tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-31 באוגוסט 2017 חתם לארבע שנים בר.ב.
קאמפל שיחק כמעט עשור שלם בלייפציג, אך בינואר 2026 הגיע להסכמות עם המועדון על סיום חוזהו מסיבות אישיות.
קווין הוא סלובני יליד גרמניה שיכל לבחור בין האפשרות לשחק בנבחרת גרמניה ובחר לייצג את נבחרת סלובניה, את השער היחיד במדי הנבחרת הלאומית כבש ב-6 בספטמבר 2013 במשחק נבחרתו מול נבחרת אלבניה, נבחרתו ניצחה בתוצאה 0–1. בשנת 2018 פרש מהנבחרת מסיבות אישיות.
קווין פוֹגְט הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדות הבלם והקשר ההגנתי בקבוצת בוכום מהבונדסליגה השנייה.
בגיל 3 פוגט התחיל לשחק כדורגל בקבוצת VfB לאנגנדרירהולץ, מועדון מקומי קטן מבוכום.
הוא שיחק שם עד 2002, והיה יכול להצטרף לקבוצת ילדים בין הגילאים 11–13 במועדון WSV בוכום.
ב-2004, לאחר שהרשים במועדונים הקטנים, חתם על חוזה לנוער בקבוצה הראשית של העיר, VfL בוכום.
הוא עבר בכל מחלקות הנוער של המועדון, עד שלבסוף חתם על חוזה מקצועני ראשון בקריירה ב-16 בדצמבר 2008.
פוגט שיחק את משחקו הראשון בבונדסליגה עבור בוכום, שהיה גם למשחקו המקצועני הרשמי הראשון, ב-18 באפריל 2009 בהפסד 0–2 לבורוסיה דורטמונד.
זהו היה משחקו היחיד עבור קבוצתו בליגה הבכירה, כאשר את שארית העונה הראשונה שלו סיים בקבוצת המילואים של בוכום, ולאחר מכן חזר לסגל הבכיר של המועדון ושיחק בו שנתיים במסגרת הבונדסליגה השנייה.
בקיץ 2012, פוגט הצטרף לעולה החדשה לבונדסליגה אאוגסבורג תמורת 700,000 אירו.
ב-26 במאי 2014, לאחר שנתיים מוצלחות באאוגסבורג, קלן הכריזה רשמית שהחתימה את פוגט תמורת 1.5 מיליון אירו.
הוא שיחק לצד מילוש יואיץ' שהגיע בשנת 2015.
בקיץ 2016 חתם פוגט בהופנהיים מהבונדסליגה.
בעונת הבכורה שלו בקבוצה הציג פוגט יכולת מצוינת ותפס מקום של קבע בהרכב הופנהיים, וסיים עם הקבוצה במקום הרביעי.
ב-12 בינואר 2020 הושאל פוגט לורדר ברמן עד לסוף העונה.
ב-11 בינואר 2024 חתם פוגט באוניון ברלין.
פוגט שיחק באוניון ברלין במשך עונה וחצי והבקיע שער אחד ב-34 הופעות.
בקיץ 2025 חתם פוגט בבוכום מהבונדסליגה השנייה, המועדון בו גדל.
קווין סראפן הוא כדורסלן עבר צרפתי, אשר שיחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר.
שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 2010–2017, ולקח חלק במשחקי אליפות אירופה (2011) ואולימפיאדת לונדון (2012) כשחקן נבחרת צרפת בכדורסל.
בדצמבר 2007 הצטרף סראפן לקבוצת הבוגרים של שולה באסקט מליגת העל הצרפתית, אחרי שבילה עונה אחת בקבוצת הנוער של המועדון.
באוגוסט 2009 חתם על הארכת חוזהו בקבוצה הצרפתית לשלוש עונות נוספות, עם אופציית יציאה לליגת ה-NBA.
עונת הייתה עונת הפריצה של סראפן בליגה הצרפתית לאחר שהעמיד של 6 נקודות ו-4.2 ריבאונדים למשחק ועזר לקבוצתו לזכות בתואר האליפות המקומי.
בסיום העונה זכה סראפן בתואר השחקן המצטיין של הליגה הצרפתית.
סראפן נבחר בבחירה ה-17 בדראפט 2010 על ידי שיקגו בולס.
כשבועיים לאחר ערב הדראפט, ב-8 ביולי 2010, נשלח סראפן לוושינגטון ויזארדס, יחד עם קירק היינריך, עבור זכויות הדראפט על ולדימיר ורמינקו.
ב-20 בספטמבר 2011 חתם סראפן עם קאחה לבורל ויטוריה מהליגה הספרדית על חוזה עד סיום שביתת השחקנים ב-NBA שפרצה בתחילת העונה.
סראפן הספיק לשחק שבעה משחקים במדי הקבוצה הספרדית ביורוליג בטרם הסתיימה השביתה ב-NBA, ובסיומה חזר לוושינגטון ויזארדס, בהתאם לחוזהו בקבוצה.
ב-10 באפריל 2012 קלע סראפן שיא קריירה של 24 נקודות בניצחון קבוצתו על אורלנדו מג'יק.
ב-18 ביולי 2014 חתם על הארכת חוזה בוושינגטון לעונה אחת עבור כ-4 מיליון דולר.
לקראת עונת חתם בניו יורק ניקס על חוזה לעונה אחת עבור כ-2.8 מיליון דולר.
בעונתו היחידה בקבוצה התקשה להיכנס לרוטציית השחקנים הקבועה, ורשם ממוצעים מאכזבים של 3.9 נקודות ו-2.6 ריבאונדים למשחק.
ב-8 בספטמבר 2016 חתם באינדיאנה פייסרס על חוזה לשתי עונות עבור 3.6 מיליון דולר.
ב-31 ביולי 2017, בסיום עונתו היחידה באינדיאנה, נחתך מסגל הקבוצה.
ב-4 באוגוסט 2017 חתם סראפן על חוזה לשנתיים בקבוצת ברצלונה מליגת העל הספרדית.
בשתי עונותיו בברצלונה זכה עמה בגביע המלך הספרדי.
באוקטובר 2020 הודיע על פרישתו ממשחק, בגיל 30, בשל פציעה בברכו.
לוסי קווין פאבריי היא דמות בדיונית מסדרת הטלוויזיה האמריקאית, Glee, שמגולמת על ידי השחקנית דיאנה אגרון.
קווין היא אחת מהדמויות הראשיות בסדרה עד לעונה הרביעית.
בעונה הרביעית היא הופכת לדמות משנית, ובעונה החמישית והשישית היא מופיעה בתפקיד אורח, והיא אחת מחברי "כיוונים חדשים" המקוריים.
קווין היא הדמות האחרונה שפותחה על ידי ראיין מרפי, ודמותה היא אחת מהדמויות שעוברות שינויים קיצוניים במהלך שלוש העונות הראשונות.
במהלך העונה הראשונה, קווין נכנסת להריון לכאורה מפין, בן זוגה במהלך העונה, אך למעשה מתברר שהאבא האמיתי הוא נוח פאקרמן, מה שגורם למאמנת סו סילבסטר להעיף אותה מהמעודדות.
לאורך כל העונה הראשונה, דמותה מתבגרת ונעשית יותר אחראית ואמפתית כלפי החברים האחרים ב"כיוונים חדשים", וזאת בעיקר בגלל הריונה.
בסוף העונה, קווין יולדת את בתה והיא ונוח מחליטים לקרוא לה בת', ולאחר מכן היא מוסרת את בת' דרך אימוץ לשלבי קורקורן, אימה הביולוגית של רייצ'ל ברי.
בעונה השנייה, קווין חוזרת להיות המעודדת הראשית, אך לאחר כשמבינה שלסו לא אכפת מהביטחון שלה ושל בריטני וסנטנה, היא פורשת פעם נוספת מהמעודדות.
במקביל, היא מתחילה לצאת עם סאם אוונס, תלמיד חדש שהצטרף ל"כיוונים חדשים", אך לאחר מכן נפרדת ממנו והיא חוזרת פעם נוספת לפין, מציתה מחדש את היריבות שלה עם רייצ'ל.
בעונה השלישית, קווין מעוניינת לקבל מחדש את בתה, בת', ומנסה לחבל בכישורי ההורות של שלבי, אך פורשת לאחר שמבינה ששלבי תהיה אמא הרבה יותר טובה ממנה לבת'.
בדרכה לטקס החתונה של פין ורייצ'ל, היא נקלעת לתאונת דרכים קטלנית, מה שגורם אצלה לשיתוק בעמוד השדרה ומחייב אותה להתנייד עם כיסא גלגלים כמו ארטי, אך בסוף העונה היא חוזרת ללכת.
תפקידה של אגרון בתור קווין זיכה אותה במועמדות לפרס בחירת הנוער ל-"Breakout Female Star" ולפרס "Screen Actors Guild".
דמותה תוארה בתחילה על ידי אגרון כ"האויבת האולטימטיבית של רייצ'ל" וכ"הילדה הכי רעה בתיכון".
קווין היא המעודדת הראשית של קבוצת המעודדות בתיכון מקינלי, בהדרכתה של סו סילבסטר (ג'יין לינץ').
קווין באה ממשפחה נוצרית קתולית, והיא למעשה הנשיאה של מועדון הפרישות.
כאשר בן זוגה של קווין, פין הדסון (קורי מונטית') מצטרף ל"כיוונים חדשים", היא דואגת שהוא יעזוב אותה לטובת רייצ'ל ברי (ליאה מישל), ומצטרפת ל"כיוונים חדשים" בעצמה יחד עם חברותיה הטובות ביותר: סנטנה ובריטני.
סו מנצלת את זה ומגייסת את שלושתן כדי לעזור לה להרוס את "כיוונים חדשים" מבפנים.
בהמשך העונה, קווין מגלה שהיא בהריון, ומשכנעת את פין שהוא האבא, אף על פי שהם אף פעם לא שכבו.
למעשה, אביה האמיתי של התינוקת ברחמה הוא החבר הטוב ביותר של פין, נוח פאקרמן, שמציע לתמוך בקווין ובתינוקת, אבל קווין דוחה אותו מפני חוסר האחריות שלו.
קווין מחליטה למסור לאימוץ את התינוקת, ומסכימה לתת אותו לטרי, אשתו של מדריך "כיוונים חדשים", מר שוסטר, שאינו יודע שטרי זייפה את ההריון שלה.
כאשר ההריון של קווין מתגלה, סו מעיפה אותה המעודדות והפופולריות שלה יורדת בצורה דרסטית, ההורים שלה מגרשים אותה מהבית והיא עוברת לגור עם פין ואמו.
היא מחליטה לשמור את התינוקת, ונותנת לפאק הזדמנות להוכיח את עצמו, אך נכשל בכך ולכן היא חוזרת להחלטה למסור את התינוקת לטרי.
קווין מכריחה את סו לאפשר לה לחזור למעודדות בשביל תמונות המחזור, אבל בסופו של דבר, מעדיפה להישאר עם "כיוונים חדשים", שם היא מרגישה מקובלת.
בסוף, פין לומד את האמת על אבהותה של התינוקת מרייצ'ל, נפרד מקווין ורב עם נוח.
פאק מציע שוב לתמוך בה, אבל היא אומרת לו שהיא רוצה לטפל בעצמה לבד.
היא עוברת לגור עם משפחתו של נוח לזמן קצר, אך לאחר שהיא מתיידדת עם מרסדס ג'ונס, היא עוברת לגור איתה.
בתחילת שנת הלימודים החדשה, קווין חוזרת להיות המעודדת הראשית.
קווין מתחילה לצאת עם חבר המקהלה החדש של "כיוונים חדשים", סם אוונס, ומאוחר יותר גם מקבלת טבעת הבטחה ממנו.
כאשר סו מכריחה את קווין, סנטנה ובריטני לבחור בין המעודדות ל"כיוונים חדשים", בתחילה שלושתן בוחרות במעודדות על מנת לשמר את הפופולריות שלהן, אך מאוחר יותר משוכנעות על ידי פין שהן צריכות להיות אצל "כיוונים חדשים".
מאוחר יותר, קווין בוגדת בסם עם פין, ולאחר שנודע לו על כך, סם נפרד ממנה.
היא ופין חוזרים להיות יחד, והיא מתחילה קמפיין לבחירות מלך ומלכת הנשף.
לורן זייזס, החברה החדשה של פאק ואחת מהמתמודדות למלכת נשף, מגלה כי שמה האמיתי של קווין הוא למעשה לוסי, ובילדותה היא סבלה מעודף משקל ונידוי חברתי, ולאחר דיאטה וניתוח אף, היא המציאה את עצמה מחדש כקווין, תוך כדי שימוש בשם האמצעי שלה.
בנשף, פין נאבק עם בן זוגה של רייצ'ל, ג'סי.
פין וג'סי מועפים מהנשף ומהבחירות, מה שגורם לקווין לא להיבחר למלכת הנשף, והיא מאשימה את רייצ'ל בכך.
קווין סוטרת לה, אבל מיד מתחרטת על כך ומתנצלת.
בסוף העונה, פין נפרד פעם נוספת מקווין כשהוא מבין שהוא עדיין מאוהב ברייצ'ל.
בתחילת העונה, הצופים מגלים שקווין הזניחה את עצמה לגמרי במהלך הקיץ האחרון וכעת היא הצטרפה למועדון "המופקרות", ומסרבת לחזור למעודדות או ל"כיוונים חדשים".
שלבי חוזרת לליימה, ומאפשרת לנוח לראות את בת', אך מונעת זאת מקווין מפני השינוי שעברה.
אחרי שראתה תמונה של בת' המאושרת יחד עם נוח, קווין חוזרת לעצמה, ו"כיוונים חדשים" מקבלים אותה מחדש, אך מתברר שהיא רק מעמידה פנים כדי לקחת בת' בחזרה משלבי ולקבל עליה משמורת קבועה.
נוח מספר לשלבי של הכוונות האמיתיות של קווין, מה שגורם לשלבי להרחיק את בת' ממנה.
מאוחר יותר בהמשך העונה, קווין מגלה רצון ללדת תינוק שני עם נוח, אך הוא מסרב, ומנסה לנחם אותה.
נוח מגלה לקווין שהוא ניהל רומן מזדמן עם שלבי, מה שנותן לקווין מניע לומר ששלבי אינה כשירה לגדל את בת', אך היא מחליטה בסוף לא לחשוף את הסוד של שלבי למענה של בת'.
בהמשך העונה, כשקווין מגלה שפין הציע לרייצ'ל נישואין, היא מייעצת לה לסרב ולהשאיר את העבר מאחוריה.
קווין עושה זאת, והיא מתקבלת לאוניברסיטת ייל.
עם זאת, בעקבות התחרות האזורית, קווין משנה את דעתה על הנישואין של פין ורייצ'ל ותומכת בהם.
רייצ'ל מסרבת להתחיל את החתונה ללא קווין, אך קווין נקלעת לתאונת דרכים קטלנית והחתונה מתבטלת.
בעקבות תאונת הדרכים, קווין סובלת מפגיעה בעמוד השדרה, ונאלצת להתנייד באמצעות כיסא גלגלים, כמו ארטי, אך לזמן קצר.
לאחר מכן, ג'ו הארט, ביקש מקווין לעזור לה ולבוא לפגישות הפיזיותרפיה שלה עד תחלים ותשוב ללכת.
לאחר שקווין וג'ו החלו להתקרב, הם החליטו שלא יהפכו לזוג בגלל האמונה של ג'ו.
כאשר קווין מועמדת למלכת נשף, פין מסכים להצטרף אליה, אך מתקומם כאשר הוא מגלה שהיא מסתירה את העובדה שהיא מסוגלת ללכת לבדה כדי לזכות באהדה.
כאשר קווין וסנטנה סופרות את הקולות, הן מגלות שפין זכה ולכן גם קווין, איתו.
קווין מבינה שהניצחון לא משתלם עבורה, והיא וסנטנה משקרות ואומרות שהמנצחת היא רייצ'ל.
ההתאוששות שלה מהתאונה מספיק מהירה כדי לאפשר לה לרקוד בתחרות הלאומית, בה "כיוונים חדשים" זוכים.
לאחר מכן, בסוף העונה, קווין עוזרת לנוח לעבור מבחן שהוא צריך על מנת לסיים את הלימודים.
קווין מספרת לו שעם כל מה שהם עברו, הם רק התחזקו יותר ויותר, והיא מנשקת אותו.
מאוחר יותר, קווין נפרדת בפעם האחרונה מסו.
קווין חוזר לליימה לחג ההודיה, ומסייעת לפין להדריך את החברים החדשים של "כיוונים חדשים" ביחד עם שאר חברי המקהלה המקורית, לקראת התחרות המקומית.
בתהליך ההדרכה, פין מצוות את קווין לקיטי ווילד, הגרסה הצעירה והמוקצנת שלה.
קיטי, שמעריצה את קווין, משכנעת אותה שג'ייק פאקרמן, אחיו למחצה של נוח, לוחץ על מארלי לקיים איתו יחסי מין, מה שגורם לקווין להיות עוינת כלפיו, בשל הניסיון שלה עם אחיו הבכור (נוח).
מאוחר יותר, סנטנה מתעמתת עם קווין כשהיא מגלה שקיטי נתנה למארלי חומר משלשל כדי לפתח את הבולימיה שלה.
מאחר שקווין מנהלת רומן עם אחד מהמרצים שלה באוניברסיטת ייל, היא מאשימה את סנטנה בקנאה שלה וסוטרת לה.
בהמשך העונה, קווין נוסעת לניו יורק על מנת לייעץ לרייצ'ל כשהיא מתלבטת אם להשתתף בסצנת עירום בסרט סטודנטים ב"ניאד"ה".
קווין חוזרת פעם נוספת לליימה בשביל החתונה של מר שוסטר ואמה - בה אמה מקבלת רגליים קרות ובורחת.
קווין וסנטנה משתכרות בבר ולאחר מכן גם שוכבות יחד, בהסכמה מלאה שזה חד פעמי.
קווין חוזרת לליימה פעם נוספת, עם החבר החדש שלה, ביף, לכבוד פרק ה-100 המיוחד.
לאורך כל הפרק, נוח מראה סימני קנאה בזוגיות שלה איתו, מפני שהוא עדיין מאוהב בה.
נוח מגלה שקווין משקרת לביף מפני שהיא עדיין לא רוצה שהוא יידע על עברה, והוא משכנע אותה לספר לו את האמת.
קווין מספרת לביף את האמת, וזה האחרון מגיב בצורה גועלית ומעליב אותה, מה שגורם למאבק בין נוח לביף, וקווין נפרדת מביף.
נוח וקווין מדברים על מערכת היחסים המשותפת ביניהם, וכשהם מבינים שהם עדיין מאוהבים אחד בשנייה ולמעשה מעולם לא יצאו יחד, הם מתחילים להיות זוג.
קווין, יחד עם בוגרי "כיוונים חדשים", חוזרת לליימה בפעם האחרונה בפרק "השיבה הביתה", כדי לעזור לרייצ'ל וקורט לבנות מחדש את "כיוונים חדשים".
קווין, סנטנה, ובריטני מנסות לגייס חברים חדשים, אך מצליחות לגייס רק את התאומים מייסון ומדיסון, כאשר חברת "כיוונים חדשים" לשעבר, קיטי ויילד, שהייתה החברה היחידה שסו לא העיפה, מודיעה שהיא לא תחזור מפני שארטי זרק אותה כשהוא עבר לניו יורק.
למרות היותה החברה הטובה ביותר של סנטנה ובריטני, קווין נעדרת מסיבה לא מוסברת מהחתונה שלהן בפרק "החתונה".
לא ידוע הרבה על עתידה של קווין לאחר סיום העונה, בשנת 2020 (בפרק האחרון של הסדרה), קווין חוזרת יחד עם כל חברי "כיוונים חדשים" מכל העונות לביצוע שיר הסיום.
קווין וולאנד הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת החלוץ במינכן 1860 מהליגה הגרמנית השלישית.
פולאנד ערך בעבר 15 הופעות במדי נבחרת גרמניה.
פולאנד החל לשחק בקבוצת הנוער של מינכן 1860 בשנת 2007, כאשר היה בן 15. כעבור ארבע שנים החל לשחק בקבוצה הבוגרת.
את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת של מינכן 1860, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה, ערך בספטמבר 2010 במשחק ליגה מול אאוגסבורג, ועד לפגרת החורף של עונת 2010/11 צבר שש הופעות נוספות, ובשנה זו זכה במדליית ארד במסגרת פרס מדליית פריץ ואלטר המוענקת מדי שנה לכדורגלנים צעירים.
פולאנד הרשים מאוד באותה תקופה במינכן 1860, והבקיע 20 שערים ב-57 הופעות ליגה בתקופתו בקבוצה.
בקיץ 2012 עבר פולאנד להופנהיים.
שתי העונות הבאות של פולאנד בהופנהיים היו טובות הרבה יותר.
בעונת 2013/14 הבקיע פולאנד 11 שערי ליגה והיה חלק מההתקפה השלישית בטיבה בליגה, שהבקיעה 72 שערים, כאשר רק באיירן מינכן ובורוסיה דורטמונד הבקיעו יותר.
בעונת 2014/15 הבקיע פולאנד 8 שערי ליגה, כשהוא נהנה בתקופה זו משיתוף פעולה התקפי עם אנתוני מודסט ורוברטו פירמינו.
שני האחרונים עזבו את הקבוצה בקיץ 2015, ופולאנד נשאר בחוד של הופנהיים בעונת 2015/16, וצוותו אליו קווין קוראני ואדוארדו ורגאס.
ב-20 במאי 2016 חתם בבאייר לברקוזן על חוזה לחמש שנים תמורת 18 מיליון אירו ששולמו להופנהיים.
את שערו הראשון בקבוצה הבקיע בהפסד המפתיע לשפורטפרוינדה לוטה מהליגה הגרמנית השלישית במסגרת הגביע הגרמני, במשחק שהסתיים בתוצאה 2-2 והוכרע בפנדלים.
פולאנד רשם קריירה מכובדת בבאייר לברקוזן, כאשר בארבע עונותיו בקבוצה הבקיע 50 שערים בכל המסגרות, ולרוב סיים עם הקבוצה בצמרת הטבלה.
ב-2 בספטמבר 2020 חתם במונקו לארבע שנים.
בעונתו הראשונה במועדון, 2020/21, הבקיע פולאנד 16 שערי ליגה וסייע למונקו לסיים במקום השלישי.
בעונת 2021/22 פולאנד סיים עם מונקו שוב במקום השלישי, והבקיע תשעה שערי ליגה.
בעונת 2022/23 פחתה משמעותית כמות הופעותיו של פולאאנד במדי מונקו, והוא הבקיע שלושה שערי ליגה בלבד ב-17 הופעות.
מונקו סיימה את אותה עונה במקום השישי.
ב-17 באוגוסט 2023 חתם באוניון ברלין לשלוש שנים, בעיקר בזכות העובדה שהקבוצה הייתה מיועדת להשתתף בליגת האלופות, להבדיל ממונקו.
פולאנד לא הצליח לממש את הציפיות הגדולות ממנו, והבקיע שלושה שערי ליגה בלבד בעונת 2023/24, אותה סיימה אוניון ברלין במקום ה-15 בבונדסליגה.
בעונת 2024/25 פולאנד ערך 4 הופעות ליגה בלבד, ולקראת סיומה הודיע כי ברצונו לשוב ולשחק במינכן 1860, המועדון בו גדל.
במאי 2025 הודיע פולאנד כי הוא חוזר למינכן 1860, מועדון נעוריו.
פולאנד שיחק בכל נבחרות גרמניה הצעירות, וייצג את גרמניה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 שנערכה בשנת 2015 בצ'כיה.
פולאנד הבקיע בטורניר זה צמד נגד נבחרת דנמרק הצעירה, שהספיק לו כדי לזכות בנעל הכסף ולהיכנס לנבחרת מצטייני הטורניר, על אף שנבחרת גרמניה הצעירה הושפלה בחצי הגמר של הטורניר בתוצאה 0–5 מול נבחרת פורטוגל הצעירה.
במאי 2014 ערך פולאנד את הופעת הבכורה במדי נבחרת גרמניה הבוגרת, במשחק הכנה למונדיאל 2014 מול נבחרת פולין.
עם זאת, פולאנד נופה מהסגל הסופי למונדיאל.
בנובמבר 2016 הבקיע פולאנד את שער הבכורה שלו במדי נבחרת גרמניה, בניצחון 0–8 על נבחרת סן מרינו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. במאי 2021 זומן פולאנד לסגל הנבחרת לקראת משחקי יורו 2020. בטורניר זה, בו הודחה גרמניה בשמינית הגמר, ערך פולאנד שתי הופעות, שתיהן כמחליף בדקות האחרונות בשלב הבתים.
לאחר טורניר זה, פולאנד לא זומן שוב לנבחרת.
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2015: נעל הכסף.
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2015: נבחרת הטורניר.
מדליית ארד במסגרת פרס מדליית פריץ ואלטר: 2011
קווין גרארד קווין הוא שחקן וזמר אמריקאי הידוע בשל גילומו של זנדר בסדרת הטלוויזיה של ערוץ דיסני "קיקיוואקה: מחנה קיץ", ובסרט המקורי של דיסני "הבייביסיטריות יוצאות להרפתקאות".
קווין נולד בשיקגו, אילינוי, לאביו, בראיין קווין, פרסומאי ותמרה קווין, המייסדת של "Pulling Down the Moon".
לקווין יש אחות תאומה בשם קורטני, וכיום המשפחה מתגוררת בוילמט, אילינוי.
בצעירותו שיחק במחזאות והפקות תיאטרון לילדים, ביניהם במחזה "בעל זבוב" את ויליאם גולדינג ובהפקה של "הנרי החמישי" מאת ויליאם שייקספיר.
ב-2013 נבחן לעונה ה-12 של תוכנית המציאות "אמריקן איידול".
בשנת 2014 החל את קריירה המשחק הרשמית שלו בהופעות בתפקידי אורח בסדרות כמו "חסרי בושה" ו-"שוטרי שיקגו".
לאחר מכן בשנת 2015, החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרה של ערוץ דיסני, "קיקיוואקה: מחנה קיץ" את דמותו של זנדר, תפקיד אשר גילם למשך שתי העונות הראשונות.
בשנת 2016 גילם את זאק צ'ייס בסרט מקורי של ערוץ דיסני "הבייביסיטריות יוצאות להרפתקאות" לצדן של כוכבות דיסני אחרות סברינה קרפנטר וסופיה קרסון.
בשנת 2020 שיחק בסרטו של אדם סנדלר "יובי יציל את האלווין".
בשנת 2021 שיחק בתפקיד ראשי בסרט "קיץ של אהבה", קומדיה רומנטית בהפקה מקורית של נטפליקס.
קווין אישר בראיון משנת 2024 כי הוא אובחן עם הפרעת אישיות גבולית.
+שנהסרטתפקידהערות2019Canal Streetבראיין סאדרמיל2020יובי יציל את האלוויןבחור "על פניו"2021קיץ של אהבה (אנ')וויל הוקינסSend It!בילי ג'ונסון2024You Can't Run ForeverטודTBASpooked!רקס
שנהסדרהתפקידהערות2013אמריקן איידולמתמודדעונה 122014שיקגו PDנייט הנסןפרק: "Get My Cigarettes"2015חסרי בושהילד בן 17פרק: "I'm the Liver"2015–2017קיקיוואקה: מחנה קיץזנדרתפקיד ראשי (עונות 1–2); 42 פרקים2016הבייביסיטריות יוצאות להרפתקאותזאק צ'ייססרט טלוויזיה של ערוץ דיסני2018צ'מפיונז (אנ')גרג3 פרקיםאהבה יומיתג'ושפרק: "Group"2019A Christmas Love Storyדני סקאנטוןסרט טלוויזיה של הולמרק
קווין פאלמר הוא שחקן כדורסל אמריקאי ששיחק בעבר בליגת העל היוונית בכדורסל ובליגת העל בכדורסל.
פאלמר החל את הקריירה שלו בססיל קולג'.
לאחר שהוביל את הקבוצה עם 18 נקודות למשחק ו -80% קליעה מחוץ לשדה (שלשה) ב-2007 החליט פאלמר לעבור למכללת טקסס A & M בקורפוס קריסטי.
במהלך שנת הלימודים האחרונה שלו עם טקסס A & M קורפוס קריסטי הגיע פאלמר לממוצע של 19.7 נקודות למשחק, 5.4 ריבאונדים למשחק, ו-2.4 חטיפות למשחק.
לאחר שנה זו הוא החליט שליגת המכללות הספיקה לו ונרשים לאוסטין ספרס אשר בליגת הפיתוח של ה-NBA.
ב-15 ביולי 2013 פאלמר חתם לשתי עונות בהפועל אילת לאחר ששיחק עבור קאו דראמאס במהלך עונת 2012-13.
ב-6 ביוני 2015, פאלמר חידש את חוזהו וחתם עליו שנית בהפועל אילת, לאחר שחזה בעונה טובה יחסית עם הצוות ובמשחק בכלל.
בסופו של דבר פאלמר חזר בו מחתימתו ועבר למכבי ראשון לציון איתה זכה ב-9 ביוני 2016 באליפות המדינה.
קווין פרייס סניידר הוא מאמן כדורסל אמריקאי המאמן את אטלנטה הוקס מליגת ה-NBA.
קווין סניידר נולד באי מרסר שבמדינת וושינגטון, שיחק כדורסל בילדותו, הוביל את התיכון שבו למד לאליפות המדינה ונבחר למשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן.
למד באוניברסיטת דיוק היוקרתית ושיחק במדיה כרכז, תחת המאמן מייק ששבסקי.
הקבוצה העפילה שלוש פעמים לשלב הפיינל פור, ובעונתו האחרונה בקבוצה שימש כקפטן.
לא נבחר בדראפט והתמקצע בלימודים, השלים תואר ראשון בפילוסופיה ובמדעי המדינה, תואר שני במנהל עסקים ותואר שלישי במשפטים.
בעת לימודיו בדיוק שימש כסקאוט תחת מייק ששבסקי, כשהשלים את לימודיו מונה לעוזר מאמן, ודיוק זכתה בעת שהיה בה עוזר באליפות המכללות ב-1999. מונה ב-1999 בגיל 32 למאמנה של נבחרת הכדורסל של אוניברסיטת מיזורי.
תחת הדרכתו הגיעה לטורניר ה-NCAA.
הוא היה מאמנם עד 2006. לקראת סופה של תקופת כהונתו נשמעו טענות שהוא שילם לשחקנים בארוחות, דבר האסור על פי חוקי הליגה.
ב-2007 החל לאמן את אוסטין טורוס מליגת הפיתוח, בעונתו השנייה זכה בתואר מאמן העונה.
ב-2010 מונה כעוזר מאמן משני בפילדלפיה 76' ולאחר מכן בלוס אנג'לס לייקרס.
ב-2012 מונה כעוזר מאמן ראשי של אטורה מסינה בצסקא מוסקבה.
קבוצתם העפילה לפיינל פור אך נוצחה בחצי הגמר על ידי אולימפיאקוס.
ב- מייק בודנהולזר, מאמנה של אטלנטה הוקס, שהכירו מימיו בטקסס כשעבדו בסן אנטוניו ספרס, מינה אותו לעוזר מאמן ראשי.
ב-2014 מונה כמאמנה של יוטה ג'אז לשלוש שנים.
בעונתו הראשונה קידם את הג'אז לעונה של 38 ניצחונות, ובשנייה קבוצתו הגיעה ל-40 ניצחונות ופספסה את הפלייאוף במשחקים האחרונים.
ב-27 בפברואר 2023 התמנה להיות מאמנה של אטלנטה הוקס.
קווין לי פולקנר הוא פוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הרפובליקנית שכיהן כראש עיריית סן דייגו שבקליפורניה (2020-2013).
פולקנר נולד באוקסנארד שבקליפורניה, בנם של קיי וג'ים ולו אחות אחת.
אמו עבדה בקולג' קהילתי ונטורה ואביו עבד בעיריית אוקסנארד.
הוריו התגרשו בנעוריו והוא גדל בעיקר עם אמו.
ב-1990 סיים תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת המדינה של סן דייגו, בתקופת לימודיו שימש ראש אחוות קאפה סיגמא, סגן נשיא התאחדות הסטודנטים ונשיא ההתאחדות.
לאחר הלימודים עבד במשך שש שנים בחברת יחסי ציבור בסן פרנסיסקו, ב-1996 חזר לסן דייגו ועבד בחברת יחסי ציבור מקומית בה שימש סגן נשיא.
ב-2002 התמודד למועצת העיר סן דייגו אך נוצח.
ב-2005 זכה בבחירות מיוחדות שנערכו לאחר התפטרות חבר המועצה המכהן, וביוני 2006 אחר כך זכה בבחירות לתקופת כהונה מלאה.
ב-2010 זכה בבחירות לתקופת כהונה נוספת.
בעקבות התפטרותו של ראש העיר בוב פילנר באוגוסט 2013 על רקע האשמות בהטרדות מיניות, נערכו בחירות מיוחדות לראשות העיר בנובמבר 2013. פולקנר התמודד ועלה לסיבוב השני.
בפברואר 2014 נבחר ברוב של 54.5% מקולות המצביעים והושבע לתפקידו בתחילת מרץ.
ביוני 2016 זכה בבחירות לתקופת כהונה מלאה ברוב של 58.2%.
בינואר 2021 הודיע על כוונתו להתמודד למשרת מושל קליפורניה במסגרת ניסיון להדחת המושל המכהן גווין ניוסם .
פולקנר הגיע למקום השלישי אולם תהליך ההדחה נכשל.
פולקנר נישא ב-1999 לקתרין, בעלת עסק לתכנון אירועים.
קווין פריזנביכלר הוא כדורגלן אוסטרי המשחק כחלוץ בקבוצת ריגה פוטבולה סקולה.
כיליד העיירה וייז, פריזנביכלר הצטרף לקבוצת הילדים של המועדון המקומי SC וייז בגיל 5. ב-2008, עבר למחלקת הנוער של אוסטריה וינה הבכירה.
אחרי שנה אחת בווינה, עבר למחלקת הנוער של אדמירה מודלינג.
לאחר עונה אחת בלבד, ב-2010, עזב את אוסטריה לאחר שעבר לקבוצת הנוער של מועדון הפאר הגרמני באיירן מינכן.
באיירן שילמה עבורו סכום גבוה יחסית לשחקן בן 16, כאשר רכשה את שורותיו תמורת 500,000 אירו.
בקבוצת הנוער של באיירן מינכן עד גיל 19, כבש 27 שערים ב-37 הופעות.
אחרי 3 עונות ומספרים איכותיים בקבוצות הנוער, פריזנביכלר קודם לקבוצת המשנה הבוגרת של המועדון, ששיחקה בליגות הנמוכות החצי-מקצועניות בגרמניה.
לאחר עונה ראשונה פושרת, פרץ בעונתו השנייה בקבוצה בכירה, 2013-2014, כבש 15 שערים ב-22 משחקי ליגה, כאשר באיירן ב' סיימה בראשות טבלת הליגה הגרמנית הנמוכה.
ב-22 במאי 2014, עבר לאלופת ליגת העל הפורטוגלית דאז, בנפיקה ליסבון בהעברה חופשית.
ב-26 ביולי 2014, הוא כבש את שערו הראשון בפורטוגל, במשחק הבכורה שלו עבור קבוצת המילואים של בנפיקה בו ניצחה 4-3 את קבוצת המילואים של המועדון ההולנדי אייאקס אמסטרדם.
ב-22 באוגוסט 2014, אחרי חודשיים בלבד בבנפיקה, פריזנביכלר הושאל למועדון הפולני לכיה גדנסק, למשך עונה אחת.
משחקו הראשון בפולין, היה גם למשחק הבכורה המקצועני הראשון שלו ונערך ב-31 באוגוסט 2014, בתיקו 3-3 מול רוך חוז'וב, בו כבש גם את אחד משערי קבוצתו החדשה.
ב-22 ביולי 2015, פריזנביכלר הושאל לקבוצת נעוריו, אוסטריה וינה.
משחקו הראשון בבונדסליגה האוסטרית עבור קבוצת נעוריו, שוחק ב-2 באוגוסט 2015, בניצחון 3-1 מול ריינדורף אלטאך.
לאחר שנה בדיוק, נחתמה עסקת השאלה לעונה נוספת בקבוצה האוסטרית.
ב-1 ביולי 2017, עבר רשמית לקבוצה.
ב-14 באוגוסט 2009, פריזנביכלר ייצג לראשונה את מולדתו, במשחק הנבחרת האוסטרית עד גיל 16 מול ליכטנשטיין.
במשחק ניצחה אוסטריה 2-0 וקווין כבש צמד שערים.
בהמשך, ייצג את אוסטריה גם בנבחרות הצעירות בשלל הגילאים עד גיל 21 אך לא התברג לנבחרת בוגרת.
קווין גוז'ף פאנגוס הוא כדורסלן קנדי-סלובני, המשחק כרכז בקבוצת ולנסיה מליגת העל הספרדית בכדורסל .
פאנגוס נולד ב-26 בינואר 1993, בקנדה.
בצעירותו כלל לא התעניין בכדורסל והחל כמו בני נוער קנדים רבים לשחק הוקי קרח, בו היו לו גם קשרים משפחתיים בעקבות דודו, אשר שיחק ב-NHL.
הצלחתו של השחקן הקנדי סטיב נאש ב-NBA נתנה השראה לפאנגוס והוא החליט להתמקד בכדורסל, כאשר גם בענף ספורט זה משפחתו הצטיינה בעבר; אביו שיחק בעברו באוניברסיטת טורונטו, ואימו שיחקה באוניברסיטת מקמסטר.
בראיון שהעניק בשנת 2013 לתקשורת הקנדית התייחס פאנגוס להשראה הגדולה שנאש העניק לו: "שמעתי שנאש היה זורק 500 פעמים לסל ביום, והחלטתי שגם אני צריך לעשות זאת".
לקראת תחילת קריירת המשחק בתיכונים, קיבל פאנגוס הצעות ממספר מכללות ברחבי ארצות הברית בהן מישיגן, טמפל, נבדה, פורטלנד וסינסינטי.
לאחר שהתייעץ עם ידיד משפחתו קלי אוליניק, החליט פאנגוס להצטרף לאוניברסיטת גונזגה.
במהלך שנותיו באוניברסיטה נחשב פאנגוס לשחקן המוביל של הקבוצה והוביל אותה בקטגוריות סטטיסטיות רבות כגון נקודות, אסיסטים, חטיפות ודקות משחק.
ב-24 ביולי 2015 חתם פאנגוס לשנתיים בקבוצת גראן קנריה מליגת העל הספרדית והיורוקאפ.
את עונת היורוקאפ הראשונה שלו סיים פאנגוס עם ממוצעים של 11.9 נקודות, 4.8 אסיסטים ו-1.6 ריבאונדים בכ-24 דקות משחק עם 51.2% ל-3. בליגת העל הספרדית סיים עם ממוצעים של 10.8 נקודות, 4.5 אסיסטים ו-2.3 ריבאונדים למשחק.
לאחר עונה אחת בגראן קנריה, חתם פאנגוס בז'לגיריס קובנה מליגת העל הליטאית והיורוליג.
בעונתו הראשונה במועדון הוביל את קבוצתו לזכייה באליפות הליגה הליטאית וזכייה בגביע הליטאי.
בעונת 2017/2018 זכתה קבוצתו בפעם השנייה ברציפות בגביע הליטאי ובפעם השנייה בתולדותיה העפילה לפיינל פור היורוליג, לאחר שגברה 3–1 על אולימפיאקוס בסדרה של הטוב משלושה משחקים.
בעונה זו היה פאנגוס לשחקן המפתח בקבוצתו וסיים את עונת היורוליג עם ממוצעים של 12.7 נקודות, 6 אסיסטים ו-2.7 ריבאונדים ב-34 דקות משחק.
בשנים 2018–2020 שיחק בקבוצת ברצלונה.
בעונת עבר לשחק במדי זניט סנקט פטרבורג הרוסית.
באותה עונה נבחר לחמישיית העונה ביורוליג, לאחר שהעמיד ממוצעים של 13.5 נקודות ו-6.6 אסיסטים למשחק.
בספטמבר 21 חתם על חוזה לשנתיים בקליבלנד קאבלירס מליגת ה-NBA.
בתקופה זו ירוויח כ-3.5 מיליון דולר.
קוּוין אלכסנדר קוק הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הרכז בסקרמנטו קינגס.
בשנת 2015 זכה באליפות ליגת המכללות כשחקן אוניברסיטת דיוק, ובעונות ו- זכה בשתי אליפות ליגת ה-NBA כשחקן גולדן סטייט ווריורס ולוס אנג'לס לייקרס, בהתאמה.
סי., ועד גיל 17 למד במרילנד.
לקראת עונתו האחרונה בתיכון עבר ל"אקדמיית אוק היל", בה למדו ושיחקו בעבר שחקני NBA רבים, בהם רוד סטריקלנד, ג'רי סטקהאוס, כרמלו אנתוני, ראז'ון רונדו וקווין דוראנט.
בעונתו היחידה באוק היל הוביל קוק את הקבוצה למאזן חיובי 31–4, עם ממוצעים של 21.0 נקודות ו-10.9 אסיסטים למשחק.
בסיום אותה עונה השתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, המציג את שחקני התיכונים המצטיינים בארצות הברית.
בשנת 2011 החל ללמוד באוניברסיטת דיוק, ולשחק בקבוצת הכדורסל שלה תחת המאמן מייק ששבסקי.
בעונתו השנייה בקבוצת האוניברסיטה החליף את אוסטין ריברס בחמישייה הפותחת, וסייע לדיוק להעפיל לרבע גמר טורניר אליפות המכללות.
בעונתו האחרונה, 2014/2015, קלע 15.3 נקודות בממוצע למשחק וזכה עם דיוק באליפות המכללות, לצד ג'אליל אוקפור, ג'סטיס וינסלו וטיוס ג'ונס.
לאחר שלא נבחר כלל בדראפט ה-NBA 2015, השתתף קוק בליגות הקיץ של ה-NBA במדי אוקלהומה סיטי ת'אנדר וקליבלנד קאבלירס.
באוקטובר 2015 חתם על חוזה בקבוצת קאנטון צ'ארג' מליגת הפיתוח של ה-NBA, ולאורך העונה רשם במדיה ממוצעים של 19.6 נקודות ו-5.4 אסיסטים למשחק.
בסיום העונה זכה בתואר "רוקי העונה של ליגת הפיתוח", ונבחר לחמישייה השלישית של העונה.
גם את העונה העוקבת פתח בקאנטון, ואף זכה בתואר ה-MVP של משחק האולסטאר בו קלע 18 נקודות ומסר 12 אסיסטים.
ב-26 בפברואר 2017 חתם על חוזה ל-10 ימים בדאלאס מאבריקס, וביום שלאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת ה-NBA במשחק מול מיאמי היט.
עם פקיעת החוזה שוחרר קוק מהקבוצה, לאחר 5 משחקים עם המאבריקס.
לאחר שחרורו מדאלאס חתם על שני חוזים עוקבים ל-10 ימים בניו אורלינס פליקנס, וב-8 באפריל חתם בקבוצה עד לסיום עונת .
הפליקנס סיימו את העונה במקום העשירי באזור המערבי, עם מאזן שלילי 34–48.
לקראת עונת חתם על חוזה כפול עם אלופת העונה הקודמת, גולדן סטייט ווריורס.
לאורך העונה שותף ב-29 משחקים במדי קבוצת הבת של גולדן סטייט מליגת הפיתוח, סנטה קרוז ווריורס, ורשם כשחקנה 25.3 נקודות ו-8.1 אסיסטים בממוצע למשחק.
החל מ-9 במרץ 2018 ועד לסיום העונה הסדירה שימש כרכז הפותח של גולדן סטייט, במקומו של סטפן קרי שנפצע, ובתקופה זו הציג יכולת מצוינת עם 15.6 נקודות ו-4.2 אסיסטים למשחק, ב-17 משחקים.
ב-29 במרץ קלע שיא קריירה של 30 נקודות במשחק מול מילווקי באקס.
עם סיום העונה הסדירה, בעקבות פציעתו של עומרי כספי ושחרורו מהקבוצה, המירו הווריורס את חוזהו של קוק לחוזה "סטנדרטי", על מנת שיוכל להשתתף בשלב הפלייאוף.
בפלייאוף עצמו שותף קוק ב-17 מתוך 21 משחקי קבוצתו, קלע 4.8 נקודות בממוצע למשחק, וסייע לקבוצתו לזכות באליפות שנייה ברציפות.
לקראת עונת חתם קוק על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס.
באותה עונה זכה עם הלייקרס באליפות ה-NBA, לאחר שגברו על מיאמי היט בסדרת הגמר; קוק עצמו שותף ב-6 בלבד מתוך 21 משחקי קבוצתו בפלייאוף, וקלע 2.2 נקודות בממוצע למשחק.
קווין צ'מברלין הוא שחקן אמריקאי.
הוא ידוע כשחקן תיאטרון, בשל תפקידיו במחזמר "Seussical" כהורטון ובקומדיה המוזיקלית "משפחת אדמס" כפסטר.
על תפקידיו בתיאטרון קיבל שלושה פרסי טוני ושלושה פרסי דרמה דסק.
צ'מברלין נולד בבולטימור שבמרילנד, וגדל במורסטאון שבניו ג'רזי.
לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, החל ללמוד משחק בבית הספר לאמנויות של אוניברסיטת ראטגרס בניו ברנזוויק, וקיבל תואר ראשון באמנות (B.F.A.) מהמוסד ב-1985. מאז שיחק בתיאטראות ברודוויי ובמספר רב של סרטים.
בשנת 1995 גילם את ויקטור בסדרת הדרמה "חדשות ניו יורק" ברשת CBS.
בשנת 2007 השתתף בסדרת הטלוויזיה "מצב נפשי" שירדה לאחר 8 פרקים מן המרקע, לצדה של לילי טיילור.
השתתף גם בסרט הטלוויזיה "העמק של האור" לצד כריס קליין וגרטשן מול.
הוא כיכב בדמות ברטרם וינקל בסדרה "ג'סי" של ערוץ דיסני מ-2011 עד 2015, ובשנת 2016 שיחק בתפקיד אורח בסדרה "קיקיוואקה: מחנה קיץ" שמשמשת לה כהמשך.
בשנת 2020 שיחק בסרטו של ריאן מרפי "הנשף" שמבוסס על המחזמר באותו שם משנת 2016.
קווין ריצ'רד פרקר הוא זמר, כותב שירים, מולטי-אינסטרומנטליסט ומפיק מוזיקלי אוסטרלי, הידוע בעיקר בזכות הפרויקט המוזיקלי שלו "טיים אימפלה", עבורו הוא כותב, מקליט ומפיק את המוזיקה אך ורק בעצמו (מלבד לכמה מקרים נדירים בהם נעזר בנגנים אחרים).
בטקס פרסי המוזיקה של ARIA לשנת 2015 זכה בשני פרסים, טכנאי הקלטות של השנה ומפיק השנה, על עבודתו באלבום Currents.
בנוסף לעבודתו עבור טיים אימפלה, שימש פרקר כמתופף של פונד משנת 2009 ועד 2011. הוא נשאר המפיק שלהם, והוא עבד עם הלהקה באלבומי האולפן: Man, It Feels Like Space Again (2015), The Weather (2017) ו- Tasmania (2017) 2019).
כמפיק, פרקר שיתף פעולה עם אמנים כמו מארק רונסון, ליידי גאגא, קניה וסט וטראוויס סקוט.
פרקר נולד בסידני, אך גר רוב חייו פרת', מערב אוסטרליה.
אביו של פרקר, ג'רי, נולד בזימבבואה ואמו, רוזלינד, מדרום אפריקה.
הוריו של פרקר נפרדו והתגרשו כשהיה בן 3. מגיל 12 הוא התגורר בקוטסלו עם אביו, אמו החורגת רונדה ואחיו למחצה האבהי סטיבן, ואילו אחיו הגדול, סטיוארט, התגורר בבריסביין (קווינסלנד).
יש לו גם אחות למחצה צעירה מצד האם, הלן, מנישואיה השניים של אמו.
פארקר גדל עם תשוקה למוזיקה מגיל צעיר.
אביו של פרקר "ניגן המון מוזיקה כתחביב" והיה "חלק גדול מההתפתחות המוזיקלית של קווין.
הניסיון הראשון שלו לנגן בכלי היה כשליווה את אביו בגיטרה.
אביו של פרקר ניגן בבית הרבה סוגי מוזיקה בניהם: הביטלס, נערי החוף וסופרטרמפ.
בגיל 11 פארקר התחיל לנגן על תופים, ממש כמו אחיו, ובהמשך עשה "מוזיקה ממש מוזרה שחוזרת על עצמה וכמעט חסרת ז'אנר", התחביב הזה הפך לאובססיה לפרקר ש"סתם עושה מוזיקה כל הזמן, מעולם לא עשיתי שיעורי בית, פשוט הייתי מבלה כל לילה במוסך בהקלטת מוזיקה."
בגיל 13, פרקר פגש את חברו, דומיניק סימפר, בשיעור המוזיקה שלהם במכללת ג'ון XXIII, פרת', איתו מצא קשר מוזיקלי.
בשנות העשרה המאוחרות לחייו, פרקר גילה את אומני הרוק הפסיכדליים הרבים של שנות ה-60 וה-70 שהיו בעלי השפעה עצומה על המוזיקה שלו.
עד שהוא היה 18, פארקר היה "ניגן בסצנה המקומית" ובאותה עת כתב מוזיקת רוק כבד המושפעת מהרוק של תחילת שנות השבעים.
כנער צעיר, פארקר אומר שהיה לו תקופות בהן הוא חש אבוד ובודד.
"לא היו לי חיי משפחה הכי נורמליים.
לא היה לי בסיס איתן לחזור אליו, אז התמודדתי עם הרבה דברים לבד.
אני זוכר פעם אחת, כשהייתי בן 15 או משהו כזה, צחצחתי שיניים ופשוט נשברתי בבכי.
פשוט הרגשתי כל כך לבד." פארקר סיפר גם איך הוא מרגיש שאלבומו של טיים אימפלה לשנת 2012 "Lonerism" "מאמת" הרבה מהרגשות שהיו לו כנער.
לימים עבד פרקר כעוזר משפטי, והעביר מסמכים מבית המשפט בפרת'.
באותה עבודה היה כותב שירים בראשו בזמן השעמום, בהמשך הוא פרש מהתפקיד הזה.
אביו של פארקר תמיד הזהיר אותו מתעשיית המוזיקה.
"אבי תמיד הזהיר אותי לא לבחור במוזיקה כקריירה".
הוא די דאג ואמר "אם אתה עושה מוזיקה בתור עבודה, אז זה יהרוס את הקסם שלה.
זה לא יהיה מסתורי וכיפי יותר, זה יהיה כמו עבודה".
פרקר האמין במה שאביו אמר לו' הוא התחיל ללמוד באוניברסיטה לתקופה מסוימת והחל ללמוד הנדסה.
"רציתי לרצות את אבי בצורה מסוימת,
לא היה לי מושג מה אני רוצה לעשות, כי לא נהנתי משום דבר שהוא לא מוזיקה"." פרקר אמר "שנאתי את זה, ויום אחד החלטתי לעבור לאסטרונומיה.
ידעתי שאהיה עני ורציתי ללמוד משהו כיף."
בדרכו לבחינת האסטרונומיה האחרונה התקשרו לפארקר מחברת ההקלטות Modular Recordings וביקשו להחתים אותו על חוזה הקלטות.
לאחר השיחה, פרקר סובב את מכוניתו מהבחינה ונסע הביתה כדי להמשיך להפיק מוזיקה.
בזמן שפרקר הקליט את אלבומו הראשון, אביו נפטר, לאחר מאבק של שנה בסרטן.
למותו של אביו הייתה השפעה "מסיבית", הוא אומר.
"זו הייתה תקופה מוזרה, מאוד מבלבלת, ולא באמת ידעתי מה לעשות בה."
פארקר הוא חלק מסצנת המוזיקה של פרת', שם הוא מנגן בלהקות שונות בנוסף לפרויקט הראשי שלו, "טיים אימפלה".
בהערה על כך אמר פרקר "זו סצנה ממש שקטה ומופרדת משאר אוסטרליה".
בשנת 2005 הקים פארקר להקה בשם The Dee Dee Dums, (שיהפוך לבסיס של טיים אימפלה) .
די די דומס השיגו כמה שבחים מקומיים, זכו במקום השני בטורניר AmpFest 2005 וזכו במקום השלישי בהמשך אותה השנה בגמר המדינה של הדבר הגדול הבא.
בסוף 2007, פארקר שינה את שמה של הלהקה ל"טיים אימפלה", וגייס את ג'יי ווטסון לתופים.
לפני שגייס את ג'יי ווטסון לתופים, ווטסון נהג "ללכת לצפות ב"The De De Dums" כל הזמן.
הם היו הלהקה האהובה עליי בפרת '.
אני חושב שאמרתי לקווין פעם שהם היו ב-20 הלהקות האהובות עלי אי פעם."
לאחר מכן הצטרף ווטסון כמתופף, כיום ווטסון מנגן על הסינתיסייזרים.
טיים אימפלה היא להקת הרוק הפסיכדלית של פארקר.
קווין פארקר כותב את כל המוזיקה לבדו ומקליט כמעט את כל המוזיקה של "טיים אימפלה" (ישנן מספר הקלטות בהן ג'י ווטסון היה מעורב), כיום קווין מנגן בגיטרה ושר בהופעות, וחבריו הקרובים ג'י ווטסון, דומיניק סימפר, קאם אייברי וג'וליאן ברבגאיו מלווים אותו.
טיים אימפלה הוא פרויקט ההקלטות האישי והבלעדי של פארקר, הוא מקליט, מפיק, מעבד ומלחין כמעט כל צליל בפרויקט הזה.
בשנת 2008, פרקר חשף: "מרבית השירים ב- EP הראשון מעולם לא נועדו להישמע על ידי שאר האנשים בעיר פרת', קל וחומר שאר העולם.
הם הוקלטו רק למען האזנה שלי ושל החבר'ה."
לאחר הופעות רבות בשנת 2008 ו-2009, בשנת 2010 אלבום הבכורה של "טיים אימפלה", Innerspeaker יצא לאור, הוא זכה בפרסJ ובפרס הרולינג סטון עבור אלבום השנה, ו-5 מועמדויות ב-ARIAs.
היכולת של פרקר לקחת אלמנטים רבים משנות הרוק הפסיכדליות של שנות השישים, ולתת לו טוויסט מודרני מובהק, יצרה צליל חדש ומקורי שזכה לשבחים רבים.
פארקר גם זכה בפרס WAMI לגיטריסט הטוב ביותר ופרס ה-APRA לשיר פורץ הדרך של השנה.
"Lonerism" יצא לאור ב־5 באוקטובר 2012 וזכה לביקורות חיוביות רבות.
כשדיבר על הכיוון של האלבום החדש, אמר פרקר כי "Lonerism" היא המוזיקה שהרגשתי כאילו רציתי לעשות במהלך Innerspeaker, אבל הרגשתי שזאת קפיצה רבה מדי.
כשעשיתי את Innerspeaker הרגשתי שאני צריך להכין אלבום עם גיטרות בלבד, ולא להשתמש בסינתיסייזרים.
בטקס פרסי ה-ARIA לשנת 2015 זכה בשני גביעים, טכנאי ההקלטות של השנה ומפיק השנה, על עבודתו בפרויקט "Currents".
ביולי 2015, הקבוצה זכתה בשלוש קטגוריות נוספות בטקס: אלבום השנה, להקת השנה ואלבום הרוק הטוב ביותר.
ב־30 במרץ 2019 הלהקה הופיעה בשידור חי ב"סאטרדיי נייט לייב".
ב־13 באפריל 2019 "טיים אימפלה", הופיעו כהדליינרים ראשיים בפסטיבל המוזיקה והאמנויות של עמק Coachella .
ב־28 ביוני 2019 הלהקה הופיעה כהדליינרים ראשיים בפסטיבל גלסטונברי.
פארקר הצטרף ל-Pond בסוף 2009, לאחר שגויס על ידי חברי "טיים אימפלה", ג'יי ווטסון וניק אלברוק.
פארקר הצטרף בהמשך לפונד גם באולפן על תופים ובתור מפיק.
מאוחר יותר החליף אותו בתופים קמרון אייברי.
פארקר עבד עם ליידי גאגא באלבומה "ג'ואן" ובנוסף לכך עבד עם גורילז על הסינגל "New Gold".
ב־11 בפברואר 2019 התחתן פרקר עם חברתו סופי לורנס בכרם במערב אוסטרליה.
הצליל של פארקר נשען מאוד על דוושות אפקטים שונים כדי להשיג את גוני הגיטרה הייחודיים לו.
פארקר מכוון את הגיטרות שלו בכייוון D כדי להקל על מתח המיתרים ולהתנסות בצלילים השונים שהכיוונון מציע.
בראיין קווין פורטר הבן הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הקלע בקבוצת קליבלנד קאבלירס מליגת ה-NBA.
פורטר נולד וגדל בסיאטל שבמדינת וושינגטון.
ביולי 2004, בהיותו בן 4, נרצח אביו בעת שניסה להגן על אדם שהותקף ברחובות סיאטל.
בין השנים 2014–2018 למד ב"תיכון רייניר ביץ'" בסיאטל, ולאורך עונתו האחרונה בקבוצת הכדורסל שלו רשם ממוצעים של כ-27 נקודות ו-14 ריבאונדים למשחק.
במשחק גמר אליפות התיכונים של וושינגטון לשנת 2018 קלע 22 נקודות בהפסד קבוצתו מול "תיכון גרפילד".
בסיום אותה עונה זכה בתואר שחקן התיכונים המצטיין של וושינגטון (Washington Mr.
בשנת 2018 החל ללמוד ולשחק באוניברסיטת דרום קליפורניה אשר בלוס אנג'לס.
לאורך עונתו היחידה בקבוצת האוניברסיטה החמיץ 12 מתוך 33 משחקיה, בשל פציעות שונות והשעיה בגין "עבירת משמעת".
ב-21 המשחקים בהם שותף העמיד ממוצעים של 9.8 נקודות, 4.0 ריבאונדים ו-1.4 אסיסטים למשחק.
באפריל 2019 הודיע על כוונתו לעזוב את האוניברסיטה כבר לאחת שנה אחת, במטרה להתמודד בדראפט ה-NBA.
בדראפט ה-NBA 2019 נבחר פורטר על ידי מילווקי באקס בבחירה ה-30, אך בימים הבאים נשלח בטריידים לדטרויט פיסטונס ולאחר מכן לקליבלנד קאבלירס.
ב-24 בפברואר 2020 קלע שיא קריירה של 30 נקודות, בניצחון הקאבלירס מול מיאמי היט.
בינואר 2021 הועבר פורטר בטרייד ליוסטון רוקטס, תמורת בחירת דראפט עתידית.
ב-29 באפריל 2021 קלע שיא קריירה של 50 נקודות, כולל 9 שלשות, בניצחון יוסטון נגד מילווקי באקס.
ב-17 באוקטובר 2023, בעקבות פרשיות ציבוריות שהתפרסמו, הועבר בטרייד לאוקלהומה סיטי ת'אנדר, אך נופה מהסגל.
ב-2 באפריל 2024 עזב את ה-NBA וחתם לשארית העונה בפאוק סלוניקי.
בשישה משחקי ליגה, העמיד פורטר ממוצעים של 22 נקודות, 9.8 ריבאונדים, 6.8 אסיסטים, ו-2.8 חטיפות למשחק.
ב-10 ביולי באותה שנה, חתם פורטר על חוזה בלוס אנג'לס קליפרס.
קווין פורטר הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1972–1983. לאורך הקריירה זכה ארבע פעמים בתואר "מלך האסיסטים של ה-NBA", והעמיד ממוצעים כוללים של 11.6 נקודות, 8.1 אסיסטים, 1.8 ריבאונדים ו-1.4 חטיפות למשחק.
פורטר נוד וגדל בשיקגו שבאילינוי, ובין השנים 1968–1972 למד באוניברסיטת פרנסיס אשר בפנסילבניה.
בעונתו הראשונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 10.8 נקודות בממוצע למשחק כמחליפו של נורם ואן ליר, ובכל 3 העונות הבאות היה הקלעי המוביל של הקבוצה עם ממוצע כולל של 23.8 נקודות למשחק.
בדראפט ה-NBA 1972 נבחר פורטר על ידי בולטימור בולטס, בבחירה ה-39 (סיבוב שלישי).
לאחר עונת רוקי חלשה, בעונת הפך לשחקן חמישייה קבוע ותרם 14.0 נקודות ו-5.8 אסיסטים בממוצע למשחק.
בעונה העוקבת הוביל את כל שחקני הליגה עם ממוצע של 8.0 אסיסטים למשחק, וסייע לבולטס להעפיל לגמר ה-NBA, בפעם השנייה בתולדות המועדון.
בסדרת הגמר עצמה הובסה הקבוצה בתוצאה 0–4 מול גולדן סטייט ווריורס.
באוגוסט 1975 הועבר בטרייד לדטרויט פיסטונס, בתמורה לדייב בינג.
בעונתו הראשונה בדטרויט קלע 12.6 נקודות ומסר 10.2 אסיסטים בממוצע למשחק, אך הוגבל ל-19 משחקים בשל פציעה בברכו.
בנובמבר 1977, לאחר כשנתיים וחצי עם הפיסטונס, נשלח בטרייד לניו ג'רזי נטס.
עד לסיום עונת רשם בניו ג'רזי ממוצעים של 16.2 נקודות ו-10.8 אסיסטים למשחק, אשר הקנו לו פעם נוספת את תואר "מלך האסיסטים" של ה-NBA.
ב-24 בפברואר 1978 שבר את שיא הליגה לאסיסטים במשחק בודד, כאשר מסר 29 אסיסטים במשחק מול יוסטון רוקטס.
הישג זה נותר שיא ה-NBA במשך 12 שנים, עד ששבר אותו סקוט סקיילס בדצמבר 1990.
פורטר נשלח בחזרה לפיסטונס לקראת עונת , במהלכה רשם ממוצעי שיא בנקודות (15.4) ואסיסטים (13.4) למשחק, וזכה בפעם השלישית בתואר "מלך האסיסטים".
באותה עונה שבר את שיא ה-NBA לסך אסיסטים בעונה אחת, והיה השחקן הראשון אשר מוסר לפחות 1,000 אסיסטים בעונה.
לאורך השנים, רק שני שחקנים נוספים רשמו הישג זה – אייזיאה תומאס (ב-) וג'ון סטוקטון (שבע פעמים).
בין השנים 1979–1983 חזר פורטר לשחק עבור וושינגטון בולטס.
בעונת זכה בפעם הרביעית והאחרונה בתואר "מלך האסיסטים", לאחר שרשם ממוצעים של 13.4 נקודות ו-9.1 אסיסטים למשחק.
בקיץ 1981 סבל מקרע בגיד האכילס, בגינו החמיץ את כל עונת והוגבל ל-11 משחקים בלבד בעונת .
בשנת 1983 שיחק לתקופה קצרה בקבוצת "טויוטה סופר קורולאס" מליגת העל הפיליפינית, בטרם פרש ממשחק.
בין השנים 1983–1987 אימן את קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת סנט פרנסיס, בה שיחק בעברו כסטודנט.
בארבע עונותיו בתפקיד רשמה הקבוצה מאזן כולל של 42 ניצחונות ו-68 הפסדים (38.2%).
קווין לי פריצ'רד הוא כדורסלן עבר, מאמן ומנהל קבוצות כדורסל אמריקאי.
מאז שנת 2017 מחזיק בתפקידי ה"נשיא לפעולות כדורסל" והג'נרל מנג'ר בקבוצת אינדיאנה פייסרס מליגת ה-NBA.
פריצ'רד נולד בעיר בלומינגטון שבאינדיאנה, ובין השנים 1986–1990 למד באוניברסיטת קנזס.
בעונת 1987/1988 זכה עם קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה (ה"ג'ייהוקס") בטורניר אליפות המכללות, לצדם של דני מאנינג ומילט ניוטון.
במשחק הגמר, בו גברה קבוצתו על אוניברסיטת אוקלהומה, קלע פריצ'רד 13 נקודות ומסר 4 אסיסטים.
באותה עונה אימן את הקבוצה לארי בראון, ושני עוזריו הראשיים היו אר.
בעונות 1989 ו-1990, לאחר עזיבתו של מאנינג ל-NBA, רשם פריצ'רד ממוצעים של 14.5 נקודות ו-4.7 אסיסטים למשחק עבור הג'ייהוקס, אותם אימן רוי ויליאמס.
בדראפט ה-NBA 1990 נבחר פריצ'רד בבחירה ה-34, על ידי גולדן סטייט ווריורס.
לאורך הקריירה שיחק לתקופות קצרות עבור חמש קבוצות NBA שונות – גולדן סטייט, בוסטון סלטיקס, פילדלפיה 76', מיאמי היט ווושינגטון בולטס – אולם לא בלט באף אחת מהן, וסיים את קריירת ה-NBA עם ממוצעים צנועים של 3.6 נקודות ו-1.6 אסיסטים למשחק.
כמו כן שיחק פריצ'רד בקבוצות קסרס מהליגה הספרדית, רג'ו די קלבריה מהליגה האיטלקית, באייר לברקוזן מהליגה הגרמנית ו"קוואד סיטי ת'אנדר" מליגת ה-CBA.
בשנת 2000 מונה פריצ'רד לג'נרל מנג'ר ולמאמן של קבוצת "קנזס סיטי נייטס" מליגת ה-ABA החדשה, והוביל אותה לזכייה באליפות הליגה בעונת 2001/2002.
בעונת שימש כסקאוט בסן אנטוניו ספרס, תחת הג'נרל מנג'ר אר.
ביופורד, אותו הכיר מתקופתם המשותפת באוניברסיטת קנזס.
בשנת 2004 הצטרף פריצ'רד לצוות המקצועי של פורטלנד טרייל בלייזרס, בתפקיד "Director of player personnel".
במרץ 2005 מונה למאמן הראשי הזמני של הקבוצה, במקומו של מוריס צ'יקס אשר פוטר, ועד לסיום עונת הוביל את הקבוצה למאזן של 5 ניצחונות ו-22 הפסדים.
בקיץ 2006 מונה לעוזרו של נשיא וג'נרל מנג'ר הקבוצה, סטיב פטרסון, ובמרץ 2007 החליף אותו בתפקיד הג'נרל מנג'ר.
בעונת הובילו את פורטלנד השחקנים הצעירים ברנדון רוי ולמרכוס אולדרידג' למעמד הפלייאוף, לראשונה מזה 6 שנים, אך הקבוצה הפסידה מול יוסטון רוקטס בסיבוב הראשון.
בסיועם של אנדרה מילר ומרקוס קמבי הוותיקים, אותם צירף פריצ'רד, העפילו הבלייזרס פעם נוספת לפלייאוף בעונת , ממנו שוב הודחו בסיבוב הראשון.
ב-24 ביוני 2010, כשעה אחת לפני תחילת דראפט ה-NBA 2010, פוטר פריצ'רד מתפקידו והוחלף על ידי ריץ' צ'ו.
ביוני 2011 הצטרף פריצ'רד לצוות המקצועי של אינדיאנה פייסרס, וכשנה לאחר מכן מונה לעוזרו של הג'נרל מנג'ר לארי בירד.
לקראת עונת התפטר בירד מתפקידיו בקבוצה, ופריצ'רד מונה במקומו כ"נשיא לפעולות כדורסל" וכג'נרל מנג'ר.
באותה הפגרה שלח את כוכב הקבוצה פול ג'ורג' לאוקלהומה סיטי ת'אנדר בתמורה לוויקטור אולדיפו ודומנטאס סאבוניס, וכן החתים את בויאן בוגדנוביץ' ואת דארן קוליסון על חוזים לשנתיים.
בקיץ 2018 החתים את מיילס טרנר על הארכת חוזה ל-4 עונות (בסך 72 מיליון דולר), ושנה לאחר מכן האריך את חוזהו של סאבוניס (77 מיליון דולר ל-4 שנים), צירף את טי.
וורן בטרייד מפיניקס סאנס, והחתים את מלקולם ברוגדון על חוזה ל-4 שנים (בסך 88 מיליון דולר).
קווין קורדס הוא שחיין אמריקאי, אלוף אולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016) ופעמיים ברציפות אלוף עולם (קאזאן 2015 ובודפשט 2017) במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, סגן אלוף עולם (בודפשט 2017) במשחה ל-100 מטר חזה וסגן אלוף עולם (קאזאן 2015) במשחה ל-200 מטר חזה.
קורדס נולד וגדל בנייפרוויל, אילינוי, בנם של קריסטין וביל קורדס.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון (2012) שנערכו באומהה, נברסקה בסוף יוני 2012 הוא סיים במקום שלישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.58 דקות ובמקום 12 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:13.26 דקות ולא נכלל במשלחת האמריקאית למשחקים אלה.
באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה איסטנבול, טורקיה בדצמבר 2012 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וארד.
מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 57.15 שניות, ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 57.83 שניות, אחרי פביו סקוצולי מאיטליה (57.10 שניות) ודמיר דגוניץ' מסלובניה (57.32 שניות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 26.79 שניות.
באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 2013 הוא זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף.
מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חזה ול-200 מטר חזה ומדליית כסף במשחה ל-50 מטר חזה.
נוסף לכך, הרביעייה האמריקאית שסיימה ראשונה נפסלה בגלל שהוא זינק מוקדם.
באליפות הפאן פסיפיק שנערכה בגולד קוסט, קווינסלנד, אוסטרליה ב-2014 הוא זכה במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם מאט גריוורס, מייקל פלפס, ונייתן אדריאן בשיא אליפות חדש של 3:29.94 דקות, כשחיין שני הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 58.64 שניות.
נוסף לכך, במשחה הגמר ל-100 מטר חזה הוא פסל, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 59.70 שניות, ועלה ראשון לגמר.
באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה 2015 זכה ב-4 מדליות, 1 זהב, 2 כסף ו-1 ארד.
מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם ראיין מרפי, טום שילדס ונייתן אדריאן בתוצאה של 3:29.93 דקות, לפני אוסטרליה (3:30.08 דקות) וצרפת (3:30.50 דקות), כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 58.88 שניות.
מדליית ארד במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 26.86 שניות, אחרי אדם פיטי מהממלכה המאוחדת (26.51 שניות) וקמרון ואן דר בורג מדרום אפריקה (26.66 שניות).
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שנערכו באומהה ב-2016 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף.
מדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:08.00 דקות, אחרי ג'וש פרנוט שקבע שיא לאומי חדש של 2:07.17 דקות ולפני וויל ליקון (2:08.14 דקות).
במשחקים עצמם הוא זכה במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, לאחר ששחה בשלב המוקדמות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 59.22 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 59.13 שניות ובמקום שימני במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:08.34 דקות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 2:07.99 דקות.
במבחנים האמריקאים לאליפות העולם שנערכו באינדיאנפוליס, אינדיאנה בסוף יוני תחילת יולי הוא זכה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 58.74 שניות ובמשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:07.41 דקות.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף.
נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 26.80 שניות ובמקום שישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:08.68 דקות.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בלימה, פרו באוגוסט 2019 הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.27 דקות.
קווין צ'ילטון הוא טייס קרב אמריקאי ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א.
לאחר פרישה מנאס"א הוא המשיך בשרות בחיל האוויר של ארצות הברית, מונה למספר תפקידי פיקוד ופרש בדרגת גנרל.
קווין צ'ילטון נולד בלוס אנג'לס.
לאחר סיום לימודי בית ספר הוא למד באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית אותה סיים בשנת 1976 עם תואר ראשון בהנדסה.
בשנת 1977 הוא קיבל תואר שני בהנדסת מכונות מאוניברסיטת קולומביה.
לאחר סיום הלימודים אלן סיים קורס טיס והוצב בבסיס החיל כטייס "מקדונל דאגלס F-4 פנטום".
בשנים 1978–1980 הוא שירת ביפן, קוריאה הדרומית ופיליפינים.
בשנת 1981 הוא עבר ל-"מקדונל דאגלס F-15 איגל" ושירת בבסיס בארצות הברית.
בשנת 1982 הוא סיים בהצטיינות בית ספר לקציני חיל האוויר.
במהלך שירותו בחיל הוא פגש את קטי צ'ילטון והתחתן איתה.
בשנת 1987 צ'ילטון נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א.
בשנת 1992 הוא השתתף במשימת STS-49 כטייס של מעבורת החלל אנדוור (דניאל ברנדנסטיין היה מפקד צוות).
מטרת המשימה הייתה להחזיר לפעילות לוויין תקשורת אזרחי מדגם אינטלסט 6 (Intelsat VI), ששיגורו נכשל, ומאז הוא הקיף את כדור הארץ במסלול לא יציב.
בשנת 1994 הוא השתתף במשימת STS-59 כטייס של מעבורת החלל קולומביה (סידני גוטיירס היה מפקד צוות).
המשימה הוקדשה לחקר כדור הארץ.
בשנת 1996 הוא השתתף במשימת STS-76 הוא היה מפקד צוות מעבורת החלל אטלנטיס.
STS-76 הייתה משימת המעבורת השלישית שעגנה בתחנת החלל מיר הרוסית, והיא נשאה עימה את האסטרונאוטית שאנון לוסיד לשהייה ממושכת בתחנה (בתחילה כחלק ממשלחת EO-21 ולאחר מכן כחלק ממשלחת EO-22) ובנוסף אספקה לביצוע מחקרים ותפקוד הצוות.
לאחר פרישה מנאס"א בשנת 1998 צ'ילטון חזר לשירות פעיל בחיל האוויר.
בשנת 2004 הוא מונה למפקד חיל האוויר השמיני של ארצות הברית.
בשנת 2006 הוא קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד פיקוד מבצעי החלל.
בתפקיד זה הוא היה אחראי על כלל פעילות צבאית של ארצות הברית בחלל כולל טילים בליסטיים.
בשנת 2007 הוא הועבר לפיקוד על הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית ושירת בתפקיד זה עד לשנת 2011.
צ'ילטון פרש בשנת 2011 משירות בחיל האוויר והשתלב בתעשייה הפרטית.
קווין מארק פיליפס הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל אנגלי.
פיליפס, ששיחק בעמדת החלוץ, היה מלך השערים של הפרמייר ליג בעונת עם 30 שערים במדי סנדרלנד, וזכה גם בנעל הזהב האירופית.
נכון ל-2023 הוא האנגלי היחיד שזכה בתואר.
הוא שיחק גם בווטפורד, סאות'המפטון, אסטון וילה, וסט ברומיץ' אלביון, ברמינגהאם סיטי, בלקפול, קריסטל פאלאס ולסטר סיטי.
הוא החל את קריירת הכדורגל שלו בסאות'המפטון, שם בילה שש שנים, ארבע כתלמיד בית ספר.
בצעירותו נחשב פיליפס קטן מכדי לשחק בחלק הקדמי ושיחק בעמדת המגן הימני, וערך שתי הופעות בקבוצת המילואים ב-1990. הוא לא הצליח להשאיר חותם בסאות'המפטון ושוחרר על ידי המנג'ר כריס ניקול.
הוא חזר להרטפורדשייר וחתם בבלדוק טאון בקיץ 1991.
גם בבלדוק טאון הוא שיחק בתחילה כמגן, עד שמשבר פציעות גרם למנג'ר איאן אלינסון לשחק איתו כחלוץ, ופילפס כבש פעמיים במשחקו הראשון בעמדה החדשה.
הוא הוחתם על ידי ווטפורד בדצמבר 1994 תמורת 10,000 לירה שטרלינג וארבעה תשלומים נוספים של 5,000 ליש"ט.
פיליפס ביסס את עצמו בהרכב במהלך המחצית השנייה של עונת 1994/95, ושיחק בקביעות לפני שנפצע בכף הרגל במרץ 1996, חור ברצועה בכף הרגל שהרחיקה אותו לשנה.
ווטפורד ירדה מהליגה הראשונה של הפוטבול ליג, וכשפיליפס חזר לקבוצה היא הייתה בחצי העליון של הפוטבול ליג השנייה, וסיימה במקום ה-13. ביולי 1997 חתם פיליפס בסנדרלנד תמורת 325,000 ליש"ט עם בונוסים שיכלו להגיע ליותר מ-600,000 ליש"ט.
פיליפס חתם בסנדרלנד לאחר שירדו מהפרמיירשיפ.
הוא כבש רביעייה בסיבוב השלישי של גביע ה-FA מול רות'רהאם יונייטד ושני שערים בפלייאוף הליגה.
לאחר שכבש את השער השני של סנדרלנד בגמר הפלייאוף הוחלף פיליפס בדקה ה-73' בשל פציעה, והחמיץ את שאר התיקו 4–4 עם צ'רלטון את'לטיק, שסנדרלנד הפסידה 6–7 בדו-קרב פנדלים.
מאוחר יותר תיאר פיליפס את הגמר כ"יום המאכזב ביותר שלו בכדורגל", אך גם כמשחק הטוב ביותר בו שיחק אי פעם.
פיליפס כבש שמונה שערים בפתיחת עונת 1998/99, והוביל את סנדרלנד לראשות טבלת הליגה הראשונה.
לאחר ששבר את הבוהן במשחק גביע הפוטבול ליג נגד צ'סטר סיטי באמצע ספטמבר הוא לא שיחק במשך כמעט ארבעה חודשים, אבל כיבוש השערים שלו התחדש מיד עם שובו, עם שער בבעיטת יעף מול קווינס פארק ריינג'רס.
סנדרלנד עלתה רשמית ליגה באפריל, לאחר שפיליפס כבש ארבעה מחמשת השערים של סנדרלנד בניצחון על בורי, והוא סיים את העונה עם 23 שערים ב-26 משחקי ליגה, ו-25 שערים בכל המסגרות.
הכושר שלו זיכה אותו בזימון לנבחרת , והוא ערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב במשחק ידידות מול .
אף על פי שלקראת תחילת עונת 1999/2000 בפרמייר ליג חזו פרשנים שפיליפס יתקשה לכבוש יותר מחמישה או שישה שערים בליגה הבכירה, שיתוף הפעולה שלו עם ניאל קווין סייע לפיליפס לכבוש את שערו השישי כבר ב-18 בספטמבר, הראשון מתוך שלושער נגד דרבי קאונטי, ונבחר לשחקן החודש בפרמייר ליג לאוקטובר.
עד ינואר הוא כבש 20 שערים ובסיום העונה כבר היו לו 30 שזיכו אותו בנעל הזהב של הפרמייר ליג, מלך השערים של הליגה, ובפרס נעל הזהב האירופית.
נכון ל-2023 פיליפס הוא האנגלי היחיד שזכה בפרס היבשתי.
בסיום העונה סיימה סנדרלנד במקום השביעי, ופספסה רק במעט מקום בגביע אופ"א.
בינואר 2001 כבש פיליפס את שערו ה-104 בסנדרלנד, ושבר את שיא השערים במועדון לאחר המלחמה.
במהלך העונה סבל פיליפס מכושר לקוי והן מבעיות משמעת: הוא כבש רק פעם אחת בין אמצע ינואר למאי, וספג ביקורת מצד האוהדים והעיתונות המקומית.
הוא סיים את העונה עם 18 שערים בכל המסגרות, 14 בליגה, וסנדרלנד שוב סיימה במקום השביעי והחמיצה את ההעפלה לגביע אופ"א.
גם בעונת ירדה תפוקת השערים של פיליפס ל-13, מתוכם 11 בליגה.
הוא ויתר על לקיחת בעיטות העונשין של קבוצתו לאחר שהחמיץ שלושה פנדלים רצופים, אך שער שלו במחזור האחרון, בתיקו 1–1 עם דרבי קאונטי, הספיק כדי להבטיח את המקום ה-17 ואת הישארותה של הקבוצה בליגה.
הוא שיחק בחודשים האחרונים של העונה למרות בעיה במפשעה שדרשה ניתוח.
למרות התעניינות מצד מועדונים גדולים יותר, כולל ארסנל וטוטנהאם הוטספר, פיליפס "הבטיח את עתידו" לסנדרלנד לקראת עונת 2002/03, אם כי מאוחר יותר אישר שביקש לעבור באוגוסט.
המנג'ר פיטר ריד החתים את החלוצים טורה אנדרה פלו ומרקוס סטיוארט, והזהיר את פיליפס שהוא כבר לא הבחירה האוטומטית.
פיליפס פתח ב-32 מתוך 38 משחקי הליגה, אך כבש רק 6 שערים והמועדון ירד ליגה עם ארבעה ניצחונות בלבד ושיא שלילי דאז של 19 נקודות ו-21 שערים.
בקשת העברה נוספת נדחתה בינואר, אך בסוף העונה אישר פיליפס כי הצורך של המועדון לצמצם את הוצאותיו לאור הירידה גרם לכך שהוא יעזוב.