tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
תולעים חודרות אל הגוף כשהן מתחבאות במזון, ולעיתים אף דרך העור.
האאוזינופילים מתגודדים סביב התולעת ומפרישים את האנזימים המעכלים.
תפקיד נוסף של האאוזינופילים הוא בתיווך תגובות אלרגיות.
אֵאוּזֶבְּיוּ דָה סִילְבָה פֵרֶיְרָה (בפורטוגזית: Eusébio da Silva Ferreira; 25 בינואר 1942 – 5 בינואר 2014) היה כדורגלן פורטוגלי, הנחשב לאחד משחקני הכדורגל הטובים בכל הזמנים.
היה ידוע בכינויים "הפנינה השחורה", "היהלום השחור" ו"הפנתר השחור".
אאוזביו נולד בלורנסו מרקש (בימינו מפוטו), מוזמביק, שהייתה באותה העת מושבה פורטוגלית.
עד גיל 12, כפי שזכר, לא ראה קורה, משקוף או רשת, אלא רק שערים משתי אבנים.
היכולת שהפגין במגרשי החול והאדמה של עיר הולדתו הביאה אותו לקבוצת החובבים המקומית - ספורטינג לורנזו.
באותן שנים נהגו הקבוצות הפורטוגליות הגדולות לאמץ קבוצת-בת במושבות אפריקה, מהן שאבו כישרונות גדולים.
לורנזו הייתה קבוצת-בת של ספורטינג ליסבון.
כבר בגיל 18 הוליך אאוזביו את לורנזו לאליפות המקומית ולמשחק ראווה נגד המועדון הברזילאי סאו פאולו, שהגיע למוזמביק.
כמה שבועות אחרי אותו משחק, פגש מנהלה הנודע של בנפיקה ליסבון, בלה גוטמן, את מאמן סאו פאולו.
מאמנה של סאו פאולו סיפר לגוטמן על הכישרון שראה במוזמביק, וגוטמן לא היסס: הוא טס למוזמביק, בחן את אאוזביו התלהב והביא אותו לליסבון תמורת 15,000 דולר.
בהופעת הבכורה שלו, במשחק ידידות נגד סנטוס של פלה בטורניר שנערך בפריז, הוא עלה למגרש בדקה ה-60 כשקבוצתו בפיגור 0:5. הוא הבקיע שלושער.
המשחק הסתיים בהפסד 3:6 ואאוזביו קנה את מקומו בהרכב לתמיד.
עונה לאחר מכן, בשנת 1962, הוליך אאוזביו את בנפיקה לזכייה בגביע אירופה לאלופות עם ניצחון במשחק הגמר על ריאל מדריד 5:3, כשהוא מבקיע צמד.
בכל 13 השנים שבהן שיחק אאוזביו במדי בנפיקה, היו רק שנתיים שבהן לא זכה בתארים (1966, 1975).
הוא הוליך את בנפיקה לזכייה בעשר אליפויות ובחמישה גביעים, היה מלך השערים בליגה הפורטוגלית מ-1964 ועד 1968 ושוב ב-1973, זכה בתואר כדור הזהב ב-1965 ובתואר "נעל הזהב" (מלך השערים של אירופה) בשנים 1968 (42 שערים) ו-1973 (40 שערים), והבקיע במסגרות האירופאיות 46 שערים, שני רק לאלפרדו די סטפנו.
בזירה הבינלאומית ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פורטוגל ב-1961 נגד לוקסמבורג.
הוא היה מלך השערים במונדיאל 1966 כשכבש תשעה שערים, כולל ארבעה נגד צפון קוריאה.
בסך הכול כבש בנבחרת 41 שערים ב־64 משחקים.
בגיל 32, באמצע שנות ה-70, נאלץ אאוזביו לפרוש ממשחק ברמות הגבוהות, בשל פציעה חמורה בברך.
עד סוף אותו עשור, אאוזביו המשיך ושיחק בשני מועדונים פורטוגלים קטנים וכבש 773 שערים בסך הכול בליגה הפורטוגלית.
כמו כן, הוא שיחק גם בארצות הברית כשנתיים, בשלוש קבוצות שונות.
על אף שפרש, אאוזביו נראה פעמים רבות בסביבת הנבחרת הפורטוגלית שבה השחקנים רואים בו כסוג של השראה.
בשנת 2000 נבחר במקום השלישי במשאל האינטרנט של "כדורגלן המאה של פיפ"א".
בשנת 2004, במסגרת חגיגות היובל לאופ"א, נבחר אאוזביו לכדורגלן הזהב של פורטוגל, וכן נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם.
אאוזביו מת ב-5 בינואר 2014, כתוצאה מדום לב.
מקום שלישי בגביע העולם: 1966
נעל הזהב של המונדיאל: 1966 (9 שערים)
כדור הארד של המונדיאל: 1966
נבחרת הטורניר של המונדיאל: 1966
אָאוּטִינְג (מאנגלית: Outing; לעיתים: אִחְצוּן) הוא מונח המתייחס ל"הוצאה מהארון", בדרך כלל חשיפת זהות מינית, זהות מגדרית או נטייה מינית של אחרים ללא הסכמתם.
לעיתים נעשה שימוש במונח במשמעות רחבה יותר, כלומר חשיפה של מאפיינים אישיים אחרים, למשל נטייה פוליטית או דתית, או חשיפה של פרטים אישיים המאפשרים לזהות אדם השומר על אנונימיות.
יש הרואים באאוטינג הטרדה מינית.
לא ידוע מתי נעשה שימוש במונח לראשונה במובנו הנוכחי.
ב-1982, ניבא טיילור בראנץ' בגיליון של "הארפרס" (Harper's Magazine) שאאוטינג יהפוך לטקטיקה פוליטית נפוצה, ואלה המצויים בארון ימצאו עצמם תחת אש צולבת.
המונח אאוטינג קיבל חשיפה רחבה ב-29 בינואר 1990 עם המאמר "להכריח הומואים כמו מייק הווס לצאת מהארון" (Forcing Gays like Mike Howes Out of the Closet) מאת ויליאם הנרי השלישי שפורסם במגזין "טיים".
הגם שהמונח עצמו הפך לשגור במהלך העשורים המאוחרים של המאה ה-20, לאקט האאוטינג עצמו, כלומר הוצאה כפויה מהארון, היסטוריה ארוכה.
אאוטינג הייתה טכניקת השפלה נפוצה בקרב נואמים רומים ויוונים.
ביוון הפגאנית יחסי מין בין גברים ומעשי סדום לא היו מנוגדים לחוק, אולם הנוהג הגדיר את התנאים החברתיים הראויים: כאשר החודר הוא אזרח בגיר והצד הנחדר הוא אזרח או עבד לפני גיל בגרות.
העוברים על הנוהג תויגו כבעלי מידות רעות וגסי רוח.
פרשת הארדן-אוילנבורג שהתנהלה בין השנים 1907–1909 הייתה שערוריית האאוטינג הפומבי הראשונה של המאה העשרים.
הפרשה נסבה סביב האשמות שהטיח העיתונאי מקסימיליאן הַארְדֶן בדבר יחסים הומוסקסואליים בין הנסיך פיליפ מאוילנבורג, אחד מידידיו האישיים הקרובים ויועציו הנאמנים של הקיסר וילהלם השני, לבין הגנרל קוּנוֹ ממוֹלְטְקֶה.
הפרשה הובילה לאחד הדיונים הציבוריים הראשונים בגרמניה בסוגיית ההומוסקסואליות, בדומה לדיון בבריטניה בעקבות משפטו וכליאתו של אוסקר ויילד.
אאוטינג בארצות הברית בעשורים האחרונים של המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21
אחרי מהומות סטונוול ב-1969, המוני פעילים בתנועה הלהט"בית יצאו מהארון תוך קריאה "החוצה מהארונות, אל תוך הרחובות!".
היו שדרשו מכל ההומואים לצאת מהארון.
הם טענו כי זו חובתה של הקהילה להוציא מהארון את אלו שאינם מוכנים לצאת ממנו בעצמם.
פעולות קיצוניות אלו גררו התנגדות.
היו שסברו כי ידה של הזכות לפרטיות צריכה להיות על העליונה, וכי מוטב שהתנועה תגן על הומואים המצויים בארון, במיוחד במוסדות הומופוביים דתיים ובצבא.
למרות הקריאות והלחץ לצאת מהארון, מרבית ההומואים והלסביות עדיין לא הסכימו לצאת מהארון.
בתקופה זו היו פוליטיקאים שמרנים שהתנגדו להכרה הציבורית הגוברת בהומוסקסואליות, ועסקו גם הם באאוטינג במטרה לבייש או לערער את האמון ביריביהם האידאולוגיים.
בשנות השמונים של המאה העשרים, מגפת האיידס הובילה לאאוטינג של מספר בדרנים מפורסמים, ובכללם רוק הדסון.
האאוטינג הראשון שבוצע על ידי אקטיביסט בארצות הברית התרחש ב-23 בפברואר 1989. מייקל פטרליס (Michael Petrelis) ומספר שותפים החליטו להוציא מהארון את מארק הטפילד, סנטור רפובליקאי מאורגון, משום שהטפילד תמך בחקיקה שיזם ג'סי הלמס.
באירוע לגיוס תרומות בעיירה קטנה ליד פורטלנד, הקבוצה קמה והוציאה אותו מהארון בפני כל הקהל.
בהמשך, פטרליס עשה ניסיון להגיע לחדשות: הוא עמד על מדרגות הקפיטול וקרא בקול את שמותיהם של "שנים עשר גברים ונשים גאים בסתר בפוליטיקה ובמוזיקה".
למרות שעיתונאים הגיעו למקום, אף כלי תקשורת גדול לא פרסם את הסיפור, המוציאים לאור חששו שפרסום יסכן אותם בתביעות דיבה.
השבועון "אאוטוויק" (OutWeek), שהחל לצאת ב-1989 שימש בסיס הפעילות של האקטיביסט וחלוץ האאוטינג מיכלאנג'לו סיניורילה (Michelangelo Signorile), שחולל סערה במרץ 1990 כאשר הוציא מהארון את מלקולם פורבס (Malcolm Forbes), שנפטר זמן קצר לפני כן.
סיניורילה פרסם טור קבוע בשם "משמרות הרכילות" (Gossip Watch) בו הוציא מהארון מפורסמים ועשירים רבים.
הוא זכה לשבחים רבים אך גם ספג ביקורת קשה, ועורר מגוון רחב של תגובות שנעו בין "אחד מהגיבורים הגאים הגדולים בני זמננו" לבין אלה שגינו אותו וכינו את מעשיו "העלבות דוחות, ילדותיות וזולות".
דמויות מפורסמות נוספות שבוצע להן אאוטינג כוללים את פאני פלאג (Fannie Flagg), פיט ויליאמס (Pete Williams), צ'סטיטי בונו (בנה של הזמרת שר) וריצ'רד צ'מברלין.
בשנת 2004 הוציא פעיל הזכויות הלהט"בי מייקל רוג'רס (Michael Rogers) מהארון את אדוארד שרוק (Edward Schrock), חבר קונגרס מווירג'יניה.
רוג'רס חשף באתר האינטרנט שלו את העובדה ששרוק השתמש בשירות מין טלפוני כדי לפגוש גברים לצורך יחסי מין.
שרוק לא הכחיש זאת, וב-30 באוגוסט 2004 הודיע כי לא יעמיד עצמו לבחירה חוזרת לקונגרס.
רוג'רס טען שעשה לשרוק אאוטינג על-מנת להענישו על הצבעתו בעד חוק הגנת הנישואין (Marriage Protection Act), ועל כך ששרוק הצטרף לתומכים בתיקון הנישואין הפדרלי (Federal Marriage Amendment).
מושל ניו ג'רזי ג'ים מקגריבי (Jim McGreevey) הודיע שהוא "אמריקאי גאה" באוגוסט 2004. מקגריבי ידע שהוא עומד בפני תביעת הטרדה מינית שהגיש היועץ הביטחוני הקודם שלו, גולן ציפל (Golan Cipel), עמו קיים כביכול יחסי מין.
מקגריבי אמנם התפטר, אך בניגוד לשרוק בחר להישאר בזירה הציבורית.
הקומיקאי ביל מאהר הוציא מהארון את קן מלמן (Ken Mehlman) בתוכנית הטלוויזיה לארי קינג לייב (Larry King Live) ב-2006. מלמן היה יושב ראש המפלגה הרפובליקאית, ובשנת 2004 שימש יושב ראש הקמפיין לבחירות לנשיאות של הנשיא ג'ורג' ו.
בוש בשנת 2004. מלמן הודיע מיד לאחר מכן על כוונתו לפרוש מכהונתו כמנהיג המפלגה.
גבריאל רוטלו (Gabriel Rotello), שהיה בעבר עורכו של "אאוטוויק", השתמש במילה "להשוות" (equalizing), באומרו ש"מה שכינינו 'אאוטינג' הוא בראש ובראשונה תזוזה עיתונאית לעבר התייחסות בתקשורת להומוסקואליות כאל שווה להטרוסקסואליות".
ישנם מניעים שונים לביצוע אאוטינג.
מניע אפשרי הוא חשיפת מה שנראה כצביעות של אלה שבראנץ' כינה "ארונות של כוח".
מניע נוסף הוא הרצון להעלאת המודעות לקיום הגאים ולסוגיות פוליטיות הקשורות אליהם, וכך להראות שלהיות הומו או לסבית אינו דבר "גרוטסקי עד כדי כך שאין להזכירו אף פעם".
סיניורילה שאל, "כיצד ייתכן שלהיות הומו הוא עניין פרטי בעוד שלהיות סטרייט אינו עניין פרטי?
אולם כשאנו עושים אאוטינג איננו דנים בחיי המין של מאן דבעי.
אנו רק אומרים שהוא גאה".
"לאנשים רגילים עושים אאוטינג מזה עשורים.
אנשים תמיד עשו אאוטינג לדוור, לחלבן, לבתולה הזקנה המתגוררת במורד הרחוב...המטרה של אאוטינג היא להראות שקיימים כל כך הרבה גאים בין מרבית האנשים הנראים בחברה שלנו, עד שכאשר מישהו יעשה אאוטינג לחלבן או לבתולה הזקנה, כולם יגידו, 'אז מה?' " (Signorile, p.
כמעט כל אלה שגיבשו עמדה לגבי אאוטינג מגדירים גבולות שלדעתם אין לחצות בביצוע האאוטינג, אך אין הסכמה כללית לגבי מיקום הגבולות הללו.
בצד אחד יש גישה לפיה אין לעשות לאף אדם אאוטינג, ובצד שני הגישה לפיה יש לעשות לכולם אאוטינג.
בין שני קצוות אלו ניתן למנות ארבע גישות ביניים (Johansson & Percy, p.
אאוטינג לצבועים, ורק כאשר הם מתנגדים באופן פעיל לזכויות ולאינטרסים של הקהילה הלהט"בית;
אאוטינג לאלו שבאופן סביל עוזרים למנגנונים הומופוביים;
אישים בולטים שאאוטינג שלהם ינפץ סטריאוטיפים ויאלץ את הציבור לשקול מחדש את יחסו להומוסקסואליות;
אאוטינג רק למי שחלף מהעולם.
הערכה באיזו גישה נוקט מבצע האאוטינג מאפשרת לקבל תובנה באשר ליעדים שאליהם הוא חותר.
מרבית מבצעי האאוטינג שמים לעצמם למטרה את אלה שתומכים בהחלטות ומקדמים מדיניות, הן דתיים והן חילונים, המפלים גאים לרעה בשעה שהם עצמם חיים חיי גאווה חשאיים.
לדברי העיתונאי ראנדי שילטס (Randy Shilts) מסן פרנסיסקו, "יש מוסכמה בקרב פעילי התנועה הגאה שהמכשול הקשה ביותר העומד בפני התקדמות ההומוסקסואלים [הוא] לעיתים קרובות לא הטרוסקסואלים, אלא חברי [קהילה] המצויים בארון".
האפקטיביות של אאוטינג כטקטיקה פוליטית תלויה בנכונות התקשורת לדווח על כך שאדם מסוים הוצא מהארון.
המצאת האינטרנט הקלה מאוד על ביצוע אאוטינג לדמויות ציבוריות.
לפני עשרים שנה, כשמייקל רוג'רס ביקש מעיתונאים לפרסם את טענותיו לגבי שרוק, הוא היה חייב גם לשכנע אותם ליטול על עצמם את הסיכון שתוגש נגדם תביעה משפטית.
לו רוג'רס היה פועל היום, הוא היה יכול לפרסם טענות שכאלה באתר האינטרנט האישי שלו, וכך כלי תקשורת אחרים היו יכולים לדווח שבאתר האינטרנט שלו פורסם שאדם מסוים הוא הומו.
סיניורילה טוען שהאאוטינג של פיט ויליאמס "ותוצאותיו גרמו לפגיעה קשה במדיניות הצבא נגד הומואים".
הפרסום שנוצר הציב את המדיניות בחזית המירוץ לנשיאות ארצות הברית ב-1992, וכל מועמדי המפלגה הדמוקרטית, כמו גם המועמד העצמאי רוס פרו, הבטיחו בפומבי שיביאו לקץ הנידוי.
פעילי זכויות גאים רבים מגנים על אאוטינג כטקטיקה.
הפעיל הבריטי פיטר טטצ'ל (Peter Tatchell) אמר ש"לקהילה הלסבית וההומוסקסואלית הזכות להגן על עצמה מפני אנשי ציבור העושים שימוש לרעה בכוחם ובהשפעתם כדי לתמוך במדיניות הגורמת סבל להומוסקסואלים".
ב-1994 הקבוצה האקטיביסטית של טטצ'ל, "אאוטרייג'!" (!OutRage), פרסמה את שמותיהם של ארבעה-עשר בישופים של כנסיית אנגליה כהומואים או ביסקסואלים, והאשימה אותם בצביעות על כך שהם תומכים במדיניות הכנסייה הרואה במעשים הומוסקסואלים חטא, בעוד שהם עצמם עוברים על האיסור בחייהם הפרטיים.
לדברי טטצ'ל, "אאוטינג היא הגנה עצמית גאה.
ללסביות והומואים יש זכות, וחובה, לחשוף צבועים והומופובים.
אי ביצוע אאוטינג לבישופים התומכים במדיניות המזיקה להומוסקסואלים, תהווה הגנה על הבישופים האלה וכך תאפשר להם להמשיך להמיט ייסורים על חברים בקהילה שלנו.
קנוניה עם צביעות והומופוביה אינה ניתנת להגנה אתית עבור נוצרים, או עבור אף אדם אחר".
נשיאת פינלנד טריה הלונן (Tarja Halonen) פרסמה ספר לקראת מסע הבחירות שלה לכהונה נוספת בשנת 2006, בו ציינה את עבודות החקיקה שביצעה כדי לקדם שוויון מיני כשהייתה בשנים 1980–1981 יושבת ראש ארגון הזכויות הלהט"בי SETA.
היא ביקרה אנשים המצויים בארון על כך שהם "אינם מעיזים לעשות דבר בעצמם, אך הם שמחים שאנחנו עשינו את העבודה בשבילם".
אאוטינג נעשה על ידי אמצעי תקשורת אירופאים ואמריקאים לכריסטין יורגנסן, לבת' אליוט (Beth Elliott), לד"ר רנה ריצ'רדס, לסאנדי סטון (Sandy Stone), לבילי טיפטון (Billy Tipton), לאלאן ל' הארט (Alan L.
Hart), לאפריל אשלי (April Ashley), לקארולין קוסי (Caroline Cossey), לז'אנה סטיל (Jahna Steele) ולננסי ז'אן ברקהולדר (Nancy Jean Burkholder), ובמקרה של בילי טיפטון על ידי חוקר מקרי המוות שלו.
במקרים רבים, האאוטינג גרם לנזק רב בחייהם הפרטיים ובקריירה שלהם.
יש פעילים בקהילה הלהט"בית שמביעים מורת רוח מאאוטינג בכלל וכטקטיקה פוליטית בפרט.
הם טוענים שגם לשמרנים המתנגדים לקהילה הלהט"בית יש זכות לפרטיות אישית, ויש לכבדה כזכות בסיסית.
סטיבן פישר (Steven Fisher), דובר הקמפיין לזכויות אדם, קבוצת ההגנה הגדולה ביותר להומואים ולסביות בארצות הברית, בהעירו על האאוטינג שבוצע לשרוק, אמר שהוא מתנגד ל"שימוש בנטייה מינית ככלי נשק".
כריסטופר בארון (Christopher Barron), המנהל הפוליטי של הלוג קאבין רפאבליקנס (Log Cabin Republicans), קבוצה המייצגת הומואים ולסביות רפובליקאים, אמר: "אנו מאוד לא מסכימים עם קמפיין האאוטינג, אך אנו גם מתנגדים מאוד לחסות שהנשיא בוש נותן ל...תיקון הנישואין הפדרלי."
רוג'ר רוזנבלאט (Roger Rosenblatt) טען בינואר 1993 במאמרו שפורסם במגזין הניו יורק טיימס תחת הכותרת "מי הרג את הפרטיות?", ש"המנהג לעשות אאוטינג להומוסקסואלים מרמז שלהומוסקסואלים יש זכות לבחירה חופשית, אך לא לחיים פרטיים".
ביקורת נוספת על אאוטינג מתמקדת בפגיעה האישית והמקצועית שנגרמת לאדם שמבוצע בו אאוטינג החושף את היותו הומוסקסואל, לסבית, טרנסג'נדר, או טרנסקסואלית, ובכך שהיו אנשים שעשו להם אאוטינג בטעות, או שעשו להם אאוטינג מבלי שיש כל הוכחה לכך שהם הומואים, לסביות, טרנסג'נדרים או טרנסקסואלים.
היו מקרים שבהם בוצע באנשים אאוטינג שחשף אותם כטרנסקסואלים, כאשר למעשה לא הייתה אף הוכחה לכך שהם בכלל בעלי עבר כל שהוא של טרנסקסואליות או התערבות דומה אחרת (כגון תהליכים כירורגיים הקשורים באינטרסקסואליות), מעשה שהסב נזק לסובלים ממנו ומהווה עילה לתביעה.
בביקורתה על טענותיו של העיתונאי גל אוחובסקי לגבי נטייתו המינית של הזמר הראל סקעת, ביקשה ד"ר נעמי אפל לערוך השוואה בין ניצול סמכותו של מעביד למען הטרדה מינית של עובדתו, לבין ניצול כוח תקשורתי של אדם אחד, למען אאוטינג כלפי אדם אחר, תוך סלידה מהנעשה לכאורה לסקעת.
כמו כן ציינה אפל את חוסר האונים הנגרם למושא האאוטינג באשר הוא.
אָאוּט סְטָאק , או אוּטְסְטָה (Ootsta), הוא איון בלתי מיושב המצוי בקבוצת איי נורת' באיי שטלנד שבסקוטלנד.
האי הוא הנקודה הצפונית ביותר בממלכה המאוחדת בפרט ובאיים הבריטיים בכלל.
האי נמצא צפונית לאי מאקל פלוגה וכ-3 ק"מ צפונית לאי אונסט.
למעשה, בכיוון צפון, לא קיימת יותר כל נקודת קרקע מוצקה בין האי ועד הקוטב הצפוני.
האי צוקי וסלעי, ומהווה חלק משמורת הטבע הרמאנס (Hermaness).
בשנות ה-50 של המאה ה-19 הגיעה לאי ליידי ג'יין פרנקלין בחיפוש אחר בעלה, החוקר הארקטי סר ג'ון פרנקלין.
אֵאוּטִיכְיָאנוּס היה אפיפיור, ככל הנראה בין 4 בינואר 275 למותו ב-7 בדצמבר 283. מעט ידוע עליו, מן הכיתוב על המצבה שלו, בקטקומבה של האפיפיור קליקסטוס הראשון.
אפילו תאריכי כהונתו אינם ברורים.
הליבר פונטיפיקליס טוען כי כיהן במשך שמונה שנים ו-11 חודשים, בעוד שאוזביוס מקיסריה טוען כי כיהן רק 10 חודשים.
מיוחס לו כי הוא זה אשר הנהיג ברכה על פירות השדה וכי הוא קבר במו ידיו 324 נוצרים אשר מתו מות קדושים.
שתי הטענות מפוקפקות בעיני מרבית ההיסטוריונים של ימינו, מאחר שלא היו הוצאות להורג של נוצרים אחרי מותו של אורליאנוס בשנת 275, וכי הברכה על תנובת השדה החלה מאוחר יותר.
יום הקדוש שלו הוא 8 בדצמבר.
מָרִיָּה אֵאוּחֶנְיָה סוּאָרֶס רִיבֶּיְרוֹ (בספרדית: María Eugenia Suárez Riveiro; נולדה ב-9 במרץ 1992), הידועה בשם צִ'ינָה סוּאָרֶס, היא שחקנית, זמרת ודוגמנית ארגנטינאית.
סוארס ידועה בתפקידיה בטלנובלות הארגנטינאיות של כריס מורנה; "פינת אור", "פלוריסיינטה" ו"כמעט מלאכים".
סוארס נולדה בבואנוס איירס, ארגנטינה לגיז'רמו סוארס ומרסלה ריביירו מיצומורי.
יש לה אח גדול ושמו אגוסטין.
סבתה מצד אמה, מרתה מיצומורי, ילידת ארגנטינה והיא ממוצא יפני.
במהלך ילדותה, עברה סוארס בין בתי ספר רבים.
סוארס הודתה לאחר מכן כי סבלה מבריונות על ידי כמה מחבריה לבית הספר, מכיוון שהייתה מפורסמת והופיעה בטלוויזיה.
אביה של סוארס, גיז'רמו סוארס, נפטר ב-17 באוקטובר 2012.
סוארס התחילה את הקריירה שלה בתור דוגמנית בגיל שש.
את הופעת הבכורה שלה כשחקנית ערכה בגיל 11 בסדרה "פינת אור" (2003), שנוצרה על ידי כריס מורנה.
ב-2004 שיחקה בסדרה "פלוריסיינטה" את דמותה של פאס, שנה לאחר מכן שיחקה בטלנובלה "אהוב שלי" בתפקיד ויולטה וב-2006 השתתפה בתוכנית "עקרת בית", שם שיחקה את דמותה של קאטלינה.
בשנים 2007–2010 גילמה את חסמין רומרו בסדרת הנוער של כריס מורנה, "כמעט מלאכים".
הסדרה לוותה בלהקת נוער - טין אנג'לס, שבה סוארס לקחה חלק.
בתחילת שנת 2011 עזבה סוארס את הלהקה, ובמקומה הלהקה צירפה אליה את רוסיו איגרסבל.
על תפקידה בסדרה "כמעט מלאכים" קיבלה את פרס השחקנית בטקס פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון בארגנטינה.
בשנת 2011 שיחקה בטלנובלה "Los unicòs" ("היחידים") מסוגת גיבורי על, בה גילמה את דמותה של סופיה רייס, לצדם של מריאנו מרטינס, ניקולס ואסקס, ברנדה אסניקר וחימנה ברון.
הסדרה הצליחה מאוד בארגנטינה וזכתה לקהל מעריצים שבוי.
ב-2012 שבה הסדרה לעונה שנייה עקב רייטינג נמוך הסתיימה לאחר 53 פרקים.
בשנת 2011 שיחקה לצד ניקולס פאולס במיני סדרה "30 ימים ביחד".
ב-2013 השתתפה בטלנובלה "רק אתה", לצד עמיתתה מכמעט מלאכים, מריאנה אספוסיטו, וב-2014 כיכבה בסדרה "דרך לאהבה" לצד מריאנו מרטינס וקרינה סמפיני.
באותה השנה התארחה בעונתה השנייה של התוכנית "Tu cara me suena", שם חיקתה את ניקול קידמן בסרט מולין רוז'.
בנוסף, השתתפה בקליפ של דויד ביסבל.
ב-2015 הופיעה לראשונה על המסך הגדול בסרט "אבזורדה", שלפסקול שלו גם נתנה את קולה בחידוש ל-Trátame suavemente של סודה סטריאו.
בסרט שיחקה את דמותה של "סיילו'.
על תפקידה בסרט קיבלה את פרס פריצת השנה הנשית בקולנוע הארגנטינאי.
בנוסף, שימשה שגרירה של הקולנוע הארגנטינאי בפסטיבל הסרטים האוטוביוגרפיים.
במהלך שנה זו השיקה סוארס קו בגדים משלה.
ב-2016 כיכבה בסרט "החוט האדום", לצד בנחמין ויקוניה.
ב-2017 שיחקה בסרט "אתה חי רק פעם אחת", לצד חואן פדרו לנסאני.
ב-2019 שיחקה בטלנובלה "Argentina, tierra de amor y venganza" שם גילמה את דמותה של רחל נובק, צעירה פולנית המהגרת לארגנטינה עם הבטחה להינשא לגבר עשיר, אבל עם הגעתה משודלת לזנות.
בנוסף, באותה שנה היא הייתה הקריינית של פרק בסדרה "Otros pecados", ועשתה הופעת קמע בפרק של הסדרה "Chueco en línea" יחד עם אדריאן סואר.
ב-2021 כיכבה בסדרה "Terapia alternativa", יחד עם בנחמין ויקוניה, שם הם גילמו זוג מאהבים שנעזרים בטיפול פסיכולוגי כדי להיפרד.
באותה שנה, היא חזרה על תפקיד הדיבוב הספרדי של הסרט "לשיר 2", שם היא חזרה לגלם את מינה.
ב-2022 חידשה את הקריירה המוזיקלית שלה.
באפריל היא הוציאה את הסינגל "El Juego del Amor", עם המוזיקאי סנטיאגו צ'לי, שנכתב והולחן על ידי צ'לי, והושמט מאלבומו האחרון.
הסינגל כלל גם קליפ עם הופעה של שניהם.
בחודש מאי היא השתתפה בתחרות הכישרונות המוזיקליים של אורוגוואי, "Quién es la máscara?", שבה מפורסמים שונים שרים שירים ומסתירים את זהותם בתחפושת, ומתחרים כדי להיות האדם האחרון שמתגלה.
שם השתתפה סוארס לבושה בתחפושת גלידה ושרה שני שירים לפני שהתגלתה: "Libre soy" מהסרט של דיסני, "לשבור את הקרח", ו-"Let It Be" של הביטלס.
ביולי הוציאה את הסינגל המקורי השני שלה, הפעם סולו, ששמו "Lo Que Dicen De Mi", מלווה בווידאו קליפ.
זה השיר הראשון שכתבה בעצמה.
בשנת 2009 הייתה בת זוגו של השחקן הארגנטינאי ניקולאס ריירה, ששיחק לצידה בטלנובלה "כמעט מלאכים".
בשנים 2012–2013 יצאה עם השחקן ניקולס קברה, ולהם בת אחת, רופינה, שנולדה ב-18 ביולי 2013.
בשנים 2015–2021 הייתה במערכת יחסים עם השחקן בנחמין ויקוניה, איתו יש לה שני ילדים: בת, מגנוליה שנולדה ב-7 בפברואר 2018, ובן, אמנסיו שנולד ב-28 ביולי 2020.
בתחילת 2025 התחילה לצאת עם שחקן הכדורגל הארגנטינאי מאורו איקרדי לאחר פרשיות רבות של בגידה שלו באשתו וונדה נארה (כיום גרושים) עם אאוחינה, ובאפריל 2025 השניים התארסו.
+שנהסרטתפקידהערות2015אבסורדהסיילו לטיני2016החוט האדוםאפריללשירמינהדיבוב (גרסה לטינית)2017Los Padecientesפאולה ונוסיSólo se vive una vezפלאביה2019Así habló el cambistaגרסיאלה2021לשיר 2מינהדיבוב (גרסה לטינית)2022אבידות ומציאותשרה2024Lindaלינדה
שנה סדרה תפקיד הערות2000 Tiempo final בת פרק: "Aficionados"2003 פינת אור פיה קונטררס דמות חוזרת2005-2004 פלורסיינטה פס אלקנטרה דמות חוזרת2005Amor mioויולטה סינקליירדמות ראשית2006 Amo de casa קטלינה זנאטי דמות חוזרת2010-2007 כמעט מלאכים חסמין רומרו תפקיד ראשי (4 עונות); 570 פרקים2012-2011 Los Únicos סופיה רז'ס תפקיד משני (עונה 1)
אֵאוֹזִין (Eosin) הוא תרכובת כימית בעלת תכונות של צבען.
מקור השם מיוונית עתיקה: מקור שמו של האאוזין הוא במילה היוונית העתיקה Έως (Éōs, אאוס), אלת השחר במיתולוגיה היוונית.
פירושו המילה הוא זוהר השחר שניתן לאלת השחר.
כיון שהצבע הוורוד-אדמדם מזכיר את אור הזריחה.
האאוזין נוצר על ידי תגובה של ברום ו.
קיימים שני סוגים של אאוזין, הקרובים זה לזה כימית: אאוזין-B - בעל גוון מעט יותר כחלחל, ואאוזין-Y - בעל גוון מעט יותר צהבהב.
בשל היותו צבען בעל זיקה לציטופלזמה של התא, האאוזין משמש לצביעה ודיפרנציאציה היסטולוגית במעבדות להמטולוגיה של משטחי תאי דם ומח העצם.
ומתילן בלו עוזרת להבחין בין סוגים שונים של תאי דם לבנים בשיטת צביעה המכונה צביעת גימזה.
הצביעה מאפשרת זיהוי של טפילים חד-תאיים במשטחי דם.
צביעת המטוקסילין-אאוזין משמשת לדיפרנציאציה של רקמות.
לציטופסלסמה, מיטוכונדריה, לסיבי קולגן ולסיבי שריר.
צביעת המטוקסילין מאפשר זיהוי דיאגנוסטי של מחלות שונות
אאוזין אינו מסיס במים, אך מסיס באתנול ובתמיסות בסיסיות.
התמיסה בעלת פלואורסצנציה ירקרקה ומשמשת גם לצביעת משי וצמר ולהכנת דיו צבעונית בתעשיית
אָאוּט הוא ירחון בידור, סגנון חיים ואופנה אמריקאי בהוצאת "Regent Entertainment" הפונה להומוסקסואלים.
זהו כתב העת הפופולרי ביותר מסוגו ובעל התפוצה הרחבה ביותר מסוגו בארצות הברית.
המגזין דומה בסגנונו למגזיני גברים אמריקאים אחרים כגון GQ, Details, ואסקווייר.
אאוט נוסד בשנת 1992 על ידי מייקל גוף (Michael Goff), שהיה העורך הראשי והמנהל, ושרה פטיט, אשר הייתה העובדת הראשונה ששכר ועבדה בתור סגנית מנהל.
בנהלם רק שניהם את מערכת העיתון הצליחו השניים להביא אותו למעמד מגזין הלהט"ב בעל התפוצה הרחבה ביותר בארצות הברית, כמו גם לגייס כותבים בעלי שם עולמי, כגון הסופר אוגוסטין בורוז והסופר ושדרן הרדיו דייוויד סדאריס, וכן תורמים ומפרסמים רבים שמימנו את פעילותו של המגזין.
אחד הגורמים המרכזיים להצלחתו המסחרית של המגזין הוא יכולתו לגייס מפרסמים אשר לא שקלו לפנות בעבר לאוכלוסיית הלהט"ב, בטרם הציע אאוט תוכן נקי מנושאים למבוגרים בלבד כגון פורנוגרפיה ומודעות ליווי.
ברגע שהפסיק המגזין לפרסם תוכן כזה התאפשר לחברות לנצל את כוח הקנייה של אוכלוסיית הלהט"ב, וכך בתוך שנתיים עלו תפוצת המגזין, והיקף הפרסום בו עלה על זה של האדבוקט בן ה-40 שנה, שהיה אז המגזין המתחרה היחיד בתפוצה כלל-ארצית.
עד לשנת 2008 הופץ המגזין על ידי חברת .PlanetOut Inc, אז נמכר על ידי המו"ל LPI Media, הגדול ביותר בתחום מגזיני להט"ב בארצות הברית, לחברת Regent Entertainment Media, מחלקה של התאגיד המפעיל את !here, רשת שידורי הטלוויזיה האמריקאית ללהט"ב.
אאוט ספג ביקורת מצד לסביות שטענו כי המגזין מתמקד בגברים הומוסקסואלים בלבד, וכי נכון לשנת 2008 לא הופיעה מעולם אישה לסבית על שער המגזין.
בנוסף, הועלתה הטענה כי רק 22% מהאנשים שנבחרו לרשימת "אאוט 100" של המגזין המדרגת להט"בים רבי השפעה היו לסביות.
אֵאוֹזִינוֹפֶּנְיָה (Eosinopenia) היא מיעוט אאוזינופילים בדם.
מבחינה מעבדתית, אאוזינופניה מוגדרת כריכוז אאוזינופילים בדם הנמוך מ-100 תאים למילימטר מעוקב (מיקרוליטר) דם.
כשלעצמה, ובהיעדר פגם נוסף במערכת החיסון, לא ידוע על השלכות שליליות לאאוזינופניה.
אאוזינופניה יכולה לנבוע מרמות גבוהות של קורטיקוסטרואידים, בין אם מדובר בהפרשה אנדוגנית מבלוטת יותרת הכליה בתגובה למצבי דחק ובתסמונת קושינג ובין אם מדובר בנטילה אקסוגנית של תרופות סטרואידליות, שכן סטרואידים הם חומרים נוגדי דלקת המעכבים ייצור של תאי דם לבנים, ובכללם אאוזינופילים.
כמו כן, זיהום חיידקי חריף וכן מספר סוגי לוקמיה וטיפולים כימותרפיים עלולים להוריד את ספירות האאוזינופילים.
לויקוציטוזיס ביחד עם אאוזינופניה מצביע לרוב על זיהום חיידקי.
אָאוּטְלוֹז , אשר בעבר נקרא אָאוּטְלוֹ אִימוֹרְטַלְז (Outlaw Immortalz), הוא הרכב היפ הופ אמריקאי שהוקם על ידי טופאק שאקור לאחר שחרורו מהכלא בסוף 1995. ההרכב ידוע בעיקר באלבומים ובשירים רבים שהם ביצעו עם טופאק שאקור.
בשנים הראשונות של אאוטלוז, הם היו ידועים כ-Dramacydal (דרמסיידל).
Dramacydal הופיעו לראשונה לצד טופאק שאקור בסינגל Holler If Ya Hear Me.
Dramacydal הורכבה מ-"K-Dog", ששינה את כינויו ל"קאסטרו" (Kastro), מ-"Young Hollywood" ששינה את כינויו ל"יאקי קדאפי" (Yaki Kadafi), מ-"Mutah", או "Mu", ששינה את כינויו ל"נפוליאון" (Napoleon) ומ-"Big Malik" ששינה את כינויו ל"אי.די.איי מין" (E.D.I.
כשטופאק שאקור חתם בדת' רואו רקורדס לאחר שחרורו מהכלא, הוא צירף את מורפם שאקור (אחיו החורג) וביג סייק מההרכב ת'אג לייף.
יאקי קדאפי, נפוליאון, קאסטרו, חוסיין פתאל, אי.די.איי מין ו-Storm (האישה היחידה בהרכב) התווספו גם להרכב, ביחד הם יסדו את ההרכב המקורי של Outlaw Immortalz.
הם הופיעו לראשונה כהרכב באלבום All Eyez on Me של טופאק.
ההרכב התארח בדיס Hit 'Em Up נגד יריבו הנוטוריוס בי.
לאחר הרצח של טופאק הם הורידו את המילה immortal (אלמותי) מהשם של ההרכב, והופיעו יחד כ-"אאוטלוז" ללא החברים מת'אג לייף.
Young Noble התווסף ללהקה בתחילת קיץ 1996, וההרכב הופיע יחד באלבום הסטודיו האחרון של טופאק, The Don Killuminati: The 7 Day Theory.
חודשיים לאחר הרצח של טופאק שאקור, נורה יאקי קדאפי בראשו כששהה אצל חברתו בניו ג'רזי.
שנתיים לאחר הרצח של קדאפי, נפוליאון האשים את אחיינו ברצח קדאפי.
אף על פי שטופאק שאקור ביקש מחברי ההרכב שלא לחתום בלייבל דת' רואו רקורדס, לאחר מותו הם חתמו בחברת התקליטים.
כתוצאה מכך פתאל עזב את ההרכב, בטענה שההרכב לא היה נאמן לטופאק.
נפוליאון עזב את הלהקה, לאחר שהמיר את דתו לאסלאם, וכיום הוא מטייל ברחבי העולם ומלמד את האסלאם.
בזמן שטופאק היה האמרגן של Storm ועבד איתה על אלבום הסולו הראשון שלה, הוא החתים אותה בדת' רואו רקורדס.
היא בחרה לעזוב את הלייבל לאחר מותו של טופאק.
אאוטלוז התארחו בשירם "Magnum Force" ו-"Veterans' Day" של הסופרגרופ הניו יורקי Boot Camp Clik.
אאוטלוז ידועים ביחסיהם הטובים עם הסופרגרופ, עוד מהתקופה שטופאק עבד עם הסופרגרופ על האלבום "One Nation" שלא יצא לאור בסופו של דבר.
ב-1999 הוציאו אאוטלוז את אלבומם הראשון כהרכב, Still I Rise, עם הקלטות של טופאק שטרם התפרסמו.
האלבום יצא לאור בדת' רואו רקורדס.
ביג סייק התארח באלבום, אף על פי שעזב את ההרכב.
בסוף שנת 2000 ההרכב הוציא את אלבומו השני, Ride Wit Us Or Collide Wit Us.
האלבום לא זכה להצלחה שזכה לה האלבום הקודם.
ב-2008 חתם ההרכב בלייבל Ca$hville Records של הראפר יאנג באק.
ב-2009 עזב קאסטרו את ההרכב כדי לקדם את קריירת הסולו שלו.
ב-2011 הוציא ההרכב את האלבום Perfect Timing, שבו התארחו: יאנג באק, טק ניין, סקארפייס, קרייזי בון, באן בי ואמנים נוספים.
לכל חבר בהרכב הוענק כינוי של רודן/מנהיג צבאי או אויב של אמריקה.
מקיאוולי (טופאק שאקור) - על שם הפילוסוף הפוליטי ניקולו מקיאוולי
יאקי קדאפי (יפיהו פולה) - על שם הדיקטטור הלובי, מועמר קדאפי.
חוסיין פתאל (ברוס וושינגטון) - על שם המנהיג העיראקי, סדאם חוסיין.
מוסוליני או ביג סייק (טיירוס היימס) - על שם השליט האיטלקי, בניטו מוסוליני.
קאסטרו (קטארי קוקס) - על שם המנהיג הקובני, פידל קסטרו.
חומני או מופרים שאקור (מוריס שאקור) - על שם מנהיג המהפכה האיראנית, רוחאללה ח'ומייני.
איי מין (מלקולם גרינרידג') - על שם הדיקטטור האוגנדי, אידי אמין.
נפוליאון (מוטאח ביל) - על שם השליט הצרפתי, נפוליאון בונפרטה.
סטורם (דונה הרקנס) - האישה היחידה בהרכב.
Young Noble (רופוס קופר השלישי) - החבר האחרון שהצטרף להרכב.
אאוטסיידרס היא קבוצה בדיונית של גיבורי-על המופיעה בחוברות קומיקס ביקום DC קומיקס.
הקבוצה הופיעה לראשונה בחוברת "The Brave and the Bold #200" מיולי 1983, ונוצרה על ידי הכותב מייק ו.
כפי שהשם מרמז, הקבוצה כוללת גיבורי-על חריגים שאינם נחשבים למרכזיים ביקום DC כמו חברי ליגת הצדק.
קבוצה זו מקבילה לדפנדרס של מארוול קומיקס.
במרוצת השנים היו לקבוצת האאוטסיידרס שלושה גלגולים.
הקבוצה הוקמה בידי באטמן, בזמן שקשריו עם ליגת הצדק נעשו מתוחים.
הקבוצה הוקמה מחדש בתחילת שנות ה-2000 בידי נייטווינג, ולאחריו ארסנל, כאשר הטיטאנים הצעירים התפרקו בעקבות אירועי "סיום הלימודים", בהם דונה טרוי נהרגה בידי סופרמן אנדרואיד.
מטרת הקבוצה הייתה לתפקד כציידים ולרדוף אחר פושעים על-אנושיים שהשתחררו מכלאם, מאשר לחכות שיפעלו - דרך הפעולה המקובלת בקבוצות אחרות.
בהקמתה האחרונה של הקבוצה, מנהיגות הקבוצה חזרה לבאטמן, שגייס מחדש חברים ותיקים וכן חדשים.
הוא הצהיר על כוונתו להשתמש בקבוצה כגרסת מבצעים מיוחדים לליגת הצדק, אשר מסוגלת לשאת באשמה בפומבי בדרך שליגת הצדק אינה יכולה.
לאחר מותו לכאורה של באטמן באירועי המשבר האחרון, נטל משרתו הנאמן, אלפרד פניוורת', מנהיגות על הקבוצה והקימה מחדש פעם נוספת.
אאוטלו היא דמות בדיונית של גיבור-על המופיע בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס.
אאוטלו המקורי הופיע לראשונה בחוברת Punisher Vol.2 #64 מיוני 1992, ונוצר בידי הכותבים דן אבנט ואנדי לנינג, והמאייר דאג ברייטוייט.
אאוטלו הוא אלטר-אגו בו השתמשו שתי דמויות - נייג'ל היגינס ואינז טמפל.
נייג'ל היגינס הוא אזרח בריטי, שלאחר שמשפחתו נהרגה הושפע ממעשיו של המעניש בארצות הברית והפך למעין גרסה בריטית של המעניש.
הוא שימש כאחד מאנשי-הקשר של מיקרוצ'יפ באירופה, וסייע למעניש כשהוא נסע לאנגליה כדי למנוע מהקינגפין להקים סינדיקט פשע באירופה.
לאחר שחקר את מותו לכאורה של המעניש, היגינס פרש מלחימה בפשע והשתקע בצפון יורקשייר, אך אולץ לחזור לדרכיו הקודמות כאשר נחטף בידי האספן ואולץ להשתתף ב"תחרות האלופים" נגד הגראנדמאסטר.
בסוף המעשה, היגינס הצטרף לקבוצת "אלופי אירופה", במטרה לעזור לאנשים ולא להענישם.
אינז טמפל היא מוטאנטית וצאצאיתו של לאנס טמפל, פורע החוק הידוע כאאוטלו קיד.
היא נולדה וגדלה בטקסס, שם חבריה לכיתה הציקו לה בכינויים.
למרות שיכלה להרביץ להם עם כוחותיה, היא שלטה בהם בהדרכת אביה.
כשגדלה, היא החליטה להפוך שכירת חרב, עברה ניתוח הגדלת חזה והחלה ללבוש פאה בלונדינית.
היא נתקלה בדדפול כמה פעמים, ונקראה לשמש כמדריכת הירי של סוכן אקס, עמו התחילה קשר רומנטי.
אינז שמרה על כוחותיה לאחר אירועי "בית אם", ונלחמה במנהיגת קבוצת "ליגת האנושות" האנטי-מוטאנטית, מלכת המצורעים.
אאוחניו סייר (בספרדית: Eugenio Siller Margain; נולד ב-5 באפריל 1981) הוא שחקן, דוגמן וזמר מקסיקני הידוע בעיקר בהשתתפותו בטלנובלות "Rebelde" "יופי זה לא הכל" "ים של סודות", רבלדה, "אורורה" ו-"מלכת הלבבות".
אאוחניו סייר החל את הקריירה שלו בשנת 1998 כשהופיע בפרסומות רבות ובהפקות תיאטרון.
באותה שנה הקים עם אחיו הבכור ושני חברים נוספים את להקת "קלישה" (Klishé).
מאוחר החל לפתח את קריירת הדוגמנות שלו באיטליה ובשנת 2005 סיים את קורס ה-CEA בבית הספר במקסיקו.
בשנת 2006 החל לשחק בגרסה המקסיקנית של "המורדים" בתפקיד לוסיאנו.
בשנת 2007 שיחק בסדרת הנוער "המיקוד" (Código Postal), בתפקיד רפאל רוחאס אלונסו, ובאותה שנה שיחק בסדרה "יופי זה לא הכל" (Al Diablo con los Guapos) בתפקיד אלחנדרו בלמונטה ארנגו.
בשנת 2009 שיחק בסדרה "החטא שלי" (Mi Pecado) בתפקיד ג'וליאן הוארטה אלדמה.
בשנת 2010 שיחק בטלנובלה מבית טלמונדו, "אורורה" בתפקיד מרטין לובוס.
בשנים 2011–2012 שיחק בטלנובלה "היפה ממהנטן" בתפקיד כריסטובל פרקר.
בשנת 2014 כיכב בטלנובלה "מלכת הלבבות" לצד פאולה נונייז, לאורה פלורס, קתרין סיאצ'וקה וחואן סולר בתפקיד ניקולס נונייס\חוויאר בוליבר.
בשנים 2015–2016 שיחק בטלנובלה "מי זה מי" מבית טלמונדו, לצד דנה פאולה בתפקיד פדרו "פריקו" פרז/לאונרדו פונטמאיור.
בשנת 2019 שיחק בסרט הדרמה הקולומביאני-ספרדי "Jesús de Nazaret" אודות ישו ושם גילם את יוחנן בן זבדי.
שנהטלנובלהתפקידהערות2006Rebeldeלוסיאנותפקיד חוזר2006–2007ים של סודותרפאל רוחאס אלונסותפקיד מוביל2007–2008יופי זה לא הכלאלחנדרו בלמונטה ארגנותפקיד ראשי2009החטא שליחוליאן הוארטה אלדמהתפקיד ראשי2010–2011אורורהמרטין לובוסתפקיד ראשי2011–2012היפה ממהנטןכריסטובל פרקרתפקיד ראשי2014מלכת הלבבותניקולס נונייס\חוויאר בוליבר דה רוססתפקיד ראשי2015–2016מי זה מיפדרו "פריקו" פרז / לאונרדו פונטמאיורתפקיד ראשי; 120 פרקים2021–2022מי הרג את שרה?חוזה מריהתפקיד ראשי (3 עונות); 24 פרקים2025חטאים דמומיםפבלו מוראלס7 פרקים
אֶאוּזֶבְּיוֹ די פְרַנצֶ'סְקוֹ (באיטלקית: Eusebio Di Francesco, נולד ב-8 בספטמבר 1969 בפסקארה שבאיטליה) הוא כדורגלן עבר איטלקי ומאמן כדורגל, המאמן את קבוצת לצ'ה.
פרנצ'סקו החל את קריירת המשחק שלו במחלקת הנוער של אמפולי שם שיחק כארבע שנים.
בשנת 1991 עבר ללצ'ה, משם התקדם לפיאצ'נצה, בה שיחק בסרייה א'.
בעקבות הצלחתו בפיאצ'נצה עבר די פרנצ'סקו לרומא עמה זכתה באליפות היסטורית (2001).
לאחר הזכייה, עבר בחזרה לפיאצ'נצה בתמורה ל-1.03 מיליון יורו ובה שיחק במשך כשנה.
בשנתיים שלאחר מכן עבר די פרנצ'סקו בשני מועדונים נוספים – אנקונה ופרוג'ה, אך מיעט לקבל דקות ובשנת 2005 פרש ממשחק פעיל.
לאחר פרישתו ממשחק פעיל, שימש די פרנצ'סקו כחלק מצוות הניהול של רומא והיה אחראי על תחום ההעברות בקבוצה.
בשנת 2008 מונה למאמן וירטוס לנציאנו, אך פוטר בינואר 2009 בשל תוצאות גרועות במועדון.
בשנת 2010 מונה למאמן פסקארה מהליגה השנייה באיטליה.
בתקופתו בפסקארה זכה להצלחה רבה כאשר במהלך העונה הלהיבה קבוצתו בהצגת כדורגל אטרקטיבי ומרשים והתברגה בחלק העליון בטבלה.
ב-2012 ולאחר ההצלחה בפסקארה, עבר לאימון לצ'ה מהסרייה א', אך נחל כישלון ופוטר לאחר כשלושה עשר משחקים בהם השלים רק כשמונה נקודות.
בעונה שלאחר מכן, מונה די פרנצ'סקו לאימון ססואולו בעת ששיחקה בליגה השנייה גם היא.
בתקופתו במועדון זכה להצלחה רבה, כאשר זכה באליפות הליגה לשנת 2012/13 והעלה את הקבוצה לליגה הבכירה – הסרייה א'.
ב-28 בינואר 2014 פוטר מאימון ססואולו, לאחר רצף הפסדים שהותיר את הקבוצה מתחת לקו האדום.
אלא שלאחר כחודשיים – ב-3 במרץ, מונה בחזרה לתפקיד מאמן הקבוצה – לאחר שהתוצאות לא השתפרו בהיעדרו.
הוא הצליח לייצב את הקבוצה והותיר אותה בליגה הבכירה במסע מרשים לאחר שצבר 13 נקודות ב-7 משחקים.
בעקבות ההצלחה הגדולה לה זכה, האריך די פרנצ'סקו את חוזהו בקבוצה עד לאפריל 2016 ובאפריל 2016 האריך את חוזהו שוב עד ליוני 2019. במהלך עונותיו האחרונות במועדון המשיך את ההצלחה והוביל את קבוצתו בדרך קבע לחלק העליון של הטבלה ולהשתתפות בליגה האירופית.
ב-3 ביוני 2017 ולאור הצלחותיו בסאסולו, מונה די פרנצ'סקו למאמן רומא, לאחר שהחליף את לוצ'יאנו ספאלטי שעזב לאינטר.
ב-10 באפריל 2018 העפיל עם רומא לחצי גמר ליגת האלופות, לאחר ניצחון 0–3 על ברצלונה בגומלין רבע הגמר, שמחק יתרון 1–4 של הקטאלונים מהקאמפ נואו.
בעקבות הניצחון המפתיע, זכה די פרנצ'סקו לשבחים רבים על ההכנה הטקטית של קבוצתו.
בחצי הגמר פגשה קבוצתו את ליברפול ומוחמד סלאח, אקס הקבוצה שעבר לליברפול בקיץ האחרון בתמורה ל-45 מיליון יורו.
במשחק הראשון הפסידה לליברפול 2–5 באנפילד אולם במשחק השני אשר התקיים בסטאדיו אולימפיקו ניצחה את ליברפול 2–4, וכמעט הצליחה למחוק את הפיגור מהמשחק הקודם.
אולם שערים אלו לא הספיקו ורומא הודחה בחצי הגמר.
ב-7 במרץ 2019 פוטר מתפקידו לאחר ההדחה בליגת האלופות בשמינית הגמר נגד פורטו.
ב-22 ביוני 2019 מונה למאמן סמפדוריה מהסרייה א', די פרנצ'סקו עזב את הקבוצה ב-7 באוקטובר אחרי שבעה משחקי ליגה בהם הפסיד בשישה.
ב-3 באוגוסט 2020 מונה למאמן קליארי.
אאוטירנוס (שם מדעי: Eotyrannus; מילולית פירושו: "עריץ שחר") הוא דינוזאור טורף שחי בתקופת הקרטיקון, לפני 130 מיליון שנה.
מאובנים של בעל החיים התגלו בתצורת וסקס באנגליה.
ההולוטייפ של האאוטיראנוס מוערך באורך של כ-4.5 מ' (15 רגל) ובסביבות 91-227 ק"ג.
הדינוזאור היה מטורפיו של ההיפסילופודון והאיגואנודון שחיו באותם אזורים.
אאוזדרכו (שם מדעי: Eoazhdarcho) הוא סוג של פטרוזאור שחי בקרטיקון התחתון לפני 120 מיליון שנה.
מאובניו התגלו באזור צפון סין בשנת 2005 בחפירות בהם נמצאו רק עצמות שלד חלקיים ולסת תחתונה.
משמעות שמו של פטרוזאור זה הוא "אז'דרכו תחתון" או "אז'דרכו של השחר".
השם מתייחס לסיווג הקדום שלו כמין של אז'דרכו.
היה זה מין ממשפחה שונה ממשפחת האזדרקיים שהיה בעל עצמות עם פרופורציות שונות של העצמות, עם עצמות מסרק גדולות מאוד אך עצמות רגליים וירכיים קטנות.
הוא היה קטן יחסית למיני האזדרקיים עם מוטת כנפיים באורך 1.6 מטר ולסתותיו היו חסרות שיניים.
תחילה סברו שסוג זה היה מין של אז'דרכו אך לאחר בדיקות הוא הוגדר כסוג נפרד ולבסוף שויך למשפחה Chaoyangopteridae, הנחשבת לקרובה לאזדרקיים.
יצור זה חי ברחבי צפון סין ועופף בקבוצות קטנות בחיפוש אחרי יצורים קטנים יותר.
אאוטו אביו קוסטרוזיוני 815 (באיטלקית: Auto Avio Costruzioni 815, קרוי גם: AAC Tipo 815 וגם: AAC 815 וגם: Ferrari 815) היא מכונית הספורט הראשונה שנבנתה על ידי אנצו פרארי, מייסד ומנהל יצרנית רכבי הספורט וולטר בראון שמאוחר יותר שינה את שמה לפרארי
בראש פרויקט ייצור הדגם עמד המהנדס "Alberto Massimino"
דגם פתוח ללא שמשות, מלבד שמשה קדמית רוחבית
מוטות החבור במנוע נלקחו מדגם פיאט 1100 (דור ראשון שיוצר בין השנים 1939–1953
שלדת הדגם נלקחה מדגם פיאט 508 באלילה מתוצרת פיאט
מערכת היגוי - מצד ימין
הדגם היה קרוי "815" בעקבות מנוע 8 הצילינדרים בנפח 1.5 ליטר
"אאוטו אביו קוסטרוזיוני 815" השתתפה במרוץ מילה מילייה בשנת 1940. בין השנים 1940–1948 הדגם נטל חלק ב-14 מרוצי מכוניות בהשתתפות נהגי המרוצים: "Lotario Rangoni" , אלברטו אסקרי, "Enrico Beltracchini"
אאוטבריין היא חברה העוסקת בפרסום דיגיטלי משתלב.
הפלטפורמה פועלת באתרי תוכן ומאפשרת לגולשים לגלות תכנים אורגנים ותכנים ממומנים המותאמים אישית לתחומי העניין שלהם.
התכנים הממומנים מאפשרים לגולשים להגיע אל אתר האינטרנט הרלוונטי וכך הגוף העסקי המממן את הפרסום או התוכן נהנה מחשיפה ומתנועת גולשים אל האתר או האפליקציה שלו.
אאוטבריין מפתחת טכנולוגיית Feed ומכיל תכנים מותאמים אישית כגון: תוכן ממומן, תוכני וידאו, בלוגים ועוד.
הטכנולוגיה של אאוטבריין מוטמעת באתרי תוכן מובילים בעולם כדוגמת אתרי חדשות בינלאומיים.
פלטפורמת הפרסום המשתלב ("נייטיב") של אאוטבריין עושה שימוש בפרסום מטורגט על מנת להציג לגולשים תכנים ופרסומות המשתלבות בתוכן של האתר המארח ומבלי להפריע לחוויית הגלישה.
מוצר מרכזי אחד של החברה נקרא Amplify.
המוצר מאפשר למפרסמים לעלות פרסום משתלב ("נייטיב") מטעמם ובאמצעות כלי טירגוט המאפשרים להגיע למיליוני קוראים.
המוצר הושק ב-2008 ונעשה בו כיום שימוש במעל ל-20 מדינות.
מוצר מרכזי שני של החברה נקרא Engage.
המוצר מאפשר לבעלי אתרים למקסם את ההכנסות של אתרי התוכן שלהם באמצעות פרסום משתלב ("נייטיב") וכלי מוניטיזציה.
בחודש מאי 2018 השיקה אאוטבריין לראשונה כלי וידאו בשם Focus, אשר הרחיב את פעילות הפלטפורמה בענף הפרסום המשתלב גם לתכנים מבוססי וידאו.
בספטמבר 2019 הושק בארץ מוצר וידאו נוסף: Outstream והרחיב את הצעת הווידאו של אאוטבריין.
נכון למרץ 2019 הפלטפורמה של אאוטבריין מציגה תכנים ב־108,121 אתרי תוכן.
אאוטבריין מנצלת לצרכים מסחריים מידע שנשאב מאתר wikiwand.
אאוטבריין השיקה לראשונה את הפלטפורמה שלה בשנת 2006. הפלטפורמה נוסדה על ידי ירון גלאי ואורי להב ששירתו יחד כחובלים בחיל הים של צה"ל.
גלאי מכר את Quigo ל-AOL בשנת 2007 תמורת 363 מיליון דולר.
להב עבד בחברת :Shopping.com אשר נמכרה לאיביי בשנת 2005.
מטה אאוטבריין נמצא בניו יורק וכן ישנם עוד 17 משרדים: בישראל (נתניה), לונדון, סן פרנסיסקו, שיקגו, סאו-פאולו, מדריד, פריס, מינכן, קלן, אמסטרדם, בריסל, מילאנו, טוקיו, לובליאנה, סינגפור, מומבאי וסידני.
בספטמבר 2019 הודיעה אאוטבריין על מיזוג עם טבולה, מתחרתה הגדולה.
בספטמבר 2020 התפרסם כי המיזוג בין טבולה ואאוטבריין בוטל.
ירון גלאי פרש מתפקיד המנכ"ל בשנת 2024.
נכון לשנת 2019, החברה ביצעה 7 סבבים של גיוס הון וגייסה סה"כ קרוב ל-200 מיליון דולר.
ביולי 2021 הונפקו מניות החברה בנאסד"ק.
בנובמבר 2021 רכשה את חברת Video Intelligence השווייצרית תמורת 55 מיליון דולר.
באוגוסט 2024 רכשה החברה את חברת Teads הצרפתית מידי חברת אלטיס שבשליטת פטריק דרהי, תמורת כמיליארד דולר.
אאוטבריין משלמת לאתרי התוכן על מנת לפרסם בהם לינקים לאתרים המממנים.
האתרים המממנים משלמים לאאוטבריין עבור כל הקלקה (PPC) שנעשית על ידי הגולשים על התוכן המפנה לאתרים שלהם.
כמחצית מההכנסות עבור הקליקים משולמות לאתרי התוכן בהם מתפרסמים התכנים הממומנים.
הפלטפורמה של אאוטבריין מאפשרת לאתרי התוכן להציג לגולשים שלהם תכנים נוספים של אותו אתר תוכן, שיאריכו את משך השהייה שלהם באתר.
אאוטיטאנופס (שם מדעי: Eotitanops; מילולית: "פני-טיטאן השחר") הוא סוג יונק פרהיסטורי בן ממשפחת הברונתותריומים, שחי באמריקה הצפונית ובאסיה שהתקיים בתחילת עד לאמצע האאוקן.
סוג זה הוגדר ב-1907 בידי החוקר הנרי פיירפילד אוסבורן והוא כלל 4 מינים.
הראשון שבהם, Eotitanops borealis תואר ב-1880 בידי החוקר אדוארד דרינקר קופ.
האאוטיטאנופס היה הקדום ביותר מכל הברונתותריומים.
הוא היה קטן מרוב הסוגים בקבוצתו כמו המגצרופס והאמבולותריום ששקלו מעל 3 טונות, והוא הגיע לאורך 45 עד 80 ס"מ, לגובה 45 ס"מ ולמשקל ממוצע של 30 עד 50 ק"ג.
במראהו הוא היה עדין ודמה להירקותריום, מקרובי הסוסיים הראשונים שהיה בעל 5 אצבעות ברגליו הקדמיות ו-3 אצבעות באחוריות.
עם זאת הוא היה שרירי וחסון יותר ובעל מבנה גוף שהזכיר מעט קרנף.
שיניו היו בעלות כותרים גבוהים והוא ניזון רק מעלים וצמחייה רכה דומה.
ככל הנראה הוא חי ביערות לחים שופעים.
אאוטירנוזאורים (שם מדעי: Eutyrannosauria) הוא ענף של דינוזאורים טורפים מקבוצת הטירנוזאורים, הכולל את המינים הקרובים ביותר למשפחת הטירנוזאוריים.
קבוצה זו התקיימה בקרטיקון העליון של חצי הכדור הצפוני, בין אסיה לאמריקה הצפונית לפני 80.6 מיליון שנה, והם כנראה חלפו דרך גשר ברינג הקדום.
אחרוני מינים אלה כמו הטירנוזאורוס רקס נכחדו לפני 66 מיליון שנה עם סופו של הקרטיקון.
הקבוצה הוגדרה ב-2018 והיא כוללת כיום רק שלושה סוגים שאינם טירנוזאוריים: האפלצ'יוזאורוס, הביסטהייברסור, שלעיתים נכלל במשפחת הטירנוזאוריים, והדריפטוזאורוס שנכלל במשפחת הדריפטוזאוריים.
כמה מהחוקרים משייכים לקבוצה עוד סוגים כמו האלקטרוזאורוס.
אלו היו טורפי-על ידועים בגודלי ענק והגדול שבהם היה הטירנוזאורוס, באורך של עד 12.8 מטר ובמשקל של מעל 7 טונות.
כמו כן הוא היה בעל עוצמת נשיכה חזקה יותר משל כמעט כל יצור חי, מאפיין שעזר לו לטרוף דינוזאורים ענקיים אחרים.
סוג ללא מקור אפלצ'יוזאורוס (Appalachiosaurus)
משפחה דריפטוזאוריים (Dryptosauridae), בה הדריפטוזאורוס
אאוזינופיליה היא מצב בו ספירת האאוזינופילים בדם ההיקפי עולה על 500 תאים למיקרוליטר.
ישנן מספר סיבות ידועות לאאוזינופיליה, כשהשכיחות ביותר שביניהן כוללות סוג של תגובה אלרגית או זיהום טפילי.
האבחנה של אאוזינופיליה מתבצעת באמצעות בדיקת ספירת דם מלאה (CBC), אך הליכי האבחון המכוונים לסיבה שגרמה למצב זה משתנים בהתאם למצבים החשודים.
בדרך כלל אין צורך בספירת אאוזינופילים מוחלטת אם ספירת הדם המלאה מראה אאוזינופיליה ניכרת .
ניתן לסווג אאוזינופיליה לפי הגורם למצב, אאוזינופיליה אינטרינזית (פנימית) מתארת מצב בו האאוזינופיליה קשורה לגורם לאאוזינופיליה במח העצם לואקסטרינזית (חיצונית) עקב גורם מחוץ למח העצם.
הטיפולים לאאוזינופיליה תלויים בסיבה הבסיסית למצב, כשהטיפול באאוזינופיליה אידיופטית הוא באמצעות סטרואידים.
אאוזינופיליה אינה הפרעה (אלא רק סימן), אלא אם כן היא אידיופטית.
ספירת האאוזינופילים התקינה בדם אנושי נעה בדרך כלל בין 100–500 לכל/µL.
שמירה על רמות אלה נובעת מאיזון בין ייצור אאוזינופילים על ידי תאי האב של האאוזינופילים במח העצם המכונים CFU-Eos לבין תנועה של אאוזינופילים במחזור הדם דרך ורידים פוסט-נימיים לרקמות.
אאוזינופילים מייצגים אחוז קטן מהלוקוציטים בדם ההיקפיים (בדרך כלל פחות מ-8%), והם בעלי זמן מחצית חיים במחזור הדם של 8–18 שעות בלבד.
עם זאת, ברקמות, זמן מחצית החיים שלהם הוא כמספר שבועות לפחות
באופן לא פורמלי, רמות האאוזינופילים בדם נחשבות לרוב כעלייה קלה כמספרם בין 500-1,500 תאים למיקרוליטר, רמות גבוהות בינונית בין 1,500-5,000 למיקורליטר, וגבוהות באופן חמור כאשר הן גבוהות מ-5,000 תאים למיקרוליטרק.
העלייה במספר האאוזינופילים בדם יכולה להיות חולפת, מתמשכת, חוזרת או מחזורית.
היפראאוזינופיליה היא רמת אאוזינופילים בדם של מעל 1,500 תאים למיקורליטר.
עלייה ניכרת במספר האאוזינופילים של רקמות שאינן בדם שהבחינו בבדיקה היסטופתולוגית היא אבחנה לאוזינופיליה של רקמות.
אאוזינופילים שייכים למשפחת התאים הגרנולוציטים ומתפקדים לנטרול פתוגנים פולשים, בעיקר טפילים ותולעים טפיליות, אך גם סוגים מסוימים של פטריות ווירוסים.
הם גם משתתפים בתהליך דחיית שתל, מחלת השתל נגד המאכסן והריגת תאים סרטניים.
כחלק מתפקידים אלו, אאוזינופילים מייצרים ומשחררים מגוון רדיקלים חופשיים (למשל היפוברומיט, חומצה היפוברומית, סופראוקסיד ופראוקסיד) וציטוקינים, כמוקינים, גורמי גדילה, מתווכי שומנים (למשל לויקוטריאנים, פרוסטגלנדינים, גורם מפעיל טסיות) וחלבונים רעילים (למשל מטלופרוטאינים, חלבון בסיסי עיקרי, חלבון קטיוני אאוזינופיל, פרוקסידאז אאוזינופיל, ונוירוטוקסין הנגזר מאוזינופיל).
חומרים כימים אלו משמשים להשרות תגובות חיסוניות ודלקתיות חזקות ההורסות פתוגנים פולשים, רקמות זרות ותאים ממאירים.
כאשר ייצור האאוזנופילים מופעל יתר על המידה, אאוזינופילים עלולים לנתב את החומרים הכימים הללו לעבר רקמות רגילות, מצב העלול לגרום לפגיעה חמורה באיברים כמו הריאה, הלב, הכליות והמוח.
אֵאוֹזוֹאוֹן קָנָדִי (Eozoön canadense) הוא ממצא גאולוגי עשוי רבדים דקים של קלציט וסרפנטין, אשר התגלה בסלע פרקמבריוני בקנדה בשנת 1863, ונחשב באותה תקופה כמאובן הקדום ביותר של יצור חי.
משמעות שמו, אשר ניתן לו על ידי הגאולוג ג'ון ויליאם דוסון שגילה אותו, היא שחר (מיוונית: Ἠώς, אאוס) בעל חיים (ζῷον, זואון) קנדי.
האאוזואון הקנדי התגלה בסלע אבן גיר מותמר בקוט סן פייר בקוויבק שבקנדה.
דוסון תיארו כחוריריות ענק וכינה אותו "אחת מאבני החן הבוהקות ביותר בכתר המדעי של הסקר הגאולוגי של קנדה".
יחד עם זאת, מאז התערערה קביעתו של דוסון כי מדובר במאובן.
מבני אאוזואון דומים נמצאו בגושי אבן גיר מותמרים שהתפרצו מהר הגעש וזוב, שם תהליכים פיזיקליים וכימיים בטמפרטורה גבוהה גרמו להיווצרותם.
אאוטיטאנוסוכוס (שם מדעי: Eotitanosuchus; מילולית: "תנין שחר טיטאני") הוא סוג של סינאפסיד אשר חי במשך הפרם שלפני 267 מיליון שנה ברוסיה.
המאובנים שלו התגלו לראשונה בעיירה אוצ'ור (Ochyor) שבמחוז פרם ברוסיה.
סינאפסיד זה היה אוכל בשר בעל גולגולת רחבה ומוארכת באורך 35 ס"מ בקירוב, דבר המצביע על פרט בוגר באורך של מעל 2.5 מטרים ואולי עד 6 מטרים ומשקל של יותר מ-600 ק"ג.
הוא היה בעל מבנה לסתות חזקות, אך דווקא בעל נשיכה חלשה יחסית ועדיין היה טורף אימתני בעל ניבים בולטות.
ככל הנראה היה טורף-על בסביבתו ואיים על זוחלים וסינאפסידים אחרים קטנים יותר.
הוא היה קרובו של הסוג ביארמוסוכוס (Biarmosuchus) והסוג Ivantosaurus.
שלושתם קרובים אך בעלי מספר מאפיינים מבדילים, המשמשים את החוקרים נגדם.
אאולוס גליוס היה סופר ולשונאי לטיני שנולד ככל הנראה ברומא.
גליוס למד דקדוק ורטוריקה ברומא ופילוסופיה באתונה, ואחרי כן שב לרומא, שם החזיק במשרה שיפוטית.
עם מוריו וידידיו כלולים אנשים מכובדים רבים: סולפיקיוס אפולינריס , הרודס אטיקוס ופרונטו.
עבודתו הידועה היחידה היא "לילות אטיקה" (noctes atticae) ושמה שאוב מלילות החורף הארוכים באטיקה שביוון, שם החלה כתיבתה.
גליוס המשיך את כתיבת העבודה ברומא.
העבודה כוללת הערות על דקדוק, גאומטריה, פילוסופיה, היסטוריה, וכמעט כל נושא אחר שעורר את עניינו של גליוס.
לעבודה, הנושאת אופי של הערות שנרשמו בחופזה במהלך הדברים, אין ארגון כלשהו והיא מחולקת לעשרים ספרים על-פי סדר הכתיבה.
מן הספר השמיני לא נותר לנו דבר לבד ממפתח העניינים, אך שאר הספרים שרדו.
ערכו העיקרי של הספר הוא בתובנות שהוא מציע ביחס לאופייה של החברה הרומית באותה תקופה והקטעים הרבים שהוא מצטט מעבודות של כותבים אחרים שאבדו מאז.
אָאוּטְקַאסְט היו צמד זמרי היפ-הופ מאטלנטה.
הצמד כלל את אנדרה "אנדרה 3000" בנג'מין ואנטואן "ביג בוי" פטון.
סגנון ההיפ הופ שלהם הוא תערובת של ראפ, סול, פאנק, פופ ואלמנטים של מוזיקה אלקטרונית, ביג בנד ורוק.
אאוטקאסט נחשבים לאחד מהרכבי ההיפ-הופ המוצלחים ביותר בהיסטוריה, ומכרו מעל ל-20 מיליון אלבומים.
הצמד פעל בין השנים 1992–2007. בשנת 2014 הצמד התאחד כדי לחגוג את יום השנה ה-20 שלהם.
בנג'מין ופאטון הקימו את ההרכב כתלמידי תיכון בשנת 1992. ב-1994 הוציאו את אלבום הבכורה שלהם, Southernplayalisticadillacmuzik, שצבר פופולריות לאחר שהסינגל "Player's Ball" הגיע למקום הראשון במצעד שירי הראפ של הבילבורד.
ב-1996 הוציאו את אלבומם השני, ATLiens, ובשנת 1998 הוציאו את אלבומם השלישי, Aquemini, שהגיעו למקום השני במצעד הבילבורד 200. באלבומים אלו הצמד פיתח את הצליל שלו, התנסה במגוון סגנונות וזכה להצלחה מסחרית.
בשנת 2000 הוציאו את אלבומם הרביעי, Stankonia, מתוכו יצא הסינגל "Ms.
Jackson" שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. האלבום עצמו זכה לשבחים ממבקרי המוזיקה והגיע למקום השני במצעד הבילבורד 200. בטקס פרסי גראמי לשנת 2001, זכו הצמד בשני פרסים, "ביצוע הראפ הטוב ביותר של צמד/להקה" על השיר "Ms.
Jackson" ו"אלבום הראפ הטוב ביותר" על האלבום Stankonia.
בספטמבר 2003 הוציא הצמד את האלבום הכפול Speakerboxxx/The Love Below, המורכב משני אלבומי סולו, Speakerboxxx של ביג בוי ו-The Love Below של אנדרה 3000. האלבום זכה בפרס גראמי לאלבום השנה וזכה בתואר היהלום מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, ובכך נחשב לאחד מאלבומי ההיפ הופ הנמכרים ביותר בכל הזמנים.
בשנת 2006 הוציאו את אלבומם האחרון, Idlewild, שיצא כפסקול של הסרט הנושא את אותו השם, בו כיכב הצמד.
בשנת 2007 יצא הצמד להפסקה ואנדרה וביג בוי יצאו לקריירות סולו בנפרד.
בשנת 2014 הצמד התאחד כדי לחגוג את יום השנה ה-20 שלהם על ידי הופעה בלמעלה מ-40 פסטיבלים ברחבי העולם.
אָאוֹמוֹרִי (ביפנית: 青森市) היא עיר ביפן, השוכנת בחלקו הצפוני של האי הונשו, ועיר הבירה של מחוז אאומורי.
מילולית, משמעות שמה של העיר היא יערות כחולים (ניתן לפירוש גם כיערות ירוקים), ושם זה נחשב על ידי רבים כמתייחס ליער קטן שהתקיים בסמוך לעיר והיה לסימן-יבשה בעבור הדייגים.
תאוריה אחרת מעלה את האפשרות שהשם אולי נגזר משפת האיינו.
האזור של העיר יושב נרחבות כבר בתקופות פרהיסטוריות, ואתרים רבים מתקופת ג'ומון נמצאו באזור על ידי ארכאולוגים.
האתר הנפוץ ביותר באזור זה מתוארך לשנת 5500-4000 לפנה"ס ושמו אתר סאני-מאריואמה.
במהלך תקופת הייאן האזור היה שייך לשבט פוג'יווארה הצפוני, אך עדיין היה מיושב באימישי.
לאחר נפילת שבט פוג'יווארה הצפוני בתקופת קמקורה, האזור עבר לידי שבט נאנבו.
בתקופת סנגוקו האזור עבר לידי אויבם, שבט צוגורו, אשר טירתו הייתה בנאמיוקה.
לאחר תחילת תקופת אדו, אאומורי היה אזור קטן בשטח הירוסאקי ונקרא אוּטוֹ (善知鳥村).
העיירה נבנתה מחדש ב-1626 בידי מוריאמה יאשיצ'ירו, תחת הוראות של הדאימיו צוגרו נובוהירה אשר נתן לעיר את השם אאומורי, אך השם לא נקלט בשימוש עד לשנת 1783. לאחר רסטורציית מייג'י בוטלה שיטת ההאן ונוצרו שישה מחוזות שונים בתוך השטח של אאומורי המודרנית.
כל המחוזות הללו אוחדו ב-1871 למחוז אחד אשר לא שרד זמן רב.
בעקבות האיבה המתמשכת בין השבט לשעבר צוגרו ממערב והשבט לשעבר נאנבו ממזרח, הועברה בירת המחוז מהירוסאקי לאאומורי, הממוקמת יותר במרכז המחוז, והמחוז נקרא על שמה ב-23 בספטמבר 1871. למרות זאת, אאומורי לא קיבלה את תוארה כעיר, אלא רק ב-1 בספטמבר 1898.
משרד ההתיישבות היפני החל לבצע שימוש במעבורות מאאומורי להקודאטה בהוקאידו ב-1872. בספטמבר 1891 חוברה אאומורי לטוקיו בידי רכבת כחלק מפתיחת רכבת טוהוקו המרכזית.
רכבת או המרכזית נפתחה בדצמבר 1894. הפיתוח המודרני של אאומורי נבע בעיקר ממעמדה כבירת המחוז.
המחלקה השמינית של הצבא היפני הקיסרי הוצבה באאומורי החל מ-1896. בשנת 1902 נעלמו 199 חיילים מתוך 210 חיילים במזג האוויר הקר במהלך תרגיל צבאי כאשר הם ניסו לעבור את הרי האקודה, דבר שנודע כתקרית הרי האקודה.
חלק גדול מהעיר נשרף בשרפה גדולה שהתרחשה ב-3 במאי 1910. למרות זאת העיר המשיכה להתפתח וב-1924 הורחבו שירותי הנמל.
ב-1926 החלו לעבור בעיר אוטובוסים.
מטוסים החלו לבצע טיסות מהעיר ואליה בשנת 1937.
לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, ב-28 ביולי 1945, הופצצה אאומורי בידי הצבא ארצות הברית.
התקפה זאת בוצעה נגד החיילים באאומורי וכן נגד האזרחים אשר גרו בעיר.
ההתקפה גרמה ל-1,767 הרוגים, והרסה 88% מהעיר.
בתקופה שאחרי מלחמת העולם השנייה, נבנתה אאומורי כמרכז פוליטי וכמרכז פרסום.
העיר חוברה לטוקיו בידי כביש מהיר ב-1979. ב-1 באוקטובר 2002 הוכרזה העיר כעיר ליבה, דבר שזיכה אותה באוטונומיה יחסית.
ב-1 באפריל 2005 אוחדה העיירה נאמיוקה לתוך אאומורי, אך אאומורי איבדה חלק מנאמיוקה לטובת פוג'יסאקי ב-1 בספטמבר 2007.
אאומורי אירחה מספר משחקי קרלינג בינלאומיים, שניים ב-2003 (בהם גם משחקי החורף האסייתים).
לאאומורי יש ברית ערים תאומות עם הערים:
אאולוס גביניוס (Aulus Gabinius; לערך 110–48 לפנה"ס) היה מצביא ומדינאי ברומא בתקופת הרפובליקה.
מוצאו המשפחתי של גביניוס אינו ידוע אך בכתביו של מרקוס טוליוס קיקרו מצוין שהוא חי חיי הנאה והפקרות ובילה את ימי נעוריו בשתייה, שירה, הימורים וריקודים.
בשנת 67 לפנה"ס גביניוס נבחר לטריבון הפלבאים תפקיד שבמסגרתו הוא התגלה כתומכו של פומפיוס.
הוא הציע הצעת חוק שהעניקה לפומפיוס מנדט להילחם בשודדי הים שפעלו ברחבי הים התיכון .
ההצעה זו פרושה סמכויות חסרות תקדים - הוא קיבל אימפריום בכל רחבי הים התיכון וחמישים מילים מהחופים, כמו כן הוא קיבל שליטה על צי גדול, סכומי כסף נכבדים, כוחות רגלים ופרשים רבים ורשות לבחור מצביאים כראות עיניו.
חרף התנגדות הסנאט, הקונסולים וחלק מעמיתיו הטריבונים, גביניוס הצליח הודות לגיבוי מהמון העם, להעביר את הצעת החוק שלו ופומפיוס מונה למצביא.
גביניוס חוקק מספר חוקים שנועדו להגביל את שחיתות הסנאט כמו חוק שאסר קבלת "הלוואות" משגרירי מדינות זרות שבאו לרומא כדי להשיג את תמיכת הסנאט וחיוב הסנאט לקבל את השגרירים הזרים במועדים קבועים.
לאחר תום כהונתו כטריבון גביניוס שירת במזרח כאחד מהלגאטים של פומפיוס.
לא ידוע על מעשיו במזרח מלבד העובדה שהוא ליווה את מרקוס סקאורוס לממלכת יהודה החשמונאית ובסכסוך בין הורקנוס השני לאריסטובולוס השני בדבר השלטון בממלכה, הם הכריעו לטובתו של האחרון, כנראה כתוצאה משוחד שקיבלו ממנו.