tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
משתמשי החשיש מגלים זמן ומרחב כקטגוריות מוחשיות, כמעט כמו צורה, צבע, צליל וטעם.
כל החושים יכולים להיות מגורים ולעיתים גם מבלבלים אחד עם השני.
גוטייה חזר על התובנה של בודלר, שחשיש יכול לפתח או להגדיל את מה שכבר נמצא במציאות, ולא יכול לתת הזיות.
יצירות של חברי מועדון החשישאים
המועדון היווה דוגמה לשיתוף פעולה יוצא מן הכלל בין אומנים למדענים.
הוא הפך מפורסם במיוחד לאחר פרסום סיפורו הקצר של גוטייה "מועדון החשישאים" אשר פורסם בראשון לפברואר 1846 ב-Revue des Deux Momdes.
לאחר שגוטייה הכיר את מורו וניסה בפעם ראשונה מקטרת עם חשיש, הוא כתב מאמר "החשיש" (בצרפתית "le hashish") ב-1843.
חברי מועדון אחרים גם הושפעו מהמפגשים האלה וכתבו על חשיש, או רמזו על המיתוסים הסובבים אותו כך או אחרת, ונתנו מראה יותר אוריינטליסטי ליצירות שלהם.
העבודות שלהם נחשבות כיום לקלאסיקה של שירה ופרוזה.
הם שבחו כבוד וחופש הפרט.
הסיפור מזכיר את האגדה על החשישיון, אשר קיבלו את הסם, חשבו שהם בגן עדן ולאחר מכן התעוררו בעולם האמיתי וידעו שכדי לשוב לגן המופלא, עליהם לציית לפקודותיו של חסן.
וריאציה נוספת לאותו הנרטיב ניתן למצוא בסיפורו של נרוואל "הסיפור על ח'ליף חכים" מ-1847. בסיפור הח'ליף פוגש דייג ושניהם אוכלים חשיש.
הח'ליף חוזה בזמן השיכרון שהוא הפך לאל וכאשר חזר לארמון, רצה להתחתן עם אחותו.
הוזיר שלו יחד עם משפחתו מכניסים אותו לבית משוגעים.
מתחזה מסתורי לחכים תופס את מקומו בשלטון.
החליף האמיתי פותח במרד ותופס את השלטון לידיו בחזרה.
אחותו מתאהבת במתחזה, אשר נתגלה כאותו הדייג, איתו חכים לקח חשיש.
היא משכנעת אותו להרוג את חכים והוא עושה זאת לפני שמגלה שזה בעצם אותו חבר, אשר אכל איתו חשיש.
נרוואל בהחלט היה במועדון והיו לו עוד הזדמנויות במהלך טיוליו לקחת את הסם.
עבודתו מלאה בניסיונות להבין את טבעם של החלומות והחיים הדואלים שהסמים מספקים.
מצב חלומי זה של נרוול שנגרם על ידי חשיש הוא זה שמורו הבחין כשיגעון.
ב 1868 בודלר פרסם עבודה בה הוא ביקר את הקנאביס, על כך שהאחרון לא יכול לגרום להזיות, אלה רק לשנות או להגביר את המציאות הקיימת.
על פיו הסם גרם לעצלנות ובודלר כינה אותו "נשק התאבדות", ותמך באיסורו במצרים בטענה, שחשיש משחית אנשים.
בודלר פיתח את גישתו כלפי קנאביס בספרו "גני עדן מלאכותים", שם חשיש מהווה חלק מהאוטופיה המערבית של המאה ה-19.
ארתור רמבו, משורר צרפתי אשר לא השתייך למועדון, אך גם הוא ניסה חשיש באמונה שהסם יביא שינוי לטובה בקרב משוררים, ואף כתב שיר "בוקר שיכור", שיר שמעודד את השימוש בסם ונגמר במילים "עכשיו זה זמן של חשישיונים", מה שמקשר אותו יותר מכל לאגדות מסביב לחשיש.
לא ידוע הרבה על המקום של חשיש בצרפת במאה ה-19 מחוץ לקבוצת האומנים שהיו חלק ממועדון החשישאים.
במסורת זרם הסופיות, השינוי בתודעה שנגרם מקנאביס, הוא זה שנותן הארה פנימית, כאשר בספרות של מאה ה-19 הוא מקושר לרגישות לסמלים וסימנים.
ב-1809 סילבסטר דה סאסי, אחד ממייסדי הלימודים האוריינטלים באירופה נתן הרצאה על "האיש הזקן על ההר" חסן-י סבאח, מייסד מסדר החשישיון בימי הביניים, שהיה מצביא מפלג האִסמאעיליה, כופר באסלאם האורתודוקסי.
הוא גר במצודה העתיקה אַלַמוּת באזור שהיום נמצא בגבול טורקיה ואיראן.
אל-צבאח יצא למלחמות נגד הטורקים והצלבנים ועל פי האגדה שלח את הלוחמים שלו לזרוע פחד באירופה הנוצרית.
גם בוקצ'יו וגם דנטה לפני כן השתמשו בנרטיב של סימום וגן עדן מזויף בסיפורים שלהם, אך שם הסם לא הוזכר, עד להרצאתו של סאסי.
סאסי הציע שמקור המילה חשישיון הוא חשיש, אותו הוא קישר לאגדה על חסן-י סבאח, שסימם את החיילים שלו והביא אותם לגן, כאשר הם האמינו שמדובר בגן עדן, והדרך היחידה בשבילם להגיע לשם שוב, הייתה להישאר נאמנים לחסן.
על פי סאסי לחשיש השפעה דומה לזו של אופיום, והנאה מוגברת שנגרמת משימוש יתר, יכולה לגרום לאיבוד הזיכרון, יכולת החשיבה ואפילו למוות.
הסם אף גרם לחשישיונים לבצע מעשים אכזריים ביותר נגד נוצרים ומוסלמים, אותם חסן רצה לכבוש.
אותו רודן אוריינטלי, נתפס בעיני האמנים הצרפתים אשר השתייכו למועדון החשישאים, כמין דנדי של ימי הביניים, שניסה לספק את הפנטזיות על המרד דרך מעשי טרור אסתטיים ושימוש בחשיש.
הם האמינו שהרודן יכול לנצח את הכוחות של העולם הגשמי דרך שימוש בחשיש.
היום החוקרים לא מסכימים על הקשר הלשוני בין חשיש לחשישיון, מכיוון שבערבית חשיש (حشيش) זה כל עשב ודשא ולא רק קנאביס, אותו מוסלמים גם קראו בשם יבנת על קונבוס (מערבית הבת של קנאביס).
מקור המילא הוא יווני, הרודוטוס הזכיר את הסם בהקשר לסקיטים אשר עשו אמבטיות חמות עם אדים של עשב נשרף, אשר גרם להם הנאה.
הסיפורים מסיפורי אלף לילה ולילה שהיו מאוד מפורסמים באירופה של מאה ה-19 יכולים לתת אינדיקציה על איך חברי המועדון התייחסו לחשיש מנקודת מבט אוריינטלית.
ישנם שני סיפורי חשיש ביצירה: "סיפור על אוכל החשיש", אשר נרדם וחולם על כך שהוא שליט חזק ועל אהבה עם אישה, ולאחר מכן מתעורר ערום במקום ציבורי.
הסיפור השני "סיפור על שני אוכלי החשיש" מפתח את אותו קו המחשבה על אי יכולת להבדיל בין מציאות לחלום, אשר ניתן לראות גם בכתיבתם של חברי מועדון החשישאים.
החשיש מצא את מקומו גם בכתות המיסטיות של המאה ה-19, למשל כתביו של לואי אלפונס כגנייה מ-1850, לפיו החשיש אפשר לו להיכנס לעולם הרוחות, ולראות את האמת הקדושה, מה שהפסיכיאטרים של אותו הזמן קראו הזיות, שנגרמו מהסם.
מייסדת האגודה התאוסופית, הלנה בלבצקי גם השתמשה בחשיש לצורך הגברת הכוחות המנטליים שלה, כמו גם חברים אחרים מהאגודה.
עישון חשיש נעשה גם על ידי ויליאם בטלר ייטס, המקושר למסדר השחר המוזהב בסוף המאה ה-19.
בניסיון לחקות את מועדון החשישאים הצרפתי, ג'ון אדינגטון סימונדס וארנסט דוסון התנסו גם הם עם חשיש באנגליה של אותה התקופה.
זה היה במועדון הרימרס, המקום בו אנשי הרוח והמדע של סוף המאה ה-19 באנגליה נפגשו, שתו קפה שחור ועישנו חשיש.
אישים אשר השתייכו למועדון החשישאים
• ז'אק-ז'וזף מורו דה טור
מורו היה פסיכיאטר צרפתי וחוקר חומרים פסיכואקטיביים, כמו חשיש ואופיום.
הוא היה הרופא הראשון לעשות עבודה שיטתית על ההשפעות של סמים על מערכת העצבים המרכזית, אשר קיטלג, ניתח והקליט את תצפיותיו.
ב-1845 הוא כתב ספר, אשר היה מוקדש כולו לשימוש פסיכיאטרי של חשיש.
הוא ביקר בסוריה, מצריים ואסיה הקטנה בזמן טיולו עם אחד החולים, שם הוא נחשף לחשיש.
בחזרתו לצרפת ב-1840, מורו נהיה רופא בבית משוגעים, שם התחיל את המחקר שלו.
הוא תמך בשימוש אישי בהסם, לשם מחקר.
מורו גם הציג שתי דוגמאות שימוש, אחת ממקור אנונימי ושני של תאופיל גוטייה.
דרך חשיש הרופא קיווה לחקור את השיגעון, אותו הוא הגדיר כזהה לחלום, והחשיש, על פיו, נתן את האפשרות "לחלום ללא שינה".
הוא התרכז ביכולת יצירת אשליות על ידי חשיש וניסה להסביר את ההבדל הפרדוקסלי בין תפיסתינו של האשליות כאמיתיות, כאשר אובייקטיבית הן לא קיימות.
שיגעון, מצב חלום ושיכרון על ידי חשיש, על פי מורו, תפסו את המקום בין העולם האמיתי לעולם הפנטזיה והסובייקטיביות.
מורו הציע לרפא שיגעון בעזרת חשיש, בהחלפת הזיות של שיגעון באלה, הנגרמות על ידי הסם.
לואי רמי אובר-רוש היה רופא צרפתי והיה לאחראי על טיפול במחלות מידבקות וקצין רפואה במהלך הבנייה של תעלת סואץ.
עבודתו הגדולה התפרסמה ב-1840, בה הוא מתאר תצפיות רפואיות שלו בצפון אפריקה ודרום מערב אסיה.
בספר זה הוא מזכיר את האפשרויות של שימוש בחשיש לטיפול במגפה וטיפואיד.
אמונה זו התבססה על תצפיותיו אחרי מצרים, אשר השתמשו בחשיש והיו פחות רגישים למחלות שהשפיעו על אירופאים.
תאופיל גוטייה היה משורר צרפתי, מחזאי, סופר, עיתונאי, ומבקר אמנות וספרות.
בעוד גוטייה היה מעריץ נלהב של הזרם הרומנטי באמנות, היצירות שלו לא מהוות חלק מהמסורת הספרותית הזאת וניתן למצוא בהם גם ההתייחסות לפרנסיאניזם, סמליות, דקדנס ומודרניזם.
עוד בחייו הוא התפרסם והתקבל בקרב סופרים גדולים, כמו בלזק, בודלר, האחים גונקור, פלובר, עזרא פאונד, ת"ס אליוט, הנרי ג'יימס, מרסל פרוסט ואוסקר ויילד.
החינוך של גוטייה החל במכללה היוקרתית בפריז.
בעודו בבית הספר, הוא התיידד עם ז'ראר דה נרוואל והשניים הפכו לחברים לכל החיים.
דרך נרוואל גוטייה הוצג לויקטור הוגו.
שנות ה-60 של המאה היו שנות התהילה ספרותית לגוטייה.
זה בעקבות סיפורו "מועדון החשישאים", המועדון התפרסם ואף זכה לשמו בעקבות הסיפור.
בודלר נולד בפריז והיה לאחד מהמפורסמים במשוררים הדקדנטיים, ולמורה דרך לאנשים רבים הסובלים מדיכאון.
הוא התמודד עם דיכאונו באמצעות נטילת סמים, ושתיית אלכוהול.
רבות מעבודותיו הושפעו מנטייתו לסינסתזיה (באנגלית Synaesthesia) - עירוב של החושים, כלומר האפשרות להריח מראות או לראות קולות, אותה סינתזה, אשר גוטייה ורבים אחרים מייחסים להשפעת קנאביס.
הוא כתב מספר שירים על נושא זה עצמו, כשיר "Correspondances", המשתמש בדימויים ובסמליות המבוססים על ניסיונו של בודלר בסינסתזיה.
בודלר היה משורר חושני, הוא התנסה בחוויות חושניות והביע אותן בשיריו.
מועדון הכדורגל אוניברסיטת קלוז' (ברומנית: Fotbal Club Universitatea Cluj) הוא מועדון כדורגל רומני מהעיר קלוז'-נאפוקה המשחק בליגת העל הרומנית.
המועדון הוקם בשנת 1919. בעונת 1932/33 הקבוצה לראשונה שיחקה בליגה עליונה וסיימה את העונה במקום השני.
בשנת 1933/34 היא השתתפה בגביע הרומני בכדורגל והגיע למשחק הגמר בו הפסידה.
בשנת 1940 העיר קלוז' עבר להונגריה וקבוצה עברה לסיביו.
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה הקבוצה חזרה לעיר בה הוקמה.
בשנת 1949 היא הגיעה לגמר תחרות הגביע אך הפסידה בגמר.
בשנת 1965 הקבוצה זכתה בגביע וקיבלה זכות להשתתף בגביע אירופה למחזיקות גביע.
בסבב השני הם הפסידו לאתלטיקו מדריד וסיימו את השתתפותם בתחרות.
בעונת 1972/73 הגיע המועדון למקום השלישי בתחרות הליגה ובעקבות כך החל להשתתף בגביע אופ"א.
הם הודחו בסיבוב הראשון על ידי "לבסקי סופיה".
בשנת 1999 המועדון ירד לליגת המשנה ובהמשך לליגה השלישית.
לאחר עונת 2009/2010 הוא חזר לליגה העליונה.
בשנת 2016 המועדון עבר הליך של פשיטת רגל.
הוא הצליח להשתקם בהדרגה ונכון לעונת 2022/23 הוא משחק בליגה הרומנית העליונה.
מועדון הגולף בקיסריה הוא מועדון גולף בקיסריה, אשר הוקם בינואר 1961 על ידי משפחת רוטשילד.
כשג'יימס דה רוטשילד סייר בעתיקות קיסריה, הוא נזכר במגרשי הגולף אותם הכיר מסקוטלנד, כשחקן ותיק החליט כי במקום יוקם מגרש גולף.
אחרי מותו, הוחלט בקרן רוטשילד להגשים את שאיפתו ונציגה האנגלי של המשפחה, מקס רואו, קיבל את המשימה.
הוא גייס לנושא ועדה מיוחדת ובה היו חברים (בין היתר) ראש העיר ירושלים טדי קולק ומנכ"ל משרד התיירות מאיר דה שליט.
בראש הקבוצה עמד לא פחות מאשר שר החוץ דאז, אבא אבן.
למשימה - עיצוב מגרש גולף בן 18 גומות נבחר האדריכל פרד סמית'.
אחרי קשיים תכנוניים וניסיונות להתאים את סוג הדשא המיוחד לגולף לאקלים המזרח תיכוני, הוקם מגרש כשמתחתיו מערכת השקיה תת-קרקעית.
בתחילת הדרך, נדרשו אנשי המועדון ובהם כאמור אבא אבן וטדי קולק לגייס שחקנים, וכן לעורר את דעת הקהל המקומית שכלל לא הכירה את המשחק.
בטקס הפתיחה, בינואר 1961 נכחו שרים, חברי כנסת וכל השמנא והסלתא של מדינת ישראל באותה התקופה.
ארבע שנים אחרי פתיחת מועדון הגולף בקיסריה, הוקם ב-1965 גם "איגוד הגולף הישראלי".
לאורך השנים שופץ ושודרג מעת לעת המועדון, הוחלפו מערכות שונות, מה שהצריך כמובן משאבים רבים.
מעת לעת פרצו גם מחלוקות בין השותפים לניהול המקום.
ב-1980 אחרי סיום התקנת מערכת השקיה חדשה בעלות מיליוני שקלים, כונסה אספה כללית ובה נדרש הברון אדמונד אדולף דה רוטשילד להגדיל את הסבסוד השנתי של המקום.
הברון דחה את הדרישה והעביר את ניהול המועדון לחברה לפיתוח קיסריה.
רשימה ארוכה ומכובדת של ידוענים הרבתה לפקוד את המקום ובהם כוכבי הקולנוע שון קונרי, קירק דאגלס, הזמר פרנק סינטרה וכן הבדרן והאמן דני קיי, שהיה אורח קבוע במועדון בכל ביקור שלו בישראל.
גם נשיא המדינה חיים הרצוג ורעייתו אורה הרצוג היו חברים פעילים במועדון.
עשרות שגרירים זרים ששירתו לאורך השנים בישראל מצאו במועדון מקום שהזכיר להם את ביתם.
אלופת ישראל הראשונה בגולף, בשנת 1961, הייתה פרופ' אילנה רות ברמן.
גם הספורטאית לטיסיה בק עשתה את צעדיה הראשונים על מגרש הגולף במועדון הגולף קיסריה, שם הוריה בחרו לקבוע את ביתם בשל חיבתם למשחק הגולף.
לימים נבחרה לטיסיה ל"ספורטאית העשור" וזאת במסגרת חגיגיות 60 למדינת ישראל.
ב-2009 נחנך מחדש מגרש הגולף, זאת אחרי שעוצב והשתנה ללא הכר על ידי האדריכל , שנחשב לאחד מטובי המומחים בעולם לתכנון מגרשי גולף.
דאי תכנן את מגרש הגולף בקיסריה תוך התחשבות בערכי הנוף והסביבה.
ב-2010 נכנס מועדון הגולף קיסריה לרשימה היוקרתית של 1000 המגרשים הטובים בתבל.
רשימה הנערכת על ידי חברת רולקס.
כיום אורכו של המועדון הוא 6750 מטרים של מדשאות גולף וכולל למעשה שני מגרשים מרכזיים: האחד מגרש מקצועי של 18 גומות, היחיד בישראל העומד בתקנים בינלאומיים, ומגרש נוסף בן 9 גומות המשמש בעיקר לאימונים וללימוד המשחק.
מ-1961, אחת לארבע שנים מארח המועדון את משחקי המכביה.
מועדון זה העניק לעיר קיסריה את שמה בשפת הסימנים הישראלית, המדמה חבטה במחבט גולף.
מועדון החנונים: הסרט הוא סרט קולנוע קומי ישראלי לילדים ונוער המבוסס על הסדרה הקומית של ערוץ Zoom, "מועדון החנונים".
הסרט יצא ב-3 באוגוסט 2017. בסרט מככבים חלק מן הקאסט הראשי בסדרה: יואב רוטמן, עמית פרקש, אורי בלופרב, נוה צור, יון תומרקין ושירה נאור.
כשתלמידי בית הספר יוצאים לחופשת הקיץ, חבורת "מועדון החנונים" יותם (יואב רוטמן), דנה (עמית פרקש), צחי (אורי בלופרב) ושוסטק (נוה צור) מופתעים לגלות כי מלכת השכבה שלהם היידי שמטרלינג (שירן סנדל) מזמינה אותם למסיבת הבריכה שלה.
באמצע המסיבה היהלום המפורסם "כוכב הזהב" ששייך לביתה של היידי נגנב, והחנונים הופכים לחשודים העיקרים.
עכשיו, יש להם יומיים בלבד למצוא את היהלום.
המשימה של החנונים הופכת לקשה יותר שהם מגלים שהם הסתבכו עם אודליה שעשוע (רוני הדר), ראש משפחת פשע חסרת רחמים.
שם השחקן/ית שם הדמות אודות הדמות הערות יואב רוטמן יותם מנהיג מועדון החנונים עמית פרקש דנה חנונית, בת זוגו של יותם אורי בלופרב צחי חנון, חברו הטוב ביותר של שוסטק.
נוה צור שוסטק חנון, חברו הטוב ביותר של צחי שירן סנדל היידי שמטרלינג מלכת השכבה של החנונים.
רוני הדר אודליה שעשוע ראש משפחת פשע גאיה גור אריה ורדינה שעשוע חנונית, אחותה של אודליה שעשוע.
יון תומרקין אורן טונה בריון בית הספר, חבר של שקד שירה נאור שקד ילדה בבית הספר, חברה של אורן טונה מיכאל הנגבי שוקי ג'ורג'י יד ימינה של אודליה שעשוע יובל סגל ממה קפלניקוב שוטר, עוזר להיידי לתפוס את גנב היהלום.
דורין קריו אולגה המורה הקשוחה לספורט שיר מורנו תות מלכת הכיתה של החנונים אורי זמיר חתואל תלמיד "עורך דין" מתנשא ושוויצר
"מועדון הכדורגל אֶם.וֵה.דֵה" הוא מועדון כדורגל ממוסקבה.
בשנת 2009 הקבוצה מוזגה עם מועדון קרילאסקויה ושמם שונה ל"אֶם.וֵה.דֵה רוסיה קרילאסקויה".
ב-17 יולי 2009 נשרה מהליגה הראשונה וזמן קצר לאחר מכן פורקה.
2007: קבוצת אם.או.וה.דה על וה.טה («МУВД на ВВТ» Москва)
אומנם זו לא הקבוצה הראשונה שהוקמה בחסות המשטרה.
בעבר מאפריל 1923 ועד 1991 קבוצת דינמו מוסקבה הייתה קבוצת כדורגל מצליחה שפעלה בחסות המשטרה ועדיין מסורתית מקושרת עם זרועות הביטחון והמשטרה, אך מאז, המועדון נרכש על ידי VTB וכבר אין לו כל קשר למשטרה.
לכן הועלה הרעיון לפיתוח מועדון כדורגל בחסות משרד הפנים ובתמיכת שר הפנים של הפדרציה הרוסית, הגנרל רשיד נורגאלייב.
לנשיא המועדון מונה גיבור רוסיה וסגן שר הפנים אלכסנדר צ'קאלין.
הקבוצה הוקמה על בסיס שוטרי מחלקת תחבורת המים והאוויר של משטרת מוסקבה.
בשנה הראשונה לקיומו, המועדון סיים במקום הרביעי באליפות העולם הראשונה בקרב המשטרה, שנערך בפראג בחסות פיפ"א.
בחצי הגמר, הקבוצה הפסידה לנבחרת צ'כיה בפנדלים.
קשר הקבוצה סרגיי פטוחוב נבחר לשחקן הטוב ביותר של הטורניר.
ב-2007, הקבוצה השתתפה באליפות מוסקבה, אזור "B", שבו סיימה במקום הראשון.
בסוף העונה, הקבוצה גברה בפלייאוף על מועדון "ספרטק-אבטו", וזכתה בזכות לשחק בעונת 2008 בליגה השנייה.
בעונת 2008 המועדון שיחק באזור מערב של הליגה השנייה.
מחזור אחד לפני סוף העונה המועדון הצליח לעלות ליתרון על פני הקבוצה המוליכה לאורך כל הטורניר, "טורפדו" מהעיר ולדימיר.
בסוף העונה שתי הקבוצות השיגו מספר שווה של נקודות, אבל בזכות יתרון בנתונים אחרים קבוצת אם.וה.דה הייתה זו שהבטיחה את העפלתה לליגה הראשונה.
הקבוצה שיחקה במשך עונה אחת וב-17 ביולי 2009, חזרה לליגה השנייה.
המועדון שינה את שמו למועדון "פטרובקה, 38" (על שם הרחוב בו שוכן מטה משטרת מוסקבה).
ב-2011 המועדון התאחד עם קבוצת "סמנה מוסקבה" (שהייתה קיימת משנת 1974) ונקרא "פטרובקה, 38-סמנה".
ב-2013 המועדון פורק וקבוצת "סמנה מוסקבה" שבה לפעילותה בנפרד.
אליפות מוסקבה לקבוצות חובבניות, אזור "ב":
אליפות הליגה השנייה, אזור מערב:
מועדון החברים של מיקי מאוס: הקוסם מארץ דיז הוא סרט הנפשה ממוחשבת אמריקאי לילדים משנת 2013, מסוגת פנטזיה מוזיקלית, המבוסס על סדרת הטלוויזיה "מועדון החברים של מיקי מאוס" ועל הספר "הקוסם מארץ עוץ" מאת ליימן פרנק באום.
הסרט בוים על ידי דונובן קוק, נכתב על ידי אשלי מנדוזה והופק על ידי Disney Television Animation שבבעלות חברת וולט דיסני, אשר הוציאה באותה שנה סרט נוסף שמבוסס על הספר בשם "ארץ אוז".
הסרט הופץ לראשונה בארצות הברית ב-DVD ב-11 ביוני 2013, ושלושה חודשים לאחר מכן, ב-20 בספטמבר, שודר כפרק החמישי בעונה הרביעית של הסדרה עליה מבוסס, כאשר הפרק נקרא The Wizard of Dizz.
בישראל הסרט שודר לראשונה בדיבוב לעברית בשנת 2013 בערוץ דיסני ג'וניור.
אורך הסרט הוא כ-54 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית.
בהשראת הסרט פותח משחק מחשב בשם "Minnie Explores The Land of Dizz", בו צריך לעזור למיני מאוס ולפלוטו למצוא את החפצים של חבריהם בארץ דיז בשביל שיוכלו לחזור הביתה.
הסרט מבוסס על הספר "הקוסם מארץ עוץ" מאת ליימן פרנק באום.
במהלך מסיבה, סופת ציקלון שולחת את מיני מאוס ופלוטו לארץ דיז (פרודיה לארץ עוץ), ארץ מטופשת ומרהיבה, בה יש עצי קשת, קשתות פרפר וצ'יפמונצ'ינס ידידותיים.
כשמיני מגיעה לשם, הדבר שהיא הכי רוצה הוא לחזור הביתה, וכדי שזה יקרה היא צריכה לבקש מהקוסם (לודוויג פון דרייק) שיחזיר אותה הביתה.
בדרכם לקוסם, מיני ופלוטו פוגשים חברים חדשים אשר מצטרפים אליהם לקוסם, כדי שיגשים גם את משאלות ליבם - הדחליל (גופי), איש הפח (מיקי מאוס) והאריה הפחדן (דונלד דאק).
לחבורה עורבת סכנה כשמכשף רשע (פיט), בעל מספר טריקים בשרוול, רוצה את הנעליים הקסומות והירוקות של מיני.
הדיבוב העברי של הסרט בוים על ידי אפרת קרצמן, והופק על ידי אסנת סדן וגלי נשר.
שם הדמותמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתמיני מאוסראסי טיילורנועה גורןמיקי מאוסברט איוואןאוהד שחרפלוטוביל פארמרדונלד דאקטוני אנסלמוניר נדירגופיביל פארמריורם יוספסברגדייזי דאקטרס מקניילהדר שחף-מעייןצ'יפקלרבל הפרהאפריל וינצ'ללודוויג פון דרייקקורי ברטוןשמחה ברבירודיילפיטג'ים קאמינגסמיכה אוזין סליאןטודלסרוב פאולסן
הסרט הופץ לראשונה בארצות הברית ב-DVD ב-11 ביוני 2013, כאשר בנוסף לסרט היו ב-DVD בונוסים הכוללים שני פרקים מתוך הסדרה "מועדון החברים של מיקי מאוס" ועשרה פרקים מתוך הסדרה "הסרטים המצוירים של מיני".
כמו כן, צורף ל-DVD קוד להורדה חינמית של האפליקציה "Minnie Bow Maker".
שלושה חודשים לאחר הפצת ה-DVD, ב-20 בספטמבר 2013, שודר הפרק כפרק החמישי בעונה הרביעית של הסדרה "מועדון החברים של מיקי מאוס", כאשר הפרק נקרא "The Wizard of Dizz", לעומת הסרט שנקרא "Minnie's the Wizard of Dizz".
בישראל הסרט שודר לראשונה בדיבוב לעברית בערוץ דיסני ג'וניור בשנת 2013.
מועדון הוורד והכתר היה מועדון לאמנים, אספנים ואנשי תרבות באמנות בתחילת המאה ה-18 בלונדון, אנגליה.
מועדון הוורד והכתר הוקם בשנת 1704, על ידי החרט ג'ורג' ורטו.
בזמן קיומו, המועדון היה בין המועדונים החשובים ביותר לאמנים ולאנשי התרבות.
בתחילה המועדון היה "אספה גרועה של אמנים צעירים שנפגשו מדי שבוע" וכנראה קיימו את פגישותיהם בבית מרזח "הוורד והכתר".
בנוסף לוורטו, החברים כללו את ברנרד לנס השלישי, כריסטיאן פרידריך זינקה, ויליאם הוגארת', פיטר טילמנס, מרסלוס לארון הצעיר ומייקל דאהל, ג'ון סמיברט.
חברי המועדון היו ידועים כ'רוזקורוניאניים'.
ציור וירטואוזי שלא הסתיים המצוי במוזיאון באוקספורד, המיוחס לצייר הסקוטי גוון המילטון (חבר נוסף), של אספת חברים, מציג קבוצה של חמישה-עשר גברים, כולל שמונה שמזוהים בתחריט של הציור.
התחריט נעשה על ידי ר.
קופר, פורסם ב 1829, והוצע כי מדובר בפורטרט קבוצתי של חברי המועדון.
הקבוצה כוללת את המילטון עצמו, מייקל דאהל, ג'ון ונדרבנק, האדריכל ויליאם קנט וג'ון מייקל ריסברק הפסל.
ורטו רשם את הצייר והחרט גרהרד בוקמן כחבר בשנת 1724.
המועדון היה מקושר היטב עם המועדון הוותיק של סנט לוק (בערך 1689–1743), ולעיתים מבלבלים ביניהם, אף שהשני היה מועדון פחות יוקרתי.
מועדון הוורד והכתר נותר קיים עד 1745 וקיים את פגישתו האחרונה בטברנת "חצי ירח".
בינג'מיני מציין בספרו על ג'ורג' ורטו כי המפגשים והמסיבות השנתיות של סנט לוק ושל מועדון הוורד והכתר הגיעו לסיומם הסופי בשנת 1745.
מועדון הכדורגל איינדהובן (בהולנדית: FC Eindhoven) הוא מועדון כדורגל הולנדי השני בחשיבותו מהעיר איינדהובן (לאחר פ.ס.וו.
איינדהובן) המתמודד בליגת המשנה ההולנדית.
שיאו של המועדון היה בשנות ה-30, ה-40 וה-50 של המאה העשרים.
מועדון הכדורגל איינדהובן נוסד ב-16 בנובמבר 1909 כמועדון כדורגל חובבים, בשנות העשרים והשלושים של המאה העשרים התאחד המועדון עם מספר מועדונים מקומיים, ב-1939 זכתה הקבוצה בגביע ההולנדי לאחר שגברה 0-1 על דה ספרטאן.
בשנות החמישים הייתה הקבוצה לאחת מהמובילות בכדורגל ההולנדי לפני הפיכתו למקצוענית ואף זכתה באליפות הולנד בעונת 1953/1954 לפני הקמת ליגת העל ההולנדית.
איינדהובן בתוצאה 8–1. בעונה הבאה סיימה הקבוצה במקום ה-17 ונשרה לליגת המשנה בה היא משחקת עד היום ברצף, הקבוצה העפילה מספר פעמים לפלייאוף העלייה לליגה הבכירה אך כשלה פעם אחר פעם.
מועדון הבייביסיטריות היא סדרת טלוויזיה קומית-דרמה אמריקאית שנוצרה על ידי רייצ'ל שוקרט, המבוססת על סדרת ספרים באותו שם מאת אן מתיוס מרטין .
העונה הראשונה של הסדרה יצאה בנטפליקס ב-3 ביולי 2020. באוקטובר 2020 הסדרה חודשה לעונה שנייה שיצאה ב-11 באוקטובר 2021. במרץ 2022 פורסם שהסדרה בוטלה לאחר שתי עונות.
הסדרה זכתה להערכה אוניברסלית, עם שבחים רבים לנאמנותה לרומנים המקוריים ולפנייתה לקהל המודרני.
הסדרה עוקבת אחר ההרפתקאות של חמש תלמידות חטיבת ביניים בעיירה סטוניברוק, קונטיקט, שבארצות הברית המייסדות עסק שמרטפות בעיירתן.
קריסטי תומאס (סופי גרייס) – נשיאת המועדון, היא אינדיבידואלית וקולנית.
היא חולקת את דעתה בנוגע לפמיניזם ולצרות חברתיות אחרות בתדירות גבוהה.
יש לה שלושה אחים, אביה נטש אותה ואת משפחתה לאחר שאחיה הצעיר ביותר נולד.
קלודיה קישי (מומונה טמאדה) – סגנית הנשיא הפופולרית של המועדון.
יש לה תשוקה לכל סוג של אמנות, אך היא מתקשה לעיתים קרובות בלימודיה.
היא מחביאה ממתקים בחדרה, שהוא מקום המפגש של המועדון.
היא יפנית-אמריקאית, אבל מעולם לא למדה לדבר יפנית.
סטייסי מקגיל (שי רודולף) – גזברית המועדון.
היא גרה באפר ווסט סייד במנהטן, ניו יורק, לפני שעברה לסטוניברוק.
חולה בסוכרת סוג 1. בעונה השנייה אביה כמעט לא נמצא בבית והוריה רבים הרבה.
מרי אן ספיר (מאליה בייקר) – המזכירה הביישנית של המועדון והחברה הטובה ביותר של קריסטי.
היא ידועה בעונה 1 בתור ה"בייבי" של המועדון.
אמה מתה כשהיא הייתה בת 18 חודשים ואביה מגונן עליה יותר מדי.
אליזבת' תומאס-ברואר (אליסיה סילברסטון) – אמה הגרושה של קריסטי, בסוף העונה הראשונה התחתנה עם ווטסון ברואר.
ווטסון ברואר (מארק פויארסטין) – בן זוגה העשיר של אליזבת', בסוף העונה הראשונה הם מתחתנים והוא הופך לבעלה.
קריסטי לא אוהבת אותו בהתחלה, אבל בהמשך התוכנית היא מתרגלת אליו.
דון שפר (סוצ'י גומז (עונה 1), קיינדרה סאנצ'ז (עונה 2)) – חברתה החדשה של מרי אן שעברה לאחרונה לסטוניברוק מלוס אנג'לס, קליפורניה והקצינה החלופית של המועדון.
היא היספאנית-אמריקאית ואמה נהגה ללכת לבית הספר עם אביה של מרי אן, ריצ'רד ספיר.
מלורי פייק (ויויאן ווטסון) (עונה 1 משנית, עונה 2 ראשית) – החברה הטובה ביותר של ג'סי, הצטרפה למועדון בעונה 2. יש לה שבעה אחים, היא אוהבת סוסים והיא אוהבת לכתוב.
ג'סי רמזי (אנאיס לי) (עונה 1 משנית, עונה 2 ראשית) – החברה הטובה ביותר של מלורי, רקדנית בלט, היא הצטרפה למועדון בעונה 2.
מימי יאמאמוטו (טקאיו פישר ) – סבתה של קלאודיה ושל ג'נין.
לקלודיה ומימי יש מערכת יחסים מיוחדת.
היא חטפה שבץ בעונה אחת ונפטרה בשנתה בסוף העונה השנייה.
ג'נין קישי (איה פורוקאווה) – אחותה הבכורה והחכמה של קלודיה.
בעונה 2, היא יוצאת מהארון כלסבית.
במיוחד בעונה הראשונה היא הייתה קשוחה כלפי קלודיה אך בעונה השנייה ובמיוחד לאחר מותה של מימי הן מתקרבות.
ריצ'רד ספיר (מארק אוון ג'קסון) – אביה המגן מדי של מרי אן שמצית מחדש את מערכת היחסים שלו מהתיכון עם שרון פורטר.
דייוויד מייקל תומאס (בנג'מין גואס) – אחיה הצעיר של קריסטי.
סם תומאס (דילן קינגוול) – אחיה הבכור של קריסטי והקראש של סטייסי.
אנדרו ברואר (סבסטיאן בילינגסלי–רודריגז) – בנו הצעיר של ווטסון ברואר.
קארן ברואר (סופיה ריד–גנצרט) – בתו הבכורה של ווטסון.
קצת מוזרה, אומרת לבייביסטריות שלה שהיא רואה רוחות רפאים.
לוגן ברונו (ריאן מקריקיק) – מושא אהבתה של מרי אן.
שרון פורטר (ג'סיקה אלינה איסון) – אמה דון שמפתחת מערכת יחסים עם ריצ'רד ספיר.
אשלי ווית' (קלסי מאומה) – בת זוגה של ג'נין, קלודיה מעריצה אותה.
בפברואר 2019, נטפליקס הזמינה סדרה בת 10 פרקים המבוססת על סדרת הספרים "מועדון הבייביסיטריות" עם אן מ.
מרטין כמפיקה, רייצ'ל שוקרט כמנהלת התוכנית, ומייקל דה לוקה ולוצ'יה אנילו כמפיקים בפועל.
ב-28 באוקטובר 2020, נטפליקס חידשה את הסדרה לעונה שנייה.
הצילומים לעונה השנייה הסתיימו ב-28 באפריל 2021, לאחר שלושה חודשי צילומים.
אלישיה סילברסטון ומארק פוירשטיין הצטרפו לצוות השחקנים באוגוסט 2019. במרץ 2020, סופי גרייס, מאליה בייקר, מומונה טמאדה, שי רודולף וסוצ'י גומז הצטרפו לקאסט של הסדרה.
ב-18 במרץ 2021, דווח שקיינדרה סאנצ'ז הצטרפה לצוות השחקנים בתור דון שפר, כשהיא מחליפה את גומז עקב בעיות עם התזמון של הצילומים.
סינתיה אן סאמרס היא מעצבת התלבושות של הסדרה.
היא אמרה ל-"ניו יורק מגזין" "בהחלט רצינו לוודא שבכל פעם שזה אפשרי, אנחנו ניתן קריצה לסגנון של שנות ה-90 ואפילו לחלק מהעטיפות של הספרים המקוריים".
יצירה בולטת אחת היא חליפת המכנסיים המשובצת הצהובה של קלאודיה, שהיא רפרנס ל-"קלולס".
סאמרס אמרה ל-Refinery29, "רוב המראה של הדמויות נרכשו ממקומות שהבנות האלה היו קונות בחיים האמיתיים: זארה, H&M, אמריקן איגל, גאפ, אורבן אאוטפיטרס, אריציה, טופשופ, קייט ספייד, אליס + אוליביה, אנתרופולוגיה, נורדסטרום.
משום שצילמנו בקנדה, 80 אחוזים מהבגדים של כולם נרכשו בסיימון בוונקובר".
הסדרה הייתה אמורה להופיע לראשונה במאי 2020, אך נדחתה ליולי בגלל בעיות דיבוב.
העונה הראשונה עלתה לראשונה ב-3 ביולי 2020. העונה השנייה עלתה ב-11 באוקטובר 2021.
ב-11 במרץ 2022, דווח שנטפליקס ביטלה את הסדרה לאחר שתי עונות.
אף על פי שהסדרה זכתה לשבחי המבקרים ופיתחה מעריצים, היא "לא הצליחה למשוך קהל רחב".
בעונה הראשונה, צובר הביקורות Rotten Tomatoes דיווח על דירוג ממוצע של 8.57/10. הקונצנזוס הביקורתי של האתר קורא: "מתוקה, כנה ומלאת תקווה, הגישה המבוססת "'מועדון הבייביסיטריות' מכבדת את המקור תוך עדכון הסיפור לדור חדש".
ב-Metacritic, יש לסדרה ציון ממוצע ממוצע של 87 מתוך 100 בהתבסס על 18 ביקורות, מה שמצביע על "הערכה אוניברסלית".
המבקרים שיבחו את התוכנית על כך שהצליחה להיות גם עדכנית וגם נאמנה לסדרת הספרים.
הניו יורק פוסט שיבח את הפרק הרביעי של העונה הראשונה על הצגתו של ילדה טרנסג'נדרית וכתבה שהסדרה היא "פמיניסטית ללא בושה" ו"עושה יותר מאשר רק מאשרת שילדים טרנסג'נדרים קיימים וחשובים וראויים לכבוד; המופע טוען לזכויות הילדים הללו".
כשכתבה עבור ההוליווד ריפורטר, רובין בהר כינתה את התוכנית "לא רק חמה ותוססת, אלא בין התוכניות הטובות ביותר שפלטפורמת הסטרימינג (נטפליקס) הפיקה עד כה".
כתבת סלייט אמרה, "הסדרה החדשה אכן מקסימה – הקבוצה המגוונת של תלמידות חטיבת ביניים בפרוורים שמזמינות לישיבות שלהם בחדר השינה הצבעוני של קלאודיה קישי היא צנועה ואדיבה לא פחות מתמיד...
התוכנית החדשה זכתה לשבחים עבור הקאסט ועבור קווי העלילה המגוונים שלה, אבל במובנים רבים, הרעיון כולו הוא פנטזיה טהורה: של קהילה פרוורית, של התבגרות עדינה, של עבודה משמעותית שמלמדת אחריות ומשלמת מספיק עבור מכחולים חדשים ומפוארים".
הקאסט הצעיר של הסדרה זכו לשבחים רבים.
פטרנה ראדולוביץ' מ"פוליגון" אמרה, "כמו עמיתיהם לספרים, כל הבנות ב'מועדון הבייביסיטריות' מעמיקות יותר ממה שמתאר האופי הבסיסי שלהן, בין השאר הודות לביצועים המיומנים של השחקניות הצעירות בתור קריסטי הקולנית, סופי גרייס מוסיפה ניואנסים לגישה הבוסית והפרחצנית שלה, ומבססת את מה שיכול להיות הופעה מופרזת עם כמה רגעים עדינים.
מומונה טמאדה, לוכדת את המוזרות ואת האנרגיה של קלאודיה, וגם את ייסורי הבידוד מכיוון שהיא מרגישה שהמשפחה שלה לעולם לא תבין אותה".
קלי לולר, שכתבה ל-USA Today, אמרה שהתוכנית הייתה "אופטימית אבל לא מנותקת, צעירה ומתוקה אבל לא מטומטמת.
חמישיית השחקניות הצעירות שלה (ארבע החברות המועדון המקוריות ותוספת אחת באמצע העונה) מוכשרות מעבר לגיל שלהן".
האנק סטובר, שכתב ל"וושינגטון פוסט", ציין "הקאסט המוכשר להפליא של השחקניות הצעירות של התוכנית, שכולן אף פעם לא למדו את סגנון מופע הקידז של משחק יתר ('שמאטינג', אנו קוראים לזה לפעמים) הן אמינות לחלוטין בתפקידים של הצעירים האלה, עם הופעות טובות במיוחד של טמאדה ובייקר".
ג'ני זינגר, שכתבה עבור Glamour, כינתה את התוכנית "מבדרת מאוד.
הבנות קונות טלפון קווי ב-Etsy, הן מתרכזות בהורים מקומיים במודעות אינסטגרם ממוקדות ומעירות הערות כמו, 'אמנות לא צריכה להיות רק המחוז של מיוחסים!' הקומדיה שלהן מצחיקה, הטראומה שלהן אמיתית, בחירות הסגנונות שלהן (של מעצבת התלבושות סינתיה אן סאמרס) ממש טובות ומדויקות".
לעונה השנייה יש דירוג ממוצע של 8.6/10 באתר Rotten Tomatoes.
קונצנזוס המבקרים של האתר קובע, "'מועדון הבייביסיטריות' חוזרת עם עונה שנייה חזקה שחוקרת נושאים חדשים ונותנת לקאסט המקסים הרבה מקום לזרוח".
מועדון הבייביסיטריות היא סדרת ספרים, שנכתבה על ידי אן מ.
מרטין ופורסמה על ידי "סקולסטיק" בין השנים 1986 ל-2000. הספרים נמכרו ביותר מ-190 מיליון עותקים.
מרטין כתבה כ-60–80 ספרים בסדרה בעוד ששאר הספרים נכתבו על ידי סופרי רפאים, כמו פיטר לרנגיס.
סדרת הפרים עוסקת בקבוצת חברות המתגוררות בעיירה הפרוורית הבדיונית "סטוניברוק", קונטיקט, ארצות הברית.
קבוצת החברות מנהלות שירות שמרטפות מקומי בשם "מועדון הבייביסיטריות".
ארבע החברות המקוריות היו קריסטי תומאס (מייסדת ונשיאה), מרי אן ספיר (מזכירה), קלודיה קישי (סגנית נשיא) וסטייסי מקגיל (גזברית), אך מספר החברים משתנה לאורך הסדרה.
ככל שהסדרה התקדמה, הצטרפו למועדון דון שפר (קצינה חלופית), מלורי פייק וג'סי רמזי (קצינות זוטרות), לוגן ברונו (חבר שותף), שאנון קילבורן (חברה שותפה), ואבי סטיבנסון (קצינה חלופית במקום דון).
סדרת הספרים נוצרה כאשר ז'אן פייוול, עורכת בסקולסטיק שראתה את הפופולריות של רומן עם רעיון דומה והבינה שיש שוק לספרים המדברים על שמרטפות.
היא יצרה קשר עם אן מ.
מרטין, שלקחה את הרעיון הכללי של מועדון בייביסיטריות ויצרה את הדמויות ואת העלילה.
בתחילה הסדרה תוכננה להיות בת 10 ספרים בלבד.
עשרת הרומנים הראשונים היו מוצלחים במידה בינונית בלבד ולא הגיעו לרמת הפופולריות שצופתה מהם.
מכירות הספרים גדלו וכשההוצאה הופסקה בשנת 2000, פורסמו בסדרה 213 ספרים.
מתוכם, מרטין מעריכה שכתבה בין 60 ל-80.
הספרים כתובים ומסופרים מנקודת מבט של דמות אחת.
הרומנים בדרך כלל עוקבים אחר הפורמט הזה:
פרק 1: מבוא לדמות, תחילת העלילה.
פרק 2: תיאור המועדון וחבריו, יחד עם משפחת הדמות.
פרק 3–15: המשך עלילה ומסקנה, לרוב בליווי עליל/ות משנה.
מראה: הילדה הכי נמוכה בכיתה ח', שיער חום, עיניים חומות.
לבושה בג'ינס קרוע או ג'ינס רגיל, סוודר, קפוצ'ון, חולצת גולף או ספורט, נעלי ספורט וכובע בייסבול.
קריסטי ידועה ברעיונות הנהדרים שלה כמו גם בבוסיות שלה ובפה הגדול שלה שיכולים להכניס אותה מדי פעם לצרות.
הרעיון למועדון הבייביסיטריות הגיע לקריסטי כשאמה התקשתה למצוא בייביסיטר לאחיה הצעיר, דייוויד מייקל.
במהירות הבזק, כפי שהיא קוראת לזה, לקריסטי היה "הרעיון הנהדר" שלה להקים את מועדון הבייביסיטריות.
קריסטי הקימה את המועדון עם חברתה הוותיקה ושכנתה קלודיה, חברתה הטובה מרי אן והילדה החדשה סטייסי.
קריסטי לובשת בדרך כלל ג'ינס וטי-שירט (בחורף צווארון גולף ואם צריך סוודר), נעלי ספורט ולפעמים כובע בייסבול.
היא שברה את הקרסול כשהייתה בת 11 בקיץ.
היא מאמנת קבוצת סופטבול לילדים קטנים בשם "Kristy's Krushers".
קריסטי באה ממשפחה גדולה, המורכבת מאמה, אליזבת, אביה החורג, ווטסון, שני אחיה הגדולים, צ'רלי וסם, אחיה הצעיר, דייוויד מייקל, אחותה החורגת, קארן, אחיה החורג, אנדרו, סבתה, נאני, ואחותה המאומצת מווייטנאם, אמילי מישל.
חיות המחמד של המשפחה כוללות את שאנון (גורת כלבים), בו-בו (חתול) ושני דגי זהב.
לאחר שבו-בו נפטר, הם קיבלו חתול חדש וקראו לו דלעת.
דלעת נקרא על שם מסורת ליל כל הקדושים האהובה על קריסטי.
קריסטי נקראת "טומבוי" מכיוון שהיא לא כל כך נשית ולא ממש אכפת לה מאופנה כמו רוב הבנות.
את קריסטי מגלמים אוריאל הילמן בסדרת HBO, סופי גרייס בסדרת נטפליקס וסקיילר פיסק בעיבוד הקולנועי.
מראה: אסייתית, שיער שחור ארוך, עיניים חומות כהות, לבושה בבגדים בלתי צפויים ויצירתיים.
גיל: 12 ו-13 בספרים מאוחרים יותר.
היא יצירתית מאוד הן ביצירות האמנות והן בארון הבגדים שלה.
היא סגנית הנשיאה כי הפגישות מתקיימות בחדרה.
תמיד יש לה חטיפים, ג'אנק פוד וממתקים חבויים בחדר שלה לפגישות.
היא מתוארת כיצירתית, מוכשרת, מתוחכמת וטרנדית.
קלודיה אוהבת לצייר, לפסל, ליצור תכשיטים ולשרטט.
היא אוהבת לקרוא ספרי מסתורין של ננסי דרו.
קלודיה מסתירה את תעלומות ננסי דרו ואת הממתקים שלה בחדרה כי הוריה אינם מאשרים אותם.
אמה של קלודיה היא הספרנית הראשית בספרייה הציבורית של סטוניברוק ואביה הוא בנקאי.
אחותה הגדולה ג'נין היא עם מנת משכל (IQׂ) של 196. באחד הספרים, מימי, סבתה של קלודיה עברה שבץ מוחי רציני שגורם לקלודיה להיות בקרבתה לעיתים קרובות יותר.
לקלודיה יש דודה, פיצ'ס (שמה האמיתי הוא מיושי), שלבעלה קוראים ראס, ובת דודה בשם לין.
קלודיה מרגישה שאף אחד במשפחתה לא מבין אותה, מלבד סבתה האהובה, מימי, שמתה באחד הספרים.
את קלודיה מגלמת ג'ני פ.
ווינסלו בסדרת HBO, מומונה טמאדה בסדרת נטפליקס וטרישה ג'ו בעיבוד הקולנועי.
מראה: שיער חום ארוך לבוש בצמות ילדותיות בתחילת הסדרה, עיניים חומות.
מרי אן היא מזכירת המועדון בשל כישוריה הארגוניים יוצאי הדופן וכתב ידה המסודר.
התחביבים שלה כוללים תפירה, סריגה, צפייה בסרטים קלאסיים וקריאה.
היא נשבעה שלעולם לא לחורר את אוזניה בגלל טראומה שכמעט חוררו את אוזניה על ידי חבר חניך במחנה מוהוק.
מרי אן וקריסטי היו החברות הטובות ביותר מילדות והיו שכנות עד שאמא של קריסטי התחתנה עם ווטסון ברואר וקריסטי נאלצה לעבור לשכונה החדשה של ווטסון.
אמה של מרי אן מתה מסרטן כשהייתה תינוקת, ואביה ריצ'רד (שהוא עורך דין) היה מאוד מגונן יתר על המידה עד שהתחתן עם שרון שפר והשתחרר.
היא מאוד רגישה, ביישנית, מאזינה טובה, ולא אוהבת להיות במרכז תשומת הלב.
התחילה לצאת עם לוגן ברונו בספר 10. למרי אן יש אחות חורגת (דון), אח חורג בשם ג'ף וחתלתול בשם טיגר.
מרטין ביססה את דמותה של מרי אן על עצמה ועל חייה.
את מרי אן מגלמת מייגן לאהי בסדרת HBO, מאליה בייקר בסדרת נטפליקס ורייצ'ל לי קוק בעיבוד הקולנועי.
תפקיד במועדון: גזבריות (ברוב הספרים).
מראה: שיער בלונדיני, עיניים כחולות, לבושה בבגדים אופנתיים.
סטייסי, ילידת ניו יורק, עברה לסטוניברוק בכיתה ז'.
היא התיידדה במהירות עם קלודיה בגלל אהבתן המשותפת לאופנה ולבנים כאחד.
סטייסי סובלת מסוכרת מסוג 1 ואושפזה מספר פעמים כתוצאה מכך, בספר הראשון היא ניסתה להסתיר את מחלתה מהבנות האחרות מכיוון שחבריה לכיתה בניו יורק הקניטו אותה בגלל זה, אבל בסופו של דבר היא סיפרה להן.
מכיוון שהיא מצטיינת במתמטיקה, היא גזברית המועדון.
הכישרון שלה במתמטיקה נתן לה השראה להצטרף למועדון המתמטיקאים בחטיבת הביניים של סטוניברוק.
סטייסי עוזבת את סטוניברוק כאשר אביה צריך לחזור חזרה לניו יורק בגלל עבודתו אך חוזרת עם אימה לאחר גירושיהם של הוריה.
מאוחר יותר היא עוזבת את המועדון לזמן קצר כשהחלה לצאת עם רוברט ברוסטר.
עם זאת, היא חוזרת מאוחר יותר למועדון לאחר שיש לה חוויה לא נעימה עם כמה בנות שהתחזו לחברות שלה, המקרה גורם לה להבין מי החברים האמיתיים שלה.
את סטייסי מגלמת ג'סיקה פרונל בסדרת HBO, שי רודולף בסדרת נטפליקס, ובר בלייר בעיבוד הקולנועי.
תפקיד במועדון: קצינה חלופית רשמית.
מראה: שיער בלונדיני ארוך, עיניים כחולות.
דון גדלה בקליפורניה, עד לגירושי הוריה.
דון עברה עם אחיה הצעיר ג'ף ואימה לסטוניברוק, שם גדלה אימה, שרון.
ג'ף התקשה מאוד להסתגל למעבר ועד מהרה חזר לקליפורניה כדי לגור עם אביהם.
דון היא צמחונית, מכורה לאוכל בריא (היא לא סובלת חטיפים מתוקים), אוהבת סיפורי רפאים, וגם עוסקת באיכות הסביבה.
היא מצטרפת לחטיבת הביניים סטוניברוק באמצע כיתה ז' כאשר חברות המועדון רבו ביניהן.
היא פגשה את מרי אן, והן התחברו מיד.
אימה ואביה של מרי אן התחתנו.
דון ומרי אן הפכו לאחיות חורגות כתוצאה מכך.
קריסטי, חברתה הטובה של מרי אן, מקנאה בתחילה, אך מתגברת על כך ומזמינה את דון להפוך לחברה החמישית במועדון.
דון עוברת זמנית בחזרה לקליפורניה, אבל חוזרת לסטוניברוק מאוחר יותר.
עם זאת, דון חוזרת לקליפורניה לצמיתות יותר מאוחר בסדרת הספרים.
את דון מגלמים מליסה צ'אס בסדרת HBO, קוצ'יטל גומז (עונה 1) וקיינדרה סאנצ'ז (עונה 2) בסדרת נטפליקס, ולריסה אוליניק בעיבוד הקולנועי.
תפקיד במועדון: קצינה זוטרה ולאחר מכן חברת כבוד.
מראה: שיער ג'ינג'י מתולתל, עיניים כחולות, פלטה שקופה ומשקפיים.
גיל: 10 ו-11 בספרים מאוחרים יותר.
החבורה נהגו לשמור על מלורי יחד עם שבעת אחיה הקטנים.
עם זאת, כשהייתה בת 11, היא הצטרפה למועדון כחברת כבוד לאחר עזיבתה של סטייסי.
מלורי מרגישה שהוריה מתייחסים אליה כאל תינוקת.
היא חסרת ביטחון לגבי המשקפיים והפלטה שלה.
היא אוהבת לצייר, לכתוב ולקרוא, החלום שלה הוא להיות סופרת ומאיירת של ספרי ילדים.
למשפחתה יש אוגר מחמד בשם פרודו, ומאוחר יותר משפחתה מאמצת את פאו, שהיה הכלב של בני הזוג בארט.
מלורי קיבלה הזדמנות ללמד את תלמידי כיתה ח' במסגרת אירוע בית ספרי.
אולם לאחר ששברה בטעות חתיכת גיר, החלו תלמידי כיתה ח' לקרוא לה "ילדת ספאז" וכך גם שאר התלמידים מכיתות אחרות בבית הספר.
זה הביא לכך שמלורי עברה לפנימייה, שם שהתה עד סוף הסדרה.
את מלורי מגלמת מייגן אנדרוז בסדרת HBO, ויויאן ווטסון בסדרת נטפליקס וסטייסי לין ראמסוור בעיבוד הקולנועי.
מראה: אפרו אמריקאית, שיער שחור מתולתל, עיניים חומות.
ג'סי עברה לסטוניברוק מאוקלי, ניו ג'רזי בתחילת כיתה ו', משפחתה עברה לגור בביתה הישן של סטייסי.
יש לה אחות בת שמונה בשם רבקה, ששם הכינוי שלה הוא "בקה", ואח תינוק בשם ג'ון פיליפ רמזי ג'וניור, שהכינוי שלו הוא "סקוורט".
כשג'סי ומשפחתה עברו לראשונה לסטוניברוק, חלק מאנשי העיירה היו גזענים כלפיהם כי הם היו שחורים.
מלורי פוגשת את ג'סי, והן מתחברות באופן מיידי ויוצרות מועדון שמרטפות משלהן שנקרא "Kids Incorporated", לפני שהן מצטרפות למועדון הבייביסיטריות.
דודה של ג'סי, ססיליה, עוברת לגור בביתה של ג'סי.
ג'סי קוראת לה "דודה דיקטטור" ובהתחלה ג'סי שונאת אותה, אבל בסוף הן מתיידדות.
ג'סי לומדת שפת סימנים אמריקאית כשהיא עושה בייביסיטר עבור היילי ומאט בראדוק, כי מאט הוא ילד חירש.
ג'סי היא בלרינה מוכשרת ויש לה תפקידים מובילים במספר בלטים, והיא לוקחת שיעורי בלט בבית הספר לבלט סטמפורד עם מאדאם נואל, המורה שלה לבלט.
חברתה הטובה ביותר של ג'סי היא מלורי.
את ג'סי מגלמת ניקול ליץ' בסדרת HBO, אנאיס לי בסדרת נטפליקס, וזלדה האריס בעיבוד הקולנועי.
מראה: שיער חום מתולתל ארוך, עיניים חומות.
זמן קצר לאחר שדון חזרה לקליפורניה כדי לגור עם אביה, עברה אבי לסטוניברוק מלונג איילנד, ניו יורק, עם אימה ואחותה התאומה, אנה.
אביה מת בתאונת דרכים כשהייתה בת תשע, וזו הייתה חלק מהסיבה למעבר.
אבי עדיין מתגעגעת אליו ולא אוהבת לדבר עליו.
אבי ומשפחתה עברו לגור בבית בכביש מקללנד ובילו את הלילה הראשון בשכונה בשינה אצל קריסטי.
יש לה אסתמה והיא נושאת משאפים.
היא אלרגית לרכיכות, זבל חתלתולים, אבק, אבקה, חלב, עגבניות וביצים.
אבי מתוארת כפרועה, מצחיקה ואתלטית.
לאבי ולקריסטי יש אישיות תחרותית דומה והן לפעמים מתנגשות.
אנה שקטה יותר מאבי, היא נגנית כינור שמנגנת ארבע שעות ביום, היא שונאת ספורט.
מועדון הבייביסיטריות הזמין גם את אבי וגם את אנה להצטרף למועדון.
אנה סירבה בגלל לימודי המוזיקה שלה, אבל אבי מצטרפת למועדון ותופסת את מקומה הישן של דון כקצינה חלופית.
מראה: לבן, שיער בלונדיני כהה, עיניים כחולות.
גיל: 13 ו-14 בספרים מאוחרים יותר.
לוגן עבר מלואיוויל, קנטקי, לפני כיתה ח'.
יש לו מבטא דרומי, הוא משתתף בענפי ספורט רבים ועובד בבית הקפה "רוזבאד" ובספרייה.
הוא חבר שותף במועדון, מה שאומר הוא חבר שאינו חייב להגיע לפגישות, הוא בחר את התפקיד הזה כי הוא מרגיש לא בנוח ליד בנות.
לוגן חי עם הוריו, אחותו הצעירה קרי, ואחיו הצעיר האנטר.
הוא גם החבר של מרי אן.
עם זאת, בספרים מאוחרים יותר הם נפרדים.
את לוגן מגלם אריק לוטון בסדרת HBO, ריאן מקריקיק בסדרת נטפליקס ואוסטין אובריאן בעיבוד הקולנועי.
מראה: לבן, שיער בלונדיני, עיניים כחולות.
שאנון היא הישגית יתר שמעורבת בפעילויות רבות מחוץ ללימודים, והיא החברה היחידה במועדון שאינה לומדת בחטיבת הביניים סטוניברוק.
במקום זאת היא לומדת בבית ספר סטוניברוק, שהוא בית ספר פרטי.
היא גרה בשכונה של ווטסון.
יש לה שתי אחיות צעירות יותר, טיפאני ומריה, והיא החברה הראשונה של קריסטי בשכונה החדשה שלה, אם כי בתחילה, קריסטי חשבה שהיא סנובית.
היא חברה שותפה במועדון, מה שאומר שהיא לא צריכה לבוא לפגישות, היא לקחה את התפקיד הזה כי היא הייתה עסוקה מכדי לבוא לפגישות.
עם זאת, כאשר דון עזבה זמנית את המועדון, היא מילאה את מקומה של דון כקצינה חלופית.
ברגע שדון חזרה, היא חזרה לתפקיד של חברה שותפה.
לאחר מותו של הכלב של קריסטי, לואי, שאנון נתנה לקריסטי את אחת הגורות של אסטריד (כלב הרים ברנזאי), דייוויד מייקל קרא לגורה על שמה, "שאנון".
סטוניברוק היא עיירת פרוורים בדיונית במדינת קונטיקט, ארצות הברית.
זוהי עיר הולדתן של הרבה מהדמויות.
העיירה נמצאת ליד סטמפורד, קונטיקט.
שם ג'סי לוקחת את שיעורי הבלט שלה.
בתי הספר הידועים של סטוניברוק כוללים את: סטוניברוק יסודי, חטיבת ביניים סטוניברוק ותיכון סטוניברוק.
כמו גם בית הספר היסודי קלסי, חטיבת הביניים קלסי, ותיכון קלסי.
בתי ספר פרטיים כוללים את אקדמיית סטוניברוק (בה למדה קארן ברואר) ואת בית הספר סטוניברוק, שבו לומדת שאנון.
סופר מיוחדים: ספרים "סופר מיוחדים" היו גרסה מורחבת של הסדרה הרגילה, עם מספר חברים במועדון הבייביסיטריות שסיפרו את הסיפור (לעומת בספרים הרגילים שכל ספר היה מנקודת מבט של דמות אחת).
ספרים אלה כללו עלילה בקנה מידה גדול יותר, בדרך כלל עם לפחות שלוש עלילות משנה.
לדוגמה, בסופר ספיישל השביעי "מושלג", חלק מחברי המועדון עושים בייביסיטר כאשר סופת שלג פוגעת בסטוניברוק.
דון תקועה בשדה התעופה ומחכה לג'ף עם אימה שרון, וקריסטי תקועה בבית עם בארט.
החברים מספרים את חוויותיהם ובדרך כלל, הפרק הבא יביא עלילה אחרת לגמרי או הרחבה של הפרק הקודם, רק עם מספר אחר.
בקשות הקוראים: אלו היו ספרים מיוחדים שהציגו את החברים השותפים לוגן ברונו ושאנון קילבורן, ואת חייהם האישיים הרחק ממועדון הבייביסיטריות.
תעלומות: ספרים אלה דומים לסגנון של הספרים הרגילים בסדרה (עם דמות אחת שמספרת את הסיפור), רק שעלילת הספר מתמקדת בעיקר בפתרון תעלומה, עם עלילת משנה קטנה.
תעלומות סופר: אלה דמו לסגנון הסופר מיוחדים, עם מספר דמויות המספרות, רק שעלילת הרומן התמקדה בעיקר בפתרון תעלומה, עם כמה עלילות משנה קטנות.
אוספי דיוקנאות: אלו אוטוביוגרפיות של חברי מועדון הבייביסיטריות (סטייסי, קלודיה, דון, מרי אן, קריסטי ואבי).
מלורי וג'סי לא נכללו כי האוטוביוגרפיות היו פרויקט של כיתה ח' בלבד.
"מועדון הבייביסיטריות: חברות לנצח" (1999–2000)
מועדון הבייביסיטרים: חברים לנצח: הספרים הללו הם הרחבה של הסדרה המקורית, שהתמקדה בארבע החברות המקוריות (קריסטי, מרי אן, קלודיה וסטייסי).
הספרים נפתחו בעקבות השריפה בביתה של מרי אן, שהשפיעה באופן דרסטי על חייהן של חברות מועדון הבייביסיטרות.
מועדון הבייביסיטריות: הוצאה מחודשת "והקיץ שלפני"
הספר תיאר את חייהן של קריסטי, מרי אן, קלודיה וסטייסי בקיץ לפני תחילת שנת הלימודים.
"האחות הקטנה של בייביסיטרית" הייתה סדרת ספרים לקוראים צעירים יותר.
הסדרה התרכזה בקארן ברואר, אחותה החורגת בת השבע של קריסטי.
יצאו לאור מאה עשרים ושניים ספרים בסדרה זו ושישה ספרים סופר מיוחדים.
"הילדים בכיתה של גברת קולמן"
הסדרה "הילדים בכיתה של גברת קולמן" הייתה סדרת ספין-אוף של סדרת "האחות הקטנה של בייביסיטרית" וכיסתה את חבריה לכיתה ב' של קארן ברואר באקדמיית סטוניברוק, ואת הרפתקאותיהם בכיתה של גברת קולמן.
12 ספרים יצאו לאור בסדרה זו.
סדרת "יומני קליפורניה" התרכזה בדון שפר וחבריה לאחר חזרתה לקליפורניה, ופנתה לקהל קצת יותר מבוגר, עם תחושה אפלה יותר.
לסדרה פורסמו 15 ספרים המתמקדים בדמויות של דון, דאקי מקריי, עמליה ורגס, מגי בלומה וסאני ווינסלו.
בשנת 2006, גרפיקס, חטיבה של "סקולסטיק", הוציאה גרסת רומן גרפי של הרומן הראשון, "הרעיון של קריסטי".
העיבוד אויר על ידי ריינה טלגמאייר, סופרת ומאיירת זוכת פרסי אייזנר.
הסדרה המשיכה עם יציאתם לאור של "האמת של סטייסי", "המבחן של מרי אן", והסתיימה עם "השיעור של קלודיה".
מאז יצאו לאור ארבעה רומנים גרפיים נוספים עבור "מועדון הבייביסיטריות", ארבעת הספרים הללו עובדו ואיירו על ידי גייל גליגן.
בשנת 2019, הוכרז כי החל משנת 2021 יתפרסמו שישה רומנים גרפיים נוספים, כאשר יתפרסמו שניים בשנה.
"קלודיה והבדיחה הלא טובה", בעיבוד של ארלי נופרה, יצא לאור ב-26 בדצמבר 2023. ארלי נופרה עיבדה גם את "מלורי והבעיות עם תאומים", אשר מתוכנן לצאת לאור ב-4 במרץ 2025. "קריסטי והאסון המהלך", בעיבוד של אלן טי קרנשו, צפוי להתפרסם ב-17 בספטמבר 2024.
ב-30 באפריל 2019 הוכרז שיש תוכניות לסדרה של רומנים גרפיים של "האחות הקטנה של בייביסיטרית" שיהיו מאוירים על ידי קייטי פארינה ועל ידי ברידן לאמב.
"סבתה של קארן", בעיבוד של DK Yingst, מתוכנן לצאת לאור ב-1 באוקטובר 2024. "הפרס של קארן", בעיבוד של שאונה ג'יי גרנט, אמור להתפרסם ב-1 באפריל 2025.
בריידן לאמב הוא המאייר הן של הרומנים הגרפיים של "מועדון הבייביסיטריות" והן של הרומנים הגרפיים של "האחות הקטנה של בייביסיטרית".
בשנת 1990, הפך לסדרת טלוויזיה בת 13 פרקים ששודרה ב-HBO ובערוץ דיסני, ולאחר מכן הוצאה בווידאו.
בפברואר 2019 הוכרז כי נטפליקס הזמינה גרסה חדשה של סדרת הטלוויזיה, שפורסמה ב-3 ביולי 2020. הסדרה בוטלה ב-11 במרץ 2022 לאחר שתי עונות ו-18 פרקים.
הסרט המבוסס על סדרת הספרים יצא לאקרנים בשנת 1995 בהפקת סרטי קולומביה ו-Beacon Pictures.
כיכבו בו סקיילר פיסק, רייצ'ל לי קוק, לריסה אוליניק, בר בלייר, טרישיה ג'ו, זלדה האריס וסטייסי לין ראמסוור.
מועדון החברים של מיקי מאוס+ היא סדרת טלוויזיה אמריקאית בהנפשה ממוחשבת שהופקה על ידי Disney Television Animation.
הסדרה היא אתחול לסדרה "מועדון החברים של מיקי מאוס".
הסדרה שודרה לראשונה ב-21 ביולי 2025 בערוץ דיסני ג'וניור ויום למחרת עלתה לשירות הסטרימינג "דיסני+", בין היתר בישראל בדיבוב העברי.
זוהי הסדרה הרביעית של מיקי מאוס שמיועדת לילדים, לאחר "מועדון החברים של מיקי מאוס", "מיקי מאוס: הרפתקאות מבולבלות" ו"מיקי מאוס: כייף של בית".
מיקי וחבריו מקבלים את פני כולם בחזרה לבית המועדון שהם מכירים ואוהבים להרפתקאות חדשות לגמרי מלאות במשחקים, שירים, צחוק וכמובן עזרה שימושית.
מעריצים מושבעים ימצאו גם הפתעות מחכות להם, כולל רמה חדשה בשם עליית הצחוק, בית המועדון הפרטי של מיני, וחבר חדש ומקסים, עוזר קטן.
הדובי הקטן המהימן של מיקי, דאפי דוב דיסני, צפוי אפילו להופיע כמה פעמים.
הדיבוב העברי בוים על ידי תומר שביט.
שם הדמותמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתמיקי מאוסברט איוואןאוהד שחרמיני מאוסקייטלין רוברוקעינת אזולאידונלד דאקטוני אנסלמוניר נדירקלרבלאפריל וינצ'להדר שחף-מעייןדייזי דאקטרס מקניילצ'יפדן קיזלרגופיביל פרמריורם יוספסברגפלוטופיטג'ים קאמינגסערן מורלודוויג פון דרייקקוריי בורטוןגדי לוידיילגילן שחףטודלסרוב פולסןקלרה קלאקקייטלין רוברוקהדר שחף-מעייןהילדהאפריל וינצ'ל
עונהמספר פרקיםתקופת שידור מקורית תקופת שידור בישראל דיסני+דיסני ג'וניורדיסני+דיסני ג'וניורשידור ראשוןשידור אחרוןשידור ראשוןשידור אחרוןשידור ראשוןשידור אחרוןשידור ראשוןשידור אחרון12822 ביולי 2025יפורסם בהמשך21 ביולי 2025יפורסם בהמשך22 ביולי 2025יפורסם בהמשך1 בספטמבר 2025יפורסם בהמשך
הסדרה הוכרזה לראשונה באירוע "Disney Jr.
& Friends Playdate" שנערך בקליפורניה אדוונצ'ר בדיסנילנד ב-18 באוגוסט 2023, תחת השם "מועדון החברים של מיקי מאוס 2.0".
כל שחקני הקול מהסדרה המקורית "מועדון החברים של מיקי מאוס" חוזרים לדובב את דמויותיהם, חוץ מראסי טיילור וויל ריאן, שדיבבו בעבר את מיני ווילי הענק ונפטרו בשנים 2019 ו-2021, קייטלין רוברוק וברוק פאוול החליפו אותם.
בשנת 2024 המדבב של מיקי מאוס, ברט איוואן, אישר שההקלטות לדיבוב הקולות כבר נמצאות בפיתוח.
מועדון החד-הוריות הוא סרט דרמה קומית אמריקאי משנת 2014 בכתיבה, הפקה ובימוי של טיילר פרי, עם ניה לונג, איימי סמארט, ונדי מקלנדון-קובי, קוקואה בראון וזולאי הונאו בתפקידים הראשיים.
העלילה היא על חמש נשים חד-הוריות מרקע ומעמד שונה הנאלצות לשתף פעולה כדי שילדיהן לא יגורשו מבית הספר.
חמש נשים חד-הוריות נקראות להתייצב לפגישה עם מנהלת בית ספר יוקרתי.
לכל אחת מהן יש בעיות קשות שעליהן להתמודד איתן יום-יום.
יום אחד הן מוזמנות לפגישה עם מנהלת בית הספר לאחר שילדיהן נתפסו בריסוס קירות ובעישון בחצר בית הספר.
ג'ן (ונדי מקלנדון-קובי) אם חד-הורית מבחירה (תרומת זרע).
עובדת בכירה בחברת הוצאה לאור של ספרים.
נתקלת בקושי בקידום כי המנהל סובר שאינה משקיעה מספיק ותפוקתה בירידה.
בתה מתנכרת לה בגלל שבמרבית הזמן אינה נמצאת אתה וכן עקב העובדה שאין לה אבא.
הילרי (איימי סמארט) גרושה עם שלושה ילדים שמתקשה לטפל בהם לאחר שהגרוש שלה הצליח להשיג הורדה בדמי מזונות.
נמצאת בדיכאון עד שמתחיל רומן בינה לבין השכן שלה פיטר (ראיין אגולד).
אספרנצה (זולאי הונאו), גרושה ממוצא לטיני מסוחר המכוניות מאני (ויליאם לוי).
מסתירה ממאני את יחסיה עם סנטוס (אדי סיבריאן) כדי לא לפגוע בהסכם הכספי ביניהם.
מיי (ניה לונג), עיתונאית גרושה שרוצה לפרסם ספר שכתבה.
הגרוש שלה הוא נרקומן והיא משתדלת שבנה לא ייצא לפשע.
הבן רוצה להצטרף לאב ולא יודע את מצבו.
היא מחוזרת על ידי טי-קיי (טיילר פרי) שהוא גרוש ואיש תאורה וסאונד.
ליטיה (קוקואה בראון), אישה קשת יום העובדת כמלצרית, בנה והגרוש שלה בבית סוהר.
היא מחוזרת על ידי ברנסון (טרי קרוז) ומסרבת לדרישותיו.
המנהלת מודיעה להם כי הוועד המנהל של המוסד שדרש לגרש את ילדיהן מסכים לבקשתן שהילדים ישובו לבית הספר לתקופת מבחן בתנאי שהאימהות יארגנו את נשף ההתרמה של בית הספר.
האימהות מתחילות להיפגש, לשוחח ולחלק מטלות.
בתחילה הן רבות בעיקר עקב התנשאותה של ג'ן אך עם הזמן הן מתיידדות, עוזרות אחת לשנייה, מוצאות פתרונות לבעיותיהן ולבסוף מצליחות להרים את נשף ההתרמה בהצלחה ומסכימות להמשיך את "מועדון החד-הוריות" שלהן.
שם השחקן שם הדמות הערותניה לונגמייאיימי סמארטהילריונדי מקלנדון-קוביג'ןקוקואה בראוןליטיהזולאי הונאואספרנצהטרי קרוזברנסוןאדי סיבריאןסנטוסויליאם לוימאניטיילר פריטי-קייראיין אגולדפיטרשון קריגןטוניידיד של ג'ן
מועדון הכדורגל מוסקבה הייתה קבוצת כדורגל מהעיר מוסקבה, בירת רוסיה.
דירוג השיא של הקבוצה בליגת העל הרוסית הוא מקום 4, בעונת 2007. הקבוצה הייתה קיימת כקבוצה מקצוענית מ-1997 ועד 2010, עת הודיעה על פשיטת רגל.
מותג הקבוצה נרכש מחדש והייתה פעילה כקבוצת כדורגל חובבנית, שמרכז האימונים שלה נמצא ברובע צ'רטנובו במוסקבה.
היא התמודדה באליפות העיר מוסקבה ובליגה הרוסית השלישית.
קבוצת הנוער של מוסקבה זכתה באליפות רוסיה בכדורגל לנוער בעונת 2004.
מאז שנת 1924 היה בעיר מוסקבה מועדון כדורגל שנתמך על ידי חברת הרכב זיל, שנקרא טורפדו מוסקבה.
באמצע שנות ה-90, כאשר התקדמה רוסיה כמו שאר מדינות היבשת בכניסת הכסף לכדורגל, לא יכלה זיל להרשות לעצמה להחזיק קבוצה בליגה הרוסית הבכירה.
טורפדו מוסקבה נמכרה לחברת ענק, שהחזיקה בין השאר באצטדיון לוז'ניקי ועל כן עברה טורפדו לשחק במגרש זה.
מספר שנים מאוחר יותר, החליטה זיל כי ברצונה להקים קבוצה חדשה שתהיה בבעלות החברה ושתשחק באצטדיון טורפדו המסורתי והקימה בשנת 1997 קבוצה חדשה וכך היו בעיר שתי קבוצות שענו לשם טורפדו: טורפדו לוז'ניקי וטורפדו זיל.
בשנת 2003 מכרה זיל גם את הקבוצה השנייה לחברת מתכת רוסית ששינתה את שם הקבוצה ל"טורפדו-מטאלורג".
ביולי, 2004 עברה הבעלות על הקבוצה ידיים פעם נוספת, הפעם לעיריית מוסקבה שקראה לקבוצה בפשטות "מועדון הכדורגל מוסקבה".
הקבוצה אירחה את משחקיה באצטדיון על שם אדוארד סטרלצוב בתקופת התמודדותה בליגת העל.
הקבוצה הגיעה לשיא הצלחתה כשסיימה במקום החמישי בליגה הרוסית ב-2005, במקום השישי ב-2006 וב-2007 הגיעה למקום הרביעי - מיקום השיא שלה.
ב-2010 הקבוצה הכריזה על פשיטת רגל והיא הודחה מהליגה הרוסית מטעמים פיננסיים והורדה לליגה החובבנית.
הקבוצה הגיעה לראשונה בתולדותיה למפעל אירופאי כלשהו בעונת 2006, אז שיחקה בגביע האינטרטוטו ועברה בסיבוב השני את קבוצת MTZ RIPO מבלארוס אך הפסידה בסיבוב השלישי לקבוצת הרטה ברלין הגרמנית.
הקבוצה העפילה לגמר גביע מוסקבה לקבוצות חובבניות, אך הפסידה לקבוצה סטוליצה וסיימה במקום השלישי באליפות מוסקבה.
ב-31 בדצמבר 2010, ראשי הקבוצה הודיעו רשמית על פירוקה.
זמן קצר לאחר מכן מותג הקבוצה נרכש מחדש והייתה פעילה כקבוצת כדורגל חובבנית, שמרכז האימונים שלה נמצא ברובע צ'רטנובו במוסקבה והתמודדה בליגה הרוסית השלישית.
הקבוצה מכונה, על ידי אוהדי הכדורגל והכתבים ברוסיה בשם "התושבים" .
כמו כן, עד שנת 2010 היה לקבוצה כינוי נוסף, "הכובעים" שהתייחסה לכך שהקבוצה בבעלות ראש העיר דאז, יורי לוז'קוב, שהיה ידוע בשל הכובעים שנהג לחבוש כל הזמן.
עונהטורנירשלבמדינהמועדוןמשחק ביתמשחק חוץתוצאה כללית2006גביע אינטרטוטוסיבוב שניMTZ RIPO2:03:05:0סיבוב שלישיהרטה ברלין0:20:02:02008/2009גביע אופ"אסיבוב המוקדמות השנילגיה ורשה2:01:24:1סיבוב המוקדמות השלישיקופנהגן2:11:13:2
גביע מוסקבה לקבוצות חובבניות: גמר 2010
מועדון הכדורגל טרקטור (בפרסית: باشگاه فوتبال تراکتور), המוכר יותר בשמו המקוצר "טרקטור" (בעבר "טרקטור סאזי"), הוא מועדון כדורגל מהעיר תבריז שבאיראן, נכון לשנת 2021 המועדון משחק בליגת העל האיראנית.
המועדון נוסד בשנת 1970 על ידי מפעל הטרקטורים בתבריז.
מתחילת עונת 1996/1997 מארחת טרקטור את משחקי הבית שלה באצטדיון סאהאנד , המכיל 66,833 מקומות ישיבה.
יריבתה העירונית היא מאשין סאזי .
המועדון הוקם בשנת 1970 בתמיכת מפעל הטרקטורים של תבריז ושיחק בחמש השנים הראשונות להקמתו בליגת פאסארגאד, הליגה השנייה בחשיבותה באיראן באותה תוקפה, בעונת 1974/1975 סיים המועדון במקום הראשון בליגה ועלה לליגת ג'אמשיד (בימינו ליגת העל האיראנית).
בעונת 1978/1979 שבעקבות המהפכה באיראן לא הסתיימה לעולם, סיים המועדון במקום השמיני לאחר כשנים עשר מחזורים.
היריבה העיקרית של המועדון באותן שנים הייתה מאשין סאזי.
בשנות השמונים הליגה הבכירה באיראן לא הייתה פעילה בעקבות מלחמת איראן–עיראק, לכן טרקטור סאזי שיחקה בליגה המקומית של תבריז במשך שנים רבות.
בעונת 1986/1987 הקבוצה השתתפה בליגת קודס כאשר ההרכב שלה כלל שחקנים מטרקטור סאזי ומהריבה שלה מאשין סאזי, הקבוצה הגיעה לגמר אבל הפסידה בו לאספהאן.
ב-1990 גודג'ה קודם למאמן הקבוצה הבוגרת ובעונת 1992/1993 הקבוצה סיימה במקום השלישי בליגה.
בשנים האלה אסמאעיל חלאלי היה הכוכב של הקבוצהבאותן שנים ובשנת 1994 הקבוצה עלתה לגמר גביע חאזפי.
במשחק הגמר הקבוצה הפסידה לבהמן.
בשנת 2001 הקימה פדרציית הכדורגל האיראנית את ליגת העל האיראנית והעונה הראשונה של הקבוצה בליגה עונת 2001/2002 הסתיימה בכישלון, תחת אימונם של המאמנים רזא וטן-ח'ואה ומחמוד יאוורי והקבוצה ירדה ליגה לליגת אזאדגאן הליגה השנייה באיראן.
טרקטור שיחקה במשך שבע עונות בליגת אזאדגאן הליגה השנייה בחשיבותה באיראן.
בפלייאוף של עונת 2006/2007 הגיעה טרקטור למשחק הגמר אבל הפסידה בו 2–4 ל שירין פראז.
בעונת 2007/2008 מונה למאמן פראז כמאלוונד אשר העלה את הקבוצה חזרה לליגה הבכירה לאחר כשמונה שנים שלא שיחקה בה.