tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ישנן מספר תאוריות באשר למה שגרם להתמוטטותו של המבנה הפוליטי של בני המוצ'ה, כאשר אחת הדעות המקובלות היא שההתמוטטות נגרמה בעקבות סדרה של תופעות טבע, כמו רעידות אדמה, בצורת, הצפות והצטברת חול.
חוקרים מסוימים הדגישו את התפקיד המכריע של השינוי הסביבתי במפלתם.
מחקרים על ליבות קרח שנקדחו מקרחונים באנדים חושפים אירועים אקלימיים בטווח השנים 536–594 לספירה - ייתכן שאל ניניו עוצמתי במיוחד - שהביאו ל-30 שנות גשם עז ואחריהן 30 שנות בצורת.
אירועים אקלימים שכאלו היו עלולים לשבש את אורח החיים של המוּצ'ה ואף לנפץ את אמונתם בדתם, שהבטיחה מזג אוויר יציב באמצעות קורבנות.
עדויות אחרות מוכיחות כי אירועים אלה לא גרמו למותם הסופי של בני המוצ'ה, אשר השאירו אחריהם עדויות לפעילות פוליטית-תרבותית גם אחרי שנת 650 לספירה.
התיישבויות מאוחרות אלו מאופיינות בביצורי הגנה.
אמנם אין הוכחות לפלישה זרה (למשל, של בני הווארי), אך בניית הביצורים מעלה את האפשרות שבני המוצ'ה סבלו מתסיסה חברתית, אולי כתוצאה מהשינויים האקלימיים, שייתכן וגרמו לפלגים השונים להילחם ביניהם על השליטה במשאבים קיומיים שהפכו לנדירים יותר ויותר.
חוקרים מסוימים מעלים את האפשרות שהתהפוכות הפוליטיות בקרב בני המוצ'ה היו כל כך משמעותיות לאורך המאה ה-8, עד שלמעשה הפכו, עם הדורות, בפועל, לתרבות שונה.
תקופה זו מאופיינת בשינויים אקלימיים וסביבתיים באזור האנדים, הנובעים ממחזורי הבצורת ותופעת אל ניניו.
בתום ימי הביניים הראשונים התרבויות ששלטו באזור זה עברו תהליך התמוטטות קיצוני שהוביל לנדידת תרבויות.
תהליכים אלו פינו מבחינה תרבותית ופוליטית את הבמה עבור תרבויות שעד אותו שלב היו בשוליים, וזו הייתה ההזדמנות שלהן לתפוס את מרכז הבמה.
תקופה זו לרוב מתוארכת לשנים 600–1000 לספירה.
טיוואנאקו הוא אתר ארכאולוגי חשוב במערב בוליביה, שבדרום אמריקה.
העיר שימשה במהלך מרבית האלף הראשון לספירה בתור בירתה של מעצמה אזורית בלתי ידועה שקדמה לאינקה.
תושבי האזור הקדומים התפרנסו מחקלאות בעל, והמקום התרחב לעיר גדולה בין המאה ה-3 והמאה ה-5 בזכות היכולת לעבד נחושת.
החברה בעיר הייתה למעמדית, הופיע מעמד של בעלי מלאכה, והתושבים החלו לבנות מערכות השקיה ולעסוק בחקלאות שלחין.
בסביבות שנת 550 הייתה העיר לבירתה של אותה מעצמה בלתי ידועה.
בשיא פריחתה, במאה ה-8, השתרעה העיר על פני שטח של 6 קמ"ר וכללה פירמידות, מקדשים ובתים מונומנטליים.
המבנים נבנו מאבנים שחוברו ללא טיח.
האבנים נחצבו, סותתו, קושטו והותאמו יחד ברמת דיוק ששום תרבות דרום אמריקאית אחרת, כולל האינקה שתחלוש על אזור זה בהמשך, לא השתוותה אליה.
התגוררו בה בין 70,000 ל-125,000 תושבים, ובתחום השפעתה קמו ערים בנות ומושבות.
האימפריה של תרבות הוארי החלה כמושבה של טיוואנאקו, ובהמשך הפכה לגורם פוליטי עצמאי.
טיוואנאקו ננטשה בערך בשנת 1000. הסיבה לנטישה אינה ידועה, אך רוב החוקרים סבורים כי גרמו לכך שנות בצורת אחדות.
הבצורת גרמה לאגם טיטיקקה, שהיה אז גדול יותר, להתכווץ ולהתרחק מהעיר.
תרבות וארי היא תרבות פרה-קולומביאנית חשובה שהתקיימה בין השנים 500–900 לספירה, וכנראה התרבות העירונית הראשונה באזור פרו של היום.
בשיאה חלשה האימפריה של תרבות זו על רוב אזורי החוף והאזורים ההרריים של פרו.
מסקנות שונות עולות מין הממצאים שהותירו אחריהם בני התרבות, ביניהם סימנים למערכות שלטוניות-חברתיות-מעמדיות מורכבות וייחודיות, הפצת תרבותם במקומות אותם כבשו, והימצאות יתרונות טכנולוגיים של בני הוארי לעומת שכניהם, בעיקר בסלילת כבישים, בניית היישובים ובפיתוח החקלאות.
לאחר שקיעתם של המרכזים העירוניים של תרבות זו בין השנים 800–900 לספירה, תרבויות פרה-קולומביאניות מאוחרות יותר, ביניהן תרבות האינקה, הושפעו ממנה ושימרו את זכרה.
תרבות סיקן זהו כינויה של תרבות שאכלסה החוף הצפוני של אזור פרו בסביבות השנים 750–1375. תרבות זו ירשה את אזורם של תרבות המוצ'ה, וחולקת סממנים תרבותיים שונים עם תרבות המוצ'ה, וישנה מחלוקת בין ארכאולוגים ואנתרופולוגים בשאלה האם השתיים הן תרבויות נפרדות, או שסיקן היא תרבות ההמשך של המוצ'ה.
החברה הסיקנית הייתה היררכית, ומעמד צר של אליטה נהנה משפע של תכשיטים שהוכנו על ידי מתכות שונות דוגמת זהב וארד.
נראה שהחברה הייתה תאוקרטית, ושמעמד האליטה שלט באופן מכריע במשאבי כוח האדם של החברה, אשר נוצלו, בין השאר, לבניית מבנים מונומנטליים עבור טקסים דתיים ועבור אנשי האליטה.
התקדמות ביכולת הייצור של המזון, בזכות טכניקות חקלאות שונות, איפשרו את היווצרותו של מעמדות בעלי מלאכה ופועלים אשר עמדו לרשותם של בני האליטות.
הסיקנים הקימו רשת סחר רחבת היקף, אשר סיפקה להם סחורות ייחודיות מאזור קולומביה ואקוודור, וסייעה להם להפיץ את האמונות הדתיות שלהם והמבנה הפוליטי-חברתי שלהם.
הסיקנים נעזרו בהרבעת הלמות ההמונית שבצעו המוצ'ה בימיהם באזור, כדי לארגן שיירות למות שהובילו את סחורותיהם למרחקים גדולים.
בצורת מהמאה ה-11 שנמשכה 30 שנים גרמה למהפכה פוליטית דרמטית בתרבות, מאחר שבני האליטה הבטיחו להמונים שזכות הנהגתם הדתית יובטח להם שפע, וכשזה לא קרה הוביל הדבר להתקוממות של המעמדות הנמוכים, אשר החריבו מקדשים רבים של תרבותם.
התרבות נכבשה במאה ה-14 על ידי ממלכת צ'ימור.
תקופת הביניים המאוחרת לרוב מתוארכת לשנים 1476-1000 לספירה.
תקופה זו היא בסימן פיזור פוליטי בו שולטות מדיניות עצמאית באזורים שונים.
חלק מהישויות הפוליטיות הללו יהיו אלו שיעמדו בחזית ההתנגדות להתרחבות שליטתם של בני האינקה בתקופת האופק המאוחרת.
ממלכת צ'ימור צברה חשיבות ועוצמה באזור פרו בהדרגה.
עם דעיכתה של תרבות המוצ'ה בימי הביניים המוקדמים, נבנו בהדרגה שתי ישויות פוליטיות חדשות, והן תרבות סיקן שבצפון, ותרבות צ'ימור שבדרום.
בערך בשנת 850 נבנתה העיר צ'אן צ'אן שתהפוך בהמשך לבירת ממלכת צ'ימור.
בשיאה השתרעה העיר על פני 20 קמ"ר, ועל פי ההערכות התגוררו בה כ-30 אלף תושבים, והיא נחשבת לעיר הטרום-קולומביאנית הגדולה ביותר באמריקה הדרומית.
בסביבות שנת 1100 השתלטה צ'ימור על שטחה של תרבות הווארי הדועכת ובמאה ה-14 גם על שטחה של תרבות סיקן.
בשיאה השתרעה הממלכה לאורך כ-1000 קילומטרים של קו החוף של האוקיינוס השקט, והייתה הישות הפוליטית הגדולה ביותר של האזור בימי הביניים המאוחרים.
עם התפשטות אימפריית האינקה, נכבשה צ'ימור ורבים מבני התרבות עבדו כדי לספק מותרות לבני האינקה.
תרבות איימרה התפתחה באזור בו החקלאות קשה, ובבסיס התרבות כלכלה של רעיית עדרי למה מצויה ואלפקה בכרי דשא גס, לצד דיג וגידולים בסיסיים של תפוחי אדמה, תירס, קינואה ועוד.
בני איימרה התנהלו מבחינה פוליטית במתכונת של מספר מדינות שונות לעמים שונים שהשתייכו לתרבות זו, כשהמשמעותיות שבהן הן ממלכת קויה וממלכת לופאקה.
בשיאה שלטה התרבות על שטחים נרחבים בתפר שבין פרו, בוליביה, צ'ילה וארגנטינה, מסביבות שנת 1200. בסביבות שנת 1430 החלו בני האינקה בניסיונות השתלטות על שטחיהם של האיימרה, עד אשר בסביבות שנת 1500 הצליחה אימפריית האינקה לכבוש שטחיהם.
תחת שלטון האינקה, ביצעו בני האיימרה ניסיונות מרד שונים כנגד האינקה.
זוהי התקופה הפרה-קולומביאנית האחרונה, שנהוג להתייחס אליה בטווח השנים 1534-1476. תקופה זו מאופיינת בעיקר בהופעתה של אימפריית האינקה, ומתחילה עם הרחבת שליטתם מחוץ לאזור קוסקו, ועד בואם של האירופים שמסיים את התקופה הפרה-קולומביאנית.
בני האינקה התיישבו באזור קוסקו שבפרו בסביבות שנת 1200, ובמשך כ-200 שנים היו עסוקים בסכסוכים מקומיים עם עמים נוספים שגרו באותו האזור.
בשנת 1438 עלה לשלטונם אינקה פאצ'אקוטי, שהחל מסע כיבושים, שבנו טופאק אינקה יופאנקי המשיך לאחר מותו.
בתוך פחות מ-60 שנה הושלם מסע הכיבושים של תרבות האיימרה הסמוכה, ממלכת צ'ימור מצפון ושטחים רבים נוספים.
לתקופה קצרה בהיסטוריה שלטה אימפריית האינקה על שטח גדול באמריקה הדרומית, שכלל חלקים מהמדינות המודרניות פרו, בוליביה, אקוודור, צ'ילה וארגנטינה.
באימפריה זו חיו כ-10 מיליון איש בני עמים שונים, שדיברו ביותר מ-700 שפות.
בירתה של האימפריה הייתה העיר קוסקו הנמצאת בשטחה של פרו.
האימפריה התקיימה עד כיבושה על ידי הספרדים בשנת 1533. שנה לאחר מכן הוצא להורג קיסר האינקה האחרון בידי הקונקיסטאדורים הספרדים.
אמריקה הדרומית - אזורים נוספים
מעבר לאזור פרו ולכמה אזורים סמוכים, במרבית החלקים הנוספים של אמריקה הדרומית התקיימו תרבויות אשר לא יצרו חברות פוליטיות מורכבות כמו באזור פרו.
על פי ממצאים שונים בערך משנת 500 החלה תקופת ההתעצבות שתי תרבויות ארוכות ימים: הגוארני - אשר חיו באזור פרגוואי בעשרות שבטים נפרדים, בכפרים קטנים כציידים-לקטים נוודים למחצה, בעלי חקלאות, והטופי - שהיו קבוצת השבטים הגדולה ביותר בברזיל, וכללה בימי השיא שלה כ-250 שבטים, והתמחו בחקלאות חיתוך ושריפה.
בסביבות שנת 900 החלה צמיחתם של כמה מהתרבויות הקרביות הגדולות של התקופה הפרה-קולומביאנית, קאריבּ ואראוואק , אשר מעבר לאיים הקריביים ניהלו חיי יבשה באזור ונצואלה, סורינאם וצפון ברזיל של היום.
בני האראוואק נודעים כמפותחים יחסית, אולם בני הקאריב נודעו כקניבלים שהרגו ואכלו את בני השבט המקביל ולקחו את נשותיהם.
עדויות שונות מצביעות על סביבות שנת 1300 כתחילת גיבושן של כמה מהתרבויות ששלטו בחלקים הדרומיים של ארגנטינה וצ'ילה, ביניהן תרבות המפוצ'ה, בני הפאואנצ'ה ובני הטוולצ'ה .
בסביבות שנת 1400 מצטרפות אל מפת הממצאים כמה תרבויות נוספות, ביניהן תרבות הויצ'י שחיים בתפר שבין ארגנטינה לבוליביה.
מרבית התרבויות האלו שרדו וחיו באופן חופשי עד הגעתם של הספרדים והפורטוגזים.
התקופה העות'מאנית בארץ ישראל ארכה כארבע מאות שנה, משנת 1517 עד 1917, ומונחים רבים בשפה הטורקית החדשה והערבית, שחלקם שנוצרו או השתמעו בעקבות השלטון העות'מאני, השתרשו מאז בשפה ובתרבות העברית, כמו בתרבות הארצישראלית בכללה.
חלקם נוצרו לפני התקופה העות'מאנית, ומקורם משפות הכובשים והפולשים הקודמים: פרסית, מונגולית, וערבית ללהגיה, השתמרו מתקופות קדומות: הערבית, הצלבנית והממלוכית.
הובאו בערך המונחים העיקריים, בתעתיק וההיגוי המקובלים ביישוב, הגם שאופן הגייתם של המונחים השתנה במקצת, בין אתרים ובמשך השנים; ואשר נעשה בהם שימוש בספרות, באמנות, ובאדריכלות הארצישראלית והעברית לדורותיה, בהיסטוריוגרפיה הישראלית, בספרות החוק והמשפט האזרחי והצבאי של מדינת ישראל.
בסדר הא"ב מונח טורקית טורקית עות'מאנית ערבית פרסית ושפות נוספות משמעות אַבְּלָק ablak آبلق أبلق .
מספר משמעויותה קשורות לגווני צבע: 1) לבן מאוד, בהיר מאוד, צחור.
3) רהיט שצבעו אדמדם ושחרחר.
4) סגנון השיבוץ של אבנים מגוונים שונים, בדרך כלל לבן ואדום בבניין בתים וחיפויָם.
נפוץ באדריכלות היוקרה בחצי האי האיברי בתקופה השלטון הערבי, ואצל הממלוכים.
אומץ בבתי פאר שנבנו בארץ ישראל במאה ה-19 וה-20 אגא ağa, תעתיק טורקי: אָאָה آغا .
חדר, ובית חדר של משפחת פלאח; בצבא העות'מאני, נקרא כך קסרקטין של יחידת יניצ'רים; בהשאלה: ארגון, התאחדות, או אגודה של בעלי מקצועות חופשיים אוֹצַ'ק ocak, תעתיק טורקי: אוֹגָ'ק اوجاق .
מובנה המילולי: תנור, כבשן, אח בנוי בקיר הבית; בהשאלה: קרוב משפחה, משפחה, שושלת, עם; ובשימוש השלטוני והצבאי: יחידות היניצ'רים השונות, מרכז צבאי אוֹצַ'קְלִיק ocaklık, תעתיק: אוג'קליק اوجاقلق .
אחוזת הפקד, שהכנסותיה מיועדות לצורכי הביטחון והצבא.
על פי התפיסה החוקתית העות'מאנית קרקעות האימפריה שייכות לסולטאן, והוא מעניק זכות שימוש בהן למי שהוא חפץ ביקרו.
נקבעו כמה סוגי קרקעות או אחוזות הפקד: הפקד צבאי שניתן להורשה, הפקד שירות או משרה מוגדרת, הפקדי הסולטאן, אחוזות שרווחיהן נועדו להוצאות ביטחון של האימפריה, כמו בניית מבצרים ומספנות, אחוזות הקדש לצדקה ודת איילט eyalet, תעתיק טורקי: אֶיַאלֶה ایالت ערבית: إيالة .
רשות שלטונית, פלך; יחידת המנהל האזרחית או הצבאית הגדולה ביותר באימפריה העות'מאנית; בחלק מהתקופות היה המונח זהה לוילאייט אלאי ביי, גם מיר-(א)לאי alaybeyi آلای بکی .
מפקדם של אבירי הסולטאן (להלן: סיפהי) באחוזות ההפקד (להלן: תימאר) אִלְתִזַאם iltizam التزام إلتزام .
זיכיון חכירה של גביית המיסים מהשלטונות לאזור מוגדר באימפריה העות'מאנית; למעשה, הזיכיון העניק סוג של שליטה על תושבי האזור אפנדי efendi افندی .
יוונית תיכונה: αυθέντης, אדון, פטרון, תואר כבוד בביזנטיון תואר כבוד, ומשמעיו על פי הנמענים: אדון (של משרת או עבד); הוג'ה, מנהיג דתי או מורה מוסלמי; אימפריה העות'מאנית: תואר שנלווה לשמותיהם של נסיכים, אנשי דת, פקידי ממשל מסוימים וקציני צבא, סטודנטים ובאופן כללי אנשים מלומדים.
במקורות העבריים הארצישראליים תואר אשר הוסף לשמו הפרטי של אדם מכובד, אמיד או נושא במשרה אֶקְמֵק ekmek اکمک .
לחם, מזון, וכן, קיום, פרנסה, מחיה אַסוּקַאר .
מענק סוכר לפקידים לחגים ומועדים
מונח טורקית טורקית עות'מאנית ערבית פרסית ושפות נוספות משמעות באבּ bap, תעתיק טורקי: בָּאפּ باب המקור ערבי: باب .
שער, דלת; באב אל וואד עוברת לשער הגיא בַאיְרַאם bayram, היגוי טורקי: בַּאירָ(א)ם بایرام .
חג ומועד באש-צַ'אוּש başçavuş, היגוי טורקי: בָּשְׁצָ'בוּשׁ باش چاوش .
סמל ביחידת היניצ'רים בורג burç, תעתיק טורקי: בּוּרְץ' برج או بورج برج, היגוי: בֻּרְג' נשאלה מארמית: ברגא.
מילה בעלת משמעות זהה ביוונית עתיקה: πύργος, היגוי: פורגוס מצודה, מגדל, צריח בֵיילַר-ביי beylerbeyi بکلر بکی .
המופקד על פלך, הממונה על מושלי המחוזות, באימפריה העות'מאנית, ובמילים אחרות: פקידים רמי דרג נושאי סמכויות אזרחיות וצבאיות, שהיו מופקדים על האלייט; sancakbeyleri, ראש סנג'ק בִּיר, בִּיאְר bîr, bi'r بئر بئر .
בור, באר מים; בויארה, פרדס; בויארג'י, פועל חקלאי ושומר פרדס בלד belde, תעתיק טורקי: בֶּלְדֶה بلده بلدة .
כפר, עיר; קהילה; אזור, מקום .באלדי, מקומי, בין השאר, התואר צורף לשמות של זני צמחים בלדִייֶה belediye بلدیه بلديّة .
עירייה, בית העירייה, ובירושלים כונה כך גם מבנה בית החולים ברחוב יפו מול שוק מחנה יהודה בנא bani, תעתיק טורקי: בָּנִי, או בָּאנִי بانی بنّاء .
בנאי, מקים, מייסד בקשיש bahşiş, תעתיק טורקי: בַּהְשִׁישׁ بخشش .
מקורה בפרסית: بخشش, היגוי: בַּחְ'שֵׁשׁ, ומשמעה: נדיבות, מתנה, מחילה, מענק תשר, דמי שירות, דמי שתייה, טיפ; במובן מתנה, גמול.
בהקשר הארצישראלי, משמעו בדרך כלל שוחד לשליטים העות'מאניים, וכדבר נפוץ ושכיחבֶּרַאת berat, תעתיק טורקי: בראט برات براءة .
מסמך מטעם המדינה המעניק למקבלו זכות או הטבה כלשהי.
ובמובן השלטוני: צו סולטאני שהופק למטרות שונות: מינויים לתפקיד, הענקת קצבאות חודשיות, הענקת הטבות ועוד
מונח טורקית טורקית עות'מאנית ערבית פרסית ושפות נוספות משמעות גַאפר, כפר, חַ'פַארָה נגזר מ-gafîr غفير غفير .
המונח גפיר המשיך ושומש גם בתקופת המנדט; במשמעות שלטונית: מס שמירה שהוטל על צליינים העוברים בדרכי הארץ; למעשה, סוג של מכס, או דמי מעבר בארץגֶ'בֶּלי cebeli جبهلی .
שומר ראש חמוש ורכוב על סוס שליווה על פי החוק בעל הפקד בעת מלחמה.
במשמעות נוספת שלטונית: כוחות שיטור רכובים על סוסים שפעלו במחוזות האימפריה (הוילאייטים).
ייתכן שמקורה בטורקית עות'מאנית (תעתיק לטיני): kavm, היגוי: קַוְם قَوْم .
נוהג והליך נקמת דם אצל השבטים הבדואים בארץ ישראל.
המתיישבים היהודים באזורי הספר נהגו להתחשב בו הדדית, במיוחד אנשי "השומר" החמושים גוּמְרוּק gümrük کومروک או کمرک .
מקורה של המילה ביוונית התיכונה: κομμέρκιον היגוי: קוֹמֵרְקִיוֹן, מסחר, סחר, מלטינית: commercium מכס, על שלוש משמעויותיו: המס, המוסד, ובית המכס; בהקשר הארצישראלי בתקופה העות'מאנית בארץ ישראל: בית מכס מרכזי שכן בנמל יפו ג'ורה .
בור איסוף שופכין, בור ספיגה ג'ין cin جنّ جنّ .
כוחות על טבעיים: 1) על פי האמונה הדתית, ישויות נעלמות מחושי האדם, אשר נחונו ברצון ויכולת הבנה, וכפופות לציוויי האל.
2) יצורים בלתי נראים, בעלי צורות שונות, היכולים להיטיב או להרע, שדים.
3) בהשאלה: אדם חכם, פיקח, מבריק, שנון; קרבה אטימולוגית לשורש הארמי: ג.נ.נ.
(להגן, לסגור, להקיף בגדר) ג'יפתליק, צִ'יפְטִלִיק çiftlik چفتلک .
جفت, היגוי פרסי: ג'וֹפְט; ומשמעה: קרקע, שאפשר היה לחורשה בעזרת צמד שוורים, וגם זוג, צמד שוורים רתומים משמעי המילה נלקחו מהפרסית קרקע, חווה; בשימוש שלטוני: קרקעות של הסולטאן, ולמעשה, קרקעות מדינה; ובהשאלה: זוג או כפילות גְרוּש, קוּרוּשׁ kuruş .
מלטינית תיכונה grossus, בגרמנית: Groschen בשם זה, נקראו מספר מטבעות שונים, אשר הונפקו במשך השנים בגדלים וממתכות שונות; תחילה מטבע אירופי, משלהי המאה ה-16 ואילך, היה יחידת כסף עות'מאנית בערך של 80 אקצ'ה; ואחר כך, מאית הלירה הטורקית.
במשך התקופה שמאז הנפקתו היה שווה ערך למטבע סולידוס זהב אחד, אחר כך שנים עשר דנאריוס כסף; ואחר כך עוד ירד בערכו.
במקורות העבריים נקרא המטבע גם אַסַדִי, אַרְיֵה ו-רִיאֵל; ובעברית שמקורה בלדינו או ספרדית: גרושוש
מונח טורקית טורקית עות'מאנית ערבית פרסית ושפות נוספות משמעות דוגרי doğru, תעתיק טורקי: דוֹרוּ دوغرو או دوغری .
מספר מובנים קרובים: 1) ישר (קו).
(מילת הסכמה) דוֹנְמֶה dönme, תעתיק טורקי: דוֹנְמֶה, או דֶנְמֶה دونمه .
שם עצם ושם פעולה הנגזר מהפועל dönmek, שמשמעו בין השאר: 1) לחוג, להסתובב, להסתחרר.
4) להפוך ל, להיעשות, להיות.
5) להמיר דת (או השקפה) בשידול או בכפייה, על פי רוב לאסלאם.
הדונמה הוא מי ששודל או חויב להתאסלם; וכך נקראה עדת היהודים המתאסלמים חסידי שבתי צבי, אשר התאסלמו בעקבות המרת דתו לאסלאם אשר נכפתה עליו על ידי השלטונות העות'מאניים; וזאת, עקב אמונתם במניע נסתר לכך דֶוְשִירְמֶה devşirme دوشرمه או دیوشرمه .
גיוס חובה שנכפה על צעירים נוצרים מרחבי האימפריה העות'מאנית, וכלל את המרת הדת לאסלאם, אל יחידות היניצ'רים דיה diyet دیت دية .
כופר נפש, פיצוי לאדם על פציעה, או למשפחה על אובדן בנה דִיוַאן divan ديوان .
המקור פרסי: ديوان חדר קבלת אורחים וישיבה בצוותא; בשימוש שלטוני: מועצה, או מועצה גדולה מיסודם של מדינאים רמי דרג, המועצה האימפריאלית תיפקדה כממשלת האימפריה העות'מאנית דִירְלִךּ, תעתיק טורקי: דִירְלִיק dirlik دیرلک .
משכורת מטעם המדינה, שהוענקה לפקיד או מבצע שירות עבור שירות כלשהו.
ובמשמעות שלטונית נוספת: ההכנסות שהניבו אחוזות ההפקד (להלן: תימאר), ובפרט, הקרקעות שההכנסות השנתיות ממיסיהן הניבו למעלה מ־100,000 אַקְצֶ'ה (מטבע כסף).
defter, תעתיק טורקי: דפטר دفتر دفتر .
درويش נזיר ואיש דת, או מסדר איסלאמי
מונח טורקית טורקית עות'מאנית ערבית פרסית ושפות נוספות משמעות הוָא hava, תעתיק טורקי: הָוָה هوا .هواء هوا למילה מבחר משמעויות קרובות: אוויר, רוח, אטמוספירה, מזג אוויר, אקלים, שמיים; וגם מלודיה, מנגינה, גובה צליל, ובהשאלה: מצב רוח, הלך רוח "הים הלבן" Akdeniz, תעתיק טורקי: אָקְדֵנִיז آق دڭيز .
بحر سفيد, הים הלבן, היגוי: בַּהְרִ־י סֵפִיד הים התיכון עם הים האגאי נקראו בשם זה בטורקית.
"הים הלבן" הוא עברות הביטוי הטורקי התעת'מנות .
בתולדות ארץ-ישראל שייך מונח זה לתקופה השלטון העות'מאני.
מונח טורקית טורקית עות'מאנית ערבית פרסית ושפות נוספות משמעות ואדי, וואד vadi وادی وادی .
משמעה האחד ובשימוש הארצישראלי: עמק, נחל, קרקעית נהר.
משמעה השני: אופן, שיטה, סגנון, דרך, וגם נושא וַאִלי vali والی والي .
מושל על ולאיה וזיר vezir, תעתיק טורקי: וֵזִיר وزير وزير .
שר בממשלה, בעל תפקיד רם בממשל העות'מאני, אזרחי או צבאי, שר או מושל, הנושא בתואר פאשה וָורקוֹ vergi, תעתיק טורקי: וֵרְגִי ویرکو או ویرکی .
מס, מס קרקעות מס בשם זה נהג גם בתקופת המנדט וילאייט vilayet, תעתיק טורקי: וִלֵאיָה ولایت ولاية .
מחוז, פלך; בחלק מהתקופות היה המונח זהה לוילאייט וֶכִּיל vekil תעתיק טורקי: וקיל وكيل وكيل .
ממונה מטעם השלטונות, "ממלא מקום" של בעל תפקיד; סוכן, מתווך; מנהל כללי; ציר פרלמנטרי; ואף שר בממשלה וסִיקה vesika وثيقه وثيقة .
הקדש נכסי דלא ניידי ברשות מוסדות הדת מוסלמית, ואינם בכפיפות לרשויות המקומיות; אחד מחמשת סוגי הקרקע על פי חוק המג'לה מ-1858 וַקְפִיָה vakfiye وقفیه وقفيّة .
מונח טורקית טורקית עות'מאנית ערבית פרסית ושפות נוספות משמעות זֵאוְיָה zaviye زاویه زاوية .
בערבית וטורקית: זווית, פינה, מסגד קטן; ועל פי זאת גם אכסניה לדרווישים, אנשי דת ומיסטיקנים מוסלמים, ובמשמעות מושאלת: עמדה, השקפה או נקודת מבט זִעֵאמֶה zeamet, תעתיק טורקי: זֶאָמֵט زعامت המקור ערבי: زعامة .
אחוזת הפקד גדולה שההכנסותיה השנתיות נעו בין 20,000 ל־99,999 אקצ'ה זֵעִים zaim, תעתיק טורקי: זָאִים زعيم زعيم .
בעל אחוזת הפקד; ובהרחבה: הזעים היה בעל הזכויות על הזעאמה או הזאמט; על פי החוק נועדו כ־5,000 האקצ'ה הראשונים שהניבה אחוזת הזאמט לצורכי הזעים, ובכל 5,000 נוספים היה מחויב לכלכל את צרכיו (מזון, ציוד וכו') של לוחם חמוש - ג'בלי (cebeli) אחד
מונח טורקית טורקית עות'מאנית ערבית פרסית ושפות נוספות משמעות חאן han ,kervansaray, תעתיק טורקי: הָאן, וקֶרְוָאנְסָרַאִי خان .
خان, פונדק, אכסניה, היגוי: ח'אן کاروانسرا; كاربان ו-كاروان, הלחם של שתי מילים פרסיות, היגוי: כארבּאן, או כארוואן אכסניה, פונדק, בית מידות ששימש למגורי ארעי לעוברים ושבים בדרך כלל על אם הדרך; בקומה הראשונה, התנהל מסחר, הסעדה ואף הרבצת הבהמות, ובשנייה התגוררו האורחים; חאנג'י, חוכר החאן חַארָה .
שכונה, חארת = שכונת חַג' hac حجّ המקור ערבי: حجّ .
אחת מחמשת היסודות של האסלאם: עלייה למכה חוּגֶ'ה, חיגֶ'ה hüccet, תעתיק טורקי: הוּגֵ'ט حجّت حجة .
תעודה המעידה על בעלות בנכסי דלא ניידי; אישור ארעי מהשלטונות העות'מאניים בארץ ישראל חווג'ה, חאוג'ה hoca, תעתיק טורקי: הוֹגָ'ה خواجه .
خواجه, תעתיק: ח'וֹגֶ'ה או חָ'אגֶ'ה 1) חכם דת מוסלמי, הרשאי למלא תפקיד מסוים בתוך הקהילה.
3) יועץ, אדם חכם העץ עצות.
4) בעבר: איש דת עוטה גלימה ומצנפת, שלמד במדרסה.
פירושים נוספים: אפנדי, בעלים, אדון חוצ'ן hısn, תעתיק טורקי: הִיסְן حصن حِصْن .
מבצר, מצודה; תל אל חוצ'ן הוא שמה הערבי של בית שאן חוריה hürriyet, תעתיק טורקי מקורב: הוּרִייֵט حرّیت حرّيّة .
חירות, חופש, גם בשימוש פוליטי ושלטוני חוּשָה havşa, תעתיק טורקי: הָוְשׁ .
מעון עשוי מחימר וקש חושמה .
הרב הראשי של האימפריה העות'מאנית.
בשנת 1842 אוחדה משרתו עם המשרה והתואר הוותיק: הראשון לציון.
כיום משמש לציון רב ראשי במדינה כלשהי, לאו דווקא טורקיה חִמַאיֶה himaye حمايه حماية .
נתיני מדינות זרות השוהים באימפריה העות'מאנית חמוּלה hamule .
حامولة, היגוי ערבי: חמוּלֶה .
בית אב, משפחה חמאם hamam, תעתיק טורקי: הָמָם حمام .
קישוט בצורת יד על חמש אצבעותיה, הנחשב לסגולה ונתלה בפתחי הבתים; בקרב הערבים ידוע ה-"hamse eli", היינו "יד החמסה", ואצל מוסלמים, ובכלל זה הטורקים, הוא מוכר כ-"Fatma'nın eli" - כף ידה של פטמה בת מוחמד חפיר hafr, תעתיק טורקי: הַפְר حفر המקור בערבית: حَفْر .
חפירה חַצַרִי hazari, תעתיק טורקי: הָזָרִי حضری حضريّ .
הקשור בשלום ובעת שלום; אורח החיים של תושבי קבע בערים ובכפרים חַ'רַאג haraç, תעתיק טורקי: הָרָץ' خراج خراج .
חראז, מס גולגולת, מס מדינה שהוטל על הלא מוסלמים ברחבי האימפריה העות'מאנית.
בשימוש שלטוני: מס שנגבה על פי רוב מבעלי קרקעות טורקים, אזרחי האימפריה העות'מאנית.
חַרֵם harem, תעתיק טורקי: הָרֵם حرم حرم .
מקדש; דבר קדוש; אשה נשואה; אגף נפרד בארמון המיועד למגורי הנשים, ואסור לגברים זרים, הרמון Harem-i Şerif حرم شريف الحرم الشريف .
במובן המילולי: המקום הקדוש והמכובד; בהקשר הארצישראלי: הכעבה הקדושה וסביבותיה, בהר הבית בירושלים, על פי ההלכה האיסלאמית הכניסה אליהן אסורה על ה"כופרים", וכן אסור להרוג בה כל יצור חי
מונח טורקית טורקית עות'מאנית ערבית פרסית ושפות נוספות משמעות טאבו tapu, תעתיק טורקי: טַפּוּ, טַאפּוּ طاپو .
נגזר מהמילה היוונית τοπεῖον, פיסת אדמה, שטח קרקע קטן; לטינית: Topia, עבודת אדמה תעודת קניין בנכסי דלא ניידי; כלולות בה החובות והזכויות של המחזיק בה טוּג tuğ, תעתיק טורקי מקורב: טוּ طوغ .
תג דמוי זנב סוס, שהוענק לפקידות הגבוהה; העיטור היה דמוי נוצות או עשוי גדילים בצדו הקדמי של הטורבן (או קסדה) לראשיהם של סולטאנים ושרים, וזירים).
טוּגְרַא tuğra, תעתיק טורקי: טוּרָא או טוּרָה طغرا .
חותמת הסולטאן בצורת חמש אצבעות - כתחליף נוח לחתימה הידנית עם דיו; ייתכן שהתגלגל לכינוי האימפריה העות'מאנית: תוגרמה טוּר tur طور طور, היגוי: טור המקור בשפות השמיות: בארמית טורא הר טוּרבן tülbent, תעתיק טורקי: טוּלְבֵּנְט دلبند או دولبند .
המקור פרסי: دول بند, הלחם של שתי מילים: دول, דוּל - דלי ו- بند, והמילה: Band, שמשמעה פס, רצועה, חבל, מיתר שתי משמעויות המילה הן: 1) אריג כותנה קל ורך, שקשריו עדינים ומרווחים, או מוסלין, אריג כותנה עדין ודק.
2) כיסוי ראש מאריג זה.
טימאר, תֵּימַאר tımar تيمار .
המקור פרסי: تيمار, משמעה: טיפול, השגחה, או הזדהות רגשית.
למילה מספר משמעויות: האחת, טיפול, בפצעים, בעצים, ובבהמות; והשנייה, בתקופת הסלג'וקים והעות'מאנים, נקראו כך קרקעות שנמסרו לאדם תמורת תפקיד או שירות מוגדרים, והניבו הכנסה שנתית של 3,000-20,000 אקצ'ה; ובמילים אחרות, אחוזת הפקד שקבלו אבירי הסולטאן, הסיפאהי, לשם פרנסתם טמבל tembel, תעתיק טורקי: טֶמְבֵּל تنبل .
تنبل עצלן; בעברית החדשה טמבל הוא טיפש; כובע טמבל, והוא כינוי לכובע תפור מבד אפור, המשמש לעובדים וחיילים טָרִיק tarik طريق המקור בערבית: طريق .
דרך טרסַה teras ,taraça, תעתיק טורקי: טָרָצָ'ה, או טֵרָס .
טרסות נבנו בארץ ישראל מאז העת העתיקה.
מונח טורקית טורקית עות'מאנית ערבית פרסית ושפות נוספות משמעות יוק yok یوق .
משמעיות נוספות: נעדר, שאינו בנמצא, לא (כתשובה שלילית) יֶנִיצֶ'רִ yeniçeri, תעתיק טורקי: יֶנִיצֶ'רִי یکیچری .
במובן המילולי: חייל חדש, בשימוש השלטוני: חייל ביחידות בחיל רגלים בצבא הטורקי שגויסו בחובה ואף בכפייה באוכלוסייה הנוצרית ברחבי האימפריה העות'מאנית
מונח טורקית טורקית עות'מאנית ערבית פרסית ושפות נוספות משמעות כֵּאהְיַא, כִּחְ'יא, קחייא kâhya, תעתיק טורקי: קַהְיָה או קַאהְיָה کتخدا או کهیا .
ייתכן שמקורה פרסי: كدخدا השם שהוענק לאנשים שנבחרו בידי הממשלה לנהל את ענייני הבית באחוזות הגדולות, ולטפל בענייניהם של סוחרים ואומנים; מנהל הכלכלה, כלכל כּוחלֶה .
הנחת חומר חיבור, כגון טיט בייצור הבנאים, או מלט מוכן, בין לבנים, משטחי חיפוי של קירות, או נדבכים.
הרכבו וצבעו משפיעים על מראה הבניין
מונח טורקית טורקית עות'מאנית ערבית פרסית ושפות נוספות משמעות לִוַא liva, תעתיק טורקי: לִיוָה لوا لواء .
במובן המילולי: דגל, בשימוש השלטוני: מחוז; הצבאי: חטיבה - בריגדה, ותת-אלוף - בריגדיר ג'נרל ליוואן livan .
חדר במרכז הבית: סלון, חדר שחזיתו פתוחה, או מרפסת.
שימש להסעדה ולאירוח, ולאורך קירותיו הונחו ספות נמוכות.
בחלק מבתים, עוצב ליוואן ללא תקרה, פתוח אל חלל הבית הדו קומתי, או שתקרתו הייתה מוזזת; המבנה האדריכלי המסורתי של בתי ליוואן, מונח שהשתרש בעברית בת זמננו (אולם שמו הערבי של בית שכלל ליוואן הוא בית אל ספן).
מונח טורקית טורקית עות'מאנית ערבית פרסית ושפות נוספות משמעות מַדאפֶה mazif, תעתיק טורקי: מָזִיף .
בית ששעריו ושולחנו פתוחים לכל דיכפין, או בית שדלתו פתוחה לכול.
מועצה רשמית ממונה על ידי השלטונות; חוקי המג'לה מ-1858 הגדיר את מעמדן של קרקעות מסוגים שונים.
החוקים בוטל במדינת ישראל ב-1969, על פי חוק המקרקעין סעיפים 155-152; אולם השפעותיו ניכרות בתכנון הקרקעות בשטח הריבוני של מדינת ישראל, וכן נוהגים על פיו בשטחי יהודה, שומרון ועזה בשליטת הרשות הפלסטינית מג'ידה, מג'ידי mecidiye مجیدیه .
מטבע כסף ששוויו 20 קורוש, הוטבע בשנת 1840 וקרוי על שמו של הסולטאן עבדולמג'יד הראשון מסדר המג'ידיה Kılıçlı Mecidi Nişanı, ובפי העם: mecidiye nişanı .
מסדר ועיטור החרב על שם אבדילמג'יט הראשון מוואת mevat, תעתיק טורקי: מוואט موت מהמילה הערבית: موت, מוות .
עצמים דוממים; בשימוש שלטוני: קרקע צחיחה ללא עיבוד חקלאי וללא בעלות, "כגון אדמת חול ובצות" אשר המיישב אותן הופך לבעליהן אחד מחמשת סוגי הקרקע על פי חוק הקרקעות העות'מאני מ-1858 מֻחְתַּסִבּ muhtesip, תעתיק טורקי: מוּהְטֵסִיפּ محتسب محتسب .
פקיד ממונה בתחום המנהל האזרחי; פיקח על השווקים ועל מחיריהם הקבועים בחוק של מוצרי בעלי המלאכה והסוחרים, בחן את אמצעי השקילה שלהם, וקנסם בעת הצורך מוכתר, מוח'תאר muhtar, תעתיק טורקי: מוּהְטָר مختار مختار .
משמעה: ריבוני, עצמאי; בשימוש שלטוני: ראש כפר ומייצגו כלפי השלטונות ; אופי ותואר התפקיד אומץ גם ביישוב היהודי החדש בתקופות העלייה הראשונה והשנייה, ושימש בו בדרך כלל איש ביטחון, וגם בתקופת המנדט הבריטי מוּפְתִּי müftü, היגוי טורקי: מוּפְטוּ مفتی مفتٍ .
חכם דת מוסלמי, ופוסק הלכה על פי האסלאם, בשימוש שלטוני: נושא המשרה המופקד על ענייני הדת במחוזות (il) ובנפות (ilçe) מוּשַאהַרַא müşahere, היגוי טורקי: מוּשָׁהֵרֶה .
מס חודשי מוּשע, מושעא muşah, תעתיק טורקי: מוּשָׁהּ مشاع مشاع; המקור ערבי, במילה: مشاع, מֻשַׁאע .
תהליך מינוי הממונה על מחוז, על ידי מושל הפלך; ובפרוטרוט: מינויים של ה"ביילר-ביי" וראשי הסנג'קים (sancakbeyleri) שהיו מופקדים על ניהול המחוזות והנפות מטעמם, טרם ימי הטנזימאט מוּתַּצַרִף mutasarrıf, תעתיק טורקי: מוּטַסַריף متصرّف متصرّف .
בעל, בעלים; בשימוש שלטוני: מושל מחוז מַחְלוּל mahlul, תעתיק טורקי: 'מהלול محلول محلول .
שימוש לרעה בקרקע מסוג מירי (קרקע שהיא רכוש הממשלה), הכולל אי-עיבוד של הקרקע.
לאחר שלוש שנות מחלול, יכולה הממשלה את הקרקע מידי הבעלים ולהחזיר אותה להחזקתה.
בארץ ישראל נקראו בשם זה אתרים אחדים, בהם שכונת מחלול.
מחכּמה mahkeme, mehkeme, תעתיק טורקי: מַהְקֵמֶה محکمه محكمة; שמו הערבי בירושלים: אל-מדרסה א-תנכזיה .
המונח היה בשימוש ביישוב ואצל אנשי "השומר" בתקופת העלייה השנייה מִירְמִירַאן mirimiran میر میران גלגול של מילים ערביות, תעתיק ערבי: (א)מיר אל-אומרא .
מושל המושלים, בשימוש השלטוני: המופקד על פלך; שם ערבי נרדף לתארים השלטוניים: ביילר-ביי , ראש פלך (איילט) מֻלְכּ, מוּלק mülk, תעתיק טורקי: מוּלְק ملك ملك, תעתיק ערבי: גם מִלְכּ .
אומה, לאום; קהילת אנשים המתגוררים באותם שטחים, וחולקים שפה, היסטוריה, רגשות, אידֵאלים, מסורות ומנהגים.
הגדרות נוספות: עַם, אחים לדת, וכן בנים לאמונה, עדה או כת דתית כלשהי ברחבי האימפריה העות'מאנית; בשימוש חוקתי-שלטוני: עדה דתית שאינה מוסלמית; באימפריה העות'מאנית מעמד העדות הנוצרית והיהודית היה נחות משל המוסלמים על פי החוק האיסלאמי מֶפְרוּז mefruz .
"חלקה שנפרדה מן המושע ועומדת לגמרי לרשותו של הפרט" מֻעַלִם muallim, תעתיק טורקי: מוּאָלִים معلّم המקור ערבי: معلّم .
מורה, מומחה, מֻעַלִם בָּנא: האומן המנהל ומפקח על עבודת הבניין, מקצוע שאף הועבר בירושה מתרוּכה metruk (topraklar), תעתיק טורקי: מטרוק متروك .
متروك קרקעות נטושות, או רכושם של נפטרים ללא יורשים.
על כן, לשלטונות הזכות להשתמש בהן ולנצלן לרשות הציבור.
קרקעות אלה נחלקו לשני סוגים: 1) דרכים ציבוריות, שווקים וירידים, רציפים בנמלים, ואתרי תפילה באוויר הפתוח.
2) אדמות מרעה, שטחי מרעה הרריים ומחסים לחורף, שנמסרו לתועלתם של תושבי כפר או עיירה בודדים, או של כמה עיירות וכפרים; אחד מחמשת סוגי הקרקע על פי חוק הקרקעות העות'מאני מ-1858.
מונח טורקית טורקית עות'מאנית ערבית פרסית ושפות נוספות משמעות נַאחִיָה nahiye, תעתיק טורקי: נָהִיֶה ناحیه ناحيّة .
ערבית: סביבה, בשימוש השלטוני: נפה או יחידת מנהל קטנה מסנג'ק נַאיִבּ naip, תעתיק טורקי: נָאִיפּ نائب نائب .
משמעויותיה: 1) נושא תפקיד, או ממלא מקום; 2) נושא בתפקיד הקאדי; 3) האדם המנהל את המדינה באין שליט על הכס, או בעת שזה עדיין ילד נפוש, נפוס nüfus نفوس המקור ערבי: قيد, רשומות, פרוטוקולים, זיכרון דברים .
אוכלוסייה; בשימוש שלטוני ועממי, ובקיצור של (טורקית:) nüfus kaydı, שמה של תעודת מעבר, פספורט; תפקדה לעיתים כ"תעודת זהות" כפי מובנה כיום; המונח היה בשימוש ביישוב גם בראשית תקופת המנדט הבריטי; מאמור אל נפוס, "הפקיד הממונה על הפספורטים העות'מאניים" "הממונה על תעודות הלידה והדרכונים"
מונח טורקית טורקית עות'מאנית ערבית פרסית ושפות נוספות משמעות סוּוַארִי süvari سواری .
سواری פּרָש; בשימוש צבאי: חייל רכוב על סוס; בהשאלה: רב חובל או קפיטן באוניית סוחר סוּלטני Sultani سلطانی .
מטבע זהב שהוטבע בתקופת שלטונו של הסולטאן מהמט השני במאה ה-15; נקרא אַלְטוּן (כלומר זהב, או זהוב), וגם אשרפי או שריפי, פלוֹרִיאו פלוֹרִין, ו-שַאהִי; ובמקורות העבריים: אדום זהב, ובראשי תיבות: א"ז, ו-פֶּרַח סַיְימֶן, וגם סיימניש seymen או seğmen, תעתיק טורקי: סֵיְמֵן سکمن .
פרסית: سگبان, השומר, המשגיח, מטפל בכלבים משמעויותיה רבות, בהן: כוח הגנה דמוי־צבא בעל היררכיה משלו, אשר נטל חלק במלחמות, על פי רוב רכוב על סוסים; ובשימוש דומה, גַיס בחיל היניצ'רים; בהקשר ארמון הסולטאן: גם מטפלם של כלבי הציד של ארמון הסולטאן; במקורות העבריים: חייל שכיר סִיפָּאהִי sipahi سپاهى .
המקור: سپاهى, צבא חייל פרש, אחד מאבירי הסולטאן, מחילות פרשים או רגלים, העומדים לרשותו.
בנוסף על מעורבותם בפשיטות, מעשי ביזה, פעילות שיטור והגנה על כוחות רגליים אחרים מפני האויב, עסקו בעת הצורך גם בפעילות התקפית.
בתמורה לשירותם קיבלו זיכיון לגביית מיסי אחוזות הפקד של הסולטאן, ולרשותם גם הועמדו אחוזת הפקד (תימאר) על רווחיהן סְלַאח .
ייתכן שהמקור בערבית: סִלַה, صلة, ומשמעותה: קשר, חיבור, זיקה, חוליה מקשרת .
משקוף, הבנוי מלבנים סַנְגָ'ק sancak سنجاق .
במובן המילולי: דגל; ובמובן צבאי מפורט: דגל עם מוט־דגל, שכיתוביו רקומים ואמרתו מצוייצת, המחולק על פי רוב ליחידות צבאיות של הצבא העות'מאני; בקירוב והשאלה: ימין הספינה (ה־starboard); בשימוש שלטוני: יחידה בהיררכיה השלטונית העות'מאנית, בין ה־İl לבין ה־İlçe סַנְגַ'ק פַאשַאלִיק, sancak paşalığı, תעתיק טורקי מקורב: סנג'ק פשלִיאִי .
במובן מילולי: מחוז הדגל, בשימוש השלטוני: אזור רחב סַרַאי saray, תעתיק טורקי: סָרַאי سراى .
سراى במובנה המילולי: מבנה רחב ידיים ששימש כמקום מושבם של השליטים או ראשי המדינה - בית מידות, היכל, ארמון; וכן, מבנה גדול שנוהלו בו עניינים ציבוריים; בהשאלה, ובשימוש שלטוני: שליט, נשיא, ראש המדינה ואנשיו נגזרה מהמילה הטורקית: saray .
מונח טורקית טורקית עות'מאנית ערבית פרסית ושפות נוספות משמעות עֻהוּד עַתִיקָה uhûd-i atika, תעתיק טורקי: אוּהוּדִ-י אָטִיקָה عهود عتیق عهود, היגוי: עֻהוּד, חוזים, בריתות; عتقاء היגוי: עֻתַקַאאֻ, עתיקים, קדומים, ישנים .
משמעות מילולית: חוזים ישנים או בריתות ישנות; בשימוש שלטוני: קפיטולציות, כתבי אמנה שנחתמו עם המעצמות האירופאיות ואפשרו להם דריסת רגל שלטונית באימפריה העות'מאנית עוֹשוּר aşar ,öşür, תעתיק טורקי: אוֹשוּר, אָשָׁר عشر عشر .
משמעות מילולית: עשירית, עשרה אחוזים; עשרוני או שבר עשרוני; בשימוש שלטוני: מס בשיעור עשירית שהוטל על יבולי השדה (קרי: מעשר) ונמסר לשלטונות עִיַאדַת îdiyye عیدیه מהמילה: العيد, עיד, חג .
מענק לחגים ומועדים עמלִיָה ameliyat, תעתיק טורקי: אָמֵלִייָאט عمليات המקור ערבי: عمليّة (יחיד), عمليّات (רבים): .
פעולות, עבודות, מעשים, ומובן הצבאי: מבצע או פעולה צבאית בארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה, כונו כך עבודות ציבוריות שגויסו אליהן בכפייה אזרחים אל גדודים שאורגנו במתכונת צבאית עַסְכַּר asker, תעתיק טורקי: אַסְקֵר عسكر عسكر .
חייל; שירות צבאי; ובהשאלה: אמיץ, עז רוח; בסלנג טורקי כיום משמעותה גם כסף עקד akd (?) .
קשת, קמרון צולב, גג מקומר מאבנים
מונח טורקית טורקית עות'מאנית ערבית פרסית ושפות נוספות משמעות פַּארַא para, תעתיק טורקי: פָּרָה پاره .
پاره, היגוי פרסי: בין פּוֹרֶה ל־פָּארֶה במובן המילולי: חלק, חתיכה, נתח; שמו של מטבע כסף שהיה הילך חוקי באימפריה העות'מאנית; ערכו ירד במשך הזמן כחלק 1/30 מגרוש ולבסוף ל-1/40. בטורקית כיום משמעותה: כסף או רווח.
במקורות העבריים נקרא המטבע: פרה או פאר"ה, וברבים פרו"ת, מיידיש (על שם מטבע עות'מאני אחר בשם זה), או מאידי ; בערבית קטעה מצריה; ובעברית: חתיכה פאשה, פאשא, באשה paşa پاشا .
תואר שהוענק לפקידי ממשל רמי־דרג ולקצינים בדרגות גבוהות מאלוף-משנה (albay) למושלי סנג'קים ולפקידי ממשל בדרגים גבוהים, לממונים על מושלי המחוזות (להלן: ביילרביי) ואף לשרים באימפריה העות'מאנית.
עד ימי שלטונו של מהמט השני שימש גם כתואר כבוד למלומדים ואנשי מדע בולטים.
עובד אדמה, בדרך כלל בהקשר הארצישראלי, בחקלאות שלחין, משמעויות נוספות: 1) איכר מצרי.
2) שחור (אפריקאי), ערבי אפריקאי פראר firar, תעתיק טורקי: פִירָר فرار המקור בערבית: فرّار, עריק .
המקור פרסי: فرمان צו או פסק־דין, ובשימוש שלטוני: תעודה רשמית של הסולטאן עם חתימתו פַתֻוַא fetva فتوا فتوى .
פסק של חכם הלכה מוסלמי
מונח טורקית טורקית עות'מאנית ערבית פרסית ושפות נוספות משמעות צַ'אוּש, גאוש çavuş, תעתיק טורקי: צָ'בוּשׁ چاوش .
בתקופת האימפריה העות'מאנית: 1) פקיד או נושא תפקיד שמילא תפקידים שונים במדרג המדיני העות'מאני; וכך במקורות העבריים 2) בצבא העות'מאני: חייל שהופקד על העברת הפקודות מהמפקדים הבכירים למפקדים הזוטרים; (כיום משמעותה, דרגה צבאית: סמל ואף מנהל עבודה)
מונח טורקית טורקית עות'מאנית ערבית פרסית ושפות נוספות משמעות קַאדָ'ה kaza, תעתיק טורקי: קָזָה قضا قضاء .
נפה, İlçe, תחום שלטונו של הקאימקאם קַאדִי kadı قاضی القاضي .
דיין, שופט דתי באסלאם; בשימוש שלטוני: שופטים שהורשו עד עידן הטנזימאט (להלן) לפסוק בתביעות בנושאים מגוונים, ומעידן הטנזימאט, פסקו רק בענייני נישואים, גירושים, מזונות וירושות קַאדִי עַסְכַר kazasker, תעתיק טורקי: קָזָסְקֶר قاضیعسکر قاض العسكر .
שופט עליון; בשימוש שלטוני: הממונים על הקאדים בימי האימפריה העות'מאנית; היו גם אחראים לפתרון בעיות משפטיות והלכתיות הקשורות בשירות הצבאי קאוואס kavas, תעתיק טורקי: קָבָס או קָוָס قواس המקור מערבית: قوّاس .
שומר מיוחד של קונסולים, פקידים גבוהים וראשי עדות, וכן וכאשר לא היה צורך בשמירה, מלווה טקסי לבעלי תפקידים קַאיֵמַקַאם, קימקאם kaymakam قایمقام قائم مقام .
משרה גבוהה, אזרחית או צבאית; ובשימוש צבאי: דרגה צבאית המקבילה לסגן-אלוף; כינויו של בהא אל דין, המושל הצבאי של יפו במלחמת העולם הראשונה קוּצַ'אן, קושאן koçan قوچان .
תעודה, אישור, היתר; תעודת בעלות על מקרקעין - שטר קניין (בשפה עממית) קושטא Kuşta .
שמה של עיר הבירה האימפריה העות'מאנית במקורות העבריים; שיבוש של שמה הקדום היווני-הרומי קונסטנטינופול, והמקוצר הטורקי איסטנבול קיוֹסְק köşk, היגוי ותעתיק טורקי: קוֹשְׁק کوشک .
کوشک, אחוזה, ארמון בית או ביתן מקושט, על פי רוב מעץ, הנתון בלב גן גדול; וגם בקתת ציד מעוטרת, או אגף או בית קטן נוסף של ארמון, עתיר קישוטים קזִילַאר אַגַאסִי kızlar ağası, תעתיק טורקי: קִיזְלָר אָאָסִי قیزلر آغاسی .
ראש הסריסים השחורים (כלומר אפריקאים) בהרמון הנשים של הסולטאן קֵישְלֶה kışla قیشلا, قیشلاق, או قیشلاغ .
במובן המילולי: קסרקטין, מחנה חיילים; בהקשר הארצישראלי גם בית המשטרה והכלא העירוני; כגון בירושלים, בעיר העתיקה בסמוך לשער יפו קלעה kale, תעתיק טורקי: קָלֶה قلعه המקור ערבי: قلعة, מבצר, מצודה .
מבצר, מצודה, מעוז, סמיכות: קלעת קַפּוּדַאן kapudâne, תעתיק טורקי: קַפּוּדָאנֶה قپودانه .
מקורו בלטינית: Capitane קפיטאן, קברניט, דרגה בצי העות'מאני, שוות ערך לסגן אדמירל; ואף ראש הצי Kapudan Pasha קַרַנְטִין, קווארינטינה karantina قرانتینه או قرانتنه .
המקור בניב ונטי: cuarantina, או Quarantina הסגר או מעצר זמני בבניין סגור של הממשל, לצורך בידוק מחלות, כגון חולירה, שנערך לבאים באונייה בנמל יפו
מונח טורקית טורקית עות'מאנית ערבית פרסית ושפות נוספות משמעות ראסיָה .
אבן הראשה, או אבן סוגר, מונחת באמצע הקשת ומייצבת את שיווי המשקל של שני צידי הקשת; במרוצת הזמן הודגשה והובלטה גם כחלק מהעיצוב בכניסות לבתים ובחלונות ריאל .
מטבע אירופאית שהילכה בארץ ישראל, לפחות באמצע מאה ה-19 רַמַצַאן, רמדאן, תעתיק טורקי: רמז (א)ן Ramazan رمضان رمضان .
חודש הצום באסלאם רעיא raiyyet, תעתיק טורקי: רָאִייֵט رعیت رعيّة .
נתיני האימפריה העות'מאנית שאינם מוסלמים; ברובם נוצרים; עד שלהי המאה ה-19, היה מעמדם באימפריה העות'מאנית נחות בהרבה משל המוסלמים
2) עלם, צעיר, בחור אמיץ לב.
3) צעירים, הדור הצעיר; וכך משמעו בעברית הארצישראלית
מונח טורקית טורקית עות'מאנית ערבית פרסית ושפות נוספות משמעות תבון, טאבון tabun, תעתיק טורקי: טַבּוּן .
תנור הנבנה בשקע הנחפר באדמה, או עשוי אבנים הדבוקות בחימר או טיט, האש מבוערת בזרדים וקש; לעיתים נבנית סככה מעליו.
ממוקם בדרך כלל בחצר הבית תד'כּרה tezkere, תעתיק טורקי: טֶזְקֵרֶה (הגייה במלרע) تذکره تذكيرة .
משמעויותיה: 1) תזכיר, תזכורת, איגרת, הודעה, פתק כתוב.
2) מסמך, תעודה, או נייר רשמי המורים על הרשאה שהוענקה לפעולה, עסק או עניין כלשהם, רישיון.
3) מסמך המציין את סיומו של שירות צבאי תוגרמה, וגם תורגמה .
על פי השם המקראי תוגרמה, כינוי לאימפריה העות'מאנית במקורות העבריים תוגרמים, היינו טורקים תורג'מן, תורג'ימן tercüman, תעתיק טורקי: טֶרג'וּמָן ترجمان .
מתורגמן תנט'ימאת, טנזימאט tanzimat تنظيمات המקור ערבי: تنظيم .
בשימוש השלטוני ההיסטורי: תקופת מהפך ותיקונים באימפריה העות'מאנית ובחוקיה, שהחלה ב-1839 עד קבלתה של החוקה הראשונה ב-1876 תרבוש sarpuş (בטורקית מודרנית רווח המונח fes) سرپوش طربوش .
כובע לבד, בצבעים שונים, בהקשר העות'מאני והארצישראלי התרבוש האדום היה לסמל ההתעתמנות וחובשיו בפרהסיה הכריזו למעשה על היותם אזרחים עות'מאנים; לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה פירושה המעשי עבור חלק מהיישוב היה הגנה מגירוש, שבו נקטו השלטונות כלפי נתינים זרים
בארכאולוגיה, התקופה הפלאוליתית התחתונה היא ראשית תולדות האנושות, החלק הקדום ביותר של התקופה הפלאוליתית (תקופת האבן הקדומה).
התקופה החלה לפני כ-3.3 מיליון שנים, עם העדויות הראשונות לייצור כלי אבן ושימוש על ידי הומיניניים והסתיימה לפני כ-300,000 עד 250,000 שנים, במעבר לתקופה הפלאוליתית התיכונה.
בארכאולוגיה של אפריקה, התקופה מכונה תקופת האבן הקדומה האפריקאית (Early Stone Age).התקופה כוללת את התרבות האולדובאית ("סגנון 1") ותעשיות נתזים גדולים של התרבות האשלית ("סגנון 2").
הממצא השלדי הנדיר מתקופה זו מייצג טיפוסי אדם קדם-מודרניים כהומו ארקטוס והומו היידלברגנסיס.
התקופה הפלאוליתית התיכונה, שבאה לאחר התקופה הפלאוליתית התחתונה, מייצגת את הופעתן של טכנולוגיות ייצור כלים מתקדמות יותר, כגון זו של התרבות המוסטרית.
האם השליטה המוקדמת ביותר באש על ידי הומיניניים מתוארכת לתקופת הפלאוליתית התחתונה או התיכונה נותרה בגדר שאלה פתוחה.
התקופה הפלאוליתית התחתונה החלה עם הופעת כלי האבן הראשונים בעולם.
עם זאת, בשנת 2015 התגלו כלים ישנים אף יותר באתר לומקווי 3 בקניה, המתוארך לתקופה שלפני 3.3 מיליון שנים.
ככאלה, הם הקדימו את הפלייסטוקן (הגלסיאני), ומתוארכים לסוף הפליוקן (הפיאצ'נציאן ).
הפרטים המוקדמים של הסוג הומו ייצרו כלים פרימיטיביים, המשתייכים תחת תעשיית התרבות האולדובאית, שנותרה דומיננטית במשך כמעט מיליון שנים, מלפני כ-2.5 ועד 1.7 מיליון שנים לפני זמננו.
ההנחה היא שהומו הביליס חי בעיקר כאוכל נבלות, תוך שימוש בכלים כדי לנתק בשר מהנבלה או לשבור עצמות כדי לחלץ את המח.
המעבר מהתזונה המבוססת על פירות או אכילת-כל של ההומינין אוסטרלופיתקוס לאורח החיים המבוסס כל בשר של ההומו המוקדם הוסבר על ידי שינויי האקלים במזרח אפריקה הקשורים לרבעון הקרחוני .
הפחתת האידוי באוקיינוסים יצרה אקלים יבש יותר והתרחבות הסוואנה על חשבון היערות.
זמינות מופחתת של פירות עוררה את הפרוטו-אוסטרלופיתקים לחפש מקורות מזון חדשים שנמצאו באקולוגיה של הסוואנה היבשה יותר.
דרק ביקרטון (2009) ייעד לתקופה זו את המעבר ממערכות תקשורת פשוטות בבעלי חיים , שנמצאו בכל קופי האדם, לצורה המוקדמת ביותר של מערכות תקשורת סמליות המסוגלות לתזוזה (הכוונה לפריטים שאינם נמצאים כיום בתפיסה חושית) ומוטיבציה על ידי הצורך " לגייס חברי קבוצה לניקוי פגרים גדולים.
הומו ארקטוס הופיע לפני כ-1.8 מיליון שנה, דרך זן המעבר הומו ארגסטר.
תזונת ההומו ארקטוס עברה מאכילת פגרים לציד, והוא פיתח את אורח החיים של ציד-לקט, שנשאר דומיננטי לאורך התקופה הפלאוליתית ועד לתקופה המזוליתית.
קיום הגישה החדשה של ציד-ליקוט גרמה למספר שינויים התנהגותיים ופיזיולוגיים נוספים שהובילו להופעתו של ההומו היידלברגנסיס לפני כ-800,000-600,000 שנים.
ככזה, הומו עלה לדרגות של טורף אוכל-כל (ואולי הפך להיפרקרניבור לפני שההומו סאפיינס שוב הפך להיפוקרניבור).
כציידים פעילים, הם באו בניגוד לטורפים מרובעים אחרים והחלו לחיות בקבוצות גדולות.
הומו ארקטוס נדד מאפריקה והתפזר ברחבי אירואסיה.
גיל כלי אבן במלזיה תוארך ל-1.83 מיליון שנים.
באירופה התפצלה התרבות האולדובאית (הידועה באירופה כאבוויליאנית ) לשתי תרבויות מקבילות, התרבות הקלקטונית , תרבות הנתזים, והתרבות האשלית, תרבות אבן יד או גרזן-יד.
טכניקת לוולואה לסיתות צור התפתחה בתקופה זו.
המין הנודד מאפריקה לאירופה היה ללא ספק ההומו ארקטוס.
סוג זה של בני אדם קשור בצורה ברורה יותר למסורת הנתזים, שהתפשטה ברחבי דרום אירופה דרך חבל הבלקן והופיעה בצפיפות יחסית בדרום-מזרח אסיה.
ממצאים רבים מהתרבות המוסטרית שהתקיימה בתקופה הפלאוליתית התיכונה סותתו בטכניקת לוולואה, דבר שעשוי להעיד על כך שהניאנדרטלים התפתחו מההומו ארקטוס (או, אולי, הומו היידלברגנסיס; ראה להלן).
גבעת פוג'יולו , ליד פורלי, איטליה, הוא המיקום של תעשיית גרזני יד האשלית המתוארכת מלפני 1.8 עד 1.1 מיליון שנים.
הופעת הטכנולוגיה ותקשורת מילולית ובלתי מילולית כאחד עקב מעבר לציד וליקוט קבוצתי הביאו להרחבת חלקי המוח הקשורים לאלה, כמו גם להכרה רבה יותר בשל היותו מקושר עם השניים.
מאוחר יותר, התאמות התנהגותיות לחיים חברתיים נוספים, חלוקת מזון לא ודאית (כתוצאה מכך צורך למצוא ולאבטח מזון ולזכור היכן ניתן למצוא אותו) ושינויים אקולוגיים שהביאו להתרחבות נוספת של המוח באזורים האחראים לפתרון בעיות, זיכרון וכו', מה שהוביל בסופו של דבר לגמישות ההתנהגותית הגדולה, לתקשורת היעילה ביותר ולדומיננטיות האקולוגית של האנושות.
ההתאמות הביולוגיות המוקדמות של הקופים הגדולים והפרימטים המוקדמים יותר אפשרו למוח להתרחב פי שלושה תוך 2 עד 2.3 מיליון שנים בלבד מהפליסטוקן, בתגובה לקיום חברות מורכבות יותר ויותר ובתי גידול משתנים.
בזמביה שבאפריקה התגלה מבנה קלמבו, שהוא מבנה עץ מלפני 476,000 שנים.
הופעתו של ההומו היידלברגנסיס לפני כ-600,000 שנה מבשרת על התפתחות מספר זנים חדשים נוספים, כמו הומו רודזינסיס וההומו צפרננסיס לפני כ-400,000 שנה.
הומו היידלברגנסיס הוא מועמד לפיתוח ראשון של צורה מוקדמת של שפה סמלית.
האם השליטה באש והקבורה המוקדמת ביותר מתוארכת לתקופה זו או מופיעה רק בתקופת הפלאוליתית התיכונה נותרה בגדר שאלה פתוחה.
כמו כן, באירופה הופיע סוג ביניים של אדם שהיה בין הומו ארקטוס להומו סאפיינס, לעיתים מוגדר הומו סאפיינס ארכאי , המאופיין על ידי מאובנים כמו אלו שנמצאו בסוונסקום, שטיינהיים, טאוטאוול וורטזולוס (Homo palaeohungaricus).
מסורת גרזני היד מקורה באותה תקופה.
ייתכן שחומר הביניים היה הומו היידלברגנסיס, האחראי לייצור של סוגי כלי אבן משופרים המוגדרים כ"סגנון 2", באפריקה, לאחר לפני 600,000 שנה.
נתזים וגרזנים התקיימו במקביל באירופה, לפעמים באותו אתר.
מסורת הגרזן, לעומת זאת, התפשטה לטווח אחר במזרח.
הוא מופיע בערב ובהודו, אך חשוב מכך, הוא אינו מופיע בדרום-מזרח אסיה.
לפני כ-300,000 שנים, נראה כי הטכנולוגיה, המבנים החברתיים וההתנהגות גדלים והופכים למורכבים יותר, עם טכניקה מוכנה, מקרים מוקדמים ביותר של קבורה ושינויים בדפוסי קיום של ציד-ליקוט.
הומו סאפיינס הופיע לראשונה לפני כ-300,000 שנה, כפי שמעידים מאובנים שנמצאו בג'בל אירהוד במרוקו.
התקופה הפלאוליתית התחתונה לפי אזור
גאי אלקוק פילגרים, גאולוג ופלאונטולוג בריטי, גילה שיניים אנושיות פרהיסטוריות בנות 1.5 מיליון שנה וחלק מלסת המצביעים על כך שאנשים קדומים, הומינינים אינטליגנטיים המתוארכים לאחור בתקופת האשלית של 1,500,000 לפני זמננו, חיו באזור Pinjore.
באזור זה נחפרו כלי קוורציט מהתקופה הפלאוליתית התחתונה, המשתרעים מ-Pinjore בהריאנה ועד Nalagarh (מחוז סולאן בהימאצ'ל פראדש).
אדמות גוג'אראט היו מיושבות ברציפות מהתקופה הפלאוליתית התחתונה (כ-200,000 לפני הספירה).
מספר אתרים מתקופת האבן מתגלים באפיקי נהרות של סברמטי, נהר מאהי ונהרות Narmada התחתונים של גוג'אראט.
בארכאולוגיה, התקופה הפלאוליתית התיכונה היא השלב השני של התקופה הפלאוליתית (תקופת האבן הקדומה) באירואסיה וצפון אפריקה.
במחקר הפרהיסטוריה של אפריקה שמדרום לסהרה קיימת תקופה מקבילה, ה-Middle Stone Age.
ככל החלוקות של תקופת האבן, התקופה הפלאוליתית התיכונה מוגדרת לפי סגנון ושיטה מסוימים של סיתות כלי אבן: שימוש נרחב בטכניקת לוולואה לסיתות כלי צור דקים שצורתם מוקפדת, כגון חוד, מקרצף, סכין ומשונן.
בתקופה זו מופיעים האדם הניאנדרתלי באירופה ומרכז ומערב אסיה, כמו גם בני אדם מודרניים מבחינה אנטומית (הומו ספיינס) באפריקה ובמזרח התיכון, והאדם הדניסובי במרכז ומזרח אסיה.
לראשונה מופיעה קבורה מכוונת ועדויות מעטות לשימוש בצבע ולייצור חרוזים.
העדות המוקדמת ביותר למודרניות התנהגותית מופיעה לראשונה בתקופת הפלאוליתית התיכונה.
עם זאת, עדויות חד-משמעיות למודרניות התנהגותית נפוצו רק במהלך התקופה הפלאוליתית העליונה.
קבורה פלאוליתית תיכונה באתרים כמו קראפינה בקרואטיה (מתוארכת לכ-130,000 לפנה"ס) ומערות קדומים והגדי בישראל (כ-100,000 לפנה"ס) הובילו מספר אנתרופולוגים וארכאולוגים (כגון פיליפ ליברמן) להאמין שלתרבויות בתקופה הפלאוליתית התיכונה הייתה אידאולוגיה דתית מתפתחת שכללה מושגים כמו חיים לאחר המוות.
חוקרים אחרים טוענים שהגופות נקברו מסיבות חילוניות.
על פי ממצאים ארכאולוגיים עדכניים מאתרי הומו היידלברגנסיס בהרי אטאפוורקה, ייתכן שהתרגול של קבורה מכוונת החל הרבה קודם לכן, בשלהי התקופה הפלאוליתית התחתונה, אך תיאוריה זו מוטלת בספק רב בקהילה המדעית.
סימני חיתוך על עצמות הניאנדרטלים מאתרים שונים - כמו Combe Grenal ומקלט הסלע מולה בצרפת - עשויים לרמוז שניאנדרטלים, כמו מספר תרבויות אנושיות בנות זמננו, עשויים לבצע נטילת בשר מסיבות דתיות ככל הנראה.
פעילויות כמו תפיסת דגים גדולים וציד חיות טרף גדולות עם כלים מיוחדים מעידות על שיתוף פעולה קבוצתי מוגבר וארגון חברתי משוכלל יותר.
בנוסף לפיתוח תכונות תרבותיות מתקדמות, בני אדם החלו גם, לראשונה, לקחת חלק בסחר למרחקים ארוכים בין קבוצות עבור סחורות נדירות (כגון אוכרה (ששימש לעיתים קרובות למטרות דתיות כגון טקסים)) וחומרים גלם בתקופת הפלאוליתית התיכונה כבר לפני 120,000 שנה.
ייתכן שמסחר בין-קבוצתי הופיע בתקופת הפלאוליתית התיכונה מכיוון שמסחר בין להקות עזר להבטיח את הישרדותן בכך שאפשר להן להחליף משאבים וסחורות כגון חומרי גלם בתקופות של מחסור יחסי (כלומר, רעב או בצורת).
עדויות מארכאולוגיה ואתנוגרפיה השוואתית מצביעות על כך שהאדם מהתקופה הפלאוליתית התיכונה חי בחברות-להקות קטנות ושוויוניות הדומות לאלו שהתקיימו גם בתקופה הפלאוליתיות העליונה ומספר ציידים-לקטים מודרניים כמו העמים ǃקונג ומבוטי.
הן החברות הניאנדרטליות והן החברות האנושיות המודרניות דאגו לקשישים בחברותיהן בתקופת הפלאוליתית התיכונה.
כריסטופר בוהם (Christopher Boehm, 1999) שיער שייתכן ששוויוניות נוצרה בחברות הפלאוליתית התיכונה בגלל הצורך לחלק משאבים כמו מזון ובשר באופן שווה כדי למנוע רעב ולהבטיח אספקת מזון יציבה.
בדרך כלל, ההנחה הייתה שנשים אספו צמחים ועצי הסקה וגברים צדו ואכלו חיות מתות במהלך התקופה הפלאוליתית.
קון ומרי סטינר מאוניברסיטת אריזונה מציעים שחלוקת עבודה זו מבוססת מין לא הייתה קיימת לפני התקופה הפלאוליתית העליונה.
ייתכן שחלוקת העבודה המינית התפתחה לאחר מכן, לפני 45,000 שנה, כדי לאפשר לבני אדם לרכוש מזון ומשאבים אחרים בצורה יעילה יותר.
אף על פי שליקוט וציד היוו את רוב אספקת המזון בתקופה הפלאוליתית התיכונה, החל האדם להשלים את תזונתו בפירות-ים ולייבש ולעשן בשר כדי לשמרו ולאחסנו.
אנתרופולוגים כמו טים וייט סבורים כי קניבליזם היה נפוץ בחברות אנושיות לפני תחילת התקופה הפאלאוליתית העליונה, בהתבסס על הכמות הגדולה של עצמות "אנושיות שחוטות" שנמצאו ב-Neandertal ובאתרים פלאוליתיים ניאנדרטליים אחרים.
ייתכן כי קניבליזם התרחש בתקופה הפלאוליתית התיכונה עקב מחסור במזון.
עם זאת ייתכן גם שקניבליזם פלאוליתי תיכוני התרחש מסיבות אשר עמדו בקנה אחד עם התפתחות פרקטיקות דתיות שחשבו שהתרחשו בתקופת הפלאוליתית העליונה.
אף על פי כן, נותר בגדר הסביר שחברות פלאוליתיות תיכוניות מעולם לא נהגו בקניבליזם ושהפגיעה בעצמות האדם הייתה תוצאה של טורפים כגון שנחרב, אריות וצבועים.
בסביבות 200,000 לפנה"ס, ייצור כלי אבן פלאוליתיים תיכוניים הולידו טכניקת ייצור כלים הידועה בשם טכניקת הליבה המוכנה , שהייתה משוכללת יותר מטכניקות אשליות קודמות.
וואלאס ושיאה מחלקים את טכניקות הליבה לשני סוגים שונים: ליבות רשמיות וליבות שימושיות.
ליבות רשמיות נועדו לחלץ את הכמות המקסימלית מחומר הגלם ואילו ליבות שימושיות מבוססות יותר על צורך פונקציונלי.
שיטה זו הגדילה את היעילות בכך שאפשרה יצירת נתזים מבוקרים ועקביים יותר.
שיטה זו אפשרה לבני אדם מהתקופה הפלאוליתית התיכונה ליצור חניתות בעלות קצה אבן, שהיו הכלים המרוכבים הקדומים ביותר, על ידי הצמדת נתזי אבן חדים ומחודדים על מוטות עץ.
נראה כי קבוצות פלאוליתיות כגון הניאנדרטלים שהיו בעלות רמה טכנולוגית פלאוליתית תיכונה צדו חיות גדולות באותה מידה כמו בני אדם מודרניים מהתקופה הפלאוליתית העליונה והניאנדרטלים בפרט צדו גם הם עם נשק הטלה.
אף על פי כן, שימוש ניאנדרטלי בנשק הטלה בציד התרחש לעיתים רחוקות מאוד (או אולי אף פעם לא) והניאנדרטלים צדו חיות גדולות בעיקר על ידי מארב ותקיפתן בנשק התכתשות כגון דקירה באמצעות חניתות במקום לתקוף אותן ממרחק עם כלי נשק.
מחלוקת מתמשכת לגבי טבעם של הכלים הפלאוליתיים התיכוניים היא האם הייתה סדרה של צורות כלים ספציפיות ותפקודיות מראש או שמא היה רצף פשוט של מורפולוגיה של כלים המשקפת את מידת תחזוקת הקצוות, כפי שהציע הרולד ל.
השימוש באש הפך נפוץ לראשונה בפרהיסטוריה האנושית בתקופת הפלאוליתית התיכונה, ובני האדם החלו לבשל את מזונם לפני כ-250,000 שנים.
מספר מדענים משערים כי הומינידים החלו לבשל מזון כדי להפשיר בשר קפוא, מה שעזר להבטיח את הישרדותם באזורים קרים.
וויין, ביולוג מולקולרי, טען באופן שנוי במחלוקת, בהתבסס על השוואה של DNA של כלבים, שייתכן שכלבים בויתו לראשונה במהלך התקופה פאלאוליתית התיכונה בסביבות או אפילו לפני 100,000 לפני הספירה.
התקופה הפלאוליתית העליונה היא התת-חלוקה השלישית והאחרונה בתקופת הפלאוליתית או תקופת האבן העתיקה.
באופן רחב מאוד, תחילת התקופה מתוארכת לפני כ-50,000 שנים וסיומה לפני כ-12,000 שנים (תחילת ההולוקן), על פי כמה תיאוריות שחפפו להופעת המודרניות ההתנהגותית בבני האדם המודרניים המוקדמים , עד להופעת המהפכה הנאוליתית והחקלאות.
מאמינים שבני אדם מודרניים מבחינה אנטומית (כלומר הומו סאפיינס) הופיעו באפריקה לפני כ-300,000 שנה.
נטען על ידי אחדים שאורחות חייהם השתנו מעט יחסית מזו של האדם הקדמון מהתקופה הפלאוליתית התיכונה, עד לפני כ-50,000 שנה, אז חלה עלייה ניכרת במגוון הממצאים שנמצאו וקשורים לשרידים אנושיים מודרניים.
תקופה זו עולה בקנה אחד עם התאריך הנפוץ ביותר שהוקצה להתפשטות בני האדם המודרניים מאפריקה ברחבי אסיה ואירוסיה, אשר תרם להכחדת הניאנדרטלים .
לתקופה הפלאוליתית העליונה יש את העדויות הקדומות ביותר הידועות על יישובים מאורגנים, בצורת אתרי קמפינג, חלקם עם בורות אחסון.
יצירה אמנותית פרחה, עם ציור מערות, פטרוגליפים, גילופים וחריטות על עצם או שנהב.
נמצאה גם העדות הראשונה לדיג אנושי וחפצי אמנות במקומות כמו במערת בלומבוס (Blombos Cave) בדרום אפריקה.
הוקמו קבוצות חברתיות מורכבות יותר, הנתמכות על ידי מקורות מזון מגוונים ואמינים יותר וסוגי כלים מיוחדים.
זה כנראה תרם להגברת ההזדהות הקבוצתית או האתניות .
יישוב אוסטרליה התרחש ככל הנראה לפני כ-60,000 שנים.
אירופה הייתה מאוכלסת לאחר כ-45,000 שנים.
בני אדם מודרניים מבחינה אנטומית התפשטו צפונה לתוך סיביר עד לקו רוחב 58 לפני כ-45,000 שנים (Ust'-Ishim man).
התקופה הפלאוליתית העליונה מחולקת לפי המקסימום של עידן הקרח האחרון (LGM), מלפני כ-25,000 לכ-15,000 שנים.
אכלוס של יבשת אמריקה התרחש בתקופה זו, כאשר אוכלוסיות מזרח ומרכז אסיה הגיעו לגשר היבשתי ברינג לאחר כ-35,000 שנים, והתפשטו לתוך אמריקה לפני כ-15,000 שנים.
במערב אירואסיה, התקופה הפאליאוליתית הוחלפה במה שנקרא התקופה האפיפלאוליתית או התקופה המזוליתית מסוף המקסימום של עידן הקרח האחרון, לפני כ-15,000 שנים.
הנסיגה הקרחונית של ההולוקן התחילה לפני כ-11,700 שנים (האלף ה-10 לפנה"ס), נופלת היטב לתוך האפיפלאוליתית של העולם הישן, ומסמנת את תחילתן של צורות החקלאות המוקדמות ביותר בסהר הפורה.
הן ההומו ארקטוס והן האדם הניאנדרטלי השתמשו באותם כלי אבן גולמיים.
הארכאולוג ריצ'רד קליין , שעבד רבות על כלי אבן עתיקים, מתאר את ערכת כלי האבן של הומינידים ארכאיים כבלתי אפשרית לקטלוג.
הוא טוען שכמעט בכל מקום, בין אם אסיה, אפריקה או אירופה, לפני 50,000 שנה, כל כלי האבן דומים מאוד ולא מתוחכמים.