tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הוא התפרסם כתלמיד חכם ובגיל 13 כבר נמצא לו שידוך והוא התחתן, כנהוג ביהדות ליטא של אותם ימים, ועבר להתגורר אצל חותנו בעיירה מִיכַלִישׁוֹק, ומכאן שמו: מיכלישוקר.
לאחר שמונה שנים, הוא עזב את בית חותנו ועבר לגור בעיר-המחוז אשמיאַני, והתמנה שם למשרת דיין.
בתפקיד זה נשא כארבע שנים, אלא שההכנסה לא הספיקה לו והוא פנה לעסוק גם בעסקים.
לאחר מכן עבר לעסוק בחלפנות כספים.
בשנת 1822 החל בכתיבת שירים שהוזמנו אצלו לרגל אירועים משפחתיים.
הכרך הראשון של שיריו, שנקרא שירי שפת הקודש, יצא לאור בלייפציג ב-1842. הוצאתו לאור היוותה ציון דרך חשוב בתחיית הלשון העברית, והוא התקבל בהתלהבות עצומה בחוגי תנועת ההשכלה היהודית.
החלק השני של הספר יצא לאור בווילנה בשנת ה'תרט"ז, והחלק השלישי יצא לאור בשנת ה'תר"ל.
בשנת 1846 היה לראש משכילי וילנה.
בשנת 1847 החל להורות עברית, ארמית ותורת הנאום בבית המדרש לרבנים בווילנה, שפעל בתיאום עם הממשלה.
בשנת ה'תרכ"ז פרסם את הדרמה אמת ואמונה, שאותה חיבר 25 שנה קודם לכן, ובה ביקורת על החרדים.
על תלמידיו של אד"ם הכהן, ניתן למנות את: הד"ר יהודה לייב קנטור, אברהם יעקב פּאפּירנא, אהרון שמואל ליברמן, ד"ר שלמה מנדלקרן, יהושע שטיינבּרג, אברהם אליהו הרכבי ועוד.
התפשטות רעיונות ההשכלה הביאו לתגובות של הרבּנים והחרדים שטענו נגד אד"ם הכהן וחבריו, כי הם מבקשים להטות את העם "מדרך האמונה והדת אל דרך הכפירה והמינות" ולהתבולל.
ה"חפץ חיים" סיפר שבצעירותו, כשנודע כעילוי, ניסה אד"ם הכהן להשפיע עליו להצטרף לחוג המשכילים, ללא הצלחה.
לימים, נהג ה"חפץ חיים" לקלל את אד"ם הכהן בביטוי "ימח שמו", בגלל פעילותו נגד היהדות המסורתית.
בשנת ה'תרנ"ה יצאו לאור בווילנה, בשישה כרכים, כל שיריו, וכן שירי בנו, מיכה יוסף לבנזון (מיכ"ל), שהיה אף הוא משורר עברי, שנפטר בהיותו בן 24.
בתו של אד"ם הכהן הייתה אשתו של הבלשן, המילונאי, איש החינוך והצנזור העברי יהושע שטיינברג.
על שמו רחובות בחיפה, בתל אביב ובנתניה.
אד אדד ואדי היא סדרת הנפשה מבית היוצר של AKA cartoon הקנדית, המשודרת בערוץ "Cartoon Network".
הסדרה מספרת על חוויותיהם של שלושה חברים: אד, אדי ודאבל די (Edd).
בסדרה, מנסים השלושה להשתלב, להרוויח כסף ולעיתים גם לתחמן ילדים ברחבי השכונה, לרוב בשביל מטרה מסוימת אחת: השגת סוכריית ענק הנקראת: Jawbreakers ("שוברת שיניים"), העולה 25 סנט.
לסדרה מספר אתרי מעריצים, וגם משחק מחשב המבוסס על עלילתה.
הסדרה שודרה מ־4 בינואר 1999 עד 8 בנובמבר 2009, מה שהופך אותה לסדרה בעלת חיי המסך הארוכים ביותר ב-Cartoon Network.
בין 2007 ל-2008 הייתה הסדרה בפסק-זמן משום שיוצרי הסדרה הפיקו את סרט הטלוויזיה "אד, אדד ואדי במסך הגדול" ("Ed, Edd n Eddy's big picture show") שממשיך את מסעו הארוך של אד, אדד ואדי בחיפוש אחר אחיו של אדי.
הסרט, שיצא בשנת 2009, מסכם את הסדרה.
שלוש הדמויות הראשיות בסדרה מציגות כל אחת מהן תכונות של ילדים צעירים בחברה.
יחד הם מייצגים אישיות של ילד ממוצע:
מייצג בחבורה את הילד הטיפש, החזק מבחינה פיזית שנגרר אחרי ילדים אחרים.
אף על פי שאד ידוע כטיפש גמור, לעיתים הוא פולט משפטים חכמים וציטוטים פילוסופיים, מה שתמיד משאיר את חבריו בהלם.
הוא תמיד עושה כל מה שאדי אומר לו לעשות, אך כשאד מפשל לפעמים, הוא זוכה ליחס מעליב מצד אדי.
אד גורם מדי פעם לבעיות ומפחד מאחותו הקטנה שרה, שתמיד צועקת עליו ומרביצה לו.
אד הוא גם חסר היגיינה, חדרו שנמצא במרתף מבולגן, מלא באשפה ומספר פעמים נראה בסדרה שיש לו אמבטיה מלאה בוץ או רוטב ולא של מים.
אד, בניגוד לשאר הילדים, הוא בעל גוון עור צהבהב - דבר המעיד על שוני חיצוני משאר ילדי השכונה.
אד לרוב מוצא את עצמו מקורקע ל"חדרו" על ידי הוריו, אך לפעמים אינו מקשיב ויוצא החוצה לבלות עם אדי ודאבל-די, למרות שכל הדרך הוא מזכיר את חששותיו באשר לחומרת המעשה.
אדי: אדי, ילד תחמן סחטן ונמוך קומה, מייצג את הילד הרע שבחבורה.
מצד אחד, הוא יעשה הכל כדי לזכות בכסף, ולא אכפת לו מי יפסיד בגלל זה.
מצד שני הוא ילד חכם שיודע לנצל דברים באופן הנכון, אך תמיד נופל ומפסיד בסוף כל פרק ופרק.
אדי הוא הרמאי הגדול ויעשה הכל כדי לזכות ב-25 סנט ומארגן אירועים טיפשיים ופארקים מאולתרים כדי להשיג את כספם של ילדי השכונה.
אדי תמיד גורר את אד ודאבל-די להשיג כסף במרמה מילדי השכונה.
בכסף הוא רוצה לקנות את הממתק המפורסם בעיירה שלהם, הנקרא Jawbreakers ("שוברת שיניים"), סוכרייה עגולה וענקית שכל הילדים בשכונה אוהבים.
הוא ילד עדין, חכם ומתחשב, שתמיד מוכן לעזור.
אדי ואד הם חבריו הטובים ביותר, אבל כשהוא בחברתם, הוא מנסה כמה שפחות להסתבך ותמיד מטיף מוסר לאדי, כשהוא מעלה תוכנית מרושעת כדי לגנוב את כספי הילדים האחרים.
הוא בעל כובע שחור, ומעולם לא נראה בלעדיו.
דאבל די ממציא מכשירים מוזרים, שאמורים להקל את חיי היומיום שלו.
לפעמים אדי מנצל זאת ומכריח אותו לבנות המצאות מוזרות שבזכותן יוכל לזכות בכסף.
הוא אוהב ללמד את אד הדביל דברים חדשים, למרות שאד אף פעם לא ממש מקשיב לו.
דאבל-די אוהב ניקיון ותמיד דואג להיגיינה האישית שלו.
בסדרה ישנן דמויות משנה רבות המאופיינות גם הן בתכונות ובהתנהגויות קיצוניות:
שרה: האחות הצעקנית, העצבנית והאלימה של אד, שתמיד דואגת רק לג'ימי.
שרה שנואה על אד, אדד ואדי.
בעלת שיער ג'ינג'י ואופי אלים, בוטה, צעקני ומזלזל כלפי האחרים.
ג'ימי: חברה הטוב של שרה וקורבן למעשיהם של אד, אדד ואדי.
ג'ימי נוהג להסתובב בחברת הבנות בלבד, מכיוון שהבנים קשוחים מדי בשבילו, ילד עדין עם נטייה להיפגע ולהיפצע.
לג'ימי אופי תינוקי ואף נשי - דבר המתבטא במשחק בבובות ובבכי רב.
כשאד, אדד ואדי מנסים להשתובב בו, תמיד יקרא לשרה, שתדאג להרביץ להם כמו שצריך.
לג'ימי יש רסן לשיניים - דבר שתמיד מכניס אותו למצב בו מסתבך הרסן שלו עם אחת ההמצאות של אד, אדד ואדי.
ג'וני מסתובב עם קרש שצייר עליו עיניים ופה (ועקב כך זכה לכינוי "ג'וני 2x4"), הוא מאמין שהקרש חי ומדבר, ואף העניק לקרש שם מקורי: "קרש".
לפי מה שג'וני אומר, "קרש" רואה דברים, וג'וני יעשה הכול בשבילו.
רולף: הזר שהגיע מארץ אחרת, הוא תמיד נושא עמו חפצים מוזרים, כעדות ל"ארץ הישנה" ממנה בא.
בנוסף, רולף מצהיר פעמים רבות שהוא "בנו של רועה", ומתגאה בכך מאוד, ותמיד מספר על זכרונות מהארץ הישנה ממנה בא.
לרולף מבטא מצחיק דומה לאירי, ותמיד יש לו הסברים שונים על דברים מוזרים שקורים.
קווין: הילד הסנוב, והאויב המושבע של אדי, בעל מוסך מלא סוכריות שוברות שיניים שמציק לאד, אדד ואדי ונוהג לכנות אותם "dorks".
הוא מאוהב בנאז, הילדה היפה בחבורה, ותמיד מנסה להשוויץ באופניים שלו לידה.
תמיד נחמדה לכל, אופטימית ותמיד מוכנה לעזור.
מסתובבת לרבות עם קווין, שמאוהב בה, גם אד, אדד ואדי מאוהבים בה.
בסרט מתגלה כי שם משפחתה הוא: "ואן ברטונשמיר".
לי, מאי ומארי קנקר: שלוש אחיות שמתגוררות בקרוואן, בפארק קרוואנים בסמוך לרחוב של אד, אדד ואדי, בהם הן מאוהבות, דבר המתבטא בהצקות והטרדות מצידן.
אחיו של אדי: אדי תמיד מזכיר את אחיו הגדול מרוב קינאה, שלאחיו יש את הכבוד בשכונה וכל הילדים מחבבים אותו ורק קווין מפחד ממנו ורולף חושש שהוא יגנוב לו את תרנגולת.
ואף באחד הפרקים אדי השתמש בשמו של אחיו כדי לקבל כבוד בשכונה.
בסרט הוא מופיע בפעם הראשונה, אך אדי מגלה שהוא בעצם ביריון יחסית אלים שדווקא שונא את אחיו.
אמא של אד: אמא של אד תמיד מוזכרת כששרה מציקה לו, ואז בורחת לספר לאמא שלהם שאד מתנהג אליה רע.
אד תמיד זוכה לעונשים מאמו, שמאמינה לכל מילה של שרה.
בסיוט שאד חלם פעם נראית דמותה בגבה אל הצופה (אך פניה היו פניו של ג'וני), מסתבר שהיא בלונדינית.
אדוארד "אד" אוניל הוא שחקן אמריקני.
הוא ידוע בעיקר בזכות גילום דמותו של אל באנדי בסדרה "נשואים פלוס", ושל ג'יי פריצ'ט בסדרה "משפחה מודרנית".
אדוארד אוניל נולד ב-12 באפריל 1946 באוהיו, ארצות הברית.
הוא למד באוניברסיטה מקומית באוהיו.
נשוי לשחקנית קתרין רוסוף החל מ-1986.
אוניל שיחק בסרטים ובסדרות טלוויזיה שונות, ולוהק בדרך כלל לתפקיד של שוטר.
בין היתר השתתף בסרט "אספן העצמות" (1999, בכיכוב דנזל וושינגטון ואנג'לינה ג'ולי), בסרט "ענקים קטנים" ובשני סרטי "עולמו של ויין" (1992 ו-1993, בכיכוב מייק מאיירס), אך התפרסם בעיקר בתפקיד אל באנדי, אב המשפחה בקומדיה "נשואים פלוס", ששודרה מאפריל 1987 עד אפריל 1997 ברשת FOX.
אף על פי שהסדרה הייתה התוכנית המצליחה ביותר של רשת FOX באותה עת, הרשת סירבה להשקיע בפרק סיום מיוחד.
ההחלטה הזאת עוררה כעס רב אצל אוניל, ובעקבותיה הוא סירב בתוקף להשתתף בשידורים מיוחדים (ספיישלים) של הרשת.
בנוסף, אוניל דיבב מספר סרטי אנימציה מצליחים כמו "מוצאים את דורי" ו"ראלף ההורס".
בשנת 1990 שיחק בקומדיה "בגידה נעימה".
בשנת 2003 שיחק בסדרת המשטרה "רשתות אל.
איי." ברשת ABC בתור לוטננט ג'ון פריידי, בהפקתו של דיק וולף.
הסדרה מבוססת על תוכנית רדיו "Dragnet" שעברה מספר גרסאות לרדיו ולטלוויזיה.
ב-2005 שיחק אוניל בסדרה "הבית הלבן" (רשת NBC), בתפקיד אריק בייקר, מושל מדינת פנסילבניה המועמד לתפקיד סגן הנשיא.
בשנים 2009–2020 כיכב בסדרה הקומית "משפחה מודרנית".
בשנת 2017 שיחק בתפקיד קטן בסרטה של ג'ניפר מוריסון "כלבי השמש".
בשנת 2020 שיחק בסרט הדרמה-קומי "המשמרת האחרונה".
באוגוסט 2011 זכה לקבל כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
ביוני 2024 הופיע במיני-סדרה , דרמת ספורט, בתור דונלד סטרלינג.
באוקטובר 2024, לוהק לתפקיד חוזר בסדרה הדרמה המשפטית החדשה "הכל הוגן" של ראיין מרפי עבור הולו.
אוניל הוא בעל חגורה שחורה באמנות הלחימה ג'ו ג'יטסו ברזילאי.
אדוארד תאודור גין נחשב לאחד הרוצחים הידועים לשמצה בארצות הברית.
גין נולד בוויסקונסין לאב אלכוהוליסט אלים שהיה לעיתים קרובות מובטל.
אמו הייתה אישה דתית נוצרית אדוקה, שנהגה לחנך את גין ואת אחיו עד למותה, והכתה אותם כשביצעו מעשה חטא.
במרץ 1944 פרצה שרפה בחווה, והנרי, אחיו הגדול של גין, סבל מפגיעה חמורה בראשו ומת.
בחקירה שלאחר המוות נקבע שהוא מת מחנק כאשר נלחם באש, בהמשך עלתה הסברה שהנרי נרצח בידי גין ולמעשה היה קורבנו הראשון.
ב-29 בדצמבר 1945 נפטרה אימו משבץ מוחי.
גין נודע בכינוי "הקצב מפליינפילד" (עיר בוויסקונסין), כינוי שקיבל בעקבות רציחתן של לפחות שתי נשים בשנות ה-50, ועל ביצוע מעשים מגונים וסדיסטיים בגופות שגנב מבית קברות.
ישנה סברה שגין רצח נשים בגלל הדמיון ביניהן לאמו, שאותה אהב אך היא לא החזירה לו אהבה.
בנובמבר 1957 מצאו בבית שוטרי משטרת פליינפילד שבאו אליו כדי לחקור רצח מספר רב של איברים וגופה שתוכנה הוצא ממנה.
גין נעצר, הודה ברצח, והסביר שאת שאר הגופות הוא גנב מבתי קברות מקומיים.
לאחר שהוכרז כמשוגע בידי בית המשפט בילה את שארית חייו בבית החולים של ואופסן עד שמת מסרטן ב-1984.
שנים לאחר מעשיו שימש אד גין השראה לתומאס האריס, מחבר הספר "שתיקת הכבשים".
גם דמויותיהם של "נורמן בייטס" מסרטו של אלפרד היצ'קוק "פסיכו", "פני עור" מסרט הפולחן "המנסרים מטקסס" ו"בלאדי פייס" מהעונה השנייה של סדרת האימה "אימה אמריקאית" התבססו עליו.
השיר "Dead skin mask" של להקת המטאל האמריקאית סלייר מבוסס על גין.
בקאבר של האלבום השלישי של להקת הנויז רוק השוודית בריינבומבס, "Obey", ישנה תמונה של אד גין.
בסדרה "דאהמר - מפלצת: סיפורו של ג'פרי דאהמר", אד גין מוזכר בפרק השמיני יחד עם פלאשבקים לפשעיו, מוסבר לדהאמר שלמרות שאין עוררין שגין היה רוצח הוא נמנע מללכת לכלא בגלל מצבו הנפשי.
הסדרה "מפלצת: סיפורו של אד גין", מבוססת על אד גין, אם כי באופן רופף ולא מדויק היסטורי.
אד ביירד (Ed Baird) (נולד ב-17 במאי 1958) הוא סקיפר אמריקני מבכירי משיטי היאכטות מאז ומעולם.
החל את דרכו בשיט תחרותי על אופטימיסטים ועבר ללייזר, 470 ו-J24. ביירד זכה שמונה פעמים בתואר אלוף העולם.
הוא ההגאי הבכיר ביותר של קבוצת אלינגהי.
ב-1995 זכה כהגאי ביחד עם קבוצת ניו זילנד בגביע אמריקה.
הוא יאכטונר השנה של רולקס לשנת 1995. בשנת 2000 היה סקיפר בקבוצת אמריקה הצעירה שזכתה בגביע לואי ויטון.
בשנת 2003 זכה עם קבוצת אלינגהי בגביע אמריקה.
הוא זכה ב-2007 בתואר איש השנה של ISAF.
ביירד הוא בעל תואר במנהל עסקים ומשמש גם כפרשן טלוויזיה הסוקר את ענף השיט.
אד היא סדרת דרמה אמריקאית ששודרה ברשת NBC.
היא עוסקת באד סטיבנס, עו"ד החוזר לעיר הולדתו סטאקיוויל, לאחר שפוטר מעבודתו במשרד גדול וגילה שאשתו בוגדת בו.
הוא רוכש את אולם הבאולינג בעיר, ופותח בו משרד עורכי דין.
אד חובר למלכת השכבה שאיתה למד, קרול ווסי, בה היה מאוהב לאורך התיכון.
הוא חובר לשאר חבריו מהתיכון, והם הופכים לחבורה מגובשת שמבלה הרבה יחדיו.
הסדרה בוטלה לאחר ארבע עונות בעקבות רייטינג נמוך.
בישראל היא שודרה בערוץ 10.
אד סטיבנס הוא עורך דין ניו יורקי מצליח שיום אחד פוטר מחברת עורכי הדין המצליחה בה עבד, בגלל פסיק ששם במקום לא נכון במסמך בן 500 עמודים, וגרם לחברה הפסדים של מיליונים.
הוא חוזר הביתה מוקדם ומגלה שאשתו בוגדת בו עם דוור (אד מדקדק וטוען שהיא לא בגדה בו עם הדוור שלהם, אלא עם גבר שבמקרה הוא דוור).
הוא מחליט לחזור לעיירת הולדתו (הבדיונית), סטאקיוויל, אוהיו (Stuckeyville).
הוא פוגש את חבריו מהתיכון, אותם לא ראה זמן רב, וגם את קרול ווסי, נערת חלומותיו מהתיכון.
אד מחליט להשתקע במקום ולזכות באהבתה של קרול, כיום מורה לאנגלית בתיכון המקומי, ומחליט לקנות את אולם הבאולינג המקומי, "סטאקי-בול".
הוא פותח בתוך האולם משרד עורכי דין, ומכונה בפי רבים "עורך הדין מאולם הבאולינג", "Bowling-Alley Lawyer".
אד שב ומסביר שהוא עורך דין ובעל אולם באולינג, ושאלו שני דברים שונים.
אד הופך עד מהרה לעורך דין מצליח יחסית ובעל שם בעיירה, ויש לו זרם לקוחות קבוע.
במקביל, האולם הכושל שרכש משגשג, והופך למקום בילוי פופולרי של תושבי העיירה.
אד מתגורר במשך תקופה מסוימת אצל חבריו הטובים, מייק ברטון הרופא ואשתו ננסי.
לאחר זמן מה, מחליט אד לרכוש דירה ועובר להתגורר בה לבדו.
הוא מחדש את קשריו גם עם מולי, חברתה הטובה של קרול וגם מורה לכימיה בתיכון המקומי, שלימים הופכת למנהלת המוסד.
יחדיו מבלה החבורה הזו את מרבית זמנה, אם בישיבה בפאב המקומי האהוב עליהם (העז המחייכת), או באולם של אד.
מרבית הסדרה עוקבת אחרי יחסיהם של קרול ואד.
אד מנצל את חזרתו לעיר הולדתו כדי ללכת בעקבות ליבו באהבתו הנסתרת לקרול.
אד היה מאוהב בקרול בתקופת התיכון, מאז היו בני 15. אד מעולם לא סיפר לקרול על אהבתו אליה, ולמעשה לא היה קשר ממשי בין קרול ואד עד לחזרתו לעיירה, שכן אד היה מופנם, וקרול הייתה מלכת השכבה.
אד מחזר אחרי קרול, ומיד עם חזרתו הוא הפתיע אותה כשהגיע לכיתה בה היא לימדה עטוי שריון אבירים (כ"סר אדוארד"), והביא פרחים ל"גבירה".
על אף שקרול יוצאת בתקופה זו עם מורה אחר מבית הספר, היא מסכימה לצאת איתו לפגישה.
למרות זאת, קרול לא נעתרת לאד, והם לא הופכים לזוג.
למעשה, קרול טוענת כל העת שאהבתו של אד אליה אינה אמיתית, והוא מאוהב בדמות האידילית שבנה לעצמו בזמן התיכון, מלכת השכבה.
לכן, אם הם יהפכו לזוג אד יתאכזב מאוד, ויגלה שהוא לא באמת מאוהב בה.
אד וקרול הופכים חברים טובים, ומבלים יחדיו זמן רב, אך אד לא מוותר ומרעיף על קרול מחוות רומנטיות.
אד וקרול היו קרובים מספר פעמים לממש את אהבתם, ואף התנשקו בכמה הזדמנויות, אולם לאחר שקרול עמדה בפני חיזוריו של אד במשך זמן רב, התחיל אד לצאת עם נשים אחרות.
הוא יוצא לתקופה קצרה עם התובעת המחוזית של סטאקיוויל, בוני היין, אולם היא עזבה את העיירה לטובת תפקיד בכיר יותר.
לאחר מכן, הוא יוצא לתקופה קצרה עם נשים נוספות, כשהקשר המשמעותי ביותר שלו היה עם פרנקי הקטור, עורכת דין שנשכרה על ידו.
גם קרול יוצאת עם המנהל החדש של התיכון, דניס מרטינו, ולאחר זמן מה הם מחליטים להינשא.
דניס לא מרוצה מהיחס הקרוב מידי לטעמו של קרול לאד, ונוטש אותה במהלך טקס החתונה שלהם, זמן קצר לפני שאד מגיע ומנסה לעצור את החתונה.
גם קשריו הרומנטיים של אד מתפוררים בגלל יחסו הקרוב לקרול.
לאחר זמן רב בו הם מפריעים אחד לשנייה בקשריהם, קרול מבינה שהיא מאוהבת באד, ומחליטה לערוך לו מחווה רומנטית בדמות לבישת שריון אבירים זהה לזה בו אד השתמש.
לאחר התלבטות קצרה, הם הופכים לזוג.
לקראת סוף הסדרה הזוג נישא.
אד (אותו גילם טום קוואנו) הוא הדמות הראשית בסדרה.
הוא היה עו"ד מצליח, אולם לאחר פיטוריו מאס בחיים המלחיצים שהיו לו בניו יורק, וחזר לעיירה השלווה שבה גדל.
על אף שמשפחתו לא מרוצה מהמהלך ומעודדת אותו לחזור לניו יורק, אד דווקא מרוצה מחייו החדשים, ובוחר להישאר, על אף שהוא לא יוכל להגיע לאותה רמה של הצלחה בתור עו"ד.
הוא טוען שהוא נהנה יותר כעת, ונראה שאכן הדבר נכון.
לאד יש אח בוגר, לויד, מעין "רוח חופשייה" שלא מצליח להתמיד בשום דבר יותר מזמן קצר, ומגיח מדי פעם לביקור עם הצעות ש"אי אפשר לסרב להן" (על אף שלרוב כדאי).
הוא מנהל בצורה מוצלחת את סטאקיבואול, אולם הבאולינג שקנה.
הוא אף הופך אותו למקום בעל חשיבות היסטורית לעיר, כדי שלא יהרסו אותו בעתיד.
אד היה בתיכון ילד מופנם, והתאהב בקרול בפעם הראשונה שראה אותה, בגיל 15. הוא מעולם לא התוודה על אהבתו, עד שחזר לעיירה.
הוא היה הרכז של נבחרת הכדורסל בתיכון, אולם החטיא את זריקת העונשין האחרונה במשחק האליפות של המדינה, ועל כך הוקנט גם שנים אחר-כך.
כעו"ד הוא דווקא מצליח מאוד, וכשהוא מופיע בביהמ"ש הוא אסרטיבי למדי - ולרוב גם מנצח את התיק עבור לקוחותיו.
הוא בוחר לרוב טיעונים מוסריים ודובק בהם, תוך ניסיון לשכנע את המושבעים לעשות את "הדבר הנכון".
אד הוא "מיסטר נייס גאי" האולטימטיבי.
הוא נחמד ואדיב כל הזמן, ובעל סבלנות אינסופית כלפי שלל המוזרויות של עובדיו באולם הבאולינג.
גם כאשר הללו עושים פעולות מוזרות וטיפשיות (במיוחד פיל, המנסה להתעשר תוך רקיחת מזימות משונות), אד לא מאבד את שלוותו ומורה להם להחזיר את המצב לקדמותו.
אד סבור שנחמדותו היא הבעיה הקלאסית של הבחורים הנחמדים - הם לא זוכים בנערה.
אד עושה מחוות רומנטיות רבות עבור קרול, ומגלה סבלנות רבה למרות דחיותיה.
למרות הקושי, הוא הופך לידיד הטוב ביותר של קרול - עד שהם הופכים לזוג.
קרול (שוחקה על ידי ג'ולי בואן) היא אהובתו של אד עוד מימי התיכון.
בעת שאד חוזר לעיירה, היא משמשת כמורה לאנגלית בתיכון המקומי.
היא לא סוחפת את תלמידיה כמורה, אך למרות זאת הם מאוד אוהבים אותה.
קרול היא דמות קלאסית של מלכת השכבה בעיירות קטנות בארצות הברית: בלונדינית יפהפייה, מעט סנובית, שלכאורה כל העולם לרגליה, אולם במקום לכבוש אותו היא נשארת להתגורר בעיירת הולדתה.
בתיכון היא נהגה להתחבר עם התלמידים ה"מקובלים", ויצאה עם האתלטים.
בכל מערכות היחסים שניהלה, כפי שאד מנתח עבורה את המצב, היא בחרה בגברים שלא מתאימים לה, ושלא התייחסו אליה יפה.
היא הפכה למורה, ונהייתה רגישה למצוקות של תלמידיה.
היא משתדלת לעזור לתלמידים החלשים, להגיע אליהם הביתה אם צריך.
היא לקחה על עצמה לאמן את נבחרת הבנות בכדורסל, על אף שהיא לא מבינה כמעט כלום באימון בכלל ובכדורסל בפרט.
היא אף מנסה לפתח קריירה ככתבת במקביל לעבודתה כמורה, אולם מגלה שהעולם הזה קשה ותחרותי.
קרול יצאה בתחילת הסדרה עם מורה מבית הספר שלה, ומערכת היחסים ביניהם נמשכה 7 שנים.
לאחר שהיא נפרדה ממנו, היא מיעטה לצאת עם גברים, עד שלבסוף התאהבה בדניס מרטינו, המנהל החדש בבית הספר בו היא מלמדת, על אף שהוא נראה קר כלפיה ואף הירבה לבקר אותה ואת הצורה בה היא מלמדת, היא חשבה שהוא טוב אליה.
דניס קינא באד, שאיתו קרול בילתה זמן רב ובחברתו הרגישה נוח במיוחד.
הוא אלכוהוליסט בגמילה, ונראה שהמאבק באד על ליבה של קרול גורם לו לחזור לשתות מדי פעם.
הוא עמד לשאת את קרול לאישה, אולם לבסוף יחסה הקרוב אל אד הבריח אותו, בזמן טקס החתונה שלהם.
מייק (גולם על ידי ג'וש ראנדל) הוא רופא, חברו הטוב של אד.
מייק נשוי לננסי, וביחד לזוג יש תינוק.
הוא אוהב את ננסי מאוד, וביחד הם מהווים זוג יציב ואוהב.
הם מתגברים על כמה קשיים, כמו תביעה על הטרדה מינית (שלא הייתה) על ידי אחות שעבדה עבור מייק, ופיתוי בידי סטודנטית צעירה שמייק פגש.
מייק בוגר בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס, מהנחשבים בארצות הברית.
הוא מתחיל את הקריירה כעוזרו של ד"ר ג'רום, רופא ותיק וקשה-עורף, שנמצא על סף פרישה והבטיח לפנות את מקומו לטובת מייק כעבור שנתיים, אך חוזר בו.
ד"ר ג'רום הוא רופא מצוין, אולם אופיו הקשה וחוסר נכונותו לפשרות (כמו גם זה של מייק) גורם לרצף מריבות אינסופי בין שני הרופאים.
מייק נוטש לתקופה קצרה את הקליניקה של ד"ר ג'רום, אולם מאחר שהוא לא מצליח לגרום למספיק חולים לפנות אליו הוא חוזר לד"ר ג'רום, הפעם בתור שותף, דבר שלא מפחית את כמות החיכוכים.
מייק ואד שניהם בעלי חוש הומור מפותח, ונוהגים להתבדח רבות.
הם אימצו משחק משעשע, בו כל אחד מציע בתורו 10$ לחברו אם זה יסכים לעשות פעולה מטורפת או מביכה כלשהי, כמו לצעוק על אנשים ללא סיבה, לכנות אנשים בכינויים מביכים וכדומה.
ננסי (אותה גילמה השחקנית ג'יין מארי האפ) היא אשתו של מייק, וחברתם הטובה של קרול ומולי.
משמשת במרבית הזמן כעקרת בית, ומטפלת בתינוק שלה ושל מייק, לאחר שהתפטרה מעבודתה.
לאחר זמן מה היא מתחילה לחפש עיסוקים שונים, ומוצאת עצמה מוכרת בהצלחה רבה עוגות ביריד.
לאחר מריבות עם המוכרות הוותיקות והקנאיות, היא מתחילה לעבוד כמורה מחליפה בתיכון, ועד מהרה מתמקמת במשרת היועצת של בית הספר.
מולי (אותה גילמה לסלי בון) היא מורה בתיכון המקומי וחברתה הטובה של קרול.
היא יוצאת במהלך הסדרה עם כמה גברים, אולם לרוב ליבה נשבר לאחר שאלו עוזבים אותה (או שהיא מגלה שהם נשואים).
בשנות התיכון, קרול לא התחברה אל מולי ושכמותה, שכן מולי לא הייתה נערה פופולרית.
מולי נחשבה כמורה אהודה על התלמידים והייתה רגישה לצרכיהם, ולאחר עזיבתו הפתאומית של המנהל מרטינו הפכה למנהלת במקומו.
גם כמנהלת היא המשיכה להיות קרובה לתלמידים ולהתחבר עמם.
וורן (ג'סטין לונג) הוא תלמיד תיכון, בכיתה של קרול.
וורן הוא צעיר נחמד ונלהב.
חבריו הטובים של וורן הם מארק, תלמיד שמן במיוחד אך בעל אופי נוח, שעובר לבסוף ניתוח לקיצור קיבה; ודיאן, בחורה ציניקנית חכמה במיוחד המחבבת את וורן בשל טוב ליבו וניסיונותיו הפאתטיים לזכות בליבה של מלכת השכבה, אולם נכשל לראות את העובדה שהיא מעוניינת בו.
כאשר הוא יוצא עם דיאן, הם מגלים שהם נועדו להיות חברים טובים, ולא זוג.
וורן היה מאוהב זמן רב באחת הבנות היפות של השכבה, ג'סיקה.
הוא מתחבר אליה בצורות שונות, ומנסה לגרום לה לזנוח את החבר שלה ולצאת איתו.
כאשר הוא מצליח לבסוף, היא מבינה שעל אף שוורן נחמד, הוא רוצה בה בגלל יופייה, בדומה לבנים האחרים.
וורן מצליח באופן מפתיע לצאת עם מספר נשים מבוגרות ממנו - הראשונה שבהן סטודנטית בקולג', איתה הוא כמעט מאבד את בתוליו.
הוא מאבד לבסוף את בתוליו לסטלה, אחותה הצעירה והסקסית של קרול (והמבוגרת מוורן בכ-10 שנים).
פרס אמי – מועמדות בקטגוריות הליהוק, הכתיבה והבימוי (2001)
פרס גלובוס הזהב – מועמדות לטום קוואנו בקטגוריית השחקן הטוב ביותר
מגזין TV Guide – טום קוואנו זכה בתואר השחקן הטוב ביותר
אַד אינפיניטום (מלטינית: Ad infinitum, מילולית: לאינסוף) הוא ביטוי שמשמעותו "לנצח", "לעד", ולכן משמש לתיאור תהליך ללא סיום מוגדר, תהליך רקורסיבי ללא תנאי עצירה, תהליך החוזר על עצמו ללא תנאי סיום וכיוצא בזה.
הוא גם יכול להחליף במקרים מסוימים את הביטוי הלטיני "et cetera" (וכולי) כדי לציין המשך של סדרה כתובה עד אינסוף.
חישוב איטרטיבי של היקף של פרקטל יכול להימשך אד אינפיניטום.
הרצת פונקציה רקורסיבית ללא תנאי עצירה תימשך אד אינפיניטום.
המתמטיקאי אוגוסטוס דה מורגן כתב בהשראת ג'ונתן סוויפט שיר שעשוע על אד אינפינטום.
לפרעושים גדולים יש פרעושים קטנים שעוקצים אותם מלמעלה,
וגם להם יש פרעושים קטנים, וכולי וכן הלאה.
הגדולים עצמם רוכבים על פרעושים גדולים, שגם
הם עוקצים פרעושים יותר גדולים, אד אינפיניטום לעולם.
אד בניס הוא שם העט של מאייר הקומיקס חוזה אדילבנז בזרה דה מורה (José Edilbenes Bezerra de Moura).
בניס הוא אחד ממאיירי העפרון הבולטים של חברת DC קומיקס (החל מ-2002) ובעבר עבד גם במארוול קומיקס.
הוא אייר סדרות כגון "איירון מן", "קפטן אמריקה", "ציפורי הטרף", "סופרגירל", "סופרמן", ו"ליגת הצדק".
בניס נולד בשנת 1972 בסיארה, ברזיל, וחי מ-1986 בלימואירו (Limoeiro).
הוא החל מתעניין ועוסק בקומיקס משנת 1989, אז הוא העתיק דמויות מחוברות קומיקס השייכות לאחיו.
עבודת הקומיקס המקצועית הראשונה שעשה הייתה בשנת 1993, בקומיקס הקרוי "סאמורי" (Samuree), יחד עם ניל אדמס.
בניס עלה לשורה הראשונה של מאיירי הקומיקס עם עבודתו באיור עפרון של הקומיקס "Gen¹³", שהופץ בקנה מידה גדול משמעותית מעבודותיו הקודמות.
העובדה כי בניס אינו דובר אנגלית כי אם פורטוגזית בלבד דרשה מכותבי קומיקס כגון בראד מלצר לפרט ברמה מילולית מדויקת את הנדרש בסצנה המאוירת (במקרה של מלצר, סצנה מתוך ההרצה השנייה לחוברות "ליגת הצדק").
לאחר תרגום של הוראותיו על ידי מתורגמן, העיר מלצר כי הסצנה הייתה מדויקת לחלוטין.
לאחר עבודתו על "סופרגירל", הוצע לו לראשונה חוזה בלעדיות עם DC, שבמסגרתו יאייר את "Birds of Prey".
בניס מעיד על עצמו כי הוא מעדיף לאייר דמויות של גיבורי על, במיוחד "סופרמן", "ספיידרמן", "אקס מן" ועוד.
בנעוריו הוא נהג לקרוא חוברות של "קונאן הברברי" בעיקר.
לרוב הוא מעדיף לצייר נשים, אך גם יצורים מסוגת הפנטזיה.
לרבות מדמויותיו קווים סגנוניים דומים.
רשימת חוברות ומותגי קומיקס באיורו
האַדָ'אן , או אזאן (בפרסית: اذان, בטורקית: Ezan), היא הקריאה המוסלמית לתפילה.
היא נאמרת לפני כל אחת מחמש התפילות היומיות הקבועות.
הקריאה כוללת נוסח קבוע המורכב ממספר חזרות על השהאדה, על התכביר ועל מילות זירוז למתפללים כגון حيّ على الصلاة ("מהרו לתפילה").
בשעות הבוקר נוספת השורה: الصلاة خير من النوم ("התפילה טובה משינה").
את האד'אן קורא המואזין מצריח המסגד.
לפי השיעה, הושמטה מקריאת האד'אן האמרה "حيّ على خير العمل" ("מהרו אל העשייה הטובה ביותר") בידי הח'ליף עומר בן אל-ח'טאב משום ששימשה תירוץ למתפללים להשתמט מחובת הג'יהאד.
לאד'אן נוסח קבוע בערבית הנהוג בכל מקום.
עם זאת, בטורקיה בין 1932 ו-1950 האד'אן נקרא בטורקית.
השורות המסומנות ב נאמרות על ידי הסונים בלבד.
השורות המסומנות ב נאמרות על ידי השיעים בלבד.
בשנת 2016 הועלתה הצעת חוק בכנסת שנקראה "חוק המואזין" ומטרתה הייתה להגביל את עוצמת הקול של האד'אן בין השעות 23:00–06:00. הצעת החוק עברה בקריאה טרומית ב-8 במרץ 2017. האגודה לזכויות האזרח בישראל הביעה את התנגדותה לחוק וטענה כי זהו חוק "פוגעני ומפלה המדיר ציבור שלם...
מהמרחב הציבור במדינה, ומעמיק את תחושת ההפליה ואי השוויון אצל בנות ובני החברה הערבית בישראל".
במהלך המאה ה-20 נכנסו רמקולים רבי עוצמה לשימוש רווח במסגדים רבים ברחבי העולם להעצמת קול המואזין.
בעקבות זאת עלו תלונות על מפגע רעש מהמסגדים.
הבעיה עולה במיוחד במקומות בהם יש מספר מסגדים סמוכים אלו לאלו ואין תיאום ביניהם ומכאן זמן קריאתם ארוך יותר.
במדינות שונות ברחבי העולם נקבעו תקנות וחוקים המגבילים (ובמקרים מסוימים אף אוסרים) את השימוש ברמקולים לקריאת המואזין.
בסעודיה נחקקו חוקים אשר נועדו הן להגביל את עוצמת המואזין והן להפחית את מספר המואזינים במקומות מסוימים.
גם בירדן נחקקו חוקים להסדרה ואחידות של המואזינים בערים השונות.
תקנות וחוקים דומים בווריאציות שונות נחקקו גם בערים מסוימות בסוריה, במרוקו, ברמאללה ועוד.
בקהיר שבמצרים נאסר השימוש בכריזה עצמאית ברמקולים מהמואזינים השונים הפזורים בעיר, ובמקומם (עד לספטמבר 2016) הייתה משודרת קריאה אחת ואחידה מאולפן ממשלתי למקלטים המפוזרים ברחבי העיר במימון ממשלתי.
בספטמבר 2016 הודיעו שלטונות מצרים על איסור שימוש ברמקולים להגברת קול המואזין במסגדים במדינה, עקב "פגיעה באיכות החיים".
במאי 2017 חוקק שר ההקדשים המצרי חוק האוסר על שימוש ברמקולים עבור תפילת התַרָאוִיח הנאמרת בחודש הרמדאן לאחר התפילה החמישית.
חוק זה עורר זעם בקרב חוגים אסלאמיים אדוקים.
במסגרת רפורמות אטאטורק שהונהגו בטורקיה, יצאה ההוראה לכל המסגדים במדינה לקרוא לתפילה בטורקית במקום בערבית.
לשם כך תורגם הטקסט הערבי של האד'אן לטורקית.
הנוסח הטורקי היה בשימוש בין השנים 1932–1950, אז בוטלה ההוראה בידי ממשלתו של אדנאן מנדרס.
בטהראן שבאיראן נחקקו תקנות המגבילות את עוצמת המואזין.
אגתוניסי הוא אי הממוקם בצפון האיים הדודקאנסיים, השייכים ליוון.
האי ממוקם במזרח הים האגאי.
תושבי האי מכנים את האי בשם "גידארו".
באי שני יישובים: מגאלו כוריו (הכפר הגדול) בו מתגוררים (נכון לשנת 2011) 168 תושבים ומיקרו כוריו (הכפר הקטן), בו מתגוררים 17 תושבים.
שיא גובהו של האי 209 מטרים מעל פני הים, ושטחו 13.5 קמ"ר.
האי היה מיושב בתקופות קדומות והיה חלק מהאימפריה הביזנטית, והאימפריה העות'מאנית.
במהלך מרבית התקופה העות'מאנית האי לא היה מיושב עד ראשית המאה ה-19. בשנת 1922 האי נתפס על ידי כוחות צבא איטלקיים, ואלה נותרו באי עד תום מלחמת העולם השנייה עת עבר האי לידי יוון.
עיקר כלכלת האי מתבססת על הדיג.
כ-800 תיירים מבקרים באי מדי שנה.
אדוארד ג'ון או'בריאן הוא גיטריסט ופזמונאי אנגלי הידוע בעיקר בתור הגיטריסט של להקת הרוק האלטרנטיבי רדיוהד.
בקריירת הסולו שלו הוא משתמש בראשי התיבות EOB.
או'בריאן חבר בהיכל התהילה של הרוק אנד רול מאז שנת 2019, כחלק מלהקתו רדיוהד.
או'בריאן נולד ב־15 באפריל 1968 באוקספורד שבאנגליה למשפחה אירית שהיגרה לאנגליה מהכפר בליפורין שבאירלנד.
הוריו נפרדו כאשר או'בריאן היה בן עשר.
לימים, או'בריאן סיפר שבתקופה הזאת המוזיקה הפכה למקלט שלו.
כשגדל, הקשיב למוזיקת פוסט פאנק, בין השאר לסוזי והבנשיז, לאדם וה'אנטס', לדפש מוד, לפוליס ולדייוויד בואי.
הוא הכיר את חבריו ללהקה לעתיד רדיוהד במהלך לימודיהם בבית הספר באבינגדון, אוקספורדשייר, אנגליה והם הקימו את להקת "On a Friday".
במהלך הלימודים האקדמיים של חברי הלהקה, הם המשיכו לעשות חזרות במהלך החופשות מהאוניברסיטה.
הוא למד כלכלה באוניברסיטת מנצ'סטר.
בשנת 1991 "On a Friday" חתמו על חוזה הקלטות עם EMI ושינו את שם הלהקה ל"רדיוהד".
הלהיט הראשון שלהם היה Creep מאלבום הבכורה שלהם Pablo Honey.
באלבומם השני, The Bends, תפקידי הגיטרות היו שונים זה מזה: תום יורק ניגן לרוב את תפקיד גיטרת הקצב, ג'וני גרינווד ניגן את תפקיד הגיטרה המובילה ואד או'בריאן היה אחראי לאפקטים.
באלבום המצליח OK Computer משנת 1997, א'ובריאן השתמש פחות בדיסטורשן ויותר באפקטים אחרים, במיוחד בדיליי.
במהלך מסע ההופעות של האלבום, או'בריאן שקע בדיכאון.
אחרי מסע ההופעות, או'בריאן חזר לאוקספורד, שקע עמוק יותר בדיכאון והשתמש בכמות גדולה של סמים.
באלבומים הבאים של רדיוהד, Kid A ו Amnesiac, רדיוהד שינתה כיוון מוזיקלי בחדות.
באלבומים האלו או'בריאן השתמש באפקטים שלא השתמש בהם בעבר.
במהלך הקלטת האלבומים או'בריאן ניהל יומן מקוון שעידכן את הקוראים על התקדמויות בהקלטות.
בשנת 2019 להקת רדיוהד נכנסה להיכל התהילה של הרוק אנד רול ובטקס נאמו פיל סלוואי ואו'בריאן כנציגי הלהקה.
אלבום הסולו הראשון של EOB, שנקרא "Earth", פורסם ב-17 באפריל 2020 בחברת התקליטים קפיטול רקורדס.
הסינגל הראשון מהאלבום, Brasil, יצא ב-5 בדצמבר 2019 והשני, Shangri-La, יצא ב-6 בפברואר 2020.
בשנת 2021, EOB הכין רמיקס לשיר "'Slidin" של פול מקרטני לאלבומו "McCartney III Imagined" שמורכב מקאברים ורמיקסים לאלבום McCartney III.
בשנת 1999, או'בריאן השתתף בפסקול סדרת הדרמה של הבי בי סי "Eureka Street".
הוא השתתף בשני האלבומים של הפרויקט 7 Worlds Collide של ניל פין.
או'בריאן הוא דירקטור מייסד של קואליציית האומנים המאוחדת (Featured Artists Coalition), ארגון ללא מטרות רווח שנועד להגן על זכויות המוזיקאים.
בשנת 2013, או'בריאן ייסד את "המכבסה" (the Laundry), מרחב עבודה, מסעדה ומועדון, במבנה ששכנה בו לפני מכבסה באזור שדות לונדון.
בשנת 2019 מועצת האקני הכריזה שהמבנה יהרס לטובת בניית בניין חדש עם דירות פאר ושטחי משרדים.
בשנת 2014, או'בריאן חתם על מכתב פתוח במחאה על האיסור על גיטרות בבתי כלא בבריטניה.
החותמים טענו שמוזיקה חשובה לשיקום האסירים.
בשנת 2017 או'בריאן שיתף פעולה עם פנדר ליצירת גיטרה שמנגנת בסגנון שלו.
בשנת 2018 או'בריאן הפך ל"פטרון בלתי רשמי" של תנועת המרד בהכחדה.
בנובמבר 2020 הוא העיד בפני ועדת התרבות, המדיה והספורט של בית הנבחרים הבריטי בעניין השפעת הסטרימינג על תעשיית המוזיקה.
או'בריאן בדרך כלל יוצר בשירי רדיוהד את מוזיקת האווירה, ולא מנגן את תפקיד הגיטרה המובילה, תפקיד שג'וני גרינווד ממלא בדרך כלל.
הוא אמר על הטכניקה שלו: "זה קצת כמו שאתה יוצר בקנבס.
זה יהיה בליווי של תום מנגן אקורדים בפסנתר - אתה בונה ענן של אפקטים מאחור."
או'בריאן אמר על נגינתו: "אני ליטרלי למדתי לנגן על הכלי שלי בתוך הלהקה, כך שהתחלתי מאוד מוגבל — ואני עדיין מאוד מוגבל.
אבל הייתי בעל מזל, כי הייתי בלהקה שלא דרשה ממך להיות וירטואוז".
או'בריאן גם שר בשירי רדיוהד קולות רקע, תפקיד שריאן דומבל מאתר פיצ'פורק תיאר כ"נשק הסודי הכי עקבי של רדיוהד".
לרוב או'בריאן מנגן בפנדר סטראטוקסטר, בין השאר במהדורת חתימה של אריק קלפטון.
הוא גם מנגן בגיטרות של Gretsch ושל ריקנבאקר, בין השאר בגיטרה בעלת 12 המיתרים של ריקנבאקר.
או'בריאן אמר בשנת 2017 שהאפקטים שהשתמש בהם הכי הרבה הם דיסטורשן, דיליי (מדגם "Memory Man" של Electro-Harmonix), פיצ' שיפטר "DigiTech Whammy".
הוא תיאר את פדל הדיליי Boss DD-5 כ"מפתח לסאונד של The Bends ו־OK Computer...
זה הדיליי היחיד שיכול ליצור את הסאונד הזה של OK Computer".
החל מהאלבום Kid A הוא משתמש גם ב"גיטרה אינסופית".
כדי ליצור את הצליל הגבוה שנשמע בתחילת השיר Lucky או'בריאן פרט על המיתרים מעל הנאט.
בשנת 2010, כתב הרולינג סטון דייוויד פריק מיקם את אובריאן במקום 59 ברשימת הגיטריסטים הטובים בכל הזמנים.
בשנת 2023, רולינג סטון מיקם את או'בריאן וגרינווד במקום ה-43 ברשימת 250 הגיטריסטים הטובים בכל הזמנים.
מקור ההשראה הראשון של או'בריאן היה אנדי סאמרס מלהקת The Police, במיוחד מתפקידו בשיר "Walking on the Moon" .
מוזיקאים אחרים שהשפיעו עליו הם פיטר באק, פאול ולר מההג'אם, ג'וני מאר, ג'וני מק'גיוק מסוזי והבנשיז ודה אדג'.
בקריירת הסולו שלו, או'בריאן מציין את פיש כמקור השראה מרכזי.
בנוסף, הוא הושפע מהקרנבל הברזילאי, מז'ורז'י בן ז'ור, Earth, Wind & Fire, Arcade Fire, אנדרוורלד, ביל וית'רס, Talking Heads ומהמוזיקה הקלטית והפולקית של לד זפלין.
או'בריאן מתגורר בצפון לונדון, עם אשתו סוזן קוברין.
לזוג יש יש שני ילדים.
בסביבות שנת 2000, או'בריאן הפסיק לשתות אלכוהול, והחל לתרגל מדיטציה.
בשנת 2011 עבר עם משפחתו לחווה לחווה בברזיל לתקופה של שנה.
אדוארד ג'יימס "אד" בגלי, האב.
היה שחקן קולנוע ותיאטרון אמריקאי.
בגלי הוא זוכה פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1962 על תפקידיו בסרט "ציפור הנעורים המתוקה" על-פי מחזהו הנודע של טנסי ויליאמס.
בגלי נולד בעיר הרטפורד בירת קונטיקט, בנם של חנה ומייקל ג'וזף בגלי, זוג מהגרים מאירלנד.
התעניין במשחק עוד בגיל קטן ושיחק במחזות חובבים בהרטפורד.
בגלי עזב את ביתו כשהיה ילד כדי לעבוד, בילה מספר שנים בצי האמריקאי ולאחר מכן החל לעבוד בברודוויי.
רשם את הופעתו הראשונה כשחקן קולנוע בשנת 1947 בסרטו של איליה קאזאן "בומרנג".
בשנה לאחר מכן שיחק במותחן "סליחה, טעות במספר", במותחן הבילוש "הרחוב חסר השם" ובדרמה טולסה.
בשנת 1956 זכה בגלי בפרס טוני על הופעתו במחזה "ירש את הרוח", בשנת 1965 הועמד לפרס אמי על הופעתו לצידו של מלווין דאגלס בהפקת הטלוויזיה שהופקה על פי אותו מחזה.
החל להתפרסם בהוליווד לקראת סוף שנות ה-50 של המאה ה-20 בדרמה "12 המושבעים" בתפקיד המושבע העשירי בעל המוסך הגזעני ובסרט הפשע של רוברט וייז "הסיכויים כנגד מחר".
בגלי הפתיע את עולם הקולנוע בשנת 1962 כאשר הצליח לגבור על כוכב הקולנוע המצרי עומר שריף בהתמודדות על פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
בגלי זכה באוסקר על הופעתו בדרמה "ציפור הנעורים המתוקה" בתפקיד הפוליטיקאי טום "בוס" פינלי.
בגלי זכה לתפקיד גדול כשנתיים לאחר מכן בקומדיית המערבונים המוזיקלית המפורסמת "מולי בראון הלא ניתנת לטיבוע" בתור שיימוס טובין אביה של מרגרט בראון (דבי ריינולדס).
בשנותיו האחרונות שיחק במערבון "תלה אותם גבוה" בתפקיד קפטן וילסון אחריו רודף מארשל ג'ד קופר (קלינט איסטווד), בסרט המרגלים הבריטי "מוח מיליון הדולרים" בתור איל הנפט גנרל מיידוינטר ובסרט האימה "אימת דאנוויץ'".
ניהל בחייו שלוש מערכות נישואין: עם הלן ג'ורדן ממנה נולד לבגלי ילד אחד, דורת'י ריבס ואמנדה האף לה היה נשוי עד למותה, ממנה נולדו לבגלי שני ילדים, מביניהם השחקן אד בגלי הבן.
אתה בחיל הים עכשיו (1951)
מולי בראון הבלתי נלאית (1964)
אדוארד פרנציסקוס דה חוי (בהולנדית: Eduard Franciscus de Goeij; נולד ב-20 בדצמבר 1966), הידוע בשם אד דה חוי (Ed de Goey), הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת השוער.
במהלך קריירת משחק בת עשרים עונות שיחק דה חוי בליגות הבכירות בהולנד ובאנגליה, וייצג את נבחרת הולנד בין היתר בשני טורנירי מונדיאל ובשתי אליפויות אירופה, אם כי שותף רק בטורניר אחד מתוך הארבעה.
דה חוי החל את קריירת המשחק בקבוצת הנוער של ספרטה רוטרדם, והחל לשחק במדי הקבוצה הבוגרת בעונת , במהלכה זכה ל-12 הופעות ליגה.
עונה אחר כך כבר היה דה חוי לשוער הראשון במדי הקבוצה ממרכז הטבלה בליגת העל ההולנדית, והמשיך בתפקיד זה עד לסיום עונת .
בסך הכל בחמש עונות במדי קבוצת נעוריו, רשם דה חוי 145 הופעות ליגה.
לקראת עונת , עבר דה חוי ליריבתה העירונית של ספרטה, פיינורד, ותפס באופן מיידי את עמדת השוער הראשון של הקבוצה.
כבר בעונת הבכורה שלו בשער, זכה דה חוי עם קבוצתו בגביע ההולנדי, תואר עליו שמרה הקבוצה גם בעונה שאחר כך, כשבליגה דה חוי וקבוצתו ספגו 19 שערים בלבד, הכמות הנמוכה בליגה.
בעונת , תחת המאמן וילם ואן הנחם, זכה דה חוי בפעם הראשונה והיחידה בקריירה שלו באליפות, ובאותה שנה אף זכה בתואר שוער העונה בהולנד.
בשתי העונות הבאות זכתה פיינורד, עם דה חוי בשערה, בשני גביעים רצופים נוספים.
במהלך שבע העונות שלו בפיינורד החמיץ דה חוי שמונה משחקים בלבד בכל המסגרות, רשם 235 הופעות ליגה וזכה בתואר נעל הזהב שהוענק לשחקן השנה בהולנד ב-1994.
לקראת עונת חתם דה חוי בצ'לסי מהפרמייר ליג, אותה אימן אז בן ארצו, רוד חוליט.
דה חוי חווה פתיחה הססנית במדי הקבוצה וקשיי הסתגלות לכדורגל האנגלי, וזכה לתחרות על המקום בהרכב.
אמנם, בעקבות פיטוריו של חוליט והגעתו של ג'אנלוקה ויאלי במהלך העונה, ובמקביל חל שיפור ביכולתו של דה חוי, מה שזיכה אותו במקום של קבע בהרכב תחת ויאלי.
כבר בעונת הבכורה שלהם בקבוצה, זכו דה חוי, ויאלי וצ'לסי בשני תארים - גביע אירופה למחזיקות גביע, לאחר ניצחון 1-0 בגמר על שטוטגרט, וגביע הפוטבול ליג, לאחר ניצחון 2-0 בהארכה בגמר מול מידלסברו.
דה חוי פתח בשני מפגשי הגמר של שני המפעלים, שיחק לכל אורכם ושמר בשניהם על רשת נקייה.
עם פתיחת העונה הבאה זכתה צ'לסי גם בתואר הסופר קאפ האירופי לשנת , לאחר שגברה במשחק על אלופת אירופה, ריאל מדריד, בתוצאה 1-0. גם במשחק זה דה חוי פתח ושמר על רשת נקייה, ובהמשך העונה הוסיף להיות השוער הבכיר, באופן כמעט בלעדי.
בעונת , עדיין תחת ויאלי כמאמן, שבר דה חוי שני שיאי מועדון - שיא ההופעות לעונה (59 הופעות), ומספר המשחקים ללא ספיגה בעונה (27 פעמים), אם כי שני השיאים כבר נשברו מאז (על ידי פרנק למפארד ופטר צ'ך, בהתאמה).
באותה עונה זכתה צ'לסי בגביע האנגלי, לאחר ניצחון בגמר, עם דה חוי בהרכב, 1-0 על אסטון וילה.
עם תחילת עונת זכתה צ'לסי במגן הצדקה לאחר שניצחה את האלופה המכהנת מנצ'סטר יונייטד בתוצאה 1-0. היה זה מפגש גמר חמישי של צ'לסי בכל המפעלים מאז הצטרף דה חוי, ובכל החמישה הוא פתח בהרכב ושמר על רשת נקייה.
אמנם, מספר מחזורים לאחר פתיחת העונה הוחלף ויאלי בקלאודיו ראניירי, והמאמן האיטלקי הפחית משמעותית בדקות המשחק של דה חוי, והעדיף את השוער בן ארצו, קרלו קודיצ'יני.
בשתי העונות הבאות תחת ראניירי רשם דה חוי שמונה הופעות ליגה במצטבר בלבד, ובסיום עונת הוא שוחרר מהקבוצה.
בסך הכל בשש עונות במדי צ'לסי רשם דה חוי 123 הופעות ליגה.
לקראת עונת חתם דה חוי בקבוצת סטוק סיטי מליגת המשנה.
בעונה הראשונה היה דה חוי לשוער הבכיר בקבוצה ורשם 37 הופעות ליגה, אך החל מהעונה שלאחריה (בה החליפה הליגה את שמה לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ), זכה לתחרות על מקום בהרכב וכמות המשחקים שלו הצטמצמה משמעותית.
בסיום עונת , בה רשם שתי הופעות ליגה בלבד, פרש דה חוי ממשחק פעיל בגיל 40.
דה חוי רשם את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת הולנד תחת המאמן דיק אדבוקאט, ב-16 בדצמבר 1992, במוקדמות מונדיאל 1994 מול .
הולנד ניצחה במשחק בתוצאה 3-1. בסך הכל עמד דה חוי בשער הנבחרת בשמונה מתוך עשרה משחקים בטורניר המוקדמות.
דה חוי זומן על ידי אדבוקאט לטורניר מונדיאל 1994 בארצות הברית כשוער ראשון.
דה חוי פתח ושיחק לאורך כל חמשת משחקיה של הולנד בטורניר, עד שהודחה ברבע הגמר על ידי (3-2).
דה חוי שמר על רשת נקייה רק פעם אחת במהלך הטורניר, בניצחון 2-0 על בשמינית הגמר.
עם סיום הטורניר סיים המאמן אדבוקאט את דרכו, ובמקומו מונה חוס הידינק.
תחת המאמן החדש, היה דה חוי לשוער המחליף של אדווין ואן דר סאר, שהיה לשוער הראשון של הולנד במשך שנים ארוכות, ואף שבר את שיא ההופעות בכל הזמנים במדי הנבחרת.
עד לסיום דרכו בנבחרת רשם דה חוי עוד 12 הופעות בינלאומיות בלבד, כולן במשחקי מוקדמות יורו 1996 ובמשחקי ידידות.
הוא זומן על ידי הידינק לסגל הנבחרת ליורו 1996 ולמונדיאל 1998, אך לא זכה להופעות בשני המקרים.
משחקו האחרון במדי נבחרת הולנד היה ב-1 ביוני 1998, בניצחון 5-1 על במשחק ידידות.
לאחר טורניר המונדיאל הוחלף הידינק בפרנק רייקארד, ותחת המאמן החדש לא רשם דה חוי ולו הופעה אחת, למרות שזומן לסגל לקראת יורו 2000. הוא סיים את דרכו הבינלאומית עם 31 הופעות במדי נבחרת הולנד.
עונהקבוצהליגהבליגההופעותשעריםספרטה רוטרדםארדיוויזיה120340340310340סה"כ ספרטה1450פיינורדארדיוויזיה340340330340320340340סה"כ פיינורד2350צ'לסיפרמייר ליג2803503701506020סה"כ צ'לסי1230סטוק סיטיהליגה הראשונה של הפוטבול ליג370פוטבול ליג צ'מפיונשיפ17020סה"כ סטוק סיטי560סך הכל קריירה5590
אַגַתֿוֹקְלֶס היה יורש העצר של תראקיה, בנו של הדיאדוך ליסימכוס.
נרצח ביוזמתה של אמו החורגת ארסינואי השנייה.
אגתוקלס היה בנו הבכור של הדיאדוך ליסימכוס, שהיה מלך תראקיה.
אמו הייתה ניקיאה, אצילה מוקדונית, בתו של המצביא הנודע אנטיפטרוס.
היו לו שתי אחיות: ארסינואי הראשונה, שמאוחר יותר נישאה לתלמי השני מלך מצרים ואורידיקה, שמאוחר יותר נישאה לאנטיפטרוס השני, מלך מוקדון, בנו של קסנדרוס.
אגתוקלס נישא לליסנדרה, בתם תלמי הראשון ואורידיקה, ובעצם בת דודתו מצד אמו.
סביב שנת 292 לפנה"ס, אגתוקלס השתתף במלחמה של אביו נגד דרומיכטס מלך הגטים.
לטענת דיודורוס, אגתוקלס נפל בשבי הגטים אולם דרומיכטס נהג בו יפה, שחרר אותו ושלח אותו לאביו, בתקווה לשפר את היחסים איתו.
המחווה לא הביאה את התוצאות המבוקשות והמאבקים נמשכו.
פלוטרכוס מוסר טענה אחרת, על פיה לא אגתוקלס אלא ליסימכוס עצמו נפל בשבי.
פאוסניאס אינו בטוח איזו מן הגרסאות נכונה.
בסופו של דבר הסכים אביו להסכם שלום עם הגטים.
בשנת 287 לפנה"ס הוא נשלח בידי אביו כדי להילחם בדמטריוס פוליורקטס מלך מוקדון.
דמטריוס שלל מליסימכוס את לידיה ואת קאריה, אולם במסע צבאי מוצלח, אילץ אותו אגתוקלס לסגת משם.
אגתוקלס היה פופולרי בחצר המלוכה, והיה היורש המועדף.
עם זאת, בשנת 299 לפנה"ס נישא אביו לנסיכה המצרית ארסינואי השנייה, שהייתה אחותה למחצה של אשתו של אגתוקלס, ליסנדרה.
ארסינואי רצתה שהבנים שהיא ילדה לליסימכוס ירשו את הכתר ולא אגתוקלס.
לפיכך היא האשימה את אגתוקלס בבגידה ובניסיון לרצוח את אביו.
פאוסניאס אף מוסר סיפור, על פיו היא התאהבה באגתוקלס, ומשלא נענה לה החליטה לנקום בו.
כך או כך, בשנת 284 לפנה"ס הוא הוצא להורג באמצעות רעל.
אשתו ליסנדרה, חששה גם היא מפני אריסנואי, ויחד עם ילדיו ועם אחיה תלמי קראונוס, נמלטה אל מלך האימפריה הסלווקית, סלאוקוס הראשון, והשניים הפצירו בו לנקום את מותו של אגתוקלס.
בו בזמן, פילטרוס, שהיה מופקד על האוצר של ליסימכוס, שמע על הירצחו של אגתוקלס ופחד מהמשך מעשיה של ארסינואי ושלח שליח אל סלאוקוס להצהיר על נאמנותו ולהפקיד בידיו את אוצרו של ליסימכוס.
כאשר שמע על כך ליסימכוס, הוא חצה לאסיה הקטנה ותקף את צבאו של סלאוקוס ומת במהלך קרב קורופדיום, שהתרחש בשנת 281 לפנה"ס.
אגתו היה האפיפיור מ-26 ביוני 678 עד מותו ב-10 בינואר 681. מוכר כקדוש הן על ידי הכנסייה הקתולית והן על ידי הכנסייה האורתודוקסית.
לא רבות ידוע על חייו של אגתו לפני שהיה לאפיפיור.
ככל הנראה נולד בפרובינקיה סיקיליה שבאימפריה הביזנטית, והגיע לרומא כחלק מבני סיקיליה רבים שהיו חלק מהכמורה הרומאית באותו זמן, בשל קרבות בין כוחות האימפריה המוסלמית לסיקיליה באמצע המאה השביעית.
שימש כמה שנים כגזבר הכנסייה, עד שנבחר לאפיפיור לאחר דונוס ב-678.
מעט לאחר שנבחר לאפיפיור הגיע לרומא וילפריד, הארכיבישוף מיורק, כדי להפעיל את סמכות הכס הקדוש לטובתו שלו.
וילפריד היה מעוניין לחזור למשרתו כבישוף יורק, לאחר שהודח מכיסאו על ידי תאודורוס מטרסוס, הארכיבישוף מקנטרברי, שחילק את הדיוקסיה של וילפריד לשלוש חלקות והעניק אותן לשלושה בישופים שונים.
בסינוד שארגן אגתו בלטראנו כדי לחקור את המקרה, הוחלט שהדיוקסיה של וילפריד אכן תחולק, אך וילפריד ימנה את הבישופים.
האירוע המרכזי במהלך כהונתו כאפיפיור היה ועידת קונסטנטינופול השלישית (680–681), שגינתה את המינות המונותליטית, שעד אז גילו האפיפיורים כלפיה סובלנות (ביניהם הונוריוס הראשון).
הוועידה החלה כשקונסטנטינוס הרביעי, קיסר האימפריה הביזנטית, כתב לאפיפיור דונוס, קודמו של אגתו, במטרה ליישב את הסכסוך ולאחות את הקהילה הנוצרית בעקבות הפילוג לתומכי המונותליטים ולמתנגדיהם, על ועידה שברצונו לארגן בנושא.
דונוס נפטר בעת הגעת המכתב, ולכן הוטלה הקמת הוועידה על אגתו שעשה זאת במהרה.
הוועידה התכנסה בארמון הקיסר ב-7 בנובמבר 680. תחילה הציגו המונותליטים את עמדתם.
אז הוצג מכתבו של אגתו, שהציג את עמדת הכנסייה המסורתית, לפיה לישו, על שני טבעיו, אלוהי ואנושי, היו שני רצונות (thelema) ושתי פעולות (energia), אלוהית ואנושית, אשר התקיימו בהסכמה מלאה זו לצד זו.
לבסוף השתכנעו רוב הנוכחים בוועידה ממכתבו של אגתו, והחליטו לדחות את הדוקטרינה המונותליטית כמינות.
כשהסתיימה הוועדה ב-16 בספטמבר 681 נשלחו מסקנותיה לאפיפיור, אך אגתו נפטר כבר טרם נגמרו דיוני הוועידה, בינואר אותה שנה.
כמו כן ניהל את המשא ומתן בין הכס הקדוש לקונסטנטינוס הרביעי, קיסר האימפריה הביזנטית, בדבר התערבות האימפריה הביזנטית בתהליך הקונקלווה.
קונסטנטינוס הבטיח לבטל או להפחית את המס שהאפיפיורים חויבו לשלם לאוצר הקיסר הביזנטי על מינויים שעשו בכנסייה.
מוכר כקדוש הן על ידי הכנסייה הקתולית והן על ידי הכנסייה האורתודוקסית המזרחית.
יום החג שלו בקרב הקתולים הוא 10 בינואר, יום פטירתו.
בני הכנסיות המזרחיות, בהם הכנסייה האורתודוקסית והכנסייה המזרחית הקתולית, חוגגים את חגו ב-20 בפברואר.
אדוארד (אד) וולטר גילספי הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית.
הוא כיהן כיושב ראש הוועדה הרפובליקנית הלאומית, והיה יועץ לממשל ג'ורג' וו.
בשנת 2012 גילספי היה בכיר בקמפיין של מיט רומני לנשיאות.
בחודש אוקטובר 2015, גילספי הכריז שיתמודד על תפקיד מושל וירג'יניה ב-2017. ביוני 2017 הוא נבחר להיות המועמד הרפובליקני לתפקיד המושל, ובבחירות הכלליות בנובמבר 2017 הובס על ידי סגן מושל המדינה, רלף נורתם, עם 53.9% למועמד הדמוקרטי לעומת 45% לגילספי.
אדוארד ג'יימס בגלי הבן הוא שחקן אמריקאי.
בגלי הופיע במאות סרטים, תוכניות טלוויזיה ומחזות.
הוא מוכר בשל משחקו בתור ד"ר ויקטור ארליך, השותף הכירורגי של ד"ר מארק קרייג (שאותו משחק ויליאם דניאלס), בסדרת הטלוויזיה "מקום אחר" , בשנים 1982–1988; התפקיד הקנה לו שש מועמדויות רצופות לפרס אמי ומועמדות לפרס גלובוס הזהב.
בגלי נולד בלוס אנג'לס שבקליפורניה ב-16 בספטמבר 1949 לאלן ז'אן סאנדרס ולשחקן זוכה פרס האוסקר אד בגלי.
כאשר בגלי הבן נולד, בגלי האב היה נשוי לאמנדה האף, שמתה כאשר בגלי הבן היה בן שבע.
עד שהיה בן שש-עשרה, בגלי הבן האמין כי האף הייתה אמו הביולוגית, ורק מאוחר יותר התוודע לאמו הביולוגית, אלן.
בגלי גדל בבאפלו שבניו יורק.
בשנת 1962 עברה המשפחה בחזרה לקליפורניה, שם הוא סיים את לימודיו בתיכון, ולמד במכללת עמק לוס אנג'לס בצפון הוליווד.
אחד מהראשונים שבתפקידיו הרבים של בגלי בטלוויזיה ובקולנוע היא הופעת אורח בסדרת הטלוויזיה "מוד".
ב-1977 הופיע בסרטו של ג'ונתן דמי "לטפל בזהירות" לצדו של ברוס מק'גיל.
בשנת 1987 שיחק בסרטו של ג'ון לנדיס "נשות האמזונס על הירח".
הוא הופיע בתפקידים משניים ב"מרי הרטמן", ב"הרקיע השביעי", ב"משפחה בהפרעה", "הורות", ב"מיגו", וב"עמוק באדמה" ובתפקידים ראשיים ב"בית חולים הממלכה" של סטיבן קינג, ב"מקום אחר" וב-"Wednesday 9:30 (8:30 Central)".
הוא שיחק תפקידים משמעותיים בסרטים המוקומנטריים "הכי טוב בשלג" (2000), "מאחורי המצלמה" (2002) של פול שרדר, "משב רוח מוזיקלי" (2003) ו"והזוכה הוא…" (2006).
בנוסף, בגלי שיחק את הטייס גרינבין בסדרת הטלוויזיה "בטלסטאר גלקטיקה", את בובה פט באדפטציה הרדיופונית של "שובו של הג'דיי", את רוברט פיני, אחיה של שירלי פיני ב"לוורן ושירלי" ואת סת' ג'ילט, סנאטור בדיוני מצפון דקוטה, ב"הבית הלבן".
ב-1992 שיחק בסרט הטלוויזיה של HBO "לרוץ עם בני זוג" לצדה של דיאן קיטון.
1996 הופיע בגלי בסרט טלוויזיה בשם "The Late Shift", שם שיחק את רוד פרת', איש CBS.
הוא הופיע כאורח בתוכניות כגון "סקראבס", "בוסטון ליגל" ו"מסע בין כוכבים: וויאג'ר".
בגלי הופיע מספר פעמים בתור אורח בעונה השלישית של "ורוניקה מארס".
ב-2004 שיחק בסרט "גאון עולה" בדמותו של ד"ר קרלי וויקס.
ב-2007 שיחק בקומדיה "ללכת על השיחה" לצד קייטי קסידי.
הוא הופיע בסרט של HBO משנת 2008 "Recount", אשר הציג את הבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2000 ותוצאותיהן, אשר הוכרעו על ידי קולות הבוחרים של פלורידה.
ב-2003, כתב וביים בגלי את המחזמר "Cesar and Ruben".
המחזמר הועלה בתיאטרון אל פורטל (El Portal) בלוס אנג'לס והוצג שנית גם ב-2007. אחד מתפקידיו המשחק האחרונים של בגלי הוא בסיטקום "ארי הרווק" ברשת CBS.
בגלי שיחק בסדרה את ד"ר וולטר קרנדל, יועץ הנישואין לשעבר של הגיבור הראשי והארוס של אשתו לשעבר.
מאז 2008, הוא הופיע בסדרה של פרסומות ל-DirecTV בתור מנהל חברת "Cable Corp Inc.".
ב-2013, הוא הופיע בסדרת הריאליטי "Beverly Hills Pawn", וגם שיחק בסרט "תגובה קטלנית".
בשנת 2015 שיחק בגרסתה האמריקאית לסדרה הישראלית "סברי מרנן" בשם "Your Family or Mine", ברשת TBS, עד לביטול הסדרה.
בשנת 2017 שיחק בעונה הראשונה של הסדרה הקומית "איש העתיד" ברשת Hulu, בתפקיד אביו של ג'וש (ג'וש האצ'רסון).
בשנת 2019 החל לשחק בסיטקום "בלגן בבית" שיצרה לייק בל עבור רשת ABC, ושיחק בעונה השנייה של הסדרה הקומית "שלדון הצעיר" מבית CBS בגם בקומדיה הרומנטית "עונת החתונות" וגם הופיע בהופעת אורח בתור דוקטור וינקור בתרגיע והופיע שוב גם בשנת 2020.
בשנת 2021 התארח בסדרת הטלוויזיה הקומית "אדוני ראש העיר" שיצרה טינה פיי עבור רשת NBC.
בשנת 2022 גילם את הסנטור ביל מיקינס (אביה של אניה טיילור-ג'וי) במותחן הקומי התקופתי של דייוויד או.
בשנת 2023 ביצע הופעת אורח בסדרה "Not Dead Yet" מבית רשת ABC.
באותה שנה השתתף בסרט מותחן האימה "רצח ממבט ראשון" בתור פרדריק.
לבגלי יש שלושה ילדים, בת ובן מנישואיו הראשונים, ובת נוספת מנישואיו הנוכחיים.
על פי כתבה בתוכנית הטלוויזיה "Celebrity Close Calls", בגלי כמעט מת בשנת 1972, לאחר שנדקר מספר רב של פעמים בזמן שנשדד על ידי כנופיית רחוב.
התוקפים היו בני נוער, שמאוחר יותר נעצרו על ידי המשטרה.
בשנים 2000–2016, שימש בגלי חבר בחבר הנאמנים של האקדמיה האמריקאית לקולנוע.
מאז 1970, בגלי הוא פעיל איכות הסביבה.
אז קנה רכב חשמלי, החל להקפיד על מיחזור והפך לטבעוני.
הוא מקדם מוצרים ידידותיים לסביבה כמו טויוטה פריוס ושירותים אקולוגיים ידידותיים לסביבה.
את ביתו בגלי מתפעל באמצעות אנרגיה סולארית ואנרגיית רוח באמצעות טורבינת רוח ואופניים המייצרים חשמל.
הוא משלם רק בסביבות 300 דולר בשנה על חשבונות חשמל.
בטענה כי מדשאות הפרברים אינן ידידותיות לסביבה, במיוחד בדרום קליפורניה, בשל המחסור במים, הוא הקים בחצרו גינה המורכבת רק מצמחים עמידים לבצורות, שמקורם בקליפורניה.
אף על פי שהוא נודע בכך שהוא רוכב על אופניים רבות ומשתמש בתחבורה ציבורית, בבעלותו רכב חשמלי.
האופניים החשמליים בהנעה היברידית שלו מופיעים פעמים רבות בתוכנית הטלוויזיה שלו "Living With Ed".
אמונותיו של בגלי בנושא איכות הסביבה הוגחכו ב"Homer to the Max", פרק של "משפחת סימפסון", שבו הוא מופיע, נוהג ברכב שמופעל על ידי "תחושת שביעות רצון עצמית".
לאחר מכן, הוא הופיע ב"Gone Maggie Gone", פרק נוסף של "משפחת סימפסון".
בפרק, במהלך ליקוי חמה, הוא נוהג במכונית סולארית שעוצרת על פסי הרכבת כאשר הרכבת מתקרבת; הרכבת גם היא מפסיקה כי זוהי "רכבת סולארית של אד בגלי".
לפי סדרת הקומדיה "פיוצ'רמה", המנוע החשמלי של בגלי הוא "מערכת ההנעה הרשעה ביותר שהומצאה אי פעם".
הוא גם כתב את הספר "A Vegan Survival Guide for the Holidays" (שיצא בשנת 2014) עם ג'רי ג'יימס סטון.
בשנים 2007–2010 כיכבו בגלי ואשתו ראשל קרסון בתוכנית המציאות על חיים ידידותיים לסביבה בשם "לחיות עם אד" - "Living with Ed".
הוא, אשתו ובתו היידן מצלמים את "On Begley Street", סדרת רשת המתעדת את הריסתו של ביתו הנוכחי, ו"בנייתו של הבית הכי ירוק ובר-קיימא בצפון אמריקה".
בנובמבר 2007 היה בגלי לזוכה הראשון של פרס תומאס אלווה אדיסון לעצמאות אנרגטית מהקונגרס היהודי האמריקני, עבור פעילותו ארוכת השנים למען איכות הסביבה.
בגלי היה חבר בוועדה המייעצת של , שנוסדה על ידי השחקן אד אסנר.
הקבוצה הוקמה בעקבות פרסומת של קמפיין הנשיאות של ג'ורג' ווקר בוש ודיק צ'ייני, שהם טענו שמעודדת גזענות.
הפרסומת המדוברת, , התייחסה לטרור תוך הצגת תמונה אנונימית של גבר ממוצא מזרח תיכוני.
אדוארד אדם באטלר הוא בריגדיר גנרל לשעבר בריטי יוצא הצבא הבריטי אשר שימש כמפקד הכוחות הבריטיים באפגניסטן.
לאחר שהשלים את לימודיו באיטון קולג' ובאוניברסיטת אקסטר התגייס באטלר לצבא הבריטי, התקבל לאקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט והוסמך כקצין חי"ר בשנת 1984. באטלר שובץ ברגימנט המעילים הירוקים המלכותי ולקח חלק בלחימה בצפון אירלנד כמפקד מחלקה ופלוגה.
לאחר מכן התנדב לשירות האוויר המיוחד ולחם בבוסניה ב-1997 ובסיירה לאון בשנת 2000. בשנים 2001–2002 שימש כמפקד שירות האוויר המיוחד, והוביל את היחידה במהלך מלחמת אפגניסטן ובמלחמת עיראק.
בשנת 2004 מונה למפקד חטיבת הסער האווירי ה-16 ופיקד עליה ועל וכלל הכוחות הבריטיים בלחימה במחוז הלמנד שבאפגניסטן.
בשנת 2008, לאחר ששימש בתפקיד ראש חטיבת המבצעים של הכוחות המזוינים של בריטניה בחר לפרוש מן השירות.
אד אסטרה ; הוא סרט מדע בדיוני הרפתקאות אפי אמריקאי משנת 2019 שהופק, נכתב יחד ובוים על ידי ג'יימס גריי.
בכיכובם של בראד פיט, טומי לי ג'ונס, רות נגה, ליב טיילר ודונלד סאת'רלנד.
הסרט מתאר אסטרונאוט שנכנס לחלל החיצון בחיפוש אחר אביו האבוד, שהניסוי שלו מאיים על מערכת השמש.
אביו עזב לפני 20 שנה למשימה בכוכב נפטון, ללא יכולת לחזור, כדי לחפש סימני חיים.
רוי טס מחוץ לגבולות מערכת השמש על מנת למצוא את אביו, במהלך המסע הוא מגלה סודות ותופעות שמהווים איום על האנושות ועל קיומו של כדור הארץ.
רוי מקברייד נחשב לטייס חלל מצטיין הוא בחר במקצוע כדי ללכת בדרכו של אביו, מדען החלל הידוע - קליפורד מקברייד.
האב לא היה דמות משמעותית בחיי בנו.
כאשר רוי היה ילד, קליפורד יצא למשימה מסובכת בכוכב נפטון במטרה למצוא חיים תבוניים
במהלך המשימה, הקשר עם המשלחת של קליפורד מקברייד אבד, וכל חבריה הוכרזו כגיבורים שמתו בעת מילוי תפקידם.
מעט לאחר מכן מערכת השמש נפגעת מכוח מסתורי המאיים על כל חיי האדם.
רוי סבור שאביו עשוי להיות בחיים.
הוא מקבל משימה - לנסוע למאדים כדי לנסות ליצור איתו קשר.
לרוי מצטרף חבר קרוב של אביו, קולונל פריט.
רוי, הידוע בקרב חבריו כאדם שמתפקד טוב במצבי לחץ, מראה מעט התרגשות כלפי החדשות שיש סיכוי כי אביו חי.
לאחר שיצאו לטיסה מסחרית לירח, רוי ופריט, מלווים על ידי אנשי צבא אמריקאים לבסיס פיקוד החלל (SpaceCom) שנמצא באזור מלחמה שנוי במחלוקת בצד הרחוק של הירח.
בדרך הם מותקפים על ידי שודדים, הרוצחים את מלוויהם ופוצעים את פריט קשה.
עם הגעתו לבסיס, נכנס פריט לטיפול נמרץ.
רוי עובר לחללית "קפיוס", לכיוון מאדים.
החללית מקבלת אות מצוקה מתחנת חלל מחקר ביו-רפואי נורווגי.
קפטן טאנר עוצר את החללית "קפיוס" למרות מחאותיו של רוי והם יורדים לתחנת החלל.
התחנה נראית נטושה והשניים מתפצלים.
רוי מבחין בקוף נמלט שתוקף את טאנר, אשר נפצע פציעה חמורה.
הקוף תוקף גם את רוי אך רוי מצליח להרוג אותו.
למרות ניסיונותיו של רוי להציל את טאנר, הוא מת מפצעיו ונערך טקס קצר בו גופתו של טאנר מושלכת לחלל.
שוב, רוי מגלה מעט רגש למותו של טאנר, אך בהערכה פסיכולוגית הוא מודה שהוא חווה זעם ונזכר באביו.
כאשר ה"קפיוס" נוחתת על מאדים ונדרש לבצע נחיתה ידנית, סגן הקברניט קופא מפחד, ואילו רוי נשאר רגוע ומפקח על הספינה ומנחית אותה בבטחה.
רוי מוביל לבסיס המחתרתי של פיקוד החלל, שם הוא פוגש את מנהלת המתקן הלן לנטוס ומוטל עליו להקליט הודעות קוליות שיישלחו לפרויקט לימה בתקווה שקליפורד יגיב.
רוי מוסיף למילותיו פנייה רגשית לאביו.
לפתע רוי פורש מהמשימה בטענה שהקשר שלו עם אביו מהווה סיכון לעצמו ולהצלחת המשימה.