tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לאחר שהפסידו במשחק הראשון בחוץ לסיאטל סופרסוניקס, הצליחו הוולבס לזכות בניצחון פלייאוף ראשון בתולדותיהם במשחק השני בסיאטל 98-93. כאשר הסדרה עברה למינסוטה, הצליחו הטימברוולבס לנצח גם במשחק השלישי בתוצאה 90–98. אך, הוולבס הפסידו במשחק הרביעי בבית, והסוניקס המשיכו ונצחו גם את המשחק החמישי והמכריע בסיאטל וזכו בסדרה.
בשנת 1998, שנה לאחר החתמתו של קווין גארנט על חוזה חסר תקדים ל-6 שנים תמורת 126 מיליון דולר, נחשדו הטימברוולבס בבזבזנות חסרת אחריות לאחר שהליגה נכנסה לשביתה בת ארבעה חודשים שמחקה חלק ניכר מהעונה.
כאשר הם סובלים מסכומי שכר גבוהים מדי לשחקניהם, נאלצו הוולבס לשחרר את כוכבם טום גוגליוטה, חלקית בשל רצונם לפנות מקום מתחת תקרת השכר כדי שיוכלו להחתים את סטפון מרבורי על חוזה ארוך טווח, וחלקית מכיוון שגוגליוטה לא רצה להמשיך לשחק יחד עם מרבורי.
אך, צעד זה התברר כלא מוצלח מכיוון שמרבורי דרש להיות הכוכב הראשי של המועדון, ואילץ את הנהלת הטימברוולבס לבצע טרייד באמצע העונה מכיוון שסירב לחתום על הארכת חוזה.
בטרייד אמצע העונה שכלל 3 קבוצות נשלח מרבורי לניו ג'רזי נטס והוולבס קיבלו בתמורה את טרל ברנדון מהמילווקי באקס ובחירת סיבוב ראשון בדראפט 1999 (שהתבררה כבחירה השישית).
הוולבס העפילו אל הפלייאוף עונה שלישית ברציפות כשהם מסיימים במקום הרביעי במאזן 25-25. בפלייאוף נוצחו הוולבס בידי האלופה שבדרך, סן אנטוניו ספרס, בארבעה משחקים.
בשנת 1999, בחרו הטימברוולבס את וולי זרביאק כבחירה השישית בדראפט.
בעונת הרוקי שלו זרביאק הציג יכולת יציבה וסיים שלישי ברשימת הקלעים של הוולבס כשהוא קולע 11.6 נקודות בממוצע למשחק.
הקלע המוביל של העונה היה קווין גארנט, שקלע 22.9 נקודות וקלט 11.8 כדורים חוזרים בממוצע למשחק.
הטימברוולבס נהנו מעונה של 50 ניצחונות וסיימו במקום השלישי במערב במאזן 32–50, אך, בסיבוב הראשון של הפלייאוף שוב הודחו, הפעם על ידי הפורטלנד טרייל בלייזרס, בארבעה משחקים.
בקיץ שנת 2000, נהרג הפורוורד מליק סילי על ידי נהג שיכור.
הנהג, שנהג בניגוד לכיוון התנועה בכביש מהיר, פגע בצורה קטלנית ברכב הלאנד רובר של סילי, שנהג עם כיוון התנועה.
לזכרו של סילי הוציאה הנהלת הטיברולבס לגמלאות את מספר הגופייה של סילי (2) עם שמו על דגל, שנתלה מתקרת אולם הטארגט סנטר.
הנהג השיכור הואשם בהריגה ונידון לארבע שנות מאסר.
הוא נעצר בעבר, בשנת 1997 במדינת איווה, לאחר שנהג בשכרות ומאז המקרה נעצר עוד פעמיים באשמת נהיגה תחת השפעת סמים בשנים 2006 ו-2008.
כמו כן, באותה עונה בוטל חוזהו של השחקן החופשי ג'ו סמית' לאחר שהנהלת הליגה פסקה כי הטימברוולבס הפרו תהליכים תקינים במהלך החתימה על החוזה.
הנהלת הליגה ביטלה לטימברוולבס חמש בחירות דראפט של הסיבוב הראשון בין השנים 2001–2005. לאחר מכן הופחת העונש לשלוש בחירות דראפט של הסיבוב הראשון בשנים 2001, 2002 ו-2004. כמו כן, נקנס המועדון ב-3.5 מיליון דולר והג'נרל מנג'ר קווין מקהייל הושעה לשנה.
סמית' חתם בסופו של דבר בדטרויט, ובשנת 2001 חתם שוב במינסוטה.
למרות הבעיות הגיעו הוולבס למשחקי הפלייאוף שנה חמישית ברציפות, לאחר שסיימו את העונה הרגילה במאזן 35–47. בפלייאוף הודחו הטימברוולבס בסיבוב הראשון על ידי סן אנטוניו ספרס בארבעה משחקים.
הוולבס סיימו את העונה במאזן 32–50, העונה השנייה בהיסטוריה של המועדון עם 50 ניצחונות, שבשיאה הופיע קווין גארנט שוב במשחק האולסטאר ובפריצתו של זרביאק שנבחר לראשונה למשחק האולסטאר.
שוב, הודחו הוולבס בסיבוב הראשון של הפלייאוף, כשהם מפסידים בסוויפ של שלושה משחקים לדאלאס מאבריקס.
לאחר שהתפוצצו במשחק הראשון בבית, היה לטימברוולבס הזדמנות לעלות ליתרון 1–3 במשחק הרביעי שהתקיים בלוס אנג'לס, כשהם מחזיקים ביתרון עמוק בתוך הרבע הרביעי.
אך, הלייקרס התעשתו והצליחו לחזור ולנצח במשחק וזכו בסדרה כולה בשישה משחקים.
הטימברוולבס סיימו שוב את דרכם בסיבוב הראשון של הפלייאוף עונה שביעית ברציפות.
בשנת 2003 ביצעו הטימברוולבס שני מהלכים גדולים במהלך הפגרה, כשהם מעבירים בטרייד את ג'ו סמית' ואת הגארד הפצוע טרל ברנדון בעסקה מרובת שחקנים וקיבלו בתמורה את ארווין ג'ונסון, סם קאסל ולטרל ספריוול.
במהלך עונת , הפכו הטימברוולבס לקבוצה אותה יש לנצח באזור המערב.
את העונה הסדירה סיימו הוולבס במקום הראשון בדירוג לפלייאוף במאזן 24–58, וגברו על דנוור נאגטס וסקרמנטו קינגס בשני הסיבובים הראשונים בדרך לגמר המערב.
קווין גארנט העפיל לראש טבלת הקלעים עם סיומה של הסדרה מול סקרמנטו קינגס במשחק השביעי והמכריע, אחד הרגעים המכוננים בהיסטוריית הפלייאוף של המועדון.
אך, לרוע המזל, ריצת הפלייאוף של הטימברוולבס הסתיימה בגמר הפלייאוף של האזור המערבי, לאחר שנוצחו בידי המועדון הקודם ששיחק בעיר, לוס אנג'לס לייקרס.
עקב פציעה בירך שיחק סם קאסל חלקית בלבד בסדרה מול הלייקרס.
קווין גארנט זכה בפעם הראשונה בקריירה בתואר ה-MVP לאחר שסיים את הפלאוף עם 24.2 נקודות, 13.9 כדורים חוזרים, ו-5 אסיסטים בממוצע למשחק.
בעונת , שמרו הוולבס על סגל השחקנים מהעונה הקודמת.
הקבוצה הוטרדה עקב מחלוקות בחוזיהם של לטרל ספריוול, סם קאסל, וטרוי הדסון.
המאמן פליפ סונדרס הוחלף באמצע העונה ביידי הג'נרל מנג'ר קווין מקהייל, שלקח על עצמו את תפקיד המאמן הראשי.
הטימברוולבס סיימו את העונה במאזן 38–44, והחמיצו את הפלייאוף לראשונה מזה שמונה שנים.
הוולבס החמיצו את הפלייאוף במשחק אחד בלבד לממפיס גריזליס.
במהלך הפגרה שלפני עונת החלו קווין מקהייל והטימברוולבס בחיפוש אחר מאמן ראשי חדש.
לאחר סדרת ראיונות ארוכה של עוזרי מאמנים מקבוצות שונות וכמה מאמני עבר.
ב-17 ביוני 2005, נפל הפור על עוזר המאמן של הסיאטל סופרסוניקס, דוויין קייסי, כמאמן הראשי של הקבוצה.
זאת הייתה הפעם הראשונה של קייסי בתפקיד המאמן הראשי.
קייסי הפך למאמן השביעי בהיסטוריה של הטימברוולבס.
בדראפט 2005, בחרו הטימברוולבס את רשאד מקנטס, קלע מאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, כבחירה ה-14 בסיבוב הראשון של הדראפט.
הוולבס בחרו גם את הגארד ברייסי רייט מאוניברסיטת אינדיאנה כבחירה ה-47.
במהלך הפגרה, הועבר סם קאסל בטרייד ובחירת סיבוב ראשון מוגנת בדראפט ללוס אנג'לס קליפרס תמורת מארקו יאריץ' וליונל צ'אלמרס.
כמו כן, החתימו הוולבס את השחקן החופשי ניקולוז צכיטישווילי.
ב-26 בינואר 2006 העבירו הוולבס את וולי זרביאק, הסנר דוויין ג'ונס, ומייקל אולווקנדי, ובחירת סיבוב ראשון עתידית לבוסטון סלטיקס.
בתמורה קיבלו הוולבס את ריקי דייוויס, הסנטר מארק בלונט, הפורווד ג'סטין ריד, הגארד מרכוס בנקס ושתי בחירות עתידיות בסיבוב שני.
בטרייד נוסף באותו היום העבירו הוולבס את צכיטישווילי לפיניקס סאנס תמורת בחירת סיבוב שני בדראפט 2006. הטימברוולבס סיימו את העונה במאזן 33–49 והחמיצו את הפלייאוף עונה שנייה ברציפות.
בדראפט 2006, בחרו הוולבס את מי שיהפוך להיות רוקי השנה, ברנדון רוי, כבחירה השישית, את קרייג סמית' במקום ה-36, בובי ג'ונס במקום ה-37 ואת הסנטר לוקאס מאברוקפאלידיס כבחירה ה-57. הטימברוולבס העבירו בטרייד את ברנדון רוי לפורטלנד טריילבלייזרס תמורת רנדי פוי ופיצוי כספי.
הוולבס העבירו גם את בובי ג'ונס בטרייד לפילדלפיה 76' תמורת בחירת סיבוב שני בדראפט 2007 ותמורה כספית.
ב-23 בינואר, פיטר קווין מקהייל, הג'נרל מנג'ר של הטימברוולבס, את המאמן הראשי דוויין קייסי והחליפו ברנדי ויטמן.
מקהייל הסביר במסיבת עיתונאים, כי הייתה זו חוסר ההמשכיות מצידו של קייסי שהביאה לפיטוריו.
מאזנו של קייסי בזמן שהותו במינסוטה היה 53–69. את עונת סיימו הוולבס במאזן 32–50, שאיפשר להם להחזיק בבחירת סיבוב ראשון בדראפט 2007.
ב-31 ביולי 2007 עשו הטימברוולבס עסקת טרייד, בה העבירו את קווין גארנט לבוסטון סלטיקס תמורת אל ג'פרסון, ת'יאו ראטליף, ג'רלד גרין, סבסטיאן טלפייר, ראיין גומס, שתי בחירות סיבוב ראשון ופיצוי כספי.
טרייד זה היה השילוב הגדול ביותר ששולם בעבור שחקן בודד בהיסטוריה של ה-NBA.
גארנט והסלטיקס המשיכו וזכו באליפות לעונת בשישה משחקים מול הלוס אנג'לס לייקרס.
באותו הקיץ העבירו הטימברוולבס בטרייד את מייק ג'יימס וג'סטין ריד ליוסטון רוקטס תמורת ג'וואן הווארד.
בחודש אוקטובר אותה שנה ניפו הוולבס את האוורד, לאחר שהגיעו להסכמה על קניית החוזה בשווי 10 מיליון דולר מתוך חוזה שהוערך ב-14.25 מיליון דולר, אותם התחייבו הוולבס לשלם.
הוולבס העבירו בטרייד גם את ריקי דייוויס ומארק בלונט למיאמי היט תמורת אנטואן ווקר, מייקל דוליאק, ויין סימיאן ובחירת סיבוב ראשון מובטחת בדראפט 2008.
בדראפט 2007 בחרו הטימברוולבס את קורי ברואר, כריס ריצ'רד מאלופת ה-NCAA בשנתיים שקדמו לכן, אוניברסיטת פלורידה
את משחקי הקדם עונה החלה מינסוטה בשני משחקים שהתקיימו בלונדון ובאיסטנבול, כחלק ממסע משחקים שנערך ביבשת אירופה.
ב-10 באוקטובר הפסידו הוולבס לקווין גארנט ובוסטון סלטיקס המתחדשת 81–92. את העונה החלו הוולבס עם חמישה הפסדים רצופים, שהסתיימו בניצחון על סקרמנטו קינגס.
בצורת הניצחונות של תחילת העונה הביאה לחרושת שמועות לגבי מעמדו של המאמן רנדי ויטמן.
הקבוצה הצעירה בליגה החלה מתרגלת למצבה החדש לאחר עזיבתו של קווין גארנט לבוסטון, ובינתיים שיחקה ללא הכישרון המתפתח רנדי פוי, במחצית הראשונה של העונה.
הגארדים סבסטיאן טלפייר ומארקו יאריץ' חילקו את תפקיד הרכז הפותח בהיעדרו של פוי.
הטימברוולבס סיימו את העונה במאזן 22–60. רק בקומץ מועט של משחקים במהלך העונה הראו הוולבס ניצוצות של פוטנציאל מנצחים בכמה משחקים צמודים עם יריבות המדורגות גבוה מהם.
בדראפט 2008 בחרו הטימברוולבס את או.
מאיו מאוניברסיטת דרום קליפורניה כבחירה השלישית.
כאשר הסתיים הדראפט העבירו הטימברוולבס את מאיו, אנטואן ווקר, גרג באקנר ומארקו יאריץ' לממפיס גריזליס תמורת הבחירה החמישית קווין לאב, מייק מילר, ג'ייסון קולינס ובראיין קרדינל, במהלך אותו כינה ג'ים סטאק "עסקה לה לא יכולנו לסרב".
בשנת 2008, בחגיגות ה-20 למועדון, חשפה הקבוצה סמל ומדים חדשים.
העיצוב החדש הופיע לראשונה במשחק טרום העונה נגד שיקגו בולס שנערך ביונייטד סנטר ב-14 באוקטובר 2008.
ב-8 בדצמבר 2008, לאחר הפסד ב-23 נקודות הפרש ללוס אנג'לס קליפרס, שהביא את הוולבס למאזן 4–15, פיטרו טימברוולבס את המאמן רנדי ויטמן ומקהייל תפס את מקומו.
כמו כן, ויתר מקהייל על חובותיו כסגן נשיא המועדון לפעולות הכדורסל.
לא היה זה ברור אם עתידו של מקהייל תלוי בהצלחתה ובהתקדמותה של הקבוצה אותה הרכיב ובנה בשנים האחרונות.
שאלות אלה נראה היה כי קיבלו תשובה כאשר הטימברוולבס השתפרו והשיגו מאזן של 4–10 במהלך חודש ינואר, שהביא למקהייל את תואר מאמן החודש.
אך, ב-8 בפברואר 2009 קרע כוכב הקבוצה אל ג'פרסון את הרצועה הצולבת הקדמית בברכו הימנית במשחק מול הניו אורלינס הורנטס, פציעה שהשביתה אותו למשך שארית העונה.
עד לפציעה הציג ג'פרסון את העונה הטובה בקריירה שלו עד אז, כשהוא קולע 23 נקודות, קוטף 11 כדורים חוזרים, ומבצע 2 חסימות בממוצע למשחק.
ללא ג'פרסון וקורי ברואר (שסבל גם הוא מפציעה שסיימה עבורו את העונה), נעצרו הוולבס, וסיימו את העונה במאזן 24–58.
ב-17 ביוני 2009, נשיא פעולות הכדורסל החדש של המועדון, דייוויד קאהן, הודיע כי מקהייל לא יחזור לתפקיד המאמן הראשי של הקבוצה.
קאהן לא נתן הסבר מפורט לפיטוריו של מקהייל, כשהוא רק מציין "זאת הולכת להיות תקופת מעבר".
מצידו, טען מקהייל, כי הוא היה מעוניין לחזור לתפקיד אך לא הוצע לו כל חוזה.
מאוחר יותר, בחודש אוגוסט, הודיעו הטימברוולבס על החתמתו של קורט רמביס, אז עוזר המאמן בלוס אנג'לס לייקרס, על חוזה ל-4 שנים תמורת 8 מיליון דולר, כמאמן הראשי החדש של הטימברוולבס.
בעונתו הראשונה של רמביס, הדרדרו הוולבס למאזן למאזן השני הגרוע ביותר בליגה, כשהם מסיימים את העונה הסדירה במאזן 15–67, כשרק לניו ג'רזי נטס יש מאזן גרוע יותר - 12–70.
2010–2014: תקופת קווין לאב וריקי רוביו
ב-12 ביולי 2010 קיבלו הטימברוולבס בטרייד את מייקל ביזלי ממיאמי היט, הבחירה השנייה בדראפט 2008. ב-12 בנובמבר 2010, במשחק שלא שודר בטלוויזיה המקומית, השיג קווין לאב שיא מועדון חדש, כאשר קלע 31 נקודות והוריד 31 כדורים חוזרים, מאזן של לפחות 30-30 הראשון מזה 28 שנים בליגת ה-NBA.
מאוחר יותר נבחר לאב למשחק האולסטאר של עונת , הבחירה הראשונה מהטימברוולבס מאז קווין גארנט בשנת 2007. ב-8 בפברואר 2011, במשחק מול היוסטון רוקטס, שבר קווין לאב את שיאו של קווין גארנט כאשר השיג 37 משחקים רצופים במאזן של דאבל-דאבל (נקודות-כדורים חוזרים).
ב-8 במרץ 2011 השיג לאב את משחקו ה-52 ברציפות עם מאזן של דאבל-דאבל, כשהוא עובר את מוזס מלון כשחקן עם המספר הרצוף הגבוה ביותר של משחקי דאבל-דאבל מאז המיזוג בין ליגת ה-NBA לליגת ה-ABA, בניצחון על האינדיאנה פייסרס.
בסופו של דבר נקטע רצף הדאבל-דאבל לאחר 53 משחקים והגיע לסיומו ב-13 במרץ במשחק בו השיג לאב 6 נקודות ו-12 כדורים חוזרים בהפסד הוולבס 77–100 לגולדן סטייט ווריורס.
באוקטובר 2011 דורג לאב במקום ה-16 בקרב שחקני ה-NBA הפעילים בידי ערוץ ESPN.
ב-21 בפברואר 2011 הועברו קורי ברואר וקוסטה קופוס בטרייד לניו יורק ניקס והדנוור נאגטס, בהתאמה, תמורת אנתוני רנדולף ואדי קרי מהניקס (ובנוסף 3 מיליון דולר במזומן מהניקס, ובחירת סיבוב שני בדראפט 2015 מהנאגטס), כחלק מעסקה גדולה יותר ששלחה את כרמלו אנתוני מדנוור לניו יורק.
מצד שני, עם הפסד 102–121 ליוסטון רוקטס, ירדו הטימברוולבס למאזן 17–65, וסיימו אחרונים באזור המערב עונה שנייה ברציפות.
כמו כן, היה זה המאזן הגרוע בליגה לעונה זו.
במהלך הפגרה, הצליחו הוולבס להחתים סוף סוף את הבחירה החמישית בדראפט 2009, ריקי רוביו הספרדי.
בדראפט 2011, עם הבחירה השנייה, בחרו הוולבס את דריק ויליאמס מאוניברסיטת אריזונה.
הוולבס העבירו אז את הגארד ג'וני פלין ואת הזכויות על דונטאס מוטיונאס (הבחירה ה-20) ליוסטון רוקטס תמורת הסנטר בראד מילר, זכויות הדראפט על ניקולה מירוטיץ' (הבחירה ה-23), צ'נדלר פארסונס (הבחירה ה-38) ובחירת סיבוב ראשון עתידית.
הוולבס העבירו את הזכויות על מירוטיץ' לשיקגו בולס תמורת הזכויות על נוריס קול (הבחירה ה-28) ומלקולם לי (הבחירה ה-43).
לאחר מכן, מכרו הוולבס חזרה את הזכויות על פארסונס לרוקטס.
הוולבס ביצעו טרייד על נוריס קול למיאמי היט תמורת זכויות הדראפט על בויאן בוגדנוביץ' (הבחירה ה-31 בדראפט), בחירת סיבוב שני עתידית ופיצוי כספי.
מאוחר יותר הועבר בוגדנוביץ' לניו ג'רזי נטס תמורת בחירת סיבוב שני עתידית ופיצוי כספי.
ב-12 ביולי 2011 פוטר קורט רמביס מתפקיד המאמן הראשי, לאחר שהשיג מאזן של 32–132 בשתי העונות בהן אימן את הקבוצה.
ב-13 בספטמבר 2011, הודיעה הנהלת הטימברוולבס על העסקתו של ריק אדלמן כמאמן הראשי החדש של הקבוצה.
באוגוסט 2014 העבירו הטימברוולבס את לאב בטרייד משולש לקליבלנד קאבלירס, בתמורה לאנדרו ויגינס, אנתוני בנט ות'דאוס יאנג.
כמו כן, באותו הקיץ צירפה הקבוצה את זאק לאבין עם הבחירה ה-13 של דראפט 2014. ב-2015 קיבלו הטימברוולבס את בחירת הדראפט הראשונה, ובחרו בקארל-אנתוני טאונס, שזכה באותה שנה בתחרות הכישרונות ובפרס רוקי העונה.
השלישייה הצעירה של ויגינס, לאבין וטאונס, בשילוב עם קווין גארנט וריקי רוביו סיימה את עונת במאזן שלילי של 29 ניצחונות מול 53 הפסדים.
לפני תחילת עונת הודיע קווין גארנט, שנחשב לסמל של מינסוטה, על פרישה מכדורסל מקצועי לאחר שחזר לקבוצה ב-2015. בעונה זו שוב אכזבה הקבוצה כשלא העפילה לפלייאוף.
בערב דראפט 2017 ביצעה הקבוצה טרייד גדול עם שיקגו בולס, במסגרתו העבירה לשורותיה את כוכב שיקגו ג'ימי באטלר והבחירה מספר 16, עבור הבחירה מספר 7 (לאורי מארקנן), זאק לאבין וכריס דאן.
בהמשך הקיץ מינסוטה צירפה את דריק רוז, טאג' גיבסון, ג'ף טיג וג'מאל קרופורד.
הטימברוולבס סיימו את העונה עם מאזן חיובי של 47–35, והבטיחו את המקום השמיני במערב, לאחר שניצחו במשחק האחרון של העונה הסדירה.
בפלייאוף הפסידו הטימברוולבס כבר בסיבוב הראשון, ליוסטון רוקטס.
בקיץ 2018 עברו לקבוצה בטרייד רוברט קובינגטון ודאריו שאריץ', במקומו של ג'ימי באטלר אשר ביקש לעזוב.
באותו הקיץ פוטר טום ת'יבודו מאימון הקבוצה, ובמקומו מונה עוזרו ראיין סונדרס.
את אותה עונה סיימה מינסוטה במקום ה-11 במערב, ולא העפילה לפלייאוף.
בדראפט 2019 בחרה מינסוטה את ג'רט קולבר, ובהמשך העונה צירפה לשורותיה את דיאנג'לו ראסל, שחקנה הצעיר של גולדן סטייט ווריורס, שהגיע תמורת ויגינס.
את העונה סיימה מינסוטה שוב מחוץ לפלייאוף, והיא זכתה בבחירה הראשונה של דראפט 2020, בה השתמשה כדי לבחור את אנתוני אדוארדס מאוניברסיטת ג'ורג'יה.
עונת 2020/2021 הייתה מאכזבת מאד, כאשר מינסוטה סיימה אותה במקום ה-13 במאזן שלילי של 49:23.
את עונת 2021/2022 סיימה מינסוטה במקום השביעי במערב.
בשלב הראשון של הפלייאוף הפסידה 4:2 לממפיס גריזליס של ג'ה מוראנט.
את עונת 2022/2023 סיימה הקבוצה במקום השמיני ובסיבוב הראשון של הפלייאוף שיחקה מול דנבר נאגטס, האלופה שבדרך, שניצחה את הסדרה בסוויפ.
את עונת 2023/2024 סיימו הוולבס במקום השלישי במערב עם מאזן של 56:26. בשלב הראשון של הפלייאוף גברה הקבוצה על 4:0 על פניקס סאנס, ובשלב השני פגשה את האלופה היוצאת, דנבר נאגטס.
את שני המשחקים הראשונים, בדנבר, ניצחו הוולבס, כאשר במשחק השני הביסו את דנבר 106:80, אך את שני המשחקים בביתה הפסידה, כאשר בשני ביניהם (הרביעי בסדרה) הובסה בתוצאה 90:117, מה שהחזיר לדנבר את יתרון הביתיות.
במשחק הראשון בסדרה קלע אנתוני אדוארדס 43 נקודות, שיא אישי בפלייאוף, ובמשחק הרביעי שיפר שיאו כשקלע 44 נקודות.
במשחק החמישי ניצחה דנבר בביתה, ובשישי מינסוטה השוותה ל-3:3. במשחק השביעי הובילה דנבר בהפרש של 20 נקודות ונראה היה כי היא תעלה, שוב, לגמר אזור המערב, אך אדוארדס וחבריו הוכיחו אופי של ווינרים וזכו בניצחון, ועלו לגמר האזורי.
בשלב הגמר פגשו הוולבס את דאלאס מבריקס.
נקודות: 60, קארל-אנתוני טאונס מול סן אנטוניו ספרס, 14 במרץ 2022.
ריבאונדים: 31, קווין לאב מול ניו יורק ניקס, 12 בנובמבר 2010.
אסיסטים: 19, ריקי רוביו מול וושינגטון ויזארדס, 13 במרץ 2017.
מספר שחקן עמדה שנים בקבוצה שנת הפרשה 2 מליק סילי סמול פורוורד 1999–2000 2000
מִינַס טִירִית (בסינדרין: "צריח המשמר") הוא שמן של שתי ערים בדויות הממוקמות בארץ התיכונה.
הן מופיעות בלגנדריום של ג'ון רונלד רעואל טולקין וחלק גדול מעלילת הספר שר הטבעות קשורה אל השנייה שבהן.
מינס טירית הראשונה הייתה ממוקמת בטול סיריון שבצפון בלריאנד, ושמרה על מעבר הסיריון שבין ארד וותרין - הרי הצל, ורכס הרי האכוריאת - ההרים המקיפים.
היא נבנתה על ידי פינרוד שבא יחד עם אחיו במרד הנולדור בראשית העידן הראשון, אך מי ששלט בה ברוב הזמן היה אחיו של פינרוד - אורודרת, לאחר שזה התמקם בנרגותרונד.
בשנת 457 לעידן הראשון השתלט סאורון משרת מלקור על העיר והפכה למבצרו, שם נשבה פינרוד עצמו יחד עם ברן וכמה מאנשיו, והומת.
מינס טירית השנייה (בשמה הקודם - מינס אנור, "צריח השמש"), שנקראה גם העיר הלבנה, הייתה בירתה של ממלכת גונדור, הממלכה הדרומית של הדונדאין מנומנור בארץ התיכונה (דונאדאין - אנשי המערב: דון - מערב, אדאין - בני-אדם).
נבנתה בשנת 3320 לעידן השני בידי אֲנַארְיוֹן, אחיו של איסילדור ובנו השני של אֱלֶנְדִיל, מלך ארנור, הפלג הצפוני של מלכות הדונאדאין.
אוסטוהר, מלכה השביעי של גונדור, שיקם את העיר בשנת 420 לעידן השלישי.
עם הזמן עלתה קרנה של העיר על חשבון קרנה של אוסגיליאת, בירתה הקדומה של גונדור.
מלחמת האחים ומגפת 1636 פגעו במעמדה של אוסגיליאת, ומקום ישיבת המלך הועתק למינס אנור בשנת 1640, עת שלטון טארונדור.
נוכח כיבוש מינס יתיל ("צריח הירח") בידי הנאזגול ושינוי שמה למינס מורגול ("צריח הכשפים"), הוסב שם העיר למינס טירית, שפירושו "צריח המשמר", שכן היה לעיר תפקיד מרכזי בהגנה על גונדור בפרט והארץ התיכונה בכלל מפני הרוע שבמורדור.
בלשון רוהאן כונתה העיר מונדבורג, "העיר אשר נבנתה על הגבעה".
שושלת המלכים צאצאי אנאריון הלכה והסתאבה עם השנים, בעיקר בשל סכסוכי ירושה ופחד מפני המוות; ימי חייהם של המלכים התקצרו והם מיעטו ללדת ילדים, עד כי נקטעה השושלת עם מותו של איארנור בשנת 2050 של העידן השני.
לאחר מותו משלו בעיר הסוכנים אשר על הבית שלא היו נעלים כמלכים שדם נומנור טהור זרם בעורקיהם, אולם היו בעיני רבים שליטים מוצלחים יותר, אם גם השחיתות לא פסחה גם עליהם.
בימי אקתליון השני סוכן גונדור, נבנתה חומה מעגלית בשם ראמאס אֱכוֹר סביב שדות הפלנור (ארץ מגודרת בסינדארין), אשר שימשו כשדות תבואה ומרעה.
ואולם בניית החומה הועילה אך מעט כשפרצה מלחמת הטבעת, והיא נפלה בידי לגיונות האורקים ממורדור, תחת הנהגתו של אדון הנאזגול, המלך המכשף של אנגמאר.
העיר שוכנת על גבעה בצל הר מינדולוּאין.
היא מחולקת לשבעה מפלסים, כל אחד גבוה מקודמו.
כל מפלס מגודר בחומות לבנות.
השערים שמחברים את המפלסים לא ממוקמים זה אחר זה בקו ישר, כי אם בכיוונים שונים.
זיז אבן אשר מגיע לאחרון המפלסים בעיר, בולט מקדמת העיר בכיוון מזרח.
הבליטה חוצה את כל מפלסי העיר, להוציא את הראשון.
במפלס השביעי שוכן מעוז העיר עם המגדל הלבן שנבנה ב־1900 לעידן השלישי על ידי קאלימהטאר.
המגדל מזדקר לגובה של 300 רגל נוספים.
במפלס האחרון שכן העץ הלבן של גונדור החל מימי אִיסִילְדוּר, וחוטר שלו נשתל מחדש בימי טארונדור.
באוכף אשר בין העיר להר מינדולוּין שוכנים בתי המתים, הם קברי מלכי וסוכני גונדור.
ביצורי המפלס הראשון היו האימתניים ביותר, ואולי לא נבנו מאותו חומר כיתר העיר.
בימי מלחמת הטבעת (3018–3019 לעידן השלישי), נאמר כי ישבה בעיר כמחצית האוכלוסייה שהיא יכלה להכיל.
בספרו של טולקין "שר הטבעות: שיבת המלך" מתואר כי מוטל מצור על העיר על ידי צבאות מורדור משרתיו של סאורון המאיא, בחסות החשכה הגדולה שהמיט סאורון.
ב־15 במרץ 3019, נערך בסמוך לעיר קרב שדות הפלנור.
על אף האבדות הקשות, הייתה ידה של גונדור על העליונה בתום הקרב.
ב-1 במאי של אותה השנה הוכתר המלך אֱלֶסָר (ארגורן) מחוץ לעיר ונכנס אליה כמלך.
העיר המשיכה להתקיים בעידן הרביעי.
העיט אשר הביא את הבשורה בדבר תבוסת סאורון לעיר התייחס אליה כאל "מינס אנור".
אף על פי שלא מוזכר באף מקור כי העיר שינתה את שמה, ניתן להסביר זאת בחלוף הרוע מעל פני הארץ התיכונה.
עם זאת, בספר־המשך העוסק בימי אלדריון בנו של ארגורן, אשר טולקין נטש את כתיבתו, ננקב שם העיר "מינס טירית".
אחרי המלחמה הגדולה שופצו העיר וחומותיה בידי גמדי עמו של גימלי בן־גלוֹין הגמד, רעו הנאמן של ארגורן באחוות הטבעת.
גימלי וחבריו הגמדים התקינו גם שער חדש במקום קודמו שנהרס, שחושל מפלדה וממיתריל.
בטרילוגיית שר הטבעות, מינס מורגול (בסינדרין: Minas Morgul - צריח הכשפים האפלים) הוא שמו של מינס יתיל (צריח הירח) אותו בנה איסילדור לאחר שנמלט עם אלנדיל אביו ואנאריון אחיו מארץ נומנור.
הצריח עצמו עומד ליד רכס ההרים אפל דואת וחולש על חבל יית'ילין.
לאחר כמה עשרות שנים, הנאזגול, בהוראת סאורון, כבשו את מינס איתיל והפכוה למשכן זדון, ואת אוסגיליאת הרסו, אך הם נהדפו על ידי צבאות הברית האחרונה.
לאחר מפלת סאורון בהמשך המערכה בינו לבין הברית בשנת 3441 לעידן השני ננטשה מינס מורגול, עד לבואו של המלך המכשף (ראש הנאזגול, אשר יש אומרים ששמו מורגול) המובס מאנגמר ההרוסה בתחילת האלף השלישי של העידן השלישי.
בעת מלחמת הטבעת, המתוארת בספרי שר הטבעות, העיר קרויה לעיתים "עיר המתים".
כשפרודו בגינס, סמוויז גמג'י וגולום הגיעו לצריח, פרודו נמשך לכיוון העיר בגלל טבעת הכוח, אך סם וגולום מנעו את כניסתו לעיר.
משם יצא חלק מצבאו של סאורון, למלחמה עם גונדור.
כשהובס סאורון בשנית במלחמת הטבעת בשנת 3019 לעידן השלישי, נהרסה מינס מורגול עד היסוד על ידי המלך אלסר (אראגורן) ולא יושבה שנית.
מינסטר היא עיר במדינת נורדריין-וסטפאליה שבגרמניה.
מינסטר היא המרכז התרבותי והעיר השנייה בגודלה בווסטפאליה, אחד משלושת האזורים הגאוגרפיים המרכיבים את נורדריין-וסטפאליה.
עד לשנת 1945 הייתה מינסטר בירתה הרשמית של וסטפאליה.
האזור הגאוגרפי המקיף את מינסטר קרוי על שם העיר: מינסטרלנד (Münsterland).
זוהי העיר ה-24 בגודלה בגרמניה.
שטחה גדול יחסית - 303 קמ"ר - וצפיפות האוכלוסייה בה נמוכה.
מינסטר שוכנת בגובה ממוצע של 60 מטרים מעל לפני הים.
מינסטר היא עיר אוניברסיטאית מובהקת; כמעט חמישית מאוכלוסייתה - 50,000 איש - הם סטודנטים.
אוניברסיטת מינסטר, עם כ-42,000 סטודנטים בשנת 2006, היא השלישית בגודלה בגרמניה (אחרי האוניברסיטאות של קלן ומינכן), ו-13,000 עובדיה (מתוכם: 600 מרצים ו-7,000 רופאי ועובדי בית החולים של האוניברסיטה) הופכים אותה למעסיק הגדול ביותר בעיר.
האוניברסיטה קרויה אוניברסיטת וילהלם בווסטפאליה, על שם הקייזר וילהלם השני, והיא פרושה על פני 285 בניינים ברחבי העיר.
מינסטר היא מהערים המשגשגות והיוקרתיות בגרמניה.
תוחלת החיים במינסטר היא הגבוהה מכל ערי גרמניה: 76.3 שנים לגברים ו-83.1 לנשים.
כ-9% מתושבי העיר אינם בעלי אזרחות גרמנית; זהו שיעור נמוך יחסית לעריה הגדולות של גרמניה.
שיעור האבטלה בסוף 2005 עמד על כ-10%, מעט פחות משיעור האבטלה הארצי.
מינסטר ידועה כאחת הערים הידידותיות ביותר באירופה לרוכבי אופניים.
מאז מלחמת העולם השנייה נשלטה העיר כמעט באופן רציף על ידי ה-CDU, המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית.
העיר נהרסה כמעט כליל בהפצצות בעלות הברית לקראת תום מלחמת העולם השנייה, אך בניגוד לערים אחרות בגרמניה היא שוקמה בקפדנות והמראה העתיק של אזור המרכז שוחזר.
מינסטר היא עיר תיירות מובהקת.
באזור בו שוכנת היום מינסטר נמצאו ממצאים מתקופת האבן, מתקופת הברונזה ומתקופת הברזל על התל של הקתדרלה, שאותה ניתן לראות היום, נמצאו עקבות יישוב גרמאני מתקופת הקיסרות הרומית היסטוריונים מעריכים שמאז המאה השישית שכן באזור מרכז העיר של מינסטר, יישוב סקסוני קטן בשם מימיגרנאפורד (Mimigernaford).
בשנת 793 שלח קרל הגדול את המיסיונר הפריזי לודגר (Liudger) לייסד מנזר ביישוב.
בשנת 805 החלה בניית הקתדרלה.
הקיסר לותאר השלישי שרף את העיר כליל ב-1121 על רקע סכסוך בין האפיפיור והקיסר על סמכויות אנשי הכמורה.
באמצע המאה ה-13 תפסה העיר מקום מרכזי בברית ערי הנזה.
במאה ה-16 תפסה העיר מקום מרכזי במאבק הרפורמציה והשתלטה עליה תנועת האנבפטיזם.
ישנן עדויות שכבר במאה ה-12 חיה קהילה יהודית בעיר.
הקהילה היא מהוותיקות בקהילות צפון-מערב גרמניה.
בעבודות בנייה באחת מכנסיות העיר, כנסיית למברטוס, נתגלו מצבות יהודיות ששימשו לבניית הכנסייה.
על אחת מהן נחרט התאריך העברי כ"ה בתמוז ה'פ"ד (18 ביולי 1324).
עם התפשטות הדבר, או "המוות השחור", בסביבות שנת 1350, נפלו יהודי העיר קורבן לפוגרומים רבים עד שנמחקה קהילתם במינסטר.
עד למאה ה-19 מנעה העיר מיהודים לגור בתוכה.
בשנת 1811 נחנך בית קברות יהודי שסימן את תחילת בנייתה של קהילה יהודית במינסטר.
בשנת 1830 בנתה הקהילה את בית הכנסת הראשון מאז גורשה מאות שנים לפני כן, ובשנת 1870 חנכה הקהילה בעלת 400 החברים בית כנסת מפואר חדש, וזאת בטקס מכובד אליו הוזמנו ראש העיר ומכובדים אחרים.
עם עליית הנאצים לשלטון נפלה הקהילה שוב קורבן לפוגרומים אנטישמיים.
ביום שלאחר ליל הבדולח, ב-10 בנובמבר 1938, שרף ההמון את בית הכנסת בעיר.
בשנת 1933 מנתה הקהילה 708 חברים: 299 חברים נשלחו למחנות ריכוז, מהם שרדו רק 24 איש; 280 עזבו את העיר והיגרו למדינות אחרות; שבעה התאבדו וארבעה עברו את תקופת הנאצים במחבוא; עקבותיהם של עוד 42 איש נעלמו.
ב-12 במרץ 1961 נחנך מחדש בית הכנסת בעיר.
גל של יהודים ממדינות ברית המועצות לשעבר פקד את גרמניה בעשור האחרון.
יהודים אלה מונים את רוב יהודי קהילות גרמניה בימינו.
במינסטר ישנם כ-800 חברי קהילה.
מינסטרלנד (Münsterland) הוא אזור גאוגרפי בצפון-מערב נורדריין-וסטפאליה, אחת ממדינות גרמניה.
את האזור ניתן לגדר גאוגרפית או היסטורית-תרבותית.
מבחינה גאוגרפית, האזור הוא שטח מפרץ וסטפאליה שנמצא צפונית לנהר הליפה.
מפרץ וסטפאליה (Westfälische Bucht) הוא מתקופת הקרטיקון ובו ניתן להבחין בצורה טופוגרפית בשל אדמתו השטוחה שמגודרת באדמה המתנשאת מעליה.
מבחינה היסטורית-תרבותית, השטח של מינסטרלנד משתרע על השטח הדרומי של הנסיכות-בישופות של מינסטר (Oberstiftmünster).
בשנת 1973 נוספו עוד שטחים וערים למינסטרלנד.
התודעה ההיסטורית של מינסטרלנד די חזקה ומבוססת לרוב על האמונה הקתולית של תושבי האזור.
העיר מינסטר היא המרכז הגאוגרפי, תרבותי, חברתי, כלכלי והרוחני של מינסטרלנד.
אזור מינסטרלנד ידוע בארמונותיו, כנסיותיו ומנזריו המפוארים, שרובם נשמרו.
בזכות האדמה השטוחה באזורים הצפוניים והמערביים, רכיבת אופניים הפכה לספורט פופולרי בקרב התושבים.
ישנם מסלולים מסומנים רבים שעוברים בין האתרים באזור.
עוד ייחוד אזורי הוא השפה או הסוציולקט מאזהמטה, שמדברים תושבי העיר מינסטר וסביבתה.
הם משתמשים במילים של הסוציולקט לרוב בלי להרגיש אפילו, אך המבקרים לא יבינו אותם.
מינסוטה ויקינגס היא קבוצת פוטבול אמריקאית מליגת ה-NFL שבסיסה בעיר מיניאפוליס שבמדינת מינסוטה.
הקבוצה נוסדה ב-1961 והצטרפה לליגת ה-NFL, בה זכתה באליפות בשנת 1969, אך הפסידה במשחק הסופרבול לקנזס סיטי צ'יפס.
ב-1970 עברה הקבוצה לשחק בבית המרכזי של חטיבת ה-NFC בליגת ה-NFL בעקבות איחוד הליגות המקצועניות.
בשנת 2002 עברה לבית הצפוני של החטיבה.
שם הקבוצה ניתן לה על רקע השיעור הגבוה של אמריקאים ממוצא סקנדינבי באזור מינסוטה, חלק מאוהדי הקבוצה נוהגים להגיע למשחקי הבית בכובעים ייחודים עם קרנים לבנות וצמות בלונדיניות, האמורים לייצג דמות של לוחם ויקינגי.
משנת 1982 ועד 2013 שיחקו הוויקינגס באצטדיון מקורה, הקרוי על שמו של הסגן הנשיא יוברט האמפרי, שהיה ראש עיריית מיניאפוליס וסנטור מטעם מדינת מינסוטה.
ב-2016 חנכה הקבוצה אצטדיון חדש מקורה, אצטדיון יו.
עד לחניכת האצטדיון החדש שיחקה הקבוצה באצטדיונה של אוניברסיטת מינסוטה.
מאז שנת 2007 הקמע הרשמי של הקבוצה הוא ויקטור הוויקינג.
דמותו מבוסס על מנהיג הוויקינגים, רגנאר לודברוק האגדי.
מינסוטה טווינס היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר מיניאפוליס, שבמינסוטה.
הקבוצה הוקמה ב-1901 בוושינגטון והייתה אחת משמונה הקבוצות שייסדו את האמריקן ליג.
בזמן שהותה בוושינגטון כונתה הקבוצה וושינגטון סנטורס, ולמרות מספר שנים טובות כולל זכייה בוורלד סיריס ב-1924, היו השגי הקבוצה דלים יחסית, והיא הייתה מושא ללעג על רקע כישלונותיה.
עד שעברה למינסוטה סיימה הקבוצה במאזן חיובי רק 16 פעמים מתוך 60 עונות.
ב-1960 הגיעו בעלי הקבוצה לסיכום על מעבר למינסוטה, לאחר משא ומתן מול הליגה אושר ההסכם, ונקבע שהקבוצה תוכל לעבור ולזקוף לזכותה את השגי העבר, ובמקביל תוקם קבוצה חדשה בוושינגטון שתישא את השם וושינגטון סנטורס.
ב-1961 יצא לפועל המעבר למינסוטה.
שם הקבוצה נבחר להיות מינסוטה טווינס, ובכך היא הייתה הקבוצה הראשונה בתולדות הליגה שנשאה שם של מדינה ולא שם של עיר ספציפית, זאת מתוך תקווה שבכך תגדיל את מאגר האוהדים שלה.
גם הכינוי "טווינס" (תאומים) נבחר על רקע הרצון לגרום להזדהות אוהדים מכלל מטרופולין "ערי התאומים" הכולל את מיניאפוליס וסיינט פול.
הטווינס העפילו לוורלד סיריס ב-1965 אך הפסידו בסדרה 3–4, לאחר תצוגות הרואיות של סנדי קופקס מהלוס אנג'לס דודג'רס.
הקבוצה העפילה פעמיים נוספות לגמר, ב-1987 וב-1991 כשבשתי הפעמים היא הצליחה לזכות בתואר.
בין 1982 ל-2010 שיחקה הקבוצה ביוברט האמפרי מטרודום (או בקיצור המטרודום), אצטדיון מקורה בו משחקת גם קבוצת הפוטבול מינסוטה ויקינגס, האצטדיון נתן לקבוצה יתרון ביתי מובהק, הן בשל רעש הקהל המועצם בחלל הסגור, והן בשל ייחודיות המגרש.
אף על פי כן, האצטדיון אינו ידידותי לקהל מבחינת תנאי צפייה שכן נבנה כאצטדיון פוטבול רב שימושי שניתן להתאימו גם למשחק בייסבול.
לאור תזרים ההכנסות הנמוך, הצליחו בעלי הקבוצה לשכנע את מחוקקי מדינת מינסוטה לאשר לקבוצה בניית אצטדיון חדש, הטארגט פילד , בן כ-40,000 מקומות, אשר נפתח רשמית ב-12 באפריל 2010. על אף מזג האוויר הבעייתי באזור צפוני בו הוא שוכן, האצטדיון.
אינו מצויד בגג הניתן לסגירה.
עלותו של הקמת האצטדיון החדש הגיעה ל-555 מיליון דולרים ובו 38,544 מקומות (נכון ל-2019).
מינסוטה לינקס היא קבוצת כדורסל אמריקאית המשחקת בליגת כדורסל הנשים WNBA.
הקבוצה נוסדה בשנת 1999 ומשחקת בבית המערבי של הליגה.
הקבוצה מארחת את משחקיה הביתיים באצטדיון טארגט סנטר אשר במיניאפוליס, מינסוטה.
באצטדיון משחקת גם קבוצת הכדורסל מינסוטה טימברוולבס שהיא קבוצת האחות של הלינקס בליגת ה-NBA.
מועדון הכדורגל מינסק (בבלארוסית: ФК Мінск) היא קבוצת כדורגל מהעיר מינסק שבבלארוס המשחקת בליגת העל הבלארוסית.
הקבוצה הוקמה בשנת 2006, כשקנתה את הזכויות של קבוצת זמנה מינסק שהייתה אז בליגה הבלארוסית הראשונה ולכן החלה את משחקיה בליגה זו (הליגה השנייה ברמתה בבלארוס) ולא בליגה הבלארוסית השנייה (הליגה השלישית ברמתה בבלארוס).
כיום משמשת זמנה מינסק כקבוצת המילואים של מועדון הכדורגל מינסק.
בשנת 2007 עלתה מינסק לראשונה לליגת העל הבלארוסית אך ירדה כעבור עונה אחת, אחרי עונה אחת בליגה הבלארוסית הראשונה עלתה מינסק שוב לליגת העל הבלארוסית.
בשנת 2010 רשמה מינסק את מיקום השיא שלה בליגה וסיימה במקום השלישי ובכך היא הבטיחה השתתפות ראשונה בליגה האירופית.
הישג השיא של מינסק בגביע בלארוס הוא הגעה לחצי הגמר בשנת 2007.
בשנת 2013 זכתה בתואר הראשון שלה, כשזכתה בגביע הבלארוסי.
מינסמיט (מאנגלית: Mincemeat) הוא ביטוי שמקורו בסביבות שנת 1660, ומשמעותו המילולית באנגלית היא בשר קצוץ.
המינסמיט הוא מאכל מסורתי מהמטבח הבריטי: תערובת של פירות יבשים קצוצים, משקאות מזוקקים או ליקרים ותבלינים.
התערובת המקורית הכילה בעיקר בשר, אך לאורך ההיסטוריה השתנה המאכל המסורתי והפך לתערובת צמחית מתוקה.
תערובת ה-Mincemeat משמשת כמלית, בעיקר למאכלי חג המולד, כגון Mince pie - פאי הממולא בתערובת המתוקה.
גרסאות שונות של התערובת מקובלות במטבחי הממלכה המאוחדת, אירלנד, קנדה, אוסטרליה, צפון אירופה, ברטאן וארצות הברית.
מתכונים אנגליים מהמאות ה-15 עד ה-17 מתארים תערובת בשר ופירות ששימשה למילוי פאי, בעיקר בשר בקר או בשר צבי.
תבלינים כגון ציפורן, אגוז מוסקט וקינמון היו נפוצים בתבשילי בשר במטבח ימי הביניים המאוחרים ובעת הרנסאנס.
מתכונים מוקדמים אלו כללו חומץ ויין, אך החל מהמאה ה-18 הוחלפו במשקאות מזוקקים, בעיקר בברנדי.
מאמצע עד סוף המאה ה-18 נתפס Mincemeat כמאכל כפרי, מיושן וביתי.
בתקופה הוויקטוריאנית הוא זכה להכרה מחודשת כמעדן מסורתי לתקופת חג המולד.
מתכון אופייני מהמאה ה-19 כלל בשר בקר וחלב, מיץ, קליפות מגורדות וקליפות מסוכרות של פירות הדר, צימוקים, דומדמניות, תפוחי עץ, סוכר וברנדי.
הגברת המתיקות, שנבעה מהוספת סוכרים ומתסיסה, תרמה להסטת השימוש ב-Mincemeat ממנות מלוחות לקינוחים.
מאמצע המאה ה-20 משמש המונח Mincemeat גם לתיאור תערובת דומה שאינה כוללת בשר, אך עשויה לכלול שומן מהחי או חמאה או תחליפים צמחיים.
עם זאת, קיימים עדיין גם מתכונים הכוללים שומן, בשר צבי, בשר קצוץ מסינטה או בשר לב קצוץ, לצד פירות יבשים, פירות מסוכרים, תבלינים, תפוח עץ קצוץ, גרד קליפות הדרים ומשקאות מזוקקים כגון ברנדי או רום.
את התערובת מיישנים לשם העמקת טעמים ולהשגת שינוי מרקם התערובת עקב פעולת האלכוהול, השובר את קשרי החלבונים של הבשר.
תערובת Mincemeat משומרת עשויה לשרוד עד עשר שנים.
מתכונים ביתיים להכנת Mincemeat משתנים בהתאם לאזור ולוותק המסורת המשפחתית.
ישנן גרסאות מסחריות רבות, רובן ללא בשר, הארוזות בצנצנות, קופסאות מדופנות ברדיד אלומיניום או פחיות שימורים.
כיום התערובת משמשת למילוי מאכלי חג המולד - פאי וטארטים.
בצפון-מזרח ארצות הברית פאי Mincemeat הוא גם חלק מארוחת חג ההודיה, ומוגש לעיתים עם גבינת צ'דר.
mince pie, הנקרא גם minced pie, הוא פאי בריטי האופייני לתקופת חג המולד שמקור מרכיביו במאה ה-13, כאשר הצלבנים שחזרו לאירופה הביאו עמם מתכונים מזרח תיכוניים הכוללים בשר, פירות ותבלינים.
בתקופת טיודור הכיל הפאי בשר טחון, שומן ופירות יבשים.
במאה ה-16 היה הפאי מלוח וגדול וצורתו מאורכת וכונה "פאי חג המולד".
אנשי התקופה יחסו את צורתו לחיקוי של עריסת ישו התינוק.
במהלך מלחמת האזרחים האנגלית במאה ה-17 הוא נקשר עם הפולחן הקתולי ולכן הוחרם על ידי הרשויות הפוריטניות.
בספר "ההיסטוריה של המרידה" מאותה תקופה נכתב:
כנגד כל השזיפים יתריסו בני הנביאים
ומרק תבלינים חריף מדי הוא
כותבים מהמאה ה-19 יחסו את מקור הפאי למנהג רומי מחגיגות הסטורנליה, בהן הוגש לאבות הכנסייה בוותיקן בשר מתוק.
הוספת תבלינים כגון ציפורן, קינמון ואגוז מוסקט סימלה את מנחות שלושת האמגושים.
היו שהכינו את הפאי מ-13 מרכיבים כסמל לישו ושנים עשר השליחים.
באנגליה שלאחר הרפורמציה המאפה כבר לא נשא סמליות של פולחן קתולי.
החלו להכין את תערובת הפירות והתבלינים חודשים מראש ולאחסנה בצנצנות.
מסורת אכילת הפאי בסביבות דצמבר נמשכה גם בתקופה הוויקטוריאנית, אם כי המתכון הפך מתוק יותר והמאפה קטן.
בתקופה זו הוספת בשר כבר לא הייתה ברורה מאליה, אם כי המשיכו להשתמש בשומן.
עד ימינו מקובל הפאי כפינוק עונתי ברחבי הממלכה המאוחדת, אך כבר ללא משמעויות דתיות.
מינסוטה ויילד היא קבוצת הוקי קרח מקצוענית מסיינט פול, מינסוטה, ארצות הברית, המשחקת בליגת ה-NHL בה היא חברה בבית המרכזי שבחטיבה המערבית.
הקבוצה נוסדה ב-2000 והחלה לשחק ב-NHL בעונת 2001.
הויילד לא זכו מעולם בגביע סטנלי.
כשקבוצת ה-NHL הקודמת של מינסוטה, מינסוטה נורת'סטארס, עברה לדאלאס בסיום עונת 1993, הבטיחה ה-NHL לשוב למינסוטה בהקדם.
היא עמדה בהבטחתה כאשר העניקה ב-1997 זיכיון להקמת קבוצה חדשה במינסוטה, מותנה בהקמת אולם חדש.
הרשויות והקהל קיבלו את הרעיון בהתלהבות, וב-1998 התחילה בנייתו של אולם חדש, אקסל אנרג'י סנטר (כיום גראנד קזינו ארנה), במקום אולם ישן שמוקם במתחם הירידים של סיינט פול.
בשנת 2000, לקראת תחילת פעולתה של הקבוצה, היה האולם מוכן.
כמו בכל מקרה של התרחבות נערך דראפט התרחבות, בו יכלו הויילד וקבוצת ההתרחבות השנייה שהצטרפה איתם לליגה, קולומבוס בלו ג'אקטס, לבחור שחקנים שקבוצותיהם בחרו לא להגן עליהם.
השחקנים הבולטים שבחרו הויילד היו השוער מייק ורנון והחלוץ ז'ואה ז'ונו.
בדראפט הרגיל של אותו קיץ בחרה הקבוצה חלוץ סלובקי מבטיח, מריאן גבוריק.
כמו ברוב המקרים של קבוצת התרחבות בעידן המודרני, העונה הראשונה הייתה קשה לקבוצה.
היא התקשתה להבקיע - רק 168 שערים ב-82 משחקים, הכי מעט בליגה; אף שחקן לא הגיע ל-40 נקודות - וסיימה עם 25 ניצחונות לעומת 39 הפסדים, 13 תיקו ו-5 הפסדים בהארכה.
עונת 2002, העונה השנייה, לא הייתה טובה בהרבה.
הויילד סיימו אותה עם 26 ניצחונות ו-71 נקודות בטבלה, ושוב סיימו אחרונים בבית הצפון-מערבי.
עם זאת, יכולת ההבקעה שלהם השתפרה בהרבה - 195 שערים, כאשר אנדרו ברונט שהגיע מאטלנטה ת'ראשרס מוביל את הקבוצה עם 69 נקודות.
העונה השלישית של הויילד הייתה טובה לכל אורכה, כאשר כבר בתחילתה סימנה הקבוצה את העתיד כשניצחה שמונה מתוך 11 משחקיה הראשונים.
הרמה הגבוהה המשיכה לאורך כל העונה הרגילה, אותה הם סיימו עם 42 ניצחונות, 29 הפסדים, 10 תיקו והפסד אחד בהארכה - 95 נקודות בטבלה, הישג מרשים לקבוצה בעונתה השלישית בליגה.
המאזן הספיק לעלייה ראשונה לפלייאוף מהמקום השישי בחטיבה המערבית.
מריאן גבוריק הוביל את ההתקפה עם 30 שערים ו-35 אסיסטים, והקבוצה הציגה גם שני שוערים שהתחלקו בעומס - דוויין רולוסון ומני פרננדז - שהציגו שניהם יכולת טובה.
בפלייאוף הפתיעו הויילד את קולורדו אוולאנש החזקה כשניצחו אותה במשחק הראשון בדנוור, אלא שהאוולאנש ניצחו בשלושת המשחקים הבאים כולל שניים בסיינט פול, ועלו ליתרון 3:1 בסדרה.
בדנוור התאוששה הקבוצה, ניצחה 3:2 ונמנעה מהדחה.
הויילד עמדו במצב קשה במשחק השישי כאשר שמטו יתרון 2:0 בחמש הדקות האחרונות, אבל שער של ריצ'רד פארק בהארכה השווה את תוצאת הסדרה וכפה משחק שביעי ומכריע בדנוור.
גם במשחק השביעי הצליחו הויילד להפתיע כששער של אנדרו ברונט בהארכה הביא להם ניצחון והשלים את המהפך המפתיע בסדרה.
בסיבוב השני פגשו הויילד את ונקובר קנאקס לסדרה דרמטית לא פחות.
שוב נקלעה הקבוצה לפיגור 3:1 בסדרה, כאשר בשניים משלושת ההפסדים שמטו הויילד יתרון.
המאמן ז'ק למר החליף את השוער פרננדז שלא גילה יציבות, והכניס את רולוסון לשער למשחקים הבאים.
עם זאת, המוקד במשחקים הבאים הייתה התקפת הויילד - הם הביסו את הקנאקס 7:2 בוונקובר במשחק החמישי, והוסיפו לקנאקס מכה נוספת של 5:1 במשחק השישי.
במשחק השביעי חזרו הויילד מפיגור 2:0 וניצחו 4:2 כדי להשלים מהפך גדול נוסף ועלייה לגמר החטיבה המערבית, כבר בעונה השלישית לקיום הקבוצה.
הקבוצה הטרייה בליגה הפכה לראשונה אי פעם שחוזרת פעמיים מפיגור 3:1 בשתי סדרות באותו פלייאוף.
בגמר החטיבתי כבר לא יכלו הויילד למייטי דאקס אוף אנהיים ושוערה המצוין ז'אן-סבסטיאן ז'יגר.
הויילד כבשו רק שער אחד בכל הסדרה והודחו בארבעה משחקים, וכך הגיעה ריצת הפלייאוף המרשימה אל סיומה.
את עונת 2004 פתחו הויילד כאשר גבוריק מושבת בשל סכסוך חוזי.
כשחזר גבוריק לשחק היה מאוחר מדי, ולמרות מאזן סביר הקבוצה סיימה אחרונה בבית הצפון-מערבי החזק.
אחרי העונה המבוטלת של 2005 הייתה עונת 2006 דומה למדי, כאשר שוב מאזן של 38 ניצחונות הוביל את הקבוצה רק למקום האחרון בבית למרות שיאי מועדון בשערים (גבוריק, 38) ונקודות (בראיין רולסטון, 79).
המאבק בין דוויין רולוסון ומני פרננדז על עמדת השוער הראשון נפתר לקראת תום מועד ההעברות כאשר רולוסון הועבר לאדמונטון אוילרס.
לקראת עונת 2007 חיזקה הקבוצה את עצמה במספר שחקנים ותיקים ובעלי ניסיון NHL מוכח, כשבראשם החלוץ הסלובקי פאבול דמיטרה והמגן השוודי קים יונסון.
דמיטרה הוכיח עצמו כרכש מצוין כאשר הוא ובראיין רולסטון הובילו את התקפת הקבוצה.
באמצע העונה נפצע מריאן גבוריק ומיד אחריו נפצע גם השוער מני פרננדז.
הדאקס הדיחו את הויילד בחמישה משחקים.
במחצית הראשונה של עונת 2008 הראו הויילד יציבות, ולמרות ירידה ביכולתם לקראת סיומה סיימו את העונה הרגילה עם 44 ניצחונות ו-98 נקודות - מאזן שהספיק כדי לזכות בפעם הראשונה באליפות הבית הצפון-מערבי ולהבטיח יתרון ביתיות בסיבוב הראשון בפלייאוף.
מריאן גבוריק קבע שיאי מועדון בשערים (42) ובנקודות (83), כאשר במשחק מול ניו יורק ריינג'רס, שהסתיים בניצחון 6:3 של הויילד, כבש גבוריק חמישה שערים ומסר אסיסט לשער השישי.
על אף שהגיעו ליתרון 2:1 בסדרה מול קולורדו אוולאנש, נוצחו הויילד בשלושת המשחקים הבאים והודחו.
עונת 2009 החלה בצורה טובה עבור הויילד, אולם בהמשך העונה נאבק מריאן גבוריק בפציעות חוזרות ונשנות שהגבילו מאוד את יכולתו, ולבסוף נאלץ לעבור ניתוח שהשבית אותו לחודשיים.
הויילד התקשו יותר ויותר ככל שהעונה התקדמה, ולבסוף חסרו להם שתי נקודות בטבלה כדי להגיע לפלייאוף.
עם סיום העונה הסתיים עידן בקבוצה, כאשר המאמן ז'ק למר, שאימן את הקבוצה מאז היווסדה, התפטר ועזב.
גם הכוכב הגדול מריאן גבוריק, שגם הוא היה בקבוצה מאז היווסדה, החליט לעזוב והעדיף חוזה ענק בניו יורק ריינג'רס.
עם מאמן חדש, טוד ריצ'רדס, התייצבו הויילד לעונת 2010, שהייתה עונה אפורה בה סיימו עם מאזן של 38 ניצחונות, 36 הפסדים ו-8 הפסדים בהארכה/מכות עונשין - 84 נקודות בטבלה, רחוק מהפלייאוף.
זו הייתה העונה הראשונה בה היה לקבוצה קפטן קבוע, החלוץ הפיני מיקו קויבו.
בכל העונות עד אז תפקיד הקפטן עבר בין מספר שחקנים לאורך העונה.
עונת 2011 לא הייתה טובה בהרבה, והויילד סיימו אותה עם 86 נקודות - שוב רחוק מהפלייאוף.
טוד ריצ'רדס עזב את משרת המאמן בסיום העונה, והוחלף על ידי מייק יאו שהגיע מקבוצה-בת של הויילד בליגה משנית - אך הדבר לא סייע לויילד, שהחמיצו את הפלייאוף גם בעונת 2012.
בעונת 2012/13, שקוצרה בשל סכסוך עבודה בין ה-NHL ושחקניה, הצליחה הקבוצה בקושי לחזור לפלייאוף לראשונה מאז 2008 כשתפסה את המקום השמיני בחטיבה המערבית.
המיקום הנמוך הביא את הויילד למפגש פלייאוף מול הקבוצה עם המאזן הטוב בליגה, שיקגו בלאקהוקס, ממנו ירדו מנוצחים והודחו בסיבוב הראשון.
עונות 2013/14 ו-2014/15 הביאה את הויילד לתוצאות זהות - עלייה לפלייאוף מהמקום השביעי בחטיבה המערבית, והדחה בסיבוב השני בשני המקרים על ידי שיקגו בלאקהוקס.
הויילד עלו לפלייאוף הרגע האחרון גם בעונת 2015/16, אך נוצחו על ידי דאלאס סטארס העדיפה בסיבוב הראשון.
בשתי העונות שלאחר מכן, למרות ביצועים טובים בעונה הרגילה, שוב נוצחו הוויילד כבר בסיבוב הראשון בפלייאוף.
בעונת 2018/19 סיימו הויילד במקום השביעי והאחרון בבית המרכזי, והחמיצו את הפלייאוף לאחר 6 עליות רצופות.
העונה שלאחריה, 2019/20, הופסקה לקראת סיומה בשל מגפת הקורונה כשהויילד במקום העשירי בחטיבה המערבית.
בפורמט הפלייאוף המיוחד עליו הוחלט בעקבות הפסקת העונה, שיחקו הויילד בסיבוב מוקדם לפלייאוף מול ונקובר קנאקס, בו נוצחו והודחו.
רצף ההדחות המוקדמות מהפלייאוף המשיך גם בעונות הבאות עם הדחות בסיבוב הראשון, למעט בעונת 2023/24 בה כלל לא עלו לפלייאוף, כך שהויילד לא ניצחו סדרת פלייאוף מאז 2015.
מינסטרונה (באיטלקית: Minestrone; מילולית: "המרק הגדול") הוא שם משותף לסוג של מרקים איטלקיים העשויים מירקות ולעיתים קרובות בתוספת פסטה או אורז ושעועית.
רוב מרקי המינסטרונה מכילים בצל מטוגן, סלרי, גזר, ציר ועגבניות.
אין מתכון אחיד למרק מינסטרונה היות שהוא עשוי בדרך כלל מירקות העונה וקיימות לו גרסות שונות באזורים שונים באיטליה.
מרק מינסטרונה עשוי להיות צמחוני, אך עשוי גם להכיל בשר או ציר בשר.
מרק המינסטרונה הוא אחד מן המאפיינים הבולטים של המטבח האיטלקי הכפרי ונפוץ בארוחות איטלקיות כמעט כמו פסטה.
מחוז מינסק (בבלארוסית: Мінская вобласць, ברוסית: Минская область) הוא אחד מששת מחוזות בלארוס, שוכן במרכז המדינה ומשתרע על פני שטח של 39,912 קמ"ר, שהם 19.4% משטח בלארוס.
בירת המחוז היא העיר מינסק, שהיא גם מחוז בפני עצמו.
המחוז גובל בצפונו במחוז ויטבסק, במזרחו במוהילב בדרומו בהומל וברסט ובמערבו בגרודנו.
האגם הגדול בבלארוס; אגם נארוץ' (Нарач), ממוקם בחלקו הצפוני של המחוז.
בדרום המחוז שוכנת טירת ניאסוויז' שהוכרזה כאתר מורשת עולמית.
המחוז מחולק ל-22 ראיונים, 307 מועצות כפריות (סלסובייט), 22 ערים, 8 רשויות מקומיות ו-20 יישובים עירוניים.
מינסק מזובייצקי (בפולנית: ; נודעה בעבר בשם נובומינסק, בפולנית: Nowomińsk) היא עיר מחוז בפרובינציית מזוביה שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
היישוב נזכר לראשונה במאה ה-14, ובשנת 1421 הוענקו לו זכויות עיר.
בחלוקת פולין בשנת 1795 נכללה העיר בתחום האימפריה האוסטרו-הונגרית, ובשנת 1815 נכללה בשטח פולין הקונגרסאית.
בשנת 1866 חוברה העיר למסילת הברזל.
היישוב מהווה מרכז של נפה שכוללת 13 מועצות אזוריות: מינסק מזובייצקי, סולייובק, חלינוב, מרוזי, דבה ויליקיה, צ'גלוב, שייניצה, סטניסלאבוב, קאלושין, דוברה, לאטוביץ' ויאקובוב.
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-4,000 יהודים, קרוב למחצית תושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות.
ב-13 בספטמבר 1939 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו החלו בביצוע מעשי שוד והתעללות ביהודיה, תוך חטיפתם לעבודות כפייה.
בתקופה הראשונה לכיבוש נמלטו מהעיר יהודים רבים מזרחה אל ברית המועצות, ובמקביל הגיעו אליה פליטים יהודים ממערב פולין.
ב-25 באוקטובר 1940 רוכזו 5,246 יהודי העיר בגטו מינסק מזובייצקי קטן שהוקם בשטח עירוני הרוס בה, בו צוו לענוד סימן היכר.
בגטו פשטו עד מהרה מגפות, והחלה להתארגן בו מחתרת יהודית, בראשות אשר גרבובניק (Grabovnik).
ב-21 באוגוסט 1942 פשטו על הגטו שבעיר שוטרים גרמנים, פולנים, ליטאים, לטבים ואוקראינים, ושילחו כ-3,500 מיושביו למחנה ההשמדה טרבלינקה, תוך רצח כ-1,000 יהודים נוספים במהלך האקציה, והוצאה להורג של חברי היודנרט המקומי.
13 מיושבי הגטו שהצליחו להימלט ליערות הסביבה הקימו שם קבוצה פרזטיזנית.
כ-370 יהודים שהושארו בעיר לעבודות כפייה נכלאו בבניין מגודר, אליו הובאו בהמשך יהודים נוספים.
בסלקציה שערכו הגרמנים במקום בסוף נובמבר 1942 העבירו כ-100 יהודים לקאלושין, ורצחו 218 יהודים בבית העלמין היהודי המקומי.
כ-300 היהודים שנותרו במבנה נרצחו ב-10 בינואר 1943, תוך שגילו התנגדות לגרמנים.
104 יהודים שהושארו במפעל בעיר נרצחו ב-5 ביוני 1943.
הסופרת וניצולת השואה אירית ר.
הסופר לייב רוכמן ואשתו אסתר ילידי העיר ו"בדמייך חיי", היומן שכתב בזמן השואה, נכתב בה ובסביבתה.
מינמי (שם מדעי: Minmi) הוא סוג של דינוזאור צמחוני מקבוצת האנקילואורים המשוריינים.
הוא חי באוסטרליה של הקרטיקון התחתון לפני 113–119 מיליון שנה.
מאובנים נוספים שנמצאו באזור ונחשבו לשייכים לסוג הועברו לסוג חדש - קנברזאורוס.
המינמי נמצא ב-1980 לצידם של דינוזאורים אוסטרלים כמו המוטבורזאורוס והיונק הקדום סטרופודון.
משמשעות השם קשורה למעבר מינמי האוסטרלי ואולי ל-"min min", סוג של אור על-טבעי הנפוץ בפולקלור ומזכיר את אש השועל.
המינמי היה אנקילוזאור פרימיטיבי באורך משוער של 3 מטר ומשקל 600 קילוגרם.
היה לו מבנה יותר מוגבה יחסית ואולי הוא הסתתר מתחת לסבכים כדי למנוע מטורפים לגלגל אותו על גבו ולחשוף את הבטן הרגישה.
הוא היה בעל צלחות גדולות מתחת החוליות שכנראה נתמכו בגידים מסביב.
עם זאת מכיוון שגידים לא משתמרים במאובנים אין לכך הוכחות והיו על כך מחלוקות בין כמה מדענים.
האנקילוזאור היה שונה משאר האנקילוזאורים והוא קרוב מעט לנודוזאוריים.
בניגוד למרבית האנקילוזאורים הוא היה חי ביבשת גונדוונה והיה האנקילוזאור הדרומי ביותר שנמצא עד לגילוי האנטארקטופלטה.
מחוז משנה מינסק (בבלארוסית: Маладзечанскі раён) הוא אחד מ-22 מחוזות משנה המרכיבים את מחוז מינסק שבמרכז בלארוס.
מרכזו המנהלי היא עיר הבירה מינסק שאינה כלולה בו בעצמה מבחינה מנהלית.
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה מינסק 157,497 בני אדם, זו הייתה נקודת שפל, ומאז גדלה האוכלוסייה בעקביות, ב-2018 נמנו כבר 215,404 תושבים.
ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 84.58% בלארוסים, 9.23% רוסים, 1.56 אוקראינים ו-4.63% אחרים.
מינסטרלנד ג'ירו הוא מרוץ אופני כביש חד יומי שנערך בגרמניה מאז 2006. המרוץ נמצא בדרג 1.פרו בסבב ה-UCI Pro Series.
המרוץ נוסד ב-2006, אז ניצח בו פול מרטנס מסקיל שימאנו.
המרוץ מסתיים במינסטר באופן קבוע, כשהערים שהמרוץ מוזנק מהם משתנות.
לדוגמה, ב-2011 הוזנק המרוץ מנורדקירצ'ן ושנה לאחר מכן מאמסדטן, בעקבות כך, גם אורך המסלול משתנה.
המרוץ מתאים למאיצים בשל מסלולו המישורי, והוא נערך בתחילת אוקטובר.
מועדון הכדורגל מינסק (בבלארוסית: Жаночы футбольны клуб «Мінск») היא מועדון כדורגל מהעיר מינסק שבבלארוס המשחק בליגת העל הבלארוסית בכדורגל נשים.
הקבוצה הוקמה כמועדון לכדורגל נשים בספטמבר 2008 בשם מינצ'נקה-BGPU.
בשנת 2011 הפכה למועדון בת של מועדון הכדורגל מינסק.
בשנת 2011 זכתה בתואר הראשון שלה, כשזכתה בגביע הבלארוסי ומאז זכתה בשבע אליפויות לאומיות והפכה לאחת הקבוצות המוצלחות במדינה.
מינסק-ארנה (בבלארוסית: «Мінск-арэна») הוא מתחם ספורט ובידור בעיר הבירה של בלארוס, מינסק.
המתחם מורכב מארבעה מבנים: זירת ספורט רב-תכליתית (15,000 מושבים), אצטדיון החלקה (3,000 מקומות ישיבה), וולודרום (2,000 מקומות ישיבה) וחניון פתוח רב מפלסי (1,080 חניונים).
מאז עונת 2009/2010 משמש כהיכל הבית של מועדון ההוקי דינמו מינסק, שמתמודד בליגת הוקי קונטיננטלית.
בארנה זו צולמה סצנת הסיום של הסרט אגדה מספר 17, כשמתחם הספורט מינסק-ארנה "גילם" את היכל הפורום המפורסם במונטריאול.
מינסוטה יונייטד הוא מועדון כדורגל אמריקאי מהעיר סיינט פול, הממוקמת במדינת מינסוטה שבארצות הברית.
המועדון נוסד ב-5 בפברואר 2010, ובשנת 2015 ליגת ה-MLS העניקה לו את הזיכיון להיות הקבוצה ה-23 בליגה, והמועדון הצטרף לליגה בעונת 2017. האצטדיון הביתי של המועדון הוא אליאנץ פילד המכיל 19,400 מושבים.
כשנוסד בשנת 2010 נקרא NSC מינסוטה , ובשנת 2012 שינה את שמו לשם מינסוטה סטארס .
וכעבור שנה בלבד, בשנת 2013, המועדון שינה את שמו לשם מינסוטה יונייטד.
את רוב עונותיו לפני ההצטרפות ל-MLS, המועדון בילה בליגת ה-NASL, ואף זכה באליפות הליגה בשנת 2011.
"מרכז הספורט הלאומי" (The National Sports Center, או NSC) החל לשקול להקים קבוצת כדורגל מקצוענית של חטיבה 2 בדצמבר 2009. הקבוצה דאז, מינסוטה ת'אנדר, שיחקה ב"מרכז הספורט הלאומי" ונאבקה בקשיים כלכליים.
בינואר 2010 הודיע "מרכז הספורט הלאומי" כי הוא יקים קבוצה חדשה שתחליף את מינסוטה ת'אנדר.
הת'אנדר באותה תקופה לא התפרקה רשמית, אלא עמדה בפני חורבן כלכלי.
לאחר תחרות לבחירת שם הקבוצה, ב-5 בפברואר 2010 הודיע "מרכז הספורט הלאומי" (NSC) כי שם הקבוצה הרשמי יהיה NSC מינסוטה , כאשר כינוי הקבוצה יהיה "הכוכבים" (The Stars).
חמישה ימים לאחר מכן, שחקן נבחרת ארצות הברית לשעבר מני לאגוס נבחר לשמש כמאמן הראשי הראשון של המועדון.
הקבוצה שיחקה את משחקה הרשמי הראשון ב-11 באפריל 2010, בו הפסידה 0–2 לונקובר וייטקאפס.
את השער הראשון בתולדות הקבוצה כבש דניאל ואסון במשחק הבא, שהיה ניצחון 1–0 על קרוליינה ריילהוקס.
"הכוכבים" השיגו כמה ניצחונות מרשימים בעונת הבכורה שלהם, כגון ניצחון 3–1 על קריסטל פאלאס בולטימור, ניצחון 3–0 על אתלטיק קלאב סנט לואיס, וניצחון 3–1 על טמפה ביי, ובסופו של דבר סיימו במקום הרביעי בחטיבה שלהם.
לרוע המזל של "הכוכבים", הם הודחו מהפלייאוף בשלב רבע הגמר, בו הפסידו 4–0 במצטבר לקרוליינה ריילהוקס, לאחר שהמגן אנדרס ארנגו קיבל כרטיס אדום לאחר 38 דקות בלבד.
סימונה ברקאללו ובריאן קוויליקאס היו המבקיעים הגדולים ביותר של הכוכבים בשנת 2010, עם 5 שערים כל אחד.
לקבוצה היה ממוצע צופים של 1,374 למשחק, שהיה הנתון העשירי מתוך 12 קבוצות הליגה.
"הכוכבים" הודיעו כי לעונת 2011 הקבוצה כבר לא תהיה בבעלות "מרכז הספורט הלאומי" אלא בבעלות ליגת ה-NASL.
פדרציית הכדורגל של ארצות הברית יצרה תקני בעלות שבהם על הבעלים להיות בעל שווי נטו של לפחות 20 מיליון דולר, ו"מרכז הספורט הלאומי" לא עמד בקריטריון זה.
ה-NASL התחייבה להחזיק בקבוצה במשך שלוש שנים.
הקבוצה הציבה תקציב של 2 מיליון דולר בהתבסס על המטרה למשוך ממוצע של 1,000 אוהדים למשחק.
עד 5 ביוני הקבוצה הייתה במקום השני, אך רצף הפסדים בן ארבעה משחקים, כחלק מרצף של 0–6–1 (0 ניצחונות, 6 הפסדים, ו-1 תיקו), הוריד את הקבוצה לשפל, ולבסוף סיימה במקום השישי והאחרון להעפלה לפלייאוף.
ב-9 בינואר 2012 הודיע המועדון על חשיפת לוגו חדש וכן גם שם חדש.
חלק ה-"NSC" הוסר מהשם, שבעבר הוביל לבלבול, כשהשם החדש הוא מינסוטה סטארס .
הלוגו החדש נחשף כשהמילה "NSC" הוסרה, והמוטו המדינתי, "כוכב הצפון" ("L'Étoile du Nord"), הוסף לסמל.
הקבוצה המשיכה בחיפוש אחר בעלים חדש בפגרה, ופתחה את עונת 2012 בתיקו 0–0 נגד קרוליינה ריילהוקס במטרודום לעיני קהל של 8,693 אוהדים.
מינסוטה עמדה בפני תאריך יעד עד 27 באוקטובר 2012 למצוא בעלות חדשה שתבטיח מקום בליגת ה-NASL לעונת 2013. באותה תקופה מינסוטה ויקינגס הביעה התעניינות בכדורגל המקצועני במינסוטה, אך לא שקלה לרכוש את הסטארס.
ב-9 בנובמבר 2012, הליגה הודיעה רשמית כי הקבוצה נרכשה על ידי ביל מקגוויר.
ב-5 במרץ 2013, ואחריו הקבוצה עברה מיתוג מחדש עם השם מינסוטה יוניטד .
תקציב בגודל 1.2 מיליון דולר עליו פעלה הקבוצה הוגדל, וכן גם הצוות גדל ל-20 עובדים לתחילת עונת 2013, ומאז אף יותר מהכפיל את עצמו.
מינסוטה יונייטד זכתה באליפות עונת האביב של ה-NASL.
הקבוצה סיימה את העונה עם 6 ניצחונות, 2 תיקו והפסד אחד שהיה נגד ניו יורק קוסמוס.
ב-19 ביולי 2014, מינסוטה יונייטד ניצחה 2–0 את קבוצת הפרמייר ליג סוונסי סיטי במשחק ידידות שנערך במהלך הפגרה שבין עונות האביב והסתיו של ליגת ה-NASL, לעיני 9,064 אוהדים ב"מרכז הספורט הלאומי".
את השערים כבשו המגן ג'סטין דייוויס והקשר גרג ג'ורדן.
עם זאת, סוונסי שיחקה ללא כמה משחקני הצמרת שלה, ביניהם מישל וורם, וילפריד בוני וקי סונג-יונג, שהשתתפו במונדיאל 2014 שנערך בברזיל.
אחרי שהביאה כמה שחקנים חדשים ומבטיחים במהלך העונה החולפת, ביניהם שוער נבחרת קמרון סמי נדג'וק, מינסוטה יונייטד הייתה אחת הפייבוריטית בתחילת בשנה.
עם זאת, הקבוצה נאבקה במהלך עונת האביב בגלל בעיות בתקשורת, הן במגרש ומחוצה לו, וסיימה במקום הרביעי.
מינסוטה התמודדה עם אלופת עונת הסתיו אוטווה פיורי בחצי גמר הפלייאוף, שם היא עלתה ליתרון מוקדם אחרי שער של כריסטיאן ראמירז.
אך בסופו של דבר הפסידה 1–2 לקבוצה הקנדית.
מינסוטה סיימה את העונה המשולבת של 2015 (אביב + סתיו) עם מאזן של 14 ניצחונות, 11 תוצאות תיקו, ו-5 הפסדים, תוך שהבקיעה 54 שערים בדרך, המספר הגבוה ביותר מבין כל קבוצות הליגה.
ב-3 בדצמבר 2015, הוכרז כי המאמן הראשי מני לאגוס יעבור להיות המנהל הספורטיבי במשרה מלאה של המועדון, בעוד עוזר המאמן קארל קרייג ימונה למאמן הראשי לעונת 2016.
ב-25 במרץ 2015 הודיע נציב ליגת ה-MLS, דון גרבר, על מינסוטה יונייטד כמועדון ה-23 בליגה והעניק את הזיכיון לקבוצת הבעלות בהובלת ביל מקגוויר.
קבוצת הבעלות כוללת בעלי קבוצות ספורט אחרים מאזור מיניאפוליס-סיינט פול כגון בעלי מינסוטה טווינס ג'ים פוהלד, בעלי מינסוטה טימברוולבס גלן טיילור, והמשקיע של מינסוטה ויילד גלן נלסון.
הם גברו על הצעה מתחרה של בעלי מינסוטה ויקינגס מארק וזיגי וילף (שניהם יהפכו לימים להיות בעלי מיעוט בזכיינית הרחבה אחרת של ה-MLS, נאשוויל).
גרבר אמר כי מינסוטה תחל לשחק בשנת 2017 או 2018 - אם לוס אנג'לס לא תהיה מוכנה לשחק בשנת 2017, מינסוטה תתפוס את מקומה.
לאחר ההכרזה, נשיא הקבוצה ניק רוג'רס אמר כי הוא מצפה שרוב מהמועדון, כולל השם, הלוגו, המאמן וכמה מהשחקנים, יישארו כפי שהם.
בית המחוקקים של מדינת מינסוטה העביר הצעת חוק במאי 2012 על אצטדיון NFL חדש אשר היה צפוי להיפתח בסתיו 2016 ונתן הוראה המאפשרת למינסוטה ויקינגס להשיג זיכיון לקבוצת MLS, כולל חלון בלעדי לחמש שנים לארח משחקי MLS באצטדיון החדש.