tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
במרץ 2024, איגוד השייט בישראל עודכן כי המכסה של פורטוגל מאליפות העולם בשיט לשנת 2023 נפסלה מאחר שהשייטת וסילייה קרשליו שזכתה במכסה לא השיגה אזרחות פורטוגלית ולא קיבלה אישור להחליף ייצוג מיוון לפורטוגל.
בהתאם, המכסה של פורטוגל מהאליפות עברה לפינלנד, והמכסה של פינלנד מאליפות העולם בדגם לייזר רדיאל לשנת 2024 עברה לישראל.
באליפות העולם בגלישת רוח מדגם iQFoil לשנת 2024 זכתה שרון קנטור במדליית הזהב, והוכתרה כאלופת העולם.
תום ראובני סיים באליפות העולם במקום ה-8. שניהם נבחרו על ידי איגוד השייט בישראל לייצג את ישראל במשחקים.
באפריל הודיע האיגוד כי שי קקון וגל צוקרמן נבחרו לייצג את ישראל במשחקים בדגמי הלייזר רדיאל וגלישת קייט, בהתאמה.
במאי, הודיע האיגוד כי דור זרקה ועומר ורד וילנצ'יק נבחרו לייצג את ישראל במשחקים בדגמי גלישת קייט ולייזר, בהתאמה.
אולימפיאדת הנוער קנגוון היא משחקי החורף האולימפיים לנוער ה-4 שנערכו בין 19 בינואר ל-1 בפברואר במחוז קנגוון, קוריאה הדרומית.
המשלחת הישראלית מנתה ספורטאית יחידה שהתחרתה בענף החלקה אמנותית.
המשלחת מנתה ספורטאית יחידה שהתחרתה בענף אחד.
ענף בנים בנות סה"כהחלקה אומנותית 0 1 1 סך הכול 0 1 1
המחליקה סופיה שיפרין והמחליקים אליזבת טקצ'נקו ואלכסיי קיליאקוב הבטיחו למשלחת הישראלית מקום בתחרויות הנערות והריקוד בהתאם למיקומים בסבב הגראנד פרי לנוער לעונת 2023/24. אולם, הוועד האולימפי הישראלי ויתר על המקום בתחרות הריקוד.
אולימפיאדת מילאנו – קורטינה (2026) היא אולימפיאדת החורף ה-9 שבה משתתפת משלחת ישראלית, מאז החלה ישראל את השתתפותה במשחקי החורף האולימפיים באולימפיאדת לילהאמר (1994).
האולימפיאדה נערכת בין 6 בפברואר ל-22 בפברואר 2026.
המחליקה האומנותית מריה סניוק וגולש הסקלטון ג'ארד פיירסטון נשאו את דגל המדינה בטקס הפתיחה.
סניוק נשאה את הדגל במילאנו ופיירסטון נשא את הדגל בקורטינה.
המשלחת הישראלית למשחקים מונה תשעה ספורטאים שיתחרו בחמישה ענפי ספורט:
ספורטאי מספר אולימפיאדות איזה אולימפיאדות, איזה מדינה נוספת ייצג/ה פרט לישראל ענף ספורט אדם אדלמן 2 פיונגצ'אנג 2018, מילאנו – קורטינה 2026 סקלטון (18), בובסלי (26) נועה סולוש 2 בייג'ינג 2022, מילאנו – קורטינה 2026 סקי אלפיני ברנבש סולוש 2 בייג'ינג 2022, מילאנו – קורטינה 2026 סקי אלפיני
באליפות העולם בהחלקה אמנותית לשנת 2025 שנערכה בבוסטון, ארצות הברית סיימה מריה סניוק במקום ה-16 עם 167.10 נקודות והבטיחה מכסה יחידה למשלחת הישראלית במקצוע ההחלקה האמנותית לנשים.
שםמקצועתוכנית קצרההחלקה חופשיתניקוד כללימקוםניקודמקוםניקודמקוםמריה סניוקנשים
אדם אדלמן ונבחרת המזחלות (בובסלי) דורגו במקום ה-33 בדירוג העולמי והיו הראשונים שזכאים לחלוקה מחדש של מכסה.
הם קיבלו את המכסה למשחקים לאחר ש דחתה מכסה אחת, והיא הוקצתה מחדש לישראל.
לצידו של אדלמן יתחרו בנבחרת: מנחם חן, וארד פוארסה, ועומר כץ.
זו תהיה הפעם הראשונה בה ישראל מיוצגת בענף זה באולימפיאדה.
שםמקצועסיבוב 1סיבוב 2סיבוב 3סיבוב 4סך הכלמקוםתוצאהמקוםתוצאהמקוםתוצאהמקוםתוצאהמקום גבריםאדם אדלמןמנחם חןזוגות אדם אדלמןמנחם חןוארד פוארסהעומר כץרביעייה
המשלחת הישראלית קיבלה מכסה בסיסית למשחקים עבור גולש וגולשת.
האחים ברנבש ונועה סולוש נבחרו לייצג את הנבחרת.
שםמקצועסיבוב 1סיבוב 2סך הכלמקוםתוצאהמקוםתוצאהמקום נשיםנועה סולושסלאלום ענק סלאלום גבריםברנבש סולושגלישה במורד rowspan="2" colspan="4" 1:57.03 דקות 30סופר G 1:31.64 דקות 33סלאלום ענק סלאלום
אטילה מיהאי קרטס השיג את המכסה למשחקים בתחרות ל-10 קילומטר במסגרת סבב גביע העולם בנורווגיה.
בתחרות הוא צבר 293.87 נקודות – מתחת לגבול העליון של הקריטריון, העומד על 300 נקודות.
קרטס יהיה הנציג הישראלי הראשון בענף הסקי למרחקים במשחקי החורף האולימפיים.
ג'ארד פיירסטון דורג במקום ה-36 בדירוג העולמי והשיג את המכסה למשחקים עבור ישראל.
זאת תהיה הופעתו הראשונה של פיירסטון במשחקים האולימפיים.
שםמקצועסיבוב 1סיבוב 2סיבוב 3סיבוב 4סך הכלמקוםתוצאהמקוםתוצאהמקוםתוצאהמקוםתוצאהמקוםג'ארד פיירסטוןגברים 58.15 שניות 23 57.74 שניות 22 57.83 שניות 24 57.63 שניות 23
ישראל השתתפה בתחרות הזמר של האירוויזיון עד כה 47 פעמים (ובגמר 40 פעמים), החל מהצטרפותה לראשונה ב-1973, כאשר הזמרת אילנית נשלחה כנציגתה בתחרות עם השיר "אי שם".
ישראל היא אחת מארבע המדינות היחידות (האחרות הן ספרד, לוקסמבורג ואירלנד), שזכתה בתחרות פעמיים ברציפות (שנה אחר שנה)- לפחות פעם אחת (אירלנד היא המדינה היחידה שזכתה שלוש פעמים ברציפות).
בשנת 1972 קיבלה הזמרת אילנית הצעה לייצג את גרמניה בתחרות הזמר של האירוויזיון, שהתקיימה באותה השנה באדינבורו, בירת סקוטלנד.
כאשר אילנית ואמרגנה, בעלה דאז, שלמה צח עיינו בתקנון של התחרות, הם ראו כי ברשימת המדינות הזכאיות להשתתף נמצא גם שמה של ישראל, זאת מתוקף היותה של רשות השידור חברה באיגוד השידור האירופי.
השניים פנו ליצחק שמעוני ורחל סופר מרשות השידור וביקשו לייצג את ישראל בתחרות.
כיוון שההרשמה לתחרות באדינבורו נסגרה, הצטרפה ישראל לתחרות שנה לאחר מכן, שהתקיימה בלוקסמבורג.
מאז השתתפה ישראל בתחרות 45 פעמים, מתוכן זכתה ארבע פעמים והיא נמצאת במקום השביעי ברשימת שיאניות הזכיות בכל הזמנים של התחרות, כאשר לפניה נמצאות שיאניות הזכיות בתחרות אירלנד ושוודיה עם שבע זכיות כל אחת ולאחר מכן לוקסמבורג, צרפת, הממלכה המאוחדת והולנד עם חמש זכיות כל אחת.
14 פעמים הצליחה ישראל להתברג לחמשת המקומות הראשונים בגמר התחרות, ו-22 פעמים התברגה לאחד מעשרת המקומות הראשונים.
פעמיים בתולדותיה הגיעה ישראל למקום הרביעי: ב-1973 עם השיר "אי שם" אותו ביצעה אילנית (כתיבה: אהוד מנור מלחינה: נורית הירש) וב-2005 עם השיר "השקט שנשאר" אותו ביצעה שירי מימון (כתיבה: פיני ארונבייב ואייל שחר מלחין: פיני ארונבייב).
ישראל היא אחת המדינות היחידות בתחרות, יחד עם שווייץ (שזכתה באירוויזיון הראשון שהתקיים בארצה), ספרד, לוקסמבורג ואירלנד, שזכתה בתחרות שהתקיימה על אדמתה.
המקום הגרוע ביותר של ישראל בגמר תחרות אירוויזיון הוא המקום ה-24 עם 4 נקודות בלבד, אליו היא הגיעה בתחרות בשנת 1993 עם השיר "שירו" של להקת שירו עם הסולנית שרה'לה שרון.
עם זאת, ישראל היא אחת המדינות היחידות שמעולם לא הגיעה למקום האחרון בתחרות ולא סיימה מעולם את גמר התחרות עם אפס נקודות.
עם זאת, באירוויזיון 2019 קיבל השיר שייצג את ישראל לראשונה אפס נקודות מהשופטים (לאחר שהצבעתה של בלרוס נפסלה), ורק הצבעת הקהל מנעה את הצבתו במקום האחרון.
מראשית ימיה באירוויזיון ועד סוף שנות ה-90 כמעט תמיד הצליחה ישראל להתברג למקומות מכובדים בתחרות ומצאה עצמה לא מעט פעמים בחלק העליון של הטבלה.
המצב השתנה במהלך שנות ה-2000 שבו לא הצליחה ישראל להתברג למקומות גבוהים ואף כשלה פעמים רבות להעפיל לגמר משלב חצי-הגמר, אך באמצע העשור השני השתפר מצבה של ישראל באירוויזיון והיא הצליחה לעלות לגמר.
לאחר ארבע שנים רעות (2011–2014) שבהן לא הצליחה ישראל להעפיל לגמר, הוחלט ב-2015 כי הזמר שייצג את ישראל באירוויזיון ייבחר במסגרת תוכנית המציאות "הכוכב הבא" (ששינתה שנה לאחר מכן את שמה ל"הכוכב הבא לאירוויזיון"), אשר תשמש כמעין תחליף לתחרות הקדם-אירוויזיון.
התוכנית הוכיחה את עצמה, וכל הנציגים שנשלחו דרכה לאירוויזיון הצליחו להעפיל לגמר ואף לסיים במקומות מכובדים - בהם, נטע ברזילי עם השיר "Toy", שזכתה במקום הראשון בחצי הגמר ובגמר.
מאז ראשית הנהגת חצאי-הגמר בשנת 2004, הישגה הטוב ביותר של ישראל בגמר תחרות האירוויזיון עד שנת 2017 היה השיר "השקט שנשאר" אותו ביצעה שירי מימון וזכה במקום הרביעי בגמר התחרות עם 154 נקודות.
הדבר השתנה בשנת 2018 כאשר זכתה ישראל במקום הראשון עם 529 נקודות עם השיר "Toy" אותו ביצעה נטע ברזילי (כתיבה והלחנה: דורון מדלי וסתיו בגר).
בשנת 2005 נערך בקופנהגן, דנמרק, מופע מיוחד לכבוד שנת היובל לתחרות, בה הונהגה מיני-תחרות לבחירת שיר היובל באירוויזיון.
לאחר הצבעה באתר האינטרנט של האירוויזיון, הצליח השיר "דיווה" של דנה אינטרנשיונל להתברג לרשימת "14 השירים האהובים בכל הזמנים" ולהשתתף בתחרות.
באותו הערב הגיעה דנה אינטרנשיונל למקום ה-13 עם 39 נקודות בסיבוב חצי-הגמר.
למקום הראשון, כפי שהיה צפוי בכל ההימורים, זכה השיר "Waterloo" של להקת אבבא, שזכה באירוויזיון 1974.
כאשר נבחר השיר שייצג את ישראל באירוויזיון 2020 - Feker Libi, שלא התקיים בסופו של דבר, הוא היה אמור להיות השיר הראשון בתחרות המכיל בתוכו מילים באמהרית.
לאירוויזיון 2021 שוב נשלחה עדן אלנה לאחר ביטול אירוויזיון 2020, הצליחה להעפיל לגמר אך בגמר הגיעה למקום ה-17 מתוך 26 משתתפים, עם 93 נקודות.
לאירוויזיון 2022 שונה קדם האירוויזיון הישראלי - במקום "הכוכב הבא", זהו היה אקס פקטור ישראל".
השיר הזוכה היה "I.M" של מיכאל בן דוד.
השיר כשל להעפיל לגמר, מה שלא קרה לישראל באירוויזיון משנת 2011. לאירוויזיון 2023 נבחרה בבחירה פנימית של תאגיד השידור הישראלי נועה קירל כנציגת ישראל לאירוויזיון 2023 עם השיר "Unicorn".
השיר דורג בחצי הגמר הראשון, והצליח להעפיל לגמר.
בגמר, השיר הגיע למקום השלישי מתוך 26 מקומות עם 362 נקודות.
חודש לאחר טבח ה7 באוקטובר ופריצת מלחמת חרבות ברזל, התכנית "הכוכב הבא לאירוויזיון" חזרה לאחר שלוש שנים, בבחירה קשה לאירוויזיון 2024. בסוף העונה נבחרה עדן גולן להיות נציגת ישראל בשוודיה עם השיר "Hurricane".
השנה הזאת הייתה קשה מאוד לישראל כאשר איומים על חייהם של חברי המשלחת הישראלית וחרם כלל המשתתפים על ישראל התחיל.
עם זאת השיר הגיע בגמר למקום החמישי עם 375 נקודות, וישראל שברה שיא בתור הניקוד המפולג ביותר בהיסטוריית התחרות בין השופטים לקהל: השופטים הביאו 52 נקודות בעוד הקהל 323 נקודות.
"הכוכב הבא" חזר לעוד עונה במטרה לבחור את נציג ישראל הבא לאירוויזיון 2025. בסופו נבחרה יובל רפאל, שורדת טבח פסטיבל הנובה ב-7 באוקטובר, עם השיר "New Day Will Rise" מאת קרן פלס.
השיר הגיע למקום השני מתוך 26 מקומות, בעל 357 נקודות.
ישראל אישרה השתתפות באירוויזיון 2026, לאחר שההצעה להדיחה מהתחרות לא זכתה לרוב.
בינואר 2026 זכה בגמר הכוכב הבא לאירוויזיון הזמר נועם בתן והוא ייצג את ישראל באירוויזיון שיתקיים בווינה בירת אוסטריה.
ב-1979, התקיימה לראשונה תחרות הזמר של האירוויזיון ביבשת אסיה - בבירת ישראל, ירושלים.
התחרות הייתה הראשונה שהתקיימה מחוץ לאדמת אירופה והאחרונה שנערכה בחודש מרץ.
התחרות הייתה אחת מהפקותיה הראשונות של הטלוויזיה הישראלית שצולמו ושודרו בצבע.
שידורים בצבע היו נהוגים ברחבי אירופה כבר שנים מספר קודם לכן (האירוויזיון הראשון שצולם בצבע היה בלונדון 1968), אולם הטלוויזיה הישראלית שידרה באותה תקופה בשחור-לבן בלבד, למעט שידורים מיוחדים, שהועברו גם לחו"ל, בהם ביקור נשיא מצרים, אנואר סאדאת, בישראל.
לצורך הפקת תחרות האירוויזיון שכרה רשות השידור מצלמות צבעוניות, 65 מיקרופונים וציוד מיוחד אחר.
התפאורה נשלטה באמצעות מחשב בטכנולוגיה שיושמה בישראל לראשונה, ולקראת האירוע נמכרו טלוויזיות צבעוניות רבות ברחבי המדינה.
בתחילת 1979, העריכו כי בישראל כבר היו כמאה אלף מכשירי טלוויזיה צבעונית, וזאת למרות כי היה מדובר בשידור חד-פעמי בצבע.
בעת הכנות ישראל לתחרות, גורמים חרדים מחו והביעו התנגדות לאירוח התחרות בישראל עקב חילול שבת, שכן התחרות מתקיימת במוצאי שבת, אולם החזרה הגנרלית, על פי כללי התחרות, חייבת להתקיים בשבת בבוקר.
התנגדותם של האורתודוקסים לקיום התחרות הביאה להתחזקות דרסטית של אנשי ואמצעי ביטחון.
ב-1999, אירוח תחרות האירוויזיון התקיימה בפעם השנייה בישראל.
התחרות הייתה הראשונה בה הנחו את התחרות שלושה מנחים והיא נותרה, עד אז, התחרות שנערכה בתאריך המאוחר בשנה (ב-29 במאי) מבין כל תחרויות האירוויזיון לאורך השנים.
בשנת 2010 נורווגיה אירחה שוב בתאריך זה.
אולמרט, שהיה הפוליטיקאי הראשון שבירך את דנה אינטרנשיונל בשידור חי, היה גם בין שני בעלי התפקידים הפוליטיים היחידים שכיבדו את האירוע בבואם (השני היה יו"ר הכנסת, דן תיכון).
קושי נוסף בו נתקלה רשות השידור היה שמארגני התחרות הטילו ספק ביכולתה הכלכלית של הטלוויזיה הישראלית לארגן התחרות וביכולתה של ישראל למתן הסובסידיות הנדרשות.
רשות השידור ניסתה למצוא פתרון לצמצום תקציב ארגון התחרות, והציעה לאיגוד השידור האירופי לוותר על ליווי השירים על ידי תזמורת.
בפעם הראשונה בתולדות התחרות אישר איגוד השידור האירופי לוותר על ליווי השירים על ידי תזמורת חיה באולם, ובלבד שאף אחת מהמדינות הנוטלות חלק בתחרות תביע התנגדות להצעה.
הדבר שימש תקדים לתחרויות הבאות, ומאז 1999 לא היה עוד ליווי של תזמורת בתחרויות.
ב-2019, התקיימה התחרות, בפעם השלישית, בשטחה של ישראל.
לאחר זכייתה של ישראל באירוויזיון 2018, ראש הממשלה בנימין נתניהו כתב בחשבון האינסטגרם שלו "לשנה הבאה בירושלים".
בדומה לתחרויות ב-1979 ו-1999, גם כאן חוגים פוליטיים-דתיים שמרנים הביעו התנגדות לקיום התחרות ודרשו מניעת חילול שבת בכל הקשור לארגון התחרות.
בתגובה, משרד התרבות והספורט הבהיר כי הנושא אינו בסמכותה של השרה.
בנוסף להתנגדות גורמים דתיים בישראל, ימים ספורים לאחר זכייתה של ישראל, קמו מצד מדינות קריאות לחרם על התחרות שעתידה להתקיים בישראל: איסלנד, ששקלה אם ליטול חלק בתחרות לאחר שכ-26 אלף איש חתמו על עצומה מקוונת הקוראת להחרים את האירוויזיון עקב העימותים עם הפלסטינים.
גם הלורד ראש העיר של דבלין, מיהאל מק דונקה, שכניסתו לישראל אסורה, קרא להחרים את האירוויזיון בישראל, וטען כי אירלנד צריכה לגלות סולידריות עם העם הפלסטיני.
אולם, אירלנד ואיסלנד אישרו כי הן ייקחו חלק בתחרות ב-2019. סוגיה נוספת שעלולה הייתה להוביל לביטול התחרות בישראל היא החשד להעתקת השיר הישראלי המנצח.
ב-3 ביולי 2018, דווח בתוכנית ערב טוב עם גיא פינס כי תאגיד יוניברסל מתכנן להגיש תביעה נגד יוצרי השיר הישראלי בטענה להפרת זכויות יוצרים, על העתקה, לכאורה, משירם "Seven Nation Army" של להקת הווייט סטרייפס.
טרם נודע האם התביעה תוגש, אך היה ויקבע שהשיר הועתק, עלולה הייתה זכייתה של ישראל להילקח רטרואקטיבית, שכן רק שירים מקוריים רשאים ליטול חלק בתחרות וכי סביר יהיה להניח כי תילקח מישראל הזכות לארח את התחרות.
איגוד השידור האירופי הגיב לדיווח באומרו "אין לנו זמן לעסוק בשמועות, אנחנו נערכים לאירוויזיון בישראל".
תאגיד השידור הישראלי נתקל במספר קשיים לקיום התחרות ב-2019 בישראל, בהם התערבותם של גורמים פוליטיים בארגון ובהכנות לתחרות, חוק פיצול חטיבת החדשות של התאגיד (שבוטל בסופו של דבר, כדי לאפשר את קיום התחרות בישראל) וכן בעיות תקציב של תאגיד השידור הישראלי, שנפתרו ברגע האחרון בעקבות הסכם עם משרד האוצר.
התחרות ב-2019 הייתה מן המושקעות בתולדות התחרות.
למרות זכייתה של ישראל באירוויזיון 1979, ישראל נמנעה מאירוח האירוויזיון בשנית עקב בעיות כלכליות של רשות השידור.
בשנים 1978 ו-1979 השיר והאמן אשר נשלחו לתחרות נבחרו במסגרת פסטיבל הזמר והפזמון הישראלי, והדבר חייב את הקדמת הפסטיבל מיום העצמאות לחודשי החורף.
ב-1980 נערך גם כן פסטיבל הזמר והפזמון, אבל אז כבר היה ידוע כי ישראל לא תיטול חלק בתחרות באותה שנה.
ב-1996, השיר והנציגה נבחרו גם במסגרת תחרות הקדם, אולם באותה שנה עקב ריבוי המדינות שביקשו ליטול חלק בתחרות, קיים איגוד השידור האירופי מעין שלב חצי גמר, שבו התכנסו נציגי המדינות השונות לישיבה מיוחדת, ובה האזינו לשירים בגרסת אודיו ובחרו את 23 השירים שיופיעו בתחרות עצמה בשידור החי באוסלו.
השיר הישראלי, "שלום עולם" בביצוע גלית בל, הגיע למקום ה-28 עם 12 נקודות בלבד.
ב-2013 חודש הקדם בפורמט חדש ונוספו לו שלושה משדרי "טרום גמר" ומשדר "גלגל הצלה".
בשנים 2015, 2017, 2018, 2019, 2024 ו-2025 הנציג לאירוויזיון נבחר בתוכנית המציאות "הכוכב הבא לאירוויזיון" והשיר עצמו נבחר על ידי ועדה בה חברים נציגי השידור הציבורי וחברת ההפקה של "הכוכב הבא", טדי יזמות והפקות.
בשנים 2016 ו-2022 השיר והאמן נבחרו בגמר תוכנית המציאות "הכוכב הבא לאירוויזיון" ו"אקס פקטור ישראל" בהתאמה.
בשנת 2020 הנציג לאירוויזיון נבחר בתוכנית המציאות "הכוכב הבא לאירוויזיון" והשיר נבחר באמצעות "השיר הבא לאירוויזיון".
עם זאת, התחרות עצמה בוטלה עקב התפרצות מגפת הקורונה.
ישראל נעדרה מחמש תחרויות אירוויזיון לאורך השנים:
היעדרותה הראשונה של ישראל התרחשה ב-1980, שנה אחת לאחר זכייתה השנייה בתחרות.
באותה שנה, נמנעה ישראל לקחת חלק בתחרות עקב ציון יום הזיכרון.
ישראל, אשר זכתה בתחרות בשנה הקודמת, סירבה לארח את התחרות בפעם השנייה ברציפות עקב בעיות כלכליות של רשות השידור שנגרמו בשל אירוח התחרות ב-1979, ולאחר שרשות השידור נכשלה במציאת מימון לאירוח התחרות, לא הייתה הסכמה לבקשתה להאריך את המועד הסופי.
לאחר מכן קבעה הטלוויזיה ההולנדית, שאירחה את האירוויזיון בעיר האג, כי האירוויזיון יתקיים ב-19 באפריל, אשר חל באותה שנה ב-ד' באייר, התאריך העברי של יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.
לפיכך, בחרה ישראל להיעדר באותה שנה מהתחרות.
התחרות ב-1980 הייתה הפעם השישית בה התחרות לא התקיימה במדינה שזכתה בשנה הקודמת וכן התחרות היחידה, עד כה, בה המדינה הזוכה מהשנה הקודמת לא השתתפה כלל.
היעדרותה השנייה של ישראל מהתחרות התרחשה ב-1984, כאשר שוב כמו ב-1980 נמנעה ישראל לקחת חלק בתחרות עקב יום הזיכרון.
באותה שנה התכוון שלמה צח לשלוח עבור הזמרת אילנית את השיר "בללייקה" לקדם-אירוויזיון.
לאחר שהשיר נכתב והוקלט החליטו שלמה צח ואילנית שלא להמתין לתחרות של השנה הבאה, אלא להקליט ולהוציא אותו לאור מחוץ לתחרות.
היעדרותה השלישית של ישראל הייתה ב-1994. באותה שנה, בעקבות הצטרפות שבע מדינות ממזרח אירופה לתחרות, החליט איגוד השידור האירופי כי ששת המקומות האחרונים מהשנה הקודמת לא ישתתפו וייאלצו לחכות לשנה שלאחר מכן (הנעדרת השביעית הייתה איטליה, שהחליטה להיעדר באופן וולונטרי).
מכיוון שישראל הגיעה ב-1993 למקום ה-24 מתוך 25 שירים, נאלצה גם ישראל להיעדר מהתחרות.
היעדרותה הרביעית של ישראל התרחשה ב-1996. לאחר שנים בהן נאלצו המקומות האחרונים מהשנה הקודמת להיעדר מהתחרות, החליט באותה שנה איגוד השידור האירופי לקיים שלב חצי גמר, שבו התכנסו נציגי המדינות השונות לישיבה מיוחדת, בה האזינו לשירים בגרסת אודיו ובחרו את 23 השירים שיופיעו בתחרות עצמה בשידור החי באוסלו.
השיר הישראלי, "שלום עולם" בביצוע גלית בל, הגיע למקום ה-28 עם 12 נקודות בלבד, ולכן ישראל נופתה מהתחרות באותה השנה.
היעדרותה החמישית של ישראל הייתה ב-1997. באותה שנה הודיעה ישראל על היעדרותה עקב קיום התחרות בערב יום הזיכרון לשואה ולגבורה.
באירוויזיון 2000 ייצגה את ישראל להקת פינג פונג עם השיר "שמייח", שנבחר על ידי ועדה פנימית של רשות השידור.
מילות השיר כללו רמיזות מיניות ("אם לא אגמור זה ייגמר ממש בבום"; "אני רוצה, אני רוצה מלפפון").
לאחר בחירת השיר נשמעו על ידי גורמים ברשות השידור טענות כי גל אוחובסקי, שהיה חבר בוועדה, הוביל את הבחירה בשיר על רקע חברותו האישית עם שניים מחבריה.
אחת מחברות הוועדה, עירית לינור, העידה שהיא הלכה לוועדה רק מפני שמדובר היה בארוחת צוהריים במלון בקיסריה.
כשנשאלה האם לדעתה לשיר "שמח" יש סיכוי באירוויזיון, היא השיבה: "למי אכפת?".
הדברים עוררו תרעומת בקרב חובבי אירוויזיון, ואף ספגו ביקורת מפי הפזמונאי זוכה האירוויזיון אהוד מנור, שאמר: "אם לא אכפת לה מהאירוויזיון, היא לא הייתה צריכה להסכים לשבת בוועדה".
חברי להקת פינג פונג עצמם ביצעו מספר פרובוקציות לפני התחרות ובמהלכה.
בולטת במיוחד הייתה כוונתם של חברי הלהקה להשתתף באחת ממסיבות קבלת הפנים שנערכו בסטוקהולם למשתתפי התחרות בערב יום הזיכרון.
בסופו של דבר, בעקבות לחצים רבים, נמנעו חברי הלהקה מלעשות כך.
שיא הפרובוקציה היה כשחברי הלהקה הניפו את דגלי סוריה לצד דגלי ישראל על הבמה, כאשר לטענתם הדבר נעשה להבעת תמיכה בשלום בין שתי המדינות (אולם פוליטיקאים ואישי ציבור רבים טענו שהדבר נעשה אך ורק על מנת לקומם).
כאשר נודעה כוונתם להניף את דגלי סוריה על הבמה, ביקשו נציגי רשות השידור לפסול את השיר, שכן לדבריהם, "חברי הלהקה מייצגים את עצמם ולא את ישראל".
אולם איגוד השידור האירופי הבהיר כי על פי תקנון התחרות, פרישה ממנה לאחר אמצע חודש מרץ תגרור קנס כספי כבד, כמו גם הרחקה של ישראל מהאירוויזיון לשלוש שנים.
לאחר קיום התחרות, ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת התכנסה במיוחד על מנת להבהיר כי הלהקה היא "ביזיון ובושה למדינת ישראל, לרשות השידור ולתרבות הישראלית".
אורי פורת, מנכ"ל רשות השידור, אמר כי "פינג פונג הם להקה של נוכלים והרשות נפלה קורבן לחבורה של אנשים מופקרים" ועוד הוסיף "החבורה הוליכה אותנו שולל והשאירה אותנו חסרי אונים מול מעשה הונאה".
בעקבות התקריות, הוסיף איגוד השידור האירופי תקנה לפיה תיאסר השתתפות שירים בעלי מסר פוליטי מובהק.
באירוויזיון 2002 החליטה נציגת ישראל, שרית חדד, לכתוב איגרות ברכה לכל נציגי המדינות המשתתפות, בהן היא מאחלת להם הצלחה בתחרות.
נציגת דנמרק, מאלין, ירקה על הברכה שהעניקה לה חדד, ואמרה כי אינה רוצה לקבל שום דבר מישראלים.
באופן אירוני, מאלין, שדורגה בהימורים בין המקומות הראשונים כמועמדת לזכייה, הגיעה למקום האחרון, כאשר ארבע מתוך שבע הנקודות שקיבלה היו מישראל.
תקרית נוספת התרחשה בשנת 2002: בטרם עלייתה של שרית חדד לבמה עם השיר "נדליק ביחד נר", אמר הפרשן השוודי בשידור: "אל תצביעו לה, היא לא רוצה שלום".
הערה זו הובילה למחאה חריפה מצד ישראל, כמו גם גינוי מצד איגוד השידור האירופי.
גם בשוודיה ביקרו רבים את ההערה הפוליטית, ובעקבות זאת התנצל הפרשן על דבריו.
שגריר שוודיה בישראל, אנדרס לידן, הזמין את שרית חדד לפגישת התנצלות רשמית בשגרירות בתל אביב, ואף אמר לה: "אני מעריץ גדול שלך".
בעקבות התקרית, הוסיף איגוד השידור האירופי תקנה לפיה אסור לפרשנים להמליץ על הצבעה או אי הצבעה לשיר מסוים וחובתם לשמור על נייטרליות במהלך השידור החי.
באירוויזיון 2007 טענו פוליטיקאים בפינלנד כי השיר הישראלי, "Push the Button" בביצוע להקת טיפקס, נושא מסר פוליטי נגד ניסיונה של איראן לפתח נשק גרעיני.
הדבר נוגד, לדבריהם, את התקנה האוסרת על השתתפות שירים בעלי מסר פוליטי מובהק (תקנה שנחקקה בעקבות השיר שמייח של להקת פינג פונג הישראלית באירוויזיון 2000).
סולן הלהקה, קובי אוז, דחה את הטענות, וטען כי השיר לא נכתב על מנהיג מסוים, אלא על הסכנה שבנשק גרעיני.
הוא אף ציין כי נתקל בתגובות של אנשים שמרגישים שהשיר מדבר על מנהיגי ישראל.
בסופו של דבר, לאחר קיום בירור בנושא, אישר איגוד השידור האירופי את השתתפות השיר, מכיוון שלא מדובר במסר פוליטי מובהק, אלא בשיר המזהיר באופן כללי מפני החזקת נשק גרעיני.
באירוויזיון 2024 עוררה השתתפות ישראל בתחרות האירוויזיון ביקורת חריפה עקב מלחמת חרבות ברזל והמשבר ההומניטרי ברצועת עזה.
עוד לפני התחרות פסל איגוד השידור האירופי את השיר המקורי, October Rain, בשל תוכנו "הפוליטי" הקשור לטבח שבעה באוקטובר.
שר התרבות מיקי זוהר פנה לנשיא איגוד השידור האירופי לאישור השיר ותאגיד השידור סירבו לשנות את המילים.
רק לאחר שלושה שבועות, במהלכן עמדה השתתפות ישראל בספק, הודיע תאגיד השידור כי שינה את המילים בהתאם לדרישת איגוד השידור האירופי.
במהלך כל שלבי התחרות התרחשו הפגנות פרו-פלסטיניות.
קריאות בוז נשמעו כמחאה בקהל כשהנציגה הישראלית עדן גולן עלתה לבמה לאורך כל הופעתה ובכל שלבי התחרות.
בחלק מהמדינות המשתתפות התקיימו הפגנות והופצו עצומות לתאגידי השידור המקומיים, קריאות מצד מפלגות פוליטיות ופרשני אירווזיון שהתפטרו כמחאה על השתתפות ישראל.
בתחרויות קדם אירווזיון באיטליה, דנמרק, נוורגיה, ספרד, פינלנד, שוודיה היו התפרעויות מצד גורמים פרו-פלסטינים.
לפני התחרות פורסמה הצהרה משותפת על ידי נציגי 10 מדינות (אירלנד, בלגיה, דנמרק, הממלכה המאוחדת, ליטא, נורווגיה, סן מרינו, פורטוגל, פינלנד ושווייץ) הקוראת להפסקת אש מיידית בלחימה בין ישראל לחמאס, וכן לשחרור החטופים במלחמת חרבות ברזל.
בנוסף, קראו להחרמת ישראל מהתחרות מספר מתמודדים ממדינות שונות שהשתתפו בשנים קודמות.
מנגד, כ-400 אומנים, מוזיקאים ושחקנים, בעיקר יהודים אמריקאים כמו אמי רוסום, מים ביאליק, סקוטר בראון חתמו על מכתב שמביע את התנגדותו לחרם על ישראל.
במסיבות העיתונאים נציגים של מדינות אחרות, התנהגו בזלזול כלפי גולן.
בחזרות למצעד הדגלים שהתקיים לפני הגמר הועברה המשלחת הישראלית לאירוויזיון לחדר אחר לאחר שאיתי בצלאלי, המעצב של עדן גולן בגמר אירוויזיון 2024, נכנס לעימות קולני עם נציגי יוון, אירלנד ושוויץ.
בשנת 1979 התקיים האירוויזיון בירושלים.
בחזרה הגנרלית בבוקר התחרות התקשרו המנחים דניאל פאר וירדנה ארזי לנקודות השיפוט בכל מדינה, ובירכו כל מדינה בברכת "ערב טוב" בשפתה.
כאשר פנתה ארזי לבלגיה, היא בירכה אותם בצרפתית.
אולם בלגיה, המיוצגת מדי שנה, לסירוגין, על ידי הטלוויזיה הפלמית (דוברת ההולנדית) והטלוויזיה הוולונית (דוברת הצרפתית), יוצגה באותה שנה על ידי הטלוויזיה הפלמית.
במשלחת הבלגית הביעו מורת רוח מכך שארזי בירכה אותם בצרפתית ולא בהולנדית.
ברשות השידור התנצלו בפני הבלגים, ובשידור החי בירכה ארזי את נקודת השידור הבלגית בהולנדית.
בעקבות התקרית, עברה הטלוויזיה הפלמית להקריא את הנקודות שלה מדי שנה באנגלית, על מנת לחדד את ההבדל בינה לבין הטלוויזיה הוולונית.
יוצאת דופן הייתה הקראת הנקודות ב-1987, אז נערכה התחרות בבירת בלגיה, בריסל, והופקה על ידי הטלוויזיה הוולונית.
כמחווה להפקה, הקריאה נציגת הטלוויזיה הפלמית את התוצאות בצרפתית, כפי שעשתה בלגיה בכל שנה עד 1979. מאז ועד היום מקריאה בלגיה את התוצאות באנגלית וצרפתית, בכל שנה לסירוגין.
במהלך שבוע החזרות לאירוויזיון 1979 דרשה הזמרת גלי עטרי, סולנית להקת חלב ודבש, כי ללהקה יקראו "גלי עטרי וחלב ודבש" ושכך יוצג שם הלהקה על המרקע.
הדבר גרר ויכוח נוקב עם חברי הלהקה האחרים, ראובן גבירץ, שמוליק בילו ויהודה תמיר.
ברשות השידור עצרו את הוויכוח באיבו, כאשר הבהירו לעטרי שעל פי התקנון של איגוד השידור האירופי, לא ניתן לשנות את שם המבצע ימים ספורים לפני התחרות, ושם המבצע שהגישה רשות השידור הוא "חלב ודבש" (Milk and Honey).
על מנת לרצות את עטרי, הובטח לה כי אם ישראל תזכה בתחרות, המנחים יכריזו על המבצעים בתור "גלי עטרי וחלב ודבש".
בסופו של דבר, ישראל אכן זכתה, והמנחה דניאל פאר אכן אמר: "גלי עטרי וחלב ודבש" בעברית ובאנגלית.
עם זאת, המנחה ירדנה ארזי, שהכריזה על הזוכה בצרפתית, אמרה רק "חלב ודבש", ועל פי טורי רכילות בעיתונים, היא אמרה לפני התחרות: "אני לא מוכנה לקחת חלק בקפריזות של גלי עטרי", ועל כן נמנעה מלהזכיר את שמה.
בשנת 1983 זכתה עפרה חזה בתחרות הקדם-אירוויזיון עם השיר "חי" שכתב אהוד מנור והלחין אבי טולדנו.
אל המקום השני הגיעה ירדנה ארזי עם השיר "שירו שיר אמן" שכתבה שמרית אור והלחין הנרי ברטר.
ארזי הפסידה בהפרש של נקודה אחת לחזה, מה שהיווה יריית הפתיחה ל"מלחמות המעריצים" בין שתי הזמרות לכל אורך שנות השמונים.
טענתה זו של ארזי נדחתה על ידי רפי גינת, אשר הגיב: "לא היה ולא נברא".
בשנת 1987 זכה בקדם-אירוויזיון השיר "שיר הבטלנים" (מילים ולחן: זהר לסקוב) בביצוע השחקנים נתן דטנר ואבי קושניר (שלאחר האירוויזיון קראו לעצמם צמד הבטלנים).
השניים הופיעו לבושים בחליפות שחורות ועניבות בסגנון האחים בלוז.
הייתה זו הפעם הראשונה שנבחר צמד קומי-סאטירי לייצג את ישראל.
הדבר עורר את זעמו של שר החינוך והתרבות, יצחק נבון (המערך), שאיים להתפטר אם השיר ייצג את ישראל בליל התחרות.
למרות האיום, הצמד ביצע את השיר באירוויזיון בבריסל 1987, והגיע למקום השמיני.
השר נבון לא מימש את איומו ולא התפטר.
באירוויזיון 1992 זכתה דפנה דקל בקדם אירוויזיון עם השיר "זה רק ספורט" (מילים: אהוד מנור, לחן: קובי אשרת).
למקום השני, בהפרש של נקודה אחת, הגיעה ענת עצמון עם השיר "התקווה" (מילים: אהוד מנור, לחן: ירוסלב יעקובוביץ').
לאחר התחרות פנתה עצמון לרשות השידור וטענה כי יש לשלוח אותה לאירוויזיון במאלמה ולפסול את השיר "זה רק ספורט", שכן הוא חורג ב-17 שניות ממגבלת שלוש הדקות הקבועה בתקנון הקדם-אירוויזיון (בהתאם למגבלה הקיימת בתקנון האירוויזיון עצמו).
ברשות השידור דחו את פנייתה של עצמון, ואמרו כי אף על פי שלא הקפידו על מילוי הסעיף בתקנון, השיר כבר נבחר, והוא יקוצר בהתאם עבור התחרות במאלמה (בדומה למה שנעשה עם "הללויה" ב-אירוויזיון 1979, שחרג ב-19 שניות).
עצמון בתגובה עתרה לבית המשפט כדי שיורה לרשות השידור לשלוח אותה לאירוויזיון, בטענה כי השיר "זה רק ספורט" בכלל לא אמור היה להתקבל לקדם-אירוויזיון.
בית המשפט קבע כי אין מקום להתערב בהחלטת רשות השידור, בעיקר לאחר שנציגי רשות השידור חשפו בדיון כי שירה של עצמון חורג אף הוא בשתי שניות.
השופט ביקש מרשות השידור להקפיד בעתיד על אורך השירים.
21 שנים לאחר מכן, בתוכנית "אירופה לשלוש דקות", הסוקרת את תולדות ישראל באירוויזיון, אמרה עצמון למראיין יובל אברמוביץ' כי במבט לאחור היא מצטערת על התנהלותה: "זה נראה לי אידיוטי".
באירוויזיון 1995 טען דניאל פאר, שהקריא באותה השנה את הנקודות של נקודת השיפוט הישראלית, כי התקבלה אל נקודת השיפוט שיחת טלפון מנקודת השיפוט של מלטה, שהציעה להעניק לישראל 12 נקודות בתמורה לכך שישראל תעניק למלטה 10 נקודות.
לטענת פאר, בישראל דחו את ההצעה על הסף.
הדברים הוכחשו בתוקף על ידי נציגי הטלוויזיה המלטזית.
בחירתה של הזמרת הטרנסג'נדרית דנה אינטרנשיונל לייצג את ישראל באירוויזיון 1998 גררה תגובות ומחאות מצד חוגים דתיים, לרבות דרישות לבטל את הבחירה בה.
בולט במיוחד היה סגן שר הבריאות, שלמה בניזרי (ש"ס), שהשמיע התבטאויות טרנספוביות והומופוביות, התעקש לכנות את הזמרת בשמה הקודם "ירון כהן", וכינה אותה סוֹטֶה (בלשון זכר).
שירה של אינטרנשיונל, "דיווה", זכה באירוויזיון בברמינגהאם, ובעקבות זאת התנגדו חוגים דתיים לקיום התחרות בירושלים, כאשר סגן ראש העירייה, חיים מילר (יהדות התורה) טען כי קיום התחרות בירושלים תלוי בו, והוא לא יאפשר אותו.
דבריו של מילר נדחו על ידי ראש העירייה, אהוד אולמרט, שאמר כי ירושלים מאז ומעולם הייתה עיר של תרבות מגוונת, וכי אין לוותר על ההזדמנות להראות למאות מיליוני צופים ברחבי העולם כי ירושלים היא בירת ישראל.
התחרות, בסופו של דבר, התקיימה ב-1999 בירושלים, כמתוכנן.
הפולמוס סביב הבחירה באינטרנשיונל, נחשב לאבן דרך במאבקה של הקהילה הגאה, כמו גם במאבק נגד כפייה דתית בישראל.
באירוויזיון 2002, כאשר עיתונאים בשוודיה טענו כי הלחן לשיר הישראלי "נדליק ביחד נר", בביצוע שרית חדד, נגנב למעשה משיר הילדים השוודי "Teddybjörnen Fredriksson" ("פרדריקסון הדובון"; בתקשורת הישראלית דיווחו בטעות כי שמו של השיר הוא "טדי הדובון").
הטענה נדחתה על הסף על ידי מלחין השיר, צביקה פיק, שאמר כי היא מגוחכת.
הדבר זכה ללעג רב בתוכנית הבידור "רק בישראל", שבה ביצעו משתתפי המחזמר "מרי לו", המבוסס על שיריו של צביקה פיק, ביצוע פארודי לשיר.
באירוויזיון 2004 נבחר הזמר דוד ד'אור לייצג את ישראל באירוויזיון, ובמשדר מיוחד, נבחר השיר "להאמין" (מילים: דוד ד'אור לחן: דוד ד'אור ועופר מאירי), מבין ארבעה שירים.
לאחר הבחירה בשיר, טענה מוזיקאית בשם רחל וולשטיין כי השיר מבוסס על לחן שהיא שלחה לד'אור, ודרשה לקבל קרדיט.
ד'אור דחה את הטענות על הסף.
באירוויזיון 2009 נבחרו לייצג את ישראל אחינועם ניני ומירה עווד, עם השיר "There Must Be Another Way (עינייך)".
הייתה זו הפעם הראשונה שזמרת ערביה נבחרה לייצג את ישראל בתחרות, והפעם הראשונה שבה נבחר שיר המכיל מילים בערבית (בנוסף לעברית ואנגלית).
הבחירה בעווד גררה ביקורת בקרב חלק מאנשי הימין, כאשר ח"כ מיכאל בן-ארי אף פנה לרשות השידור בבקשה לשקול מחדש את הבחירה בעווד, שכן לדבריו היא השמיעה התבטאויות המביעות חוסר הזדהות עם מדינת ישראל.
ברשות השידור דחו את הביקורת, ועווד הופיעה לבסוף לצדה של ניני בתחרות.
באירוויזיון 2013 התקיימה תחרות קדם-אירוויזיון שכללה שלושה משדרי טרום-גמר, שלב "גלגל הצלה" וגמר.
הזמרת קטלין רייטר, שעלתה לגמר, החליטה לפרוש מהתחרות בטענה לניגוד עניינים ולמעשי מרמה, כשהיא מתייחסת לכמה מהשופטים בתחרות, בהם הבמאי אורי פסטר והזמרות אילנית ודפנה דקל.
ברשות השידור דחו את הטענות.
במהלך ההצבעה בגמר הזמרת שני זמיר קיבלה אפס נקודות מהשופטים בעוד היא קיבלה את המקום הראשון בהצבעה הטלפונית של קהל הצופים.
לאחר התחרות אמרה זמיר כי היא מרגישה שיש בהצבעת השופטים "משהו חשוד".
בתחרות הקדם-אירוויזיון באותה השנה זכתה בסופו של דבר הזמרת מורן מזור עם השיר "רק בשבילו" (מילים: גל שריג, לחן: חן הררי), שהגיע למקום ה-14 מתוך 17 בחצי הגמר במאלמה ולא העפיל לגמר.
באירוויזיון 2018, בטרם זכייתה של ישראל עם השיר "Toy" בביצוע נטע ברזילי, אמר הזמר הזוכה מאירוויזיון 2017, סלבדור סובראל מפורטוגל, כי השיר "נוראי" בעיניו, וכי הוא יהיה עצוב מאוד אם יזכה.
הוא אמר כי אם ייאלץ להעניק לברזילי את גביע הזכייה, הוא יחייך "חיוך מזויף" - מה שאכן קרה לבסוף.
ברזילי אמרה בתגובה: "אני מאחלת לסלבדור רק אהבה".
לאחר זכייתה של ישראל בשנת 2018 השמיע אחד ממחברי השיר, דורון מדלי, מספר התבטאויות שנויות במחלוקת שגררו תגובות קשות נגדו.
כמו כן, בתגובה לטענות על "משחק מכור" בבחירת שיריו של מדלי לאירוויזיון, אמר מדלי כי מדובר ביוצרים שכותבים "חרא של שירים".
הדבר גרר ביקורת ממחברי השיר "הללויה", שזכה באירוויזיון 1979, שמרית אור וקובי אשרת, אשר אמרו, בין השאר, כי מדלי "לוקה בשגעון גדלות".
ההתבטאות שגררה הכי הרבה גינויים הייתה בראיון שהעניק מדלי לחדשות ערוץ 2, בו אמר, בין השאר: "הניצחון שלי, ברמה הפרטית שלי, זה הניצחון האמיתי...
נטע מה שנקרא 'נקלעה לסיטואציה'".
בעקבות הביקורת התנצל מדלי בפני ברזילי, ואמר, בין השאר: "את הסיטואציה.
נפלתי בלשוני, הוציאו אותי מהקשרי והפכתי טרף קל לשונאים.
באירוויזיון 2020 נבחרה עדן אלנה לייצג את ישראל באירוויזיון עם השיר Feker Libi ובכך הפכה לזמרת הראשונה ממוצא אתיופי שמייצגת את ישראל באירוויזיון.
השיר הנבחר (Feker Libi) הוא השיר הראשון באירוויזיון אשר מכיל מילים באמהרית.
עקב מגפת הקורונה אירוויזיון 2020 בוטל ולכן עדן אלנה נבחרה לייצג את ישראל באירוויזיון 2021 עם השיר Set Me Free.
באירוויזיון 2022, בזמן ההצבעה בחצי הגמר השני, התפרץ הנציג הישראלי מיכאל בן דוד לעמדת המנחים ונישק אותם.
מאוחר יותר הסביר שעשה זאת מכיוון שלא רצו לראיין אותו מפני שהוא ישראלי.
מרוקו "ניצלה" את היעדרותה של ישראל בשנת 1980 והשתתפה באירוויזיון עם השיר "بطاقة حب" (בִּטָאקָת חֻבּ; איגרת אהבה) אותו ביצעה סמירה סעיד (אז השתמשה בשם הולדתה, סמירה בנסעיד).
מרוקו, כמו ארצות ערב האחרות, החרימה באותה תקופה את ישראל.
בעקבות הישגה הנמוך בתחרות, המקום ה-18 עם שבע נקודות, כולן מאיטליה, הודיעה רשות השידור המרוקאית כי מרוקו תפרוש מהתחרות הבאה וכן משאר התחרויות בעתיד, ובין היתר, גם בשל העובדה כי ישראל נוטלת חלק בתחרות.
עד היום, מרוקו היא המדינה האפריקנית היחידה שהשתתפה בתחרות.
עם זאת, בעקבות נרמול היחסים בין המדינות כחלק מהסכם ישראל–מרוקו מעריצי התחרות מרחבי העולם קראו למרוקו לשוב לתחרות אך רשות השידור המרוקאי לא הצהירה שום הצהרה בנושא.
ירדן אומנם מעולם לא השתתפה בתחרות עצמה ולא הביעה רצון ליטול בה, אך רשת השידור הירדנית נהגה לשדר את התחרות עצמה בשידור ישיר בקביעות מדי שנה.
בכל שנה, שידור הטלוויזיה הירדנית היה נקטע טרם שידור השיר הישראלי ושב רק לאחריו.
ב-1978, כאשר הסתבר כי ישראל עומדת לנצח בתחרות עם השיר "אבניבי" בביצוע יזהר כהן ולהקת אלפא ביתא, השידור הירדני נקטע בטענה של תקלה טכנית ובמקום הציגו על המרקע תמונות של נרקיסים.
לאחר שידור התחרות, סירבה התקשורת הירדנית להכיר בעובדה כי ישראל זכתה בתחרות והודיעה כי המנצחת היא המדינה אשר הגיעה למקום השני בתחרות, בלגיה.
באופן אירוני, גם השידור הישראלי נקטע בשעה 01:00 (שעון ישראל), כעשר דקות טרם הודעה בדבר זכיית ישראל בתחרות, כיוון שרשות השידור לא קנתה די זמן שידור באמצעות לוויין, והזכייה שודרה בישראל רק למחרת היום.
כמו כן, באותן שנים הטלוויזיה הישראלית הייתה בחיתוליה ושידוריה היו בשחור-לבן, ובעקבות כך רבים מהישראלים צפו באירועים בינלאומיים אשר שודרו בצבע תוך שימוש בצפייה ברשת השידור של ירדן השכנה.
באותה שנה, משום שירדן לא שידרה את השיר הישראלי ורשות השידור לא קנתה מספיק זמן שידור, בערב התחרות, הידיעה על זכייתה של ישראל הועברה רק בשידורי הרדיו הישראליים.
התחרות שהתקיימה בירושלים ב-1979 לא שודרה בארצות ערב בשל החרם הערבי ולחץ דומה הופעל על טורקיה שלא ליטול חלק בתחרות, מה שאכן התרחש.
תוניסיה, שמעולם לא השתתפה בתחרות, התכוונה ליטול בה חלק ב-1977 כאשר היא מוגרלת להופיע רביעית בסדר השמעת השירים, בין שירן של הולנד ואוסטריה.
הסיבה שבגינה תוניסיה לא השתתפה לבסוף בתחרות מעולם לא אומתה באופן רשמי, אולם לפי השמועות תוניסיה לא רצתה ליטול חלק בתחרות ביחד עם ישראל, שהוחרמה על ידי המדינות המוסלמיות.
בשנות ה-2000, רשות השידור של תוניסיה אישרה כי היא לא תיקח חלק בתחרות בעתיד הנראה לעין.
עשרים שנה מאוחר יותר, ב-1999, טורקיה כן השתתפה בתחרות שהתקיימה בישראל וב-2004 ישראל השתתפה בתחרות שהתקיימה בטורקיה.
טורקיה העניקה פעמיים בתולדותיה שתים עשרה נקודות לישראל: ב-1978 לשיר "אבניבי" וב-1991 לשיר "כאן", אולם ישראל מעולם לא העניקה לטורקיה שתים עשרה נקודות.
חודש לאחר זכייתה של ישראל באירוויזיון 2018, ב-16 ביוני 2018, טען ראש הממשלה הטורקי, בינאלי ילדרים, כי "ישראל זייפה את הניצחון.
הזמרת לא יודעת לשיר, המטרה הייתה להביא את התחרות לירושלים ולסכסך בין הדתות".
ילדרים הודיע כי טורקיה, אשר אינה נוטלת חלק בתחרות מ-2013, "לא תשוב לתחרות שתחל בישראל ב-2019".
לבנון, שמעולם לא השתתפה בתחרות, רצתה ליטול חלק לראשונה בתחרות בשנת 2005 שנערכה בקייב, אוקראינה, כאשר הזמרת שנבחרה כנציגתה של המדינה הייתה אלין לחוד עם השיר "Quand Tout S'enfuit" בשפה הצרפתית, שהייתה אמורה להופיע בחצי-הגמר של התחרות.
רשת השידור Télé Liban, האמונה על ייצוג לבנון באירוויזיון, הקימה אתר לבנוני רשמי המוקדש לאירוויזיון, באנגלית ובצרפתית.
בעמוד הבית הופיעה רשימה של המדינות המשתתפות, כאשר שמה של ישראל הושמט.
לאחר שאיגוד השידור האירופי דרשה מרשת השידור הלבנונית Télé Liban להוסיף את שמה של ישראל לרשימה, הוסרה הרשימה כולה מהאתר והוחלפה בתמונה של הרי הלבנון.
בעקבות זאת, דרש איגוד השידור האירופי מ-Télé Liban ערובה לכך שהשיר הישראלי ישודר בשידור חי וכי ניתן יהיה להצביע עבורו בהצבעה הטלפונית.
בתגובה הודיעה לבנון כי היא נאלצת לפרוש מהתחרות, בטענה כי על פי החוק הלבנוני אסור להציג את ישראל בטלוויזיה בהקשר תרבותי חיובי.
כיוון שלבנון פרשה מהתחרות לאחר חלוף המועד בו ניתן לפרוש ללא סנקציות, הטיל עליה איגוד השידור האירופי קנס כספי, ובהתאם לחוקי התחרות, היא הורחקה לשלוש שנים מהשתתפות בהן.
גם לאחר שהורשתה ליטול חלק בתחרות, היא לא ניסתה ליטול חלק בתחרות האירוויזיון בשנים שלאחר מכן.
תחרות האירוויזיון פופולרית מאוד בישראל וזוכה לאחוזי צפייה גבוהים, כאשר בעת אירוח התחרות בשטחה של ישראל בשנת 1999 זכה המשדר ל-49.0% רייטינג.
בישראל, כמו גם במדינות אחרות, ישנם מעריצי אירוויזיון מושבעים הבקיאים בכל פרטי התחרות לאורך השנים ביניהם מיקומי כל המדינות בכל השנים בטבלה, השירים המופיעים, התלבושות והמנחים.
כמו כן, יש מועדונים שעורכים מסיבות אירוויזיון, שבהם מושמעים בקביעות שירי התחרות לאורך השנים.
בין יוזמות התרבות הפופולריות שהתפתחו סביב התחרות בישראל, ניתן למנות גם את להקת יורופאלש, הפועלת מאז 1999 ומופיעה באופן קבוע עם שירי אירוויזיון.
אירוע הגמר של אירוויזיון 2018, בו ישראל הייתה מועמדת לזכייה ואכן בסופו זכתה, גרף נתוני צפייה גבוהים בערוץ כאן 11, ובעת הביצוע הישראלי עמדו נתוני הצפייה על כ-47.9% רייטינג ויותר מ-1.4 מיליון צופים, נתון שיא מאירוויזיון 1999, בו ישראל הייתה המארחת של התחרות.
רגע הכרזתה של ישראל כמנצחת התחרות, קרוב לשעה 02:00 (שעון ישראל), גרף כ-35% רייטינג.
מרדכי שקלאר, מנכ"ל רשות השידור, אמר בריאיון לעיתון "ידיעות אחרונות" בשנת 2006: .
באותו ראיון הביע שקלאר את דעתו כי , אך .
התחרות המשיכה להיות משודרת ברשות השידור, וזאת חרף התנגדותו של מנכ"ל הרשות.
בישיבה שהתקיימה אמר יו"ר רשות השידור, אמיר גילת, כי מנכ"ל הרשות, מרדכי שקלאר, ציין כי היות שדעתו במיעוט, הוא מקבל את דעת הרוב.
ב-2017, לקראת סיום השידורים הרשמי של הערוץ הראשון, השדר הישראלי עופר נחשון נפרד בשידור חי מצופי האירוויזיון כשהשידור עבר אליו עם המילים .
הדבר יצר אי הבנה בקרב כלי תקשורת באירופה שפרשו את הכרזתו על פרישת הרשות כהכרזה על פרישה סופית של ישראל מהאירוויזיון אחרי 44 שנה.
מ-2018 שידורי האירוויזיון עברו לתאגיד השידור הישראלי.
המבצעים והשירים שייצגו את ישראל באירוויזיון
ישראלים כנציגיהן של מדינות אחרות
מלבד אלה אשר שימשו כנציגיה של ישראל בתחרות, היו גם אמנים ישראלים אשר יצגו מדינות אחרות:
היסטוריית ההצבעות של ישראל נכון לאירוויזיון 2025:
+ מספר הנקודות הגבוה ביותר שהעניקה המדינה בגמרמקוםמדינהנקודות1 שוודיה2062 אוקראינה183 צרפת3 בריטניה1754 רוסיה1515136
+מס' הנקודות הגבוה ביותר שקיבלה המדינה בגמרמקוםמדינהנקודות1 צרפת2712 פינלנד1843 הולנד1794 גרמניה1765 שווייץ173
+מס' הנקודות הגבוה ביותר שהעניקה המדינה בחצאי הגמר ובגמרמקוםמדינהנקודות1 שוודיה281 2 אוקראינה2403 רוסיה2054 רומניה188 5 צרפת183
+מס' הנקודות הגבוה ביותר שקיבלה המדינה בחצאי הגמר ובגמרמקוםמדינהנקודות1 צרפת3502 הולנד2563 גרמניה2514 פינלנד2465 שווייץ239
שנה העיר המארחת מקום התחרות מנחים1979 ירושליםבנייני האומהגמר: דניאל פאר וירדנה ארזי1999 ירושליםבנייני האומהגמר: יגאל רביד, דפנה דקל וסיגל שחמון2019 תל אביב-יפואקספו תל אביבחצאי גמר וגמר: ארז טל, אסי עזר, בר רפאלי ולוסי איוב
המנצחים, מגישי הניקוד ושדרני הרדיו מטעם ישראל
ישראל השתתפה באירוויזיון 1974 עם השיר נתתי לה חיי בביצוע של להקת כוורת.
התחרות התקיימה ב-6 באפריל בברייטון, בריטניה.
זאת הייתה השתתפות השנייה של ישראל בתחרות הזמר של האירוויזיון.
ועדה ברשות השידור בחרה בלהקת כוורת, בעקבות הצלחת האלבום סיפורי פוגי, לייצג את ישראל באירוויזיון 1974 עם השיר נתתי לה חיי.
להקת כוורת הייתה ה-6 בסדר ההופעה בלילה של התחרות באולם The Dome בברייטון, אחרי מרינלה של יוון ולפני להקת קורני של יוגוסלביה.
על פי חוקי התחרות, רק שישה אנשים רשאים להופיע על הבמה במהלך המופע, ולכן יוני רכטר, הקלידן של הלהקה, היה חייב להיות המנצח של התזמורת.
מערכת ההצבעה ניסתה בין השנים 1971 ל-1973 ננטשה, וב-1974 חזרה למערכת הקודמת של עשרה חברי שופטים בכל מדינה שהעניקה הצבעה אחת.
בתום ההצבעה קיבל השיר 11 נקודות, והציב את ישראל במקום השביעי יחד עם אירלנד מתוך 17 מדינות שהשתתפו.
הדובר הישראלי, שהעניק את תוצאות ההצבעה הישראלית בגמר, היה יצחק שמעוני.
ישראל השתתפה באירוויזיון 1975 עם השיר את ואני בביצוע של שלמה ארצי.
התחרות התקיימה בסטוקהולם, בירת שוודיה.
ועדה ברשות השידור בחרה בשלמה ארצי לייצג את ישראל באירוויזיון 1975 עם השיר את ואני.
ארצי היה ה-12 בסדר ההופעה בתחרות, אחרי בלגיה ולפני טורקיה.
בתום ההצבעה קיבל השיר 40 נקודות, והשיר הגיע למקום ה-11 מתוך 19 מדינות שהתחרו.
חבר השופטים הישראלי העניק את 12 הנקודות שלו להולנד.
דובר ישראל, שחשף את תוצאות ההצבעה הישראלית בגמר, היה יצחק שמעוני.
ישראל השתתפה באירוויזיון 1977 עם השיר אהבה היא שיר לשניים שבוצע על ידי אילנית.
התחרות התקיימה בלונדון, בירת בריטניה.
ב-26 בנובמבר 1976 פורסם שוועדה מטעם רשות השידור בחרה בזמרת אילנית לייצג את ישראל באירוויזיון 1977.
ב-28 בינואר 1977 פורסם שנבחר השיר "אהבה היא שיר לשניים" לייצג את ישראל בתחרות, מתוך 5 שירים שהוקלטו על ידי אילנית והוגשו לוועדה מטעם רשות השידור.
בין השירים שהוגשו היה השיר "ולנטינו", שאותו ביצעה גלי עטרי בפסטיבל הזמר והפזמון 1978, הוועדה ברשות השידור החליטה שהשיר אינו מתאים לייצג את ישראל באירוויזיון.
אילנית הופיעה ה-11 בסדר ההופעה בתחרות ב-Wembley Conference Centre בלונדון, אחרי יוון ולפני שווייץ.
בסיום ההצבעה קיבל השיר 49 נקודות והגיע למקום ה-11 מתוך 18. חבר השופטים הישראלי העניק את 12 הנקודות שלו לאירלנד.
בשל בעיות תקציביות נאלצה רשות השידור לבטל את זמרי הליווי מישראל, ולכן רשות השידור קיימה אודישנים לזמרי ליווי באנגליה שבסופם נבחרו שלוש זמרות ליווי.
הדובר הישראלי, שחשף את תוצאות ההצבעה הישראלית בגמר, היה יצחק שמעוני.
ישראל השתתפה באירוויזיון 2002 עם השיר Light a candle שבוצע על ידי שרית חדד והתקיימה בטאלין, בירת אסטוניה.
לפני אירוויזיון 2001 נקבע ש-15 המדינות שידורגו ראשונות באירוויזיון 2001, ישתתפו באירוויזיון 2002 ואליהן יצטרפו 4 מדינות (גרמניה, הממלכה המאוחדת, ספרד, וצרפת) שלהן מקום מובטח בתחרות, ללא קשר לדירוג שלהן באירוויזיון 2001 ובנוסף נקבע ששבע המדינות שדורגו במקומות הנמוכים באירוויזיון 2000 ולא השתתפו באירוויזיון 2001, ישתתפו באירוויזיון 2002.
ישראל באירוויזיון 2001 סיימה במקום ה-16 ולא הייתה אמורה להשתתף באירוויזיון 2002, אך חודש לאחר אירוויזיון 2001 נקבע שישראל תשתתף בכל זאת באירוויזיון 2002.
בנובמבר 2001 פורסם שהוועדה ברשות השידור בחרה בזמרת שרית חדד לייצג את ישראל באירוויזיון 2002.
בדצמבר 2001 פורסם שהוועדה ברשות השידור בחרה בשיר נדליק ביחד נר שכתב יואב גינאי והלחין צביקה פיק לייצג את ישראל באירוויזיון 2002. השיר נדליק ביחד נר נבחר מתוך ארבעה שירים שהוקלטו על ידי שרית חדד והועברו לבחירת הוועדה ברשות השידור.
שם המבצעשם השירמיליםלחןניקודמקוםשרית חדדנדליק ביחד נריואב גינאיצביקה פיק1501מיסטר די.ג'יי1442מלכת הדיסקואהוד מנור903יאסו יאסו (רק אהבה תביא אהבה)דוד זיגמןדוד זיגמן ושרית חדד903
שרית חדד הופיעה ה-10 בסדר ההופעה, אחרי מקדוניה ולפני שווייץ.
בסיום ההצבעה קיבל השיר 37 נקודות והגיע למקום ה-12 מתוך 24.הצבעת הקהל הישראלי העניקה את 12 הנקודות שלה ללטביה.
ישראל השתתפה באירוויזיון 2012 עם השיר Time שבוצע על ידי איזבו.
השיר נבחר על ידי רשות השידור בבחירה פנימית לייצוג ישראל בתחרות הזמר של האירוויזיון, שהתקיימה בבאקו, בירת אזרבייג'ן.
השיר לא הצליח להעפיל לגמר והגיע למקום ה-13 עם 33 נקודות בחצי גמר ה-1.
במאי 2011 פורסם שגמר תחרות האירוויזיון 2012 נקבע ל-26 במאי בערב חג השבועות.
באוגוסט 2011 אישרה רשות השידור את השתתפותה למרות הקשיים, בשל הגבול הפתוח של אזרבייג'ן עם איראן.
רשות השידור תכננה פורמט חדש לתחרות הקדם-אירוויזיון שיתקיים בינואר או בפברואר 2012, אך תוכנית זו בוטלה בינואר 2012 בשל בעיות תזמון.
רשימה של שמונה אמנים הוזמנה על ידי רשות השידור להגשת שירים לתחרות השנה.
האמנים הבאים דיווחו ששלחו שיר:
האמנים הבאים הוזמנו על ידי רשות השידור, אך לא הגישו שיר:
ב-7 בפברואר 2012 הודיעה רשות השידור כי הוועדה לבחירת השיר לתחרות החליטה שלהקת איזבו תייצג את ישראל באירוויזיון 2012 עם השיר Time.
ישראל הופיעה במחצית השנייה של חצי הגמר הראשון, ההופעה ה-10 על הבמה ב-22 במאי 2012, אחרי פינלנד ולפני סן מרינו.
ישראל קיבלה 33 נקודות והגיעה למקום ה-13 (הציבור העניק 16 נקודות והשיר הגיע למקום ה-16 והשופטים העניקו 72 נקודות והשיר הגיע למקום ה-9), ולכן לא הצליחה להעפיל לגמר ב-26 במאי.
ישראל השתתפה באירוויזיון 2000 עם השיר "שמייח", בביצוע להקת פינג פונג בתחרות שהתקיימה בסטוקהולם, בירת שוודיה.
ועדה פנימית ברשות השידור בחרה בשיר שמייח של להקת פינג פונג לייצג את ישראל בתחרות הזמר של האירוויזיון 2000.
סדרשם המבצעשם השירמיליםלחןניקודמקום1פינג פונגשמייחגיא אסיף ורועי צ'יקי ארדגיא אסיף ורועי צ'יקי ארד3612מיכל אמדורסקילונהחנה גולדברגמיכל אמדורסקי ונתי נתנזון3433אופירה יוספיאור תקווהחמוטל בן זאביורם צדוק352
בעת הופעתם, הלהקה הניפה את דגל ישראל ודגל סוריה בקריאה לשלום בין שתי האומות על רקע שיחות השלום בין שתי המדינות באותה תקופה.
רועי ארד וגיא אסיף, שני אמנים מהלהקה, אף התנשקו למספר שניות ברפרן השיר.
על פי התכנון הראשוני, בפזמון החוזר כל המלווים הישראלים באולם התחרות היו אמורים להצטרף לקולות הלהקה ולצעוק "שמח", אולם הלהקה החליטה לשנות את נוסח השיר לשפה האנגלית.
בנוסף, לדעת רבים, השיר שעסק באישה שחשה רגשי אהבה עזים לגבר סורי היה ילדותי למדי.
כמו כן, רשות השידור אסרה עליהם לעלות לבמת התחרות עם דגלי סוריה, אך אלה איימו לחזור לארץ מבלי להופיע בתחרות.
בשלב מסוים ביקשה רשות השידור הישראלית מהמארגנים של התחרות לפסול את ישראל בטענה שחברי להקת "פינג פונג" מיצגים את עצמם ולא את מדינת ישראל, אך זה היה מאוחר מדי מבחינה מעשית.
בסופו של דבר, בניגוד מוחלט לדרישת רשות השידור, בחרו חברי הלהקה לעלות לבמה עם דגלי סוריה, מה שגרם כעס גדול בישראל.
השיר עצמו סיים את התחרות במקום ה-22.
ישראל הופיעה ראשונה על הבמה ופתחה את המופע.
ישראל קיבלה 7 נקודות והגיעה למקום ה-22.
כשחברי המשלחת שבו לישראל, הם התקבלו בכעס ורשות השידור הודיעה כי היא דורשת לקבל החזר על כל הוצאות המשלחת, דבר שלא קרה לבסוף.
לאחר קיום התחרות, ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת התכנסה במיוחד על מנת להבהיר כי הלהקה היא .
אורי פורת, מנכ"ל רשות השידור, אמר כי ועוד הוסיף .
לאחר מכן, הלהקה הוציאה אלבום אחד בשם "בין מוסר לאופנה" בהוצאת הד ארצי, אשר לא זכה לאהדה ברדיו הישראלי.
ישראל השתתפה באירוויזיון 2018 עם השיר "Toy" שבוצע על ידי נטע ברזילי.
השיר זכה במקום הראשון עם 529 נקודות ובעקבות זאת, אירוויזיון 2019 התקיים בישראל ב-18 במאי 2019.
לראשונה מאז אירוויזיון 1993 (אז שידר דניאל פאר), חצאי הגמר והגמר לוו בפרשנות שידור טלוויזיונית מאולפן תאגיד השידור במודיעין, בדומה לאופן המקובל בשידורי האירוויזיון במדינות אחרות.
בחצי הגמר הראשון הפרשנים היו אסף ליברמן והסטנדאפיסטית שיר ראובן.
בחצי הגמר השני הפרשנים היו גואל פינטו ואיתי הרמן.
את הגמר ליוו ארז טל ועידית הרשקוביץ.
לוסי איוב, המגישה הערבייה-ישראלית נבחרה לראשונה על ידי תאגיד השידור הישראלי למסור את תוצאות הניקוד הישראלי לשירי אירוויזיון 2018 (ובכך החליפה את עופר נחשון, שעשה זאת, עבור רשות השידור, מאז 2009).
נטע ברזילי הופיעה בסדר ה-7 על הבמה, אחרי ליטא ולפני בלארוס.
בחצי הגמר ישראל זכתה במקום ה-1 עם 283 נקודות, ועלתה עם 9 מדינות נוספות לגמר.
נטע ברזילי הופיעה בסדר ה-22 על הבמה (מקום שנחשב כאחד הטובים), אחרי הונגריה ולפני הולנד.
ישראל ניצחה בתחרות והגיעה למקום ה-1 עם 529 נקודות.
חמשת החברים בצוות השיפוט הישראלי היו:
איה כורם (יושבת ראש חבר השופטים) - זמרת, פזמונאית (צוות השיפוט בחצי גמר 1).
דפנה לוסטיג – עיתונאית, שדרנית רדיו, מנחת טלוויזיה.
יעקב למאי – מפיק מוזיקלי, מעבד.
חגי אוזן – עיתונאי, מפיק, מנהל אמן אישי (צוות השיפוט בגמר).
ישראל השתתפה באירוויזיון 2019 בשלב הגמר שהתקיים בביתן 2 באקספו בתל אביב-יפו, ב-18 במאי, בעקבות ניצחונה באירוויזיון 2018, ויוצגה על ידי קובי מרימי, זאת הייתה ההשתתפות ה-42 של ישראל בתחרות הזמר של האירוויזיון.
אירוויזיון 2019 הוא השלישי שהתקיים בישראל, והראשון בהפקת תאגיד השידור הישראלי.
נציג ישראל לאירוויזיון 2019 נקבע בעונה השישית של התוכנית הכוכב הבא לאירוויזיון.
השיר הישראלי לאירוויזיון, Home, נבחר על ידי ועדה פנימית של התאגיד ושל "טדי הפקות" (שמפיקה את "הכוכב הבא"), והושמע לראשונה בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2018 ששודר בכאן 11.
לתחרות האירוויזיון התלווה בישראל רצף של אירועים ובכללם הפנינג כפר האירוויזיון, אירועי לילה לבן של תל אביב, ושידורי התחרות בערוץ כאן 11 בטלוויזיה, בתחנת כאן 88 ברדיו, כמו גם שידור בערבית בערוץ מַכַּאן 33, ברוסית בכאן רק"ע, ושידורים מונגשים ביוטיוב, בערוץ כאן חינוכית ובתחנת כאן תרבות.
לאחר ניצחונה של נטע ברזילי באירוויזיון 2018 שנערך בליסבון, קיבלה ישראל את משימת האירוח של אירוויזיון 2019. אירוויזיון זה היה האירוויזיון השני שבו השתתף תאגיד השידור הישראלי והראשון שהוא הפיק.
זו תהיה הפעם השלישית שישראל תארח את תחרות האירוויזיון, ולראשונה תיערך התחרות בתל אביב.
בפעמיים הקודמות, אירוויזיון 1999 ואירוויזיון 1979, נערכה התחרות בירושלים בבנייני האומה.
המבצע נבחר על ידי תוכנית המציאות הכוכב הבא לאירוויזיון 2019 המשודרת בקשת 12 השייכת לשידורי קשת, הזוכה בה ייצג את ישראל באירוויזיון 2019.
ישראל העפילה ישירות לגמר בהיותה המדינה המארחת, יחד עם חמש המממנות הגדולות של התחרות: איטליה, צרפת, הממלכה המאוחדת, גרמניה, ספרד.
ב-11 במרץ 2019 נפתח כנס ראשי המשלחות והוגרל סדר הופעתה של ישראל באירוויזיון.
קובי מרימי הופיע ה-14 בסדר ההופעה על הבמה בתחרות הגמר.
זמרי הליווי של קובי מרימי לשיר הם מעיין בוקריס, עופרי ישראלי, יוסי מארק, לרה אקסלרוד ולירון נתן לבו.
במהלך ההופעה, מאחורי זמרי הליווי, יהיו כמה מסכים שעליהם יוקרנו פניו של מרימי, בדומה לקליפ הרשמי ועל מרימי תוקרן תאורה שתיתן אפקט של שמש, שמתכתבת עם השיר – "I feel the sun upon my skin".
בחזרה הראשונה והשנייה, ב-10 וב-12 במאי, הופיע מרימי על הבמה באקספו בחליפה שחורה כאשר מאחוריו 5 זמרי הליווי ועל המסך נראים פניו של מרימי בדומה לווידאו קליפ.
לקראת סוף השיר מרימי עובר בגשר ומעל הבמה יורד מפל של זיקוקים.
ישראל לא השתתפה בחצאי הגמר בהיותה המדינה המארחת, אך הצביעה בחצי הגמר הראשון.
קובי מרימי הופיע בסדר ה-14 על הבמה, אחרי יוון ולפני נורווגיה.
השיר סיים במקום ה-23 עם 35 נקודות.
זאת הפעם הראשונה בהיסטוריה שישראל לא קיבלה ולו נקודה אחת מהשופטים.
אביעד רוזנבאום - יושב ראש - אחראי על המוזיקה של כאן.
דורון טלמון - זמרת, פזמונאית, סולנית להקת ג'יין בורדו.
שלומית אהרון - זמרת מלהקת הכל עובר חביבי.
דיקלה - זמרת, פזמונאית, מוזיקאית.
אבי אוחיון - פזמונאי, מלחין, אחראי על הלהיט דרך השלום.
חצי-גמר 1 סדר מדינה שופטים הקהל <small>ד.
גמר סדר מדינה שופטים הקהל <small>ד.
ישראל השתתפה באירוויזיון 1973 עם השיר אי שם בביצוע של הזמרת אילנית בעיר לוקסמבורג בירת לוקסמבורג.
זו הייתה ההשתתפות הראשונה של ישראל באירוויזיון.
בשנת 1972 אחד הצמדים הפופולריים ביותר בארץ אילן ואילנית, (שלמה צח וחנה דרזנר), שהיה בשלבי התפרקות, קיבל הצעה, במהלך סיבוב הופעות פולקלוריסטי מוצלח בחו"ל, לייצג את גרמניה באירוויזיון.
בעודם מתבוננים בפרוטוקול התחרות, הם ראו שישראל רשומה כאחת המדינות שזכאיות להשתתף באירוויזיון, פרט שמעטים בישראל ידעו עליו.
השניים פנו לרשות השידור שהייתה אמונה על נושא היחסים התרבותיים הבינלאומיים, בהצעה שאילנית תייצג את ישראל באירוויזיון 1972. אולם לאחר בדיקה התברר שחלף המועד להגשת המועמדות לתחרות.
לכן רשות השידור הבטיחה לאילנית שעברה לקריירת סולו, כאשר שלמה צח הפך לאמרגנה, כי היא תייצג את ישראל בשנה שלאחר מכן באירוויזיון 1973.
עד אותו זמן, היו שתי זמרות ישראליות שהופיעו באירוויזיון, כנציגות של מדינות אחרות: באירוויזיון 1963 ייצגה אסתר עופרים את שווייץ באירוויזיון ודורגה במקום השני, ובאותה שנה ייצגה גם כרמלה קורן הישראלית את אוסטריה באותה תחרות.
בשנת 1973, בצל מלחמת ששת הימים והשינויים התרבותיים שחלו בישראל בעקבותיה, פנתה אילנית לכותבי שיריה הבולטים דאז, הצמד אהוד מנור ונורית הירש, ולאחר האזנה מרובה לפסטיבלי הזמר העולמיים, שבלטו אז במפה המוזיקלית, כמו למשל, פסטיבל סן רמו האיטלקי, נוצר השיר "אי שם".
וכך, ב-7 באפריל 1973 נסעו אילנית, שלמה צח, אהוד מנור ונורית הירש, שהייתה האישה השנייה שניצחה על תזמורת האירוויזיון (הראשונה הייתה המלחינה השוודית מאותה התחרות), ללוקסמבורג - כדי לעשות היסטוריה, ולייצג לראשונה את ישראל באירוויזיון.
השיר הישראלי שובץ במקום ה-17 והאחרון בסדר ההופעה בתחרות אחרי מרטין קלמנסו של צרפת.
בתום ההצבעה קיבל השיר 97 נקודות, וסיים במקום ה-4 מתוך 17 מדינות שהשתתפו.
ישראל השתתפה באירוויזיון 1976 עם השיר אמור שלום בביצוע של להקת שוקולד מנטה מסטיק.
השיר נכתב על ידי אהוד מנור והולחן על ידי מתי כספי.
הוועדה ברשות השידור בחרה לשלוח את להקת שוקולד מנטה מסטיק לייצג את ישראל באירוויזיון 1976 עם השיר אמור שלום.
השיר נבחר מתוך 3 שירים שהוגשו לוועדה.
שם המבצעשם השירמיליםלחןניקודמקוםשוקולד מנטה מסטיקאמור שלוםאהוד מנורמתי כספי -1קשת בענן דרורה חבקין דרורה חבקין -2זה טוב זה טוב אליעוז רבין רוני וייס -3
שוקולד מנטה מסטיק הופיעה ה-4 בסדר ההופעה בערב התחרות, אחרי גרמניה ולפני לוקסמבורג.
בתום ההצבעה זכה השיר ל-77 נקודות, והציב את ישראל במקום ה-6 מתוך 18 מדינות מתחרות.
חבר השופטים הישראלי העניק את 12 הנקודות שלו לבריטניה.
ישראל השתתפה באירוויזיון 1990 עם השיר שרה ברחובות בביצוע של ריטה.
השיר נכתב על ידי צרויה להב והולחן על ידי רמי קלינשטיין.
התחרות התקיימה בעיר זאגרב ביוגוסלביה.
ב-3 באוקטובר 1989 פורסם שבישיבת הנהלת רשות השידור נבחרה הזמרת ריטה לייצג את ישראל באירוויזיון 1990, זאת לאחר שכבר השתתפה בעבר בקדם-אירוויזיון 1986 והגיעה למקום ה-4. ריטה הייתה זמרת פופולרית בישראל באותה תקופה וגם במדינות רבות במזרח התיכון ביניהם איראן.
ב-25 בפברואר 1990 נחשף לראשונה מילות השיר "שרה ברחובות", שנבחר לייצג את ישראל בתחרות.
וב-6 באפריל נחשף לראשונה השיר בטלוויזיה במסגרת התוכנית סיבה למסיבה.
ישראל הייתה ה-10 בסדר ההופעה בתחרות, אחרי נורווגיה ולפני דנמרק.
בתום ההצבעה קיבל השיר 16 נקודות והגיע למקום ה-18 מתוך 22 מדינות שהשתתפו בתחרות.
חבר השופטים הישראלי העניק את 12 הנקודות שלו ליוגוסלביה.