tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המאצ'ואיזם מבוסס על תכונות או התנהגויות ביולוגיות, היסטוריות, תרבותיות, פסיכו-חברתיות ובין-אישיות.
יציבה – תנוחת גוף מסוימת יוצאת דופן או מוגזמת.
הם מיישבים כל מחלוקת באמצעות אלימות מילולית או פיזית, בניגוד לדיפלומטיה.
הֶעָזָה – התרברבות שערורייתית, ביטחון עצמי מופרז.
הגנה על הכבוד למרות כל הסיכונים.
מנקודת מבט תרבותית ופסיכולוגית מקסיקנית, ניתן לסכם את התכונות הפסיכו-חברתיות כחוסר פגיעות רגשית, דומיננטיות פטריארכלית, תגובות תוקפניות או בעלות גירויים, ואמביוולנטיות כלפי נשים.
מאצ'יי מקושבסקי (בפולנית: Maciej Makuszewski; נולד ב-29 בספטמבר 1989 בגרייבו שבפולין) הוא כדורגלן עבר פולני ששיחק בעמדת קשר הכנף.
מקושבסקי החל את הקריירה המקצוענית שלו ב-SMS לודז'.
בקיץ 2008 הוא חתם על חוזה לעונה אחת בוויגרי סובאלק.
ב-21 ביוני 2010 חתם על חוזה לארבע עונות ביאגלוניה ביאליסטוק.
ב-6 בספטמבר 2012 חתם מקושבסקי על חוזה לשלוש עונות בטרק גרוזני מליגת העל הרוסית.
ב-29 בינואר 2014 הושאל למשך חצי עונה עם אופציית רכישה ללכיה גדנסק.
בהמשך שיחק מקושבסקי בוויטוריה סטובל ובלך פוזנן, וב-12 בפברואר 2020 חזר ליאגלוניה ביאליסטוק.
ב-1 ביולי 2021 שוחרר מהמועדון.
מקושבסקי היה חלק מסגל נבחרת פולין עד גיל 21.
ב-1 בספטמבר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פולין הבוגרת, בהפסד 4-0 לנבחרת דנמרק במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. בחודש מאי 2018 הוא היה חלק מסגל הנבחרת המורחב לקראת טורניר מונדיאל 2018 ברוסיה, אך לא נכלל בסגל הסופי לטורניר.
מאפס של תת-קבוצה באלגברה, ובמיוחד בתורת החוגים, הוא אוסף האיברים שמכפלתם באיברי הקבוצה היא אפס.
למאפסים חשיבות מרכזית במיקום ובתורת ההצגות של אלגברות.
איברים בעלי מאפס לא-טריוויאלי הם בדיוק מחלקי אפס.
יהי חוג ותהי תת-קבוצה כלשהי.
המאפס (השמאלי) של ב- הוא: .
ניתן להגדיר את המאפס הימני באופן דומה; כאשר יש צורך להבהיר האם מדובר במאפס ימני או שמאלי, מוסיפים את האות או לסימון המאפס.
בהמשך הערך נדון במאפסים שמאליים, אם כי ניתן להגדיר ולהוכיח תכונות מתאימות למקרה של מאפסים ימניים.
המאפס של תת-קבוצה הוא אידיאל שמאלי, ומדובר באידיאל שמאלי אמיתי אם (ורק אם) תת-הקבוצה מכילה איבר שונה מאפס
המאפס של אידיאל שמאלי הוא אידיאל דו-צדדי
המאפס מונוטוני (הפוך) ביחס להכלה: אם תתי-קבוצות של חוג אז
בכל חוג מתקיים לכל שתי תתי-קבוצות
תת-חוג של חוג פשוט ארטיני מקיים את תנאי השרשרת העולה על מאפסים של תתי-קבוצות, כלומר כל שרשרת עולה של מאפסים של תתי-קבוצות - מתייצבת.
ולהפך, משפט גולדי קובע כי חוג ראשוני למחצה בעל ממד אחיד סופי ומקיים את תנאי השרשרת העולה על מאפסים משוכן בחוג פשוט ארטיני (למעשה, קובע המשפט כי חוגים אלו הם בדיוק אלו שחוג השברים הקלאסי שלהם הוא פשוט ארטיני)
בתחום אין מחלקי אפס, ולכן אין מאפסים לא-טריוויאליים
בחוג המאפס של הוא האידיאל הנוצר על ידי (אכן, האיברים שאינם מחלקי אפס בחוג זה הם בדיוק האיברים ההפיכים, שהם המספרים הזרים ל-)
החוג: אינו מקיים את תנאי השרשרת העולה על מאפסים
מָאֵצַ'לִי (בהינדית: मछली - דג; שם קוד: T-16; 1996 – 18 באוגוסט 2016) הייתה טיגריס בנגלי שנודעה בכישרון הציד שלה, תולדות חייה וסרטי נשיונל ג'יאוגרפיק הרבים שהופקו על אודותיה.
בפארק הלאומי רנטמבור, מדינת ראג'סטאן שבהודו.
היא נחשבת דמות אם לדור הטיגריסים שבאו אחריה בפארק.
הולידה 11 צאצאים בחמישה שגרים.
מתה בשנת 2016 בגיל 20, הנחשב למופלג במיוחד עבור טיגריס בטבע.
מאצ'לי נולדה בשגר ביחד עם שלוש אחיות.
היא נקראה על שם אמה עקב סימון דמוי דג סביב העין שלה.
בגיל שנתיים החלה לצוד ולהשתלט על חלק מהטריטוריה של אמה.
בין 1999 ל-2006 למאצ'לי היו ארבעה מחזרים והיא ילדה 11 גורים בריאים.
עקב טיפולה המסור בגידול הגורים עלתה אוכלוסיית הטיגריסים בפארק מ-15 בשנת 2004 לכדי 50 בשנת 2014 כאשר כמעט כל הטיגריסים הצעירים הם צאצאיה של מאצ'לי.
חלק מגוריה הגיעו אל שמורת "שריגר טייגר", והגדילו את אוכלוסיית הטיגריסים גם שם.
בשנת 2014 מאצ'לי נעלמה לפתע.
200 עובדי גנים לאומיים חיפשו אותה.
היא נמצאה לאחר חודש במצב בריאותי טוב.
למרות העובדה שהיא הואכלה רבות על ידי צוות הפארק הייתה לה יכולת מלאה לצוד בעצמה.
היא נודעה ביכולת הציד המרשימה שלה, בשנת 2003 נלחמה והרגה תנין ביצות באורך ארבעה מטרים.
רשות הפארקים הלאומיים של הודו הרוויחה בממוצע כעשרה מיליארד דולר מדי שנה הודות לתיירים שרצו לראות את הטיגריסית.
היא זכתה ב"פרס מפעל חיים" על פועלה בשיפור התיירות וההכנסות שהביאה למדינה.
בשנת 2013 הוציאה ממשלת הודו מעטפה ובול דואר לכבוד הטיגריסית על "תרומתה האקולוגית והכלכלית".
מאצ'לי הייתה הטיגריסית המפורסמת בעולם, היא הוצגה ופורסמה בתוכניות טבע רבות כולל סרט תיעודי בן 50 דקות על חייה בתוכניות בערוצים נשיונל ג'יאוגרפיק ואנימל פלאנט.
בשנת 2012 פורסם סיפור חייה בערוץ ה-BBC בסרט "מלכת הטיגריסים".
בשנותיה האחרונות נחלשה מאצ'לי ואיבדה את הטריטוריה שלה לבתה "סונדארי".
כאשר כבר לא הייתה מסוגלת לצוד, האכיל אותה צוות הפארק.
מאצ'לי עברה את תוחלת החיים בטבע הודות לתמיכה ושימור.
באוגוסט 2016 חלתה וקיבלה תרופות מהצוות המטפל.
ב-18 באוגוסט מתה מאצ'לי מקוצר נשימה.
היא חייתה בין חמש לעשר שנים יותר מטיגריס ממוצע בטבע.
הלווייתה נערכה כטקס מסורתי הינדי באזור.
בשנתה האחרונה צולם עליה הסרט "הטיגריס המפורסם בעולם" שם נראתה עם בתה סונדארי במבצר רנטמבור שנחשב למקום מושבה העיקרי.
חשיבותה של מצ'אלי בהגדלת הילודה בפארק סייעה בשימורם של הטיגריסים באזור, תולדות חייה העלו את מודעות השימור כמו פרשת האריה ססיל.
מאפנן אקוסטו-אופטי (AOM), הנקרא גם תא בראג או מסיט אלומה אקוסטו-אופטי, משתמש באפקט האקוסטו-אופטי כדי לעקוף ולהעביר את תדר האור באמצעות גלי קול (בדרך כלל בתדר רדיו).
המאפננים משמשים בלייזרים עבור מיתוג Q, בתחום טלקומוניקציה עבור אפנון אותות, ובספקטרוסקופיה לבקרת תדר.
מתמר פיזואלקטרי מחובר לחומר כמו זכוכית.
אות חשמלי מתנודד דוחף את המתמר לרטוט, וליצור גלי קול בחומר.
ניתן לחשוב על הגלים כמישורים מחזוריים נעים של התפשטות ודחיסה המשנים את מקדם השבירה.
האור הנכנס מתפזר (ראה פיזור ברילואן) מהאפנון המחזורי של האינדקס המתקבל וההפרעה מתרחשת בדומה לפיזור בראג.
ניתן להתייחס לאינטראקציה כתהליך ערבוב של שלושה גלים הגורם לייצור תדר סכום או יצירת תדר הבדל בין פונונים ופוטונים.
מאפנן טיפוסי מציית לתנאי בראג, שבו האור הנובע מגיע בזווית בראג מהניצב של התפשטות גל הקול.
Λ הוא אורך הגל של גל הקול, λ הוא אורך הגל של גל האור, ו-n הוא מקדם השבירה של הגביש.
כאשר אלומת האור הנכנסת נמצאת בזווית בראג, נוצרת תבנית עקיפה שבה מתרחש סדר של אלומה מפורקת בכל זווית θ המספקת:
הוא סדר הדיפרקציה, הוא אורך הגל של האור בוואקום, הוא מקדם השבירה של החומר הגבישי (למשל קוורץ), ו- הוא אורך הגל של גל הקול.
עצמו הוא אורך הגל של האור בחומר.
שימו לב שסדר m = 0 נע באותו כיוון של האלומה הפוגעת, ויוצא בזווית בראג מהאנך של התפשטות גל הקול.
עקיפה מאפנון סינוסואידי בגביש דק מביאה לרוב לסדרי עקיפהm = −1, 0, 1+.
עקיפה מדורגת בגבישים בעובי בינוני מובילה לסדרים גבוהים יותר של עקיפה.
בגבישים עבים עם אפנון חלש, יש עקיפה רק לסדרים המקיימים התאמת פזות, בתור עקיפת בראג.
הסטייה הזוויתית יכולה לנוע בין 1 ל-5000 רוחבי אלומה (מספר הנקודות הניתנות לפתרון).
כתוצאה מכך, הסטייה מוגבלת בדרך כלל לעשרות מילירידיאנים.
ההפרדה הזוויתית בין סדרים סמוכים היא פי שניים מזווית בראג, כלומר .
כמות האור המופצת על ידי גל הקול תלויה בעוצמת הקול.
לפיכך, ניתן להשתמש בעוצמת הצליל כדי לווסת את עוצמת האור בקרן המפוזרת.
בדרך כלל, ניתן לשנות את העוצמה המפוזרת לתוך m =0 בין 15% ל-99% מעוצמת האור הנכנס.
כמו כן, עוצמת הפיזור לסדר m = 1 יכולה להשתנות בין 0% ל-80% מעוצמת האור הנכנס.
ביטוי ליעילות ב- m = סדר 1+ הוא:
שבו סטית המופע החיצונית היא .
כלומר, כדי להשיג את אותה יעילות עבור אורך גל שונה, הספק המאפנן בתחום תדרי הרדיו צריך להיות מתכונתי לריבוע של אורך הגל של האלומה האופטית.
לכן, כאשר מתחילים בהספק גבוה P, הוא עשוי להיות גבוה מהשיא הראשון בפונקציה בריבוע הסינוס, ובמקרה זה ככל שנגדיל את P, נשתקע בשיא השני עם הספק RF גבוה מאוד, המוביל להגברת יתר של האפנון ולנזק פוטנציאלי לגבי של או לרכיבים אחרים.
כדי למנוע בעיה זו, יש להתחיל תמיד עם הספק נמוך מאוד, ולאט לאט להגביר אותו כדי להתייצב בשיא הראשון.
ישנן שתי תצורות העונות על תנאי בראג: אם מרכיב וקטור הגל של האלומה המתרחשת על כיוון ההתפשטות של גל הקול מתקדם נגד גל הקול, תהליך עקיפה/פיזור של בראג יביא ליעילות מרבית לסדר m = +1, בעל שינוי תדר חיובי.
לעומת זאת, אם האלומה הפוגעת מתקדמת עם גל הקול, מושגת יעילות העקיפה המקסימלית בסדר m = -1, סדר עם היסט תדר שלילי.
בניגוד לעקיפת בראג, האור מתפזר ממישורים נעים.
כתוצאה מכך התדירות של האלומה המפוזרת f בסדר m יוסט הסטת דופלר בכמות השווה לתדר של גל הקול F.
ניתן להבין את שינוי התדר הזה גם על ידי העובדה שאנרגיה ומומנטום (של הפוטונים והפונונים) נשמרים בתהליך הפיזור.
שינוי תדר טיפוסי משתנה מ-27 מגהרץ, עבור מאפנן זול יחסית, ל-1 גיגה הרץ עבור מאפנן מסחרי חדיש.
בחלק מהמאפננים, שני גלים אקוסטיים נעים בכיוונים מנוגדים בחומר, ויוצרים גל עומד.
במקרה זה הספקטרום של האלומה המפוזרת מכיל הזזות תדר מרובות, כולן כפולות שלמים של תדר גל הקול.
המופע של הקרן העוקפת משתנה על ידי המופע של גל הקול.
המופע יכול להשתנות באופן שרירותי.
גלים אקוסטיים רוחביים או גלים אקוסטיים אורכיים מאונכים יכולים לשנות את הקיטוב.
הגלים האקוסטיים גורמים לשינוי פאזה בשבירה כפולה, בדומה לזו של תא פוקל.
המסנן האקוסטו-אופטי המתכוונן, במיוחד המסנוור, אשר יכול ליצור צורות פולסים משתנות, מבוסס על עיקרון זה.
מאפננים אקוסטו-אופטיים מהירים הרבה יותר מהתקנים מכניים טיפוסיים כמו מראות הניתנות להטיה.
הזמן שלוקח למאפנן אקוסטו-אופטי להעביר את האלומה היוצאת פנימה מוגבל בערך לזמן המעבר של גל הקול על פני האלומה (בדרך כלל 5 עד 100 ננו-שניות).
זה מהיר מספיק כדי ליצור דגימה אקטיבית בלייזר מהיר במיוחד.
כאשר יש צורך בשליטה מהירה יותר, נעשה שימוש במאפננים אלקטרו-אופטיים.
עם זאת, אלה דורשים מתחים גבוהים מאוד בתחום 1–10 קילו-וולט, בעוד שמאפננים אקוסטו-אופטיים מציעים טווח סטייה זוויתית גדול יותר, עיצוב פשוט וצריכת חשמל נמוכה (פחות מ-3 וואט).
אפנון אור RGB לייזר להדמיה דיגיטלית של סרט צילום
זיהוי איבוכי של מערך סינתטי
מאפס היא מיני-סדרה אמריקאית, שנוצרה על ידי אטיקה לוק וטמבי לוק המבוססת על ספר הזיכרונות של טמבי לוק באותו שם עבור נטפליקס.
בסדרה מככבת זואי סלדנה והיא מורכבת משמונה פרקים והיא יצאה לאקרנים ב-21 באוקטובר 2022.
אישה אפרו-אמריקאית מתאהבת בגבר סיציליאני בזמן לימודיה באיטליה, עד שלפתע טרגדיה פוקדת את חייהם.
ג'ונתן דל ארקו בתפקיד דייוויד
ג'ונתן ד' קינג בתור סילביו
סעד סידיקי בתור ד"ר אטורי
אליזבת אנוויס בתור קלואי לים
על הפקת הסדרה הוכרז ב-7 בנובמבר 2019. זואי סלדנה הייתה אמורה לככב ולהפיק את הסדרה.
הסדרה נוצרה והופקה על ידי אטיקה לוק וטמבי לוק.
ריס ווית'רספון, לורן נוישטדר, ריצ'רד אבטה, ג'רמיין ג'ונסון וויל רובוטהם משמשים גם כמפיקים בפועל.
את הסדרה יצרו נזינגה סטיוארט, גאי לוטן, אמילי פרנבך, סיסלי סלדניה ומריאל סלדנה.
לצד ההכרזה על הסדרה, לוהקה זואי סלדנה.
באפריל 2021 לוהקו, יוג'ניו מסטרנדרה, דניאלה דדווילר, קית' דייוויד, קליטה סמית', ג'ודית סקוט, לוסיה סרדו, פאריד בנסאי ורוברטה ריגנו.
חודש לאחר מכן לוהקו, טרל קרטר, מדליון רהימי, ג'ונתן דל ארקו, פיטר מנדוזה, לורנצו פוזאן וג'ונתן די.
ג'אקומו ג'אניוטי, אליזבת' אנוויס, קסנדרה קלמנטי ורודני גרדינרלוהקו לתפקידי אורח.
ביולי 2021, לוהק סעד סידיקי לתפקיד חוזר.
הצילומים החלו בלוס אנג'לס ב-5 באפריל 2021 ועברו לפירנצה ביולי.
ההפקה הסתיימה ב-7 באוגוסט 2021.
מאפים וינאיים (בצרפתית (במקוצר): Viennoiseries; מילולית: "דברים בסגנון וינאי") הם מאפים מהמטבח הצרפתי.
המאפים הוינאיים עשויים מבצק שמרים בהתפחה באופן דומה ללחם, או מבצק עלים, אך עם מרכיבים נוספים (במיוחד ביצים, חמאה, חלב, שמנת מתוקה/קצפת וסוכר), שמעניקים להם אופי עשיר ומתוק יותר שמתקרב לזה של מאפי מגדנאות.
הבצק הוא לרוב בצק רבדים שהוא הכנה קולינרית המורכבת משכבות רבות דקות של בצק המופרדות על ידי חמאה או שומן מוצק אחר, המיוצר על ידי קיפול ורידוד חוזרים ונשנים של הבצק (סוג בצק עלים).
מאפים וינאיים נאכלים בדרך כלל בארוחת הבוקר או כחטיפים.
הדוגמאות למאפים וינאיים כוללות ,קרואסונים; לחם וינאי והמקבילה הצרפתית שלו, pain viennois, מעוצבים לרוב לבגטים; בריוש; שבלול צימוקים או שוקולטין; שוקטים; מאפי דניש; שושו; וקיפולית תפוח עץ (chausson aux pommes) ועוד.
הפופולריות של מאפים בסגנון וינאי בצרפת החלה עם ה-Boulangerie Viennoise, שנפתחה על ידי אוגוסט זאנג האוסטרי ב-1839. השימוש הראשון בביטוי pâtisseries viennoises (מאפים וינאיים) הופיע ב-1877 בספרו של הסופר הצרפתי אלפונס דודה, Le Nabab.
עם זאת, השימוש בבצק עלים הגיע מאוחר יותר וזו שיטה שהיא צרפתית, לא וינאית.
מאצ'יי מארק חוניה (בפולנית: Maciej Marek Hunia; נולד ב-25 בפברואר 1961) הוא דיפלומט ואיש צבא פולני המכהן כשגריר פולין בישראל.
חוניה נולד וגדל בעיר קרקוב.
למד פילוסופיה והיסטוריה באוניברסיטה היגלונית בעיר.
לאחר לימודיו התגייס לצבא פולין.
בשנת 2004 הועלה לדרגת בריגדיר גנרל.
ב-2007 שירת בשגרירות פולין בצ'כיה.
בשנת 2008 כיהן כראש המודיעין הצבאי.
באותה שנה עבר לשמש כראש סוכנות מודיעין החוץ של פולין וכיהן בתפקיד עד 2015.
ביולי 2025 מסר את כתב האמנתו לנשיא המדינה.
תחביבו של חוניה הוא טיפוס על הרים.
מאצ' מושלם הוא סרט דרמה רומנטית אמריקאי משנת 2025, בבימויה של סלין סונג שגם כתבה את התסריט, ובכיכובם של דקוטה ג'ונסון, כריס אוונס ופדרו פסקל.
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-13 ביוני 2025 בהפצת A24, וברחבי העולם בהפצת סוני.
לוסי מייסון היא שדכנית מצליחה.
לוסי עובדת בחברת Adore העוסקת בהתאמות זוגיות ללקוחות שיכולים להרשות לעצמם לשכור את שירותי החברה הממוקמת במרכז ניו יורק.
ההתאמות שמבצעת החברה לטובת שידוך מתבססות בעיקר על נתונים מובנים, כמו גובה, שכר ועמדה פוליטית.
העלילה מלווה את הלבטים והקשיים עימם מתמודדת לוסי בעבודתה, בעקבות דרישות של הלקוחות המצפים לשידוכים.
היא מושקעת בחיפוש שידוך מתאים עבור סופי, לקוחה שלה שכבר יצאה לאינספור דייטים ראשונים לא מוצלחים.
במקביל לעיסוק המקצועי העלילה עוקבת אחר חיי האהבה של לוסי עצמה, שמגדירה את הסטטוס הזוגי שלה כ"רווקה מבחירה", ומציינת שהיא מוכנה למות לבד אם לא תמצא זוגיות עם גבר אמיד.
בחתונה של זוג שלוסי שידכה, אחיו העשיר והנאה של החתן מתחיל לחזר אחריה, בעוד שבאותה חתונה היא גם נתקלת במקרה בג'ון, שחקן כושל שמשלים הכנסה בתור מלצר וגם אקס של לוסי.
היא מתחילה לצאת עם הארי, שלוקח אותה למסעדות יוקרה וקונה לה מתנות כשבמקביל ג'ון האקס שלה נוכח בחייה.
לוסי עומדת בפני דילמה: חתונה עם גבר אמיד בהתאם לדרישה שהיא הגדירה לעצמה או חתונה עם גבר עני שמערכת היחסים עימו מעורבת ברגשות.
פדרו פסקל – הארי קסטילו
בפברואר 2024 פורסם כי הבמאית המועמדת לאוסקר סלין סונג עובדת על סרטה השני שיקרא "The Materialists", בהפקת פמלה קופלר, כריסטין ואשון ודייוויד הינוז'וסה, שהפיקו את חיים שלמים, סרטה הקודם של הבמאית.
כמו כן פורסם שנוצרו קשרים עם דקוטה ג'ונסון, כריס אוונס ופדרו פסקל על מנת שישחקו בסרט.
פרטי העלילה לא פורסמו בהרחבה אך צוין שמדובר בקומדיה רומנטית.
חברת ההפקה האמריקאית A24 רכשה את זכויות ההפצה בארצות הברית, וסייעה למפיקים למצוא משקיעים בשוק הסרטים האירופי.
כשבועיים לאחר מכן דווח כי סרטי סוני רכשה מ-A24 את זכויות ההפצה הבין-לאומיות של הסרט, שנקרא כעת "Materialists".
החברה שילמה סכום של שמונה ספרות עבור זכויות ההפצה ברחבי העולם, למעט רוסיה, סין ויפן.
השלב העיקרי של הצילומים החל באפריל 2024 בניו יורק, לאחר שחברת A24 החליטה לדחות את הצילומים כצעד של הבעת סולדיריות עם שביתת אמני הטלוויזיה והרדיו, וזאת למרות שהסרט קיבל אישור מיוחד לצילומים.
בחודש מאי 2024 פורסם כי מרין אירלנד, זואי וינטרס, דאשה נקראסובה ולואיזה ג'ייקובסון הם חלק מצוות השחקנים.
הצילומים הסתיימו ביוני 2024. שבייר קירשנר היה הצלם הראשי, לאחר שצילם עבור סונג את הסרט "חיים שלמים".
מאצ'יי מושלובסקי (בפולנית: Maciej Musiałowski; נולד ב-5 בדצמבר 1993) הוא שחקן וזמר פולני.
היה מועמד לפרס "נשר" לשחקן הראשי הטוב ביותר על תפקידו בסרט "חדר ההתאבדות.
מושלובסקי גדל במשפחה אמנותית, ולו שני אחים גדולים.
הוריו עסקו בתחומי יצירה מגוונים, לרבות מוזיקה, ציור וספרות.
אמו נגנית, ואביו שר ומנגן בגיטרה.
בביתם דיברו פולנית ואנגלית, בשל השתייכות הוריו לכת דתית אמריקאית.
הוא למד בתיכון מס' 75 על שם יאן סובייסקי בוורשה, ובהמשך המשיך ללימודי משחק בבית הספר לקולנוע בלודז'.
בשנת 2015 זכה בפרס העיתונאים בפסטיבל השירים הדרמטיים שנערך בוורוצלב.
על הופעתו במחזה "השטן, אשר..." זכה בפרס "מסכת הזהב" ובפרסים נוספים בפסטיבלים בין-לאומיים לסטודנטים למשחק.
באותה שנה קיבל מלגת הצטיינות מטעם שר התרבות הפולני.
הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה הייתה בסדרת הדרמה Druga szansa (2016–2018), שם גילם את קסאברי קרינסקי, תפקיד שזיכה אותו במועמדות לפרס טלקמרה.
בשנת 2018 השתתף בעונה השלישית של תוכנית הריאליטי Ameryka Express, וב-2020 שיחק במיני-סדרה Kod genetyczny.
פריצת הדרך הקולנועית שלו התרחשה עם תפקידו כטומאש גימזה בסרט Sala samobójców.
Hejter (2020) בבימויו של יאן קומאסה.
על תפקיד זה זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל אוף קמרה ונכלל ברשימת המועמדים לפרס "נשר".
בשנת 2022 השתתף בסרט Chrzciny, עליו היה מועמד לפרס זביגנייב ציבולסקי, ובסרט "שם קוד: מולדת".
בשנת 2024 ניסה לייצג את באירוויזיון עם השיר "Daj mi jakiś znak" והגיע למקום התשיעי במוקדמות.
בדצמבר 2022 רכש טירה בכפר דומניצה, ובאוגוסט 2023 יזם בה את פסטיבל "אמנויות מאוחדות", שמטרתו שילוב תחומי אמנות שונים.
מאק סנט היה מפיק, במאי, ושחקן קנדי-אמריקאי.
נחשב לאחד ממייסדי קומדיית הסלפסטיק וחלוץ הסרטים הקומיים בתחילת המאה ה-20.
נודע במהלך הקריירה שלו בתור "מלך הקומדיה", מאק סנט החל לשחק בסרטים בחברת ביוגרף בשנת 1908, ובשנת 1912 פתח את אולפני קיסטון בקליפורניה.
לאולפני קיסטון היה את במת הקולנוע הסגורה לחלוטין הראשונה, וסנט התפרסם כממציא של בדיחות סלפסטיק מוכרות כמו זריקת הפאי ומרדפי מכוניות, כפי שנראו ברבים מסרטיו.
לאחר שנאבק בפשיטת רגל וההצלחה של סרטי הסאונד בתחילת שנות ה-30, הוענק לסנט פרס אוסקר של כבוד בשנת 1938 על תרומתו לתעשיית הקולנוע, והאקדמיה תיארה אותו כ"אמן הכיף, מגלה כוכבים, גאון קומי סימפתי, אדיב ומבין".
מאק סנט נולד בשם מייקל סינוט בדנוויל, קוויבק בשנת 1880 והיה בנם של ג'ון סינוט וקתרין פוי, שני מהגרים אירים.
הוריו נישאו בשנת 1879 בטינגוויק, קוויבק ובאותה שנה עברו לריצ'מונד, קוויבק, שם סינוט עבד כפועל.
כשסנט היה בן 17, הוא ומשפחתו עברו לקונטיקט, והוא הפך לפועל בחברת אמריקן איירון וורקס.
הוא התגורר זמן מה בנורת'המפטון, מסצ'וסטס, שם, על פי האוטוביוגרפיה שלו, עלה בדעתו לראשונה להיות זמר אופרה לאחר שראה מופע וודוויל .
הוא אמר שעורך הדין המכובד ביותר בעיר, ראש עיריית נורת'המפטון (והנשיא לעתיד של ארצות הברית) קלווין קולידג' וגם אמו של סנט, ניסו לשכנע אותו להפסיק לשאוף לקריירה במוזיקה.
בניו יורק, אימץ את שם הבמה מאק סנט והפך לשחקן, זמר, רקדן, ליצן, מעצב תפאורות ובמאי עבור חברת ביוגרף.
סנט גילם את דמותו של שרלוק הולמס 11 פעמים בסרטי פרודיה, בין השנים 1911 ו-1913.
בשנת 1912 סנט ייסד את אולפני קיסטון באנדייל, קליפורניה (כיום חלק משכונת אקו פארק בלוס אנג'לס) עם גיבוי כספי מאדם קסל וצ'ארלס או.
באומן מחברת הקולנוע של ניו יורק.
פילדס וכמובן: "שוטרי קיסטון", שהיו קבוצת שוטרים בדיונית שהייתה ידועה בטיפשותם וחוסר הכשירות שלהם.
האולפן, שכיום מכונה "מפעל הכיף של מאק סנט", הפיק קומדיות סלפסטיק.
בעלים תאוותנים, נשים בוגדות, מאהבים מטורפים, נבלים מוקצנים ושוטרים חסרי יכולת היו טרופים שכיחים בקומדיות של סנט.
הקומיקאית המפורסמת ביותר של סנט הייתה מייבל נורמנד, שהפכה לכוכבת גדולה תחת הדרכתו ואיתה הוא ניהל מערכת יחסים רומנטית.
בשנת 1915, סנט איחד כוחות עם ד.וו.
גריפית' ותומאס אינס, שתי דמויות בולטות בתעשיית הקולנוע, והפך את אולפני קיסטון לחלק מ"תאגיד הסרטים המשולש".
החל משנת 1915, סנט אסף קבוצת נשים שכונו "יפהפיות הים של סנט" שהופיעו בבגדי ים פרובוקטיביים בקומדיות קצרות ובחומרי שיווק ובאירועים פרסומיים כמו בתחרויות היופי של וניס ביץ'.
יפהפיות הים של סנט המשיכו להופיע עד שנת 1928.
בשנת 1917, סנט ויתר על הסימן המסחרי קיסטון וייסד את החברה "תאגיד הקומדיה של מאק סנט".
הבוסים של סנט שמרו על הסימן המסחרי קיסטון והפיקו בזול מספר סרטי קומדיה קצרים שנכשלו.
סנט המשיך להפיק סרטי קומדיה קצרים שאפתניים יותר וכמה סרטים באורך מלא.
האחים וורנר ירשו רבים מסרטיו של סנט מתחילת שנות ה-20 לאחר שהתמזגו עם המפיץ המקורי, "First National".
וורנר הוסיפו מוזיקה ופרשנות לכמה מהסרטים הקצרים הללו, והגרסאות החדשות שוחררו לבתי הקולנוע בין השנים 1939 ו-1945. רבים מהסרטים הראשונים של סנט נהרסו בשל אחסון לקוי ולכן, רבים מסרטיו הראשונים נאבדו להיסטוריה.
באמצע שנות ה-20 של המאה ה-20, עבר סנט לאולפני פתה הפצות.
בשנת 1927, שני האולפנים המצליחים ביותר של הוליווד, מטרו גולדווין מאייר ופרמאונט, שמו לב לרווחים שהרוויחו חברות קטנות יותר כמו פתה אקסצ'יינג' וחברת ההפקה החינוכית של ארל האמונס.
מטרו רכשו את סרטי הקומדיה הקצרים של האל רואץ' מפתה, ופרמאונט החזירו את סרטי הקומדיה הקצרים שלהם.
מאות מציגים עצמאיים ובתי קולנוע אחרים עברו מפתה לסרטים הקצרים החדשים של מטרו או פרמאונט.
סנט מילא את חוזהו לספק קומדיות אילמות לפתה עד 1929 (אלה, כמו הקומדיות של משפחת סמית', כבר הושלמו לפני שסנט סגר זמנית את אולפנו), והחל ליצור סרטי קולנוע בסוף 1928.
136472 מאקֶה-מאקֶה (שם מלא: 136472 מאקה-מאקה; באנגלית: 136472 Makemake; סמל: ) הוא כוכב לכת ננסי השלישי בגודלו במערכת השמש והוא מוגדר כגוף טרנס-נפטוני באזור חגורת קויפר.
שטח פניו של מאקה-מאקה כ־40% משטח פני פלוטו, מרחקו הממוצע מהשמש כ-46.8 יחידות אסטרונומיות ובהירות נראיתו הנראית 16.7. הוא נקרא על שמו של האל מאקה-מאקה - בורא העולם על פי המיתולוגיה של ילידי אי הפסחא, משום שהכוכב התגלה בסמוך לחג הפסחא.
למאקה-מאקה יש ירח אחד שהתגלה בתצפיות של טלסקופ החלל האבל באפריל 2015, שתוצאותיהן הוכרזו שנה לאחר מכן באפריל 2016. קוטר הירח נאמד בכ-160 ק"מ.
מדידות מדויקות יותר של הירח יאפשרו למדוד בצורה מדויקת את הצפיפות של מאקה-מאקה.
מאקה-מאקה התגלה ב־31 במרץ 2005 על ידי מייקל בראון, צ'אד טרוחיו ודייוויד רבינוביץ.
עם גילויו הוא קיבל את הסימון 2005 FY9, בשלב מאוחר יותר קיבל את המספר האסטרונומי 136472, וב־11 ביוני 2008 הוא קיבל את שמו הנוכחי בהחלטת איגוד האסטרונומיה הבינלאומי ונכנס לרשימת המועמדים לקבלת סיווג של ככוכב לכת ננסי (פלוטואיד).
בחודש יולי 2008 הוחלט לבסוף שהוא אכן עומד בקריטריונים והוא קיבל מעמד של כוכב לכת ננסי.
מאקוֹ (mako) הוא אתר חדשות ישראלי מבית שידורי קשת, אחד משלושת אתרי החדשות המובילים בישראל, לאחר ynet וּוואלה NEWS.
האתר מספק תוכני חדשות, בידור ופנאי במגוון נושאים.
האתר החל לפעול באוקטובר 2008 ומתפרסמות בו כתבות ומאמרים בנושאי חדשות, תרבות, בידור, חופש, מגזין וספורט וכן תוכני וידאו של קשת, של חברת החדשות ושל דסק חדשות עצמאי המופעל על ידי האתר.
נכון להיום, עורך האתר הוא עומר מלכה ומנכ"ל האתר הוא אורי רוזן.
עורך האתר הראשון הוא יובל נתן, עיתונאי ומייסד "מגזין רייטינג".
במאי 2010 רכש האתר פורמט של תוכנית מציאות שהופק ושודר רק באתר, בהנחייתה של רותם סלע.
הפורמט, "חתונת השנה" (Married on Myspace), נרכש מחברת ההפקות אנדמול, אך לא זכה להצלחה והפקתו הופסקה.
בינואר 2015 דיווח האתר כי לראשונה מאז הקמתו הגיע לאיזון תקציבי.
ב-2 בפברואר 2018, נמצא האמן בועז ארד מת בביתו, יממה אחרי פרסום תחקיר באתר על קשר שניהל עם תלמידותיו.
ב-17 בפברואר 2020 פוצל דסק חדשות האקטואליה של מאקו לאתר נפרד, שמפעיל דסק האונליין של חברת החדשות מנווה אילן, ושמו N12. תכנים אלה משולבים באתר מאקו.
בינואר 2021, פורסם בהמקום הכי חם בגיהנום תחקיר ובו נטען שעורכת באתר, שכבר עזבה בעת פרסום התחקיר, התעמרה בעובדים ויצרה סביבת עבודה פוגענית.
בינואר 2022 חויבה חברת שידורי קשת לפצות את אדל בספלוב ב-50,000 ש"ח (ועוד 18,500 ש"ח הוצאות משפט ושכר טרחת עורך דין), לאחר שנפסק שהאתר פגע בפרטיותה כאשר פרסם את דבר הריונה בניגוד לרצונה.
ב-2021 פורסם שאתר makoTV, שאִפשר צפייה בתוכני קשת וחברת החדשות באינטרנט, ייסגר ותחתיו יושק שירות סטרימינג חדש בשם 12+, שכולל בתוכו שיפורים רבים וממשק חדש.
השירות החדש זמין לטלוויזיות חכמות ולסטרימרים מבוססי Apple tvOS ו-Android TV.
השם מאקו הוא הלחם בסיסים מקוצר (קטום) של צמד המילים "מה קורה?", שנכתב בעברית דווקא באות א' (במקום באות ה'), כתעתיק של שם האתר באנגלית – mako.
האות ק' ייצגה את השם של החברה המחזיקה במאקו – קשת – ובגלל זה עוצב סביבה הלוגו של קשת.
מאקו מחזיק ברשת של אתרי תוכן עצמאיים כמו "TVBEE" ו"Fashion Forward", לצד מדורי תוכן כמו "נקסטר", "LIVING" ו"גאווה".
12+ (לשעבר makoTV) הוא שירות Advertising Video on Demand הכולל את התוכניות של קשת 12 ומשמש כפלטפורמת "Second Screen" המיועדת להשלמת קהלים עבור המסך של קשת.
קשת ומאקו מחזיקות בקבוצת עמודים ברשתות החברתיות הכוללת למעלה מ-40 מותגים עם כ-9 מיליון עוקבים, ובהם הישראליות, הישראלים, הפעמון, אמא מדברת עכשיו, וידויים, T5, BOLD ו-TVBEE.
האתר כולל מדורים (לשעבר ערוצי תוכן) ובהם:
מגזין סוף השבוע של mako (מגזין m) – מתפרסם מדי יום חמישי ובחגים ובו כתבות, תחקירים, ראיונות, סיפורים וטורים אישיים.
mako תוכניות – מדור תוכן הכולל חדשות, כתבות ועדכונים על תוכניות קשת 12: רצועת הבוקר ותוכניות הערב והלילה.
mako תרבות – מדור התרבות הרשמי של mako, עוסק בטלוויזיה, בקולנוע, בספרות, באומנות ובעולמות הברנז'ה.
– מתחם הטלוויזיה של האתר, המפעיל גם עמוד פייסבוק עצמאי ומרכז המלצות על סדרות, ביקורות, חדשות על עולם הטלוויזיה וכתבות וידאו.
mako כסף – כתבות ודיווחים פיננסיים מהבורסות, הייטק, פרסום ושיווק, עם טורים אישיים של מומחים בתחום הכלכלה.
mako סלבס – מדור רכילות העוסק בדיווחים שוטפים על סלבריטאים.
mako מוזיקה – מדור המביא את חדשות המוזיקה – סינגלים, הופעות, קליפים, ראיונות, בכורות ואלבומים.
עורכיו עורכים את היטליסט – מצעד המוזיקה הרשמי של ישראל, שהושק ב-2023.
mako אוכל (לשעבר "אוכל טוב") – מדור אוכל העוסק בחדשות בעולם הקולינרי ומכיל מתכוני בישול, uבהם כל מתכוני תוכניות הטלוויזיה המשודרת בערוץ קשת 12, כגון "מאסטר שף", "המטבח המנצח MKR" ו"בייק אוף".
mako הורים – מדור העוסק בכל התחומים הקשורים בהורות, ילדים וזוגיות – מדריכים, טורים, כתבות הנוגעות לפסיכולוגיה חינוכית וכו'.
mako Living – מדור המספק כתבות, מדריכים וטיפים לעיצוב הבית, עיצוב פנים, הום-סטיילינג ועוד.
mako בריאות – מדור העוסק בתזונה נכונה, דיאטה, רפואה משלימה, כושר, מחקרי בריאות וחדשות בתחום.
צבא וביטחון (לשעבר פז"ם) – מדור העוסק בתחומי הצבא.
בעבר פנה בעיקר לקהל המלש"בים, המתגייסים, הסדירניקים והמילואימניקים והתרכז בחוויית שירות הצבאי בצה"ל.
mako HIX – מדור הביזאר, ובו גם גילויים מדעיים, תופעות מעניינות, המצאות משעשעות, חדשות מרגשות ועוד אירועים.
Fashion Forward – אתר אופנה העוסק בטרנדים, קולקציות חדשות והפקות אופנה.
mako דיגיטל (לשעבר NEXTER) – מדור הטכנולוגיה והאינטרנט המספק חדשות מעולם הדיגיטל וסקירות של טלפונים סלולריים, מחשבים, טאבלטים וגאדג'טים.
mako גאווה – מדור הגאווה הראשון שהושק בקרב אתרי הבית בישראל, המספק תוכן, בידור, פנאי וחדשות בנושאים הקשורים ל.
mako חופש – תוכני תיירות, הצעות לטיולים ורשימות המלצות למטייל.
mako ספורט – מדור המספק מבט על עולם הספורט, הכולל חדשות, פרשנויות מקצועיות וטורי דעה על כדורגל, כדורסל וענפים ספורט נוספים.
שיתוף פעולה של mako ואתר ערוץ הספורט.
חדשות טובות – מדור המסקר מעשים טובים, התנדבות וקהילה.
לימודים וקריירה – מדור העוסק בענייני סטודנטים, השכלה, אפיקי קריירה וכולל לוח דרושים בשיתוף פורטל דרושים
mako נשים – כתבות, חדשות וקטעי ווידאו בנושאי אופנה, טיפוח ויופי, סקס ואהבה, בריאות, כושר וחתונות.
mako גברים – כתבות בנושא כסף, אקסטרים, יחסים, זוגיות, סקס, אלכוהול, כושר, קריירה, הימורים וספורט.
מעריב לנוער – המדור הוקם ביולי 2015, במסגרת שיתוף פעולה של mako עם מעריב לנוער.
זהו מגזין הנוער בגרסתו הדיגיטלית, העוסק במערכות יחסים, בידור, מוזיקה, טלוויזיה, מחשבים, קומיקס, רכילות, טורים אישיים ועוד.
הופסקה הפעילות בספטמבר 2020, ובמאי 2021 עבר לפורטל "רשת 13".
מאקה-מאקה הוא אל מרכזי במיתולוגיה הדתית של אי הפסחא.
לפי האמונה מאקה-מאקה הוא יוצר האנושות, אל הפריון והאל הראשי של "כת איש הציפור".
מאקה-מאקה משמש כנושא הציור בפטרוגליפים רבים שברחבי האי.
בשנת 2008 החליט האיגוד האסטרונומי הבינלאומי לקרוא לכוכב לכת ננסי שנמצא ב-2005 בשם מאקה מאקה.
שם זה ניתן לו בגלל שהתגלה בסמיכות לחג הפסחא, ומשום שאשתו של המגלה הייתה בהיריון באותה העת.
מאק 10 הוא שם הבמה של דדריק רוליסון, ראפר אמריקאי ושחקן קולנוע.
רולינסון נולד ב-9 באוגוסט 1971 באינגלווד, קליפורניה.
את קריירת הראפ שלו התחיל בהרכב היפ הופ Westside Connection עד היום הוא חבר בו יחד עם אייס קיוב ו-WC.
מאק 10 הוציא לאור את אלבום הבכורה שלו "Mack 10" בשנת 1995. השיר המפורסם ביותר ממנו הוא 'Westside Slaughterhouse".
את השיר הוא מבצע עם חבריו להרכב ובו הוא לועג לראפר קומון.
זהו שיר דיס שכתבו חברי ההרכב בעקבות השיר שלו 'I Used to Love H.E.R'.
האלבום התברג למקום ה 33 במצעד אלבומי הבילבורד והגיע למעמד של אלבום זהב.
שנה לאחר מכן יצא אלבום הבכורה של ה'ווסט סיד קונקשן' "Bow Down".
האלבום הגיע למקום השני במצעד האלבומים של בילבורד והגיע למעמד של אלבום פלטינה.
האלבום הבא של ההרכב יצא רק 7 שנים מאוחר יותר.
בינתיים 'מאק 10' התמקד בקריירת הסולו שלו ובשנת 1997 הוציא את אלבום הסולו שני שלו, "Based On A True Story".
גם אלבום זה הגיע למעמד של אלבום זהב, ומתארחים בו ראפרים כמו סנופ דוג, אייס קיוב ואי-40.
שנה לאחר מכן יצא האלבום השלישי שלו, 'The Recipe'.
זהו אלבום ראשון דרך חברת התקליטים שלו, 'Hoo-Bangin' Records'.
באלבום התארחו ראפרים כמו ג'רמיין דופרי, מאסטר פי, מיסטיקל, אם סי אייט, אייס קיוב ודאב סי.
גם אלבום הגיע למעמד של אלבום זהב.
בשנת 2000 יצא האלבום 'The Paper Route' שהצליח הרבה פחות מקודמיו.
באותה שנה יצא גם האלבום השני של 'ווסט קוסט קונקשן', 'Terrorist Threats' שהצליח היטב והגיע למעמד של אלבום זהב.
האלבום השביעי של מאק 10, 'Hustla's Handbook' הציל מעט את כבודו כאשר הגיע למקום ה 60 וקיבל דירוג מעט גבוה יותר משלושת אלבומיו הקודמים באתר של 'אול-מיוזיק'.
רוליסון מכר עד כה 2.4 מיליון עותקים מתוך 10 האלבומים שלו (8 אלבומי סולו ו 2 אלבומים עם 'ווסט קוסט קונקשן').
מאקו אייוומאטצ'ו (ביפנית: マコ 岩松; 10 בדצמבר 1933 – 21 ביולי 2006) היה שחקן קולנוע יפני, התפרסם בתפקידיו בסרטים פרל הארבור, קונן הברברי, שבע שנים בטיבט ו"טאקר: האיש והחלום".
היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר בשנת 1966 על תפקידו בסרט " היאנגצה הגועש".
מאקו נולד בעיר קובה מהמרכזיות שבערי יפן, בנו של סופר הילדים טארו יאשימה.
הוריו היגרו לארצות הברית כאשר היה ילד קטן והוא הצטרף אליהם זמן קצר לאחר מלחמת העולם השנייה.
התגייס בשנות החמישים לצבא ארצות הברית.
קיבל אזרחות אמריקאית בשנת 1956. לאחר שהיגר לארצות הברית למד אדריכלות, גילה את כישרון המשחק שלו בזמן שירותו הצבאי ולאחר שחרורו קידם את כישרונו ב"תיאטרון פסדינה" שבעיר פסדינה.
מאקו התחתן עם השחקנית האמריקאית ממוצא יפני שיזוקו הושי ולהן שתי ילדות שפנו גם הן לתחום המשחק, ושלושה נכדים.
את הופעתו הקולנועית הראשונה ערך ב-1959 בסרט המלחמה "מעטים מול רבים".
בשל המחסור בתפקידים ובהצעות עבודה, פתח מאקו ביחד עם עוד שישה אנשים ממוצא אסייתי-אמריקאי את "תיאטרון מזרח מערב" במרתף של כנסייה באזור "טוקיו הקטנה" שבלוס אנג'לס, מאקו נשאר המנהל של התיאטרון עד לשנת 1989.
בשנת 1966 הפך מאקו ליפני השלישי ולאסייתי הרביעי בהיסטוריה שמקבל מועמדות לפרס האוסקר, מאקו הועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו בדרמת המלחמה של רוברט וייז "היאנגצה הגועש".
על תפקידו הועמד גם לפרס גלובוס הזהב.
בסרט גילם את פו האן אשר נבחר על ידי ג'ייק הולמן (סטיב מקווין) לעבוד בחדר המנועים של ספינת המלחמה "סאן פאבלו".
באתה שנה שיחק בקומדיה "תינוק מוזר במשפחה" בהפקת אולפני וולט דיסני.
לאחר המועמדות לפרס האוסקר התעסק מאקו בעיקר בהפקות טלוויזיוניות ובימתיות, הופיע בסרטים כגון "דממה" היפני, "רוצחי עילית" ובמותחן ההרפתקאות "האי שבפסגת העולם".
שיחק בסרטים "עין תחת עין" ו"אגרופים מצחיקים".
היה מועמד לפרס הטוני בשנת 1976 על הופעתו במחזמר של סטיבן סונדהיים "במרומי הפסיפיק", מאקו הופיע גם בגרסה הקולנועית שיצאה ב-1992.
ב-1982 התפרסם בזכות תפקידו כמכשף אקירו והמספר בסרט הקאלט של ג'ון מיליוס "קונן הברברי", מאקו גילם אותה דמות בסרט ההמשך "קונן המשמיד".
הופעה נוספת של מאקו הייתה בדרמה הביוגרפית של פרנסיס פורד קופולה "טאקר: האיש והחלום", בה שיחק את ג'ימי סאקויאמה.
בשנות ה-90 הופיע בעיקר בתפקידים משניים בסרטים: "רובוקופ 3" בתור קנאמיטצ'ו, "צמד בלתי מנוצח" בתור מר לי,"שמש עולה" בתור יושידה סאן, "פרימן", "איש הנצח 3: המכשף" בתור נקאנו ו"שבע שנים בטיבט" של ז'אן-ז'אק אנו בתור הדיפלומט הטיבטי קונגו טסארונג.
גילם בשנת 2001 את דמותו הביוגרפית של מפקד הצי הקיסרי היפני האדמירל איסורוקו יממוטו, שהגה את המתקפה על פרל הארבור במלודרמה המלחמתית של מייקל ביי "פרל הארבור".
ב-2003 הופיע בקומדיית הפעולה "נזיר חסין אש" בתור מר קוז'ימה בעל בית הקולנוע בו מתגורר קאר (שון ויליאם סקוט), הופיע בתפקיד קטן בדרמה הספרותית "זכרונותיה של גיישה".
תפקידו הקולנועי האחרון של מאקו היה ב-2005 בסרט "כלובים".
מאקו דיבב את קולו של השד אקו, האויב הראשי בסדרת האנימציה הפופולרית "סמוראי ג'ק".
מאקו נפטר בשנת 2006 ממחלת סרטן הוושט כשהוא בן 72.
מאקו השתתף בסדרה אווטאר: כשף האוויר האחרון בתפקיד אירו, ונפטר במהלך דיבוב העונה השנייה.
לזכרו הוקדש קטע קצר, בפרק "מעשיות בה־סינג־סה", שבו דוד אירו שר את השיר leaves from the vine, ובסיום השיר, היה כתוב לזכר מאקו .
בנוסף שאירו היה בכלא, הדמות שמרה על שתיקה לזכר מאקו.
בנוסף, אחת הדמויות הראשיות בסדרת ההמשך, האגדה של קורה קרויה על שמו.
יום לפני פטירתו פורסם שמאקו יככב בסרט האנימציה הממוחשבת "צבי הנינג'ה".
מאקו הספיק לדבב את דמותו של מאסטר ספלינטר לפני מותו, והסרט הוקדש לזכרו.
מאקו הספיק גם להצטלם למותחן הערפדים "רייס-צייד-הדמים" שיצא לאקרנים בשנה שלאחר מכן.
על שמו של מאקו מונח כוכב מצלמת הזהב בשדרת הכוכבים של הוליווד, והוא הונצח בטקס זיכרון שנתי במסגרת פרס האוסקר בשנת 2007.
מאקו (בהונגרית: Makó, ברומנית: Macău, ביידיש: מאַקאָוו) היא עיר בדרום מזרח הונגריה, במרחק 20 קילומטרים מהגבול עם רומניה.
את העיר חוצה הדרך האירופאית E68, היוצאת מסגד ומגיעה לברשוב.
מאקו שוכנת על גדת נהר המורש, במחוז צ'ונגראד-צ'נאד ואוכלוסייתה הונגרית ברובה.
בעיר יש כמות קטנה של תושבים שאינם הונגרים, 0,8% צוענים, 0,3% גרמנים, 0,3% רומנים, 0,2% סלובקים ו-0,1% סרבים.
יהודים החלו להתיישב במאקו במאה ה-18, וב-1740 הוקצה למגוריהם רובע מיוחד.
בשנת 1895 נבנה בית כנסת חדש.
בימי זוהרה נמנו בקהילה היהודית אלפים, אשר ניהלו בה חיים יהודיים תוססים.
אף היו מי שכינוה אז "ירושלים של הונגריה".
הרב הראשון של הקהילה היה הרב יהודה בן אברהם הלוי (שכיהן בשנים 1778–1824), ויורשו היה הרב שלמה זלמן אולמן (שכיהן בשנים 1826–1863).
הרב אולמן חיבר את "יריעות שלמה" (וינה, 1854), שמכיל פירושים על חלקים מהיורה דעה.
הרב אולמן נטמן בבית החיים במאקאווא.
מבין רבני הקהילה היה רבי אברהם יוסף גרינוואלד בנו של רבי משה גרינוולד אב"ד חוסט שכיהן במאקאווא עד פטירת אביו בשנת תר"ע ועבר לחוסט כדי למלא את מקום אביו.
רבי משה פארהאנד הגיע למאקאווא לכהן כאב"ד העיר בשנת תרע"ד.
הרב פארהאנד הגיע מנייטרא שם כיהן כרב ור"מ.
הוא חיבר את הספר "אוהל משה" על התורה ועל חושן משפט.
הרב פארהאנד נפטר בבית החולים היהודי בפעסט שבוע לפני גירוש יהודי מאקאווא מהעיר, והוא הובא לאחר מאמצים רבים למאקאווא ונטמן בבית החיים האורתודוקסי בעיר.
יורשו היה נכדו רבי משה נתן נטע לעמבערגער שניהל את הקהילה בשנות השואה ולאחריה, ושהה עמם בגטו סגד, במחנה ברגן-בלזן ובמחנה טרזיינשטט, שם השתחרר.
אחרי השואה הקים את הקהילה מחדש וייסד תלמוד התורה וישיבה, עד תחילת תקופת הקומוניזם אז עלו רוב חברי הקהילה לארץ ישראל או היגרו לארצות הברית.
הרב משה נתן נטע לעמבערגער עלה ארצה, וייסד את ישיבת נחלת משה מאקאווא בכפר אתא, בה כיהן כראש הישיבה עד לפטירתו.
בקהילה הניאלוגית כיהן חנוך פישר (1864–1896).
פישר שילב גרמנית ומאוחר יותר גם הונגרית בדרשותיו.
יהודי מאקו, בדומה לקהילות אחרות היו בעלי מגוון השקפות עולם.
היו בהם דתיים רגילים, נאלוגים, חסידים, משכילים, ציונים, קומוניסטים, הבונדיסטים ושאר זרמים.
יהודי מאקו, המעטים ששרדו את השואה ושבו אל בתיהם, נפגעו בפרעות אנטישמיות בשנת 1946.
במאקו התקיים בית ספר יהודי (שבה כיהן כמורה מרקוס שטיינהארדט כ-40 שנה) שהוקם בשנת 1851, חברה קדישא שנוסדה בשנת 1747, ארגון נשים יהודיות, קרן מלגות המסייעת לסטודנטים יהודים, וכן בית חולים לנשים יהודיות.
היו בעיר שלושה בתי קברות יהודיים, ויש עדות לבית קברות עתיק נוסף שמשמש כיום כגן ציבורי.
הראשון הוא ברחוב קאשיט, שם נמצא קבר הקדוש ממאקאווא רבי דוד שנהרג על קידוש השם בשנת תקל"א; השני ברחוב הארשפא שם נטמן הרב ראבינשטיין מתלמידי החוזה מלובלין, ורבני העיר; והשלישי הוא מחוץ לעיר, לשם הועבר בגלל שיטפון נהר מורש.
הוא נחלק לשני חלקים, אורתודוקסי ונאולוגי.
נמצא שם קבר של רב העיר הרב שלמה זלמן אולמן והאוהל על ציון רבי משה פארהאנד ובני משפחתו; רבי אברהם ברוך בעלז; מייסד הקהילה האורתודוקסי רבי יוסף וועבער ותלמידי חכמים נוספים.
ג'וזף פוליצר (1847 – 1911) היה עיתונאי, עורך ומוציא לאור, יהודי-הונגרי-אמריקאי וכן פוליטיקאי וחבר בית הנבחרים אמריקאי.
אנטל פליישר (1889 – 1945) היה מנצח, מורה, מלחין, מורה למוזיקה יהודי-הונגרי.
אמיל מקאי במקור פישר (1870 – 1901) היה משורר, מחזאי יהודי-הונגרי, עיתונאי, מתרגם.
משה אליהו גונדה (1910 – תל אביב 1985) היה היסטוריון, סופר ואיש חינוך הונגרי-ישראלי.
ג'רג' קצ'קמטי (1901 – אושוויץ, יולי 1944) היה סופר ועיתונאי יהודי-הונגרי.
פטר אדלר (1910 – 1983) היה רופא שיניים הונגרי-יהודי, פרופסור באוניברסיטה, דוקטור לרפואה (1957).
הרב קלמן ובר רב העיר פיישטיאני בסלובקיה וחבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל, כונה נשיא המדינה החרדי.
אמיל סלאי (במקור שוורץ 1874 – מחנה הריכוז אושוויץ, יוני 1944) היה עורך דין יהודי-הונגרי, סופר, מתרגם ספרותי.
פאל ברדוש (1936 – 2017) היה סופר יהודי-הונגרי, מרצה בכיר באוניברסיטה (1959–1972), עובד בכיר של רדיו ההונגרי, הדרמטורג של תיאטרון הרדיו.
ינה הורביץ (1877 – 1949) היה עיתונאי יהודי-הונגרי, פוליטיקאי, קומיסר עם במועצת השלטון המהפכנית, למעשה ממשלת הונגריה (הו') ברפובליקה הסובייטית ההונגרית.
מאקטאק או מוקטוק (Muktuk - מוכּטוךּ) הוא מאכל אינואיטי מסורתי העשוי מעור קפוא של לווייתנאים.
המאכל עשוי לרוב מעור לווייתן קשות ראש או לבנתן לבן (בלוגה) אף שלעיתים נעשה שימוש בעור חדשן (נארוואל).
העור אינו מבושל ונאכל כשהוא נא אך קפוא, ולעיתים העור נאכל ברוטב סויה.
לפי גרסה אחרת, העור מטוגן בבלילה.
מאכל זה משמש מקור לוויטמין C עבור האינואיטים.
מאקאי היא עיר על חופה המזרחי של מדינת קווינסלנד שבאוסטרליה.
העיר שוכנת במרחק של 970 ק"מ מצפון לבירת המדינה בריזביין על גדות נהר פיוניר (Pioneer).
מאקאי מכונה "בירת הסוכר" של אוסטרליה עקב העובדה שהאזור בו היא שוכנת מייצר יותר משליש מתפוקת קנה הסוכר של אוסטרליה.
אוכלוסיית העיר מנתה 74,219 תושבים במפקד 2011.
האירופאי הראשון שביקר באזור היה ג'יימס קוק שהגיע למקום ב-1770. ההתיישבות המעשית הראשונה החלה ב-1860 על ידי קבוצת חוואים בראשות ג'ון מאקאי שהקימה שם חווה לגידול בקר.
ב-1865 ניטע באזור מטע קני הסוכר הראשון ומועצת העיירה הוקמה ב-1875. ב-1903 הוכרזה מאקאי כעיר.
ב-1918 הכתה סופת ציקלון חזקה את העיר שגרמה לנזקים ולהרוגים שאליהם נוספו אנשים שמתו עקב מגפת דבר.
ב-1943 אירע במאקאי אסון התעופה הגדול ביותר בתולדות אוסטרליה.
בהתרסקות מטוס B-17 מבצר מעופף שהמריא משדה התעופה של העיר, נהרגו 40 מתוך 41 אנשי הצוות שהיו על סיפונו.
בפברואר 1958 אירע בעיר אחד מהשיטפונות החזקים ביותר בתולדות אוסטרליה.
878 מ"מ גשם שירדו תוך 24 שעות הציפו את רובה של העיר.
תושבים חולצו מגגות הבתים ונלקחו למרכזי סיוע חרום.
בפברואר 2008, בדיוק 50 שנה לאחר השיטפון הקודם, נפגעה מאקאי שוב משיטפון שהחריב את העיר.
מעל 600 מ"מ גשם ירדו תוך 6 שעות וכ-2,000 בתים נחרבו או ניזוקו.
במרץ 2010 הכתה סופת ציקלון באזור.
מעל 60,000 בתים נותקו מזרם החשמל וכן נפגעה רשת הטלפונים.
בעבר הייתה ידועה מאקאי כבירת הסוכר של אוסטרליה עקב מטעי קנה הסוכר שבסביבתה שהם מקור האספקה הראשי של הסוכר לתצרוכת מקומית וליצוא.
אך מאז תחילת המאה ה-21 פינתה תעשיית הסוכר את הבכורה לטובת ענף כריית הפחם.
34 מכרות פחם באזור מספקים 100 מיליוני טונות פחם בשנה.
תעשיית הסוכר החלה באמצע המאה ה-19 כאשר ניטעו מטעים קטנים של קנה סוכר כשבצמוד לכל אחד מהם הוקמה טחנה לריסוק קני הסוכר.
בהמשך הוקמו קואופרטיבים שניהלו את גידול קנה הסוכר ועיבודו.
במהלך המאה ה-20 נסגרו רוב רובן של טחנות עיבוד קנה הסוכר עד שנותרו רק שלוש טחנות.
בשנים האחרונות שטחי גידול קנה הסוכר באזור משתרעים על פני 860 קמ"ר והם מייצרים 6.5 מיליוני טונות של קנה סוכר בשנה.
מיבול זה מופקים כל שנה כ-850,000 טונות של סוכר ו-180,000 טונות של מוצרי לוואי.
נמל מאקאי משמש כשער ליצוא התוצרת ברחבי העולם.
באופן יחסי לאזורים אחרים בקווינסלנד תעשיית התיירות במאקאי קטנה יחסית ועדיין נמצאת בתהליך התפתחות.
זאת למרות היותה קרובה לאתרי טבע כמו פארקים לאומיים ולשונית המחסום הגדולה.
מספר התיירים הפוקדים את העיר ואת סביבתה עומד על 685,000 תיירים בשנה.
מספר הלינות במלונות העיר עומד על 2.7 מיליון בשנה, גידול של מיליון לינות ביחס לשנת 2000.
מאקוקו היא עיר בגבון ובירת מחוז אוגואה-איווינדו, כ-370 ק"מ מזרחית לליברוויל, בירת המדינה.
גובהה של העיר הוא 308 מטרים ואוכלוסייתה בשנת 2004 עמדה על כ-16,600 תושבים.
העיר שוכנת על הנהר וסמוכה לפארק הלאומי איווינדו.
היא התפתחה סביב כריית עפרת ברזל; תוכניות להמשך כריית עופרת הברזל מתמקדות, נכון ל-2024, באזור שנמצא צפון-מזרחית לעיר, באזור "בלינגה", ליד הגבול עם קמרון והרפובליקה של קונגו.
תוכניות לבניית מסילת רכבת שתחבר את בלינגה לחוף דרך מקוקו החלו להילמד כבר בשנות ה-60 של המאה ה-20, ועדיין קיימות.
סניף של הרכבת הטרנס-גבונית תוכנן במקור כדי לסיים את בניית העיר, אך תוכנית זו ננטשה, כנראה מסיבות פוליטיות.
בעיר נמל תעופה אחד, נמל התעופה של מאקוקו.
מאקוטו שינקאי (ביפנית: 新海 誠; נולד ב-9 בפברואר 1973) הוא במאי, תסריטאי ואנימטור יפני של סרטי אנימה, המכונה לפעמים "הייאו מיאזאקי החדש".
לשינקאי סגנון אנימציה ייחודי, המתאפיין בתשומת לב רבה לפרטים ובפלטת-צבעים אופיינית.
בין סרטיו הידועים ביותר ניתן למנות את חמישה סנטימטרים לשנייה ואת השם שלך, כאשר האחרון הפך ב-16 בינואר 2017 לסרט האנימה המצליח ביותר כלכלית אי פעם.
ברוב ככל סרטיו של שינקאי, ישנו מוטיב חוזר של "אהבה ממרחק": מוטיב זה בולט ביותר בסרט "חמישה סנטימטרים לשנייה", שעוסק בקושי הרגשי שחווה הדמות הראשית, נער בשם טקאקי, כאשר מעבר דירה לחלק מרוחק של יפן מונע ממנו להיפגש עם אקארי (עמיתתו לכיתה), אותה הוא אוהב.
שינקאי נולד בעיירה קומי שבמחוז נאגנו, ולמד ספרות יפנית באוניברסיטת צ'והו שבטוקיו.
בזמן שעבד כמעצב גרפי בחברת משחקי המחשב Falcom, פרסם שינקאי סרט שחור-לבן קצר של 5 דקות בשם "היא והחתול שלה" (Kanojo to kanojo no neko), שבו תוארו חלקים מחייה של בחורה צעירה מנקודת המבט של החתול שלה.
הסרט זכה לביקורות אוהדות, וקיבל את פרס האנימציה הממוחשבת של עמותת DoGA לשנת2000. שינקאי החל בשלב זה לשקול מעבר לתעשיית האנימה.
הסרט הבא בבימויו, היה קולו של כוכב (Hoshi no koe) - סרט באורך 25 דקות, בו מסופר על נער ונערה, הנאלצים להיפרד לאחר שהנערה נשלחת להילחם כנגד חייזרים.
בשנת 2001, שינקאי פרש מחברת Falcom, והחל לעבוד על סרטו הראשון באורך מלא.
בשנת 2004 יצא לאקרנים ביפן סרטו בן 90 הדקות של שינקאי, בשם "מעבר לעננים, המקום המובטח" (Kumo no mukô, yakusoku no basho).
זהו סרט מציאות חלופית, שבו יפן חולקה בין ארצות הברית לבין ברית המועצות, כאשר האי הצפוני ביותר, הוקאידו, נמצא בשליטת ברית המועצות ואילו שאר יפן נתונה תחת שלטון ארצות הברית.
השלטונות בהוקאידו בנו מגדל זכוכית ענק, שמטרתו לא ידועה ומעורר חששות בדרום.
עלילתו של הסרט עוסקת בשני נערים החיים בחלקה הדרומי של יפן, ומתכננים להגיע בעזרת מטוס למגדל הזכוכית.
סרטו הבא של שינקאי, "חמישה סנטימטרים לשנייה" (Byousoku 5 Centimeter), שיצא ב-2007, מורכב משלושה חלקים המקושרים זה לזה, ועוסקים בטקאקי ואקארי, שני תלמידים שהתאהבו אך מתרחקים עם הזמן זה מזה, פיזית ורגשית.
לאחר סיום ההפקה של הסרט, שינקאי נפש במשך כשנה בלונדון, וב-2009 חזר ליפן והתחיל לעבוד על סרטו הבא, "הילדים שרודפים אחרי כוכבים" (Hoshi wo Ou Kodomo), שיצא לאור ב-2011. עלילתו של הסרט עוסקת בנערה בשם אסונה ובמורה שלה, ריוג'י מוראסאקי.
שניהם יורדים אל עולם תת-קרקעי בשם אגארתה על-מנת להגיע ממנו לעולם המתים ולהחזיר לחיים את שון, נער בו אסונה התאהבה, ואת אשתו של מוראסאקי.
בשנת 2013 יצא לאקרנים סרטו של שינקאי "גן המילים" (Kotonoha no Niwa) שעלילתו עסקה בנער ובאישה בת 27, המתאהבים זה בזה.
בשנת 2016 יצא לאקרנים סרט של שינקאי "השם שלך" (Kimi no na wa) בו מתוארים חייהם של מיצוהא, נערה המתגוררת בכפר איטומורי, וטאקי, נער הגר בטוקיו, שמסיבה לא ידועה מחליפים גופים זה עם זה; ובהופעתו של כוכב שביט בשמי יפן, המשנה את חייהם.
"השם שלך" זכה לשבחי הביקורות ולהצלחה כלכלית עצומה, ונחשב לסרט האנימה הרווחי ביותר בכל הזמנים; הסרט זכה בארבעה פרסי האקדמיה היפנית, והיה מועמד לפרס אנני ולפרס אוסקר.
סרטו הבא של מאקוטו שינקאי, "ילדת מזג האוויר" (Tenki no ko) יצא להקרנה ב-קיץ 2019, ועוסק בנערה שיכולה לשלוט במזג האוויר.
ב 2022 יצא סרטו החדש "סוזומה" (Suzume no Tojimari, "סגירת הדלתות של סוזומה") שהיה מועמד בפסטיבל הסרטים בברלין, סרט האנימה היחיד שהגיע לפסטיבל זה מאז "המסע המופלא" של מיאזאקי ב 2002.
מעבר לעננים, המקום המובטח (2004)
הילדים שרודפים אחרי כוכבים (2011)
She and Her Cat (1999, "היא והחתול שלה")
דארקה נו מנאזאשי (2013, "המבט של מישהו")
מאקו קומורה (ביפנית: 小室 眞子, בעבר מאקו, נסיכת אקישינו – 眞子内親王; נולדה ב-23 באוקטובר 1991) היא בתם הבכורה של פומיהיטו, נסיך אקישינו וקיקו, נסיכת אקישינו.
היא נכדתו המבוגרת ביותר של אקיהיטו, קיסר יפן.
הנסיכה מאקו נולדה ב-23 באוקטובר 1991 בבית החולים של הארמון הקיסרי ברובע צ'יודה שבטוקיו.
היא בתם הבכורה של פומיהיטו, נסיך אקישינו וקיקו, נסיכת אקישינו, ולפיכך נכדתם הבכורה של אקיהיטו, קיסר יפן ומיצ'יקו, קיסרית יפן.
יש לה אחות קטנה בשם קאקו ואח קטן בשם היסאהיטו.
היא התחנכה בבית ספר ובתיכון של גאקושין, ובמהלך חודש אחד בשנת 2010 נשלחה לאוניברסיטת דבלין באירלנד כדי ללמוד אנגלית.
במהלך תקופה זו הייתה לה פגישה לא רשמית עם נשיאת אירלנד מארי מקאליס, והיא אף ביקרה בצפון אירלנד.
לאחר מכן למדה מאקו מורשת תרבותית ואמנות באוניברסיטה הבינלאומית הנוצרית במיטקה שבטוקיו, ובין ספטמבר 2012 למאי 2013 היא למדה היסטוריה של האמנות באוניברסיטת אדינבורו.
ב-26 במרץ 2014 השלימה תואר ראשון.
ב-17 בספטמבר של אותה שנה היא עברה לבריטניה, ובמשך שנה למדה לימודי מוזאונים וגלריה באוניברסיטת לסטר.
בינואר 2016 היא השלימה תואר שני.
מאקו הפכה לפופולרית מאוד באינטרנט לאחר שב-2004 הופיעו בטלוויזיה היפנית תמונות שלה לבושה בבגדי מלח.
בעקבות כך, הופיעו באינטרנט איורי חיקוי רבים, ומאגרי תמונות שלמים שלה.
סרטון פאנארט שלה אשר התפרסם באתר הפופולרי Niconico, זכה ליותר מ-340,000 צפיות ו-86,000 תגובות.
מהמשפחה הקיסרית נמסר כי הם אינם יודעים כיצד לטפל בתופעה זו, שכן הם אינם רואים שום סימני השמצות או עלבונות נגד המשפחה הקיסרית.
ב-2006 היא השתתפה לראשונה יחד עם אביה בטקס דתי במקדש איסה.
בשנת 2011 היא קיבלה מסבה את אות מסדר הכתר היקר.
מאז היא משתתפת באירועים רשמיים כחברה בוגרת במשפחה הקיסרית.
ביולי של אותה שנה, התנדבה בזהות בדויה לסייע לנפגעי רעידת האדמה והצונמי בסנדאי.
כיום היא עובדת כחוקרת במוזיאון האוניברסיטה של טוקיו.
ב-17 במאי 2017 הודיעה מאקו על אירוסיה לקיי קוֹמוּרוֹ – עורך דין אשר אותו הכירה במהלך לימודיה באוניברסיטה הבינלאומית הנוצרית בטוקיו.
מאקו הציגה את קומורו בפני הוריה והזוג קיבל את ברכתם.
מאוחר יותר אושרו האירוסין בידי הקיסר עצמו.
ב-3 בספטמבר נערכה מסיבת עיתונאים, אשר בה סיפרו הזוג כיצד הכירו.
סוכן משק הבית הקיסרי שיניצ'ירו יממוטו הודיע כי "קיי קומורו הוא שותף מתאים ומצוין לנישואין עבור הוד מעלתה הנסיכה מאקו, והודעת האירוסין הרשמית שניתנה היום היא רגע משמח לכולנו".
חרף העובדה שגם אביה וגם סבה של מאקו נישאו בנישואים מורגנטיים, הרי שעל פי החוק היפני נאלצה מאקו לוותר על מעמדה תאריה וזכותם של בניה לרשת את הכתר, כיוון שקומורו הוא פשוט עם.
מאקו הודתה ש"הייתי מודעת מגיל צעיר שאוותר ביום מן הימים על מעמדי כדי להתחתן".
החתונה הייתה אמורה להתקיים בנובמבר 2018, אך היא נדחתה לאחר דיווחים בתקשורת על סכסוך כספי בין אמו של קומורו לבין ארוסה לשעבר.
על פי הדיווחים, הארוס תבע ממנה סכום של מעל 4 מיליון יין (36,000 דולר), אשר חלק ממנו שימש כדי לממן את שכר הלימוד של קומורו.
מאקו וקומורו נישאו לבסוף בטקס אזרחי ב-26 באוקטובר 2021. מאקו סרבה לקבל את המענק המסורתי בסך 140 מיליון יין (1.3 מיליון דולר) שניתן בידי ממשלת יפן לנשים שעזבו את המשפחה הקיסרית.
מאקו ובעלה הודיעו כי ברצונם לעבור לארצות הברית, אולם בזמן שחיכו לוויזה, נאסר על מאקו, לפי חוקי המשפחה הקיסרית, להתגורר ברובע הקיסרי של טוקיו.
אי לכך, היא ובעלה עברו להתגורר ברובע שיבויה.
קיי פתר את הסכסוך הכספי בין אמו לארוסה לשעבר בנובמבר 2021, ושילם לארוס לשעבר סכום כסף לא ידוע כדי לסגור את החוב.
בני הזוג עזבו לניו יורק זמן קצר לאחר מכן.
באוקטובר 2022 עבר קיי את מבחן לשכת עורכי הדין של ניו יורק, והחל לעבוד כעורך דין ב-2023.
עם לידתה קיבלה מאקו את התואר .
שעליו ויתרה באוקטובר 2021 בשל נישואיה לפשוט עם.
מאק הארל היה זמר בריטון אופראי וקונצרטי אמריקאי, שנחשב לאחד מגדולי זמרי הליד ילידי אמריקה בדורו.
הארל נולד בסלסט, טקסס, לאסברי מאק קנדרי ומולי הארל.
הוא היה הצעיר בארבעה ילדים, שני אחים ואחות.
הוא גדל ולמד בגרינוויל, טקסס.
החל בגיל 10 למד נגינה בכינור והמשיך בכך 12 שנים.
הארל למד כינור באוניברסיטת אוקלהומה סיטי.
בהמשך זכה במלגה ללימודים במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, שם למד כינור אצל עמנואל צטלין.
הוא הכיר את אשתו, הכנרת מרג'ורי פולטון, כשהיו שניהם סטודנטים במכון קרטיס.
שם גם התגלתה איכות קול הבס שלו, והוא עבר מקרטיס לבית הספר ג'וליארד ללמוד זמרה אצל אנה א.
שון-רנה (1942-1864), שהייתה תלמידה של פולין גארסיה-ויארדו ומנואל גארסיה.
הארל סבר, שניסיונו בלימודי מוזיקה ככנר עשה אותו לזמר טוב מכפי שהיה עשוי להיות בלעדיהם.
ב-1939 התפרסם ספרו של הארל, "שעת הקודש של השירה: אוסף של שירי קודש לקול סולו המתאימים לטקסי התפילה של מדע הנצרות", בהוצאת המוזיקה קרל פישר.
הארל הופיע לראשונה בבית העירייה של ניו יורק בשירת רסיטל של אריות אופראיות ולידר בשנת 1938. באותה שנה זכה בתחרות "אודיציה לאר" של מטרופוליטן אופרה (שקדמה לאודיציות המועצה הלאומית), זכייה שבעקבותיה הציע לו הטנור אדוארד ג'ונסון חוזה עם הלהקה.
הופעת הבכורה המקצועית של הארל באופרה הייתה המטרופוליטן ב-16 בדצמבר 1939 בתפקיד "בּיטֶרוֹֹלְף" בטנהויזר של ריכרד וגנר.
בשנת 1944 הופיע בהצגת הבכורה של "אודה לנפוליאון בונפרטה" מאת ארנולד שנברג (1942) לקריין, תזמורת מיתרים ופסנתר.
הארל ביצע תפקידים עם מספר רב של להקות אופרה אחרות.
ב-1940 שר בתפקיד "אלפיו" באבירות כפרית של פייטרו מסקאני ובתפקיד "פורד" בפלסטף של ורדי בשיקגו.
בספטמבר 1945 הופיע הארל לראשונה עם האופרה של סן פרנסיסקו בתפקיד "אסקמיו" בכרמן.
הוא שר עוד כמה תפקידים עם להקה זו בעונת 1946-1945, בהם המפקח באביר הוורד של ריכרד שטראוס, "דאפרטוטו" בסיפורי הופמן של אופנבך, "פרננדו" בפידליו של בטהובן, "ז'רמון", "מרצ'לו" בלה בוהם של פוצ'יני, "ראמירו" ב"שעה הספרדית" של מוריס ראוול ו"סילביו" בליצנים מאת רוג'רו ליאונקוואלו, ועוד.
ב-1952 גילם את כריסטופר קולומבוס בבכורה האמריקאית של "כריסטוף קולומב" מאת דריוס מיו בקרנגי הול.
ב-1955 גילם את "אולין בליץ'" בבכורה העולמית של "סוזנה" מאת קרלייל פלויד באוניברסיטה של פלורידה מול פיליס קרטין בתפקיד הגיבורה.
ב-1956 שיחק בתפקיד "שאול" בבכורה האמריקאית של "דוד" של מיו בהוליווד בול, מול הרווה נלי.
בשנת 1954 נולד בנו, שיהיה לצ'לן הנודע לין הארל.
משנת 1945 עד 1956 לימד הארל פיתוח קול בבית הספר ג'וליארדומ-1957 מעד 1960 לימד בסאות'רן מתודיסט יוניברסיטי.
ב-1954 החליף את וולטר פפקה כמנהל פסטיבל המוזיקה של אספן, משרה בה נשאר עד מותו ב-1960. בין תלמידיו הזמרים ויליאם בלנקנשיפ, מייקל טרימבל ובארי מקדניאל.
הארל מת בדאלאס, טקסס, בגיל 50.
ויליאם מקללן "מאק" ת'ורנברי הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-13 של מדינת טקסס, ברציפות מאז 1995 ועד 2021. בתחומי המחוז כ-41 ממחוזות טקסס.
מחוז קונגרס זה נחשב למחוז הקונגרס רפובליקני ביותר בארצות הברית לפי מסד הנתונים הפוליטי "מַפְתֵּחַ ההצבעות המפלגתי קוק" (Cook Partisan Voting Index).
ת'ורנברי נולד בעיר קליירדון שבצפון טקסס.
משפחתו של ת'ורנברי השתקעה בצפון טקסס כבר לפני מאות שנים, עם מעברו של אחד מסבי-סביו, יוצא צבא האיחוד, לאזור מחוז קליי.
בבעלות משפחתו חווה חקלאית במחוז מאז 1881. לת'ורנברי תואר ראשון בהיסטוריה מאוניברסיטת טקסס טק שבלאבק.
לאחר מכן השלים לימודי התואר שני במשפטים באוניברסיטת טקסס באוסטין.
בראשית קריירתו הציבורית עבד עבור שני חברי קונגרס רפובליקנים מטקסס, טום לפלר ולארי קומסט, וכסגן עוזר מזכיר המדינה של ארצות הברית לענייני חקיקה בממשלו של הנשיא רונלד רייגן.
לאחר שירותו בממשל רייגן חבר לאחיו בעבודתו החקלאית בחווה המשפחתית.
ת'ורנברי התמחה בעריכת דין באמרילו.
בבחירות אמצע הכהונה ב-1994 ניצח את חבר הקונגרס הדמוקרטי ביל סרפליוס ונבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית, כחלק מ.
ת'ורנברי זכה ב-79,416 קולות (כ-55 אחוזים מקולות הבוחרים) לעומת 44% שגרף סרפליוס.
בבחירות לקונגרס שנתיים קודם לכן שאופיינו באחוז הצבעה גבוה יותר יחסית לזה שנרשם ב-1994, סרפליוס קיבל כמעט כפול מהקולות שגרף בהן בשנה זו.
מחוז הקונגרס ה-13 של טקסס היה מאז ומתמיד יחסית שמרן, אך למעשה היה מעט פחו רפובליקני באיחוד מחוזות הבחירה של שנות ה-90 של המאה ה-20. מסיבה זו, ניצחונו של ת'ורנברי נחשב למהפך.
ת'ורנברי היה יושב ראש ועדת הכוחות המזוינים של בית הנבחרים בשנים 2015–2019, ובכך נעשה לטקסני הראשון הן מהמפלגה הרפובליקנית והן מהמפלגה הרפובליקנית למלא תפקיד זה.
הוועדה מפקחת על הפנטגון, על כל הכוחות המזוינים של ארצות הברית ועל כל סוכנויות קהילת המודיעין האמריקאית, כולל על תקציבי הביטחון.
עם זאת, הגעתו של ת'ורנברי אל הישיבה בראשות הוועדה קדם הפסד לבאק מקאון, נציג מחוז הקונגרס ה-26 של קליפורניה.
בתקופת כהונתו של מקאון, ת'ורנברי היה סגן יושב ראש הוועדה עד שנבחר ליו"ר לקראת כינוס הקונגרס ה-114 של ארצות הברית.
בתפקיד יושב הראש הוא הוביל רפורמה נרחבת במדיניות הרכש של מחלקת ההגנה, יוזמה שזכתה לתמיכה משני צדי המתרס של המפה הפוליטית.
ב-2010 מתח ביקורת על עסקת הנשק שרקם הנשיא ברק אובמה עם ממשלת רוסיה בשל העובדה שהיא מונעת שימוש בנשק גרעיני נגד מדיניות ללא נשק גרעיני, אם כי הוביל עמדות מעט פרגמטיות מאשר בעלי עמדה נציות בענייני ביטחון לאומי.
בשנת 2007 לדוגמה, הוא היה חבר בוועדה דו-מפלגתית שגיבשה המלצות לניצחון במלחמת עיראק הן בגישות קטלניות ובגישות שאינן קטלניות, למשל סיוע בינלאומי ודיפלומטיה.