tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בתקשורת סיב אופטי, משיב הוא אלמנט השולח ומקבל אות אופטי מסיב.
משיב בדרך כלל מאופיין על ידי קצב הנתונים והמרחק האפקטיבי המרבי שהאות יכול לעבור.
המונח "משיב" משמש לתיאור מגוון רכיבים גדול, עם הבדלים פונקציונליים, ומוזכר ברחבי הספרות האקדמאית והמסחרית:
לפי תיאור אחד, משיב ומַשלֶט (מקמ"ש) הן מבחינה תפקודית מכשירים דומים הממירים סיגנל חשמלי דו-סטרי (Full Duplex) לסיגנל אופטי דו-סטרי.
ההבדל בין השניים הוא שמשלטים מתממשקים חשמלית עם מערכת מארחת באמצעות ממשק סיריאלי (serial), בעוד משיבים משתמשים בממשק מקבילי לעשות זאת.
בראייה זו, המשיבים מספקים סיגנל מקבילי בקצב נמוך הקל-יותר להתמודדות, אבל הם גדולים יותר וצורכים יותר חשמל מאשר משלטים.
לפי תיאור אחר, משלטים מוגבלים בתפקודם לאספקת פונקציונליות חשמלית-אופטית (ללא הבחנה בין ממשק חשמלי טורי או מקבילי), ואילו משיבים ממירים סיגנל אופטי באורך גל מסוים לאחר (בדרך כלל סטנדרט ITU עבור תקשורת DWDM).
ככזה, משיבים יכולים להיחשב כשני משלטים המוצבים גב-אל-גב.
כך למשל נתפש המושג בחברת פוג'יטסו.
כתוצאה מכך, ההבדל בין פונקציונליות של משיב עלולה להשפיע על ההגדרה התפקודית של מודלים אופטיים רלוונטיים כמו משלטים ו-"muxponders".
סוג אחר של משיב קיים במערכות צבאיות של זיהוי עמית-טורף, בתחום התעופה הצבאית ובמערכות הכוללות מכ"ם פיקוח טיסה (מכ"ם אבוקה), במערכות תעופה כללית ותעופה מסחרית.
מכ"ם ראשי עובד הכי טוב עם כלי טיס גדולים מתכתיים, אבל לא כל כך טוב עם כלי טיס קטנים ומורכבים.
הטווח שלו מוגבל גם על ידי השטח, וגשם או שלג ולפעמים מזהה גם אובייקטים "לא רצויים" כגון מכוניות, גבעות ועצים.
יתר על כן, זה לא תמיד ניתן להעריך את גובה כלי הטיס.
מכ"ם משני מתגבר על מגבלות אלה, אבל הוא תלוי במשיב המטוס שיגיב לחקירות מן הקרקע כדי להפוך את המטוס לגלוי יותר.
בהתאם לסוג החקירה, המשיב שולח בחזרה קוד משיב (או "squawk code", מוד A) או מידע על הגובה (מוד C) כדי לעזור לפקחי טיסה לזהות את המטוס, ולשמור על הפרדה בין מטוסים.
מצב נוסף הנקרא מוד S (או Mode Select) נועד לסייע במניעת תחקור-יתר של המשיב (עם רבוי מכ"מים באזורים עמוסים) ולאפשר מניעת התנגשות אוטומטית.
משיבי מוד S "תואמים לאחור" עם המודים A ו-C.
מוד S הוא חובה במדינות רבות שבהן מרחב אווירי מנוהל.
בכמה מדינות יש גם דרישה, או נעות לכיוון המחייב כי כל כלי טיס יהא מצויד במוד S, אפילו במרחב אווירי לא מבוקר.
עם זאת, בתחום התעופה הכללית היו התנגדויות למהלכים אלו, בגלל העלות, הגודל, והיתרונות המוגבלים למשתמשים במרחב לא מבוקר, וכן במקרה של בלונים ודאונים, דרישות החשמל במהלך טיסות ארוכות.
ארגון הימאות הבינלאומי של האמנה הבינלאומית לבטיחות החיים בים, דורש שמערכת זיהוי אוטומטי (AIS) תהיה מצויה על ספינות משא עם משקל ברוטו (GT) של 300 או יותר טון, וכל ספינות הנוסעים, ללא קשר לגודל.
למרות שמשדרי/מקלטי AIS נקראים בדרך כלל משיבים, בדרך כלל הם משדרים באופן עצמאי, ובנוסף תחנות חוף יכולות לחקור סוג B של משיבים קטנים יותר כלי לקבל מידע נוסף.
בנוסף, עזרי ניווט לעיתים קרובות כוללים משיב הנקרא RACON (הלחם של Radar Beacon), שתוכננו נועדו לגרום להם להתבלט על מסך המכ"ם של הספינה.
לרכבים מודרניים רבים יש מפתחות עם משיבים חבויים בפלסטיק של המפתח.
המשתמש לפעמים אפילו לא מודע לכך שקיים משיב כזה מכיוון שאין לו לחצנים.
כאשר מוכנס המפתח והצילינדר מסובב, המחשב של הרכב שולח אות למשיב.
אם המשיב לא עונה עם הקוד המתאים, המחשב לא יאפשר הנעה של הרכב.
למפתח עם משיב אין סוללה; הם מונעים על ידי אות הרדיו עצמו.
מערכות איסוף אגרה אלקטרוני כגון E-ZPass במזרח ארצות הברית משתמשים במשיבי RFID כדי לזהות כלי רכב.
כביש 407 באונטריו הוא אחד מהכבישים הראשונים בעולם הפועל אוטומטי לחלוטין בגביית האגרה.
משיבים משמשים בספורט מוטורי למדידת ותזמון הקפות.
כבל לולאתי חפור במעגל הקרוב לקווי ההתחלה/סיום.
לכל כלי רכב משיב פעיל המשדר קוד זיהוי ייחודי.
כאשר מכונית מרוץ עוברת את קו ההתחלה/סיום, המיקום מוצג על לוח הניקוד.
מערכות RFID פסיביות ואקטיביות משמשות לאירועי "off-road", כגון אנדורו, לרוכבים יש משיב על האדם עצמו, בדרך כלל על הזרוע.
כאשר הם משלימים הקפה הם מחליקים או נוגעים במקלט אשר מחובר למחשב, וזמן ההקפה מתועד.
בנאסקאר (NASCAR) נעשה שימוש במשיבים בכבלי לולאה הממוקמים במספר נקודות לאורך המסלול כדי לקבוע את ההרכב במהלך חלק ה-"cuation" (מסירת הודעות ויזואלית).
מערכת זו החליפה את מערכת הסימול בדגלים המסוכנת.
משיבי סונאר פועלים מתחת למים, משמשים למדידת מרחק, ומהווים את הבסיס לסימון מיקום, עקיבה וניווט תת-מימיים
משיבים עשויים לשמש גם על ידי התושבים כדי להיכנס אל הקהילות המגודרות שלהם.
עם זאת, כאשר יש יותר ממשיב אחד עלולות להיווצר בעיות.
אם מכונית של תושב עם משיב פשוט חונה באזור, כל רכב יכול לעלות אל עבר השער האוטומטי, כתוצאה מכך יופעל מנגנון החקירה של השער, אשר עשוי לקבל תגובה תקינה מהמשיב של מכונית התושב האחרת.
יחידות כאלו המותקנות כראוי עשויות לכלול עיצוב אלומה, משיבים ייחודיים עבור כל כלי רכב, או פשוט לחייב מרחק מינימלי של כלי רכב מהשער.
משי קלינשטיין (נולדה ב-2 בפברואר 1992) היא שחקנית, זמרת ומדבבת ישראלית.
קלינשטיין היא בתם הבכורה של הזמרים ריטה (לבית יהאן-פרוז) ורמי קלינשטיין.
למשי אחות צעירה, נועם, וכן שני אחים ואחות למחצה מנישואיו השניים של אביה.
בת דודתה היא השחקנית לירז צ'רכי.
כבר בגיל חמש כתבה והלחינה את שירה הראשון.
את אהבתה למשחק ושירה ניתבו הוריה לקריירת דיבוב כבר מגיל צעיר.
בגיל עשר הופיעה בקיסריה לצד הוריה עם שיר שכתבה לאמה ריטה, לרגל יום האם.
את שירותה בצה"ל עשתה בלהקת חיל החינוך, לצידה של רוני דלומי.
למדה משחק בקורסים ובמכינות בבית צבי, אצל יורם לוינשטיין.
בנוסף, למדה משחק מול מצלמה בבית ספר "טכניקה".
בפברואר 2016 עלתה ההצגה "סיפור הפרברים" בתיאטרון הקאמרי בכיכובה של קלינשטיין, בתפקיד מריה.
באוגוסט 2017 שיחקה את פני פינגלטון, חברתה הטובה של טרייסי בהצגה "היירספריי" במשכן לאומניות הבמה.
ב-2019 שיחקה בסדרה "בת אל הבתולה", בתפקיד הראשי.
החל מאוקטובר של אותה שנה משחקת בתפקיד דפי במחזמר "אפס ביחסי אנוש" בתיאטרון בית ליסין בסירוגין עם נוי הלפרין.
בשנת 2021 החלה להשתתף כמנחה בהפקה החדשה של "פרפר נחמד", בכאן חינוכית.
גילמה את אדר רז בסדרה "למה מי מת" ששידורה ב-Yes, החל בפברואר 2021.
שיחקה בסרט "תמונת הניצחון" של אבי נשר והייתה מועמדת בטקס פרסי אופיר לשנת 2021, לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
ב-2025 גילמה את עדן בסרטו של עמיחי גרינברג "הסתברות לאהבה".
החל מאוגוסט 2021 משמשת כפרזנטורית של חברת האוכל הישראלית "טבעול".
קלינשטין היא גם פרזנטורית של חברת הקוסמטיקה "דרמלוג'יקה".
מספטמבר של אותה שנה משתתפת בתוכנית "פרפר נחמד".
קלינשטיין נכללה ברשימת פורבס 30Under30 של מגזין "פורבס ישראל" לשנת 2022.
החל מספטמבר 2023 מגלמת את התפקיד הראשי של ג'נה בגרסה העברית של המחזמר "מלצרית" בתיאטרון הקאמרי.
מאוגוסט 2024 החלה לגלם את תפקיד רייצ'ל בהצגה "חתונה מושלמת" של התיאטרון הארצי.
ב-2025 גילמה את רות בסרט "חשבונות שמיים" של אסתי שושן.
לקלינשטיין קריירת דיבוב ענפה, היא החלה לדבב בשנת 2004 כילדה ומאז הספיקה לדבב בהפקות:
באוקטובר 2017 יצא לאור הדואט המשותף עם אימה ריטה, "קחי לך".
ב-13 בפברואר 2024 הוציאה קליינשטיין את הסינגל "זה לא הזמן ללכת".
את השיר כתבה מורן דוד למען ג'סיקה אלטר, בת הזוג של בן שמעוני, שנרצח במהלך טבח שבעה באוקטובר בעת שניסה לחלץ אנשים מהטבח בפסטיבל נובה.
ב-3 במרץ 2022 קלינשטיין נישאה למתן מוצפי.
ב-2023 נולד לשניים בן בכור, וב-2025 נולד לשניים בן שני.
משטרת קייב (אוקראינית: Поліція Києва; בשמה הרשמי: המינהל הראשי של משטרת הסיור בעיר קייב (באוקראינית: Головне управління патрульної поліції м.
Києва) הוא גוף האכיפה והשיטור בעיר קייב וכוח המשטרה הגדול ביותר באוקראינה.
משטרת קייב הוקמה לראשונה ב-4 ביולי 1858 בשם המשטרה הראשית של קייב וכיום היא האחראית הבלעדית על תחומי אכיפת החוק ואבטחת העיר בעת שנערכים בה אירועים בינלאומיים גדולים.
מטה המשטרה ממוקם ברחוב המרי העממי 9.
מפקד משטרת קייב ממונה ומפוטר על ידי מפקד המשטרה הלאומית של אוקראינה בהמלצת שר הפנים וראש עיריית קייב.
מפקד משטרת קייב הנוכחי הוא אנדריי קרישצ'נקו, שמונה על ידי שר הפנים ארסן אבאקוב ב-15 בדצמבר 2015 לאחר שהחליף את דמיטרי טרשצ'וק.
בכוח המשטרה של קייב משרתים כ-23,000 שוטרים.
המשטרה בעיר בקייב הוקמה על ידי הצאר בהמלצת שר הפנים ביולי 1858 והתקיימה עד שנת 1911 כמינהל המשטרה של העיר קייב (Київське міське поліцейське управління).
בשנים 1934–1964 הייתה חלק מנקוו"ד וכונתה מינהל שירות המיליציה של קייב ופרבריה ולאחר מכן נודעה בשם המינהל לענייני פנים של העיר קייב (УВС Київського міськвиконкому).
לאחר התפרקות ברית המועצות הוקם משרד הפנים האוקראיני וכוח המשטרה בקייב הפך למינהל הראשי של משרד הפנים בעיר קייב (ГУ МВС України в м.
במהלך הרפורמה בגופי אכיפת החוק בשנת 2015 משטרת קייב הייתה לחלק מהמשטרה הלאומית של אוקראינה והיוותה את גרעין היסוד שלה.
מינהל משרד הפנים של הפדרציה הרוסית בעיר סבסטופול הוא שמה הרשמי של המשטרה בסבסטופול המהווה גוף אכיפת חוק משטרתי של הרשות המבצעת בסבסטופול.
מטרותיה העיקריות הן להבטיח את ביטחון הזכויות והחירויות של האזרח, דיכוי וזיהוי פשעים, הגנה אזרחית, אבטחת הסדר הציבורי ואכיפת החוק בתחומי העיר סבסטופול.
בראש משטרת העיר סבסטופול עומד מפקד המתמנה ומפוטר על ידי נשיא רוסיה על פי המלצת שר הפנים.
כיום בראש המשטרה עומד וסילי פאבלוב (מונה ב-30 בספטמבר 2015).
מטה המשטרה שוכן ברחוב פושקין 10 בסבסטופול.
עם שטח סמכות של 864 קילומטר רבוע ופיקוח על אוכלוסייה של 380,000, זהו אחד מגופי המשטרה הגדולים בחצי האי קרים.
המשטרה העירונית בסבסטופול הוקמה לראשונה בשנת 1905.
זמן קצר לאחר מהפכת אוקטובר בשנת 1917 הוקמה המיליציה שעברה בשנים הראשונות שלאחר מלחמת האזרחים ברוסיה שינויים רבים ולאורך כל תקופת ברית המועצות פעל כגוף שיטור עממי.
לאחר התפרקות ברית המועצות והכרזת העצמאות האוקראינית המשטרה בסבסטופול הייתה לחלק מהמשטרה האוקראינית ועברה רפורמות רבות שלא הביאו לשינוי משמעותי ותוכניות אלה ספגו ביקורת רבה מתושבי העיר.
ברם, במרץ 2014 אירועי סיפוח חצי האי קרים לרוסיה הביאו להחלפת המיליציה במשטרה הרוסית.
משטרת סבסטופול הפכה לגוף שיטור פדרלי הכפוף למשרד הפנים הרוסי.
בנוסף לתחנות משטרה וסניפים אזוריים האחראים על אזורים שונים בעיר, למשטרה קיימות גם מחלקות מטה, כדוגמת:
מחלקת משפטים האחראית להגנה משפטית על השוטרים
המחלקה לפיקוח ממלכתי על ביטחון תנועת הדרכים המהווה לגוף משטרת התנועה העירונית
המרכז לעבודות רישוי שמעניק רישיונות לרכבים ותעודות רישוי
המחלקה לביטחון כלכלי ומאבק בשחיתות שנלחמת בפשעי כלכלה ומאבק בשחיתות בתוככי המשטרה
המחלקה הפלילית הנחשבת לבולשת של סבסטופול ואחראית לחקירת פשעים חמורים, בשיתוף פעולה עם הסניף האזורי של ועדת החקירות ושירות הביטחון הפדרלי
המחלקה לאבטחת מתקנים האחראית לאבטחת מתקני ממשל, בניינים ותשתיות
מחלקת ביטחון פנים האחראית לחקירת שוטרים
מחלקת ביטחון התחבורה המאבטחת תשתיות תחבורה
המחלקה לשליטה בסמים - יורשת אגף סבסטופול של שירות הסמים הפדרלי.
המחלקה לענייני הגירה שנאבקת בהגירה לא חוקית
מרכז המידע המהווה את דוברות המשטרה
המרכז ללוחמה בקיצונית שאחראית ללוחמה בפשיעה מאורגנת ובטרור ומשתפת פעולה עם המשמר הלאומי של רוסיה בהפעלת יחידות מיוחדות כמו אומו"ן
המרכז לקרימינליסטיקה מומחית שהוא בעצם שמה הרשמי של מעבדת הזיהוי הפלילי
המינהל הראשי להבטחת ביטחון הציבור וליחסים עם גופי הממשל הפדרלי שאחראית על שירות הסיור המשטרתי
את מפקד משטרת העיר סבסטופול (רשמית, מפקד מינהל משרד הפנים בסבסטופול) ממנה ומפטר נשיא רוסיה בהמלצת השר לענייני פנים של הפדרציה הרוסית ובאישור האספה המחוקקת של סבסטופול.
משטרת פינלנד (בפינית: Suomen Poliisi, בשוודית: Polisen) היא גוף משטרה עיקרי המהווה רשות ממשלתית לאכיפת החוק בפינלנד.
משטרת פינלנד כפופה למשרד הפנים וכוללת את מועצת המשטרה הלאומית (בפינית: Poliisihallitus, בשוודית: Polisstyrelsen), שתי יחידות שיטור לאומיות ו־11 תחנות משטרה מקומיות.
ב־1 באוקטובר 2003, חוק הסדר הציבורי נכנס לתוקף ובמסגרתו עוגנו סדרי חוק ותקנים בנושא שמירת הסדר הציבורי בפינלנד.
סמל המשטרה הרשמי מורכב מסמל האריה הפיני כשהוא ממוקם על נדנו של חרב פיפיות.
ראש המשטרה הפינית הוא ספו קולמאינן שמחליף את מיקו פאאטרו שכיהן כראש המשטרה בשנים 2008–2015.
הרכב הנפוץ ביותר של המשטרה בפינלנד הוא פולקסווגן טרנספורטר, בדרך כלל עם 2.5 מנועי דיזל.
בשל האופי הדו-לשוני של המדינה, בצד ימין של הרכב נכתב בשפה פינית (POLIISI), בצד השמאלי נכתב בשפה שוודית (POLIS).
כלי רכב של המשטרה הפינית
פורד פוקוס (ניידות משטרה לא מסומנות)
טויוטה קורולה (ניידות משטרה לא מסומנות)
סקודה אוקטביה (הוחלפה בדגמי פולקסווגן פאסאט)
מרצדס-בנץ ספרינטר (משמש לפיזור הפגנות)
אופנועי המשטרה הם בדרך כלל מדגמי ב.
וו K1200 RS או ימאהה FJR 1300. כמו גם דגמי ימאהה YZF1000R Thunderace וימאהה YZF-R1.
המשטרה הפינית מפעילה גם אופנועי שלג, אופנועי ים וסירות.
למשטרת הלסינקי יש גם יחידת פרשים.
משי אדום הוא סרט דרמה מוזיקלי צרפתי-מרוקאי-תוניסאי שבויים ונכתב על ידי ראג'ה אמארי, והופק על ידי אלאדן רוזנס.
הסרט מספר על ליליה, תופרת אלמנה שבעקבות גילוי של רומן בין ביתה לזמר קברטים חייה משתנים.
הסרט הוקרן לראשונה בצרפת ב-24 באפריל 2002. בישראל הסרט הוקרן לראשונה עם כתוביות לעברית ב-19 בדצמבר 2002. שפות הסרט הן ערבית וצרפתית, ואורכו כ-100 דקות.
ליליה, תופרת תוניסאית אלמנה המואסת בחיים בצל אנשים אחרים, יוצאת בעקבות בתה ומגלה שהיא מנהלת רומן אסור עם זמר קברטים העובד במועדון ריקודי בטן במורד הרחוב.
אחרי שהיא מתבוננת בנענועי האגן ליליה מרגישה דחף לרקוד.
מאותו הרגע ואילך הכל משתנה וליליה אינה פוסלת דבר, גם אם זה אומר לשכב עם החבר של הבת שלה.
הנד אל פאחם – סלמה
זינדין סואלם – קברט פטרון
2002: פרס הבמאי החדש הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בסיאטל – זכייה
2002: פרס האמנות האפריקאית המצטיינת בפסטיבל הסרטים העולמי במונטריאול – זכייה
2002: פרס הקהל בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במיין – זכייה
2002: הסרט העלילתי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים של טורינו – זכייה
2002: ציון לשבח בפרס התסריט על שם ויליאם הולדן, בפסטיבל הסרטים של טורינו – זכייה
משטרת קאזאן , בשמה הרשמי: מינהל משרד הפנים בעיר קאזאן הוא גוף האכיפה והשיטור בעיר קאזאן.
זהו אחד מגופי המשטרה הגדולים ביותר ברוסיה והגדול ביותר בטטרסטן.
משטרת קאזאן הוקמה לראשונה בשנת 1722 וכיום המשטרה היא האחראית הבלעדית על אבטחת העיר בעת שנערכים בה אירועים בינלאומיים גדולים.
מפקד משטרת קאזאן מתמנה ומפוטר על ידי נשיא טטרסטן בהתייעצות עם נשיא רוסיה ועל פי המלצת שר הפנים של טטרסטן הממונה על המשטרה.
מפקד משטרת קאזאן הנוכחי הוא אלכסנדר מישצ'יחין המכהן מאז אפריל 2019. על משטרת קאזאן מפקחים משרד הפנים הרוסי, משרד הפנים הטטרי, ראש עיריית קאזאן והפרלמנט העירוני של קאזאן.
כוח השיטור בעיר קאזאן הוקם לראשונה כחלק ממחלקת המשטרה בשנת 1722, במקביל להקמת גופי משטרה בסנקט פטרבורג, מוסקבה, קייב וערים גדולות אחרות ב.
משטרת העיר קאזאן במתכונתה המודרנית אורגנה בשנת 1977 כחלק ממועצת הביצוע של העיר קאזאן, כאשר משרד הפנים נותר לגוף המנהל ולאורך השנים גוף המשטרה העירוני אורגן מספר פעמים.
ביקורת שהביאה בזמנו למינוי מפקד חדש למשטרת העיר.
ביולי 2013 משטרת העיר שיתפה פעולה עם שירות הביטחון הפדרלי באבטחת אירועי אוניברסיאדת קאזאן (2013), שהיה אירוע הספורט הגדול ביותר ברוסיה מאז אולימפיאדת מוסקבה (1980).
+מפקדי משטרת קאזאןמס'שםתקופת כהונהתחילת כהונהסוף כהונה1זגפר חליאולין197719812מרסל איינוטדינוב198119853דילוס מינולין198519884איסקנדר גלימוב198819935נורגיאן אקבארוב199319986יבגני דאבלטשין199820037פיאז שבאייב200320068אלכסיי סליבאנובסקי200620109ואלרי קראסילניקוב2010201910אלכסנדר מישצ'יחין2019
משטרת קאזאן הופיעה בסרט ההרפתקאות "אוצר אגם קאבאן" (Сокровища озера Кабан בשפת המקור).
משטרת פרדייס היא סדרת טלוויזיה אמריקאית קומית מונפשת למבוגרים שעלתה לשידור בשירות הזרמת מדיה נטפליקס ב-31 באוגוסט 2018. הסדרה מתמקדת בשוטרים המבצעים את עבודתם באופן מרושל.
הסדרה עוקבת אחר מחלקת משטרה בעיירה קטנה שבה הפשיעה משתוללת והמשטרה איננה כשירה לטפל בפשע.
הכוח מורכב מהצ'יף רנדל קרופורד, ג'ינה ג'בובסקי האלימה, דסטי מארלו הסובל מעודף משקל, הזקן הסוטה סטנלי הופסון, ג'רלד פיצג'רלד הפחדן, בולט הכלב המכור לסמים ובנו של הצ'יף, קווין.
העיירה היא גם ביתם של דמויות מוזרות רבות.
דייוויד הרמן – קווין קרופורד, בנו של הצ'יף.
טום קני – רנדל קרופורד, הצ'יף.
שרה צ'וק – ג'ינה ג'בובסקי, שוטרת תוקפנית.
סדריק יארבארו – ג'רלד פיצג'רלד, שוטר פחדן.
דנה סניידר – דאסטי מארלו, שוטר מאותגר שכלית הסובל מעודף משקל/סטנלי הופסון, שוטר קשיש וסוטה.
קייל קינן – הכלב המשטרתי בולט, הסובל מהתמכרות לסמים.
גריי דלייל – קארן קרופורד, ראש העיר.
גרושתו של רנדל ואימו של קווין.
ב-4 באפריל 2018 הודיעה נטפליקס כי תפיק עונה ראשונה לסדרה שתכלול עשרה פרקים.
ב-30 באוקטובר 2018 הודיעה כי תפיק לסדרה עונה שנייה.
ב-25 ביולי 2018 שוחרר הטריילר הרשמי בתוספת ההודעה כי העונה הראשונה תעלה ב-31 באוגוסט 2018.
משטרת רומא (לשעבר המשטרה העירונית של רומא, Polizia Municipale di Roma) הנקרא כיום רשמית חיל המשטרה המקומית של רומא הבירה (Il Corpo di Polizia Locale di Roma Capitale) הוא שירות המשטרה העירוני של בירת איטליה, רומא.
משרתים בה כ-5,700 יחידות כולל מדריכים, פקידים ומנהלים.
זו המשטרה העירונית הגדולה ביותר באיטליה.
בשל היותה בירת איטליה, רומא נהנית מסידורי ביטחון ייחודיים לה.
כך למשל, הממשלה היא זו האחראית לאספקת שירותי החירום ואכיפת החוק באמצעות משטרת המדינה.
לעיר אין כוח שיטור עצמאי משלה ומשטרת המדינה מפעילה את כוחות השיטור, שכפופים ישירות לשר הפנים האיטלקי.
רומא נדרשה להפעיל יחידות שיטור ואכיפת חוק עוד משחר הקמתה של העיר, אך יחידות שיטור מאורגנות החלו להתארגן בתקופת אוגוסטוס קיסר שהקים את המשמר הפרטוריאני כיחידת שומרי ראש וגוף שיטור עירוני.
ברם, במתכונתן המודרנית קיימות גופי המשטרה של רומא מאז 1814 ובהמשך עברו גלגולים שונים.
כך למשל, בתקופת איטליה הפשיסטית נוהלה המשטרה בעיר על ידי הרברט קפלר מהאס דה הנאצי, שהיה האחראי העיקרי ל.
מאז 2010 משטרת רומא פועלת בכפיפות למשטרת המדינה של איטליה.
המפקח רקס, סדרת טלוויזיה אוסטרית שעונותיה המאוחרות מגוללות את סיפורו של כלב הרחה במשטרת רומא
כל השוטרים הם נבלות, סרט דרמה איטלקי המגולל את סיפורה של יחידת השתלטות במשטרת רומא
Un commissario a Roma, סדרת טלוויזיה איטלקית, דרמת פשע שמתרחשת במשטרת רומא
Distretto di Polizia, סדרת טלוויזיה משטרתית שמתרחשת ברומא
Suburra - La serie, סדרת פשע המתרחשת ברומא, פריקוול לסרט "Suburra" משנת 2015
Romanzo criminale – La serie, סדרת דרמה פוליטית משנת 2008 ובה מוצגים שוטרי רומא.
מהווה עיבוד לסרט "Romanzo Criminale" משנת 2006
משטרת פרימוריה, רשמית מינהל פרימוריה לענייני פנים , היא מחלקת המשטרה של פרימוריה במזרח רוסיה.
המשטרה משרתת אוכלוסייה של 1.9 מיליון, כולל אוכלוסייה מקומית ואלפי התיירים והמבקרים האחרים.
מטה המחלקה ממוקם בעיר הגדולה ביותר באזור: ולדיווסטוק.
בעיר עצמה פועל כוח המשטרה העירוני, המדווח למשטרת פרימוריה.
משטרת פרימוריה הוקמה לראשונה ב-8 באפריל 1880 מתוך הנהלת משטרת העיר ולדיווסטוק (Владивостокское городское полицейское управление).
לפני כן, בעיר החל משנת 1876 הופעל צוות של 12 שוטרים בראשות מפקד המשטרה - סרן שסטינסקי.
בשנת 1891 המשטרה העירונית הופעלה על ידי חיל הז'נדרמים ונולדה מחלקת המשטרה של הרכבת.
בשנת 1898, בוולדיווסטוק נוצר פיקוד מצודת ולדיווסטוק.
בשנת 1907, נוצרה מחלקת הבילוש הראשונה שהוקמה כמחלקה של האוכרנה שהייתה הרשות המקומית לחקירה פוליטית.
באוגוסט 1909 הוקמה המחלקה לחקירות פליליות.
בשנת 1910, במסגרת מחלקת משטרת העיר ולדיווסטוק, הוקמה משטרה סינית, לאסירים סיניים.
בשנת 1918, המשטרה הצארית התפרקה ובמקומה נוצר קומיסריון הפנים העממי תחת נ.ק.ו.ד.
והמשטרה האזורית נודעה כמיליציה המקומית.
בנובמבר 1922, נוצרה המשטרה המחוזית הימית, שהייתה כפופה לממשלת העיר, המחוזות והעיירות.
בשנת 1946, משרד קומיסריון הפנים העממי המקומי הפך למינהל האזורי של משרד הפנים של ברית המועצות.
באוגוסט 1950 אורגנה המשטרה מחדש והוקמו שלוש מחלקות חדשות: כמה שירותי משטרה, המחלקה נגד גנבת רכוש סוציאליסטי ונוצר אגף מודרני לחקירות פליליות.
המיליציה האזורית המשיכה לעבוד עד לפיזור ברית המועצות, ואחריה.
בשנת 2011 המיליציה האזורית הפכה לחלק מהמשטרה הפדרלית, עם השבת השם הצארי הישן של המשטרה.
משטרת פולין, הידועה בפשטות כפוליציה (Policja) הוא כח המשטרה הלאומי בפולין ונודע בשם זה בתקופת הרפובליקה הפולנית השנייה (1918–1939) וברפובליקה הפוסט-קומוניסטית המודרנית מאז 1990.
גודל הכח הנוכחי הוא 100,000 קצינים וכ-25,000 עובדים אזרחיים.
בין הסניפים בכוח ניתן למצוא: שירות פלילי, שירות משטרת תנועה, שירות מניעה ושירות תומך.
ברוב הערים ובכפרים מסוימים יש משמרות עירוניות משלהן, המפקחים על הסדר הציבורי ועל בטיחות הדרכים.
עם זאת, למשמרות אלה סמכות שיפוט רק על מעשי פשיעה קלים, ובמקרים של פשעים חמורים עשויים לשמש רק בתפקיד מסייע עבור משטרת המדינה.
שמו של הכוח, "פוליציה", מתורגם כמשטרה.
שוטר נקרא בדרך כלל policjant; עם זאת, אלה אינם תארים רשמיים ואינם כלולים במבנה הדרגות הרשמי, הם פשוט מונחים המשמשים להתייחסות לכל קצין משטרה ללא קשר לדרגתו.
תחנת משטרה ידועה בשם Komenda Policji או Komisariat Policji שניהם מתורגמים פחות או יותר כמפקדת המשטרה.
בסך הכל, דרגות הקצינים אינן משמשות את הציבור הרחב ולכן כשפונים לקצין, מקובל לשמוע את המונח Pan (לנקבה - Pani), שמשמעותו אדון,או גברת לנקבה, לרוב מוסיפים Oficer (קצין) לאחר מכן.
שירות המיליציה (Milicja Obywatelska, MO) - שירות המשטרה בעידן הקומוניסטי
שירות הביטחון (Służba Bezpieczeństwa, SB) - שירות המשטרה החשאית בעידן הקומוניסטי
משטרת סרביה (בסרבית: Полиција Србије או Српска полиција), רשמית המשטרה של הרפובליקה של סרביה (Полиција Републике Србије), היא המשטרה האזרחית של סרביה, האחראית על כל משימות אכיפת החוק המקומית והארצית.
במטה המשטרה במשרד הפנים פועלות 15 יחידות ארגוניות ו-27 מנהלות משטרה אזוריות.
מנהלת המשטרה הכללית במשרד מפעילה חמש מחלקות נפרדות:
המחלקה לארגון, מניעה ושיטור קהילתי,
המחלקה לשלום ולסדר ציבורי וענייני משטרה אחרים,
המחלקה לפעולות מיוחדות, גיבוש שוטרי התערבות, הכנות הגנה והכנת מילואים
המחלקה לפיקוח על לגיטימיות בעבודה
המחלקה לאיוש, שיפור והצטיידות במשטרה.
ישנם 161 תחנות משטרה מקומיות ברחבי סרביה, 62 תחנות משמר גבול ו-49 תחנות משטרת תנועה.
נכון לאוגוסט 2016, משטרת סרביה מנתה 28,266 קצינים במדים בסך הכול, בעוד שבסך הכול 42,817 עבדו במשרד הפנים.
מתוכם 70.2% היו בעלי השכלה תיכונית ואילו 27.8% היו בעלי השכלה גבוהה.
היחידה המיוחדת למלחמב טרור (SAJ)
ההדרכה עבור אכיפת החוק בסרביה ניתן באמצעות מרכז ההדרכה הבסיסי למשטרה ובאקדמיה לפשעים ומשטרה בבלגרד.
במרכז ההדרכה יש מרכזים חינוכיים מקומיים בערים שונות, לרבות בלגרד וקולה.
משטרת סקוטלנד היא כוח המשטרה הלאומי של סקוטלנד, האחראי על שמירת החוק והסדר בכל שטחה של המדינה.
המשטרה נוסדה ב־1 באפריל 2013, בעקבות איחוד שמונת כוחות המשטרה האזוריים שפעלו בעבר, והיא מכסה שטח של כ־28,168 מיילים רבועים, המהווים כשליש משטחה של הממלכה המאוחדת.
משטרת סקוטלנד היא הכוח השני בגודלו בממלכה המאוחדת, ומונה למעלה מ־22,000 שוטרים ועובדים אזרחיים.
בראש המשטרה עומדת המפקחת הכללית, בסיוע צוות פיקוד הכולל שלושה סגנים, עוזרי מפקדים ומנהלים בכירים.
המשטרה מחולקת ל־13 מחוזות שיטור מקומיים, שכל אחד מהם מנוהל בידי מפקח ראשי (Chief Superintendent).
בכל מחוז פועלים קציני סיור, קציני קהילה, יחידות חקירה פלילית, הגנת הציבור ומודיעין מקומי, במטרה להתאים את פעילות המשטרה לצורכי הקהילה.
סקוטלנד כפופה למשטרת משרד ההגנה, משטרת התחבורה הבריטית ומערכת הגרעין האזרחית.
גם לשירות משטרת המטרופולין וגם לסוכנות הפשיעה הלאומית הבריטית יש סמכות שיפוט כלשהי בסקוטלנד.
ביחס למשטרת המטרופולין זה נובע מאחריותם הלאומית בנוגע להגנה על משפחת המלוכה ואנשים מוגנים אחרים, כמו ראש הממשלה ואחריות לאומית בנוגע ללוחמה בטרור.
את פעילות המחוזות המקומיים תומכות שתי חטיבות מתמחות ברמה הארצית:
חטיבת הפשיעה המיוחדת (Specialist Crime Division – SCD) – אחראית על חקירות פשיעה חמורה, פשיעה מאורגנת, טרור, מודיעין והגנת הציבור.
חטיבת הסיוע המבצעי (Operational Support Division – OSD) – מספקת סיוע מקצועי בתחומי שיטור הדרכים, לוחמה בטרור, נשק חם, סדר ציבורי, יחידת האוויר, יחידת הכלבנים ויחידת הפרשים, וכן תכנון מצבי חירום ואירועים גדולים.
קריאות הציבור מתקבלות במרכזי השליטה והבקרה הארציים (Contact, Command and Control Division), הפועלים מארבעה מוקדים ברחבי סקוטלנד.
המטה הראשי של המשטרה שוכן בטוליאלן קאסל (Tulliallan Castle) שבמחוז פייף, המשמש גם כביתו של קולג' המשטרה הסקוטי (Scottish Police College).
עובדי המשטרה נתמכים ביחידות מטה בתחומי משאבי אנוש, תקשורת, כספים ופיתוח מקצועי.
משטרת התנועה היא יחידה של המשטרה שעוסקת באכיפת חוקי התעבורה, במניעה ובחקירה של תאונות דרכים ובהנחיית התנועה במצבי לחץ (עומסי תנועה, תאונות דרכים, הפגנות ועוד).
משטרת תנועה התקיימה במגוון צורות והשתמשה במספר דרכים לשמירת הסדר בתנועה למעלה משלוש מאות שנה.
משטרת התנועה הראשונה בעולם כנראה הוקמה בלונדון, אנגליה, ב-1722, כאשר שר העיר של לונדון, בתגובה לעלייה בשימוש בכלי תנועה במאה ה-18, מינה שלושה אנשים לעמוד על גשר לונדון ולוודא שאנשים נשארים בנתיב השמאלי ולא עוצרים.
במשטרת ישראל, אגף התנועה עוסק בתחום זה.
משטרת פרובינציית בואנוס איירס (בספרדית: Policía de la Provincia de Buenos Aires, או Policía Bonaerense) היא כוח המשטרה הפועל בפרובינציית בואנוס איירס, ארגנטינה.
זהו אחד מגופי המשטרה הגדולים במדינה ולו אחריות על אוכלוסייה של 15 מיליון תושבים, המהווים כ-38% מאוכלוסיית המדינה.
במשטרה מועסקים למעלה מ-90,000 שוטרים.
המשטרה אינה אחראית על עיר הבירה הפדרלית בואנוס איירס, בה פועל כוח משטרה נפרד.
המשטרה כפופה למשרד הביטחון של הפרובינציה.
במשטרה פועלת מחלקת מודיעין (Inteligencia de la Policía Bonaerense), המהווה חלק ממערך הביון של ארגנטינה.
משי זהב היא סדרת טלוויזיה תיעודית ישראלית הסוקרת את עלייתו ונפילתו של יהודה משי זהב, איש ציבור חרדי ופעיל חברתי ישראלי, שזכה לחיבוק חם ממוסדות המדינה, זכה בפרסים על פועלו והשיא משואה - כל זאת בשעה שעל פי החשד ניהל חיים כפולים שכללו פגיעה מינית בגברים, נשים וילדים.
יהודה משי זהב (19 ביולי 1959 – 29 ביוני 2022) היה איש ציבור חרדי ופעיל חברתי ישראלי, ממייסדי ארגון "אשת לפידות" ויו"ר ארגון זק"א ירושלים.
במרץ 2021 התפרסם תחקיר של העיתונאים אהרן רבינוביץ ושירה אלק ב"הארץ" ובו חשדות שלפיהם משי זהב תקף והטריד מינית גברים, נשים, ילדים וילדות.
כחודש לאחר פרסום הידיעה, ושעות לפני פרסום עדויות חדשות נגדו בתחקיר של "עובדה", ניסה להתאבד והיה מאושפז בתרדמת, עד לפטירתו ביוני 2022.
הסדרה סוקרת את עלייתו ונפילתו של משי זהב, שזכה לחיבוק חם ממוסדות המדינה, זכה בפרסים על פועלו והשיא משואה - כל זאת בשעה שניהל חיים כפולים שכללו פגיעה מינית בגברים, נשים וילדים.
בסדרה הוצגו עדויות חדשות ושיחות עם מי שהכירו את משי זהב על כל צדדיו, יבדקו מי ידעו על הזוועות ובחרו להעלים עין.
הסדרה מנפצת את התדמית החביבה שנוצרה למשי זהב לאורך השנים בקרב הציבור הישראלי.
חברת ההפקות של יוצר הסדרה, יואב לשם, זכתה במקור במכרז של תאגיד השידור להפיק תוכנית בשם "הופרדו בלידתם" שעסקה בחייו של ידוען אחד וכן של שני אנשים אחרים שנולדו באותו התאריך.
שידורי הסדרה החלו במאי 2021. במקור אחד הפרקים היה אמור לעסוק במשי זהב, וראיונות איתו כבר צולמו.
לאחר פרסום התחקיר של רבינוביץ' ואלק עליו בהארץ, החליטו בחברה לשנות כיוון ולהפיק סרט על הפרשה.
ביימה את הסדרה שרון יעיש.
מספרתאריך שידורשם הפרק120 במאי 2025כולם ידעו227 במאי 2025לתפארת מדינת ישראל33 ביוני 2025קשר השתיקה410 ביוני 2025יורדים לדפוס
משטרת שיקגו היא סוכנות האכיפה העיקרית של העיר שיקגו, אילינוי, ארצות הברית, ופועלת תחת סמכות מועצת העיר שיקגו.
זוהי מחלקת המשטרה העירונית השנייה בגודלה בארצות הברית, אחרי משטרת ניו יורק.
נכון ל־2023 שירתו בה 11,703 שוטרים מושבעים, וב־2020 הועסקו בה למעלה מ־948 עובדים נוספים.
שורשי הארגון מתוארכים לשנת 1835, והוא נמנה עם מחלקות המשטרה המודרניות הוותיקות בעולם.
שורשי משטרת שיקגו נעוצים עוד בראשית המאה ה־19, כאשר ב־1830 נבחר לראשונה קונסטבל מקומי שתפקידו היה לשמור על הסדר הציבורי ביישוב ההולך ומתפתח.
ב־1835 אישר מדינת אילינוי לעיר שיקגו להקים כוח שיטור עצמאי, וב־15 באוגוסט אותה שנה הוקם רשמית כוח משטרת שיקגו, כאשר אורסמוס מוריסון נבחר לקונסטבל הראשי של העיירה.
יחד עם שני סגניו, לותר ניקולס וג'ון שריגלי, שירתו שלושת השוטרים את אוכלוסייה שמנתה כ־3,200 נפש – עוד לפני שהעיירה קיבלה מעמד עירוני.
עם הפיכתה של שיקגו לעיר ב־1837, המשיך הכוח הקטן לתפקד כמשטרה עירונית.
בשנים הבאות הונהגו בהדרגה שינויים מבניים: ב־1841 הוחלף תואר "ראש הקונסטבלים" בתואר "מרשל העיר", וב־1842 נבחר אורסון סמית למרשל הראשון.
עם התרחבותה המהירה של שיקגו, שילבה המשטרה בין שוטרים במשרה מלאה לשומרים בלילות.
ב־1853 נרשם ההרוג הראשון בתולדות המשטרה, הקונסטבל ג'יימס קווין.
שנה לאחר מכן מונו שומרי גשרים כשוטרים מיוחדים.
רפורמה מקיפה התבצעה ב־1855 בהובלת קפטן סיירוס בראדלי, אשר איחד את מערכי היום והלילה, הגדיל פי שישה את מספר השוטרים, חילק את העיר למחוזות ופיתח פיקוד מקצועי יותר.
שלוש שנים לאחר מכן הונהגה לראשונה תלבושת ייחודית לשוטרים, וב־1860 הוקמה יחידת בלשים.
ב־1861 הוחלף מוסד המרשל העירוני במשרת "המפקח הכללי", תפקיד שבו כיהן שוב בראדלי.
באותה שנה פיטר ראש העיר ג'ון ונטוורת' את כלל כוח המשטרה, אך רובם הושבו לשירות במהרה.
במהלך המחצית השנייה של המאה ה־19 חוותה המשטרה אירועים מכוננים: ב־1871 מונה השוטר השחור הראשון, ג'יימס ל.
שלטון, ובאותה שנה שריפת שיקגו הגדולה החריבה את רוב תחנות המשטרה.
בשנות ה־80 של המאה ה־19 הונהגו חידושים טכנולוגיים – מערכת תקשורת מבוססת טלגרף וקרונות סיור.
ב־1886 התרחש "מרד היימרקט", שבמהלכו הופעלה פצצה לעבר שוטרים והביאה למותם של שמונה מהם.
בשלושה העשורים האחרונים של המאה התנסתה המשטרה בצורות שונות של תגים, והחלה להפעיל גם שירות אמבולנסים רכוב.
המאה ה־20 סימנה התרחבות והתמקצעות.
ב־1906 הוקם כוח פרשים עירוני, ובשנים שלאחר מכן הוכנסו לשימוש כלי רכב, אופנועים ואף סירות משטרה.
ב־1913 הושבעו עשר שוטרות ראשונות – ובהמשך מונתה גרייס וילסון כקצינת המשטרה השחורה הראשונה.
אסונות לאומיים הותירו חותם גם על המשטרה, בהם אסון ספינת Eastland ב־1915, שבו נספו 844 בני אדם והמשטרה נטלה חלק מרכזי בחילוץ ובהצלת נפגעים.
במקביל פעלה יחידת המילואים של המשטרה לסייע בעת מצעדים, מגפות ואירועי חירום.
בין שנות ה־20 וה־30 התמודדה המשטרה עם עלייה דרמטית בפשיעה המאורגנת ובעידן האלימות, שבמהלכה נהרגו עשרות שוטרים של משטרת שיקגו בקרבות ירי עם עבריינים.
בעקבות טבח יום ולנטיין ב־1929 הוקם המעבדה הפלילית הראשונה בארצות הברית, שהועברה לניהול משטרת שיקגו ב־1938. לצד זאת פעלה גם משטרת מחוז הפארקים העירוני, עד לסיפוחה למשטרת שיקגו ב־1958. ב־1942 הוקמה יחידת יחסי אנוש – הראשונה מסוגה במדינה – לימים יחידת זכויות האזרח.
לאורך המחצית השנייה של המאה ה־20 נרשמו אבני דרך נוספות: מינוי שוטרים ושוטרות מקבוצות מיעוט, מינוי מפקח אזרחי לראשונה (אורלנדו ו.
וילסון, 1960), התמודדות עם מהומות הוועידה הדמוקרטית ב־1968, וכניסת נשים לשירות סיור סדיר בשנות ה־70. בשנות ה־80 וה־90 מונו לראשונה מפקחים ממוצא אפרו־אמריקאי והיספני, והונהגה תוכנית השיטור הקהילתי (CAPS), שהפכה למודל לאומי.
במאה ה־21 נמשכו תהליכי המודרניזציה: נחנך מטה חדש ב־2000, הוקמו יחידות מבצעיות ויושמו אסטרטגיות לצמצום פשיעה.
ב־2002 עוצב מחדש תג הכוכב של השוטרים ושונה שם הדרגה מ"פטרולמן" ל"קצין משטרה".
בשנת 2010, 155 שנים לאחר מותו, זכה ג'יימס קווין להכרה רשמית כשוטר הראשון של משטרת שיקגו שנהרג במהלך שירותו, וכוכבו הוצב בהיכל הכבוד של המחלקה.
באוגוסט 2025 פורסם על פי דיווח ה"וושינגטון פוסט", כי הפנטגון מתכנן לפרוס בשיקגו את המשמר הלאומי וכמה אלפי חיילים מצבא ארצות הברית, במסגרת יוזמה של נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, שנועדה להתמודד עם פשיעה, בעיות דיור של חסרי בית והגירה בלתי מתועדת.
גורמים רשמיים המעורים בפרטים אישרו את התוכנית.
משטרת שיקגו מחלוקת ל-24 מחוזות שיטור המבוססים על חלוקה גאוגרפית של העיר שיקגו:
המחוז הראשון (1st District – Central) – מורכב מהשכונות הבאות: ניר ווסט סייד, ניר נורת' סייד, ניר סאות' סייד, הלולאה, דאגלס, ארמור סקוור ולואר ווסט סייד.
הוא ביתם של בניין העירייה, בניין מדינת אילינוי, סולג'ר פילד, פארק המילניום, מועצת המסחר של שיקגו ועוד.
המחוז השני (2nd District – Wentworth) – מורכב מהשכונות הבאות: קנווד, ארמור סקוור, אוקלנד, דאגלס, הייד פארק, אנגלווד, וודלון, וושינגטון פארק, פולר פארק וגראנד בולווארד.
מטה הבטיחות הציבורית, גנרל ג'ונס ארמורי, המרכז הלאומי וושינגטון פארק והלייק פרונט נמצאים כולם בתוך המחוז השני.
המחוז השלישי (3rd District – Grand Crossin) – מורכב מהשכונות הבאות: הייד פארק, וושינגטון פארק, אנגלווד, גרייטר גראנד קרוסינג, סאות' שור וודלון.
הוא כולל את מוזיאון המדע והתעשייה, בית החולים לילדים לריבידה, מרכז התרבות סאות' שור וחוף האגם.
המחוז הרביעי (4th District – South Chicago) – מורכב מהשכונות הבאות: אוולון פארק, דרום שיקגו, צ'טהאם, ברנסייד, סאות' שור, דרום דירינג, ריברדייל, הגוויש, איסט סייד, גרייטר גראנד קרוסינג וקאלומט הייטס.
הוא כולל את קלין הארבורס, חברת פורד מוטורס, תחנת משמר החופים של ארצות הברית, מנחת המסוקים של מכבי האש של שיקגו ועוד.
המחוז החמישי (5th District – Calumet) – מורכב מהשכונות הבאות: וושינגטון הייטס, ריברדייל, ווסט פולמן, פולמן, רוזלנד וסאות' דירינג.
הוא כולל את מחלקת בריאות הציבור, לשכת המסחר של רוזלנד רבתי וארגוני צדקה קתוליים שונים.
המחוז השישי (6th District – Gresham) – מורכב מהשכונות הבאות: שיקגו לון, צ'טהאם, ברנסייד, גרייטר גראנד קרוסינג, ווסט אנגלווד, אנגלווד, רוזלנד, וושינגטון הייטס, אשבורן, אובורן וגרישם.
הוא כולל את משרד השחרורים של צ'טהאם ואת רכבת נורפוק הדרומית.
המחוז השביעי (7th District – Englewood) – מורכב מהשכונות הבאות: גייג' פארק, אובורן גרישם, שיקגו לון, אנגלווד, גרייטר גרנד קרוסינג ווסט אנגלווד.
הוא כולל את חצר הרכבת.
המחוז השמיני (8th District – Chicago Lawn) – מורכב מהשכונות הבאות: גארפילד רידג', סאות' לונדייל, ארצ'ר הייטס, קלירינג, ווסט לון, אשבורן, שיקגו לון, ברייטון פארק, גייג' פארק ווסט אלסדון.
הוא כולל את נמל התעופה מידוויי, מחסן הנשק של המשמר הלאומי, מרכז הקניות פורד סיטי ומרכז האימונים ואחסון הנשק של צבא ארצות הברית.
המחוז התשיעי (9th District – Deering) – מורכב מהשכונות הבאות: ניו סיטי, גייג' פארק, ניר סאות' סייד, סאות' לונדייל, ברידג'פורט, מקינלי פארק, פולר פארק, ווסט אנגלווד, אנגלווד, ברייטון פארק, דאגלס, ארמור סקוור ולואר ווסט סייד.
הוא כולל את שדה השכרה הגראנטי (סוקס פארק).
המחוז העשירי (10th District – Ogden) – מורכב מהשכונות הבאות: ניר ווסט סייד, גארפילד רידג', נורת' לונדייל, סאות' לונדייל ולואר ווסט סייד.
המחוז האחד עשר (11th District – Harrison) – מורכב מהשכונות הבאות: פארק המבולדט, פארק ווסט גארפילד, נורת' לונדייל, פארק איסט גארפילד, ניר ווסט סייד ואוסטין.
הוא כולל את קונסרבטוריון פארק גארפילד, פארק גארפילד ובית פילד.
המחוז השנים עשר (12th District – Near West) – מורכב מהשכונות הבאות: פארק המבולדט, ווסט טאון, לואר ווסט סייד, פארק איסט גארפילד וניר ווסט סייד.
הוא כולל את יונייטד סנטר, ביתן UIC, רובע העסקים של השוק, והוא ביתם של מטה גוגל ומקדונלד'ס.
המחוז הארבע עשר (14th District – Shakespeare) – מורכב מהשכונות הבאות: פארק המבולדט, אוונדייל, פארק לינקולן, ווסט טאון וכיכר לוגן.
הוא כולל את פארק המבולדט ואת אנדרטת המאה של אילינוי.
המחוז החמישה עשר (15th District – Austin) – מורכב מהשכונות הבאות: אוסטין.
הוא כולל את מתקן מזכיר המדינה של מערב אילינוי בשיקגו, תחנת שאיבת המים של שיקגו ואצטדיון רוקן.
המחוז השישה עשר (16th District – Jefferson Park) – מורכב מהשכונות הבאות: אדיסון פארק, פורסט גלן, נורווד פארק, פורטג' פארק, דאנינג, ג'פרסון פארק, או'הייר.
הוא כולל את תחנת השאיבה של ניהול המים.
המחוז השבעה עשר (17th District – Albany Park) – מורכב מהשכונות הבאות: פורסט גלן, נורת' פארק, אירווינג פארק, אוונדייל, פורטג' פארק ופארק אולבני.
הוא כולל את מחולל ומשרד ComEd ואת משרד הקונסוליה הכללית של אקוודור.
המחוז השמונה עשר (18th District – Near North) – מורכב מהשכונות הבאות: לינקולן פארק, ניר נורת' סייד, ווסט טאון וכיכר לוגן.
הוא כולל את נייבי פיר, מפעל הסינון ג'רדין, גן החיות של לינקולן פארק, מגדל NBC ומגורי הקרדינל.
המחוז התשעה עשר (19th District – Town Hall) – מורכב מהשכונות הבאות: לינקולן סקוור, נורת' סנטר, לינקולן פארק, לייק וויו ואפטאון.
המחוז העשרים (20th District – Lincoln) – מורכב מהשכונות הבאות: אנדרסון וויל, אדג'ווטר, לינקולן סקוור, אפטאון ווסט רידג'.
הוא כולל חלקים מגדת האגם.
המחוז העשרים ושתיים (22nd District – Morgan Park) – 22 מורכב מהשכונות הבאות: אובורן גרישם, מאונט גרינווד, מורגן פארק, רוזלנד, בוורלי וושינגטון הייטס.
הוא כולל את מרכז האמנויות בוורלי ואת מרכז הספורט מורגן פארק.
המחוז העשרים וארבע (24th District – Rogers Park) – מורכב מהשכונות הבאות: רוג'רס פארק, אדג'ווטר ווסט רידג'.
הוא כולל את לייקפרונט (ג'ונוויי-ת'ורנדייל), פיפל גז ו-S&C אלקטריק.
המחוז העשרים וחמישה (25th District – Grand Central) – מורכב מהשכונות הבאות: פארק המבולדט, אוסטין, אוונדייל, הרמוסה, בלמונט קראגין, כיכר לוגן, מונטקלייר ודאנינג.
משטרת צפון ויילס היא כוח המשטרה האזורי האחראי לאכיפת החוק ושמירת הסדר הציבורי בצפון ויילס, אחת מארבע רשויות השיטור הפועלות במדינת ויילס שבממלכה המאוחדת.
האזור שעליו מופקד הכוח מאופיין בנוף טבעי ונופי הרים, לצד קהילות מגוונות מבחינה תרבותית ולשונית, לרבות אזורים כפריים, עיירות חוף ותיירות, וערים מרכזיות כגון רקסהאם, בנגור וקונווי.
משטרת צפון ויילס ממלאת תפקיד מרכזי בתמיכה, הגנה ואכיפה בכל מגזרי החברה.
פעילותה כוללת שמירה על הסדר הציבורי, חקירת פשיעה, הגנה על הקהילה, אכיפת תנועה, שמירה על ביטחון התיירות, ומאבק בפשיעה מקוונת ובפשיעה מאורגנת הפועלת באזורי הגבול עם אנגליה.
אחוז הנשים בקרב השוטרים בצפון ויילס הוא 35.3%.
המשיח (או משיח בן דוד) הוא דמות מרכזית ביהדות, אמונה שבאחרית הימים יופיע אדם כשליחו של אלוהים שיביא גאולה לעם ישראל, יילחם עם עמים רבים שונאי ישראל ויכניעם, וכך יהפוך את העולם לעולם טוב ומתוקן, יביא שלמות בתורה ובמצוות ושלום עולמי.
בתפילת שמונה עשרה, הנאמרת שלוש פעמים בכל יום חול, הזכירו חכמי ישראל את הבקשה והצפייה לגאולה ולגואל (אם כי המונח "משיח" אינו מופיע בתפילה זו) בלא פחות משבע ברכות.
הרמב"ם מנה אמונה זו כיסוד ה-12 מבין שלושה עשר יסודות האמונה.
היסוד תומצת במשפט: "אני מאמין באמונה שלמה בביאת המשיח, ואף על פי שיתמהמה, עם כל זה אחכה לו בכל יום שיבוא".
אמונות דומות אודות דמות משיחית קיימות גם בדתות אחרות.
מקור המילה "משיח" מן השורש מ.ש.ח, שמשמעותו משיחת אדם בשמן המשחה, כביטוי טקסי לכניסתו לתפקיד רם מעלה.
כך נקרא בתורה הכהן הגדול "הַכֹּהֵן הַמָּשִׁיחַ", מפני שהוא .
במקרא מתוארת גם משיחתם בשמן של מלכים, כמו שאול, דוד ושלמה, ולפיכך דוד מכנה את שאול "מְשִׁיחַ ה'", ואף דוד עצמו מכונה פעמים רבות "משיח".
בהשאלה, נאמר הכינוי "משיח" גם על הנשלח על ידי ה' לתפקיד כלשהו, כמו כורש מלך פרס: , כביטוי לכך שמלכותו זכתה לסיוע שמיימי כדי להשיב את עם ישראל לארצו ולכונן את בית המקדש השני.
גם הנביא ישעיהו עצמו "נמשח" במובן זה.
בתורה הוזכר במפורש קיבוץ גלויות עתידי לאחר הגלות:
בפסוקים אלה לא הוזכרה אישיות כלשהי שתנהיג את העם בתקופה זו.
אולם בנבואת בלעם נאמר, שיקום בעתיד הרחוק שליט בעם ישראל אשר ימשול על כל האנושות:
בתרגום אונקלוס על פסוק זה, נכתב :"יתרבא משיחא בישראל".
בפסוק נוסף המתאר את קיום מצות עיר מקלט מוסיפה התורה שיהיו בעתיד עוד שלש ערי מקלט.
יש המפרשים את העתיד כימות המשיח, אם כי אין ראיה שזו כוונת הפסוק.
בספרי הנביאים מוזכרת גאולת ישראל העתידית פעמים רבות, וזאת בהנהגת איש מסוים שאישיותו תעמוד במוקד הגאולה.
כך מתאר ישעיהו הנביא את האיש ואת הישגיו:
"משיח" מוזכר מספר פעמים בתנ"ך, אם כי כולם שנויים במחלוקת פרשנית, האם מדובר על המלך העתידי או על אישיות היסטורית כלשהי (דוד המלך, או מי מצאצאיו).
כינוי זה נובע משליחותו המיוחדת לגאולת ישראל, כאמור.
בסוף ספר יחזקאל מתוארת חלוקה מחודשת של ארץ ישראל לשבטים (השונה מהחלוקה בימי יהושע בן נון, בכך שהארץ תתחלק ל-13 חלקים במקום ל-12), ושם מתואר שהנשיא (שלפי הפרשנות המקובלת - הוא המשיח) יקבל נחלה שלמה בפני עצמו (את הנחלה ה-13).
דברי ישעיהו האמורים אודות "חוטר מגזע ישי" רומזים לכך שהגואל יהיה מזרע דוד המלך, בנו של ישי.
כך גם לפי ירמיהו: , ויחזקאל: .
זאת, בהתאם לברכת יעקב לבניו, בה נאמר ששבט יהודה, שבטו של דוד, הוא הראוי למלוכה: , ובהתאם לשבועה שנשבע ה' לדוד, לפיה המלוכה מיועדת לו ולזרעו לעולם.
בהקדמות הרמב"ם כתוב שהמשיח צריך להיות דווקא מזרעו של שלמה.
על פי פירושי המצודות ורש"י (על ), הדבר קשור לגדולה ורוממות של האישיות, שמיוצגת על ידי המשיחה בשמן המשחה.
לפי פירוש המלבי"ם לפסוק זה, מדובר במינוי אלוהי לעשות את דברו של ה'.
התואר "משיח", מיוחס במקרא ברוב מופעיו לדוד המלך, וייתכן שזו הסיבה שהשליט שעתיד לצאת מחלציו, נקרא "משיח".
המשיח הוא נושא מרכזי בהשקפתם של חז"ל.
הוא מוזכר מאות פעמים בכל מרחבי ספרות חז"ל, ובפרט בסוגיות התלמוד הבבלי בפרק חלק שבמסכת סנהדרין, הפותח במילים: "כָּל יִשְׂרָאֵל יֵשׁ לָהֶם חֵלֶק לְעוֹלָם הַבָּא".
הזיקה בין "העולם הבא" לבין "ימות המשיח" במשנת חז"ל נידונה בהרחבה בהקדמות הרמב"ם לפרק זה, וכן בספרו של הרמב"ן, "תורת האדם", בפרק שער הגמול.
בראייתם של חז"ל, ביאת המשיח איננה רק תקווה לעתיד טוב יותר לעם היהודי ופתרון למצוקותיו הפרטיות.
הופעתו משתבצת בתפיסת עולם כוללת, על פיה העולם מתקדם לקראת תיקונו והשלמתו, והמשיח הוא המיועד מראשית הבריאה להביא את העולם לשלמות זו.
הדבר מתבטא, למשל, בדברי הברייתא:
על כך פירש הרד"ק, "הדברים האלה הם תכלית בריאת העולם".
בבראשית רבה מתפרש הפסוק המתאר את תחילת הבריאה: .
ממילא, מהלכי ההיסטוריה בכל גלגוליה מכוונים לתוצאה סופית זו.
כך נכתב במדרש על ההחלטה למקם את מעשה יהודה ותמר באמצע תיאור מכירת יוסף:
האישים המעורבים בפרשה ראו את הדברים בהקשרם המקומי, האישי, בעוד ה' הועיד את הזיווג בין יהודה ותמר להולדתו של פרץ, ממנו יצא המשיח.
בתלמוד מובאת דעה חריגה של התנא רבי הלל, שאמר כי .
טענתו המהפכנית של רבי הילל היא שהנבואות על המשיח כבר התגשמו במלך חזקיהו, שהיה מלך מבית דוד שבימיו זכו היהודים לתשועה פלאית במסע סנחריב בארץ ישראל, ולפיכך אין לצפות לביאתו של משיח נוסף.
האמורא רב יוסף התנגד בחריפות לדברים והפריך אותם באמצעות נבואה אודות המשיח שניבא זכריה, שחי בתקופת בית שני, מאות שנים אחרי חזקיהו.
ואולם, יש האומרים כי ביד רב הלל הייתה מסורת על כך שסופו של ספר זכריה (פרקים ט'-י"ד) נתחבר מוקדם יותר, עוד בתקופת בית ראשון, ואם כך ייתכן שגם נבואות אלו התייחסו לחזקיהו.
חלק ממפרשי התלמוד נטו לפרש אף את דברי רבי הלל עצמו באופן מצמצם, כך שלא יעמוד בניגוד לפסוקים רבים מפורשים במקרא.
על פי פירוש רש"י לתלמוד, גם רבי הילל האמין ברעיון הגאולה העתידה לבוא, אלא שלטענתו הגואל לא יהיה משיח פרסונלי אלא אלוהים בעצמו, ורק התיאורים הפרסונליים של המשיח במקרא הם שכבר התגשמו בחזקיהו.
בצורה דומה פירשו את דבריו גם פרשנים נוספים, ביניהם יצחק אברבנאל והרב קוק.
החתם סופר פסק כי מי שמחזיק בדעת רבי הלל לאחר שהרמב"ם פסק בהלכה שמשיח יהיה בן אדם, הוא "כופר בכלל התורה".
על פי דברי חז"ל, למשיח ארבעה שמות נוספים: מנחם בן חזקיה, שילה, ינון וחנינה – ראשי תיבות של השמות מצטרפים למילה משיח.
המשיח הוא למעשה אדם, דמות משכמו ומעלה אך לא יצור שמימי ולא יצור על-אנושי, אלא בן איש ואישה, כלומר אדם רגיל ככל שאר בני ישראל.
מקורות עיקריים לדמותו של המשיח מצויים בספר ישעיהו בשני מקומות:
במקור הראשון (פרק י"א) הוא מתואר כדמות עילאית ומושלמת בעלת כוחות על טבעיים, ואילו במקור השני "פרשת ישכיל עבדי" (פרק נ"ב) הוא מתואר כדמות מוכה וסובלת, שנושאת עליה את חוליי הדור.
במדרש תנחומא מתואר המשיח כדמות עילאית, שגדולה מאברהם, משה ואף ממלאכי השרת:
המהר"ל מפראג טען בחיבורו "נצח ישראל" (בפרק ל"ג) שיוחד לענייני הגאולה, בעקבות מדרש תנחומא, שדוד המלך היה דוגמתו של משיח בן דוד, כאשר הוא מתבסס על הפסוק:
משיח בן דוד העתידי, אמור להיות כדוגמתו של דוד המלך.
מלך שישראל ממנים אותו עליהם, שעושה את מלחמותיהם בהנהגה רוחנית.
מדברי התלמוד והמדרשים העוסקים בנושא, ומצביעים על אדם מסוים כראוי להיות משיח, עולה כי משיח פוטנציאלי מצוי בכל דור, והוא יהפוך למשיח בפועל, אם ההשגחה העליונה תחליט שהדור ראוי לכך בספרי החסידות מובא שבכל יהודי קיימת "נשמת משיח", כלומר בחינה מסוימת ממהותו של המשיח.
מקור הקביעה הידועה שהמשיח יבוא עני ורוכב על חמור הוא בספר זכריה, שבו נאמר:
כלומר: המשיח יבוא בצורה פשוטה, טבעית, וחסרת רושם.
בתלמוד מוצגת דרך הופעה זו כברירה הפחות טובה:
לעומת התלמוד בפרקי דרבי אליעזר (פרק ל"א) מוצגת הופעתו כרוכב על חמור כהופעה שלכתחילה, כשם שאברהם ומשה מתוארים במקרא כמי שרכבו על חמור.
המהר"ל מפרש את המדרש בכך שהחמור מסמל עולם חומרי שריק מדעת וחכמה, שקיים בתקופת שלושת האישים הללו, ש"רוכבים" על החמור ומנהיגים אותו רק בכח חכמתם.
את העניות של המשיח הוא מפרש כהנהגה שאיננה בכוח הזרוע והכפיה כמו אצל השליטים הרגילים, ואת הרכיבה על החמור הוא מפרש כהנהגה בכח החכמה בלבד, שהמלכים יתמסרו לו מרצונם החופשי.
העיסוק במשיח מופיע בתלמוד במקומות אחדים:
במסכת סנהרדין מופיע כי מלך המשיח ישב יחד עם אנשים עניים בעלי מחלות:
הרמב"ם הוא היחיד מבין פוסקי ההלכה שפרס משנה סדורה בנושא ביאת המשיח ועיגן את הציפייה לו במסגרת ההלכה.
הוא עוסק בסוגיה זו בכמה מכתביו: בפירושו למשנה (הקדמה ל"פרק חלק" במסכת סנהדרין, העוסק בעולם הבא ותחיית המתים), ב"איגרת תימן", בה הדריך את יהודי תימן כיצד להתמודד עם משיח שקר, ובעיקר בשני הפרקים האחרונים של הלכות מלכים, החותמים את חיבורו המרכזי משנה תורה.
הרמב"ם מסכם את החזון המשיחי על פי המקרא ודברי חז"ל, ובכמה נקודות יש בדבריו מן החידוש:
הרמב"ם (בפירוש המשנה, הקדמה ל"פרק חלק") ניסח שלושה עשר יסודות שלדעתו הם עיקרי האמונה היהודית, וביניהם האמונה בביאת המשיח.
הנימוק להכללת יסוד זה בעיקרי האמונה הוא שביאת המשיח מפורשת בתורה ובנביאים, ולפיכך מי שמכחיש את הדבר - דינו ככופר בתורה ובנבואה.
רבי יוסף אלבו מחבר ספר העיקרים התנגד להכללת עניין זה בין עיקרי האמונה, בין השאר משום שבתלמוד מובאת דעת רבי הלל שמשיח לא יבוא, ולא מסתבר שהיה אפיקורס.
נראה שלדעת הרמב"ם יש להבדיל בין מי שמודה שהמקרא מעיד על משיח שיבוא, אלא שהוא כופר בקדושת המקרא, לבין מי שמפרש את המקרא באופן אחר, הגם שפירושו מוטעה.
הרמב"ם מתאר את המשיח כאדם ש"הוגה בתורה ועוסק במצוות כדוד אביו", ומטרתו העיקרית היא לבצר את קיום התורה והמצוות בעולם כולו.
הוא הסתייג בחריפות מהסבורים שכתנאי להכרה במשיח הוא יחולל ניסים, וקבע ש"אין בין העולם הזה לימות המשיח אלא שעבוד מלכיות בלבד" ושכל הניסים המתוארים בתנ"ך הם משל וחידה.
לראייה לדבריו הוא מביא מהמסופר בתלמוד הירושלמי על בר כוכבא, שהציג עצמו כמשיח וזכה לתמיכתו של רבי עקיבא, אף על פי שלא חולל מופתים היוצאים מגדר הטבע.
הרמב"ם אינו מזכיר בבירור את הנבואה כתנאי להגדרתו כמשיח, והתקדים של בר כוכבא רומז שאין זה תנאי למשיחיותו.
עם זאת, בהמשך (יב, ג) ציין שהמשיח יברר את כשרותם של הכהנים והלויים ב"רוח הקודש שעליו", דרגה הקרובה לנבואה.
באיגרת תימן הרמב"ם אף כותב שהמשיח יהיה נביא, בדרגת נבואה הקרובה לזו של משה רבנו, גדול הנביאים.
הראב"ד בהערותיו ("השגות") על הרמב"ם אינו מקבל את דבריו על כך שהמשיח לא יחולל ניסים, וכתב שאין זה סביר שנבואות התנ"ך לא תתקיימנה כפשוטן.
הוא מצטט את דברי התלמוד הבבלי במסכת סנהדרין, המספר אודות בר כוכבא באופן שונה לחלוטין מן המתואר בתלמוד הירושלמי.
על פי המסופר שם, החכמים בדקו האם בר כוכבא מסוגל לשפוט בעזרת חוש הריח (בארמית: "מורח ודאין", מריח ודן), ובהתאם למובן המילולי הפשוט של הפסוק אודות המשיח: , ומשלא עמד במבחן זה - הרגוהו.
מפרשי הרמב"ם מציינים שהמסורות השונות אודות רבי עקיבא מבטאות חילוקי דעות בחז"ל, והרמב"ם הכריע על פי השיטה הנראית בעיניו.
אפשרות אחרת להסברת שיטתו: השפיטה בעזרת חוש הריח מובנה נבואה ורוח הקודש, ואלו הם, בראייתו של הרמב"ם, אמצעים טבעיים, שכל אדם מסוגל להגיע אליהם בהכנה מתאימה.
"המלך המשיח עתיד לעמוד, ולהחזיר מלכות בית דויד ליושנה הממשלה הראשונה, ובונה מקדש, ומקבץ נדחי ישראל.
וחוזרין כל המשפטים בימיו, כשהיו מקודם: מקריבין קרבנות, ועושין שמיטין ויובלות ככל מצותן האמורה בתורה." (הלכות מלכים ומלחמותיהם פרק י"א הלכה א')
נצחיות התורה והמצוות בימות המשיח
הרמב"ם מדגיש כי "חוזרין כל המשפטים בימיו כשהיו מקדם: מקריבין קורבנות ועושין שמיטין ויובלות ככל מצוותן האמורה בתורה".
בכך יוצא הרמב"ם כנגד השקפה רווחת, לפיה בימות המשיח יתבטלו מצוות שונות, או שהקיום האנושי יהיה בצורה שונה לחלוטין, שאינה מאפשרת קיום מצוות מעשיות.
הרמב"ם באיגרת תימן יישם השקפה זו באופן מעשי כלפי אדם שטען שהוא המשיח, והורה לציבור להעניק את כל רכושם לצדקה.
מאחר שעל פי ההלכה אין לתת צדקה מעבר ל-20% מן הרכוש - קבע הרמב"ם שזהו משיח שקר.
הרמב"ם שולל את הסברה ("אל יעלה על הלב") שחוקי הטבע ישתנו בימות המשיח.
הוא מצטט את המימרא התלמודית: "אין בין העולם הזה לימות המשיח אלא שעבוד מלכויות בלבד", כלומר, גאולת ישראל תהיה במסגרת חוקי הטבע הקיימים, ללא שינוי בהשוואה לתקופת "העולם הזה" הגלותי.
השקפה זו של הרמב"ם קשורה לתפיסתו הפילוסופית, על פיה חוקי הטבע הם מושלמים ונצחיים ותואמת את פירושו למקורות בנושא.
לאחר מות המשיח ימלכו צאצאיו אחריו, ומאחר שבמלכותו תשרור רווחה ויפסק השעבוד לעמים האחרים, היא צפויה להימשך תקופה ארוכה מאוד.
הרמב"ם, על פי תפיסתו שהמשיח לא יצטרך לחולל ניסים לשם זיהויו, נזקק לתת כלים טבעיים לזיהויו, שיאפשרו לוודא שאכן זהו המשיח.
הרמב"ם מבדיל בין שני שלבים בהופעתו: בתחילה יהיו בו סימנים ראשוניים למשיחיותו: התאמתו לנתונים הבסיסיים הנדרשים ממנו וכן הצלחה חלקית בתפקידו, ואז ייחשב "בחזקת משיח".
זיהוי זה עודנו מסופק, וייתכן שיתברר שהייתה טעות בזיהויו, כפי שהיה עם בר כוכבא, שעד נפילתו סברו חכמי ישראל שהוא המשיח.
רק כשהמלך יצליח במילוי משימותיו, יתברר כי הוא "משיח בוודאי".
הדרישות להגדרתו "בחזקת משיח": היותו מלך, צאצא של דוד המלך, שומר מצוות ועוסק בתורה, מכוון את עם ישראל להליכה בדרך התורה, ונלחם "מלחמות ה'" להגנת העם ולשם קיום מצוות התורה.
הדרישות להגדרתו "משיח בוודאי": ניצחון על האומות הסובבות את הארץ ועוינות לישראל, בניין בית המקדש, והשלמת קיבוץ הגלויות.
אם לא עמד בדרישות אלו - הרי שהתברר שלא זהו המשיח המובטח בתורה, "והרי הוא ככל מלכי בית דוד השלמים והכשרים שמתו".
היחס למדרשי חז"ל אודות המשיח
הרמב"ם עמד על כך שבמקרא ובדברי חז"ל קיימים תיאורים שונים לצורת הופעתו של המשיח, חלקם אף סותרים זה לזה, לפחות על פי מובנם הראשוני והפשוט:
עקב כך, ממליץ הרמב"ם שלא לדוש בדברי חז"ל בנושאים אלו ולנסות להתוות מתוכם תוכנית ברורה:
הרמב"ם מעניק הסבר היסטוריוסופי להופעת הנצרות והאסלאם, על רקע תרומתן שבדיעבד של דתות אלה להגברת התודעה אודות המשיח, ותורת ישראל בכללה:
במקורות חז"ל מוזכר מספר פעמים שמשיח נולד בתשעה באב:
במקורות נוספים נאמר שבכל דור יש משיח שנולד בתשעה באב, ושהדבר נרמז בכתובים.
בספרי הלכה מובא "מנהג קדום, שהנשים רוחצות ראשן מן המנחה ולמעלה ביום ט' באב .
כי המשיח נולד ביום ט' באב".
המשיח המוזכר לרוב בספרות חז"ל הוא "משיח בן דוד", צאצאו של דוד המלך.
במקום אחד בתלמוד, ובעיקר במדרשים מאוחרים, מוזכרת אישיות מקבילה בשם "משיח בן יוסף".
מן התיאורים במדרש עולה כי "משיח בן יוסף" הוא שלב מקדים ל"משיח בן דוד", ויש אומרים שמשיח זה אף יהרג.
הגאון מווילנה, בספר קול התור המיוחס לתלמידו רבי הלל משקלוב, הרבה לאפיין את משיח בן יוסף ותפקידו המיוחד.
מדובר בהובלה של מהלכים ארציים לתחיית האומה, בהסתר ובצניעות, בהדרגה ומתוך עניות ומסכנות.
על פי המיוחס לגר"א, משיח זה אינו חייב להיות גבר, וגם אסתר המלכה הייתה בבחינת משיח בן יוסף בדורה.
ישנם סידורים שבהם מובא שלעתיד לבוא משיח בן יוסף עתיד להישחט על ידי ארמילוס הרשע לכן צריך להתפלל עליו שלא ימות.
הכמיהה למשיח מאפיינת יהודים בדורות רבים, והיא מתבטאת גם במעשים.
בתפילה המרכזית, תפילת שמונה עשרה, מופיעות בקשות על ביאת המשיח והגאולה, כאשר הברכה הבולטת והמרכזית שבהם היא "את צמח דוד עבדך מהרה תצמיח וקרנו תרום בישועתך כי לישועתך קיוינו כל היום...".
הכמיהה לבואו של משיח כרוכה הייתה לעיתים בתופעת מחשבי קיצין, שביקשו לשער מתי בדיוק הוא יבוא.
אולם גם המתנגדים לתופעה זו, התנגדו במידה רבה בשל עוצמתה של הציפייה למשיח, וחששם מהשפעתן של אכזבות מרות כאשר התאריך המשוער יגיע והמשיח עדיין לא.
על פי הרמב"ם האמונה בביאת המשיח היא מעיקרי היהדות ונמנית עם 13 העיקרים שלו.
בעקבותיו חובר נוסח דוגמטי מפורסם של י"ג העיקרים ('אני מאמין באמונה שלמה' וכו') שנתווסף לסידורי תפילה רבים, ושם מופיעה התוספת הבאה: "ואף על פי שיתמהמה [המשיח], עם כל זה אחכה לו בכל יום שיבוא".
ואכן, כבר הרמב"ם עצמו פסק כי חובת האמונה בביאת המשיח כוללת ציפייה מוחשית לבואו:
כבר בתלמוד אנו עדים לדו-שיח המתנהל בעניין זה.
כאשר חז"ל מתארים את חרדתם מהאירועים שיקדימו את בוא המשיח - "יתא ולא אחמיניה" (יבוא ולא אראנו), רב יוסף לעומתם ביקש "יתי ואזכה ואשב בצלא דכופתא דחמרא" (יבוא ואזכה לשבת בצל צואת חמורו).
התלמוד עוד מתאר מפגש בין רבי יהושע בן לוי לבין המשיח בשערי רומי, וכאשר הוא שואל אותו מתי יבוא, המשיח משיב לו "היום".
וחז"ל מפרשים שהכוונה היא לפסוק, "היום – אם בקולו תשמעו".
לפני פטירתו ציווה האמורא רבי ירמיה שיקברוהו מלובש בתכריכים לבנים מגוהצים ונאים, נעליו ברגליו ומקלו בידו, שכאשר יבוא המשיח יהיה מוכן ומזומן לקראתו.
מנגד, בכמה מקומות בתלמוד מופיעה הכמיהה למשיח כציפייה עתידית רחוקה ולא כציפייה קרובה ומיידית.
במסכת סוטה, בתוך דיון על זמן ביטולם של האורים ותומים, מסבירה הגמרא פסוק מספר עזרא המתייחס לכך, ומסבירה כי כוונתו היא
מחבר הספר "לקט יושר" תלמידו של הרב ישראל איסרלין ("תרומת הדשן") מהמאה ה-15 מספר ששאל את רבו: "זקן כמותך, מה הנאה יש לך במשיח?" והשיב לי, "מי יתן שאראה משיח רק חצי שעה ואחר כך אמות ברצון", ולא היה בי זריזות לשאול לו הטעם" (ב, 100).
הרב יהודה ליאון אשכנזי מציין כי סוגיית המשיח לא נלמדה במתכוון בארצות אשכנז, כדי למנוע בלבול בין המשיחיות הנוצרית ליהודית והפכה לחלק מתורת הנסתר, בעוד שבארצות האסלאם סוגיה זו נלמדה והמשיכה להיות חלק מתורת הנגלה.
אי למידת סוגיה זו גרמה לתפיסתו למיתולוגיזציה של המשיח, ולשכחה שמדובר לא רק במשיח אחד אלא במספר משיחים בעלי מהות ופונקציונליות שונה, ומכאן נוצר, לדעתו, בלבול אצל יהדות אשכנז, כלפי הציונות, אותה הוא מזהה עם משיח בן יוסף.
דעת ישעיהו ליבוביץ בנושא היא שמה שנאמר: "אחכה לו בכל יום שיבוא" פירושו שהאדם צריך תמיד להיות במצב של "אחכה לו", ולכן מציאות של ביאת המשיח בעולם כפי שאנו מכירים אותו לא תיתכן.
ליבוביץ' טען "שמבחינת היהדות ההיסטורית קיימת האמונה במשיח שיבוא אבל לא במשיח שבא.
מהותו של המשיח שהוא מציג דבר שהוא העתיד הנצחי."
חוקר הדתות צבי ורבלובסקי סבור שבתחילתה, היהדות לא הייתה דת משיחית.
בתורה ואף במזמורי תהלים האל הוא דמות המושיעה בהווה: אברהם – המאמין הראשון – אינו בוחר להיות נושע, או מציע ישועה - אלא הוא דגם של צדיק, המבורך בברכת האל.
האל לכל היותר מציע ישועה בעתיד הקרוב – וזאת גם ממצוקות קשות, כשל עבדות מצרים.
התפנית ביחס לזמן ארעה בעקבות זאת, שאז יציאת מצרים הפכה לאב-טיפוס של גאולה ואף של אסכטון – כלומר של גאולה סופית, שתבוא באחרית הימים.