tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המטרה העיקרית של צוות הפיתוח הייתה לשפר באופן משמעותי את הגרפיקה של המשחק המקורי לרזולוציות גבוהות יותר ולעדכן את המודלים של הדמויות והסביבות כך שיתאימו לסטנדרטים של משחקי הדור הנוכחי.
בנוסף לשיפורים הגרפיים, "שלוק שני" כלל מספר שינויים ותוספות למשחק המקורי.
בין השיפורים ניתן למצוא מערכת תאורה חדשה, אנימציות משופרות וקטעי מעבר חזותיים יותר.
מבחינת תוכן, הרימסטר הוסיף מצב מרובה משתתפים חדש לגמרי בשם "מצב אורדה", המאפשר לשני שחקנים לשחק יחד באופן מקומי או מקוון כדי להדוף גלים של אויבים.
מצב זה לא היה קיים במשחק המקורי והיווה תוספת משמעותית לגרסה המחודשת.
צוות הפיתוח שמר על נאמנות למשחק המקורי מבחינת העלילה, מבנה השלבים ומהלך המשחק הבסיסי, במטרה לשמר את החוויה הנוסטלגית עבור מעריצי המשחק המקורי.
עם זאת, הם ניצלו את ההזדמנות לבצע שיפורים קטנים במכניקות המשחק ובאיכות החיים של השחקנים.
המשחק "בובספוג מכנסמרובע: הקרב על ביקיני בוטום - שלוק שני" זכה לביקורות מעורבות עד בינוניות מצד מבקרים.
באתר Metacritic, המשחק קיבל ציון ממוצע של 68 מתוך 100 על סמך 38 ביקורות מבקרים עבור גרסת הפלייסטיישן 4, 69 עבור המחשב האישי ו-66 עבור נינטנדו סוויץ'.
המבקרים שיבחו בעיקר את השיפורים הגרפיים המשמעותיים מהמשחק המקורי, את הנאמנות למקור מבחינת האווירה וההומור של סדרת הטלוויזיה, ואת העיצוב של השלבים והעולמות.
רבים ציינו לטובה את הנוסטלגיה שהמשחק מעורר בקרב מעריצי המשחק המקורי והסדרה.
עם זאת, חלק מהביקורות מתחו ביקורת על המשחקיות שלעיתים הרגישה מיושנת בהשוואה למשחקי פלטפורמה מודרניים, על פגמים טכניים קלים כמו זמני טעינה ארוכים בחלק מהפלטפורמות, ועל כך שהמשחק לא הוסיף מספיק תוכן חדש מעבר למצב מרובה המשתתפים.
את מצב האורדה החדש קיבלו המבקרים בצורה מעורבת, כאשר חלק ראו בו תוספת מהנה ואחרים הרגישו שהוא לא מלוטש מספיק.
המשחק "בובספוג מכנסמרובע: הקרב על ביקיני בוטום - שלוק שני" זכה להצלחה מסחרית סבירה.
חברת THQ Nordic דיווחה באוגוסט 2020, כחודשיים לאחר יציאתו, שהמשחק מכר למעלה ממיליון עותקים ברחבי העולם על כל הפלטפורמות.
בינואר 2021, מנכ"ל THQ Nordic, קלמנס קרויצר, כינה את המשחק "הצלחה פנטסטית" מבחינת מכירות והביע תקווה שהמשחק יגיע בסופו של דבר למכירות של שני מיליון עותקים.
על פי הערכות, נכון לספטמבר 2023, סך ההכנסות הגולמיות של המשחק עמד על כ-19.2 מיליון דולר, עם רווח נקי מוערך של כ-5.6 מיליון דולר למפתחים.
בבריטניה, "שלוק שני" היה המשחק השלישי הנמכר ביותר בשבוע הראשון ליציאתו.
בארצות הברית, הוא הגיע למקום ה-19 ברשימת 20 המשחקים הנמכרים ביותר של NPD בחודש יוני 2020.
בובספוג מכנסמרובע – הסרט הוא משחק פלטפורמה משנת 2004 המבוסס על בובספוג: הסרט שהופץ על ידי THQ עבור פלייסטיישן 2, המחשב הביתי, גיים בוי אדוונס, אקסבוקס, Mac OS X ונינטנדו גיימקיוב.
גרסאות הפלייסטיישן 2, Xbox ו-GameCube פותחו על ידי Heavy Iron Studios.
גרסת הגיים בוי אדוונס פותחה על ידי WayForward Technologies.
גרסת המחשב הביתי פותחה על ידי AWE Games.
גרסת המק פותחה על ידי Aspyr.
רוב צוות השחקנים של הסרט חזר לצורך גילום דמיותיהם במשחק.
עלילת משחק הווידאו מבוססת במידה רבה על הסרט, אם כי מדי פעם נלקחות חירויות.
כמו בסרט, פלנקטון מיישם את "תוכנית תי"ו", גונב את הכתר של המלך נפטון, שולח הכתר לעיר הצדפים ומפליל את מר קראב בגניבה.
כתוצאה מכך, המלך נפטון מטיל על בובספוג ופטריק משימה להחזיר את הכתר מעיר הצדפים כדי להציל את מר קראב וביקיני בוטום תוך 6 ימים.
ישנם 18 שלבים במשחק שעוקבים באופן חופשי אחר עלילת הסרט.
השחקן שולט בבובספוג ובפטריק, שלשניהם סט יכולות ייחודי משלהם.
כל שלב מכיל משימה עיקרית ומשימות צד.
ארבעה שלבים כוללים "בוס" שעל השחקן להביס בכדי להתקדם לשלב הבא.
ה-"בוסים" כוללים את דג הצפרדע הענק מהסרט, דניס (שנלחמים בו פעמיים), והמלך נפטון.
כל משימה עיקרית ומשימת צד מעניקות לשחקן אסימון "בובי-בוטן" לאחר השלמתו (השחקן זקוק לאסימונים אלה כדי ללמוד מיומנויות מסוימות ובכדי להמשיך לשלבים מתקדמים במשחק).
למרות שהשחקן צריך להשלים רק את המשימות העיקריות של שלב כדי לפתוח את השלב הבא, לא ניתן להשלים את המשחק רק על ידי ביצוע השלבים העיקריים, היות שהשלב האחרון דורש כמות המצריכה גם לעבור משימות צד (אם כי השחקן אינו צריך לבצע את כל המשימות הצדדיות).
ישנה גם מערכת שדרוג במשחק.
כאשר השחקן אוסף "נקודות גבריות" (המיוצגות על ידי משקולות זוהרות), הוא ילמד מהלכים חדשים עבור בובספוג ופטריק הנחוצים להשלמת המשחק.
לאחר שהשחקן אוסף מספיק "נקודות גבריות", הוא מקבל "נקודת שדרוג" שיכולה לשפר את השפעת המיומנות על האויבים (או לשמש להגדלת הבריאות המקסימלית של השחקן משלוש עד שש יחידות).
למרות שהשדרוגים מועילים מאוד בהתקדמות ובהשלמת המשחק, הם אינם הכרחיים לצורך השלמתו.
המשחק אינו משתמש במערכת חיים; אם השחקן "מת", הוא מוחזר לנקודת הביקורת האחרונה שלו.
כמות ה-"פגיעות" אותן שחקן יכול לספוג עד שהוא "מת" היא בהתחלה שלוש, ולאחר שדרוג היא שש פגיעות, אשר מיוצגות באמצעות "קציצות סרטן".
שלבי פלטפורמה - בשלבים העיקריים של המשחק, השחקן, המשחק כבובספוג או פטריק, צריך לנווט בתחומי השלב.
מספר מיומנויות כגון לחימה, תנועה זהירה, ובעיקר, שימוש במהלכים מיוחדים של בובספוג ופטריק נדרשות כדי להתקדם.
לכל שלב יש משימות צד המציעות אסימון בובי-בוטן, וביניהן:
אתגר בלוקים צפים - על השחקן להדריך את פטריק על ידי קפיצה מבלוק לבלוק כדי להגיע לאסימון בובי-בוטן לפני שנגמר הזמן.
כדור בובספוג - על השחקן להדריך את בובספוג, בצורה כדורית, דרך אזור מעוקל, בדומה לסדרת Super Monkey Ball.
אתגרי זירת קרב - כבובספוג או כפטריק, יש להביס גלים של אויבים.
שלבי נהיגה - השחקן נוהג באמצעות רכב הקציצה (השלב לרוב הוא כאשר מתרחש מעבר עלילתי בין מקומות).
לכל שלב נהיגה יש שלוש משימות צד זהות: "אתגר זמן", "אתגר טבעות" ואתגר זמן בשם "אתגר מאצ'ו" (קשה יותר).
שלבי נהיגה בקונכייה - באמצעות אמבטיית קונכייה (באחד השלבים האחרונים, באמצעות כתר המלך נפטון) שמתפקדת כמעט כמו מזחלת בתנועתה, על השחקן להחליק את דרכו בשלב.
משימות הצד זהות לאלו שבשלבי הנהיגה.
בוסים - ישנם בסך הכל ארבעה קרבות בוס במשחק, שאף אחד מהם אינו מכיל משימות צד.
כל השלמה של אתגר או של משימת הצד שלו מעניקה לשחקן אסימון של בובי-בוטן.
על מנת ללמוד את המהלכים הנדרשים כדי להתקדם ברמות ובשלבים, בובספוג ופטריק יצטרכו להשלים את משימות הצד (כמו אלו שבאתגרי הנהיגה והמיני-משחקים הנוספים) כדי לקבל את האסימונים הללו.
לבובספוג ופטריק יש כמה מהלכים, וכאשר הם מקבלים מספר מספיק של נקודות, הם יכולים לשדרג מהלך או להגדיל את הבריאות המקסימלית שלהם.
יחידות הבריאות שלהם נמדדות בקציצות סרטן; כל אחת מכילה רק שלוש, אך ניתן לשדרג אותה עד שש לאורך זמן.
המהלכים ישתפרו ביעילותם בעת השדרוג.
קטעי ה-FMV כוללים בדרך כלל קריינות על ידי הקריין הצרפתי מהסדרה.
משחק הרפתקאות בסגנון "נקודה ולחיצה", בדומה לסנגון שהוצג ב-" SpongeBob SquarePants: Employee of the Month" ולגרסת המחשב של "בובספוג מכנסמרובע: אורות, מצלמה, מכנסיים!".
המשחק עוקב בעיקר אחר בובספוג ופטריק במספר מקומות שונים.
המשחק מורכב משמונה פרקים שעוקבים באופן רופף אחר עלילת הסרט ועלילות צד שנוספו, המתוארים בקטעי מעבר בין הפרקים הכוללים קריינות על פני תמונות סטילס מתוך הסרט.
בחלק מהפירוטים נעשה שימוש במונחים העבריים לפי הספרון העברי של המשחק, ולכן יכולות להיות שונויות בשמות מונחים, מקומות ודמויות בהשוואה לאלו שמופיעים בסרט ובסדרה.
אהבו את שכניכם – על השחקן לעזור לבובספוג להתכונן ליומו הגדול, אירוע הפתיחה של קראסטי קראב 2, באמצעות התארגנותו של בובספוג למאורע.
רשע מתחת לפני הים – פלנקטון מיואש מכך שתושבי ביקיני תחתית מעדיפים את קראסטי קראב, על פני מסעדתו, ה-"צ'אם באקט".
על השחקן לעזור לפלנקטון בארגון המסעדה ומציאת הפתרון לקראת הגיית תוכנית Z, ולאחר מכן בארמונו של המלך נפטון לגנוב את הכתר.
צאו לדרך – על בובספוג להתארגן לקראת יציאתו לעיר הקונכיות בכדי להציל את מר קראבס שהוקפא בידי המלך נפטון.
בכדי להגיע לעיר הקונכיות עליו להגיע אל רכב ה-"פטי ווגן", שעל השחקן להשלים מספר משימות ומטלות בכדי שיוכל להגיע אליו.
– מינדי צריכה לעזור לבובספוג ולפטריק במסעם לעיר הקונכיות, אך היא כלואה בטירה של נפטון.
על השחקן למצוא את דרכה של מינדי החוצה.
התחפרות – על השחקן, שמוביל את בובספוג ופטריק (משחקים איתם כצמד), למצוא את דרכו לעיר הקונכיות תוך כדי מילוי משימות עבור תושבי האזור.
כאב מאחור – בדרך לעיר הקונכיות, בובספוג ופטריק, נלחמים על זכויותיהם של חסרי-חוליות באזור.
על השחקן לבצע משימות הכוללות חיפוש אחר עמוד שדרה לבובספוג ופטריק.
עיר הקונכיות – בשלב זה השחקן משחק בתור פטריק ברובו, ועליו לעזור לו להגיע לכתר של נפטון ולהציל את בובספוג מהתייבשות.
פלנקטונפוליס – השחקן צריך למלט משימות עבור דמויות בכדי שיוכל להשיג גיטרה ומגבר בכדי להציל את ביקיני תחתית מהשליטה של פלנקטון.
משחק ה-GBA הוא משחק פלטפורמה דו-ממדי המחולק בעל שישה שלבים, בתוספת לשלבי בונוס רבים, ובוס בסוף כל שלב.
שלא כמו בגרסאות הקונסולה, יש מערכת חיים, ואין אפשרות שמירה.
"בובספוג מכנסמרובע: הסרט" קיבל ביקורות "מעורבות או ממוצעות" ו"אוהדות באופן כללי" על פי אתר הביקורות Metacritic.
באתר GameRankings, גרסת ה-GBA קיבלה דירוג של 53 אחוז.
המבקר חואן קסטרו מ-IGN, שסקר את גרסאות הקונסולות הביתיות, הצהיר כי "בובספוג מכנסמרובע הסרט מספק שילוב מבדר (ולעיתים קרובות מאתגר) של משחקיות ונהיגה.
השליטה מרגישה נוחה והמצלמה כמעט ולא מפריעה לאקשן.
ההומור של הסדרה כמעט מחלחל מכל צדפה ואצה שאתה פוגש".
גרסת ה-PS2 צוינה על ידי מגזין Play כ"משחק פלטפורמה עשוי לעילא במלוא מובן המילה".
לואיס בדיג'יאן מ-GameZone, שסקר את גרסת ה-Xbox, הרגיש שהמשחק לא ניצל את היכולות הגרפיות של המערכת, וכתב, "קטעי המעבר דומים יותר ללוחות סטוריבורד מאשר לקטעי וידאו של משחק.
לא רואים יותר מדי קטעים מהסרט, רק תמונות סטילס שצולמו מסצנות ספציפיות.
למה שהם יעשו את זה כשכל שאר המשחקים מבוססי-סרטים משתמשים בקטעי וידאו שנוצרים בזמן-אמת, אם לא בקטעים אמיתיים מהסרט?
[...] זה עלול לאכזב שחקנים המצפים לחוות מחדש את קסם הסרט דרך משחק.
במהלך המשחק, תיהנו מדיאלוגים משעשעים, אבל קטעי הסרט בתמונות סטילס משעממים." בדיג'יאן הסיק שילדים צעירים יהנו מהמשחק, מלבד "התסכול" משלבי הנהיגה שלו בגלל מערכת השליטה, שלדבריו "אינה מדויקת במיוחד, וגורמת להרבה תקלות מיותרות במהלך שלבים אלו המשחק".
אניס הולינגסהד מ-GameZone שיבחה את גרסת הגיימקיוב על הגרפיקה והמוזיקה שלה, אך ציינה ש"יכלו להשתמש ביותר" אפקטים קוליים למען "חוויה טובה יותר".
הולינגסהד, שחשה שהמשחק לא היה מהנה כמו SpongeBob SquarePants: Battle for Bikini Bottom, ציינה גם ששלבי המשחק הרגילים של המשחק לא היו מהנים כמו שלבי הנהיגה שלו, "אולי בגלל שהם חשוכים ומוארים בצורה עמומה ברוב המקרים, או בגלל שהם מרגישים קטנים ומגושמים".
הולינגסהד כתבה שהמשחק כנראה יתאים יותר לשחקנים מבוגרים יותר בגלל "הקושי הקל בחלק מרצפי הקפיצות והמרוצים הארוכים".
המשחק נמכר ב-2 מיליון יחידות.
"Nintendo Power", שסקרו את גרסת ה-GBA, ציינו את היכולת לשנות נתיבים לאורך המשחק, אך כתבו כי "יש אזורים שקשה יותר להגיע אליהם מכפי שאמור להיות, מה שהופך את התנועה למסובכת לעיתים".
הולינגסהד ביקרה את גרסת ה-GBA על משחקיותה החוזרת ונשנית ועל הכללתו של פטריק כדמות ניתנת למשחק, וכתבה כי "למרות המראה של שותפות כפולה במשחק, מהר מאוד מתברר שמדובר באמת רק בדמות אחת שניתן לשחק בה, שבנויה משתי דמויות".
הולינגסהד כתבה כי "בניגוד לגרסאות הקונסולה, הסיפור כאן מרגיש מודבק ולא באמת עושה הרבה כדי לחבר את השלבים יחד בצורה מגובשת כלשהי".
הולינגסהד שיבח את הגרפיקה וכתבה שהמוזיקה הייתה "החלק הכי טוב במשחק", אך הגיעה למסקנה שגרסאות הקונסולה "הרבה יותר מהנות".
הולינגסהד שיבחה את גרסת המחשב האישי על הגרפיקה והסאונד שלה, וכתבה, "ההומור מסדרת הטלוויזיה תורגם היטב למשחק המחשב הזה, וחלק מהדיאלוגים הם תענוג.
לכל הדמויות יש דברים מצחיקים לומר, ויש גם הרבה בדיחות ויזואליות.
שלב המשחק כפלנקטון היה רעיון נהדר, וילדים יאהבו להקשיב לשליט הרשע הזעיר כשהוא מעיר על האנשים והדברים שסביבו." עם זאת, הולינגסהד חשה שהמשחק יהיה מתאים יותר לילדים בגילאי 6 עד 10. היא כתבה ש-"זה משחק קצר, ומכיוון שההרפתקה זהה בכל פעם, אין כאן ערך רב של משחק חוזר".
קריסטן סלבטורה מ-Computer Gaming World הרגישה שגרסת המחשב האישי והפאזלים שלה ימשכו בעיקר את קהל הילדים,, אך כתבה שאנשים שמצפים "לשחק" בסרט יתאכזבו.
לוי ביוקנן מ-IGN, שסקר את גרסת המשחק לטלפונים הסלולריים, שיבח את הגרפיקה שלו אך מתח ביקורת על פשטותו.
ביוקנן כתב שלמשחק "בהחלט יש הרבה קסם ואישיות מטופשים", אך סיכם שהוא "מאכזב משמעותית" בהשוואה למשחקי בובספוג קודמים שיצאו לטלפון הסלולרי, מה גם שציין כי "גרסת הקונסולה מהנה למדי".
גרסת ה-GBA מכרה כ-780,000 עותקים; באוגוסט 2006, המשחק דורג במקום ה-25 ברשימת "50 משחקי הכיס הטובים ביותר של המאה" של מגזין Edge, המסודרת לפי מספר העותקים שנמכרו.
הוא משחק וידאו המבוסס על סדרת הטלוויזיה בובספוג מכנסמרובע.
הוא יצא באוקטובר 2005 והופץ על ידי THQ עבור פלייסטיישן 2, המחשב הביתי, גיים בוי אדוונס, אקסבוקס וגיימקיוב.
גרסאות עבור נינטנדו DS ו-PlayStation Portable הוכרזו גם כן, אך הן מעולם לא יצאו.
זהו המשחק הראשון בסדרת בובספוג מכנסמרובע הכולל מיני-משחקים מרובי משתתפים, בדומה לסדרת משחקי הווידאו Mario Party.
בחלק מהפירוטים נעשה שימוש במונחים העבריים לפי הספרון העברי של המשחק, ולכן יכולות להיות שונויות בשמות מונחים, מקומות ודמויות מאיך שמופיעים בסדרה.
בגרסאות הקונסולות הביתיות של המשחק, העיר ביקיני תחתית מפיקה תוכנית לציון יום השנה של "ההרפתקאות החדשות של בתול-הים וילד הספחת", בהפקתו של הפטישן גיל (זים) האמרשטיין (מדובב על ידי נולאן נורת'), שבה הדמות הראשית, בובספוג מכנסמרובע (דמות), רוצה לשחק את בתפקיד הראשי.
בובספוג חייב להתחרות עם הדמויות האחרות בסדרה: פטריק סטאר, סקווידוורד טנטקלס, מר קראבס, סנדי צ'יקס ופלנקטון, על מנת להרשים את ציידי הכישרונות ולזכות בתפקיד הראשי של הנבל.
המשחק כולל 30 משחקונים ייחודיים (המכונים "אודישנים") בעלי סגנונות משחק ומטרות שונים, אם כי המטרה המשותפת היא להשיג את הניקוד הגבוהה ביותר.
לכל מיקום יש מכסת נקודות שחייבת להשיג בכדי לזכות בתפקיד תחת אותו אזור; אם לאף אחד אין מספיק נקודות כדי להשלים את המכסה לאחר שלושה משחקונים, עליו לשחק שוב, ולבחור אחד משלושת המשחקונים לחזור עליו.
כל משחקון מבוסס על אזור או מיקום בביקיני תחתית.
בכל מיקום יש שלושה משחקונים.
ישנם בסך הכל 8 מיקומים עבור סך של 24 משחקונים שמשוחקים דרך במסלול סיפור.
ששת המשחקונים האחרים הם בונוסים אותם ניתן לקבל תוך כדי התקדמות.
דוגמאות למשחקונים: מבחן נהיגה, שמטרתו היא לסיים במקום הראשון בשלושת מסלולי הנהיגה; שחרור מכלא, שמטרתו לשחרר כמה שיותר אסירים מבלי להיתפס; ומשחקון קצב, שמטרתו להתאים את לחיצת היד על הבקר, בהתאם לכפי שמוצג על המסך.
ישנם שני סוגים של משחקונים: סוג ה-"free-for-all", שבו כל השחקנים מתחרים זה בזה, וסוג ה-"2-vs-2", שבו השחקנים מחולקים לשתי קבוצות של שניים ומתחרים נגד הקבוצה היריבה.
במשחק יש שש דמויות שניתן לשחק בהן: בובספוג, סקווידוורד, סנדי, פלנקטון, פטריק ומר קראבס.
לפני תחילת המשחק, השחקן צריך לבחור באחת משש הדמויות, ואז לבחור האם לצרף למשחק עד שלושה שחקנים נוספים הנשלטים בידי שחקנים אחרים עם בקרים נוספים שאיתו או להוסיף יריבים הנשלטים על ידי המחשב.
כל הדמויות זמינות מההתחלה ויש להן רק הבדלים אסתטיים במשחקונים, לדוגמה, בובספוג מסומן בצהוב; לדמויות אין יתרון משחקי אחד על השני.
עם זאת, לשחקן יש אפשרות לבחור את רמת הקושי במשחק בשלוש אפשרויות שונות (קל, בינוני, קשה), וגם לקבוע את רמת הקושי של יריב המחשב בשלוש אפשרויות (טיפש, נורמלי, חכם).
במצב סיפור, השחקנים נדרשים להשיג מספר מסוים של נקודות פופולריות כדי לעבור בין שמונת המיקומים במשחק.
אם אף דמות לא משיגה מספיק נקודות, יהיה צורך לשחק שוב במשחקונים עד שאחת מהן תעבור את הסימון.
אם שתי דמויות או יותר משיגות את אותו מספר נקודות, יתקיים משחק שובר שוויון (משחק בועות של אבן נייר ומספריים) כדי לקבוע את המנצח, בהתאם למספר הנקודות שלהן.
בנוסף, כל מיקום מדרג גם את מספר הנקודות שכל ארבע הדמויות משיגות; ככל שהניקוד יותר גבוה אצל דמות מסוימת מבין יתר הדמויות, פירוש הדבר שהדמות המסוימת הזו הופכת לכוכבת הראשית של קטע הסרט של המיקום.
לאחר שעברו את כל שמונת המקומות, קטעי הסרט משולבים ליצירת סרט באורך מלא.
ישנם שלושה רצפים של מצב סיפור: ארד, כסף וזהב.
הסרטים המופקים בסופם זהים; ההבדל בין הרצפים טמון במספר הנקודות הנדרש כדי לעבור מיקום.
לכל רצף יש גם דמויות פעולה ויצירות אמנות משלו שמתקבלות כפרס כשהשחקן מגיע למטרה מסוימת ו/או השיג ציון מסוים, בהתאמה, במשחקון הספציפי.
המשחק יזהיר את השחקן כאשר הוא מנסה להמשיך לרצף הבא, מכיוון שאין דרך לחזור לרצף הקודם מלבד להתחיל מחדש ברצף הארד; ברגע שהשחקן בוחר להיכנס לרצף חדש, כל הדמויות ויצירות האמנות מהרצף שהושלם קודם לכן שטרם נאספו יישארו נעולות.
המשחק כולל גם מצב Tournament (טורניר), שבו ארבעה שחקנים יכולים להתחרות בטורניר של עד חמישה משחקונים.
כמו כן כלול מצב "Single Audition" (אודישן יחיד), שבו ארבעה שחקנים יכולים להתחרות במשחקון יחיד.
כל משחקון שנפתח ניתן לשחק בכל אחד מהמצבים.
שלושת רצפי מצב הסיפור חלים גם על מצב Tournament ועל מצב Single Audition, מה שנותן לשחקנים הזדמנות להשיג דמויות ויצירות אמנות שהחמיצו במצב סיפור.
לאחר השלמת רצף במצב הסיפור, סרט מלא באורך 30 דקות זמין לצפייה.
הסרט הוא תוצאה של הניצחונות במשחקי האודישנים.
בפרק של "ההרפתקאות החדשות של בתול-הים וילד הספחת", בתול-הים וילד הספחת נעצרים על ידי שוטר בגין האשמה בגניבת "אצטדיון החול".
בכלא, הם פוגשים את אויביהם, מן ריי והבועה המזוהמת, אך מוצאים את עצמם משתפים פעולה יחדיו עם יריביהם המושבעים כדי להציל את ביקיני תחתית מיריבם הגדול ביותר עד כה; הנזיר החלקלק - שמטרתו להשתלט על ביקיני תחתית על ידי גניבת כל הבניינים שבה והנחתם על גבו.
מן ריי והבועה המזוהמת חושבים שהרעיון מטורף ומסכימים לעזור לגיבורים רק משום שהנזיר גנב גם את מאורותיהם.
בסופו של דבר, הנזיר כובש כל בניין בביקיני תחתית מלבד מחט הים, הנעולה במקומה על ידי מנעול מפתח.
בתול-הים מודיע לנזיר, בטעות, שהוא יכול להשתמש בפלטפורמות לשטיפת חלונות כדי לשחרר את הבניין.
הגיבורים רודפים אחרי הנזיר בעזרת פלטפורמות שטיפת החלונות כדי לעצור אותו.
לאחר שקיבל עצה מצייד בשדות מדוזות, ילד הספחת מציע לבתול-הים לעצור את הנזיר על ידי כך שיגרום לו להתעטש, ובכך להפיל את כל הבניינים בחזרה למקומם.
בתול-הים משתמש בפלפל שקיבל מהסרטן הפריך כדי לעשות זאת והנזיר מובס.
בסוף הסרט, מן ריי והבועה המזוהמת בוחרים להישאר רעים ובורחים, בעוד בתול-הים וילד הספחת נוסעים לאצטדיון החול בסירה הבלתי-נראית שלהם, והסרט מסתיים.
משחק הרפתקאות בסגנון "נקודה ולחיצה", כאשר המטרה העיקרית היא למצוא שחקנים שישחקו בתוכנית הטלוויזיה "ההרפתקאות החדשות של בתול-הים וילד הספחת".
בגרסת הגיים בוי אדוונס, גיל המרשטיין וצוותו הולכים לצלם פרק מיוחד של "ההרפתקאות החדשות של בתול-הים וילד הספחת", אך שני הגיבורים נעדרים, ולכן בובספוג וחבריו מתנדבים למצוא אותם.
כפרס, מוצעים להם גם תפקידים לפרק המיוחד.
גרסת הגיים בוי אדוונס מחולקת לארבעה עולמות.
כל עולם מכיל ארבע רמות, הכוללות שלבי פלטפורמה, שלבי נהיגה ומשחקונים.
על ידי השלמת הרמות, ניתן לפתוח כמה משחקונים נוספים וברמה אחת לכל עולם, הדמות שמגיעה לסוף הרמה מקבלת את התפקיד.
לאחר השלמת ארבעת העולמות, השלב האחרון נפתח, מה שמאפשר לשחקן לשחק באירועי תוכנית הטלוויזיה באמצעות משחקונים.
פריטי האיסוף העיקריים במשחק הם כוכבי הזהב, המשמשים כמטבע במשחק.
ניתן להשתמש בכוכבי הזהב כדי לקנות חיים נוספים או משחקונים שונים.
גרסת הגיים בוי אדוונס כוללת ארבע דמויות שניתן לשחק בהן: בובספוג מכנסמרובע, פטריק סטאר, סנדי צ'יקס וסקווידוורד טנקלס.
בעוד שיש לבחור דמות לפני תחילת השלב, השחקן יכול להחליף דמויות בכל עת במשחק.
לכל דמות יש סט יכולות משלה, בדומה למשחקים כמו "האחים סופר מריו 2".
אתר IGN נתן לגרסת הקונסולה הביתית ביקורת טובה באופן כללי.
המשחק קיבל 8.5 נקודות על התצוגה, ואמרו עליו כי "המשחק עושה שימוש מצוין ברישיון.
קטעי מעבר נהדרים והומוריסטיים לצד עלילה מהנה.
תפריטים קלילים וזמני טעינה קצרים." הם נתנו למשחק דירוג 7+ עבור הגרפיקה, הסאונד והמשחקיות.
ביקורת נמתחה מצד IGN על הדיאלוגים החוזרים על עצמם ובחוסר עומק במשחק, ולבסוף ניתן לו דירוג כללי של 7. בינתיים, GameRankings נתן לגרסאות האקסבוקס, הגיימקיוב והמחשב הביתי דירוג של 53.67%, 59.75% ו-75% בהתאמה.
ל-Metacritic הייתה ביקורת חלוקה בנוגע למשחק בגרסת הפלייסטיישן 2, האקסבוקס והמחשב האישי, ונתנו להם ציון 59 מתוך 100, 57 מתוך 100 ו-68 מתוך 100 בהתאמה.
סדרת משחקי הווידאו של בובספוג מכנסמרובע היא אוסף של משחקי וידאו ומשחקי ארקייד המבוססים על סדרת הטלוויזיה המצוירת בובספוג מכנסמרובע של ניקלודיאון ועל סדרת הסרטים הנושאת את אותו שם.
עד 2013, הרוב המכריע של הכותרים בזיכיון זה פורסם תחת חברת THQ.
בין השנים 2013 ל-2015, הרישיון לרוב הזיכיון הועבר לחברת Activision.
הרישיון נמצא כיום תחת חברת THQ Nordic.
משחקי הווידאו בזיכיון זה קיבלו לעיתים קרובות ביקורות מעורבות מקהל המבקרים, אך רבים מהם הצליחו במכירות ולהצלחה.
דמויות מתוך הסדרה הופיעו גם כן במשחקי וידאו קרוסאובר רבים אחרים של ניקלודיאון, לצד דמויות אחרות מזיכיון הניקטונס.
ברשימה הבאה מופיעים המשחקים בשמותיהם, היות שרק 4 הופצו עם שם עברי רשמי (עם עטיפה עברית), שמם מצוין בגרסתו העברית.
יתר המשחקים מצוינים לפי שמם הלועזי, היות שלא יצא להם שם עברי רשמי
משחקים נוספים הכוללים את בובספוג מכנסמרובע
סדרת משחקי הווידאו של בובספוג מכנסמרובע קיבלה ביקורות מעורבות מצד המבקרים.
למרות שמשחק הווידאו המבוסס על הסרט מדורג גבוה ביותר על פי Metacritic, המשחק Battle for Bikini Bottom נחשב על ידי המעריצים לאחד ממשחקי הווידאו הטובים ביותר בסדרה.
מגזין Edge הכריזה על Operation Krabby Patty כמשחק ה-29 ברשימת "100 משחקי המחשב המובילים של המאה ה-21" בשנת 2006.
HeroPants היה מועמד ל"פרס משחק הווידאו האהוב" בטקס פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון בשנת 2016, אך הפסידה ל-Just Dance 2016. המשחק Employee of the Month היה מועמד על ידי עורכי מגזין Computer Gaming World לפרס "משחק ההרפתקאות של השנה" בשנת 2003, אך הפרס הוענק ל-Uplink: Hacker Elite.
"אורות, מצלמה, מכנסיים!" היה מועמד לתואר "משחק הווידאו המונפש הטוב ביותר" בטקס פרסי האנני ה-33 בשנת 2005, אך הפסיד ל-Ultimate Spider-Man.
"היצור מקראסטי קראב - סיוט לילי" היה מועמד לתואר זה גם כן בטקס פרסי האנני ה-34 בשנת 2006, אך הפסיד ל-Flushed Away.
הוא גם זכה בפרס משחק הווידאו האהוב ביותר בטקס פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון לשנת 2007.
גרסת הפלייסטיישן של SuperSponge מכרה 1.06 מיליון עותקים, והפכה לאחד המשחקים הנמכרים ביותר בקונסולה המשחק Battle for Bikini Bottom מכר יותר מ-1.25 מיליון עותקים.
שני המשחקים נוספו לרשימת PlayStation Greatest Hits על ידי סוני, והאחרון נוסף לרשימת Platinum Family Hits של Xbox ולרשימת GameCube Player's choice על ידי מיקרוסופט ונינטנדו, בהתאמה.
עד שנת 2006, מכירות זיכיון משחקי הווידאו של "בובספוג מכנסמרובע" הסתכמו ב-1.5 מיליון עותקים, כאשר Operation Krabby Patty עמד על 490,000 עותקים בסך הכל.
מגזין Edge דירג גם את Revenge of the Flying Dutchman, Battle of Bikini Bottom ו-"בובספוג מכנסמרובע - הסרט" במקומות 34, 31 ו-25 בהתאמה ברשימת "50 משחקי הנייד המובילים של המאה", בהתבסס על מספר העותקים שהם מכרו.
גרסאות הגיים בוי אדוונס של "בובספוג מכנסמרובע - הסרט", Battle of Bikini Bottom ו-Revenge of the Flying Dutchman מכרו בסך הכל ב-780,000, 710,000 ו-740,000 עותקים, בהתאמה.
עד שנת 2007, סדרת משחקי הווידאו הגיעה ליותר מ-20 מיליון יחידות שנמכרו ברחבי העולם, מה שהופך אותה לאחת מזיכיונות משחקי הווידאו הנמכרים ביותר.
עד שנת 2010, הסדרה הגיעה ליותר מ-29 מיליון עותקים שנמכרו ברחבי העולם.
הגיע למקום ה-6 במצעד הרשמי של אפליקציות האייפון בתשלום המובילות בהורדות, ולמקום ה-4 במצעד אפליקציות האייפד בתשלום המובילות בהורדות בשנת 2013
ביוני 2020, קבוצת NPD פרסמה דירוג של 10 משחקי בובספוג הנמכרים ביותר בארצות הברית נכון למאי 2020, כאשר The SpongeBob SquarePants Movie נמצא במקום הראשון ואחריו Battle of Bikini Bottom ו-Revenge of the Flying Dutchman
ב-13 באוגוסט 2020, "הקרב על ביקיני בוטום - שלוק שני" מכר למעלה ממיליון עותקים, ונכון ל-19 במאי 2021, הוא הגיע ליותר מ-2 מיליון עותקים שנמכרו.
העונה השתים עשרה של סדרת הטלוויזיה והאנימציה בובספוג מכנסמרובע היא אחת מעונות הסדרה ועונת ההמשך של אחת עשרה העונות הקודמות.
העונה עלתה לאוויר לראשונה ב-11 בנובמבר 2018. פרקי העונה דובבו באולפני דאבי דאב על ידי שרון בורגאוקר, עד לפטירתו.
בוג'ומבורה היא בירתה לשעבר של מדינת בורונדי במרכז אפריקה, והעיר הגדולה במדינה.
העיר ממוקמת על שפת אגם טנגניקה ומהווה את המרכז המדיני, התקשורתי והכלכלי של המדינה.
בוג'ומבורה גדלה מכפר קטן לעיר, החל מהפיכתה למוצב צבאי של מזרח אפריקה הגרמנית ב-1889. אחרי מלחמת העולם הראשונה היא הפכה למרכז האדמיניסטרטיבי של המנדט הבלגי רואנדה-אורונדי.
כאשר קיבלה בורונדי עצמאות (ב-1962) הוחלף שם העיר מאוסומבורה לבוג'ומבורה.
מאז הייתה בוג'מבורה למרכז מריבות תדירות בין שתי הקבוצות האתניות הגדולות של המדינה, עם מיליציות של השבט ההוטו נלחמות נגד הצבא הנשלט בידי שבט הטוטסי.
התעשייה המקומית כוללת מפעלים ליצור בטון, טקסטיל וסבון.
בוג'ומבורה היא גם הנמל הראשי של המדינה והמסוף המרכזי למסחר בקפה (התוצרת החקלאית החשובה של המדינה לייצוא), כמו גם של כותנה, עורות ובדיל.
התיירות בעיר אינה מפותחת כלל, זאת עקב אי-היציבות ששררה במדינה לאורך שנים.
מוקדי המשיכה העיקריים הם חופי האגם וגן חיות קטן ומיושן (Le Musee Vivant) שבו תצוגה של שימפנזים, קרוקודילים, נחשים, דגים ונמר.
העיר משופעת בבניינים שנשמרו מהתקופה הקולוניאלית, מה שהופך אותה לאטרקטיבית ביותר לחובבי אדריכלות.
מאות בניינים במרכז העיר הם בסגנון הבינלאומי (באוהאוס) והשתמרו בצורה טובה מאוד.
האקלים בעיר מוגדר כאקלים סוואנה טרופי (Aw לפי שיטת קפן), אך הוא קרוב גם לאקלים צחיח למחצה (BSh).
העונה מחולקת לעונה גשומה ולעונה יבשה.
טמפרטורת המקסימום היומית הממוצעת נעה בסביבות 29–30 מעלות צלזיוס, בעוד שטמפרטורת המינימום היומית הממוצעת נעה בסביבות 17–19 מעלות צלזיוס.
כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 785.7 מ"מ.
אוניברסיטת בורונדי, האוניברסיטה הציבורית היחידה במדינה, ממוקמת בעיר ביחד עם עוד שתי אוניברסיטאות פרטיות.
בעיר נמצא נמל התעופה הבינלאומי בוג'ומבורה ובנוסף יש שירותי מעבורות לעיר קיגומה בטנזניה.
בובת סמרטוטים היא בובה תפורה מבד, אשר באופן קלאסי ניתן היה ליצרה בבית משאריות בד ולמלאה בהן.
כיום בובות אלו מיוצרות באופן תעשייתי.
בובות סמרטוטים מככבות בספרות ילדים, למשל בובה בשם ראגדי אן בסדרת ספרים לגיל הרך שכתב ואייר ג'ון ברטון גרואל (1880-1938).
ראגדי אן היא בובת סמרטוטים בצבעי כחול-לבן, ולה שיער מחוט אדום.
הדמות נוצרה בשנת 1915 כבובה, והוצגה לקהל בשנת 1918 בספר בשם "סיפורי ראגדי אן".
בובה שווקה יחד עם הספר, והדבר היווה הצלחה מסחרית.
בספר המשך, "סיפורי ראגדי אנדי" (1920), הוצגה דמותו של אחיה אנדי, לבוש חליפת מלחים וכובע מלחים, שקיבל בעברית את השם רני סמרטוטני.
בוגאטי מכוניות S.A.S (באיטלקית: Bugatti) היא יצרנית רכבי יוקרה צרפתית.
החברה התפרסמה בכך שייצרה כמה ממכוניות הספורט המהירות ביותר בעולם.
חברת בוגאטי לא שרדה את תקופת מלחמת העולם השנייה ונסגרה, אך בהמשך נעשו מספר ניסיונות לחדש ייצור תחת שם זה.
מיולי 2021 נמצאת חברת בוגאטי בבעלות קבוצת בוגאטי-רימאק.
בספטמבר 2019 הודיעה בוגאטי כי היא מפסיקה להתחרות ביצרני רכב אחרים במטרה להגיע ל"מכונית המהירה ביותר בעולם", משום שמטרתה הייתה להציג מכונית שתעבור את ה-.
אחרי שהוצגה בוגאטי שירון סופר-ספורט 300+ אשר עברה זאת, הודיעה החברה שתתמקד במטרות אחרות.
ב-2021 הוצגה בוגאטי בוליד, מכונית מרוץ ומכונית-על עם מהירות מרבית מוערכת של כ-.
תחת ניהולו של אטורה בוגאטי
מייסד החברה אטורה בוגאטי נולד באיטליה, והחברה הנושאת את שמו הוקמה במולצהיים, עיר בחבל אלזס, צרפת.
החברה התפרסמה בזכות ההנדסה המתקדמת במכוניות הכביש הנבחרות שלו ובזכות הצלחתו במרוצי גרנד פרי למכוניות וזכייה בגרנד פרי מונקו הראשון.
הצלחת החברה הגיע לשיאה עם הנהג ג'אן פייר ווימיל שניצח במרוץ 24 השעות של לה מאן פעמיים (בשנת 1937 עם רוברט בנוייסט ובשנת 1939 עם פייר וירון).
ערב מלחמת העולם תכנן אטורה בוגאטי יחד עם המהנדס לואי דה מונג מטוס דו מנועי בשם "בוגאטי 100" שכונה גם "בוגאטי רייסר", בשאיפה לשבור את שיא העולם במהירות טיסה שהוחזק על ידי מסרשמיט הגרמנית.
המטוס מעולם לא טס באופן רשמי, אם כי יש ראיות שהוטס לפחות פעם אחת.
תוכננה עבור המטוס גם גרסה צבאית שבנייתה לא הושלמה.
אטורה בוגאטי תכנן גם קרון רכבת ממונע מצליח, ה-"אאוטורייל".
בנו ג'אן בוגאטי, נהרג ב-11 באוגוסט 1939 בגיל 30, במהלך תיקון בוגאטי 57 ליד המפעל במולצהיים.
לאחר מכן מצבה של החברה החל להתדרדר.
במלחמת העולם השנייה נהרס המפעל במולצהיים, ובמהלך המלחמה בוגאטי תכנן מפעל חדש בלבלוייס שבפריז ותכנן סדרה חדשה של מכוניות.
אטורה בוגאטי נפטר ב-21 באוגוסט 1947.
החברה ניסתה לחזור לפעולה באמצע שנות ה-50 על ידי רולנד בוגאטי עם מכונית המרוץ בוגאטי 251 ובהמשך בוגאטי 252. המכונית תוכננה בעזרתו של ג'יאואצ'ינו קולומבו, המתכנן של אלפא רומיאו, פרארי, ומזראטי, אך המכונית כשלה בהשגת הציפיות והמפעל הושבת.
בשנות ה-60, וירג'יל אקסנר, תכנן בוגאטי כחלק מפרויקט חברת סטוצס.
גרסת תצוגה של המכונית עוצבה על ידי גיה, תוך שימוש במרכב בוגאטי 101 בשנת 1965.
בוגאטי המשיכה לייצר חלקי מטוסים ונמכרה להיספנו-סואיזה בשנת 1963. חברת סנקמה רכשה את החברה בשנת 1968, ונרכשה מאוחר יותר על ידי חברת מסייר.
שתי החברות אוחדו לשם מסייר-בוגאטי בשנת 1977.
מכוניות אטורה בוגאטי הייתה יצרנית גרמנית או צרפתית של מכוניות בעלות ביצועים גבוהים.
החברה נוסדה בשנת 1909 בעיר הגרמנית מולצהיים, אלזס, על ידי המעצב התעשייתי יליד איטליה אטורה בוגאטי.
מכוניות אלה היו ידועות ביופי העיצוב שלהן ובניצחונותיהן הרבים במירוץ.
מכוניות בוגאטי המפורסמות כוללות מכונית גרנד פרי מסוג 35, "רויאל" מסוג 41, "אטלנטיק" מסוג 57 ומכונית ספורט מסוג 55 .
מותו של אטורה בוגאטי ב-1947 היווה מכה קשה למותג, אחרי שבנו ז'אן מת ב-1939, מפני שלא היה יורש שיוביל את המפעל.
סך הכל יוצרו פחות מ-8,000 מכוניות, והחברה נאבקה כלכלית.
הדגם האחרון יצא בשנות ה-50, ובסופו של דבר נרכשה החברה עבור עסקי חלקי המטוסים שלה ב-1963.
בשנת 1987, יזם איטלקי קנה את שם המותג והחיה אותו בשם Bugatti Automobili SpA .
יזם איטלקי בשם רומנו ארטיולי רכש את השם היוקרתי בוגאטי בשנת 1987 והקים את חברת "בוגאטי כלי רכב בע"מ".
החברה החדשה הקימה מפעל אשר תוכנן על ידי גיאמפאולו בנדיני בקמפוליאנו, איטליה, עיר ליד מודנה, ביתם של יצרני מכוניות על אחרות כמו דה טומסו, פרארי, למבורגיני, פגאני ומזראטי.
ב-1989, התוכניות להחייאת בוגאטי הוצגו על ידי פאולו סטנזאני ומרצ'לו גנדיני, המתכננים המפורסמים של למבורגיני מיורה ולמבורגיני קונטאש.
המכונית הראשונה שנבנתה ונקראה בוגאטי EB110 GT, ופורסמה כמתקדמת ביותר טכנית שמעולם יוצרה.
בין השנים 1992 ל-1994, מתכנן מכוניות המרוצים המפורסם מאורו פורגיירי, מונה למנהל הטכני.
ב-27 באוגוסט 1993, באמצעות חברת ההחזקות שלו, ACBN החזקות של לוקסמבורג, רומנו ארטיולי רכש את לוטוס מחברת ג'נרל מוטורס.
הרכישה הפגישה את שני השמות ההיסטוריים המובילים במרוצי המכוניות ונעשו תכנונים להנפקת החברות בבורסות הבינלאומיות.
בוגאטי הציגה גם בשנת 1993 את האב טיפוס למכונית סדאן שנקראה EB 112.
בזמן שבוגאטי EB 110 יצא לשוק, הכלכלות הצפון אמריקאיות והאירופאיות היו במיתון והתפעול נדחה לספטמבר 1995. דגם מיוחד לשוק האמריקאי נקרא בוגאטי אמריקה היה בשלב ההכנה כאשר החברה נסגרה.
בשנת 1995, היצרן הגרמני יוכן דאאור רכש את הרישיון לייצור EB110 וחלקיה וייצר 12 מכוניות דאואר EB110 SS.
בעל בוגאטי EB110 המפורסם ביותר היה נהג המרוצים מיכאל שומאכר, בעל 7 אליפויות עולם פורמולה 1. למרות הנהיגה במרוצים במכוניות פרארי, הוא עדיין המשיך לנהוג בבוגאטי EB110 שרכש כאשר נהג בקבוצת בנטון.
חברת פולקסווגן רכשה את הזכויות לייצור מכוניות בשם בוגאטי בשנת 1998. החברה מינתה את חברת איטלדיזיין לייצר את מכוניות התצוגה בוגאטי EB118, אשר התאפיינה במנוע בעל 555 כוחות סוס וצורת W עם 18 צילינדרים בתערוכת הרכב של פריז.
בשנת 1999 הוצגה בוגאטי EB 218 בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה; מאוחר יותר באותה שנה הוצגה בוגאטי 18/3 סיריון בפרנקפורט.
בתערוכת הרכב בטוקיו הופיעה שוב בוגאטי EB 218 בשם בוגאטי ויירון והוכרזה כמכונית לייצור.
בשנת 2000 החלה לפעול תחת פולקסווגן חברת "בוגאטי מכוניות SAS" וייצרה את בוגאטי ויירון, מכונית בעלת 16 צילינדרים עם 1,001 כוחות סוס.
ביולי 2005 הודיעה החברה ששמה הרשמי של המכונית יהיה בוגאטי ויירון 16.4. נאמר כי המכונית נבנתה במפעל חדש לחלוטין של בוגאטי במולצהיים, צרפת, וההזמנות הראשונות סופקו בתחילת 2006. המהירות המקסימלית שפורסמה ואושרה במספר בדיקות היא 407.5 קמ"ש (0.3 מאך).
הוויירון החזיקה בתואר המכונית הסדרתית המהירה ביותר, עד להצגת המכונית האמריקאית SSC - Shelby Supar Cars Ultimate Aero.
ב-2009 הוצגה גרסה משופרת של הוויירון המכונה בוגאטי ויירון סופר-ספורט, שהייתה בעלת 1,200 כוח סוס ומהירות מרבית של 431 קילומטר לשעה שהשיבו לה את תואר המכונית המהירה ביותר, עד ל-2015.
במרץ 2016 הציגה בוגאטי את מכונית בוגאטי שירון, מחליפת הוויירון.
ב-2019 מכונית בוגאטי שירון סופר-ספורט 300+ חצתה את רף המהירות .
באוקטובר 2020 הציגה בוגאטי את מכונית בוגאטי בולייד, שלה מנוע עם ומהירות מרבית של .
הבוליד היא מחזיקת התואר "המכונית המהירה ביותר בעולם" לשנת 2021.
ביולי 2021 יצרו פורשה בוגאטי ורימאק מיזם הנקרא בוגאטי-רימאק, מיזם זה מעניק לרימאק את חברת בוגאטי ושניהם (רימאק ובוגאטי) יהיו תחת חברה אחת כאשר רימאק מחזיקה כ-55% ממניות בוגאטי-רימאק ופורשה מחזיקה ב-45% ממניות בוגאטי-רימאק, מנכ"ל בוגאטי-רימאק כרגע הוא מאטה רימאץ.
באוגוסט 2021 הודיעה מאטה רימאץ כי בשנת 2024 תציג בוגאטי מכונית חדשה עם פיתוח של בוגאטי ורימאק יחד, הוא לא ציין האם המכונית תהיה חשמלית.
ב-2024 הציגה בוגאטי-רימאק את בוגאטי טורביון – מכונית-על היברידית בעלת 1,800 כוח סוס מטרי ומהירות מרבית של 440 קמ"ש ותאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש של 2.0 שניות.
מנועי מכוניות בוגאטי יוצרו בעבודת יד, נקבים להפחתת משקל נוקבו בכל מקום שניתן, וחיווט בטיחות המושחל כמעט בכל חיבור בתבניות השחלה מורכבות.
התייחסות בוגאטי למכוניות מתחרו בנטלי כ-"המשאיות המהירות ביותר בעולם" כשהתכוונו ליציבות.
בהקשר לבוגאטי, האויב היה המשקל.
יצירות ההשראה של בוגאטי משכו אנשים רבים מתחומי עניין אחרים.
כמו ארלן נס אשר יצר אופנוע, הנקרא "סמות-נס", עם עיצוב בוגאטי.
השראתו הייתה החלקלקות של יציקת הארד של בוגאטי.
מנועי בוגאטי רבים היו בעלי גודל צנוע אבל חזקים ביותר.
רובם היו בעלי שלושה שסתומים לכל צילינדר, ורובם מוגדשים גם כן.
אטורה בדק את מערכת השסתומים של שתי מכוניות מרוצים של אמריקן מילר והשתמש בתכנון גל פיקות עילי זוגי בשם הרשום מילר.
דגמי מכוניות בוגאטי יוצרו בדרך כלל במספרים מועטים.
המפורסמות מביניהם היו בוגאטי 35, בוגאטי 41, בוגאטי 57 ובוגאטי 55.
תחת קונצרן פולקסווגן תוכננה ונבנתה בוגאטי ויירון, המכונית הסדרתית הראשונה שחצתה את ה-.
הייצור כולו הפיק 7,900 מכוניות (כ-2,000 מהן עדיין קיימות), כל דגם בוגאטי תוכנן עם הקידומת T עבור הדגם, אשר מתייחס לשלדה ולחלקי הרכב המרכיבים את המנוע.
בוגאטי דיבו - הוצגה ב-24 באוגוסט 2018
חבל בּוּגָ'אק, הידוע גם בכינוי "דרום בסרביה", הוא חבל ארץ על חוף הים השחור בין הנהרות דניסטר ודנובה.
כעת החבל שייך לאוקראינה, שאליה הוא מקושר בשני גשרים מעל לדניסטר.
החבל גובל במולדובה וברומניה ובמהלך ההיסטוריה היה חלק מנסיכות מולדובה, מהאימפריה העות'מאנית, מהאימפריה הרוסית ומרומניה.
החבל הוא ערבה וכיום הוא מחולק ל-9 נפות הכוללות 481,000 תושבים.
בכישוף הוודו, בובת ווּדוּ היא צלמית בדמות בובה, ציור או תמונה, המייצג את האובייקט שעליו רוצים להשפיע בדרך מאגית: אדם, בעל חיים או חפץ.
לצורך הכישוף מצרפים לצלמית דבר מה (כגון טיפת רוק, קווצת שיער, פריט לבוש) שמקורו באובייקט.
הכישוף אמור לגרום לבובה להידמות לאובייקט.
לפי עקרון ה"מאגיה הסימפטטית", הדומה מושך את הדומה לו ומשפיע עליו, והפעולות שנעשות בצלמית אמורות להשפיע על האובייקט.
אנשים המאמינים במאגיה ורוצים לפגוע פיזית באדם, בעל חיים או חפץ, מכינים בובת וודו בדמותו ופוגעים בה כדי לגרום לו לפגיעה דומה.
בובת מבחן ריסוק היא בובה המדמה גוף אנושי במבחני ריסוק.
מבחני הריסוק הנפוצים ביותר נועדו לבדוק את ההשפעות של תאונת דרכים על נוסעי מכונית והולכי רגל מבחני ריסוק המשלבים בובות נערכים גם בבדיקות בטיחות לכלי טיס ובכלי רכב מסוגים נוספים.
בובות הריסוק מדמות מאפיינים ביומכניים של הגוף האנושי ומצוידות במספר חיישנים המודדים את עוצמת הכוחות המופעלים על חלקי הגוף בעת ריסוק.
באמצעות מדידת הכוחות והנזק הנגרם לבובות מנסים עורכי מבחן הריסוק לשער את מידת הנזק הנגרמת לגוף אנושי בתנאי ריסוק דומים וכך להסיק כיצד ניתן לשפר את בטיחות כלי הרכב.
טרם המצאתן של בובות הריסוק החלו ניסיונות ראשונים בביצוע מבחני ריסוק בארצות הברית בשנות ה-30 של המאה ה-20. המבחנים נערכו באמצעות גופות של אנשים שמתו מוות טבעי.
השימוש בגופות היה מעורר מחלוקת מסיבות אתיות ומדעיות עקב העובדה שהן לא יצגו את החתך האופייני של נפגעים בתאונות דרכים.
כמו כן, השוני בין גופה לגופה וחוסר היכולת לבצע מבחן השוואתי הטילו צל על דיוק המסקנות.
גם כך, נטען שהמבחנים בעזרת גופות והפיתוחים הבטיחותיים שבאו בעקבותיהם, לדוגמה חגורות הבטיחות, הצילו את חייהם של אלפי נוסעים מדי שנה.
ניסיונות מבחן אחרים עשו שימוש בחיות כדוגמת שימפנזים וחזירים אך גם אלו עוררו ביקורת רבה.
הבעיות שתוארו לעיל הובילו לפיתוח בובות הריסוק.
הבובה הראשונה פותחה ב-1949 על ידי סמואל אלדרסון וחברת סיירה הנדסה שבנו אותה לצורך בחינת מושבי מפלט למטוסים.
הבובה כונתה "סיירה סם" ועד מהרה הותאמה גם לשימוש במבחן ריסוק של כלי רכב.
דגם בשם VIP-50 נבנה עבור יצרני הרכב האמריקנים פורד וג'נרל מוטורס ואף התקבל כתקן אמריקני.
בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 פנתה ג'נרל מוטורס לתכנון עצמאי של בובה וב-1971 הוצגה בובה בשם "הייבריד 1" (Hybrid I).
ממדי הבובה ייצגו גבר אמריקני ממוצע באחוזון 50 מבחינת גובה ומשקל, בעוד שבובת "סיירה סם" הותאמה לאחוזון ה-95.
ב-1972 הוצגה בובת הייבריד 2 שכללה שיפורי מפרקים שהפכו אותה דומה יותר לגוף האנושי.
היא שימשה למבחנים נרחבים שעזרו בפיתוח חגורת הבטיחות מטיפוס שלוש נקודות, אך עדיין סיפקה מידע בסיסי בלבד בנוגע לדרכים להפחתת פגיעות גוף אופייניות בעת תאונה.
הצורך הוביל לפיתוח הדור השלישי של הייבריד שהוצג ב-1976 ומהווה במידה רבה את הבסיס לבובות שפותחו בשלושת העשורים העוקבים.
השיפור המשמעותי בדור השלישי היה מבנה הצוואר ויכולותיו בכיפוף קדימה וסיבוב לצדדים.
הבובות יוצרו במספר גדלים שייצגו גברים באחוזונים 95 ו-50, אישה באחוזון חמש וילדים בגילאי עשר, שש ושלוש.
עריכת מבחני ריסוק במקומות נוספים מחוץ לארצות הברית, כדוגמת מבחני ה-יורו NCAP האירופאיים הובילה לפיתוח בובות נוספות, למרות שגם בשנת 2008 הייתה הייבריד 3 בובת הריסוק הראשית במבחנים אלו.
לצורך בחינת ריסוק צד פותחה הבובה SID (Side Impact Dummy) שמאופיינת בעמוד שדרה, צלעות ואיברים פנימיים מורכבים יותר.
לבובה פותחה מקבילה דומה בשם EuroSID (בשנת 2008 הייתה בשימוש ה-EuroSID 2).
בובה אחרת, לשימוש במבחני ריסוק חזיתיים, מכונה THOR.
היא מבוססת על ההייבריד 3 ומכילה מבנה משופר של עמוד שדרה, אגן ופנים וכמות חיישנים גדולה יותר.
בובות נוספות, מנסות לדמות מאפיינים אחרים של משתמשי כלי הרכב כדוגמת נשים בהיריון.
במסגרת תביעה משפטית בבריטניה בשנת 2010, הודה יצרן המכוניות פיג'ו שאביזרי הבטיחות במכוניותיו תוכננו להיות יעילים במיוחד עבור בני אדם בעלי נתונים פיזיים ממוצעים, שבובות המבחן הנפוצות דומות להם, בעוד שיעילותם עבור בני אדם בעלי משקל גבוה מהממוצע אינה ודאית.
בדצמבר 2010 יצאה קבוצת רופאים שערכה מחקר באוניברסיטת באפלו בקריאה לעשות שימוש נרחב בבובות מבחן בעלות משקל גבוה יותר, במיוחד עקב העלייה המתמדת במשקל הממוצע של תושבי ארצות הברית.
ההשקעה במציאת שיפורים נוספים בביצוע מבחני ריסוק מכוונת בין השאר גם למודלים ממוחשבים של בובות ריסוק.
נכון לשנת 2008 השימוש במודלים אינו מסוגל להחליף ביצוע מבחנים עם בובות אמיתיות, אך היתרונות בעבודה עם מודלים ממוחשבים משמעותיים בהיבט הכלכלי והמחקרי.
ההיבט הכלכלי מושפע מהאפשרות למנוע הרס בלתי הפיך של מוצרים (כדוגמת הבובות וכלי הרכב) וההיבט המחקרי יוצא נשכר מהיכולת להפעיל את המבחנים במגוון בלתי מוגבל של צורות.
למשל, עקב העלויות הגבוהות נוהגים מבצעי המבחנים לרסק את הרכב במהירות אחת או שתיים לכל היותר.
במודל ממוחשב ניתן להריץ מבחנים במגוון מהירויות ותנאים אחרים תוך עלויות מינימליות.
בובת מבחן ריסוק עוברת לקראת ביצוע המבחן סדרה של הכנות המוודאות שהיא עומדת בדיוק בתקן מסוים כדי שתוצאות המבחנים שיתקבלו יהיו בנות השוואה למבחנים קודמים.
לדוגמה, בובות מסוג הייבריד 3 עוברות תהליך הכולל את השלבים הבאים:
הסרת הראש והטלתו מגובה 40 סנטימטר לצורך כיול החישנים המורכבים בו.
חיבור הראש לצוואר, דחיפתו ועצירתו בחדות לשם בדיקת כיפוף הצוואר
הבובה מולבשת בעור צבי המדמה את העור האנושי ועובר בדיקת עמידות בברכיים.
חזה הבובה מוכה בחוזקה על ידי מטוטלת מתכתית כדי לבדוק את עמידות וגמישות צלעות בית החזה.
לאחר סיום הבדיקות מולבשת הבובה כולה בבגד צהוב ומסומנת בנקודות כיול במקומות שונים, למשל בצידי הראש, כדי לעזור לאחר המבחן לנתח את התנהגות הבובה בעת צפייה בהסרטת ההתרסקות בהילוך איטי.
בהייבריד 3 קיימים 44 ערוצי מידע שאוספים כ-35,000 פיסות נתונים בפרק זמן של כ-150 מילישניות שהוא זמן ריסוק אופייני.
בדגם זה נאגרים הנתונים ביחידה מקומית הממוקמת בין צלעות הבובה ואחר כך הם מועברים למחשב חיצוני.
בובות מדגם הייבריד 3 והלאה בנויות באופן מודולרי וכך לאחר הריסוק ניתן להשתמש בבובה שוב, תוך החלפת החלקים שנפגעו.
מחירה של בובה המצוידת במלואה עשוי להגיע ל-150,000 אירו.
בובת דאגה (בספרדית: muñeca quitapena) היא בובה קטנה וצבעונית המקובלת בגואטמלה.
לפי המסורת, שמקורה עוד בימי המאיה, יכול אדם (בדרך כלל ילד) שמתקשה להירדם בשל מחשבות על קשיי היום ודאגותיו, לספר לבובה על בעיותיו, ולהניח אותה מתחת לכרית.
כך, יעסיקו הדאגות את הבובה במקומו, שנתו לא תופרע, ובבוקר לא תטריד עוד הבעיה את אותו אדם.
לעיתים, מוציא ההורה את הבובה מתחת לכרית של הילד בעודו ישן, כדי לספק לילד בבוקר שלמחרת ראיה מוחשית להיעלמותה של הבעיה.
קיימות בובות בגדלים שונים ובאריזות שונות.
לפי המסורת, נהוג להיעזר בשש בובות, אחת לכל לילה במהלך השבוע.
בובת גרב היא מטבע לשון באינטרנט לתיאור זהות וירטואלית נוספת המופעלת על ידי חבר בקהילה מקוונת, מבלי שיתגלה הקשר בינה לבין הזהות המקורית של מפעילו.
באמצעות דמות ווירטואלית זו, ניתן לייצג דעות בתוך הקהילה עם יותר "קולות", או לחתור תחת כללי הקהילה המקובלים על ידי הלהטת דיון סוער או בהשחתה סתמית.
מקור הביטוי מתייחס לפיתום היוצר אשליית דיבור באמצעות בובת גרב, ולראשונה נעשה בו שימוש ברשת Usenet בשנת 1993, אולם השימוש השכיח בביטוי החל בשנת 1996.
שימוש בבובת גרב כדי לחזק את מעמד מפעילהּ בקהילה, לדוגמה על ידי הצגתה כתומכת בדעתו – הוא פסול ברוב הקהילות.
אופן פעולה אחר אשר לעיתים נאסר הוא הפעלת זהות "טובה", המשתלבת באופן פרודוקטיבי בקהילה, וזהות "רעה", המנוצלת להשתלחות באחרים או הפרעה אחרת לקהילה, מבלי לפגוע במעמד הזהות הראשית.
עם זאת, ניתן לערוך הבחנה בין המונח "בובת גרב" לבין חשבונות "קש" משניים המשמשים לשמירת אנונימיות לגיטימית של בעלי החשבון, למשל, מניעת חשיפת פרטיו האישיים והמקצועיים או כאשר הוא מעוניין להשאיר בעילום שם את דעותיו בנושאים רגישים (כגון אנטישמיות, פורנוגרפיה), כאשר החשבון הראשי מאפשר להסיק מסקנות על זהותו האמיתית.
בדומה לבובת גרב, "בובת בשר" (Meat puppet) מציינת חשבון של משתמש חדש שהוזמן למאמר או דיון ספציפי רק במטרה להשפיע עליו.
במונח נעשה שימוש לראשונה ברומן הטרילוגי נוירומנסר של ויליאם גיבסון משנת 1984.
התנהלות קהילות מול בובות גרב
מאחר שבאתרים קהילתיים כגון ויקי פתוח, פורומים, בלוגים, רשתות חברתיות ועוד ניתן ליצור בובות גרב בקלות יחסית, קשה לאמוד בהם את מספר המשתמשים בפועל המייצגים השקפה מסוימת, לאור העובדה שמאחורי טיעונים דומים יכולים להסתתר מספר פסידונימים של אדם אחד.
אתרים האוסרים על תחזוקת דמויות וירטואליות מרובות, מפעילים בדרך כלל מערכות פיקוח ואכיפה לזיהוי מקרים שכאלו ומדכאים זאת באופן שיטתי.
הגילוי של שימוש בבובות גרב מוביל בדרך כלל להרחקת כלל הזהויות המשותפות הידועות ולעיתים – גם לחסימת כתובת IP.
הדבר נכון במיוחד במשחקים מקוונים, בהם בעל הבובה יכול לעוות את התוצאה.
זהויות הופכות לחשודות לרוב עקב מנהגיהן, כגון:
התמצאות טובה במערכת או בין חברי הקהילה, מעבר למה שניתן לצפות לו מאחת מהזהויות.
השתתפות מספר זהויות קבועות באותם דיונים, תוך שהן משמיעות דעות דומות או תומכות זו בזו.
זהויות בעלות הרגלי וזמני גלישה דומים.
דוגמאות בולטות בהן היו מעורבים אנשי ציבור או רשויות מדינה:
ג'ון לוט , מחבר הספר "יותר אקדחים, פחות פשע", הפעיל בשנות 2000–2003 פסידונים בשם "Mary Rosh" ברשת usenet ובאמצעותו שיבח את ספריו והתווכח עם מבקריו.
לוט הודה כי עשה זאת במטרה להגן על עצמו, אך טען כי ביקורות הספרים נכתבו על ידי בנו ואשתו.
כתב הניו ריפבליק לי סיגל הושעה מתפקידו לאחר שתקף את מבקריו בתגוביות למאמריו תחת שם המשתמש "Sprezzatura".
באפריל 2010 פורסם כי ההיסטוריון הבריטי אורלנדו פייג'יס כתב באתר אמזון הבריטי חוות דעת ביקורתיות על ספרי עמיתיו למקצוע, תוך מתן מחמאות לספריו שלו.
בחודש מרץ 2011 פורסם כי פיקוד המרכז האמריקני חתם על חוזה בסכום של 2,760,000 דולר עם החברה הקליפורנית Ntrepid, עבור הקמת יחידה ל"ניהול זהויות מקוונות" ופיתוח תוכנה שתאפשר לאיש שירות אחד לשלוט על 10 זהויות פיקטיביות.
מטרת היחידה היא להשפיע על דיוני רשת, ולהפיץ מסרי תעמולה אמריקאית ברחבי העולם באמצעות אתרים כמו פייסבוק וטוויטר.
במתקפה המקוונת על ישראל ועל יהודים ברשתות החברתיות שיצאה לפועל בתיאום עם הטבח ב-7 באוקטובר השתתפו בוטים, אוואטרים ובובות גרב שהוכנו מבעוד מועד לצורך הפצת המסר ברחבי העולם על ידי מתכנני המתקפה המקוונת בסין, רוסיה ואיראן.
כאשר מפעיל הבובה משחיל כף ידו עד לקצה הסגור של הגרב, ניתן ליצור אשליה שהבובה "מדברת".
פי הבובה נוצר מהאזור בגרב שבין העקב והבוהן, כאשר האגודל של מפעיל הבובה יוצר את הלסת.
בשימוש מינימלי, צורת כף היד יוצרת באופן מיידי צורה של פה, אולם לפעמים הפה מרופד על ידי הצבת חתיכה קשיחה למדי של לבד (לעיתים קרובות עם לשון דבוקה בפנים).
הגרב נמתח באופן מלא, כך שיהיה ארוך דיו כדי לכסות את פרק כף היד של מפעיל הבובה וגם חלק של הזרוע.
לעיתים קרובות המפעיל מתחבא מאחורי דוכן ומעלה את ידו מעל הדוכן, כך שרק הבובה נראית לעין.
עם זאת, מפעילי בובות גרב רבים עומדים מול הצופים יחד עם הבובות, ומקיימים איתן שיחות תוך שימוש בפתומיות.
כבובת גרב עשויה לשמש גרב או גרבון מכל צבע, וניתן לעטר אותה בתוספות שונות על מנת להעניק לה "אישיות", כמו כפתורים התפורים באזור העיניים או סרטים ופיסות לבד המודבקים לשיער.
השימוש בבובות גרב נפוץ למטרת חינוך או בידור לילדים, וזו פעילות יצירתית עממית בבתי ספר יסודיים, המלמדים את הילדים להכין את הבובות כדי להציגם לאחר מכן במחזות זמר או הצגות בבית הספר.
בובות גרב מופיעות גם בערוצי טלוויזיה לילדים בעולם.
שתי בובות גרב כתומות בשם "פו" ו"פרא" (Fara, Fu) מסייעות בגרמניה בהוראת הקריאה לילדים.
מפעילת הבובות שרי לואיס (שם הבמה של Sonia Phyllis Hurwitz) התפרסמה בתוכנית הטלוויזיה שלה בערוץ PBS בשם "Lamb Chop's Play-Along", שבה הציגה את הדמויות לם צ'ופ, צ 'רלי סוס, והאש פאפי.
בובת מין היא אביזר מין דמוי אדם (גבר או אישה), ובעלת מאפיינים אנטומיים לטעמו הספציפי של הרוכש אותה, כגון צבע עור ושיער, נפח שפתיים, סוג מסוים של איבר מין וכו').
אין לבלבל בין בובת מין לאביזרי מין אחרים "פסיביים" (כלומר כאלה שפועלים עליהם יותר מאשר איתם), כגון נקב או ישבן מלאכותי, פנס מיני, וסוגים שונים של "רולים" של רקמות שונות המשמשים לדימוי איבר.
בצרפת נפוצו בעבר סוגים ראשוניים של בובות מין (dame de voyage), נכון הדבר גם לספרד (dama de viaje).
מדובר היה בבובות שנתפרו מפיסות בד או ביגוד ישן, ושימשו את המלחים הספרדיים בעת הפלגות ארוכות באוניות.
הדרמטולוג איוון בלוך תיעד בשנת 1908, בספרו (The Sexual Life of Our Time) איך החלה להתקדם התעשייה בהקשר זה בתקופתו.
ייצור הסימולאקרה האנושית למטרות של סיפוק מיני הואץ בשנות ה-70 עם תגליות שונות בתחום הכימיה.
החומרים לטקס, סיליקון, וכן ציפוי הויניל, הפכו למרכיב עיקרי ברקמות הלאכותיות של בובות המין כאשר סיליקון הפך למרכיב עיקרי בכך שכן הוא מאפשר רמה גבוהה יותר של ריאליזם.
סיפוק מיני כתחליף לאוננות או בתקופות בהן ההזדמנויות המיניות מעטות מסיבות שונות.
ביצוע בבובת המין סוג ספציפי של יחסי מין שלא מקובל בתרבות הפרט או שהפרטנרים לו אינם בנמצא.
אימון רומנטי ברמת התנועה המוטורית וקשר העין.
פטיש מיני ספציפי למאפיינים גופניים מסוימים, שהודגשו בבות המין עצמה (כגון שדיים גדולים במידה גדולה ביותר או שפתיים עבות וחושניות בעלות גוון אדום או ורוד מנצנץ).
קהל יעד והקשר בין בובת מין לנטייה המינית
קהל היעד העיקרי של בובות מין, כאביזר מין "פסיבי", הוא באופן טבעי זכרים, שזהותם המגדרית בדרך כלל גברית.
העוסקים בפיתוח בובות מין הם לרוב כימאים, מהנדסים, וביוטכנולוגים המתמחים בבנייה של אביזרי מין והדמיות איברי מין.
תחום הנדסת המכונות נותן את חלקו בפיתוח המכשירים המשמשים להרכבה של בובות מין.
וריאציות שונות, גבריות ונשיות, של בובות מין הן בובה בעלת משקל-עודף, טרנסג'נדרית, טראנסקסואלית, זקנה, ואף בובות מין בצורת חייזרית או בדמות אגדית.
ביפן קיים ביקוש למכשיר אחר המזכיר בובת מין בכינוי דקימאקורה (מיפנית: 抱き枕, כרית אהבה).
תרבות האינטרנט חיזקה מאוד את תפוצת בובות המין בעולם וקמפיינים שונים המופיעים באתרי פורנו או באתרי מכירות, פונים לקהל יעד גברי בדרך כלל במטרה למכור בובות מין לקהל זה.
במדינות העולם כולל יפן והעולם המוסלמי, אסיה ואירופה (בפרט גאורגיה, פולין, איטליה, בולגריה ואמריקה הלטינית - בעתיד גם סין) החלו לפתח בובות מין אנושיות הדומות במבנה גופן, אזור הנרתיק וכו' לבני אדם אמיתיים - ההשקה עתידה להתקיים בשנת 2017.
בסרט הקולנוע לארס והבחורה האמיתית גיבור הסרט לארס מתמודד עם דיסוננס שנגרם בגלל מערכת יחסים סבוכה עם אביו הדיכאוני, אמו שנפטרה ואחיו שהזדרז לעזוב את הבית.
עקב אי יכולתו לפתח מערכת יחסים עם נשים, הוא מזמין באינטרנט בובת אהבה יפנית ולאחר שהרכיב והלביש אותה הוא מתייחס אליה כאל ביאנקה - ארוסתו.
מכיוון שביאנקה איננה יכולה למות או לעזוב, לארס זקוק לה.
אחיו של לארס מגייס את תושבי העיירה כולה לעזור לשמר את הפנטזיה של לארס ועקב כך לארס מצליח להיפתח וכאשר אינו נזקק לביאנקה יותר, ביאנקה "מתה" ולארס נענה לחיזוריה של עמיתתו לעבודה.
בוברקה (באוקראינית: Бібрка; בפולנית: Bóbrka; בגרמנית: Prachnik; ביידיש: בויברקע) היא עיר במחוז לבוב במערב אוקראינה.
במהלך תולדותיה הייתה העיר בשליטת ממלכת פולין (1569-1385) , האיחוד הפולני-ליטאי, האימפריה האוסטרית, האימפריה הרוסית וברית המועצות.
יש סברה ששם העיר נובע מהבונים ששוכנים בביצות בנהרות הסמוכים והיוו מטרה לציד בימי הביניים.
לראשונה מוזכר שמה של העיר במסמכים משנת 1211, בהתייחסות לכפרים באזור גליציה וווהלין.
במאה ה-15 קיבלה בוברקה זכויות עיר מהמלך קז'ימייז' הרביעי, והותר לעיר לערוך ירידים פעמיים בשנה ולייצר בירה.
בסוף המאה חרבה העיר בשרפה.
רק בתחילת המאה ה-17 השתקמה העיר, אך ב-1638 עדיין קיבלה מהסיים פטור זמני מתשלום מיסים.
פלישות השוודים באמצע המאה ה-17 גרמו שוב לחורבנה של בוברקה.
ורק באמצע המאה ה-18 שוב השתקמה.
במאה ה-19 הוקמו בעיר בתי ספר ומפעל טקסטיל, וחיו בה כ-3,000 תושבים.
לאחר מלחמת העולם הראשונה הייתה בוברקה חלק מהרפובליקה העממית של מערב אוקראינה שהתקיימה פחות משנה.
לאחר מכן הייתה בוברקה חלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית בברית המועצות.
בתקופת השלטון הסובייטי הוקם בעיר בית כלא לאויבי המשטר.
בשנת 1717 שילמה הקהילה היהודית בעיר מס גולגולת של 473 זהובים, והייתה כפופה לקהילת לבוב.
במהלך המחצית הראשונה של המאה ה-18 התכנסו בעיר ישיבות מטעם ועד ארבע הארצות.
יהודי העיר עסקו ברובם במסחר ובפונדקאות.
החל משנות ה-80 של המאה ה-19 היגרו רבים מיהודי העיר לארצות הברית.
רוב יהודי העיר היו מחסידות בלז, ומיעוטם מחסידות סטרטין.
בשנת 1895 קמה בעיר אגודת "אהבת ציון", וב-1908 הוקם בעיר סניף של פועלי ציון.
בשנת 1912 התמנה לרב העיר הרב בנימין זאב גלר, ששימש לפני כן כרבה של קריפטש.
במהלך מלחמת העולם הראשונה סבלו יהודי העיר במיוחד בעת הכיבוש הרוסי, כאשר החיילים הרוסים שרפו בתים רבים של יהודים, לרבות כל בתי התפילה בעיר, למעט בית הכנסת הגדול.
כמו כן, האוכלוסייה המקומית בעיר השתתפה בביזת בתי היהודים, ויהודי העיר הואשמו בהרעלת בארות, ובמאי 1919 התעללו חיילי הצבא הכחול ביהודים בעיר.
בין מלחמות העולם פעלו בעיר מפלגות ציוניות, וכן תנועות נוער ציוניות, ובהן השומר הצעיר וגורדוניה, ובשנת 1920 עלו כמה עשרות צעירים מבני העיר לארץ.
ערב מלחמת העולם השנייה חיו בבוברקה למעלה מ-1,800 יהודים.
בספטמבר 1939 כבש הצבא האדום את העיר, והשלטון הסובייטי הגלה יהודים רבים לתוככי ברית המועצות.
במבצע ברברוסה, ביוני 1941, כבשו הגרמנים את העיר.
מיד לאחר מכן, ערכו תושבי העיר האוקראינים פוגרום בו רצחו עשרות יהודים, וכעבור מספר ימים, 63 יהודים נוספים נרצחו בידי הגרמנים.
ביום 10 ביולי צוו יהודי העיר לשאת על זרועם סרט עם מגן דוד, והוקם בעיר יודנרט, אשר נצטווה לספק לגרמנים דברי ערך וסחורות, ולספק יהודים לעבודות כפייה.
באוגוסט 1942 ריכזו הגרמנים בעיר מאות יהודים מיישובים בסביבה, וגירשו כ-2,700 יהודים מהעיר למחנה ההשמדה בלז'ץ, לאחר שהוחזקו שעות רבות בכיכר העיר עם ידיהם על ראשם.
מספר הנספים באקציה היה כ-200.
לאחר הגירוש הוקם בעיר גטו, ובדצמבר היו בו כ-1,900 יהודים, לרבות מאות מגורשים יהודים נוספים מהסביבה.
כ-1,200 מיושבי הגטו הועברו באותו החודש לבלז'ץ, וכ-140 נרצחו בגטו.
לאחר מכן, הוקף הגטו בגדר תיל, והתפתחו בו תנאי רעב קיצוניים, לצד מגפות.
באפריל 1943 נורו יתר יהודי הגטו, לרבות אנשי היודנרט, בבור שנאלצו לחפור בכפר הסמוך וולובה , וכ-160 יהודים הועברו למחנה ינובסקה.
לאחר חיסול הגטו, ערכו הגרמנים והאוקראינים מצוד אחר יהודים שהסתתרו ביערות הסמוכים לעיר.
מיהודי העיר שרדו כ-20 איש שהסתתרו ביערות, וכ-40 איש שנמלטו לברית המועצות.
בובתי דולי היקרה הוא סרט אימה אמריקאי לילדים משנת 1991 בכיכובם של דניס קרוסבי וריפ טורן.
הסרט הוא חלק מסדרת סרטים בשם צעצועים קטלניים , בה נכללים כ-22 סרטים.
בלב ליבו של מדבר מקסיקו נפתח מפעל ליצור בובות.
תוכנן לבנות באזור עוד מפעל, אך במהלך החפירות מתגלה שם אתר ארכאולוגי, שהיה בעבר בית התפילה והפולחן של בני המאיה.
בהמשך החפירות, נפתח אותו השער של בית הפולחן שהיה קרוב למפעל הבובות שבבעלותו החדשה של אליוט ווייד, וכתוצאה מכך נכנסו הכוחות השחורים של הרשע הישר מבית הפולחן אשר שקע בחולות המדבר לעבר המפעל של „בובתי דולי היקרה".
משפחה אמריקאית בעלת ארבע נפשות מגיעה למקסיקו.
אליוט ווייד הוא האב של ג'ימי וג'סיקה ווייד ובעלה של מרלין ווייד.
הוא הופך לבעל מפעל הבובות של „בובתי דולי היקרה".
בסופו של דבר הוא נופל קורבן לבובות רוצחות, שכן לאחר שהבובות רצחו אנשים, הן ניסו להרוג גם אותו.
הבובות קשרו את רגלו לחבל שהיה מחובר לגלגל המפעל והפעילו את הגלגל כדי שיגרר אל מותו ואול הוא ניצל בזכות הארכאולוג קארל רזניק שהגיע באותה שעה למפעל וכיבה את מנוע הגלגל.
לפי הסרט, האגדה מספרת שבעלי הפולחן דיברו בשפת ה"סנציה" בזמן תפילתם לאחר ששחטו מספר ילדים לכבוד ילד-שטן בשם סנציה.
אותו ילד-שטן אף פעם לא הסתפק בהקרבת עשרות ילדים אלא רצה לשתות דם של כמאה ילדים מוקרבים ליום, ולשם כך נאלץ האספסוף הזועם לחסום בקיר של בטון ומלבנים את פתח השער של הכניסה.