוצאו לפועל שינויים ביציע לשם שיפור הראות ממנו בתקציב של 10 מיליון לירות.
במסלול שוכן גם מועדון הקריקט המלכותי אסקוט, שנוסד בשנת 1897. מגרשיו שוכנים בין מסלולי הרכיבה.
שבוע אסקוט המלכותי (Royal Ascot), הנערך במסלול מאז היווסדו, הוא גולת הכותרת של שנת הפעילות באתר.
הוא נערך מדי שנה בחודש יוני במעמד המונרך וחברים אחרים של משפחת המלוכה.
כל אחד מימי התחרויות בשבוע זה נפתח בהגעת בני המשפחה לאתר במרכבות סוסים המלוות בתהלוכת מלווים מלכותית ובהנפת הנס המלכותי של הממלכה המאוחדת.
מסורת זו קיימת משנת 1825, בימי מלכותו של ג'ורג' הרביעי.
במהלך חמשת ימי השבוע, משלישי עד שבת, נערכים שישה מרוצים מדי יום ובסך הכל 30 מרוצים.
היוקרתי שבהם הוא גביע הזהב של אסקוט (Ascot Gold Cup).
בשנת 2016 נערכה תחרות זו לכבוד יום הולדתה ה-90 של המלכה.
שלושה מתחמי אורחים עומדים לרשות באי שבוע אסקוט המלכותי.
המתחם המלכותי הוא היוקרתי והמאובטח מכולם ובו מסעדות וברים מעולים.
על מנת להתארח במתחם זה צריכים המעוניינים לקבל הזמנה לכך מאת מי שהתארחו בו בעבר בארבע שנים לפחות.
לנשים וגברים המבקרים במסלול אסקוט נקבעו כללי לבוש.
במתחם המלכותי קיים קוד לבוש מיוחד, הנאכף בקפידה.
כך, במתחם זה נשים נדרשות ללבוש שמלות באורך וסגנון מסוימים, ללא חשיפת כתפיים או בטן, וכן לחבוש כובע.
גברים נדרשים ללבוש מקטורן עם וסט ולחבוש כובע צילינדר.
שבוע אסקוט המלכותי הוא אירוע חברתי מרכזי בבריטניה וכלי התקשורת מסקרים את הנוכחים בו ואת הופעתם ומלבושיהם אף יותר מאשר את המרוצים הנערכים בו באותם ימים.
300 אלף איש מבקרים במסלול אסקוט במהלכו, דבר העושה אותו למרוץ הסוסים בעל הקהל הגדול ביותר באירופה.
ב-2016 הגיע סכום הפרסים שחולקו בשבוע המרוץ לסכום של 6.58 מיליון לירות.
במסלול אסקוט צולמה אחת הסצנות מהסרט רצח בעיניים בסדרת ג'יימס בונד.
גם בסרט אחר בסדרה, סקייפול, צולמה אחת הסצנות במסלול (כביכול בנמל התעופה של שנגחאי).
מסלול המראה בלתי נגמר הוא רעיון לשימוש עתידי במסלול טיסה בצורת מעגל שעליו יכול המטוס לנחות ולהמריא מכל נקודה שהיא.
המסלול יהיה בקוטר של בין 3 ל-3.5 קילומטר ובמרכז ימוקמו מבני שדה התעופה, דבר אשר יקטין את שטח המתחם.
הרעיון נהגה על ידי המדען ההולנדי הנק הסלינק (Henk Hesselink) כמענה למגבלות של נחיתה בתנאי מזג אוויר שונים ובראשן בעיית הרוח, שכן המטוס יוכל להמריא או לנחות מנקודות שונות במסלול.
כיוון הנחיתה מאפשר לטייסים להימנע מתמרונים קשים מבחירת המקום בו תהיה רוח נגדית חלשה.
יתרון נוסף של הרעיון הוא בהיותו ידידותי לסביבה, הן מאחר שכאמור יהיו פחות תמרון בגלל הקשורים לתנאי הרוחות והן מכיוון שמסלול ההסעה עד לטרמינל יהיה קצר משמעותית לעומת המסלול הרגיל.
שטחו של המסלול יהיה מצומצם בהרבה ועליו יוכלו להמריא ולנחות שלושה מטוסים במקביל בתנאי מזג אוויר סבירים.
המיזם מתוכנן בשיתוף פעולה של חמישה גופי מחקר אירופאים:
מעבדת החלל הלאומית ההולנדית (NLR)
ONERA - המרכז הצרפתי לחקר החלל
INTA - המרכז הספרדי לחקר החלל
לטענת הסלינק, הסבת שדה תעופה קיים תהיה יקרה מדי, אך תיתכן הקמת שדה תעופה חדש המבוסס על רעיון זה.
בפיזיקה של מאיצים, מסלול האלומה הוא המסלול של קרן חלקיקים המואצת במתקן מאיץ חלקיקים.
הקו במאיץ חלקיקים קווי שלאורכו קרן החלקיקים נעה.
המסלול המוביל ממאיץ מעגלי לתחנה הסופית.
אלומות אלו מגיעות לתחנות ניסויים המשתמשות בהן בעיקר לניסויים בפיזיקת חלקיקים, מדע החומרים, כימיה, וביולוגיה מולקולרית.
מסלול האלומה במאיצי חלקיקים נמצא, בדרך-כלל, במנהרה תת-קרקעית.
לרוב, הוא מורכב מצינור מתכת הנקרא צינור האלומה, שבו נמצא ריק גבוה כך שנמצאות בתוכו מעט מאוד מולקולות המפריעות לאלומת החלקיקים המואצים.
כאשר יש מולקולות בצינור הן עלולות לפזר את אלומת החלקיקים במקרה של התנגשות.
סמוך למתקן נמצאים מכשירים וציוד הנועדים לייצור, ניטור, האצה, ותחזוקה של קרן החלקיקים.
אלה יכולים להיות מחוברים למסלול האלומה ישירות או להימצא בקרבתו.
מכשירים אלה כוללים מתמרים (רכיבים הממירים אות פיזי לאות חשמלי ולהפך), מכשירי דיאגנוסטיקה, עדשות, קולימטורים (מקבלים), צמדים תרמיים, משאבות יונים, מדי יונים, ותאי יינון .
ישנם גם אמצעי קירור המשתמשים במים על מנת לקרר את ה מגנטים הדו-קוטביים והארבע-קוטביים.
לחץ, כמו זה הנוצר מאוויר דחוס, מווסת את משאבות הריק ואת המניפולטורים שעל מסלול האלומה.
תחנה סופית ניסיונית במתקן מחקר לנייטרונים נקראת מסלול אלומת נייטרונים.
הניסויים בדרך-כלל מודדים את התפזרות הנייטרונים מהמדגם שנבחן בניסוי.
מסלול האלומה מורכב מבקתה אופטית, בקתה ניסיונית, ובקתת בקרה המסודרות בשורה זו אחר זו.
עבודתו העיקרית של המסלול היא לעבד את קרינת הרנטגן שסופקה על ידי המאיץ.
בבקתה זו נמצאים מראות ורכיבי אופטיקה המותאמים לסביבה של חום רב, שכן האלומה נושאת כמות עצומה של אנרגיה בשטח קטן.
לאחר מכן, כמות קטנה של חומר מונחת באלומת הרנטגן.
החומר נמצא באוויר, מקורר על ידי הליום או חנקן, או בתוך חלל מותאם השומר על תנאי ניסוי מסוימים.
מסביב לחומר נמצאים גלאים המקליטים את קרן הרנטגן העוברת דרכם או את קרן הרנטגן החוזרת מדגימת החומר.
בסינכרוטרון, הגלאים עשויים מחומר ההופך את הפוטונים של קרינת הרנטגן לאור נראה או לאות חשמלי.
לאחר מכן נמצאים גלאים שקולטים את האור או את האות החשמלי.
בבקתת הבקרה החוקרים משתמשים בתוכנה מותאמת על מנת לשלוט על אלומת החלקיקים ועל המכשירים האחראים ללקיחת הדגימות.
נוסף על כך, תוכנה זו אחראית גם לאיסוף הנתונים שנקלטו מהניסוי.
(צילום של שני צינורות אלומה ממכון המחקר לפיזיקת חלקיקים CERN)
מסלול הדמעות הוא כינוי לסדרת גירושים של אוכלוסייה אינדיאנית בארצות הברית, מהאזורים שבהם ישבו במשך דורות בדרום-מזרח ארצות הברית, אל טריטוריות ממערב לנהר המיסיסיפי שכונו הטריטוריה האינדיאנית (Indian Territory).
הגירושים בוצעו על ידי הממשל האמריקני לאחר שהועבר חוק עקירת האינדיאנים.
בדרך לשמורה החדשה סבלה האוכלוסייה שגורשה ממחלות ומרעב, ורבים מתו לפני שהגיעו לטריטוריה האינדיאנית.
האוכלוסייה שגורשה כללה אנשים מהעמים האינדיאנים צ'רוקי, מוסקוגי, סמינול, צ'יקאסו וצ'וקטו, וכן העבדים האפריקנים של המגורשים שנאלצו לצעוד ליעדם בליווי מיליציות אמריקניות.
הגירוש האחרון באזור שממזרח למיסיסיפי היה של עם הצ'רוקי ב-1838, בעקבות גילוי זהב בג'ורג'יה ב-1828 שהוביל לבהלה לזהב שם.
כ-2,000 עד 8,000 מתוך 16,543 בני צ'ירוקי שגורשו, נספו בדרך לטריטוריה האינדיאנית.
מסלול אקדמיזציה הוא מסלול צבאי המיועד למלש"בים (מועמדים לשירות ביטחון) בעלי תואר אקדמי.
המסלול כולל מענק כספי ומעניק דרגת קצין אקדמאי והבטחה לעיסוק במקצוע בו עשה המלש"ב את התואר.
המשרת במסלול האקדמיזציה מכונה "אקדמיזטור".
המסלול דומה למסלול העתודה האקדמית אך ישנם מספר הבדלים: במסלול האקדמיזציה אין שום תמיכה כלכלית או ייעוץ במהלך התואר מכיוון שהתואר נעשה ברוב המקרים במהלך הלימודים בתיכון, החתימה על שירות קבע קצרה יותר (24 חודשים במקום 32) והאקדמיזטורים בדרך כלל צעירים בשנים אחדות מהעתודאים שהתחילו את התואר רק לאחר התיכון.
במסלול קיימות גם תוכניות מצוינות לתואר שני לבוגרי תואר במדעים מדויקים, תוכנית גלים ותוכנית ברקת.
בנוסף הוקמו תוכניות מצוינות בתצורה של קורס BOOTCAMP, תוכנית דלתא ותוכנית אוניקס.
משתתפי המסלול יכולים להתמיין לכל החילות ולכל היחידות (הקשורות להשכלתם) בדרך כלל בתפקידים המתאימים להשכלתם האקדמית, אך ישנם כאלה המעדיפים לעסוק במקצועות אחרים בעלי זיקה להשכלתם.
לעומת עתודאים אקדמיזטורים עושים טירונות כלל צה"לית רגילה בדרגת טוראי, ולאחר הטירונות הם עוברים אל היחידה אליה הם התמיינו ושם יקבלו את דרגות הקצונה שלהם – קמ"א.
במהלך הכניסה לקבע הם מקבלים את דרגות הקא"ב שלהם ובמילואים הם מקבלים את דרגת הקא"ם.
רוב האקדמיזטורים יצאו לקורס קצינים בשלב מוקדם של שירותם.
מענק הצטרפות חד פעמי בגובה 10,500 ש"ח.
שיבוץ בתפקיד במקצוע אותו למד המלש"ב.
ממוצע בתואר של 75 ומעלה.
מעבר סיווג ביטחוני ברמה 3.
התחייבות ל-24 חודשי שירות בקבע.
נשים חייבות גם בהארכת השירות ל-24 חודשי שירות (דין אישה כדין גבר).
בשנת 2018 הוקמו במסלול שתי תוכניות מצוינות בהן נלמד תואר שני לפני השירות: תוכנית גלים ותוכנית ברקת.
בנוסף למענק עידוד העתודה הרגיל בסך 10,500 ש"ח, זכאים הלומדים בתוכניות למענק הצטיינות בסך של 5,000 ש"ח.
בתוכנית גלים לומדים במשך 4 סמסטרים לתואר שני בהנדסת חשמל באוניברסיטת תל אביב, בטכניון או באוניברסיטת בר-אילן עם עבודת גמר או תזה.
בתוכנית ברקת לומדים במשך 4 סמסטרים לתואר שני בהנדסת נתונים בטכניון או באוניברסיטת בר-אילן עם תזה.
בנוסף קיימת תוכנית ארזים 2 בה לומדים תואר שני במתמטיקה או במדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב בשנה אחת בלבד.
החניכים בתוכניות נחשבים עתודאים מן המניין בלימודיהם באוניברסיטה.
בסוף השנה הראשונה ללימודים, חניכי התוכניות מבצעים טירונות 02, אשר מטרתה להכשיר את המועמדים לקראת שירות הצבאי.
במהלך הלימודים, חניכי התוכנית מקבלים ליווי אקדמי והכוונה מקצועית הן מחונכים מהיחידות הטכנולוגיות והן מהמוסד האקדמי בהם הם לומדים.
גם, חניכי התוכניות מבצעים סיורים ביחידות הטכנולוגיות על מנת ללמוד ולהכיר את מקום שירותם העתידי ולהציג למועמדים את התפקידים אליהם הם מיועדים.
בסיום התואר משובצים החניכים לתפקיד מקצועי כקצינים אקדמאיים ביחידות הטכנולוגיות של צה"ל ומערכת הביטחון, למשך שירות החובה ולשירות קבע של 3 שנים.
בשנת 2023 הוקמו שתי תוכניות נוספות רב זרועיות בהובלת אגף התקשוב בתצורה של BOOTCAMP, קורס הסבה לאקדמיזטורים מתחומי המדעים המדויקים (מדעי המחשב/מתמטיקה/פיזיקה/תוכנה) לתחומי ההנדסה שבסיומו משתבצים בתפקידים מובחרים בכלל היחידות הטכנולוגיות בצה"ל ובמערכת הביטחון.
תוכנית דלתא - קורס של חמישה חודשים להסבה להנדסת חשמל ואלקטרוניקה במיקוד של מחקר ופיתוח של מערכות אלחוטיות כגון תקשורת, מכ"ם, לוחמה אלקטרונית (ל"א), מודיעין אותות (סיגינט), ניווט וכו'.
התכנית משלבת הכשרה תאורטית ומעשית וכוללת מרצים ומתרגלים מהנדסים מהאקדמיה, התעשייה וההייטק, צה"ל ומערכת הביטחון.
הלמידה בתוכנית היא במתכונת פנימייה מבוקר ועד לילה כולל לינה במעונות וארוחות.
לצד התכנים המקצועיים בתוכנית, משולבים גם תכנים מודיעיניים, מבצעיים, מורשת קרב, פיתוח אישיותי ומנהיגותי, הנדרשים בלייצר קצינים אקדמיים טכנולוגים איכותיים ליחידות השונות.
תוכנית אוניקס - קורס של ארבעה חודשים להסבה להנדסת תעשייה וניהול במיקוד של ניהול מוצרי תוכנה למערכות מידע ו-BIGDATA.
הקורס מתבצע במתכונות של יומיות בחברת הייטק מובילה.
בנוסף בשנת 2025 נוספה עוד תוכנית לאקדמיזטורים, תוכנית "מרום" שמיועדת לאקדמיזטורים במתמטיקה/מדעי המחשב ובמהלכה עושים תואר שני בהנדסת מערכות בטכניון בשנה בלבד.
בוגר תואר ראשון במדעים מדויקים – מתמטיקה/פיזיקה/מדעי המחשב.
מעבר תהליך מיון הכולל וידוא פרטים ראשוניים, ראיון מקצועי, ומבדקים אישיותיים.
מסלול המרוצים מיידאן הוא מסלול מרוצים בדובאי באיחוד האמירויות הערביות.
היציע באורך של יותר מקילומטר, ויכול להכיל למעלה מ-60,000 צופים.
מיידאן נפתח ב-27 במרץ 2010, במקום מסלול המרוצים נאד אל שיבא .
הוא כולל מוזיאון מרוצי סוסים, גלריה, מלון חמישה כוכבים ומסלול גולף בן תשעה גומות.
כאשר אינו בשימוש למרוצים הוא משמש כמרכז עסקים וכנסים.
המסלול שימש גם כמקום צילום לסרט "סטארטרק: אל האינסוף".
מסלול המרוצים מיידאן כולל את מרינת מיידאן, מלון חמישה כוכבים הראשון בעולם עם 285 חדרים, שני מסלולי מרוצים והיציע, המורכב מבית מלון, מסעדות, מוזיאון מרוצים ו-72 סוויטות לאירוח לאורך כל השנה.
יש בו 2,400 מטר מסלול מרוץ דשא ליד שמאל ומסלול באורך 1,750 מטר לשמאליים.
הוא פועל מנובמבר עד מרץ וכולל אתגר מרוצי חורף, קרנבל המרוצים הבינלאומי של דובאי וליל גביע העולם של דובאי .
גביע העולם בדובאי הוא יום המירוץ היקר בעולם עם למעלה מ-26.25 מיליון דולר ארצות הברית לכספי פרסים.
רובע מסלול המרוצים תופס 67 מיליון רגל רבוע.
עם זאת, השטח הכולל של מיידאן סיטי הוא 200 מיליון רגל.
הוא מחולק לארבעה תת-מחוזות: מסלול המרוצים מיידאן, מטרופולין מיידאן, אופקי מיידאן ופארקי מיידאן גודולפין.
מיידאן נקשרת למוחמד בן ראשיד אל מקטום, סגן נשיא איחוד האמירויות וראש הממשלה ושליט דובאי.
ליידי גאגא הופיעה במקום ב-10 בספטמבר 2014 כחלק מסיבוב ההופעות העולמי שלה, ArtRave: The Artpop Ball, לתמיכה באלבום האולפן השלישי שלה Artpop.
מסלול המרוצים גם אירח קונצרטים של אלטון ג'ון, סנטנה, קיילי מינוג, ג'נט ג'קסון וסיה.
מסלול הדגל הוא מסלול הליכה בנס ציונה העובר בין נקודות היסטוריות הקשורות לייסוד המושבה.
השביל הוגדר ב-2008 ביוזמת עיריית נס ציונה והוא עובר ליד 10 אתרים היסטוריים הקשורים למורשת של נס ציונה.
המושבה נס ציונה הוקמה ב-1883 על ידי ראובן לרר.
עם השנים גדלה המושבה בעקבות התיישבות עולים נוספים מבני העלייה הראשונה בעקבות הצעתו של לרר למכור חלקים מאדמתו.
ב-1891 הקים מיכאל הלפרין "מושבת פועלים" מצפון לנחלתו של ראובן וב-1905 רכשה חברת גאולה עוד אדמות ויצרה רצף בין מתיישבי נחלת ראובן למושבת הפועלים ובכך הוגדר תחומה הראשוני של המושבה נס ציונה.
במהלך השנים הראשונות הוקמו במושבה מבנים שהפכו עם השנים לאתרי מורשת.
השביל נקרא "שביל הדגל" כדי להנציח את האירוע ב-1891 בו הניף מיכאל הלפרין, בפעם הראשונה, דגל שכלל 2 פסים כחולים ומגן דוד, תבנית שהפכה עם הזמן לדגל ישראל.
יש לציין שמול המורשת של נס צינה בנושא הדגל קיימת מורשת בראשון לציון לפיה היה זה ישראל בלקינד שהניף דגל בתבנית דגל ישראל כבר ב-1885
תוואי השביל מתחיל בביתו של ראובן לרר, בדרומה של נס ציונה, ועובר לאורך הרחובות "תל אביב" ו"המניין הראשון" בהם מרוכזים רבים מאתרי המורשת של העיר:
+תחנהשם האתר ותיאורומיקוםמאגר תמונותתמונת שלטתמונת האתר+1נחלת ראובן
זוהי החווה שהקים ראובן לרר ב-1883 בוואדי חנין והיוותה את ההתיישבות הראשונה בנס ציונה.
לרר קיבל כ-2,000 דונם מבעל האדמות, גרמני נוצרי בשם גוסטב רייסלר, בתמורה לרכושו של לרר באודסה.
לרר, שהיה מתיישב בודד באזור, הוציא כרוז שהזמין מתיישבים נוספים להגיע לנס ציונה והציע לאותם מתיישבים לרכוש חלקות מאדמתו במחיר מוזל.
עד 1888 מנה כבר היישוב, שנקרא אז נחלת ראובן, כ-10 משפחות כשעוד משפחות וחלוצים הגיעו למושבה.תמונות נוספות של בית לרר בנס ציונה2הבית המשותף
הבית המשותף הוקם ב-1890 על ידי משפחות אייזנברג והוכברג שפרשו מנחלת ראובן ונינת בתחילת 1891. הבית נועד לשירות הציבור ושימש כבית ספר, בית כנסת ומקום התכנסות ועד המושבה.
כמו כן כלל הבית חדרי מגורים.
בחצר הבית עמד עץ תות שבצילו נהגו האנשים להתכנס ולקיים אסיפות.תמונות נוספות של הבית המשותף בנס ציונה3אתר הנפת הדגל הלאומי
אירוע הנפת הדגל התרחש ב-1 בינואר 1891 כשכל חברי המושבה התכנסו בצל עץ התות, שליד הבית המשותף, כדי לחגוג מספר אירועים וביניהם חנוכת הבית המשותף, הנחת אבני הפינה לביתו של מיכאל הלפרין ולמושבת הפועלים שיזם וברית המילה לכרמי אייזנברג בנו של אהרן אייזנברג.
במהלך החגיגות פרץ הלפרין עם סוס לרחבה והניף דגל שכלל 2 פסים כחולים, מגן דוד ואת הכתובת "נס ציונה" באותיות זהב.
לפי גרסת מייסדי נס ציונה הייתה זו הפעם הראשונה שהונף דגל ישראל.תמונות נוספות של אתר הנפת הדגל הלאומי בנס ציונה4שכונת קרן קיימת לישראל
שכונת קרן קיימת לישראל הוקמה ב-1912 עבור עשר משפחות של עולים מתימן שעלו ארצה ב-1881 במסגרת עליית אעלה בתמר ועבדו בפרדסי המושבה.
אדמת השכונה נרכשה על ידי קק"ל והבתים הוקמו על ידי המוסדות.
השכונה נבנתה לאורך רחוב אחד שחיבר בין רחוב "תל אביב" ורחוב "המניין הראשון" ולכל בית הייתה צמודה חלקת אדמה בה גידלו התושבים ירקות.
ב-1930 ייסדו תושבי השכונה את טירת שלום שהייתה אז ישוב נפרד שהפך עם השנים לשכונה בנס ציונה.תמונות נוספות של שכונת קרן קיימת לישראל בנס ציונה5גבעת האהבה
גבעת האהבה מקשרת בין שני הרחובות הראשונים של נס ציונה: "תל אביב" ו"המניין הראשון".
שטח הגבעה וסביבתה נרכש ב-1905 על ידי חיים טפר ומתיישבים אחרים בסיוע חברת גאולה כדי לחבר את נחלת ראובן עם שכונת הפועלים שייסד מיכאל הלפרין.
בשטחים שמסביב לגבעה נבנו בתים אך ראש הגבעה נשאר חשוף כשבראשה הותקן הפעמון שסייע להתנהלות המושבה.
ב-1920 נבנו מדרגות לראש הגבעה וב-1922 נבנתה בראשה בריכת אגירת מים ששימשו את בתי התושבים.
הגבעה הפנוייה מבניינים היוותה נקודת מפגש לצעירי נס ציונה וביאליק ששמע על התנהגות זו של הצעירים נתן לגבעה את השם "גבעת האהבה".
בתקופת המאורעות נבנו סביב הפסגה עמדות הגנה, על גג בריכת המים הוצב מכשיר איתות והגבעה שינתה את שמה ל"גבעת ההגנה".תמונות נוספות של גבעת האהבה בנס ציונה6מושבת הפועלים וכיכר הלפרין
ב-1890 רכש מיכאל הלפרין 170 דונם מראובן לרר על מנת להקים במקום מושבת פועלים עבור פועלים מבוגרים שפרשו מעבודה.
בסמוך למושבה שהוקמה הקים הלפרין את ביתו.
ההשקעות המרובות של הלפרין בפרויקט הביאו אותו לפשיטת רגל והאדמות הועברו לנושיו שמכרו אותן ליק"א שנטעה במקום פרדס בו עבדו צעירי המושבה.תמונות נוספות של מושבת הפועלים וכיכר הלפרין בנס ציונה7כיכר המייסדים (כיכר ראובן ופייגה לרר)
הכיכר מוקדשת למייסדי נס ציונה ראובן ופייגה לרר.
מקום הכיכר היה חלק מאדמותיו של לרר והמתיישבים השתמשו בבאר עתיקה שהייתה במקום לשאיבת מים לשימוש ביתי והשקיית הפרדסים.8בית בוקסר
ביתו של ירמיהו בוקסר שהיה "מוכתר" המושבה מ-1924 ועד 1940 ויושב ראש ועד המושבה מ-1940 ועד 1947. הבית נבנה ברחוב תל אביב ב-1925 על ידי חיים טפר ושימש למפגשים ואירועים של בני המושבה ואורחים (וביניהם הנציב העליון ארתור ווקופ).תמונות נוספות של בית בוקסר בנס ציונה9בית הראשונים
בית הראשונים נחנך ב-1907 כמרכז קהילתי של המושבה ושימש כבית ספר, בית כנסת, בית הוועד ומקום התכנסות לאירועים.
בשנים שקדמו להקמת המדינה שכנה בבית מפקדת ההגנה על המושבה.
לאחר קום המדינה שכנה במקום המועצה המקומית עד שעברה למשכנה החדש ב-1962 והבית ננטש.
ב-1977 נפתח במקום מוזיאון לתולדות המושבה שחודש ב-2016.תמונות נוספות של בית הראשונים בנס ציונה10בית הכנסת הגדול
בית הכנסת הגדול נבנה ביוזמת ובמימון תושבי נס ציונה ונחנך ב-1926. הברון רוטשילד שביקר ב-1921 במושבה ושמע על כוונת התושבים להקים בית כנסת במימון עצמי התנדב לתרום סכום נכבד לטובת הבנייה.
ב-1929, במהלך מאורעות תרפ"ט, בוצר המבנה ואף נבנה בו סליק מתחת לארון הקודש.תמונות נוספות של בית הכנסת הגדול בנס ציונה
מסלאתה היא עיר בחלק הצפון-מערבי של לוב, במחוז מורקוב.
יש בה כמעט 24,000 תושבים, והיא הייתה בעבר מרכז ללימודי האסלאם.
העיר ידועה בשל חורפים גשומים מאוד וייצור שמן זית.
ההכרזה על הקמת הרפובליקה הטריפוליטאית, שהייתה הרפובליקה הערבית הראשונה, בוצעה בעיירה, ב-16 בנובמבר 1918.
ב-1945 פרצו פרעות בטריפולי והאזור, שהייתה אז חלק מלוב, שהייתה תחת שלטון בריטי.
יהודים רבים התאסלמו כדי להציל את נפשם.
פליטים יהודים ממסלאתה ייסדו בשנת 1950 את היישוב אחיסמך, וחלקם התיישבו במושבים זיתן, אחיעזר ודלתון.
רוב תושבי מסאלתה אינם מהעיר במקור, אלא מערים אחרות.
רוב תושבי מסאלתה הם מוסלמים דתיים.
במסאלתה יש כ-24 אלף תושבים.
העיר הייתה חלק מנפת אל-מרגב, אך לאחר המרד בלוב היא הפכה למחוז עצמאי.
כלכלת העיר בנויה בעיקר על גידול זיתים, חיטה ושעורה.
בנוסף, יש בעיירה רועי צאן וייצור של מלט.
בעיר יש שלוחה של אוניברסיטת אלמרגב לאמנויות.
בית ספר לרפואה, מכללה למדעי הדת ופקולטה להנדסה.
בנוסף, מסלאתה היא ביתם של בתי ספר איסלאמיים רבים.
וככזה היא מהווה יעד לסטודנטים רבים מלוב ומדרום לסהרה המבקשים ללמוד את הקוראן.
ב-3 באוגוסט התקיימו עימותים שבהם נהרגו שלושה בני אדם.
המורדים בעיר טענו כי העיר, שתושביה הצטרפו למרד בשלביו הראשונים, נקלעה למצור.
חיילי הממשלה שלטו בכבישים המובילים לעיר, ניתקו את החשמל והתקשורת והחלו לעצור אנשים בפרברים.
מסלול הכשרה הוא רצף מתוכנן מראש של שלבים שמטרתו להקנות למשתתפים ידע, מיומנויות והסמכות בתחום מסוים.
המסלול יכול להיות מקצועי, אקדמי, ייעודי או שילוב כלשהו, להכשרה בתוך ארגון.
למשל, בצה"ל חייל יכול לעבור מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים וקורס קצינים.
מסלולי הכשרה נפוצים בארגונים בהם קיים כוח אדם משמעותי, ומיועדים להכשיר כוח עבודה מיומן בביצוע תפקידים להם נדרשים עובדים רבים.
לעיתים מהווה מסלול הכשרה תנאי לקבלת רישיון לעיסוק מסוים.
רצף לימודי הכולל שלבים ברורים המובילים מרמה בסיסית למתקדמת.
תכנים מותאמים, הנבנים בהתאם לדרישות המקצוע או המטרה הספציפית.
שילוב של תאוריה ופרקטיקה, לרוב לימודים עיוניים עם התנסות מעשית.
תעודה או הסמכה – בחלק מהמקרים, סיום המסלול מזכה את המשתתפים בתעודה מקצועית או רישיון לעיסוק.
מסלול הפנטוז פוספט הוא מסלול מטבולי המתרחש בתאיהם של יצורים רבים, ובמסגרתו נוצרים סוכרים בעלי חמישה אטומי פחמן מגלוקוז, שהוא סוכר בעל שישה אטומי פחמן.
המסלול קרוי כך כיוון שנוצרים בו פנטוזות, סוכרים בעלי חמישה אטומי פחמן, וכיוון שהוא כרוך בהעברת קבוצות זרחה (פוספט) בין המולקולות השונות המשתתפות בו.
המסלול קרוי גם מסלול ההקסוז מונופוספט (Hexose monophosphate) ומסלול הפוספוגלוקונט (Phosphogluconate).
למסלול זה חשיבות עליונה, שכן הסוכר החמש-פחמני ריבוז, התוצר הסופי של המסלול, מהווה את אחת מאבני הבניין של הנוקלאוטידים, ואילו הללו מהווים את אבני הבניין של חומצת הגרעין RNA וכן של מולקולות חשובות אחרות בתא, כגון ATP ו-NAD.
חלק ממולקולות הריבוז מחוזרות לאחר ייצורן והופכות לדיאוקסיריבוז, המהווה אחת מאבני הבניין של ה-DNA.
כשגלוקוז מתפרק בתחילת המסלול הוא משחרר אלקטרונים (כפי שמתרחש גם בגליקוליזה).
את האלקטרונים קולט הנוקלאוטיד +NADP, אשר הופך ל-NADPH.
ברקמות מסוימות בגופם של יצורים רב-תאיים לתוצר זה של המסלול חשיבות רבה יותר מאשר לריבוז.
NADPH הוא חומר מחזר, אשר נוטה לתרום אלקטרונים ולהתניע בכך תגובות כימיות רבות בתא.
בניית חומצות שומן, המתבצעת בעיקר בכבד בבעלי חיים, ובניית הורמונים סטרואידיים, המבוססים על כולסטרול (מתבצעת בכבד, בכליות, באשכים ובשחלות) הן שני תהליכים הדורשים אלקטרונים רבים, והללו נתרמים על ידי NADPH.
בנוסף, מסייע NADPH לתקן נזקי חמצון הנגרמים על ידי רדיקלים חופשיים – נגזרות של חמצן בעלות נטייה חזקה להגיב עם מולקולות בתא ולהרסן.
ברקמות החשופות באופן ישיר לחמצן ולרדיקלים חופשיים – תאי הדם האדומים ורקמות עדשת העין, למשל – מהווה ה-NADPH גם כן את התוצר החשוב ביותר של מסלול הפנטוז פוספט.
חוסר G6PD, המחלה התורשתית-מטבולית הנפוצה ביותר בעולם, נובעת מכשל במסלול הפנטוז פוספט.
האנזים G6PDH (גלוקוז 6-פוספט דהידרוגנאז) מזרז את השלב הראשון של המסלול, שלב שבמהלכו נוצר NADPH.
אצל הלוקים במחלה קיים פגם בגן המקודד לייצור האנזים.
החוסר באנזים בגופם של החולים גורם למחסור חמור ב-NADPH, דבר המאפשר לרדיקלים חופשיים לתקוף רקמות רגישות בגוף – בעיקר תאי דם אדומים.
בגופם של החולים מתרחשת המוליזה – הרס של תאי דם אדומים – והם סובלים מאנמיה חמורה.
הגן הפגום, אשר מצוי בגופם של כ-400 מיליון איש ברחבי העולם, אינו גורם כלשעצמו לתסמינים כלשהם, ורוב נשאי המחלה אינם לוקים בה.
המחלה מתפרצת עם חשיפה לגורמים סביבתיים המביאים לייצור מוגבר של רדיקלים חופשיים בגוף – תרופות מסוימות, חומרים להדברת מזיקים, קרינה מייננת ועוד.
מַסְלוּל הַמְרָאָה וּנְחִיתָה (נקרא גם מסלול טיסה) הוא שטח אדמה ישר, מפולס ובדרך כלל סלול, הנמצא בשדה תעופה, ומשמש להמראת ונחיתת מטוסים.
אופי מַסְלוּל הַמְרָאָה וּנְחִיתָה בשדה תעופה הוא נגזרת של נתונים רבים, ובהם זמינות השטח, התנאים הטופוגרפיים בשדה ובסביבתו, גובה השדה מעל פני הים, היקף התנועה וסוגי המטוסים בהם נועד לטפל.
בשדות תעופה מרכזיים יש בדרך כלל מספר מסלולים שאורכם מגיע על פי רוב עד ארבעה ק"מ.
הארגון הבין-לאומי לתעופה אזרחית (ICAO) מחלק את מסלולי הטיסה בהתאם לאורכם ולרוחבם:
המסלול הארוך ביותר בעולם המוכר לתעופה אזרחית נמצא בבאנגדה שבמזרח טיבט בסין.
הוא שוכן בגובה של 4,334 מטר מעל פני הים ואורכו 5,500 מטר.
מסלולי טיסה עשויים מחומרים שונים.
בשדות התעופה העיקריים נסללים המסלולים מבטון, שנחשב לעמיד במיוחד, או מאספלט, או מבטון עם כיסוי אספלט.
על הציפוי לאפשר חיכוך מרבי כדי לסייע בבלימתם של מטוסים נוחתים, ולאפשר פינוי מי גשמים, דבר המושג באמצעות תעלות קטנות בצידי המסלול.
עובי המסלול תלוי בעיקר במשקל המטוסים בהם הוא מטפל, ובתנאי מזג האוויר והקרקע.
בשדות תעופה שמיועדים למטוסים קטנים, עשוי המסלול להיות מדשא, עפר, ודומיהם.
ברובה של יבשת אנטארקטיקה בלתי אפשרי לבנות מסלולי נחיתה.
מה שמגביל את התובלה האווירית מהיבשת ואליה למטוסים קטנים המצוידים במגלשי סקי.
שדות התעופה הקיימים (שמונה) נבנו על קרח כחול שהוא דחוס ומוצק יותר (ולכן צבעו כחול).
המסלולים בהם ארוכים יותר בשל מקדם החיכוך הנמוך של השלג.
הנק הסלינק, מדען הולנדי, אשר עבד על הרעיון בסיוע כספי של מוסדות המועצה האירופית, פרסם במרץ 2017 את תוכנית "המסלול הבלתי נגמר", מסלול נחיתה למטוסים שצורתו עיגול – 360 מעלות.