tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ראש תחילת כהונה סוף כהונה בחירות שיוך מפלגתי ראשי ממשלה1סרגיי אקסיונוב14 באפריל 20149 באוקטובר 2014ללא רוסיה המאוחדתהוא עצמו 9 באוקטובר 2014 20 בספטמבר 2019 2014 20 בספטמבר 2019 מכהן(כהונתו תסתיים בספטמבר 2024) 2019 יורי גוצאניוק
שייח' רָאשִד בִן סעיד אָאל מַכּתוּם היה אמיר דובאי שכיהן כסגן נשיא וכראש הממשלה השני של איחוד האמירויות הערביות.
הוא שלט באמירות במשך 32 שנים החל משנת 1958 ועד למותו בשנת 1990.
ראשד נולד בשנת 1912 לסעיד אאל מכתום שהיה אמיר דובאי בשנים 1912 עד לשנת 1958. הוא גודל בידי אמו חסה בינת אל-מור בין חריז', ולמד חוק ומשפט ואת השפה הערבית בבית הספר אחמדיה בדיירה שבדובאי.
ראשד אחראי לפיתוח דובאי ממושבה קטנה לעיר נמל מודרנית.
האמירה המיוחסת לו: "סבי רכב על גמל, אבי רכב על גמל, אני נוסע במרצדס, בני נוהג בלנד רובר, נכדי ינהג בלנד רובר אך בנו ירכב על גמל, מעידה על פחדו שהנפט בדובאי, שהתגלה ב-1966 והפקתו החלה בשנת 1969 ייגמר בתוך מספר דורות.
ראשד פעל לפיתוח כלכלת דובאי כשהוביל מספר פרויקטים ובהם הקמת נמל רשיד, מנהרת שינדגה (המנהרה העמוסה ביותר בדובאי), נמל ג'בל אלי, גורד השחקים מרכז הסחר העולמי של דובאי, ומבדוקי רשיד הסמוכים לנמל.
אביו היה אמיר דובאי, השייח' סעיד בן חסר אל מכתום ואמו הייתה השייחה חז'ה בינת אל מור בין חורייז אל פאלסי.
ראשד נישא בפעם הראשונה לשייחה לטיפה בין חמדן אל נחיין, בתו של אמיר דובאי, השייח' חמדן בין זייד אל נחיין.
מנישואים אלו נולדו לו 4 בנים ו-4 בנות.
בנו הבכור מכתום בן ראשד אאל מכתום כיהן משנת 1971 כראש הממשלה וכסגן הנשיא של איחוד האמירויות עד לשנת 1979 ולאחר מות אביו בשנת 1990 כאמיר דובאי.
לאחר מותו של מכתום ב-2006, מונה לתפקידים אלו השייח' מוחמד, אחיו של מכתום.
אחיו למחצה, השייח' אחמד בן סעיד אל מכתום, הוא מייסד ויושב ראש דירקטוריון חברת התעופה אמירטס.
ראש רפובליקת דאגסטן הוא ראש הרפובליקה והפקיד הבכיר ביותר העומד בראש מערכת הגופים המבצעים של הרפובליקה של דגסטן והוא אחראי לניהול הרפובליקה.
ראש דאגסטן מנהיג מדיניות שמטרתה להבטיח עמידה בחוקת הפדרציה הרוסית ובחוקים הפדרליים, בחוקה של רפובליקת דאגסטן ובחוקי דאגסטן, כמו גם בשוויון בין העמים, זכויות אדם ואזרחיות וחירויות ושמירה על אחדותה ושלמותה הטריטוריאלית של הרפובליקה של דאגסטן.
ראש הרפובליקה לא יכול להיות אדם מתחת לגיל 30.
תקופת הכהונה היא חמש שנים.
הוא נבחר על ידי צירי האספה העממית של הרפובליקה של דאגסטן מבין שלושה מועמדים בהמלצת נשיא הפדרציה הרוסית.
מאז 1994, הכוח הביצועי הגבוה ביותר ברפובליקה של דאגסטן הופעל על ידי מועצת המדינה של הרפובליקה של דגסטן, שנבחרה על ידי האספה החוקתית וכללה נציגים של 14 עמים דאגסטניים "עיקריים".
מאז 1994, יו"ר מועצת המדינה של דאגסטן היה מגומדלי מגומדוב, דרגיני במוצאו (הדרגינים מהווים רבע מאוכלוסיית דאגסטן בעוד האווארים מהווים כ-30% מאוכלוסיית דאגסטן).
בקיץ 2002 בחרה האספה החוקתית של רפובליקת דגסטן שוב את מגומדלי מגומדוב כיו"ר מועצת המדינה.
תקופת כהונתו הייתה 4 שנים.
בשנת 2003, כאשר הקרמלין העלה חקיקה אזורית בקנה אחד עם חוקת הפדרציה הרוסית, אומצה חוקה חדשה בדאגסטן.
ב-10 ביולי 2003 אימצה האספה החוקתית חוקה חדשה של הרפובליקה של דאגסטן, לפיה הוצג תפקיד נשיא הרפובליקה.
הבחירות הישירות הראשונות של נשיא הרפובליקה היו אמורות להתקיים בשנת 2006, לאחר תום כהונת ההרכב הנוכחי של מועצת המדינה של הרפובליקה של דאגסטן, שבוטלה.
עם זאת, בשנת 2004 ביוזמתו של נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, שונתה בחירתם של בכירי הצמרת בכל הגופים המרכיבים את הפדרציה הרוסית למינוי על ידי גורמי החקיקה על פי הצעת נשיא רוסיה.
ראשי מחוזות הפדרציה הרוסית קיבלו את האפשרות לפנות לנשיא בבקשה למינוי מחדש.
בית המשפט החוקתי של הפדרציה הרוסית בשנת 2005 אישר את החוקתיות של מינוי ראשי מחוזות הפדרציה הרוסית, ברם החלטה זו שונתה בהמשך כדי לאפשר בחירות ישירות.
ב-16 בפברואר 2006 הודיע יו"ר מועצת המדינה של דגסטן, מגומדלי מגומדוב בן ה-75, שתקופת כהונתו הסתיימה ביוני 2006, לאחר פגישה עם נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, לאחר שהחליט להתפטר מבעוד מועד.
באמצעות נציג הנשיא למחוז הפדרלי הדרומי, דמיטרי קוזאק, הומלץ על שלושה מועמדים.
ב-20 בפברואר הגיש הנשיא פוטין את מועמדותו של מוחו אלייב לאספה העממית של הרפובליקה של דאגסטן, בכך שהעניק לו את סמכויותיו של נשיא הרפובליקה של דאגסטן לתקופה של 4 שנים.
חברי הפרלמנט אישרו את מועמדותו של אלייב כמעט מיד - תוך מספר שעות.
101 צירי אספת העם של הרפובליקה הצביעו לאשר את אלייב, חבר פרלמנט אחד הצביע נגד.
כהונתו של הנשיא מוחו אלייב הסתיימה בפברואר 2010, אך ב-19 בנובמבר 2009 הגישה מפלגת רוסיה המאוחדת את רשימת המועמדים לראשות נשיא דגסטאן לבחינתו של הנשיא, דמיטרי מדבדב.
מדבדב בחר באחד מחמשת המועמדים שהוצעו לו - מגומדסלאם מגומדוב - והגיש אותו לאישור בפרלמנט המקומי.
ב-10 בפברואר 2010, האספה העממית של דאגסטן אישרה פה אחד את מגומדוב כנשיא הרפובליקה החדש.
ב-20 בפברואר, מגומדוב נשא את השבועה ונכנס רשמית לתפקידו כנשיא דאגסטן.
תקופת כהונתו הייתה 5 שנים.
בדצמבר 2010 חתם נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב על חוק האוסר על שימוש במילה "נשיא" לראשי הגופים המרכיבים של הפדרציה הרוסית, בעוד שהאזורים עצמם יכלו לבחור את השם למנהיג בהתאם למסורות ההיסטוריות שלהם.
האזורים נאלצו להתאים את חוקותיהם או תיקונים לחוק עד ליום 1 בינואר 2015. ביולי 2011 תמכו צירי האספה העממית של הרפובליקה של דאגסטן פה אחד בחוק התיקונים בחוקת הרפובליקה, ושינו את תואר התפקיד הגבוה ביותר מ"נשיא הרפובליקה של דאגסטן" ל"ראש הרפובליקה של דאגסטן".
התיקונים אושרו בשתי קריאות בבת אחת ואז נחתם החוק על ידי נשיא דאגסטן והחוק נכנס לתוקף ב-1 בינואר 2014.
במאי 2012, ביוזמתו של נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב, אומץ חוק פדרלי הקובע להחזרת בחירות ישירות של ראשי המחוזות.
ראש הרפובליקה נבחר לתקופה של 5 שנים ואינו יכול להחזיק בתפקיד זה יותר משתי קדנציות ברציפות.
בסתיו 2012 אומץ חוק ביום הצבעה יחיד, לפיו הבחירות ברוסיה יתקיימו רק פעם בשנה - ביום ראשון השני בספטמבר.
בעבר נערכו בחירות אזוריות ומקומיות פעמיים בשנה - במרץ ובאוקטובר.
ב-23 בינואר 2013 התפטר נשיא הרפובליקה של דאגסטן מגומדסלאם מגומדוב וב-28 בינואר מינה נשיא רוסיה ולדימיר פוטין את רמזאן עבדולאטיפוב לנשיא בפועל של הרפובליקה של דאגסטן.
ההנחה הייתה כי עבדולאטיפוב יוביל את הרפובליקה עד ספטמבר 2013, אז היו אמורות להתקיים בחירות מוקדמות לנשיא הרפובליקה של דאגסטן.
ב-1 באפריל 2013 ממלא מקום נשיא דאגסטן רמזאן עבדולאטיפוב אמר כי דאגסטן עשויה לסרב לקיים בחירות ישירות לראש האזור.
לדעתו, ככל הנראה הפרלמנט יבחר, מכיוון שיש צורך לקחת בחשבון את מסורות הרפובליקה.
במקביל אמר עבדולאטיפוב שהוא עצמו מעדיף יותר לקיים בחירות הלאומיות, בהן הוא מוכן להתמודד.
ב-18 באפריל הצביעו צירי האספה העממית של דאגסטן על מינוי באופן עצמאי את ראש הרפובליקה.
74 צירים הצביעו בעד, 9 צירים התנגדו, שלושה נמנעו.
לפיכך, הרפובליקה של דאגסטן הפכה למחוז הראשון של הפדרציה הרוסית שסירב לערוך בחירות ישירות לראש האזור.
86 מתוך 88 הצביעו בעדו.
תוך חצי שעה עבדולטיפוב הושבע ונכנס לתפקידו.
ב-3 באוקטובר 2017 מינה נשיא רוסיה ולדימיר פוטין את סגן יו"ר הדומה הממלכתית ולדימיר וסילייב כממלא מקום ראש דאגסטן, ובכך, לראשונה בהיסטוריה המודרנית, נציג של אף אחד מהעמים הגדולים ביותר של דאגסטן לא הפך לראש הרפובליקה.
וסילייב היה רוסי וקזחי ממוצא אמו.
באוקטובר 2020 הוא הוחלף על ידי סרגיי מליקוב, קצין לשעבר במשמר הלאומי של רוסיה.
שם דיוקן קדנציות תקופת כהונה שיוך מפלגתי לאום 1 מגומדלי מגומדוב 4 13 במאי 1991 עצמאיים דרגיני 2 מוחו אלייב 1 אווארי 3 מגומדסאלם מגומדוב 1 28 בינואר 2013 רוסיה המאוחדת דרגיני 4 רמזן עבדולאטיפוב 1 אווארי 5 ולדימיר וסילייב 1 קזחי 6 סרגיי מליקוב 1 הווה עצמאי לזגיני
ראשד אל גנושי , הוא פוליטיקאי והוגה דעות תוניסאי, מייסדה של מפלגת א-נהדה (מפלגת הרנסאנס או התחייה) ו"מנהיגה הרוחני" של המפלגה.
הוא נולד בשם ראשד אל-ח'ריג'י (راشد الخريجي).
בשנת 2016 קיבל את פרס ג'מנאלאל בג'אג' על "קידום ערכים של המנהיג ההודי מהטמה גנדי, הגנדיאזם מחוץ להודו".
ב־13 בנובמבר 2019 נבחר ליושב ראש הפרלמנט של תוניסיה.
הוא שרד בקושי בהצבעת אי-אמון לאחר ש-97 חברי הפרלמנט הצביעו נגדו ב־30 ביולי 2020. כדי להדיחו מתפקיד יו"ר הפרלמנט נדרשו מעל 109 מצביעים.
גנושי נולד בכפר ליד אל חמא , במחוז גאבס שבדרום תוניסיה.
בכפר שבו נולד לא היו חשמל או כבישים סלולים.
משפחתו עבדה בשדות כל יום והמשפחה יכלה לרכוש בשר רק כמה פעמים בשנה.
לאחר סיום עונת העבודות בשדה, עסקה המשפחה בשזירה סלים, מעלי דקל כדי להשלים את הכנסתה.
הילד ראשד אל-גנושי למד בסניף המקומי של בית הספר המסורתי בשפת הערבית זייתונה בזכות עזרה כספית של אח גדול.
הוא קיבל את תעודת הבגרות בשנת 1962 מטעם אוניברסיטת א-זיתונה (Zaytouna).
בשנת 1964 הוא נכנס לבית הספר לחקלאות באוניברסיטת קהיר, אך לאחר גירוש התוניסאים ממצרים, הוא עזב לסוריה.
הוא למד פילוסופיה באוניברסיטת דמשק וסיים את לימודיו בשנת 1968. בשנות העשרים לחיו גנושי בילה את זמנו בנסיעות ועבודה באירופה כבוצר ענבים בכרמים ומדיח כלים.
באפריל 1981 גנושי ייסד את תנועת התחייה האסלאמית (ערבית: حركة الاتجاه الإسلامي).
התנועה הציגה את עצמה כתנועה אסלאמית לא אלימה, וקראה "לבנות מחדש את החיים הכלכליים על בסיס שוויוני יותר.
לסיים את הפוליטיקה של מפלגה אחת במטרה לקבל את הפלורליזם והדמוקרטיה הפוליטיים." עד סוף יולי נעצרו גנושי וחסידיו, נידונו ל-11 שנות מאסר בביזרטה ועונו.
הקהילות הדתית והחילונית, כולל ארגונים פוליטיים חילוניים רבים, התגייסו לתמיכתו.
בזמן שהותו בכלא הוא תרגם מספר עבודות וכתב על נושאים שונים כמו דמוקרטיה, זכויות נשים ופלסטין.
הוא כתב גם את עבודתו המפורסמת ביותר, אל-הוריית אל-אמאמה (חירויות הציבור).
בשנת 1984 הוא שוחרר מהכלא, אך בשנת 1987 הוא הוחזר לכלא למאסר עולם.
בשנת 1988 שוחרר בשלישי והוא עבר לבריטניה כגולה פוליטי, שם התגורר במשך 22 שנה.
בשנת 1989 הוא השתתף בכנס הוועדה האסלאמית לפלסטין שהתקיים בשיקגו.
לאחר הפלישה לכווית בשנת 1990, אל-גנושי גינה את פהד, מלך ערב הסעודית על "הפשע הקולוסלי/הנורא" בכך שהזמין את ארצות הברית לפרוס כוחות במפרץ הפרסי.
הוא גם קרא לחרם מוסלמי על סחורות אמריקאיות, מטוסים וספינות.
בנוסף, הוא קרא לג'יהאד נגד ישראל וספג על כך ביקורת.
גנושי המשיך לבקר את הפוליטיקה התוניסאית ואת משטרו של הנשיא זין אל-עאבדין בן עלי.
ב־30 בינואר 2011, בעקבות התסיסה העממית בה הודח בן עלי, חזר גנושי לתוניסיה, לאחר שבילה עשרים ושתים שנים בגלות בלונדון.
אלפי אנשים קבלו את פניו בשובו לארצו.
מפלגתו, המפלגה האסלאמיסטית "התחייה" ("א-נהדה") זכתה ב־37.04% מהקולות (יותר מארבע המפלגות הגדולות האחרות) בבחירות לאספה המכוננת בתוניסיה בשנת 2011. גנושי לא נקט עמדה ממשלתית.
בעקבות הניצחון בבחירות מזכ"ל א-נהדה חמאדי ג'בלי הפך לראש הממשלה.
מפלגת א-נהדה הקימה ממשלה שהובילה את תוניסיה בעקבות הסערות של מהפכת יסמין.
הממשלה בתקופה זו התאפיינה בשקיפות רבה יותר, חוסר שחיתות ובניית קונצנזוס.
במרץ 2012, מפלגת א-נהדה הכריזה שהיא לא תומכת בהפיכת השריעה כמקור החקיקה העיקרי בחוקה החדשה, תוך שמירה על האופי החילוני של המדינה.
עמדת א-נהדה בנושא החילוניות ספגה ביקורת מצד האסלאמיסטים ההדוקים, שרצו בשריעה קפדנית, מאידך עמדת המפלגה התקבלה בברכה על ידי המפלגות החילוניות.
הממשלה ספגה ביקורת מצד האופוזיציה על ביצועים כלכליים בינוניים, שלא עודדה את ענף התיירות, ועל כך שלא שפרה את היחסים בתחום המסחר בין תוניסיה לצרפת.
הממשלה ספגה ביקורת מהאופוזיציה במיוחד על כך שהייתה סובלנית מדי מצידם של קיצוניים על כך שלא כפתה התאסלמות אגרסיבית ואת חוקי השריעה.
הקיצוניים גם דרשו את אי השוויון בין המינים ואי הגבלה על פוליגמיה.
חלק מהקיצונים היו אחראים לפינוי ולשרפת השגרירות ובית הספר האמריקני בספטמבר 2012, בעקבות ההתנקשות בשני פוליטיקאים שמאליים, צ'וקרי בלייד (בפברואר 2013) ומוחמד ברהמי (ביולי 2013).
במהלך המשבר הפוליטי בתוניסיה 2013–2014 החילונים שזעמו על הממשלה קראו לה להתפטר או שהממשלה תקיים הפיכה בסגנון של סיסי נשיא מצרים, מאידך אנשי מפלגת א-נהדה התנגדו בנחישות ובתקיפות כנגד ההתרסה הקוראת לבחירות מוקדמות, ואף התגאו בקריאותיו של גנושי שאסור להקריב את האחדות הלאומית.
אף על פי שגנושי עבד עם המנהיג החילוני אל-באג'י א-סבסי כדי ליצור פשרה וב־5 באוקטובר חתם על "מפת דרכים" לפיה א-נהדה הסכימה להקמת ממשלת מעבר לאחר שנחקקה חוקה החדשה ועד קיום בחירות חדשות.
שני המנהיגים ספגו ביקורת קשה על רקע מפלגתם, וגנושי קיבל את הסכמת מועצת השורה א-נהדה רק לאחר שאיים להתפטר.
בינואר 2014, לאחר שאושרה החוקה החדשה של תוניסיה, פרשה מפלגת א-נהדה מהממשלה והעבירה את השלטון לממשלה טכנוקרטית בראשות מהדי ג'ומאה .
א-נהדה הגיעה למקום השני בבחירות לפרלמנט באוקטובר 2014 עם 27.79% מהקולות העממיים והקימה ממשלה קואליציונית עם המפלגה החילונית הגדולה יותר נידא תוניס למרות התנגדות השורה.
א-נהדה לא קידמה מועמד לנשיאות בבחירות בנובמבר 2014. גנושי "רמז באופן פומבי" שהוא תומך אישית באל-באג'י א-סבסי (שזכה בלמעלה מ־55% מהקולות).
גנושי טען לנקיטת אמצעים מגבילים כנגד חברי מפלגה טהרניים בטענה שהמדינה עדיין שברירית מדי, והכלכלה זקוקה יותר לרפורמה כדי שא-נחדה תהיה באופוזיציה.
גנושי נתן גם את תמיכתו למאבק באינדוקטרינציה הג'יהאדיסטית במסגדים קיצוניים (למעלה מ־60 אזרחים, בעיקר תיירים, נהרגו בשנת 2015 על ידי ג'יהאדים, שהרסו את תעשיית התיירות בתוניסיה).
למרות הרקע האסלאמיסטי שלו, הוא תמיד "הושמץ" על ידי הג'יהאדיסטים ואף הופיע ב"צמרת" רשימת "המבוקשים" בצד הג'יהאדיסטי.
התנצלות העיתון "האקונומיסט" בשנת 2011
ב־22 באוקטובר 2011 פרסם העיתון "האקונומיסט" התנצלות באתר האינטרנט שלו על כך שפרסם בעבר מאמר בו ייחסו לגנושי הצהרות כוזבות.
המאמר טען כי גנושי "מתנגד לחוק זכויות הפרט, לחוק המעמד האישי ולאיסור על ריבוי נשים.
המאמר טען גם כי גנושי "איים לתלות פמיניסטית תוניסאית בולטת, ראג'ה בן סלאמה, בכיכר בסיג' שבעיר תוניס, מכיוון שהיא קראה לשמור על החוקים החדשים במדינה ועל ההצהרה האוניברסלית על זכויות האדם".
בהתנצלות העיתון "האקונומיסט" נכתב "אנו מאשרים כי אף אחת מההצהרות הללו אינן נכונות: מר גנושי אמר במפורש כי הוא מקבל את חוק זכויות הפרט; והוא מעולם לא איים לתלות את גב 'סלמאמה.
אנו מתנצלים בפניו ללא סייג."
התנצלות העיתון "אינדפנדנט" בשנת 2012
ב־9 באוקטובר 2012 פרסם העיתון "אינדפנדנט" התנצלות באתר האינטרנט שלו על כך שנכתב, במאמר קודם, כי המפלגה שמנהיג גנושי, א-נהדה, הציעה כספים זרים.
בהתנצלות נכתב: "אנו מבקשים להבהיר כי מר גנושי ומפלגתו לא קיבלו שום תרומה ממדינה זרה בניגוד לחוקי המימון של מפלגות תוניסאיות.
אנו מתנצלים בפני מר גנושי."
בשנת 2020, בית המשפט העליון בבריטניה פסק לטובת גנושי, בתיק דיבה נגד אתר החדשות האינטרנטי המזרח התיכון און ליין ועורכו הית'ם אל זוביידי.
המזרח התיכון המקוון (MEO) ואחד מעורכיו טענו כי מפלגת א-נהדה "תומכת בטרור", טענה שגנושי "הכחיש בתוקף".
לדברי אחמד יוסף, המאמר היה חלק ממסע "שיטתי" נגד גנושי על ידי התקשורת הנתמכת על ידי סעודיה, איחוד האמירויות הערביות ומצרים."
באפריל 2023 נעצר אל-גנושי והואשם בהסתה ובקשירת קשר נגד ביטחון המדינה, לאחר שהביע במספר הזדמנויות ביקורת על המשטר הסמכותני שהשליט קייס סעיד בתוניסיה.
במאי 2023 גזר עליו בית המשפט שנת מאסר.
בפברואר 2024, ראצ'ד ג'נוצ'י נידון לשלוש שנות מאסר על ידי בית המשפט בתוניס בגין מימון זר בלתי חוקי.
נכונותו הייחודית של גנושי להתפשר עם החילוניים בארצו על רקע דרישתם בקיום מערכת דמוקרטית בעקבות האביב הערבי.
הביאה לו לפחות אוהד אחד, את העיתונאי האמריקאי רוברט וורס מהעיתון "ניו יורק טיימס".
בניגוד לאסלאמיסטים רבים גנושי "התגורר במדינות שונות מחוץ לתוניסיה במשך עשרות שנים וקרא חומר נרחב בשלוש שפות", כולל ההוגים המערביים קרל מרקס, זיגמונד פרויד וז'אן-פול סארטר.
הוא העריץ את אומץ ליבם של שמאלנים שהפגינו ברחובות נגד הדיקטטורה, נעצרו ועונו בכלא ועל כן היה מוכן לעבוד איתם.
בזמן שגנושי היה בגלות בלונדון הוא הושפע מאוד מתוצאות הניצחון הראשוני של האסלאמיסטים האלג'יראים שהתמוטט לטבח, מהומה ותבוסה ובסופו של דבר הביא למלחמת האזרחים.
תמימי גנושי הושפע ממאלק בנאבי ומחיבורו "האסלאם והדמוקרטיה", אשר הניחו את "יסודות" עבור "יצירת מופת" של גנושי אל-הוריית אל-אמאמה (חירויות הציבור).
בשנת 2002 תיאר את גנושי המומחה האמריקאי למזרח התיכון פרופסור מרטין קרמר כ"שונה מאסלאמיסטים אחרים 'בהתעקשותו' שהאסלאם יסכים לקבל דמוקרטיה רב-מפלגתית."
בשנת 2015 גנושי אמר לעיתונאי הצרפתי אוליבייה רוואנלו כי אין להפליל את ההומוסקסואליות, אף שהוא מתנגד לנישואי הומואים.
הוא התראיין למייקל מור במסגרת הסרט הדוקומנטרי החובק עולם "לאן נפלוש עכשיו?" והצהיר כי הומוסקסואליות היא "עניין פרטי".
גנושי מצוין בעיתון Foreign Policy כ"אחד הראשונים ברשימת 100 הוגי הדעות לשנת 2011".
פרס בית צ'את'ם למדיניות בנלאומית לשנת 2012 בלונדון (עם מונצף מרזוקי)
פרס אבן רושד לחופש מחשבה לשנת 2014 בברלין
חברות לכל החיים באיגוד הסטודנטים של האוניברסיטה המוסלמית Aligarh בשנת 2015
פרס מייסד הקבוצה לפתרון המשברים הבינלאומיים וחלוצים בבניית שלום, יחד עם נשיא תוניסיה אל-באג'י א-סבסי
פרס ג'מנאלאל באג'ג לשנת 2016 במומבאי
תואר כבוד מהאוניברסיטה הבינלאומית לאסלאם מלזיה בשנת 2017
אחד ממאה הערבים המשפיעים ביותר בעולם ברשימת ההשפעות הגלובליות 2018
ראש שירות הביטחון הפדרלי הרוסי הוא העומד בראש שירות הביטחון הפדרלי הרוסי, שהיא חוד החנית במערכת הביטחון הרוסית ומהווה גוף חשוב בקהילת המודיעין הרוסית.
החל משנת 2008 ראש השירות מנהל גם את הוועדה הלאומית למלחמה בטרור.
ראש השירות וגם סגנו ממונים ישירות על ידי הנשיא.
תפקיד ראש שירות הביטחון הפדרלי הרוסי נוצר ב-12 באפריל 1995 על ידי הנשיא בוריס ילצין והוא נוצר עם הקמת שירות הביטחון הפדרלי עצמו, שהוקם מתוקף חוק שירותי הביטחון הפדרליים שנחקק באותה שנה.
התפקיד והסוכנות נוצרו מאחר שאירועי מלחמת צ'צ'ניה הראשונה והמשבר החוקתי ברוסיה חשפו ליקויים בהתנהלות שירותי הביטחון והמודיעין של המדינה, בעיקר של השירות הפדרלי למודיעין מסכל וקודמו משרד הביטחון.
על כן הוחלט לפרק את השירות הפדרלי למודיעין מסכל ולחלק את סמכויותיו בין מחלקות ממשל שונות ושירות משמר הגבול הפדרלי.
עם השנים הפך ראש השירות מבעל סמכויות לא ברורות ולעיתים אף מתחלפות לבעל סמכויות קבועות ומורחבות והוא משמש גם כיועץ בכיר לנשיא בענייני ביטחון לאומי.
רבים מראשי שירות הביטחון הפדרלי תופסים משרות בכירות בממשל הפדרלי כדוגמת ראשות המועצה לביטחון לאומי של רוסיה ואף בנשיאות המדינה.
הבולט שבאישים אלה הוא ולדימיר פוטין שכיהן במשך מספר חודשים כראש השירות.
משרד הביטחון, סוכנות הביטחון והשירות הפדרלי למודיעין מסכל
דיוקןשםתקופת כהונה הערות ואדים בקאטין 4 בנובמבר–26 בדצמבר 1991 ראש הקג"ב הרוסי, שר הפנים והביטחון ויקטור איוואננקו 15–24 בינואר 1992 מנכ"ל סוכנות הביטחון הפדרלית ויקטור בראניקוב 1992–1993 שר הביטחון ניקולאי גולושקו 1993–1994 ראש השירות הפדרלי למודיעין מסכל סרגיי סטפאשין 1994–1995 לימים ראש ממשלת רוסיה
דיוקןשםתקופת כהונה הערות/סימוכין מיכאיל ברסוקוב 1995–1996 מנהל שירות הביטחון הפדרלי הראשון ניקולאי קובאלב 1996–1998 כיהן אחר כך כחבר ב ולדימיר פוטין 1998–1999 לימים ראש ממשלת רוסיה ונשיא רוסיה ניקולאי פטרושב 1999–2008 לימים מזכיר המועצה לביטחון לאומי של רוסיה אלכסנדר בורטניקוב 2008–מכהן לשעבר ראש שירות הביטחון הכלכלי של שירות הביטחון הפדרלי
ראש שירון הביון הרוסי רשמית מנהל שירות ביון החוץ של הפדרציה הרוסית משמש כראש שירות ביון החוץ, שהוא אחד מכמה סוכנויות מודיעין רוסיות ומהווה לחוד החנית בקהילת המודיעין הרוסית.
מנהל השירות מדווח ישירות לנשיא רוסיה.
המנהל נעזר בסגן מנהל והוא אזרח או גנרל או קצין בכוחות המזוינים.
המנהל ממונה על ידי הנשיא, על פי המלצת מזכיר המועצה לביטחון לאומי של רוסיה.
המנהל הנוכחי הוא סרגיי נארישקין, שמונה ב-22 בספטמבר 2016, לכהן כראש השירות מאוקטובר 2016.
ב-26 בדצמבר 1991, מינה הנשיא בוריס ילצין את יבגני פרימקוב, להוביל את הארגון החדש שאך הוקם מתוך המינהל הראשי הראשון של הק.ג.ב.
לשמש כסוכנות הביון הרוסית החדשה.
פרימקוב הוביל במשך שש שנים את השירות והפך אותו לאחת מסוכנויות הביון המצליחות ביותר בעולם.
זוהי סוכנות הביון הרוסית היחידה מאז התפרקות ברית המועצות, שלא עברה שינויים רבים מאז הקמתה, בניגוד לשירות הביטחון הפדרלי שהוקם מתוך גוף קודם ב-1995 והמינהל הראשי של המטה הכללי הרוסי, שאורגן מחדש בשנת 2010, מתוך הגה-אר-או הישן.
שם דיוקן תקופת כהונה תחת הנשיא (ים)1. יבגני פרימקוב 26 בדצמבר 1991—6 בינואר 1996 בוריס ילצין2. ויאצ'סלב טרובניקוב 10 בינואר 1996—20 במאי 20003. סרגיי לבדב 20 במאי 2000—6 באוקטובר 2007 ולדימיר פוטין4. מיכאיל פרדקוב 6 באוקטובר 2007—5 באוקטובר 2016 דמיטרי מדבדב, פוטין5. סרגיי נארישקין 5 באוקטובר 2016—מכהן פוטין
ראש שירותי בריאות הציבור של ארצות הברית, הוא ראש מערך התפעול של חיל הממונה על שירות הבריאות הציבורי של ארצות הברית (United States Public Health Service Commissioned Corps) ובכך הוא משמש כדובר המוביל בנושאי בריאות הציבור בממשל הפדרלי של ארצות הברית.
ראש שירותי בריאות הציבור מועמד על ידי נשיא ארצות הברית ומאושר על ידי הסנאט של ארצות הברית.
הממונה על ראש שירותי בריאות הציבור הוא היועץ הראשי של מזכיר הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית בנושאי בריאות הציבור ומדעי הרפואה.
ראש שירותי בריאות הציבור כולל צוות של 6,500 איש של אנשי בריאות במדים הזמינים 24 שעות ביממה במקרה של מצב חירום בריאותי.
לראש שירותי בריאות הציבור יש גם חובות לא פורמליות רבות, כגון חינוך הציבור האמריקאי בנושאי בריאות ובחירת אורח חיים בריא.
המשרד של ראש שירותי בריאות הציבור גם מוציא אזהרות בנושאי בריאות.
הדוגמה הידועה ביותר לכך היא תווית האזהרה שלו המופיע על כל אריזות סיגריות הטבק האמריקאיות מאז 1966. אזהרת בריאות דומה הופיעה על תוויות המשקאות האלכוהוליים מאז 1988. בנוסף, מאז 2020, ראש שירותי בריאות הציבור הוא אחד המטפלים במגפת הקורונה בארצות הברית.
בשנת 1798 הקים הקונגרס את "קרן החולים של חיל הנחתים", רשת בתי חולים שטיפלה במאות חולים.
הקרן עברה ארגון מחדש בשנת 1870.
לאחר 141 שנים תחת מחלקת האוצר, בשנת 1939, השירות עבר לעבוד תחת סוכנות הביטחון הפדרלית (שעסקה בפיקוח על מזון ותרופות), ולאחר מכן מחלקת הבריאות, החינוך והרווחה (HEW) בשנת 1953, ולבסוף מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית (HHS).
ראש שירות הביטחון הכללי (מכונה בקיצור: ראש השב"כ או ראש השירות) הוא העומד בראש שירות הביטחון הכללי, הכפוף למשרד ראש הממשלה.
ראש השב"כ הוא גם חבר בוועדת ראשי השירותים.
לפי חוק שירות הביטחון הכללי, החלטות בתחומי הפעלת השירות ופיתוחו, מתקבלות גם בוועדת השרים לענייני שירות ביטחון כללי.
ראש השירות מתמנה על ידי הממשלה בהצעת ראש הממשלה, לתקופה קצובה של חמש שנים, אלא אם כן היא קבעה תקופה קצרה יותר מלכתחילה.
הממשלה רשאית להפסיק את כהונתו בטרם תימלא, ולהאריך אותה בתקופה של שנה בודדת לכל היותר.
החוק קובע בנוסף כי במקרה בו אדם שהורשע בעבירה לא יוכל לשמש בתפקיד, גם אם כהונתו כבר החלה.
הוועדה המייעצת למינוי בכירים בשירות המדינה, שהוקמה מכוח החלטת ממשלה, בודקת את כשרותם והתאמתם של המועמדים לתפקיד.
"ראשון בבוקר" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרות הישראליות אנה זק, עדן בן זקן ונונו.
הוא יצא לאור ב-11 בדצמבר 2022, בהוצאת חברות התקליטים שרית הפקות, הליקון ארומה מיוזיק, איט-מודלס ודי-מיוזיק.
את השיר כתבו שלוש הזמרות לצד רון ביטון, סתיו בגר ועיליי אשדות, והפיק בגר.
בספטמבר 2022 נודע לראשונה כי שלוש הזמרות הקליטו שיר משותף.
ב-9 בדצמבר, הכריזו השלוש באופן רשמי על צאתו של השיר וחשפו את עטיפתו.
השיר יצא לאור ב-11 בדצמבר, בוקר יום ראשון, כקריצה לשמו של השיר, העוסק בתחושת ה הנפוצה בימי ראשון.
את השיר תיארו הזמרות כ"היסטוריה נשית חזקה וחד-פעמית".
בן זקן סיפרה בראיון ל-ynet כי היא הייתה זו שיזמה את שיתוף הפעולה, באומרה: "החלטתי שאני רוצה להוציא שיר בשלישיית בנות.
זה חזק וזה משהו שעוד לא קרה פה".
החיבור בין זק, בן זקן ונונו, שזכה לציפייה מצד מבקרי המוזיקה, ספג ביקורת שלילית.
NEWS טענה כי איחוד הזמרות, אותו תיארה כ"מפגן כוח של שלוש נסיכות פופ" ש"היה אמור להיות מושלם", אינו עומד בציפיות והן "הסתפקו הפעם בשיר עצלני שלא מחמיא לאף אחת מהן".
דוד מאיר מועלם ממאקו ביקר את השיר באופן דומה, ואמר: "הבטיחו לנו שיתוף פעולה היסטורי.
בפועל קיבלנו קמפיין תדמית לחברת היי טק וניסיון לא מוצלח של הזמרות להידמות לנשים 'רגילות' שיודעות, או לפחות זוכרות מה זה דיי ג'וב".
עם זאת, במעריב התקבל השיר באופן חיובי ותואר כ"אחד הלהיטים שיחממו אותנו בחורף הקר".
ביום צאתו, הצליח השיר לצבור 11,292 השמעות בספוטיפיי בישראל, נכנס למקום ה-36 במצעד היומי המקומי והיה לכניסה הגבוהה ביותר לאותו היום.
הוא צבר במצטבר כ-54,015 השמעות בשבוע צאתו והגיע למקום ה-74 במצעד השבועי.
שבוע לאחר מכן הגיע השיר אל המקום ה-14 במצעד היומי וצבר באותה יממה 17,877 השמעות.
במצעד השבועי של מדיה פורסט, הגיע השיר היישר אל המקום הראשון, עם 221 השמעות בתחנות הרדיו באותו השבוע.
במצעד העשירייה של כאן גימל נכנס השיר בשבוע הראשון שלו במצעד אל המקום התשיעי.
שבוע לאחר מכן עלה השיר שישה מקומות אל המקום השלישי.
הווידאו קליפ של השיר פורסם בערוץ היוטיוב של עדן בן זקן ב-11 בדצמבר 2022, יחד עם הסינגל עצמו.
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור "ראשון בבוקר"אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם11 בדצמבר 2022הורדה דיגיטלית • סטרימינגשרית • הליקון ארומה • איט-מודלס • די
רָאשד בֶּן אִסחָאק אָבּוּ חֻכָּימָה היה סופר ואחד המשוררים הבולטים בימי הח'ליפים העבאסים אלמאמון ואלמעתצם בילה, עידן תור הזהב של האסלאם.
אבו חכימה נולד וגדל בעיר כופה, למשפחה שמוצאה מאל-אנבאר שבמערב המדינה.
בגיל צעיר עבר לבגדאד, שם התחבר עם ח'ליפי שושלת בית עבאס, ושירת ככותב חשוב בחצר הח'ליף העבאסי אל-מאמון שנהג לצטט משיריו של אבו חכימה.
אבו חכימה היה בן דורם וידידם של המשוררים: ו.
בנוסף היו לו קשרים וסיפורים משותפים עם: , משפטן ומקורב לחצר הח'ליף ועם , מדינאי ובעל תפקיד בכיר בממשל.
כמו כן, ידוע על קרבה ותכתובות בינו ובין הווזיר .
אבו חכימה היה אדם נאה ומלומד אך סגנון שירתו היה הומוריסטי מחוצף, "מופקר" ורוב שיריו עסקו בתיאור איבר מינו שאינו מתפקד עוד.
שירתו הצליחה והתפרסמה, עד שהיסטוריון כתב עליו ש"הוא כילה את רוב שיריו בקינות על איבר מינו".
אבו חכימה עצמו הסביר שהוא פנה לעסוק בנושא כדי למצב את עצמו במעמד מיוחד בין משוררי תקופתו, אך יש הסבורים שהוא פנה לעסוק בנושא, לאחר שהואשם על ידי מושל בגדאד בקיום יחסים עם אחד מנעריו ובשירתו הוא הרחיק את עצמו מהחשד.
עם זאת נשארו מיצירותיו גם כאלו שאינן שייכות לקטגוריית "קינות על איבר מינו".
חוקרים סבורים כי נושא הכתיבה של אבו חכימה גרמו לכך שסופרים לא ליקטו את שירתו.
אבו חכימה מת בסביבות שנת 854 (שנת 240 לספירה האסלאמית), בדרכו לחאג', במכה.
ההיסטוריון והביוגרף כתב שלאבו חכימה היה קובץ שירים בן שבעים עמודים שכל אחד מהם הכיל עשרים ושש שורות, אך רק נותרו רק שלושים ואחד מהם.
ראשי תיבות (ר"ת; מכונה לעיתים בלשון חז"ל גם: נוטריקון – מלטינית: "לכתוב", "לסמן באותיות") הם טכניקה של כתיב מקוצר שבה נכתב ביטוי נפוץ רק באמצעות האות הראשונה של כל מילה המרכיבה אותו.
לעיתים נלקחת יותר מאות אחת לראשי התיבות.
בעברית מסמנים ראשי תיבות בגרשיים (") לפני האות האחרונה שלהם (ובהטיה נשארים הגרשיים במקומם); בערבית ראשי התיבות נכתבים כמילה; בשפות גרמאניות, לטיניות, סלאביות/קיריליות וביוונית ראשי התיבות נכתבים באותיות גדולות עם נקודה אחרי כל אות (למשל ביוונית), או באותיות גדולות ללא רווחים וללא תווים ביניהן (למשל ברוסית ובאנגלית).
לעיתים, ראשי תיבות מגלמים בתוכם ראשי תיבות נוספים.
דוגמה ידועה לכך הם ראשי התיבות גל"צ, שפירושם גלי צה"ל, ובנוסף, צה"ל פירושו "צבא הגנה לישראל".
דוגמה נוספת: ראשי התיבות פ"מ, שפירושם פקודות מטכ"ל, ובנוסף, מטכ"ל פירושו "מטה כללי".
דוגמאות לראשי תיבות בשפות שונות
בעברית, שפה שמית הנכתבת באותיות עבריות: סמג"ד פירושו "סגן מפקד גדוד" וברבים סמג"דים.
ר"ת הם ראשי התיבות של המושג "ראשי תיבות".
כאשר מקצרים בטכניקה זו מילה אחת בלבד, קרוי צעד זה קיצור, ולא ראשי תיבות, והקיצור מסומן בגרש (').
קיצור שמו של אדם מסומן פעמים רבות, בניגוד לכללים, בנקודה (למשל ש.
הקיצור י־ם עבור ירושלים (עם מקף) נחשב ליוצא דופן, וכן הקיצור ד"ר עבור דוקטור (עם גרשיים).
בערבית, שפה שמית הנכתבת באותיות ערביות: חמאס حماس ראשי תיבות של حركة المقاومة الاسلامية – חרכת אל־מוקאוומה אל־אִסלאמייה.
פת"ח فتح, היפוך של ראשי התיבות حركة تحرير فلسطين – חַרַכַּת תַחריר פלסטין.
ברומנית, שפה רומאנית הנכתבת באותיות לטיניות: "וכולי" – ș.a.m.d.
– Ministerul Apărării Naționale (משרד ההגנה הלאומי), או קיצורים המכילים שתי אותיות מתוך מילה (למשל מחוז מרמורש מסומן MM, מחוז בראשוב מסומן BV וכך הלאה).
ברוסית, שפה סלאבית הנכתבת בכתב קירילי: מאיץ LHC נקרא בא"ק – БАК – Большой адронный коллайдер, או למשל קומסומול ("קומוניסטיצ'סקי סויוז מולודיוז'י", איחוד הנוער הקומוניסטי) הנכתב כמילה באותיות קטנות комсомол — коммунистический союз молодёжи.
מקובלות שלוש דרכים שונות להגיית ראשי התיבות:
בדרך כלל לא מבטאים את ראשי התיבות כמילה, אלא קוראים אותם לפי המילים המסתתרות מאחוריהם, כלומר, ראשי התיבות הם קיצור המשמש לכתיבה, אך לא לדיבור.
דוגמאות: ראשי התיבות "עו"ד" מבוטאים "עורך דין", "רה"מ" מבוטא "ראש הממשלה"(אך לעיתים מבוטא "רוהמ"), "ח"נ" ביאליק מבוטא "חיים נחמן" ביאליק.
לעיתים הופכים ראשי התיבות למילה עצמאית, המבוטאת בהתאם.
דוגמאות: שדרות ח"ן (שדרות חיים נחמן), חו"ל (חוץ לארץ), חז"ל (חכמינו זיכרונם לברכה), דו"ח (דין וחשבון).
שיטה זו נפוצה במיוחד בראשי תיבות שנוצרו בצה"ל.
הגייתם של ראשי תיבות כמילה עצמאית נפוצה גם כאשר ראשי התיבות הם שמו של אדם, כגון הרמב"ם, רש"י.
דוגמה קיצונית היא המילה תפוז שחידש יצחק אבינרי, שבה הושמטו הגרשיים המסמנים שאלה ראשי תיבות של "תפוח זהב".
עם זאת, אבינרי הסביר את חידושו גם על פי המילה "פז", בדומה לגזירת המילה "תנור" מ"נור", אש.
הגיית כל אחת מהאותיות המרכיבות את ראשי התיבות.
דוגמאות: "מ"פ", שנקרא: מם-פא, ושפירושו מפקד פלוגה.
"מ"מ", שנקרא: מם-מם, ושפירושו מפקד מחלקה.
"נ"ב", שנקרא: נון-בית, ושפירושו נכתב בצד.
"ח"ע", שנקרא: חית-עין, ושפירושו חוסם עורקים.
"א"ד" (גורדון), שנקרא: אלף-דלת (גורדון), ושפירושו אהרן דוד (גורדון).
"א"ב" (יהושע), שנקרא: אלף-בית (יהושע), ושפירושו אברהם בולי (יהושע).
שילוב של שתי השיטות הקודמות.
דוגמה: CD-ROM מבוטא "סי-די רום".
השימוש בראשי תיבות מקובל בשפות רבות, ואף דרכי הגייתם האמורות לעיל יפות לא רק לשפה העברית.
NATO (ראשי תיבות של North Atlantic Treaty Organization) – ראשי התיבות נהגים כמילה עצמאית.
HTML (ראשי תיבות של HyperText Markup Language) – הוגים את כל אחת מהאותיות המרכיבות את ראשי התיבות.
IEEE (ראשי תיבות של Institute of Electrical and Electronics Engineers) – האותיות המרכיבות את ראשי התיבות נהגות בדרך מיוחדת: איי טריפל אי.
ראשי תיבות עבריים מתועדים לראשונה, ככאלה שהיו שימושיים – לצורכי זכירה – ראשית לכל, כפי שנעשה על ידי התנא רבי יהודה – שהיה "נותן סימנים" בעשר המכות: דצ"ך עד"ש באח"ב – ושגם נתן סימנים בהקשרים אחרים כגון על מנת "שלא תטעה" במידותיהם של שתי הלחם ושל לחם הפנים: זד"ד יה"ז.
בעקבות רבי יהודה, התגבר השימוש בראשי תיבות עבריים – לצורכי זכירה – במיוחד בתלמוד, כגון בביטוי יע"ל קג"ם, ובעוד ביטויים רבים כאלה.
בעקבות עליית העיסוק בראשי תיבות – גם בתור תופעה לשונית בפני עצמה, הם נעשו בסופו של דבר לשימושיים בעברית גם – ובמיוחד – לצורך טכני גרידא של התקצרות הכתיב, שהפכה במהלך הזמן ועד דורנו לשימושם העיקרי.
יהודים השתמשו בראשי תיבות גם לציון שמות משפחה של אנשים ממוצא של שבט לוי, שנחשב לייחוס מכובד, כמו (אִשָּׁה זֹנָה וַחֲלָלָה לֹא יִקָּחוּ), כ"ץ (כהן צדק), סג"ל (סגן לויה), בלו"ך (בני לוי כולנו) ועוד רבים.
ראשי תיבות יסומנו בגרשיים ולא בנקודות (צה"ל ולא צ.ה.ל).
כאשר ראשי התיבות מורכבים משתי מילים, נהוג לעיתים לקחת שתי אותיות מהמילה הראשונה ואחת מהשנייה, לדוגמה: עורך דין.
כאשר יש יותר משתי מילים נהוג לקחת אות ראשונה מכל מילה: חכמינו זכרם לברכה.
נהוג לחרוג מהכללים בחלק מהמקרים על מנת שראשי התיבות יישמעו טוב יותר: סוף שבוע (סופ"ש).
ראשי תיבות הנהגים כמילה אחת ומסתיימים באותיות כמנפ"צ ייכתבו באות סופית (תנ"ך ולא תנ"כ), אלא אם כן האות נהגית כדגושה; במקרה זה תיכתב בכל זאת כאות רגילה (שב"כ, חרל"פ).
לפי הבלשנים, יש לכתוב "מע"ם" ולא "מע"מ", אך הרוב, כולל רשות המיסים, כותבים "מע"מ".
אם ראשי התיבות אינם נהגים כמילה אחת, אותיות כמנפ"צ ייכתבו באופן רגיל (ק"מ, אחה"צ, רה"מ).
כאשר ראשי תיבות הנהגים כמילה מתייחסים לאישה, ממליצה האקדמיה ללשון העברית להצמיד להם את סיומת הנקבה, למשל: מנכ"לית (מנהלת כללית) או ח"כית (חברת הכנסת + ית).
כאשר ראשי תיבות נהגים כמילה, מתירה האקדמיה ללשון העברית להתייחס אליהם כזכר או כנקבה, כרצון הדובר.
דוגמה: שתי הצורות הבאות תקינות: 'ד"ש חם' ו'ד"ש חמה'.
כאשר ראשי התיבות נכתבים בהטיה, הגרשיים אינם זזים ממקומם, אלא נשארים במקום המתאים לצורת היחיד.
דוגמאות: קורס מ"כים (צורת היחיד היא מ"כ), אדמו"רי (ולא אדמור"י, כי צורת היחיד היא אדמו"ר).
ראשי תיבות מתורגמים מאנגלית ייכתבו על פי אופן הגייתם.
רבים נוהגים להפריד בין האותיות בנקודות, אף שאלה אינן מופיעות במקור, למשל: אן.
האקדמיה ללשון העברית מורה להפריד בין האותיות באמצעות מקף, למשל אן־בי־איי.
בהתאם לכך, IBM ראוי לתרגם איי־בי־אם ולא יב"מ (אך את שם הסניף הישראלי שלה כותבת החברה בצורה "יבמ").
ב-2017 החליטה האקדמיה שראשי תיבות שמקורם בלעז יסומנו בדרך כלל בגרשיים, כגון אונסק"ו, ימק"א, נאסד"ק (אף על פי שהאותיות אינן מייצגות מילים עבריות).
לעומת זאת ראשי תיבות שמקורם בערבית אין מסמנים בגרשיים – שכן גם בערבית מתייחסים לראשי התיבות האלה כמילים רגילות, כגון חמאס, פתח, דאעש.
השימוש בראשי תיבות בא לאפשר כתיבה מהירה יותר, בעת כתיבה בכתב יד וגם בעת כתיבה במעבד תמלילים וכן לחיסכון בהוצאות הדפוס.
באתרי שיחה (צ'אט) ובפורומים באינטרנט יש חשיבות רבה למהירות הכתיבה, כבסיס לקיום דיאלוג רצוף.
כתוצאה מכך התפתחו, כחלק מתרבות האינטרנט, ראשי תיבות מיוחדים למטרה זו.
רבים מראשי התיבות נוצרו בשיטות המקובלות, למשל LOL – Laughing Out Loud.
טכניקה ייחודית לאינטרנט ליצירת ראשי תיבות היא שימוש בצורה שבה נהגות אותיות או ספרות.
ראשי התיבות 2B פירושם To be.
שימוש בראשי תיבות בשיחה מתאים כאשר המשתתפים בשיחה הם בעלי רקע אחיד המאפשר לכולם להבין את משמעות ראשי התיבות.
לדוגמה, קבוצת יוצאי צבא ישראליים יכולים לשוחח ביניהם בראשי תיבות צה"ליים.
אבל כאשר המשתתפים בשיחה אינם בעלי רקע הומוגני, המאפשר לכולם להבין את משמעות ראשי התיבות, אזי שימוש בראשי תיבות ימנע מחלק מהמאזינים להבין את הנאמר והשימוש בהם אף עלול להתפרש כהתנהגות בלתי חברתית.
שימוש בראשי תיבות בכתיבה מתאים כאשר המסמך הנכתב מיועד לעיניהם של קוראים שיוכלו לפענח בקלות את ראשי התיבות.
לדוגמה, במכתב בין רבנים נמצאו הר"ת (ראשי תיבות) הבאים:
אבד"ק (אב בית דין קהילת...)
בד"ץ דק"ק (בית דין צדק דקהילת קודש...)
קלב"מ (קם ליה בדרבה מיניה – מונח בארמית שמקורו בגמרא)
ואכמ"ל (ואין כאן מקום להאריך)
מובן שמי שאינו בעל רקע מתאים יתקשה בפענוח הנכתב.
לכן, כאשר כותבים מסמך המיועד לקוראים שאינם בעלי רקע משותף המתאים לפענוח ראשי התיבות, כדאי להימנע משימוש בהם, או לחלופין לכתוב בסוגריים אחרי המופע הראשון של ראשי התיבות במסמך את פירושם.
לדוגמה, במסמך המיועד לעיני ציבור כללי, שאינו מורכב כולו ממשפטנים, יכתב בד"ע (בית הדין לעבודה).
כאשר הטקסט נכתב למומחים בנושא, כתיבת המושגים בצורתם המלאה (במקום בראשי תיבות) עלולה דווקא להעיק על הקורא.
גם בבתי קברות משתמשים על המצבות בראשי תיבות: ת.נ.צ.ב.ה.
(תהא נשמתו צרורה בצרור החיים); נ.ל.ב.ע (נפטר לבית עולמו); ז"ל (זכור לטוב, זכרו לברכה או זכרונו לברכה); פ"נ (פה נטמן); הי"ד (ה' יקום דמו); ע"ה (עליו השלום).
הנוטריקון עוזר לזכור משפט הכולל מכלול של כמה שמות.
12 אבני החושן מתוארים בראשי־התיבות "פי תשאל: נס אשיב": פ-יטדה, י-שפה, ת-רשיש, ש-בו, א-ודם, ל-שם, נ-ופך, ס-פיר, א-חלמה, ש-והם, י-הלום, ב-רקת.
12 השבטים לפי אות ראשונה :" ישר ידין גזל אב " : י-וסף, ש-מעון, ר-אובן, י-ששכר, ד-ן, י-הודה, נ-פתלי, ג-ד, ז-בולון, ל-וי, א-שר, ב-נימין.
12 עממי כנען: לפי ראשי התיבות "אף כי גר: קח – קח – קח": א-מורי, פ-ריזי, כ-נעני, י-בוסי, ג-רגשי, ר-פאים, ק-יני, ח-יתי, ק-דמוני, ח-ורים, ק-ניזי, ח-יוי.
התייחסות מפורשת לראשי תיבות כעזר זיכרון מופיעה בהגדה של פסח: "רבי יהודה היה נותן בהם סימנים: דצ"ך עד"ש באח"ב", כאמצעי לזכירת עשר המכות לפי סדרן.
לא לפי סידרן: "אשכח עבד בצד ?": א-רבה, ש-חין, כ-ינים, ח-ושך, ע-רוב, ב-רד, ד-ם, ב-כורות, צ-פרדעים, ד-בר.
ראשי תיבות כשמם כן הם – קיצור של צירוף ארוך.
אבל יש שמילה רגילה מתפרשת על דרך הדרש או על דרך החידוד כראשי תיבות אף שלאמיתו של דבר אין מדובר בראשי תיבות.
תופעה זו מכונה 'ראשי תיבות בדיעבד'.
להלן דוגמאות עתיקות ודוגמאות מודרניות:
למילה "שבת" הוצעו ראשי התיבות "שינה בשבת תענוג".
המילה "תיקו" מופיעה בתלמוד כמילה ארמית שמקורה במילה "תיקום" (תעמוד), כלומר תעמוד השאלה ולא תוכרע.
בפירוש התוספות יום טוב למסכת עדיות (ח, ז) נדרשה המילה כראשי תיבות של "תשבי יתרץ קושיות ובעיות".
שנתיים לאחר הקמתו של המושב זרעית שונה שמו לכפר רוזנוולד, על שמו של נדבן יהודי-אמריקאי, ויליאם רוזנוולד.
השם הלועזי עורר התנגדות עזה של התושבים, ולכן הציע יהודה זיו, יושב ראש ועדת השמות הממשלתית, לקבוע כי זרעית פירושו זכר רוזנוולד עמנו ישאר תמיד.
ראשיד עבדול וולאס הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות 4 ו-5 (הפאוור פורוורד והסנטר).
לאחר פרישתו שימש במשך שנתיים כעוזר המאמן בדטרויט פיסטונס.
בדראפט 1995 נבחר על ידי וושינגטון בולטס (לימים וושינגטון וויזארדס) מאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל.
כבר בעונתו הראשונה ב-NBA וולאס נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה, עוד באותה עונה הועברו הוא והארווי גראנט לפורטלנד טרייל בלייזרס תמורת רוד סטריקלנד וקווין דאקוורת'.
ב-2001 קבע שיא קריירה של 42 נקודות למשחק כששיחק במדי פורטלנד טרייל בלייזרס נגד הדנוור נאגטס, באותה שנה הגיעה פורטלנד טרייל בלייזרס לגמר המערב.
בעונת 2002 קבע את הממוצע הטוב בקריירה שלו - 19.4 נקודות למשחק.
ב-2004 הועבר ראשיד לדטרויט פיסטונס (לאחר ששיחק משחק אחד בקבוצת אטלנטה הוקס) ועזר לה לזכות באליפות ה-NBA, האליפות הראשונה שלו והשלישית של המועדון.
גובהו של וולאס הוא 2.11 מ', הוא ידוע בשמירה החזקה שלו, בכמות הריבאונדים שהוא לוקח וביכולת המסירה שלו, בנוסף הוא ידוע בהתקפה הרב-גונית שלו, מהטבעות מרשימות ועד זריקות מהשלוש באחוזים טובים.
בעונת 2000/2001 נשרקו לחובתו 41 עבירות טכניות.
זהו שיא NBA לעבירות טכניות בעונה, דבר שפגע לו מאוד במוניטין בנוסף לעבירות שביצע על המגרש ומחוצה לו.
לוולאס בעיות התנהגות גם מחוץ למגרש, הוא נעצר בשל אחזקת מריחואנה, ובשל נהיגה ללא רישיון.
מאז שהגיע לדטרויט פיסטונס, תחת אימונו של לארי בראון, התנהגותו השתפרה מאד.
אמנם עדיין נשרקות הרבה עבירות טכניות לחובתו אך התנהגותו מחוץ למגרש השתפרה והוא אף הקים קרן על שמו שעוזרת בפיתוח החינוך בפילדלפיה, פורטלנד, דורהאם ובעוד מספר קהילות.
ראשיד וולאס ידוע כשחקן שלא אוהב לדבר עם כלי התקשורת ובעבר הגיב כמעט לכל עיתונאי ששאל אותו על המשחק כך: "היה משחק טוב, שתי הקבוצות התאמצו".
לזוג ארבעה ילדים: שניים משותפים ועוד אחד לכל אחד ממערכות יחסים קודמות.
ראשיד החל את קריירת הכדורסל שלו בפילדלפיה, פנסילבניה.
אחרי עונת 1992–1993 בליגת התיכונים, הוכתר ראשיד לשחקן השנה בתיכונים על ידי עיתון ה-USA Today ובאותה שנה נבחר על ידי עיתון ה-Basketball Times לנבחרת הראשונה של שחקני התיכונים.
בממוצע של 19 דקות בלבד למשחק, לראשיד היו ממוצעים מרשימים של 16 נקודות, 15 ריבאונדים ו-7 חסימות כבר בעונה הראשונה.
בנוסף לכדורסל השתתף ראשיד באותה שנה בתחרויות ריצה וקפיצה לגובה.
באוניברסיטת קרוליינה הצפונית היה דין סמית' מאמנו של ראשיד.
בשנותיו במכללה הצליח מאוד ונבחר על ידי Associated Press לנבחרת השנייה של המכללות האמריקניות.
בנוסף, רשם ראשיד שיא במשחקי החוף האטלנטי עם אחוזי קליעה של 63.5 אחוזים מהשדה.
בשנתו הראשונה שיחק וולאס 65 משחקים בוושינגטון, ב-51 מתוכם הוא עלה בחמישייה הפותחת.
בנוסף לניסיונו בעמדה מספר 4 (פאוור פורוורד) רכש ניסיון גם כסנטר בשל מבנה גופו.
וולאס שיחק בנבחרת הרוקיז בסוף שבוע האולסטאר של ה-NBA.
שנה לאחר מכן הוא שבר את האגודל במשחק נגד אורלנדו מג'יק ולא חזר לשחק עד לעונה הבאה.
לאחר שנה, עבר ראשיד וולאס לקבוצת פורטלנד טרייל בלייזרס, הוביל את הקבוצה בסטטיסטיקות הקליעה 12 פעמים ודורג שלישי בליגה באחוזי הקליעה.
כשפורטלנד התחילה במומנטום חיובי, שבר שוב וולאס את האגודל.
היה זה במשחק נגד קבוצת וושינגטון בולטס, אשר בחרה אותו בדראפט והעבירה אותו לפורטלנד טרייל בלייזרס.
בעקבות הפציעה נאלץ להפסיק לשחק למשך חודש ימים.
וולאס חזר מהפציעה שלו ושיחק טוב בסיבוב הראשון של הפלייאוף של אותה עונה (עונת 96–97) נגד הלוס אנג'לס לייקרס.
הייתה מצוינת בשביל ראשיד, לאחר שהאריך חוזהו בקבוצה.
בעונת 1999 ובעונת 2000 הוביל וולאס את קבוצתו לגמר המערב ובשתי העונות הפסיד איתה, באחת לסן אנטוניו ספרס ובשנייה ללוס אנג'לס לייקרס, שתי הקבוצות, זכו בשנים אשר בהן ניצחו בפורטלנד טרייל בלייזרס באליפות ה-NBA.
סדרת גמר המערב של שנת 2000 נגד לוס אנג'לס לייקרס היא הבולטת ביותר מבחינת הקבוצה מכיוון שבמשחק השביעי והאחרון בסדרה הובילו ברבע האחרון ב-13 נקודות הפרש, ואיבדו את ההובלה ואיתה את אליפות המערב.
לאחר הפסד אליפות המערב בשנת 2000, ראשיד וולאס לא זכה להצלחה נוספת ברמה הזאת עם הפורטלנד טרייל בלייזרס.
לאחר מספר עונות בינוניות שלו, הועבר ראשיד לאטלנטה הוקס ולאחר משחק אחד הועבר משם לדטרויט פיסטונס, שם שיחק בחמישייה הפותחת כבר בעונה הראשונה של שנת 2003–2004.
בעונה זאת עזר ראשיד לקבוצה לסיים את העונה ברצף ניצחונות מרשים ובסופה גם לקחת את האליפות שאף אחד לא האמין שייקחו, בסדרת משחקים נגד הלוס אנג'לס לייקרס ניצחו 4:1 בסדרה של חמישה משחקים.
לאחר הזכייה באליפות ראשיד קנה לכל אחד מחברי הקבוצה "חגורת אליפות" לפי עיצוב אישי ונתן להם את החגורות עם פתיחת מחנה האימונים של העונה שלאחר מכן.
בעונת 2004–2005 ראשיד נשא איתו את "חגורת האליפות" לחדר ההלבשה לפני כל משחק כדי לעודד את הקבוצה להגן על התואר.
החל מהפלייאוף של אותה עונה כונה ראשיד בכינוי Guaransheed, שילוב בין שמו לבין המילה Guarantee - ערבון, זאת מכיוון שלאחר הפסד נגד האינדיאנה פייסרס, הבטיח את הצלחת הקבוצה במשחק שאחרי (ולא בפעם הראשונה), ואכן עזר לקבוצה לנצח בסדרה כולה, 4:2.
לאחר סיום סדרה זאת, עלו הדטרויט פיסטונס לגמר המזרח נגד המיאמי היט, לאחר הפסדים בשני המשחקים הראשונים הבטיח שוב ראשיד את ההצלחה, ושוב עזר לבצע כשקלע בממוצע בסדרה 14.5 נקודות ב-50 אחוזים.
במשחק ה-7 ניצחו הדטרויט פיסטונס בעזרת משחק קליעות מצוין של ראשיד, דבר שהעלה אותם לגמר ה-NBA.
בגמר ה-NBA פגשו דטרויט פיסטונס את הקבוצה החזקה במערב, הסן אנטוניו ספרס, שהחזיקו ביתרון הביתיות (2 משחקים בסן אנטוניו, 3 משחקים בדטרויט ועוד 2 משחקים בסן אנטוניו).
הסדרה נפתחה בשני הפסדים של הפיסטונס, אך הם לא ויתרו ונלחמו כדי להשאיר את התואר במישיגן, והם השוו את הסדרה ל-2:2.
במשחק החמישי הגיע הכדור האחרון לרוברט הורי שהיה בערב קליעות מצוין מהשלוש, ראשיד וולאס השאיר אותו פנוי לזריקה מהשלוש וסן אנטוניו ספרס ניצחו במשחק.
בזכות ניצחון זה היו למשחק אחד מניצחון הסדרה, 3:2.
במשחק השישי ראשיד עזר לפיסטונס להגיע למשחק 7 כשהקבוצה השוותה את הסדרה ל-3:3.
במשחק השביעי והאחרון הפסידו הפיסטונס 81:74 ובכך הפסידו את האליפות לסן אנטוניו ספרס.
בהצבעת האולסטאר של שנת 2006 לא נבחר וולאס לפתוח בהרכב של המזרח (אזור קבוצתו, דטרויט) כשזכה ל-866,932 קולות בלבד (מקום שלישי בין הפורוורדים במזרח ושני בין ה-PF במזרח) לעומת 1,291,836 שהלכו לג'רמיין אוניל, שנבחר ל-PF הראשון של המזרח אך בעקבות פציעה לא היה יכול לקחת חלק במשחק.
את המשחק סיים ראשיד עם 2 נקודות ו-2 ריבאונדים ב-17 דקות.
בפלייאוף 2006, אחרי עונתם הטובה ביותר של דטרויט - אכזב וולאס כשקלע 14 נקודות בממוצע בכל הפלייאוף ו-10.5 נקודות בלבד בסדרת גמר המזרח נגד המיאמי היט (אשר הדיחה את דטרויט באותה סדרה ולקחה אליפות לאחר שהדיחה בסדרה שאחרי את הדאלאס מאבריקס) לאחר שסובב את קרסולו.
לקראת עונת , עם תום חוזהו בדטרויט, חתם וולאס על חוזה לשלוש שנים בבוסטון סלטיקס, אולם לאחר עונה חלשה, בה רשם את הממוצעים החלשים בקריירה, הודיע על פרישה ממשחק פעיל.
וולאס הודיע על חזרה מפרישתו לאחר שתי עונות בהן לא שיחק, וחתם על חוזה בניו יורק ניקס לקראת עונת .
במהלך העונה שותף וולאס ב-21 משחקים בלבד, לאחר שסבל משברי מאמץ חוזרים.
הוא תרם 7.0 נקודות ו-4.0 ריבאונדים, ובעקבות פציעה נוספת לקראת סיום העונה, הודיע על פרישתו השנייה.
לאחר פרישתו, ביולי 2013, הצטרף וואלאס לצוות האימון של הדטרויט פיסטונס כעוזר מאמן.
הוא שימש כעוזר מאמן בעונת 2013-14 אך לא המשיך לעונה הבאה לאחר הגעת המאמן הראשי החדש: סטן ואן גנדי.
במרץ 2019, מונה וואלאס למאמן הראשי של קבוצת כדורסל התיכונים בדוראהם, צפון קרולינה.
באוגוסט 2021, הצטרף וואלאס לצוות האימון של קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת ממפיס, הממפיס טייגרס.
שם שימש כעוזר מאמן לשחקן העבר, אנפרני הארדווי וכן הצטרף למאמנו לשעבר לארי בראון שהיה בצוות המאמנים.
בינואר 2022, התבקש וואלאס לסיים את העונה בעבודה מרחוק עקב מגבלות שנבעו מהתפרצות מגפת הקורונה.
להלן רשימת כל ראשי ממשלת יפן.
תקופות כהונה מרובות, בין אם רצופות ובין אם לאו, ממוספרות בעמודה הראשונה (מספר הממשלה).
העמודה השנייה סופרת את מספר האישיות.
ראשי ממשלת יפן במאה ה-19
ראשי ממשלת יפן במאה ה-20 לפני מלחמת העולם השנייה
ראשי ממשלת יפן במאה ה-20 אחרי מלחמת העולם השנייה
ראשי ממשלת יפן במאה ה-21
ראשי תיבות בדיעבד הם התייחסות למילה כאל ראשי תיבות, אף שלמעשה נוצרה בדרך אחרת, וראייתה כראשי התיבות נעשתה בדיעבד, לעיתים שנים רבות לאחר שנוצרה.
ראשי תיבות בדיעבד מקובלים כשעשוע לשון, ולעיתים הם מתקיימים כאטימולוגיה עממית.
הפסוק הפותח את פרשת ויצא, "ויצא יעקב מבאר שבע וילך חרנה", נדרש כראשי תיבות המספרים סיפור: "ויצא יעקב צדיק אז ישא עשו קולו בבכי מיד בא אליפז רשע שהוא בן עשו וייתן יעקב לו כל חפציו רק נשאר המקל".
לגבי אמירת יהודה (בן יעקב אבינו): "מה נדבר ומה נצטדק", מפענחים חכמי התלמוד את המילה "נצטדק" כראשי תיבות של: נכונים, צדיקים, טהורים, דכים, קדושים.
לגבי אמירת דוד המלך כי קולל על ידי שמעי בן גרא "קללה נמרצת", מפענחים חכמי התלמוד את המילה "נמרצת" כראשי תיבות של: נואף, מואבי, רוצח, צורר, תועבה.
ראשי תיבות בדיעבד כאטימולוגיה עממית
"תיקו" – מילה המופיעה בתלמוד כמילה ארמית שמקורה במילה "תיקום" (תעמוד), כלומר תעמוד השאלה ולא תוכרע.
המילים "ודו"ק", "וק"ל", כסיום של חידוש תלמודי אצל האחרונים, פורשו כראשי תיבות על שום סימון הגרשיים (פירושן המקורי הוא לא בראשי תיבות: ודקדק בדבר; והדבר קל): ודייק ותמצא קל (או: ועיין דבריי ותמצאם קלים; וקל להבין).
קרוב"ץ - מילה המופיעה רבות בספרי הפוסקים ככינוי לפיוט.
במקור שיבוש של המילה 'קרובות' על שום שהפיוטים נאמרים בידי שליח הציבור, הדומה לכהן המקריב קרבן.
בדיעבד ניתנו לה ראשי התיבות: קול רינה וישועה באהלי צדיקים.
האותיות נגה"ש המופיעות על הסביבון פורשו בדיעבד כראשי תיבות נס גדול היה שם, אך משמעותם המקורית הייתה לציין את מצב הזכייה של סכום ההימור, כשמשמעותן ביידיש היא: נישט = כלום (הפסד), גאנץ = הכל (זכייה) האלבּ = חצי (חצי זכייה) שטעל איין = העמד, הוסף [אחד] (המשתתף מוסיף מטבע לקופה).
פירוש בדיעבד זה אף הביא להחלפת האות ש' באות פ' בארץ ישראל (נס גדול היה פה).
בצה"ל נפוץ פיענוח של ראשי תיבות בדיעבד.
כך למשל פורשו ראשי התיבות מא"ג כ"מקלע אחיד גדודי", למרות שמקורם בצרפתית: Mitrailleuse d'Appui General (מקלע לשימוש כללי), או טנק המג"ח כ"מרכבת גיבורי חיל".
המילה וואסח (במקור מערבית - وَسَخ, לכלוך) פוענחה כ"וואלה, סחתיין".
היישוב קלי"ה, נקרא על שם חברת "קליה", שנקראה על שם הקליום שבים המלח.
ראשי התיבות בדיעבד הם עבור "קם לתחיה ים המוות".
כמו כן, שם המושב נעמ"ה, על שום סמיכותו לכפר הערבי נועימה, שונה בדיעבד לראשי התיבות של "נוער עברי מיישב הבקעה".
המאכל סביח קיבל את שמו מהמילה "צבאח" הערבית, שמשמעותה בוקר, על שום שיהודי עיראק היו אוכלים אותו בבוקר שבת.
סברה נוספת היא שהמאכל קרוי על שם הראשון שמכרו בישראל, סביח (צבי) חלבי.
כיום נהוג להתייחס למילה כראשי תיבות של "סלט, ביצה, חציל" או של "סלט, ביצה, יותר חציל".
שמו של בן האלוהים על פי הדת נוצרית, ישו (במקור ישוע), התפרסם בקרב דוברי העברית בתור ראשי תיבות לצירוף המילים "יימח שמו וזכרו", אם כי ישנן הוכחות היסטוריות החותכות שאלו הן ראשי תיבות בדיעבד.
ראשי תיבות בדיעבד כשעשועי לשון
למילה "שבת" הוצעו ראשי התיבות הרקורסיביים "שינה בשבת תענוג"
חודש אלול נדרש כראשי תיבות של הפסוק "אני לדודי ודודי לי" ().
אמת – אמת מארץ תצמח (תהלים פה, יב)
השם הלועזי עורר התנגדות עזה של התושבים, ולכן הציע יהודה זיו, שהיה יושב ראש ועדת השמות הממשלתית, לקבוע כי זרעית פירושו זכר רוזנוולד עמנו ישאר תמיד.
לשמותיהן של חברות תעופה רבות ניתנו ראשי תיבות בדיעבד, למטרות סאטיריות.
"El Al", למשל, מוצגת כראשי התיבות Every Landing Always Late (כל נחיתה תמיד מתאחרת).
הוצעו ראשי תיבות סאטיריים הלועגים לערים ומועצות אזוריות, כמו נתניה (נשמה תזמיני ניידת, יש הרוגים), בת ים (בוא תרד, יש מכות), יפו (יריות פה ושם), סביון (סבא בקבר, ירשנו וילה נהדרת), ערד (ערבים, רוסים ודוסים), שוהם (שעמום והמון מיליונרים), חדרה (חמש דקות ראית הכול) ואלעד (אוף, למה עברתי דירה).
כמו כן, הוצעו ראשי תיבות הומוריסטיים למונחים צה"ליים כמו גבעתי (גברים בלי עתיד תקועים יחד), נח"ל (נתקענו, חכו לגולני) או בסיס הקריה (קמתי, ראיתי, יאללה הביתה)
שמו של נוהל התכנות RSS נוצר כראשי תיבות של המילים RDF Site Summary.
לאחר מכן שונה פענוח ראשי התיבות ל"Rich Site Summary", ולאחר מכן גם ל"Really Simple Syndication".
בשנת 1945 החלה צרפת להנפיק מטבע מיוחד לשימוש במושבותיה באפריקה, שנקרא פרנק CFA.
האותיות CFA ציינו Colonies françaises d'Afrique (המושבות הצרפתיות של אפריקה).
בשנות השישים (של המאה העשרים) קיבלו המושבות עצמאות, אך המשיכו להשתמש במטבע אחד ואף שימרו את שמו, אלא שהאותיות CFA פורשו מחדש כ-Communauté Financière Africaine (קהילה פיננסית אפריקאית).
ראשי תיבות אלכסוניים נוצרים כאשר לוקחים אות ראשונה מהמילה הראשונה, אות שנייה מהמילה השנייה וכו'.
השימוש בראשי תיבות אלכסוניים נעשה בדרושי חכמי ישראל לעיתים רחוקות.
כגון: על המילים "מרכבות עמי נדיב" בשיר השירים הסבירו חכמי הרמז שאלו חיות הקודש הנזכרות בספר יחזקאל פרק א: נשר אדם אריה יעקב בצורה הבאה: אות ראשונה של נשר שנייה של אדם שלישית של אריה ורביעית של יעקב.
בצורה דומה הסביר הרב בן איש חי מדוע נהגו לאכול מאכלי חלב בחנוכה: פומפיוס גזר שלא לשמור שבת, חודש ומילה, וכנגדם אוכלים חלב כי ח של חלב זו אות ראשונה של חודש.
ל של חלב זו אות שלישית של מילה.
ב של חלב זו אות שנייה של שבת.
להלן רשימת כל ראשי ממשלת רוסיה החל מ-1802 ועד היום, כולל רשימת ראשי הסובנרקום וממשלת ברית המועצות, כמו גם ראשי ממשלת הפדרציה הרוסית מאז 1991 ועד היום.
ראש ממשלת רוסיה הנוכחי הוא מיכאיל מישוסטין (מאז ינואר 2020).
יו"ר ועדת השרים של האימפריה הרוסית
שםדיוקןהתחלת כהונהסיום כהונהמפלגה1אלכסנדר וורונצוב 18021809אין2ניקולאי רומיאנצב18091810אין3ניקולאי סלטיקוב18101812אין4סרגיי ויאזמיטינוב18121812אין5פיוטר לופוחין18121827אין6ויקטור קוצ'וביי18271832אין7ניקולאי נובוסילצב18321838אין8אילריון ואסילצ'יקוב18381847אין9ואסילי לבאשוב1847184810אלכסנדר צ'רנישוב18471856אין11אלכסיי אורלוב18561861אין11דמיטרי בלודוב18611864אין12פאבל גגארין18651872אין13פאבל איגנטייב18721877אין14פיוטר ואלוייב18771881אין15מיכאיל רייטרן18811887אין16ניקולאי בונגה18871895אין17איוואן דורנובו18951903אין18סרגיי ויטה19031905
יו"ר מועצת השרים של האימפריה הרוסית
שםדיוקןהתחלת כהונהסיום כהונהמפלגה1סרגיי ויטה (קדנציה שנייה)24 באוקטובר 190522 באפריל 1906מפלגת הקדטים2איוואן גורמיקין19068 ביולי 1906אין3פיוטר סטוליפין19065 בספטמבר 1911מפלגת הקדטים4ולדימיר קוקובצוב191131 בינואר 1914אין5איוואן גורמיקין (קדנציה שנייה)191420 בינואר 1916אין6בוריס שטורמר191610 בנובמבר 1916אין7אלכסנדר טרפוב191627 בדצמבר 1916אין8ניקולאי גוליצין191628 בפברואר 1917אין
שםדיוקןהתחלת כהונהסיום כהונהמפלגה1גאורגי לבוב 10 במרץ 19178 ביולי 1917המפלגה הדמוקרטית החוקתית2אלכסנדר קרנסקי191726 באוקטובר 1917המפלגה הסוציאל-רבולוציונרית
יו"ר הסובנרקום של ברית המועצות
שםדיוקןהתחלת כהונהסיום כהונהמפלגה1ולדימיר לנין9 בנובמבר 191721 בינואר 1924המפלגה הקומוניסטית2אלכסיי ריקוב2 בפברואר 192419 בדצמבר 1930המפלגה הקומוניסטית3ויאצ'סלב מולוטוב19 בדצמבר 19306 במאי 1941המפלגה הקומוניסטית4יוסיף סטלין6 במאי 19415 במרץ 1953המפלגה הקומוניסטית
יו"ר מועצת השרים של ברית המועצות
מאשםדיוקןתאריך מינויתאריך עזיבהמפלגה1גאורגי מלנקוב6 במרץ 19538 בפברואר 1955המפלגה הקומוניסטית2ניקולאי בולגנין195527 במרץ 1958המפלגה הקומוניסטית3ניקיטה חרושצ'וב195815 באוקטובר 1964המפלגה הקומוניסטית4אלכסיי קוסיגין196423 באוקטובר 1980המפלגה הקומוניסטית5ניקולאי טיכונוב198027 בספטמבר 1985המפלגה הקומוניסטית6ניקולאי ריז'קוב198526 בדצמבר 1990המפלגה הקומוניסטית
שםדיוקןהתחלת כהונהסיום כהונהמפלגה1ולנטין פאבלוב14 בינואר 199122 באוגוסט 1991המפלגה הקומוניסטית2איוואן סילאייב24 באוגוסט 199120 בספטמבר 1991המפלגה הקומוניסטית3ולנטין פאבלוב24 באוגוסט 199126 בדצמבר 1991המפלגה הקומוניסטית
רַאשַׁ֫יַּא ובשמה המלא: ראשיא אל-ואדי, היא עיירה, במחוז אל-בקאע שבלבנון, המהווה את היישוב המרכזי בנפת ראשיא.
העיירה מצויה על מורדותיו המערביים של רכס מול הלבנון, מצפון להר החרמון בחלק הדרום-מזרחי של בקעת הלבנון.
בראש ההר עליו נמצאת העיירה ניצבת מצודה מהמאה ה-18. נכון לשנת 2007 מתגוררים בה כ-8,500 תושבים.
בנובמבר 1925 חדרו כוחות דרוזים לאזור דרום לבנון כחלק מהמרד הסורי הגדול.
כ-3,000 לוחמים דרוזים ניסו לכבוש את מצודת ראשיא, בה התבצר סקוודרון פרשים מלגיון הזרים הצרפתי.
הלחימה העזה, שנמשכה כחמישה ימים, הסתיימה במפלתו של הכוח הדרוזי, ובמותם של כ-600 מלוחמיהם.
הפסד ראשון זה של הדרוזים היווה נקודת מפנה במרד, ומכאן ואילך נטתה הכף לטובת הצרפתים.
בזמן הלחימה ובמהלך השנה שלאחר מכן, חוותה העיירה הרס נרחב: 429 בתים של נוצרים במקום נהרסו, ותושביהם הפכו לפליטים.
גם בתקופה שלאחר מכן עוד נותר מתח רב בין העדות המרכזיות באזור; הנוצרים והדרוזים.
ב-11 בנובמבר 1943, בזמן המנדט הצרפתי על סוריה ולבנון, עצרו כוחות צרפת החופשית מנהיגים לבנוניים בולטים וכלאו אותם במצודת ראשיא.
במלחמת שלום הגליל ניצב באזור ראשיא מערך סורי עליו הגנה חטיבת השריון ה-91 מדיוויזיה 1 הסורית.
הכוח הישראלי שפעל באזור היה אוגדה 252 ואת העיירה עצמה כבש בפעולה לילית גדוד צנחנים שסופח לחטיבה 7 בליל 10 ביוני 1982.
ארבעה ראשי שנים מציינים בהלכה את תחילת השנה בתחומים שונים.
הבנת ציר השנה התואם לכל תחום הכרחית לקיום מצוות מחזוריות-שנתיות, בעיקר מצוות התלויות בארץ ובכלל זה: שמיטה, יובל, ערלה, ביכורים, תרומה, מעשר ראשון, מעשר שני ומעשר עני.
תאריכי ראשי השנים נקבעו ב:
הולדתו של עם ישראל, כפי שמתואר בתורה:
בתוספתא הוזכרו עניינים נוספים שא' בניסן הוא ראש השנה שלהם: בגרסת הברייתא המובאת ב מוזכר גם "לעיבורים".
באחד בניסן מתחיל מניין שנות מלכותם של מלכי ישראל: עם קום מדינת ישראל, היו שטענו שגם את שנות המדינה יש למנות מאחד בניסן:
יום זה הוא ראש השנה היחיד בלוח השנה במגילות קומראן.
בגמרא מובא דיון על קביעת ראש השנה למעשר בהמה בא' באלול או בא' בתשרי.
הוויכוח מבוסס על קביעת חודשי הרבייה של הבהמות, על פי פסוק בתהלים ():
לעומת זאת, כבר במשנה מופיעה טענה על שלוש פעימות של ילודה בשנה:
לפי המסורת היהודית, באחד בתשרי נברא האדם הראשון ולכן יום זה מסמל את בריאת העולם ואת מלכותו של ה' על האנושות.
הגמרא שואלת כיצד מניין השנים בא לידי ביטוי מעשי ועונה שבשטרות: