tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-16 בפברואר 2015 הצמד הוציא את הסינגל החדש "Keep Smiling" אשר הגיע למקום 52 במצעד של חברת המצעדים הרשמית.
במרץ-אפריל 2015 יצאו השניים לסיבוב הופעות בשם "Stay Strong Tour" כדי להציג שירים מאלבומם החדש.
הסינגל השלישי שלהם, "Stay Strong", יצא ב-6 באפריל לצד קליפ, במקביל לסיבוב ההופעות.
כמו כן הם יצאו לסיבוב שני עם חברת HMV.
הסינגל הרביעי שלהם, "Beautiful", יצא ביוני 2015, גם הוא לצד קליפ.
אלבום הבכורה שלהם, 143, יצא לאור ב-21 באוגוסט 2015. האלבום הגיע למקום הרביעי במצעד האלבומים בבריטניה ב-28 באוגוסט.
כדי לקדם את האלבום השניים יצאו לסיבוב השלישי שלהם עם HMV ברחבי בריטניה.
לפני הוצאתו לאור של האלבום יצא הצמד ל"סיבוב קיץ 2015", שהיה סיבוב הופעות ברחבי בריטניה ונועד להציג שירים מאלבום הבכורה שלהם.
בהמשך הם יצאו בנובמבר לסיבוב ההופעות "the 143 Album Tour" שהיה סיבוב ההופעות השלישי שלהם, והראשון מאז יציאת האלבום.
סיבוב זה היה הראשון של השניים ברחבי העולם כאשר הם הופיעו גם בפולין ובהולנד.
בהמשך הצמד גם השתתף בתוכנית "Friday Download" בערוץ CBBC וכן בסרט של התוכנית שנקרא "Up All Night".
ב-12 בפברואר 2016 יצא לאור אלבום הופעה חיה של השניים בקארדיף, מתוך סיבוב ההופעות שלהם לרגל אלבומם הראשון.
בפברואר ואפריל 2016 יצאו השניים לסיבוב הופעות בבריטניה לצד הזמרת קירה ווטרס, שהשתתפה בתוכנית The X Factor.
הם הופיעו בלונדון, ברמינגהאם, בריסטול, גלאזגו וליברפול.
באוגוסט אותה שנה השניים יצאו לסיבוב הופעות באוסטרליה וביפן.
ב-7 ביולי 2016 יצא השיר "Battle Scars" כסינגל ראשון מתוך מיני-אלבום חדש.
ב-29 ביולי יצא הסינגל השני, , בשיתוף עם חברת avex היפנית.
ב-26 באוגוסט 2016 הוציאו לאור השניים את המיני-אלבום "Teen Spirit" שכלל חמישה שירים חדשים והופץ על ידי חברת התקליטים Syco.
ב-21 בדצמבר הוציאו לאור כסינגל מאלבומם החדש, מלווה בקליפ, את השיר Never Give Up, גם הוא בשיתוף עם חברת avex.
בנוסף, הוציאו השניים לאור, לרגל חגיגות חג המולד, ב-24 בדצמבר שיר נוסף כחלק מאלבומם "Generation Z" בשם Live Your Life, בלעדי למשתמשי Spotify.
ב-1 בינואר 2017 יצא לאור הקליפ לשיר.
אלבומם Never Give Up, יצא ב-15 בפברואר 2017 והופץ ברחבי אסיה בלבד.
החל ממאי 2015 השניים פרסמו בערוץ היוטיוב שלהם מספר גרסאות כיסוי שהקליטו לשירים שונים כדוגמת "Hello" של אדל, "Don't Let Me Down" ו-"Closer" של הצ'יינסמוקרס ועוד.
גרסאות כיסוי אלה נכנסו לסיבובי ההופעות של השניים.
ב-9 בינואר 2017 יצאה לאור גרסת כיסוי לשירו של אד שירן, Shape Of You, אשר צברה מעל לשמונה מיליון צפיות ביוטיוב.
ב-20 בינואר 2017 פורסם בעמוד הפייסבוק שלהם כי הם מוציאים לאור אלבום במהדורה מוגבלת אשר יכיל 11 גרסאות כיסוי לשירים, אשר פורסמו בערוץ היוטיוב של השניים.
האלבום נקרא "Covers" ויצא ב-17 בפברואר 2017. מאז צאת האלבום המשיכו השניים להוציא לאור גרסאות כיסוי לשירים.
ב-8 באפריל 2017 יצאה לאור גרסת כיסוי לשירם של סלינה גומז וקייגו, It Ain't Me.
ב-10 באפריל 2017 פורסם בעמודים הרשמיים של השניים ברשתות החברתיות כי אלבומם החדש יקרא "Generation Z" ויצא ב-1 בספטמבר אותה שנה.
האלבום החדש יכלול 13 שירים חדשים, ביניהם השיר Live Your Life אשר יצא כסינגל בתחילת השנה.
כמו כן הם פרסמו כי הם יצטרפו ללהקת Diversity בסיבוב ההופעות שלהם בבריטניה כמופע החימום שלהם.
ב-14 באפריל יצא סינגל מאלבומם החדש, "Faded", בלעדי למזמיני האלבום בהזמנה מוקדמת.
במקביל השניים יצאו לסיבוב הופעות בבריטניה, צרפת ושווייץ במאי 2017 במהלכו הופיעו בלונדון, אוקספורד, פריז, ציריך ועוד.
בסוף מאי יצאו השניים לסיבוב הופעות קצר בבריטניה לצד ג'וני אורלנדו ומקנזי זיגלר.
בספטמבר 2017 השניים צפויים לצאת לסיבוב הופעות לרגל האלבום החדש.
ב-26 במאי יצא הסינגל השלישי מאלבומם החדש, Thousand Years וב-28 במאי יצא גם קליפ לשיר.
ב-27 באוגוסט יצא סינגל רביעי מאלבומם, Fast Car.
אלבומם השני, "Generation Z" יצא ב-1 בספטמבר 2017. ב-27 באוקטובר 2017 הוציאו כסינגל רביעי מאלבומם את השיר "I Won't Let You Go" מלווה בקליפ.
בינואר 2018 יצאו לסיבוב הופעות באירופה לקידום אלבומם השני.
ב-6 ביולי 2018 הוציאו לאור השניים אלבום גרסאות כיסוי שלישי.
ליאונדרי אנטוניו דווריז (Leondre Antonio Devries; נולד ב-6 באוקטובר 2000) נולד בפורט טלבוט, נית' פורט טלבוט, ויילס ולמד בבית הספר המקיף גלאן אפאן.
דווריז חי עם אמו ויקטוריה.
יש לו אחות קטנה, טילי, ושלושה אחים גדולים, ג'ייקוב, בן וג'ואי.
אחיו ג'ואי השתתף בעונה ה-11 של תוכנית הטלוויזיה "The X Factor" כחלק מלהקת הבנים "Overload Generation".
בילדותו חווה דווריז מעשי בריונות מצד תלמידים בבית ספרו, עליהם כתב את קטעי הראפ בשיר "Hopeful".
הוא מדבר בפתיחות על הנושא ואף השתתף בקמפיין נגד בריונות של הפרס לזכר הנסיכה דיאנה אשר מוענק לצעירים מעוררי השראה.
צ'ארלי לנהאן (Charlie Lenehan; נולד ב-27 באוקטובר 1998) נולד בפרמפטון קוטרל, כפר בדרום גלוסטרשייר, כ-14 קילומטרים צפון-מזרחית לבריסטול, אנגליה.
אמו, קארן ג'יימס, היא עובדת מטבח בבית ספר גיליגסטון.
הוא למד באקדמיית ווינטרבורן הבינלאומית מגיל 11 וכיום הוא לומד דרמה ומוזיקה לתעודה אקדמית של GCSE.
צ'ארלי החל לשיר בגיל 11, כאשר חבריו בבית הספר הקימו להקה והוא נבחר להיות הסולן.
כשאמו שמעה כמה הוא מוכשר בשירה, היא הייתה מופתעת מכיוון שאף בן משפחה אחר לא גילה כישרון דומה בעבר.
לאחר שחשף את הכישרון שלו, סבו של צ'ארלי, דניס, קנה לו מיקרופון ורמקולים.
צ'ארלי, שכתב לעצמו את המוזיקה שלו, החל להעלות סרטונים שלו לפייסבוק וליוטיוב, חלקם הגיעו ל-50,000 צפיות.
ליאונדרי, שהתרשם מצ'ארלי, יצר עמו קשר.
השניים החלו להתכתב ונפגשו לראשונה בינואר 2014, אז החלו השניים להיפגש ולהתאמן ביחד על שירים.
הם החלו לבקר אחד את השני בבתיהם בסופי שבוע ובחופשות וכך הקימו את הצמד Bars and Melody.
Base64 היא שיטת קידוד נתונים המייצגת נתונים בינאריים בפורמט טקסטואלי.
כל רצף של שש סיביות מיוצג על ידי תו ASCII אחד מתוך קבוצה של 64 תווים אפשריים.
המונח Base64 מקורו בקידוד מסוים של MIME.
את הקידוד בשיטה זו ניתן לראות כהעברה מבסיס בינארי (שבו שתי ספרות, 0 ו-1) לבסיס 64 (שבו 64 ספרות).
שלושה בתים של 8 סיביות כל אחד (שבהם 24 סיביות בסך הכל) מיוצגים על ידי ארבע ספרות של Base64.
שימוש בקידוד מחרוזת בינארית ל-Base64 נחוץ בעת העברה של מחרוזת כזו בין מערכות, שעלולה להשתבש מחמת משמעות מיוחדת שניתנת, במערכת היעד או באחת המערכות שבתווך, לרצפים מסוימים של ספרות בינאריות.
בחירת 64 התווים המשמשים לייצוג 64 הספרות של Base64 משתנה בין מימושים שונים של שיטה זו.
העיקרון הוא בחירה של 64 תווים הניתנים להדפסה ומשותפים למרבית השיטות לקידוד תווים.
בחירה זו מבטיחה שתווים אלה לא ישתנו במעברם בין מערכות שונות.
מימושים אחרים בוחרים שני תווים אחרים להשלמת הסדרה של 64 התווים.
שיטת uuencode של UNIX משתמשת בתווים 0-9, A-Z, אך במקום התווים a-z משתמשת בשלל סימני פיסוק ותווים אחרים.
רצף של שישה ביטים נותן 64 = 26 אפשרויות שונות, ולכן טבלת ההמרה של Base64 כוללת 64 ערכים כדלקמן:
אישורים דיגיטליים (סרטיפיקטים) נפוצים כגון תעודות X.509 בפורמט PEM נשמרים בפורמט Base64 עקב קריאותם הרבה.
באופן דומה, תוצאות של פונקציות גיבוב (Hash functions) מוצגות בדרך כלל ב-Base64 מפני שהתוצר הגולמי שלהן עלול להכיל תווים לא קריאים.
נפוץ למצוא מידע מקודד ב-Base64 בתוך מסמכי XML שונים, במיוחד כאשר נעשה שימוש בתקשורת להעברת המסמכים.
סכמה פשוטה לדוגמה של שיבוץ קידוד כזה במסמך XML:
הדוגמה הנפוצה ביותר לשימוש יום יומי בפורמט Base64 היא העברת קבצים בדואר אלקטרוני.
פרוטוקול SMTP שעליו עובר הדואר האלקטרוני מאפשר העברת תווים רגילים בלבד.
כיוון שקובץ הרצה (EXE) או קובץ אופיס מכיל תווים רבים שאינם רגילים, מבצעת תוכנת שליחת הדואר המרה של הקובץ לפורמט Base64 כלומר Encode, ובצד המקבל מבצעת תוכנת הדואר Decode של הקובץ כלומר המרה מפורמט Base64 חזרה למבנה הקובץ המקורי.
להמרה זו תוצאת לוואי הגורמת לכך שמערכות דואר "מסרבות" להעביר קבצים גם כשגודלם קטן מהגודל המקסימלי שהמערכת מאפשרת, לדוגמה מערכת המאפשרת העברת דואר עד גודל של עשרה מגהבייט, לא תאפשר שליחת קובץ בגודל שמונה מגהבייט.
תופעה זו נגרמת כתוצאה מכך ששלושה בתים מיוצגים בפועל על ידי ארבעה בתים כלומר "ניפוח" של כ-33%.
OpenPGP, המתואר ב- מגדיר קידוד Radix-64 (מכונה גם ASCII Armor).
Radix-64 הוא למעשה זהה ל Base64, בתוספת (אופציונלית) של 24 סיביות CRC.
ה-Checksum, מחושב על המידע לפני הקידוד ואחר כך עובר בעצמו קידוד Base64, בתוספת תחילית של = המשמשת כתו מפריד, ומשורשר למידע המקודד.
המתודות atob() ו btoa() של שפת JavaScript, המוגדרות במפרט של HTML5 נותנות שירות קידוד ל-Base64 עבור קוד JS שרץ בדף אינטרנט.
btoa() מוציאה את תווי הריפוד, אך אלו אופציונאליים בקלט של atob()
פרוטוקול LDAP עושה שימוש בפורמט LDIF כדי להציג תוכן ספריות LDAP ולעדכן נתונים.
קידוד המחרוזות המועברות בפרוטוקול נעשה באמצעות Base64.
השימוש ב-base64 מקובל מאוד בעולם התקיפה:
נתוני base64 הם טקסטואליים ולכן קל יחסית להעביר אותם דרך מערכות בדיקה בהשוואה להעברת קבצים בפורמטים אחרים.
CertUtil הוא כלי שבאופן רשמי נועד לניהול אישורים (סרטיפיקטים), אבל כיוון שהוא מותקן על כל מערכת מסוג "חלונות" כברירת מחדל, ניתן להשתמש בו על מנת לפתוח קבצים שנשלחו בפורמט Base64, פעולה החביבה על תוקפי מחשבים, לצורך מעקף תוכנות סינון.
DNS tunneling היא טכניקה להוצאת קבצים מארגונים, כאשר הפיכת מידע ל-Base64 מאשר בניית בקשות DNS שיוציאו את שורות Base64 מהארגון כאשר בסוף התהליך הקובץ נבנה מחדש ומומר לפורמט המקורי.
רצף סיביות זה יופרד לקטעים של 6 סיביות כל אחד, וכל קטע של 6 סיביות יוצג באמצעות תו ASCII המתאים לו, לפי הטבלה דלעיל, ובכך יקודד למחרוזת הבאה Base64 של תווי ASCII: V2FyIEAgUGVhY2Ur
כיוון שכל 3 בתים (24 סיביות) ממופים ל-4 תווי Base64, יכול להיות במקרה בו הרצף המקורי אינו מתחלק ב-3 וחייב להתבצע "ריפוד" המשלים את הבתים החסרים בקבוצה האחרונה.
בציטוט שבדוגמה יש 12 תווים, שהם 96 סיביות, שאותם ניתן לחלק בדיוק ל-16 קטעים של 6 סיביות.
אם נגדיל את הטקסט, בתוספת תו אחד בסופו, כך: War @ Peace+- נקבל מחרוזת של 13 תווים, שהם 104 סיביות, מספר שבחלוקתו לקטעים של 6 סיביות נותן 17 קטעים שלמים, ועוד קטע שבו שתי סיביות בלבד.
הקידוד ל-Base64 של טקסט זה נותן את המחרוזת הבאה:
תחילתו של קידוד זה זהה לקידוד של המחרוזת בת 12 התווים, ובסופו נוסף הקידוד של התו הנוסף.
בדוגמה שלנו, תו זה (מקף -), מקודד למחרוזת LQ שאינה ממלאת את כל המקום ב"קבוצה" האחרונה.
לכן אנו רואים את הסיומת , כאשר התוספת של הרצף == מצביעה על כך שהקבוצה האחרונה (של 3 תווים) הכילה רק תו אחד במקור ולכן התווסף "ריפוד" של שני תווי = נוספים.
במקרים בהם הקבוצה האחרונה מכילה שני תווים, ידרש ריפוד של = בודד.
Bartier Cardi הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרית האמריקאית קארדי בי, בשיתוף הראפר 21 סבאג'.
השיר יצא לאור ב-22 בדצמבר 2017, כסינגל השני מתוך אלבום הבכורה שלה Invasion of Privacy, כאשר קודמו הוא, "Bodak Yellow".
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום הארבע עשרה במצעד הבילבורד הוט 100, והארבעים במצעד הסינגלים הבריטי.
השיר יצא בסמוך להכתרתה של קארדי בי כראפרית היחידה בהיסטוריה שהצליחה להכניס את שלושת הסינגלים הראשונים שלה אל העשירייה הפותחת של מצעד הבילבורד הוט 100, כשהראשון מביניהם ("Bodak Yellow"), הגיע בשיאו אל המקום הראשון, השני ("MotorSport"), אל המקום השישי, והשלישי ("No Limit"), אל המקום הרביעי.
השיר נכתב על ידי קארדי בי, 21 סאבג', סמואל גלואדה ודריל מק'ורקל.
את השיר פרסמה קארדי בי ברשתות החברתיות כבר ב-20 בדצמבר באותה השנה.
טרם הוציאה את הווידאו קליפ המלא של השיר, העלתה קארדי בי לערוץ ה-Vevo שלה אודיו של השיר, המציג את עטיפתו של הסינגל.
האודיו זכה לוויראליות רבה, ונכון לדצמבר 2019, מונה הצפיות שלו עומד על למעלה מ-94 מיליון צפיות.
באפריל 2018, יצא הקליפ הרשמי של השיר.
הקליפ בוים על ידי פטרה קולינס.
בארצות הברית הצליח השיר להגיע אל המקום ה-14 ובכך הפך לרביעי של קארדי בי שעשה זאת.
מקוםתאריםמכירותארצות הברית (RIAA)פלטינה 3×3,000,000בריטניה (BPI)כסף200,000קנדה (Music Canada)פלטינה 2×160,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורארצות הברית22 בדצמבר 2017סטרימינג • הורדה דיגיטליתאטלנטיק • KSR
Bassa Sababa (בעברית: באסה סבבה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית נטע ברזילי.
השיר יצא לאור ב-1 בפברואר 2019, על ידי חברות התקליטים טדי יזמות והפקות ו-BMG רייטס מנג'מנט.
נכון למאי 2024, קליפ השיר הוא הקליפ הישראלי הנצפה ביותר ביוטיוב בכל הזמנים, עם מעל ל-350 מיליון השמעות נכון לינואר 2026.
השיר נכתב על ידי נטע ברזילי, אבשלום אריאל וסתיו בגר, שהיו שותפים גם ביצירת "Toy", השיר הזוכה באירוויזיון 2018. השיר הופק על ידי סתיו בגר.
זהו שיר בסגנון הפופ, המשלב בתוכו גם את סגנון הדאנס.
על פי ברזילי מדובר בסגנון קיי-פופ.
ברזילי הסבירה את משמעות השיר: "קרנף היא חיה עם עור עבה מאוד, שמגנה על עצמה ועל העדר שלה בתקיפה ולא בבריחה.
היא גם חיה בעדרים והם נעים ושורדים יחד".
בעיתון "ישראל היום" פורסם, כי השיר נכתב עוד לפני אירוויזיון 2018, ונשלח לוועדת בחירת השיר.
ברזילי רצתה לגשת עם השיר לתחרות, וזכתה לתמיכת נציגי טדי, שהעדיפו אותו על פני "Toy", אך נציגי התאגיד אביעד רוזנבוים, רועי דלמדיגו ויובל גנור בחרו לבסוף את "Toy".
הווידאו קליפ בוים על ידי רועי רז ויצא לאור ב-1 בפברואר 2019, בסמוך לצאתו של השיר כסינגל והושק בו-זמנית בישראל ובעולם.
עלות הפקת הקליפ נאמדת בכמיליון שקלים, מה שהופך אותו לקליפ היקר ביותר שהופק לאמן ישראלי.
ברזילי סיפרה בראיון שהיא מימנה אותו בעצמה במאות אלפי דולרים מהכנסותיה מהופעות הטור העולמי שערכה מאז האירוויזיון.
צילומי הקליפ נערכו במשך 3 ימים בקייב ב-13 אתרים שונים, השתתפו מעל ל-250 אנשי צוות ומופיעים בו כ-50 רקדנים.
נטע צפויה לצאת לסיבוב הופעות ברחבי העולם, כדי לחשוף את השיר החדש.
במרכז הקליפ, החתן (אדי קבטנר) בורח לנטע רגע לפני החתונה, והיא מנהלת מולו מרדף.
הצבע השולט בקליפ הוא ורוד.
הקליפ משתמש באלמנטים ויזואליים ונותן ביטוי למילות השיר כמו מסטיק וקרנף כאשר נטע חובשת קרן על הראש.
בנוסף משתמש הקליפ באלמנטים של משחק מחשב בדומה לסרט "סקוט פילגרים נגד העולם".
הקליפ התברג במקום הראשון ברשימת הסרטונים החמים של יוטיוב בתוך פחות מ-24 שעות מהשקתו, וצבר מעל למיליון צפיות בפרק הזמן הזה.
באמצע פברואר, הקליפ נחסם לצפייה ביוטיוב למספר שעות בעקבות "תביעה בגין זכויות יוצרים" שנשלחה על ידי חברת הפקת סרטים "Tre Native".
הוא הוחזר לאתר מספר שעות מאוחר יותר.
השיר עצמו נכנס לרשימת השמעה של המשחק, Just Dance 2020.
ב-30 ביולי 2020 הגיע השיר ליותר מ-100 מיליון צפיות ובכך נהפך לשיר השני של ברזילי שעובר את רף 100 מיליון הצפיות.
ב-9 בספטמבר 2021 השיר חצה את ה-200 מיליון צפיות, ובכך הפך לקליפ הישראלי הנצפה ביותר בכל הזמנים.
מיועד לתחרויות ספורט "Sport bike" .
קיבולת מכל דלק - 11 ליטר.
דגם "Bashan 125R" מיוצא לדרום אפריקה.
מאגר המידע Base Léonore הוא מאגר מידע אינטרנטי צרפתי הכולל את רשימת האנשים שקיבלו את עיטור לגיון הכבוד.
המאגר מכיל את שמות האנשים שקיבלו את העיטור מאז הקמת הלגיון ב-1802, ונפטרו קודם לשנת 1977. נכון לשנת 2014, מכיל המאגר 390,000 שמות.
המאגר מטבע הדברים אינו שלם, לאחר שרישומים רבים הושמדו במהלך תקופת הרסטורציה, מהפכת יולי 1830 והקומונה הפריזאית.
מאגר המידע מנוהל תחת הארכיון הלאומי, ורק חלק מן המידע נגיש און-ליין.
מידע שאינו נגיש באמצעות רשת האינטרנט, ניתן לקבלו לאחר בקשה מיוחדת.
Basic Instinct (בעברית: אינסטינקט בסיסי) הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית סיארה.
האלבום יצא לאור ב-10 בדצמבר 2010 על ידי חברות התקליטים ג'ייב רקורדס, סוני מיוזיק אנטרטיינמנט ולה-פייס רקורדס.
האלבום הגיע למקום ה-44 במצעד הבילבורד 200.
גופים וארגונים רבים סיקרו את האלבום ברשימת האלבומים הטובים ביותר לשנת 2010, או לחלופין האלבומים הטובים ביותר בעשור השני.
בסקר השנתי של Pazz & Jop שנערך על ידי מגזין הוילג' ווייס, האלבום התברג במקום ה-761 ברשימת 1000 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2010. דן הנקוקס מכתב העת הגרידאן דירג את האלבום במקום התשיעי ברשימתו 10 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2010.
Barbra Streisand's Greatest Hits Volume 2 (בעברית: החלק השני של אוסף הלהיטים של ברברה סטרייסנד) הוא אלבום הלהיטים השני של הזמרת ברברה סטרייסנד אשר יצא ב-15 בנובמבר 1978. האלבום מכיל אוסף של שירים אשר זכו להצלחה המרבית במהלך הקריירה של הזמרת.
מתוך האלבום יצאו שני שירים חדשים כאשר השיר הראשון הוא השיר "You Don't Bring Me Flowers" אשר יצא ב-7 באוקטובר 1978, נכלל במהדורה הרגילה של האלבום ויצא כסינגל הראשון ממנו ובנוסף ישנו גם השיר "Superman" אשר יצא כסינגל השני מהאלבום ונכלל במהדורת הקלטת של האלבום.
הסינגל הראשון, דואט עם הזמר ניל דיימונד, זכה להצלחה חסרת תקדים כאשר הגיע בין היתר למקום הראשון בארצות הברית ולעשרים העליונים בעוד 10 מדינות נוספות.
הצלחתו בארצות הברית הייתה עד כדי כך גדולה כאשר דורג ברשימת השירים המצליחים ביותר גם של שנת 1988 וגם של שנת 1989 ואף דורג ברשימת "500 השירים המצליחים ביותר בכל הזמנים של בילבורד הוט 100" ואף נכלל ברשימות סוף שנה גם של אוסטרליה וקנדה באותן שנים בהם נכלל ברשימות האמריקאיות.
הרעיון לדואט בין השניים בא מהדי ג'יי גארי גתרי אשר מכר את הרעיון לקולומביה רקורדס תמורת 5 מיליון דולר.
השיר גם נכלל באלבומו של דיימונד בעל אותו השם.
האלבום זכה לביקורות חיוביות כאשר קיבל דירוג של 5 כוכבים מהמגזינים AllMusic ורולינג סטון.
בנוסף הוא גם זכה להצלחה ענקית בעולם כאשר הגיע למעמד של 5 פלטינות בארצות הברית, מעמד של 3 פלטינות בקנדה, מעמד פלטינה כפולה באוסטרליה ומעמד פלטינה בהונג קונג, הממלכה המאוחדת וניו זילנד.
(נקרא גם "And Other Musical Instruments") הוא אלבומה ה-14 של הזמרת ברברה סטרייסנד.
הוא יצא לחנויות בנובמבר 1973 בידי קולומביה רקורדס.
רצועות האלבום הן הפסקול של הספיישל הטלוויזיוני של סטרייסנד, הקרוי באותו שם (שהיה מועמד לכמה פרסי אמי ב-1974).
הסגנון העיקרי של האלבום הוא מוזיקה עולמית.
בליווי של מכשירים שונים, אפילו נעשה שימוש בכלי מטבח על מנת להפיק צלילים ומקצבים.
האלבום מכיל ברובו גרסאות כיסוי שכולן בהפקתם של מרטין ארליכמן, סוכנה של סטרייסנד.
המבקרים שיבחו את קולה של סטרייסנד אך ההצלחה המסחרית הנמוכה לא אחרה להגיע והאלבום הפך עד היום לאלבום הפחות נמכר של הזמרת.
בנוסף הוא גם היה בין האלבומים היחידים שלה שלא קיבלו נתון מכירות כלשהו בארצות הברית.
בנוסף, הוא גם הפך לאלבום היחיד שלה עד היום (מלבד אלבום חג המולד שלה שיצא ב-1967) שמוקם מחוץ ל-Top 50 בארצות הברית ואלבומה הראשון מזה 6 שנים שמוקם מחוץ ל-30 העליונים בקנדה.
ב-1989 האלבום הודפס מחדש על גבי דיסקים.
Barbra Streisand's Greatest Hits (בעברית: אוסף הלהיטים של ברברה סטרייסנד) הוא אלבום להיטים של הזמרת ברברה סטרייסנד, אשר יצא ב-1 בינואר 1970 על ידי קולומביה רקורדס.
האלבום מכיל אוסף של שירים בולטים שהוציאה הזמרת עד לאותה עת כמו השיר "People" שהיה לשיר הראשון שלה להיכנס לעשירייה הפותחת בארצות הברית, ו-"Second Hand Rose" שנכנס ל-40 Top בארצות הברית.
בשנת 1986, האלבום הופץ מחדש על גביי דיסק וב-2006 הופץ בפעם השלישית בשם The Hits.
מגזין רולינג סטון נתן לאלבום ציון של 5 כוכבים מתוך 5. גם "AllMusic" נתנו ביקורת חיובית לאלבום כאשר כינו אותו כ"אלבום אשר היה חיוני להמצאת הקריירה מחדש של סטרייסנד".
האלבום זכה להצלחה רבה בארצות הברית כאשר הגיע מדינה למעמד פלטינה כפולה.
גם באוסטרליה ובריטניה זכה להצלחה בולטת כאשר הגיע בשתי המדינות למעמד אלבום זהב.
"Barcelona" (בעברית: "ברצלונה") הוא שיר של הזמר-יוצר האנגלי אד שירן.
הוא נכלל במהדורת הדלוקס של אלבום האולפן השלישי שלו, ÷ (2017).
לאחר יציאת האלבום, דורג השיר במקום ה-12 במצעד הסינגלים הבריטי, על אף שלא יצא כסינגל.
בשיר, מתייחס שירן מתייחס לאתרים היסטוריים כמו הלה רמבלה והסגרדה פמיליה, וכן לייצוא הפופולרי ביותר של ספרד, הסנגריה.
בנוסף, הוא מבצע את רוב הבית השלישי בספרדית.
השיר נכתב על ידי איימי ודג', ג'וני מקדייד, פוי ואנס, בני בלנקו ואד שירן, והופק על ידי שני האחרונים.
שירן חשף כי במקור תוכנן ש-"Barcelona" יהיה הסינגל הראשון מתוך האלבום:
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-259 מיליון השמעות.
"Barrio" (בעברית: "שכונה") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר-יוצר האיטלקי מחמוד.
השיר יצא לאור ב-30 באוגוסט 2019, על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.
הוא נכתב על ידי מחמוד, דודיה פטרלה, פאולו אלברטו מונקטי ודאריו פאיני, שגם הפיק את השיר עם צ'ארלי צ'ארלס.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-66.2 מיליון השמעות.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-2 בספטמבר 2019 בערוץ היוטיוב הרשמי של מחמוד.
הוא בוים על ידי אטיליו קוסאני נכון למאי 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-95.4 מיליון צפיות.
אזורהסמכותיחידות שהוסמכו/מכירות איטליה (FIMI) פלטינה ×2 140,000
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםאיטליה30 באוגוסט 2019הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתאיילנד רקורדס
הייתה תנועה אנרכיסטית-קווירית שפעלה בארצות הברית ב-2007–2011.
התנועה, שהוקמה בשיקגו ב-2007, ביקרה את האידאולוגיה של תנועת הלהט"ב המרכזית, שהקבוצה ראתה בה הטמעה תרבותית במוסדות הדומיננטיים של החברה ההטרונורמטיבית.
התנועה הושפעה באופן ניכר מתנועות קוויריות אנרכיסטיות ורדיקליות, כגון ACT UP, ולקחה השראה ממהומות ליל וייט, ומהומות סטונוול.
חברי התנועה התנגדו לוועדה הרפובליקנית הלאומית ולוועדה הדמוקרטית הלאומית, עד לפירוקה ב-2011. הקבוצה התמקדה בעיקר במאבק למען "שחרור קווירי", ונגד "התבוללות הטרונורמטיבית", בשימוש התנגדות בלתי אלימה, "כולל אוטונומיה של הפרט להשתתף בפעולות שנחשבות בלתי חוקיות על ידי הממשלה".
התנועה הוקמה בשיקגו ב-2007, והחלה להופיע במצעדי גאווה בשיקגו, כולל במצעד הדייקיות, ובמצעד הגאווה בשיקגו .
בנובמבר 2008, חברי התנועה הפגינו בלאנסינג, מישיגן, נגד כנסיית מאונט הופ, כנסייה שקידמה אמונות נגד הומואים.
במאי 2009, הארגון האנטי-להט"בי, Alliance Defending Freedom , תבעה את התנועה מטעם הכנסייה.
התביעה הסתיימה ב-2011, לאחר ששני הצדדים הסכימו שהתנועה תשלם פיצויים בסך 2,750 דולר אמריקאי, ולא תפגין מול הכנסייה בעתיד.
התנועה התפרקה ביולי 2011 עקב פוליטיקה פנימית.
"Barcelona" (בעברית: "ברצלונה") הוא סינגל של סולן להקת קווין פרדי מרקיורי וזמרת האופרה סופרן הספרדייה מונסראט קאבאייה שנכלל באלבומם המשותף הנושא את שם השיר (ברצלונה).
חלק מאלבומם המשותף הופיע גם באלבומם של קווין Greatest Hits III.
השיר משקף את אהבתו של פרדי מרקיורי לאופרה עם הצלילים הגבוהים שלו והקולות האופראיים של קאבאייה.
הסינגל, ששוחרר ב-1987 ואשר היווה את אחד מרגעי השיא בקריירת הסולו של מרקיורי, הגיע למקום השמיני במצעד הסינגלים הבריטי.
לאחר מותו של מרקיורי בנובמבר 1991, הוצג השיר באולימפיאדת ברצלונה (1992), ולאחר מכן השיר זכה לפופולריות רבה במקומות רבים בעולם והגיע למקום השני באנגליה, הולנד וניו זילנד.
בשנת 2004, הציב רדיו BBC Radio 2 את השיר במקום ה-41 ברשימת הSold On Song Top 100.
פרדי מרקיורי אהב מאוד אופרה ובעיקר את מונסראט קאבאייה.
בראיון לטלוויזיה הספרדית בשנת 1986 אמר מרקיורי כי הוא מעוניין לפגוש את קאבאייה, והם נפגשו לראשונה בברצלונה בפברואר 1987. מאוחר יותר, כאשר העיר נבחרה לארח את המשחקים האולימפיים של שנת 1992, קאבאייה, ילידת העיר, התבקשה לעזור בהפקת שיר למשחקים.
קאבאייה התלהבה מהרעיון וביקשה מפרדי מרקיורי להשתתף בפרויקט.
לכן, במקום להקליט רק שיר אחד, היא החליטה להקליט אלבום שלם, עליו הסכים מרקיורי.
ברצלונה, שיר הפתיחה שהוצע להם, היה צריך להסתיים בזמן עד 1988, וזאת על מנת להירשם כמועמד לשיר הנושא האולימפי של 1992. הבחירה בשיר תוכננה ל-1988- 4 שנים לפני האולימפיאדה.
הקלטת השיר הייתה מסובכת עקב לוח הזמנים הצפוף של קאבאייה.
לכן, על מנת לחסוך בזמן, הקליט מרקיורי את השיר ושר את התפקיד של קאבאייה בפלסט.
לאחר מכן, הוא שלח אליה קלטת כדי להכין אותה למפגשי האולפן שלהם ביחד.
השיר נכתב על ידי פרדי מרקיורי בשיתוף עם מייק מורן, שאף הופיע בקליפ וניגן בפסנתר ובכל הקלידים לצורך הקלטת האולפן.
השיר נפתח בהקדמה תזמורתית, שנעלמת ולאחריה קאבאייה ומרקיורי שרים לסירוגין את שורות הסולו שלהם, אשר לפעמים מתמזגות לדואט.
כאשר שר את הפזמון "ברצלונה" ועוד כמה קטעים לגרסת האולפן, מרקיורי דיבב את קולו בסגנון הרב-עקבי הרגיל שלו.
מרקיורי מוביל את השירה, ואילו קאבאייה סיפקה את קולות הרקע עם סופרן עוצמתי.
היות שקאבאייה ביצעה בשיר את חלק הסופרן, מרקיורי שר בקול הבריטון הטבעי שלו ולא בטנור המאולץ שהיה נפוץ בהקלטות אחרות שלו.
השיר תואר כדוגמה נדירה של ספרי לימוד לשילוב של שירת פופ ושירת אופרה, אשר הדגישו את ההבדלים בין סגנונות השירה של מרקיורי וקאבאייה.
בעוד שמרקיורי מנסח כל מילה שלו, קאבאייה מתמקדת בנימה.
השורות שלה הרבה יותר קשות להבנה, ובנוסף, היא משתמשת גם בשפות אנגלית וספרדית.
כתוצאה מכך, היא שומרת על חלקה המלודי לאורך כל השיר על חשבון הטקסט שבו, בעוד שמרקיורי צריך לפנות משירה לכמעט צעקה על החלק של הקרשנדו כדי להשמיע את דבריו בצורה ברורה.
על פי הדיווחים, מרקיורי נדהם מהיכולת האגדית של קאבאייה לשלוט בקולה.
לדוגמה, בדעיכה, מרקיורי מתרחק מהמיקרופון כדי להקטין את הדינמיקה הקולית שלו, בעוד שקאבאייה מסתמכת על האימונים הקלאסיים שלה כדי להקטין את הדינמיקה.
באוקטובר 1987, שוחרר הקליפ הרשמי של השיר, בבימויו של דייוויד מאלט, ששיתף פעולה עם קווין בקליפים קודמים שלהם.
מייק מורן, שהיה שותף לכתיבת השיר, מופיע בסרטון מנצח על התזמורת עם מקל קל.
לעיתים קרובות התבלבלו בינו לבין בריאן מיי בגלל התספורות הכמעט זהות שלהם.
בשנת 2019, הסרט המקורי בגודל 35 מ"מ נסרק ושוחזר דיגיטלית לרזולוציית 4K.
מייק מורן: אורגן, עיבוד מוזיקלי.
השיר בוצע לראשונה בהופעה חיה במאי 1987 בפסטיבל באיביזה במועדון לילה בשם Ku (נודע כיום בשם Privilege Ibiza).
ההופעה החשובה הבאה של השיר הייתה בשמיני באוקטובר 1988 בפסטיבל La Nit באוויר הפתוח בברצלונה, שהועלה לרגל הגעת הדגל האולימפי מסיאול.
מרקיורי וקאבאייה שרו ביחד 3 רצועות מהאלבום שבדרך, קרי Barcelona, How Can I Go On ו-The Golden Boy.
זו הייתה ההופעה החיה האחרונה של מרקורי, שכבר החל לסבול ממחלת האיידס.
Base44 (בייס44) היא פלטפורמה מבוססת בינה מלאכותית המאפשרת בנייה של יישומי רשת ואפליקציות מובייל באמצעות ממשק שיחה בשפה טבעית, ללא צורך בכתיבת קוד.
הפלטפורמה פותחה על ידי הסטארטאפ הישראלי Base44, שהוקם בינואר 2025 על ידי היזם מאור שלמה (ממייסדי חברת אקספלוריום).
בתוך חודשים ספורים מצאה Base44 תהודה רחבה וצברה למעלה מ-100 אלף משתמשים בכל העולם, כולל שיתופי פעולה עם חברות טכנולוגיה מובילות דוגמת eToro וסימילרווב.
ביוני 2025 נרכשה Base44 על-ידי חברת Wix הישראלית בעסקה בשווי של כ-80 מיליון דולר, במטרה לשלב את יכולות הפלטפורמה במוצרי Wix.
מאור שלמה, במקור מחיפה, שירת בסדיר ובמילואים ב-8200 ובהמשך היה בין מייסדי חברת אקספלוריום בשנת 2017, בה שימש כמנכ"ל.
הגרסה הראשונית של Base44 עלתה לאוויר באוקטובר 2024, כחלק ממגמה טכנולוגית חדשה המכונה קידוד לפי תחושה – פיתוח תוכנה מונחה שפה טבעית בעזרת כלי AI.
שלמה פיתח את הפלטפורמה לבדו, ללא עובדים נוספים וללא גיוס הון חיצוני (במודל bootstrap).
נכון למרץ 2025, דיווח שלמה כי לחברה אלפים רבים של משתמשים משלמים וכי היא כבר רווחית מבחינה תפעולית.
באותה עת החל החברה בגיוס צוות קטן לתמיכה והמשך פיתוח – ועד יוני 2025 העסיקה Base44 שישה עובדים (כולם גויסו במהלך חודש מאי 2025).
Base44 מציעה סביבת פיתוח ללא-קוד (No-Code) המבוססת על ממשק שיחה.
המשתמש מתאר בצ'אט את הרעיון או הפיצ'רים שברצונו לממש, והמערכת מייצרת באופן אוטומטי את כל רכיבי היישום – הן את צד הלקוח (ממשק המשתמש) והן את צד השרת – כולל בסיסי נתונים, לוגיקת שרת, אחסון קבצים ותשתיות נוספות.
המערכת דואגת ברקע גם למשימות טכניות כמו הגדרת הרשאות משתמשים, אימות זהויות (Authentication) ופריסת היישום לשרת (Deployment) בצורה שקופה למשתמש.
הגישה הזו מאפשרת אפילו למי שחסרי רקע טכני לבנות אפליקציות ותוכנות מלאות מוכנות לשימוש, בקלות ובמהירות.
אחד המאפיינים הייחודיים של Base44 בהשוואה לפלטפורמות No-Code/Low-Code אחרות הוא תפיסת ה-"Batteries Included" – כל הרכיבים הדרושים לפיתוח ולהפעלת היישום מובנים בתוך הפלטפורמה עצמה, ללא צורך באינטגרציה ידנית של שירותים חיצוניים.
בעוד בכלים מתחרים המשתמש (המפתח) נדרש לחבר בנפרד שירותי צד-שלישי עבור תשתיות כמו מסדי נתונים, אחסון קבצים, מערכת אימייל, אנליטיקות, ניהול משתמשים וכדומה – Base44 כוללת את כל המערכות הללו באופן מובנה כחלק מהפתרון.
כך למשל, הפלטפורמה משלבת מסד נתונים מובנה לאחסון מידע, שירות לשליחת הודעות אימייל, מנגנון לאימות וניהול משתמשים, מערכת ניתוח נתונים (Analytics) וכיוצא בזה – כולם זמינים באופן מיידי מתוך המערכת עצמה, ללא צורך בהגדרה או קונפיגורציה של כלים חיצוניים.
גישה זו מפשטת את תהליך בניית התוכנה מקצה-לקצה, וחוסכת למפתחים את "כאב הראש" הכרוך בחיבור והגדרה של ספקי שירות שונים לצורך השלמת הפרויקט .
הממשק של Base44 דומה באופיו לחוויית שימוש בצ'אטבוט בינה מלאכותית כדוגמת ChatGPT – המשתמש "משוחח" עם המערכת, יכול לבקש תיקונים ושינויים באפליקציה שנוצרה, ולראות את התוצאות באופן מיידי.
הפלטפורמה תומכת בפיתוח במגוון שפות, כולל עברית, כך שמשתמשים ישראלים יכולים לתאר את דרישותיהם בעברית ולקבל אפליקציה עובדת.
השירות הבסיסי מוצע ללא תשלום, עם מודל עסקי המבוסס על מנויים חודשיים עבור שימוש מתקדם בהיקף גבוה יותר (טווח מחירים 20–200 דולר לחודש, בהתאם למסלול).
היישומים הנבנים ב-Base44 ניתנים לפריסה מיידית דרך הענן של הפלטפורמה, וכוללים גם כלים מובנים לניהול אבטחה ותקינות הקוד: לוח בקרה ייעודי מאפשר להגדיר הרשאות גישה למשאבי האפליקציה, ובתוכניות לפיתוח עתידי נכללים מנגנונים אוטומטיים לאיתור פרצות אבטחה והצעת תיקונים .
חברת Base44 יזמה את Base4Good Hackathon – אירוע גלובלי בן 24 שעות שנערך ב־22 באפריל 2025, במטרה לעודד פיתוח יישומים בעלי השפעה חיובית חברתית באמצעות פלטפורמת Base44 ובינה מלאכותית.
האירוע כלל פרס כספי של 50,000 דולר, נוסף לזיכויי ענן בשווי 100,000 דולר.
בין השותפות והנותנות חסות הבולטות לאירוע נמנות Amazon Web Services (AWS), חברת monday.com – שאירחה חלק מהאירוע במתחם ה-Mansion שלה – וחברות נוספות מתחום הענן והחדשנות.
ההיענות הייתה גבוהה: מעל 2,500 קבוצות וכ-3,500 משתתפים נרשמו, הוגשו כ-350 אפליקציות, ואלפי משתמשים החלו להשתמש בפועל בפתרונות שפותחו במהלך האירוע.
בין הפרויקטים שזכו להכרה נכללו אפליקציות לתמיכה נפשית בפוסט-טראומה, מערכות לניהול תרומות, וכלים לימודיים לתלמידים.
האירוע נחתם בסבב שיפוט חי, שבו חולקו פרסים ליישומים נבחרים שהתמקדו בבריאות נפשית, חינוך, קיימות וקהילתיות.
רכישת החברה על ידי Wix
ב-18 ביוני 2025 הודיעה חברת Wix על רכישת Base44, מתוך כוונה לשלב את יכולות הבינה המלאכותית והממשק השיחתי של Base44 בפלטפורמת בניית האתרים והאפליקציות של Wix .Wix, הנחשבת חלוצה בתחום הפיתוח ללא-קוד לבניית אתרים, ראתה ב-Base44 השלמה אסטרטגית בעידן החדש של כלים מונעי בינה מלאכותית.
העסקה כללה תשלום ראשוני של כ-80 מיליון דולר, בתוספת תשלומי Earn-out עתידיים עד שנת 2029 המותנים בעמידה ביעדים עסקיים שסוכמו בין הצדדים.
רכישה זו התבצעה כחצי שנה בלבד לאחר הקמת Base44, שעד למועד זה פעלה במימון עצמי וללא השקעות הון סיכון, והייתה בבעלות מלאה של שלמה כיזם יחיד.
לפי הודעת החברות, Base44 תמשיך לפעול כעסק וכמוצר עצמאי גם לאחר המיזוג, ותשמור על זהותה הייחודית והמשכיות הפיתוח, תוך שהיא נהנית ממשאבי התשתית, התפוצה ותמיכת הענק של Wix לצורך האצת הצמיחה הגלובלית שלה..
למרות תגובות ראשוניות מעורבות בשוק וירידה זמנית במניית החברה, הדוחות הכספיים שפרסמה Wix לאחר הרכישה הצביעו על צמיחה מהירה בפעילות Base44. ההכנסות של החברה הצעירה חרגו מהציפיות, ו-Wix הציבה לה יעדי הכנסות שאפתניים כבר לשנה הראשונה, עם תחזיות לעשרות מיליוני דולרים ולצמיחה משמעותית בהמשך.
מנכ"ל Wix, אבישי אברהמי, תיאר את הרכישה כחלק ממהלך כולל להכנסת יכולות AI מתקדמות למוצרי החברה, בגישה חדשה המכונה "Vibe-Coding" – שילוב של עריכה ויזואלית פשוטה עם קידוד גמיש מונחה בינה מלאכותית.
במקביל, רכשה Wix גם את חברת HourOne הישראלית, המפתחת טכנולוגיות יצירת וידאו מבוססות אוואטרים מונעי AI, כחלק מהתרחבותה לתחומי תוכן חדשים.
ברצלונה הוא אלבום האולפן המשותף של פרדי מרקיורי, סולנה הראשי של להקת הרוק הבריטית הפופולרית קווין וזמרת האופרה סופרן הספרדייה מונסראט קאבאייה.
האלבום הוקלט על ידי שניהם.
האלבום יצא לאור ב־1988, והוא שימש כאלבום השני והאחרון שהוקלט על ידי פרדי מרקיורי מחוץ לקווין.
לאחר שברצלונה נבחרה לארח את אולימפיאדת ברצלונה (1992), מרקיורי ניגש כדי לכתוב שיר שישמש כשיר הנושא לאולימפיאדה הקרבה ובאה.
הרעיון היה ליצור דואט עם קאבאייה, היות שהיא הייתה תושבת העיר.
הוא היה מעריץ ותיק שלה, והיא מצידה בתורה החלה לכבד מאוד את כישרונותיו.
הם החליטו לעבוד יחד על אלבום, כאשר מרקיורי ומייק מורן לקחו את ההובלה היצירתית ככותבי השירים.
מרקיורי ומורן הקלטו ושלחו לה קלטות של המוזיקה, כאשר מרקיורי שר בפלסטו כקול מנחה את תפקידיה של מונטסראט.
מכיוון שלעיתים רחוקות היה להם זמן פנוי בלוח הזמנים שלהם להיפגש, תפקידיה הוקלטו במקום אחר.
מהדורה מיוחדת של האלבום יצאה ב-3 בספטמבר 2012. היא כוללת גרסה חדשה של האלבום, כאשר הרצועות האינסטרומנטליות הקודמות הוחלפו בתזמור סימפוני חי חדש וכלי הקשה במקום סינתיסייזרים ומכונות תופים.
למהדורה החדשה יש גם עטיפת אלבום חדשה וייחודית.
השיר הולחן והופק על ידי מייק מורן ופרדי מרקיורי.
הקלטות השיר כללו כינורות של הומי קאנגה ולורי לואיס, נגינת צ'לו של דבורה אן ג'ונסטון, קרן של בארי קסטל וכלי הקשה של פרנק ריקוטי.
"ברצלונה" נבחר להיות ההמנון של אולימפיאדת 1992 בספרד, אך מרקורי נפטר פחות משבעה חודשים לפני המשחקים האולימפיים.
עם זאת, הוא הוצג כקליפ הפתיחה של העיר בטקס הפתיחה, והוא שימש כשיר הכותרת לסיקור של ה־BBC לאולימפיאדת ברצלונה (1992).
הקליפ צולם במועדון הלילה הגדול בעולם, קו, שכיום נקרא פריבילג' (Privilege) באיביזה.
ראסל ווטסון ביצע גרסת כיסוי לשיר באלבומו "The Voice" ביחד עם שאון ריידר (Shaun Ryder).
השיר הוקלט ב-9 בנובמבר 1987 (דמו מוקדם הוקלט ב-1 בספטמבר).
מרקיורי כתב את כל המילים, כולל אלו שביפנית, ושר חלקים מסוימים בפלסט, אשר נשמרו בגרסה הסופית.
במקור, נגינת פסנתר וירטואוזית של מייק מורן עם שירה גבוהה של מרקיורי, נקראה "נקמתו של סרגיי רחמנינוב" (הדגמות הגיעו מ-26 בינואר ומ-19 בפברואר בהתאמה).
לאחר מכן הוא נקרא "הדואט" ולבסוף "נפילתו של הכומר" כאשר טים רייס כתב את המילים עבורו.
איליין פייג' התגוררה עם רייס באותו זמן, והיא עבדה על אלבום לקאברים של קווין (The Queen Album).
היצירה, שיצאה גם היא ב-1987, הופקה על ידי מורן, שניצח על התזמורת, כתב את העיבודים וניגן בפסנתר ובקלידים.
ריף הפסנתר המסיים דומה מאוד לסיום הפרק הראשון של קונצ'רטו לפסנתר מס' 2 (רחמנינוב).
כאשר מרקיורי פגש לראשונה את מונסראט קאבאייה במרץ 1987, הוא הביא יצירה שהוא ומורן הלחינו בשם "Exercises in Free Love", שאליה הוסיפה קאבאייה מילים והפכה מאוחר יותר ל-"Ensueño".
היא ביקשה ממרקיורי לשיר בקול הבריטון הרגיל שלו.
בניגוד ל-"Exercises", השיר Ensueño אינו כולל תזמור או קולות רקע: מייק מורן מנגן רק בפסנתר כליווי לשני הזמרים.
שיר זה כלל גם מילים של רייס והוא הוקלט ב-1 בדצמבר 1987 (הדמואים המוקדמים הגיעו מ-2 במאי וב-9 בנובמבר).
מקהלת הגוספל המפורסמת כללה את מדליין בל, דניס בישופ, לאנס אלינגטון, מרים סטוקלי, פיטר סטרייקר, מארק ויליאמסון וקארול וודס.
סטרייקר היה חברו של מרקיורי שעזר לו עם כמה מילים לשיר I'm Going Slightly Mad וסטוקלי שרה מאוחר יותר עם בריאן מיי.
השיר נקרא במקור "Freddie's Overture", והוא היה אחד הקטעים האחרונים שנכתבו (בתחילת 1988).
השיר שולב עם יציאת הסינגל "How Can I Go On" בנפח 12 אינץ' ועם אלבום CD בשנת 1989. "Overture Piccante" היה הרצועה הנוספת.
Guide Me Home יצא כשיר עצמאי בסינגל מקסי CD בהולנד בשנת 2000.
שיר זה הגיע באביב 1987. באלבום תחילתו משולבת בצורה חלקה עם סוף הרצועה הקודמת "Guide Me Home".
הוא כולל את הבסיסט של קווין ג'ון דיקון בנגינת גיטרה בס.
"How Can I Go On" יצא כתקליט ויניל 7 אינץ' בן שני ערוצים, 12 אינץ' בן שלושה ערוצים וכסינגל CD.
השיר האחרון באלבום משלב חלקים משירים אחרים לכדי יצירה חדשה.
המהדורה המיוחדת של 2012 מחליפה את הנגינה המקורית, שנוצרה באמצעות סינתיסייזרים וסמפלרים, בתזמורת סימפונית מלאה.
"Ensueño", הרצועה הרביעית, שבמקור כללה רק את מרקיורי וקאבאייה עם נגינת פסנתר של מייק מורן נותרה ללא שינוי, בעוד ששיר הליווי של "Exercises in Free Love" עבר עיבוד מחדש והוקלט מחדש.
התווים תומללו ועובדו מחדש על ידי סטיוארט מורלי, המנהל המוזיקלי של המחזמר We Will Rock You, שהוא גם מפיק האלבום.
מורלי האזין לתקליט המקורי כדי ללכוד את ההרמוניה והחלקים המובילים, ולאחר מכן עיבד מחדש את התווים, בעזרת נייר, עט ומחק מסורתיים, תוך שימוש ב"מסה על תזמור" של ניקולאי רימסקי-קורסקוב, שחרזאדה (סוויטה סימפונית) של הסימפוניה הרביעית של צ'ייקובסקי, ו"לה מאר (La mer) של קלוד דביסי כאזכור.
את הפסקול ביצעה התזמורת הפילהרמונית של פראג (Prague FILMharmonic Orchestra).
נאוקו קיקוצ'י הקליט קטע של קוטו (כלי נגינה) עבור "La Japonaise", בעוד שרופוס טיילור, בנו של מתופף להקת קווין רוג'ר טיילור הקליט תופים עבור "The Golden Boy" ו-"How Can I Go On", והכנר הקלאסי דייוויד גארט הקליט סולו כינור חדש עבור האחרון.
גיטרת הבס של ג'ון דיקון נשארה ב-"How Can I Go On".
פרדי מרקיורי – קולות ראשיים (סולן), זמר רקע, פסנתר, עיבוד מוזיקלי
מונסראט קאבאייה – קולות ראשיים וקולות רקע.
מייק מורן – כלי מקלדת, תכנות (מוזיקה), עיבוד.
ג'ון דיקון – גיטרה בס ב"How Can I Go On".
הומי קאנגה – כינור ב"Barcelona".
לאורי לואיס – כינור ב"Barcelona".
דבורה אן ג'ונסטון – צ'לו ב"Barcelona".
בארי קסטל – קרן יער ב"Barcelona".
פרנק ריקוטי – כלי הקשה ב"barcelona".
מדלין בל – קולות רקע ב"The Golden Boy".
דניס בישופ – קולות רקע ב"The Golden Boy".
לאנס אלינגטון – קולות רקע ב"The Golden Boy".
מרים סטוקלי – קולות רקע ב"The Golden Boy".
פיטר סטראקר – קולות רקע ב"The Golden Boy".
מארק ויליאמסון – קולות רקע ב"The Golden Boy".
קארול וודס – קולות רקע ב"The Golden Boy".
באטלפילד 2 (מאנגלית: Battlefield 2), משחק מחשב בסוגת משחקי יריות בגוף ראשון.
המשחק יצא לשווקים ב-21 ביוני 2005 בצפון אמריקה וב-24 ביוני באירופה, והוא פרי פיתוחם של Digital Illusions CE (המפתחת) ושל Electronic Arts (המפיצה בשווקים).
עם יציאתו, זכה המשחק להצלחה יחסית ולציונים גבוהים בביקורות, אף על פי שלא היה חסין מבאגים שגררו ליציאת "פאצ'ים" (קובצי תיקון ועדכונים) רבים.
רבים התלוננו על באגים במשחק, שלמרות הפאצ'ים הרבים שיצאו, עדיין לא תוקנו; קריסה אל שולחן העבודה, נפילה דרסטית במהירות המשחק וכן תקיעות פתאומיות.
מלבד זאת, יש הטוענים שחבילות ההרחבה שיצאו למשחק נופלות מרמתו של המשחק המקורי.
זמן מה לאחר צאתו, יצאו למשחק גם גרסאות לקונסולות משחק שונות; פלייסטיישן 2 ו-אקס בוקס.
כשש שנים מצאתו, לאחר שיצאו מספר משחקים שלא נחשבו המשכים למשחק (כמו משחקי Battlefield:Bad Company), יצא משחק ההמשך באטלפילד 3 בשנת 2011.
המשחק יצא ככותר המשך לשני משחקים אחרים, Battlefield: Vietnam שעסק במלחמת וייטנאם, ו-Battlefield: 1942, שעסק במלחמת העולם השנייה.
למשחק מנוע גרפי חדש ושונה מקודמיו, בעל מודלים מפורטים שכוללים טקסטורות ברורות יותר, אפקטי אור וצל ופירוט גרפי רב יותר; מנוע משוכלל זה לא היטיב עם כולם, שכן דרישות המערכת במשחק זה היו גבוהות מאלה שבמשחקים הקודמים.
באטלפילד 2 הוא משחק מלחמה תלת־ממדי.
במשחק מערכת דירוג (Rank) שמטרתה לעודד את השחקן לתמוך ולעזור לקבוצתו; ניתן לקבל נקודות על הריגת אויב וכל על סיוע לחבר קבוצה, ובהגיעו למספר נקודות מסוים השחקן עולה בדרגתו הצבאית, מטוראי ועד לרמטכ"ל, דבר המאפשר לפתוח כלי נשק טובים ואיכותיים יותר.
ישנן 13 מפות (היינו, שדות קרב) שונים, אשר שונות ביניהן במשאבים ובכלי הנשק הזמינים בהם, בתנאי השטח (מדבריות, ימים או אזורי תעופה רבים).
מלבד זאת, לכל אחד מן הצבאות עדיפות באחת מן המפות, בהתאמתה לתנאי השטח בה.
כשבוע לפני יציאת המשחק הוציאה המפיצה גרסת דמו נסיונית, בה ניתן היה לשחק במצב שחקן-יחיד או משחק רב-שחקנים באינטרנט במפה "מפרץ עומאן" (Gulf of Oman) – מפה מדברית ברובה.
חלק מן השחקנים כלל לא קנו את המשחק המלא, והמשיכו לשחק בגרסת הדמו.
בנוסף לבחירת הצבא, בתחילת כל קרב השחקן מתבקש לבחור באחד מתוך שבעה תפקידי לחימה שונים:
חייל נגד טנקים הנושא מטול נ"ט לפגיעה בכלים משוריינים ואמצעי תעופה, וכן אקדח חלש ותת מקלע.
רובאי הנושא רובה סער עם מטול רימונים, אקדח, ורימוני עשן.
חייל כוחות מיוחדים הנושא מטעני C-4 המופעלים באמצעות שלט רחק, וכן אקדח עם משתיק קול ורובה סער פשוט.
פלס הנושא אקדח ורובה ציד חלשים, אך לו יכולת לתקן כלי רכב ולנטרל/להטמין מוקשים נגד כלי רכב.
צלף הנושא רובה צלפים, רימוני יד, אקדח עם משתיק קול ומוקשים נגד אדם.
חייל תמיכה הנושא מקלע קל ויכולת לחלק תחמושת לשאר חברי הקבוצה.
חובש הנושא רובה סער, אקדח, רימוני יד, ערכת עזרה ראשונה המאפשרת לטפל בפצועים וערכת החייאה המאפשרת "להחיות" שחקנים אחרים זמן קצר לאחר מותם.
לאחר בחירת תפקיד הלחימה בו הוא חפץ לשחק ובחירת צבא, מתחיל הקרב: השחקן משובץ בתוך קבוצה ומשחק כנגד קבוצת שחקנים אחרת, אם נגד בוטים במשחק נגד המחשב ואם במשחק רב-שחקנים ברשת האינטרנט.
על אף האפשרות לשחק כנגד המחשב, מצב המשחק הבולט והמשוחק ביותר הוא רב משתמשים באינטרנט, שכן במצב זה נחשפים לשחקן אפשרויות רבות יותר, ביניהן שיתוף פעולה בלחימה בין חברי הקבוצה, כך שמצב שחקן-יחיד משמש בעיקר לאימון והכרת המשחק.
השחקנים השונים בקבוצה או ביחידה יכולים לתקשר ביניהם באמצעות הקלדה או VOIP.
לכל קבוצה כמה בסיסים וכן מספר נקודות כלשהו הניתן לבחירה, כאשר הקבוצה המנצחת היא זו שכבשה את רוב בסיסי האויב או פגעה במרב חייליו.
עם סיום המשחק מופיע גרף בו מתוארים השגי השחקנים השונים, וניתנת אפשרות להמשיך לסיבוב נוסף.
המפיצה – EA GAMES, הוציאה למשחק נכון ליוני 2006 שתי חבילות הרחבה, המפורטות להלן.
מלבד שתי ההרחבות, הודיעה EA על כותר המשך – Battlefield 2142, משחק שיתרחש בסביבה עתידית עם כלי נשק ורכבים מתקדמים, אשר יצא לאור באוקטובר 2006.
שחקנים רבים מתלוננים כי חבילות ההרחבה נופלות מרמתו של המשחק המקורי, בטענה כי חבילות ההרחבה "הפרידה" מהשחקנים (שכן במצב של משחק מרובה משתתפים, משתמש שיש לו חבילת הרחבה מסוימת, משחק רק עם בעלי אותה חבילה, ולא עם כל שחקני Battlefield) ואף נתנו לחלקם יתרון מסוים.
מלבד זאת, יש הטוענים שהחבילות נופלות ברמת המשחק שלהן מהמשחק המקורי, ופוגעות בחוויית המשחק.
חבילת ההרחבה הראשונה שיצאה למשחק בנובמבר 2005 היא Battlefield: Special Forces, בה ניתנת לשחקן אפשרות לתפקד כלוחם כוחות מיוחדים במבצעים שונים: ישנם 8 צבאות כוחות מיוחדים אשר עורכים קרבות באזורי לחימה שונים, חלקם בלילה וחלקם ביום.
לרשות השחקן עומדים אמצעים מיוחדים, כגון חבלים לטיפוס, משקפות לראיית לילה, כלי רכב קלים, גז מדמיע, ועוד.
חבילת ההרחבה מאופיינת בלחימה בשטח בנוי, במפות עירוניות צפופות בהן אין כלי רכב, בניגוד ל-Battlefield 2 המקורי.
חבילת הרחבה נוספת, שיצאה למשחק ב-14 במרץ 2006, אשר גם נקראת "Booster Pack", אשר מוסיפה תוכן נוסף וקטן, יחסית ל-"Special Forces", ולכן היא זולה יותר.
בחבילה זו, נוסף למשחק צבא נוסף – הכוחות האירופאים, וכן עוד כלי נשק, מפות ורכבים שונים.
את המשחק (Euro Force) ניתן לרכוש אך ורק דרך האינטרנט, על ידי תוכנה בשם "EA Link" במחיר של 10 דולר עד שנת 2009 שבה יצא בחינם בטלאי 1.5.
חבילת הרחבה נוספת למשחק, היא יצאה בתאריך ה-6 בינואר 2006, אך גם הוא שוחרר בחינם בטלאי 1.5 בשנת 2009.
כמו כן יצאו גם חבילות ("מודים") לא רשמיות כגון:
Project Reality: מצב אשר מדמה בצורה הטובה ביותר מלחמה ריאליסטית עם דגש על עבודת צוות עם אפשרויות גדולות מאוד בתוך המשחק.
Alpha Project: מצב המשפר את רמת המשחקיות יותר מכל שאר החבילות, כגון : כוונות לייזר וצלפים בתלת־ממד, נזק גבוה יותר מכדורים וטילים, הדף ירי מציאותי יותר, צלילי לחימה טובים יותר וכולי.
החבילות נעשות על ידי אנשים פרטיים במטרה לשדרג את רמת המשחק.
במחשבים אשר אינם מסוגלים להריץ משחקים טובים יותר כמו Battlefield 3 ,Battlefield: Bad Company 2 וכולי.
המייצגת את הקונפליקט הערבי-ישראלי לדוגמה מלחמת יום כיפור.
כמו כן השחקנים הישראלים דוברים עברית.
וחלק מהנשקים של אותה תקופה נמצאים בשימוש במוד זה.
Allied Intent Xtended-זהו אחד המודים הגדולים ביותר והוא תומך שחקן יחיד ומרובה משתתפים.
נוספו בו מספר מדינות נלחמות.
ומגוון ענק של כלי נשק כולל מרגמה, והרבה כלי טיס ושיט, ישנם גם כמה חבילות של מפות שפותחו במיוחד עבור מוד זה.
Battle Magic הוא אלבומה השלישי של להקת הבלאק מטאל הסימפוני האנגלית באל-סאגות'.
האלבום יצא בשנת 1998 תחת חברת התקליטים קאקופונוס.
זהו האלבום האחרון בו ג'וני מאודלינג פועל כמתופף הלהקה, בשאר האלבומים הוא פועל כקלידן ועוזר בהלחנה.
ללהקה ניתנה תקופה של חודש להקלטת האלבום וההכנות לאלבום היו מסובכות, בעיקר ההכנות התזמורתיות (להפקת הסאונד המלחמתי והאפי); דוגמה טובה לכך הוא השיר Circus Maximus, שהכנתו והקלטתו (בעיקר בחלק של הקלידים) ערכו לא פחות מ-6 ימים.
המילים נקבעים במסגרת עולמות הפנטזיה של הזמר ביירון רוברטס.
"Be-Bop-A-Lula" (בעברית: "בי-בופ-א-לולה") הוא שיר רוקנ'רול שהוקלט לראשונה ב-1956 על ידי ג'ין וינסנט ולהקתו - ה-Blue Caps.
כתיבת השיר מיוחסת לג'ין וינסנט ולאמרגנו, ביל דייוויס.
קיימת טענה כי השיר נכתב ב-1955 בעת שג'ין וינסנט החלים מתאונת אופנוע בבית החולים של הצי האמריקאי בנורפוק וירג'יניה.
הוא פגש שם את דונלד גרייבס שכנראה כתב את מילות השיר בעוד שווינסנט כתב את הלחן.
כששמע האמרגן דייוויס את השיר, קנה מגרייבס את הזכויות על המילים תמורת 50 דולר (המקורות השונים חלוקים על גובה הסכום המדויק) ונחשב מאז ככותב המילים.
דייוויס טען כי הוא כתב את המילים יחד עם ג'ין וינסנט לאחר ששמע את השיר "Don't Bring Lulu".
וינסנט לעומתו, טען בהזדמנויות שונות כי הוא עצמו כתב את המילים בהשראת קומיקס בשם "Little Lulu".
הביטוי "Be-Bop-A-Lula" כמעט זהה לביטוי "Be-Baba-Leba" שמו של שיר שהגיע למקום השלישי במצעד הרית'ם אנד בלוז ב-1945 בביצועה של זמרת הג'אז, הלן יומס.
מאוחר יותר, הפך "Be-Baba-Leba" ללהיט גדול עוד יותר בביצועו של ליונל המפטון תחת השם "Hey !
ביטוי זה ודומים לו היו נפוצים בזירות הג'אז של שנות הארבעים ואף שמו של זרם הג'אז "בי בופ" נגזר מהם.
יש הסוברים כי ביטויים אלו נגזרו מקריאות העידוד לנגנים Arriba!
שהיו מקובלות אצל מנהיגי התזמורות הלטיניות שפעלו אז בארצות הברית.
בתחילת 1956 הופיע ג'ין וינסנט עם השיר בתוכנית רדיו בנורפוק שבווירג'יניה והקליט גרסת דמו שנשלחה לקפיטול רקורדס.
חברת התקליטים שחיפשה באותה עת זמר צעיר שיהווה תחרות לאלביס פרסלי הזמינה אותו להקלטה באולפן בנשוויל שבטנסי.
להקת הליווי, שקיבלה את השם "The Blue Caps", מנתה את: קליף גאלאפ (גיטרה מובילה), "וי" וילי ויליאמס (גיטרה קצב), "ג'מפין" ג'ק ניל (קונטרבס) ודיקי "בי בופ" הארל (תופים).
בעת ההקלטה צעק הארל ברקע בתקווה שמשפחתו תוכל לזהות את קולו בעת שתאזין להקלטה.
השיר יצא ביוני 1956 כסינגל, זכה מיד להצלחה ונמכר היטב.
הוא הגיע למקום השביעי במצעד האמריקאי, לעשרת הגדולים במצעד הרית'ם אנד בלוז ולמקום ה-16 במצעד הבריטי.
כשנה לאחר הוצאת הסינגל, הודיעה חברת התקליטים כי נמכרו מעל לשני מיליון עותקים של השיר.
ג'ין וינסנט אף הופיע בסרט "The Girl Can't Help It" שיצא לאקרנים ב-1956 וביצע בו את השיר שהיה חלק מפסקול של מיטב להיטי הרוקנ'רול באותה תקופה.
המוזיקאי והזמר איאן דיורי, שצפה בסרט בנעוריו, נשבה בקסמו של השיר ובג'ין וינסנט והפך אוהד נלהב של וינסנט.
באלבומו השלישי, "New Boots and Panties!!", שיבץ דיורי את השיר "Sweet Gene Vincent" אחרי שערך תחקיר בן שישה שבועות על חייו של וינסנט).
השיר כולל גם ציטוט קצרצר משורה של "בי-בופ-א-לולה".
"Sweet Gene Vincent" היה שיר קבוע בהופעותיו של דיורי לאורך כל הקריירה שלו.
"בי-בופ-א-לולה" מוזכר גם בשירם של הדייר סטרייטס, "Walk of Life", שהופיע באלבומם "Brothers in Arms".
השיר מוזכר כחלק מרפרטואר של זמר הרחוב גיבור השיר.
השיר דורג במקום ה-102 ברשימת "500 השירים הגדולים בכל הזמנים" של המגזין רולינג סטון .
במשך השנים גדלה הפופולריות של השיר והוא הפך לסטנדרט של רוקנ'רול.
להקת הקוורימן - להקתם של פול מקרטני וג'ון לנון שקדמה לביטלס, הופיעה עם גרסת כיסוי של השיר בהופעתה השנייה שנערכה ביולי 1957. מאוחר יותר, ביצעו גם הביטלס את השיר.
עוד ביצעו את השיר: קרל פרקינס, האחים אברלי, ג'ון לנון (באלבומו מ-1975, "רוקנרול" ), פול מקרטני, קווין, סטריי קאטס ואמנים רבים אחרים.
באטלפילד 3 הוא משחק מחשב בסוגת משחקי יריות בגוף ראשון.
המשחק יצא לשווקים באופן רשמי לראשונה בצפון אמריקה ב-25 באוקטובר 2011, באוסטרליה ב-27 באוקטובר, באירופה ב-28 באוקטובר וביפן ב-2 בנובמבר 2011 ומכר יותר מ-25 מיליון עותקים ברחבי העולם.
המשחק יצא כהמשך ישיר ל-Battlefield 2, למרות פיתוח משחקי Bad Company בין השניים ופיתוחם של המשחקים החינמיים Battlefield Play 4 Free ו-Battlefield Heroes.
בדומה לקודמיו בסדרה, מכיל באטלפילד 3 מרכיב נרחב של משחק רשת רב-משתתפים (multiplayer) המתקיים בסביבת משחק בו השחקן בוחר בין מפות שונות המופעלות בשרתים שונים.
על השחקן לבחור באחד מארבעה סוגי תפקיד צבאי אליו יכול השחקן להשתייך במהלך המשחק:
Assault - רובאי, בעל יכולת ריפוי והחייאה.
Engineer - מהנדס, בעל יכולת תיקון והרס כלי רכב ומשוריינים.
Support - מקלען, נושא אמצעי חבלה, אש רתק ואש עקיפה, ויכול לתת תחמושת.
Recon - צלף, יכול להניח נקודת נחיתה, סמן לייזר, וגלאי תנועה.
לכל תפקיד יש את הכלים וכלי הנשק המיוחדים לו, על מנת למלא את משימתו בשדה הקרב.
בנוסף, ברחבי המפה השחקן יכול למצוא כלי רכב שונים בהם טנקים ומטוסי קרב הממוקמים בבסיסי הקבוצות ובנקודות המשתייכות לקבוצה בהם יכול להילחם כנגד האויב.
בנוסף למרכיב המשחק ברשת שמשותף לקודמיו בסדרה, מכיל באטלפילד 3 גם מצב משחק יחיד בו השחקן מלווה מספר דמויות במהלך עלילה דמיונית כנגד ארגון טרור בשם ה-PLR והלחימה כנגדו באיראן ולאחר מכן בפריז וניו יורק.
גרסת הפרימיום של המשחק מאפשרת לשחקן לקבל את חמש ההרחבות ועוד בונוסים רבים.
העלילה עוקבת אחרי סמל בלקברן (Blackburn) בשנת 2014. בלקברן מוחזק אצל ה־CIA שחוקרים אותו בחשד לרצח מפקדו.
בתחילת כל שלב מנהל מוצגת שיחה של בלקברן עם שני החוקרים שלו.
המשחק מתחיל בגבול עיראק-איראן כאשר יחידתו של בלקברן בפיקוד קפטן קוֹל (Coel) מגיעים לעיר כדי להילחם בארגון הטרור PLR בפיקודו של אל-באשיר (Al-Bashir).
בהמשך בטהראן מגלים מספר חיילים בבנק המרכזי כספת ובה פצצת אטום אחת ושני ארגזים לשניים נוספות.
בטהראן פוגשים היחידה לראשונה בסולמון (Solomon), טרוריסט מסוכן אשר ה־CIA מנסים לטעון לבלקברן שהוא בכלל חבר, אבל למעשה הוא זה שמפעיל את אל-באשיר וארגון הטרור שלו.
בסופו של דבר דימה (Dima) - סוכן רוסי ועוד שניים, ולדימיר (Vladimir) וקיריל (Kiril) פורצים לביתו של סוחר נשק רוסי-קפרוב (Kafarov), ומגלים ממנו מידע על שתי הפצצות הנוספות שאמורות להישלח לניו יורק ופריז.
תוך כדי משימת הרוסים אצל קפרוב מגיע בלקברן ודימה מסביר לו על זה ומבקש את עזרתו למנוע את הפיגועים.
המפקד קול פורץ פנימה ודימה אומר לבלקברן שאם הוא לא יירה מייד בקול אז תפתח מלחמה בין ארצות הברית לרוסיה (בגלל הפיגועים).
בלקברן יורה בו ועל זה ה־CIA חוקרים אותו.
בפריז שלושת הרוסים הורגים מספר טרוריסטים ומגיעים לרכבת שם הפצצה מתפוצצת לפני שהם מנטרלים אותה.
בניו יורק מוכנס אחד מחבריו של בלקברן לחדר החקירות והשניים מצליחים לברוח ממטה ה־CIA.
בלקבארן קופץ על הרכבת התחתית שעליה השתלטו טרוריסטים ובראשם סולומון.
הוא מצליח להרוג טרוריסטים עד שהוא נתקל בסולמון.
סולומון מפעיל מטען שמפוצץ חלק מהרכבת.
בלקברן מצליח לברוח ולבסוף ברחוב הוא הורג את סולמון ומציל את ניו יורק רגע לפני הפעלת הפצצה.
בסוף המשחק רואים את דימה, שסובל מהרעלת קרינה, כותב על מאמציו שלו ושל בלקברן לעצור את סולומון ומתכוון להתאבד.
סדרת המשחקים ידוע בהתמקדות בחוויית המשחק במצב המרובה משתתפים, בפלטפורמת מחשב האישי ניתן לשחק בשרתים של עד 64 שחקנים בעוד בקונסולות הטלוויזיה (PS3 ו-XBOX360) ניתן לשחק בשרתים של עד 24 שחקנים.
לפני המשחק כאמור, על השחקן לבחור אחד מארבעת תפקידי הלחימה: צלף (Recon), מהנדס (Engineer), מקלען (Support) רובאי (Assault).
המשחק מציג מספר רב של מצבים (כולל אלו של ההרחבות), כאשר לחלקם יש תת-מצב Large שפירושו יותר נקודות על פני שטח גדול יותר של המפה:
כיבוש (Conquest) - על כל קבוצה לכבוש מספר רב יותר של נקודות (מסומנות על ידי דגלים במפה).
ככל שלקבוצה יש יותר נקודות בידה, כך הטיקטים של הקבוצה היריבה יורדים מהר יותר.
במפה קטנה ישנן כ-5 נקודות, ובמפה גדולה עד 7.
הסתערות - (Rush) - על הקבוצה התוקפת לנטרל את שתי עמדות ה-M-COM שהקבוצה המגינה מגינה עליהם.
אם שתי הנקודות פוצצו, הקבוצה התוקפת מתקדמת שלב קדימה והקבוצה המגינה נסוגה.
בדרך כלל ישנם 4–5 שלבים כאלו במשחק.
שליטה - (Domination) - דומה למצב Conquest, אבל על מפות קטנות של לש"ב בהרחבת Close Quarters.
בדרך כלל רק כ-3 נקודות וזמן התפיסה קצר הרבה יותר.
מאסטר כלי הנשק - (Gun Master) מוד קלאסי שחזר בהרחבת Close Quarters.
על השחקן להשיג 2 הריגות עם נשק אקראי, ואז הוא עולה שלב ומקבל נשק חדש.
הראשון שמסיים את כל השלבים מוכתר כמנצח של הסיבוב.
עליונות קרקעית - (Tank Superiority) - על כל קבוצה לנסות לשלוט על נקודה אחת במרכז המפה.
מדובר במוד מהרחבת Armored Kill ולכן המפות גדולות ויהיה ריבוי של כלי רכב כבדים ומשוריינים.
ליקוט - (Scavenger) - מוד מההרחבה הפוסט-רעידת אדמה Aftermath.
בעולם שלאחר הקטסטרופה לחיילים אין את כלי הנשק הרגילים שלהם והם צריכים ללקט ברחבי המפה כלי נשק עם מעט תחמושת המפוזרים שם.
המנצח נקבע בדומה למוד Domination.
תפוס ת'דגל (Capture The Flag) - המוד הקלאסי של משחקי יריות שחזר בהרחבה האחרונה End Game - בבסיסה של כל קבוצה נמצא הדגל שלה והיא צריכה להביא את דגל הקבוצה היריבה לבסיס שלה חזרה תוך הגנה על הדגל שלה.
עליונות אווירית (Air Superiority) - מוד מיוחד להרחבת End Game.
הרכבים היחידים הניתנים לשימוש הם מטוסי קרב, ועל כל אחת מהקבוצות לנסות ולשלוט בנקודות המסומנות על ידי צפלינים בגובה רב.
המשחק במקור פותח עבור פלטפורמת המחשבים בלבד, אך בשלבי האמצע של הפיתוח החליטו גם לפתח גרסאות לקונסולות.
מנוע המשחק, Frostbite 2, העלה את הגרפיקה לרמה חדשה שלא נראתה עד כה במשחקי מחשב על ידי שיפורים בגרפיקה, בטכנולוגיית אנימציה חדשנית שהעניקה לדמויות מראה מציאותי, ובאפקט ההריסה של חפצים שעכשיו נראה יותר ריאליסטי.
מנוע המשחק משתמש בפריסת תצוגה Direct3D 10 ו-11 מה שמבטיח שהמשחק ירוץ על Windows Vista ומעלה בלבד.
למשחק ישנן חמש הרחבות שהן:
הוא שוחרר ל-Xbox 360 ול-PC, בעוד של-פלייסטיישן 3 הוא שוחרר שבוע לפני כן.
הוא עולה 15$ (15 דולר), אך חופשי לכל המשתמשים שרכשו את המהדורה המוגבלת.
המשחק כולל ארבע מפות מהמשחק BF2 וחידוש אותן בהתאם למנוע של המשחק, כלי רכב חדשים [הנמצאים רק בהרחבה זו] ועשרה כלי נשק חדשים, אשר ניתן למצוא אותם בפרופיל השחקן.
ב-2012 יצאה הרחבה חדשה וגדולה יותר מההרחבה הקודמת.
הרחבה זו מציעה ארבע מפות חדשות [הקטנות ביותר במשחק], עוד עשרה כלי נשק חדשים, הריסה ב-HD,שני מצבי משחק חדשים ועשרה כלי נשק חדשים.
ההרחבה השלישית, הגיעה ב-4 בספטמבר 2012 למשתמשי PS3, וב-11 בספטמבר למשתמשי ה-Xbox 360 וה-PC.
בהרחבה זו יש כלי רכב משוריינים חדשים, בעיקר טנקים, טרקטורונים ותותחים ניידים, וגם מפה חדשה שהיא ככל הנראה המפה הגדולה ביותר בסדרת Battlefield (סדרת משחקים) [Bandar desert]
ההרחבה הרביעית, הגיעה ב-27 בנובמבר 2012 למשתמשי ה-PS3, וב-4 בדצמבר הוא שוחרר למשתמשי ה-Xbox 360 וה-PC למשתמשי "פרמיום", ב-11 בדצמבר למשתמשים שהם לא "פרמיום" ל-PS3, וב-18 בדצמבר למשתמשי ה-Xbox 360 וה-PC למשתמשים שהם לא "פרמיום".