tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לאחר סיום הלימודים התקשה למצוא עבודה בתחום שבו השכר גבוה מהשכר שהרוויח במהלך עבודתו בסדנה במהלך הקיץ, ולכן המשיך לעבוד כמפעיל מכונה ותכנת CNC.
בשנת 1978 פתח את חברת "Pro-turn Engineering", שבה העסיק, בנוסף אליו, שני עובדים.
בשנת 1980 הבחין כי לעובדים לוקח זמן רב למקם את הכלים במכונה באופן ידני.
האס חשב שבנייה של ראש חלוקה הפועל עם מנוע חשמלי ייעל את העבודה בסדנה.
הוא בנה כמה מכונות לשימושו ולשימוש עסקים נוספים.
בשנת 1983 הציג את המכונה שבנה בתערוכת WESTEC.
לאחר שקיבל תגובות חיוביות רבות הקים את חברת "האס אוטומציה".
המוצר המסחרי הראשון של החברה, HBI-5C, נמכר היטב בשל האפשרות לתכנתו בקלות ובזכות מחירו הנמוך יחסית.
בשנת 1986 רשם פטנט על ההמצאה.
בשנת 1988 החל לייצר מרכזי עיבוד CNC שלמים במחיר שהיה נמוך משמעותית יחסית למתחרים.
עם הזמן הפכו המכונות מתוצרת החברה לפופולריות בשל פשטות התפעול, המחיר הנוח והיכולת לבצע התאמות בקלות יחסית על ידי המפעילים.
בשנת 1997, מכיוון שהמבנים בצ'טוורת' כבר לא התאימו לגודל החברה, העביר האס את המפעלים למיקום חדש באוקסנארד, קליפורניה.
המפעלים החדשים נבנו על שטח כולל של 39 אלף מטר מרובע.
בשנת 2005 הוגדל שטחם ל-93 אלף מטר מרובע.
בשנת 2002 הקים האס קבוצת מרוצים חדשה בשם "האס CNC ריסינג" שלקחה חלק במרוצי הנאסקאר.
באותה השנה השתתפה הקבוצה בשלושה מרוצים בלבד.
שנה לאחר מכן השתתפה הקבוצה באופן מלא, תוך שהיא מחליפה כמה נהגים במהלך העונה.
בשנת 2004 השיג ג'ייסון לפלר את הניצחון הראשון עבור הקבוצה.
לקראת עונת 2009 הכריז האס על שיתוף פעולה עם נהג המרוצים טוני סטיוארט.
על פי ההסכם סטיוארט יתחרה עבור הקבוצה ובתמורה יקבל 50% ממניות החברה.
בעונתו הראשונה השיג סטיוארט ארבעה ניצחונות ובסיומה דורג במקום השישי בדירוג הכולל.
בשנת 2011 ניצח את אליפות הספרינט קאפ לאחר שניצח חמישה מתוך עשרת המרוצים.
בינואר 2014 אישר האס כי הגיע להסכמה עם הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA) על הצטרפות לאליפות הפורמולה 1 החל משנת 2015 או 2016. שלושה חודשים לאחר מכן אישר האס את קבלת הרישוי לקבוצה.
בדצמבר של אותה שנה רכש האס את הנכסים של קבוצת מרוסיה שפשטה את הרגל.
בעונת 2016 ערכה הקבוצה את הופעת הבכורה שלה באליפות.
ג'ין ג'נינגס ברטיק הייתה אחת מהמתכנתות המקוריות של המחשב אניאק.
ברטיק למדה מתמטיקה בבית-הספר והחלה לעבוד באוניברסיטת פנסילבניה, תחילה עסקה בחישוב מסלולים בליסטיים באופן ידני ולאחר מכן עסקה בחישובם באמצעות אניאק.
היא ושאר הצוות של אניאק פיתחו עקרונות של תכנות בזמן העבודה על אניאק, מפני שזה היה המחשב הראשון מסוגו.
לאחר עבודתה על אניאק, ברטיק המשיכה לעבוד על בינאק ואוניבאק, ועבדה במספר חברות טכנולוגיה ככתבת טכנית, מנהלת, מהנדסת, ומתכנתת.
בשנותיה המאוחרות עבדה כסוכנת נדל"ן.
ברטיק מתה ב-2011 מסיבוכים עקב אי-ספיקת לב.
נולדה בשם בטי ג'ין ג'נינגס (Betty Jean Jennings) במחוז ג'נטרי של מדינת מיזורי בארצות הברית, היא הייתה הבת השישית מתוך שבעה ילדים.
אמה, לולה מיי ספיינהאוור (1887–1988) ואביה, ויליאם סמית ג'נינגס (1893–1971) הגיעו מאלאנתוס גרוב, שם עבד האב כמורה בבית ספר וכחקלאי.
היא החלה את לימודיה בבית ספר מקומי בן חדר אחד, וזכתה לתשומת לב מקומית עקב כישורי הסופטבול שלה.
על מנת ללמוד בתיכון, היא גרה עם אחותה הגדולה בעיר השכנה, שם היה בית הספר ממוקם, לשם נהגה כל יום אף על פי שהייתה רק בת 14. היא סיימה את לימודיה בתיכון סטנברי בשנת 1941 כאשר הייתה בת 16.
היא למדה במכללת המורים של צפון מערב מיזורי הידועה כיום כאוניברסיטת המדינה של צפון מערב מיזורי, עם מתמטיקה כמקצוע הראשי ואנגלית כמקצוע המשני, וסיימה את לימודיה בשנת 1945. ג'נינגס קיבלה את התואר היחיד במתמטיקה בכיתה שלה.
אף על פי שבמקור היא התכוונה ללמוד עיתונאות, היא החליטה ללמוד מתמטיקה במקום זאת, עקב מערכת יחסים גרועה עם המנחה האקדמי שלה.
מאוחר יותר בחייה, בשנת 1967 היא קיבלה תואר שני באנגלית באוניברסיטת פנסילבניה ובשנת 2002 - תואר דוקטור מכובד מאוניברסיטת צפון מערב מיזורי.
ב-1945, צבא ארצות הברית גייס מתמטיקאים מאוניברסיטאות לסיוע במאמצי מלחמת העולם 2. ברטיק הועסקה בגיל 20 על ידי אוניברסיטת פנסילבניה לעבוד עבור מחלקת האמל"ח של צבא ארצות הברית בחישוב ידני של מסלולים בליסטיים.
בתקופת ההעסקה שלה הכירה את בעלה, ויליאם ברטיק, שעבד במקום כמהנדס של מחלקת ההגנה של ארצות הברית.
כאשר המחשב אניאק פותח לצורך חישוב מסלולים בליסטיים, ברטיק הצטרפה לפרויקט כאחת המתכנתתות הראשונות שלו.
המתכנתות המקוריות של המחשב אניאק היו צוות של שש נשים הכוללות את: ג'ין ברטיק, אדל גולדשטיין, קתלין אנטונלי, בטי הולברטון, מרלין מלצר ופרנאסס ספנס.
בנוסף, תרמו לאניאק מספר רב של נשים שלא זכו להכרה, שנרתמו בתקופה של מחסור בכוח העבודה עקב מלחמת העולם 2. הנשים שעבדו על אניאק היו בעלות רקע במתמטיקה אך לא עברו הכשרה לעבודה עם המחשב אניאק, שהיה המחשב הראשון מסוגו.
ברטיק ובטי הולברטון הובילו את צוות המתכנתות המקורי בפיתוח התוכנה והשימוש באניאק - ללא חוברות הדרכה, ולפני שהצוות קיבל את הסיווג ביטחוני המתאים כדי לראות את המחשב, חברות הצוות הכירו את אניאק דרך ניתוח תרשימים סכמטיים של המחשב, דרכם הן למדו לתכנת את המחשב.
בתקופת העבודה של הצוות הן פיתחו עקרונות של תכנות כמו שגרות, וקינון פונקציות, ולדעת חלק המציאו את תחום התכנות של מחשבים דיגיטליים.
מעבר לחישוב המסלולים הבליסטיים שהצוות עשה במקור, תחום האחריות של הצוות ושל אניאק הורחב לחישובים של משוואות גרעין עבור המעבדה הלאומית לוס אלמוס.
ברטיק ובטי הולברטון כתבו את תוכנת החישובים הבליסטיים ששימשה להדגמה שאניאק עומד בדרישות כדי להשלים את חוזה הפיתוח שלו.
ההדגמה התרחשה בהצלחה ב-15 בפברואר 1946. אניאק הוכח כמהיר יותר ממחשב הרווארד סימן 1 ששימש את צבא ארצות הברית למטרות דומות, והראה שניתן לחשב בכ-20 שניות נוסחאות שלוקחות כ-40 שעות של חישוב ידני.
ברטיק נתבקשה להקים ולהוביל צוות של מתכנתים שיבצעו המרה של מחשב אניאק לתוכנה השמורה בקובץ, שניתן להריץ ממחשבים לשימוש כללי.
אחרי מלחמת העולם 2, ברטיק לקחה חלק בפיתוח המחשבים בינאק ואוניבאק תחת החברה של מתכנני המערכת של אניאק ג'ון פרספר אקרט וג'ון מאוצ'לי ().
מעבר לתפקידיה התכנותיים, ברטיק הייתה אחראית על פיתוח השערים הלוגיים של אוניבאק.
בנוסף, ברטיק פיתחה יחד עם בטי הולברטון את מערכת התכנות היצרנית הראשונה ().
בתחילת שנות ה-50 חברת ECC נמכרה ל-Remington Rand .
תחת החברה החדשה, ברטיק עברה להכשיר את הגופים שרכשו מחשבי אוניבאק.
לאחר מכן, בעלה, ויליאם ברטיק, החל לעבוד ב-Remington Rand.
ג'ין ברטיק נאלצה לעזוב את Remington Rand בגלל נהלים של החברה שאסרו על בעל ואישה לעבוד ביחד.
בין 1951 ו-1954, לפני הולדת ילדה הראשון, ברטיק עשתה עבודות תכנות קבלניות עבור ג'ון מאוצ'לי.
לאחר שנולד בנה הראשון, ברטיק עזבה את הקריירה שלה במחשוב והביאה לעולם עוד שני ילדים.
בתקופה הזאת בשנות ה-50 ברטיק החלה להעדיף להיקרא בשם "ג'ין" על-פני שם הולדתה "בטי", השם שבו הייתה מוכרת בזמן הקריירה שלה.
למרות תרומתה המשמעותית לאניאק, עבודתה לא זכתה להכרה עד שבעל הטור טום פצינגר פרסם מספר מאמרים על ברטיק והולברטון בשנות ה-90 עבור עיתון וול סטריט ג'ורנל.
לאחר מכן, הסרט הדוקומנטרי Top Secret Rosies: The Female "Computers" of WWII , והפרויקט האינטרנטי של קתי קליימן ENIAC Programmers Project עזרו לחשוף עוד פרטים על העבודה החלוצית של ברטיק.
לאחר שקיבלה את התואר השני שלה מאוניברסיטת פנסילבניה בשנת 1967 וקיבלה את ההחלטה להתגרש מבעלה, הצטרפה ברטיק לתאגיד אוורבך שם כתבה וערכה דוחות טכניים על מיני-מחשבים.
ברטיק נשארה עם אוורבך למשך שמונה שנים ולאחר מכן עברה למשרות עם מספר חברות אחרות למשך שארית הקריירה שלה כמנהלת, סופרת ומהנדסת.
בשנת 1968 התגרשו ויליאם ברטיק וג'ין ברטיק.
ברטיק פרשה לחלוטין מתעשיית המחשוב בשנת 1986, כאשר המעסיק האחרון שלה, "דטא דסיז'ונס" (חברת פרסום של זיף דייוויס), נמכר; ברטיק בילתה את 25 השנים הבאות כסוכנת נדל"ן.
החל מ-1996, לאחר שחשיבותם בפיתוח המחשוב התגלתה מחדש - ברטיק יחד עם בטי הולברטון וחברתה השנייה של ברטיק במשך יותר מ-60 שנה, קטלין אנטונלי (מתכנתת אניאק ואשתו של הממציא השותף של האניאק, ג'ון מאוצ'לי), החלו לבסוף לקבל את ההכרה והכבוד על עבודתן החלוצית בתחום המחשוב המוקדם.
ברטיק ואנטונלי הוזמנו כדוברות, בארצן ובחו"ל, כדי לחלוק את חוויותיהן בעבודה עם מחשבי האניאק, בינאק ואוניבאק.
ברטיק, במיוחד, קיבלה פרסים רבים על תפקידה החלוצי בתכנות של "אניאק", "בינאק" ו"אוניבאק", כאשר האחרון מביניהם עזר להשיק את תעשיית המחשבים המסחרית, ועל הפיכתו של האניאק למחשב בעל התוכנה המאוחסנת הראשון בעולם.
מוזיאון המחשוב ג'ין ג'נינגס ברטיק נפתח בשנת 2002 בקמפוס של אוניברסיטת צפון-מערב מיזורי, האוניברסיטה בה למדה בארטיק, לכבודה.
בשנת 2008 נכנסה ברטיק להיכל הנכבדים של מוזיאון היסטוריית המחשב יחד עם לינוס טורבאלדס, היוצר והמפתח הראשי של ליבת לינוקס, בנוסף לרוברט מטקאלף, ממציא האתרנט.
ברטיק כתבה את האוטוביוגרפיה שלה "מתכנתת חלוצה: ג'ין ג'נינגס ברטיק והמחשב ששינה את העולם" לפני מותה בשנת 2011, בעזרתם של עמיתיה הוותיקים, ד"ר ג'ון טי.
האוטוביוגרפיה יצאה לאור בשנת 2013 על ידי "טרומן סטייט פרס" וקיבלה ביקורות חיוביות.
ברטיק מתה מאי-ספיקת לב בבית אבות בעיר פוקיפסי שבניו יורק ב-23 במרץ 2011.
ברטיק כתבה כי אחת העצות הטובות ביותר שקיבלה הייתה: "אף פעם אל תיתני למישהו לומר לך שאת לא מסוגלת לעשות משהו, רק כי הם חושבים שאת לא מסוגלת.
את יכולה לעשות כל דבר, להשיג כל דבר, אם את מאמינה שאת יכולה, ואת מלמדת את עצמך להצליח." כאשר היא מעודדת בנות ונשים ללכת אחרי החלומות שלהן, היא אמרה: "אם החיים שלי הוכיחו משהו, זה שנשים (ובנות) לא צריכות לפחד לקחת סיכונים ולנסות דברים חדשים."
היכל התהילה של הארגון הבינלאומי לנשים בטכנולוגיה.
זוכת פרס "חלוצי המחשב" של IEEE Computer Society.
זוכת פרס קורנמן של המרכז הרב-לאומי לקידום נשים בטכנולוגיה.
מוזיאון המחשוב על שם ג'ין ג'נינגס ברטיק באוניברסיטת צפון-מערב מיזורי מוקדש להיסטורית המחשוב ולקריירה של ברטיק.
ערכת נושא ברירת המחדל של מערכת ניהול תוכן החופשית דרופל נקראת "ברטיק" על שמה.
ג'יימס אלברט רייני (20 באוגוסט 1927 – 9 במאי 1995) היה גיטריסט ג'אז אמריקאי יליד לואיוויל, קנטאקי, הידוע בזכות נגינתו, בשנים 1951 עד 1952 ואחר כך משנת 1953 עד 1954 בשלישיית Red Norvo (במקומו של טל פארלו) ובאותה תקופה עם נגן הסקסופון סטן גץ.
בשנת 1954 ו-1955 זכה 'בסקר' המבקרים על נגני גיטרה של כתב העת "דאון ביט".
רייני ניגן במגוון סגנונות ג'אז, כולל קול ג'אז, ביבופ, פוסט-בופ, הארד-בופ וג'אז מיינסטרימי.
בשנת 1946 ניגן תקופה מסוימת כגיטריסט עם רביעיית מקס מילר בשיקגו, זו הייתה הופעתו הראשונה בתשלום.
רייני ניגן גם בתזמורת של ארטי שו ושיתף פעולה עם וודי הרמן במשך תשעה חודשים בשנת 1948. הוא גם שיתף פעולה והקליט עם באדי פרנקו, אל הייג ובהמשך עם בוב ברוקמאייר.
אלכוהוליזם וקשיים מקצועיים אחרים אילצו אותו לעזוב, בשנת 1967, את העיר ניו יורק ולחזור למקום הולדתו.
הוא הופיע מחדש בשנות השבעים וגם עבד עם בנו דאג, שהיה גם גיטריסט.
במשך שלושים שנה סבל רייני ממחלת Ménière, מחלה באוזן הפנימית המביאה למצב ניווני, שהוביל כמעט לחירשות בשתי האוזניים, אם כי זה לא הפריע לו לנגן.
הוא מת מאי ספיקת לב בלואיוויל ב-10 במאי 1995. בהספד שנכתב עליו בניו יורק טיימס כינה אותו הכתב "אחד הגיטריסטים המחוננים והמשפיעים ביותר אחרי מלחמת העולם".
1954 ג'ימי ראני וסאני קלארק ביחד!
1954 מופלא מדי למילים (ווג)
1954 חמישיית ג'ימי ראני (יוקרה)
אנסמבל ג'ימי ראני (ג'אז חדש) משנת 1954
1955 רביעיית ג'ימי ראני (ג'אז חדש)
1956 הגיטרות הרביעיות ( ABC-Paramount )
1956 ג'ימי ראני בהשתתפות בוב ברוקמאייר (ABC-Paramount)
1957 ג'ימי ראני בשלוש עמדות (ABC-Paramount)
1957 2 גיטרות (יוקרה) עם קני בורל
מיתרים ונדנדות 1972 ( מוזה )
1976 בשידור חי בטוקיו (קסאנאדו)
1979 ג 'ימי ודאג ראני ( רביעיית המדרגות)
1979 רגעים גנובים (Steeplechase) עם דאג ראייני
1979 ג'ים ואני עם אטילה צולר
1980 הנה היום הזה של ראני ( שחור וכחול )
רגעי גיטרה משנת 1997 (מצוקה זולה)
פארק ג'י-מין (בקוריאנית: 박지민; נולד ב-13 באוקטובר 1995), המוכר כג'ימין, הוא זמר ורקדן דרום קוריאני.
בשנת 2013, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו כחבר בלהקת הבנים הדרום קוריאנית BTS, תחת חברת התקליטים ביג היט אנטרטיינמנט.
ג'ימין הוציא שלושה שירי סולו כחבר ב-, "Lie" ב-2016, ב-2017, ו-"Filter" ב-2020, כולם הופיעו במצעד הדיגיטלי של גאון.
ב-2018 הוא הוציא את שיר הסולו הראשון שלו, "Promise", ואף השתתף בכתיבתו.
ב-2022 הקליט את הדואט עם לפסקול הדרמה .
ג'ימין נולד ב-13 באוקטובר 1995 במחוז ג'ומג'ונג, בוסאן שבקוריאה הדרומית.
משפחתו הקרובה כוללת את אמו, אביו ואח צעיר בשם ג'יהון.
בצעירותו למד בבית ספר היסודי הודונג ובחטיבת הביניים יונסאן.
במהלך חטיבת הביניים הוא למד באקדמיה לריקוד.
לפני שהחל את קריירתו המוזיקלית, למד בבית הספר התיכון לאמנויות בוסאן והצטיין במחול מודרני.
בשנת 2012 עבר אודישן בחברת ביג היט אנטרטיינמנט, בעצת אחד ממוריו, שהציע לו לעשות אודישן בחברת בידור.
לאחר מכן עבר ג'ימין לבית הספר התיכון לאמנויות קוריאניות וסיים את לימודיו בשנת 2014. באוגוסט 2020 סיים ג'ימין לימודי תואר ראשון באוניברסיטת הסייבר העולמית, וזכה לפרס הצטיינות מנשיא האוניברסיטה.
כיום, משלים ג'ימין תואר שני במנהל עסקים ובידור.
ג'ימין היה המתאמן האחרון בביג היט שצורף להרכב שיהפוך בסופו של דבר ל-BTS.
מבין שבעת חברי הלהקה, הוא בילה את פרק הזמן הקצר ביותר - שישה חודשים - כחניך לפני הופעת הבכורה.
ב-13 ביוני 2013, הוא הופיע לראשונה כסולן ורקדן ב-BTS עם השיר "No More Dream" מתוך אלבום הסינגל הראשון שלהם .
השיר "Lie" יצא בשנת 2016 כרצועה באלבום Wings, השיר "Serendipity" נכלל באלבום Love Yourself: Her שיצא בשנת 2017, ו-"Filter" נכלל ב-Map of the Soul: 7, שיצא בשנת 2020.
שלושת הסולואים של ג'ימין, "Lie", "Serendipity" ו-"(Serendipity (Full length edition", חצו את רף 100 מיליון ההשמעות בספוטיפיי.
"Filter" שבר את השיא והפך לשיר עם הכי הרבה השמעות ב-24 השעות הראשונות לאמן קוריאני, וכן השיר שהגיע בזמן הקצר ביותר ל-20–60 מיליון השמעות בספוטיפיי.
בנוסף, זהו הב-סייד הראשון שהיה מועמד לשיר השנה במצעד המוזיקה של Gaon.
בשנת 2018, הוענק לו ביחד עם שאר חברי להקת BTS פרס הצטיינות התרבות החמישי של הווגוואן על ידי נשיא קוריאה הדרומית.
בשנת 2014 שיתף ג'ימין שיתף פעולה עם חברו ללהקה ג'ונגקוק בשיר "Christmas Day", גרסה קוריאנית לשיר "Mistletoe" של ג'סטין ביבר, את מילות השיר הקוריאניות כתב ג'ימין.
בהמשך, שיתף פעולה עם ג'ונגקוק בשנית בגרסת הכיסוי לשיר "We Don't Talk Anymore", שבוצע במקור על ידי צ'ארלי פות' וסלינה גומז.
הגרסה פורסמה ב-2 ביוני 2017.
בדצמבר השתתף בדואט עם לי טאמין מלהקת שייני, שבוצע בפסטיבל השירים של KBS.
ב-30 בדצמבר 2018 הוציא ג'ימין את שיר הסולו הראשון שלו שלא תחת BTS, "Promise".
הואעלה לחשבון ה-SoundCloud של BTS.
השיר נכתב על ידי ג'ימין וחברו ללהקה, RM, הולחן על ידי ג'ימין ו-Slow Rabbit, והופק על ידי האחרון.
ב-24 בדצמבר 2020 הוציא ג'ימין הוציא שיר סולו נוסף שנקרא "Christmas Love", המתאר את זיכרונות ילדותו מהחגים.
בשנת 2022, ג'ימין השתתף בפסקול של סדרת הטלוויזיה , פסקול הטלוויזיה הראשון בקריירה שלו.
הסינגל, ששמו , הוא דואט עם והוא שוחרר ב-24 באפריל.
בשנת 2021, השיר "Friends", שנכתב והופק על ידי ג'ימין, הופיע בפסקול הסרט נצחיים של אולפני מארוול.
השיר פורסם במקור באלבום Map of the Soul: 7 של BTS משנת 2020.
בינואר 2023 השתתף ג'ימין בסינגל של , ולקח חלק גם בכתיבת השיר.
זהו פרויקט הסולו הרשמי הראשון שלו מיוני 2022, אז הודיעה ביג היט על התמקדות חברי הלהקה בקריירת סולו משלהם.
הסינגל זיכה את ג'ימין בכניסה הראשונה שלו כאמן סולו לבילבורד הוט 100, במקום ה-76. מאוחר יותר באותו חודש, הוא הוכרז כ של דיור וכשגריר מותג של טיפאני ושות' במרץ.
החל מ-6 במרץ, "Promise" ו-"Christmas Love" זמינים בפלטפורמות סטרימינג ברחבי העולם כסינגלים רשמיים תחת שמו של ג'ימין.
אלבום הסולו הראשון שלו, , יצא ב-24 במרץ.
במאי, הוא השתתף, יחד עם Jvke ומוני לונג, בסינגל של קודאק בלאק ו-NLE צ'ופה, כחלק מפסקול הסרט "מהיר ועצבני 10".
ב-22 בדצמבר פורסם הסינגל , זמן קצר לאחר שג'ימין לצבא דרום קוריאה.
הוא הוקלט במהלך ההפקה של Face, זהו שיר המוקדש לאוהדי BTS כהכרת תודה על תמיכתם.
החל מ-8 באוגוסט, הסדרה תהיה זמינה בדיסני+ בבלעדיות כשמדי שבוע יצא פרק חדש.
ב-19 ביולי פרסמה ביג היט את אלבום הסולו השני של ג'ימין, .
מתוך האלבום פורסמו הסינגלים ו-.
הפך לשיר הראשון של ג'ימין שהגיע היישר לראש שני המצעדים העולמיים של בילבורד.
בשנת 2016 דורג ג'ימין כאיידול ה-14 הפופולרי ביותר בסקר שנתי שנערך בגאלופ קוריאה.
ג'ימין הוא האיידול היחיד שדורג במקום הראשון שנתיים ברציפות.
בשנת 2018 זכה לתואר הסלבריטאי התשיעי המוזכר ביותר.
ג'ימין אף נבחר כחבר להקת הבנים ה-17 הטוב ביותר על ידי העיתון הבריטי "הגרדיאן".
הפרס נתרם לקרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים (יוניצ"ף).
האגודה לשימור תרבות העניקה לג'ימין תעודת הוקרה ב-2019 על ביצוע , ריקוד מעריצים קוריאני מסורתי, במהלך טקס פרסי המוזיקה של מלון לשנת 2018 ועל עזרתו בהפצת הריקוד מחוץ לקוריאה.
באוקטובר 2021, הוא הפך לאיידול הראשון ששהה 34 חודשים רצופים בראש דירוג המוניטין של בראנד לאלילי קבוצות בנים והיחיד שעמד בראש הדירוג הכללי במשך שלוש שנים רצופות.
ג'ימין מצוטט לעיתים קרובות כמודל לחיקוי על ידי איידולים שונים בתעשיית הקיי-פופ שרבים מהם מנסים לחקות את סגנון הריקוד שלו, הגינונים והנוכחות הבימתית שלו.
כלי תקשורת כינו אותו "איידול האיידולים", "התנ"ך של האיידול" ו"התנ"ך של הטירונים".
אמנים שציינו אותו כמשפיע כוללים את ארתור מ, ביק מ-, קים סי-הון מ-, ווצ'ול מ, היונג'ין מסטריי קידס, וויונג מאייטיז, לים סה-ג'ון מ, הואינג קאי ובומגיו מ- וני-קי וג'יי מ.
אישיות האינטרנט הבריטית , עבר 18 ניתוחים קוסמטיים בעלות של עד 150,000 פאונד כדי להידמות לג'ימין.
מגזין פורבס קוריאה כלל את ג'ימין ברשימת לשנת 2024, במקום השביעי, מה שהפך אותו לסולן הקיי-פופ במיקום הגבוה ביותר ולסולן במיקום השני בגובהו ברשימה.
שירתו של ג'ימין תוארה כעדינה ומתוקה.
כרקדן, כתבה נואל דבו מהעיתון "elite daily" כי הוא זוכה לשבחים לעיתים קרובות על "תנועותיו החלקות והאלגנטיות".
בסרט התיעודי "BTS Burn the Stage" אמר ג'ימין כי הוא רואה עצמו כפרפקציוניסט, והוסיף כי אף הטעויות הקטנות ביותר על הבמה מלחיצות אותו וגורמות לו להרגיש אשמה.
הוא ציין כי הזמר הקוריאני הוא אחד ההשראות שלו והסיבות לכך שרצה להיות גם זמר וגם שחקן.
בשנים 2016–2018, תמך פארק בבוגרי בית הספר היסודי שבו למד, בוסאן הודונג, באמצעות מימון התלבושות האחידות.
לאחר שפורסמה הידיעה על סגירת בית הספר, הוא תרם מדי קיץ וחורף לחטיבת הביניים והעניק אלבומים כמתנה לכלל התלמידים.
בתחילת 2019 תרם פארק 100 מיליון וון קוריאני (כ-88,000 דולר) למחלקת החינוך בבוסאן במטרה לסייע לתלמידים בעלי הכנסה נמוכה.
בסך הכל, הועברו 30 מיליון וון קוריאני (כ-23,000 דולר) לבית הספר התיכון לאמנויות בוסאן, שבו ג'ימין למד.
ביולי 2020 תרם ג'ימין 100 מיליון וון קוריאני, הפעם לקרן Jeonnam Future Education, לצורך הקמת קרן מלגות לתלמידים עם בעיות כלכליות.
ביולי 2021, ג'ימין תרם 100 מיליון וון לארגון "Rotary International", כדי לעזור לחולי פוליו.
כמו בתרומות קודמות, ההטבה נעשתה באופן פרטי, אך הידיעה התפרסמה בספטמבר, כאשר מועדון rotary גו-סונג הציג כרזה המודה לו על התרומה.
ב-12 באוקטובר 2021, הוא הוכרז כחבר במועדון "גרין נובל", קבוצה של תורמים מרכזיים לקרן "Green Umbrella Children's" שתרמו תרומות של 100 מיליון וון או יותר.
בספטמבר 2022, ג'ימין תרם תרומה אישית למשרד החינוך של גאנגוון-דו.
בפברואר 2023, הוא תרם 100 מיליון וון, באמצעות קרן יוניצ"ף הקוריאנית, לסיוע לילדים שנפגעו ברעידת האדמה בטורקיה ובסוריה.
מאז 2018, ג'ימין גר בהנאם-דונג, סיאול, דרום קוריאה, עם חבריו ללהקה.
בשנת 2021 הוא רכש נכס באזור בשווי 5.3 מיליון דולר.
בשנת 2017, במהלך סבב ההופעות של BTS, , ג'ימין לא היה מסוגל להשתתף בקונצרט היחיד של הקבוצה במקאו, סין, עקב התכווצויות בצוואר ובכתפיו.
בשנה שלאחר מכן, בהיותו בלונדון לסיבוב ההופעות העולמי של Love Yourself, הוא פרש מהקלטה של הופעה מתוכננת בתוכנית גרהם נורטון ביג היט הוציאה הצהרה לפיה ג'ימין "סובל מכאבי שרירים עזים בצוואר ובגב".
בשנת 2022 אושפז ג'ימין לאחר שסבל מכאבי בטן וכאב גרון קל.
הוא עבר ניתוח דלקת התוספתן ב-31 בינואר, ואובחן כחיובי לקורונה.
ב-22 בנובמבר 2023, ביג היט הודיעה באמצעות Weverse שג'ימין, יחד עם חבריו ללהקה RM, V וג'ונגקוק, החלו בתהליך הגיוס לביצוע שלהם.
ב-18 בינואר 2024, אושר שג'ימין השלים את חמשת השבועות של האימון הבסיסי וסיים במקום הראשון כמתאמן מצטיין.
הוא קיבל את אות החניך הטוב ביותר ממפקד האוגדה ונשבע כנציג כל החניכים ביחידתו.
שםפרטי האלבוםמיקומי שיא במצעדיםמכירותתאריםקנדהגרמניהאיטליההולנדניו זילנדבריטניהארצות הבריתארצות הברית עולמי פורסם: 24 במרץ 2023
חברת תקליטים: ביג היט מיוזיק
RIAJ: פלטינה פורסם: 19 ביולי 2024
כותרתשנהמיקומי שיאמכירותתאריםאלבוםאוסטרליהקנדהיפןיפן הוט 100ניו זילנדבריטניהארצות הבריתמצעד שירי העולם הדיגיטלייםבילבורד גלובל 200"Promise"2018———2————2— יפן: 8,184 rowspan="2" "Christmas Love"2020———4————3— יפן: 7,158 (עם )202215——7—13———19 יפן: 8,553
עולמי: 193,000"—" מציין סינגל שלא נכנס למצעדים או לא הופץ באזור זה.
שםשנהמיקומי שיא במצעדיםמכירותאלבוםקוריאה בילבורדאוסטרליהקנדהיפן הוט 100ניו זילנדבריטניהארצות הבריתמצעד שירי העולם הדיגיטלייםבילבורד גלובל 200 ( בהשתתפות ג'ימין)20235448593289676112 יפן: 12,010
שםשנההערות"95 Graduation"2014שיר סיום שנכתב לשני חברי ה-BTS, ג'ימין & v"Christmas Day"קאבר קוריאני לשיר "Mistletoe" של ג'סטין ביבר.
כל הקרדיטים לשירים הם על פי מסד הנתונים של איגוד זכויות היוצרים בקוריאה, אלא אם צוין אחרת.
שנהשםתפקידהערות2016עצמואורח, עם ג'ונגקוקאורח, עם ג'ין2017אם קאונטדאוןאורח, עם RM וג'יי-הופ2024Are You Sure?!סדרת ריאליטי טיולים בלעדית של דיסני+ בת 8 פרקים עם ג'ונגקוק
שםשנהאמנים נוספיםבמאיםתיאור"Lie #2"2016 rowspan="2" יונג-סוק צ'וי (לומפנס)סרט קצר שיצא כחלק מהאלבום Wings2017יונג-סוק צ'וי & ון-ג'א לי (לומפנס)טריילר קאמבק שיצא כחלק מהאלבום Love Yourself: Her2023טאיאנג וג'ימין מבצעים את השיר ואת הכוריאוגרפיה הנלווית לו בנפרד וביחד על במה גדולה ומוארת כשהם לובשים תלבושות מתואמות.
rowspan="2" אוי קיםג'ימין רוקד במרכז קבוצה גדולה של רקדנים במבנה דמוי פנאופטיקון כשהם מוקפים באורות מהבהבים."Like Crazy"ג'ימין יושב לבדו במטבח, ולאחר מכן נגרר ביד בלתי נראית למתחם מועדון שבו הוא שותה וחוגג עם חברי מועדון אחרים ושר את השיר בשירותים של המועדון.
בסוף הקליפ חוזר ג'ימין למטבח.קודאק בלאק, NLE צ'ופה, Jvke, מוני לונגכל חמשת האמנים מבצעים את השיר על גגות בניינים שונים או תוך כדי נסיעה במכוניות מהירות.
ג'ימין שר על גג בניין בניו יורק כשברקע מתרחשת שקיעה.מכיל את מאחורי הקלעים של תהליך כתיבת והקלטת השיר ואת BTS עם המעריצים שלהם בהופעות ומפגשי מעריצים שונים מהבכורה ועד היום.2024ג'ימין מבצע את השיר כסולן הראשי של להקת סמראלדו גארדן מרצ'ינג.
פידוג, גסטלופ ואוון (המפיקים של השיר) מופיעים בתור חברי הלהקה האחרים.
צולם כהופעה חיה על רקע נוף יער, ג'ימין רוקד עם קבוצת ילדים ואז עם רקדנים מבוגרים שאותם הוא משלב כזוגות.
הוא מצטרף ללוקו בזמן שהראפר מבצע את הראפ שלו ואז משתתף בכוריאוגרפיה עם הרקדנים.
ג'ימין ולוקו רוקדים יחד קצרות בסיום ואז משתחוים כשהקליפ מסתיים.ג'ימין משוטט ברחובות בלילה בעודו שר ורוקד עם להקת רקדנים.
ג'ימין הופיע בסרט הקצר "Lie" שיצא בספטמבר 2016 לקידום אלבום האולפן הרביעי של Wings.
מפרסםשנהשיא עולמימחזיק השיאגינס שיאי עולם 2023סולן הקיי-פופ שהגיע הכי מהר למיליארד הזרמות בספוטיפיי (גבר)ג'ימין השיר המוזרם ביותר בסאונדקלאוד"Promise"השיר המוזרם ביותר בסאונדקלאוד ב-24 שעות
ג'נה מיליסנט לוסי בנט , הידועה בשם הבמה ג'ין ג'ין (Jin Jin), היא מוזיקאית וזמרת-יוצרת אנגלייה.
בילדותה, היא התעניינה במוזיקה בזמן שהסתובבה בחנות תקליטי הרגאיי של סבה.
היא למדה בטנולוגיית מוזיקה ודיפלומטיה בסיטי קולג' במנצ'סטר.
היא הוחתמה בחברת התקליטים ויינדסוופט מיוזיק UK.
היא סיימה תואר ראשון בניהול ושיווק בתעשיית המוזיקה באוניברסיטת בקינגהמשייר.
בזמן שלמדה, היא דגמה עבור מספר מותגי אופנה, כולל Agent Provocateur ו-DKNY.
בספטמבר 2008, לאחר שעברה ללונדון, היא הופיעה בסינגל "Do Me Wrong" של רול דיפ .
ב-2009, היא הופיעה בסינגל "Touch My" של מוס וונטד מגה.
באוקטובר 2009, היא הוציאה את הסינגל "Sex in the City", בהשתתפות טינצ'י סטריידר .
המגזין NME תיאר את הסינגל כ-"גס רוח, רענן ודי מבריק".
הגרדיאן תיאר אותה כ-"הלהקה החדשה של השבוע".
העיתונאי הבריטי, פול לסטר , תיאר אותה כ-"מחוספסת בגרסה הגסה של ה-R&B האמריקאי המבריק" ו-"אישה עירונית חדשה שטרם...
נראית כמו מוס סייד פינק כשעבדה עם טינצ'י במקום לינדה פרי ".
באוקטובר 2013, היא הוציאה את הסינגל "Fire Me Up".
באוקטובר 2014, היא הוציאה, בשיתוף פעולה עם הלהקה הבריטית, פולר ביר , את הסינגל "Cuckoo".
היא הוחתמה אצל יוניברסל מיוזיק גרופ, וכתבה מספרים שירים לאמנים אחרים, כגון "Right Here" של ג'ס גלין, "Real Love" של קלין בנדיט בהשתתפות ג'ס גלין, "Not Letting Go" של טייני טמפה בהשתתפות ג'ס גלין ו-"Hold My Hand" של ג'ס גלין.
ג'ין ג'ין הייתה מועמדת לפרסי אייבור נובלו וזכתה בפרס ה-BMI על כתיבתה של השיר "Hold My Hand".
ב-2018, היא הייתה אחת מהכותבים של הסינגל "You Don't Know Me" של ג'קס ג'ונס בהשתתפות ריי.
הסינגל היה מועמד בקטגוריית סינגל בריטי בפרסי המוזיקה הבריטית.
מאוחר יותר, היא זכתה בפרס BMI על חלק בכתיבה של הסינגל "Home With You" של מדיסון ביר.
באותה שנה, היא הייתה אחת מהכותבות של הסינגל "Lullaby" של סיגלה ופאלומה פיית', ושל הסינגל "Alien" של ג'ונאס בלו וסברינה קרפנטר.
ג'ין ג'ין שיתפה פעולה עם שלל מפיקים ואמנים בינלאומיים, כגון די ג'ניוס , פרייזר טי.
סמית' , טובי גד, דיפלו, דייוויד גטה, ג'ס גלין, ג'קס ג'ונס, ריי, פאלומה פיית', סיגלה, ג'ונאס בלו, סברינה קרפנטר, מדיסון ביר, יבבה , שון פול, ריטה אורה, קלין בנדיט, נינה נסביט, קרייג דייוויד, גארי בארלו, היילי סטיינפלד ובקי ג'י.
ב-2021, היא הייתה אחד מהכותבים של המנון ליגת האלופות ופפסי, "Rotate", שביצעו בורנה בוי ובקי ג'י.
בשנת 2015 בנט הקימה חברת הקלטות משלה, ראגמאפין מיוזיק, בשיתוף פעולה עם באקס מיוזיק גרופ .
לאחר מספר שנים, היא הקימה את חברת ההקלטות ג'ינסינג, בשיתוף פעולה עם יוניברסל מיוזיק גרופ.
היא זכתה בפרס היצירה המוזיקלית באירוע Women In Music בבריטניה.
נכון ל-2021, ג'ין ג'ין היא מנהלת A&R בכירה בפרלופון, וחברת דירקטוריון האקדמיה הבריטית של פזמונאים, מלחינים וכותבים.
ג'ין ביל וילדה הוא מבקר ספרות, סופר ומתרגם האיטי ממוצא אמריקאי.
וילדה נולד בשנת 1941 בהאיטי להורים אמריקאים.
מלבד בהאיטי, הוא גדל בפוארטו ריקו, בוונצואלה ובקובה.
הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת אריזונה, תואר שני מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי ותואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד והוא פרופסור במכללת ויליאמס מאז 1975.
ביקורתו הספרותית בולטת בדעותיה הקשות כלפי ולדימיר נבוקוב.
גרסיה מרקס: האיש ועבודתו (1990)
תעלומת קרלוס צ'אדוויק: רומן של חיי קולג' וטרור פוליטי (1990)
הפסנתרן שאהב את איין ראנד: נובלה ו-13 סיפורים (1998)
בורחס וסיפורתו: מדריך לאמנותו ומוחו (2000)
על נבוקוב, איין ראנד והמוח הליברטריאני (2013)
קים סוק-ג'ין (בקוריאנית: 김석진, בתעתיק לעברית: גים סוק-ג'ין; נולד ב-4 בדצמבר 1992) הידוע בשם הבמה ג'ין, הוא זמר-יוצר, פזמונאי ורקדן דרום קוריאני, חבר להקת הבנים הדרום קוריאנית BTS מאז יוני 2013.
ג'ין היה שותף לכתיבה והוציא לאור שלושה שירי סולו עם : (2016), (2018) ו- (2020), שכולם הופיעו ב של דרום קוריאה.
בשנת 2019, ג'ין הוציא את השיר העצמאי הראשון שלו, הרצועה הדיגיטלית "Tonight".
הוא גם הופיע בפסקול הסדרה משנת 2016 לצד V, חבר נוסף ב-BTS.
ג'ין זכה לביקורת חיובית על הפלסט והמנעד הרגשי שלו כזמר.
מלבד שירה, ג'ין הופיע כמנחה במספר תוכניות מוזיקה דרום-קוריאניות מ־2016 ועד 2018. בשנת 2018, הוענק לו בדרגה 5 על ידי נשיא דרום קוריאה יחד עם שאר חברי BTS, עבור תרומתו לתרבות הקוריאנית.
קים סוק-ג'ין נולד ב-4 בדצמבר 1992, ב, מחוז קיונגי, דרום קוריאה.
משפחתו מורכבת מאמו, אביו ואחיו הגדול ומשתייכת לקלאן .
בשנת 2007 הוא נסע למחנה לימודים באוסטרליה כדי ללמוד אנגלית.
הוא רצה להיות עיתונאי, אך שינה את דעתו לאחר שצפה ב משחק בסדרה .
בהיותו בחטיבת הביניים, הוא נבחן על ידי סוכנות הקיי-פופ SM אנטרטיינמנט, אך דחה את ההצעה מכיוון שעדיין התכוון להיות שחקן.
ג'ין למד ב וסיים תואר בלימודי קולנוע ב-22 בפברואר 2017. מאוחר יותר הוא נרשם ללימודי תואר שני ב כדי להמשיך ללימודים בתחומים שאינם מוזיקה.
ג'ין הוזמן לבחינה על ידי מנהל סוכנות ביג היט אנטרטיינמנט, שהתרשם ממראהו של ג'ין כשפגש אותו ברחוב.
באותה תקופה ג'ין למד משחק ולא היה לו רקע במוזיקה.
הוא נבחן עבור ביג היט כשחקן והחל להתאמן כדי להפוך לאליל נוער קוריאני.
ב-13 ביוני 2013, ג'ין ערך את הופעת הבכורה שלו כאחד מארבעת הסולנים ב-BTS עם אלבום הבכורה שלהם Cool 4 Skool .
בשנת 2016 פרסם ג'ין את הרצועה הראשונה שלו, סינגל סולו מהאלבום Wings ששמו "Awake".
השיר הגיע למקום ה-31 במצעד המוזיקה של גאון ולמקום השישי בבילבורד.
בדצמבר 2016, הוא הוציא גרסת חג המולד של "Awake" ב־SoundCloud.
ב-9 באוגוסט 2018, הסולו השני של ג'ין, "Epiphany", שוחרר כקדימון לאלבום האוסף של BTS שעתיד היה לצאת אז, Love Yourself: Answer.
השיר תואר כ"לחן בסגנון פופ-רוק " על ידי בילבורד ומכיל מילים הדנות בקבלה ואהבה עצמית.
הגרסה המלאה של השיר שוחררה בסופו של דבר כרצועה ב-Answer, הגיעה למקום ה-30 במצעד המוזיקה של גאון ולמקום הרביעי במצעד הסינגלים הדיגיטליים של בילבורד.
באוקטובר, הוענק לו מסדר ההצטיינות התרבותי בדרגה 5 על ידי נשיא דרום קוריאה מון ג'ה-אין יחד עם שאר חברי הקבוצה.
ג'ין הוציא את שיר הסולו השלישי שלו "Moon", עם BTS באלבום האולפן שיצא ב-2020 Map of the Soul: 7. סופרת הוראייטי ג'ה-הא קים תיארה את "Moon" כשיר פופ עוצמתי שפונה למעריצי .
"Moon" הגיע לשיא במקום הראשון במצעד הדיגיטלי של גאון ולמקום השני במצעד הסינגלים הדיגיטליים העולמיים של בילבורד.
ביולי 2021 מונה ג'ין, יחד עם שאר חברי BTS, לשגריר נשיאותי מיוחד "לתרבות ולדורות הבאים" בידי נשיא דרום קוריאה, מון ג'יאה-אין, על מנת לעזור "להוביל את סדר היום העולמי לדורות הבאים" ו"להרחיב את המאמצים הדיפלומטיים ומעמדה העולמי של קוריאה הדרומית בקהילה הבינלאומית".
ג'ין שיתף פעולה עם חברו ללהקה, V, בשיר "It's Definitely You", שיצא כחלק מהפסקול הרשמי של Hwarang: The Poet Warrior Youth.
מאוחר יותר הוא קיבל מועמדות משותפת לפסקול הטוב ביותר לצד V בטקס פרסי המוזיקה של מלון ב-2017. הוא גם הצטרף לחבר BTS ג'ונגקוק כדי להוציא גרסה חדשה ל-"So Far Away", שיר מהמיקסטייפ של חבר ה-BTS שוגה.
קאברי הסולו של ג'ין כוללים את "Mom" מאת , מאת Mate, ו-"In Front Of The Post Office In Autumn",שבוצע על ידי בשנת 1994. הם שוחררו ב-SoundCloud ב-7 במאי 2015, ב-3 בדצמבר 2015, וב-7 ביוני 2018, בהתאמה.
הוא גם הופיע מספר פעמים כמנחה שותף בתוכניות פרסי מוזיקה קוריאנית, כמו מיוזיק בנק ואינקיגיון.
ב-4 ביוני 2019, ג'ין הוציא את השיר העצמאי הראשון שלו "Tonight" כחלק מה-"BTS פסטה", אירוע שנתי החוגג את יום השנה להופעת הבכורה של הלהקה.
את הבלדה האקוסטית הלחין ג'ין, לצד המפיקים המוזיקליים של ביג היט, סלאו ראביט והיז נויז.
המילים, שנכתבו על ידי ג'ין ומנהיג , RM, נוצרו בהשראת מערכת היחסים של ג'ין עם חיות המחמד שלו.
הרצועה זכתה לקבלת פנים חיובית בעיקר, עם שבחים על השירה של ג'ין והאווירה המרגיעה של השיר.
ב-3 בדצמבר 2020, ג'ין הוציא את השיר העצמאי השני שלו "Abyss" יום לפני יום הולדתו ה-28. את הבלדה האקוסטית הלחינו ג'ין ו-RM לצד המפיקים המוזיקליים ופידוג.
המילים, שנכתבו על ידי ג'ין, בומזו ו-RM, נוצרו בהשראת רגשות החרדה, הספק והשחיקה שחש ג'ין.
בפוסט בבלוג הרשמי של BTS, ג'ין דיבר על חוסר הביטחון שלו בנוגע למוזיקה וכיצד הרגשות האפלים הללו הניעו אותו לכתוב ולפרסם את השיר.
ב-1 באוקטובר 2021, פורסם כי ג'ין ישיר את שיר הנושא הראשי של סדרת הטלוויזיה , "Yours".
לאחר מכן פורסם קליפ שליווה את השיר, בכיכובם של ג'ון ג'י-היון וג'ו ג'י-הון.
ב-4 בדצמבר 2021, ג'ין הוציא את השיר "Super Tuna", שפורסם בחינם בפלטפורמות כמו SoundCloud כמתנה למעריצים בחגיגות יום ההולדת ה-29 שלו.
השיר הפך במהירות לוויראלי וניצב במקום הראשון כסרטון המוזיקה הפופולרי של יוטיוב במשך שמונה ימים רצופים.
"Super Tuna" הפך לטרנד ב-56 מדינות, ביניהן קוריאה, פרו וסינגפור.
ב-TikTok נוצר גם אתגר כאשר סרטוני הריקוד קיבלו למעלה מ-141.8 מיליון צפיות מצטברות ב-10 ימים.
"Super Tuna" הופיע לראשונה במקום ה-12 במצעד השבועי של בילבורד.
באוגוסט 2022, ג'ין שיתף פעולה עם Nexon כמפתח משחקים מיוחד עבור מייפל סטורי.
הפרויקט תועד במיני סדרת אינטרנט בת שני פרקים, Office Warrior Kim Seok Jin, שפורסמה בערוץ היוטיוב הקוריאני של מייפל סטורי.
ב-21 באוקטובר, חברת ביג היט הפכה את "Tonight", "Abyss" ו-"Super Tuna" לזמינים בשירותי סטרימינג ברחבי העולם כסינגלים רשמיים תחת שמו של ג'ין.
שלושת השירים כבשו בו זמנית את שלושת המקומות הראשונים של מצעד שירי העולם הדיגיטליים, מה שהפך את ג'ין לסולן השלישי בתולדות המצעד שעושה זאת.
ב-28 באוקטובר, הוציא ג'ין את סינגל הסולו הראשון שלו "", אותו כתב יחד עם להקת הרוק הבריטית קולדפליי.
מאוחר יותר באותו יום, ג'ין ביצע את השיר עם הלהקה בבואנוס איירס במהלך סיבוב ההופעות העולמי שלהם ; המופע שודר בשידור חי לבתי קולנוע ברחבי העולם בלמעלה מ-70 מדינות.
זהו השיר הראשון של ג'ין כסולן שנכנס לבילבורד הוט 100 במקום ה-51. בנוסף, השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי העולם.
חודש לאחר מכן, חברת ייצור המזון הדרום קוריאנית הכריזה על ג'ין כדוגמן החדש של מותג אטריות האינסטנט שלה; פרסומת בהשתתפות ג'ין שוחררה ב-11 בנובמבר.
לאחר שחרורו מהצבא ביוני 2024, ג'ין קיים אירוע מעריצים ב לכבוד יום השנה ה-11 של BTS.
ב-15 יולי הוא שימש כנושא הלפיד עבור המשלחת הדרום קוריאנית באולימפיאדת הקיץ בפריז.
מאוחר יותר הוא מונה ל הראשון של מותג התכשיטים והשעונים הצרפתי ולשגריר העולמי של בית האופנה האיטלקי גוצ'י.
ג'ין השיק את קריירת הסולו שלו עם יציאת מיני-אלבום הבכורה Happy ב-15 בנובמבר 2024. האלבום כולל 6 רצועות שמשלבות סגנונות מוזיקליים שונים ושיתופי פעולה בולטים.
הסינגל "I'll Be There", שיצא ב-25 באוקטובר 2024, כולל שיתוף פעולה עם האמן האמריקאי MAX.
ב-16 במאי 2025 צפוי לצאת אלבומו השני, Echo.
ג'ין בעל קול טנור ומנגן בפסנתר ובגיטרה.
ברומן "BTS: "The Review משנת 2019 של קים יאנג-דיי, חברי פאנל הגראמי ציינו כי לקולו יש בקרת נשימה יציבה ופלסט חזק, וכינו אותו "קול כסוף".
העיתונאי צ'וי סונג-היי, שכתב ל-Aju News, כתב שסינגלים של BTS כמו "spring day" ו-"Fake Love" הציגו את היציבות הווקאלית של ג'ין, בעוד שמצד שני "Jamais Vu", שיר נוסף של BTS הציג את המנעד הרגשי שלו.
הונג היי-מין מה"קוריאה טיימס" תיאר את קולו של ג'ין כ"עדין, עצוב ונקי" והחשיב אותו כ"אלמנט הבולט" בבלדת הסולו "Epiphany".
המבקר פארק הי-א הצהיר כי ג'ין "שר את הרגשות הסנטימנטליים ביותר" של רצועות הסולו ב-Love Yourself: Answer.
בביקורת על "Fake Love", אמר פארק שהשירה של ג'ין "מוכיחה את יעילותו של השיר".
בדצמבר 2018, ג'ין תרם מצרכים שונים לאגודת צער בעלי חיים הקוריאנית כדי לחגוג את יום הולדתו, ורכש מזון, שמיכות וכלים עבור הארגון.
הוא גם תרם 321 קילוגרמים של מזון לתומכי זכויות בעלי החיים בקוריאה (KARA), ארגון קוריאני ללא מטרות רווח לרווחת בעלי חיים.
מאז מאי 2018, ג'ין תורם בתדירות חודשית ליוניסף של קוריאה.
הוא ביקש שהתרומות שלו יישארו פרטיות אך הן פורסמו בסופו של דבר בעקבות כניסתו למועדון הכבוד של יוניסף במאי 2019 בעקבות תרומה מצטברת של למעלה מ-100 מיליון ין דרום קוראני, כ-84,000 דולר אמריקאי.
בסקר שנערך על ידי גאלופ קוריאה בשנת 2019, ג'ין דורג במקום ה-13 במדד מיהו אליל הנוער האהוב ביותר באופן כללי ובמקום השישי במדד מיהו אליל הנוער האהוב ביותר בקרב בנות בגילאי 13-19.
נכון לשנת 2018, ג'ין מתגורר בהנאם-דונג, סיאול, דרום קוריאה.
בנוסף, הוא ואחיו הגדול פתחו מסעדה בסגנון יפני בסיאול בשם "אושו סיירומושי".
במרץ 2022, הוא נפצע בידו השמאלית ונותח.
עקב הפציעה, הוא נאלץ להימנע מתנועות מסוימות במהלך סבב ההופעות של BTS בלאס וגאס, לפרוש מאירועים קבוצתיים מסוימים, ולהישאר בישיבה במשך חלק גדול מההופעה של BTS בטקס פרסי גראמי ה-64.
ב-17 באוקטובר 2022, הודיעה ביג היט שג'ין יתחיל בתהליך הגיוס ויבצע את שלו לאחר פרסום "The Astronaut" והשלמת פעילויות הקידום שלו המתוכננות לסוף אותו חודש.
ג'ין קיבל בעבר דחייה אוטומטית ב-2021 עד סוף 2022, בעקבות תיקונים שבוצעו בחוק השירות הצבאי בדצמבר 2020. ב-4 בנובמבר 2022, ג'ין הגיש בקשה ל בבקשה להפסיק את דחיית השירות הצבאי על מנת להתחיל בתהליך גיוסו.
ב-13 בדצמבר התגייס ג'ין לצבא קוריאה הדרומית כחייל פעיל בבסיס הצבאי במחוז צפון קיונגי.
בינואר 2023, לאחר השלמת הכשרתו הבסיסית עם , מונה כעוזר מדריך אימונים באותה דיוויזיה.
הוא שוחרר רשמית ב-12 ביוני 2024, והפך לחבר הראשון ב-BTS שהשלים את התחייבויותיו הצבאיות.
עולמי: 62,000 (דיגיטלי) KMCA: מיליון
RIAJ: זהב"—" מציין סינגל שלא נכנס למצעדים או לא הופץ באזור זה.
+שםשנהמיקומי שיאמכירותאלבוםקוריאה מצעד גאוןקוריאה מצעד בילבורדצרפתהונגריהסקוטלנדבריטניהארצות הבריתכאמן מוביל"Awake"201631 — —9 — —6קוריאה: 105,382Wings"Epiphany"201830561560544ארצות הברית: 10,000Love Yourself: Answer"Moon"202022121164614Map of the Soul: 7"—" מציין סינגל שלא נכנס למצעדים או לא הופץ באזור זה.
+שנהשםהערות2013"Adult Child"עם RM ושוגה2016"Awake" (רמיקס חג)רמיקס ל-"Awake" מתוך האלבום Wings, יצא לרגל חג המולד2017"So Far Away"הוצאה מחודשת לשיר המקורי של ושוגה; ג'ין וג'ונגקוק באים במקום סוראן
כל הקרדיטים לשירים לקוחים ממסד הנתונים של איגוד זכויות היוצרים הקוריאני של המוזיקה, אלא אם צוין אחרת.
+שםשנהבמאיתיאור2018יונג-סוק צ'וי (לומפנס)טריילר קאמבק לאלבום האוסף השלישי של BTS בשפה הקוריאנית Love Yourself: Answer."Super Tuna"2021ג'ין רוקד לצלילי השיר על חוף הים בליווי שני רקדני גיבוי בעוד גרפיקה מונפשת הקשורה לאוקיינוס מופיעה על המסך.
הכוריאוגרפיה כוללת תנועות ריקוד דמויות דגים ודיג.
, שהשתתף בהפקת השיר, מופיע בסרטון כאחד הרקדנים.2022ג'ין מתאר כחייזר-אסטרונאוט שנוחת בטעות על כדור הארץ ובסופו של דבר חייב לבחור בין להישאר עם המשפחה שמצא או לחזור לכוכב הבית שלו.
ג'ין הופיע גם בסרט הקצר "" שיצא ב-2016 לקידום אלבום האולפן הרביעי של Wings.
+שנהתוכניתתפקידפרקיםהערות2016מנחה863עם RM, וM Countdown497עם ג'ימין2017עם ג'ימין וג'יי-הופ in Kota Manadoעצמו251–274מנחהעם סאנה, , איירין, , , ו2018מיוזיק בנק932עם עם דהיון וצ'ניאול2024The Half-Star Hotel in Lost Islandעצמוסדרת ריאליטי בהשתתפות
שריזייה, ששירת בעברו כשוטר, נחשב לאחד ממנהיגי הכנופיה החזקים והמשפיעים ביותר במדינה, אחראי למספר רב של אירועי אלימות ומעשי טבח המתרחשים באזור הבירה.
במרץ 2024 הצהיר בפומבי כי כנופיותיו נלחמות כדי להפיל את ראש הממשלה אריאל אנרי ולהשתלט על השלטון בהאיטי.
ג'ימי שריזייה נולד בדלמאס, אוסט, אשר ממוקם ברובע פורט-או-פרנס וליד שכונות העוני של לה סאליין, פורט-או-פרנס.
הוא היה אחד משמונה ילדים, ואביו נפטר כשהיה בן חמש.
שריזייה היה שוטר במשטרה הלאומית של האיטי לפני שהפך למנהיג כנופיה.
השתייך ל "יחידה לשמירה על הסדר" יחידה מיוחדת במשטרה הלאומית של האיטי.
לאחר מכן הפך למנהיג כנופיה וביצע מספר מעשי טבח בקנה מידה גדול.
בזמן שהיה קצין משטרה, על פי החשד, ביצע את הטבח בלה סליין ב-2018, שבו נהרגו לפחות 71 בני אדם ויותר מ-400 בתים נשרפו.
כמו כן, הוא מואשם במעורבות בטבח ב-2017 שבו נהרגו לפחות תשעה בני אדם, ובטבח בל-אייר ב-2019. בדצמבר 2018, הוא פוטר על ידי המשטרה הלאומית של האיטי.
שריזייה הוא מנהיג כוחות המהפכה של משפחת G9 ובעלות הברית פדרציה של כנופיות אשר במקור הורכבה מתשע כנופיות, אך מאז גדלה לכלול יותר מתריסר.
הוא מכנה את עצמו מנהיגה של "מהפכה מזוינת".
הקמת ה-G9 הוכרזה רשמית על ידיו בסרטון באתר יוטיוב ב-10 ביוני 2020, זמן קצר לאחר הטבח בפורט-או-פרנס במאי 2020. ה-G9 תואר כאחת מכ-95 כנופיות שנאבקות על עליונות בפורט-או-פרנס .
שהמעוז שלה הוא הקומונה של דלמאס, אוסט, ונכון ליולי 2021 היא שלטה במארטיסנט, וילג' דה דיו, גראנדה רבין, בל אייר, סיטה סוליי, פורט דימנצ'ה, ואזורים רבים אחרים בפורט-או- נסיך.
אזורים אלה נותנים ל-G9 אחיזה על מרכז פורט-או-פרנס, כמו גם נקודות גישה צפוניות ודרומיות לאזור המטרופוליני שלו, המאפשרות ל-G9 לבודד את פורט-או-פרנס משאר האיטי לפי רצונם.
ב-12 במאי 2021, על פי הדיווחים, נפצע במהלך קרב יריות עם כנופיה יריבה.
ארגון רופאים ללא גבולות במארטיסנט, פורט-או-פרנס, הכחיש את השמועות כי קיבל טיפול רפואי במתקן הארגון.
ה-G9 היה אחראי לכאורה למספר רב של מעשי טבח של אזרחים בהאיטי, כולל הטבח ב-24–27 במאי 2020 ברחבי שכונות שונות ברחבי פורט-או-פרנס שבו נהרגו 6 עד 34 בני אדם, הטבח באוגוסט-ספטמבר 2020 שהותיר 22 הרוגים, והטבח באפריל 2021 שנבע מניסיון השתלטות על בל אייר בפורט-או-פרנס.
ארגוני זכויות אדם וקורבנות תיארו את הטקטיקות של ה-G9 הכוללות הרג אקראי של אזרחים, אונס שיטתי, ביזה והצתת כפרים, חטיפה וביתור.
מערכת היחסים עם הנשיא ז'ובנל מואיז
ה-G9 תואר בעבר כבעל ברית עם הנשיא לשעבר ז'ובנל מואיז וחופשי מהעמדה לדין כל עוד הם שומרים על שקט תעשייתי ברחובות.
בחקירת הטבח בבל אייר 2020–21 והטבח בסיטה סוליי ב-2021, RNDDH דיווחה כי שוטרי המשטרה הלאומית של האיטי לא התערבו במעשי הטבח לאחר שלא קיבלו פקודות מהממונים ולא הגישו דו"חות משטרתיים על עדויות עדים, וכי בית המשפט.
הרשויות טענו שלא קיבלו תלונות מאף קורבנות טבח.
RNDDH גם ציינו כי קיבלו דיווחים לפיהם נעשה שימוש בציוד משטרתי לביצוע מעשי הטבח.
כמה מהאיטיים טוענים שהנשיא ז'ובנל מואיז היה אחראי למעשי הטבח, תוך שימוש בכנופיה של שריזייה כדי לדכא מתנגדי ממשלה.
בשבועות שקדמו רצח ז'ובנל מואיז, האו"ם תיאר את אלימות הכנופיות כשיאה ב"רמות חסרות תקדים", ואלימות הכנופיות גרמה ליציאה המונית של כמה אלפי אנשים מפורט-או-פרנס.
ב-23 ביוני 2021 הצהיר שריזייה בהצהרה כי כנופיות G9 תוביל מהפכה מזוינת נגד האליטות העסקיות והפוליטיות של האיטי, ותיאר את ה-G9 כממלא את החלל שהותירה חולשת הממשלה ותפקידה לחלץ את האיטי מהאופוזיציה, הממשלה והבורגנות האיטיית".
הוא נתן הצהרה זו לכלי תקשורת מקומיים מוקפים בחברי כנופיה המחזיקים מצ'טות ורובים, וההצהרה פורסמה ביוטיוב.
שריזייה דרש בפומבי את התפטרותו של מואיז מתפקידו שבוע לפני הרצח, וקרא ל"דיאלוג לאומי" כדי להגדיר מחדש את המדינה.
לאחר ההתנקשות, שריזייה התאבל בפומבי על מואיז, כולל הובלת קהל של יותר מ-1,000 מפגינים שקראו לצדק נגד העבריינים.
החל מיולי 2022, ה-G9 השתתף במלחמת כנופיות עם כנופיית היריבה "G-Pèp" על השליטה בפורט-או-פרנס.
מלחמת הכנופיות בפורט-או-פרנס ב-2022 הביאה למותם של לפחות 50 בני אדם.
ב-12 בספטמבר 2022, במהלך המחסור בדלק חלק מהמשבר בהאיטי 2022, תפס ה-G9 את השליטה במסוף הגז הראשי בפורט-או-פרנס ואחד ממסופי הדלק הראשיים של האיטי.
ה-G9 חסם את הגישה למסוף, צמצם את אספקת הדלק של כ-10 מיליון ליטרים של סולר ובנזין ויותר מ-800,000 ליטרים של נפט לשאר המדינה.
החסימה גרמה לסגירת תחנות דלק ובתי ספר, לבתי חולים לצמצם שירותים עקב הפעלת חשמל מוגבל, ולבנקים וחנויות מכולת לפעול בלוח זמנים מוגבל.
שריזייה דרש תחילה את התפטרותו של הנשיא וראש הממשלה אריאל אנרי כתנאי לסיום המצור.
אולם לאחר שאריאל אנרי ביקש סיוע צבאי זר כדי לסיים את המצור, שריזייה שינה את תנאיו לחנינה על צווי מעצר שהונפקו על פשעים שבוצעו לכאורה על ידי עצמו וחברי G9 אחרים.
בראיון אמר ז'אן רבל דורצ'נט מהוועדה הלאומית לפירוק נשק, פירוק ושילוב מחדש של ממשלת האיטי (CNDDR) כי גם ה-G9 דרש עמדות ממשלתיות בתוך הקבינט של אריאל הנרי.
לאחר משא ומתן עם הנרי, ה-G9 סיים את המצור בנובמבר.
שחרור האסירים והשתלטות הכנופיות על המדינה
במרץ 2024, לקח אחריות על התקפות על בתי הכלא ושחרורם של למעלה מ-3,000 פושעים מסוכנים משני בתי הכלא הגדולים בהאיטי והרג כתריסר בני אדם.
פרנסיסקו אוריבה, אחד העצורים הבודדים שבחרו שלא לצאת מהכלא, טען בסרטון שפורסם ברשתות החברתיות כי "הם טובחים באנשים ללא הבחנה בתוך התאים".
בעקבות התקפות הכלא הסתערה על נמל התעופה הבינלאומי טוסאן לוברטור בפורט-או-פרנס, אשר נהדפה על ידי האבטחה.
שריזייההצהיר כי המטרה היא ללכוד את מפקד המשטרה ושרי הממשלה של האיטי ולמנוע את חזרתו של ראש הממשלה אריאל אנרי למדינה.
סוכנות הידיעות AP דיווחה כי משפחת G9 וכנופיות קשורות שלטו בכ-80% מעיר הבירה ופתחו בהתקפות מתואמות על "יעדים בלתי מתקבלים על הדעת כמו הבנק המרכזי".
מצב חירום הוכרז ב-3 במרץ
שריזייה ציטט את הרודן האיטי לשעבר פרנסואה דובלייה כהשראה.
ב-10 בדצמבר 2020, משרד האוצר של ארצות הברית הטיל סנקציות על שריזייה ושני בכירים בממשלת האיטי שסיפקו לכאורה ציוד משטרה, אקדחים וכלי רכב למעשי טבח נגד העם האיטי.
ב-21 באוקטובר 2022, מועצת הביטחון של האו"ם הטילה פה אחד את הסנקציות הראשונות שלה על האיטי מזה חמש שנים (החלטה 2653), וקבעה איסור נסיעה לשנה אחת, הקפאת נכסים ואמברגו נשק על ג'ימי שריזייה ועל אנשים או ישויות אחרים שהוגדרו על ידי ארגון חדש.
הוקמה ועדת סנקציות של מועצת הביטחון.
שריזייה הכחיש כי הכינוי שלו ג'ימי ברביקיו בא מהאשמות על כך שהצית אנשים.
במקום זאת, הוא אומר שזה היה בגלל שאמו הייתה מוכרת ברחוב עוף מטוגן.
יוג'ין לאבון "ג'ין" בנקס (נולד ב-15 במאי 1959; באנגלית: Eugene Lavon Banks) הוא מאמן כדורסל וכדורסלן עבר אמריקאי.
בנקס שיחק כדורסל מכללות באוניברסיטת דיוק ונבחר בדראפט ה-NBA ב-1981 על-ידי הסן אנטוניו ספרס, שם שיחק ארבע עונות לפני שעבר לשיקגו בולס.
הוא שיחק שש עונות ב-NBA וארבע עונות בישראל.
במהלך שתי עונות בהן שיחק במכבי ראשון לציון השתתף בנקס בגמר הפלייאוף ובגמר גביע המדינה.
בנקס גדל בפילדלפיה ושיחק כדורסל בתיכון ווסט פילדלפיה.
בנעוריו ניתן לו הכינוי "טינקרבל".
ב-1977 הוא השתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן ונבחר ל-MVP.
הוא הצטרף לקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת דיוק ובשנתו הראשונה הוא נבחר לרוקי השנה של ליגת ה-ACC והגיע עם הקבוצה לגמר טורניר אליפות המכללות, שם הפסידה דיוק לקנטקי.
בנקס אף הופיע על שער גיליון הספורטס אילוסטרייטד שיצא לאור ב-13 במרץ 1978. בעונתו האחרונה בדיוק הוא הוביל את ה-ACC בנקודות ונבחר לחמישיית העונה.
ב-1994 הוא התקבל להיכל התהילה של דיוק.
בנקס נבחר בסיבוב השני של דראפט ה-NBA ב-1981 על-ידי הסן אנטוניו ספרס בסיבוב השני במקום ה-28. הוא שיחק ארבע עונות בספרס וב-1985 עבר לשיקגו בולס שם שיחק שתי עונות ושיתף פעולה עם מייקל ג'ורדן.
לאורך שש עונותיו ב-NBA שותף בנקס ב-468 משחקים בהם קלע כ-11 נקודות בממוצע למשחק.
לאחר שעזב את ה-NBA שיחק בנקס עונה אחת בקבוצת לה קרוס קטבירדס בליגת ה-CBA.
בנקס החל את עונת 1988/89 בארימו בולוניה בליגה האיטלקית ובמהלך העונה עבר למונפלייה בליגה הצרפתית.
ב-1990 הגיע בנקס לישראל והצטרף למכבי ראשון לציון, אותה אימן משה ויינקרנץ.
ראשון לציון סיימה את עונת 1990/91 במקום השני והגיעה לסדרת גמר הפלייאוף שם הפסידה למכבי תל אביב.
בנקס נבחר לחמישיית העונה במשאל שחקנים של עיתון מעריב.
במהלך הפגרה לא הוחתם בנקס לעונה נוספת, אך זמן קצר לאחר תחילת עונת 1991/92 הוחתם בנקס בקבוצה במקומו של דייוויד הנדרסון.
בעונת 1991/92 שוב הגיעה ראשון לציון למקום השני והפסידה להפועל תל אביב בסדרת חצי גמר הפלייאוף.
ראשון לציון הגיעה גם לגמר גביע המדינה שם הפסידה להפועל גליל עליון.
בנקס קלע 18 נקודות במשחק הגמר.
בעונת 1992/93 שיחק בנקס בהפועל הרצליה, בעונתה הראשונה בליגה הבכירה והגיע עמה למקום השישי.
בנקס החל את עונת 1993/94 בהפועל גבת אך הוא הפסיק לשחק בשל פציעה לאחר שמונה מחזורים בלבד.
לאחר שעזב את ישראל שיחק בנקס לתקופות קצרות בלבלואה בליגה הצרפתית ובאולימפיה בליגה הארגנטינאית.
בנקס נחשב לאחר הזרים האיכותיים ביותר ששיחקו בישראל.
ב-2011 נבחר בנקס על-ידי אתר וואלה לאחר מעשרת שחקני ה-NBA הטובים ביותר שהגיעו לישראל ולא שיחקו במכבי תל אביב.
ב-2014 נבחר בנקס על-ידי עיתון הארץ לשחקן הזר הטוב ביותר אי פעם של מכבי ראשון לציון.ב-2016 נבחר בנקס על-ידי האתרים ספורט1 ו-One לאחד מהשחקנים הטובים ביותר שהגיעו לישראל מה-NBA.
בעונת 1998/99 הוא אימן את קבוצת הנשים של אוניברסיטת בלופילד סטייט בוירג'יניה המערבית.
אחר כך שימש במשך שנתיים כמנהל הספורטיבי של בנט קולג' בקרוליינה הצפונית.
בשנים 2009-2012 היה בנקס עוזרו של פליפ סונדרס (שהיה מאמנו בלה קרוס קטבירדס) בוושינגטון ויזארדס.
ב-2021 התמנה בנקס למנהל הספורטיבי של גסטון קולג', מכללה קהילתית בדאלאס.
אשתו איזבלה נפטרה ב-1997 מטרשת נפוצה.
יוג'ין וסלי "ג'ין" רודנברי היה תסריטאי אמריקאי שהתפרסם ביצירתו "מסע בין כוכבים".
רודנברי היה טייס וקצין משטרה לשעבר וחובב מדע בדיוני מאז ילדותו.
במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 עסק בכתיבת תסריטים לתוכניות טלוויזיה קיימות.
ניסה את כוחו גם ביצירת סדרות חדשות, ניסיונות שלא צלחו כשלא שרדו מעבר לשלב הפיילוט.
ב-1963 הפיק את הסדרה "The Lieutenant" (הסגן) שבמהלכה פיתח את הרעיון הראשוני למה שלימים ייהפך ל"מסע בין כוכבים".
באותה תקופה סדרות מדע בדיוני לא היו חזון נפרץ.
המירוץ לחלל בין ארצות הברית וברית המועצות עדיין היה בתחילת דרכו, והמעט ששודר היה בעל אופי בידורי והוא חיפש ליצור סדרה עם ערך מוסף, דרמטי יותר.
רודנברי הציע את "מסע בין כוכבים" לחברות הפקה שונות, כולל MGM ו-Desilu Productions.
למרות שהוא קיבל תשובה חיובית מ-MGM, לא הוגשה הצעה.
בסופו של דבר, רודנברי נשכר כמפיק על ידי Desilu Productions, שם היה לו החופש לעבוד על הפרויקטים שלו.
הפיילוט הראשון שלו, שכותרתו "סיפור המשטרה", לא נקלט על ידי אף רשת.
Desilu Productions עמדה אז בפני קשיים כלכליים.
רודנברי פנה אז לאוסקר כץ, ראש תחום התכנות ב-Desilu, כדי למכור את סדרת מסע בין כוכבים.
תחילה הם פנו ל-CBS, שוויתרה על ההזדמנות.
מאוחר יותר נודע להם ש-CBS התעניינה במסע בין כוכבים בגלל סדרת המדע הבדיוני שלהם, Lost in Space.
לאחר מכן רודנברי וכץ לקחו את הרעיון ל-NBC, הפחיתו את מרכיבי המדע הבדיוני והדגישו את הדמיון למערבונים פופולריים.
NBC מימנה שלושה רעיונות לסיפורים ובחרה את "The Menagerie", שנודע לימים כ"הכלוב", שיהפוך לפרק פיילוט.
NBC סיפקה את רוב המימון, ו-Desilu שילמה עבור העלויות הנותרות.
דורותי פונטנה (ד"ס פונטנה) התקבלה לעבודה כעוזרת של רודנברי.
במהלך ההפקה של מסע בין כוכבים, רודנברי התחיל מערכת יחסים עם השחקנית מייג'ל בארט.
הוא כתב את הדמות מספר אחת בפיילוט במיוחד עבורה, והיא הציעה את לאונרד נימוי לתפקיד ספוק.
שאר צוות השחקנים הורכב, והצילומים התרחשו בסוף 1964. לאחר סיום ההפקה, פרק הפיילוט לא הצליח להרשים את קהל המבחן, אבל NBC הסכימה לתת לו הזדמנות נוספת והזמינה פיילוט שני.
פותחו כמה תסריטים, ובסופו של דבר נבחר להפקה "Where No Man Has Gone Before".
רודנברי שאף ליצור צוות מגוון מבחינה גזעית, מה שהרשים את השחקן ג'ורג' טאקי במהלך האודישן שלו.
ההפקה של הפיילוט השני החלה באמצע 1965 בעלות נמוכה יותר מהפיילוט הראשון.
בינתיים, רודנברי המשיך לעבוד על פרויקטים אחרים.
בדצמבר הוא כתב מילים לשיר הנושא של מסע בין כוכבים, מה שגרם לעימות מסוים עם המלחין, אלכסנדר קוראז'.
בפברואר 1966 אישרה NBC את רכישת מסע בין כוכבים, והתוכנית הייתה אמורה להיות משודרת בסתיו של אותה שנה.
בשנת 2023 נקרא על שמו סוג העכבישים רודנבריוס, כהוקרה על השפעת יצירותיו על צעירים לעסוק במדע.
יוג'ין קיוראן "ג'ין" קלי , היה שחקן קולנוע, במאי, כוריאוגרף, רקדן וזמר אמריקאי-אירי.
קלי נולד בפיטסבורג, פנסילבניה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית–קתולית ממוצא אירי-קנדי, אירי וגרמני.
קיבל גם אזרחות מאירלנד (מוצאם של מרבית משפחתו), אם כי בגיל מבוגר.
קלי החל את הקריירה שלו בראשית שנות ה-40 כבמאי וכשחקן בברודוויי.
ב-1941 הוא עבר להוליווד ושיחק בסרט של MGM שנקרא "לי ולנערתי", לצדה של ג'ודי גרלנד (1942).
הוא כונה "היורש של פרד אסטר", ואכן כישוריו כרקדן ושחקן נוצלו עד תום בשלל מחזות זמר בשנות ה-40 וה-50. שני הידועים ביותר הם "אמריקאי בפריז" ו"שיר אשיר בגשם", שניהם צולמו ב-1951, כשהראשון זכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר.
קלי היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר על הופעתו בסרט "הרימו עוגן" (1945), אך קיבל את הפסלון המוזהב רק כשזכה בפרס כבוד, על תרומתו הרבה לאמנות הקולנוע ובפרט על הישגיו באמנות הכוריאוגרפיה הקולנועית (1952).
קלי גם ביים מספר סרטים כמו "מנהרת האהבה" (1958) ו"המועדון החברתי של שאיין" (1970).
ו"המועדון החברתי של שאיין" (1970).– גם כבמאי
ג'ין ויילדר היה שחקן, קומיקאי, סופר ויוצר קולנוע יהודי-אמריקאי.
נולד בשם ג'רום זילברמן (Jerome Silberman) במילווקי, ויסקונסין שבארצות הברית לג'ין וויליאם.
אביו ממשפחה יהודית ממוצא רוסי.
בגיל 11, ראה את אחותו מופיעה על הבמה והחליט כי הוא מעוניין גם.
לאחר סיום לימודיו בתיכון, הוא התקבל לבית הספר לתיאטרון בבריסטול, אנגליה.
ב-10 בספטמבר 1956, הוא התגייס לצבא.
לאחר הטירונות הוא שובץ בחיל הרפואה ונשלח להתאמן בסן אנטוניו, טקסס.
בנובמבר 1957, נפטרה אמו מסרטן השחלה.
הוא השתחרר מהצבא שנה לאחר מכן ועבר להתגורר בניו יורק.
הוא קיבל מלגה ללימודים בסטודיו HB.
במהלך היותו סטודנט, עבד בעבודות כמו נהג לימוזינה.
בתחילת שנות השישים השתתף בכמה מחזות מצולמים לטלוויזיה, וב-1966 השתתף בעיבוד טלוויזיוני למחזהו של ארתור מילר, "מותו של סוכן".
את הקריירה הקולנועית שלו החל בסרטים "בוני וקלייד" ב-1967, ובסרט "המפיקים" בגרסתו מ-1967, בו גילם את דמותו של לאו בלום.
סרט זה בוים על ידי מל ברוקס, שוויילדר חבר אליו לסרטים נוספים - "פרנקנשטיין הצעיר" ו"אוכפים לוהטים".
מאוחר יותר חבר לריצ'רד פריור ושניהם הופיעו יחדיו בארבעה סרטים, בהם "קו הכסף" ו"לא ראיתי לא שמעתי".
בשנת 1971 שיחק בעיבוד המוזיקלי לספרו של רואלד דאל "וילי וונקה ומפעל השוקולד" בתפקיד וילי ונקה, תפקיד זה האיץ את הפופולריות שלו בתחום המשחק בתעשיית הקולנוע.
בשנת 1974, שיחק בסרטים: "אוכפים לוהטים", "הנסיך הקטן" ו"פרנקנשטיין הצעיר" (אותו גם כתב).
ב-1979, שיחק את דמותו של אברהם בלינסקי בסרט "רבי אברהם במערב הפרוע".
בשנת 1980, כיכב בתפקיד הראשי בסרט "שגעון על תנאי".
בשנת 1982, ויילדר שיחק בסרט "האנקי פאנקי" לצידה של השחקנית והקומיקאית גילדה רדנר.
ב-1984 כתב וביים את סרטו "האישה באדום", בו כיכב לצד הדוגמנית קלי לה-ברוק ורדנר.
הם שיחקו יחדיו גם בסרט הקומדיה "ירח דבש מכושף" בשנת 1986. בשנת 1989, כיכב בסרט "לא ראיתי לא שמעתי".
ב-1991, השתתף בסרט הקולנוע האחרון שלו, "המיליונר הזה הוא עני".
שלוש שנים אחר כך כיכב בסדרת טלוויזיה קומית בת 15 פרקים.
בשנת 1994, שיחק בקומדיית המצבים "Something Wilder".
ב-1999 כיכב בשני סרטי טלוויזיה בלשיים.
באותה שנה השתתף בהפקה הטלוויזיונית המושקעת של "אליס בארץ הפלאות", בתפקיד "הצב-לא-צב".
הופעתו האחרונה כשחקן הייתה ב-2003, בפרק "סקס, מפסידנים ווידאוטייפ" מתוך סדרת הטלוויזיה "ויל וגרייס".
אז פרש ממשחק והחל בקריירה של סופר.
כתב ארבעה ספרים, והאחרון בהם, "מה זה הדבר הזה, אהבה?" יצא לאור ב-2010.
בשנת 1960, במהלך לימודיו, הכיר את מרי מרסיר.
השניים נישאו ב-22 ביולי באותה שנה, והתגרשו בשנת 1965. מספר חודשים לאחר מכן הוא החל לצאת עם מארי ג'ואן שוץ', חברה של אחותו.
השניים נישאו ב-27 באוקטובר 1967 והוא אימץ את בתה של שוץ' מנישואים קודמים.
הזוג נפרד לאחר שבע שנים.
באוגוסט 1981, הכיר ויילדר את השחקנית גילדה רדנר והשניים נישאו בספטמבר 1984. באוקטובר 1986, אובחנה רדנר בסרטן השחלות.
היא החלה בטיפולי כימותרפיה שסייעו, אך ב-1989, חזרה המחלה והיא נפטרה ב-20 במאי אותה שנה.
מותה ומות אימו מאותה מחלה, הפך את ויילדר לפעיל בתחום מניעת הסרטן והוא הקים בלוס אנג'לס את "מרכז גילדה רדנר" לגילוי מוקדם של סרטן השחלות.
בשנת 2008, תרם ויילדר לקמפיין הבחירות של ברק אובמה.
ב-29 באוגוסט 2016, נפטר ויילדר בביתו בסטמפורד (קונטיקט) כתוצאה מסיבוכים במחלת אלצהיימר.
(1999) אליס בארץ הפלאות (סרט טלוויזיה)