tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
חביב קויטה עובר בין רגאיי, שירים בהם בולטים כלי נגינה מערב אפריקאים כמו באלופון (balafón – קסילופון מעץ) ונגוני (n'goni – כלי מיתר), לבין שירי בלוז אקוסטיים ופלמנקו, השירה שלו מאופקת ואינטימית עם מקצבים משתנים ומלודיות.
כמו בלא מעט מקרים במוזיקה המערב-אפריקאית, הוא עובר בין מאפיינים מוזיקליים של מערב למזרח, בכלי הנגינה, בסגנונות המוזיקליים, במקצבים ובלחנים.
האלבום הראשון, (Muso Ko" (1995" התקבל באהבה גדולה באירופה, נכנס לרשימת האלבומים הנמכרים ביותר ביבשת בז'אנר של מוזיקת עולם.
מאז קויטה לא מפסיק להסתובב ולהופיע ברחבי בעולם, והופיע בכמה פסטיבלים נחשבים באירופה וביניהם Montreux Jazz Festival, WOMAD, the World Roots Festival.
האלבום השני, (Ma Ya" (1998" שיצא תחת הלייבל המפורסם Putumayo World Music כשנה מאוחר יותר, זכה להצלחה גדולה אף יותר כאשר שהה בראש טבלת האלבומים הנמכרים ביותר של מוזיקת העולם באירופה במשך כשלושה חודשים.
האלבום שיצא לאחר מכן, (Baro" (2001", מכיל ביצוע חדש בספרדית ובסגנון אפרו-קובני לשיר "Cigarette Abana", אשר פרסם את קויטה בשנת 1991.
באלבומו Soô ("בית", 2014) משתף קויטה פעולה עם שניים מהשמות הגדולים של המוזיקה במאלי, בסקו קויאטה וטומני דיאבטה, ובפעם הראשונה גם ללא להקת Bamada.
לאחר שנסע והופיע ברחבי העולם, השירים באלבום עוסקים בשיבה הביתה ובחברים וקרובי המשפחה שמקיפים אותו במאלי.
האלבום הזה, כמו הקודמים לו, זכה להצלחה רבה ברחבי העולם והוא מוקדש ועוסק בתושבי המדינה.
השיר הראשון Dêmê מדגיש את החשיבות של סיוע הדדי בקהילה, ובשיר Khafole מזהיר קויטה את הצעירים מביצוע מילה בגיל מוקדם.
חבורת תריג היא מותג ילדים פופולרי בקרב ילדי המגזר החרדי והדתי.
תחת המותג, יוצאים לאור: משחקים, ספרים, תסכיתים, אלבום מדבקות, מגזינים ועוד, הנמכרים בחנויות ברחבי הארץ וברשתות שיווק שונות.
תחת מסגרת זו, ישנו מותג נוסף בשם 'דינה-רינה' שפונה בעיקר לבנות.
הספרים יוצאים לאור ב-4 שפות.
בכל חודש יוצא לאור פרק נוסף בעלילות החבורה.
הפרק כולל קובץ שמע באורך של כ-80 דקות ומגזין קומיקס מצורף שמציג את הדמויות אותן שומעים בתסכית.
שם המגזין 'תריגניק' והוא נשלח בתחילת כל חודש יחד עם קובץ השמע לעשרות אלפי מנויים.
את המגזין ניתן לרכוש גם בחנויות.
תריג - הם ראשי התיבות של שמות ילדי החבורה: תנחום, רובי, ישראל וגדי.
העורך הראשי של חבורת תריג' הוא אריאל ברמן, עורכת התוכן היא גיטי מאירוביץ ועורכת המגזין תריגניק היא יהודית אקשטיין.
מעצב הפסקול של התסכית הוא ערן הראל.
המו"ל הוא חבורת תריג גרופ בע"מ.
בכל עונה, ילדי החבורה נקלעים להרפתקה אחרת ופותרים את התעלומה.
עונה נמשכת 6 חודשים וכוללת שישה פרקים (שישה דיסקים/קובצי שמע - של תסכית).
בעלילה משולבים, תוך כדי מוזיקה, אפקטים וקולות רקע מתאימים, סיפורי מתח ועלילות קצרות מן ההיסטוריה של עם ישראל, כאשר הן מתקשרות לעלילה המרכזית שאיתה מתמודדים ילדי החבורה.
החל מדצמבר 2015 (טבת תשע"ו), מדי חודש יוצא לאור דיסק ועלילון ובו המשך העלילה.
הדיסק והמגזין נשלחים למנויים, וכן ניתן לרוכשם בחנויות הספרים.
בשנת 2018 נערכה בשיתוף עם בנק הפועלים תחרות סיפורים קצרים שיתווספו לסדרה.
ובשנת 2019 הפיקו חבורת תריג תקליטור בשם הבלנבים, בשיתוף עם תאגיד המיחזור אל"ה.
בשנת 2020 (תש"פ), עם התפרצות נגיף הקורונה, הפיקה חבורת תריג חוברת הדרכה בענייני הקורונה מותאמת בעיקר לילדים חרדים בשיתוף עם משרד הבריאות.
עד שנת תשפ"ד (2024) יצאו לאור 20 עונות, כש-10 מהן יצאו לאור בהמשך כספרים.
בנוסף יצאו לאור עשרה ספרי קומיקס ובהם עלילות קצרות, וכן עשרה משחקי קופסה.
בשנת 2018 יצא לאור תקליטור שחולק בחינם לתושבי ירושלים לרגל חמישים שנה לאיחוד העיר.
החל מהעונה השישית (קיץ תשע"ח - 2017) החל להופיע מגזין להורים, בצירוף תקליטור, המכיל מאמרים בענייני חינוך, נפש הילד ועוד.
המגזין היוצא לאור מדי חודש מופץ יחד עם עיתון "תריגניק" של החבורה, תחת השם "תרי"ג פלוס", וכותבים בו בין השאר הרב הראשי לישראל הרב קלמן בר, אריאל גרין —קומיקאי חרדי ועוד.
מדי שנה, החל משנת 2019 - תשע"ט נערכים בימי בין הזמנים, מופעים בנושא החבורה בבנייני האומה.
את המופעים מפיק דוד פדידה, מביים קלוד דדיה, ומשתתפים בו שחקנים רבים כגון גיל קפטן, יהודה שוקרון, אלעד כהן, פז פרל, עמרי רוטברד, בר לוי, אייל וולקוביץ', לירן קנטרוביץ' ועוד.
עד כה התקיימו חמישה מופעים.
בשנת 2020 פורסם מדור במגוון מקומונים ברחבי ישראל ושמו "תריג בריבוע".
בתקופת "בין הזמנים" בשנת 2020 - עקב מגבלות הקורונה, נערך "קעמפ תריג", תשדיר שהוגש על ידי ילדי החבורה בשיתוף דמויות הדגל שלה בטלפון ייעודי במשך שלושה שבועות.
בקעמפ השתתפו למעלה מ-117,600 משפחות.
בשנת תשפ"ב השיקו חבורת תריג את המגזין המחודש בשם "תריגניק".
בכסלו תשפ"ה יצא אלבום המדבקות התשיעי במספר.
יודע לקבל החלטות נכונות כשצריך.
מפתח המצאות כמו גלאי חללים, משקפיים מיוחדים, דוחה קרישים, סונר דגים ועוד.
ישראל: ההרפתקן של החבורה וגם האכלן שלה.
אוהב מאוד את המאכלים של סבתא אזולאי ומאוד אוהב לפתור תעלומות חדשות.
גדי: הוא למדן החבורה, מכנים אותו בסשמ"ט - בור סוד שאינו מאבד טיפה.
גדי הוא גם החששן של החבורה ומעדיף להימנע מלהיקלע להרפתקאות מסעירות.
סבתא אזולאי (כל העונות): היא הסבתא של כל ילדי השכונה, ותריג נוהגים לבקר אצלה דרך קבע.
דוד געגאנגען: נהג טנדר במשך 30 שנה, שעוזר לילדי החבורה בהרפתקאותיהם בהסעתם ברכבו.
פיתח מכשירים ופיתוחים טכנולוגיים רבים, מתוכם הרובוט האהוב שלו סנובוט.
לאחרונה הוא נעזר גם בעוזרים שלו עוזי ודוד.
נוחעם קרונבך (עונה 2 ויצא גם ספר שלם עליו): חברם הזקן השתקן של תריג.
שולעם ומשולם (עונות 6, 9, 18): צמד ירושלמים חביבים.
גיגי ודידי (עונות 5, 10, 20): צמד פושעים ידועים וטיפשים.
יוסק'ה מהקיוסק'ה (עונות 4, 13, 18): מוכר בקיוסק בשכונה של תריג.
צדוק הגבאי (עונות 2, 12, 13, 14): גבאי בית הכנסת המרכזי בשכונה של תריג.
יאשה וסאשה (עונות 9, 16) - צמד נוכלים רוסיים מסוכנים.
אבנר (עדי רן) (אורח בעונה 11): מדריך טיולים.
פוגש את תריג ביער האמזונס.
רנו ובז'ו (עונה 11): צמד פושעים צרפתים.
שמידית ורודולף עונות 19. צמד נצים נוכלים
יששכר (עונות 9,10) : ילד נכה המתנייד על כיסא גלגלים.
סנסון וצ'נצ'ון (עונות 1,14) צמד האקרים מסוכנים.
המפקד העליון (עונה 15): הבוס האיראני שתכנן את משימת פיצוץ אסדת הגז.
עבדול (עונה 17): ראש התוכנית הסדונית שלו והוא משתמש בג'אמל ואיסה, הבדואים, הירדנים ואשת לוט.
בוריס גרדרובה (עונה 14): בוס מטורף הרוצה להשתלט על כל העולם באמצעות טכנולוגיות ממוחשבות כגון רובוטים מתקדמים ועשרות האקרים חכמים.
אמיל ולוהיס (עונה 12): החברים של מיסטר זיג.
שמעון אזולאי (אורח בעונות 6, 7): הבן המאומץ של סבתא אזולאי.
יורי (עונה 8): אסטרונאוט שטס ביחד עם תריג ומיסטר איזיק סמואלס בחללית כמשת"פ של דוקי ברברשבילי, אך לבסוף עובר צד ומציל את תריג.
דוקי ברברשביל (עונה 8): מתכנן לחטוף את חללית שרביט, שבה נוסעים תריג.
מיסטר ווקמן (עונה 8): מנהל סוכנות החלל אלפוינג.
ג'ק הצוחק (אורח בעונה 11): בוס פורטוגזי שרוצה לשדוד עתיקות יחד עם עוזרו צ'ארקו אוזניים.
צ'ארקו (עונה 11) העוזר של ג'ק הצוחק, מכונה צ'ארקו אוזניים
קרל ולואי (עונה 10): חוקרים שמנסים להוציא מפרופסור קרדוזו מידע על החיסון.
נתי (עונה 8): בחור ישיבה שנשלח על ידי ראש הישיבה למשימה בשווייץ אבל בטעות הוא מגיע לגאורגיה.
טוני קונארד (עונה 5): בוס איטלקי שרוצה לגנוב מפרופסור קרדוזו את המסמכים הסודיים במטרה לשחרר את אסיר מספר 412.
ויטו קרפאצ'ה (עונה 5): העוזר של טוני קונרד.
רב פקד דגני (עונות 11,15): שוטר וידיד של תריג.
אלדד (עונה 15): חוקר במשטרה, בתחילה מלגלג על תריג אבל בסוף הוא מאמין להם.
שלדג ודוכיפת (עונה 9): שני סוכני מוסד המכונים ציפורים שנשלחים להחזיר את ילדי תריג הביתה ולמצוא את המעטפה שנגנבה מהמכון הגאולוגי.
אבו רקיק (עונה 17): בדואי שמציע לתריג להתארח אצלו במאהל הבדואי במדבר, אבל הוא גם רשע וחלק מהמשימה של המכירה הפומבית.
פיאד (עונות 1,4): סוכן איראני שמנסה לגנוב את הפנס (בעונה 1) ואת אבן האחלמה (בעונה 4) הוא חושב שהם נמצאים אצל ילדי החבורה.
אבו ניזאם (עונה 1, 4): הבוס של פיאד.
מתחבר לתריג אבל גם רשע עוזר לספסנג' הרוסי.
דימיטרוב (עונה 18): מנהל הכנסייה הרוסית, רוצה להחזיר אליו את אדמת יער העמק ולהקים בה כנסיות נוצריות.
יורי (עונה 18): הארכיבישוף הרוסי.
מיסטר זיגמונד (עונה 12): מנהל מבשלת הבירות "קראון" ומנסה להרעיל את היהודים באמצעות בירות שחורות.
אבאזאק (עונה 18): העוזר הצ'רקסי של יוסקה מהקיוסקה, "לאבאזק קוראים באמת אבאזקי.
אבל יוסקה מהקיוסקה ערך לו שינוי שם, כי הוא עובד במהירות הבזק".
יוסוף (עונה 15): משכיר סירות תמים אך גם משתף פעולה עם האיראניים ורוצה לפוצץ את אסדת הגז.
אבו ג'אמיל ואבו נביל (עונה 15): מתחזים לפעילי הירוקים, אך מטרתם היא לפוצץ את אסדת הגז.
דימיטרי (עונה 16): הבוס של יאשה וסאשה ורוצה להשיב את הכבוד לרוסיה.
פנחס פלייש (עונה 12): משגיח כשרות במבשלת הבירות קראון, מוצא אוצרות יודאיקה גנובים ומשיב אותה לבעליהם.
ארהל'ה (עונה 9): בן דוד של שולעם.
בסוף העונה מתגלה שהוא אנטוניו, בנו של פרופסור קרדוזו.
סבא קדישא (עונות 18, 19): ידיד של תריג ומחלק עצות בעיתון תריגניק.
משה"ל ריבלין (עונה 18): חברו הטוב של סבא קדישא וצאצא של יוסף ריבלין.
הרב שמיל הורביץ (עונה 18): ידיד של סבא קדישא ומשה"ל ריבלין.
שלמה סלנד (עונה 18): ידיד של סבא, משה"ל ושמיל, הבריון הרוסי מאיים עליו.
אליעזר והגזר (עונה 18): חברו של זכריה וסבא קדישה.
נוחעם קרונבך - (ספר 1) חברם הזקן והשתקן של תריג ולו כינור מהשואה.
מיסטר בלק ספר 1 ידידו של רובי.
119 חוברות ודיסקים בודדים (יוצא לאור מדי חודש)
16 עונות בדיסק און קי
"חבורת תריג ותרופת הפלא" - בשיתוף כללית.
"חבורת תריג בסמטאות ירושלים" - בשיתוף עיריית ירושלים.
"חבורת תריג והבלנבים" - בשיתוף תאגיד המחזור.
"חבורת תריג בבין הזמנים" - דיסק המכיל את תוכן המופע שהתקיים בשנת תשע"ט בבנייני האומה.
חבורת תריג בתעלומת אלבום המשימות 6.
"די תריג גרופע" עונה מיוחדת שיצאה לאור ביידיש.
עד כה יצאו 119 חוברות (מעודכן לחודש תמוז תשפ"ה)
ספרי קריאה, המכילים תמלול של העונות
חבורת תריג 1 - בתעלומת הפנס
חבורת תריג 2 - בתעלומת הקמע
חבורת תריג 3 - בתעלומת האי
חבורת תריג 4 - בתעלומת בבל
חבורת תריג 5 - בתעלומת אסיר 412
חבורת תריג 6 - בתעלומת אפוד הבד
חבורת תריג 7 - בתעלומת מרוקו
חבורת תריג 8 - בתעלומת החלל
חבורת תריג 9 - בתעלומת הזהב
חבורת תריג 10 - בתעלומת הפתיליה
חבורת תריג וכינורו של קרונבך
דינה רינה עלילות הביסקוויט והבובקה
דינה רינה עלילות הצפרדע וצעיף המשי
שולם ומשולם - מעורב ירושלמי
דינה רינה עלילות פיציפי והשלולית
"נעלמים בשכונה של תריג" (2 משחקים)
הגדה של פסח חבורת תריג.
האחיות התאומות של רובי - אחד הילדים של החבורה.
תחת השם 'דינה-רינה' יצאו משחק פאזל ושלושה ספרי קומיקס.
בנוסף יצאו מארזי עטיפות למחברות, עטיפות ספרים מארז ו־12 עפרונות.
חביב עבדולמנאפוביץ' נורמגומדוב (באווארית: ХIабиб Абдуалманпович Нурмухlамадов; ברוסית: Хаби́б Абдулмана́пович Нурмагоме́дов), המכונה גם "העיט", הוא לוחם עבר ואלוף במספר ענפי ספורט לחימה, בהם אמנויות לחימה משולבות וסמבו, ואלוף במשקל קל באליפות הלחימה האולטימטיבית.
בעת פרישתו (באוקטובר 2020) דורג ראשון ברשימת הלוחמים הטובים ביותר של UFC.
בין תאריו נמצאים פיינליסט אליפות רוסיה, מחזיק גביע ואליפות אירואסיה, אלוף רוסיה, אלוף העולם פעמיים בסמבו, אלוף אירופה בפאנקרטיון, אלוף עולם בגראפלינג על פי NAGA Grappling.
השתתף בכמה תחרויות של M-1 Global, ואף בתחרויות בחסות ארגונים אחרים.
באליפות הלחימה האולטימטיבית הוא מחזיק במאזן של 29 ניצחונות, ללא הפסדים ונחשב בעיני רבים ללוחם המוצלח ביותר אי פעם בתחום ההפלות.
חביב נורמגומדוב נולד בשנת 1988 בכפר סילדי שבחבל צומאדין (בדאגסטן, שבדרום רוסיה), למשפחה ממוצא אווארי.
מאז הילדות התאמן תחת הדרכתו של אביו, עבדולמנאפ נורמגומדוב (שהיה מאמן צבאי לג'ודו וסמבו).
הוא החל להתאמן באמנויות לחימה בגיל שמונה.
כבר אז היה מתאמן במאבקים עם דובים מאולפים.
בגיל 15 החל להתאמן בג'ודו, ובגיל 17 בסמבו.
בשנת 2008, בגיל 20, עשה הסבה ל-MMA ועשה את הבכורה שלו כשתוך חודש אחד בלבד הגיע למאזן ארבעה ניצחונות ללא אף תבוסה.
בשנת 2012 החל להילחם במסגרת ה-UFC ובמהלך שהותו בארצות הברית, התאמן במועדון AKA (האקדמיה האמריקאית לקיקבוקסינג) בהדרכתו של חוויאר מנדס, בסן חוזה.
ב-6 באוקטובר 2018 התמודד נורמגומדוב נגד קונור מקגרגור האירי בהיכל טי-מובייל בלאס וגאס.
באותו רגע גם חבריו המתאבקים של נורמגומדוב קפצו מהאולם אל תוך הזירה ותקפו את מקגרגור.
בעקבות זאת, סירב נשיא ה-UFC דיינה וייט להעניק לנורמגומדוב את חגורת האליפות בזירה מחשש שהדבר יוביל להתפרעויות אוהדים באולם.
כמו כן הוסיף וייט לאחר הקרב כי הוא נגעל מהתקרית וכי חבריו של חביב אשר תקפו את מקגרגור לעולם לא ילחמו שוב ב-UFC, כמו כן הוסיף כי הם נעצרו על ידי המשטרה אך שוחררו לאחר שמקגרגור סירב להגיש תלונה נגדם.
בנוסף, ועדת האתלטיקה של מדינת נבדה החרימה לאחר הקרב את הכספים שאמור היה נורמגומדוב לקבל כתוצאה מהשתתפותו בקרב, וזאת עד לסיום חקירת התקרית וקבלת החלטה בנוגע לטיפול בה.
מספר ימים לאחר האירוע הודיעה ועדת האתלטיקה של מדינת נבדה כי נורמגומדוב ומקרגור מושעים לעשרה ימים עד לקבלת החלטה בעונשם.
מספר ימים לאחר התקרית פרסם נורמגומדוב בחשבון האינסטגרם שלו איום לעבר ה-UFC ונשיא ה-UFC דיינה וייט כי אם חברו של נורמגומדוב, זוביירה טוקוגוב, אשר לקח חלק בתקרית, יפוטר מה-UFC, הוא יעזוב גם כן.
תקרית זו התרחשה על רקע של תקרית אחרת שהתרחשה באפריל 2018 במערכה חבריו של קונור מקגרגור לרבות ארטיום לובוב תקפו את הצוות של חביב נורמגומדוב.
תקרית זו הסתיימה בדיון משפטי.
ב־25 באוקטובר 2020 התמודד בקרב על המשקל הקל באליפות הלחימה האולטימטיבית מול ג'סטין גייצ'י במרכז האוקטגון באבו דאבי וניצח במה שהיה לקרב הראשון שלו לאחר מות אביו מסיבוכי מגפת הקורונה.
בתום הקרב הודיע על פרישה.
ב-19 במרץ 2021 הודיע דיינה וייט על פרישתו של חביב מליגת ה-UFC.
נורמגומדוב נודע בזכות שיתוף הפעולה המתמשך שלו עם כוכב הרשת חסבולה, שאף זכה לכינוי "מיני חביב", על שם נורמגומדוב.
ב-2016 הקים את קבוצת "עיטי MMA" יחד עם זיאווידין מוחמדוב.
ביולי 2020 איבד את אביו, שמת בעקבות סיבוכי נגיף הקורונה שבו נדבק, ובעקבות כך, פרש מעולם הספורט.
נכון ל-2023, נורמגומדוב הוא מאמן ומלווה בפינה של מספר לוחמי UFC ביניהם אסלאם מחאצ'ב (אנ'), שהתאמנו יחד מילדות.
מוחמדו חביב חביבו הוא כדורגלן מהרפובליקה המרכז-אפריקאית המשחק בעמדת החלוץ בפוליטכניקה יאשי.
בנוסף הוא גם בן דודו של השחקן ז'ופרה קונדוגביה.
חביבו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פריז סן-ז'רמן.
בגיל 18 הצטרף לשרלרואה מליגת העל הבלגית.
בינואר חביבו הושאל לטוביזה עד לסיום העונה, בקדנציה זו כבש 10 שערים ב-13 משחקים.
בינואר הושאל לסטיאווה בוקרשט מליגת העל הרומנית.
בשנת חביבו חתם בזולטה ורכם, בשנת חביבו נבחן בוסטהאם יונייטד ואף סיכם בברייטון אנד הוב אלביון, אך בסופו של דבר נשאר בזולטה.
בינואר חביבו הושאל ללידס יונייטד מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ עד לסיום העונה.
ב-1 בספטמבר 2014 חביבו חתם בסטאד רן מליגת העל הצרפתית.
בינואר הושאל לגזיאנטפספור מליגת העל הטורקית.
בקיץ חתם בקטר מליגת העל הקטרית.
ב-14 בספטמבר 2018 חתם במכבי פתח תקווה.
ב-18 בפברואר 2020, חביבו חתם בפוליטכניקה יאשי מליגת העל הרומנית.
באוקטובר חביבו זומן לראשונה לסגל נבחרת הרפובליקה המרכז-אפריקאית, אך רק ב-4 בספטמבר 2016 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 4-1 לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
חביב המורה הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1958 בבימויו של ג'ורג' סיטון עם קלארק גייבל, דוריס דיי וגיג יאנג בתפקידים הראשיים.
גיג יאנג היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע.
קלארק גייבל היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי
השיר "חביב מורה" המושמע בתחילת הסרט, הפך לאחד הלהיטים הבולטים של דוריס דיי.
ג'יימס גאנון (קלארק גייבל) הוא עורך בכיר בעיתון New York Evening Chronicle.
הוא עצמו ללא השכלה אקדמאית והגיע למעמדו לאחר עבודה קשה והתנסות במקצוע בשטח.
הוא מתנגד תקיף ללימודי עיתונאות במוסדות אקדמאים.
גאנון מקבל בקשה מפרופסור אריקה סטון (דוריס דיי) להרצות על עיתונאות בקולג'.
הוא משיב לבקשה במכתב בוטה המפרט את דעתו על לימודי עיתונאות אבל מאולץ על ידי העורך להגיע לשם.
הוא מצטרף לתלמידים בשם ג'ים גאלגר ומתרשם מהמראה המצודד של אריקה.
גאנון מתנדב לכתוב כתבה קצרה ותמציתית על דיווח רצח והמרצה מתרשמת ממנו ומקריאה אותה לשאר התלמידים, הוא הופך ל"חביב המורה".
גאנון מתאהב באריקה אך לה יש כבר בן זוג צעיר, פרופסור לפסיכולוגיה נאה ומוכשר בשם הוגו פיין (גיג יאנג).
כאשר גאנון מבלה במועדון עם חברתו הזמרת פגי לרוי (מיימי ואו דורן) הוא מבחין באריקה והוגו ומצטרף אליהם.
הוגו יודע לתופף ולרקוד יותר טוב מגאנון.
לאחר שתיית אלכוהול רבה, הוגו מתמוטט.
גאנון מביא אותו לדירתו וכעת מתחזק הקשר שלו עם אריקה.
אריקה מגיעה למערכת העיתון כדי לסדר עבודה לתלמיד המוכשר אבל אז מסתבר לה שגאלאגר הוא למעשה גאנון.
היא נעלבת ומנתקת את יחסיה איתו אבל לאחר זמן הם מתפייסים למרות הבדלי ההשקפות שלהם על העיתונות.
"חביב אלבי" הוא סינגל שהוקלט על ידי הצמד המוזיקלי הישראלי סטטיק ובן-אל תבורי, ביחד עם הזמרת הישראלית נסרין קדרי.
השיר יצא לאור ב-23 ביוני 2020, על ידי חברות התקליטים Mobile1 Music וגאגא בוקינג, כשיר הרשמי של מצעד הגאווה בתל אביב של שנת 2020, שלא התקיים עקב התפרצות נגיף הקורונה בישראל.
בתחילת יוני, הוכרז כי סטטיק ובן-אל תבורי נבחרו לבצע את השיר הרשמי של מצעד הגאווה בתל אביב של שנת 2020, שלא התקיים באותה השנה, עקב התפרצות נגיף הקורונה בישראל.
זמן מה לאחר מכן, הוכרז כי תשתתף בשיר גם הזמרת נסרין קדרי, תוך שצוין כי השיר נכתב והולחן על ידי סטטיק וג'ורדי, והופק על ידי ג'ורדי.
השיר, לדברי המרכז העירוני לקהילה הגאה, הוא "שיר הלל לפסיפס הייחודי של קהילת הלהט"ב על גווניה ומסר של אהבה שוויונית".
השיר משלב בתוכו את סגנונות הפופ, המזרחית, הערבית והראפ אשר מבוצע על ידי סטטיק, ומשלב את שפות העברית, הערבית והאנגלית.
הווידאו קליפ הנלווה לשיר, בוים על ידי רומן בוצ'אצקי, נוהל אומנותית על ידי שמעון שירזי, צולם ב-15 ביוני 2020 בתל אביב-יפו והועלה לערוץ היוטיוב של סטטיק ותבורי ב-23 ביוני, בסמוך לצאת הסינגל עצמו.
הקליפ נוצר בשיתוף המרכז העירוני לקהילה הגאה ופייסבוק ישראל.
עיריית תל אביב-יפו ציינו כי "הקליפ שילווה את השיר מתמקד במגוון המיוחד המאפיין את הקהילה הגאה.
באמצעות קהילות פייסבוק בשיתוף המרכז הגאה של עיריית תל אביב-יפו, הקליפ יהווה שיר הלל לפסיפס הייחודי של קהילת הלהט"ב על ענפיה השונים".
הקליפ צולם במקומות שונים בתל אביב, בהם הרכבת הקלה בתל אביב, אצטדיון בלומפילד וגשר יהודית.
בקליפ משתתפים ידוענים להט"בים שונים, בהם הדוגמנית והשחקנית הטרנסג'נדרית סתיו סטרשקו.
בתוך פחות מיממה, צבר הווידאו קליפ למעלה מחצי מיליון צפיות.
נכון לספטמבר 2025 לשיר יש למעלה מ-43 מיליון צפיות ביוטיוב.
ב-6 באוגוסט 2020 עלה לערוץ היוטיוב הרשמי של בוצ'אצקי סרטון "מאחורי הקלעים" של הקליפ.
ב-28 ביוני, כחמישה ימים לאחר צאת השיר, הצליח להגיע היישר אל המקום השני במצעד השבועי של מדיה פורסט, ובשיאו הצליח להגיע אל המקום הראשון.
ב-3 ביולי נכנס גם למקום הרביעי במצעד שירי הספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור באותו השבוע 107,774 השמעות.
לפי צאת השיר, איתי פנקס ארד, חבר במועצת עיריית תל אביב-יפו ופעיל בקהילת הלהט"ב בישראל, ציין כי "קשה לדמיין שילוב יותר מרים ומלא אופטימיות מאשר סטטיק, בן-אל ונסרין, שחברו אלינו בהפקה מוזיקלית מסקרנת עם פוטנציאל להפוך לאחד הלהיטים הגדולים של השנה.
יחד עם קליפ שהוא יצירת מופת של רומן בוצ'אצקי, הטאץ' הנדיר של שירזי והשותפות של פייסבוק - שיר וקליפ הגאווה העירוני הרשמי הוא מתנה אמיתית לעיר תל אביב-יפו ולכל מדינת ישראל".
דודי פטימר ממעריב סקר את השיר באופן מעורב באומרו, "כששמעתי את השיר לראשונה די התקשיתי לעכל אותו: הסלסולים היו יותר מדי מוגזמים, השילוב בין עברית ללועזית נשמעו לי לא במקום והשינויים המהירים בין מקצב למקצב גרמו לי לאבד תשומת לב.
עם זאת, לאחר שהאזנתי לו שוב ושוב מצאתי בו חלקים קליטים ומעניינים, בין אם זה בפזמון ובין אם זה באמירת המילה 'חביב אלבי' בלופים חוזרים ונשנים.
השילוב האוריינטלי עם הפופ וההיפ הופ נשמע אמנם נוסחתי כמו שיריו של הצמד, אך אין ספק שהתוספת של קדרי, שמתנסה בשיר קצת אחר מהסגנון לו רגילה, היא הכרחית להצלחת השיר ומוסיפה לא מעט חום ונשמה למכלול".
בן שלו מהארץ ביקר את השיר אף הוא, באומרו כי, "סטטיק, בן אל תבורי ונסרין קדרי שרים את המלה "גאווה" בשלל הטיות, וייתכן מאוד שהם באמת מרגישים זיקה לקהילה הלהט"בית ושמחים על ההזדמנות לייצג אותה, אבל בשיר הזה, עם הטקסט האוטומטי והפזמון בעל הלחן המביך, אין להם סיבה להתגאות".
מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי סקר את השיר באופן שלילי, תוך שנתן לו ציון של כשני כוכבי זהב בלבד מתוך חמישה, באומרו כי: "אנחנו באחת התקופות הקשות בתולדותנו, וסטטיק ובן אל חוגגים כאילו שום דבר.
הצמד ממשיך בהוללות המוזיקלית שלו, כאילו שומדבר לא קרה.
ממשיכה במסע התמסחרות מרדד, שגורם להתגעגע לנסרין של פעם.
לא שיש לה תפקיד משמעותי בשיר, אבל גם כך גם היא יורדת נמוך מאוד לפופ אינסטנט, שלא רק שאינו מזיז לי, אלא נשמע כמטרד מביך.
לא צליל, לא לב, לא אלבי ולא תל אביב".
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורישראל23 ביוני 2020הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתMobile1 Music
חַבְיִבָּאלָלָה חָ'אן (בפשטו/דארי: حبیبالله خان; 3 ביוני 1872 – 20 בפברואר 1919) לבית שושלת ברכזאי היה אמיר אפגניסטן בין השנים 1901–1919. בתקופת שלטונו של חביבאללה הייתה אפגניסטן מדינת חסות בריטית ולמרות דרישות של פלגים רבים בחצר המלוכה, חביבאללה התנגד להילחם נגד הבריטים על עצמאות אפגנית.
מדיניותו הביאה בסופו של דבר להפיכה במסגרתה התנקשות פוליטית סיימה את שלטונו של חביבאללה.
חביבאללה נולד בסמרקנד, אמירות בוכרה (כיום באוזבקיסטן) שהייתה ביחסים קרובים עם אמירות אפגניסטן.
חביבאללה היה הבן הבכור של עבד א-רחמן ח'אן לבית שושלת ברכזאי אשר שלטה באמירות אפגניסטן מאז אמצע המאה ה-19 כאשר החליפה את האימפריה הדוראנית.
בשנת 1879, המלחמה האנגלו-אפגנית השנייה הפכה את האמירות האפגנית למדינת חסות של האימפריה הבריטית.
בריטניה הייתה במאבק כוחות על מרכז אסיה נגד האימפריה הרוסית שבאותה התקופה הפכה את בוכרה למדינת חסות שלה.
בשנת 1880 נפטר איוב ח'אן, אמיר אפגניסטן ועבד א-רחמן ירש אותו, מכאן שחביבאללה הפך ליורש העצר האפגני לפי ירושת הבכור.
עבד א-רחמן שלט ביד ברזל על אפגניסטן והביא להסדר שלטוני ולקביעת הגבול עם הראג' הבריטי; קו דוראנד (כיום משמש כגבול הבינלאומי בין אפגניסטן לפקיסטן).
במותו של עבד א-רחמן בשנת 1901 ירש אותו חביבאללה והמשיך במדיניות של שימור הסדר האזרחי שאביו בנה לפניו.
עם עלייתו לשלטון, חביבאללה החל באופן מיידי ברפורמות ומודרניזציה נחוצה לארצו, כולל פיתוח רשת חשמל בערים הגדולות, הבאת מכוניות ממונעות וחידושים רפואיים מאירופה.
ההשפעה הבריטית על אפגניסטן כללה שליטה מלאה של הפרלמנט הבריטי על יחסי החוץ של אפגניסטן.
כאשר החלה מלחמת העולם הראשונה, שר המלחמה של האימפריה העות'מאנית, אנוור פאשה, שכנע את הפאדישאה מהמט החמישי, שפעל בנוסף לתפקידו השלטוני כח'ליפה, לקרוא לכל המוסלמים מרחבי העולם לצאת בג'יהאד (מלחמה קדושה) נגד מדינות ההסכמה.
חביבאללה מצדו היה משוכנע כי המשך הפיתוח והמודרניזציה של אפגניסטן תלוי בסיוע כלכלי של מדינות מערביות חזקות כמו בריטניה, על כן הוא שמר על הנייטרליות של מדינתו לאחר פרוץ המלחמה וגם לאחר קריאתו של הח'ליפה ופלגים פרו-מלחמתיים בחצר המלוכה שלו.
במהלך המלחמה הגיעה משלחת צבאית מהקיסרות הגרמנית שפעלה לשכנע את חביבאללה לשתף פעולה עם מעצמות המרכז נגד הבריטים.
האמיר נותר בדעתו וסירב להצטרף למלחמה למרות המאמצים.
בשנת 1917 המהפכה הרוסית הכפולה הביאה לנפילת שלטון האימפריה הרוסית.
חביבאללה בתגובה קרא לצבאו לתמוך בבוכרים ובעמים המוסלמים של מרכז אסיה שהחלו להילחם לעצמאות.
רבים בחצר המלוכה של חביבאללה בפרט ובאפגניסטן בכלל, ראו את הנייטרליות של האמיר כבגידה באסלאם.
הפיכה אורגנה נגד חביבאללה שמטרתה הייתה להסדיר את אחיו של האמיר, נאסר-אללה ח'אן, בתפקיד האמיר.
ב-20 בפברואר 1919, חביבאללה נרצח בעת מסע ציד.
בנו החביב, אמאנואלה ח'אן, שפיקד על המוצב הצבאי בבירה קאבול, לקח כוח על הבירה והסדיר את שלטונו בסדרת פעולות צבאיות נגד המהפכנים ונגד דודו נאסר-אללה, ששלט בסופו של דבר לשמונה ימים בלבד.
אמאנואלה עצמו התנגד לבריטים ובתוך פחות משלושה חודשים לשלטונו החלה המלחמה האנגלו-אפגנית השלישית שהסתיימה בעצמאותה המלאה של אפגניסטן.
הנסיך היאטוללה חאן אזאד אלדולה
חַבִּיבּ סַלִים אַבּוּ שַׁהְלַא (בערבית حبيب سليم أبو شهلا; 1902–22 במרץ 1957) היה מדינאי ומשפטן לבנוני, יושב ראש הפרלמנט הלבנוני וסגן ראש ממשלת לבנון ושר בממשלות ח'יר א-דין אל-אחדב וריאד א-סולח.
אבו שהלא נולד בביירות בשנת 1902 למשפחה נוצרית אורתודוקסית.
הוא למד משפטים באוניברסיטה האמריקנית בביירות, ואת הדוקטורט שלו קיבל מהסורבון בשנת 1924.
בשנת 1925 פתח משרד עורכי דין בביירות, ובשנת 1928 נבחר לחבר מועצת העיר, תפקיד שבו כיהן במשך שלוש שנים.
הוא נבחר לראשונה לפרלמנט ב-1937 כנציג של מחוז הבחירה ביירות מטעם החזית הלאומית הלבנונית, אז גם כיהן כשר במספר משרדים בממשלות ח'יר א-דין אל-אחדב.
ב-1943 נבחר בשנית לפרלמנט, ובמהלך כהונה זו, שמיש סגן ראש ממשלת לבנון, שר החינוך ושר המשפטים בממשלתו הראשונה של ריאד א-סולח בתקופת נשיאותו של בשארה אל-ח'ורי.
ב-22 באוקטובר 1946 נבחר לתפקיד יושב ראש הפרלמנט, אף על פי שהיה נוצרי אורתודוקסי, ולא מוסלמי שיעי כפי שקובעים תנאי האמנה הלאומית.
בעקבות זאת פרצו הפגנות סוערת במחוז הבחירה של סברי חמאדה השיעי, קודמו בתפקיד שהתמודד מולו.
בהמשך התרחבו ההפגנות, שהיו לעימותים אלימים, גם למחוזות אחרים שבהם ריכוזי אוכלוסייה שיעית.
בעקבות משבר זה התפטר אבו שהלא מתפקידו וחדל לכהן ב-7 באפריל 1947. במושב הפרלמנט הבא נבחר שנית חמאדה ליושב ראש הפרלמנט.
אבו שהלא נפטר בשנת 1957 בביירות מאוטם שריר הלב.
לא נישא ולא הוליד ילדים.
פסל בדמותו מוצב בביירות ורחוב על שמו נקרא בעיר.
חביב בן אוס אבו תמאם , מוכר יותר בכוניה אבו תמאם , היה משורר ערבי שנולד להורים נוצרים והתאסלם במהלך חייו.
הוא ידוע בעיקר בספרות בשל אוסף השירים המוקדמים שלו מהמאה ה-9 הידועים בשם "החמאסה", הנחשבת לאחת האנתולוגיות הגדולות ביותר של הספרות הערבית שכונסו אי פעם.
החמאסה הכיל 10 ספרי שירים, עם 884 שירים בסך הכל.
אבו תמאם נולד בסוריה בכפר קטן בשם גשמי (בסוריה של ימינו) ליד דמשק, מצפון-מזרח לכנרת וקרוב לדרעא.
אביו היה מוכר יין נוצרי ליד דמשק בשם תדאוס (תדאו או תאודוסיוס).
ראשית חייו אינם ידועים היטב.
מאמינים שאבו תמאם עצמו התאסלם, שינה את שם אביו לאוס וזייף שושלת יוחסין הקושרת אותו לשבט הערבי טאיע.
לפי המשכיל השיעי אל-נג'אשי, אבו תמאם היה מוסלמי שיעי תריסרי, כפי שניתן לראות בכמה משיריו.
אבו תמאם היה בן דורם של האימאמים עלי א-רידא ובנו מוחמד א-תקי, אותם הזכיר בכמה משיריו.
אבו תמאם בילה את נעוריו בחומס, אם כי, לפי סיפור אחד, הוא הועסק במהלך ילדותו במכירת מים במסגד בקהיר.
הופעתו הראשונה כמשורר הייתה במצרים, אך מכיוון שלא הצליח להתפרנס שם הוא נסע לדמשק, ולאחר מכן למוסול.
משם הוא חיפש חסות מהח'ליף אל-מאמון בסוריה מהח'ליפות העבאסית, אך לא הצליח להרשים אותו.
לאחר מכן הוא נסע לכיוון החלק המזרחי של הח'ליפות, בסופו של דבר רכש מעריצים על ידי שבחים של פקידים שונים, ביניהם מושל אמירות ארמניה חאליד בן יזיד א-שייבאני שלפי הדיווחים נתן לו 10,000 דירהם במספר הזדמנויות ומימן את מסעותיו.
לאחר מותו של אל-מאמון, אבו תמאם שהפך מפורסם באותה העת חיפש חסות אצל הח'ליף החדש אל-מעתצם שלקח אותו מיד תחת חסותו.
לאחר שנת 833 הוא התגורר בעיקר בבגדאד, בחצר הח'ליף.
מבגדאד הוא ביקר בח'וראסאן, שם נהנה מחסדו של עבדאללה בן טאהיר.
בשנת 845 בקירוב הוא היה במערת א-נועמאן, שם פגש את המשורר אל- בוהטורי (חי בסביבות 820–897).
הוא מת במוסול בשנת 845.
אבו תמאם ידוע בעיקר בספרות על ידי אוסף השירים המוקדמים שלו מהמאה ה-9 הידוע בשם החמאסה.
החמאסה היא אחת האנתולוגיות הגדולות ביותר של הספרות הערבית שכונסו אי פעם.
אבו תמאם אסף את היצירות הללו בהמדאן כשהיה מוגבל בתנועתו עקב שלגים עזים, שם הייתה לו גישה לספרייה השייכת לאבו אל-ופא בן סלמה.
בחמאסה יש עשרה ספרי שירים הסווגים לפי נושאים.
שירים מסוימים הם קטעים משירים ארוכים.
זהו אחד מאוצרות השירה הערבית הקדומה.
אנתולוגיה מאוחרת יותר באותו שם חוברה על ידי המשורר אל-בוהטורי.
החמאסה יצר סוגה חדשה בשירה הערבית באותה התקופה ומאוחר יותר יצאו אנתולוגיות נוספות בסגנון דומה.
שירה זו מזכירה את השירה אפית בכך שמגוללת סיפורי אבירות של חיילים.
המשורר אל-בוהטורי, שהיה תלמידו של אבו תמאם, היה גם חבר בשבט טאיע.
בספרות הערבית הושוו שני משוררים אלו פעמים רבות זה לזה.
בדרך כלל, אבו תמאם מקובל כנציג של סגנון השירה המלאכותי (המאסנו).
מצד שני, תלמידו אל-בוהטורי נחשב בדרך כלל כמייצג של סגנון השירה הטבעית (מטבו').
שני אוספים נוספים בעלי אופי דומה מיוחסים לאבו תמאם.
שיריו שלו הוזנחו מעט בשל הצלחת הליקוטים שלו, אך הם זכו למוניטין רב במהלך חייו.
שיריו משקפים שבירה סגנונית מהשירה הערבית שעד אותה תקופה הייתה מבוטאת יותר בעל פה, המתארים לעיתים קרובות אירועים היסטוריים ואנשים.
אוספים אלו הובדלי מאחרים בטהרת סגנונם, ונקשרו לפילוסופיה המואציליטית הרווחה בתקופה העבאסית.
לדברי המשורר אדוניס, אבו תמאם "החל מראיית השירה כבריאה של העולם דרך השפה, תוך השוואה בין יחסי המשורר והמילה הכתובה ליחס בין שני אוהבים, ופעולת כתיבת השירה לפעולה מינית".
מוהמדו חביבו "חביב" דיאלו הוא כדורגלן סנגלי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת מץ ובנבחרת סנגל.
בשנת 2014 החל דיאלו את הקריירה המקצוענית שלו, כשהחל לשחק בקבוצת המילואים של מץ.
בשנת 2015 החל לשחק בקבוצה הראשונה של המועדון, בליגת העל הצרפתית ובליגת המשנה הצרפתית לסירוגין.
בסך הכל ערך 104 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 48 שערים.
במהלך תקופתו במץ הושאל דיאלו פעמיים לברסט מליגת המשנה הצרפתית, ובסך הכל ערך 50 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 16 שערים.
ב-5 באוקטובר 2020 חתם דיאלו על חוזה לחמש עונות בשטרסבורג מליגת העל הצרפתית.
ב-18 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-2 לאולימפיק ליון במסגרת המחזור השביעי בליגה לעונת 2020/2021. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון.
ב-13 באוגוסט 2023 חתם דיאלו בא-שבאב (ריאד) הסעודית.
ב-17 בנובמבר 2018 ערך דיאלו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סנגל, בניצחון 1-0 על נבחרת גינאה המשוונית במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2019. ב-13 בנובמבר 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-0 על נבחרת הרפובליקה של קונגו במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2021.
הוא היה חלק מסגל נבחרת סנגל בטורניר גביע אפריקה לאומות 2021 בשנת 2022, בו זכתה נבחרתו, וערך שלוש הופעות בטורניר.
חַבּ֫וּשׁ הוא כפר שיעי, לבנוני, בנפת א-נבטיה, מחוז א-נבטיה שבדרום לבנון.
הכפר שוכן על הרכס שממערב לזהראני כ-3.5 קילומטרים צפונית מערבית מהעיר א-נבטיה, על הכביש המוביל לשפך הזהראני.
השטחים המעובדים של הכפר נמצאים ממזרח, עד לזהראני שהיה המקור העיקרי למים וכן פעלה בו טחנת קמח.
החוקר אניס פריחה סבור שמקור השם הוא מהמלה הארמית חבּוֹס (حبوس) שהיא צורת רבים של חבְּס (حبس) שפירושו מקום בידוד דתי.
בכפר ישנם מספר שרידים ארכאולוגיים המתוארכים לתקופה הרומית.
רובם מזרחית לכפר ב"ח'רבת שרמא" (خربة شرما).
בשנת 1875 ויקטור גרן ביקר ביישוב ומצא שגרים בו 200 מוסלמים מתואלים.
בשנת 2014 היו רשומים בכפר 5,516 בעלי זכות בחירה לפרלמנט הלבנוני.
מהם: 5,323 שיעים, 100 מוסלמים סונים, 14 נוצרים (בני עדות שונות), 1 עלווי, 1 דרוזים (והיתר לא מזוהים).
חבטה בהוקי קרח היא ניסיון של שחקן להבקיע שער על ידי חבטת הדסקית עם מקלו לכיוון השער.
חבטה לשער היא ניסיון הבקעה.
ספירת מספר החבטות המתבצעות על ידי קבוצה נשמרת והמידע משמש לעיתים קרובות כמדריך גס לאיזו קבוצה אגרסיבית ודומיננטית יותר.
ניסיון הבקעה בהוקי (בניגוד לכדורגל) נספר רשמית כחבטה רק כאשר השחקן מכוון לשער וכתוצאה מכך הבקיע שער או אילץ את השוער לבצע הצלה.
מספרי החבטות וההצלות במשחק רלוונטיים במיוחד לשוערים, שאחוז ההצלה שלהם מתבסס על כמה חבטות לא ספגו.
גם מספר החבטות של המחליקים והאחוז שבו הם מבקיעים נמדדים, אך למספרים אלו בדרך כלל ישנה חשיבות פחותה יותר.
חבטות מסוימות לשער נחשבות בסבירות גבוהה יותר להוביל לשער ונקראות הזדמנויות הבקעה.
ישנם חמישה סוגי חבטות בסיסיות בהוקי קרח:
חבטת גריפה הינה החבטה הפשוטה והבסיסית ביותר, מתוך מבחר החבטות שיכול החובט לבחור.
מדובר בתנועת דחיפה שמיועדת לדחוף את הדסקית לכיוון הרצוי, או גריפת הדסקית (בין אם זה על כף היד, גב היד או בתנועת נעיצה).
שחקנים בדרך כלל נוטים לגרוף את הדסקית כדי לדחוף דסקיות אבודות מחוץ לעמדת השוער.
חבטת מפרק יד מתבצעת על ידי מיקום הדסקית לכיוון אמצע-עקב הלהב.
מעמדה זו החובט מניע את מפרק היד האחורי במהירות, בזמן שדוחף את הדסקית קדימה עם היד התחתונה.
כשהלהב מניע את הדסקית קדימה, תנועת מפרק היד מגלגלת את הדסקית לכיוון קצה הלהב, מה שגורם לדסקית להסתחרר.
לאחיזה של הסחרור הדסקית יש השפעה בדומה לסיבוב שהקוורטרבק מבצע על מסירת כדור הפוטבול שלו וכתוצאה מכך הזריקה יותר מדויקת.
הדסקית מכוונת להמשך החבטה ובדרך כלל תעוף בצורה מושלמת לכיוון הארכת המקל וכתוצאה מכך החבטה תהיה מדויקת ביותר.
במקביל, המקל מתגמש, כך שברגע שהדסקית משתחררת מהמקל, ההצמדה של המקל מניעה את הדסקית קדימה במהירויות גבוהות.
חבטת חטף היא שילוב של חבטת הצלפה וחבטת מפרק יד.
החובט מתחיל בהנעת המקל לאחור כמו בחבטת הצלפה (בדרך כלל פחות רחוק) ומסיים בהינף יד כמו חבטת מפרק יד.
לחבטה המתקבלת יש יותר מהירות מאשר חבטת מפרק יד, תוך הגדלת הזמן שלוקח לשחרר את החבטה ומאזנת את יעילותה.
שחקני עבר והווה שידועים ביכולות חבטת החטף שלהם כוללים את ג'ו סאקיק, איליה קובאלצ'וק, פיל קסל, תומאס ואנק, ניית'ן הורטון, אנז'ה קופיטר, ונסן לקבליה, אלכסנדר אובצ'קין, מייק בוסי, יבגני מלקין, קונור מקדייוויד ודני היטלי.
רבים מחשיבים את ג'ו סאקיק כאבי חבטת החטף המודרנית, שכן הוא הפגין יכולת ניקוד מדהימה תוך ניצול חבטת השחרור המהירה שלו לאורך הקריירה שלו.
הוא העדיף חבטה זו על פני חבטת מפרק היד, שבה היה פחות ידוע.
תרומה נוספת לסוג חבטה זה תרם פיל קסל, באמצעות העברת המשקל ל"כף הרגל" שלו, או ל"רגל האחורית" וחבטת החבטה תוך לקיחת צעד.
קסל שפיתח טכניקה זו, הפך לאחד החובטים המסוכנים ביותר ב-NHL.
חבטת הצלפה היא החבטה הקשה ביותר, אך המהירה והרפלקסיבית ביותר.
השחקן מושך את מקלו לאחור מהדסקית ואז מביא אותו בכוח קדימה כדי לפגוע בקרח חמישה עד קרוב לעשרים סנטימטרים מאחורי הדסקית.
הדבר גורם לאגירת אנרגיה במקל שמתגמש כנגד הקרח.
כאשר המקל פוגע בדסקית, האנרגיה האצורה במקל מועברת אל הדסקית ומספקת כוח נוסף שלא היה ניתן להפיק, אילולי זו הייתה חבטה ישירה בדסקית.
הגובה ומיקום המקל קובעים את מסלול הדסקית.
שחקני NHL בהווה ובעבר הידועים בשל חבטת ההצלפה שלהם כוללים את ברנרד "בום בום" ז'פריון, אל מקיניס, זדנו חארה, דניאל אלפרדסון, איליה קובאלצ'וק, דסטין בפלין, אלכסנדר אובצ'קין, שיי וובר, סאמי סאלו, מריו למיה, גי לפלר, כריסטיאן ארהוף, בראיין רולסטון, יבגני מלקין, שלדון סוריי, פי.
סובאן, ניקיטה קוצ'רוב, סטיבן סטמקוס, אל איאפרייטי, ריי בורק, ברני פדרקו וג'ייסון גאריסון.
חבטת גב יד היא חבטה המשוחררת מגב הלהב ועל גב היד של השחקן.
חבטה זו אינה חזקה או מדויקת כמו שאר החבטות, אך לעיתים קרובות מגיעה באופן בלתי צפוי.
חבטות אלו משומשות בעיקר קרוב לשער, לרוב במצבי "התקפה מתפרצת".
אף חבטות הצלפה יכולות להתבצע בגב היד.
שחקנים הידועים בחבטת גב היד שלהם כוללים את יורקי לומה, ג'ו סאקיק, סידני קרוסבי, יבגני מלקין, מריאן הוסה, מילאן היידוק, פטריק מרלו, מייק ריצ'רדס, מאטס סונדין, פאבל דאציוק, פול סטאסני, הנריק זטרברג, דרק רוי, קלוד ז'ירו ודניאל ברייר.
חבטה מידית יכולה להיות כל אחת מהחבטות לעיל, כאשר היא נמסרת בתנועה מתמשכת משחקן אחד לחברו.
שחקן אחד מעביר את הדסקית לאחר ובזמן שהדסקית נמסרת, השחקן השני בוחר שלא לעצור את הדסקית, אלא חובט אותה מיד כשהיא מגיעה אליו.
זוהי חבטת הדיוק הנמוכה ביותר, אך מפצה על כך בקושי שהיא יוצרת לשוער להתמקם נכון כדי להתגונן מפניה.
בשל האלסטיות של דסקית הגומי (אם כי קפואה), היא יכולה אף לייצר יותר אנרגיה משמעותית, מה שמעניק לה יותר מהירות והגבהה מהירה יותר.
כאשר החבטה מתבצעת כחבטת הצלפה (נקראת גם חבטת הצלפה מידית) ומוצאת את דרכה אל השער, היא מכונה לרוב "שער כובשי השערים" בשל הקושי בתזמון ומיקום החבטה.
שחקנים נוכחיים ב-NHL הידועים במומחיותם בחבטה המיידית שלהם כוללים את ליאון דרייזייטל, סטיבן סטמקוס, אלכסנדר אובצ'קין, איליה קובאלצ'וק, ניקיטה קוצ'רוב, ברנט ברנס, שיי וובר, ברט האל, פי.
סובאן, יבגני מלקין, ארטמי פנארין ופטריק ליינה.
פיתוי הוא הטעיה, חבטה או שניהם, שנועדו לבלבל את השחקן היריב.
המישיגן, הידוע גם כשער בסגנון לקרוס או זורו, יכול להיחשב כסוג מיוחד של פיתוי.
מדובר במצב בו שחקן "אוסף" את הדסקית על להב המקל, כך שהדסקית מונחת על חלקו הקעור של הלהב ואז מצליף בפתאומיות את הדסקית לעבר השער.
לעיתים רחוקות ניתן לראות את החבטה מכיוון שנדרשת מיומנות ועדינות ליישום הטכניקה.
היתרונות של חבטה זו הם גורם ההפתעה והיכולת למקם את הדסקית במדויק בפינה העליונה של השער מזוויות מוזרות.
כתוצאה מכך, חבטת מישיגן מתבצעת בדרך כלל מאחורי הרשת על ידי הפתעת השוער משטח מת תוך כדי שימוש ברשת ככיסוי מההגנה.
החבטה שומשה לראשונה בטורניר NCAA ב-1996 על ידי שחקן מישיגן מייק לג, אם כי המצאת התמרון נזקפה לזכותו של ביל ארמסטרונג.
המישיגן צברה פופולריות והחלו להיעשות ניסיונות על ידי שחקני NHL באמצע העשור השני של המאה ה-21. החבטה נוסתה על ידי שחקנים כמו סידני קרוסבי, מיקאל גרנלונד, ראיין גצלף, טיילר אניס, מיקס אינדרשיס, יבגני קוזנצוב, ויקטור ארווידסון, קלוד ז'ירו, פטריק ליינה, אוסטון מתיוס וטרבור זיגרס.
השערים הראשונים והשניים של המישיגן ב-NHL היו של אנדריי סווצ'ניקוב; פיליפ פושברי וטרבור זיגרס הצליחו גם הם בחבטות המישיגן.
הטיית הדסקית כרוכה בהתמקמות בקרבת הרשת והפניית חבטה נכנסת, בדרך כלל באמצעות להב המקל.
הציר של המקל ואפילו חלקי הגוף עשויים אף הם לשנות את מסלול הדסקית ולגרום לשער חוקי, אם כי הבקעה בדרך זו בדרך כלל כרוכה באותה מידה במאמץ מכוון.
הטיות להחליק את החלקה של שחקן התקפה ייחשבו אם לא בוצעה תנועת בעיטה מכוונת.
במרחק קרוב, הטיה המכוונת היטב היא כזו ששומרת על מהירות מסוימת ועוברת ליד השוער ונכנסת לרשת מבלי שלשוער תהיה כל אפשרות להגיב לשינוי הכיוון.
הטיית הדסקית היא דרך נפוצה מאוד להבקיע שער ב-NHL כיום וכל הקבוצות משתמשות בה לעיתים קרובות.
היד הדומיננטית של השחקן נקבעת לפי צד האחיזה במקל.
שחקן שחובט שמאלה מחזיק את המקל כך שהלהב נמצא (בדרך כלל) משמאל לגופו, עם יד שמאל למטה ויד ימין למעלה; שחקן שחובט ימינה מחזיק את המקל כך שהלהב נמצא מימינו, עם יד ימין למטה ויד שמאל למעלה.
היד התחתונה מספקת את רוב הכוח בעוד שהיד העליונה אחראית על שליטה במקל, וכן על הרמת ההצלפה של החבטות.
שחקנים ימיניים רבים חובטים שמאלה ולהפך.
הדבר נובע מהעובדה שאם מישהו ימיני באופן טבעי, הוא עלול לחבוט שמאלה מכיוון שהיד העליונה (יד ימין על מקל שמאלי) שולטת ברוב פעולת המקל.
בהוקי קרח, חבטת עונשין היא סוג של עונש המוענק כאשר קבוצה מאבדת הזדמנות הבקעה ברורה בהתקפה מתפרצת בגלל עבירה שביצע שחקן יריב.
לשחקן מהקבוצה עליה ביצעו את העבירה ניתן ניסיון להבקיע שער ללא התנגדות של אף שחקן הגנה מלבד השוער.
זהו אותו סוג חבטה המשמש בדו-קרב חבטות עונשין כדי להכריע במשחקים בליגות מסוימות.
חבטת עונשין ניתנת לשחקן שנחשב כמי שאיבד סיכוי הבקעה ברור בהתקפה מתפרצת בדרך של הפרת עונש על ידי שחקן יריב.
התקפה מתפרצת, במקרה זה, פירושה שאין שחקנים אחרים בין החובט לעתיד לבין השוער של הקבוצה המגינה.
בדרך כלל, חבטת העונשין מוענקת במקום מה שבדרך כלל יהיה עונש קל, כך שהקבוצה שביצעו נגדה עבירה לא תקבל גם חבטת עונשין וגם משחק כוח מהפרה בודדת, גם אם היא לא הבקיעה מקודם.
בנוסף לכך, חבטת עונשין ניתנת לקבוצה היריבה אם שחקן שאינו שוער מכסה בכוונה את הדסקית ברחבת השער של קבוצתו.
בליגת ההוקי המקצועית הדרומית (SPHL), מאז הקמתה ב-2004, חבטת עונשין ניתנת אוטומטית על עונש קל בשתי הדקות האחרונות של ההארכה.
כלל זה שונה מעט לפני עונת 09–2008 כאשר ה-SPHL שינו את חוקי ההארכה שלהם, וקיצרו עונשים קלים בהארכה לדקה אחת.
כעת כל הפרה שתתרחש בדקה האחרונה של ההארכה תגרום לחבטת עונשין.
כלל זה חל רק על משחקי העונה הרגילה.
לאחר התבוננות בכל אחד מהתרחישים שלעיל, שופט יסמן על חבטת עונשין על ידי הרמת זרועותיו המשולבות מעל ראשו באגרופים קפוצים, ולאחר מכן יצביע על מרכז הקרח.
ב-NHL, שופטים מסמנים חבטת עונשין רק על ידי הצבעה על מרכז הקרח.
לאחר מכן נבחר שחקן לחבוט את החבטה.
בדרך כלל (אם כי לא תמיד) זהו השחקן שהוכשל במשחק הקודם.
במקרים מסוימים, הקפטן של הקבוצה התוקפת עשוי לבחור שחקן מבין אלו שהיו על הקרח בזמן ההפרה.
ניתן לבחור רק שוער או שוער חלופי להגן מפני חבטת העונשין, אף על פי שהשוער המקורי בדרך כלל נשאר בשער.
על פי חוקי ה-NHL, אם מתרחשת עבירה שבדרך כלל תמשוך חבטת עונשין בזמן שהשוער של הקבוצה המגינה מחוץ לקרח (כלומר תרחיש שער ריק), יוענק שער.
לאחר ההכרזה על חבטת העונשין, השופט מניח את הדסקית במרכז הקרח.
החובט המזוהה רשאי להחליק מרחק קצר אל עבר הדסקית על מנת לצבור תאוצה ולאחר מכן, בניגוד לבעיטות עונשין בכדורגל ולחבטות עונשין בהוקי שדה, השחקן רשאי להחליק עם הדסקית לפני החבטה.
כל השחקנים מלבד החובט הנבחר והשוער הנבחר חייבים לעבור לשני הצדדים של משטח הקרח מול הספסלים שלהם.
אם ניתנת חבטת עונשין והקבוצה שנענשה משכה את השוער שלה לטובת תוקף נוסף, השחקן שהוכשל זוכה אוטומטית לשער חבטת עונשין, ללא קשר לשאלה האם הדסקית נכנסה לתוך השער בפועל.
השוער חייב להישאר ברחבה עד ששחקן ההתקפה ישיג שליטה על הדסקית.
לאחר נקודה זו הם עשויים לצאת מהרחבה כדי להשיג עמדת הגנה טובה יותר.
אם השוער יוצא מהרחבה לפני שהתוקף נוגע בדסקית, השופט מאפשר להמשך המשחק, וכל שער שהובקע עומד בעינו.
לעומת זאת אם חבטת העונשין לא מצליחה, הדסקית תוחזר למרכז הקרח והחבטה תחל מחדש, ובכך יוענש השוער על ידי חבטת עונשין נוספת.
במהלך הניסיון, הדסקית חייבת לנוע ברציפות לעבר השער ברגע שהשחקן נגע בה.
אין להבקיע שער מתוך ריבאונד של השוער, השער עצמו או לוחות הקצה (עם זאת, ניתן להבקיע שער מחבטה שפוגעת במסגרת השער או בשוער ואז נכנסת לרשת כתוצאה מכך).
ברגע שהדסקית חוצה את קו הסיום, הניסיון נחשב לגמור, ללא קשר לשאלה אם הייתה חבטה בפועל.
השוער רשאי לנסות לעצור את החבטה בכל אמצעי, למעט זריקת המקל שלו או כל חפץ אחר.
אם השוער זורק חפץ כלשהו במהלך הניסיון, השער יוענק אוטומטית.
אם חבטת העונשין הצליחה, הדסקית מונחת במרכז הקרח והמשחק מתחדש כרגיל.
אם החבטה לא הצליחה, הדסקית מוצבת בכל אחת מנקודות העימות באזור שבו התרחש המשחק, והמשחק מתחדש.
הזמן הדרוש להשלמת חבטת העונשין אינו מוריד זמן משעון המשחק.
האסטרטגיה נחשבת לחשובה מאוד במהלך חבטות עונשין ודו-קרב חבטות עונשין לאחר הארכה הן עבור החובט והן עבור השוער.
גם חובטים וגם שוערים נוהגים להתייעץ עם חבריהם לקבוצה ומאמנם לקבלת עצות לגבי סגנון המשחק של השחקן היריב.
חובטים מתייחסים לרוב לנקודות החוזק והחולשה של השוער (כגון כפפה מהירה או הצלה במקל), סגנון מועדף על השוער (כגון פרפר או עמידה) ושיטת האתגר של החובט.
שוערים מתייחסים לעיתים קרובות להעדפת החבטה של החובט, זווית ההתקפה הצפויה, מהלך מיוחד שבו החובט נוהג להשתמש בדרך כלל ואפילו בודקים מהי ידו הדומיננטית של החובט.
רוב החובטים מנסים לעקוף (לפתות) את השוער על מנת ליצור הזדמנות הבקעה טובה יותר.
חלוץ מינסוטה ויילד מיקו קויבו, חלוץ דטרויט רד וינגס פאבל דאציוק, חלוץ וושינגטון קפיטלס טי.
אושי וחלוץ ניו יורק ריינג'רס מרטן סן לואי הם דוגמאות לשחקנים שנוהגים להשתמש באסטרטגיה זו.
עם זאת, זה לא נדיר שחובט פשוט חובט לפתח ללא ניסיון הסחה (פיתוי).
סגנון זה מכונה בדרך כלל צליפה.
הדבר מתבצע לרוב כאשר שוער מתגרה בחובט על ידי מתן חור פתוח (על ידי שמירה עם הכפפה, או מקל מחוץ לעמדה או הימצאות ממצב שוער בריא לחלוטין כדי לפתות את החובט לכוון לפתח הנתון).
לעיתים רחוקות מאוד, חובט עשוי לחבוט חבטת הצלפה או חבטת מפרק יד מהנקודה או מהחלק הגבוה של אזור השער.
פעולה זו מתבצעת כמעט אך ורק כאשר לחובט יש רמה גבוהה של ביטחון בחבטה שלו או שהוא מנסה לתפוס את השוער בהפתעה.
חלוץ בוסטון ברואינס בראיין רולסטון, חלוץ מינסוטה ויילד תומאס ואנק ומגן פילדלפיה פליירס כריס פרונג'ר השתמשו כולם באסטרטגיה הזו בהצלחה.
למעשה, פרונג'ר הצליח להשתמש באסטרטגיה זו בגמר גביע סטנלי 2006 מול שוער קרוליינה הוריקנס, קאם וורד, כחבר באדמונטון אוילרס.
שחקנים משתמשים לפעמים בנדירות של חבטות נקודתיות כשיטת פיתוי.
שלדון סוראיי, הבעלים של אחת חבטות ההצלפה הקשות ב-NHL, הצליח לזייף חבטת הצלפה ופשוט להעיף את הדסקית פנימה.
לפעמים שחקן אפילו יזייף חבטת מפרק יד על ידי הרמת הרגל הנגדית שלו (רגל שמאל עבור חובט ימני) או פשוט על ידי העברת המקל שלהם ישירות מעל הדסקית.
גם תומאס ואנק השתמש בטכניקה זו.
חבטת העונשין הומצאה באיגוד ההוקי של חוף האוקיינוס השקט בעונת 1921–1922. נשיא הליגה פרנק פטריק מאס בעבירות מכוונות על שחקנים עם הזדמנויות הבקעה טובות והציג את החבטה החופשית.
החבטה הראשונה שצולמה הייתה ב-6 בדצמבר 1921, והשער הראשון הובקע ב-12 בדצמבר 1921 על ידי טום דאנדרדייל על יו להמן.
החבטה צולמה מאחת משלוש הנקודות שצוירו על הקרח במרחק של 35 רגל (11 מטר) מהשער.
שחקנים היו צריכים להחליק עד הנקודה ולחבוט את הדסקית מהנקודה.
חבטת העונשין נוספה לספרי החוקים של ה-NHL לעונת 35–1934, ואפשרה להעניק להם כאשר הוכשל שחקן כשהוא ב"עמדה טובה של הבקעה".
בעונה הראשונה, הדסקית הוצבה במעגל של 10 רגל (3.0 מטר), 38 רגל (12 מטר) מפתח השער.
השחקן היה יכול לחבוט כשהוא נייח בתוך המעגל, או לחבוט תוך כדי תנועה, כל עוד החבטה נלקחה בתוך המעגל.
השוער היה צריך להיות נייח עד שהדסקית נחבטה, ולא יותר מרגל אחד (0.3 מטר) לפני פתח השער.
חבטת העונשין הראשונה ב-NHL הוענקה לארמן מונדו ממונטריאול קנדיאנס ב-10 בנובמבר 1934; הוא נעצר על ידי ג'ורג' היינסוורת', מקבוצת טורונטו מייפל ליפס.
ב-13 בנובמבר, ראלף "סקוטי" באומן מהסנט לואיס איגלס כבש את שער העונשין הראשון בתולדות ה-NHL.
אריק קול מהקרוליינה הוריקנס הפך לשחקן ה-NHL הראשון שניסה שתי חבטות עונשין במשחק אחד מול באפלו סייברס ומרטן בירון ב-9 בנובמבר 2005, כשהבקיע פעם אחת.
במשחק הבא של ההוריקנס קול קיבל חבטת עונשין נוספת אבל החטיא את השער שנשמר על ידי רוברטו לואונגו מפלורידה פנתרס.
קול הוא אחד משלושה שחקני NHL, יחד עם אסה פירנס (10 באוקטובר ו-12 באוקטובר 2003) ואנדרו קול (16 באוקטובר ו-18 באוקטובר 2023), שחבטו חבטות עונשין במשחקים רצופים.
ב-6 בפברואר 2014 מקס פצ'ורטי ממונטריאול קנדיאנס היה השחקן הראשון שקיבל שתי חבטות עונשין באותו שליש, מול הוונקובר קנאקס.
הוא לא הצליח בשני הניסיונות על רוברטו לוונגו, אבל בכל זאת הצליח להבקיע שלושער באותו ערב.
מאז במשחקי גביע סטנלי, 46 חבטות עונשין נקראו, ורק עשר בגמר מאז המשחק הראשון ב-NHL ב-1937. השמונה הראשונות לא הביאו להבקעה.
חבטת העונשין המוצלחת הראשונה בתולדות גמר גביע סטנלי ב-NHL התרחשה ב-5 ביוני 2006, כאשר כריס פרונג'ר מאדמונטון אוילרס גבר על קאם וורד מהקרוליינה הוריקנס, לאחר כיסוי לא חוקי של הדסקית על ידי ניקלאס ואלין מקרוליינה.
נכון לשנת 2010, הניסיון הכושל האחרון התרחש בגמר 2007, כאשר אנטואן ורמט מאוטווה סנטורס הסיט את חבטתו הצידה על ידי ז'אן-סבסטיאן ז'יגר מאנהיים דאקס.
אולי בפעם הראשונה בהוקי מקצועני, שחקן זכה בשתי חבטות עונשין באותו משחק.
המקרה התרחש ביום שישי, 27 בנובמבר 2009 במשחק בליגת ECHL בין יוטה גריזליס לאלסקה אייסס.
ולדימיר ניקיפורוב מהגריזליס ביוטה נמשך מאחור במהלך התקפה מתפרצת וככל שהמשחק נמשך הקבוצה היריבה הפילה את הרשת מהמעגנים שלה בכוונה.
לאחר שהשופט הפסיק את המשחק הוא העניק לניקיפורוב שתי חבטות, כאשר השנייה נשללה אם הובקע שער על הראשונה, אולם השוער, סקוט ריד עצר את שתי החבטות.
רצף דומה קרה באליפות העולם בהוקי קרח לצעירים 2019 במשחק בין שווייץ לרוסיה, שבו החלוץ השווייצרי מרקו להמן הוכש פעמיים באותה התקפה מתפרצת, מה שהביא לשתי חבטות עונשין לשווייץ, ושניהם הוחמצו, על ידי להמן ופיליפ קוראשב.
חבטת הצלפה היא חבטה חזקה בהוקי קרח.
היתרון שלה הוא כחבטה במהירות גבוהה שניתן לחובטה ממרחק רב; החיסרון הוא הזמן הארוך שנדרש כדי להתכונן לחבוט אותה וכן הדיוק הנמוך של חבטה זו.
יש לחבטה זו ארבעה שלבים המבוצעים בתנועה זורמת אחת כדי להזניק את הדסקית לכיוון השער:
השחקן מניף את מקל ההוקי שלו לגובה הכתף או יותר.
השחקן "מצליף" באלימות את הקרח מעט מאחורי הדסקית ומשתמש במשקלו כדי לכופף את המקל, ובכך המקל צובר אנרגיה כמו קפיץ.
הכיפוף למקל תורם למהירות של חבטת ההצלפה.
בדיוק כמו חץ וקשת, הנטייה של המקל לחזור ישר לכיוון הדסקית, תורמת לדסקית למהירות הרבה יותר גבוהה מאשר רק לחבוט מיד.
כאשר להב המקל חובט בדסקית, השחקן דוחף את מפרק ידו ומעביר את משקלו כך שהאנרגיה האצורה במקל משתחררת ישירות דרך הדסקית.
לבסוף, השחקן ממשיך, כשהוא מסיים בכך שמקלו מצביעה לכיוון היעד המבוקש.
חבטת הצלפה היא חבטה קשה ומהירה, וקשה לדיוק.
גם לוקח יותר זמן לבצעה; שחקן בדרך כלל אינו יכול לבצע חבטה כזו בזמן שהוא נתון ללחץ משמעותי כלשהו של שחקן יריב מכיוון שהיריב יכול להפריע בקלות במהלך השלב הראשון של החבטה.
כאשר שחקני התקפה נזהרים משחקן הגנה שיתערב, הם עשויים לבחור לחבוט חבטה שמהירה יותר לביצוע, כגון חבטת מפרק יד.
חבטת הצלפה משומשת לרוב על ידי מגן בנקודה, במיוחד במהלך משחק כוח, אם כי חלוץ לפעמים ימצא הזדמנות להשתמש בה.
חבטות הצלפה הם אייקוניים לתדמית ההוקי בשל יכולתם להבקיע כנקודת מפנה מפתיעה, המקבילה הרופפת של הום ראן בבייסבול או Hail Mary בפוטבול.
המצאת חבטת ההצלפה מיוחסת לזכותו של ברנרד "בום בום" ז'פריון (כינוי הרומז לקול הרועם של חבטת ההצלפה שלו) ממונטריאול קנדיאנס.
אדי מרטין הקנדי השחור, מהליפקס יורקאס בליגת ההוקי הצבעונית, יוחס גם הוא בהמצאת חבטת ההצלפה בסוף המאה ה-19. דיק ארווין, שהיה שחקן כוכב ב-WCHL וב-PCHA - ומי שלימים אימן את ז'פריון עם ההבס - היה ידוע גם בחבטת הצלפה קשה ומדויקת.
בתור אחד שגדל בוויניפג בשנות ה-90 והעשור הראשון של המאה ה-20, הוא היה מתאמן בחבטות מול ידית דלת בעליית הגג שלו במהלך חודשי החורף לצורך דיוק.
בקיץ, ארווין היה מצייר קווי מתאר של שער בגיר על מוסך המזחלות של משפחתו, ומתאמן על חבטות מידיות על פיסת לוח עץ שהוטבעה באדמה.
החל מהעשור השני בימינו, השימוש בחבטת הצלפה ברמות הגבוהות ביותר של משחק מקצועי (כגון ה-NHL) ירד, למעט חבטה מידית.
ירידה זו נובעת ממספר סיבות.
מבחינה הגנתית, שחקנים הרבה יותר מהירים ומיומנים בחסימת מסלולי חבטות, ומענישים את זמן ההתקנה האיטי יחסית של חבטת ההצלפה.
ציוד טוב יותר גרם לשחקנים פחות לחשוש לחסום חבטות מהירות ממש עם גופם.
אף אם מגן לא עוצר את הדסקית בזמן, השוערים מוכנים טוב יותר ויודעים שחבטת הצלפה היא ככל הנראה חבטה ישירה כדי לפצות על בעיות דיוק, ויכולים להסתגל במהירות כדי לחסום חבטת הצלפה בגופם.
מבחינה התקפית, מקלות הוקי קרח מרוכבים מודרניים קלים וגמישים יותר ממקלות עץ קלאסיים מהמאה ה-20, מה שאפשרו חבטות מפרק יד מדיוקות מרחוק יותר ממה שהיה אפשרי קודם לכן.
לאחר שפגם הדיוק תוקן, שחקנים העדיפו את החבטה המהירה יותר לביצוע כגון חבטת מפרק יד כדי להפתיע יותר טוב את ההגנה.
בנוסף, חבטות מפרק יד מאפשרות יותר תחבולה והונאה כדי לבלבל את השוער, כאשר שחקנים יכולים לכוון לזוויות מפתיעות עם האופן שבו הם מושכים את החבטה; חבטות הצלפה נוטות להיות ישירות יותר וצריכות להיכנס באמצעות כוח ומהירות טהורים, שמוכנים אליהם טוב יותר בהוקי המודרני.
החבטה המיידית עדיין נמצאת בשימוש בכך שהיא נותנת לאדם שחובט אותה להכין את עצמו עוד לפני שבכלל הדסקית במקלו, ובכך הוא נמנע מזמן הסיום האיטי שנותן להגנה הזדמנות להגיב.
דסקית יכול להגיע למהירות של 100 מייל לשעה (160 קמ"ש) או יותר מהר, עם חבטת הצלפה שנחשבת לדרך המסורתית לחבוט חבטות מהירות ביותר.
שיא ה-KHL לחבטה המהירה ביותר מוחזקת על ידי אלכסנדר ריאזנצב, שצלף דסקית במשחק אול-סטאר ב-KHL בריגה, לטביה, במהירות של 114.127 מ"ל (183.67) ב-21 בינואר 2012.
שיא ה-NHL לחבטת ההצלפה המהירה ביותר מוחזקת על ידי זדנו חארה, שחבטתו נמדדה במהירות של 108.8 מ"ל (175.5 קמ"ש) במהלך תחרות כישרונות במשחק אול-סטאר ב-NHL באוטווה, קנדה, ב-29 בינואר 2012.
שיא ה-AHL לחבטת ההצלפה המהירה ביותר מוחזקת על ידי מרטין פרק, עם חבטה שנמדדה במהירות 109.2 מ"ל (175.7 קמ"ש) במהלך תחרות כישרונות במשחק אול-סטאר ב-AHL באונטריו, קליפורניה, ארצות הברית, ב-26 בינואר 2020.
שיאי מהירות חבטת הצלפה ב-NHL/AHL ו-KHL אינם ניתנים להשוואה אחד כלפי השני, כשם שהתקנות הרשמיות בעניין חבטה חזקה שונות מאוד בין הליגות.
חביבאללה סיארי (בפרסית: حبیبالله سیاری; נולד ב-1955) הוא איש צבא איראני שכיהן כממלא מקום המפקד העליון של הכוחות המזוינים של איראן וכמפקד חיל הים האיראני.
ב־13 ביוני 2025 לאחר מותו של מוחמד באקרי בתחילת מבצע עם כלביא, מונה הגנרל חביבאללה סיארי באופן זמני לראש המטה הכללי של הכוחות המזוינים של איראן, בהוראת המנהיג העליון של איראן עלי ח'אמנאי.
לאחר כיום הוחלף על ידי עבדולרחים מוסאווי.
סיארי לוחם לשעבר בקומנדו הימי שלחם במלחמת איראן–עיראק, וחבר הסגל באוניברסיטה העליונה להגנה לאומית של איראן .
סיארי שירת בצבא איראן מ-1974. הוא שירת בצי הקיסרי האיראני עוד לפני המהפכה האיראנית, השתתף בלחימה במהלך מלחמת איראן–עיראק במסגרת הקומנדו הימי, ושירת בגדוד הריינג'רס של הנחתים בבושהר .
במהלך הקרבות בספטמבר 1980 נפצע בקרב, ובספטמבר 1981 נפצע קשה מפגיעת פצצת מרגמה.
חביבאללה סיארי שימש כמפקד חטיבת הרובאים הראשונה של חיל הנחתים; מפקד מרכז האימונים של הקומנדו הימי של מנג'יל, סגן מפקד המחוז הימי הראשון של חיל הים, ומפקד המחוז הימי הרביעי בחיל הים.
בהמשך שימש כיועץ צבאי, סגן לעניינים אדמיניסטרטיביים בתמיכה בשירותי לחימה בצבא איראן; סגן מפקד חיל הים האיראני מ-2005 עד 2007; ומפקד חיל הים האיראני בשנים 2007–2018.
מאז נובמבר 2017, סיארי מכהן כסגן המתאם של המפקד העליון של הצבא וראש המטות המשולבים של הצבא, בדרגת אדמירל משנה, וביוני 2025 מונה למפקד הזמני של המטה הכללי של הכוחות המזוינים של איראן, אך לאחר יום אחד הוחלף על ידי עבדולרחים מוסאווי.
מוחמדו חביב דיארה הוא כדורגלן סנגלי, המשחק בעמדת הקשר או הקיצוני בקבוצת סנדרלנד ובנבחרת סנגל.
דיארה שיחק בקבוצות הנוער של מילוז ושטרסבורג, וחתם על חוזהו המקצועי הראשון בשטרסבורג ב-18 באוגוסט 2021. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי שטרסבורג בניצחון 1–5 על סנט אטיין ב-17 באוקטובר 2021.
ב-1 ביולי 2025, עבר דיארה לסנדרלנד מהפרמייר ליג, וחתם על חוזה לחמש שנים.
דיארה נולד בסנגל ועבר לצרפת בגיל צעיר, ושיחק בנבחרות הנוער של צרפת.
במרץ 2024, קיבל זימון בכורה לנבחרת סנגל הבוגרת על ידי המאמן אליו סיסה, הוא נענה לזימון והחליט לייצג את נבחרת סנגל.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סנגל הבוגרת ב-22 במרץ 2024 במשחק ידידות נגד גבון.
ב-14 בנובמבר כבש את שער הבכורה, בניצחון 0–1 על בורקינה פאסו, במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2025.
חביבאללה אשורי (בפרסית: حبیبالله آشوری) היה הוגה דעות ואיש דת איראני, שהיה קשור למעגלים האינטלקטואליים והמהפכניים שפעלו באיראן במחצית השנייה של המאה ה-20. אשורי מוזכר בהיסטוריוגרפיה של התקופה בעיקר בשל קשריו עם האידאולוג המהפכני עלי שריעתי ובשל מעורבותו בתרגום והפצה של טקסטים אסלאמיים רדיקליים ששימשו בסיס רעיוני לדור המהפכנים באיראן.
פעילות אינטלקטואלית והקשר לעלי שריעתי
אשורי היה חלק מהמרקם האינטלקטואלי שבו פעל עלי שריעתי, מי שנחשב לאחד ההוגים המשפיעים ביותר על המהפכה האסלאמית.
אשורי מוזכר בהקשר לעבודתו המוקדמת של שריעתי, שהחלה בשנת 1948, ונגעה לתרגום הספר "אבו זר" (Abu-Zar), שנכתב במקור על ידי הסופר הערבי עבד אל-חמיד ג'ודת אל-סחאר.
הספר "אבו זר", שבו היה מעורב אשורי, עסק בדמותו של אבו זר אל-ע'פארי, אחד מבני לווייתו של הנביא מוחמד, אשר הוצג על ידי שריעתי ואשורי כדגם של "סוציאליסט אסלאמי" ולוחם למען צדק חברתי נגד השחיתות הממסדית.