tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המכון נוסד על-די הרב שלמה בן אברהם ז"ל ושוכן בגבעת שאול בירושלים.
מכון משנת הרמב"ם – עמותת מכון משנת הרמב"ם (מכון מש"ה בראשי תיבות) היא עמותה המקדמת את חקר משנת הרמב"ם וחקר יהדות תימן.
המכון עוסק, חוקר ומוציא ספרים הנוגעים בהלכה, הגות, מנהגי תימן, משפט עברי, כולם ברוח משנת הרמב"ם.
כמו כן, המכון מוציא ספרים עתיקים שטרם ראו אור, ביניהם מאור האפלה, מדרש הביאור, פירושים עתיקים על חמש המגילות ועוד.
המכון נמצא כיום בקריית אונו, והרב רצון ערוסי, תלמידו של הרב יוסף קאפח, הוא נשיא העמותה.
יוסף פרחי מכהן כיושב ראש העמותה.
עיקר עיסוקו של המכון הוא בספרים ובחיבורים העוסקים במשנת הרמב"ם, חלק מרכזי מהם, נכתבו בערבית ותורגמו על ידי הרב יוסף קאפח.
כמו כן, המכון הוציא ספרים רבים של ראשוני ספרד.
גולת הכותרת של המכון, הוא מחקרו המרכזי של הרב קאפח, משנה תורה לרמב"ם, שיצא על פי כתבי יד עתיקים מתימן, ב-24 כרכים.
הסדרה שכללה אוסף פירושים מכשלוש מאות מפרשים שונים, רוכזה ובוארה על ידי הרב קאפח, בצמוד להלכות שכתב הרמב"ם.
במסגרת המכון הוצאו מספר רב של ספרים של רב סעדיה גאון.
ביניהם, הנבחר באמונות ובדעות, פירושו לתורה, ופירושיו לחמש מגילות, איוב, משלי, תהילים ודניאל.
כמו כן, יצאו הספרים "הכוזרי", "תורת חובות הלבבות", "ספר האמיתיות" ועוד.
כיום המכון עוסק, בנוסף, בהפצת תורתו של הרב קאפח.
בין היתר, המכון הוציא עשרות דיסקים המכילים שיעורים של הרב קאפח, במורה הנבוכים, הקדמות הרמב"ם למשנה, שמונה פרקים, הנבחר באמונות ובדעות, ועוד.
כמו כן, המכון מוציא כתב עת, "מסורה ליוסף", הכולל עשרות מאמרים העוסקים בתורת הרב קאפח, ביהדות תימן, משנת הרמב"ם ועוד.
אוצר מכון משה הוא תקליטור המכיל כותרים וספרים רבים שהוצאו במסגרת המכון.
מכון מדעי טכנולוגי להלכה הוא מכון מחקר ויישום תורני מדעי, שמטרתו לברר את ההלכה, להתמודד עם השאלות הסבוכות שמעורר שילוב הטכנולוגיה בחיי האדם, וכן לפתח טכנולוגיות שיאפשרו שימוש במכשירים המתחדשים תוך שמירה על ההלכה.
המכון ממוקם בשכונת בית וגן בירושלים.
בראשות המכון עומד היום הרב אברהם משה הלפרין, בנו של המייסד הרב לוי יצחק הלפרין, שעמד בראשות המכון כיובל שנים, ומאז שנות ה-90 של המאה ה-20 הצטרף לאביו בפסיקה ההלכתית ויזמות המכון.
הרב הלפרין עומד בראש צוות רבנים ומהנדסים, בהם המהנדס דוד רפאל בנעט, מומחה בעל שם עולמי במעליות, המהנדס צבי מרכוס בעל התמחות מיוחדת באלקטרוניקה, המהנדס דב ציוני מומחה אלקטרוניקה ומערכות מוסדיות.
כיועץ מדעי משמש ד"ר יעקב (יאשה) לרנר, שחיבר בין היתר את הספר "פיזיקה בשירות ההלכה".
סוגי מערכות באישור הלכתי של המכון
פעילות המכון משתרעת על תחומים רבים:
ציוד ומיכשור של המטבח המודרני ושאלות השימוש ההלכתיות המתעוררות בו בשבת ובימי חול, למשל פיתוח מערכות שיאפשרו שימוש במקררים בשבת, מתן הכשרים לפלטת שבת למחם חשמלי, ועוד.
פיתוח מערכות ומתן הכשר למעלית שבת.
הלכה בצבא - תפקוד צוללות וסטי"לים.
ציוד רפואי - לחצנים לקריאה לאחות.
ייעוץ לבתי מלון, בתי אבות ועוד.
ייעוץ עבור שיגור לוויינים, ואנשי חלל.
המכון משמש כתובת מרכזית, לרבנים ומורי הוראה, ולאנשים רבים בישראל ובחו"ל, בשאלות ההלכה האקטואליות העולות על הפרק.
פעילות המכון זכתה לתמיכה של רבנים, ולאמון מצד גופי הממשלה והצבא והתעשיינים הגדולים במשק.
סדרת הספרים מעשה חושב כרכים א'–י', סדרת הספרים עטרת שלמה כרכים א'–י', החשמל בהלכה, חימום מים בשבת, מעליות בשבת, טהרת פתחים, עטרת חכמים, אם אסק שמים, אמונת עתך, מעשה וגרמא בהלכה, על משמר השבת, Shabbat and Electricity ועוד רבות.
המכון מוציא לאור במהדורת מייל כמדי חודש בטאון בשם אספקלריה ובו דברי ראש המכון הרב אברהם משה הלפרין ושאלות בהלכה המגיעות לפתחי המכון.
הספרים נגישים במאגרי המידע האינטרנטיים, כגון אוצר החכמה ואחרים.
מכון סטפן רוט לחקר אנטישמיות וגזענות בת זמננו הוא מכון מחקר באוניברסיטת תל אביב.
המכון הוא מקור ידע, פורום לדיון אקדמי, וחממה למחקר של נושאים הקשורים באנטישמיות ובגישות גזעניות.
המכון מתמקד בניצול החברתי והפוליטי של התופעות הללו בתקופה שלאחר מלחמת העולם ה-2.
המכון הוקם בסתיו שנת 1991 כפרויקט לחקר האנטישמיות, בראשו עמדה פרופ' דינה פורת עד שנת 2010. מאז, ד"ר סקוט אורי מהחוג להיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטת תל אביב הוא מנהל המכון.
המכון ממוקם בתוך הפקולטה למדעי הרוח של אוניברסיטת תל אביב ומיוחס לספריית וינר לחקר התקופה הנאצית והשואה, אחד מהאוספים של מסמכים הקשורים לפאשיזם ואנטישמיות העשירים בעולם.
תחזוקה של מסד נתונים מוסמך, הזמין באופן חופשי ברשת, המתעד פרטים של התרחשויות אנטישמיות ברחבי העולם.
ארגון של כנסים אקדמיים וסימפוזיונים באוניברסיטת תל אביב, המפגישים חוקרים לתכלית של הצגת מאמרים והעלאת דיונים בנושאים ספציפיים, הן עצמאית הן בשיתוף פעולה עם מכוני מחקר בישראל ומחוצה לה.
פרסום סקירה שנתית של התרחשויות וטרנדים אנטישמיים ברחבי העולם.
אירוח מרצים מבקרים מחוץ לארץ שהמחקר שלהם פונה להיבטים שונים של אנטישמיות וגזענות.
השתתפות בכנסים שנתיים, סדנאות תקופתיות ומפגשים אקדמיים של הקונסורציום הבינלאומי לחקר אנטישמיות וגזענות בשיתוף עם מכון פרז לחקר אנטישמיות בלונדון והמרכז לחקר אנטישמיות באוניברסיטה הטכנית בברלין, וכן עם מוסדות נוספים.
תמיכה בתלמידי מחקר וחוקרים באוניברסיטת תל אביב אשר המחקר שלהם מקדם את ההבנה של אנטישמיות וגזענות.
קבוצת מחקר מתמשכת של תלמידי מחקר ועמיתי פוסט-דוקטורט באוניברסיטת תל אביב.
פרסום של מחקרים אודות היבטים ספציפיים של אנטישמיות וגזענות.
ליזום מחקרים בהיבטים ספציפיים של אנטישמיות וגזענות.
לצורך כך המכון מאמץ גישה בין-תחומית הנשענת על יכולותיהן ומשאביהן של מחלקות נוספות באוניברסיטת תל אביב.
מכון סמולני הוא מבנה היסטורי הבנוי בסגנון פלדיאני בסנקט פטרסבורג שברוסיה.
במקור תוכנן הבניין לשכן מרכז חינוכי לבנות אצולה, אך לאורך השנים שימש בין השאר כמקום מגוריו הזמני של לנין וכמטה המפלגה הקומוניסטית בעיר.
כיום זהו מקום עבודתו של מושל סנקט פטרבורג, והוא מאכלס גם מוזיאון המוקדש ללנין.
תכנון הבניין הוזמן מג'קומו קברנגי על ידי החברה לחינוך עלמות אצילות והוא נבנה בשנים 1806–1808 ושיכן את מכון סמולני לעלמות, שהוקם בעידודו של איוון בצקוי ועל פי צו של יקתרינה השנייה (הגדולה) ב-1764, כששמו מושאל ממנזר סמולני הסמוך.
הקמת המכון הייתה צעד משמעותי בהפיכת החינוך לזמין עבור נשים ברוסיה: "מתן השכלה לנשים החל רק בשנים 1764–1765 כאשר יקתרינה השנייה הקימה לראשונה את מכון סמולני לבנות האצולה בסנקט פטרבורג ולאחר מכן את מכון נובודוויצ'י עבור בנות פשוטי העם."
סמולני היה המוסד החינוכי הראשון של רוסיה לנשים, והמשיך לתפקד ככזה תחת חסותם האישית של השליטים הרוסים עד זמן קצר לפני מהפכת 1917. גינה וסורגי ברזל הקיפו את המכון למן תחילת המאה ה-19.
בשנת 1917, הבניין נבחר על ידי ולדימיר לנין, כמטה הבולשביקים במהלך מהפכת אוקטובר.
המקום שימש כמעון המגורים של לנין במשך מספר חודשים, עד שהממשלה עברה לקרמלין במוסקבה במרץ 1918. לאחר מכן הפך סמולני למטה המקומי של המפלגה הקומוניסטית, שפעלה כעירייה לכל דבר.
בשנת 1927, הוצבה אנדרטת לנין בחזית הבניין, שתוכננה על ידי הפסל וסילי קוזלוב והאדריכלים ולדימיר שוצ'קו וולדימיר גלפרייך.
ב-1934 התבצעה במקום ההתנקשות בסרגיי קירוב, ראש העיר וממקורביו של יוסיף סטלין.
אחרי 1991 שימש סמולני כמקום מושבו של ראש העיר (מאז 1996 - המושל) ומועצת העיר.
ולדימיר פוטין עבד במבנה בשנים 1991–1997 תחת אנטולי סובצ'ק, ראש העיר דאז.
כיום משמש הבניין ההיסטורי כמקום עבודתו הרשמי של מושל סנקט פטרבורג, ונמצא בו גם מוזיאון המוקדש ללנין.
המבקרים במוזיאון יכולים לסייר בחדרי המגורים ובמשרדיו של לנין ולראות את אולם האספות שבו הוכרז על ניצחון מהפכת אוקטובר בשנת 1917.
השם "סמולני" הוא שם היסטורי הנובע מהמיקום.
בימיה הראשונים של העיר סנקט פטרבורג היה המקום בקצה העיר, היכן שהיה המגרש ששימש לבניית ספינות ותחזוקה, ועשו בו שימוש רב בזפת (Смола, "סמולה" ברוסית).
כתוצאה מכך, האזור נקרא "סמולני" - "מקום הזפת".
השם גם נחשב למילה נרדפת לממשל העירוני ולעיריית סנקט פטרבורג.
מכון נילס בוהר הוא מכון מחקר בפקולטה למדעים באוניברסיטת קופנהגן.
המכון נחנך ב־3 במרץ 1921 על ידי פרופסור נילס בוהר, חתן פרס נובל לפיזיקה, אשר בשנת 1913 יצר את המודל האטומי פורץ הדרך שהיווה את הבסיס להבנה כיצד בנוי העולם.
בהמשך המודל היה בסיס למכניקת הקוונטים, שחוללה מהפכה בהתפתחות הטכנולוגית.
המכון מאורגן בעשרה מדורי מחקר העוסקים במגוון רחב של תחומי פיזיקה; אסטרונומיה, אסטרופיזיקה, ביופיזיקה, פיזיקה של חומר מעובה, פיזיקה של קרח, אקלים וכדור הארץ, פיזיקה של מצב מוצק, גאופיזיקה, פיזיקה קוונטית ופיזיקה של חלקיקים, מדע אלקטרוני, ננו-טכנולוגיה וביו-פיזיקה.
במכון נילס בוהר פועלים מספר מרכזי מחקר: המרכז לרשתות קוונטיות היברידיות, המרכז לקרח ואקלים, המרכז לפיזיקה יישומית – גילוי, המרכז למכשירים קוונטיים, מרכז השחר הקוסמי, המרכז לחומר אפל, המרכז למודלים חיים, מרכז נילס בוהר לאקדמיה בינלאומית, המרכז לקבלת החלטות בנושא תאי גזע והמרכז הדני לאופטיקה קוונטית.
במכון יש כ־130 חוקרים, 70 צוותים מנהליים וטכניים, 100 סטודנטים לתואר שלישי ו־400 סטודנטים.
איגוד הפיזיקה הארופאי (EPS), הכריז על מכון נילס בוהר כאתר היסטורי בעל חשיבות בינלאומית רבה להתפתחויות בפיזיקה ומחקר.
המכון נבחר על בסיס זה: "כאן נוצר היסוד של הפיזיקה האטומית והפיזיקה המודרנית בסביבה מדעית יצירתית בהשראת נילס בוהר בשנות העשרים והשלושים".
חלק גדול מהמימון המקורי הגיע מקרן צדקה של מבשלת קרלסברג, ומאוחר יותר מקרן רוקפלר.
במהלך שנות העשרים והשלושים של המאה העשרים, המכון היה מרכז הדיסציפלינות המתפתחות של פיזיקה אטומית ופיזיקה קוונטית.
פיזיקאים מרחבי אירופה, ולעיתים גם מחוצה לה, ביקרו לעיתים קרובות במכון כדי לשוחח עם בוהר על תאוריות וגילויים חדשים.
הפרשנות של קופנהגן למכניקת הקוונטים נקראת על שם העבודה שנעשתה במכון בתקופה זו.
ב־1 בינואר 1993 אוחד המכון עם המצפה האסטרונומי, מעבדת אורסטד והמכון הגיאופיזי.
המכון החדש שהתקבל שמר על שמו, מכון נילס בוהר.
מדליית הכבוד של מכון נילס בוהר נוסדה בשנת 2010 לציון 125 שנה להולדתו של נילס בוהר.
המדליה מוענקת מדי שנה לחוקר מצטיין במיוחד הפועל ברוחו של נילס בוהר: "חוקר מצטיין במיוחד שעובד ברוחו של נילס בוהר: שיתוף פעולה בינלאומי וחילופי הידע".
מדליית הכבוד של מכון נילס בוהר מכבדת אנשים אשר תורמים תרומה יוצאת דופן למחקר מדעי בתחומי הפיזיקה, אשר בנוסף לפיזיקה בסיסית, משתרעת על אסטרונומיה, גאופיזיקה, ביופיזיקה וננופיזיקה.
מדליית הכבוד מוענקת לאנשים שקשורים במכון נילס בוהר בקריירה שלהם או שעבדו בשיתוף פעולה הדוק עם קבוצות מחקר במכון.
נילס בוהר היה אחד המדענים החשובים ביותר של המאה העשרים.
בשנת 1913 פרסם את שלושת מאמריו המפורסמים על המודל האטומי.
בניגוד לפיזיקה הקלאסית, הוא הניח שאלקטרונים יכולים לנוע רק במסלול מסוים וכי הם שחררו או ספגו קרינה כאשר הם עברו ממסלול למסלול אחר.
התאוריות שלו יצרו מהפכה בפיזיקה.
המדליה עוצבה על ידי הפסל רייק ראבן (Rikke Raben) עבור מכון נילס בוהר בשנת 2010. המדליה עשויה מכסף במטבעה הדנית המלכותית / הבנק הלאומי.
האיור הקדמי מורכב מדיוקן של נילס בוהר, האטום והכוכבים.
האיור האחורי מעוצב בהשראת שני ציטוטים של בוהר, המחברים את השקפתו האתית של נילס בוהר על המחקר ואת האידיאל שלו לגבי עולם פתוח עם שיתוף חופשי בידע ושיתוף פעולה בינלאומי:
"במה אנו בני האדם תלויים בסופו של דבר?
המשימה שלנו היא להעביר חוויה ורעיונות לאחרים."
"כשמחפשים אחר הרמוניה בחיים אסור לשכוח שבדרמת הקיום אנחנו עצמנו גם שחקנים וגם צופים."
בחלק האחורי מופיעים שני ציטוטים "אחדות הידע" - כותרת הרצאה שניתנה על ידי בוהר באוניברסיטת קולומביה בשנת 1954. והציטוט "Nosce te ipsum" הוא לטיני (במקור תרגום מיוונית) ופירושו "דע את עצמך".
ציטוט זה מקורו במימרה מדלפי (147 אמרות).
אפוריזם שניתן על ידי פיתיה (האורקל מדלפי) וחקוקה על גבי הפורטיקו במקדש אפולו ביוון.
2012 חואן איגנסיו סיראק סאסטורין
מכון מקס פלאנק לחקר הפחם הוא מכון מחקר הממוקם במולהיים, נורדריין-וסטפאליה, גרמניה.
המכון מתמחה במחקר בתחום הקטליזה הכימית.
בניגוד למוסדות אחרים של חברת מקס פלאנק, מכון המחקר לפחם מהווה קרן עצמאית המנוהלת על ידי אגודת מקס פלאנק, העיר מולהיים, מדינת נורדריין-וסטפאליה ונציגי תעשייה.
הוא ממומן מהתקציב הפדרלי (50%) ותקציב המדינה (50%).
טקס הפתיחה התקיים ב-27 ביולי 1914. זהו אחד המוסדות הוותיקים של אגודת מקס פלאנק.
מנהל המכון הראשון היה פרנץ פישר.
תחת הנהגתו פותח תהליך פישר-טרופש המאפשר ייצור דלק נוזלי (בנזין, דיזל) מפחם באמצעות קטליזטור.
בשנת 1925 ניתן פטנט על התהליך.
תהליך פישר-טרופש נמצא בשימוש עד היום, למשל, בדרום אפריקה.
בשנת 1948 המכון הפך לחלק מאגודת מקס פלאנק.
לאחר מינויו של קארל ציגלר למנהל בשנת 1943, כימיה אורגנו-מטאלית הפכה למוקד העיקרי של המחקר.
בתקופה זו נעשו מספר תגליות חשובות, כולל פולימריזציה של אתן ופרופן באמצעות קטליזטורים של ציגלר (נרשם כפטנט בשנת 1953).
רישיון ייצור נרכש על ידי חברת הוכסט (Hoechst) והניב עד 200,000 מארק גרמני מדי יום, מה שאפשר למכון להישאר עצמאי כלכלית עד שנות ה-90. בשנת 1963 קיבל ציגלר את פרס נובל לכימיה על תגלית זו.
גונטר ווילק גילה את ציקלו-אוליגומריזציה של 1,3-בוטדיאן.
בשנת 1970 רשם קורט צוזל פטנט על תהליך מיצוי הקפאין מהקפה.
המחקר במחלקה לסינתזה אורגנית, בהובלתו של Manfred Reetz, משלב ביולוגיה מולקולרית וסינתזה אורגנית, מתבצע פיתוח מכוון של אנזימים סטריאו - סלקטיביים כזרזים בסינתזה כיראלית.
יעדי המחקר העיקריים הם פיתוח טכניקות יעילות לביצוע ריצוף מהיר של חלבונים ומערכות סינון יעילות ביותר להערכת הסטריאו-סלקטיביות ועמידות החום של האנזימים המוטנטים.
כרגע נחקרים, בין היתר, שיטות לחמצון קשרי C-C ו- C-H של תרכובות אורגניות פשוטות ומורכבות, כמו גם תהליכי הידרוליזה.
מחלקת הקטליזה ההומוגנית תחת הנהגתו של Benjamin List חוקרת עקרונות קטליזה חדשים בתחומי הקטליזה האורגנית, קטליזה של מתכות מעבר וביו-קטליזה.
מאז 1999, צוות המחקר עוסק בקטליזה אורגנית סטריאו - סלקטיבית.
המחלקה בוחנת עקרונות חדשים להתפתחות זרזים אורגניים, הרחבת יישום הזרזים הקיימים, שימוש בזרזים לסינתזה של חומרים תרופתיים פעילים ומנגנוני האינטראקציה של זרזים וסובסטרטים.
בשנת 2005 פיתחה המחלקה גישה חדשה לקטליזה א-סימטרית - ACDC (asymmetric counteranion directed catalysis), שמצאה יישום הן בקטליזה אורגנית והן בקטליזה של מתכות מעבר.
המחלקה לקטליזה הטרוגנית, בהובלת Ferdi Schüth, עוסקת בסינתזה ואנליזה של חומרים אורגניים.
חשובים במיוחד הם חומרים עם שטח פנים גדול וזרזים בעלי ננו-מבנה.
התגובות שנחקרו כוללות חמצון של פחמן חד-חמצני, אקטיבציה של מתאן, פירוק אמוניה ועוד.
במחלקה לכימיה אורגנו-מתכתית בהנחיית Alois Fürstner מפותחים ריאגנטים וזרזים אורגניים, נחקר השימוש בהם בסינתזה של מולקולות אורגניות מורכבות עם פעילות ביולוגית.
תשומת לב מיוחדת מוקדשת לשיטות קטליטיות ליצירת קשרי C-C.
למשל, נבדקות תגובות olefin metathesis, התפתחות ושימוש בחומצות-π (למשל: זהב, פלטינה) ותגובות צימוד.
בנוסף, הקבוצה מפתחת ליגנדים חדשים, כגון קרבנים (carbens).
נבדק גם יישום השיטות בסינתזה מוחלטת של תרכובות טבעיות וחומרים פעילים תרופתית.
המחלקה לכימיה תאורטית, בהובלת Frank Neese, מפתחת מודלים תאורטיים למולקולות גדולות ובודקת את יישומם בבעיות כימיות ספציפיות.
פעילויות הקבוצה כוללות שיטות ab initio, תורת פונקציונל הצפיפות, שיטות קוונטיות למחצה ואמצעי מכניקה קוונטית ומולקולרית.
יחד עם מכון מקס פלאנק לחקר הברזל המכון מנהל את בית הספר המחקרי הבינלאומי להנדסת משטחים וממשקים בחומרים מתקדמים.
מכון מונטריי לטכנולוגיה והשכלה גבוהה (בספרדית: Instituto Tecnológico y de Estudios Superiores de Monterrey; בראשי תיבות: ITESM) היא אוניברסיטת מחקר פרטית, חילונית ורב-קמפוסית, אשר הוקמה ב-1943 וממוקמת במונטריי שבמקסיקו.
למכון יש 26 קמפוסים במקסיקו ו-8 שיתופי פעולה אקדמיים בין-לאומיים.
הוא נחשב לאחד המוסדות האקדמיים הגדולים והיוקרתיים שבאמריקה הלטינית.
האוניברסיטה חברה באוניברסיטאס 21, קבוצת האוניברסיטאות קומפוסטלה, רשת אוניברסיטאות עולמית ובהתאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט.
המכון נוסד ב-6 בספטמבר 1943 על ידי קבוצה של אנשי עסקים.
בפברואר 1989 מכון מונטריי היה האוניברסיטה הראשונה שהתחברה לאינטרנט באמריקה הלטינית ובעולם דובר הספרדית.
המכון הטכנולוגי של סטיבנס היא אוניברסיטת מחקר פרטית בהובוקן, ניו ג'רזי שבארצות הברית.
האוניברסיטה נוסדה בשנת 1870 והיא אחת האוניברסיטאות הטכנולוגיות הוותיקות ביותר בארצות הברית.
זוהי הייתה המכללה הראשונה בארצות הברית שהוקמה אך ורק עבור לימודי הנדסת מכונות.
הקמפוס בשטח של 55 דונם ומכיל 43 מבנים אקדמיים, סטודנטיאליים ומנהליים.
כיום לומדים באוניברסיטה יותר מ-8,000 סטודנטים לתואר ראשון ושני מ-47 מדינות ארצות הברית ו-60 מדינות ברחבי העולם.
המכון מורכב משלושה בתי ספר ומכללה אחת העוסקים בתוארי מדע, טכנולוגיה, הנדסה, מתמטיקה, עסקים, אמנויות, מדעי הרוח ומדעי החברה.
במכללה למעלה מ-50 מסלולים לתארים מתקדמים.
האוניברסיטה חברה במספר ארגונים אקדמיים, ובהם איגוד האוניברסיטאות הטכנולוגיות העצמאיות.
שניים מבוגרי וחברי הסגל של המכון זכו בפרס נובל : פרדריק ריינס בפיזיקה ו-ואירווינג לנגמייר בכימיה.
בוגרים בולטים נוספים הם פרדריק וינסלאו טיילור פרדריק ריינס, זאב תדמור, ביאטריס אליס היקס, ואלכסנדר קלדר.
המכון הטכנולוגי של סטיבנס נפתח בשנת 1870 עם תוכניות לימוד בהנדסת מכונות, כימיה ופיזיקה.
זאת בהשפעת האקדמיות הפוליטכניות באירופה באותה התקופה.
מכון סטיבנס החל להעניק תוארי דוקטורט עוד בשנותיו הראשונות, מה שהפך אותו לאחד המוסדות הראשונים בארצות הברית שעשה זאת.
במהלך מלחמת העולם השנייה מכון סטיבנס היה אחד מ-131 מוסדות אקדמיים שהכשיר צעירים לצי ארצות הברית.
כאות הוקרה, נקראה על שם המכון ספינה - "SS Stevens Victory".
האונייה נחנכה ב-29 במאי 1945, והייתה אחת מ-150 אוניות שנקראו על שם מוסדות אקדמיים בארצות הברית.
תחנת הרדיו של המכון הטכנולוגי של סטיבנס ("WCPR: Castle Point Radio") הוקמה 1961 ולה יש את אחד מאוספי התקליטים הגדולים בניו ג'רזי.
בשנת 1967 נוצרה תוכנית לתארים מתקדמים המיועדת לנשים.
כיום נשים מהוות יותר מ-30 אחוז מבוגרי המוסד.
בשנת 1982 המכון הפך למוסד הראשון בארצות הברית שדרש מכל הסטודנטים בשנתם הראשונה לרכוש ולהשתמש במחשב אישי.
בתקופה מכון סטיבנס היה מהמוסדות הראשונים בארצות הברית שבו הותקנה רשת אינטרנט.
מאז 2010, מספר הסטודנטים לתואר ראשון גדל ב-67% המכון גדל גם באופן פיזי, ונחנכו עוד מגורי סטודנטים, חללי אירועים ולימוד, מרכז כושר ומתקני אוכל.
בנוסף על כך, אוכלוסיית הסטודנטים הפכה למגוונת יותר.
בשנת 2021, המכון הכריז ש-100% מהאנרגיה שלו תהיה מתחדשת.
באותה השנה מכון סטיבנס הפך לאחד מהמוסדות האקדמיים הראשונים בארצות הברית שדרשו וחייבו חיסון נגד COVID-19 - גם לסטודנטים וגם לסגל.
מכון מים חיים הוא מכון הוצאת ספרים של ישיבת מרכז הרב, המכון מוציא לאור ספרים וחוברות בעיקר בענייני אמונה השקפה ומחשבת ישראל, מתורתם של רבני ישיבת מרכז הרב בעבר ובהווה, ורבנים נוספים הקשורים לישיבה.
את המכון מפעילה עמותת אורות חמדה.
המכון הוקם בשנת ה'תשע"ה בידי קבוצת תלמידים מישיבת מרכז הרב, במטרה להוציא לאור ספרים וחוברות מהגותם של רבני הישיבה, מתוך שיעורים בנושאי אמונה ומחשבה המועברים בישיבה (באמצעות הקלטות או סיכומי תלמידים).
שם המכון 'מים חיים' נבחר מתוך לשון הפסוק בזכריה: "והיה ביום ההוא יצאו מים חיים מירושלים", על פי דרשת חז"ל כי 'אין מים אלא תורה'.
מאז הקמתו, מנהלת את המכון עמותת "אורות חמדה" – הקרואה על שם הספר "ארץ חמדה" של ראש הישיבה בעבר הרב שאול ישראלי.
המכון הוציא לאור ספרים וחוברות משיעוריהם של רבנים רבים מרבני ישיבת מרכז הרב, בנושאים כגון לימוד תורה, פרשת השבוע, מעגל השנה, וביאורים בכתבי הראי"ה קוק.
בין השאר, מוציא המכון לאור את סדרת "הולך ואור" על פרשיות השבוע, על פי שיעוריו של הרב יאיר גזבר, ראש ישיבת ירושלים לצעירים, עד כה יצאו שני כרכים על ספרים בראשית ושמות.
כמו כן, המכון מוציא לאור אסופות מאמרים מאת רבני הישיבה על מועדי השנה, בסדרה זו יצאו עד כה יצאו שלושה כרכים על פורים ,פסח וסוכות
מלבד השיעורים של רבני הישיבה בהווה, הוציא המכון גם שיעורים, כתבים ושיחות מאת רבני הישיבה בעבר, בסדרת הספרים מרבני הישיבה על המועדים משובצים שיחות ושיעורים נדירים של ראשי הישיבה: הרצי"ה קוק, הרב אברהם שפירא, הרב יעקב משה חרל"פ והרב שאול ישראלי.
פרסומים נוספים הוציא המכון מאת הרבנים: הרב משה צבי נריה, הרב יוסף ליב זוסמן, והרב יהושע רוזן.
שיעורי הרב רוזן מבוססים על שיחות שהעביר בביתו לחוג תלמידים מצומצם שהתבסס ברובו על תלמידי הישיבה, עד כה יצאו בסדרה זו ארבע חוברות.
על התורה – הרב יעקב שפירא.
על המידות – הרב יעקב שפירא.
התיקון - תיקון פרטי ותיקון כללי מתורת הראי"ה קוק, הרב יעקב פילבר, חשוון ה'תשפ"ג.
מתנת חלקו – חמישה חומשי תורה, הרב יעקב פילבר, חשוון תש"פ.
הולך ואור – שיחות לפרשת השבוע, הרב יאיר גזבר (עד כה יצאו לאור שני כרכים: בראשית, ה'תש"פ; שמות, ה'תשפ"ב).
פני שבת – שיחות שנאמרו מדי יום שישי בפינתו של הרב יעקב שפירא בכאן מורשת, אדר תשפ"א.
ולך לך אל ארץ המוריה – עיון בפרשת העקידה, הרב מיכאל הרשקוביץ.
המוסר – שעורים בספר אורות הקודש על ענייני מוסר, הרב יעקב פילבר.
הלימוד – שעורים באורות הקודש על ערך לימוד התורה, הרב יעקב פילבר.
דרך אמונה בחרתי – סוגיות מרכזיות באמונה ובגישה ללימודה, על פי שיטת הראי"ה קוק המתוארת במאמרו מעט צרי שלפני ספר אדר היקר, הרב יהושע מגנס.
התפילה המתמדת – ביאורים על הפתיחה לעולת ראיה, הרב יהושע מגנס.
יסוד חיי עולם – ביאור על הפרק 'ברית' בספר מדות הראיה, הרב מיכאל לוצקי.
נתיב התורה למהר"ל פרק ראשון – ביאורים, הרב יאיר גזבר.
הכיסופים לארץ ולמצוותיה – הרב משה צבי נריה
שיבחו גאולים – שיחות לחג הפסח, רבני ישיבת מרכז הרב, ניסן תשפ"ב.
יאר פניו איתנו – שיחות למועדי אייר וחג השבועות, הרב יהושע רוזן, אייר תשפ"ב.
בשוב ה' ציון - שיחות למועדי אייר, הרב יהושע מגנס.
וכונן מקדשך – ימי בין המצרים, הרב יהושע מגנס.
מבקשי פניך – לימי התשובה, הרב יהושע מגנס, אלול תשפ"א.
באור פניך יהלכון – שיחות לימים הנוראים וחג הסוכות, הרב יהושע רוזן, אלול תשפ"ב.
אושפיזין עילאין – אושפיזין של ימי חג הסוכות, הרב יוסף ליב זוסמן, תשרי תשפ"ב.
ימי שמונה – חג החנוכה, הרב יהושע מגנס.
עוז וגבורה – ימי חנוכה, הרב אבינעם זומר.
קיימו וקיבלו – שיחות לפורים, רבני ישיבת מרכז הרב, אדר ב' תשע"ט.
יונתי תמתי - ביאור על ספר יונה, הרב איתמר אורבך, תשרי התשפ"ג.
על התשועות - שיחות לחנוכה, הרב יעקב אלעזר כהנא שפירא, כסלו תשפ"ג.
אורה ושמחה - שיחות לארבע פרשיות ולפורים, הרב יהושע רוזן, אדר תשפ"ג.
ודברך אמת - שיחות לאלול ולימים הנוראים, הרב יעקב אלעזר כהנא שפירא, אלול התשפ"ג.
סוכת שלומך – שיחות לחג הסוכות, רבני ישיבת מרכז הרב, תשרי תשפ"ה.
צבי תפארתו - שיעורים, אגרות ופרקי יומן, הרב צבי יהודה הכהן קוק, משיכתובי משמשו הרב יוסף בדיחי, כסליו התשפ"ה.
פני המנורה יאירו - שיחות לחנוכה, הרב יהושע רוזן, כסליו תשפ"ה.
המכון למחקרי חקיקה ולמשפט השוואתי על שם הארי ומיכאל סאקר (במקוצר: מכון סאקר) הוא מכון מחקר ובית הוצאה לאור ישראלי, הפועל במסגרת הפקולטה למשפטים ב.
המכון נוסד ב-1959, ומתמחה בחקיקה ובמשפט השוואתי.
בשנותיו הראשונות, המכון ייעץ בענייני חקיקה למשרד המשפטים ולגורמים רשמיים בהפקת מחקר וניירות עמדה וכן סייע בניסוח הצעות חוק.
המכון הוא המוציא לאור של כתבי העת "משפטים" ו"חוקים" מבית הפקולטה ו"קרימינולוגיה ישראלית" מבית "האגודה הישראלית לקרימינולוגיה".
כמו כן, הוא מפיק את "Jerusalem Review of Legal Studies" במשותף עם הוצאת אוניברסיטת אוקספורד הבריטית.
במסגרת המכון יצאו לאור הסדרות "פירוש לחוקי היסוד", בעריכת יצחק זמיר; "הפירוש לחוקי החוזים", בעריכת גד טדסקי ו"אופקים חדשים במשפט".
סדרת "פירוש לחוקי החוזים", נוסדה בידי גד טדסקי.
במסגרתה יוצאים לאור קומנטארים , על חוקי החוזים במדינת ישראל.
עד כה, יצאו יותר מ-20 ספרים בסדרה.
לחלק ניכר מספרי הסדרה יצאה יותר ממהדורה אחת, לעיתים בחיבורם של מחברים אחרים.
בין המחברים בסדרה, נמנים אהרן ברק, אורי ידין, גבריאלה שלו, יצחק אנגלרד, יהושע ויסמן, זאב צלטנר, איל זמיר ואחרים.
הסדרה, בעריכתו של יצחק זמיר, שואפת לפרש את חוקי היסוד של מדינת ישראל, סעיף אחר סעיף.
וזאת, במטאה לצקת להם תוכן פרשני בהתאם לפסיקה הישראלית, ולהיות תשתית לחוקה עתידית, לכשתבוא.
ראשיתה של הסדרה ב-1993, והיא כוללת, בין היתר, חיבורים מאת אהרן ברק, אמנון רובינשטיין, שמעון שטרית, מרדכי קרמניצר, מרים בן-פורת ואחרים.
הסדרה מתפרסמת בשיתוף עם נבו הוצאה לאור.
מכון מקס פלאנק למדעים רב-תחומיים הוא מכון מחקר בתחומי מדעי הטבע, מדעי החיים והרפואה.
המכון ממוקם בגטינגן שבגרמניה ומשתייך לאגודת מקס פלאנק.
המכון נוסד ב-2022 ואיגד שני מכוני מחקר מאגודת מקס פלאנק: מכון מקס פלאנק לכימיה ביופיזיקלית, ומכון מקס פלאנק לרפואה ניסויית.
המכון נוסד רשמית ב-1 בינואר 2022, כחלק מתהליך אסטרטגי של אגודת מקס פלאנק שמטרתו חיזוק המחקר הבין-תחומי במדעי הטבע, מדעי החיים והרפואה הבסיסית.
המכון נוצר כתוצאה ממיזוג של שני מכוני מחקר ותיקים: מכון מקס פלאנק לכימיה ביופיזיקלית, ומכון מקס פלאנק לרפואה ניסויית.
מכון מקס פלאנק לכימיה ביופיזיקלית נוסד בשנת 1971, ויסודותיו במכון קייזר וילהלם לכימיה פיזיקלית, שפעל בברלין מ-1911. המכון בלט במחקריו בתחום כימיה פיזיקלית, ביופיזיקה, ביולוגיה מבנית, מיקרוסקופיה, ספקטרוסקופיה, דימות ביולוגי, מחקר ביומולקולרי של חלבונים ומערכות תאיות.
מכון מקס פלאנק לרפואה ניסויית נוסד בשנת 1948, כחלק מהמאמץ לשקם את המחקר המדעי בגרמניה.
ייעודו המרכזי היה חקר המנגנונים הביולוגיים הבסיסיים של מחלות.
למכון שיתופי פעולה עם אוניברסיטת גטינגן ובתי חולים מחקריים.
מכון קרטיס למוזיקה הוא בית ספר למוזיקה בפילדלפיה, פנסילבניה, שהלימודים בו מובילים לדיפלומה בנגינה, תואר ראשון במוזיקה, מוסמך למוזיקה באופרה ותעודת לימודי מקצוע באופרה.
הוא נחשב לאחד מחשובי הקונסרבטוריונים למוזיקה בארצות הברית.
המכון הוא בית ספר פרטי, שנוסד בשנת 1924 על ידי מרי לואיז קרטיס בוק.
תכליתו המקורית הייתה, במידה ידועה, לשמש כמגרש אימונים לנגני תזמורת, כדי למלא את שורותיה של תזמורת פילדלפיה, בדומה ליחס בין בית הספר הגבוה למוזיקה בווינה והפילהרמונית של וינה.
עם זאת, פסנתרנים, זמרים, נגני עוגב ומלחינים יכלו גם הם להירשם ללימודים.
כל התלמידים לומדים במלגה מלאה.
התחרות להתקבל למכון עזה, כיוון שלמכון קרטיס יש שיעור הקבלה הנמוך ביותר מכל קולג' או אוניברסיטה בעולם.
מלבד פסנתרנים, זמרים, נגני עוגב, מנצחים ומלחינים, המכון מקבל סטודנטים רק במספר מספיק למילוי תזמורת יחידה.
בהתאם לכך, טווח הרישום הוא בין 160 ל-200 סטודנטים בשנה.
מנהלי העבר של קרטיס הם הפסנתרן יוזף הופמן, המלחין רנדל תומסון, הכנר אפרם צימבליסט, הפסנתרן רודולף סרקין ג'ון דה לאנסיה (שהיה אבובן ראשי של תזמורת פילדלפיה במשך שנים רבות) וגארי גרפמן, שהתמנה לתפקיד בשנת 1995, ופרש מתפקידו כנשיא ומנהל בסוף שנת הלימודים 2005/6 והמשיך במחלקת הפסנתר.
מחליפו והנשיא המכהן (נכון ל-2015) הוא רוברטו דיאז, הויולן הראשי של תזמורת פילדלפיה וחבר בשלישיית דיאז.
רוברטו דיאז הוא בוגר המכון וחבר בסגל המורים.
רבים מבוגרי המכון המשיכו לקריירות מרשימות.
בין הבוגרים הרבים הרולד בנט, לשעבר חלילן ראשי של תזמורת המטרופוליטן אופרה; הפסנתרן ריצ'רד גוד; נגן הטובה של התזמורת הסימפונית של שיקגו ומורה רב-השפעה לפדגוגיה של כלי נשיפה ממתכת; הכנרת הילרי האן; המנצח ליאונרד ברנשטיין; הסופרן בניטה ואלנטה; הסופרן אנה מופו; והפסנתרן לאנג לאנג.
גם הפסנתר האגדי, הקובני-אמריקאי חורחה בולט למד שם.
המלחינים האמריקאים סמיואל בארבר, דארון האגן, ג'אן קרלו מנוטי, ג'ניפר היגדון ונד רורם גם הם בוגרי המכון.
מכון פישר למחקר אסטרטגי אוויר וחלל היה מכון שנוסד על ידי עמותת חיל האוויר המאגדת את פורשי שירות הקבע של חיל האוויר הישראלי.
יעוד המכון היה פיתוח החשיבה והשיח הציבורי במדינת ישראל בתחומי התעופה והחלל והוא פעל כחברה לתועלת הציבור.
המכון החל לפעול בשנת 2000 ונסגר בדצמבר 2018.
פרסום מאמרים בנושאי פעולת המכון
הפעלת מרכז מידע הכולל ספרים, כתבי עת, סרטים ומאגרי מידע בתחומי התעופה והחלל ועומד לרשות הציבור.
המכון נקרא על שם האחים זכריה ולארי פישר, מקימי ומנהלי חברת הנדל"ן "האחים פישר", אשר תרמו להקמתו.
המכון שכן בבית חיל האוויר בהרצליה.
המכון הפעיל מספר מרכזי מחקר:
מרכז מידע וספריה, בראשות סא"ל (מיל.) עמוס כהן
המרכז לחקר העימות האסימטרי, בראשות תא"ל (מיל.) אפרים סגולי
המרכז לרפואת תעופה וחלל, בראשות ד"ר ערן שנקר
המרכז לבטיחות וביטחון בתעופה בראשות סא"ל (מיל.) ערן רמות
המרכז לחקר החלל והכטב"ם, בראשות טל ענבר
מכון פישר קיים שורה של שיתופי פעולה בתחום המחקרי, בינם עבודה משותפת עם תאגיד ראנד בארצות הברית, המכללה לביטחון לאומי, קתדרת חייקין לגאואסטרטגיה באוניברסיטת חיפה, שותפות בכנסים העוסקים בטרור, המאורגנים על ידי המרכז הבינתחומי הרצליה, וקיום סדנאות משותפות עם גורמים שונים בצה"ל, רובם מחיל האוויר.
כנסים שאורגנו על ידי המכון
מכון פישר למחקר אסטרטגי אוויר וחלל ארגן מספר כנסים בינלאומיים בעבר:
כנס החלל הבינלאומי על שם אילן רמון (נערך בסוף ינואר מדי שנה).
הכנס הבינלאומי בנושא ביטחון הלאומי (נערך מדי שנה בחודש מאי, הנושא המרכזי השתנה מדי שנה).
הכנס הבינלאומי לרפואת תעופה וחלל.
הכנס הבינלאומי בנושא בטיחות בתעופה האזרחית, בשיתוף עם רשות התעופה האזרחית של ישראל.
מכון פישר לא היה מסונף לגוף אקדמי כלשהו, והגוף המנהל שלו היה הדירקטוריון, בו היו חברים יוצאי חיל האוויר ואישי ציבור אחרים.
דירקטוריון המכון היה אחראי לקביעת יעדי המכון, ייזום פרויקטים עיקריים ואישורם, ומעקב אחר ביצוע מיזמים של המכון.
יו"ר המכון והדירקטוריון היה אלוף (מיל.) הרצל בודינגר ומנכ"ל המכון היה תת-אלוף (מיל.) אברהם עשהאל.
בדצמבר 2018 הודיע יו"ר המכון, הרצל בודינגר על סגירת המכון עקב בעיות תקציביות.
ספריית המכון פורקה וספריה נמסרו.
מכון פרטנר לחקר האינטרנט הוא מכון בין-תחומי הפועל באוניברסיטת תל אביב.
מוסד זה עוסק בחקר האינטרנט, מהפכת המידע והשלכותיה, הבנת תהליכיה וצפיית עתידה.
המכון מהווה מוקד מידע ומחקר אינטרדיסציפלינרי.
דגש מיוחד ניתן לחקר השפעת האינטרנט על החברה הישראלית ועל העולם היהודי.
המכון הוקם בשנת 2003 בתמיכתה של חברת נטוויז'ן ונקרא אז "מכון נטוויז'ן לחקר האינטרנט".
שיתוף הפעולה עם נטוויז'ן הסתיים בשנת 2010. החל משנת 2011, המכון פועל בתמיכת חברת פרטנר ושמו שונה ל"מכון Orange לחקר האינטרנט של אוניברסיטת תל אביב" ובהמשך, ל"מכון פרטנר לחקר האינטרנט IIS".
המנהל האקדמי הראשון של המכון היה פרופ' ניב אחיטוב.
כיום משמש בתפקיד זה פרופ' דב תאני.
המנהל המקצועי של המכון, מיום היווסדו, הוא אלי הכהן.
המכון משלב מחקר אקדמי עם פעילות מעשית, מקיים כנסים, ימי עיון, ערבי עיון, סמינרים וסקרי דעת קהל בנושא בחינת השפעות חברתיות-תרבותיות של האינטרנט על הפרט והחברה.
המכון תומך במחקר של דוקטורנטים בתחום חקר האינטרנט, ומעניק מדי שנה מלגות עידוד וסיוע.
המכון מסייע גם בגיבושם והקמתם של פרויקטים אינטרנטיים הן בממשל והן באקדמיה.
כמו כן נרקמים שיתופי פעולה עם גורמי מחקר וגורמי עשייה אינטרנטית בישראל ובעולם.
מכון קליי למתמטיקה הוא מכון מחקר פרטי, ללא כוונת רווח, הנמצא בקיימברידג', מסצ'וסטס.
המכון עוסק בקידום הידע המתמטי ובהפצתו.
לשם כך הוא מעניק פרסים וחסויות למתמטיקאים מבטיחים.
המכון נוסד בשנת 1998 על ידי איש העסקים , שמממן את פעילות המכון, והמתמטיקאי מאוניברסיטת הרווארד, .
מועצת המנהלים של המכון כוללת את בני משפחת קליי, ולצידה פועלת מועצה מייעצת של מתמטיקאים, ובהם אנדרו ויילס.
פרסומו העיקרי של המכון נובע מהכרזתו, ב-24 במאי 2000, על בעיות המילניום של מכון קליי, שבע בעיות מרכזיות במתמטיקה, שלכל המספק לראשונה הוכחה לאחת מהן יינתן פרס בסך מיליון דולר.
בנוסף לפרס, המכון מעניק מלגות לעמיתי מחקר, לתקופה של שנתיים עד חמש שנים, ומיועדות למתמטיקאים צעירים, ומלגות לטווח קצר יותר, למחקר מסוים או לכתיבת ספר.
כמו כן מארגן המכון כנסים, סדנאות והרצאות.
בין עמיתי קליי מצויים זוכי מדליית פילדס: טרנס טאו, אילון לינדנשטראוס ומרים מירזאח'אני.
מכון פסטר הוא מכון מחקר צרפתי, שלא למטרות רווח, המוקדש למחקר בתחומי הביולוגיה, המיקרואורגניזמים, המחלות והחיסונים.
הוא קרוי על שם לואי פסטר, שהיה מייסדו ומנהלו הראשון ואשר בשנת 1885 פיתוח את החיסון הראשון לכלבת.
במשך למעלה ממאה שנים היה מכון פסטר בחזית המאבק נגד מחלות מידבקות.
מרכזו של מכון פסטר בפריז, אולם יש לו שלוחות ברחבי תבל.
בשנת 1983, מכון פסטר היה הראשון לבודד את ה-HIV, הנגיף הגורם לאיידס.
במהלך שנות פעולתו מכון פסטר אחראי לתגליות פורצות דרך, אשר אפשרו לרפואה להשתלט על מחלות קשות כגון דיפתריה, טטנוס, שחפת, שיתוק ילדים, שפעת, קדחת צהובה ודבר.
מאז שנת 1908 ועד 2008 זכו עשרה מדענים במכון פסטר בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה.
מכון פסטר נוסד בשנת 1887 על ידי לואי פסטר, המדען הצרפתי שניסוייו המוקדמים בתסיסה הובילו מחקר פורץ דרך בתחום הבקטריולוגיה.
פסטר היה מענקי המדע בעולם, בין השאר גילה את עקרון העיקור שנודע על שמו: "פיסטור".
תגליותיו הן שגרמו למהפכה בתחום העיקור והחיטוי בחדרי ניתוח.
הוא גם פיתח טכניקות לחיסון נגד מחלות חיידקיות וחיסון מוצלח נגד כלבת.
מחויבותו המדעית של לואי פסטר הייתה למחקר בסיסי בשילוב עם יישומים מעשיים.
עם יסוד המכון על שמו, פסטר כינס במכון מדענים מתחומי התמחות שונים.
חמש המחלקות הראשונות במכון נוהלו על ידי שניים מבוגרי האקול נורמל סופרייר, אמיל דיקְלוֹ (Duclaux) (מחקר מיקרוביולוגי כללי) ושרל שמברלן (מחקר מיקרובי בתחום ההיגיינה), בראש שאר המחלקות עמדו הביולוג איליה מצ'ניקוב (מחקר מיקרובי מורפולוגי) ושני רופאים ז'וזף גרנשה (Grancher) (כלבת) ואמיל רוּ (Roux) (מחקר מיקרובי טכני).
שנה לאחר שהמכון החל לפעול, החל רו, לראשונה בעולם, ללמד קורס במיקרוביולוגיה ששמו: "קורס בשיטות מחקר מיקרובי".
ממשיכי דרכו של פסטר בניהול המכון המשיכו אף את המסורת בה החל, שילוב של מחקר בסיסי ביישומים מעשיים ובכך הבטיחו למכון פסטר שרשרת הישגים מדעיים יוצאי דופן:
אמיל רו ואלכסנדר ירסן (Yersin) גילו את מנגנון הפעולה של החיידק גורם הדיפתריה (Corynebacterium diphtheriae)
בשנת 1894, גילה אלכסנדר ירסן את חיידק הדבר (Yersinia Pestis)
בשנת 1898 גילה פול-לואי סימון (Simond) את תפקיד הפשפש בהדבקה בדבר
בשנת 1907 קיבל אלפונס לברן (Laveran) פרס נובל על מחקרו שבו הבהיר את תפקיד הפרוטוזואה כגורם מחלה (ובאופן מיוחד על תגליתו בדבר גורם המלריה)
בשנת 1908 אלבר קלמט (Calmette) וקאמי גרן (Guérin) גילו כיצד לגדל תרבית של חיידקי שחפת הבקר (Mycobacterium Bovis), מוחלשים, כך שחיידקים אלה לא יגרמו בעצמם לשחפת אצל האדם.
התרכיב שפיתחו כעבור 11 שנה קרוי על שמם BCG - Bacillus Calmette Guérin ובשנת 1921 הוא היווה את החיסון היעיל הראשון נגד שחפת.
בשנות השמונים הפך תרכיב זה לטיפול המועדף למניעת הישנות מקרי סרטן שלפוחית השתן (ראה שחפת נגד סרטן שלפוחית השתן).
בשנת 1908 קיבל איליה מצ'ניקוב פרס נובל על תרומותיו המדעיות בהבנת המערכת החיסונית.
בשנת 1910 קונסטנטין לבדיטי וקארל לנדשטיינר הדגימו כי שיתוק ילדים נגרם כתוצאה מווירוס.
בשנת 1917 פליקס ד'ארל (d'Hérelle) גילה את הבקטריופאג', נגיף אשר מתפשט אך ורק בחיידקים.
בשנת 1919 זכה ז'יל בּוֹרְדֵה (Bordet) בפרס נובל על תגליותיו בתחום תורת החיסון, באופן מיוחד על המשמעות של נוגדנים ודרך פעולתם.
בשנת 1928 קיבל שרל ניקול פרס נובל על שגילה כיצד מחלת הטיפוס מעברת מאדם לאדם ובאופן מיוחד על תפקיד הכינים בהעברת המחלה.
בשנת 1932 פיתוח ז'אן לֶגְרֵה (Laigret) את החיסון הראשון לקדחת צהובה.
בשנת 1951 אנדרה לווף הוכיח את קיום הפרו-וירוס.
בשנת 1954 פייר לפין (Lépine) פיתח את החיסון הראשון לשיתוק ילדים.
בשנת 1970 ז'אן-פייר שַנְזֵ'ה (Changeux) בודד את הקולטן הראשון למוליך עצבי, קולטן האצטילכולין.
בשנים 1983 ו-1985 לוק מונטנייה, פרנסואז בארה-סינוסי (Barré-Sinoussi) ועמיתיהם גילו את שני נגיפי ה-HIV הגורמים לאיידס.
הם זכו על כך בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה ב-2008
השגיאה ההיסטורית הגדולה ביותר שעשה מכון פסטר הייתה כנראה, בשנת 1897, כאשר התעלם מעבודת הדוקטורט של ארנסט דישן (Duchesne) על השימוש בפניצילין כדי לרפא דלקות.
במידה ותגלית זו הייתה מנוצלת מוקדם יותר, אזי כנראה שהייתה יכולה להציל מיליוני בני אדם בתקופת מלחמת העולם הראשונה.
למכון פסטר תפקיד מרכזי בייסוד ענף הרפואה המונעת בצרפת עם פיתוח חיסונים נגד שחפת, דיפתריה, טטנוס, קדחת צהובה, שיתוק ילדים וצהבת נגיפית מסוג B הגילוי והשימוש בתרופות סולפה לטיפול בדלקות היוותה אף היא פריצת דרך.
בשנת 1957 קיבל דניאל בובה פרס נובל על גילוי הדרך לייצור אנטי-היסטמין מלאכותי.
מאז מלחמת העולם השנייה התמקד מכון פסטר במחקר בתחום הביולוגיה המולקולרית.
בשנת 1965 זכו שלושה ממדעניו לפרס נובל פרנסואה יעקב, ז'אק מונו ואנדרה לווף על עבודתם.
בשנת 1985 יוצר במכון החיסון הראשון באמצעות הנדסה גנטית של תאי חיות, היה זה החיסון נגד צהבת נגיפית מסוג B, על ידי פייר טואייה (Tiollais) ועמיתיו.
בימינו מכון פסטר הוא אחד ממכוני המחקר הרפואי המובילים בעולם.
במכון 100 יחידות מחקר ועובדים בו כ-2,600 איש, מתוכם 500 מדענים המועסקים בו בקביעות ו-600 מדענים נוספים הנמצאים בו לתקופות קצרות והמגיעים מ-63 מדינות ברחבי העולם להשתלמות פוסט-דוקטורט.
למכון פסטר רשת של 24 מכוני מחקר מחוץ לצרפת המוקדשים למחקר רפואי בארצות מתפתחות.
במכון בית ספר ללימודים מתקדמים ויחידת סקר אפידמיולוגית
מכוני המחקר המסונפים למכון פסטר בעולם, נמצאים במדינות ובערים הבאות:
בנגי, הרפובליקה של מרכז אפריקה
הו צ'י מין סיטי, נא טרנג והאנוי, וייטנאם
מוסד פסטר בניו יורק, ארצות הברית
מוסד פסטר הקנדית, מונטריאול, קנדה
אוניברסיטת הונג קונג – מרכז המחקר פסטר, הונג קונג, סין
למכון פסטר בפריז שתים עשרה מחלקות מחקר
רפואה סביבתית ואפידמיולוגיה של מחלות מידבקות
בנוסף לגילוי שני סוגי נגיף ה-HIV, מדעני מכון פסטר פיתחו בדיקה לגילוי מוקדם של סרטן המעי הגס, פיתחו חיסון בשיטת הנדסה גנטית לצהבת מסוג B, ובדיקה מהירה לגילוי חיידק ההליקובקטר פילורי המעיד על היווצרות כיבים בקיבה.
במכון מתנהלים גם מחקרים בתחום הסרטן ובמיוחד על תפקידם של גנים מחוללי סרטן וסמני גידולים ממאירים לצורך בדיקות אבחוניות.
תחומי מחקר אחרים הם על וירוס הפפילומה האנושי ותפקידו בסרטן צוואר הרחם.
מדעני המכון אף חוקרים פיתוח חיסון נגד מחלות שונות, ביניהן איידס ומלריה.
במכון שוקדים אף על מיפוי הגנום של מספר אורגניזמים החשובים לרפואה, זאת בתקווה לגילוי תרופות חדשות.
המכון תרם למיפוי הגנום של שמרים.
מאז היווסדו משמש מכון פסטר מרכז ללימודים מתקדמים בתחומי ההתמחות השונים של מדעניו.
היום לומדים במכון כ-300 תלמידים לתארים מתקדמים וכן חוקרים בו 500 פוסט-דוקטורנטים, הבאים מכ-40 מדינות בעולם.
בין החוקרים אף רוקחים ווטרינרים, כמו גם רופאים, כימאים ומדענים אחרים.
סוגי חיידקים ווירוסים שונים נשלחים למכון פסטר מכל רחבי תבל לצורך זיהויים.
בנוסף לקיומו של מאגר המידע האפידמיולוגי, המכון משמש אף כיועץ לממשלת צרפת ולארגון הבריאות העולמי (WHO) של האומות המאוחדות.
מדעני מכון פסטר אף עוזרים לעקוב אחר מגפות ולהשתלט על מוקדי מגפה בעולם.
פעילות זו יצרה שיתוף פעולה הדוק בין מכון פסטר לבין המכונים האמריקאיים לשליטה ומניעת מחלות (Centers for Disease Control and Prevention).
ייצור ושיווק הבדיקות האיבחוניות המפותחות במכון פסטר נעשה על ידי החברה Sanofi Diagnostics Pasteur, חברת בת של יצרנית התרופות הצרפתית Sanofi.
ייצור ושיווק החיסונים שפותחו במכון הוא באחריות חברת Pasteur Mérieux.
כמכון מחקר פרטי שהוא ארגון ללא מטרות רווח, מכון פסטר מנוהל על ידי מועצת מנהלים עצמאית, שבראשה עומד כיום פרנסואה אֵיֵירֵה (Ailleret).
המנהלת הכללית של המכון היא אליס דוטרי (Alice Dautry).
מקורות המימון לפעילות המכון מגיעים, בין השאר, ממשלת צרפת (30.7% מהתקציב), מדמי ייעוץ שהמכון גובה, תמלוגים על פיתוחים רפואיים שונים (34.6% מהתקציב) ומתרומות (34.7% מהתקציב).
תקציב המכון לשנת 2005 היה 205.5 מיליון אירו.
מכון צומת - צוותי מדע ותורה, הוא מלכ"ר שהוקם בשנת תשל"ז (1977), מתוך מגמה לפעול בצמתי המיפגש שבין דרישות ההלכה והתפתחויות הטכנולוגיה, ולבנות חברה מודרנית על פי התורה.
המכון מפתח התאמות הלכתיות-טכנולוגיות, ומפרסם מדי שנה את כתב העת תחומין.
בראש המכון עמד מייסדו הרב ישראל רוזן, עד פטירתו ב-2016, אז החליפו הרב מנחם פרל בראשות המכון.
המכון ממוקם באלון שבות שבגוש עציון.
מהנדסי המכון עוסקים בהתאמת מיכשור רפואי לשימוש בשבת ובחגי ישראל - בבתי חולים, בבתי אבות, ובבתי נכים וקשישים; וכן בפתרונות הלכתיים לכוחות הביטחון - צה"ל ומשטרת ישראל, על מנת לאפשר את פעילותם החיונית באופן סדיר, בהתאם לתנאי ההלכה היהודית.
בשנת 2021 החל מכון צומת להתאים פיתוחים טכנולוגיים גם עבור בתים פרטיים בנושאים שונים, ביניהם תחום הנדל"ן ומערכות הטכנולוגיה החדשות שצברו תאוצה בשנים האחרונות.
בנוסף, במהלך שנה זו נפתח במכון בית מדרש למחקר הלכתי טכנולוגי.
בבית המדרש יושבים רבנים אשר לומדים בצורה מקיפה ויסודית סוגיות הלכתיות שונות, ועורכים מחקרים בנושאים אלה, כדי לתת את המענה ההלכתי המתאים עבור צרכיו השונים של הציבור.
במחלקת ההוצאה לאור של המכון עורכים את כתב-העת תחומין העוסק בסוגיות הלכתיות, חברתיות, מדיניות ומשפטיות, מתוך השקפת עולמה של היהדות; בשנת תשפ"א (2021), יצא לאור כרך ה-41 של סדרת 'תחומין', ובו מגוון נושאים רחב, חלקם נוגעים למגפת הקורונה שפקדה את מדינת ישראל באותו הזמן.
עוד נושאים המופיעים בספר: מבט מחודש ביחס להיתר השימוש במכונות הגילוח, סוגיית פונדקאות לאישה נשואה, בעל אלים המבקש שלום בית, ירקות ופירות המוחזקים בנגיעות ועוד.
את מאגר הספרים והמאמרים ניתן למצוא במאגר הספרים המקוון בנושאי היהדות והחיים המודרניים של תחומין פלוס.
בשנת התשע"ד (2014) פתח המכון מרכז מבקרים בשם 'חווית צומת', אליו מגיעות קבוצות מבקרים לסיורים מודרכים, ובהם לומדים המבקרים על פעילות המכון, נחשפים לפיתוחים טכנולוגיים רבים מבית מכון צומת ומתנסים בפיתוחים השונים.
בעקבות משבר הקורונה התפתח מרכז המבקרים וצמח לכדי מרכז הדרכה.
מרכז ההדרכה נותן מענה רחב לצד הסברה והדרכה מגוונים.
1. תחומי דעת שונים - הלכה, אמונה ומדע.
2. דגשים משתנים והתאמה לקהלים שונים - תלמידי מוסדות חינוך בגילאים שונים, אנשי מקצוע - מורים, מהנדסים ורופאים, רבני קהילות ואברכים.
3. סוגים שונים של פעילויות: פעילויות חווייתיות כגון סדנאת ארדואינו לבנייה ותכנות מודל של מעלית שבת, הרצאות לקהל שוחרי הדעת, הכשרות מקצועיות, ושיעורי תורה והלכה.
בעקבות השינויים שהתרחשו עקב מגפת הקורונה נוספו בחווית צומת מגוון פעילויות-חוץ שניתן לקיימן בקהילה או במוסד החינוכי, וכן אפשרות לפעילויות חווייתיות באמצעות למידה מרחוק.
באתר האינטרנט של המכון, בעברית ובאנגלית, ניתן לקרוא חלק ממאמרי כתב העת "תחומין", לצד מאמרים בנושאי הלכה וטכנולוגיה, חברה ומדינה.
בנוסף, קיים באתר מדור שאלות ותשובות בנושאי הלכה וטכנולוגיה, וכן ניתן למצוא בו פירוט והרחבה על ההמצאות הרבות שהביא המכון במרוצת השנים, כגון: מקלדת שבת, מכשיר אידוי קנאביס רפואי לשבת, קלנועיות לשבת ועוד פיתוחים רבים.
בשנת 2021 ציין המכון 44 שנות פעילות, והשיק מדריך בנייה חדש, שמסביר ומפרט מהן הבעיות ההלכתיות הנפוצות בבנייה החדשה של ימינו, במטרה להנגיש את המידע ההלכתי לציבור הרחב.
מדריך הבנייה לבית כשר מציג את הפתרונות הקיימים המוצעים על ידי מחלקת המחקר והפיתוח של צומת.
בעזרת מדריך זה, ניתן להתגורר בבית חכם ללא חשש חילול שבת.
ניתן למצוא את המדריך באתר המדריך.
בשנת תשפ"ה (2024) הוציא המכון לאור את ספר צומת, המסכם את הידע ההלכתי שנצבר במכון בנושאים שונים.
מכון פרימטר לפיזיקה תאורטית (Perimeter Institute for Theoretical Physics, בקיצור מכון פרימטר או PI) הוא מכון מחקר עצמאי המוקדש לסוגיות יסוד בפיזיקה תאורטית ונמצא בווטרלו, אונטריו שבקנדה.
מכון פרימטר נוסד ב-1999 על ידי מייק לזארידיס, מייסד ומנכ"ל משותף של Research In Motion.
הוא הכריז על תרומה ראשונית של מאה מיליון דולר ב-23 באוקטובר 2000. ביוני 2008 תרם ביחד עם אופליה טונג חמישים מיליון דולרים נוספים.
פעילויות המחקר החלו בשנת 2001. בד בבד עם פעילויות המחקר, מתפקד מכון פרימטר כתוכנית מצוינות בינלאומית ומארח כל קיץ את ה-ISSYP, מחנה פיזיקה לתלמידי תיכון.
בתחילה פעל מכון פרימטר מתוך משרדי הדואר ההיסטוריים של העיר ווטרלו ברחוב קינג.
באוקטובר 2004 עבר למבנה שעוצב על פי הזמנה ברחוב קארולין, מול אגם סילבר בפארק ווטרלו.
מתכנן הבניין היה הארכיטקט מהחברה המונטריאולית Saucier + Perrotte, שקיבל את מדליית המושל הכללי לעיצוב ארכיטקטוני במאי 2006. הבניין הניצב בסמוך למכון מאכלס את גלריית האמנות Canadian Clay and Glass Gallery, זכה באותו הפרס לארכיטקטים בשנת 1997.
מבנה מכון פרימטר מאופיין בחזות של זכוכית שקופה לאורך צדדיו הצפוני והמערבי, בניגוד לקירות של רעפי מתכת שחורים המכסים את יתרת הבניין.
משרדו של כל חוקר, כמו גם חדרי ישיבות שונים, מציגים לוחות המכסים קיר שלם לצורך עבודה לבד או בקבוצה.
המשרד למחקר והמצאה במחוז אונטריו הכריז במרץ 2006 על התחייבות להעניק תרומה של חמישים מיליון דולרים למכון פרימטר.
בצד מחויבותו למחקר מדעי אירח מכון פרימטר מספר תוכניות מצוינות שכללו הרצאות בפיזיקה, ארוחות ערב והופעות מוזיקליות.
ביסטרו החור השחור שלו (Black Hole Bistro) מציג לעיתים הזמנות לארוחות ערב ובהן הופעות ג'אז, בארוק, והרכבים אחרים.
מכון פרימר מארח גם הרצאות ציבוריות שנערכות בבתי ספר תיכון מקומיים באזור קירצ'נר-ווטרלו.
בית ספר קיץ הבינלאומי לפיזיקאים צעירים (ISSYP) מהווה תוכנית מצוינות המקבצת קבוצות של חמישים תלמידים בעת ובעונה אחת מבתי ספר תיכון רבים בתוכנית לימודים הכוללת את החידושים האחרונים בפיזיקה התאורטית.
תלמידים מתארחים באוניברסיטת ווטרלו ושוהים שעות רבות כל יום במחיצתם של חוקרי פרימטר, לומדים באמצעות פעילות משותפת עם עמיתיהם כמו גם מהרצאות מפתח מפיזיקאים מובילים.
במסגרת התוכנית לומדים פיזיקה ומתמטיקה גם יחד בלימודי ליבה ומציעים מבוא לפעילויות מחקר באמצעות סדנאות בהנחיית חוקרים במכון.
הרצאות מפתח מעניקים גם חוקרים המבצעים השתלמות פוסט-דוקטורט וגם חוקרי קבע במכון, בכללם לי סמולין ופוטיני מרקופולו-קלאמארה.
הנושאים המוצגים בפני התלמידים הם פרשנויות לתאוריות של חורים שחורים, יחסי מרחב-זמן, תורת המיתרים, רשת-סליל, מחשב קוונטי ומכניקת הקוונטים.
בשנת 2006 התרחבה התוכנית מקבוצה של עשרים תלמידים מרחבי קנדה לקבוצות שונות המונות חמישים תלמידים כל אחת, שנקבצו מחמש יבשות ברחבי תבל.
מכון שטראוס-עמיאל וברן-עמיאל הוא מכון להכשרת שליחים רבנים ומחנכים לתפוצות.
המכון מבית רשת אור תורה סטון, מכשיר שליחים מחנכים ורבנים בעלי גישה דתית-לאומית-ציונית שיהוו הנהגה קהילתית, חינוכית ורוחנית.
המכון פועל במטרה לחזק את הזהות היהודית של יהודי התפוצות ולמנוע התבוללות.
מטרת ההכשרה היא לתת למשפחות שליחים להתמודדות ולעבודה עם הקהילה בחו"ל.
המכון הוקם ב-1998 על ידי הרב אליהו בירנבוים יחד עם הרב שלמה ריסקין, רבה של אפרת.
הם ראו שישנו צורך גדול בהכשרת מנהיגים רוחניים לקהילות השונות ולתפקידים הרבים בעולם.
המכון עוסק בשלושה תחומים עיקריים:
הכשרה – הלימודים במכון כוללים מגוון נושאים המיועדים להכשיר את שני בני הזוג לשליחות משמעותית.
שיבוץ – חיבור ישיר מול קהילה או דרך אחד מארגוני השליחות (בני עקיבא, מורים שליחים, רבני קמפוס, תורה מציון).
לאחר מציאת תפקיד, לומדים יחד את החוזה עד לחתימה.
ליווי – לאורך השליחות צוות המכון נמצא בקשר מתמיד עם השליחים – טלפונים, מיילים, ניוזלטר, ביקורים בקהילות, כנסים אזוריים, קבוצת פייסבוק ייחודית ועוד.
חזרה לארץ - המכון מלווה ועוזר לשליחים בחזרתם ארצה.
הליווי והעזרה הם במציאת מקום מגורים, עבודה חדשה לשני בני הזוג ועזרה ככל הניתן עם הביורוקרטיה.
התוכנית מיועדת לבעלי הסמכה לרבנות ו/או תעודת הוראה ו/או ניסיון בחינוך בלתי פורמלי דוברי שפה זרה.
הלימודים נערכים פעם בשבוע לגברים ופעם בשבועיים לנשים בגוש עציון.
במשך שנות פעילותו של המכון עמיאל (נכון ל-2021) עברו בשערי המכון למעלה מ-1000 תלמידים ותלמידות.
הבוגרים משרתים כרבנים ומורים בקהילות יהודיות רבות, ובהן:
צפון אמריקה - טורונטו, ויניפג, לוס אנג'לס, בוסטון, ניו ג'רזי, שיקגו ועוד.
דרום אמריקה - אורוגוואי, ונצואלה, מקסיקו, האיים הקריביים ועוד
אסיה - הונג קונג, הפיליפינים וסין
אירופה - רוסיה, צ'כיה, גרמניה, יוון, בולגריה, אנגליה, פולין, טורקיה ועוד
אפריקה - דרום אפריקה, זימבבואה וקניה
המכון מלווה את הבוגרים בקהילה היהודית בחו"ל, אליה הם נשלחים.
הרב אליהו בירנבוים, מנהל המכון, מסייר יחד עם שאר צוות המכון, באופן שוטף בקהילות בהן משרתים שליחים ושליחות בוגרי המכון וכן בקהילות הממתינות להגעת מנהיגים רוחניים.
הרב בירנבוים סוקר את מצב הקהילות בהן הוא מבקר, במדור דו-שבועי (הנקרא "רב עולמי") בעיתון מקור ראשון.
הוא מציין את הבעיות העומדות בפני הקהילות ואת תרומת ההנהגה הרוחנית של הקהילה להמשך קיומה
תוכנית הלימודים מורכבת מכמה תתי תוכניות המכשירות שליחים ושליחות.
בשטראוס-עמיאל ההכשרה מיועדת לרבנים המיועדים לרבנות קהילה ובברן-עמיאל ההכשרה היא בתחום החינוך הפורמלי והבלתי פורמלי לשליחות חינוכית בתפוצות.
הלימודים של הרבנים ושל המחנכים מתקיימים יחד באותה כיתה.
הנשים מוכשרות בתחום החינוך הפורמלי והבלתי פורמלי בתוכנית ע"ש קלאודיה כהן.
ההכשרה עוסקת בנושאים שונים ומגוונים מתחום ההלכה, רבנות מעשית, קירוב וחינוך.
בנוסף, נרכשים כלים פרקטיים כגון רטוריקה, שיווק, ניהול הקהילה, גיוס כספים ועוד.
התוכנית משלימה את ההכשרה של הרב המיועד לקהילה ספרדית ברחבי העולם מתוך הבנה שיש להכיר לעומק את אופי הקהילה הספרדית ואת הציפיות שלה מן הרב או המנהיג הרוחני.
התלמידים נמצאים גם בתוכניות שטראוס-עמיאל וברן-עמיאל.
מכון פוע"ה - פוריות ורפואה על פי ההלכה משלב בין ההלכה היהודית לרפואה המודרנית, בעיקר בתחומי הפוריות, הגינקולוגיה גנטיקה, והבית היהודי.
בשנת 2018 פתח המכון אגף חדש בשם 'קדושת החיים' העוסק בסוגיות רפואיות הלכתיות במחלות מסוכנות.
תחום ההלכה במכון מתבסס על הסכמתם של פוסקי הלכה.
המכון מספק שירותי ייעוץ בחינם, לכלל הציבור: חרדי, דתי לאומי, חילוני ומוסלמי.
המכון הוקם בשנת 1991 בעקבות בקשתו של הראשון לציון הרב מרדכי אליהו מהרב מנחם בורשטין, להקים גוף שייתן מענה להיבטים ההלכתיים ברפואה המודרנית.
הרב אליהו ליווה את המכון בכל שלביו ושימש כמקור הסמכות ההלכתי של המכון.
הנהלת המכון ממוקמת בשכונת גבעת שאול שבירושלים.
בשנת תשנ"ח (1998) נפתח סניף של המכון בארצות הברית, ואחריו נפתחו סניפים נוספים באזורים בהם מתגוררות קהילות גדולות של יהודים: ארצות הברית, צרפת, אוסטרליה וקנדה.
בשנת 2021 הוקם סניף של מכון פוע"ה במקסיקו.
בשנת 2023 הוקם סניף נוסף ביקנעם עילית.
מכון פוע"ה זכה במגן משרד הבריאות למתנדבים לשנת תשס"ח - 2007, בפרס כץ לשנת תשע"ה ובאות הנשיא למתנדב לשנת תשע"ח-2018.
המכון הוקם ומנוהל בעיקר על ידי רבנים המזוהים עם הציונות הדתית, והוא מקיים קשרים הדוקים עם רבנים מכלל המגזרים הדתיים.
קשרים אלו מאפשרים למכון לשרת את כלל הציבור בישראל ובכללם חרדים, דתיים מסורתיים וחילוניים יוצאי כל ארצות הגולה..
פעילות המכון מתחלקת לשלשה תחומים עיקריים:
ייעוץ, ליווי, ופסיקה בשאלות רפואה והלכה
פיקוח הלכתי על טיפולי פוריות
ייעוץ, ליווי ופסיקה - רפואה והלכה
פעילות הייעוץ והליווי של המכון מכוונת בראש ובראשונה לזוגות אשר חווים בעיות פוריות או קשיים אחרים הקשורות לבניית המשפחה (לדוגמה - קשיים ביחסי אישות, אבחון טרום לידתי של מומים ומחלות ועוד).
הייעוץ כולל הכוונה תמיכה נפשית במהלך טיפולי פוריות, והפנייה לרופאים המתמחים בבעיות ספציפיות.
בנוסף, הייעוץ כולל הדרכה הלכתית, על מנת לאפשר לזוג לטפל בבעיותיהם תוך שמירה על כללי ההלכה.
פעילות הייעוץ והליווי מתבצעת על ידי רבני המכון, ולעיתים ליווי זוג נמשך שנים, עד שהם זוכים להיפקד בפרי בטן.
תחום נוסף בו המכון מקיים פעילות ייעוץ והכוונה הוא טהרת המשפחה.
במכון בית הוראה, והרבנים המשיבים במכון מייעצים במגוון שאלות ובכלל זה בענייני מראות דמים ובשאלות הנוגעות לתכנון המשפחה.
הייעוץ במכון ניתן ללא תשלום.
על פי נתוני המכון הוא מקבל מדי יום כ-250 פניות.
השגחה הלכתית על טיפולי פוריות
המכון בשיתוף משרד הדתות מציע לזוגות המעוניינים בכך שירות השגחה הלכתית על טיפולי הפוריות שהם עוברים.
ההשגחה נדרשת הלכתית כדי לשמור על יחוס הולד להוריו.
זאת באמצעות נוכחות ווידוא בכל שלב של טיפול שיש זיהוי ברור של הזרע והביצית ושיוך שלהם לזוג הנכון ובכך למנוע החלפת זרע הבעל בזרע של גבר אחר, והחלפת הביצית המופרית של הזוג בביצית מופרית של זוג אחר.
השירות מוצע בכל בתי החולים בישראל.
המכון פיתח מתקן בשם "הפוענית" המשמש לנעילת העוברים במהלך שירות ההשגחה, פתיחת המתקן מתאפשרת רק בנוכחות המשגיחה.
עד הפעלת מערך ההשגחה, רבים נמנעו מטיפולי פוריות, ובעקבות הפעלתו נפתחה בפניהם אפשרות זו.
לפי נתוני המכון, עד היום הצליח צוות זה למנוע עשרות טעויות אנוש.
ההשגחה מתקיימת בהזמנת הזוג תמורת תשלום המסובסד על ידי משרד הדתות.
על מרבית התשלום המוזל יוכלו מבוטחי ביטוחים משלימים לקבל החזר מקופות החולים.
רבני המכון, ובראשם הרב בורשטיין מקיימים שיעורים והרצאות ברחבי הארץ, במסגרתם מועבר לציבור הרחב הידע שהצטבר במכון בתחומי רפואה והלכה, וטהרת המשפחה.
הרצאות מועברים גם בכוללים בהם לומדים הלכות נידה, במטרה להעניק לרבנים לעתיד ידע וכלים בתחומי הרפואה המודרנית והפוריות תוך בחינת יחסם להלכה.
במכון מתקיימים קורסים לרבנים שלמדו הלכות נידה ומבקשים להשתלם בהוראה מעשית בשאלות בטהרת המשפחה ובמראות דמים.
המכון משתף פעולה עם אוניברסיטת בר-אילן וביחד מארגנים קורס "ייעוץ בקדושה לחיי אישות".
הדרכת חתנים וכלות נועדה להעניק לבני הזוג העומדים להינשא כלים הלכתיים ונפשיים לקראת הקמת ביתם.
ההדרכה כוללת לימוד הלכות טהרת המשפחה, וכן עיון והכנה בנושאים הקשורים לזוגיות ולמשפחה.
במכון מתקיימים שיעורים ופגישות הכנה עם חתנים וכלות לקראת נישואיהם.
בנוסף מתקיימים במכון תוכניות להכשרת מדריכי חתנים וכלות.
בתקופת דימום הוסת ישנם על פי ההלכה ימים בהם בני הזוג צריכים לנהוג בהרחקה (נידה).
כדי להיטהר ולסיים את ההרחקה, על האישה לוודא שהדימום המחזורי פסק.
לעיתים קיים פצע פנימי וקשה מאוד להבחין בין הדימום המחזורי לבין הדימום מהפצע, מה שמקשה מאוד להיטהר.
על מנת לאפשר טהרה בדימום שאיננו מהרחם, מכשיר מכון פוע"ה אחיות המוסמכות לבצע בדיקה כ"בודקות טהרה" ולזהות את מקור הדימום.
האחיות עוברות הכשרה רפואית-הלכתית עיונית ומעשית, וכן מתמחות אצל רופאי נשים.
למכון ספרייה בנושאי רפואה והלכה.
בספרייה יש ספרים, מאמרים, חוברות וקטעי עיתונות העוסקים בהלכה ורפואה בכלל ובפוריות בפרט.
הספרייה ממוקמת במשרדי המכון בירושלים.
למכון חנות שבה ניתן לקנות מוצרים השייכים לתחומי הגינקולוגיה, הפוריות ויחסי אישות.
עם התפתחות הרפואה ועליית תוחלת החיים, הפך העיסוק בשאלות הנוגעות לקדושת החיים תכוף ורלוונטי־מתמיד.
יכולתה של הרפואה לתת מענה למצבים רפואיים מורכבים ולהאריך את חייו של האדם יצרה מציאות מורכבת:
אנשים רבים שבדרך הטבע היו מסיימים את חייהם מוקדם יותר, מתמודדים עתה עם מגוון מחלות ומורכבויות רפואיות.
מלבד זאת, העולם הרפואי עובר שינוי מתמיד ביחס אל רצון המטופל ורצון משפחתו, בכל הנוגע לשאלות הקשורות לסוף חייו של האדם, וגם שינויים אלה משפיעים על תכיפות הנושא והרלוונטיות שלו.
כתוצאה משינויים אלו, משפחות רבות נדרשות לעיתים להכריע במצבים מורכבים מאוד, כאשר אחד מיקיריהם מצוי במצב רפואי קשה והן נדרשות להחליט על המשך הטיפול בו ואופיו.
אגף קדושת החיים עוסק במענה טלפוני, הלכתי ואתי לסוגיות לאורך כל שעות היממה.
ראשי האגף הם הרב צבי ארנון והרב אריאל וידר.
ספר פוע"ה הוא ספר הדרכה הלכתי רפואי בנושאי משפחה, טהרת המשפחה, פוריות ועוד.
הספר נכתב על ידי הרבנים מנחם בורשטין וגבריאל גולדמן, בייעוץ רפואי של ד"ר חנית דאום ופרופ' שמחה יגל.
על שני הכרכים הראשונים שלו זכו המחברים והעורכים בפרס משרד הבריאות.
כנס רפואה והלכה והפולמוס סביבו
החל מראשית המאה ה־21 עורך המכון יום עיון שנתי בנושא "רפואה והלכה בתחומי המשפחה".
בשנים עברו הכנס היה פתוח לגברים ונשים (בישיבה נפרדת), ונאמו בו גברים בלבד, לפי הנחיית הרב מרדכי אליהו ובהתאם לנוהגי הציבור החרדי המשתתף בכנסים.
לקראת הכנס של שנת 2012, שנערך זמן קצר לאחר פרוץ פולמוס ציבורי על הדרת נשים בישראל, יצאו הארגונים "קולך" (שמחה על כך גם קודם לכן) ו"ישראל חופשית" בקמפיין נגד הכנס שכלל קריאה להחרים רופאים שישתתפו בו.