tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
למטרת הוצאת התנ"ך עיצבה ההוצאה גופן ייחודי, אשר נועד לאפשר קריאה נוחה ככל האפשר מדגישה את ההבדלים השונים בין האותיות.
לשם זאת נעזר מר אליהו קורן בפרופ' פייגנבוים ובניסיונם של מדעני האופטיקה.
גם בעיצוב הגופן הודגש נושא "החזרת העטרה ליושנה", בכך שהושבה לאות ל צורתה המקורית עם צווארה הזקוף, במקום מנהגם של מדפיסים "להשכיב" אותה או אף "לערוף" את ראשה.
הושקע מאמץ מיוחד גם בשילוב הטעמים עם הניקוד והאותיות, זאת בתקופה שבה לא היו כל עזרי מחשוב בנמצא.
בתחום הטעמים חידשה ההוצאה גם כן, וחודדו הבדלים בין טעמים דומים, וגם בין הטעמים לניקוד (סימני הניקוד עובו, וסימני הטעמים עוצבו דקים יותר).
דוגמה לתיקון שהתגאו בו אנשי ההוצאה היה עיצוב סימן הש השמאלית והימנית במובדל מעיצוב החולם, וכך סימן החולם לא נבלע בנקודות אלו כאשר ה-ש' צמודה אליו (היבלעות זו שנפוצה בגופנים ישנים, אף גרמה לאחד מחוקרי הלשון העברית לחדש כלל, שחולם לא ייכתב בצמוד לסימן ש' שמאלית או ש' ימנית).
לאחר הוצאת התנ"ך עוצבה גרסה שונה מעט של הגופן, אשר בה הודפסו שאר ספרי ההוצאה.
פרויקט נוסף של אליהו קורן והוצאתו היה הוצאת סידור, אשר עוצב בצורה שעוזרת למתפלל להבין את אשר הוא אומר על ידי שבירת המשפטים במקומות הראויים.
הסידור עוצב בגופן מיוחד של ההוצאה, דומה לגופן התנ"ך אך שונה במעט.
לאחר הוצאת הסידור והצלחתו הדפיסה ההוצאה גם מחזורים באופן דומה, עם ביאורי הפיוטים על ידי חוקר התפילה דניאל גולדשמידט (אשר נלקחו ממהדורת המחזורים שלו, שהדפיס דרך ההוצאה).
ספרי יהדות נוספים בהוצאת קורן כוללים חומש עם הפטרות וסדר התפילה בשבת, וגרסה אנגלית של התנ"ך בתרגומו של פרופ' הרולד פיש.
בחודש אפריל 2009 הושק סידור חדש שכולל תרגום ופירוש לאנגלית שערך הרב יונתן זקס, רבה של בריטניה.
הסידור מעוצב בעיצוב המסורתי של הוצאת קורן ומצטיין בפרשנות פואטית על הסידור ועל מעגל השנה היהודי.
הסידור כולל את התפילות לשלום המדינה ולשלום החיילים.
בשנת 2013 יצא לאור לראשונה סידור ליום העצמאות וליום ירושלים, בעריכתם של בנימין לאו ויואל רפל.
ספרים נוספים תחת המותג קורן
בשנת ה'תשמ"ט יצא לראשונה בהוצאה ספר שאינו סידור או תנ"ך: דע מה שתשיב לעצמך, על ענייני אמונה והשקפה המיועד לבני נוער, מאת הרב זאב קרוב, נכדו של מייסד ההוצאה אליהו קורן.
כיום יוצאים לאור תחת המותג "קורן" רק ספרי קודש קאנוניים, וספרי עיון תורניים יוצאים תחת המותג של הוצאת הבת "ספרי מגיד".
בשנת 2010 עברה להוצאת קורן הוצאתו לאור של תלמוד שטיינזלץ בגרסאות שונות, ובהמשך פרסמה ההוצאה גם את מפעלי הפירוש המקיפים הנוספים של הרב עדין שטיינזלץ, על התנ"ך, על המשנה, על משנה תורה לרמב"ם, על ספר התניא.
בשנת 2007 השיקה הוצאת קורן מותג־בת לפרסום ספרי עיון בתחומי היהדות תחת השם "ספרי מגיד".
סדרה זו עוסקת במקרא, פרשנות, הלכה, מחשבת ישראל, מעגל השנה היהודי ועוד.
בהוצאה זו רואים אור כמה עשרות כותרים בכל שנה, ולמעשה אליה הופנו כל ספרי ההוצאה שאינם "ספרי קודש" קלאסיים אלא ספרים מקוריים.
בין סופרי ההוצאה נמנים מנהיגים תורניים חשובים, כגון הרב יונתן זקס, הרב עדין שטיינזלץ, הרב אהרן ליכטנשטיין, הרבנית ימימה מזרחי והרב יוסף צבי רימון.
חלק מהספרים יוצאים בשיתוף פעולה עם מוסדות תורניים שונים (ישיבות, מדרשות ועוד), ובראשם ישיבת הר עציון.
בספרי מגיד רואים אור ספרים בעברית ובאנגלית.
בשנת 2013 החלה לראות אור סדרת התנ"ך, שספריה מציעים פרשנות רחבה על ספרי התנ"ך, מאת מחברים שונים.
הסדרה רואה אור בעברית ובאנגלית, אך לא כל הספרים מקבילים בשתי השפות.
עד כה ראו אור בעברית:
תורת הקורבנות: מחוות של בשר ורוח (ויקרא א–י), מאת יונתן גרוסמן, תשפ"ב
דברים: אמונה, אדם, עם, מאת תמיר גרנות, תש"ף
שופטים: בין כיבוש למלוכה, מאת אליהו עסיס, תשפ"ב
שמואל א: מלך בישראל, מאת אמנון בזק, תשע"ג
שמואל ב: מלכות דוד, מאת אמנון בזק, תשע"ד
מלכים א: מאחדות לפילוג, מאת אמנון בזק, תשפ"ה
יחזקאל: הנביא שהיה בן אדם, מאת אמנון בזק, תשפ"א
יואל: בין משבר לתקווה, מאת אליהו עסיס, תשע"ה
רות: מניכור למלוכה, מאת יעל ציגלר, תשע"ח
אסתר: מגילת סתרים, מאת יונתן גרוסמן, תשע"ג
קהלת: סדק של אור, מאת יונתן גרוסמן ועשהאל אבלמן, תשפ"ג
איכה: אמונה בעולם סוער, מאת יעל ציגלר, תשפ"ד
בשנת 2016 יצא לאור במסגרת 'ספרי מגיד' כתב העת התורני מעשה חֹשב.
כתב העת מתאפיין בכותבים ממגוון קצות הקשת של השיח האמוני.
עד כה (2021) ראו אור שני כרכים: כרך א עוסק בנושא דעת אלוהים, וכרך ב בנושא שוויון.
הוצאות נוספות שהיו חלק מקבוצת קורן
מלבד הוצאת טובי שהתמזגה לתוך הוצאת קורן, לאורך השנים היו הוצאות נוספות שפעלו תחת קורן: שקמונה ואופק.
הוצאת שקמונה הייתה הוצאת ספרים שהוציאה לאור בעיקר ספרי עיון בנושאי היסטוריה, ארכאולוגיה, ארץ ישראל והגות ציונית.
את ההוצאה הקים בשנת 1965 ראובן הכט, שהיה המנהל והרוח החיה של ההוצאה.
פחות מעשור לאחר מכן, בשנת 1973, נקלעה ההוצאה לקשיים וצברה חובות, ועקב כך העביר הכט את הניהול האדמיניסטרטיבי של ההוצאה לידי הוצאת קורן, אך הכט המשיך להפעיל אותה בתקופה זו.
ההוצאה הייתה תחת הניהול של הוצאת קורן עד שנמכרה שקמונה להוצאת כתר בשנת 1984.
מכון אופק הוא מכון תורני בראשותו של הרב אברהם שושנה, העוסק בהוצאה לאור של חיבורים מספרות חז"ל, גאונים וראשונים.
במשך כמה שנים הוצאת הספרים של המכון הייתה חלק מקבוצת קורן, ובשלב מסוים חזר המכון להיות עצמאי.
הוצאת ספרים על-שם י"ל מאגנס הידועה בקיצור בשם הוצאת מאגנס היא הוצאת הספרים של האוניברסיטה העברית בירושלים.
ההוצאה נוסדה בשנת 1929, ארבע שנים לאחר היווסדה של האוניברסיטה העברית, והיא הוצאת הספרים האוניברסיטאית הוותיקה בישראל.
ההוצאה קרויה על שמו של יהודה לייב מאגנס, נשיאה הראשון של האוניברסיטה.
ייעודה הראשוני של ההוצאה היה להפיק ולהפיץ בארץ ישראל ובעולם ספרות מדעית בכלל וחכמת ישראל בפרט, בעברית ובאנגלית, מקור ותרגום לשימושם של תלמידים וחוקרים בקהילה המדעית ובקרב הציבור הכללי.
ההוצאה מקבלת הצעות להוצאה לאור של ספרים מחוקרים מכל המוסדות האקדמיים בישראל.
הוצאת מאגנס מקפידה על הרמה האקדמית של הספרים אותם היא מפרסמת באמצעות תהליך ביקורת עמיתים, כנהוג בקרב הוצאות ספרים אוניברסיטאיות.
לאחר מכן כתבי היד שההוצאה מקבלת מועלים לדיון במועצה האקדמית של ההוצאה המשמשת כמערכת.
החלטות המועצה המדעית מובאות בפני הנהלת ההוצאה, אשר משלבת שיקולים מסחריים וכלכליים בהחלטה האם להוציא לאור.
הוצאת מאגנס מפרסמת בכל שנה כ-60 ספרים חדשים וכתבי עת בכל תחומי העשייה האקדמית בישראל.
בנוסף היא מדפיסה הדפסות ומהדורות חוזרות של ספרים שנדפסו בעבר.
בשנת 1978 הפכה ההוצאה לחברה בע"מ בשם "הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס האוניברסיטה העברית (1978) בע"מ", במעמד של מלכ"ר.
בשנת 2005 שינתה את מעמדה לעוסק מורשה, ומאז מתנהלת כחברה פרטית בבעלות האוניברסיטה.
החל משנת 2012 פועלת הוצאת הספרים "אקדמון" במסגרת הוצאת מאגנס.
"אקדמון" הוקמה בשנת 1952 על ידי אגודת הסטודנטים באוניברסיטה העברית בשם "מפעל השכפול", במטרה לספק לסטודנטים העתקי ספרים, הרצאות וחומרי לימוד.
רשת החנויות של "אקדמון" נסגרה בקיץ 2023.
בין השאר מאגנס מוציא לאור את כתבי עת:
מארג, כתב עת ישראלי לפסיכואנליזה
איטליה – כתב עת לחקר תולדותיהם, תרבותם וספרותם של יהודי איטליה
המזרח החדש – כתב עת ישראלי לחקר האסלאם, המזרח התיכון, וכן אפריקה ואסיה
שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום
הוצאת ראובן מס היא הוצאת ספרים עברית.
את ההוצאה ייסד ראובן מס בשנת 1927, לאחר שרכש הוצאת ספרים עברית בברלין, בשם "ילקוט".
בשנת 1933, עם עליית הנאצים לשלטון, נמלט ראובן מס לארץ ישראל והקים את ההוצאה בירושלים.
עם נפילת בנו, דני מס, מפקד מחלקת הל"ה, בשנת 1948 ייסד לזכרו את סדרת הספרים "ספריית דני למדע פופולרי", בה יצאו 84 ספרים בענפי מדע שונים.
ההוצאה מתמקדת בספרי עיון בהגות יהודית ולימודי ארץ ישראל, לשון עברית, אמנות פלסטית, לוחות שנה ועוד.
בנוסף משמשת ההוצאה כמרכז איתור והפצה של ספרים עבריים וכתבי עת לתפוצות.
מאז שנות ה-70 מנהל את ההוצאה נכדו של ראובן, אורן מס, בנו של יונתן מס.
ההוצאה יושבת ברחוב רמב"ן בשכונת רחביה בירושלים.
קה"ת (ראשי תיבות: קרני הוד תורה) היא הוצאת הספרים הרשמית של חסידות חב"ד.
היא נוסדה בשנת ה'תש"ב (1942) על ידי האדמו"ר מחב"ד רבי יוסף יצחק שניאורסון.
ההוצאה פועלת כאגף של המרכז לענייני חינוך.
הוצאת הספרים נקראת קה"ת במשמעות כפולה: ראשי תיבות של "קרני הוד תורה" וכן חילוף האותיות של תק"ה, שנת הלידה של מייסד חסידות חב"ד, רבי שניאור זלמן מליאדי.
ההוצאה מוציאה לאור את ספרי חסידות חב"ד ומטרתה הפצת תורתה של חסידות זו.
עם זאת, בכמה מקרים הדפיסה קה"ת ספרים אחרים, דוגמת סדרת הספרים שדי חמד עם הוספות בשנת תשי"א, וספר דרך אמונה של הרב מאיר בן גבאי בשנת תשמ"ח.
ההוצאה הוציאה ספרי יהדות בשפות עברית, יידיש, אנגלית, רוסית, ספרדית, צרפתית, איטלקית, פורטוגזית, הולנדית, גרמנית, פרסית וערבית.
קה"ת מפעילה מערכת בשם "אוצר החסידים", העורכת ומכינה לדפוס את ספרי אדמו"רי חב"ד וספרי חסידות שונים.
המערכת מורכבת מקבוצת תלמידי חכמים בעלי בקיאות במיוחד בתורת החסידות.
עבודת המערכת מתאפיינת בפיענוח כתבי היד העתיקים של אדמו"רי חב"ד, ציון מראי-מקומות, הערות ותיקונים, מפתח עניינים והוספות שונות הקשורות לתוכן הספר.
כמו כן, מוציאה המערכת ספרי ביאורים לתורת החסידות וספרי חסידים בנושאים שונים העוברים עריכה תוכנית מלאה.
הרבי מליובאוויטש מונה על ידי חותנו אדמו"ר הריי"צ למנהל הוצאת הספרים, תפקיד בו המשיך גם לאחר התמנותו לאדמו"ר החסידות.
מהלך שנות נשיאותו, נהג הרבי להשתתף במלאכת העריכה, בהכנת מפתחות לספרים, בהגהת עבודת חברי המערכת ועוד.
הרבי היה מוסר הוראות לחברי המערכת אודות ספרים וכתבי־יד מסוימים שברצונו שיכינו אותם לדפוס, לעיתים תוך קביעת דדליין להשלמת הפרויקט.
החנות המרכזית של הוצאת הספרים נמצא בשכונת קראון הייטס מול בניין 770, משרדי קה"ת נמצאים בבניין המשרדים שמעל 770. מנהל ההוצאה הוא יוסף ברוך פרידמן, חתנו של הרב יהודה קרינסקי.
את הסניף בישראל, השוכן במרתף בניין 770 בכפר חב"ד, מנהל מנחם מענדל (מני) וולף.
ההוצאה הוציאה גם את כתב העת שיחות לנוער.
דרך עריכת הספרים לדפוס שהותוותה בידי הרבי מליובאוויטש בהיותו מנהל ההוצאה לאור בעלת מאפיינים ייחודיים, כגון:
מפתחות - דגש מושם על מפתוח מפורט.
הרבי עצמו כתב מפתחות כלליים לחלק ניכר מספרי החסידות.
המפתחות כוללים מפתח עניינים, מפתח מובאות תורניות, מפתח שמות ועוד.
מפתחות המובאות התורניות לספר לקוטי שיחות בלבד יצאו לאור בשני כרכים.
ביבליוגרפיה ורשימת דפוסים - תיעוד מחקרי של מהדורות הספרים השונות בסוף כל ספר, כולל אלפי מהדורות, רובן בהיקף מצומצם, המצוינות, בסוף ספר התניא וספרים נוספים.
מראי מקומות והשוואות - לכל מובאה מקורות מפורטים והפניות למקורות נוספים העוסקים בעניין.
הוצאת ענבר היא הוצאה לאור ישראלית הפועלת מאז פברואר 1989 ומתמחה בהוצאה לאור של שעשועוני תשבצים.
נכון ל-2024, במהלך שנות פעילות ההוצאה, יצאו לאור במסגרתה יותר מחמש מאות ועשרה כותרים, שהודפסו במהדורות הנעות בין 2,000 ל-10,000 עותקים.
לפי נתוני ההוצאה הופקו ונמכרו יותר משני מיליוני חוברות.
החוברות השונות כוללות בין 16 עמודים (בחוברות לילדים) ועד 324 עמודי תשבצים ופתרונות.
במסגרת הוצאת ענבר התפרסמו בין היתר קובצי תשבצים, קובצי תשחצים, קובצי תפזורות, קובצי סודוקו, קבצים של תשבצים מוצפנים (תחת השם "אניגמה"), קבצים של תשבצי שלדים, קבצים של תשבצי ילדים וגם קבצים מעורבים, המכילים תשבצים ותשחצים, תפזורות ותשבצי קוד.
הוצאת ענבר נוסדה ומנוהלת על ידי אריה ענבר, שהוא מחבר התשבצים והחידות המתפרסמים במסגרתה.
בראש מערך הבדיקה של התשבצים עומדת שלומית קדם.
פרט לחוברות תשבצים, במסגרת ההוצאה יצא לאור גם המותחן המשטרתי "מתים לא חורצים לשון", מפרי עטו של ענבר.
החוברות הראשונות שיצאו לאור בהוצאת ענבר הכילו 24 עמודים כל אחת ונקראו בשם "תשחצים בלבד" (התשחצים נכתבו בכתב יד וצולמו) במחיר 2.80 שקלים, וחוברת תשבצים בת 32 עמודים בשם "שעשועון תשבצים ותשחצים מגוון" במחיר 3.60 שקלים, מודפסת במכונת כתיבה ומצולמת.
החוברות היו ממוספרות ועוביין הלך והתרחב עד 96 עמודים לחוברת במחיר 20.00 שקלים.
גם הכנת החוברות השתכללה בהדרגה, תוך מעבר לעריכה במחשב.
הסדרה המגוונת הגיעה עד מספר 84.
במקביל לשתי סדרות היסוד התחילו להופיע סדרות נוספות, שנועדו לקהל שונה במקצת, סדרה בשם "שעשוען עם אתגרים" המיועדת לפותרים בקיאים ומנוסים.
הופיעה גם סדרת תשחצים עממיים, שלא נדרש בהן ידע היסטורי מעמיק.
סדרה נוספת, "אניגמה", יצאה למען פותרי תשבצי קוד ויצאו סדרות נוספות לפותרי תפזורות, לפותרי תשבצי שלד, טבולה רסה (תשבצים לבנים), לילדים ולסודוקו.
סודוקו זכה לביקוש רב במיוחד, לכן יצאו כמה סדרות, לסודוקו קל יחסית, "סודוקו עממי", סודוקו רגיל עם תוספות של חידות סודוקו מגוונות וסודוקו אפור לבן.
סדרה מיוחדת היא "לקט תשחצים", שכוללת, בנוסף לתשחצים ופתרונות, גם סיפורים מקוריים ומתורגמים.
בנוסף לסדרות היסוד פורסמו סדרות של קבצים, לקטים ואסופות המבוססים על תוכן של חוברות שאזלו.
חוברות אלה, עבות יותר, בעובי של 162, 192, 224 ו-324 עמודים, פופולריות מאוד בין לקוחות ההוצאה.
היו גם ניסיונות שלא זכו להמשך: חוברת חידות מתמטיות בשם "מצעד המספרים" ותשחצים קשים במיוחד בשם "תשחצים מעמיקים".
בעברית אפשר להשתמש בכתיב מלא, כתיב חסר או דרכי ביניים שונות.
כדי שפותרי התשבצים והתשחצים ידעו מראש באיזה כתיב נקט מחבר התשבצים, בכל הנוגע לשימוש באותיות יו"ד ו-וו יש בהוצאת ענבר דרך קבועה לכיתוב המילים המשובצות בתשבצים, והכללים מתפרסמים מפעם לפעם על עטיפות אחוריות של חוברות תשבצים.
כך, לדוגמה, שמה של שווייץ יופיע בתשבצי הוצאת ענבר בכיתוב "שויצ".
לאחר תחילת מלחמת חרבות ברזל והגיוס ההמוני למלחמה, הפיקה הוצאת ענבר חוברת תשבצים מגוונת המיועדת לחיילים והמחולקת להם בחינם.
תוכן החוברת חובר ונתרם על ידי אריה ענבר והוצאות ההפקה למהדורה של כ-4,000 חוברות התחלקו בין אריה ענבר ובין כריכיית קורדובה בע"מ, בה הודפסה ונכרכה החוברת.
ארגון אחים לנשק חילק את החוברת בין החיילים והחיילות.
הוצאת ספרים ברונפמן הייתה הוצאת ספרים, שפעלה בין השנים 1965–1985. ההוצאה התמקדה בפרסום ספרות יפה ובתרגומים.
ההוצאה פעלה גם בשם "שחף, ברונפמן, אנקור".
היא פעלה בהוצאת ספרים לאור יחד עם הוצאת ליכטנפלד ויחד עם הוצאת נ.
טברסקי והוציאה ספרים לאור גם עבור הוצאות אחרות.
לאחר פטירתו של נחום טברסקי נרכשו, כנראה, חלק מזכויות הספרים של הוצאתו על ידי ברונפמן.
בשנת 1985 נרכשו זכויות הספרים של ברונפמן על ידי הוצאת כנרת.
ההוצאה המשיכה לפעול כיבואנית ומשווקת של ספרים וכתבי עת עד שנסגרה ב-1987.
הוצאת קוראים היא הוצאת ספרים העוסקת בהוצאה לאור של ספרות ילדים ונוער, ספרי עיון, ספרי בישול ולימוד.
בכל שנה הם מוציאים 70–100 כותרים.
בשנים האחרונות התרחבה ההוצאה גם לתרגומים של רומנים, ביניהם "חברים ובעלים" מאת ננסי תאייר, ספרי מתח (מאת לי צ'יילד, פיטר ג'יימס ועוד) וספרות ארוטיקה למבוגרים בלבד (טרילוגיית "הסתערות - עוצרי נשימה" מאת מאיה בנקס ו"סאבית" מאת טרה סו מי) וספרות יפה למבוגרים ולנוער.
הוצאת קוראים נוסדה בשנת 1996 על ידי אבנר פחימה ומאיר כהן, שהחלו את דרכם בהפצת ספרים ומילונים והחליטו להקים הוצאה לאור בשפה העברית.
פחימה הוא אחיו של דני פחימה, שהקים עוד קודם לכן את דני ספרים.
משרדי החברה ומחסניה שוכנים בקריית גת.
כותבים בולטים בהוצאה הם: פרופ' מאיה פרוכטמן, פרופ' עמירם רביב, ד"ר מירי ברוך, דבורה עומר, נורית זרחי, שלומית כהן-אסיף, יהודה אטלס, סמדר שיר, מירה מאיר, זאב ענר, דורית אורגד, יונה זילברמן, דליה קורח שגב ודנית סלומון.
ד"ר מירי ברוך משמשת גם כיועצת חינוכית לספרות הילדים והנוער.
בספרות לבני הנוער בולטים רבי המכר "בת-עשרה – מדריך לנערה המתבגרת" מאת דנית סלומון וסדרת הקלאסיקה; "אן מאבונלי", "טום סויר" ו"אי המטמון", לצד ספרי פנטזיה כגון סדרת נפילת הממלכות
בתחום ספרי העיון וההעשרה בולטים סדרת מילוני "אריאל" בעריכתה של פרופ' מאיה פרוכטמן.
האלבום "ישראל 50" וספר העיון "נתניהו – הדרך אל הכוח", שניהם בעריכת בן כספית ויהודה שיף.
בתחום ספרי הבישול, נמצאים ספריה רבי-המכר של דנית סלומון: "שוקולד ושושנים", "עוגות בקלי קלות", "פשטידות בקלי קלות" ו"בקלי קלות" וספריהם של השפים אביב משה, שגב משה ועזרא קדם.
הוצאת קוראים חברה בהתאחדות המו"לים בישראל.
הוצאת פלדהיים היא הוצאת ספרים חרדית הנמצאת בניו יורק ובעבר הייתה לה שלוחה בירושלים.
במסגרת ההוצאה יוצאים לאור ספרי קודש, ספרי ילדים העוסקים ברבנים או בגיבורים דתיים, ספרי קומיקס, ספרי בריאות ותזונה על פי היהדות ועוד.
להוצאה רשת של חנויות ספרים, שבהן נמכרים ספרי ההוצאה וספרים של הוצאות אחרות.
ההוצאה נוסדה ב-1939 בניו יורק על ידי פיליפ פלדהיים.
נוהלה בידי בנו יעקב ולאחר מכן על ידי נכדו, מנדי פלדהיים.
בדצמבר 2010 נעשה שיתוף פעולה בין השלוחה בירושלים לפרויקט החרדי "תקרא-תצליח" של בנק הפועלים.
במרץ 2012 עמדה שלוחת ירושלים על סף פשיטת רגל בעקבות חובות של כ-70 מיליון שקלים.
עו"ד יעקב שפיגלמן מונה לנאמן החברה, ובספטמבר 2012 נרכשה השלוחה על ידי הוצאת הספרים יפה נוף, ובכך נפרדה מההוצאה בניו יורק.
הוצאת קסת הוקמה בירושלים בשנת 1986 על ידי גרשון בן עמי ופעלה במשך 15 שנים.
לאורך השנים הוציאה לאור קסת מגוון ספרים בשורה של תחומים ובהם לימודי שפות, תאולוגיה, מוזיקה וספרי ילדים.
כמו כן עסקה קסת בהפקה והוצאה לאור של ספרי לימוד ועיון עבור מוסדות שונים ובהם האקדמיה הישראלית למדעים, מכון ויצמן, מכון רטיסבון, משרד החינוך, המרכז לתוכניות לימודים והחברה לכתבי קודש.
בתקופת שיא פעילותה העסיקה ההוצאה כעשרים עובדים.
בשנת 2001 הפסיקה קסת את פעילותה.
בשנת 2009 נרכשה קסת על ידי מינרוה בית הוצאה לאור והתמזגה לתוכו.
הוצאת עוּץ היא הוצאת ספרים ישראלית עצמאית, המוציאה לאור ספרים קלסיים וספרי פנטזיה.
היא הוקמה בשנת 2013 על ידי המתרגמת והעורכת גילי בר-הלל.
לדברי בר-הלל, ההוצאה נולדה מתוך אהבת ספרים ונוסטלגיה לספרים של פעם, במטרה להוציא לאור ספרים נבחרים תוך דגש לא רק על טקסט, אלא גם על איורים ועיצוב.
רוב ספרי ההוצאה יוצאים בכריכה קשה וכוללים את האיורים המקוריים.
בר-הלל: "(...) בעתיד, ספר מודפס לא ייעלם אלא יהפוך למוצר יוקרה".
שם ההוצאה, "עוץ" הוא על שם ארץ הקסמים שהמציא הסופר פרנק באום בשנת 1900: מקום של קסמים ונפלאות, אוטופיה שבה הערכים העליונים הם אהבה לכל חי, דמיון, סובלנות ורוח שטות.
ארץ זו מופיעה בסדרת הספר הקוסם מארץ עוץ.
בחירת הספרים מתמקדת בתחום הפנטזיה והקלסיקה לילדים ולנוער.
"אני חושבת שזה ההבדל בין סופרמרקט לבוטיק", אומרת בר־הלל.
"הוצאת ספרים גדולה מנסה לכלול הכול, הוצאת ספרים קטנה לא יכולה אפילו לנסות.
(...) עדיף שאנשים יכירו את הדי־אן־איי של ההוצאה ויידעו מה הם מחפשים בה."
רק אחדים מספרי ההוצאה נמכרים ברשתות הספרים הגדולות, האחרים נמכרים בחנויות ספרים עצמאיות ובאתר האינטרנט של הוצאת עוץ.
"ארץ עוץ המופלאה" מאת ל.
"דורותי והקוסם בארץ עוץ" מאת ל.
"צ'קו המסכן" מאת מרג'רי ויליאמס ביאנקו (2014)
"שורדים על מאדים" מאת סופיה מקדוגל (2014)
"שם צופן: וריטי" מאת אליזבת וויין (2015)
"עוגות בחלל" מאת פיליפ ריב (2015)
הוצאת סרג'ו בונלי (באיטלקית: Sergio Bonelli Editore) היא הוצאה לאור של חוברות קומיקס שהוקמה באיטליה בשנת 1940 על ידי ג'אנלואיג'י בונלי.
היא נקראת על שם סרג'ו בונלי, בנו של מייסד החברה.
החברה מפרסמת את יצירותיה בפורמט Bonelliano שהוא ספרון שחור-לבן בעל 98 דפים.
החברה הוקמה בשנת 1940 במילנו בשם Casa Audace Editrice.
סרג'ו בונלי, בנו של מייסד החברה, החל לנהל את החברה בשנת 1957, וב-1990 היא שינתה את שמה לשם הנוכחי.
החל משנת 1948, החברה פרסמה סדרות קומיקס בכיכובו של טקס וילר, איש המערב הפרוע.
הסדרה מתפרסמת עד היום (2022).
כל שנה מתפרסמות בין 11 ל-17 מהדורות.
במרוצת השנים הוצאו גם סרטים ומשחקי מחשב עם הדמות.
בשנת 1961 החל פרסום של סדרת "זאגור".
הדמות הראשית מתגוררת ביער בפנסילבניה.
בשנת 1996 הצטרף לחברה פאולו ביזי, שהמשיך ביצירת איורים לסדרה.
הסדרה זכתה לפופולריות רבה גם מחוץ לאיטליה.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 סדרות "זאגור" ו-Tex Willer שווקו בישראל.
על בסיס דמויות הקומיקס החברה יצרה מספר סרטי הנפשה.
הוצאת רהב היא הוצאה לאור בה המחבר נדרש לשלם על מנת להוציא לאור את יצירתו.
בניגוד להוצאות מסחריות, ששואפות לכסות את עלות ההוצאה לאור באמצעות מכירת כמות עותקים מספיקה ולכן דוחות רבים מכתבי היד המוגשים להן, הוצאת רהב תפרסם את יצירתו של כל מחבר המוכן לשלם את עמלת ההוצאה.
מוציאים לאור מבדילים בין הוצאות רהב לבין הוצאה עצמית.
בשל היעדר תהליך סינון בהוצאות רהב, להוצאת ספר בהוצאת רהב אין את היוקרה כבהוצאה מסחרית.
הוצאות רהב נחשבות לגורם שלילי ובלתי רצוי בעולם ההוצאה לאור, ושיטת הפעולה שלהן נחשבת כגובלת בנוכלות.
הן אף תוארו כ"נבל של עולם ההוצאה לאור".
האקדמיה ללשון העברית הציעה את המונח מו"ל קבלן.
הוצאת ב' צ'ריקובר הייתה הוצאת ספרים ישראלית פרטית, שהוקמה על ידי בצלאל צ'ריקובר, ופעלה מאמצע שנות ה-60 ועד תחילת המאה העשרים ואחת.
הוצאת צ'ריקובר גם ירשה את הכותרים שהוצאו לאור בהוצאת מ.
הוצאת הספרים הוקמה, באמצע שנות ה-60, על ידי בצלאל צ'ריקובר (1989-1927), בנו של ההיסטוריון פרופסור אביגדור צ'ריקובר, מראשוני ההיסטוריונים באוניברסיטה העברית בירושלים.
בצלאל צ'ריקובר שירת בפלמ"ח, היה ממקימי קיבוץ משמר הנגב, ובנוסף להקמת הוצאת הספרים הקרויה על שמו, כשהיה בשנות ה-30 לחייו, היה מראשי התאחדות המו"לים בישראל.
הוצאת צ'ריקובר התמקדה בהוצאה לאור של ספרי עיון, חלקם ספרי מקור וחלקם מתורגמים.
חלק מספרי המחקר שהוציאה ההוצאה בשנות ה-60 וה-70, יצאו במסגרת הסִדרה "גומא - ספרי מדע ומחקר".
כמו כן הוציאה ההוצאה גם ספרי סיפורת, ספרי שירה, וכמה ספרי ילדים.
ההוצאה הוציאה לאור, בין היתר, שניים מספריו של אביגדור צ'ריקובר, אביו של בעל ההוצאה.
המאייר דני קרמן באחד מזכרונותיו, בבלוג שפרסם, ציין כי מבין הוצאות הספרים עִמן עבד, אהב לעבוד במיוחד עם הוצאה זו.
בצלאל צ'ריקובר התחתן עם עדה לבית ניומן, בתם של רחל לבית ליפסון ומרדכי ניומן, שבבעלותו הייתה הוצאת הספרים מ.
ניומן הייתה פעילה בשנים 1945–1977 (שלוש שנים לפני מותו של ניומן), ויצאו בה לאור כ-440 כותרים, מהם כ-60 ספרי מקור.
ניומן הוציאה לאור גם אחד ממספריו של אביגדור צ'ריקובר.
לאחר מותו של ניומן התמזגה ההוצאה עם הוצאת ב' צ'ריקובר, והוצאת צ'ריקובר ירשה את זכויות הספרים שהוצאו בהוצאת מ.
אשתו של בצלאל צ'ריקובר, עדה צ'ריקובר, נפטרה בשנת 1974. לאחר מותה נישא צ'ריקובר בשנית לשרה ברקאי, שהייתה מאיירת וציירת, וגם איירה כמה מהספרים ועטיפות ספרים של הוצאת צ'ריקובר.
ב-1989 לאחר מותו של צ'ריקובר עברה הבעלות על הוצאת הספרים לאלמנתו שרה צ'ריקובר.
הוצאת צ'ריקובר המשיכה את דרכה כהוצאת ספרים פעילה עד תחילת שנות האלפיים.
ספרים בולטים שיצאו לאור בהוצאה
במשך השנים יצאו לאור בהוצאה כמה מאות כותרים.
אריך פון דניקן (תרגם: עמשי לוין), מרכבות האלים, 1968
אליזבט קובלר-רוס (תרגמה: כרמית גיא), לחיות עם המוות, 1969
אלכסנדר פן, היה או לא היה: מבחר כתובים (עורך: יוסי גמזו), 1972
חבצלת חבשוש: התמסרות: 21 מכתבים לפנחס שדה, 1973
גלן דומן (תרגמה: אורית אדר), הטיפול בילדים נפגעי מוח, 1974
אדיר כהן, יאנוש קורצ'אק המחנך: האיש, משנתו ומפעלו החינוכי, 1974
לאה אדר, יסודות פסיכולוגיים של החינוך לערכים, 1976
מרדכי הורוביץ, קרקס הפרעושים, 1976
רפי רוזן, אני ודודי, 1977
צ'ארלס ברליץ, אטלנטיס: היבשת האבודה - אגדה או מציאות, 1978
פרנסיס סקוט פיצג'רלד (תרגם: טוביה אורנן), היפה והארור, 1979
ליאונרד ברום ופיליפ סלזניק (תרגם: עמשי לוין), סוציולוגיה: יסודות, עקרונות, גישות, 1979
קן קיז, (סיפור מעשה הספר: דב יזרעאלי), מרשמים לאושר, 1982
יאיר אהרוני, אסטרטגיה עסקית, 1982
וולטר (תרגם: אהרן ראובני), קנדיד, 1993
יצחק אדיג'ס, ניהול לקוי: סיבות וטיפול, 1994
משה בן-חורין, שוק ההון וניירות ערך, 1996
חוה עציוני-הלוי, מקום בצמרת: אליטות ואליטיזם בישראל, 1997
אהרן לירון, הנצרות וארץ הקודש: מידע בסיסי ללומד ולמטייל, 1997
אורית אבוהב, אסתר הרצוג, הרווי גולדברג, עמנואל מרקס, ישראל: אנתרופולוגיה מקומית, 1998
אסתר הרצוג, הבירוקרטיה ועולי אתיופיה - יחסי תלות במרכז קליטה, 1998
הוק הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1991 בבימויו של סטיבן ספילברג ובכיכובם של רובין ויליאמס, דסטין הופמן וג'וליה רוברטס.
הסרט מבוסס על ספר (מאותה שנה) של טרי ברוקס.
הספר לא תורגם לעברית, והוא מזכיר את הספר המקורי של ג'יימס מתיו ברי, כולל פיראט בשם נודלר שחוזר לעלילה.
זהו מעין סרט המשך לעלילות "פיטר וונדי".
בסרט זה פיטר פן (רובין ויליאמס) מחליט לעזוב את ארץ לעולם לא אחרי שהתאהב במוירה, נכדתה של וונדי.
הוא מתבגר, נישא לה, מוליד שני ילדים ונהיה עורך דין אנוכי וחסר חוש הומור.
מצב זה משתנה לאחר שקפטן הוק (דסטין הופמן) חוטף את ילדיו, בזמן שהם נמצאים בלונדון בטקס פתיחת בית היתומים הנערך לכבודה של וונדי הזקנה.
בעזרת טינקר בל (ג'וליה רוברטס) ו"הילדים האבודים", פיטר נזכר מיהו ומציל את ילדיו.
רובין ויליאמס - פיטר פן
דסטין הופמן - קפטן הוק
ג'וליה רוברטס - טינקר בל
בוב הוסקינס - מר סמי
צ'רלי קורסמו - ג'ק באניג
אמבר סקוט - מגי באניג
מגי סמית' - וונדי דארלינג
גווינת' פלטרו - וונדי דארלינג הצעירה
פיל קולינס - הבלש גוד
גלן קלוז - הפירט גוטלס
דייוויד קרוסבי - הפירט טיקלס
יצאו שלושה משחקים המבוססים על סרט זה:
לאטארי יצא משחק קווסט מאוד בסיסי שבסופו נלחמים נגד הוק בספינתו (בניגוד לסצנת הקרב האחרון בסרט).
ל-SNES יצא משחק פלטפורמה בו מבקרים בכל פינה נידחת באי לעולם לא (גם כאלה שלא מופיעים בסרט) ונלחמים נגד פיראטים בעלי כלי נשק מגוונים.
במתמטיקה, הוצאת שורש ריבועי היא הפעולה של חישוב שורש ריבועי של מספר או ערך נתון.
באופן כללי יותר, הוצאת שורש ריבועי דורשת פתרון של משוואה מהצורה , כאשר ידוע ו- הוא הנעלם.
המקרה הפשוט ביותר הוא הוצאת שורש ריבועי ממספר שלם, כמו בדוגמה .
פעולה זו היא פשוטה יחסית; כל מחשבון כיס יכול לבצע אותה בקלות, ואפילו בעידנים הקדומים ניתן היה לחשבו בדומה לחישוב מנה באמצעות חילוק ארוך.
אופי החישוב תלוי במבנה האלגברי שבו מבצעים את הפעולה.
הוצאת שורש ממספר ממשי או מרוכב
מציאת השורש של מספר ממשי נתון היא בעיה בסיסית באנליזה נומרית.
כמו הרבה בעיות אחרות, הפתרון כולל שני מרכיבים: מציאת קירוב, ושיפורו ההדרגתי.
את הקירוב הראשוני לשורש אפשר למצוא על ידי הוצאת שורש ממספר שלם.
השלב הבא הוא הפעלת שיטת ניוטון-רפסון.
אם t הוא קירוב לשורש של a, אז הוא בדרך-כלל קירוב טוב יותר.
כאשר הקירוב הראשון קרוב מספיק למטרה, שיטה זו מכפילה את מספר הספרות המדויקות בכל צעד.
השורש תמיד נמצא בין t לבין a/t.
בהצגה הקרטזית, השורש השני של מספר מרוכב () נתון על ידי הנוסחה , כאשר .
זוהי רדוקציה של הוצאת השורש ממספר מרוכב להוצאת שורש ממספר ממשי (חיובי).
הוצאת שורש ידנית ממספר עשרוני
כדי להוציא ידנית שורש ממספר עשרוני, מחלקים את המספר לזוגות (הנקודה העשרונית נמצאת בין הזוגות)
נסמן את תוצאת הביניים ב-X.
לוקחים את הזוג הגדול ביותר שעוד לא "טופל" ומצמידים אותו מימין לשארית מהסבב הקודם.
(בשלב הראשון השארית היא 0) – נסמן את החיבור הזה ב-Y.
בכל שלב מחפשים את הספרה a הגדולה ביותר המקיימת:
רושמים את הספרה a מעל לזוג המתאים והשארית החדשה היא:
מציאת השורש ריבועי של מספר נתון מודולו מספר אחר היא בעיה שכיחה בהצפנה מודרנית.
לדוגמה במציאת השורש של 37 מודולו 63, הבעיה היא למצוא שלם , המקיים .
הצעד הראשון לפתרון הבעיה הוא פירוקה לגורמים לפי משפט השאריות הסיני: , ולכן עלינו למצוא מספר שיקיים בו זמנית את שתי המשוואות ו-.
למעשה, היכולת להוציא שורשים מודולו n שקולה, מבחינה חישובית, ליכולת לפרק את n לגורמים ראשוניים .
אם הוא חזקה של מספר ראשוני, הוצאת שורש מודולו n קשה בערך כמו הוצאת שורש מודולו p עצמו.
המעבר החישובי משורש מודולו p לשורש מודולו n נעשה באינדוקציה על k, כמו בלמה של הנזל.
לא לכל מספר קיים שורש מודולו n; אם p אי זוגי, אז שורש כזה קיים מודולו n אם ורק אם הוא קיים מודולו p – וכאשר יש למספר (שונה מאפס) שורש, יש לו בדיוק שניים.
אם n הוא חזקת 2, אז קיים לו שורש אם ורק אם קיים שורש מודולו 8, ואם קיים שורש אז קיימים בדיוק ארבעה.
(לפרטים בנושא זה, ראו חבורת אוילר).
הוצאת שורש ריבועי מודולו מספר ראשוני (אי-זוגי), מתחלקת לשני מצבים.
אם אז , ולכן הוא שורש של או של (רק לאחד מהם יש שורשים).
המקרה השני, כאשר , יותר מסובך.
נניח ש- הוא השדה הסופי בן q איברים.
החבורה הכפלית של השדה היא בת q-1 איברים.
אם q הוא חזקת 2, לפי משפט לגראנז', הוא שורש של a.
אם q אי זוגי המצב דומה להוצאת שורש מודולו ראשוני (אף על פי שהוצאת שורש בשדה בגודל 27 היא משימה אחרת מהוצאת שורש מודולו 27).
לפעמים רוצים לחשב את השורש של מספר שאיננו רציונלי, כגון , באופן מדויק, ולקבל תשובה מאותה צורה (ולא רק מספר עשרוני, שהוא פתרון מקורב).
זוהי בעיה קשה באופן כללי, אבל במקרים מסוימים אפשר לפתור אותה בקלות יחסית.
הכלי המרכזי במקרה זה הוא הנורמה, שמוגדרת במקרה של השדה לפי הנוסחה .
מכיוון ש-, ברור שהשורש (אם קיים שורש מצורה זו) יהיה בעל נורמה או , כלומר, מצד שני, השורש מקיים , או .
מחיבור וחיסור שתי המשוואות על מקבלים שהנורמה היא דווקא 211, והשורש הוא .
שורש ממטריצה חיובית או אופרטור
לא לכל מטריצה קיים שורש מעל שדה המספרים הממשיים: יש מטריצות A עבורן לא ייתכן ש-.
לעומת זאת, אם A היא מטריצה חיובית, אפשר למצוא את השורש (הריבועי, ומכל סדר) על ידי לכסון אורתוגונלי והוצאת השורש מן המטריצה האלכסונית המתקבלת.
הוצאת שׁוֹקֶן היא הוצאת ספרים ישראלית העוסקת במגוון סוגות ספרותיות: ספרי עיון, סיפורת ושירה.
הוצאת הספרים הוקמה בברלין בירת גרמניה על ידי איש העסקים היהודי-גרמני שלמה זלמן שוקן ב-1931. חלק ממשרדי ההוצאה מוקמו בפראג.
שוקן, שהיה פטרונו ואיש סודו הבולט של הסופר ש"י עגנון, הכיר את עגנון בשנת 1915 בחוג בית ציוני בביתו של מרטין בובר בברלין, ומאז תמך בעגנון.
עגנון, שהיה בקיא בספרות חז"ל, רכש עבור שוקן ספרים יהודים עתיקים לאוסף שלו והשנים התיידדו.
הספרים הראשונים של עגנון הודפסו בדפוס חנויות הכל בו של שוקן.
שוקן הקים את הוצאת שוקן (Schocken Verlag), שהחלה לפעול בשנת 1931 כדי להוציא לאור את כתבי ש"י עגנון ותרגומים של ספרות יהודית חשובה ליהדות גרמניה המתבוללת שהפסיקה לקרוא עברית.
מאז ואילך, כל הזכויות על פרסום כתבי עגנון היו בידי הוצאת שוקן, שאף שילמה לו משכורת קבועה ודאגה לכל צרכיו, כדי שיוכל לעסוק בנחת בכתיבתו.
מלבד כתבי עגנון, פרסמה ההוצאה תרגומים רבים לגרמנית של כתבים בעלי ערך רב בתרבות היהודית, זאת במטרה להנחיל את התרבות היהודית בקרב יהודי גרמניה.
כמו כן, פרסמה הוצאת שוקן את כתביהם של מרטין בובר, פרנץ רוזנצווייג ופרנץ קפקא.
בעקבות עליית היטלר לשלטון חיסל שוקן את מרבית עסקיו בגרמניה, ובינואר 1934 עלה לארץ ישראל.
הוצאת שוקן המשיכה לפעול בברלין, עד שהנאצים סגרו אותה בשנת 1938. הוצאת שוקן הוקמה בירושלים ובתל אביב.
ב־1940 עבר לניו יורק וב-1945 הקים את הוצאת הספרים באנגלית "Schocken Books", בה העסיק את נחום גלאצר, ששימש כמורה פרטי של ילדיו בגרמניה בתחילת שנות ה-30. הוצאת שוקן בניו יורק הוציא לאור באנגלית את ספריהם של פרנץ קפקא, חנה ארנדט, גרשם שלום וולטר בנימין.
הוצאת שוקן בניו יורק נמכרה להוצאת רנדום האוס, בשנת 1987 והיא פועלת באופן נפרד מההוצאה בישראל.
מ-1958 עד 1972 היה גרשום שוקן המו"ל של ההוצאה ומשנת 1972 המו"ל היא רחלי אדלמן, נכדתו של שלמה זלמן שוקן.
הוצאת שוקן חברה בהתאחדות המו"לים בישראל.
בשנת 2013 נבחרה רחלי אידלמן בפעם השמינית לתפקיד יו"רית ההתאחדות.
בשנת 1997, קבע בית המשפט המחוזי בתל אביב כי משכל הוצאה לאור הפרה את זכות היוצרים שבבעלות הוצאת שוקן ביצירות עגנון.
בשנת 2013 פוצתה על ידי האוניברסיטה העברית, לאחר שנקבע שהפרה את זכויות היוצרים של ההוצאה בהדפסת מקראות ושימוש בקטעים מספרים במחשבי האוניברסיטה.
ההוצאה היא אחת ההוצאות המובילות בישראל, ובין 1,500 הספרים שהוציאה לאור נמצאים הסופרים החשובים בספרות העולמית שתורגמו מעשרות שפות לעברית.
ספרים ביהדות במדעי הרוח ובמדעי החברה, ספרות ושירה עברית מקורית כשירתו של יהודה עמיחי, ביוגרפיות ומילונים וספרות אקטואלית.
ההוצאה מוציאה לאור גם ספרי ילדים שזכו להצלחה רבה, ביניהם ספרי "הפיה לילי" וסדרת "פינוקי".
הוֹקם (Hokm) הוא משחק קלפים אסטרטגי שמקורו באיראן, המשוחק בישראל בידי יוצאי איראן.
המשחק מבוסס על זכייה במספר מרבי של "ידים" ומיועד לארבעה שחקנים (שני זוגות), אם כי ניתן לשחק בשלושה ואף בשני שחקנים.
משחק זה, למרות שהוא נראה אקראי במבט ראשון, כולל בתוכו חשיבה אסטרטגית מעמיקה.
שחקן חזק ידע לנחש כבר בשלב מוקדם את מהלכי היריב ולהתגונן מפניהם.
כדי לשחק הוקם יש להצטייד בחפיסת קלפים מלאה, המכילה 52 קלפים - 13 מכל סדרה, ללא ה"ג'וקרים" או קלפי פרסומת.
לסדרות הקלפים אין דירוג בינם לבין עצמם, פרט לסדרה שנקבעת כ'הוק', שעליה ידובר להלן.
בשלושה שחקנים משחקים ב-51 קלפים, כשנהוג להסיר מהערימה את אחד מקלפי ה-2.
לזכות לפחות בשבע "ידיים" במהלך המשחק (8 בשלושה שחקנים).
בכל משחק קיים שחקן הקובע את הסדרה השליטה (ה"הוקם", הורג/שולט בפרסית) לאותו משחק.
מחלקים לכל שחקן קלף גלוי כאשר השחקן המקבל את הגדול בתחום 2 - 9 נבחר להיות ההוקם (שליט)
אם קובע ההוקם (ובן זוגו, בארבעה שחקנים) ניצח[ו] את המשחק האחרון, קובע ההוקם נשאר כשהיה.
אם לא, עוברת זכות עשיית ההוקם לשחקן הבא נגד כיוון השעון.
הקלפים מעורבבים על ידי אחד השחקנים מהזוג שאינו בוחר את סדרת ה'הוק'.
לפני חלוקת הקלפים נהוג לתת להוקם לערבב את החפיסה (הוא יכול לבחור שלא) על מנת שהשליט "יאשר" את החפיסה.
לאחר מכן מחולקים 5 קלפים לכל אחד לפי סיבוב השעון, כאשר קובע ה'הוק' מקבל ראשון.
בסיום שלב זה עליו להכריז על סדרת ההוק, ('דל'- לב, 'חשט'- יהלום, 'שבד' [שיראז] / 'גש' [טהרן] - תלתן, 'פיק'- עלה) ולאחר מכן מחולקים כל שאר הקלפים בקבוצות של ארבע לכל אחד בכל פעם.
במקרה שקובע ה'הוק' אינו יכול או אינו רוצה להחליט הוא יכול להיעזר במספר אפשרויות:
וַסַט - חושפים את הקלף האמצעי (השלישי) של בן זוגו, והסדרה שלו מוכרזת כ'הוק'.
אפשרות זו קיימת רק אם בן זוגו עדיין לא ראה את קלפיו.
האֵשְׁטוֹם - פירושו מילולית בפרסית: "שמיני שלי".
הקלף השמיני של עושה ה'הוק' נחשף, והסדרה שלו מוכרזת כ'הוקם'.
שחור/אדום ראשון - חושפים את קלפיו של קובע ההוק, עד אשר נחשף קלף בצבע שבחר, והסדרה שלו נקבעת כ'הוקם'.
שיטה זו מסוכנת, היות שהיא עלולה לחשוף הרבה מקלפיו של קובע ההוק.
אך ניתן להשתמש בה במיוחד כאשר משחקים שחקנים בעל רמות שונות, ומעוניינים לתת לחלשים יתרון מסוים.
השחקן הפותח במשחק הוא עושה ההוק.
הוא מניח קלף גלוי על השולחן.
על שאר השחקנים החל מהשחקן היושב לימינו להוריד קלף מאותה סדרה בלבד.
רק אם אין להם קלף כזה הם רשאים להוריד קלף מסדרה אחרת (כולל סדרת ההוקמים).
לאחר מכן בודקים איזה קלף הוא הגבוה ביותר, כאשר:
קלף של סדרת ה'הוקם' גובר ('הורג' בלשון המשחק) על כל קלף מסדרה אחרת.
קלף שאינו מסדרת ההוקם ואינו מהסדרה של הקלף הראשון שהונח ב'יד' הנוכחית ערכו אפס.
השחקן שהוריד את הקלף הנ"ל זוכה ב'יד', ועליו לפתוח את ה'יד' הבאה.
המשחק נמשך עד אשר מצטברים לפחות 7 ידיים בידי אחד הזוגות, שהוא כמובן המנצח במשחק.
כאמור, זוג שזכה בשבע ידיים זוכה במשחק, ובאופן רגיל הזוג זוכה בנקודה אחת.
אך אם הזוג זכה בשבע ידיים רצופות, כאשר הזוג השני לא זכה באף יד באמצע, הניצחון מוכפל כדלקמן:
אם קובע ההוק הוא אחד מהזוג הזוכה, הניצחון נחשב לשתי נקודות, והניצחון נקרא קואט (תפיסה)
אם לא, הזוג זוכה בארבע נקודות.
משחק זה הוא עתיר אסטרטגיות, למרות הפשטות של החוקים.
כאשר רואים שבן הזוג לוקח את היד כדאי לשים קלף קטן כי היד ממילא שלכם.
נהוג שכשבן זוגך שם קלף זוכה בצורה שלו ולך אין את הצורה, אתה "עונה" לו עם הצורה בה היית מעוניין שימשיך כי יש לך שליטה בה.
אם בן הזוג התחיל משחק בצורה מסוימת אך ככל הנראה לא ייקח את היד, רצוי לשים את הקלף הכי חזק מאותה צורה שיש לך, גם אם זה כרוך בסיכון על מנת למשוך את הקלף הכי חזק של היריב אחריך.(יד שלישית הכי חזק)
מקובל מאוד לזכור ולספור את הקלפים והצורות שיצאו מהמשחק ובעיקר את מספר הוקים (קלף הצורה השולטת) על מנת שתוכל לשאר כמה עוד נותרו במשחק ותעל את הקלפים שלך בהתאם.
לבני המלוכה יש שמות בפרסית: טאק- אס, שאה- מלך, דאמה/ביבי- גבירה/מלכה, סרווז- חייל, בנוסף לסדרת הקלפים החזקים (טאק, שאה, ביבי, סרבז) נהוג לקורא שארה (מלשון שרים).
בהשאלה, הקלף החזק ביותר שנשאר בצורה מסוימת נקרא "טאקי-פיק/חשט/דל/שבד" (עלה/יהלום/לב/תלתן בהתאמה) גם אם הוא לא האס.
הוצאת שם רע היא מושג הלכתי להפצת שקרים על אדם אחר כדי להכפישו.
הדוגמה בתורה למוציא שם רע היא אדם שמוציא שם רע על אשתו שזינתה בין האירוסין לנישואין, ועונשו לפצות את חמיו במאה שקלי כסף, ובנוסף נאסר עליו לגרש את אשתו כל ימיו.
יש להבחין בין איסור הוצאת שם רע, הנוגע לפרסום דברי שקר, לאיסור לשון הרע, הנוגע לפרסום אמת על אדם במטרה להשפילו.
בנוסף לאלו ישנו איסור "אבק לשון הרע", הנוגע לאמירת שבחים על אדם באופן שעלול לעודד אחרים לגנותו.
במשפט הישראלי משמעות המושגים שונה, וחוק איסור לשון הרע עוסק למעשה בהוצאת שם רע.
המושג מופיע בתורה בקשר לאדם שהוציא שם רע על אשתו, בטענה שבעודה נערה המאורסה לו, כלומר לאחר שכבר קידש אותה, נבעלה לאדם אחר.
כשמתברר השקר, העונש הוא תשלום של מאה כסף לאבי הנערה, וכן לא יכול יותר הבעל לגרשה כל ימיו.
אם מתברר כי אמת דיבר, ואכן היא זינתה בין ארוסיה לנישואיה, דינה בסקילה על פתח בית אביה.
אם התברר שזינתה לאחר הנישואין ולפני הבעילה הראשונה לבעלה - גם אז דינה בסקילה, על אף שבאופן רגיל העונש על זנות לאחר הנישואין הוא חנק, ולכן דין זה מוגדר כחידוש.
ההרחבה למושג זה נמצאת כבר במסכת ערכין, שם נכתב: הגמרא מרחיבה אם כן את המושג להוצאת שם רע כללית על כל אדם ובכל הקשר והעונש על כך הוא צרעת (בדומה ללשון הרע).
בהקשר הזה מופיע המושג הוצאת שם רע גם בספרי הראשונים והאחרונים.
עונשו של מוציא שם רע
לפי דין תורה, עונשו של מוציא שם רע הוא תשלום קנס, שנאמר: .
בעונש זה נענש המוציא שם רע בידי אדם, כלומר בידי בית דין.
בידי שמים עונשו של המוציא שם רע, חמור יותר והוא חייב מיתה.
בתורה ישנה התייחסות למוציא שם רע רק בהקשר לנערה ובטענת אי מציאת בתולים, אולם דינו מוציא שם רע על חבירו לא התבאר במקרא.
הרב ישראל איסרלן לומד דין מוציא שם רע, מדינו של המבייש את חבירו, שרבי יוסי בר אבין בתלמוד פטרו מעונש עם כל זאת ישנה דעה רווחת בפוסקים שיש לבית דין כח להעניש את המוציא שם רע על חבירו, עונש זה מסור בידי הדיינים.
המקור לדין זה הוא הנאמר בתלמוד לפי הסברו של הרא"ש התלמוד לא התכוון בדווקא לעונשים אלו אלא העונש מסור לדיין.
דברי הרא"ש נפסקו בספרי ההלכה.
הוצאת שם רע נחשבת לאחת העבירות החמורות שבין אדם לחברו עד כדי כך שעל אף שביהדות הגישה כלפי אדם המביע חרטה על מעשיו סלחנית והנעלב נדרש למחול על עלבונו, בהוצאת שם רע לא קיימת דרישה זו והנעלב רשאי שלא למחול למוציא השם הרע.
התלמוד הירושלמי קובע: "ומניין שלא יהא המוחל אכזרי [מלמחול] וכו' א"ר ייסה הדא דתימר (זה שתאמר [שצריך למחול]) שלא הוציא לו שם רע, אבל הוציא לו שם רע אין לו מחילה עולמית".
כמו כן, קיים חרם קדמונים מיוחד על הוצאת שם רע על מת.
על חומרת עוון זה נכתב בתוספתא מקל וחומר מעונשם של חטא המרגלים שעליהם נאמר: :
רבנו יונה בספרו שערי תשובה מוסיף כי המוציא שם רע בענייני פגם משפחה, למרות שמת, אין לו כפרה לעולם, כיוון שלא פגם רק באדם החי שיכול למחול לו, אלא גם בהוריו והורי הוריו שכבר אינם בחיים.
הוצאת שפרינגר (שמה המלא: Springer Science+Business Media) היא חברת הוצאה לאור חובקת עולם שמקום מושבה בגרמניה ומשרדיה העיקריים ממוקמים בברלין, בהיידלברג, בדירדכט (הולנד) ובניו יורק.
ההוצאה מתמקדת בכתבי עת אקדמיים בתחומי המדע, הטכנולוגיה והרפואה.
שפרינגר הוא בית ההוצאה לאור של ספרים הגדול בעולם והשני בגודלו בעולם כתבי העת (הגדול ביותר הוא אלסוויר), עם למעלה משישים בתי הוצאה, 1,900 כתבי עת, 5,500 ספרים חדשים הרואים אור בכל שנה, מחזור מכירות של 924 מיליון אירו (ב-2006) ו-5,000 עובדים.
הוצאה לאור הוקמה על ידי יוליוס שפינגר בברלין בשנת 1842. הוא פרסם ספרי נוער, ספרי בית ספר, ספרי עיון ומומחים, סיפורת, אך גם יצירות מדעיות.
הדור השני של המשפחה החל מעבר הדרגתי לספרים בעלי אופי מדעי וטכנולוגי.
בשנת 1912 הם הקימו כתב עת מדעי שמטרתו היה להתחרות עם כתה עת Nature.
בראש מערכת של כתב עת הועמד ארנולד ברלינר שניהל אותו עד לשנת 1935.
קבוצות ההשקעות הבריטית Cinven ו-Candover רכשו את חברות ההוצאה האקדמיות Springer-Verlag ואת בית ההוצאה ההולנדי Kluwer Academic Publishers מידי וולטרס קלוּור בשנת 2003
ומיזגו אותן בשנה שלאחר מכן ויצרו את Springer Science+Business Media.
שפרינגר מפרסמת ספרי לימוד, ספרי יעץ אקדמיים, ומספר גדול של כתבי עת אקדמיים במגוון רחב של תחומים.
בספטמבר 2007 עברה החברה ארגון מחדש וחולקה לשתי חטיבות, לפי חדשות שפרינגר.
חטיבה אחת, STM Local Publishing, אחראית על הוצאה לאור בצרפת, בשווייץ, באוסטריה ובאמריקה, וגם על פרסומים בשטחי הרפואה והתרופות שאינם בשפה הגרמנית.
החטיבה השנייה, STM Global Publishing, כוללת את יתר מוצרי החברה.
שטיבֶּל הייתה הוצאת ספרים עברית שנוסדה במוסקבה בשנת 1917 על ידי הסוחר והנדבן היהודי-פולני אברהם יוסף שטיבל (אי"ש; 1885–1946).
אברהם יוסף שטיבל התעשר כסוחר עורות, ובהיותו חובב ספרות וחובב עברית החליט להשקיע את הונו בהקמת הוצאת ספרים שתוציא לאור ספרים בעברית בלבד; מעשה בלתי כלכלי באותה עת, כאשר קוראי עברית היו מעטים יחסית.
הוא גייס עבור ההוצאה מתרגמים, בהם חיים נחמן ביאליק, דוד שמעוני ודוד פרישמן שתרגמו עבורו לעברית את מיטב ספרות העולם (ספרי דוסטויבסקי, טולסטוי, היינה, אוסקר ויילד, רבינדרנת טאגור ועוד).
ד"ר שאול טשרניחובסקי תרגם מיוונית ומאשורית-בבלית דרך גרמנית.
בהמשך פעילותו הוציא לאור גם את כתב העת העברי "התקופה" בעריכת שמעון ראבידוביץ', את סדרת חוברות השירה "מקלט" וכן ספרות עברית מקורית, למשל מאת חיים הזז, יעקב שטיינברג, דב קמחי, יצחק למדן ועוד.
פסח גינזבורג, שהועסק כמתרגם של ההוצאה, נקלע לסקנדינביה בעת מלחמת העולם הראשונה, כשהיה בדרכו להגר לאמריקה.
בשל המצור הימי הגרמני לא יכול לעזוב את נורווגיה, ולמד את שפתהּ, וכך הפך לחלוץ תרגום ספרות סקנדינבית לעברית והפך את ההוצאה למובילה עולמית בתחום הספרות הסקנדינבית על ידי הוצאת ספרי קנוט המסון, סיגביורן אובסטפלדר, הנריק איבסן והנס כריסטיאן אנדרסן.
שטיבל פתח סניפים בערים תל אביב, ורשה, ברלין וניו יורק.
בשנת 1924 נקלעה ההוצאה לקשיים, ואברהם שטיבל מינה את נחום טברסקי למנהלהּ בארץ ישראל.
בשנת 1929 התאחדו סניפי ההוצאה, ומרכזה מוקם בתל אביב.
בשנת 1933 הוקמה הוצאת "שם" (ראשי תיבות של "שטיבל" ו"מצפה") כאיחוד בין הוצאת שטיבל והוצאת מצפה של יהושע צ'צ'יק, מרדכי ניומן ויוסף שרברק (הוצאת י' שרברק) להוצאת ספרות ילדים.
בשנת 1939 הועברה הבעלות המלאה על ההוצאה לידי נחום טברסקי.
אברהם יוסף שטיבל נפטר ב-1946, וההוצאה המשיכה לפעול עד סוף שנות ה-40.
יוסף חיים ברנר כתב בשנת תרע"ט (1919) רשימה בעיתון "הפועל הצעיר" (תחת הכינוי "בר יוחאי"), שבה תיאר את מפעלו של א"י שטיבל:
ואכן, ברנר תרגם את "החטא ועונשו" של דוסטויבסקי עבור הוצאת שטיבל בוורשה, וב-1930 החלו ספריו לצאת בהוצאת שטיבל.
הוצאת שבתי פרנקל היא הוצאה לאור תורנית.
ידועה במיוחד בשל מהדורת משנה תורה לרמב"ם שהוציאה.
ההוצאה נוסדה על ידי שבתי פרנקל בבני ברק בשנת ה'תש"ל לשם הוצאת ה'משנה תורה', לזכר רבי יוסף נחמיה קורניצר ורבי יוסף פרנקל (אביו של פרנקל).
בהמשך הוציאה לאור גם את ספר המצוות לרמב"ם, ספר המפתח "רזא דשבתי" למסכתות בבא קמא, בבא מציעא ובבא בתרא, קיצור שולחן ערוך, וכן חלק מספריו של הרב משה פיינשטיין.
לאחר פטירתו של שבתי פרנקל מנוהלת ההוצאה על ידי חתנו החורג נפתלי קפלן.
ספרי ההוצאה נפוצים בישיבות ובבתי כנסת.
העורך הראשי של ההוצאה היה הרב דוד צבי הילמן, ושותפים לעריכה הרבנים אהרן יהושע צוקר, דוד מיכאל שמידל, חיים מאיר שטיינברג ודוד רביץ.
ספרי ההוצאה ערוכים בגישה חרדית ליטאית, ואינם כוללים פירושי רבנים שאינם מקובלים בציבור זה.
במהדורת הרמב"ם של ההוצאה הוגהו לשון הרמב"ם ונושאי כליו על פי כתבי יד רבים ודפוסים ישנים, כולל תיקון שיבושים של הצנזורה הנוצרית.
למהדורה צורפו לראשונה מכתבי יד פירושו של רבינו מנוח, הגהות הרב משה הכהן מלוניל, פירושו של מהר"י קורקוס והגהות מרבי עקיבא איגר.
לוקטו דברי הגר"א הקשורים לדברי הרמב"ם.
למהדורת הרמב"ם נוספו כמה מדורים חדשים:
ספר המפתח - ובו הפניות לאלפי ספרים הדנים בדברי הרמב"ם ומפרשיו, עם תמצית דבריהם בכמה מילים.
מספר הספרים במדור זה מגיע לכשלושת אלפים.
מקורות וציונים – ציוני מקורותיו של הרמב"ם מספרות חז"ל והגאונים, ציונים לראשונים שדנו בדברי הרמב"ם, השוואה תמציתית בין שיטות ראשונים אחרים לשיטת הרמב"ם, וציונים להלכות שהובאו בשולחן ערוך ובפוסקים נוספים;
ילקוט שינויי נוסחאות – בדברי הרמב"ם והראב"ד מכתבי יד ודפוסים קדומים;
ספר הליקוטים – ליקוט מפרשים על הרמב"ם, בהם כמה מכתבי יד הנדפסים לראשונה.
הכרך הראשון יצא לאור בשנת ה'תשל"ה בירושלים על ספר זמנים, ובראשו נדפסו הסכמותיהם של הרב יעקב ישראל קניבסקי, הרב משה פיינשטיין והרב שמואל הלוי ואזנר.
בשנת ה'תשל"ז יצא לאור ספר נשים ובו הסכמת רבני הבד"ץ של העדה החרדית.
בשנת ה'תשס"ה יצא בבני ברק הכרך האחרון בסדרה, ספר אהבה.
בשנת ה'תשע"ז יצאה לאור מהדורה מחודשת של ספר זמנים בשני כרכים עם ספר המפתח מורחב.
בשנת תשע"ח הועלה באופן חלקי הטקסט של המהדורה לאתר 'יד הרמב"ם' של פרויקט פרידברג לחקר הגניזה.
ההוצאה ממעטת באזכור ספריהם של רבנים חיים, בעיקר את ספריהם של הרב אלעזר מנחם מן שך (אבי עזרי), הרב יעקב ישראל קניבסקי (קהילות יעקב) ובנו הרב חיים קניבסקי (קריית מלך).
בפרט לא נמנה הרב יוסף קאפח בין מתרגמי הרמב"ם, וישנה התעלמות שיטתית מתרגומו ל"פירוש המשניות לרמב"ם".
עובדה זו, וכן במהדורה הראשונה של ספר זרעים שיווקו את הספר בחינם עם עשרות מפירושי הרב אברהם יצחק הכהן קוק לאחר מכן שהוציאו את הספר לאור מחקו את כל פירושיו עקב ביקורת מהציבור החרדי.
דבר זה עורר ביקורת בציבור הדתי לאומי.
ויש שקראו בעקבות כך להחרים את המהדורה.
בעקבות הביקורת, הוציא לאור מכון "הלכה ברורה" ספר מפתח משלים, הכולל הפניות על סדר הרמב"ם לכתביו של הרב קוק, וכן לכתבי עת תורניים ולכתבי רבנים חיים, כדוגמת ספריהם של הרבנים אהרן יהודה לייב שטינמן (אילת השחר) וברוך דב פוברסקי (בד קודש).
המפתח כולל את שמות הספרים, ללא תמצית התוכן.
בתגובה לביקורת, פירט הרב דוד צבי הילמן, מראשי המערכת, מקרים שבהם ביזה לדבריו הרב קאפח תלמידי חכמים או טעויות חמורות הנמצאות בכתביו, וסיכם: "מכל הנ"ל יובן שהטעם שלא הזכרנו את הרי"ק ואת תרגומו כי חששנו פן נהיה לבוז".
בנוסף הסתמך על כך שהחזון איש לא הזכיר את שמו של הרב קוק כשסתר את דבריו ועל טענות נוספות.
בנוסף הועלו טענות גם על עצם עבודת המערכת:
הנוסח מורכב מנוסחאות שונות, ובכך נמצא נוסח רמב"ם חדש שאינו נשען על מקור אחיד.
המערכת העדיפה לעיתים את נוסחאות הדפוסים על פני כתבי יד קדומים.
אחרים מתחו ביקורת הפוכה, על העדפה מוגזמת של כתבי יד על פני הנוסחאות המקובלות.
בספר הליקוטים שולבו חידושי תורה רבים ש'הובאו' כביכול מספרים שאינם קיימים, ומהם: מגד מתתיהו; חפת ששנים; שבית שבי; המצליח; בעזר חברים; יבן לאשרו; ביתה יוסף; נצח אלכסנדר; לחשבי שמו; מזכרת מנחם; על ישראל שלום; זיכרון אברהם דוד.
התופעה קיימת בעיקר בספרים מדע, אהבה, וקורבנות, ומעט גם בספר עבודה, שיצאו כולם לאור אחרי פטירתו של הרב שבתי פרנקל.
במהדורה החדשה נכתב בפירוש שאין מדובר בספרים קיימים, אלא בקטעים שנכתבו בידי חברי המערכת לזכר בני משפחתו של שבתי פרנקל שנרצחו בשואה, ונקראו על שמם.
התעלמות מכתבי יד של הגהות מימוניות.
במקביל הוחל בהוצאה לאור של התלמוד הבבלי, גם היא עם שינויי הנוסח המשמעותיים ומפתח, מעין זה שיצא על הרמב"ם.
בשנת ה'תשנ"ז יצא לאור תלמוד בבלי מסכת בבא קמא עם שינויי נוסחאות, וכן ספר המפתח (לכ-1,400 ספרים) וספר שינויי נוסחאות על מסכת זו.
הספרים יצא לאור עם הסכמותיהם של הרב שלמה זלמן אוירבך, רבי יוסף שלום אלישיב, רבני הבד"ץ של העדה החרדית, רבי שמואל הלוי ואזנר ורבי חיים קניבסקי.
בהמשך יצאו ספרי מפתח (ללא שינויי נוסחאות) למסכתות בבא בתרא, בבא מציעא ובבא קמא שנקראו לזכרו של שבתי פרנקל "רזא דשבתי".
בשנת ה'תש"ע יצאה לאור הגדה של פסח ובה ליקוט מקיף של דברי הראשונים על ההגדה.
בסוף הספר צורף הרמב"ם על הלכות חמץ ומצה שבהוצאה, עם ספר המפתח המחודש.
הוצאת תּוּשִׁיָּה הייתה הוצאת ספרים עברית בעיר ורשה.
היא נוסדה בשנת 1896 על ידי הסופר בן אביגדור (אברהם ליב שלקוביץ), חלוץ המו"לות העברית המודרנית.
פעילותו המו"לית החייתה את הספרות העברית ונתנה לה מעמד בתחרות עם ספרות היידיש ברחוב היהודי במזרח אירופה.
בהוצאת תושיה התפרסמו בעברית יצירות מקוריות ומתורגמות, בהן מסות, ספרי מדע פופולרי, ספרי מסע וביוגרפיות.
אחד הספרים הראשונים והמפורסמים שראו אור בהוצאה היה "מדינת היהודים" של תאודור הרצל, בתרגום מיכל ברקוביץשראה אור בשנת 1896 (אותה שנה בה הוצאה המהדורה הגרמנית המקורית).
בפרט הושם דגש על חינוך ועל ספרי ילדים.
עם הסדרות של "תושיה" שהתחבבו על קהל הקוראים הצעיר נמנות "ניצנים" (לילדים קטנים ובניקוד מלא), "פרחים" (לגיל הביניים) ו"ביכורים" (לבני הנעורים).
כמו כן הוציא בן אביגדור בהוצאת תושיה את עיתון הילדים המצויר בעברית "עולם קטן", וחוברת בשם "פדאגוג" להורים ומורים.
בן אביגדור איתר סופרים צעירים, ובנוסף לכך שהוציא את ספריהם בהוצאה גם תמך בהם כלכלית על ידי תשלום גבוה מהמקובל.
עם סופרי ההוצאה נמנים יוסף חיים ברנר, אורי ניסן גנסין, גרשון שופמן, דבורה בארון, חוה שפירא, הרש דוד נומברג, יעקב כהן, זלמן שניאור, אהרן ליבושיצקי ויצחק קצנלסון.
בשנת 1911 התמזגו בן-אביגדור ו"תושיה" לסינדיקט הוצאה לאור בשם "צֶנטרָל" (מרכז) על ידי התאגדות עם כמה מן המו"לים היידיים והעבריים הגדולים באימפריה הרוסית: הוצאת "פּרוֹגְרֵס" של יעקב לידסקי (והוצאת "השחר" של מרדכי קפלן, שהתאחדה עִמה קודם לכן), הוצאת ב' שימין והוצאת ש.
שְׂרֶבֶּרְק (שרעבערק) של שלמה שרברק.
בהוצאה המאוחדת, שישבה בוורשה (שבה פעלו ארבעה מחמשת השותפים), ראו אור יצירותיהם של גדולי הסופרים, ההיסטוריונים והפדגוגים העבריים והיידיים, כמו גם סדרות ספרי ילדים ונוער וכן ספרי לימוד ומקראות.
בשנת תרע"ג-1912 נוסדה במסגרת "צנטרל", ביוזמתם של בעלי "תושיה", בן אביגדור ויעקב ראמברג, חברת אחיספר להוצאת ספרות עברית.
החברה-הבת הוציאה ספרים עבריים וכן את המאסף "נתיבות" ("בימה חפשית לענייני החיים והספרות").
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914 נפסקה פעילות ההוצאה המאוחדת.
בן-אביגדור נפטר בספטמבר 1921. שלמה שרברק, שותפו ל"צנטרל", רכש את הוצאת תושיה ושילב אותה בהוצאתו.
"רכס פרויקטים חינוכיים" (או בשמה המוכר יותר, "הוצאת רכס") היא חברה העוסקת בפיתוח ספרי לימוד, הוצאתם לאור והפצתם.
ההוצאה נחשבת לאחת מן הגדולות בישראל בתחום זה.
החברה נוסדה בשנת 1980 ובקטלוג הספרים שלה ניתן למצוא ספרי מדעים, ספרי לימודי תנ"ך, שפות, מתמטיקה, סוציולוגיה, פסיכולוגיה, אזרחות, סביבה ואקולוגיה, כימיה, היסטוריה.
ספרי הלימוד של החברה מתמקדים בבתי ספר יסודי ותיכונים אך ישנם גם ספרים לגיל הרך וללימודים אקדמיים.
הוצאת רכס הייתה הראשונה לזהות את הפוטנציאל השיווקי ביצירת ספרי לימוד המותאמים במיוחד למיקוד המופץ על ידי משרד החינוך.
בין אנשי החינוך אשר הוציאו ספרים בהוצאת רכס ניתן למנות את הבאים:
תנ"ך: נחמה ליבוביץ, יאיר זקוביץ, יאירה אמית, אבי שגיא ואדיר כהן.
לשון: מרדכי רוזן, דליה קורח שגב ומאיה פרוכטמן.
חינוך: פנינה קליין ואברהם שטאל
פסיכולוגיה: ציפי בר־אל, מרים נוימאיר
נוסף על כך הוצאת רכס יזמה את הוצאת העיתון "מבט לחינוך", העיתון המסחרי הראשון בישראל המוקדש לנושאי חינוך.
הוּק (מאנגלית: Hook) הוא קונספט נושאי במוזיקה, לרוב קטע מלודי חוזר (כגון רצף אקורדים או תווים), שנעשה בו שימוש בעיקר במוזיקה פופולרית.
מטרת השימוש בהוק היא להפוך את השיר לקליט ולכזה "המושך את האוזן של המאזין", והשימוש בו רווח במוזיקת פופ, רוק, דאנס והיפ הופ.
בז'אנרים אלה, ההוק הוא בדרך כלל סוג של רפרן (פזמון חוזר), אך הוא יכול להיות מגולם גם במלודיה או בקצב.
בסימפוניה החמישית של בטהובן, לדוגמה, ניתן לומר כי החזרה על שלושת הסול ולאחריהם מי במול הם הוק.
פרידמן בע"מ היא הוצאת ספרים ישראלית אשר הוקמה בשנת 1949 על ידי שמואל פרידמן (1916-1991).
שמואל פרידמן נולד ב-1916 בליטא ועלה לישראל עם משפחתו בשנת 1920. אביו, משה, היה רוויזיוניסט, הוא דחה את החברות בהסתדרות העובדים הכללית וכתב מאמרים נגד הממסד.
במלחמת השפות כתב משה מאמר ביידיש 'אמת על ארץ ישראל', ושמואל וחמשת אחיו היו חברים באצ"ל.
שמואל החל לפרסם חוברות וספרים פוליטיים אולם לאחר תקופה קצרה הבין שישתלם לו יותר להדפיס ז'אנרים פופולרים.
מרבית הספרים היו תרגומים מאנגלית ומקצתם מצרפתית.
ההוצאה פרסמה מספר גדול של רבי מכר אמריקאים: ענבי זעם, קדמת עדן, ספריה של איין ראנד, ויקי באום, ודיימון ראניון.
מתחרתה העיקרית של ההוצאה הייתה מ.
שמואל איתר נישות נוספות להוצאה לאור.
הוא ייסד את מגזין עולם הקולנוע, אשר זכה למכירות נאות, וגם פרסם את הטורים הראשונים של עוזי ושות'.
הוא היה מיודד עם הכנענים בנימין תמוז ויונתן רטוש וכך פרסם את ספריהם והם תרגמו עבורו.
שמואל השתמש בשם העט 'הדב', כשם בנו דב, על מנת לפרסם ספרים שלא רצה להיות מזוהה עימם.
ההוצאה לא הצליחה לקבל סובסידיה להוצאת ספרי לימוד, בשנות החמישים והשישים, בשל השתייכותה הפוליטית ועל כן נאלצה לוותר על כך.
לאחר מותו של שמואל בשנת 1991 ירשו ילדיו, מלכה פרידמן-שפיר ודב פרידמן, את ההוצאה.
מאוחר יותר נרכשה ההוצאה על ידי הוצאת אופוס.
תרגום כל משלי לה פונטן על ידי יונתן רטוש.
עולם הקולנוע - שבועון שעסק בבידור, והופיע בין שנות ה-50 לשנות ה-70.
טרקלין - ירחון לענייני חברה, כלכלה ותרבות בו הופיעו הטורים הראשונים של עוזי ושות'.
עלילות גלגמש, תרגום: שמואל פרידמן.
הוצולים (באוקראינית: гуцули, ברוסית: гуцулы, ברומנית: ביחיד huțul, ברבים huțuli, בפולנית: ביחיד: Hucuł, בריבוי Huculi, Hucułowie בסלובקית: Huculi) הם בני קבוצה אתנו-תרבותית אוקראינית קטנה החיה בעיקר במערב אוקראינה בדרום-מזרח הרי הקרפטים האוקראינים ובחלקם באזורי הגבול הצפוני של רומניה, במרמורש ובוקובינה.
הם מתרכזים בעיקר במחוזות איוואנו-פרנקיבסק (עמק הפרוט והצ'רמוש השחור) שבגליציה ההיסטורית (הליץ'), בצ'רנוביץ שבצפון בוקובינה (לאורך הצ'רמוש הלבן) ובמחוז זקרפטיה של אוקראינה העכשווית, לאורך הטיסה השחורה וטיסה הלבנה.
ביתר דיוק ההוצולים חיו בנפות ורחובינסק, יארמצ'אנסק, בדרום הנפות קוסוב ונדבורנה שבמחוז איוואנו-פרנקיבסק, בנפת פוטילה ובדרומה של נפת ויז'ניץ שבמחוז צ'רנוביץ ובנפת ראחיב שבמחוז זקרפטיה.
בצפון רומניה חיים הוצולים במרמורש ובבוקובינה הדרומית.
בהתאם למיקומם ניתן לדבר על הוצולים מזקרפטיה, הוצולים מבוקובינה ועל הוצולים גליציאנים.
סך כל שטח אזור "הוצוליה" (באוקראינית: הוצולשצ'ינה) הוא לערך 6,500 קמ"ר.
ההוצולים נודעו בעבר בעיקר כרועי צאן.
לגבי מקור השם "הוצולים" קיימות השערות שונות.
לפי אחת מהן המילה באה לכאורה מ"קוצ'ול" - כלומר נווד באוקראינית ספרותית - קוצ'וביק, שהפכה ל"קוצול" ומשם ל"הוצול".
כינוי זה, טוענים, דבק בהם מפני שהיו פליטים מרוס של קייב שנמלטו אל הרי הקרפטים מפני הפולשים המונגולים.
כינוי זה יכול להיות קשור גם לסגנון חייהם החצי-נוודי בעבר על רקע עיסוקם כרועי צאן.
היו שחשבו אותם לשרידים של שבטי נוודים שונים שעברו במקום.קבוצה של היסטוריונים, בלשנים ואתנוגרפיםטענו שהמילה היא ממקור טורקי קדום, קומני או פצ'נגי.
חוקרים אחדים סברו כי מקור השם הוא במילה אוע'וז או אוצים, תת-שבט טורקי שברח גם הוא אל ההרים מפני המונגולים.
לדעת מחבר נוסף,שאלו ההוצולים את שמם מהצילו (הצילה) או הצטל, אחיו של הנסיך רוסטיסלב של מורביה הגדולה או אולי משבט ההורולים-הוצים, בני בריתם של האוסטרוגוטים.
במאה ה-19 נפוצה התאוריה לפיה המילה נגזרת מהמילה הרומנית hoț או עם תו יידוע hoțul, כלומר "הגנב", מה שמוסבר על ידי היותם אנשי הרים ויערות שמקרבם קמו היידוקים ו"גזלנים".
יש שזיהו בהם את צאצאי האוליצ'ים, שבט סלאבי שהתיישב מחדש בהרי הקרפטים.
אף אחת מההשערות המוזכרות אינן נחשבות בימינו כוודאיות.
השם "הוצולים" נראה יותר כ"אקסונים", כלומר כינוי שהודבק להם על ידי קבוצות אתניות ועמים שכנים, אחד מהם בני בויקו, המקורבים להם.
בתעודות כתובות המילה "גוצול" ו"גוצוליאק" מופיעה החל מאמצע המאה ה-18 וככינוי ברור לקבוצת תושבי הקרפטים המזרחיים - רק במאה ה-19, ביתר דיוק בהחל משנת 1816.
ההוצולים התיישבו בקרחות היער, בפסגות ההרים ליד מעיינות מים.
בעיני חוקרים רומנים כגון ההיסטוריון ניקולאיה יורגה ההוצולים או ה"הוצאנים" אינם אלא רומנים שהתבוללו ושעברו סלאביזציה.
עם זאת רוב הדעות אינו שולל מוצאם הסלאבי.