tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הספלייסוזום העיקרי מורכב מתת-יחידות U1, U2, U4, U5 ו-U6, ואילו הספלייסוזום המשני מורכב מתת-היחידות U11, U12, U4atac, U6atac ו-U5.
snoRNA הן מולקולות הנמצאות בגרעינון ומשתתפות בתהליכים הקשורים בעיבוד ושינוי rRNA כך שיתאים ליצירת הריבוזום, וכן מבקרות את תהליך השחבור החליפי.
ישנה קבוצת גנים המכילים אינטרונים המסוגלת לבצע חיתוך עצמי של מקטעי האינטרונים המהוות ריבוזים (כלומר, בעלות פעילות קטליטית בדומה לאנזימים).
קיימות שתי קבוצות עיקריות Group I introns, Group II intron, כאשר בשתיהן קיפולן המרחבי מאפשר למקטעי האינטרונים לזרז את חיתוכם העצמי מתעתיקי הרנ"א הראשוניים במגוון רחב של יצורים.
קיימות מעל 100 מודיפיקציות שונות המתבצעות על RNA ו-DNA, כאשר רובן המכריע מתווך על ידי RNA המגדיר לאנזים בעזרת זיווג בסיסים בין ה-RNA ל-DNA – היכן יש לבצע את המודיפיקציה.
scaRNA הן מולקולות המשמשות לעיבודן של מולקולות snRNA ו-snoRNA.
RNAse P הוא ריבוזים שאחראי על חיתוך קצה 5' של precursor-tRNA ומוביל ליצירת tRNA בוגר.
במנגנון זה מבוצעת החלפה של בסיס בתעתיק ה-RNA שבו מתחלף בסיס ציטוזין (C) בבסיס יורידין (U), או בסיס אדנוזין (A) בבסיס אינוזין (I).
שינויים אלו בקוד הגנטי ברמת ה-RNA עלולים לגרום לשינוי בחלבון שיתורגם לשינוי בפונקציה שלו.
הגן Apo-B היה הגן הראשון בו התגלה מנגנון זה, שבו תעתיק ה־pre-mRNA של הגן עבר החלפה של בסיס ציטוזין (C) לבסיס יורידין (U).
חלבון 5-HT2C receptor שהוא רצפטור לסרוטונין מסוג GPCR המתבטא במוח, עובר מודיפיקציה שבה בסיס אדנוזין (A) מוחלף בבסיס אינוזין (I) שמתורגם על ידי הריבוזום לגואנוזין (G) בשל זיווג הבסיסים הדומה שהוא יוצר.
העריכה מבוצעת על ידי אנזימי (adenosine deaminases that act on RNA (ADARs הקשורים למולקולת ncRNA המקטלזת את תגובת ההידרו דה-אמינציה הכרוכה בהחלפת הבסיס.
נכון להיום זה החלבון היחידי מסוג GPCR שידוע כי הוא עובר מודיפיקציה שלאחר תרגום על ידי מולקולת RNA.
ביטויים של אלפי גנים מבוקר על ידי מולקולות ncRNA.
רבות ממולקולות ה-ncRNA מצויות במקטעי האינטרונים, ואכן נראה כי מורכבות היצורים עולה ככל שעולה מספר האינטרונים.
יתרונות הבקרה על ידי ncRNA מצויות בכך ששעתוק הגן מוביל ליצירת בקרה ללא צורך ביצירת מולקולות חדשות, בזמן אמת עם יצירת התעתיק.
ישנן מולקולות ncRNA הנמצאות בחלק ה-5' UTR של mRNA המשפיעות על ביטוין במספר דרכים, למשל על ידי riboswitch המהווה מעין 'מתג' של מולקולת mRNA ואליו נקשרת מולקולה קטנה הגורמת לשינוי בכמות החלבון שנוצר מתעתיק ה־mRNA.
attenuator או מחליש ממלא תפקיד בבקרת גנים הלוקחים חלק בביוסינתזה של חומצות אמינו בפרוקריוטים, כך שבעת שעתוקו יוצר מבנה לולאתי העוצר את השעתוק כאשר תנאים מסוימים לא מולאו.
microRNA הן מולקולות רנ"א חד-גדיליות קצרות באורך 21–23 נוקליאוטידים, המשמשות לבקרת התבטאות גנים בתאים אאוקריוטים.
מנגנון הפעולה של מולקולת microRNA הוא התאמה חלקית למולקולות mRNA מסוימות בעיקר לקצה ה-3' UTR, ומפנות אותן לפירוק או עיכוב תרגום.
בכך מולקולת ה־microRNA תשמש לבקרת ביטוי שלילית לחלבונים המתורגמים מאותם mRNA.
מולקולת microRNA בודדת יכולה להתאים למגוון גדול של מולקולות mRNA כך שמולקולה בודדת יכולה לבקר מאות גנים.
משוער כי כ-60% מהגנים היוצרים חלבונים מבוקרים על ידי microRNA.
מחקר חדש מציע כי פעולת השעתוק של מולקולת ה־ncRNA לבדה משפיעה על התבטאות גנים.
כאשר משועתקים גנים מסוימים של ncRNA על ידי RNA פולימראז II הגורמים לשינוי דחיסות הכרומטין ופתיחתו מובילה לשעתוק גנים נוספים.
piRNA ו-rasiRNA הן מולקולות ncRNA המעורבות בהגנה מפני טרנספוזונים.
לצורך הארכת הטלומרים המהווים אזורי הקצוות של הכרומוזומים באיקריוטים, מבוטאת מולקולת lncRNA בשם (TERRAs (telomeric repeat-containing RNAs מאזור הטלומר.
TERRAs מבקרת את פעילות הטלומראז ובכך עוזרת לשמור על שלמות הטלומר.
לצורך השתקה של כרומוזום X, מולקולת lncRNA בשם XIST מגייסת את קומפלקס ה־polycomb לצורך השתקת כרומוזום ה-X ממנו היא שועתקה.
TSIX המשועתקת מהגדיל הנגדי לגן XIST מבקרת את רמות ביטויו של XIST בזמן ההשתקה.
תהליכים רבים בפרוקריוטים מושפעים מטמפרטורה, החל מיעילות תהליכים תאיים, התבטאות גנים (בתגובה לשוק חום/קור) וביטוי גנים וירולנטיים (הנחוצים לפתוגניות).
RNA thermometers (RNATs) הן מולקולות RNA בעלות מבנה שניוני לולאתי המכיל אזור קישור לריבוזום (RBS) ואזור קישור ל־5' UTR של mRNA אותו הן מבקרות.
מולקולת RNATs עוברת בתגובה לשינוי טמפרטורה שינוי קונפורמציה (סידור המרחבי) שיכול לחשוף או להסתיר את אזור הקישור לריבוזום (RBS) ובכך לאפשר או למנוע תרגום של התעתיק ולאפשר תגובה מתאימה לשינוי הטמפרטורה.
שיטות לגילוי ncRNA, אפיונם והבנת תפקידם
לאחר תום ריצוף ה-DNA בפרויקט הגנום האנושי, התברר כי רק כ-2% מהגנום האנושי מקודד לחלבון, אך רוב החומר התורשתי אכן עובר שעתוק.
מחקרים עדכניים ופרויקטים ביואינפורמטיים מגלים עוד ועוד גנים המקודדים למולקולות ncRNA, אך רק לאחוז קטן יחסית ידועה פעילותם הביולוגית.
התעורר דיון בשאלה האם אותם מקטעים הם אכן בעלי פעילות או שהם תוצר לוואי, רעש, לתהליך התבטאות גנים.
לצורך כך התפתחו מספר שיטות לבדיקת אזורים פונקציונליים ב-DNA.
שמירות אבולוציונית – על ידי שימוש בעימוד רצפים ניתן לזהות אזורים דומים ברצף ה-DNA ולאתר שמירות אבולוציונית.
ככל שאזור יהיה יותר שמור בין אורגניזמים שונים, כך גדלה ההערכה כי אזור זה חשוב וכי הוא בעל פונקציה.
בדיקת רמות הביטוי השונות של אזור זה ברקמות שונות – RNA-seq (ריצוף RNA) משמש לרצף את כלל מולקולות ה-RNA בדגימה.
על ידי כימות המולקולות השונות ניתן לקבוע את רמות הביטוי השונות שלהן ברקמות שונות.
ככל שאזור מסוים בגנום מתבטא ברמות גבוהות יותר ו/או על פני רקמות שונות הדבר יצביע על כך שמדובר במנגנון מכוון ולא ברעש רקע לתהליך השעתוק.
בדיקת השפעת מוטציות/וריאציה על מעורבות מחלות – עד היום אופיינו מחלות רבות בהן התרחשו מוטציות ב-ncRNA כגון סרטן, ALS ואלצהיימר.
גם אללים השונים בנוקלאוטיד אחד באוכלוסייה (SNP) עלולים לגרום לשינוי בסיכון לחלות במחלה, תגובה לתרופה ועוד.
כיום קיים קושי לאתר גני ncRNA בגנום בשל אורך החיים הקצר שלהם, רמת ביטוי נמוכה וחוסר מאפיין מוכר כמו קודון התחלה/סיום המאפיין את הרנ"א המקודד לחלבון.
על כן התפתחו שיטות לניבוי מבנים שניוניים למולקולות ncRNA המעידים על פונקציה.
הניבוי נעשה על ידי שימוש בשיטות הבאות:
חישוב האנרגיה המינימלית של המבנה השניוני – מולקולת ה-RNA היא סליל חד-גדילי שנוטה להתקפל על עצמו על ידי זיווג בסיסים.
לכל מבנה שניוני רמת אנרגיה הניתנת לחישוב, כאשר המולקולה תהיה יציבה ביותר ברמת האנרגיה המינימלית שלה וככל שיעלה מספר הבסיסים המזווגים.
חישוב השונות ההדדית – מאחר שפעילות מולקולת ה-RNA מוכתבת על ידי המבנה התלת־ממדי שלה, גם רצפים שונים של RNA יכולים להתקפל למבנה דומה ולהיות בעלי פעילות דומה.
לחץ סלקטיבי על מינים שונים יכול לתרום להיווצרות אזורים שאינם דומים ברצף, אך דומים במבנה השניוני היציב שלהם.
בצורה זו ניתן לחפש ביצורים שונים זיווג בסיסים שיניב מבנה דומה.
מוטציות המתרחשות בגנום עלולות לגרום להופעה של מגוון מחלות, הכוללות סרטן, מחלות נוירולוגיות כמו ALS ואלצהיימר ומחלות קרדיוואסקולריות.
במגוון מחלות סרטן נמצא כי פרופיל הביטוי של מולקולות microRNA השתנה.
מולקולות אלו יכולות למשמש כאונקוגניות (מעוררות סרטן) או כגן מדכא סרטן ולחלקן תפקיד מפתח ביצירת הגידול.
לתפקוד מערכת העצבים באופן תקין נדרשות מולקולות microRNA הרבות ביותר מבין הרקמות ההומניות, כאשר 70% מכלל מולקולות ה-microRNA מבוטאות במוח ורבות מהן ספציפיות לנוירונים.
הן מעורבות בהתפתחות הנוירונים, יצירת spine דנדריטי והפרת הבקרה שלהן נמצאה בכל המחלות הנוירולוגיות שנחקרו, אטקסיה בתאי פורקנייה, טרשת נפוצה בתאים אוליגודנדרוציטים, מחלת פרקינסון בנוירונים הדופמינרגים, ומחלת אלצהיימר בנוירונים המבטאים alpha-CaMKII.
תסמונת האיקס השביר (FXS) עלולה להתרחש בעקבות מוטציה במרכיב בקומפלקס ה-RISC.
הגן miR-1 קשור בהתפתחות אריתמיה כיוון שהוא מדכא גנים היוצרים תעלות יונים לאחר ביטויים.
בנוסף, יצירת אתריאומה (הצטברות מאקרופאג'ים בדופן העורק) וכן הפנוטיפ הפיזיולוגי של תאי שריר חלק ואסקולאריים, תלויים בהתבטאות גניםmicroRNA.
Naughty Dog (בעברית: כלב שובב) היא חברת משחקי וידאו אמריקנית הממוקמת בסנטה מוניקה, קליפורניה.
החברה הוקמה על ידי אנדי גאווין וג'ייסון רובין בשנת 1985 בשם 'Jam Software' (ושמה שונה בשנת 1989), ונרכשה על ידי Sony Computer Entertainment בשנת 2001.
עד לשנת 1994 החברה פיתחה משחקים בעלי תקציב מוגבל לקונסולות שונות, אך בשנת 1995 היא החלה לפתח את סדרת המשחקים קראש בנדיקוט, ולאחר הצגת המשחק הראשון לסוני, החברה הוציאה את המשחק לאור בשנת 1996; המשחק זכה לביקורות חיוביות והיה להצלחה כלכלית ולאחד ממשחקי הפלייסטיישן הנמכרים ביותר.
לאחר הפצת המשחק, החלה חברת נאוטי דוג לעבוד תחת חברת סוני והוציאה לאור שלושה משחקים נוספים לזיכיון, כולם זכו לשבחים אצל מבקרי המשחקים.
לאחר ההוצאה לאור של קראש טים רייסינג, הסתיים החוזה של נאוטי דוג עם בעלי הזיכיון (שהעבירו את פיתוח הזיכיון לחברות אחרות).
נאוטי דוג החלה לעבוד תחת סוני לאחר שסוני רכשה אותה בשנת 2001. בסופה של אותה שנה הוציאה נאוטי דוג לאור את המשחק ג'ק ודקסטר: מורשת הקדמונים לקונסולת הפלייסטיישן 2, אשר זכה לשבחים רבים והחל זיכיון חדש.
בדומה לזיכיון הקודם עליו עבדה, נאוטי דוג הוציאה לאור שלושה משחקים נוספים לזיכיון לפני שעברה לפרויקט הבא שלה.
לעומת קראש בנדיקוט, ג'ק ודקסטר נותר זיכיון של סוני, שהעבירה את הפיתוח לחברות בבעלותה, או חברות צד-שלישי.
לאחר צאת הפלייסטיישן 3 בשנת 2006, פנתה נאוטי דוג לריאליזם במשחקיה, ובשנת 2007 הוציאה את המשחק אנצ'רטד: עושרו של דרייק השייך לסוגת משחקי ההרפתקאות דוגמת משחקי טומב ריידר, שזכה לביקורות חיוביות.
המשחק מספר את סיפורו של ניית'ן דרייק, הרפתקן הטוען שהוא צאצא של מגלה הארצות הנודע סר פרנסיס דרייק ומחפש את העיר האגדית אל דוראדו.
עד אז נאוטי דוג הייתה ידועה בכך שהיא הייתה מפתחת לא רק משחק אחד בכל פעם, אלא רק זיכיון אחד לכל דור קונסולות, דבר שגרר ביקורת מצד מעריצים ומבקרים כאחד.
עם זאת, בדצמבר 2011 הכריזה החברה על פרויקט חדש לפלייסטיישן 3, האחרונים מבינינו; למרות רגשות מעורבים מצד מבקרים בנוגע לחשיפת הכותר, האחרון מביננו זכה לקבלת פנים משבחת ביותר כאשר יצא בשנת 2013, כולל מספר פרסי 'משחק השנה'.
בסוף שנת 2013 נאוטי דוג וסוני הכריזו על כותר חדש לסדרת האנצ'רטד בשם Uncharted 4: A Thief's End (בעברית: "סופו של גנב") לקונסולת הפלייסטיישן 4. המשחק יצא ב-2016 וזכה לביקורות חיוביות.
המשחק מסכם את סיפורו של ניית'ן דרייק, שעוזר לאחיו האבוד למצוא את אוצרו של שודד הים הנרי אברי.
ב-2017 יצא משחק ספין-אוף של אנצ'רטד, "The Lost Legacy", המגולל את סיפורן שלש קלואי פרייז'ר, חברתו לשעבר של דרייק, ונדין רוס, אחת הנבלים מהמשחק הרביעי.
ב-2016 הוכרז על משחק המשך "האחרונים מבינינו".
לאחר מספר דחיות המשחק יצא ב-2020 וזכה לביקורות חיוביות מצד המבקרים, אך לביקורות שליליות מצד המעריצים, שהתאכזבו מהסיפור.
בשנת 2021 נאוטי דוג וסוני הכריזו על האוסף של Uncharted 4: A Thief's End ו- Uncharted: The Lost Legacy שיקבלו רימאסטרים לפלייסטיישן 5 והמחשב האישי שניקרא Uncharted: Legacy of Thieves Collection האוסף יצא בשנת 2022 לקונסולת הפלייסטיישן 5 וזכה לביקורות חיוביות מצד המבקרים והמעריצים.
גירסאת המחשב שוחררה באוקטובר 2022.
באוגוסט של שנת 2022 נאוטי דוג וסוני הכריזו על The Last of Us Part 1 רימייק למשחק המקורי משנת 2013 עם הגרפיקה של המשחק השני משנת 2020 ומשחקיות משופרת בלעדית לקונסולת הפלייסטיישן 5 והמחשב האישי.
הרימייק שוחרר בספטמבר של אותה השנה לפלייסטיישן 5, וגירסאת המחשב שוחררה כמה חודשים אחרי במרץ 2023.
בדצמבר 2023 הודיע החברה כי היא מבטלת את משחק המולטיפלייר של The Last of Us, בגלל רצון של החברה להמשיך ולהשקיע במשחקי שחקן יחיד.
לפני שיתוף הפעולה עם סוני
Uncharted: Golden Abyss | אנצ'רטד: תהום מוזהבת (2011–2012; השגחה)
The Last of Us | האחרונים מבינינו (2013)
The Last of Us Remastered | האחרונים מבינינו: משוחזר (2014)
The Last of Us Part II | האחרונים מבינינו חלק 2 (2020)
Naughty Girl הוא שיר של הזמרת האמריקאית ביונסה נואלס מאלבום הסולו הבכורה שלה Dangerously in Love.
השיר יצא כסינגל הרביעי מן האלבום ב-14 במרץ 2004. השיר הופק על ידי ביונסה נואלס וסקוט סטורץ' ואף נכתב על ידם יחד עם רוברט וולר, אנג'לה ביינס, פיט בלות, ג'ורג'יו מורדון ודונה סאמר.
מבחינה מוזיקלית השיר מסוג R&B ודיסקו עם השפעות מהמוזיקה הערבית, הדאנסהול והרגאיי.
השיר מכיל מילים המתייחסות לחגיגה של תשוקה מינית וכיבוש, שהוביל לרצון לסטוץ של לילה אחד.
Naughty Girl התקבל בביקורות חיוביות על ידי מבקרי מוזיקה, ששיבחו את שירה האסרטיבי של ביונסה ואת האווירה החושנית של השיר.
עם זאת, השיר קיבל דעות מקוטבות על הדרך בה ביונסה תיאה ילדה רעה.
השיר הגיע לשיאו כאשר התמקם במקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100 של ארצות הברית, ואף, היה השיר הרביעי במספר מהאלבום שנכנס לטופ 5 של המצעד ברציפות.
הסינגל הגיע לטופ 10 בניו זילנד, אוסטרליה, הולנד ובריטניה.
כמו כן, השיר הגיע למעמד זהב בארצות הברית, אוסטרליה וניו זילנד.
הווידאו קליפ של השיר צולם בהשראת הריקודים של סיד צ'ריס ופרד אסטר בסרט הקומדיה המוזיקלית Band Wagon אשר יצר בשנת 1953. בקליפ נראית ביונסה רוקדת ומפתה את זמר ה-R&B אשר ומוצגת כילדה רעה.
קליפ השיר הועמד לארבעה פרסים בטקס הווידאו קליפים של MTV לשנת 2004, מתוכם זכה בפרס אחד ל"קליפ הנשי הטוב ביותר".
שיר זה נכלל ברשימת השירים שביונסה מבצעת במסעות ההופעות העולמי שלה.
Native Instruments (בעברית: נייטיב אינסטורמנטס) היא חברה גרמנית המפתחת, מייצרת ומספקת תוכנות וחומרה למוזיקה והפקה מוזיקלית, עיצוב סאונד ותקלוט (Djing).
מטה החברה ממוקם בברלין, עם משרדים נוספים בלוס אנג'לס, טוקיו, לונדון, פריז ושנזן.
החברה נוסדה בשנת 1999 בברלין, גרמניה, שם עדיין ממוקם המטה שלה.
המייסדים סטפן שמיט ווולקר הינץ החלו להשתמש בשם Native Instruments בשנת 1996, כאשר פיתחו את Generator, חבילת תוכנת סינת'ים מודולרית (שלימים תהווה את היסודות למוצר המתמשך שלהם, Reaktor).
לאחר שחרור תוכנת ה-Generator, החברה התרחבה וכללה את ברנד רוגנדורף (לימים מייסד Ableton) ודניאל האבר, שלימים הפך למנכ"ל.
ב-1999, Native Instruments הגדילה את מספר העובדים שלה ועברה לבניין הנוכחי שלה ברובע קרויצברג בברלין.
בשנת 2000, החברה החלה ליצור מוצרים עבור קהילת ה-DJ, החל מהגרסה הראשונה של תוכנת ה-Traktor שלהם.
בשנת 2002, הם החלו לפתח ולכלול מוצרי תוכנה, למשל Kontakt ו- Battery.
בספטמבר 2004 החלה החברה בשיתוף פעולה עם חברת ייצור החומרה של DJ Stanton Magnetics ועם חנות המוזיקה המקוונת Beatport.
בשנת 2004 יצאה גם תוכנת האמולציה של מגבר הגיטרה והאפקטים, Guitar Rig.
בשנת 2006, Native Instruments חולקה מחדש ל-3 חטיבות: כלים, DJ וגיטרה.
בינואר 2021 דווח שחברת השקעות פרטית פרנסיסקו פרטנרס רכשה את הרוב בחברה.
באפריל 2022, Native instruments הפך לזמן קצר לחברת ומותג בת של Soundwide, חברת אם שנוצרה משיתוף פעולה של Francisco Partners ו-EMH Partners.
בינואר 2023, Soundwide פיטרה 8% מכוח העבודה שלה, תוך ציון "תנאי שוק מאתגרים" כסיבה.
ביוני של אותה שנה, השם Soundwide הוחלף במיתוג של Native Instruments.
נועם גינגולד פיתח כלים נוספים ליצירת מוזיקה שניתן להשתמש בהם כממשק של תוכנה זו.
Kontakt: תוכנת סמפל עם תמיכה למשתמש המתכנת את כליו הווירטואליים בעצמו.
Guitar Rig: תוכנה מודולרית המדמה מגבר גיטרות ופדל אפקטים.
סינתיסייזרים ממוחשבים (לדוגמה: massive) המכילים שלל פריסטים וסאונדים שונים.
Traktor: תוכנת די ג'יי פופולרית.
Komplete: סדרת חבילות פלאגינים הכוללת שלוש חבילות, כל חבילה עם כמות שונה של כלים.
Maschine: מכשיר מבוסס חומרה ותוכנה.
עליו מתופפים מקצבים, מנגנים אקורדים ותווים וכותבים תפקידים לכלים.
Komplete Kontrol: מקלדת שליטה עם מספרי קלידים משתנים העובדת על תוכנת Maschine ועל שלל תוכנות יצירה אחרות (כגון: FL Studio, אבלטון ועוד.).
Traktor Kontrol: קונטרולרים לדי ג'יי מבוססי תוכנת הדי ג'יי טרקטור.
National Media Group (נשיונל מדיה גרופ; ברוסית: Национа́льная Ме́диа Гру́ппа) הוא חברת החזקות פרטית רוסית בתחום התקשורת.
מחזיקה בבעלות על שלל רשתות שידור וערוצי טלוויזיה פדרליים ברוסיה.
בסיסה במוסקבה ומחזיקה ב-80% משוק הטלוויזיה ברוסיה.
החברה הוקמה כחברת מניות סגורה בשם "National Media Group" בפברואר 2008 במימון האוליגרך אלכסיי מורדשוב, באמצעות מיזוג מניות מהבנק הפרטי "רוסיה", חברת סורגוט נפטגז וקבוצת הביטוח "סוגז", זאת במטרה להגדיל את התחרותיות בענף התקשורת וייעול ניהול אמצעי תקשורת.
ביוני 2011, החברה רכשה את קבוצת RTL מלוקסמבורג.
בחודש מאי 2008, "National Media Group" קנתה 50.19% ממניות היומון איזבסטיה מידי חברת ההחזקות גזפרום-מדיה.
בינואר 2011, רוסטלקום קנתה 71.8% ממניות קבוצת חברות "טלקומוניקציות לאומיות" שהייתה עד אז בבעלות "National Media Group".
בחודש פברואר 2011, "National Media Group" רכשה 25% ממניות "הערוץ הראשון" שהייתה עד אז בבעלות חברת Millhouse של האוליגרך רומן אברמוביץ'.
ביוני 2011 National Media Group רכשה 30% ממניות ערוץ הטלוויזיה REN-TV שהייתה בבעלות משקיע זר — חברת ההחזקות הלוקסמבורגית קבוצת RTL.
ביולי 2011 National Media Group רכשה את כל מניות תחנת הרדיו "שירות החדשות הרוסי" (Русская служба новостей), שעד אז הייתה בבעלות "קבוצת המדיה הרוסית" (Русская Медиагруппа).
בשנת 2012 החברה ייסדה את Art Pictures Vision, במסגרת שיתוף פעולה עם Art Pictures Group במטרה להפיק סרטים וסדרות עבור רשת הטלוויזיה СТС.
באפריל 2013 National Media Group קנתה 23.02% ממניות העיתון היומי איזבסטיה מקבוצת "IFD קפיטל".
בספטמבר 2013, קבוצת RTL תכננה למכור את החזקותיה ב"נשיונל מדיה גרופ" (שעמדו על 7.5%), בכך קבוצת RTL ויתרה על כל החזקותיה ברוסיה.
באוקטובר 2013, National Media Group רכשה את מניות הוצאת "שלושה כתרים", שמדפיסה את החינמון "מטרו סנקט פטרבורג".
באביב של שנת 2016, National Media Group ייסדה את חברת National Advertising Alliance לפרסום בטלוויזיה, עם בעלות על 25% מהמניות.
בחודש מרץ 2017 נרכשה AmberData, חברה המעורבת בניתוח נתוני משתמש באינטרנט ופיתוח פלטפורמה לניהול אישי למשתמש באינטרנט (פלטפורמת ניהול נתונים, DMP).
ב-2 יוני 2017 הושק מרכז מולטימדיה בשם "איזבסטיה", שהפך ליצרן וספק חדשות עבור ערוצי החברה (REN-TV וערוץ 5).
בפברואר 2018, נודע כי National Media Group הפכה לבעלים של ערוץ הטלוויזיה "Sony Pictures" ברוסיה.
בעקבות העסקה National Media Group החזיקה ב-80% מעסקי הטלוויזיה ברוסיה.
באוגוסט 2018, חברת National Media Group קנתה מרומן אברמוביץ' 4% מהחזקותיו בערוץ הראשון ברוסיה ועתה שולטת על 29% ממניות הערוץ.
באותה שנה החברה רכשה גם בעלות על אולפני הקולנוע Art Pictures Studio.
בדצמבר 2019 החברה יזמה את הקמת חברת Star Media Vision כחברת הפקות משותפת עם חברת Star Media.
בשנת 2024 החברה רכשה זכויות הפצ הלסרטים חדשים של חברת "Bazelevs".
נכון לסוף שנת 2013, 21,2% ממניות National Media Group היו בידי קבוצת הביטוח סוגז, בנק "רוסיה" החזיק בסוף 2012 ב-35.5% ממניות החברה, סורגוט נפטז החזיקה ב-26.22% מהמניות.
בספטמבר 2013 האוליגרך גנאדי טימשנקו רכש מידי RTL Group 7.5% ממניות החברה תמורת 81 מיליון יורו (€).
בשנת 2016, 7,5% ממניות החברה נרכשו על ידי תאגידגזפרום מדיה תמורת 11.2 מיליון רובלים.
בבעלות החברה אמצעי התקשורת הבאים:
Natural Force (בעברית: כוח טבעי) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת הוולשית בוני טיילר.
האלבום יצא לאור במאי 1978, על ידי חברת התקליטים תקליטי RCA.
מתוך האלבום יצא הלהיט "It's a Heartache".
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-2 במצעד האלבומים שבשוודיה.
האלבום הופק על ידי רוני סקוט, סטיב וולף ודייוויד מקאי.
איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לאלבום את תואר הזהב על מכירות של 500,000 עותקים בארצות הברית, מה שהופך אותו לאחד מן האלבומים הנמכרים ביותר במדינה בשנת צאתו.
איגוד תעשיית ההקלטות הפיני העניק לאלבום את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-25,000 עותקים במדינה.
Natural Cause (בעברית: סיבות טבעיות) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית סקיילר גריי.
האלבום יצא לאור ב-23 בספטמבר 2016 על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס ו-Kidinakorner.
האלבום הגיע למקום ה-68 במצעד האלבומים של קנדה.
האלבום הופק על ידי סקיילר גריי, אמינם, אלכס דה קיד, מייק אליזונדו ומארק בטסון.
ב-AllMusic קיבל האלבום דירוג של ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכל.
ב-Edge Media Network זכה האלבום לסיקור חיובי גם כן.
Naturally (בעברית: באופן טבעי) הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הפופ האמריקאית סלינה גומז & הסצנה.
השיר יצא לאור ב-11 בדצמבר 2009, כסינגל השני והאחרון מתוך האלבום, Kiss & Tell.
בנוסף לשיר עצמו, יצאו כמה רמיקסים רשמיים שלו ברחבי העולם.
השיר נכתב על ידי אנטונינה ארמטו, טים ג'יימס ודברים קראוגלו והופק על ידי אותם השלושה גם כן.
השיר זכה להצלחה רבה בארצות הברית וזאת, בנוסף לכך שאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לו את תואר הפלטינה המרובעת, על מכירות של למעלה מארבעה מיליון עותקים במדינה.
הווידאו קליפ של השיר צולם ב-14 בנובמבר 2009, והוקרן בבכורה עולמית בערוץ דיסני, ב-11 בדצמבר 2009. בנוסף לכך, נטען כי "האפקטים המיוחדים של הקליפ הזה היו יותר מורכבים מזאלו של הסינגל הראשון של הלהקה.
נכון לינואר 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-350 מיליון צפיות.
ב-5 בדצמבר 2009 ביצעה את השיר בתוכנית הרדיו המקסיקנית "Teletón" לצד השיר "Falling Down".
ב-11 בדצמבר 2009 ביצעה את השיר בתוכנית האירוח של אלן דג'נרס, המופע של אלן דג'נרס.
ב-1 בינואר 2010 ביצעה את השיר בספיישל ערב השנה האזרחית החדשה של רשת ABC לצד השיר "More".
ב-11 בפברואר 2010 ביצעה את השיר בתוכנית הבוקר האמריקאית "בוקר טוב אמריקה" לצד השיר "More".
ב-5 באפריל 2010 ביצעה את השיר בתוכנית הבוקר הבריטית "GMTV".
ב-6 באפריל 2010 ביצעה את השיר בתוכנית "Studio Five".
בין התאריכים ה-5 בדצמבר ועד 20 בדצמבר ביצעה גומז את השיר בסדרת המופעים השנתית, ג'ינגל בל כחלק ממחרוזת שירים הכללה גם את השירים "Off the Chain", "Rock God", "A Year without Rain" ו-"Round & Round".
ב-17 ביוני 2011 ביצעה את השיר בתוכנית הבוקר האמריקאית "בוקר טוב אמריקה" לצד השירים "Who Says" ו-"Love You like a Love Song".
ב-20 ביולי 2013 ביצעה את השיר כחלק ממופע בחסות חברת וולמארט האמריקאית לצד השירים "Hit the Lights" ,Who Says" ,"Come & Get It" ו-Love You like a Love Song".
בתאריכים ה-8 וה-14 בדצמבר 2013 ביצעה את השיר כחלק מסט שירים בסדרת ההופעות השנתית ג'ינגל בל באוורט ובוסטון.
מקוםתאריםמכירותארצות הברית (RIAA)פלטינה 4×4,410,000בריטניה (BPI)כסף200,000קנדה (Music Canada)פלטינה80,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
מדינהתאריך יציאהפורמטגרסהמקורארצות הברית1 בפברואר 2010הורדה דיגיטליתרמיקסאוסטרליה2 בפברואר 2010בלגיה26 בפברואר 2010גרסת רדיו19 במרץ 2010מיני-אלבום19 במרץ 2010גרסת האלבום\בי-סיידאירלנד8 באפריל 2010גרסת רדיו8 באפריל 2010מיני-אלבוםהממלכה המאוחדת8 באפריל 2010גרסת האלבוםמיני-אלבוםגרמניה9 באפריל 2010תקליטורגרסת רדיו
Nattividad הוא אלבום האולפן השני של זמרת הרגאטון הדומיניקנית נאטי נטשה.
האלבום יצא לאור ב-24 בספטמבר 2021, על ידי חברת התקליטים פינה רקורדס.
האלבום במקור, היה צריך להיקרא בשם Naughty Nat, אך בספטמבר 2021 הוכרז כי שמו יהיה Nattividad; הלחם של Natti ו-Vidad.
לאחר שהוציאה את אלבום הבכורה המצליח שלה IlumiNATTI, בשנת 2019, הוכרז כי את אלבום האולפן השני שלה היא תוציא בשנת 2020. ביוני 2019, יצא הסינגל האחרון "Deja Tus Besos", מתוך אלבום הבכורה שלה, ולאחר מכן התחילה נטשה להשתתף בסינגלים שיועדו להיכלל באלבומים, כמו "Runaway", ו-"Instagram".
שני השירים לא נכללו באלבום הזה ובשנת 2020 הוציאה את השיר "Viene y Va", שלא נכלל בו גם כן.
בפברואר 2020, יצא השיר "Despacio", שהיה צריך להיכלל באלבום; דבר שלא קרה לבסוף.
באותו החודש, יצא הסינגל "Me Estás Matando", שמדבר על אלימות נגד נשים וזכה להצלחה בעיקר בספוטיפיי וביוטיוב.
באפריל, הוציאה ביחד עם להקת הבנים הלטינית CNCO את השיר "Honey Boo", שזכה להצלחה מתונה בארגנטינה, אך במצעדי הבילבורד זכה להצלחה נאה.
השיר לא צפוי להיכלל באלבום.
כל השירים שצוינו לעיל, לא נכללו בגרסה הסופית של האלבום, פרט לרמיקס של "Qué Mal Te Fue" שנכלל ב-Nattividad.
בספטמבר 2021, היה זמין האלבום לרכישה מוקדמת באפל מיוזיק.
הסינגל החמישי "Philliecito" יצא לאור ב-21 ביולי 2021 ובו השתתפו ניו גרסיה ובריי.
הסינגל השישי, "Noches en Miami", שיצא לאור ב-5 באוגוסט 2021, זכה להצלחה נאה ברחבי העולם כאשר הגיע למקום השישי במצעד שירי הפופ הלטיניים.
ביום יציאתו של האלבום, הוציאה נטשה את "Imposible Amor" ביחד עם מאלומה, כסינגל שביעי.
באוקטובר ונובמבר יצאו שני הסינגלים "No Quiero Saber" ו-"Fue Tu Culpa", בהתאמה.
סינגל עשירי ואחרון, "Arrebatá", יצא לאור בדצמבר 2021.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם24 בספטמבר 2021הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתפינה
Natura 2000 היא מערכת של אזורים להגנת הטבע בשטח האיחוד האירופי.
המערכת מורכבת מרשימת אזורי שימור מיוחדים ורשימת אזורי הגנה מיוחדים אשר כל אחד מהם בהתאמה מוגן על פי חקיקה אירופית להגנת צמחים בעלי חיים וציפורים בסכנת הכחדה.
המערכת כוללת אזורים יבשתיים וימיים גם יחד.
במאי 1992 אימצו ממשלות הקהילה האירופית חקיקה שנועדה להגן על בתי הגידול ומינים בסכנה ביותר בכל רחבי אירופה.
חקיקה זו השלימה חקיקה קודמת שהתייחסה להגנה על ציפורים כבר בשנת 1979 ויחדיו הם יוצרים את התשתית למערכת השטחים המוגנים של Natura 2000.
החקיקה על ציפורים בסכנת הכחדה מחייבת הקמת אזורי הגנה מיוחדים לציפורים.
החקיקה העוסקת בבתי הגידול מחייבת באופן דומה קביעת אזורים בעלי חשיבות קהילתית אשר בהסכמת הנציבות האירופית הופכים לתחומי שימור מיוחדים המיועדים למינים שאינם ציפורים, ולסוגי בתי גידול (למשל סוגי יער מסוימים, אזורי מרעה, ביצות וכו').
אזורי ההגנה המיוחדים ואזורי השימור המיוחדים יוצרים יחדיו את מערכת השטחים המוגנים של Natura 2000.
יתר על כן, רשת Natura 2000 היא תרומתו של האיחוד האירופי ל"רשת הברקת" של אזורים בעלי עניין מיוחד לשימור שהוקמה במסגרת אמנת ברן לשמירת חיות הבר האירופיות ובתי הגידול הטבעיים.
כתנאי להצטרפות לאיחוד האירופי, המדינה המועמדת חייבת להציג הצעות לאתרים שיצטרפו למערכת Natura 2000, בדומה לאתרים הקיימים כבר במדינות החברות.
האתרים המועמדים להיכלל במערכת נבחנים על ידי המדינות החברות והנציבות האירופית.
בחלק מן המדינות המועמדות לאיחוד קיימים שטחים גדולים המתאימים להיות חלק ממערכת השימור, אולם יישום החקיקה במדינות אלה נתקל לא אחת בקשיים.
החקיקה להגנה על בתי גידול מחלקת את שטח האיחוד האירופי לתשעה אזורים ביו-גאוגרפיים כל אחד מהם בעל ייחוד אקולוגי משלו.
אתרי Natura 2000 נבחרים על פי התנאים בכל אזור ביוגאוגרפי, ולכן האתרים הנבחרים מייצגים מינים וסוגי בתי גידול בתנאים טבעיים דומים במספר מדינות.
לכל אתר במערכת Natura 2000 קיים זיהוי ייחודי במערכת הנקרא טופס נתונים סטנדרטי.
טופס זה משמש כהפניה חוקית בעת שנערכת הערכת ניהול המינים ובתי הגידול.
מציג Natura 2000 הוא כלי לבדיקת הרשת ונותן גישה לכל טופס נתונים סטנדרטי.
נכון לשנת 2017, במערכת Natura 2000 קיימים 27,312 אתרים בשטח יבשתי 787,606 קמ"ר (כ-18 אחוז מאדמות מדינות האיחוד) ובשטח ימי של 360,350 קמ"ר והיא כוללת כמעט את כל האזורים שנועדו לשימור בסביבה היבשתית של האיחוד האירופי.
תהליך ייעוד שטחים לשימור נתקל לא אחת בקשיים, כפי שניתן ללמוד מהליכים שננקטו על הפרת חוקי השימור נגד מדינות החברות.
אף כי ייעוד השטחים לשימור כמעט והושלם, בתחום ניהול ואכיפת ההגנה ההתקדמות איטית יותר ולאתרים רבים חסרות תוכניות ניהול.
התכנית ספגה ביקורת מצד יזמים, חקלאים ופוליטיקאים אשר הביעו חשש כי שימור בתי הגידול, צמחים ובעלי חיים עלול לעכב פיתוח.
בתחום שימור האזורים הימיים המערכת עדיין רחוק מהשלמה כפי שנקבע על ידי הנציבות האירופית כ"אתגר מרכזי למדיניות המגוון הביולוגי של האיחוד האירופי בשנים הבאות".
אתרים במערכת Natura 2000 עשויים להיות שונים מאוד באופיים זה מזה.
אין מדובר בשמורות טבע האוסרות על שימוש כלשהו של בני אדם.
באתרים רבים קיימים שטחים מעובדים, מיוערים ובחלקם אף אזורים עירוניים.
קיימים גם אזורים בהם אין פעילות אנושית קבועה.
הנציבות האירופית פיתחה הנחיות ביחס לקשר בין Natura 2000 לאזורי בר המהווים כ־13% מהמערכת.
ההנחיות נכתבו בתגובה לדו"ח של חברי הפרלמנט האירופי בשנת 2009 שקרא להגנה נוספת על אזורי הבר של אירופה.
הגברת המודעות ל-Natura 2000 בציבור
מערכת Natura 2000 אינה ידועה ומוכרת לרבים מאזרחי האיחוד האירופי; בשנת 2013 רק 11% מהאזרחים הכירו את המערכת.
כחלק מתוכנית השימור, הנציבות האירופית התחייבה להעלות את המודעות למערכת Natura 2000 ולחשיבות השמירה על המגוון הביולוגי בקרב הציבור.
על מנת להעלות את המודעות בציבור למערכת Natura 2000, נקבע כי ב-21 במאי מדי שנה יצוין "יום Natura 2000", יום אחד לפני היום הבינלאומי למגוון ביולוגי המצוין בעולם ב־22 במאי.
בשנת 2013 צוין לראשונה יום Natura 2000. מאז, בכל 21 במאי ובשבועות הקודמים למועד זה, מתקיימות פעולות להגברת המודעות בכל רחבי אירופה.
כך לדוגמה, בשנת 2014, ילדי בית הספר ופוליטיקאים ברחבי האיחוד האירופי נקראו לחקות תנועת פרפרים ולהעלות את תמונותיהם למדיה החברתית כדי לעורר מודעות.
בשנת 2013 נוסד פרס Natura 2000 על ידי הנציבות האירופית והפרסים הראשונים בשנת 2014. הפרס השנתי נועד להעלות את המודעות לרשת Natura 2000, לציין מצוינות ולעודד שיתוף פעולה בין אנשים העובדים באתרי Natura 2000.
הפרסים מוענקים לעובדים במערכת או לאלה הפועלים להעלאת המודעות לגבי Natura 2000, בחמש קטגוריות שונות: שימור; יתרונות חברתיים-כלכליים; תִקשׁוֹרֶת; התאמה בין אינטרסים ותפיסות; שיתופי פעולה בין מדינות.
בשנה הראשונה נבחרו הזוכים מבולגריה, רומניה, צ'כיה, בלגיה וספרד.
Native הוא אלבום האולפן השלישי של להקת הרוק האמריקאית ואן ריפאבליק.
האלבום יצא לאור ב-22 במרץ 2013 בגרמניה ובאירלנד, ומספר ימים לאחר מכן ברחבי העולם.
הוצאת האלבום תוכננה תחילה לסוף שנת 2012, בליווי הסינגל הראשון "Feel Again", שיצא לאור ב-27 באוגוסט 2012, אך מאחר שהאלבום לא הושלם עד למועד המתוכנן הוצאתו נדחתה, והסינגל שווק כסינגל שיווקי, לאחר שהשיר "If I Lose Myself" יצא לאור ב-8 בינואר 2013 כסינגל הראשון החדש.
האלבום הגיע למקום הרביעי במצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200.
Naughty (בעברית: שובב/ה) הוא שיר שהוקלט על ידי להקת הבת הדרום קוריאנית רד ולווט – איירין & סולגי.
השיר יצא לאור כסינגל השני מתוך מיני-אלבום הבכורה של הלהקה, Monster, ב-20 ביולי 2020. הרמיקס הרשמי של השיר פורסם ביחד עם וידאו קליפ ב-30 ביולי בשיתוף פעולה עם הדי ג'יי דמייקאט.
השיר כולל מקצב קופצני וקצבי והוק קליט.
מילות השיר משוות את המתח שמורגש במערכת יחסים מרגשת למשחק מחבואים.
איירין וסולגי פרסמו רמיקס בשיתוף פעולה עם הדי ג'יי דמייקאט.
לאחר יציאתו הראשונית, "Naughty" זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה ואתרי מוזיקה שונים כדוגמת IZM'' ופיפל.
השיר הגיע בשיאו למקום השישי במצעד שירי העולם הדיגיטליים של ארצות הברית והפך לשיר שהגיע למקום הגבוה ביותר במצעד מהמיני-אלבום.
מדינה תאריך יציאה פורמט חברת הקלטותמקור קוריאה הדרומית 20 ביולי 2020הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתSM • דרימוס מדינות נוספות
Nature Index הוא בסיס נתונים העוקב אחר מוסדות ומדינות והתפוקה המדעית שלהם מאז שהוצג בשנת 2016. מדד ה־Nature Index מדרג מדי שנה את המוסדות המובילים (שיכולים להיות אגודות, אוניברסיטאות, סוכנויות ממשלתיות, מכוני מחקר או ארגונים לא ממשלתיים) ומדינות לפי כמות המאמרים המדעיים המתפרסמים בכתבי עת מובילים.
דירוג זה יכול להיות מסווג לפי תחומי מחקר בודדים: ביולוגיה, כימיה, מדעי כדור הארץ והסביבה, מדעי הבריאות או פיזיקה, כאשר מוסדות שונים מובילים בכל אחד מהם.
המדד הוקם על ידי , חטיבה בהוצאת האור המדעית .
בסך הכל יש למעלה מ־10,000 מוסדות הרשומים במדד.
Nature Index מנסה למדוד באופן אובייקטיבי את התפוקה המדעית של מוסדות ומדינות, תוך התחשבות בהבדלים באיכות, לכן נספרים רק מאמרים שפורסמו ב־82 כתבי עת איכותיים נבחרים.
כתבי עת אלה נבחרים על ידי ועדה עצמאית.
אם יש מספר מחברים ממוסדות ו / או ממדינות המעורבים במאמר מדעי, הוא מתחלק בהתאם, בהנחה שכל החוקרים היו מעורבים באותה מידה במאמר.
25 המוסדות המובילים עם השיעור הגבוה ביותר של מאמרים שפורסמו בכתבי עת מדעיים על פי Nature Index 2023, התקף לשנה הקלנדרית 2022 (מ־1 בינואר 2022 עד 31 בדצמבר 2022):
25 המדינות המובילות עם השיעור הגבוה ביותר של מאמרים שפורסמו בכתבי עת מדעיים על פי Nature Index 2023, שתקף לשנה הקלנדרית 2022 (מ־1 בינואר 2022 עד 31 בדצמבר 2022):
25 המוסדות המובילים בישראל עם השיעור הגבוה ביותר של מאמרים שפורסמו בכתבי עת מדעיים על פי Nature Index 2023, שתקף לשנה הקלנדרית 2022 (מ־1 בינואר 2022 עד 31 בדצמבר 2022):
המוסדות האקדמיים המובילים בישראל עם השיעור הגבוה ביותר של מאמרים שפורסמו בכתבי עת מדעיים על פי Nature Index 2023, שתקף לשנה הקלנדרית 2022 (מ־1 בינואר 2022 עד 31 בדצמבר 2022):
סווג כללי למוסדות אקדמיים בעולם (ב־500 המקומות הראשונים): מכון ויצמן למדע (WIS) מדורג במקום 88, האוניברסיטה העברית בירושלים (HUJI) מדורגת במקום 164, אוניברסיטת תל אביב (TAU) מדורגת במקום 172, הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל (IIT) מדורג במקום 204 ואוניברסיטת בן-גוריון (BGU) מדורגת במקום 384.
סווג לפי תחומי מחקר בודדים בעולם (ב־100 המקומות הראשונים):
ביולוגיה: : מכון ויצמן למדע (WIS) מדורג במקום 50, האוניברסיטה העברית בירושלים (HUJI) מדורגת במקום 65, הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל (IIT) מדורג במקום 74.
פיזיקה: מכון ויצמן למדע (WIS) מדורג במקום 57, הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל (IIT) מדורג במקום 87.
מדעי כדור הארץ והסביבה: אין
Naughty List הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר האנגלי ליאם פיין בהשתתפות הזמרת האמריקאית דיקסי ד'אמליו.
השיר יצא לאור ב-30 באוקטובר 2020, על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום.
כמה ימים לפני צאת הסינגל הכריז פיין בעמוד הטוויטר:
ביום ההכרזה, פיין צייץ בעמוד הטוויטר שלו:
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם30 באוקטובר 2020הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתקפיטול רקורדס
שהאיד חאן (באורדו: شاهد خان; נולד ב-1 בינואר 1981), הידוע תחת שם הבמה Naughty Boy, הוא תקליטן, מפיק מוזיקלי, פזמונאי ומוזיקאי בריטי.
ב-28 בינואר 2010, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אמילי סאנדיי והמוזיקאי וילי , את הסינגל "Never Be Your Woman".
השיר הגיע, בשיאו, למקום השמיני במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום הרביעי במצעדי סינגלי ואלבומי ה-R&B הבריטיים.
כמו כן, השיר זכה באישור הקלטה מסוג כסף מ-BPI.
ב-27 בנובמבר 2011, הוא התארח בסינגל "Daddy" של אמילי סאנדיי.
השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-21 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום השישי במצעדי סינגלי ואלבומי ה-R&B הבריטיים.
ב-19 באוקטובר 2012, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אמילי סאנדיי, את הסינגל "Wonder".
השיר הגיע, בשיאו, למקום העשירי במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-18 במאי 2013, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם סם סמית', את הסינגל "La La La".
השיר הגיע, בשיאו, למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, למקום הראשון במצעד הדאנס הבריטי, ולמקום ה-19 בבילבורד הוט 100. כמו כן, זכה באישור הקלטה מסוג פלטינה כפולה מ-BPI ובאישור הקלטה מסוג פלטינה כפולה מ-RIAA.
ב-18 באוגוסט 2013, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אמילי סאנדיי, את הסינגל "Lifted".
השיר הגיע, בשיאו, למקום השמיני במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום הרביעי במצעד הדאנס הבריטי.
ב-23 באוגוסט 2013, הוא הוציא את אלבום המוזיקה הראשון שלו, Hotel Cabana.
האלבום הגיע, בשיאו, למקום השני במצעד האלבומים הבריטי ולמקום השישי במצעד ה-Heatseekers.
ב-17 בנובמבר 2013, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם ויז קאליפה ואלה אייר, את הסינגל "Think About It".
השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-78 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום ה-12 במצעדי סינגלי ואלבומי ה-R&B הבריטיים.
ב-27 ביולי 2014, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם רומנס , את הסינגל "Home".
השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-45 במצעד הסינגלים הבריטי, למקום ה-34 במצעד הסינגלים הסקוטי ולמקום ה-28 במצעד שירי הדאנס קלאב.
ב-17 בספטמבר 2015, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם ביונסה וארו בנג'מין , את הסינגל "Runnin' (Lose It All)".
השיר הגיע, בשיאו, למקום הרביעי במצעד הסינגלים הבריטי, למקום ה-34 במצעד השירים הקצביים, ולמקום ה-90 בבילבורד הוט 100. כמו כן, זכה באישור הקלטה מסוג פלטינה מ-BPI.
ב-18 בנובמבר 2016, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם קיילה ופופקאן , את הסינגל "Should've Been Me".
השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-61 במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-3 בדצמבר 2017, הוא התארח, יחד עם וייקליף ז'אן, בסינגל "Dimelo" של ראק-סו .
השיר הגיע, בשיאו, למקום השני במצעד הסינגלים הסקוטי, למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי, למקום השמיני בניו זילנד ולמקום ה-29 במצעד הסינגלים האירי.
Natural הוא שיר של להקת הפופ רוק האמריקאית אימאג'ין דראגונז, שחבריו כתבו יחד עם ג'סטין טרנטר, קלינסמן לוקאס ס.
ברנרדו ומפיקיו מאטמן & רובין.
הוא יצא לאור באמצעות קידינאקורנר ואינטרסקופ רקורדס ב-17 ביולי 2018, כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן הרביעי של הלהקה, Origins.
"Natural" הוא שיר פופ רוק הכולל "תערובת של תופים נפיצים ומילים מעוררות השראה", עם "מכשירים מטלטלי אצטדיונים" בפזמונו.
הקליפ זכה למעל ל-500 מיליון צפיות.
National Review (תעתיק: נשיונל ריוויו, מילולית: סקירה לאומית) הוא מגזין שמרני-ליברטריאני-אמריקאי, המתמקד בחדשות ובמאמרי פרשנות בנושאים פוליטיים, חברתיים ותרבותיים.
המגזין נוסד על ידי הסופר ויליאם פרנק באקלי בשנת 1955. עורך המגזין הראשי הוא ריץ' לורי, ועורך המגזין הוא ראמש פונורו.
מאז הקמתו, מילא המגזין תפקיד משמעותי בהתפתחות השמרנות בארצות הברית, סייע בהגדרת גבולותיו, וביסס את עצמו כקול מוביל בימין האמריקאי .
לפני הקמת נשיונל ריוויו ב-1955, הימין האמריקני היה אוסף לא מאורגן ברובו של אנשים שחלקו פילוסופיות שזורות זו בזו, אך היו להם מעט הזדמנויות לקול ציבורי מאוחד.
הם רצו לדחוק לשוליים את הדעות האנטי-מלחמתיות, הלא-התערבותיות, של הימין הישן .
ב-1953 פרסם ראסל קירק את "המוח השמרני", בו התחקה אחר קשר דם אינטלקטואלי מאדמונד ברק ועד לימין הישן של תחילת שנות ה-50. הספר ערער את התפיסה בקרב אינטלקטואלים כי לא קיימת מסורת שמרנית קוהרנטית בארצות הברית.
ויליאם פרנק באקלי ג'וניור הושפע מאוד מהמושגים של קירק.
לבקלי היה כסף; אביו התעשר משדות נפט במקסיקו.
הוא ניסה בתחילה לרכוש את המגזין הימני אירועים אנושיים , אך נדחה.
לאחר מכן פגש את ווילי שלאם, העורך המנוסה של הפרימן; הם יקדישו את השנתיים הבאות בגיוס שלוש מאות אלף דולר כדי להקים מגזין שבועי משלהם, שנקרא במקור National Weekly (נשיונל שבועי).
ב-19 בנובמבר 1955, המגזין של באקלי החל להתגבש.
באקלי הרכיב קבוצה אקלקטית של סופרים: מסורתיים, אינטלקטואלים קתולים, ליברטריאנים וקומוניסטים לשעבר.
כעורכים וכתורמים, באקלי חיפש אינטלקטואלים שהיו קומוניסטים לשעבר או שעבדו פעם בשמאל הקיצוני, כולל ויטקר צ'יימברס, ויליאם שלאם, ג'ון דוס פסוס, פרנק מאייר וג'יימס ברנהאם.
ה-National Review תמך בבארי גולדווטר בתחילת שנות ה-60. באקלי ואחרים המעורבים במגזין לקחו תפקיד מרכזי בתנועת "דראפט גולדווטר" ב-1960 ובקמפיין הנשיאותי שלו בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-1964.
באקלי ומאיר קידמו את הרעיון של הרחבת גבולות השמרנות, לפיו אסכולות שונות של שמרנים, כולל ליברטריאנים, יפעלו יחד כדי להילחם ביריביהם המשותפים.
באקלי ועורכיו השתמשו במגזין שלו כדי להגדיר את גבולות השמרנות - וכן להדיר אנשים או רעיונות או קבוצות שלדעתם לא היו ראויים לתואר שמרני.
הם תקפו את אגודת ג'ון ברץ', ג'ורג' וולאס ואנטישמים.
בשנת 1957, התפרסם בנשיונל ריוויו מאמר מערכת לטובת מנהיגות לבנה במדינות הדרום, בטענה ש"השאלה המרכזית שעולה...
היא האם הקהילה הלבנה בדרום זכאית לנקוט באמצעים הדרושים כדי לנצח, פוליטית ותרבותית, באזורים שבהם הוא לא שולט מבחינה מספרית?
התשובה המפוכחת היא כן – הקהילה הלבנה זכאית כל כך, כי לעת עתה זהו הגזע המתקדם." בשנות השבעים של המאה ה-20 , הנשיונל ריוויו תמך בחברה עיוורת צבעים ובסוף אף הביע תמיכה בהעדפה המתקנת .
בסוף שנות ה-60, המגזין גינה את תומך ההפרדה הגזעית ג'ורג' וואלאס, שהתמודד בפריימריז הדמוקרטיים ב-1964 וב-1972 והתמודד עצמאית לנשיאות ב-1968. במהלך שנות ה-50, באקלי פעל להסרת האנטישמיות מהתנועה השמרנית ואסר על בעלי דעות אלו לעבוד עבור National Review .
ב-1962 גינה באקלי את אגודת ג'ון בירץ' כ"רחוקים מהשכל הישר" ודחק במפלגה הרפובליקנית להרחיק את עצמה מהשפעתו של וולץ'.
לאחר שגולדווטר הובס על ידי לינדון ג'ונסון ב-1964, באקלי ונשיונל ריוויו המשיכו לדגול ברעיון של תנועה שמרנית, שהתגלמה יותר ויותר ברונלד רייגן, שהפך לדמות פוליטית בולטת במהלך הקמפיין של גולדווטר.
הנשיונל ריוויו תמך בו כשאתגר את הנשיא ג'רלד פורד בבחירות המקדימות במפלגה הרפובליקנית ב-1976 ובקמפיין המוצלח שלו ב-1980.
במהלך שנות ה-80, הנשיונל ריוויו קרא לקיצוצי מיסים, כלכלת צד-היצע, יוזמת ההגנה האסטרטגית ותמיכה במדיניות החוץ של הנשיא רונלד רייגן נגד ברית המועצות.
המגזין מתח ביקורת על מדינת הרווחה ותמך בהצעות הרפורמה במערכת הרווחה של ארצות הברית שהועלו בשנות ה-90. המגזין מתח ביקורת קבועה על הנשיא ביל קלינטון.
מאמר מערכת ארוך משנת 1996 קרא לתנועה לקראת לגליזציה של סמים.
ב-2015, פרסם המגזין מאמר מערכת בתחת הכותרת "Against Trump" (נגד טראמפ), שכינה אותו "אופורטוניסט פוליטי לא מעוגן מבחינה פילוסופית" והכריז על התנגדותו הנחרצת לדונלד טראמפ ולאפשרות שיבחר למועמד המפלגה הרפובליקנית לנשיאות.
מאז בחירתו של טראמפ לנשיאות, מערכת הנשיונל ריוויו המשיכה למתוח עליו ביקורת.
עם זאת, בעקבות ניצחונו של טראמפ בבחירות ב-2016, כמה כותבים של נשיונל ריוויו נקטו עמדות מגוונות יותר לגבי טראמפ.
הנסון, למשל, תומך בו, בעוד שהעורך ראמש פונורו והכותב ג'ונה גולדברג נשארו ביקורתיים כלפי טראמפ.
גרסת אינטרנט פופולרית של המגזין, National Review Online ("NRO"), כוללת גרסה דיגיטלית של המגזין, עם מאמרים המתעדכנים מדי יום על ידי כותבי המגזין, ובלוגים המזוהים עמו.
ה-National Review Institute, המכון הלאומי לביקורת, פועל בקידום מדיניות ומסייע בהקמת תומכים חדשים בתנועה השמרנית.
המכון הלאומי לביקורת נוסד על ידי ויליאם פרנק באקלי ב-1991 כדי לעסוק בפיתוח מדיניות, חינוך ציבורי והסברה שיקדמו את העקרונות השמרניים שבהם דגל.
כמו ברוב מגזיני הדעות הפוליטיות בארצות הברית, נשיונל ריוויו מקבל מספר מועט של פרסומות.
המגזין ממומן מדמי מנוי, תרומות וגיוסי תרומות.
באקלי אמר ב-2005 כי המגזין הפסיד כ-25 מיליון דולר במשך 50 שנותיו.
העורך הראשי של המגזין הוא ריץ' לורי.
רבים מהפרשנים של המגזין קשורים למכוני מחקר כמו הריטג' פאונדיישן ו-American Enterprise Institute.
כותבים אורחים בולטים כללו את ניוט גינגריץ', מיט רומני, פיטר טיל וטד קרוז.
"Nazi Punks Fuck Off" הוא שיר של להקת הפאנק רוק (Punk rock) האמריקאית דד קנדיז.
הוא יצא לאור בנובמבר 1981 דרך אלטרנטיב טנטקלס כסינגל בגודל 7 אינץ' עם "Moral Majority" כבי-סייד.
שניהם מהמיני-אלבום , למרות שגרסת המיני-אלבום היא הקלטה שונה מגרסת הסינגל.
הסינגל כלל סרט זרוע חופשי עם צלב קרס "מחוק".
העיצוב אומץ מאוחר יותר כסמל לתנועת הפאנק האנטי-גזענית Anti-Racist Action.
השיר הוא כתב אישום בוטה נגד עלייתן של תת-תרבויות פאנק ימניות קיצוניות כמו הפאנק הנאצי או תנועת גלוחי הראש הלבנים, שהחלו להתפרע במופעי פאנק בסוף שנות השבעים.
ניכוס האיקונוגרפיה הפשיסטית היה נפוץ בפאנק במשך זמן מה, לעיתים קרובות באופן אירוני, אך האירוניה לא תמיד הייתה ברורה עד כדי כך שהיא החלה למשוך את הימין הקיצוני המאורגן להופעות פאנק.
מילותיו של ג'לו ביאפרה מגנות את המריבות הפנימיות בין הפאנקיסטים על החלשת הסיכוי למרד ואחיזתם של תועמלני הימין הקיצוני כי "ברייך רביעי אמיתי, [הם] יהיו הראשונים ללכת".
בפתיחה של גרסת של "Nazi Punks Fuck Off", הסולן ג'לו ביאפרה מזכיר את המפיק האנגלי מרטין הנט, שעבד עם ג'וי דיוויז'ן ובאזקוקס, ומאשים אותו, לשון בלחי, ב"הפקת יתר" של ההקלטה.
הנט, למעשה, לא עבד עם הדד קנדיז.
Neighbours היא סדרת טלוויזיה ללימוד השפה האנגלית, שהופקה בטלוויזיה החינוכית באמצע שנות ה-70 וצולמה בשחור-לבן.
מפיקת הסדרה הייתה אסטל פרידמן והבמאים היו אירווינג קפלן, מייקל גרינשפן ומקסין אליעז.
הסדרה הייתה מיועדת לשנה הראשונה של לימוד השפה האנגלית (כיתות ה').
לסדרה הופקו תשעה פרקים והתלוו אליה ספר עבודה ומדריך למורה.
הסדרה הוקרנה לראשונה ב-1976. כמו סדרות אחרות מאותה תקופה, הסדרה שודרה פעמים רבות בשידורים חוזרים והפכה לנכס צאן ברזל בתרבות הישראלית, בעיקר בזכות השירים שכתבה והלחינה עבורה ברברה גרוס.
עלילת המסגרת של הסדרה עקבה אחר משפחות המתגוררות בשני אזורים שונים: מחד, מרכז עיר קטנה, ומאידך, פרבר או כפר.
שיר הפתיחה של הסדרה הציג את הדמויות:
שירים אחרים הזכורים מן הסדרה:
סוזי סורפרייז (Susie Surprise) - שרה אמן בתפקיד בובה שמסוגלת לשיר.
בחנות של מר קשטן (In Mr.
Kashtan's Store) - שיר המלמד ספירה ושמות פירות וירקות באנגלית.
לשירים היה תפקיד חשוב בהקניית השפה, ובמקביל הוצגה תוכנית נלווית לחזרה על החומר הנלמד, במהלך חופשות הקיץ, שבה שודרו רק השירים (בביצוע סוזי מילר וג'רי היימן) בשם "Sing a Song".
ירמי קפלן (בנו של הבמאי אירווינג קפלן) - בתפקיד הילד בני;
היינץ ברנרד - בתפקיד מר כהן;
אליס גולמבו - בתפקיד שרון, אחות במקצועה;
צ'ארלס ברנשטיין - בתפקיד דייוויד, מהנדס במקצועו;
שרה אמן - הופיעה בתפקידי אורח בשניים מפרקי הסדרה, בתור לולו הליצן והבובה סוזי סורפרייז;
תמי אליעזר-שפיץ - בתפקיד הילדה תמי;
ג'יל גולדוואסר - בתפקיד שרה;
פיטר פריי - בתפקיד מר קשטן, הירקן;
תלמה רובי - בתפקיד בלה;
פיליפה ג'קס - בתפקיד דנה, בתו של מר קשטן;
ביאטריס שימשוני - בתפקיד חנה הדוורית, אמא של בני;
רבים טועים לחשוב שסוזי מילר גילמה בתוכנית את סוזי סורפרייז, אבל למעשה הייתה זו שרה אמן.
סוזי מילר חידשה את השיר, ללא הדמות, בתוכנית "Sing a song".
באופרת הסבון "השיר שלנו" בוצעה מחווה (בפרק הראשון של העונה השנייה) לשיר הפתיחה של התוכנית.
הקומדי סטור ביצעו פרודיה על שיר הפתיחה, על "החנות של מר קשטן", "שיר החבילה" ושירה של סוזי סורפרייס.
הטלוויזיה החינוכית הוציאה תקליטור עם שירי התוכניות החינוכיות, ובהם שירים מהסדרה.
בעונה הרביעית באחד מפרקי הסדרה של "שנות ה-80" שלום צריך ללמוד אנגלית ולשם כך הוא צופה בתוכניות "Neighbours", "גבי ודבי", "Debby in Hospital" ,"Here We Are" ובתוכניות לימוד נוספות בשביל ללמוד ולהבין יותר טוב אנגלית.
צילומי הפתיח:הפתיח צולם בשכונת קריית שרת ובמרכז המסחרי שלה בעיר רעננה, אז שכונה חדישה שהתאימה לנושא הסדרה.
Need For Speed (בתרגום לעברית: הצורך במהירות) הוא זיכיון משחקי מרוצים בהפצת Electronic Arts ובפיתוחן של מספר חברות, האחרונה שבהן Ghost Games .
הסדרה מתמקדת במרוצי רחוב בלתי חוקיים ומטילה על השחקן להשלים מרוצים שונים ומגוונים תוך התחמקות מגורמי האכיפה המקומיים וממרדפי משטרה.
הכותר הראשון בסדרה יצא בשנת 1994, ואילו האחרון יצא ב-8 בנובמבר 2019.
את הסדרה פיתחו מספר חברות לאורך השנים, ביניהן EA Canada, EA Black Box ו-Citerion Games , מפתחת משחקי Burnout , והיא נחשבת לסדרת משחקי המרוצים הפופולרית והמצליחה ביותר בכל הזמנים עם היקף מכירות של למעלה ממאה וחמישים מיליון עותקים.
בעקבות כך, הזיכיון התרחב למדיות נוספות, כולל אדפטציה קולנועית וצעצועי הוט וילס.
סדרת משחקי Need for Speed פותחה במקור על ידי חברת Distinctive Software Inc מוונקובר, קנדה.
סטודיו זה היה אחראי על פיתוחם של מספר משחקי מרוצים למחשב האישי כדוגמת Test Drive II: The Duel ו-Stunts, לפני שנקנה בשנת 1991 בידי חברת Electronic Arts ושינה את שמו ל-EA Canada.
הסטודיו המשיך לפתח ולהרחיב את זיכיון המשחקים עד לשנת 2002, שבה חברה קנדית נוספת בשם Black Box Games המשיכה במלאכת הפיתוח אחרי הכותר Need for Speed: Hot Pursuit 2 ועד לשנת 2008.
עקב היקף מכירות כושל בשנת 2009, חברת EA שכרה את שירותיה של החברה המפתחת Slightly Mad Studios, והוציאה את הכותר Need for Speed: Shift, כאשר שנה לאחר מכן הפיצה את Hot Pursuit דרך חברת הבת שלה Criterion Games הממוקמת באנגליה.
החל מהמשחק Need for Speed: Hot Pursuit של שנת 2010, חברת EA הציגה את ממשק חברתי חדש בשם אוטולוג, שמספק תוספות חברתיות דרך אפליקציית מובייל או דרך האתר הרשמי.
ממשק זה איפשר לשחקנים לעקוב אחרי התקדמות המשחק, לצפות בלוחות ציונים, לשתף תמונות ברשת עם חברים וכיוצא בזה.
בתערוכת E3 2012, מנכ"ל Criterion Games הודיע שסדרת המשחקים לא תפותח יותר בידי חברות פיתוח אקראיות ורק תחת פיקוחה של Criterion Games.
אולם, בעקבות צמצומים בחברה באוגוסט 2013, נודע כי החברה השוודית Ghost Games תשיג שליטה על כותרי המשחק ותפתח משחקים עתידיים נוספים.
בתקופה זו, 80% מכוח העבודה של החברה כלל עובדים לשעבר מחברת Criterion Games.
כמעט כל המשחקים בזיכיון Need for Speed משתמשים באותם חוקים בסיסיים ומכניקה – השחקן שולט במכונית מרוץ ומשתתף במגוון רחב של מרוצים כשהמטרה הסופית היא לנצח במירוץ.
במצב הטורניר/קריירה, השחקן צריך לנצח במהלך מספר מרוצים כדי לפתוח כלי רכב ומסלולי מרוץ נוספים.
לפני כל מרוץ, השחקן צריך לבחור מכונית ושיטת היגוי (ידני/אוטומט).
לכל המשחקים בסדרה יש מצב מרובה משתתפים על ידי שימוש במסך מפוצל, רשת מקומית או רשת האינטרנט.
מאז המשחק Need for Speed: High Stakes הסדרה הוסיפה מאפיין של כוונון מכוניות בהתאמה אישית לתוך המשחקיות.
למרות שהמשחקים כולם נושאים את אותו שם, הטון והמיקוד שלהם משתנה בצורה זו או אחרת.
כך למשך, במשחקים מסוימים, כלי הרכב יכולים לספוג נזקים מכניים וויזואליים, בעוד באחרים לא ניתן להינזק כלל.
זאת ועוד, בכמה משחקים המערכת מדמה התנהגות של העולם האמיתי, בעוד אחרים מכילים פיזיקה קצת פחות ריאליסטית.
החל מהמשחק Need for Speed: Underground, הסדרה שינתה מיקוד ממרוצי מכוניות ספורט במסלולים עוצרי-נשימה מנקודה לנקודה לתת-תרבות של מכוניות מיובאות בהתאמה אישית המשתתפות במרוצים לא-חוקיים.
נכון להיום, תמה זו נשארה עיקרית במשחקים הבאים בסדרה.
המשחק Need for Speed: Shift והמשכו נקט בגישה של סימולציה, וכלל מרוצים סגורים במסלולים ידועים בנורבורגרינג ולגונה סקה , כמו גם מסלולי רחוב בדיוניים בערים כדוגמת לונדון ושיקגו.
רשימות המכוניות כוללות מכוניות מרוץ אקזוטיות, מכוניות ספורט ומכוניות מיובאות בהתאמה אישית.
מרבית המשחקים בסדרה כוללים מרדפים בצורה זו או אחרת.
בכמה מאלה הכוללים מרדף משטרתי (כמו Need for Speed III: Hot Pursuit), השחקן יכול לשחק בתור הפושע או השוטר.
אלמנטים נוספים שהוצגו לתוך המשחקים החל מהמשחק Need for Speed: Underground הם הדריפט והדראג.
מכניקה חדשה זו נכללת במצב טורניר/קריירה לצד מרוצי הרחוב הרגילים.
במרוצי הדריפט, על השחקן להביס את יריביו על ידי השגת הניקוד הגבוה ביותר, שנקבע לפי אורכו של המסלול ומשך הזמן בו מתבצע הדריפט.
במרוצי דראג, השחקן צריך לסיים ראשון כדי לנצח במירוץ, למרות שאם הוא מתנגש לתוך מכשול או בקיר אז המירוץ מסתיים.
האלמנט של כוונון מכוניות התפתח בכל משחק חדש שיצא, ומה שהחל בהתמקדות במכניקה של המכוניות כעת התמקד גם במראה החיצוני שלה.
בכל משחק למעט Need for Speed III: Hot Pursuit יש אלמנט לכוונון מכוניות שיכול לשנות את מערכות ה-ABS, מערכת בקרת משיכה וכוח עילוי, או לשדרג חלקי מכוניות כמו המנוע ותיבת ההילוכים.
כוונון ויזואלי של רכב השחקן הופך לחשוב ביותר במצב טורניר/קריירה לאחר יציאתו של המשחק Need for Speed: Underground 2, כשחזות המכונית מקבלת דירוג בסקאלה מ-0 ל-12. כאשר מכונית מקבלת דירוג ויזואלי גבוה במיוחד, היא זוכה להופיע על שערי מגזינים בדיוניים.
כמו כל משחקי מרוצים, סדרת Need for Speed מכילה רשימת מכוניות רחבה ומגוונת הממודלת לפי מכוניות מרוץ אמיתיות.
מכוניות אלו מחולקות לארבע קטגוריות – מכונית-על, מכונית שרירים , מכונית בהתאמה אישית ומכונית מיוחדת.
במקור, הסדרה התרחשה באתרים בינלאומיים סובבי עולם וכללה מסלולי מרוצים באוסטרליה, אירופה ואפריקה.
החל מהמשחק Need for Speed: Underground, הסדרה מתרחשת בערי מטרופולין בדיוניים.
המשחק הראשון הציג תנועה נגדית במצב של "התנגשות חזיתית".
במשחקים מאוחרים ניתן היה לבטל את מצב התנועה והחל מ-Underground, התנועה מהווה מכשול קבוע.
מרבית המשחקים המאוחרים בסדרה מתרחשים במיקומים בדיוניים בעולם האמיתי ובתקופות זמן שונות.
מקומות אלה כוללים את בייוויו, רוקפורט, פלמונט סיטי, סיקרסט קאונטי, פיירהייבן סיטי, רדוויו קאונטי, ונטורה ביי ופורטון ואלי.
|+משחקים עיקריים בסדרת Need for Speed
|The Need for Speed || 1994 || MS-DOS ||3DO, פלייסטיישן, סגה סטורן || || EA Canada || גרסת 3DO הייתה הראשונה לצאת
|Need for Speed II || 1997 || Windows || פלייסטיישן || || EA (Canada\Seattle) || ניתן לשחק גם במכוניות אבטיפוס ומכוניות תצוגה
|Need for Speed: Underground || 2003 || Windows || פלייסטיישן 2, אקס בוקס, נינטנדו גיימקיוב || גיימבוי אדוונס || EA Black Box ||
|Need for Speed: Most Wanted || 2005 || Windows || פלייסטיישן 2, אקס בוקס, אקס בוקס 360, נינטנדו גיימקיוב || PSP, נינטנדו DS, מובייל, גיימבוי אדוונס || EA Black Box || גרסת ה-PSP נקראה Need for Speed: Most Wanted 5-1-0
|Need for Speed || 2015 || Windows || פלייסטיישן 4, Xbox One || || Ghost Games || אתחול מחודש של הסדרה, דורש חיבור אינטרנט רציף
|Need for Speed: Unbound || 2022 || Windows || פלייסטיישן 5, Xbox Series X/S || || Criterion Games || המשחק הראשון בסדרה שיכלול אפקטים ויזואליים ודמויות בסגנון אנימה וסרטים מצוירים.
המשחק המקורי משנת 1994 היה הניסיון הרציני הראשון בסדרה לספק סימולציה מציאותית, וזאת באמצעות שיתוף פעולה עם נהגים מנוסים וצוות הכותבים של מגזין הרכב Road & Track.
חברת EA תיאמה בין פיתוח דינמיקת ההיגוי לבין התנהגות ריאליסטית של כלי הרכב.
המשחק כלל מידע נרחב אודות כל רכב, בצורת מגזין, וכן סרטוני וידאו קצרים על כל רכב.
ניתן היה לשחק ברוב כלי הרכב והמסלולים כבר מתחילת המשחק, כאשר מטרת המשחק הייתה "לפתוח" את יתר תכולת המשחק על ידי ניצחון בטורנירים.
גרסה זו הייתה הראשונה להכיל מרדפי משטרה – מוטיב שילווה את המשך הסדרה.
בשנת 1996 יצאה גרסה מיוחדת של המשחק.
גרסה זו כללה שני מסלולים נוספים, והשמיטה את ההתהפכות הידועה לאחר תאונה באתחול חלק יותר – סימן היכר מקדים למשחקיות הארקייד הנודעת של המשחקים הבאים בסדרה.
המשחק השני הציג כמה מהמכוניות הנדירות והאקזוטיות ביותר לאותה תקופה, לדוגמה מכונית הקונספט פורד אינדיגו וגם הכיל מסלולים בשטחים כפריים באמריקה הצפונית, אירופה, אסיה ואוסטרליה.
מצב מרוץ חדש הוצג תחת השם "נוקאאוט", שבו המתחרים האחרונים שמגיעים לקו הסיום מנופים מהתחרות עד שנותר המנצח.
נוסף על כך, עיצובי מסלול נעשו פתוחים יותר, ושחקנים יכלו לראשונה לנהוג בדרכים צדדיות בשבילי בוץ, עפר וחול לצורך קיצורי דרך, מאשר בכביש עצמו.
הגרסה המיוחדת של המשחק כללה מסלול נוסף, מכוניות חדשות, וכן תמיכה במנוע GLIDE של חברת 3dfx Interactive .
הצורך במהירות 3: מרדף לוהט (1998)
המשחק השלישי הציג לראשונה את מצב "מרדף לוהט", שבו יש להתחמק מרכבי המשטרה או לחלופין לשחק את המשטרה ולעצור נהגים המפריזים במהירותם.
המשחק היה גם הראשון שאיפשר להוריד מכוניות נוספות מהאתר הרשמי של החברה, מה שאיפשר לקהילת המודינג ליצור מכוניות חדשות.
האינטליגנציה המלאכותית הייתה מתקדמת, מה שהצריך שימוש בטקטיקה כדי לעצור את המתחרה או את השחקן.
הנוף הנשקף במשחק מגוון יותר: מקניונים מדבריים נרחבים לאזורים כפריים והרים מושלגים.
קיימת האפשרות לכוונון מכוניות ליצירת אווירודינמיקה טובה יותר.
הצורך במהירות: הימור גבוה (1999)
המשחק הרביעי מבוסס רבות על קודמו, "מרדף לוהט", הן מבחינת המסלולים שבו והן מבחינת המוזיקה, שהייתה קיימת גם במשחק הקודם.
משחק זה הציג אף לראשונה באופן ויזואלי את ההרס הנגרם למכונית כתוצאה מתאונות ופגיעות.
לכוחות המשטרה הרודפים אחר השחקן נוסף המסוק המשטרתי, אשר ניתן היה לחמוק ממנו במנהרות או במבנים.