tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
תייסמן, יליד ניו ברנזוויק, ניו ג'רזי, החל את קריירת הפוטבול שלו באוניברסיטת נוטרדאם.
ב-1971, בשנתו האחרונה באוניברסיטה, היה מועמד לזכייה בגביע הייזמן.
בדראפט 1971 נבחר תייסמן על ידי מיאמי דולפינס אך לא הגיע עמם להסכמה ועבר לשחק בליגת הפוטבול הקנדית, CFL, עבור טורונטו ארגונאוטס.
ב-1974 עבר לשחק בוושינגטון רדסקינס כקוורטרבק מחליף וב-1978 הפך לקוורטרבק הפותח.
תייסמן הוביל את הרדסקינס לזכייה בסופרבול XVII ולהעפלה לסופרבול XVIII.
במהלך עונת 1985 במשחק נגד ניו יורק ג'איינטס נפצע תייסמן לאחר שהליינבקר לורנס טיילור תיקל אותו.
תיקול זה סיים את הקריירה המקצוענית של תייסמן, ועל פי הוושינגטון פוסט זכור כרגע המחריד ביותר בתולדות ה-NFL.
ג'ו (יואב) שפירא הוא איש עסקים ויזם בתחום המדיה הדיגיטלית ישראלי-אמריקאי.
שפירא נולד וגדל בגבעתיים, ישראל.
הוא סיים את לימודי התיכון באורט יד סינגלובסקי בת"א ב-1972.
בצה"ל שירת במהלך מלחמת יום כיפור בחיל האוויר, וסיים את שירותו בתום שלוש שנים.
ב-1979 עבר לארצות הברית והחל את קריירת היזמות שלו.
ב-1981 הקים את המיזם המשמעותי הראשון שלו, חברת ההשקעות .Sha-Rub Investment Co בשיתוף עם בת דודתו שילה.
החברה רכשה נכסי נדל"ן נכשלים, השביחה ומכרה אותם במהירות בשוק גואה.
ב-1987 שפירא הקים ביחד עם אלון כרמל, את חברת Matrix Video Corporation.
לאחר שחזה את הביקוש הגואה לקלטות וידאו ריקות.
באותה שנה תחום קלטות הווידאו החל לפרוח ושוק הווידאו האמריקאי המסחרי צמח בקצב מהיר.
תוך זמן קצר, החברה הפכה לאחת היצרניות הגדולות ביותר בחוף המערבי בארצות הברית, כששפירא וכרמל הובילו אותה להנפקה ציבורית מוצלחת בבורסה לני"ע בת"א.
המיזם המפורסם ביותר של שפירא היה אתר ההיכרות ליהודים - JDate.
שפירא הקים את האתר ב-1996 בשיתוף עם אלון כרמל, לאחר שצפה שהאינטרנט יחולל מהפכה עולמית ויעורר הזדמנויות אדירות.
JDate אשר התאגדה מאוחר יותר כ-Matchnet PLC, גדלה בצורה מסחררת עד לנקודה ששלטה בשוק ההיכרויות ליהודים מחוץ לישראל.
בהובלת שפירא כיו"ר ומנכ"ל, Matchnet גייסה קרוב ל-50 מיליון דולר במספר הנפקות פרטיות וציבוריות בבורסה לני"ע בפרנקפורט, גרמניה.
הכסף שגויס שימש להפיכת JDate למובילה בתחום באמצעות 12 רכישות בסך של למעלה מ-30 מיליון דולר במהלך השנים 2000–2005. בשילוב עם הרכישות, בוצעה אסטרטגיה עסקית יצירתית שלוותה בהשקעת משאבים גדולים שהופנו לשיווק ופרסום, אשר הקנו ל-Matchnet את המובילות בענף.
שפירא הוביל את החברה בכניסתה לישראל ומאוחר יותר במיזוג עם אתר Cupid.co.il ל-Matchnet לשם הבטחת ההובלה גם בשוק בישראל.
ב 2004 לחברה היה מספר חסר תקדים (באותה תקופה) של 20 מיליון משתמשים, דבר שמיקם אותה בראשות העולמית בתחום ההיכרות באינטרנט.
באותה שנה Matchnet הגיעה לסך הכנסות של 70 מיליון דולר, 400 מיליון דולר בשווי שוק, כשהיא מעסיקה 400 עובדים בארצות הברית, אירופה וישראל במערך כולל של 30 אתרי אינטרנט בתחום ההכרויות.
ב-2005 Matchnet מוזגה לחברה החדשה ספארק נטוורקס ונרשמה למסחר בבורסה האמריקאית AMEX.
באותה תקופה שפירא גייס הנהלה מקצועית להחליף אותו בניהול וב-2006 התפטר מניהול החברה.
במהלך השנים בארצות הברית, שפירא היה מעורב ופעיל נלהב בפעילות פרו-ישראלית, באמצעות איפ"ק (הוועד האמריקני-ישראלי ליחסי ציבור) ובפוליטיקה האמריקאית.
הוא שירת כחבר במעגל הפנימי של הוועדה הסנאטורית הרפובליקנית וב 2008 שפירא ואשתו לשעבר ניקי, השתתפו במשלחת הנשיאותית האמריקאית לחגיגות עצמאות ה-60 של מדינת ישראל שג'ורג' ו.
שפירא גם זכה בפרס החבר המצטיין של השנה ב-ORT אמריקה.
שפירא מתגורר בעיקר בישראל ומעורב בליווי חבר'ה צעירים במיזמי מובייל טכנולוגים דיגיטליים.
ג'ואי לורן אדמס היא שחקנית קולנוע ובמאית אמריקאית שהשתתפה בלמעלה מ-30 סרטים.
השתתפה בכמה מסרטי קווין סמית', בפרט עכברי הקניון ולרדוף אחרי איימי - עליו הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב.
אדמס נולדה בעיר נורת' ליטל רוק שבארקנסו.
גדלה לצד שני אחים, אחד מהם היה שקוע בתרדמת בעקבות תאונת דרכים.
החליטה להפוך לשחקנית לאחר שנת לימודים באוסטרליה במסגרת חילופי סטודנטים ועברה להוליווד בגיל 20.
הופעת הבכורה שלה הייתה בשנת 1977, בתפקיד שולי בסרט "מגרש השדים 2: הכופר" - סרט המשך של מגרש השדים.
ב-1991 התארחה בפרק ה-100 של "נשואים פלוס" ובשנים הבאות התארחה בסדרות טלוויזיה נוספות.
ב-1993 הופיעה בתפקידי משנה בקומדיות "תופסים ראש" ו"טריפ נעורים".
שנתיים לאחר מכן הופיעה בסרטו של קווין סמית' "עכברי הקניון", סמית' ואדאמס פיתחו מערכת יחסים מחוץ לסט הצילומים שנמשכה כשנתיים.
מערכת היחסים שפיתחה עם סמית' נתנה לו השראה לסרטו "לרדוף אחרי איימי" בו כיכבה אדמס לצידם של בן אפלק וג'ייסון לי בתור אמנית קומיקס ביסקסואלית אליסה ג'ונס.
הופעה זו זיכתה את אדמס בפרסי המבקרים ובמועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בקומדיה או סרט מוזיקלי.
ב-1999 שיחקה בשובר הקופות הראשון שלה, הקומדיה "ביג דדי" בתור לילה חברתו של סוני קאופקס (אדם סנדלר).
ב-2006 שיחקה אדמס את אדי חברתה של ברוק מאיירס (ג'ניפר אניסטון) בקומדיה "הצד שלו, הצד שלה".
באותה שנה יצא סרט הבכורה שלה כבמאית - "השכם בבוקר".
ג'וֹאוּקוֹאוּדְייֵן (סינית: 周口店; פין-יין: Zhōukǒudiàn; וייד-ג'יילס: Choukoutien - צ'וּקוּטְייֵן) הוא כפר השוכן כ-48 קילומטרים דרומית מערבית לבייג'ינג בירת סין, שבסמוך אליו התגלו שרידים ארכאולוגיים רבים בתוך מערכת מערות.
שרידים אלו כוללים את אחת התגליות הראשונות בעולם של המין הוֹמוֹ אֶרֶקְטוּס, המכונה "אדם פֶּקין" או "אדם פקינג", וכן מקבץ עצמות כמעט שלם של Pachycrocuta brevirostris, מין נכחד של צבוע ענק.
ב-1987 הכריז ארגון אונסק"ו על האתר הכולל את מערכת המערות כאתר מורשת עולמית.
הכפר ג'וֹאוּקוֹאוּדְייֵן שוכן ברובע פָֿאנְגְשָׁאן (房山区, פין-יין: Fángshān) בדרום-מערב המחוז העירוני של בייג'ינג.
הכפר מוקף ברכס הרים מצפון-מערב ובשרשרת גבעות מצפון-מזרח, וכלפי דרום נפתח המישור הנרחב של מחוז חביי.
כ-500 מטרים צפונית לכפר מוביל מעבר בין ההרים אל אגן שממנו מתחיל פלג המכונה בָּאָרחֶה, הזורם מערבית לג'וֹאוּקוֹאוּדְייֵן וממשיך עד שהוא נשפך ללְיוֹלִיחֶה (Liúlíhé), כ-10 קילומטרים מדרום לכפר.
אתר אדם פקין מצוי מערבית לכפר.
באזור זה נחשפות השכבות של סלעי המשקע, בייחוד מתקופות הפליוקן והפליסטוקן.
אנשי הכפר נהגו לכרות את אבן הגיר מתור האורדוביק על מנת לייצר ממנו סיד.
תוך כדי כריית סלעי אבן הגיר גילו אנשי הכפר בבקעים שבסלעים מאובנים שאותם נהגו לכנות עצמות הדרקון.
ב-2 בפברואר 1918 הגיעה הידיעה על הימצאות מאובנים בג'וֹאוּקוֹאוּדְייֵן לגאולוג והארכאולוג השוודי יוהאן גונאר אנדרסון (Andersson; 1960-1874), ששימש אז כיועץ לנושא מינרלים במשרד החקלאות והמסחר של ממשלת סין.
הוא הגיע למקום חודש אחר-כך, והתושבים כיוונו אותו לאתר שכונה בפיהם "גבעת עצמות התרנגולת".
אנדרסון ערך סקר במקום ואסף במקום מאובנים רבים של מכרסמים שהתושבים חשבו בטעות שהם עצמות של תרנגולות, ומכאן שם המקום בפיהם.
מקום זה קרוי כיום "אתר 6 של איש פקין".
למאובנים שבמקום לא הייתה חשיבות מיוחדת, אך הסקר הוביל לסדרה של מחקרים ארכאולוגיים בסביבה.
בקיץ 1921 הובילו התושבים המקומיים את אנדרסון ואת הפלאונטולוג האמריקני וולטר גריינג'ר (Granger; 1941-1872) אל אתר המכונה בפי עובדי המחצבה המקומית "גבעת עצמות הדרקון" (בפין-יין: Longgu-shan).
בבדיקה של האתר הופתע אנדרסון לגלות שברים של קוורץ לבן, מינרל שלא היה שייך לאתר מבחינה גאולוגית, והיה לו ברור כי הם הובאו ממרחק.
הוא פנה אל חבריו והכריז "יש כאן אדם פרימיטיבי, עכשיו כל מה שאנחנו צריכים לעשות זה למצוא אותו".
הוא הותיר לעוזרו, הפלאונטולוג האוסטרי אוטו זדנסקי (Zdansky; 1988-1894) לחפור במקום.
זדנסקי חפר במקום ב-1921 וב-1923 וחשף ממצאים רבים אותם שלח לאוניברסיטת אופסלה שבשוודיה לניתוח מעמיק יותר.
תוך כדי החפירות נתגלו שתי שיניים אנושיות.
שן טוחנת עליונה שנתגלתה בחפירות, ומלתעה תחתונה שטרם בקעה שנתגלתה בעת שטיפלו במכון לפלאונטולוגיה באוניברסיטת אופסלה במאובנים שנשלחו מסין.
אנדרסון ניצל את ביקורו של נסיך הכתר השוודי בבייג'ינג והכריז ב-22 באוקטובר 1926 על גילוי שתי השיניים האנושיות של האדם הקדמון מג'וֹאוּקוֹאוּדְייֵן.
שנה אחר-כך פרסם זדנסקי את תוצאות החפירות שלו ב-Bulletin of the Geolocical Survey, China כשהוא זהיר יותר במסקנותיו, ואת השיניים שנתגלו שייך ל- .Homo sp, היינו מין בלתי-מזוהה בסוג האדם.
ד"ר דייווידסון בלק (Black; 1934-1884), אנתרופולוג קנדי ששימש כדקאן המחלקה לאנטומיה במכללה לרפואה של פקינג (Peking Union Medical College) קיבל מאנדרסון את השן הטוחנת העליונה שנתגלה בג'וֹאוּקוֹאוּדְייֵן לבדיקה.
בלק קטלג את השן כשייכת למין ולסוג חדשים תחת המשפחה הומינידיים, שאותו הגדיר בשם המדעי Sinanthropus pekinensis (מילולית: "אדם סיני מפקין"), ואת הקרדיט לגילוי העניק לעצמו ולזדנסקי.
הגאולוג והפלאונטולוג האמריקני אמדאוס ויליאם גרֶייבָּאוּ (Grabau; 1946-1870), ששימש אז כפרופסור לגאולוגיה באוניברסיטת פקינג, כינה את המין בשם "אדם פקין" ("Peking Man").
כיום הוא מסווג כתת-מין של המין הומו ארקטוס – Homo erectus pekinensis – אך הכינוי העממי "אדם פקין" דבק בו.
בלק פנה לקרן רוקפלר (שתרמה להקמת המוסד שבו לימד) בבקשה לתמוך בביצוע חפירות במקום.
החפירות התחדשו ב-1927 בפיקוחו של הארכאולוג הסיני לִי גְ'יֵה.
בסתיו של אותה שנה גילה הפלאונטולוג השוודי אנדרס בירגר בוהלין (Bohlin; 1990-1898) שן נוספת.
ב-1928 חשפו החפירות של בלק מאובנים נוספים מהמין החדש, כולל שן, חלק ניכר מלסת תחתונה של ילד ולסת תחתונה של מבוגר הכוללת שלוש שיניים.
המעבדה הוקמה במכללה הרפואית של פקינג ונועדה לחקור ולהעריך את המאובנים שנתגלו בג'וֹאוּקוֹאוּדְייֵן.
בלק נשא בתואר הכבוד של מנהל המעבדה בזמן שהחפירות באתר נמשכו בפיקוחם של הפלאונטולוג הסיני יָאנְג ג'ונְגְגְ'ייֵן (Zhongjian; 1979-1897) והאנתרופולוגים פֵּי וֶנְג'ונְג (Wenzhong;1982-1904) וגְ'יָה לָאנְפּוֹ (Lanpo; 2001-1908).
התנאים באתר החפירה היו פרימיטיביים, המדענים נאלצו לרכב אל האתר על גבי פרדות, כשהם לנים בחאנות שבדרך.
למעבדה הצטרף הפלאונטולוג הצרפתי פייר טייאר דה שארדן שביקר כמה פעמים באתר החפירות החל מ-1926. ב-1929, לאחר שבחנו את המרבצים של המאובנים, חילקו דה שארדן ויָאנְג ג'ונְגְגְ'ייֵן אותם לעשר שכבות.
ב-2 בדצמבר 1929 נתגלתה בשכבה מספר 10 בקטע העיקרי של החפירה התגלית החשובה ביותר עד אז.
כשהוא עובד במזג אוויר מקפיא בתוך סדק בסלע שהתפצל מהמערה הראשית שעומקו 40 מטרים עם פטיש ביד אחת ונר בידו השנייה גילה פֵּי וֶנְג'ונְג בתוך החרסית החולית האדומה כיפת גולגולת כמעט שלמה של אדם פקין.
אם השיניים דמויי השיניים האנושיות שנמצאו קודם לכן באתר לא הצליחו לשכנע את כולם כי מדובר במין הומינידי חדש באה כיפת הגולגולת וסיפקה את ההוכחה האנטומית החותכת לכך.
באביב 1930 נתגלתה כיפת גולגולת נוספת סמוך למקום בו נתגלתה כיפת הגולגולת הראשונה והיא נשלחה למעבדת המחקר של הקנוזואיקון לבחינה.
ב-1932 כבר בוצעו במקום חפירות בקנה מידה נרחב.
על פני שטח של כקילומטר רבוע עבדו מדי יום במקביל למעלה מ-100 פועלים.
הכומר והארכאולוג הצרפתי אנרי בריי (Henri Breuil; 1961-1877) ביקר באתר ב-1931 ואישר כי במקום נתגלו כלי אבן.
באותה שנה גם הוכיחו שכבות אפר ועצמות חיה חרוכות כי במערה נעשה שימוש באש.
בלק שהיה מכור לעבודתו נפטר לילה אחד ב-1934 במשרדו כשעל שולחנו מונחת אחת מכיפות הגולגולת שנחשפו באתר.
את בלק כמנהל המעבדה החליף פרנץ ויידנרייך (Weidenreich; 1948-1873), אנטומיסט ואנתרופולוג יהודי-גרמני שנטש את משרת הפרופסורה שלו באוניברסיטת היידלברג עקב רדיפות הנאצים.
ב-1935 הופקד גְ'יָה לָאנְפּוֹ על המשך החפירות, וב-1936 נתגלו עוד שלוש כיפות גולגולת.
מיקום התגליות באתר סומן בקפידה על ידי גְ'יָה לָאנְפּוֹ, החלטה שתהיה לה חשיבות גדולה בהתחשב במה שקרה באתר אחר-כך.
עד 1937 נתגלו בחפירות כ-200 מאובנים אנושיים שמקורם ביותר מ-40 פרטים, כולל חמש כיפות גולגולת כמעט שלמות.
באותה שנה נעצרו החפירות באתר בגלל הפלישה היפנית לסין.
ארבעה מבין הפועלים באתר נרצחו על ידי היפנים.
בקיץ 1941 הורה ויידנרייך להכין עותקים מכל העצמות שנתגלו משום שחשש (ובצדק) שאם תפרוץ מלחמה בין ארצות הברית ליפן היפנים ישתלטו על המעבדה.
בסתיו של אותה שנה נארזו כל הממצאים של האתר ונשלחו למפקח האמריקני של המכללה הרפואית במטרה שישלחו לארצות הברית, ואז הם נעלמו.
גורלם אינו ידוע וכל הניסיונות הרבים שנעשו מאז להתחקות על עקבות המשלוח כשלו.
מאובני העצמות שנתגלו באתר נחשבים בין התגליות החשובות ביותר בחקר האבולוציה האנושית, ואובדנם היה מכה קשה למחקר.
ב-2004 כינו הפלאואנתרופולוגים האמריקנים נואל בואז (Boaz) וראסל שהאן (Ciochon) את אובדן המאובנים .
ב-1949 התחדשו החפירות באתר, שתים עשרה שנים לאחר שהופסקו בשל המצב המדיני, והן חשפו ממצאים נוספים הכוללים חמש שיניים ורסיסים של עצמות הירך והשוק.
שנה אחר-כך נתגלתה מלתעה שלישית בחומר ששלח זדנסקי לאוניברסיטת אופסלה בתחילת שנות ה-20. בחפירות שנערכו ב-1959 נתגלתה בשכבה 10 לסת תחתונה שלמה יחסית של אישה מבוגרת.
בחפירות שניהל פֵּי וֶנְג'ונְג ב-1966 נתגלו מלתעה ושתי פיסות של שברי גולגולת, קדמי ועורפי.
מפיסות אלו ומפיסות של עצם הרקה שנחשפו ב-1934 וב-1936 (ולא נשלחו במשלוח שאבד ב-1941) שהיו שייכים לאותו פרט שוחזרה כיפת גולגולת כמעט בשלמותה וזו כיום כיפת הגולגולת המקורית היחידה של אדם פקין המצויה בידינו.
בחפירות שנערכו בג'וֹאוּקוֹאוּדְייֵן מ-1921 ועד 1966 נתגלו באתר שש כיפות גולגולת כמעט שלמות של אדם פקין, 19 חתיכות גדולות של גולגולות, פיסות רבות של גולגולות, 15 לסתות תחתונות בלתי שלמות, 157 שיניים, שלוש חתיכות של עצם הזרוע, עצם בריח אחת, עצם סהר אחת ושוקה.
בנוסף נמצאו באתר עצמות של קרוב ל-200 מיני חיות שאותן צד אדם פקין, בעיקר Pseudaxis grayi, מין נכחד הקרוב לאייל סיקה, שממנו נמצאו שרידים של למעלה מ-1,000 פרטים, הימצאות של בעלי חיים כדוגמת הקרנף והפיל מוכיחות כי האקלים היה אז חמים יותר.
כמו כן נתגלו זרעים של צמחים דוגמת Prunus padus (סוג של דובדבן), אגוזים, אורנים ואולמוס; ויותר מ-100,000 כלי אבן עשויים גבישי קוורץ, צור ואבן חול שמתוכם נבדקו כ-17,000 כלי אבן.
שכבות אפר עבות, עצמות וזרעים חרוכים ואבן גיר מפוחמת מעידים כי אדם פקין השתמש באש באופן סדיר, אם כי אין הוכחות כי ידע להצית אש.
חפירות שנערכו בשנים 1973-1972 חשפו באתר 4 בג'וֹאוּקוֹאוּדְייֵן מלתעה של הומו ספיינס.
ב-1961 קבעה מועצת המדינה את אתר איש פקין בג'וֹאוּקוֹאוּדְייֵן כאחד מאתרי המורשת החשובים שיש לשמר אותם.
ב-1983 יעדה עיריית בייג'ינג (שאתר ג'וֹאוּקוֹאוּדְייֵן נמצא בתחומה) את השטח סביב אתר אדם פקין לשימור, וב-1987 הכריזה אונסק"ו על המקום כאתר מורשת עולמית.
אתר מספר 1, הידוע גם כאתר אדם פקין היה הראשון שנתגלה ב-1921 לאחר הכוונה של פועלי מחצבה מקומיים.
האתר הוא מערה בהר עצמות הדרקון, גבעה מאבן גיר שנוצר בתור האורדוביק שאורכה 220 מטרים מצפון לדרום, רוחבה 190 מטרים ממזרח למערב ופסגתה בגובה 140 מטרים מעל פני הים ו-66 מטרים מעל קרקעית נחל הבָּאָרחֶה.
גודל המערה 140 מטרים ממזרח למערב, רוחבה בין 2 מטרים ל-40 מטרים מדרום לצפון בקיר הצפוני של המערה יש סדק ברוחב 7 מטרים.
למערה היו במקור שני פתחים, כאשר אדם פקין התיישב תחילה סמוך לפתח המזרחי ולאחר שזה התמוטט עקב בליה הוא עבר לצד המערבי.
המערה התמלאה בהדרגה במשקעים שהצטברו לעובי של 50 מטרים.
לפני 230,000 נטש אדם פקין את המערה משום שלא ניתן היה להתגורר בה יותר.
חפירות ראשונות בשנים 1921 ו-1923 חשפו עדויות למגורי אדם עד לפני 200,000 שנים.
המערה נחפרה ברציפות מ-1927 ועד 1937 ונתגלו בה כ-200 מאובנים של חלקי שלד אנושיים (מ-40 פרטים) שזוהו כשייכים למין הומו ארקטוס, יותר מ-10,000 כלי אבן, כמה שכבות אפר המעידות על שימוש באש, כמו גם מאובנים של קרוב ל-200 מיני חיות שונים.
מרבית הממצאים מחפירות אלו אבדו באורח טראגי במהלך מלחמת סין–יפן השנייה ולא נמצאו מאז.
החפירות התחדשו ב-1949 והובילו לגילויים של מאובנים וכלי אבן נוספים.
משום כך האתר הוא אחד מהמקורות הפוריים ביותר לממצאים מגיל הפליסטוקן התיכון.
עובי שכבת המשקעים בקרקעית המערה הוא 50 מטרים, המחולקים ל-17 שכבות.
13 שכבות נחפרו, כאשר גיל השכבה ה-13, בעומק של קרוב ל-40 מטרים, הוא כ-730,000 שנים, כלומר השכבות 14 עד 17 נוצרו לפני הפליסטוקן התיכון.
השכבה הנמוכה ביותר המכילה מאובנים הקשורים לאדם פקין היא השכבה העשירית המתוארכת לפני 500,000 שנים, והשכבה העליונה ביותר המכילה מאובנים הקשורים לאדם פקין היא השכבה השלישית, כלומר אדם פקין התגורר במערה במשך 260,000 שנים.
להלן פירוט הממצאים ב-13 השכבות שנחפרו:
בסך הכול הוצאו מהמערה כ-27,000 מ"ק של עפר.
קידוחי ניסיון שבוצעו בשכבות מתחת לשכבה ה-13 הוכיחו כי הן אינן מכילות מאובנים או כלי אבן ולכן מעולם לא נחפרו.
המדרון המזרחי הוא חלק מאתר אדם פקין ונחפר ב-1930, ב-1958 ובשנים 1979-1978 בידי משלחת מחקר רב-תחומית.
חפירות התבצעו עד לעומק של 7 מטרים דרך שכבות 6-3 וחשפו כלי אבן, עצמות חרוכות ואפר, ומאובנים של עופות, זוחלים ויונקים.
מערה שכונתה כך משום שיונים הרבו לפקוד אותה.
המערה חוברה לאתר אדם פקין על ידי הפועלים שעבדו במקום ב-1928. חפירות בשנים 1931-1930 חשפו עצמות אדם פקין (כולל לסת תחתונה, עצם הבריח ועצם הקודקוד), עדויות לשימוש באש (כולל מוט חרוך מכליל סיני (Cercis chinensis) שתוארך לפליסטוקן התיכון), וכלי אבן שסותת מקוורץ ואבן חול ירוקה.
המערה העליונה, השוכנת בחלקה העליון של "גבעת עצמות הדרקון", נתגלתה בחפירות של 1930 ונחפרה בשנים 1935-1934 כשבמהלך החפירה הוסר גג המערה והפתח הצופה צפונה.
אורכה 13.5 מטרים, ורוחבה 5.6 מטרים.
בחפירות נמצאו עדויות למגורי אדם במערה בתקופה שלפני 20,000 שנים עד 10,000 שנים.
המערה הייתה מחולקת בין אזור המגורים במפלס עליון לאזור הקבורה במפלס התחתון, כששקע במפלס התחתון שימש כמלכודת חיות טבעית.
ממצאים שנחשפו במערה כוללים שלוש גולגולות אנושיות ושרידים אחרים מלפחות שמונה פרטים שונים שזוהו כהומו ספיינס ארכאי, כלים וקישוטים עשויים מאבן ועצם מחוררים, ומספר רב של עצמות חיות כולל שלדים שלמים של יונקים גדולים שנלכדו במלכודת שבמפלס התחתון.
אבקה לבנה שפוזרה סביב השרידים שבמפלס התחתון מעידה על כך שדיירי המערה טיפחו סוג של טקס קבורה.
נכון ל-2012 נחפרו יותר מ-20 אתרי מאובנים בג'וֹאוּקוֹאוּדְייֵן, להלן תיאור וממצאים שנתגלו בחלק מהן.
אתר 2 - תחתית הסדק בסלע זה שגובהו 15 מטרים וכיוונו מצפון לדרום התמלא בשכבה של אדמה אדומה בגובה 2 מטרים והמאובנים שבו מתוארכים לפליסטוקן התיכון.
חפירות ב-1921 במקביל לאלו שבאתר אדם פקין חשפו מאובני יונקים כולל אוגר, קרנף וצבוע סיני ומגלוצרוס מהמין megaloceros pachyosteus.
אתר 3 - סדק בסלע זה שאורכו 8 מטרים, רוחבו פחות 4 מטרים וכיוונו ממזרח למערב התמלא בשכבה של ברקציה והמאובנים שבו מתוארכים לשלהי הפליסטוקן התיכון.
הסדק התגלה ב-1927 ונחפר ב-1933. נתגלו בו 56 מאובני יונקים כדורבן, שועל רקון, גירית וטיגריס.
אתר 4 - מערה בסלע כ-70 מטרים דרומית לאתר אדם פקין.
רוחבה 9.5 מטרים, גובהה 4 מטרים וכיוונה מצפון לדרום.
המערה התמלאה בשכבה של חול חרסית צהוב מעורבת בשברי אבן גיר והמאובנים שבה מתוארכים לשלהי הפליסטוקן התיכון.
המערה נחפרה בשנים 1937 עד 1938 ונתגלו בה כלי אבן, עצמות וזרעים חרוכים (עדות לשימוש באש) ומאובנים של תן ואייל.
חפירה נוספת ב-1973 חשפה מלתעה עליונה אנושית ושרידים מאובנים של ארבעים מיני יונקים, כולל מקוק טיבטי, חזיר, דוב וסוס.
מרבץ זה כ-60 מטרים מעל לקרקעית נחל הבָּאָרחֶה, המתוארך לפליוקן התחתון, התמלא בשכבות של חול וחצץ.
החפירות בשנים 1938-1937 חשפו מאובני יונקים כולל גחניים ועכברוש החזרן.
המערה החדשה – מערה זו, שנתגלתה ב-1967, מחוברת לאתר מס' 4 בחלקו הדרומי.
המשקעים שנוצרו בשקיעה הידרוסטטית במים עומדים אינם מכילים מאובנים או חפצים הקשורים לפעילות אנושית.
אתר 12 – נתגלה ב-1933 בשעה שנחפר אתר 3. שקע בצורת עמוד שקוטרו מטר שנוצר בתהליכי בליה והתמלא בחצץ אדום.
בחפירות התגלו מאובנים של 22 מיני חיות מתחילת הפליסטוקן, דוגמת טיגריס שנחרבי ו-procynocephalus wimani, מין פרימט שנכחד.
אתר 13 – מערה בגבעה מאבן גיר, כקילומטר דרומית לאתר אדם פקין וכ-50 מטרים מעל לקרקעית הנחל, שהכילה את הממצאים העתיקים ביותר לפעילות אנושית שנמצאו בג'וֹאוּקוֹאוּדְייֵן, מתחילת הפליסטוקן התיכון.
חפירות בקרקעית המערה הבנויה חרסית חולית חשפו כלי אבן, אפר עצמות חרוכות ומאובנים של כ-36 מיני יונקים, כולל אייל מהמין Megaloceros pachyosteus וטיגריס שנחרבי.
אתר 14 – מערה צרה באבן הגיר, כ-1,5 קילומטרים דרומית לאתר אדם פקין שהממצאים בה מתוארכים לתחילת הפליוקן והניבו כמה מהמאובנים העתיקים ביותר בג'וֹאוּקוֹאוּדְייֵן, שגילם כ-5 מיליון שנים.
חפירות ב-1933, 1951 ו-1953 של הקרקעית הדקה מאבן חול שנשחקה, כ-70 מטרים מעל לקרקעית הנחל חשפו יותר מ-600 מאובנים שלמים כמעט של 4 מיני דגים, כולם מהסוג בינית (ברבוס), שניים מהם נכחדו.
השכבה העליונה היא לס ושברי אבן גיר; השכבה האמצעית הכילה אפר, כלי אבן, עצמות וזרעים חרוכים; השכבה התחתונה בנויה מחרסית אדומה והכילה כלי אבן ומאובנים של עופות ו-33 מיני יונקים, כולל קרנף צמרירי ואיילים.
גיל הממצאים בין לפני 200,000 שנים ל-100,000 שנים, צעיר יותר מאתר אדם פקין.
בגבעת עצמות הדרקון נבנה מוזיאון המוקדש לממצאים שנתגלו במקום תוך התייחסות לממצאים דומים שנתגלו בעולם.
תיאור תנאי החיים של אדם פקין, שרידים, כלי אבן והעדויות על השימוש באש.
תצוגה של הממצאים מהמערה העליונה: מאובנים, כלי אבן, מחטי עצם וחפצים ששימשו לקישוט.
תצוגות של מאובנים של אדם קדמון שנתגלו במקומות אחרים בסין, בג'אווה ובאירופה.
הסבר על הגאולוגיה והדגמה של התפתחות בעלי החיים ובני האדם לאורך התקופות הגאולוגיות.
תצוגה של מאובנים של בעלי חוליות שנתגלו באתרים אחרים באזור.
תצוגה של מאובנים של בעלי חיים שניצודו על ידי אדם פקין, כולל טורפים מסוכנים לאדם דוגמת הטיגריס והדוב.
כמו כן ניתן לבקר באתר מספר 1, המערה שבה נתגלו עיקר הממצאים של אדם פקין ובמערה העליונה שבה נתגלו שרידים של הומו ספיינס.
ג'ואיש וורלד רוויו הוא עיתון אינטרנט יהודי אמריקאי, ובו טורי דעות, בדרך כלל בעלי נטייה שמרנית, שנוסד ב-1997.
מייסדו ועורכו הראשי של ה- JWR הוא העיתונאי יוצא "יתד נאמן", ו"וול סטריט ג'ורנל", בנימין ג'ולקובסקי (נולד בארצות הברית ב-1968), אשר הקים אותו בדצמבר 1997. משרדי העיתון נמצאים בבורו פארק, ברוקלין, ניו יורק.
הג'ואיש וורלד רוויו מופיע ומתעדכן מדי יום במהלך השבוע, למעט שבתות וחגי ישראל.
הוא בעל אופי דתי אורתודוקסי בדרך כלל, אף כי חלק גדול ממנו מוקדש גם לעניינים כלליים ויש בו גם כותבים חילוניים רבים, יהודים ולא יהודים.
מבחינה כלכלית - חברתית העיתון נוטה לכיוון השמרני.
הטורים המופיעים בו, מופיעים לעיתים קרובות גם בשורה ארוכה נוספת של עיתוני דפוס ואינטרנט אחרים.
בין הכותבים הקונסרבטיבים והנאו-קונסרבטיבים הידועים ביותר המרבים לכתוב בו: צ'ארלס קראוטהאמר, דניאל פייפס, פרנק גפני, דניס פרגר, דיאנה וסט, זאב חפץ, ג'ורג' ויל, קאל תומאס, דייוויד לימבו (האח של ראש לימבו), ואחרים.
בנוסף למאמרי הדעות כולל העיתון לעיתים קרובות גם קריקטורות / קומיקס פוליטי וכן מאמרי עצות לסוגיהם ועוד.
ג'ואי לין קינג היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית-יהודייה.
התפרסמה בזכות תפקידיה בסרטים "רמונה וביזוס", "וושינגטון על הכוונת", "דוכן הנשיקות", "דוכן הנשיקות 2", "דוכן הנשיקות 3" ובסדרת הטלוויזיה של רשת הולו "הפשע: ג'יפסי רוז", עליו זכתה במועמדויות לפרס אמי ולפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה.
קינג נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית, כבת הזקונים של הוריה, טרי וג'יימי קינג שקראו לה על שם סבה, ג'וסף.
הגדירה את הרקע הדתי שלה בתור "חלק יהודייה וחלק נוצרייה, אבל אני בעיקר יהודייה".
לה שתי אחיות גדולות, האנטר היילי קינג וקיילי קינג, שתיהן שחקניות.
היא למדה בבית הספר פיניקס ראנץ' בסימי ואלי.
בשנת 2006 החלה לשחק כאשר הייתה בגיל 7 והתגלתה בזכות הופעותיה בסדרות הטלוויזיה "החיים היפים של זאק וקודי", "מלקולם באמצע", "יריחו".
שנה לאחר מכן הופיעה בסרט "שמור עלי", בו גילמה את בתו של אדם סנדלר, שיחקה בסדרת המשטרה "CSI: זירת הפשע" ובסדרה הקומית "הפמליה" ברשת HBO כבתו של צ'אק לידל.
בשנת 2008 שיחקה לצדה של ג'ניפר קרפנטר בסרט האימה "שטח ההסגר" בתור הילדה החולה בריאנה.
קינג זכתה להערכה רבה גם על יכולת הדיבוב שלה בסרטי האנימציה "הורטון שומע מישהו" מ-2008 ו"עידן הקרח 3: שחר הדינוזאורים" מ-2009.
בשנת 2010 שיחקה קינג בתפקיד הילדה רמונה קימבי לצדה של כוכבת הנוער סלינה גומז בקומדיה "רמונה וביזוס", בנוסף קיבלה קינג ביקורות טובות על הופעתה בסדרה "הלוחשת לרוחות".
בשנת 2011 הופיעה קינג בדרמה הקומית "טיפש, מטורף, מאוהב" בתור מולי הילדה של קאל וויבר (סטיב קארל) ובסרט הפעולה "פלישה עולמית: קרב לוס אנג'לס".
גם השתתפה בוידאו קליפ לשיר "Mean", שכלול באלבומה השלישי של טיילור סוויפט.
בשנת 2012 השתתפה קינג בסרט גיבורי העל המצליח של כריסטופר נולאן "עלייתו של האביר האפל" בתפקיד טליה אל-גול בצעירותה, בעוד מריון קוטיאר גילמה את דמותה הבוגרת.
בנוסף, התארחה בסדרה "הבחורה החדשה" ברשת פוקס, ושיחקה בתפקיד הראשי של צ'ארלי מאיירס, בתה של אלכס (אמנדה פיט) בסדרה הרומנטית "שיפוץ רומנטי" ברשת NBC, אשר בוטלה לאחר 6 פרקים.
בשנת 2013 דיבבה קינג בפנטזיית ההרפתקאות "ארץ אוז" את בובת החרסינה הצעירה "צ'יינה גירל" ושיחקה בסרט הפעולה "וושינגטון על הכוונת" בתפקיד אמילי בתו של השוטר הפדרלי ג'ון קייל (צ'נינג טייטום).
שיחקה גם בסרט האימה "לזמן את הרוע", הראשון במסגרת היקום הקולנועי של לזמן את הרוע שבוים על ידי ג'יימס ואן.
בשנת 2014 שיחקה בסרטו של זאק בראף "הלוואי והייתי כאן", בתור גרייס בלום, בתם של שרה (קייט הדסון) ואיידן (בראף).
תרמה את קולה לסרט האנימציה "ילדי הקרון", לצדם של מקנזי פוי וזקרי גורדון.
בנוסף, שיחקה בסרטו של ג'יימס פרנקו "הקול והזעם" בדמותה של מיס קוונטין, לצדם של פרנקו וטים בלייק נלסון.
קינג הופיעה גם בטלוויזיה, בסדרת הדרמה-פשע "פארגו" ברשת FX Networks בהפקת האחים כהן.
קינג גילמה את דמותה של גרטה גרימלי, בתו של השוטר גאס גרימלי בגילומו של קולין הנקס.
היא שבה גם להופעת אורח בעונה השנייה.
בשנת 2016 הופיעה קינג בעונתה השלישית של סדרת גיבורי העל המצליחה "הפלאש" בתפקיד המטא-אנושית מג'נטה, ושיחקה בסרט המדע-בדיוני "היום השלישי: התחדשות" בבימויו של רולנד אמריך.
בשנת 2017 שיחקה בסרט "פורשים בסטייל", קומדיה שחורה בבימויו של זאק בראף ובכיכובם של מורגן פרימן ואלן ארקין.
בשנה זו גם שיחקה לצדו של ראיין פיליפה בסרט האימה "שבע משאלות", בתפקיד של קלייר שאנון, תלמידת תיכון שמגלה תיבת נגינה סינית שמעניקה לה שבע משאלות, אך בתמורה לכל משאלה היא הורגת בן אדם שהיא אוהבת.
בשנת 2018 שיחקה בסרט "דוכן הנשיקות" בתפקיד אל אוונס.
באותה שנה שיחקה בתפקיד הראשי בסרט האימה "סלנדרמן", בתפקיד וורן.
בנוסף הצטלמה לוידאו קליפ לשיר "Sue Me" של הזמרת סברינה קרפנטר.
באותה שנה שיחקה בסרט "קיץ 03" לצד ג'ק קילמר.
בשנת 2019 כיכבה לצד פטרישה ארקט בסדרת דרמת-הפשע "הפשע: ג'יפסי רוז" ברשת הולו, וגילמה את דמותה של הילדה ג'יפסי רוז בלנשרד.
קינג קיבלה מועמדות לפרס אמי לשחקנית ראשית במיני-סדרה או סרט ולפרס גלובוס הזהב באותה שנה.
באותה שנה שיחקה בעונה הרביעית של הסדרה הקומית "במשפחות הכי טובות" של רשת CBS בתור מורגן, בה משחקת אחותה האנטר קינג.
ב-2020 שיחקה בסרט ההמשך של "דוכן הנשיקות 2" בה שיחקה את אל אוונס.
בשנת 2021 יצא הסרט השלישי שבו שיחקה את אל אוונס בסדרת הסרטים "דוכן הנשיקות".
בשנת 2022 היא שיחקה באחד התפקידים הראשים בסרט רכבת הקליע כפרינס רוצחת שכירה.
בשנת 2023 היא השתתפה בווידאו קליפ לשיר "I Can See You" של טיילור סוויפט מתוך ההקלטה המחודשת של אלבומה השלישי speak now.
כיכבה בשנת 2024 בסרט "פרשה משפחתית" עם ניקול קידמן וזאק אפרון
קינג הייתה במערכת יחסים עם השחקן האוסטרלי ג'ייקוב אלורדי שכיכב לצדה בסרט הנעורים "דוכן הנשיקות", אך השניים נפרדו לפני צאת סרט ההמשך השני (מתוך שלושה).
בספטמבר 2019 החלה בזוגיות עם המפיק והבמאי האמריקאי סטיבן פיט לאחר שהכירו על סט הסדרה "הפשע: ג'יפסי רוז", הם התארסו ב-2 בפברואר 2022, ונישאו כשנה וחצי לאחר מכן ב-2 בספטמבר 2023.
יש לה קעקוע בעברית על העורף הנושא את שם המאכל שהתאהבה בו בתל אביב, חומוס, כשהגיעה לנופש בישראל מצילומי המיני-סדרה "We Were the Lucky Ones" ביחד עם קאסט ישראלי, במהלך מאי 2023.
באוקטובר 2023, קינג, יחד עם שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן.
פרס אמי לשחקנית ראשית במיני-סדרה או סרט טלוויזיה (2019)
פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - מיני-סדרה או סרט טלוויזיה (2020)
פרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או סרט טלוויזיה (2020)
פרס סטלייט לשחקנית הטובה ביותר - מיני-סדרה או סרט טלוויזיה (2020)במשפחות הכי טובותמורגן3 פרקים2020משפחת סימפסוןאדידיבוב; פרק: "The Hateful Eight-Year-Olds"Home Movie: The Princess Brideנכדהפרק: "Ultimate Suffering"2021Callsסקיילרדיבוב; פרק: "Mom"2022–הווהגרטל והאוגרפרדדיבוב; 30 פרקים2024היינו בני המזלהלינה קורץמיני-סדרהTBAניצוץ של אורוורןמיני-סדרה עתידית
ג'ואון אושאניווה הוא כדורגלן עבר ניגרי ששיחק בעמדת המגן השמאלי, ובעברו ערך 17 הופעות במדיה של נבחרת ניגריה.
אושאניווה החל את הקריירה שלו בקווארה יונייטד, ולאחר מכן שיחק גם בלובי סטארס ובשארקס.
ב-12 בספטמבר 2012 הגיע לישראל וחתם לארבע שנים במועדון ספורט אשדוד.
יום למחרת ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 1-2 נגד בית"ר ירושלים.
ב-6 ביולי 2015 חתם בהארט אוף מידלות'יאן הסקוטית תמורת 150 אלף אירו.
ב-11 בינואר 2012 ערך אושאניווה את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ניגריה.
אושאניווה זכה עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2013 וזומן לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014. ב-2018 חתם באקווה יונייטד מליגת העל הניגגרית.
ג'וזף "ג'ו" שוסטר היה קומיקסאי יהודי-קנדי-אמריקאי.
שוסטר ידוע בעיקר בשל דמות הקומיקס סופרמן, אותה יצר יחד עם ג'רי סיגל לחברת DC קומיקס והופיעה לראשונה בחוברת אקשן קומיקס מס' 1.
שוסטר נולד בטורונטו, קנדה למשפחה יהודית.
אביו, יוליוס, היגר מרוטרדם שבהולנד לקנדה והיה חייט ואמו, אידה, היגרה מקייב שבאוקראינה.
כנער עבד בחלוקת העיתון Toronto Star על מנת לעזור בפרנסת משפחתו.
במהלך עבודתו מצא שוסטר גלילי טפטים שעליהם החל לצייר ובכך התחיל את דרכו, בראיון האחרון שנתן ב-1992 נזכר בדבר ואמר כי:
בשנת 1924, עברה משפחתו של שוסטר לקליבלנד, אוהיו, ארצות הברית.
באוהיו החל שוסטר ללמוד בתיכון גלנוויל ושם התיידד עם שותפו לעתיד, ג'רי סיגל.
השניים החלו את עבודתם המשותפת בהוצאת פנזין מדע בדיוני בשם Science Fiction'''.
בשנת 1933 פרסמו סיגל ושוסטר סיפור קצר בשם "שלטונו של העל-אדם", אודות מדען המבצע ניסוי באדם אשר אסף בבית תמחוי ומעניק לו כוחות על.
לאחר שקיבל את כוחותיו החדשים, האיש מנסה להשתלט על העולם ורוצח את המדען, אך לבסוף מאבד את כוחותיו וחוזר לבית התמחוי.
הדמות מהסיפור, אותו כתב סיגל ואייר שוסטר, הייתה מושפעת מרעיון העל-אדם של פרידריך ניטשה והייתה שונה מאוד מדמותו של סופרמן כפי שהוא מוכר כיום.
במשך למעלה מחמש שנים לאחר פרסום הסיפור המקורי ניסו השניים למכור את הדמות שיצרו למו"לים שונים, תוך שהם משנים את הדמות ואת סיפור הרקע שלה לחייזר הנשלח כתינוק לכדור הארץ ומשתמש בכוחותיו לטובת האנושות.
בעיצובו של סופרמן הושפע שוסטר מדמויותיהם של דאגלס פיירבנקס והרולד לויד ואילו את שמו (קלארק קנט) ביסס סיגל על קלארק גייבל וקנט טיילור.
את הזכויות על הדמות מכרו לבסוף לחברת "National Periodical Publications", לימים DC קומיקס, בתמורה ל-130 דולר אמריקאי וחוזה עבודה ככותבים בחברה.
סיפור העלילה הראשון של סופרמן פורסם ב-18 באפריל 1938 בחוברת אקשן קומיקס מס' 1 (על שער החוברת כתוב "יוני 1938"), אנתולוגיית קומיקס שכללה תשעה סיפורים נוספים שאינם קשורים זה לזה.
המאבק על זכויות היוצרים של סופרמן
לאחר שעזב שוסטר את העבודה על סופרמן הוא המשיך לעבור כמאייר קומיקס, אך נאלץ להפסיק לאייר בעקבות לקות ראייה ממנה סבל.
במשך עשרות שנים ניהלו שוסטר וסיגל מאבק משפטי במטרה לקבל חלק גדול יותר מהרווחים העצומים שהניבה דמותו של סופרמן.
בשלהי שנות השבעים נטשו השניים את המאבק המשפטי לטובת מאבק ציבורי על דעת הקהל ויצרו פרסום שלילי לחברת האחים וורנר (בעלת השליטה בחברת DC קומיקס), אשר הפיקה באותן שנים את סרט הקולנוע המבוסס על הדמות.
לבסוף הסכימה וורנר לשלם לשניים פנסיה קבועה בסך $20,000 והוצאות רפואיות לכל ימי חייהם.
בעיר הולדתו, טורונטו נקרא רחוב על שמו.
בשנת 2005 נקרא על שמו פרס ג'ו שוסטר ליוצרי קומיקס קנדיים והוא הונצח בהיכל התהילה של יוצרי הקומיקס הקנדיים, אשר אף הוא קרוי על שמו.
שוסטר נפטר בגיל 78 ב-30 ביולי 1992 בשל אי ספיקת לב.
ג'ואי ורה (נולד ב-24 באפריל 1963) הוא בסיסט הבי מטאל אמריקאי מלוס אנג'לס שבארצות הברית.
ורה מוכר בעיקר בתור בסיסט להקת ארמורד סיינט ובתור בסיסט לשעבר בפייטס וורנינג ובאנתרקס.
ג'ואי פרנקלין בראג הוא שחקן אמריקאי-יהודי, הידוע בעיקר בשל תפקידו כג'ואי רוני מהסדרה הקומית של ערוץ דיסני "ליב ומאדי".
בארג נולד בעיר יוניון סיטי שבאזור מפרץ סן פרנסיסקו, קליפורניה.
בילדותו, שיחק הוקי קרח בתיכון.
+שנהסרטתפקידהערות2015The Outfieldאוסטין יורק2018אב השנהבןTBAReachריצ'רדSid Is Deadסיד סנדאגר
ג'וֹאוּ צ'וּנְפֵיי (בסינית: 周群飞, בפין-יין Zhōu qúnfēi; נולדה ב-1970) היא מיליארדרית סינית, יזמית סדרתית בתחום הטכנולוגיה, ייסדה את החברה "לנז טכנולוגיה", החברה המובילה בעולם לייצור מסכי מגע.
אחרי שרשמה את החברה שלה בשוק ChiNext בשנזן במרץ 2015,
בינואר 2021 הוערך הונה במעל 17 מיליארד דולר.
במהלך ההנפקה של 2015, נסק הונה של ג'ואו (המחזיקה ב-87.9% מהמניות, בשווי 7.2 מיליארד) ב-452%, ובכך עקפה את צֶ'ן לִיחְווָה בטבלת עשירות סין.
היא האישה העשירה בעולם שעשתה את הונה בעצמה ואחת הנשים העשירות במגזר הטכנולוגי.
הונה הוערך בכ-10 מיליארד דולר, מה שהפך אותה (באופן זמני) לאישה העשירה בסין.
ג'ואו צ'ונפיי נישאה למנהל שלה לשעבר במפעל, ילדה בת, והתגרשה.
בשנת 2008, התחתנה עם גֶ'נְג ג'וּנְלונְג (郑俊龙), עמית מפעל ותיק שכיום נמצא בחבר במנהלים של לנז טכנולוגיה ולו 1.4% מניות בחברה.
יש להם בן הגר בבית המשפחה, השווה 27 מיליון דולר, בהונג קונג.
ג'וֹזֶף פְרַנְסִיס (גּ'וֹאִי) טְרִיבְיָאנִי גּ'וּנְיוֹר Tribbiani Junior; נולד ב-9 בינואר 1968) הוא דמות בדיונית בסיטקום האמריקאי של רשת NBC "חברים" ושל הסדרת בת שלה "ג'ואי", המגולמת על ידי השחקן מאט לה בלאנק.
ג'ואי הוא שחקן אמריקאי ממוצא איטלקי הנאבק להכרה.
הוא מתגורר בניו יורק עם שותפו לדירה וחברו הטוב ביותר, צ'נדלר בינג, ומתרועע עם קבוצת חברים מלוכדת - צ'נדלר בינג, רוס גלר, מוניקה גלר, רייצ'ל גרין ופיבי בופה.
ג'ואי כנראה נולד בשנת 1968, שכן הוא ציין שהיה בן 13 בשנת 1981. הוא בא ממשפחה איטלקית אמריקאית של שמונה ילדים מהם הוא הבן היחיד.
אביו הוא ג'וזף טריביאני האב (רוברט קוסטנזו) ואמו היא גלוריה טריביאני (ברנדה ואקרו).
לג'ואי יש שבע אחיות: מרי תרזה (מימי ליבר/כריסטינה ריצ'י), מרי אנג'לה (הולי גניר ), דינה (מרלה סוקולוף), ג'ינה (דראה דה-מתאו), טינה (ליסה מאריס), ורוניקה (דינה מיסלי), וקוקי (אלכס מנסס ).
כילד, נקלע לעיתים קרובות לתאונות מביכות.
כמו גם, היה לו גם חבר דמיוני בשם מוריס, שהיה קאובוי חלל.
ג'ואי הוא בעל לב טוב, נעים מזג, אכפתי, מצחיק, נאמן ומגונן כלפי כל חבריו.
עם זאת הוא רודף שמלות, לא משכיל ומובטל רוב הזמן.
הוא אוהב אוכל ונשים ומצליח עם בני המין השני יותר מכל חברי הקבוצה האחרים.
בניגוד לאישיותו כחביב הנשים, יש לו גם צד ילדותי מובהק.
הוא נוהג לישון עם האגזי, בובת הפינגווין שלו, אותו הוא לא מסכים לחלוק אפילו עם אמה, בתם הפעוטה של רוס ורייצ'ל.
בנוסף, יש לו בובה אותה הוא מכנה אלישיה מאי אמורי, אשר את תחפושת הבוקרת שלה לקחו רייצ'ל ופיבי לתחרות יופי אשר אמה התמודדה וזכתה בגביע ובפרס על סך אלף דולר.
ג'ואי חובב משחקי וידאו, כדורגל שולחן, כמו גם מאכילת כריכים ופיצה וידוע כאחד "שלא מתחלק באוכל שלו".
הוא נוהג לצפות הרבה בטלוויזיה יחד עם צ'נדלר, בייחוד ב"משמר המפרץ", ומכנה את הטלוויזיה שלו "סטיבי" ואת כורסת הטלוויזיה שלו "רוזיטה".
בתור שחקן עם קריירה מדשדשת הוא כל הזמן מחפש עבודה.
הוא הוסמך לכמורה בפרק "האחד עם האמת על לונדון", וניהל גם את טקס החתונה של מוניקה וצ'נדלר וגם את חתונתם של פיבי ומייק.
לג'ואי יש קשיים בהבנת מתמטיקה פשוטה ובאחד הפרקים נדרש למחשבון כדי לחבר 500 ועוד 500. בפרק אחר התברר כי מידת כפות הרגליים שלו קטנה באופן חריג, עובדה שהוא שומר בסוד ומאוד רגיש בנוגע אליה.
בספורט, ג'ואי אוהד את קבוצת הבייסבול הניו יורק יאנקיז ולזמן קצר את הניו יורק מטס, את הלוס אנג'לס קליפרס והניו יורק ניקס בכדורסל, את הניו יורק ג'איינטס והניו יורק ג'טס בפוטבול ואת הניו יורק ריינג'רס בהוקי קרח.
בסדרת הבת שלו מוצא לו בת זוג שלו קבועה.
אחד ממשפטי הפתיחה המפורסמים ביותר שלו הוא: "How you doin?".
מתואר על ידי שאר דמוית הסדרה כאדם שפוגש נשים, יוצא איתן לדייט אחד, שוכב איתן ולעולם לא יוצר איתן קשר שוב.
בנוסף הוא מתואר כאיש לא משכיל עם אינטליגנציה נמוכה.
ג'ואי התחיל בקריירת המשחק שלו לאחר שסירב ללכת בעקבות אביו ולהיות שרברב.
הוא התחיל להשתלב במקצוע המשחק כשעשה את עבודות הבמה בהפקה של "פינוקיו".
שיחק גם בסדרה "ימי חיינו", שם שיחק את הדוקטור דרייק רמורה.
ג'וזף תומאס הוא שחקן אנגלי, המוכר בעיקר מהופעתו בתפקיד סיימון קופר בסיטקום של ערוץ E4 "קרועים" ובדמות קינגסלי אוון בדרמה הקומית של ערוץ 4 "Fresh Meat".
תומאס נולד בצ'למספורד שבמחוז אסקס.
יש לו שלושה אחים צעירים ממנו.
אחר כך למד היסטוריה בפמברוק קולג' באוניברסיטת קיימברידג'.
תומאס היה חבר במועדון הדרמה של האוניברסיטה "פוטלייטס" יחד עם חברו לסדרה "קרועים" סיימון בירד.
בירד ותומאס שימשו כנשיא וגזבר בפוטלייטס בשנים 2005 ו-2006.ד הוא סיים את לימודי התואר בהיסטוריה בשנת 2006.
אחרי סיום הלימודים היה תומאס שותף לדירה עם בירד ועם בוגר פמברוק וחבר פוטלייס נוסף ג'וני סוויט.
אחרי שנכנס לתחום המשחק בפוטלייטס, הופיע תומאס עם סטודנטים עמיתים מקייברידג' בפסטיבל הפרינג' באדינבורו בהפקה של המחזה "סוף טוב הכול טוב" בבימויו של דאנקן בארט.
אחרי סיום הלימודים באוניברסיטה החל תומאס לשחק באופן מקצועי.
תומאס הופיע בצמד יחד עם סוויט במופע בשם "The Jonny and Joe Show" שהועלה בפסטיבל הפרינג' של אדינבורו.
הפריצה הגדולה של תומאס הייתה בתפקיד סיימון קופר בסדרה הקומית "קרועים", ובסרט הקולנוע שנעשה על פי הסדרה "קרועים: הסרט".
יחד עם בירד ועם סוויט הם כתבו את התוכנית "Chickens", תוכנית מערכונים סאטירית על שלושה סרבני מצפון במלחמת העולם הראשונה.
התוכנית הוצעה כחלק מהסדרה "Comedy Showcase".
שידור הבכורה של הסדרה היה בספטמבר 2011, ואחר כך הוזמנה עונה מלאה.
בהמשך כיכב תומאס בסיטקום "Fresh Meat" בתפקיד קינגסלי אוון.
הוא גילם מורה למתמטיקה בפרק הראשון בעונה השנייה של הסדרה הקומית "שלישייה".
ב-2017 החל תומאס לככב בסיטקום "White Gold" יחד עם ג'יימס באקלי, שכיכב לצדו בסדרה "קרועים".
ב-2010 החל תומאס לצאת עם השחקנית האנה טוינטון.
השניים התארסו בתחילת 2017.באוקטובר 2022 הם הכריזו על לידת בתם הראשונה.
ג'ו ואן ורג'יני סקוט, הידוע בשם הבמה שלו ג'ואי באדאס , הוא ראפר, מפיק, ושחקן אמריקאי.
ג'ואי באדאס נולד וגדל בברוקלין, ניו יורק, והקים את קבוצת ההיפ הופ פרו ארה, שאיתם הוציא שלושה מיקסטייפים.
הוא הוציא את המיקסטייפ הראשון שלו "1999" ביוני 2012, וקיבל שבחים מהמבקרים.
בספטמבר 2012 הוא הוציא את המיקסטייפ השני שלו "Rejex", ואת "Summer Knights" ביולי 2013. את אלבומו הראשון "$$.B4.DA" הוציא בינואר 2015. ביולי 2016, ג'ואי באדאס הופיע בפעם הראשונה בטלוויזיה בסדרה "מר רובוט".
אלבומו השני "$$ALL AMERIKKKAN BADA" יצא באפריל 2017.
באוקטובר 2010, ג'ואי באדאס העלה סרטון של עצמו מבצע פרייסטייל באתר יוטיוב.
הסרטון הועלה מחדש לאתר ההיפ הופ האמריקאי WorldStarHipHop.
הפריסטייל תפס את תשומת הלב של ג'וני שייפס, מנכ"ל Cinematic Music Group, שנהיה אחר כך המנהל של ג'ואי באדאס.
בתחילת 2012, ג'ואי באדאס וקפיטל סטיז הוציאו סרטון לשיר "Survival Tactics" בערוץ היוטיוב שלהם "PROfckingERA".
בפברואר 2012, פרו ארה הוציאו את המיקסטייפ הראשון שלהם, "The Secc$ Tap.e".
ביוני 2012, ג'ואי באדאס הוציא את המיקסטייפ הראשון שלו, "1999".
לשיר "Waves" מהאלבום יצא וידאו קליפ ביוני 2012. המיקסטייפ העלה את הפופולריות שלו מיידית בראפ האנדרגראונד.
המגזין קומפלקס מיקם את האלבום במקום ה-38 ברשימת האלבומים הטובים ביותר של 2012 והאתר HipHopDX כתב שהוא המיקסטייפ הטוב ביותר של 2012. בספטמבר 2012, הוא הוציא מיקסטייפ נוסף בשם Rejex, שבו היו כל השירים שהקליט ולא הגיעו ל-1999.
לאחר כך, הראפר האמריקאי מק מילר ביקש מג'ואי באדאס שיעבדו ביחד.
בדצמבר 2012 היו שמועות שג'ואי באדאס ייחתם לחברת התקליטים Roc Nation של ג'יי זי, אך בינואר 2013 הוא הפריך את השמועות ואמר שהוא מעדיף להישאר עצמאי מאשר לחתום לחברת תקליטים גדולה.
ב-21 בדצמבר 2012 פרו ארה הוציאו את המיקסטייפ " P.E.E.P: The aPROcalypse".
בתשעה בנובמבר, 2012, ג'ואי באדאס הוציא שיר ביחד עם הראפר אב-סול שהופק על ידי לי באנון בשם "Enter the Void" ביחד עם "Waves".
השירים היו הראשונים שלו שיצאו רשמית.
ב-14 בינואר 2013, הוא הוציא את הסינגל הראשון מהמיקסטייפ השני שלו Summer Knights, ששמו "Unorthodox", שהופק על ידי די ג'יי פרמייר.
ב-8 בפברואר, הוא הוציא וידאו קליפ בשיתוף הראפרים ביג קריט וסמוק די-זי-איי בשם "Underground Airplay".
השיר הופיע במיקסטייפ של חברת הבגדים Eckō Unltd.
ב-13 במרץ 2013, ג'ואי באדאס הוציא סרטון לשיר "Unorthoox".
ב-21 במרץ 2013, הוא התחיל סיבוב הופעות ביחד עם פרו ארה, וקבוצות ההיפ הופ דה אנדראצ'יברס והפלאטבוש זומביז.
ב-26 במרץ 2013, וכרז שג'ואי באדאס יהיה חלק מרשימת הראפרים החדשים של מגזין ההיפ הופ XXL.
ב-29 באוקטובר 2013, יצא המיני-אלבום Summer Knights EP.
במיני אלבום היו ארבעה שירים מהמיקסטייפ באותו השם, ושלושה שירים חדשים כולל רמיקס.
כשיצא, האלבום התחיל מקום 48 ב-מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ של בילבורד.
באוגוסט 2014, ג'ואי באדאס הופיע בסרט קצר דמוי אוטוביוגרפיה בשם No Regrets, שבוים על ידי ריק קורדרו.
במרץ 2016, בריאיון לרדיו שייד 45 הסביר ג'ואי באדאס ש"זה היה החלום שלי לשחק מאז שאני בכיתה ח'.
ואני מרגיש שהמוזיקה עזרה לי לרדוף את החלום הזה."
בארבעה באוגוסט, 2014 ג'ואי באדאס הוציא את הסינגל הראשון מאלבום הבכורה שלו שטרם יצא "Big Dusty", והוציא את הווידאו קליפ שמונה ימים לאחך כך.
ב-30 בספטמבר, הוא הוציא את הסינגל השני מהאלבום "Christ Conscious" דרך הטלוויזיה.
ב-23 בדצמבר, הסינגל הרביעי מהאלבום, "Curry Chicken" יצא.
ב-13 בינואר ג'ואי באדאס הופיע בתוכנית הטלוויזיה The Tonight Show Starring Jimmy Fallon וביצע את השיר "Like Me" ביחד עם שלושה ראפרים אחרים.
האלבום קיבל שבחים רבים מהמבקרים.
בשלושה בספטמבר, 2015, הוציא ג'ואי באדאס ביחד עם הראפר הקוריאני טאבלו סינגל בשם "Hood".
בשישה באוקטובר, 2015, הוא הוציא סינגל ביחד עם להקת האינדי רוק הבריטית גלאס אנימלס סינגל בשם "Lose Control".
בארבעה במרץ, 2016, ג'ואי באדאס הופיע בפעם הראשונה בטלוויזיה, בסדרת הדרמה "Mr.
Robot" ברשת USA, בתפקיד לאון, סוכן בצבא האופל.
ב-26 במאי הוא הוציא סינגל נוסף בשם "Devastated".
השיר הגיע למקום 25 ברשימת Bubbling Under Hot 100 Singles של המגזין בילבורד, והיה השיר הכי מצליח של ג'ואי באדאס (כאמן סולו).
הסינגל הסמך כזהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי ב-6 בינואר 2017. ב-20 בינואר 2017, ג'ואי באדאס הוציא את הסינגל "Land of the Free".
ב-7 באפריל 2017, ג'ואי באדאס הוציא את אלבומו השני, "$ALL AMERIKKKAN BADDA".
בשנת 2019 השתתף כשחקן בסדרת הטלוויזיה "וו טאנג קלאן: סאגה אמריקאית" ברשת הולו שיצר ריזה.
בשנת 2021 החל לגלם את יוניק, אחת הדמויות הראשיות בסדרת הדרמה "Power Book III: Raising Kanan" של רשת Starz.
ביולי 2022, ג'ואי באדאס הוציא את אלבומו השלישי, "2000".
בריאיון עם המגזין XXL, ג'ואי באדאס הצהיר שהוא מושפע מנאז, טופאק שאקור, בלאק ת'וט, אם אף דום, ג'יי דילה, אנדרה 3000, ג'יי זי, והנוטוריוס בי.
ג'ואי באדאס גם הושווה לנאס בתקופת Illmatic.
בינואר 2015, ג'ואי באדאס נעצר והואשם על כך שלכאורה תקף ושבר את האף של שומר ראש לפני הופעה שלו.
הרב ד"ר יוסף-יהושע (ג'ו) שווארץ (23 במרץ 1899 – ינואר 1975) היה מנהל המערך של הג'וינט באירופה בתקופת השואה ואחריה.
הוא עמד בראש פעילות סיוע והצלה שתמכה באלפי יהודים בתקופת השואה באירופה הכבושה בידי גרמניה הנאצית, וכן ביהודים שהיו בשטחי ברית המועצות שלא נכבשו.
בהמשך היה סגן יושב ראש המגבית היהודית המאוחדת וסגן נשיא הבונדס.
ג'ו שווארץ נולד ב-1899 בנובה אודסה שבאימפריה הרוסית (כיום באוקראינה).
נקרא על שם דודו מצד אמו, הרב יוסף יהושע פרייל], שהיה מהמשתתפים בקובץ "יגדיל תורה" ונפטר לפני לידתו של ג'ו שווארץ.
ב-1907 היגר לארצות הברית, עם הוריו, אברהם-נחמן וגולדה-מרים, ועם ארבע אחיותיו.
בארצות הברית נולדו שתי אחיותיו הצעירות ואחיו הצעיר.
בשנים 1915–1921 למד בישיבת רבינו יצחק אלחנן בניו יורק והוסמך לרבנות.
ב-1928 נולד לו ולאשתו, השחקנית דורה ראשבק, בנם היחיד, נתן.
באותה שנה קיבל תואר דוקטור במזרחנות מאוניברסיטת ייל.
לאחר מכן הרצה באוניברסיטה האמריקאית בקהיר ובשנים 1930–1933 לימד באוניברסיטת לונג איילנד .
דיבר אנגלית, יידיש, גרמנית, צרפתית, עברית, ערבית, ארמית ואשורית.
עבד בארגון רווחה יהודי בברוקלין וב-1939 החל לעבוד בג'וינט בתפקיד מזכיר.
בשנת 1940 עבר מטעם הג'וינט לאירופה.
הוא הגיע לפריז יום לפני נפילתה בידי גרמניה הנאצית, סייע לנציג הג'וינט בצרפת (ולאחר מכן בדרום צרפת) הרברט קצקי (Herbert Katzki) בהשמדת מסמכי הג'וינט במשרד הג'וינט בעיר, וברח לבורדו, שם פתח משרד סיוע לפליטים.
לאחר המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה עבר משרד הג'וינט באירופה לליסבון.
הוא סייע ליהודים להגר מאירופה וכן לנרדפי נאצים אחרים, בהם הסופר היינריך מאן, והעביר כספים לארגוני הצלה של מבוגרים וילדים.
שווארץ ואנשיו סייעו לילדים שהופרדו מהוריהם בעת מעברי הגבול מצרפת הכבושה לספרד הנייטרלית, ולפליטי הנאצים שאיבדו את כל רכושם בעת הבריחה.
בהמשך סייע שווארץ לדיפלומט הפורטוגלי ארישטידש דה סוזה מנדש שפוטר עקב פעילותו להצלת יהודים.
שווארץ מינה את סאלי מאייר לנציג הג'וינט בשווייץ, סייע להעפלה והקים באיסטנבול משרד נוסף של הג'וינט.
כספים שהצליח לגייס בארצות הברית הועברו לארגוני התנגדות והסתרת יהודים באירופה הכבושה, והגיעו בין היתר גם לתנועת ההתנגדות הצרפתית ולצבא היהודי.
כספים נוספים הגיעו לגטו ורשה, דרך השליח יצחק גיטרמן, ואף סייעו במימון מרד גטו ורשה.
לאחר תחילת הניצחונות של בעלות הברית בצפון אפריקה, בסוף 1942, החל בקשרים עם יהדות צפון אפריקה.
בקיץ ובסתיו 1943 ביקר בארץ ישראל וארגן משלוחי מזון, בגדים וציוד סיוע גם לפליטים יהודים בברית המועצות ובטרנסניסטריה.
ניסה לסייע לסאלי מאייר במשא ומתן עם קורט בכר, בו ניסו נציגים יהודים שונים של יהדות הונגריה, בהם ישראל קסטנר, להציע כופר לבכר בתמורה להצלת יהודים בהונגריה.
ביולי 1944 נפגשו באיסטנבול פעילי המוסד לעלייה ב' שאול מאירוב ואליעזר קפלן עם ג'ו שוורץ וראובן רזניק, נציגי הג'וינט באירופה ובמזרח התיכון, ובעקבות הפגישה הסכים הג'וינט לממן 75% מההוצאות על אוניות מעפילים.
לאחר המלחמה ארגן שווארץ את פעילות הג'וינט בצרפת.
הוא שלח צוותים של הג'וינט למחנות העקורים בגרמניה וניסה לשלוח צוותי ג'וינט לארצות מזרח אירופה, בעיקר להונגריה, רומניה ופולין.
הוא ביקר במחנות העקורים כחבר בוועדת ארל הריסון בשליחות הנשיא טרומן, ועדה שלאחר ביקורה פרסמה את דו"ח הריסון.
לשווארץ היה חלק בכתיבת הדו"ח.
דו"ח זה היה בעל השפעה מרכזית בהחלטתו של טרומן לתמוך בהגירה יהודית לארץ ישראל למען פתרון שאלת העקורים.
עוד סייע שווארץ לארגון "הבריחה".
ארגון הג'וינט ביקש לא להזדהות עם הציונות כדי לא להתנגש עם הבריטים, ששלטו בארץ ישראל, שכן הג'וינט נזקק לאישור הבריטים לשם פעילותו באירופה, וכן מכיוון שארגון הג'וינט הוקדש לרווחתם של יהודים בכל העולם ולא רק לרווחת הציונים באופן ספציפי.
עם זאת, באוגוסט 1948, לאחר עזיבת הבריטים את ארץ ישראל, אישר שווארץ סיוע של הג'וינט לעלייה ההמונית.
ב-1950 מונה לסגן יושב ראש המגבית היהודית המאוחדת.
ג'ואו אנלאי (בסינית: 周恩来, בפין-יין: Zhōu Ēnlái; 5 במרץ 1898 – 8 בינואר 1976) היה ראש הממשלה הראשון של הרפובליקה העממית של סין.
הוא כיהן כראש ממשלת סין מאוקטובר 1949 עד מותו בינואר 1976. שירת תחת היושב ראש מאו דזה-דונג והיה בזמן שהמפלגה הקומוניסטית עלתה לשלטון, ומאוחר יותר עסק בביסוס שליטתה, בגיבוש מדיניות החוץ, ובפיתוח הכלכלה הסינית.
הוא היה דיפלומט וכיהן כשר החוץ הסיני מ-1949 עד 1958. ניהל את ועידת ז'נבה ב-1954 ואת ועידת באנדונג ב-1955, ועזר לתאם את ביקורו של ריצ'רד ניקסון ב-1972 בסין.
הוא עזר לנסח מדיניות מפוקחת בנוגע לסכסוכים המרים עם ארצות הברית, טאיוואן, ברית המועצות (אחרי 1960), הודו ווייטנאם.
ג'ואו שרד את הטיהורים של בכירים אחרים במהלך המהפכה התרבותית.
בעוד מאו הקדיש את רוב שנותיו המאוחרות למאבק פוליטי ולעבודה אידאולוגית, ג'ואו היה הכוח המניע העיקרי מאחורי ענייני המדינה במהלך רוב המהפכה התרבותית.
ניסיונותיו להקל על הנזק של "המשמרות האדומים" ועל מאמציו להגן על אחרים מזעמם, הפכו אותו לפופולרי מאוד בשלבים המאוחרים יותר של המהפכה התרבותית.
כשבריאותו של מאו החלה להידרדר בשנים 1971 ו-1972, נבחר ג'ואו על ידי הוועד המרכזי לסגן יושב ראש ראשון של המפלגה הקומוניסטית בשנת 1973, ובכך סומן כמיועד להיות יורשו של מאו.
עם זאת, הוא עדיין נאבק נגד כנופיית הארבעה על הנהגת סין.
הוא נראה בפעם האחרונה בציבור בינואר 1975. לאחר מכן נזקק לטיפול רפואי, ומת כעבור שנה.
לאחר מותו התפתחה מחאה ציבורית גדולה בבייג'ינג נגד כנופיית הארבעה, שהובילה לתקרית כיכר טיין-אן-מן.
דנג שיאופינג הצליח לסלק את כנופיית הארבעה באופן פוליטי והפך למנהיג החשוב ביותר ב-1978.
ג'ואו אנלאי נולד בעיר שבמחוז ג'יאנגסו.
משפחת ג'ואו הייתה במקור מ, במחוז ג'ג'יאנג, אבל סבו, ג'ואו פנלונג, והסבא שלו, ג'ואו ג'אנג, היו הראשונים מבני המשפחה שעברו למחוז בו הוא נולד, בהיותם פקידי הקיסר שעברו לעיתים למחוזות אחרים.
הוא נולד למשפחה משכילה שנפגעה על ידי המיתון הכלכלי בסוף המאה ה-19. מה שאילץ את אביו לנדוד מעיר לעיר.
אביו לא הצליח בחייו האישיים, ונסחף על פני סין בעיסוקים שונים: עבד בבייג'ינג, שאנדונג, אנהוי, שניאנג, מונגוליה הפנימית וסצ'ואן.
מאוחר יותר נזכר ג'ואו אנלאי שאביו היה תמיד רחוק מהבית ובדרך כלל לא היה מסוגל לפרנס את משפחתו.
זמן קצר לאחר הלידה, ג'ואו אנלאי אומץ על ידי אחיו הצעיר של אביו, שהיה חולה בשחפת.
דודו נפטר זמן קצר לאחר האימוץ, ואת ג'ואו אנלאי גידלה אלמנתו, ששמה היה צ'ן.
גם היא הייתה ממשפחה מלומדת וקיבלה חינוך ספרותי מסורתי.
על פי דבריו של ג'ואו עצמו, הוא היה קרוב מאוד לאמו המאמצת ורכש ממנה את התעניינותו בספרות ובאופרה הסינית.
דודתו לימדה את ג'ואו לקרוא ולכתוב בגיל צעיר.
ב־1910 הציע דודו האחר של ג'ואו, אחיו הגדול של אביו, לדאוג לג'ואו.
וג'ו נשלח אל דודו במנצ'וריה.
את ראשית חינוכו רכש בבית.
מאוחר יותר עבר לבית ספר עם גישה מודרנית, שבנוסף לנושאים חדשים כמו אנגלית ומדעים, נחשף ג'ואו גם לכתבי הרפורמים והרדיקלים סיניים.
בגיל ארבע-עשרה אמר ג'ואו כי המוטיבציה שלו לחינוך היא "להיות אדם גדול שייקח על עצמו את האחריות הכבדה של המדינה בעתיד."
בשנת 1913 הועבר דודו של ג'ואו לטיינג'ין, שם ג'ואו נכנס לבית הספר התיכון המפורסם ננקאי.
בית הספר התיכון "ננקאי" נוסד על ידי יאן שיו, חוקר ונדבן בולט ועמד בראשו ג'אנג בולינג, אחד המחנכים הסינים החשובים ביותר במאה ה-20. שיטות ההוראה של ננקאי היו חריגות בסטנדרטים הסיניים העכשוויים.
כאשר ג'ואו החל ללמוד, הוא אימץ את המודל החינוכי המשמש בארצות הברית.
המוניטין של בית הספר, עם סדר יום קשיח וקוד מוסרי קפדני, משכו סטודנטים רבים שהתבלטו מאוחר יותר בחיים הציבוריים.
ג'ואו התגלה כתלמיד מוכשר, ומאוחר יותר תמכו בהמשך לימודיו ביפן ובצרפת.
ג'ואו עשה חייל בלימודיו בננקאי: הוא הצטיין בסינית, זכה בכמה פרסים במועדון הוויכוחים בבית הספר, ונעשה עורך עיתון בית הספר בשנה האחרונה שלו.
ג'ואו היה גם פעיל מאוד במשחק ובהפקת דרמות ומחזות בבית הספר.
השתתפותו בדיונים ובהופעות על הבמה תרמו לדיבורו ולכישוריו.
ג'ואו עזב את ננקאי מתוך רצון עז להמשיך בשירות הציבורי ולהשיג את הכישורים הדרושים לכך.
בעקבות רבים מחבריו ללימודים, ג'ואו נסע ליפן ביולי 1917 ללימודים נוספים.
במהלך שתי שנותיו ביפן, ג'ואו בילה את רוב זמנו בבית הספר התיכון הגבוה של מזרח אסיה, בית ספר לשפות לתלמידים סינים.
לימודיו של ג'ואו נתמכו על ידי דודיו, וכנראה גם מייסד בית הספר התיכון ננקאי יאן שיו, אך כספם היה מוגבל ובמהלך תקופה זו יפן סבלה מאינפלציה קשה.
שחזר ג'ואו לסין באביב 1919, הוא היה מאוכזב עמוקות מהתרבות היפנית, ודחה את הרעיון שהמודל הפוליטי היפני רלוונטי לסין, וחש בוז לערכי האליטיזם והמיליטריזם שראה.
ג'ואו חזר לטיינג'ין באביב 1919. ג'ואו קיבל על עצמו תפקיד פעיל יותר בפעילות הפוליטית בחודשים הבאים.
הפעילויות הגדולות ביותר היו עצרות תמיכה בחרם ארצי על סחורות יפניות.
ככל שהחרם נעשה יעיל יותר, ניסתה הממשלה הלאומית, בלחץ של יפן לדכאו.
בהפגנות האלה נעצר ג'ואו, העצורים הוחזקו למעלה מחצי שנה.
זמן קצר לאחר שחרורו החליט ג'ואו לנסוע לאירופה כדי ללמוד.
(הוא גורש מאוניברסיטת ננקאי במהלך מעצרו).
הוא קיבל מלגה לנסיעה מיאן שיו.
וגם הפך לכתב של עיתון סיני באירופה.
ג'ואו עזב את שאנגחאי לאירופה ב-7 בנובמבר 1920 עם קבוצה של 200 סטודנטים לעבודה.
חלק גדול מחבריו לנסיעה היו כבר קומוניסטים.
הקבוצה של ג'ואו הגיעה למרסיי ב-13 בדצמבר 1920. שלא כמו רוב הסטודנטים הסינים האחרים, שנסעו לאירופה עם תוכניות ללימוד ולעבודה, המלגה של ג'ואו הייתה מספיק גבוהה שלא היה זקוק לעבודה והיה מסוגל להקדיש את עצמו במשרה מלאה לפעילויות מהפכניות.
במכתב לדודנו ב־30 בינואר 1921, אמר ג'ואו כי מטרותיו באירופה היו לסקור את התנאים החברתיים במדינות השונות ואת דרכי פתרונן של נושאים חברתיים, כדי ליישם פתרונות כאלה בסין לאחר שובו.
בלונדון, בינואר 1921, ראה ג'ואו שביתת כורים גדולה וכתב סדרת מאמרים לעיתון בסין על הסכסוך בין העובדים למעסיקים, והפתרון לסכסוך.
לאחר חמישה שבועות בלונדון עבר לפריז, שם התעניין במהפכה ברוסיה ב-1917.
ג'ואו לא נרשם לשום פעילות אקדמית, אבל נכנס לתא קומוניסטי בפריז שהיה מורכב ממהגרים סיניים.
בניגוד לג'ואו, רוב התלמידים בקבוצה זו השתתפו בתוכנית לימודים אקדמית.
בעקבות סכסוך עם מנהלי התכנית הסינית, הופסקו לימודים של כמאה סטודנטים והם גורשו מצרפת.
ג'ואו נשאר בצרפת עוד כמה חודשים ואז נסע לברלין.
ייתכן והמעבר שלו לברלין היה קשור לאווירה הפוליטית בברלין ומיקום מושבו של הקומינטרן בברלין.
לאחר העברת הפעילות לגרמניה, ג'ואו נסע בקביעות בין פריז לברלין.
ג'ואו חזר לפריז ביוני 1922, שם היה אחד מעשרים ושניים המשתתפים בהנהגת המפלגה שהוקמה בתור הסניף האירופי של המפלגה הקומוניסטית הסינית.
ג'ואו עזר לנסח את אמנת המפלגה ונבחר להיות אחד משלושה חברי הוועד הפועל ואחראי על התעמולה.
באותו הזמן, ג'ואו הצטרף לשיתוף פעולה עם הקוומינטננג וארגן גם את הסניף האירופאי של התנועה הלאומנית הסינית.
בהשפעתו של ג'ואו, רוב ראשי הסניף האירופי של הקוומינטנג היו למעשה קומוניסטים.
המגעים הנרחבים של ג'ואו והקשרים האישיים שנוצרו בתקופה זו היו מרכזיים בקריירה שלו.
מנהיגים חשובים של המפלגה, כמו ז'ו דה התקבלו לראשונה למפלגה על ידי ג'ואו.
ב־1924 חזר מאירופה לסין, במעמד של פעיל בכיר.
ג'ואו חזר לסין כדי להצטרף למחלקה הפוליטית של האקדמיה הצבאית של וומפואה.
הוא מונה לסגן מנהל המחלקה המדינית של האקדמיה, ומאוחר יותר למנהל המחלקה.
אף על פי שהיה מחויב מבחינה טכנית לממשל המרכזי, המחלקה המדינית של ג'ואו פעלה באופן ישיר לאינדוקטרינציה של צוערי וומפואה באידאולוגיה הקומוניסטית במטרה לשפר את נאמנותם.
בזמן שכיהן בוומפואה, היה ג'ואו גם מזכיר המפלגה הקומוניסטית של גואנגדונג-גואנג-שי, ושימש כנציג המפלגה בדרגת אלוף.
בהיותו מרכז ההדרכה של "צבא המפלגה הלאומנית", הוא היה אמור לספק את הבסיס הצבאי שממנו יפתחו הלאומנים את מסעם כדי לאחד את סין, שחולקה לעשרות זירות צבאיות.
מלכתחילה היה בית הספר ממומן, חמוש ומאויש חלקית בידי הסובייטים.
ג'ואו הרחיב את ההשפעה הקומוניסטית באקדמיה.
עד מהרה הוא גייס שורה של קומוניסטים בולטים נוספים שיצטרפו למחלקה המדינית.