tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
התאריכים המדויקים עשויים להשתנות בסדר גודל של יומיים בהתאם למחזור השנים המעוברות.
במיתולוגיה היוונית, האייל המכונף בעל הצמר הזהוב אשר סייע לפריקסוס והלה לברוח מאמם החורגת, אינו.
אצל האשורים היה זה נסיך, שהפך לאייל או לטלה (אייל צעיר) לאחר שהחלו להקריב בעלי חיים באותו זמן בשנה.
בקבוצת הכוכבים הזו יש שורה של שלושה כוכבים.
לפני כ-2,000 שנה היה יום השוויון האביבי כאשר השמש הייתה במזל זה.
האל זאוס לבש את צורת השור כדי לזכות באירופה, הנסיכה הפיניקית המיתולוגית, ואלה הולידו את המינוטאור.
באסטרונומיה זוהי קונסטלציה די בולטת הכוללת שני צבירי כוכבים בהירים: הפליאדות (כימה, או שבע האחיות) וההיאדות.
הכוכב הבהיר ביותר הוא אַלְדֶבָּרָן ("עין השור").
סמל המזל - שור או ראש שור
התאומים קסטור ופולוקס היו בניו של זאוס: אחד היה בן אלמוות והשני לא.
היפוך הקיץ מתרחש כאשר השמש נמצאת בקבוצת התאומים (21–22 ביוני); ההיפוך הטרופי הצפוני צריך להיקרא ההיפוך הטרופי של תאומים.
סמל המזל - קסטור ופולוקס
קבוצת כוכבים קטנה, העמומה ביותר בגלגל (Praesepe, Beehive Cluster).
במיתולוגיה היוונית נשלח הסרטן על ידי האלה הרה כדי להפריע להרקולס במלחמתו כנגד ההידרה.
הכוכב הבהיר שלה הוא רגולוס (לטינית: "מנהיג").
בסיפורו של הרקולס הייתה הריגת האריה מנמאה הראשונה מבין שתים עשרה המטלות שהטילה הרה על הרקולס.
זו קבוצת הכוכבים הגדולה ביותר בגלגל המזלות.
במהלך ההיסטוריה קישרו אותה עם אלות רבות, בין השאר עם האלה דמטר – אלת האדמה והתבואה היוונית, ועם אסטראה – אלת הצדק.
הכוכב הבהיר בקבוצה זו הוא סְפִּיקַה (לטינית: "שיבולת").
יום השוויון של הסתיו מתרחש כאשר השמש נמצאת במזל בתולה (22–23 בספטמבר).
סמל המזל - אישה שמחזיקה שיבולים
קונסטלציה קטנה וחיוורת, הצעירה שבגלגל.
במקור היא הייתה טופרו של העקרב, אבל הרומאים הפרידו אותה כדי לאזן טוב יותר את לוחות הזמנים, משום שיום שוויון הסתיו הופיע כאשר השמש הייתה באזור זה של השמיים לפני 2,000 שנה.
זהו המזל היחיד בגלגל שאיננו משויך ליצור חי כלשהו (מזל הדלי במקור הלועזי מסומל דווקא על ידי אדם הנושא דלי מים – "Aquarius").
במיתולוגיה הרומאית המאוחרת נאמר כי אלה המאזניים של אלת הצדק אסטראה (כאשר היא עצמה קושרה למזל בתולה).
זהו העקרב שהרג את אוריון הצייד.
העקרב זורח בשמיים בדיוק כאשר אוריון שוקע, כך ששתי הקבוצות לא נראות לעולם ביחד.
הכוכבים הבהירים בקבוצת כוכבים זו הם אנטארס (מיוונית: "יריבו של מאדים", בשל צבעו האדום החזק).
השם "עקרב" נמצא בשימושם של האסטרולוגים בלבד.
זהו קרוסוס, בנו של האל היווני פאן וממציא החץ והקשת.
באסטרונומיה, חלק זה של השמיים מכיל את החלק הבהיר יותר של שביל החלב כפי שהוא נראה לכיוון מרכז הגלקסיה.
הוא אינו נראה מחצי הכדור הצפוני.
היפוך החורף מתרחש כאשר השמש נמצאת בקבוצה זו (20–22 בדצמבר), ולפיכך ההיפוך הדרומי צריך להיקרא ההיפוך של קשת.
סמל המזל - קנטאור שמחזיק קשת
זוהי קבוצת כוכבים קטנה ועמומה, אך למרות זאת היא אחת העתיקות ביותר בגלגל.
היא נמצאת באזור השמיים המוכר כ"הים", ולכן המזל מוכר גם כ"גדי הים" (seagoat) – חיה בת-כלאיים, שחציה העליון הוא גדי וחציה התחתון הוא דג.
באסטרולוגיה המערבית יש המייחסים את ההיבטים הרוחניים של המזל אל גדי הים ואת ההיבטים החומריים אל גדי היבשה.
סמל המזל - עז הרים
קבוצת כוכבים עמומה אך רחבה, שמקורה באסטרולוגיה הבבלית.
באותם הזמנים הייתה התקופה הגשומה כאשר השמש חצתה אזור זה של השמיים.
הקונסטלציה נמצאת באזור השמיים המוכר כ"הים".
הקבוצה כונתה בתקופות מסוימות "אווז" ובתקופות אחרות – "טווס".
במיתולוגיה היוונית ההקשר השכיח יותר הוא לגנימדס, נער יפה תואר אשר שבה את ליבו של זאוס.
סמל המזל - דלי מלא במים
עוד אחת מהקוסנטלציות העתיקות, מקורו של השם מהבבלים.
כיום מתרחשת נקודת השוויון של האביב כאשר השמש נמצאת במזל זה (20–22 במרץ).
במיתולוגיה היוונית נאמר כי אלה היו אפרודיטה וארוס כאשר הם לבשו צורת דג כדי להתחמק מהטייפון המיתולוגי.
סמל המזל - שני דגים שוחים זה מול זה
זהו אל הרפואה היווני, אסקלפיוס, המוצג כאוחז נחש, סמל מסורתי של ריפוי.
אזור זה בשמיים מכיל צבירי כוכבים רבים ואת שביל החלב.
נושא הנחש אינו מהווה חלק מגלגל המזלות האסטרולוגי המסורתי, אלא בגלגל המזלות האסטרונומי בלבד.
באסטרולוגיה המערבית, גלגל המזלות הוא פס על כיפת השמיים הכולל בתוכו את המסלול הנראה לעין של השמש ואת מסלוליהם של שאר הכוכבים במערכת השמש.
הוא מחולק לשנים עשר חלקים שווים של 30 מעלות הקרויים "מזלות", אשר כל אחד קרוי על שם קבוצת כוכבים.
באסטרולוגיה המערבית הטרופית, גלגל המזלות מתחיל בנקודה בה מישור המילקה חוצה את מישור קו המשווה של כדור הארץ בנקודת השוויון האביבית.
מנקודה זו, השמש חוצה את מישור קו המשווה ומתחילה בטיפוסה צפונה.
השמש נכנסת למזל טלה האסטרולוגי בנקודה זו, בסביבות ה-20 במרץ, אך כניסתה לתוך קבוצת הכוכבים האסטרונומית בעלת אותו השם היא רק כחודש לאחר מכן.
לכן באסטרולוגיה המערבית הטרופית, אף על פי שהמזלות שואבים את שמם מקבוצות הכוכבים, אין הקבלה ביניהם כלל.
באסטרולוגיה הסידרלית המזלות מיושרים לפי קבוצות הכוכבים.
גם פה היישור איננו מדויק, משום שקבוצות הכוכבים משתנות בגודלם הן, והמזלות הסידרלים מחולקים כולם באופן שווה ל-30 מעלות בדיוק.
קישור המזלות בשמיים לחודשי השנה נכנס גם למסורת היהודית, ולכל חודש עברי קושר מזל, למרות אי הדיוק הברור שבקישור חודשים ירחיים עם תנועת השמש אל מול הכוכבים, המתאימה לשנה השמשית.
כפי הנראה עקב ההשפעה ההלניסטית, לא ראו בציור גלגל המזלות עבירה על האיסור שבעשרת הדיברות:
זאת לאחר שעבודת בני ישראל לצבא השמיים, המתועדת בתנ"ך בהרחבה, נעלמה בתקופת בית שני.
במגילת קומראן 4Q318 יש רשימה של מיקרו-מזלות לפי הירח, אשר מתחלפים כל יומיים-שלושה.
יחד עם מגילת קומראן פיזיונומיה (4Q186-4QHoroscope) אלו שתי המגילות האסטרולוגיות היחידות שנמצאו בקומראן, כאשר יש כעשרים מגילות לוח שנה ומופעי הירח, אשר מסתמכות כנראה על החלק האסטרונומי של ספר חנוך א'.
החודשים במגילה מאוחרים במזל אחד מהמקובל (המופיע לראשונה בספר יצירה ובפסיפס בבית הכנסת העתיק בציפורי) – אדר מקביל לטלה, שבט לדגים וטבת לדלי.
התייחסות למזלות החודשים מופיעה בין השאר במדרש תנחומא על פרשת שלח לך ובאסתר רבה.
כך בתלמוד הבבלי המזלות והכוכבים נבראו לצורך עם ישראל – כלומר כדי להשפיע עליו.
במדרש על מגילת אסתר, כתוב שמזל דגים הוא מזל מבלבל והפכפך כמו דגים: משה רבנו מת בו אך גם נולד בו.
וכך הוא בלבל את המן והפך למקור מפלתו.
בפסיקתא רבתי קושרו המזלות הראשונים לשלושת האבות ומשה:
בבראשית רבתי מתואר סדר המזלות בהתאם לתולדותיו של אדם
בספר הזהר כתוב שהמזלות כולם אומרים שירה:
בספר המזלות מפורט הקשר בין כל מזל למלאך וחודש עברי:
כך מופיעים קינות ופיוטים לגבי המזלות בסידור התפילה.
וכן בפירושים על הסידור, ובסידור קדמון:
בפרק ה' של ספר יצירה מוזכרים שנים עשר המזלות, בצורה הפשוטה כהקבלה לשתים עשרה מאותיות האלפבית העברי.
ניתן לקשר את חודש תשרי עם מזל מאזניים, שכן בחודש זה חל ראש השנה שבו נשקלים על גבי המאזניים הזכויות והחובות.
נמצא קשר גם לחודש ניסן שבו מזל טלה שולט, כאשר בחג הפסח הקריבו טלה כקרבן.
שליטת המזל או אי שליטתו בישראל הייתה נתונה במחלוקת קדמונים, אך בכל מקרה הבינו שהם חלק מחוקי הטבע ושאין להתפלל אליהם.
בחפירות ארכאולוגיות בישראל נמצאו בתי כנסת עתיקים, כמו בתי הכנסת בציפורי ובבית אלפא ובנערן, שברצפתם ישנן תבניות פסיפס מעוטרות בגלגל המזלות.
גלגל המזל הוא שעשועון טלוויזיה מבית היוצר של King World המשודר במספר מדינות.
כיום משודרת התוכנית גם בישראל באמצעות נטפליקס.
בשעשועון זה מתמודדים שלושה מתחרים הצריכים כל אחד בתורו לנחש מילה מסוימת או משפט מסוים שכתוב על לוח, כשחלק מאותיותיו מוסתרות.
כל מתמודד בתורו מסובב גלגל הנמצא לפני המתמודדים (מכאן השם "גלגל המזל") ולאחר סיבוב הגלגל מנחש המתמודד אות שלדעתו מופיעה בין האותיות של המושג הנסתר.
אם ניחש נכונה – נחשף מקומה של האות במושג הנעלם, והמתמודד זוכה בכמות נקודות כפי שמורה הגלגל.
כמו כן ניתן "לקנות" אותיות אהו"י בעבור סכום מוסכם של נקודות.
המנצח בכל סיבוב הוא המתמודד שניחש את המילה או המשפט החבויים.
התוכנית היא וריאציה של המשחק איש תלוי בו המתמודדים צריכים לגלות מילה או משפט על ידי ניחוש אותיות המופיעות בהם.
נערת הגלגל מציגה הגדרה של מילה, מטבע לשון או משפט (מן החי, מן האגדות, אישיות וכו') וחושפת כמה אותיות יש בו.
אחד המתמודדים מסובב את "גלגל המזל", פלח הגלגל הנבחר מציין את הפרס בו המתמודד צפוי לזכות.
אם האות נמצאת במשפט, האות מוארת והוא מקבל את הסכום עליו הצביע הגלגל כפול מספר הפעמים שהאות מופיעה במשפט.
למתמודד יש אפשרות לקנות אות אהו"י תמורת 150 נקודות.
אם טעה המתמודד, התור עובר למתמודד הבא, אם צדק מקבל סיבוב נוסף.
אם המתמודד חושב שזיהה את המשפט הוא יכול לחושפו.
אם צדק, הוא מקבל את מלוא הנקודות שצבר ואם טעה הסכום עובר למתמודד הבא.
נערת הגלגל מסכמת את מצב הנקודות, ומציגה את הגדרת הסיבוב.
המנחה מסובב את הגלגל, פלח הגלגל הנבחר מציין את הפרס בו המתמודדים צפויים לזכות, וכל מתמודד בתורו בוחר אות ומקבל חמש שניות לזהות את ההגדרה.
המתמודד בעל התוצאה הגבוהה ביותר עולה לשלב זה.
המתמודד בוחר חמש אותיות רגילות ושתי אותיות אהו"י.
נערת הגלגל חושפת את האותיות הרלוונטיות.
למתמודד ניתנות 10 שניות לזהות את המשפט.
במידה וזיהה, המתמודד יבחר מספר מתוך לוח שעליו חמש דלתות ובכל אחת מהן נמצא פרס, כאשר בשתיים מהן נמצאת מכונית הפרס.
אם קיבל המתמודד את המכונית זכה בה וסיים את השתתפותו, אם בחר בפרס אחר יוזמן המתמודד גם לתוכנית הבאה.
בישראל שודרה התוכנית במסגרת שידורי קשת בערוץ 2 בין השנים 1993–2000. התוכנית הופקה בתחילה על ידי "מעגלות הפקות" ולאחר מכן על ידי "שבלול תקשורת – ארז טל תקשורת בע"מ" חברת ההפקות המשותפת של ארז טל ויעל סברדלוף.
את התוכנית הנחה ארז טל והמפיקה הראשית הייתה יעל סברדלוף.
לצדו של טל השתתפה גם "נערת הגלגל", בהתחלה אפרת רותם ומירב לוין ואחר כך רות גונזלס וסיגל שחמון, שתפקידה היה לחשוף את האותיות שהתגלו.
החל משנת 1998 הפסיק טל להנחות את גלגל המזל ובמקומו נבחר גיל ססובר.
גלגל המזל זכה להצלחה גדולה בישראל.
פרט לתוכנית הטלוויזיה, פותח גם משחק מחשב המבוסס על השעשועון, על ידי חברת CVR טכנולוגיות בע"מ.
ירון אגסי נחשב לאלוף האלופים של גלגל המזל לאחר שניצח שש פעמים ברציפות.
בשנת 1995 התקיים טקס בחירת נערת "גלגל המזל", תחרות בה נבחרה המחליפה למירב לוין.
רגע השיא היה הבחירה בין שש מתמודדות:
רות גונזלס – דוגמנית שזכתה בתחרות, אך הוחלפה לאחר כשנה וחצי.
סיגל שחמון – החליפה את גונזלס בתפקיד "נערת הגלגל".
לאחר מכן הפכה למגישת טלוויזיה מצליחה.
הנחתה את תחרות האירוויזיון 1999.
טל מן – דוגמנית שזכתה בתחרות בתואר "חביבת הקהל".
ב-1998 החליפה את שחמון בתפקיד "נערת הגלגל".
גלית בורג – חברת הצמד גילי וגלית, נציגת ישראל לאירוויזיון 1989 בשיר "דרך המלך".
נהרגה בתאונת דרכים ב-2022 בגיל 54 בלבד.
ענת אלימלך – דוגמנית ו-"נערת החן" בתחרות מלכת היופי 1993. ב-1997, נרצחה על ידי בן זוגה עקב רצונה להיפרד ממנו.
הייתה בת 23 בלבד במותה.
אינגריד פלדמן – דוגמנית מצליחה ומלכת היופי של הולנד.
פרסתאריךקטגוריהמועמד/יםתוצאהמקורפרס אמי לבידור בפריים טיים7-8 בספטמבר 2024המנחה הטוב ביותר בשעשועוןפאט סאג'קהשעשועון הטוב ביותר"גלגל המזל"6 בספטמבר 2025
גִּלְגָּל הוא התנחלות וקיבוץ בבקעת הירדן, כ-16 ק"מ צפונית ליריחו.
שייך לתנועה הקיבוצית ולמועצה אזורית ערבות הירדן.
שמו של היישוב ניתן לו על שם האתר המקראי גלגל, המקום הראשון בו חנו בני ישראל בכניסתם לארץ ישראל () שמקומו מזוהה בתל ג'לג'ול הממוקם כ-2 ק"מ מדרום מזרח ליריחו.
הקיבוץ הוקם בט"ז בכסלו ה'תש"ל (26 בנובמבר 1969) כהיאחזות נח"ל גלגל ואוזרח בט"ו באייר ה'תשל"ג (17 במאי 1973) בידי תנועת הקיבוץ המאוחד.
שטחו של הקיבוץ הוא כ-1,400 דונם.
רוב התושבים עוסקים בענפי החקלאות השונים כגון: מטעים, רפת ולול, אם כי ישנם גם העובדים בתעשיית דשא מוכן ("ספידשא") ובשירותי הסעדה לקבוצות.
ב-1995 ערכה פרופ' עמיה ליבליך מחקר על הקיבוץ וחבריו, שלאחריו פרסמה את מחקרה בספר "גלגולו של מקום".
שמורת מלֵחה - מלחה מוקפת צמחי מלחה ותחנת מעבר לעופות נודדים בעונת החורף.
ממוקמת כ-3 ק"מ ממזרח ליישוב.
בקרבת היישוב נחפר בסוף שנות השבעים אתר פרה-היסטורי שהיה אחד הכפרים הקדומים בעולם, על ידי צוות בראשות תמר נוי ממוזיאון ישראל.
גלגל ענק הוא מתקן שעשועים הכולל גלגל ניצב ותאי נוסעים התלויים על היקפו.
גלגלי ענק הם מתקנים מקובלים ופופולריים בפארקי שעשועים בכל רחבי העולם.
הגלגל הענק הוא פיתוח של מכשיר המכונה "עולה ויורד" שהיה קיים בירידים באירופה ובטורקיה במאה ה-17, ויש מקומות בעולם שעדיין נעשה שימוש במכשיר זה.
הגלגל הענק המודרני הראשון תוכנן על ידי ג'ורג' וושינגטון גייל פריס הבן מגיילסברוג שבמדינת אילינוי, אשר תכנן גלגל ענק בגובה 75 מטרים עבור התערוכה הקולומביאנית העולמית שנערכה בשיקגו בשנת 1893. הגלגל תוכנן במטרה להתחרות במגדל אייפל שהוקם עבור התערוכה העולמית של פריז (1889).
הגלגל, שמשקלו היה כ-2,000 טונות, היה המתקן הגדול בתערוכה והונע על ידי שני מנועי קיטור, שהספק כל אחד 1,000 כוחות סוס.
בגלגל היו 36 תאי נוסעים שכל אחד מהם היה בגודל אוטובוס שבכל אחד יכלו לנסוע 60 נוסעים (20 יישובים ו-40 עומדים), ובסך הכל 2,160 נוסעים.
הגלגל היה מבנה הפלדה הגדול ביותר שניצוק באותה עת, ובשל גובהו – 26 קומות – היה אחד המבנים הגבוהים בעולם (אולם רבע מגובה מגדל אייפל).
הגלגל השלים סיבוב ב-20 דקות, ועלות הנסיעה בו הייתה חצי דולר אמריקאי.
לאחר סיום היריד הועבר הגלגל ליריד נוסף.
בשנת 1904 הועבר ליריד שנערך בסנט לואיס, ולבסוף הושמד על ידי פיצוץ באותה שנה.
גלגל הענק השני שנבנה היה גלגל הענק שנבנה בארלז קורט בלונדון בשנת 1895, על בסיס התוכניות של הגלגל שנבנה בשיקגו.
גלגל זה פעל עד שנת 1906 והסיע למעלה מ-2.5 מיליון נוסעים.
הגלגל נבנה על ידי האוסטרלים אדם גדלין (Adam Gaddelin) וגארת' ווטסון (Gareth Watson).
גלגל ענק ידוע נוסף הוא גלגל הריזנראד בפראטר של וינה, שגובהו 65 מטרים, ואשר נבנה בשנת 1897.
נכון לשנת 2022, הגלגל הגבוה ביותר בעולם עין דובאי נמצא בדובאי.
גלגל תצפית, דומה בצורתו לגלגל ענק, אולם יש הסבורים כי מדובר במתקן שונה.
הדוגמה הידועה והגדולה בעולם של גלגל תצפית היא הלונדון איי שבלונדון, אנגליה.
ההבדל העיקרי בין גלגל תצפית לגלגל ענק הוא שתאי הנוסעים אינם תלויים מהיקף הגלגל, אלא מקובעים סביב היקפו – ועל כן הם צריכים להיות יציבים יותר, ומשפעים על הדיוק הנדרש בהקמת מגדל תצפית.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 המציאה חברת אינטמין AG גלגל ענק המאפשר העלאה והורדת נוסעים מהירה.
בשנת 1976 נפתח גלגל הענק סקי וירל בפארק אמריקה הגדולה של מריוט המצוי במדינת אילינוי ובמדינת קליפורניה, ובו היו שלושה מעגלי נוסעים (גלגל משולש).
גלגל משולש נוסף נבנה באי המלכים באוהיו.
לגלגלים אלה היו מחוברות זרועות שאפשרו הורדת גלגל שלם לקרקע בכל עת לצורך העלאה והורדת נוסעים מהירה.
כיום גלגלים אלה אינם בשימוש.
בישראל קיימים מספר גלגלי ענק מכמה סוגים.
הגדול מביניהם, הנמצא בלונה פארק תל אביב ומתנשא לגובה של כ-45 מטרים, אך הנוסעים מגיעים בו לגובה של 40 מטרים.
נפתח באפריל 2016. השני נמצא בפארק הסופרלנד שבראשון לציון ומשתרע לגובה של 52 מטרים.
בלונה פארק תל אביב היה בעבר גלגל ענק בעל 14 קרוניות, והוא פורק ב-2013 עקב בעיות בטיחות.
קיימים בישראל גלגלי ענק קטנים (של כ-5 קרוניות) בפארקי שעשועים קטנים כדוגמת הלונה גרנד שהיה בגרנד קניון שבחיפה, ונסגר לאחר בטיחות לקויה של הפארק.
גלגל השמש הוא גלגל ענק המצוי בפארק השעשועים ההרפתקה הקליפורנית של דיסני באתר הנופש דיסנילנד שבקליפורניה.
שמו של המתקן מתבסס על דמות השמש המצוירת במרכז הגלגל – גלגל שנבנה בהשראת "גלגל הקסם" שהיה מצוי בקוני איילנד בשנת 1927.
הייחוד של שני גלגלים אלה הוא שתאי הנוסעים אינם קבועים על היקף הגלגל אלא נוסעים על מסילות פנימה והחוצה בכוח התנועה הצנטרפוגלית של תנועת הגלגל הענק.
פתיחה: 8 בפברואר 2001 (עם פתיחת פארק ההרפתקה הקליפורנית של דיסני)
מתכננים: וולט דיסני אימג'ינירינג וחברת אינטמין AG
תאי נוסעים: 24: 16 תאים כתומים וסגולים המסוגלים לנוע, 8 תאים אדומים שאינם נעים.
גלגל המזלות בבתי כנסת עתיקים הופיע בדרך כלל על רצפת הפסיפס של בית הכנסת.
גלגלי מזלות נמצאו בפסיפסי רצפות של שישה בתי כנסת בישראל: עוספיה, סוסיא, נערן, חמת טבריה, בית אלפא וציפורי.
במרכזו, מצויר בדרך כלל הליוס - אל השמש.
הקדום שבגלגלי המזלות של בתי הכנסת נמצא בחמת טבריה.
הפסיפס מתוארך לשלהי המאה השלישית או תחילת המאה הרביעית.
מצוירים בו דמויות המייצגות את תקופות השנה ואת המזלות ובמרכזו נמצא הליוס אל השמש במרכבתו.
גלגל המזלות בבית הכנסת נמצא בשטיח המרכזי.
מבחינה אמנותית הוא נעשה במקצועיות רבה, התיאור הריאליסטי נעשה תוך שימת לב לפרטים הקטנים, כגון: הצללות ותווי פנים.
בניגוד לגלגלי המזלות במקומות אחרים, תנועת המזלות בגלגל זה היא נגד כוון השעון.
מזל דלי מיוצג על ידי גבר עירום בהליכה, השופך מים מעבר לכתפו מכד גדול, בו הוא אוחז בשתי ידיו.
המים נראים בפסיפס כשהם נשפכים וניגרים על הרצפה.
מבטו מופנה אל הצופה, כך שנוצר רושם של הופעה.
מה שמחזק את הרושם הוא צורת ההחזקה יוצאת הדופן של הכד.
זו הדרך הנפוצה לציור המזל, ולעיתים מופיע ציור הכד לבדו.
האמן עשה הצללה בציור המזל, אולם ההצללה של הגוף אינה תואמת את זו של הכד.
המילה "דלי" כתובה במהופך מצד שמאל של המזל.
מזל מאזניים מיוצג אף הוא על ידי גבר עירום.
ביד ימין הוא מחזיק מאזניים, ובשמאלו שרביט.
על כתף שמאלו מונחת גלימה כחולה, והוא מצויר ממבט חזיתי.
גם במזל זה קיימת הצללה.
במזל בתולה מצוירת אישה שחורת שיער המביטה לעבר מזל מאזניים, לבושה שמלה בגוני כתום-אדום, ועליה גלימה כחולה.
הביגוד מכסה את כל גופה, ורק כפות רגליה נראות.
בידה השמאלית היא אוחזת בלפיד בוער, ואילו הימנית מושטת קמעה לפנים.
ממזל עקרב נותר רק חציו האחורי של הגוף.
צבעו חום, וזנבו עולה באלכסון.
הוא מצויר במבט עילי כאשר ראשו מכוון אל מזל קשת.
במזל אריה מצויר אריה העומד על רגליו האחוריות, ושתי רגליו הקדמיות מושטות לפנים בזינוק קדימה.
פיו פתוח כבשאגה, ומתוכו יוצאות שתי שיניים.
רעמתו גולשת על כתפיו וזנבו מונף אל על.
במזל דגים מצוירים שני דגים השוחים במקביל בכיוונים מנוגדים, במבט מהצד.
מעליהם כתוב "דגים", אולם המם הסופית אינה סגורה.
מזל גדי נהרס בחלקו, אבל ניתן לראות שהיה מצויר כיצור כלאיים בין תיש לדג –קפריקורנוס (שמתייחס לאותה קבוצת כוכבים).
מזל טלה ומזל שור נראים מהצד בתנועה.
מזלות סרטן, קשת ותאומים, לא נשתמרו.
תקופת ניסן מצוירת כפרוטומה של עלמה וזר לראשה.
היא מעוטרת בתכשיטים ומחזיקה בידה הימנית (כנראה) קערת גבינה.
היא לבושה בכתונת התפוסה בסיכות עגולות, ולשמאלה נראה צמח פורח.
כל אלה קשורים לעונת הפריחה ולגידול הצאן, ומרמזים על האביב.
תקופת תמוז מצוירת כאשה עדויה תכשיטים.
מבטה מופנה שמאלה ולראשה זר, אולי של עלי זית.
ביד ימינה היא אוחזת במגל, ולשמאלה שיבולים.
כל אלה מרמזים על תקופת הקיץ.
הדמות המייצגת את תקופת תשרי (הסתיו), עטורה בזר פירות עשיר לראשה, ובידה אשכול ענבים.
תקופת טבת (החורף), עטופה בגלימה המשוכה מעל לראשה, והבעתה רצינית.
בית הכנסת בציפורי נמצא בצד הדרך העתיקה שעלתה לציפורי מכיוון צפון, מתוארך למאה החמישית.
רצפת הפסיפס שבו, מעוצבת כשטיח מוארך ונמצאת באולם המרכזי, וגלגל המזלות הוא עשיר במיוחד ומכיל מוטיבים שלא נמצאו בבתי הכנסת האחרים.
ההבדל הבולט בין פסיפס זה לאחרים, הוא היעדרו של הליוס מהמעגל האמצעי; מרכבתו מצוירת, אך ללא נהגה, ובמקומו נראים על רקע כחלחל השמש, הירח וכוכב בודד מימין.
הירח נראה במלואו: חרמשו לבן וצידו הנסתר חום כהה, ומסביב לו קו מתאר שחור.
השמש, המייצגת את הליוס, תלויה במרכז השמים, ועשר קרניה שלוחות לכל עבר.
החיבור של השמש למרכבה נעשה באמצעות הקרן התחתונה המגיעה עד מושב המרכבה.
מרכבתו של הליוס נראית במבט חזיתי, ואילו הסוסים, המתפרסים לכל רוחב המעגל, מעוצבים בפרופיל.
הם מצוירים בצורה ריאליסטית ובמומחיות רבה, כאשר רגליהם הקדמיות מונפות אל על מלפנים, תוך כדי שעטה.
תנועתם של הסוסים מודגשת בעזרת ראשיהם: שני הסוסים האמצעיים מפנים את ראשיהם אחורנית, אל המרכז, בכיוון המנוגד לגופם, בעוד פניהם של שני הסוסים האחרים פונים החוצה, כביכול פותחים בדהירה.
פיהם של הסוסים נתון ברסן, והם רתומים ליצול שאינו קיים בפסיפס.
רגליהם האחוריות עומדות איתן על הקרקע, בניגוד לתיאורים בבית אלפא ובנערן.
מן המרכבה המציצה בין הסוסים נראים רק הדופן הקדמית ושני האופנים, שבניגוד לשאר התמונה אינם מצוירים במיקום וצורה הגיוניים, אלא במבט מן הצד מתחת לרגלי הסוסים.
הסיבה לכך עשויה להיות משום שנקודת המבט הקדמית, צורת המעגל והשטח המצומצם הקשו על האמן ביצירת פרספקטיבת עומק.
בתחתית המעגל מצוירים קווים גליים כחלחלים המתארים מקור מים, ממנו עולה המרכבה בדהרה.
משנים עשר המזלות שמילאו את המעגל החיצוני, ארבעה נשתמרו כמעט בשלמותם.
בניגוד לגלגלי המזלות במקומות אחרים, תנועת המזלות בגלגל זה היא נגד כיוון השעון, ורוב המזלות מלווים בדמויות אדם עוטות גלימה המכסה את פלג גופם העליון, וכמה מהם כמעט עירומים.
כולם יחפים למעט אחד שלרגליו נעליים שחורות.
כל הדמויות ניצבות כשרגליהן מופנות כלפי חוץ, וראשיהן פונים למרכז המעגל.
ליד כל מזל כתוב שמו ושם החודש בעברית, ובשוליו העליונים מצויר כוכב.
הטלה והשור נראים בתנועה במבט מהצד.
הדמות שלצד השור מחזיקה במטה.
מזל תאומים מיוצג על ידי שני נערים עירומים חבוקים במבט חזיתי, כאשר הימני מחזיק (כנראה) כלי מיתר והשני אלה.
הסרטן מצויר במבט עילי פונה לימין, ולצדו נער הלבוש שמלה קצרה ונעול נעליים המצויר מנקודת מבט חזיתית, ובידו הוא אוחז בחפץ בלתי מזוהה.
האריה נראה מזנק לימין וגם לצידו ניצב עלם.
ממזל בתולה נותרו רק שתי שיבולים שככל הנראה היו בידי נערה.
מזל מאזניים מצויר כנער לבוש גלימה הפונה לימין, ובידו הימנית מאזניים בגודל של כמעט חצי מגופו.
העקרב מצויר מלמעלה פונה לימין, ומשמאלו נער לבוש גלימה המכסה את פלג גופו העליון.
מזל קשת מצויר בדמות קנטאור המזנק ימינה, הבעת פניו שלווה ובידיו הוא אוחז בקשת מתוחה.
ממזל גדי נותר נער עירום כורע על ברכיו, שכנראה אחז באחורי הגדי שפנה ימינה.
ממזל דלי נשתמרה רק תמונת המים שנשפכו מהדלי.
מזל דגים מופיע כבחור עטוי גלימה, האוחז ביד ימינו שני דגים, ובשמאלו מרים מעט את הגלימה.
מבטו מופנה שמאלה, הלאה מהדגים.
עונות השנה מיוצגות על ידי נשים המצוירות מנקודת מבט חזיתית, כאשר כל אחת מהן מסתכלת לימינה.
ליד כל דמות מצוינת התקופה בעברית וביוונית.
תקופת ניסן לבושה שמלה ללא שרוולים בגוני צהוב, שערה גלי, אסוף בסיכה ומקושט בשלוש שושנים.
מימינה מצוירים מגל, סל פרחים ושתי חבצלות, ומשמאלה קערה עם פרחים וענף שושנים.
תקופת תמוז הייתה, כנראה, עירומה.
שערה אסוף ולראשה כובע צהוב מחודד.
מימינה אלומת שיבולים ופירות, ומשמאלה מגל גדול בעל להב ארוך ומשונן וכלי נוסף שכנראה קשור גם כן בעבודת האדמה.
תקופת תשרי דומה לתקופת ניסן בשמלתה ובתסרוקתה, ובאזנה עגיל.
לימינה שני רימונים ופירות נוספים, ולשמאלה נותרה רק זמורת גפן עם קנוקנות, שכנראה היה עליה גם אשכול ענבים.
תקופת טבת לבושה בבגד אפרפר המכסה גם את ראשה וצווארה.
לשמאלה גרזן בעל ידית ארוכה, ולימינה עץ שאחד מענפיו כרות, מגל ופרי.
בית הכנסת של עוספיה, בכרמל, נבנה באמצע המאה החמישית.
גלגל המזלות על רצפתו, היה ממוקם בחלקו העליון של הפסיפס.
החלק המרכזי, המתאר בדרך כלל את הליוס, הושחת.
מהמזלות שרדו חלקית חמישה בלבד: קשת - בדמות גבר עירום עם בגד צהוב על כתפו האחת, הדומה לעור האריה של הרקולס; מזל גדי, שממנו נותרו רק קצות הקרניים; מזל דלי, המצויר כאמפורה שממנה ניגרים מים; מזל דגים, המציג דגים ששוחים בכיוונים מנוגדים; ומזל טלה, שממנו נותרו רק רגליו האחוריות.
מארבע הדמויות של עונות השנה נותרה רק אחת: ראש אישה, שלצווארה שרשרת ירוקה ועל ראשה מצנפת צהובה-לבנה.
מסביב לה חפצים שונים, ביניהם רימונים ומגל או חרמש.
בית הכנסת בבית אלפא מתוארך למאה השישית (על פי כתובת המציינת תאריך הנחת הפסיפס).
הוא כולל חצר גדולה (אטריום), חדר כניסה, ואולם שתקרתו נתמכת בשתי שורות של עמודים.
בקצה האולם ישנו אפסיס, בכתלו הדרומי הפונה לירושלים.
גלגל המזלות בבית הכנסת השתמר במלואו.
מבחינה אמנותית סגנון הפסיפס פרימיטיבי במקצת.
ניתן לראות זאת במיוחד בהליוס ובסוסיו שנמצאים במרכז: הציור אינו ריאליסטי (גם אם נעשה כך במתכוון), ופניהם מזכירים יותר מסיכות מאשר פרצופים (ניתן לראות זאת בצבעוניות הלא מציאותית בה מצוירים פני הסוסים).
רגליהם של הסוסים מצוירים בצבעוניות רבה: חום- אדמדם, לבן וצהוב.
מתחת לרגליהם מצוירים עוד כוכבים וגלגלי המרכבה.
הליוס עצמו מצויר עם כתר וקרני שמש לראשו, יושב במרכבתו הרתומה לשני זוגות סוסים ולה דופן קדמית ושני אופנים.
מזל טלה (טלא) ושור נראים קפואים, עומדים מהצד.
במזל תאומים נראים שני עלמים לבושים בכתונת אחת.
הסרטן בעל שמונה רגליים, מצויר במבט מלמעלה.
הוא פונה כלפי פנים, בשונה מהגלגלים האחרים.
האריה מופיע בדמות כפיר שואג, זנבו מורם והוא צועד.
הבתולה מצוירת במבט חזיתי, לבושה ומעוטרת תכשיטים בסגנון ביזנטי.
מסביב לפלג גופה העליון מעגל, שאולי מייצג הילה.
מזל מאזניים מופיע כעלם לבוש, האוחז במאזניים בידו הימנית.
נראה כי האמן התקשה לצייר אותם יחד עם העלם, שכן עוד לפני שמתחיל תיאור המאזניים מפסיק תיאור העלם, כך שנוצר רושם שרגלו חסרה.
העקרב מצויר ממבט עילי, על שמונה רגליו, לאורך הגלגל כשפניו לעבר מזל קשת.
קשת מיוצג על ידי נער יורה חץ מקשת.
על אף שלא שרד בשלמות ניתן לראות כי שלא כמו בחמת טבריה, פה הוא מצויר כגדי ולא כקפריקורנוס, שהוא מצוי יותר.
מזל דלי מצויר בצורה יוצאת דופן, כדמות השואבת מים מתוך בור בעזרת דלי הקשור בחבל.
הדגים, כבחמת טבריה, נראים מקבילים מהצד ו"שוחים" לכוונים נגדיים.
בפינות הריבוע החוסם מצוירות דמויות הנשים, המסמלות את עונות השנה, כפרוטומות מכונפות בתיאור חזיתי.
הן מורכבות מראש, צוואר וכנפיים.
תקופת ניסן עדויה תכשיטים ולבושה כתונת מעוטרת, ועל כתפיה תכשיטים עגולים.
בחיקה ציפור, ובידה היא מחזיקה מטה רועים, האופייני לתקופה זו, תקופת הטיפול בצאן.
תקופת תמוז מצוירת עם פירות שונים בחיקה ולצידה, ועם שני אשכולות ענבים משני צידי ראשה, המסמלים את הסתיו.
תקופת תשרי מצוירת עם פירות בחיקה, ביניהם אשכול ענבים המרמזים על תקופת הבציר, ורימון.
על כתפה השמאלית עומדת ציפור.
תקופת טבת מצוירת עם חפץ דמוי קרן או ספל, וחפץ נוסף, שלא ברור אם הוא ענף בעל שני עלים או מעדר בעל שתי שיניים.
בית הכנסת בנערן הוקם כנראה במאה השישית, והתקיים כמאתיים שנה.
רצפת הפסיפס שלו היא מן העשירים בפסיפסי בתי הכנסת.
בעלי החיים שהיו מצוירים בפסיפס ככלל (כגון: האריות בתיאור דניאל) ובגלגל המזלות בפרט - הושחתו.
גם במרכזו של גלגל זה מופיע הליוס, אל השמש: הילה קורנת סביב לראשו, מעילו זרוע כוכבים ושוט בידו.
הוא נוהג במרכבה רתומה לארבעה סוסים, שניים פונים שמאלה ושניים פונים ימינה, והם נראים כמרחפים מעל לגלגלי המרכבה.
גלגל המזלות מזכיר במקצת את זה של בית אלפא בסגנון הציור הלא ריאליסטי (והלא מקצועי?) של הפסיפס.
הליוס עצמו מצויר כמגיח מן המרכבה, כאשר רק צווארו וראשו נראים, ועל ראשו גוש צהוב, כנראה שיערו.
מעליו שישה מרובעים שמסמלים את קרני השמש ומשמאלו ציור של סהר וכוכבים.
לתיאור גוף המרכבה בחר האומן לצייר צורה מרובעת עם פסים מעוגלים בתוכה.
משני צידי המרכבה נמצאים הסוסים, שניים מכל צד, כשפניהם נראות כעטויות מסיכות.
בניגוד לציורי בעלי החיים שהיו בגלגל המזלות והושחתו, השמות העבריים של המזלות לא נפגעו.
מהמזלות שהיו בפסיפס נותרו מספר שרידים:
"טלה", ממנו נשתמרו רגל אחורית וזנב, פרסותיו האחוריות ומתאר גופו.
מראה מן הצד של תאו כ"שור", ממנו נשתמר רק חלקו האחורי.
"אריה" קופץ עם זנב מורם.
"בתולה" בדמות עלמה רעולה המרימה ידיה בתפילה (דבר יוצא דופן בתיאור מזל זה).
"מוזניים" בדמות גבר לבוש פאר ובידו מאזניים.
עקרב, המצויר כשראשו מכוון אל מחוץ לגלגל המזלות.
מקשת נשתמרו רק שרידי הכתובת ומזל דגים מיוצג על ידי זוג דגים תלויים על חבל.
בפינות הריבוע בו נתון הגלגל, מופיע תיאור הנשים ושמות התקופות.
הדמות היחידה שנשתמרה היא דמות האישה המסמלת את עונת הסתיו (תקופת תשרי).
בידה הימנית היא אוחזת במטה ובשופר.
לידה (כמו גם ליד שאר התקופות) מצויר ברווז או ציפור.
תקופה זו נמצאת בפינה לא נכונה, ליד סמלי המזלות של תקופת ניסן, ואילו הדמות של תקופת ניסן ממוקמת ליד המזלות של תקופת תשרי.
דמות זו אוחזת במטה ארוך, אולי של רועים, ולידה שיח או ענף, כמו בחמת טבריה, או שלוש שיבולים שאולי מרמזות על העומר.
היא מופיעה בצורה בלתי שגרתית - כמתפללת, וידיה מושטות כלפי מעלה.
מ"תקופת טיבית" נשתמרו רק מטה והציפור, שהיא כאמור מוטיב חוזר.
בית הכנסת בסוסיא נוסד, ככל הנראה, בשלהי המאה השלישית או תחילת המאה הרביעית, והיה בשימוש לפחות עד המאה התשיעית.
בפרק זמן זה שונה ושופץ הבניין פעמים רבות, ככל הנראה בעקבות נטישה זמנית של תושבי סוסיא במהלך פרק הזמן הזה.
שטיח הפסיפס המרכזי, בעל הדוגמה הגאומטרית, החליף פסיפס קדום יותר, שממנו נותר קטע קטן המבצבץ מצידו הדרומי של השטיח החדש.
בקטע זה מופיע קצהו של מה שהיה ככל הנראה עיטור ההיקף של גלגל מזלות מעוצב.
נראה שהציור הוחלף בכוונה, שכן יכלו לתקן את הפסיפס ולא להחליפו דווקא.
צבי אילן, מעלה השערה שאולי קמה התנגדות לתיאור הגלגל והליוס במרכזו, ולכן הוחלף.
בבית הכנסת העתיק בעין גדי אמנם לא נמצא גלגל מזלות, אך בפסיפס מופיע שטיח ובו כתובה רשימת המזלות.
ייתכן שמדובר בקהילה שמרנית שחפצה לשבץ את מוטיב גלגל המזלות ברצפת בית הכנסת אך העדיפה להימנע מדמויות אנושיות או מיתולוגיות.
משמעות גלגל המזלות כחלק מפסיפס בתי הכנסת
אחת ההצעות של החוקרים היא שגלגל המזלות נועד להנציח (לפחות בחמת טבריה) את קביעת הלוח העברי בידי נשיא הסנהדרין הלל נשיאה.
מעשה זה היה מהפכני על רקע ביטול המנהג העתיק של קידוש החודש, שכן נשיאי הסנהדרין החזיקו בסמכות בלעדית לעיבור השנה.
הלוח העברי משלב בתחשיביו את שנת השמש על ארבע תקופותיה וגם את מחזור חודשי הירח המיוצג במזלות.
גלגל המזלות מופיע בדרך כלל כשטיח המרכזי בין שלושה שטיחי פסיפס עיקריים.
זאב וייס בספרו "הבטחה וגאולה" מציע ששטיח המזלות מייצג את הסדר הקוסמי והמחזוריות הקיימת בעולם בדמות עונות השנה.
במרכז הגלגל מופיעים הליוס (אל השמש), השמש והירח המייצגים את האל המשליט את הסדר.
הגלגל מצוי ברוב בתי הכנסת הנ"ל בין שני מרחבים שניתן לפרש כמרחב ההבטחה ומרחב הגאולה.
השטיח בו מופיעים חזית בית המקדש ומצידיו מנורות שבעה קנים וכלי קודש מיצג לפי פירוש זה את הגאולה או את השאיפה לבניית המקדש.
בשטיח השלישי מוצגות סצנות כמו בשורת שלושת המלאכים לשרה ואברהם או עקידת יצחק, אלו סצנות מקראיות המייצגות אירוע בו ניתנה הבטחה לעם ישראל.
מיקום הגלגל בין שני השטיחים הללו יבטיח לפי פירוש זה כי האל האחראי על הסדר וודאי יביא לקיום ההבטחה ולבוא הגאולה.
הימצאותו של אל פגאני במרכזו של פסיפס יהודי בבית כנסת העלתה בקרב החוקרים הסברים שונים על היחס להלכות עבודה זרה.
ארוין גודאינף טען שגלגלי המזלות בבתי הכנסת מעידים שאמונות אליליות רווחו בקרב היהודים ושהשפעת חז"ל על היהודים הייתה מועטה.
משה דותן שגילה את הפסיפס בחמת טען שנשיאי הסנהדרין התפללו בבית כנסת זה, על סמך הכתובות במקום שהזכירו את "הנשיאים".
היו מהחוקרים שבהסתמך על אפרים אלימלך אורבך, טענו שגלגלי המזלות בבתי הכנסת מעידים על הקלה בהלכות עבודה זרה בעקבות תהליכי עיור שעברה החברה היהודית.
יששכר שטרן טען שחז"ל מעולם לא אסרו תמונות שנעשו לשם נוי וכל האיסור היה רק על צורות שבפועל נעבדו כעבודה זרה, ועל כן לא הייתה בעיה ביצירת תמונות של הליוס בבתי הכנסת.
גלגל הריחות הוא אמצעי עזר לטועמי יין לעזור להם לבטא את ריחות וטעמי היינות השונים שהם חשים.
גלגל הריחות הומצא על ידי פרופסור אן נובל מאוניברסיטת קליפורניה בדייוויס.
גלגל הריחות הוא דיסק שטוח המחולק לשלושה מעגלים.
כל מעגל מחולק לפרוסות צבעוניות בדומה לעוגה שנחתכה לחלקים.
במעגל הפנימי ישנם תיאורים כלליים כמו פרחוני, פירותי ומתובל.
בהדרגה המעגל גדל ונעשה יותר ויותר ספציפי.
לדוגמה פירותי מוביל לפירות יבשים ומוביל לתאנה.
נובל הדגישה מילים "אנליטיות" יותר מאשר "מהנות" או "אלגנטיות", שאותן כינתה "נהנתניות" או שיפוטיות, שהם לדעתה מונחים הטומנים בחובם שבח או גינוי.
"גלגל אופניים" (1913/1916) הוא פסל מאת האמן הצרפתי מרסל דושאן.
הוא נחשב כפסל הרדי מייד הראשון.
"גלגל אופניים" מורכב משרפרף בעל מושב עץ עגול, בגובה של 60 ס"מ, עליו הרכיב דושאן גלגל של אופניים הפוך.
הוא נוצר בשנת 1913 בסטודיו הפריזאי של דושאן.
באותה עת, העיד דושאן, תפיסת האובייקט הייתה כעל מוקד התבוננות מסקרן, כמעט כמו "להבות אש באח".
מבחינה איקונוגרפית משקפת העבודה את התעניינותו של דושאן במכונות ובתהליכי מכונה.
כמו ביצירתיו "מטחנת שוקולד" ו"הזכוכית הגדולה", גם בעבודה זו מופיע פעולה מכנית עקרה בדמותו של הגלגל, אשר הוצא ונוטרל מתפקודו המקורי.
בשנת 1916 יצר דושאן מחדש את "גלגל אופניים" בדירתו בניו יורק, לאחר שהאובייקט המקורי נעלם.
היצירה נעשתה ביחד עם קבוצה של פסלי רדי מייד נוספים שנעשו בין השנים 1916–1917. בשנת 1964 יצר דושאן מהדורה של העתקים (הכפלה) מעבודה זו.
עותקים של היצירה נמצאים באוסף מוזיאון פילדלפיה לאמנות, במוזיאון ישראל בירושלים, במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק ובמוזיאונים נוספים.
האמן הישראלי אריה ארוך יצר לעצמו העתק של העבודה אותו הציב בדירתו שבירושלים.
גלגל הצבעים הוא ייצוג מופשט של גוני הצבע השונים הניתנים לתפיסה על ידי עין אנושית, על פני מעגל.
בשימוש בצבע כחומר לציור נהוג להשתמש בגלגל צבעים המורכב משלושת צבעי היסוד: אדום,צהוב וכחול, והצבעים המיוחדים שחור ולבן, כשבין כל שניים מהם, הצבע הנוצר מערבובם.
כך ניתן לראות את הצבע הכתום בין הצהוב והאדום, את הירוק בין הכחול והצהוב, ואת הסגול בין האדום והכחול.
שלושת צבעים אלו נקראים צבעים משניים.
קיימים גם גלגלי צבעים המבוססים על שלושה צבעי יסוד שונים כמו גלגל צבעים המבוסס על הצבעים אדום ירוק וכחול (RGB), וכן כאלו המכילים ארבעה צבעי יסוד.
לרוב נהוג לשרטט את הצבעים כאשר הצבע האדום נמצא בזווית של 0 מעלות (כלומר - מצד ימין, או 'בשעה 3'), ויתר והצבעים מסודרים בהדרגה אחריו, עם כיוון השעון, בהתאם לתחום התדרים שלהם בספקטרום הנראה.
בהינתן מודל של גלגל צבעים, קל לגזור ממנו שילובי צבעים משלימים ושאר ערכות צבעים לצורכי עיצוב חזותי, קריאות וכדומה.
הרעיון שניתן לסדר את צבעי הספקטרום הנראה בסידור מעגלי כדי לחזות את הגוון של תערובת צבעים הוצע לראשון על ידי אייזק ניוטון בספרו אופטיקה משנת 1704. ניוטון הציע תהליך חישובי המאפשר לחזות את גוון התערובת לפי שני הצבעים ועוצמת התאורה היחסית של כל צבע.
החישוב של ניוטון את הצבע המתקבל כרך בשלושה שלבים: ראשית, סמן את שני הצבעים על גלגל הצבעים, ולידם כתוב את משקלו של כל צבע.
שנית מצא את ה-barycenter (מרכז מסה) של שני הצבעים המשוקללים בצורה שונה.
שלישית, פרש את המרחק הרדיאלי של מרכז המסה של שני הצבעים ממרכז המעגל כרוויה של הצבע, ואת המיקום האזימוטלי של התו המתקבל על המעגל כצבע של התערובת.
לכן, גלגל הצבעים של ניוטון הוא חיזוי של מודל הצבעים המודרני CIE 1931 color diagram.
גִּלְגָּל הוא אתר מקראי הנזכר 39 פעמים בתנ"ך.
השם האונומטופיאי, מהשורש 'גל', נובע מהצורה המעוגלת, האופיינית למתחמי נוודים.
הגלגלים היו האתרים המרכזיים לשבטי ישראל בזמן התנחלות והשופטים.
מהמקרא עולים לפחות שישה אפיונים לגלגל:
הגלגל הוא סוג אתר ואיננו מקום ספציפי מסוים היות שהמקרא מציין את הגלגל בשלושה אזורים גאוגרפיים שונים לפחות: גלגל אלוני מורה (אזור שכם) בספר דברים, גלגל יריחו וגלגל מעלה אדומים.
מקומות אלה שימשו את שבטי ישראל להתכנסות חברתית, פולחן, משפט, מנהיגות, המלכת מלך, יציאה למלחמה וחזרה ממנה.
הגלגל הוא תמיד מיודע בה"א הידיעה (ה־גלגל)
פעילותם העיקרית של האתרים הללו היא בתקופת ההתנחלות המתועדת בספר שופטים (מאות 10-12 לפנה"ס), אך קיומם נמשך גם בזמן המלוכה (מאות 8-9 לפנה"ס).
אין אזכור לגלגל במקרא אחרי נפילת שומרון וכיבוש ממלכת ישראל (722 לפנה"ס).
דבר זה מוסבר ככל הנראה כחלק ממהפכת הפולחן של חזקיהו ואחריו יאשיהו שקבעו את ירושלים כמקום הפולחן היחיד לה'.
היו אלה מחנות ולא מקומות למגורי קבע.
זאת לפי הצמדת המילה "המחנה" לגלגל, ויידוע שם המקום "הגלגל"..
מבחינה טופוגרפית, הגלגלים נמוכים מסביבתם.
תפוצת הגלגלים שזוהו, על פי המקרא, הייתה רק בבקעת הירדן ולפי פירושים מסוימים גם בגב ההר (בהקשר ליישוב בית אל).
אין אזכור של גלגלים בנגב, בחוף, בעמקים, בגליל ובהרי עבר הירדן.
בחלק ההיסטורי של התנ"ך נזכר הגלגל בדברים, יהושע, שופטים, שמואל ומלכים; ולאחר מכן בנביאים הושע ועמוס.
בשאר הספרים, מבראשית עד דברים ובנביאים המאוחרים, אין לו זכר.
חלוקה זו מצביעה על תפקידו החברתי והדתי ועל זמנו של הגלגל.
שני אזכורים נוספים מופיעים בספר מיכה וספר נחמיה.
שני האזכורים האלה מתייחסים לגלגל המופיע בספר יהושע.
גלגל דברים: ב, הגלגל הוא אחד מחמשת האיכונים הטופוגרפיים של משה, בדרך לטקס הברכה והקללה בהר עיבל והר גריזים: לגלגל הזה יש הצעת זיהוי ממשית - גלגל נחל תרצה.
גלגל יריחו ביהושע: בספר יהושע נזכר הגלגל שהקימו בני ישראל .
עם הכניסה לארץ ומעבר הירדן הוקמו בגלגל 12 אבנים, נערכה ברית מילה, חגגו את הפסח, שבת המָן ואכלו מתבואת ארץ כנען; שם נמצאו המועלים בחרם ועלו משם לעמק עכור; לשם הגיעו הגבעונים ויהושע עלה להשמיד את מלכי האמורי.
מ ואילך עובר המנהיג למקומות אחרים ו'המחנה הגלגל' אינו נזכר יותר.
גלגל יריחו לא נמצא בפועל עד עתה.
גלגל נוסף נזכר ב, בתיאור גבול הנחלות של יהודה ובנימין: ראו את המקבילה ב.
הוצע לזהותו עם אתר מדרום-מזרח לצומת רימונים.
גלגל שופטים: נזכר פעם אחת בסיפור על אהוד בן גרא והריגתו של עגלון מלך מואב ().
על אהוד נאמר: (), והכוונה אולי לגלגל יריחו.
בעלילות השופטים שפעלו באזורים האמורים (שמגר בן ענת, דבורה, ברק בן אבינעם, גדעון, יפתח ואחרים) - אין אזכור לגלגלים, וכך בספר שופטים אחרי פרק ג'.
הגלגל בשמואל א': בין הפרקים ז' ו-ט"ו בשמואל א' יש אזכורים רבים לגלגל במזרח בנימין, הסמוך לבית אל ולהמצפה.
שמואל 'סובב' שם ושופט את ישראל (), אחר כך הוא ממליך את שאול () ומחדש את המלוכה ().
מתכנסים בגלגל גם למלחמה בפלשתים (), שמואל מבטל שם את מלכות שאול ומשסף את אגג מלך עמלק ( ואילך).
מקום גלגל בנימין, מהחשובים באתרים מסוג זה, אינו ידוע בינתיים.
הגלגל של דוד בשמואל ב': נזכר כשדוד עובר את הירדן עם שובו ממרד אבשלום ( ואילך).
בשל הקרבה לירדן ייתכן שמדובר בגלגל יריחו, ואפשרות אחרת – הקשורה בגִּלעָד – היא שמדובר בגלגל הסמוך לארגמן, וראו להלן.
הגלגל בספר מלכים: ב, נזכר גלגל שאליהו ואלישע הסתופפו בו.
ממנו הם 'יורדים' לבית אל ואחר כך ליריחו, אך לא נמסרים פרטים נוספים.
הגלגלים אצל הושע ועמוס: מכל נביאי ישראל, רק הושע ועמוס עוסקים בסוג האתר הזה.
היחס למקומות הללו, שהיה חיובי קודם לכן, עובר שינוי חד אצל הנביאים הנזכרים.
בארבעת הפסוקים בהושע (; ; ו) מוצג הגלגל באור שלילי וקושרים אותו ל'זנות', 'רעה' ועוד.
הושע מתנגד ל'המלכה' בגלגל ומשווה את המקום ל'בית און' ול'גלעד'.
עמוס מתנבא על הגלגל פעמיים ( ו) ברוח דומה להושע.
גם הוא משווה את בית אל לגלגל, מוסיף את באר שבע ומנבא שני הנביאים מדברים, כנראה, בגלגלים שעמדו בממלכת ישראל.
לא לגמרי מחוור האם מקור הנבואות בתחרות עם ירושלים כמרכז פולחני או שהיו גם סיבות אחרות.
מנבואותיהם עולה הקשר החזק של העם עם הגלגלים, שהיו מרכזים פולחניים ופוליטיים אקס-טריטוריאליים שאפיינו, כנראה, את השלב הנוודי הקדום של העם.
אתרי הגלגל השונים, לא נחקרו עד 2009. מקור המידע היחיד, המקרא, סיפק מעט רמזים על מקום הגלגלים, ובהיעדר מועמד של ממש עסקו הפרשנים בתאוריות טקסטואליות.
בסקר הר מנשה, בניהולו של אדם זרטל, נתגלו עד ינואר 2014, שישה אתרי-מתחם גדולים שעוצבו ככף רגל אנושית.
המקומות הללו, שאף אחד מהם לא היה ידוע לפני כן, מתפרשים בבקעת הירדן, בנחל תרצה, בהר עיבל ובמזרח בנימין.
חמישה מהמתחמים הוקמו בראשית תקופת הברזל, סביב 1200 לפנה"ס, והאחרון שנתגלה – הגלגל בבנימין – נוסד בתקופת הברזל השנייה (מאה 8 לפנה"ס).
גלגל ארגמן, שטחו כ-14 דונם (מידותיו 200 מטרים × 80 מטרים), בעל צורת כף רגל מדויקת למדי, מקומו סמוך למושב ארגמן;
גלגל משואה, כ-5 דונם, מדרום למשואה.
המקום הרוס וזיהויו אינו מוחלט;
ממערב למושב יפית בבקעת הירדן.
גלגל נחל תרצה, כ-15 דונם.
מקומו במעלה נחל תרצה ומצפון לאלון מורה.
צורתו מעין סנדל גדול; זוהה עם הגלגל המופיע ב.
מתחם המזבח בהר עיבל, כ-14 דונם.
עיצוב המתחם הכפול דומה לכף רגל; התגלה ונחפר בשנות ה-80 של המאה ה-20.
גלגל בנימין, מדרום-מזרח לצומת רימונים, כדונם אחד.
סימני ההיכר המשותפים לכולם הם התארוך (פרט למס' 6), הצורה הבסיסית והיותם כמעט תמיד נמוכים מסביבתם.
פרט לכך יש שוני בפרטים: חלקם מוקפים במסלול בנוי ('דרך תהלוכות') ונמצאים לרגלי מדרון ששימש אולי לישיבה.
באחרים יש מבנה עגול או רבוע, ששימש אולי במה.
שלושה מהמתחמים נחפרו ותוארכו: הר עיבל בשנות ה-80 של המאה ה-20, ארגמן בשנים 2003–2008, ויפית ב-2006. בשנת 2009 הציע זרטל את משמעות כף הרגל במקרא: בעלוּת על הארץ (), סמל לקיום העם (), שליטה על גוים ורשעים () וסמל של רגל האל ().
כך מבוארים מחדש גם המונחים 'עליה לרגל' ו'רגל' - חג ומועד.
בד בבד הוצע שהמתחמים החדשים הם חלק מהגלגלים הקדומים.
ההצעה מבוססת על המתאם בין האתרים להגדרה במקרא: הם מחנות נמוכים מראשית תקופת הברזל, שטחם ומהותם תואמים לפונקציות של הגלגלים ותפוצתם דומה לזו שבמקרא.
גם לא עלו, בסקר המפורט, מועמדים אחרים המתאימים לגלגלים.
קושי מסוים בתגלית החדשה הוא העדר כמות ניכרת של עצמות קרבנות, כעולה לכאורה מהושע ועמוס.
שני גלגלים חשובים, המוזכרים במקרא ולא נתגלו נכון לשנת 2022: גלגל יריחו וגלגל בנימין של שמואל.
לדעתה של ארנה קובוס, בית חגלה המקראית הוא המקום של גלגל יריחו.
גלגל הצלה הוא מתקן ציפה אשר נועד להצלת אנשים המצויים בסכנת טביעה במים.
המתקן נועד להיזרק אל המים ולאפשר לאדם הנמצא במים להישען עליו ובכך להישאר על פני המים במאמץ מועט יחסית.
גלגלי הצלה מודרניים עשויים לכלול גם מתקני תאורה ומתקני רדיו על מנת להקל על מציאתו והצלתו של המשתמש בגלגל בשעות הלילה.
מתקן ההצלה הוא בדרך כלל בצורת גלגל ומכאן שמו, אולם ישנם גלגלי הצלה בצורת פרסה.
גלגלי ההצלה ממוקם לרוב על ספינות וסירות, וכן לצד גופי מים בהם יש סכנת טביעה - בריכות שחיה, חופי רחצה וטיילות על גדת נהרות או על שפת הים.
לעיתים מחובר אל גלגל ההצלה חבל המאפשר משיכת הגלגל לאחר הטלתו למים ובכך מאפשר משיית האדם הנשען עליו, או משיית גלגל אשר נפל למים.
גלגל ניפקוב או דיסק ניפקוב (מאנגלית: Nipkow disk) הוא מכשיר מכני היוצר דימוי תמונה, באמצעות יצירת נקודות אור בתנועה מהירה העוברות את סף מספר התמונות הנקלטות בעין מידי פרק זמן קצוב.
יש המחשיבים את המכשיר כמסך הטלוויזיה הראשון.
הגלגל נקרא על שם ממציאו פאול גוטליב ניפקוב.
בשנת 1883 בערב חג המולד על פי הסיפור המקובל, שהה פאול גוטליב ניפקוב לבדו בביתו, והביט במנורת שמן דולקת.
כשראה את הלהבה מרצדת לסירוגין מבעד לחרירים, עלה במוחו הרעיון לנצל את העניין ליצירת מכשיר אשר ישתמש בתכונה זו ליצירת תמונה.
ניפקוב שירטט את מבנה המכשיר אך מעולם לא יישם אותו בפועל.
הוא רשם עליו פטנט אשר היה בתוקף ל-15 שנים, ומשפג תוקפו מימשו רבים את רעיונו בהצלחה.
היו שראו ב"גלגל ניפקוב" את מסך הטלוויזיה הראשון, שכן כל טכנולוגיות המסכים הבאות (LCD פלזמה) פועלות באמצעות עקרונות דומים: נקודה הנעה במהירות על-פני מסך ומתוך כך נוצרת תמונה.
גלגל ניפקוב מורכב בבסיסו מדיסקה שטוחה המחוברת אל מנוע אלקטרוני המסובב אותה במהירות.
הדיסקה נקובה בחורים היוצאים ממרכזה וממשיכים בצורה ספירלית אל חלקה החיצוני.
מצדה הפנימי (הבלתי נראה לעיני הצופה) של הדיסקה קיימת נורה חשמלית אשר עוצמתה ניתנת לכוונון, ובינה לגלגל ניתן להכניס שקפים.
הצופה מביט מתוך מסגרת אל צדה החיצוני של הדיסקה, ובעת סיבובה תראה לפניו מעין תמונה המורכבת מקווים מאוזנים ומעוגלים קמעה (בשל סיבוב הדיסקה).
במידה ויוכנס שקף אל צדה האחר של הדסקה תתקבל השתקפות של תוכן השקף בעיני הצופה.
ניתן גם להוסיף ממד חזותי נוסף באמצעות שינויים מחושבים בעוצמת מקור האור - הנורה.
גלגל מסתובב הוא אלבום הסולו השני של המוזיקאי שמוליק קראוס, שיצא בשנת 1982 בהד ארצי.
האלבום הוא תוצר של שיתוף פעולה בין קראוס למוזיקאי אילן וירצברג שיחד הוציאו מספר אלבומים במהלך שנות השמונים והתשעים.
קראוס הלחין את כל 11 שירי האלבום, בעוד וירצברג עיבד את השירים וניגן בכולם.
את מרבית שירי האלבום כתב הפזמונאי יענקל'ה רוטבליט כשאת חמשת השירים הנותרים כתב המשורר וחברו של קראוס יבי.
האלבום סימן את חזרתו של קראוס לחזית התעשייה המוזיקלית הישראלית, והן האלבום והן מסע ההופעות שיצא לאחר מכן זכו להצלחה ניכרת.
את עטיפת האלבום, כפי שמצוין בשיר "איך עושים תקליט" (המתאר את תהליך העבודה על האלבום), צייר האומן אורי ליפשיץ.
בגרסת הדיסק של האלבום נוסף השיר "רואים רחוק רואים שקוף" כשיר בונוס.
השיר יצא במקור על תקליטון שנה לאחר צאת האלבום ונכלל לאחר מכן באלבום "אחרי עשרים שנה".
שמוליק קראוס - גיטרות, קולות, פסנתר ("איך גלגל מסתובב")
אילן וירצברג - עיבודים, פסנתר, פנדר, גיטרות, מיתרים, קולות
אוהד אינגר - גיטרה בס
מיכה מיכאלי - גיטרה בס
מאיר ישראל - תופים, כלי הקשה
דני פאר - פסנתר, עיבודים ("ארצי", "חייכי")
הוקלט באולפני "טריטון" בבני-ברק - ינואר-מרץ 1982
גלגל התנופה - מטוב למצוין נכתב על ידי ג'יימס (ג'ים) קולינס, הוא רב מכר (מעל 2 מיליון עותקים מהספר נמכרו) וספר ההמשך לספר לנצח נבנו שעוסק בחברות שהיו מצוינות מהרגע הראשון שלהן לכל אורך חייהן.
הספר הוגדר כספר בתחום העסקים הטוב ביותר על ידי The Wall Street Journal's CEO Council.
גלגל התנופה, מנסה לענות על השאלה: מהו המפתח להפיכתה של חברה טובה לחברה מצוינת?
הנחת היסוד של הספר היא שטוב הוא אויבו של המצוין.
הכותבים ניתחו את הממצאים שנאספו במשך 5 שנים ומתוך דיונים התגלתה התבנית הבאה של מה שהיה ב"קופסה השחורה" של חברות המפנה ולא היה בחברות ההשוואה:
מנהיגות משלב 5 – מנהיגי חברות המפנה אינם מנהיגים בעלי פרופיל גבוה ומוחצנים.
הם מצטנעים, שקטים, מאופקים, אפילו ביישנים – הם ממזגים ענווה אישית וכוח רצון אדיר להשיג את מטרותיהם.
קודם מי… אחר-כך מה – הם לא התחילו את המפנה בהצגת חזון ואסטרטגיה חדשים.
הם העלו קודם כל את האנשים הנכונים לאוטובוס, הורידו את האנשים הלא נכונים מהאוטובוס, הושיבו את האנשים הנכונים במקומות הנכונים – ואז הם חשבו לאן להסיע אותו.
תפישת הקיפוד (פשטות בתוך שלושה מעגלים) – גם אם משהו הוא עסק הליבה שלך כבר הרבה שנים זה לא מבטיח שאתה יכול להיות טוב בעולם בתחום הזה.
אם אתה לא יכול להיות הטוב ביותר בעולם בזה – זה לא יכול להיות הבסיס שלך כחברה מצוינת.
עליך להחליף אותו בקונספט פשוט המשקף הבנה עמוקה של שלושה מעגלים החוצים זה את זה.
תרבות של משמעת – רק לחברות ספורות יש תרבות של משמעת.
עם אנשים ממושמעים לא צריך היררכיה.
עם חשיבה ממושמעת לא צריך ביורוקרטיה.
עם פעולה ממושמעת לא צריך בקרה מופרזת.
כשאתה בונה תרבות של משמעת המשולבת באתיקה של יזמות, אתה מצליח ליצור את הקסם של ביצוע מצטיין.
מאיצי טכנולוגיה – חברות המפנה חושבות אחרת על תפקיד הטכנולוגיה.
הן אף פעם לא משתמשות בה כאמצעי הראשוני ליצור את המפנה.
ובכל זאת, הן החלוצות ביישומן של טכנולוגיות שנבררו בזהירות.
מבחוץ, המהפכה שקרתה בחברות המפנה נראית לרוב דרמטית מאוד.
מבפנים, לאנשי החברה, המפנה נראה כתהליך ארגוני טבעי ומצטבר.
התוצאה הסופית של המפנה היא דרמטית על אף שהתהליך הוא אורגני ומצטבר וזה מה שמבלבל.
לא משנה כמה התוצאה של המפנה נראית דרמטית, המפנה עצמו אף פעם לא התרחש בבת אחת.
אין שום פעולה מכריעה אחת, אין שום תוכנית כבירה אחת, אין שום חידוש מדהים, אין איזושהי הזדמנות בודדת ברוכת מזל יחידה, אין כל רגע קסום.
יצירת מפנה בעקביות נובעת ממתכונת צפויה של בניה ופריצת דרך, כמו דחיפתו של גלגל תנופה ענק וכבד שדורש מאמץ כדי להניעו, אבל בעזרת דחיפה עיקשת בכיוון אחיד לאורך זמן רב, גלגל התנופה בונה תנופה, ובסופו של דבר יוצר את פריצת הדרך.
חברות ההשוואה פעלו אחרת – כשל הסחרור.
במקום לצבור תנופה – לסובב את הגלגל סיבוב ועוד סיבוב ועוד סיבוב – הן ניסו לדלג על שלב הבניה ולזנק ישר לפריצת הדרך.
כשזה לא עבד, הן התרוצצו לכל כיוון ולא הצליחו לשמור על כיוון אחיד.
חברות ההשוואה ניסו במקרים רבים ליצור פריצת דרך על ידי רכישות גדולות, מוטעות.
חברות המפנה, לעומת זאת, השתמשו ברכישות גדולות אחרי פריצת הדרך, כדי להאיץ את התנופה כשגלגל התנופה שלהן כבר נע במהירות.
האנשים בתוך חברות המפנה לא היו מודעים, במקרים רבים, לגודל המפנה שהם יוצרים, עד שהוא התממש ואז הם הביטו לאחור וראו מה נוצר.
לא היה להם שם ולא סיסמה, לא היה אירוע השקה או תוכנית שהוכרזה לציון הפעילות שהם עשו.
מנהיגי חברות המפנה לא בזבזו אנרגיה בניסיון "ליצור מחויבות", "להניע את החיילים", או "לנהל את השינוי".
כל זה נפתר מעצמו בעקבות התוצאות והתנופה ולא להפך.
לחצים קצרי טווח מצד הבורסה לא סותרים את מודל המפנה מטוב למצוין.
גלגל התנופה ותוצאותיו לא מנוגדים ללחצים האלה.
למעשה, זהו המפתח לנהל את הלחצים.
גלגל פוֹלְקֶרְק הוא שמה של מעלית סירות בסקוטלנד, המחברת את תעלת פורת' אנד קלייד עם תעלת יוניון.
המעלית, הנקראת על שמה של העיר הסמוכה פולקרק בסקוטלנד התיכונה, נחנכה בשנת 2002. שתי התעלות אותן היא משרתת היו מחוברות בעבר על ידי מערכת של 11 תאים סכורים (locks), אך השימוש בהם פסק עוד בשנות השלושים של המאה הקודמת, הם מולאו אדמה והוסבו לשטחי בנייה.
התוכנית לשיקום התעלות בסקוטלנד התיכונה המחברות את גלאזגו עם אדינבורו נוהלה על ידי רשות נתיבי המים הבריטית בסיוע ובמימון של שבע רשויות מקומיות, חברת הפיתוח הציבורית "סקוטלנד אנטרפרייז", קרן הפיתוח האזורי של האיחוד האירופי (ERDF) וְועדת המילניום.
המתכננים החליטו כבר בתחילה לבנות מעלית־סירות חדשנית ובולטת בנוף שתחבר את שתי התעלות ולא לשחזר את מערכת התאים הסכורים ההיסטורית.
מבין ההצעות שהוגשו לוועדה נבחר העיצוב של "גלגל פולקרק", הכולל גם מרכז מבקרים ובו חנות, בית קפה ואולם כינוסים.
הפרש הגבהים בין שתי התעלות במקום בו ניצב הגלגל הוא 24 מטרים, כגובהו של בניין בן שמונה קומות.
תעלת יוניון גבוהה ב-11 מטרים מן האקוודוקט המתחבר לקצה העליון של הגלגל, והסירות חייבות לעבור דרך שני תאים סכורים על מנת לרדת מן התעלה אל האקוודוקט.
האקוודוקט לא הוקם בגובה רב יותר, כדי לא לפגוע בשרידי חומת אנטונינוס העוברת במקום.
התאים, המלאים במים, מתוכננים כך שמשקלם יהיה שווה זה לזה, ללא קשר למשקל כלי השיט הנמצא בכל אחד מהם, זאת תוך שמירת גובה אחיד של המים בכל תא, בהתאם לכמות המים הנדחית על ידי כלי השיט הנמצא (או לא נמצא) בו.
לכן, לצורך העלאה והורדה יחידה של הגלגל - חצי סיבוב - נדרש הספק זעום יחסית של 22.5 קילוואט (30.2 כ"ס) המניע עשרה מנועים הידראוליים, הצורכים אנרגיה של 1.5 קילוואט שעה (5,100 BTU) בערך כמו שנדרש להרתחת שמונה קומקומי מים.
המתקן שוכן ליד המצודה הרומית העתיקה הנקראת Rough Castle Fort.
הכפר הקרוב ביותר הוא טמפורהיל.
גלגל פולקרק נחנך ב-24 במאי 2002 על ידי המלכה אליזבת, כחלק מהחגיגות לציון יובל החמישים להכתרתה.
גלגל חניה (או מגדל חניה) הוא מתקן המאפשר חניה של כמה מכוניות על שטח מצומצם.
המגדל משמש בדרך כלל להוספת מקומות חניה בתשלום באזורים עירוניים צפופים בהם יש מחסור במקומות חניה.
המתקן מבוסס על גלגל מסתובב, לרוב באמצעות מנוע חשמלי או משאבה הידראולית, אשר מרים את המכוניות ממפלס הכביש כלפי מעלה וחזרה לאחר מכן.
מבחינת הרעיון תפעול המתקן דומה להרבה מתקנים של מחסן ממוחשב, כאשר הנהג מחנה את הרכב בכניסה ייעודית והגלגל מציב אותו באיתור מוגדר בתוך הגלגל.
מתקן מכני או הידראולי מעלה את המכונית אנכית כשזו מתחת או מעל זו שנכנסה למתקן בסמוך לה.
מרגע שהמכונית חנתה במקום הייעודי היא מועברת הצידה אל מקום החניה הפנוי.
כאשר המשתמש ברכב מעוניין לאסוף את הרכב המתקן מאתר את מיקומו של הרכב ומעביר אותו אל מפלס הכביש באותה נקודה ייעודית.
כמות גבוהה של חניות ליחידת שטח.
כאשר החניה בגלגל נעשית בתשלום, הגלגל מייצר הכנסות גבוהות יותר ליחידת שטח מאשר מקומות חניה רגילים.
לגלגל החניה עלויות תפעול גבוהות יחסית לחניה רגילה.
עצם יצירת מקומות חניה נוספים במרכזי ערים צפופים עלולה לעודד כניסה עם רכבים פרטיים.
הרשויות מקומיות רבות משקיעות מאמצים ניכרים על מנת להפחית כניסת רכבים למרכזן (למשל בשיטת חניוני חנה וסע).
המתקן אינו פועל בהפסקת חשמל.
בנובמבר 2016 החל לפעול בירושלים פיילוט להפעלת המתקן באזור שוק מחנה יהודה.
לאחר הצלחת הפיילוט הוחלט שהגלגל יישאר ועיריית ירושלים הודיעה כי תקים מתקנים נוספים ברחבי העיר וב-2018 הנפיקה היתרים לעשרה מגדלים ליד שער שכם ושער ציון בלי תוכנית בנייה.
גלגל ענק הוא סרט קולנוע מסוגת דרמה שכתב וביים וודי אלן, והקרנתו החלה בדצמבר 2017. הסרט, בכיכובם של קייט וינסלט, ג'ים בלושי, ג'ונו טמפל וג'סטין טימברלייק, עוסק בקורותיה של משפחה אחת בקוני איילנד של שנות ה-50 של המאה ה-20.
מיקי (ג'סטין טימברלייק) הוא סטודנט לאמנות העובד כמציל בחוף הים, והוא למעשה מתחיל את סיפור העלילה.
הוא מגלה לנו על בואה של קרולינה (ג'ונו טמפל) השבה אל אביה המפטי (ג'ים בלושי), אחרי 5 שנות היעדרות.
המפטי מפעיל קרוסלה בלונה פארק בקוני איילנד.
אשתו, ג'יני (קייט וינסלט), היא מלצרית במסעדת צדפות באותו לונה פארק, והם מתגוררים בדירה בתוך הלונה פארק, יחד עם ריצ'י (ג'ק גור), בנה מנישואים קודמים של ג'יני, הלומד בבית ספר יסודי וסובל מפירומניה.
לחייהם נכנסת קרוליינה, בתו מנישואים קודמים של המפטי, שבגיל 20 התחתנה עם מאפיונר, למורת רוחו של אביה, וכעת נמלטה ממנו לאחר שמסרה למשטרה מידע עליו ועל חבריו.
קרוליינה חוששת לחייה, והיא מניחה שלא יחפשו אותה אצל המפטי משום שיחסיהם נותקו חמש שנים קודם לכן, עקב זעמו של המפטי על נישואיה.
קרוליינה מתקבלת לעבודה כמלצרית במסעדה שבה עובדת ג'יני.
שליחי המאפיה אכן מגיעים לחפש את קרוליינה, אך המפטי משקר במצח נחושה ומכחיש כל קשר אליה.
מיקי (המציל) הוא סטודנט לאמנות העובד בחוף הסמוך.
ג'יני מתאהבת בו, והשניים מקיימים קשר רומנטי המוסתר מהמפטי.
מיקי פוגש את קרולינה ומתאהב בה ממבט ראשון.
ג'יני מרגישה בכך ומתחילה לקנא.
כדי לקנות למיקי מתנה ליום הולדתו, ג'יני לוקחת 400 דולר מקופת החיסכון של המפטי, שאותה הועיד למימון לימודיה של קרוליינה.
כאשר היא מגישה לו את המתנה, הוא מגלה לה שהתאהב בבתה החורגת, קרוליינה.
מיקי וקרוליינה יוצאים לארוחת ערב בפיצרייה, ובזמן שהם משוחחים שם, נודע לג'יני, מחברתה לעבודה, שמקום הימצאם נודע לאנשי המאפיה המחפשים אחר קרוליינה.
היא מטלפנת לפיצרייה כדי להזהיר את קרוליינה, אבל כאשר בעל הפיצרייה עונה לה, היא משנה דעתה ומנתקת.
מיקי וקרוליינה נפרדים בסוף הארוחה, ואנשי המאפיה עושים דרכם אחר קרוליינה, ועקבותיה נעלמים, לחרדתו הגדולה של אביה, שמחפש אותה גם אצל מיקי.
מיקי מגיע לביתה של ג'יני, אליו מעולם לא הגיע קודם לכן, כדי שלא להסגיר את הרומן להמפטי.
הוא מבהיר לג'יני שידוע לו היטב שלא מנעה את חטיפתה של קרוליינה, לאחר שבירר פרטים במסעדת הצדפות ובפיצרייה.
למעשה הוא מאשים אותה בהרחקת אהובתו מתוך מניעי קנאתה.
שם הסרט, "גלגל ענק", משקף את מקום ההתרחשות שלו, לונה פארק, שהמתקן הבולט ביותר בו הוא גלגל ענק, המצולם פעמים אחדות במהלך הסרט.
מבקרי הקולנוע מצאו בשם גם משמעות סמלית.
אבנר שביט מציין כי "הגלגל שעולה מעלה-מעלה, כפי שמתברר חיש-קל, מבטא את שאיפתה של הגיבורה, מלצרית בשנות הארבעים לחייה, לחוות עילוי נפשי", וכן "ראה שהייתה כאן יומרה ליצור דיוקן פסיכולוגי של אישה העולה על חשמלית של תשוקה וגלגל ענק של אמוציות וקונפליקטים".
אורון שמיר מציין שהגלגל הוא "מטפורה לכך שבחיים פעם אתה למטה ופעם למעלה", ומציג מטפורות נוספות: "גיבורת הסרט תקועה עם מפעיל קרוסלה שחגה סביב סביב ולא הולכת לשום מקום, ומנופפת כטובעת למציל שאולי ימשה אותה אל חוף מבטחים".
מבקרים ציינו את הזיקה של הסרט למחזהו של טנסי ויליאמס, "חשמלית ושמה תשוקה" - המפטי וג'יני הם בני דמותם של סטנלי וסטלה מ"חשמלית ושמה תשוקה", וקרוליינה היא בת דמותה של בלאנש דובואה.
גם סרט קודם של אלן, "יסמין הכחולה", יונק השראה מ"חשמלית ושמה תשוקה".
הקרנת הסרט החלה בעיצומו של קמפיין Me Too, שבא להוקיע הטרדה מינית ואלימות מינית, בין השאר בענף הקולנוע, והביא להפסקת פעילותם של יוצרים בולטים כהארווי ויינסטין ולואי סי.
באווירה זו היו שביקרו את וודי אלן בגלל האשמות שהפנתה כלפיו בתחילת שנות ה-90 בתו דילן פארו במסגרת סכסוך על חזקת הילדים במשפט גירושין.
עם זאת טענו אלה שהגנו על אלן כי האשמות אלה נבדקו על ידי המשטרה ונמצאו לא נכונות.
השחקנית קייט וינסלט, כוכבת הסרט, יצאה להגנתו של אלן.
גם רבים מהמבקרים התייחסו לרקע זה של הסרט.
"גלגל מסתובב" הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאי הישראלי עידן רייכל.