tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
השבט מנצל את יפי האדמות שבבעלותו בכך שהפכו אותן ליעד תיירותי למבקרים בגרנד קניון.
חברי השבט עובדים כמובילי פרדות או כעובדים עבור חברות תיירות, באכסניה, במשרד התיירות, בבית הקפה וכו'.
בהיסטוריה הייתה חקלאות האמצעי החיוני לקדמה והישרדות עבור ההוואסופאי.
בחורף נהגו בני השבט לחנות על הרמה מעל הקניון, ובקיץ חזרו לקרקעית הקניון על מנת לגדל יבולים בהשקיה.
יכולתם של בני הוואסופאי לקיים חקלאות ולשגשג באזור צחיח למחצה כמו הגרנד קניון היא במידה רבה אנומליה.
בשל מחסור בקרקע עשירה מספיק בחומרי מזון, משערים כי בני השבט עיבדו לא יותר מ-810 דונם על קרקעית הקניון.
אף שהשטח המעובד היה קטן, טכנולוגיית ההשקיה של השבט הייתה מתקדמת הרבה יותר ממה שהיה מקובל בדרום מערב ארצות הברית של ימינו, דבר שאפשר להם חקלאות אינטנסיבית.
עם זאת, מיקומם של השדות בתחתית הקניון חשף אותם לסכנת הצפה במקרה של גשמים עזים שגרמו למים בקניון לעלות מעבר לגדות הערוץ, כמו שאירע למשל ב-1911 כאשר כמעט כל היבול הושמד.
על מנת להתמודד עם הנושא עזרה הממשלה הפדרלית לשבט בבניית מערכת השקיה חדשה שהייתה יעילה יותר בעצירת סחיפת הקרקע משיטפונות.
היבולים העיקריים של ההוואסופאי היו תירס, שעועית, דלועיים ממינים שונים (squash ו-gourd), חמנייה ומעט כותנה.
תירס, היבול העיקרי של השבט, נאסף בדרך כלל בשלהי הקיץ.
בזמן שהתירס גדל, שמרה טכנולוגיה מיוחדת (cepukaka) על התירס לאחר שגדל לגובה מפני רוחות חזקות שהיו עלולות להפיל את הצמח.
כאשר התירס הגיע לגובה מסוים היה החקלאי מתחח את האדמה סביב הצמח ואז עורם אותה סביב בסיס הגבעול.
בנוסף ליבולים המסורתיים נחשפו בני ההוואסופאי למלונים, אבטיחים ועצי פרי עם הגעת הספרדים לאזור.
החל משנות ה-40 של המאה ה-20 הפכו אלו למוצרי יסוד בתזונה של ההוואסופאי.
קשתות וחצים היו בעלי חשיבות עליונה לציידים מבני ההוואסופאי.
תהליך שלם היה סביב גילופם מעץ שלא זוהה, עיצובם, כיפופם ועיצובם.
עם ההתפשטות של האירופאים מערבה, רכשו בני ההוואסופאי רובים שהפכו לכלי הציד העיקרי עבור הגברים.
המילה "חץ" בשפתם החלה גם להתייחס לכדורי רובה.
חיות הציד העיקריות היו כבשים ואיילים, אם כי ההוואסופאי צדו גם חיות קטנות יותר דוגמת ארנבים וסנאים.
ההוואסופאי נהגו לצוד בקבוצות גדולות, וחלוקת בשר הציד בין הציידים הייתה בדרך כלל שוויונית.
עם זאת, בשל ציד יתר והפיתוח הסביבתי החלו חיות הציד הגדולות דוגמת הכבשים להיות נדירות יותר ויותר.
עקב כך נאלצו ההוואסופאי לשנות את שיטות הציד על מנת להתאים למצב החדש, והמחסור הוביל לכך שבני השבט חדלו להתחלק בבשר הציד עם בני שבט אחרים.
ליקוט צמחי בר וזרעים נעשה בדרך כלל על ידי נשות השבט.
הן השתמשו בשתי שיטות: נענוע הצמח ואיסוף הזרעים הנופלים או שהתפרחת הייתה נאספת לפני שהזרעים היו בשלים לגמרי.
הנשים העדיפו לאסוף מזון קל משקל שקל יותר היה לשאת אותו בעלייה לרמה לקראת החורף.
בנוסף, הן העדיפו מזונות יבשים שניתן היה לאחסן במשך זמן רב לפני שיתקלקלו.
אגוזים, צמחים מהסוג Iberis, ומיני הקקטוס המכונים באנגלית barrel cacti (מילולית קקטוסי חבית, בשל צורתם) היו רק חלק ממיני הצמחים והזרעים הרבים שנאספו על ידי הנשים במהלך חודשי האביב והקיץ.
מועצת שבט בת שבעה חברים, המטפלת במרבית נושאי המדיניות, נבחרת אחת לשנתיים.
בראשה עומד יושב ראש הנבחר מבין חברי המועצה.
הלשכה לענייני אינדיאנים של ממשלת ארצות הברית היא הישות האחראית לאכיפת החוק והגנה על השבט, ועל הטיפול הרפואי ושירותי חירום רפואיים אחראית מרפאה השייכת לשירות הבריאות לאינדיאנים (Indian Health Service), חלק ממחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית.
שפת ההוואסופאי היא ניב של שפת יומאן של אנשי הרמה שאותו דוברים כ-650 אנשים בשמורת הוואסופאי בגרנד קניון וסביבו.
זו היא השפה של ילידי אמריקה היחידה אותה דוברים 100% מהאוכלוסייה של הקבוצה האתנית שבה התפתחה השפה.
הניב של הוואסופאי זהה כמעט לחלוטין לניב של שפת הוואלאפאי, אף ששתי הקבוצות האתניות נבדלות פוליטית וחברתית, ואף נכתבות באופן שונה.
דוברי שפת ההוואסופאי ודוברי שפת הוואלאפאי מתייחסים אל השפות כשתי שפות נפרדות.
שפת ההוואסופאי דומה לשפת יאוופאי, אם כי ההבדל גדול יותר מאשר מול שפת הוואלאפאי.
השפה נחקרה ויצאו לאור כללים דקדוקיים ואוצר המילים של שפת ההוואסופאי, כמו גם טקסטים המתעדים את השפה.
סופאי הוא היישוב בו מתגוררים בני הוואסופאי השוכן ב- בתחתית הגרנד קניון.
היישוב הוא המרכז המנהלי של "השמורה האינדיאנית של ההוואסופאי" במחוז קוקונינו באריזונה.
ביישוב מתגוררים כ-650 מבני השבט והוא אחד היישובים המרוחקים ביותר ב-48 המדינות הרצופות של ארצות הברית.
ניתן להגיע אליו באמצעות כביש 66 הישן ואז נסיעה של 96 קילומטרים לאורך כביש מספר 18 שסללה הלשכה לענייני אינדיאנים עד תחילת המסלול היורד לעיירה.
לעיירה אפשר להגיע בהליכה בשביל לאורך 13 קילומטרים.
אלטרנטיבה להליכה היא רכיבה על סוסים או טיסה במסוק.
בעיירה עצמה יש מעל למאה בתי מגורים, בית קפה, חנות כלבו, משרד תיירות, אכסניה, משרד דואר, בית ספר, קפלה של הכנסייה המורמונית וכנסייה נוצרית קטנה.
תיירות היא מקור ההכנסה העיקרי של שבט הוואסופאי.
מדי שנה מגיעים ליישוב מעל ל-20,000 מבקרים.
השבט גובה תשלום בגין כניסה לאדמתו, והמבקרים חייבים להירשם לחדר באכסניה או למקום באתר המחנאות.
שביל הוואסופאי הוא הדרך היחידה להגיע לסופאי.
תחילת השביל בגבעת הוואלאפאי (Hualapai Hilltop) השוכנת בקצה כביש מספר 18 שסללה הלשכה לענייני אינדיאנים, שם יש מגרש חנייה גדול, מנחת למסוקים ושירותים ניידים.
את השביל אפשר לעבור ברגל או על גבי סוסים.
לחלופין ניתן לטוס במסוק היוצא מדי פעם לסופאי.
עבור המשא בלבד אפשר לשכור פרדות.
אורך השביל לסופאי הוא כ-13 קילומטרים תוך ירידה של כ-600 מטרים.
אתר המחנאות נמצא במרחק של כ-3 קילומטרים נוספים וירידה נוספת של 110 מטרים לאורך ערוץ הוואסו (קניון קטרקט).
השפה ההוואית (בהוואית: ʻŌlelo Hawaiʻi) היא שפה פולינזית הקרויה על שם האי הוואי, הגדול באיי צפון האוקיינוס השקט.
השפה ההוואית, ביחד עם אנגלית, היא השפה הרשמית במדינת הוואי.
מסיבות שונות, לרבות חקיקה טריטוריאלית ולימוד אנגלית כשפה הרשמית בבתי ספר, מספר דוברי ההוואית ירד בהדרגה.
עם זאת, מסביבות שנת 1949 ועד ימינו, חלה עלייה הדרגתית בתשומת לב ובקידום השפה.
גני הילדים לימדו הוואית ובתי ספר העלו את המודעות בשימוש השפה, אך למרות זאת בימינו היא נחשבת שפה בסכנת הכחדה חמורה.
הוואית היא שפה אוסטרונזית, השייכת למשפחת השפות הפולינזיות, וקרובה בין השאר לטהיטית ומאורית.
הוואיט הוא סלע יסוד געשי בהיר דמוי בזלת.
הסלע מוגדר כסוג של טרכיבזלת (S1 במיון TAS), בין בזלת למוגריט, עשיר בנתרן המכיל פנוקריסטים של אוליבין.
הפלגיוקלז הכלול בו הוא או אוליגוקלז או אנדסין.
מינרלים משניים נפוצים הם אוגיט, היפרסתן, סנידין ואוליבין, ובדרך כלל אין בו קוורץ.
מקור שם הסלע על שם המיקום המייצג, האי הוואי.
את הכינוי לסלעים אלו נתן הגאולוג האמריקני ג'וזף אידינגס (Joseph Paxson Iddings; 1920-1857) ב-1813 לסלע בזלת מהוואי שבו היו גבישי אוליבין, והפלגיוקלז הנפוץ היה אנדסין העשיר בנתרן (ובכך שונה מבזלת שבה הפלגיוקלז עשיר יותר בסידן).
ההגדרה המודרנית של הוואיט מבוססת על ההרכב הכימי.
הוואיט הוא טרכיבזלת נתרני שבו Na2O - 2 ≥ K2O.
ההוואיט מהוואי נוצרת בשלהי הפעילות הגעשית, הרכב הכימי של המאגמה בשלב זה יותר אלקלי (הלבה מכילה יותר נתרן ואשלגן).
תופעה זו אינה ייחודית להוואי, געשיות בעל אופי אלקלי קיימת גם באיים האזוריים.
בגמולוגיה הוואיט הוא כינוי בשפת הדיבור לפרידוט שמקורו באיי הוואי, שהוא אוליבין באיכות של אבן חן.
הוואי הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1966 המבוסס על הרומן "הוואי" מאת ג'יימס מיצ'נר משנת 1941.
הסרט בוים על ידי ג'ורג' רוי היל ובתפקידים הראשיים מופיעים מקס פון סידוב ו-ג'ולי אנדרוז.
העלילה מספרת על כומר קלוויניסטי הנשלח לאחר לימודי תאולוגיה ביחד עם אשתו, לאיי הוואי כדי לעסוק שם במסיונריות ולהעביר את הילידים מאמונתם הפגנית, לנצרות.
השחקנית הטהיטית ז'וסלין לגארד נבחרה לתפקיד המלכה ההאוואית מאלמה קאנאקואה למרות שלא היה לה כל ניסיון קולנועי.
היא נבחרה לאור מבנה גופה (השמן), פניה ואישיותה.
זה היה תפקידה היחיד בקולנוע ועליו קבלה את פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר והייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
היא לא ידעה אנגלית ותפקידה הוכתב לה באופן פונטי.
לגארד היא השחקנית היחידה על היום שהייתה מועמדת לפרס אוסקר על תפקיד בודד בקולנוע.
הסרט זכה גם בפרס גלובוס הזהב לפסקול המוזיקה המקורי.
והיה מועמד לשבעה פרסי אוסקר בקטגוריות שונות.
מקס פון סידוב היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה.
השנה 1819, קבוצת כמרים שגמרו לימודי תאולוגיה באוניברסיטת יל נוסעת להאוואי כדי להפיץ את בשורת הנצרות בקרב ילידי המקום.
אחד מהם הוא ילידי הוואי, הנסיך קאוקי (מנו טופו) שמשכנע את ראשי הכנסייה בנחיצות השליחות.
אבנר הייל (מקס פון סידוב) נבחר למשלחת אבל קודם עליו לשאת אשה כדי שיתפנה לעסוק בהוואי רק במסיונריות ולא יתפתה לנשים.
הוא נוסע להיפגש עם ג'רושה ברומלי (ג'ולי אנדרוז), בתו של חוואי אמיד (קרול או'קונור).
ג'רושה נמצאת שנתיים בקשר מכתבים עם רב החובל רייפר הוקסוורת' (ריצ'רד האריס) אך משך זמן רב לא ענה לה.
למרות אופיו הקר והמגושם של הייל היא מסכימה להתחתן איתו ולהפליג להוואי.
בעוברם במצר מגלן הם נתקלים בסופה קשה וכל הנוסעים סובלים מאד.
כאשר הם מגיעים לחוף האי מאווי נדהם הייל לראות ילידים שוחים לעומתם ובראשם בחורות חשופות חזה.
אתם מגיעה לספינה המלכה ("אלי נואי" - ז'וסלין לגארד) אמו של קאוקי.
הייל אומר לה שבכוונתו לנצרם והיא נבקשת מג'רושה ללמד אותה לכתוב אנגלית.
הייל נדהם ממנהגי הילידים ובראשם גילוי עריות ויחסי מין חופשיים בעיקר עם המלחים המגיעים לאי.
המלכה נשואה לאחיה קקואה ומסרבת להיפרד ממנו לבקשת הייל.
לבקשת הייל היא מוציאה צו האוסר על יחסי מין עם המלחים.
המלחים ובראשם רייפר הוקסוורת' מתעמתים על רקע זה עם הילידים ומציתים את הכפר אבל הילידים מחזירים מלחמה ומכבים את האש.
הוקסוורת' רוצה לקחת את ג'רושה איתו אבל הייל מגרש אותו.
ג'רושה והייל מצילים ממות תינוק שנולד עם כתם לידה.
הייל אוסר על קקואה להעביר לילדים את מורשת אבותיהם הפגנים שהגרו להוואי מבורה בורה.
הוא אוסר על קקואה להתחתן עם אחותו נאולה, מתפרץ בצעקות באמצע החתונה ומגורש משם.
התינוק של קקואה ואחותו נולד פגום וקקואה מטביע אותו.
הייל רואה בזה את נקמת האלוהים ולא מתערב.
כאשר המלכה גוססת הוא נקרא למיטתה ומטביל אותה לנצרות על ידי מים שהוא מזליף על מצחה.
מגפת חצבת שהובאה על ידי אחד המלחים מתפרצת במקום.
הרופא ג'ון וויפל (ג'ין הקמן) עושה כל שביכולתו אבל אלפים מתים במגפה שגם בה רואה הייל נקמת אלוהים.
הייל נשאר לבד עם שלושת ילדיו.
שליח הכנסייה מודיע לו כי עבודתו מסתיימת והוא יוחזר לניו אינגלנד להיות כומר בכנסייה.
הייל מסרב אבל מסכים כי ילדיו יעזבו לעתיד יותר טוב.
הוא נפרד מהם על החוף.
מצטרף אליו צעיר יליד המקום הרוצה לשרת אותו ומציג עצמו כנער שנולד עם כתם לידה וניצל ממוות בזכותו.
הוהנצולרן-הכינגן (גרמנית: Hohenzollern-Hechingen) הייתה ענף בשושלת הוהנצולרן.
נסיכי השושלת שלטו בנסיכות קטנה בדרום מערב גרמניה עד לשנת 1849, בה סופחה הנסיכות לפרוסיה.
בשנת 1605 מת אייטל פרידריך הרביעי, ובנו יוהאן גאורג, רוזן הוהנצולרן-הכינגן עלה לשלטון במקומו.
בשנת 1623 קיבל יוהאן גאורג את התואר נסיך, יחד עם בן דודו יוהאן, רוזן הוהנצולרן-זיגמרינגן.
בשנת 1848 הוכרח קונסטנטין, נסיך הוהנצולרן-הכינגן במהלך מהפכות אביב העמים לתת חוקה לנסיכות, ולבסוף נאלץ לקבל סיוע מהצבא הפרוסי.
בדצמבר 1849 הגיע קונסטנטין לידי הסכם עם ממלכת פרוסיה על סיפוח הנסיכות לפרוסיה, ובשנת 1850 סופחה הנסיכות לפרוסיה יחד עם נסיכות הוהנצולרן-זיגמרינגן, והשתיים אורגנו כפרובינציית הוהנצולרן.
לאחר מותו של קונסטנטין, נסיך הוהנצולרן-הכינגן בשנת 1869 ללא יורשים, קיבל קרל אנטון, נסיך הוהנצולרן-זיגמרינגן את התואר "נסיך הוהנצולרן".
הוהנצולרן-הייגרלוך (Hohenzollern-Haigerloch) הייתה ענף בשושלת הוהנצולרן.
בשנת 1634 מת קרל, רוזן הוהנצולרן-הייגרלוך ללא ילדים, ונחלתו עברה להוהנצולרן-זיגמרינגן.
בשנת 1681 הוקמה הוהנצולרן-הייגרלוך מחדש על ידי פרנץ אנטון, רוזן הוהנצולרן-הייגרלוך - בנו של מיינהרד הראשון, נסיך הוהנצולרן-זיגמרינגן, והיא התקיימה שוב עד למותו של פרנץ כריסטוף אנטון, רוזן הוהנצולרן-הייגרלוך בשנת 1767.
הוּאַסוֹנְג-14 (בקוריאנית: 화성-14, בהנג'ה: 火星 14, בתרגום לעברית: מארס 14) הוא טיל בליסטי בין-יבשתי המפותח ומיוצר בקוריאה הצפונית.
הוא מוכר גם בשם הקוד האמריקאי: KN-20.
טיסת הבכורה של הטיל נערכה ב-4 ביולי 2017, במקביל ליום העצמאות של ארצות הברית.
נכון להיום, קוריאה הצפונית היא המפעילה המוכרת היחידה של הטיל הזה.
הוּאַסוֹנְג-15 (בקוריאנית: 화성-15, בהנג'ה: 火星 15, בתרגום לעברית: מארס 15) הוא טיל בליסטי בין-יבשתי המפותח ומיוצר בקוריאה הצפונית.
זהו הטיל הראשון של קוריאה הצפונית, שבאופן תאורטי, בעל יכולת פגיעה בכל אדמת ארצות הברית ומעבר לה.
לטענת קוריאה הצפונית הטיל יכול לשאת ראש קרב גרעיני.
שיגור הבכורה של הטיל נערך ב-28 בנובמבר 2017. השיגור בוצע בשעות לילה (בחושך) בניגוד לניסויי שיגור של טילים בעבר.
הטיל שוגר מצפון לפיונגיאנג ונחת ממערב ליפן, בשטח ימה הכלכלי.
קוריאה הצפונית העידה כי במסגרת הניסוי הטיל הגיע לגובה של 4,475 ק"מ, שוגר לטווח של 950 ק"מ ושהה באוויר במשך 53 דקות.
דיווחים בתקשורת היפנית העידו על כך שהטיל, במהלך המעוף, התפרק לשלושה חלקים.
מזכיר ההגנה האמריקאי טען כי מדובר בטיל של קוריאה הצפונית שהגיע לגובה הגבוה ביותר.
בהינתן שהטיל ישוגר במסלול גובה נמוך יותר, הוא יכול להגיע לטווח מקסימלי של 13,000 ק"מ (8,100 מייל) - טווח שמכסה את כל העולם למעט דרום אמריקה ואנטארקטיקה.
מומחים רבים העריכו לאחר חשיפת הטיל כי מדובר בשדרוג של טיל הוואסונג-14, עד אשר קוריאה הצפונית שחררה תמונות ווידאו של הטיל ואלו חשפו כי קיים הבדל משמעותי בצורה ובגודל בין השניים.
משגר הטיל הוא מדגם TEL בעל 9 גלגלים, גדול יותר מהמשגר שמשמש את הוואסונג-14 בעל 8 גלגלים.
הוואנג הי-צ'אן (בקוריאנית: 황희찬; נולד ב-26 בינואר 1996) הוא כדורגלן דרום קוריאני המשחק בוולברהמפטון וונדררס בעמדת החלוץ.
הוואנג נולד בעיר צ'ונצ'און וזמן קצר לאחר לידתו עברה משפחתו לבוצ'און.
הוואנג התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הכדורגל של בית ספרו היסודי, וכבר בגיל זה כישרונו התגלה.
בגיל 16 הצטרף לקבוצת הנוער של פוהאנג סטילרס ובמקביל באליפות המחוזית עם קבוצת הכדורגל של בית ספרו התיכון ואף נבחר לשחקן המצטיין.
אף על פי שלא רשם דקות בקבוצה הבוגרת של פוהאנג, בקיץ חתם בליפרינג האוסטרית שהיא קבוצת בת של רד בול זלצבורג.
בקיץ הצטרף לרד בול זלצבורג.
ב-6 בדצמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 0-0 נגד מאטרסבורג.
ב-23 באוקטובר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–5 נגד סנקט פלטן.
הוואנג היה שותף להישג השיא של הקבוצה בזירה האירופית כאשר בעונת 2017/2018 הגיעה הקבוצה לחצי גמר הליגה האירופית, בו הודחה על ידי אולימפיק מרסיי.
ב-31 באוגוסט 2018 הושאל להמבורג עד לסוף העונה.
ב-29 באוגוסט 2021 הושאל לוולברהמפטון וונדררס לעונה אחת.
ב-26 בינואר 2022 הוחתם במועדון באופן קבוע ועזב את ר.ב.
הוואנג הוא שחקן הנבחרת האולימפית של קוריאה הדרומית והשתתף עם הנבחרת באולימפיאדת 2016.
ב-1 בספטמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, בניצחון 2–3 נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. ב-13 ביוני 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 2–3 נגד .
נכלל בסגל נבחרת קוריאה הדרומית לטורניר מונדיאל 2022. במשחק האחרון של שלב הבתים נגד נבחרת פורטוגל, כבש הוואנג שער דרמטי בתוספת הזמן מבישול של יונג מין סון, מה שהעלה את דרום קוריאה לשלב שמינית הגמר.
הוואלדטסוורקה-דויטשה ורפט היא מספנה שבסיסה בקיל שבגרמניה.
החברה משתייכת לקבוצת טיסנקרופ מערכות ימיות והיא מתמחה בייצור ספינות אזרחיות, ספינות טילים וצוללות.
החברה נוסדה ב-1 באוקטובר 1838 בקיל שבגרמניה על ידי המהנדס אוגוסט האוולדט והיזם יוהאן שוופל בשם "מפעל המכונות וכּוּר ההִתוּך לְבַרזֶל שוופל והאוולדט" (Maschinenbauanstalt und Eisengießerei Schweffel & Howaldt) כאשר בתחילת הדרך החברה בנתה דוודים בלבד.
בשנת 1849 החלה החברה לבנות מנועי קיטור למטרות ימיות בלבד עבור ספינת התותחים "פון דר טאן" שהשתייכה לצי הקטן של שלזוויג-הולשטיין.
בשנת 1850 החברה בנתה את דגם הצוללת החדשני בראנדטאווכר , שתוכנן על ידי וילהלם באואר.
החברה אמורה הייתה בתחילה לבנות את הצוללת ברנדסבורג, אך משום שכוחות צבא דנים התקדמו קרוב מדי לאזור במלחמת שלזוויג הראשונה הוחלט להמשיך לבנות את הצוללת בקיל.
הספינה הראשונה שנבנתה בשם החדש של החברה האוולדטסטוורקה (Howaldtswerke) הייתה ספינת קיטור קטנה בשם "פורוורטס" (Vorwärts), שנבנתה בשנת 1865. עסקי החברה התרחבו לאורך השנים במקביל לכך שגרמניה הפכה למעצמה ימית.
עד תחילת המאה ה-20 בנתה החברה כ-390 ספינות.
בשנת 1892 הקימה החברה חברת בת בפיומה שבאוסטרו-הונגריה על חוף הים האדריאטי.
עשר שנים מאוחר יותר נסגרה חברת הבת.
בעוד שהמספנה בקיל נותרה אחת משתי המספנות העיקריות של הצי הקיסרי הגרמני, HDW עסקה רבות גם בתחזוקת ספינות הצי.
במהלך מלחמת העולם הראשונה החברה בנתה גם מספר צוללות.
ב-1937 היו לחברה מספנות בקיל ובהמבורג, כאשר בהמשך צי המלחמה הגרמני בתקופת המשטר הנאצי הלאים את החברה.
במהלך מלחמת העולם השנייה הוואלדטסוורקה בנתה 33 צוללות מסוג VIIC בהמבורג ו-31 בקיל.
לאחר תום מלחמת העולם השנייה החברה הפכה למספנה העיקרית היחידה בקיל שלא פורקה.
המספנה שגשגה במיוחד בשנות ה-60 במהלך גל הצמיחה הכלכלית חסר-התקדים שעברו גרמניה המערבית ואוסטריה אחרי מלחמת העולם השנייה.
בתקופה זו התמקדה החברה בין היתר בבניית משאיות ומכליות, ופתחה מספנה בהמבורג.
בשנת 1968 מוזגה החברה עם חברת דויטשה ורפט מהמבורג, כאשר החברה שינתה בעקבות המיזוג את שמה לשם "הוואלדטסוורקה-דויטשה ורפט" (או בקיצור HDW).
הלחץ מצד מתחרים זולים יותר ביפן ובקוריאה הדרומית גרם לסגירת המספנה בהמבורג ב-1985.
בינואר 2005 הפכה HDW לחברת הבת של "טיסנקרופ מערכות ימיות" (TKMS).
ביולי 2011 הודיעה TKMS כי אישרה עסקה שבמסגרתה יימכר החלק של החברה שעסק בבניית ספינות אזרחיות לחברת ההחזקות "Abu Dhabi MAR".
נכון למרץ 2019 חברת HDW מעסיקה בגרמניה כ-2,400 עובדים.
ספינות, צוללות וסירות בולטות שנבנו על ידי HDW
1987 - Astor - ספינת תענוגות
Kasturi-class frigate - נבנתה עבור חיל הים המלזי
SMS Vulkan - הצוללת הגרמנית הראשונה
צוללות מדגם 800 של סדרת הצוללות "דולפין"
U31 - צוללת התדלוק המתקדמת ביותר בעולם
בין השאר בנתה החברה את הצוללות מסדרת דולפין והצוללות מסדרת דולפין AIP של חיל הים הישראלי.
חיל המצב של צבא ארצות הברית הוהנפלס הוא בסיס של צבא ארצות הברית השוכן ליד העיירה הוהנפלס במדינת בוואריה שבגרמניה.
בשטח הבסיס ממוקם מרכז המוכנות הרב לאומי המשותף (JMRC), שטח אימונים המשמש את צבא ארצות הברית וצבאות נאט"ו.
המרכז, המשתרע על פני 163 קילומטר רבוע, הוא שטח האימונים הגדול ביותר של הכוחות האמריקאים בגרמניה.
הצבא הגרמני פתח ב-1938 בסיס אימונים ליד הוהנפלס.
במהלך מלחמת העולם השנייה התקיים בו מחנה שבויים - סטלאג 383, ובו הוחזקו שבויים בריטים רבים.
צבא ארצות הברית שחרר את המחנה ב-24 באפריל 1945. בשנים 1945-1949 שימש הבסיס כמחנה עקורים.
החל משנת 1951 שימש הבסיס כשטח אימונים של צבא ארצות הברית בגרמניה.
ב-1956 החלו להתאמן בבסיס גם חיילי הבונדסוור - צבא גרמניה המערבית שזה עתה הוקם.
בהמשך שימש הבסיס כמחנה אימונים לצבאות נאט"ו השונים, בדגש על לחימה מול כוחות אויב מבוימים החמושים בציוד סובייטי.
שטח האימונים נקרא בתחילה שטח האימונים הוהנפלס (Hohenfels Training Area), מ-1988 - מרכז האימונים לתמרון קרבי (Combat Maneuver Training Center), ומאז 2005 - מרכז המוכנות הרב לאומי המשותף (Joint Multinational Readiness Center).
מאז 2014 הבסיס הוא אחד מארבעה בסיסים אמריקאיים בבאווריה הכפופים לחיל המצב של צבא ארצות הברית בוואריה, שהוא חלק מצבא ארצות הברית באירופה.
באביב 2019 השתתפה לראשונה יחידה של צה"ל - גדוד הסיור של חטיבת הצנחנים - באימונים במרכז המוכנות הרב לאומי המשותף.
אימוני הגדוד נערכו לצידם של חיילים מצבאות ארצות הברית, גרמניה ומדינות נוספות.
הוואי חמש-אפס היא סדרת טלוויזיה אמריקאית של רשת CBS מסוגת דרמה משטרתית ופעולה שעלתה לשידור לראשונה ב-2010 כחידוש לסדרה המקורית באותו השם (ששודרה בשנים 1968–1980), ויצר לאונרד פרימן גם היא ברשת הטלוויזיה CBS.
עלילת הסדרה עוקבת אחר יחידת עילית פדרלית שמשימתה היא לחסל את הפשיעה ברחבי האיים שטופי השמש של מדינת הוואי, בכיכובם של אלכס או'לאפלין, סקוט קאן, דניאל דיי קים, גרייס פארק, טיירן מנינג, ג'ין סמארט ומאסי אוקה.
הסדרה עלתה לראשונה ב-20 בספטמבר 2010 ברשת CBS ושודרה בימי שני במשך שלוש העונות הראשונות שלה.
החל מהעונה הרביעית התכנית הועברה לימי שישי.
לסדרה סך הכל עשר עונות כאשר האחרונה הסתיימה ב-3 באפריל 2020 ופורסם כי לא תחזור לעונה נוספת.
הסדרה עוקבת אחר פעילותיהם של יחידה צבאית קטנה בשם חמש-אפס, המתמחה בביטחון ציבורי של תושבי הוואי בראשותו של המפקד סא"ל סטיב מקגארט.
כוח המשימה כפוף רק למושל מדינת הוואי ומקבל חסינות ואמצעים מלאים.
לכוח המשימה אין מגבלות ותמיד מגובה על ידי המושל.
הצוות מסוגל לחקור פשעים שנעים בין טרור וחטיפה וכן מקרי רצח ושוד.
מקגארט בוחר את בלש המחלקה של הונולולו סמל דניאל "דנו" ויליאמס כשותפו והשני בתור באופן לא רשמי בפיקוד הצוות.
הוא ממלא את הצוות על ידי בחירת בסמל צ'ין הו קלי, בן טיפוחיו של אביו, ובת דודתו של צ'ין, קונו קלקואה, שוטרת מתחילה, שניהם מגיעים ממשטרת הונולולו.
בעונה הראשונה של מקגייוור (2016) צוות פיניקס טס להוואי לעזור ברעידת אדמה, ופוגשים את צ'ין, קונו וקמקונה, אותם מגלמים השחקנים המקוריים.
סטיבן "סטיב" מקגארט (אלכס או'לאפלין) – סגן אלוף/סגן ניצב באריות הים שבחיל הים האמריקאי ומפקד יחידת 5-O.
בתחילת הפרק הראשון אביו של סטיב נרצח על ידי אדם בשם וו פאט, מה שגורם לו לעזוב באופן זמני את הצבא ולחזור לביתו ולחקור את המקרה.
הרצח ומפעל חייו של ג'ון אביו מהווים את הנחת היסוד של שובו של סטיב להוואי והקמת היחידה.
בסוף העונה השנייה סטיב מגלה כי אמו אשר "מתה" בעצם חיה ונושמת.
בתחילת העונה השלישית אמו של סטיב מסבירה הכל ועוברת לגור עם סטיב בהוואי.
דניאל "דנו" ויליאמס (סקוט קאן) – בלש במשטרת הונולולו שעבר מניו-ג'רזי להוואי כדי להיות קרוב לביתו גרייס, אשר עברה לשם יחד עם אמה ועם בן זוגה.
ציני מאוד המשמש כיד ימינו של סטיב.
צ'ין הו קלי (דניאל דיי קים; עונות 1–7) – בלש ותיק במשטרת הונולולו, אשר נחשב במשך זמן רב כשוטר מושחת ומואשם בשוחד, אך לבסוף שמו טוהר וקיבל תפקיד בכיר במשטרה.
היה הטירון לשעבר של ג'ון מקגארט, ומספק מומחיות טכנית וידע מקומי.
בסוף עונה 7 עוזב את היחידה למען הקמת יחידה נוספת בסן פרנסיסקו.
קונו קלקואה (גרייס פארק; עונות 1–7) – בת דודתו של צ'ין, שוטרת מתחילה.
בעונה הראשונה צורפה על ידי סטיב ליחידה וקיבלה את התג המשטרתי שלה.
בעונה החמישית מתחתנת עם אדם נושימורי.
בעונה השביעית עוזבת את היחידה כדי לעבוד ביחידה הנלחמת בסחר בבני אדם ולעזור לבנות שנחטפות ומנוצלות במין ברחבי העולם.
מרי "אן" מקגארט (טארין מנינג; עונה 1; אורחת בעונות 2–4, 6, 9) – אחותו הצעירה של סטיב המתגוררת בלוס אנג'לס שמבקרת בהוואי לעיתים קרובות.
ד"ר מקס ברגמן (מאסי אוקה; עונות 1–7; אורח בעונה 10) – הפתולוג של משטרת הוואי.
לורי ווסטון (לורן גרמן; עונה 2) - סוכנת שהשתתפה ביחידה מטעם הממשלה לפקח על פעולות היחידה.
קתרין רולינס (מישל בורת'; עונות 3–4; אורחת בעונות 1–2, 5–10) – חברתו הטובה של סטיב.
היו בעבר בני זוג, אך היא עזבה אותו ועברה ליחידת ביון עילית.
קפטן לו גרובר (שיי מקברייד; עונות 4–10) – שוטר חדש ביחידה שעבר ממשטרת שיקגו.
אב לשני ילדים עם רעייתו רנה.
ג'רי אורטגה (חורחה גרסיה; עונות 4–10) – תאורטיקן קונספירציות שסייע ל-5-O במהלך מספר חקירות ובסופו של דבר נשכר על ידי היחידה כיועץ מיוחד.
תאני ריי (מייגן רת'; עונות 8–10) – שוטרת שמקגארט מגייס מעבודתה כמצילה בבריכת בתי מלון לאחר שנבעטה מהאקדמיה למשטרה, למרות היותה מועמדת מהשורה הראשונה.
תחילה היא מסרבת להצטרף אך בהמשך מצטרפת כחברת צוות.
קאמאקונה (טיילור וילי) – מוכר חסילונים מוכר בהוואי.
בעבר היה שותף למכירות סמים, ונתפס.
כדי להימנע מישיבה בכלא, פעל כמודיע משטרתי נגד קרטל הסמים בו עבד.
משמש את היחידה כבעל ידע נרחב על הפשיעה באי.
מתואר כקמצן ובעל חוש הומור.
דיוק לוקלה (דניס צ'ן) – שוטר בכיר במשטרת הוואי.
היה חבר של אביו של מקגארט, שגם הציל אותו מהתנקשות בחייו.
עוזר ליחידה על ידי כוח אדם ושיתוף מידע מצד משטרת הוואי.
ד"ר נואלני קונהא (קימי בלמילרו; עונות 7–10) – חוקרת רפואית שמסייעת לצוות לאחר עזיבתו של מקס.
לעיתים קרובות מצטרפת לצוות במהלך חגים וחגיגות.
אדם נושימורי (איאן אנתוני דייל; עונות 8–10) – חבר צוות ב-5-O, ולשעבר ראש המחלקה המיוחדת של הצוות לפשע מאורגן.
בנו של ראש היאקוזה בהוואי לשעבר.
קווין לו (קתרינה לאו; עונה 10) – מפקדת מטה לשעבר שפוטרה מהתפקיד עקב אי-התחייבות.
סמל ג'ון מקגארט (ויליאם סדלר; עונות 1–7, 9) – שוטר בדימוס ואביהם של סטיב ומרי-אן.
וו-פאט (מארק דקסקוס; עונות 1–5, 9–10) – הפושע הראשי בסדרה בין העונות 1–4 אך שמו ממשיך להישמע בסדרה.
אחראי לרצח אביו של מקגארט.
מנהל ומממן גופי טרור ברחבי העולם.
כמעט כל עלילת הסדרה מתקיימת על מעשיו.
בעונה 4 מתברר שוו-פאט הוא אחיו החורג של מקגארט, שפשעיו נובעים מהיחס המר של אימו של מקגארט כלפיו.
נהרג בעונה 5 על ידי מקגארט לאחר שחטף אותו ועינה אותו.
סאנג מין-סו (וויל יון לי; עונות 1–3, 5–7) – מודיע משטרתי שהיה קשור לוו-פאט ונכלא למען ביטחונו לאחר שהעיד נגד מקורביו לשעבר.
צ'רלי פונג (בריאן יאנג; עונות 1–5) – ראש מעבדת הזיהוי הפלילי של משטרת הוואי.
ד"ר מליה וינקרופט (רייקו איילסוורת'; עונות 1–4) –
ג'נה קיי (לריסה אולייניק; עונות 1–2, 5) – סוכנת CIA לשעבר שעוזרת לצוות 5-O.
פטרישיה "פאט" ג'יימסון (ג'ין סמארט; עונה 1) – מושלת מדינתה הוואי במהלך עונה 1, שנותנת יד חופשית לצוות לעשות כרצונם.
לאורה הילס (קלי הו; עונה 1) – הדוברת של המושלת ג'יימסון.
נהרגת על ידי מכונית תופת.
ג'ו וייט (טרי אוקווין; עונות 2–5, 8–9) – מפקד אריות הים לשעבר של מקגארט.
מת בעונה 9 מהתנקשות בו וביחידתו.
ג'ונס; עונות 2–4) – המושל הזמני המחליף את המושלת, לאחר שנרצחה על ידי התנקשות של וו-פאט.
פרנק דילנו (ויליאם בולדווין; עונות 2–3) – בלש מושחת במשטרת הוואי.
קפטן וינס פרייר (טום סייזמור; עונה 2) –
דוריס מקגארט (כריסטין לאטי; עונות 3, 7, 10) – אימו של סטיב.
אמבר ויטלי / מליסה ארמסטרונג (לילי סימונס; עונות 4–7) –
דברה "דב" מקגארט (קרול ברנט; עונות 4–6) – אחותו הגדולה של ג'ון ודודתו של סטיב.
קלרה ויליאמס (מלאני גריפית'; עונות 4–6) – אימו של דני ויליאמס.
ד"ר מינדי שואו (אמנדה סאטון; עונה 5) –
מישל שיומה (מישל קרוסייץ; עונות 6–8) – בתו של גורו שיומה ז"ל וממשיכה את דרכו כראש היאקוזה בהוואי.
היא מחפשת נקמה לאחר שגבריאל וויינקרופט רצח את אביה בניסיון להשיג שליטה על העולם התחתון בהוואי.
היא נשואה עם שתי בנות.
מוזכרת בעונה 8 שהיא נרצחה בכלא.
לין דואני (שרה קרטר; עונות 6–7)
אלישיה בראון (קלייר פורלני; עונות 7–8)
סטאן אדוורדס (מארק דקלין: עונות 1–2)
Kevorkian, Alexander Soltes, Jane Sharvina, Andranik Taranyan2015פרס האמן הצעירההופעה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה – שחקנית צעירה אורחת 17–21שאנל מריוט
נוסף לכך, שיאן אסיה בעבר במשחה ל-100 מטר חופשי.
במשחקים האולימפיים עצמם הוא סיים במקום שביעי בתוצאה של 1:45.26 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא עולם חדש לנוער ושיא לאומי חדש של 1:44.62 דקות, ועלה ראשון למשחה חצי הגמר.
התוצאה שקבע הייתה שווה למדליית ארד במשחה הגמר.
נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 47.82 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא לאומי חדש של 47.97 שניות ובשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אסיה חדש של 47.56 שניות ועלה מהמקום הרביעי.
הוא סיים במקום 13 במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:15.03 דקות, כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:48.88 דקות.
באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה באבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות בדצמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:41.60 דקות, לפני אלכסנדר שצ'גולב מרוסיה (1:41.63 דקות) ודנס רפשיס מליטא (1:41.73 דקות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 46.34 שניות, כבר בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא לאומי חדש של 46.46 שניות.
הוא סיים במקום תשיעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 1:28.56 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע שיא לאומי חדש של 21.72 שניות.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה בסוף יוני 2022 הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 1:44.47 דקות, אחרי דוד פופוביץ' מרומניה (1:43.21 דקות) ולפני האלוף האולימפי תומאס דין מהממלכה המאוחדת (1:44.98 דקות).
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה יפן ביולי 2023 זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 1:44.42 דקות, אחרי מאט ריצ'רדס (1:44.30 דקות) ותומאס דין (1:44.32 דקות), שניהם מהממלכה המאוחדת.
במשחקי אסיה שנערכו בהאנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין בסוף ספטמבר זכה בשתי מדליות זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא משחקים חדש ובשיא לאומי חדש של 1:44.40 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי שיא אסיה חדש של 7:01.73 דקות, כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 7:01.73 דקות.
באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר בפברואר הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:44.75 דקות, לפני דנס רפשיס מליטא (1:45.05 דקות) ולוק הובסון מארצות הברית (1:45.26 דקות).
הווארד אוברמן הוא יוצר, תסריטאי ומפיק בריטי, זוכה פרס באפט"א לטלוויזיה לסדרת הדרמה הטובה ביותר על יצירת הסדרה "עברייני על".
אוברמן החל את קריירת הכתיבה בשנת 2005, בה יצר את הסרט הקצר "In the Bathroom".
באותה שנה גם כתב פרקים עבור סדרות הטלוויזיה "הנוכלים" ו"תרגילים חדשים", וגם יצר את סרט הטלוויזיה "יום מושלם".
בשנים 2006–2008 כתב שלושה פרקים של סדרת הטלוויזיה "מלון בבילון".
בשנת 2008 כתב שלושה פרקים לסדרה "Moving Wallpaper", פרק אחד לסדרות "Spooks: Code 9" ו-"Harley Street" ויצר את סרט הטלוויזיה "Dis/Connected".
בשנים 2008–2011 כתב 11 פרקים של סדרת הטלוויזיה "מרלין".
בשנים 2009–2013 יצר את סדרת הטלוויזיה "עברייני על", שזכתה בפרס באפט"א לטלוויזיה לסדרת הדרמה הטובה ביותר בטקס פרסי האקדמיה הבריטית לטלוויזיה 2010.
באותן שנים גם יצר והפיק את המיני-סדרה "Dirk Gently" , המבוססת על הספר "סוכנות הבילוש של דירק ג'נטלי" של דגלאס אדמס".
בשנים 2013–2015 יצר והפיק את סדרת הטלוויזיה מסוגת הפנטזיה-הרפתקאות "אטלנטיס".
זו הייתה סדרת הדרמה החדשה הגדולה ביותר שהועלתה בשבת בלילה בערוצי ה-BBC מאז 2006, והיא משכה כמיליון צופים מהתוכנית הפופולרית "The X Factor" של רשת ITV ששודרה בבריטניה במקביל.
בשנת 2016 יצר והפיק עבור נטפליקס את סדרת הקומדיה-אימה "Crazyhead" .
בשנים 2017–2020 יצר עבור "הוּלוּ" את סדרת הטלוויזיה "איש העתיד" .
ב-2019 יצר והפיק את סדרת הטלוויזיה "מלחמת העולמות", המהווה עיבוד לרומן בעל אותו שם מאת ה.ג.
ב-2021 יצר עבור נטפליקס את הסדרה "התאמה מושלמת".
ב-2024 יצר את סדרת המותחן והפעולה "המטרה: פריז" כחלק מזיכיון "המטרה" עבור רשת הטלוויזיה הצרפתית "Canal+".
בהמשך החל לעבוד על סדרת ספין-אוף "המטרה: אפולו".
הוואר מולא מוחמד הוא כדורגלן עבר עיראקי ממוצא כורדי ששיחק בעמדת החלוץ.
מוחמד התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הנוער של מוסול, עיר הולדתו ובגיל 19 הצטרף לקבוצה הבוגרת של המועדון.
באותה שנה חתם באל-קווה אל-ג'וויה, אחד מהמועדונים הגדולים בעיראק במדיה שיחק 6 עונות.
בקיץ חתם באל-אנצאר מליגת העל הלבנונית עמה זכה בדאבל.
עונה לאחר מכן חתם באפולון לימסול מליגת העל הקפריסאית וכעבור עונה הושאל לאל-עין האמירתית ואל-ח'ור הקטרית.
באוגוסט חזר לקפריסין וחתם לשנה באנורתוסיס פמגוסטה.
ב-16 בספטמבר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות בתיקו 0-0 נגד ורדר ברמן והפך לכדורגלן העיראקי הראשון שרושם דקות בליגת האלופות.
משחק לאחר מכן הבקיע בניצחון 1-3 נגד פנאתינאיקוס.
בקיץ חתם בפרספוליס מליגת העל האיראנית.
בהמשך הקריירה שיחק בארביל, אסתקלאל טהראן, זוב אהאן אספהאן, זאכו ואת הקריירה סיים כאשר חתם לקדנציה שנייה באל-קווה אל-ג'וויה.
בצעירותו, שיחק בנבחרת הנוער של עיראק והגיע עמה לגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 - 2001 בו זכתה הנבחרת במקום השלישי.
ב-31 באוגוסט 2001 מוחמד ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת עיראק בהפסד 1-0 ל.
ב-12 בדצמבר 2003 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 2-2 נגד .
השתתף עם הנבחרת באולימפיאדת אתונה (2004) בו זכתה במקום הרביעי.
שלוש שנים לאחר מכן היה שותף לזכייה של הנבחרת בגביע אסיה בכדורגל 2007 לראשונה בתולדותיה.
הוואנונג (הנגול: 桓雄, הנג'ה: 환웅 "העוצר העליון") היא דמות חשובה במקורות המיתולוגיים של קוריאה.
הוא ממלא תפקיד מרכזי בסיפורו של דנגון וואנג'ום (단군왕검/檀君王儉), המייסד האגדי של גוג'וסון, הממלכה הראשונה של קוריאה.
הוואנונג הוא בנו של הוואנין (환인; 桓因), "אדון השמים".
יחד עם שרי העננים, הגשם והרוחות שלו, הוא הנהיג חוקים וקודים מוסריים ולימד את בני האדם אומנויות שונות, רפואה וחקלאות.
על פי מיתוס הבריאה של דנגון, הוואנונג השתוקק לחיות על האדמה בין העמקים וההרים.
הוואנין התיר להוואנונג ול-3000 חסידים לעזוב והם ירדו מהשמיים אל עץ אלגום בהר פאקטו, שנקרא אז הר טבאק (태백산/太伯山).
שם הוואנונג ייסד את סינסי (신시/神市, "עיר האל") והעניק לעצמו את התואר מלך גן עדן.
במערה ליד עץ האלגום חיו דוב ונמר שהגיעו לעץ מדי יום כדי להתפלל להוואנונג.
יום אחד הוואנונג נתן לדוב ולנמר עשרים פקעות שום וקצת אגמון קסום.
הוואנונג הבטיח שאם הם יאכלו רק את השום והאגמון שלו ויישארו במערה מחוץ לאור השמש במשך מאה ימים, הוא יהפוך אותם לאנושיים.
הנמר והדוב הסכימו וחזרו למערה, אבל הנמר היה רעב וחסר סבלנות מכדי לחכות, ועזב את המערה לפני ש-100 הימים הסתיימו.
אבל הדוב נשאר, וביום ה-21 הפך לאישה יפהפייה, שכיבדה את הוואנונג בהכרת תודה במנחות.
עם הזמן האישה הפכה בודדה, והתפללה להוואנונג שתוליד ילד.
אז הוואנונג הפך אותה לאשתו ונתן לה בן בשם דנגון, שם שיש לו שתי משמעויות: "נסיך המזבח" ואלגום.
דנגון הקים בסופו של דבר את גוג'וסון.
הוואסאונג (בהגייה קוריאנית: ɸʷa.sʌŋ) היא עיר במחוז גיונג'י שבדרום קוריאה.
הוואסאונג היא בעלת השטח הגדול ביותר של אדמות חקלאיות מכל עיר או מחוז במחוז גיונג'י.
קו 1 של הרכבת התחתית של סיאול עובר דרכה, ועוצר בתחנת ביונג'יום.
קו סוין בנדנג עובר אף הוא דרך העיר.
מבצר הוואסאונג ממוקם בסוון הסמוכה.
בתקופת שלוש הממלכות של קוריאה, חלקים מהוואסאונג נשלטו על ידי מדינת ווניאנג (원양국 ;爰襄國), מדינה קטנה שהייתה חלק מקונפדרציית מאהן.
בשנת 1949, כאשר סוון פוצלה משאר מחוז סוון, שונה שמו של האזור הנותר של המחוז למחוז הוואסאונג, על שם מבצר הוואסאונג בסוון.
ב-1 בינואר 1989, העיירה אוסאן קודמה לעיר, שהתפצלה ממחוז הוואסאונג.
ב-21 במרץ 2001, גם מחוז הוואסאונג קודם למעמד של עיר.
ב-27 בנובמבר 2007 העיר נבחרה כאתר לפארק השעשועים העתידי של אולפני יוניברסל דרום קוריאה.
במקור הפארק היה אמור להיפתח ב-2016, ואמור היה להיות פארק השעשועים הגדול בעולם של אולפני יוניברסל, בהיותו גדול יותר מכל ארבעת האחרים גם יחד.
הפארק בשווי 3.1 מיליארד דולר היה צפוי ליצור לפחות 58,000 מקומות עבודה חדשים.
התוכנית הופעלה מחדש ב-2015, ותאגיד משאבי המים הקוריאני K-Water נבחר כשותף עסקי לכך.
אולפני יוניברסל דרום קוריאה כבר אינם בפיתוח החל משנת 2020.
ב-24 ביוני 2024, בשריפה במפעל סוללות ליתיום בבעלות אריסל נהרגו 23 עובדים, ו-8 עובדים נוספים נפצעו.
השריפה נגרמה מפיצוץ של סדרה של תאי סוללה.
הוואסאונג מתאפיינת באקלים יבשתי לח שניתן להחשיבו לאקלים סובטרופי-לח גבולי, באמצעות האיזותרמי של - 3°C.
העיר ממוקמת באזור המערבי של חצי האי הקוריאני.
הטמפרטורות בחורף נמוכות לאורך החוף, שכן הוא ממוקם במישורים הנמוכים יותר וקרוב לים הצהוב, שם המים רדודים.
בנוסף, אוויר סיבירי זורם ישירות אל השטחים המישוריים המערביים של חצי האי הקוריאני, מה שהופך כמה אזורים לקרים יותר.
נתוני אקלים עבור הוואסאונג (בין השנים 1995–2020)חוֹדֶשׁינוארפברוארמרץאפרילמאייונייוליאוגוסטספטמבראוקטוברנובמברדצמברשָׁנָהמעלות צלזיוס יומית ממוצעת (°F)2.4
(54.1)ממוצע מעלות צלזיוס יומית מינימלית (°F)−6.3
הוואסאונג מאוכלסת ב-49% גברים אזרחי דרום קוריאה, 46% נשים אזרחיות דרום קוריאה, ו-5% תושבי חוץ.
עם 236,241 בתים, ישנם בממוצע 2.8 נפשות לכל בית מגורים רשום בעיר.
להוואסאונג יש 4 ערים (eup), 9 עיירות (myeon) ו-13 שכונות (דונג).
כל eup ו-myeon מחולקים לכפרים (ri).
באוקטובר 2014, נמיאנג-דונג הורד ל-eup - המקרה הראשון בדרום קוריאה.
שמו של הוואסאונג מגיע ממבצר הוואסאונג של סוואן (Suwon), שנבנה על ידי המלך ג'ונגג'ו.
האזורים המאוכלסים ביותר של הוואסאונג הם נאמיאנג (במערב), הייאנגם ובונגדאם (במרכז), ודונגטאן (במזרח).
לדונגטאן יש תחנת רכבת מהירה SRT מאז דצמבר 2017. הכביש המהיר Seohae עובר דרך מערב הוואסאונג, בעוד שהכביש המהיר Gyeongbu עובר במזרח העיר.
מוצרים ייוחדיים רבים נמכרים באזור הוואסאונג, אשר שונים מאזורים אחרים של מחוז גיונג'י.
ישנם מתקנים רבים המייצרים מוצרים החל ממלוני דבש ועד עשבי תיבול.
בנוסף, מיוצרים בשר ומוצרי חלב.
אנג'ליק פרנסס מונייה (Angelique Frances Meunier; נולדה ב-14 בפברואר 1985), המוכרת תחת שם הבמה הוואנה בראון (Havana Brown) היא תקליטנית, מפיקה מוזיקלית, רקדנית וזמרת-יוצרת אוסטרלית.
ב-1 בנובמבר 2008, היא הוציאה את אלבום האוסף הראשון שלה, Crave.
האלבום הגיע בשיאו למקום התשיעי במצעד אלבומי האוסף האוסטרלי ולמקום החמישי במצעד 40 האלבומים האורבניים.
ב-13 בפברואר 2009, היא הוציאה את אלבום האוסף השני שלה, Crave – The Love Edition.
האלבום הגיע בשיאו למקום החמישי במצעד 40 האלבומים האורבניים.
ב-12 ביוני 2009, היא הוציאה את אלבום האוסף השלישי שלה, Crave Vol.2. האלבום הגיע בשיאו למקום הרביעי במצעד אלבומי האוסף האוסטרלי, למקום השלישי במצעד אלבומי הדאנס האוסטרלי ולמקום הרביעי במצעד 40 האלבומים האורבניים.
ב-30 באוקטובר 2009, היא הוציאה את אלבום האוסף הרביעי שלה, Crave Vol.3. האלבום הגיע בשיאו למקום השביעי במצעד אלבומי האוסף האוסטרלי ולמקום השלישי במצעד 40 האלבומים האורבניים.
ב-4 ביוני 2010, היא הוציאה את אלבום האוסף החמישי שלה, Crave Vol 4. האלבום הגיע בשיאו למקום השני במצעד אלבומי האוסף האוסטרלי ולמקום השני במצעד 40 האלבומים האורבניים.
ב-29 באוקטובר 2010, היא הוציאה את אלבום האוסף השישי שלה, Crave Vol 5. האלבום הגיע בשיאו למקום השני במצעד אלבומי האוסף האוסטרלי ולמקום הראשון במצעד 40 האלבומים האורבניים.
כמו כן, האלבום זיכה את בראון בתואר הקלטה מסוג זהב מ-ARIA.
ב-29 באפריל 2011, היא הוציאה את הסינגל "We Run The Night".
הסינגל הגיע בשיאו למקום החמישי במצעד הסינגלים האוסטרלי ולמקום הראשון במצעד הדאנס האוסטרלי.
כמו כן, הסינגל זיכה את בראון במספר תוארי הקלטה, בין היתר בתואר הקלטה מסוג 6× פלטינה מ-ARIA.
גרסת רמיקס בשיתוף פיטבול יצאה ב-27 בספטמבר 2011. גרסת הרמיקס הגיעה בשיאה למקום ה-26 בבילבורד הוט 100 ולמקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב.
ב-9 בספטמבר 2011, היא הוציאה את הסינגל "Get It".
הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-38 במצד הסינגלים האוסטרלי ולמקום השישי במצעד הדאנס האוסטרלי.
כמו כן, הסינגל זיכה את בראון בתואר הקלטה מסוג זהב מ-ARIA.
ב-28 באוקטובר 2011, היא הוציאה את אלבום האוסף השביעי שלה, Crave Vol.6. האלבום הגיע בשיאו למקום השלישי במצעד אלבומי האוסף האוסטרלי ולמקום הראשון במצעד 40 האלבומים האורבניים.
ב-25 במאי 2012, היא הוציאה את אלבום האוסף השמיני שלה, Crave – Club Edition.
האלבום הגיע בשיאו למקום השישי במצעד אלבומי האוסף האוסטרלי ולמקום הרביעי במצעד אלבומי הדאנס האוסטרלי.
ב-17 ביולי 2012, היא הוציאה את המיני-אלבום הראשון שלה, When the Lights Go Out.
האלבום הגיע בשיאו למקום ה-50 במצעד ה-Heatseekers בארצות הברית.
כמו כן, באותו יום יצא הסינגל "You'll Be Mine", בשיתוף פעולה עם R3hab.
הסינגל זיכה את בראון בתואר הקלטה מסוג פלטינה מ-ARIA.
ב-26 באוקטובר 2012, היא הוציאה את אלבום האוסף התשיעי שלה, Crave Vol.7. האלבום הגיע בשיאו למקום השלישי במצעד אלבומי האוסף האוסטרלי ולמקום הראשון במצעד 40 האלבומים האורבניים.
ב-4 בדצמבר 2012, היא הוציאה את הסינגל "Big Banana", בשיתוף פעולה עם R3hab ופרופהט.
הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-18 במצעד הסינגלים האוסטרלי, למקום השני במצעד הדאנס האוסטרלי ולמקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב בארצות הברית.
כמו כן, הסינגל זיכה את בראון בתואר הקלטה מסוג פלטינה מ-ARIA.
ב-7 ביוני 2013, היא הוציאה את אלבום האוסף העשירי שלה, Crave – Club Edition V.2. האלבום הגיע בשיאו למקום החמישי במצעד אלבומי האוסף האוסטרלי ולמקום הרביעי במצעד 40 האלבומים האורבניים.
ב-23 באוגוסט 2013, היא הוציאה את הסינגל "Flashing Lights".
הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-68 במצעד הסינגלים האוסטרלי, למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב ולמקום ה-23 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני.
ב-27 בספטמבר 2013, היא הוציאה את הסינגל "Warrior".
הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-11 במצעד הסינגלים האוסטרלי, למקום השלישי במצעד הדאנס האוסטרלי ולמקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב בארצות הברית.
כמו כן, הסינגל זיכה את בראון בתואר הקלטה מסוג פלטינה משולשת מ-ARIA.
ב-11 באוקטובר 2013, היא הוציאה את אלבום האולפן הראשון שלה, Flashing Lights.
האלבום הגיע בשיאו למקום השישי במצעד האלבומים האוסטרלי ולמקום ה-74 במצד האלבומים היפני של אוריקון.
ב-1 בנובמבר 2013, היא הוציאה את אלבום האוסף ה-11 שלה, Crave Vol 8. האלבום הגיע בשיאו למקום השני במצעד אלבומי האוסף האוסטרלי ולמקום השלישי במצעד אלבומי הדאנס האוסטרלי.
ב-27 במרץ 2014, היא הוציאה את הסינגל "Whatever We Want".
הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-35 במצעד הסינגלים האוסטרלי, למקום ה-13 במצעד הדאנס האוסטרלי.
ב-6 ביוני 2014, היא הוציה את אלבום האוסף ה-12 שלה, Crave – Club Edition V.3. האלבום הגיע בשיאו למקום השביעי במצעד אלבומי האוסף האוסטרלי ולמקום החמישי במצעד אלבומי הדאנס האוסטרלי.
ב-12 בספטמבר 2014, היא הוציאה את הסינגל "Better Not Said".
הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-79 במצעד הסינגלים האוסטרלי.
ב-17 באוקטובר 2014, היא הוציה את אלבום האוסף ה-13 שלה, Crave Vol 9. האלבום הגיע בשיאו למקום העשירי במצעד אלבומי האוסף האוסטרלי ולמקום הרביעי במצעד אלבומי הדאנס האוסטרלי.
ב-6 באוגוסט 2014, היא הוציאה את אלבום האוסף ה-14 שלה, Club Mix.
ב-26 בינואר 2015, היא הוציאה, בשיתוף פעולה עם וולדן, גרסת רמיקס לשיר "No Ordinary Love" של שאדיי .
ב-1 ביולי 2015, היא הוציאה את אלבום האוסף ה-15 שלה, Club Mix (Best Mega Hits).
ב-24 ביולי 2015, היא הוציאה, בשיתוף פעולה עם ביבי רקסה וסאבי, את הסינגל "Battle Cry".
הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-59 במצעד הסינגלים האוסטרלי.
ב-6 בנובמבר 2015, היא הוציאה את אלבום האוסף ה-16 שלה, Crave Vol.
האלבום הגיע בשיאו למקום השישי במצעד אלבומי האוסף האוסטרלי ולמקום השני במצעד אלבומי הדאנס האוסטרלי.
כמו כן, באותו יום יצא הסינגל "Ba*Bing".
הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-46 במצעד הסינגלים האוסטרלי ולמקום התשיעי במצעד הדאנס האוסטרלי.
ב-27 במאי 2016, היא הוציאה את אלבום האוסף ה-17 שלה, Club Mix (Super Hyper Hits).
הוהנמס היא עיר במדינת פורארלברג האוסטרית במחוז דורנבירן.
היא שוכנת באמצע החלק האוסטרי של עמק הריין.
על פי נתוני לשכת הסטטיסטיקה של אוסטריה, בשנת 2023 מנתה אוכלוסיית העיר 16,946 תושבים, היא העיירה החמישית בגודלה בפורארלברג ובעלת גידול האוכלוסייה המהיר ביותר במדינה.
העיירה ממוקמת בגובה 432 מטרים מעל גובה פני הים, כ-16 קילומטרים דרומית לאגם קונסטנץ.
שטחה הכולל הוא 29 קילומטרים רבועים, מהם 42% מכוסה ביערות.
העיירה שוכנת בין אגם אוקסבאו (Oxbow lake) שהוא חלק מנהר הריין, היוצר את הגבול של אוסטריה וכן של האיחוד האירופי עם שווייץ מצד מערב וממזרח צלע הר.
במרכז העיירה מתנשא הר שלוסברג (Schlossberg.
תרגום: "הר הטירה"), בגובה 740 מטרים מעל פני הים ומאפשר תצפית על העיירה והאזור כולו.
העיירה הוהנמס מחולקת לשכונות: במרכז "מרקט" (Markt), בצפון אוברקלין ו-אונטרקלין (Oberklien and Unterklien), במזרח הוהנמס-ראות (Hohenems-Reute), בדרום שוופל (Schwefel) ובמערב שכונת הנרריד (Herrenried).
על פסגת הר שלוסברג (Schlossberg), הסמוכה למרכז העיר, נמצאים חורבות של טירת אלט-אמס (Alt-Ems), שהוקמה במאה ה-9 לספירה.
הטירה הייתה גדולה ושימשה כמקום כליאה לאסירים חשובים, כמו המלך הנורמני גוליילמו השלישי, מלך סיציליה (William III of Sicily), שככל הנראה מת בה בשנת 1198. מהמאה ה-12, הטירה נחשבה לאחד הביצורים הגדולים בדרום ממלכת גרמניה, והגיעה לשיאה מהמאה ה-13 ועד המאה ה-16, כאשר שימשה כמקום מגוריהם של אדונים ואבירים מהוהנמס.
הוהנמס קיבלה זכויות עיר (סטאדרכט - Stadtrecht) בשנת 1333, אך השתמשה בהן רק 650 שנה לאחר מכן.
בשנת 1983 העניקה ממשלת פורארלברג להוהנמס מעמד מלא של "רשות מקומית" עצמאית.
טירת נוי-אמס (Burg Neu-Ems), המכונה גם "שלוס גלופר" ("Schloss Glopper"), שנבנתה בשנת 1343, ממוקמת על צוק ליד אלט-אמס.
שתי הטירות נהרסו בשנת 1407, במהלך מלחמות אפנצל (Appenzell Wars), אך נבנו מחדש זמן קצר לאחר מכן.
טירת נוי-אמס היא רכוש פרטי ומשמשת כמלון.
"ארמון הרנסאנס" (The Renaissance palace) ניצב למרגלות הר שלוסברג, בכיכר המרכזית של העיר, שלוספלאץ (Schlossplatz), נבנה בין השנים 1562 ל-1567 ביוזמת הקרדינל מרקוס זיטיך הוהנמס (Marcus Sittich Hohenems).
מלחמות דת ומגפה השמידו את האוכלוסייה והחריבו את האזור במהלך המאה שלאחר מכן.
שני כתבי יד של שירי הניבלונגן נמצאו בהוהנמס, בשנים 1755 ו-1779, בספריית הארמון.
בהוהנמס נפתחו, לראשונה בפורארלברג: בית הקפה הראשון (1797) והבנק הראשון (1920).
הקהילה היהודית בהוהנמס החלה להתפתח ב-1617, לאחר שקיבלו "עם כתב זכויות" מהרוזן המקומי.
בתוך זמן קצר נבנו בית כנסת, מקווה, בית ספר, בית מחסה לקשישים ועניים ונוצר רובע יהודי.
בפאתי העיירה הוקם בית קברות.
במחצית המאה ה-19 הייתה קהילת הוהנמס בשיאה עם כ-600 אזרחים יהודים, 12% מהאוכלוסייה.
הנאצים חיסלו את הנוכחות היהודית בעיירה ב-1942.
בית הקברות נשמר ומתוחזק, בית הכנסת שופץ ומשמש כמרכז תרבותי ובעיירה קיים מוזיאון יהודי.
בשנת 1991 נפתח המוזיאון היהודי בהוהנמס בבננין גדול, במרכז הרובע היהודי.
המוזיאון מנציח את תולדות הקהילה היהודית בעיירה.
בין היתר, המוזיאון תיעד את 370 המצבות ששרדו בבית הקברות היהודי, מתוך כ-500 קברים.
בדרך לכפר ההררי רויטה (Reute), שמעל הוהנמס, יש מוזיאון ייחודי Stoffels Säge-Mühle ("המנסרה של סטופל") - המציג את ההיסטוריה של טכנולוגיות המנסרות והטחינה.
באזור ההררי, ליד העיירה יש אתר סקי קטן "שוטאנן" (Schuttannen) ואזור טיפוס צוקים בשם Löwenzähne ("שיני האריה") עם קירות בגובה של עד 150 מטר.
רמזאן אוזקאן (1984–), כדורגלן עבר
הווארד דין הוא פוליטיקאי אמריקאי, ממנהיגי המפלגה הדמוקרטית בארצות הברית, מושל ורמונט לשעבר.
פרץ לתודעה הלאומית בבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2004 כשהפך תוך שנה ממועמד אלמוני נטול תמיכה, למועמד מוביל, בשל התנגדותו למלחמה בעיראק ובזכות קמפיין חדשני שהתבסס על השימוש באינטרנט בשביל יצירת בסיס תמיכה עממית רחב.
אף על פי שבסיס תמיכה זה לא הספיק לו לזכות במועמדות ומסע הבחירות שלו התרסק לאחר הפסדו בהתמודדות הראשונה באיווה, המנגנון שהוא בנה המשיך לפעול למען עשרות מועמדים דמוקרטיים לתפקידים שונים בבחירות המקדימות ובבחירות הכלליות, השאיר את דין בעמדת מפתח במפלגה, והוביל אותו לתפקיד יו"ר הוועדה הדמוקרטית הלאומית.
דין נולד באיסט המפטון במדינת ניו יורק וגדל במשפחה אפיסקופלית שמרנית ואמידה.
סיים תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת ייל בשנת 1971, ועבד כמה חודשים כברוקר, אך עד מהרה עזב.
לאחר מכן למד בבית הספר לרפואה ע"ש אלברט איינשטיין בישיבה יוניברסיטי, וקיבל תואר ד"ר לרפואה בשנת 1978. שם גם פגש את רעייתו לעתיד, ג'ודית סטיינברג, רופאה גם היא.
עם סיום לימודיהם הם עברו לוורמונט ופתחו שם מרפאה.
בשנת 1982 נבחר לבית הנבחרים של ורמונט מטעם המפלגה הדמוקרטית, ובשנת 1986 נבחר לסגן המושל, אך המשיך לעסוק ברפואה.
בשנת 1991 נפטר המושל במפתיע וד"ר דין נקרא למלא את מקומו.
בשנת 1992 הוא נבחר למשרה, ומאז נבחר מחדש כל שנתיים עד שנת 2000. כמושל הוא נחשב כבעל מדיניות מרכזית שאכזבה רבים מהדמוקרטים.
במיוחד הוא שמר על איזון התקציב במחיר קיצוצים בהוצאות הממשל.
הוא נכשל בניסיונו להביא לביטוח בריאות כללי לתושבי מדינתו, אבל הצליח להנהיג רפורמה שהעניקה ביטוח רפואי לכל הילדים, ולקשישים מעוטי ההכנסה.
במישור הארצי הוא נודע בעיקר בגלל חתימתו על החוק ל"איחוד אזרחי" (Civil Union), שלראשונה בארצות הברית העניק לבני זוג מאותו המין זכויות שוות לזוגות נשואים.
בשנת 2002, לקראת תום כהונתו כמושל, הודיע על כוונתו לרוץ לנשיאות ארצות הברית.
בתחילה הוא נראה כמועמד חסר סיכוי ממשי, ואף הוא עצמו חשב כך.
אולם כוכבו החל לדרוך כאשר היה אחד מהמועמדים הדמוקרטים היחידים שהתנגד ליציאת ארצות הברית למלחמה נגד עיראק, ודיבר בחריפות כנגד ראשי המפלגה שהצביעו בקונגרס בעדה.
דבר זה איחד סביבו את רוב מתנגדי המלחמה בקרב המפלגה.
גורם שני לעלייתו היה השימוש המתוחכם של מטה הבחירות שלו באינטרנט וברוחו.
בניגוד לקמפיינים קודמים, הקמפיין של דין השתמש באתר האינטרנט הרשמי לא רק ככלי פרסום אלא ככלי ליצירת קהילה, וזאת בעזרת הבלוג הרשמי.
בבלוג כתבו אנשי המטה, אורחים, ולעיתים דין עצמו, לרוב בצורה לא פורמלית, תוך מתן אפשרות נרחבת לגולשים להגיב.
רבות מהתגובות האלה הפכו ליוזמות רשמיות של הקמפיין.
בניגוד למסעות בחירות אמריקאים טיפוסיים בהם נשמרת בקפדנות משמעת מרכזית, ו"אחידות המסר" (כמו הקמפיין של קלינטון בשנת 1992), לקמפיין של דין היה אופי מבוזר, והוא עודד את תומכיו לנקוט ביוזמות עצמאיות.
הוא משתמש באתרי אינטרנט שנבנו במיוחד, כמו גם באתרי אינטרנט קיימים, כדי לגבש קבוצות תומכים על בסיס מקומי או על בסיס נושאי; כדי לבנות קשר בין קבוצות התומכים השונות ולהעביר ביניהן מידע ויוזמות; כדי להעביר מסרים לפעולה לתומכים, אבל גם כדי לקבל מהם מסרים ולאמץ יוזמות.
בכך הפך הקמפיין למעין מקבילה פוליטית של תוכנת קוד פתוח.
מהפכה נוספת שמסע הבחירות של דין יצר הוא בשיטת גיוס הכספים.
השיטה המסורתית מתבססת על גיוס תרומות גבוהות ממעט תורמים גדולים בערבי התרמה.
דין התמקד, בעזרת האינטרנט, בגיוס תרומות קטנות ממספר רב של תורמים.
במשך תקופה ארוכה היה המוביל מבין המועמדים במפלגה בדמוקרטית בגיוס כספים, דבר אשר הזניק את מועמדותו עד שערב פתיחת עונת הפריימריז הוא הפך למועמד המוביל, הזוכה למרב התמיכה בסקרים.
מנהל מסע הבחירות עד לסוף ינואר 2004, ג'ו טריפי, היה יועץ פוליטי למועמדים דמוקרטיים, אולם בשנים האחרונות ייעץ דווקא לחברות הייטק, דבר אשר ללא ספק השפיע על אופי הקמפיין.
בדצמבר זכה ד"ר דין בתמיכתו של סגן הנשיא לשעבר אל גור במועמדותו, דבר שמיצב אותו סופית למועמד המוביל לקראת פתיחת עונת הפריימריז.
אולם בימים האחרונים לקראת אספות הבחירה באיווה ב-19 בינואר הוא החל להתדרדר בסקרים.
מהקרב שהוא ניהל עם ריצ'רד גפהראט נפגעו שניהם, ועל חשבונם עלו ג'ון קרי וג'ון אדוארדס.
בסופו של דבר דין זכה במקום השלישי עם 18 אחוזים מצירי המדינה לעומת 38 אחוזים לקרי ו-32 לאדוארדס.
לא פחות מעצם המפלה הזיק לו נאום התבוסה בליל הבחירות באיווה.
הנאום זכה לכינוי "I have a scream" (בהשאלה מ-"I have a dream ") והקטע שודר ללא הרף בטלוויזיה, ששלחה כלפיו חצי לעג שוב ושוב, וגרם בקרב המצביעים הדמוקרטיים לחשש באשר לאופיו, ולסיכוייו להיבחר.
כתוצאה מכך התדרדר מאוד מצבו בסקרים בניו המפשייר, והוא איבד את ההובלה שם.
לקראת הבחירות הוא החל להתחזק שוב, אולם הגיע רק למקום שני עם 26% מהקולות לעומת 39% של ג'ון קרי.
מסע הבחירות שלו לא הצליח להתאושש מתוצאות מאכזבות אלו, והוא לא הצליח לנצח בשום מדינה, אלא רק להגיע בכמה מהן למקום השני.
לבסוף הודיע על פרישתו מהמרוץ ב-18 בפברואר.
אולם הוא הבטיח להמשיך את התנועה שהוא ייצר ולהשתמש בה בשביל לשנות את הפוליטיקה האמריקאית.
כמו כן הוא לא הסיר את שמו מהקלפיות, במטרה לזכות בצירים לקראת ועידת המפלגה, וזכה לניצחון סמלי במדינתו וורמונט.
כאמור, דין בלט בייחוד בעמדותיו כנגד המלחמה בעיראק.
הוא ביקר את הממשל של ג'ורג' ווקר בוש בחריפות עוד בטרם היציאה למלחמה, ואת פעולותיו עם כיבוש עיראק.
הוא גרס כי בוש ייצא למלחמה בטענות שווא, וכי המלחמה בעיראק רק הסיחה את ארצות הברית מהמלחמה כנגד הטרור וארגון אל-קאעידה.
לדבריו, אף על פי שסדאם חוסיין היה דיקטטור רצחני, הרי שנפילת משטרו יצרה בעיראק ואקום שלטוני שיכול דווקא להועיל לארגוני הטרור, ולאפשר להם להשתמש בעיראק בצורה שלמרבה הפרדוקס דווקא לא התאפשרה להם בתקופת שלטון סדאם.
עם זאת דין מתנגד ליציאה חד צדדית מהירה מעיראק, בשל הכאוס שצעד כזה עלול ליצור שם.
בנוגע לישראל ולפלסטינים, עמדותיו לא היו ברורות.
הוא טען שעמדותיו קרובות יותר לעמדות אייפק מאשר לעמדות "ידידי שלום עכשיו".
אולם המועמד ג'ו ליברמן תקף אותו על אמירת כי "ארצות הברית אינה צריכה לקחת צד בסכסוך הישראלי-פלסטיני", וטען כי בכך הוא מאיים לפגוע בקשרים המיוחדים בין ארצות הברית לישראל.
אולם דין דחה בתוקף את ההאשמות וטען כי הוא ימשיך את דרכו של ביל קלינטון בכל הנוגע לתמיכה בישראל.
דין תקף באופן חריף את מדיניותו הכלכלית של ממשל בוש, וטוען שהגרעון הגדול שהוא יצר באמצעות הורדת מיסים גבוהה מסכן את כלכלת ארצות הברית.
הוא הבטיח שאם ייבחר הוא יבטל את הקיצוץ במיסים של ממשל בוש, שלטענתו מיטיב בעיקר עם בעלי ההון, בעוד ההטבות לאזרח הקטן מתבטלות על ידי עליה במיסים המדינתיים ובהוצאות המשפחה בתחומים שונים.
עוד תקף גם את תלותו של בוש בבעלי אינטרסים כלכליים שתורמים רבות למסע הבחירות הנשיאותי, ושרבים ממקורביו באים מהן.
במיוחד שם דגש על חברות נפט שמשפיעות על מדיניות האנרגיה והמדיניות הסביבתית, חברות תרופות ובריאות שהלוביסטים שלהם העבירו רפורמה במערכת הבריאות שלטענתו פועלת לטובתם וכנגד האזרחים, וחברות שהרוויחו מכיבוש עיראק ומהחוזים לשיקומה.
במהלך מסע הבחירות שלו הדגיש כי הסתמכותו על תרומות קטנות של אזרחים רבים הופכת אותו לבלתי תלוי בבעלי אינטרסים כאלה.
אחרי שפרש דין מהמירוץ הוא לא המליץ על תמיכה באף אחד מהמועמדים שנותרו.
אחרי שג'ון קרי נבחר הוא התגייס לתמיכה בו במיוחד בקרב מצביעי השמאל, וערך עימות רדיופוני עם ראלף ניידר שרץ בבחירות הכלליות וניסה לזכות בקולות מצביעים אלה.
דין הפך את הקהילה שבנה סביב למסע הבחירות שלו ולאתר האינטרנט שלו, לארגון שנקרא "דמוקרטיה לאמריקה" ("democracy for America").
במסגרת זו המליץ על כמה קבוצות של תריסר מועמדים דמוקרטיים למשרות ברמות שונות (החל משריפים וכלה במועמדים לסנאט של ארצות הברית) - רובם שייכים לאגף הליברלי, וכולם היו מתמודדים חדשים לתפקיד.
מועמדים אלה זכו לתמיכה הן בבחירות המוקדמות והן בבחירות הכלליות.
ביניהם היה הסנאטור ברק אובמה.
אחרי תבוסת המפלגה הדמוקרטית בבחירות הכלליות בנובמבר 2004, עלה שמו כמועמד ליו"ר הוועדה הדמוקרטית הלאומית, תפקיד שבעיקרו מקביל למזכ"ל מפלגה בישראל.
הוא הכריז על מועמדותו ב-11 בינואר 2005. מתנגדיו טענו שמינוי כזה עלול לתת למפלגה דימוי קיצוני.
מנגד עמד לזכותו הישגו בבניין הארגון שצמח מהקמפיין שלו, עורר את "השטח" ונשאר פעיל לאורך זמן.
כנגדו התמודדו מספר אישים, רובם חברי קונגרס לשעבר, אולם הם פרשו עד תחילת פברואר, וב-12 בפברואר הוא נבחר רשמית, לקדנציה של ארבע שנים.
עם בחירתו הודיע שלא יתמודד על הנשיאות ב-2008, וכי יפעל לבניית בסיס תמיכה עממית רחב למפלגה לקראת הבחירות לקונגרס ב-2006 והבחירות לנשיאות ב-2008. במסגרת זו הוא הכריז על "אסטרטגיית חמישים המדינות" של בניית בסיסי כוח בכל מדינות ארצות הברית, כולל במעוזים רפובליקניים מובהקים.
דבר זה הביא לחיכוך בינו לבין מנהיגים אחרים במפלגה ובראשם יושב ראש ועדת הקמפיין הדמוקרטי לבית הנבחרים, רם עמנואל, שרצו לרכז מאמצים באזורים בהם סיכויי הניצחון גבוהים יותר.
אף על פי שגודל כנוצרי אפיסקופלי, עבר דין לכנסייה הקונגרגציונאלית.
אשתו, ד"ר ג'ודית סטיינברג, היא יהודייה, ושני ילדיהם חונכו כיהודים.
בניגוד למקובל, אשתו של דין המשיכה לעבוד כרופאה בעת הקמפיין שלו ב-2004, ולכן נעדרה ממנו.
הווארד יוז היה חלוץ תעופה, ממציא בתחום האווירונאוטיקה, טייס, מפיק סרטים ומיליארדר אמריקאי.
יוז נולד ביוסטון, טקסס שבארצות הברית.
כבר בילדותו הראה עניין רב וכישורים גבוהים במתמטיקה ובמקצועות הנדסיים, ובמיוחד בתחום התעופה.
אביו היה בעל חברת נפט.