tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
שילוב מנגנונים זה מאפשר לרותם המדבר לשרוד בתנאי יובש קיצוניים, טמפרטורות גבוהות ובקרינה חזקה.
עם תחילת החורף וסיום תקופת היובש (מסוף דצמבר עד אמצע פברואר), מתפתחים מהענפים המעוצים גבעולים צעירים, ירוקים וגמישים, הנושאים עלים קטנים לפרק זמן קצר בלבד.
גבעולים אלו מכוסים בשערות משי עדינות, המסייעות בהפחתת התחממות ובצמצום איבוד מים, ומעניקות להם גוון מכסיף.
זמן קצר לאחר הלבלוב, העלים נושרים, הגבעולים הירוקים מתקשים, ורוב השערות נושרות בהדרגה.
ניצני הפריחה, הממוקמים בחיקי העלים, נותרים על הענפים גם לאחר נשירת העלים, וממשיכים להתפתח לקראת עונת הפריחה.
רותם המדבר פורח מסוף ינואר ועד תחילת אפריל, עם שיא פריחה בפברואר, ומתכסה בפרחים פרפרניים קטנים, לבנים עם כתם סגול עדין.
פרחים אלה עשירים בצוף, המשמש פיתיון לחרקים דווקא בעונה שבה פעילותם נמוכה יחסית.
עם זאת, מספר הצמחים המתחרים על המאביקים בתקופה זו גם הוא מצומצם, ולכן סיכויי האבקה מוצלחים אינם נפגעת.
כדי להגדיל את יעילות ההאבקה, מופיעים סימני צבע על המפרש (העלה הגדול העליון בפרח הפרפרני).
סימנים אלה, המכונים "נתיבי צוף" (Nectar guides), אינם רק תכונה אסתטית, אלא התאמה אבולוציונית המסייעת למשיכת חרקים מאביקים.
הם מכוונים אותם ישירות אל מקור הצוף שבמרכז הפרח, מסייעים לנחיתה יציבה,.
לאחר הפריחה, מראהו של רותם המדבר הופך פחות בולט, בדומה לרוב הצמחים המדבריים באזור הנגב.
הגבעולים הירוקים, בהם מתבצע תהליך ההטמעה, נושרים עם הזדקנותם ומצטברים סביב בסיס השיח.
בנוסף, רותם המדבר מסוגל לווסת את משאביו בתנאי יובש קיצוניים באמצעות השלה מבוקרת של ענפים.
תהליך זה יוצר לעיתים את הרושם שהצמח "ממית חלקים מעצמו", אך בפועל, הענפים היבשים אינם מתחדשים, אלא ניצנים רדומים מתעוררים עם הגשמים וצומחים מחדש.
השלת ענפים היא מנגנון הסתגלותי חשוב המאפשר לרותם המדבר לחסוך במים ובאנרגיה, ומוכר גם בצמחי מדבר אחרים.
בדומה לצמחים רבים ממשפחת הקטניות, זרעי רותם המדבר שומרים על חיוניותם לאורך זמן, הודות למעטפת קשה ועמידה.
קליפה זו מגנה על הזרע מפני התייבשות, מצמצמת חדירת גורמים מיקרוביאליים, ומקטינה את הסיכון להיאכל על ידי מכרסמים.
המעטפת הקשיחה מסייעת גם בשימור הלחות הפנימית של העובר, מה שמאפשר לזרעים לשרוד לאורך תקופות ממושכות, גם בתנאי יובש קיצוניים.
בנוסף, היא מאריכה את תקופת התרדמה של הזרע ומונעת נביטה מוקדמת בתנאים שאינם מיטביים.
רק כאשר תנאי הסביבה הופכים מתאימים - כלומר, רמת הלחות גבוהה דיה והטמפרטורה מאפשרת נביטה - הקליפה נחלשת, והזרע מסוגל להתחיל את תהליך הנביטה.
מנגנון זה מגדיל משמעותית את סיכויי ההצלחה של הצמח במדבר, שבו זמינות המים בלתי צפויה ומשתנה מעונה לעונה.
בעת פריחת רותם המדבר בחודשי החורף הוא מתכסה בתפרחת מרהיבה של פרחים פרפרניים קטנים, לבנים עם כתם סגול קטן.
ללא הפריחה, מראהו אינו מרשים, כמו רוב סוגי הצמחים האופייניים לאזור הנגב.
ברוב עונות השנה אין רואים עליו עלים כלל.
רק בתקופה קצרה בעת הלבלוב, מצמיח הרותם עלעלים קטנטנים, המתייבשים עם עונת היובש.
הפירות מכילים זרע אחד או שניים בצבע צהוב, אשר שומרים על חיוניותם תקופה ארוכה.
ענפי הרותם ולא עליו הם אלה המבצעים את תהליך הפוטוסינתזה - תכונה הנקראת רותמיות.
כיוון שרוב השנה הצמח חסר עלים, מתבצע תהליך ההטמעה (פוטוסינתזה) על ידי הגבעולים.
תכונה נוספת המשותפת לצמחי מדבר נוספים: הרותם מסוגל להמית חלק מעצמו כדי לחסוך במים ובאנרגיה.
וכך, לאחר תקופת היובש, כשמגיע הגשם, הרותם מסוגל לשוב ולהחיות את החלק שיבש.
רותם המדבר הוא צמח מוגן על פי החוק בישראל.
מבנה השורשים: כדי להתמודד עם המחסור במים בסביבתו המדברית או החולית, לרותם המדבר מערכת שורשים כפולה, המאפשרת לו ניצול יעיל של מקורות מים שונים.
האחד, שורשי עומק ארוכים שמעמיקים לפעמים עד 20 מ' ואף יותר ובעלי צינורות הובלה צרים שמותאמים לשאיבת מים משכבות תת-קרקעיות עמוקות.
שורשים עמוקים נמצאים בלחץ מים שלילי גדול יותר, והם עלולים לסבול מהתייבשות וקוויטציה (קריסת עמודת המים) ועל כן צינורות דקים עמידים יותר בפני תופעת הקוויטציה.
השני, שורשים צדדיים אופקיים המתפתחים מצוואר השורש (מקום חיבורו לגזע) ויכולים להצמיח ענפים חדשים.
שורשים אלה ממתמשכים למרחק של עד עשרה מטרים ומכילים צינורות הובלה רחבים, המאפשרים קליטה מהירה של מים מפני הקרקע והעברתם ביעילות לשאר חלקי הצמח.
המערכת הראשונה מקיימת את הצמח לחיפוש שכבות לחות ומי תהום במשך עונת הקיץ, ואילו השנייה קולטת מים בעיקר ברדת הגשמים בחורף.
מבנה הגזעים: רותם המדבר הוא צמח מעוצה, שבו ניתן להבחין בטבעות צמיחה, אם כי באופן שאינו תמיד ברור או סדיר.
טבעות הצמיחה נוצרות כתוצאה מפעילות הקמביום הווסקולרי (vascular cambium), רקמה היוצרת את רקמות ההובלה – עצה ושיפה.
התפתחותן מתחילה לרוב בחודשי החורף המוקדמים, בין נובמבר לינואר, כאשר הקמביום יוצא מהתרדמה אליה נכנס בעונה החמה והיבשה.
רוחב הטבעות ומראיהן משתנים בהתאם לקצב הצמיחה, התלוי בכמות המשקעים השנתית.
מאחר שבמדבריות ובאזורים ים-תיכוניים כמות המשקעים אינה יציבה משנה לשנה, טבעות הצמיחה אינן בהכרח אחידות או סדירות.
ההטמעה בגבעול הירוק: הגבעול של הרותם עטוף מבחוץ באפידרמיס (שכבת התאים החיצונית), שבו מצויות פיוניות, תאים מיוחדים הקרויים אִידִיוֹבְלַסְטִים (תאים ייחודיים המכילים גבישים), וכן טיפוסים שונים של טריכומות (שערות אפידרמליות).
דפנותיהם החיצוניים של תאי האפידרמיס מכוסים בשכבת קוטיקולה עבה במיוחד, המסייעת בצמצום איבוד המים (249-251).
רקמת הפרנכימה, הנמצאת מתחת לאפידרמיס בגבעולים, מורכבת מתאים דקי דפנות.
בצמחים רבים, רקמה זו משמשת הן כרקמת מילוי והן כרקמת אחסון זמני של עמילן וחומרים מטבוליים אחרים.
בענפים צעירים וירוקים של רותם המדבר, הפרנכימה מתפקדת גם כרקמה מטמיעה, המבצעת פוטוסינתזה, במיוחד לאחר נשירת העלים.
תכונה זו מאפשרת לצמח להמשיך בייצור אנרגיה גם כאשר הוא חסר עלים.
מיקום הפיוניות: ענפי הרותם הירוקים מתאפיינים בחריצים וצלעות לאורכם.
הפיוניות, האחראיות על חילוף הגזים, ממוקמות בחריצים הללו, ולעיתים קרובות מלוות בטריכומות (שערות), אשר מסייעות בהפחתת איבוד מים באמצעות יצירת שכבת אוויר לחה סביבן ומניעת בריחת מולקולות המים.
במרכז הצלעות מצויה רצועת סקלרנכימה (רקמת תמיכה), אשר משני צדדיה נמצאת שכבה אחת או שתיים של תאי פארנכימה גדולים וחסרי צבע, המשמשים לאגירת מים ומכילים לרוב גבישים.
בין שכבה זו לבין האפידרמיס נמצאת רקמת הטמעה, המורכבת מתאים פארנכימה קטנים וצפופים, המכילים כלורופלסטים וגבישים.
מבנה התרמיל: פרי הרותם הוא תרמיל השונה במידה מסוימת ממבנה התרמיל האופייני למשפחת הקטניות.
בעוד שבמרבית הקטניות התרמיל מתייבש ונפתח לאורך קו התפר שלו, תרמיל הרותם נשאר שלם ואינו נפתח עם הבשלתו, אלא נרקב בהדרגה.
התרמיל הוא בעל מבנה תלת-שכבתי:
מבנה התרמיל: פרי הרותם הוא תרמיל בעל מבנה ייחודי, השונה במידה מסוימת מזה של מרבית הקטניות.
בעוד שבמשפחת הקטניות התרמיל מתייבש בדרך כלל ונפתח לאורך קו התפר שלו כדי לפזר את הזרעים, תרמיל הרותם נותר סגור גם לאחר הבשלתו ואינו נפתח, אלא נרקב בהדרגה.
אקסוקרפ (Exocarp) – השכבה החיצונית, המורכבת מאפידרמיס בלבד, המכיל את חומרי הצבע של הפרי.
מזוקרפ (Mesocarp) – השכבה האמצעית, העבה באופן יחסי המורכבת משני סוגי רקמות: פארנכימה רכה (המשמשת לאגירת מים או חומרים מטבוליים) וקולנכימה (רקמת תמיכה), שבתוכה משובצים סקלראידים (תאי תמיכה עבים ומחוזקים).
אנדוקרפ (Endocarp) – השכבה הפנימית ביותר, העשויה סקלרנכימה צפופה, המרופדת כלפי פנים התרמיל ברקמת קולנכימה ובשכבת אפידרמיס שתאיו דקי דופן (565).
שימוש ברותם ברפואה העממית והמודרנית
באגן הים התיכון נעשה שימוש מסורתי ברותם לטיפול בכאבים ובמגוון מחלות, תוך שימוש בשיטות שונות כגון אמבט אדים, משחה, מרתח – תמצית צמחית המתקבלת לאחר הרתחת חלקי הצמח במים וסינונם, ומשרה – נוזל שבו הושרו חלקי צמח שונים.
בצפון אפריקה לרותם שימושים רפואיים מגוונים:
חום גבוה ופצעים מטופלים באמצעות משרה המופקת מהענפים, אשר מסייעת הן בהורדת החום והן בריפוי פצעים.
טיפול ביתר לחץ דם (Hypertension) – בשל פעילות משתנת משמעותית.
בעיות עיכול מטופלות באמצעות מרתח המופק משורשי הצמח, המשמש כסם משלשל.
ניקוי קיבה מתבצע על ידי שתיית תערובת של ענפים יבשים וטחונים המעורבבים בדבש, הגורמים להקאה.
נגד הכשות נחשים – בתוניסיה הצמח משמש כתרופה עממית להכשות נחשים.
מחלות כליה – בתוניסיה משמש כתרופה מסורתית נגד מחלות כליה.
טיפול בכאבי גב, כאבי פרקים ועקרות – הבדואים באזורים מסוימים משתמשים בצמח כתרופה עממית לכאבי גב, כאבי מפרקים ואף להשראת הפלות בשל השפעתו על כיווץ הרחם (אפקט אוקסיטוצי).
הפלה עלולה להיגרם מצריכה מופרזת של ענפים יבשים טחונים.
טיפול בסוכרת ובלחץ דם גבוה – בערב הסעודית ובמרוקו נעשה שימוש בצמח ברפואה מסורתית לטיפול במחלות אלה.
הרפואה העממית הערבית ושימושיה ברותם
ברפואה העממית הערבית, חלקי הצמח העל-קרקעיים משמשים לטיפול במחלות שונות:
כאבי בטן מטופלים באמצעות שתיית מרתח מעלי הצמח.
סחרחורת מטופלת באמצעות שתיית מרתח מזרעים או באמצעות אפיית זרעים ושאיפת העשן הנפלט מהם.
שיתוק מקומי מטופל על ידי הרתחת שורש במים ומריחת המיצוי על אזור השיתוק.
שיתוק גפיים מטופל באמצעות אמבט אדים מהענפים העליונים.
עקרות בנשים מטופלת על ידי אמבט אדים מהענפים.
כאבי גב מטופלים באמבט אדים מעלי הצמח.
כאבי גב ושיגרון – מטופלים על ידי כתישת עלים, ערבובם עם קמח והדבקת העיסה על האזור הכואב.
טיפול במחלות כליה – חליטות הצמח משמשות כתרופה מסורתית למחלות כליה.
פצעים מודלקים מטופלים על ידי ייבוש עלים, הרתחתם ומריחתם, או כתישתם והשמתם על הפצע.
לרותם מיוחסות תכונות רפואיות רבות, אך חשוב לזכור שמדובר בצמח שבשימוש לא נכון, זרעיו רעילים למאכל אדם.
הבדואים משתמשים ברותם כתרופה נגד כאבים שונים, נגד פצעים וכתרופה למחלות ילדים אולם יש לציין שהזרע רעיל למאכל.
השימוש הרפואי ברותם בטיפול בצהבת יילודים במסורת תימן
לרותם המדבר שימושים רפואיים שונים בקרב כמה חברות מסורתיות ובקרב כמה מקהילות ישראל שבהן היה מוכר.
בקרב יהודי תימן נהגו להשתמש בו כטיפול מסורתי לצהבת ילודים, הנגרמת מעודף בילירובין בשל פירוק מוגבר של כדוריות דם אדומות, וזאת במטרה לאפשר קיום ברית מילה במועד.
הטיפול כלל מתן מספר טיפות מתמצית המופקת לאחר הרתחת חתיכות מענפי הרותם וסינונן.
מסורת ריפוי עתיקה זו הייתה מסורה במשך כמה דורות בידי בני משפחת מוסא בן חיים בדיחי, שהתגוררו בצנעא והעניקו את שירותיהם חינם לכל דורש כגמילות חסדים.
עם עלייתם לארץ ישראל, הם מצאו את הצמח בחולות נתניה וגבעת אולגה, המשיכו במסורת קטיפת הגבעולים וייבושם, ואף סיפקו את הצמח לנזקקים לו בצירוף דף הוראות.
בני המשפחה טיפלו, לפי ההערכה, במאות מניקות וילודים, ורבים דיווחו על הצלחה ביעילות השיקוי ללא תופעות לוואי מיוחדות.
עם זאת, השימוש ברותם המדבר למטרות רפואיות אינו נטול סכנות.
הצמח עלול להיות רעיל ואף לגרום למוות, שכן שימוש במינון גבוה מדי של התרופה הנעשית ממנו עשוי להביא לכשל נשימתי.
דווח על מקרה של כשל נשימתי ביילוד שהושקה בתמצית ענפי רותם המדבר, המכילים את האלקלואידים הרעילים Retamine ו-Sparteine .
במחקרים מודרניים נמצאו ברותם שני אלקלואידים עיקריים: רתמין (Retamine) וספרטאין (Sparteine) – המצוי גם באחירותם החורש ובמיני תורמוס.
חומרים אלה נמצאו כבעלי השפעה מעכבת על חלוקת תאים, אך בשל רעילותם, לא נעשה בהם שימוש רפואי.
בשל השימוש הרחב בצמח ברפואה המסורתית, נערכו מחקרים רבים לבחינת התרכובות הפיטוכימיות הפעילות בו.
מיצויים מחלקים שונים בצמח מכילים ריכוז גבוה של תרכובות פנוליות (Phenolic compounds) הכוללות חומצות פנוליות (Phenolic acids) ופלאבנואידים (Flavonoids).
נמצאו אלקלואידים (Alkaloids), פלאבנואידים ופיניטולים (Pinitols).
הפרחים מכילים שמן אתרי (Essential oil) בעל תכונות אנטיספטיות (Antiseptic) ונוגדות מיקרואורגניזמים (Antimicrobial).
זוהו פלאבנואידים חדשים בצמחים שגדלו בערב הסעודית וכן בחלקים העיליים של הצמח.
זוהו מטבוליטים משניים (Secondary metabolites) בעלי פעילות משככת כאבים (Analgesic) בחלקים העיליים של הצמח.
הרכב הכימי של השמן האתרי מהפרחים נבחן ונמצא כבעל תכונות נוגדות חיידקים ופטריות.
במטרה לאמת את השימושים המסורתיים בצמח, נערכו מחקרים רבים אשר אישרו את התכונות הפרמקולוגיות הבאות:
פעילות נוגדת חמצון (Antioxidant activity) במיצויים מהחלקים העיליים של הצמח.
השמן האתרי מהפרחים הציג תכונות:
חלק מהמחקרים מצאו כי הפלאבנואידים בצמח מעכבים את פעילות האנזים α-גלוקוזידאז (α-glucosidase inhibitory activity), הקשור במטבוליזם של סוכרים.
נצפתה רעילות נמוכה לכליות (Low nephrotoxic potential) במינונים תת-חריפים.
אושרה פעילות אנטי-סוכרתית (Antidiabetic activity).
תושבי המדבר מכינים גחלים משורשי הרותם.
הבדואים הכינו מלכודות חוגלות משורשי רותם המדבר, שנקראו בערבית "פַחְ מַן עָרוּג' א-רַתֶם".
הקשתות הגדולות, שחוברו באמצעות מיתר, הוכנו משורשים לחים.
לעומתן, הקשתות הקטנות הוכנו משיח מתנן שיח (מתנן שעיר).
רֹתֶם (רותם יח"ד) הוא התנחלות ויישוב קהילתי אקולוגי בבקעת הירדן השייך למועצה אזורית בקעת הירדן.
היישוב נקרא רותם על שם שיחי הרותם הנפוץ בסביבה, יח"ד - יישוב חילוני דתי.
היישוב הוקם כהיאחזות נח"ל בשנת 1984 בידי גרעינים מהתנועה הקיבוצית ואוזרח בשנת 2001 על ידי מספר רווקים ומשפחות חילוניים ודתיים.
מתגוררות בו כ-35 משפחות וכן רווקים.
תושבי היישוב הם בעלי אידאולוגיה אקולוגית ומתנסים במחזור בנייה אלטרנטיבית.
התושבים החיים במקום מתפרנסים בחלקם ממקצועות חופשיים באזור או במרכז.
במקום ישנן מספר קליניקות לטיפולים אלטרנטיביים ברפואה סינית, נטורופתיה וכדומה.
היישוב יושב מעל נחל מלחה שבצפון בקעת הירדן, על גבעה ששמה בערבית "ראוס אל ג'בסין" - אשר משמעותו קשורה בשכבות משקעי הגבס אשר מצויות בגבעות האזור.
ביישוב מספר רחובות כאשר רק אחד מתוכם סלול מכיוון שהיישוב אקולוגי.
ביציאה הדרומית מהיישוב נמצאת החווה "כפר טהירו".
ב-22 בנובמבר 2020 נחנך ליד היישוב "מצפה עמיתים" לזכרו של הלוחם שנפל בפעילות מבצעית בכפר יעבד ב-12 במאי 2020.
רותם אַבּוּהַב (נולדה ב-18 באוגוסט 1976) היא שחקנית, קומיקאית, סטנדאפיסטית ומנחת טלוויזיה ישראלית.
זוכת פרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, על תפקידה בסרטו של שמי זרחין, "אביבה אהובתי".
אביה נולד במרוקו, אמה בישראל והורי אמה נולדו בקישינב ואוסטריה.
היא גדלה בתל אביב בשם רותם איטח-אשבל (בעקבות נישואיה השניים של אמה), ויש לה חמישה אחים למחצה.
את לימודי התיכון עשתה אבוהב בתיכון א' לאמנויות תל אביב.
בשנים 1984–1986 השתתפה בתוכנית "זהו זה!" ששודרה בערוץ הראשון והשתתפה בפינה "חוכמה גדולה" לצד דורון צפריר.
בשנת 1985 השתתפה בתוכנית "רחוב סומסום" ששודרה בטלוויזיה החינוכית.
בשנת 1986 היא כיכבה בפרסומות לערוץ המידע "טלטקסט".
באותה השנה היא השתתפה בפסטיבל בצבעים טבעיים בתפקיד עצמה.
כמו כן באותה השנה גם התארחה בתוכנית הראיונות של מני פאר שנקראת "ממני".
בשנת 1987 התארחה עם אימה בתוכנית "שמיניות באוויר" שהנחה דליק ווליניץ ושודרה בערוץ הראשון.
ב-1998 שיחקה בסרטה של עירית לינור "חתולות הרעם" בתפקיד אושרית משולם.
באותה השנה גם דיבבה בסרט "הצל של החיוך שלך" את ממי.
ב-1999 שיחקה בסרט של דרור שאול "מבצע סבתא" בתפקיד שירלי.
באותה השנה גם התארחה בעונה השנייה של הסדרה "20 פלוס" ששודרה בטלוויזיה החינוכית בה גילמה את מיכל מרקוביץ'.
כמו כן באותה השנה גם הופיעה בסדרה הקומית של ערוץ 2 "פאזל" בתור גילת.
בשנים 1999–2000 השתתפה במשך שתי עונות בתוכנית המערכונים "דומינו" בטלוויזיה החינוכית, יחד עם קבוצת קומיקאים אלמוניים דאז, שביניהם אסי כהן, גורי אלפי, אדיר מילר ורועי בר-נתן.
בשנים 1999–2002 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרת הנוער "החבר'ה הטובים" ששודרה בערוץ הילדים.
במשך שלוש העונות של הסדרה, היא גילמה את דמותה של דנה.
בשנת 2001 הופיעה בסרט טלוויזיה "חוצלארץ" בתפקיד שרי.
באותה השנה הנחתה את התוכנית "וואי בלילה" ששודרה בחברת הכבלים של "יס".
בשנת 2002 השתתפה בתוכניות המערכונים "שידורי המהפכה" ששודרה בערוץ 2 בה גילמה דמויות שונות.
באותה השנה הנחתה את התוכנית את "הכי טעים שיש" ששודרה בערוץ 2 .
בשנים 2002–2003 השתתפה במשך שתי עונות בתוכנית האירוח ההומוריסטית של אדיר מילר, "ערב אדיר", ששודרה בערוץ 2.
בשנת 2003 השתתפה בסרט "הכוכבים של שלומי" שבו שיחקה את זיוה בר דיין.
באותה השנה שיחקה בסרט "סימה וקנין מכשפה" בתפקיד מזל וסרמן.
באותה השנה גם הופיעה בתוכנית הבידור והמערכונים "המופע המרכזי" ששודר בערוץ 2. כמו כן באותה השנה השתתפה במופעה "לא נפסיק לצחוק" ששודר בערוץ 2 בו גילמה את אשתו של משה.
כמו כן באותה השנה השתתפה בהצגות "בודדה באפלה" ו"אמא קוראז'".
בשנים 2003–2010 השתתפה בתוכנית "מעורב ירושלמי" ששודרה בערוץ 10 בה היא שיחקה את אריאלה שדה.
בשנת 2004 שיחקה בסרטו של אבי נשר, "סוף העולם שמאלה" בתפקיד ג'וזי שושן.
באותה השנה הנחתה את התוכנית "בדרך אל החופש" ששודרה בערוץ "תכלת".
בשנת 2005 כיכבה בסדרת הדרמה קומית "טלנובלה בע"מ" ששודרה ב-"HOT3" בה גילמה את שרית חבייה.
באותה השנה השתתפה ב"פסטיגל גיבורי-על" לצד רועי בר-נתן בתפקיד ההורסת.
באותה השנה השתתפה בפרסומת של "מירס".
בשנת 2006 שיחקה בסרט "אביבה אהובתי", עליו זכתה בפרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, היא גילמה את אניטה לוי.
באותה השנה הנחתה מספר תוכניות של התוכנית "קטן עליי" בערוץ ניקלודאון, ושל התוכנית "שכל העולם יישמע" ששודרה בערוץ 2 בנוסף, לאחר שהגישה פינה קומית משותפת עם ענת מגן-שבו בתוכנית "יאיר לפיד" ששודרה בערוץ 2, השתיים העלו מופע משותף.
בשנת 2007 השתתפה בתוכנית הסאטירה "חדשות מפתיעות" ששודרה בערוץ 2.
בשנת 2008 השתתפה במשך שתי עונות בתוכנית הסאטירה "שבוע סוף" ששודרה בערוץ 2 וגילמה דמויות שונות.
באותה שנה השתתפה גם בתוכנית המציאות של Yes "פעם בחיים".
בשנים 2011–2025 גילמה את דמותה של שני רוזן בסדרה הקומית "סברי מרנן", ששודרה בערוץ 2 ולאחר סגירתו, ב"קשת 12".
בשנת 2012 שיחקה בתפקיד מרגלית כהן בסרטו של שמי זרחין "העולם מצחיק".
בשנת 2013 יצאה במופע סטנד-אפ ראשון משלה.
בשנים 2014–2019 שיחקה בסדרת המתח של HOT "בתולות", בתפקיד קרנית.
בשנת 2015 הצטרפה לתוכנית הסאטירה של ליאור שליין, "גב האומה", ששודרה בערוץ 10, כחברת פאנל.
באותה השנה גם השתתפה בפרסומת של לפמ – לשכת הפרסום הממשלתית בתפקיד יפה הפיה הורסת החלומות.
בשנים 2015–2019 השתתפה בסדרה הקומית "לה פמיליה" ששודרה בערוץ עשר ובהמשך בערוץ 13 גילמה את דמותה של חגית גרנות.
בשנת 2016 הייתה פרזנטורית בפרסומות של "תפוזינה".
באותו השנה שיחקה גם בסרט "עמק", בתפקיד שרה.
בשנת 2017 עלה סרטו של ניר ברגמן "להציל את נטע", שבו אבוהב משחקת בתפקיד דליה.
בשנת 2018 הנחתה את טקס יום העצמאות בבית הנשיא יחד עם השחקן והמנחה אביב אלוש.
באותה שנה, שיחקה גם בסרטו של עמוס גיתאי "רכבת קלה".
בשנת 2020 יזמה והופיעה ב"מופע מרפסות" במתחם של חמישה בניינים רבי קומות בפתח תקווה ובדן פנורמה תל אביב מול קהל של חולי קורונה – אשר שודר בערוץ קשת 12. בנוסף, צילמה הופעות בדרייב אין של מד"א בתל השומר ובראש השנה וברודוס, בפני ישראלים שיצאו לנופש במקום.
בנוסף, הצטלמה לסדרה "אזהרת מסע", בשיתוף HOT ונטפליקס בתפקיד דנה שור.
בשנת 2021 שיחקה בסרטו של ליאור אשכנזי "זרים מושלמים" בתפקיד רויטל.
כמו כן באותה השנה הנחתה מופע מחווה לשחקן יהורם גאון.
בשנת 2022 שיחקה בסרט "משפט" בתפקיד ענת.
בשנת 2024 שיחקה בסרט "מזל חתולה" בתפקיד ריקה.
בשנת 2025 שיחקה בסדרה "אור ראשון" על טבח השבעה באוקטובר, בתפקיד השוטרת ליאת צביאלי.
באותה השנה החלה להגיש תוכנית אירוח בערוץ 24 שנקראת "תחנה מרכזית עם רותם אבוהב".
היא נשואה לשי אבוהב ולהם שלושה בנים.
בנה הבכור הוא הכדורגלן עומר אבוהב, המשחק במועדון "בני סכנין" בליגת העל בכדורגל.
+שנהפרויקטתפקידבמאי/ יוצרהערות1998חתולות הרעםאושרית משולםעירית לינורהצל של החיוך שלךממידיבוב1999מבצע סבתאשירלידרור שאול2003הכוכבים של שלומיזיוה בר דייןשמי זרחיןסימה וקנין מכשפהמזל וסרמןדרור שאול2004סוף העולם שמאלהג'וזי שושןאבי נשר2006אביבה אהובתיאניטה לוישמי זרחין2012העולם מצחיקמרגלית כהן2016עמקשרהסופי ארטוס2017להציל את נטעדליהניר ברגמן2018רכבת קלהעמוס גיתאי2021זרים מושלמיםרויטלליאור אשכנזי2022משפטענת2024מזל חתולהריקהחנן סביון וגיא עמיר
שנהפרויקטתפקידתיאטרוןבמאימחזאיהערות2003בודדה באפלהאמא קוראז'תיאטרון הקאמריעמרי ניצןברטולט בּרֶכטמחזה
שנהפרויקטתפקידהערות2003לא נפסיק לצחוקאשתו של משהמופע2005פסטיגל גיבורי-עלההורסת2013מופע סטנד-אפעצמה
רותם קובנר (נולד ב-11 ביולי 1960) הוא היסטוריון, פסיכולוג ישראלי המתמחה בתולדות יפן המודרנית, ופרופסור מן המניין בחוג ללימודי אסיה באוניברסיטת חיפה.
רותם קובנר נולד במכמורת ועשה את שנות חייו הראשונות בקיבוץ מעיין צבי.
לאחר מכן עבר עם משפחתו לחיפה, שם גדל ולמד בבית הספר הריאלי.
לאחר גיוסו סיים קורס חובלים בחיל הים ושרת כסגן מפקד סטי"ל וכמפקד קורס בבית הספר לפיקוד ימי.
קובנר עשה את חוק לימודיו לתואר הראשון בחוגים ללימודי מזרח אסיה ופסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים.
עם סיום התואר בהצטיינות זכה במלגת חילופי סטודנטים ויצא ללימודים באוניברסיטה החופשית בברלין.
משם המשיך ליפן עם מלגה של משרד החינוך היפני, שם שהה שש שנים ולמד לתואר שני ושלישי בפסיכולוגיה באוניברסיטת צוקובה שבעיר המדע צוקובה.
במהלך התקופה עבד גם כפסיכולוג בבית חולים פסיכיאטרי וכיזם ומפתח של תכנה ללימוד מערכת כתב הקנג'י בשפה היפנית.
סיים דוקטורט ב-1995 והמשיך לפוסט-דוקטורט במרכז ללימודי מזרח אסיה באוניברסיטת סטנפורד ופוסט-דוקטורט שני במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית.
התחיל ללמד באוניברסיטת חיפה ב-1998 כמרצה בכיר וקודם לפרופסור חבר ב-2004. ב-2013 קודם לדרגת פרופסור מן המניין.
הקים את החוג ללימודי אסיה ב-2002 ועמד בראשו עד 2008. קובנר שהה כפרופסור אורח באוניברסיטת ואסדה שבטוקיו ובאוניברסיטת ז'נבה ומשמש כחבר מערכת במספר כתבי עת בינלאומיים.
קובנר נשוי, הם מתגוררים בקריית טבעון ולהם שלוש בנות ובן.
מחקריו של רותם קובנר עוסקים בשלושה תחומים: האחד הוא התפתחות התפישה הגזעית במערב כלפי יפן והתגובה היפנית כלפיה החל מסוף המאה ה-19, השני הוא ההתנהגות הצבאית במלחמות המודרניות של יפן ובמיוחד במלחמת רוסיה–יפן, והנושא השלישי הוא יחס היפנים ליהודים בעת המודרנית.
התגובה היפנית לתפישת הגזע המערבית
נושא זה הוא בעל חשיבות מיוחדת לא רק משום שיפן הייתה האומה שהצליחה יותר מכל אומה אחרת, מחוץ לאירופה וארצות הברית, בתהליך המודרניזציה, אלא משום שהיא הייתה האומה האסיאתית היחידה שהפכה עוד בשלהי המאה ה-19 למעצמה אזורית ובהמשך למעצמה עולמית תוך שימוש בטכנולוגיה מערבית.
בד בבד, יפן הייתה גם האומה שהטמיעה באופן הקיצוני ביותר תפישות גזע מערביות הן ביחס לעמים אחרים אותם כבשה והן באופן בו ראו היפנים את עצמם.
קובנר גורס שלנושא הגזע יש תפקיד משמעותי בתולדותיה והתפתחותה של יפן המודרנית, וניתן לזהות אותו לא רק בסכסוכים התכופים בהם הייתה מעורבת עד 1945 אלא אף בתפיסה העצמית של היפנים כיום.
פתיחת יפן התרחשה בשעה שתחושת העליונות הגזעית במערב התקרבה לשיאה.
היפנים הטמיעו את המדרג הגזעי שהיה מקובל במערב אך היו גם נחושים לשפר את מיקומם הלאומי והגזעי באופנים שונים.
הדרך המרכזית הייתה שיפור מעמדה הבינלאומי של יפן באמצעות קדמה טכנולוגית ותרבותית והתפשטות אימפריאלית.
עם זאת, יפנים רבים מצאו עניין גם בשינוי פיזי שאמור היה להתגשם באמצעות נישואים עם נשים מערביות, תזונה משופרת עם דגש על בשר וחלב, שינוי של ביגוד ותסרוקת, ואף ניתוחים פלסטיים ואסתטיים (כבר ב-1896 פתח רופא יפני את הניתוח הראשון להכפלת הקמט בעפעף כך שידמה לזה הנפוץ במערב).
קובנר החל את עבודתו בנושא בניסיון לברר את דימוי הגוף היפני ולזהות את מקורותיו.
בשורה של מחקרים בקרב צעירים יפנים הוא זיהה דימוי גוף נמוך יחסית לארצות אחרות באסיה ובמערב, הנובע, בין השאר, מאימוץ אידיאלים גופניים הקרובים יותר למקובל במערב מאשר ביפן וכן מחרדה בין-אישית וקשיי תקשורת הנעוצים באישיות ובחברה היפנית.
בשלב מאוחר יותר, פתח קובנר במחקר היסטורי בניסיון למפות את תהליך הטמעת האידיאלים הגופנים והגזעיים שהיפנים עברו מאז המאה ה-19 ולבחון את חשיבותו והשפעתו על יחסי יפן עם העולם.
קובנר גורס שהקבוצה הדומה ביותר ליפנים בהטמעה של תפישה שלילית של קבוצת יחסות ושל התמודדות עם שינוי ושל נטייה להצטיינות, היא יהדות גרמניה בתקופה שמאז תהליך האמנסיפציה ועד השואה.
התפתחות התפישה הגזעית באירופה כלפי יפן
התפישה הגזעית באירופה כלפי יפן היוותה את הבסיס לתגובה המקומית מאז פתיחתה הכפויה של המדינה ב-1854. במחקריו החלוציים בנושא קובנר מצא שעד המאה ה-18 תארו מבקרים אירופאים את היפנים כלבני עור וכמעט שלא שתו לבם להבדלים הגופניים בהם אנו מבחינים כיום.
ראשית השינוי בתפישה הגזעית כלפי יפן, יחד עם מזרח אסיה וסין בראשה, התרחש לדעתו במאה ה-18.
הוא מתחיל למעשה בחלוקה הטקסונומית של הבוטנאי השוודי קארולוס ליניאוס אשר סיווג את האסייאתים כבעלי עור צהבהב ובעלי תכונות הנחותות במובלע משל אירופאים, ונמשך בראייה של אנתרופולוגים ופילוסופים כפרידריך בלומנבך ועמנואל קאנט את האסייתים כגזע נחות הנמצא בנסיגה.
במאה ה-19 סייעו תורות פופולריות כגון פיזיונומיה, פרנולוגיה וקרניולוגיה, לקיבוע האסייאתים כגזע שני במדרג, הרחק מתחת לאירופאים, אם כי הייתה זו תורת האבולוציה של צ'ארלס דרווין שנתנה את האישוש המדעי החשוב ביותר לאלה שהסבירו את העליונות המערבית באותה תקופה.
קובנר טוען שהתפתחות התפיסה הגזעית כלפי יפן תורמת לא רק להבנת שורשי התגובה היפנית למערב בעת המודרנית והמאבק הגזעי שיפן וארצות הברית נהלו במהלך מלחמת העולם השנייה, אלא גם להבנת התפתחותו הכללית של רעיון הגזע ותולדות הגזענות באירופה.
בשעה שמרבית החוקרים של נושא הגזע מתמקדים ביחס לאפריקאים ובעבדות ובמקביל בהתפתחות האנטישמיות באירופה, המקרה היפני מלמד שגם עמים שלא נכבשו על ידי כוחות אירופאים, שרמתם הטכנולוגית והתרבותית הייתה גבוהה יחסית ותופעת העבדות בהם הייתה שולית, עברו במאה ה-18 תהליך של שנמוך והחלו להתפס כנחותים.
הסיבה לכך, קובנר גורס, הייתה התפתחותה של מערכת טקסונומית שיטתית ותפיסה חדשה של זהות אירופאית המבוססת על תחושת עליונות צבאית ותרבותית.
יחס יפן למערב ואסיה על רקע מלחמת רוסיה–יפן
מלחמת רוסיה–יפן מהווה נקודת מפנה בהיסטוריה המודרנית של יפן מכיוון שלראשונה הצליחה מדינה זו להתמודד בהצלחה בזירה הצבאית עם מעצמה אירופאית כרוסיה הצארית.
לאחריה פתחה יפן במעורבות הולכת וגוברת ביבשת אסיה והחלה להחליף את המשיכה התרבותית החזקה למערב בניסיון מחודש להגדרת זהות ייחודית.
עם זאת, ניתן לראות במלחמה עצמה נקודת שיא ברצון היפני להתפש כחלק מהמערב ולהטמיע את ערכיו.
קובנר הקדיש למלחמה זו חלק ניכר ממחקריו תוך התייחסות מיוחדת להתנהגות היפנית בזמן לוחמה.
הדימוי המלחמתי של יפן הרווח במערב הוא של אומה אכזרית שהתייחסה בצורה משפילה כלפי שבויים בריטים ואמריקאיים במלחמת העולם השנייה.
ואמנם, באותה עת ראתה המדינה היפנית בנפילה בשבי אות קלון והתייחסה בצורה שלילית לחיילי היריב שנפלו בשבי.
במלחמת רוסיה–יפן, לעומת זאת, קובנר מצא שהיחס היפני לשבויים רוסים היה חיובי ביותר.
שיעור התמותה שלהם היה נמוך מאוד, מחנות השבויים היו פתוחים ולא מעט שבויים אף בחרו להישאר ביפן עם סיום המלחמה.
יחס זה נבע מרצונה של יפן להתפס כאומה נאורה בעיני מדינות המערב שהציפו את הזירה בעיתונאים ומשקיפים צבאיים.
במחקר נוסף וראשוני בנושא, תוך שימוש בדוגמה היפנית, קובנר בדק מהם הגורמים ליחס לשבויים במלחמה.
הוא זיהה שהיחס לשבויים לאורך כל מלחמותיה של יפן בעת המודרנית היה תלוי בעיקר בשלושה גורמים.
הראשון היה זהות האויב, כלומר האם הוא היה מערבי או אסיאני, והגורם השני היה זהות קבוצת ההתייחסות של יפן באותו סכסוך.
קובנר מצא שכאשר השבויים היו מערביים וקבוצת ההתייחסות הייתה מערבית, כמו במקרה של מלחמת רוסיה–יפן, היחס לשבויים היה חיובי ושעור תמותתם נמוך.
ומנגד, כאשר השבויים היו סיניים וקבוצת ההתייחסות פסקה להיות המערב, הרי היחס היה שלילי ביותר ומעשי הטבח תכופים, כפי שאירע במהלך מלחמת סין–יפן השנייה ובעיקר בטבח ננג'ינג הידוע לשמצה בשלהי 1937. הגורם השלישי הוא דפוסים ומסורות מקומיים כלפי שבויים.
קובנר טוען שביפן המודרנית דפוסים אלה השתנו תכופות בהתאם לצרכים הלאומיים.
לצורך מלחמה מקומית וסיוע מערבי, המדינה היפנית ידעה לכפות על חייליה התנהגות אבירית, ולצורך מלחמה טוטלית, היא גייסה את מושג הבושידו וכפתה לעיתים על חייליה לחימה עד מוות.
בתוך מערכת היחסים הבעייתית בין יפן והמערב בעת המודרנית, יש ליהודים מקום שולי אך מרתק.
ניתן לזהות ביפן במקביל פן של אנטישמיות ופן של פילושמיות, חרף העובדה שאין בה כמעט אף אחד מהמאפיינים של המדינות שבהן צמחה האנטישמיות המודרנית: לא רק שמספר היהודים בה זעום והם אינם ניתנים לזיהוי, אלא שאין בה מסורת של התנגדות דתית ליהדות, ואין היא מצויה בסכסוך עם ישראל.
אף על פי כן, במאה ה-20 חוותה יפן שני גלים של כתיבה אנטישמית: הראשון בתקופת מלחמת העולם השנייה והשני בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90. במהלך הגל השני נהגו חנויות הספרים הגדולות ביפן להציג מדף ספרים על יהודים ששלבו הערצה מהולה בחשש כלפיהם.
היהודים נחשבים כבעלי כוח קיצוני ויכולות אינטלקטואליות יוצאות דופן ומצד שני היהודים נתפשים כמקור לצרות העולמיות בכלל ושל יפן בפרט.
ב-1995 ערך קובנר את המחקר המשמעותי הראשון בנושא יחס היפנים ליהודים.
בעבר היו הרבה מאוד תאוריות לגבי הדימוי של יהודים והמניעים לדימוי הזה, אך הן לא נבדקו אמפירית.
קובנר העביר שאלונים וערך ראיונות בקרב למעלה מ-600 יפנים וניסה לזהות מה הדימוי שלהם של יהודים ומה הקשר בין חשיפה ליהודים, לדימויים שלהם.
תוצאות המחקר הראו שדימוי היהודים היה חיובי, הם נתפשו כאנשים יצירתיים, בעלי אישיות חזקה, אבל גם כעם בלתי יציב ומסוגר.
מבין חמש קבוצות שונות אליהן היפנים הושוו, ראו הנבדקים היפנים את היהודים כקבוצה הדומה ביותר ליפנים.
המחקר הדגים שככל שהנבדקים ידעו יותר על יהודים כך היה להם דימוי חיובי יותר לגביהם.
מתוצאות המחקר הסיק קובנר שהספרות האנטישמית שהופיעה ביפן באותה תקופה, רובה ככולה ספרות זולה לאנשי עסקים שבשנות ה-90 המוקדמות ניסו להבין את המשבר הכלכלי שיפן נכנסה אליו, התבססה על דימויים אירופאיים מסורתיים, ניזונה מהנתק הגדל באותה תקופה מארצות הברית, ונעזרה ברצון לכסף קל מצד מחברים זריזים.
ביפן קיימת גם תופעה של הכחשת השואה, למרות שיפן עצמה לא הייתה מעורבת בשואת יהודי אירופה ומספר יפנים, המפורסם שבהם הוא צ'יאונה סוגיהרה, אף נטלו חלק במאמץ לסייע ליהודים בתקופה זו.
מחקר נוסף שערך קובנר ניסה להסביר את קיומה של תופעת הכחשת השואה ביפן כעימות פנימי וחיצוני עם ביקורת הולכת וגוברת על מעשי טבח שיפן עצמה ביצעה באסיה בתקופה בה התרחשה השואה באירופה.
קובנר גורס שלשיטתם של מכחישי שואה יפנים, אם אירוע רב-ממדים כשואה לא התקיים, על אחת כמה וכמה מאורע קצר טווח ומתוכנן פחות כמו טבח ננג'ינג.
קובנר, המערכה הנשכחת: מלחמת רוסיה–יפן ומורשתה.
תל אביב: הוצאת מערכות, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2005.
"'האחר' כמופת: תפיסת הגוף ביפן בעקבות המפגש עם המערב".
"קורוסאווה והכיבוש האמריקני: 'רשומון' בהקשר היסטורי".
"אמת אוניברסלית או תרבות שיפוטית ייחודית: משפט וצדק ביפן על-פי רשומון".
פיזיוגנומיה ושייכות גזעית בשיח לגבי האיינו, 2000-1548".
"כוחה של שתיקה: מדרג, מעמד והזכות לדיבור ביפן".
אצל מיכל אפרת (עורכת), שתיקות: על מקומה של השתיקה בתרבות וביחסים בין-אישיים (עמ' 82-69).
"בניסיון להבין את טבח ננג'ינג: השאלות הגדולות".
רותם דנון (נולד ב-18 ביולי 1978 בחולון) הוא עיתונאי ואיש תקשורת ישראלי.
בשנים 2013–2021 שימש כעורך הראשי ומייסד המגזין הפוליטי "ליברל".
קודם לכן ערך את התוכניות "אולפן שישי", "תוכנית חיסכון" ו"חדשות הלילה" בערוץ 2. כיהן בין השנים 2021–2023 כסמנכ"ל התוכן של חדשות 13.
דנון היה בנעוריו פעיל פוליטי במפלגת העבודה, וניהל מטות צעירים במערכות בחירות בשנות ה-90'.
ב-1995 עבר לתל אביב והחל לעבוד בהפקות טלוויזיה שונות, בערוץ הילדים, ערוץ 2 וערוץ 3. בגיל 19 זכה במכרז להפקת אירועי הגאווה והפיק את אירועי הענק הראשונים בישראל שכללו את המצעד הראשון בישראל, ב-1998. נוסף לכך, ייסד אירועים קהילתיים נוספים כמו "שבוע המודעות לאיידס".
לאחר מכן, עבד דנון כיועץ בחברת הלובינג "שיזף תקשורת", כעורך ומגיש בתחנת הרדיו רדיוס, וככותב במעריב.
לאחר תקופה בה שימש כמפיק מסחרי ואיש שיווק, הצטרף למערכת וואלה!
בה שימש בתפקידו האחרון כמשנה לעורך ראשי וראש מערכת החדשות.
ערך וניהל דנון את אתר הצעירים וואלה!
zone, הקים וערך את וואלה!
סלבס, את חדשות התרבות ואת מערכת החדשות העצמאית.
בנוסף, כתב מאמרי דעה ושימש כמבקר הקולנוע לאורך מספר שנים.
באוגוסט 2007 הצטרף לנענע 10, עם הקמתו המחודשת כגוף המשותף לנטוויז'ן וערוץ 10. באתר שימש כעורך ראשי ולאחר מכן כעורך וסמנכ"ל התוכן במקביל.
החל משנת 2009 שימש דנון כעורך המגזין "פירמה" (מבית "גלובס"), העוסק בנושאי עיתונות, תקשורת, אינטרנט ושיווק.
בנוסף, הוא מפרסם מדור ביקורת תקשורת בשם "חתוך תוכן" ומאמרים מעת לעת וכן משמש כמרצה לענייני תקשורת ועיתונות.
בשנת 2011 הצטרף דנון למערכת חדשות 2 ושימש כעורך התוכנית "אולפן לילה" ובהמשך גם כעורך "תוכנית חיסכון".
והחל מנובמבר 2013 עם עליית התוכנית "החדשות הלילה" שימש כעורך ראשי גם של תוכנית זו.
בדצמבר 2013 פורסם כי דנון פורש מחברת החדשות ועריכת התוכניות "תוכנית חיסכון" ו"החדשות הלילה", ועובר להיות עורך ראשי בירחון חדש בשם "ליברל".
הוא סיים את תפקידו בליברל ביוני 2021, כשימש במקביל כעורך התוכנית "אולפן שישי".
בין ספטמבר 2021 לבין אפריל 2023 הוא כיהן כסמנכ"ל התוכן של חדשות 13.
החל מאוקטובר 2023 עד ינואר 2024 שימש כעורך בעונה הראשונה של התוכנית "יהיה טוב" שמשודרת בכאן 11.
דנון הוא גם מגיש הפודקאסט הפוליטי-היסטורי "הפוליטיקאים".
רותם פלד (נולדה בשנת 1985) היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל והמכביה.
בעלת שלוש מדליות זהב מהמכביה.
פלד החלה לשחות בגיל עשר בקבוצת השחייה של מכבי פארק מים רעות, בהדרכתו של אורי קליינמן.
בשנת 1999 עברה להתאמן בפנימיית המחוננים בוינגייט תחת הדרכתו של לאוניד קאופמן.
בהמשך שחתה בקבוצת השחייה של בני הרצליה.
בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער שנערך באסביירג, דנמרק ביולי 1999 זכתה פלד במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 1:02.09 דקות, שיפור לשיא שקבעה ורד בורוכובסקי בתחרות דומה שנערכה שנה קודם לכן במוסקבה (1:03.00 דקות).
אליפות העולם (בריכת 25 מטר)
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה באתונה, יוון במרץ 2000 סיימה פלד במקום 19 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:17.08 דקות ובמקום 22 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:02.09 דקות.
באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בתחילת יולי 2000 סיימה פלד במקום 20 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 28.96 שניות ובמקום 22 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:02.72 דקות.
נוסף לכך היא קבעה במשחה ל-50 מטר פרפר שיא אישי חדש של 28.90 שניות.
בתחרויות השחייה של המכביה ה-16 שנערכו בווינגייט ביולי 2001 זכתה פלד ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא מכביה חדש של 1:03.32 דקות, במשחה ל-200 מטר פרפר (2:23.17 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה ביולי 2004 זכתה פלד במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:04:58 דקות, לפני סהר אלוני מהפועל עמק חפר (1:05:03 דקות) ושרי מצרי ממכבי תל אביב.
במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב הייתה שותפה לשיא ישראלי חדש לאגודות ביחד עם סיגל סימסולו, מונה מירון וקרן זיבנר 4:24:66 דקות, שיפור לשיא של אגודת מכבי קריית אונו בן ה-4 שנים 4:28:36 דקות.
רותם זיסמן-כהן (נולדה ב-2 באוגוסט 1982) היא שחקנית ובמאית ישראלית.
הייתה מועמדת שבע פעמים לפרס אופיר.
זיסמן-כהן נולדה בזכרון יעקב וגדלה במגדל העמק עד גיל 15, אז, שבה עם משפחתה לזכרון יעקב.
היא למדה בלט בגיל ארבע ולאחר מכן למדה מחול מודרני וג'אז, השתתפה בחוגי דרמה רבים וביימה הצגות בבית הספר.
למדה במגמת קולנוע ותיאטרון בבית הספר האזורי מעגן מיכאל.
בכיתה י"א השתתפה בחוג נוער "הבימה".
בשנת 2001 הצטלמה ל"איכה", סרט הסטודנטים של לייזי שפירא, שבו גילמה מוכרת בחנות בירושלים.
בגיל 18, עברה להתגורר בתל אביב והתחילה ללמוד בסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין.
בין חבריה לכיתה היו שני כהן, טלי שרון, טלי רובין ורינת מטטוב.
בגיל 20, בקיץ 2002, בתום שנת לימודיה הראשונה, הצטלמה לשני סרטיה הראשונים: "הכוכבים של שלומי" בבימויו של שמי זרחין שבו גילמה את תהילה, חברתו של שלומי (אושרי כהן); ו"מתנה משמיים" של דובר קוסאשווילי, שבו שיחקה את מריתה, בתו הקטנה והסוררת של גיאורגי (מוני מושונוב).
בשנה ב' הופיעה בסרט הדרמה לילדים "גיבורים קטנים" בבימויו של איתי לב, שם שיחקה עם דאנה איבגי שתי מדריכות קייטנה.
באותה שנה שיחקה בסרט נוסף עם דאנה איבגי, בסרטה של קרן ידעיה "אור".
באותה שנה (2003) גילמה גם את סוזי, ספרית מיפו, בסרט "החשוד האחרון", של אריק לובצקי ומתי הררי.
בתום לימודיה בסטודיו של יורם לוינשטיין הצטרפה לקבוצת הצעירים של תיאטרון הבימה.
היא שיחקה בהצגה "טקסי" בבימויה של סיגל אבין, שיצרה אבין ביחד עם האנסמבל.
בהצגה גילמה את התפקיד הראשי של נהגת המונית מוניק.
במקביל שיחקה בלהקה במחזמר "שלמה המלך ושלמי הסנדלר".
ב-2005 לוהקה לרימייק של ההצגה "רכוש נטוש", מאת שולמית לפיד, בבימויו של איציק ויינגרטן, וגילמה את תפקיד הבת הצעירה עליזה, לצד גילה אלמגור והילה פלדמן.
היא הייתה מועמדת על תפקידה לפרס התיאטרון הישראלי לשחקנית המבטיחה לשנת 2006 וגם לפרס השחקנית המבטיחה ע"ש אורה גולדנברג מטעם תיאטרון הבימה.
בשנים 2005–2007 הצטלמה לעונות הראשונה והשנייה של סדרת הטלוויזיה "מילואים" (בבימויו של אורי ברבש) בתפקיד אורלי קצינת הקישור.
כמו כן שיחקה במספר פרקים של הדרמה יומית-מוזיקלית "השיר שלנו" בתפקיד רוני, חברתו של ששי טל (עידו מוסרי).
ב-2006 הצטלמה לסרטו של רנן שור, "הבודדים".
היא גילמה את אילנית, קצינת ת"ש בכלא צבאי, שנקלעת למרד בכלא ונלקחת כבת ערובה.
על תפקיד זה, הייתה מועמדות לראשונה לקבל את פרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר והיא זכתה עליו בצל"ש בפסטיבל הקולנוע ירושלים.
אחר-כך הופיעה ב"עצור משטרה" בתפקיד ורדינה, פיילוט לסדרה ששודר בערוץ 2.
ב-2009 שיחקה בסדרה "עוד משפחה וחצי" - המשך לסדרה "משפחה וחצי".
היא גילמה את אושרת, הילדה המאומצת ושיחקה לצדם של לימור גולדשטיין ונתן דטנר.
שיחקה בסרטו של אלון זינגמן "בין השמשות", שבו גילמה את אושרי, בתו של אלכס (שמיל בן-ארי).
היא שיחקה בסרט "דבר על מקום הימצאם", בבימויו של יהלי ברגמן, לפי תסריט של נאוה סמל.
שריקה (זיסמן-כהן) ורבקה (לבנה פינקלשטיין) גילמו ביחד שתי ניצולות שואה מאושוויץ, ילידות רודוס, שמתגוררות בישראל בראשית שנות החמישים.
הסרט מגולל את קשיי הקליטה שלהם במדינת ישראל הצעירה.
שיחקה את נטע ב"אדמה", מיני-סדרה ששודרה בערוץ 3 בבימויו של רני בלייר, דרמה משפחתית המתרחשת במושב בארץ.
היא גילמה את נטע, בת יחידה, נשואה והריונית, שגרה בסמוך להורים ומתקשה להתפרנס.
שם שיחקה לראשונה ביחד עם בעלה.
כיכבה עם בעלה בסרט הקצר בן השמונה דקות "גן העדן האבוד", שביימו מיכל ברזיס ועודד בן נון.
הסרט השתתף בפסטיבלים רבים ברחבי תבל וזכה בביצת הזהב בפסטיבל הסרטים השנתי של אמיר קוסטוריצה ונכלל במוקדמות לאוסקר בקטגוריית הסרט הקצר.
בקיץ 2010 הצטלמה לשלושה סרטים ברצף:
בסרטו של מרקו כרמל "אחותי היפה" גילמה את דמותה של רותי, בתו של רב העיירה ושיחקה לצדו של איתי תורג'מן.
היא שיחקה בסרטה של דינה צבי-ריקליס "ברקיע החמישי", שהקרנתו החלה באוקטובר 2012. היא מגלמת את דמותה של ברטה, נערה חרדית, מנקה בבית יתומים, שמנהלת רומן עם קצין בריטי (רוי מילר) בשנות הארבעים.
על תפקידה זה הייתה מועמדת בפעם השנייה לפרס אופיר לשחקנית המשנה.
באוקטובר 2012 השתתף הסרט בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי סירקוז, ניו יורק וזיסמן-כהן זכתה בו בפרס המשחק.
הסרט השלישי היה "המשגיחים" של מני יעיש, בו שיחקה את מירי, אהובתו של הגיבור (רועי אסף).
הסרט הוצג בשבוע המבקרים בפסטיבל קאן במאי 2012 והוקרן החל מיולי 2012. היא הייתה מועמדת על תפקידה לפרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2012.
זיסמן-כהן שיחקה בסרטו של דן וולמן "גיא אוני", על-פי ספרה של שולמית לפיד.
היא הייתה בתפקיד רבקה, שגרה בשכנות לפאניה (תמר אלקן) והיא אחותה של אשתו המנוחה של יחיאל (ציון אשכנזי).
לימים "גיא אוני" הפכה לסדרת טלוויזיה בערוץ הראשון.
הופיעה בפרק אורח בסדרה "החברים של נאור", עם ענת מגן-שבו ואניה בוקשטיין.
שיחקה בסרטו בן ה-50 דקות של עמיקם קובנר "הפסקת אש".
הסרט מספר על זוג מקריית שמונה (אושרי כהן ורותם זיסמן-כהן), שבזמן מלחמת לבנון השנייה מתארח אצל זוג מתל אביב (לנה אטינגר ונבו קמחי).
שיחקה בסרטו של שמי זרחין "העולם מצחיק", שבו גילמה את נעמי, עובדת בחברת נסיעות שחיה בפנטזיה, לצדו של שלומי קוריאט.
באוגוסט 2011 הצטלמה לסרט הנשים החרדי "שמור על ילדתי" בבימויה של דינה פרלשטיין.
בסרט שיחקה ערביה-סורית שהוחזרה לבית אביה והופרדה מילדיה לאחר מות בעלה.
אמה שלה בסרט הייתה אוולין הגואל, שגילמה את אמה גם ב"משפחה וחצי" וב"אדמה".
שיחקה בסרטו של טרי בנישתי "בקבוק בים של עזה", בתפקיד ערביה הרה בזמן מבצע עופרת יצוקה.
היא שיחקה לצדן של היאם עבאס וזיאד בכרי.
שיחקה בעונתה השנייה של הסדרה "טקסי דרייבר" ב-Yes, בבימויו של איתן צור.
היא גילמה את אושרת, אחותו של אלישע אוטמזגין (דביר בנדק), שמאוהבת במיכה (חרא) לילך (קובי מרציאנו).
הצטלמה לסדרת הטלוויזיה "שביתה" של רני בלייר.
היא שיחקה את תמי, אשתו של אלברט (שלום מיכאלשווילי).
במרץ 2012 סיימה להצטלם לסרטו של יוסי מדמוני "מקום בגן עדן".
היא מגלמת את דמותה של איילה, אשתו של במבי (אלון אבוטבול), תימנייה-יהודייה ואם לשתי בנות ובן, ביניהם מתרחש סיפור אהבה גדול מאוד.
באפריל 2012 הצטלמה בפריז לסרט צרפתי קצר של הבמאית ז'ולייט סוברייה, ששמו "le miracle" ("הנס").
ב-2013 יצא הסרט הקצר הראשון בבימויה, ששמו "מתת".
הסרט הוצג בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים במסגרת סרטים ישראלים קצרים, ויוצג בפסטיבל במומביי ובפסטיבל בסנט לואיס.
בשנת 2014 שיחקה בסדרה "עממיות" שיצר נאור ציון לצידן של נטע גרטי, אניה בוקשטיין ומלי לוי.
בשנת 2015 שיחקה בסרטו של שמי זרחין, "המילים הטובות" אשר היה מועמד ל-12 פרס אופיר, לצידם של רועי אסף, לבנה פינקלשטיין וששון גבאי.
על תפקידה בסרט הייתה מועמדת בפרסי אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר בטקס פרסי אופיר לשנת 2015.
בשנת 2016 שיחקה בסרט "אבינו" לצד בעלה, בתפקיד רחלי.
בשנת 2021 שיחקה בסדרת הנוער נעלמים בתפקיד שקמה והייתה בין הבמאים הנוספים של העונה הרביעית והאחרונה.
זיסמן-כהן נשואה משנת 2008 לשחקן מוריס כהן.
לבני הזוג בת שנולדה ב-2016.
היא ובעלה עברו תהליך של חזרה בתשובה.
הצגת בכורה הצגה תפקיד מחזאי במאי 15 בינואר 2005 שלמה המלך ושלמי הסנדלר להקה סמי גרונמן אילן רונן 15 בספטמבר 2005 טקסי מוניק סיגל אבין ביחד עם אנסמבל הצעירים סיגל אבין 16 במרץ 2006 רכוש נטוש עליזה שולמית לפיד איציק ויינגרטן
ישי מתגורר בדורנגו שבארצות הברית ומשתתף בליגת המכללות במסגרת קבוצת האופניים של מכללת פורט לואיס.
במסגרת זו זכה ישי מספר פעמים בתואר אלוף ארצות הברית למכללות באופני הרים.
כמו כן השתתף באליפויות ארצות הברית למכללות באופני כביש, שם סיים בשנת 2011 במקום השני, ובאופני סייקלו–קרוס, שם סיים בעשירייה הראשונה.
הוא רוכב גם בקבוצה המקצוענית האמריקאית Jamis, במסגרתה הוא מתחרה בתחרויות בסבב האמריקאי המקצועני.
כמו כן הוא מייצג את נבחרת ישראל בתחרויות בינלאומיות, ובהן גביע העולם, אליפות אירופה ואליפות העולם.
בשנת 2011 סיים במקום ה-41 באליפות העולם לבוגרים, הישג שיא של רוכב ישראלי באליפות העולם.
כמו כן הוא סיים במקום ה-37 במרוץ גביע העולם בניו יורק באותה שנה.
הישג השיא שלו בקטגוריית מתחת לגיל 23 היה מקום 15 באליפות העולם בשנת 2008.
רותם סלע-רוטר (נולדה ב-16 באוגוסט 1983) היא מנחת טלוויזיה, שחקנית, דוגמנית ופרזנטורית ישראלית.
מנחה לצד אסי עזר את תוכנית המציאות "הכוכב הבא לאירווזיון".
רותם סלע נולדה, גדלה והתחנכה בקריית חיים שבחיפה.
בת זקונים לאברהם סלע, מנכ"ל חברה לציוד רפואי, וליאורה (לבית שאולסקי), מורה לגאוגרפיה ומחנכת.
למדה בבית הספר תיכון עירוני מקיף קריית חיים, והייתה שחקנית כדורעף בנבחרת בית הספר.
בהיותה בת 17, עברה עם משפחתה להתגורר בקיסריה.
בהיותה בת 15, אותרה על ידי סוכן הדוגמניות רוברטו בן-שושן, והצטלמה לפרסומת לעדשות ולרשתות האופנה הישראליות "הוניגמן" ו-"TNT".
בשנת 2000 השתתפה בתחרות "נערת השנה" של "מעריב לנוער", אך לא העפילה לשלב הגמר.
התגייסה לצה"ל ושירתה כפקידה בחיל הים בבסיס הקריה.
במהלך שירותה הצבאי בין השאר דגמנה את הוראות ההופעה והלבוש של חיל הים.
לאחר שחרורה, עברה להתגורר בתל אביב.
כשהייתה בת 21, למדה משחק אצל משה איבגי, אך נשרה בטרם עת לאחר מספר שיעורים, ובגיל 23 חזרה לדגמן.
ב-2005 שבה להצטלם לקמפיינים של רשתות אופנה ישראליות כמו "רנואר", "נעלי מרקו" ורשת התכשיטים "נו האוס".
ב-2006 הובילה את הקמפיין של רשת ההלבשה התחתונה הישראלית "גו אנדר".
שימשה כפרזנטורית של רשת אופנת הצעירות הישראלית "לוצ'י" ו"סטפיה".
ב-2010 הצטלמה למוסף בגדי הים של כתב העת הישראלי לגברים "בלייזר".
בנוסף הצטלמה לרשת ההנעלה הישראלית "סקופ".
בשנת 2015 שימשה כפרזנטורית של מעצבת התכשיטים מיכל נגרין.
מ-2017 עד 2020 שימשה כפרזנטורית של חברת האופנה הישראלית "קסטרו" לצידו של אביב אלוש, וכפרזנטורית של מתחם העיצוב הישראלי "דן דיזיין סנטר", לצד אסי עזר.
מ-2017 ועד 2022 הייתה פרזנטורית של מזגני "טורנדו".
החל משלהי 2021 הפכה סלע לפרזנטורית של בנק דיסקונט.
בשנת 2002 שיחקה בתפקיד זוטר בעונה החמישית של "שמש", בתור החברה של זואי.
בשנת 2006 הופיעה בקליפ של להקת הגיים בויז "אשמור את ליבי".
מאוחר יותר, הצטרפה לתוכנית "ערב טוב עם גיא פינס" ככתבת, לאחר פרישתו של חיים אתגר.
ב-2007 שיחקה בהופעת אורח בעונה השנייה של סדרת הדרמה היומית "האלופה" בהוט, בה גילמה את חמוטל.
באותה שנה, הצטלמה לסדרת הדרמה "על קצות האצבעות" ששודרה בערוץ 2.
לאחר מכן, השתתפה בתפקיד זוטר בסרט ההוליוודי "אל תתעסק עם הזוהן", בכיכובו של אדם סנדלר.
ב-2008 השתתפה בעונה הרביעית של "רוקדים עם כוכבים", והודחה שנייה.
באותה שנה החלה לשחק בהצגה "הצ'אט ועונשו" בבימויו של שלום אסייג.
בנוסף היא החליפה את שירה קצנלנבוגן כמגישה בתוכנית "ד.צ 24" בערוץ המוזיקה.
בשנת 2010 שודרה הסדרה הקומית "אבודים באפריקה" מבית yes, שבה כיכבה לצד עידן חביב.
ועל תפקיד זה הייתה מועמדות לפרס השחקנית הטובה מטעם האקדמיה לטלוויזיה.
כיכבה גם בעונה השנייה של הסדרה מבית yes שנקראה "אבודים באסיה".
באותו השנה, סלע הייתה מועמדת פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשנת 2013 בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר עבור הופעתה ב"אבודים באפריקה" מבית yes.
ב-2011 הנחתה את התוכנית "הסטייליסטים – קרב אופנה" בהוט בידור ישראלי.
ב-2013 השתתפה בעונה הרביעית של הסדרה "הבורר".
כמו כן, החלה להופיע בסדרה "להיות איתה" שהחלה את שידוריה באותה שנה, ובה גילמה כשחקנית ראשית את נועה הולנדר, לצד אביב אלוש.
בדצמבר 2014 החלה להנחות את העונה השנייה של תוכנית הריאליטי "הכוכב הבא" לצד אסי עזר לאחר פרישתה של אסתי גינזבורג.
בדצמבר 2015 שבה להנחות לצדו של אסי עזר את העונה השלישית של "הכוכב הבא לאירוויזיון".
ביולי 2016 חתמה על חוזה ארוך טווח בקשת שלפיו תוביל פרויקטים בזכיינית.
גילמה את אליס לצדו של עפר שכטר בסרט הישראלי "גאליס - קונקט", המבוסס על עלילת סדרת הנוער הישראלית "גאליס".
ביוני 2017 החלה להנחות לצד עזר גם את התוכנית "רק רוצים לרקוד".
בשנת 2018 החלה להנחות עם אסי עזר גם את "נינג'ה ישראל" בקשת 12, לצד השדרנים ניב רסקין ורותם ישראל.
ובאותה שנה הצטלמה למיני-סדרה "אוטונומיות" בה גילמה את בלומי, אשתו של ברוידא (אסי כהן), גיבור הסדרה.
שיחקה בסדרה הקומית "הפסיכולוגית", שעלתה לראשונה ביוטיוב, בתור ליאת, המזכירה במשרד הפיננסי, כשביולי 2018 עלתה הסדרה גם בערוץ כאן 11 הטלוויזיוני.
בשנת 2020 השתתפה בסדרת דרמה מבית yes בשם "הטבח", בכיכובם של גורי אלפי וגל תורן, שם היא משחקת בתור הבעלים של המסעדה.
באותה השנה, נבחרה כ"מנחה אהובה", ביחד עם אסי עזר, בטקס פרסי הנוער הגאה "איגי LOVE".
בשנת 2022 הייתה מועמדת לפרס השחקנית הראשית הטובה ביותר בסדרת דרמה על תפקידה ב"ירושלים".
ב-2023 השתתפה בסדרת הטלוויזיה "גוף שלישי" לצד ליאור רז ויהודה לוי, שיחקה בסרט הקומדיה "עולה לראש" עם שלישיית ערוץ הכיבוד, באותה השנה, זכתה סלע בפרס הפנורמה בפסטיבל הטלוויזיה הצרפתי סירייס מאניה לשנת 2023, ביחד עם השחקנית הישראלית גל מלכה, על תפקידיהן בסדרת הדרמה "גוף שלישי".
ב-2024 החלה לשחק בסדרת הנוער "מתוקים" שיצר אסי עזר לערוץ זום בהוט, בה סלע משחקת את האנטגוניסטית הראשית, שונית דבש, אמן של טולי ונועם.
באותה שנה השתתפה בסרט "סודה" בכיכובה, ובבימויו של ארז תדמור.
ב-25 באוגוסט 2024 הודיעה שהיא תנחה את טקס הזיכרון של משפחות 7 באוקטובר לצידו של חנוך דאום.
במרץ 2025 עלתה התוכנית "ריאיון מיוחד" בהנחייתה, בה אוטיסטים מראיינים אנשים מפורסמים.
באפריל 2025 עלתה תוכנית הריאליטי "הבוגדים" אותה הנחתה לצד אסי עזר.
באוקטובר 2025 עלתה לשידור הסדרה "אור ראשון" על טבח השבעה באוקטובר, שם שיחקה בתפקיד בת שבע יהלומי, שנחטפה מקיבוץ ניר עוז לרצועת עזה עם בנותיה והצליחה לברוח.
סלע נשואה לאריאל רוטר, בנם של אתי וגבי רוטר, מייסדי רשת האופנה הישראלית "קסטרו", ולהם שלושה ילדים.
הם מתגוררים בצפון הישן של תל אביב.
ב-2006 החלה ללמוד לימודי תואר ראשון במשפטים ומנהל עסקים במכללת המרכז הבינתחומי הרצליה (כיום אוניברסיטת רייכמן), ובהמשך הוסמכה כעורכת דין.
סלע הפכה לצמחונית ב-2007, ולאחר מכן החלה להתקרב גם לטבעונות.
בריאיון לעיתון "פנאי פלוס" בנובמבר 2015 הגדירה עצמה כ"90% טבעונית".
ב-2014 השתתפה בתשדיר של עמותת "Vegan Friendly" היוצא נגד הפגיעה בפרות בתעשיית החלב וקורא להימנע מצריכת מוצרי חלב.
במרץ 2019, במהלך מערכת הבחירות לכנסת העשרים ואחת, עלתה לדיון שאלת השתתפותן של מפלגות ערביות בקואליציה עתידית של הממשלה.
על כך כתבה סלע ברשתות: ".
דבריה עוררו תגובות רבות בעד ונגד, כולל של ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו שענה בצורה נחרצת: "ישראל היא לא מדינת כל אזרחיה.
לפי חוק יסוד הלאום שהעברנו, ישראל היא מדינת הלאום של העם היהודי - ושלו בלבד".
בריאיון ל"ידיעות אחרונות" מחתה סלע בראיון בין השאר גם נגד רינה מצליח: .
שנהסרטדמותתפקיד2016גאליס קונקטאליסתפקיד ראשי2022עולה לראששרונה טייכרתפקיד משנה2024סודהאווה
שנהסדרהדמותתפקידהערות2002שמשדוגמניתתפקיד אורחפרק: בסד השני2007האלופהחמוטלעונה שנייה200720142017מועדון לילהעצמהאורחת בעונות
רותם קינן (נולד ב-2 בנובמבר 1979) הוא שחקן, במאי, מחזאי ותסריטאי ישראלי.
רותם קינן נולד וגדל בפתח תקווה.
אמו רחל היא מורה בתיכון, אביו יהודה עובד בתחום ההנדסה והתקשורת ולו אח אחד.
למד בבית ספר היסודי עין גנים ובחטיבת הביניים פיינשטין.
למד שנה בתיכון ברנר פתח תקווה ואז עבר לתיכון הדרים בהוד השרון, שם סיים בגרות בספרות ובתיאטרון.
מגיל שמונה הלך לחוגי דרמה ושיחק בהצגות נוער בניהולו של אדי מוכתר.
בתקופת התיכון היה בצעירי הבימה, שם למד עם ליאורה ברנשטיין וליאור שלג.
בתיכון היה גם בצעירי הקאמרי, קבוצת צעירים שהקימו הבמאי עמית גזית והמחזאי יגאל אבן אור, במסגרתו שיחק בהצגה "ילדי הנרות" שאבן אור כתב וגזית ביים.
בצבא הוצב רוב השירות בבסיס גדנ"ע בשדה בוקר, אליו הגיעו צעירים יהודים מהתפוצות כדי להתנסות בחווייה צבאית.
הוא התחיל כמפקד כיתה וסיים כמפקד פלוגת מרווה, בדרגת סגן, במסגרת חיל החינוך.
קינן למד במסלול התלת-שנתי בסטודיו למשחק ניסן נתיב תל אביב, אותו סיים ב-2005. ב-2003 זכה במלגת קרן שרת אמריקה ישראל.
בסטודיו פגש את חבריו לאנסמבל ציפורלה והקים את האנסמבל ביחד עם תשעה מחבריו לכיתה, בתום השנה השלישית ללימודיהם.
איתם המשיך לשחק, ללמד ולהופיע במשך שבע שנים, עד לשנת 2012, אז עזב את ציפורלה.
האנסמבל זכה בפרס קיפוד הזהב 2007 בקטגוריה "עבודה קבוצתית".
זכה בתמיכת מפעל הפיס 2007. "דרך חגב" זכתה בפרס הצגת השנה "קיפוד הזהב", 2011 וכן בפרסי המלחין, עיצוב התאורה ועיצוב התלבושות.
הוא כתב וביים ביחד עם דני אשור את המחזה הקצר "צפירה", במסגרת פסטיבל תיאטרון קצר בצוותא 2003. המחזה מתרחש ביום הזיכרון, בו חבורה של חללים מארגנים לעצמם טקס במקביל לטקס החי שנערך על ידי גנרל.
זהו מחזה סאטירי עם הומור שחור.
ההצגה רצה שנה וחצי בצוותא ובתמונע והייתה מועמדת להצגת השנה בפרס קיפוד הזהב.
הוא כתב את המחזה "הבלש העברי חוזר", שעלה בסטודיו למשחק ניסן נתיב ירושלים בבימויו של שלום שמואלוב, ב-2006. המחזה מספר על דוד תדהר, הבלש העברי הראשון ומתרחש בתל אביב של שנות ה-20 של המאה ה-20 ומככבים בו גם מאיר וצינה דיזנגוף.
הוא עיבד וביים גרסה ישראלית למחזה "אגממנון" מאת איסכילוס, בתיאטרון הסימטה, החל מ-2007.
הוא ביים את המחזה הפרודי "גוש לך", פרי עטם של רוני הדר ואורי אוריין.
ההצגה עלתה בפסטיבל תיאטרון קצר בצוותא 2010, בה משחקים הדר, אוריין ויובל סטוניס, לוותה בנגינת שני נגנים, והמשיכה לרוץ עד מאי 2013.
בטלוויזיה שיחק בתפקיד מורדי כהן, יועץ התקשורת של ראש הממשלה בסדרה "ילדי ראש הממשלה", ששודרה ב-HOT ב-2011/2. כמו כן שיחק בתפקידי אורח בסדרות "מסודרים", "המובילים" ו"חי, צומח, דומם".
ב-2011 קינן שיחק בקופרודוקציה של תיאטראות הבימה ושאוביהנה מברלין, בהצגה "היום שלפני האחרון", פרי עטה ובבימויה של יעל רונן.
הצגה שעוסקת מזוויות שונות בסוף העולם, שיתוף פעולה בין שחקנים יהודים, ערבים וגרמנים.
ההצגה הופיעה בישראל, צרפת, גרמניה ופורטוגל.
כמו כן שיחק בהצגות "חברון", "המלך ליר" ו"הגדר" בתיאטרון הקאמרי.
קינן שיחק בתפקיד הראשי בסרטו של ערן קולירין "ההתחלפות" (2012).
הוא גילם את דמותו של עודד, דוקטורנט לפיזיקה שמתחיל להתבונן על חייו.
הסרט היה מועמד לפרס בתחרות הרשמית בפסטיבל ונציה 2011 וקינן זכה בפרס השחקן בפסטיבל חיפה 2011. הוא שיחק בתפקיד משני בסרטו של עמיר מנור "חיותה וברל" (2012).
הוא שיחק בסרט "מי מפחד מהזאב הרע", בבימויים של אהרון קשלס ונבות פפושדו הסרט הוקרן בפסטיבל טרייבקה, ניו יורק, באפריל 2013 וזכה לשבחים.
הוא כתב תסריטים ודיאלוגים לסדרות ותוכניות הטלוויזיה "שחק אותה סשו", "תיכון השיר שלנו", "דני הוליווד", "לא לפני הילדים" ו"קצרים".
קינן תרגם את המחזה האמריקני של ג'ון קריאני "Almost, Maine" בשם "קריית כמעט".
קינן משמש כמורה למשחק וליצירה אישית בבית הספר "אימפרו" ברמת גן.
היה מורה ליסודות המשחק בבית הספר לאומנויות מנשר (2011-2009).
בשנת 2013–2014 התחיל ללמד באקדמיה לתיאטרון ומחזות זמר, בניהולו של עידן ליפר, במרכז רוזין, תל אביב.
החל משנת 2014 משמש כמנהל אמנותי של פסטיבל תיאטרון קצר בצוותא.
בספטמבר 2016 גילם את אהרון בן ארי, אביה של נופר אותה מגלמת גאיה שליטא-כץ, בסדרה הקומית "מטומטמת" ב-HOT3, בכיכובה של בת חן סבג, שגם יצרה וכתבה את הסדרה.
בשנת 2017 גילם את דמותו של "הרב שפיצר" בסדרה "שבאבניקים" של HOT.
באותה שנה החל לשחק בתפקיד תא"ל כספי בעונה השנייה בסדרת הטלוויזיה "פאודה" והמשיך עד לעונה הרבעית.
בשנת 2018 השתתף קינן בפרסומת ל"הרשות להגנת הצרכן".
בשנת 2020 גילם קינן את דמותו של יוסף בלפור מנהל בית הספר בסדרה "בת השוטר"
בשנת 2022 שיחק בסדרה כל עוד בלבב בתפקיד מדריך מסע לפולין.
בשנת 2023 גילם קינן את אלכס, רואה חשבון בעל חרדה חברתית, בסדרה שישה אפסים של תאגיד השידור הציבורי כאן 11.
כמו כן שיחק באותה שנה בסרט "גולדה" של גיא נתיב את ראש המוסד צבי זמיר.
רותם קינן נשוי לשחקנית והתסריטאית נועה לזר קינן מאז 2009, והם הורים לשני ילדים.
שנה סדרה/תוכנית תפקיד ערוץ במאי יוצרים2025הגרמנירפי2023שישה אפסיםאלכס לטנינובכאן 11ניר ברגמןנויה נוריאל2022כל עוד בלבבאורן, מדריך מסע לפולין.כאן חינוכיתרומן שומונובחן קלימן2020–הווהבת השוטריוסף בלפור/מיכה רבינוביץ'TeenNickרועי פלורנטיןליעד שהם, דנה שץ, מיכל קופר-קרן2017–הווהפאודה (עונות 4-2)תא"ל כספיYes Actionאסף ברנשטייןאבי יששכרוף, ליאור רז 2017 כיפת ברזלסמי, חוקר שב"כ.
הערוץ הראשון רם לוי על פי א.ב.
יהושעבלתי הפיך (עונה 2)ד"ר ברגר, תפקיד אורח.ערוץ 2 (רשת)סיגל אביןסיגל אבין, רענן שקד2015חשודהעודד צור, תפקיד ראשי.ערוץ 10בני פרדמןבני פרדמן רון יהודה, תפקיד אורח.
yes comedy רון פלדמן רון פלדמןאשתו של גיוראד"ר תדמור, תפקיד אורח.ערוץ 10שי קפוןשוקי בן-נעים, ליאת אקטע (רעיון) 2014 רמזור (עונה 4) רופא, תפקיד אורח.
ערוץ 2, (קשת) אוהד פרח אדיר מילר, רן שריג 2012 חי צומח דומם בעד ובנגד, תפקיד ראשי.
הערוץ הראשון טמיר אבידור שי אביבי, דן שיראי 2011 ילדי ראש הממשלה (עונה 2) מורדי כהן, תפקיד אורח.
HOT ניר ברגמן שחר מגן, נועה רוטמן2010RESTARTמוטי, תפקיד ראשי.סדרת רשתנעמה שהםנעמה שהם, ערן בן יעקב 2009 המובילים (עונה 3) יובל, תפקיד אורח לוגי רועי פלורנטין איציק קריחלי, אורי הלוי, דגנית אטיאס גיגי מסודרים (עונה 2)שוטר, תפקיד אורח.
ערוץ 2 (שידורי קשת) עודד רסקין אסף הראל, מולי שגב