tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אם מקבלים את הגרסה הראשונה, יש לקבל את הקיום של קבוצה של משפטים אשר בהכרח מאמינים בהם ובכך ליפול להבחנה אנליטי-סינתטי.
הגרסה השנייה היא חסרת תועלת (חלשה מדי) לצרכיו של המולקולריסט משום שהיא מצריכה רק שאם, לדוגמה, שני אנשים מאמינים באותה טענה p, הם מאמינים גם בטענה אחת נוספת לפחות.
אך באופן הזה, כל אחד יקשר ל-p את המסקנות שלו עצמו ותקשורת תישאר בלתי אפשרית.
ָקַרלו פֶּנקו מבקר טיעון זה בהצביעו על כך שישנה גרסת ביניים אשר פודור ולפור השמיטו בתיאור שלהם:
המשמעות של ביטוי זה היא ששני אנשים אינם יכולים להאמין באותה טענה מבלי ששניהם יאמינו גם בטענה השונה מ-p.
אם כי גרסה זו עוזרת במידה מסוימת, עדיין ישנה בעיה בזיהוי הדרך המדויקת בה הטענות השונות המשותפות לשני הדוברים קשורות זו לזו.
הצעתו של דאמט מבוססת על אנלוגיה מתחום הלוגיקה.
כדי להבין משפט מורכב מבחינה לוגית, הכרחי קודם להבין משפט שהוא פחות מורכב מבחינה לוגית.
באופן זה, ההבדל בין משפטים פחות מורכבים לוגית שהם מרכיבים במשמעות של קבוע לוגי ומשפטים יותר מורכבים לוגית שאינם מרכיבים כאלו מקבלת את התפקיד של ההבחנה אנליטי-סינתטי הישנה.
"ההבנה של משפט בו הקבוע הלוגי אינו נחשב אופרטור ראשי תלויה בהבנה של הקבוע, אך אינה תורמת להרכבה שלו".
לדוגמה, ניתן להסביר את השימוש בתנאי במשפט באמירה שהמשפט כולו שקרי אם החלק שבא לפני החץ הוא אמיתי ו-c שקרי.
אולם, על מנת להבין את , חייבים קודם לדעת את המשמעות של "לא" ו"או".
דבר זה מוסבר בתורו על ידי הצבת כללי ההכנסה עבור סכמות פשוטות כמו ו-.
הבנה של משפט היא לא יותר מאשר הבנה של כל המשפטים ממורכבות לוגית פחותה מהמשפט אותו מנסים להבין, ורק אותם.
אולם, עדיין קיימת בעיה עם הרחבת גישה זו לשפות טבעיות.
אם אני מבין את המילה "חם" משום שהבנתי את הביטוי "התנור הזה חם", נראה כי אני מגדיר את המושג באמצעות התייחסות לקבוצה של אובייקטים טיפוסיים, להם יש התכונה של להיות חמים.
אם איני יודע מהי המשמעות עבור אותם אובייקטים להיות חמים, קבוצה או רשימה כזו של אובייקטים אינה מועילה.
גם הקשר בין הרכבתיות (compositionality) והוליזם סמנטי היה בעל עניין עבור פילוסופים רבים של השפה.
על פני השטח, נראה ששני רעיונות אלו עומדים בסתירה מוחלטת שאינה ניתנת ליישוב.
הרכבתיות היא העיקרון הקובע שהמשמעות של ביטוי מורכב תלוי במשמעויות של חלקיו ובאופן ההרכבה שלו.
כפי שהוסבר לעיל, הוליזם, מנגד, היא התזה שמשמעויות של ביטויים של שפה נקבעים על ידי הקשרים שלהם עם הביטויים האחרים של השפה ככלל.
במאמר שנקרא "Are Compositionality and Holism Compatible", פיטר פָּגין מזהה שלוש נקודות של אי-התאמה בין שתי היפותזות אלו.
הראשונה נובעת מההבחנה הפשוטה שבעוד שבהוליזם המשמעות של השלם תקבל עדיפות על המשמעות של חלקיו ותבוא לפניה, בהרכבתיות, ההפך הוא הנכון, המשמעות של החלקים תבוא לפני זו של השלם.
השנייה, מהעובדה שנראה שמכל ניסיון ליישב בין הרכבתיות והילזם, נובע צורך לייחס משמעויות "משונות" לרכיבים של ביטויים גדולים יותר.
פגין לוקח תאוריה הוליסטית ספציפית של משמעות – סמנטיקה של תפקידי היסק, התאוריה לפיה המשמעות של ביטוי נקבעת על ידי ההיסקים המעורבים בה – כפרדיגמה שלו להוליזם.
אם נפרש תאוריה זו באופן הוליסטי, התוצאה תהיה שכל היסק אשר קיבלנו המערב ביטוי מסוים ייכנס לתוך המשמעות של אותו ביטוי.
נניח, לדוגמה, שאפרים מאמין ש"פרות חומות הן מסוכנות".
זאת אומרת, הוא מקבל את ההיסק מ"פרות חומות" ל"סכנה".
מכך יוצא שהיסק זה הוא כעת חלק מהמשמעות של "פרה חומה".
לפי הרכבתיות, איפוא, "פרה גוררת סכנה" וגם "חום גורר סכנה" שניהם נכונים משום שהם הרכיבים בביטוי "פרה חומה".
אך האם זו אכן תוצאה בלתי נמנעת של הקבלה של ההוליזם של סמנטיקה של תפקידי היסק?
כדי לראות מדוע אין זה המצב, נניח את הקיום של יחס של הסקה בין שני ביטויים ו-, ושהיחס חל רק במקרה ש-F מקבל את ההיסק מ- ל-.
נניח שבאקסטנזיה של , ישנם הזוגות הבאים של ביטויים: ("השמיים כחולים ועלים הם ירוקים", "השמיים כחולים") ו-("פרה חומה", "סכנה").
ישנו גם יחס נוסף , אשר חל על שני ביטוים רק במקרה שהראשון הוא חלק מהשני.
לכן, הזוג ("חום", "פרה חומה") שייך לאקסטנזיה של .
שני יחסים נוספים נחוצים, "שמאל" ו"ימין":
משמעותו של היחס הראשון היא ש- חל בין , ו- רק כאשר היא חלק מ- ו-F מקבל את ההיסק מ- ל-.
היחס חל בין , ו- רק כאשר היא חלק מ- ו- מקבל את ההיסק מ- ל-.
את התפקיד הגלובלי, , של ביטוי פשוט , ניתן איפוא להגדיר כך:
התפקיד הגלובלי של מכיל זוג של קבוצות אשר כל אחת מהן מורכבת מזוג של קבוצות של ביטויים.
אם F מקבל את ההסקה מ- ל-, ו-היא חלק מ-, אז הזוג הוא איבר בקבוצה שהיא איבר בצד הימני של התפקיד הגלובלי של .
פרט זה הופך תפקידים גלובליים של ביטויים פשוטים לרגישים לשינויים בקבלה של היסקים בידי F.
ניתן להגדיר את התפקיד הגלובלי של ביטויים מורכבים כך:
התפקיד הגלובלי של הביטוי המורכב הוא ה-n-יה של התפקידים הגלובליים של החלקים המרכיבים אותו.
הבעיה הבאה היא פיתוח פונקציה המשייכת משמעויות לתפקידים גלובליים.
פונקציה זו נקראת בדרך כלל הומומורפיזם ואומרת כי עבור כל פונקציה תחבירית המשייכת לביטויים פשוטים ביטוי מורכב כלשהו , קיימת פונקציה ממשמעויות למשמעויות:
פונקציה זו היא חד-חד ערכית בכך שהיא משייכת בדיוק משמעות אחת לכל תפקיד גלובלי.
לפי פודור ולפור, סמנטיקה של תפקידי היסק הוליסטית מובילה למסקנה האבסורדית שההיסק "פרה חומה גוררת מסוכן" מהווה חלק מהמשמעות של "פרה חומה".
דבר זה נכון אם הפונקציה ממשמעויות לתפקידים גלובליים היא חד-חד ערכית.
במקרה זה, למעשה, המשמעויות של "חום", "פרה" ו"מסוכן" כולן מכילות את ההיסק "פרות חומות הן מסוכנות"!
אך זה רק נכון אם היחס הוא חד-חד ערכי.
משום שהוא חד-חד ערכי, ל"חום" לא הייתה המשמעות שיש לו אלמלא היה לו התפקיד הגלובלי שיש לו.
אם נשנה את היחס כך שהוא יהיה רב-חד ערכי (*h), תפקידים גלובליים רבים יכולים לחלוק את אותה המשמעות.
אז נניח שהמשמעות של "חום" ניתנת על ידי ("חום")M.
אין זה נובע מכך ש-("חום", "פרה חומה", "מסוכן")L הוא אמיתי אלא אם כן כל התפקידים הגלובליים ש-*h משייך ל-("חום")M מכילים ("פרה חומה", "מסוכן"), ואין הכרח כזה עבור הוליזם.
למעשה, עם היחס הרב-חד ערכי הזה מתפקידים גלובליים למשמעויות, אפשר לשנות דעה בקשר להיסק באופן עקבי.
נניח ש-B ו-C מקבלים תחילה את כל אותם ההיסקים, דוברים את אותה השפה ומקבלים שניהם ש"פרות חומות גוררות מסוכן".
לפתע, B משנה את דעתו ודוחה את ההיסק.
אם הפונקציה ממשמעויות לתפקידים גלובליים היא חד-חד ערכית, רבים מהתפקידים הגלובליים של B השתנו וכתוצאה מכך גם משמעותם.
אולם, אם אין שיוך חד-חד ערכי, שינוי האמונה של B בנוגע להיסק על פרות חומות לא בהכרח מורה על שינוי במשמעויות של המונחים בהם הוא משתמש.
לכן, אין זה אינהרנטי להוליזם שתקשורת או שינוי דעות הם בלתי אפשריים.
אקסטרנליזם היא התזה לפיה העמדות הטענתיות של אדם נקבעות, לפחות בחלקן, על ידי הקשרים שלו עם סביבתו (הטבעית והחברתית כאחד).
הילרי פטנאם ניסח את התזה של האקסטרנליזם הטבעי של מצבים מנטליים בחיבורו "'The Meaning of 'Meaning".
לדברי פטנאם, רק לקלווין יש חוויות אותנטיות המערבות מים, כך שרק המונח "מים" שלו באמת מתייחס למים.
ב"Individualism and the Mental", טיילר ברג' מתאר ניסוי מחשבתי שונה אשר הוביל לרעיון של האקסטרנליזם החברתי של תכנים מנטליים.
בניסוי של ברג', אדם בשם ג'פריי מאמין שיש לו דלקת מפרקים בירך ואנו יכולים כשורה לייחס לו את האמונה (השגויה) שיש לו דלקת מפרקים בירך משום שהוא אינו מודע לעובדה שדלקת מפרקים היא מחלה של החיבורים של הפרקים.
בחברה אחרת, ישנו אדם ששמו גוּדפריי שגם מאמין שיש לו דלקת מפרקים בירך.
אולם במקרה של גודפריי, האמונה נכונה משום שבחברה נוגדת העובדות שבה הוא חי, "דלקת מפרקים" מוגדרת כמחלה שעשויה לכלול גם את הירכיים.
נשאלת אם כן השאלה לגבי האפשרות ליישב אקסטרנליזם עם הוליזם.
נראה שהאחד אומר שמשמעויות נקבעות על ידי קשרים חיצוניים (עם החברה או העולם), בעוד שהשני מציע שמשמעות נקבעת על ידי הקשר של מילים (או אמונות) לכל המילים (או האמונות) האחרות.
פרֶדְריק סְטְיינפֶלט מזהה לפחות שלוש דרכים ליישבם ולאחר מכן מציין כמה התנגדויות.
הגישה הראשונה היא להתעקש כי אין סתירה משום שהוליסטים אינם אומרים את הביטוי "קביעת אמונות" במובן של ייחוד אלא במובן של ייחוס.
אולם הבעיה עם כך היא שאם אדם אינו "ריאליסט" לגבי מצבים מנטליים, אז כל מה שנותר לנו הם הייחוסים עצמם, ואם אלו הוליסטים, אנו נשארים למעשה עם סוג מסוים של הוליזם הרכבי חבוי, ולא עם הוליזם ייחוסי אמיתי.
אך אם אדם הוא "ריאליסט" בנוגע למצבים מנטליים, למה שלא יומר שאנחנו יכולים בפועל לייחד אותם וכתוצאה מכך שייחוסים אינסטרומנטליסטיים הם לא יותר מאשר אסטרטגיה לטווח הקצר.
גישה נוספת היא לומר כי אקסטרנליזם תקף רק עבור אמונות מסוימות וכי הוליזם רק מנסה להורות על כך שאמונות נקבעות באופן חלקי בלבד על ידי היחסים שלהן עם אמונות אחרות.
באופן זה, ניתן לומר כי אקסטרנליזם חל רק על אותן אמונות שאינן נקבעות על ידי יחסיהן עם אמונות אחרות (או על החלק של אמונה אשר לא נקבע על ידי היחסים שלו עם חלקים אחרים של אמונות אחרות), ושהוליזם תקף עד כדי שאמונות, או חלקים שלהן, אינן נקבעות באופן חיצוני.
הבעיה כאן היא שתיאור זה מבוסס כולו על הרעיון שיחסים מסוימים הם מכוננים (כלומר הכרחיים) לקביעת האמונות בעוד שאחרים אינם.
על כן, הכנסנו שוב את הרעיון של הבחנה אנליטי-סינתטי על כל הבעיות הגלומות בו.
אפשרות שלישית היא לעמוד על כך שישנם שני סוגים שונים של אמונות: אלו שנקבעות באופן הוליסטי ואלו שנקבעות חיצונית.
ייתכן כי האמונות החיצוניות הן אלו אשר נקבעות על ידי יחסיהן עם העולם החיצוני באמצעות התבוננות בעוד ההוליסטיות הן הטענות התאורטיות.
אולם גישה זו מצביעה על נטישה של אחד מעמודי התווך של ההוליזם: הרעיון שלא יכולה להיות התאמה חד־חד ערכית בין התנהגויות לאמונות.
יהיו מקרים בהם האמונות אשר נקבעות חיצונית תואמות אחת לאחת מצבים תפיסתיים של הסובייקט.
הצעה אחת אחרונה היא לעשות הבחנה זהירה בין מה שמכונה מצבי תוכן צרים למצבי תוכן רחבים.
הראשון ייקבע באופן הוליסטי והשני באופן שאינו הוליסטי אלא חיצוני.
אך כיצד יש להבחין בין שתי התפיסות לגבי תוכן תוך מתן הצדקה לאפשרות לנסח רעיון של תוכן צר שאינו תלוי בתפיסה מוקדמת של תוכן רחב?
אלו הן כמה מהשאלות והבעיות אשר מי שיאמץ גישה של "הוליזם אקסטרנליסטי" או "אקסטרנליזם הוליסטי" יאלץ להתמודד עמן.
היא נמצאת בקרבת שפך של הנהר די.
מקור שם העיר הוא במעיין של ויניפרד הקדושה הנמצא בקרבת העיר.
המעיין ידוע עוד מתקופה הרומית והיה מקום עלייה לרגל של נוצרים החל משנת 660. לפי המסורת וינפרד הקדושה נהרגה במקום.
במהלך המאה ה-19 העיירה גדלה במהירות והתפתחה למקום ייצור נחושת, עופרת וכותנה.
אספקת המים הנדרשת לתהליך היה מההרים הסמוכות לעיר.
במחצית המאה ה-19 העיר חוברה למערכת מסילת רכבת.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 תחנת רכבת נסגרה.
בשנת 2008 בעיר נפתח בית חולים חדש.
הולידיי האוס הוא בית ששטחו הבנוי עומד על 11,000 מ"ר, המאכלס שטח של חמישה דונם ושוכן בשכונת ווץ' היל בווסטרלי, רוד איילנד.
הוא נבנה בשנת 1930 עבור משפחת הרקנס, היורשת של סטנדרד אויל.
בשנת 2013 הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט רכשה את הבית.
השיר נכלל באלבום האולפן השמיני שלה Folklore, שיצא לאור בשנת 2020.
הולידיי האוס נבנה בשנת 1930 והוא שוכן על קו חוף באורך של 210 מטרים, ומכיל עשרה וחצי חדרי רחצה, שמונה חדרי שינה ושמונה קמינים.
אורכו של הסלון הוא 36 מטרים והוא מכיל גם חדר שמש באורך של 45 מטרים, וחדר אוכל בצורת מתומן עם ארונות חרסינה מובנים.
על פי הדיווחים, המטבח מכיל מגירת חימום ומקרר יין, כאשר הסלון צמוד למטבח.
בקומה השנייה ישנם ארבעה חדרי שינה עם חדרי רחצה צמודים, וסוויטת הורים רחבת ידיים עם שני חדרי אמבטיה.
הסוויטה כוללת סלון עם בר רטוב ולידה מרפסת עליונה.
המפלסים התחתונים כוללים חדר בילוי, מטבח שירות, מוסך עם קיבולת של חמש מכוניות ובית מלאכה מחומם.
האחוזה כוללת גם בריכת שחייה ובית קיץ.
סטפן ונדרבורג הרקנס היה בן המשפחה של משפחת הרקנס המורחבת.
הוא ואחיו החורג, הנרי פלגלר, וג'ון ד.
רוקפלר השקיעו בחברת הנפט שהקימו Rockefeller, Andrews & Flagler, ביחד עם סמואל אנדרוז כאשר היו בעלים של חלק גדול מהמניות שלה ובעקבות הצלחת החברה הם הפכו לעשירים והמניות שלהם צמחו.
סטפן לא לקח חלק פעיל בניהול החברה אך הוא השקיע את מרבית המניות בחברה אחרי ג'ון.
חברה זו הייתה חברת הבת של החברה המשפחתית סטנדרד אויל.
אחיו למחצה של סטפן דניאל מ.
הרקנס החזיק בנאמנות של חברת "Standard Oil" וכתוצאה מכך היה איש עשיר (הונו ב-2013 הוערך בכמיליארד דולר).
לאחר מותו, הוא הוריש לבנו ויליאם הרקנס 53 מיליון דולרים שהם בעצם היו באותה תקופה כ-70 אחוז מרווחי סטנדרד אויל.
בשנת 2020 הונו של ויליאם נאמד בכ-800 מיליון דולר.
ויליאם ואשתו הראשונה אדית' הביאו לעולם שני ילדים: לואיז ובן נוסף שהיה קרוי על שמו.
לואיז התחתנה עם דייוויד סינטון אינגלס אשר היה להאס הראשון בתולדות חיל הים האמריקאי, בעוד שוויליאם השני התחתן עם רבקה סמפל ווסט, מוזיקאית ורקדנית שהייתה נשואה בעברה לדיקינסון פירס, צאצא של פרנקלין פירס, הנשיא ה-14 של ארצות הברית.
לאחר מותו של ויליאם הייל הרקנס בשנת 1954, רבקה נישאה פעמיים נוספות: תחילה לד"ר בנג'מין הריסון קין, אחר כך לנילס ה.
רבקה התגוררה בהולידיי האוס לאחר הקמתו בשנת 1930. ככל הנראה, היא לא אהבה את שכנותיה ועשתה דברים יוצאי דופן כמו ניקוי הבריכה שלה עם שמפניה.
רבקה השתמשה בהונו של בעלה המנוח כדי לתמוך במטרות צדקה, כגון תמיכה בג'ופרי בולט.
אם כי היא ביטלה את תרומתה לבולט לאחר שסירב לשנות את שמו כאות מחווה אליה, והשתמשה בכסף בשביל ליצור להקת מחול משלה: הרקנס בלט, והיא שכרה את מרבית רקדני הבלט של ג'ופרי.
הרקנס בלט בסופו של דבר נסגר ב-1975. רבקה מימנה גם מחקר רפואי.
במהלך 2013–2017 קיימה בו מסיבות יום העצמאות בנוכחות של ידוענים רבים.
ב-2014 היא התמודדה עם מחלוקת מול תושבי ווץ' היל, על הצעה לבנות מחדש את קו החוף עליו יושב הבית, מה שעל פי הדיווחים היה פוגע בגישה הציבורית לחוף.
סוויפט הגיבה כי היא מבקשת לתקן נזקים שנגרמו כתוצאה מסחף ועל כן, יש לבנות אותו מחדש.
בשנת 2015 הציעה המושלת ג'ינה ריימונדו, חוק הנקרא "מס טיילור סוויפט" ובו נקבע כי על בתים במדינה בשווי של יותר ממיליון דולרים יילקח מס; חוק עליו ספגה ביקורת ובסופו של דבר בוטלה ההצבעה.
במהלך השנים סוויפט השתמשה בבית בשביל לערוך בו מסיבות השמעה סודיות של אלבומיה, תוך שערכה בו אירועים עם ידוענים שונים.
בשנת 2020 הוציאה את אלבומה Folklore אשר כלל את "The Last Great American Dynasty" שנכתב בהשראת הבית.
הולידייט הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 2020 בבימויו של ג'ון ווייטסל, על בסיס תסריט מאת טיפאני פולסן.
מככבים בו אמה רוברטס, לוק ברייסי, ג'ייק מנלי, ג'סיקה קאפשו, אנדרו בצ'לור, פרנסיס פישר, מאניש דאיאל וקריסטין צ'נוות'.
הסרט יצא לאקרנים בנטפליקס ב-28 באוקטובר 2020.
סלואן בנסון (אמה רוברטס) היא אישה צעירה משיקגו ששונאת את החגים בשל השיפוט שהיא מקבלת ממשפחתה על היותה רווקה.
לאחר שנפרדה לאחרונה מהחבר שלה, אמה איליין (פרנסס פישר) מנסה כל הזמן לשדך אותה עם גבר חדש, לצערה של סלואן.
אחיה הצעיר, יורק (ג'ייק מנלי) מתארס עם חברתו מזה שלושה חודשים, ליז (סינתי וו), וסלואן היא כעת הרווקה היחידה שנותרה במשפחה.
בינתיים באוונסטון, אילינוי, ג'קסון (לוק ברייסי) הוא שחקן גולף אוסטרלי צעיר שנתקע בחגים עם דייט שאין לו שום עניין לקיים איתה מערכת יחסים רצינית ועם משפחתה.
הם רבים בגלל שלא קנה לה מתנה לחג המולד, והוא עוזב בתסכול.
לאחר חג המולד, סלואן וג'קסון נפגשים במקרה כאשר שניהם מחזירים מתנות שקיבלו.
לאחר שסלואן מספרת לו על דודתה סוזן (קריסטין צ'נוות') שמביאה דייט חדש בכל חג, אותו היא מכנה "הולידייט", ג'קסון מציע שהם יהיו הולידייט זה של זו כדי שיוכל להימנע מהיקשרות וסלואן תוכל להימנע מרחמים ממשפחתה.
למרות שבהתחלה היא נרתעת, היא מחליטה לקבל את הצעתו של ג'קסון והשניים מבלים יחד את הסילבסטר.
ג'קסון מציע שהם יתראו ביום ולנטיין אבל סלואן מסרבת, מתוך אמונה שהשניים יוכלו למצוא דייטים אמיתיים עד אז.
עם זאת, ביום האהבה, סלואן נתקלת בחבר לשעבר שלה עם חברתו החדשה בזמן קניות וג'קסון, שבמקרה עובר במקום, מעמיד פנים שהוא החבר שלה והם עוזבים יחד.
שניהם מסכימים שזה בטוח יותר להיות הולידייט אחד של השנייה מעתה ואילך כדי להימנע מכל צרות נוספות, ומסכימים להישאר אפלטוניים.
לאחר שבילו את יום פטריק הקדוש וחג הפסחא יחד עם משפחתה של סלואן, השניים הופכים בהדרגה לחברים אמיתיים.
בסינקו דה מאיו, הם בסופו של דבר משתכרים וככל הנראה מקיימים יחסי מין, אם כי הם מתעוררים למחרת בבוקר בלי זיכרון ממה שקרה.
אמנם נראה שלג'קסון לא אכפת אם כן או לא, אבל סלואן מכחישה זאת בתוקף.
הם ממשיכים בחייהם, מעמידים פנים ששום דבר לא קרה.
סלואן מביאה איתה את ג'קסון לארוחת צהריים עם אמה ליום האם וכאשר אמה רומזת על האפשרות ששניהם יתפתחו לזוג ממשי הם מתבדחים ואומרים שילכו לקיים יחסי מין בשירותים.
עד הרביעי ביולי, ג'קסון נהיה די קרוב למשפחתה של סלואן והוא חבר טוב של אחיה יורק.
תוך כדי משחק בחזיזים, ג'קסון מאבד אצבע וסלואן נאלצת להסיע אותו לבית החולים כדי לחבר אותה מחדש.
הם מתמסטלים בבית החולים ונתקלים בפארוק (מאניש דאיאל), רופא שאימה של סלואן ניסתה לשדך לה.
היא מפלרטטת עם פארוק וג'קסון מקנא.
הם חוזרים למקום של ג'קסון שם הם בסופו של דבר מחזיקים ידיים וחווים רגע של משיכה זה לזה.
ג'קסון חושש שהוא וסלואן יהפכו רציניים מדי ומחליט למצוא הולידייט חדשה בהצעת חברו, ניל (קינג באץ').
סלואן מדברת על הרגע עם אחותה אבי (ג'סיקה קאפשו) והיא מייעצת לה להתקשר אליו וללכת איתו לחתונה של יורק.
ג'קסון מציע שיביאו הולידייט נפרדים לחתונה וסלואן מסכימה באי רצון.
בזמן שהיא מביאה את פארוק כדייט שלה לחתונה של אחיה, הוא משתתף בחתונה עם דודתה סוזן.
עם זאת, הדייטים שלהם בסופו של דבר נמשכים זה לזה בזמן החתונה, והשניים מחליטים לחזור להיות הולידייט לקראת ליל כל הקדושים.
בזמן במסיבת תחפושות בליל כל הקדושים, אבי מנשקת את ניל חברו של ג'קסון, למרות שהיא נשואה.
סלואן וג'קסון נתקלים גם בחבר לשעבר שלה ובחברתו ההריונית.
סלואן מתעצבנת מאוד ואחותה נותנת לה כדור, אבל הכדור הזה מתברר כחומר משלשל, מה שגורם לה להרגיש לא טוב ומאלץ אותה לעזוב את המסיבה.
ג'קסון לוקח אותה בחזרה לדירה שלה ודואג לה עד שהם בסופו של דבר נרדמו יחד ומקיימים יחסי מין בבוקר למחרת.
סלואן נלחצת מכל העניין, מאמינה שהם עשו טעות.
אחותה של סלואן מגיעה מבוהלת מהנשיקה שלה את ניל וסלואן משתמשת בזה כתירוץ לדחוף את ג'קסון החוצה, למורת רוחו.
כשחג ההודיה מגיע ג'קסון מופיע והוא וסלואן הולכים לקנות מצרכים לארוחת הערב.
בזמן שהוא שם, הוא מנסה לדבר על מה שקרה אבל סלואן לא רוצה לדון בזה.
היא מזכירה לו שכשהם נפגשו לראשונה, הוא אמר לה שהוא לא נמשך אליה, והיא עדיין מאמינה שהוא לא.
הוא אומר לה שהוא שיקר כשאמר את זה כדי לגרום לה להגיד כן להצעתו, אבל היא עדיין מסרבת לקבל את התנצלותו.
מאוחר יותר באותו היום, וולי סובל מהתקף לב.
דודה סוזן לוקחת אותו לבית החולים עם סלואן ונתקלת שוב בפארוק.
לאחר שסלואן מעודדת אותה לנסות למצוא שוב אהבה אמיתית, סוזן מתוודה בפני פארוק שיש לה רגשות כלפיו, והשניים מתנשקים והופכים לזוג.
בימים לפני חג המולד, במהלך קניות בקניון, היא מבחינה בו עובר ומשפחתה מעודדת אותה ללכת אחריו.
מקהלת הקניון עוזרת לה למשוך את תשומת לבו ומגישה לה מיקרופון.
מול מאות אנשים היא מתוודה על אהבתה לג'קסון והשניים מתחבקים.
בזמן כתוביות הסיום מוצגות תמונות מחייהם של כל הזוגות המאושרים שנוצרו מגיבורי הסרט.
אמה רוברטס בתור סלואן בנסון
קריסטין צ'נוות' בתור דודה סוזן
קארל מקדואל בתור סנטה סקרופי
מייגן הולוויי בתור אמא של קרלי
קרלוס לקמארה בתור אבא של קרלי
במרץ 2019, הוכרז שאמה רוברטס הצטרפה לצוות השחקנים של הסרט, שג'ון ווייטסל מביים מתסריט של טיפאני פולסן.
McG ומרי ויולה ישמשו כמפיקות של הסרט דרך חברת ההפקות Wonderland, בעוד נטפליקס תפיץ.
במאי 2019, לוק ברייסי, ג'ייק מנלי, ג'סיקה קאפשו, אנדרו בצ'לור, פרנסיס פישר, מאניש דאיאל וקריסטין צ'נוות' הצטרפו לצוות השחקנים של הסרט.
ביוני 2019, אלכס מופאט הצטרף גם הוא.
הצילום העיקרי החל במאי 2019 באטלנטה, ג'ורג'יה.
הולידייט עלה לשידור על ידי נטפליקס ב-28 באוקטובר 2020. זה היה הסרט המוקרן ביותר בסוף השבוע הראשון שלו.
ב-4 בנובמבר, "וראייטי" דיווחה שהסרט היה הכותר ה-25 הנצפה ביותר ישירות לסטרימינג של 2020 עד לאותו שלב.
בינואר 2021, נטפליקס דיווחה כי 68 מיליון משקי בית צפו בסרט.
הולי קול היא זמרת ושחקנית קנדית.
הולי קול נולדה בהליפקס למשפחת מוזיקאים.
אביה היה שדרן רדיו פופולרי בקנדה.
כאשר אחיה הבכור עבר ללמוד מוזיקה בבוסטון, הולי ביקרה אותו והתהאבה בג'אז.
בשנת 1983 היא עברה לטורונטו במטרה להתחיל בקריירה מוזיקלית.
בשנת 1986 היא הקימה טריו Holly Cole Trio ובשנת 1989 הם הוציאו תקליט Christmas Blues שזכה להצלחה.
בעקבות כך הם הוציאו את האלבום הראשון Girl Talk בשנת 1990. אלבום נוסף משנת 1993 Don't Smoke in Bed קיבל פרס ג'ונו, זכה למעמד של תקליט פלטינה בקנדה והגיע למקום השביעי במצעד Billboard ליצירות ג'אז.
בשנים 1997 ו-2000 הולי קול הוציאה אלבומי סולו שכללו שירי פופ.
בשנת 2001 היא חזרה לשירי ג'אז מוקדשים לחג מולד בתקליטור ראשון של הזמרת Baby It's Cold Outside.
שנת 2003 היא הוציאה אלבום Shade שכלל בין היתר הקלטות של יצורות מאת קול פורטר, אירווינג ברלין ובריאן וילסון.
האלבום זכה בתואר "אלבום השנה" בטקס פרס ג'ונו בשנת 2004.
בשנת 2010 קול הייתה חלק של אלבום צדקה של אמנים קנדים בתמיכה לפעילות של הצלב האדום.
בשנת 2011 קול חזרה להרכב מקורי של Holly Cole Trio וביחד עם מוזיקאים נוספים הם הקליטו Steal The Night: Live at the Glenn Gould Studio.
בשנת 2012 לאחר הפסקה של חמש שנים קול הוציאה אלרום חדש בשם Night בסניף קנדי של חברת יוניברסל מיוזיק גרופ.
עם שירי האלבום קול עשתה סבב הופעות בקנדה, ארצות הברית, יפן וגרמניה.
הולי בלק היא סופרת ועורכת אמריקאית הידועה בעיקר בזכות ספרות הילדים והנוער שלה.
סדרת ספרי בני הערפל הגיעה לרשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
היא ידועה גם בזכות עלילות ספיידרוויק, סדרת ספרי פנטזיה לילדים שיצרה עם הסופר והמאייר טוני דיטרליזי, וטרילוגיית הבכורה שלה של רומנים למבוגרים צעירים שנקראת רשמית "סיפורי הפיות המודרניים".
בלק זכתה בפרס אייזנר, פרס לודסטאר, פרס נבולה ומדליית ניוברי.
הולי גינבאך נולדה בניו ג'רזי, ארצות הברית ב-1971, ובשנותיה הראשונות התגוררה משפחתה ב"בית ויקטוריאני מתפרק".
היא סיימה את לימודיה בתיכון בשנת 1990. היא סיימה תואר ראשון באנגלית מהקולג' של ניו ג'רזי ב-1994. היא עבדה כעורכת בכתבי עת רפואיים בזמן שלמדה באוניברסיטת רוטגרס.
היא שקלה להיות ספרנית כקריירת גיבוי, אבל הכתיבה משכה אותה.
היא ערכה ותרמה למגזין תרבות משחקי התפקידים d8 ב-1996.
הרומן הראשון של בלק, "מנחה" (אנ'), ראה אור בהוצאת סיימון ושוסטר ב-2002 ויצא בעברית ב-2023. לרומן היו שני ספרי המשך המתרחשים באותו יקום עם דמויות שונות.
הראשון, אמיץ (2005), זכה בפרס על שם אנדרה נורטון למדע בדיוני ופנטזיה לצעירים.
בהצבעה של קוראי לוקוס לפרסי לוקוס, אמיץ ואיירון סייד (2007) דורגו במקום הרביעי והשישי בין ספרי השנה לצעירים.
ב-2003 פרסמה בלק את שני הספרים הראשונים של עלילות ספיידרוויק, שיתוף פעולה עם האמן טוני דיטרליזי (אנ').
הספר החמישי והאחרון בסדרה הגיע לראש רשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס ב-2004. עיבוד קולנועי לסדרה יצא לאקרנים ב-2008,בלק הייתה מפיקה שותפה בסרט.
חתולה לבנה, הראשון בסדרת מפעילי הקללות, יצא לאור ב-2010. אחרי חתולה לבנה הגיעה כפפה אדומה (2011) והטרילוגיה הסתיימה עם הלב השחור ב-2012.
בשנת 2012, סקולסטיק רכשה סדרה בת חמישה ספרים שנכתבה על ידי בלק וקסנדרה קלייר שנקראה מגיסטריום.
הספר הראשון בסדרה, מבחן הברזל, פורסם ב-9 בספטמבר 2014. הספר האחרון בסדרה, מגדל הזהב, יצא לאור ב-2018.
הספר הראשון של בני הערפל, הנסיך האכזר פורסם ב-2017, זכה לשבחי הביקורת והיה מועמד לפרס לוקוס ולפרס לודסטאר.
ספר ההמשך, המלך המרושע (2018) הופיע לראשונה במקום הראשון ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
המלך המרושע היה מועמד גם הוא לפרס לודסטאר.
המלכה העליונה פורסם בנובמבר 2019. עם פרסום ספר זה הסדרה עלתה לראשונה במקום השלישי ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
בשנת 1999 היא התחתנה עם אהובה מהתיכון, תיאו בלק, מאייר ומעצב אתרים.
בשנת 2008 היא התגוררה באמהרסט, מסצ'וסטס, ארצות הברית.
ספיידרוויק – יחד עם טוני דיטרליצי
מחברת התצפיות הפנטסטיות של ארתור ספיידרוויק (2005)
מדריך שימושי לעולם הפיות והשדונים (2005)
פיות: גידול, טיפול והאכלה (2006)
מגיסטריום – יחד עם קסנדרה קלייר, המאייר סקוט פישר
מבחן הברזל (The Iron Trial) – תאריך יציאה במקור: 9 בספטמבר 2014; תאריך יציאה בעברית: 1 בפברואר 2015.
יד הנחושת (The Cooper Gauntlet) – תאריך יציאה במקור: 1 בספטמבר 2015; תאריך יציאה בעברית: 1 בספטמבר 2016.
מפתח הארד (The Bronze Key) – תאריך יציאה במקור: 30 באוגוסט 2016; תאריך יציאה בעברית: 1 בספטמבר 2017.
מסכת הכסף (the silver mask) – תאריך יציאה במקור: 10 באוקטובר 2017; תאריך יציאה בעברית: אוגוסט 2018.
מגדל הזהב (The Golden Tower) – תאריך יציאה במקור: 11 בספטמבר 2018; תאריך יציאה בעברית: יולי 2019.
האחיות האבודות (2018, נובלה נלווית)
איך מלך אלפהאם למד לשנוא סיפורים (2020, נובלה נלווית)
הנערה הכי קרה בקולדטאון (2013)
החלק האפל ביותר של היער (2015)
3: דם ברחובות (2017, טרייד בכריכה רכה)
אוכלי הרעל וסיפורים אחרים (2010), אילוז.
זומבים נגד חד קרן (2010), עורכים: בלק וג'סטין לרבלסטייר
ברוכים הבאים ל-Bordertown (2011), עורכים: בלק ואלן קושנר
"השלישי השלישי: סיפורו של ישראל" (1996) במגזין d8
2006: פרס אנדרה נורטון למדע בדיוני ופנטזיה לצעירים, Valiant: A Modern Tale of Faerie
2014: פרס הפנטזיה המיתופאית בספרות ילדים, עצמות בובה
2014: מדליית ניוברי, עצמות בובה
2015: פרס ספר בחירת האינדיס – ספר השנה לצעירים, החלק האפל ביותר של היער
הולי ג'קסון היא סופרת אנגלייה של רומנים למבוגרים צעירים.
היא ידועה בעיקר בזכות סדרת ספרי "המדריך לרצח לילדות טובות".
ג'קסון גדלה בבקינגהאמשייר, אנגליה וכתבה את הרומן הראשון שלה כשהייתה בת 15.
מאוחר יותר, היא למדה באוניברסיטת נוטינגהאם, שם למדה לראשונה בלשנות ספרותית וכתיבה יוצרת, היא סיימה תואר ראשון, ולאחר מכן סיימה תואר שני באנגלית.
רומן הביכורים של ג'קסון המדריך לרצח לילדות טובות פורסם ב-2019, וזכה לשבחים הבאים:
ספרי האודיו המדהימים של איגוד הספריות האמריקאי למבוגרים (2021)
מועמד לפרס Goodreads Choice לספרות לצעירים (2020)
ברשימה הקצרה לפרס YA Book (2020)
זוכה השנה של פרסי הספרים הבריטיים (2020)
הספרים הטובים ביותר של בארנס ונובל של השנה (2020)
לאחר הצלחת הספר הראשון כתבה ג'קסון עוד שני ספרי המשך ונובלה מקדימה אחת: ילדה טובה, דם רע (2020).
מלבד ילדה טובה, דם רע, כל הספרים יצאו לאור בהוצאת הרפר קולינס.
ילדה טובה, דם רע ראה אור בהוצאת Delacorte Press, והיה ברשימה הקצרה לפרס YA Book לשנת 2021.
בשנת 2022, ג'קסון הוציאה את הרומן העצמאי הראשון שלה בשם חמישה שורדים, שפורסם בבריטניה על ידי Electric Monkey ובארצות הברית על ידי Delacorte Press.
סדרת הטלוויזיה הבריטית בשם "המדריך לרצח לילדות טובות" המבוססת על ספרה הראשון שודרה ב-2024.
טרילוגיית המדריך לרצח לילדות טובות
המדריך לרצח לילדות טובות (2019) - תורגם על ידי: יעל אכמון, בהוצאת כנרת דבורה זמיר (2022)
ילדה טובה, דם רע (2020) - תורגם על ידי: יעל אכמון, בהוצאת כנרת דבורה זמיר (2023)
סיכוי טוב למות (2021) - תורגם על ידי: יעל אכמון, בהוצאת כנרת דבורה זמיר (2025)
Kill Joy (2021) - נובלה מקדימה לאירועים של המדריך לרצח לילדות טובות
"הולידייס" הוא מחזמר להיטים עם ספר נלווה מאת גאטן בורג המבוסס על השירים שהקליטה הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, בעיקר משנות ה-80 וה-90. שם המחזמר לקוח משירה של הזמרת "Holiday" משנת 1983. המחזמר מתמקד בקבוצה של ארבע חברות ילדות שמתאחדות כמבוגרות בעקבות הזמנתה של אחת מהן.
מטרת ההזמנה היא לכנס את כולן יחדיו לקראת הודעה על דבר חשוב שעומד לקרות.
ההפקה הצרפתית המקורית, בבימויו של ניית'ן גישה עם כוריאוגרפיה מאת ססיל שאדוטו, הוצגה בבכורה ארצית ב-22 בספטמבר 2023 במתחם האודיסאה עם שלוש הצגות ראשונות, ונפתחה באופן רשמי בפריז ב-29 בספטמבר 2023 במתחם אלהמברה.
לואיז, בת 30, היא יורשת צרפתייה-אמריקאית ליצרן יין המתגורר במאליבו.
יום אחד היא מתקשרת לשלוש חברות הילדות שלה שלא ראתה כבר ארבע-עשרה שנים: ניקול, ידוענית ומשפיענית אינסטגרם; ורוניקה, מעצבת אופנה מניו יורק; וסוזאן.
היא נותנת להן שלושה ימים בלבד להצטרף אליה לחדר השינה, שם בילו יחד כל חופשה.
במהלך הערב שלהן ב-"Mad'Room", לואיז מגלה להן שזה הלילה האחרון שלהן ביחד לפני שהיא מפרסמת הודעה מאוד מיוחדת.
המחזמר הוקרן בבכורה ארצית ב-22 בספטמבר 2023 במתחם האודיסאה בדרום-מערב צרפת.
בהמשך לכך, הוא הועבר לאלהמברה בפריז ונפתח באופן רשמי ב-29 בספטמבר 2023 להרצה מוגבלת עד ינואר 2024.
לאחר סיום ההרצה בפריז, המחזמר יוצג ברחבי צרפת.
ערב הבכורה תוארך ל-5 באפריל 2024.
דמותבאלמהפריזהצגה בצרפת202320232024 לואיזג'ולייט באהר ורוניקהפאני דליג ניקינבדיה סוזאןאנה קא לואיז בת ה-16נאימי גישה ורוניקה בת ה-16ג'וזפין אוזאת ניקי בת ה-16אילונה סמסי סוזאן בת ה-16שרה וינום בודראן לואיז בת ה-10לילה קורטי ורוניקה בת ה-10לילה ווטסון ניקי בת ה-10מלינה מסונגי סוזאן בת ה-10מרילו אלכסיס
הולטר לחץ דם הוא אמצעי לאבחון יתר לחץ דם, המאפשר מדידה רציפה של לחץ הדם במשך יממה שלמה.
הנבדק מקבל מכשיר למדידת לחץ דם שמוצמד אליו למשך 24 שעות.
המכשיר מודד את לחץ הדם כל 20–40 דקות.
בתום הבדיקה מתקבל פלט מחשב שמסכם את כל המדידות שעשה המכשיר.
כאשר קיים קושי לאבחן אם האדם סובל מיתר לחץ דם, בדיקה באמצעות הולטר לחץ דם יכולה לסייע באבחנה.
למשל, כאשר אדם מדווח שערכי לחץ הדם שמתקבלים במדידות בבית תקינים, ואילו ערכי לחץ הדם שמתקבלים במדידות במרפאה גבוהים מהתקין.
מצב כזה מכונה "תסמונת החלוק הלבן", כלומר: מדידה בנוכחות הרופא גורמת למתח אצל הנבדק ולעלייה בלחץ הדם.
כדי לברר אם מדובר ביתר לחץ דם או רק בתסמונת החלוק הלבן, ניתן לעשות בדיקת הולטר לחץ דם.
בדיקת ההולטר מאפשרת גם לבחון את טיב הטיפול התרופתי שמקבל מי שסובל מיתר לחץ דם.
באמצעות בדיקת ההולטר ניתן בין היתר לברר אם לחץ הדם מאוזן בעזרת הטיפול ואם ישנן נפילות בלחץ הדם.
אם מתברר שהטיפול אינו מיטבי, אפשר, כמובן, לשנותו.
מחברים לזרוע מכשיר אשר מורכב משרוולית וממיקרופון.
במשך היום מודד המכשיר את לחץ הדם בכל 20 דקות בערך, ואילו בשעות הלילה הוא עושה את המדידות לעיתים רחוקות יותר.
הבדיקה אמורה להתבצע תוך כדי שגרת החיים של הנבדק, ולכן במהלך הבדיקה על הנבדק להמשיך בפעילות רגילה.
אם הוא נוטל תרופות באופן קבוע, עליו להמשיך לקחת אותן כרגיל.
למחרת מסירים את המכשיר ומחזירים אותו למעבדה לעיבוד הנתונים.
התשובה שמתקבלת מעיבוד הנתונים כוללת טבלה של המדידות, גרף שמציג את הנתונים וכן פיענוח מילולי המסכם את ממצאי הבדיקה.
יחד עם התשובות המספריות ועם הגרף תינתן תשובה בכתב של רופא מומחה ליתר לחץ דם בנוגע לאיזון לחצי דם במהלך היום והלילה.
בתשובתו יתייחס הרופא גם לירידת לחצי הדם בשעות הלילה, אם קיימת ירידה כזו, משום שלנתון הזה יש חשיבות רפואית.
לעיתים מוסיף המומחה גם הערכות בנוגע לסיבות ללחץ הדם הגבוה.
דוגמה להערכה כזאת: חשד שתסמונת של דום נשימה בשינה גורמת לעלייה בלחץ הדם.
הוליוודלנד הוא סרט דרמה-מסתורין אמריקאי משנת 2006 בבימויו של אלן קולטר ובכיכובם של בן אפלק אדריאן ברודי, בניסיו דל טורו, דיאן ליין ובוב הוסקינס.
הסרט מבוסס על מותו המסתורי של השחקן ג'ורג' ריבס, שהיה ידוע בגילום דמותו של סופרמן בסדרת הטלוויזיה המצליחה משנות ה-50. הסרט מציג חקירה בדבר הנסיבות שהובילו למותו של ריבס, ומעמיק בנושאים של תהילה, תככים בעולם הזוהר, ואובדן הזהות.
הסרט עוקב אחר דמותו של לואי סימו (אדריאן ברודי), בלש פרטי שנשכר לחקור את מותו המסתורי של השחקן ג'ורג' ריבס (בן אפלק), שמוכר בזכות תפקידו כסופרמן בטלוויזיה.
המוות של ריבס ב-1959 הוגדר בתחילה כהתאבדות, אך אמו של ריבס לא משתכנעת ומאמינה כי בנה נרצח.
סימו חוקר את מערכת היחסים של ריבס עם ארוסתו (רובין טוני) ומיליארדית מבוגרת בשם טוני מאן (דיאן ליין), ומגלה שאולי יש סיבות נסתרות למותו של ריבס.
הסרט מתאר את חיי הוליווד הזוהרים והחשוכים, והופך לחקירה פילוסופית של האובדן והחיפוש אחר משמעות.
אדריאן ברודי – בתפקיד לואי סימו – בלש פרטי שנשכר לחקור את מותו של ג'ורג' ריבס.
בן אפלק – בתפקיד ג'ורג' ריבס – השחקן הידוע בעיקר בזכות גילום דמות סופרמן, שמת במסתוריות.
דיאן ליין – בתפקיד טוני מאן – אהובתו של ריבס, אישה מבוגרת ועשירה.
רובין טוני – בתפקיד לאונור למון – ארוסתו של ריבס בעת מותו.
בוב הוסקינס – בתפקיד אדי מאן – בעלה של טוני ואחד מבעלי האולפנים הגדולים בהוליווד.
הסרט "הוליוודלנד" קיבל ביקורות חיוביות מצד המבקרים.
השבחים הופנו בעיקר להופעתם של בן אפלק, שזכה לפרס "השחקן הטוב ביותר" בפסטיבל הסרטים של ונציה עבור גילום דמותו של ג'ורג' ריבס, וכן לאדריאן ברודי על תפקידו כלואי סימו.
הסרט זכה להערכה על העומק שבו הוא חוקר את חיי הזוהר של הוליווד והאופן שבו הוא מציג את המציאות הקשה מאחורי הקלעים.
עם זאת, חלק מהמבקרים ציינו שהעלילה מעט איטית והפתרון המסתורי היה צפוי מדי.
הסרט קיבל ציון של 68% באתר Rotten Tomatoes וציון של 62 מתוך 100 באתר Metacritic.
הולמיום הוא יסוד כימי מסדרת הלנתנידים שסמלו הכימי Ho ומספרו האטומי 67. הוא נמנה עם משפחת היסודות הנדירים, אם כי למעשה הוא אינו נדיר, אלא מפוזר בדלילות ולכן יקר להפקה.
הולמיום הוא בעל המומנט המגנטי הגבוה ביותר (10.6µB) במצבו הטבעי.
כאשר משולב עם איטריום הוא יוצר תרכובות מגנטיות חזקות.
זהו יסוד רך ועמיד נגד קורוזיה, יציב באוויר יבש בטמפרטורת החדר, אך באוויר לח וטמפרטורות גבוהות יותר הוא מתחמצן במהירות ויוצר תחמוצת הולמיום צהבהבה.
בצורתו הטהורה, בעל ברק מתכתי כסוף.
עקב תכונותיו המגנטיות, הולמיום שימושי ביצירת שדות מגנטיים.
מכיוון שהוא מסוגל לספוג נייטרונים, הוא משמש בתור בולע נייטרונים בכורים גרעיניים.
שימוש נוסף בתחמוצת הולמיום הוא צביעת זכוכית בצבע צהוב.
ההולמיום זוהה על ידי מארק דלפונטיין (Marc Delafontaine) וז'אק לואי סורה (Jacques Louis Soret) ב-1878 בזמן הבחינו בשיבוש בליעה ספקטרוגרפית של יסוד בלתי-ידוע (אותו כינו יסוד X).
מאוחר יותר באותה שנה, פר תאודור קליב (Per Teodor Cleve) זיהה את היסוד באופן בלתי תלוי כשחקר תחמוצת ארביום.
לפי הטכניקה של קארל גואסטף מוסאנדר, תיאודור הסיר כל חומר "מזהם" שהיה בדגימת תחמוצת הארביום.
מאמציו הניבו שני חומרים חדשים, האחד חום והשני ירוק.
הוא קרא לחומר החום "הולמיה" (על שם עיר מולדתו, סטוקהולם) ולחומר הירוק קרא תוליה (Thulia).
מאוחר יותר הסתבר שהולמיה היא תחמוצת הולמיום ותוליה היא תחמוצת תוליום.
כלנתנידים אחרים, הולמיום לא נמצא בטבע בצורתו החופשית, אך נמצא במספר מינרלים כשהוא משולב עם יסודות אחרים (גדוליניום למשל).
ניתן לבודד אותו במספר טכניקות, כמו למשל חילוף יונים.
כלנתנידים אחרים, להולמיום רעילות נמוכה, מנגנוני רעילותו לא הובנו במלואם.
במוזיקה, הולכת הקולות היא הדרך ליישם את תנועתם של קולות שונים כחלק מהרמוניה.
הולכת הקולות נגזרת מחוקי ההרמוניה הטונאלית הפונקציונלית.
במוזיקה המערבית הקלאסית, להולכת הקולות יש "חוקים בלתי כתובים" שבאו לידי ביטוי החל מן המוזיקה הדתית של הרנסאנס, ועד לשלהי הכתיבה הטונאלית-אומנותית.
אותם כללים נוסחו לאחר בחינה סטטיסטית של הכתיבה הקלאסית, על ידי תאורטיקנים, בערך ב-150 השנים האחרונות.
לפיכך, ברוב המקרים מדובר בהמלצות, בין אם תקיפות ובין אם לא.
כדאי להבחין אם כן, שישנה התגמשות רבה מאוד של הכללים בין הכתיבה הטונאלית המוקדמת (רנסאנס ובארוק), לבין זו המאוחרת יותר.
כמו כן, בגלל יכולותיהם הטכניות, הכתיבה לכלי נגינה מאפשרת מרווח תמרון רב יותר בין הכללים.
תנועות מקבילות וישרות בין שני קולות
הימנעות מיצירת "מקבילים" היא בין חוקי ההרמוניה היחידים שהם כללי ברזל, ונשמרים בהקפדה יתירה על ידי מלחינים של מוזיקה טונאלית בכל התקופות.
אסורה תנועה של קווינטות מקבילות.
אסורה תנועה של אוקטבות מקבילות.
אסורה תנועה של אוקטבות וקווינטות ישרות (תנועה של הקולות באותו הכיוון שתוצאתה הגעה לאחד המרווחים הנ"ל) בין הבס והסופרן.
תנועה של אוקטבות וקווינטות ישרות בין קולות אחרים מותרת, אך עדיף להימנע ממנה.
מותרת תנועה מקבילה של קווינטות, אם הקווינטה השנייה היא מוקטנת (טריטון), אם כי מפאת הולכת קולות חלקה, עדיף להימנע ממהלך כזה.
תנועה של אוקטבות וקווינטות ישרות בין הבס והסופרן היא מותרת, אם הסופרן נע בצעדים (של סקונדה).
לעיתים רחוקות מאוד ניתן למצוא אף אצל באך מהלכים מקבילים.
בכל מקרה כזה, באך מפצה על יצירת המקבילים, ומטשטש אותם כך שאינם מצלצלים חריף מדי.
דוגמה מפורסמת של מקבילים אפשר למצוא ב"בדיחה מוזיקלית" של מוצרט, בה מופיעים לעיתים מקבילים רבים, וזאת כדי לשים ללעג את סגנונם הגס של מוזיקאי הכפר.
יש להימנע מלהכפיל את צליל הטרצה באקורד, למעט המקרים הבאים:
כשמגיעים ל"סיום מדומה" (דרגה VI) - צליל הטרצה מוכפל (בדרך כלל יופיע גם בסופרן), על מנת להדגיש את התחושה הטוניקאית.
בדרגה II6 מומלץ להכפיל את הבס, על מנת לחזק את התחושה הסובדומיננטית.
כנ"ל בנוגע לדרגה III6, לחיזוק התחושה הדומיננטית.
יש להעדיף הולכת קולות חלקה על-פני הימנעות מהכפלת הטרצה.
מומלץ להימנע מהכפלת צליל הקווינטה, למעט המקרים הבאים:
בסקסטאקורדים של דרגות היסוד, מומלץ להכפיל את צליל הקווינטה אם הוא מופיע בסופרן.
בקוורט-סקסטאקורדים, בדרך כלל, מומלץ להכפיל את צליל הקווינטה (כלומר את צליל הבס).
במקרה של הכפלת קווינטה, עדיפה מאוד הולכת קולות חלקה מאשר הימנעות מהכפלתו.
ההכפלה היחידה המותרת בספטאקורד היא הכפלת שורש האקורד.
כיוון שבספטאקורד ישנם ארבעה צלילים גם ללא הכפלה, הכפלת השורש תחסיר את הקווינטה או את הטרצה.
כלל זה תקף בכתיבה אשר מוגבלת לארבעה קולות בלבד.
את הצליל המוביל (המדרגה השביעית בסולם) יש לפתור בצעד בעליה אל הטוניקה.
כאשר הצליל המוביל הוא חלק מפסאז' או ממנגינה, אין הכרח לפתור אותו.
כאשר צליל מוביל מופיע באחד הקולות הפנימיים, ניתן שלא לפתור אותו, אלא לקפוץ מטה אל צליל הדומיננטה (המדרגה החמישית בסולם), אם קול אחר ישיר/ינגן את הפתרון, כלומר צליל הטוניקה.
מומלץ לעשות זאת במיוחד בקדנצות גדולות, כאשר אף קול לא יכול לשיר את צליל הדומיננטה, וזאת על מנת שבקדנצה, שמצלצלת ברורה ובהירה, יהיו כל האלמנטים של האקורד.
בהרמוניה קלאסית, ובעיקר בכתיבה רנסאנסית ובארוקית, צריך להכין דיסוננסים ולפתור אותם בקפידה.
כללים אלו תקפים אם כן, בעיקר בכתיבה בסגנונות אלו.
יש להימנע מקפיצה אל צליל דיסוננטי (אל צליל ספטימה של אקורד, למשל).
יש להגיע אליו בצעדים, ויפה במיוחד להשאיר אותו ללא תנועה עוד מהאקורד הקודם.
כל שני צלילים שנוצר ביניהם דיסוננס (פרט לצלילי השורש בספטאקורדים), למשל צלילים שוהים, צלילים שזרים לאקורד וכדומה, יש להגיע אליהם בצעדים או להשאיר אותם ללא תנועה מן האקורד הקודם.
קוורטה בין הבס לכל אחד מן הקולות שמעליו נחשבת לדיסוננטית, ויש לנהוג בה בהתאם.
יש לפתור ספטימות כלפי מטה (במרבית המקרים).
אם לא פותרים את הספטימה, כדאי לפחות שלא להזיז את אותו הקול שבו נמצאת הספטימה.
במקרה של אי פתירת הספטימה, יש לדאוג שקול אחר ישיר את צליל הפתרון.
יש לפתור קוורטות מוגדלות וקווינטות מוקטנות כיאות, כלומר, קוורטות מוגדלות לסקסטות וקווינטות מוקטנות לטרצות.
אם נוצרים מקבילים במהלך זה, יש להעדיף פתרון לקוי של הטריטון על פני יצירת מקבילים.
כדי שאותה דרגה תופיע פעמיים ברצף מומלץ לשנות את צליל הבס.
כלל זה, יפה כוחו בעיקר בפרקים איטיים, בו כל אקורד מקבל משקל רב ואורך זמן רב יותר מאשר בפרק מהיר.
יש להימנע מהופעה של אותה דרגה משני עברי קו התיבה.
יש להימנע מתנועה של שתי קווינטות (או יותר) או קוורטות באותו כיוון.
כלל זה תקף בעיקר בכתיבה למקהלה.
מומלץ להימנע מכתיבה בה קול מסוים יעבור את גובה הצליל של הקול הסמוך לו באקורד הקודם, אך מותר ששני קולות סמוכים יתחברו לצליל אחד.
חוק זה תקף בייחוד בכתיבה למקהלה.
יש להימנע ממרווח של יותר מאוקטבה בין שני קולות סמוכים, חוץ מבין הבס לטנור, ביניהם יכול להיות מרווח גדול גם יותר.
חוק זה תקף בעיקר בכתיבה למקהלה.
סקונדות מוגדלות מצלצלות חריף מעט, ולכן לעיתים נמנעים מהן.
לכלל זה יש חריגות רבות מאוד בספרות המוזיקלית, אך ניתן להבחין שבקולות התחתונים בדרך כלל לא יהיו סקונדות מוגדלות, והן מופיעות לרוב בקו המלודי.
הולך רגל הוא אדם שנע ממקום למקום באמצעות הליכה רגלית.
הולכי הרגל חולקים את המרחב התחבורתי עם אופניים, מכוניות, וכלי תחבורה אחרים.
מהירות הולך הרגל היא בממוצע 3-5 קמ"ש.
הולכי רגל פגיעים מאוד במרחב התחבורתי ועל כן הוקצה עבורם מרחב מיוחד בו הם יכולים ללכת בבטחה, המדרכה, בנפרד מהכבישים המשרתים את כלי הרכב.
הולכי הרגל חוצים את הכבישים במעברי חציה מסומנים.
לפני המעברים חייבים כלי רכב להאט, ובמקרה הצורך לעצור ולתת זכות קדימה להולכי רגל.
הולך הרגל, מצידו, חייב להסתכל לשני הצדדים ולוודא שהכביש פנוי לפני שהוא חוצה.
חלק ממעברי החציה מרומזרים ברמזור להולכי רגל.
במקרה של תאונת דרכים שכוללת התנגשות בין כלי רכב להולך הרגל, רבים הסיכויים לפגיעה חמורה.
לכן, יצרני הרכב מנסים לשפר לא רק את הבטיחות של נוסעי הרכב, אלא גם את בטיחותם של הולכי הרגל במקרה של פגיעה, בעזרת עיצוב מחודש של חרטום הרכב.
דירוג הבטיחות של ארגון יורו NCAP מדרג גם נתון זה בכוכבי הבטיחות.
ישנם גם אזורים המיועדים להולכי רגל בלבד.
לדוגמה, מדרחוב הוא רחוב עירוני, בו כלי רכב ממונעים, ביניהם מכוניות ותחבורה ציבורית, אינם רשאים לנסוע.
נושא שתופס תאוצה בשנים האחרונות הוא ההליכתיות, מדד למידת נוחות ובטיחות ההליכה באזור מסוים, עבור הולכי הרגל.
ערים רבות מקדמות את נושא ההליכתיות בעירם והפיכת הערים לנעימות יותר להולכי הרגל, בין היתר במטרה להקטין את השימוש ברכב הפרטי וכתוצאה מכך את זיהום האוויר ופקקי התנועה הכבדים הנלווים לו וכן הגברת מידת הפעילות הגופנית של התושבים למטרות בריאות.
הולכת חום (או: הולכה תרמית) היא תהליך מעבר חום שבו החום זורם בתוך הגוף ודרכו.
מידת היכולת של גוף להוליך חום נקראת מוליכות חום, והיא מסומלת באות .
באופן ספונטני, חום זורם במפל טמפרטורה (למשל, מגוף חם יותר לגוף קר יותר).
לדוגמה, חום זורם מהלוח המחמם בכירה חשמלית לתחתית סיר שנמצא במגע איתו.
בהיעדר מקור חום חיצוני, פערי הטמפרטורות בתוך גוף (או בין גופים שנמצאים במגע) קטנים עם הזמן, ומתקרבים לשיווי משקל תרמי, וכך הטמפרטורה נעשית אחידה יותר ויותר.
בניגוד להולכת חום, שבה החום זורם כאמור בתוך הגוף עצמו, במעבר חום באמצעות קרינה תרמית, ההעברה היא לרוב בין גופים, אשר עשויים להיות מופרדים במרחב.
ניתן להעביר חום גם על ידי שילוב של הולכה וקרינה.
במוצקים, ההולכה מתווכת על ידי שילוב של רעידות והתנגשויות של מולקולות, התפשטות והתנגשויות של פונונים ודיפוזיה והתנגשויות של אלקטרונים חופשיים.
בגזים ובנוזלים, הולכה מתקיימת בשל התנגשויות ודיפוזיה של מולקולות במהלך תנועתן האקראית.
בהקשר זה, פוטונים אינם מתנגשים זה בזה, ולכן הובלת חום על ידי קרינה אלקטרומגנטית נבדלת רעיונית מהולכת חום על ידי דיפוזיה מיקרוסקופית ומהתנגשויות של חלקיקי חומר ופונונים.
עם זאת, לעיתים קרובות לא ניתן להבחין בקלות בין התהליכים אלא אם החומר שקוף למחצה.
באופן כללי, בנוסף להולכת חום ולקרינה תרמית, מעבר חום מתרחש גם בתהליך של הסעת חום – ובדרך כלל יותר מאחד מהתהליכים הללו מתקיים במצב נתון.
הולכת חום מתרחשת בתוך גוף שנראה נייח בקנה מידה מקרוסקופי; במילים אחרות, ייתכן שיש לגוף אנרגיה קינטית ואנרגיה פוטנציאלית, אך הן מכומתות בנפרד מהאנרגיה שקשורה לחום – האנרגיה הפנימית שלו.
אנרגיה פנימית זאת מפעפעת בתוך החומר כאשר אטומים ומולקולות אשר נעים במהירות או רוטטים (ביחס לצובר) מקיימים אינטראקציה עם חלקיקים שכנים, ומעבירים חלק מהאנרגיה (המיקרוסקופית) שלהם.
חום מועבר בהולכה כאשר אטומים או מולקולות סמוכים מתנגשים, או כאשר מספר אלקטרונים נעים בין אטומים בצורה לא מאורגנת (כלומר, לא בצורה של זרם חשמלי מקרוסקופי), או כאשר פוטונים מתנגשים ומתפזרים.
הולכה היא האמצעי המשמעותי ביותר להעברת חום בתוך מוצק או בין עצמים מוצקים במגע תרמי.
ההולכה במוצקים גדולה יותר מאשר מבנוזלים או בגז, מכיוון שהיחסים המרחביים בין האטומים – שהם קרובים זה לזה ובמרחקים כמעט קבועים – עוזרת להעביר אנרגיה ביניהם על ידי רטט.
חוק הולכת החום, המכונה גם חוק פורייה, קובע שקצב מעבר החום דרך חומר הוא פרופורציונלי בגודלו והפוך בכיוונו לגרדיאנט הטמפרטורה ולאזור, בזווית ישרה לאותו שיפוע, שדרכו זורם החום.
ניתן לנסח חוק זה בשתי צורות שקולות: הצורה האינטגרלית, בה נבחנת כמות האנרגיה הזורמת לתוך גוף או מחוצה לו באופן כולל, והצורה הדיפרנציאלית, בה נבחן קצב הזרימה (או השטף) של אנרגיה, באופן מקומי.
חוק ההולכה התרמית של פורייה, כאשר הוא מבוטא בצורתו הדיפרנציאלית, מראה שצפיפות שטף החום המקומית שווה למינוס המכפלה של המוליכות התרמית וגרדיאנט הטמפרטורה המקומי .
צפיפות שטף החום היא כמות האנרגיה הזורמת ביחידת שטח ליחידת זמן.תחת הסימון:
– צפיפות שטף החום המקומית (ביחידות של הספק ליחידת שטח)
– מוליכות החום של החומר (ביחידות של הספק ליחידת אורך להפרש טמפרטורה)
– גרדיאנט הטמפרטורה (ביחידות של הפרש טמפרטורה ליחידת אורך)
לעיתים קרובות מניחים שמוליכות החום היא קבועה, אם כי זה לא תמיד נכון.
בעוד שהמוליכות התרמית של חומר משתנה בדרך כלל עם הטמפרטורה, השונות יכולה להיות קטנה בטווח משמעותי של טמפרטורות עבור כמה חומרים נפוצים.
בחומרים אנאיזוטרופיים, המוליכות התרמית משתנה בדרך כלל עם הכיוון, ואז מיוצג על ידי טנזור מסדר שני.
בחומרים לא אחידים, משתנה בהתאם למיקום המרחבי.
ביישומים פשוטים רבים, חוק פורייה משמש בצורתו החד-ממדית, למשל, בכיוון :בתווך איזוטרופי, חוק פורייה מתבטא במשוואת החום
עם פתרון בסיסי הידוע בשם "גרעין החום" (heat kernel).
מתוך אינטגרציה של הצורה הדיפרנציאלית על פני השטח הכולל של החומר , מתקבלת הצורה האינטגרלית של חוק פורייה:
– כמות החום המועברת ליחידת זמן (דהיינו, הספק החום),
– אלמנט שטח פנים מכוון.
פתרון המשוואה הדיפרנציאלית לעיל, כאשר פותרים אותה עבור חומר הומוגני בגאומטריה חד-ממדית בין שתי נקודות קצה בטמפרטורה קבועה, נותנת את קצב זרימת החום כאשר
הוא מרווח הזמן שבו כמות החום זורמת דרך חתך של החומר,
הוא הפרש הטמפרטורה בין הקצוות,
הולמרק הוא ערוץ סדרות דרמה אמריקאי לכל המשפחה ממשפחת ערוצי NBC.
הערוץ משדר במתכונת סינדיקציה חלקית ושאר התכנים הם הפקות מקור של הערוץ.
בישראל הערוץ בעבר הגיע כחלק מחבילת הערוצים הבסיסית שהציעה חברת הטלוויזיה בכבלים HOT, והוא שודר גם בטלוויזיה בלוויין yes.
אולם ב-28 בדצמבר 2009 הפסיק ערוץ "הולמרק" את שידוריו בישראל.
הסדרות הבולטות בערוץ: ER, חוק וסדר ובנות גילמור.
רוב התכנים המשודרים בערוץ הם מיני-סדרות, וסרטי טלוויזיה- כשהולמרק נודע בעיקר בסרטי המקור שלו לחג המולד.
הולמס פלייס (Holmes Place) היא רשת מועדוני כושר בינלאומית שהחלה בלונדון ופועלת באירופה ובישראל.
המותג פעיל למעלה מ-30 שנה ומשרת כ-250,000 מנויים ברחבי העולם.
בבעלות הרשת למעלה מ-100 סניפים (מחצית מהם בישראל והשאר באירופה ובריטניה) ב-10 מדינות.
המותג משווק ברחבי העולם תחת הסלוגן "one life.
הרשת משווקת תחת שלושה מותגים ושתי חברות בת שונות; הולמס פלייס, גו אקטיב ואייקון (רשת הלואו-קוסט).
הרשת הוקמה בינואר 1980, על ידי קבוצת משקיעים, בשכונת צ'לסי שבלונדון.
מקור השם הוא ברחוב בו שכן המועדון הראשון, רחוב הולמס.
המועדון משך אליו חברים רבים, אולם הפסיד כספים.
ב-1982 הוזמן אלן פישר, איש עסקים יהודי יליד דרום אפריקה, לסייע להנהלת החברה במשרה חלקית, יחד עם לורנס אלקטן, הם השקיעו כספים בפיתוח המועדון, לאחר שנתיים המועדון החל להרוויח.
הסניף הראשון משך סלבריטאים מקומיים בהם הנסיכה דיאנה ויו גרנט ויצר את הבסיס להקמת שאר סניפי הרשת.
משנת 1988 החלו פישר ואלקטן לנהל אותו במשרה מלאה.
בשנות ה-90 הרחיבו את הרשת לרחבי בריטניה ובהמשך לאירופה.
ב-1997 הונפקה הרשת בבורסה לניירות ערך בלונדון לפי שווי שוק של 36.5 מיליון ליש"ט.
בסוף 1998 הפעילה 31 מועדונים.
בשנת 1999 הרוח הנקי שלה הגיע ל-61 מיליון ליש"ט והיא הפעילה 56 מועדונים.
בשנת 2003, קרנות ההשקעות הפרטיות ברידג'פוינט ופרמירה, רכשו את הולמס פלייס תמורת 210 מיליון ליש"ט.
ב-2006 "וירג'ין אקטיב", רשת מכוני כושר בבעלות המיליארדר הבריטי ריצ'רד ברנסון, מוזגה עם הזרוע הבריטית של רשת "הולמס פלייס".
לאחר המיזוג הפסיקה את השימוש במותג הולמס פלייס בבריטניה.
בשנת 2008 רכש אלן פישר בחזרה, תמורת 30 מיליון דולר, את הפעילות הבינלאומית של הרשת בגרמניה, אוסטריה, שווייץ, ארצות הברית, ספרד, ופורטוגל בחזרה מידי הקרנות.
באותה עת כבר החזיק פישר בזיכיונות הרשת בישראל, פולין, יוון, הונגריה וצ'כיה.
הרשת בישראל הוקמה בשנת 1998 על ידי יונתן פישר, בנו של הבעלים אלן פישר.
את סניף הראשון שלה פתחה בקניון עזריאלי בתל אביב.
כמו כן רכשה עם כניסתה לישראל את רשת מועדוני "שייפ".
לאחר עשר שנות פעילות, הרשת סיימה את שנת 2007 עם הכנסות של כ-205 מיליון שקל, עם כ-70 אלף מנויים ו-1,600 עובדים בישראל.
בשנת 2012 רכש איש העסקים ריצ'י האנטר 30% מהבעלות של הרשת בישראל.
בנובמבר 2017 הונפקה הרשת בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
בשנת 2017 מיזגה לתוכה הרשת את מועדוני גו אקטיב, ואף הודיעה על רכישת מועדון הכושר גרייט שייפ בקניון שבעת הכוכבים בהרצליה בעלות של כ-7 מיליון שקל.
בינואר 2018 השלימה הולמס פלייס את רכישת מועדון זאוס רמת גן הממוקם במגדל משה אביב.
מנכ"לית הרשת בישראל היא קרן שתוי.
בשנת 2020 הרשת הפעילה בישראל 51 מועדונים, והיו לה כ-137 אלף מנויים.
הרשת מחולקת לארבעה סוגי מועדונים:
מועדוני פרימיום - הכוללים בריכת שחייה.
מקלחות ג'קוזי ושירות מגבות חופשי.
מועדוני אנרג'י - מיועדים בעיקר לצעירים בדגש על מגוון רחב של מכשירי כושר.
אולם ללא בריכה וג'קוזי וכן ללא שרות מגבות.
מועדוני פמילי - מועדונים למשפחות דומים מעט לפרימיום המיועדים למשפחות וילדים, פועלים במתכונת הדומה לפעילות קאנטרי קלאב.
מועדוני אייקון פיטנס - כוללים חדרי כושר ושיעורי סטודיו בעלות נמוכה (מותג הלואו קוסט).
הולם אוף פאפא או הולם אוף פאפיי (Holm of Papay) או פאפאי הולם (Papay Holm) הוא אי בלתי מיושב הממוקם בצפון איי אורקני שבצפון סקוטלנד בממלכה המאוחדת.
שטחו של האי כ-150 דונם, והוא ממוקם כ-100 מטרים מזרחית מהאי פאפא וסטריי.
באי מתגוררת מושבה של כלבי ים.
ממצאים ארכאולוגיים שהתגלו באי מלמדים כי האי שימש אתר קבורה בתקופה הנאוליתית, ככל הנראה אתר של מתיישבים שהתגוררו בנפ או'האואר שבאי הסמוך.
באי התגלה קבר חצוב המתוארך לכ-5,500 שנה לפני זמננו, שעל קירותיו התגלו תגליפי אבן.
חדר זה, וכן שני חדרי קבורה נוספים הסמוכים לו, שימשו כאתר קבורה ציבורי של התושבים הקדומים.
ככל הנראה הונחו גופות הנפטרים במקום גלוי, ורק לאחר שבשר הגופות נאכל על ידי ציפורים הונחו העצמות בתוך תאי הקבורה.
החפירה הארכאולוגית הראשונה באי נערכה בשנת 1849. בשנת 1929 נבנה גג בטון במטרה להגן על המבנה.
במסגרת הבניה של הגג נחסם פתח הכניסה המקורי למבנה הקבר (שהיה ממוקם בצידו) וכיום ניתן להיכנס אל הקבר באמצעות פתח בתקרת הבטון.
הולך בדרכי הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2005 בבימויו של ג'יימס מנגולד.
הסרט הוא סרט ביוגרפי, המתאר את סיפור חייו של זמר הקאנטרי הנודע ג'וני קאש, אותו מגלם השחקן חואקין פיניקס.
לצדו שיחקה ריס וית'רספון, שגילמה את רעייתו של קאש, זמרת הקאנטרי ג'ון קרטר קאש, תפקיד שזיכה את וית'רספון בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר לשנה זו.
הסרט מתמקד בסיפור חייו של הזמר ג'וני קאש בעיקר בצעירותו, תחילת הקריירה המוזיקלית שלו, יחסיו עם הזמרת ג'ון קארטר, התמכרותו לסמים, ושירי הקאנטרי שלו שרבים מתכניהם עוסקים בפרטים אוטוביוגרפיים מחייו האישיים.
תחילה מתאר הסרט את ילדותו של קאש, בה הוא גדל בחווה ועובד עם אחיו בשדה.
קאש נאלץ להתמודד עם מות אחיו בתאונת מסור בחווה, ויחסיו המורכבים עם הוריו.
בהמשך הוא משרת בחיל האוויר האמריקני, וכותב שירים במהלך שירותו.
לאחר מכן הוא נישא לחברתו ויויאן קאש, והם מתגוררים בממפיס ומתפרנסים בקושי.
קאש מקים להקה קטנה עם לות'ר פרקינס ומרשל גרנט, שמנגנת שירי גוספל.
במהלך אודישן של הלהקה בחברת התקליטים "סאן רקורדס", אצל הבעלים סם פיליפס, מנגן קאש את אחד השירים שכתב במהלך שירותו הצבאי, "Folsom Prison Blues" הידוע, ופיליפס מחתים אותו מיד על חוזה בחברה.
קאש הופך לזמר מצליח והוא יוצא לסיבובי הופעות לצד זמרים מפורסמים כגון אלביס פרסלי, ג'רי לי לואיס, קרל פרקינס ורוי אורביסון.
במהלך המסעות הוא פוגש את זמרת הקאנטרי ג'ון קארטר, ומתקרב אליה.
בתקופה זו הוא משתמש לעיתים תכופות יותר ויותר באלכוהול ובסמים, והתנהגותו נעשית תוקפנית, עד שבאחת ההופעות הוא מתנהג בגסות כלפי ג'ון קארטר במהלך שירתם על הבמה, והיא עוזבת אותו.
מספר שנים לאחר מכן, קאש ואשתו ויויאן פוגשים במקרה את ג'ון קארטר, וקאש מציע לה לצאת למסע הופעות משותף.
על המסע המוצלח מעיבים התנגדותה של ויויאן לקרבה בין קאש לקארטר, וכן שימושו של קאש בסמים והתעלפותו במהלך אחת ההופעות, שמדאיגים מאוד את קארטר.
לאחר מעצרו של קאש בעקבות קניית סמים במקסיקו, והתנהגותו התוקפנית בביתו, נפרדים ויויאן וקאש, והוא עובר להתגורר בנאשוויל.
קאש מחזר אחרי קארטר, ללא הצלחה.
הוא קונה בית כפרי ליד אגם בטנסי, בו הוא עובר תקופת גמילה קשה מסמים, כאשר קארטר סועדת אותו ותומכת בו.
בתקופה זו קאש שם לב שרבים ממכתבי המעריצים שהוא מקבל הם מאסירים בבתי כלא.
קאש מחליט להקליט תקליט הופעה חיה בבית הכלא פולסום; למרות ספקנותם של אנשי חברת התקליטים שלו, ההופעה והתקליט זוכים להצלחה גדולה וזכורים כאחד מרגעי השיא בקריירה שלו.
בהמשך, במהלך הופעה בקנדה, קאש מודה לקארטר על תמיכתה בו לאורך השנים, מזמין אותה לדואט "Jackson", ומציע לה נישואין.
הסרט מסתיים בסצנה משפחתית נעימה של קאש עם אביו, ילדיו ורעייתו ג'ון.
הסרט היה מועמד לחמישה פרסי אוסקר, וזכה באחד - פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר לריס וית'רספון, על גילום דמותה של ג'ון קארטר קאש.
וית'רספון זכתה גם בפרס גלובוס הזהב ופרס באפטא על תפקידה.
פרסים נוספים שקיבל הסרט בטקס פרסי גלובוס הזהב הם פרס הסרט הטוב ביותר, ופרס השחקן הטוב ביותר לחואקין פיניקס על גילום דמותו של ג'וני קאש.
כן זכה הסרט בפרס באפטא על הפסקול הטוב ביותר.
חואקין פיניקס – ג'וני קאש
ריס וית'רספון – ג'ון קרטר קאש
ג'יניפר גודווין – ויויאן קאש
רוברט פטריק – ריי קאש
דאלאס רוברטס – סם פיליפס
דן ג'ון מילר – לות'ר פרקינס
לארי באגבי – מרשל גרנט
שלבי לין – קארי קאש
טיילר הילטון – אלביס פרסלי
וויילון פיין – ג'רי לי לואיס
שוטר ג'נינג – וויילון ג'נינג
הולכת הדם אל המזבח היא אחד משלבי הקרבת קרבנות.
אחרי שהכוהן שחט את הקרבן וקיבל את דמו בכלי שרת (מזרק), יש להוליכו אל המזבח, שם מתבצעת זריקת הדם על המזבח.
ההולכה נחשבת אחד מהשלבים החשובים בהקרבת הקרבן, ולכן אם אדם חישב בה מחשבה לא ראויה, כגון שחשב מחשבת פיגול - לזרוק מדם הקרבן, להקטיר את החלקים המיועדים להקרבה או לאכול מבשרו לאחר הזמן המיועד לכך - הקרבן נפסל.
רבי שמעון חלוק על הדברים, וסבור שמכיוון שהולכה היא עבודה שאפשר לבטלה, שהרי אם הקורבן נשחט על גבי המזבח, אין צריך להוליכו למזבח, לכן אין פעולת הולכת הקרבן נחשבת לפעולה חיונית בשלבי ההקרבה, ואין מחשבה בה פוסלת.
בקרבן פסח, נעשתה ההולכה בתהליך מיוחד, המתואר במשנה: הכהנים היו עומדים בשורות, והעבירו את מזרקי הדם מיד ליד, עד שהגיעו אל הכהן הקרוב למזבח, וזה שפך את הדם על המזבח, במקום שהיה למזבח יסוד (בליטה מוגבהת שהייתה מסביב למזבח, בצד הצפוני ובצד המערבי שלו).
במקביל להולכת הדם, החזירו הכהנים את מזרקי הדם הריקים לתחילת השורה.
בחלק מהשורות השתמשו במזרקי זהב, ובחלקן במזרקי כסף, תוך הקפדה על אחידות בסוג המזרקים שבכל שורה.
הסיבה לכך היא, על פי הכלל "ברוב עם הדרת מלך", כלומר כבודו של מלך - אלוהים, היא שעבודותיו נעשות על ידי רבים.
יש שני מיני הולכות, הולכה של חטאת העוף, והולכה של שאר הקורבנות.
ההלכה הרגילה בקרבן רגיל, בו נדרשת הולכת הדם ברגל מהמזרק לזורק.
בהולכה זו נחלקו רבי שמעון וחכמים האם הוא פסול אם נעשה שלא לשמה, לפי רבי שמעון ההולכה אינה פסולה אם נעשית שלא לשמה, מכיוון שהיא "עבודה שאפשר לבטלה", כלומר ניתן לגרום לכך שלא יצטרכו לעבודה זו, על ידי שחיטת בעל החיים סמוך למזבח.
חכמי הגמרא פיקפקו מהו הדין, אם ההולכה נעשית על ידי זר.
רב חסדא, פוסק שההולכה כשרה, ומביא ראיה לדבריו מפסוק מפורש: ומכאן, שהכהנים זרקו "מידם" - של הזרים.
רב ששת הפריך את דבריו של רב חסדא מברייתא מפורשת שאם ההולכה נעשית על ידי זר או אונן או שיכור או בעל מום היא פסולה, ואת הפסוק הוא מפרש בצורה אחרת.