tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-2020 היה אמור להתקיים הגמר בין קוואסקי פורנטלה לאינדפנדיינטה דל ואיה האקוודורית אך הגמר לא נערך עקב מגפת הקורונה העולמית.
משחקי גמר גביע סורוגה בנק
גביע מרקוסור (בספרדית: Copa Mercosur) היה מפעל גביע אזורי בכדורגל שפעל בין 1998 ל-2001 והפגיש בין הקבוצות הבכירות בארגנטינה, ברזיל, צ'ילה, פרגוואי ואורוגוואי.
המפעל נוסד על ידי CONMEBOL, התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית, ופעל במקביל לגביע מרקונורטה, בו השתתפו קבוצות משאר המדינות החברות ב-CONMEBOL (בחלק מהמהדורות השתתפו בו גם קבוצות מ-CONCACAF).
טורנירי הגביע האזורי החליפו את טורניר סופרקופה סודאמריקנה, שהפסיק את פעילותו שנה קודם לכן.
בשנת 2000 התמזגו גביעים אלו עם גביע קונמבול, הגביע השלישי בחשיבותו, על מנת ליצור טורניר יחיד למחצית השנייה של השנה.
בשנת 2001 הפסיקו הגביעים האזוריים את פעילותם, ובמקומם נוצר מפעל חדש, קופה סודאמריקנה.
לאורך ארבע המהדורות של המפעל זכו בו ארבע קבוצות שונות, מתוכן שלוש ברזילאיות וארגנטינאית אחת.
הזוכה האחרונה (2001) הייתה סן לורנסו, שניצחה בגמר את פלמנגו.
העפלתה של סן לורנסו לגמר הייתה העפלתה היחידה של קבוצה שאינה ברזילאית לגמר המפעל.
לקראת ייסוד המפעל חילקה CONMEBOL עשרים הזמנות לקבוצות מחמש המדינות המשתתפות על מנת שישחקו במפעל.
ההחלטה על הקבוצות המשתתפות נעשתה תוך התחשבות בהישגים היסטוריים ונוכחיים ובחשיבותה בתוך המדינה בה היא פועלת, וללא קשר למיקומן בליגה באותה העונה.
ההזמנה הראשונית הייתה תקפה לעשר שנים, אך השיטה התפתחה כך שאם קבוצה נמצאת בכושר ירוד, ניתן להחליפה בקבוצה אחרת מאותה המדינה שנמצאת בכושר טוב יותר ועומדת בתנאי ההשתתפות.
לכל אחת מהמדינות נקבע מספר שונה של נציגות בכל עונה.
מברזיל הוזמנו שבע קבוצות, מארגנטינה הוזמנו שש, מצ'ילה שלוש, ומפרגוואי ואורוגוואי הוזמנו שתי קבוצות.
23 קבוצות נטלו חלק במפעל, ו-18 מתוכן נטלו חלק בכל ארבע המהדורות.
עשרים הקבוצות המשתתפות חולקו בשלב הראשוני לחמישה בתים בני ארבע קבוצות כל אחד.
הקבוצות המוגרלות לכל בית שיחקו ביניהן בשני סיבובים (בית וחוץ), ובתום שישה מחזורים העפילו חמש הקבוצות בראשי הבתים ושלוש הסגניות הטובות ביותר אל שלב הפלייאוף.
הפלייאוף החל בשלב רבע הגמר.
הוא נערך בשיטת נוקאאוט, והקבוצות נפגשו ביניהן בשיטת בית-חוץ עד לשלב הגמר.
החל משלב זה להפרש השערים לא הייתה משמעות, כך שאם הושגו שתי תוצאות תיקו או שהושג ניצחון לכל קבוצה, נקבע שוויון בין הקבוצות ללא התחשבות בפער שערים או בחוק שערי חוץ.
אם מצב זה התרחש בשלבי רבע הגמר או חצי הגמר, עברה ההכרעה לדו-קרב בעיטות עונשין.
אם מצב זה התרחש בגמר המפעל, הוכרע הגמר במשחק שלישי (למעט מהדורת 2001, אז הוכרע הגמר בדו-קרב פנדלים).
שנהמארחתתוצאהאורחתאצטדיון1998קרוזיירו1-2פלמיירסמינייראו, בלו הוריזונטהפלמיירס1-3קרוזיירופלסטרה איטליה, סאו פאולופלמיירס0-1קרוזיירופלסטרה איטליה, סאו פאולוהקבוצה הזוכה: פלמיירס1999פלמנגו3-4פלמיירסמרקנה, ריו דה ז'ניירופלמיירס3-3פלמנגופלסטרה איטליה, סאו פאולוהקבוצה הזוכה: פלמנגו2000ואסקו דה גאמה0-2פלמיירססאן ז'נואריו, ריו דה ז'ניירופלמיירס0-1ואסקו דה גאמהפלסטרה איטליה, סאו פאולופלמיירס4-3ואסקו דה גאמהפלסטרה איטליה, סאו פאולוהקבוצה הזוכה: ואסקו דה גאמה2001פלמנגו0-0סן לורנסומרקנה, ריו דה ז'ניירוסן לורנסו1-13-4פפלמנגופדרו בידגאין, בואנוס איירסהקבוצה הזוכה: סן לורנסו
מדינה זכיות סגנויות 3 4 1 0
מלך השערים של קופה מרקוסור בכל הזמנים הוא רומאריו הברזילאי.
לזכותו 24 שערים בטורניר, מתוכם 12 במדי פלמנגו ו-12 במדי ואסקו דה גאמה.
במהדורה של שנת 2000, כבש רומאריו שלושער במשחק השלישי והמכריע, בו גברה ואסקו דה גאמה על פלמיירס בתוצאה 3–4. בין שעריו היה שער הניצחון לזכות קבוצתו, שלוש דקות בתוך תוספת הזמן.
מלכי השערים של הטורניר לפי עונה הם:
שנה שחקן קבוצה שערים1998אלכספאביו ג'וניורפלמיירסקרוזיירו 61999רומאריופלמנגו 82000רומאריוואסקו דה גאמה 112001ברנרדו רומאוסן לורנסו 10
גביע מרקונורטה (בספרדית: Copa Merconorte) היה מפעל גביע אזורי בכדורגל שפעל בין 1998 ל-2001 והפגיש בין הקבוצות הבכירות בקולומביה, אקוודור, פרו, ונצואלה ובוליביה.
החל משנת 2000 צורפו למפעל קבוצות מקונפדרציית CONCACAF, עם נציגות ממקסיקו, ארצות הברית וקוסטה ריקה.
המפעל נוסד על ידי CONMEBOL, התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית, ופעל במקביל לגביע מרקוסור, בו השתתפו קבוצות משאר המדינות החברות ב-CONMEBOL, בהן ארגנטינה וברזיל.
לאורך ארבע המהדורות של המפעל זכו בו רק קבוצות מקולומביה.
שיאנית הזכיות היא אתלטיקו נסיונל שזכתה בתואר פעמיים.
הזוכה האחרונה בתואר (2001) היא מיונאריוס, שגברה בגמר על אמלק מאקוודור.
אמלק הייתה לקבוצה היחידה שאינה קולומביאנית שמעפילה לגמר הטורניר.
לקראת ייסוד המפעל חילקה CONMEBOL הזמנות ל-12 קבוצות מחמש חברות הקונפדרציה המשתתפות במפעל.
בשתי המהדורות הראשונות הוזמנו ארבע קבוצות מקולומביה, שלוש קבוצות מאקוודור ומפרו, וקבוצה אחת מוונצואלה ומבוליביה.
לאחר שתי מהדורות בפורמט הראשוני, הוחלט להזמין למפעל חמש קבוצות מקונפדרציית CONCACAF.
המפעל הורחב ל-16 קבוצות, וכרטיס אחד נלקח מקולומביה לטובת המוזמנות החדשות.
בטורניר של שנת 2000 הוזמנו ארבע קבוצות ממקסיקו ואחת מקוסטה ריקה, בעוד במהדורת 2001 זומנו שלוש מקסיקניות ושתי נציגות מארצות הברית.
26 קבוצות נטלו חלק במפעל, ושמונה מתוכן נטלו חלק בכל ארבע המהדורות.
בשתי המהדורות הראשונות של המפעל שיחקו בו 12 קבוצות.
בשלב הראשון חולקו הקבוצות לשלושה בתים בני ארבע קבוצות כל אחד.
הקבוצות המוגרלות לכל בית שיחקו ביניהן בשני סיבובים (בית וחוץ), ובתום שישה מחזורים העפילו שלוש הקבוצות בראשי הבתים והסגנית הטובות ביותר אל שלב חצי הגמר.
שלבי חצי הגמר והגמר נערכו בשיטת נוקאאוט, והקבוצות נפגשו ביניהן בשיטת בית-חוץ.
החל משלב זה להפרש השערים לא הייתה משמעות, כך שאם הושגו שתי תוצאות תיקו או שהושג ניצחון לכל קבוצה, נקבע שוויון בין הקבוצות ללא התחשבות בפער שערים או בחוק שערי חוץ וההכרעה עברה לדו-קרב בעיטות עונשין.
בשנת 2000, עם הצטרפות הקבוצות מ-CONCACAF והרחבת המפעל ל-16 קבוצות, נוסף בית אחד לשלב הראשון, ובוטלה העפלת הסגנית הטובה ביותר כך שארבע הקבוצות בראשי הבתים העפילו לחצי הגמר.
שנהמארחתתוצאהאורחתאצטדיון1998אתלטיקו נסיונל0-3דפורטיבו קאליאטנאסיו חירארדוט, מדייןדפורטיבו קאלי1-1אתלטיקו נסיונלפסקואל גררו, קאליהקבוצה הזוכה: אתלטיקו נסיונל1999אמריקה קאלי2-1אינדפנדיינטה סנטה פהפסקואל גררו, קאליאינדפנדיינטה סנטה פה1-05-3פאמריקה קאלינמסיו קמאצ'ו, בוגוטההקבוצה הזוכה: אמריקה קאלי2000מיונאריוס0-0אתלטיקו נסיונלנמסיו קמאצ'ו, בוגוטהאתלטיקו נסיונל1-2מיונאריוסאטנאסיו חירארדוט, מדייןהקבוצה הזוכה: אתלטיקו נסיונל2001מיונאריוס1-1אמלקנמסיו קמאצ'ו, בוגוטהאמלק1-13-1פמיונאריוסג'ורג' קאפוול, גואיאקילהקבוצה הזוכה: מיונאריוס
מדינה זכיות סגנויות 4 3 0 1
מלך השערים של קופה מרקונורטה בכל הזמנים הוא אוטילינו טנוריו מאקוודור.
לזכותו 11 שערים בטורניר, כולם במדי אמלק.
שבעה משעריו בטורניר נכבשו במהדורה של שנת 2001, בהם שני שעריה של אמלק במשחקי הגמר מול מיונאריוס.
שנה שחקן קבוצה שערים1998הקטור פריניידר מוראנטסרפאל קסטז'יןהקטור הורטאדוקרלוס אלברטו חוארסאל נסיונלאתלטיקו נסיונלקראקסאמריקה קאליאמלק 41999חואן גרסיה ריבאסקראקס 62000קרלוס אלברטו קסטרומיונאריוס 62001אוטילינו טנוריואמלק 7
גביע סינקפילד 2016 היא תחרות העל שהתקיימה בסנט לואיס בין התאריכים 5 באוגוסט ל-16 באוגוסט 2016, כחלק מסבב הגרנד פרי.
הייתה זו הפעם הרביעית שהתקיימה תחרות במפעל זה.
בתחרות נערכו תשעה סיבובים, בקצב משחקים של 40 מסעים ב-90 דקות בתוספת 30 שניות לכל מסע, ולאחר מכן עוד 30 דקות ליתרת המשחק, שוב בתוספת 30 שניות לכל מסע.
התחרות הייתה בקטגוריה 22 (מד כושר ממוצע 2779).
בתחרות ניצח הרב-אמן האמריקאי וסלי סו.
הדירוג בעולם נכון ל-1 באוגוסט 2016
גביע סינקפילד 2017 היא תחרות על בשחמט שנערכה בסנט לואיס שבמיזורי, ארצות הברית בין ה-14 באוגוסט ל-19 באוגוסט 2017. בתחרות, השתתפו עשרה רבי-אמנים, רובם מהשורה הראשונה בעולם, ביניהם סגן אלוף העולם, סרגיי קריאקין; ושני אלופי עולם לשעבר, גארי קספרוב ווישוואנתן אנאנד.
התחרות ריכזה עניין רב בעיקר בזכות השתתפותו של קספרוב, אחד מהשחמטאיים הטובים בהיסטוריה, שחזר לשחק שחמט באופן מקצועי לאחר 12 שנים מעת פרישתו.
בתחרות זכה לבון ארוניאן עם 24.5 נקודות מ-36 האפשריות, ברמת ביצוע ("פרפורמנס") של 2908 נקודות מד כושר.
ארוניאן הקדים את סרגיי קריאקין והיקארו נקמורה, שצברו 21.5 נקודות כל אחד.
קספרוב סיים במקום השמיני עם 16 נקודות, בהקדימו את אנאנד, שסיים במקום האחד לפני האחרון, עם 14 נקודות.
1פביאנו קרואנה2סרגיי קריאקין3היקארו נקמורה4וישוואנתן אנאנד5יאן נפומניאשצ'י6לבון ארוניאן7דויד נבארה8לי קוואנג ליאם9ליינייר דומינגס פרס10גארי קספרוב
קרן הפרסים עמדה על 150,000 דולר, לפי החלוקה הבאה:
התחרות כוללת סיבוב בודד של משחקי שחמט מהיר ושני סיבובים של משחקי בזק.
הסיבוב נערך בשלושת הימים הראשונים, כאשר בכל יום שוחקו שלושה סבבים.
הסיבוב נערך בשיטת ליגה, כאשר כל שחקן שיחק נגד כל אחד ממשתתפי התחרות האחרים משחק אחד בלבד.
זהות השחקן ששיחק בכלים הלבנים נקבע בהגרלה.
לכל שחקן הוקצבו 25 דקות לכל המשחק ותוספת של 10 שניות לכל מסע החל מהמסע הראשון.
ניצחון הקנה לשחקן המנצח שתי נקודות, תיקו זיכה בנקודה בודדת לכל יריב, והמפסיד לא קיבל אף נקודה.
שני הסיבובים נערכו בשני הימים האחרונים של התחרות.
בכל יום נערכו תשעה סבבים בשיטת ליגה, לפיה כל שחקן התמודד עם שאר השחמטאים בתחרות פעמיים - פעם בלבן ופעם בשחור.
לכל שחקן הוקצבו 5 דקות לכל המשחק ותוספת של 3 שניות לכל מסע החל מהמסע הראשון.
שיטת הניקוד המקובלת שבה ניצחון מקנה לשחקן המנצח נקודה בודדת, תיקו מקנה חצי נקודה לכל יריב והמפסיד נותר ללא נקודות.
השתתפותו של קספרוב בתחרות וחזרתו מפרישה ריכזה את תשומת הלב בטקס הפתיחה.
מנגד, קספרוב טען שחזר רק לחמשת ימי התחרות ושהוא לא מתכוון לחזור לשחק באופן מקצועי לאחר התחרות.
כמו כן הוסיף קספרוב, שאת הכסף שירוויח בתחרות יתרום לעמותות שמאכילות ילדים רעבים באפריקה.
קספרוב גם אישר את דבריו של נקמורה אשר טען שקספרוב לא הפייבוריט לנצח בתחרות, אך יהווה אתגר עבור כל השחקנים.
ביום הראשון נערכו שלושת סבבי 1–3 של משחקי שח-מהיר.
בסבב הראשון בלט במיוחד לבון ארוניאן, אשר ניצח את יריבו דויד נבארה באופן מרשים ובכך הצהיר כוונות להמשך התחרות.
קספרוב שיחק טוב ובסגנונו המרהיב, אך 12 שנים של היעדרות מתחרויות וגם גילו המתקדם הותירו את חותמם.
קספרוב התקשה לשחק במהירות ונקלע בכל המשחקים למצוקת זמן.
למרות זאת, קספרוב בכלים השחורים סיים בתיקו נגד סגן אלוף העולם, סרגיי קריאקין, וכן בשני המשחקים הנותרים סיים בתיקו.
בסוף היום הראשון הבטיח קספרוב שבמשחקים הבאים ישחק באופן יותר אגרסיבי, זאת לאחר שביום הראשון העדיף לשחק באופן הגנתי גם בעמדות שהיה יכול לשחק מסעים נועזים.
הטבלה לאחר היום הראשון (מתוך 6 נקודות אפשריות)מיקוםשםנקודות1פביאנו קרואנה42לבון ארוניאן43יאן נפומניאשצ'י44לי קוואנג ליאם45היקארו נקמורה36סרגיי קריאקין37גארי קספרוב38ליינייר דומינגס פרס39וישוונתאן אנאנד110דויד נבארה1
ביום השני נערכו שלושת סבבי 4–6 של משחקי שח-מהיר.
את משחקי היום השני פתח קספרוב במשחק טוב בכלים השחורים נגד לבון ארוניאן וסיים בתיקו.
במשחק השני מימש קספרוב את הבטחתו ובמשחק נגד יאן שיחק קספרוב באגרסיביות ויצא להתקפה נועזת, אך שגויה והפסיד את משחקו הראשון בתחרות.
בסבב השלישי, המשחק בין אלופי העולם לשעבר והיריבים המושבעים קספרוב ואנאנד, משך את תשומת הלב.
הציפייה הייתה למשחק התקפי ואגרסיבי, אך השחקנים אכזבו במשחק ידידותי ללא שום זכר ליריבות בין השניים.
דרמה קלה נרשמה במשחק כשהשחקנים הסכימו על תיקו טרם הושלמו 30 מסעים והשופט נאלץ להפעיל מחדש את השעון והשחקנים השלימו 30 מסעים והסכימו על תיקו.
גביע אלוף רוסיה הוא שמו של גביע הוקי קרח, המוענק מאז 2008 לאלופת ליגת העל בהוקי קרח, המוגדרת מאז 2025, כאליפות רוסיה בהוקי קרח.
בטקס סיום העונה הגביע מוענק לקפטן הקבוצה הזוכה.
שנה לאחר מכן, לאחר השבת הגביע למארגנים, מוסיפים על גבי הגביע את שם האלופה.
הגביע נעשה על ידי התכשיטן ולדימיר מייזל מחומרי כסף ושוקל כ-19 ק"ג.
ב-1 במרץ 2017 נודע כי שם הגביע ישונה לגביע פטרוב, על שמו של ולדימיר פטרוב, שנפטר ב-28 בפברואר 2017, לאחר שקודם לכן נקרא בשם גביע בראטינה.
ב-2025, שונה שוב שם הגביע ל"גביע אלוף רוסיה".
מאז 2008 זהו טורניר הקובע מי מנצחת ליגת המשנה.
עד 2011 חולקה הליגה לחטיבות מחוזיות, אך מאז הליגה משוחקת בשיטת טבלת ליגה ללא חלוקה מחוזית.
המנצחת נקבעת בשיטת סדרת משחקי גמר עד ארבעה ניצחונות (עד להקמת VHL, הגמר שוחק עד 3 ניצחונות).
מעונת 2025 נקרא הגביע בשם "גביע אלוף רוסיה" ומוענק לאלוף הליגה, שמוגדרת כאליפות רוסיה בהוקי קרח.
קבוצהכמות טורוס נפטקמסק 3 חימיק ווסקרסנסק 2 רובין טיומן 2 יוגרה חנטי מנסייסק 2 סאריארקה קרגנדה 2 דינמו סנקט פטרבורג 1 דינמו בלאשיחה 1
דסקית הניצחון בעונת 2010/2011 הושלכה בתוך תוספת הזמן, כאשר "רובין טיומן", שיחקה במיעוט.
"טורוס" בעונה הראשונה בגמר המזרח הפסידה לאלופה הראשונה, "רובין טיומן".
עם זאת, כאשר הן נפגשו בגמר הטורניר, שחקני טורוס נקמו בטיומן וזכו באליפות השנייה של VHL.
בעונת 2017/2018 נערך לראשונה דרבי עירוני בסדרת הגמר כשנפגשו דינמו וסק"א-נייבה מהעיר סנקט פטרבורג.
משחק הגמר החמישי היה למשחק ההוקי קרח הארוך ביותר בתולדות ההוקי קרח ברוסיה: הוא נמשך 7 שעות.
עונת 2019/2020 הופסקה בעקבות התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה, לכן תואר האליפות הוענק לאלופת העונה הסדירה.
גביע מונטה קלארק (באנגלית Monte Clark Cup) היא טורניר אירופי בענף הפוטבול האמריקאי הנערך משנת 2017.
הטורניר נקרא על שמו של מונטה קלארק, שאימן את קבוצת ה-NFL דטרויט ליונס במשך 7 שנים ומת ב-2009. בדומה לטורנירי הגמר של ליגת הפוטבול המזרחית, משחקי הגמר נערכים באצטדיון פאולו מאצה, בפרארה שבאיטליה.
זהו אחד מטורנירי הספורט הבודדים שהקבוצות הרוסיות והאוקראיניות לא נתנו למתיחות בין המדינות להשפיע עליהן והקבוצות התמודדו ביניהן ללא חשש.
שנה מגרש # זוכה תוצאה סגנית הערות 2017 אצטדיון פאולו מאצה, פרארה I נמרי מינסק 42–6 הטיטאנים טרטו 2018 מרכז הספורט ראטומקה, מינסק II הספרטנים מוסקבה 44–24 קייב קפיטלס 2019 III נמרי מינסק 27–13 הנשקים פטרוזבודסק 2020 IV הנשקים פטרוזבודסק 14–7 זאבי הברזל וילנה
גביע פלסטין הוא המפעל השני בחשיבותו בכדורגל הפלסטיני אחרי ליגת העל הפלסטינית.
התחרות מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הפלסטינית.
במפעל יכולות להשתתף כל קבוצות הכדורגל הרשומות בהתאחדות הכדורגל הפלסטינית.
במפעל 6 סיבובים בשני אזורים: הגדה המערבית ורצועת עזה.
החל משנת 2015 נערך משחק גמר בין הזוכות בשני המחוזות, בשיטת בית וחוץ.
גביע פלסטין הראשון שוחק בשנת 1978, בשנתו הראשונה השתתפו בו רק קבוצות הגדה המערבית והוא נקרא אז בשם "גביע הגדה המערבית".
כאשר הוקמה התאחדות הכדורגל הפלסטינית על ידי הרשות הפלסטינית בשנת 1998, הוסדרה תחרות גביע פלסטין על פי תקנון פיפ"א בגדה המערבית וברצועת עזה.
בשנות האינתיפאדה השנייה מפעלי הכדורגל ברשות הפלסטינית, ברצועת עזה ובגדה המערבית, הופסקו פעמים רבות.
רק בעונת 2008/2009 חזרה הליגה לתפקד במתכונת מלאה ואיתה חזר מפעל הגביע.
ביולי 2016 רק עשרה שחקנים של קבוצת הכדורגל שבאב חאן יונס, מחזיקת הגביע ברצועה, הורשו על ידי מדינת ישראל לצאת מרצועת עזה כדי להגיע לגדה המערבית ולהשתתף במשחק הגמר מול אהלי אל-ח'ליל.
דובר השב"כ מסר כי "לאחר בדיקות שבוצעו הוחלט להתנגד למעברם של חלק מחברי הקבוצה על רקע חומר ביטחוני שלילי ולנוכח המצב הביטחוני".
ביולי 2019 אסרה מדינת ישראל על שחקני קבוצת חדמאת רפיח מרצועת עזה לצאת לגמר הגביע הפלסטיני בשכם מול קבוצת מרכז שבאב בלאטה, בטענה כי לרוב חבריה יש זיקה לטרור.
עתירה מנהלית נגד האיסור שהוגשה לבית המשפט המחוזי בירושלים נדחתה והמשחק בוטל סופית בספטמבר 2019.
החל מ-2015 התקיים צמד משחקי גמר (בשיטת בית-חוץ) בין מחזיקת הגביע ברצועת עזה לבין מחזיקת הגביע בגדה המערבית.
גביע צ'אנס בכדורסל לשנת 2011 היא התחרות השישית להיווסדו של מפעל גביע ווינר סל.
מכבי תל אביב זכתה בגביע הליגה השלישי שלה, לאחר ניצחון בגמר על הפועל חולון.
קבוצה א'תוצאהקבוצה ב'קלעים מוביליםמכבי ראשון לציון75-78בני השרון/הרצליהאדריאן יוטר 21 / לייסדריוס דאן 25הפועל ירושלים64-75מכבי אשדודלוק ג'קסון 20 / קרייג בראקינס 17הפועל גלבוע גליל101-67הפועל חולוןדגן יבזורי 19 / מורן רוט 24מכבי תל אביב66-117אליצור מכבי ברק נתניה ליאור אליהו 17 / בריאן אוסברי ואדריאן בנקס 29 כ"א
קבוצה א'תוצאהקבוצה ב'קלעים מוביליםמכבי ראשון לציון84-81הפועל חולוןברנדון באומן 15 / רון לואיס 24מכבי תל אביב82-102הפועל ירושליםדווין סמית' 17 / די ג'יי סטרוברי 28
מכבי תל אביב זכתה בתואר גביע הווינר השני ברצף והשלישי שלה.
גביע פסל זייד או גביע זייד (אליפות המשקים בכדורעף) היה טורניר גביע שנתי שנערך בין השנים 1942–1969, בו השתתפו קבוצות מקיבוצי ההתיישבות העובדת.
משחקי הגמר נערכו במסגרת של שני ימי משחקים בהם מתחילים משלב שמינית גמר ובמשך השנים זה השתנה למשחקי חצי גמר.
הטורניר החל להתקיים בשנת 1942 כמפעל לנצחתו של השומר אלכסנדר זייד.
הטורניר התקיים בכל קיץ, ביום שבת בסמוך ליום השנה למותו של זייד.
קבוצות מקיבוצים בכל הארץ היו נרשמות למשחקי מוקדמות על הזכות להיכנס לטורניר שהיה מתחיל משלב שמינית הגמר.
המשחקים המוקדמים היו נערכים במגרשים שונים ומשחקי שמינית הגמר ואילך נערכו במגרש אחד.
בשנתיים הראשונות התקיים הטורניר בקיבוץ גבעות זייד.
ובשנה השלישית במוסד משמר העמק.
החל משנת 1957 הטורניר הוגדל למשחקי מוקדמות מחולק לאזורים וכלל גם קבוצות של מושבים ויישובי עולים.
בשנת 1959 נדחה הטורניר, עקב התפרצות מחלת הפה והטלפיים.
הקבוצה הזוכה הייתה מקבלת את הפסל המוקטן מידי אלמנתו של זייד ציפורה זייד.
הגביע הוא יצירתו של הפסל דוד פולוס.
כשנה לאחר מותה של ציפורה זייד, הטורניר חדל מלהתקיים.
גן שמואל1953 הפועל בית זרע הפועל ספיח מרחביה1954 הפועל בית קמה הפועל בית זרע בית זרע1955 הפועל עין שמר הפועל בית קמה בית קמה1956 הפועל עין שמר ?
בית קמה1957 הפועל בית זרע הפועל דן בית זרע1958 הפועל עין שמר הפועל שריד קריית טבעון1959 לא התקיים המפעל1960 הפועל עין שמר הפועל כפר מסריק עין שמר1961 הפועל עין שמר הפועל עין החורש בית זרע1962 ?
אילון1964 הפועל המעפיל הפועל מרחביה קריית טבעון1965 הפועל המעפיל הפועל מעברות מעברות1966 ?
?1969 הפועל עברון הפועל מענית שער העמקים
גביע מוחמד החמישי היה טורניר כדורגל בינלאומי שנערך במרוקו ושוחק בשנים 1962–1989. הטורניר נקרא על שמו של מוחמד החמישי, מלך מרוקו, שמת בשנת 1961, והשתתפו בו חלק ממועדוני הכדורגל הבכירים ביותר מרחבי העולם.
שיאנית הזכיות היא אתלטיקו מדריד, שזכתה בגביע שלוש פעמים.
הערים המארחות של הטורניר היו רבאט, קזבלנקה ומרקש.
עונהזוכהסגניתתוצאה1962 סטאד ריימס אינטר מילאנו2–11963 פרטיזן בלגרד ריאל סרגוסה2–01964 בוקה ג'וניורס ריאל מדריד2–11965 אתלטיקו מדריד פרטיזן בלגרד5–01966 ריאל מדריד בוקה ג'וניורס(4)1–1(2)1967 צסק"א סופיה איי.אס.
גביע נסיכת אסטוריאס (בספרדית: Copa Princesa de Asturias) הוא תחרות גביע לקבוצות כדורסל ספרדיות המאורגנת על ידי ה-LEB Oro, הליגה השנייה במבנה ליגות הכדורסל בספרד.
הטורניר נערך לראשונה ב-1985, ומאז 2009 מעפילות אליו שתי הקבוצות המובילות ב-LEB Oro בסיום המחצית הראשונה של העונה, והוא נערך בפורמט של משחק אחד באולם של מוליכת הטבלה.
בשנת 2015 שונה שם הגביע מגביע נסיך אסטוריאס (Copa Príncipe de Asturias) לגביע נסיכת אסטוריאס, כאשר ליאונור דה בורבון הפכה לנסיכת אסטוריאס.
שנהמקוםזוכהסגניתתוצאה1985וילנואבה דה לה סרינהסאסקי בסקוניהסרגוסה93–85
שנהמקוםזוכהסגניתתוצאה1986אלקורהאסטודיאנטס מדרידגרנויירס89–821987ויגוחובנטוד בדאלונהבאסקט מנרסה99–801988פלמה דה מיורקהברצלונהריאל מדריד92–901989פרולחובנטוד בדאלונהברצלונה84–801991לה קורוניהחובנטוד בדאלונהואיאדוליד72–52
גביע פרגוואי (בספרדית: Copa Paraguay) הוא טורניר כדורגל רשמי הנערך על ידי התאחדות הכדורגל הפרגוואית (APF), בהשתתפות קבוצות מליגות הכדורגל בפרגוואי.
המפעל נוסד במתכונתו הנוכחית בשנת 2018.
התחרות מתחילה באפריל ומסתיימת בנובמבר, כשהזוכה בגביע מעפילה לגביע סודאמריקנה בשנה שלאחר מכן.
אם הזוכה בגביע כבר העפילה לתחרויות היבשתיות דרך הליגה, אז סגנית הזוכה בגביע (או הקבוצה מהמקום השלישי) תעפיל.
אם שלוש הקבוצות הראשונות כולן כבר העפילו לתחרויות היבשתיות דרך הליגה, אז הקבוצה שתעפיל תהיה המדורגת במקום הגביע ביותר בליגה שעדיין לא העפילה.
החל מעונת 2021, המנצחת גם מעפיל לסופר קאפ הפרגוואי.
שנה אלופה תוצאה סגנית 2018 קלוב גוארני 2–2 (5–3 פ) קלוב אולימפיה 2019 ליברטד 3–0 קלוב גוארני 2020 לא שוחק בשל התפרצות נגיף הקורונה 2021 קלוב אולימפיה 1–1 (3–1 פ) סול דה אמריקה 2022
גביע נשיא אירלנד הוא מפעל כדורגל מסוגת הסופר קאפ המשוחק אחת לשנה בין אלופת ליגת העל האירית לבין מחזיקת גביע ה-FAI.
הגביע נקרא על שם נשיא אירלנד, והוא היווה תחליף למספר טורנירים מסוגת הסופר קאפ שבוטלו לאורך השנים.
הטורניר נוסד ב-2014, ובשנתו הראשונה התמודדו בו אלופת הליגה סנט פטריק אתלטיק ומחזיקת הגביע סלייגו רוברס.
גביע סינקפילד הוא תחרות על בשחמט שנערכת כל שנה בעיר סנט לואיס, ארצות הברית.
התחרות הראשונה נערכה בשנת 2013. מאז שנת 2015 התחרות היא חלק של גראנד צ'ס טור.
לתחרות מוזמנים 10 שחמטאים שמתחרים ב-9 סיבובים.
במהלך תחרות 2022 מגנוס קרלסן עזב אותה תוך האשמת שחמטאי אחר במרמה.
גביע נייסמית' הוא גביע המוענק לנבחרת הזוכה בגביע העולם בכדורסל של פיב"א, ונקרא על שם ממציא הכדורסל ג'יימס נייסמית'.
הגביע הוענק לראשונה ל, הזוכה באליפות העולם בכדורסל 1967. הגרסה הנוכחית של הגביע הוענקה לראשונה בגביע העולם בכדורסל 2019.
כבר באליפות העולם הראשונה ב-1950 החליטה פיב"א לקרוא את הגביע על שם נייסמית', אך לא היו ברשותה הכספים ליצור את הגביע.
לבסוף, בשנת 1965 קיבלה פיב"א תרומה של 1,000 דולר אמריקאי והזמינה גביע.
הגביע הוצג בטורניר 1967, והוענק ל.
הגביע המקורי שופץ, וגביע חדש ומעודכן הוצג באליפות העולם בכדורסל 1998. הגביע המקורי נמצא כיום במוזיאון פדרו פרנדיס בספרד.
גביע נייסמית' החדש עוצב על ידי הצורף גינתר שובל מגרמניה.
גרסה זו הוענקה לראשונה לנבחרת לאחר הגמר ב-9 באוגוסט 1998 באתונה, יוון.
החלק העליון של גרסת 1998 עוצב בצורת פרח לוטוס.
החלק האמצעי המעושר, עם מפות מגולפות של היבשות ואבנים יקרות משובצות המסמלות את חמש היבשות: שוהם שחור, סיטרין צהוב, כירסופרז ירוק, נופך אדום וטופז כחול.
הוא עוצב בהשראת המזכיר הכללי של פיב"א, רנאטו ויליאם ג'ונס, שהתלהב במיוחד ממצרים: עיצוב הלוטוס נוצר בהשראת מקדשי כרנכ, ושמו של נייסמית' חקוק על כל ארבעת הצדדים, בכתב לטיני, ערבי, סיני ומצרי.
כסף סטרלינג 975/1000 בחלק העליון והתחתון - מצופה זהב מבפנים - והחלק האמצעי מזהב צהוב 14 קרט, הופכים את הגביע ליקר במיוחד.
הבסיס עשוי מגרניט רוזה פורינו, ומידותיו 20 על 20 סנטימטר.
לחלק העליון של הגביע היקף של 21 סנטימטרים, גובהו 47 סנטימטרים ומשקלו תשעה קילוגרם.
גרסה חדשה של גביע נייסמית' נחשפה ב-7 במאי 2017, במהלך הגרלת מוקדמות גביע העולם בכדורסל 2019. הגביע, שגובהו כ-60 סנטימטרים (13 יותר מגרסת 1998), עשוי כמעט כולו מזהב, וכולל את שמותיהן של אלופות העולם הקודמות בבסיס.
הגביע עוצב על ידי Radiant Studios Ltd, ונעשה בעבודת יד על ידי הצורף תומאס לייט.
גביע נייסמית' היה משחק ראווה קדם-עונה של ה-NBA.
מ-1995 עד 2000 הוא שוחק בין שתי קבוצות ה-NBA הקנדיות ונקובר גריזליס וטורונטו ראפטורס במקומות נייטרליים ברחבי קנדה.
הטורניר נקרא על שמו של ג'יימס נייסמית', ממציא הכדורסל הקנדי, והוא נוצר במקור כדי לגייס כסף עבור קנדה בסקטבול , בדומה לתחרות גביע פירסון בין קבוצות הבייסבול הקנדיות מה-MLB טורונטו בלו ג'ייז ומונטריאול אקספוס.
לאחר שהגריזליס עברו לממפיס בוטל הטורניר, אך הראפטורס המשיכו את המסורת של אירוח משחקי קדם עונה בערים קנדיות תחת השם סדרת ה-NBA קנדה .
הראפטורס ניצחו בסדרה את ונקובר 4–1.
לפני עונת 2003/2004 ב-NBA חודש הטורניר כמשחק בין-לאומי בין הראפטורס לקבוצה אירופית, ששוחק באייר קנדה סנטר בטורונטו.
ב-2003 הייתה היריבה פנאתינאיקוס היוונית, וב-2004 הייתה זו בנטון טרוויזו מאיטליה.
בטורניר 2005 נרשם ההפסד הבינלאומי היחיד של הראפטורס, למכבי תל אביב הישראלית.
מיקומו של הגביע המקורי לא ידוע.
גביע סלקה , או בשמו המלא גביע פרנק ג'יי.
סלקה, הוא גביע המוענק מדי שנה, מאז 1978 לחלוץ שהצטיין במרכיב ההגנתי של המשחק, במהלך העונה הסדירה ב-NHL.
הזוכה נבחר על ידי סקר של איגוד עיתונאי ההוקי קרח לאחר העונה הסדירה.
הגביע נתרם על שמו של פרנק ג'יי סלקה, לשעבר מנכ"ל טורונטו מייפל ליפס ומונטריאול קנדיאנס.
הגביע הוענק 45 פעמים ל-27 שחקנים שונים מאז 1978.
במהלך ההיסטוריה רק סרגיי פיודורוב זכה בגביע זה ובגביע נוסף, גביע הארט באותה עונה.
לעומת זאת, מעולם לא היה שחקן שזכה בגביע ארט רוס ובגביע סלקה באותה עונה, למרות שפיודורוב סיים במקום השני בעונה הסדירה ב-1994, בעוד שזוכה גביע הארט וסגן אלוף גביע ארט רוס, ג'ו סאקיק סיים במקום השני על בחירתו כזוכה גביע סלקה ב-2001.
גביע קנדה הוא טורניר בינלאומי בהוקי קרח שנערך בשנים 1976, 1981, 1984, 1987 ו־1991, בארגון משותף של ליגת ה-NHL וההתאחדות הבינלאומית להוקי קרח IIHF.
זהו טורניר ראשון מסוגו שבו ייצגו נבחרות לאומיות את מדינותיהן, וכללו את טובי השחקנים, כולל שחקני NHL שלא הורשו קודם לכן להשתתף בטורנירי הוקי קרח בינלאומיים.
התחרות נוצרה על ידי איגוד שחקני ההוקי הקנדי והייתה בעלת חשיבות רבה בהתפתחות טורנירי ההוקי הבינלאומיים המודרניים.
הגמר של 1987, בין קנדה לברית המועצות, נחשב לאחת מסדרות הגמר הגדולות בהיסטוריה של ההוקי.
המדינות שהשתתפו בכל חמשת הטורנירים הן קנדה, צ'כוסלובקיה, פינלנד, ברית המועצות, שוודיה וארצות הברית.
גרמניה המערבית השתתפה רק ב־1984. כולן נחשבות למעצמות הוקי, והטורניר שימש במה להשוואת רמות בין מזרח למערב בתקופת המלחמה הקרה.
בכל הטורנירים זכתה קנדה, מלבד הטורניר של 1981, בו זכתה ברית המועצות.
גביע קנדה נחשב לטורניר שהניח את היסודות לגביע העולם בהוקי קרח (World Cup of Hockey), שנערך מאז 1996. הוא היווה פריצת דרך לשיתוף שחקנים מקצועיים בתחרויות בין־לאומיות, תרם לפופולריזציה של הענף מחוץ לצפון אמריקה והוכיח כי הוקי בינלאומי יכול למשוך עניין שווה ערך ל־NHL.
רעיון גביע קנדה עלה לאחר מחלוקות בין איגוד ההוקי הקנדי לבין הפדרציה הבינלאומית להוקי קרח (IIHF), בנוגע להשתתפות שחקני NHL בתחרויות בינלאומיות.
עד אמצע שנות ה־70, קנדה החרימה טורנירים רשמיים בגלל מגבלות על הרכב הסגלים.
לכן יזמו הקנדים טורניר עצמאי שבו ישתתפו נבחרות לאומיות עם הרכבים מלאים, כולל שחקנים מקצועיים.
הטורניר הראשון נערך ב־1976, וזכה לתשומת לב רבה בזכות הרמה הגבוהה של המשחקים והעניין התקשורתי.
בכל אחת מחמש המהדורות של גביע קנדה השתתפו שש נבחרות לאומיות: קנדה, ברית המועצות (לימים רוסיה), ארצות הברית, שוודיה, צ'כוסלובקיה ופינלנד.
המשחקים נערכו באולמות הוקי בקנדה ובארצות הברית.
הפורמט כלל שלב בתים ולאחריו חצי גמר וגמר.
משחק הגמר נערך לעיתים בפורמט של הטוב משלושה.
במהלך הטורנירים השתתפו רבים מגדולי שחקני ההוקי של התקופה, בהם ויין גרצקי, מריו למיה, ולדיסלב טרטיאק, סרגיי מקארוב, מארק מסייה ופול קופי.
הופעתם בטורניר חיזקה את תדמיתו כאירוע יוקרתי.
גביע תערוכת האימפריה הוא תחרות כדורגל שנערכה באופן חד-פעמי בשנת 1938 במקביל לתערוכת האימפריה, סקוטלנד 1938, בגלאזגו.
התחרות נערכה להנצחת התערוכה שהתקיימה בבלהאוסטון פארק והפרס היה מדליית כסף מלאה.
ארבע קבוצות מסקוטלנד וארבע מאנגליה השתתפו בתחרות הנוק אאוט.
סלטיק ניצחה את אברטון 0-1 במשחק הגמר ב-10 ביוני 1938 בעזרת שער של ג'וני קרום בתוספת הזמן.
משחק הגמר נערך לעיני קהל של 82,000 צופים באצטדיון אייברוקס.
תחרות זו, בדומה לגביע ההכתרה, נחשבה ליוקרתית בזמנו ונתנה לקבוצות את ההזדמנות לבדוק את עצמן מול קבוצות מליגות אחרות, בימים שלפני הכדורגל האירופי.
אברטון 2 - 0 גלאזגו ריינג'רס
הארטס 1 - 0 ברנטפורד
אברטון 3 - 2 גלאזגו ריינג'רס
גביע רוס היה תחרות כדורגל שנערכה במשך מספר שנים בסוף שנות ה-80 בין אנגליה, סקוטלנד ובשנים המאוחרות שלה נבחרת אורחת מדרום אמריקה.
מפעל גביע רוס קם במקומה של אליפות הבית הבריטית שהופסקה בשנת 1984 ונקרא על שמו של סר סטנלי רוס, לשעבר מזכיר התאחדות הכדורגל הבריטית ונשיא פיפ"א.
ייעודו המקורי של הגביע היה לערוך את המשחק השנתי בין אנגליה וסקוטלנד שבוטל עם הפסקתה של אליפות הבית הבריטית.
בשל כך נערכה התחרות במתכונת של משחק בודד, כאשר יתרון הביתיות הוחלף מדי שנה, והמנצחת במשחק הייתה מוכתרת כזוכה בגביע.
המשחק היה נערך בתחילת הקיץ, בדרך כלל מיד בתום עונות הכדורגל של הליגות המקומיות.
לאחר שנתיים במתכונת המקורית, הוחלט להזמין מדי שנה נבחרת דרום אמריקאית אחרת כדי להוסיף עניין לתחרות וכן למלא את רצונן של אנגליה וסקוטלנד להתחרות בנבחרות חזקות יותר, שהיה אחת הסיבות לביטול אליפות הבית הבריטית.
מכיוון שכעת כללה התחרות שלוש נבחרות, הוחלט להחליף את שיטת הניקוד לשיטת ליגה.
כל נבחרת שיחקה מול שתי הנבחרות האחרות - כאשר על ניצחון ניתנות 2 נקודות, על תיקו נקודה אחת לכל אחת מהנבחרות והפסד לא מזכה את הנבחרת בנקודות.
כמו כן שימש מאזן השערים להכרעה במקרים של שוויון נקודות בטבלת הליגה.
במתכונת זו המשיכו אנגליה וסקוטלנד להחליף ביניהן את הביתיות, כאשר הנבחרת האורחת שיחקה את שני משחקיה בחוץ.
לאחר חמש שנים בלבד, בוטל המפעל ב-1989. המשחק השנתי בין אנגליה וסקוטלנד - היריבות הוותיקה ביותר בכדורגל הבינלאומי - לא התקיים מאז באופן רשמי, אלא רק במקרים בהם הוגרלו שתי הנבחרות לשחק זו מול זו: ביורו 1996 ובפלייאוף במסגרת מוקדמות יורו 2000.
סקוטלנד 1 - 0 אנגליה
אנגליה 2 - 1 סקוטלנד
אנגליה 1 - 1 ברזיל
סקוטלנד 0 - 0 אנגליה
סקוטלנד 0 - 2 ברזיל
סקוטלנד 0 - 0 קולומביה
אנגליה 1 - 0 סקוטלנד
אנגליה 1 - 1 קולומביה
סקוטלנד 0 - 2 אנגליה
גביע קוראץ' היה טורניר כדורסל אירופי מטעם פיב"א אירופה; השלישי בחשיבותו באירופה אחרי הסופרוליג וגביע ספורטה.
הטורניר הוקם בשנת 1971 והתקיים עד לשנת 2002 אז אוחד עם גביע ספורטה לצ'מפיונס קאפ.
הטורניר נקרא על־שם הכדורסלן היוגוסלבי רדיבוי קוראץ', שנהרג בתאונת דרכים ליד סרייבו בשנת 1969.
ראשונת הזוכות בגביע הייתה לוקומוטיב זאגרב, ואחרונה - נאנסי.
קאנטו האיטלקית זכתה בו ארבע פעמים, והיא שיאנית הזכיות; שלוש פעמים זכו בגביע פרטיזן בלגרד ולימוז', ושתי זכיות יש ליוגופלסטיקה ספליט, חובנטוד בדאלונה, אולימפיה מילאנו, וירטוס רומא וברצלונה.
מעולם לא העפילה קבוצה ישראלית לגמר גביע קוראץ'.
הפועל תל אביב הגיעה פעמיים, בשנים 1980 ו־1988, לחצי הגמר, ובשתיהן נוצחה על ידי ציבונה זאגרב.
מכבי רמת גן הגיעה שלוש פעמים לשלב רבע הגמר בשנים 1984, 2001 ו-2002, ואילו הפועל רמת גן גבעתיים הגיעה לרבע הגמר פעם אחת, ב-1977.
| אולימפיה מילאנו פלקנסטרו וארזה78-911983/1984 פו אורטז
| חובנטוד בדאלונה רייר ונציה104-1051979/1980 סבסטיאני ריאטי
| פרטיזן בלגרד סבסטיאני ריאטי98-1081977/1978 פרטיזן בלגרד
גביע רקופה סודאמריקנה (Recopa Sudamericana; בברזיל מכונה הגביע "רקופה סולאמריקנה") הוא אחד הגביעים היבשתיים בדרום אמריקה, והוא מפגיש את זוכת גביע הליברטדורס עם זוכת גביע סודאמריקנה.
הזוכה נקבעת על סמך תוצאת שני משחקים הנערכים במגרשיהן הביתיים של המשתתפות.
בוקה ג'וניורס היא הקבוצה עם מרב הזכיות בגביע - 4 זכיות.
הקבוצות הברזילאיות מובילות את טבלת הזכיות עם 10 זכיות.
הגביע נערך לראשונה ב-1989. עד 1998 משחק הגביע היה מפגש בין זוכת גביע הליברטדורס וזוכת גביע הסופרקופה סודאמריקנה, שבוטל ב-1997. בין השנים 1999 ו-2002, התקופה שבין ביטולו של גביע הסופרקופה וייסודו של גביע סודאמריקנה, גביע הרקופה לא נערך.
בשנת 2003, עם הכתרתה של הזוכה הראשונה בגביע סודאמריקנה, שב גביע הרקופה להיערך.
ב-1991 לא נערך הטורניר, מאחר שאולימפיה הפרגוואית זכתה בליברטדורס ובסופרקופה סודאמריקנה גם יחד.
ב-1994 זכתה סאו פאולו בליברטדורס ובסופרקופה סודאמריקנה, וכדי להימנע מביטול הטורניר פעם נוספת נקבע שהיא תפגוש בגמר את זוכת גביע קונמבול, בוטפוגו, גם היא מברזיל.
בשנה הראשונה, 1989, שוחק הגביע במתכונת בית וחוץ.
המהדורה השנייה שוחקה במסגרת משחק יחיד במיאמי, ארצות הברית.
מהדורת 1991, כאמור, לא התקיימה, ומ-1992 ועד 1997 נערך הטורניר ביפן, מלבד בשנת 1993 שבה זכו שתי קבוצות ברזילאיות, והוא שוחק במתכונת של שני משחקים באותה מדינה.
הטורניר לשנת 1998 נערך ב-1999 במתכונת בית וחוץ במסגרת משחקי בית A של שלב הבתים של גביע מרקוסור, בית שבו השתתפו שתי הקבוצות שהעפילו לגמר הרקופה, קרוזיירו וריבר פלייט.
בשנים 2003 ו-2004, לאחר חזרתו של המפעל מהקפאתו בין השנים 1999 ו-2002, נערך המשחק בארצות הברית.
משנת 2005 הוא משוחק באופן קבוע במתכונת הנוכחית של שני משחקים.
שם הטורניר השתנה מעת לעת מטעמים מסחריים.
כיום שמו הרשמי הוא "קונמבול רקופה סודאמריקנה סנטנדר".
גביע רוקה (בספרדית ובפורטוגזית: Copa Roca) היה תחרות כדורגל בין נבחרת ארגנטינה ונבחרת ברזיל, שנערכה באופן לא סדיר בין 1914 ל-1976.
התחרות נוסדה ב-1913 על ידי הגנרל חוליו רוקה, שכיהן כנשיא ארגנטינה בשנים 1880 עד 1886. רוקה היה אוהד כדורגל נלהב, ובתקופת כהונתו כשגריר ארגנטינה בברזיל סבר כי משחקים בין הנבחרות של שתי המדינות יתרמו ליצירת יריבות כדורגל ראויה ויסייעו בפיתוח הספורט במדינות.
הגביע היה אמור להיערך במתכונת שנתית ולסירוגין בשתי המדינות.
היה זה אחד ההיבטים היחידים של הטורניר שהשתמרו במדויק לאורך כל שנות קיומו.
רוקה תרם גביע לפדרציית הכדורגל הארגנטינאית, והוסכם כי התחרות תיערך במשך שלוש שנים רצופות במתכונת של משחק יחיד בכל שנה, והנבחרת שתנצח בשני משחקים תקבל את הגביע לחזקתה לצמיתות.
אולם, ב-1915 התאחדה פדרציית הכדורגל הארגנטינאית עם התאחדות הכדורגל הארגנטינאית, והמשחקים שלאחר מכן לא נערכו.
ב-1922 הסכימה קונפדרציית הספורט של ברזיל להמשיך את התחרות, ונבחרת ברזיל זכתה בו בפעם השנייה, ובכך קיבלה לחזקתה את הגביע על אף שהפסידה לארגנטינה בטורניר השלישי שנערך שנה אחת לאחר מכן.
ב-1938 הסכימו ההתאחדויות לחדש את הטורניר.
מבנה הטורניר השתנה, ונקבע כי הגביע יישמר אצל הנבחרת האחרונה שזכתה בו.
במקרה ושני המשחקים הראשונים היו נגמרים בתיקו או שכל נבחרת הייתה זוכה בניצחון אחד, אזי היה נערך משחק שלישי.
בינואר 1939 גברה ארגנטינה על ברזיל בריו דה ז'ניירו בתוצאה 5 - 1. המשחק הבא היה רווי אירועים, וארגנטינה החליטה לנטוש את המגרש במחאה לאחר שהשופט העניק בעיטת עונשין מ-11 מטרים לברזיל.
בעקבות כך נערכו בסאו פאולו שני משחקים, בסיומם זכתה ארגנטינה.
ב-1957 נערך הטורניר באצטדיון מרקאנה, בו ערך הכדורגלן הנודע פלה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, לאחר שזומן על ידי המאמן סילביו פירילו.
במשחק זה הבקיע פלה את שערו הראשון מתוך רבים במדי הנבחרת.
כמו כן, החל מ-1940 זכתה ברזיל בכל הגביעים, למעט הגביע של 1971 שהוענק לשתי הנבחרות כיוון ששני המשחקים הסתיימו בתיקו.
גביע קון סמיית' הוא גביע המוענק מדי שנה, מאז 1965, ל-MVP של הפלייאוף בליגת ה-NHL.
הגביע נתרם על ידי טורונטו מייפל ליפס וקרוי על שם קון סמיית', שהיה בעלי הקבוצה מ-1927 עד 1961, ולפרקים גם המנכ"ל שלה ומאמנה.
סמיית' היה גם ההוגה והיוזם של בניית מייפל ליף גארדנס, האולם הביתי ששימש את הקבוצה מפתיחתו ב-1931 ועד 1999.
את הגביע מעטר דגם של מייפל ליף גארדנס, כשמעליו חצי עלה של עץ אדר.
את הזוכה בגביע בוחר איגוד עיתונאי ההוקי קרח, והוא מוענק תוך כדי טקס הענקת גביע סטנלי לקבוצה שזכתה באליפות ה-NHL.
גביע קאלדר, ובשמו המלא הגביע לזכר קאלדר הוא גביע המוענק מדי שנה, מאז 1937, לרוקי השנה בליגת ה-NHL.
הגביע הוענק לראשונה ב-1937 אם כי פרס "רוקי השנה" היה קיים עוד מ-1933.
הגביע קרוי על שם פרנק קאלדר, הנשיא הראשון של ליגת ה-NHL, שכיהן בתפקיד מייסוד הליגה ב-1917 ועד מותו ב-1943. הגביע נקרא "גביע קאלדר" עוד בחייו, ועם מותו התווספה לשמו המלא המילה "לזכר".
ב-1990 זכה בגביע קאלדר סרגיי מקארוב, כוכב נבחרת ברית המועצות, שהיה בן 32 ולאחר שנים של ניסיון בנבחרת ברית המועצות ובצסק"א מוסקבה, שהייתה באופן רשמי קבוצה חובבנית אך הייתה מקצוענית הלכה למעשה.
הזכייה עוררה מחלוקת גדולה, כיוון שלמרות שמקארוב היה רוקי לפי ההגדרה היבשה - שחקן בעונתו הראשונה ב-NHL - נטען שמפאת גילו וניסיונו נפגמה רוח הגביע, ושהתחרות בינו לבין הצעירים הלא מנוסים שהתחרו איתו על הגביע אינה הוגנת.
לבסוף החליטה ה-NHL להשאיר את זכייתו של מקארוב על כנה, אולם חוקקה חוק לפיו מעתה ואילך רק שחקנים שטרם מלאו להם 26 עד ל-15 בספטמבר, בתחילת העונה, יזכו בגביע.
החוק כונה באופן בלתי רשמי "חוק מקארוב".
זכו בפרס רוקי השנה, אך טרם הוענק גביע קאלדר
גביע קרשימיר צ'וסיץ' (בקרואטית: Kup Krešimira Ćosića) הוא מפעל כדורסל קרואטי בשיטת גביע (המפסיד יוצא, או "נוקאאוט"), שנוסד בשנת 1991 ומנוהל על ידי התאחדות הכדורסל הקרואטית.
המפעל נקרא על שם קרשימיר צ'וסיץ', מגדולי הכדורסלנים היוגוסלביים (ממוצא קרואטי).
בגביע מתחרות כיום רק קבוצות הכדורסל של שתי הליגות המקצועניות בקרואטיה.
גביע קירין הוא טורניר כדורגל בינלאומי של שלוש או ארבע נבחרות המשוחק ביפן בחסות חברת קירין היפנית.
המארחת יפן משתתפת באופן קבוע בטורניר.
הטורניר נוסד בשנת 1978 ובשנים הראשונות שלו מועדוני כדורגל ממדינות שונות התחרו על הגביע.
החל מ-1992 הפורמט שונה לבתים של שלוש נבחרות ושלושה משחקים.
הנבחרת הראשונה שזכתה בגביע בפורמט זה הייתה .
הנבחרת שזכתה בגביע מספר הפעמים הרב ביותר היא עם 11 זכיות.
אחריה נמצאת נבחרת עם שלוש זכיות.
בטורניר שנערך ב-2011, שלוש הנבחרות המשתתפות זכו במשותף בגביע, לאחר ששלושת המשחקים הסתיימו בתיקו 0-0.
מאז שינוי הפורמט ב-1992 הטורניר אירח נבחרות מדרום אמריקה, אירופה, אסיה ואפריקה.
נבחרות דרום אמריקה שנטלו חלק בטורניר הן ארגנטינה, , , אקוודור ופרו.
בנוסף לצ'כיה, חמש נבחרות נוספות מאירופה זכו בגביע פעם אחת: , , , ו.
הנבחרת האסייתית היחידה שזכתה בגביע מלבד יפן היא איחוד האמירויות הערביות, שחלקה את הגביע עם פרו ב-2005. נבחרת אחת מאפריקה זכתה בגביע, תוניסיה ב-2022.
בנוסף לגביע קירין נערכים ביפן משחקי ידידות שנתיים בין נבחרות במסגרת הקרויה "Kirin Challenge Cup", גם תחת חסותה של חברת קירין.
גביע קונמבול (בספרדית: Copa CONMEBOL) היה מפעל כדורגל שנתי בשיטת גביע שארגנה CONMEBOL בין 1992 ל-1999.
בעת פעילותו היה גביע קונמבול לשלישי בחשיבותו ביבשת, אחרי גביע ליברטדורס וסופרקופה סודאמריקנה, והיה מעין מקבילה של המפעל האירופי גביע אופ"א.
למפעל העפילו מועדונים שלא הצליחו להעפיל באותה עונה לגביע ליברטדורס, על פי הישגיהם בליגה.
בעקבות הרחבת גביע ליברטדורס ל-32 קבוצות, הפסיק המפעל את פעילותו בשנת 1999. גביע מרקוסור וגביע מרקונורטה, הגביעים האזוריים שהחלו לפעול שנה קודם לכן, החליפו את גביע קונמבול, ובשנת 2001 מוזגו שלושתם לכדי מפעל אחד חדש, קופה סודאמריקנה.
הטורניר פעל לאורך שמונה מהדורות רצופות, שבמהלכן זכו בו רק קבוצות ברזילאיות וארגנטינאיות.
שיאנית הזכיות היא אתלטיקו מיניירו הברזילאית שזכתה בתואר פעמיים, בהן בעונת הבכורה של המפעל ב-1992. הזוכה האחרונה בתואר (1999) היא טאז'רס, שגברה בגמר על CSA הברזילאית.
לקראת כל עונה גביע קונמבול, קבעה CONMEBOL את כמות העולות מכל מדינה החברה בקונפדרציה, כמות שהשתנתה מעט בין עונה לעונה.
המעפילות היו הקבוצות הטובות ביותר בכל מדינה שלא הצליחו להעפיל לגביע ליברטדורס דרך הליגה המקומית שלהן.
לכל טורניר העפילו 16 קבוצות.
טורניר גביע קונמבול התקיים בשיטת נוקאאוט לכל אורכו.
הוא החל בשלב שמינית גמר ושוחק בשיטת בית-חוץ בכל שלב, עם חשיבות להפרש השערים אך ללא חשיבות לחוק שערי חוץ.
אם נוצר שוויון בין הקבוצות לאחר שני המפגשים, עברה ההכרעה לדו-קרב בעיטות עונשין.
שנה שחקן קבוצה שערים1992איילטון דלפינואתלטיקו מיניירו 61993סינבאלבוטפוגו 81994טופאזיניומרטין רודריגסז'וניניו פאוליסטהקורינתיאנספניארולסאו פאולו 51995הוראסיו קרבונארירובן דה סילבהרוסאריו סנטראל 41996אוסקר מנהלנוס 51997ואלדיראתלטיקו מיניירו 71998קרלוס מריה מוראלסויולהליגה דה קיטוסנטוס 41999מיסיניומרסלו אראקסהCSAסאו ריימונדו 4
גביע קפריסין הוא טורניר בינלאומי שנתי בתחום כדורגל הנשים.
הטורניר מתקיים מדי שנה מאז שנת 2008 ברחבי קפריסין, ומאורגן על ידי ההתאחדות הכדורגל הפינית מאז 2016. אף על פי שהטורניר נערך במדינתה, נבחרת קפריסין מעולם לא לקחה בו חלק.
מאז הקמתו מתקיים הטורניר במקביל לגביע אלגארבה.
בטורניר משתתפות נבחרות נשים מכל העולם, וחמש נבחרות זכו בו עד כה – אוסטריה, אנגליה, ספרד, צרפת, קנדה ושווייץ.
קנדה היא הנבחרת המצליחה ביותר בתולדות הגביע, כשלזכותה שלוש זכיות, ארבע סגנויות ו-25 ניצחונות.
בנוסף, חלוצת הנבחרת, כריסטין סינקלייר, היא מלכת ההופעות והשערים של הטורניר בכל הזמנים, עם 30 משחקים ו-17 שערים.
הנבחרות מחולקות לשלושה בתים, כאשר הבית השלישי נוסף ב-2011 ואליו נכנסות הנבחרות המדורגות נמוך יותר.
מקום 11 – המנצחת במשחק בין שתי הנבחרות התחתונות בבית ג'
מקום 9 – המנצחת במשחק בין המקום השני בבית ג' והמדורגת נמוך יותר מבין המקומות האחרונים בבית א' וב'
מקום 7 – המנצחת במשחק בין המקום הראשון בבית ג' והמדורגת גבוה יותר מבין המקומות האחרונים בבית א' וב'
מקום 5 – המנצחת במשחק בין המקום השלישי בבית א' והמקום השלישי בבית ב'
מקום 3 – המנצחת במשחק בין המקום השני בבית א' והמקום השני בבית ב'
מקום 1 – המנצחת במשחק בין המקום הראשון בבית א' והמקום הראשון בבית ב'
גביע שפנגלר הוא טורניר שנתי של הוקי קרח שנערך בדאבוס, שווייץ.
מאחר שנערך כמעט ברציפות מאז שנת 1923, הגביע מתואר לעיתים קרובות כטורניר ההוקי קרח הוותיק ביותר בעולם.
נערך בחסות מועדון ההוקי השווייצרי דאבוס ומשוחק בכל שנה בדאבוס, שווייץ, בין חג המולד (25 בדצמבר) לראש השנה האזרחית.
כיום, כל המשחקים מתקיימים בווילאנט ארנה (Vaillant Arena).
יוזם הטורניר היה ד"ר קארל שפנגלר שקיווה לקדם קבוצות ממדינות דוברות גרמנית באירופה, שסבלו מהיבדלות בתקופה שלאחר מלחמת העולם הראשונה.
בסופו של דבר, התחרות גדלה הרבה מעבר לציפיות.
מועדוני הוקי קרח יוקרתיים רבים מאירופה השתתפו בטורניר לרבות קבוצות מברית המועצות, צ'כוסלובקיה, שוודיה, גרמניה ופינלנד.
לאורך תולדות הטורניר נבחרות לאומיות מ-12 מדינות שונות זכו בטורניר, כאשר הקבוצה המארחת, דאבוס ונבחרת קנדה זכו במרב גביעים (15), בעוד שווייץ וצ'כוסלובקיה הן האומות שזכו במספר הרב ביותר של תוארי הגביע, עם קבוצות שונות (19 כל אחת).
בקרב הקבוצות הלא-אירופאיות, נבחרת קנדה, נבחרת ארצות הברית, מועדוני המכללות ובתי ספר, קבוצות ה-AHL וקבוצות הוקי מאונטריו ואפילו נבחרת יפן (ב-1971, הנבחרת ניסתה להעלות את ההתעניינות בהוקי קרח לקראת אירוח אולימפיאדת סאפורו (1972)) התחרו על הגביע.
מאז 1990, נבחרת קנדה היא הנציגה היחידה מצפון אמריקה (וגם היא מורכבת בעיקר משחקנים קנדים המשחקים באירופה), כשהיוצאת מהכלל היא קבוצת ה-AHL של רוצ'סטר אמריקנס ב-1996 ו-2013.
ב-2017, נבחרת קנדה שוב הגנה בהצלחה על התואר שלה מהשנתיים הקודמות לאחר שהביסה את נבחרת שווייץ 3-0 בגמר כדי לזכות בפעם השלישית ברציפות בתואר.
בעקבות הניצחון, הנבחרת הקנדית השוותה את כמות הזכיות שלה לאלה של דאבוס, עם 15 זכיות כל אחת.
גביע רוסיה הסובייטית בכדורגל היה טורניר כדורגל אשר התקיים מ-1973 עד ל-1991 בין קבוצות רוסיה הסובייטית שהתמודדו בליגה השנייה של אליפות ברית המועצות.
הטורניר הוקם במלאת 75 שנה לכדורגל ברוסיה.
ב-1978 הטורניר לא התקיים בשל טורניר הספרטקיאדה, כך גם בשנים 1979, 1982.
זבזדה אירקוצקבית גמר 1989אוקיאן נחודקה זבזדה גורודישצ'ה 1:2, 2:4 1990 APK אזוב בשסלמאש 1:3, 0:2 1991 סיביר קורגאן קובאן בראניקובסקי 0:2, 3:1
אף אחת מהקבוצות המשתתפות לא זכתה בגביע יותר מפעם אחת.
רק קבוצת גאולוג טיומן העפילה שלוש פעמים לגמר הגביע (ואף עשתה זאת ברצף מ-1983 עד 1985), אך זכתה רק ב-1984.
בגמר שיחקו פעמיים קבוצת פאקל וורונז', מועדון טקסטילשצ'יק איוואנובו וקבוצת לוקומוטיב קלוגה, עם זאת, רק קלוגה הפסידה בגמר.
קבוצת זנאמיה טרודה, שהפסידה בגמר 1980, שיחקה גם בגמר גביע ברית המועצות בכדורגל ב-1962.
בציד ספורטיבי, שלל הציד הוא חלק או מזכרת מבעל חיים שניצוד על ידי הצייד ומוצג לראווה כהוכחה להצלחת הציד.
ציידים ספורטיביים הרוצים להציג את שללם מחפשים בדרך בעלי החיים גדולים ומרשימים, כגון פריים או אייליים בעלי קרניים גדולות, דובים ואריות גדולים, פילים ענקיים עם חטים ארוכים, קרנפים והיפופוטמים.
במסגרת זו נכלל גם דיג ספורטיבי ובו המוצג הוא דג מפוחלץ, כאשר הדגים הנחשקים הם דגים גדולים במיוחד או דגים מרשימים דוגמת דג-חרב ומפרשנים.
בדרך כלל רק חלק מבעל החיים נשמר להצגה, לרוב הראש, העור והקרניים (שאר חלקי הגוף והבשר בדרך כלל מעובדים למזון), אם כי לעיתים כל בעל החיים נשמר כפוחלץ.
לציד ספורטיבי למטרת השגת שלל יש תומכים ומתנגדים.
המתנגדים מנמקים את התנגדותם לציד שכזה בכך שמלבד התנגדות כללית לציד והריגת בעלי חיים, ציד למטרת הצגת השלל פוגע באוכלוסיית בעלי החיים ובמיוחד בזכרים הכשירים גנטית, ובכך מדלל את האוכלוסיות ומסכן את המשך קיומן.
פתרון חלקי לבעיה זו הוא ציד ספורטיבי בחוות או שמורות פרטיות, בהן בעלי חיים מגודלים כדי להוות מטרה לציד.
גביע רוסיה בכדורגל נשים הוא טורניר גביע לאומי בתחום כדורגל נשים ברוסיה.
המהדורה הראשונה של הגביע שוחקה ב־1992 ונערכת מאז מדי שנה.
שיאנית הזכיות הן קבוצת אנרגיה וורונז' וקבוצת זבזדה 2005 פרם שזכו בגביע כל אחת 7 פעמים.
שנהזוכהתוצאהפיינליסטיתאצטדיון מארחצופים1992סיביריאצ'קה0:0 (3–2 בבעיטות עונשין)פרומוטיי סנקט פטרבורגהאצטדיון הקטן בלוז'ניקי, מוסקבה1,100
שנהזוכהתוצאהפיינליסטיתאצטדיון מארחצופים1992אינטרוס מוסקבה4–3 בהארכהספרטק מוסקבהאצטדיון טורפדו, מוסקבה1501993אנרגיה וורונז'3–1טקסטילשצ'יק ראמנסקויהאצטדיון סטרויטל, סליאטינו1994צס"ק בב"ס סמרה3–0אנרגיה וורונז'1995אנרגיה וורונז'משחק א': 4–1משחק ב': 1–2צס"ק בב"ס סמרהמשחק א': האצטדיון המרכזי, וורונז'משחק ב': אצטדיון מטאלורג, סמרה150 בשני המשחקים1996משחק א': 3–1משחק ב': 4–1צס"ק בב"ס סמרההאצטדיון המרכזי בוורונז'2001997משחק א': 1–1משחק ב': 2–0ב.ד.ב.
ריאזןמשחק א': ריאזאןמשחק ב': וורונז'150 בשני המשחקים1998ב.ד.ב.
ריאזן1–3אנרגיה וורונז'וורונז'1999אנרגיה וורונז'משחק א': 1–0משחק ב': 1–0 בהארכהב.ד.ב.
ריאזןמשחק א': וורונז'משחק ב': ריאזאן2001אנרגיה וורונז'משחק א': 1–2משחק ב': 2–0ט.נ.ק.
ריאזן5–0קובאנוצ'קהאצטדיון ספרטקובץ, מוסקבה2015זבזדה 2005 פרם1–0אצטדיון בלטיקה קלינינגרד2016זבזדה 2005 פרם5–2אצטדיון קופול, איז'בסק2017צסק"א מוסקבה1–0צ'רטנובו מוסקבהאצטדיון אלקטרון, נובגורוד 2018זבזדה 2005 פרם1–0ב.ד.ב.
ריאזן2019זבזדה 2005 פרם2–0יונוסט2020לוקומוטיב מוסקבה4–2צסק"א מוסקבההאצטדיון הקטן בלוז'ניקי, מוסקבה5002021לוקומוטיב מוסקבה1–0זניט סנקט פטרבורגסולידרנוסט סמרה ארנה, סמרה2022צסק"א מוסקבה2–1זניט סנקט פטרבורגגזפרום ארנה, סנקט פטרבורג18,7022023צסק"א מוסקבה4–1זניט סנקט פטרבורגרוסטך ארנה, קלינינגרד2024לוקומוטיב מוסקבה2–0צסק"א מוסקבהVEB ארנה, מוסקבה1,5002025צסק"א מוסקבה(4)0–0(3)זניט סנקט פטרבורגמורדוביה ארנה, סרנסק
גביע קונדראשין ובלוב הוא טורניר כדורסל ידידותי, כחלק ממשחקי ההכנה לקראת עונת הכדורסל ברוסיה, שנערך בחסות מועדוני הכדורסל של סנקט פטרבורג: תחילה מועדון ספרטק עד לפירוקו ומאז 2021 מארח אותו מועדון הכדורסל זניט.
הטורניר נערך בתמיכת הוועדה לתרבות גופנית וספורט של מועצת העיר סנקט פטרבורג ובשיתוף עם איגוד הכדורסל של סנקט פטרבורג.
תחילה נערך הטורניר בינלאומי לנבחרות, אך מאז 2021 נערך כטורניר בין מועדוני כדורסל כהכנה לעומת הכדורסל ברוסיה.
הגביע נקרא על שמן של שתי אגדות הכדורסל של לנינגרד והכדורסל הסובייטי - המאמן ולדימיר פטרוביץ' קונדראשין ושחקנה של ספרטק לנינגרד ונבחרת ברית המועצות, האלוף האולימפי אלכסנדר בלוב.
הטורניר, שהיה מזוהה מאז 1993 עם מועדון הכדורסל ספרטק סנקט פטרבורג, נערך מאז קיץ 2021 בחסות מועדון הכדורסל זניט בתמיכת ועדת הספורט של סנקט פטרסבורג והתאחדות הכדורסל העירונית.
1979 — טורניר קבוצות האיגודים המקצועיים
1980 — הטורניר לזכר בלוב
2002 — גביע קונדראשין ובלוב
בשנת 1979 התקיים בהיכל הספורט יובילייני, טורניר מסורתי של אותה תקופה של קבוצות כדורסל המייצגות את אגודות הספורט של האיגודים המקצועיים בברית המועצות, שנחשבו לבית ספר לקומוניזם ודאגו לפיתוח התרבות והספורט במדינה.
בגמר הטורניר ההוא, שנקרא טורניר קבוצות האיגודים המקצועיים (Турнир профсоюзных команд), זכתה ספרטק לנינגרד, בהדרכת המאמן ולדימיר קונדראשין, במשחק שנערך במינסק.
שנה לפני כן אלכסנדר בלוב הלך לעולמו אחרי שמת בגיל 26. בעקבות זה, הטורניר נקרא בשם הטורניר לזכר בלוב אך הטורניר נשכח במשך 12 שנים.
התחרות התחדשה בשנת 1991, הטורניר לזכר אלכסנדר בלוב היו אמורים להתקיים ב־19 באוגוסט.
העיתונאים שהתכנסו במרכז העיתונות בהיכל הספורט יובילייני תהו האם המארגנים יסתכנו בהפרת איסור הוועד הלאומי לשעת חירום על קיום אירועי ספורט.
הם לקחו סיכון, ומשחק הכדורסל בין ספרטק לקבוצת האוניברסיטה האמריקאית של ג'ורג' וושינגטון נתפס כניצחון לדמוקרטיה.
ב־1993 תוכנן לערוך את טורניר בלוב בהיקף גדול יותר.
נשלחנו הזמנות למועדונים האירופאים המובילים, אך לבסוף רק קבוצה אחת מליטא הגיעה לסנקט פטרבורג.
משחקי הידידות מול ספרטק, התקיימו במתחם האירועים והספורט הפטרבורגי.
הטורניר אורגן שוב בשנת 1997 כטורניר ידידות בינלאומי לנבחרות ולמועדוני כדורסל, אך סבל מקשיי ארגון רבים ונערך באופן לא סדיר לאורך השנים.
ספרטק סבלה מקשיים כלכליים וכדי להשתתף בגביע בלוב, כפי שנקרא אז, הם היו צריכים להרכיב קבוצה בשם "כוכבי ספרטק".
האחים פאשוטין ואנדריי מלצב הגיעו מסרטוב, סרגיי גרישאייב מסמרה וגנאדי שצ'טינין ואנדריי פוטפוב ממוסקבה.
קבוצת כוכבים נוספת, שסוכן ידוע הבטיח להביא מארצות הברית, הייתה אמורה לשחק בטורניר הזה.
היא הייתה אמורה לכלול בוגרי אוניברסיטאות אמריקאיות שהיו צמודים למועדונים רוסים.
הקבוצה זכתה לשם "כוכבי לב".
בשנה שלאחר מכן, 1998, המארגנים הרחיקו לכת עוד יותר.
הם הבטיחו להביא צוות של כוכבי NBA בראשותו של כרים עבדול-ג'באר.
עד אז הוא היה בשנות השישים לחייו ולא ידוע בוודאות אם קארים קיבל הזמנה.
בכל מקרה, במקום ותיקי הכוכבים מה-NBA, בוגרי האקדמיה של ספרטק שיחקו בטורניר.
שלושה ימים לפני תחילת גביע בלוב ב־1999, הלך לעולמו ולדימיר קונדראשין וכעבור שלוש שנים, ביוזמתם של קרובי השחקן והמאמן, הטורניר נקרא גביע קונדראשין ובלוב.
ספרטק אומנם זכתה בטורניר 2002, עם זאת, בתחילת שנות האלפיים ספרטק לא יכלה יותר לארגן את הטורניר.
במשך שנתיים ברציפות צסק"א לקחה על עצמה עלויות הטורניר וההזמנה של מועדונים אירופיים מפורסמים וצסק"א גם זכתה בטורנירי ב־2003 וב־2004. במשך מספר שנים הטורניר התקיים בימי חג המולד.
ברם ספרטק פורקה וגביע קונדראשין ובלוב מת איתה.
ב־2005 נערך הטורניר בקרב מועדוני הכדורסל של העיר סנקט פטרבורג: ספרטק, דינמו, יחד עם לוקומוטיב רוסטוב וצסק"א מוסקבה.
הטורניר נערך ב-8 וב-9 באוקטובר.בגמר צסק"א גברה על דינמו בתוצאה 63:66. ב־2007 בטורניר השתתפו חימקי, ספרטק סנקט פטרבורג, ז'לגיריס הליטאית ופרוקום טרפל הפולנית.
בשנת 2008 אורגן כטורניר בין מועדוני כדורסל שזכתה בו אלופת רוסיה, צסק"א מוסקבה, אחרי שגברה בגמר הגביע על חימקי בתוצאה 82-59. למקום השלישי הגיעה ספרטק סנקט פטרבורג.
המארגנים זיהו את מגן ספרטק, זכאר פאשוטין, כשחקן הטוב ביותר בטורניר, אטורה מסינה הוכתר למאמן הטוב בטורניר.
בתאריכים 26-27 בספטמבר 2009 התקיים טורניר הכדורסל הבינלאומי ה־16 "גביע קונדראשין ובלוב" בהיכל הספורט יובילייני.
בטורניר השתתפו ספרטק סנקט פטרבורג, אוניקס קאזאן, אלופת איטליה מונטפסקי סיינה ונבחרת אנגולה בכדורסל.
סיינה זכתה בטורניר אחרי שגברה על ספרטק בגמר.
ב־2010 צסק"א זכתה בטורניר אחרי שגברה בגמר על אנאדולו אפס וב־2011 זכתה בטורניר ספרטק סנקט פטרבורג אחרי שגברה במשחק הגמר על פרומקום הפולנית.
ב־2012 השתתף בטורניר בודיוולניק קייב האוקראינית, הגברה על ספרטק הגמר.
מ־2013 ועד 2017 לא נערכו טורנירים, בשל קשיים כלכליים בארגונו.
שני הטורנירים הבאים ב-2017 וב-2018 היו בהשתתפות נבחרות לאומיות.
בשנת 2018 התמודדו נבחרות רוסיה, פולין וישראל בנובה ארנה.
ב-2017 הטורניר נערך כטורניר בינלאומי ידידותי בין נבחרות, זכתה בו נבחרת ישראל.
ב־2018, הטורניר נערך בין התאריכים 6 עד 8 בספטמבר במתחם הספורט נובה ארנה.
בטורניר השתתפו הנבחרות הלאומיות של רוסיה, פולין וישראל.
לאחר פירוק ספרטק, לקרן לפיתוח כדורסל על שם ולדימיר קונדראשין ואלכסנדר בלוב, שארגנה את הטורניר, לא היו משאבים להמשיך לארגן את הטורניר.
לאחר 3 שנות הפסקה, ב־3 וב־4 בספטמבר 2021 הטורניר חזר והפעם נערך כטורניר בין מועדוני כדורסל בהיכל הספורט יובילייני והשתתפו בו זניט, פארמה פרם, צסק"א וניז'ני נובגורוד.
בטורניר זכתה זניט אחרי שגברה על צסק"א בגמר.
הטורניר המחודש נערך בחסות מועדון הכדורסל זניט.
גביע קמפאונס (Campeones Cup, הלחם בין אנגלית וספרדית שמילולית מתרגם כ"גביע האלופות") הוא מעין טורניר סופר קאפ המפגיש בין אלופת ארצות הברית בכדורגל ובין אלופת מקסיקו.
הטורניר מתקיים מאז שנת 2018, ונכון לשנת 2021 הוא מתקיים בפורמט של משחק בודד, באחד מאצטדיוני ה-MLS.
המשחק משוחק בחודשים אוגוסט או ספטמבר, ומפגיש את האלופות של השנה הקודמת.
המשחק שאמור היה להתקיים בלומן פילד באוגוסט 2020 בין הסיאטל סאונדרס, שזכתה באליפות ארצות הברית בשנת 2019 לבין אלופת מקסיקו, לא התקיים עקב מגפת הקורונה.
הרעיון העומד מאחורי יצירת הטורניר הוא הרצון לחזק את שיתוף הפעולה בין ה-MLS לליגת העל המקסיקנית, שכן ב-MLS משתפות גם שלוש קבוצות קנדיות (טורונטו, מונטריאול וונקובר וייטקאפס).
בנוסף, שלוש המדינות (ארצות הברית, מקסיקו וקנדה) עתידות לארח במשותף את טורניר הגמר של הגביע העולמי בשנת 2026, ושיתוף פעולה בין המועדונים יכול לסייע, לדעת יוזמי הטורניר, לקידום ועידוד הכדורגל בצפון אמריקה, במדינות דוברות האנגלית בה.
על אף שהטורניר משוחק על ידי נציגות משתי הליגות הבכירות של CONCACAF (ובעידודה), לא מדובר בטורניר רשמי של קונפדרציית הכדורגל של צפון אמריקה, ואפשר להשוות אותו למשחק אלוף האלופים בישראל, שהוא בעיקר על יוקרה.
כמו כן, נכון לשנת 2021, כל המשחקים (כולל המשחק המתוכנן לשנת 2022) משוחקים במגרשה הביתי של מחזיקת גביע ה-MLS.
שנה זוכה תוצאה סגנית אצטדיון2018 טיגרס טורונטו2019 אטלנטה יונייטד קלוב אמריקה2020סיאטל סאונדרסלא התקייםלא נקבעה יריבה2021 קולומבוס קרו קרוס אסול2022 ניו יורק סיטי אטלס2023
גביע רוברט ג'יי קולייר או גביע קולייר בקיצור הוא פרס תעופה שנתי הניתן על ידי האגודה הלאומית לאווירונאוטיקה של ארצות הברית .
הגביע מוענק למי שהשיגו את
רוברט ג'יי קולייר, מוציא לאור של מגזין קולייר'ס וויקלי, היה חלוץ ספורט אווירי ונשיא Aero Club of America.
בשנת 1910, הזמין קולייר את הפסל ארנסט וייס קייזר להכין את גביע המועדון במשקל 238 ק"ג.
הגביע הוענק לראשונה בשנת 1911 לגלן קרטיס על פיתוחו המוצלח, מטוס הידרו.
קולייר אף הספיק להעניק את הגביע מספר פעמים לפני מותו בשנת 1918.
הגביע נגנב לזמן קצר בשנת 1978, אך הוחזר.
גביע רדיבוי קוראץ' (בסרבית: Куп Радивоја Кораћа) הוא הגביע הסרבי בכדורסל, ששימש לפני כגביע של סרביה ומונטנגרו.
הוא מנוהל על ידי פדרציית הכדורסל של סרביה ונקרא על שם הכדורסלן הסרבי האגדי וחבר היכל התהילה של פיב"א, רדיבוי קוראץ'.
בשנת 2003, לאחר ביטול גביע קוראץ' של פיב"א ושינוי השם של הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה לסרביה ומונטנגרו, הוחלף הגביע היוגוסלבי בכדורסל בגביע רדיבוי קוראץ', שנקרא כך על פי הצעה של המופארם ורשאץ.
לאחר הפרידה של סרביה ומונטנגרו ב-2006, הגביע הפך לגביע הלאומי בסרביה.
על פי ההסכם מ-2011 בין פדרציית הכדורסל של סרביה (KSS) לפיב"א, KSS תמכה בהענקת העתק מקורי של גביע קוראץ' עצמו לזוכה בגביע.
הגביע, שמכונה Žućkova levica – יד שמאל של ז'וצ'קו, הוענק לראשונה לזוכה בגביע בשנת 2013.
גביע רוז'ין (מכונה גם רוז'ינע בעכער או דער עפל בעכער) הוא דפוס של גביע מעוצב בו נוהגים להשתמש אדמו"רי בית רוז'ין.
הגביע מכיל מוטיבים של צורת תפוח, עלי גפן, עלי שושנה, ולעיתים גם עלי זית או יונה.
על פי החוקרת בת־שבע גולדמן אידה, צורת הגביע בנויה על פי סגנון גביעים שהיה נפוץ באירופה ובפרט בנירנברג במאה ה-16, אז נפוצו בגרמניה חפצי אמנות בסגנון נטורליסטי, הגביעים היו בצורת פירות ובגובה של כעשרים סנטימטרים.
במאות ה-18 וה-19 קטנו הכוסות לממדים של שמונה עד תשעה סנטימטרים, גביעים אלו היוו את הבסיס לעיצובו של גביע רוז'ין.
המסורת החסידית, מייחסת את השימוש בגביע מסוג זה כבר לרבי דב בער ממזריטש, "המגיד ממזריטש".
בהמשך מוכר הגביע כיון שהשתמשו בו צאצאי המגיד, אדמו"רי שושלת רוז'ין.