tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
עיצורים אלה נפוצים במיוחד בשפות שמיות, כמו עברית וערבית, וכן בשפות אפריקאיות, קווקזיות ודרום-אסיאתיות.
עיצורים גרוניים מתחלקים למספר קבוצות עיקריות, בהתאם למקום החיתוך המדויק:
עיצורים אלו מופקים באמצעות כיווץ שורש הלשון כנגד הקיר האחורי של הלוע.
קיימים שני עיצורים מרכזיים בקבוצה זו:
חוכך לועי אטום [ħ] – מופיע בערבית (למשל במילה "حر" [ħarr] – "חום").
חוכך לועי קולי [ʕ] – מופיע בערבית (למשל במילה "عين" [ʕajn] – "עין").
עיצורים אלו מופקים באמצעות כיווץ קפלי הארי-אפיגלוטיס כנגד מכסה הגרון:
עיצור אפיגלוטי סותם [ʡ] – נדיר, מופיע בשפות כמו דהאלו.
חוכך אפיגלוטי אטום [ʜ] וחוכך אפיגלוטי קולי [ʢ] – מופיעים בשפות כמו האידה.
עיצורים אלו מופקים באמצעות שימוש בגלוטיס (מיתרי הקול):
עיצור סותם סדקי [ʔ] – מופיע בערבית ובשפות רבות אחרות.
חוכך סדקי אטום [h] – מופיע באנגלית (למשל במילה "hat").
חוכך סדקי קולי [ɦ] – מופיע בצ'כית.
עיצורים גרוניים יכולים להשפיע על התנועות הסמוכות להם, למשל בהנמכתן או במרכזן.
עיצורים גרוניים נפוצים באזורים גאוגרפיים מסוימים:
המזרח התיכון וצפון אפריקה – שפות שמיות וברבריות.
הקרן האפריקאית – שפות כושיות.
הקווקז – שפות קווקזיות צפוניות.
צפון קנדה ואלסקה – שפות אינואיטיות.
בעברית מקראית היו מספר עיצורים גרוניים:
עין [ʕ] – עיצור לועי קולי.
חי"ת [ħ] – עיצור לועי אטום.
אל"ף [ʔ] – עיצור סדקי סותם.
בעברית מודרנית רבים מהם הושמטו או שינו את אופן הגייתם.
ערבית – כוללת את כל העיצורים הגרוניים הקלאסיים.
סומלית – כוללת עיצורים אפיגלוטיים.
אמי (בטאיוואן) – כוללת עיצורים לועיים ואפיגלוטיים.
עיצורים גרוניים באלפבית הפונטי הבינלאומי (IPA)
עיצור מווּלן הוא עיצור שבנוסף לבסיס החיתוך הראשי שלו נחתך בבסיס החיתוך המשני הממוקם בווילון המכונה גם החך הרך.
בעת הגיית העיצור מורמת מעט הלשון לכיוון הווילון.
באלפבית הפונטי הבינלאומי ניתן לסמן עיצורים מוולנים בכמה דרכים:
העברת טילדה דרך הסימן הבסיסי של האות מסמנת עיצור מוולן או עיצור מלועלע.
לדוגמה: הגרסה המוולנת או המלועלעת של .
רישום סימן גמא מוקטן לימין הסימן הבסיסי מסמנת עיצור מוולן.
לדוגמה: היא הגרסה המוולנת של .
בערבית ישנו עיצור מכתשי מוולן מקורב צדי הקיים במילה אחת בלבד: אללה.
בשפות רבות באירית וברוסית רבים מהעיצורים מתחלקים לשתי גרסאות הגייה באותן בסיס חיתוך ובאותו אופן חיתוך: עיצורים מוולנים ועיצורים מחונככים.
הבחנה זאת בין עיצורים מוולנים לעיצורים מחונככים ידועה בשפות אלו בשמות אחרים לדוגמה: ברוסית משתמשים בשם עיצורים קשים עבור העיצורים המוולנים ועיצורים רכים עבור עיצורים מחונככים.
בצ'רקסית ובקברדינית מבטאים את העיצורים המסודקים כעיצורים מוולנים מסודקים.
לדוגמה מבטאים את האות הצ'רקסית והקברדינית [ТӀ] כעיצור מכתשי מוולן, מסודק .
עיצור ענבלי מוולן, סותם, אטום /qˠ/
עיצור מכתשי מוולן, סותם, אטום /tˠ/
עיצור ענבלי מוולן, חוכך, קולי /ʁˠ/
עיצור ענבלי מוולן, חוכך, אטום /χˠ/
עיצור מכתשי מוולן, חוכך, אטום /sˠ/
עיצור שיני מוולן, חוכך, קולי /ðˠ/
עיצור מכתשי מוולן, חוכך צדי, קולי /ɮˠ/
עיצור מכתשי מוולן, חוכך צדי, אטום /ɬˠ/
עיצור מכתשי מוולן, מקורב צדי /lˠ/ []
עיצור מכתשי מוולן, מקיש /ɾˠ/
עיצורים מכתשיים (Alveolar) הם עיצורים הנחתכים בין קדמת, קצה או צד הלשון לבין המכתש או סביבתו.
בעברית העכשווית (שאינה מזרחית) האותיות ד, ז, ט, ל, נ, ס, צ, ת (סימן טִסָּת לֵצָן זֵד) - מייצגים קול עיצור מכתשי כמפורט בהמשך.
בטבלת העיצורים המכתשיים שלהלן, כאשר יש שני עיצורים באותה משבצת, הימני קולי והשמאלי אטום:
קדמיים מכתשי מכתשי מוולן אפיnn̥ סותםdt שורקzs חוכך(צדי)ð̠θ̱ɮɬ מקורב(צדי)ɹɹ̊ll̥ɫɫ̥ מקיש(צדי)ɾɾ̊ɺɺ̊ רוטטrr̥ שורק מחוכךʣʦ מחוכך(צדי)dð̠tθ̱dɮtɬ מפונםɗɗ̥ מסודקtʼ שורק מסודקsʼ חוכך מסודק(צדי)θ̱ʼɬʼ שורק מחוכך מסודקʦʼ מחוכך מסודק(צדי)tθ̱ʼtɬʼ מצוץ צדיǁ
עיצור מכתשי, אפי [] (נ)
עיצור מכתשי, סותם, קולי [] (ד)
עיצור מכתשי, סותם, אטום [] (ט,ת)
עיצור מכתשי, חוכך, קולי [] (ז)
עיצור מכתשי, חוכך, אטום [] (ס,שׂ)
עיצור מכתשי, חוכך צדי, קולי []
עיצור מכתשי, חוכך צדי, אטום []
עיצור מכתשי, מחוכך צדי, קולי []
עיצור מכתשי, מחוכך צדי, אטום []
עיצור מכתשי, מחוכך, קולי []
עיצור מכתשי, מחוכך, אטום [] (צ)
עיצור מכתשי, רוטט [] (ר רוטטת ספרדית)
עיצור מכתשי, מקיש צדי []
עיצור מכתשי, מוולן, מקורב צדי []
עיצור מכתשי, מקורב צדי [] (ל)
עיצור מכתשי, חוכך מסודק []
עיצור מכתשי, חוכך צדי, מסודק []
עיצור מכתשי, מצוץ צדי []
[d] - האות דל"ת מייצגת מכתשי סותם קולי.
[z] - האות זי"ן מייצגת מכתשי חוכך קולי.
[t] - האותיות טי"ת ות"ו מייצגות מכתשי סותם אטום.
[l] - האות למ"ד מייצגת מכתשי מקורב צדי.
[n] - האות נו"ן מייצגת מכתשי אפי.
[s] - האות סמ"ך מייצגת מכתשי חוכך אטום.
[ts] - האות צד"י מייצגת מכתשי מחוכך אטום.
סימן לזכירה הוא "טסת לצן זד" (הנשמע: טיסת ליצן זד)
האות שי"ן אינה מכתשית בניגוד לסמ"ך המכתשית, כי הלשון מתכנסת באות שי"ן וזו נקראת בתר מכתשית.
כך גם עיצורים הנשמעים כמו שי"ן, והמביעים קולות עיצור ממקורות זרים כמו ז' במילה ז'אנר, ג' - במילה ג'ורג', וצ' - במילה צ'רלי.
- כל אלו אינם עיצורים מכתשיים, אלא עיצורים בתר מכתשיים.
עיצורים בָּתַר-מכתשיים (postalveolar) הם עיצורים הנחתכים באזור שבין המכתש ובין החלק הקדמי של הלשון כאשר הלשון מכונסת לצורת כיפה או מעגל.
העיצורים הכפופים, המכתשיים-חכיים והבתר-מכתשיים נחתכים באותו המקום באזור בין המכתש לחך הקשה, וההבדל בין בסיסי החיתוך שלהם תלוי בצורת הלשון היוצרת עם אזור זה את בסיס החיתוך.
העיצורים הכפופים מופקים כאשר הלשון מוטה לאחור, המכתשיים-חכיים נחתכים כאשר הלשון שטוחה, והבתר-מכתשיים נחתכים כאשר הלשון מכונסת בצורת כִּפָּה או פעמון.
קדמיים בָּתַר־מכתשי אפיn̠n̠̊ סותםḏṯ חוכך(צדי)ʒʃɮ̠ɬ̠ מקורב(צדי)ɹ̠ɹ̠̊l̠l̠̊ מקיש(צדי)ɾ̱ɾ̱̊ɺ̠ɺ̠̊ רוטטr̠r̠̊ מחוכך(צדי)ʤʧd̲ɮt̲ɬ מפונםɗ̠ɗ̠̊ מסודקt̠ʼ חוכך מסודק(צדי)ʃʼɬ̠ʼ מחוכך מסודק(צדי)ʧʼt̲ɬʼ מצוץǃ
עיצור בתר-מכתשי, סותם, קולי [ḏ]
עיצור בתר-מכתשי, סותם, אטום [ṯ]
עיצור בתר-מכתשי, חוכך שורק, קולי []
עיצור בתר-מכתשי, חוכך שורק, אטום []
עיצור בתר-מכתשי, חוכך-מקורב, אטום [ɹ̠̊]
עיצור בתר-מכתשי, מקיש, אטום [ɾ̱̊]
עיצור בתר-מכתשי, רוטט, אטום [r̠̊]
עיצור בתר-מכתשי, חוכך צדי, קולי [ɮ̠]
עיצור בתר-מכתשי, חוכך צדי, אטום [ɬ̠]
עיצור בתר-מכתשי, חוכך-מקורב צדי [l̠]
עיצור בתר-מכתשי, חוכך-מקורב צדי, אטום [l̠̊]
עיצור בתר-מכתשי, מקיש צדי []
עיצור בתר-מכתשי, מקיש צדי, אטום []
עיצור בתר-מכתשי, מחוכך שורק, קולי []
עיצור בתר-מכתשי, מחוכך שורק, אטום []
עיצור בתר-מכתשי, מחוכך צדי, קולי [d̲ɮ]
עיצור בתר-מכתשי, מחוכך צדי, אטום [t̲ɬ]
עיצור בתר-מכתשי, חוכך מסודק [ʃʼ]
עיצור בתר-מכתשי, מחוכך מסודק [ʧʼ]
האות שי"ן מייצגת עיצור בתר-מכתשי חוכך אטום.
הסימנים ז', ג', צ' המשמשים לתעתק מילים ממקור זר (כמו בשמות: ז'ורז', ג'ורג' וצ'ארלי) מייצגים בהתאמה בתר-מכתשי חוכך קולי, בתר-מכתשי מחוכך קולי ובתר-מכתשי מחוכך אטום.
עיצורים מכתשיים חיכיים (alveolopalatal) הם עיצורים הנחתכים בין האזור שבין המכתש לבין החלק הקדמי של הלשון כאשר הלשון שטוחה.
עיצורים מכתשיים חיכיים קיימים בפולנית, מנדרינית, יפנית, קוריאנית ועוד שפות.
העיצורים הכפופים, הבתר-מכתשיים והמכתשיים-חיכיים נחתכים באותו המקום באזור בין המכתש לחך הקשה, כאשר ההבדל בין בסיסי החיתוך שלהם תלוי בצורת הלשון היוצרת עם אזור זה את בסיס החיתוך.
העיצורים הכפופים מופקים כאשר קצה הלשון מוטה לאחור, הבתר-מכתשיים נחתכים כאשר הלשון מכונסת בצורת כִּפָּה או פעמון, והמכתשיים-חיכיים נחתכים כאשר הלשון שטוחה.
אחוריים מכתשי־חיכי אפיn̠ʲn̠̊ʲ סותםd̠ʲt̠ʲ חוכךʑɕ מחוכךʥʨ מקורב(צידי)ʎ̟ʎ̟̊ מסודקt̠ʲʼ חוכך מסודקɕʼ מחוכך מסודקʨʼ
עיצור מכתשי-חיכי, אפי, אטום [n̠̊ʲ]
עיצור מכתשי-חיכי, סותם, קולי [d̠ʲ]
עיצור מכתשי-חיכי, סותם, אטום [t̠ʲ]
עיצור מכתשי-חיכי, חוכך, קולי []
עיצור מכתשי-חיכי, חוכך, אטום []
עיצור מכתשי-חיכי, חוכך-מקורב צידי [ʎ̟]
עיצור מכתשי-חיכי, חוכך-מקורב צידי, אטום [ʎ̟̊]
עיצור מכתשי-חיכי, מחוכך, קולי []
עיצור מכתשי-חיכי, מחוכך, אטום []
עיצור מכתשי-חיכי, חוכך, מסודק [ɕʼ]
עיצור מכתשי-חיכי, מחוכך, מסודק [ʨʼ]
עיצורים כפופים הם עיצורים הנחתכים בין האזור שבין המכתש לבין קצה החלק הקדמי של הלשון כאשר הלשון מוטה אחורנית.
ניתן למצוא עיצורים כפופים בשפות הודו אריות, שוודית, נורווגית, מנדרינית.
באלפבית הפונטי הבינלאומי מצוינים העיצורים הכפופים באמצעות סימני הבסיס של העיצורים המכתשיים המקבילים עם קרס תחתון הפונה ימינה.
העיצורים המכתשים-חכיים, העיצורים הבתר-מכתשיים והעיצורים הכפופים נחתכים באותו המקום באזור בין המכתש לחך הקשה כאשר ההבדל בין בסיסי החיתוך שלהם תלוי בצורת הלשון היוצרת עם אזור זה את בסיס החיתוך.
העיצורים המכתשיים-חכיים נחתכים כאשר הלשון שטוחה, הבתר-מכתשיים נחתכים כאשר הלשון מכונסת בצורת כיפה או פעמון, והכפופים נחתכים כאשר קצה הלשון מוטה אחורנית.
קדמיים כפוף אפיɳɳ̊ סותםɖʈ חוכך(צדי)ʐʂɮ̢ɬ̢ מקורב(צדי)ɻɻ̊ɭɭ̊ מקיש(צדי)ɽɽ̊˞ɺ˞ɺ̊ רוטטɽ͡r מחוכך(צדי)ɖʐʈʂɖɮ̢ʈɬ̢ מפונםᶑᶑ̊ מסודקʈʼ חוכך מסודק(צדי)ʂʼɬ̢ʼ מחוכך מסודק(צדי)ʈʂʼʈɬ̢ʼ מצוץ˞ǃ
עיצור כפוף, סותם, קולי []
עיצור כפוף, סותם, אטום []
עיצור כפוף, חוכך, קולי []
עיצור כפוף, חוכך, אטום []
עיצור כפוף, חוכך צדי, קולי [ɮ̢]
עיצור כפוף, חוכך צדי, אטום [ɬ̢]
עיצור כפוף, מקורב, אטום [ɻ̊]
עיצור כפוף, מקורב צדי []
עיצור כפוף, מקורב צדי, אטום [ɭ̊]
עיצור כפוף, מקיש, אטום [ɽ̊]
עיצור כפוף, מקיש צדי [˞ɺ]
עיצור כפוף, מקיש צדי, אטום [˞ɺ̊]
עיצור כפוף, מחוכך, קולי [ɖʐ]
עיצור כפוף, מחוכך, אטום [ʈʂ]
עיצור כפוף, מחוכך צדי, קולי [ɖɮ̢]
עיצור כפוף, מחוכך צדי, אטום [ʈɬ̢]
עיצור כפוף, מפונם, אטום [ᶑ̊]
עיצור כפוף, חוכך, מסודק [ʂʼ]
עיצור כפוף, חוכך צדי, מסודק [ɬ̢ʼ]
עיצור כפוף, מחוכך, מסודק [ʈʂʼ]
עיצור כפוף, מחוכך צדי, מסודק [ʈɬ̢ʼ]
עיצורים וילוניים (Velar) הם עיצורים המופקים בבסיס החיתוך הנוצר בין גב הלשון לווילון (החך הרך).
בעברית כיום העיצורים הווילוניים מיוצגים באותיות ג, כּ דגושה, הנהגית כיום באותה צורה כמו ק).
כמו כן במילים שאולות מן הלועזית כמו נג במשחק הפינג פונג, בו הנון וילונית.
הווילוניים הסותמים אינם נדירים ומצויים בשפות רבות.
את הווילוני האפי ניתן למצוא בשפות גרמאניות רבות מיוצג באמצעות צירוף האותיות ng ובכל גרסאות האלפבית הרוני היה לעיצור זה ייצוג באות ייחודית.
את הווילוני החוכך הקולי ניתן למצוא בערבית, יוונית, הולנדית, פורטוגזית, ספרדית, בלארוסית, אוקראינית וצ'כית.
הווילוני החוכך האטום מופיע בכל השפות בהן מופיע מקבילו הקולי, אך בנוסף הוא יכול להופיע גם בלעדיו – לדוגמה, בגרמנית הוא מיוצג באמצעות צירוף האותיות ch לאחר תנועות אחוריות.
הוא קיים גם בשאר השפות הסלאביות ובעברית.
אחוריים וילוני אפיŋŋ̊ סותםgk חוכך(צדי)ɣxʟ̝ʟ̝̊ מקורב(צדי)ɰɰ̊ʟʟ̥ מקיש צדיʟ̆ʟ̥̆ מחוכך(צדי)ɡɣkxɡʟ̝kʟ̝̊ מפונםɠɠ̊ מסודקkʼ חוכך מסודק(צדי)xʼʟ̝̊ʼ מחוכך מסודק(צדי)kxʼkʟ̝̊ʼ
עיצור וילוני, סותם, קולי []
עיצור וילוני, סותם, אטום []
עיצור וילוני, חוכך, קולי []
עיצור וילוני, חוכך, אטום []
עיצור וילוני, מקורב, אטום [ɰ̊]
עיצור וילוני, מקורב צדי []
עיצור וילוני, מקורב צדי, אטום [ʟ̥]
עיצור וילוני, מפונם, אטום [ɠ̊]
עיצורים הנחתכים בשני בסיסי חיתוך ראשיים – וילון ושפתיים.
עיצור וילוני משופתת, מקורב []
עיצור וילוני משופתת, מקורב, אטום []
האות גימ"ל מייצגת וילוני סותם קולי
האות כ"ף לאחר חוסר תנועה והאות קו"ף מייצגות וילוני סותם אטום
האות כ"ף לאחר תנועה מייצגת וילוני חוכך אטום
האות ו"ו ייצגה בעבר וילוני משופתת מקורב בעל זיקה לתנועות המעוגלות חולם ושורוק.
עיצורים חיכיים (Palatal) הם עיצורים הנחתכים בבסיס החיתוך הנוצר בין גב הלשון לבין החך הקשה.
העיצור החיכי המקורב נפוץ יחסית וניתן למצוא אותו בשפות רבות.
את החיכי החוכך האטום ניתן למצוא בגרמנית מיוצג כצירוף האותיות ch לאחר התנועות הקדמיות.
החיכי האפי והחיכי המקורב הצדי מצויים יחסית בהרבה שפות רומאניות ושפות סלאביות.
אחוריים חיכי חיכימשופתת אפיɲɲ̊ סותםɟc חוכך(צדי)ʝçʎ̝ʎ̝̊ מקורב(צדי)jj̊ɥɥ̊ʎʎ̊ מקיש צדיʎ̯ʎ̯̊ מחוכך(צדי)ɟʝcçɟʎ̝cʎ̝̊ מפונםʄʄ̥ מסודקcʼ חוכך מסודק(צדי)çʼʎ̝̊ʼ מחוכך מסודק(צדי)cçʼc͡ʎ̝̊ʼ מצוץǂ
עיצור חיכי, סותם, קולי []
עיצור חיכי, סותם, אטום []
עיצור חיכי, חוכך, קולי []
עיצור חיכי, חוכך, אטום []
עיצור חיכי, מקורב צדי []
עיצורים הנחתכים במידה שווה בחך ובשפתיים.
עיצור חיכי משופתת, מקורב []
האות יו"ד מייצגת עיצור חיכי מקורב, בעל זיקה לתנועות הקדמיות חיריק וצירי.
עיצורים כיסוי־גרוניים (בלעז: אפיגלוטיים) הם עיצורים הנחתכים בין מכסה הגרון (האפיגלוטיס) לבין גב הלוע.
אלו נחשבים לא נפוצים במיוחד בשפות העולם, אך זאת כנראה כתוצאה מהקושי של הבלשנים האירופאים לזהות אותם: במקרים מסוימים הסתבר שכאשר דווח על עיצורים לועיים היו אלו למעשה כיסוי־גרוניים.
קיצוניים כיסוי־גרוני סותםʡ חוכךʢʜ מקורב מקיש ʡ̯ʡ̯̊ רוטט я*я̥*
עיצור כיסוי־גרוני, חוכך, קולי []
עיצור כיסוי־גרוני, חוכך, אטום []
עיצור שפתי־שיני חוכך קולי הוא צליל עיצורי הנפוץ בשפות מדוברות רבות.
סימן ה-IPA לעיצור הוא V לטינית (או נו יוונית קטנה) /v/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-v.
זהו הצליל לאותיות בי"ת רפה ו-ו"ו.
שפה מילה IPA משמעות הערות אנגלית victory [viktəɹi] 'ניצחון' עברית ורד [ve̞ʁe̞d] 'ורד' ערבית ذهب [vaˈhab] 'זהב' רק בניבים מסוימים צ'רקסית зэвы [zavə] 'צר' רק בניב הקברדינית.
הניבים האחרים מבטאים את העיצור כ-[ʐʷ].
עיצור שיני, חוכך, קולי הוא צליל עיצורי המצוי בחלק מהשפות המדוברות.
סימן ה-IPA לעיצור הוא Ð לטינית קטנה /ð/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-D.
זהו צלילה הישן של דל"ת רפה, וניתן היה לשמוע אותו בהגיות העברית המקראית והטברנית במילה כגון אדוני .
זהו צליל האות הערבית ذ, וצליל הדיגראף Th בשפה האנגלית במילה כגון That.
עיצור זה היה קיים בפרוטו-שמית והיה אחד הצלילים של האות זי"ן.
שפה מילה IPA משמעות אנגלית there [ðɛɹ] 'שם' עברית אדונָי [ʔăðonaj] 'אדוני' בהגיית עולי תימן ועיראק ערבית ذهب [ðahab] 'זהב'
תו אפ"ב (IPA) תיאור להקשבה ð ð "נקייה" (נמצא בצד שמאל בתחתית תיבת העיצור) ðʰ ð מנושפת ðʲ ð מחונככת ðʷ ð משופתת ⁿð ð "קדם אפית" ðˤ ð מלועלעת
עיצור שיני מלועלע, חוכך, קולי [ðˤ]
עיצור שיני מלועלע, חוכך, קולי הוא צליל עיצורי המצוי במספר שפות מדוברות.
סימן ה-IPA לעיצור הוא /ðˤ/.
זהו צליל האות הערבית ظ.
שפה מילה IPA משמעות ערבית ظواهر [ðˤawaːhir] 'תופעות'
עיצור שיני, חוכך, אטום הוא צליל עיצורי המצוי בחלק מהשפות המדוברות.
סימן ה-IPA לעיצור הוא תטא יוונית קטנה /θ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-T.
זהו הצליל הישן ל-ת"ו רפה, וניתן היה לשמוע אותו בהגיות העברית המקראית והטברנית.
זהו צליל האות הערבית ث, וצליל שילוב האותיות Th בשפה האנגלית במילה כגון Path.
עיצור זה היה קיים בפרוטו-שמית והיה אחד הצלילים של האות שי"ן.
שפה מילה IPA משמעות אנגלית thin [θɪn] 'דק' ספרדית ceja [θexaˈ] 'גבה'בשימוש רק בספרד עברית עברית [ʕivˈriːθ] 'עברית' בהגייה תימנית ובהגיית עולי עיראק ערבית ثابت [θaːbitˈ] 'איתן'
עיצור שפתי־שיני, חוכך, אטום הוא צליל עיצורי הנפוץ בשפות מדוברות רבות.
סימן ה-IPA לעיצור הוא F לטינית קטנה /f/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-f.
זהו הצליל לאות פ"א רפה - אלופון /p/ בתנאי דקדוק מסוימים, אם כי לא בהכרח במילים שאולות.
עיצור שפתי־שני אפי הוא צליל עיצורי הנפוץ בשפות מדוברות רבות.
סימן ב-IPA לעיצור הוא /ɱ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-F.
צליל זה נמצא כמעט בכל שפות העולם (ובהן עברית) כאלופון לפונמות /m/ או /n/, אם הן קיימות בשפה, כאשר הן נתונות לפני העיצורים השפתיים-שניים [f] ו-[v].
לדוגמה: באנגלית – comfort, ובעברית – במילים כגון סימפוניה, אמפיתיאטרון, וכן מפוזר, מפהק אם הן נהגות במהירות.
הסמל מורכב מ-m קטנה בתוספת וו הבולטת מהצד התחתון הימני של האות כלפי שמאל.
לעיתים הצליל מיוצג על ידי האות m בתוספת סימן דיאקריטי המײצג צלילים שינײם (/m̪/).
העיצור האפי הדנטו-שפתִּי הקולי ([ɱ͆]) הוא עיצור קיים באופן תאורטי, הנוצר כאשר זרם האוויר האפי עובר דרך חלל האף בזמן שמקום החסימה הוא בין השיניים התחתונות והשפה העליונה.
זהו עיצור אפי (נזאלי), דנטו-שפתִּי (dento-labial) וקולי (voiced).
מקום החיתוך: דנטו-שפתִּי (בין השפה העליונה והשיניים התחתונות)
קוליות: קולי (מיתרי הקול רוטטים בזמן ההפקה)
כדי להפיק את [ɱ͆], השפה העליונה נוגעת קלות בשיניים התחתונות תוך כדי זרימת אוויר אפית.
זהו עיצור נדיר מאוד, וייתכן שלא קיים בשום שפה טבעית באופן מובחן.
עם זאת, הוא יכול להופיע כאלופון (הגייה משנית) של [m] או [ɱ] לפני עיצורים דנטליים או שפתיים
במערכות פונטיות ניסיוניות או בשפות מתוכננות, [ɱ͆] יכול לשמש לייצוג עיצור אפי ביניים בין [m] השפתִּי ובין [n̪] הדנטלי, או לציון דקויות ארטיקולטוריות בין אזור השפתיים והשיניים.
עיצורים דו-שינִיים (bidental) הם עיצורים אשר מבטאים אותם דרך שתי השיניים התחתונות והעליונות.
באלפבית הפונטי הבינלאומי מסומנים את העיצורים הדו-שיניים באמצעות רישום סימן ⟨  ⟩.
בניב הצ'רקסים השפסוגים של הים השחור קיים עיצור דו-שיני, חוכך, אטום [h̪͆] במילים כמו дахэ "יפה" (daːxa) ו-хы "שש" (xə) שבניבים צ'רקסים אחרים מבטאים אותה כעיצור וילוני, חוכך, אטום [x].
לכן אולי עדיף לכתוב את העיצור כ-⟨x̪͆⟩.
אבל אין חיכוך בווילון (החך הרך).
מבטאים את העיצור רק דרך השיניים.
השפתיים פתוחות, השיניים חשוקות והלשון מקישה, האוויר נכנס בין השיניים.
העיצור הוא בין העיצור [ʃ] ו-[f].
כותבים את העיצור באפ"ב כ-[h̪͆].
עיצור שני אפי הוא צליל עיצורי המצוי בשפות מדוברות רבות.
סימן ה-IPA לעיצור הוא /n̪/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-n_d.
העיצור מבוטא באנגלית, אם כי במעמד אלופון בלבד.
שפה מילה IPA משמעות אנגלית month [mʌn̪θ] 'חודש' ספרדית canción [kan̪ˈθjõ̞n] 'שיר'
עיצור שיני סותם אטום הוא צליל עיצורי המצוי בחלק מהשפות המדוברות.
סימן ה-IPA לעיצור הוא /t̪/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-t_d.
תו IPA תיאור t̪ t̪ "נקייה" t̪ʰ t̪ מנושפת t̪ʲ t̪ מחונככת t̪ʷ t̪ משופתתת t̪̚ t̪ ללא שחרור שמיע t̪ʼ t̪ מסודקת t̪ˤ t̪ מלועלעת
עיצור שיני חוכך מסודק הוא צליל עיצורי קיים במעט שפות מדוברות.
סימן ה־IPA לעיצור הוא /θʼ/.
ניתן היה לשמוע אותו בפרוטו-שמית במילים צְבִי, צוֹר, צִפּוֹרֶן, צֵל, צָלַע, צָמֵא, עצום, וצָהֳרַיִם.
בלשנים מאמנים שזהו צלילה הישן של האות הערבית ظ בתקופה עתיקה ביותר, זמן רב לפני הערבית הקלאסית (ערבית של הקוראן).
עיצורים בין-שינִיים (אינטר-דנטליים) מיוצרים על ידי הצבת קצה הלשון בין החלק העליון והחלק התחתון של השיניים הקדמיות.
הם שונים מעיצורים שיניים, המבוטאים כשהלשון כנגד החלק האחורי של החותכות העליונות.
עיצורים חוסמים הם עיצורים שבעת הגייתם, זרימת האוויר נחסמת או מופרעת במידה משמעותית, כך שבבסיס החיתוך נוצרת תהודה ("רעש") המתפרש כהגה בעל משמעות בדיבור.
לדוגמה, העיצור [] שמיוצג בעברית באות דל"ת, או [] המיוצג בעברית באות סמ"ך, או [] המיוצג באות צד"י.
בניגוד לחוסמים, ניצבת קבוצת ההגאים הצוללים (סונורנטיים), אשר בהם החסימה/ההפרעה קלה הרבה יותר ולכן לא מתקיימת אותה רמת תהודה.
כל החוסמים הם עיצורים, אבל הצוללים כוללים הן עיצורים הן תנועות.
העיצורים החוסמים נחלקים לשלוש קבוצות:
סותמים (פוצצים), למשל בעברית , שבהם מתבצעת חסימה מלאה של זרימת האוויר בבסיס החיתוך, אשר לרוב משתחררת בפרץ חד;
חוככים, למשל בעברית , שבהם מתבצעת חסימה חלקית אך משמעותית דיה ליצירת ערבול של האוויר וגרימת תהודה, וזרימת האוויר אינה נפסקת;
ומחוככים, למשל בעברית , המתחילים בחסימה מלאה ואז משוחררים לחסימה חלקית כמו החוככים.
עיצורים חוסמים אטומים (בלתי קוליים) הם החוסמים הפרוטוטיפיים – אם יש בשפה עיצורים חוסמים, בוודאות יהיו חוסמים אטומים לפחות.
גם חוסמים קוליים קיימים ברוב השפות.
זאת בניגוד לעיצורים צוללים (סונורנטיים), שבאופן פרוטוטיפי הם קוליים, ואילו רק במעט שפות קיימים עיצורים צוללים אטומים.
עיצור שיני סותם קולי הוא צליל עיצורי המצוי בחלק מהשפות המדוברות.
סימן ה-IPA לעיצור הוא /d̪/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-d_d
תו IPA תיאור d̪ d̪ "נקייה" d̪ʱ d̪ מנושפת d̪ʲ d̪ מחונככת d̪ʷ d̪ משופתתת d̪̚ d̪ ללא שחרור שמיע d̪ˤ d̪ מלועלעת
עיקור כפוי הוא עיקור שהיה נהוג במדינות רבות בתחילת המאה ה-20, בדרך כלל כחלק מתוכנית אאוגנית שמטרתה למנוע מ"חברים בלתי רצויים בחברה" להתרבות.
במחצית הראשונה של המאה ה-20 נעשה שימוש מסיבי בעיקור במדינות מסוימות באירופה ובצפון אמריקה.
תומכי העיקור הציגו זאת כניסיון לפטור את החברה ממחלות גנטיות ובהן מחלות נפש מסוימות או הפרעות התנהגותיות מסוימות.
היסטוריונים של המדע טוענים שמחלות כאלו שיש להן רקע גנטי הן נדירות יחסית ועל כן עיקור המוני אינו נחוץ לשם מניעתן ואינו אפקטיבי, והעיקור לא היה אלא ניסיון לעצב את החברה באופן שיסלק ממנה יסודות שהוגדרו כא-סוציאליים, כדי לשמור על סדר חברתי ספציפי או לעצב סדר חברתי רצוי.
לרוב הוסמך מוסד רפואי או גוף חוקי אחר להורות שאדם ינותח למטרת מניעת התרבותו, לרוב כנגד רצונו, ולעיתים ללא ידיעתו.
תוכניות מסוג זה עודדו עיקור באמצעות חיתוך צינור הזרע ("וסקטומיה") בגברים וקשירת חצוצרות בנשים.
ניתוחים אלו לא פגעו ביצר המין, או באישיותו של המנותח (להבדיל מניתוח סירוס).
עובדה זו לא התקבלה כהסבר ראוי על ידי חלק מהקבוצות והאנשים אשר תומכים בזכויות אדם.
המדינה הראשונה החשובה בה החלה תוכנית של עיקור כפוי למטרה אאוגנית היא ארצות הברית.
העיקור הכפוי נועד למנוע את התרבות המפגרים בשכלם וחולי הנפש.
לעיתים עוקרו שוכני בתי כלא ומוסדות ענישה אחרים, בהנחה כי הנטייה לפשיעה עוברת בתורשה, אך מקרים אלו היו נדירים יחסית.
המדינה הראשונה שקיבלה חקיקה המאפשרת עיקור כפוי הייתה פנסילבניה בשנת 1905, אך מושל המדינה השתמש בזכותו והטיל וטו על החקיקה.
אינדיאנה הייתה המדינה הראשונה בה נחקק חוק פעיל של עיקור כפוי בשנת 1907, ומיד לאחריה באו וושינגטון וקליפורניה בשנת 1909. תוך מספר שנים היו בארצות הברית כשלושים מדינות בהן התקבל חוק המאפשר עיקור כפוי.
בתחילה היה השימוש בעיקור הכפוי נדיר, אך בשנת 1927 ניתנה פסיקתו של בית המשפט העליון של ארצות הברית בעניין באק נגד בל.
קארי באק הייתה אישה צעירה, אשר אמה אושפזה במוסד, והיא עצמה נאנסה וילדה בת מחוץ לנישואים.
על פי החוק שהתקבל בווירג'יניה היה די בכך כדי להורות על עיקורה הכפוי.
באק לא קיבלה את הדין וערערה לבית המשפט העליון של ארצות הברית.
בית המשפט דחה את ערעורה ברוב של שמונה מול אחד.
השופט אוליבר ונדל הולמס כתב בפסק הדין:
בדיעבד התברר כי למעשה אף אחד משלושת הדורות לא היה אימבציל.
אמא של באק הושמה במוסד עקב "התנהגות מינית מופקרת".
באק, שעוקרה וששוחררה מהמוסד זמן קצר מאוד לאחר עיקורה, וחייתה שנים רבות אחר-כך, הייתה בעלת אינטֶליגנציה ממוצעת, כמו גם בתה.
פסק הדין הביא לעליה חדה במספר העיקורים הכפויים, עד שפסק דין אחר "סקינר נגד אוקלהומה" סיבך את המצב החוקי כשפסק, בשנת 1942 שאין להשתמש בעיקור כעונש.
לאחר מלחמת העולם השנייה דעת הקהל נטתה כנגד העיקור הכפוי, והרעיונות האאוגניים נראו כרעיונות שהביאו לאסון הנורא של המלחמה והשואה.
העיקור הכפוי המשיך עדיין במספר מדינות עד שנות ה-70. כמה מדינות לא ביטלו את חוקי העיקור שלהן למשך זמן רב.
מעריכים כי 64,000 אנשים עוקרו בכפייה בארצות הברית בזמן שבו החוקים היו בתוקף; כשליש מהם עוקרו בקליפורניה.
בשנים האחרונות התנצלו מושלי מדינות רבות באופן פומבי על תוכניות העיקור הכפוי שלהן.
אף מדינה לא יצרה תוכנית לפיצוי הנפגעים, בטענות שרובם עוד אינם בחיים, ומהגדרתם אין להם צאצאים, וכן כי הרשומות הנוגעות לתוכניות העיקור הכפוי הן פגומות וחלקיות.
תוכנית העיקור הכפוי הגדולה ביותר התנהלה בגרמניה הנאצית, בימי משטרו של אדולף היטלר.
אחד מהחוקים הראשונים שהתקבלו לאחר עליית המפלגה הנאצית לשלטון, היה "החוק למניעת צאצאים החולים במחלות תורשתיות" (Gesetz zur Verhütung erbkranken Nachwuchses), שנוסחו התבסס על חוקים שהוצעו או כבר נחקקו בארצות הברית.
החוק הקים 200 "בתי דין לתורשה" להם הגישו רופאים מרחבי המדינה מסמכים הנוגעים לחוליהם שהיו לקויים בשכלם, חולי נפש, אפילפטים, חרשים, או שסבלו מעיוותים גופניים כלשהם.
רופאים שלא דיווחו על חולים אלו היו צפויים לעונשים קשים.
אלכוהוליסטים וחולי מחלת הנטינגטון היו צפויים אף הם לעיקור כפוי.
מסמכי החולה הוצגו בפני בית הדין, אשר החליט אם לעקרו.
עד סוף מלחמת העולם השנייה עוקרו בכפייה בגרמניה כ-400,000 אנשים (רובם במהלך ארבע השנים הראשונות להפעלת התוכנית).
אמנם הקריטריון לעיקור לא היה גזעי, אך בין המעוקרים היו גם צאצאים מעורבים מבחינה גזעית של חיילים אפריקנים בצבא הצרפתי ששהה בחבל הריין (צאצאים אלו לאפריקנים ולגרמניות כונו "ממזרי הריין" וכמה מאות מתוכם עוקרו בכפייה והיה החלק העיקרי ברדיפת השחורים בגרמניה הנאצית).
כן עוקר מספר רב של צוענים, אך זאת לא על רקע "נחיתות גזעית" אלא בשל סיווגם כ"א-סוציאליים".
תוכנית העיקור הייתה אך הקדמה לתוכנית מרחיקת לכת יותר לחיסולם הפיזי של כל אלו שפגעו ב"היגיינה הגזעית".
תוכנית זו המכונה "תוכנית T4 - אותנסיה" החלה לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, והיא קשורה בקשר הדוק לשואה שכן הצוות שביצע את התוכנית, והשיטות ודרכי הפעולה ששימשו בה, שימשו לאחר מכן להשמדת היהודים, במיוחד במבצע ריינהרד.
גיזלה בוק הקדישה לנושא מחקר מעמיק שפורסם בשנת 1986.
רופאים מדנמרק, בהנחיה מפורשת של ממשלת דנמרק, ביצעו עיקור כפוי באלפי נשים אינואיטיות גרינלנדיות החל משנות ה-60 של המאה ה-20 ועד 1991, באמצעות התקנת התקן תוך-רחמי, בדרך כלל ללא הסכמתן.
מטרת התוכנית, שכונתה "", הייתה לצמצם הריונות לא מתוכננים או לא רצויים, ולשלוט בשיעור הילודה בגרינלנד.
מספר פוליטיקאים בגרינלנד, בהם ראש הממשלה מוצי בואורופ אגדה, תיארו את התוכנית כרצח עם.
ממשלות דנמרק וגרינלנד הסכימו בשנת 2022 להקים ועדת חקירה לנושא זה, שתגיש את ממצאיה עד 2025. 67 נשים מגרינלנד תבעו את ממשלת דנמרק.
מדינות רבות ברחבי העולם (ובמיוחד באירופה) ביצעו תוכניות של עיקור כפוי.
אמנם אלו לא הגיעו לשיעורי עיקור כבגרמניה ובארצות הברית.
בשנים האחרונות נתגלה כי בשוודיה פעלה תוכנית במסגרתה עוקרו כ-62,000 איש במשך כארבעים שנה.
כן פעלו תוכניות דומות בקנדה, באוסטרליה, בנורווגיה, בפינלנד, באסטוניה, בשווייץ, באיסלנד ובכמה מדינות באמריקה הלטינית ובהן פנמה ופוארטו ריקו.
במהלך מצב החירום בהודו, הייתה פעילות נרחבת לעיקור כפוי, שהיה לאחד מהדברים המוזהים עם התקופה.
האפיפיור פיוס ה-11 פרסם ב-1930 את האנציקליקה ("איגרת הרועים") Casti Connubii, בה קבע שאסור להתערב בהליכי רבייה אנושיים שעליהם החליטו שני הצדדים לרבייה מרצונם החופשי, ובתנאי שלפי מושגי הכנסייה הם אינם חוטאים.
עיקור (בלועזית: סטריליזציה) הוא חיסול של מיקרואורגניזמים מחוץ לגוף כולל נבגים.
חפץ או משטח בו קיים העדר מוחלט של יצורים חיים נקרא מעוקר (סטרילי).
נגיפים, אף שאינם יצורים חיים, מוכרחים אף הם להיעדר מחפץ מסוים על מנת שיוגדר כסטרילי.
הרג מיקרואורגניזמים בתוך הגוף, תוך שימוש בתרופות (אנטיביוטיקה, למשל), אינו נחשב לעיקור.
ההבדל בין עיקור וחיטוי הוא שבראשון המטרה היא חיסול כל המיקרואורגניזמים, ואילו בשני ההתמקדות היא בחיסול הפתוגנים (המיקרואורגניזמים גורמי המחלות) בלבד.
בנוסף, חיטוי מתייחס כמעט תמיד לשיטות כימיות, ואילו את שיטות העיקור ניתן לחלק לשתי קטגוריות: שיטות פיזיות ושיטות כימיות.
לעיתים, במיוחד ביום-יום, אין הקפדה יתרה על הפרדה בין שני המושגים, עיקור וחיטוי.
כדי לבדוק את הסטריליות של חפץ מסוים, ניתן, אם החפץ אינו גדול במיוחד, לטבול אותו במצע נוזלי לגידול מיקרואורגניזמים (אגר, למשל) למשך כמה ימים.
אם מיקרואורגניזמים היו על גבי החפץ, הללו יתרבו במצע הגידול ויהפכו אותו לעכור; מצע גידול בו הוטבל חפץ מעוקר יישאר צלול.
קיימות שלוש שיטות פיזיות עיקריות לעיקור:
שיטה זו מיועדת לנוזלים אותם מעוניינים לעקר.
הנוזל מועבר דרך מסנן (פילטר) בעל נקבים זעירים.
מיקרואורגניזמים הגדולים מהנקבים נותרים על-גבי המסנן.
חסרונות: מיקרואורגניזמים רבים קטנים מהנקבים הזעירים ביותר שניתן לייצר; השיטה אינה גמישה, ומיועדת לנוזלים בלבד.
יתרונות: שיטה זולה, מהירה ופשוטה, אשר אינה מצריכה רכישת ציוד יקר.
מיקרואורגניזמים רבים רגישים לסוגי קרינה שונים.
במיוחד נהוג להשתמש בקרינה על-סגולה (UV).
מעל לטמפרטורה מסוימת לא קיימים יצורים המסוגלים לחיות.
גם הציוד עצמו אותו מעוניינים לעקר יכול להיות רגיש לחום, ולפיכך לא ניתן להשתמש בשיטה זו בכל מצב.
יתרון העיקור בחום הוא ההרג המוחלט של כל המיקרואורגניזמים, כולל נבגים (דבר ששתי השיטות הקודמות אינן משיגות תמיד).
מבדילים בין שתי דרכים לעיקור בחום:
חום "יבש": חימום בתנור ב-160-180 מעלות צלזיוס או העברת הציוד בלהבת אש.
בשיטה זו ניתן לעקר מחטים, לולאות לזריעת חיידקים וכדומה (בעיקר ציוד מתכתי וזכוכית).
חום "לח": חשיפת הציוד למים רותחים או לאדים.
המכשיר הנפוץ ביותר לעיקור בחום לח הוא האוטוקלב (Autoclave).
יתרון שיטה זו הוא שניתן לעקר בעזרתה כמעט כל חפץ שאינו רגיש לחום (באוטוקלב מדובר בטמפרטורה של 121 מעלות צלזיוס), כולל בגדים, ציוד זכוכית, מתכת, עץ ועוד.
כימיקלים רבים קטלניים לרוב היצורים החיים.
חומרים רבים הם קטלניים עבור יצורים מסוימים אך אינם מזיקים ליצורים אחרים, מהווה הדבר יתרון לעיקור הכימי, בכך שניתן לבצע עיקור סלקטיבי, בו מחסלים רק סוג מסוים של אורגניזם.
כימיקלים מעקרים רבים הם קטלניים אף לאדם, והשימוש בהם מוגבל לפיכך רק לציוד שאינו בא במגע עם בני אדם.
העיצורים הנַחציים הם קבוצה של עיצורים בשפה המאופיינים בתכונה נחציות, אשר מבדילה אותם מעיצורים אחרים באותה שפה.
הנחציים הם עיצורים שמקום החיתוך המשני שלהם הוא בלוע או בסדק, כלומר קבוצת העיצורים הנחציים כוללת עיצורים מווּלנים, מלועלעים ומסודקים.
המונח "עיצורים נחציים" משמש בעיקר במחקר הפונולוגיה של השפות השמיות.
הוא מוגדר באופן עמום-במכוון ומשמש במקרים שבהם אין דרך לדעת בדיוק את מקום החיתוך המשני (למשל בפרוטו-שמית), או שרוצים להכליל עיצורים מלועלעים ועיצורים מסודקים בקבוצה אחת (למשל במשפחת השפות השמיות).
שם התואר "נחצי" נגזר מן השורש נח"צ, הקשור אל השורש לח"צ.
לא ברור באיזו צורה פונטית הייתה מיושמת תכונת הנחציות בעבר.
כיום היא מיושמת בדרכים שונות בשפות שמיות שונות: בערבית (ובהגייה ספרדית מסורתית של העברית אצל חלק מן העדות) היא ממומשת על ידי וילוּן או לעלוע, כלומר על ידי חיתוך משני של העיצור בווילון או בלוע מלבד החיתוך הראשי שלו.
לעומת זאת בשפות האתיו-שמיות ממומשת הנחציות בעיצורים מסודקים (או הדופים), כלומר בעיצורים שבביצועם האוויר פורץ החוצה לא מן הריאה אלא מסדק הקול.
מניחים כי הנחציות המלועלעת-מוולנת מאפיינת שפות שמיות צפוניות כמו עברית (לפחות בעבר), ערבית, ארמית, אכדית, אוגריתית וכדומה, ואילו הנחציות המסודקת מאפיינת שפות שמיות דרומיות כמו געז, אמהרית, טיגרינה, מהרי, סוקוטרי, שחרית (ג'בלת) וכדומה.
עוד מניחים כי גם בשפות השמיות הצפוניות קדמה הנחציות המסודקת מבחינה היסטורית לנחציות המלועלעת-מוולנת, כלומר שבמקורה הייתה הנחציות ממומשת על ידי סידוק בכל השפות השמיות, ורק בשלב מאוחר יותר הפכה בחלק מן השפות ללעלוע.
המשותף לשני סוגי הנחציות הוא שהעיצורים נחתכים בכמה בסיסי חיתוך, בנוסף לבסיס החיתוך הראשי גם בבסיס חיתוך לוואי נוסף או כמה נוספים.
הפקת הצליל של העיצורים המלועלעים-מוולנים מלווה בכיווץ שרירי הלוע והתקרבות אחורי הלשון לחך הרך, הווילון.
הפקת הצליל של העיצורים המסודקים מלווה בסגירת סדק הקול ופתיחתו בפרץ אוויר, מה שנשמע כמעין נקישה חזקה.
באלפבית הפונטי הבינלאומי עיצור מלועלע או מוולן מסומן באמצעות העברת טילדה דרכו, ואילו עיצור מסודק מסומן באמצעות פסיק עילי מימינו.
בשפות שבהן ממומשת הנחציות היא מהווה תכונה מבדילה בין פונמות, כלומר קיימים זוגות של מילים שההבדל היחיד ביניהן הוא תכונת הנחציות של אחד העיצורים, והבדל זה גורם להבדל במשמעות בין המילים.
כך למשל בעברית הקלאסית ההבדל בהגייה בין המילים שֶבֶת ושֶבֶט הוא בהיות העיצור ט נחצי והעיצור ת בלתי נחצי.
לעומת זאת בעברית החדשה, שבה אבדה תכונת הנחציות, אי אפשר להבחין בדיבור בין שתי המילים אלא רק על פי ההקשר.
כאמור, העברית המודרנית (ועוד לפניה ההגייה האשכנזית של העברית ובחלק מקהילות עם הגייה ספרדית) איבדה את תכונת הנחציות, ולכן היום בעברית המונח "עיצורים נחציים" מייצג בעיקר פונטיקה היסטורית; עם זאת, התכונה עדיין משפיעה על הכתיב המודרני (למשל בחוק הצתלם > הצטלם, שנגרם מהידמות של העצורים הנחציים צ ו-ט).
בעברית ישנן שלוש אותיות המייצגות עיצורים נחציים.
האות ט מייצגת כיום עיצור מכתשי, סותם, אטום [t].
ייצגה בעבר עיצור מכתשי, סותם, אטום מלועלע [tˤ] ומבחינה היסטורית מקבילה לעיצור השורשי המקורי, עיצור מכתשי, מסודק [tʼ].
האות צ מייצגת כיום עיצור מכתשי, מחוכך שורק, אטום [t͡s].
ייצגה בעבר עיצור מכתשי, חוכך שורק, אטום מלועלע [sˤ] ומבחינה היסטורית מכילה שלושה עיצורי שורשים מקוריים:
עיצור מכתשי, מחוכך שורק, מסודק [t͡sʼ], עיצור מכתשי, מחוכך צידי, מסודק [t͡ɬʼ], ועיצור שיני, מחוכך, מסודק [t͡θʼ].
האות ק מייצגת כיום עיצור וילוני, סותם, אטום [k].
ייצגה בעבר עיצור ענבלי, סותם, אטום [q], אך את כינויה כעיצור נחצי היא חייבת להיותה מבחינה היסטורית מקבילה לעיצור השורשי המקורי, עיצור וילוני, מסודק [kʼ].
בערבית השתמרו כל העיצורים הנחציים, אם כי חלק קטן מהדוברים איבדו את היכולת להגות את העיצורים האלה.
בעוד שבעברית היו רק עיצורים נחציים אטומים, בערבית יש גם עיצורים נחציים קוליים.
האות ط מייצגת כיום עיצור מכתשי, סותם, אטום מלועלע [tˤ].
מבחינה היסטורית מקבילה לעיצור השורשי המקורי עיצור מכתשי, מסודק [tʼ].
האות ظ מייצגת כיום עיצור שיני, חוכך, קולי מלועלע [ðˁ] או עיצור מכתשי, חוכך שורק, קולי מלועלע [zˁ].
מבחינה היסטורית מקבילה לעיצור השורשי המקורי, עיצור שיני, מחוכך, מסודק [t͡θʼ].
בחלק גדול מהניבים המדוברים הוא התמזג עם העיצור ض.
האות ص מייצגת כיום עיצור מכתשי, חוכך שורק, אטום מלועלע [sˁ].
מבחינה היסטורית מקבילה לעיצור השורשי המקורי, עיצור מכתשי, מחוכך שורק, מסודק [t͡sʼ].
האות ض מייצגת כיום עיצור מכתשי, סותם, קולי מלועלע [dˁ].
מבחינה היסטורית מקבילה לעיצור השורשי המקורי, עיצור מכתשי, מחוכך צידי, מסודק [t͡ɬʼ].
האות ق מייצגת כיום עיצור ענבלי, סותם, אטום [q], והיא אינה נתפסת בדרך כלל כעיצור נחצי, אולם בחלק מהניבים של הערבית היא נהגית כעיצור וילוני מלועלע [kˁ].
עיצורים סדקיים (Glottal) הם עיצורים הנהגים ב"סדק הקול" (glottis), המוכר יותר בשם מיתרי הקול (vocal cords).
אופן חיתוכם של הסדקיים מתייחס למרחק בין מיתרי הקול ולאופן בו זרם האוויר נחסם ביניהם.
במהלך הפקת הסדקיים הסותמים מיתרי הקול נסגרים במהירות וגורמים לחסימה מלאה במעבר זרם האוויר דרכם, ובהפקת הסדקים החוככים המרחק בין מיתרי הקול מצטמצם לזמן קצר וגורם לחסימה חלקית במעבר זרם האוויר.
הסדקיים הסותמים והחוככים משתייכים גם למצב מיתרי הקול יחד עם מנושפות העיצורים ובנוסף לקוליות העיצורים.
מצב מיתרי הקול אליו משתייכים גם הסדקיים הסותמים והחוככים מעורב באופן הגיית רוב העיצורים הקיימים בשפה, אולם בניגוד למצבי מיתרי הקול הנוספים, שלושת העיצורים הסדקיים (בעברית - האותיות א', ה' ,ח'), נחשבים ככאלה שבסיס חיתוכם נמצא במיתרי הקול.
מצב נוסף של מיתרי הקול המשולב גם עם הסדקיים הוא קוליות העיצורים, המתייחס למרחק בין מיתרי הקול ולתנועתם כאשר האוויר עובר ביניהם בטרם מגיע לבסיס החיתוך.
במהלך הפקת העיצורים הקוליים תנועת מיתרי הקול היא רטט ובמהלך הפקת האטומים (בלתי־קוליים) תנועת מיתרי הקול אינה רטט.
מתוך שלושת הסדקיים, עיצור אחד סותם אטום ושניים חוככים, מתוכם עיצור אחד קולי ומשנהו אטום.
העיצורים הסדקיים נוטים להיעלם ולהפוך לתנועות תוך כדי דיבור, בייחוד כשהם מופיעים באמצע מילה וכשהדיבור מהיר.
כך קורה גם בעברית המודרנית, אשר חלק גדול מדובריה אינם מבחינים שלמילה "קופאים" נוסף עיצור סדקי שאינו נמצא במילה "קופים", כמו כן המילה "מהר" שהגייתה אמורה להיות "maher" נהגית "maer".
גם בערבית, אופן כתיבת הסימן המזה (ء) המייצג עיצור סדקי, מעיד על כך שכבר בתקופות קדומות נעלם עיצור זה והוחלף בתנועות במהלך ההגייה, בחלק מהניבים.
עיצור סדקי, סותם, אטום []
עיצור זה מיוצג על ידי האות א בעברית (למשל במילה "קופאים" שומעים את העיצור הסדקי, בניגוד ל"קופים"), כמו כן הסימן המזה ء בערבית (וגם האות ق בחלק מהדיאלקטים), האות q במלטזית וצירוף האותיות tt בדיאלקט הקוקני של אנגלית (better, butter כפי שנהגים באזורים מסוימים של לונדון).
עיצור סדקי, חוכך, קולי []
עיצור סדקי, חוכך, אטום []
ברוב השפות אין הבחנה בין עיצורים אלו.
כך למשל, האות ה בעברית מייצגת את שניהם.
האטום נשמע בדרך־כלל בראש מילה או בסופה (למשל במילה "הר"), ואילו הקולי - בין שתי תנועות (למשל, במילה "מהר").
עיצורים אלה מיוצגים באות هـ בערבית, h באנגלית, ו-h בצ'כית (שם העיר פראג נכתב בצ'כית "Praha" ונהגה "פראהא").
עיצורים מקורבים הם עיצורים המופקים תוך יצירת ערוץ צר בו זורם האוויר ללא כל חיכוך בניגוד לעיצורים החוככים אך כאשר נהגים העיצורים המקורבים בהדגשה יכולה להיווצר מידה מסוימת של חיכוך.
משפחת העיצורים המקורבים מחולקת לחצאי תנועות ועיצורים נזילים.
עיצורים מקורבים שיש להם זיקה לתנועה מסוימת ושבמהלך הפקתם זרם האוויר עובר מעל מרכז הלשון.
חצאי תנועות חיכיים מקבילים לתנועות קדמיות, חצאי תנועות בתר-חיכיים מקבילים לתנועות מרכזיות, חצאי תנועות וילוניים מקבילים לתנועות אחוריות וחצאי תנועות שפתיים מקבילים לתנועות מעוגלות.
עיצורים מקורבים שאין להם זיקה לתנועה מסוימת ושלא משתייכים לחצאי התנועות.
עיצורים נזילים שבמהלך הפקתם זרם האוויר עובר מעל מרכז הלשון.
בבסיסי החיתוך כיסוי גרון, לוע וענבל (ייתכן גם סדקי) ישנה זהות בין העיצורים המקורבים מרכזיים לבין העיצורים החוככים מרכזיים קוליים.
עיצורים נזילים שבמהלך הפקתם זרם האוויר עובר מצד אחד או משני צידי הלשון.
עיצור מכתשי מוולן, מקורב צידי
האות יו"ד מייצגת עיצור חיכי מקורב שיש לו זיקה לתנועות הקדמיות חיריק צירי וסגול.
האות ו"ו אומנם מייצגת עיצור שפתי-שיני חוכך קולי, אך בעבר ייצגה עיצור וילוני משופתת מקורב שיש לו זיקה לתנועות המעוגלות חולם ושורוק.
האות למ"ד מייצגת עיצור מכתשי מקורב נזיל צידי.
האות רי"ש מייצגת עיצור ענבלי חוכך קולי, אך הוא יכול להיות גם עיצור ענבלי מקורב נזיל.
עיצורים שְׂפָתיים הם עיצורים המופקים בשימוש בשפתיים בלבד או בשפתיים בשילוב אמצעי הגייה אחר.
העיצורים השפתיים מתחלקים לארבע/חמש קבוצות: דו־שפתיים, לשוניים־שפתיים, שפתיים־שיניים, שיניים־שפתיים ווילוניים משופתתים.
בטבלה מופיעים עיצורים נפוצים, נדירים ואף תאורטיים (שאינם קיימים למעשה באף שפה).
שפָתיים וילוני משופתת שיני־שפתי שפתי־שיני לשוני־שפתי דו־שפתי אפיɱ͆ɱ̥͆ɱɱ̊m̼m̼̊mm̥ סותםb͆p͆b̪p̪b̼p̼bp חוכךv͆f͆vfβ̼ɸ̼βɸ מקורבwʍʋʋ̊ מקישѵⱱ̟ רוטטʙ͆ʙ̥͆ʙ̪ʙ̪̊ʙ̼ʙ̼̊ʙʙ̊ מפונםɓ̪̊ɓ̪̊ɓ̼ɓ̼̊ɓɓ̥ מסודק p͆ʼ p̪ʼ p̼ʼ pʼ מצוץ ʘ̼ ʘ
עיצורים וילוניים משופתתים הם עיצורים המופקים בשני בסיסי חיתוך, בווילון ובשפתיים.
עיצור וילוני משופתת, מקורב או [ɰʷ]
עיצור וילוני משופתת, מקורב, אטום
עיצורים שיניים־שפתיים הם עיצורים המופקים בבסיס החיתוך הנוצר במפגש בין השפה העליונה לבין השיניים התחתונות.
עיצור שיני־שפתי, אפי, אטום /ɱ̥͆/
עיצור שיני־שפתי, סותם, קולי /b͆/
עיצור שיני־שפתי, סותם, אטום /p͆/
עיצור שיני־שפתי, חוכך, קולי /v͆/
עיצור שיני־שפתי, חוכך, אטום /f͆/
עיצור שיני־שפתי, רוטט, אטום /ʙ̥͆/
עיצור שיני־שפתי, מחוכך, קולי /b͆v͆/
עיצור שיני־שפתי, מחוכך, אטום /p͆f͆/
עיצורים שפתיים־שיניים הם עיצורים המופקים בבסיס החיתוך הנוצר במפגש בין השפה התחתונה לבין השיניים העליונות.
עיצור שפתי־שיני, אפי, אטום /ɱ̊/
עיצור שפתי־שיני, מחוכך, קולי /b̪v/
עיצור שפתי־שיני, מחוכך, אטום /p̪f/
עיצור שפתי־שיני, מפונם, אטום /ɓ̪̊/
עיצור שפתי־שיני, חוכך, מסודק /fʼ/
עיצורים לשוניים־שפתיים הם עיצורים המופקים בבסיס החיתוך הנוצר במפגש בין קצה הלשון והשפה העליונה.
אלו נדירים מאוד, וקיימים בכמה שפות אוקיאניות.
עיצור לשוני־שפתי, אפי, אטום /m̼̊/
עיצור לשוני־שפתי, סותם, קולי /b̼/
עיצור לשוני־שפתי, סותם, אטום /p̼/
עיצור לשוני־שפתי, חוכך, קולי //
עיצור לשוני־שפתי, חוכך, אטום /ɸ̼/
עיצור לשוני־שפתי, רוטט, אטום /ʙ̼̊/
עיצור לשוני־שפתי, מחוכך, קולי /b̼/
עיצור לשוני־שפתי, מחוכך, אטום /p̼ɸ̼/
עיצורים דו־שפתיים הם עיצורים המופקים בבסיס החיתוך הנוצר במפגש בין שתי השפות.
עיצור דו־שפתי, אפי, אטום /m̥/
עיצור דו־שפתי, רוטט, אטום /ʙ̊/
עיצור דו־שפתי, מחוכך, קולי /bβ/
עיצור דו־שפתי, מחוכך, אטום /pɸ/
עיצור דו־שפתי, מפונם, אטום /ɓ̥/
עיצור דו־שפתי, חוכך, מסודק /ɸʼ/
האות בי"ת מייצגת דו־שפתי סותם קולי או שפתי־שיני חוכך קולי.
האות ו"ו מייצגת שפתי־שיני חוכך קולי, אך בעבר יצגה וילוני משופתת מקורב.
האות מ"ם מייצגת דו־שפתי אפי.
האות פ"א מייצגת דו־שפתי סותם אטום או שפתי־שיני חוכך אטום.
עיצורים ענבליים נהגים באמצעות הענבל, הלשונית הנמצאת בקצה הווילון (החך הרך), בפתח הלוע.
בעת הגיית עיצור ענבלי, הענבל מתקרב או נצמד לחך הרך.
ישנם ענבליים שבהגייתם הענבל רוטט על־גבי החך הרך.
בפונולוגיה מקובל לשייך את העיצורים הענבליים לקבוצת העיצורים האחוריים (דורסאליים, dorsal).
הנפוצים ביותר מביניהם הם הענבליים החוככים /χ ʁ/ והרוטט /ʀ/.
שלושת העיצורים הללו קיימים בעברית ישראלית, אם כי הבחנה פונמית קיימת רק בין האטומים לקוליים, כלומר בין [χ] המיוצג באותיות ח ו-כ רפה, ל־[ʁ] ו־[ʀ], כשהשניים האחרונים הם אלופונים המיוצגים באות ר.
רוב דוברי עברית ישראלית, גרמנית וצרפתית אינם מבחינים בין [ʁ] ל־[ʀ], לבין העיצורים המכתשיים [r] (רוטט) ו־[ɾ] (מקיש), כולם מיוצגים בעברית באות ר, בגרמנית ובצרפתית באות r.
בצרפתית אין הבחנה בין [ʁ] ל־[χ], ושניהם שייכים לפונמה המיוצגת באות /r/ - כלומר אין הבחנה בקוליות בענבליים (כאמור, חלק מהדוברים הוגים את הפונמה הזאת כעיצור מכתשי).
בפורטוגזית [r] ו-[ʁ] משמשים לעיתים כאלופונים בתפוצה משלימה של הפונמה המיוצגת באות r, אם כי יש מקרים שבהם ההחלפה ביניהם יוצרת הבחנה במשמעות.
בחלק מניבי הערבית (למשל בערבית של עיראק ובערבית ספרותית) ישנם ענבליים סותמים - /q ɢ/ (בערבית ספרותית הם מיוצגים באות ق, המקבילה ל-ק בעברית ובארמית).
עיצור כזה היה קיים גם בעברית עתיקה ובארמית, כפי שמעידה ההבחנה בכתב בין ק (סותם ענבלי אטום) ל־כּ דגושה (סותם וילוני אטום).
עדות שונות מבחינות גם הן בין ק לכ בעיקר הבבלים (מעיראק) והתימנים, ואף מבדילים בין קּ דגושה לרפה, אך ייתכן שאלה הן בהשפעת השפה הערבית כפי שנהגתה באותן ארצות.
העובדה שבניקוד הטברני ישנה הבחנה בין כ רפה לדגושה, אך אין הבחנה דומה עבור האות ק, רומזת לכך שגם בעברית הטברנית (המאה ה-8 לספה"נ) ההבחנה בין ק ל־כּ נשמרה.
בכל ניבי הערבית (ובניגוד לעברית המודרנית ולגרמנית) יש הבחנה ברורה בין [ʁ] ל־[r].
גם בפרסית ובשפות הקרובות אליה קיימת הבחנה ביניהם, ובחלק מניבי הפרסית קיים העיצור [q].
בניביה האחרים הוא התלכד עם העיצור [ʁ] ונהגה כמותו.
ברוב השפות אין הבחנה בין עיצורים ענבליים לווילוניים, כך שצמדי העיצורים [χ] ו־[x] או [ʁ] ו־[ɣ] מהווים אלופונים של אותן פונמות.
ישנם כמה ניבי הולנדית בהם קיימת הבחנה בין [χ] ל־[x].
ניבי הערבית שהוזכרו לעיל, וגם חלק מניבי הפרסית, מבחינים בין [k] (מיוצג באות ك) ל־[q] (מיוצג באות ق).
אחוריים ענבלי אפיɴɴ̊ סותםɢq חוכךʁχ מקורבʁ̞̊ מקישɢ̆ɢ̥̆ רוטטʀʀ̊ מחוכך ɢʁqχ מפונםʛʛ̥ מסודקqʼ חוכך מסודקχʼ מחוכך מסודקqχʼ
עיצור ענבלי, סותם, קולי []
עיצור ענבלי, סותם, אטום []
עיצור ענבלי, חוכך, קולי []
עיצור ענבלי, חוכך, אטום []
עיצורים צידיים הם עיצורים שבמהלך הפקתם האוויר משתחרר מצד אחד או משני צידי הלשון כאשר לרוב נוצר קשר בין קצה הלשון לבין השיניים העליונות או בין הלשון למכתש, בשונה משאר העיצורים שהם מרכזיים ובהם האוויר משתחרר מעל מרכז הלשון.
רוב העיצורים הצידיים הם עיצורים מקורבים מקבוצת העיצורים הנזילים, חלקם עיצורים חוככים מקבוצת העיצורים החוככים הבלתי שורקים, עיצור צידי אחד הוא עיצור מקיש מקבוצת העיצורים המקישים הצידיים ועיצור צידי נוסף הוא עיצור מצוץ מקבוצת העיצורים המצוצים הצידיים.
כאשר מופיעים בטבלה שני עיצורים באותה משבצת, העיצור הימני קולי והשמאלי אטום.
אחוריים קדמיים וילוני חיכי כפוף מכתשי חוכך צידי ʟ̝̊ ʟ̝ ʎ̝̊ ʎ̝ ɬ̢ ɬ ɮ מקורב צידי ʟ̥ ʟ ʎ̊ ʎ ɭ̊ ɭ l̥ l מקיש צידי ʎ̯̊ ʎ̯ ɺ̠̊ ɺ̠ ɺ̊ ɺ צידי מסודק ɬʼ מצוץ צידי ǁ
עיצור וילוני, חוכך צידי, קולי []
עיצור וילוני, חוכך צידי, אטום []
עיצור חיכי, חוכך צידי, אטום []
עיצור כפוף, חוכך צידי, אטום []
עיצור מכתשי, חוכך צידי, קולי []
עיצור מכתשי, חוכך צידי, אטום []
עיצור וילוני, מקורב צידי []
עיצור חיכי, מקורב צידי []
עיצור כפוף, מקורב צידי []
עיצור מכתשי, מקורב צידי []
עיצור מכתשי מוולן, מקורב צידי []
עיצור וילוני, מקיש צידי, אטום
עיצור חיכי, מקיש צידי, אטום
עיצור כפוף, מקיש צידי, אטום
עיצור מכתשי, מקיש צידי []
עיצור מכתשי, מקיש צידי, אטום []
עיצור שיני, מקיש צידי []
עיצור שיני, מקיש צידי, אטום []
עיצור וילוני, מחוכך צידי, קולי []
עיצור וילוני, מחוכך צידי, אטום []
עיצור חיכי, מחוכך צידי, אטום
עיצור כפוף, מחוכך צידי, אטום
עיצור מכתשי, מחוכך צידי, קולי []
עיצור מכתשי, מחוכך צידי, אטום []
עיצור וילוני, מחוכך צידי, מסודק [ ]
עיצור חיכי, מחוכך צידי, מסודק
עיצור מכתשי, מחוכך צידי, מסודק []
עיצור וילוני, חוכך צידי, מסודק []
עיצור חיכי, חוכך צידי, מסודק []
עיצור כפוף, חוכך צידי, מסודק []
עיצור מכתשי, חוכך צידי, מסודק []
עיצור שיני, חוכך צידי, מסודק []
עיצור וילוני, מחוכך צידי, מסודק []
עיצור חיכי, מחוכך צידי, מסודק []
עיצור כפוף, מחוכך צידי, מסודק []
עיצור שיני, מחוכך צידי, מסודק []
עיצור מכתשי, מצוץ צידי []
האות שׂי"ן ייצגה בעבר עיצור מכתשי, חוכך צידי, אטום.
עיצורים סותמים או פוצצים (plosives) הם עיצורים ריאתיים אוראליים בניגוד לעיצורים האפיים, כלומר במהלך הגיית העיצורים הסותמים האוויר משתחרר דרך הפה ולא דרך האף.
העיצורים הסותמים קיימים ברוב השפות, ורק במספר שפות מעטות אין אף לא עיצור סותם אחד.
במספר שפות, לדוגמה באיטלקית, ניתן להבחין ששני עיצורים סותמים נבדלים ביניהם במשך הגייתם.
עיצור סותם מוארך מופק באמצעות הארכת ביצוע השלב השני של הצטברות האוויר לפני השחרור, והגיית אותם עיצורים סותמים מוארכים יכולה להימשך עד פי שלושה מאשר הגיית סותם רגיל.
סדקיים קיצוניים אחוריים בינוניים קדמיים שפתיים סדקי כיסוי-גרוני לועי ענבלי וילוני חכי מכתשי־חכי כפוף בתר־מכתשי מכתשי שיני שיני־שפתי שפתי־שיני לשוני־שפתי דו־שפתי סותםʔʡQ̬Qɢqɡkɟcd̠ʲt̠ʲɖʈḏṯdtd̪t̪b͆p͆b̪p̪b̼p̼bp
עיצורים מפונמים הם עיצורים סותמים (או מחוככים) שהמעורר העיקרי שלהם הוא מעורר סדקי של יניקה ובו בזמן יכול להתאפשר גם מעורר ריאתי הגורם למפונם להיות הגה קולי.
כלומר המעורר העיקרי הוא תיבת הקול הכמעט סגורה שיורדת ויוצרת זרימת אוויר אל פנים חלל הפה, ומצד שני תיתכן בו בזמן גם זרימה ריאתית רגילה שיכולה להרטיט את שפתות הקול.
העיצור המפונם הנפוץ ביותר הוא הדו-שפתי.
ניתן להבחין בשלבים אחדים בהגיית העיצורים המפונמים: בשלב ראשון נסתם בסיס החיתוך, בשלב השני יורדת פיקת הגרון כך שנוצר לחץ אוויר שלילי בתוך חלל הפה מאחורי הסתימה ובשלב השלישי נפתחת הסתימה בבסיס החיתוך ומאפשרת לזרם האוויר לחדור פנימה.
אחוריים קדמיים שפתיים ענבלי וילוני חיכי כפוף בתר־מכתשי מכתשי שיני שיני־שפתי שפתי־שיני לשוני־שפתי דו־שפתי מפונםʛʛ̥ɠɠ̊ʄʄ̥ᶑᶑ̊ɗ̠ɗ̠̊ɗɗ̥ɗ̪ɗ̪̊ɓ͆ɓ̥͆ɓ̪ɓ̪̊ɓ̼ɓ̼̊ɓɓ̥
עיצור ענבלי, מפונם, אטום []
עיצור וילוני, מפונם, אטום []
עיצור חכי, מפונם, אטום []
עיצור מכתשי, מפונם, אטום []
עיצור שיני, מפונם, אטום []
עיצור דו-שפתי, מפונם, אטום []
עיצורים מסודקים (Ejective) הם עיצורים סותמים לא ריאתיים שבמהלך הגייתם זרם האוויר מווסת באמצעות פיקת הגרון ולא באמצעות הריאות.
עיצורים מסודקים הם לרוב גרסאות לא ריאתיות של עיצורים סותמים אטומים או עיצורים חוככים אטומים.
העיצור המסודק הנפוץ ביותר הוא הווילוני.
ניתן להבחין בכמה שלבים בהגיית העיצורים המסודקים: בשלב הראשון יורדת פיקת הגרון ומאפשרת לאוויר לחדור לחלל הפה, בשלב השני נסתם בסיס החיתוך, בשלב השלישי עולה פיקת הגרון ויוצרת לחץ בתוך חלל הפה מאחורי הסתימה ובשלב הרביעי נפתחת הסתימה בבסיס החיתוך ומאפשרת לזרם האוויר לפרוץ החוצה.
עיצור וילוני, מסודק [ ]
עיצור מכתשי-חכי, חוכך שורק, מסודק []
עיצור כפוף, חוכך שורק, מסודק []
עיצור בתר-מכתשי שורק, חוכך, מסודק []
עיצור מכתשי, חוכך שורק, מסודק []
עיצור שיני, חוכך שורק, מסודק [s̪ʼ]
עיצור לועי, חוכך, מסודק []
עיצור ענבלי, חוכך, מסודק []
עיצור וילוני, חוכך, מסודק []
עיצור חכי, חוכך, מסודק [çʼ]
עיצור מכתשי, חוכך, מסודק [θ̱ʼ]
עיצור שיני, חוכך, מסודק []
עיצור שפתי-שיני, חוכך, מסודק []
עיצור דו-שפתי, חוכך, מסודק [ɸʼ]
עיצור וילוני, חוכך צידי, מסודק [ʟ̝̊ʼ]
עיצור חכי, חוכך צידי, מסודק [ʎ̝̥ʼ]
עיצור כפוף, חוכך צידי, מסודק [ɬ̢ʼ]
עיצור שיני, חוכך צידי, מסודק [ɬ̪ʼ]
עיצור מכתשי-חכי, מחוכך שורק, מסודק [ʨʼ]
עיצור כפוף, מחוכך שורק, מסודק
עיצור בתר-מכתשי, מחוכך שורק, מסודק []
עיצור מכתשי, מחוכך שורק, מסודק []
עיצור מכתשי, מחוכך שורק, מסודק [ʼʦ̪]
עיצור ענבלי, מחוכך, מסודק []
עיצור וילוני, מחוכך, מסודק []
עיצור חכי, מחוכך, מסודק [cçʼ]
עיצור מכתשי, מחוכך, מסודק [tθ̱ʼ]
עיצור שיני, מחוכך, מסודק [t̪θʼ]
עיצור חכי, מחוכך צידי, מסודק [cʎ̝̥ʼ]
עיצורים מצוצים (Click) הם עיצורים סותמים לא ריאתיים שבמהלך הגייתם זרם האוויר מווסת באמצעות תנועת הווילון ולא באמצעות תנועת הסרעפת.
במהלך הגיית העיצורים המצוצים ניתן להבחין בכמה שלבים: בשלב הראשון נסתם בסיס החיתוך, בשלב השני תנועת הווילון יוצרת לחץ אוויר שלילי בחלל הפה מאחורי הסתימה, בשלב השלישי נפתחת הסתימה ומאפשרים לאוויר לחדור פנימה בצליל של מציצה.
עיצורים מסוג זה משמשים בתרבויות שונות כסימנים שאינם חלק מן השפה עצמה, כדוגמת קריאת שלילה בעברית (צקצוק).
ניתן למצוא עיצורים מצוצים המשמשים חלק מאוצר העיצורים ה"רגיל" של השפה רק בשפות אפריקאיות (ובעיקר בשפות קויסאן המדוברות באפריקה הדרומית).
בעיצור הווילוני המצוץ /ʞ/ זרם האוויר מווסת באמצעות תנועת המכתש ולא באמצעות תנועת הווילון ומשוחרר מאחור, בניגוד לרוב העיצורים המצוצים.
אחוריים קדמיים שפתיים וילוני חכי כפוף בתר־מכתשי מכתשי שיני לשוני־שפתי דו־שפתי מצוץ ʞ ǂ 𝼊 ǃ ǀ ʘ̼ ʘ מצוץ צידי ǁ ǁ̪
עיצורים מצוצים אשר בעת הגייתם זורם האוויר פנימה מצד אחד או משני צידי הלשון.
עיצורים מקישים (flap) הם עיצורים המופקים תוך התכווצות שרירים יחידה כך שאיבר חיתוך אחד מושלך כנגד איבר חיתוך אחר.
ההבדל בין עיצורים מקישים לעיצורים סותמים הוא בכך שאין תהליך של בניית לחץ אוויר מאחורי בסיס החיתוך.
העיצור המקיש הצדי יחסית נפוץ אף שאוזן אירופאית עשויה שלא לקלוט אותו, כגון ביפנית ובשפות אחרות בהן אין הבחנה בין עיצורי רי"ש ולמ"ד, קיים העיצור המקיש הצדי.
בנוסף, בשפות בהן אין הבחנה בין עיצורים צדיים למרכזיים אותו העיצור עשוי להיות לעיתים מרכזי או צדי.
קיצוניים אחוריים קדמיים שפתיים כיסוי-גרוני ענבלי וילוני חכי כפוף בתר־מכתשי מכתשי שיני שפתי־שיני דו־שפתי מקיש(צדי)ʡ̯ʡ̯̊ɢ̆ɢ̥̆ɽɽ̊ɾ̱ɾ̱̊ɾɾ̊ɾ̪ɾ̪̊ⱱⱱ̟ʟ̆ʟ̥̆ʎ̯ʎ̯̊ɭ̯ɭ̯̊ɺɺ̊ɺ̪ɺ̪̊
עיצור כיסוי-גרוני, מקיש, אטום [ʡ̯̊]
עיצור ענבלי, מקיש, אטום [ɢ̥̆]
עיצור מכתשי, מקיש, אטום [ɾ̊]
עיצור שיני, מקיש, אטום [ɾ̪]
עיצור שיני, מקיש, אטום [ɾ̪̊]
עיצור וילוני, מקיש צדי [ʟ̆]
עיצור וילוני, מקיש צדי, אטום [ʟ̥̆]
עיצור חכי, מקיש צדי [ʎ̯]
עיצור חכי, מקיש צדי, אטום [ʎ̯̊]
עיצור כפוף, מקיש צדי [ɭ̯]
עיצור כפוף, מקיש צדי, אטום [ɭ̯̊]
עיצור מכתשי, מקיש צדי, אטום [ɺ̊]
עיצור שיני, מקיש צדי [ɺ̪]
עיצור שיני, מקיש צדי, אטום [ɺ̪̊]
עיצור רוטט (Trill) הוא עיצור המופק תוך מספר התכווצויות שרירים רצופות ומהירות.
העיצורים הרוטטים נהגים באמצעות יצירת רטט בבסיס החיתוך על ידי הטחה חוזרת ונשנית של הלשון בבסיס החיתוך, או הטחה חוזרת ונשנית של השפתיים זו בזו.
עיצורים קיצוניים עיצורים אחוריים עיצורים קדמיים עיצורים שפתיים כיסוי-גרוני ענבלי חכי מכתשי-חכי כפוף בתר-מכתשי מכתשי שיני שפתי-שיני דו-שפתי עיצורים רוטטים я̊ • я ʀ̊ • ʀ • • r̠̊ • r̠ r̊ • r r̪̊ • r̪ ʙ̪̊ • ʙ̪ ʙ̊ • ʙ
עיצורים מלועלעים (Pharyngealized) הם עיצורים הנחתכים בלוע בנוסף לבסיס החיתוך הראשי כך שבעת הגיית העיצורים ישנה התכווצות של שרירי הלוע (מעין הגיית ע במקביל להגיית העיצור).
הדרך לסמן עיצור מלועלע באלפבית הפונטי הבינלאומי היא:
רישום סימן שאלה מוקטן מימין לסימן העיצור הבסיסי [ˤ].
לדוגמה: [dˤ] היא הגרסה המלועלעת של [d].
עיצור מכתשי מלועלע, סותם, קולי []
עיצור מכתשי מלועלע, סותם, אטום []
עיצור מכתשי מלועלע, חוכך, קולי []
עיצור מכתשי מלועלע, חוכך, אטום []
עיצור מכתשי מלועלע, מקורב צדי
עיצור מכתשי מלועלע, חוכך צדי, אטום []
עיצור שיני מלועלע, מחוכך, קולי []
עיצור לועי מלועלע, סותם, אטום []
עיצורים מְשׂוּפְתָּתִים (labialized), הם עיצורים הנחתכים בשפתיים בנוסף לבסיס החיתוך הראשי שלהם כך שבעת הגיית העיצור מכווצות השפתיים.
המשופתתים נפוצים בשפות הקווקזיות הצפון-מערביות (כצ'רקסית ואבחזית), ובשפות ממשפחת השפות אתבסקה שבצפון אמריקה.
באלפבית הפונטי הבינלאומי מסומנים העיצורים המשופתתים באמצעות רישום סימן w מוקטן [ʷ] לימין האות.
לדוגמה: [kʷ] היא הגרסה המשופתתת של [k].
כדי לבטא את העיצור [kʷ], נדרש לבטא את הצלילים [k] ו-[w] בו-זמנית.
באנגלית הצליל הקרוב לעיצור וילוני משופתת, סותם, אטום [kʷ] הוא q במילים Queen או Squirrel, אך במילים הללו ההגייה היא [kw] ושני העיצורים [k] ו-[w] אינם מבוטאים יחדיו.
עיצור חכי משופתת, מקורב []
עיצור סדקי, סותם, אטום, משופתת []
עיצור לועי, סותם, משופתת []
עיצור ענבלי, סותם, קולי, משופתת []
עיצור ענבלי, סותם, אטום, משופתת []
עיצור וילוני, סותם, קולי, משופתת []
עיצור וילוני, סותם, אטום, משופתת []
עיצור מכתשי, סותם, קולי, משופתת []
עיצור מכתשי, סותם, אטום, משופתת []
עיצור דו-שפתי, סותם, קולי, משופתת []
עיצור דו-שפתי, סותם, אטום, משופתת []
עיצור סדקי, חוכך, אטום, משופתת []
עיצור לועי, חוכך, קולי, משופתת []
עיצור לועי, חוכך, אטום, משופתת []
עיצור ענבלי, חוכך, קולי, משופתת []
עיצור ענבלי, חוכך, אטום, משופתת []
עיצור וילוני, חוכך, קולי, משופתת []
עיצור וילוני, חוכך, אטום, משופתת []
עיצור מכתשי-חכי, חוכך, קולי, משופתת []
עיצור מכתשי-חכי, חוכך, אטום, משופתת []
עיצור כפוף, חוכך, קולי, משופתת []
עיצור כפוף, חוכך, אטום, משופתת []
עיצור בתר-מכתשי, חוכך, קולי, משופתת []
עיצור בתר-מכתשי, חוכך, אטום, משופתת []
עיצור מכתשי, חוכך, קולי, משופתת []
עיצור מכתשי, חוכך, אטום, משופתת []
עיצור שיני, חוכך, קולי, משופתת []
עיצור שיני, חוכך, אטום, משופתת []
עיצור שפתי-שיני, חוכך, קולי, משופתת []
עיצור שפתי-שיני, חוכך, אטום, משופתת []
עיצור דו-שפתי, חוכך, קולי, משופתת
עיצור דו-שפתי, חוכך, אטום, משופתת
עיצור מכתשי, חוכך צידי, אטום, משופתת []
עיצור לועי, מחוכך, סותם, משופתת []
עיצור ענבלי, מחוכך, קולי, משופתת []
עיצור ענבלי, מחוכך, אטום, משופתת []
עיצור וילוני, מחוכך, אטום, משופתת
עיצור בתר-מכתשי, מחוכך, קולי, משופתת []
עיצור בתר-מכתשי, מחוכך, אטום, משופתת []
עיצור מכתשי, מחוכך, קולי, משופתת []
עיצור מכתשי, מחוכך, אטום, משופתת []
עיצורים שורקים (strident; sibilant) הם עיצורים חוככים או עיצורים מחוככים המופקים באזור המכתש ובתר המכתש כך שתנועת האוויר מתועלת באמצעות קדמת הלשון אל השיניים העליונות.
לעיצורים השורקים בעברית יש תפקיד מורפולוגי, שכן כאשר אחד מהם מופיע בפ"א הפועל של בניין "התפעל" מתרחש שׂיכוּל עיצורים בין פ"א הפועל לבין ת"ו הבניין.
האות זי"ן מייצגת מכתשי חוכך שורק קולי.
האות סמ"ך מייצגת מכתשי חוכך שורק אטום.
האות צד"י מייצגת מכתשי, מחוכך שורק, אטום.
האות שי"ן מייצגת בתר-מכתשי חוכך שורק אטום.
הסימנים ז', ג' ו-צ' משמשים לתעתיק מילים שאולות ומייצגים בהתאמה בתר-מכתשי חוכך שורק קולי, בתר-מכתשי מחוכך שורק קולי, ובתר-מכתשי מחוכך שורק אטום.
עיצורים שיניים (Dental) הם עיצורים הנחתכים בין קצה או קדמת הלשון לבין השיניים העליונות.
קדמיים שיני אפיn̪n̪̊ סותםd̪t̪ שורקz̪s̪ חוכך(צדי)ðθɮ̪ɬ̪ מקורב(צדי)ð̞l̪l̪̊ מקיש(צדי)ɾ̪ɾ̪̊ɺ̪ɺ̪̊ רוטטr̪r̪̊ שורק מחוכךʣ̪ʦ̪ מחוכך(צדי)d̪ðt̪θd̪ɮt̪ɬ מפונםɗ̪ɗ̪̊ מסודקt̪ʼ שורק מסודקs̪ʼ חוכך מסודק(צדי)θʼɬ̪ʼ שורק מחוכך מסודקʼʦ̪ מחוכך מסודק(צדי)t̪θʼt̪ɬʼ מצוץ(צדי)ǀǁ̪
עיצור שיני, חוכך שורק, קולי
עיצור שיני, חוכך שורק, אטום
עיצור שיני, חוכך צדי, קולי
עיצור שיני, חוכך צדי, אטום
עיצור שיני, מקורב צדי, אטום
עיצור שיני, מקיש צדי, אטום
עיצור שיני, מחוכך שורק, קולי
עיצור שיני, מחוכך שורק, אטום
עיצור שיני, מחוכך צדי, קולי
עיצור שיני, מחוכך צדי, אטום
עיצור שיני, חוכך שורק, מסודק
עיצור שיני, חוכך צדי, מסודק
עיצור שיני, מחוכך שורק, מסודק
עיצור שיני, מחוכך צדי, מסודק