tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ארונו הוטס מדבלין לקורק ומסע הלוויה עבר ברחובות העיר שהמון רב, באופן חסר תקדים בתולדות העיר, מלווה אותו.
ידידו ובעל בריתו הפוליטי, דזמונד או'מיילי, נשא את נאום ההספד וציין את הגינותו של לינץ'.
לינץ' נקבר בבית הקברות על שם פיניבר הקדוש שבקורק.
ג'ק לינץ' תואר כ"פוליטיקאי האירי האהוד ביותר מאז דניאל או'קונל".
תיאור זה לא בא מבעלי בריתו הפוליטיים ואפילו לא מפי חברי מפלגתו, אלא מפיו של מנהיג מפלגת פינה גייל לשעבר, ליאם קוסגרייב.
כספורטאי, זכה לינץ' למוניטין בזכות הגינותו ורוחו הספורטיבית, קווי אופי שהביא אתו לפוליטיקה.
מסיבה זו, הוא זכור כאיש שנודע כ"טישך האמיתי", עם המקטרת הנצחית בפיו והמבטא הקורקי בקולו.
ג'ון קנדי "ג'ק" טוויימן היה כדורסלן אמריקאי ששיחק במשך 11 עונות בליגת ה-NBA, כולן במדי הרוצ'סטר/סינסינטי רויאלס.
טוויימן נבחר על ידי הרוצ'סטר רויאלס בבחירה השמינית בדראפט 1955, ושיחק בקבוצה שעברה בעונת לסינסינטי, במשך 11 עונות.
עונת הייתה עונת השיא בקריירה של טוויימן, במהלכה העמיד של 31.2 נקודות, 8.9 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים למשחק.
במשחקה של סינסינטי מול מיניאפוליס לייקרס ב-15 בינואר 1960, קלע טוויימן שיא קריירה של 59 נקודות.
הוא נבחר לחמישיית העונה השנייה בעונות ו-, ולמשחק האולסטאר בעונות עד , ו-.
לאורך הקריירה קלע טוויימן 15,840 נקודות, שבעת פרישתו בשנת 1966 הציבו אותו במקום ה-20 ברשימת הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA.
בשנת 1983 הוצג כחבר בהיכל התהילה של הכדורסל כשחקן.
ממוצעי הקריירה של טוויימן הם 19.2 נקודות, 6.6 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים למשחק.
טוויימן היה האפוטרופוס החוקי של חברו לקבוצה מוריס סטוקס, ששותק עקב פגיעת ראש שספג במהלך משחק, כדי לדאוג להוצאות הרפואיות שלו.
הוא ארגן את "משחק ההוקרה השנתי למוריס סטוקס" כדי לאסוף תרומות עבור סטוקס ועבור שחקני עבר נוספים שנזקקו לטיפולים רפואיים.
משחק הצדקה משך לאורך השנים את כוכבי ה-NBA הגדולים ביותר, כגון ביל ראסל, וילט צ'מברלין, אוסקר רוברטסון, כרים עבדול-ג'באר, נייט ארצ'יבלד ופיט מרוויץ'.
בסך הכל, גויסו במשחקים הללו למעלה מ-750 אלף דולר.
כמו כן דאג טוויימן שסטוקס יקבל את הפיצויים המגיעים לו ולימד אותו לתקשר בעזרת מצמוצי עיניים.
טוויימן המשיך לשמש כאפוטרופוס עד מותו של סטוקס ב-1970.
בשנת 2004, כשהוצג סטוקס כחבר היכל התהילה, קיבל טוויימן בשמו את הפרס.
בשנת 2013 הציגה ליגת ה-NBA את פרס השחקן הקבוצתי על שם טוויימן-סטוקס, שמחולק לשחקנים המייצגים את "החבר האידיאלי לקבוצה".
בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70 שידר טוויימן משחקי NBA עבור רשת הטלוויזיה ESPN.
מאוחר יותר הפך למנהל רשת מזון, אותה מכר בשנת 1996 ברווח של מעל ל-3 מיליון דולר.
ב-30 במאי 2012 מת טוויימן בסינסינטי עקב סיבוכים במחלת הלוקמיה ממנה סבל.
ג'ק וייט היה מפיק סרטים, במאי ותסריטאי יהודי-אמריקאי.
וייט נולד בבודפשט, הונגריה בשם "יעקב וייס", ובילדותו היגרה משפחתו לארצות הברית, והשתקעה בהוליווד.
בשל קרבתם לאולפני תעשיית הקולנוע, השתלב וייט ביחד עם שלושת אחיו בתפקידים שונים בתחום.
החל משנת 1926 הפך וייט למפיק המוביל בחברת הסרטים "", והעסיק את אחיו הצעיר ג'ולס וייט כבמאי סרטים.
בעקבות הצלחתו של אחיו ג'ולס בחברת סרטי קולומביה, העסיק הוא את ג'ק כמפיק וכבמאי, בעיקר של קומדיות.
ג'ק דייוויד לו הוא קופץ למים בריטי, האלוף האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016) ואלוף אירופה (לונדון 2016) בקפיצה סינכרונית מ-3 מטרים, יחד עם שותפו לקפיצה למים כריס מירס.
לו נולד בהארוגייט שבצפון יורקשייר, והחל להתאמן בקפיצה למים בגיל 7. בשנת 2010 זכה הן באליפות אירופה לנוער בקפיצה מ-3 מטרים ובקפיצה ממטר אחד, ובהמשך השנה זכה בשני התארים גם באליפות העולם שנערכה בטוסון.
במשחקי חבר העמים שנערכו באותה שנה בדלהי התחרה יחד עם אוליבר דינגלי בקפיצות הסינכרוניות מ-3 מטרים, והשניים סיימו במקום השביעי והאחרון.
בקפיצות היחידים סיים לו במקום ה-11. באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי בשנת 2011 העפיל לשלב הגמר בקפיצות מ-3 מטרים, וסיים במקום השמיני.
באליפות אירופה שנערכה באיינדהובן ב-2012 סיים במקום השישי.
הוא השתתף גם באולימפיאדת לונדון (2012), אך לא הצליח לעבור את שלב המוקדמות, וסיים במקום ה-27. בהמשך השנה הוכתר פעם נוספת כאלוף העולם לנוער בקפיצה מ-3 מטרים, באליפות העולם שנערכה באדלייד, וכן זכה במדליית זהב גם בקפיצות הסינכרוניות, בהן התחרה יחד עם טום דיילי.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה ב-2013 דורג לו ראשון בשלב המוקדמות, אך בחצי הגמר סיים רק במקום ה-16 ולא העפיל לגמר.
באותה שנה החל להתחרות בקפיצות סינכרוניות יחד עם כריס מירס, שותפו הנוכחי.
במשחקי חבר העמים שנערכו ב-2014 בגלאזגו זכו השניים במדליית הזהב.
לו זכה גם במדליית זהב בקפיצה ממטר אחד, ובמדליית כסף בקפיצה משלושה מטרים.
בהמשך השנה השתתף באליפות אירופה שנערכה בברלין, וסיים במקום החמישי הן בקפיצות היחידים והן בקפיצות הסינכרוניות, ובמקום השביעי בקפיצה ממטר אחד.
באליפות העולם שנערכה בקאזאן ב-2015 זכה לו בשתי מדליות ארד, הן בקפיצה מ-3 מטר ליחידים והן בקפיצות הסינכרוניות, יחד עם מירס.
באליפות אירופה שנערכה ב-2016 הוכתרו לו ומירס כאלופי אירופה בקפיצות סינכרוניות מ-3 מטרים, ולו זכה גם במדליית כסף בתחרות היחידים.
גם באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכו לו ומירס במדליית הזהב, והיו לבריטים הראשונים שרושמים הישג כזה בקפיצה למים.
לו זכה גם במדליית כסף בתחרות היחידים, והיה לקופץ למים הבריטי הראשון בהיסטוריה שזוכה ביותר ממדליה אחת באותם משחקים.
ג'ק ויינסטין הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית.
בתפקידו האחרון שירת כסגן ראש מטה חיל האוויר האחראי על ההרתעה האסטרטגית והנשק הגרעיני של ארצות הברית.
ב-1982 סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת מסצ'וסטס-לואל והתגייס לחיל האוויר.
שירת כקצין הפעלה ושיגור של טילים בליסטיים בין יבשתיים.
בשנים 1999–2001 פיקד על טייסת לווייני ההתראה השנייה, המפעילה את מערכת SBIRS.
בשנים 2003–2005 פיקד על להק המבצעים של כנף הטילים 90. ביוני 2005 מונה למפקד כנף החלל ה-30 בבסיס חיל האוויר ונדנברג.
במרץ 2007 מונה לראש מחלקת תוכניות בפיקוד החלל של חיל האוויר ובמהלך ביצוע תפקיד זה קודם לדרגת בריגדיר גנרל.
באוגוסט 2009 מונה לסגן ראש מחלקת תוכניות באגף התכנון האסטרטגי של חיל האוויר, ביולי 2011 מונה לראש המחלקה, וחודשים ספורים אחר כך קודם לדרגת מייג'ור גנרל.
באפריל 2012 מונה לראש אגף מבצעי אוויר, חלל וסייברספייס בפיקוד החלל.
ביוני 2013 מונה לסגן מפקד פיקוד התקיפה הגלובלית של חיל האוויר של ארצות הברית.
באוקטובר 2013 מונה למפקד חיל האוויר העשרים של ארצות הברית, המהווה את כוח הטילים בליסטיים בין-יבשתיים של ארצות הברית, ולמפקד כוח המשימה 214 בפיקוד האסטרטגי.
בנובמבר 2015 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה לראש אגף הרתעה אסטרטגית ונשק גרעיני במטה חיל האוויר.
הוא פרש משירות הקבע בדצמבר 2018.
לאחר פרישתו מונה לפרופסור שלא מן המניין לביטחון בינלאומי באוניברסיטת בוסטון.
לויינסטין תואר ראשון במשפט פלילי מאוניברסיטת מסצ'וסטס לואל ותואר שני בניהול מאוניברסיטת האווירונאוטיקה אמברי-רידל.
הוא בוגר המכללה לפיקוד ומטה של חיל האוויר, בעל תואר שני באסטרטגיית משאבים לאומיים מהאוניברסיטה לביטחון לאומי ובוגר התוכנית לבכירים של בית הספר לממשל באוניברסיטת הרווארד.
ג'ק לונצר (; 1924 – 18 בדצמבר 2016) היה יהלומן יהודי בריטי, האפוטרופוס של ספריית קרן ולמדונה.
ג'ק לונצר נולד באנטוורפן ב־1924 שם היה אביו הבריטי מתווך ביהלומים עבור דה בירס.
הוא היה נינו של איש הספר והביבליוגרף אליעזר ליפמן פרינץ.
סבו יוליוס יסד והיה נשיא של בית כנסת עדת ישראל בלונדון.
לונצר עבר ללונדון כילד שם הוא התחנך.
בזמן מלחמת העולם השנייה הוא עבד בבית חרושת למנועי מטוסי ספיטפייר כשייצר שם כלים מיהלומים.
הוא התחיל לעבוד אצל אביו אבל הוא לא אהב לעבוד עבור דה בירס.
לכן הקים חברה משלו, חברת יהלומים תעשייתית (Industrial Diamond Company) כשהוא מנצל את שוק הנישה ליהלומים תעשייתיים.
הוא השתלט על עסק התיווך של אביו ב־1949 ומאוחר יותר הרחיב אותו לכרייה.
בשנות ה-80 מכרה החברה שלו בסכום של 100 מיליון דולר בשנה.
ב־1948 התחתן לונצר עם רות זיפל (Ruth Zippel), אישה שנולדה באיטליה למשפחת סוחרים מפולין.
לאביה היה אוסף של ספרים עבריים והם הביאו את הספרים ללונדון.
ספרים אלה היוו את הבסיס לספרית קרן ולמדונה.
רות לונצר נפטרה ב־1978. הבנות הן המוטבים של קרן ולמדונה.
לונצר נפטר בביתו ב־18 בדצמבר 2016.
לונצר התעניין בהתחלה במרוצי סוסים.
בשנות ה-50 שינה את התעניינותו לאיסוף ספרים עבריים נדירים.
במשך ששת העשורים הבאים הוא יעץ לנאמני ספרית קרן ולמדונה בנוגע לרכישת 13,000 ספרים וכתבי יד.
היא קרויה על שם ולמדונה – עיירה קטנה ליד אלסנדריה בצפון מערב איטליה שם היו למשפחת אשתו קשרים.
הספרייה כוללת חיבורים מכל העולם, במיוחד מאיטליה שם התחיל הדפוס העברי.
הוא מקיף ארבע מאות וחמישים שנה של טיפוגרפיה.
רבים מן הפריטים בספרייה הם נדירים או ייחודיים.
ביניהם ניתן למצוא כמה מן הדפוסים המוקדמים ביותר בעברית.
לונצר החזיק את האוסף שלו בביתו בהמפסטד גרדן בלונדון מ־1982 עד מכירת האוסף ב־2017. הספרנית באוסף הייתה פאולין מלכיאל.
בפברואר 2009 הוצגה ספרית קרן ולמדונה בסות'ביס בניו יורק.
אחרי שביקר בתצוגה של האוסף בסות'ביס כתב חוקר ממכון דרישה על הישגו של לונצר:
"בבוקר ביקורי למדתי את פירושו של ר' דוד קמחי הידוע כרד"ק על מאבקו של יוסף עם אחיו.
בכנות, הייתה לזה תחושה של עוד אחד מהפירושים הרבניים הרבים ...
התבוננתי היטב באחד מכתבי היד העתיקים יותר.
ראיתי שזה היה ספר תהילים עם פירוש רד"ק.
באותו רגע הזמן והחלל קרסו ומצאתי עצמי קשור לכל יהודי שלמד את חיבורו של קמחי מאז שנכתב בסוף המאה ה-12 וראשית המאה ה-13. רגע זה הבהיר לי שאני לא סתם יהודי מודרני בלומד בישיבה מודרנית ליד מרכז לינקולן.
אני קשור לכל יהודי במשך 800 שנות היסטוריה.
אני רואה את קמחי כפוף על חיבורו ותוהה אם נשמתו יודעת שגם עתה אנחנו לומדים ממנו, שהדברים שליבן נשארים רלוונטיים ללימוד הטקסט המקראי כפי שהיה לבני זמנו.
הספרים באוסף ולמדונה – הספרים של עמנו – מחיים את ההיסטוריה ושומרים על ההיסטוריה חיה גם אם הקהילות שיצרו אותה כבר מתות מזה זמן רב".
בדצמבר 2015 ניהל סות'ביס ניו יורק את המכירה של התלמוד הבבלי שהדפיס דניאל בומברג בשנים ר"פ-רפ"ג 1519-1523 מאוסף ולמדונה בסכום של 9.3 מיליון דולר.
זה העותק שלונצר השיג ממנזר וסטמינסטר ב־1980 בסחר חליפין.
ב־1956 השתתף ג'ק לונצר, האפוטרופוס של קרן ולמדונה בתערוכה במוזיאון ויקטוריה ואלברט לרגל 300 שנה של התיישבות יהודית מחודשת באנגליה.
שם נודע לו, לראשונה על העותק השלם המרהיב של התלמוד הבבלי שנמצא במנזר וסטמינסטר.
במשך כמעט רבע מאה חיזר לונצר אחר המנזר בניסיון לרכוש את הספר.
בסופו של דבר הוא שכנע את הנאמנים שלו לרכוש עותק בן 900 שנה (למעשה זיוף מימי הביניים המוקדמים) של כתב הזכויות המקורי של מנזר וסטמינסטר ומסר אותו למנזר עם תרומות נוספות.
בהכרת תודה על המתנה הנדיבה מסר המנזר את עותק התלמוד הבבלי שברשותו ללונצר.
ב־2017 נמכרה ספרית קרן ולמדונה לספרייה הלאומית של ישראל על ידי מכירה פרטית שאורגנה על ידי סות'ביס.
דוד בלומברג, יושב הראש של חבר המנהלים של הספרייה אמר:
ספרית קרן ולמדונה מייצגת תוספת היסטורית לאוסף המוביל שלנו של כתבי יד, דפוסים וספרים יהודיים המשקף ומגלם את התרבויות של העם היהודי סביב העולם ועל פני הדורות".
ג'ון וורן "ג'ק" מארין הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1966–1977. בעונות ו- נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, וממוצעיו הכוללים לאורך 11 עונותיו בליגה הם 14.8 נקודות, 5.2 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק.
מארין נולד בעיר שרון שעל יד פיטסבורג, פנסילבניה, ובין השנים 1962–1966 למד באוניברסיטת דיוק.
בעונתו הראשונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, הוביל אותה ג'ף מאלינס להעפלתה הראשונה אי פעם למעמד גמר טורניר אליפות המכללות, בעוד מארין עצמו שימש כמחליפו מהספסל.
במשחק הגמר הצטיין מארין עם 16 נקודות ו-10 ריבאונדים, אך קבוצתו הפסידה מול UCLA בתוצאה 83–98. בעונתו האחרונה בדיוק, 1965/1966, שיפר את תפוקתו ל-18.6 נקודות ו-9.7 ריבאונדים בממוצע למשחק, והוביל את ה"בלו דבלס" לפיינל פור טורניר המכללות, בפעם השלישית בתולדותיה.
במשחק חצי הגמר הפסידה דיוק מול אוניברסיטת קנטקי (79–83), בה שיחקו פט ריילי ולואי דמפיר, ובמשחק על המקום השלישי גברה על אוניברסיטת יוטה (79–77).
בסיום אותה עונה נבחר מארין לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות (Second-team All-American).
בדראפט ה-NBA 1966 נבחר מארין בבחירה החמישית, על ידי בולטימור בולטס.
ב-6 עונותיו בבולטימור ביסס את מעמדו כאחד השחקנים המובילים של הקבוצה, לצד וס אנסלד, ארל מונרו, גאס ג'ונסון וקווין לוגרי, ורשם לאורך התקופה ממוצעים של 16.7 ו-6.2 ריבאונדים למשחק.
בעונת השיגו הבולטס את המאזן הטוב ביותר בליגה, 57–25, אך הודחו מהפלייאוף כבר בסיבוב הראשון, על ידי ניו יורק ניקס.
בעונת גברה הקבוצה על פילדלפיה 76' ועל הניקס בשני שלבי הפלייאוף הראשונים, בדרך להעפלתה הראשונה אי פעם לגמר ה-NBA.
בסדרת הגמר עצמה הובסה בולטימור בתוצאה 0–4 מול מילווקי באקס, אותה הובילו כרים עבדול-ג'באר ואוסקר רוברטסון.
לאורך אותו הפלייאוף היה מארין הקלעי השני של קבוצתו (אחרי מונרו), עם ממוצע של 20.6 נקודות למשחק.
בעונתו האחרונה בבולטימור, , קלע שיא קריירה של 22.3 נקודות בממוצע למשחק, ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר לצד חבריו לקבוצה וס אנסלד וארצ'י קלארק.
לקראת עונת הועבר מארין בטרייד ליוסטון רוקטס, בתמורה לאלווין הייז.
בעונתו הראשונה ביוסטון רשם ממוצעים של 18.5 נקודות, 6.2 ריבאונדים ו-3.6 אסיסטים למשחק, ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר בפעם השנייה בקריירה.
בפברואר 1974, לאחר כעונה וחצי ביוסטון, הועבר יחד עם מאט גוקאס בטרייד לבאפלו ברייבס, בתמורה לדייב ווהל וקווין קונרט.
עד לסיום אותה עונה קלע 13.4 נקודות בממוצע למשחק, וסייע לברייבס להעפיל לשלב הפלייאוף לראשונה בתולדות המועדון.
בנובמבר 1975 נשלח בטרייד לשיקגו בולס, בתמורה לבחירת דראפט עתידית.
כשנה וחצי לאחר מכן, בסיום עונת , פרש מארין ממשחק.
ג'ק מונרו היא סופרת ועיתונאית בריטית, הכותבת בעיקר על מזון, עוני ותופעת הרעב בקרב השכבות הנחשלות בבריטניה.
בתחילת דרכה התפרסמה בבלוג "נערה בשם ג'ק" (ששמו כיום "Cooking on a Bootstrap", בתרגום חופשי "בישול חסכני") ומאז פרסמה מאמרים בעיתונים רבים, בהם הגרדיאן והניו יורקר.
מונרו כתבה גם מספר ספרי בישול המתמקדים במתכונים בתקציב נמוך.
ג'ק מונרו נולדה בשם מליסה חג'יקוסטס בסאות'אנד-און-סי למשפחה ממעמד הפועלים.
אביה בן למשפחה ממוצא קפריסאי ששירת מספר שנים בצבא הבריטי.
היא נשרה מלימודי בית הספר בגיל 16 ועבדה במזנון פיש אנד צ'יפס, ולאחר מכן כמוקדנית בשירות מכבי אש באסקס.
כשהייתה בת 23 נולד לה בן, היא התפטרה מעבודתה ועסקה בעבודות זמניות שונות וחיה במצוקה כלכלית.
בתקופה זו אימצה את השם הפרטי ג'ק, קיצור של הביטוי "Jack of all trades, master of none" - "מתאימה לכל עבודה אך לא מומחית בכלום".
בשנת 2012 החלה לפרסם בלוג בשם "נערה בשם ג'ק" ובו פרסמה מתכונים שבישלה עבורה ועבור בנה בתקציב נמוך של 10 ליש"ט או פחות.
בשנת 2015 הוחלף שם הבלוג לשם "Cooking on a Bootstrap" (בתרגום חופשי - "בישול חסכני").
באותה תקופה הועסקה כעיתונאית במקומון בדרום אסקס, בו פרסמה גם מתכונים.
בשנת 2014 הוציאה לאור ספר בישול בשם "100 מתכונים בתקציב נמוך" בהוצאת ספרי פינגווין, ומאז הוציאה לאור ספרים נוספים דומים.
מתכוניה פורסמו בין השאר בהפינגטון פוסט, הגרדיאן, הניו יורק טיימס והניו יורקר.
בנוסף למתכונים, מונרו פעילה במספר ארגוני צדקה בבריטניה העוסקים בעוני וברעב, בהם אוקספם.
מונרו הייתה חברה במפלגת הלייבור עד שנת 2015, ומאז תומכת במפלגת הירוקים של אנגליה וויילס ובמפלגת שוויון לנשים.
בשנת 2015 תבעה את עיתון הדיילי מייל על מאמר שבו כונתה "מליסה" בעוד היא מעדיפה את השם "ג'ק" שהוא פחות נשי.
בשנת 2017 זכתה מונרו בתביעת דיבה נגד קייטי הופקינס, שטענה שמונרו תומכת בוונדליזם וכינתה אותה "אנתרקס חברתי." הופקינס חויבה לשלם למונרו פיצויים בגובה 24,000 ליש"ט, בתוספת הוצאות משפט.
מונרו חשפה כי היא אובחנה כאוטיסטית.
באוקטובר 2015 הצהירה מונרו כי היא ג'נדרקוויר.
היא הייתה בעבר בקשר אינטימי עם גבר, ממנו נולד בנה, ולאחר מכן בעיקר במערכות יחסים עם נשים.
ג'ייקוב לואיס "ג'ק" מולינאס היה כדורסלן יהודי-אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בעונת .
בשנת 1954 הושעה מה-NBA בשל חשד להטיית משחקים, בין השנים 1963–1968 ריצה מאסר של 5 שנים בגין מעורבותו בהטיית משחקים בליגת המכללות, בשנת 1973 נעצר בגין סחר בפורנוגרפיה, ובשנת 1975 נרצח בביתו, ככל הנראה בשל סכסוך עם המאפיה.
מולינאס נולד וגדל ברובע מנהטן שבניו יורק, ובין השנים 1949–1953 למד באוניברסיטת קולומביה.
בעונת 1950/1951 העפיל עם קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה לטורניר אליפות המכללות, ממנו הודחה בסיבוב הראשון על ידי אוניברסיטת אילינוי, על אף משחק מצוין של מולינאס אשר קלע 20 נקודות והוריד 15 ריבאונדים.
בדראפט ה-NBA 1953 נבחר מולינאס בבחירה השלישית, על ידי פורט ויין פיסטונס.
ב-32 משחקיו עם הפיסטונס קלע 11.6 נקודות והוריד 7.1 ריבאונדים בממוצע למשחק, בטרם הושעה על ידי הליגה לצמיתות בשל חשד כי הימר על תוצאות המשחקים של קבוצתו.
באותה עונה נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, לצד חבריו לקבוצה לארי פאוסט ומל האטצ'ינס, אולם בשל ההשעיה לא השתתף במשחק עצמו.
הוא נותר עד היום, לשחקן עם מספר ההופעות המועט ביותר בקריירת NBA להיבחר למשחק האולסטאר.
לאחר תקופה קצרה בליגות כדורסל נמוכות בארצות הברית פרש מולינאס ממשחק, לטובת לימוד תואר במשפטים.
בשנת 1961 עמד במרכזה של שערוריית הטיית משחקים בליגת המכללות האמריקאית, בה היו מעורבים כ-50 שחקנים מ-27 אוניברסיטאות שונות.
בסקנדל היו מעורבים, בין היתר, כוכבי ליגת המכללות קוני הוקינס, רוג'ר בראון ודאג מו.
כשנתיים לאחר חשיפת הפרשה הורשע מולינאס בגין מעורבותו, ונשפט ל-10 עד 15 שנות מאסר.
בשנת 1968 זכה לשחרור מוקדם, לאחר מאסר של 5 שנים בבית הכלא אטיקה.
בשנת 1973 הוגש נגדו כתב אישום בגין סחר בפורנוגרפיה.
ב-3 באוגוסט 1975 נרצח מולינאס בחצר ביתו שבלוס אנג'לס.
מולינאס נורה חמש פעמים מטווח קרוב, ונהרג במקום.
ג'ון אדוארד "ג'ק" לאבלוק היה אתלט ניו זילנדי.
לאבלוק נולד וגדל בקראשינגטון, בן להורים מהגרים מאנגליה.
הוא החל ללמוד רפואה באוניברסיטת אוטגו ובשנים 1931 – 1934 למד באמצעות מלגת רודס באוניברסיטת אוקספורד ובשנת 1934 הוא סיים את התואר הראשון ברפואה ובכיררוגיה.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) סיים לאבלוק במקום שביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:57.8 דקות
בתחרות שנערכה בפרינסטון, ניו ג'רזי ב-15 ביולי 1933 קבע לאבלוק בריצת מייל שיא עולם חדש של 4:07.6 דקות, שיפור לשיא בן השנתיים של ז'ול לדומג מצרפת (4:09.2 דקות).
שיא זה החזיק מעמד כשנה ונשבר על ידי גלן קנינגהם מארצות הברית (4:06.8 דקות).
באוניברסיאדה שנערכה בטורינו בספטמבר אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:49.8 דקות, אחרי האלוף האולימפי לואיג'י בקאלי מאיטליה שהשווה את שיא העולם של ז'ול לדומג בתוצאה של 3:49.2 דקות.
במשחקי האימפריה הבריטית שנערכו בלונדון 1934 זכה לאבלוק במדליית זהב בריצת מייל בתוצאה של 4:12.8 דקות, לפני סידני וודרסון מאנגליה (4:13.4 דקות)
באולימפיאדת ברלין (1936) זכה לאבלוק במדליית זהב בריצת 1500 מטר בשיא עולם חדש של 3:47.8 דקות, לפני גלן קנינגהם (3:48.4 דקות) ולואיג'י בקאלי (3:49.2 דקות), שיפור לשיא העולם בן השנתיים של ביל בונתרון מארצות הברית (3:48.8 דקות).
במלחמת העולם השנייה שרת לאבלוק בדרגת מייג'ור בחיל הרפואה של הצבא הבריטי.
הוא נישא לסינתיה ג'יימס בשנת 1945 ולזוג נולדו שתי בנות.
בשנת 1946 החל לעבוד בבית חולים במנהטן.
לאבלוק סבל מהתקפי סחרחורת חוזרים לאחר שנפל מסוס בשנת 1940. ב-28 בדצמבר 1949 הוא צלצל לאשתו מהעבודה כדי להודיע לה שהוא חוזר הביתה מוקדם מכיוון שהוא לא מרגיש בטוב.
הוא המתין בתחנת הרכבת התחתית בברוקלין, ניו יורק, שם נפל על המסילה, ככל הנראה כתוצאה מסחרחורת שעבר, ונהרג על ידי רכבת.
ג'ק אנדרו לאודן הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון סקוטי.
ההצלחה הבינלאומית הגדולה הראשונה שלו על המסך הייתה במיני-סדרה "מלחמה ושלום".
לאודן כיכב בתפקיד אריק לידל במחזה "מרכבות האש" בלונדון ב-2012. בשנת 2014 הוא זכה בפרס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה על תפקידו כאוסוולד במחזה "רוחות" של איבסן.
בשנת 2013 החל לשחק בתפקידים משמעותיים בסדרות טלוויזיה וסרטי קולנוע בריטיים, כולל "The Tunnel" בשנת 2013 ו-"71" בשנת 2014. הוא שיחק בתפקידים ראשיים במיני-סדרות "The Passing Bells" ו"מלחמה ושלום" (2016).
מאז מלחמה ושלום הופיע בתפקיד הראשי כטומי מוריס שחקן הגולף בסרט "כבודו של טומי" (2016), הוא שיחק בתפקיד הזמר מוריסי בסרט הביוגרפי "אנגליה היא שלי" (2017).
הוא שיחק בתפקיד הראשי כטייס קרב של חיל האוויר המלכותי בסרט המלחמה "דנקרק" שביים כריסטופר נולאן בשנת 2017. הוא כיכב במותחן "קליבר" בשנת 2018, עליו זכה בפרס האקדמיה הבריטית בסקוטלנד לשחקן בטוב ביותר בסרט קולנוע.
הוא שיחק בתפקיד לורד דרנלי בסרט "מרי, מלכת הסקוטים".
לאודן נולד בצ'למספורד, אסקס, בנם של גורדון וג'קי לאודן.
הוא גדל בכפר הסקוטי אוקסטון.
בראיון לשנת 2019 סיפר: "אני תינוק הפריה חוץ גופית.
שם [אנגליה] היה אחד המקומות הבודדים שעשו זאת."
אחיו הוא רקדן ראשי בבלט השוודי המלכותי.
כשהיה בן 10 הוריו של לאודן רשמו אותו לתיאטרון הנוער הסקוטי באדינבורו.
בגיל 12 שיחק את ג'ון במחזה "פיטר פן" בתיאטרון המלך באדינבורו.
הוא למד בבית הספר התיכון ארלסטון, שם הופיע בהפקות ובקונצרטים.
במהלך לימודיו בתיכון למד במהלך חופשת הקיץ באקדמיה המלכותית לאמנויות דרמטיות בלונדון.
לאודן קיבל תואר ראשון מהאקדמיה הסקוטית המלכותית למוזיקה ולדרמה בגלאזגו בשנת 2011.
בשנת 2009, בגיל 18, כיכב לאודן בפרסומת טלוויזיה של אירן-ברו.
בשנת 2010 שיחק בתפקיד קטן בפרק בסדרת הטלוויזיה שרשת הטלוויזיה של גלאזגו "להיות ויקטור".
בשנים 2010–2011 שיחק, בהפקת ההתחדשות של התיאטרון הלאומי של סקוטלנד בהצגת זוכת פרס אוליבייה - "המשמר השחור".
המחזה הוא מבט חותך ואקטואלי על המציאות הקשה של המלחמה, ומתאר את חיילי גדוד המשמר השחור הסקוטי האגדי המשרת בעיראק.
הוא ושאר חברי הצוות עברו אימונים גופניים מפרכים במהלך תקופת החזרות כדי להיכנס לכושר צבאי.
הפקת "המשמר השחור" סיירה בלונדון (ברביקן), גלאזגו, אברדין ובלפסט, ובארצות הברית בניו יורק, וושינגטון, שיקגו, אוסטין וצ'אפל היל.
בין התאריכים 9 במאי 2012 ל-5 בינואר 2013, כיכב לאודן בתפקיד הרץ והמיסיונר הסקוטי אריק לידל ב"מרכבות האש", העיבוד הבימתי לסרט באותו שם.
המחזה בנושא האולימפי, שנוצרה והופקה במיוחד לכבוד אולימפיאדת קיץ לונדון 2012, הוצג לראשונה בתיאטרון המפסטד בלונדון והועברה לתיאטרון גילגוד בווסט אנד ביוני 2012. הופעתו של לאודן זכתה לשבחים רבים, כולל ב"טיימס".
ביוני 2014 בחר המגזין "סקרין דיילי" את לאודן לאחד מכוכבי המחר בבריטניה.
הוא שיחק בתפקיד אורסטס במחזה "אלקטרה" באולד ויק בסתיו 2014. בהפקה כיכבה קריסטין סקוט תומאס בתפקיד אחותו אלקטרה, ודיאנה קוויק שיחקה את אמם קליטמנסטרה.
בטלוויזיה הוא כיכב בסדרת הדרמה "The Passing Bells" בשנת 2014 במלחמת העולם הראשונה.
זהו סיפורם של שני צעירים, אחד מגרמניה ואחד מבריטניה, המתגייסים בתחילת המלחמה.
בשנת 2016 לאודן שיחק בתפקיד ניקולאי רוסטוב, אחת הדמויות הראשיות, במיני-סדרה של ה-BBC "מלחמה ושלום".
בקולנוע שיחק בתפקיד הראשי בסרט "כבודו של טומי", אודות אלוף הגולף הסקוטי האגדי אולד טום מוריס, אותו שיחק פיטר מולאן.
על משחקו בסרט היה מועמד לשחקן הקולנוע הטוב ביותר בטקס פרסי BAFTA של סקוטלנד לשנת 2016.
בשנת 2016 הוא גילם את הפוליטיקאי הבריטי טוני בן בסרט "הממלכה המאוחדת".
בהמשך הוא שיחק בתפקיד משנה את אחד מעורכי הדין של דברה ליפשטדט (רייצ'ל וייס) בסרט "הכחשה" משנת 2016, סרט דרמה משפטית המבוסס על סיפורה של ליפשטט.
בשנת 2018 הוא כיכב יחד עם מרטין מקאן במותחן הסקוטי, "קליבר" שעלה לראשונה בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי באדינבורו 2018, ושוחרר לנטפליקס העולמי ב־29 ביוני 2018. לאודן זכה בפרס האקדמיה הסקוטית לשנת 2018 עבור השחקן הטוב ביותר בסרט קולנוע.
בהמשך שנה זו, הוא גילם את לורד דרנלי בסרט "מרי, מלכת הסקוטים", לצד סירשה רונאן.
בשנת 2019 הוא גילם את זק "זודיאק" בוויס בסרט הדרמה הקומית "זירה משפחתית" המבוסס על חייה של המתאבקת המקצוענית פייג'.
בשנת 2020 שיחק לצד אדוארד הולקרופט בסרט "Kinderd" שאותו גם הפיק.
בהמשך, הוא שיחק בתור סוכן האף-בי-איי קרופורד בסרטו הביוגרפי של ג'וש טראנק "קפונה" אודות חייו של אל קפונה בכיכובו של טום הארדי.
בשנת 2021 גילם את סיגפריד ששון בצעירותו בסרט הקולנוע הביוגרפי "Benedicion".
באותה שנה לוהק לאודן לתפקיד במיני סדרת הריגול "סוסיים איטיים", שעלתה לשידור ברשת Apple TV ב-1 באפריל 2022.
הוא גילם את סאורון, בסצנת פלאשבק בעונה השנייה של שר הטבעות: טבעות הכוח.
+שנהסרטתפקידהערות2013Uwantme2killhim?הנרי2014'71 תומפסון2015פן דובקינס2016הכבוד של טומי (אנ')טום מוריס (אנ')הממלכה המאוחדתטוני בן (אנ')הכחשהג'יימס ליבסון2017דנקרקקולינסEngland Is Mineמוריסי2018קליבר (אנ')ווהןמרי, מלכת הסקוטיםהנרי סטיוארט, לורד דרנלי2019זירה משפחתית (אנ')זאק זודיאק (אנ')2020קפונהקרופורדKindred תומאסגם מפיק2022Benedictionסיגפריד ששוןגם מפיק בפועל2024בריחה מפיק2025Tornado ליטל שוגרElla McCay2026Rogue Trooper גאנרדיבוב
+שנהמחזהתפקידהערות2010–2011Black Watchקאמיהתיאטרון הלאומי של סקוטלנד (אנ')2012מרכבות האש (אנ')אריק לידלתיאטרון המפסטד (אנ') בלונדון
תיאטרון גילגוד (אנ') בוסט אנד2013–2014רוחותאוסוולדתיאטרון אלמיידה (אנ') בלונדון
תיאטרון טרפלגר (אנ') בוסט אנד2014אלקטרהאורסטסאולד ויק2018מידה כנגד מידהאנג'לו איזבלהדונמאר וורהאוס (אנ') בלונדון2024The Fifth Stepלוקההתיאטרון הלאומי של סקוטלנד (אנ')
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהפרס גלובוס הזהב2025שחקן המשנה הטוב ביותר בסדרה, מיני-סדרה, סדרת אנתולוגיה או סרט טלוויזיהסוסים איטיים פרס באפט"א לקולנוע2020פרס הכוכב העולהג'ק לאודןפרס אמי לבידור בפריים טיים2024שחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת דרמהסוסים איטייםפרס באפט"א לטלוויזיה2023שחקן המשנה הטוב ביותרסוסים איטיים2024פרס אוליבייה2014השחקן הטוב ביותר בתפקיד משנהרוחותפרס הקולנוע הבריטי העצמאי2024הסרט העצמאי הבריטי הטוב ביותרבריחה
ג'ק מולהרן הוא שחקן אמריקאי.
מולהרן נולד בריי, ניו יורק.
הוא בנם של קארן ושל השחקן מאט מולהרן.
הוא סיים את לימודיו במכללת סקידמור.
בשנת 2017 ביצע את הופעתו הראשונה בטלוויזיה בפיילוט לסדרה "המפתחות של משפחת לוק", המבוססת על חוברת הקומיקס באותו השם מאת ג'ו היל .
הסדרה לא יצאה בפועל בסוף.
בשנת 2019 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "עולם חדש" שהוקרנה בנטפליקס.
באותה שנה הופיע בפרק של סדרת הטלוויזיה "וו טאנג קלאן: סאגה אמריקאית".
בשנת 2020 הופיע בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "Odd Man Rush".
בשנת 2021 שיחק בסדרת הטלוויזיה "הסודות של איסטאון" מבית HBO.
באותה שנה לוהק מולהרן לתפקיד בסדרת הטלוויזיה העתידית "אימפריית הכאב", שהוקרנה בנטפליקס במהלך 2023.
בפברואר 2022 לוהק מולהרן לתפקיד בסרטו של ג'ורג' קלוני, "הבחורים בסירה".
הסרט יצא בשנת 2023. הוא גילם את החותר דון יום שיחד עם קבוצתו זכה במדליית הזהב באולימפיאדת ברלין.
+שנהסרטתפקידהערות2020Odd Man Rushבובי2022Unconformityניק2023בית כברות לחיות: שושלותטימי בייטרמןI'll Be Right Thereיוג'יןהבחורים בסירהדון יום
+ שנה סדרה תפקיד הערות 2019 עולם חדש גארת' "גריז" ויסר תפקיד ראשי; 10 פרקיםוו טאנג: סאגה אמריקאית טדי פרק: "Labels" 2021 הסודות של איסטאון דילן הינצ'י 7 פרקים 2023 אימפריית הכאב טיילר קריגר תפקיד ראשי; 6 פרקים
ג'ק לסקי הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלווזיה אנגלי.
הוא בנו השלישי של המשורר מייקל לסקי.
לאסקי למד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA).
לאסקי שיחק בתפקיד חוזר בתור הבלש פיטר ג'ייס בסדרת הטלוויזיה "Endeavour" .
בין 2015 ל-2017, לסקי שיחק בתפקיד אלפרד גרייבס בסדרת הטלוויזיה X Company .
קרדיטים נוספים בטלוויזיה כוללים את סדרת הטלוויזיה לילדים "Hatfields And McCoys" שהייתה מועמדת לפרס אמי, בבימויים של קווין ריינולדס וקווין קוסטנר .
לסקי שיחק בתפקיד הצלם באנימציה של ג'וזף פירס "A Family Portrait" .
את הופעת הבכורה שלו בסרט הוא עשה ב-2011 בסרט שרלוק הולמס: משחק הצללים של גאי ריצ'י .
לסקי שיחק את התפקיד הראשי של קונרד בעיבוד של המפיק פיטר פודקובסקי משנת 2014 לסיפור הקצר של ג'וזף קונרד "The Secret Sharer" .
כמעט מחצית מהשורות שלאסקי מדבר בסרט הן במנדרינית - שפה שלא ידע קודם לכן לפני שהחל לעבוד על הסרט.
ב-2015 הופיע בסרטו של ג'וליאן ג'רולד יציאה מלכותית, בו כיכבו רופרט אוורט ואמילי ווטסון.
בשנת 2008 שיחק בלהקה השייקספירית המלכותית.
הוא גילם את בסניו במחזה הסוחר מוונציה בבימוי טים קרול; ביונדלו ב-אילוף הסוררת ושיחק במחזות רוברט הוק ו-"The Tragedy Of Thomas Hobbes", בבימויה של אליזבת פריסטון.
לסקי שיחק ב-"תיאטרון הגלובוס של שייקספיר".
הוא עבד עם המנהל האמנותי דומיניק דרומגול על שתי הפקות, וגילם ארבע דמויות במחזות של טרבור גריפית'ס "עולם חדש: חיי תומאס פיין", ואוגוסטוס קיסר במחזה אנטוניוס וקלאופטרה.
במשך שתי עונות הוא גילם את ברנאר מקלרבו במחזה "In Extremis" של הווארד ברנטון, בבימויו של ג'ון דאב; ובהפקה של תיאה שארוק מ-2009 של כטוב בעיניכם.
הוא קיבל ציון לשבח של פרס איאן צ'ארלסון על הופעתו כרולאן .
הוא סייר במסע הבינלאומי עם תיאטרון יאנג ויק בשתי הפקות גדולות: ההפקה של לוק בונדי מ-2010 של "Sweet Nothings" של ארתור שניצלר שבה שיחק את התפקיד של תיאודור.
בשנת 2011 הוא שיחק את האחר במחזה "I Am The Wind" של יון פוסה, ההפקה היחידה אי פעם בשפה האנגלית של פטריס צ'רו .
בשנת 2013 שיחק לסקי בתיאטרון ארקולה, את התפקיד של פלטונוב בהפקתה של הלנה קאוט האוסון של "בנים ללא אבות", שזכה לביקורת חיובית ממייקל בילינגטון .
הקרדיטים המוקדמים שלו בתיאטרון כוללים את רומיאו במחזה רומיאו ויוליה (התיאטרון האנגלי של וינה) וקורנליוס/ריינלדו במחזה המלט שהוצג באולד ויק.
שנה כותרתתפקיד הערות 2011The Isis תומאס קצר שרלוק הולמס: משחק הצללים קארות'רס 2014The Secret Sharer קונרד 2015 יציאה מלכותית קפטן פרייס מלחמת הכוכבים - פרק 7: הכוח מתעורר קצין ראשון 2019The Aftermath וילקינס
שנה כותרתתפקיד הערות 2007Heartbeat ג'אז פלמברדפרק אחד 2012 Halfields & McCoys סנאי 2 פרקים 2013 - 16Endeavour ד"ר פיטר ג'ייקס 10 פרקים 2015 - 17X Company אלפרד גרייבס 28 פרקים 2018-Trust ד"ר מקנזי 3 פרקים
ג'ק פיטר בנדיקט וייטהול הוא שחקן, קומיקאי, סטדנאפיסט ומנחה טלוויזיה אנגלי.
ג'ק פיטר בנדיקט וייטהול נולד בבית החולים פורטלנד בשכונה וסטמינסטר בלונדון ב-7 ביולי 1988. בנה של השחקנית הילרי אמנדה ג'יין וייטהול ושל מפיק הטלוויזיה מייקל וייטהול.
אביו היה גם אמרגן של ג'ודי דנץ', קולין פירת' וריצ'רד גריפית'ס.
וייטהול הוא צאצא של עורך הדין הוולשי תומאס פיליפס שהיה מתנגד מרכזי להתקוממות ניופורט של 1839. היו לו שני סנדקים, השחקנים נייג'ל הייברס וריצ'רד גריפית'ס.
למד בבית הספר טאואר האוס באזור מזרח שין של לונדון, שם היה חברו ללימודים של השחקן רוברט פטינסון.
הוא התלוצץ לעיתים קרובות על כך שהתרעם על פטינסון על כך שלקח את כל תפקידי המשחק הטובים ביותר בהצגות בית הספר.
וויטהול עבר אודישן לדמות הראשית בהארי פוטר ואבן החכמים (2001), אך מנהל הליהוק התרשם ממנו כי הוא לא קרא את הספר.
הוריו שלחו אותו לפנימייה בגיל שמונה.
הוא התחנך בבית הספר דרגון באוקספורד ואחר כך במרלבורו קולג', שני בתי ספר עצמאיים.
הוא לקח שנת חופש בה החליט להמשיך בקריירה בסטנדאפ.
הוא למד באוניברסיטת מנצ'סטר כדי ללמוד תולדות האמנות, ונשר לאחר שתי סמסטרים.
באוקטובר 2024, פורסם כי וייטהול יוביל ספיישל חג מולד עבור פריים וידאו.
הספיישל ייקרא "Jack in Time For Christmas" וישודר בדצמבר.
בין האורחים המיוחדים שיצטרפו לוייטהול בספיישל יהיו מייקל בובלה, דייב בטיסטה, רבל וילסון וג'ימי פאלון.
ויטהול יצא עם השחקנית ג'מה צ'אן בשנת 2011, כשהיא התארחה בסדרה שלו "Fresh Meat".
מאז 2020 הוא נמצא במערכת יחסים עם הדוגמנית רוקסי הורנר.
בספטמבר 2023 הם הודיעו על לידת ילדם הראשון.
ב-21 בדצמבר 2024, רוקסי שיתפה בחשבון האינסטגרם שלה שהיא ווייטהול מאורסים.
שנהסרטתפקידהערות2013לשבור את הקרחגוטי הטרולדיבוב2015The Bad Education movieאלפי וויקרסגם תסריטאי2016יום האם (אנ')זאק זייםאסטריקס באחוזת האליםאסטריקסדיבוב בגרסה האנגלית2018מפצח האגוזים וארבע הממלכותהארלקווין2019רקסי המלךרקסדיבוב בגרסה האנגלית2021ג'אנגל קרוזמקגרגור הוותוןקליפורד הכלב האדום הגדולקייסי הווארדThe KSI Showביירוסדיבוב2022לילה מוטרף במוזיאון: שובו של קאמונרהאוקטביוסדיבוב2023דאבל דייטצ'ארלס/C2TBAMouse GuardדיבובWhodunnitלילה ויום (אנ')וויליאם רודניSilent Retreatתומאס
+שנהסדרהתפקידהערות1993The Good Guys גיא מקפאדיאן ג'וניורפרק: "Old School Ties"1997Noah's Ark בן וויסטוןפרק: "Paying the Price"2002ברטי ואליזבתילד קטןסרט טלוויזיה של ITV2005Have I Been Here Before?ג'יימס פורטרפרק: "#1.6"2008Harry & Paulעובד משרדפרק: "#2.3"Beehive דמויות שונות3 פרקים2009The TNT Showמנחה12 פרקים
שעשועון ספורט; שודר בערוץ Sky One2012–2014
2022–2023Bad Education אלפי וויקרסתפקיד ראשי (5 עונות); 33 פרקים
גם תסריטאי ומפיק בפועל2013–2014Psychobitchesמריה פון טראפ / דיאנה, נסיכת ויילס / אורורה3 פרקים2013–2015Backchat with Jack Whitehall and His Dadמנחה2 עונות; 15 פרקים
9הוגופרק: "La Couchette"Cockroachesאוסקר4 פרקים2015–2016כנפי הרעם בפעולהפרנסואה לאמיירדיבוב; 3 פרקים2016Drunk Historyוולטר ראליפרק: "Sir Walter Raleigh / Robin Hood & Maid Marian"Walliams & Friendדמויות שונותפרק: "Jack Whitehall"2017Decline and Fallפול פניפיטר3 פרקיםג'ק וייטהול: משוחררספיישל סטנד-אפ של נטפליקס2017–2019Bounty Huntersברנבי ווקר7 פרקים2017–2021ג'ק וייטהול: מסעותיי עם אבי (אנ')מגיש5 עונות; 18 פרקים
שודר בנטפליקס; גם מפיק בפועל2018טקס פרסי המוזיקה הבריטית 2018 (אנ')מגישצולם ב-O2 ארנה והוקרן ב-ITVJack Whitehall: Training Daysמגישסדרת רשת; 20 פרקים
שודר ביוטיובUrban Mythsמארק פלדפרק: "David Bowie and Marc Bolan"2019טקס פרסי המוזיקה הבריטית 2019 (אנ')מגישצולם ב-O2 ארנה והוקרן ב-ITVבשורות טובותניוטון פוסיפר5 פרקיםג'ק וייטהול: חג המולד עם אביספיישל סטנד-אפ של נטפליקס2020ג'ק וייטהול: רק בצחוקספיישל סטנד-אפ של נטפליקסטקס פרסי המוזיקה הבריטית 2020 (אנ')מגישצולם ב-O2 ארנה והוקרן ב-ITVJack Whitehall's Sporting Nationמגיש6 פרקים
שודר ב-BBC One2021טקס פרסי המוזיקה הבריטית 2021 (אנ')מגישצולם ב-O2 ארנה והוקרן ב-ITV2023אפטר פארטיסבסטיאן10 פרקים2024ג'ק וייטהול: אבהות עם אבימגיש4 פרקים
שודר בנטפליקסג'ק וייטהול: אדם בוגרספיישל סטנד-אפ של נטפליקסJack in Time for Christmasעצמוספיישל חג המולד של פריים וידאו2025טקס פרסי המוזיקה הבריטית 2025 (אנ')מגישצולם ב-O2 ארנה והוקרן ב-ITVTBAMalice אדם היליסדרה עתידית של אמזון פריים וידאוThe 'Burbsסדרה עתידית של Peacock
ג'ק לוסמה הוא מהנדס ואסטרונאוט אמריקאי אשר לקח חלק בתוכנית סקיילאב.
ג'ק לוסמה נולד בעיר גרנד ראפידס שבמישיגן למשפחה בעלת שורשים הולנדים.
בשנת 1954 הוא סיים את בית הספר התיכון ובשנת 1959 קיבל תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה באוניברסיטת מישיגן.
לוסמה קיבל גם תואר שני מבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים בשנת 1965.
בשנת 1959 הוא התגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית וסיים קורס טיס בשנת 1960. הוא כיהן במספר תפקידים ולזכותו כ-4500 שעות טיסה במטוסי סילון.
ג'ק לוסמה התקבל ליחידת הכנת האסטרונאוטים באפריל 1966. הוא היה חבר בצוות תמיכה של אפולו 9, אפולו 10 ו-אפולו 13.
לוסמה הוצב בצוות של סקיילאב 3 וביצע טיסה שערכה כ-60 ימים.
הוא מונה למפקד צוות STS-3 ששוגרה בשנת 1983. במהלך טיסה זו לראשונה היה שימוש בקנדארם.
במהלך משימות בחלל לוסמה פעמיים ביצע פעילות חוץ רכבית.
זמן קצר לאחר הטיסה השנייה לוסמה עזב את נאס"א בדרגת קולונל.
בשנת 1984 לוסמה התמודד על מקום בסנאט של ארצות הברית אך הפסיד.
לוסמה החל לעבוד בחברות הנדסה שונות והתקדם לתפקידי ניהול בכירות.
לוסמה התחתן בשנת 1956 ולזוג נולדו 4 ילדים.
בשנת 2013 המשפחה עברה לטקסס.
ג'ק וחזיר חג המולד הוא ספר שכתבה הסופרת ג'יי קיי רולינג ואייר ג'ים פילד.
תרגמה את הספר לעברית גילי בר-הלל סמו.
הביקורות ציינו שהספר מהנה ומעניין, ומתאים לרוב לגילאים 6–12, אך גם נוער ומבוגרים ישאבו ממנו הנאה רבה.
ג'ק, גיבור העלילה, הוא ילד בן 7 המאבד את בובת החזיר האהובה עליו.
בעזרת קסם של חג המולד יוצא יחד עם בובת חזיר חלופית לחפש את הבובה האבודה ב"ארץ איבוד", המקום אליו מגיעים כל הדברים שאבדו לבני האדם במרוצת השנים.
הזמן שיש לג'ק למצוא את בובתו האהובה הוא מוגבל - עד סוף חג המולד - להציל את "החבר הטוב ביותר שלו" ממלתעותיו של "המאביד", כותש הצעצועים האבודים.
הספר תורגם לעברית על ידי גילי בר-הלל סמו והוא יצא לאור בשנת 2021 בהוצאת ספרי עליית הגג וידיעות ספרים.
הספר בתרגום העברי מכיל 336 עמודים מודפסים.
ג'ק (יעקב) חביב הוא חוקר של סוגיות חברתיות ומדיניות חברתית.
הוא פרופסור אמריטוס לכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים, ושימש כמנכ"ל מכון מאיירס-ג'וינט-ברוקדייל, וכמנכ"ל של ג'וינט ישראל (JDC).
נולד וגדל במיאמי ביץ', פלורידה, ארצות הברית.
הוריו, רג'ין לבית מנשה (ילידת רודוס) ורלף חביב (יליד טורקיה), היו בעלי חנות למכירת ממתקים, פירות ומיצים טרופיים.
למד לתואר ראשון באוניברסיטת ברנדייס, ולתואר שני ותואר שלישי באוניברסיטת הארוורד.
הוא סיים את לימודי התואר השלישי בכלכלה בשנת 1974.
עבודת הדוקטורט שלו עסקה בדרכי התמודדות עם עוני ואי שוויון.
הנחו אותו הפרופסורים לכלכלה וצבי גריליכס מאוניברסיטת הארוורד ופרופ' מיכאל ברונו מהאוניברסיטה העברית.בראשית שנות השבעים הגיע לישראל, הצטרף (ביוזמתו של ד"ר ישראל כץ, מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי), למחלקת המחקר של המוסד לביטוח לאומי, והיה ממובילי המחקר הראשון על היקף העוני בישראל ואופיו.
בעקבות המחקר הוקמה ועדה ממשלתית שהציעה רפורמה מרחיקת לכת במדיניות החברתית על מנת להתמודד עם בעיית העוני ואי השוויון בגישה רב ממדית.
בשנת 1974 הצטרף לאוניברסיטה העברית כמרצה לכלכלה במינוי משותף במחלקה לכלכלה ובבית הספר לעבודה סוציאלית.
הוא שימש כמרצה באוניברסיטה העברית עד שנת 2009 ואז פרש לגמלאות מהאוניברסיטה.
במקביל למינויו באוניברסיטה העברית הוא הצטרף לצוות ההקמה של מכון מאיירס-ג'וינט-ברוקדייל למדיניות חברתית, שהוקם כשותפות בין הממשלה והג'וינט העולמי.
בשנת 1984 התמנה לתפקיד מנכ"ל המכון וכיהן בתפקיד זה עד שנת 1991. בשנים 1991–1994 עבר להיות מנכ"ל ג'וינט ישראל ובשנים 1994–2017 חזר לקדנציה שנייה כמנכ"ל מכון ברוקדייל.
בשנת 2017 פרש לגמלאות מניהול המכון.
חביב היה מראשוני הכלכלנים בישראל שהתמחו בסוגיות חברתיות ובמדיניות חברתית.
בתחילת דרכו במכון ברוקדייל התמקד בחקר אוכלוסיית הקשישים בישראל, בבעיותיהם ובמדיניות ההתמודדות איתן.
עבודתו הביאה לרפורמה מקיפה במדיניות הפנסיונית בישראל.
בהמשך התמקד בנושאים חברתיים נוספים, כמו: ילדים בסיכון, תעסוקת נכים ומצבה הכלכלי-חברתי של האוכלוסייה הערבית בישראל.
בתחילת שנות ה-90, עם העלייה הגדולה ממדינות ברית המועצות לשעבר ואתיופיה, עסק במדיניות קליטת העולים ובאפקטיביות שלה.
בשנת 1989 קיבל את פרס הנשיא של על תרומתו לחקר הזקנה.
בשנת 2017 קיבל אות הוקרה על תרומה יוצאת דופן להתפתחות המדיניות החברתית בישראל מטעם האיגוד הישראלי לרווחה חברתית.
נשוי לד"ר טליה חביב (לבית לוי), בת למשפחה ירושלמית ותיקה: סבה וסבתה מצד אמה הקימו את קפה פת (ירושלים), ואביה אפרים לוי, היה ממפקדי ההגנה בירושלים במלחמת העצמאות ואיש קהילת המודיעין הישראלית.
תמרה ברנע וג'ק חביב (עורכים), הזדקנות בישראל בשנות ה-90, ירושלים, ג'וינט, 1994.
ג'ק חביב, הבטחת הכנסה בישראל, ירושלים, מכון מוריס פאלק למחקר כלכלי בישראל, 1977.
יוסי הראל-פיש, ג'ק חביב ואחרים, "נוער בישראל – בריאות, רווחה נפשית וחברתית ודפוסי התנהגויות סיכון בקרב בני נוער בישראל", מכון מאיירס-ג'וינט-ברוקדייל, 2016.
הנדין, "ביצוע תוכנית החומש לשיפור קליטת יוצאי אתיופיה", מכון מאיירס-ג'וינט-ברוקדייל, 2014.
יעקב חביב, מאיר כהן ורוברט לרמן, "סוגיות במדידת העוני בישראל", ביטחון סוציאלי, חוב' 16, יולי 1978.
ג'ון ריצ'רד ויליאמס היה שדרן רדיו ופוליטיקאי אמריקאי מאריזונה, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל אריזונה ה-13 בשנים 1967–1975.
לאחר שזכה להכרה ציבורית בכל רחבי אריזונה בשל עבודתו ברדיו, הוא נבחר לשתי תקופות כהונה כראש עיריית פיניקס ולשלוש תקופות כהונה כמושל.
תיקון לחוקת אריזונה, שאושר במשאל עם ב-1968, הוביל לכהונתו של ויליאמס במשך שמונה שנים ברציפות, והוא היה מושל אריזונה הראשון שכיהן בתקופת כהונה של ארבע שנים.
כראש עיריית פיניקס, הוביל ויליאמס מאמצים להרחבתה של העיר תוך כדי סדרה של סיפוחי שטחים ובניית בנייני ממשל חדשים.
כמושל, הוא התמקד בעיקר בפיתוח הכלכלי של אריזונה.
תקופת כהונתו האחרונה כמושל עמדה בצילו של ניסיון לבחירות חוזרות, שהוביל סזאר צ'אבס בתגובה לכך שוויליאמס חתם על חוק בנוגע לעבודות חקלאות.
ג'ק ויליאמס נולד בלוס אנג'לס כבנם של ג'יימס ולור (לבית לה קוסט) ויליאמס.
הוריו, שהכירו כאשר שניהם עבדו במשרדי חברת ולס פארגו בלוס אנג'לס, הוצבו לעבוד במשרד החברה בעיירה אש פורק שבאריזונה כאשר נולד בנם, אך ערכו נסיעות תקופתיות ללוס אנג'לס כדי לבקר את משפחת האם.
כאשר היה ויליאמס עדיין ילד, עברה המשפחה לפיניקס, שם הוא גדל.
ב-1915, בעת שהיה בביקור בלוס אנג'לס, אובחן אצלו גידול סרטני מאחורי עינו הימנית.
באותה תקופה ביקרה מארי קירי בעיר וערכה הרצאות והדגמות בנוגע לשימוש בגלולות רדיום.
לאחר שעבר ניתוח להסרת העין והגידול, הרופאים, שלא היו בטוחים כיצד להתקדם בתהליך הריפוי, ביקשו מקירי לסייע בטיפול בוויליאמס.
הטיפול ברדיותרפיה, שנוהל על ידי קירי, בלם בהצלחה את הסרטן, אך הותיר את ארובת העין ללא יכולת לקלוט בה עין תותבת.
עד יומו האחרון הרכיב ויליאמס משקפיים שהעדשה הימנית שלהן הייתה חלבית.
ב-1924 נפטר אביו של ויליאמס באופן פתאומי.
הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון יוניון פיניקס והחל ללמוד בקולג' של פיניקס.
בעת לימודיו בקולג' הוא סייע לפרנסת משפחתו כאשר כתב כתבות לעיתונות והחזיק במשרות חלקיות בספרייה העירונית ובמרכול מקומי.
את לימודיו בקולג' סיים ויליאמס ב-1929.
לקראת סיום לימודיו בקולג' קיבל ויליאמס הצעת עבודה כקריין בתחנת הרדיו KOY.
הוא ניגש למשרה וקיבל אותה, והחל לשדר שעתיים מדי יום.
את קריירת השידור שלו הוא החל בהכרזה על שירים ששודרו וביצוע תשדירי פרסומת חיים.
כמה חודשים לאחר תחילת עבודתו, החליפה אותו התחנה בשחקן בריטי.
כמה שבועות לאחר מכן עזב אותו שחקן את פיניקס וויליאמס נשכר מחדש למשרה.
ב-1931 הוא כבר הגיש בנוסף מהדורות חדשות תוך שהוא הגיש לקהל המאזינים ידיעות שהתפרסמו בעיתון Los Angeles Examiner.
עם התקרב הבחירות של 1932, החל ויליאמס לשדר תוכנית בשם "אני מצביע עבור..." (I Vote For), שבה הוא ביקש מאנשים מרחבי אריזונה לספר למי הם מתכוונים להצביע ומאוחר יותר שידר את תשובותיהם המוקלטות.
תוכנית זו הייתה הפעם הראשונה שבה אחת משתי תחנות הרדיו בפיניקס (השנייה הייתה KTAR) שיצרו אינטראקציה בין האולפנים לבין ציבור המאזינים.
ב-1936 הוחלפה הבעלות על KOY.
תחת ההנהלה החדשה קודם ויליאמס לתפקיד מנהל התוכניות של התחנה, תפקיד בו הוא שימש במשך שלושים השנים הבאות.
במסגרת עבודתו בתחנה הוא אירח תוכנית פרשנות בשם "בכבוד רב" (Yours Sincerely).
שורת הפתיחה של כל אחת ממהדורות התוכנית הייתה, "זהו יום יפה באריזונה.
ב-5 ביוני 1942 נשא ויליאמס לאישה את ורה מיי.
ב-1942 פנה לוויליאמס חבר מועצת החינוך של בית הספר התיכון פיניקס יוניון, וביקש ממנו להתמודד על מושב במועצת החינוך היסודי של פיניקס.
בתחילה הוא היסס, אך בסופו של דבר הסכים להצעה, אך נוצח בבחירות.
בשנה שלאחר מכן הועבר אחד מחברי המועצה מתפקידו, וויליאמס מונה כדי לאייש את מושבו.
זמן קצר לאחר מכן הוא נבחר כנשיא המועצה, תפקיד בו הוא שימש עד 1952. בנוסף למושבו במועצת החינוך, היה ויליאמס לפעיל בפעילויות אזרחיות וממשלתיות נוספות.
ב-1946 הוא היה לנשיא לשכת המסחר הצעירה של פיניקס, ובשנים 1944–1947 הוא היה סגן נשיא רשות הדיור של פיניקס.
ב-1953 הכתיר מועדון הפרסומאים של פיניקס את ויליאמס כאיש השנה.
השפעתו הגדולה ביותר של ויליאמס על מועצת החינוך הגיעה ב-1951 בעקבות העברת חוק של בית המחוקקים של אריזונה, שאפשר למחוזות לבטל ביוזמתם את ההפרדה הגזעית.
יחד עם חבר מועצה אחר הוא יזם העברת צעד ברוב של שני שלישים לביטול ההפרדה הגזעית בבתי הספר היסודיים של פיניקס.
כדי להתמודד עם חששות מצד קבוצות מיעוט, שמורים בני קבוצות אלו יאבדו את מקומות עבודתם, הוא הכריז על "שיטת מכסות" להעסקת מורים.
כדי להפיג את חששותיהם של הורים לילדים לבנים שילדיהם שובצו בכיתות עם רוב של בני מיעוטים, הוא הכריז על "מדיניות בית הספר פתוח" שאפשרה לתלמידים לעבור לכל בית ספר במחוז.
ב-1952 העתיק אחד מחבר מועצת העיר של פיניקס את מקום מגוריו אל מחוץ לעיר, ועקב כך הוא נדרש לפנות את מושבו במועצה.
בארי גולדווטר, שהיה אז גם הוא חבר במועצת העיר, הגיש את מועמדותו של ויליאמס לאייש את מושבו של חבר המועצה הפורש עד לסיום תקופת כהונתו.
לאחר מינויו לתפקיד זה, הבין ויליאמס עד מהרה שהוא לא יפיק הנאה מהמריבות ששלטו בדיוני המועצה.
דוגמה לכך הייתה כאשר מועצת העיר שקלה לרכוש כמה חברות מים בבעלות פרטית שהיו בבעלות איש העסקים המקומי ספנס סטיוארט, כדי למזג אותן עם חברת המים המקומית.
ויליאמס התמקד בשאלה אם הרכישה הגיונית מבחינתה של העיר, בעוד שרוב חברי המועצה היו מוטרדים בשאלת הפיכתו של סטיוארט למיליונר בעקבות רכישת חברות המים שבבעלותו.
עם תום תקופת כהונתו החלקית במועצה, החליט ויליאמס שלא להתמודד על תקופת כהונה נוספת.
באמצע 1955 ביקשה ועדת האמנה הממשלתית (Charter Government Committee) מוויליאמס להתמודד על משרת ראש עיריית פיניקס.
ועדה זו, ששלטה על הפוליטיקה של פיניקס במהלך שנות ה-50 וה-60, הייתה קבוצה שהתארגנה כדי ליצור תנאים עסקיים נוחים בפיניקס וכדי להאבק בשחיתות השלטונית.
במהלך מסע הבחירות שלו המשיך ויליאמס להגיש את תוכנית הרדיו היומית שלו, "בכבוד רב".
הוא נמנע מלדבר על סוגיות מסע הבחירות בתוכנית, ותחת זאת עודד את מאזיניו להצביע עבור מועמדים על פי בחירתם.
סוגיה משמעותית שעלתה על סדר היום בראשית אוקטובר הייתה הצבעתה של מועצת העיר להעלות את שכרם של כל עובדי העירייה.
שלושת יריביו של ויליאמס במסע הבחירות גינו את ההצבעה, כשאחד מהם אמר, "נראה לי שהמועצה מנסה לקנות את הבחירות על חשבון משלמי המיסים", בעוד שמועמד שני אמר שזהו "מהלך פוליטי זול שמטרתו להשיג קולות על חשבון רווחת העיר".
ויליאמס הגיב באומרו שההחלטה על העלאת השכר הייתה תחת דיונים במשך כמה חודשים, וההצבעה התקיימה לקראת הבחירות בשל עיכובים של המועצה.
הוא תקף את יריביו על כך שהתמקדו בסוגיה זו, בטענה שהם חיפשו גימיקים, ותחת זאת ניסה להתמקד בבעיות אחרות שאיתם התמודדה העיר, כולל מערכת הביוב המיושנת.
כאשר התפרסמו תוצאות הבחירות, התברר שוויליאמס זכה למספר קולות גבוה יותר מכפלים סך כל הקולות שקיבלו שלושת יריביו גם יחד.
ביום שלמחרת הבחירות עשה ויליאמס שימוש בתוכנית הרדיו שלו כדי להודות לקהל הבוחרים על התמיכה.
ב-3 בינואר 1956 הושבע ויליאמס כראש עיריית פיניקס.
הוא המשיך לשדר את תוכנית הרדיו שלו במקביל לכהונתו בתפקיד.
כראש העירייה, הוא ראה את עיקר תפקידו בקידום ענייני העיר.
זמן קצר לאחר תחילת כהונתו, הוא ביקש מאלו שפנו אליו כדי שיתמודד על תפקיד ראש העיר שיאמרו לו מהו הצורך הגדול ביותר של העיר.
התשובה הייתה שהעיר צריכה לספח אליה את השטחים הסובבים כדי למנוע יצירת מובלעות קטנות בתחומה.
לצורך זה, כינס ויליאמס כמה ישיבות מיוחדות של מועצת העיר שהצביעה על סיפוח שטחים סמוכים.
ב-1957 הוצגה מועמדותו של ויליאמס לתקופת כהונה שנייה כראש העיר על ידי ועדת האמנה הממשלתית.
רק מועמד אחד בחר להתמודד מולו.
כפי שהיה במסע הבחירות הקודם, נמנע ויליאמס מלעשות שימוש בתוכנית הרדיו שלו לצורכי הבחירות.
בנוסף לבחירת מגוון של בעלי תפקידים באותה מערכת הבחירות, התבקש קהל הבוחרים בפיניקס לאשר חבילת איגרות חוב בהיקף של 70 מיליון דולר.
ביום הבחירות ניצח ויליאמס בכל הקלפיות.
חבילת איגרות החוב אושרה גם היא.
במהלך תקופת כהונתו השנייה כראש העיר, הפך ויליאמס לאגרסיבי יותר במאמציו לספח שטחים חדשים לשטח השיפוט של העיר.
הוא גם עשה שימוש בתוכנית הרדיו שלו כדי לדון ביתרונות של חיים באזור משולב, כולל שירותי משטרה וכיבוי אש, שירותי בריאות ותברואה, פארקים ומגרשי משחקים, תחזוקת הכבישים, ואיזור.
מאמציו בתחום זה הגדילו את שטחה של פיניקס ב-170 מיל מרובע (440 קמ"ר) במהלך שתי תקופות כהונתו.
ביצוע חבילת איגרות החוב שאושרה על ידי הבוחרים הושלם בסוף 1958. הכספים שגויסו שימשו לבניית מגוון של מבני ציבור ב-1959. עם תום תקופת כהונתו השנייה, בחר ויליאמס שלא להתמודד על תקופת כהונה שלישית.
זמן קצר לאחר תום כהונתו של ויליאמס כראש עיריית פיניקס, החלו מנהיגי המפלגה הרפובליקנית באריזונה לקיים פעולות שדלנות לקראת התמודדותו למשרת מושל אריזונה.
ויליאמס מצידו שב לעבודתו במשרה מלאה ב-KOY, וכתב טור קבוע בעיתון Phoenix Gazette.
שילוב עיסוקים זה השאיר אותו מעורב בפוליטיקה המדינתית.
מצב זה השתנה ב-1965 כאשר בארי גולדווטר ופול פאנין שכנעו את ויליאמס להתמודד על משרת המושל.
כחלק מההבנות בין השלושה, פאנין, שקיבל את סיועו של ויליאמס במסע הבחירות שלו למשרת המושל ב-1958, הבטיח לגמול לו ולסייע לו במסע הבחירות שלו.
עם תחילת מערכת הבחירות, לקח ויליאמס חופשה מעבודתו בתחנת הרדיו.
צעד זה נעשה כדי למנוע הפרה של השינוי משנת 1959 של הכלל של רשות התקשורת הפדרלית להקצבת זמן שידור שווה למתמודדים בבחירות, וכדי לאפשר לוויליאמס להקדיש את מלוא זמנו למסע הבחירות.
יריביו בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית היו יושב ראש בית הנבחרים של אריזונה ג'ון יו, והתובע הכללי לשעבר של אריזונה רוברט פיקרל.
בסיס התמיכה הפוליטי של יו היה בעיקר בדרום אריזונה.
ויליאמס קיבל תמיכה במחוז מריקופה בזכות ההכרה בפועלו כראש עיריית פיניקס.
עם התקדמות מערכת הבחירות יצא פיקרל מהתמונה.
בינתיים התמודדו ויליאמס ויו על מצע בחירות שהיה למעשה דומה מאוד ושניהם הבטיחו לעבוד באופן צמוד יותר עם בית המחוקקים בהשוואה למושל המכהן.
תוצאות הבחירות המקדימות העניקו לויליאמס ניצחון בהפרש קטן על פני יו, כשפיקרל הגיע למקום השלישי הרחק משניהם.
עד מהרה הפכה מערכת הבחירות הכללית למכוערת, כאשר התמודד ויליאמס מול המושל המכהן סם גודארד, שהאשים את ויליאמס בניהול מסע בחירות "מטורלל" מבוסס על "עלבונות, האשמות ורצח אופי".
ויליאמס הגיב בטענה שגודארד "ביצע יותר שגיאות בעשרים חודשי כהונתו עד אז בהשוואה לכל מושלי אריזונה מאז היותה למדינה" והאשים אותו ב"התנהגות של עריץ קטן הנוזף בנתיניו" מערכת הבחירות השלילית נמשכה כאשר שני המועמדים פקפקו כל אחד בכישורי האחר.
ויליאמס עשה שימוש בהומור עצמי כדי להסיח את הדעת ממתקפות של יריבו ועם התקרב יום הבחירות הוא טען ש"במהלך החודשיים האחרונים היה סאם גודארד כה עסוק בלחשוב על כינויים שהוא יכנה אותי בהם עד שהוא שכח לדבר על הסוגיות האחרות".
בנוסף לניצחונו שלו, ראה ויליאמס את מפלגתו זוכה להישגים בבחירות לבית המחוקקים המדינתי.
כתוצאה מכך השיגו הרפובליקנים את השליטה בשני בתי בית המחוקקים בפעם הראשונה בתולדות אריזונה.
כמושל, שמר ויליאס על פרופיל נמוך יחסית.
כפי שהסביר העיתון The Arizona Republic, "...בין השאר בגלל שחוקת המדינה לא מעניקה למושל יותר מדי סמכויות.
אך זה היה יותר בגלל שוויליאמס הוא לא כריזמטי ולא ראוותי.
הוא ביסודו שחקן קבוצתי שמאמין במינוי אנשים טובים לתפקידי המפתח ואז לאפשר להם לנהל את מחלקותיהם".
מבחינת השקפתו הפוליטית, היה ויליאמס שמרני נוקשה שפעל לצמצום גביית המיסים, איזון תקציב המדינה, ויצירת סביבה עסקית נוחה.
כאמצעי לטובת מאמציו לפיתוח כלכלי, חוותה אריזונה עלייה בשיעור התעסוקה ברמה המדינתית מ-548,000 ל-803,400 מועסקים מתחילת תקופת כהונתו הראשונה ועד לתום כהונתו השלישית, בעוד שמספר המועסקים בתעשייה עלה ב-103 אחוזים והפיקדונות בבנקים עלו פי שניים וחצי.
ההישג העיקרי של ויליאמס בתקופת כהונתו הראשונה היה שינוי בתהליך השיערוך לטובת מיסי הרכוש.
תהליך הערכת ערך הנכסים היה שונה ממחוז למחוז, כפי שב-1967 ציין ויליאמס בנאום מצב המדינה שנשא אז.
בית המחוקקים נענה לקריאתו של ויליאמס בהנהגת שיטת הערכת נכסים אחידה לשימוש בכל מחוזות המדינה.
בנוסף, הקים ממשלו את מחוז הפיתוח האינדיאני של אריזונה כדי לקדם את הפיתוח הכלכלי של שמורות האינדיאנים במדינה.
הוא ביקר אצל כל אחת ממועצות השבטים של כל 17 שבטי המדינה.
במערכת הבחירות של 1968, שוב ניצב ויליאמס מול יריבו סאם גודארד.
ביטויי ההכפשה שאפיינו את מערכת הבחירות הקודמת חזרו על עצמם החל מראשית ספטמבר.
ויליאמס עשה שימוש בשנתיים שכיהן קודם לכן בתפקיד כדי להסיח את הדעת ממתקפות יריבו.
בתגובה לטענות שהוא היה "אויב החינוך", ציין ויליאמס ששלוש האוניברסיטאות של המדינה חוו עלייה של 42 אחוזים בהוצאותיהן בשנתיים אלו.
קריאות לשינויים בחוקי המס של המדינה נענו באמירתו של ויליאמס שהוא יצר את "מערכת המס ההוגנת הראשונה למיסי רכוש שהייתה לאריזונה אי פעם".
יחד עם הבחירות לנשיאות, לסנאט ולשלושה מושבים בבית הנבחרים של ארצות הברית, שעליהם הצביעו באותו פתק הצבעה עם בחירת המושל, היה שיעור ההצבעה גבוה בדרך כלל.
שוב קיבל ויליאמס תמיכה רחבה במחוז מריקופה וניצח בהפרש של 89,000 קולות.
ב-18 בנובמבר 1968 שב ויליאמס להגיש את תוכנית הרדיו שלו, "בכבוד רב".
בנוסף לפרק הפרשנות, החלה כל תוכנית בדיווחים שוטפים ממשרד המושל.
התוכנית שודרה רק לעיתים עד 1970, עד אשר תחנת KOY שכרה מנהל חדש, גארי אידנס, שראה בתוכניתו של ויליאמס הזדמנות להרחיב את מספר מאזיני התחנה.
בשלב זה החלה התוכנית להיות משודרת מדי בוקר.
ב-1969 כבר איימו המחאות נגד מלחמת וייטנאם בקמפוסים של האוניברסיטאות באריזונה לגרום לשיבושים.
ויליאמס הגיב לכך בתוכנית שעל פיה כל הפגנה שבה האלימות תגאה יתר על המידה תטופל על ידי המשטרה המקומית.
סגני השריפים של המחוזות קיבלו לסיוע את שוטרי התנועה, והוא הכריז שכוחות המשמר הלאומי של אריזונה יהוו קו שלישי לטיפול בהפגנות.
עלות הפעלת מערכת זו הייתה גבוהה, אך לאחר תקופה של אי-שקט חברתי אמר ויליאמס, "לא הצטרכתי להרוג אף אחד".
יריבו של ויליאמס בבחירות של 1970 היה ראול הקטור קסטרו.
שלא כמו בשתי מערכות הבחירות הקודמות, שני השלבים של מערכת בחירות זו, הבחירות המקדימות והבחירות הכלליות, התאפיינו בפרופיל נמוך.
העיתון The Arizona Republic הסביר את ההבדל בסיגנונות האישיים השונים בנוסף לכך שהנושא המרכזי בבחירות המקדימות היה "אם ציבור הבוחרים היה בכלל בהלך רוח של חילופים בקפיטול המדינתי".
שינוי נוסף, שחל עקב תיקון לחוקת אריזונה שאושר על ידי הבוחרים ב-1968, היה שהפעם התמודד ויליאמס על תקופת כהונה של ארבע שנים, במקום שנתיים עד אז.
סקרי דעת קהל שנערכו זמן קצר לפני הבחירות לא היו מסוגלים לקבוע מי המוביל הברור במרוץ, אך צפו שוויליאמס היה זקוק לתמיכה רחבה במחוז מריקופה אם ברצונו להיבחר לכהונה השלישית.
ניצחונו של ויליאמס בבחירות אלו היה בהפרש של 7,406 קולות.
תקופת כהונתו השלישית והאחרונה של ויליאמס עמדה בסימן של מחלוקת על חוקי המדינה שעסקו בתחום העבודה במגזר החקלאי.
בין הסעיפים של חוק העבודה החקלאית, שעליו חתם ויליאמס ב-11 במאי 1972, היה ההיתר שקיבלו עובדי החוות להצטרף לארגוני עובדים ולהתדיין באופן שיתופי על תנאי העסקתם.
אף על פי כן, ארגון עובדי החוות , בהנהגתו של סזאר צ'אבס, לא היה שבע רצון מסעיף זה של החוק, שהגביל את יכולתו של הארגון לקיים שביתות בתקופות האסיף, ופתח בהליכי בחירות חוזרות נגד ויליאמס.
חשש נוסף נגד החוק היה האיסור על פעולות סולידריות ועל הקמתן של מועצות לתיווך שיטפלו בסכסוכי עבודה בחוות.
בתגובה לקריאתו של צ'אבס, הגדירו 43 ארגונים דתיים את החוק כבלתי הוגן ודרשו את ביטולו.
מכאן התפתח סחף דעות לתמיכה במאמצים לבחירות חוזרות.
הקבוצות שהצטרפו למהלך זה כללו קבוצות שונות של אפרו-אמריקאים, היספנים ואינדיאנים, לצד הפדרציה האמריקנית של העבודה וקונגרס הארגונים התעשייתיים וארגון הנשים הלאומי (NOW).
תומכיו של ויליאמס הגיבו בטענות שהבקשה לבחירות חוזרות כוונה למטרה הלא נכונה, ושלא הייתה קיימת האפשרות לבטל חוק שחוקק על ידי בית המחוקקים.
באמצע 1973 הוחל תהליך איסוף החתימות לבחירות חוזרות.
עם השלמת התהליך, נמנו 176,152 חתימות שאומתו על ידי מזכיר המדינה של אריזונה.
בתהליך האימות נמצאו חתימות רבות מוטלות בספק, בלתי תקפות, או שהיו ביניהם כאלו שלא היו רשומים להצבעה.
כתוצאה מכך, הכריז התובע הכללי של אריזונה שהליך הבחירות החוזרות נכשל.