tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ממצאים ארכאולוגיים דחפו את התאריכים הראשונים של הכלים כבר לשושלת האן (206 לפנה"ס - 220 לספירה).
שושלות סוי וטאנג, 581–907 לספירה
בתקופת שושלת סווי ושושלת טאנג (608 עד 907 לספירה), הופק מגוון רחב של קרמיקה, בשריפה נמוכה וגבוהה.
אלה כללו את כלי החרס המשובחים והמשמעותיים האחרונים שייוצרו בסין, בעיקר מוצרי סנקאי מזוגגים בעופרת (שלושה צבעים).
רבים מדמויות הקברים התוססות הידועות של שושלת טאנג, שנועדו רק להצבה בקברי עילית קרובים לבירה בצפון, נמצאות בסנקאי, בעוד שאחרות אינן צבועות או צוירו על גבי החלקה.
ליאו, סונג, שושלות שיה וג'ין המערביות, 907–1276
כלי החרס של שושלת סונג שמרו על יוקרה עצומה במסורת הסינית, במיוחד אלה של מה שנודע מאוחר יותר כ"חמשת הכבשנים הגדולים".
הדגש האמנותי של כלי חרס סונג היה על אפקטים עדינים של זיגוג וצורות חינניות.
עיטור אחר, במקום שהיה כזה, היה בעיקר בתבליט רדוד.
בתחילה זה גולף בסכין, אך מאוחר יותר נעשה שימוש בתבניות, עם אובדן איכות אמנותית.
ציור שימש בעיקר בכלי Cizhou הפופולריים.
"מה שברור הוא שבתקופת סונג שנטתה לקיים את האסתטיקה של הקונפוציאניזם הקונבנציונלי, כחול זיגוג תחתי כלל לא היה פופולרי; האסתטיקה הקונפוציאנית הדגישה פשטות, והעיצובים הכחולים הזיגוגיים התחתונים נחשבו לקישוטיים מדי".
שושלת יואן המונגולית כפתה את תנועת האמנים מכל הסוגים ברחבי האימפריה המונגולית, אשר בקרמיקה הביאה השפעה סגנונית וטכנית גדולה מהעולם האסלאמי בצורת פורצלן כחול ולבן, עם ציור זיגוג תחתון בקובלט.
זה תואר כ"חידוש הגדול האחרון בטכנולוגיה של הקרמיקה".
הקרמיקה המשובחת ביותר הייתה מונוכרום, באמצעות אסתטיקה מאופקת עם צורות מושלמות ואפקטים של זיגוג עדינים, לעיתים קרובות על עיטור רדוד מגולף או יצוק לתוך פני השטח.
שושלת מינג ראתה תקופה יוצאת דופן של חדשנות בייצור קרמיקה.
כבשנים חקרו טכניקות חדשות בעיצוב ובצורות, והראו עדיפות לצבע ולעיצוב צבוע, ופתיחות לצורות זרות.
יונגלה, קיסר סין (1402–1424) היה סקרן במיוחד לגבי מדינות אחרות (כפי שמעידה על תמיכתו בסריס האדמירל ג'נג חה בחקירה המורחבת של האוקיינוס ההודי) ונהנה מצורות יוצאות דופן, רבות בהשראת עבודת מתכת אסלאמית.
במהלך תקופת שואנדה (1426–1435), הוכנס חידוד טכני בהכנת הקובלט המשמש לקישוט כחול זיגוג תחתי.
מלחמות האזרחים הארוכות שסימנו את המעבר ממינג לצ'ינג גרמו לנפילת ייצור במערכת הכבשנים הקיסריים, ואילצו את המנהלים למצוא שווקים חדשים.
פורצלן המעבר של בערך 1620 עד 1680 (פורצלן מעבר הוא פורצלן Jingdezhen, המיוצר באזור הייצור העיקרי של הקרמיקה בסין, בשנים שלאחר המעבר ממינג לצ'ינג ולאחר מכן) ראה סגנון חדש בציור, בעיקר בכחול לבן, עם נושא חדש של נופים ודמויות שצוירו בחופשיות רבה, בהשאלה מדיות אחרות.
בחלק המאוחר של התקופה גם אירופה הצטרפה לשוקי היצוא הקיימים.
הכבשן האימפריאלי הראשון הוקם בשנת השלושים וחמש של הונגוו.
לפני כן, לא היו תקנות שיטתיות על ייצור הפורצלן בדרישת המדינה.
החוק קבע שאם כמות הקרמיקה הדרושה תהיה גדולה, יתגייסו קדרים ויעבדו בכבשנים הקיסריים בנאנג'ינג.
אם הכמות הייתה קטנה, ניתן היה לייצר את הקרמיקה בכבשנים פרטיים ב-Raozhou.
בכל מקרה, פקידים מהמרכז הקיסרי נשלחו לפקח על הייצור.
הפקידים היו אחראים על ביצוע תקציבים, הבטחת איכות ושליחת מוצרים בחזרה לחצר הקיסרית.
כללים שונים לגבי סגנונות וגדלים של הקרמיקה הוצגו על ידי החצר הקיסרית והיה צורך להקפיד עליהם בכבשנים.
לאחר 1403 נבנו כבשנים אימפריאליים, וביצעו את ייצור הפורצלן הקיסרי בקנה מידה גדול.
בתחילת שושלת מינג, ניתן היה לחלק את האוכלוסייה לשלוש קטגוריות: צבא, בעלי מלאכה ואיכרים.
בתוך שיטת בעלי המלאכה, רוב בעלי המלאכה היו מהשושלת הקיסרית הקודמת, שושלת יואן; אחרים היו אסירים או מובטלים.
משקי בית של בעלי מלאכה נאלצו לעבוד במשך כל חייהם, ומעמדם היה תורשתי.
במסגרת מערכת בעלי המלאכה היו שתי תת-קטגוריות: אומנים צבאיים, שהתמחו בייצור נשק; בעלי המלאכה הפשוטים, שעבדו בתעשיות שונות אחרות.
קדרים ששתייכו לתת-הקטגוריה של זו האחרונה.
בתקופת מינג המוקדמת, בכל פעם שהחצר הקיסרית דרשה קרמיקה, כוח העבודה היה מגויס על ידי החצר בדרכים שונות.
בדרך כלל, היו סוגים שונים של פועלים בכבשנים הקיסריים.
רוב הקדרים נבחרו ממשקי הבית של בעלי המלאכה על ידי השלטון המקומי ושירתו בכבשנים הקיסריים שלושה חודשים בכל ארבע שנים בחינם; במקרים אחרים גויסו עובדים ממחוזות הסמוכים לכבשנים הקיסריים ושולמו באופן קבוע.
בדרך כלל העובדים שגויסו שובצו למחלקות שונות.
המפעל הקיסרי חולק לעשרים ושלוש מחלקות, כאשר בכל מחלקה היו מנהלים ועובדים.
מספר המנהלים היה בדרך כלל פחות מחמישה, ומספר העובדים היה בדרך כלל מעשרה עד עשרים.
הכנת הפורצלן לא הייתה מלאכה קלה.
יותר ממחצית השריפות של כל כבשן הביאו לחתיכות מקולקלות והן נזרקו באזור ג'ינגדז'ן.
התוצאה מכך הייתה היווצרות מזבלה ענקית של שברי חרסינה שקיימת עד היום.
כאשר הכבשן היה בפעולה, היה חשוב לשלוט על האש, שבאופן אידיאלי הייתה אמורה לייצר טמפרטורה קבועה.
הבחירה הנכונה, ההכנה, הצביעה, השריפה וההחלקה היו צריכים להתבצע בכל שלב של הייצור.
התקנות על הקדרים שעבדו בכבשן הקיסרי היו חמורות.
קדרים נענשו על עיכוב, הברחה, ייצור סחורות נחותות והתנהגות בלתי הולמת אחרת.
התיעוש של ייצור הפורצלן הסיני בתקופת שושלת מינג לא היה אפשרי ללא מערכת הפוסט-פרודקשן שהוקמה, שכיבדה את המדרגיות כמו גם את תקופות המחסור.
מכירות קמעונאיות בודדות היו חשובות לכבשנים, אך להזמנות סיטונאיות הייתה חשיבות גבוהה עוד יותר.
במציאות, הזמנות סיטונאיות היו עמוד השדרה של כלכלת תעשיית הפורצלן.
אלמלא ההזמנות הללו שדרשו חודשים עד שנה של עבודה כדי להשלימן, הביקוש בהחלט היה בחסר.
לקדרים סיניים יש מסורת ארוכה של שאילת מאפיינים עיצוביים ודקורטיביים ממוצרים מוקדמים יותר.
בעוד קרמיקה עם מאפיינים שהושאלו כך עלולה לפעמים להוות בעיות של מוצא, הם לא ייחשבו בדרך כלל כשעתוק או זיוף.
עם זאת, זיופים ושחזורים נעשו גם פעמים רבות במהלך ההיסטוריה הארוכה של הקרמיקה הסינית וממשיכים להיעשות גם היום במספרים הולכים וגדלים.
הבדיקה הידועה ביותר היא מבחן הזהירה התרמית, או בדיקת TL, המשמשת בכמה סוגי קרמיקה כדי להעריך, באופן גס, את תאריך היציקה האחרון.
תיארוך תרמי מבוצע על דגימות קטנות של חרס שנקדחו או נחתכו מגוף החתיכה, דבר שעלול להיות מסוכן ומעוות.
מסיבה זו, הבדיקה משמשת רק לעיתים רחוקות לתיארוך קרמיקה בעציץ דק עם שריפה גבוהה.
בדיקת TL לא יכולה לשמש כלל על סוגים מסוימים של קרמיקה, במיוחד פורצלן בשריפה גבוהה.
קרמס הוא מחוז במדינת אוסטריה תחתית שבאוסטריה.
אלברכטסברג אן דר גרוסן קרמס
ויינצירל אם וולדה וייסנקירכן אין דר ואכאו
סנקט לאונרד אם הורנרוולד פאודורף
קרן אן (בשמה המלא קרן אן זיידל; בהולנדית: Keren Ann; נולדה ב-10 במרץ 1974) היא מוזיקאית ישראלית בינלאומית, זמרת-יוצרת, כותבת, מלחינה, מפיקה מוזיקלית, היוצרת ופועלת בשלושה מוקדים: פריז, ניו יורק ותל אביב.
קרן אן חיה ומקליטה מזה שנים בפריז ובניו יורק, אם כי היא מחזיקה באזרחות ישראלית כמו גם הולנדית.
קרן אן נולדה בישראל וגדלה בקיסריה, כשהייתה בת 12 עברה עם משפחתה לצרפת, בעקבות עסקיו של האב דני זיידל ושם סיימה את לימודיה התיכוניים בבית הספר הישראלי ע"ש משה שרת, בפריז.
במהלך נעוריה למדה בקונסרבטוריון, בלטה בכשרונה ואף הקימה להקה שפעלה כשלוש שנים.
בגיל 9 החלה לנגן בגיטרה ובהמשך במפוחית וקלרינט.
בסוף שנות העשרים שלחה שיר שכתבה במיוחד לזמר הצרפתי אנרי סלוודור, שהתרשם ממנו והוציא אותו כסינגל.
השיר זכה להצלחה רבה, למעלה מ-700 אלף עותקים של הסינגל נמכרו, ובאותה שנה השיר קיבל את פרס גראמי הצרפתי.
בהמשך יצא לאור האלבום "Chambre avec vue" שנכתב בשנת 2000 עבור סלבדור וכולל את השיר (Jardin d'hiver), אלבום זה הוכתר כאלבום השנה בשנת 2001 בצרפת.
באותה שנה קיבלה קרן אן גם את "פרס המשוררים של עיריית פריז".
בעקבות כך, החלה קרן אן לכתוב ולהלחין ליוצרים נוספים, ובהמשך להופיע בעצמה.
קריירת השירה של קרן אן החלה בפריז, ושם גם צברה את עיקר המוניטין שלה.
קרן אן שותפה גם בהרכב Lady & Bird יחד עם בארדי ג'והנסון, השניים הוציאו אלבום הנושא את שם ההרכב ב-2003 והלחינו יחד שירים למגוון פרויקטים, ביניהם חומרים עבור The Icelandic Symphony Orchestra בניצוחו של דניאל קאוקא ב-2008. השניים הלחינו את המוזיקה לקמפיינים של TGV בשנים 2005–2007.
בשנת 2008 שיתפה קרן אן פעולה עם טיבו ג'הווי בעיצוב המעטפת המוזיקלית של ערוץ הטלוויזיה האירופאי ארטה.
קרן אן כתבה מספר שירים לאמנים אחרים, שנחלו הצלחה בינלאומית.
בשנת 2004 יצרה, בשיתוף עם גאי צ'יימברס, את "The Isis Project".
המוזיקה של קרן אן ליוותה במהלך השנים מספר סדרות טלוויזיה, בהן "מתחת לאדמה", "האנטומיה של גריי", "Big Love" ו-"Deux jours à tuer".
השיר "Beautiful Day" ליווה את הקמפיין של סקאיי טים ובשנת 2008 השיר "Lay Your Head Down" ליווה את הקמפיין העולמי של חברת האופנה השוודית H&M.
במלחמת לבנון השנייה הגיעה קרן אן לישראל והופיעה בהתנדבות במקלטים ביישובי הצפון, בהם שהו התושבים.
בשנת 2008 הקליטה קרן אן, שאינה מרבה לשיר בעברית, גרסת כיסוי לשיר "ברחוב הנשמות הטהורות" של צוות הווי הנדסה קרבית, עבור האלבום "עבודה עברית 2", שכולל גרסאות כיסוי של זמרים שונים לרגל 60 שנים למדינת ישראל.
ב-2010 השתתפה בפסקול הסרט "ז'אטם איי לאב יו טרמינל".
ב-2012 השתתפה בפסקול הסרט "הסיפור של יוסי", בביצוע לשיר הנושא, "לא דיברנו עוד על אהבה".
ב-2014 הלחינה מוזיקה להצגת התיאטרון "נופל מחוץ לזמן" המבוססת על ספרו של דויד גרוסמן ועלתה בתיאטרון גשר בבימויו של יחזקאל לזרוב.
בן זוגה לשעבר של קרן אן הוא הזמר האיסלנדי ברדי יוהנסון, עמו שיתפה פעולה באלבומיה מספר פעמים.
בהמשך נישאה לטייס ישראלי, מאוחר יותר השניים התגרשו.
ביולי 2012 היא ילדה את בתה הבכורה.
אביה של קרן אן הוזכר ב"שיר השכונה" שביצעה להקת התרנגולים, בשורה "דני זיידל הצדיק".
חברתה הקרובה של קרן אן היא הפוליטיקאית הישראלית איילת שקד.
קרן אן גינתה אומנים שסירבו להופיע בישראל, אך מופיעים במדינות אחרות המפרות זכויות אדם, כמו ארצות הברית וסין.
עם זאת, ב-2017 כתבה שאינה תומכת בממשלה הנוכחית, ושבמשך שנים היא תומכת בזהבה גלאון.
קרן אנגלית (צרפתית: Cor anglais.
אנגלית: English Horn) היא כלי נשיפה מעץ בעל לשונית כפולה ממשפחת האבוב.
הכתיבה לקרן האנגלית מתבצעת בטרנספוזיציה (היא מצלצלת קווינטה נמוך מן הכתוב בתווים) ומנעדה מקביל פחות או יותר למנעד האלט בקול האנושי, לכן נהוג להתייחס אל הכלי כאל כלי אלט (על פי גישה אחרת, האבוב ד'אמורה הוא כלי אלט, ואילו הקרן האנגלית כלי טנור).
טכניקת הנשיפה והאצבוע בקרן האנגלית דומה מאוד לזו של האבוב; בשל כך, רוב נגני הקרן האנגלית הם אבובנים.
הקרן האנגלית אינה קרן ומוצאה אינו אנגלי.
ההסבר המקובל כי מקור המילה anglais (אנגלי) בשיבוש המילה anglé (מכופף) אינו מבוסס.
מקור השם כנראה בדמיונו של הכלי אבוב ציד (Oboe da Caccia), שממנו התפתחה הקרן האנגלית, לקרנות שבהן מנגנים המלאכים בציורים כנסייתיים מימי הביניים והרנסאנס, בעיקר במרכז אירופה.
בגרמנית כונו הכלים engellisches Horn (קרן מלאכית), כינוי שהתגלגל בשם הנוכחי (בגרמנית בינונית פירוש המילה engellisch היה גם 'אנגלי').
הקרן האנגלית התפתחה, כאמור, מאבוב הציד, שהיה אבוב טנור בעל פעמון מתרחב מפליז.
בשנות העשרים של המאה ה-18 הוחלף בכמה כלים פעמון הפליז בפעמון עץ דמוי-ביצה - ייתכן שהממציא הוא בונה הכלים י.
אבוב הציד המקורי היה כלי מעוקל; בסוף המאה החלו להופיע גם כלים זוויתיים, ובשני הטיפוסים נעשה שימוש במאה התשע-עשרה.
עד המאה התשע-עשרה שימשה הקרן האנגלית בעיקר באופרה בשפה האיטלקית (גלוק, למשל, עשה בה שימוש לעיתים קרובות), אם כי היא הופיעה לעיתים גם במוזיקה כלית (סימפוניה מס' 22 מאת היידן, לדוגמה).
בתקופה הרומנטית צבר הכלי פופולריות בשל צלילו המאנפף, שנתפס כ'פיקנטי' ומלנכולי, ונכתבו לו תפקידי סולו רבים, בין השאר ברקוויאם של סליירי, בפתיחה וילהלם טל של רוסיני ובכמה מיצירותיו של ברליוז.
עד אמצע המאה כבר נתקבע מעמדו של הכלי ככלי סולו בעיקר, ולרוב אין הוא משתתף במרקם התזמורתי של שאר כלי הנשיפה.
קטעי סולו ידועים לקרן אנגלית
9 מן העולם החדש מאת דבוז'אק, פרק שני.
סימפוניה ברה מינור מאת סזר פרנק, פרק שני.
שחרזאדה מאת ניקולאי רימסקי-קורסקוב, פרק שלישי.
הברבור מטואונלה מאת ז'אן סיבליוס.
קונסיירטו דה ארנחואס מאת חואקין רודריגו, פרק שני.
האופרה טריסטן ואיזולדה מאת וגנר (מערכה שלישית).
קונצ'רטו לפסנתר בסול מאת מוריס ראוול (פרק שני)
קרן אפריקה (נקראת גם צפון-מזרח אפריקה או חצי האי הסומלי, בערבית: القرن الأفريقي) היא חצי אי במזרח אפריקה באורך של מאות קילומטרים שנכנס לים הערבי, ויוצר, יחד עם דרום חצי האי ערב, את מפרץ עדן.
קצה חצי האי הוא הנקודה המזרחית ביותר ביבשת אפריקה.
השם "קרן אפריקה" משמש גם לציון אזור גדול יותר, המכיל את המדינות ג'יבוטי, סומליה (הכוללת בתוכה את המדינה האוטונומית פונטלנד), אריתריאה ואתיופיה וכן את סומלילנד, ישות מדינית המתפקדת דה פקטו כמדינה ריבונית.
בהגדרה זו מכסה קרן אפריקה שטח של כ-2,000,000 קמ"ר ומאכלסת כ-115 מיליון בני אדם.
הגדרות רחבות עוד יותר כוללות גם חלקים מסודאן, דרום סודאן, קניה ואוגנדה.
קרן אפריקה נמצאת במרחק שווה מקו המשווה ומחוג הסרטן.
השטח כולל בעיקר רכסי הרים שנוצרו מדחיקה בעת היווצרות הבקע הסורי-אפריקני עם פסגות גבוהות בהרי סמן.
הקרחונים שהיו בהרים נמסו בתקופת ההולוקן והשאירו אחריהם ערוצים הניתנים לעיבוד חקלאי.
אזור קרן אפריקה נמצא כמעט במרחק שווה בין קו המשווה וחוג הסרטן.
רוב האזור הוא הררי, מהרים שהתרוממו במהלך היווצרות הבקע הסורי-אפריקני, המהווה את קו הגבול שבין שני לוחות טקטוניים, הערבי והאפריקני.
הפסגות הגבוהות בקרן אפריקה נמצאות בהרי סמן, רכס הרים בצפון-מערב אתיופיה.
בעידן הקדמון כיסו קרחוני ענק את הרי סמן והרי בלה, אולם אלה נמסו בתחילת תקופת הולוקן.
ההרים יורדים במדרון תלול ענק אל הים האדום ובשיפוע מתון יותר אל האוקיינוס ההודי.
אזורי השפלה של קרן אפריקה שחונים בדרך כלל, למרות קרבתם לקו המשווה.
גשמים כמעט ואינם יורדים באזור זה בגלל משטר הרוחות.
רוחות מערביות, הן שמביאות את גשמי המונסון העונתיים היורדים בסאהל ובסודאן, רוחות אלה מאבדות את לחותן עד שהן מגיעות לג'יבוטי ולסומליה וכתוצאה מכך רוב אזור קרן אפריקה מקבל כמויות משקעים קטנות בעונת המונסון.
הקצה המערבי של קרן אפריקה, במערב ומרכז אתיופיה וכך בקצה הדרומי ביותר של אריתריאה, יש כמויות גשמי מונסון משמעותיות.
הרי אתיופיה, באזורים רבים כמות המשקעים עולה על 2,000 מ"מ בשנה, ואפילו בעיר אסמרה כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא כ-570 מ"מ.
משקעים אלה הם המקור היחיד למים באזורים רבים מחוץ לתחומי אתיופיה, העיקרי שבהם הוא מצרים.
בחורף מנשבות באזור רוחות סחר צפון-מזרחיות שאינן מביאות לקרן אפריקה משקעים, להוציא את אזור הרי צפון סומליה, שם גשמים היורדים בשלהי הסתיו מסתכמים לעיתים ב-500 מ"מ.
על החוף המזרחי קיימת תופעת עליית מי העומק המצטרפת לרוחות הנושבות במקביל לקו החוף, שתי התופעות גורמות לכמות משקעים שנתית נמוכה של כ-50 מ"מ.
הטמפרטורות הנמדדות על חוף הים האדום הן לעיתים הגבוהות בעולם, ממוצע של 41 מעלות בחודש יולי ו-32 מעלות בינואר.
על החוף המזרחי הטמפרטורות קצת נמוכות יותר בגלל תופעת עליית מי העומק.
ככל שעולים להרים הטמפרטורות יורדות ובעיר אסמרה תופעת קרה איננה נדירה בלילות חורף בהירים.
בהרי סמן הטמפרטורות עשויות לרדת עד מינוס 10 מעלות בלילות בהירים.
העמים היושבים בקרן אפריקה חולקים אף בתרבותם ובשפתם.
קיימות מספר שפות אפרו-אסיאתיות הנפוצות באזור.
דוברי סומלית מהווים את רוב יושבי סומליה וג'יבוטי ואף מהווים 97% מתושבי האזורים הסומליים באתיופיה.
עפרים דוברי עפרית הם קבוצה משמעותית נוספת של יושבי קרן אפריקה ונמצאים בג'יבוטי, אתיופיה ואריתריאה.
כמו כן חיים בשטח אתיופיה עמים שמיים דוברי תיגרינית ואמהרית.
האסלאם היא הדת המרכזית באזור, והיא הדת השלטת בסומליה, סומלילנד וג'יבוטי.
הדת המשנית בחשיבותה היא הנצרות - הכנסייה האורתודוקסית האתיופית והנצרות הקופטית הן הכנסיות המרכזיות.
כמו כן דתות פגניות מקומיות קיימות בקרב קבוצות מיעוט אתניות בדרום אתיופיה.
קרן אבי חי (The AVI CHAI Foundation) הייתה קרן צדקה פרטית שהוקמה בשנת 1984 על ידי הפילנתרופ היהודי-אמריקאי זלמן ברנסטין.
מטרת הקרן, על פי אתר האינטרנט שלה היא "לחזק את הזהות היהודית, את הזיקה למקורות יהודיים ואת הקשר למסורת היהודית של יהודים בכל מקום שבו היא פועלת – בישראל, בצפון אמריקה ובמדינות ברית המועצות לשעבר, וכן לשמר, לחזק ולהעמיק את הקשר שלהם למדינת ישראל".
הקרן הוציאה את כל כספה עד סוף שנת 2019, אז נסגרה.
יושב ראש חבר הנאמנים של הקרן הוא ארתור פריד, המנכ"ל שלה בישראל הוא אלי סילבר ובארצות הברית יוסי פרגר.
יו"ר הקרן היא מם ברנסטין, אלמנתו של זלמן ברנסטין.
הקרן הקימה בירושלים את בית אבי חי, מרכז תרבות הפועל בנושאים הקשורים ליהדות.
כמו כן הקרן מעניקה מדי שנה את פרס אבי חי, ליחידים ומוסדות הפועלים לקירוב לבבות בין המחנות השונים בחברה היהודית בישראל.
הקרן הקימה בשנת 1996, בעקבות רצח רבין, את "צו פיוס", העוסק בקירוב בין דתיים וחילונים בישראל.
במקביל הקרן מימנה מחקר בנושא חיזוק יהדות התפוצות.
קרן הוא מחוז במדינת קליפורניה, ארצות הברית.
המחוז הוקם בשנת 1866 ושוכן בעמק המרכזי על המורדות הרי סיירה נבדה, מדבר מוהאבי ועמק אנטילופ.
לפי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2010 חיים במחוז 839,631 תושבים, מתוכם כמחצית בעיר בייקרספילד שהיא בירת המחוז והעיר הגדולה ביותר במחוז.
המחוז עשיר באוצרות מן הטבע ומפיק כמות גדולה של נפט וגז טבעי ומינרלים כמו זהב ובוראט (שמופק מהמחצבה הגדולה ביותר בארצות הברית).
בנוסף בזכות הנהרות הגדולים והעמקים הרחבים ישנן בכל רחבי העמק תחנות כוח הידרואלקטריות וטורבינות רוח.
מחוז קרן נחשב למחוז ממנו מופקת הכמות הגדולה ביותר של נפט בארצות הברית.
ישנן שני בסיסים של חיל האוויר במחוז וגם תחנת חלל המופעלת על ידי הממשל המחוזי.
האירופאי הראשון שהגיע לאזור הוא דון פדרו פייגס בשנת 1772. מחוז קרן הוקם בשנת 1866 כאשר עיר המחוז הייתה הווילה, אשר ננטשה בהמשך.
באותה תקופה רוב התושבים במחוז עסקו בכריית זהב.
רוב שטחי המחוז לא היו מיושבים ונחשבו לבלתי אפשריים למחיה בגלל הצחיחות מצד אחד והביצות מצד שני שבעקבותיהם באה גם מחלת המלריה.
רק בשלב מאוחר יותר החלו המתיישבים לייבש ביצות (בעיקר על ידי פועלים סינים) וחפרו תעלות על מנת להפוך את הקרקע לפוריה.
בשנת 1874 הפכה בייקרספילד לעיר מחוז.
בעקבות גל ההתיישבות החלה גם מתיחות בין המתיישבים החדשים לבין האינדיאנים תושבי האזור.
רוב האינדיאנים התמזגו עם החבר'ה אך יש עדיין מעט שמורות אינדיאנים אם כי המתח בין התושבים כמעט כבר ולא קיים.
בשנת 1894 התגלה לראשונה נפט בשטח המחוז.
בשנת 1910 נגרמה התפרצות חזקה של נפט בשדה הנפט מידווי סאנסט כאשר זרם עצום של נפט פרץ לגובה רב בלחץ שהוערך ב 1,300 PSI.
זאת נחשבת להתפרצות נפט הגדולה ביותר בארצות הברית עד היום.
התפרצות חזקה נוספת התרחשה בשנת 1914 אך הייתה חלשה יותר מהקודמת.
שדה הנפט עובד עד היום ונחשב לאחד הגדולים בארצות הברית.
בשנת 1952 התרחשה באזור רעידת אדמה בעוצמה של 7.3 בסולם ריכטר כאשר מוקד הרעש היה כ-37 ק"מ דרומית לבייקרספילד.
ברעידת האדמה נהרגו 12 בני אדם, 18 נפצעו, ונגרם נזק לרכוש בשווי 60 מיליון דולר.
זוהי רעידת האדמה החזקה ביותר שפקדה את דרום קליפורניה עד היום.
רעידת האדמה הורגשה בכל רחבי דרום קליפורניה, אריזונה ונבדה.
לאחר רעידת האדמה התרחשו כ- 20 רעשי משנה.
מחוז קרן משתרע על שטח של 21,138.0 מ"ר מרובע וזהו המחוז השלישי בגודלו בארצות הברית.
העיר הגדולה ביותר ובירת המחוז היא בייקרספילד.
מחוז קרן גובל מדרום: במחוזות קליפורניה לוס אנג'לס וונטורה, ממערב: מחוז סן לואיס אוביספו, מצפון: המחוזות קינגס וטולארי, צפון מערב מחוז איניו, וממזרח ומדרום מזרח במחוז סן ברנרדינו.
קרן אלפא היא סדרת ספרים לילדים ונוער מאת ברי פריגת המספרת על משחק מחשב, בהוצאת דני ספרים.
הסדרה מלווה באיורים מאת יובל וכמן.
הספרים מספרים על ילדה בשם קרן המשחקת במשחק מחשב בשם אלפא.
אלפא הוא ראשי תיבות של ארבע הדמויות בהן שולטת קרן, שעליהם לבצע משימה כלשהי: אופיר - נער, לבארי - כלב, פנטום - קוסמת ואנדרו האנדרואיד.
בהתחלה ניתן לשחקן לבחור כמה כלים שיעזרו לו בהמשך.
במהלך המסלול הם נתקלים במכשולים, שעל קרן להתגבר עליהם לפעמים בעזרת הכלים שקיבלה בתחילת המשחק.
לעיתים המכשול מסובך ואז מזעיק אופיר את פנטום שחדה להם חידה, ועל קרן לפתור אותה כדי להתקדם.
במהלך המסלול הם נפגשים עם רובוטים, ואז אנדרו עורך איתם קרב-רובוטים שבו הוא צריך לנצח כדי שיוכלו להמשיך.
בסוף המסלול הם פוגשים במכשף הרע ומנסים לנצח אותו.
לפעמים המשחק מציע שני צוותים ככה ששני ילדים יוכלו לשחק במשחק.
הצוות השני נקרא ביתא והוא מורכב מברק, יסודי, תזאורוס ואמזונה.
כך המטרה היא לא רק לסיים את המשחק אלא גם להיות הצוות שמסיים ראשון.
קרן אלפא - פסגת ההר המכושף
קרן אלפא - מצולות הים המכושף
קרן אלפא - לב הג'ונגל המכושף
קרן אלפא - תחנת החלל המכושפת
קרן אלפא - טירת הרוחות המכושפת
קרן אלפא - עמק הדינוזאורים המכושף
קרן אלפא - כוכב הלכת המכושף
קרן אלפא - גורד השחקים המכושף
קרן אלפא - וירוס המחשב המכושף
קרן אלפא - בסיס הרובוטים המכושף
קרן אלפא - ספינת האור המכושפת
קרן אלפא - עקיצת החרקים המכושפים
קרן GNOME הוא ארגון ללא מטרות רווח המרכז את כל מיזם GNOME.
משרדי הקרן שוכנים בקיימברידג', שבמדינת מסצ'וסטס, ארצות הברית.
הארגון מחזיק גם בשמות מסחריים, כגון השם GNOME וסמליל.
אולם מכיוון שבתוכנות GNOME אין צורך בהשמת זכויות יוצרים, אין גוף אחד שמחזיק את כל זכויות היוצרים לתוכנות GNOME.
קרן GNOME פועלת לקידום מטרות מיזם GNOME: יצירת פלטפורמת מחשוב לשימוש הציבור הרחב ברישיון חופשי לחלוטין.
כדי להשיג מטרה זו, הקרן מרכזת את גרסאות GNOME, קובעת אילו מיזמים יהיו חלק מ־GNOME ומשתפת פעולה עימם.
כמן כן היא משמשת כארגון הרשמי של מיזם GNOME, דבר המתבטא בהוצאת הודעות מסודרות לתקשורת, ביצירת קשר עם חברות מסחריות ולא מסחריות, ארגונים ומוסדות המעוניינים לתרום למיזם, ביצירת תקנים אחידים לפיתוח התוכנה ובעריכת כנסים בנושא המיזם.
קרן GNOME, כגוף נייטרלי שלא למטרות רווח, מחזיקה בנכסים הקשורים למיזם (שמות מסחריים, השרתים שמהם מופצת התוכנה, ועוד).
כמו כן היא משתתפת במימון אירועים שונים כגון ועידת המפתחים השנתית של GNOME (GUADEC).
אולם עיקר הפיתוח של GNOME נעשה על ידי גופים אחרים: עובדים בחברות כמו רד האט, סוזה, קנוניקל, קולברה ועוד.
קרן GNOME מנוהל על ידי מספר גופים - מועצת מנהלים, מנכ"ל הנבחר על ידי מועצת המנהלים, ועדה מייעצת וחברי GNOME.
מנכ"ל הקרן היא קארן סנדלר, אשר מנהלת אותו כארגון, עובדת עם מועצת המנהלים, הוועדה המייעצת וחברי GNOME.
מועצת המנהלים של הקרן נבחרת מדי שנה בידי הוועדה לבחירת קרן GNOME.
חברי מועצה לשעבר ראויים לציון
כל תורמי GNOME יכולים להיות חברים של הקרן.
כל החברים זכאים להיבחר למועצת המנהלים, להצביע בבחירותיה ולהציע משאלים.
הוועדה המייעצת של קרן GNOME היא גוף של ארגונים וחברות המעוניינים ליצור קשר הדוק עם מועצת המנהלים ועם מיזם GNOME.
ארגונים יכולים להצטרף לוועדה המייעצת תמורת תשלום שנתי הנע בין 5,000$ לבין 10,000$ (דולר ארצות הברית) או להיות מוזמנים ללא מטרות רווח.
נכון לשנת 2013 חברי הוועדה המייעצת כוללים את החברות והארגונים המוסד לתוכנה חופשית, דביאן, קנוניקל, Google, IBM, Igalia, אינטל, קרן מוזילה, OLPC, Red Hat, המרכז המשפטי לחופש התוכנה, Sugar Labs, סוזה וקרן לינוקס.
קרן אור (נולדה ב-11 באוגוסט 1979) היא שחקנית ישראלית.
קרן אור נולדה וגדלה בגבעתיים עד לגיל ארבע, אז עברה עם משפחתה ליבנה ובהיותה בת שבע עשרה עברה לתל אביב.
קרן אור התחילה לשחק בילדותה בתיאטרון קהילתי ביבנה בהדרכת יאיר אליקים, אחר-כך למדה במגמת תיאטרון במקיף ה' בראשון לציון, בו עשתה בגרות בתיאטרון בהיקף של חמש יחידות, בהדרכתה של ליביה חכמון איילי.
באותן שנים שיחקה בסדנת תיאטרון לנוער במוזיאון תל אביב בהדרכת נויה לנצט.
היא שיחקה בסדרת הטלוויזיה "האישה באפור", בבימויו של יוחנן ולר (1999).
בתום לימודי התיכון, למדה קרן אור במשך שנה בתיאטרון החדר, לימודי אומנויות, במה ומסך בהדרכת אמיר אוריין, לימוד שיטת המעגל הפתוח.
במקביל הייתה חברה בלהקת הרוק jay walk snail, שרה וניגנה על גיטרת בס.
קרן אור למדה משחק בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים (2004-2001).
בין חבריה לכיתה היו הילה פלדמן, יפית אסולין, רון ביטרמן וערן לאור.
בתום לימודיה גילמה פושעת בסדרת הטלוויזיה "עולם מושלם" בבימויו של ציון רובין (2005).
אחר-כך למדה כתיבה אצל שלומי מושקוביץ והיא עובדת כיום על המחזה הראשון שלה.
אור גילמה זקנה בהצגה "ארגו", במסגרת פסטיבל דרמה פולנית בת זמננו.
ב-2005 שיחקה חיילת בהצגה "שוברים שתיקה", שהוצגה בפסטיבל תיאטרונטו בתיאטרון הבימה.
ההצגה מביאה סדרת מונולוגים של עדויות מהשטחים, שאספה טל בן סירא-מורג, הבמאית והמחזאית, ששירתה בשטחים.
קרן אור שיחקה בתיאטרון באר שבע בהצגות "איזבלה" ו"המדריך לחיים הטובים" שכתבה וביימה יעלי רונן בשיתוף השחקנים.
היא שיחקה בהצגה "חורף בקלנדיה" מאת ליה נירגד, בבימויה של נולה צ'לטון, במסגרת התיאטרון הערבי-עברי ביפו.
ההצגה מתארת את הנעשה במחסומי הצבא בשטחים.
מאז 2010 קרן אור חברה בקבוצה "החיפאית", להקת הצעירים של תיאטרון חיפה, שהקימו משה נאור, המנהל האומנותי של תיאטרון חיפה וארי רמז.
שמונת חברי הקבוצה מתגוררים בחיפה ועובדים בפרויקטים למען הקהילה, אור מתנדבת בהוסטל טיפולי של נשים.
במסגרת "החיפאית" שיחקה בהצגות המקור "איזראל ז'ורנל" פרי עטו של רוני סיני בבימויו של משה נאור, "תש"ח" פרי עטו של יורם קניוק, בבימויה של נויה לנצט ו"תופעות לוואי" פרי עטו של ארי רמז ובבימויו.
כל ההצגות עובדו ונכתבו מחדש בידי הבמאים מתוך אימפרוביזציות עם השחקנים, חלק מהדיאלוגים שאור משחקת בהם היא כתבה בעצמה.
בשנת 2011 שיחקה בוידאו-ארט "פרויקט סוטה", בבימויה של עפרי כנעני, לצידם של משה איבגי וטלי שרון.
הסרט מציג פרשנויות פרובוקטיביות לסוגיות תלמודיות.
הוא הוצג בניו יורק ובגלריית רוטשילד 69 בתל אביב.
קרן אור שיחקה בקליפים של רמי פורטיס, אסף ארליך ועדי הראל.
אור למדה הילינג וריפוי אנרגטי ומטפלת בכך.
סרט סוגה במאי תפקיד שנה מידע נוסף פרויקט סוטה וידאו ארט עפרי כנעני 2011 הוצג בישראל ומחוצה לה נקודה עיוורת סרט קצר מאיה ברנר גודש סרט קצר תמר לינדר דפנה 2010 השתתף בפסטיבל בטורקיה
סדרה ערוץ במאי תפקיד שנה עולם מושלם ערוץ הילדים, yes הטלוויזיה בלוויין ציון רובין קלרה 2005 האישה באפור ערוץ 1 יוחנן ולר 1999
קֶרֶן (בתיגרה ותיגרינית: ከረን) היא העיר השנייה בגודלה באריתריאה, הגדולה מבין חמש ערי המשנה הגדולות, עם אוכלוסייה של 120,000. רוב האוכלוסייה מוסלמית.
פירוש השם קרן הוא רמה.
העיר מצויה כ־91 קילומטרים צפון מערב לאסמרה, בגובה של 1,390 מטר מעל פני הים.
היא פרושה על פני מישור נרחב המוקף בהרי שחם מכל עבריו.
העיר משמשת כבירת מחוז אנסבה, ותושביה הם בני עם הבילינים.
קרן היא אחד המרכזים החקלאיים הגדולים של אריתריאה, בעיקר לפירות וירקות.
ממערב האזור ידוע במטעי הבננות שלו.
בנוסף, עדרי החלב שלה מספקים חלב טרי, חמאה ומפעל הגבינות מייצר גבינות פרובולון ואחרות.
בקרן יש דוגמאות רבות למורשת קולוניאלית איטלקית ואתיופית.
מבט אל עבר מבצר מצרי מהמאה ה־19 (טיגו), שעדיין משופע בתותח של הצבא האתיופי, יש בעיר מבני ציבור מסוגננים ובכנסייה רומנסקית קתולית.
נוף טוב נשקף מפסגת המצודה (1460 מ').
למרגלותיו מונחות חורבות הארמון הקיסרי הישן, שנהרס במהלך המאבק עם אתיופיה בשנת 1977.
במפקד שנערך באריתריאה ב־1 בינואר 1905, לפי התגוררו בעיר 7 יהודים.
עוד ידוע על יהודים בקרן ובאגרודט הסמוכה, שיהודים אלה היו פליטים שהגיעו בחוסר כל מתימן, וכפי שדווח בעיתונות של סוף שנות ה־20 של המאה ה־20, מצבם היה ירוד.
קרן אברהם הכהן היא קרן חרדית המעניקה מלגות לעידוד לימוד התורה וההלכה.
הקרן נוסדה בכ"ה בתשרי תשמ"ו (1985) על ידי המוהל אברהם הכהן קאהן מארצות הברית (מחבר ספר "ברית אברהם הכהן").
מאז זכו במלגה עשרות אברכים ורבנים.
בכל שנה זוכים שני תלמידי חכמים במלגת "כתר תורה" ובמלגת "נזר הוראה" (בין השנים תשס"ה - תשע"א ניתנה גם מלגת "עטרת המשפט").
בנשיאות הקרן עומדים רבנים ידועי שם.
בעבר מילאו את התפקיד הרב משה פיינשטיין, הרב יצחק יעקב וייס, הרב אלעזר מנחם מן שך, הרב מיכל יהודה לפקוביץ והרב שמואל וואזנר, הרב ניסים קרליץ והרב יצחק טוביה וייס.
שאר חברי ועדת הרבנים הם הרב שאול אלתר ראש ישיבת שפת אמת, הרב ברוך שמואל דויטש מראשי ישיבת קול תורה, הרב ברוך דב פוברסקי ראש ישיבת פוניבז' והרב יצחק יחיאל ארנפלד ראש ישיבת בית שמואל, ובעבר היה אף הרב שמעון משה דיסקין מראשי ישיבת קול תורה.
הכינוס להענקת המלגות היה נערך מדי שנה בכ"ה בתשרי, יום השנה לפטירת החתם סופר.
לאחר פטירת מייסד הקרן בשנת 2020, זה עבר ליום השנה של פטירתו, כ"ח אדר.
"כתר תורה" מעניק לזוכים בו מלגה בסכום כולל של 35,000 דולר ומיועד לאברכים מצטיינים המתעתדים לשמש כראשי ישיבה או כר"מים.
המענק מותנה במספר תנאים, ובתום תקופת לימוד של חמש שנים נדרשת ידיעה מקיפה ב-800 דפי גפ"ת (גמרא, רש"י, תוספות) מסדר נשים וסדר נזיקין עם ראשונים ואחרונים.
"נזר הוראה" מעניק מלגה בסכום של 25,000 דולר לאברכים מצטיינים החפצים להשתלם בלימוד ההוראה ולשמש כמורי הוראה.
בתום תקופת לימוד של חמש שנים נדרשת ידיעה מקיפה באו"ח הלכות שבת ופסח עם המשנה ברורה.
יורה דעה — חלק א', הלכות טריפות, מליחה, בשר בחלב, תערובות עם הפרי מגדים ופתחי תשובה.
יורה דעה — חלק ב', הלכות נדה וריבית עם החוות דעת, הלכות מקואות והלכות סת"ם.
"עטרת המשפט" ניתן לאברכים שהתעתדו לעסוק בדיינות וכלל דרישת ידע בשולחן ערוך חושן משפט ואבן העזר.
עטרת המשפט: הרב שלום סגל - דיין בבית הדין של הרב נסים קרליץ.
קרן אלקלעי-גוט (נולדה ב-29 במרץ 1945) היא משוררת זוכת פרסים, חוקרת ספרות, מבקרת ספרות, מתרגמת ופרופסור אמריטה לספרות אנגלית באוניברסיטת תל אביב, אשר חיה בישראל וכותבת באנגלית ובעברית.
קרן אלקלעי-גוט נולדה בעת התקיפה האחרונה של הפצצה המעופפת V1 על לונדון.
היא בתם השנייה של דבורה ואריה-לייב רוזנשטיין ואחות ליוסף, אלקלעי-גוט עברה עם משפחתה בשנת 1948 לרוצ'סטר, ניו-יורק.
היא סיימה בהצטיינות את לימודי התואר הראשון שלה בספרות ופסיכולוגיה באוניברסיטת רוצ'סטר ב-1966 והמשיכה ללימודי תואר שני בספרות אנגלית, אותם סיימה ב-1967. בין השנים 1967–1980 לימדה באוניברסיטה של מדינת ניו-יורק בג'נסיאו, וחזרה לאוניברסיטת רוצ'סטר להשלמת הדוקטורט שלה על תאודור רטקה.
ב-1972 עלתה לישראל והחלה ללמד ספרות אנגלית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
ב-1977 החלה ללמד ספרות אנגלית באוניברסיטת ת"א עד לפרישתה לגמלאות בשנת 2014.
ב-1967 התחתנה עם ניסים אלקלעי.
במהלך נישואיהם נולדו להם שני ילדים, אורית ואורן.
בשנת 1978 נפרדו ובשנת 1980 התחתנה עם עזרא גוט, לו היא נשואה מאז.
עזרא הוא נכדו של ארפד גוט ונינו של יצחק אייזיק בן-טובים.
אלקלעי גוט לימדה סיפרות אנגלית באוניברסיטת בן-גוריון בין השנים 1972–1976. ב-1975 החלה ללמד גם במחלקה לאנגלית של אוניברסיטת בר-אילן, שם לימדה עד 1979, וב-1977 החלה ללמד באוניברסיטת ת"א בחוג לספרות אנגלית.
בשנת 1984 נסעה עם משפחתה לארצות הברית.
שם שהתה כפרופסור אורח באוניברסיטת קולומביה וכתבה את הביוגרפיה שלה על המשוררת האמריקאית אדלייד קרפסי.
ב-1987, עם חזרתה לישראל, החלה ללמד בסמינר הקיבוצים, שם לימדה כעשור עד 1997, וכן שבה ללמד בחוג לספרות אנגלית באוניברסיטת ת"א עד לפרישתה לגמלאות.
במקביל לימדה באוניברסיטאות ומכללות נוספות.
כמבקרת ספרותית, בנוסף לביוגרפיה שכתבה על אדלייד קרפסי, כתבה אלקלעי-גוט מאמרים רבים על ספרות ושירה ויקטוריאנית ומודרנית ומשתתפת בעריכת Jerusalem Review
במקביל לעבודת המחקר הספרותי הוציאה לאור סיפרי שירה באנגלית ובתרגומים לעברית ואיטלקית ופרסמה מספר רב של שירים במקור ובתרגום לשפות אחרות בעיתונות הכתובה, באינטרנט ובהופעות.
כמתרגמת, אלקלעי-גוט תרגמה לאנגלית מאות שירים וכן מספר דרמות מאת יוצרים עברים: חנוך לוין, יהודה עמיחי, רחל חלפי, אידה צורית, דני הורוביץ, איל מגד רוני סומק, נתן זך ועוד.
ב-1980 יסדה את אגודת הסופרים כותבי אנגלית בישראל וכיהנה לסירוגין כיו"ר האגודה משנת 1992 ועד 2014 וחזרה לכהן ב-2018. אלקלעי-גוט כיהנה גם כסגנית יו"ר התאחדות אגודות הסופרים בישראל משנת 1999 ועד 2013 ומכהנת כחברת ועד באגודת הסופרים והעיתונאים כותבי יידיש.
היא גם חברה באגודת הסופרים בעברית ואיגוד הסופרים.
עניינה של אלקלעי-גוט במולטימדיה הניב שיתופי פעולה ייחודיים עם אמנים יוצרים ממגוון תחומי האמנות.
לאורך השנים שיתפה פעולה עם בית האופנה קום איל פו, אשר הדפיס את שיריה על גבי בגדים וכן בקטלוג הקולקציה.
היא שיתפה פעולה עם רקדנים שונים, ביניהם אלכסנדרה הנדל ואיריס ארז, השתתפה במספר סרטים, אך במרכז שיתופי הפעולה המגוונים שלה, עומד קשר חזק עם עולם המוזיקה.
ב-1988, החלה אלקלעי-גוט לשתף פעולה עם רונן שפירא, אשר השתמש בשירים שלה בדיסקים שהוציא ואף כתב את היצירה "Your White Skin" בהשראת אחד משיריה.
במסגרת שיתוף הפעולה הזה, עבדו שפירא ואלקלעי-גוט גם עם זמרת האופרה ברכה קול והקליטו יחד יצירות רבות, רובן נגנזו.
הם ממשיכים לשתף פעולה לאורך עשרים השנים האחרונות, ואף הופיעו יחד עם ברי סחרוף בבית לסין.
ב-1999 הוציאה דיסק משותף עם הפסנתרנית ליז מגנס בשם "The Paranormal in our Daily Lives", בהפקתו של זיו יונתן.
בשנת 2003, מוטי שהרבני, מפיקה של להקת נושאי המגבעת והבעלים של הלייבל "פוך", שמע אותה קוראת עם שפירא וביקש ממנה להקליט את שירתה באולפן.
שהרבני העביר את ההקלטות למוזיקאי רועי ירקוני, אשר הרים את הכפפה והחל להלחין אותם.
יחד עם ישי זומר על בס וסמפלרים ואלקלעי-גוט בהקראת טקסטים, נולד ההרכב Thin Lips, אשר שמו נלקח מאחד משיריה של אלקלעי-גוט.
ב-2004 יצא לאור הדיסק שלהם, אשר עונה לאותו שם.
שיתוף הפעולה עם ירקוני נמשך והתרחב גם להרכב פאניק אנסמבל.
אלקלעי-גוט ורועי ירקוני המשיכו את שיתוף הפעולה ויצרו את "Nighthawks" (נצי לילה), אשר התבססה על אוסף שירים באנגלית באותו שם.
ההרכב כלל את המוזיקאים רועי ירקוני - סאמפלר וקלידים, יעל קראוס – שירה, ישי זומר – באס, גליה חי – ויולה, ארז קריאל – גיטרה, דירק קונש – חצוצרה ובוריס מרצ'ינובסקי – אקורדיון.
לאחר ההופעה הראשונה בתיאטרון קליפה, הופיע ההרכב פעמיים בהד מיוזיק קלאב, במופעים משותפים עם רונן שפירא ועם ההרכב Thin Lips, וכן בתיאטרון תמונע.
בשנת 2006 העלה ההרכב ביחד עם אלקלעי-גוט מופע רב תחומי בבימויה של דלית זיו בפסטיבל ישראל, אשר שילב וידאו ארט מאת הצמד דילייט (delight - video art), ריקוד מחול מאת איריס ארז והקראת שירה מאת אלקלעי-גוט.
המופע כלל שירים מולחנים ממחזור השירים Love Soup ואת היצירה Night Hawks אשר הועלה שנית במסגרת קונצרט מוזיקה נובה במוזיאון תל אביב.
אלבומו הראשון של פאניק אנסמבל, Panic Ensemble, יצא לאור בשנת 2008 בלייבל אירסיי (Earsay) מבית האוזן השלישית, והושק במופע במועדון הבארבי בתל אביב.
במקביל יצא סינגל, Jewish Women,אשר כלל גם את, The Oldest Woman I Knowשני שירים נוספים של אלקלעי-גוט.
ב-2011 יצא הקליפ לשיר "Obsessions", מהיוצרים אודי אסולין ואוריה נאה.
ב-2011 יצא האלבום השני, A Different Story, והופץ על ידי חברת נענע דיסק.
1980 - פרס קרן תל אביב, עבור הספר "Making Love Poems"
1983 - פרס שבות, עבור הספר "פסלי חמאה"
1985 - פרס דולצ'ין לספרות ושירה
1992 - פרס התאחדות אגודות הסופרים, עבור הספר "Ignorant Armies"
1993 - פרס רחל, עבור הספר "Recipes"
1996 - פרס קרן עמוס, עבור הספר "העל-טבעי בחיי יום"
1999 - פרס קרן תל אביב, עבור הספר "אהבת בגדים ועירום"
2004 - פרס קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב, עבור הספר "תאוות שוליות"
2019 - פרס רובינליכט על תרומתה לספרות היידיש
פסלי חמאה - הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1983, תרגום: איל מגד, אילן שיינפלד, עודד פלד, רחל חלפי, אשר רייך, רנה קלינוב, ישראל ברמה
אתה, אני ועוד שירי מלחמה - הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1994, תרגום: סבינה מסג, אילן שיינפלד, רחל חלפי
שירים על טבעיים - הוצאת גוונים, 1990, תרגום: אורית קרוגלנסקי, עריכה: עודד פלד.
אהבת בגדים ועירום - הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1999, תרגום: אורית קרוגלנסקי
תאוות שוליות - הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2004, תרגום: דפי קודיש
שומרי נעורי - הוצאת קשב,2010, תרגום: דפי קודיש
נִסים וכו' - הוצאת קשב, 2012, תרגום: מורן קורנפלד
שירת האיים הקסומים: אבולוציה של רגשות הוצאת קשב, 2014 עם עזרא גוט.
דרכים לאהובת, הוצאת קשב, 2017, תרגום: עודד פלד
"ללא מוצא: בדרך הרומאית מאת אידה צורית", מעריב, 1978?
"משיכתו של השיגעון: שחור בספרות האמריקאית", פרוזה, 1981. עמ' 54.
"תיאדור רטקה: משורר הטבע האבוד", מאזנים, ספטמבר 1983. עמ' 6–24.
"חווית השואה במוזיקת הרוק הישראלית", הדואר, 1995.
"לרומם את החושים", אחרית דבר למבחר שירים מאת אלפרד טניסון, בתרגום אליעזרה איג-זקוב, הוצאת קשב, 2009. עמ' 101–105.
"אני שומע את אמריקה שרה -ביקורת על 'מבחר מן השירה האמריקאית החדשה, בתרגום עודד פלד", מאזניים, אפריל 1990. עמ' 46.
העל טבעי בחיי היומיום -שירים: קרן אלקלעי-גוט; פסנתר: ליז מגנס; הקלטה ומיקס: זיו יונתן (1999)
Thin Lips: Thin Lips -שירים: קרן אלקלעי-גוט; פסנתר: רועי ירקוני; בס: ישי זומר.
פאניק אנסמבל: מרק אהבה (Love Soup) -יצא כ-די.וי.די, (2008)
פאניק אנסמבל: נשים יהודיות (Jewish Women) -הוצאת האוזן השלישית, (2008)
פאניק אנסמבל: פאניק אנסמבל -הוצאת האוזן השלישית, (2008)
פאניק אנסמבל: סיפור אחר (אלבום) -הוצאת נענע דיסק, (2012)
קרן ביל ומלינדה גייטס היא הקרן הפרטית הגדולה והעשירה בעולם, שהוקמה בידי ביל ומלינדה גייטס.
היא הוקמה בשנת 2000 ולפני כן נקראה "קרן ויליאם ה.
Gates Foundation"), ממועד הקמתה ב-1994 ועד הפיכתה לקרן הנוכחית.
לקרן הון של 42.3 מיליארד דולר אמריקאי.
מטרותיה העיקריות של הקרן הן ברמה הגלובלית; היא פועלת ברחבי העולם להעלאת רמת הבריאות והפחתת העוני.
מטרותיה בארצות הברית בפרט, הן הרחבת ההזדמנויות לחינוך וגישה למידע טכנולוגי.
הקרן מבוססת בסיאטל, וושינגטון, ובנוסף לביל ומלינדה גייטס, נשלטת במשותף על ידי ידידם הקרוב ואיש אמונם, המיליארדר וורן באפט, העוסק בנדבנות גם כן.
בשנת 2012 תרם באפט לקרן 1.5 מיליארד דולר.
בכיר נוסף בקרן הוא אביו של ביל גייטס, ויליאם הנרי "ביל" גייטס השני.
בשנת 2007 דורגו מייסדי הקרן ביל ומלינדה במקום השני ברשימת האנשים הנדיבים ביותר באמריקה, אחרי וורן באפט.
בזמן התפרצות הנגיף Covid19 ברחבי העולם, תרמה הקרן 250 מיליון דולר למען המאבק בו.
נכון ל-2018 תרם ביל גייטס 36 מיליארד דולר לקרן.
בין הפרויקטים שנתמכו על ידי הקרן נמנה "נטל המחלות הגלובלי".
במאי 2025 הודיע ביל גייטס כי יעביר כמעט את כל הונו האישי, דרך קרן הצדקה עד 2045, במטרה להיאבק בעוני ובמחלות בעולם.
קרן אדמונד דה רוטשילד (ישראל) היא קרן פילנתרופית מיסודה של משפחת רוטשילד הפועלת בישראל.
קרן אדמונד דה רוטשילד נוסדה על ידי הברון אדמונד אדולף דה רוטשילד, נכדו של "הנדיב הידוע".
בעוד סבו טבע את חותמו ברכישת אדמות ויישובם, ייזכר הברון אדמונד דה רוטשילד בזכות תרומתו לתיעושה של ארץ ישראל ותרומותיו הנדיבות למוסדות חינוך ותרבות.
הזרוע החברתית היא שותפויות אדמונד דה רוטשילד.
בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, העבירה משפחת רוטשילד את אדמות קיסריה (כ-30,000 דונם), לקרן אדמונד דה רוטשילד והזמינה את המדינה להיות שותפה בקרן.
המודל על פיו פועלת הקרן הוא מודל ייחודי לפיו, כל ההכנסות מפיתוח היישוב קיסריה, עוברות מהחברות הבנות של קרן אדמונד דה רוטשילד - החברה לפיתוח קיסריה אדמונד דה רוטשילד והחברה לנכסי קיסריה אדמונד דה רוטשילד, לקרן, וזו תורמת את רווחיה לקידום החינוך וההשכלה הגבוהה בישראל.
כאשר נפטר הברון אדמונד דה רוטשילד בשנת 1997, עברו הקבוצה הבנקאית ורשת הקרנות הפילנתרופיות של המשפחה לידי בנו - הברון בנז'אמן (בנימין) דה רוטשילד.
הברון בנימין דה רוטשילד ורעייתו הברונית אריאן דה רוטשילד, מעורבים ומובילים את פעילות קרן אדמונד דה רוטשילד בישראל כחלק מרשת קרנות אדמונד דה רוטשילד הפועלות בתחום החינוך ברחבי העולם.
ב-1 ביוני 2019 החליף מיכאל קליגר את גיא סברסקי כסגן וממלא-מקום יו"ר קרן אדמונד דה רוטשילד.
מועצת הנגידים של הקרן מורכבת מנציגי משפחת רוטשילד ומנציגי נבחרת הדירקטורים.
כדי לממש את חזונה קרן אדמונד דה רוטשילד פועלת בחמישה תחומים:
במטרה לצמצם פערים בחברה הישראלית, באמצעות קידום מוביליות חברתית של צעירים מאוכלוסיות פריפריאליות על ידי רכישת השכלה גבוהה ותרגומה לתעסוקה הולמת.
מיצוי השכלה גבוהה על מנת לקדם שוויון הזדמנויות ולאפשר לצעירים מקהילות מוחלשות לרכוש השכלה גבוהה ותעסוקה נאותה
מצוינות אקדמית - קידום מחקר חדשני וסיוע בפיתוח דור החוקרים הבא בתחומי מדעי הרוח והמדעים המדויקים, ורתימת ההנהגה האקדמית לשינוי חברתית
אמנות - רתימת אמנים למעורבות חברתית באמצעות יצירתם
יזמות אימפקט, במטרה לייצר את התשתיות לבניית סביבת יזמות האימפקט בישראל ולהזרים הון כלכלי חדש לפתרון אתגרים חברתיים וסביבתיים
מנהיגות, במטרה להקים עתודה של צעירים מובילים, בעיקר מהפריפריה החברתית והגאוגרפית, שישתלבו בעמדות השפעה בחברה הישראלית
התוכניות של קרן אדמונד דה רוטשילד
אקדמיה לחיים – תוכנית אשר פונה לצעירים בעלי פוטנציאל ומחויבות חברתית שבחרו לתרום לחברה באמצעות שנת התנדבות
המרכז לניהול קריירה – המכללה האקדמית הדסה ירושלים: זוהי מכללה בעלת אוריינטציה חברתית ותעסוקתית.
במסגרת המכללה נפתח המרכז לניהול קריירה שנועד להקנות לסטודנטים ולבוגרי המכללה כלים ומיומנויות לתכנון הקריירה ולהשתלבות בשוק התעסוקה.
פרויקט טכניון מצוינות - "צעדים ראשונים" בטכניון – גיוס סגל אקדמי שיתרום להמשך מצוינותו של הטכניון
אריאן דה רוטשילד לתלמידות דוקטורט
מחקרים חברתיים – הקרן תומכת ומעודדת מחקרים הקשורים לתחומים חברתיים, על מנת לרתום את המחקר האקדמי לקידום העשייה החברתית בישראל
פרויקט דוקטורנטים למצוינות וגיוון בנוירובילוגיה
מינוף דרך כנסים - כנס JFN
בצלאל – גלריית אומנות אום אל פחם
תוכניות מנהיגות של הקרן מופעלות על ידי ארגון שותפויות אדמונד דה רוטשילד.
ארגון שותפויות אדמונד דה רוטשילד הוקם על ידי קרן אדמונד דה רוטשילד בשנת 2016, במטרה לשמש כזרוע החברתית של הקרן.
הארגון מאתר ומכשיר צעירים וצעירות מובילים ובעלי פוטנציאל, בעיקר מהפריפריה החברתית-גאוגרפית, בשאיפה לבסס את הדור הבא של מנהיגי ישראל על תפיסות עולם חברתיות ועקרונות הומניים – צמצום פערים, שוויון הזדמנויות, סולידריות וכבוד הדדי.
תוכניות הצוערים לשלטון מקומי ולחינוך בלתי פורמלי
קו הזינוק – איתור בני נוער בעלי פוטנציאל גבוה ובניית קבוצת מנהיגות אזורית
היקף התרומות שהעניקה הקרן גדל לאורך השנים, כך בשנת 2015 היקף התרומות עמד על כ-32 מיליון ₪ ובשנת 2018 היקף התרומות גדל לכדי 86 מיליון ₪.
בחודש יוני 2018 נחתם הסכם בין מדינת ישראל, בית רוטשילד וקרן אדמונד דה רוטשילד לפיו הסכימו הצדדים להאריך את הסכם שיתוף הפעולה ביניהן עד לשנת 2032, עשר שנים מתום תקופת ההסכם הקודם.
במסגרת ההסכם תתרום קרן אדמונד דה רוטשילד כ-1 מיליארד ש"ח בשלוש השנים הקרובות לקידום פרויקטים לאומיים משותפים לקרן ולמדינת ישראל, בתחום ההשכלה הגבוהה.
פרס אדמונד דה רוטשילד לעיצוב
פרס אדמונד דה רוטשילד לעיצוב Edmond de Rothschild Design Award, פרסים שנתיים לקידום מצוינות ויצירה חדשה ומגוונת.: שני פרסים למעצבים בכירים בסך 90,000 ש"ח ושני פרסים למעצבים בתחילת דרכם על סך 45,000 ש"ח, על עיצוב בתקשורת חזותית, בטקסטיל, אופנה ותכשיטים.
החברה לפיתוח קיסריה אדמונד בנימין דה רוטשילד
החברה לפיתוח קיסריה היא הזרוע המבצעת של קרן אדמונד דה רוטשילד.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 הופקדה החברה על מימוש חזונו של הברון אדמונד בנימין דה רוטשילד להפוך את קיסריה ליישוב ייחודי ולמרכז תיירות, בילוי ונופש מהיפים בארץ וזאת על ידי השקעה בפיתוח, השבחת קרקעות הקרן למטרות מגורים, תעשייה ותיירות.
חלק ניכר מהרווחים הכספיים עוברים לקרן אדמונד דה רוטשילד.
החברה לנכסי קיסריה אדמונד בנימין דה רוטשילד
החברה לנכסי קיסריה פועלת למען השבחת ומימוש קרקעות והנכסים של הקרן, בהם ניתן למצוא את .
החברה לנכסי קיסריה אדמונד בנימין דה רוטשילד שמה לעצמה מטרה לבנות, להשכיר ולנהל נדל"ן מניב בפארק התעשייה והעסקים שבקיסריה.
במשך השנים החברה הקימה ובנתה נכסים בשטח של מעל ל-80,000 מ"ר הנמצאים בבעלותה.
קרן B612 היא מוסד פרטי ללא כוונת רווח שמרכזה בארצות הברית ומטרתה הגנה על כדור הארץ מפגיעת אסטרואידים.
היא מנוהלת בעיקר על ידי מדענים, אסטרונאוטים לשעבר ומהנדסים מהמכון למחקר מתקדם, מכון המחקר הדרום-מערבי, אוניברסיטת סטנפורד, נאס"א ותעשיית החלל.
הארגון פועל בשני מישורים: זיהוי גופים קרובי ארץ שעלולים להתנגש בכדור הארץ ולסכן את האנושות, ופיתוח אמצעים להסטת או השמדת גופים כאלו ברגע שהתגלו.
מקור שם הקרן בשמו של האסטרואיד ששימש ביתו של הנסיך הקטן בספר באותו שם מאת אנטואן דה סנט-אכזופרי.
ב־2012 הכריזה הקרן שהיא תתכנן ותבנה באופן פרטי טלסקופ חלל שיאתר אסטרואידים, בשם טלסקופ החלל זקיף.
הטלסקופ תוכנן לשיגור ב־2017–2018. הקרן ניסתה קמפיין לגיוס כספים לכיסוי משימת הטלסקופ, שהוערך ב־450 מיליון דולר עבור 10 שנות פעילות.
גיוס הכספים לא צלח, והתוכנית בוטלה ב־2017.
קרן אלעזרי (נולדה ב-1986) היא אנליסטית, חוקרת סייבר באוניברסיטת תל אביב, סופרת, מרצה.
מחקריה עוסקים בין היתר באקטיביזם באינטרנט והשפעות של האקרים וטכנולוגיה על החברה.
אביה של קרן אלעזרי הוא סגן-אלוף עמי אלעזרי, שהיה מראשי יחידת 8200 של צה"ל.
אלעזרי היא בוגרת תואר ראשון בהיסטוריה ופילוסופיה מאוניברסיטת תל אביב.
אלעזרי היא עמיתת מחקר במרכז האינטרדיסציפלינרי ללימוד ומחקר סייבר ע"ש בלווטניק, סדנת יובל נאמן למדע, טכנולוגיה וביטחון באוניברסיטת תל אביב.
ב-2004 ארגנה יחד עם נאורה שם שאול את Y2HACK4 כנס ההאקרים השני בישראל.
בשנת 2014 הייתה אלעזרי לאישה הישראלית הראשונה שהופיעה בכנס TED העולמי .
בהרצאתה דיברה קרן על האקרים ועל תפקידם החיובי בפיתוח מנגנוני הגנה למידע.
היא טענה שהאקרים הם למעשה המערכת החיסונית של האינטרנט.
על ידי חשיפת נקודות התורפה של האינטרנט, הם דוחפים אותו להפוך לחזק יותר ובריא יותר.
הרצאתה נבחרה על ידי TED כאחת מההרצאות החשובות של שנת 2014.
ב-2017 נבחרה לאחת מ-50 הנשים המשפיעות ביותר בישראל על ידי מגזין פורבס.
קרן אלן סמית' היא מתמטיקאית העוסקת בגאומטריה אלגברית ובאלגברה קומוטטיבית.
סמית' נולדה ברד בנק (Red Bank), ניו ג'רזי.
אהבתה של סמית' למתמטיקה התגלתה כבר בבית ספר יסודי כשלמדה איך "ליצוק החוצה תשיעיות" ("cast out nines") – שיטה מהירה וקלה לאשור חישובי מכפלות.
לאחר מכן כשלמדה בחטיבת הביניים ובתיכון היא למדה בעצמה איך "ליצוק החוצה" בבסיסים אחרים.
היא אתגרה את עצמה ואת מוריה והעלתה תאוריות גאומטריות כבר כשהייתה בתיכון.
סמית' סיימה תואר ראשן באוניברסיטת פרינסטון, שם המרצה שלה, פרופ' צ'ארלס פפרמן, זיהה את כישרונה ועודד אותה להפוך למתמטיקאית מקצועית.
בין התואר הראשון לשני, לימדה שנה אחת כמורה למתמטיקה בבית ספר תיכון.
ב-1988 סמית' חזרה ללמוד באוניברסיטת מישיגן.
ב-1993 היא סיימה את התזה שלה לדוקטורט באלגברה קומוטטיבית ובמשך שנה היא הייתה פוסט-דוקטורנטית באוניברסיטת פרדו.
ב-1994 היא קיבלה מהמכון לטכנולוגיה של מסצ'וסטס (MIT) תואר המוענק לחוקרים מתמטיים מבטיחים והועלתה לדרגת פרופסור-חבר באוניברסיטת MIT.
למרות קידום שקיבלה ב-MIT החליטה סמית' לחזור לעבוד באוניברסיטת מישיגן.
ב-1991 סמית' נישאה למתמטיקאי ג'ואה הינונן ( Juha Heinonen) ונולדו להם שלושה ילדים.
סמית' עוסקת בשני ענפי מתמטיקה: גאומטריה אלגברית ואלגברה קומוטטיבית.
גאומטריה אלגברית (algebraic geometry) הוא ענף החוקר צורות גאומטריות המוגדרות על ידי סדרה של משוואות פולינומיות.
לענף זה יש שימושים רבים בתעשייה: בתחום הקידוד ובתחום הגרפיקה הממוחשבת, שמהווה בסיס לתחום המיכשור הרפואי ולתחומי הבידור.
סמית' בחרה לעסוק בתחום לא בגלל שימושיו הרבים אלא משום שהיא אוהבת את המספרים ואת היופי שלהם.
אלגברה קומוטטיבית (commutative algebra) – ענף החוקר טבעות (rings) המוגדרות על ידי משוואות אלגבריות (לדוגמה סדרת פולינומים).
סמית' חוקרת את הקשר שבין שני התחומים ועל כך קיבלה פרס.
ב־2001 סמית' זכתה בפרס רות ליטל סאטר במתמטיקה שמוענק לנשים על התרומה שלהם בשש השנים האחרונות.
הפרס הוענק לה על שני מאמרים: במאמר ראשון היא פיתחה את שיטת הקשר ההדוק (tight closure), ובמאמר השני היא מצאה קשרים חדשים בין גאומטריה אלגברית לאלגברה קומוטטיבית באמצעות הרעיון של קשר הדוק.
בשנת 2016 נשאה את הרצאת נתר.
קרן אור היא שמה השיווקי של החברה הפרטית ט.ב.
מתקדמים בכספים בע"מ שגייסה, בין 2012 ל-2014, משקיעים באמצעות פרסום אגרסיבי תוך הבטחת תשואה של 8.5% לשנה או 23% לשנתיים.
הקרן קרסה ב-2014 על רקע טענות שמדובר בהונאת פונזי.
הקרן הוקמה בידי חיליק טפירו, שהפעיל סוכנות ביטוח ועסקים פיננסיים נוספים תחת "קבוצת טפירו", ועו"ד אמיר בירמן, שיצא מהשותפות עם טפירו מספר חודשים לפני הקריסה, בנובמבר 2013. שלמה מעוז, הוצג כפרזנטור וכלכלן ראשי בפרסומים.
מעוז התנגד לשימוש בשמו ובתמונתו ומפרק הקרן קבע שמעורבותו הייתה משנית.
קרן אור הציעה הצעה דומה מאוד לזו של קרן קלע הגדולה והמוכרת יותר של אמיר ברמלי, תוך שימוש בטרמינולוגיה שיווקית דומה כגון המינוח "השלמת הון".
באתר קרן אור, תוארה הפעילות כך: .
בעקבות הקמפיין הפרסומי האגרסיבי עם "תשואות מובטחות", והביקורת הציבורית שהיא עוררה, רשות ניירות ערך הורתה לקרן לעצור את פעילות הגיוס.
זמן קצר לאחר מכן ולאור קשיים תזרימיים של הקרן, 29 עובדי קרן אור שגם השקיעו את כספם הפרטי בקרן, הגישו בקשת פירוק לבית משפט שהתקבלה והעבירה את החברה לפירוק זמני , שהפך לפירוק קבוע .
במקביל מתנהלים הליכים פליליים כנגד חיליק טפירו ועו"ד אמיר בירמן.
השלכות על שוק ההון הישראלי
חוסר התערבות הרשות לניירות ערך בשלב מוקדם יותר הוביל לביקורת ציבורית כנגד הרשות.
כתוצאה מכך הרשות הגבירה את מאמצי האכיפה שלה כנגד מיזמי השקעות לא מפוקחים והחמירה משמעותית את הרף על-פיו פרסום מידע נחשב לכזה המחייב תשקיף.
בפרט, על-פי עמדת הרשות, כל פרסום של פרט כספי או צפי תשואה ליותר מ-35 איש מחייב כיום תשקיף.
לחץ רגולטורי זה החיש את קריסת קרן קלע של אמיר ברמלי, וכן הוביל לגיוס ראשון בתשקיף של קרן הגשמה ב-2017 ששיווקה עד שנה זו מאות מיזמי השקעה לא מפוקחים וללא תשקיף.
קרן אוזן (נולדה ב-11 באוקטובר 1979) היא עיתונאית ישראלית, מגישה את התוכניות השבועיות "כאן הערב" עם זאב קם ו "קפה שישי" עם יגאל עדיקא בכאן רשת ב', ואת התוכנית הכול פוליטי בכאן 11. קודם לכן, עבדה כ-20 שנה בתחנת רדיו דרום.
היא החלה את דרכה בעולם הרדיו כבוגרת המחזור הראשון במגמת הרדיו החינוכי של "קול ישראל" בבית הספר "אשל הנשיא".
במשך 20 שנה עבדה בתחנת הרדיו "רדיו דרום", הגישה את תוכנית הבוקר "בוקר טוב דרום", והגיעה לתפקיד סמנכ"ל בתחנה.
אוזן פעלה כתחקירנית בתאגיד השידור הציבורי ובתוכנית "אנשים" בערוץ 2. בנוסף לכך, כעיתונאית, מרבה לעסוק בנושאים חברתיים, תוך התמקדות בפריפריה הגאוגרפית והתרבותית.
אוזן הייתה גם מגישה-מחליפה בתוכנית "ערב ערב".
בנובמבר 2018 הוכרז כי אוזן מועמדת לשמש יו"ר הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, על ידי שר התקשורת איוב קרא.
ב-17 בדצמבר אושר מינוייה והיא הייתה עתידה להחליף את יוליה שמאלוב-ברקוביץ', אך ב-25 ביוני 2020 החליטה לוותר על התפקיד.
אוזן הייתה שותפה עסקית במקומון הדרומי "שבע" המופץ באזור הנגב.
ב-30 בינואר 2020 החלה להגיש תוכנית שבועית בכאן רשת ב' בימי חמישי בשם "כאן הערב", תחילה עם רן בנימיני, והחל מ-2 באפריל 2020 עם זאב קם, ואת התוכנית "קפה שישי" החל מ-29 באפריל 2024 עם יגאל עדיקא.
ב-20 ביולי 2022 נודע כי תתחיל להגיש תוכנית אקטואליה שבועית בערוץ כאן 11 בשם "ישראל בוחרת" התוכנית שודרה לאורך כל תקופת הבחירות לכנסת העשרים וחמש וכללה פאנל עם כתבי ופרשני כאן חדשות, שלא משתתפים בתוכניות הפוליטיות של סוף השבוע.
התוכנית החלה את שידוריה ב-21 ביולי 2022. וסיימה את שידוריה ב-27 באוקטובר אותה שנה.
מאז 4 בפברואר 2023 מגישה את הכול פוליטי באותו ערוץ ומשמשת כמגישה מחליפה בתוכניות שבע עם ומהדורת חמש.
אוזן אם לבן מנישואיה הראשונים, מתגוררת ביישוב להבים.
בזוגיות עם יקי דיין, קונסול ישראל לשעבר בלוס אנג'לס.
קרן אחד לאחד היא ארגון הפועל במטרה לתמוך באברכים מהציבור הדתי-לאומי, כדי "לחזק ולבסס את עולם התורה ואת המצוינות והנהגה התורנית בקרב בני הציונות הדתית" כהגדרתו.
הקרן מעניקה מדי חודש מלגות לעשרות אברכים נבחרים מתוך כמאה ישיבות וכוללים ציוניים.
בנוסף לתוכנית זו הקרן תומכת במאות משפחות אברכים ונזקקים בתקופות החגים, בהיקף של מיליוני שקלים.
הקרן מעניקה גם סיוע והלוואות למוסדות תורניים.
הקרן הוקמה בשנת ה'תשס"ט על ידי ראש ישיבת "תורה בציון" הרב יצחק נריה, לזכרו של סבו, הרב משה צבי נריה.
במטרה, לדבריו, להצמיח מנהיגות תורנית בציבור הדתי לאומי, ולהגדיל את המצוינות בעולם התורה שתוביל להנהגה ציונית דתית איתנה.
בשנותיה הראשונות עסקה הקרן בתמיכה במוסדות תורניים לאומיים ובמשפחות נזקקות בקרב הציבור.
משנת תשע"ה פתחה הקרן במיזם נוסף המהווה כיום את פרויקט הדגל שלה – מתן מלגה חודשית קבועה לאברכים שייבחרו כמצטיינים, מתוך הנחה שהם אלה שיוכלו להתפתח בעתיד לגדולי התורה במגזר,כדי שיוכלו לשקוע בלימוד ללא טרדות.
את הקרן מנהלת מירי עטיה, בעבר ניהלו אותה יהודה עמשלם (עד ה'תשע"ח) וחן גוטרמן (ה'תשע"ח – ה'תש"פ).
המיזמים השונים של הקרן מנוהלים כל אחד באמצעות עמותה ייחודית לו.
הקרן תומכת ב"אברכים מצטיינים" ממוסדות תורניים לאומיים מרחבי הארץ מכלל המגזר הדתי לאומי, האברך נבחר בהתייעצות עם מוסדר הלימוד שבו הוא לומד, ובהחלטה של ועדת הקרן, יושב ראש הוועדה הוא הרב יעקב אריאל וחבריה הם הרב נחום נריה, הרב ציון לוז, רבנים נוספים ואשי ציבור.
אברך שמתקבל זכאי למלגה למשך שלוש שנים בסך 3,000 ₪ לחודש מהקרן.
מטרת התמיכה היא לאפשר לאברך ובני ביתו שקט נפשי מדאגות פרנסה כדי שיוכל לשקוע בלימוד תורה ולהיות בעתיד חלק מההנהגה התורנית של הציבור.
בהנחת היסוד של הקרן עומדת העמדה שהצמחת גדולי תורה עם תודעת שליחות, ציונות וחיבור לקהילה היא משימה לאומית.
בקיץ ה'תש"פ הסתיים המחזור הראשון שבו נתמכו כמאה אברכים, ובזמן אלול ה'תש"פ החל סבב נוסף, הכולל כשלושים אברכים.
הקרן מסייעת כלכלית לאלפי משפחות נזקקות מהציבור הדתי לאומי בתקופת החגים, רובן המוחלט משפחות אברכים.
אופן חלוקת המלגות נעשה על ידי מילוי טופס בקשה באתר הקרן סביב חגי תשרי וחגי ניסן, התיעצות עם הנהלת הישיבות ובירור לעומק בדבר המצב של האברך ובני ביתו.
והחלטה של ועדת הקרן בדבר גובה התמיכה שמועבר על פי רוב ישירות לחשבון הבנק של האברכים.
הקרן מקיימת אגף עזרה למוסדות תורה וחינוך - במסגרתו היא מעניקה הלוואות גמ"ח בסכומים גבוהים למוסדות תורניים לאומיים ברחבי הארץ.
בערבויות מתאימות ובפיקוח עורכי דין, ומעניקה ייעוץ וכלים להתנהלות כלכלית נכונה.
בנוסף, הארגון פועל ומעורב במגוון של פרויקטים בתחום החינוך, החסד והזהות הציבורית.
קרן אברהם (נולדה ב-1962) היא פרופסור במחלקה לגנטיקה מולקולרית של האדם ולביוכימיה ודיקאנית הפקולטה למדעי הרפואה והבריאות ע"ש גריי באוניברסיטת תל אביב.
אברהם מחזיקה בקתדרה ע"ש ד"ר שרה וד"ר פליקס דומונט למחקר על הפרעות שמיעה.
מחקרה מתמקד בגילוי גנים של מחלות, עם התמקדות בחירשות תורשתית.
זכתה בפרסים רבים מתוכם בפרס STAR למצוינות מדעית ומנהיגות 2023.
נולדה בגרנבי, קוויבק, קנדה להורים ישראלים, ובגיל צעיר עברה לארצות הברית.
גדלה בניו ג'רזי בבית יהודי רפורמי עם קשר חזק למשפחה בישראל.
מגיל 11 הגיעה בכל חופש גדול לביקור אצל סבה וסבתה בחיפה.
למדה ביולוגיה לתואר ראשון באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, מיזורי.
לאחר סיום לימודים אלה הגיעה לישראל למכון ויצמן למדע ללימודי תואר שלישי בהנחיית יורם גרונר, אותו סיימה ב-1990. את מחקר הפוסט-דוקטורט ביצעה במכון הלאומי לסרטן בארצות הברית.
לאחר השלמת עבודת הפוסט-דוקטורט הצטרפה בשנת 1996 לאוניברסיטת תל אביב, למחלקה לגנטיקה מולקולרית של האדם וביוכימיה, ומשנת 2007 היא פרופסור מן המניין בפקולטה לרפואה ובבית הספר סגול למדעי המוח ומרכז ספרא לביואינפורמטיקה.
בשנים 2005–2009 כיהנה כיושבת ראש החוג לגנטיקה מולקולרית של האדם ולביוכימיה.
בשנים 2010–2022 הייתה המשנה לדקאן הפקולטה לרפואה לנושאים קדם-קליניים.
בנוסף, כיהנה כנשיאת האגודה האמריקאית למחקר אף-אוזן-גרון, נשיאת החברה הגנטית של ישראל, הייתה חברה בוועד המנהל של מרכזי המצוינות – גישות מערכתיות לחקר הבסיס המולקולרי למחלות בבני אדם (תוכנית I-CORE), ונשיאת החברה הישראלית לחקר השמיעה.
החל משנת 2022 היא דיקנית הפקולטה לרפואה על שם גריי באוניברסיטת תל אביב.
אברהם היא מנהלת-שותפה של המרכז ע"ש משפחת אאופזיין (Aufzien) למניעה וטיפול במחלת פרקינסון ושל שיתוף הפעולה הגלובלי ע"ש טאובה-קורט (Taube-Koret) במחלות ניווניות, שניהם באוניברסיטת תל אביב.
הקימה ומנהלת את מרכזי המחקר Biomed@TAU, את תוכנית ה-M.Sc.