tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ביום השבעתה עם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית הייתה לאישה הראשונה המייצגת את מדינת ויומינג בסנאט.
סִיס גָּלִיל או סִיס הַגָּלִיל (שם מדעי: Apus affinis), הוא מין קטן של סיס המצוי באפריקה ובדרום-מערב אסיה, ומזדמן ומקנן מקומי בדרום אירופה.
סיסי הגליל מצויים הן באזורים עירוניים והן במצוקים סלעיים, שם הם בונים את קיניהם האופייניים לכל בני סדרת הסיסאים.
אוכלוסייה שנחשבה בעבר כתת-מין מזרחי של סיס הגליל מופרדת כיום למין לעצמאי, סיס הבית (Apus nipalensis ).
בישראל סיס הגליל מצוי כמין יציב, בנוסף לאוכלוסיות נודדות, אשר מהן נפוץ יותר כמקייץ.
משוטט, חולף וחורף נדיר יותר.
נצפה בעיקר בצפון ומזרח הארץ.
מין דוגר בארץ, בערים, כפרים, ומצוקים; חובב במיוחד קניוני נחלים.
שם הסוג Apus ניתן לסיס בלטינית, שכן הסיס נחשב על ידי הקדמונים כסוג של סנונית ללא רגליים (מיוונית עתיקה α, a, "בלי", ו-πούς, pous, "רגל").
משמעות שם המין הספציפי affinis גם הוא מלטינית ומשמעותו "דומה" או "קשור ל-"; אך במקרה זה המין לו סיס הגליל דומה כביכול אינו ברור מהתיאור.
ישנם 6 תת-מינים מוכרים של סיס הגליל:
galilejensis (אנטינורי, 1855): בעל תפוצה נרחבת, מצפון אפריקה מזרחה דרך המזרח התיכון ועד לפקיסטן, וגם מדרום לסהרה במזרח סודאן, אתיופיה וצפון-מערב סומליה.
גריי 1830): תת-המין הטיפוסי, מופיע בחלקים מהודו דרך פקיסטן ומדרום להרי ההימלאיה; כמו גם במזרח אפריקה, מדרום סומליה עד לצפון מוזמביק והאיים פמבה וזנזיבר.
הניצוי בגוון שחור כהה יותר מ-A.
galilejensis, והניגוד בין הגוף לראש פחות חזק.
ברוק, 1969: לתת-מין זה תפוצה נרחבת באפריקה, ממאוריטניה ועד מערב אפריקה, מזרחה עד סומליה ודרומה עד טרנסקאי שבדרום אפריקה.
הניצוי כהה אפילו יותר מאשר ב-A.
theresae ריצ'רד מיינרצהגן, 1949: תת-מין זה מאכלס את אפריקה הדרומית, מאנגולה במערב דרך דרום זמביה ודרום אפריקה.
בהיר יחסית באופן דומה ל-A.
galilejensis, אך שונה מתת-מין זה בנוצות הזנב התחתונות הכהות יותר.
bannermani ארנסט הארטרט, 1928: תת-מין זה מצוי באיים במפרץ גינאה.
זהו תת-המין הכהה ביותר וניתן לזהותו לפי הגרון המפוספס שלו.
singalensis גיולה מאדאראס, 1911: תת-מין זה מאכלס את דרום הודו וסרי לנקה.
הניצוי שחור יותר מזה של A.
affinis, הנפוץ יותר בהודו, בעיקר בראש וובסוככות הזנב העליונות.
סיסי גליל מזוהים בקלות לפי גודלם הקטן.
מוטת כנפיהם היא רק כ-33 ס"מ לעומת 42 ס"מ במקרה של סיס חומות.
נוצותיהם שחורות למעט גרון ועל-שת לבנים, כשהעל-שת הלבן מתפרס לצדדים.
זנבם מרובע וקצר, ונוצות הזנב בעלות קצוות מעוגלים.
התעופה מלווה בחבטות כנף מהירות בדומה לזו של טסית הבתים, והקריאה שלהם היא ציוץ גבוה.
כמו סיסים אחרים גם הם קצרי רגליים.
הרגליים משמשות להיצמדות למשטחים אנכיים בלבד.
סיסי גליל מבלים את רוב חייהם באוויר, והם צדים חרקים שהם תופסים במקורם תוך כדי תעופה.
הם אף שותים בתעופה, אבל נחים על צוקים או קירות אנכיים.
הם לעולם לא מתיישבים מרצונם על הקרקע.
בשונה מסיס החומות הצפוני יותר, סיסי גליל רבים הם יציבים, אך חלק מהאוכלוסיות נודדות, ואלה חורפות דרומה יותר מאזורי הקינון שלהן.
הם משוטטים באופן נרחב במהלך הנדידה, ולכן הם גם מזדמנים נדירים בחלק גדול מאירופה ואסיה.
סיסי גליל מקננים בסביבת מגורים ומצוקים החל מדרום ספרד, דרך אפריקה וצפון-מזרחה דרך דרום פקיסטן ועד להודו וסרי לנקה.
זהו מין חברתי מאוד ובאזורים בו הוא מקנן ניתן לראות מושבות קינון בנות עשרות עד מאות זוגות.
הסיסים בונים את קיניהם מרוק, בוץ וחומרי קינון מגוונים כגון נוצות, קני קש וחלקי בד; כשחומרי גלם אלה נאספים תוך כדי מעוף.
לקינים צורה של חצי גביע סגור כמעט עד סופו עם פתח צידי.
הם בונים את קיניהם בחורים בבניינים, מתחת לגשרים, או לפעמים על צוקים, ומטילים 1–4 ביצים.
סיס גליל יחזור לאותו אתר קינון שנה אחר שנה, ויבנה מחדש את הקן שלו בעת הצורך.
מין של פשפש המיטה (Cimex hemipterus) תועד בקן שלו בהודו.
הוא אוכל חרקים, הניזון באופן בלעדי מפרוקי-רגליים, כמו טרמיטים, שפיריות, חגבים, עכבישים וגמלי-שלמה, ולעיתים קרובות צד את טרפו בגובה רב.
מין זה בעל תפוצה רחבה והאוכלוסייה שלו במגמת עלייה, ובשל כך מסווג במצב שימור "ללא חשש" על ידי האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע.
אוכלוסיית המין במגמת התפשטות ובעלייה, בעיקר בשל נטייתו לבנות קינון במבנים מעשה ידי אדם.
עם זאת, בטורקיה נצפתה ירידה מקומית של כ-50% בשל אובדת בתי גידול הנובע מבניית סכרים.
סיס דקלים אפריקני (שם מדעי: Cypsiurus parvus) הוא מין עוף ממשפחת הסיסיים החי באפריקה שמדרום לסהרה.
הוא שייך לסוג סיס דקלים לצד המינים: סיס דקלים אסייתי וסיס דקלים מלגשי, שבעבר השתייך למין זה.
הסיס בעל תפוצה רחבה בטבע ואיננו בסכנה.
אורכו של הסיס כ-16 ס"מ בקירוב לאל הבדלים גדולים בין הזוויגים והוא בעל גוף חום בהיר עם כנפיים שחורות דמויות-בומרנג ובטן אפורה בהירה.
הראש שלו גדול עם מקור שחור קצר וזנב ארוך ומפוצל, היכול להיפרש לצדדים.
הוא משמיע קריאות חזקות וצורמות תוך כדי מעופו.
הרגליים קצרות ומנוונות והסיס כמעט ולא מסוגל להתייצב על הקרקע וממעט בנחיתות.
תפוצתו היא לאורך אפריקה שמדרום לסהרה וגם בחלק מחצי האי ערב כמו בערב הסעודית או בתימן וכן מגיע לאי מדגסקר.
הוא נדיר יותר בקרן אפריקה ובאפריקה הדרומית.
הסיס הוא מעופף יעיל להפליא הניזון מחרקים שהוא לוכד במקורו ולעיתים מנמיך עוף כדי לאכול וכן לשתות מהאוויר.
הסיס מקנן כשמו מתחת לדקליים שונים בחלקם התחתון והוא מערבב באמצעות רוקו תערובת של חומרים שהוא מוצא באוויר וכן מנוצותיו הנדבקים יחדיו מתחת לעלי הדקל, ליצירת קן בתוכו מוטלות לרוב 2 ביצים.
הסיס הוא שוכן לרוב באזורי פתוחים אך מוריקים, לרוב בין מטעי דקלי שמן (Elaeis) וכן בסוואנות מיוערות, אדמות קוצים ושדות מעובדים.
סינתזת ויינרב או סינתזת ויינרב-נאהם היא תגובה כימית המשמשת בכימיה אורגנית ליצירת קשרי פחמן-פחמן.
היא התגלתה בשנת 1981 על ידי סטיבן מ.
ויינרב וסטיבן נאהם כשיטה לסינתזת קטונים.
התגובה המקורית כללה שתי התמרות עוקבות: המרה של אציל כלוריד עם N,O-דימתילהידרוקסילאמין, ליצירת אמיד ויינרב-נאהם, ולאחר מכן טיפול בצורון זה עם ריאגנט אורגנו-מתכתי כגון ריאגנט גריניאר או ריאגנט אורגנו-ליתיום.
נאהם וויינרב דיווחו גם על סינתזה של אלדהידים על ידי חיזור האמיד עם עודף של ליתיום אלומיניום הידריד.
היתרון העיקרי של שיטה זו על פני הוספת ריאגנטים אורגנו-מתכתיים לתרכובות אציל אופייניות הוא שהיא נמנעת מהבעיה הנפוצה של סיפוח יתר.
עבור תגובות אחרונות אלה, שני אקוויוולנטים של הקבוצה הנכנסת מסתפחים ליצירת כוהל במקום קטון או אלדהיד.
זה קורה גם אם אקוויוולנטים של נוקלאופיל נשלטים מקרוב.
האמיד ויינרב-נאהם אומץ מאז לשימוש קבוע על ידי כימאים אורגניים כשיטה אמינה לסינתזה של קטונים.
קבוצות פונקציונליות אלו קיימות במספר רב של חומרי טבע וניתן להגיב אותן באופן אמין ליצירת קשרי פחמן-פחמן חדשים או להמיר אותן לקבוצות פונקציונליות אחרות.
שיטה זו שימשה במספר סינתזות, כולל עבור בסינתזות של מקרוספלידים (macrosphelides) A ו-B, אמפידינוליד (amphidinolide) J, וספירופונגינים (spirofungins) A ו-B.
ויינרב ונאהם הציעו במקור את מנגנון התגובה הבא כדי להסביר את הסלקטיביות המוצגת בתגובות של האמיד ויינרב-נאהם.
הצעתם הייתה שתוצר הביניים הטטראהדרלי (A להלן) שנוצר כתוצאה מסיפוח נוקלאופילי על ידי הריאגנט האורגנו-מתכתי מיוצב על ידי כלציה מקבוצת המתוקסי כפי שמוצג.
תוצר ביניים זה יציב רק בטמפרטורות נמוכות, ודורש חיסום בטמפרטורה נמוכה.
כלציה זו עומדת בניגוד למנגנון היווצרות תוצר סיפוח היתר, שבו קריסת תוצר הביניים הטטראהדרלי מאפשרת סיפוח שני.
השערתו של ויינרב לגבי המנגנון התקבלה מיד על ידי הקהילה האקדמית, אך רק בשנת 2006 היא אושרה על ידי אנליזות ספקטרוסקופיות וקינטיות.
בנוסף להליך המקורי המוצג לעיל (שעשוי להיות בעל בעיות תאימות עבור סובסטרטים רגישים), ניתן לסנתז אמידי ויינרב ממגוון תרכובות אציל.
ברוב המכריע של הליכים אלה משתמשים במלח הזמין מסחרית N,O-דימתילהידרוקסילאמין הידרוכלוריד [MeO(Me)NH * HCl], שבדרך כלל קל יותר לטיפול מאשר האמין החופשי.
טיפול באסטר או לקטון עם AlMe3 או AlMe2Cl מניב את אמיד ויינרב המתאים בניצולות טובות.
לחלופין, ניתן להשתמש בריאגנטי גריניאר לא-נוקלאופיליים כגון איזופרופיל מגנזיום כלוריד כדי לאקטב את האמין לפני הוספת האסטר.
ניתן גם להשתמש במגוון ריאגנטים לצימוד פפטיד כדי להכין אמידי ויינרב-נאהם מחומצות קרבוקסיליות.
צימודים שונים מבוססי קרבודיאימיד, הידרוקסיבנזוטריאזול וטריפנילפוספין דווחו במיוחד למטרה זו.
לבסוף, תגובת אמינוקרבונילציה שדווחה על ידי סטיבן בוכוולד מאפשרת המרה של אריל הלידים ישירות לאריל אמידים של ויינרב-נאהם.
ידוע כי התנאים הסטנדרטיים לסינתזת ויינרב-נאהם יכולים לסבול מגוון רחב של קבוצות פונקציונליות במקומות אחרים במולקולה, כולל התמרת אלפא-הלוגן, חומצות אמינו בעלות קבוצת הגנה N, קבוצות α-β לא-רוויות, סיליל אתרים, לקטמים ולקטונים שונים, סולפונטים, סולפינטים ואסטרים פוספונטיים.
ניתן להשתמש במגוון רחב של נוקלאופילים בשילוב עם האמיד.
ליתיאטים וריאגנטי גריניאר הם הנפוצים ביותר; דיווחו על דוגמאות הכוללות נוקלאופילים של פחמן אליפטי, ויניל, אריל ואלקיניל.
עם זאת, עם נוקלאופילים בסיסיים מאוד או בעלי הפרעה סטרית, אלימינציה של קבוצת המתוקסיד לשחרור פורמלדהיד יכולה להתרחש כתגובת לוואי משמעותית.
אף על פי כן, האמיד ויינרב-נאהם תופס מקום בולט בסינתזות רבות, ומשמש כשותף צימוד חשוב עבור חלקים שונים.
להלן מוצגים שלבים מרכזיים הכרוכים באמידי ויינרב בסינתזה של מספר תוצרים טבעיים, כולל חברים במשפחת המקרוספלידים האימונוסופרסיביים, ומשפחת הספירופונגינים האנטיביוטיים.
תגובה של אמידי ויינרב-נאהם עם ריאגנטי ויטיג בוצעה כדי להימנע מהתנאים הקשים לעיתים הנדרשים להוספת ריאגנטים של הידריד או תרכובות אורגנו-מתכתיות.
פעולה זו מניבה N-מתיל-N-מתוקסי-אנאמין שהופך לקטון או לאלדהיד המתאימים לאחר עיבוד הידרוליטי.
בנוסף, פותח חילוף מגנזיום-הלוגן בכלי אחד עם ארילציה לאחר מכן, המציג את יציבותו של האמיד ויינרב-נאהם ומספק שיטה פשוטה מבחינה תפעולית לסינתזה של קטוני אריל.
ריאגנטים יוצאי דופן נוספים סונתזו עם קבוצות פונקציונליות מרובות של אמיד ויינרב-נאהם, המשמשים כסינתונים של CO2 ו-α-דיקטון.
דייוויס מאוקספורד תכנן חומר עזר כיראלי המשלב את הפונקציונליות של אמיד ויינרב עם זו של חומר העזר הפסאודואפדרין של מאיירס, ומאפשר אלקילציה דיאסטראוסלקטיבית של אנולט ולאחריה ביקוע שוטף לאלדהיד או קטון מועשר באננטיומרים המתאימים.
בכימיה אורגנית, סינתזת פפטיד היא ייצור של פפטידים, תרכובות שבהן חומצות אמינו מרובות נקשרות באמצעות קשרים אמידיים, הידועים גם כקשרים פפטידיים.
פפטידים מסונתזים כימית על ידי תגובת דחיסה של קבוצת הקרבוקסיל של חומצת אמינו אחת לקבוצת האמינו של אחרת.
אסטרטגיות של קבוצות הגנה נחוצות בדרך כלל כדי למנוע תגובות לוואי לא רצויות עם שרשראות הצד של חומצות האמינו השונות.
סינתזת פפטידים כימית מתחילה לרוב בקצה הקרבוקסילי של הפפטיד (קצה C), ומתקדמת לכיוון קצה האמיני (קצה N).
ביוסינתזה של חלבונים (פפטידים ארוכים) באורגניזמים חיים מתרחשת בכיוון ההפוך.
הסינתזה הכימית של פפטידים יכולה להתבצע באמצעות טכניקות קלאסיות של פאזה בתמיסה, אם כי אלה הוחלפו ברוב מסגרות המחקר והפיתוח בשיטות פאזה מוצקה.
סינתזה בשלב תמיסה שומרת על יעילותה בייצור פפטידים קטנים למטרות תעשייתיות.
סינתזה כימית של פפטידים מקלה על ייצור פפטידים שקשה לבטא בחיידקים, שילוב של חומצות אמינו לא טבעיות, שינוי עמוד שדרה של פפטיד/חלבון וסינתזה של פפטידים המכילים חומצות אמינו D.
הפפטיד המוגן הראשון סונתז על ידי תאודור קורציוס בשנת 1882 והפפטיד החופשי הראשון סונתז על ידי אמיל פישר בשנת 1901.
סינתיה בנדלין (בספרדית: Cynthia Bendlin) היא פעילה נגד סחר בבני אדם בפרגוואי.
בלנדין למדה אדריכלות במכללה למדעים וטכנולוגיה של האוניברסיטה הקתולית "נואסטרה סניורה דה לה אסונסיון" הנמצאת בעיר אסונסיון, בירת פרגוואי.
היא למדה גם תכנון ופיתוח ארגוני בתחומים ניהול אסטרטגי, גישור, משא ומתן ועסקים קטנים ו/או בינוניים (SMEs).
בנוסף השתתפה בקורסים לאומיים ובינלאומיים רבים, בסוכנות השיתופית הגרמנית (GTZ), במכון הבין-אמריקאי לפיתוח חברתי (INDES), ובבנק הבין-אמריקאי לפיתוח (BID).
בלנדין עוסקת כיום בייעוץ בינלאומי לתכנון אסטרטגי שיתופי.
היא ניהלה בעבר משרדי יועצים בפרגוואי, ארגנטינה, אורוגוואי, צ'ילה, בוליביה, פרו, ספרד ואיטליה, וכיום היא פעילה בולטת בנושא המאבק בסחר בבני אדם.
בשנת 2008, הייתה בלנדין מנהלת קמפיין ההסברה של ארגון ההגירה הבין-לאומי של ארגון האומות המאוחדות (IOM) נגד סחר בבני אדם באזור המשולש, בגבולות ארגנטינה, ברזיל ופרגוואי.
הפרויקט פעל במימון משרד הניטור והמאבק בסחר בבני אדם (G/TIP) של מחלקת המדינה האמריקאית ובניהולה של בנדלין.
היא הובילה סמינרים בנושא המאבק בסחר בבני אדם בשלושת המדינות.
בלנדין הייתה רכזת פרויקט מניעת סחר בבני אדם של OIM ו-GTIP ב"טריפל פרונטרה", ויועצת בשלב השני של הפרויקט שמטרתו חיזוק הקורבנות וחיזוק פעילות המניעה המוסדית.
בעקבות עיסוקה, היא ומשפחתה קיבלו איומי מוות מצד המאפיה השולטת בסחר, מה שאילץ אותם לעבור דירה.
בשנת 2008 בנדלין קיבלה את אות האומץ הנשי הבין-לאומי.
במהלך ארוחת הענקת הפרסים אמרה: "הפרס הזה אינו בשבילנו; הוא עבור כל מה שאנחנו נלחמות עליו", בשנת 2013 היא קיבלה את פרס רובי ממועדון המילניום של הסורופטימיסטים.
סינתזת בלום-איטח, הידועה גם כסינתזת בלום-איטח-שחק או פשוט סינתזת בלום, היא תגובה כימית הנקראת על שם מגליה בכימיה אורגנית, ליצירת אזירידינים מאוקסיראנים.
תחילה, האוקסירן מומר ל-2-אזידוכוהל באמצעות אזיד כמו נתרן אזיד.
לאחר מכן, כוהל האזיד מחוזר באמצעות טריאלקילפוספין כמו טריפנילפוספין באופן דומה לתגובת שטאודינגר, במקביל לאובדן N2. תוצר הביניים הפוספאנאימין (שנקרא בעבר אימינופוספוראן) שנוצר מותקף על ידי הכוהל, כאשר חמצן יוצר קשר עם אטום הזרחן.
כך נוצר תוצר ביניים טבעתי.
לאחר העברת פרוטון, זוג אלקטרונים מאטום החמצן עובר לאטום הזרחן, וקשר הזרחן-חנקן נשבר כאשר זוג האלקטרונים עובר לאטום החנקן.
אטום החנקן הטעון שלילית תוקף את אטום הפחמן שאליו מחובר אטום החמצן.
זה נותן לנו את האזירידין הרצוי ותחמוצת טריאלקילפוספין כתוצר לוואי.
סינתזת האזירידין של בלום-איטח שימשה בסינתזה של α-מתילסרין ו-6-אזאביציקלו[3.2.1]אוקטנים.
סיסטיק פיברוזיס או ציסטיק פיברוזיס (Cystic fibrosis או CF בקיצור; בעברית: לַיֶּפֶת כִּיסְתִית) היא מחלה תורשתית קשה המשפיעה על הריאות, הלבלב, בלוטות הזיעה, מערכת העיכול ומערכת המין.
זוהי אחת המחלות התורשתיות הנפוצות ביותר בארצות המערב בקרב לבנים.
גורם המחלה הוא חלבון פגום הנמצא בקרום התא, בתאים רבים בגוף החולה.
תפקיד חלבון זה הוא העברת יוני כלור (המועברים ביחד עם מולקולת מים) מפנים-התא אל מחוץ לתא (בדרכי האוויר, בלבלב, במרה, וכו') ומחוץ לתא פנימה לתוכו (למשל בבלוטות זיעה).
כשהחלבון לא מסוגל לבצע את עבודתו, מאזן הנוזלים בתאים משתבש (כיוון שתנועת מים דרך ממברנת התא תלויה בריכוז המומסים בציטופלזמה, ובריכוזם בנוזל החוץ-תאי) והתאים - שבדרך כלל מפרישים ריר דליל - מפרישים נוזל סמיך מאוד, ובכמויות גדולות.
תוצאת הצטברות הריר גורמת להצטברות חיידקים, ולירידת יכולת הספיגה של גזים, ובהם חמצן.
החלבון הפגום נקרא על שם המחלה - CFTR ("וָסָת הולכה טרנסממברנית של סיסטיק פיברוזיס", Cystic Fibrosis Transmembrane conductance Regulator).
הגן, אשר שינוי ברצף הסטנדרטי שבו מקודד לחלבון הפגום, התגלה ב-1989. מאז נתגלו עוד כ-1,600 מוטציות שיצרו אללים הגורמים למחלה, כל אחד מופיע בחולה אחר וגורם אצלו לפנוטיפ (תסמין) שונה במקצת.
האלל השכיח ביותר בארצות הברית, המופיע ב-70% מהחולים, מקודד לרצף חומצות אמינו עם חוסר בחומצת אמינו בודדת מהרצף - פנילאלנין.
השמטת חומצת אמינו זו גורמת לכך שהחלבון לא מסוגל להשתלב בצורה חלקה בממברנת התא.
המוטציה שיצרה את האלל הנפוץ ביותר בישראל היא מוטציה מסוג מוטציות STOP, הגורמות לעצירה ברצף יצירת החלבון, כך שהוא נפלט בעודו לא מושלם.
באללים אחרים החלבון יושב בממברנה כראוי, אך לא מסוגל להתקשר ליוני הכלור, לצורך העברתם.
מוטציות נוספות של הגן עלולות לגרום לפגמים בתהליך העיכול.
מחקרים קשרו את המוטציה CFTR-T5 לאי ספיקת לבלב אקסוקרינית, היפרליפידמיה וכן מחלת קרוהן.
מחלת הסיסטיק פיברוזיס מהווה דוגמה להרס ולנזק העצום שיכולה מוטציה קטנה בגן בודד לחולל בגוף.
בנוסף, זוהי דוגמה לחשיבות העליונה של רצף חומצות האמינו בחלבון, לתפקודו התקין בגוף .
התאים בהם נמצא חלבון ה-CFTR נמצאים בדפנות הפנימיות של הריאות, דרכי העיכול והבלוטות האקסוקריניות (כלומר, אלו שאינן מפרישות הורמונים אל מחזור הדם, אלא מפרישות נוזלים בסביבתן; למשל - הלבלב, בלוטות הזיעה וצינורות המרה).
תאים אלה מפרישים בגופם של אנשים בריאים ריר מימי שתפקידו להגן על דפנותיהם של איברים אלו ולסלק משם גורמי מחלות (חיידקים בעיקר).
בחולי סיסטיק פיברוזיס, כאמור, הריר המופרש סמיך מאוד.
ריר זה מצטבר בצינורות וחוסם את המעבר התקין של נוזלים אחרים.
בנוסף, מהווה הריר כר נוח ומזין להתרבות חיידקים, במיוחד בריאות.
השערות (Cillia) הקטנות המכסות את דפנות הריאות, ושתפקידן אף הוא לסלק גורמים זרים, לא מסוגלות לנוע כשהן מכוסות בריר הסמיך, והחיידקים (במיוחד Staphyloccocus aureus ו-Pseudomonas aeruginosa, איתם מתמודד הגוף בדרך-כלל בקלות) גדלים באין מפריע.
המחלה קיימת בתינוק כבר מרגע לידתו.
התסמינים הראשונים יכולים להופיע בכל עת, אם כי אצל רובם הם מופיעים בשלוש השנים הראשונות.
אחד הסימפטומים שמופיע בדרך כלל כבר לאחר הלידה, הוא זיעה מרובה ומלוחה.
בלוטות הזיעה מפרישות יוני כלור בכמות גדולה; הללו מתרכבים עם יוני נתרן שנמצאים מחוץ לתאים, ומתקבל מלח.
למרות ששיטה זו היא מהירה ונוחה לבדיקה היא איננה אמינה לחלוטין מכיוון שחלק מהמוטציות הגורמות למחלה לא משפיעות לחלוטין על מליחות הזיעה.
בנוסף, הבדיקה לא מהימנה כשהיא נעשית בפעוטות, שכן הללו לעיתים קרובות אינם מייצרים כמות מספקת של זיעה, או שהיא מלוחה מסיבות אחרות שאינן קשורות למחלה; על כן יש לערוך בדיקה זו מגיל חודש ואילך.
הזיעה המלוחה עלולה לעיתים לגרום לאיבוד מלחים בגוף.
גם לכך יש סימפטומים: עייפות מוגברת, הקאה, כאבי בטן והתכווצות שרירים.
לחולים בסיסטיק פיברוזיס בעיות רבות בעיכול.
המזון המעוכל בחלקו מתקשה לעבור דרך צינור העיכול החסום; בנוסף, מיצי עיכול (כגון המרה) לא מסוגלים להגיע אל המזון ולהמיסו.
חולי סיסטיק פיברוזיס רבים נמצאים במצב של תת-משקל עקב העיכול החלקי, למרות שהם אוכלים כרגיל.
הם סובלים לעיתים משלשולים כרוניים.
חלק מהחולים סובלים מצורות שונות של חסימת מעיים, דבר שבמקרים חמורים דורש התערבות כירורגית.
העיכול החלקי מונע ספיגת שומנים; היות שוויטמינים מסוימים מסיסים בשומן בלבד, נמנעת קליטתם של אלו בגוף.
הנזק החמור ביותר נגרם בריאות.
מושבות החיידקים מאכלות ודוחקות לאיטן את תאי הריאות; תאי הדם הלבנים, המנסים להילחם בזיהומים, מפרישים תוך כדי כך רעלים המיועדים לחיסול החיידקים; הצטברותם של אלו הורסת את תאי הריאה עצמם.
תהליך זה, בשילוב הריר הסמיך, החוסם את חילוף הגזים בנאדיות הריאה, מקשה בהדרגה על הנשימה עד כדי צורך בהשתלת ריאה במקרים קיצוניים.
נזקים אלו מלווים בשיעול כרוני, בצפצופים בריאות ובליחה מרובה.
על אף השיעול הכרוני, המחלה אינה מידבקת.
סימפטומים נוספים הם גידולים קטנים (פוליפים) בתוך האף והתעגלות של קצות האצבעות.
אצל כ-5% מהחולים מופיעות בעיות בכבד (שחמת), הנובעות מחסימת הצינורות המנקזים את הפרשות המרה.
אצל כעשירית מהחולים מופיע סוג של סוכרת (CFDM), זאת בשל הנזק הנגרם ללבלב, האחראי על יצור האינסולין.
רובם המוחלט (95%) של הגברים החולים במחלה עקרים; הצינור המעביר זרע מהאשכים אל נוזל הזרע חסום גם הוא על ידי ריר והנוזל הנפלט חסר זרע, אמנם אפשר על ידי טיפול להשתמש בזרע הנלקח מהם להפריה מלאכותית.
אצל נשים, לעומת זאת, אין בדרך-כלל בעיות פוריות.
עד תחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 נפטרו רוב החולים לפני גיל 30, אך מאז הם יכולים לחיות חיים תקינים כמעט לחלוטין.
במשך השנים חלה עלייה מתמדת בתוחלת החיים של החולים.
אם בעבר הייתה תוחלת החיים נמוכה מעשר שנים, כיום רבים מגיעים לשנות השישים והשבעים לחייהם.
בחולי CF לא טיפוסי (מעדות המזרח בדרך כלל), הפגיעה היא בריאות בלבד וקשה יותר לאבחן את המחלה בחולים אלה.
חולי CF לא טיפוסי יסבלו מברונכיאקטזיות, והטיפול שלהם זהה לטיפול בחולי CF טיפוסי.
ניתן למצוא בצילום של חולי CF ברונכיולים סמוכים ופקוקים, ובצילום המחלה נראית כמחלה ברונכאקטטית נרחבת.
חולי CF יסבלו מלימפאדנופדיה, שיעול עם דם או ליחה עם דם, שיעול טורדני בלילה, שיעול כרוני, חרחורים כרוניים עקב הליחה הרבה שבריאותיהם, ויציאות תכופות עקב תפקוד לקוי של הלבלב.
לעיתים בתרבית כיח יתגלה אספרגילוס או פסאודומונס אצל חולי CF.
סיסטיק פיברוזיס מועברת בתורשה רצסיבית אוטוזומית; פירוש הדבר הוא שהגן המקודד לחלבון הפגום נמצא על אחד מהכרומוזומים האוטוזומיים (ה"רגילים", שאינם כרומוזומי המין X או Y), ושהגן הוא רצסיבי - כלומר, המחלה מופיעה רק אצל אנשים שירשו שני אללים פגומים - האחד מהאם והשני מהאב.
אצל נשאים - אנשים הטרוזיגוטים, שתאיהם מכילים רק אלל אחד פגום - המחלה לא מתבטאת.
האלל המוטנטי שכיח למדי באוכלוסייה.
כ-5% מתושבי ארצות הברית הם נשאים של המחלה.
כשנשא ונשאית של המחלה מביאים ילדים לעולם, קיים סיכוי של רבע (25%) לקבלת ילד בריא, סיכוי של חצי לקבלת ילד נשא, וסיכוי של רבע לקבלת ילד חולה.
סיכויים אלו תקפים בכל לידה מחדש; הולדת ילד בריא או חולה אינה משפיעה על סיכויו של הילד הבא לחלות במחלה.
המחלה תוקפת זכרים ונקבות כאחד.
לפי נתוני איגוד סיסטיק פיברוזיס בישראל, חיים כיום כ-70,000 חולים באירופה ובארצות הברית.
זו המחלה הגנטית הרציסיבית הנפוצה בקרב העולם המערבי.
בישראל שכיחה המחלה בקרב כל העדות ברמות שונות.
תדירות הנשאים נעה בין 1:25 ליוצאי בולגריה ויון, 1:26 ליוצאי גאורגיה ולוב, 1:29 ליוצאי אשכנז, 1:33 ליוצאי טורקיה, 1:35 ליוצאי תוניס ו-1:47 ליוצאי מצרים ותימן.
בדומה למחלות גנטיות אחרות, נשאי המחלה הסמויים אינם מראים כל תסמין לעובדת היותם נשאים, והדרך היחידה לאיתור נשאות היא באמצעות בדיקת סקר גנטית.
בישראל, בדיקה זו מסובסדת על ידי משרד הבריאות.
למרות זאת, הבדיקות הנוכחיות לא מסוגלות לזהות נשאים בוודאות.
כפי שצוין לעיל, מוטציות רבות עלולות לפגוע בגן המקודד לחלבון ה-CFTR.
כיום ידועות מעל ל-1,900 מוטציות שונות בגן (כ-85% מהמוטציות גורמות למחלת ה-CF, בעוד שהשאר הם שינויים גנטיים שאינם פוגעים בתפקוד החלבון ולכן לא גורמים למחלה).
תשובה שלילית במבחן גנטי יכולה להתקבל עקב קיומה של מוטציה שטרם מוכרת למדע הרפואה (מספר המוטציות המוכרות ממשיך לעלות מדי כמה שבועות).
כמו כן, הבדיקות הסטנדרטיות הנערכות על ידי שרותי הבריאות השונים, מקיפות חלק קטן מהמוטציות הגנטיות הידועות ל-CF ולא את כולן, בדיקה סטנדרטית ליהודי החי בארץ כוללת כ-14 מוטציות בלבד.
הבדיקות הגנטיות הסטנדרטית מאפשרות זיהוי טוב של נשאות למוטציה בגן ה-CF ליהודים ממוצא אשכנזי (כ-95% מהמוטציות) אולם אחוזים נמוכים הרבה יותר ליהודים ממוצאים שונים (כ-90% ליוצאי לוב, טורקיה וגאורגיה, כ-85% ליוצאי מרוקו, 50% ליוצאי מצרים, 0% ליוצאי תימן וכיסוי לא ידוע לעדות אחרות כגון יוצאי עיראק).
כיוון שבעדות אלו אחוז הנשאות אינו נמוך יש בכך סיכון משמעותי.
קיימת בדיקה המכונה קביעת רצף של הגן או "ריצוף" הגן, שעשויה להצביע על כמעט כל (98%) המוטציות הידועות לרפואה וכן על מוטציות חדשות שטרם אותרו.
במקרה שידוע כי אחד ההורים נשא ואילו ההורה השני אינו, ניתן לבצע (באופן פרטי) את בדיקת הריצוף ולהוריד את הסיכון לנשאות בצורה משמעותי.
בדיקת הריצוף מאתרת כ-98% מהמוטציות בגן ה-CF ללא קשר למוצא של הנבדק.
במהלך ההריון ניתן לבצע בדיקת סיסי שליה או בדיקת מי שפיר לזיהוי המחלה בעובר; הזיהוי במקרה זה ודאי.
אחרי הלידה, החולים נבדקים בדרך כלל על ידי תבחין זיעה.
שיטה נוספת לבדיקה היא בדיקת דם לאבחון מוטציות בגן, שמתבצעת בדרך כלל בהורים.
רק אם שני ההורים נשאים מתבצעת בדיקה בפרט עצמו.
בדיקה נוספת, שפותחה בישראל לאחרונה, בודקת היווצרות פוליפים באף.
בבעיות העיכול של החולים בסיסטיק פיברוזיס קל בדרך-כלל לטפל, וזאת באמצעות תרופות ותוספי מזון.
כאשר ישנן בעיות בלבלב, התוסף העיקרי הוא אנזימי עיכול, אותם נדרשים חולים רבים ליטול (בצורת גלולה) עם כל ארוחה; הללו מפצים על אנזימי העיכול מהלבלב אשר אינם מסוגלים להגיע למעיים, ומסייעים בעיכול המזון.
תרופות מסוימות מדללות וממיסות את הריר הסמיך, ומקלות על חלק מהתופעות שהוזכרו לעיל - במיוחד במקרה של חסימת מעיים.
לעיתים יש להשתמש בחומרים משלשלים או בחוקן.
לטיפול בבעיות הנשימה מקבלים החולים טיפול קבוע באנטיביוטיקה, אשר ניתנת בכדורים לבליעה, באינהלציה ובמקרים חמורים גם ישירות לדם.
רבים מהחולים מקבלים תרופות נוספות באינהלציה אשר ממיסות את הריר בריאות.
במשך השנים השתכללו התרופות וכיום הן מקלות בצורה ניכרת על הנשימה.
החולים מקבלים אף טיפול באמצעות פיזיותרפיה נשימתית, העוזרת להוצאת הריר מהריאות.
כיום מקובל לשלב את הטיפול עם פעילות גופנית, שמשפרת את תפקודי הריאות ועוזרת לניקוז הריר.
ישנן כיום מספר תרופות בשלב הניסוי הקליני עבור חלק מהמוטציות שנועדו להתמודד ישירות עם גורם המחלה, בשונה מהתרופות המטפלות בסימפטומים השונים.
הספר "כל נשימה שאני לוקחת: לשרוד ולשגשג עם סיסטיק פיברוזיס" מאת קלייר ווינלנד.
הספר "במרחק נשימה" מאת רייצ'ל ליפינקוט, מיקי דוטרי וטוביאס יאקוני מספר על שני נערים שמתמודדים עם המחלה.
ישנו גם סרט שמבוסס על ספר זה, באותו השם.
סיסטם אוף אה דאון היא להקת מטאל אלטרנטיבי אמריקאית מגלנדייל שבקליפורניה, שהחלה את פעילותה בשנות ה-90 של המאה ה-20. חברי הלהקה הם ממוצא ארמני, וחלק משירי הלהקה מבוססים על ההיסטוריה או הפוליטיקה הארמנית.
במאי 2006 הודיעה הלהקה על פירוק זמני, ובנובמבר 2010 חזרה לפעילות, ומאז היא מופיעה לסירוגין, ובנובמבר 2020 אף הוציאה שני שירים חדשים.
בשל הטקסטים שכתבה, מכונה הלהקה לעיתים כ"להקה פוליטית", יחד עם להקות מטאל אמריקניות נוספות, כגון רייג' אגיינסט דה מאשין.
אף על פי שסולן הלהקה, סרג' טנקיאן וגיטריסט הלהקה, דארון מאלכיאן, למדו באותו בית ספר לילדים ארמנים בקליפורניה, השניים לא הכירו, בשל הפרש הגילאים ביניהם.
בשנת 1992, עבדו השניים על פרויקטים שונים באותו אולפן הקלטות, וכך נפגשו והחליטו להקים להקה בשם Soil, יחד עם בסיסט בשם דייב האקופיאן, ומתופף בשם דומינגו לרניו.
הלהקה שכרה בוגר נוסף של בית הספר הארמני, שאבו אודאג'יאן כמנהל, שבסופו של דבר הפך לגיטריסט נוסף בלהקה.
לאחר ההופעה הראשונה של הלהקה בשנת 1994, פרשו האקופיאן ולרניו מהלהקה.
לאחר פרישת חברי הלהקה, הצטרף ללהקה אנדי חצ'טוריאן, מתופף וחבר ילדות, שניגן עם דארון בלהקה שהקימו בשנות התיכון.
יחד, הם שינו את שמם ל"סיסטם אוף אה דאון", על פי שיר שדארון כתב.
השיר נקרא "ויקטימס אוף אה דאון", אך סרג' חשב שהמילה "סיסטם" תמשוך יותר קהל מ"ויקטימס", וגם תציב את אלבומי הלהקה קרוב לאלבומיהם של "סלייר" המפורסמת.
בתחילת 1995, עוד ניגנה הלהקה תחת השם "Soil", במועדוני לילה בלוס אנג'לס.
באותה שנה הקליטה הלהקה אלבום דמו בשם "Untitled 1995 Demo Tape", שלא יצא לאור רשמית, אבל עלה לרשת כשש שנים מאוחר יותר, בעקבות פריצת הלהקה.
הגרסה הבאה לאלבום הדמו, בשם "Demo Tape 2" יצאה לאור כשנה לאחר מכן, וכעבור שנה נוספת, הקליטה הלהקה את הגרסה הסופית לאלבום בשם "Demo Tape 3".
בשנת 1997, נפצע בידו אנדי המתופף ופרש מהלהקה.
(מאוחר יותר הקים יחד עם הבסיסט לשעבר, דייב, להקה בשם Apex).
במקומו הגיע המתופף הנוכחי, ג'ון דאלמיאן.
השיר הראשון של הלהקה שהוקלט באופן מקצועי נקרא "Hye Enk" ("אנחנו ארמניים"), וקרא להכרה ברצח העם הארמני.
לאחר שניגנה במספר מועדונים הוליוודיים בולטים כמו ויסקי אה גוגו, משכה הלהקה את תשומת ליבו של המפיק היהודי ריק רובין, שביקש מהם לשמור על קשר.
בעקבות הגרסה החדשה לאלבום הדמו, בשם "Demo Tape 4", שנשלחה לחברות תקליטים כדי להתרשם, החליט רובין להחתים את הלהקה בחברת התקליטים שלו "אמריקן רקורדס".
ויחד עם סילביה מסי, החלה הלהקה להקליט שירים לאלבום הבכורה שלהם.
"אהבתי אותם", אמר רובין בריאיון למגזין Q, "זו הייתה הלהקה האהובה עליי, אבל לא חשבתי שהם ימצאו חן בעיני אנשים נוספים, למעט קבוצה קטנה של משוגעים כמוני.
אף אחד לא ציפה ללהקת מטאל ארמנית.
זה היה צריך להיות כל כך טוב כדי להצליח".
בשנת 1997 זכתה הלהקה בפרס "הלהקה החתומה הטובה ביותר" בפרסי רוק סיטי.
ביוני 1998, הוציאה הלהקה את אלבום האולפן הראשון שלה, הנושא את שמה.
הסינגלים הראשונים שיצאו לאור מהאלבום "Sugar" ו-"Spiders" זכו להצלחה, והושמעו רבות בתחנות הרדיו השונות, והקליפים שלהם שודרו לעיתים קרובות ב-MTV.
לאחר יציאת האלבום, הופיעה הלהקה בתור הופעת חימום ללהקות סלייר ומטאליקה בפסטיבל אוזפסט.
בהמשך הופיעו יחד עם להקות נוספות, וביניהם פיר פקטורי, מיסטר באנגל ואינקיובס.
בנובמבר 1998 השתתפה הלהקה באלבום Chef Aid: The South Park Album של סדרת הטלוויזיה סאות' פארק, ושרה את השיר "Will They Die 4 You?".
לקראת סוף השיר, אומר טנקיאן "מדוע עלינו להרוג את המין שלנו?".
שורה זו נכנסה בהמשך לשיר "Boom!" למרות ההשתתפות באלבום, טבח הסדרה, שף, לא מציג אותם, כמו שהציג את שאר האמנים שהשתתפו.
לתקופה קצרה בשנת 1999, החליף מתופף הלהקה לשעבר, אנדי, את סולן הלהקה עקב מחלה.
בתקופה זו הופיעה הלהקה בהטרובדור, לוס אנג'לס.
בשנת 2000 השתתפה הלהקה באלבום הקאברים "Nativity in Black", של להקת בלאק סבאת', עם גרסה משלהם לשיר "Snowblind".
ב-3 בספטמבר 2001, תוכננה הופעת השקה לאלבום האולפן השני של הלהקה.
מטרת ההופעה הייתה להודות למעריצי הלהקה והכניסה לחניון בו התקיימה ההופעה הייתה בחינם וללא הרשמה מראש.
בעוד נערכו ל-3500 משתתפים, בפועל, הגיעו יותר מ-7000, והמשטרה אסרה על קיום ההופעה מטעמי בטיחות אך לא הודיעה דבר לקהל.
המעריצים שחיכו יותר משעה ולא הבינו למה הלהקה לא עולה, החלו להתפרע, עלו לבמה והרסו את כל ציוד הנגינה וההגברה בשווי עשרות אלפי דולרים.
בהמשך הקהל אף החל להשליך אבנים לעבר שוטרים, לשבור חלונות ולהפיל שירותים ניידים.
ההתפרעויות נמשכו כשש שעות, ובמהלכן נעצרו שישה מעריצים.
מנהל הלהקה, טען כי ניתן היה למנוע את הבלאגן לו הייתה המשטרה מתירה ללהקה להופיע, או לחלופין מודיעה למעריצים כי לא ניתן לקיים את ההופעה בתנאים אלו.
הופעה שתוכננה ליום שאחרי בוטלה גם היא, מחשש לחזרה על ההתפרעויות.
הפריצה הגדולה של הלהקה הייתה בצאת האלבום השני, "Toxicity" (תרגום חופשי: רעילות), שיצא קודם בארצות הברית ובקנדה, ושזכה בתואר הכבוד המפוקפק "האלבום הראשון שיצא באמריקה לאחר ה-11 בספטמבר".
אחד משירי האלבום המפורסמים והשנויים במחלוקת הוא "Chop Suey!" (כנראה קיצור של "Chop Suey-cide" שפירושו התאבדות) שהתפרסם כבר בסוף הקיץ של 2001. שמו של השיר הגיע משיר שנקרא "אבא ארמניה" ונכתב על רצח העם הארמני בזמן מלחמת העולם הראשונה.
הדובר בשיר שואל את אלוהים מדוע הוא זונח אותו, ו"אבא ארמניה" עונה לו בתשובה שממנה ניתן להסיק שהוא מצדיק התאבדות.
בשירים נוספים של הלהקה ניתן להבחין על רמזים פציפיסטים, כנראה עקב רצח העם הארמני.
בשנים 2001 ו-2002, קיבלה הלהקה חשיפה רבה ללהיטים שלה.
בשנת 2001, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות יחד עם להקת סליפנוט ברחבי ארצות הברית ומקסיקו.
במהלך אחת ההופעות טען המתופף, שאבו, כי הותקף על רקע גזעני מאחד מאנשי האבטחה באולם, ונזקק לטיפול רפואי בעקבות כך.
בהמשך הגיש שאבו תביעה נגד חברת האבטחה.
למרות המקרה, הסיבוב נחשב להצלחה, והלהקות המשיכו לשתף פעולה בסיבוב נוסף בשם "Pledge of Allegiance Tour".
השם לאלבום האולפן השלישי של הלהקה, "Steal This Album!" ("גנוב את האלבום הזה!") ניתן לו לאחר שקובץ שהקלטות מתקופת האלבום הקודם, Toxicity דלף לרשת בשם "Toxicity 2".
שם האלבום הוא גם עיוות לשם הספר "Steal This Book" של אבי הופמן.
אף על פי שבתקשורת נתפס האלבום כאוסף צדדי של שירי בי סייד, התעקשה הלהקה כי שירי האלבום שווים באיכותם לאלו של האלבום הקודם.
בינואר 2004 דלף לרשת סינגל בשם "Cigaro" שזכה לשבחים מהמעריצים.
חלק ממעריצי הלהקה טוענים שההדלפה נעשתה במכוון על ידי חברי הלהקה, מכיוון שמקור ההדלפה הוא אתר בשם Mesmerize, בדומה לשם האלבום שעתיד היה לצאת, ומכיוון שהלהקה ביצעה את השיר ימים אחדים לאחר ההדלפה במסגרת ה-Big Day Out, פסטיבל מוזיקת רוק שנערך אחת לשנה באזור אוסטרליה.
בשנת 2004 עבדה הלהקה על שני אלבומים בו זמנית, על מנת להוציא אותם לאור ב-2005. האלבום הראשון שנקרא "Mezmerize" (עיוות של "Mesmerize" שפירושה "לרתק") יצא ב-17 במאי, הוביל את מצעדי המוזיקה בארצות הרבית, קנדה, אוסטרליה ומדינות נוספות ברחבי העולם.
זהו האלבום השני של הלהקה שעושה זאת.
בשבוע הראשון ליציאתו, נמכרו 800,000 עותקים של האלבום.
הסינגל הראשון שיצא לאור מהאלבום נקרא 'B.Y.O.B.'.
המילים בשיר מטילות ספק בנושא הגיוס לצבא האמריקני.
סינגל זה הוביל את מצעדי הבילבורד Billboard Modern Rock ו-Mainstream Rock, וזיכה את הלהקה בפרס גראמי ב-2006 בקטגוריית ביצועי הרוק הטובים ביותר.
סינגל נוסף שיצא לאור מהאלבום נקרא 'Question!', ואת קליפ הווידאו שלו ביים בסיסט הלהקה, שאבו אודאג'יאן.
לאחר צאת האלבום יצאה הלהקה לסיבוב הופעות ברחבי ארצות הברית וקנדה, בשיתוף להקות דה מארס וולטה ו'Bad Acid Trip'.
האלבום השני, "Hypnotize" ("להפנט"), יצא רק ב-22 בנובמבר של אותה שנה.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד המכירות של בילבורד, וכך הפכה הלהקה, יחד עם הביטלס, Guns N' Roses, והראפרים טופאק שאקור ו-DMX, שזכו עם שני אלבומים שונים, במקום הראשון, בשנה אחת.
הסינגל הראשון שיצא הוא 'Hypnotize', ולאחריו יצאו 'Kill Rock 'n Roll' ו-'Lonely Day'.
האחרון אף התמודד לתואר 'ביצוע הרוק הכבד של השנה' בטקס פרסי גראמי ה-49, אך הפסיד ל-"Woman", של Wolfmother.
בעוד שבאלבומים הקודמים, רוב המילים לשירים נכתבו על ידי טנקיאן, ורוב המוזיקה הולחנה בשיתוף בין טנקיאן, מאלכיאן, ולפעמים גם אודאג'יאן, חלק ניכר משירים האלבומים Mezmerize ו-Hypnotize נכתבו על ידי מאלכיאן, שהצטרף גם לתפקיד הסולן, והשאיר בחלק מהשירים את טנקיאן לנגן בקלידים ולעשות קולות רקע בלבד.
את עטיפות האלבומים, שתוכננו להתחבר זו עם זו, עיצב אביו של דארון, הצייר והאמן הארמני, ורטן מאלכיאן.
במאי הודיעה הלהקה על התפרקות.
מאלכיאן אישר שמדובר בהפסקה לכמה שנים, ואודאג'יאן טען שמדובר בשלוש שנים לכל הפחות.
בריאיון ל"MTV" אמר אודאג'יאן: "אנחנו לא נפרדים.
אם זה היה המצב, לא היינו מופיעים בפסטיבל אוזפסט השנה.
אנחנו הולכים לעשות הפסקה ארוכה מאוד כדי לעשות דברים בנפרד.
היינו יחד בלהקה עשר שנים, ואני חושב שבריא לנוח קצת".
ההופעה האחרונה של הלהקה לפני הפרידה התרחשה ב-13 באוגוסט 2006, בוסט פאלם ביץ', פלורידה.
"הלילה זו ההופעה האחרונה בה אנו מנגנים יחד בזמן הקרוב", אמר מאלכיאן לקהל במהלך ההופעה, "אנחנו נחזור, רק לא יודעים מתי".
במהלך תקופת הפרידה, הקים מאלכיאן להקה בשם Scars on Broadway, שאליה הצטרף גם דאלמיאן.
לאחר אלבום אחד שנשא את שם הלהקה, הפכה הלהקה לרדומה ודאלמיאן פרש ממנה.
דאלמיאן, מלבד עבודתו עם הלהקה, הקים להקה משלו, 'Indicator', וכן פתח את 'טורפדו קומיקס', חנות קומיקס מקוונת.
אודאג'יאן יחד עם ריזה מוו טאנג קלאן, הקים להקת היפ-הופ בשם 'AcHoZeN', שהופיע כלהקתו של ג'ורג' קלינטון.
טנקיאן בחר בקריירת סולו והוציא את אלבום הסולו הבכורה שלו 'Elect the Dead' בסתיו 2007. קריירת הסולו המשיכה גם לאחר שהלהקה התאחדה מחדש, והוא המשיך להוציא אלבומים שהפיק כמעט לבדו גם מאוחר יותר.
2010–2015: איחוד מחדש וסיבוב הופעות
ב-29 בנובמבר 2010, לאחר מספר שבועות של שמועות באינטרנט, הלהקה הודיעה רשמית על איחוד מחדש למספר פסטיבלים של מוזיקה, ואכן הופיעה במהלך קיץ 2011 במספר פסטיבלי מוזיקה מובחרים באירופה.
סיבוב ההופעות החל ב-10 במאי 2011 באדמונטון, אלברטה.
ב-23 בנובמבר 2014, הלהקה הודיעה על סיבוב הופעות נוסף בשם 'Wake Up The Souls' לציון 100 שנה לרצח העם הארמני.
ההופעה הראשונה של הסיבוב בארמניה התקיימה ללא תשלום בכיכר הרפובליקה בירוואן, בירת ארמניה.
להודעה צירפה הלהקה מכתב שמפרט על משמעות הסיבוב, ותוקף את העם הטורקי על מעשיו בעבר, ועל ניסיון ההשתקה שלו בהווה.
בנובמבר 2016 חשף ג'ון דאלמיאן כי הלהקה עובדת על אלבום חדש, ולמרות הלחץ שמופעל עליה להוציא אותו היא מתעכבת, שכן חברי הלהקה מעוניינים להרגיש בטוחים בשירי האלבום.
במאי 2020, בריאיון לתקשורת הודיע סרג' טנקיאן שבכוונתו להוציא מיני-אלבום שיכיל שירי רוק שנכתבו ללהקה אך לא יצאו על ידה מעולם.
בעקבות מלחמת נגורנו קרבאך השנייה ב-2020 הוציאה הלהקה שני שירים חדשים: Protect The Land ו-Genocidal Humanoidz.
הלהקה הצהירה שאת הרווחים מהשירים הם יעבירו לטובת הארמנים.
הלהקה משתמשת בשיריה במגוון כלים החל מגיטרות חשמליות, סיטארים, גיטרת 12 מיתרים ועד לכלים מזרח-אסייתיים מסורתיים רבים.
הלהקה הושפעה בצורה בולטת מלהקות ההבי מטאל המיתולוגיות בלאק סבאת' וסלייר, אבל גם מהרבה סגנונות מוזיקליים אחרים כמו ג'אז, פיוז'ן, מוזיקה ארמנית עממית, רוק קלאסי, בלוז, אינדסטריאל מטאל, ואפילו, מבחינה ווקאלית, מאופרה.
בקרב מעריצי הלהקה ואוהדי מוזיקת ההבי מטאל קיים ויכוח ישן על אודות הסגנון המוזיקלי אליו הלהקה משתייכת.
הלהקה לרוב נחשבת ללהקת מטאל אלטרנטיבי, עם מאפיינים של מטאל אוונגרדי ושל נו-מטאל.
דארון מאלכיאן, גיטריסט הלהקה, צוטט על ידי המגזין Guitar World כמי שהיה שמח אילו לא הייתה הלהקה מתפרסמת כלהקת נו-מטאל ואפילו הכחיש את השמועה שהם חלק מגל הלהקות לקורן או כל השפעה שלו מהם.
סרג' טנקיאן, לעומת זאת, טען בראיון שנערך איתו שהלהקה לא יכולה להיכלל בשום ז'אנר מוזיקלי כלשהו.
במאי 2006 פורסם בבריטניה ספר ביוגרפיה של הלהקה בשם "System of a down: right here in hollywood" של הסופר בן מאיירס.
באותה השנה, הופיעו סרטי וידאו וראיונות עם חברי הלהקה, שעסקו בהשפעת הלהקה, על הגברת המודעות להכרה ברצח העם הארמני והתנגדות להכחשת השואה מצד הממשל הטורקי.
בסרט "Screamers" משנת 2006 שעסק בנושא, הופיעה עדותו של שורד רצח העם הארמני, סבו של סולן הלהקה.
כמו כן נפגשו סרג' וג'ון עם דניס הסטרט, יושב ראש בית הנבחרים, כדי לקדם הכרה רשמית של ממשלת ארצות הברית ברצח זה.
סרטי וידאו של השניים מפגינים מול שגרירות טורקיה מופיעים אף הם בסרט יחד עם קטעים מהופעות הלהקה.
במאי 2006 בחר ערוץ המוזיקה VH1, את "Toxicity" במקום ה-14 מתוך ארבעים שירי המטאל הגדולים ביותר.
"B.Y.O.B." זכה בפרס גראמי על ביצוע ההארד רוק הטוב ביותר לשנת 2006.
"Aerials" ו-"Hypnotize" אף הגיעו למקום הראשון במצעד השירים האלטרנטיביים של בילבורד.
הלהקה הייתה מועמדת לארבעה פרסי גראמי.
הלהקה הוציאה חמישה אלבומי אולפן, ששלושה מהם זכו במקום הראשון בבילבורד 200.
הלהקה מכרה למעלה מ-40 מיליון אלבומים ברחבי העולם.
בטקס ה-EMA (Mtv Europe Music Awards) בשנת 2005 זכתה הלהקה בפרס בקטגוריית מוזיקה אלטרנטיבית.
סרג' טנקיאן - סולן, קלידן, גיטרה
דארון מאלכיאן - גיטרה, קולות
אונטרוניק חצ'טוריאן - תופים וקול שני
סיסטולה היא פעולת התכווצות של מדורי הלב.
ארבעת מדורי הלב, שני חדרים ושני פרוזדורים (עליות), עוברים סיסטולה ודיאסטולה בקצב מתוזמן כך שדם מוזרם קדימה לאורך המערכת הקרדיווסקולרית.
כשהמונח 'סיסטולה של הלב' מצוין לבדו, הכוונה היא, בדרך כלל, לסיסטולה של החדרים.
סיסטולה חשמלית לעומת סיסטולה מכנית
סיסטולה חשמלית היא הפעילות החשמלית שמעורר פוטנציאל פעולה חשמלי בשריר הלב, שעם שחרורו תתבצע פעולת התכווצות בשריר הלב.
הסיסטולה החשמלית גורמת לסיסטולה מכנית שהיא התכווצות שריר הלב עצמו, שכתוצאה ממנה מזרים הלב דם.
סיסטולת הפרוזדורים היא ההתכווצות של הפרוזדורים.
סיסטולה חשמלית של הפרוזדורים מתחילה עם עליית גל ה-P באק"ג.
סיסטולה זו, אשר מתרחשת בדרך כלל לקראת סוף התרפות החדרים, גורמת לעליית הלחץ בפרוזדורים ובכך לזרימת דם מהפרוזדורים אל החדרים.
פעולה זו אינה מתבצעת כראוי אם יכולת ההולכה החשמלית של הלב נפגמת, כמו בזמן פרפור פרוזדורים, רפרוף פרוזדורים או חסם לב מלא.
במהלך סיסטולת הפרוזדורים נסגרים שני מסתמי הלב ביציאות החדרים (המסתם האאורטלי שבין החדר השמאלי לאבי העורקים, והמסתם הפולמונלי שבין החדר הימני לעורק הריאה), ואילו מסתמי הלב שבין הפרוזדורים לחדרים (המסתם המיטרלי (הצניפי) שבין הפרוזדור והחדר השמאליים, והמסתם הטריקוספידלי (התלת-פסיגי) שבין הפרוזדור והחדר הימניים) - נפתחים בשל הלחץ הגבוה בפרוזדורים.
סיסטולת החדרים היא ההתכווצות של החדרים.
סיסטולה חשמלית של החדרים מתרחשת עם התחלת קומפלקס ה-QRS באק"ג.
הלחץ בחדרים עולה אל מעבר ללחץ בפרוזדורים, וכתוצאה, נסגרים המסתם המיטרלי והמסתם הטריקוספידלי שבין החדרים לפרוזדורים.
הלחץ ממשיך לעלות עד שהוא גובר על הלחץ בכלי הדם, וכתוצאה מכך נפתחים המסתמים האאורטלי והפולמונלי והדם נדחף אל מחוץ ללב.
הקוצב הטבעי של הלב נמצא בתאי שריר לב מתמחים שבקשר הגת והפרוזדור שבחלקו העליון של הפרוזדור הימני, והוא שמתחיל את הסיסטולה.
הגירוי החשמלי מגיע תחילה לפרוזדור הימני ולאחר השהיה זעירה של כ-0.03 שניות הוא מגיע גם לפרוזדור השמאלי.
הפרוזדורים מתכווצים בתהליך הדרגתי כאשר הפרוזדור הימני מסיים להתכווץ מעט לפני השמאלי.
גם בפרוזדור עצמו ישנו סדר כיווץ פנימי המתבטא בלחץ שהולך ומתקדם בכיוון זרימת הדם (מהחלק העליון של הפרוזדור לכיוון חלקו התחתון), וזאת כדי לכוון את זרימת הדם קדימה ולמנוע ממנו זרימה אחורנית.
הגירוי החשמלי ממשיך לעבר קשר הפרוזדור והחדר, שנמצא סמוך למחיצת הלב, באמצעות שלוש אלומות המיועדות לכך, ושם הוא מעוכב במשך כ-0.12 שניות על מנת לאפשר לכל הדם לעבור מהפרוזדורים לחדרים.
מקשר הפרוזדור והחדר עובר הגירוי החשמלי למסילות בשם צרור היס (Bundle of His) הנקראות גם אלומת הפרוזדור והחדר.
הצרור מתפצל לשני ענפים - ימני ושמאלי - לכיוון כל אחד מהחדרים, ומגיע בקצהו לחוד הלב, שבו כל צרור ענפים מתפצל לרשת סיבים הקרויים סיבי פורקינייה.
סיבים אלה מתפצלים לרשת שמכסה את שני החדרים, וכך מועבר הגירוי החשמלי ביעילות לכל התאים שמרכיבים את החדרים.
כתוצאה מכך מתכווצים החדרים ודם מוזרם קדימה – מהחדר השמאלי לאבי העורקים וממנו לכלל הגוף, ומהחדר הימני לעורק הריאה וממנו לריאות לספיגת חמצן ולשחרור פחמן דו-חמצני.
סיסאים (שם מדעי: Apodiformes) היא סדרת עופות קטנים ושוכני אוויר מובהקים.
הם המעופפים המהירים והגמישים ביותר מבין העופות.
הזרוע והאמה קצרות מאוד ואברות היד ארוכות מאוד.
בזאת הם נבדלים מכל העופות.
יש להן 10 אברות יד וגם בזנב יש להן 10 אברות.
רגליהם משמשות רק לאחיזה והם מבלים את רוב שעות היום באוויר.
את מזונם משיגים ביעף, או בתוך-כדי רפרוף באוויר.
מטילים 2-3 ביצים לבנות, מוארכות וגדולות, ביחס לגודל העוף.
המין הגדול בסדרה זו הוא סיס לבן עורף (Streptoprocne semicollaris) ודומה לו בגודלו סיס כתום (Hirundapus celebensis), משקלם עד 225 גרם ומוטת הכנפיים 0.6 מ'.
הקטן ביותר הוא סיס גמד (Collocalia troglodytes) ששוקל רק 5.4 גרם ואורכו עד 9 ס"מ.
בעבר היו בסדרה גם הקוליבראים אך היום הם נחשבים סדרה עצמאית - קוליבראים (Trochiliformes).
בישראל נמצאת רק משפחה אחת בסדרה, משפחת הסיסיים.
סִיס הַחוֹמוֹת (שם מדעי: Apus apus) הוא עוף מסדרת הסיסאים.
סיס החומות נפוץ במרבית ארצות אירופה, צפון אפריקה, המזרח התיכון, וכן אזורים רחבים במרכז אסיה.
הוא נודד לדרום אפריקה בשיא החורף.
סיס החומות ומינים אחרים של סיסאים, דומים מאוד בצורתם החיצונית לסנונית (Hirundo) הגם שמדובר בשני מינים שונים, משתי סדרות שונות.
הדמיון החיצוני גרם לכך שבחלק מהשפות אין הבחנה ברורה בין שמות שני המינים, אך מבחינה ביולוגית הם מובחנים היטב.
עוף זה מיוחד מהיבטים רבים.
הוא האחרון המגיע למקומות הרבייה בצפון והראשון שעוזב אותם.
יחסית לגודלו, סיס זה מגיע לגיל מופלג: עד היום ידועים סיסי חומות שהגיעו אף לגיל 21, כגיל המקסימלי.
סיס החומות מסתגל לתנאי מזג אוויר קשים באמצעות כניסה למצב דמוי תרדמת, שבו המטבוליזם שלו יורד לרמה נמוכה ביותר.
הסתגלות סיס החומות לתעופה ייחודית לו היא אחד ממאפייניו.
גופו התפתח באופן מושלם לתעופה, והוא מבלה כמעט את כל חייו באוויר.
הוא נוחת רק לצורך הטלת ביצים וטיפול בצאצאים.
סיס החומות צד את טרפו באוויר, אוכל תוך כדי תעופה, מנקה את נוצותיו, משחק, מזדווג, אוסף חומרים לקן ואף ישן, בדרך כלל, תוך כדי תעופה.
הכנפיים צרות אך ארוכות, ומאפשרות לו לצוד במהירות ובדייקנות חרקים מעופפים ועכבישים.
הוא שותה ממקורות מים שקטים בזמן תעופה או מתרחץ כשמקורו צולל ומתיז מים.
הרגליים קצרות מאוד, בעל ארבע אצבעות חזקות הפונות קדימה לאחיזה ולטיפוס על קירות וצוקים.
רגלי הסיס אינן מתאימות להליכה או לעמידה על ענפים.
בזמן תעופה הסיס מכנס את רגליו בין נוצות הבטן כך שנראה כאילו הוא חסר רגליים.
הדבר מייעל את תעופתו על ידי הקטנת החיכוך עם האוויר.
סיסי החומות חוזרים למקומות הרבייה במושבתם הקודמת בערך באותו תאריך בכל שנה: בסביבות ה-1 במאי, במרכז אירופה.
עופות אלה נאמנים לבני הזוג, הם חיים בצורה מונוגמית וחוזרים לאותו מקום רבייה.
זוגות יכולים להתרבות במשך שנים רבות.
כשבן זוג אחד לא שב מהמסע לאפריקה או מת בזמן שהייתו שם, מקומו ייתפס מיד על ידי פרט אחר מאותו מין.
הסיסים מטילים 2-3 ביצים ודוגרים עליהן ביחד.
בימים כאלה הם עפים עד החשכה, בזמן שהסיסים שאינם מתרבים במושבה מתאספים ועפים גבוה כדי לישון בתעופה.
סביב סוף חודש יולי הצעירים פורחים מהקן, בדרך כלל לאחר שקיעת החמה, ולא יחזרו אליו עוד.
הם אינם זקוקים לאימוני תעופה רבים ולאחר מספר דקות אימון הם עפים כמבוגרים.
סביב ה-1 באוגוסט יעזבו ההורים את אירופה המרכזית ויעופו לאפריקה.
זהו מין הסיסאים הנפוץ ביותר בארץ.
הוא מופיע בשמי ישראל באמצע פברואר, ונשאר בה מדי שנה כשלושה חודשים וחצי, עד תחילת יוני.
הוא בולט מאד בשמי הערים באביב ותחילת הקיץ, בזכות שריקותיו הרמות בזמן התעופה.
סיסים גדלים בחורי מערות או חללי עצים.
בעיר הם מתמקמים בעיקר בחורים בקירות ובחללים ריקים מתחת למרזבי בתים.
הם יבחרו גם בקופסאות קינים, ואינם מפחדים מהאדם.
קל מאוד להתקין קן בחלון.
החור חייב לפנות כלפי חוץ, כי הסיס זקוק למרווח לפני הקן.
הסיסים אינם מזנקים מהקן מעלה, אלא קופצים למטה, ובזמן נפילתם הם צוברים מהירות מספקת לתעופה.
קופסאות קינים צריכות להיות במידות של 30X20 סנטימטרים ובגובה של 15 סנטימטר.
קוטר החור הרצוי הוא 5 סנטימטר וממוקם כ-3 סנטימטרים מעל התחתית ו-5 סנטימטר משפת-הצד של הקופסה.
מדי שנה בסוף חודש ינואר סיסי החומות הנודדים מגיעים לירושלים, בה הם מקננים בין חרכי החומות והכותל המערבי, בצריחי מסגדים, כולל מסגד אל-אקצא, בכנסיות ומבנים גבוהים אחרים בעיר העתיקה.
בערים גבעתיים ותל אביב הולכת וגדלה המודעות לצורך בשימור מבנים בהם מקננים סיסים, ובדאגה להתקנת תאי קינון על גגות בניינים חדשים.
תנופת הבניה העוברת על מרכזי האוכלוסייה בארץ ובעולם פגעה קשות בקיני הסיסים, ובהיעדר מקומות קינון מספרם ילך וירד באופן דרסטי.
החל מ-2007 עמותת ידידי הסיסים פועלת למען שימור אוכלוסיית הסיסים בישראל, והגברת המודעות הציבורית לסיסים ולמצוקתם, תוך שיתוף פעולה עם רשויות לאיכות סביבה, גופי שמירת טבע וגופי חינוך בעיריות השונות.
יום הסיס הבינלאומי מצוין ב-7 ביוני בכל שנה החל מ-2019. הוא נחוג על ידי חוקרים וחובבי ציפורים ברחבי העולם ומטרתו לעורר מודעות לסיסים ולצורך בשמירה עליהם, ולעידוד הלימוד והעשייה למען שמירת מגוון מיני בע"ח בכלל.
הפסל הבריטי מארק קורת' יצר את פסל הברונזה "עץ התקווה", בגן המוריסטן של בית החולים סנט ג'ון, ברובע הנוצרי בעיר העתיקה.
הפסל הוא דמוי עץ זית עתיק, שבין ענפיו יצוקים 150 פסלוני סיסים בגודלם הטבעי ובמצב תעופה, בהשראת קינון הסיסים בירושלים כסמל לתקווה ואחוות עמים בין שלוש הדתות המונותאיסטיות.
בביולוגיה סיסטמטיקה או תורת המיון היא חקר מגוון צורות החיים, הן בעבר והן בהווה, והקשרים בין יצורים חיים לאורך זמן.
הקשרים מדומיינים כעצים אבולוציוניים (מילים נרדפות: קלדוגרמה, עץ פילוגנטי, פילוגנטיקה).
לפילוגניות שני מרכיבים: סדר הסתעפות של הענפים (מראה את הקשרים בין הקבוצות) ואורך הענף (מראה את כמות האבולוציה).
עצים פילוגנטיים של מינים ודרגות טקסונומיות גבוהות יותר משמשים לחקר ההתפתחות של תכונות (למשל, מאפיינים אנטומיים או מולקולריים) ותפוצת האורגניזמים (ביוגאוגרפיה).
במערכת אחרות, סיסטמטיקה משמשת להבנת ההיסטוריה האבולוציונית של החיים על כדור הארץ.
קבוצת סיסטמה היא קונגלומרט עסקים המונהג על-ידי המיליארדר והאוליגרך הרוסי ולדימיר יבטושנקו.
יבטושנקו מחזיק כ-64% ממניות הקבוצה, בעוד שכ-18% ממניותיה הנסחרות בבורסה לניירות ערך בלונדון.
המשרדים הראשיים ממוקמים בעיר מוסקבה, בירתה של רוסיה.
שווי החברה מוערך (נכון לספטמבר 2014) בכ-9 מיליארד דולר.
בעל המניות העיקרי וראש מועצת המנהלים של חברת "סיסטמה" לשעבר הוא האוליגרך ולדימיר יוטושנקוב (כ-59.2% מניות).
לאחר הטלת הסנקציות של בריטניה על רוסיה, יוטיושנקוב העביר כ-10% מהמניות לבנו, ועל-כן חלקו של פליקס יוטיושנקוב עלה לכ-15.2%, ושל ולדימיר יוטיושנקוב ירד לכ-49.2%.
שירותי החברה ותחומי השליטה מגוונים וכוללים:
סיסטם עאלי הוא הרכב היפ הופ ישראלי ובית אמנותי ליוצרות ויוצרים הפועלים יחד מאז 2010. היצירה של סיסטם עאלי היא פרי מפגש טעון ובלתי מתפשר בין זהויות, סיפורים אישיים ומקורות השראה.
שירי הלהקה נכתבים ומבוצעים בשש שפות – עברית, ערבית, רוסית, אנגלית, יידיש ואמהרית, שפות האם של הכותבות והכותבים.
סיסטם עאלי נולדה בשכונת עג'מי ביפו מתוך המאבק למען זכויות דיור בעיר.
מאז היא מקיימת פעילות אמנותית-חינוכית-פוליטית אינטנסיבית ועמוקה מתוך ועבור הקהילות מהן היא צומחת.
ההרכב נוסד ב-2007 והוציא את אלבום הבכורה "סיסטם עאלי" ביולי 2013 ובספטמבר 2019 יצא האלבום השני "מהרג'אן".
ההרכב מופיע ברחבי הארץ, בחו"ל, בפסטיבלים, אירועי מחאה והפגנות ובאתרים בלתי שגרתיים כגון שכונת שייח' ג'ראח במזרח ירושלים, הכפר ג'סר א-זרקא ובכפר הבלתי-מוכר דהמש שליד העיר לוד.
שירה, ראפ ואקורדיון - נטע וינר
שירה וראפ - מוחמד אגואני
שירה וראפ - מוחמד מוגרבי
שירה וראפ - אנבר סיטיברגימוב
שירה וראפ - סמירה סרייה
קלידים ועיצוב סאונד - רועי חסון
כינור ושירה - יוהנה ריטמולר
לונא אבו נסאר - גיטרה ושירה
ליבה נאמן - כינור ושירה
יונתן קונדה - גיטרה ושירה
מוטי בן ברוך - תופים
חברי סיסטם עאלי נפגשו במהלך שנת שירות בתנועת הנוער סדאקה רעות שביפו שעסק במגוון אמנויות.
חברי ההרכב הגיעו מרקעים שונים שירה כתובה, ג'אז, מוזיקה ערבית ורוק, אך הסכימו שהבסיס הטוב ביותר למוזיקה מחאתית הוא סגנון ההיפ-הופ.
בשנת 2010 אחרי שנים של עבודה עם נוער במסגרות שונות דרך סדנאות לכתיבה, ספורן וורד, היפהופ וראפ, הקימו חברי ההרכב את עמותת "בית סיסטם עאלי" - תנועה חינוכית-תרבותית ששואפת להיות בית ובמה ליוצרות ויוצרים שפועלים למען שינוי חברתי-פוליטי.
נושאי השירים של ההרכב הם דרישה לשוויון וחופש ביטוי, נגד גזענות ודעות קדומות, הן בהקשרים אקטואליים של מדינת ישראל והן בהקשרים אוניברסליים.
סיסמתה היא "בונים את הבית מחדש" ("نبني البيت من جديد"), כלומר בניית קהילה המבוססת על ערכי שוויון, אהבה וחירות.
כפי שנאמר בשיר: "מהפכה תבוא בגלל האהבה שלי לקהילה שלי, לא בגלל אנשים שממשיכים לדרוך עלי ועל חברים שלי ולסרס כל ביקורת, לסתום את הפה שלי".
אחד משירי הלהקה, המייצגי את סגנונה ומסריה, מתחיל כביצוע גרסת כיסוי מלודית לשירם של יעקב גלעד ויהודה פוליקר "חלון לים התיכון" בביצועו של סיטיברגימוב.
האלבום השני של ההרכב "מהרג'אן" מורכב מטקסטים, לחנים וביטים שנכתבו תוך הופעות בלתי פוסקות בישראל ומחוצה לה ומשובץ בו מבחר יוצא דופן של סימפולים אותם אספו חברי ההרכב מתקליטים אשר עיצבו את אישיותם.
כך הופך האלבום למסיבה עוצמתית המתקיימת על הצומת שבין שירה רוסית עממית, שאנסונים של להקות צבאיות, פיירוז ושירה מצרית, טקסטים מקראיים, היפ הופ, ג'אז ומוזיקה צוענית.
הלהקה מתייחסת לעצמה כקרקס נודד, אקלקטי ובלתי אפשרי בחיבורים ובתופעות שהוא מביא לבמה.
לכל אחד ואחת בלהקה תפקיד ו"כח פלא" - כפי שנאמר בשיר מהרג'אן - קוסם, אריה, עכבר, לוליינית.
כל שיר באלבום שופך אור על סיפור אישי, נקודת מבט, מקור השראה ייחודי.
האלבום נובע ישירות ובהתייחסות לזמן ולמקום - ישראל פלסטין 2019. הקרנבל הזה מתקיים אל מול כל התופעות שסיסטם עאלי מתמודדת איתן כלהקה מעורבת: גזענות, הדרה, הפרדה והפחדה.
האלבום מהווה פעולה ממשית של בניית מציאות חדשה.
על ההפקה המוזיקלית הופקדו אורי וינוקור ועומר לוז.
לצד גרעין חברי הלהקה שרים ומנגנים בקרנבל של סיסטם עאלי אמנים דוגמת תאמר נפאר, שאנן סטריט, סמירה סרייה וראפרים צעירים שצמחו בבית סיסטם עאלי בעשור האחרון.
סיסג'נדר אדם החש התאמה בין זהותו המגדרית לבין ייעודו המגדרי או לבין זוויגו.
זאת בניגוד לאדם טרנסג'נדר, למשל, שלא חש התאמה כזו.
יש המעדיפים הגדרה על דרך השלילה של המושג, לפיה סיסג'נדר הוא כל מי שאינו טרנסג'נדר, ג'נדרקוויר או קרוסדרסר.
למונח "סיסג'נדר" יש רישא בשפה הלטינית "cis" (תעתיק: ציס או קיס), שפירושו: "בצד הזה של", שהיא מילת ההיפוך לרישא "trans" (תעתיק: טראנס) שפירושה "מול" או "בצד השני".
שימוש ברישות אלו ניתן למצוא בהבחנת ציס-טראנס בכימיה, בדיקת ציס-טראנס או השלמה בגנטיקה, סיסקאי וטרנסקאי משני צדי נהר הקאי בדרום אפריקה, במונח הרומי העתיק "גאליה קיסאלפינה" (כלומר, "גאליה שבצד הזה של האלפים"), וכן בשמה של הגדה המערבית בלעז Cisjordan, בהקבלה לעבר הירדן.
במקרה של מגדר, הרישא cis משמשת כדי להתייחס להתאמה בין הזהות המגדרית שאדם יודע וחש לגבי עצמו לבין הייעוד המגדרי שלו בעיני אחרים, כגון החברה או הוריו.
אלי ר' גרין מסבירה שהמונח סיסג'נדר עדיף על המונח "נורמלי מגדרית", משום שאינו רומז על כך שהזהות הטרנסג'נדרית היא לא נורמלית.
הסקסולוג הגרמני פולקמאר זיגוש עושה שימוש במונח "cissexual" בפרסום רשמי במאמרו משנת 1998 "The Neosexual Revolution", בו הוא מצטט מאמר אחר שלו, משנת 1991, "Transsexuals and our nosomorphic view", כמקור למונח.
במונחים "סיסג'נדר" ו-"סיססקסואל" נעשה שימוש במאמר משנת 2006 שפורסם בכתב העת "Journal of Lesbian Studies" ובספר משנת 2007 מאת ג'וליה סרנו בשם "Whipping Girl".
לאחר מכן, המונח הפך לפופולרי במידה מסוימת בקרב אקטיביסטים וחוקרים דוברי אנגלית.
ג'ילנה אנטין כתבה בשנת 2009 כי המונח סיס-סקסואל נועד "להראות שישנן הנחות מוטבעות, אשר מקודדות בקונפורמיות שאנו מצפים שתהיה חלקה".
ג'וליה סרנו משתמשת גם במונח "סיס-סקסיזם", שפירושו האמונה כי "טרנסקסואלים הם נחותים, או שהם פחות אותנטיים, מאשר סיס-סקסואלים".
בשנת 2010, המונח "פריבילגיה סיססקסואלית" הופיע בספרות אקדמית; משמעותו של המונח: "אוסף של יתרונות שיש לאנשים, לא משום שהרוויחו אותם, אלא רק כי הם מזדהים עם המגדר שיוחס להם בעת לידתם, ושאותם הם צוברים אך ורק בגלל זהותם הסיסג'נדרית".
בחודש פברואר 2014, פייסבוק החל להציע אפשרויות מגדר "מותאמות אישית", המאפשר למשתמשים להזדהות עם מונחים הקשורים למגדר אחד או יותר מרשימה שנבחרה, כוללים סיס, סיסג'נדר ואחרים.
המונח "סיסג'נדר" נוסף למילון האנגלי של אוקספורד ביוני 2015, תחת ההגדרה: "התייחסות לאדם אשר תחושת הזהות האישית שלו תואמת למין ולמגדר שיוחסו לו או לה במהלך הלידה (בניגוד לטרנסג'נדרים)."
ביקורות מצד חוקרות פמיניזם ומגדר באקדמיה
קריסטה סקוט-דיקסון כתבה בשנת 2009: "אני מעדיפה את המונח 'נון-טרנס' על פני האפשרויות האחרות, כגון 'סיס-סקסואל' / 'סיסג'נדר'".
היא מחזיקה בהשקפה זו מכיוון שהיא מאמינה שהמונח "נון-טרנס" הוא ברור יותר לאנשים ממוצעים, ויעזור לנרמל אנשים טרנסג'נדרים.
חוקרת לימודי נשים ומגדר מימי מרינוצ'י כותבת שיש לשקול שצמד המונחים "סיסג'נדר-טרנסג'נדר" הוא מסוכן באותה המידה כמו הצמד "גבריות-נשיות", כי זה מפלח אנשים המזדהים כלסביות, הומואים או ביסקסואלים (LGB) באופן שרירותי ופשטני על פי מעמדות הטרונורמטיביים של אנשים, בניגוד לאנשים שהם טרנסג'נדרים.
אפיון לסביות, הומואים וביסקסואלים ביחד עם אנשים הטרוסקסואלים שאינם טרנסג'נדרים, עלול להצביע, באופן בעייתי, שבניגוד לטרנסג'נדרים, ללסביות, להומואים ולביסקסואלים "אין חוסר-התאמה בין זהותם המגדרית והתבטאותם המגדרית לבין הציפיות התרבותיות שיש לגבי זהותם המגדרית והתבטאותם המגדרית".
אינטרסקסואלים נולדים עם סימני מין זכריים ונקביים כאחד, כך שהדבר עלול לסבך את השיוך הראשוני לאחד משני המינים, ולהוביל לטיפולים רפואיים לא-רצוניים או כפויים.
המונח "סיסג'נדר" הוא מונח "מבלבל" ביחס לאינטרסקסואלים, על פי Advocates for Informed Choice (ארגון למען זכויות לאינטרסקסואלים).
הידה וילוריה (אקטיביסטית, מנהלת OII-USA – ארגון זכויות אינטרסקסואלים בארצות הברית) טוענת כי כאינטרסקסואלית, ללא זהות מגדרית בינארית, היא יכולה, טכנית, להיחשב כסיסג'נדרית, אולם הדבר מחטיא את מטרת המונח (לתייג בני-אדם על פי מגדר).