tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אלופת עולם (ברלין 1978), שיאנית עולם וסגנית האלופה האולימפית (לוס אנג'לס 1984) במשחה ל-200 מטר חופשי.
וודהד נולדה בריברסייד שבדרום קליפורניה.
בגיל צעיר מאוד החלה לשחות במועדון השחייה ריברסייד שליד ביתה (כעת, המועדון נקרא על שמה).
היא קבעה שיאי ארצות הברית לגילאים הצעירים שחלקם שרירים עד היום.
בגיל 13 דורגה במקום השלישי בעולם במשחה ל-200 מטר חופשי.
היא התאמנה במועדון השחייה של מישן וייחו נאדאדורס.
במהלך הקריירה שלה היא התאמנה תחת הדרכתם של צ'אק ריגס, פרנק קיף, מארק שוברט ופיטר דאנלד באוניברסיטת דרום קליפורניה.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בברלין, מערב גרמניה, בשנת 1978 זכתה וודהד ב-5 מדליות, מהן 3 מזהב ובשני שיאי עולם חדשים, בהיותה בת 14 בלבד.
במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 1:58.53 דקות, לפני שיאנית העולם במשחה ל-100 מטר חופשי, השחיינית ממזרח גרמניה ברברה קראוזה (1:59.78 דקות) ולאריסה טצ'רבה מברית המועצות (2:01.76 דקות).
בנוסף, היא הייתה שותפה לשתי מדליות זהב במשחי השליחות, במשחה ל-4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 3:43.43 דקות, לפני מזרח גרמניה (3:47.37 דקות) וקנדה (3:49.59 דקות) ובמשחה ל-4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:08.21 דקות, לפני מזרח גרמניה (4:09.13 דקות) וברית המועצות (4:14.91 דקות).
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בסן חואן, פוארטו ריקו, בשנת 1979 זכתה וודהד ב-5 מדליות זהב.
במשחה ל-100 מטר חופשי, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 1:58.43 דקות, במשחה ל-400 מטר חופשי ובשני משחי השליחות, 4x100 מטר חופשי ו-4x100 מטר מעורב.
בספטמבר 1979 שברה וודהד את שיא העולם במשחה ל-200 מטר חופשי פעם נוספת והעמידה אותו לבסוף על 1:58.23 דקות, במסגרת תחרות גביע העולם בשחייה שנערכה בטוקיו, יפן.
באפריל 1980 קבעה וודהד שיא עולם במשחה ל-50 מטר חופשי במסגרת אליפות הספרינט של ארצות הברית בשלב המוקדמות בתוצאה של 26.61 שניות, שיא זה החזיק מעמד מספר דקות כשנשבר על ידי ג'יל סטרקל, שהעמידה אותו לבסוף על תוצאה של 25.96 שניות.
אל אולימפיאדת מוסקבה (1980) הגיעה וודהד בשיא כושרה, כמועמדת המובילה במשחי החופשי, לזכות במספר מדליות זהב אולימפיות.
המאמן הראשי של נבחרת ברית המועצות בשחייה הגדיר אותה "כנשק הסודי של ארצות הברית".
אך החרם האמריקאי על המשחקים האולימפיים מנע ממנה להגשים את חלומה.
למרות האכזבה הרבה היא לא אמרה נואש והמשיכה להתאמן.
בסוף שנת 1981 סבלה וודהד מבעיות רפואיות.
היא שברה את רגלה, חלתה במונונוקלאוזיס זיהומי (Infectious mononucleosis) המכונה מחלת הנשיקה ודלקת ריאות.
במשחקים הפאן אמריקאים שנערכו בקראקס, ונצואלה, בשנת 1983 זכתה וודהד בשתי מדליות.
מדליית זהב במשחה ל-200 מטר חופשי ומדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי, אחרי הכוכבת העולה בת ארצה טיפני כהן.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכתה וודהד במדליה אולימפית ראשונה ויחידה, במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:59.50 דקות, אחרי בת ארצה מרי וויט (1:59.23 דקות) ולפני אנמרי ורסטפן מהולנד (1:59.69 דקות).
וודהד שברה 7 שיאי עולם, שיפרה 18 פעמים את השיא האמריקאי וזכתה ב-18 תוארי אליפות ארצות הברית.
בשנת 1994 זכתה וודהד להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
בשנת 1979 זכתה וודהד בתואר שחיינית השנה בעולם.
בשנת 1979 זכתה וודהד בתואר ספורטאית השנה של ארצות הברית על ידי הוועד האולימפי של ארצות הברית.
סינתיה רות'רוק היא אמנית לחימה ושחקנית אמריקאית, שהופיעה בסרטי אמנויות לחימה רבים.
סינתיה רות'רוק נולדה בווילמינגטון, דלאוור, וגדלה בסקרנטון, פנסילבניה.
היא זכתה חמש פעמים ברציפות (בלתי מובסת) באליפות העולם בקראטה בקאטות ובנשק בשנים 1981–1985. אלו הן תחרויות שלא כוללות קרבות, אלא תצוגה של ביצוע תנועות קרב, ולכן אינן מחולקות בנפרד לגברים ולנשים, אלא פתוחות לשני המינים גם יחד.
היא בעלת שש חגורות שחורות באמנויות לחימה של המזרח הרחוק, בכללם טנגסודו הקוריאנית, טאקוונדו (קוריאנית), Eagle Claw (סינית), וו-שו (סינית עכשווית), שאולין צפוני סיני מסורתי (Northern Shaolin) ופאי לום טאו קונג פו (סינית עכשווית).
היא הגיעה לחגורה שחורה דאן שש בטנג סודו מו דוק קוואן ב-2006, נבחנה בידי רב-האמן רוברט קובלסקי וזכתה בחגורה שחורה דאן שבע ובראשות ארגון I.T.M.A.
היא גם עובדת כמדריכת אמנויות לחימה, והנשק האהוב עליה הוא חרבות מגל (hook swords).
סינתיה רות'רוק גרה בצפון קליפורניה עד 1983, שם היא עבדה עם קבוצת התצוגה של החוף המערבי.
כשחברת הסרטים Golden Harvest חיפשו בלוס אנג'לס אחרי ברוס לי הבא.
גולדן הרבסט בחנו את יכולותיה של רות'רוק וחתמו איתה על חוזה.
כעבור שנתיים (1985) היא עשתה את סרט אמנויות הלחימה הראשון שלה Yes, Madam (הידוע גם בשם Police Assassins או Line of Duty Part 2), שבו גם כיכבה מישל יאו.
רות'רוק נשארה בהונג קונג עד 1988 ושיחקה שם בשבעה סרטים.
ייתכן שהיא השחקנית הלבנה הראשונה שהופיעה אי-פעם בתפקיד ראשי, בתפקיד הגיבורה, בסרט סיני.
באותה עת, התפקיד האופייני ללבנים בסרטים סיניים היה או של רשעים או של בדחנים.
רות'רוק נהייתה אחד מהאנשים הלבנים היחידים שהגיעו למדרגת כוכבות אמיתית בתעשיית הסרטים ההונג קונגית המקומית Hong Kong film industry, לפני שהם הצליחו בארץ מולדתם.
המפיק פייר דייוויד הזמין את רות'רוק לעבור ולעבוד בתעשיית הסרטים האמריקאית.
הוא הציע לה לככב לצד צ'ד מקווין.
בסרט Martial Law, שהיה ההפקה הראשונה של רות'רוק בארצות הברית.
במשך עשר השנים הבאות הייתה לה קריירה מצליחה בסרטי פעולה מסוג ב'.
רות'רוק שיחקה גם כברטה ג'ו בסרט הטלוויזיה משנת 1997 The Dukes of Hazzard: Reunion.
היא הייתה ההשראה לגיבורת משחקי הווידאו סוניה בלייד
מסדרת מורטל קומבט ודיבבה בסדרת ההנפשה Eek the Cat.
רות'רוק הצהירה ש"לאורך חיי, פתחתי את הדלת לנשים אחרות לקחת חלק (בסרטי אמנויות הלחימה).
אני הייתי האשה הראשונה שהיה על השער של מגזין קרטה והאשה הראשונה שניצחה בתחרות לגברים."
לסינתיה רות'רוק יש בת בשם סקי והיא שותפה בבעלות על מכון לאמנויות לחימה בסטודיו סיטי, קליפורניה, שהוא חלק מרשת המכונים להגנה עצמית של "יונייטד סטודיו" (United Studios of Self Defense).
2015 - ילד אמנויות הלחימה
סינתיה לֶנוֹן הייתה אשתו הראשונה של המוזיקאי ג'ון לנון.
כתבה שני ספרים על חייה המשותפים עם לנון: A Twist of Lennon ב-1978 ו"ג'ון" ב-2006. התגוררה עד למותה ממחלת הסרטן במיורקה שבספרד.
לנון נולדה כסינתיה פאוול (Powell) למשפחה ממעמד הביניים מהוילייק שבצפון מערב אנגליה, בתם הצעירה מבין שלושה ילדים של צ'ארלס וליליאן.
ב-1957 החלה ללמוד גרפיקה במכללה לאמנות של ליברפול, שם הכירה את ג'ון לנון, אשר למד אף הוא במכללה.
מערכת היחסים הייתה סוערת בתחילתה, בשל התקפי קנאה וזעם של ג'ון, בעקבותיהם הזוג אף נפרד לתקופה של מספר חודשים.
ב-1961 הצטרפה סינתיה לשבועיים לאחד ממסעי ההופעות הראשונים של הביטלס בגרמניה.
הזוג נישא ב-23 באוגוסט 1962 במשרדי הרישום בעיר ליברפול, לאחר שסינתיה הרתה עם בנם ג'וליאן.
באוגוסט 1962 סינתיה גילתה שהיא בהריון.
בדיעבד סיפרה שהם מעולם לא השתמשו באמצעי מניעה.
כשסיפרה לג'ון, הוא הכריז: "אנחנו חייבים להתחתן".
השניים נישאו בטקס עליו סינתיה ספרה: "היה מוזר ביותר, אך לא הייתי משנה דבר".
בחתונתם נכחו חברי הביטלס פול מקרטני, ג'ורג' האריסון וכן מנהלם, בריאן אפשטיין, ששימש כשושבינו של ג'ון.
החתונה הייתה אירוע משעשע, שכן מיד עם תחילת הטקס החלו עבודות שיפוץ רעשניות מאחורי הבניין בו נערך הטקס ולא ניתן היה לשמוע דבר ונוצר רצף של טעויות משעשעות.
לאחר הטקס המשיכו החוגגים למסעדה מקומית, בה גם חגגו הוריו של ג'ון את נישואיהם 24 שנים קודם לכן, ב-1938. הזוג הטרי לא יצא לירח דבש שכן לג'ון נקבעה הופעה כבר באותו ערב, והופעות רבות כמעט מדי ערב לאחר מכן.
מצבו הכלכלי של הזוג היה קשה, ואפשטיין, מנהלם של הביטלס, שילם על חגיגות החתונה, הציע את עזרתו לזוג הצעיר ושיכן אותם בחדר בדירתו ולאחר מכן אף שילם על חדר פרטי בבית החולים ללידתו של ג'וליאן, וזכה לכבוד להיות סנדקו.
ג'ון לנון היה גבר מכה, בריאיון המשותף של לנון ויוקו אונו ל"פלייבוי" בספטמבר 1980 הודה האמן ש"הייתי מתאכזר לאישה שלי.
לא יכולתי לבטא את עצמי, והייתי מכה.
נלחמתי בגברים והרבצתי לנשים" היה זה לנון, שכתב עם מקרטני את השיר "Getting Better" ואחראי לשורה הבאה: "הייתי אכזרי לאישה שלי.
הרבצתי לה והרחקתי אותה מהדברים שאהבה.
לנון הוסיף שהאלימות שהייתה חלק מהתנהגותו בעבר היא שהפכה אותו לרודף שלום: "האנשים האלימים ביותר הם אלה שהולכים אחרי אהבה ושלום".
עם הצלחתם של הביטלס, השתפר מעמדם הכלכלי והזוג עבר לאחוזת קנווד בת 22 החדרים בוייברידג', אותה שיפצו במשך חודשים ארוכים.
אביו של לנון וארוסתו התגוררו איתם במשך חודשים מספר, לאחר שצץ לפתע בפתח ביתם וביקש את עזרתם הכלכלית.
הם העסיקו את ארוסתו הצעירה כאומנת לג'וליאן ובעזרה במענה על הררי מכתבי המעריצים.
במשך השבועיים ששהו באשראם, לנון ביקש לישון בחדר נפרד, בטענה כי הוא יכול להתרכז במדיטציה רק כשהוא בגפו.
הוא סיפר בפירוט על קשריו עם מעריצות, מכרות (ביניהן ג'ואן באאז) ואלפי נשים, לטענתו, מכל העולם.
שבועיים לאחר מכן, במאי 1968, הציע לנון לסינתיה לצאת לחופשה ביוון עם חברים, מאחר שהוא עסוק בהקלטות האלבום הלבן.
היא הסכימה אך שבה לביתם מוקדם מהצפוי, ומצאה את ג'ון ויוקו אונו במצב אינטימי.
היא עזבה את ביתם נסערת ונסעה לביתם של חברים קרובים.
עם שובה למחרת, התנהג לנון בקור רוח והצהיר על אהבתו אליה ואל בנם.
זמן קצר לאחר מכן טס לנון עם להקת הביטלס לניו יורק, ואילו סינתיה טסה לאיטליה עם אמה, שם נתבשרה על ידי חבר קרוב כי ג'ון מתכוון להגיש תביעה לגירושים ולבקש משמורת על בנם ג'וליאן.
היא שבה לביתם בוייברידג', בעוד ג'ון ויוקו התגוררו בביתו של רינגו סטאר.
הזוג נפגש פעם נוספת ואחרונה בביתם, פגישה בה ג'ון האשים את סינתיה בבגידה בעת שהותם בהודו.
מאוחר יותר באותה השנה ביקר מקרטני את סינתיה וג'וליאן.
הוא כתב בעקבות זאת את השיר "היי ג'וד", שנועד לעזור לג'וליאן להתמודד עם הגירושים של הוריו.
הגירושים נערכו ב-8 בנובמבר 1968. סינתיה נמנעה מלתבוע חצי מהרכוש של לנון.
אחרי מותו של ג'ון לנון מכרה סינתיה מזכרות שהיו קשורות בו במכירות פומביות.
כרטיס ברכה לחג המולד שקיבלה מג'ון נמכר ב-8,800 פאונד.
"נהניתי מהפריטים האלה 30 שנה, אבל זהו, הגיע הזמן לשינוי", אמרה.
ב-31 ביולי 1970 נישאה סינתיה למלונאי האיטלקי רוברטו באסניני, אותו פגשה באיטליה בשנת 1966. הנישואים החזיקו מעמד כ-3 שנים.
ב-1 במאי 1976 נישאה לג'ון טוויסט, מהנדס בריטי מלנקשייר.
נישואים אלו החזיקו מעמד עד שנת 1983 ולאחריהם חזרה סינתיה להשתמש בשם המשפחה לנון.
מאוחר יותר פגשה בג'ים כריסטי, איתו חיה כבן זוג במשך 17 שנים, עד 1999. ב-2002 נישאה פעם נוספת לנואל צ'ארלס, בעליו של מועדון לילה, והם התגוררו בספרד.
סינתיה שמרה פריטים של לנון, אשר את חלקם מכרה במכירות פומביות לאחר מותו.
ספר הזכרונות הראשון שפרסמה פורסם ב-1978 בשם A Twist of Lennon וסיפר על חייה לפני הנישואים ועל חייהם המשותפים, בנוסף לאיורים ושירה פרי עטה.
ב-2006 פרסמה ספר נוסף בשם "ג'ון", אשר בחן מחדש את חייה עם לנון ואחרי גירושיהם, וכן את האירועים שלאחר מותו.
דמותה של סינתיה לנון היא "סינתיה פאוול" במשחקה של ג'ניפר אילי, המשחקת את אשתו לעתיד של לנון, בסרט Backbeat.
סינתיה קניון היא גנטיקאית אמריקאית, פרופסור לביולוגיה (ביוכימיה וביופיזיקה) באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו.
ידועה בעיקר בכך שהצליחה להכפיל פי שישה ויותר את משך חייה של נמטודה - תולעת נימית זעירה.
היא עשתה כן בעזרת מניפולציות גנטיות, עם השלכות אפשריות למניפולציות דומות בעתיד גם על האדם.
כיהנה כנשיאת האגודה האמריקאית לגנטיקה.
זכתה בפרס דן דוד לשנת 2011 בגין מחקריה על ההזדקנות.
קניון נולדה ב-1954 בשיקגו, אך גדלה בעיר אתונה שבמדינת ג'ורג'יה בדרום ארצות הברית, שם עבד אביה, שהיה פרופסור לגאוגרפיה באוניברסיטת ג'ורג'יה.
למדה בבית הספר היסודי "אלפס" ובבית הספר התיכון "קלרק", שניהם באותה עיר קטנה אתונה שבג'ורג'יה.
החל מ-1986 היא מכהנת כפרופסור לביולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו, שם היא גם עורכת את מחקריה על ההזדקנות, תוך שימוש בעיקר בנמטודה כאורגניזם מודל.
היא משמשת כיום כמנהלת של מרכז הילבלום לחקר הביולוגיה של ההזדקנות, באוניברסיטה זו.
ב-2003 נבחרה קניון לכהן במשך שנה כנשיאת האגודה האמריקאית לגנטיקה - Genetics Society of America וכמו כן היא חברה, הן באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית והן באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
קניון גם קיבלה בזכות תגליותיה מספר רב של פרסים, לרבות ב-2011 את פרס דן דוד, שמחלקת אוניברסיטת ת"א.
ב-1993 הצליחה קניון לבטל או לנטרל את פעילותו של גן בשם DAF-2, המצוי בנמטודה, ולגרום על ידי שינוי בודד זה להכפלת משך חייה של התולעת הזעירה.
הפרט החשוב הנוסף בהקשר זה הוא שגן זה או דומה לו מאוד מצוי גם בבעלי חיים מפותחים יותר, לרבות ב-DNA האנושי.
כמו כן, היא גילתה שביטול או ניטרול פעילותו של גן אחר, DAF-16, שגם לו יש מקבילה אנושית, יכול לחולל את התהליך ההפוך ולקצר בחצי את משך חייה של אותה נמטודה.
בהמשך מחקריה גילתה קניון, שאותו שינוי בודד בגן השני, הגורם לצמצום משך החיים, יכול להיגרם על ידי תוספת של אפילו 2% בלבד, לדיאטת הגלוקוז שמקבלת אותה תולעת זעירה.
קניון ייסדה ב-1999, יחד עם פרופסור לאונרד גוארנטה ואחרים, חברה בשם Elixir Pharmaceuticals ("סם החיים"), המנסה כיום לייצר תרופה שתאיט את קצב ההזדקנות האנושית.
סינתזה גרעינית קדמונית היא תאוריה באסטרופיזיקה ובפיזיקת החלקיקים אשר מסבירה את תהליך ההיווצרות של היסודות הקלים בטבלה המחזורית ברגעים הראשונים שלאחר המפץ הגדול.
היווצרות היסודות התחילה לאחר היווצרות הפרוטונים והנייטרונים בתהליך המכונה באריוגנזה והסתיים כשלוש דקות לאחר מכן.
תאוריית המפץ הגדול המתארת את היווצרות היקום גורסת כי בראשיתו היקום נוצר ללא חומר.
תהליך היווצרות החומר נמשך כשנייה לאחר המפץ הגדול בתהליך המכונה באריוגנזה.
בשלב זה טמפרטורת היקום הייתה גבוהה מידי על מנת לאפשר קשרים גרעיניים.
כאשר טמפרטורת היקום ירדה אל מתחת למיליארד מעלות קלווין, הפוטונים כבר לא יכלו לשבור קשרים גרעיניים ולכן התחילו להיווצר היסודות הקלים בתהליך של היתוך גרעיני.
בשלב זה נוצרו היסודות הליום וליתיום.
בנוסף ליסודות אלו רוב הפרוטונים לא עברו תהליך של היתוך ונשארו כגרעינים של מימן.
התאוריה אשר מתארת את תהליך הסינתזה הגרעינית צופה כי התפלגות החומר תהיה 75% מימן, 25% הליום 4, כמה אלפיות האחוז של דאוטריום (איזוטופ של מימן) והליום 3, ועשר מיליארדיות האחוז ליתיום.
תצפיות אסטרופיזיקליות על ענני גז ענקיים ביקום מאששות את היחס הצפוי בין מימן להליום.
אישוש נוסף מגיע מתצפיות בקרינת הרקע הקוסמית אשר תואמות את התחזית עבור הליום 3 ו-4 ועבור דאוטריום.
ישנה אי התאמה בין שני הניסויים לגבי תכולת הליתיום של היקום.
בעיה זו היא אי התאמה ברמה של .
בעיה זו ידועה כבעיית הליתיום.
בעיה זו היא שאלה פתוחה ועדיין לא ידוע האם היא נובעת משגיאות מדידה של תכולת החומר ביקום, משגיאות חישוב הנכנסות בכל חישוב של פיזיקה גרעינית, או שאולי יש תהליך פיזיקלי שאינו מוכר למדע הפותר שאלה זו.
סינתיה אוזיק היא סופרת יהודייה-אמריקאית.
סינתיה שושנה אוזיק נולדה במנהטן להורים יהודים-רוסים, וגדלה ברובע הברונקס, שם חוותה מקרים מרובים של אנטישמיות ברחובות בשכונה וכן בבית הספר, כשמיאנה לשיר שירי חג המולד.
את תוארה הראשון סיימה ב-NYU, והמשיכה לתואר שני בספרות אנגלית באוניברסיטת המדינה של אוהיו, שם התמקדה בספריו של הנרי ג'יימס.
אוזיק היא אחייניתו של המשורר והסופר אברהם רגלסון.
אוזיק כותבת על חייהם של יהודים אמריקאים, וכן על פוליטיקה, היסטוריה, וביקורת ספרותית.
היא גם כותבת ומתרגמת שירה.
השואה והשלכותיה הן תמות מרכזיות בכתיבתה.
היא כותבת גם על הגירה, ועל ניתוקים של זהות שהגירה גוררת, את הבנייה מחדש של העצמי שהיא דורשת, והטראומה הכרוכה במעבר ממעמד אחד לאחר.
ב-1971 זכתה אוזיק בפרס על שם אדואר לואיס ולאנט עבור אוסף סיפוריה הקצרים, שפיכות דמים, הרבי המתפקר: מבחר סיפורים.
ב-1972 זכתה בפרס הלאומי לספרים יהודיים על ספרה "הרב הפגני ועוד סיפורים".
ב-1997 זכתה בפרס דיאמונשטיין-שפילווגל לאמנות המסה עבור Fame and Folly.
שלושה מסיפוריה הקצרים זכו במקום ראשון בתחרות או.
הנרי, וגם הייתה זוכת המקום הראשון הראשונה בתחרות ריאה לסיפור הקצר.
ב-2000 היא זכתה בפרס מעגל מבקרי הספרים הלאומי עבור הספר Quarrel & Quandary.
הרומן Heir to the Glimmering World (2004) (אשר יצא בממלכה המאוחדת בשם The Bear Boy) זכה לשבחים בקרב המבקרים, והספר היה ברשימה הקצרה של פרס מאן בוקר.
ב-2008 זכתה בפרס PEN/Nabokov וכן בפרס PEN/Malamud, אשר נוסד על ידי משפחתו של ברנרד מלמוד כדי לכבד הצטיינות בתחום הסיפור הקצר.
שפיכות דמים, הרבי המתפקר: מבחר סיפורים - בתרגום שולמית אריאל, ספרית פועלים, 1982.
הצעיף - בתרגום אורה מיכאלי, זמורה-ביתן, 1991.
המשיח מסטוקהולם - בתרגום עדה פלדור, זמורה-ביתן, 1992.
ריחוף - בתרגום עדה פלדור, זמורה-ביתן, 1993.
גלקסיית הקניבלים - בתרגום עדה פלדור, זמורה-ביתן, 1993.
סינתיה קרולק היא דוגמנית וגורו של כושר קנדית.
סינתטיזם הוא סגנון אמנותי ששמו מבוסס על המילה סינתזה, כלומר חיבור בין גורמים קיימים היוצרים משהו חדש.
בסגנון זה האומן משלב סגנונות שונים.
זרם זה שייך לפוסט-אימפרסיוניזם וקשור גם לקלואזוניזם ולסימבוליזם.
הסגנון פותח בסוף המאה ה-19 בצרפת על ידי האומנים פול גוגן ואמיל ברנאר, ששאפו לבטא את העולם הרגשי בשילוב עם העולם המוחשי.
הסינתזה אמורה לבוא לידי ביטוי בשילוב של קו המתאר של הדמיות והעצמים הטבעיים, תחושת האמן כלפי הנושא והאמנות האסתטית הטהורה המתבטאת בצבע וצורה וכל זאת ביצירה דו-ממדית מובהקת.
גוגן ובנאר הושפעו מסגנונות אומנותיים הרחוקים מהתרבות המערבית כמו הדפסים יפניים המתאפיינים בצבע לוקלי, צורות שטוחות, קו מתאר שחור ועבה ונקודות מבט אלכסוניות.
גוגן, שחיפש אחר תחליפים לתרבות המערבית, ראה בסגנון היפני שפה אמנותית שאפשרה לו להתבונן במציאות בדרך חדשנית.
אחת מהיצירות הראשונות בהן נראית ההשפעה היפנית הוא החיזיון לאחר הדרשה: יעקב נאבק עם המלאך.
ראשית הסגנון בשנת 1888, בה הצטרף גוגן לקבוצת אומנים שחיה ופעלה בפונט אוון, כפר בברטאן שבצרפת, אשר קיוו למצוא בכפר את רוח התקופה שקדמה למהפכה התעשייתית.
בפונט-אוון פגש גוגן את אמיל ברנאר, שניהם שאפו לבטא את העולם המוחשי בשילוב עם העולם הרגשי והדמיוני.
ב-1890 גיבש צייר אחר, מוריס דני את מניפסט הזרם.
סיס דקלים (שם מדעי: Cypsiurus) הוא סוג של עופות ממשפחת הסיסיים שבסדרת הסיסאים המקננים על דקלים.
בסוג שני מינים החיים ברוב חלקי אפריקה ובדרום-מזרח אסיה והודו.
אורכם 13-16 ס"מ והם בעלי גוף בהיר עם כנפיים ארוכות דמויות בומרנג איתם הם עפים ביעילות.
הרגליים קטנות עם אצבעות היכולות רק להיאחז בקירות תלולים ולא יכולים לנוע על הקרקע.
סיסים אלה מתקיימים כמעט רק באוויר, תופסים חרקים מעופפים, שותים תוך כדי מעוף ואף מזדווגים באוויר.
הקן שלהם מורכב מחומרים מרחפים שונים שהם אוספים במקורם הקטן ומדביקים בעזרת רוקם.
את הרוק הדביק הזה הם מדביקים לענף של עץ דקל מבסיסו הפנימי וכשהוא מתקשה מטילים שתי ביצים.
סיס דקלים אפריקני (Cypsiurus parvus)
סינתזה מוחלטת או סינתזה טוטלית היא סינתזה כימית של מולקולה מורכבת, בדרך כלל חומר טבע, מחומרי גלם פשוטים, וזמינים מסחרית.
באופן היסטורי, הסינתזה המוחלטת התפתחה בד בבד עם הכימיה האורגנית, ושימשה כבמה מרכזית להצגה של מגיבים חדשים, תגובות אורגניות ומתודולוגיות סינתטיות.
פיתוח של תהליך סינתטי מוחלט, מצריך ידע רב ומעמיק במדע הכימיה האורגנית, בדגש על תגובות אורגניות, טכניקות אנליטיות לזיהוי והפרדה של חומרים, היבטים סטריאוכימיים, שיקולים קינטיים ותרמודינמיים, ובמידה רבה מאוד, יצירתיות וכושר המצאה.
בשל כך, הסינתזה המוחלטת, נחשבת בעיני רבים, כפסגה של מדע הכימיה האורגנית.
מטרת הסינתזה המוחלטת היא לייצר באופן מלאכותי (סינתטי) מולקולה מורכבת בעלת חשיבות מסחרית, כגון תרופות.
בדרך כלל, מולקולת המטרה של הסינתזה המוחלטת תהה חומר טבע שזוהה ובודד ממקור ביולוגי.
היתרון שבביצוע סינתזה מוחלטת עשוי להיות מסחרי, שכן לעיתים קרובות, המקור הביולוגי לחומר הטבע אינו מסוגל לספק את הביקוש לחומר זה, בהיבט של כמות החומר המיוצרת או הקושי הכרוך בבידודו והפקתו מהמקור הביולוגי.
מטרות נוספות, של הסינתזה המוחלטת, עשויה להיות פיתוח שיטות לזיהוי מבנה ופעילות של חומרים, או כחלק מבחינה של תגובה סינתטית חדשה.
בדרך כלל מולקולות המטרה של הסינתזה האורגנית הן בעלות מורכבות כימית גבוהה, הבאה לידי ביטוי בכמות הגבוהה של האטומים במולקולה, בריבוי של קבוצות פונקציונליות ובנוכחות של מרכזים כיראליים רבים.
סיבות אלו, מחייבות תכנון קפדני וייסודי של הסינתזה , תוך תשומת לב רבה לכמות השלבים הכוללת ולניצולת הכימית של כל שלב, ובנוסף יש חשיבות קריטית ליכולת לבצע תגובות אסימטריות, או תגובות בעלות עודף אננטיומרי מובהק .
הסינתזה המוחלטת של מורפין (על ידי Kenner Rice):
הערה: ייצור תעשייתי של מורפין (ושאר נגזרותיו) נעשה בשיטה חצי-סינתטית כשחומר הגלם מופק מפרחי האופיום.
הסיבה לכך, קשורה לכלכליות של התהליך הסינתטי המוחלט.
הסינתזה המוחלטת של Oseltamivir תרופה אנטי ויראלית לטיפול בשפעת - המיושמת באופן תעשייתי:
סיס ההרים (שם מדעי: Tachymarptis melba) הוא מין עוף ממשפחת הסיסיים.
מקור השם המדעי של הסוג מגיע מיוונית עתיקה, takhus, "מהירות" ו-marptis "תופס".
מקור שם המין, melba, אינו ידוע.
סיס ההרים מקנן בהרים מדרום אירופה עד ההימלאיה.
כמו סיס החומות, הוא נודד למרחקים גדולים, וחורף הרבה יותר דרומה באפריקה הדרומית.
לסיסים רגליים קצרות מאוד אשר משמשות אותם רק עבור היצמדות למשטחים אנכיים.
מבלים את רוב חייהם באוויר וניזונים מחרקים שהם תופסים במקורם.
בישראל סיס ההרים הוא חולף, מקנן נפוץ וחורף נדיר.
במהלך נדידתם להקות סיסי הרים חולפות בכל רחבי ישראל.
הסיס דומה במראה החיצוני לסנונית הרפתות או סנונית הערים.
היא, למרות זאת, כלל לא קרובה טקסונומית למיני ציפורי שיר אלו, מכיוון שסיסים משתייכים לסדרת הסיסאים.
הדמיון בין הקבוצות הוא תוצאה של אבולוציה מתכנסת, המצביע על סגנון חיים דומה.
ניתן להבדיל את סיס ההרים בקלות מסיס החומות לפי ממדיו הגדולים יותר ובטנו וצווארו הלבנים.
הם גדולים בערך פי שניים ממרבית הסיסיים האחרים שבטווח תפוצתו, אורכו כ-20 עד 23 ס"מ, מוטת כנפיו כ-57 ס"מ ומשקלו כ-100 גרם.
לשם השוואה, מוטת כנפיו של סיס החומות היא כ-42 ס"מ.
סיס ההרים הוא בעיקר בצבע חום כהה, עם כתמים לבנים מתחת למקור ועל החזה המופרדים על ידי פס חום כהה.
יש לו זנב קצר המפוצל בקצהו וכנפיים ארוכות מאוד המעוקלות אחורנית ומזכירות צורת סער או בומרנג אך עשויות גם להיות מתוחות בצורה ישרה (כמו בתמונה).
הצעירים דומים לבוגרים, אבל נוצותיהם בהירות בקצוות.
תעופתם היא איטית יותר ממיני סיסיים אחרים.
סיסים אלו בונים את הקנים שלהם בחורים הנמצאים בסלעים או במבנים מעשה ידי אדם.
הקן הוא בצורת צלוחית, הבנוי מנוצות של מינים שונים של ציפורים, המחוזק על ידי חומר צמחי יבש ורוק.
בכל הטלה יש 2 או 3 ביצים.
הסיסים חוזרים לאותו קן שנה לאחר שנה, ובונים את הקן שלהם מחדש במקרה הצורך, ונשארים עם אותו בן הזוג במשך כל חייהן.
סיסים צעירים יכולים להוריד את חום הגוף שלהם ולהפוך לרדומים במקרה שתנאי מזג אוויר קשים מפריעים להוריהם לתפוס חרקים כראוי.
הם הסתגלו לתנאי מחיה עירוניים, ולעיתים קרובות מקננים בבניינים ישנים בערים לאורך הים התיכון.
סיס ההרים מבלה את רוב חייו באוויר.
הוא דוגר על צוקים אנכיים או קירות.
ב-2011, פליקס ליאצ'טי ועמיתיו במכון השווייצרי לצפרות סימנו שישה סיסיי הרים בתגים אלקטרוניים שעוקבים אחריי תנועותיהם.
בעקבות כך התגלה כי הסיסים יכלו להישאר באוויר מעל 200 ימים רצופים.
סינתטוצרס (שם מדעי: Synthetoceras) הוא סוג של יונק נכחד שחי בסוף המיוקן בערבות אמריקה הצפונית.
הסינתטוצרס נראה דומה לצבי והוא השתייך למשפחה הנכחדת פרוטוצרטיים (Protoceratidae) והיה קרובו של הסינדיוצרס.
הסינתטוצרס הגיע לאורך של כשני מטרים והוא היה הגדול בבני משפחתו.
היו לו זוג קרניים בדומה לקרני צבאים וקרן ארוכה בקצה החוטם שבקציה הסתעפו 2 סעיפים קטנים.
קרניים אלה נמצאו רק על גולגולת הזכרים והם כנראה שימשו ללחימה בתחרות עם זכרים אחרים על נקבות.
היצור נמצא במספר אתרי חפירה בנברסקה ובוויומינג ותוארך לסוף תקופת המיוקן.
סינתיה האריס הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית.
היא ידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד סילביה באקמן, אמו של פול באקמן, בסדרת הטלוויזיה "משתגעים מאהבה".
האריס הופיעה בסדרות טלוויזיה רבות ובסרטי טלוויזיה כגון "המקום של ארצ'י בנקר", "כל ילדיי", וסדרת הדרמה "אדוארד וגברת סימפסון" בתפקיד הדוכסית מווינדזור.
במשך שני עשורים גילמה את "גברת ב." בפרסומות לטלוויזיה עבור רשת החנויות Bradlees.
ב-1963 הופיעה האריס לראשונה בברודוויי.
ב-1971 שיחקה במחזמר "קומפני" מאת סטיבן סונדהיים וג'ורג' פורת' שהועלה בברודוויי.
היא הייתה אחת מהמייסדים של להקת התיאטרון "The Actor's Company Theatre".
ב-1978 הייתה האריס מועמדת לפרס באפט"א על הופעתה במיני-סדרה "אדוארד וגברת סימפסון".
האריס היא מנהלת אמנותית שותפה בלהקת התיאטרון The Actors Company Theatre באוף ברודוויי.
היא שיחקה במחזות רבים בהם "Home", "פארסה בחדר המיטות" ו"אבודים ביונקרס".
ב-2013 הופיעה האריס בתפקיד אדריאנה בהפקה של Primary Stages למחזה "The Tribute Artist".
ב-1961 התחתנה האריס עם יוג'ין וולסק.
האריס נפטרה בניו יורק, ב-3 באוקטובר 2021, בגיל 87.
וולש בפרק "Carnal Persuasion" 1987 A Special Friendship גברת ואן ליו סרט טלוויזיה 1986–1987 פרקליטי אל איי L.A.
סינתיה בליבו היא שחקנית קנדית.
בליבו נולדה בעיר סטרטפורד שבאונטריו ולמדה באוניברסיטת ווטרלו, היא השתתפה בתחרות מיס הנוער של קנדה 1982 ומיס קנדה 1983, שם עלתה לשלב 10 המתמודדות שעלו לחצי הגמר.
היא שימשה ככתבת בתחנת הטלוויזיה "CKCO-DT" שבקיצ'נר.
ב-1985 שיחקה בסרט הטלוויזיה "The Hearst and Davies Affair" העוסק ברומן של ויליאם רנדולף הרסט עם השחקנית מריון דייוויס.
שיחקה גם בקומדיה "Screwballs II".
ב-1989 גילמה אחות בסרט "אנחנו לא משוגעים".
ב-1993 ו-1995 שיחקה בשני פרקים של סדרת הערפדים "Forever Knight".
סינתיה ג'יין מוס , היא אתולוגית, חוקרת טבע פעילה למען שימור הסביבה הטבעית של בעלי חיים, סופרת ויוצרת סרטים דוקומנטריים אמריקאית.
לימודיה התמקדו בחקר הפילים האפריקנים בפארק הלאומי אמבוסלי בקניה וכללו את חקירת הסביבה הדמוגרפית, ההתנהגות הטבעית, ההתנהגות החברתית והדינמיקה הכללית של מין זה.היא המנהלת של הפרויקט לחקר הפילים בפארק הלאומי של אמבוסלי , וכן המייסדת והמנהלת של הארגון ללא מטרת רווח למען הפילים באמבוסלי ,
מחקרה על הפילים האפריקנים באמבוסלי נערך במשך יותר מ-40 שנים והיה לאחד הארוכים ביותר שנערכו על יונקים יבשתיים בעולם.
המחקר הייחודי חשף את ההתנהגות החברתית, האינטליגנציה, חיי המשפחה והתקשורת בין הפילים.
סינתיה ג'יין מוס נולדה בעיר שבמדינת ניו יורק.
אביה ג'וליאן היה מפיץ של כמה מקומונים ואימה, ליליאן, עבדה כמזכירה במשרד עריכת דין אותו עזבה לטובת גידולה של סינתיה ואחותה הבכורה קרוליין.
התעניינותה וכמיהתה לטבע התחילו כבר בגיל צעיר כשלמדה רכיבת סוסים ובכך יכלה לחוות את הסביבה והטבע מקרוב.
היא התחילה לרכב על סוסים בגיל 7 ובגיל 12 כבר הייתה בעלת סוסה משלה בשם קלי.
אהבתה לרכיבה הובילו אותה ללמידה בבית ספר תאולוגי פרטי בעל תוכנית יוקרתית לרכיבה אשר בו רכשה את השכלתה הבסיסית בשנותיה המוקדמות.
סינתיה המשיכה את לימודה בקולג' סמית' במדינת מסצ'וסטס אשר בו לקחה שיעורים רבים באומנות וספרות ורכשה תואר ראשון בפילוסופיה בשנת 1962.
בשנת 1964 סינתיה הועסקה כחוקרת עיתונות וככתבת בעיתון 'ניוז וויק', במסגרת עבודה בעיתון ביצעה ראיונות בנושא דת ותיאטרון.
בשנת 1967 בעקבות מכתבים שקיבלה מחברתה פני ניילור אשר עברה לאפריקה, היא לקחה חופשה על מנת לראות ולחוות את יבשת אפריקה בעצמה.
במסגרת ביקורה ביבשת היא פגשה את החוקר הבריטי דר' אייאן ד'אגלס-המילטון בפארק הלאומי של עמק מניירה שבצפון טנזניה ושם "התאהבה בקסמם של הפילים" כפי שתיארה.
כשנה לאחר חזרתה מהביקור באפריקה עזבה את עבודת בעיתון 'ניוז וויק' לטובת מעבר לאפריקה ולעבודה תחת ד'אגלס-המילטון כעוזרת מחקר לאחר ש"המשיכה לאפריקה הייתה כה חזקה" לדבריה.
במסגרת עבודתם המשותפת הם גילו כי פילים יכולים להיות מזוהים באמצעות אוזניהם שכן אין זוגות אוזניים בעלות צורה זהה ומבנה וורידי זהה.
את עיקרי המחקר מוס מתארת בספרה הראשון 'דיוקנים בטבע הפראי'.
היא המשיכה לעבוד עם ד'אגלס עד סיום הפרויקט שלו בסתיו 1968, אז חזר לאנגליה.
למרות סיום עבודתם המשותפת, סינת'יה החליטה להישאר באפריקה ולהמשיך בעיסוקיה ולימודיה על בעלי החיים בטבע הפראי של אפריקה על מנת שתוכל להתחיל את המחקר הפרטי שלה על פילים.
היא עבדה עם סו וטוני הרט'ון בניירובי שבקניה כעוזרת ווטרינר ועוזרת מחקר על תזונתם הצמחונית של בעלי חיים ופילים בפרט בפארק הלאומי מזרח צאבו שבקניה ולאחר מכן הפעה לעורכת הידיעון של הקרן 'הטבע הפראי של אפריקה' הקרוי 'חדשות הטבע הפראי'.
בשנת 1972 החוקר הסביבתי דייוויד יונה ווסטרן עודד את סינת'יה לשקול את הלמידה והמחקר על הפילים בפארק הלאומי אמבוסלי בשל חשיפתו הקטנה לבני האדם ובספטמבר באותה שנה חברה סינת'יה עם הארווי קרוז וביחד הם התחילו את הפרויקט לחקר הפילים בפארק הלאומי אמבוסלי.
הצעד הראשון של השניים היה לתעד ולייצר תמונה ברורה לשם מעקב וזיהוי של פילים שונים.
בשנת 1974 התקציב שלהם צומצם והארווי עזב לטובת עבודה אחרת.
בשנת 1975 סינתיה פרסמה את ספרה 'דיוקנים בטבע הפראי' (באנגלית Portraits in the Wild: Animal Behaviour in East Africa), אשר בזכותו רכשה כבוד רב.
בזכות הפרסום היא גם קיבלה מענק על סך 5000 דולר מהקרן 'הטבע הפראי של אפריקה' אשר סיפקו לה היכולת למקד את רוב זמנה במחקר על הפילים שבפארק הלאומי אמובסלי.
בשנה זו היא גם הקימה מחנה בתוך הפארק והתחילה לאסוף מידע שוטף על ההתנהגות של הפילים במקום אשר כללו את השגרה היום-יומית שלהם ואת מערכות היחסים שביניהם.
שתי משפחות פילים היו עיקר הנושא לספרה 'זכרונות של פילים' שנת 1975 כללה גם את תחילתה של תקופה בעלת מיעוט גשמים בפארק הלאומי של אמבוסלי אשר השפיעו מאוד על התנהגותם של הפילים ונתנו לסינתיה את היכולת לחקור את התנהגותם של פילים בזמן בצורת.
סינתיה מוס התמקדה בשימור הפילים בשנות ה-80 המאוחרות לאחר שראתה שאוכלוסיית הפילים באזור מתדלדלת בעקבות אובדן בתי גידול וציד לטובת שנהב.בזכות פועלה המשותף של סינת'יה ואחרים עם ארגוני שימור נוספים, הפיל האפריקאי נכלל ברשימת המינים שבסכנת הכחדה באוקטובר 1989 ובינואר בשנת 1990 מכירת שנהב הוצאה אל מחוץ לחוק.
בשנת 2001 היא ייסדה את הארגון ללא מטרת רווח למען הפילים באמבוסלי , אשר מתמקד בביצוע פעולות למען שימור הפילים באזור.
סינתיה התפרסמה במיוחד בזכות מחקרה על הפילה האמא 'אקו' מנהיגת העדר אשר הייתה הנושא לספרה של מוס'האקו של הפילים'.בשיתוף צילומים שונים ומחקר ארוך ורציף אחר 'אקו' ומשפחתה, סינתיה וחוקרים אחרים הצליחו לספק תובנות יוצאות דופן על הצורה שבה פילים חיים והוכחות לכך שהפילים חיים בחברה מסודרת שבראשה עומדת נקבה מנהיגה.
המחקרים והממצאים של סינתיה וצוותיה מדווחים ומסוכמים בספרה.
כיום סינתיה ממשיכה לפעול למען שימור הפילים והמחקר.
היא פועלת לעידוד המחקר והניתור של הפילים באפריקה, מכשירה חוקרי פילים חדשים, משתפת פעולה עם חוקרי פילים גם ממקומות נוספים בעולם כמו אסיה ומקדמת את המודעות הציבורית לשימור הפילים והטבע באפריקה באמצעות כתבות וסרטי טבע דוקומנטריים.
סינתיה מוס זכתה בפרסים רבים כהוקרה על מסירותה הרבה לחקר הפילים בפארק הלאומי אמבוסלי ובניהם מדליית כבוד מקולג' סמית' בוא למדה.
בשנת 2001 היא זכתה בפרס היוקרתי על שם מקארתור (באנגלית MacArthur Genius fellowship, מה שסייע למימון מחקרה.
כמו כן, זכתה בפרס השימור מאגודות אודובון הלאומית.
מחקרה על משפחות פילים שהתבצע עשרות שנים בפארק אמבוסלי נחשב לאחד המחקרים הארוכים ביותר בעולם על יונקים יבשתיים ובנוסף לכך, מרבית מהידע שאנו יודעים כיום על הפיל האפריקני מבוסס על נתונים שנאספו במחקר בו היא השתתפה.
סינתיה ספנסר, רוזנת ספנסר הייתה אצילה בריטית וסבתה מצד אביה של דיאנה, הנסיכה מוויילס.
סינתיה נולדה ב-16 באוגוסט 1897 בלונדון, לג'יימס המילטון, מרקיז המילטון, מאוחר יותר דוכס אברקורן השלישי, ולליידי רוזלינד בינגהאם, בתם של צ'ארלס בינגהאם, רוזן לוקאן הרביעי ולליידי ססיליה גורדון-לנוקס, בתם של צ'ארלס גורדון לנוקס, דוכס ריצ'מונד החמישי וליידי קרוליין פאג'ט.
ב-26 בפברואר 1919 התחתנה סינתיה עם אלברט ספנסר, ויקונט אלתורפ בכנסיית סיינט ג'יימס, פיקדילי, לונדון, ונולדו להם שני ילדים.
סינתיה הייתה הסבתא של דיאנה, הנסיכה מוויילס, אשתו של צ'ארלס, נסיך ויילס.
בשנת 1922 מת חמיה צ'ארלס ספנסר, רוזן ספנסר השישי, ובעלה ירש את נחלותיו ותאריו.
סינתיה מתה בבית אבות של משפחת ספנסר, אחוזת אלתורפ כתוצאה מגידול במוח, והיא בת 75 שנים.
היא הייתה ידועה מעט מאוד מחוץ למשפחתה, אולם עשרים שנה לאחר מותה, אנדרו מורטון כתב כי הנסיכה מוויילס "סבורה כי סבתא שלה דואגת לה בעולם הרוח."
ב-26 בפברואר 1919 התחתנה סינתיה עם אלברט ספנסר, רוזן ספנסר השביעי, ונולדו להם שני ילדים:
סינתזת דיבור היא טכניקה להפקה מלאכותית של דיבור אנושי.
מערכות סינתזת דיבור נקראות לעיתים רבות מערכות טקסט לדיבור (text-to-speech או TTS) בשל יכולתן להמיר טקסט לדיבור.
סינתזה של דיבור נעשית באמצעות שיבוץ של רכיבי דיבור המקודדים למילים ולמשפטים של ממש.
לרוב סינתזת דיבור מופקת על בסיס הקלטות שונות שבוצעו בעבר של מקטעים ווקאלים שונים.
עם זאת, קול אנושי אשר הומר בקודים ספרתיים מצריך מקום רב לאחסון ונשמע מלאכותי וחסר-גוון.
בסינתזה של הדיבור המילים מורכבות מפונמות.
דבר זה מאפשר למשפט הסינתטי לכלול גם הטיות קול והדגשות, בתנאי שהמחשב יכול לנתח את ההדגשים שבמסר בשעת הרכבתו.
האיכות של תוצר מערכות סינתזת דיבור נמדד לרוב על סמך הדמיון לדיבור אנושי אמיתי, וכמו כן מסתמך גם על עד כמה התוצר הסופי מובן.
תוכנות סינתזת דיבור ברמות גבוהות יכולות למלא תפקיד חשוב, למשל על ידי מתן אפשרות לאנשים לקויי ראייה או בעלי דיסלקסיה להאזין למסמכים שנכתבו במחשב.
מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 מכילות מערכות הפעלה רבות מכילות יישומי סינתזת דיבור.
דיבור הוא אחת הדרכים הטבעיות ביותר עבור בני אדם לתקשר זה עם זה.
עם התפתחות הטכנולוגיה בוצעו ניסיונות רבים להחדיר ממשקי דיבור בסביבות תקשורת בין אדם למחשב.
ממשקי הדיבור נמצאים כיום בשימוש במספר מכשירים אלקטרוניים ניידים כגון טלפונים ניידים, מכשירים ביתיים, עזרים מסייעים לאנשים בעלי בעיות ראיה, ניווט וגאדג'טים להדרכה אישית.
כדי לפתח את ממשקי הדיבור האיכותיים, טכנולוגיות עיבוד דיבור בתחומים שונים כגון זיהוי דיבור, עיבוד דיאלוג, הבנת דיבור, עיבוד שפה טבעית אך פיתוח סינתזת דיבור היא חלק חיוני מממשקי דיבור.
סינתזת טקסט לדיבור (TTS = Text-To-Speech) היא אחת מטכנולוגיות עיבוד הדיבור המרכזיות המשמשות להעברת מידע קולי ממכונה לאדם ולהפך.
מערכת ה-TTS ממירה טקסט נתון לצורה המדוברת המתאימה לו.
להעברת מידע יעילה, מערכת ה-TTS צריכה להיות בעלת יכולת ליצור דיבור טבעי ומובן.
למרות שהרבה גישות סינתזה הוצעו בעבר, איכות הדיבור הסינתטי עדיין לא תואמת לחלוטין את איכות הדיבור האנושי.
בדרך כלל, הפרמטרים והמשאבים המשמשים בקצה הקדמי הם ספציפיים לשפה, והשיטות והמודלים המשמשים הן בקצה הקדמי והן בקצה האחורי הם לרוב בלתי תלויים בשפה.
בהשוואה לקצה הקדמי, שיטות הסינתזה האחוריות משפיעות מאוד על איכות הדיבור הסגמנטלית ומאפייני הקול השונים של הדיבור המסונתז.
לפיכך, מערכות TTS מסווגות על סמך סוג שיטות הסינתזה המשמשות בקצה האחורי.
סינתזת פורמנט מנסחת מערכת כללים על הפרמטרים האקוסטיים ליצירת הדיבור.
הפרמטרים האקוסטיים מציינים תדרי פורמנט, משרעות ורוחב פס שלהם, כמו גם תדר בסיסי, קול וכמות רעש השאיפה.
המומחים האנושיים גוזרים מערכת כללים המבוססת על ניתוח נתוני הדיבור.
הכללים מציינים כיצד הפרמטרים צריכים להשתנות ביחס לזמן בהתאם לקלט מהחזית.
אות העירור שמיוצג כרצף של פולסים או רעש מועבר דרך מסנן סינתזה המייצג את תדרי הפורמט.
מסנן הסינתזה נבנה על ידי שימוש במספר מסננים מסדר שני כאשר כל מסנן מייצג תדר פורמנט אחד.
ניתן לחבר את המסננים מסדר שני בטור או במקביל.
הטבעיות של סינתזת הפורמנטים היא ירודה בשל מערכת הכללים המצומצמת שנוסחו על ידי המומחים האנושיים ובשל ערכת הגירוי הפשוטה.
בפועל, קשה מאוד לפתח מערכת כללים מקיפה ליצירת דיבור איכותי.
למרות החסרונות הרבים, הסינתיסייזר שמשתמש עם מתודת פורמנט יכול לשמש במכונת קריאה עבור אנשים בעלי קושי חזותי והוא מתאים ליישומים הדורשים טביעת זיכרון קטנה.
סינתזה מפרקית שואפת לנתח את הדיבור במונחים של מאפיינים ארטיקולטוריים של מנגנון הפקת דיבור.
הם מתארים את צורת מערכת הקול ואת התנועה של מפרקי מנגנון הפקת דיבור עם הזמן.
הקושי העיקרי בסינתזה מפרקית היא המורכבות בגזירת כללים מפרקים להפקת צלילי דיבור.
הסינתיסייזרים המפרקים הקיימים יכולים להפיק דיבור באיכות טובה עבור צלילים מבודדים, כגון תנועות.
אבל איכות הדיבור יורדת משמעותית במהלך סינתזה של דיבור רציף, עקב הבעיות במודל של השפעות הקוארטיקולציה.
למרות ההתקדמות במחקר על מנגנון הפקת דיבור בסיסי בשנים האחרונות, הסינתזה המפרקית לא זכתה להצלחה רבה בהשוואה לשיטות סינתזת דיבור אחרות.
לאחרונה, נעשה שימוש במאפיינים המפרקים שנגזרו מטכניקות המדידה האחרונות, כגון הדמיית תהודה מגנטית וארטיקולוגרפיה אלקטרומגנטית, בסינתיסייזרים פרמטריים סטטיסטיים של דיבור קיימים.
בסינתזה משורשרת, צורות גל דיבור טבעי שהוקלטו מראש מפוצלות למקטעי דיבור קטנים, ובמהלך הסינתזה, מקטעים אלו משורשרים בצורה חלקה כדי ליצור את המילים.
באופן כללי, הסינתזה המשרשרת מספקת פלט דיבור באיכות גבוהה, אך לפעמים עלולים להתרחש עיוותים נשמעים בפלט עקב בחירה וצירוף של קטעי דיבור לא מתאימים.
בהתאם לסוג היחידות המשמשות לשרשור, ישנם בעיקר שלושה סוגים של סינתזת שרשור, כלומר, (1) סינתזה ספציפית לתחום, (2) סינתזת דיפון ו-(3) סינתזת בחירת יחידות.
בסינתזה ספציפית לתחום, אמירת הדיבור נוצרת על ידי שרשור המילים והביטויים המוקלטים.
ניתן להשתמש בגישה מסוג זה ביישומים, כגון הכרזות מתוזמנות בתחבורה ציבורית ודוחות מזג אוויר שבהם פלט הדיבור הרצוי מוגבל לתחום ספציפי קטן.
איכות הדיבור המסונתז גבוהה מאוד עקב שרשור של קטעי דיבור טבעיים ארוכים.
אבל החיסרון העיקרי של שיטה זו הוא שהפרוזודיה של הדיבור המסונתז אינה תואמת את הפרוזודיה של אמירת הדיבור הטבעי.
בסינתזת דיפון, מסד נתונים של דיבור מוכן בקפידה כך שכל אחד מהדיפונים מופיע לפחות פעם אחת ומספר הדיפונים תלוי בשפה.
במהלך הסינתזה, הדיבור מתקבל על ידי צירוף הדיפונים שנבחרו ממאגר הדיבור הקטן.
מאפייני הפרוזודיה של הדיפונים שנבחרו משתנים באמצעות טכניקות עיבוד אותות מתאימות כגון Pitch Synchronous Overlap-Add (PSOLA), חפיפה מחדש של multiband resynthesis-add (MBROLA), וחיזוי ליניארי מעורר שיורית (RELP).
סינתזת הדיפון סובלת לעיתים קרובות מעיוותים נשמעים כאשר משרשרים שני דיפונים שאינם תואמים זה לזה.
העיוותים הנשמעים יכולים להתרחש גם במהלך שינוי פרוזודיה של דיפונים על ידי טכניקות עיבוד אותות.
סינתזת בחירת יחידות יוצרת את הדיבור על ידי שרשור מקטעי הדיבור הטבעי שנבחרו ממסד נתונים גדול.
מאגר הדיבור הגדול מכיל מופעים מרובים של כל יחידה עם הקשר ומצבים פרוזודיים משתנים.
מסד הנתונים של הדיבור מפולח ליחידות שיכולות להיות באורך משתנה: חצאי פונים, פונים, דיפונים, טריפונים, הברות, מורפומות, מילים, ביטויים או אפילו משפטים.
בחירת היחידה תלויה באופי השפה וביישום היעד.
לאחר פילוח מסד הנתונים של הדיבור, יחידות הדיבור מתווספות לאינדקס, מקובצות ומתויגות בהתאם למאפיינים לשוניים ואקוסטיים.
במהלך הסינתזה, בהתאם ליחידות היעד ולתכונות הפונטיות, ההקשריות והפרוזודיות המשויכות להן, נבחרות היחידות המתאימות ממסד הנתונים ולאחר מכן משורשרות אותן כדי ליצור את הדיבור.
סינתזת בחירת היחידה יכולה לספק דיבור טבעי ומובן ביותר אם נעשה שימוש בקורפוס גדול מותאם היטב (דובר יחיד).
סינתזת בחירת היחידה מתאימה ביותר ליישומים המעורבים ביצירת דיבור עם סגנון דיבור יחיד.
החיסרון של סינתזה זו הוא שמטבע הדברים אינו גמיש וקשה לשנות את מאפייני הקול כגון איכות הקול, סגנון דיבור והבעה.
ב-2022 הודיע ג'יימס ארל ג'ונס שהוא פורש מדיבוב דארת' ויידר בזיכיון מלחמת הכוכבים, וחתם על הסכם עם לוקאספילם במסגרתו חברת סטארט-אפ מאוקראינה תסנתז את קולו באמצעות בינה מלאכותית.
סינתיה אריבו היא שחקנית וזמרת אנגלייה.
נודעה בתפקידה במחזמר "הצבע ארגמן" (2017-2015) שהועלה בברודוויי עליו זכתה בפרס טוני לשחקנית הטובה ביותר במחזמר, ובפרסי אמי וגראמי.
בשנת 2019, גילמה את הארייט טאבמן בסרט הביוגרפיה "הארייט", עבורה הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר.
פרסומה גדל כששיחקה בתפקיד אלפבה בסרט מרשעת בשנת 2024.
אריבו נולדה בשכונה סטוקוול (אנ'), דרום לונדון שבאנגליה, להורים ילידי ניגריה.
היא למדה תחילה פסיכולוגיה באוניברסיטת מזרח לונדון (אנ'), אך עזבה לימודים אלה ועברה ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה בלונדון.
תפקידיה הראשונים של אריבו היו בסדרות טלוויזיה בריטיות כגון Chewing Gum ו-The Tunnel.
תפקידה הראשון על במות היה במחזה Marine Parade בפסטיבל ברייטון בו גילמה נערה בת 14.
בשנת 2011 השתתפה בהפקה בריטית של המחזמר Sister Act בתפקיד דלוריס ואן קראייה.
בשנת 2013 גילמה את סילי האריס בהפקה של Menier Chocolate Factory של הצבע ארגמן.
בשנת 2014 החלה להופיע בתפקיד ראשי במחזמר !I Can't Sing המבוסס על התוכנית The X Factor שהועלה בוסט אנד בלונדון.
במאי 2014 ההפקה נסגרה, שישה שבועות לאחר הפתיחה.
את ההופעה הראשונה שלה בברודוויי עשתה בשנת 2015 במחזמר הצבע ארגמן.
היא גילמה את סילי האריס ושיחקה לצד ג'ניפר הדסון.
על תפקיד זה זכתה בפרס טוני לשחקנית הטובה ביותר במחזמר.
כמו כן, זכתה אריבו יחד עם צוות השחקנים בהצגה בפרס גראמי לאלבום מחזמר, ובפרס אמי על הופעה יוצאת מן הכלל במחזמר בקטגוריית תוכניות בשעות היום, על הופעתם בתוכנית הבוקר The Today Show במאי 2016.
בפברואר 2017 ביצעה את השיר God Only Knows שבוצע במקור על ידי הביץ' בויז בטקס פרסי גראמי ה-59 יחד עם ג'ון לג'נד.
השיר בוצע כמחווה למוזיקאים שהלכו לעולמם בשנה שחלפה.
בפברואר 2025 הוכרז שאריבו תגלם את ישו בהפקת המחזמר "ישו כוכב עליון" בהוליווד בול באוגוסט 2025, לאחר שהשתתפה בעבר במחזמר, כשגילמה את מרים המגדלית בגרסה נשית של ההפקה בשנת 2020. בהמשך השנה היא תנחה את טקס פרסי טוני ה-78.
בשנת 2014 השתתפה בכתיבת השיר Fly Before You Fall וביצעה אותו כחלק מפסקול הסרט Beyond the Lights.
בשנת 2018 שיחקה בסרט "זמנים קשוחים באל רויאל".
באותה שנה כיכבה בסרטו של סטיב מקווין "אלמנות" .
בשנת 2019, אריבו שיחקה בתפקיד ראשי בסרט "הארייט", ביוגרפיה אודות לוחמת זכויות אדם אפרו אמריקאית הארייט טאבמן.
על תפקידה בסרט קיבלה מועמדות לפרסי האוסקר לשחקנית הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסרט עלילתי - דרמה, ולפרסי האוסקר וגלובוס הזהב לשיר המקורי הטוב ביותר על השיר "Stand Up" שהייתה שותפה לכתיבתו וביצעה בסרט.
בשנת 2021 שיחקה בסרט המדע הבדיוני של דאג לימן "כאוס מהלך" בכיכובם של טום הולנד ודייזי רידלי.
במרץ 2021 החלו הצילומים לסרט "פינוקיו" אשר עלה לשירות "דיסני+" בשנת 2022 ובו גילמה את הפיה הכחולה.
בנובמבר 2021, לוהקה אריבו לעיבודו הקולנועי של המחזמר "מרשעת" שחולק לשני חלקים – "מרשעת" ו"מרשעת: חלק 2" – שבו תגלם את התפקיד הראשי של אלפבה, המכשפה המרשעת מן המערב.
בשנת 2023 שיחקה בדמותה של אודט ריין בסרט של נטפליקס "לות'ר: תיק פתוח" אשר מבוסס על הסדרה הבריטית המצליחה "לות'ר" בכיכובו של אידריס אלבה.
בשנת 2025, לאחר הצלחת הסרט "מרשעת", אריבו הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר.
החלק השני של הסרט "מרשעת: חלק 2" יצא ב-19 בנובמבר 2025.
בשנת 2020 שיחקה במיני-סדרה "זר" בכיכובו של בן מנדלסון.
אריבו גילמה את הולי גיבני, חוקרת פרטית המסייעת בפתרון תעלומת רצח וחטיפות.
בשנת 2021, אריבו הוציאה את אלבום הסולו הראשון שלה, Ch.
באפריל 2025, אריבו הודיעה על יציאת אלבום האולפן השני שלה בשם I Forgive You.
תאריך היציאה של האלבום נקבע ל-6 ביוני 2025, דרך חברות התקליטים ורב וריפבליק רקורדס.
אריבו שותפה לכתיבת כל שירי האלבום, אותו יצרה בשיתוף פעולה עם המוזיקאי והמפיק וויל וולס לאורך יותר משנתיים.
הסינגל השני מתוך האלבום, "Worst of Me", יוצא ב-11 באפריל 2025 והוא מתואר כבלדה תזמורתית על שברון לב ואובדן.
בשנת 2024, קיבלה תואר כבוד מהאקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.
+שנהסרטתפקידהערות2018אלמנות בלהזמנים קשוחים באל רויאל (אנ')דארלין סוויט2019הארייטהארייט טאבמן2021כאוס מהלךהילדיNeedle in a Timestackג'נין מיקלסן2022פינוקיוהפיה הכחולה (אנ')2023Driftז'קליןגם מפיקהלות'ר: תיק פתוח (אנ')אודט ריין2024מרשעתאלפבה2025מרשעת: חלק 22027ילדי דם ועצם (אנ')קאיהTBABlink Speedגם מפיקהCarrierרייליןPrima Facieגם מפיקה בפועל
שנהמחזהתפקידהערות2010Marine Paradeדמויות שונותפסטיבל ברייטון (אנ') בברייטון והוב (אנ')I Was Looking at the Ceiling and Then I Saw the SkyליילהTheatre Royal Stratford East בסטרטפורד, לונדון2011מטריות שרבורגמדלייןתיאטרון קורב (אנ') בלסטר
סינתיה מרי לומיס וידרספאהן היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת ויומינג.
טרם היבחרה לסנאט, כיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס היחיד ויומינג בשנים 2009–2017. ב-2020 הייתה מועמדת המפלגה הרפובליקנית לסנאט של ארצות הברית מוויומינג.
בנובמבר 2020 נבחרה לסנאט האמריקאי ברוב קולות.
סינתיה מרי לומיס נולדה ב־10 בספטמבר 1954 בשאיין בירת ויומינג, בתם של דוראן לומיס ולאניד בנט.
היא צאצאית למהגרים גרמנים; משפחתה הגיעה לראשונה לוויומינג בשנת 1868. אביה כיהן כיושב ראש המפלגה הרפובליקנית במחוז לאראמי ושירת במועצת נציבי המחוז.
אחיה, דל לומיס, שימש אף הוא כיו"ר המפלגה הרפובליקנית במחוז לאראמי.
לומיס למדה בבית הספר התיכון שאיין איסט, ולאחר מכן השלימה ב-1976 את לימודיה הגבוהים באוניברסיטת ויומינג עם תואר ראשון במדעי בעלי החיים.
ב-1978 קיבלה תואר ראשון נוסף בביולוגיה.
בשנת 1985 קיבלה תואר שני במשפטים מאוניברסיטת ויומינג, ונמנתה ברשימת המצטיינים של הדקאן.
בשנת 1977 עבדה כמורה-מתמחה בבית הספר רוק ריבר.
בשנת 1978, בעודה בת 24, נבחרה לומיס לבית הנבחרים של ויומינג, והייתה לאישה הצעירה ביותר שכיהנה אי־פעם בבית המחוקקים המדינתי.
היא נבחרה מחדש בשנת 1980, אך בחרה שלא להתמודד לכהונה נוספת בשנת 1982. לומיס שבה לבית הנבחרים המדינתי לאחר שניצחה בבחירות 1984. ב־19 ביוני 1986 בחרה להתמודד פעם נוספת, ונבחרה לאחר שהגיעה למקום השלישי מבין 18 מועמדים.
היא נבחרה מחדש גם בבחירות 1988 ואלה של 1990. בשנת 1992 שובצה מחדש למחוז הבחירה השמיני.
בשנת 1990, לאחר שחבר הסנאט של ויומינג דן סאליבן התפטר מתפקידו, הצהיר מנהיג הרוב בסנאט, דימר טרו, כי לומיס כשירה להחליפו.
עם זאת, היא לא יכלה לקבל את התפקיד, משום שהייתה עסוקה באותה עת בתפקידה כמנהלת קמפיין בבחירות לתפקיד מושל ויומינג.
ב־1992 התמודדה לומיס על מושב בסנאט של ויומינג מטעם מחוז הבחירה החמישי, וגברה הן על נורמן פ.
פיגלר בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית והן על הסנאטורית הדמוקרטית המכהנת, הארייט אליזבת בירד, בבחירות הכלליות.
במסע בחירות זה הוציאה לומיס 11,661 דולר אמריקאי, סכום שהציב אותה במקום החמישי מבין המתמודדים בעלי ההוצאות הגבוהות ביותר בבחירות 1992 בוויומינג.
ב־8 ביוני 1994 הודיעה כי לא תתמודד לבחירה מחדש, בנימוק שיש לה מחויבויות נוספות כלפי משפחתה.
המועמד הרפובליקני דון לולר נבחר להחליפה, לאחר שגבר על המועמד הדמוקרטי סטיב פרוידנטל, אחיו הגדול של דייב פרוידנטל.
במהלך כהונתה בבית הנבחרים של ויומינג כיהנה לומיס כיו"ר ועדת ההכנסות, וכן כיהנה בוועדות המשפט והחקלאות.
במהלך כהונתה בסנאט המדינתי הייתה חברה בוועדת המשפט.
לאחר פרישתה מבית המחוקקים המדינתי מונתה לצוות המעבר של מושל ויומינג הנבחר, ג'ים גרינגר, ושימשה כיועצת המשפטית הכללית שלו עד שנת 1997. בדצמבר אותה שנה מינה אותה גרינגר למנהלת בפועל של המשרד לקרקעות והשקעות של המדינה, לאחר שפיטר את ג'ים מגאגנה.
ב־28 בפברואר 1982 נפצעה לומיס בתאונת דרכים בעת שבעלה נהג במכונית.
באותה שנה השתתפה בכנס הארצי של הוועידה הלאומית של בתי המחוקקים של מדינות ארצות הברית, יחד עם נשיא הסנאט דונלד קנדל וחברים שונים בבית הנבחרים המדינתי.
בהצבעה שמית שנערכה בשנת 1982 בעד חקיקה שעסקה בטיפול בעברייני תנועה שאינם תושבי המדינה, הצביע גבר בשמה של לומיס בשעה שהיא שהתה מחוץ לאולם.
בשיבתה למליאת בית הנבחרים שינתה לומיס את הצבעתה לנגד.
חבר בית הנבחרים קן ברנס ציין כי המקרה הטעים את הצורך במעבר להצבעה אלקטרונית.
במהלך הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הרפובליקנית ב-1988 שימשה לומיס חברה בוועדת ההיגוי של בוב דול בוויומינג.
סקר שנערך בשנת 1989 בקרב התורמים הפיננסיים של המפלגה הרפובליקנית בוויומינג העלה כי לומיס הוצעה כמועמדת לתפקיד מזכירת המדינה של ויומינג.
בבחירות לתפקיד המושל בשנת 1990 שימשה מנהלת הקמפיין של המועמדת הרפובליקנית מרי מיד, אמו של מי שלימים יהיה המושל בעצמו – מאט מיד.
ב־17 בנובמבר 1996 הודיע גזבר מדינת ויומינג המכהן, סטן סמית', כי לא יתמודד לכהונה חמישית בבחירות 1998. בעקבות זאת הועלו השערות כי לומיס תהיה מועמדת להחליפו.
בוועידת המפלגה הרפובליקנית במחוז לאראמי, שנערכה ב־28 במרץ 1998, הכריזה לומיס כי תתמודד על תפקיד הגזבר, והכריזה רשמית על מועמדותה ב־20 באפריל אותה שנה במסיבת עיתונאים בה השתתף גם סמית'.
במהלך מערכת הבחירות קבע התובע הכללי של ויומינג כי אין לעשות שימוש בכספי ציבור לצורך שליחת מועמדים לתפקיד גזבר המדינה אל סמינרי השקעות.
לומיס זכתה במועמדות הרפובליקנית ללא מתחרים, וגברה בבחירות הכלליות על המועמדת הדמוקרטית שריל לאברידג' ועל מועמד המפלגה הליברטריאנית ג'יימס בלומקוויסט.
לומיס נשקלה כמועמדת אפשרית למועמדות הרפובליקנית לתפקיד מושל ויומינג בבחירות 2002, אך בחרה שלא להתמודד.
ב־30 באפריל הודיעה כי תתמודד לכהונה נוספת כגזברית, ונבחרה מחדש ללא התנגדות בבחירות 2002. היא הייתה המועמדת היחידה לתפקיד כלל־מדינתי שלא ניצבה בפני התנגדות כלשהי בבחירות אלה, שכן במפלגה הדמוקרטית אף אחד לא הגיש מועמדותו ואף מועמד אחר לא השיג לפחות 25 קולות Write-in הדרושים לשם קבלת מועמדות.
במהלך הקמפיין גייסה 9,275 דולר והוציאה 12,151 דולר.
כהונתה הוגבלה לשתי קדנציות בלבד, והיא לא ערערה על חוקתיות ההגבלה אף שבית המשפט העליון של ויומינג פסל הגבלת כהונה על מחוקקים מדינתיים.
בבחירות 2006 הביעה תמיכה ביו"ר בית הנבחרים לשעבר פרד פאראדי כמועמד לרשת אותה בתפקיד הגזבר, אולם ג'וזף מאייר, לשעבר התובע הכללי המדינתי ומזכיר המדינה, זכה הן בבחירות המקדימות של הרפובליקנים והן בבחירות הכלליות.
לומיס ביצעה שינוי חשבונאי במדינה כאשר העלתה את שיעור הריבית על כ־100 מיליון דולר שהופקדו בבנקים של ויומינג, מהלך שהפחית את הגירעון התקציבי הצפוי של המדינה בשנת 1999 ביותר מ־5 מיליון דולר.
בנוסף, היא תכננה העלאה של אחוז אחד בתשואת הריבית של קרן הקבע של ויומינג, שעמדה על 2.6 מיליארד דולר, צעד שהיה צפוי להניב הכנסה שנתית של 26 מיליון דולר.
היא כיהנה כחברה בוועדת נציבי הקרקעות של ויומינג לצד המושל ג'ים גרינגר, מזכיר המדינה מאייר, מבקר המדינה מקס מקספילד, והמפקחת על החינוך הציבורי ג'ודי קצ'פול.
במהלך כהונתה חצתה קרן הנאמנות למינרלים קבועים לראשונה את רף שני מיליארד הדולר.
באפריל 2001 הודיעה לומיס על ניגוד עניינים הקשור לתפקידה כגזברית של חברת "Arp and Hammond Hardware Company", שלטענתה התקיים מאז דצמבר 2000. עם זאת, מסמך אחר הצביע על כך שניגוד העניינים התקיים למעשה כבר מאפריל 2000, אך לומיס עמדה על כך שמסמך זה שגוי.
היא ובכירים רפובליקנים נוספים ברמה המדינתית הואשמו בניסיון להרחיב את סמכויותיהם על חשבון המושל דייב פרוידנטל, אך אלה דחו את הטענות.
לומיס טענה כי היא האחראית העיקרית לגידול בהשקעות של ויומינג בתקופת כהונתה כגזברית, אולם פרוידנטל השיב כי אין אדם אחד שיכול לזקוף את ההישג כולו לזכותו.
כחברה בוועדת הספירה של ויומינג, הצביעה לומיס פה אחד יחד עם שלושת חברי הוועדה האחרים נגד ספירה מחדש של הקולות שניתנו במחוז נטרונה בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית בשנת 2002. אף שתוצאות המחוז לא יכלו לשנות את התוצאה הכלל־מדינתית, הן היו קובעות איזה מחוז יוצב ראשון בפתקי ההצבעה.
לומיס תמכה בתחילה בספירה מחדש, אך חזרה בה לאחר שמרי אן קולינס, פקידת מחוז נטרונה, מסרה לה כי כל הקולות כבר נספרו.
לומיס וכל בעלי התפקידים הכלל־מדינתיים בוויומינג השתתפו בטקס ההשבעה הראשון של ג'ורג' ווקר בוש בינואר 2001. במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2004 שימשה כאחת מ־28 הצירים של ויומינג לוועידה הלאומית הרפובליקנית.
לומיס הייתה בעלת התפקיד הכלל־מדינתי היחידה מוויומינג שנכחה גם בטקס ההשבעה השני של בוש.
בשנת 2006 שימשה כיו"ר מטה הבחירות של ריי הונקינס במרוץ למשרת מושל ויומינג.
בבחירות 2008 הודיעה נציגתה של ויומינג בבית הנבחרים של ארצות הברית, ברברה קיובין, כי לא תתמודד לכהונה נוספת.
ב-2 בינואר 2008 הכריזה לומיס על התמודדותה למושב של קיובין, וזכתה במועמדות המפלגה הרפובליקנית עם 46.24% מהקולות.
יריבה העיקרי בבחירות המקדימות היה מארק גורדון, שגרף 37.42% מהקולות.
סקר שנערך בין 18 ל־21 בינואר הראה כי ללומיס שיעור תמיכה ציבורית בן 29%, שיעור אי־תמיכה של 17%, ושיעור נייטרליות של 24%, בעוד 30% מהנשאלים כלל לא הכירו אותה.
טאקר פייגן, שלימים שימש כראש לשכתה, שימש כמנהל מסע הבחירות שלה.
במהלך מערכת הבחירות התפטרה רייצ'ל סיידנשנור, דוברת מטה הבחירות, לאחר שעשתה שימוש בשם בדוי כדי להפנות שאלה ליריב של לומיס.
בבחירות הכלליות ניצחה לומיס את המועמד הדמוקרטי גארי טראונר עם 52.70% מהקולות.
לומיס נבחרה מחדש בשנת 2010 מול המועמד הדמוקרטי דייוויד ונדט והמועמד הליברטריאני ג'ון ו' לאב, לאחר שגייסה 780,426 דולר לעומת הוצאות 754,270 דולר.
ב־12 במאי 2012 הודיעה לומיס כי תתמודד לכהונה שלישית, ונבחרה מחדש בבחירות 2012 משניצחה את המועמד הדמוקרטי כריס הנריקסן.
בבחירות אלה גייסה 715,314 דולר.
בבחירות 2014 נבחרה לכהונה רביעית, ובבחירות אלה גברה על המועמד הדמוקרטי ריצ'רד גרייסון.
ב־12 בנובמבר 2015 הודיעה לומיס כי לא תתמודד לכהונה חמישית בבחירות 2016, ובמקומה נבחרה ליז צ'ייני לייצג את ויומינג בבית הנבחרים האמריקאי.
לאחר פרישתה מהקונגרס ב-2016, החלו השערות בעיתונות האמריקאית כי בכוונתה להתמודד לתפקיד מושל ויומינג בבחירות 2018. עם זאת, בשלהי 2017, הודיעה לומיס כי אין בכוונתה להתמודד לתפקיד אך רמזה כי טרם פרשה באורח סופי מהחיים הציבוריים.
בתקופת זמן זו ניסתה להתמנות למזכירת הפנים של ארצות הברית בקבינט הראשון של הנשיא דונלד טראמפ במקומו של ראיין זינקי, אך לבסוף החליט טראמפ למנות את דייוויד ברנהרדט לתפקיד.
במהלך כהונתה בבית הנבחרים שירתה לומיס בוועדת החקלאות ובוועדת ההקצבות של בית הנבחרים, וכן בוועדות משנה אחדות של ועדת משאבי הטבע של בית הנבחרים ובהן" ועדת המשנה לאנרגיה ומשאבי מינרלים, לפארקים לאומיים, יערות ואדמות ציבוריות; ו-ועדת המשנה לאנרגיה ופיתוח משק המים.
היא הייתה חברת הקונגרס הראשונה מוויומינג שכיהנה בוועדת החקלאות מאז פרנק הורטון , שכיהן בוועדה בין השנים 1939–1941. בשנת 2011 מונתה לסגנית יו"ר ועדת המשנה לתקציבים של ועדת החקלאות.
לומיס עזבה את ועדת ההקצבות בדצמבר 2012, וציינה כי ביקשה בעצמה את הסרתה מן הוועדה וכי הדבר לא היה חלק מ"טיהור" של רפובליקנים רדיקליים מתפקידי ועדות.
בשנת 2013 מונתה ליו"ר ועדת המשנה לאנרגיה של ועדת המדע, הטכנולוגיה והחלל של בית הנבחרים של ארצות הברית.
לומיס שימשה כיו"ר תחום התקשורת וכדוברת "השדולה המערבית בקונגרס", המאגדת חברי קונגרס ממערב ארצות הברית, ובשנת 2011 החליפה את דין הלר כסגנית יו"ר השדולה משהחל את תפקידו בסנאט של ארצות הברית.
בשנת 2010 נבחרה לכהן בוועדת ההיגוי הרפובליקנית של בית הנבחרים.
במשך תקופה מסוימת הייתה האישה היחידה ב"שדולת החירות", והאחרונה עד להיבחרה של דבי לסקו מאריזונה.
בין השנים 2011–2013 כיהנה לומיס כיו"ר־שותפה של שדולת הקונגרס לענייני נשים לצד חברת הקונגרס גוון מור.
היא הייתה גם חברה בשדולת תנועת מסיבת התה.
לומיס שירתה בצוות המצליף הרפובליקני בבית הנבחרים האמריקאי עד שהודחה מן התפקיד בשנת 2015, לאחר שהצביעה נגד מתן סמכות לנשיא ברק אובמה להציע לקונגרס את אשרור השותפות הטראנס-פסיפית.
היא אמרה כי ידעה שיוסרו אותה מצוות המצליף בשל הצבעתה, אך לא הצטערה על כך.
חברי הקונגרס סטיב פירס וטרנט פרנקס הוסרו אף הם מצוות המצליף בעקבות הצבעותיהם.
ב-11 ביולי 2019 הכריזה לומיס כי תתמודד לסנאט של ארצות הברית במקומו של מייק אנזי הפורש.
יריבתה בבחירות הייתה מירב בן-דוד, מועמדת המפלגה הדמוקרטית.
ב-4 בנובמבר, יום הבחירות, נבחרה לומיס לסנאט האמריקאי.