tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מאבק זה היה מאבק להכרה בשפתם ודתם של המיעוט הטמילי.
בנוסף, מאבקו של המיעוט הטמילי עבר ממאבק למען אוטונומיה במסגרת המדינה תחת השלטון הסינהלי למאבק בדרישה להגדרה עצמית במסגרת מדינה נפרדת.
המחלוקות בין המיעוט ההינדי לבין הרוב הסינהלי בנושא זה הובילו בתחילת שנות השמונים למלחמת האזרחים בסרי לנקה.
במרכז המאבק היה הארגון הטמילי "טיגריסי השחרור של טאמיל אילם" שהוקם בשנת 1976. המאבק התאפיין בריבוי התנקשויות פוליטיות ופיגועי התאבדות.
ב-17 במאי 2009 הוכנע ארגון הטיגריסים הטמילים על ידי ממשלת סרי לנקה והודיע על הנחת נשקו.
במרץ 2010 הודיעה מפלגת הטיגריסים הטמילים כי הסכימה לוותר על עצמאות כללית, ולקבל שלטון עצמאי אזורי בצפון-מזרח המדינה.
טמפּה או טאמפּה היא עיר גדולה במערב התיכון של מדינת פלורידה שבארצות הברית, ומשמשת כבירת מחוז הילסבורו.
מקור השם "טמפה", הוא במילה בשפה אינדיאנית, שמשמעותה אבדה עם השנים, ומתייחסת לאזור הראשון אותו חקרו האירופאים שהגיעו לאמריקה.
אף על פי שמשמעות המילה לא ידועה, יש טוענים שמשמעותה היא "עצי מדורה" או "המקום שאליו אוספים עצי מדורה", בהתבסס על שפת הקלוסה, של שבט הקרוב למקום.
ההתיישבות המודרנית בטמפה החלה כאשר דייגים קובנים התנחלו באזור מפרץ טמפה במאה ה-18. בשנת 1821, קנתה ארצות הברית את מדינת פלורידה מספרד.
כחלק ממערך צבאי להשתלטות אמריקאית על פלורידה, הוקם בסיס צבאי קטן באזור שטמפה נמצאת בו כיום.
בשנת 1824 הבסיס נקרא רשמית פורט פרוק.
הבסיס והעיירה הסמוכה כמעט לא שרדו את מלחמת פלורידה.
לאחר הניצחון האמריקאי כמות ניכרת של תושבים חזרו לאזור.
בשנת 1849, הוכרז המקום כ"כפר טמפה" .
החל משנת 1971 פועל מערבית לעיר נמל התעופה הבין-לאומי של טמפה.
בעיר קיימת קהילה יהודית משמעותית, ובה כ-23,000 יהודים, המהווים את קהילת יהדות טמפה.
טמירות אשכים או אשך טמיר (Cryptorchidism) הוא מונח רפואי המתאר היעדרות של אשך אחד או שני אשכים משק האשכים אצל בני אדם ויונקים ממין זכר.
שלושה עד ארבעה אחוזים מהילודים הזכרים שנולדו במועד וכשלושים אחוזים מאלו שנולדו לפני המועד נולדים עם אשך טמיר אחד לפחות, עובדה המציבה את טמירות האשכים כמום המולד הנפוץ ביותר בתחום המומים המולדים במערכת הרבייה הזכרית.
בשלושים אחוזים מהסובלים מטמירות אשכים תהיה ההפרעה דו-צדדית.
ההיארעות של טמירות אשכים עולה ככל שהלידה מוקדמת יותר.
עם זאת, ברוב המקרים יורדים האשכים למקומם במהלך שנת החיים הראשונה כך ששיעור הימצאות אשכים טמירים בתינוקות שנולדו במועד בגיל שנה הוא 0.7% בלבד.
באשכים שנותרו טמירים נדרשת התערבות ניתוחית.
טמירות אשכים נובעת מבעיה בהתפתחות מערכת המין בעובר.
האשכים נוצרים בחלל הבטן ובזמן ההתפתחות העוברית בחודש השביעי יורדים לשק האשכים.
התהליך מתחיל בשבוע ה-36 להיריון, על ידי מיתר שרירי המושך את האשכים לשק.
טמירות אשכים מתקיימת כאשר התהליך כושל, ולכן האשך אינו מגיע לשק האשכים, אלא נעצר או תועה בדרך.
לרוב, האשכים נעצרים באזור המפשעה ולעיתים רחוקות נשארים בחלל הבטן.
אשכים טמירים שנחשפים בניתוח ייראו מוקטנים בדרך כלל.
מאחר שמיקום האשך מחוץ לגוף הוא הכרח בשל הטמפרטורה הדרושה לתפקודו התקין, הרי שבהיוותרות אשך טמיר במבוגר יהיה ייצור הזרע בו פגום.
טמירות אשכים היא גורם מסכן לאי-פוריות אצל הזכר.
בעיות פוריות שכיחות במקרים בהם היו שני האשכים טמירים, ובעיקר אם בוצע ניתוח התיקון בשלב מאוחר.
אשך טמיר שאינו מטופל עד ההתבגרות המינית יפריש הורמונים בצורה בלתי תקינה ומביא לסיכון מוגבר לסרטן האשך, לרבות גידול תאי סרטולי ובעיקר סמינומה.
מומים נלווים אפשריים הם בקע מפשעתי ותסביב אשך.
תסביב אשך הוא מצב שבמהלכו מסתובב האשך סביב עצמו כך שאספקת הדם שלו נפגעת.
אשכים טמירים פגיעים לתסביב עקב חוסר קיבוע או חבלה.
תסביב האשך עלול לגרור נמק שלו ואובדן של האשך.
יש להבחין בין אשך טמיר לבין אשך נייד (retractile testis), אשר ניתן להורידו לשק אולם הוא מצוי בעמדה גבוהה או העולה מעלה בעת גירוי כקור או שפשוף המפשעה (רפלקס קרימסטרי).
אשכים ניידים ירדו בשלב מסוים לשק ואינם מצריכים קיבוע ניתוחי.
במקרים נדירים יכול הזכר להיוולד עם אשך אחד או עם אשך קטן ואז במישוש שק האשכים לא יורגשו שני אשכים.
במקרה שלא נמצאו אשכים משני הצדדים עולה על הפרק אפשרות של חוסר היווצרות אשכים שהיא בעיה נדירה.
הדבר מחייב בדיקות הורמונליות כגון מדידת רמות גונדוטרופינים ותגובת טסטוסטרון להורמון hCG.
טיפול במקרה של אשך טמיר יכול להיות באמצעות תרופות, התערבות ניתוחית או שילוב של שתי הדרכים.
הטיפול התרופתי יעיל במצבים בהם האשך הטמיר נמצא בקרבת שק האשכים.
במקרה זה טיפול הורמונלי עשוי לעודד את נדידת האשך למקום הרצוי.
(למשל, ההורמון hCG ניתן על ידי הזרקה לשריר.
טיפול ניתוחי יתבצע אם האשך הטמיר נמצא בקרבת שק האשכים אך אינו מגיב לטיפול תרופתי וגם במקרה של אשך שאינו ניתן למישוש.
הניתוח משמש גם לגילוי האשך וגם להחזרתו אל שק האשכים ולקיבועו (orchiopexy).
במקרים של אשך טמיר גבוה מאוד ייתכן שהתיקון יבוצע בשני שלבים.
רקמות שאריות המתגלות בניתוח נכרתות על מנת למנוע התמרה סרטנית בעתיד.
הורדת האשכים מאפשרת גילוי מוקדם יותר של גידולים, אך לא ברור אם היא מורידה את שכיחותם, שכן גם האשך השני, אף אם לא היה טמיר, מצוי בסיכון יתר להתפתחות גידולים ממאירים.
הניתוח המתקן מבוצע בדרך כלל בין גיל שנה לשנתיים על מנת לאפשר שמירה מרבית על פוריות הילוד.
כמו בכל ניתוח גם לניתוח לקיבוע האשך (אורכידופקסיה) ייתכנו סיבוכים.
הסיבוך החמור ביותר של הניתוח הוא התנוונות (אטרופיה) של האשך.
לעיתים רחוקות אספקת הדם במיקום החדש אינה מספיקה, דבר שגורם לאשך להפסיק לתפקד והוא הולך וקטן עם הזמן.
התופעה עלולה להתרחש אצל 5% מהילדים המנותחים.
במקרה כזה ניתן לבצע ניתוח קוסמטי ולהכניס לשק האשכים אשך מלאכותי כדי למנוע בעיה רגשית בדימוי העצמי.
האשך השני הבריא יכול להבטיח פוריות תקינה.
כמו כן, ייתכן זיהום של מקום הניתוח, המתבטא באחד מהסימנים הבאים: כאבים אשר אינם מוקלים במתן משכך כאבים, חום גבוה של מעל 38°C, אדמומיות ודלקת במקום הניתוח והפרשת נוזלים או מוגלה ממנו.
סיבוך נוסף עלול להתרחש אם במהלך הניתוח נגרם נזק לצינור הזרע המחבר את האשכים לשופכה.
תפקידו של צינור זה הוא להוליך את תאי הזרע מהאשכים עד לשופכה, דרכה ייפלטו החוצה עם נוזל הזרע.
אצל 1% מהילדים המנותחים עלול צינור הזרע להיפגע באופן שתיגרם בעיית פוריות.
ביצוע ניתוח נוסף בהקדם לתיקון הצינור יכול למנוע את בעיית הפוריות.
טְמירה ירדני (נולדה ב-17 בינואר 1948) היא מפיקה ישראלית.
עומדת בראש חברת "טדי הפקות".
עד למותו, עמד לצידה גם בעלה, דודו ירדני, בראש חברה זו.
טמירה ירדני (לבית קלימן), היא בוגרת בתיה"ס "בלפור" ותיכון עירוני ה' בתל אביב.
בשנת 1968 לאחר שחרורה מצה"ל, הקימה, יחד עם עודד זמיר, יוצא להקת הנח"ל, את צמד "הפנינים הכחולות", עמו הוציאה שני תקליטונים.
בסוף 1972 העלתה יחד עם בעלה, דודו ירדני והגיטריסטים דורון סלומון ומוני שיינברג את המופע "חתום בנשיקה".
בשנת 1973 הקימו, היא ובעלה, את חברת "טדי יזמות והפקות בע"מ" (ראשי התיבות של שמותיהם), שהחלה לעסוק בהפקת הצגות ילדים, ביניהם 'המפוזר מכפר אז"ר', 'דודי שמחה', 'והילד הזה הוא אני' ועוד.
בסוף שנות ה-70, הקליטה תקליט ילדים לשיריה של לאה גולדברג באולפן של גרי אקשטיין, הקשר האמנותי, הוביל למופע רוק אשר הפיקה ירדני לאקשטיין.
בעקבות הצלחת המופע החלה ירדני לייצג אמנים נוספים, בהם יהודית רביץ, קורין אלאל, יהודה פוליקר, סי היימן, רבקה זהר, והלהקות 'בנזין', 'פורטרט', 'היהודים', 'תיסלם', חיים צינוביץ' ויגאל בשן וכן יצירת מופעים משותפים לאסתר עופרים, יהודית רביץ, גידי גוב, שלום חנוך ועוד.
ירדני הייתה גם חלוצה בהבאת אמנים מחו"ל.
בין האמנים שהביאה לארץ היו המוזיקאי הארגנטינאי אסטור פיאצולה, המוזיקאי אריאל רמירז שביצע בישראל לראשונה את ה'מיסה קריאוז'ה', הקומיקאי הליצן ג'נגו אדוארדס, ז'ילברטו ז'יל, קייטנו ולוזו, וכן ניהלה סיבובי הופעות בישראל ובעולם למרסדס סוסה, עימה שמרה על קשר חם.
בתחילת שנות ה-90 הפיקו השניים מרתון סטנד-אפ, ערבי ה"קומדי סטור" בבית ציוני אמריקה שהיה בית לערבי סטנד-אפ מקוריים והפקות קומיות כ'מנגבים בשרוול'.
עם המשתתפים נמנה צביקה הדר, (שלו גם ניסתה להפיק תוכנית אירוח, "שישי שואו", שנכשלה).
הדר נחשב מקורב אישית לירדני ומלווה אותה מאז ברבים מהפרויקטים של החברה.
בשנת 2001 הקימה ירדני בשיתוף עם חיים סלוצקי ויהודה טלית את חברת סינרגיה, אשר הפעילה את "ערוץ Y" ב-yes.
במשך השנים הפיקה ירדני עשרות תוכניות טלוויזיה שזכו, כמעט כולן, להצלחה גדולה.
בהן ניתן למנות את התוכניות "שמש", "לא נפסיק לשיר", "כוכב נולד", "הפיג'מות", "השיר שלנו" (שבה לאחת מהדמויות קוראים "ירדנה טמיר" כמחווה אליה), "השמיניה", "דני הוליווד", "הנפילים", "נולד לרקוד" ועוד.
התוכנית המצליחה ביותר שעליה היא חתומה ומזוהה איתה היא "כוכב נולד".
ירדני הייתה המפיקה הראשית והמנהלת האמנותית של התוכנית, והפיקה את הקריירות של האמנים שצמחו תחת ידיה.
ירדני נחשבת לאחת המשפיעות הבולטות בתחום הבידור הישראלי בשל מיקומן המרכזי של התוכניות בהפקתה והשיח הציבורי סביבן.
את בעלה הכירה בעת שירותם הצבאי בלהקת פיקוד מרכז.
לקראת סוף השירות הצבאי נישאו והחלו ללמוד ביחד תיאטרון באוניברסיטת תל אביב.
במקביל ללימודיה הספיקה לנהל קריירה קצרה כזמרת והקליטה מספר שירים שלא זכו להצלחה גדולה ("מרגע לרגע" ו"שיר לילדים גדולים").
לטמירה ודודו ירדני שני ילדים, טל ירדני מוזיקאי ויוצר והמתמחה בפסקולי סרטים ולי שעוסקת בהפקות טלוויזיה.
באוגוסט 2025, יחד עם מאות אמנים ישראלים, חתמה על עצומה הקוראת להפסקת מלחמת חרבות ברזל ושחרור 50 החטופים ברצועת עזה ונגד "הרעבה, גירוש אוכלוסייה והחרבה חסרת-תוחלת של ערי עזה".
שירי לאה גולדברג לילדים, 1970
שנהפרויקטתפקידמפיקהעורכתיוצרת1995שישי שואו1994–1996הקומדי סטור1996משדרים חשמונאים פלוס1996–1997איתי ורבותיי1997פרה פרהיום הולדת לברל'השמלת השבת של חנה'לה1997–2004שמש2001קן הקוקיות2001–2002שחר2003–2012כוכב נולד2003–2015הפיג'מות2004–2005חשיפה2004–2007השיר שלנו2002–2006לא נפסיק לשיר2005–2007השמיניה2005–2008נולד לרקוד2007–2008הנפיליםהפיג'מות בקפה קר–סול2008–2009דני הוליווד2009המופע של דובל'ה2009–2010תיכון השיר שלנומנדלבאום בלש פרטי15 דקות2010עושים כבוד2011המסע המופלא של אהרוני וגידי2011–2013אליפים2011–2022סברי מרנןבית ספר למוזיקה2012עניין של זמןתנוחי2012–2013אמא ואבאזאופוריה2012–2015תא גורדין2013–2014השמיניה הדור הבא2013–הווההכוכב הבא2014–2016שוברי גלים2014 –הווהמשפחה שולטתמשפחה בהופעה2016–הווההרוסיםהאחיות המוצלחות שלי
טַמִיל נַאדוּ (בטמילית: தமிழ் நாடு; "ארץ הטמילים") היא מדינה בדרום הודו.
עד 1968 נקראה "מדראס" וכללה בעבר חלקים משטחי שכנותיה, שפוצלו למדינות נפרדות.
טמיל נאדו גובלת בקרלה, בקרנאטקה ובאנדרה פרדש, וקיימות בה שתי מובלעות של טריטוריית האיחוד פודוצ'רי.
עדויות ארכאולוגיות מצביעות על התיישבות עתיקה מאוד באזור טמיל נאדו.
בדרום המחוז נמצאו עדויות מהתקופה הנאוליתית.
לאורך ההיסטוריה השלטון המקומי קיים קשרי סחר נרחבים עם רומא העתיקה, יוון, מצרים העתיקה, סרי לנקה, הפיניקים, חצי האי ערב, מסופוטמיה ואיראן.
מבין הסחורות הנפוצות, ניתן למנות תבלינים, שנהב, פנינים, חרוזים ואבני חן.
בתקופת המאה ה-4 ועד למאה ה-10 התפתחה באזור תנועת הבהקטי.
במאה ה-12 הוקם מבצר גינג'י להגנת גבולות המדינה.
העימותים מול האימפריה המוסלמית הובילו להקמתה ולצמיחתה של אימפריית ויג'איאנגר, אשר כבשה את אזור טמיל נאדו בשנת 1370 ושלטה בו עד שנת 1565. להגנת הגבולות במהלך המאה ה-16 הוקם פורט קרישנאגירי.
האירופאים החלו לקיים פעילות מסחרית בטמיל נאדו במהלך המאה ה-17 בחופים המזרחיים.
בשנת 1609 הוקם יישוב הולנדי.
בשנת 1639 הוקמה במדרס תחנת סחר של חברת הודו המזרחית הבריטית.
בשנת 1693 הקימה צרפת מספר תחנות סחר בפודוצ'רי.
בתקופה זו התנהלו באזור מספר קרבות במסגרת מלחמת שבע השנים.
הבריטים ביססו את שלטונם על כל מדראס במסגרת נשיאות מדראס במהלך המאה ה-19. ביולי 1806 חל מרד של המקומיים בשלטון הבריטי.
אמנם המרד היה קצר, אך כתוצאה ממנו נפגעו כ-200 חיילים בריטיים.
עם הקמתה של הודו בשנת 1947 הפכה מדרס למדינה הודית, עם שינויים קלים.
ב-1956 שורטטו מחדש גבולות האזור, כשאזורים דוברי טמילית בטרוונקור-קוצ'ין הועברו למדראס, ששמה שונה לטמיל נאדו, ואזורים הדוברים מלאיאלאם במדרס הועברו לקרלה, שהחליפה את טרוונקור-קוצ'ין.
גשמי המונסון הצפון-מזרחי שוטפים את טמיל נאדו בין החודשים אוקטובר-דצמבר.
לאחר מכן ישנו מעבר לעונת יובש.
האקלים במדינה נע בין תת-טרופי לחצי יבש.
למדינה ישנן שלוש תקופות של ירידת גשמים:
מונסון דרום מערבי בחודשים יוני-ספטמבר עם רוחות דרומיות-מערביות חזקות
מונסון צפון מזרחי בחודשים אוקטובר-דצמבר עם רוחות צפון-מזרחיות.
עונה צחיחה בין ינואר למאי
שיעורי העיור והתיעוש בטמיל נאדו הם מהגבוהים בהודו.
במדינה פועלים כשישה בנקים במרכזיים: שניים ציבוריים וארבעה פרטיים.
טמיל נאדו נחשבת לאחת המדינות המובילות בהודו בכל הקשור לייצור חקלאי.
בשנת 2008 הייתה המדינה לחמישית בהודו בייצוא האורז.
היא מייצרת כ-10% מהפרות ו-6% מהירקות בהודו.
המדינה היא הראשונה בהודו בייצור של בננות, כורכום ופרחים, השנייה בייצור מנגו, שמן דקלים, גומי טבעי, וקוקוס.
בנוסף על כך, טמיל נאדו היא השלישית בייצור קקאו, תה וסוכר.
תפוקת קנה הסוכר של טמיל נאדו לדונם היא הגבוהה ביותר בהודו.
מבחינה תעשייתית נחשבת טמיל נאדו למובילה בתחום הטקסטיל.
תעשיית הרכב המקומית זכתה להשקעות זרות רבות לאורך השנים.
חברות רכב גלובליות השקיעו בתעשייה, ומביניהן: BMW, פורד, בוש, רנו, ניסאן מוטורס, יונדאי, מיצובישי, מישלן וקטרפילר.
בנוסף על כך, ישנן חברות אלקטרוניקה רבות (נוקיה, מוטורולה, סוני מובייל, פוקסקון, סמסונג, סיסקו מערכות, לנובו, דל וטקסס אינסטרומנטס) אשר גם הן הקימו מפעלים בטמיל נאדו.
בשנת 1995 הוקם מגדל הטלוויזיה רמסוואראם שמהווה את המבנה הגבוה ביותר בהודו.
בטמיל נאדו ישנה מערכת תחבורה המקשרת את כל המדינה.
במדינה ישנו אחוז גבוה יחסית של תאונות דרכים.
במדינה פועלות כ-532 תחנות רכבת, ארבעה נמלי תעופה בינלאומיים ושלושה נמלים מרכזיים.
נכון למפקד האוכלוסין משנת 2011, גרים במדינה כ-72,138,958 תושבים, מה שהופך אותה למדינה השביעית המאוכלסת ביותר בהודו.
48.4% מאוכלוסיית המדינה גרים באזורים עירוניים, האחוז השני הגבוה ביותר בין המדינות הגדולות בהודו.
שיעור הפריון במדינה הוא הנמוך ביותר בהודו.
בשנים 2005–2006 היו 1.7 ילדים לאישה, נמוך מהנדרש לקיימות האוכלוסייה.
מבחינה מגדרית, 50.08% מהאוכלוסייה הם גברים, לעומת 49.92% נשים.
שיעור האוריינות עומד על כ-80.33%.
תוחלת החיים עומדת על כ-65.2 שנים בקרב גברים, ו-67.6 שנים בקרב נשים.
שתי השפות הרשמיות והנפוצות בטמיל נאדו הן טמילית (שמדוברת על ידי כ-88% מהאוכלוסייה), ואנגלית המשמשת כשפה שנייה.
שפת ההינדי אינה מדוברת במדינה, לאחר המחאות בטמיל נאדו כנגד שפת ההינדי.
ההינדואיזם היא הדת הדומיננטית במדינה, וישנם זרמים הינדואים רבים שפועלים במדינה.
האוכלוסייה הנוצרית נמצאת בעיקר בדרומה של טמיל נאדו.
97.5% מהמוסלמים הם סונים והשאר שיעים.
צ'נאי, אשר הייתה ידועה עד 1996 בשם מדראס, היא בירת המדינה והעיר הרביעית בגודלה בהודו.
עיר זו היא בירת תעשיית הרכב של הודו וידועה גם בחוף מרינה, מהארוכים בעולם.
ערים גדולות אחרות בטמיל נאדו הן: מאדוראי, קוימבטור, טירוצ'יראפאלי, סאלם וטירונלבלי.
עיר ידועה היא העיר הבינלאומית אורוויל, שישה קילומטרים צפונית לפודוצ'רי.
אורוויל נהגתה על ידי ההודי שרי אורובינדו, הנחשב בעיני תלמידיו למורה רוחני והוקמה על ידי "האם" מירה אלפסה, יהודייה צרפתייה שהייתה בת זוגו הרוחנית של אורובינדו וממשיכת דרכו.
לילה אחד חלמה חלום שאמר לה לבנות עיר שחזונה הוא אחדות.
במרכז העיר שהוקמה ב-1968 נמצא ה"מטרימנדיר" (המקדש של האם), מבנה המיועד להתבוננות ומדיטציה.
בתוך כדור הזהב ישנו אולם בגובה של כ-30 מטר שקירותיו לבנים.
באמצע האולם ממוקם כדור הקריסטל המלאכותי הגדול ביותר בעולם, דרכו עוברת קרן שמש אחת שמאירה את כל החלל.
טמיל נאדו שוכנת בקצה הדרומי של תת היבשת ההודית, לחוף האוקיינוס ההודי.
היא גובלת ממערב בקרלה, ומצפון לה שוכנות קרנאטקה ואנדרה פרדש.
היא מקיפה את טריטוריית האיחוד פודוצ'רי.
במרכז קו החוף של טמיל נאדו נמצאים מצר פאלק ומפרץ מנאר, המפרידים בין תת היבשת ההודית וסרי לנקה.
המצרים הרדודים (עמקם הממוצע הוא כ-6 מטר) יוצרים חיץ בין האי ותת היבשת.
מושל המדינה הוא ראש המדינה באופן רשמי, בעוד שראש השרים הוא ראש המדינה בפועל.
עד שנת 1986 היה הפרלמנט דו-ביתי, שכלל אספה מחוקקת (בית תחתון) ומועצה מחוקקת (בית עליון) עד אשר הוחלף לבית מחוקקים חד-ביתי, כמו רוב המדינות בהודו.
אורך כהונת האספה המחוקקת הוא חמש שנים.
עד ל-1967 הייתה הקונגרס הלאומי ההודי המפלגה הדומיננטית במדינה, אך לאחר ניצחון דראווידה מונטרה קזגאם בבחירות ב-1967 לא שבה הקונגרס לשלטון במדינה.
ב-1972 התפצלה דראווידה מונטרה קזגאם, והוקמה אנה דראווידה מונטרה קזגאם הכלל הודית.
שתי המפלגות הן המפלגות העיקריות בטמיל נאדו כיום.
במדינה מדוברת השפה הטמילית, שהיא שפתו העתיקה של העם הטמילי.
במאה ה-20 היו מהומות במדינה, על רקע ניסיונה של הממשלה המרכזית לאפשר לשפת ההינדי להיות השפה השנייה במדינה.
כיום טמיל נאדו היא אחת המדינות היחידות בהודו בה נאסר בחוק ללמד או לפרסם בשירות הציבורי בשפת ההינדי.
טמפה (ביוונית Τέμπη; ביוונית עתיקה נהגה tempe, ביוונית מודרנית Témbi) הוא עמק בצפון תסאליה שביוון, בין הר אולימפוס בצפון והר אוסה בדרום.
בשנת 2023 התרחשה באזור תאונת רכבת בה נהרגו 57 נוסעים ו-85 נפצעו.
אורך העמק 10 קילומטרים, רוחבו בכמה מקומות מצטמק עד כדי 25 מטרים לערך, ולו מצוקים המתנשאים לגובה של 500 מטרים בקירוב.
נהר פיניוס זורם דרכו אל הים האגאי.
העמק התפרסם על ידי משוררי יוון העתיקה כמקום משכנם של אפולון והמוזות.
בגדה הימנית של הנהר ניצב מקדש לאפולון, שסמוך לו לוקטו עלי הדפנה מהם נשזרו זרי המנצחים במשחקים הפיתיים.
עמק טמפה היה לפנים גם משכנו של אריסטאיוס, בנם של אפולון וקירנה; כאן רדף אחר אורידיקה, אשת אורפיאוס, אשר במנוסתה הוכשה על ידי נחש ומתה.
במאה ה-13 הוקמה בעמק כנסייה לכבוד פאראסקווי הקדושה.
למעבר טמפה חשיבות אסטרטגית רבה, מאחר שהוא הנתיב הראשי מלאריסה דרך ההרים אל חוף הים, ועל כן היה זירה לקרבות רבים במהלך תולדותיה של יוון.
ניתן לעוקפו דרך מעבר סרנטופורו הארוך יותר.
ב-480 לפנה"ס ניסו 10,000 הופליטים יוונים לבלום את פלישת חשיארש הראשון, אך הפרסים עקפו את הכוח היווני בעוברם דרך סרנטופורו.
ב-169 לפנה"ס, במהלך המלחמה המקדונית השלישית, פרצו הרומאים את קווי ההגנה של פרסאוס מלך מוקדון במקום, ואחר כך ניצחו אותו בקרב פידנה.
במהלך מרד אנדריסקוס ב-148 לפנה"ס, היה המעבר אחת מזירות הלחימה.
במקום זה ניטשו קרבות גם בעת פלישות הברברים, שהביאו לקץ השלטון הרומי ביוון, ובתקופות בהן היה האזור בשליטת האימפריה הביזנטית והאימפריה העות'מאנית.
כיום מוכר מעבר טמפה ליוונים בעיקר בשל הכביש הגרוע העובר דרכו ובשל תאונות הדרכים המחרידות שנגרמו עקב כך, כמו התאונה ב-2003, בה קיפחו את חייהם תלמידי כיתה שלמה מבית ספר באימתיה.
הערים טמפי באריזונה וטמפי בניו סאות' ויילס נקראות על שמו של העמק.
זהו גם שמה של חווה בכף המזרחי של דרום אפריקה, שסמוך לה מצויות חוות נוספות הנקראות "אולימפוס" ו"אוסה".
טמילית (בטמילית: ; באלפבית פונטי בין-לאומי: ) היא שפה דראווידית המדוברת על ידי האומה הטמילית.
הטמילית מדוברת בידי הטמילים, עם אסיאתי שמתרכז בדרום הודו (בעיקר במדינת טאמיל נאדו) ובצפון מזרח סרי לנקה.
הטמילית היא השפה הרשמית במדינת טאמיל נאדו בהודו, שהיא המדינה היחידה שהטמילים הם הרוב באוכלוסיה.
טמילית היא השפה הרשמית, יחד עם שפות נוספות, גם בסרי לנקה ובסינגפור.
בדרום הודו מצויה גם ספרות עתיקה הכתובה בשפה הטמילית.
דקדוק השפה הטמילית נקרא טולקאפײאם (Tolkappiyyam), ומקורו במאה הראשונה לספירה.
על פי טענתו של בהרדרירג'ו קרישנמורטי, טמילית, כשפה דראווידית, מקורה כשפה אם פרוטו-דרווידיאנית.
שחזור לשוני רומז על אפשרות ששפה פרוטו-דרווידיאנית דוברה בסביבות האלף ה-3 לפנה"ס, כנראה באזור נהר גודאבארי הנמוך, בחצי אי הודו.
סונדארה ראמאסוואמי, סיפורו של עץ התמרהינדי, הוצאת הקיבוץ המאוחד, מטמילית: רונית ריצ'י, אחרית דבר: דוד שולמן, 2000
טמיואסה רומנאסקה (ברומנית: Tămâioasă Românească) הוא זן ענבי יין רומני.
ענבים אלה משמשים להפקת יינות איכות לבנים, מתוקים ומבושמים.
לענבים גוון צהוב מוזהב, ארומה של פרחים ודבש וטעם חמצמץ-מתקתק.
מהזן מיוצר יין לבן מתוק או חצי מתוק.
זן זה נמצא במרחב הרומני יותר מאלפיים שנה.
מקורו בדרום יוון הקדומה וזכה להערכה אצל כל עמי אגן הים התיכון, שם הפך לאמצעי תשלום מקובל.
הגפנים הובאו למרחב הרומני על ידי מתיישבים יוונים וגם על ידי רומאים.
תפוקת הענבים צנועה יחסית, בין שמונה לעשרה טונות להקטר, ומתמעטת בתהליך הבשלת היתר עד לארבע עד שש טונות להקטר.
ליינות יש תכולת כוהל של 12 עד 12.5 אחוזים.
טמיסטוקלה סולרה (באיטלקית: Temistocle Solera, 25 בדצמבר 1815 - 21 באפריל 1878) היה מלחין אופרה ולבריתן.
הוא כתב מספר ליבריות עבור ג'וזפה ורדי, בהן הליברית לאופרה "נבוקו".
"אוברטו, המרקיז מסן בוניפצ'ו" (ג'וזפה ורדי 1839)
"כיבוש גראנאטה" (אריאטה, אמילין, 1850)
טמיאס (שם מדעי: Tamias) הוא סוג הכולל 25 מינים של מכרסמים דמויי סנאי, החיים ביבשות צפון אמריקה ואסיה.
מקור השם "טמיאס" ביוונית ומשמעותו "מאחסן", בשל הרגלם של כל המינים מהסוג לאגור מזון.
בעבר הם נקראו גם "צ'יפמונק" או "צ'יפמאנק" (Chipmunk), שמות שנגזרו מהמילה האינדיאנית שמשמעותה "סנאי אדום".
בסוג טמיאס קיימים 25 מינים שונים.
אחד המינים חי באסיה, אחד באזור המזרחי של צפון אמריקה והיתר במערב היבשת.
טמיאס החיים באזור המזרחי של צפון אמריקה מזדווגים פעמיים בשנה, בתחילת האביב ובתחילת הקיץ, דבר המבדיל אותם מהמינים המערביים, הנוהגים להזדווג רק פעם בשנה.
לאחר ההמלטה, נשארים הצאצאים במאורה כשישה שבועות לפני שהם יוצאים החוצה לראשונה, ובגיל שמונה שבועות לערך הם כבר עצמאיים.
טמיאס הם אוכלי כל ותפריטם כולל גרגרים, בלוטים, אגוזים, ביצי עופות, צפרדעים קטנות, תולעים, פטריות וחרקים.
בתחילת הסתיו, נוהגים כל המינים לאגור מזון לקראת החורף, ועושים זאת בשתי דרכים עיקריות; מינים אחדים מרכזים את כל מזונם במאורה אחת (אגירה מרוכזת), אותה הם בונים כך שתכיל תעלות לאחסון המזון לצד חדרים נקיים לשינה.
גודלן של מאורות אלו עשוי להגיע עד 3.5 מטרים ויש בהן מספר כניסות ויציאות.
מינים אחרים, לעומת זאת, מפזרים את מזונם במספר מאורות שונות (אגירה מפוזרת).
המינים המרכזים את כל המזון באותה מאורה נוהגים לרוב להישאר בה עד האביב.
טמיאס ממלאים תפקיד חשוב במערכת האקולוגית של סביבתם.
במהלך איסוף המזון הם מסייעים בהפצתם של זרעים ונבגים על פני שטח נרחב.
בנוסף, אחסון פטריות במאורות השוכנות בגזעי העצים מסייע להן לבצע את תהליכי המיקוריזה.
כמו מכרסמים רבים, הטמיאס ניצודים על ידי מינים שונים של טורפים, הן שוכני קרקע והן עופות דורסים.
מחקרים חדשים ממיינים את מיני הטמיאס ל-3 תתי-סוגים: סוג ומין יחיד טמיאס מזרחי (Tamias striatus), סוג ומין יחיד טמיאס סיבירי (Eutamias sibiricus) וכל שאר המינים בסוג Neotamias.
טֶמְפֶּה (témpé) הוא מאכל אינדונזי העשוי קטניות שעברו התססה.
הקטניה המסורתית והעיקרית המשמשת להכנת טמפה היא סויה, אך ניתן להכין טמפה גם ממגוון רחב של קטניות נוספות.
הטמפה כולל סיבים תזונתיים וחלבון.
חלבון טמפה מבוסס סויה מכיל את כל חומצות האמינו החיוניות.
הטמפה נוצר לראשונה באי ג'אווה שבאינדונזיה במסגרת תעשיית ייצור הטופו המקומית של סינים תושבי אינדונזיה; לאחר ייצורו הראשוני הפך פופולרי ובשלב מסוים החל להיות משווק ומיוצר גם ברחבי העולם.
הטמפה נפוץ בארצות הברית ואירופה מאז שנות השבעים של המאה העשרים ונמכר גם בישראל.
להכנת טמפה משרים את הקטניות במים, שוברים או מקלפים אותן ומבשלים אותן.
אחרי הבישול מסננים את המים, מייבשים את הפולים ומוסיפים נבגים של פטריה ממין ריזופוס וחומץ.
הפולים שוהים במשך 24-48 שעות בטמפרטורה של כשלושים מעלות צלזיוס, הנדרשת לצמיחת הפטריה.
הפטריה גדלה על פני פולי הסויה וקושרת אותם יחד לבלוק אחד.
בדומה לטופו (ולסויה בכלל), לטמפה טעם עדין מאוד, כמעט תפל, כך שהוא משמש בפועל כחומר גלם שסופח את הטעמים הרצויים לכל מתכון.
הכנת מזון בעזרת טמפה מתחילה לרוב בחיתוך פרוסות או נתחים מגוש טמפה.
ניתן להכין את פרוסות הטמפה על ידי טיגון, צלייה, או אפיה, לרוב עם תוספות שונות, כגון רוטב תמרינדי.
הטמפה נכנס אט אט למטבחים של מדינות הקרובות לאינדונזיה כמו הפיליפינים, תאילנד וסין והוא חביב במיוחד על צמחונים מהאזור.
טָמָלֶה (הומר לאנגלית מ-tamales, צורת הרבים ל-Tamal [ta'mal] בספרדית; מנאוואטל, tamalli) הוא מאכל מסורתי מסו-אמריקאי המורכב ממאסה (בצק עמילני, בדרך כלל מבוסס תירס) שמאודה או מבושלת בעטיפת עלי בננה.
לא נהוג לאכול את העטיפה והיא נזרקת לפני האכילה.
טמלה יכול להיות ממולא בבשר, גבינות, פירות, ירקות, צ'ילי.
ישנם עקבות היסטוריים לטמלה עוד בימי שבט המאיה, אשר הכינו אותם עבור משתים עוד בימי התקופה הפרה-קלאסית של בני המאיה (250 - 1200 לפנה"ס).
בני המאיה קראו גם לטורטייה וגם לטמלה באותו השם, utah.
ייתכן שמקורו של הטמלה במסו-אמריקה עתיק עד כדי 5000 - 8000 לפנה"ס.
האצטקים, בני המאיה, ולפניהם הטולטקים והאולמקים, השתמשו בטמלה כאוכל נוח לנשיאה, ששימש לעיתים עבור צבאותיהם ולעיתים עבור ציידים ומטיילים.
שימוש בטמלה דווח באימפריית האינקה הרבה לפני שהכובש הספרדי ביקר בעולם החדש.
הגיוון בשפות הילידים במסו-אמריקה הוביל ליצירת מילים מקומיות רבות לתיאור הטמלה, חלקן בשימוש גם היום.
צורת היחיד של Tamales בספרדית היא tamal.
המילה האנגלית "טמלה" היא גזירה לאחור של tamales.
בניקרגואה מכינים מאכל נקאטמאל במתכון דומה.
בתקופה הפרה קולומביאנית, האצטקים אכלו טמלה הכוללים את המרכיבים הבאים: תרנגול הודו, פלמינגו, צפרדעים, אקסולוטל מקסיקני, גופר כיס, ארנבות, ביצי הודו, דבורים, דבש, קמח תירס, דלעת ושעועית, כמו גם ללא מילוי.
בתקופה הפרה קולומביאנית, בני המאיה אכלו טמלה.
במקסיקו, טמלה הוא מאכל ניחומים פופולרי.
הוא נאכל כארוחת בוקר או ערב, ולעיתים קרובות מלווה באטולה או מאכלים נוספים.
טמנדואה (שם מדעי: Tamanadua), ידוע גם בשם דוב נמלים בינוני (גם שם של אחד המינים בסוג), הוא סוג של דוב נמלים שכולל שני מינים שחיים ביבשת אמריקה:
שני המינים בסוג ניזונים מפרוקי-רגליים, בעיקר נמלים וטרמיטים.
בעוד דוב הנמלים הבינוני חי על הקרקע דוב הנמלים המקסיקני מעדיף לחיות על עצים.
טמיר גונן כהן (נולדה ב-25 בינואר 1997), היא שחיינית ישראלית, אלופת ישראל בשחייה המתמחה בסגנון פרפר ושותפה לשיא הישראלי לקבוצות במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי.
גונן כהן גדלה בהוד השרון.
בגיל 6 החלה להשתתף בחוג שחייה בהרצליה.
בהיותה בת 10 עברה עם משפחתה לאנגליה בשל עבודתה של אמה.
בגיל 16 עברה להתאמן בפלימות' שבדרום-מערב אנגליה בתנאי פנימייה והתאמנה עם האלופה האולימפית רותה מיילוטיטה בהדרכתו של ג'ון ראד.
בזמן שחייתה באנגליה הייתה שחיינית קבוצת בני הרצליה ובשנת 2012 עברה לקבוצת הפועל דולפין נתניה.
למדה ושחתה באוניברסיטת ג'ורג'יה טק שבאטלנטה.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה ביולי 2012 סיימה גונן כהן במקום חמישי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:05.87 דקות, במקום שמיני במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:30.85 דקות ובמקום 11 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 30.35 שניות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 2013 זכתה גונן כהן במדליית ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:04.33 דקות, אחרי עמית עברי מהפועל עמק חפר (59.39 שניות) וחברתה לאגודה קרן זיבנר (1:00.50 דקות).
נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 29.13 שניות ובמקום שביעי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:25.98 דקות.
באליפות בריטניה שנערכה בשפילד ביולי 2014 קבעה גונן כהן במשחה ל-100 מטר פרפר שיא אישי חדש של 1:02.60 דקות.
חודש לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט היא זכתה בשתי מדליות אישיות, כסף וארד.
מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:03.32 דקות, אחרי קרן זיבנר (59.92 שניות) ולפני שיר וסרמן ממכבי קריית אונו (1:04.52 דקות).
נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 29.30 שניות.
נוסף לכך, היא זכתה במדליית זהב, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם טלי למקוף, זוהר שיקלר ושירז גלעדי בשיא ישראלי חדש של 8:32.02 דקות, שיפור לשיא בן ה-8 שנים של הפועל ירושלים (8:34.03 דקות), לפני הפועל ירושלים (8:33.00 דקות) ומכבי קריית אונו (8:45.90 דקות).
באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בדצמבר אותה שנה זכתה גונן כהן בשתי מדליות אישיות, כסף וארד.
מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:17.53 דקות, אחרי קרן זיבנר שקבעה שיא ישראלי חדש של 2:10.85 דקות ולפני מאי לווי ממכבי קריית אונו (2:19.84 דקות).
נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 29.29 שניות.
באליפות בריטניה שנערכה בשפילד ביולי 2015 קבעה גונן כהן במשחה ל-100 מטר פרפר שיא אישי חדש של 1:02.34 דקות ובמשחה ל-200 מטר פרפר שיא אישי חדש נוסף של 2:18.29 דקות.
שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט היא זכתה בשתי מדליות אישיות, כסף וארד.
מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:20.20 דקות, אחרי קרן זיבנר שקבעה שיא ישראלי בינלאומי חדש של 2:13.52 דקות ולפני קטרין שפיר ממכבי נהריה (2:20.42 דקות).
באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה בנתניה בתחילת דצמבר אותה שנה היא סיימה במקום 18 במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 2:15.86 דקות ובמקום 35 במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 1:01.88 דקות.
אלופת ישראל בבריכת 25 מטר
שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בדצמבר אותה שנה זכתה גונן כהן בשתי מדליות אישיות, זהב וכסף.
טמסק אחזקות היא חברת החזקות סינגפורית בבעלות ממשלתית המהווה חברת השקעות רב- לאומית.
החברה, שהוקמה ב-1974, מנהלת תיק השקעות של כ-382 מיליארד דולר סינגפורי (נכון ליולי 2024).
טמסק פועלת כשילוב של חברת החזקות מסורתית וקרן עושר ריבונית של ממשלת סינגפור.
היא מחזיקה בשליטה בשורה של תאגידים מרכזיים בכללה הסינגפורית, כולל חברת התעופה סינגפור איירליינס, חברת התקשורת סינגטל (סינגפור טלקום) וחברת הלוגיסטיקה והמפעילה של נמל סינגפור PSA International.
טמסק גם מחזיקה מניות של מאות חברות ברחבי העולם, כולל בישראל.
בנוסף ל-Temasek, ממשלת סינגפור מחזיקה גם בקרן העושר הריבונית GIC Private Limited, שמנהלת נכסים של כ-744 מיליארד דולר, נכון ל-2022.
כאשר סינגפור קיבלה את עצמאותה באוגוסט 1965, לממשלת סינגפור הייתה בעלות מלאה או משותפת על ספר חברות מקומיות, בהן חברת התעופה "מלזיה-סינגפור איירליינס" (שאחר כך התפצלה למלזיה איירליינס וסינגפור איירליינס) וחברת התקשורת סינגפור טלקום.
כחלק מהרצון שלה לקדם השקעות פרטיות מקומיות וזרות במגזרים כמו ייצור ובניית ספינות, המועצה לפיתוח כלכלי של הממשלה קנתה גם החזקות מיעוט במגוון חברות מקומיות.
במהלך עשר השנים הראשונות לאחר העצמאות, הממשלה רכשה או הקימה מספר חברות, כמו תאגיד קפל (במקור מספנת קפל, של הצי המלכותי הבריטי), ST אנג'ינירינג (במקור יצרן נשק שהוקם לספק נשק לכוחות המזוינים של סינגפור), וחברת הספנות "Neptune Orient Lines".
ב-25 ביוני 1974 התאגדה טמסק, במסגרת חוק החברות של סינגפור, כדי להחזיק ולנהל את הנכסים שהוחזקו בעבר ישירות על ידי ממשלת סינגפור.
המטרה הייתה שטמסק יחזיק ותהל את ההשקעות הללו על בסיס כלכלי-עסקי.
מה שיאפשר למשרד האוצר ולמשרד המסחר והתעשייה של המדינה להתמקד רק בקביעת המדיניות הכלכלית ולא בניהול נכסים.
בסוף 1999 הודיע חברת הבת סינגפור איירליינס על רכישת 49% מחברת התעופה הבריטית וירג'ין אטלנטיק.
ב-2012 מכרה את מניות אלו לדלתא איירליינס.
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 החלה הקרן להשקיעה במוסדות פיננסיים ובנקים ברחבי העולם, תחילה הייתה פעילה בעיקר בסין, בה השקיעה במספר בנקים גדולים, בהם "בנק אוף צ'יינה".
אחר כך השקיעה בנק ICICI בהודו ורכשה את השליטה ב-DBS הסינגפורי, הבנק הגדול ביותר בדרום מזרח אסיה.
ב-2007 רכשה 20% מבנק סטנדרט צ'רטרד הבריטי.
אחר כך רכשה מניות של מספר בנקים בארצות הברית בהם: סיטיבנק, ו"מריל לינץ'".
בסופו של דבר היא הגדילה את ההשקעות בשירותים פיננסים ל-40% מתיק ההשקעות שלה ובקיץ 2008 הודיעה כי רשמה זינוק של 100% ברווחיה השנתיים.
הקרן רשמה תשואה שנתית ממוצעת של 18% מאז שנוסדה ב-1974 ועד 2008. אך בעקבות המשבר הכלכלי העולמי היא רשמה לראשונה ב-2009 תשואה שלילית, ערך הנכסים שלה נפל ב-27.8 מיליארד דולר, ומנכ"לית טמסק נאלצה לעזוב את תפקידה.
אולם תוך שנה התאוששה הקרן וערך שווי נכסיה זינק ב-43% ל-186 מיליארד דולר סינגפורי (135 מיליארד דולר אמריקאי).
"ורטקס ונצ'רס" קרן הון הסיכון התאגידית של התאגיד סינגפור טכנולוגיות (ST), תאגיד שהוא בבעלות "טמסק אחזקות", הקימה בישראל בשנת 1997 קרן הון סיכון, בשיתוף תוכנית יוזמה לעידוד השקעות הון סיכון במדינת ישראל (תוכנית שנוסדה על יד שר האוצר אברהם בייגה שוחט).
ב-2003 תאגיד ST גם רכש מערכות הקלטה מחברת נייס הישראלית.
ב-2007 רכש תאגיד ST את חברת "טלמטיקס", חברת בת של איתוראן.
בשנת 2004 עברה קרן "ורטקס ונצ'רס" לשליטתה הישירה של "טמסק אחזקות" וקרן הבת "ורטקס ישראל" המשיכה וגייסה מאות מיליוני דולרים במשך השנים להשקעה בחברות טכנולוגיה בישראל.
בשנת 2014 השקיעה 5 מיליון דולר בקרן ממונטום של חברת רמות, חברת מסחור הידע של אוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2016 הקימה טמסק קרן השקעות נוספת בישראל - רד דוט קפיטל פרטנרס (Red Dot Capital Partners), על שם הכינוי של סינגפור, שניתן לה מתוקף היותה נקודה קטנה במפת העולם באזור דרום־מזרח אסיה.
היא מוגדרת קרן צמיחה שמשקיעה בחברות קיימות בעלת פוטנציאל ולא בחברת הזנק.
הקרן הראשונה של רד דוט, בסך של 151 מיליון דולר, גויסה ב-2016. הקרן השנייה, בסך של 217 מיליון דולר, גויסה ב-2020, ובינואר 2024 החלה בגיוס קרן שלישית בסך רבע מיליארד דולר.
באוקטובר 2018 רכשה טמסק את חברת ייעוץ הסייבר סיגניה (Sygnia) הישראלית תמורת רבע מיליארד דולר.
חברה שהוקמה כחלק מקבוצת הסייבר Team8, שבין מייסדיה היה נדב צפריר, לשעבר מפקד יחידת 8200. צפריר אף שימש כיושב ראש סיגניה.
בספטמבר 2020 רכשה מקרן פימי את השליטה ביצרנית מוצרי ההשקיה בטפטוף ריווליס לפי שווי של 1.8 מיליארד שקל.
באוקטובר 2021 הובילה טמסק סבב גיוס של 340 מיליון דולר לפי שווי של 1.8 מיליארד דולר עבור חברת אבטחת מידע הישראלית אורקה סקיוריטי.
טמיאס ננסי (שם מדעי: Tamias minimus) הוא מין של מכרסם מהסוג טמיאס שבמשפחת הסנאיים והוא המין הקטן ביותר בסוגו.
הוא חי באמריקה הצפונית באזורים ממוזגים.
הוא בעל גוף כתום ערמוני ועליו פסים שחורים ואחריהם לבנים לאורך הגב ועד הזנב.
הראש גם מפוספס ובעל כיסי לחיים לבנים ושמנים.
האוזניים קטנות ולמרות שהטמיאס הוא סנאי אין לו זנב שעיר זקור אלא זנב פשוט חום.
הוא חי ביערות מחטניים ובערבות שיחים ומצפין עד לטונדרה.
הטמיאס שוכן בין העצים והחורים שלהם ולא על הקרקע (כמו שאר סנאי הקרקע).
הטמיאס פעיל ביום ומחפש גרגרים, פירות יער, זרעים ואצטרובלים לאכילה אך יאכל גם חרקים וביצים ואף גוזלים ונבלות בעתות רעב.
לטמיאס אויבים רבים ביניהם שועלים, ינשופים, נצים וסמוריים שונים.
טמנוספונדילים (שם מדעי: Temnospondyli) היא סדרה של דו-חיים קדומים.
הם היו חלק מבני הקבוצה הפרפילטית לאבירנתודונטיה שהייתה שלב מקשר בין הדו-חיים המודרניים לזוחלים.
יצורים אלה היו מגוונים בגודלם ובמראם והם הסתגלו למגוון בתי גידול.
הם פרחו בעיקר בתורים קרבון ופרם שבעידן הפלאוזואיקון וגם בתור הטריאס המוקדן שבמזוזואיקון.
הם שרדו עד אחרי התקופה קרטיקון עליון אך נעלמו לאחר 120 מיליון שנה, בעיקר עקב תחרות עם הדינוזאורים והתנינים על מקומות מחיה.
יצורים אלה יכלו לחיות במגוון בתי גידול ביבשה, במים מתוקים וכמה מינים שחו סביב חופים.
חלקם היו טורפים גדולים שדמו לתנינים ואחרים בעלי מבנה גוף מוזר ביותר.
אחרים דמו לסלמנדרות הקיימות או לתולענים.
לחלקם היה עור קשה וקוצני מעט.
ככל הנראה כולם חזרו למים כדי להטיל ביצים.
הגדול בבני קבוצה זו היה הפריונוסוכוס (Prionosuchus) שהיה גדול הדו-חיים אי-פעם.
למרות שהם קרובים לדו-חיים המודרניים, הם כנראה התפצלו מקבוצה אחרת.
הדו-חיים המודרניים התפתחו מהקבוצה לפוספונדילים.
משפחה Eryopidae - בה האירופס
משפחה Archegosauridae - בה הארכגוזאורוס
על-משפחה Trematosauroidea - בה המיקרופוזאורוס
על-משפחה Metoposauroidea - בה המטופוזאורוס
טמיר הנדלמן הוא פסנתרן ג'אז ישראלי אמריקאי.
הנדלמן הופיע עם שלישיית ג'ף המילטון, תזמורת הג'אז קלייטון-המילטון, הארי אלן, טדי אדוארדס, וורן ואשה, יוסטון פירסון, ג'ף קלייטון, ניק ברינולה, פיל אפצ'רץ', ריקי וודארד, ג'ון קלייטון וברברה מוריסון.
הנדלמן גם מוביל שלישייה משלו, שהוציאה את אלבום הבכורה שלה Playground.
אלבומו Destination נעשה עם לואיס נאש ומרקו פנסקיה.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד JazzWeek בספטמבר 2010.
החל את לימודי הפסנתר בגיל 6. בשנת 1984 עבר לארצות הברית ושנתיים לאחר מכן, בגיל 14, ניצח בתחרות ימאהה הלאומית לפסנתר.
לאחר הזכייה ניגן בקונצרטים ביפן ובמרכז קנדי.
בשנת 1988 למד הנדלמן במכון Tanglewood וחמש שנים לאחר מכן קיבל תואר ראשון בהלחנה מבית הספר איסטמן למוזיקה.
הוא היה המנהל המוזיקלי הצעיר ביותר במכון Lovewell, ארגון לאומי אמריקאי ללא כוונת רווח לחינוך לאמנות.
מאז שחזר ללוס אנג'לס ב-1996 הנדלמן הוא פסנתרן ומעבד מבוקש, ומופיע בארצות הברית, אירופה ואסיה.
הוא קיבל גם פרסים מ-"איגוד המלחינים האמריקאיים" ומהקרן הלאומית לקידום האמנות.
בשנת 1999 היה הנדלמן סולן אורח עם תזמורת מכון הנרי מנסיני.
הנדלמן הוא פסנתרן ומעבד בתוכניות טלוויזיה וסרטים.
בשנת 2002 סייר באירופה עם התזמורות של טירני סאטון ושל ביל הולמן.
בשנת 2010 ליווה את ברברה סטרייסנד בניו יורק.
הנדלמן עומד בראש הרכב מוזיקלי בלוס אנג'לס עם המתופף דין קובה ונגני הבס דן לוץ וקרליטו פוארטו.
הנדלמן נשוי ואב לשתי בנות.
בשנת 2000 הצטרף הנדלמן לשלישיית ג'ף המילטון, לה תרם עיבודים וסייר איתה בעולם.
בשנת 2001 הפך לחבר תזמורת הג'אז קלייטון-המילטון.
טמלה קארי קאמינס הידועה בשם טמלה קארי, היא שחקנית אנגלייה.
היא ידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד קונסטנס בונסיו בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC "המוסקטרים" ובתפקיד לוסי בסרטי הקולנוע "קרועים" ו"קרועים 2".
קארי נולדה וגדלה בעיר קובנטרי שבווסט מידלנדס.
היא למדה בבית הספר היסודי וייקן קרופט ובבית הספר ארלסדון, בהמשך למדה בבית הספר וסטווד וב-Community College.
בגיל 4 החלה לקחת שיעורי מחול בסטפס, מחול מודרני והתעמלות.
עוד למדה בלט, תיאטרון מוזיקלי, וריקודי רחוב, והמשיכה באימונים עד גיל 20. אחר כך התקבלה לבית הספר למשחק "דרמה סנטר לונדון".
בקובנטרי השתתפה בלהקת תיאטרון מקומית בשם "St Finbarr's Youth Arts" שהתמחתה בביצוע מחזות איריים.
בעקבות ניסיונה בתיאטרון לוהקה קארי בהפקה של תיאטרון בלגרייד של המחזה "The Wedding".
היא נהנתה מהמשחק, אבל המחול היה אצלה בעדיפות ראשונה.
אחרי שסיימה את בחינות ה A-levels בצרפתית, בביולוגיה, ובלימודי תיאטרון ודרמה החליטה שהיא רוצה לפנות לקריירת משחק.
אחרי סיום הלימודים עברה לגור בלונדון ולקחה קורסים בבית ספר למשחק.
ב-2011 סיימה תואר BA בהצטיינות במשחק.
בשנה האחרונה של הלימודים ב"דרמה סנטר לונדון" לוהקה קארי לתפקיד לוסי בסרט "קרועים".
היא שיחקה במגוון תפקידים במחזות שונים.
עוד הופיעה בעונה הרביעית של סדרת העל-טבעי "כמעט אנושיים" של ערוץ BBC Three, ובפרק בעונה השנייה של הסדרה "הגלימה".
בסיטקום "Cuckoo" שיחקה קארי בפרק ששודר ב-25 בספטמבר 2012. בין 2014 עד 2016 גילמה את קונסטנס בונסיה בסדרת הטלוויזיה "המוסקטרים".
ב-2013 שיחקה בתפקיד דניאל בסדרה הקומית "החבר'ה מהלשכה" של רשת ITV.
ב-2014 גילמה שוב את לוסי בסרט ההמשך "קרועים 2".
שנה שם שם באנגלית תפקיד הערות 2011 קרועים הסרט The Inbetweeners Movie לוסי מבוסס על הסדרה קרועים 2014 קרועים 2 The Inbetweeners 2 לוסי סרט ההמשך של "קרועים הסרט"
טמנודונטוזאורוס (שם מדעי: Temnodontosaurus; מילולית: "לטאה בעלת שיניים חותכות") הוא סוג של זוחל ימי נכחד מסדרת האיכתיוזאורים שחי בתחילת היורה והמאובנים שלו נמצאו באירופה (כולל בגרמניה ואנגליה).
זוחל זה היה אחד מהגדולים שבאיכתיוזאורים, באורך של 9 עד 12 מטר והוא אף מתחרה עם השוניזאורוס שנחשב בעבר לאיכתיוזאור הגדול ביותר.
היו לו עיניים גדולות בקוטר 20 סנטימטר שהיו מהגדולות ביותר של בעל חיים אי-פעם.
היו לו לסתות ארוכות ומלאות בשיניים חדות שמילאו את הלסת בשורות ישרות.
הוא היה בעל סנפירים וזנב ארוכים וסנפיר גבי גדול.
יצור זה היה טורף-על ימי בראשית היורה שלחופי אירופה והיה ניזון גם ממיני איכתיוזאורים אחרים, נוסף על דגים, פליוזאורים ורכיכות.
מאובן המצוי בשטוטגרט מציג פרט טמנודונטוזאורוס שבבטנו איכתיוזאור אחר, מסוג Stenopterygius שכנראה נטרף על ידו.
הלסתות והשיניים שלו היו גדולות, אבל הוא השתמש בהם כדי לתפוס את הטרף ולא כדי ללעוס אותו, דבר שהוא עשה בבטנו.
סוג זה הוא האיכתיוזאור היחיד שחי ביורה וניזון בעיקר מחולייתנים.
בשל זנבו הארוך והגבוה הוא היה יכול להגביר את שחייתו במהירות כדי לתפוס את טרפו.
צורת שחייתו השתמשה גם בסנפיריו הגדולים כדי "לעוף" קדימה בדומה לצבי ים מודרניים.
בשל גודלו ככל הנראה הוא חי רוב זמנו במצולות.
שרונה מואנה-מארי רייהר סנוקה-פולמלו היא מתאבקת אמריקאית, המופיעה בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית הדגל Raw.
היא מתאבקת דור שני, כאשר היא הבת של חבר היכל התהילה של ה-WWE, ג'ימי סנוקה.
היא בתו של חבר היכל התהילה של ה-WWE, ג'ימי סנוקה.
אחיה הוא המתאבק ג'יימס, הידוע יותר בשמות הבמה שלו ב-WWE, דיוס וסים סנוקה.
סנוקה היא אמא לשתי בנות.
ב-2 בדצמבר 2016, אביה של סנוקה, ג'ימי, היה במקום אשפוז לחולים סופניים, כשנודע שנותרו לו כשישה חודשים לחיות עקב מחלה סופנית.
הוא נפטר ב-15 בינואר 2017 בגיל 73 בפומפנו ביץ', פלורידה.
PWI דירג אותה במקום ה-19 מתוך 100 המתאבקות הטובות ביותר לשנת 2012
דורגה במקום ה-22 מתוך 30 המתאבקות הטובות ביותר של השנה (2018)
אליפות זוגות הנשים של ה-WWE (פעם אחת) - עם נטליה
הקרב הגרוע של השנה (2013) - עם AJ לי, אקסנה, אלישה פוקס, קייטלין, רוזה מנדס, סאמר רה נגד ברי בלה, קמרון, איווה מארי, ג'וג'ו, נטליה וניקי בלה באירוע סדרת ההישרדות
טמפ SUMZ-UGMK הוא מועדון כדורסל גברים רוסי מהעיר רוודה שבמחוז סברדלובסק.
המועדון מתמודד בליגה השנייה בחשיבותה במדינה, סופרליגה 1 ובגביע רוסיה, בו זכתה לראשונה בעונת 2021.
מועדון הכדורסל "טמפ SUMZ" נוסד בשנת 1999 על בסיס קבוצת "SUMZ" שפעלה בחסות מפעל SUMZ לייצור נחושת ומתחם הספורט "טמפ", שהוא מתקן הספורט המשמעותי ביותר עבור עובדי המפעל.
בעונת 1999/2000 הקבוצה שיחקה בליגה 1 באליפות רוסיה בכדורסל בקרב קבוצות גברים וסיימה במקום השני והעפילה לליגה הבכירה, השלישית בחשיבותה.
בעונת 2000/2001 הקבוצה סיימה במקום 14 וכבר בעונה הבאה, 2001/2002, לאחר שתפסה את המקום השני, היא השתתפה במשחקי ההעפלה לליגה ב' של הסופרליגה.
בעונת 2015/2016 שונה שם הקבוצה לטמפ SUMZ-UGMK וחברת המטרלוגיה של הרי אורל הפכה לספונסרית.
בגביע הרוסי הקבוצה הגיעה לפיינל פור, שם בחצי הגמר הפסידה למארחי הטורניר - מועדון פארמה פרם (63:80) והתמודדה במשחק על המקום השלישי מול סמרה ולאחר שניצחה בתוצאה 69:47, זכתה לראשונה במדליות בגביע הרוסי וסיימה במקום השלישי.
באותה עונה הקבוצה סיימה כסגנית אלופת סופרליגה-1.
בעונת 2016/2017, הקבוצה התמודדה בפיינל פור הגביע הרוסי אך סיימה במקום הרביעי.
בעונת 2019/2020 העפילה לראשונה לגמר הגביע הרוסי בכדורסל אך הפסידה לסמרה.
בעונת 2020/2021 העפילה לגמר הגביע בפעם השנייה ברציפות והפעם ניצחה בצמד משחקי הגמר וזכתה לראשונה בתולדותיה בתואר לאומי כשזכתה בגביע הרוסי.
טמיאס סיבירי (שם מדעי: Eutamias sibiricus) הוא מין של מכרסם ממשפחת הסנאיים הקרוב לטמיאס ושייך לשבט המרמיטות.
עם זאת הוא הופרד מהסוג לסוג עצמאי - Eutamias.
טמיאס זה מצוי בטבע בצפון אירופה, רוסיה וסיביר וגם במזרח אסיה בסין ובקוריאה.
זהו הטמיאס היחיד שאינו חי באמריקה הצפונית בטבע.
הטמיאס הוא יונק קטן באורך של 18 עד 25 סנטימטרים, כאשר שליש מהאורך מרכיב הזנב הארוך ומשקלו הממוצע הוא 50 עד 150 גרם.
ישנה דו-צורתיות זוויגית בין הזכרים הגדולים יותר לנקבות, אך המראה של הצעירים דומה מאוד לבוגרים למעט גודלם.
הוא בעל פרווה כתומה-בהירה בעלת 5 פסים כהים ולבנים לסירוגין לאורך גבו עד הזנב.
הטמיאסים אינם מאריכים ימים בטבע, לרוב 2 עד 5 שנים, אך בשבי נצפו פרטים שהגיעו לגיל 10 שנים.
הטמיאסים חיים במחילות בקרקע באזורים של חורש טבעי, יערות מחטניים שונים כמו הטייגה אך גם ביערות נשירים ובהרים שונים לאורך צפון ומזרח אסיה ובצפון אירופה, אך האדם הפיץ אותם כחיית מחמד לאורך פארקים רבים באירופה, בין השאר בבלגיה, צרפת, שווייץ, גרמניה, אוסטריה, הולנד ואיטליה.
רבים מהטמיאסים המופצים הם מינים פולשים שברחו כשבעליהם לא רצו בהם או שנמלטו מהשבי.
הטמיאסים הם אוכלי כל המחבבים בעיקר אגוזים וזרעי אורנים הנפוצים בסביבתם.
בנוסף הם יאכלו מיני זרעים שונים, שורשים, פירות, דגנים, פטריות, רכיכות, חרקים, ביצים, גוזלים וזוחלים קטנים ואף נבלות.
הם עצמם עלולים להיטרף בידי דורסי יום, שועלים, סמורים, ינשופיים וחתולים.
הטמיאסים הם בעלי חושים דרוכים ובמקרה של איום פרוותם עוזרת לטשטש את סביבתם והם יכולים לרוץ במהירות למאורתם.
הטמיאסים מתרבים באזור אפריל, כשהם קמים מתרדמת החורף והם מתרבים רק פעם או פעמיים בשנה.
הנקבות ממליטות לאחר 32 יום של היריון 3 עד 8 גורים המתבגרים תוך 7 עד 8 שבועות.
שני הזוויגים מגיעים לבגרות מינית תוך 9 חודשים.
טמפה היא העיר השמינית בגודלה באריזונה שבארצות הברית המהווה למעשה חלק מן המטרופולין של פיניקס.
בעיר שוכן אחד הקמפוסים של אוניברסיטת המדינה של אריזונה.
תושבי הוהוקם התגוררו באזור טמפה עוד במהלך המאה ה-15. ההתיישבות המערבית באזור החלה באמצע המאה ה-19. עד שנות ה-60 של המאה ה-20 אפרו-אמריקאים יכלו לעבוד בעיר, אך עודדו אותם שלא לגור בה.
השחורים הראשונים שקנו נכס בעיר עשו זאת רק בשנת 1965.
טמסוס או תמש (בפיניקית: 𐤕𐤌𐤔, באשורית: Ta-me-si או Ta-me-su) הייתה עיר־מדינה בקפריסין העתיקה, אחת מעשר הממלכות של קפריסין.
מכיוון שהיו מכרות נחושת באזור, קרוב לוודאי שמדובר ב־Τεμέσην (טֶמֶסִי) שהוזכרה באודיסיאה.
במאה ה־8 לפנה"ס הייתה קפריסין כולה נתונה תחת שלטונה ההגמוני שלל צור.
בסוף תקופת השלטון הפרסי על קפריסין סופחה טמסוס לממלכת כתי ואדיל הפיניקית.
מלכהּ האחרון של אותה ממלכה, פמייתן, ששלט בסביבות 361–312, היה ככל הנראה זה שכבש את טמסוס או קנה אותה ממלכהּ פסיקיפרוס, אף שכבר בימי מלכיתן הוקדשו בה כתובות בפיניקית על־ידי פיניקים ולפי מניין שנות מלך כתיון – הכתובות הדו-לשוניות מטמסוס, שתי כתובות דו־לשוניות פיניקיות־יווניות (בכתב קיפרי הברתי ).
טמיראט טולה אברה (נולד ב-11 באוגוסט 1991) הוא אתלט אתיופי.
הוא אלוף העולם (יוג'ין 2022) וסגן אלוף העולם (לונדון 2017) בריצת מרתון, ומחזיק מדליית ארד אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) בריצת 10,000 מטר ואלוף אולימפי במרתון (פריז 2024).
מדליית ארד אולימפית בריצת 10,000 מטר
סגן אלוף העולם בריצת מרתון
באליפות העולם שנערכה בשנת 2017 בלונדון שבממלכה המאוחדת זכה טולה במדליית כסף בריצת מרתון בתוצאה של 2:09.49 שעות, אחרי ג'פרי קירוי מקניה (2:08.26 שעות) ולפני אלפונס סימבו מטנזניה (2:09.50 שעות).
באליפות העולם שנערכה בשנת 2022 ביוג'ין שבארצות הברית זכה טולה במדליית זהב בריצת מרתון בשיא אליפות חדש של 2:05.35 שעות, לפני בן ארצו מוסינט גרמאו (2:06.45 שעות) ובשיר עבדי מבלגיה (2:06.49 שעות).
באולימפיאדת פריז טולה ניצח בריצת המרתון ב2:06:26 שעות וקבע שיא אולימפי חדש עם שיפור של 6 שניות ביחס לשיא הקודם.
טמילייד אופניי , הידועה בשם הבמה טמס (Tems), היא זמרת, פזמונאית ומפיקה מוזיקלית ניגרית.
טמילייד אופניי נולדה ב-11 ביוני 1995 בלאגוס שבניגריה לאם ניגרית ואב בריטי-ניגרי.
משפחתה עברה לבריטניה זמן קצר לאחר לידתה.
טמס עברה לניגריה עם אימה ואחיה, והם התגוררו באילופג'ו, ולאחר מכן עברו ללקי ואז לאג'ה.
טמס למדה בדאון קולג', והמשיכה ללמוד כלכלה ב-MSA בדרום אפריקה לצורך השכלתה השלישונית.
בבית הספר הבחינה בה המורה שלה למוזיקה והיא למדה לנגן בפסנתר.
היא התאמנה בשירה עם אחיה והשתמשה לעיתים קרובות בליווי הגיטרה שלו.
בשנת 2018, טמס עזבה את עבודתה לטובת הקריירה המוזיקלית שלה.
היא החלה ללמוד מיומנויות הפקה עצמית ביוטיוב.
ב-18 ביולי 2018 הוציאה את סינגל הבכורה שלה, "Mr Rebel", אותו הפיקה בעצמה.
ב-2020, נבחרה על ידי DJ Edu לאחת מ"עשרת האמנים לצפות להם" באותה השנה.
ב-23 באפריל, השתתפה לצד הזמר הניגרי דוידו בגרסה מחודשת לשירם של הזמר האמריקאי חאליד והצמד האלקטרוני האנגלי דיסקולושור , "Know Your Worth".
ב-25 בספטמבר 2020 הוציאה טמס את מיני-אלבום הבכורה שלה, For Broken Ears, שהופק ברובו על ידה.
הסינגל "Damages" מתוך המיני-אלבום היה ללהיט והגיע למקום הראשון במצעד אפל מיוזיק הניגרי.
ב-30 באוקטובר, השתתפה טמס בסינגל של הזמר הניגרי ויזקיד, "Essence".
באוגוסט 2021, פורסמה גרסה מחודשת של השיר בהשתתפות ג'סטין ביבר.
גרסה זו הכניסה את השיר למצעד הבילבורד הוט 100 במקום התעישי.
טמס קיבלה מועמדות לפרס גראמי על השיר בקטגוריית "ביצוע מוזיקת העולם הטוב ביותר".
בספטמבר 2021 השתתפה בשירו של דרייק, "Fountains", מתוך Certified Lover Boy, שהגיע למקום ה-26 בבילבורד הוט 100. עוד בחודש זה הוציאה טמס את המיני-אלבום השני שלה, If Orange Was a Place, אותו הוציאה לאחר שהוחתמה ב-RCA רקורדס.
הסינגל "Crazy Things" פורסם חמישה ימים לפני האלבום והגיע בשיאו למקום השלישי במצעד הסינגלים מסוגת האפרוביטס בבריטניה.
ב-29 באפריל 2022, טמס השתתפה לצד דרייק בשירו של הראפר פיוצ'ר, "Wait for U", מתוך אלבומו של האחרון, I Never Liked You.
השיר הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, מה שהפך את טמס לאמנית הניגרית הראשונה שהכניסה שיר למקום הראשון במצעד.
ביולי 2022 פורסמה גרסת כיסוי של טמס לשירו של בוב מארלי, "No Woman, No Cry" כחלק מפסקול הסרט של מארוול, "הפנתר השחור: ואקאנדה לנצח".
ב-26 ביולי, כשנתיים לאחר צאתו, נכנס שירה, "Free Mind" מ-From Broken Ears למצעד הבילבורד הוט 100. בנוסף, בחודש זה, התארחה טמס בשירה של ביונסה, "Move", מתוך אלבומה השביעי Renaissance, לצד גרייס ג'ונס.
באוקטובר, השתתפה בכתיבתו של השיר "Lift Me Up" של ריהאנה, גם הוא מתוך פסקול "הפנתר השחור: ואקאנדה לנצח".
טמירטאו (בקזחית: Теміртау; ברוסית: Темиртау) היא עיר במחוז קראגנדי שבמזרח קזחסטן.
על פי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2023, התגוררו בעיר 177,630 בני אדם.
קבוצות המתיישבים הראשונות שהתיישבו באזור היו 40 משפחות מסמארה במהלך רפורמת סטוליפין.
המשפחות התיישבו על הגדה השמאלית של ב-15 ביוני 1905. היישוב שהקימו נקרא בתחילה "ז'אור" (Жаур).
בשנת 1909 שונה שם היישוב לסמרקנדסקי (Самаркандский, או בקיצור סמרקנד).
בית הספר הראשון ובית החולים הראשון נבנו ב-1911.
בשנת 1933 נבנתה תעלת המים סמרקנדסקי-קרגנדה כדי להקל על פיתוח ייצור הפחם באזור.
טמירטאו קיבלה מעמד של עיר ב-1 באוקטובר 1945, ושמה שונה לטמירטאו ("הר הברזל" בקזחית).
מ-1947 ועד 1949 הוחזקו שבויי מלחמה יפנים במחנה ליד העיירה.
בשנת 1950 נוסדה מפעל הפלדה המקומי.
לטובת בניית המפעל צעירות רבות הובאו מכל רחבי ברית המועצות ומזרח אירופה (מבולגריה למשל).
בשנת 1959 התרחשו פרעות והתקוממויות רבות בקרב העובדים, שלא היו מרוצים מתנאי העבודה והמחיה הירודים.
16 עובדים נהרגו בעימותים, ו-27 נפצעו, ו-70 נעצרו והורשעו.
במהלך המהומות נפצעו גם 28 שוטרים.
בשנת 1963 נוסד המכון הפוליטכני המקומי.
במהלך שנות ה-70 נבנה מתחם ספורט חדש, הכולל בריכת שחייה באורך 50 מ', אצטדיון בעל קיבולת של 15,000 מקומות, ומשטח החלקה על הקרח והוקי מקורה.
ב-29 ביולי 1978 נחנכה אנדרטה לחיילים המקומיים שנהרגו במלחמת העולם השנייה.
ב-1980 נפתח בעיר תיאטרון הדרמה הגרמני, התיאטרון הראשון דובר גרמנית בברית המועצות מאז חיסול מלחמת העולם השנייה.
התיאטרון עבר לבסוף לבירה אלמטי בסוף העשור.
טמסווג הוא מחוז בדרום מזרח מדינת זלצבורג שבאוסטריה.
המחוז חופף לשטח הגאוגרפי המכונה "לונגאו".
טמפל בר או מחסום טמפל מסמל את הגבול בין וסטמינסטר לסיטי של לונדון בלונדון שבאנגליה.
במקום זה הופך רחוב פליט לסטרנד.
עד שנת 1878 ניצב במקום פתח שער עשוי אבן שסימל את הגבול בין הערים.
בימי הביניים שלט האיגוד של העיר לונדון על שטחים מחוץ לחומות העיר.
חלק מהזכויות של לונדון היו שליטה במסחר הנכנס אל העיר.
לשם כך הוקמו מספר מחסומים על הדרכים הראשיות לעיר, במקום שבו עבר גבול שטח השיפוט של העיר.
המפורסם במחסומים אלה היה "טמפל בר" - מחסום טמפל - שמקור שמו בקרבתו לכנסיית טמפל והאתר שהיה שייך פעם לאבירים הטמפלרים וכיום נמצאות בו אכסניות המשפט.
המחסום התפרסם בהיותו המפריד בין המרכז המסחרי של אנגליה, הסיטי של לונדון, לבין המרכז הפוליטי של אנגליה, וסטמינסטר.
לפי המנהג נאסר על המלך האנגלי להיכנס לתחומי הסיטי, והיה עליו לעצור במחסום טמפל ולבקש את רשותו של הלורד ראש העיר על מנת להיכנס לסיטי.
הרשות ניתנה כשהלורד ראש העיר נתן למלך את חרב המדינה מצופת הפנינים כדי להראות את נאמנותו.
כיום אין המחסום קיים, אולם אנדרטה עליה ניצב גריפין מציינת את מקומו.
ככל הנראה המחסום היה מחסום עץ.
שער שהיה במקום מאז שנת 1293 נהרס בזמן מהפכת פשוטי העם בשנת 1381.
בימי הביניים ניצב במקום שער עץ, שבקומתו העליונה בית כלא.
השער נשרף בזמן השרפה הגדולה של לונדון בשנת 1666.
לאחר השריפה מינה צ'ארלס השני את סר כריסטופר רן לבנות שער חדש.
השער נבנה בין השנים 1669 ו-1672 ונהגו להציג עליו את ראשי הבוגדים.
שאר שערי לונדון (אלדגייט, אלדרסגייט, בישופסגייט, קריפלסגייט, לודגייט, מורגייט וניוגייט) נהרסו בשנת 1800, אולם מחסום טמפל נשאר על מכונו עד שנת 1878, אז נאלצו להרחיב את הרחוב בשל התנועה הרבה, והגשר פורק.
אבניו אוחסנו ונרכשו בשנת 1880 על ידי סר הנרי מוקס שבנה את השער מחדש באחוזתו.
ב-1984 נרכש השער מחדש בעלות של מיליון ליש"ט והוקם מחדש בכיכר פטרנוסטר צפונית לקתדרלת סנט פול.
טמפל בר (באירית: Barra an Teampaill, באנגלית: Temple Bar), הוא שמו של אזור בגדה הדרומית של נהר הליפי במרכז העיר דבלין, בירת אירלנד.
האזור מהווה את המרכז התרבותי של דבלין, וכן רובע חיי הלילה הדבלינאים, ומוקד תיירותי.
טמפל בר, בניגוד לחלקי העיר הסובבים אותו, שמר על תבנית הרחובות מתקופת ימי הביניים והוא מתאפיין ברחובות צרים המרוצפים באבני רחוב.
בחלקו הצפוני של האזור עובר נהר הליפי, בחלקו הדרומי רחוב דיים, בחלקו המזרחי רחוב ווסטמורלנד ובחלקו המערבי רחוב פישהמבל.
מקור השם טמפל בר כנראה בא משמה של משפחה בעלת מעמד ששכנה באזור במהלך המאה ה-17, משפחת טמפל.
אבי המשפחה, סר ויליאם טמפל, שהיה אחד ממנהלי טריניטי קולג', היה בעליהם של בית וגנים באזור.
הסבר נוסף לשם יכול לבוא מהשפעה של אזור טמפל בר שבלונדון.
התיעוד ההיסטורי המוקדם ביותר של האזור כ"טמפל בר", הוא במפה משנת 1673.
במהלך המאה ה-19, האזור איבד פופולריות, ובמאה ה-20 סבל מהזנחה, עם בניינים רבים נטושים.
ייתכן ומצב זה הציל את האזור מהרס שעבר בשנות ה-60 על דבלין.
בשנות ה-80, חברת התחבורה הציבורית תכננה את רכישת האזור ובניית תחנה מרכזית לאוטובוסים.
התוכנית בוטלה לאחר סירוב דיירי האזור ובעלי גלריות וחנויות אומנים.,
בשנת 1991 ממשלת אירלנד החליטה להקים חברה ללא מטרות רווח בשם "נכסי טמפל בר" אשר תפתח ותתחזק את האזור כרובע תרבותי של דבלין.
כשיורד הלילה, האזור הופך למרכז של חיי לילה, עם מועדוני לילה רבים, מסעדות וברים.
הפאבים המפורסמים באזור הם "פורטרהאוס ברורי קומפני", "אוליבר סט.
ג'ון גוגרטי", "טורק'ס הד", וכמובן ה-"טמפל בר".
שני רבעים שוחזרו בשנים האחרונות – "רובע מיטינגהאוס" ו"רובע טמפל בר".
שוק הספרים של הטמפל בר פועל בשבתות וימי ראשון ברובע הטמפל בר.
רובע מיטינגהאוס, משמש לצילומי חוץ בחודשי הקיץ.
מאז קיץ 2004, רובע מיטינגהאוס מהווה בית לפרויקט "רובע הנואמים" הדומה לפינת הנואמים בלונדון ולשוק המזון של טמפל בר כל יום ראשון.
טמפונדה קרדיאלית (לבבית) (בעברית: דַּחַס מסב הלב), היא מצב חירום רפואי הנוצר בעקבות התמלאות החלל שבין שכבות כיס הלב (פריקרד) בנוזל כלשהו היוצרת לחץ על שריר הלב ומונעת ממנו כיווץ והרפייה מלאים.
מצב זה עלול להיות קטלני אם הוא לא מטופל במהירות.
הסיבות העיקריות להיווצרות טמפונדה קרדיאלית כוללות מחלה גידולית, דלקת קרום הלב מסיבה לא ידועה (אידיופתית) ואי-ספיקת כליות.
טמפונדה כזו יכולה להיווצר גם עקב דימום לתוך המרווח הפריקרדיאלי לאחר ניתוח לב, טראומה, או טיפול של חולים הסובלים מדלקת קרום הלב חריפה בנוגדי קרישה המגבירים את הדמם, ומכאן את הסכנה להיווצרות טמפונדה.