tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מכיוון שהשדות מתחברים באופן קוהרנטי, העוצמה של השיאים גדולה יותר מאשר בחיבור גלים לא קוהרנטי ללא התאבכות, שבו עוצמת הגלים מתחברת.
לדוגמה, שני גלים שווים המתחברים באופן לא קוהרנטי, ייתנו עוצמה כפולה.
שני גלים קוהרנטיים יתחברו לעוצמה הגדולה פי 4, בשטח קטן יותר כי האנרגיה הכוללת נשמרת.
קיטוב הוא כיוון השדה החשמלי של האור כאשר השדה המגנטי בדרך כלל ניצב אליו.
אור ממרבית מקורות התאורה אינו מקוטב, כלומר הקיטוב שונה ואקראי עבור כל אורך גל וכל פוטון.
אור לייזר הוא מקוטב במקורו בגלל מנגנון הלזירה.
אור לא מקוטב ניתן לקיטוב, כלומר ניתן לקבוע את כיוון קיטוב האור בעזרת מקטב.
בצג LCD למשל, מקור האור הוא מנורות לד לא מקוטבות, אך הגביש הנוזלי, שהוא החלק בצג שאחראי על צבע ועוצמה, מקטב את האור היוצא מהמסך.
קיטוב מתרחש גם בהחזרת אור שמש ממשטחים מבריקים (לא מראות), אשר מחזירים קיטוב מקביל יותר מאשר קיטוב ניצב למשטח, לפי חוקי פרנל.
מדידת קיטוב האור מכונה פולרימטריה.
פיזור הוא אור הפוגע בחלקיק חומר בזווית אחת, ומוחזר לכל הכוונים בעוצמות שונות.
פיזור הוא תופעה המוסברת ברמות שונות באופטיקה גאומטרית, בגלים ובתורת הקוונטים.
ניסויי פיזור הם כלי המחקר העיקרי בפיזיקת חלקיקים.
פיזור תלוי בתכונות החלקיקים – צורה וגודל, ובתכונות האור – אורך הגל, קיטוב ועוד.
דוגמאות לפיזור הן קרני אור שמש שעוברות באוויר עם אבק , כמו גם הצבע הכחול של השמיים, שהוא תוצאה של פיזור אור השמש ממולקולות האוויר.
אלמלא הפיזור באוויר, השמיים היו שחורים, כמו בירח.
לייזר הוא אור אשר נוצר כתוצאה מפליטה מאולצת, שבה אלקטרון ברמה אנרגטית גבוהה מגיב עם פוטון שגורם לו לרדת לרמה נמוכה ולפלוט פוטון נוסף, אשר זהה לפוטון המקורי בקיטוב, כיוון, תדירות ומופע.
אור שהוא אחיד בתכונות האלו נקרא קוהרנטי.
פלואורסצנציה ופוספורסצנציה או בעברית זהירה וזרחנות, הן תופעות שבהן אור באורך גל (צבע) מסוים נבלע בחומר ובמקומו נפלט אור באורך גל אחר.
ההבדל ביניהן הוא שבפלואורסצנציה פליטת האור היא מיידית, וכאשר מקור האור כבה גם הפלואורסצנציה נפסקת.
בחומר פוספורסנטי האנרגיה נאגרת, ונפלטת במשך זמן רב (עד לכמה שעות) גם לאחר כיבוי האור המקורי.
פלזמון ופולריטון הם תופעות הקשורות לתגובת אור עם חומר.
תופעות אלו יכולות לייצר התקנים חדשניים כגון מקור אור קוהרנטי שאינו לייזר והוא בעל יעילות גבוהה, או מיקוד אור באורך גל קצר בעזרת התקנים גדולים בהרבה מאורך הגל ובכך למזער שבבים.
פלזמונים ופולריטונים נמצאים בחזית המחקר באופטיקה נכון לשנת 2020.
פוטומטריה ורדיומטריה הן שני תחומים מקבילים העוסקים במדידת עוצמת האור.
ברדיומטריה נמדדת עוצמת האור ביחידות הספק אנרגיה.
לעומת זאת, בפוטומטריה נמדדת התאורה, או העוצמה הנראית לעין האדם, לפי רגישות העין לצבעים השונים.
המעבר בין יחידות פוטומטריות ליחידות רדיומטריות אפשרי אם ידוע הספקטרום של האור.
הוועדה הבינלאומית לתאורה (CIE - Commission internationale de l'éclairage) היא הגוף הבינלאומי בר-הסמכא להגדרת הגדלים הפיזיקליים, יחידות המידה, שמות מונחים בתאורה, וגרפים פוטומטריים סטנדרטיים של תגובת הראייה האנושית.
מונחים הקשורים לעוצמת תאורה בעברית אינם קיימים באופן רשמי ומוסכם.
עם זאת, חברת החשמל קבעה מספר מינוחים אליהם ניתן להתייחס.
עבור גדלים אחרים, ניתן כאן תרגום חופשי או תעתיק.
מלבד במדע והנדסה, רדיומטריה משמשת בגרפיקה ממוחשבת ליצירת משחקי מחשב בתלת-ממד וסרטים מונפשים.
כדי ליצור תמונה מציאותית, התאורה במיוחד צריכה להיראות מציאותית, ולשם כך מנועים גרפיים מבצעים חישובים מורכבים.
מנוע גרפי איכותי צריך לקחת בחשבון את כל מקורות התאורה שמגיעים לתמונה, את ההחזרה מעצם לעצם (החזרות מרובות), פיזור (בהחזרה ממשטחים ומחלקיקים בתווך שקוף), בליעה בעצמים שקופים למחצה, שיקוף ממשטחים מבריקים, הסתרות, הצללה (צל), ועוד.
כל אלו הם חישובים רדיומטריים פיזיקליים, שמנועים גרפיים מודרניים מבצעים.
מידות רדיומטריות משמשות בעיקר בהנדסה ומדע, כאשר הראייה האנושית אינה מטרת המדידה.
היחידה הבסיסית למדידת עוצמת קרינה היא השטף (Flux) או הספק (Power) הנמדד בוואט.
מהשטף גוזרים גדלים אחרים: ההספק ליחידת שטח נקרא איראדיאנס ומשמש למשל לכימות תאורה על משטח או אור הנקלט בגלאי.
השטף הזוויתי הוא ההספק לזווית מרחבית, ושימושי במדידת מקור אור.
הרדיאנס הוא עוצמה ליחידת שטח ליחידת זווית מרחבית, ומשמש למשל לכימות האור שמגיע לעדשת מצלמה, או התפזרות האור מהמקור לכוון ומרחק מסוימים.
במערכת אופטית בעלת אישון כניסה ואישון יציאה (למשל עדשת מצלמה), הרדיאנס נשמר לכל אורך המסלול, פרט לבליעת אנרגיה.
+ יחידות רדיומטריות שם (עברית) שם (אנגלית) סמל יחידות שטף Radiant Flux Φe W (וואט) שטף זוויתי Radiant Intensity Ie W/sr אירדיאנס Irradiance Ee W/m2 רדיאנס Radiance Le W/m2/sr
יחידות המידה הפוטומטריות משוקללות בעקומה הפוטופית, שהיא רגישות העין האנושית לאורכי גל שונים.
ישנן שתי יחידות פוטומטריות בסיסיות למדידת עוצמת הארה.
אחת היא הקָנְדֶלָה (מסומנת ב-cd), "נר" בלטינית, והיא התאורה של נר ממוצע.
יחידה בסיסית שנייה היא הלומן, המקבילה לשטף ברדיומטריה.
התאורה ליחידת שטח נמדדת בלוקס ומשמשת למשל לתכנון של תאורה בחדר.
מעבר בין יחידות רדיומטריות לפוטומטריות מתבצע באמצעות העקומה הפוטופית, שהיא התגובה של העין לכל אורך גל.
לדוגמה, הקנדלה היא גם השטף הזוויתי כפול העקומה הפוטופית (מוצגת באיור) כפול קבוע, בכל אורך גל :
אופן המעבר זהה לשאר הגדלים, בהתאמה של גודל רדיומטרי לגודל פוטומטרי של אותה המדידה.
+ יחידות פוטומטריות גודל (עברית) גודל (אנגלית) יחידת המדידה סמל יחידות שטף האור Luminous flux לומן Φv lm (= cd⋅sr) עוצמת האור Luminous intensity קנדלה Iv cd (= lm/sr) עוצמת ההארה Illuminance לוקס Ev lx (= lm/m2) לומיננס Luminance אין שם ליחידה Lv cd/m2 (= lm/m2/sr))
פוטוסינתזה ושימוש באנרגיית אור בטבע
פוטוסינתזה או הַטְמָעַת אוֹר, היא תהליך הפקת אנרגיה ותרכובות אורגניות מתרכובות אי-אורגניות המתקיים בחלק מהיצורים החיים, בכללם צמחים, אצות, וקבוצות מסוימות של פרוטיסטים וחיידקים, כתוצאה מקליטת אור ופירוק מים ופחמן דו-חמצני.
אחד הגורמים העיקריים שמשפיעים על גדילת הצמח והתפתחותו הוא האור.
צמחים הופכים את אור השמש לאנרגיה כימית בתהליך הפוטוסינתזה.
תהליך הפוטוסינתזה מאפשר לצמח הירוק לייצר פחמימות כמו גם לבנות את גופו מחומרים אי-אורגניים פשוטים.
אנרגיה זו יכולה גם לשמש בעלי חיים שאוכלים את הצמחים, כמו גם לשמש את האדם בצרכים תעשייתיים מגוונים.
דוגמה לניצול אנרגיה של צמחים היא ייצור דלק כמו ביו דיזל.
על פי רוב, צמחים השרויים באור שמש בהיר מגיעים להטמעת אור אופטימאלית.
ישנם גם צמחים המכונים "שוחרי צל", אשר מסוגלים לגדול ולשגשג גם באור כהה יחסית, למשל האור המסתן דרך עלוות העצים או קרינה לא ישירה של אור, אשר נכנס לחדר דרך החלונות.
רוב צמחי הבית הם צמחים שוחרי צל ועל כן קרינה ישירה של שמש עלולה להזיק לעליהם.
הפקת אנרגיה סולרית על ידי האדם
אנרגיה סולארית היא האנרגיה שמספקת קרינת השמש על פני כדור הארץ.
זו אנרגיה רבה שמנוצלת בטבע ויכולה להיות מנוצלת לצורכי האדם.
בליעה של אור השמש באוויר ובאדמה היא המספקת לנו תנאים שמאפשרים מחיה, והיא הגורם העיקרי למזג האוויר.
שימוש באור השמש לצורכי האדם גדל בחשיבותו לנוכח עליית מחירי הדלק המאובן ומודעות לאיכות הסביבה, שכן זהו מקור לאנרגיה מתחדשת.
למעשה רוב האנרגיה שהאדם מנצל מקורה בקרינת השמש: נפט ופחם מקורם בצמחים ובעלי חיים אשר גדלו על אנרגיה השמש, ולאחר שמתו שקעו והפכו לדלק מאובנים במהלך מיליוני שנים.
הפקה ישירה של אנרגיה מקרינת השמש מתחלקת לשני סוגים עיקריים:
הפקת חשמל בתא פוטו-וולטאי שהופך את אור השמש למתח חשמלי, ומייצר אנרגיה חשמלית.
ישנן תחנות כוח שפועלות על אנרגיה סולארית, אם כי הן מייצרות הספק נמוך ביחס לסוגי דלק אחרים ודורשות שטח גדול.
תאים פוטו-וולטאיים מותקנים על גגות בתים, אך גם על מכוניות, מטוסים ולוויינים, כמו גם על מכשירים מסוימים, כמו מחשבוני כיס, מדחנים ופנסי רחוב.
הפקת אנרגיה תרמו-סולארית: בבית, דוד שמש מנצל את אור השמש באופן ישיר לחימום מים בדוד.
בתחנות כוח, החום הנוצר משמש להנעת טורבינה שמפיקה חשמל.
מערכת אגירת חום מאפשרת ויסות של ייצור האנרגיה ביום ובלילה, למשל בדוד של מלח מותך.
מצלמה מחקה את פעולתה של העין.
מצלמה באופן בסיסי מורכבת מעדשה הממקדת את האור, וגלאי הקולט את האור.
בעבר הגלאי היה סרט צילום – כאשר אור פגע בסרט הוא יצר תהליך כימי בסרט, שאחרי פיתוח כימי התקבע לתשליל.
אור שהוקרן דרך התשליל על דף רגיש לאור, יצר את התמונה הסופית.
כיום במרבית המצלמות קיים גלאי דיגיטלי שהחליף את סרט הצילום.
גלאי דיגיטלי הוא מערך של מיליוני תאים פוטו-וולטאים, אשר קולטים את האור והופכים אותו לאות חשמלי שעובר עיבוד דיגיטלי ושמירה במצלמה.
מצלמות משמשות כיום בכל תחום של החיים החל מבידור ופנאי ועד לטלסקופים בחלל.
חיישני אור בדידים משמשים לחישה כאשר לא נדרשת תמונה, למשל לקליטת השלט בטלוויזיה.
חיישן בודד יכול לספק ביצועים גבוהים יותר מבחינות מסוימות לעומת מצלמה, למשל קצב נתונים גבוה מאוד (מיליארדי דגימות בשנייה) או רגישות גבוהה מאוד.
קיימות מצלמות וחיישנים לכל אורכי הגל של האור וקרינה אלקטרומגנטית.
למעשה, גלאי סיליקון רגיל במצלמה דיגיטלית רגיש גם לאור תת-אדום, אם הוא לא עובר טיפול מיוחד שחוסם אור זה.
תקשורת אופטית – אור נוצל בעבר לתקשורת למרחקים ארוכים באמצעות שרשרת מדורות שהודלקו על ראשי הרים.
מגדלור משמש לאיתות אל ספינות.
כיום משתמשים בסיבים אופטיים המעביר אור לייזר הממותג בקצב מהיר, לתקשורת ברוחב פס גדול (קצב מהיר של העברת נתונים) למרחקים גדולים של אלפי קילומטרים.
נשק מבוסס אור לייזר יכול להיות נשק אל-הרג המשמש לסינוור או עיוור של אנשים או חיישנים, או נשק קטלני שמטרתו הרג אנשים או הרס כלי אויב.
נשק לייזר אל-הרג נמצא בשימוש כיום בידי צבאות ואף רשויות אכיפת חוק.
נשק לייזר קטלני נמצא בפיתוח מזה שנים רבות.
בתיאוריה, נשק לייזר יכול להיות בעל יתרונות גדולים כגון טווח רחוק, פגיעה מיידית וביטול הצורך בתחמושת.
למעשה מערכות לייזר קטלני סובלות מכמה בעיות בסיסיות אשר עד כה לא נמצא להן פתרון מספק, בעיקר בעיית התחממות האוויר ביציאה מהלייזר (thermal blooming), ומקור האנרגיה ללייזר.
חיתוך בלייזר משמש בתעשייה לייצור חלקים.
ליתוגרפיה היא צריבה של תבנית מאוד עדינה באמצעות אור, והיא התהליך שמשמש להכנת מעגלים משולבים על פרוסות סיליקון, כלומר ליתוגרפיה היא השיטה המשמשת ליצירת מעבדים.
אור משמש לטיפול בחומרים – דבקי-UV וסוגי סתימת שן מסוימים מתפלמרים (מתקשים) באור על-סגול.
ישנם דבקים שמספיק מרכיב העל-סגול שבקרינת השמש כדי להקשותם, וישנם דבקים שנדרש מקור אור מיוחד לכך.
מחקר – הספקטרוסקופיה משתמשת באור לחקר תכונות חומרים: לכל חומר יש תדרים מסוימים שבהם הוא בולע אור , ולכן באמצעות הקרנת החומר וניתוח של האור המוחזר מתגלות תכונות החומר, על פי הצבעים (התדרים) הנפלטים מהחומר.
אפשר לדעת בדיוק גבוה אילו יסודות מצויים בחומר, וגם תרכובות וקשרים כימיים.
באופן זה חוקרים גם כוכבים, ומנתחים את תכולתם ואופן פעולתם.
כל המידע על פעולת כוכבים ועתיד מערכת השמש מגיע מחקר הכוכבים – אסטרונומיה.
מערכת הראייה היא שם כולל לאיברים והמרכזים העצביים המאפשרים לבעלי חיים לראות.
מערכת הראייה של האדם מורכבת מהעין שקולטת אור והופכת אותו לאותות, ומערכת העצבים שמובילה ומעבדת את האותות.
העין מרכזת את האור באמצעות העדשה והקרנית המצויות בחזית העין.
העדשה יכולה לשנות את עובייה כדי להתאים לראייה ממרחקים שונים.
כמות האור הנכנסת נקבעת באמצעות גודל האישון, הנשלט בידי שרירי הקשתית.
צורת העין היא בקירוב כדור, שעל חלקו הקדמי מורכבת כיפה (הקרנית).
האור שעובר באישון מרוכז על הרשתית המצויה באחורי העין.
הרשתית מכילה תאים קולטי אור – קנים, מדוכים ותאי גנגליון קולטי אור.
הקנים רגישים לאור, ללא קשר לצבעו, ואחראים על ראיית לילה.
המדוכים, או תאי חרוט, רגישים לצבע.
ההבחנה בין הצבעים נעשית על ידי שלושה סוגים של תאי חרוט, אשר כל אחד מהם רגיש לצבע ראשוני אחר – אדום, ירוק או כחול.
תאי גנגליון קולטי אור אחראיים על הבחנה בעוצמת האור, ולא על ראית תמונה.
המנגנון ההופך אור לאות במוח הוא בליעת פוטון על ידי התא קולט האור והפיכתו לזרם חשמלי.
כל תא כזה מכיל חלבון הנקרא אופסין, המכיל מולקולה רגישה לאור הנקראת רטינל (שהוא ויטמין A מחומצן).
כאשר פוטון פוגע בתא, הוא נבלע תוך שינוי צורת הרטינל והאופסין.
שינוי זה בצורתם משנה את המתח החשמלי על פני החלבון, וזה נקלט בעצב ומועבר הלאה, אל המוח.
במערכת העצבית מספר מסלולים בהם עוברים האותות, ולהם תפקידים שונים:
המסלול הראשון חשוב לעיבוד המידע החזותי, ומשתתפים בו התלמוס, בו מתבצע העיבוד הראשוני של המידע החזותי, וקליפת המוח הראייתית, בה מתבצע עיבוד מתקדם יותר.
המסלול השני מגיע לקליפת המוח דרך המוח התיכון, המבקר את תנועת העין.
המסלול השלישי עובר דרך ההיפותלמוס ומשמש לתיאום מקצב השעון הביולוגי בהתאם לתאורה השוררת בסביבה, ושולט על שינוי גודל האישון בעין.
פעולתה של מצלמה דומה לפעולת העין, אך את התפקידים של ריכוז וקליטת אור במצלמה ממלאים רכיבים מלאכותיים.
באדריכלות משמשת התאורה לצרכים מעשיים כמו גם ליופי.
מטרת התאורה היא לייצר ולכוון קרני אור כך שיוחזרו מהמשטחים המוארים להשגת התוצאה המבוקשת.
השגת מטרות התאורה מתבצעת באמצעות מקורות אור מלאכותיים כמו נורה חשמלית וגוף תאורה, או טבעיים כמו אור יום.
סגנון גותי קורן באדריכלות הגותית הוא אחד מסגנונות האדריכלות אשר שם דגש רב על תאורה ואור בכנסיות.
חלונות הויטראז'ים המאירים את חלל המבנה בשלל צבעים הם הדוגמה המרהיבה ביותר לחשיבות האור באדריכלות התקופה.
תאורה היא הבסיס לכל אומנות ויזואלית (ציור, צילום, פיסול, תיאטרון), שכן היצירה מתארת את מה שרואה האומן, ואנו רואים את היצירה.
עם זאת, ישנם סגנונות אומנותיים ששמים במרכז היצירה את האור עצמו.
קיארוסקורו הוא סגנון ציור מימי הרנסאנס אשר הדגיש בניגודיות עזה את האובייקט המרכזי המואר כניגוד לרקע חשוך.
האמן האיטלקי קאראווג'ו הוא מייצגה ומפתחה הבולט ביותר של השיטה.
בתיאטרון, תאורה שימשה מאז ומתמיד להדגשת המחזה.
בתורה נאמר (בראשית א ג) "וַיֹּאמֶר אֱלֹהִים יְהִי אוֹר וַיְהִי אוֹר." על פי הפרשנות, אין הכוונה שם לאור רגיל, כיוון שהאור שאנו מכירים נוצר עם השמש ושאר הכוכבים ביום הרביעי שנאמר (בראשית א יד) "וַיֹּאמֶר אֱלֹהִים יְהִי מְאֹרֹת בִּרְקִיעַ הַשָּׁמַיִם לְהַבְדִּיל בֵּין הַיּוֹם וּבֵין הַלָּיְלָה וְהָיוּ לְאֹתֹת וּלְמוֹעֲדִים וּלְיָמִים וְשָׁנִים.".
אחד ההסברים לאותו אור בראשיתי של היום הראשון, הוא היותו למעשה המפץ הגדול.
בשפה העברית קיימים ביטויים רבים המכילים את המילה אור, חלקם במשמעותה הבסיסית למשל "עם אור ראשון" - השכם בבוקר, וחלקם כמטפורה.
המשמעויות המטפוריות הנפוצות של המילה אור הן הבנה - למשל בביטוי "מאיר עיניים", גילוי ופרסום - למשל בביטוי "יצא לאור", שמחה - למשל "אורו עיניו" וטוב - למשל בביטוי "מלחמת בני אור בבני חושך".
אוקראינה השתתפה לראשונה ב באטלנטה (1996).
עד משחקים אלו, התחרו הספורטאים האוקראינים במסגרת המשלחת הסובייטית, ובמשחקים שנערכו ב-1992 השתתפו, לצד ספורטאים ממדינות נוספות שהרכיבו בעבר את ברית המועצות, במשלחת מאוחדת (Unified Team).
גם במשחקי החורף הפאראלימפיים לוקחת אוקראינה חלק מאז המשחקים הפאראלימפיים נאגנו (1998) ושולחת משלחות גם למשחקים אלו דרך קבע.
הופעת הבכורה של אוקראינה כמדינה עצמאית במשחקים הפאראלימפיים נערכה במשחקים שנערכו באטלנטה 1996, כששלחה משלחת של 25 גברים וחמש נשים.
במשחקים זכתה אוקראינה במדליית הזהב הראשונה שלה כשהאתלט וסיל לישצ'ינקי זכה בתחרות הדיפת כדור הברזל (קטגוריה T11) עם שיא פאראלימפי של 13.66 מטרים.
הספורטאים הבולטים בתולדות המשלחת האוקראינית הם השחיין ויקטור סמירנוב, שזכה בעשר מדליות פאראלימפיות, מהן חמש מדליות זהב והאתלטית אולנה אקופיאן שזכתה ב-13 מדליות פאראלימפיות.
האוקראינים (באוקראינית: Українці) הם עם סלאבי הדובר את השפה האוקראינית ונמנה עם קבוצת העמים הסלאביים המזרחיים, ומקורם באוקראינה.
אוכלוסייתם היא השישית בגודלה באירופה.
יש הכוללים עימם גם את הרוסינים משום הדמיון הרב ביניהם.
בנוסף, ברוסיה, בבלארוס, במולדובה, בפולין ובקזחסטן קיימת אוכלוסייה גדולה יחסית ממוצא אוקראיני.
משמעות השם לפי דעות מסוימות היא "המדינה שלנו" או "תוך המדינה".
אחרים מפרשים את השם במשמעות של "סְפַר", "פריפריה" או "מחוז הגבול".
השימוש הראשון במונח הוא מסוף המאה ה-12.
בשל הדמיון התרבותי היחסי של התושבים הסלאביים מצפון לים השחור ליתר הסלאבים, לא היה נהוג לראות בהם קבוצה נפרדת עד שלב מאוחר יחסית בהיסטוריה.
האזור ידע שינויים תדירים בשלטון וכיבושים רבים, של עמים סלאביים ואחרים, שמנעו היווצרות אחידות לשונית בקרב התושבים והביאו עימם השפעות תרבותיות מגוונות.
הקמת הסיץ' הזפורוז'י ומלחמתם של הקוזאקים בפולשים שונים גרמה לתחושה של גאווה בקרב התושבים ולהיווצרות תחושתם לאומיות בקרבם.
בתקופה זו החלו לכנות את עצמם כרותנים ואת שפתם כרותנית.
אותו כינוי שימש קודם לכן ולעיתים בחפיפה עבור כל הסלאבים המזרחיים.
לאחר כיבוש האזור בידי האימפריה הרוסית נהגו הרוסים לכלולם כחלק מהעם הרוסי ושטחה של אוקראינה כונה בידם "רוסיה הקטנה" והאוקראינים - "רוסים קטנים" (Малороссы).
בשטחים שלא נשלטו על ידי הרוסים, נקראו עדיין התושבים "רותנים".
השם "אוקראינים" הפך נפוץ רק לאחר מלחמת העולם הראשונה והקמת הרפובליקה העממית של אוקראינה ב-1918.
עקב חשיבות הקוזאקים בהיסטוריה האוקראינית, האוקראינים המודרניים מזוהים לרוב עימם, אף על פי שהקוזאקים מעולם לא היו קבוצה אחידה.
אוקראינה של הגדה השמאלית (באוקראינית: Лівобережна Україна, ברוסית: Левобережная Украина, בפולנית: Lewobrzeżna Ukraina) הוא שם היסטורי לחלק מאוקראינה הנמצא בגדה המזרחית של נהר הדנייפר ואשר כולל את האובלסט המודרניים של צ'רניהיב, פולטבה וסומי וכן החלקים המזרחיים של קייב וצ'רקאסי.
המונח "אוקראינה של הגדה השמאלית" הופיע לראשונה עם בחירתו של איבן בריוחובצקי (Іван Брюховецький) כהטמאן של אוקראינה כאופוזיציה לפבלו טטריה (Павло Тетеря).
בריוחובצקי היה ידוע כהאטמאן האוקראיני הראשון של הגדה השמאלית ושלט על שטח שהיה תחת השפעה רוסית.
עד מחצית המאה ה-17 היה השטח שייך לאיחוד הפולני-ליטאי.
בהסכם פריאסלאב מ-1654 נמסר השטח, מלבד החלק הדרומי שלו, לאימפריה הרוסית.
מאוחר יותר אושר חוזה זה שוב בהסכם אנדרוסובו (1667) ובחוזה השלום הנצחי (1686) בין האיחוד הפולני-ליטאי ורוסיה הצארית (אוקראינה של הגדה הימנית נשארה, באותו זמן תחת שלטון האיחוד).
תחת השלטון הרוסי נהנתה אוקראינה של הגדה השמאלית, בתחילה, מדרגה מסוימת של אוטונומיה.
במשך המאה ה-18 נחלש מעמד ההטמנות הקוזאקית של הסיץ' הזפורוז'י.
אוקראינה של הגדה הימנית (באוקראינית: Правобережна Україна, ברוסית: Правобережная Украина, בפולנית: Prawobrzeżna Ukraina) הוא שם היסטורי לחלק מאוקראינה הנמצא בגדה המערבית של נהר הדנייפר ואשר כולל את האובלסט המודרניים של ווהלין, ויניצה, ז'יטומיר, קירובוהראד וקייב וכן חלקים של קייב וצ'רקאסי וטרנופול.
הוא הופרד מהגדה השמאלית בזמן החורבן (The Ruin, המחצית השנייה של המאה ה-17 שהתאפיינה במלחמות רבות באזור).
עד המאה ה-18 הייתה אוקראינה של הגדה הימנית שייכת לאיחוד הפולני-ליטאי; בעוד שאוקראינה של הגדה השמאלית שולבה ברוסיה הצארית ב-1667 (בהסכם אנדרוסובו) הרי אוקראינה של הגדה הימנית (מלבד העיר קייב) נשארה חלק של האיחוד.
חמש שנים מאוחר יותר, ב-1672, נכבשה פודוליה על ידי האימפריה העות'מאנית ואילו קייב וברסלב היו בשליטתו של ההטמאן פטרו דורושנקו (Петро Дорошенко) עד 1681, אז נכבשו גם הן על ידי העות'מאנים.
אחרי הניצחון הנוצרי בקרב וינה (1683) חזרו אדמות אלה לאיחוד במסגרת הסכם קרלוביץ.
במהלך המאה ה-18 היו בו שתי מרידות של קוזאקים.
ב-1793 סופחה לבסוף אוקראינה של הגדה הימנית לאימפריה הרוסית במסגרת חלוקת פולין השנייה ונעשתה חלק מהגוברניה "רוסיה הקטנה" (Малороссийская губерния).
במאה ה-19 הייתה האוכלוסייה באוקראינה של הגדה הימנית אוקראינית ברובה, אבל רוב האדמות היו בידי אצילים פולנים או אוקראינים שעברו פולוניזציה.
ערים ועיירות רבות היו שייכות לתחום המושב והיה בהן מספר ניכר של תושבים יהודים.
האצולה דוברת הפולנית הייתה בעיקרה קתולית.
רוב התושבים ממעמד האיכרים נעשו יוונים-קתולים רק במאה ה-18, ואחרי חלוקות פולין המירו רבים מהם לנצרות יוונית-אורתודוקסית.
אוקראינה של הגדה הימנית חולקה לשלשה מחוזות (גוברניות), כל אחת עם מנהל משלה: קייב, ווהלין ופודוליה.
אוקשיה (בפולנית: Okrzeja) הוא כפר במחוז לוקוב שבפרובינציית לובלין בפולין, בו שכנה עד השואה קהילה יהודית.
היישוב אוקשיה נזכר לראשונה בתחילת המאה ה-15 כקהילה אדמיניסטרטיבית כנסייתית.
בעליו, האציל מאצ'יי גרוטה, הקים בו את הכנסייה הראשונה בשנת 1464. במאה ה-16 עברה הבעלות על היישוב לידי האציל מיקולאי סמבוז'יצקי.
באמצע המאה ה-17 נכבש הכפר לזמן מה בידי הפולשים השוודים, והוא נחרב כליל.
בשנת 1921 התגוררו בכפר 133 יהודים, שעסקו במלאכה וברוכלות בכפרי הסביבה.
עם כיבוש האזור בספטמבר 1939 בידי הגרמנים, נאסר על היהודים לצאת מהכפר, ויהודים בגילאים 12 עד 65 נלקחו לעבודות כפייה בחקלאות ובניקוז בסביבת הכפר.
יהודי הכפר סבלו מתנאי תת-תזונה, ובחורף 1941 פרצה בקרבם מגפה שרבים נספו בה.
ככל הנראה פונו רוב יהודי הכפר ללוקוב, ואחר כך מצאו את מותם במחנה ההשמדה טרבלינקה, יחד עם יתר יהודי הסביבה.
מקצת היהודים שהושארו בכפר לצורכי עבודה נרצחו בו בנובמבר 1942.
מודסטה ברנק, תושבת הכפר הצילה יהודים וקיבלה הכרה כחסידת אומות העולם.
אוֹקְשְׁטַאִיטִייה (בליטאית: Aukštaitija נהגה: ; מילולית: הארץ הגבוהה) היא אחד מחמישה חבלי ארץ אתנוגרפיים מובחנים בליטא.
שמה ניתן לה בשל גובהה היחסי לשאר חבלי ליטא, ובפרט בשל גובהו של האזור ההררי במזרחה.
ניב הליטאית המקומי, אוקשטאיצ'יו, הוא הניב נפוץ בליטא, והליטאית התקנית מבוססת על האוקשטאיצ'יו המערבית.
אוקשטאיטייה היא החבל הגדול ביותר בליטא, ובתחומה נכלל כל צפון-מזרח המדינה, וחלקים קטנים משטחי לטביה ובלארוס.
בחבל אוקשטאיטייה ישנם אגמים רבים, בעיקר בחלקו המזרחי.
העיר הגדולה בה, אך ללא משמעות פוליטית היא פוניבז' בעלת למעלה מ-100,000 תושבים.
ערים נוספות בעלות למעלה מ-20,000 תושבים, באזור שרובו כפרי, הן: יאנובה, אוטנה, קדאיניאי, ויסגינס, אוקמרגה ורדווילישקיס.
אור-לי ברלב (נולדה ב-2 ביוני 1972) היא אקטיביסטית חברתית ועיתונאית עצמאית.
היא העיתונאית העצמאית הראשונה שהתקבלה למועצת העיתונות והתקשורת בישראל.
פעילותה ממומנת על ידי תרומות הציבור.
אור-לי ברלב נולדה וגדלה באשדוד, כבת הבכורה למשפחה בת שלושה ילדים.
אמה הייתה סייעת לרופא שיניים ואביה טכנאי אלקטרוניקה.
לאחר שירותה הצבאי למדה לתואר ראשון בתקשורת וניהול במכללה למנהל.
במקביל ללימודיה שידרה דיווחי תנועה מן המטוס הקל ברשת ג'.
בשנים 1997–2000 הייתה ברלב עיתונאית ברשת ב' של קול ישראל.
בבחירות לכנסת ה-15 הייתה הכתבת המסקרת את מפלגת המרכז.
לאחר מכן הייתה הכתבת לענייני ההסתדרות ויחסי עבודה במשק.
לאחר שעזבה את קול ישראל שימשה כשנה עורכת בדסק החדשות של עיתון "הארץ".
במקביל למדה והוסמכה כמגשרת, ובשנים 2006–2007 כתבה טורים שהופיעו באתר האינטרנט של "הארץ", ברובם בנושא הורות וגידול ילדים.
ב-2011, בעקבות פריצת המחאה החברתית, הקימה עם תומכי מחאה נוספים את דף הפייסבוק "צדק חברתי - חדר המצב", דף פעיל המגדיר עצמו כ"ערוץ תקשורת המהווה שופר לרעיונות שעלו במחאה החברתית".
ב-2013 החלה לפעול עם ארגונים נוספים כנגד יצוא הגז הטבעי והמלצות ועדת צמח.
בשנת 2015, עם התגברות המאבק נגד מתווה הגז, הייתה ברלב ממובילות המאבק כנגדו, והופיעה בפני ועדת הכלכלה של הכנסת מטעם "מטה מאבק הגז", בעת שהוועדה דנה אודות המתווה.
ב-2016 החלה להשתתף בצוות הפרשנים בתוכנית לילה כלכלי בערוץ 10, עד לירידת התוכנית בשנת 2017.
ברלב חברה ב"קרן התחקירים העצמאית", המממנת עיתונאים חוקרים הפועלים בשליחות ובהנחיה ישירה של הציבור ומקורותיה הכספיים הם מימון המונים.
כעיתונאית עצמאית היא כותבת באתרים "המקום הכי חם בגיהנום" ו"העין השביעית" ובבלוג "הכלכלה האמיתית".
בנובמבר 2018 השתתפה בתוכנית התחקירים "הרשת החברתית" בערוץ רשת 13, יחד עם תומר אביטל וערן הילדסהיים.
ב-2020 השתתפה בהפגנות המחאה נגד בנימין נתניהו ושידרה מהן באופן שוטף לרשתות החברתיות.
במהלך שידור הותקפה על ידי שוטר שטען שאינה עיתונאית.
בשידור נשמעת ברלב אומרת שהשוטר חפן את שדיה.
מספר ימים לאחר אירוע התקיפה קיבלה מארגון העיתונאים תעודת עיתונאי על מנת שתוכל להזדהות בפני שוטרים בהפגנות.
בינואר 2021 חשף אתר פייק ריפורטר חשבון ברשת טוויטר שהתחזה לברלב.
החל מפתיחת משפט נתניהו מסקרת את המשפט בהרחבה באמצעות דיווחי לייב מהמשפט והנחיית מפגשים שבועיים עם משפטנים ועיתונאים באמצעות רשת הטוויטר.
החל מהבחירות לכנסת ה-25 עוסקים המפגשים גם בתוכניותיה של הקואליציה המיועדת לשינויים במערכת המשפט ובהשלכותיהן הצפויות.
החל מינואר 2023 מסקרת באופן שוטף את אירועי המחאה נגד ממשלת ישראל השלושים ושבע ואף נואמת בבמות שונות ברחבי הארץ במסגרת המחאה.
בנובמבר 2025 הוציא בית משפט השלום בתל אביב צו למניעת הטרדה מאיימת נגד פעיל הימין מרדכי דוד, המרחיק אותו למשך חצי שנה מברלב.
בדצמבר 2020 הוכרזה אור-לי ברלב כזוכת פרס סמי מיכאל לשוויון ולצדק חברתי המוענק מדי שנה על ידי אוניברסיטת בן-גוריון, עמותת סמי מיכאל ו"הקשרים - המכון לחקר הספרות".
הפרס ניתן בטקס שהתקיים ב-8 בדצמבר 2020 לכבוד יום זכויות האדם הבינלאומי.
באפריל 2021 זכתה באות אבירת איכות השלטון בקטגוריה מאבק חברתי, מטעם התנועה לאיכות השלטון.
במאי 2021 זכתה בפרס אורי אבנרי לעיתונות אמיצה, "על מחויבות ללא תנאי וסיקור עיתונאי מתמשך ומעמיק בשחיתות השלטונית, מבוסס על ידע ייחודי שנצבר בעבודה מאומצת ובמחיר אישי".
במרץ 2018, נכללה ברשימת "20 האקטיביסטיות המובילות של ישראל לשנת 2018" של ליידי גלובס.
ב-2020 נכללה ברשימת "100 המשפיעים על ישראל" של העיתון דה מרקר תחת הכותרת "מתעדת מחאת בלפור".
ב-2025 נכללה ברשימת 100 המשפיעים של העיתון כלכליסט, בקטגוריה של עיתונות עצמאית אקטיביסטית, ביחד עם יוזמות תקשורת אקטיביסטיות נוספות.
אוּר-המלט הוא מחזה אשר נכתב על ידי שייקספיר, אשר לא ידוע על קיום עותק של המחזה, אך הוא מתוארך על ידי חוקרים למחצית השנייה של 1587. ידוע שהמחזה הוצג בלונדון.
במחזה ידוע שיש דמות בשם המלט; וכן כי יש דמות רפאים במחזה שבוכה "המלט, נקמה!".
הקשר של אור-המלט למחזה הידוע המלט של שייקספיר אינו ברור.
ייתכן ומדובר במחזה המציג אירועים שהתרחשו לפני הטרגדיה של שייקספיר או אולי גרסה מוקדמת של המחזה.
כמה חוקרים מאמינים כי אור-המלט הושפע מהעבודה הגרמנית "Der bestrafte Brudermord".
תומאס נאש (מחזאי אנגלי מהמאה ה-16) ציין את הדמיון בין סגנונו של המחזה המלט של שייקספיר לסגנון "הטרגדיה הספרדית" מאת תומאס קיד ולכן האמין שקיד הוא המחבר של אור המלט.
חוקרים אחרים מאמינים כי המחזה הוא גרסה מוקדמת של מחזהו של שייקספיר, וכהוכחה הם מצביעים על שלוש גרסאות מוקדמות של המחזה השייקספירי ששרדו שבהם קווי דמיון לאור-המלט.
אפשרות נוספת היא שמדובר באותו מחבר על פני תקופה של שנים רבות.
הארדין קרייג הראה במחקרו כי ייתכן ואור-המלט הוא טיוטה מוקדמת של המחזה שנכתב גם הוא על ידי שייקספיר.
כך גם סוברים בצורה זו או אחרת הרולד בלום, פיטר אלכסנדר, ועוד.
הזרם המרכזי של החוקרים עדיין מחזיק בטענה שאור-המלט הוא פשוט גרסה משובשת בלתי מורשית לטקסט שפורסם בסופו של דבר.
אוקראינה נטלה חלק באירוויזיון למוזיקאים צעירים שלוש פעמים החל מהצטרפותה הראשונה ב-2008, כאשר אנה פדרובה נשלחה כנציגתה בתחרות לנגן בפסנתר.
המבצעים והשירים שייצגו את אוקראינה באירוויזיון למוזיקאים צעירים
שנה מבצע כלי יצירות חצי גמר גמר2008אנה פדרובהפסנתר1) (Sonata, Op.
אוקראינה השתתפה בכל המשחקים האולימפיים לנוער שהתקיימו מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010).
אוקראינה משתתפת גם במשחקי החורף האולימפיים לנוער.
לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער האוקראינים 79 מדליות, מהן 22 מדליות זהב.
אוקראינה זכתה ב-74 מדליות, מהן 21 מדליות זהב במשחקי הקיץ, וחמש מדליות במשחקי החורף, מתוכן מדליית זהב יחידה.
במשחקי הקיץ אוקראינה מדורגת במקום השישי עם 74 מדליות מתוכן 21 מדליות זהב.
הענף בו השיגו ספורטאי הנוער האוקראינים את מרב המדליות הוא אתלטיקה (17 מדליות, מהן שמונה מדליות זהב), ולאחריו שחייה (10 מדליות, מהן חמש מדליות זהב).
אוקראינה אינה מוליכה את טבלאות המדליות של כל הזמנים בשום ענף.
אוקראינה מדורגת במקום השני אחרי בענף הטרמפולינה יחד עם .
בענפים אתלטיקה, התעמלות אקרובטית היא מדורגת במקום השלישי.
בענף ההתעמלות אמנותית היא מדורגת במקום שלישי יחד עם ו.
בענפים חתירה, קליעה וקפיצה למים היא מדורגת במקום הרביעי.
המשלחת הראשונה של אוקראינה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה 55 ספורטאים שהתחרו ב-18 ענפי ספורט.
המשלחת דורגה במקום הרביעי לאחר שזכתה ב-33 מדליות, מהן תשע מדליות זהב.
ספורטאי המשלחת קצרו הישגים גם בענפים קפיצה למים עם זכייה ב-2 מדליות כסף וארד, טאקוונדו, היאבקות וקאנו/קיאק עם זכייה במדליית כסף וארד.
בענף החתירה המשלחת זכתה במדליית כסף.
בענף הג'ודו ב-2 מדליות ארד, ובענפים קרב חמש מודרני והרמת משקולות עם מדליית ארד.
המשלחת גם סיימה במקום הרביעי בטורניר החרב לנערות בענף הסיף, מקום חמישי בענף בשייט במפרשית ליחיד מסוג ביט לנערות ומקום 9 בטורניר הקשתות לנערות.
ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים בענפים אגרוף, בדמינטון, טניס וטריאתלון.
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג היא הגדולה ביותר שאוקראינה שלחה עד כה.
המשלחת מנתה 58 ספורטאים שהתחרו בעשרים ענפים.
המשלחת דורגה במקום השישי לאחר שזכתה ב-23 מדליות, מתוכן שבע מדליות זהב.
המשלחת לא הצליחה לשחזר את ההישגים בדומה לאולימפיאדת הנוער סינגפור אך הגיעו להישגים משמעותיים בענף האתלטיקה עם 3 מדליות זהב ביידוי פטיש לנערים, קפיצה לרוחק וקפיצה לגובה לנערות, 2 מדליות כסף בזריקת דיסקוס וריצת 200 מטר לנערות ומדליית ארד בזריקת דיסקוס לנערים.
בנוסף, המשלחת הגיעה להישגים גם בענף השחייה עם 2 מדליות זהב במשחים 400 מטר חופשי לנערים ו-200 מטר חזה לנערות, מדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי לנערים ומדליית ארד ב-100 מטר חזה לנערות.
המשלחת גם זכתה במדליית זהב בענפים אגרוף בקטגוריית משקל עד 75 ק"ג לנערים וקליעה בטורניר לנערים בירי באקדח אוויר למרחק של 10 מטר.
המשלחת גם קצרה הישגים בענפים טאקוונדו עם מדליית כסף בטורניר הנערים בקטגוריית משקל מעל 73 ק"ג ומדליית ארד בטורניר הנערות בקטגוריית משקל מעל 63 ק"ג.
בהתעמלות עם מדליית כסף בתרגיל סוס סמוכות, מדליית ארד בתרגיל הטבעות ומקום שישי בקרב רב לנערים בהתעמלות מכשירים ובקרב רב ליחידות בהתעמלות אמנותית.
בענפים ג'ודו, קפיצה למים וקאנו/קיאק המשלחת זכתה במדליית כסף.
בענף ההיאבקות ספורטאי המשלחת זכו בשתי מדליות ארד בטורניר הנערים בקטגוריית משקל עד 42 ק"ג בסגנון יווני-רומי ובטורניר הנערות בקטגוריית משקל עד 52 ק"ג בסגנון חופשי ובהרמת משקולות במדליית ארד בטורניר הנערות בקטגוריית משקל עד 63 ק"ג.
ספורטאי המשלחת סיימו במקום הרביעי בטורניר היחידות לנערות בטניס, ובענף השיט בטורניר המפרשית ליחיד מסוג ביט לנערות.
במקום השביעי במקצה הזוגות לנערות בענף החתירה ובמקום התשיעי בטורניר הקשתות לנערות.
ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים בענפים אופניים, בדמינטון,טריאתלון,כדורעף חופים, סיף וקרב חמש מודרני
אוקראינה השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער החל מראשיתם באולימפיאדת הנוער אינסברוק.
המשלחת כללה 23 ספורטאים שהתחרו בשמונה ענפי ספורט.
המשלחת זכתה במדליית כסף יחידה.
ספורטאי המשלחת לא הגיעו למקומות הראשונים בענפים החלקה מהירה במסלול קצר, סקי אלפיני, סקי למרחקים, סקי נורדי משולב וקפיצות סקי, אך גם לא סיימו בין המקומות האחרונים.
המשלחת לאולימפיאדת הנוער לילהאמר מנתה 23 ספורטאים שהתחרו בתשעה ענפי הספורט.
המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענף הביאתלון עם זכייה במדליית זהב בתחרות מרדף לנערות, ודורגו במקום הרביעי בתחרות ספרינט נגד השעון לנערות, מקום שישי בטורניר לנבחרת מעורבת ומקום שמיני בתחרות מרדף לנערים.
בענף סקי למרחקים המשלחת דורגו במקום החמישי במירוץ קלאסי לנערים למרחק של 10 ק"מ וביתר התחרויות לא הגיעו לתוצאות משמעותיות.
בניגוד, אולימפיאדת הנוער אינסברוק, המשלחת לא זכתה במדליה בהחלקה אמנותית אך דורגו במקום החמישי והשביעי בטורניר הריקוד האמנותי ובמקום העשירי בטורניר הזוגות.
ספורטאי המשלחת דורגו בענף הסקלטון במקום השמיני בטורניר הנערים ובענף הלוז' במקום העשירי בטורניר הנערות.
ספורטאי המשלחת לא הגיעו למקומות הראשונים בענפים גלישת שלג, סקי אלפיני, סקי נורדי משולב וקפיצות סקי, אך גם לא סיימו בין המקומות האחרונים.
המשלחת לאולימפיאדת הנוער לוזאן הייתה המשלחת הגדולה ביותר שאוקרינה שלחה למשחקי החורף האולימפיים לנוער עד כה ומנתה 39 ספורטאים שהתחרו בשתים עשרה ענפי ספורט.
המשלחת זכתה במדליית ארד יחידה.
אוקראינה נטלה חלק באירוויזיון לרוקדים צעירים 3 פעמים, ב-2001, 2003 ו-2013.
הרקדנים והריקודים שייצגו את אוקראינה באירוויזיון לרוקדים צעירים
שנהאמןריקודכוריאגרףמקום בחצי גמרמקום בגמר 2001 לאוניד סאראפונובלא ידועלא ידוע -לא עלה לגמר 2003 ג'רלין נודי "Le Corsaire" מ.
פטיפה - 1 2013ניקיטה וסילנקו"The Legend of Spartacus"טטיאנה דניסובה -לא עלה לגמר
אוקראינה באירוויזיון הילדים 2018 השתתפה עם השיר "Say love" אותו ביצעה דרינה קראסנובטסקה.
השיר סיים במקום ה-4 עם 182 נקודות.
השנה לא התקיימה תחרות לבחירת השיר והנציג, אלא התקיימה הצבעה באינטרנט מ-28 באוגוסט 2018 עד ל-3 בספטמבר 2018 כדי להחליט על הזוכה.
ב-10 בספטמבר 2018 נבחרה דרינה קראסנובטסקה לייצג את אוקראינה בתחרות עם השיר "Say love".
דרינה קראסנובטסקה הופיעה ראשונה על הבמה לפני פורטוגל.
אוקראינה סיימה במקום ה-4 עם 182 נקודות.
12 נקודות10 נקודות8 נקודות7 נקודות6 נקודותפוליןגאורגיה
איטליה קזחסטן5 נקודות4 נקודות3 נקודות2 נקודות נקודה אחתאירלנד
הקהל העניק לאוקראינה 78 נקודות
נקודות שהוענקו על ידי אוקראינה
12 נקודותאוסטרליה10 נקודותמלטה8 נקודותפולין7 נקודותגאורגיה6 נקודותאיטליה5 נקודותקזחסטן4 נקודותישראל3 נקודותארמניה2 נקודותצפון מקדוניה1 נקודותהולנד
מיזם התעופה "אוקראינה" (באוקראינית: Державне авіаційне підприємство «Україна») היא חברת תעופה בבעלות ממשלתית שבסיסה בקייב, אוקראינה.
החברה הוקמה והחלה לפעול בשנת 1996 להפעלת טיסות בשכר מטעם מספר ארגונים מקומיים כולל ממשלת אוקראינה.
לחברה צי מטוסים שכמעט כולו מתוצרת סובייטית.
נשיא אוקראינה פטרו פורושנקו ידוע גם בתור המנהיג הראשון בעולם שביצע טיסת אח"מ באמצעות מטוס קולי (MiG-29).
צי החברה מורכב מהמטוסים הבאים (נכון לאוגוסט 2019):
בעבר שימשו המטוסים הבאים את נשיא אוקראינה:
אוקראינה (באוקראינית: Україна) הוא ערוץ טלוויזיה לאומי אוקראיני, המהווה חלק מחברת ההחזקות "Media Group Ukraine" שבבעלות האוליגרך רינאט אחמטוב.
הערוץ משדר תוכניות טלוויזיה, סרטים וסדרות, הפקה מקומית וזרה כאחד והוא אחד מערוצי הטלוויזיה הגדולים באוקראינה.
ערוץ הטלוויזיה "אוקראינה" משדר ל-93.4% מכלל משקי הבית באוקראינה.
העברת האות מתבצעת באמצעות רשת שידור אנלוגית, רשתות כבלים, רשת T2 המשדרת דיגיטלית ודרך לוויין.
הסיקור הטכני של ערוץ הטלוויזיה הוא 95% משטחי אוקראינה.
הערוץ הוקם בדונייצק במרץ 1993 כחברת שירות בבעלות המדינה בשם Doka-TV.
הערוץ נתמך על ידי מועצת העיר דונייצק והחל לשדר בדונייצק.
בסוף שנות ה-90 חברת הטלוויזיה ASKET נקנתה על ידי רינאט אחמטוב ובמרץ 2001 יזם את הקמת "אוקראינה", חברת מדיה, שקיבלה רישיון לשדר על רשת 6 TVKs בדונייצק.
בשנת 2001, קבוצת SCM של אחמטוב הפכה רשמית לבעלת המניות העיקרית של ערוץ הטלוויזיה "אוקראינה", שבאותה עת שלטה על 75% ממניות ערוץ הטלוויזיה (בהמשך בשנת 2007, SCM כבר הפכה לבעלת 99% מהמניות ובשנת 2010 כבר החזיקה בבעלות מלאה של 100% מכלל המניות).
בשנים 2002–2003 המשיכה החברה בפיתוח פעיל, לאחר שקיבלה יותר ממאה תדרי טלוויזיה ברחבי אוקראינה, כולל 11 ערוצי טלוויזיה בקייב, עליהם החל הערוץ לשדר ביוני 2003. בשנת 2003, הערוץ מתחיל גם לשדר באמצעות לוויין.
באפריל 2003, אוקראינה נכנסה נכללה בחבילת הטלוויזיה של מפעילת הכבלים בקייב "ווליה" ובשנת 2004 הערוץ קיבל מעמד כערוץ לאומי.
ערוץ הטלוויזיה "אוקראינה" מבחינת תוכנו ואיכות תוכני התוכנית היה חלש למדי בהשוואה לרשויות השידור מקייב.
אך הערוץ משך צופים באמצעות שידור משחקי כדורגל, בייחוד של קבוצת הפאר שחטאר דונצק.
אוקראינה השתתפה באירוויזיון 2021 עם השיר "Shum", שבוצע על ידי הלהקה האוקראינית גו איי.
ב-22 בפברואר 2020, גו איי ניצחו בקדם האוקראיני לאירוויזיון 2020, ונבחרו לייצג את ארצם באירוויזיון עם השיר "Solovey".
באותו היום, רשות השידור האוקראינית הכריזה כי גו איי ייצגו את אוקראינה באירוויזיון 2021. רשות השידור ערכה קדם פרטי בן שלושה שירים, "Shum", "Tserkovka" ו-"Rano".
הקדם נערך ב-1 בפברואר 2021, ובו חבר השופטים הכריז על "Shum" כשיר הזוכה.
אוקרושקה הוא מרק רוסי על בסיס יוגורט, עם ביצים וירקות.
אוקרושקה הקלאסי עשוי בדרך כלל מירקות טריים, תפוחי אדמה מבושלים, ביצים קשות, בשר, ויש המוסיפים קוואס.
כמו כן, נהוג להוסיף למרק שמנת חמוצה.
יש המחליפי את הקוואס במים מינרליים.
האוקרושקה תמיד מוגש קר, ולעיתים אף מוסיפים לו קוביות קרח על מנת לשמור על הטמפרטורה הקרה שלו במזג אוויר חם.
אוקראינה השתתפה באירוויזיון 2022, שהתקיים בטורינו שבאיטליה, עם השיר "Stefania" של קאלוש אורצ'סטרה.
זו הייתה השתתפותה ה-17 בתחרות הזמר של האירוויזיון.
תחילה הייתה אלינה פאש, זוכת הקדם האוקראיני "Vidbir 2022", אמורה לבצע את שירה, "Shadows of Forgotten Ancestors" על בימת האירוויזיון.
אולם בעקבות מחלוקת בדבר נסיעותיה ל, היא פרשה.
במקומה נבחרו על ידי רשות השידור האוקראינית חברי להקת קאלוש.
המדינה זכתה במקום הראשון בשלב הגמר של התחרות עם 631 נקודות (192 מהשופטים ו-439 מהקהל).
קדם לאירוויזיון 2022, אוקראינה השתתפה בתחרות שש עשרה פעמים, מאז הופעת הבכורה שלה ב-2003, והגיעה למקום הראשון פעמיים: באירוויזיון 2004 עם השיר "Wild Dances" של רוסלנה ליז'יצ'קו, ובאירוויזיון 2016 עם השיר "1944" של ג'מאלה.
עם החלת שיטת חצאי הגמר באירוויזיון בשנת 2004, אוקראינה היא המדינה היחידה שהצליחה להעפיל לגמר בכל התחרויות בהן השתתפה.
היא הגיעה למקום השני פעמיים גם כן, בשנים 2007 ו-2008. התוצאה הנמוכה ביותר אליה הגיעה היא המקום ה-24, אליו הגיעה באירוויזיון 2017 עם השיר "Time".
באירוויזיון 2021 הלהקה האוקראינית גו איי הגיעה למקום החמישי, עם השיר "Shum".
חברת השידור הציבורי הלאומית של אוקראינה (UA:PBC) משדרת בקביעות את האירוע לבחירת הנציג והשיר לאירוויזיון.
ב-18 ביוני 2021 אישרה UA:PBC את השתתפותה באירוויזיון 2022. בעבר בחרה חברת השידור את הנציג באופן פנימי.
אולם בין השנים 2016–2020 היא הפיקה קדם ייעודי לכך, בשיתוף עם ערוץ STB.
בשנת 2020 גו איי ניצחו בקדם עם השיר "Solovey".
בשל מגבלות מגפת הקורונה בהולנד בוטל אירוויזיון 2020. הלהקה נבחרה לייצג את המדינה פעם נוספת באירוויזיון בבחירה פנימית של הרשות.
ב-30 באוגוסט 2021 הכריזה רשות השידור על הקפאת שיתוף הפעולה שלה עם STB.
ב-8 באוקטובר אותה השנה הודיעה כי הם יפיקו באופן עצמאי קדם ארצי, וביקשה הצעות מחברת הפקה שונות.
ב-29 בדצמבר הכריזה רשות השידור האוקראינית כי הקדם יופק עם Friends Pro TV.
"Vidbir 2022" התקיים במכרז התרבות והאמנויות של NAU בקייב, ב-12 בפברואר 2022, בהנחייתם של מריה אפרוסינינה וטימור מירושניצ'נקו.
לאחר חשיפת שמונת האמנים שעברו את שלב האודישנים, UA:PBC הודיעה כי לאוד נפסל מהתחרות, כיוון שישרו, "Head Under Water", יצא לאור ב-2018 - בניגוד לחוקי התחרות.
את מקומו בגמר תפס ברבלן עם השיר "Hear My Words".
הגמר התקיים ב-12 בפברואר 2022. נציגי אוקראינה באירוויזיון ובאירוויזיון הילדים, דוגמת טינה קרול (2006), ג'מאלה (2016), גו איי (2020 ו-2021), דרינה קרסנובצקה (2018), סופיה איוונקו (2019), אולכסנדר בלבנוב (2020) ואולנה אוסנקו (2021) הופיעו כאורחים.
נציגי אירוויזיון הילדים ביצעו מחרוזת של ארבעה שירים אוקראיניים מן התחרות: "1944", "Shum", "Dancing Lasha Tumbai" ו-"Wild Dances".
לאחר ניצחונה של אלינה פאש, האשימה להקת קאלוש אורקסטרה, שהגיעה למקום השני, את מפיקי התחרות בזיוף התוצאות.
סולן הלהקה, אולג פסיוק, טען כי מארגני המשדר מאנו לדבר עמו לאחר שכמה בעיות טכניות אירעו במהלך חשיפת התוצאות.
המנחים טעו מספר פעמים בהקצאת ההצבעות של חברי והשיפוט ושל הקהל.
טעויות אלו הובילו לכשל בלוח התוצאות האלקטרוני, והם נאלצו לקרוא את התוצאות המלאות פעם נוספת מדף נייר.
לאחר המופע הועלה סרטון יוטיוב קצר בו נראה פסיוק מתעמת עם אחד ממפיקי התוכנית במסדרון.
בריאיון הסביר פסיוק כי המפיק סירב להשיב לשאלותיו, והמשיך להצהיר על כוונתו לערער על כך בבית משפט.
UA:PBC פרסמה כי הכשלים הטכניים לא השפיעו על התוצאות כלל.
בנוסף, היא עתידה לחשוף את ההצבעות המלאות בימים הקרובים.
UA:PBC הצהירה כי היא תבקש ממשמר הגבול האוקראיני לאמת את טענתו של סטרננקו.
בנוסף, הצהירה כי פאש לא תהיה הנציגה הרשמית של המדינה בתחרות עד לבירור.
אנדריי דמצ'נקו, דובר משמר הגבול, הצהיר כי לא הונפקה על ידם אף תעודה המאשרת זאת.
על פי חוקי התחרות, אם הזוכה אינו מעוניין לייצג את המדינה באירוויזיון, אז UA:PBC תבחר באופן פנימי את הנציג בהתאם לשיקוליה.
נסיעותיו של טימופיי מוזיצ'וק לרוסיה
ב-16 בפברואר פורסם ברשת החברתית "אינסטגרם" סרטון משנת 2015, ובו נראה טימופיי מוזיצ'וק, חבר בלהקת קאלוש אורקסטרה שהגיעה למקום השני, מופיע בכנסיית וסילי הקדוש במוסקבה.
מפיקיה של הלהקה טענו כי התמונה צולמה ב-2014, ומוזיצ'וק הצהיר כי ב-2013 הוא נסע לרוסיה על מנת להופיע עם מיכאליו פופלאבסקיי.
לטענתו, זו הייתה הפעם האחרונה שנסע לרוסיה.
על פי חוקי הקדם האוקראיני לאירוויזיון, אם המנצח מוותר על הזכות לייצג את המדינה בתחרות, רשות השידור האוקראינית רשאית לבחור בעצמה מתוך רשימת המשתתפים בקדם את הנציג.
מפיקי התוכנית התכנסו ב-18 בפברואר לדיון בסוגיה.
ב-17 בפברואר נודע כי להקת קאלוש אורקסטרה קיבלה הצעה עבור ייצוג המדינה בתחרות הקרובה.
ב-22 בפברואר אותה השנה נענתה הלהקה להצעה לייצג את אוקראינה באירוויזיון 2022, במקום אלינה פאש.
בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, השתתפותה של אוקראינה עדיין לא אושרה באופן רשמי על ידי איגוד השידור האירופי.
ב-14 במרץ הודיעו קלאודיו פאסולו וסימונה מרטורלי, מפיקי אירוויזיון 2022, כי המדינה תשתתף במהדורה, שתתקיים בטורינו שבאיטליה.
הם הוסיפו כי הלהקה תעבוד במקביל על וידאו גיבוי - הופעה חיה מוקלטת של קאלוש מבצעת את השיר - שישודר אם הם לא יופיעו בשידור חי.
ב-2 באפריל הכריזה רשות השידור האוקראינית כי היא השיגה את כל האישורים הדרושים להטסת המשלחת לתחרות הבין-לאומית.
בנוסף, היא חשפה כי הלהקה תופיע אף במסיבות האירוויזיון שהתקיימו ברחבי היבשת.
אוקראינה שובצה למחצית הראשונה של חצי הגמר הראשון, שהתקיים ב-10 במאי 2022.
במהלך שלושת המופעים העניקה כל מדינה שתי קבוצות הצבעה (הקהל של אותה המדינה והשופטים).
חבר השופטים האוקראיני הורכב מאנדריי יאצקיב, אנדריי קאפרל, אירנה פדישין, לוקיאן גאלקין, ואדים ליסיסציה.
בחצי הגמר הראשון זכתה אוקראינה במקום הראשון עם 337 נקודות.
ארבעה מחברי השיפוט הלאומיים העניקו את מרב הנקודות (12) לאוקראינה בחצי הגמר: אלבניה, לטביה, ליטא ומולדובה.
בנוסף, 12 מדינות העניקו את שתים עשרה הנקודות הציבוריות שלהן (הצבעות הקהל) לה: לטביה, ליטא, בולגריה, צ'כיה, הולנד, מולדובה, פורטוגל, קרואטיה, דנמרק, אוסטריה, איסלנד, ארמניה ואיטליה.
בגמר הוענק לאוקראינה את 12 הנקודות מחברי השיפוט חמש פעמים: לטביה, ליטא, מולדובה, פולין ורומניה.
מהקהל קיבלה אוקראינה את מרב הנקודות 28 פעמים – יותר מכל מדינה אחרת בהיסטוריה של התחרות: אוסטרליה, אוסטריה, אזרבייג'ן, בלגיה, בולגריה, קפריסין, צ'כיה, דנמרק, אסטוניה, פינלנד, צרפת, גאורגיה, גרמניה, איסלנד, אירלנד, ישראל, איטליה, לטביה, ליטא, מולדובה, הולנד, נורווגיה, פולין, פורטוגל, סן מרינו, שוודיה, ספרד והממלכה המאוחדת.
אוקראינה העניקה את 12 הנקודות שלה להולנד (שופטים) וליטא (קהל) בחצי הגמר הראשון, ולממלכה המאוחדת (שופטים) ופולין (קהל).
+ נקודות שהוענקו לאוקראינה (חצי גמר 1) נקודות קהל שופטים 12 נקודות 10 נקודות 8 נקודות 7 נקודות 6 נקודות 5 נקודות 4 נקודות 3 נקודות 2 נקודות 1 נקודות
+ נקודות שהוענקו לאוקראינה (גמר) נקודות קהל שופטים 12 נקודות 10 נקודות 8 נקודות 7 נקודות 6 נקודות 5 נקודות 4 נקודות 3 נקודות 2 נקודות 1 נקודות
+ נקודות שהוענקו מאוקראינה (גמר) ניקוד קהל שופטים 12 נקודות 10 נקודות 8 נקודות 7 נקודות 6 נקודות 5 נקודות 4 נקודות 3 points 2 נקודות 1 נקודות
אוקראינה השתתפה באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שב, עם השיר "Heart of Steel" של טבורצ'י.
זו תהיה השתתפותה ה-18 של המדינה בתחרות הזמר של האירוויזיון.
חברת השידור הציבורי הלאומית של אוקראינה, UA:PBC, שידר את המהדורה השביעית של הקדם הלאומי האוקראיני לתחרות הזמר של האירוויזיון "וידביר" על מנת לבחור את נציגיה.
כיוון שניצחה באירוויזיון 2022 עם "Stefania" של קאלוש, אוקראינה לא צריכה להתמודד בחצאי הגמר, אלא היא מעפילה לגמר באופן אוטומטי.
קדם לאירוויזיון 2023, אוקראינה השתתפה בתחרות שבע עשרה פעמים, מאז הופעת הבכורה שלה ב-2003, והגיעה למקום הראשון שלוש הפעמיים: באירוויזיון 2004 עם השיר "Wild Dances" של רוסלנה ליז'יצ'קו, באירוויזיון 2016 עם השיר "1944" של ג'מאלה ובאירוויזיון 2022 עם "Stefania" של קאלוש.
בעבר נוסתה גם שיטת הבחירה הפנימית, בה הנציג והשיר נבחרו על ידי ועדה פנימית.
בין השנים 2016–2020 היא הפיקה קדם ייעודי לכך בשיתוף עם ערוץ STB.
בשנת 2022 בחרה רשות השידור לארגן את הקדם לבדה, אך בשנת 2023 חזרה לשיתוף הפעולה עם STB.
לאחר זכייתה של אוקראינה באירוויזיון 2022 ניתנה לה הזכות לארח את המהדורה הבאה של התחרות בשטחה.
אולם מאוחר קבע איגוד השידור האירופי כי בשל חששות ביטחוניות שנבעו מהפלישה הרוסית לאוקראינה, אירוויזיון 2023 יתקיים במדינה אחרת.
לאחר מכן החלו שיחות עם נציגי הממלכה המאוחדת וספרד, שהגיעו למקום השני והשלישי בהתאמה באירוויזיון 2022, בנוגע לאירוח התחרות.
ב-25 ביולי אושר באופן רשמי כי אירוויזיון 2023 יתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת, עם הטמעה של אלמנטים אוקראיניים בהפקת האירוע.
כמו כן, ניתנה לאוקראינה הזכות להיות חלק משש המדינות הגדולות שמעפילות לגמר באופן אוטומטי.
"וידביר 2023" הייתה המהדורה השביעית של הקדם הלאומי של אוקראינה לאירוויזיון.
התחרות התקיימה בתחנת המטרו "Maidan Nezalezhnosti" בקייב ב-17 בדצמבר 2022. את האירוע הנחו טימור מירושניצ'נקו, קטרינה פבלנקו וזלאטה אוגנביץ', ושודרה ב-Suspilne Kultura, ברדיו ובאתר האירוויזיון של UA:PBC.
בחירת הנציג האוקראיני התפרסה על פני שלושה שלבים עיקריים.
בשלב הראשון, הייתה לאמנים ולכותבי שירים הזדמנות להגיש את מועמדותם להתמודדות בקדם הארצי באמצעות טופס מקוון.
שלושים ושש אמנים העפילו לשלב הבא, שם הם נפגשו עם מפיקים מוזיקליים לאודישן קצר בתאריכים שנקבעו מראש.
מתוכם נבחרו עשרה מועמדים, שנחשפו ב-17 בנובמבר, להתמודדות ב"וידביר 2023" ב-17 בדצמבר.
זהות הזוכה נבחרה באמצעות שילוב של קולות השופטים והצבעות הקהל ביחס שווה של 50/50. הקהל היה רשאי להצביע למועמד האהוב ביותר באמצעות יישומון בשם "Diia".
כל מערכת הצבעה העניקה 1–10 נקודות בהתאם לדירוג שלה, כך שהמקום העשירי והאחרון קיבל נקודה אחת ואילו המועמד האהוב ביותר קיבל את עשר נקודות.
במקרה של שוויון הוחלט לתת העדפה להצבעות הקהל.
חבר השופטים של "וידביר 2023" נבחר באמצעות הצבעה מקוונת ביישומון Diia.
הוצגו לציבור תשעה שופטים פוטנציאליים, ומתוכם נבחרו שלושה.
ההצבעה הייתה פתוחה לאזרחי אוקראינה מ-31 באוקטובר עד 7 בנובמבר.
רק אמנים שלא הופיעו באירועים שאורגנו ונערכו בשטחה של "המדינה התוקפת" (כך כונתה רוסיה בתקנון הווידביר) או לא נכנסו לשטחי חצי האי קרים מהצד הרוסי מאז 2014 הורשו להגיש את מועמדותם.
כמו כן, שירים שבוצעו ב"שפת המדינה התוקפת" (קרי, רוסית) נאסרו.
המוזיקאי דמיטרו שורוב, שמונה למפיקה של התחרות, סקר את 384 המועמדויות שקיבל, ובחר מתוכן 36 אמנים, שנחשפו ב-27 באוקטובר.
ב-12 בנובמבר פרש לו באסון.
מאוחר יותר נערכו אודישנים סודיים בקייב, ורשימת המתמודדים צומצמה לעשרה.
הגמר התקיים ב-17 בדצמבר 2022. עשרה מועמדים התחרו, והזוכה, "Heart of Steel" של טבורצ'י, נבחר באמצעות שילוב של הצבעות הקהל וקולות חבר השופטים.
בעת פתיחת הקווים להצבעה הטלפונית שודר סרט תיעודי בן שעה בשם Kalush Orchestra, abo yak my perestaly khvylyuvatysya ta vyhraly Yevrobachennya pid chas viyny ("קאלוש אורצסטרה, או איך שהפסקנו לדאוג וזכינו באירוויזיון במקביל למלחמה") על זכייתה של להקת קאלוש באירוויזיון 2022. במהלך המשדר הופיעו ג'מאלה, ורקה סרדוצ'קה וזלטה דזיונקה.
שלושה ימים לאחר הגמר הארצי חשפה רשות השידור האוקראינית כי קרוט, המתמודדת שהגיעה למקום השני, ערערה על ניצחונם של טבורצ'י, בטענה שהם השתמשו בקול ליווי אסור במהלך שירם (קולו של הסולן נשמע פעמיים בהופעה החיה).
דמיטרו שורוב, המפיק של האירוע, סקר את הופעת הצמד פעם נוספת והצהיר כי הוא אינו מאמין שהייתה אי-עמידה בכללי הקדם מצדם.
הוא ציין כי ייתכן שמדובר בטעות טכנית קלה, בשל תנאי ההפקה הקשים במקום סודי.
כמו כן, הוגשה תלונה על כך ש-"Heart of Steel" הופץ על ידי חברת התקליטים הרוסית "בליב מיוזיק".
אולם לבסוף תלונה זו נגנזה עקב חוסר ראיות.
על-אף שאוקראינה איננה יכולה לארח את התחרות בשטחה בשל הפלישה הרוסית לאוקראינה, היא מעפילה לגמר באופן אוטומטי.
אוקרטלקום היא חברת תקשורת אוקראינית המספקת שירותי טלפון ואינטרנט.
החברה הוקמה ב-1991 כחברה ממשלתית האחראית על שירותי התקשורת במדינה, כאשר משרד התקשורת האוקראיני החזיק ב-92% ממניות החברה.
ב-2007 תוכנן להפריט את החברה, אך המהלך נדחה ל-2011, אז נמכרה החברה לאוליגרך רינאט אחמטוב באמצעות חברת האחזקות שלו SCM.
זו אחת מהחברות הגדולות באוקראינה ונסחרת בבורסת קייב.
אוקראינה העות'מאנית (באוקראינית: Османська Україна), חאן אוקראינה (באוקראינית: Ханська Україна), הנשצ'ינה (באוקראינית: Ганьщина) הוא כינוי היסטורי לאוקראינה של הגדה הימנית (כמו גם לאזורים הדרומיים של מחוז קייב), הידועה גם בשמה הטורקי "Yedisan".
השימוש המתועד הראשון במונח "Khanska Ukraina" הוא ב-1737 כאשר הסוכן החשאי הרוסי לופול דחק באנה, קיסרית רוסיה לתקוף את אוקראינה העות'מאנית.
באופן רשמי, קצה החוף הדרומי של הטריטוריה נכבש על ידי חאנות קרים מאז שנות ה-20 של המאה ה-16 על מנת לאפשר את פשיטות העבדים.
השטח הופיע כתוצאה מהסכם אנדרוסובו ב-1667, שחילק את ההטמאנות הקוזאקית, ללא התחשבות באוכלוסייה המקומית בין האיחוד הפולני-ליטאי לבין רוסיה הצארית.
מאז 1669, השלטונות העות'מאניים העניקו חסות למדינה הקוזאקית ממערב לדנייפר וקבעו אותה לסנג'ק נפרד שבראשו עמד הקוזאק הטמאן פטרו דורושנקו.
זה אושר על ידי הסכם בוצ'ך ב-1672.
השטח גבל ממערב באיילט פודוליה ומדרום לו איילט סיליסטרה.
בעזרתו של פטרו דורושנקו הצליחו העות'מאנים לכבוש את פודוליה וכוננו את המחוז שלה ב-1672. בשנת 1676 הצליח מלך פולין החדש, יאן השלישי סובייסקי, לכבוש מחדש חלק מהשטחים האבודים של אוקראינה והפסיק לשלם מס לאחר שחתם על הסכם ז'ורבנו.
כמו כן, בשנת 1676, איוואן סמוילוביץ', יחד עם הבויאר גריגורי רומודנובסקי, הובילו מסע מוצלח נגד דורושנקו שאילץ אותו להיכנע וכבשו את בירת הקוזאקים, צ'יהירין.
בין 1677 ל-1678 נלחם צבא רב עוצמה של אבראהים פאשה על השליטה בצ'יהירין (ראה המלחמה העות'מאנית-רוסית (1676–1681)).
בסופו של דבר, צבאו של הווזיר הגדול קארה מוסטפא פאשה הצליח להשתלט על צ'יהירין, בשנת 1678. העיר נמירוב הפכה למגורי ההטמאן בין שנות ה-70 של המאה ה-17 ל-1699.
לאחר הסכם בחצ'יסראי ב-1681, אוקראינה העות'מאנית עברה לממשלת מולדביה על ידי הוספודר ג'ורג' דוקאס.
בשנת 1685 חידש המלך הפולני יאן השלישי סובייסקי מספר חירויות של הקוזאקים באוקראינה של הגדה הימנית וחתם על הסכם השלום הנצחי משנת 1686 עם רוסיה שהבטיחה ברית נגד האימפריה העות'מאנית.
רוב אוקראינה העות'מאנית הפכה לחלק מחאנות קרים (תחת חסות של האימפריה הרוסית) ב-1774, למעט אזור אוצ'קוב שנשאר חלק מהאימפריה העות'מאנית.
אוקראינה השתתפה באירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה, עם השיר "Teresa & Maria" בביצוע אליונה אליונה וג'רי הייל.
כדי לבחור את השיר האוקראיני לאירוע האירוויזיון, הפיקה חברת השידור הציבורי הלאומית של אוקראינה את מהדורתה השמינית של תחרות הקדם המסורתי Vidbir.
קדם לאירוויזיון 2024 השתתפה אוקראינה שמונה עשרה פעמים בתחרות מאז הופעת הבכורה שלה ב-2003. היא הגיעה למקום הראשון שלוש פעמים, כשהראשונה מביניהן אירעה בשנת 2004, אז נשלחה רוסלנה ליז'יצ'קו, ששרה את "Wild Dances".
שתים עשרה שנים אחר כך זכתה ג'מאלה במשדר לאחר שביצעה את "1944".
זכייתה האחרונה של אוקראינה נרשמה ב-2022. נציגת המדינה הייתה להקת קאלוש אורקסטרה ו-"Stefania" היה שירה.
היא הגיעה למקום השני פעמיים גם כן, בשנים 2007 ו-2008. עם החלת שיטת חצאי הגמר באירוויזיון בשנת 2004 הפכה אוקראינה למדינה היחידה שהצליחה להעפיל לגמר בכל אירועי האירוויזיון בהן השתתפה.
בשנת 2017 הביאה להקת O.Torvald את תוצאתה הגרועה ביותר של אוקראינה בתחרות, המקום ה-24 בגמר.
בעקבות מלחמת אוקראינה–רוסיה לא היה ניתן לקיים את אירוויזיון 2023 בשטח המדינה.
לכן, האירוע התקיים בליברפול שב.
נציגי המדינה היו הצמד טבורצ'י, שסיימו את התחרות במקום השישי עם "Heart of Steel".
כמו כן, אוקראינה העפילה לגמר באותה מהדורה באופן אוטומטי.
חברת השידור הציבורי הלאומית של אוקראינה (Suspilne) אמונה על שידור אירועי האירוויזיון בשטח המדינה, ומארגנת מדי שנה את תהליך בחירת הנציגות האוקראינית לאירוויזיון.
בעבר הונהגו גם שיטות בחירה פנימית על ידי התאגיד, וגם הפקת אירוע קדם לאומי, שהמנצח קיבל את הזכות לייצג את המדינה בתחרות השירה הבין-לאומית.
בין השנים 2016–2020 ומאז 2022 נקבע כי Vidbir ישמש את חברת השידור כתהליך הבחירה של אוקראינה באירוויזיון גם בשנה זו.
ב-7 ביולי 2023 אישר התאגיד את כוונתו להשתתף באירוויזיון 2024. בשלהי אוגוסט הוכרז כי פורמט ה-Vidbir נותר על כנו.
ב-12 בדצמבר נחשפה נותנת החסות הרשמית לאירוע, 1+1 מדיה גרופ.
Vidbir 2024 הייתה מהדורתו השמינית של התחרות, שקובעת אתזהות השיר האוקראיני שישלח לאירוע האירוויזיון הקרוב.
היא כללה מופע אחד בלבד ב-3 בפברואר 2024, שנערך במוזיאון האוקראיני להיסטוריית המדינה במלחמת העולם השנייה בקייב.
מצבת המנחים הורכבה מיוליה סנינה, וסיל באידק וטימור מירושניצ'נקו, כשאנה טולייבה הגישה קטעי "מאחורי הקלעים".
התחרות שודרה בערוץ סאספליין קולטורה ובתחנת הרדיו פרומין.
המשדר האינטרנטי סיפק פרשנות בשפה האנגלית מפי ויקטוריה קריוקובה ודניס דניסנקו.
בחירת המועמדים להשתתפות בקדם התפרשה על ארבעה שלבים.
בשלב הראשון, אמנים וכותבים הגישו את מועמדותם באמצעות טופס מקוון.
זו השנה השנייה ברציפות בה היה דמיטרו שורוב, מפיקו המוזיקלי של Vidbir, אמון על צמצום רשימת המועמדויות לעשרים אמנים בסך הכול, שזהותם נחשפה ב-9 בנובמבר 2023. בשלב השני חולקו האמנים לשתי קבוצות שוות (עשרה משתתפים בכל אחת).
כל קבוצה הוזמנה ליום אודישנים, וחמשת המבצעים שנבחרו על ידי השופטים העפילו לשלב הבא.
השלב השלישי, שהיה מעין "גלגל הצלה", כלל את אלו שלא צלחו את השלב השני.
הצבעה מקוונת בחרה ב-21 בדצמבר את הזמר האחד-עשר שישתתף ב-Vidbir 2024. האירוע נערך ב-3 בפברואר 2024. זהות הזוכה נקבעה באמצעות שילוב שווה בין קולות השופטים להצבעות הקהל, שנעשו דרך דייה.
שלושת השופטים של Vidbir 2024 נבחרו מבין תשעה מועמדים על ידי הצבעה מקוונת, שהייתה פתוחה לכלל אזרחי אוקראינה בין התאריכים 15–22 בינואר 2024. 720,841 הצבעות התקבלו בדייה, שקבעו כי אנדרי מיכאילוביץ' (ורקה סרדוצ'קה), ג'מאלה וסרהי טנצ'ינטס נבחרו לשפוט באירוע.
תקופת הגשת המועמדות הייתה פתוחה לקהל הרחב מ-30 באוגוסט ועד ל-22 באוקטובר 2023. כל אמן היה יכול לשלוח מספר בלתי מגובל של שירים.
עם תום התקופה התקבלו 389 שירים שונים מ-288 מבצעים, בעיקר באנגלית ובאוקראינית.
הפיינליסטים שנבחרו (מסומנים במודגש בטבלה מטה) כללו את מלובין, נציג אוקראינה באירוויזיון 2018. שיריהם היו אמורים לצאת לאור ב-12 בינואר, אולם כבר יום לפני כן הועלו לערוץ היוטיוב הרשמי של האירוויזיון באוקראינה.
במודגש, אלו שהעפילו לשלב הגמר מסבב האודישנים.