tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מתגובת צוות התצפית הוא מניח שהתקבלה תגובה מאביו ודורש לשמוע אותה.
כשהוא לא מקבל מענה לדרישתו הוא חומק לתוך ספיוס ומתגנב למסע לנפטון שנועד להשמיד את "פרויקט לימה" בעזרת פצצה גרעינית.
כשצוות החללית מגלה את רוי הוא אומר שהוא אינו מהווה איום, אך מתפתח מאבק בו אוויר החללית מזוהם ורוי נשאר השורד היחיד.
הוא לוקח על עצמו את המשימה וממשיך בתוכנית המקורית, תוך כיבוי כל אמצעי הקשר בכדי שלא יגלו אותו.
במהלך המסע בן 79 הימים לנפטון (במהירות של 0.2% ממהירות האור), רוי הבודד מהרהר במערכת היחסים שלו עם אביו, וגם בזו עם אשתו המנוכרת, איב.
הבידוד והלחץ של המשימה גובים ממנו מחיר נפשי.
תוך כדי התקרבות לתחנת "פרויקט לימה" במעבורת המחוברת לספיוס, המעבורת נפגעה בהתנגשות עם חלקיקים מטבעות נפטון ואינה מסוגלת לעגון בתוך התחנה.
רוי עוזב אותה ונכנס לתחנה בה הוא מוצא את גופות הצוות בפנים.
הוא שותל את המטען הגרעיני לפני שהוא נתקל באביו, קליפורד, הניצול היחיד של התחנה.
אביו מסביר כי התנועות מגיעות ממקור הכוח האנטי-חומר המתפקד של הספינה, שנפגע בהתרחשות.
הוא מספר שהמשיך לעבוד על הפרויקט וסירב לאבד את האמונה באפשרות לחיים מחוץ לכדור הארץ.
קליפורד מודה בפני רוי שמעולם לא היה אכפת לו ממשפחתו וכבר אינו מחשיב את כדור הארץ לביתו.
רוי מעתיק נתונים שנאספו על ידי צוות פרויקט לימה ומשכנע את קליפורד לחזור איתו בחזרה לכדור הארץ.
הוא מחמש את המטען הגרעיני שנועד להשמיד את "פרויקט לימה", והם מטפסים על המבנה החיצוני של התחנה כדי לחזור לקפיוס כשלפתע קליפורד משגר אותם לחלל באמצעות מנועי הדחף הרקטי שלו.
רוי נאחז בו וקליפורד מתחנן בפניו שישחרר אותו למותו; רוי עושה זאת באי רצון וצופה באביו מתרחק לחלל תוך שבפעם הראשונה נראה שהרגש פורץ ממנו והוא צורח בכאב.
הוא מניע את עצמו חזרה לקפיאוס באמצעות מנועי הדחף שלו.
הוא מתיישב ליד כיסא הקברניט, ומתכנן מסלול שיוביל אותו חזרה ארצה בעזרת גל ההלם מהפיצוץ הגרעיני בתחנה.
על פני כדור הארץ, מהנתונים שאוחזרו מבסיס פרויקט לימה עולה כי בני האדם הם החיים האינטליגנטים היחידים בגלקסיה.
זה מעודד את רוי להתחבר מחדש עם הקרובים לו ביותר והוא חוזר לכדור הארץ באופטימיות חדשה.
לאחר שעובר הערכה פסיכולוגית, הוא מתחבר מחדש לאשתו.
בראד פיט - רוי מק'ברייד
טומי לי ג'ונס - קליפורד מק'ברייד
רות נגה - הלן לאנטוס
דונלד סאת'רלנד - תומאס פריט
אד ברובייקר הוא קומיקסאי ותסריטאי אמריקאי זוכה פרס אייזנר.
הוא נולד במרכז הרפואי הימי הלאומי, בת'סדה, מרילנד שבארצות הברית.
ברובייקר מוכר בעיקר בזכות עבודתו ככותב קומיקס על כותרים כמו באטמן, דרדוויל, קפטן אמריקה, איירון פיסט, קאטוומן, גות'אם סנטרל ואקס-מן.
בשנים האחרונות הוא התמקד אך ורק בכותרים מקוריים שבבעלותו בהוצאת Image Comics, כגון "פאטאל", "קרימינל", "וולווט" ו"הרוג או תיהרג".
בשנת 2016, ברובייקר הצטרף לצוות הכותבים של סדרת הטלוויזיה של HBO "ווסטוורלד." ב-2019 יצר יחד עם הבמאי ניקולס וינדינג רפן את הסדרה "מבוגר מכדי למות צעיר" עבור שירות הסטרימינג פריים וידאו של אמאזון.
לפני כן ב-2009 יצר את סדרת הרשת "מלאכית המוות" בכיכובה של זואי בל עבור שירות הסטרימינג של סוני, קראקל.
ברובייקר זכה בפרס אייזנר בשבע הזדמנויות נפרדות ובפרס הארווי פעמיים.
ברובייקר החל את הקריירה שלו בקומיקס אלטרנטיבי, שם שימש כמאייר כמו גם כותב.
בשנת 1991 החל לכתוב סיפורי פשע קצרים לסדרת האנתולוגיה Dark Horse Presents בהוצאת Dark Horse Comics, קומיקס שהוא ימשיך לתרום לו לסירוגין לאורך כל העשור.
בין התרומות הללו היה סדרת שלושת החלקים "מוות מקרי" (Dark Horse Presents # 65–67), שיתוף פעולה עם האמן אריק שנאואר, שגרף שתי מועמדויות לפרס אייזנר לשנת 1993.
בשנת 1997 החל לפרסם את עבודותיו באמצעות מו"ל Alternative Comics.
בחוברת בשם "בקו התפר", משולש רומנטי נבחן באמצעות שלושה סיפורים אשר כל אחד מתאר את זווית ראייתו של משתתף שונה.
הקומיקס היה מועמד לפרס איגנאץ לשנת 1997 לרומן גרפי או אוסף מצטיין.
עבודה נוספת שפרסם באמצעות Alternative Comics, "המעקף" ההומוריסטי והניסויי מספר 1, הייתה אמורה להיות הגיליון הראשון של סדרה רצה, אם כי רק גיליון אחד פורסם.
המעקף הייתה מועמדת לפרס הארווי ל"סדרה החדשה הטובה ביותר" בשנת 1998.
בשנת 1999 פרסמה ורטיגו את הסדרה המוגבלת בארבעה חלקים "זירת הפשע" , אשר סימנה את שיתוף הפעולה הראשון שלו עם מייקל לארק וגם עם שון פיליפס, שני אמנים שאיתם עבד רבות לאורך השנים.
סיפור בלשי המתרחש בסן פרנסיסקו, הסדרה זכתה לשבחי המבקרים והייתה לראשונה של ברובייקר שזכתה לתשומת ליבם של מפיקים ההוליוודיים.
בסוף שנת 2000 חתם ברובייקר על חוזה בלעדיות עם DC קומיקס.
באותה שנה, הוא התחיל לעשות את עבודת גיבור העל המרכזית הראשונה שלו, בסדרה באטמן החל מהגיליון 582 (אוקטובר 2000).
הוא ימשיך לעבוד על סדרות שונות בכיכובו של דמותו של באטמן עד סוף שנת 2003, כולל קשתות סיפור כמו "ברוס וויין: רוצח?" ו"ברוס וויין: נמלט".
בשנת 2001 חברו ברובייקר והאמן דרווין קוק לחדש את דמותה של קאטוומן.
הם התחילו בארבע החוברות "Trail of the Catwoman" שרצה בגליונות 759–762 של הסדרה Detective Comics.
בסדרה, החוקרת הפרטית סלאם בראדלי מנסה לחקור את מותה של סלינה קייל (הלא היא קאטוומן).
הסיפור הוביל לכותר קאטוומן חדש בסוף 2001 של ברובייקר וקוק, שם תלבושתה של הדמות, צוות דמויות המשנה ותפקידי הפעולה עוצבו מחדש ופותחו מחדש.
ברובייקר נשאר בסדרה עד גיליון מספר 37 (ינואר 2004).
בתחילת 2003, ברובייקר והסופר גרג רוקה יצרו וכתבו במשותף את הסדרה "Gotham Central".
תוך התמקדות בפעילות משטרת גות'אם סיטי, שני הכותבים כתבו סיפורים במשותף או כתבו קשתות חלופיות בנפרד לאורך הסדרה, שהציגה השראה לסדרת הטלוויזיה גות'האם.
בשנת 2002 עשה ברובייקר את עבודתו הראשונה עבור Wildstorm, עם הסדרה "טווח אפס" עם האמן הניו זילנדי קולין וילסון.
הסדרה לקחה מושגים קיימים מהיקום של Wildstorm, כמו גריפטר (כוכב הסדרה), ג'ון לינץ' וטאו והשתמשה בהם כדי לבסס את העולם עבור הסדרה "סליפר" שלו שתופיע לראשונה באותה השנה.
בשיתוף פעולה בין האמן שון פיליפס לברובייקר, סליפר הציג גיבור-על סוכן חשאי ("הולדן קארבר") שעובד באופן סמוי בארגון של נבל-על.
העלילה מסתבכת עוד יותר כשהמפעיל שלו והמגע היחידי שיש לו בעולם של אכיפת החוק נופל לתרדמת (אירועי "טווח אפס").
כשהרשויות מאמינות שהוא פושע מסוכן, קארבר נקלע בין הפטיש לסדן ונאמנויות לא ברורות.
אף על פי שסליפר זכתה להצלחה רבה בקרב המבקרים והמעריצים באינטרנט, הסדרה לא הייתה להצלחה מסחרית, ובוטלה לאחר הגיליון העשירי שלה.
היא הושקה מחדש בשנת 2004 עם אותם יוצרים תחך השם סליפר: עונה שנייה אך הסתיימה גם היא בגיליון שתים עשרה.
בסוף שנת 2004 ברובייקר, כשכבר לא היה בחוזה בלעדי ל-DC, החל ברובייקר לעבוד אצל המתחרה הראשית שלהם מארוול קומיקס.
עבודתו הגדולה הראשונה עבור המו"ל הייתה הכרך החמישי בסדרת "קפטן אמריקה".
ביחד עם האמן סטיב אפטינג, קפטן אמריקה של ברובייקר הציג נבלים חדשים והחזירה לתחייה את דמותו של באקי בארנס בתפקיד "חייל החורף".
הסדרה זכתה להצלחה מסחרית ואצל מבקרים כבר מהגיליון הראשון.
ברובייקר המשיך בסדרה זו שמונה שנים תמימות, מנובמבר 2004 ועד אוקטובר 2012, לצד כותרות אחיות וסדרות מוגבלות שהתבססו סביב הדמות.
ברובייקר אף הופיע בסרט קפטן אמריקה: חייל החורף משנת 2014, בתפקיד קטן, כמטפל בחייל החורף.
בפברואר 2005 חתם ברובייקר על חוזהו הבלעדי הראשון עם מארוול.
העסקה אפשרה לו לסיים את התחייבויותיו הקודמות עבור DC בגות'אם סנטרל וסליפר.
ב-2006, החל ברובייקר לכתוב בכותר דרדוויל, לאחר שכבר תכנן את הריצה שלו עם בריאן מייקל בנדיס.
שוב חבר לאמן מייקל לארק, ברובייקר עקב אחר תקופת בנדיס בכותרת, ובחן את השלכות הכליאה של הדמות, שהתרחשה בסיום הריצה של בנדיס.
במהלך ריצתו על קפטן אמריקה, כתב ברובייקר את גליונות מס' 25–30, שיצאו ב-2007, הכוללים את הסיפור בו נרצח סטיב רוג'רס.
בהמשך כתב את סדרת המיני-סדרה של קפטן אמריקה: נולד מחדש בשנת 2009, שבה חזר רוג'רס.
לאחר מכן הוא כתב סדרה מוגבלת של שמונה גליונות שכותרתה "פרויקט המופלאים", וכן כותר חדש בשם "האוונג'רס הסודיים" לאחר סיום סיפור העלילה "המצור".
קומיקס פשע מקורי בבעלות יוצרים עם שון פיליפס, "קרימינל" , פורסם על ידי חותם אייקון קומיקס של מארוול.
בשנת 2007, קרימינל זכה בפרס אייזנר עבור הסדרה החדשה הטובה ביותר בעבור קשת הסיפור הראשונה של קרימינל, "הפחדן".
בשנת 2008, ברובייקר ופיליפס החלו בסדרת אייקון חדשה שכותרתה "אינקוגניטו" שלדברי ברובייקר היא "על בחור לא-מוסרי לחלוטין עם כוחות-על שנאלץ להעמיד פנים שהוא אזרח שומר חוק רגיל, מכיוון שהוא משתתף בתוכנית להגנת עדים, ואיך הסיטואציה הזו מעצבת את מה שהוא הופך להיות.
זהו גם טוויסט נואר אכזרי על ז'אנר גיבור העל / נבל העל שמתעמק יותר בשורשיהם בתוך סוגת ספרות זולה, והוא הולך להיות די מעולה ועם מלא אקשן."
ברובייקר ושון פיליפס השיקו את הסדרה "פאטאל" ב-Image Comics בינואר 2012. הסדרה הוכרזה בתחילה כסדרת מקסי של שתים עשרה גיליונות אך שודרגה לכותר מתמשך בנובמבר 2012. ג'סי שדין מ-IGN הצהיר כי "אתה לא יכול לטעות בשיתוף פעולה של ברובייקר / פיליפס.
ואף על פי כן, פאטאל טוען לכתר כאחד הפרויקטים הטובים ביותר שלהם."
באוקטבור 2013 השיק ברובייקר יחד עם סטיב אפטינג את סדרת הריגול "וולווט".
באוקטובר 2013 חתם ברובייקר על חוזה תקדימי לחמש שנים ליצור קומיקס אך ורק עבור אימג'.
על פי תנאי העסקה, אימג' תפרסם כל קומיקס שברובייקר מביא להם מבלי להיות צריך להגיש להם פיץ' קודם לכן.
ברובייקר אמר שההסדר הזה הוא מה שהוא תמיד רצה.
הסדרה הראשונה שיצאה תחת חוזה זה הייתה "The Fade Out" , יצירה תקופתית הוליוודית שנעשתה עם שון פיליפס.
בין 2016 ל-2018 הוציא במסגרת החוזה את הסדרת פשע "הרוג או תיהרג" עם שון פיליפס.
בשנת 2017 הסדרה הייתה מועמדת לפרסי אייזנר בקטגוריות "הסדרה הממשיכה הטובה ביותר", "הסופר הטוב ביותר", "אמן העטיפה הטוב ביותר" ו"הצביעה הטובה ביותר".
בדצמבר 2017 הוכרז על עיבוד קולנועי לקומיקס.
הוא ייכתב על ידי דניאל קייסי ויביים צ'אד סטהלסקי.
באוקטובר 2018 השיק ברובייקר יחד עם שותפו האמן שון פיליפס את הנובלה הגרפית המקורית "גיבוריי תמיד היו נרקומנים" והודיעו על שובם לסדרה חדשה של קרימינל כשהקשת סיפור הראשונה נקראה "סוף שבוע רע".
לראשונה, את האמנות של שון פיליפס צבע בנו, ג'ייקוב פיליפס.
בדצמבר 2018 חידשו ברובייקר ופיליפס את חוזה ההעסקה הבלעדי שלהם עם אימג'.
אדוארד ג'ון בון הוא מתכנת משחקי וידאו, מדבב, ובמאי אמריקאי שהועסק למעלה מ-15 שנים בחברת Midway Games ומאז 2011 עובד בחברת Warner Bros.
בון מוכר בעיקר משום שהמציא את סדרת משחקי מורטל קומבט יחד עם ג'ון טוביאס.
בון נולד וגדל בשיקגו, אילינוי.
הוא סיים את בית הספר התיכון באקדמית לויולה בווילמט.
הוא קיבל תואר ראשון במתמטיקה ומדעי המחשב מאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין.
לאחר סיום הלימודים הוא הועסק על ידי Williams Entertainment במחלקת הפינבול שלהם, ועבד בכ-20 משחקי פינבול בשנתיים הקרובות.
משחק המילים הזה נמצא גם בכינויי הטוויטר שלהם: therealsaibot@ ו-noobde@.
בון דורג במקום ה-100 ברשימת "100 יוצרי המשחקים הטובים ביותר" של IGN בשנת 2009 על רקע מעורבותו בסדרת Mortal Kombat .
מהדורת 2008 של גינס שיאי עולם: מהדורת גיימרים העניקה לו את השיא העולמי ל"מדבב בעל הקרירה הארוכה ביותר במשחק ווידאו".
אד גולד היה אנימטור, יוצר תוכן ומדבב בריטי.
הוא נודע בעיקר בזכות סדרת הרשת Eddsworld, בה השתתפו חבריו תומאס רידג'וול (TomSka), מאט הארגריבס, טורד לארסון ואחרים, ועסק בחייהם הדמיוניים.
אד נפטר ב-2012 לאחר מאבק בסרטן מסוג לוקמיה לימפוציטית חריפה.
לאחר מותו, הפקת Eddsworld הועברה לרידג'וול ואחר כך להארגריבס.
אד גולד נולד ב-28 באוקטובר 1988 באיזלוורת' שבלונדון לסוזן ודאנקן גולד.
הוא למד בבית הספר אורלינס פארק (כפי שתיאר בפרסומו הראשון ב-Newgrounds), ופגש את מאט הארגריבס במהלך יום ספורט שם.
הארגריבס הפך לחלק בולט ב-Eddsworld .
באינטרנט יצר איתו קשר תומאס רידג'וול, מעריץ של עבודתו, זמן קצר לאחר שהחל ליצור אנימציות מסוג "Stick Figures".
הוא התחבר גם עם טורד לרסון דרך האינטרנט.
רידג'וול ולרסון נכללו גם הם ב-Eddsworld יחד עם הארגריבס, שהופיעו בספיישל חג המולד של Eddsworld ב-2004 .
בשנת 2000, גולד החל לעשות אנימציה באמצעות תוכנות ליצירת GIF לפרסום באתר Stick Figure Death Theatre.
כשהאתר הפסיק לקבל קובצי GIF, גולד למד אנימציית פלאש בסיוע לאוואלה לי.
גולד פרסם את האנימציה הראשונה שלו ב-Stick Figure Death Theatre וב-Stick Suicide תחת השם "Bendee 1" ב-7 בנובמבר 2002. מאוחר יותר, אד פרסם בפעם הראשונה ב-Newgrounds ב-6 ביוני 2003.
בספטמבר 2008 החל גולד ללמוד באוניברסיטה לאמנויות במיידסטון.
הוא הצטרף שם לתומאס רידג'וול, שהקים קולקטיב של יוצרים עצמאיים תחת השם CakeBomb.
הוא דיבב את הילד שאמר "I Like Trains" בסדרת asdfmovie של תומאס ביוטיוב, ועשה את האנימציה ב-asdfmovie השני.
ב-30 בינואר 2006, אובחן גולד בלוקמיה לימפובלסטית חריפה, סרטן של תאי הדם הלבנים.
לאחר סדרת טיפולים, החלים מהמחלה.
ב-16 באפריל 2011, גולד אובחן בשנית במחלה זו.
הוא פרסם סרטון ביוטיוב בשם "Edd vs Cancer" ובו הוא עצמו, רידג'וול והארגריבס דנים באבחנה, ובהשפעה שלה על הליך יצירתו (והודיע על עיכוב ביציאת הפרק השני של Hammer and Fail, סרטון שעליו התחיל לעבוד לפני האבחון).
הוא השתמש במחלתו לצרכים קומיים בכמה מערכונים בחשבונות היוטיוב של חבריו.
גולד מת מזיהום שנגרם על ידי הסרטן בבוקר ה-25 במרץ 2012. הוא היה בן 23. רידג'וול והארגריבס הודיעו על מותו של גולד בסרטון קצר, "RIP Edd Gould (1988–2012)", יומיים לאחר מכן.
ההלוויה נערכה ב-10 באפריל באיזלוורת', שם הוצג הספד שנערך מקטעי וידאו של מעריצים וחברים, קטע שעלה גם ליוטיוב לאחר מכן בחשבונו של רידג'וול.
הפרק עליו החל לעבוד לפני מותו - החלק הראשון של Space Face - שוחרר ביוטיוב ב-2 ביוני 2012. ההפקה של Eddsworld עברה לתומאס רידג'וול, שהמשיכה להפיק פרקים כחלק מהצוואה של גולד.
בהנחיית רידג'וול, הרווחים הועברו ל-CLIC Sargent (כיום פועל בשם Young Lives vs Cancer), ארגון צדקה בריטי למלחמה בסרטן התומך בילדים, צעירים ובני משפחותיהם.
גופתו של גולד נשרפה ונקברה במורטלייק.
באפריל 2012, הארגריבס ורידג'וול השתתפו ב-Vidcon בלוס אנג'לס ופיזרו חלק מהאפר של גולד ליד שלט הוליווד.
2020-2022 (Beyond) Eddsworldעצמו, דמויות אחרותסדרת רשת מונפשת, ערוץ יוטיוב 2008–2011 (מקורי)
דמויות אחרותסדרת אנימציה מונפשת, ערוץ יוטיוב, חבר CakeBomb 2009–2012 Slomozovoעצמוערוץ יוטיוב, חבר CakeBomb 2010–2012 InkyKeyboard/מאט לובסטרעצמוערוץ יוטיוב 2011 Action Bunnies (RageNinetee)דמויות שונותסדרת רשת מונפשת 2011 Skeff (פול טר ורדה)קרייןמערכון אנימציה 2011Dick Figuresפרק "Bath Rhymes"
אגתוקלס (ביוונית עתיקה: Ἀγαθοκλῆς; 361–289 לפנה"ס) היה טיראן סירקוסאי (317–289 לפנה"ס) וגם הכריז על עצמו כמלך סיציליה (304–289 לפנה"ס).
אגתוקלס נולד בהימרה (שם מודרני טרמיני אימרסה), יוון הגדולה, בסיציליה.
בנו של קדר שעבר לסירקוסאי בערך בשנת 343 לפני הספירה.
אגתוקלס מאביו את מקצוע הקדרות, אך לאחר מכן נכנס לצבא יחד עם אחיו אנטנדר.
בשנת 333 לפני הספירה נשא לאישה את אלמנתו של פטרונו דמאס, אזרח מכובד ועשיר.
הוא גורש פעמיים בגלל ניסיון להפיל את המפלגה האוליגרכית בסירקוסאי.
בשנת 317 לפני הספירה הוא חזר עם צבא שכירי חרב תחת שבועה חגיגית לקיים את החוקה הדמוקרטית שנקבעה לאחר שהם כבשו את העיר.
לאחר שטבח באוליגרכים ובעשירי האזרחים, הוא הפך את עצמו לאדון בסירקוסאי, והוא יצר צבא וצי חזקים והכניע את חלקה הגדול של סיציליה.
בעקבות ההכרזה באה מלחמה עם אימפריית קרתגו.
בשנת 311 לפני הספירה הובס אגתוקלס בקרב נהר הימרה וננצר בסירקוסאי.
בשנת 310 לפני הספירה הוא עשה מאמץ נואש לפרוץ את המצור ולתקוף את קרתגו.
הוא נחת בכף בון באוגוסט 310 לפני הספירה, והצליח להביס את הקרתגים בפעם הראשונה, ולהקים מחנה ליד המקום שלימים נבנתה בו תוניס.
לאחר מכן הוא פנה מזרחה וניסה להשתלט על ערי מסחר חופיות כמו נאפוליס והדרומטום, ובהזדמנות זו כרת ברית עם אילימס, מלך הלובים על פי עצת דיודורוס סיקולוס, בניסיון להקיף ולבודד את קרתגו, בירת האימפריה.
לאחר שכבש את הדרומטום, תפסוס וערי חוף אחרות, הפנה אגתוקלס את תשומת לבו למרכז תוניסיה.
לפני או במהלך מסע זה, הוא שבר את בריתו עם אילימס, שאותו רדף והרג, אך הוא שמר על צבאו הנומידי, כולל מרכבות מלחמה שהם בנו.
בשנים 309-308 לפנה"ס, החל אגתוקלס לנסות לסחוף את אופלאס, שליט קירנאיקה, מכיוון שהוא עשוי להוכיח בעל ברית שימושי במלחמתו של אגתוקלס נגד הקרתגים.
כדי לזכות בנאמנותו, הוא הבטיח לוותר לאופלאס על כל השטחים שכוחותיהם המשולבים עשויים לכבוש באפריקה, תוך שהוא שומר לעצמו רק את החזקה של סיציליה.
אופלאס אסף צבא רב עוצמה ממולדתה של אשתו אותידיקה, אתונה, שם אזרחים רבים חשו ממורמרים לאחר שאיבדו את זכות ההצבעה שלהם.
למרות המכשולים הטבעיים שהופיעו במסלולו, הצליח אופלאס להגיע לשטחי קרתגו לאחר צעדה מפרכת ומסוכנת של יותר מחודשיים.
הוא התקבל על ידי אגתוקלס בידידות, ושני הצבאות חנו זה לצד זה.
מספר ימים לאחר מכן, בגד אגתוקלס בבעל בריתו החדש בכך שתקף את מחנה הקירנאים והרג את אופלאס.
הכוחות הקירנאיים, שנותרו ללא מנהיג, הצטרפו לאגתוקלס.
לאחר מספר ניצחונות, הוא לבסוף הובס לחלוטין (307 לפנה"ס) וברח בחשאי לסיציליה.
לאחר שסיים את השלום עם קרתגו בשנת 306 לפנה"ס, אגתוקלס כינה את עצמו כמלך סיציליה בשנת 304 לפנה"ס, וביסס את שלטונו על ערי האי היווניות בתקיפות מתמיד.
הסכם שלום עם קרתגו הותיר אותו בשליטה על סיציליה ממזרח לנהר ההליקוס.
אפילו בזקנתו, הוא הפגין את אותה אנרגיה חסרת מנוחה, ומספרים שהוא שקל התקפה חדשה על קרתגו בזמן מותו.
שנותיו האחרונות היו מוכות בבריאות לקויה ובסערת הרוחות של נכדו ארכגתוס, שביזמתו אומרים שהוא הורעל; לדברי אחרים, הוא מת מוות טבעי.
הוא היה מנהיג מלידה של שכירי חרב, ולמרות שלא נרתע מאכזריות כדי להשיג את מטרותיו, הוא הראה את עצמו לאחר מכן "טיראן" מתון ופופולרי.
אגאתוקלס החזיר את הדמוקרטיה הסירקוזיאנית על ערש דווי ולא רצה שבניו ירשו אותו כמלך.
אגתוקלס היה נשוי שלוש פעמים.
אשתו הראשונה, שממנה נולדו לו שני בנים, הייתה אלמנתו של פטרונו דמאס.
בניהם ארכגתוס והרקלידס נרצחו שניהם בשנת 307 לפני הספירה.
אשתו השנייה הייתה אלקאה והייתה להם בת בשם לאנאסה, אשתו השנייה של המלך פירוס מאפירוס, ובנו אגתוקלס ה-2, שנרצח בסכסוך ירושה זמן קצר לפני מות אביו.
אשתו השלישית הייתה הנסיכה התלמאית היוונית תיאוקסנה, שהייתה בתם השנייה של ברניקי הראשונה ושל בעלה הראשון פיליפוס ובתו החורגת של תלמי הראשון סוטר.
תיאוקסנה ילדה לאגתוקלס שני ילדים: ארכגתוס ותיאוקסנה.
היו לו צאצאים נוספים מנישואיו השניים והשלישיים.
טיעון אַד הוֹמִינֶם (מלטינית, argumentum ad hominem – "טיעון לגופו של אדם") הוא כשל לוגי שבו משיבים לטיעון או לקביעה באמצעות התייחסות לאדם המציג את הטיעון או את הקביעה, במקום להציג טיעון אחר המתייחס לטענה עצמה.
מלח: העולם הוא כדורי, ואני טוען זאת משום שהצלחתי להקיפו בספינתי.
מלומד: הנך בור ועם הארץ שלא בילה ולו דקה במוסד אקדמאי, ואילו אני אדם מלומד שכל חייו מוקדשים למחקר וידע.
יש להסיק כי אני צודק, וכי העולם אכן שטוח.
הכשל בטיעוני אד הומינם טמון בכך שההנחה הראשית וההנחה המשנית (הכלל והפרט) אינם קשורים זה בזה, ולכן, המסקנה אינה רלוונטית להנחות המוצא.
בספרי הפילוסופים בעת העתיקה, בכתבי הרמב"ם והוגי דעות יהודיים הובאה האימרה "שמע האמת ממי שאמרה" המבקשת לשלול טענת אד הומינם.
הכשל הלוגי בטיעוני אד הומינם מתייחס רק במקרה שלמציג הטיעון הראשון אין כל נגיעה אישית לנושא.
כאשר הטיעון כולל עדות אישית או נקודת חשיבה עצמית שאינה מתבססת על טענה לוגית, תשובה לגופו של הטוען עשויה להיות תקפה מבחינה לוגית.
לדוגמה: כאשר הטוען הראשון אומר: "הסיפורים על חלקיק שיכול להיות בשני מקומות בו בזמן אינם נראים לי סבירים", טענת אד הומינם נגדית כמו "ומה בכך, הרי גם פיזיקה ניוטונית אינה ידועה לך" יכולה להיות תקפה.
טיעון אד הומינם מסורתי תואר על ידי אריסטו בספרו "על הפרכת טענות סופיסטיות" וצורתו הבסיסית היא:
דבר מה ב-א' מעורר ב-ב' סלידה כלפי א'.
על כן קובע ב' כי טענה X שגויה.
סוג אחר, מהופך, נוטה לאשר טיעון משום שטוענו רצוי:
דבר מה ב-א' מעורר ב-ב' אהדה כלפי א'.
על כן קובע ב' כי טענה X נכונה.
כשל אד הומינם נמנה עם הכשלים הלוגיים הידועים והנפוצים ביותר, והוא מופיע כדוגמה בקורסי מבוא ללוגיקה ולחשיבה ביקורתית.
אף שהוא נחשב בדרך כלל לטיעון לא מתוחכם, הוא נפוץ מאוד גם כאמצעי רטורי, במיוחד כאשר המשתמש בו חפץ לחמוק מדיון לגופו של עניין.
ברטוריקה נעשה שימוש רחב בטיעוני אד הומינם, מתוך מניע לערער טיעון מסוים על ידי התקפת הטוען במקום התמודדות עם הטיעון עצמו.
התקיפה פוגעת ללא הצדקה באמינותו וביכולתו של הטוען להשתתף בוויכוח.
כך בדוגמה אותה הבאנו בפתיח, שני אנשים, מלח ומלומד, מתווכחים על אודות צורתו של העולם:
מלומד: ברור כי העולם הוא שטוח, זוהי עובדה ידועה זה שנים רבות.
האם חושב אתה באמת ובתמים שאתה עשוי לדעת דבר מה טוב ממני?
על כן קל להסיק כי אני צודק, וכי העולם אכן שטוח.
התשובה הפסקנית של המלומד בעניין צורתו של העולם לוקה בכשל לוגי.
הוא מגיע למסקנה לא על יסוד המידע שסיפק המלח, אלא על סמך השכלתו או, ליתר דיוק, היעדר השכלתו של המלח.
על פי אותה שיטה יכול היה המלומד לשלול את טענתו של המלח אף אילו טען האחרון כי השמש תזרח בבוקר.
כשל לוגי מסוג אד הומינם יכול להיעשות גם במסגרת ניסיון לבסס קביעה, ולא רק בוויכוח לשמו.
"אדוני השופט, אין כל ספק שאיש זה הוא גנב, שכן הוא בנו של גנב, ובן בנו של גנב."
"יש לדחות את הפילוסופיה של בייקון כי האיש הודח ממשרת הפרקליט הראשי בחצר המלוכה של אליזבת הראשונה בעקבות קבלת שוחד".
ההנחה השגויה היא כי אופיו של האיש מלמד על האמת או על השקר שבדבריו.
טענה מסוג זה מופנית גם נגד אמנים נערצים שאופיים בלתי נסבל; כאילו תכונותיהם האישיות מבטלות את מצוינותם.
אד הומינם שאינו כשל לוגי
אד הומינם בטענות מנגיעה אישית
יש מקרים בהם טענת אד הומנים קבילה, כגון אשר הטיעון כולל עדות אישית או נקודת חשיבה עצמית שאינה מתבססת על טענה לוגית.
במקרה שכזה תשובה לגופו של הטוען עשויה להיות תקפה מבחינה לוגית.
שכן הטענה מתבססת על מעמדו או אמינותו של הטוען והדיון לגופו של טוען רלוונטי לנושא ויכול להוביא למסקנה לוגית או סבירה.
לדוגמה: כאשר הטוען הראשון אומר: "הסיפורים על חלקיק שיכול להיות בשני מקומות בו בזמן אינם נראים לי סבירים" טענת אד הומינם נגדית כמו "ומה בכך, הרי גם פיזיקה ניוטונית אינה ידועה לך" יכולה להיות תקפה.
אד הומינם בנושאי מוסר ואתיקה
גם כשעוסקים בנושאי מוסר ואתיקה יש לאופיו או למעשיו של הטוען השלכה על אמינות טיעוניו, אך לא באופן מוחלט כמו באד הומינם בטענות מנגיעה אישית.
טוען א' : יש להעניש בכל חומרת הדין אנשים שעוברים את המהירות החוקית.
טוען ב' : איך אפשר להתייחס לטענתך כשאתה עצמך נתפסת לפני שבוע נוהג במהירות גבוהה וחמקת מעונש?
טוען א' : אלימות היא דבר פסול, ולכן אני מתנגד לפעולה צבאית.
טוען ב' : איך אפשר להתייחס לטענתך, כאשר רק לפני שבוע הבעת תמיכה ב"פעולות ההתנגדות" של החמושים?
טיעוני אד פרסונם (לטינית, argumentum ad personam – "טיעונים לאופיו של אדם") כוללים על פי רוב (ולעיתים באופן בלתי הוגן) עלבון המוטח בטוען, או עובדות הפוגעות בו.
זהו כשל לוגי משום שעלבונות ועובדות פוגעות אינם נוגעים ברוב המקרים לטיעון שהועלה, ואינם מערערים את בסיסו הלוגי.
אדם א': כל העדויות מצביעות על כך שאירועי ספר "בראשית" לא היו ולא נבראו.
אדם ב': נו טוב, מה כבר אפשר לצפות שיגיד אתאיסט מושבע כמוך.
אדם א': כל נפלאות העולם מצביעות על כך שאלוהים קיים.
אדם ב': נו טוב, מה כבר אפשר לצפות שיגיד פתי דתי כמוך?
טיעוני אד הומינם נסיבתיים הם הצבעה על כך שמישהו שרוי בנסיבות שבהן ייטה לנקוט עמדה מסוימת.
כלומר, הוא בעל הטיה מסוימת.
זהו כשל לוגי משום שעמדותיו או נטיותיו של אדם אינן משליכות כלל על אמינות טיעוניו או על נכונותם.
אדם א' : יש ממצאים רבים המצביעים על כך שחוקי שכר מינימום אינם משפרים את מצב הפועלים.
אדם ב' : אתה עצמך בעל מפעל, אז איך אפשר להתייחס ברצינות לטענותיך?
אף שזהו כשל לוגי, הטיעון עשוי להיראות רציונלי.
אדם סביר יכול בהחלט להניח כי היותו של אדם בעל מפעל עשויה להטות את דעותיו בנושא שכר.
אך מבחינה לוגית טהורה זהו כשל, ואין די בהנחה הסבירה להטיה כדי להוכיח שבעל המפעל אכן מוטה.
טיעוני אד הומינם נסיבתיים עשויים לעלות גם בוויכוח שבו אחד הצדדים מתעלם מערך האמת שבדבריו ומנסה לשכנע את יריבו כי טענותיו אמיתיות רק בשל נסיבות מיוחדות.
כך לדוגמה ייאלץ אדם דתי לקבל טענה בעייתית רק משום שיריבו טוען בפניו כי התנערות ממנה מנוגדת לרוחם של כתבי קודש, ואיש ציבור בעל אמונה/עמדה א-לוגית ייאלץ להסכים עם הנחה אשר יריבו יטען בפניו כי היא נגזרת מעקרונות היסוד של מצע ארגונו, ללא כל קשר לערך האמת של טענה זו.
אד הומינם טו קוּוֹקואה (לטינית, ad hominem tu quoque – "לגופו של אדם, אתה בעצמך") הם טיעוני צביעות.
הטוען מואשם בהיעדר עקביות, או בסתירה פנימית בעמדותיו, או בכך שפעולותיו אינן עולות בקנה אחד עם עמדתו.
לעיתים קרובות, טיעוני טו קווקואה הם גם טיעוני "שתי עוולות יוצרות צדק" .
"את טוענת שחזירים מסוגלים לעוף, אבל זה לא נכון מפני שאמרת קודם שחזירים לא מסוגלים לעוף".
"אינך יכולה לטעון שמה שאמרתי זו הוצאת דיבה מפני שגם מה שאת אמרת הוא הוצאת דיבה".
"ראובן אינו יכול לטעון כנגד עישון חשיש, כשהוא עצמו מעשן חשיש כל היום".
הטוען מותקף באמצעות מחמאה או שבח, אך "דברי ההלל" מכוונים למקום בלתי-רלוונטי או מובעים בדרך המבהירה כי עמדת הטוען נדחית.
"אין ספק שהמחבר השקיע זמן רב במחקר מקדים לספרו האחרון על "תולדות טורקיה במאה ה-17", אך קשה להתחמק מההרגשה כי שליטתו בהקשר ההיסטורי הרחב של התקופה היא כשל ילד בגן טרום חובה בעל עבר עשיר של הפרעה לגננת".
"אין ספק שהרעיונות של הפציפיסטים הם אידיאל יפה מאוד ושהמשתתפים בהפגנה האחרונה הם באמת מלח הארץ, אבל האם אפשר להתייחס ברצינות לרעיונות המבוססים על אמונה עיוורת הגורמת לאנשים לאמץ עמדה כזו?"
טיעוני אקס קונקסיס (לטינית, Ex Concessis – "מתוך מה שהוסכם") הם טיעוני אד הומינם התוקפים את עמדתו של אדם באמצעות הצבעה על כך שהוא פועל באופן מנוגד לעמדתו זו, או מחזיק בהשקפות כלליות שאינן עולות בקנה אחד עם עמדה זו, או שהוא קשור באנשים הפועלים באורח מנוגד לעמדתו זו.
"אינך יכולה להטיח ביקורת במכוניות על שהן גורמות לזיהום אוויר, משום שגם את נוהגת במכונית".
"אינני מוכן לשמוע את טיעוניך בזכות השלום, משום שהיית גנרל בצבא".
"אינך יכול לזעוק כנגד התעללות בבעלי חיים כל עוד אתה ממשיך לצרוך בשר!"
טיעוני ארגו דסידו (מלטינית: Ergo decedo – "ולכן תעזוב") פירושם להגיב לביקורת על ידי תקיפת העדפתו של האדם המבקר לקבוצה חיצונית כסיבה העיקרית לאותה ביקורת ולא להתייחס לביקורת עצמה ועל כן עליו לעזוב.
ההנחה היא שהמבקר הוא חסר הערכה לערכים ולמנהגים של הקבוצה או בוגד בה, ובכך מוצע לו להתרחק מהנושא על ידי עזיבת הקבוצה.
אדם א' : "אני חושב שאנחנו צריכים לעבוד כדי לשפר את מערכת המיסוי של ישראל.
המערכת הנוכחית סובלת מבעיות רבות שנפתרו במקומות אחרים כמו קנדה ואירופה".
אדם ב' : "ובכן, אם אתה לא אוהב את מערכת המיסוי הישראלית, למה שלא תעזוב למקום טוב יותר?"
טיעוני פנייה מיוחדת הם טיעוני אד הומינם התוקפים או מבטלים את דעתו של אדם משום שלא היה שותף או לא חווה חוויה מסוימת או משום שנקודת מבטו מוגבלת.
"איני מוכנה לשמוע את טיעוניך בזכות קיום בתי זונות, אתה גבר ורק אישה יכולה להבין כמה זה משפיל".
זהו כשל לוגי, אף שהטיעון עשוי להיראות רציונלי.
אדם סביר יכול בהחלט להניח כי היותו של אדם גבר עלולה להטות את דעותיו בשל מגבלות הבנתו את מלוא המשמעות של הנושא הנדון, אך באותה מידה של רציונליות ניתן לטעון כי דעתה של האישה מוטה בשל עצם היותה אישה.
מבחינה לוגית טהורה זהו כשל, ואין די בתשובה זו כדי להוכיח שהגבר מוטה או לקבוע כי דעת האישה מוטה.
"התנגדותך לעונש מוות היא חסרת כל רגישות.
אם מישהו מהמשפחה שלך היה מת בפעולת טרור, היית חושב אחרת".
בתלמוד מסופר סיפורם של רבי יוחנן וריש לקיש: ריש לקיש היה ליסטים, שבעקבות מפגש עם רבי יוחנן חזר בתשובה והפך לתלמידו של רבי יוחנן.
בעת ויכוח הלכתי בין השניים בדבר גמר מלאכתם של הסכין, הפגיון והרומח (כשנגמרת מלאכת הכלי הוא מוכשר לקבל טומאה), הטיח רבי יוחנן בריש לקיש טענת אד הומינם: "לסטאה בלסטיותיה ידע" - שודד שכמוך יודע ומכיר את מאפייני כלי הנשק בהם עסקה המחלוקת.
בעקבות זאת נעלב ריש לקיש ואמר לרבי יוחנן שלא הועיל לו האחרון בהכנסתו תחת כנפי השכינה - שם היה "רבי" (מראשי חבורת הליסטים) וגם כאן, בבית המדרש הוא "רבי".
עקב כך חלשה דעתו של רבי יוחנן.
כתוצאה מזאת נחלש ריש לקיש ומת, ורבי יוחנן, שהצטער על מות תלמידו ובר הפלוגתא שלו, מת אף הוא.
בסיפורו של ש"י עגנון "שני תלמידי חכמים שהיו בעירנו" נקודת המפנה היא טענת אד הומינם שהפנה העשיר רבי שלמה הלוי הורוויץ אל העני רבי משה פנחס, בעת ויכוח הלכתי ביניהם.
חוקר הספרות חיים וייס מוצא זיקה בין הסיפור "שני תלמידי חכמים שהיו בעירנו", ובין סיפורם של רבי יוחנן וריש לקיש.
סיפור המסגרת של 'שני תלמידי חכמים שהיו בעירנו' דומה לזה של ר' יוחנן וריש לקיש.
בשני הסיפורים תלמידי חכמים שונים זה מזה מפתחים ביניהם מערכת יחסים חברית לכאורה.
חברות זו נקטעת בבת אחת על ידי שימוש תוקפני של בעל המעמד הגבוה ביניהם בביטוי בעל איכויות פתגמיות על מנת להשתיק את חברו.
סופם של שני הסיפורים הוא במותם בטרם עת של שני הגיבורים, מוות הנובע מצער, עלבון ותחושת החמצה, שמקורה במחלוקת שעמדה ביניהם.
אַד נַאוּסֶאַם הוא תואר פועל המתייחס לפעולה המתבצעת שוב ושוב עד שיש בה כדי לגרום לתחושת בחילה אצל הנחשפים לביצועה.
לדוגמה הצגה חוזרת ונשנית של טענה או בקשה; דיון מתמשך ומייגע שלא מתווספות בו טענות חדשות; פרסום בלתי פוסק של מוצר בכל הזדמנות.
טענה הנטענת אד נאוסאם היא, כאמור, טענה הנטענת שוב ושוב עד שלאיש אין עוד עניין לדון בתקפותה, בנכונותה או בכוח השכנוע שלה.
לעיתים, אך ודאי לא תמיד, נעשה שימוש בטענות אד נאוסאם כחלק מאסטרטגיה של "הוכחה באמצעות טענה" (proof by assertion).
הוכחה באמצעות טענה היא כשל לוגי שבו מתבצעת חזרה על פרופוזיציה מסוימת למרות שהיא נסתרת.
במקרים מסוימים, החזרה מתבצעת עד שמעיין הטענות הסותרות מתייבש, ובנקודה זו היא הופכת ל"עובדה" משום שאיש אינו חולק עליה עוד.
במקרים אחרים, החזרות הרבות מובאות כסימוכין לנכונות הטענה.
הכשל הלוגי משמש לעיתים ככלי רטורי בידי פוליטיקאים.
בצורתו הקיצונית, הכשל הלוגי יכול לשמש לצורך שטיפת מוח.
שיטה זו מגולמת בביטוי המיוחס ללנין לפיו שקר שחוזרים עליו די פעמים הופך לאמת.
"מלבד זאת אני סבור שיש להרוס את קרתגו" (המימרה הקבועה בה נהג קאטו הזקן לסיים את נאומיו בפני הסנאט הרומי).
אד ווד הוא סרט קולנוע משנת 1994 בבימויו של טים ברטון.
הסרט ביוגרפי ומתאר את סיפור חייו של במאי הקולנוע אדוארד ווד, הנחשב לאחד מהבמאים הגרועים ביותר אי פעם.
הסרט מתאר שש שנים בחייו של אדוארד ווד, אותו מגלם ג'וני דפ.
הסרט עוקב אחר עבודתו של ווד כבמאי, לצד תיאור חייו האישיים.
בין היתר מסופר על הקשר המיוחד שיצר ווד עם שחקן הקולנוע בלה לוגוסי, אשר מגלם מרטין לנדאו.
לוגוסי היה כוכב סרטי אימה בהוליווד בשנות השלושים, והתפרסם בעיקר בזכות הסרט דרקולה.
לאחר מכן מיעט להופיע בסרטים, עד אשר פגש את ווד והופיע במספר סרטים שביים.
בהמשך מתברר כי לוגוסי היה מכור לסמים במשך תקופה ארוכה, ובעזרתו של ווד הוא מתאשפז במרכז גמילה.
זמן קצר לאחר שהוא משתחרר משם, נפטר לוגוסי.
נושא מרכזי נוסף בסרט הוא חיבתו של ווד ללבוש בגדי נשים, אשר בעקבותיה יצר את הסרט האוטוביוגרפי "גלן או גלנדה".
סטייה זו גורמת לחברתו דולורס פולר (שרה ג'סיקה פארקר) לעזוב אותו.
חלקו האחרון של הסרט מתאר את הפקת סרטו המפורסם ביותר של ווד, "תוכנית 9 מהחלל החיצון".
בלה לוגוסי נפטר זמן קצר לפני התחלת הצילומים, וכדי למלא את מקומו נשכר שחקן שדומה לו, אשר הסתיר את פניו במשך הסרט.
תקציבו הנמוך של הסרט ותנאי ההפקה הדלים גרמו ליצירת סרט אשר נחשב על ידי רבים כאחד הסרטים הגרועים ביותר שנוצרו אי פעם.
על אף המוזרות שבמספר אירועים בסרט, רוב האירועים המתוארים נאמנים למקור.
עם זאת, קיימים מספר הבדלים בין הסרט למציאות:
בסרט מגלה דולורס על חיבתו של אדוארד ווד ללבוש בגדי נשים לאחר שקוראת את התסריט של "גלן או גלנדה".
למעשה, היא לא ידעה על כך עד סיום צילומי הסרט.
הסצנה המפורסמת בה קוטף לוגוסי פרח מתרחשת בסרט מחוץ לביתו, בעוד במציאות היה זה מחוץ לביתו של טור ג'ונסון.
בסרט מתגורר לוגוסי בשכונת בלדווין הילס שבלוס אנג'לס, אך למעשה התגורר בשכונת לוס פליז.
בסרט נאלץ לוגוסי להשתחרר מבית החולים עוד טרם החלים, מאחר שלא היה לו כסף לממן את שהותו שם.
במציאות, הוא החלים לחלוטין לפני שהשתחרר.
בסרט מתואר ווד כאחד הבודדים אשר הגיעו להלווייתו של לוגוסי, בעוד למעשה להלווייתו הגיעו אנשים רבים, לרבות בוריס קרלוף, פיטר לורה ווינסנט פרייס.
טור ג'ונסון מתואר כאילו גילה אותו ווד במקרה, אך למעשה הוא שיחק בסרטים מאז 1934.
באני ברקינרידג' מתואר כחבר ותיק של ווד, כאשר במציאות הם לא הכירו טרם צילומי "תוכנית 9 מהחלל החיצון".
בניגוד למתואר בסצנות רבות בסרט, לוגוסי לא באמת שנא את בוריס קרלוף.
בניגוד לסצנה לקראת סוף הסרט, אדוארד ווד לא נפגש עם אורסון ולס.
בנוסף, ל"תוכנית 9 מהחלל החיצון" לא הייתה הקרנת בכורה חגיגית כמתואר; למעשה, הסרט הוקרן לראשונה רק כשלוש שנים לאחר סוף צילומיו.
דמויות הסרט מוטבלות בבריכת שחייה, אך למעשה רק טור ג'ונסון הוטבל בבריכה, עקב גודלו העצום.
ג'וני דפ - אדוארד ווד
מרטין לנדאו - בלה לוגוסי
שרה ג'סיקה פארקר - דולורס פולר
ביל מארי - באני ברקינרידג'
פטרישה ארקט - קת'י או'הרה
ליסה מארי - מאילה נורמי ("ומפירה")
ג'ורג' סטיל - טור ג'ונסון
ג'ולייט לנדאו - לורטה קינג
וינסנט ד'אונופריו - אורסון ולס
קורלה פנדיט - עצמו, כנגן האורגנית במסיבה
הסרט כולל מספר הופעות אורח של שחקנים מ"תוכנית 9 מהחלל החיצון".
קונרד ברוקס, אשר גילם את אחד מהשוטרים בסרטו של ווד, מופיע בסרט כבארמן.
גרגורי וולקוט, שגילם את דמות הגיבור, מופיע כאחד המממנים הפוטנציאלים של "כלת המפלצת".
פול מרקו, שגילם את השוטר השני, מופיע ברקע.
הסרט מבוסס במידה רבה על הביוגרפיה של אדוארד ווד "Nightmare of Ecstasy" מאת רודולף גריי, הכוללת ראיונות עם משפחתו ועם עמיתיו של ווד.
בהכנות לבימוי הסרט מרי ריילי המבוסס על דוקטור ג'קיל ומיסטר הייד, ביקר מפיק ובמאי הסרט טים ברטון בעיר פוקיפסי שבמדינת ניו יורק, שם הציעו לו לראשונה להפיק את "אד ווד".
ברטון מודה כי תמיד היה מעריץ של ווד, ולכן הסרט מציג את ווד באופן סימפתי, במקום לשים ללעג את סרטיו.
בביוגרפיה "Burton on Burton", סיפר הבמאי כי ככל הנראה תיאר את ווד והשחקנים באופן יותר מדי סימפתי, מאחר שלא רצה ללעוג לאנשים אשר כבר לעגו להם במשך הרבה זמן.
את הכבוד של ברטון לווד ניתן לראות גם בסרטו "המספריים של אדוארד", עליו הודה ברטון כי שם הדמות הראשית לקוח מן הדמיון לשם "אד ווד".
עקב בעיות מנהליות ואמנותיות ב"מרי ריילי", החליט ברטון לעזוב את הפרויקט, ולביים את "אד ווד" במקום, וזאת בתנאי שהתסריט ייכתב במהרה.
את תסריט הסרט כתבו סקוט אלכסנדר ולארי קרצ'בסקי, אשר קודם לכן היו ידועים בעיקר מתסריטי הסדרה "מותק, הילד השתגע." את מערכת היחסים בין אדוארד ווד לבלה לוגוסי ביסס ברטון על יחסיו עם אלילו וינסנט פרייס, שאף הופיע בסרטו "המספריים של אדוארד".
את פסקול הסרט הלחין הווארד שור.
זהו אחד הסרטים היחידים של ברטון בו לא שיתף פעולה עם דני אלפמן, אשר הלחין את מוזיקת הרקע ברוב סרטיו.
תקציב הסרט עמד על כ־18 מיליון דולר.
הסרט, אשר עמד בצילם של שוברי קופות מאותה שנה כ"פורסט גאמפ" ו"מלך האריות", זכה להצלחה מעטה בעת הקרנתו בקולנוע, והכנסותיו בארצות הברית נאמדו בכשישה מיליון דולר בלבד.
עם זאת, ביקורות רבות שיבחו את הסרט, ובמיוחד את האווירה המיוחדת שיצר הצילום השחור-לבן ואת המשחק המשובח של השחקנים.
דירוג הסרט באתר האינטרנט Rotten Tomtoes הוא 89%.
הסרט היה מועמד לשני פרסי אוסקר, וזכה בשניהם: שחקן המשנה הטוב ביותר (מרטין לנדאו), והאיפור הטוב ביותר.
על משחקו בסרט זכה לנדאו גם בפרס גלובוס הזהב.
אַד הוֹק (מלטינית: Ad hoc; פירוש מילולי: "לצורך זה", "לעניין זה") הוא ביטוי המתאר פעולה, החלטה או יוזמה שנעשו לשם צורך מסוים ומוגדר, ולא כפתרון כולל.
ועדת אד הוק היא ועדה זמנית המתפזרת עם סיום תפקידה.
לעיתים מוקמים גם ארגונים או משלחות אד הוק, שנועדו לטפל בסוגיה לאומית או בינלאומית.
הביטוי משמש לעיתים גם לתיאור החלטות שהתקבלו בחופזה, ללא בחינה מעמיקה של הנסיבות, או לציון פתרונות זמניים ומאולתרים.
הביטוי עשוי לשמש גם כתיאור אופן פעולה, לדוגמה: "הוועדה הוקמה אד הוק" – הוקמה בהתאם לצורך השעה.
השערת אד הוק היא השערה בלתי מוכחת שנוסחה במטרה להסביר סתירה בין תאוריה מדעית לבין ממצאים אמפיריים.
ככל שתאוריה מדעית נשענת על מספר רב יותר של השערות אד הוק, כך היא נתפסת כפחות מהימנה ומורכבת יותר, ולעיתים היא אף נזנחת.
לא כל השערת אד הוק מתבררת כשגויה.
בחלק מהמקרים, השערות אד הוק הוכחו בדיעבד כנכונות, כגון השערתו של מקס פלאנק, שהניחה את הבסיס לפיזיקה הקוונטית, והשערתו של אלברט איינשטיין בדבר קיומו של הקבוע הקוסמולוגי.
אדוארד אלן "אד" האריס הוא שחקן, תסריטאי, מפיק ובמאי קולנוע אמריקאי, אשר היה מועמד לארבעה פרסי אוסקר, פרסי אמי וזוכה שני פרסי גלובוס הזהב.
האריס נולד באנגלווד, ניו ג'רזי וגדל ברובע טנאפליי במחוז ברגן.
הוא בנם של מרגרט, סוכנת נסיעות ורוברט, בעל חנות ספרים במוסד האומנות של שיקגו.
הוא למד בתיכון "טנאפליי" ב-1969, שם שיחק בקבוצת פוטבול בה שימש כקפטן הקבוצה בשנתו הראשונה.
האריס היה ספורטאי מצטיין בתיכון ואף השתתף בתחרויות אתלטיקה באוניברסיטת קולומביה ב-1969. שנתיים לאחר מכן עברה משפחתו של האריס לניו מקסיקו.
האריס נרשם לחוג דרמה באוניברסיטת אוקלהומה ולאחר מספר הופעות מוצלחות בכמה הצגות עבר האריס ללוס אנג'לס ונרשם למוסד קליפורניה לאומנות.
תפקידו החשוב הראשון של האריס היה ב-1980 לצד השחקן צ'ארלס ברונסון בסרט "עיר על הגבול".
שנה לאחר מכן לוהק על ידי במאי סרטי האימה ג'ורג רומרו לתפקיד המלך ארתור בסרט "Knightriders".
ב-1983 פרץ האריס לתודעה הקולנועית כאשר גילם את דמות האסטרונאוט ג'ון גלן בסרט "הצוות המובחר" לצד דניס קווייד.
האריס המשיך לגלם תפקידי משנה והתמקד בסרטיו בעיקר בתפקיד האיש הרע, לדוגמה בסרט "מקום בלב" ב-1984, לצידה של סאלי פילד.
האריס קיבל מועמדות ראשונה לפרס גלובוס הזהב ב-1989 על תפקידו בסרט "ג'קנייף" לצד רוברט דה נירו.
באותה שנה כיכב בסרטו של ג'יימס קמרון, "המצולות".
האריס שיתף פעולה ב-1990 לצד שון פן וגארי אולדמן בסרט "אחים חברים וכבוד".
ב-1992 השתתף האריס לצד ג'ק למון ואל פצ'ינו בסרט הקולנוע אשר מבוסס על מחזה מאת דייוויד מאמט, "גלנגרי גלן רוס".
ב-1993 שיחק האריס במותחן של סידני פולאק "הפירמה", לצד טום קרוז והולי האנטר.
ב-1995 שיחק בתפקיד מפקד הצוות בתחנת השליטה של נאס"א ביוסטון בסרט "אפולו 13"; על תפקידו קיבל האריס מועמדות לפרס האוסקר ולפרס גלובוס הזהב.
באותה שנה שיחק האריס לצידו של אנתוני הופקינס בסרט "ניקסון".
שנה לאחר מכן שיחק האריס בסרטו של מייקל ביי "הפריצה לאלקטרז" בתור "גנרל פרנסיס האמל", לצד שון קונרי וניקולס קייג'.
האריס קיבל את מועמדות פרס האוסקר השנייה שלו ב-1998 על הופעתו בסרט "המופע של טרומן"; על משחקו בסרט קיבל האריס את פרס גלובוס הזהב.
האריס ביים ושיחק בסרט "פולוק" את דמותו של הצייר ג'קסון פולוק, לצד ג'ניפר קונלי וואל קילמר; על תפקידו קיבל האריס מועמדות שלישית לפרס האוסקר.
ב-2002 קיבל האריס מועמדות רביעית לפרס האוסקר ומועמדות רביעית לפרס גלובוס הזהב על תפקידו בסרט "השעות", בסרט גילם האריס את דמותו הטרגית של ריצ'רד בראון, חולה איידס סופני המנסה בעזרתה של קלאריסה (מריל סטריפ) להתמודד עם חייו הקשים מנשוא.
ב-2005 קיבל האריס מועמדות לפרס אמי על תפקידו בסדרת הטלוויזיה "אימפריות נופלות" לצד הלן האנט ופיליפ סימור הופמן.
ב-2012 זכה בפרס גלובוס הזהב על השתתפותו בסרט הטלוויזיה של HBO, "חוקי המשחק".
בשנת 2017 שיחק במותחן הפסיכולוגי של דארן ארונופסקי "אמא!" לצד ג'ניפר לורנס וחאווייר ברדם.
בשנת 2016 ולאחריה שיחק בסדרה "וסטוורלד" שוב בתפקיד האיש הרע (האיש בשחור), עליה היה מועמד בפעם השלישית לפרס אמי.
האריס נשוי לשחקנית מועמדת פרס האוסקר, איימי מאדיגן, מ-1983, ולהם בת בשם לילי דולורס האריס אשר נולדה ב-1993.
אדוארד ג'ק פיטר ווסטוויק הוא שחקן וזמר אנגלי.
ווסטוויק מוכר בעיקר בשל תפקידו בסדרת הטלוויזיה "אחת שיודעת", בה גילם את דמותו של צ'אק בס.
ווסטוויק נולד במחוז האמרסמית' בלונדון וגדל בסטבנאג' , הרטפורדשייר, אנגליה.
אמו, קרול (לבית בלנקירון), היא פסיכולוגית חינוכית ואביו, פיטר ווסטוויק, הוא מרצה באוניברסיטה.
הוא הבן הצעיר, ויש לו שני אחים גדולים.
בגיל שש הוא החל בשיעורי מוזיקה ולמד בבית ספר לדרמה בשבת בבוקר.
ווסטוויק התחנך בבית הספר ברקלי ובמכללת צפון הרפורדשייר, שם לקח חוגים במנהל עסקים, משפטים ותקשורת.
לימים אימן בתיאטרון הנוער הלאומי בלונדון.
את קריירת המשחק שלו החל ווסטוויק בפרקי אורח בסדרות בריטיות.
החל משנת 2006 החל להופיע בסרטים בריטים ואמריקאים.
ביניהם, "הילדים של מחר", "הסגת גבול" של הבמאי אנתוני מינגלה, "הבן של רמבו", "100 רגל" ו"ס.
בשנת 2007 קיבל ווסטוויק את תפקידו הראשון בטלוויזיה האמריקאית וגילם את דמותו של צ'אק באס בסדרה הנעורים המצליחה "אחת שיודעת".
בעקבות תפקידו זה זכה ווסטוויק בשלושה פרסים בטקס פרסי בחירת הנוער האמריקאי, אחד כ"כוכב ממין זכר", ושניים כ"דמות הנבל".
בשנת 2008 נבחר לפרזנטור של "K-Swiss", חברת מדי כדורגל.
בשנת 2009 התארח בסדרת הטלוויזיה "קליפורניקיישן" בדמותו של כריס סמית'.
דמות זו הופיעה בפרק השני של עונה 3.
בשנת 2011 שיחק בסרט "מסלול לאהבה" בתפקיד ג'וני, לצדה של פליסיטי ג'ונס.
בשנה זו גם שיחק בסרטו של קלינט איסטווד "ג'יי אדגר"
בשנת 2015 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה אמריקאית "עיר מרושעת" ברשת ABC, בתפקיד של הרוצח הסדרתי קנט גריינגר.
בשנת 2017 גילם את בן קולינס בסרט המתח האמריקאי "ההתרסקות" לצד פרנק גרילו ומיני דרייבר, וגילם את טוני קסטילו בסדרה "סנאץ'".
בשנה זו החל לשחק בתפקיד הראשי בסיטקום הבריטי "זהב לבן" של רשת BBC Two ומשודרת גם בנטפליקס.
ב-2019 עלתה עונתה השנייה של הסדרה.
2025 שחק עם ג'אן ימאן בסדרה איטלקית הנקראת sandokan
ווסטוויק החבר בלהקת הרוק הבריטית ששמה "The Filthy Youth", יחד עם ארבעה נוספים.
להקת הפאנק, נוסדה ב-2006 וקיבלה השראה מלהקות כמו הרולינג סטונז, הדלתות וקינגס אוף ליאון.
השירים "Orange" ו-"Come Flash All You Ladies", שניהם הופיעו באחד מן הפרקים של "אחת שיודעת".
משנת 2008 עד שנת 2013 וסטוויק היה בזוגיות עם השחקנית האמריקאית, ג'סיקה זור, ששיחקה לצידו ב"אחת שיודעת".
באוקטובר 2019 החל לצאת עם הדוגמנית הדרום אפריקאית תמרה פרנצ'סקוני, הצעירה ממנו בתשע שנים.
משנת 2022 יוצא עם השחקנית הבריטית, איימי ג'קסון.
הוא הציע לה נישואין בינואר 2024 ובאוגוסט 2024 הם התחתנו.
בנובמבר 2017 עלו טענות נגדו על ידי שלוש נשים: כריסטינה כהן, רייצ'ל אק ואורלי ווין.
כהן ווין טענו שבוצע בהן אונס, ואק טוענת כי ווסטוויק תקף אותה מינית.
שלושת האירועים התרחשו לכאורה בשנת 2014. ווסטוויק פרסם הצהרה נגד הטענות של כהן ווין ואמר כי "הן לא מאומתות וכפי הנראה גם לא נכונות" ואמר עוד: "מעולם לא כפיתי את עצמי בשום צורה שהיא, על אף אישה, ובוודאי שלא ביצעתי אונס".
ביולי 2018 הודיעה לשכת התובע המחוזי של לוס אנג'לס כי ווסטוויק לא יועמד לדין בגין טענות האונס והתקיפה המינית.
התובעים אמרו כי עדים שזוהו על ידי שני הקורבנות הראשונים לכאורה "לא היו מסוגלים לספק מידע שיאפשר לפרקליטות להוכיח את האירוע מעבר לכל ספק סביר", התובעים ציינו גם כי לא ייבדקו טענות נוספות שהועלו על ידי אנשים נוספים בשל היותן מחוץ לחוק ההתיישנות.
בעקבות ההאשמות נגד ווסטוויק, הוא נאלץ לפרוש מצילומי המיני-סדרה אליה היה אמור להצטלם "תעלומת האליבי החסר" וגם העונה השנייה של הסדרה "זהב לבן" הושהתה.
ווסטוויק הצהיר כי הוא מאוכזב מפעולות של רשת BBC, עקב החקירות המתמשכות, התהליכים המשפטיים והאופי הבלתי מאומת של הטענות.
+שנהסרטתפקידהערות2006הילדים של מחראלכסהסגת גבולזוראן2007הבן של רמבולורנס קרטר2008100 רגלג'ואי2009ס.
דארקורנדי הולט2011מסלול לאהבהג'וני מדסןג'יי אדגרהסוכן סמית'2013רומיאו וג'ולייט טיבאלט 2014Last Flightצ'ארלס ג'יליס2015עצם בגרוןוויל ריבסקיטצ'ן סינקמילאן2016בית ספר במצורבילי ספאק2017ההתרסקותבן קולינס2020Enemy Linesקמינסקי2021Me, You, Madnessטיילר ג'ונס2022Wolves of Warג'ק וואלאס2024DarkGameבן
אדוארד ליאו פיטר "אד" מקמהון הבן היה קומיקאי, מנחה שעשועוני טלוויזיה, כרוז וידוען אמריקאי.
בנוסף, כתב מקמהון ארבעה ספרים.
מקמהון שירת בחיל האוויר של ארצות הברית במהלך מלחמת קוריאה, ועוטר בזכות שירותו זה שש פעמים במדליית האוויר של ארצות הברית.
מקמהון הגיש מדי שנה את המשדר המיוחד של ג'רי לואיס לרגל חג העבודה האמריקאי.
הוא הופיע במספר פרסומות, הבולטת שבהן עבור הבירה באדווייזר.
במהלך הקריירה שלו הופיע מקמהון בכמה סרטי קולנוע בתפקיד משנה, ועל-פי העיתון "Entertainment Weekly" הוא נחשב לאחד משחקני המשנה הטובים ביותר בכל הזמנים.
ב-2002 זכה לפרסום נרחב לאחר שהגיש תביעת ענק נגד חברת הביטוח שלו, בטענה שהוא ואשתו ואנשים נוספים חלו כתוצאה מעובש רעיל שגדל בביתו שבבוורלי הילס אחרי שיפוץ צינור מים.
טענותיו אושרו ב-2003, והוא זכה לפיצויים בסך 7 מיליון דולר.
מאוחר יותר עלה שמו שוב לכותרות, לאחר ששקע בחובות לבנקים, ואלה הוציאו צו עיקול על אחוזתו בלוס אנג'לס בשווי 4.5 מיליון דולר, אך המיליארדר דונלד טראמפ התגייס לעזרתו.
במרץ 2008 דווח שמקמהון סובל משבר בצווארו בשל נפילה שהתרחשה בשנת 2007. בפברואר 2009 הוא אושפז בבית החולים לצורך טיפול בדלקת ריאות, אך שמועות טענו כי חלה בסרטן העצם.
סוכנו של מקמהון לא פירט את סיבת מותו.
מקמהון השאיר אחריו אישה, פמלה, שלושה בנים ושלוש בנות.
אדוארד סמואל "אד" מיליבנד הוא פוליטיקאי יהודי-בריטי, אשר כיהן כיושב ראש האופוזיציה בבית הנבחרים ומנהיג מפלגת הלייבור הבריטית בשנים 2010–2015. הוא משמש כחבר בפרלמנט של הממלכה המאוחדת משנת 2005 ובין השנים 2007 ל-2010 היה חבר בממשלתו של גורדון בראון.
ביולי 2024 מונה לשר האנרגיה בממשלת סטארמר.
מיליבנד נולד בלונדון למהגרים יהודים מפולין, מריון קוזק, פעילת זכויות אדם, וראלף מיליבנד, אינטלקטואל מרקסיסט יליד בלגיה.
הוריו נמלטו מאימת הנאצים, ומצאו מקלט בממלכה המאוחדת בשנת 1940. בנעוריו שימש כמבקר סרטים ותיאטרון בתוכנית רדיו לצעירים בלונדון.
מיליבנד למד לתואר בפילוסופיה, כלכלה ומדע המדינה בקורפוס כריסטי קולג' של אוניברסיטת אוקספורד ולתואר שני בכלכלה מבית הספר לכלכלה של לונדון.
לאחר תקופה קצרה כעיתונאי בטלוויזיה, נהיה מיליבנד לכותב נאומים ותחקירן עבור הפוליטיקאית הרייט הרטמן, ושנה אחר כך בעבור שר הצללים באוצר, גורדון בראון.
בשנת 1997 מונה ליועץ מיוחד לגורדון בראון.
בשנת 2005 נבחר לפרלמנט של הממלכה המאוחדת כנציג מחוז דונקאסטר צפון.
ביוני 2007, עם כניסתו של גורדון בראון לתפקיד ראש הממשלה, הוא מונה לתפקיד שר במשרד הקבינט וכצ'נסלור של דוכסות לנקסטר.
הוא כיהן בממשלה יחד עם אחיו שר החוץ, דייוויד מיליבנד, ובכך היו לאחים הראשונים המשרתים יחד בממשלה הבריטית מאז שנת 1938. באוקטובר 2008 מונה לתפקיד השר לענייני אנרגיה ושינויי אקלים.
במאי 2010 הכריז כי הוא מתכוון להתמודד על תפקיד מנהיג מפלגת הלייבור.
הוא נבחר לתפקיד ב-25 בספטמבר, לאחר שהתמודד במירוץ נגד ארבעה מתמודדים, בהם אחיו דייוויד.
במסגרת בחירתו לתפקיד נבחר מיליבנד גם ליושב ראש האופוזיציה בבית הנבחרים וכפועל יוצא מכך גם כמועמדה של המפלגה לראשות הממשלה בבחירות הבאות לפרלמנט של הממלכה המאוחדת.
מיליבנד מרבה להדגיש את מחויבותה של מפלגתו למדיניות רווחה ולצמצום הפערים בחברה הבריטית.
לאור מפלת מפלגת הלייבור בראשותו בבחירות הכלליות בבריטניה (2015), התפטר מראשות המפלגה וכך גם מראשות האופוזיציה.
סבתו של אד מיליבנד התגוררה בעבר בישראל והוא ביקר אותה בהיותו ילד.
מספר קרובי משפחה שלו מתגוררים בארץ.
ביחס לסכסוך המתמשך בין ישראל והפלסטינים מיליבנד הוא תומך עקבי בפתרון שתי המדינות: הקמת מדינה פלסטינית לצדה של מדינת ישראל וקידם החלטה של הפרלמנט של הממלכה המאוחדת בנושא.
הוא הביע הסתייגות מפעולותיה של ישראל בעזה.
בסוף 2014 דווח על עזיבת מספר תורמים יהודים את המפלגה עקב עמדותיו בנוגע למלחמה.
מילבנד מתנגד להטלת חרמות על מדינת ישראל ותומך בדיאלוג כדרך לפתרון הסכסוך במזרח-התיכון.
החל משנת 2002 בת זוגו היא ג'סטין ת'ורנטון, עורכת דין, ובמאי 2011 הם נישאו.
לזוג שני בנים, דניאל וסמואל.
מיליבנד הוא היושב ראש היהודי הראשון של מפלגת הלייבור.
הוא מגדיר עצמו כיהודי חילוני, מצהיר על כך שהוא גאה להיות יהודי ומרבה להזכיר את הוריו הפליטים שברחו לממלכה המאוחדת מאימת הנאצים.
אדוארד פארקר הלמס הוא שחקן וקומיקאי אמריקאי.
הוא התפרסם תחילה בשל הופעתו בתור אחד הכתבים בתוכנית הסאטירה "הדיילי שואו עם ג'ון סטיוארט" (2002–2006) בקומדי סנטרל.
הוא גילם את מוכר הנייר אנדי ברנרד בסיטקום המצליח של NBC, "המשרד" (2006–2013), וכיכב בתור סטו פרייס בסדרת סרטי "בדרך לחתונה עוצרים בווגאס".
מאוחר יותר הוא כיכב בסדרה הקומית "Rutherford Falls" (2021–2022) בשירות הסטרימינג Peacock, שלה היה שותף ליצירתו ולכתיבתו.
הלמס נולד באטלנטה, ג'ורג'יה, בנם של עורך דין ושל מנהלת בית ספר.
הוא ממוצא אנגלי, אירי, גרמני, הולנדי וצרפתי.
הוא עבר ניתוח לב פתוח בגיל 13 כדי לתקן מום לב מולד חמור הכולל היצרות מסתם אבי העורקים והיצרות ריאתית.
לדברי הלמס, הניתוח שלו נמשך כתשע שעות, והוא הוחזק ביחידה לטיפול נמרץ שבוע לאחר מכן.
הוא למד בבית הספר וסטמינסטר לאמנויות באטלנטה וסיים את לימודיו ב-1992. לאחר מכן, הלמס החל ללמוד באוברלין קולג' השוכנת בעיר אוברלין באוהיו; תחילה למד בחוג לגאולוגיה, אך סיים את לימודיו ב-1996 עם תואר ראשון בחוג לתאוריה קולנועית ובחוג לטכנולוגיה.
הוא העביר סמסטר בתוכנית לחילופי סטודנטים בבית הספר לאמנויות טיש של אוניברסיטת ניו יורק.
במהלך שנותיו בקולג', הוא דחה התמחות קיץ בתוכנית האירוח המאוחרת לייט נייט עם קונאן או'בריאן מכיוון שהתחייב להתמחות במחלקת העיתונות והפרסום של ערוץ הטלוויזיה WNBC.
לאחר מכן נסע לניו יורק כדי להפוך לקומיקאי ותסריטאי.
הלמס למד אלתורים ביחד עם קבוצות קומיות שעסקו במערכונים, המוכרת מכולן הייתה "Upright Citizens Brigade".
בשנת 2002 התחיל הלמס את עבודתו בתוכנית הסאטירה המצליחה "הדיילי שואו".
לאחר ארבע שנים עזב את התוכנית.
הלמס הצטרף לתוכנית "המשרד" בעונתה השלישית וגילם את אנדי ברנארד, עובד משרד המכירות בחברת ההפצה "דאנדר מיפלין".
בקולנוע התחיל עם תפקידים קטנים בקומדיות "מבול של צרות" ו"הולך חזק: סיפורו של דיואי קוקס".
ב-2008 שיחק בקומדיה "לפגוש את דייב".
הלמס שיחק בקומדיה המצליחה משנת 2009 "בדרך לחתונה עוצרים בווגאס", בתפקיד רופא השיניים ד"ר סטו פרייס הנוסע למסיבת הרווקים של חברו דאג (ג'סטין ברת'ה) בלאס ווגאס.
הופיע גם בקומדיה "לספק ת'סחורה".
ב-2011 שיחק בקומדיה "בדרך לחתונה עוצרים בבנגקוק", בה נוסע סטו לבנגקוק כדי להינשא לארוסתו לורן.
בנוסף היה שותף בהפקת הקומדיה "סידר ראפידס", בה שיחק בתפקיד ראשי.
בשנת 2017 כיכב לצד אוון וילסון בסרט הקומדיה "ממזרים" , אשר יצא לאקרנים בפברואר 2017.
הלמס מנגן בפסנתר ובבנג'ו, כתב ושר בעצמו את השיר "Stu's Song" מתוך פסקול הסרט "בדרך לחתונה עוצרים בווגאס".
כמו כן הוא חבר בלהקת "The Lonesome Trio".
הלמס נשוי ויש לו בת אחת.
הלמס הוא חבר דירקטוריון בארגון 'RepresentUs', מוסד ללא כוונת רווח הפועלת להעברת חוקים נגד שחיתות בארצות הברית.
הלמס שיתף פעולה עם הארגון 'VoteRiders' בשנת 2022, שמטרתה היא היא להבטיח שכל אזרחי ארצות הברית מעל גיל 18 יוכלו לממש את זכותם להצביע.
הלמס קיבל תואר דוקטור לשם כבוד לאמנויות יפות מנוקס קולג' בגיילסבורג , אילינוי, שם נשא את נאום טקס הפתיחה לשנת 2013.
במאי 2014, הלמס נשא את הנאום של טקס הסיום באוניברסיטת קורנל באית'קה שבניו יורק, במכון זה למד אנדי ברנרד , הדמות אותה גילם במשך שבע עונות בסדרה "המשרד".
במאי 2015, הלמס נשא את נאום הפתיחה באוניברסיטת וירג'יניה.
+שנהסרטתפקידהערות2004פיינטבול: סיפורו של בובי דיוק באנקר מק'לוכלין2006גיבור של כולםלואידיבוב2007מבול של צרותאד קרסוןI'll Believe Youלאוןהולך חזק: סיפורו של דיואי קוקסמנהל במה2008מקצוען סוג ב' כתבוידויים של שופהוליקגארט אי.
ברמן2017המופע של אדי אדי קראמבלגם מפיקקפטן תחתונים: הסרטקפטן תחתוניםדיבובMune: Guardian of the Moonספליןדיבובנשואים פלוס מינוס נואה ברווינגצ'פקווידיק ג'וזף גרגאן ממזרים פיטר ריינולדס2018טום סניידר גם מפיק בפועלתופסתהוגאן מאלויי2019Corporate Animalsברנדוןגם מפיקPenguinsקרייןסרט דוקומנטרי2020ג'יימס קופיגם מפיק2021ממש ביחד מאטהבאג של רוןגרהאם פודובסקידיבוב2023משפחה לא מחליפיםביל ווקר
+שנהסדרהתפקידהערות2002–2006הדיילי שואוכתב207 פרקים2004Cheap Seatsבראדלי וואלאס2 פרקים2004, 2013משפחה בהפרעהג'יימס קאר3 פרקים2005Sunday Pantsנילדיבוב; פרק: "Weighty Decisions"2006הקולבר ריפורהקרייןפרק: "Linda Hirshman"Samurai Love Godסמוראידיבוב; 3 פרקים2006–2013המשרדאנדי ברנרד תפקיד ראשי (עונות 3–9); 147 פרקים
גם ביים שני פרקים (2011–2012)2008אבא אמריקאימר באקלידיבוב; פרק: "Stanny Slickers II: The Legend of Ollie's Gold"Wainy Daysדוקטורסדרת רשת; פרק: "Angel"2008–2010Childrens Hospitalדוקטורסדרת רשת; 5 פרקים2009איש משפחהאל גורדיבוב; פרק: "FOX-y Lady"2011וילפרד דרילפרק: "Acceptance"2011–2013NTSF:SD:SUV::אדי / אדרואיד3 פרקים2012מינדידניס2 פרקיםUgly Americansהמלך של אטלנטיספרק: "Mark Loves Dick"Comedy Bang!
גם יוצר ותסריטאי2014ברוקלין תשע-תשעג'ק דונגרפרק: "USPIS"2015–2020בוג'ק הורסמןקייל קרסוןדיבוב; 3 פרקים2015החבובות עצמופרק: "Pig Out"Jake and Amirמיקיסדרת רשת; פרק: "The Auditions"2016היסטוריה שתויה ויליאם מקמסטר פרק: "Scoundrels"2017אנג'י טרייבקה (אנ')ד"ר קלייב מיסטרפרק: "Germs of Endearment"The Fake News with Ted Nelmsטד נלמסספיישל טלוויזיוני של קומדי סנטרל
גם יוצר, תסריטאי ומפיק בפועל2020עלילות הבית של דודה דונה אג הלמספרק: "Treasure"
גם מפיק בפועל2021–2022Rutherford Fallsניית'ן רות'פורדתפקיד ראשי (2 עונות); 18 פרקים
גם יוצר, תסריטאי ומפיק בפועל2022הפרוגלים: בחזרה לפרוגל רוק לייל קראגלדיבוב; 2 פרקיםפה גדולחבר כנופיהדיבוב; פרק: "Dadda Dia!"True Story with Ed & Randallמנחהתוכנית אירוח קומית בשירות Peacock
6 פרקים; גם מפיק בפועל2023מרגל ושמו אלביס רוברט גולה דיבוב; 4 פרקים
אד נהה הוא סופר ומפיק אמריקאי.
יליד ניו ג'רזי, מורה במקצועו.
נהה החל את דרכו כעיתונאי בכתבי עת, תרם סיפורים לגיליוני ספרות זולה והלחין מוזיקה לסרטי ניצול.
הפיק מספר אלבומים מוזיקליים, בהם של ברוס ספרינגסטין.
עבד ככתב ועורך של ספרות מדע בדיוני תחת הפסבדון "ג'ו בונהם" (שם שהושאל מהרומן האנטי מלחמתי "ג'וני קיבל את האקדח שלו").
מאז החל להתמחות בכתיבת ספרי אימה ומתח.
כתב תסריטים לסרטי רוג'ר קורמן ושלושה תסריטים בשיתוף פעולה עם צ'ארלס בנד, סטיוארט גורדון ובריאן יונזה, בהם התסריט לסרט האימה בובות.
נהה שב לשתף פעולה עם יונזה וגורדון בסרט מותק, הילדים התכווצו.
בהמשך התמיד בכתיבת תסריטים בהזמנה, כמו גם תסריטים לסדרות ולסרטי טלוויזיה וקולנוע שונים.
נכון להיום, נהה עוסק בעיקר בכתיבת מאמרים פוליטיים בבלוג שלו.
אד וין היה קומיקאי ושחקן קולנוע יהודי אמריקאי שהיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1959 על תפקידו בסרט "יומנה של אנה פרנק".
וין נולד בשם אייזאיה אדווין לאופולד בפילדלפיה למשפחה יהודית, אמו הייתה ממוצא טורקי ורומני, ואביו היה יליד צ'כוסלובקיה.
בגיל צעיר ברח וין מביתו ועבד כמוכר כובעים.
כשהחל להופיע על במות לקח את שמו האמצעי "אדווין" ובחר בו בתור שם הבמה שלו "אד וין".
וין החל את הקריירה שלו כשחקן תיאטרון, הוא כתב, ביים והפיק מחזות רבים בברודוויי ונודע בזכות הבעות פנים מצחיקות והופעותיו הקומיות.
בתחילת דרכו כשחקן קולנוע דחה וין את התפקיד הראשי בקלאסיקה "הקוסם מארץ עוץ ", תפקיד אותו גילם לבסוף פרנק מורגן.
זכה להכרה בפעם הראשונה בשנת 1949 בזכות התוכנית הקומית שהנחה "המופע של אד וין" שזכתה גם בפרס אמי.
לאחר מכן החליט בעצת בנו השחקן קינן ווין לעשות שינוי בקריירה והחל להופיע בתפקידים דרמטיים בטלוויזיה עליהם היה מועמד וין לשלושה פרסי אמי.
ב-1951 דיבב וין בסרט האנימציה הקלאסי "עליסה בארץ הפלאות" את דמותו של הכובען המטורף.
ב-1956 זכה וין להערכה רבה על הופעתו בדרמה של כוכב הקולנוע חוזה פרר "האיש הדגול" בתור פול ביסלי, בעל תחנת הרדיו הדתית הקטנה.
בזכות התפקיד המוצלח הועמד וין לפרס גלובוס הזהב ולפרס באפט"א.