tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
במהלך העונה השביעית עזבה מינוג את הסדרה ומספר שופטים אורחים דוגמת ג'רי האליוול, פיקסי לוט, קייטי פרי וניקול שרזינגר החליפו את מקומה.
ביולי 2010 חלתה פרננדז-ורסיני במלריה ומחליפתה הייתה שרזינגר.
ב-5 במאי 2011 הודיעו סיימון קאוול ושריל פרננדז-ורסיני כי הם עוזבים את התוכנית לטובת הגרסה האמריקאית, אך לבסוף הודחה פרננדז-ורסיני מן הגרסה האמריקאית בשל מבטאה.
במאי 2011 אושר כי השופטים שיצטרפו לוולש הם גארי בארלו, חבר להקת הבנים טייק ד'את והזמרות טוליסה וקלי רולנד.
בעונה התשיעית הצטרפה הזמרת ניקול שרזינגר במקומה של קלי רולנד.
בעונה העשירית, חזרה שרון אוסבורן לתוכנית כמחליפתה של טוליסה.
בסוף העונה העשירית ולאחר שרשת פוקס האמריקאית החליטה כי התוכנית בגרסתה האמריקאית לא תשוב לשידור, החליט קאוול לשוב לפאנל השופטים בעונה ה-11. במקביל הודיעו בארלו ושרזינגר על פרישתם מהתוכנית.
ב-10 במרץ הודיעה שריל פרננדז ורסיני על חזרתה לתוכנית.
ב-30 במאי 2014, הודיע וולש על חזרתו לתוכנית.
וולש הביע את רצונו לחזור יחד עם אוסבורן, אך אוסבורן לא התכוונה לחזור לעונה ה-11 של התוכנית.
תהליך חיפוש השופט החדש לפאנל ארך זמן רב היות שמספר מועמדות לתפקיד, ביניהן, ריטה אורה ואלי גולדינג סירבו.
במקביל, ביקשה פרננדס-ורסיני שופטת נוספת על מנת שיהיה שוויון מגדרי בפאנל.
ב-11 ביוני 2014 נבחרה מלאני בראון, חברת להקת הספייס גירלז בעבר, שהשתתפה בתוכנית בגרסתה האוסטרלית, להשתתף כשופטת בפאנל.
וולש לא המשיך לעונה ה-12 ובמקומו נבחר כשופט ניק גרימשאו, די ג'יי ושדרן בתחנת הרדיו BBC1. את המשבצת הנשית תפסה הזמרת הבריטית הפופולרית ריטה אורה, במקומה של מלאני בראון.
אורה חוזרה על ידי ההפקה של התוכנית בעונות הקודמות לאחר השתתפותה כשופטת אורחת בעונה התשיעית, אך סירבה בעונה הקודמת לטובת שיפוט בתוכנית The Voice בגרסה הבריטית.
גרימשאו, אורה ושריל פרננדז-ורסיני (קול) הודיעו שלא ימשיכו לעונה ה-13, לואי וולש, ניקול שרזינגר ושרון אוסבורן אישרו את חזרתם לעונה זו.
בעונה ה-14 לא בוצעו שינויים בסגל השופטים.
בעונה ה-15 סיימון קאוול היה היחיד שנשאר מצוות השופטים המקורי ואליו התווספו איידה פילד, רובי ויליאמס ולואי טומלינסון, שכזכור טומלינסון הופיע בעבר בתוכנית כמתמודד בעונתה השביעית.
דני מינוג - עונות 4–7
גארי בארלו - עונות 8–10
קלי רולנד - עונה 8
מלאני בראון - עונה 11
ניק גרימשאו - עונה 12
ריטה אורה - עונה 12
לואי טומלינסון - עונה 15
איידה פילד - עונה 15
רובי ויליאמס - עונה 15
על בסיס הפורמט של התוכנית מבריטניה, שודרה ב-2011 התוכנית בגרסתה האמריקאית בארצות הברית.
בפברואר 2014 הודיעה רשת "פוקס" כי אקס פקטור ארצות הברית לא תשוב לעונה רביעית.
הזוכה בעונה הראשונה של תוכנית, היא מלאני אמרו.
השופטים בעונה זו היו: סיימון קאוול, אל.
איי ריד, ניקול שרזינגר ופאולה עבדול.
הזוכה בעונה השנייה של התוכנית, הוא טייט סטיבנס.
במקום שני זכתה קרלי רוז סוננקלר.
השופטים בעונה זו היו: אל.
איי ריד, סיימון קאוול, דמי לובאטו ובריטני ספירס, אותה החתים קאוול בסכום חסר-תקדים של 15 מיליון דולר.
מנחי התוכנית, הם מריו לופז וקלואי קרדשיאן.
הזוכים בעונה השלישית של התוכנית, הם אלכס וסיירה.
בעונה השלישית צוות השופטים הם: סיימון קאוול, דמי לובאטו, קלי רולנד ופאולינה רוביו.
מנחה התוכנית, הוא מריו לופז.
בישראל, פורמט התוכנית נרכש על ידי זכיינית ערוץ 2 "רשת", והופק לראשונה במהלך שנת 2013. מבחני הבד, החלו ב-5 במרץ 2013. במאי 2013 נבחרה בר רפאלי להנחות את הגרסה הישראלית של "אקס פקטור", ושופטיה הם רמי פורטיס, משה פרץ, עברי לידר ושירי מימון.
זוכת העונה הראשונה של אקס פקטור ישראל היא רוז פוסטאנס.
ב-13 ביוני 2015 עלתה לאוויר העונה השנייה לתוכנית "אקס פקטור ישראל".
זוכת העונה השנייה היא דניאל יפה מקבוצת הבוגרים של רמי פורטיס, בעונה השלישית של התוכנית זכתה עדן אלנה מקבוצת הצעירים של עברי לידר.
בעונה הרביעית, התחרות בחרה את הזמר שייצג את ישראל באירוויזיון 2022.
The Yes Album הוא האלבום השלישי של להקת הרוק המתקדם הבריטית, יס.
האלבום יצא ב-1971 על ידי חברת אטלנטיק רקורדס.
זהו האלבום האחרון בו השתתף הקלידן טוני קיי עד 1983, והראשון בו השתתף הגיטריסט סטיב האו, שהחליף את פיטר בנקס ב-1970. האלבום נכתב ונעשו עליו חזרות בחווה באזור דוון, שפעם היה בית הקלטות, וכיום ביתו של סטיב האו.
עם יציאתו של האלבום, הגיע למקום הרביעי במצעד האלבומים הבריטי.
ומוקם במקום ה-40 במגזין הבילבורד בארצות הברית, שם זכה האלבום למעמד אלבום פלטינה.
The Yes Album הוא האלבום הראשון של הלהקה שהביא אותה לקריירה מצליחה, ולהכרה בין-לאומית האחרים הם Fragile (1971) ו-Close to the Edge (1972).
סולן הלהקה ג'ון אנדרסון הידוע כ-Jon Anderson, נכתב בקרדיט כ-John Anderson.
בקרוב, אנדרסון יוציא את ה-"h" משמו הפרטי.
בעטיפת האלבום, נראה טוני קיי עם גבס מתאונת דרכים שחווה לפני צילום האלבום.
הבסיסט/סולן של להקת ראש גדי לי, אמר בריאיון ל-The Quietus, שזהו אחד מהאלבומים האהובים עליו ביותר.
סטיב האו כבר הצטרף להרכב, וניגן ברחבת הבמה.
שירי האלבום ארוכים ומורכבים יותר מאלה שבשני האלבומים הראשונים כמו "Yours Is No Disgrace", "Starship Trooper", ו-"Perpetual Change".
צלילי החלל האלקטרוניים של הגיטרה ב"Starship Trooper" הושגו באמצעות פלאנג'ינג, מכשיר שהיה חדש יחסית בזמן ההקלטה.
טוני קיי העדיף לנגן על אורגן האמונד ופסנתר מאשר על הכלים החדשים באותה התקופה כמו: המוג.
זוהי הסיבה שבה קיי הוחלף בריק וייקמן מלהקת Strawbs (וייקמן עצמו התנסה בקלידים החדשים).
בשנת 2000 במגזין Q, האלבום נבחר במקום ה-86 ברשימת 100 האלבומים הבריטים הטובים ביותר.
הסולו האקוסטי של האו ב-"Clap" (בדרך כלל בשגיאה קוראים לו "The Clap"), הושפע כבדות מהקטע של דייבי גרהאם, "Fingerbuster".
הקטע נכתב כדי לחגוג את הולדת בנו של האו, דילן.
החלק Würm של "Starship Trooper" הוא הקדנצה מתמשכת של אקורדים (G-EB-C) של נגינה בהרכב וחזרה: ליווי ראשון: גיטרה חשמלית בערוץ סטריאו בערוץ ימני, ואז גיטרה אקוסטית, דוושות בס, ותופים מהערוץ האמצעי, אז גיטרה, אורגן ובס עם טרמולו ודיסטורשן בערוץ השמאלי, ואז מתחיל את סולו הגיטרה, שמתחלף מצד לצד.
כל החלק נמשך 3 וחצי דקות.
"Würm" התפתח במקור משיר בשם "Neither Street" על ידי להקתו הקודמת של האו, Bodast.
בעוד "Würm" (ללא אומלאוט על "U") משמעותו באנגלית עתיקה היא "דרקון", Würm הוא נהר בגרמניה, מה שנותן את שמו לעידן קרח בגאולוגיה.
ג'ון אנדרסון – שירה, כלי הקשה
כריס סקווייר – גיטרת בס, קולות
סטיב האו – גיטרות, לאוד ב-"Your Move", קולות
טוני קיי – אורגן האמונד, פסנתר, מוג
קולין גולדרינג – הקלטה ב-"Your Move"
The Yes Men (תרגום: אומרי ה"הן") הם צמד פעילים פוליטיים אמריקאים, ז'אק סרבין ואיגור ואמוס, העוסקים במחאה חברתית ופוליטית באמצעות שיבוש תרבות; וכן זהו כינויהּ של קבוצת פעילים התומכים בהם.
מטרתם המוצהרת היא לעורר מודעות למה שלדעתם הן בעיות פוליטיות חמורות.
שיטות הפעולה שלהם ייחודיות: הם נוהגים להתחזות לאישים רשמיים בארגונים אותם הם מעוניינים לבקר, וכן ליצור אתרי אינטרנט המחקים את האתרים המקוריים, בכוונה להפיץ בציבור מידע פיקטיבי על הארגון, ובכך לעורר פרובוקציה.
האתרים האלה מביאים אותם פעמים רבות לראיונות בתקשורת הממוסדת, מתוך מחשבה מוטעית שהם נציגים של הארגון המותקף.
הצמד יצר עד כה (2013) שני סרטים: "The Yes Men", ו-"The Yes Men Fix the World" ("אומרי ה-כן מתקנים את העולם").
ב-2009 הקימו ערוץ שידורי וידאו באינטרנט, באתר "באבלגאם".
ז'אק סרבין הוא כותב סיפורים ויוצר של משחקי מחשב, שהתפרסם כשהכניס "ביצת פסחא" במשחק סימולטור הטיסה סימקופטר, שבו ביום מסוים בלבד ניתן היה לצפות בגברים מתנשקים ביניהם; סרבין פוטר מהחברה שיצרה את המשחק, אולם המשחק כבר שוחרר לחנויות.
איגור ואמוס הוא פרופסור חבר לתקשורת במכון הפוליטכני רנסלאר בניו יורק.
הצמד נוהג להשתמש גם בשמות אנדי ביכלבאום ומייק בונאנו.
לדבריו של ז'אק סרבין, היוזמה להקמת הצמד נולדה בעקבות אתר אינטרנט שהם יצרו כחיקוי של האתר של ארגון הסחר העולמי.
להפתעתם הרבה, הם הוזמנו דרך האתר להרצות בכנס באוסטריה, כאילו היו נציגי הארגון.
מאז הם נוהגים להתחזות למנהלים או לנציגים של תאגידים גדולים או של ממשלות, ולצאת בהצהרות מגוחכות ובעלות אופי בוטה, היוצרות קריקטורה והגחכה של האישיות אותה הם מחקים, בנושאים אותם הם מעוניינים לקדם.
לרוב הם עושים שימוש בהומור ציני ועוקצני, כדי למשוך את תשומת לב הציבור וכדי לסייע בהצגת הנושא באור אבסורדי ומגוחך.
אחת המתיחות הראשונות שיצר הצמד היה אתר האינטרנט www.gwbush.com, שהיה חיקוי של האתר של ג'ורג' בוש בעת שזה התמודד בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2004. האתר נשא את סיסמת הבחירות: "ג'ורג' בוש, נקי מסמים מאז 1974."
הם הופיעו בוועידה של המפלגה הרפובליקנית, ונסעו ברחבי ארצות הברית כשהם מחתימים אזרחים על הצהרה פיקטיבית בשם "התחייבות פטריוטית", ובה הם מצהירים כביכול על הסכמתם להטמין פסולת גרעינית בחצר ביתם, ולשלוח את ילדיהם למלחמות עתידיות - שני כיווני פעולה שלדעת הצמד, הנשיא האמריקני עתיד היה להמשיך ולבצע בקדנציה השנייה שלו.
מבצע נוסף במהלך מסע הבחירות היה החתמה על עצומה הקוראת להגברת ההתחממות הגלובלית, בנימוק שהדבר יפגע במדינות אחרות הרבה יותר מאשר בארצות הברית.
ב-3 בדצמבר 2004 התחזה ז'אק סרבין ל"ג'וד פיניסטרה", כביכול דובר של חברת דאו כימיקלים, והתראיין בערוץ הטלוויזיה העולמי של BBC.
יוניון קרבייד, חברה בת של דאו כימיקלים, היא החברה האחראית לאסון בופאל בשנת 1984 (אם כי היא לא הייתה בבעלות דאו כימיקלים בעת האסון), בו נהרגו אלפים כתוצאה מדליפת גז רעיל.
לרגל יום השנה העשרים לאסון, הכריז "פיניסטרה" חגיגית, שחברת דאו תמכור את יוניון קרבייד, ותשתמש בתמורה הצפויה בסך כ-12 מיליארד דולר לפיצוי לנפגעי האסון, למבצע לניקוי האזור, ולמחקר כדי למנוע אסונות הצפויים ממוצרים מזיקים נוספים של החברה.
החברה פרסמה הכחשה לידיעה, שרק הגבירה את הפרסום סביב העניין.
בבורסה לניירות ערך של פרנקפורט מניית החברה איבדה מעל 4% מערכה, צניחה שוות ערך לכ-2 מיליארד דולר בשווי החברה.
ערך המניה חזר לאחר שהתבררה המתיחה.
בראיון המשך בערוץ 4 נשאל סרבין / ביכלבאום, הפעם בזהותו האמיתית, אם הביא בחשבון את הפגיעה ברגשותיהם של תושבי בופאל, בהיוודע דבר המתיחה.
תשובתו הייתה שהסבל שנגרם להם על ידי חברת דאו, האחראית הנוכחית לאסון, מאפיל על כל פגיעה ברגשותיהם.
באתר האינטרנט שלהם, טענו ואמוס וסרבין שקיבלו דיווחים מתושבי בופאל, שאחרי שהתגברו על אכזבתם מכך שמדובר במתיחה, הם הביעו שביעות רצון מהפרסום ומהעלאת המודעות למצוקתם.
בפברואר 2012 פורסם שחברת דאו כימיקלים שכרה חברת חקירות כדי לעקוב אחרי צמד הפעילים.
ב-14 ביוני 2007 הופיעו ואמוס וסרבין בכנס של אנשי עסקים בתחום הפקת נפט שנערך בקנדה, והתחזו לנציגים של חברת אקסון מוביל ושל מועצת הנפט הלאומית, המשמשת כלובי של חברות נפט וגז טבעי.
בכנס אמור היה לי ריימונד, מנכ"ל לשעבר של אקסון מוביל ויו"ר המועצה, למסור את התוצאות של מחקר על עתיד תעשיית הנפט, מחקר שהוזמן על ידי שר האנרגיה של ארצות הברית.
צמד הפעילים סיפרו למארגני הכנס שמר ריימונד לא יכול היה להגיע, ושהם מתנדבים לשאת את הרצאת הפתיחה במקומו.
בהרצאה הם הודיעו חגיגית, שמדיניות האנרגיה הנוכחית של ממשלות ארצות הברית וקנדה עתידות לגרום לאסונות בקנה מידה עולמי.
אולם הם יכלו להרגיע את השומעים בכך שניתן יהיה להמשיך "לתת לדלק לזרום", על ידי הפיכת גופותיהם של כל המתים באסונות העתידיים לנפט.
לקראת סוף ההרצאה התבקש הקהל, שהאזין בדממה, להדליק נרות זיכרון לנספים העתידיים.
בשלב הזה הבינו המארגנים שמדובר במתיחת מחאה, והוציאו את הדוברים מהאולם.
עקב כך לא התאפשר להם להעביר את שורת המחץ שהכינו: שנרות הנשמה היו עשויים משרידי גופתו של פועל ניקיון, שמת בשעה שעסק בניקוי החוף בעקבות אסון הנפט של אקסון ואלדז.
הם מסרו את ה"ידיעה" הזאת לכתבים מחוץ לאולם.
הצמד אחראי (באופן חלקי) לאירוע חלוקה של כ-80 אלף עותקים מפוברקים של עיתון הניו יורק טיימס, מתאריך 4 ביולי 2009, שהוא יום העצמאות האמריקני שעתיד היה לחול 8 חדשים אחרי החלוקה.
המוטו של העיתון בעמוד הראשי שונה מ"כל הידיעות הראויות לדפוס" המקורי, ל"כל הידיעות שאנו מקווים להדפיס."
אלכס ג'ונס, עיתונאי לשעבר בניו יורק טיימס וחוקר תקשורת, אמר על המבצע: "הגיליון הזה יהיה כנראה פריט לאספנים.
למעשה, אני שמח שהם חיקו עיתון היוצא בדפוס.
הרבה יותר קל היה לכתוב ולהפיץ מתיחה על עיתון מקוון, אבל להדפיס ולחלק עותקים מפוברקים בתחנות הרכבת התחתית של ניו יורק, זהו מאמץ הראוי לשבח."
לשכת המסחר של ארצות הברית
ב-19 באוקטובר 2009 שכרה הקבוצה חדר דיונים בכנס של לשכת המסחר של ארצות הברית (USCC), שאף היא משמשת כקבוצת אינטרס.
ואמוס ופמלייתו קיימו בחדר מסיבת עיתונאים מפוברקת, ובה הודיעו על מהפך במדיניות הלשכה בהתייחסות לשינוי האקלים העולמי.
ההצהרה דווחה בהרחבה באמצעי תקשורת מרכזיים, לפני שהתגלתה התרמית.
באופן אירוני, הלשכה אכן הודיעה על שינוי מדיניות במגמה לפעול יותר מתוך התחשבות בסביבה, אם כי על פי טענתו של אל גור, ההחלטה נפלה ללא קשר לפעולה המדוברת של הקבוצה.
"לשכת המסחר" תבעה לדין את קבוצת הפעילים, וקרן החזית האלקטרונית הודיעה שתסייע בהגנה המשפטית.
ארבע שנים לאחר מכן בוטלה התביעה.
הצמד כלל תיעוד מצולם של האירוע בסרטם "The Yes Men Fix the World", שהופץ בחינם ברשת בשיטת עמית לעמית.
הם אמרו שבחרו בשיטה של הפצה אלקטרונית, כדי להקדים תרופה לתביעה של לשכת המסחר, שתחייב אותם להשמיד את עותקי הסרט - למרות שבמקרה כזה ייתכן שהיה מתרחש אפקט סטרייסנד, שהיה מסייע להפצת המחאה.
הקבוצה העלתה אתר אינטרנט, שהיה חיקוי של אתר ארגון הסחר העולמי (WTO), ארגון המקדם הסרה של הגבלות מסחר, ואחד מסמלי הגלובליזציה.
לאתר הגיעו הודעות דואר אלקטרוני אמיתיות, ובהן הזמנות לחברי הקבוצה להופיע בכנסים רשמיים, כנציגי WTO.
הם נענו לחלק מההזמנות, ונשאו הרצאות עם רעיונות אבסורדיים, כחלק מביקורתם על מדיניות הגלובליזציה של הארגון.
בתגובה לביקורת שהושמעה על התכנים הבוטים והמזעזעים שהושמעו בהרצאות, כתבו ואמוס וסרבין שביקורת כזאת לא נאמרה מפי קהל של מבוגרים ומשכילים, שכנראה לבם היה גס בתוכן ההרצאה, והם התרכזו רק בשאלות אם ניתן ליישם את הרעיונות או לא.
לטענת הצמד, הקהל הצעיר יותר, שעדיין לא נחשף לאופן שבו התאגידים עושים עסקים, הוכיח רגישות מוסרית גבוהה יותר בכך שהביע את מחאתו וזעזועו.
הפרסום היחסי לו זכה הצמד ואמוס וסרבין בעקבות המתיחות וההרצאות שנשאו, היקשה עליהם להמשיך להתחזות בציבור ולהופיע עם חומרים חדשים.
כדי לפתור את הבעיה ולסייע לפעילים פוליטיים להגיע לחשיפה באמצעים דומים, הם הקימו את The Yes Lab, או "מעבדת ה'יס'", שמטרתה היא "להכשיר דורות חדשים של פעילים."
The Young And The Hopelss הוא האלבום השני של להקת הפאנק רוק (Punk rock) "גוד שארלוט".
הוא נחשב לאלבום הכי מצליח שלהם.
האלבום יצא לאור בשנת 2002, ונמכר במעל ל-3,464,000 עותקים בארצות הברית ומעל ל-5 מיליון עותקים בעולם, מה שהופך אותו לאלבום הנמכר ביותר של הלהקה.
האלבום הגיע למעמד של פלטיניום משולש בארצות הברית ודורג במקום הראשון במצעד האלבומים של קנדה.
בנוסף, הקליפ של השיר "Lifestyles Of The Rich & The Famous" זכה בפרס "בחירת הקהל" בטקס פרסי הווידאו של MTV לשנת 2003.
The Wolf Among Us (בתרגום חופשי: הזאב שביננו) הוא משחק הרפתקאות גרפי שמבוסס על סדרת הקומיקס של ביל וילינגהאם, "פייבלס".
המשחק פותח והופץ על ידי חברת Telltale Games.
הפרק הראשון יצא ב-11 באוקטובר 2013 והפרק האחרון יצא ב-8 ביולי 2014.
The Wolf Among Us הוא משחק הרפתקאות מסוג הצבע-והקלק, בו השחקן, השולט בגיבור ביגבי וולף, יכול לנוע לחקור וליצור קשר עם דמויות אחרות במשחק או עם אובייקטים.
בדומה למשחקה הקודם של Telltale Games, The Walking Dead, השחקן יכול לבחור מה הוא יעשה, באמצעות עץ שיחה בו הוא יכול לבחור מה להגיד, (מסומן כמשפט רגיל) או לעשות (מסומן בתוך סוגריים מרובעים את הפעולה שהשחקן יעשה); לשחקן אף ניתנת האפשרות לשתוק (מסומן בתור 3 נקודות).
הבחירות יכולות להשפיע באופן משמעותי על העלילה שתתרחש בהמשך הפרק של המשחק, ואף גם על העלילה שתתרחש בפרקים הבאים.
בחירות אלו כוללות החלטות קשות - כגון הבחירה אחר איזה משני אשמים לרדוף (תוך מתן האפשרות לאחר לצאת לחופשי).
כמו ב-The Walking Dead, החלטות אלו נשלחות לשרתי חברת Telltale, שם הן מאורגנות לכדי נתונים סטטיסטיים לגבי כמה אנשים בחרו לפעול בצורה מסוימת.
את הסטטיסטיקות האלו ניתן לראות בסיום כל פרק.
סצנות מסוימות במשחק הן מסוג פעולה, שדורשות לשחקן להגיב במהירות על ידי לחיצה על מקשים מסוימים (Quick Time Events).
כישלון באירועים האלו יכול לגרום למותו של השחקן או של דמות אחרת, אך המשחק יאתחל את עצמו מחדש לנקודה שבה הסצנה מתחילה, דבר המאפשר לשחקן לנסות שוב.
הפרק הראשון היה במקור אמור להשתחרר ברבעון הראשון של 2012, אך נדחה לרבעון השלישי של 2012 ואז נדחה פעם נוספת, לרבעון השלישי של 2013 ובסוף הוחלט שייצא באוקטובר 2013. בפברואר 2013, נחשף כי פיתוח המשחק ארך יותר מהמצופה בעקבות הצלחת המשחק The Walking Dead.
Telltale שילבה אלמנטים רבים מ-The Walking Dead לתוך המשחק.
עלילתו של המשחק מתרחשת באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20, עשרות שנים לפני האירועים של הגיליון הראשון של פייבלס.
במשך שנים, הרבה מן האדמות הקסומות והמיסטיות אשר מתוארות כמיתוסים, אגדות וסיפורי עם (הידועות בתור "המולדת" - "The Homelands") נכבשו על ידי רודן מסתורי אשר ידוע בתור "היריב".
כדי להימלט מצבאות הרודן, יצורים ודמויות אשר ידועים בתור "פייבלס" (בתרגום חופשי - משלים), ברחו לעולם הגישמי (אז בתקופת הקולוניאליזם האמריקני) ויצרו קהילה אשר מכונה "פייבלטאון" (עיר הפייבלים) באזור מנהטן של ימינו.
כדי להסוות את נוכחותם מבני האדם הרגילים (המכונים "מונדיס" - Mundies), כל הפייבלים שאינם בני אדם צריכים לרכוש כישוף המכונה "גלאמור" (Glamour, בתרגום חופשי: זוהר) אשר מאפשר להם להסוות את זהותם ולהיראות אנושיים, או שהם יעברו ליישוב כפרי המכונה "החווה" (The Farm).
"הזאב הגדול והרע", ביגבי וולף (מדובב על ידי אדם הרינגטון), הוא השריף של פייבלטאון, והוא האחראי להסתרת קהילת הפייבלים מהעולם הגישמי לאכיפת החוקים בקהילה.
הדמות שאותה השחקן משחק במשחק היא ביגבי וולף (מדובב בידי אדם הרינגטון), אשר מבוסס על הזאב הרע.
הוא השריף של פייבלטאון, שעובד ב-"משרד עסקים" (Business Office) תחת פיקודו של ראש העיר הזמני של פייבלטאון, איקבוד קריין (האגדה על סליפי הולו).
בסיועה של שלגיה, מראת הקסמים לה והקוף המכונף באפקינס, אשר מנהל את הרישומים של הפייבלס בפייבלטאון, הוא חוקר פשעים, ואוכף את החוק בעיר.
כחול הזקן גם עובד במשרד, אך המניע שלו לכך אינו ידוע.
ביגבי מתגורר בדירות וודלנדס (Woodlands).
שם הוא מרשה לקולין (אחד משלושת החזירונים) להישאר איתו, לאחר שזה פוצץ את בית החזירים בחווה.
היפה והחיה, גם הם דיירים בוודלנדס, אף על פי שהם כרגע נאבקים על נישואיהם הבעיתיים.
אחת הדמויות החוזרות היא מר.
טוד (הרוח בערבי הנחל) והבן שלו, טיג'יי (טוד ג'וניור), המתגוררים בבניין דירות מוזנח בקרבת מקום.
כשהמשחק מתחיל, השחקן מוצג לאיש היערות (וודסמן) מהסיפור כיפה אדומה, אשר מתגורר באותו ביניין שבו מר.
טוד, פיית', והנסיך לורנס גרים מהסיפורים אללרליירלואה/דונקיסקין.
השחקן גם נתקל בשני אחים אשר מפריעים לו להמשיך בדרכו, טווידלדם וטווידלדי, אשר עובדים בשביל סוכן לא ידוע.
ביגבי גם נפגש עם הולי, טרולית אשר מנהלת בר בשם "Trip Trap" (טריפטראפ, בתרגום חופשי: טיול מלכודת), ועם גרנדל הדיכאוני.
הפרק השני של המשחק מציג את ג'ורג'י פורגי, מנהל מועדון חשפנות בשם "Pudding and Pie" (פודינג ופאי) וגם הסרסור של פיית' ומציג את קלבר האנס, הסדרן במועדון.
הפרק השלישי של המשחק מציג את מרי המדממת, סוכנת של איש בשם קרוקדמן (איש עקום).
ביגבי נקרא לבניין שבו מר.
טוד מתגורר, בעקבות המולה שנגרמה על ידי הוודסמן בדירה מעל דירתו של טוד.
שם, בגיבי עוצר את הוודסמן מפגיעה באישה צעירה.
לאחר לחימה בוודסמן, נפילה מהחלון על מכוניתו של טוד ולחימה נוספת בוודסמן עד שהאישה תוקעת גרזן לתוך ראשו ומשתקת אותו זמנית.
ביגבי מדבר עם אותו אישה צעירה, וחושב שהיא בעצם זונה, ומסייע לה לוודא שהיא בטוחה.
ביגבי חוזר לדירתו בוודלנדס, ואז הולך לישון לאחר שיחה עם קולין, אחד משלושת החזירים, על איך שאנשים מפחדים מביגבי.
ביגבי מתעורר מדפיקה בדלת, ורואה את שלגיה מבועתת.
היא מובילה אותו מחוץ לבניין הדירות שבו הוא גר, ומראה לו ז'קט של שומר בשם גרמיבלין זרוק על הרצפה.
כאשר ביגבי מרים את הז'קט, הוא מגלה ראש כרות של אישה, שאותה הוא מזהה כאותה נערה שהציל קודם לכן מהוודסמן.
רמזים מהראש שלה מובילים לכך שמקורה מהסיפור אללרליירלואה/דונקיסקין, ששמה הוא פיית' (Faith, בתרגום חופשי: אמונה) ושהיא הייתה נשואה לנסיך לורנס.
שלגיה וביגבי עמדו ללכת לדירתו של הנסיך לורנס, לא לפני שטוד מתקשר קודם ומזהיר את ביגבי שמשהו קורה בדירתו של הוודסמן.
הם חוקרים את שני המקומות.
אצל לורנס, הם מגלים שהוא ניסה להתאבד, לפני ששמע על מות אשתו פיית', בעקבות שהוא הרגיש שהוא לא סיפק לה חיים טובים, אך ללורנס יש סיכוי לשרוד אם השחקן בוחר ללכת לדירתו של לורנס קודם לכן.
טוד, הם מגלים שהאחים טווידלדם וטווידלדי, אשר עובדים עבור אדם לא ידוע, רודפים אחריהם, כדי לחפש אובייקט מסתורי שחשבו שלוודסמן יש אותו.
ללא שום רמזים, ביגבי מחליט למצוא את הוודסמן, כדי לגלות את התפקיד שלו ברצח פיית', כשלגיה חוזרת הביתה לפייבלטאון.
ביגבי פונה לבר טריפטראפ, מקום השתייה הרגיל של הוודסמן, כדי למצוא את בעליו של הבר - הולי וגרנדל הדיכאוני.
הולי אומרת כי היא איננה מכירה את הוודסמן, וכי הוא לא נכנס לבר שלה כבר מספר שבועות, אם בכלל.
אחרי שהוודסמן יוצא מין השירותים של הבר, ביגבי מנסה לדבר איתו אך גרנדל הופך לצורת הפייבל שלו ותוקף את ביגבי.
השניים נלחמים, אך ביגבי, שהופך לזאב - צורת הפייבל שלו, מצליח לפצוע את גרנדל וזה נכנע.
לאחר שביגבי נרגע והופך לצורת האדם שלו, הוא מנסה לתשאל את הוודסמן, אף לפני זה טווידלדי נכנס לבר, אשר גם מחפש את הוודסמן.
לאחר שראה את ביגבי, גם הוודסמן וגם טווידלדי מנסים לברוח.
ביגבי נאלץ לתפוס את אחד מהם, לעצור אותו על חשד לרצח.
ביגבי לוקח אותו בחזרה לוודלנדס, אך מגלה כי ניידות משטרה עומדות חוץ לבניין.
ביגבי מתגנב לתוך המון השוטרים, כדי לגלות שראשה הכרות של שלגיה עומד בפתח הביניין.
הפרק השני מתחיל בפלאשבאק של ביגבי על גילוי ראשה הכרות של שלגיה.
לאחר מכן ביגבי הועבר לחקירת המשטרה, אשר מצאו את גופתה של שלגיה.
קריין משתמש בכישוף לאיבוד זיכרון על השוטרים בתחנה כדי לחלץ את ביגבי, את הגופה שנמצאה ואת דו"ח המקרה, כדי לוודא שהמשטרה המקומית תשכח מהמקרה שאירע.
בחזרה למשרד העסקים, ביגבי לוקח את התפקיד של חוקר.
ביגבי חוקר את החשוד שהוא תפס בפרק הראשון במקום כחול הזקן, זאת כדי לגלות ששלגיה עדיין בחיים, אשר נכנס לחדר החקירות ומסבירה כי הגופה שנמצאה רק דומה לה, ומי שנהרגה לא הייתה שילגיה אלא מישהי אחרת.
לאחר ההלם הראשוני שלו, ביגבי הולך עם שלגיה לדבר עם טיג'י, בנו של מר.
טוד, אשר היה עד לניסיון הסתרת הגופה כרותת הראש על ידי טביעתה בנהר.
ביגבי ושלגיה בודקים את הגופה, רק כדי למצוא שהקורבן היא לא אשר מלילי - אחותה של הולי, אשר נעלמה מספר שבועות לפני אירועי הפרק הראשון.
הם מוצאים כי הגלאמור שהיה בשימוש היה זול (הבגדים לא היו תואמים במדיוק לאלה של שלגיה) ולא חוקי.
לאחר ידיעת הולי על רצח אחותה, ביגבי הולך למועדון החשפנות של ג'ורגי, איפה שלילי עבדה פעם אחרונה, כדי לגלות שהקליינט האחרון של לילי היה אדם בשם "מר.
סמית'" (שהתברר כשם בדוי) ושהם התאכסנו במלון קרוב למועדון החשפנות בחדר מספר 207. ביגבי הולך לאותו מלון ומפותע לגלות את היפה עובדת בתור פקידה, בחשאי, כדי שבעלה - החיה לא יגלה, בשביל לשלם את שכר הדירה וכדי לא לקלקל את נישואיהם.
כאשר היפה מובילה את ביגבי לחדר בו שכנו לילי והקליינט שלה "מר.
סמית'" בחדר מספר 207, החיה מופיע ומאמין כי אשתו בוגדת בו עם ביגבי.
במהלך הקטטה, הם שוברים את הדלת של חדר מספר 207 (אשר הייתה נעולה ולא נפתחה גם עם מפתח המספר שהיה להיפה), הם מוצאים את זירת הרצח שבו לילי נהרגה על ידי "מר סמית'".
החיה מפסק לתקוף את ביגבי ומתרחק מעט ממנו, כאשר ביגבי חוקר את החדר ומגלה שמישהו ניסה להלביש את לילי ככה שהיא תראה כמו שלגיה ואף ניסה לשחזר את הסיפור, אך בקטע שבו הנסיך בסיפור מנשק את שלגיה, אותו "מר.
ביגבי מגלה שכדי להסוות את הרצח, מוזיקת רקע בווליום גבוהה נוגנה.
לאחר שביגבי חוקר את הפריט האחרון שנשאר, הוא מגלה תמונה שמגלה ש"מר.
קריין, אשר רואה את המתרחש מבעד למראת הקסמים, מרסק אותה עם מנורה קסומה לשעבר.
מתוך דאגה על ביטחונה של שלגיה, ביגבי הולך לשלגיה אשר היא ועוד מספר פיבלים נמצאים בהלווייתה של לילי - אחותה של הולי.
לביגבי יש בחירה אם לספר לשלגיה או להישאר בשקט ושלגיה תחזור להלוויה מיד לאחר מכן האחים טווידלדם וטווידלדי מופיעים, כשהם חמושים ברובי ציד ומאיימים על ביגבי.
לביגבי יש בחירה אם להסכים לעסק או לא ולאחר מכן אם להילחם באחים או לא להגיב מה שכמעט גורם למותה של שלגיה, ביגבי ושלגיה חוזרים למשרד ומנסים לקבוע לאן קריין נעלם.
הם נקלעים למבוי סתום כיוון שחסרה חתיכה אחת להשלים את המראה הקסומה ובלי החתיכה הזאת המראה לא תעבוד.
כחול הזקן מגיע ודורש מביגבי ושלגיה לנקוט פעולה.
השלושה דנים על שלוש נקודות אפשרויות שבהן ניתן להיעזר כדי למצוא את קריין, ובאפקין חושף כי לקריין הייתה פגישה עם "המכשפה שלו" וכי הוא ייפגש איתה למחרת ב-2 בלילה, מה שמשאיר להם מספר שעות בודדות לפני שהם יפספסו את ההזדמנות לתפוס אותו.
השלושה מסכימים לחקור שלושה מקומות אפשריים כדי למצוא את מיקום המפגש: דירתו של קריין, המשרד של טווידלדם וטווידלדי וחפציה של לילי.
ביגבי לומד כי קריין גנב כספים מהפייבלים למען צרכים אישיים ועבד עם מכשפה בשם "גרינליף" (Greenleaf, בתרגום חופשי: עלה ירוק) כדי לייצר את הגלאמור שהשתמש על לילי.
אחרי מציאת דירתה של המכשפה, ביגבי ושלגיה מגלים כי הם באו מאוחר מדי.
הם מדברים עם המכשפה ומגלים כי קריין הלך למועדון החשפנות "פודינג ופאי", כדי להשתמש בטבעת שקיבל מהמכשפה כדי לגלות את סוד החשפניות (החשפניות לא יכולות לגלות סודות בגלל כישוף שהוטל עליהן שגורם להם לומר "השפתיים האלו חתומות").
ביגבי ושלגיה מגיעים למועדון החשפנות, ומוצאים את קריין מנסה לבטל את הכישוף שהוטל על הבנות ללא הצלחה.
כאשר ביגבי מציג לקריין את ההוכחות כי הוא הרוצח, שלגיה מבינה כי קריין לא היה הרוצח של שתי הבנות - פיית' ולילי, אך הוא מואשם בגנבת כספים ונלקח למעצר.
מיד כאשר הם עוזבים את המועדון, מספר מכוניות מקיפות אותן, ודמות מסתורית יוצאת מהמכונית יחד עם האחים טווידלדם וטווידלדי, שלושת חמושים - האחים חמושים ברובי ציד והדמות חמושה באקדח מגנום.
הדמות מציגה את עצמה בתור מרי המדממת (Bloody Mary) וששלושתם עובדים עבור אדם אחד - קרוקדמן (Crooked Man, בתרגום חופשי: איש עקום).
מרי דורשת את קריין אך ביגבי מסרב, ומרי מורה לאחים להרוג את ביגבי.
האחים פוצעים את ביגבי קשות, אך ביגבי מצליח להפחיד את האחים, לאחר שהוא הופך לזאב הגדול והרשע.
ביגבי מצליח לפצוע אנושות את טווידלדם, וניתנה לשחקן אפשרות להורגו או להשאיר אותו פצוע.
לאחר קרב ממושך עם האחים, מרי יורה לעבר ביגבי כדור מכסף, מה שגורם לביגבי להיפצע אנושות.
מרי התכוונה להרוג את ביגבי אך שלגיה נכנעה והעבירה למרי את קריין.
לאחר מכן מרי, האחים והבוס הגדול עזבו את המקום, משאירים את ביגבי מדמם.
הפרק הראשון קיבל ביקורות חיוביות.
אתרי הסקירה GameRankings ו-Metacritic נתנו לגרסת ה-Playstation 3 ציון של 87.00% וניקוד של 85 מתוך 100, לגרסת המחשב האישי ציון של 86.14% וניקוד של 85 מתוך 100, לגרסת ה-iOS ציון של 83.57% וניקוד 83 מתוך 100, ולגרסת ה-Xbox 360 ציון של 80.96% וניקוד של 82 מתוך 100.
הפרק השני קיבל גם הוא ביקורות חיוביות ושבחים אודות הכתיבה ופיתוח הדמויות במשחק, לצד מספר ביקורות שמעידות על חוסר רצף עלילתי.
אתרי הסקירה GameRankings ו-Metacritic נתנו לגרסת ה-Playstation 3 ציון של 86.40% וניקוד של 84 מתוך 100, לגרסת המחשב האישי ציון של 78.12% וניקוד של 76 מתוך 100, ולגרסת ה-Xbox 360 ציון של 74.20% וניקוד של 74 מתוך 100.
הפרק השלישי קיבל ביקורות חיוביות.
אתרי הסקירה GameRankings ו-Metacritic נתנו לגרסת ה-Playstation 3 ציון של 88.80% וניקוד של 82 מתוך 100, לגרסת המחשב ציון של 83.10% וניקוד של 82 מתוך 100, ולגרסת ה-Xbox 360 ציון של 79.33% וניקוד של 77 מתוך 100.
הפרק הרביעי קיבל ביקורות חיוביות לצד ביקורות מעורבות.
אתרי הסקירה GameRankings ו-Metacritic נתנו לגרסת ה-Playstation 3 ציון של 66.00% וניקוד של 73 מתוך 100, לגרסת המחשב ציון של 77.40% וניקוד של 76 מתוך 100, ולגרסת ה-Xbox 360 ציון של 71.25% וניקוד של 74 מתוך 100.
הפרק החמישי קיבל ביקורות חיוביות.
אתרי הסקירה GameRankings ו-Metacritic נתנו לגרסת ה-Playstation 3 ציון של 74.67% וניקוד של 75 מתוך 100, לגרסת המחשב ציון של 85.27% וניקוד של 85 מתוך 100, ולגרסת ה-Xbox 360 ציון של 85.64% וניקוד של 85 מתוך 100.
המשחק כאוסף קיבל ביקורות חיוביות לצד ביקורות מעורבות.
אתר הסקירה GameRankings נתן לגרסת ה-Playstation 3 ציון של 90.00%, לגרסת המחשב ציון של 78.25%, ולגרסת ה-Xbox 360 ציון של 90.00%.
אתר הסקירה Metacritic נתן לגרסת המחשב ניקוד של 75 מתוך 100.
The Witcher 3: Wild Hunt (בפולנית: Wiedźmin 3: Dziki Gon; בתרגום חופשי לעברית: המכשף 3: ציידי הפרא) הוא משחק וידאו מסוגת התפקידים-הרפתקאות-פעולה מגוף שלישי בעל עולם פתוח שפותח והופץ על ידי חברת CD Projekt RED הפולנית.
השחקן נכנס לנעליו של הפרוטגוניסט גראלט מריוויה , מכשף אשר נמצא במסע ארוך דרך האדמות של ממלכות הצפון, כאשר נודע לו כי בתו המאומצת - סירי - חזרה לעולמו, ונתונה לאיום מצד כוח אפל ורב-עוצמה הידוע בשם "ציידי הפרא" (Wild Hunt).
השחקן נלחם כנגד הסכנות בעולם בעזרת חרבות וקסמים, בעודו מתקשר עם ה-NPC בעולם ומשלים משימות צד ומשימות ראשיות.
השחקן לרוב נע רגלית, ולמרחקים גדולים נע באמצעות רכיבה על סוסתו של גארלט - רואץ'.
בשנת 2025, מגזין רולינג סטון דירג את המשחק במקום ה-15 ברשימת 50 משחקי הוידאו הגדולים בכל הזמנים.
The Witcher 3: Wild Hunt גדול פי 30 מאשר המשחקים הקודמים בסדרת "The Witcher", דבר הדורש מהשחקן לשוט בסירה במקומות מסוימים ובמקומות אחרים לרכב על סוס.
אף על פי כן, אפשרות ה-"מסע מהיר" לאזורים שנחקרו גם כן אפשרית.
הרבה מפעולות השחקן משפיעות על העולם, למספר רב של קווסטים יש אפשרות להשלימם בכמה דרכים והתוצאות שונות בהתאם.
CD Projekt RED צפתה שנדרש 100 שעות להשלמת המשחק, 50 שעות להשלמת הסיפור הראשי והמשימות הראשיות ו-50 השעות הנוספות כדי להשלים את משימות הצד.
המשחק מציע עולם פתוח ענקי, שהשחקן יכול לשוטט בו כמעט בחופשיות מוחלטת, בהתאם לחלק שבו נמצא בסיפור.
Kaer Morhen - טירה עתיקה בה שוכן בית הספר "הזאב" למכשפים, אליו גראלט משתייך.
White Orchard, כפר קטן בדרום ממלכת Temeria, וסביבותיו.
הארמון המלכותי בויזימה (Vizima) - אזור לא גדול שבו יושב קיסר אימפריית נילפגארד (Nilfgaard)
הממלכות הצפוניות (The Northern Realms) שכלולים בה מחוז Velen בדרום, והעיר החופשית Novigrad ("נוביגרד") וסביבותיה בצפון.
איי סקליגה (The Skellige Isles) - ארכיפלג שממוקם דרומית-מערבית ל־Velen שכולל 5 איים מרכזיים מיושבים ומגוון רב עוד יותר של איים קטנים ובלתי מיושבים.
דוכסות טוסאן (Toussaint) - אזור חדש שהופיע בחבילת ההרחבה Blood and Wine והדרומי ביותר במפה.
בכל מחוז נמצאים מספר כפרים קטנים, שלכל אחד מהם תנאים כלכליים וחברתיים עצמאיים ושונים.
נילפגארדאים, לדוגמה, אשר ממעמד האצולה נראים מתנשאים לבני מעמד נמוך יותר כדוגמת גארלט.
העולם הפתוח מאוד אינטראקטיבי אפילו ביחס למשחקי העולם הפתוח הטובים ביותר ומציע כפרים נטושים, מערות ויערות רדופים.
אפשרות נוספת שקיימת במשחק היא שלכל מחוז וכפר יש מפלצות שונות, חלקן באות רק בלילה.
בעודו דומה למשחקים הקודמים, Wild Hunt השתפר ממספר היבטים בהשוואה למשחקים הקודמים.
מערכת הקרב סובבת סביב מערכת משחק פעולה-תפקידים לצד שימוש בקסמים.
מערכת הלחימה חודשה רבות ביחס למשחקים הקודמים.
Wild Hunt הציג מספר מכניקות חדשות, ביניהם "Witcher-sense", לחימה על גבי סוס, שחייה מתחת למים ושימוש בקשת מוצלבת.
בנוסף לכך, גראלט יכול לקפוץ, לטפס ולנתר מעל מכשולים קטנים.
מכניקת הטיפוס תוארה שהיא "לא בדיוק" כמו Assassin's Creed אלא .
אפשרות יצירת פריטים ורקיחת שיקויים קיימת, כמו במשחקים הקודמים, אלא שהיא שונתה מהמערכת שקיימת ב-The Witcher 2. חמשת סימני המכשף (Witcher signs) חזרו, אך לכל אחד מהם יש צורה חלופית שניתן להשתמש בה.
השחקן יכול לבנות את דמותו מתוך שלושה היבטים: לחימה, קסם ואלכימיה.
המשחק מציעה מערכת בינה מלאכותית מתקדמת וסביבות דינמיות.
מערכת היום-לילה משפיעה על מפלצות מסוימות ועל כוחן, בדומה ליצור המיתולוגי אדם זאב שמקבל את כוחו בליל ירח מלא.
המשחק גם כולל מערכת זקן דינמית שבה הזקן של גראלט גודל בעודו מסתובב בעולם.
סירי, לוחמת חרב יוצאת דופן עם כוחות מיתולוגיים שהופיעה בסאגת ספרי "המכשף", היא דמות שניתן לשחק בה במהלך המשחק.
גוונט הוא משחק קלפים מסוג משחקי צבירה שניתן לשחק בתוך המשחק והמחליף של משחקי הקוביות מהכותרים הקודמים.
The Witcher 3: Wild Hunt מסכם את סיפורו של המכשף גארלט מריוויה, הפרוטגוניסט של הסדרה, סיפור שעד כה כוסה בשני המשחקים הקודמים בטרילוגיה.
בהמשך ל-The Witcher 2, אלה שהיו צריכים את גראלט נעלמו.
גארלט מנסה להמשיך הלאה עם חייו, יוצא למשימה חדשה ואישית בעוד סדר העולם עצמו הולך להשתנות.
המשחק מתחיל בכך שגארלט, המכשף ("וויטצ'ר") וגיבור הסדרה, חולם על קאר מורהן (Kaer Morhen), בית ספר למכשפים שעומד בשיממונו.
הקוסמת ינפר מוונגרברג, אהובתו של גראלט, פונה אליו שהיא מפחדת לגבי בתו המאומצת סירי, מכשפה צעירה באימונים וביתם המאומצת, שמתאמנת ללא רשות.
גארלט מוצא את סירי ומחזיר אותה בחזרה לווזימיר, המורה שלה.
למרות זאת, ה-Wild Hunt (בתרגום חופשי: ציידי הפרא), צבא רפאים שרק הופעתם מסמנת את תחילת סוף העולם, חוטפים את סירי.
גארלט מתעורר ומבין כי הוא רק חלם חלום רע והוא עדיין במסע חיפושים כדי למצוא את יניפר, ביחד עם המאסטר שלו ווזימיר (Vesemir).
בעודו מחפש את ינפר בכפר קטן של ממלכת טמיריה בשם "וואייט אורצ'ארד", גארלט נפגש עם הקצין האחראי על הכפב, נילפגארדאי בשם פיטר סהאר גווינלו, שמציע לו חוזה שבמסגרתו על גארלט להרוג גריפין שמאיים על תושבי הכפר, תמורת מסירת מיקומה של ינפר.
ינפר מוצאת את גארלט ווזימיר לאחר אירוע אלים בפונדק ומספרת לגארלט על אֶמְהִר וָאַר אֶמֶרִיס (Emhyr var Emeris), קיסר אימפריית נילפגארד שזימן אותו לווזימה, בירת ממלכִת טמריה הכבושה בידי אימפריית נילפגארד.
בדרכם לווזימה, גארלט ויניפר נתקלים במארב של חיילים מ"ציידי הפרא" אך ינפר מצליחה להוציא אותה ואת גארלט בשלום על ידי טלפורטציה.
בווזימה, אמהר מצווה על גארלט למצוא את ביתו הביולוגית, סִירִילַה "סִירִי" פִיאוֹנַה אֱלֶן רִיאָנוֹן (Cirilla "Ciri" Fiona Elen Riannon), שחזרה ביחד עם "ציידי הפרא", צבא הרפאים שנחוש לתפוס אותה ולהשתמש בכוחות "הדם הקדמון" שלה.
בוולן, גארלט מגלה כי המרגל הנילפארדי שהיה אמור ליצור קשר איתו, עונה למוות על ידי ציידי הפרא.
מכתבי המרגל מובילים אותו לפִילִיפּ סְטֱרֶנְגֶ'ר, אשר ידוע בכינוי "הברון המגואל", שנותן לגארלט משימה למצוא את אשתו וביתו בתמורה למידע על סירי.
לאחר שגארלט למד שהברון התעלל באשתו והתמודד עם גופת הילד המת של הברון, החיפוש מוביל אותו לדייג שראה את האישה נלקחת על ידי שד בעוד שהבת ברחה לאוקסנפורט (Oxenfurt).
גארלט פוגש בקירה מץ (Keira Metz), קוסמת ומכרית ותיקה שמובילה אותו לשלוש ישויות עתיקות יומין הנקראות "גבירות היער" (Ladies of the Wood) באזור הקרוי "קרוקבאג בוג" (Crookback Bog, בתרגום חופשי: ביצת הגיבן) לאחר שברח מהצייד במעבדה אלפית עתיקה.
גארלט פוגש את "גראן" (Gran) שמטפלת בילדים יתומים, שמפגישה בין גארלט לגבירות.
הגבירות נותנות לגארלט משימה שבה על גארלט להתמודד עם "הולוק הלוחש" (Whispering Hollock) בתמורה למידע על מיקומה של סירי.
גארלט לומד ש"גראן" היא בעצם אנה, אשתו של הברון, וגבירות היער מחזיקות אותה בתור בת ערובה.
בנוסף בוולן, גארלט יכול להיפגש עם לת'או (Letho) מהמשחק הקודם (אם השחקן לא הרג אותו ב-The Witcher 2), לנקות מגדל מקולל בשביל קירה ולעזור לברון לשחרר את אשתו מגבירות היער מה שמוביל לתוצאות שונות שנקבעות על ידי דרך ההתמודדות של גארלט כנגד הולוק הלוחש.
בנוביגרד, גארלט פוגש את טריס מריגולד (Triss Merigold), קוסמת ומכרה ותיקה, שמורה לו לפגוש את האוניירומנסרית קורין טִילִי (Corinne Tilly), שיכולה לפרש חלומות.
קורין מובילה אותו להורסאן ג'וניור (Whoreson Junior, בתרגום חופשי: "בנזונה" הבן), אחת מארבעת מנהיגי העולם התחתון של העיר נוביגרד ולמסע הצלת דנדליון (Dandelion), מכר ותיק, שנתפס לאחר שוד שנכשל.
גארלט מוצא את "בנזונה" בעזרת סִיגִיסְמוּנְד דִיקְסֶטְרַה (Sigismund Djikstra) והמלך רָדוֹבִיד ה-5 "הקשוח" (Radovid V "The Stern") מושל ממלכת רדניה (Redania), שהשתמש בבנזונה ג'וניור בתור מרגל בנוביגרד.
גארלט וחברו זוֹלְטַן צִ'יוָי (Zoltan Chivay) מחלצים את דנדוליין מציידי המכשפות בעזרתו של מחליף-צורות בשם דוּדוּ (Dudu) ובעזרת פְּרִיסִילַה (Priscilla), מחזאית ומושאת אהבתו של דנדוליין.
בנוסף בנוביגרד, גארלט יכול לעזור לטריס להבריח את הקוסמים והקוסמות מהעיר (ויכול להוביל לרומן איתה), לעזור לדנדוליין עם הפתיחת הקברט שלו, להתמודד עם רוצח סדרתי שתקף וכמעט רצח את פריסילה וכן לעזור במשימת התנקשות בחיי המלך רדוביד ביחד עם דיקסטרה, ורנון רוץ' (Vernon Roche), ווס (Ves) וט'אלר (Thaler).
עם חילוצו של דנדליון, גראלט מגלה כי סירי אמנם הייתה אצלו והצליחה לברוח מרודפיה ובדרכה עזבה את נוביגראד לאיי סקליגה (Skellige), ארכיפלג שהשליטה בו מחולקת בין השבטים שונים המאכלסים את האי.
בסקליגה גראלט פוגש את ייניפר שחוקרת אזור שבו התרחש פיצוץ מכושף ושיש בינו קשר אפשרי עם סירי.
גראלט וייניפר משתתפים בהלוויה של מלך האיים ונקלעים לקונפליקט על כס הירושה, וההחלטות שגראלט יעשה יקבעו מי יהיה היורש מבין שלושת היורשים הפוטנציאליים.
גראלט וייניפר גונבים מסכה מכושפת מדרואיד בשם ארמיון שמאפשרת לחובש אותה לראות אירועים מן העבר.
בעזרת המסכה הם מגיעים למקום בו התרחש הפיצוץ ובעזרתה הם מגלים כי סירי ברחה לאי "לוטופן" בארכיפלג.
הם מגיעים לשם רק כדי לגלות כי האי הותקף בידי ציידי הפרא אך סירי הצליחה להימלט בעזרת אדם בשם "סקאאל", שהוגלה מכפרו ומת בניסיון לגאול את עצמו.
ייניפר משתמשת בכישוף העלאה באוב כדי להעלות את נשמתו מהמתים כדי לשאול אותו על סירי.
הוא מגלה לה כי לאחר שהציל אותה מציידי הפרא הוא ראה יצור מעוות בסירה הרחק מהאי.
גראלט מגיע למסקנה כי היצור המעוות הוא לא אחר מאשר אומה ((uma (ugliest man alive בתרגום חופשי: המגעיל באדם).
יצור שבו זכה הברון בהתערבות.
בנוסף לכך, גראלט עשוי לעזור לייניפר להתיר כישוף (שהוטל על ידי ג'ין מפלצתי) ובכך להגיע לרומן איתה.
גראלט חוזר לאחוזה של הברון המגואל ומוציא את "אומה" משם, ומתברר כי צורתו המעוותת היא תוצאה של קללה שהוטלה עליו וכי ייתכן שהאדם הלכוד בתוך הגוף המעוות הוא לא אחר מאשר סירי.
הם מחליטים לקחת את היצור לקאר מורהן (אותו המבצר מתחילת המשחק, שבו התקיים בית הספר למכשפים שגראלט משתייך אליו) כדי להסיר ממנו את הקללה.
ייניפר, גראלט וחבריו המכשפים הסירו את הקללה בהצלחה רק כדי לגלות שהיצור הוא לא אדם אלא עלף בשם אוולאך'.
אוולאך' מגלה להם כי לאחר שציידי הפרא תקפו בלוטופן הוא שיגר אותה לאי מסתורי בארכיפלג בשם "אי הערפלים" שם סירי יכלה להתחבא בבטחה מפני ציידי הפרא.
גראלט מחליט להגיע לשם ולהציל אותה אך הוא מבין שהיא תמשוך איתה את ציידי הפרא לכל מקום שהיא תגיע אליו.
לכן גראלט מחליט להביא אותה לקאר מורהן ולאסוף חבורה של אנשים מבעלי בריתו כדי להיערך כנגד ציידי הפרא.
לאחר שהוא מגייס את בעלי בריתו בהצלחה הוא מטייל לאי הערפלים שם הוא מוצא את סירי, מחוסרת הכרה, בתוך בית ששייך לננסים שעזרו להחביא ולשמור עליה.
לאחר שסירי מתעוררת היא מגלה למה ציידי הפרא מחפשים אותה: אראדין, מלך ציידי הפרא, הוא עלף שעולמו המקורי נחרב בידי אסון שידוע בשם "הקיפאון הלבן" ולכן הוא נחוש בדעתו להשתמש בכוחה של סירי כדי לכבוש את העולם הנוכחי, אליו הוא הגיע.
גראלט ביחד עם סירי ובעלי בריתו מתאספים בקאר מורהן שם מתחולל קרב איתנים בין גראלט ובעלי בריתו לבין צבא חיילי האופל והמפלצות של ציידי הפרא.
במהלך הקרב אראדין מתערב ושולח את אילמרית', עלף והגנרל של צבא ציידי הפרא, לתפוס את סירי.
ויזימיר מנסה להילחם נגדו כדי להציל את סירי אך אילמרית' קוטל אותו באכזריות, מה שמעורר את כוחותיה הרדומים של סירי שפורצים ללא שליטה ומצליחים להרחיק את אראדין וציידי הפרא מהאזור, ובכך הקרב מסתיים בתבוסת ציידי הפרא.
בסופו של דבר אוולאך' מצליח להשיג שליטה בכוח המתפרץ של סירי לפני שהיא תהרוס את כל האזור.
בסופו של דבר החבורה עורכת הלווייה לויזימיר שם הם שורפים את גופתו לאות כבוד.
כנקמה, גראלט וסירי מגיעים לוולן שם הם מחליטים לקטול את אילמרית' ו"גבירות היער" - שלוש המכשפות שכרתו ברית עם ציידי הפרא.
גראלט מחסל את אילמרית', וסירי נשלחת לטפל בגבירות שם היא מצליחה לחסל את כולן פרט לאחת: וויבס (Weavess, תרגום חופשי: הטווה) שעל סף מוות היא מצליחה להפוך ללהקת עורבים ולגנוב את התליון של ויזימיר.
גראלט וסירי בנוסף לכך עוזרים לטריס וייניפר להקים מחדש את "לשכת הקוסמות" כדי להוות כוח נוסף נגד ציידי הפרא.
גראלט בנוסף לכך לומד גם על "אבן השמש" המוחבאת בסקליגה שבעזרתה הוא יוכל לפתות את אראדין וציידי הפרא לתוך מלכודת.
גראלט בנוסף לכך יכול לעזור לדיקסטרה ולרוץ' להתנקש בחייו של המלך רדוביד, ולאחר מכן להחליט באיזה צד הוא בוחר בסכסוך בין דיקסטרה לרוץ'; תוצאותיו יקבעו מי ימשול בסופו של דבר בנוביגרד ובממלכת הצפון.
בעזרת פיליפה אליהארט, קוסמת עיוורת שגראלט שחרר מצפורניו של רדוביד (והיא זאת שהרגה אותו אם גראלט החליט לעזור להתנקש בחייו), הוא מוצא את אבן השמש וביחד הם מחליטים להתאסף באי "אונדויק" בארכיפלג סקליג'ה לקרב המכריע כנגד ציידי הפרא.
על האי, אוולאך' משתמש באבן השמש מה שמושך לשם את ציידי הפרא שתוקפים בכל העוצמה והקוסמות מונעות מציידי הפרא לברוח.
סירי וגראלט נלחמים ומביסים את קאראנת'יר, עלף גם כן והקוסם הבכיר של ציידי הפרא, ולאחר תבוסתו גראלט ממשיך לדו-קרב מכריע כנגד אראדין שם הוא נלחם ומביס אותו.
לפני מותו, אראדין מזהיר את גראלט מפני כוונותיו הלא כשרות של אוולאך' וכי בכוונתו להביא לעולם את "הקיפאון הלבן" ולהביא לקץ כל הזמנים.
ה"קיפאון הלבן" מגיע ומתחיל להחריב את האי כאשר גראלט וייניפר מגיעים למגדל מבודד ששם מסתבר כי אוולאך' פתח שער שממנו ה"קיפאון הלבן" מגיע.
לפני שגראלט מתעמת עם אוולאך', סירי מגיעה ומתברר שהכל היה רעיון שלה כדי שהיא תיכנס דרך השער ותוכל לעצור בכוחותיה את האסון הממשמש ובא.
לאחר ויכוח גראלט בסופו של דבר מסכים וסירי נכנסת בשער, והאסון מפסיק.
מה שיקרה לאחר מכן תלוי בבחירות של גראלט במהלך המשחק:
אם סירי שורדת את הקיפאון הלבן:
אם סירי מוצגת בפני הקיסר, סירי מבינה שהדרך היחידה שבה היא תוכל לעצור את המלחמה ולהביא שלום לעולם תהיה על ידי ירושת כתר הקיסרות מאביה והפיכתה לקיסרית אימפריית נילפגארד.
אם היא לא מוצגת בפני הקיסר במהלך המשחק, גראלט משקר לקיסר במצח נחושה ואומר לו שביתו מתה, בעוד שלאמיתו של דבר היא הופכת, בעזרת גראלט, למכשפת כמוהו.
המשחק הוכרז רשמית במגזין "Game Informer" ב-4 בפברואר 2013, עם תאריך יציאה מתוכנן ל-2014 לפלטפורמת המחשב האישי ו-"לכל הפלטפורמות לשוק הגבוה".
מאוחר יותר, התבררה הכוונה של "כל הפלטפורמות לשוק הגבוה" - הכוונה ל-PlayStation 4 ב-21 בפברואר 2013 ו-Xbox One ב-10 ביוני 2013. לפי מידע רשמי מחברת מיקרוסופט, The Witcher 3 לא היה אמור להיות זמין ל-Xbox One בפולין, המדינה שבה המשחק פותח.
למרות זאת, ההגבלה האזורית הוסרה מה-Xbox One.
ב-11 במרץ 2014, הוכרז כי תאריך יציאת המשחק ידחה מסתיו 2014 לפברואר 2015. על פי הכרזה רשמית שפרסם הצוות המפתח של המשחק, הם הצליחו ליצור מה שמרמז שהצוות סיים לעבוד על משחק הבסיס והעלילה הראשית.
אף על פי כן, ההכרזה גם מצטטת את הסיבה מדוע המשחק נדחה - כוונון ידני של פריטים רבים ובדיקות יסודיות של המוצר הגמור כדי לעמוד בסטנדרט האיכות שצוות הפיתוח הציב.
ב-16 באפריל 2015, CD Projekt RED אישרה כי מצבו של הפרויקט הוא רשמית "זהב" (מוכן להפצה).
התקציב שניתן לפיתוח המשחק הוא 306 מיליון זלוטי.
The Witcher 3: Wild Hunt פועל על מנוע REDengine 3 שפותח על ידי CD Projekt RED ונועד למשחקי תפקידים לא ליניארים שמתרחשים בעולם פתוח נרחב.
המנוע אמור לעזור למנוע ממפתחי המשחק ליצור פשרות, כמו בכותרים הקודמים ובכך לאפשר להם ליצור .
בדומה לכותרים הקודמים בסדרה, לשחקנים מוצג סיפור מורכב בעל בחירות מרובות שכל אחת מהן נושאת השלכות.
מנוע ה-REDengine 3 מאפשר קיום קו עלילה מורכב מבלי להקריב את העיצוב של העולם הווירטואלי.
ב-21 במאי 2015 CD Projekt RED שחררה את הפאץ' 1.03 למחשב האישי אשר כולל שיפורים וויזואלים, תיקוני באגים ושיפור ביצועים.
ב-19 ביולי 2015 החברה שחררה את הפאץ' 1.07 לקונסולות ולמחשב האישי אשר כלל תיקוני באגים רבים, תזוזה חדשה לגראלט, מחסן לאחסון דברים, קטגוריה נפרדת לספרים בתיק, רשימה של כל ה-DLC המותקנים בתפריט הראשי, שינויים בתפריט הגרפיקה - הוספת אפשרות לשינוי ה-HairWorks של אנבידיה ושיפורים נוספים.
ב-9 בספטמבר 2015 שוחרר הפאץ' 1.10 לקונסולות ולמחשב אשר כולל מאות תיקוני באגים ושיפורי ביצועים.
הפאץ' בא כחלק מההכנה לקראת ההרחבה Hearts of Stone.
ב-22 באוקטובר 2015 שוחרר הפאץ' 1.11 לקונסולות ולמחשב שמתקן באגים שונים בעיקר בחבילת ההרחבה Hearts of Stone.
ב-7 באפריל 2015 CD Projekt RED הכריזה על שתי חבילות הרחבה בתשלום למשחק.
ההרחבה הראשונה, Hearts of Stone שוחררה ב-13 באוקטובר 2015 וההרחבה השנייה, Blood and Wine שוחררה ב-31 במאי 2016.
ב-6 בנובמבר 2014, CD Projekt RED הכריזה על "תוכנית ה-DLC החינמיים", שבו ישוחררו 16 תוספות (DLC) בחינם, כל שבוע שחרור של DLC חדש.
שני ה-DLC הראשונים יצאו ב-19 במאי 2015 - תאריך יציאת המשחק.
רוב ה-DLC היו סקינים לדמויות ולחפצים, פריטים חדשים ומשימות צד.
בנוסף נוסף מצב משחק חדש שמאפשר לייבא את הדמות מן המשחק הישן.
רשימת ה-DLC לפי סדר יציאתם
Temerian Armor Set - סט שריון שחיילי טמיריה לובשים לגארלט.
Beard and Hairstyle Set for Geralt - אפשרות לשנות את מראה הזקן ואת התספורת של גארלט.
Nilfgaardian Armor set - סט שריון שהנילפגרדיאן לובשים לגארלט.
Crossbow set - סט חדש של קשת מוצלבת.
Skellige Armor Set - סט שריון שחיילי סקליג לובשים לגארלט.
Alternative Look for Ciri - מראה אלטרנטיבי לדמות סירי.
New Finisher Animations - אנימציות חדשות למהלכי הריגה.
New Game Plus - מצב משחק המאפשר להתחיל את המשחק עם שמירה קודמת, כלומר, כל החפצים מהשמירה הקודמת ישמרו וניתן יהיה להשתמש בהם כבר בתחילת המשחק.
בנוסף לחפצים, גם נקודות ניסיון ישמרו והרמה תישמר וכן בהתאם האויבים יהיו חזקים יותר.
חבילת ההרחבה יצאה ב-13 באוקטובר 2015 לכלל, ומציעה קו עלילה חדש, אזורים חדשים ב־Velen ובNovigrad, חפצים חדשים ושלל פעילויות.
בנוסף לכך, גראלט יכול לשדרג את כלי נשקו ושריונותיו באמצעות רונות עתיקות אותם הוא משיג במשימה מיוחדת.
בתחילת העלילה גראלט מקבל חוזה מבעל אחוזה בשם אולגירד פון אווראק (Olgierd von Everec), שהוציא את החוזה על צפרדע מפלצתית ששורצת במערכת הביוב של העיר אוקסנפורט (Oxenfurt) שבממלכת Redania.
בעזרתה של שני, חובשת בשירות צבא רדניה, גראלט מגלה את מקום מחבואה של המפלצת ונלחם בה, אך לאחר שהוא הורג את המפלצת מתגלה כי היא אינה מפלצת אלא נסיך ממלכת "אופיר" (Ofier) הרחוקה.
עד מהרה מגיעים שומרים אופיריים לזירת הקרב ולוקחים משם את גראלט המעולף כאסיר בספינה שפניה מועדות לממלכת אופיר, שם יישפט ויוצא להורג בעוון רצח הנסיך.
על הספינה מופיע אדם מסתורי בשם גאונטר או'דים (Gaunter O'Dimm) המכונה "אדון המראות", אותו גראלט פגש בתחילת העלילה המקורית (הוא זה שנתן לגראלט רמזים היכן הוא יכול למצוא את ייניפר).
גאונטר מציע לשחרר את גראלט - ובתמורה לכך גראלט יהיה מחויב לסייע לאו'דים להחזיר חוב עתיק יומין מאולגירד.
החוב יתקיים רק לאחר שגראלט יעזור לאולגירד למלא את 3 משאלותיו.
לאחר שברח מכלאו, גראלט מתעמת עם אולגירד, שמתברר כי הוא בן אל-מוות - אך היכולת הזו גרמה לו להיות משולל רגשות, אדם בעל "לב מאבן".
הוא מודה בפני גראלט כי הוא קילל את הנסיך האופירי כדי להרשים את איריס, אשה שאהב ורצה להינשא לה, וכי לאחר שנישא לה, הוא ביקש להיות בן אלמוות כדי לחיות איתה לנצח.
אולגירד מפרט לאחר מכן בפני גראלט את 2 המשאלות הראשונות:
להשיג את "הבית" של מקסימיליאן בורסודי, חפץ עתיק ששמור באחוזתו המאובטחת של מקסימיליאן אחד מעשירי המחוז.
לשם כך גראלט נעזר באדם מסתורי שעוזר לו לגייס שותפים למשימת השוד.
אחרי שהשוד מתבצע בהצלחה גראלט מגלה כי האיש המסתורי הוא הורסט בורסודי, אחיו של מקסימיליאן, שהתעניין בפריצה לאחוזתו כדי להשיב לעצמו את הירושה שאחיו השתלט עליה, ועל גראלט לבחור במי מהשניים הוא תומך.
לשמח את אחיו של אולגירד, וולודומיר פון אווראק, למשך לילה אחד - עד מהרה מתגלה כי וולודומיר מת לפני שנים רבות.
בעזרתו של או'דים, גראלט ושני מצליחים להעלות את רוחו של וולודומיר, שנכנס בגופו של גראלט כדיבוק לצורך מילוי המשאלה.
השניים הולכים לחתונה אליה הוזמנה שני, ממנה וולודומיר (בגופו של גראלט) נהנה מאוד, וכך מתגשמת המשאלה השנייה.
לאחר שרוחו של וולודומיר נאלצת בכוח לעזוב את גופו של גראלט על ידי או'דים, לגראלט יש את האפשרות לקיים רומן עם שני.
לאחר שגראלט מילא את 2 המשאלות הראשונות, אולגירד מפרט בפניו את המשאלה השלישית - להחזיר אליו את הורד של איריס, אשתו המנוחה, אותה ניתן להשיג באחוזה המשפחתית ההרוסה.
בעזרת רוחות הרפאים שבמקום גראלט מצליח להיכנס לעולם מקביל המבוסס על זכרונות העבר של אולגירד ואיריס ביחד, שם הוא מתוודע לסיפור המשפחתי.
אולגירד ואיריס היו זוג מאושר עד שאולגירד כרת ברית עם השטן כדי לקבל חיי אלמוות כדי להוכיח את אהבתו לאיריס, אך חיי האלמוות רוקנו את אולגירד מרגשות אנושיים, ולאט לאט חייה של איריס הפכו לגיהנום כאשר אולגירד הפסיק לאהוב אותה והיא מתה בודדה ועצובה.
לאחר שהוא פוגש את רוחה של איריס, יש לו ברירה אם לקחת את הורד, ובכך לשחרר אותה מהקשר לעולם המסתורי, או להשאיר את הורד ברשותה ולתת לעולמה היפה להמשיך להתקיים.
בין כך ובין כך גראלט חוזר לאולגירד עם שלוש המשאלות שמולא.
גראלט גם מגלה שאו'דים הוא בעצם השטן, התגלמות של רוע טהור שמערים על בני אדם שימלא את משאלותיהם, אך בתמורה לוקח את נשמותיהם בלי ידיעתם.
או'דים נפגש עם גראלט בפונדק שבו הוא היה אמור להפגש עם אולגירד, מגלה לו שהוא בעל יכולות שליטה בזמן, ומאיים עליו שיגיע לנקודת המפגש שהוא קבע אותה ביחד עם אולגירד.
לאחר שגראלט נפגש עם אולגירד מגיע גם או'דים, מוכן ומזומן לקחת את חלקו - הנשמה של אולגירד.
מכאן לגראלט יש 2 אפשרויות:
לתת לאו'דים לקחת את נשמתו של אולגירד - לאחר מכן או'דים יגשים עבור גראלט משאלה אחת מכמה אפשרויות שעומדות בפניו.
(אם השחקן לא סיים את העלילה הראשית, או'דים יכול לגלות לגראלט כיצד להגיע לסוף הטוב שבו סירי חיה)
לעמוד כנגד או'דים ולא לתת לו לקחת את נשמתו - במקרה זה גראלט יתייצב כנגד או'דים, שמעביר את גראלט למבוך מעשה ידיו, ונותן לו חידה.
לאחר שגראלט פותר את החידה במבוך, או'דים מתגלה בצורתו האמיתית, מושמד ונעלם.
גראלט לאחר מכן נפגש עם אולגירד, שקיבל את רגשותיו בחזרה ומודה לו על העזרה בהתמודדות והשחרור משליטתו של או'דים.
אולגירד מוכן לפתוח פרק חדש בחיים, ומעניק לגראלט במתנה חרב עתיקה שעברה במשפחתו לאורך דורות.
חבילת ההרחבה זכתה לציונים גבוהים - סך הכל באתר Metacritic הוא 89/100 עבור גרסת המחשב, ו-90/100 עבור הגרסה לקונסולות.
ההרחבה הגדולה מבין השלושה, שיצאה ב-31 במאי 2016. גארלט מגיע לטוסאן, דוכסות באימפריה הנילפגארדאית, בהזמנת הדוכסית המושלת למטרת חקירה של סדרת רציחות שמבוצעת על ידי מפלצת מסתורית ושקורבנותיה הם נכבדי הדוכסות.
בנוסף למפה החדשה שהוצעה, הדוכסות של טוסאן, ההרחבה כוללת חפצים חדשים, מפלצות חדשות, אפשרות לפתח מוטציות חדשות כדי לחזק ולשפר את יכולות השחקן, לשדרג סט מכשפים לרמת Grandmaster, ושלל פעילויות ומשימות צד נוספות.
ההרחבה הייתה מועמדת למגוון פרסים וזכתה בפרס "משחק התפקידים של השנה" בטקס The Game Awards 2016.
טוסאן (Toussaint), דוכסות ואסאלית של אימפריית נילפגארד, שידועה בתעשיית הגפנים והיין שלה, סובלת בזמן האחרון מתופעה נוראה: אבירים אצילים בדוכסות נרצחים בצורה אכזרית על ידי יצור מפלצתי שקיבל את הכינוי "החיה מבוקלייר", עיר הבירה של הדוכסות (The Beast of Beauclair).
כתגובה, הדוכסית אנה הנרייטה (Anna Henrietta) הוציאה חוזה על החיה, וגראלט מקבל אותה ומובל לטוסאן על ידי שני אצילים שנשלחו ל־Velen במטרה למצוא את גראלט.
גראלט מגיע לזירת הפשע ותופס שם על חם את החיה.
לאחר מרדף קצר מתברר כי החיה אינה אלא ערפד עליון מגזע גבוה וגראלט נלחם נגדו, אך לפני שאחד הורג את השני מגיע ריג'ס (Regis), ערפד עליון אחר וחבר קרוב של גראלט, ומשכנע את החיה לעזוב ולהפסיק לעת עתה עם הרציחות.
ריג'ס מגלה לגראלט כי החיה היא ערפד בשם דטלאף (Dettlaff), שקשור לריג'ס בקשר דם לאחר שהראשון הציל אותו ממוות.
בעזרת שיקוי עתיק שריג'ס הכין, גראלט נכנס לזכרונותיו של דטלאף כדי לגלות מה המניעים שלו לסדרת הרציחות.
הרמזים מובילים אותו לילד קטן שמשרת בתפקיד מצחצח נעליים בעיר בוקלייר.
בעזרת מידע מהילד הם מגיעים למקום המסתור של דטלאף שם הם מגלים את מניעיו: רנאווד (רנה), אהובתו האנושית של דטלאף, נחטפה בידי פושעים, שמצווים עליו להרוג את האנשים האלו בתמורה לשחרורה של אהובתו, ומגלים 4 פתקים שמכילים את שמותיהם של הקורבנות אותם דטלאף היה חייב לחסל.
בעזרת טיפת יין שנשפכה על אחד הפתקים גראלט והדוכסית מתחקים אחרי נתיבם של החוטפים, כאשר הם מגלים שמדובר ביין מיוחד שמיוצר אך ורק עבור השולחן המלכותי.
גראלט הדוכסית ודמיאן מגיעים ליקב המלכותי שם הם מגלים כי אחת מחביות היין נגנבו מתחת לאפו של האיש שאחראי על היקב.
האחראי מודה שהוא מכר את החבית הזו תמורת בצע כסף לכנופיית שודדים שאילצו אותו למכור את היין.
כשהם מתעמתים עם חבורת השודדים מנהיג הכנופיה מספר להם, תחת איומים, שהוא נשלח מטעם אדם שמכנה את עצמו בשם "האיש מסינטרה" (The Cintrian).
גראלט והדוכסית מגיעים במסווה לנשף חגיגי שאליו גם האיש מסינטרה אמור להגיע ביחד עם בת זוגו, אמנית שאמורה להופיע בנשף.
לאחר שהוא מתחקה אחרי עקבותיה הוא מגלה שהוא רצח אותה תוך כדי ניסיון לשדוד יהלום מהאחוזה.
עד מהרה מגיעה אוריאנה, בעלת האחוזה בה התקיים הנשף, מודה כי היא התעמתה עם הגנב ולאחר שלקחה ממנו את היהלום הפילה את האיש מסינטרה מהחלון והרגה אותו.
הדוכסית ביקשה מאוריאנה להראות לה את היהלום, ומתברר שמדובר בתכשיט מיוחד בשם "הלב של טוסאן" יהלום שעבר במשפחת הדוכסות שנים רבות.
הדוכסית מתחילה לחשוד שיש קשר בין הפרשייה לאחותה סיאנה (Syanna), שהוגלתה מהדוכסות כיוון שנחשדה כי היא נושאת את "קללת השמש השחורה" שמשפיעה על אנשים שנולדו בזמן ליקוי חמה.
כמו כן הסכין שנמצאה מלמדת אותם על מקורה של חבורת הסינטריאנים שממוקמת בטירה בתוככי הדוכסות.
הדוכסית מצווה על גראלט לחקור את הטירה ולמצוא את סיאנה, ולהחזיר אותה לחיק המשפחה ללא פגע.
לפגישה מצטרפים גם ריג'ס ודטלאף שהצהירו בפני הנוכחים על כוונתם לעזור במציאת החיה, וחושדים שבאותה טירה מוחזקת, בנוסף לסיאנה, גם אהובתו של דטלאף.
כעבור זמן מה אנשיו של דמיאן מסתערים על הטירה במטרה לסייע לגראלט לחמוק אל תוככי הטירה.
בדרך הוא מסתייע בריג'ס ודטלאף שנחוש למצוא בכל מחיר את אהובתו.
בתוך הטירה דטלאף מוצא את רנה אהובתו, ללא סימן לאשה נוספת בתוך הבית לכאורה, אך בקבוק היין המלכותי שנותר על הרצפה מסגיר את זהותה האמיתית של "רנה" - הלא היא סיאנה, אחותה של אנה הנרייטה דוכסית טוסאן, שיצרה לעצמה זהות בדויה וביימה את חטיפתה כדי לנצל את דטלאף למטרותיה.
דטלאף הנבגד והזועם מאיים להחריב את בוקלייר אם סיאנה לא תגיע אליו תוך שלושה ימים לצורך נתינת הסברים על מעשיה, ועוזב את המקום.
כשסיאנה ואנה נפגשות, גראלט מסביר לאנה שסיאנה עמדה מאחורי כל המזימה.
אנה למדה שדטלאף אותו פגשה כמה ימים קודם לכן הוא החיה, ומצווה על גראלט בזעם להרוג את החיה בכל מחיר, ולא מוכנה להקשיב לאיומיו של דטלאף, ואוסרת את סיאנה בחדר מבודד בארמון המלכותי.
כעבור שלושה ימים גראלט וריג'ס חוזרים.
בזמן שהם מדווחים לאנה שעדין לא מצאו את המפלצת, שליחים נזעקו לארמון הדוכסות כדי לדווח שערפדים מפלצות מתקיפים את העיר.
בפני גראלט עומדות כמה אפשרויות:
למצוא את סיאנה כדי שתוכל להיפגש ולדבר עם דטלאף.
אם גראלט בוחר באפשרות זו, גראלט מחלץ מידע מדמיאן על מיקומה של סיאנה בארמון.
הם מגלים כי אנה כלאה את סיאנה בחדר המשחקים בו שתיהן נהגו לבלות כילדות.
הם מגיעים לחדר ללא שום סימן לסיאנה...