tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בעקבות ניצחונה בתחרות ב-2019, הולנד הייתה צפויה לארח את התחרות בפעם החמישית בשטחה.
טרם ניצחונה ולאחריו כבר הוגשו הצעות למקומות בהן תארח את התחרות ולבסוף נבחרה רוטרדם, אך עקב מגפת הקורונה אירוויזיון 2020 בוטל, אבל בסוף המשדר אירוויזיון: Europe Shine a Light, שהתקיים באותו יום שהיה אמור להתקיים גמר אירוויזיון 2020 נודע כי רוטרדם תארח את התחרות ב-2021.
מתוך 63 פעמים בהן הולנד השתתפה בתחרות, כ-39 פעמים היא שלחה לתחרות שיר בהולנדית, כ-20 פעמים היא שלחה שיר באנגלית וב-2006 היא שלחה שיר שמקצתו באנגלית ומקצתו בשפה מלאכותית.
"חוק השפה" בוטל סופית ב-1999, וכל שיריה של הולנד בתחרות מאותה שנה היו באנגלית, למעט כאמור, ב-2006 כאשר הולנד שלחה שיר שמקצתו בשפה מלאכותית וב-2010 וב-2022 שלחה שירים בהולנדית.
בדומה למדינות מערב אירופה, להולנד אין מדינות שכנות אשר נוהגות להעניק לה נקודות רבות בתחרות, אך בלגיה, שכנתה, וישראל, נוהגות להעניק לה מספר רב של נקודות.
גם הולנד העניקה לישראל את מספר הנקודות הרב ביותר ב-1978 ו-1983 ולבלגיה את מספר הנקודות הרב ביותר ב-1977, 2013 ו-2015. מאידך, משהחלה שיטת הצבעת הקהל, הולנד נוהגת להעניק נקודות רבות לטורקיה ולארמניה.
הדבר כנראה נובע מהעובדה שישנם הרבה טורקים וארמנים בהולנד.
כך, למשל, בין השנים 2003–2007, הולנד העניקה לטורקיה את מספר הנקודות הרב ביותר בתחרות ולארמניה היא העניקה מספר הנקודות הרב ביותר בתחרות ב-2008 ו-2010. הדבר דומה למדינות רבות אשר יש להן קשרים כמו יוון וקפריסין, רומניה ומולדובה, סרביה ומונטנגרו, מדינות ברית המועצות לשעבר, המדינות הבלטיות והמדינות הנורדיות.
פסטיבל השירים הלאומי (בהולנדית: Nationaal Songfestival) הוא התחרות הרשמית בהולנד לבחירת הנציג לתחרות האירוויזיון.
הפסטיבל הראשון התקיים ב-1956 כאשר שבע המדינות המייסדות של התחרות חויבו על ידי איגוד השידור האירופי לבחור שיר לתחרות הראשונה תוך ארגון תחרות לאומית.
באותה שנה, ניצחו בפסטיבל שתי הנציגות הראשונות של הולנד בתחרות, קורי ברוקן ויטי פרל, שהיא גם האמנית הראשונה שהופיעה על במת התחרות, הופיעה עם השיר "De vogels van Holland" הנכתב על ידי אנני שמידט והולחן על ידי קור למיר.
ברוקן אשר שימשה כנציגתה של הולנד בתחרות גם בשנה שלאחר מכן, ניצחה בתחרות, מה שהקנה להולנד את הכבוד להיות המארחת של התחרות ב-1958. ברוקן היא היחידה בתולדות התחרות שגם ניצחה וגם סיימה במקום האחרון.
הפסטיבל נערך בחודשי החורף: ינואר ופברואר.
במהלך השנים פסטיבל השירים הלאומי ראה שינויים ופורמטים רבים:
ב-2010 נבחר שיר תוך בחירה פנימית והיה צריך להתאים אמן הישיר אותו בתחרות.
לעיתים קרובות, יש בתחרות חבר שופטים מקצועיים אשר קולותיהם משולבים בצוותא עם קולות הצופים, אך באופן חריג, ב-2010, הן השופטים והן הצופים לא השתתפו בפסטיבל.
באותה שנה, פייר קרטנר, מלחין השיר אשר נבחר לתחרות צריך היה לבחור, בניגוד לרצונו, את הנציג לתחרות מתוך חמישה מועמדים אפשריים.
החל מ-2013, הן האמן והן השיר נבחרים באופן פנימי לחלוטין, כמו בתחרויות ב-1961, 1963, 1980 ו-2008, כאשר גם בהן הבחירה נעשתה באופן פנימי.
החלטת רשות השידור בהולנד הוכיחה את עצמה, ובפעם הראשונה מהחלת שלב חצאי-הגמר ב-2004, הולנד הצליחה להעלות לגמר משלב חצי-הגמר ולהתמקם באחד מעשרת המקומות הראשונים.
בשנה שאחריה, ב-2014, הגיעה הולנד למקום השני בתחרות וב-2019 ניצחה בתחרות.
ב-1961 ו-1963 הפסטיבל לא שודר בשל שביתה של רשות השידור בהולנד ולכן הבחירה באמן ובשיר נעשו באופן פנימי.
ב-1985, 1991, 1995 ו-2002 פסטיבל השירים הלאומי לא התקיים כי הולנד לא השתתפה בתחרות באותן שנים.
הולנד נעדרה מ-4 תחרויות אירוויזיון לאורך השנים ופעם אחת הפסיקה את שידור התחרות:
היעדרויותיה הראשונות של הולנד מהתחרות התרחשו בתחרויות ב-1985 ו-1991. גמר התחרויות נערך ב-4 במאי באותן שנים, כאשר התקיים יום הזיכרון של הולנד לקורבנות מלחמת העולם השנייה והולנד נאלצה לפרוש מהתחרות, כי השתתפות בתחרות בידור כאשר מתקיים יום אבל נחשב לא ראוי.
גם ישראל נאלצה להיעדר מהתחרות כאשר נקבעה לתאריך העברי של ימי הזיכרון השנתיים ב-1980, 1984 ו-1997.
נבע הדבר מריבוי המדינות שביקשו להשתתף בתחרות, דבר שחייב את איגוד השידור האירופי לסנן את המדינות שביקשו להשתתף.
שתי שיטות לסינון נקבעו לשם כך: סינון של השירים הפחות טובים ומניעה ממדינות שהישגיהן בשנים קודמות היו נמוכים מלהשתתף בתחרות.
באותן שנים, הוחלט לערוך הצבעה מוקדמת של צוותי שיפוט מכל המדינות המשתתפות על סמך גרסאות מוקלטות של השירים, ולנפות מן התחרות את השירים שהגיעו לשבעת המקומות האחרונים.
הולנד השתתפה בתחרות ב-2000 שנערכה בסטוקהולם, אך בשעה 22:00 (שעון הולנד), ב-13 במאי 2000, רשות השידור בהולנד הפסיקה לשדר את התחרות בפתאומיות בשל אסון הזיקוקין די-נור באנסחדה שהתרחש כמה שעות קודם לכן הגרם למותם של כעשרים ושלושה איש, לפציעתם של עשרות אנשים ולהחרבתם של דונמים רבים.
מאוחר יותר, דובר רשות השידור בהולנד אמר כי מלבד חובתם להעביר דיווחים לצופים על המצב הנוכחי באנסחדה, רשות השידור הרגישה כי לא היה ראוי להמשיך עם שידורה של תוכנית בידור כאשר מתרחש במדינה אסון.
בעת הצבעת המדינות, הנקודות שהוענקו למדינות על ידי הולנד נלקחו מתוך הצבעת חבר השופטים, שכן לא התקיימה הצבעת קהל לאחר הפסקת שידור התחרות.
התחרות עצמה הוקלטה ושודרה ברשות השידור בהולנד בשלב מאוחר יותר.
השירים שייצגו את הולנד באירוויזיון
שנה העיר המארחת מקום התחרות מנחים1958 הילברסוםהאיגוד הכללי של רשת הרדיוגמר: האני ליפס1970 אמסטרדםמרכז הקונגרסיםגמר: וילי דובה1976 האגבניין הקונגרסים של הפורום העולמיגמר: קורי ברוקן1980 האגבניין הקונגרסים של הפורום העולמיגמר: מרלוס פלויטסמה2021 רוטרדםאהוי רוטרדםחצאי-גמר וגמר : שנטל יאנזן, אדסיליה רומבלי, יאן סמיט, ניקי דה יאחר
שנה מגיש 1998 קוני ואנדנבוס 1999 אדסיליה רומבלי 2000מרליין20012002 הולנד לא השתתפה בתחרות2003מרליין2004אסתר הארט2005ננסי קולן200620072008אסתר הארט2009יולנטה סניידר-קבאו20102011מנדי הויידטס2012ויויאן ואן דן אסם
הולנדיה המרכז להנדסת השינה בע"מ היא חברה ישראלית לריהוט חדרי שינה.
החברה הוקמה בשנת 1981 על ידי יצחק ברססט, חקלאי ממושב אורות, שסבל מכאבי גב תדירים, חיפש מיטה מיוחדת שתקל על סבלו.
לאחר מחקר שוק מצא את המיטות המתכווננות שמייצרת חברת Auping ההולנדית, והחליט לייבא אותם לישראל.
סיפר כי החברה נקראת על שם ארץ הייצור של אותן מיטות שייבא באותה עת.
חנות הולנדיה הראשונה נפתחה בדיזנגוף סנטר בתל אביב.
במהרה התחילה הולנדיה למכור בנוסף למיטות גם ספות, כורסאות, כריות מצעים ושמיכות.
בשנת 1992 קיבלה את הזיכיון לשיווק מזרני טמפור (Tempur) בישראל, המיוצרים מחומר שפותח במעבדות החלל של נאס"א.
בתחילה עסקה הולנדיה ביבוא מוצרים מוגמרים.
בסוף שנת 1997 רכשה בעיר שדרות מבנה של מפעל שפשט את הרגל, ופתחה בו מרכז מחקר ופיתוח, מפעל הרכבה ומרכז לוגיסטי.
בשנת 1998 קיבלה החברה את זיכיון בלעדי לשווק במזרח התיכון את מוצרי חברת "CLEI" האיטלקית, המתמחה בפתרונות שינה קומפקטיים, אך לאחר מספר שנים ויתרה על הזיכיון.
בשנת 2000 פרש יצחק ברססט מתפקיד המנכ"ל ובנו אבי ברססט מונה במקומו.
אבי ברססט החל לעבוד בחברה בשנת 1986 כנהג, סבל ומרכיב.
אחותו, רינה בן חמו, משמשת כסמנכ"לית הכספים.
באותה שנה החלה לחברה לייבא את מיטות היוקרה של המותג הצרפתי טרקה (Tréca), המיוצרת בהתאמה אישית.
לצורך שיווק המיטות פתחה סניף בהרצליה פיתוח.
בשנת 2002 פתחה החברה את סניף הראשי שלה ב"דן דיזיין סנטר" בבני ברק.
בשנת 2004 רכשה "הולנדיה" את זיכיון השיווק של מותג המזרנים "ארופלקס", לאחר שהחברה ששיווקה אותו בישראל נקלעה לקשיים.
בשנת 2007 שכרה החברה את שירותיו של המעצב המצרי-קנדי כרים רשיד, לעיצוב קולקציית מיטות וחדרי שינה.
בשנת 2008 הודיעה החברה כי שוקלת לסגור את המפעל שלה בשדרות, ולהעביר אותו לאתר אחר, לאחר שסבל משיגור בלתי פוסק של רקטות מרצועת עזה.
ב-12 בנובמבר 2019 רקטה שנורתה מרצועת עזה ופגעה במחסן התוצרת הגמורה של מפעל "הולנדיה" בשדרות גרמה לדליקה גדולה ונזק רב נגרם למפעל.
בשנת 2021 פתחה החברה שני סניפים חדשים במתחם העיצוב "redesign" בקריית אתא, ובקניון די סיטי במישור אדומים.
בשנת 1997 החלה הולנדיה לפעול מחוץ לישראל, שחתמה על הסכם לשיווק בהולנד של מזרן לתינוקות שפיתחה.
בשנת 1999 חתמה על הסכם להקמת רשת חנויות עם שותף מקומי בארצות סקנדינביה.
בשנת 2001 פתחה סניף במוסקבה.
בשנת 2003 הקימה חברה בת בגרמניה.
בשנת 2005 נכנסה החברה לפעילות בספרד, הקימה מכרז לוגיסיטי בעיר לוגרוניו והודיעה על פתיחת רשת חנויות.
בשנת 2006 פתחה סניף ראשון בארצות הברית.
בשנת 2007 פתחה עם שותף מקומי רשת חנויות בהולנד, תחת המותג "גרביטי זירו" (שם מוצר הדגל של החברה) ולא תחת השם "הולנדיה" מאחר שבמדינה פעלה רשת חנויות בעלת שם זהה.
בשנת 2008 הפעילה החברה 27 סניפים באירופה ובארצות הברית, והיא הודיעה על הקמת רשת חנויות באוקראינה.
בעקבות המשבר הכלכלי העולמי ב-2008 סגרה החברה את מרבית הפעילות הבינלאומית שלה ומאז היא מתרכזת בייצוא, ללא הפעלת סניפים מחוץ לישראל.
הולנד מארי רודן היא שחקנית אמריקאית, אשר התפרסמה בשל תפקידה בתור לידיה מרטין בסדרת הטלוויזיה "זאב צעיר" (2011–2017) ברשת MTV.
רודן נולדה בדאלאס, טקסס שם למדה בבית הספר "הוקאדאי" - בית ספר פרטי לבנות בלבד.
היא באה ממשפחה שעוסקת בתחום הרפואה ולמדה לתואר ראשון בביולוגיה מולקולרית ולימודי נשים באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, במשך שלוש וחצי שנים עסקה בחינוך קדם רפואי במטרה להפוך למנתחת לב-ריאה לפני שהפכה לשחקנית במשרה מלאה.
תפקידה הראשון בטלוויזיה היה בשנת 2007 בסדרת הטלוויזיה "CSI", שם גילמה לפרק אחד את קירה דלינג'ר.
בשנת 2008 היא גילמה את אמילי לוק, בתו של ג'ון לוק (טרי אוקווין) בסדרת הטלוויזיה "אבודים" ברשת ABC ואת מיסי גאליבן בסדרת המשטרה "פשע מן העבר" ברשת CBS.
בנוסף, לוהקה רודן כשחקנית ראשית בסדרת הטלוויזיה "12 Miles of Bad Road" ברשת HBO, התכנית צולמה אך הוחלט לבסוף לשדר אותה.
בשנת 2009 גילמה את כסקיילר בסרט "מעודדות צמודות 5: מלחמה עד הסוף".
באותן שנים היא ביצעה הופעות אורח בסדרות טלוויזיה שונות ביניהן "העשב של השכן", "קומיוניטי", "מחשבות פליליות" ו-"האירוע".
ב-2010 השתתפה בוידאו קליפ של הלהקה הבריטית Seasons לשירם "Light, Lost".
בשנת 2012 התארחה רודן בעונה השמינית של סדרת הדרמה הרפואית "האנטומיה של גריי".
החל משנת 2011 כיכבה רודן בסדרת הדרמה העל-טבעית של רשת MTV "זאב צעיר", שם גילמה את לידיה מרטין, נערה פופולרית ואינטליגנטית בבית הספר התיכון "ביקון הילס" שבסופו של דבר מגלה שהיא בעלת יכולות על טבעיות של באנשי.
בשנת 2016 הוכרז בכנס של קומיק-קון, סן דייגו כי הסדרה תסיים את שידוריה ב-2017 לאחר סיום העונה השישית שלה.
בשנת 2014 כיכבה בסרט האימה "בית האבק", לצידן של ענבר לביא וג'וי לורן.
בשנת 2020 כיכבה בסרט האימה "אין לאן לברוח" בתור איירין אייזקס.
באותה שנה לוהקה לסרט ההמשך לסרט האימה המצליח "אסקייפ רום", אשר יצא לאקרנים ביולי 2021.
בשנת 2021 הצטרפה לצוות השחקנית של העונה השלישית בסדרת דרמת הפשע "כנופיית המאיה" ברשת FX Networks בתור ארין תומאס.
ב-17 במאי 2019 רודן עוכבה על ידי שוטרים ברזילאים בשדה התעופה בסאו פאולו, ברזיל.
גורמי ההגירה שללו את כניסתה למדינה בטענה שיש לה ויזה ברזילאית לא תקפה.
רודן טענה כי התייחסו אליה כמו אל עבריינית, הם גם מנעו ממנה לקבל מים ומזון, למרות שהציגה דרכון וויזה בתוקף.
לאחר 24 שעות ששהתה במעצר היא הורשתה להיכנס למדינה.
היא מתחה ביקורת ברשתות החברתיות על הדרך המחמירה שבה התייחסו אליה: "אחרי שנתיים של נסיעות לברזיל עם הדרכון הזה והוויזה הזו ללא כל בעיה, כדי לפגוש מעריצים ולהכיר חברים, אני נדהמת מההאשמות והטיפול שהעמידו בפני השוטרים הברזילאים היום.
אני המומה שזו אותה ברזיל שאני מכירה ואוהבת".
+שנהסרטתפקידהערות2009מעודדות צמודות 5: מלחמה עד הסוףסקיילר2013Cry of Fearלידיה2014בית האבקגבי2020אין לאן לברוחארין אייזקס2021אסקייפ רום: השלב הבארייצ'ל אליסTed Bundy: American Boogeymanקתלין מקצ'אנסי2022Obsessed to Deathקאסי קולינס2023זאב צעיר: הסרטלידיה מרטיןMother, May I?אניהגם מפיקהThe Re-Education of Molly Singerטרינה
הולנד השתתפה לראשונה ב ברומא (1960) כאשר שלחה לאולימפיאדה חמישה ספורטאים, שזכו בתשע מדליות: 3 מדליות זהב ו-6 מדליות כסף.
מאז, הולנד השתתפה בכל אולימפיאדות הקיץ.
אולימפיאדת החורף הראשונה בה השתתפה הולנד היו המשחקים הפאראלימפיים אינסברוק (1984), ומאז היא השתתפה בכל אולימפיאדות החורף, פרט ל.
אולימפיאדת השיא של הולנד הייתה המשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984), בהם זכתה ב-135 מדליות, מתוכן 55 מדליות זהב.
הולנד אירחה המשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980).
הולנד השתתפה בכל המשחקים האולימפיים לנוער שהתקיימו מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010).
הולנד משתתפת גם במשחקי החורף האולימפיים לנוער.
לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער ההולנדים 38 מדליות, מהן אחת עשרה מדליות זהב.
עשרים מדליות במשחקי הקיץ האולימפיים לנוער ו-18 במשחקי החורף.
הענף הבולט ביותר בענפי החורף עבור ספורטאי הנוער ההולנדים הוא החלקה מהירה בו מדורגת הולנד במקום השלישי עם 11 מדליות, מתוכן שבע מדליות זהב.
הולנד מדורגת גם במקום השלישי בענף הבובסלי עם שתי מדליות, מהן מדליית זהב יחידה.
המשלחת הראשונה של הולנד למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה 36 ספורטאים שהתחרו בעשרה ענפי ספורט.
המשלחת זכתה בארבעה מדליות, מתוכן מדליית זהב יחידה.
המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענפים הוקי שדה עם זכייה במדליית זהב בטורניר הנערות, קשתות עם זכייה במדליית כסף בטורניר הנערים, שיט עם זכייה במדליית כסף בשיוט במפרשית מדגם ביט לנערות, ואופניים עם זכייה במדליית ארד.
בענף ההתעמלות המשלחת דורגה במקום החמישי בתרגיל המקבילים מדורגים לנערות, מקום שישי בתרגיל הקרקע לנערות, ובמקום השמיני בקרב רב בהתעמלות מכשירים לנערות.
המשלחת רשמה הישגים בענף החתירה עם דירוג במקום החמישי בטורניר היחידים לנערות, ובשחייה עם העפלה לשני גמרים בהם סיימה במקום השביעי במשחה 200 מטר לנערים בסגנון שחייה חופשית ובמקום השמיני במשחה 50 מטר לנערות בסגנון שחייה חופשית.
המשלחת העפילה לרבע גמר בטורניר הנערות בבדמינטון.
ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים בענפים ג'ודו וטניס שולחן.
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג היא הגדולה ביותר שהולנד שלחה עד כה.
המשלחת מנתה 41 ספורטאים שהתחרו ב-13 ענפים.
המשלחת זכתה בעשרה מדליות, מתוכן מדליית זהב יחידה.
ספורטאי המשלחת רשמו הישגים נאים בענפים שיט עם זכייה במדליית כסף בשיט במפרשית מדגם ביט לנערות, מדליית ארד בגלישת רוח לנערים על דגם מסוג ביט טכנו 293 ומקום רביעי בגלישת רוח לנערות על אותו דגם, וזכייה במדליית כסף בטורניר הנערות בהוקי שדה.
נבחרת הנערות בכדורסל זכתה במדליית כסף וסיימה במקום הרביעי בתחרות הכישורים לנערות.
המשלחת זכתה במדליית ארד בענפים ג'ודו בקטגוריית משקל עד 81 ק"ג לנערים, טאקוונדו בקטגוריית משקל עד 63 ק"ג לנערים, ואופניים בטורניר הקבוצות לנערים.
קבוצת הנערות באופניים סיימה במקום החמישי.
בענף הטריאתלון המשלחת דורגה במקום השישי בטורניר הנערות.
המשלחת העפילה לרבע גמר בטורניר הנערים בענף הקשתות.
ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים בענפים בדמינטון, גולף, התעמלות ורכיבה.
הולנד השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער החל מראשיתם באולימפיאדת הנוער אינסברוק.
המשלחת כללה 18 ספורטאים שהתחרו בשמונה ענפי ספורט.
המשלחת דורגה במקום השישי בטבלת המדליות עם זכייה בשבעה מדליות, מהן ארבע מדליות זהב.
המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענפים בובסלי עם זכייה במדליות זהב וארד בטורניר הזוגות לנערות, והחלקה מהירה עם זכייה בשתי מדליות זהב במירוץ 3000 מטר והתחלה המונית לנערות, מדליית כסף במירוץ 1500 מטר לנערות, ודירוג במקום הרביעי במירוץ 500 מטר לנערות ו-3000 מטר לנערים, ומקום חמישי במירוץ ל-1500 מטר לנערים.
בתחרות הכישורים בהוקי קרח המשלחת זכתה במדליית זהב בתחרות הנערות והגיעה למקום השמיני בתחרות הנערים.
בענף סקי אלפיני המשלחת זכתה במדליית ארד במסלול המשולב (סופר סלאלום ענק וסלאלום) לנערות ודורגה במקום השישי במסלו סלאלום ענק לנערות.
המשלחת הגיעה העפילה לשני גמרים בענף גלישת שלג בה סיימה במקום ה-11 בתחרות חצי צינור לנערים ובמקום ה-18 בגלישת מדרון לנערים.
בטורניר הנערים בקפיצות סקי המשלחת דורגה במקום האחת עשרה.
המשלחת לא הגיעה למקומות גבוהים בענפים החלקה מהירה במסלול קצר וסקלטון.
אולם, גם לא סיימה בין המקומות האחרונים.
המשלחת לאולימפיאדת הנוער לילהאמר מנתה 13 ספורטאים שהתחרו בשישה ענפי ספורט.
המשלחת לא הצליחה לשחזר את הישגיה של המשלחת לאולימפיאדת הנוער אינסברוק וזכתה במדליית ארד יחידה.
המשלחת הגיעה להישגים בענף החלקה מהירה עם זכייה במדליית ארד במירוץ ל-1500 מטר לנערים, וסיום במקום הרביעי במירוץ התחלה המונית לנערות, מקום חמישי במירוץ ל-500 מטר לנערות, מקום שמיני במירוץ ל-1500 מטר לנערות, מקום תשיעי בהתחלה המונית לנערים ומקום עשירי במירוץ ל-500 מטר לנערים.
המשלחת לא הגיעה להישגים בענפים גלישת שלג, תחרות כישורים לנערים ולנערות בהוקי קרח, החלקה מהירה במסלול קצר, סקי אלפיני וסקלטון.
המשלחת לאולימפיאדת הנוער לוזאן מנתה 15 ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפי ספורט.
הולנד השתתפה באירוויזיון הילדים 2018, שהתקיים במינסק, בלארוס, עם השיר "Samen" בביצוע מקס ואנה.
השניים דורגו בסיכומה של התחרות במקום השלושה עשר.
לפני תחרות 2018, הולנד השתתפה בתחרות אירוויזיון הילדים חמש עשרה פעמים מאז השתתפותה הראשונה במהדורתה הראשונה של התחרות ב-2003. הולנד זכתה בתחרות ב-2009 עם השיר "Click Clack" בביצוע ראלף מקנבאך.
בשנת 2017, הולנד הגיעה למקום הרביעי מתוך שישה עשר משתתפים עם השיר "Love Me" בביצוע להקת הבנים פורס.
ב-29 בספטמבר 2018 התקיים "Junior Songfestival", קדם לאומי לבחירת השיר והנציג לתחרות אירוויזיון הילדים 2018 אשר הונחה על ידי רומי מונטיירו.
בתחרות זכו מקס ואנה עם השיר "Samen" שסיימו עם 34 נקודות, בהפרש של 2 נקודות בלבד מאנה גריגוריאן עם השיר "Touch Each Other's Heart" שהגיעה למקום השני.
מקס ואנה (בהולנדית: Max & Anne) היו צמד מוזיקלי אשר הורכב על ידי שני הנערים מקסים "מקס" אלברטזי ואנה בוהר.
הצמד היה פעיל בין השנים 2018 ל-2019. נציגי הולנד באירוויזיון הילדים 2018 עם השיר "Saman".
אלברטזי נולד ב-17 באוגוסט 2004 בהוטן, הולנד.
ביולי 2020 יצאה מהארון כטרנסג'נדרית.
בוהר נולדה ב-31 במרץ 2004 בפורסחוטן, הולנד.
Samen (בעברית: יחד) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרים ההולנדיים מקסים "מקס" אלברטזי ואנה בוהר.
הוא ייצג את הולנד בתחרות אירוויזיון הילדים 2018. מקס ואנה הופיעו על הבמה הגדולה יותר ורקדניהם אידאילה וורן ומארק ורמולן על הבמה הנוספת.
הם סיימו במקום השלושה עשר עם 91 נקודות (23 נקודות מהצבעת השופטים ו-68 נקודות מהצבעת הקהל).
במהלך מופע הפתיחה וסדר העלייה לבמה שהתקיימו ב-19 בנובמבר 2018, מקס ואנה הופיעו שישיים, אחרי רוסיה ולפני אזרבייג'ן.
בשנה זו נעשה שימוש באותה שיטת הצבעה שהוצגה בתחרות ב-2017, בה התוצאות נקבעו על ידי 50% הצבעת הקהל ו-50% הצבעת השופטים.
בכל מדינה היה חבר מושבעים לאומי שהורכב משלושה אנשי מקצוע בתעשיית המוזיקה ושני ילדים בגילאי 10 עד 15 אזרחי המדינה אותה ייצגו.
הדירוגים של אותם שופטים אוחדו להצבעה של 1–8, 10 ו-12 נקודןת.
+נקודות שהוענקו להולנדציוןמדינהסך הכל12 נקודות0 נקודות10 נקודות0 נקודות8 נקודות0 נקודות7 נקודות0 נקודות6 נקודות ארמניה6 נקודות5 נקודות0 נקודות4 נקודות צרפת4 נקודות3 נקודות אוסטרליה, ישראל6 נקודות2 נקודות גאורגיה, רוסיה4 נקודותנקודה אחת אוקראינה, ויילס, סרביה3 נקודותהולנד קיבלה 68 נקודות מהצבעת הקהל
+נקודות שהוענקו מהולנדציוןמדינה12 נקודות אוסטרליה10 נקודות מלטה8 נקודות בלארוס7 נקודות צרפת6 נקודות ארמניה5 נקודות קזחסטן4 נקודות אוקראינה3 נקודות רוסיה2 נקודות גאורגיה1 נקודות ישראל
הולנד באירוויזיון 1957 השתתפה עם השיר "Net Als Toen" שבוצע על ידי קורי ברוקן.
השיר סיים במקום הראשון עם 31 נקודות.
בשנה זו נערכה תחרות קדם בשם "National Songfestival" עם 8 שירים מתחרים.
4 זמרים לקחו חלק בתחרות כאשר כל אחד מהם שר שני שירים.
קורי ברוקן הייתה הזמרת היחידה שהתחרתה שוב בתחרות הקדם.
הזוכה בתחרות נבחר על ידי הקהל בבית שיכול היה להצביע על ידי שליחת גלויה לשיר המועדף עליו.
ברוקן, שייצגה את הולנד גם באירוויזיון 1956, זכתה שוב עם השיר "Net als toen" שקיבל 6,927 קולות.
כמו כן, השיר השני שלה בתחרות הגיע למקום השני.
התחרות נערכה ב-3 בפברואר 1957 בהילברסום והנחתה אותה קארין קראיקאמפ.
הולנד הופיעה בסדר ה-6 על הבמה אחרי אוסטריה ולפני גרמניה.
הולנד זכתה במקום ה-1 עם 31 נקודות.
נקודות שהוענקו על ידי הולנד
הולנד באירוויזיון 2019 השתתפה עם השיר "Arcade" שבוצע על ידי דאנקן לורנס.
הולנד סיימה במקום הראשון וזכתה בתחרות לראשונה מאז 1975. דאנקן לורנס נבחר לייצג את הולנד בתחרות עם השיר "Arcade".
ב-21 בינואר 2019 נבחר דאנקן לורנס בבחירה פנימית לייצג את הולנד באירוויזיון 2019.
ב-7 במרץ 2019 שוחרר השיר "Arcade", שנבחר בבחירה פנימית לייצג את הולנד בתחרות.
הולנד השתתפה בחצי השני של חצי הגמר השני של התחרות.
הולנד הופיעה בסדר 16 על הבמה.
לאחר שעלה לגמר מן המקום הראשון בחצי הגמר השני לורנס הוגרל לשיר מספר 12 מתוך 26 שירים שעלו לגמר.
לורנס ניצב במקום השלישי עם 231 נקודות לאחר הצבעת צוותי השופטים המקצועיים מכל מדינה מתחת לשוודיה ומקדוניה הצפונית.
הקהל (Televoting) העניק לו 261 נקודות ואת המקום השני בהצבעת הקהל (אחרי נורווגיה) וזה הספיק לו כדי לקבל את המקום הראשון ו-492 נקודות בסך הכול.
הולנד הקריבית (בהולנדית: Caribisch Nederland) הם שלושה איים בים הקריבי, שכל אחד מהם נחשב כרשות מוניציפלית מיוחדת בממלכת ארצות השפלה - בונייר, סאבא וסנט אוסטטיוס.
שלושת האיים הללו היו חלק מהמחוז האוטונומי האנטילים ההולנדיים שכלל 6 איים.
ארובה פרשה מהאנטילים ההולנדיים ב-1 בינואר 1986, והאיים קוראסאו וסנט מארטן קיבלו כל אחד מעמד עצמאי במסגרת ממלכת ארצות השפלה בתאריך 10 באוקטובר 2010.
שלושת האיים שנותרו מהאנטילים ההולנדיים בונייר, סאבא וסנט אוסטטיוס הפכו לרשויות מוניציפליות מיוחדות ומכונים ביחד הולנד הקריבית.
שם נוסף - איי BES ראשי התיבות של שמות האיים.
אי עיר מרכזית אוכלוסייה נכון לינואר 2020 שטח בונייר קרלנדיק20,915 294 סנט אוסטטיוס אורניסטאד 3,139 21 סאבא הבוטום 1,933 13
הולנד טיילור היא שחקנית ומחזאית אמריקאית הידועה בעיקר בזכות גילום דמותה של השופטת רוברטה קיטלסון בסדרת הטלוויזיה "הפרקליטים", אשר עליו זכתה בפרס אמי לבידור בפריים טיים.
ובזכות גילום דמותה של אוולין הרפר בקומדיית המצבים, "שני גברים וחצי", עליו הייתה מועמדת ארבע פעמים לפרס אמי לבידור בפריים טיים.
כמו כן, כתבה וכיכבה במחזה "אן" על חייה של הפוליטיקאית אן ריצ'רדס.
טיילור נולדה בפילדלפיה, פנסילבניה, לווירג'יניה (לבית דייוויס), ציירת, וסי טרייסי טיילור, עורך דין.
לה שתי אחיות, ואחיינה הוא הבמאי בראד אנדרסון.
טיילור למדה בתיכון קווייקרי בווסט צ'סטר, פנסילבניה.
לאחר מכן למדה בחוג לדרמה בבנינגטון קולג'.
היא סיימה את לימודיה בשנת 1964, לפני שעברה להתגורר בעיר ניו יורק כדי להפוך לשחקנית.
בשנת 1965, טיילור ביצעה את הופעת הבכורה שלה בברודוויי, בפרט, ובתיאטרון, בכלל, כחלק מהאנסמבל בהפקה המקורית של המחזה "The Devils", אשר הועלתה בתיאטרון ברודוויי, בכיכובם של אן בנקרופט, ג'ייסון רוברדס וזואי קולדוול.
היא השתתפה במופע עד לירידת ההפקה בשנת 1967.
בשנת 1967 גילמה את אירנה בהפקה של המחזה "The Poker Session" באוף ברודוויי, אשר הועלתה בתיאטרון מרטיניק.
בשנת 1968, היא גילמה את בת שבע בהפקת המחזה "The David Show" באוף ברודוויי, אשר הועלתה בתיאטרון פליירס.
בשנת 1969 שבה לגלם את בת שבע במחזה "Tonight in Living Color" באוף ברודוויי, אשר הועלה בתיאטרון השחקנים.
באותה שנה גילמה את גברת ארנולד בסרט הטלוויזיה "J.T.".
בשנת 1970, טיילור גילמה מגוון דמויות בהפקת המחזה "קולט" באוף ברודוויי, אשר הועלתה בתיאטרון אלן סיוארט.
בין השנים 1972–1973 גילמה את אן באטלי בהפקה המקורית של המחזה "באטלי" בברודוויי, אשר הועלתה בתיאטרון מורוסקו.
בשנת 1975 גילמה את אמנדה ויליאמס בהפקה המקורית של המחזה "We Interrupt This Program..." בברודוויי, אשר הועלתה בתיאטרון אמבסדור.
באותה שנה הופיעה בתפקיד מרילין גרדינר בשלושה עשר פרקים בסדרת הטלוויזיה "Beacon Hill".
בין השנים 1975–1976 שימשה כשחקנית מחליפה של הדמות אנג'לה פורסט בהפקה המקורית של המחזה "רצח בין חברים" בברודוויי, אשר הועלתה בתיאטרון בילטמור.
בשנת 1976 גילמה את ברברה בהפקת המחזה "ילדים" באוף ברודוויי, אשר הועלתה בבמה 73. באותה שנה השתתפה בתפקיד מראיינת טלוויזיה בסרט "The Next Man".
בשנת 1977, טיילור גילמה את סינתיה מורס בהפקה המקורית של המחזה "דבר ישן, דבר חדש" בברודוויי, אשר הועלתה בתיאטרון מורוסקו, לצד מולי פיקון.
באותה שנה השתתפה בתפקיד אליזבת בפרק "Sister Maria" בסדרת הטלוויזיה "קוג'אק".
בין השנים 1977–1980 גילמה את דניס קוונו בארבעה עשר פרקים בסדרת הטלוויזיה "The Edge of Night".
בשנת 1978 גילמה את קלודט וגרייס בהפקת המחזה "Drinks Before Dinner" באוף ברודוויי, אשר הועלתה בתיאטרון ניומן.
בשנת 1980, היא גילמה את קלודיה ון דורן בסרט "תהילה", בהשתתפותן של איירין קארה ודבי אלן.
בין השנים 1980–1982 השתתפה בתפקיד רות דונבר בשלושים ושבעה פרקים בסדרת הטלוויזיה "Bosom Buddies".
בשנת 1982 גילמה את בס בהפקת המחזה "ארוחת בוקר עם לס ובס" באוף ברודוויי, אשר הועלתה בתיאטרון הדסון גילד.
באותה שנה גילמה את ג'יל אולינגר בפרק ששודר ב-4 באוקטובר של סדרת הטלוויזיה "כל ילדיי".
כמו כן, גילמה את פרנסס שנד קיד בסרט הטלוויזיה "הרומן המלכותי של צ'ארלס ודיאנה", ואת דוטי בירמינגטון בסרט הטלוויזיה "I Was a Mail Order Bride".
בשנת 1983 גילמה את הדה הולוויי בהפקה המקורית של המחזה "Moose Murders" בברודוויי, אשר הועלתה בתיאטרון יוג'ין אוניל.
כמו כן, היא גילמה את קתי ברייטון בפרק "Doc's Big Case/Senior Sinners/A Booming Romance" בסדרת הטלוויזיה "ספינת האהבה".
בשנת 1984 השתתפה בתפקיד גלוריה בסרט "בעקבות האוצר הרומנטי" בכיכובם של קת'לין טרנר, מייקל דאגלס ודני דה ויטו, ובסרט ההמשך שלו "אוצר הנילוס".
באותה שנה גילמה את לינדה קבוט בפרק "Diner" בסדרת הטלוויזיה "קייט ואלי".
בשנת 1985, היא גילמה את גברת פנשו בסרט "Key Exchange".
כמו כן, גילמה את פולה גורדון בסרט הטלוויזיה "פרי מייסון חוזר".
בשנת 1987, טיילור גילמה את אינה דקט בשבעה פרקים בסדרת הטלוויזיה "הארי", את אוליביה קרופורד בפרק "Sexual Harassment in Chicago" בסדרת הטלוויזיה "קרובים רחוקים מאוד", ואת פרן גרוגן בפרק "The Saint in Manhattan" בסדרת הטלוויזיה "CBS Summer Playhouse".
בשנת 1988 גילמה את שרה בריגס בסרט "צירי לידה", בכיכובם של קווין בייקון ואליזבת מקגאוורן.
בין השנים 1988–1989 גילמה את נינה בהפקת המחזה "שעת הקוקטייל" באוף ברודוויי, אשר הועלתה בתיאטרון פרומנייד.
על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס דרמה דסק לשחקנית משנה יוצאת מהכלל במחזה.
בשנת 1989 גילמה את מליסה גרדנר בהפקת המחזה "Love Letters" באוף ברודוויי, אשר הועלתה בתיאטרון פרומנייד.
כמו כן, השתתפה בתפקיד וינפרד תאייר בפרק "Town Father" בסדרת הטלוויזיה "רצח במשיכת קולמוס", וגילמה את ראש העיר בראון בפרק "American Nuclear" בסדרת הטלוויזיה "CBS Summer Playhouse".
בשנת 1990, היא גילמה את הלן בסרט "אליס", בבימוי של וודי אלן.
באותה שנה הופיעה בתפקיד אליסון רויס בפרק "To Die in Bettendorf" בסדרת הטלוויזיה "סוכן סמוי".
כמו כן, היא השתתפה בתפקיד דולי בסרט הטלוויזיה "אנשים כמונו".
בין השנים 1990–1991 גילמה את דון סנט קלייר בשלושה עשר פרקים בסדרת הטלוויזיה "Going Places".
בשנת 1991 גילמה את ד"ר גרינוויי בסרט הטלוויזיה "The Rape of Doctor Willis".
בין השנים 1992–1993, טיילור גילמה את מרגרט פאוורס בעשרים ואחד פרקים בסדרת הטלוויזיה "The Powers That Be".
בשנת 1993 גילמה את קפטן רוביו בסרט "שוטר וחצי", בכיכובו של ברט ריינולדס.
בין השנים 1993–1994 גילמה את הדיקנית סוזן מקאן בחמישה פרקים בסדרת הטלוויזיה "Saved by the Bell: The College Years".
בשנת 1994 גילמה את מגי סנד בסרט "טובה מגונה", והשתתפה בשלושה סרטי טלוויזיה.
כמו כן גילמה את הסוכנת גרטשן מקורד בפרק "Many Happy Returns" בסדרת הטלוויזיה "Diagnosis: Murder".
בשנת 1995 גילמה את קרול סטון בסרט "פיתוי קטלני", בכיכובה של ניקול קידמן, ואת גברת רובנס בסרט "מעשה בשמיכת טלאים", בכיכובה של וינונה ריידר.
בין השנים 1995–1998, היא השתתפה בתפקיד קמילה דיין בשלוש עונותיה של סדרת הטלוויזיה "האמת העירומה" (אנ').
העונה הראשונה שודרה ברשת ABC ושתי העונות הנוספות שודרו ב"NBC".
בשנת 1996 גילמה את ריטה בסרט "יום בהיר אחד", בכיכובם של מישל פייפר וג'ורג' קלוני.
בשנת 1997 גילמה את ביאטריס סטנהופ בסרט "הג'ונגל מת מצחוק".
בשנת 1998 גילמה את אמו של טרומן בסרט "המופע של טרומן", בכיכובו של ג'ים קארי, ואת פייפר קסטלטון בסרט "תחנה הבאה וונדרלנד".
באותה שנה דיבבה את המלכה מירה בפרק "Hercules and the Parents' Weekend" בסדרת הטלוויזיה "הרקולס".
בין השנים 1998–2003 גילמה את רוברטה קיטלסון בעשרים ותשעה פרקים בסדרת הטלוויזיה "הפרקליטים".
על תפקיד זה זכתה בפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית משנה יוצאת מהכלל בסדרת דרמה.
בשנת 1999, הייתה אחת המבצעות במחזה "מונולוגים מהווגינה" אשר הועלה בתיאטרון וסט סייד.
כמו כן, גילמה את פיליס פר בפרק "Power" בסדרת הטלוויזיה "ER".
בין השנים 1999–2001 גילמה את לטישה דוויין בשבעה עשר פרקים בסדרת הטלוויזיה "The Lot".
בשנת 2000, טיילור גילמה את בוני רוז בסרט "לשמור אמונים", בכיכובם של בן סטילר, אדוארד נורטון וג'נה אלפמן.
באותה שנה השתתפה בתפקיד אמה בסרט הטלוויזיה "בסחור המעלות".
בשנת 2001 גילמה את פרופסור סטרומוול בסרט "לא רק בלונדינית" בכיכובה של ריס וית'רספון.
כמו כן, גילמה את ננסי רייגן בסרט הטלוויזיה "היום בו נורה רייגן".
בשנת 2002 דיבבה את פרודנס בסרט "סינדרלה 2: חלומות מתגשמים", וגילמה את סבתא בסרט "ספיי קידס 2: אי החלומות האבודים".
בשנת 2003 שבה לגלם את דמותה של סבתא בסרט "ספיי קידס 3: סוף המשחק".
בין השנים 2003–2015 גילמה את אוולין הארפר במאה ואחד פרקים בסדרת הטלוויזיה "שני גברים וחצי".
על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית משנה יוצאת מהכלל בסדרה קומית ארבע פעמים.
בשנת 2004, היא השתתפה בתפקיד גברת פיטרי בסרט "D.E.B.S.".
בין השנים 2004–2009 גילמה את פגי פיבודי בתשעה פרקים בסדרת הטלוויזיה "ישנן בנות".
בשנת 2005 גילמה את באני בסרט "הדייט שלי לחתונה", בכיכובם של דברה מסינג, דרמוט מלרוני, איימי אדמס וג'ק דבנפורט.
כמו כן, השתתפה בתפקיד פגי דייבנפורט בפרק "Mr.
Monk Goes to a Wedding" בסדרת הטלוויזיה "מונק".
בשנת 2007 שבה לדבב את פרודנס בסרט "סינדרלה 3: אהבת אמת", ושבה לגלם את פגי דייבנפורט בפרק "Mr.
בנוסף, דיבבה את גברת דוסון בפרק "Big Trouble in Little Langley" בסדרת הטלוויזיה "אבא אמריקאי".
בשנת 2008 גילמה את רוז בסרט "בייבי מאמא", בכיכובן של טינה פיי ואיימי פולר.
בשנת 2010 גילמה את רות בסרט "הנבחר", בכיכובו של רוב שניידר.
בשנת 2011, טיילור גילמה את אן ריצ'רדס במחזה "אן", אשר אותו כתבה, ומבוסס על חייה של אן ריצ'רדס, והועלה בתיאטרון CIBC, בשיקגו.
בשנת 2012 גילמה את רות אורוול בעשרים פרקים בסדרת הטלוויזיה "Electric City".
בשנת 2013 שבה לגלם את אן ריצ'רדס בהפקה המקורית של המחזה "אן" בברודוויי, אשר הועלתה בתיאטרון ויויאן באומונט.
על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס טוני ולפרס דרמה דסק, וזכתה בפרס מעגל המבקרים החיצוני.
בשנת 2014 השתתפה במופע "Everybody, Rise!
A Celebration of Elaine Stritch", מופע הוקרה לאליין סטריץ', לצד בין היתר נייתן ליין, ברנדט פיטרס ובטי באקלי.
בשנת 2015 גילמה את אבי בינדר בהפקת המחזה "Ripcord", אשר הועלתה בניו יורק סיטי סנטר.
בין השנים 2016–2017 גילמה את גברת גרנט בהפקה המחודשת של המחזה "עמוד השער" בברודוויי, אשר הועלתה בתיאטרון ברודהרסט, לצד נייתן ליין, ג'ון סלאטרי וג'ון גודמן.
בשנת 2017 גילמה את ג'יני מרסר בפרק "Command Performance" בסדרת הטלוויזיה "האורוויל", את אנדראה בפרק "B-R-I-- BRITISH I-N-V-- INVASION" בסדרת הטלוויזיה "ללא מילים", ואת אליס בשני פרקים בסדרת הטלוויזיה "התנהגות טובה".
בין השנים 2017–2019, היא השתתפה בתפקיד אידה סילבר בעשרים ותשעה פרקים בסדרת הטלוויזיה "מר מרצדס" בכיכובו של ברנדן גליסון.
בשנת 2018 גילמה את הילרי בסרט "גלוריה בל" בכיכובה של ג'וליאן מור.
בשנת 2019 השתתפה בתפקיד פיי בסרט "פצצה", בכיכובן של שרליז ת'רון, ניקול קידמן ומרגו רובי.
כמו כן, דיבבה את מאדאם גאמרי בפרק "Lucky and the New Frontier: Part 1" בסדרת הטלוויזיה "ספיריט: לרכוב חופשי", והופיעה בתפקיד עצמה בפרק "The Unknown" בסדרת הטלוויזיה "דברים טובים יותר".
בשנת 2020 גילמה את סטורמי בסרט "לכל הנערים: נ.ב.
אני עדיין אוהבת אותך", את המנהיגה הגדולה בסרט "ביל וטד שורפים ת'זמן" בכיכובו של קיאנו ריבס, ואת ברברה קוקס בסרט "חיה בסרט" בכיכובה של דרו ברימור.
באותה שנה השתתפה בתפקיד אלן קינקייד בשבעת הפרקים במיני סדרה "הוליווד", לצד דייוויד קורנסווט, ג'ק פיקינג, דילן מקדרמוט ופטי לופון.
על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס אמי לבידור בפריים טיים.
בשנת 2021, טיילור גילמה את ג'ואן המבלינג בשישה פרקים במיני סדרה "החוג לאנגלית".
בין השנים 2021–2023 גילמה את סיביל ריצ'רדס בעשרה פרקים בסדרת הטלוויזיה "תוכנית הבוקר", בכיכובם של ג'ניפר אניסטון, ריס וית'רספון וסטיב קארל.
על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית משנה יוצאת מהכלל בסדרת דרמה.
בשנת 2023 השתתפה בתפקיד פרנסין בסרט הקומדיה "גברת החידונים", בכיכובן של אקוופינה וסנדרה או.
כמו כן, גילמה את ד"ר אלינור מאייר בשלושה פרקים בסדרת הטלוויזיה "מיליארדים".
בשנת 2024 גילמה את N בהפקת המחזה "N/A" באוף ברודוויי, אשר הועלתה בתיאטרון מיצי אי.
בשנת 2015, טיילור חשפה שהיא מנהלת מערכת יחסים עם אישה צעירה יותר.
בחודש דצמבר באותה שנה דווח כי בת זוגה היא השחקנית שרה פולסון, הצעירה ממנה ב־32 שנה.
במרץ 2016, פולסון הצהירה במהלך ראיון כי טיילור והיא יוצאות מאז תחילת 2015.
באוגוסט 2020, טיילור אמרה ל־LGBTQ & Podcast שהיא מזדהה כלסבית.
באוקטובר 2023, טיילור, יחד עם עוד מאות שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן.
אני עדיין אוהבת אותךסטורמי—ביל וטד שורפים ת'זמןהמנהיגה הגדולהחיה בסרטברברה קוקס2023גברת החידוניםפרנסין2025Fantasy Lifeד"ר גרין
ארנב מסוג הולנד לופ הוא זן של ארנב בית שמקורו בהולנד.
במשקל 0.90–1.8 ק"ג, ארנב הולנד לופ הוא אחד מגזעי הארנב הקטנים ביותר, והקטן ביותר בעל אוזניים שמוטות.
בגלל מקורם, לעיתים מבלבלים בין ארנב ננסי הולנדי והולנד לופ אך לארנב הננסי ההולנדי ישנן אוזניים קצרות ועומדות בעוד שלהולנד לופ יש אוזניים שמוטות.
בתחילת שנות ה-40 החל ההולנדי אדריאן דה קוק לנסות להרביע ארנבים במטרה לקבל ארנב קטן בעל אוזניים שמוטות.
למטרת הגידול נלקחו ארנבי פרנץ לופ (לופ צרפתי ששוקל בין שבעה ל-15 קילו), וארנבי אנגליש לופ, והורבעו עם ארנבים הולנדיים ננסיים קטנים, שחלקם אף סבלו מגן הגמדות.
הניסיון הראשון כשל כשהנקבה, ארנבת ננסית הולנדית, מתה ביחד עם הצאצאים.
אך לאחר מספר שנים בשנת 1951 אדריאן ניסה שנית, עם נקבת פרנץ לופ, וכך התחיל זן ההולנד לופ להתקיים (כשלאחר מכן התווסף האיגנליש לופ בתהליך יצירת הגזע).
בשנים הבאות ההולנד לופ הופצו ברחבי אירופה והפכו לזן פופולרי, הרשויות זיהו זן זה כזן נפרד בשנת 1964 ובהמשך גם בארצות הברית ב-1979.
ארנבי ההולנד לופ הורבעו בצורה שתשתפר את גן הארנבים ולא מוכוונת מטרה כמו להקטין אותו, ועל כן ארנבי ההולנד לופ חברתיים יותר מחלק מהזנים האחרים שהתעקשו על הקטנת גודל הארנב, ולא בחרו בארנבים החברותיים יותר.
מכיוון שזן ההולנד לופ הוא זן יחסית ותיק של ארנבים מבויתים, אין לו בעיות רפואיות ייחודיות, אך הוא עדיין פגיע למחלות וטפילים שונים כמו שאר הארנבים.
ארנבי הולנד לופ כגזע נחשבים לארנבים רגועים מאוד.
כתוצאה מכך, הבעלים יכולים לצפות להקדיש זמן למשחק ולהירגע עם הארנב שלהם.
בנוסף לאימון, הולנד לופ דורש גם צעצועים ללעוס.
זה לא רק חשוב להעסקתם, אלא גם להימנעות מדילמות פוטנציאליות.
אם יוזנח, הוא עלול לגרום להרס ברחבי הבית כפי שדווח על ידי בעלים מסוימים.
אף על פי שהולנד לופ נחשב לגזע ידידותי, הנקבות נוטות לחוות שלב של ביישנות, בעיקר בתקופת הייחום, בעוד הזכרים נוטים להיות בלאגניסטיים יותר.
הולנד לופ אוכל סוגים שונים של אוכל לארנבים כגון חציר, כופתיות, ירקות ופירות, אך חציר הוא מזונו העיקרי.
אורך החיים הממוצע של ארנב הולנד הוא שבע עד עשר שנים.
הולנד באירוויזיון 1956 השתתפה עם השירים "De vogels van Holland" ו-"Voorgoed voorbij" שבוצעו על ידי הזמרות ההולנדיות, יטי פרל וקורי ברוקן בהתאמה.
הקדם נערך ב-24 באפריל 1956. בשנה זו נערכה תחרות קדם בשם "National Songfestival" עם 8 שירים מתחרים.
שלושה זמרים לקחו חלק בתחרות כאשר כל אחד מהם שר שלושה שירים, פרט לברט ויסר שביצע שני שירים.
הזוכה בתחרות נבחר על ידי הקהל בבית שהצביע על ידי שליחת גלויה לשיר המועדף עליו.
השיר "Voorgoed voorbij" שבוצע על ידי קורי ברוקן, זכה במקום הראשון, עם 1,854 קולות, ואילו השיר "De vogels van Holland", שבוצע על ידי יטי פרל, זכה במקום השני עם 1,530 קולות.
על פי תקנון אירוויזיון 1956, כל מדינה שולחת שני נציגים, לכן שני המקומות הראשונים הוטסו ללוגאנו, שווייץ, שם התקיימה התחרות.
ב-24 במאי 1956, שני השירים בוצעו על בימת האירוויזיון.
המשלחת ההולנדית לאירוויזיון נוהלה על ידי המפיק, פרננדו פאגי.
הולנדים (בהולנדית: Nederlanders) הם קבוצה אתנית ולאומית שמרכזה בהולנד.
הם חולקים מוצא ותרבות משותפים ומדברים בשפה ההולנדית.
ההולנדים וצאצאיהם נמצאים בקהילות מהגרים ברחבי העולם, בעיקר בארובה, סורינאם, גיאנה, קוראסאו, ארגנטינה, ברזיל, קנדה, אוסטרליה, דרום אפריקה, ניו זילנד וארצות הברית.
ארצות השפלה היו ממוקמות בגבול צרפת והאימפריה הרומית הקדושה, והיוו חלק מהפריפריות שלהן והשטחים השונים מהם הם היו הפכו כמעט אוטונומיים ב.
תחת ההבסבורגים, הולנד אורגנה ליחידה מנהלית אחת, ובמאות ה-16 וה-17 צפון הולנד קיבלה עצמאות מספרד כרפובליקה ההולנדית.
רמת העיור הגבוהה האופיינית לחברה ההולנדית נוצרה בשלב מוקדם יחסית.
בתקופת הרפובליקה התרחשה לראשונה הגירה הולנדית רחבת היקף מחוץ לאירופה.
העם ההולנדי נתפס לעיתים קרובות כחלוצי הקפיטליזם, עם דגש על כלכלה מודרנית, חילוניות ושוק חופשי אשר השפיעו רבות ברחבי העולם.
האמנות והתרבות המסורתית של ההולנדים נוגעים לצורות שונות של מוזיקה מסורתית, ריקודים, סגנונות אדריכליים ובגדים, שחלקם ניתנים לזיהוי גלובלי.
מספר ציירים הולנדים כמו רמברנדט, ורמיר וואן גוך זכו להערכה רבה.
הדת הדומיננטית של ההולנדים היא הנצרות (גם קתולית וגם פרוטסטנטית), אם כי בתקופה המודרנית רוב ההולנדים כבר אינם דתיים.
אחוזים משמעותיים מההולנדים מאמינים בהומניזם, אגנוסטיות, אתאיזם או רוחניות אינדיבידואלית.
מאז מלחמת העולם השנייה, מהגרים הולנדים היגרו בעיקר לקנדה, מערב גרמניה, ארצות הברית, בלגיה, אוסטרליה ודרום אפריקה.
כיום קיימות קהילות הולנדיות גדולות גם בבריטניה, צרפת, ספרד, טורקיה וניו זילנד.
במהלך ההתרחבות הגרמנית מזרחה (שהתרחשה בעיקר בין המאה ה-10 ל-13), עברו גם מספר הולנדים.
הם התיישבו בעיקר ממזרח לנהר האלבה וסאלה, אזורים המיושבים ברובם על ידי הסלאבים הפולבים לאחר כיבוש השטח לאורך נהרות האלבה וההאבל בשנות ה-60 של המאה ה-12, מתיישבים הולנדים מאזורים מוצפים בהולנד השתמשו במומחיותם לבניית סכרים בברנדנבורג.
ובמקביל התיישבו גם בערים גרמניות גדולות כמו ברמן והמבורג.
במאות ה-13 עד המאה ה-15 הזמינה פרוסיה הולנדים להתיישב בשטחה (בעיקר לאורך חוף הים הבלטי).
מבחינה היסטורית חיו הולנדים גם ישירות בצד המזרחי של הגבול הגרמני, רובם נטמעו מאז (מלבד כ-40,000 מהגרי הגבול האחרונים), במיוחד מאז הקמת גרמניה עצמה בשנת 1872.
הולנד השתתפה באירוויזיון 2021 עם השיר "Birth of a New Age", שבוצע על ידי הזמר הסורינאמי ז'אנגו מקרוי.
ב-18 במרץ 2020, מיד לאחר ההודעה על ביטול אירוויזיון 2020, הודיעה רשות השידור ההולנדית כי ז'אנגו מקרוי יישאר הנציג ההולנדי לאירוויזיון 2021. שירו של ז'אנגו מקרוי "Birth of a New Age", יצא לאור ב-4 במרץ 2021.
ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיע השיר למקום ה-23 עם 11 נקודות.
השיר קיבל 0 נקודות מהקהל.
הולנד באירוויזיון 1959 השתתפה עם השיר "Een beetje", שבוצע על ידי הזמרת ההולנדית טדי סחולטן.
זוהי השתתפותה הרביעית של הולנד בתחרות הזמר של האירוויזיון.
את השיר והזמר בחרה רשות השידור ההולנדית בקדם לאומי, הדומה לפסטיבל סן רמו האיטלקי.
הקדם הלאומי נערך באולפני AVRO שבהילברסום, בהנחייתה של קארין קראייקמפ.
כל שיר מתחרה בוצע על ידי שני זמרים שונים.
לבסוף, ניצחו הזמר והשיר שקיבלו את מרב הנקודות.
הזמרת קורי ברוקן, שזכתה באירוויזיון 1957, השתתפה בקדם.
השיר הזוכה, Een beetje, נבחר על ידי הצבעות של חברי השיפוט השונים.
אחר כך, ועדה נוספת בחרה מי מבין שני הזמרים ששרו את "Een beetje".
ב-11 במרץ 1959 הופיע סחולטן על בימת האירוויזיון.
היא שרה חמישית בסדר ההופעות, לפני שוודיה אחרי מונקו.
עם סיום ספירת הקולות הגיע סחולטן למקום הראשון עם 21 נקודות.
עם רישום הניצחון הפכה להולנד למדינה הראשונה שזוכה בשתי תחרויות שונות של האירוויזיון.
הולסנפס (שם מדעי: Hulsanpes) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הדרומאוזאוריים אשר התקיים במשך הקרטיקון העליון של מונגוליה לפני 75 עד 72 מיליון שנה מזמננו.
דינוזאור זה התגלה במחצבי מאובנים בתצורות ברון גויוט שבמדבר גובי במונגוליה והוא תואר ב-1982 מממצא אחד של שלם לא מושלם, שכנראה השתייך לפרט צעיר, בידי החוקרת הפולנית הלצ'קה אוסמולסקה .
שם הדינוזאור ניתן מהמילה: "Khulsan pes" כלומר: "רגל בסיס הולצן (Khulsan)".
הממצאים שלו כללו שרידים של אחורי הגולגולת וכן שרידי עצמות מסרק וגפיים תחתונות בודדות שהארוכה שבהם הגיע לאורך 39 מ"מ.
לא ברור כיצד חי אך ייתכן שדמיונו להלצ'קרפטור ומיקומם של גפיו הזכיר תנועה בדומה לאווזאים מודרניים ואולי הדינוזאור היה מותאם לצלילה מהירה במקווי מים.
ככל הנראה הדינוזאור גם היה מכוסה נוצות.
הוא התקיים לאורך הנהרות הקדומים במונגוליה של הקמפן שלפני 75 עד 72 מיליון שנה מזמננו ואולי ניזון מדגים ויצורי מים דומים.
הולנד השתתפה באירוויזיון 2022, שהתקיים בטורינו שבאיטליה, עם השיר "De diepte" של S10. רשות השידור ההולנדית AVROTROS בחרה באופן פנימי את נציגתה לתחרות.
ההכרזה על S10 כנציגת המדינה לתחרות נחשפה ב-7 בדצמבר 2021, בעוד שהשיר יצא לאור ב-3 במרץ 2022.
הולנד הוגרלה להתחרות בחצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2022, שהתקיים ב-10 במאי 2022. היא שובצה כהופעה השמינית, והוכרזה כאחת מעשר המדינות שהעפילו לגמר הגדול, שהתקיים ארבעה ימים אחר כך.
לאחר התחרות התברר כי הולנד דורגה במקום השני בין שבע עשרה המדינות שהשתתפו בגמר עם 221 נקודות.
בגמר שובצה במקום ה-11 עם 171 נקודות.
לאחר החלת שלב חצי הגמר באירוויזיון 2004 הופיעה הולנד בשמונה גמרי תחרות שונים.
הולנד הגיעה למקום האחרון חמש פעמים, כשהאחרונה נרשמה באירוויזיון 2011. הולנד קיבלה 0 נקודות פעמיים, ב-1962 וב-1963.
רשות השידור ההולנדית AVROTROS אחראית על תהליך בחירת האמן והשיר הלאומי לאירוויזיון.
מספר דרכים לבחירת הנציג בוצעו במרוצת השנים, כמו Nationaal Songfestival.
מאז שנת 2013 בחרה רשות השידור את השיר ואת המבצע באופן פנימי על ידה.
לשנת 2022 בחרה להמשיך עם שיטה זו.
תקופת הגשת השירים לוועדת AVROTROS לענייני אירוויזיון נפתחה ב-24 במאי 2021 ונמשכה עד ל-31 באוגוסט.
כל זמר וכותב יכלו להגיש שלושה שירים לכל היותר.
בין האמנים שעברו את שלב הסינון המקדים נמנית לקשמי.
ב-7 בדצמבר הודיעה AVROTROS כי הראפרית S10 נבחרה לייצג את הולנד באירוויזיון 2022. הוועדה שבחרה אותה הורכבה ממנכ"ל רשות השידור, אריק ואן סטאד, מנחה הטלוויזיה והסופר קורנלד מאס, הזמר ומנחה הטלוויזה יאן סמיט, הדי ג'ייים קואן סווייננברג וסנדר לנטינגה וחברת המשלחת ההולנדית לאירוויזיון ג'ויס הודלמנס.
מתוך 400 מועמדויות עברו לשלב הבא רק ארבע, אחת מהן היא דני ואן ולטהובן, שזכתה ב-The Voice of Holland.
ביחס לבחירתה כנציגת הולנד הצהירה S10: .
ב-3 במרץ 2022 יצא לאור שירה לתחרות, "De diepte", שהושמע בבכורה באירוע שהתקיים בתיאטרון טושינסקי באמסטרדם.
הוא הושמע גם בתוכנית הרדיו של בהנחיית בארט ארנס.
הווידאו קליפ של השיר, בבימויו של קאס מאדלר, פורסם באותו היום בערוץ היוטיוב הרשמי של האירוויזיון.
הוא נכתב על ידי S10 וארנו קרבמן.
ב-25 בינואר 2022 נקבע בהגרלת חצאי הגמר כי הולנד תופיע בחלק השני של חצי הגמר הראשון.
הולנד הופיעה כמדינה השמינית, לאחר בולגריה ולפני מולדובה.
ב-12 במאי 2022 ביצעה S10 את "De diepte" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2022. עם הקראת התוצאות של שלב זה היא נמנתה בין האמנים שהעפילו לגמר.
הולנד באירוויזיון 1960 השתתפה עם השיר "Wat een geluk" (בעברית: "איזה מזל"), שבוצע על ידי הזמר ההולנדי רודי קרל.
זוהי השתתפותה החמישית של הולנד בתחרות הזמר של האירוויזיון.
השיר והזמר נבחרו ב- של אותה שנה.
הקדם הלאומי נערך באולפני בהילברסום, בהנחייתב של האני ליפס.
בגמר התחרו שמונה שירים, כאשר כל השירים הוצגו פעמיים על ידי שני זמרים שונים.
פעם אחת עם תזמורת מלאה ופעם אחת בתזמורת מצומצמת יותר.
פורמט בחירת השיר והזמר היה זהה לפורמט שהיה נהוג בשנה הקודמת, מלבד העובדה שבאותה שנה כל זמר הופיע פעם אחת בלבד כך שהיו 16 משתתפים בסך הכול.
השיר הזוכה נבחר על ידי הצבעות של חברי השיפוט השונים, לאחר מכן, ועדה מומחית החליטה מי משני המבצעים של השיר הזוכה ייצג את הולנד באירוויזיון.
לאחר הכרזת "Wat een geluk" כשיר הזוכה, חבר המושבעים בחר ברודי קרל על פני כמבצע השיר.
9 בפברואר 1960סדראמן 1אמן 2שירנקודותמקום1מרסל טילמנסג'ון דה מול"Carrousel"8642בטי לוסקטוני ואן הולסט"Addio"11023פיט סיברנדי"Niet voor mij"9934הרמן אמינקז'אן ואן דה מוסט"In mijn hart"7755קארל ואן דר ולדןריטה הויסקנס"Regenkapje"3576רודי קרל"Wat een geluk"22517יאפ דובלבורג'ופ סמית'ס"Vanavond"2788וים ואן דר ביקג'אני ברון"Ik leef"616
"הולנד 1" היא הצוללת הראשונה שהוכנסה לשירות בצי המלכותי הבריטי.
היא הושקה ב-1901 והייתה הראשונה בסדרה של חמש צוללות מדגם "הולנד" .
הצוללת שימשה בעיקר לניסויים ולתרגול.
היא הוצאה משירות ב-1913 ונמכרה לגרוטאות, ואבדה בים ליד מגדלור אדיסטון כאשר נגררה לגריטה.
הצוללת נמשתה ב-1982, שוחזרה לְמַרְאָהּ המקורי והיא מוצגת לקהל במוזיאון הצוללות של הצי המלכותי בגוספורט .
"הולנד 1" היא הצוללת המבצעית המוקדמת ביותר ששרדה לימינו, ומכאן חשיבותה ההיסטורית.
ב-1900 החליטה האדמירליות הבריטית לאחר היסוסים רבים ללכת בעקבות ארצות הברית וצרפת, ולצרף לשורות הצי חמש צוללות, שעד זמן קצר קודם לכן ההתנגדות להן בקרב ראשי הצי והממשלה הייתה רבה.
הדרך הזולה ביותר הייתה להזמין צוללות מדגם קיים אצל Electric Boat Company האמריקאית , שקנתה את זכויות הפטנט ממומחה הצוללות האמריקאי-אירי ג'ון פיליפ הולנד .
הבנייה נעשתה במספנת Vickers Sons & Maxim Ltd בְּבַּארוֹ , על פי זיכיון מהחברה האמריקאית.
בניית הצוללת הראשונה החלה ב-4 בפברואר 1901, והייתה אפופת סוד.
הביתן בו הורכבו חלקיה נשא את השם "ביתן היכטה" ("Yacht Shed"), ורק שותפים לסוד רשאים היו להיכנס לתוכו.
חלקי הצוללות שהוכנו בסדנאות המספנה סומנו ב"פונטון מס' 1" כדי לא להסגיר את דבר בנייתה.
הצוללת הושקה ב-2 באוקטובר 1901 ללא טקס חגיגי כמקובל, ואת צלילתה הראשונה עשתה במעגנה סכורה בנמל ב-20 במרץ 1902. הפלגות המבחן שלה החלו באפריל 1902.
ב-20 באוגוסט 1901 נמסר הפיקוד על "הולנד 1" לידיו של לוטננט פורסטר ד.
ארנולד-פורסטר, קצין ספינות טורפדו שהתנדב לתפקיד.
בספטמבר 1902 הפליגה "הולנד 1" אל נמל פורטסמות, שם נקבע מקומו של בסיס "פלגת הצוללות הראשונה" (First Submarine Flotilla).
הפלגה, בפיקודו של קפטן רג'ינלד בייקון , מנתה את חמש צוללות "הולנד" ואת אוניית הבסיס לצוללות אה"מ "האזרד", ספינת תותחים נושאת טורפדות שהושקה ב-1894.
את עיקר שירותה עשתה "הולנד 1" בהפלגות ניסוי ותרגול, להכרת יכולותיו של כלי השיט החדש בצי ולאימוני הצוות.
ב-3 במרץ 1903 ארעה בצוללת התפוצצות של אדי בנזין בחדר המכונות של הצוללת, שלא היה מופרד משאר המדורים.
בהתפוצצות נפצעו 4 אנשי צוות.
ב-24 באוקטובר 1904 הפליגה "הולנד 1" מפורטסמות עם עוד שלוש צוללות מדגם "הולנד" ושתי צוללות מדגם A, כשיעדן תקיפת אוניות הצי הרוסי שהטביעו בשגגה כמה ספינות דיג בריטיות בים הצפוני, אירוע שקיבל את השם "תקרית דּוֹגֶר בֶּנְק" .
הצוללות נקראו לשוב כשהמשבר נפתר בדרכים דיפלומטיות.
צוללות "הולנד" 1, 2 ו-3 הוצאו משירות פעיל ונמכרו במכירה פומבית בפורטסמות ב-7 באוקטובר 1913. ההתקדמות המהירה במבנה הצוללות הפכה אותה ואת אחיותיה לסדרה למיושנות, ועל כן נמכרו עם כל הציוד שבהן, לרבות צינור הטורפדו.
"הולנד 1" נקנתה על ידי Thos.
Ward משפילד במחיר 410 ליש"ט.
"הולנד 1" נגררה למקום גריטתה בפלימות, ובעודה בדרך נקלעה לסערה עזה.
ב-3 בנובמבר 1913 התמלאה מים וטבעה במרחק כ-1.5 מייל ממגדלור אדיסטון.
איש לא היה בצוללת באותו זמן, ומאחר שעוד קודם לכן נראתה הצוללת כעומדת לטבוע, היו אנשי הגוררת מוכנים מבעוד מועד לנתק את חבל הגרירה במקרה הצורך.
הצוללת התגלתה ב-14 באפריל 1981 על ידי הסונאר של ציידת המוקשים אה"מ "בוסינגטון", שיצאה בשליחות מוזיאון הצוללות של הצי לאתר את הטרופת.
"הולנד 1" נמשתה מן הקרקעית בנובמבר 1982. ב-1983 עברה תהליך שימור והגנה מפני חלודה והועברה לתצוגה במוזיאון הצוללות של הצי המלכותי.
עבודות השחזור נמשכו עד ספטמבר 1988. ב-1993 הסתבר כי גוף הצוללת ממשיך להחליד, ועל כן נבנה סביבה מכל פיברגלס, והיא הושקעה בתמיסת סודיום קרבונט למשך ארבע שנים (1995–1999).
אחרי עבודות שחזור נפתחה שוב לתצוגה.
"הולנד 1" נמנית עם הצי הלאומי ההיסטורי של בריטניה, וב-2001, במלאת מאה שנה להשקתה, הוקם בניין תצוגה ייעודי עבורה, אותו חנכה הרוזנת מאונטבטן.
באותה שנה הנפיק הדואר המלכותי בול בן 65 פני ועליו תמונתה של הצוללת.
ב-2011 הוענק לצוללת פרס המורשת ההנדסית על ידי אגודת מהנדסי המכונות .
סוללת המצברים המקורית, שנמשתה עם הצוללת, הועברה לבדיקה אצל היצרן המקורי, Chloride Industrial Batteries Ltd במפעליו בסווינטון, במנצ'סטר רבתי.
לאחר ניקוי ראשוני נטענו מצברי העופרת ונמצא כי הם עדיין במצב תקין.
הולנד (בהולנדית: Holland) הוא אזור גאוגרפי בחוף המערבי של מדינת הולנד אשר היה בעבר אחד ממחוזות הולנד.
בין המאה ה-10 למאה ה-16 האזור נכלל בשטחי האימפריה הרומית הקדושה כמדינה שנשלטה על ידי הרוזנים של הולנד.
במהלך המאה ה-17 המדינה הפכה למעצמה ימית וכלכלית ששלטה ביתר המחוזות של הרפובליקה ההולנדית העצמאית החדשה.
האזור בו נמצאה בעבר רוזנות הולנד חופף כיום לאזור בו נמצאים שני המחוזות ההולנדים מחוז צפון הולנד ומחוז דרום הולנד, בהם נמצאים גם שלוש הערים הגדולות ביותר במדינה – עיר הבירה אמסטרדם, העיר רוטרדם שמכילה את הנמל הגדול ביותר באירופה, והעיר האג המהווה את המרכז השלטוני של המדינה.
בינואר 2020 הולנד ביטלה באופן רשמי את תמיכתה בשימוש במילה הולנד עבור המדינה כולה, ובאותה ההזדמנות יצרה עיצוב מחדש של לוגו עם הכיתוב "הולנד" ל-"NL".
הולנד השתתפה באירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה, עם השיר "Europapa" בביצוע הזמר ההולנדי יוסט קליין.
תאגיד השידור ההולנדי AVROTROS בחר באופן פנימי את שיר המדינה לתחרות.
קליין עלה לגמר, אך נפסל מהתחרות ביום הגמר לאחר שאיים לכאורה על אחת מעובדות ההפקה לאחר חצי הגמר.
קדם לאירוויזיון 2024 השתתפה הולנד שישים ושלוש פעמים בתחרות מאז הופעת הבכורה שלה באירוויזיון 1956. היא זכתה בה חמש פעמים.
הראשונה אירעה ב-1957, אז נשלחה קורי ברוקן עם "Net als toen".
שנתיים לאחר מכן צברה טדי סחולטן ההולנדית 21 נקודות עם השיר "Een beetje", ודורגה במקום הראשון.
ניצחונה השלישי של המדינה בא עשר שנים אחר-כך, באירוויזיון 1969 בו זכתה יחד עם שלוש מדינות נוספות – הממלכה המאוחדת, ספרד וצרפת.
נציגת המדינה באותה שנה הייתה לני קור, והיא ביצעה את "De troubadour".
זכייה נוספת נרשמה בשנת 1975 על ידי להקת טיץ'-אין ושירה "Ding-a-dong", שהפך ללהיט ברחבי אירופה.
את פרס המקום הראשון קטפה הולנד בפעם החמישית והאחרונה באירוויזיון 2019 עם השיר "Arcade" של דאנקן לורנס.
מאז הנהיג איגוד השידור האירופי את שיטת חצאי הגמר העפילה הולנד לגמר תשע פעמים.
לצד זה, היא דורגה במקום האחרון בחמש פעמים, כשהאחרונה ביניהן הייתה בחצי הגמר השני של אירוויזיון 2011. באירוויזיון 2023 נשלח הצמד מיה ניקולאי ודיון קופר עם השיר "Burning Daylight", שכשל בניסיון להעפיל לגמר.
תאגיד השידור ההולנדי AVROTROS אמון על שידור האירוויזיון בשטח המדינה, ועל ארגון תהליך בחירת הנציגות ההולנדית אליו.
בעבר השתמש בשיטות בחירה שונות, דוגמת פסטיבל שירים לאומי או קדם ארצי עבור האמן, השיר או שניהם ביחד.
מאז אירוויזיון 2013 נוהג לבצע את התהליך באופן פנימי.
במאי 2023 אישר AVROTROS את השתתפות המדינה באירוויזיון 2024, כששיטת הבחירה הפנימית אושרה ב-12 ביולי.
מועד סגירת ההרשמה ננעץ ל-30 בספטמבר.
מכסת השירים המקסימלית למועמד הייתה שלושה בלבד.
לראשונה, כותבים ומלחינים לא נדרשו לשבץ לשירם מבצע, שכן הוא היה נבחר מאוחר יותר.
עם זאת, ניתנה עדיפות לכאלה המושרים על ידי זמר.
על צמצום המועמדויות הואמנה ועדה מיוחדת שהורכבה מז'קלין גוברט, ז'אפ ריסמה, קרוליין בורגרס, הילה נורזאי, קורנלד מאס, סנדר לנטינגה וטוואן ואן דה ניוונהוייז'ן.
על מנת לקדם את שירו אישר קליין את השתתפותו בקונצרט האירוויזיון באמסטרדם ב-13 באפריל ובמסיבת האירוויזיון הנורדית בסטוקהולם ב-14 באפריל 2024. את הופעתו החיה הראשונה עשה ב-"013" בטילבורך ב-14 במרץ.
בהולנד, כל ערבי התחרות שודרו בערוץ NPO 1 עם פרשנות של קורלנד מאס וז'קלין גוברט.
הגמר אף הועבר גם בתחנת הרדיו NPO Radio 2 עם פרשנות מפי קרוליין בורגרס.
NPO שידרה את התחרות גם ב-BVN.
NTR שיתף פעולה עם RÚV האיסלנדי, תאגיד השידור השוודי, ARD הגרמני, BBC הבריטי, ČT הצ'כי, ERR האסטוני, פראנס טלוויזיון, NRK הנורווגי, DR הדני ו-Yle הפיני בשידור התוכנית ABBA – Against the Odds לרגל יום השנה החמישים לניצחון הראשון של שוודיה באירוויזיון: "Waterloo" של אבבא.
הולנד בחרה להציג את אדסיליה רומבלי, נציגת המדינה לאירוויזיון 1998, שדורגה במקום הרביעי, ואת דאנקן לורנס, זוכה אירוויזיון 2019.
קליין השתתף בחזרות טכניות ב-30 באפריל וב-3 במאי, ולאחר מכן בשלוש חזרות גנרליות ב-8 וב-9 במאי.
חבר השופטים ההולנדי הורכב מסרה דה ברואין, רוב אסתר, גלן פריה, שייווקה קרוייגר וריימונד ואן וילט.
בחצי הגמר השני הגיעה הולנד למקום השישי עם 182 נקודות.
הקהל של , , ו העניקו להולנד את "12 הנקודות" בשלב חצי הגמר.
הולנד העניקה בגמר את 12 הנקודות שלה ל (שופטים) ול (קהל).
הולפוס הוא מצב שבו קשת כף הרגל גבוהה במיוחד.
בכף רגל בעלת מנח רגיל, קשת כף הרגל אמורה להפוך מעט יותר שטוחה בעת דריכה על הקרקע.
כאשר אדם סובל מהולפוס, הקשת אינה משתטחת ולו במקצת בשל קשיחות של האזור.
אותה קשיחות וחוסר יכולת של כף הרגל להתאים עצמה למשטח שעליו מתבצעת ההליכה, גורמות לא פעם להופעה של כאבים באזור, היווצרות של דלקות ואף יבלת עור.
הולפוס יכול להיות מולד או להתפתח בכל גיל בעקבות מחלה.
הסיבה הבסיסית ל־Pes Cavus אינה בטוחה אך עשויה להיות נוירולוגית, אורתופדית או נוירו-מוסקולרית.
מעל למחצית מן המקרים של Pes Cavus יוחסו למחלת CMT, שהיא הסוג הנפוץ ביותר של נוירופתיה פריפרית תורשתית ויכולה לגרום לעיוותים בכף הרגל כמו קשת גבוהה במיוחד.
קיימים שלושה סוגים עיקריים להולפוס:
●פס קבוורוס - המצב הנפוץ ביותר.
במצב זה, גובה הקשת עשוי לגרום לעיוות של אצבעות כף הרגל הרגל.
סוג זה של הולפוס נגרם לרוב בעקבות פגיעה נוירו־מסקולורית, אך פעמים רבות הסיבה אינה ידועה כלל ונראה שמקורה גנטי.
תופעה זו מוכרת מאוד בקרב חולים במחלה הנוירולוגית שארקו־מארי־טות הפוגעת במערכת העצבים ההיקפית.
בשל הפגיעה בעצבים, ישנה התנוונות ביכולת השליטה בשרירים, דבר שגורם לעיוותות וכאבים בכפות הרגליים.
●פס קלקנאוקווס - הנגרם לרוב בשל היחלשות של שריר מרכזי בשוק.
ההיחלשות עשויה להתרחש בעקבות פציעה, מחלות שרירים או מחלות הקשורות בעצבי השרירים.
מי שלוקה בתופעה זו יהיה בעל קשת גבוהה ועמוקה במיוחד.
● פס קאבוס - הסוג השלישי הוא הפס קאבוס הנייטרלי והוא נגרם ממנח לקוי של חלקה הקדמי ביותר של כף הרגל וחלקה האחורי, כאשר בשילוב של השניים נוצרת קשת גבוהה.
ישנן כמה וכמה דרכים לטפל בהולפוס, כדי להקל על הכאבים והפגיעה בטווח התנועה של אלה הלוקים בכך.
אחת הדרכים להקל על הבעיה היא רכישה של מדרסים שיעניקו תמיכה לקשת כף הרגל וכך יפחיתו עומסים מאזורים אחרים ברגליים.
המדרסים למעשה מסייעים בתיקון מנח הרגל הלקוי שנוצר מהפיצוי שעושה הגוף כדי לשמור על איזון.