tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בסוף מלחמת העולם הראשונה הגיע פיקוד הצבא הבריטי למסקנה כי אקדח קליבר 0.445 גדול מידי לשימוש צבאי מודרני, לאחר בחינת מספר אפשרויות התגבשה ההחלטה כי הקליבר האופטימלי הוא 0.38 (9 מ"מ) היורה כדורי 200 גריין (13 גרם).
לאורך מלחמת העולם השנייה, קצב יצור אקדחי האנפילד לא עמד בדרישות הצבא ולכן הוובלי סימן 4 (0.38) התקבל גם הוא כאקדח שירות לצד האנפילד.
בעוד שהסימן 6 (0.445 אינץ') יצא משירות שדה רשמי בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה, הסימן 4 המשיך לשמש אקדח שירות עד לשנת 1963 כאשר הוחלף על ידי ה-FN HP.
לאחר מכן הסימן 4 המשיך לשרת בצבאות וכוחות משטרה במספר מדינות סביב העולם, בהם גם הודו, הונג קונג וישראל.
במהלך שנות ה-70 וה-80 הוחלף בהדרגה האקדח במקומות בהם שירת סביב העולם.
אקדחי ובלי ראשונים הגיעו לארץ כבר בתקופת המנדט הבריטי, הם הפכו במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 לאקדחי השירות הסדיר הראשון של צה"ל.
בתקופה זו היה זה הדגם 0.38 אינץ'/9 מ"מ (סימן 4) של הוובלי ששימש את הצבא הבריטי והגיע לישראל.
אקדחים אלו היו נפוצים במיוחד במשטרת ישראל ושימשו את קציני צה"ל עד לשנות ה-80 של המאה ה-20, לרוב קציני שריון, תותחנים וקציני מטה.
- דגם בייצור מקומי (IOF)
- כוחות משטרה עד לשנות ה-70
- משטרת ישראל וצה"ל עד לשנות ה-80
וג'דה הוא סרט דרמה סעודי-גרמני משנת 2012 שנכתב ובוים בידי הייפא אל-מנסור.
וג'דה הוא הסרט באורך מלא הראשון שצולם כולו בערב הסעודית, והראשון שבוים בידי אישה סעודית.
וג'דה, ילדה סעודית בת 11, מתגוררת בעיר ריאד וחולמת לקנות לעצמה זוג אופניים ירוקים מחנות אותה היא מבקרת מדי בוקר בדרכה לבית הספר.
וג'דה רוצה להתחרות בחברה עבדאללה, ילד המתגורר באותה השכונה, אך רכיבה על אופניים אינה מקובלת בקרב בנות ונשים באזור, ואמה של וג'דה מסרבת לקנות אותם עבורה.
וג'דה מנסה להרוויח את הכסף בעצמה במכירת צמידים שהיא מכינה, בשליחויות ובמכירת קלטות, פעילויות שלא מקובלות על מנהלת בית הספר הנוקשה.
אמה של וג'דה מתמודדת בינתיים עם תנאי עבודה קשים, ועם העובדה שבעלה מחפש לו אישה שנייה, משהיא לא יכולה ללדת לו עוד ילדים.
בהמשך הסרט מחליטה וג'דה להשתתף בתחרות קוראן, ולנסות לזכות בפרס הראשון של 1,000 ריאל, כדי שתוכל לקנות את האופניים הירוקים העולים 800 ריאל.
מאמציה של וג'דה מרשימים את מורותיה, אך כשהיא זוכה בתחרות, היא מכריזה שבכוונתה לקנות בכסף אופניים להפתעת המנהלת, שמחליטה לתרום את הכסף בשמה של וג'דה לטובת המאבק הפלסטיני.
כשווג'דה שבה מהתחרות לביתה היא מגלה שאביה נישא לאישה שנייה, ושאמה קנתה לה את האופניים הירוקים.
למחרת, וג'דה מנצחת את עבדאללה במרוץ אופניים.
הבמאית הייפא אל-מנסור מספרת שעבדה על הסרט וג'דה במשך חמש שנים.
מרבית הזמן הושקע בחיפוש אחר מימון וקבלת אישורי צילום, מכיוון שהתעקשה לצלם בערב הסעודית על-מנת לשמור על האותנטיות של הסרט.
לבסוף, קיבלה תמיכה מחברת קוטנה של הנסיך אל-וליד בן טלאל.
בהמשך יצרה אל-מנסור קשר עם חברת ההפקה הגרמנית Razor Film שהפיקה בעבר סרטים במזרח התיכון (לרבות "ואלס עם באשיר" ו"גן עדן עכשיו"), וקיבלה תמיכה ממספר קרנות קולנוע גרמניות.
חלקים רבים מהסרט וג'דה צולמו ברחובות ריאד, מה שאילץ את הבמאית לביים מתוך רכב מסחרי כשהיא רואה את השחקנים על מוניטור ולתקשר באמצעות מכשיר ווקי-טוקי על מנת לא להיראות בחברת הגברים על הסט.
מבחר מהפרסים בהם זכה הסרט:
הסרט הטוב ביותר - פסטיבל הסרטים של ונציה - 8 בספטמבר 2012.
השחקנית הטובה ביותר - ואאד מוחמד - פסטיבל הסרטים הבינלאומי בדובאי - 18 בדצמבר 2012.
פרס הסרט הטוב ביותר - פסטיבל הסרטים הבינלאומי באינסברוק - 1 ביוני 2013.
הבמאית הטובה ביותר - הייפאא אל מנסור - פסטיבל הקולנוע הבינלאומי בפאלם ספרינגס - 13 בינואר 2014.
וגאס גולדן נייטס היא קבוצת הוקי קרח מקצוענית מפרדייז, נבדה, ארצות הברית, המשחקת בליגת ה-NHL בה היא חברה בבית הפסיפי שבחטיבה המערבית.
פרדייז היא חלק ממטרופולין לאס וגאס ובתחומה המוניציפלי נמצא חלק הארי של הסטריפ של לאס וגאס, שבו שוכן גם אולמה הביתי של הקבוצה.
בעלי הקבוצה קיבלו ב-2016 זיכיון להקמת קבוצה שתצטרף לליגת ה-NHL כקבוצה ה-31 בליגה, ובכך פרצה ליגת ה-NHL דרך והפכה לליגה המקצוענית הראשית הראשונה אי פעם, בכל ענף ספורט, שמקבלת לשורותיה קבוצה באזור לאס וגאס.
עונת 2017/18 הייתה עונתה הראשונה של הקבוצה בליגה, וכבר בעונה הראשונה לקיומה זכתה הקבוצה באליפות הבית שלה, הבית הפסיפי, והגיעה עד סדרת הגמר על גביע סטנלי - הישג חסר תקדים לקבוצת התרחבות.
הגולדן נייטס זכו בגביע סטנלי פעם אחת, ב-2023.
עוד לפני שעלה הרעיון להקמת קבוצה באזור לאס וגאס, בחנה ה-NHL את התעניינות הקהל המקומי בהוקי קרח.
מספר משחקי עונה רגילה לכל דבר התקיימו בעיר, הראשון שבהם בשנת 1991 כאשר לוס אנג'לס קינגס וניו יורק ריינג'רס שיחקו תחת כיפת השמיים בזירה שהוקמה בסמוך למלון סיזרס פאלאס.
מאז 1997, לפני כמעט כל עונה, אירח אולם ההופעות של מלון MGM Grand משחק טרום עונה בין הקינגס לקולורדו אוולאנש.
גם טקס הענקת פרסי ה-NHL למצטייני הליגה, בתום כל עונה, נערך דרך קבע בלאס וגאס.
למרות ההתעניינות, שמועות שונות על הכוונה למקם קבוצה בעיר הוכחשו על ידי הנציב גארי בטמן.
שמועות חדשות על הכוונה למקם קבוצה בעיר החלו ב-2014 עם בנייתו של אולם ספורט חדש בלב הסטריפ (כיום טי מובייל ארנה), שנבנה במשותף על ידי פיליפ אנשוץ (בעליה של לוס אנג'לס קינגס) וחברת המלונאות MGM Resorts המנהלת בין השאר את מלון MGM Grand.
בנוסף, פורסמו ידיעות על הקמת קבוצת בעלות אפשרית בראשותו של ביל פולי, שעשה את הונו מחברות שירותים פיננסים שבבעלותו.
למרות הכחשות ראשונות, הודיע הנציב בטמן שאין לו התנגדות שפולי יארגן מסע של מכירת מנויים עונתיים כדי לבדוק התעניינות קהל.
בתוך ארבעה חודשים מכרה קבוצת הבעלות של פולי 10000 מנויים לקונים שהפקידו 10% מעלות המנוי בלא שידעו אם אכן תוקם קבוצה בעיר.
הצלחתו של פולי שכנעה את בטמן ואת בעלי הקבוצות הקיימות, וביוני 2015 הודיעה הליגה שכוונתה להתרחב, בפעם הראשונה מאז עונת 1999/2000, והחלה במסע איסוף הצעות להתרחבות.
באוגוסט הודיעה ה-NHL כי שתי הצעות עברו לשלב הבחינה הסופי - הצעתו של פולי בלאס וגאס, והצעה נוספת בקוויבק סיטי.
ביוני 2016, לאחר טקס הענקת פרסי ה-NHL לעונת 2015/16, הודיע בטמן רשמית על הענקת זיכיון לקבוצת הבעלות בראשות פולי להקמת קבוצה בלאס וגאס.
בכך עשתה ה-NHL היסטוריה, כיוון שעד אז אף ליגה מקצוענית ראשית לא מיקמה אי פעם קבוצה בלאס וגאס - בין השאר בשל החשש השיווקי ממיקום קבוצה בעיר המבוססת על תעשיית ההימורים.
ה-NHL קבעה כי הקבוצה תחל את משחקיה בליגה בעונת 2017/18, ותצורף לבית הפסיפי שבחטיבה המערבית.
בין בעלי מניות המיעוט בקבוצה רוב גרונקובסקי, קרול אלט וחוזה באוטיסטה.
פולי תכנן לקרוא לקבוצה "בלאק נייטס" (Black Knights - האבירים השחורים) על שם קבוצות הספורט של האקדמיה הצבאית של ארצות הברית (וסט פוינט).
פולי, בוגר האקדמיה, ביקש לעשות בכך מחווה עבורה - אך האקדמיה דחתה את בקשתו ולא איפשרה לו להשתמש בשם.
לאור זאת, אפף מסתורין את שמה המיועד של הקבוצה.
כדי להטעות עיתונאים וסקרנים, רשם פולי סימני מסחר ושמות תחום על מספר שמות אפשריים, גרסאות שונות לשמות שכולם כוללים את המילה "נייטס" (Knights - אבירים) - "דזרט נייטס" (Desert Knights - אבירי המדבר), "גולדן נייטס" (Golden Knights - האבירים הזהובים) ו"סילוור נייטס" (Silver Knights - האבירים הכסופים).
ב-22 בנובמבר 2016 הוכרז רשמית שמה של הקבוצה לווגאס גולדן נייטס בטקס שמשך קהל רב, בהשתתפות הנציב בטמן, ברחבה שמחוץ ל"טי מובייל ארנה", אולמה המיועד של הקבוצה.
שמה של הקבוצה עורר בעיה כיוון שמשרד הפטנטים וסימני המסחר של ארצות הברית סירב בתחילה לרשום את שם הקבוצה כסימן מסחר עקב התנגדות של מכללה המשתמשת אף היא בשם זה עבור קבוצות הספורט שלה - אך לאחר ערעור נרשם סימן המסחר.
2017 - 2018: תחילת הדרך וריצת פלייאוף מפתיעה
ככל קבוצת התרחבות, הגולדן נייטס איישו את הסגל שלהם בהחתמת שחקנים חופשיים, שחקנים שנבחרו בדראפט הרגיל, ושחקנים שנבחרו בדראפט התרחבות מקרב שחקנים מהקבוצות הקיימות שבחרו לא להגן עליהם.
השחקן הבולט שהוחתם במסגרת דראפט ההתרחבות היה מרק-אנדרה פלרי, השוער הוותיק של פיטסבורג פינגווינס שזכה איתה שלוש פעמים בגביע סטנלי.
מקרב השחקנים החופשיים החתמה בולטת הייתה של החלוץ הרוסי ודים שיפצ'יוב, המבקיע המצטיין באליפות העולם ב-2016 - אך שיפצ'יוב לא השתלב בקבוצה ושוחרר כעבור שלושה משחקים בלבד.
הציפייה הייתה שהגולדן נייטס יתקשו מאוד בשנים הראשונות לקיומם, כפי שקורה לא אחת לקבוצות התרחבות שמורכבות בעיקר משחקנים שקבוצות אחרות ויתרו עליהם.
בפועל הציגה הקבוצה כימיה קבוצתית מפתיעה לאור היותה קבוצה שנאספה יחדיו לראשונה, וסיגלה לעצמה משחק מהיר ואינטנסיבי מרובה תנועה ומסירות מדויקות שהקשה מאוד על יריביהם, ביחד עם לחץ הגנתי כבד שהתחיל עוד סמוך לשער היריב.
כבר מתחילת העונה הראתה הקבוצה את כוחה, צברה ניצחונות ונקודות, והתמקמה בצמרת הליגה, תוך שהיא יוצרת עניין רב בעיר.
אולמה של הקבוצה היה מלא מדי משחק באוהדים שקיבלו את הקבוצה החדשה בזרועות פתוחות תוך תצוגות עידוד מרשימות, על אף שרבים מהם הודו שהם אינם מכירים את המשחק וחוקיו ולומדים אותם תוך כדי העונה.
הקבוצה שמרה על יציבות יכולתה לאורך העונה, עד שסיימה את העונה הרגילה עם 51 ניצחונות ו-109 נקודות בטבלה - שבירה לרסיסים של השיא הקודם של קבוצת התרחבות שעמד על 84 - שהביאו את הקבוצה לזכייה באליפות הבית שלה, הבית הפסיפי, הישג חסר תקדים לקבוצת התרחבות בעונתה הראשונה בענף ספורט כלשהו.
עוד במהלך עונתם הראשונה בליגה הוציאו הנייטס לגמלאות מספר חולצה ראשון - כבוד השמור בדרך כלל לכוכבי קבוצה שהטביעו את חותמם במשך שנים רבות.
מספר החולצה שהוצאה לגמלאות הוא 58, לזכר 58 קורבנות הטבח בסטריפ של לאס וגאס.
הנייטס המשיכו בפלייאוף ביכולת וסגנון דומים, וכבר בסדרת הפלייאוף הראשונה שלהם, מול לוס אנג'לס קינגס, הציגו עליונות מוחלטת וניצחו את הסדרה בארבעה משחקים בלבד.
בסיבוב השני, בסדרה קשה יותר מול סן חוזה שארקס, איתה התחרו במשך העונה על אליפות הבית הפסיפי, ניצחו הנייטס בשישה משחקים ועלו לגמר החטיבה המערבית.
בגמר החטיבה המערבית פגשו הנייטס קבוצה מפתיעה נוספת, ויניפג ג'טס.
לאחר הפסד במשחק הביתי הראשון התגברו הנייטס על הג'טס בארבעת המשחקים הבאים, זכו באליפות חטיבתית היסטורית, ועלו לסדרת הגמר על גביע סטנלי בניגוד לכל התחזיות בתחילת העונה, כאשר יתרון הביתיות נמצא לצידם.
בסדרת הגמר, מול וושינגטון קפיטלס, לא עמד להם כוחם מול כוח האש ההתקפי הגדול של יריבתם.
למרות ניצחון במשחק הראשון, נוצחו הנייטס בארבעת המשחקים הבאים - אך עדיין סיימו את העונה כשהם מנפצים כל שיא לקבוצת התרחבות בעונה הראשונה בליגה.
את עונת 2018/19, העונה השנייה לקיומם, החלו הנייטס ביכולת חלשה ובתוצאות לא טובות שהעמידו אותם רחוק ממקום בפלייאוף.
ככל שהתקדמה העונה התקדמה הקבוצה, שיפרה את תוצאותיה ואת מיקומה, ולבסוף הגיעה לפלייאוף מהמקום השלישי בבית הפסיפי - פלייאוף שני בשתי עונות קיומה.
הפעם מרוץ הפלייאוף של הקבוצה הסתיים כבר בסיבוב הראשון, בהדחה מול סן חוזה שארקס במשחק שביעי מכריע וסוער.
במהלך המשחק השביעי, הנייטס החזיקו ביתרון מבטיח של 3:0, אך בשליש השלישי, שחקן הקבוצה קודי איקנס הורחק מהמשחק לאחר מהלך שנוי במחלוקת, שהוביל לביקורות על השיפוט לאחר המשחק, והשארקס ניצלו את היתרון המספרי, הבקיעו 4 שערים בתוך 4 דקות וניצחו במשחק 5:4.
ריצות הפלייאוף של 2020 ו-2021 וסוף עידן פלרי
לקראת סיום העונה הרגילה הוחלט בקבוצה שיש צורך בשוער נוסף ברמה גבוהה שיגבה את מרק-אנדרה פלרי, ולקבוצה הובא השוער השוודי רובין לנר משיקגו בלאקהוקס.
כשהליגה חזרה מפגרת הקורונה והחל הפלייאוף הלך לנר והשתלט על עמדת השוער הראשון תוך גילוי יכולת משובחת, בעוד פלרי נדחק לספסל המחליפים ברוב המשחקים.
הקבוצה הפגינה יכולת משובחת כבר בבית המוקדם שנוסף לפלייאוף, מול הקבוצות האחרות מצמרת החטיבה המערבית, וסיימה אותו במקום הראשון עם שלושה ניצחונות.
הגולדן נייטס המשיכו להפגין את יכולתם כשהביסו את שיקגו בלאקהוקס בקלות בסיבוב הראשון של הפלייאוף.
בסיבוב השני, למרות שהמשיכו להפגין עליונות מוחלטת, התקשו הגולדן נייטס מול ונקובר קנאקס ונגררו למשחק שביעי ומכריע, אותו הצליחו לנצח ולעלות לגמר החטיבתי בפעם השנייה בשלוש עונות קיומה של הקבוצה.
רובין לנר השווה בסדרה את שיא ה-NHL כאשר שמר על רשת נקייה בשלושה משחקים באותה הסדרה.
בגמר החטיבתי מול דאלאס סטארס המשיכה הקבוצה להפגין את יכולתה בסדרה שהתעלתה לרמה גבוהה, אך נוצחה ולא העפילה לסדרת גמר גביע סטנלי.
הקבוצה המשיכה להצליח בעונת 2020/21 שקוצרה ל-56 משחקים והתנהלה במבנה בתים מיוחד בשל מגפת הקורונה.
את העונה הרגילה סיימו הגולדן נייטס במקום השני בבית המערבי עם 40 ניצחונות ו-82 נקודות - שוויון נקודות עם הקבוצה שסיימה ראשונה בבית ובליגה כולה, קולורדו אוולאנש.
אחרי סדרת פלייאוף קשה מול מינסוטה ויילד אותה ניצחו הגולדן נייטס במשחק שביעי ומכריע, התעלו הגולדן נייטס ועברו בשישה משחקים את אותה קולורדו אוולאנש שסיימה לפניה בטבלת הבית, ועלתה שוב לסדרת הסיבוב השלישי, בפעם השלישית בארבע שנות קיומה של הקבוצה.
בסיבוב השלישי נוצחו הגולדן נייטס על ידי מונטריאול קנדיאנס בשישה משחקים, כשארבעה משחקים בסדרה הגיעו להארכה.
מרק-אנדרה פלרי, השוער שהפך לשחקן המוביל בקבוצה מאז היווסדה, נבחר לשוער העונה ה-NHL וזכה בגביע וזינה.
למרות זאת, עקב שיקולי תקרת שכר, בחרו הגולדן נייטס להיפרד ממנו והוא עבר לשיקגו בלאקהוקס.
עונת 2021/22 הייתה החלשה ביותר של הקבוצה מאז היווסדה.
למרות זאת השתתפה הקבוצה במאבק על מקום בפלייאוף - אך לבסוף כשלה ולא עלתה לפלייאוף, בפעם הראשונה בחמש עונות קיומה עד אז.
ריצת הפלייאוף של 2023: אליפות היסטורית
עונת 2022-23 הייתה מצוינת עבור הקבוצה מתחילתה ועד סופה.
הגולדן נייטס הובילו מתחילת העונה את החטיבה המערבית, וסיימו את העונה הרגילה עם המאזן הטוב ביותר בחטיבה עם 51 ניצחונות ו-111 נקודות, בעיקר בזכות הגנה משובחת בראשות השוערים לוגן תומפסון ולורן ברוסואה.
בהתקפה כיכב ג'ק אייכל, הנבחר מספר 2 בדראפט 2015, שחקן רכש שהגיע לאחר סכסוך ממושך עם קבוצתו המקורית ניו ג'רזי דווילס ופרח בגולדן נייטס; ואיתו כיכבו עוד מספר שחקנים שעברו כולם את מאזן ה-50 נקודות.
בפלייאוף הועדף ברוסואה על פני תומפסון בשער בסיבוב הראשון, בו הביסו הגולדן נייטס את ויניפג ג'טס בחמישה משחקים; אך בתחילת הסיבוב השני נפצע ברוסואה ולא שיחק יותר בפלייאוף.
אל נעליו נכנס השוער המחליף איידין היל, שהגיע לקבוצה בקיץ הקודם, וגילה יכולת משובחת עם מגוון של הצלות גדולות לאורך שארית הפלייאוף.
בהתקפה המשיך לככב ג'ק אייכל ולצידו שני שחקנים ששיחקו בקבוצה מאז היווסדה - הקפטן מרק סטון, וז'ונתן מרשסו.
הגולדן נייטס הפגינו עליונות ברורה מול כל יריבותיהם בפלייאוף, עברו בשישה משחקים את אדמונטון אוילרס ודאלאס סטארס, ועלו בפעם השנייה בתולדותיהם לסדרת הגמר על גביע סטנלי מול אלופת החטיבה המזרחית - פלורידה פנתרס.
גם מול הפנתרס הפגינו הגולדן נייטס עליונות ברורה עם משחק התקפה מתואם ויעיל.
26 שערים בחמישה משחקים, בתוספת המשך היכולת הטובה של איידין היל בשער, הביאו לגולדן נייטס את הזכייה ההיסטורית בגביע סטנלי, שש שנים לאחר הצטרפותם לליגה - מטרה אותה הציב המייסד והבעלים ביל פולי כשהקבוצה נוסדה, ונראתה לרבים בלתי ריאלית.
ז'ונתן מרשסו, שכיכב בפלייאוף עם 13 שערים ו-12 אסיסטים, נבחר ל-MVP של הפלייאוף וזכה בגביע קון סמיית'.
2023 - ההווה: פלייאוף נוסף ועזיבתו של ז'ונתן מרשסו
העונה הרגילה שאחרי תואר האליפות המפתיע הייתה טובה עם 45 ניצחונות ו-98 נקודות בטבלה, אך למרות זאת היא הספיקה רק לעלייה לפלייאוף מהמקום השמיני בחטיבה המערבית - עלייה שישית לפלייאוף בשבע עונות.
ז'ונתן מרשסו המשיך להוביל את הקבוצה עם 42 שערים ו-69 נקודות.
בגלל המיקום הנמוך פגשו הגולדן נייטס בסיבוב הראשון בפלייאוף את המדורגת ראשונה בחטיבה, דאלאס סטארס.
הגולדן נייטס יצרו לעצמם יתרון משמעותי עם ניצחונות בשני המשחקים הראשונים שהיו שניהם משחקי חוץ - אך מול הסטארס העדיפים השמיטו את היתרון והודחו במשחק שביעי ומכריע.
בתום העונה תם עידן בקבוצה, כשז'ונתן מרשסו, כוכב עונת האליפות ואחד השחקנים ששיחקו בקבוצה מאז היווסדה, עזב את הקבוצה ועבר לנאשוויל פרדטורס.
הצלחת הקבוצה נמשכה גם בעונת 2024/25, כשהגולדן נייטס סיימו עוד עונה רגילה מצוינת עם 50 ניצחונות ו-110 נקודות ובמקום הראשון בבית הפסיפי.
ג'ק אייכל קבע שיא מועדון חדש עם 94 נקודות, והמגן שיי תאודור הצטיין גם הוא וקבע שיא מועדון חדש למגן עם 57 נקודות.
בפלייאוף הודחו הגולדן נייטס בסיבוב השני על ידי אדמונטון אוילרס בחמישה משחקים, כאשר בשני האחרונים לא הצליחו להבקיע ולו שער אחד.
וֶבְּמַאסְטֶר הוא מקצוע אינטרנט הנוגע לבנייה ותחזוק (כולל ברמת קוד) של אתרי אינטרנט כמו גם של הקמה ותחזוק בסיסיים של סביבות שרת עליהם יושבים האתרים השונים.
ובמאסטר הוא בדרך כלל בעל ידע בסיסי לפחות בקוד מבנה ועיצוב (Markup-Stylesheet) ואף בעל בקיאות בסיסית לפחות בקוד תוכנה צד לקוח (כגון Javascript).
ניתן לטעון כי ובמאסטר נבדל מבונה אתרים (Site builder) כך שהוא אינו עובד רק או בעיקר עם תוכנה מסוימת לבניית אתרים אלא מדגיש בעבודתו גם עבודה עם סביבות שרת, שינוי ניכר של קוד ופתרון מגוון רחב של תקלות טכניות מעבר לתוכנה כזו.
עם זאת, ההבדלים בין שני התחומים הללו אינם מקובלים בהכרח על כלל העוסקים באינטרנט ויש מי שיגדירו ובמאסטר ובונה אתרים כהיינו הך.
אין לבלבל ובמאסטר עם מקצועות אחרים כגון מעצב אינטרנט (Web designer), משווק אתרים (Web marketer), או מנהל תוכן אינטרנטי (Web content manager); כך למשל, קיים הבדל רב בין ובמאסטר לבין מנהל תוכן אינטרנטי שכלל אינו עוסק עם בנייה ופתרון בעיות טכניות, אלא עם פיתוח ועריכת תוכן גרידא.
"וביניהם" הוא אלבומו הרביעי של מאיר בנאי, שיצא באפריל 1992. האלבום הגיע למעמד אלבום פלטינה בזכות מכירת 40,000 עותקים, והוא כולל בין היתר את השירים "וביניהם", "אהבה קצרה" והבלדה השקטה "שער הרחמים".
במצעדי הפזמונים ששודרו בשנה זו זכה בנאי בתואר זמר השנה.
השיר "אהבה קצרה" נבחר כשיר השנה במצעד הפזמונים השנתי תשנ"ב 1992 של רשת ג', כאשר צעד במשך 43 שבועות במצעדים השבועיים, מתוכם 3 שבועות במקום הראשון (התקופה הארוכה ביותר, פרט ל"הקיץ האחרון" של להקת "שפיות זמנית").
בנאי כתב והלחין את כל שירי האלבום פרט ל"נגמרות לי המילים", שאת מילותיו כתב אהוד מנור, ולשיר הנושא "וביניהם", שאת מילותיו כתב בנאי ביחד עם אשתו, ענת בנאי.
האלבום הגיע למעמד של אלבום פלטינה על סך מכירות של 40,000 עותקים.
משה לוי - קלידים, עיבודים והפקה מוזיקלית
מאיר בנאי - גיטרה ופסנתר
שלומי שבת - מעוואל בשיר "ירושלים"
איתמר נוימן - מפוחית בשיר "עכשיו את מרוצה"
גלעד עצמון - כלי נשיפה בשירים "ירושלים", "עכשיו את מרוצה" ו"כשהייתי ילד"
יובל מסנר - צ'לו בשירים "ירושלים" ו"חומר נפץ"
טכנאי הקלטה: גיל תורן באולפני די.בי ובאולפני טריטון
טכנאי מיקס: גיל תורן באולפני די.בי.
וגאס קשירסקויה שוסה הוא אחד הקניונים הגדולים באירופה הנמצא בצומת של כביש קשירסקויה וכביש הטבעת של מוסקבה.
"Vegas" הוא מתחם הקמעונאות ובידור עם שטח כולל כולל של 480,000 מ"ר, הכולל 134,731 מ"ר של שטח ייעודי לקמעונאות.
בקניון נמצאת שדרת כוכבים שבה ידוענים כמו: רוברט דה נירו, מילה יובוביץ', קרלוס סנטנה, מובי, גלוריה גיינור, ג'ון קיוזאק, הצנחן המפורסם פליקס באומגרטנר, אנטוניו בנדרס, דונלד טראמפ, בראדלי קופר השאירו את שמם.
ובכן ואמרתם זבח פסח (על שם הפזמון שלו) או אומץ גבורותיך הפלאת בפסח (על שם השורה הפותחת שלו) הוא פיוט שחיבר רבי אלעזר בירבי קליר, פייטן ארצישראלי מסוף המאה ה-6 ותחילת המאה ה-7. הפיוט הוא החלק השביעי בקדושתא "אסירים אשר בכושר שעשעת".
הפיוט מבוסס על הפיוט ובכן ויהי בחצי הלילה מאת יניי הן מבחינת המבנה והן מבחינת התוכן.
הפייטן מונה נסים שנעשו לעם ישראל, ועל פי המקרא או המדרש נעשו בליל הסדר או במהלך חג הפסח.
נוסח הפיוט ההסבר אֹמֶץ גְּבוּרוֹתֶיךָ הִפְלֵאתָ בַּפֶּסַח, בְּרֹאשׁ כָּל מוֹעֲדוֹת נִשֵּׂאתָ פֶּסַח האלוהים הראה את כוחו בזמן יציאת מצרים, שהתרחשה בחודש ניסן שהוא החודש הראשון בשנה.
גִּלִיתָ לְאֶזְרָחִי חֲצוֹת לֵיל פֶּסַח לאברהם אבינו, המכונה בספר תהילים פ"ט "איתן האזרחי", גילה האלוהים את עתיד עם ישראל במעמד ברית בין הבתרים.
קורבן הפסח הוא זכר למעשה החסד והכנסת האורחים של אברהם אבינו.
ספר בראשית, פרק י"ט, ממשיך ומספר, כי האלוהים כעס על מעשיהם הרעים של אנשי סדום והמטיר על עירם אש וגפרית.
רק לוט ומשפחתו ניצלו מהאסון.
האלוהים טאטא את אדמת מצרים, השמיד כל בן בכור, אולם פסח על בתי בני ישראל שסומנו בדם קורבן הפסח.
בני ישראל, שזה עתה חגגו את חג הפסח בגלגל, כבשו, בעזרתו של האלוהים, את יריחו שהוסגרה לידיהם והרסו אותה.
נִשְׁמְדָה מִדְיָן בִּצְלִיל שְׂעוֹרֵי עֹמֶר פֶּסַח בספר שופטים, פרקים ו'-ז', מתואר כיצד בעונת קציר העומר, ניצח גדעון את המדיינים והשמיד את צבאם.
צבאו של גדעון נמשל בחלומו של אחד המדיינים לצליל לחם שעורים, הניצחון באותו קרב היה עקב הקרבת קרבן העומר הבא מן השעורים.
שׂוֹרְפוּ מִשְׁמַנֵי פּוּל וְלוּד בִּיקַד יְקוֹד פֶּסַח, עוֹד הַיוֹם בְּנֹב לַעֲמוֹד עַד גָּעָה עוֹנַת פֶּסַח בספר מלכים ב', פרקים י"ח-י"ט, מסופר כי בימי חזקיהו מלך יהודה, עלה סנחריב מלך אשור למלחמה על ירושלים.
על פי המדרש, מיהר המלך סנחריב עם צבאו למלחמה.
כאשר הגיע לעיר נוב, המשקיפה על ירושלים, וראה עד כמה קטנה היא העיר, הניף ידו בזלזול והחליט, לחנות למנוחת לילה ולכבוש את ירושלים למחרת בבוקר.
באותו לילה עבר מלאך במחנה אשור והרג את כל צבאו של סנחריב.
הביטויים ששימשו את כותב הפיוט נלקחו מספר ישעיהו, פרק י', פסוק ט"ו ופסוק ל"ב.
"אמר רבי יוחנן: האומר לצולה חרבי (ישעיהו, מ"ד, כ"ז) זו בבל.
בלשאצר מלך בבל ערך משתה לאלף משריו וציווה להגיש את היין בכלי זהב וכסף שנלקחו על ידי אביו, נבוכדנאצר, כשלל מבית המקדש.
במהלך המשתה הופיעה דמות כף יד וכתבה על הקיר את המילים "מנא מנא תקל ופרסין" שמשמעותן היא שהאלוהים ספר (מנה) את ימי מלכותו של בלשאצר, שקל את מעשיו במאזניים והכף של בלשאצר נמצאה קלה, לכן יפרוס האלוהים את מלכותו והיא תיכבש על ידי מלך פרס.
המילים "צפות הצפית ערוך השולחן" מזכירות את נבואת ישעיהו (כ"א, ה') כנגד בבל.
הדסה, היא אסתר המלכה, ביקשה להכריז על צום בשלושת הימים הבאים, שחלים בחג הפסח.
בתום שלושת הימים, אסתר באה לאחשוורוש, ובסופו של דבר המן הרשע נתלה על עץ התליה שגובהו חמישים אמה.
שְׁתֵּי אֵלֶּה רֶגַע תָּבִיא לְעוּצִּית בַּפֶּסַח הנביא ישעיהו (ישעיהו, מ"ז, ח'-ט') מתנבא כנגד ממלכת בבל וממשיל אותה לאישה גאוותנית.
את "שתי אלה", כלומר שתי המכות האיומות, שכול ואלמנות, מבקש מחבר הפיוט שהאלוהים יביא על ראש ממלכת אדום, שהאימפריות הרומית והביזנטית מזוהות איתה.
במילה "עוצית", מכוון המחבר לפסוק ממגילת איכה, ד', כ"א, "בַּת-אֱדוֹם, יושבתי (יוֹשֶׁבֶת) בְּאֶרֶץ עוּץ".
תָּעֹז יָדְךָ וְתָרוּם יְמִינְךָ כְּלֵיל הִתְקַדֵּשׁ חַג פֶּסַח מחבר הפיוט מסיים אותו בבקשה כי האלוהים יגאל את ישראל בימינו, כפי שגאל את העם בזמן יציאת מצרים.
הפיוט הוא החלק השביעי בקדושתא "אסירים אשר בכושר שעשעת" שחיבר רבי אלעזר הקליר לשחרית של יום טוב ראשון של פסח, בו קראו לפי נוסח ארץ ישראל את פרשיית "שור או כשב" בפרשת אמור (שהקרובה מבוססת עליה).
מהמחזור הארצישראלי הועתקה הקרובה לנוסח אשכנז, אולם בשל הבדלים במנהגי קריאת התורה, הועברה הקרובה ליום טוב שני של גלויות של פסח, הוא היום בו קוראים את פרשת שור או כשב ע"פ המנהג כיום.
בחו"ל, שם עושים שני לילות סדר, יש נוהגים לומר את הפיוט רק בלילה השני (שהוא כאמור היום בו אומרים את הפיוט בשחרית) במקום הפיוט ובכן ויהי בחצי הלילה, אך יש נוהגים לומר את שני הפיוטים בשני הלילות.
בארץ, בה יש רק ליל סדר אחד, יש האומרים את הפיוט בלילה הראשון ויש שאין אומרים אותו כלל.
ובקשתם משם הוא חיבור עיוני על מפגש האדם עם האלוהים, שכתב הרב יוסף דב הלוי סולובייצ'יק.
שם החיבור לקוח מפסוק בחומש דברים:
בחומש נאמר לעם ישראל שבעתיד יוגלו בגלל חטאיהם, ובכל זאת כאשר הם יחפשו את ה' – הם ימצאו אותו.
מילות הפסוק הן ניסוח בהיר ומדויק של נושאו המרכזי של הספר: החיפוש אחר האלוהים.
הרב סולובייצ'יק כתב את הטיוטה של החיבור לאחר שסיים את חיבורו איש ההלכה, אך הוא לא ראה אור עד שנת 1978. בשלושת העשורים שבמהלכם השתהה עם פרסום החיבור, ניסה הרב כותרות שונות.
בשלב הראשון הוא נקרא "איש האלוהים"; במכתב משנת 1963 הוא קורא לו "ההלכה הגלויה ואהבת הא-להים המסותרת", ולבסוף, במהדורה המודפסת, הוא בחר בשם "ובקשתם משם", כותרת שמקורה כאמור לעיל בפסוק מהתורה.
הרב סולובייצ'יק אמר על חיבורו זה "לפי דעתי עולה הוא [על איש ההלכה] בתוכנו ובצורתו".
חתנו ותלמידו, הרב אהרן ליכטנשטיין, תיאר את נסיבות כתיבתו של הספר:
"את מסתו, "ובקשתם משם" – שראתה אור רק [בשנת 1978], אך בעיקרה נכתבה, בגלגולה הראשון תחת הכותרת "איש האלקים", צמוד ל"איש ההלכה", בעיצומה של מלחמת העולם השנייה – הוא כתב כאחוז טירוף.
אם התיישב לכתוב בערב היה ממשיך, ללא הרף, עד שחר.
חותנתי ע"ה, מתוך דאגה לשלומו, הייתה שואלת: מה זה ועל מה זה, וכלום אין העניין סובל דחייה למחרת; והוא, בעל הלבבות המתרוצצים, בשלו".
החיבור יצא לאור לראשונה בתשרי תשל"ט בכתב העת הרבני הדרום.
באדר תשל"ט יצא לאור לזכר רעייתו טוניה בהוצאת ספריית אלינר יחד עם החיבורים איש ההלכה ו'רעיונות על התפילה' תחת הכותרת 'איש ההלכה - גלוי ונסתר', וכך הוא מודפס עד היום.
הקשר בינו לבין 'איש ההלכה'
ישנם חילוקי דעות בין החוקרים לגבי הקשר בין איש ההלכה ל'ובקשתם משם':
ישנם חוקרים הסבורים כי בשני החיבורים תיאור של אותה דמות משתי זוויות שונות – אובייקטיבית וסובייקטיבית, אנליטית וסינתטית, או יעד ודרך.
יש שטוענים כי שני החיבורים מתארים את דמותו של איש ההלכה, אך השקפתו של הרב סולוביצ'יק לגבי דמות זו התפתחה בין כתיבת שני החיבורים.
לכן דמות איש ההלכה כוללת היבטים רבים יותר של "איש הדת" ב'ובקשתם משם'.
לעומת זאת יש חוקרים רואים בהם תיאור של שתי דמויות שונות.
כאשר איש ההלכה מציג את אבותיו הבריסקאיים של הרב סולוביצ'יק ואילו ובקשתם משם מתאר את הרב עצמו.
במאמר הרב סולובייצ'יק מכונן שתי גישות יסוד בעולם הדתי שבהם האדם יכול לפגוש את האלוהים, התודעה הטבעית והתודעה הגילויית:
התודעה הטבעית היא נטייתו של האדם אל האלוקים, אותה האדם יוזם, ומושגת באמצעות חקר העולם (הן עולם תופעות הטבע והן העולם האנושי) תוך שימוש בשכל וביכולות אנושיות אחרות.
ובעיקר בולטת בה מידת האהבה.
התודעה הגילויית נגזרת מירידתו של האלוקים אל האדם, ובה אלוהים הוא היוזם, באמצעות התגלות אלוהית, המגיעה ממקום שהוא מעבר לעולם הנברא ומעבר לגבולות ההבנה האנושית.
ההוגים הדתיים של ימי הביניים עסקו במתח שבין השכל להתגלות, אך הרב סולוביצ'יק "מתמודד עם הנושא באופן המודרני האופייני לו.
שכל והתגלות אינם נתפסים כשני מקורות נפרדים של ידע או כשתי תורות נפרדות, אלא כשני אופנים שונים של חוויה, שתי דרכים שונות להתחבר לאלוהים, שתי עמדות אותן יכול היחיד לנקוט".
הרב סולובייצ'יק כותב שאחד ההבדלים החשובים בין שתי התודעות, הוא יחסן לשינויים ולחידושים.
התודעה הטבעית מבטאת את עריגתו של האדם, מתוך תכונותיו ורגשותיו שלו.
לכן היא מגיבה לשינויים תרבותיים, ומשתנה יחד אתם; בלשונו של הרב, תודעה זו "היא בת תנועת חיים, ליבוב והתחדשות".
לעומתה, התודעה הגילויית מבטאת את האדם הנכנע בפני ריבון העולם, המתגלה אליו במלוא עוזו.
לנוכח הקב"ה, אין שום חשיבות לתמורה תרבותית כלשהי.
כאן חוזר הכול אל היסוד: יצור העומד מול יוצר.
"התפתחות ואמונה גילויית הן שני הפכים בנושא אחד".
בסיום המאמר, הרב סולובייצ'יק מציג סינתזה בין שתי התודעות.
וגאס היא סדרת טלוויזיה פשע דרמטית אמריקאית ששודרה ברשת CBS מ-25 בספטמבר 2012 עד 10 במאי 2013. בסדרה כיכבו דניס קווייד ומייקל צ'יקליס.
את התסריט כתב תסריטאי הסרט "קזינו" ניקולס פליג'י, שכתב גם את הפיילוט.
"וגאס" שודרה עונה שלמה של 22 פרקים ב-23 באוקטובר 2012. מאוחר יותר CBS הקטינה את ההזמנה ל-21 פרקים.
ב-7 במרץ 2013 הודיעה CBS כי הסדרה תשודר ביום שישי בשעה 21:00, החל מ-5 באפריל 2013. ב-10 במאי 2013 ביטלה CBS את הסדרה לאחר עונה אחת.
עלילת הסדרה מתרחשת בלאס וגאס של שנות ה-60 ומתמקדת בשריף ראלף לאמב (קווייד) ובקשריו עם המאפיונר משיקגו וינסנט סבינו (צ'יקליס), שעבר מערבה כדי לבסס את מעמדו ולהקים אימפריה משלו.
דמות השריף לאמב מבוססת על חוואי לשעבר באותו שם ששימש כשריף של מחוז קלארק בין השנים 1961 ל-1979.
דניס קווייד בתפקיד השריף ראלף לאמב, חווה מקומי עם שירות במשטרה הצבאית במהלך מלחמת העולם השנייה.
מייקל צ'יקליס בתפקיד וינסנט סבינו, מנהל מלון סבוי, שמנוהל על ידי שיקגו אאוטפיט.
מומחה להימורים, סבינו ניהל בעבר בתי קזינו בהוואנה לפני שנשלח לנהל את הסאבוי.
קארי-אן מוס בתפקיד קתרין אוקונל, עוזרת התובעת המחוזית בלאס וגאס.
ג'ייסון או'מרה כסגן ג'ק לאמב, אחיו הצעיר של ראלף המשמש כסגנו.
טיילור הנדלי בתפקיד דיקסון למב, בנו של ראלף.
שרה ג'ונס בתפקיד מיה ריזו, מנהלת חדר הספירות של סאבוי.
איימי גרסיה בתפקיד איבון סאנצ'ז, פקידת הקבלה העובדת בתחנת השריף ואהובתו של דיקסון מאוחר יותר.
וינסה שואו בתפקיד לורה סבינו, אשתו של סבינו.
מייקל אוניל כראש עיריית לאס וגאס טד בנט, העומד לבחירה מחודשת.
מאוחר יותר הוא מובס על ידי מקורב לסבינו.
שון דויל בתפקיד פטריק ביירן, סוכן FBI שחוקר את סבינו.
מלינדה קלארק בתפקיד לנה קוואלו, אמה של מיה.
אבנר ג'גוקאי בתפקיד טומי סטון, מנהל הבידור בסאבוי.
מייקל איירונסייד בתפקיד פורטר גיינסלי, טייקון שאחראי למות אשתו של ראלף ושותף של סבינו ברכישת הטמבלוויד עבור שיקגו.
ג'יימס רוסו בתפקיד אנתוני "רד" צ'רוולי, יד ימינו של סאבינו, שניהל לזמן קצר את הסאבוי לפני שהוחלף על ידי סבינו המנוסה יותר.
מייקל ריילי בורק בתפקיד ריץ 'ריינולדס, התובע המחוזי המושחת.
מייקל ויסמן בתפקיד ג'וני ריזו, אביה של מיה.
ג'ונתן בנקס בתפקיד אנג'לו לפראטה, אחד הבוסים משיקגו ומנהיג הפעילות של שיקגו אאוטפיט בלאס וגאס.
סוני מרינלי בתפקיד ניקולס קוטה, מאפיונר ומתנקש בשירות המאפיה.
ג'ו סבטינו בתפקיד ויק בורלי, מאפיונר אחר משיקגו שנשלח לווגאס לנהל את הסאבוי.
ג'יימי מקשיין בתפקיד דייבי קורנארו, מנהיג הפעילות של משפחת הפשע במילווקי בווגאס והיריבה הראשונה של סבינו במצוקתו לשליטה בטמבלוויד.
דיימון הרימן בתפקיד מר ג'ונס מתנקש, מאפיונר.
האי וגה הוא אי קטן בקבוצת איי ג'יימס רוס, מצפון-מערב לאי ג'יימס רוס, שלמול חופי חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
אורכו של האי 31.4 קילומטרים;
רוחבו של האי 11.11 קילומטרים.
שיא גובהו של האי 665 מטרים מעל פני הים.
מצר הרברט מפריד בין האי וגה לאי ג'יימס רוס.
האי וגה הוא אתר חשוב למחקר פליאונטולוגי.
האי עשיר ביותר במאובנים יבשתיים וימיים מהתקופה שבין תקופת הקרטיקון ותקופת השלישון - התקופה שבה נכחדו הדינוזאורים.
המאובנים שנמצאו באי כוללים מאובני דרוזאורים, פלזיאוזים ומוזאורים .
האי הוא סוג הר געש נדיר ששנוצר על ידי רצף התפרצות תלת שלבי מתחת לכיפת קרח.
אזור זה נחקר לראשונה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1902 - 1903, על ידי המשלחת השוודית לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1902 - 1904 בפיקודו של אוטו נורדנשלד.
שמו של האי ניתן לו על ידי נורדנשלד.
נורדנשלד קרא לאי על שמה של הספינה וגה, אשר הייתה הראשונה שחצתה את המעבר הצפון-מזרחי בין השנים 1878–1879.
וג'די כשרידה הוא כדורגלן תוניסאי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת אטרומיטוס ובנבחרת תוניסיה.
כשרידה החל את הקריירה המקצוענית שלו באטויי ספורטיב דו סאהל מליגת העל התוניסאית, במדיה שיחק במשך חמש עונות, בהן ערך 72 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.
לקראת עונת 2021/2022 חתם כשרידה בסלרניטנה מהסרייה א'.
ב-16 באוגוסט 2021 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על רג'ינה קלצ'ו במסגרת הסיבוב הראשון של הקופה איטליה.
ב-22 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בהפסד 3-2 לבולוניה במסגרת המחזור הראשון.
ב-22 במרץ 2019 ערך כשרידה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת תוניסיה, בניצחון 4-0 על נבחרת אסוואטיני במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2019.
הוא נכלל בסגל נבחרת תוניסיה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2019, וערך שלוש הופעות בטורניר.
וגג'האזה (בהונגרית: Végegyháza) הוא כפר קטן בנפת מזקובאצ'האזה שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים בוגג'האזה נמצא בירידה.
הכפר הוקם בשנת 1815 ועד 1882 נקרא הכפר טוטקובאצ'באזה (Tótkovácsháza).
יהודים ישבו בוגג'האזה במאה ה-19 וב-1944 נרצחו בשואת יהודי הונגריה.
וג'ידרים הוא זמר ראפר צרפתי.
וג'ידרים נולד באורלאן להורים ממוצא מחוף השנהב.
בשנת 2017 הוא הוציא את הסינגל הראשון שלו, אשר הגיע למקום ה-161 במצעד של איגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי.
בשנת 2018 הוא הוציא את אלבום הבכורה שלו, Marchand de sable, שזכה להצלחה והגיע למצעד הפזמונים במספר מדינות.
האלבום כלל את השיר Ramenez la coupe à la maison, אשר הוקדש לזכייתה של נבחרת צרפת במונדיאל 2018. השיר הגיע לראש מצעד הפזמונים הצרפתי והגיע למעמד של תקליט זהב ותקליט פלטינה במספר מדינות.
בשנת 2018 יצא Ategban, אלבומו השני של הזמר.
הסינגל, Elle est bonne sa mère, אשר יצא מתוך האלבום, הגיע למקום השני במצעד הצרפתי.
בשנת 2022 יצא, La boîte de Pandore, אלבומו שלישי של הזמר.
וג'ידרים חתום בסניף הצרפתי של חברת "יוניברסל מיוזיק גרופ".
שנהאלבוםמיקום שיא צרפת בלגיה דנמרק הולנד שווייץ2018Marchand de sable5293824—2019Ategban929——452022 La boîte de Pandore7149———
וברטון פריירה דה סילבה (בפורטוגזית: Weverton Pereira da Silva; נולד ב-13 בדצמבר 1987 בריו ברנקו שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת השוער בקבוצת גרמיו מליגת העל הברזילאית ובנבחרת ברזיל.
וברטון גדל במחלקת הנוער של קורינתיאנס.
הוא הושאל מהמועדון למספר מועדונים מהליגות הנמוכות בברזיל.
בהמשך שיחק בבוטפוגו סאו פאולו.
במסגרת ליגת העל הברזילאית שיחק וברטון בפורטוגזה ואתלטיקו פרנאאנסה.
ב-15 בדצמבר 2017 חתם וברטון בפלמיירס מליגת העל הברזילאית.
ב-15 בינואר 2026 חתם לשלוש שנים בגרמיו.
וברטון היה חלק מסגל הנבחרת האולימפית של ברזיל בטורניר הכדורגל באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), וערך שש הופעות בטורניר, בו זכתה נבחרתו במדליית זהב.
ב-26 בינואר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ברזיל, בניצחון 1-0 על נבחרת קולומביה במשחק ידידות.
הוא היה חלק מסגל הנבחרת בטורניר קופה אמריקה 2021, וערך הופעה אחת בטורניר.
אקדח התופי הדורך עצמית ובלי-פוסברי הוא אקדח תופי חצי אוטומטי המופעל ברתיעה שתוכנן על ידי לוטננט קולונל ג'ורג' וינסנט פוסברי, נושא צלב ויקטוריה, ויוצר על ידי חברת ובלי & סקוט בין השנים 1901–1924. האקדח ניתן לזיהוי בקלות על פי חריצי הזיג-זג שעל התוף.
אקדחים חצי אוטומטיים החלו להופיע כאשר קולונל פוסברי (1832–1907) תכנן אקדח שדורך את הפטיש ומסובב את התוף על ידי החלקת הקנה, התוף והפטיש חזרה על גבי חלקו התחתון של האקדח.
דגם אב הטיפוס לאקדח זה היה אקדח תופי קולט סינגל אקשן ארמי .
פוסברי רשם את המצאתו כפטנט ב-16 באוגוסט 1895, שיפורים נוספים לפטנט נרשמו ביוני ובאוקטובר 1896.
פוסברי לקח את עיצוב האקדח לפ.
ובלי & בנו של בירמינגהם (P.
Webley & Son of Birmingham), שהתמזגה מאוחר יותר עם חברות הנשק ויליאם צ'ארלס סקוט ובניו וריצ'רד אליס ובנו ב-1897 כדי ליצור את חברת ובלי & סקוט, שהייתה היצרנית האקדחים העיקרית עבור הצבא הבריטי וכן ייצרה כלי נשק לשימוש אזרחי.
ובלי המשיכה בפיתוח ועיצוב האקדח והאקדח התופי הדורך עצמית ובלי-פוסברי הוצג בתחרות ירי בביסלי ביולי 1900.
בשימוש אזרחי, הובלי-פוסברי היה פופולרי בקרב יורים ספורטיבים.
אקדחים אחרים מאותה התקופה, פעלו בעיקר על ידי דריכה ישירה של הפטיש עם האגודל או עקיפה על ידי חיבור ההדק לפטיש מה שגרם ללחיצה על ההדק לדרוש כוח רב יותר.
יתרונו של הובלי-פוסברי הוא שהוא אימץ את יתרונות שני מגנגנונים אלה ודילג על חסרונותיהם.
הוא אפשר לחיצת הדק קלה שהשאירה פחות מקום לסטיות עקב תזוזת היורה בזמן הלחיצה על ההדק ובו זמנית אפשר ירי רציף ומהיר מבלי התעסקות עם הפטיש.
בשנת 1902, וולטר ויננס, יורה ספורטיבי מפורסם מאותה התקופה, השתמש בובלי-פוסברי בכדי לפגוע שש יריות במטרה בגודל 2 אינץ' (5.1 סנטימטרים) ממרחק 9.14 מטרים בפרק זמן של שבע שניות.
באמצעות טען תוף מהיר מסוג פרידו הוא הצליח לקלוע שתים עשרה פגיעות במטרה בגודל 3 אינץ' (7.6 סנטימטרים) בפרק זמן של כ-15 שניות.
אף על פי שובלי ראה בנשק זה בתור נשק צד אידיאלי עבור חיילי פרשים, הובלי-פוסברי מעולם לא אומץ כנשק צד ממשלתי רשמי.
אורכו 28 סנטימטרים ומשקלו כ-1239 גרמים ללא תחמושת, הובלי-פוסברי היה אקדח כבד ומסורבל אפילו בסטנדרטים של אותם הימים.
יוצרו מספר דגמים של אקדחי ובלי-פוסברי.
הובלי-פוסברי היה בשימוש מוגבל במלחמות הבורים כמו גם במלחמת העולם הראשונה, על ידי קצינים בריטים שרכשו את האקדח באופן פרטי.
דיווחים מהשטח העלו כי הובלי-פוסברי רגיש יותר למעצורים בתנאי מלחמה של בוץ וגשם מאקדחים אחרים מאותה התקופה עקב מנגנונו הייחודי.
מקובל לטעון שהובלי-פוסברי דרש אחיזה הדוקה כדי שמנגנון הדריכה העצמית ינוע כראוי וידרוך את הנשק.
ייצורו הופסק ב-1924, עם ייצור כולל של פחות מ-5,000 אקדחים.
אקדחים רבים נותרו ללא קונה, והדגם הוצג בקטלוגים של ובלי משנת 1939.
המנגנון הייחודי של אקדח הובלי-פוסבר מבוסס על הפרדת האקדח לשני חלקים עיקריים, החלק העליון הכולל את: הקנה, התוף, והפטיש והחלק תחתון הכולל את: ההדק, הידית ומסילה שהחלק העליון יכול להחליק עליה.
בעת ירי החלק העליון נדחף כולו אחורה על ידי הרתע בעוד שהחלק התחתון נשאר מקובע, ותוך כדי פעולת הדחיפה חזרה, הפטיש נדחף אחורה ונדרך מחדש.
במקביל לדריכת הפטיש, בליטה, במודלים החדשים יותר מופיעה בצורת יהלום, הממוקמת בחלק התחתון על המסילה, מחליקה דרך חריצי התוף ומנחה אותו להסתובב, מה שמכין את האקדח ליריה נוספת לאחר כל ירייה.
ובסטרפריון (שם מדעי: Websteroprion; מילולית: "המסור של ובסטר") היא סוג נכחד של תולעת רב-זיפית שהתקיימה במשך סוף הדבון של אמריקה הצפונית שלפני 400 עד 393 מיליון שנה מזמננו.
סוג התולעת תואר בידי החוקר "מאט א.
התולעת קרויה על שם המוזיקאי אלכס ובסטר , הסולן של להקת המטאל קניבל קורפס.
שם המין קרוי על שם המגלה, דרק ק.
המאובנים של תולעת זו התגלו בתצורות קוונטאבוהגן שבצפון אונטריו, קנדה והם הכילו שרידי לסתות גדולות ממדים של מספר פרטים, אשר דומות לאלה של רב-זיפיות מהסדרה Eunicida.
אורכם של לסתות התולעת הגיעו לאורך של 1.32 ס"מ, הגדולות ביותר של רב-זיפית פרהיסטורית.
בהתייחס לגודל הלסתות התולעת יכלה להגיע לאורך של 1–2 מטרים ולפי מספר הערכות הגיעו עד לאורך 8.3 מטרים, אם כי הגודל המדויק אינו ידוע, בהתבסס על ריקבון של הרקמות הרכות.
המאובנים אינם מסגירים האם היו של בוגרים או של לרוות.
החוקרים לא משוכנעים האם התולעת דמתה יותר לבני המשפחה Eunicidae הקרניבוריות בעלות לסתות מחוזקות ומהודקות יחד או למשפחה Onuphidae, לה לסתות חלשות יותר שאינן מחוברות לחלוטין, והן נוטות להיות אוכלי נבלות ולא רק ציידות.
עם זאת לשני המשפחות יש לסתות מפוצלות, מה שמחזק אולי קשר אבולוציוני בין שניהם.
ככל הנראה תולעת זו הייתה דומה לתולעת הטורפת בוביט וכמותה תלשה עם הלסתות החזקות טרף קטן, אצות וחומרים רכים נוספים.
עם זאת התזונה המדויקת אינה ידועה ללא שרידי תוכן מהמעיים שנרקבו ללא התאבנות.
ובסטר היא קומדיית מצבים ששודרה במקור ברשת ABC מ-16 בספטמבר 1983 עד 8 במאי 1987.
בישראל הסדרה שודרה במקור בסוף שנות ה-80 בערוץ הראשון ובערוץ המזרח התיכון.
הסדרה מתרכזת בילד היתום האפרו-אמריקני בן ה-5 ובסטר לונג, שהוריו הביולוגים נהרגו לאחרונה בתאונת דרכים.
בעקבות כך ובסטר מאומץ על ידי הסנדק שלו - שחקן ה-NFL לשעבר ג'ורג' פאפאדופולוס, ואשתו הטרייה, קת'רין אשר מתגוררים בדירה מפוארת בגורד שחקים במרכז שיקגו.
בעונה השנייה ובסטר שרף בטעות את הדירה של הזוג ובעקבות כך המשפחה עוברת לבית ויקטוריאני גדול אותם הם שכרו מביל וקאסי פארקר.
ובסטר לונג (מגולם על ידי עמנואל לואיס ) - ילד יתום אפרו-אמריקני חביב בן 5 שהוריו הביולוגים נהרגו לאחרונה בתאונת דרכים.
וובסטר מאומץ לאחר מות הוריו על ידי ג'ורג' וקת'רין.
ג'ורג' פאפאדופולוס (מגולם על ידי אלכס קראס ) - שחקן NFL לשעבר שהופך לאביו המאמץ של ובסטר.
ג'ורג' עובד למחייתו כשדר ספורט.
קת'רין קלדר-יאנג פאפאדופולוס (מגולמת על ידי סוזאן קלארק ) - אשתו של ג'ורג' ואמו המאמצת של ובסטר.
ג'רי סילבר (מגולם על ידי הנרי פוליק) - המזכיר הסרקסטי של קת'רין.
קאסי פרקר (מגולמת על ידיד קת'רין דיימון) - עורכת ספרים רומנטיים וספרי פשע אשר משכירה למשפחת פאפאדופולוס את ביתה הוויקטוריאני.
היא הופכת לחברה קרובה של קת'רין והיא מעריצה את וובסטר כאילו הוא היה הנכד שלה.
ביל פרקר (מגולם על ידי יוג'ין רוש) - בעלה של קאסי.
ביל הופך לחבר טוב של ג'ורג'.
הדוד פיליפ לונג (מגולם על ידי בן ורין) - דודו הביולוגי של ובסטר אשר בתחילה מתקשה לקבל שוובסטר יגדל עם בני זוג לבנים.
מאוחר יותר הוא עובר להוליווד על מנת להתמקד בקריירת משחק, אך לעיתים הוא מגיע לבקר את ובסטר.
ג'ורג' "פאפא" פאפאדופולוס האב (מגולם על ידי ג'ק קרושן) - אביו של ג'ורג'.
רוב וויטאקר/ג'וינר (מגולם על ידי צ'אד אלן) - אחד מחבריו של ובסטר שהוריו התגרשו לאחרונה.
פיטי/רוג'ר (מגולם על ידי קארל סטיבן) - אחד מחבריו של ובסטר.
טימי/אנדי (מגולם על ידי דני מק'מרפי) - אחד מחבריו של ובסטר.
טומי (מגולם על ידי גייב ויצ'ר) - אחד מחבריו של ובסטר.
בני (מגולם על ידי ניק דמאורו) - הבעלים של המסעדה "Benny's" במרכז העיר שיקגו אותה חברי הסדרה נוהגים לפקוד.
ניקי פאפאדופולוס (מגולם על ידי קורין נמק) - קרוב משפחה של ג'ורג' שמופיע מדי פעם בתוכנית.
וג'ראפני (בסנסקריט: वज्रपाणि, ב-: Vajirapāṇi, מילולית :"האוחז בברק", כלומר בידו") הוא אחד מהבודהיסטוות המוקדמים ביותר בבודהיזם מהאיאנה.
הוא המגן והמדריך של גאוטמה הבודהה ועלה כדי לסמל את כוחו של הבודהה.
וג'ראפני קרוי גם צ'אנה דורג'י וצ'דור ומיוצג בהרחבה ב כאחד משלושת האלים המגנים או הבודהיסטוות המוקדמות ביותר המקיפות את הבודהה.
כל אחד מהם מסמל את אחת ממעלות הבודהה: מביא לידי ביטוי את כל חוכמת הבודהות, אוולוקיטשוורה מבטא את כל החמלה העצומה של הבודהות, ווג'ראפני מגן על בודהה ומפגין את כל כוחם של הבודהות, כמו גם כוחן של כל חמש ה ( בדרגת בודהה).
וג'ראפני הוא אחד ה המוקדמים ביותר של הבודהיזם מזרם המהאיאנה ומופיע גם כאל בקאנון הפאלי של זרם הטהרוואדה.
סוגדים לו במנזר שאולין, בבודהיזם טיבטי ובבודהיזם הארץ הטהורה (שבו הוא מכונה בשם ויוצר שלישייה עם אמיטאבהה ואוולוקיטשוורה).
ניתן למצוא ביטויים של וג'ראפני גם במקדשים בודהיסטים רבים בסין, טייוואן ויפן כמגיני דהרמה השומרים על שערי מנזרים ומקדשים.
וג'ראפני מזוהה גם עם , בשירים שבהם הוא מוזכר כבעל הוואג'רה.
וג'ראפני, "בעל הברק", היא הלחם בסיסים בסנסקריט שבה "ואג'רה" פירושו "יהלום או בריח", ו"פאני" שפירושו המילולי "ביד".
בצורה אנושית וג'ראפני מתואר מחזיק את הוואג'רה בידו הימנית.
לפעמים הוא מכונה "דהיאני-בודהיסטווה", שווה ערך ל, בודהת החוכמה השני.
אצ'אריה-וג'ראפני הוא הייצוג של וג'ראפני כ, הנראה לעיתים קרובות עם העין השלישית, (פעמון) ו"פאשה" (לאסו).
לפעמים הוא מיוצג כ, בעל ראש אחד וארבע ידיים בצורה המכונה נילאמבארה-וג'ראפני, אוחז בוואג'רה ודורך על דמות השוכבת על נחשים.
מהאקקרה-וג'ראפני, גם הוא יידאם, מתואר עם שלושה ראשים ושש זרועות, נושא ואג'רה ונחשים תוך כדי דריכה על ברהמה ושיווה.
לעיתים קרובות הוא נמצא באיחוד עם בת זוגו ב.
אקאלה-וג'ראפני מתואר עם ארבעה ראשים, ארבע ידיים וארבע רגליים אוחז בחרב, בלאסו ובוואג'רה, דורכים על שדים.
ייצוג נוסף הוא בצורה של הראש, הכנפיים והציפורניים של גארודה.
הבעת הפנים של וג'ראפני זועמת, ולעיתים קרובות הוא מסומל כיאקשה, כדי ליצור "פחד אצל הפרט כדי לשחרר את הדוגמטיזם שלו".
יד ימינו המושטת מנופפת ב, "המסמלת ידע אנליטי ("ג'ניאנאווג'רה") שמפרקת את האחיזה של התודעה.
אף על פי שלפעמים הוא עונד כתר גולגולת, ברוב הייצוגים הוא עוטה כתר בודהיסטווה בן חמשת החודים כדי לתאר את כוחם של חמש בודהות החוכמה (מצב ההתעוררות המלאה של הבודהה).
המנטרה: "אום וג'ראפני הום פהאט" ב-: "oṃ vajrapāṇi hūṃ phaṭ" משויכת לווג'ראפני.
באגדות בודהיסטיות מוקדמות, וג'ראפני הוא אל משני שליווה את גאוטמה הבודהה במהלך הקריירה שלו כקבצן נודד.
בכמה טקסטים אומרים שהוא ביטוי של , מלך גן העדן של הטאריסטרימשה של ו ואל הגשם כפי שמתואר בפסלי האלילים מגנדהארה.
בתור שאקרה, נאמר שהוא היה נוכח במהלך לידתו של טתאגטה.
בתור וג'ראפני הוא היה האל שעזר לגאוטמה הבודהה להימלט מהארמון בזמן ההתכחשות שלו.
כשסאקיאמוני חזר מהעיר נאמר שהוא לבש שמונה צורות של , שליוו אותו.
לפי שוואנדזאנג, הנזיר והנוסע הסיני, הכניע וג'ראפני נחש גדול ב..
בגרסה אחרת נאמר שבעוד שהנאגה באו לסגוד לבודהה ולשמוע את דרשותיו, וג'ראפני לבש צורה של ציפור כדי להונות אותם כך שלא יותקפו על ידי אויביהם הקטלניים, הגארודה.
ב של הבודהה, וג'ראפני הפיל את הוואג'רה שלו בייאוש והתגלגל באבק.
וג'ראפני נתפס כביטוי של ושל "הרפלקס הרוחני", , בודהת החוכמה השני.
ברמה העממית, וג'ראפני הוא הבודהיסטווה המייצג את כוחם של כל הבודהות בדיוק כפי ש מביא לידי ביטוי את כל חוכמת הבודהות, ואוולוקיטשוורה מייצג את החמלה הגדולה שלהם.
הוא נקרא "מאסטר התעלומות שלא ניתן לשערן שמקיים את האמת גם במצוקות של חושך ובורות".
על פי פראז'נה פרמיטה, כל בודהיסטווה בדרך ל זכאי להגנתו של וג'ראפני, שהופך אותם לבלתי מנוצחים להתקפה כלשהי, "בין על ידי בני אדם ובין על ידי רוחות רפאים".
כשהבודהיזם התרחב במרכז אסיה והתמזג עם השפעות הלניסטיות לכדי , אומץ הגיבור היווני הרקולס לייצג את וג'ראפני.
באותה תקופה, הוא הוצג בדרך כלל כספורטאי שעיר ושרירי, אוחז באלת "יהלום" קצרה.
שייך את וג'ראפני למלך אינדרה.
חלק מהכותבים מאמינים שהאל המתואר הוא למעשה זאוס, שהתכונה הקלאסית שלו היא ברק.
הדימוי של וג'ראפני כדמות דמוית מתאבק עתיד להשפיע בסופו של דבר על צורת פסלי האלים השומרים במזרח אסיה.
בתקופת אימפריית קושאן, תיארה את הדמות של וג'ראפני כשהוא מוצג בעיקר כמגן של סאקיאמוני ולא בתפקיד של בודהיסטווה.
בסצנות המתארות את האגדית, המערה שבה חי בודהה במשך זמן מה, הרים מהווים חלק מסביבתו שבה מוצגת נוכחותו במהלך ההמרה של הנאגה .
בתיאורים אלה הוא מוצג לבוש בלבוש מערבי בלעדי ותמיד בנוכחות אלים אחרים.
התבליטים בצורת אמנות זו מתארים את וג'ראפני הנוכח תמיד בסצנות שבהן בודהה ממיר אנשים; נוכחותו מוצגת כאשר הבודהה מתעמת עם מתנגדי הדהרמה כמו "מארה" לפני ההארה שלו.
סצנות של סאקיאמוני המתחרה בכופרים גם הן חלק ממסורת האמנות הזו.
סצנות של בודהה המשתמש בוואג'רה של וג'ראפני כ"נשק הקסם" לביצוע נסים ולהפיץ את "עליונות הדוקטרינה שלו" נפוצות גם הן.
בקבוצת המערות המערבית של מערות אג'אנטה באוראנגאבאד, מתואר כבודהיסטווה עם הוואג'רה שלו בציור, לוח של קומפוזיציה פיסולית כשהוא בתנוחת עמידה (הדמות היחידה שקיימת) מעל לוטוס משמאל לבודהה בתנוחת "דהיאנאסנה".
בפאנל זה הוא מעוטר בכתר גבוה, שתי שרשראות, צמיד נחש ומחזיק את הוואג'רה בידו השמאלית, ונשען על צעיף קשור על ירכיו.
קומפוזיציה איקונוגרפית סגורה זו נמצאת בכניסה למרפסת של מערה 2 ובמרפסת הבלתי שלמה של מערה 1. לוחות מגולפים כאלה עם וג'ראפני נראים גם בחלק הפנימי של מעבר ה"פראדקשינה", פעולת ההקפה או ההליכה סביב הסטופה, של מערה 2, שבה הוא מזווג עם בודהיסטוות אחרות כמו אוולוקיטשוורה.
בלוח זה יש לו כתר בצורת סטופה עם צעיף מהודק על ירכו השמאלית.
בקבוצת המערות המזרחית, בכניסה למערה 6, וג'ראפני מגולף כדמות נישאה בצורת דווראפאלה (רוח שומר הסף) ענקית, יחד עם אוולוקיטשוורה.
הוא נושא את ה"וואג'רה", נשק זוהר בידו השמאלית, המונחת על צעיף קשור על ירכו.
זרועו הימנית כפופה קדימה, ואולי פעם אחת החזיקה לוטוס, בדומה לאוולוקיטשוורה.
שתי הדמויות בכניסה למערה 6 מתוארות עונדות כתרים ("").
בסין, וג'ראפני, הידוע בתור "האל המחזיק בוואג'רה" (執金剛神), זוכה להערכה נרחבת בהתגלמותו הכפולה כ"לוחמי הוואג'רה" (金剛力士) או כ"מלכים נדיבים" (仁王), שני אלים שומרים שריריים העומדים בדרך כלל בכל צד של ה במקדשים ובמנזרים בודהיסטים.
הפסל בצד ימין נקרא באופן מסורתי "" (密跡金剛), בעוד שהפסל בצד שמאל נקרא באופן מסורתי "" (那羅延天), שניהם ב.
בדת הסינית העממית, הם ידועים גם בתור "" (哼哈二將), שנקראים כך מכיוון שפיו של הפסל הימני בדרך כלל פתוח כדי לבטא את הצליל "אה", בעוד שפיו של השני בדרך כלל סגור כדי לבטא את הצליל "חנג".
שני הצלילים הם צלילי ההתחלה והסיום בסנסקריט, המסמלים את הבסיס של הצלילים ונושאים את התיאוריה העמוקה של הדהרמה.
גוהיאפאדה, בפרט, נחשב גם לאחת או עשרים וארבע האלים המגינים בפנתיאון הבודהיסטי הסיני.
במסורת שאולין, וג'ראפני מוערך כאווטאר של אוולוקיטשוורה שנגלה כדי להגן על המנזר בתקופת שושלת יואן.
ביפן, וג'ראפני נקרא "שוקונגושין" (執金剛神), תעתיק "" של שמו הסיני.
כמו בסין, דמותו הייתה ההשראה ל"", השומרים מלאי הזעם והשריריים של הבודהה, שנמצאים בכניסה של מקדשים בודהיסטים רבים.
וג'ראפני מזוהה גם עם (不動明王); המנטרה של פודו-מיאואו מתייחסת אליו כבעל הכוח החזק של .
אף על פי שהוא אינו סוג פופולרי במיוחד של פולחן פסלים ביפן, הוא מתואר לעיתים קרובות בדיאגרמות (מנדלה).
הצורה השישית של מנדלת "" קרויה "מתחם וג'ראפני", שבו הוא מתואר ב-20 צורות שונות, עם בתור האל המוביל.
באיקונוגרפיה היפנית הוא מתואר בצבע אדום במותו של בודהה.
באינדונזיה וג'ראפני מתואר כחלק משלישייה עם ופדמאפני.
ניתן למצוא פסלי אבן מפורסמים בגובה 3 מטרים של שלישיית ואירוקנה, פדמאפני ווג'ראפני בחדר המרכזי של מקדש , הממוקם כ-3 קילומטרים מזרחה מבורובודור במרכז ג'אווה.
גם פדמאפני וגם וג'ראפני היושבים, הנחשבים כשומרו של בודהה ואירוקנה, מתוארים כגבר נאה בנוי היטב עם הבעה שלווה המעוטר בכתר ותכשיטים.
הפסלים הם הדוגמה המשובחת של האמנות של של מרכז ג'אווה מהמאה ה-9, שהשפיעה על האמנות הבודהיסטית בדרום-מזרח אסיה, כולל אמנות אימפריית האומנות של סומטרה וחצי האי המלאי (דרום תאילנד).
בקמבודיה, שלושה מנזרים המתוארכים לשנת 953 לספירה מוקדשים לסגידה לשלישית הבודהה – פראז'נה פרמיטה ווג'ראפני; דמות של וג'ראפני עם ארבע זרועות זוכה להערצה באחד המנזרים הללו.
כמו כן, בגומחות עומדות פסלים של וג'ראפני מגולפים עם ארבע או שתי זרועות על כל אחד מארבעת הצדדים של מונוליתים שנמצאו במערב קמבודיה.
בנפאל, וג'ראפני מתואר אוחז ואג'רה הנתמך על לוטוס כשהגבעול שלו מוחזק ביד ימין בעוד יד שמאל מוצגת בתנוחה של "צדקה וויכוח".
בטיבט וג'ראפני מיוצג בצורות עזות רבות.
כמה מהבולטות שבהן הן: וג'ראפני-אצ'אריה (דהרמאפלה) בצורת אדם עם ראש אחד בלבד עם עין שלישית עם שיער מורם ומוכתר בגולגולת בעלת הבעה לוהטת.
צווארו מעוטר בשרשרת נחשים, וברצועת מותניים עשויה עור נמר מכוסה גולגולות.
צועד ימינה, ידו המורמת מחזיקה ואג'רה.
כאשר דמותו צבועה בצבע כחול התמונה מוקפת בלהבות עם תמונות של גארודה קטנים; נילמבארה-וג'ראפני עם ראש אחד, עם עין שלישית, כתר עשוי גולגולת עם ארבע או שש זרועות ובמקרים מסוימים עם שיער לא מסודר עטור ואג'רה ונחש.
שתי ידיים מוצלבות אל החזה בתנוחה מיסטית (מודרה), יד ימין השנייה מורמת מעלה ונושאת ואג'רה.
צועד ימינה, עטור כתר מלכותי ושוכב מעל מצע נחשים; כדמות אצ'אלה-וג'ראפני הוא מוצג עם ארבעה ראשים, ארבע ידיים וארבע רגליים מעוטרים בסמלים של ואג'רה, חרב, לאסו וגביע מגולגולת () כשהוא רומס שדים; מהאצ'אקרה-וג'ראפני הוא צורה בעלת שלושה ראשים ועין שלישית, ועם שש ידיים ושתי רגליים.
האייקון מעוטר בסמלים של ואג'רה, נחש עם "יוּם" מוחזק בידיו העיקריות, וכששאקטי מוצג משמאלו אוחז בגביע גולגולת (קפאלה) וגריגוג (סכין קוצצת או סכין בצורת אנקול).
הדמות מוצגת כשהיא דורכת על ברהמה מימין ועל שיווה משמאל; בצורת אוחז בברק המכונה "צורת מכשף נחש" כדי להגן מפני הכשות נחש, הוא מתואר כמי שיושב על כס לוטוס שנישא על ידי טווסים.
תנוחת יד ימין מחזיקה קצה אחד של לולאת חבל כדי ללכוד שדי נחשים בעוד שיד שמאל המוחזקת מעל הירכיים נושאת את הקצה השני של החבל.
אחריו באים שני בודהיסטוות – ", מחסל כתמים, ו, בעל המידות הטובות לחלוטין".
הקישוטים שלו מורכבים מכתר גבוה ונחשים המתפתלים על זרועותיו וקרסוליו.
בצורתו בציורים, בדרך כלל בצבע לבן "ואג'רה-מוצלבת" מוחזקת לשמאל מורמת מעל הבודהיסטוות הנלוות אך כאשר דמותו צבועה בצבע כחול יד שמאל מחזיקה ואג'רה כפולה; צורת הגארודה שלו היא עם כנפיים וטפרים או עם ראש אדם עם מקור או ראש עם כנפיים פרושות לגמרי (צורתו המצוירת בצבע כחול).
יכול להיות שהוא רומס שד או נאגה מת (נחש).
בחלק מהציורים הוא נראה נושא חרב, בקבוק בצורת דלעת, סכין קוצצת או ידיים מוחזקות במצב תפילה.
בבודהיזם הווייטנאמי, וג'ראפני נחשב לדהרמה ונטען כי יש שמונה וג'ראפני, הנקראים "באט בו קים קונג" (Bát bộ kim cương "שמונה סטים של יהלומים").
אסטלת "סונגתיין דזיין לין" (Sùng Thiện Diên Linh) (הוקמה בשנת 1122) במקדש "לונג דוי" (Long Đọi) מ מזכירה שמונה.
שמונת מגיני הדהרמה הללו מסודרים לעיתים קרובות במקדשים בודהיסטים וייטנאמיים כדי להגן על הדהרמה, על החסידים ועל מתקני הפולחן הבודהיסטים.
לכל אחד משמונה מגיני הדהרמה יש שמות משלהם.
אף על פי שהם שמונה, כל השמונה מקובצים לקבוצה מאוחדת, מחולקת לשתי שורות, ארבע בכל שורה, לא מופרדות לשם הפולחן.
בספרות ובאמנות יש לווג'ראפני מקום נכבד עם הזיהוי שלו כיאקשה מוביל ההופך לבודהיסטווה בקנה מידה מלא.
סיפור זה, המשתקף באמצעות הפך אותו ל"סמל של ידע אזוטרי ומגלה הטנטרה הבודהיסטית".
בתפקיד יאקשה נוצר הקשר המיוחד שלו עם הרים ומערות.
Lamotte), מחברם של ספרים על בודהיזם, וג'ראפני היה הצ'יף של ה"גוהאיאקשה, שדי המערות" ("Guhayakas genies des caverns") או יאקשות סודיות, שמילאו תפקיד מסתורי בספרות הבודהיסטית והברהמאנית של הודו.
למוט ביסס את הערכתו על קטעים טקסטואליים רבים שהסבירו את השימוש של וג'ראפני בוואג'רה הקסומה שלו כדי לטלטל את ההרים.
סיפור חשוב בהקשר זה המסופר ב"מולסדרוואדטיוואדה וינאיה", הוא המפגש בין הבודהה לדוואדוטה שבו מוצגת היכולת של כוח הוואג'רה של וג'ראפני להשמיד את הסלע.
בהתייחסות טקסטואלית אחרת, ב"סרוואדאיוואדה וינאיה ויביהאשה" וג'ראפני מגן על נתיב ה"פראדקשינה", פעולת ההקפה או ההליכה סביב הסטופה, כשהוא מאמץ את נשק הקסם שלו.
עובדה זו מאומתת במיקום של תמונות וג'ראפני ענקיות במערה אג'אנטה מספר 6 הן בקצה הכניסה והן ביציאה של המעבר בו מסתיימות ההקפות.
ה"אמבאטתה סוטה" של הקאנון הפאלי, הקורא תיגר על האופי הנוקשה של מערכת הקאסטות, מספר על מקרה אחד שבו הופיע וג'ראפני כסימן לכוחו של הבודהה.
בהוראת מורו, ביקר ברהמין צעיר בשם אמבתה את הבודהה.
מתוך ידיעה שמשפחתו של בודהה היא מקלאן , שהם קשטרייה, לא הצליח להראות לו את הכבוד שהוא היה נוהג לחלוק לברהמין.
כשהבודהה שאל אותו מדוע, אמבתה השיב שזה משום שהבודהה שייך לקאסטה של "עובדי כפיים".
לאחר מכן הבודהה שאל את הברהמין אם משפחתו צאצאית של "שפחה מקלאן השאקיה".
מתוך ידיעה שזה נכון, אמבתה סירב לענות על השאלה.
לאחר שסירב לענות על השאלה בפעם השנייה, הזהיר אותו הבודהה שראשו ירוסק לרסיסים אם לא יעשה זאת בפעם השלישית.
אמבתה נבהל כשראה את וג'ראפני מתגלה מעל ראשו של הבודהה מוכן להכות את הברהמין עם הברק שלו.
הוא אישר בזריזות את האמת ולמד לקח על נושא הקאסטות.
סיפור פופולרי מספר כיצד וג'ראפני הורג את מהשווארה, הייצוג של האל ההינדי שיווה בבודהיזם המתואר כישות רעה.
הסיפור מוזכר בכמה כתבי קודש.
הסיפור מתחיל בהפיכת הבודהיסטווה לווג'ראפני על ידי , הבודהה הקוסמי, שקיבל ואג'רה ואת השם "וג'ראפני".
ואז ואירוקנה מבקש מווג'ראפני ליצור את משפחתו הקשיחה כדי לייצר מנדלה.
וג'ראפני מסרב כי מהשווארה "משלה יצורים עם הדוקטרינות הדתיות הערמומיות שלו ועוסק בכל מיני התנהגויות פליליות אלימות".
מהשווארה ופמלייתו נגררים בעל כורחם להר מרו, וכולם מלבד מהשווארה נכנעים.
וג'ראפני ומהשווארה מנהלים קרב מכושף, בו מנצח וג'ראפני.
פמלייתו של מהשווארה הופכים לחלק מהמנדלה של ואירוקנה, למעט מהשווארה, שנהרג, וחייו הועברו לממלכה אחרת שם הוא הופך לבודהה בשם "בהאסמשווראנירגהוסה", "אדון האפר חסר הצלילים".
לפי קאלופאהאנה (Kalupahana), הסיפור "מהדהד" את סיפור המרת אמבתה.
יש להבינו בהקשר של התחרות ההיסטורית בין מוסדות בודהיסטים לשיוויזם בדרום אסיה ובדרום-מזרח אסיה.
הקדוש המגן של מנזר שאולין
בספרו "מנזר שאולין" (2008), מציין פרופ' מאיר שחר כי וג'ראפני הוא הקדוש המגן של מנזר שאולין.
סיפור קצר המופיע באנתולוגיית טאנג של גָ'אנְג גְ'ווֹ (660–741) מראה כיצד האל נערץ במנזר מהמאה השמינית לפחות.
זהו סיפור אנקדוטלי של איך נזיר שאולין סֶנְגְצ'וֹאוּ (480-560) השיג כוח על טבעי ויכולת לחימה על ידי תפילה לווג'ראפני והאכלה בכפייה בבשר נא.
אב המנזר של שאולין דְזוּדְווָאן (1115–1167) הקים אסטלה לכבודו במהלך שושלת סונג, ובה כתוב:
במקום להיחשב לאל עצמאי, מאמינים במנזר שאולין שווג'ראפני נובע מהבודהיסטווה גוואן-יין.