tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
רובע דונגצ'נג הפך באופן רשמי לרובע של בייג'ינג רק לאחר הקמת הרפובליקה של סין בשנת 1911. הרובע קיבל את השם דונגצ'נג בשנת 1958. הרובע קיים במתכונתו הנוכחית כתוצאה מאיחוד שבוצע בשנת 2010 עם רובע צ'וֹנְג-וֶן ששכן מדרום לו.
הרובע כולל חלק גדול מהאטרקציות התרבותיות העיקריות של בייג'ינג, כגון העיר האסורה ומקדש השמיים, אשר שניהם הם אתרי מורשת עולמית של אונסק"ו.
יותר מרבע מהאתרים ההיסטוריים והתרבותיים הלאומיים המרכזיים של העיר נמצאים בתחום הרובע.
גם כיכר טיין-אן-מן נמצא בתחום הרובע, וכמו גם יעדים פופולריים נוספים בקרב התיירים שמבקרים בבייג'ינג והאזור כולל גם סצנת חיי לילה תוססת באזור ואזור הקניות הפופולרי .
למעלה משלושה רבעים מהפעילות הכלכלית של הרובע כרוכה במגזר מתן שירות.
תחנת הרכבת של בייג'ינג ממוקמת ברובע.
רובע דונגצ'נג מחולק לשבעה עשר תתי רבעים:
דונגל הוא חומרת מחשב, המתחברת ליציאה במכשיר כדי לספק לו פונקציונליות נוספת, או לאפשר קישור למכשיר שמוסיף פונקציונליות.
בתחום המחשוב, המונח היה בתחילה שם נרדף "לדונגלים להגנה על תוכנה" - סוג של פתרון לניהול זכויות דיגיטליות בחומרה שבו תוכנה תפעל רק אם דונגל שנמסר עם רכישת התוכנה, המכיל בדרך כלל מפתח רישיון או מנגנון הגנה קריפטוגרפי אחר, מחובר למחשב בזמן שהוא פועל.
חברת הטכנולוגיה הישראלית אלדין מערכות מידע הייתה ספקית מובילה של פתרונות מסוג זה בתחילת שנות ה-2000.
המונח הוחל מאז על סוגים אחרים של מכשירים בעלי צורה דומה, כגון:
מתאמים הממירים יציאות לטיפול בסוגים שונים של מחברים (כגון DVI ל-VGA עבור צגים, חיבור USB לטורי, ובמחשוב מודרני, USB-C לסוגים אחרים של יציאות ו-Mobile High-Definition Link).
מתאמי USB אלחוטיים לתקנים כמו בלוטות' ו-Wi-Fi.
דיסק און קי, מכשיר זעיר לאחסון נתונים למחשב, המשתמש בזיכרון הֶבְזֵק (Flash) לאחסון נתונים ובממשק ה-USB של המחשב להעברתם אל המחשב או ממנו.
את המכשיר פיתחה לראשונה חברת M-systems הישראלית, בראשות דב מורן, והוא הושק בשנת 2000.
נגני מדיה דיגיטליים קטנים שמתחברים ליציאות HDMI, הידועים בשם "דונגל Smart TV".
ישנם תיאורים שונים על האטימולוגיה של המילה "דונגל"; במאמר משנת 1999, PB Schneck קבע שהמקור לא ברור, אך ייתכן שמדובר בהשחתה של המילה "dangle" - "מתנדנד" (שכן מכשירים אלה "מתנדנדים" מיציאה במחשב).
פרסומת של מגזין Byte משנת 1992 של חברת Rainbow Technologies טענה שהדונגלים הומצאו על ידי אדם בשם "דון גאל", אשר הוליד אגדה אורבנית על מקור השם, אך הפרסומת הייתה רק תכסיס שיווקי.
דונגלים המשמשים כדי לסייע במניעת שימוש והעתקה בלתי מורשית של צורות מסוימות של תוכנה.
בתחילה השתמשו ביציאות כגון: יציאה טורית או יציאה מקבילה, עם הפסקת השימוש בהם נעשנה מעבר לשימוש ביציאת ה-USB במחשב.
חברת אלדין הישראלית פיתחה גם מוצר בשם ה-eToken לאימות וזיהוי משתמשים במחשבים ורשתות תקשורת ארגוניות.
התקן חומרה המתחבר ליציאת ה-USB ומוודא שהמשתמש רשאי להפעיל את המחשב ולהתחבר לרשת הארגונית.
ב, השימוש במונח "דונגל" הורחב לנגני מדיה דיגיטליים, כגון "Roku" ו"כרומקאסט" של גוגל - שנועדו להתחבר ישירות ליציאת HDMI בטלוויזיה או מקלט AV (מופעל באמצעות חיבור Micro USB לטלוויזיה עצמה או מתאם AC), בניגוד למכשיר גדול יותר - ממיר טלוויזיה.
כבלים קצרים מאוד המחברים שקעים גדולים יחסית לתקעים קטנים יותר מאפשרים להתקין ולהוציא כבלים בקלות מציוד עם מקום מוגבל לחיבורים.
מחשבים אישים זעירים, כגון Intel Compute Stick של חברת אינטל, ו-Chromebit, דונגל המריץ את מערכת ההפעלה Chrome OS על טלוויזיה או למסך אחר, באמצעות כניסת ה-HDMI, ומאפשר להפעיל אותם כמחשב.
דונגל שמתחבר למחבר ה-OBD-II בכלי רכב.
הדונגל מספק קישוריות לרשת באמצעות רשתות סלולריות לכל מי שנמצא ברכב, תוך שהוא משמש כנקודת Wi-Fi חמה.
בנוסף, הוא עוקב אחרי שגרת הטיפולים ברכב.
הדונגל אוסף נתונים ממערכות שקיימות במכונית ואף בודק את מצבן של יחידות הרכב השונות.
הנתונים שנאספים נשלחים באמצעות הרשת ומנותחים בידי אלגוריתם מורכב, שיודע לפענח את המידע ולשלוח אותו בחזרה למשתמש באמצעות אפליקציה.
דונדושן (בלועזית: Dondușeni) היא עיר המשמשת כביתר נפת דונדושן בצפון מולדובה.
גובהה הממוצע של העיר הוא 218 מטרים מעל פני הים.
העיר ממוקמת כ־21 קילומטרים מדרום־מערב לגבול עם אוקראינה, על נהר הדניסטר וכ־44 קילומטרים מצפון־מזרח לגבול עם רומניה, על נהר הפרוט.
העיר בלץ נמצאת נמצאת במרחק 58 קילומטרים מדונדושן, וקישינב הבירה מרוחקת בכ־160 קילומטרים.
נכון לשנת 2014, בעיר מתגוררים 7,101 תושבים, ירידה של 2,700 תושבים משנת 2004. נכון למפקד 2004, רוב התושבים הם מולדובנים, אך קיימים מיעוטים.
הגדולים שבהם: אוקראינים, רוסים, בולגרים וגגאוזים.
עוברים בסביבתה כבישים לבלץ, לאדינץ ולגבול עם אוקראינה.
בנוסף, בעיר נמצאת תחנת רכבת הנמצאת על תוואי הקו הראשי של הרכבות במדינה, אשר מקשר אותה עם הערים הגדולות במדינה.
דונה דה לורי היא זמרת, רקדנית ופזמונאית אמריקאית.
בתור בת למשפחה מוזיקלית, דה לורי מופיעה מגיל צעיר.
היא השתתפה באלבומים של מוזיקאים כדוגמת קארלי סימון, ריי פארקר ג'וניור , קים קארנס, סנטנה, מרטיקה , לורה ברניגן, בלינדה קרלייל, סלינה, בט מידלר, בארי מנילו, מילן פארמר, אלישה ומדונה.
דה לורי ליוותה את מדונה כזמרת ורקדנית בכל הופעה שאירעה בסיבוב ההופעות "Who's That Girl World Tour" בשנת 1987, ועד לסיבוב ההופעות "Confessions Tour" בשנת 2006. ההופעה שלה עם מדונה בלייב ארת' 2007 בלונדון הייתה שיתוף הפעולה המקצועי האחרון שלהן עד כה.
דונה דה לורי נולדה בקלבסאס, קליפורניה למפיקה והמוזיקאית אל דה לורי ומרי הלין סונצ'יני.
דה לורי זכתה להצלחה כזמרת הרקע של מדונה.
ב-1985, גרדנר קול, בן זוגה לשעבר של דה לורי, כתב את השיר "Open Your Heart" שמדונה הקליטה מאוחר יותר.
באותה תקופה ההנהלה של מדונה חיפשה חומרים לאלבום True Blue שלה, וקול הציג שלושה שירים, כולל "Open Your Heart".
המנהל של מדונה שמע את השיר וחשב שזה יהיה להיט עבור מדונה, אז הוא ביקש מקול להקליט מחדש את השיר בקול נשי.
דה לורי הקליטה את השיר, וקול הגיש את ההקלטה למפיק של מדונה פטריק לאונרד.
מדונה האזינה להקלטה והחליטה להקליט את השיר.
לאונרד אהב את קולה של דה לורי ושכר אותה בתור זמרת רקע בפרויקטים עתידיים שהפיק.
כשמדונה חיפשה זמרי רקע לסיבוב ההופעות שלה "Who's That Girl World Tour" ב-1987, דה לורי ביקשה מלאונרד לקחת אותה לאודישנים.
בהמשך לכך, התקבלה לתפקיד והייתה שותפה עד לסיבוב ההופעות "Confessions Tour" בשנת 2006.
2005: "אני הולכת לספר לכם סוד"
היא סדרת טלוויזיה דרום קוריאנית משנת 2023 בבימויו של לי ג'ונג-יו, ובכיכובם של באה סוזי ויאנג סה ג'ונג.
הסדרה עלתה לנטפליקס ב-20 באוקטובר 2023.
וון-ג'ון, סטודנט להנדסה אזרחית בקולג' הופך לשותף עם דונה, אלילת קיי-פופ בדימוס.
באה סוזי בתור לי דו-נה, הזמרת הראשית של להקת הבנות Dream Sweet שמודיעה בפתאומיות על פרישתה מהלהקה ועוברת לגור בבית מגורים משותף בעיירת אוניברסיטה.
יאנג סה-ג'ונג בתור לי וון-ג'ון, סטודנט שמתגורר עם דונה מתיידד איתה אט אט ומפתח כלפיה רגשות.
צ'ין הא-יונג בתור קים ג'ין-ג'ו, חברתו של וון-ג'ון בתיכון.
קים דו-וואן בתור גו ג'ונג-הון, סטודנט שמתגורר יחד עם וון-ג'ון ודונה.
פארק סה-וואן בתור צ'וי אי-רה
קים מין-הו בתור Seo Yun-taek
קים סאן-יונג בתור אמה של דו-נה
קים יו-מי כנציגת הסוכנות של דו-נה
ביולי 2022 דווח כי צילומי הסדרה החלו.
ב-23 בפברואר 2023, סוזי פרסמה תמונה ב-SNS ואמרה שצילומי הסדרה הסתיימו.
לאחר החתימה על הברית והסיוע ההדדי הסינו-סובייטי ב-1950, סייעה ברית המועצות למחקר והפיתוח הצבאי של סין בהכשרת כוח אדם ובייצור נשק סובייטי ברישיון.
בתחום הטילים הבליסטיים, העבירו הסובייטים לסינים את טכנולוגיית הטילים מהדגמים R-1 (SS-1), R-2 (SS-2) ו-R-11F.
הטילים הבליסטיים הסיניים הראשונים התבססו על תכנונים סובייטיים.
מאז, סין התקדמה בטכנולוגיית הטילים הבליסטיים והרקטות שלה.
הפיתוח והייצור של משגר לוויינים וחלליות ממשפחת צ'אנגג'נג התבססו על התכנון והיצור של טילי הדונגפנג.
היה זה הטיל הראשון ממשפחה זו.
DF-1 (SS-2, שם קוד '1059' נקרא בתחילה DF-1 ולאחר מכן DF-3), יוצר ברישיון של ה-R-2 הסובייטי (SS -2 סיבלינג), טיל בליסטי לטווח קצר, שהתבסס על רקטת V-2 מתוצרת גרמניה הנאצית.
ל-DF-1 היה מנוע רקטי יחיד RD-101, ונעשה בו שימוש באלכוהול לדלק עם חמצן נוזלי (LOX) כמחמצן.
לטיל היה טווח מרבי של 550 ק"מ ויכולת נשיאת מטען של 500 ק"ג.
הטיל יוצר בכמות קטנה יחסית בשנות ה-60 ואינו בשימוש עוד.
ה-DF-2 (CSS-1) היה טיל בליסטי לטווח בינוני (MRBM) הראשון של סין עם טווח של 1,250 ק"מ וראש נפץ גרעיני של 15–20 קילוטון.
במערב קיבל הטיל את הכינוי CSS-1 (קיצור של China Surface-to-Surface).
משקיפים מערביים העריכו שה-DF-2 הועתק מה-R-5 Pobeda הסובייטי (SS-3 Shyster) בשל הדמיון ביכולותיהם.
התיעוד הרלוונטי לייצור הועבר לסין בסוף שנות ה-50. שיגור הניסיון הראשון של ה-DF-2 נכשל ב-1962, והדבר הוביל ליצור DF-2A משופר.
ב-27 באוקטובר 1966 בוצע בו ניסוי נשיאת ראש נפץ גרעיני (פוצץ באטמוספירה מעל לופ נור) והטיל היה בשירות מבצעי מסוף שנות ה- ועד לשנות ה-80.
ה-DF-3 (CSS-2) נחשב לטיל הבליסטי הראשון לטווח בינוני (IRBM) אותו תכננה סין.
העיצוב הושפע מהטיל הסובייטי R-14 Chusovaya ומנוע השלב הראשון הועתק ממנוע המאיץ С.2.1100/С.2.1150 La-350 שפותח על ידי אלכסיי איסייב ב-OKB-2 (NII- 88).
טווח ה-DF-3 היה 2,500 ק"מ והוא תוכנן לשאת מטען של 2,000 ק"ג כדי לשאת ראש נפץ גרעיני (לימים פצצת מימן).
בשנת 1981 יוצר דגם משופר של הטיל, DF-3A, לטווח של 3,000 ק"מ והוא נרכש על ידי ערב הסעודית עם ראש נפץ קונבנציונלי.
כל טילי ה-DF-3/DF-3A הוצאו משירות עד אמצע שנות ה-2010 והוחלפו ב-DF-21.
ה-DF-4 (CSS-3) הוא הטיל הבליסטי הדו-שלבי הראשון של סין.
הטיל פותח בסוף שנות ה-60 כאיום נגד ברית המועצות וארצות הברית.
טיל זה שימש גם כבסיס לפיתוח משגר החלל הראשון של סין, צ'אנגג'נג 1. עד לשנת 2015 היו הסינים אמורים להחליף את 20 טילי DF-4 שנותרו אצלם בטילי DF-31.
ה-DF-5 (CSS-4) הוא טיל בליסטי בין-יבשתי (ICBM), שנועד לשאת ראש נפץ גרעיני של 3 מגהטון למרחק של עד 12,000 ק"מ.
הטיל הוא דו-שלבי נייח המוצב בתוך סילו.
המשגר שלו שימש כבסיס לפיתוח רכב שיגור החלל Fengbao-Tempest (FB-1) לשיגור לוויינים.
הטיל פותח בשנות ה-60, אך נכנס לשירות רק בשנת 1981. גרסה משופרת, ה-DF-5A, הוצגה באמצע שנות ה-90 ולה טווח משופר (מעל 13,000 ק"מ).
על פי ההערכות יש עדיין 24–36 טילים מדגם זה בשירות מבצעי ככוח ה-ICBM העיקרי של סין.
גרסת DF-11A משופרת הגדילה את הטווח של מעל 825 ק"מ.
הטווח של ה-M-11 אינו מפר את המגבלות שנקבעו על ידי משטר בקרת טכנולוגיית הטילים (MTCR).
ההערכה היא שכ-500 עד 600 טילים נמצאים בשירות.
ה-DF-12 (CSS-X-15) הוא SRBM שנקרא בעבר M20. הטיל דומה מאוד לטיל הרוסי איסקנדר 9k720 שאמנם לא נרכש על ידי סין מרוסיה, אך ניתן היה להשיגו ממדינות ברית המועצות לשעבר.
ל-DF-12 יש אמצעי נגד מובנים, כולל יכולת תמרון כדי לשרוד מערכות הגנה מפני טילים.
הדיוק המרבי הוא 30 מטר CEP.
הטיל נשלט לאורך כל נתיב הטיסה וניתן לשנות את נתיבו במהלכה.
הטילים נורים מרכב שיגור 8×8 (TEL) הנושא שני טילים.
ה-DF-15 (CSS-6, הנקרא גם M-9 בגרסת הייצוא) פותח על ידי תאגיד הטכנולוגיה בתחום החלל של סין באקדמיה הידועה גם בשם האקדמיה הרביעית).
הטיל הוא SRBM חד-שלבי בדלק מוצק עם טווח של 600 ק"מ ומטען של 500 ק"ג.
במהלך משבר מצרי טאיוואן השלישי 1995-1996, שוגרו שישה טילי DF-15 בסמוך לטייוואן כהדגמה של יכולת הטיל.
למרות שה-DF-15 משווק לייצוא, הטווח שלו יפר את ה-MTCR, ולפיכך לא היה יצוא של דגם זה עד כה.
פריסת הטילים מייצגת איום מוגבר על טייוואן מכיוון שקשה יותר ליירט אותו במערכות טיל נגד טילים כגון MIM-104 פטריוט.
ה-DF-16 הוא MRBM ארוך ורחב יותר מהדגמים הקודמים עם ראש נפץ של 1,000-1,500 ק"ג ודיוק פגיעה של 5–10 מטר.
הוא משוגר מרכב 10×10 דומה לזה של ה-DF-21, והוא בעל יכולת גרעינית.
הטיל הוצג לציבור במהלך מצעד יום הניצחון של סין 2015 בבייג'ינג, לרגל 70 שנה לסיום מלחמת העולם השנייה.
ה-DF-17 הוא סוג של טיל בליסטי שתוכנן במיוחד לשאת רכב גלישה היפרסוני, כגון DF-ZF.
הטווח המשוער שלו הוא 1,800-2,000 ק"מ, ויכולת מבצעית ראשונית הוכחה ב-2019. המערכת תהיה מסוגלת לשאת רש"ק גרעיני וקונבנציונלי כאחד ובעלת יכולת כניסה חוזרת לתמרון.
ה-DF-21 (CSS-5) הוא MRBM דו-שלבי עם דלק מוצק שפותח בסוף שנות ה-70. היה זה הטיל הבליסטי עם דלק מוצק הראשון שנפרס על ידי ה"ארטילריה השנייה" של סין.
הטיל נושא ראש נפץ גרעיני יחיד של 500 קילוטון, עם טווח של עד 2,500 ק"מ.
ה-DF-21 הוא הבסיס לטיל JL1 המשוגר מצוללות מדגם "שיאה".
בשנת 1996 הוצגה גרסה משופרת, ה-DF-21A.
נכון לשנת 2010, בין 60–80 טילים היו עדיין בשירות מבצעי; ייתכן שמספר זה גדל מאז.
מקורות מוסרים שערב הסעודית הזמינה טילי DF-21 בשנת 2007.
לגרסה העדכנית ביותר, ה-DF-21D, טווח העולה על 1,450 קילומטרים.
היא נחשבת למערכת הראשונה בעולם של טילים בליסטיים נגד ספינות (ASBM) וזאת ממשגרים ניידים יבשתיים.
ה-DF-25 היה IRBM עם שיגור נייד, דו-שלבי, עם מנוע דלק מוצק ולו טווח של 3,200 קילומטרים.
פיתוח הטיל בוטל ב-1996 והטיל אינו מוזכר בדו"ח לקונגרס של משרד ההגנה האמריקני לשנת 2013 על ההתפתחויות הצבאיות של סין.
פרטים מעטים ידועים אודותיו, אך סבורים שהוא מונע בדלק מוצק וניתן לניוד, מה שמאפשר לאחסן אותו בבונקרים תת-קרקעיים ולשגרו בהתראה קצרה.
ה-DF-31 (CSS-10) הוא ה-ICBM הנייד החדש ביותר של סין ולו מנוע עם דלק מוצק.
ל-DF-31 טווח של למעלה מ-8,000 ק"מ והוא יכול לשאת ראש נפץ בודד של 1,000 קילוטון או עד שלושה ראשי נפץ MIRV של 20–150 קילוטון.
ה-DF-31 פותח כתחליף לדגמים הישנים של טילים בליסטיים בסין.
על בסיסו פותח ה-JL2 המשוגר מצוללות.
הטיל הוצג במצעד הצבאי בשנת 2009 בבייג'ינג לציון יום השנה ה-60 להקמת סין.
הגרסה החדשה ביותר של DF-31AG הוצגה במצעד 2019 שהתקיים בבייג'ינג לחגיגות יום השנה ה-70 לסין.
ה-DF-41 (CSS-20), הוא טיל מרובה ראשי נפץ ומסוגל לשאת 10–12 ראשי נפץ.
ולו טווח משוער שבין 12,000 - 15,000 ק"מ – ובכך נחשב לטיל הבליסטי בעל הטווח הארוך ביותר בעולם.
דונגפנג 5 (DF-5 ראשי תיבות של Dong Feng 5), הוא טיל דו-שלבי ארוך טווח המשתמש בדלק נוזלי.
ל-DF-5 יכולת שיגור למרחק של עד 16,000 ק"מ במהירות של 22 מאך.
הטיסה הראשונה בוצע בשנת 1971 והוא נכנס לשירות מבצעי כעבור כעשור לאחר סדרת ניסויים שבוצע בשנת 1980. בין מגבלות הטיל שימוש בדלק נוזלי וכתוצאה מכך נדרשים עד 60 דקות להכנות לשיגור.
הטיל פותח בבייג'ינג ומיוצר במפעל מס' 211.
הטילים הראשונים אוחסנו באתרים תת-קרקעיים ושיגורם בוצע לאחר הוצאתם ממקום האחסון לשטח פתוח.
החל משנת 1981 נבנו אתרים מותאמים לשיגור תת-קרקעי.
במטרה לשמור על זמינות הטילים והגנתם מפני מתקפה נבנו אתרים תת-קרקעיים רבים בהם לא היו טילים.
הערכה היא שבשנת 2017 היו 20 טילים מבצעיים.
הטילים נמצאים באחריות חיל הטילים של צבא השחרור העממי.
בשנת 1983 נכנס לשירות דגם 5A עם טווח מוגדל (עד 13,000 ק"מ), דיוק משופר ויכולת נסיעת חומר נפץ מוגדל.
בשנת 2015 נבנה דגם משופר DF-5B שהוא טיל מרובה ראשי נפץ.
דגם זה נחשף לציבור במצעד לכבוד 70 שנים לסיום מלחמת העולם השנייה.
דגם 5C הוא בעל 10 ראשים מתפצלים.
הטיל היה בסיס לפיתוח משגרים מסדרה צ'אנגג'נג.
קיימות תוכנית בהחלפת הטילים הקיימים בדגם דונגפנג 41 שמונע מדלק מוצק
דונה פרן אדוארדס היא פוליטיקאית אמריקאית ממרילנד שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית עבור מחוז הקונגרס ה-4 של מרילנד בין השנים 2008 ל-2017. המחוז כלל את רוב מחוז פרינס ג'ורג', כמו גם חלק ממחוז אן ארונדל.
כעורכת דין ופעילה קהילתית ותיקה, היא ניצחה את אלברט וין שכיהן שמונה קדנציות בפריימריז הדמוקרטי ב-2008 ולאחר התפטרותו, זכתה בבחירות מיוחדות ב-17 ביוני 2008, כדי למלא את שארית הקדנציה הזו.
היא הושבעה יומיים לאחר מכן ב-19 ביוני, והפכה לאישה האפרו-אמריקאית הראשונה שייצגה את מרילנד בקונגרס של ארצות הברית.
אדוארדס התמודדה לכהונה מלאה בנובמבר 2008, והביסה את המועמד הרפובליקני פיטר ג'יימס עם 85% מהקולות.
היא התמודדה לסנאט האמריקאי ב-2016 בפריימריז כדי להחליף את ברברה מיקולסקי הפורשת במקום לרוץ לבחירה מחדש למושב הקונגרס שלה, אך הובסה על ידי חבר הקונגרס כריס ואן הולן בפריימריז הדמוקרטי.
בשנת 2022, אדוארדס התמודדה על מושב הקונגרס בו החזיקה בעבר, אך הפסידה לגלן אייבי בפריימריז הדמוקרטי.
בשנת 2013, היא תמכה בתיקון לחוקת ארצות הברית שיבטל את פסיקת בית המשפט העליון משנת 2010 בעניין פסק דין סיטיזנס יונייטד נגד ועדת הבחירות הפדרלית.
אדוארדס נולדה ב-28 ביוני 1958 ביאנסייוויל, קרוליינה הצפונית.
אדוארדס עבדה עבור אלברט וין כפקיד בשנות ה-80, כאשר שירת בבית הנבחרים של מרילנד.
אדוארדס ייסדה ושימשה כמנהלת הראשונה של הרשת הלאומית לסיום אלימות במשפחה, קבוצת תמיכה ותמיכה משפטית לנשים מוכות.
היא פעלה כדי להעביר את חוק האלימות נגד נשים משנת 1994.
מאוחר יותר היא עבדה עם Public Citizen, ולאחר מכן כמנהלת המרכז לדמוקרטיה חדשה.
בשנת 2000, היא הפכה למנכ"לית של קרן ארקה, ולקחה חופשה במהלך הקמפיין הפוליטי שלה.
באביב 2015, אדוארדס, יחד עם עוד כמה חברים בבית הנבחרים, הציגו את חוק שיקום החינוך והלמידה (REAL Act) כדי להחזיר את מענקי פל לאסירים.
ההודעה לעיתונות של אדוארדס מתארת יתרונות רבים לחינוך אסירים, לרבות הטבות נטו למשלמי מיסים שנושאים בעלויות של פשיעה חוזרת.
אדוארדס היא יו"ר משותפת לאומית של הקבוצה המתקדמת Health Care Voter.
אדוארדס קראה תיגר על הנציג המכהן כבר לאורך שבע קדנציות אל וין בפריימריז הדמוקרטי ב-2006 - התחרות האמיתית במחוז הדמוקרטי המובהק הזה, בעל רוב שחור.
אדוארדס התמקדה בעיקר בהצבעותיו של וין.
וין, שנחשב לשמרן בסטנדרטים אפרו-אמריקאים דמוקרטיים, היה אחד מארבעת חברי הוועד השחור של הקונגרס שהצביעו בעד החלטת מלחמת עיראק ב-2002. אדוארדס גינתה את המלחמה לפני שהתחילה, ואילו וין טען בסופו של דבר לומר שהוא הוטעה על ידי ממשל בוש והצבעתו הייתה טעות.
אדוארדס התנגדה לביטול מס העיזבון, לו הצביע וין.
באופן דומה, אדוארדס מתחה ביקורת על הצבעתו של וין לחוק פשיטת הרגל משנת 2005, אשר ביטל כמה הגנות על פשיטת רגל עבור יחידים.
כמו כן, וין תמך בדו"ח האנרגיה שקידם סגן הנשיא ומנכ"ל הליברטון לשעבר, דיק צ'ייני והתנגד להצעת חוק נייטרליות הרשת משנת 2006, שבה תמכה אדוארדס.
ג'ורג' מקדרמוט, מועמד אנונימי, קיבל 3.9 אחוזים מהקולות.
הסיכום הסופי של הפריימריז לא היה ברור במשך כמעט שבועיים בגלל בעיות הצבעה נרחבות במכונות הצבעה אלקטרוניות חדשות במחוזות מונטגומרי ופרינס ג'ורג'.
בשנת 2008, אדוארדס שוב קראה תיגר על וין בפריימריז הדמוקרטי.
במהלך הקמפיין של 2008, אדוארדס האשימה את וין בחוסר קשר עם הקהילה ובקבלת מאות אלפי דולרים של כסף תאגידי.
מנגד, וין תקף את אדוארדס כצבועה, וציין את העובדה שהיא שימשה כמנהלת של קרן ארקה, ארגון שהשקיע מיליוני דולרים בחברות נפט וגז.
בפריימריז של 12 בפברואר 2008, אדוארדס ניצחה את וין, שכבר כיהן שמונה קדנציות, וקיבלה 60% מהקולות לעומת 35% מהקולות של וין.
הניצחון הבטיח לה את הניצחון בבחירות הכלליות בנובמבר במחוז הדמוקרטי המובהק.
לאחר הפריימריז, וין הודיע כי יתפטר כבר ביוני 2008. אדוארדס זכתה במועמדות הדמוקרטית לבחירות המיוחדות ב-17 ביוני 2008 עבור ששת החודשים האחרונים של כהונתו של וין.
כצפוי, אדוארדס ניצחה בקלות בבחירות המיוחדות, וקיבלה 81 אחוז מהקולות על פני פיטר ג'יימס הרפובליקני והליברטריאני ת'בו לינצ'קום.
היא נכנסה לתפקידה יומיים לאחר מכן, מה שהעניק לה יתרון לגבי הוותק על פני חברי קונגרס חדשים שנבחרו ב-2008.
אדוארדס התמודדה לכהונה מלאה בנובמבר 2008 וניצחה באופן מוחץ; אף רפובליקני לא השיג יותר מ-25% מהקולות במחוז הרביעי מאז שקיבל את תצורתו הנוכחית לאחר מפקד האוכלוסין של 1990. ואכן, רבים מתושבי המחוז ה-4 כבר חשבו עליה כחברת הקונגרס של המחוז עוד לפני הבחירות המיוחדות.
כצפוי, אדוארדס זכתה בקלות בקדנציה מלאה עם 85 אחוזים מהקולות.
אדוארדס ניצחה בפריימריז מול הנציג הרמן ל.
טיילור הבן בספטמבר 2010, ולאחר מכן ניצחה את רוברט ברודוס הרפובליקני עם 83 אחוז מהקולות בבחירות הכלליות.
אדוארדס ניצחה את ג'ורג' מקדרמוט ואיאן גארנר בפריימריז הדמוקרטי, ולאחר מכן ניצחה את פיית' מ.
לודון הרפובליקנית ואת הליברטריאני סקוט סופן עם 77 אחוז מהקולות בבחירות הכלליות.
אדוארדס ניצחה מול וורן כריסטופר בפריימריז הדמוקרטי, ולאחר מכן ניצחה את ננסי הויט הרפובליקאית ואת הליברטריאני ארווין ווהרה עם 70 אחוז מהקולות בבחירות הכלליות.
לאחר הודעתו של אנתוני בראון כי לא יתמודד לבחירה מחדש לקונגרס על מנת להתמודד לתפקיד התובע הכללי של המדינה, אדוארדס הודיעה ב-20 בינואר 2022 שהיא תתמודד בבחירות לבית הנבחרים האמריקני ב-2022 על המושב הישן שלה, מחוז הקונגרס הרביעי של מרילנד.
United Democracy Project, ארגון-על המזוהה עם איפא"ק, הפעיל קמפיין בשווי של כמעט 6 מיליון דולר שתקף את אדוארדס במהלך הבחירות המקדימות.
בנוסף, יריבה בפריימריז, פרקליט המדינה לשעבר של מחוז פרינס ג'ורג', גלן אייבי, קיבל כמעט מחצית מתרומות הקמפיין שלו מתורמים הקשורים ל-AIPAC.
אדוארדס נתמכה על ידי 720,000 דולר מג'יי סטריט, ו-550,000 דולר מ-League of Conservation Voters.
ה"ניו יורק טיימס" תיאר את המירוץ כ"מאבק פרוקסי של ישראל".
למרות שהוציאה הרבה כסף בפריימריז הדמוקרטי ב-2022, אדוארדס עברה מהובלה של 13 נקודות לפיגור אחרי אייבי ב-5 נקודות מתחילת יוני, שבועות לפני שפרויקט הדמוקרטיה המאוחדת החל להפעיל מודעות טלוויזיה ב-17 ביוני.
בסופו של דבר, בפריימריז אדוארדס קיבלה 35 אחוז מהקולות, ואילו אייבי קיבל 52 אחוזים.
מעצר במהלך מחאת דארפור בוושינגטון הבירה
ב-27 באפריל 2009, דונה אדוארדס נעצרה מחוץ לשגרירות סודאן במהלך מחאה נגד רצח העם בדארפור.
אדוארדס וחמישה נציגים נוספים מהקונגרס האמריקאי מחו על חסימת הסיוע לקורבנות.
הם נעצרו לאחר שהתעלמו מאזהרות שהוציאו שוטרים שקיימו קו משטרתי כדי להגן על השגרירות בוושינגטון הבירה.
המחוקקים הנוספים שנעצרו במהלך המחאה היו הנציגים ג'ים מקגוורן (ד-מסצ'וסטס), קית' אליסון (ד-מינסוטה), ג'ון לואיס (ד-ג'ורג'יה), ג'ים מורן (ד-וירג'יניה), ולין וולזי (ד-קליפורניה).
קמפיין 2016 למושב הסנאט האמריקאי של מרילנד
אדוארדס וחבר בית הנבחרים כריס ואן הולן (דמוקרטי-מרילנד) התמודדו בפריימריז הדמוקרטי על מושב הסנאט האמריקני שיתפנה עם פרישתה של ברברה מיקולסקי (דמוקרטית).
היא הפסידה בבחירות המקדימות ב-26 באפריל 2016. אדוארדס קיבלה 39 אחוז מהקולות, בעוד ואן הולן קיבל 53 אחוזים.
מאחר שהיא התמודדה על מושב הסנאט, במקום ניסיון להיבחר מחדש למושב הקונגרס שלה, אדוארדס עזבה את מושבה כאשר כהונתה הסתיימה בינואר 2017, והחליף אותה סגן המושל לשעבר אנתוני בראון.
קמפיין ההנהלה של מחוז פרינס ג'ורג' לשנת 2018
אדוארדס התמודדה על ראשות מחוז הנסיך ג'ורג' אך הפסידה לאנג'לה אלסברוקס בפריימריז הדמוקרטי, על אף שקיבלה תמיכה מקבוצה חיצונית שהוציאה כמעט מיליון דולר כדי לתמוך באדוארד וניהלה את מה שמערכת הוושינגטון פוסט החשיבה כ"קמפיין הכפשה".
אדוארדס קיבלה 24 אחוז מהקולות, ואילו אלסברוקס קיבלה 62 אחוזים.
אדוארדס מתגוררת באוקסון היל, מרילנד.
ב-7 ביולי 2017, היא הודיעה כי אובחנה כחולה בטרשת נפוצה.
אדוארדס יצאה לתוכניות MSNBC כדי להסביר כיצד הצעת חוק הבריאות הנוכחית שעומדת להצבעה תשפיע עליה כאדם עם טרשת נפוצה, ותשפיע על אנשים אחרים עם תנאים קיימים.
היא כתבה מאמר דעה עבור הוושינגטון פוסט.
דונגו (באיטלקית: Dongo ובעגה מקומית קומאסקית-לומברדית: Dongh) היא עיירה קטנה בצפון איטליה, על הגדה הצפון-מערבית של אגם קומו.
מספר תושביה ב-1 בינואר 2024 היה 3,172. שמה של העיירה התפרסם, כיוון שבה נלכד בניטו מוסוליני, לקראת סוף מלחמת העולם השנייה.
מקור השם דונגו אינו ברור.
יישובים בשם זה קיימים גם במדינות אחרות ורחוקות, במאלי, באנגולה, ברפובליקה המרכז אפריקנית ובקונגו.
שם משפחה והכינוי "דונגו" נפוצים גם מחוץ לאיטליה, באזורים רבים בעולם בכל יבשת מיושבת, במיוחד באפריקה.
קיימות שתי שפות של שבטים אפריקניים בשם דונגו, בקונגו ובדרום סודאן.
סבורים, כי מקורם של אירופאים הנושאים את השם מגיע מאזור דונגו בצפון איטליה, אך אין הסבר מספק כיצד העיירה עצמה קיבלה את שמה.
ישנה סברה ללא כול ביסוס כתוב או מדעי, כי האדם הקדמון הביא עמו את השם מאפריקה, בעת שהיגר לאירופה.
דונגו נמצאת בצפונה של איטליה, על החוף הצפון מערבי של אגם קומו, במחוז לומברדיה, בנפת קומו.
היישובים הקרובים ביותר אליה הם גרמזינו (Germasino), סטאצונה (Stazzona) ו-קו֗נסיליו֗ די רוּמו֗.
העיירה שייכת לקבוצה של שלושה יישובים בשם "שלוש קהילות" (Tre Pievi), אשר מלבד דונגו שייכות אליה העיירות, סוריקו (Sorico) ו-גראוודונה (Gravedona).
בסמוך לעיירה נשפך נהר אלבאנו לתוך אגם קומו.
מנאג'ו קרובה לעיירה כדי 14 ק"מ, עיר הנפה קומו נמצאת בקצה הדרומי של החוף המערבי, במרחק של 50 ק"מ, ובירת המחוז מילאנו רחוקה מדונגו 96 ק"מ, גם היא בכוון כללי דרום.
המרחק של העיירה מגדת האגם המזרחית כ-2 ק"מ.
העיירה גבוהה מפני הים ב-208 מטרים.
דונגו נמצאת לא הרחק מהגבול השווייצרי, פחות מ-15 ק"מ בקו אווירי, ומרחק הנסיעה עד לוגאנו בשווייץ מסתכם בכ-41 ק"מ.
בקיץ הימים חמימים ובחורף קר, אך הטמפרטורות אינן קיצוניות.
חודש יולי מוביל בממוצע הטמפרטורות הגבוה ביותר בשעות היום, 23.9 מעלות צלזיוס.
חודש אוגוסט חמים אף הוא, רק בכמה עשיריות המעלה פחות מיולי.
בחודשי החורף, מדצמבר עד וכולל פברואר הטמפרטורות הנמוכות ביותר, ממינוס 1.5 בדצמבר ועד 2.5- בפברואר.
דונגו נמצאת באזור גשום, הממוצע הרב שנתי של הגשמים מסתכם ב-1,414 מ"מ.
החודש היותר גשום הוא אוגוסט, 191 מ"מ וינואר הוא היבש ביותר, 37 מ"מ בלבד.
העיירה מושלגת בחורף, אך לא מאד מושלגת.
השלג מתחיל לרדת לקראת אמצע חודש אוקטובר ונמשך עד אמצע מרץ.
ממוצע כמות השלגים הרב שנתית מגיע ל-74 מ"מ, ודצמבר הוא החודש המושלג ביותר.
הרוחות בדונגו מתונות, עקב היות האזור ממוקם בין הרים.
ממוצע מהירות הרוח נע בין 6 ל-7.6 קמ"ש בכל חודשי השנה.
ברוב התקופות חלקה דונגו אירועים היסטוריים עם יתר היישובים של אגם קומו, בעיקר עם יישובים שעל הגדה המערבית של האגם.
ממצאים ארכאולוגיים אחדים מעידים שבאזור דונגו חיו קלטים, והחל מן המאה ה-4 לפני הספירה שבטים גאלים.
הסביבה התחילה לקבל חשיבות אמיתית, כאשר רומא העתיקה כבשה את האזור בסוף המאה ה-2 לפני הספירה וסללה את דרך רגינה (וִיַה רֶגִינָה), דרך שחיברה נקודות חשובות סביב הרי האלפים, והיוותה נתיב מסחרי וצבאי חשוב מאד.
לאחר התפוררות האימפריה הרומית, עבר האזור פלישות של גותים, הונים, לומברדים ופולשים אחרים.
החל מהמאה ה-12 החלה תחלופת שליטים מהמשפחות העשירות והחזקות באזור, משפחות ספורצה וויסקונטי ממילאנו.
במאה ה-15 עלתה חשיבותה של דונגו, כיוון שבאזורים הסמוכים לה בעמק הדוגנה (Valle Dogana) החלו לכרות עפרות ברזל והתפתחה תעשיית ברזל.
בראשית המאה ה-19 הגיעו צבאות נפוליאון ולאחר אמצע המאה ה-19, אוחדה דונגו ביחד עם האזור כולו, בתהליך איחוד איטליה תחת המלך ויטוריו אמנואלה השני.
פרסומה ההיסטורי של דונגו הגיע לקראת תום מלחמת העולם ה-2, עם תפיסתו של בניטו מוסוליני בתחומי העיירה, ב-27 באפריל 1945, על ידי פרטיזנים איטלקיים.
מוסוליני הקים ב-1943 בסאלו את הרפובליקה של סאלו, אך עם התקרבם של צבאות בעלות הברית מכיוון דרום, וההשתלטות של פרטיזנים על יישובים רבים בצפון איטליה, ברח מוסוליני לכוון שווייץ.
מעל מדיו עטה מעיל צבאי גרמני גדול וכבד לשם הסוואה.
למרות התחפושת הגרמנית זוהה מוסוליני על-ידי הפרטיזנים בדונגו, כיוון שתווי פניו היו מוכרים מאד באיטליה.
למחרת היום הוצא להורג, וגופתו שלו ושל פילגשו נתלו בכיכר לורטו במילאנו, כשרגליהם למעלה וראשם למטה בכיוון המדרכה.
"אוצרות מוסוליני" המכונים "הזהב של דונגו" שנתפסו יחד אתו (מטבע חוץ, שקי טבעות זהב ותכשיטים בשווי עשרות רבות מיליוני דולר) נגנבו ונעלמו.
העיר העתיקה: בעיר העתיקה יש סמטאות ציוריות, בניינים ישנים, כיכרות קטנות ואווירה אותנטית.
טיילת האגם: טיילת האגם נמתחת בסמוך למים, מרוצפת, ופזורים לאורכה ספסלים, בתי קפה, מסעדות ופאבים.
הטיילת מאפשרת תצפית לאגם, וגם להרים שסביב ולעיירה עצמה.
כנסיות: בדונגו מספר כנסיות שניתן לבקר בהן.
כנסיית סנטה מריה אין מרטיניקו (Santa Maria in Martinico) בסגנון רומנסקי מהמאה ה-12, כנסיית סנטו סטפנו (Santo Stefano) המשוחזרת, כנסיית המדונה של הדמעות (Madonna delle Lacrime) מהמאה ה-16, שנבנתה לאחר נס שהתרחש בעיירה, וכנסיות נוספות.
פארק עמק אלבאנו: הפארק (Parco della Valle Albano) משתרע על פני 6.5 קמ"ר, הוא שמורת טבע מוגנת לאורך עמק הנהר אלבאנו, ועל מורדות ההרים הסובבים אותו.
בפארק צמחייה ובעלי חיים האופייניים לאזור.
פעילות הררית: הגבעות וההרים הגובלים בעיירה מאפשרים מסלולי טבע, טיפוס, קמפינג, אופניים, ונקודות תצפית על העיירה ועל אגם קומו.
פארק הרפתקאות אגם קומו: פארק ההרפתקאות (Lake Como Adventure Park) מצוי בהרים, כ-3 ק"מ מערבית לדונגו.
הפארק בעל אופי משפחתי ובו פעילות אתגרית והרפתקאות בטבע לגילאים שונים, וברמות קושי שונות.
השיר על דונגו: זהו שיר של המחתרת האיטלקית, שחובר להנצחת לכידתו של בניטו מוסוליני בדונגו והוצאתו להורג.
שם השיר "דונגו", ומילותיו משבחות את הפרטיזנים שלכדו את מוסוליני, ומתארות את רגעיו האחרונים של השליט.
השיר הולחן ובוצע בפי מבצעים שונים, במספר גרסאות.
מוזיאון קץ המלחמה: המוזיאון (Museo della Fine della Guerra) הוקם להנצחת קץ מלחמת העולם ה-2, בהקשר ללכידת בניטו מוסוליני בתחומי העיירה.
המוזיאון ממוקם בארמון מאנצי (Palazzo Manzi).
במוזיאון קיימים מוצגים פיזיים, חפצים ומסמכים, וגם מוצגי מולטימדיה אינטראקטיביים.
שוק דונגו: השוק מתקיים פעם בשבוע, בימי שלישי, ברחוב קאבור (Via Cavour), משעה 8 בבוקר ועד שעות הצהריים.
בדוכני השוק נמכרים מוצרי מזון, ירקות ופירות, ביגוד, חפצי אומנות של אומנים מקומיים, מזכרות וחפצים שונים.
בעבר הייתה כלכלת העיר מבוססת על תעשיית הברזל שהתפתחה, כיוון שבאזור העיירה נמצאו עפרות ברזל.
החברה שהפעילה את תעשיית הברזל עברה בסוף המאה ה-20 לייצר מוצרי אנגריות מתחדשות, והעבירה את פעילותה לאזורים אחרים באיטליה.
כיוון שהעיירה ממוקמת על שפת אגם קומו, תעשיית הברזל פינתה את מקומה לתעשיית התיירות, בעיקר החל מהמחצית השנייה של המאה ה-20. בעיירה נפתחו בתי מלון, ופרט לענפים המסורתיים של תיירות, פורחת באזור גם תיירות חקלאית, של ביקורים וסיורים בחוות, וכן לינה בתוך בתי חווה.
כבישים: הכביש החוצה את דונגו הוא SS340DIR.
המרחק לאוטוסטרדה A9 קרוב ל-50 ק"מ, המרחק לכביש המהיר באזור לוגאנו בשווייץ קרוב ל-41 ק"מ.
אוטובוסים: קווי אוטובוס אחדים מקשרים את דונגו עם האזור.
הקו לכיוון קומו הוא C10, קו C17 לכיוון מערב לגארנצו (Garzeno), קו C18 ל-ליוו (Livo) בצפון, קו C19 לאזור מילאנו, וקו 631 ללוגאנו בשווייץ.
רכבת: בכל הצד המערבי של אגם קומו אין מסילת רכבת, פרט לעיר קומו בדרום-מערב האגם.
המרחק מדונגו לתחנת הרכבת של קומו מסתכם בכ-51 ק"מ.
אפשרות אחרת להתקרב ברכבת לדונגו, היא להגיע לתחנת וארנה (Varenna) או לתחנת רכבת אחרת על הגדה המזרחית, ולשוט שייט קצר יחסית של כ-20 דקות לגדה המערבית.
אפשרות נוספת היא להגיע ברכבת ללוגאנו בשווייץ, ומשם לנסוע בקו אוטובוס 631 לדונגו.
תעופה:: נמלי התעופה הבין-לאומיים הקרובים לדונגו הם: נמל התעופה לוגאנו (כ-46 ק"מ), נמל התעופה הבין-לאומי אוריו אל סריו בברגמו (למעלה מ-60 ק"מ, כולל שיוט לגדת האגם המזרחית), נמל התעופה מילאנו-מלפנסה (כ-94 ק"מ), נמל התעופה מילאנו-לינאטה (כ-110 ק"מ).
שיט/הפלגה: קווים סדירים של ספינות ומעבורות מחברים את דונגו עם מעגנים רבים על שתי גדות אגם קומו, ביניהם מנאג'ו, וארנה, בלאנו, טרמצינה וקומו.
תדירות ההפלגות גבוהה מאד בעונת התיירות, ודלילה יותר בחודשים שמחוץ לעונה.
דונה ויליאמס הייתה סופרת ואמנית אוטיסטית בתפקוד גבוה ילידת אוסטרליה, שהשתייכה לתרבות האוטיסטית.
ספרה הראשון הוא "אף אחד בשום מקום" (1992).
ספרה השני הוא "מישהו איפשהו" (1994), המספר על הוצאת ספרה הראשון ואיך הדבר שינה את חייה.
ספריה האוטוביוגרפיים הבאים הם "כמו צבע לעיוור" (1996), ו־"גן עדן של יום יום" (2004).
כתבה גם מספר ספרי הדרכה בנושא אוטיזם:
"אוטיזם ותחושה: האינסטינקט שלא אבד"
"חרדת חשיפה - הכלוב הבלתי נראה: חקירה של תגובת הגנה עצמית בספקטרום האוטיסטי"
"אוטיזם מבפנים החוצה: מבט חדשני במכניות של האוטיזם ושל 'בני דודיו' ההתפתחותיים"
אסופה אחת של שיריה וסיפוריה: "לא רק הכל: אוסף מחשבות על גבי נייר"
כן כתבה הקדמות לספרים נוספים בנושא אוטיזם, ועסקה בהקמת פורטל אינטרנט למציאת תעסוקה עצמאית לאוטיסטים, בשם www.auties.org.
ב־9 בדצמבר 2000 נישאה באנגליה לכריס סמואל (יליד ויילס, 1969).
בסוף 2002 הם עברו לגור במולדתה, אוסטרליה.
סמואל עובד כאחראי מערכות ורשתות ב חברה הוויקטוריאנית למחשוב מתקדם .
בנוסף הוא עוסק במערכות לינוקס ורשתות אלחוטיות, וסייע לרעייתו בתחזוק האתר auties.
דונה ויליאמס נפטרה מסרטן ב-2017.
דונטו ברמנטה (באיטלקית: Donato Bramante; 1444 – 11 באפריל 1514) היה אדריכל וצייר איטלקי בתקופת שיא הרנסאנס.
ברמנטה פעל בתחילת דרכו בעיקר במילאנו ובאורבינו ובהמשך בעיר רומא.
אחד המבנים הידועים ביותר שתכנן (למעשה, רק חלק מהמבנה) הוא כנסיית פטרוס הקדוש.
ברמנטה נולד למשפחת איכרים בכפר מונטה אברואלדו סמוך לאורבינו.
הוא עסק תחילה בציור והיה מתפרנס מציור פרסקאות (ציורי קיר) כאשר הכיר והתלמד אצל הציירים מלוצו דה פורלי ופיירו דלה פרנצ'סקה.
ברמנטה חי ועבד במילאנו בין השנים 1477–1499 ועבד על פרויקטים רבים.
הוא תכנן ושיפץ כנסיות וחלקים שונים של כנסיות באזור מילאנו.
בין השאר עבד על תכנון המגדל של קתדרלת מילאנו יחד עם לאונרדו דה וינצ'י.
הקריירה של ברמנטה התקדמה במילאנו והוא היה לאדריכל החצר של הדוכס לודוביקו ספורצה עד 1499 כאשר עבר לרומא.
עבודותיו ברומא היו פחות קישוטיות ומעוטרות כפי שאופיינו בצפון איטליה.
הוא הושפע מאוד מהאדריכלות הרומית והחל לתכנן בצורה נקייה והרמונית יותר, כמאפיין את אדריכלות הרנסאנס.
הפרויקטים המוכרים ביותר שלו ברומא מאותה תקופה הם מנזר סנטה מריה דלה פאצה, הטמפייטו של סן פייטרו אין מונטוריו וסנטה מריה פרסו סן סטירו במילאנו.
בין השנים 1513-1503 עבד עבור האפיפיור יוליוס השני ותכנן מספר פרויקטים בוותיקן ביניהם בית המשפט וארמון קפריני.
המבנה החשוב ביותר אותו תכנן היה כנסיית סן פייטרו על חורבות הבזיליקה של קונסטנטינוס שעמדה שם קודם, עוד מתקופת הקיסר קונסטנטינוס.
ברמנטה נפטר בטרם השלים את מבנה חשוב זה.
כנסיית סן פייטרו הושלמה לאחר מכן על ידי כמה אדריכלים שונים והתכנון המקורי שונה מספר פעמים.
ברמנטה נודע כאיש אשכולות שעסק אמנם בעיקר באדריכלות אך היה בעל הבנה מעמיקה גם בתחומים מדעיים ואמנותיים שונים.
הוא עסק גם בהנדסה ובמוזיקה.
הוא יישם ברבים מתכנוניו את חוקי הפרספקטיבה שהמציא רק כמה שנים לפניו פיליפו ברונלסקי.
עבודותיו של דונטו ברמנטה הן דוגמאות טובות לסגנון הרנסאנס האיטלקי בשיאו.
הביוגרפיה של ברמנטה נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר.
דונובן ביילי הוא אתלט קנדי.
הוא אלוף אולימפי (אטלנטה 1996) בעל שתי מדליות זהב, אלוף עולם (גטבורג 1995) בעל 4 מדליות מהן 3 מדליות זהב ושיאן עולם בריצת 100 מטר.
ביילי היה לאתלט השני, לאחר קרל לואיס, שהחזיק בכל התארים העיקריים בריצת 100 מטר בו זמנית.
ביילי נולד במנדוויל שבג'מייקה והיגר לקנדה בגיל 13. החל להתחרות כריצות קצרות ב-1991, אך רק ב-1994 החל לעסוק באתלטיקה באופן מקצועי.
בשנת 1995 עשה את פריצת הדרך הבין-לאומית שלו כשבאליפות העולם בגטבורג שבשוודיה זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר ובריצת שליחים 4x100 מטר.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) חזר ביילי על הזכייה הכפולה ואף שבר את שיא העולם בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.84 שניות, שיפור במאית השנייה לשיא העולם של לירוי בורל מארצות הברית.
שיא זה נשבר על ידי מוריס גרין מארצות הברית בשנת 1999. קנדים רבים הרגישו כי ניצחונו שיקם את תדמית האתלטים הקנדים, שהוכתמה על ידי פסילת ניצחונו הקודם של בן ג'ונסון באולימפיאדת סיאול (1988).
אותה שנה ברינו שבנבדה הוא קבע שיא עולם בריצת 50 מטר באולם (5.56 שניות).
מוריס גרין שבר שיא זה ב-1999, אך ריצתו לא אושרה כשיא עולם.
באליפות העולם שנערכה באתונה יוון בשנת 1997 זכה ביילי בשתי מדליות, זהב וכסף.
מדליית זהב בריצת שליחים 4x100 מטר, ומדליית כסף בריצת 100 מטר אחרי מוריס גרין ולא הצליח להגן על תוארו.
ביוני 1997 התחרה נגד מייקל ג'ונסון בריצת 150 מטר בטורונטו במטרה להוכיח מיהו האדם המהיר בעולם וזכה בשני מיליון דולר עבור ניצחונו בתחרות זו, בה ג'ונסון חצה את קו סיום מאה המטרים עם פציעה בשריר הארבע ראשי.
לאחר אותה עונה סבל ביילי מפציעות, ובאולימפיאדת סידני (2000) סבל מדלקת ריאות.
מכאן והלאה לא הצליח ביילי לשחזר את הישגיו ופרש מספורט תחרותי בשנת 2001.
לאחר פרישתו פנה ביילי לעולם העסקים כשהקים את חברת "DBX ניהול ספורט" (DBX Sport Management), העוזרת לאתלטים חובבנים לקדם את עצמם.
דונה ריד הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקנית, זוכת פרס האוסקר ופרס גלובוס הזהב.
ריד השתתפה בקלאסיקות של הקולנוע ההוליוודי כ"אלו חיים נפלאים" (1946) ו"מעתה ועד עולם" (1953).
כן כיכבה בתחילת שנות ה-60 בסדרת טלוויזיה מצליחה משל עצמה, "המופע של דונה ריד".
ריד נולדה, הבכורה בחמשת ילדיה של משפחת ריד המתודיסטית, כ"דונה בל מולנג'ר" בחווה ליד העיירה דניסון במדינת איווה.
העיירה מארחת כיום מדי שנה את "פסטיבל דונה ריד" לזכרה.
היא למדה במכללת העיר לוס אנג'לס, ושם התגלתה על ידי צייד כישרונות של חברת MGM כששיחקה בהצגה.
החל משנת 1941 הופיעה בתפקידים זעירים בסרטי MGM.
בתקופה זו נישאה לאמן התפאורות והאיפור ויליאם טאטל, ממנו התגרשה לאחר שתי שנות נישואים, בשנת 1945. בשנה זו נישאה למפיק טוני אואן, והזוג גידל ארבעה ילדים, שניים מהם מאומצים.
בשנת 1945 כיכבה לראשונה בגרסה הקולנועית לספרו של אוסקר ויילד "תמונתו של דוריאן גריי".
הצלחתה בסרט זה הביאה אותה למעמד של כוכבת.
תפקידה בסרטו של פרנק קפרה "אלו חיים נפלאים" משנת 1946, בו כיכבה לצד ג'יימס סטיוארט, נחשב לתפקידה הידוע ביותר.
הסרט הוא בין הסרטים האהובים והמוקרנים ביותר בארצות הברית, ודמותה של "מרי ביילי" אותה שיחקה ריד ייצבה את מעמדה של ריד ככוכבת אהובה ופופולרית.
תפקיד שונה לחלוטין, של פרוצה בשם אלמה, שיחקה בדרמת מלחמת העולם השנייה "מעתה ועד עולם" (1953).
משחקה בתפקיד זה הביא לה את פרס האוסקר כשחקנית המשנה הטובה ביותר בשנת 1954. באותה שנה כיכבה בסרט "הפעם האחרונה שראיתי את פריז".
לקראת סוף שנות ה-50 החליטה לעבור לתחום הטלוויזיה.
בשנת 1958 החלה בצילומי הקומדיה "המופע של דונה ריד" בה גילמה דמות של עקרת בית בשם דונה סטון.
הסדרה הייתה להיט, ושודרה במשך שמונה עונות ברשת ABC, כאשר בין השנים 1959 ל-1962 הייתה ריד מועמדת לפרס אמי על השתתפותה בסדרה, אך לא זכתה בו.
לעומת זאת זכתה על תפקידה זה בפרס גלובוס הזהב בשנת 1963.
בשנת 1971 התגרשה ריד מאואן, ונישאה בשנת 1974 לאיש הצבא האמריקני בדימוס גרובר אסמוס.
ריד המשיכה להופיע לעיתים בטלוויזיה.
בשנת 1984 פרשה השחקנית ברברה בל גדס מצילומי הסדרה "דאלאס" שהייתה אז בשיא הפופולריות שלה.
ריד נקראה להחליפה בתפקיד "מיס אלי" יואינג, אם המשפחה סביבה נסבה עלילת הסדרה.
היא שיחקה את התפקיד במשך שנה.
עליית הסדרה המקבילה, שושלת ועזיבתו של השחקן פטריק דאפי את הסדרה, הביאו לירידה בצפייה בה, ובל גדס נקראה לשוב לסדרה, ולהחליף את ריד.
הייתה זו הופעתה האחרונה של ריד.
ריד לא הייתה שבעת רצון מפיטוריה, ותבעה את מפיקי הסדרה על הפרת החוזה שביניהם.
התביעה הסתיימה בפיצוי משמעותי בסכום שלא נמסר לציבור.
ריד הייתה אם מסורה, אך פעלה גם למען מטרות ציבוריות, שוויון בין המינים והתנגדות למלחמת וייטנאם.
ריד מתה בשנת 1986 בביתה שבבוורלי הילס, קליפורניה, בגיל שישים וארבע מסרטן הלבלב.
לאחר מותה ייסד בעלה את "מוסד דונה ריד", התומך בשחקנים בתחילת דרכם, מעניק מלגות ומקיים כיתות אמן.
דונה עדנה שלאלה היא פוליטיקאית אמריקאית, שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-27 של מדינת פלורידה בשנים 2019–2021. קודם לכן כיהנה כנשיאת אוניברסיטת מיאמי, וכמזכירת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית בשנים 1993–2001 תחת הנשיא ביל קלינטון.
שלאלה נולדה כאחת מזוג תאומות בקליבלנד שבאוהיו להורים מהגרים ממוצא לבנוני.
סיימה תואר ראשון ב-1962 בקולג' מערבי לנשים (שהתמזג עם אוניברסיטת מיאמי (אוהיו) ב-1976).
שלאלה שירתה בהתנדבות בחיל השלום באיראן מ-1962 עד 1964 שם היא התחברה למתנדבים אחרים בניסיון להקים קולג' חקלאי.
את התואר השני והדוקטורט שלה עשתה באוניברסיטת סירקיוז שבניו יורק.
לימדה בקולג' ברוך (חלק מהאוניברסיטה העירונית של ניו יורק), ובאותה תקופה הייתה חברת האיגוד המקצועי של המורים.
ב-1972 קיבלה מינוי פרופסורה לחינוך ומדע המדינה במכללה להכשרת מורים של אוניברסיטת קולומביה.
בשנים 1977–1980 שימשה, במקביל לקריירה האקדמית, כיועצת במשרד לפיתוח עירוני של ממשלת ארצות הברית.
ב-1980 מונתה כנשיאת מכללת הנטר, תפקיד אותו מילאה עד 1988. שימשה כנשיאת אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון בין השנים 1988 ל-1993.
משנת 1993 ולמשך 8 שנים כיהנה בתור מזכירת מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית בזמן כהונת הנשיא ביל קלינטון.
משנת 2001 עד 2016 הייתה נשיאת אוניברסיטת מיאמי (UM), אוניברסיטה פרטית בקורל גלייבלס פלורידה.
ביולי 2008 קיבלה שלאלה את מדליית החירות הנשיאותית, מידי הנשיא ג'ורג' ווקר בוש, העיטור האזרחי הגבוה ביותר במדינה.
במהלך בחירות 2018 בארצות הברית התמודדה על מושב בבית הנבחרים כנציגת מחוז הקונגרס ה-27 של מדינת פלורידה.
ביום הבחירות הכלליות הביסה את הנציגה המכהנת של המחוז מטעם המפלגה הרפובליקנית, אליאנה רוס-לאטינן.
היא הושבעה לתפקיד בינואר 2019. שלאלה חברה בוועדת החינוך והעבודה ובוועדת הכללים של בית הנבחרים.
ב-4 בנובמבר 2020 הפסידה שלאלה בבחירות שהתקיימו במחוז הקונגרס ה-27 של פלורידה, למועמדת המפלגה הרפובליקנית מריה אלווירה סלזאר.
דונובן פיליפס לטץ' הוא זמר וכותב שירים סקוטי.
דונובן היה אחד הזמרים הפופולריים ביותר באנגליה ובמידה פחותה מעט בארצות הברית בין 1965 ו-1970.
דונובן התחיל את דרכו בזרם מוזיקת הפולק ושילב בשיריו ובתקליטיו את סגנונות הפולק רוק, פופ, רוק פסיכדלי ועוד.
בילדותו חלה דונובן בשיתוק ילדים והחלים, אך נותר עם צליעה קלה.
ב-1956 עברה משפחתו לעיירה סמוכה להרטפורד, אנגליה.
דונובן שמע מוזיקת עם אנגלית וסקוטית והחליט ללמוד לנגן מוזיקה זו בגיטרה בגיל 14. מאוחר מעט יותר הכיר את כתבי דור הביט ואת מוזיקת הפולק האמריקאית.
בגיל 18 בשנת 1965 פרץ דונובן לתודעת הציבור בבריטניה לראשונה לאחר מספר הופעות בטלוויזיה.
ביצועו לשיר "Universal Soldier" של באפי סיינט-מארי הפך לא רק ללהיט מספר 1, אלא לאחד מהמנוני התנועה נגד מלחמת וייטנאם.
בשנים 1968-1965 הוציא חמישה אלבומים וEP.
כמה משיריו הגיעו למקום הראשון במצעד הפזמונים ("Catch the Wind", "Colors").
אלבומיו נמכרו במיליוני עותקים ברחבי העולם.
בוב דילן מתייחס אליו בסרט "Don't Look Back" המתעד את מסע ההופעות שלו בבריטניה במאי 1965 כאל אליל הנוער הגדול ביותר בבריטניה של 1965, יותר מלהקת הביטלס.
כמו דילן, גם שיריו של דונובן הושפעו מזמרי פולק אמריקאים כוודי גאת'רי וג'ואן באאז ומהבלוז של מאדי ווטרס ורוברט ג'ונסון וכמו דילן עשה גם דונובן שימוש במפוחית בשיריו.
ב-1966 היה כוכב הרוק הבריטי הראשון שנעצר עקב שימוש בחשיש, עובדה שעוררה הד גדול בשעתה.
בשנת 1967 הוציא דונובן שלושה תקליטים פסיכדליים: "Sunshine Superman", "Mellow Yellow" והתקליט הכפול "A Gift from a Flower to a Garden", שהיה בעל האופי הפסיכדלי המובהק ביותר משלושתם, הן באיור שעל גבי העטיפה המציג את דונובן עטוי גלימות ומחזיק פרחים והן באופי הנגינה האופייני, המושפע בחלקו ממוזיקה הודית.
תוכני האלבום מדברים על שלום ואהבה ומושפעים מתורת מהרישי מהש יוגי.
עם זאת דונובן הטיף נגד שימוש בסמי הזיה של צעירים העתידים להפוך להורים (האלבום מוקדש למעשה לילדיהם של בני "דור ילדי הפרחים").
שיר נוסף בסגנון הרוק הפסיכדלי "Season of the Witch", הוקלט בספטמבר 1966 והופץ באותו השנה.
דונובן היה בקשר טוב עם חברי הביטלס, הכיר להם את תורת מהרישי מהש יוגי ונסע עמם לרישיקש שבהודו ב-1968 על מנת לפגוש אותו.
בהודו לימד את ג'ון לנון ופול מקרטני את סגנון הפריטה הייחודי שלו.
הוא אף מוזכר בשמו בשירו של ג'ון לנון "Give Peace a Chance".
בסוף 1968 שיתף פעולה עם פול מקרטני, בתקופה בה הביטלס לא פעלו כלהקה יחד.
ב-1968 הוציא את תקליטו "The Hurdy Gurdy Man" ("איש ההארדי גארדי") שהתאפיין בצליל רוק מחוספס ו"כבד" יותר במטרה לפרוץ לקהלים רחבים יותר, בעיקר בארצות הברית עקב הצלחותיהם של להקת קצפת וג'ימי הנדריקס.
דונובן ניסה להשיג את ג'ימי הנדריקס וג'ימי פייג' (גיטריסט להקת לד זפלין) לנגן בתקליט זה, אך הם לא היו זמינים.
עם זאת מנגנים בתקליט ג'ון פול ג'ונס, בסיסט לד זפלין, וג'ון בונהם, מתופף הלהקה.
בסרט "Sunshine Superman" מ-2008 טוען ג'ימי פייג' שהגרעין ללהקת לד זפלין נזרע בהקלטות אלבומו של דונובן.
בהמשך שנות ה-60 הופיע דונובן במספר סרטים והמשיך להקליט ולהופיע בעולם.
בסוף 1969, בעת מסע הופעות בלוס אנג'לס נפרדו בכעס דרכיהם של דונובן ומנהלו האישי מאז 1966, מיקי מוסט.
דונובן שקע במשבר, נעלם מעין הציבור והקליט מספר תקליטים שכשלו.
הוא נחשב ל"היפי" טיפוסי, עובדה שלא זיכתה אותו באהדה באמצע שנות ה-70. ב-1972 הזמין אותו הבמאי האיטלקי פרנקו זפירלי לכתוב את פסקול הסרט "אחי השמש, אחותי הלבנה".
בשנות ה-80 הופיע בישראל וגם הוזמן לנגן במופעי צדקה עם אמנים מוערכים כסטינג, בוב גלדוף, פיל קולינס ואחרים, דבר שהחזיר אותו לתודעת הציבור.
אלבום מחווה, "Island of Circles", הוקלט לכבודו ב-1991 על ידי אמנים שונים, ביניהם שרה מקלכלן.
דונטה דומיניק גרין הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הפורוורד.
גובהו של גרין הוא 2.11 מטר.
גרין החל לשחק באוניברסיטת סירקיוז וכבר בעונתו הראשונה פתח בכל 35 המשחקים, קלע 17.7 נקודות בממוצע למשחק ואסף 7.2 .
גרין נבחר בדראפט ה-NBA לשנת 2008 בבחירה מספר 28 בידי קבוצת ממפיס גריזליס.
לאחר שנבחר בדראפט עבר גרין לקבוצת יוסטון רוקטס, וקלע 40 נקודות במשחק הבכורה שלו בליגת הקיץ בלאס וגאס.
ב-30 באוגוסט 2008 הוסכם כי גרין, בובי ג'קסון ובחירת הסיבוב הראשון של דראפט 2009 של יוסטון יועברו לסקרמנטו קינגס בעסקת חבילה בתמורה לרון ארטסט אשר יעבור ליוסטון.
בינואר 2009 עבר גרין לשחק בקבוצת רינו ביגהורנס מליגת הפיתוח של ה-NBA ובכך היה לשחקן הראשון בתולדות הקינגס אשר נשלח לשחק בליגה זו, אך הוחזר לקבוצה לאחר משחקים בודדים.
לקראת סוף עונת חתם גרין בקבוצת הממפיס גריזליס עד לסיום העונה, אך לא שותף באף משחק.
בסיום העונה הוא הועבר לבוסטון סלטיקס בתמורה לפאב מלו, אך נופה מסגל הקבוצה עוד בטרם פתיחת העונה הבאה, וחתם לשנה במדי קבוצת דונגואן לאופרדס מהליגה הסינית.
סאמר הייתה האמנית הראשונה ששלושה אלבומים כפולים רצופים שלה הגיעו למקום הראשון במצעד הפזמונים האמריקאי, ונכון ל-2010 אלבומיה נמכרו במעל 130 מיליון עותקים ברחבי העולם.
סאמר נולדה בבוסטון, מסצ'וסטס, אחת משבעת ילדיהם של זוג נוצרים אדוקים.
כשהיא מושפעת מזמרת הגוספל מהליה ג'קסון, החלה סאמר לשיר בכנסייה בגיל צעיר.
בשנות נעוריה הקימה מספר להקות, כולל אחת שכללה את אחותה ובת דודתה.
היא עזבה את בית הספר התיכון ולא סיימה את לימודיה, וקיוותה שבאמצעות המוזיקה תצליח לעזוב את בוסטון, בה לא מצאה את מקומה.
בסוף שנות ה-60, בהשפעת ג'ניס ג'ופלין, הצטרפה סאמר ללהקת הרוק הפסיכדלי "The Crow", כסולנית הלהקה.
הלהקה לא האריכה ימים והתפרקה זמן קצר לאחר שחבריה עברו לניו יורק.
ב-1968 היא נבחנה לתפקיד של שילה במחזמר "שיער" שהועלה בברודוויי, אך לא זכתה בתפקיד.
עם זאת, כשהמחזמר עבר לאירופה התפקיד הוצע לה, והיא הסכימה לקבלו.
בעקבות כך עברה להתגורר בגרמניה, וחזרה לארצות הברית לאחר שש שנים.
במהלך שנות שהותה בגרמניה השתתפה במספר מחזות זמר.
לאחר שהתמקמה במינכן, החלה להופיע עם מספר הרכבים מוזיקליים, כולל עם להקת הפופ "The Munich Machine".
ב-1971, כשהשתמשה עדיין בשמה האמיתי דונה גיינס, הוציאה את הסינגל הראשון שלה, גרסת כיסוי לשיר "Sally Go 'Round the Roses", שלא זכה להצלחה.
ב-1975 החלה להשתמש בשם הבמה דונה סאמר.
בהיותה באירופה פגשה סאמר את המפיקים ג'ורג'ו מורודר ופיטר בלוט.
היא הצליחה להשיג חוזה הקלטות בלייבל האירופאי גרובי רקורדס, וב-1974 הוציאה את אלבומה הראשון, Lady of the Night, שהופץ באירופה בלבד.
את האלבום הפיקו מורודר ובלוט, שאף כתבו את כל שיריו, והוא היה בסגנון פופ רוק.
הסינגל "The Hostage" מתוך האלבום הגיע למקום הראשון בצרפת ובבלגיה ולמקום השני בהולנד.
השיר "Love to Love You Baby" הוקלט תחילה בגרסה בת 3 דקות, הופץ באירופה בלבד וזכה להצלחה בינונית.
נשיא חברת התקליטים האמריקאית קזבלנקה רקורדס, ניל בוגרט, שמע את השיר, התלהב, וביקש ממורודר להפיק גרסה ארוכה יותר שלו.
סאמר הקליטה גרסה בת 17 דקות של השיר, ובשלהי 1975 היא הוחתמה בקזבלנקה רקורדס.
"Love to Love You Baby" יצא כסינגל בארצות הברית והפך מיידית ללהיט, שהגיע למקום השני במצעד.
השיר עורר מחלוקת, בשל גניחותיה של סאמר שהופיעו בו, וחלק מתחנות הרדיו אף סירבו להשמיעו בשל כך.
אלבומה בעל אותו השם, שהיה הראשון שהוציאה בארצות הברית, נמכר בלמעלה ממיליון עותקים והגיע למעמד של אלבום פלטינה.
ב-1976 הוציאה שני אלבומי קונספט, A Love Trilogy ו-Four Seasons of Love, שזכו אף הם להצלחה ולמעמד של אלבומי זהב.
הסינגל "Love's Unkind" הגיע ב-1977 למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב.
באותה השנה הוציאה אלבום קונספט נוסף, אלבום כפול בשם Once Upon a Time, שסיפר סיפור סינדרלה מודרני באמצעות שילוב של מוזיקת דיסקו אורקסטראלית, בלדות ומוזיקה אלקטרונית.
ב-1978 הוציאה גרסת דיסקו לבלדה של ג'ימי וב בביצועו של ריצ'רד האריס, "MacArthur Park", וכבשה לראשונה את פסגת מצעד הסינגלים בארצות הברית.
השיר נכלל באלבום ההופעה הראשון שהוציאה סאמר, Live and More, שהפך גם לאלבום הראשון שלה שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, הגיע למעמד של אלבום פלטינה כפולה ונמכר בלמעלה ממיליון עותקים.
באותה השנה שיחקה סאמר בסרט הקולנוע "Thank God It's Friday", בו גילמה את דמותה של זמרת הנחושה להופיע במועדון דיסקו ידוע.
השיר מתוך הסרט בביצועה, "Last Dance", שנכתב על ידי פול ג'בארה, הגיע למקום השלישי במצעד האמריקאי, זיכה את סאמר בפרס גראמי הראשון שלה ואת ג'בארה בפרס אוסקר ובפרס גלובוס הזהב עבור השיר המקורי הטוב ביותר.
למרות הצלחתה, סאמר סבלה מהתקפי חרדה ומדיכאון, וכתוצאה מכך התמכרה לתרופות מרשם, ובראשית 1979 המשך הקריירה שלה ואף חייה עמדו בסכנה.
בהמשך 1979 הצליחה סאמר להתגבר על התמכרותה ולהחלים, וביחד עם מורודר ובלוט עבדה על הפרויקט הבא שלה.
התוצאה הייתה Bad Girls, אלבום קונספט שהעבודה עליו נמשכה כמעט שנתיים, ושבמרכזו עמד סיפור על "נערה עובדת" (כינוי לזונה).
האלבום הכיל אלמנטים של דיסקו, רוק, פופ ואלקטרוניקה.
מיד עם צאתו זכה להצלחה גדולה ונכנס הישר למקום הראשון במצעד.
בסך הכל נמכר האלבום במעל שלושה מיליון עותקים בארצות הברית בלבד, והפך לאלבומה המצליח ביותר של סאמר.
שני הסינגלים הראשונים מתוך האלבום, "Hot Stuff" ושיר הנושא "Bad Girls", הגיעו למקום הראשון במצעד האמריקאי, והסינגל השלישי, בלדת הדיסקו "Dim All the Lights", הגיע למקום השני במצעד.
שלושת הסינגלים נמכרו כל אחד ביותר ממיליון עותקים.
על הביצוע של "Hot Stuff" זכתה בהמשך אותה שנה בפרס גראמי השני שלה.
ב-1979 הוציאה גם את אלבום האוסף הראשון שלה, On the Radio: Greatest Hits Volumes I & II, שהגיע אף הוא למקום הראשון במצעד ולמעמד של אלבום פלטינה כפולה.
היה זה אלבומה הכפול השלישי ברציפות שהגיע למקום הראשון, והיא הייתה לאמנית הראשונה שהגיעה להישג זה.
לאחר הצלחת האלבום Bad Girls, לא רצתה סאמר להמשיך ולהקליט שירים בסגנון הדיסקו, מאחר שחשה שסגנון זה מאבד אט אט את אחיזתו בקהל.
הדבר הוביל למתח בינה ובין חברת התקליטים שלה, וב-1980 עזבה את קזבלנקה רקורדס.
היא קיבלה הצעות ממספר חברות תקליטים גדולות, אך בסופו של דבר בחרה לחתום על חוזה הקלטות בחברת התקליטים החדשה של דייוויד גפן, גפן רקורדס, והייתה לאמנית הראשונה שהוחתמה על ידי החברה החדשה.
עוד באותה שנה הוציאה את אלבומה הראשון עם החברה, The Wanderer, שבו הוחלפו צלילי הדיסקו בסגנון יותר מינימליסטי של גיטרות וסינתיסייזרים, שאפיין את סצנת הגל החדש, ובשילוב אלמנטים של רוק.
האלבום זכה למעמד של אלבום זהב, ושיר הנושא שלו שיצא כסינגל הגיע למקום השלישי במצעד.
העבודה על אלבומה הבא, I'm a Rainbow, גרמה לחיכוכים בינה ובין גפן רקורדס סביב תהליך העבודה.
האלבום נגנז ויצא לאור רק שנים מאוחר יותר, ב-1996, על ידי חברת התקליטים מרקורי רקורדס, ובעקבות הגניזה נאלצה סאמר להיפרד ממורודר, לאחר שבע שנים של עבודה משותפת.
גפן רקורדס גייסו את קווינסי ג'ונס להפיק את אלבומה הבא, שיצא ב-1982 ונקרא בפשטות Donna Summer.
על אף שהניב את הלהיט "Love Is in Control", האלבום הצליח פחות מאלבומיה הקודמים, ובמהלך הפקתו היו עימותים בלתי פוסקים בין סאמר לג'ונס.
ב-1983 יצא האלבום She Works Hard For The Money, שהגיע למעמד של אלבום זהב והיה לאלבומה המצליח ביותר בשנות ה-80. שיר הנושא של האלבום הפך ללהיט והגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים.
בספטמבר 1984 הוציאה סאמר את אלבום האולפן ה-12 שלה, Cats Without Claws.
האלבום לא הצליח לייצר להיטים, נמכר בפחות מ-500,000 עותקים, והיה לאלבומה הראשון מאז אלבום הבכורה ב-1974 שלא הצליח להגיע למעמד של אלבום זהב.
באותה התקופה סאמר גם הקליטה את השיר "Romeo", כחלק מפסקול הסרט "פלאשדאנס", ודחתה הצעותיו של ג'ורג'יו מורודר לבצע כמה משיריו, בהם "Rush Rush", שהוקלט לאחר מכן על ידי דבי הארי עבור פסקול הסרט "פני צלקת", ו-"Flashdance...
What a Feeling", שהוקלט לאחר מכן על ידי איירין קארה והפך ללהיט ענק מתוך הסרט "פלאשדאנס".
עם שתי בנות צעירות מנישואיה השניים, ובת נוספת מנישואיה הראשונים, סאמר רצתה לקחת פסק זמן מאור הזרקורים ולהתרכז במשפחתה.
סאמר חזרה ב-1987 עם האלבום All Systems Go, שלא זכה להצלחה מסחרית והיה לאלבום הראשון שלה שלא הצליח להיכנס ל-"100 הגדולים" במצעד האמריקאי.
לאחר כישלון האלבום, סאמר עזבה את חברת גפן רקורדס, וב-1988 חתמה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס.
במחצית השנייה של שנות ה-80 נפוצו שמועות על התבטאויות אנטי-הומוסקסואליות שנאמרו לכאורה על ידי סאמר, בהן הביעה דעתה שמגפת האיידס היא עונש מאלוהים על ההומוסקסואליות.
הייתה לכך השפעה שלילית ניכרת על הקריירה של סאמר, ואלפי עותקים של אלבומיה הוחזרו לחברת התקליטים שלה במחאה של מעריציה הזועמים.
עם זאת, סאמר הכחישה שהתבטאה בצורה כזו, ומספר שנים לאחר מכן, ב-1991, אף הגישה תביעה נגד ה-"ניו יורק מגזין", כשחזר ופרסם את השמועות והציג אותן כעובדה, לקראת צאת אלבום חדש שלה.
התביעה יושבה בפשרה מחוץ לכותלי בית המשפט, שאף אחד מהצדדים לא חשף את פרטיה.
ב-1989 הוציאה סאמר את אלבום האולפן ה-14 שלה והראשון עם אטלנטיק רקורדס, Another Place and Time.
האלבום הופק על ידי שלישיית המפיקים הידועה סטוק אייטקן ווטרמן, והניב את הלהיט "This Time I Know It's for Real", שהגיע למקום השביעי במצעד האמריקאי ולמקום השלישי במצעד הבריטי, והיה ללהיטה האחרון.
הסינגלים הבאים שיצאו מתוך האלבום נכשלו מסחרית, ובשלב מסוים חברת התקליטים אף עצרה את קידום המכירות של האלבום.
למרות זאת, האלבום הצליח להגיע למעמד של אלבום זהב בבריטניה.
ב-1991 יצא האלבום Mistaken Identity, שנכשל מסחרית, ובעקבותיו נפרדו דרכיהם של סאמר ואטלנטיק רקורדס.
ב-1994 הוציאה את Christmas Spirit, אלבום שירי חג המולד בסגנון גוספל.
האלבום לא הצליח מסחרית, אך סינגל אחד מתוכו, "Melody of Love", הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב.
בשנות ה-90 הופיעה מספר פעמים בתפקיד אורח בקומדיית המצבים "אריזה משפחתית".
ב-1999 הצטלמה לספיישל טלוויזיוני עבור ערוץ המוזיקה VH1, שהיה לאחת התוכניות הנצפות ביותר של הערוץ באותה שנה.
ב-2008, 14 שנים לאחר אלבום האולפן האחרון שלה ו-17 שנים לאחר שהקליטה לאחרונה מוזיקה מקורית שלה, הוציאה סאמר את Crayons, בחברת התקליטים בורגנדי רקורדס.
האלבום זכה להצלחה מסחרית מתונה, הגיע בשיאו למקום ה-17 במצעד הבילבורד 200, ושלושה סינגלים מתוכו הגיעו למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב.
ב-11 בדצמבר 2009 הופיעה סאמר במסגרת אירועי פרס נובל לשלום באוסלו, נורווגיה, לכבודו של נשיא ארצות הברית ברק אובמה, שזכה בפרס באותה שנה.
ב-1972, בעת שהתגוררה בגרמניה, התחתנה עם השחקן האוסטרי הלמוט זומר.
נישואיהם לא החזיקו מעמד זמן רב והם התגרשו ב-1974, בעת שסאמר הייתה בהריון עם בתם מימי זומר, שנולדה ב-1975. ב-1980 סאמר התחתנה בשנית, עם ברוס סודאנו, ונולדו להם שתי בנות, ברוקלין ואמנדה.