tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מרגע נחיתתו של סוייר בניגריה ועד לרגע החלמת החולה האחרון, חולפים 93 ימים של פחד על המדינה.
ספר ההתגלות (נקרא גם חזון יוחנן) נכתב על ידי יוחנן בן זבדי.
פיצול בבודהיזם יוצר זרם חדש ופופולרי בהודו, בשם מהאיאנה.
סטאטיוס, משורר רומי (תאריך משוער; נולד ב-45)
אוטו השני שב לתבוע את אדמות הלוראן.
חותם על הסכם שלום עם לותר, מלך צרפת שהסכים לזנוח את דרישת הריבונות הצרפתית על הלוראן בעוד אוטו הכיר בזכותו של בנו של לותר, לואי, למלוך בצרפת אחרי אביו.
מבצר ויקינגי מעוגל נבנה בטרלבורג שבדנמרק.
מתחיל שלטונו של הנסיך ולדימיר.
אוטו השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ששלט משנת 983 ועד מותו בשנת 1002
אולוף סקטקונונג, מלך שוודיה ששלט משנת 995 ועד מותו בשנת 1022
אבן סינא, מדען והיסטוריון נודע
אומברטו הראשון, מייסד בית סבויה
מלקולם השני, מלך הסקוטים ששלט משנת 1005 ועד מותו בשנת 1034
צבא של רמירו השלישי, מלך לאון הובס בקרב על ידי אל-מנסור וממלכת לאון אולצה לשלם פיצויים גדולים לחליפות קורדובה.
הקרמטים מאבדים שליטה על בחריין.
רישאר הראשון, דוכס נורמנדי נישא לאמה מפריז
ביתא ישראל והאגאווים מתקוממים נגד ממלכת אקסום הנוצרית
שושלת סונג עולה לשלטון בסין
בגרט השלישי, מלך גאורגיה (נפטר ב-1040)
מפקד צבאי ממוצא טורקי של הססנידים מבצע הפיכה שלטונית ומקים שושלת חדשה השושלת הע'זנווית.
המדינה משתרעת על איראן, טראנסאוקסאניה ואפגניסטן של היום עם בירתה בגאזני באפגניסטן של היום.
דיון לשם בירור תוקפם של שטרי המחילה הידוע בכינוי המקוצר 95 התֶּזוֹת היא מסה מאת מרטין לותר, דוקטור לתאולוגיה וכומר גרמני.
את המסה הכתובה בלטינית תלה לותר ב-31 באוקטובר 1517 על דלתות כנסיית הטירה בוויטנברג, ועותקי המסמך הופצו בגרמנית.
במסמך יש 95 טיעונים נגד המנהג הקתולי של מכירת שטרות המחילה (אינדולגנציות).
מסמך זה, בצד מסמכים אחרים שחיבר לותר, והחשובים בהם "פרלוד" (1520), "לחירות האדם הנוצרי" (1520) ו"אל האצולה הנוצרית של האומה הגרמנית" (1520), היו הזרזים העיקריים לרפורמציה הפרוטסטנטית.
הן אלברכט מברנדנבורג הן האפיפיור לאו העשירי נזקקו לכסף, ולשם כך הכריז האפיפיור על מכירת שטרות מחילה המקצרים את השהות בכור המצרף.
מסחר זה בכתבי מחילה העלה את חמתו של מרטין לותר, אשר כתב ופרסם את 95 התזות.
במסמך לא קרא לותר לקרע עם רומא ואפילו לא לרפורמה, אולם זו הייתה תוצאתו.
התזות נכתבו כטענות אקדמיות המיועדות לוויכוח אקדמי , והן התמקדו בשלושה נושאים מרכזיים:
1. ביקורת על מכירת כתבי סליחה: לותר טען כי כתבי הסליחה אינם מביאים לגאולה אמיתית וכי הכנסייה מנצלת את עניי העם לצורך רווחים כלכליים.
2. הקריאה לחזרה בתשובה אמיתית: לותר הדגיש כי הגאולה מתקבלת רק דרך אמונה וחסד אלוהי ולא דרך מעשים.
3. התנגדות לסמכות הכנסייה במתן מחילה: לותר טען כי רק אלוהים יכול להעניק מחילה אמיתית וכי הכנסייה אינה יכולה להבטיח גאולה באמצעות שטרות מחילה
פרסום התזות הפך במהרה לאירוע מכונן בהיסטוריה הדתית והפוליטית של אירופה.
הן הופצו ברחבי גרמניה ולאחר מכן בכל אירופה, וגרמו ללותר להיקרא בפני הכנסייה להגנת דעותיו.
התזות עוררו ויכוח תאולוגי ופוליטי רחב שהוביל לרפורמציה הפרוטסטנטית ולשינויים משמעותיים בכנסייה ובחברה האירופית.
969 היא תנועה לאומנית בודהיסטית המתנגדת למה שהיא תופסת כהתפשטות האסלאם במיאנמר, מדינה בודהיסטית ברובה.
התנועה היוותה ומהווה השראה לפעולות נרחבות בתוך ומחוץ לגבולות מיאנמר כחלק ממלחמת תרבות לדידם עם האסלאם.
בתקשורת העולמית התנועה זכתה ליחס ביקורתי, ה "Straits Times" אף כינה אותה קבוצה נאו-נאצית אשר אחראית על הפצת רגשות אסלמופובים.
כמה חברי איחוד הפטריוטים של מיאנמר הם גם חברים בתנועת 969.
אשין ויראת'ו, נזיר בודהיסטי בורמזי, נחשב להוגה דעות חשוב בתנועה.
נאמר עליו שכאמצעי מאבק בהשתלטות אסלאמית, הוא תומך בחרמות כנגד חנויות בבעלות מוסלמים.
ויראת'ו טוען כי למעשה הבודהיסטים הם הנרדפים על ידי האסלאם וכי תנועה 969 אינה אלימה כלל.
ביוני 2013, ויראת'ו הופיע על עמוד השער של TIME עם הכותרת הביקורתית "הפנים של הטרור הבודהיסטי".
ויראת'ו טוען להגנתו כי "אתה יכול להיות מלא אהבה ואדיבות אך אינך יכול לישון לצד כלב שוטה ואכזר", בהתייחסו לבעיית אלימות מוסלמים בארצו.
מיאנמר ראתה בפרסום TIME פוגעני כלפי בודהיזם ככלל ואסרה על פרסום אותו גיליון בה.
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 969 - 960 לפני הספירה
969 לפנה"ס - דוד מלך ממלכת ישראל נפטר.
967 לפנה"ס - שלמה הופך למלך ממלכת ישראל.
(962 לפנה"ס לפי הספירה המסורתית)
966 לפנה"ס - שלמה מתחיל לבנות את בית המקדש הראשון.
960 לפנה"ס - תגלת-פלאסר השני מחליף את אביו, אשור-ראש-אישי השני, ומתמנה למלך אשור.
סיאמון מלך מצרים, אבי אשת שלמה.
אשור-דן השני נולד (תאריך משוער).
ירבעם בן נבט נולד (תאריך משוער).
רחבעם נולד בשנת 969 לפנה"ס.
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 979 - 970 לפני הספירה
978 לפנה"ס - סיאמון מחליף את אחיו, המלך אוסורקון, ומתמנה למלך מצרים.
971 לפנה"ס - אשור-ראש-אישי השני מחליף את אביו אשור-ראבי השני ומתמנה למלך אשור.
970 לפנה"ס - מותו של דוד המלך, שלמה בנו מולך תחתיו ומתמנה למלך ישראל.
סיאמון אבי אשת שלמה, מלך מצרים.
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 989 - 980 לפני הספירה
984 לפנה"ס - אוסורקון מחליף את אביו אמנמופ ומתמנה למלך מצרים.
982 לפנה"ס - סיום תקופה הראשונה על ידי שאו יונג בסין.
980 לפנה"ס - מוקמת ממלכת דעמת באזור אריתריאה וצפון אתיופיה של ימינו.
הוא שיר של הראפר האמריקאי ג'יי קול, מתוך אלבום האולפן השישי שלו, The Off-Season, אשר יצא לאור ב-14 במאי 2021, כשיר הפותח של האלבום.
השיר מכיל קולות של הראפרים האמריקאים קמ'רון וליל ג'ון, כשהאחרון מספק קריינות לאורך השיר.
השיר הופק על ידי מאניש, קולמקסן ובוי-1דה.
השיר מכיל דגימה של "U Don't Know" של ג'יי זי, מתוך האלבום The Blueprintמשנת 2001, ושל "I'm Not to Blame" של בובי בירד משנת 1970. השם הוא הנהון לכביש המהיר 95, שנע בין ניו יורק לעיר בה גדל קול פאייטוויל.
התוכן הלירי מציג את הראפר מתהדר בהצלחתו, ואומר כיצד השיג שיאי מולטי-פלטינה מתחילת דרכו.
הוא גם רמז כי ראפרים אחרים בקושי עושים מספרים אף על פי שהם מוציאים "אלבומים בני שלושים שירים".
האזכורים בפופולריים בשיר כוללים, בין היתר, את האחים סופר מריו וחברת הסופגניות קריספי קרימי .
ביום הראשון לצאתו, השיר צבר 7.03 מיליון השמעות בספוטיפיי, אך שגיאה פיצלה את נתוני הגרסה הנקייה והגרסה המפורשת של השיר במצעד הספוטיפיי העולמי, ומנעה ממנו להפוך לשיר עם הבכורה הגדולה ביותר ביום הראשון בספוטיפיי.
במצעד הבילבורד הוט 100, הגיע השיר היישר אל המקום השביעי, יחד עם שלושה שירים נוספים בעשירייה הפותחת, ובכך הפך קול לאמן השלישי בהיסטוריה שהכניס ארבעה שירים היישר אל העשירייה הפותחת במצעד.
הוא אלבום האוסף של הדי ג'יי הסקוטי קלווין האריס.
אלבום האוסף יצא לאור ב-9 באוגוסט 2024 על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט.
פרסתאריךקטגוריהתוצאהמקורפרס המוזיקה של ARIA19 בנובמבר 2025האמן הבינלאומי הטוב ביותר
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור אזורתאריך יציאהפורמט (ים)חברת תקליטיםמקורכלל העולם9 באוגוסט 2024הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטור • תקליטסוני מיוזיק אנטרטיינמנט
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 99 – 90 לפנה"ס
אלכסנדר ינאי, שליט ממלכת יהודה, כובש את עזה, הורס את רפיח ודוחק את הנבטים מהנגב
92 לפנה"ס רעידת אדמה וצונאמי פוקדים את ארץ ישראל,מצרים, וקפריסין
91 לפנה"ס – פורצת מלחמת האיטלקים ברומא בין הרפובליקה הרומית, לבנות בריתה באיטליה
91 לפנה"ס – ניקומדס ה-3 עולה לכס המלוכה של ביתיניה
99 לפנה"ס – שנת לידתו המשוערת של המשורר הרומי טיטוס לוקרטיוס קרוס
95 לפנה"ס – מרקוס פורקיוס קאטו אוטיקנסיס הידוע גם כקאטו הצעיר
96 לפנה"ס – אנטיוכוס השמיני
96 לפנה"ס – אנטיוכוס התשיעי נהרג במהלך קרב עם סלאוקוס השישי
91 לפנה"ס – קווינטוס קיקיליוס מטלוס נומידיקוס מדינאי ומצביא רומאי בתקופת הרפובליקה הרומית ויריבו הפוליטי של גאיוס מריוס
91 לפנה"ס – ניקומדס ה-2, מלך ביתיניה
אוטו השלישי הופך לבגיר ומוכתר כקיסר האימפריה הרומית הקדושה
אתלרד השני משלם כ-20,000 לירות דמי חסות למלך הויקינגים, אולף הראשון מנורווגיה, כדי שזה לא יפלוש לאנגליה
בניית מסגד אל-עסכרייה בסמרא, עיראק
הוויקינגים מתיישבים בשטדה, (כיום בגרמניה)
קאנוט הגדול, מלך דנמרק ואנגליה (מת 1035)
9K115-2 מֵטיס-M הוא טיל נ"ט דור ב' לטווח קצר/בינוני מתוצרת רוסיה.
כינויו של הטיל בקוד דיווח נאט"ו הוא AT-13 סקסהורן-2.
לטיל שתי תצורות: חימוש של ראש קרב חלול "טאנדם" אשר מיועד לחדור דרך המיגון הריאקטיבי של טנקים מודרניים (יכולת חדירה של 850 מ"מ לאחר מיגון ריאקטיבי), או ראש קרב תרמובארי (דלק-אוויר), שנועד לפגוע במטרות "רכות" כגון חי"ר.
ההנחיה של הטיל, דור ב' (הנחיה חצי-עצמאית), מבוססת על הנחיית תיל בשילוב תת-אדום.
ההנעה היא הנעה דו-שלבית: התנעה ראשונית משגרת את הטיל, ואז מוצת המנוע העיקרי.
בצורה כזו ניתן לשגר גם ממקומות סגורים, מבלי שמפעיל הטיל ייפגע מבעירת המנוע (הנעה כזו קיימת, למשל, גם בטיל הג'אוולין האמריקאי).
הודות למשקלה הקל ולממדיה הקטנים של המערכת, צוות של 3 חיילים יכול להפעיל את המערכת, כאשר חייל אחד נושא את המשגר עם טיל, ו-2 חיילים נוספים סוחבים איתם 2 טילים כל אחד.
מערכת ראייה תרמית - 1PBN86-VI
הטיל נמצא בצבא רוסיה ובצבאות ערביים כגון צבא סוריה.
במלחמת לבנון השנייה התברר כי חזבאללה משתמש בטילים אלו, ובעזרתם פגע בכמה טנקי מרכבה של צה"ל.
הצלחות גדולות לכוח מורי בראשות אל-מנסור.
מורים מגיעים צפונית לנהר דורו.
איג קאפה הוכתר למלך צרפת.
צאצאיו של קאפה, בני השושלת הקאפטינגית, משלו ברציפות בצרפת (אם כי מן המאה הארבע עשרה תחת השם "שושלת ולואה" ולאחר מכן "שושלת בורבון") עד שנת 1848
999 היא שנה פלינדרומית, האחרונה באלף הראשון.
השנה הפלינדרומית הקודמת לה היא 989, והבאה אחריה היא 1001.
הכוחות הטורקים כובשים את בוכרה.
העיר טרונדהיים נוסדה על ידי המלך הוויקינגי אולף הראשון
קנת השלישי מוכתר למלך סקוטלנד
תושבי גדנסק מוטבלים לנצרות בידי הקדוש אדלברט מפראג, שנשלח על ידי מלך פולין בולסלאב האמיץ
רומאן, שליט בולגריה (נולד ב-930)
99 (במילים בלשון זכר: תשעים ותשעה; בלשון נקבה: תשעים ותשע) הוא המספר הטבעי הבא אחרי 98 ולפני 100.
99 הוא המספר הדו-ספרתי התשיעי שכל ספרותיו זהות (ולפיכך הוא גם מספר פלינדרומי).
99 הוא המספר הדו-ספרתי הגדול ביותר.
99 הוא סכום המעוקבים של שלושה מספרים עוקבים:
"99", שיר של להקת טוטו מתוך האלבום הידרה.
"99 בלונים אדומים", שיר בשפה הגרמנית של להקת ננה.
"99 בעיות", שיר של ג'יי זי מתוך האלבום השחור.
"99 דרכים למות", שיר של מגאדת' מתוך המיני-אלבום Hidden Treasures.
"דיזנגוף 99", סרט ישראלי משנת 1979, בבימויו של אבי נשר.
המספר האטומי של היסוד איינשטייניום.
99 Luftballons (תרגום חופשי: 99 בלונים פורחים) הוא שיר מחאה של להקת הפופ רוק הגרמנית "ננה".
בשנת 1982 השתתף הגיטריסט של להקת ננה, קרלוס קרגס, בהופעה של להקת הרולינג סטונז במערב גרמניה.
במהלך ההופעה הבחין בבלונים ששוחררו וכאשר התרחקו מאוד, הם החלו להידמות בעיניו למטוס או לחללית, והוא תהה מה יקרה אם הם יגיעו בצורה זאת לגבול עם מזרח ברלין.
השיר שכתב מספר על שני ילדים קטנים שקונים שקית בלונים בחנות צעצועים בברלין בתקופת המלחמה הקרה.
הילדים משחררים את הבלונים לאוויר, אולם במהלך מעופם הצבא טועה בזיהוי הבלונים ומניח שהם כלי נשק, ולבסוף האירוע מוביל למלחמה גרעינית בין שתי המעצמות.
בסוף המלחמה אחד הילדים נותר בעיר החרבה ומבחין בבלון אדום אחד.
את השיר הלחין קלידן הלהקה, אֻוֵה פאהרקרוג-פטרסן.
השיר זכה להצלחה גדולה ולגרסה אנגלית בשם "Red Balloons 99" (בתרגום לעברית: "99 בלונים אדומים"), וכן לגרסאות ותרגומים לשפות אחרות.
השיר זכה לתקליט פלטינה בארצות הברית.
הצלחתם של השיר ושל הזמרת ננה מחוץ לגרמניה בכלל, ובארצות הברית בפרט, מיוחסת לידוענית הגרמנית כריסטיאנה פלשרינו, מושא הרומן האוטוביוגרפי "אני, כריסטיאנה פ." וסרט הקולנוע המבוסס על הספר.
באחד מביקוריה של פלשרינו בלוס אנג'לס זמן קצר אחרי יציאת הסרט שם, היא התארחה בתוכנית הרדיו של די ג'יי רודני בינגנהיימר יחד עם הזמרת בת ארצה נינה האגן, והביאה איתה סרט עם הקלטת השיר.
כאשר נשאלה על ידי מאזינים מה סוג המוזיקה האהוב עליה, פלשרינו מסרה את ההקלטה לבינגנהיימר שהשמיע אותה.
הלחן שבה את לב קהל חובבי מוזיקת הרוק, ותחנות רדיו אמריקאיות נוספות השמיעו את השיר שוב ושוב בעקבותיו של בינגנהיימר.
כל זאת, ללא מסע פרסום וללא תמיכת חברת התקליטים של ננה, CBS.
בישראל שודר השיר ברדיו בשתי גרסאות, בגרמנית ובאנגלית.
שם השיר באנגלית היה "99 בלונים אדומים" ().
תחנות הרדיו של רשות השידור (כגון רשת ג') שידרו את השיר בגרסתו האנגלית בלבד, בעוד גלי צה"ל וקול השלום השמיעו את השיר גם בגרסתו הגרמנית.
9GAG הוא אתר באנגלית שיוסד על ידי תושבי הונג קונג ומאוחסן על שרת הממוקם בארצות הברית.
האתר עלה לרשת בשנת 2008 ומאז הפך למוקד פופולרי מאוד בתרבות תופעות האינטרנט והממים.
כאשר משתמש רשום מעלה תמונה או סרטון, אלה מופיעים באזור ה־Fresh, שם היא מועמדת לשיפוטם של גולשי האתר.
כשתמונה מקבלת מספיק הצבעות חיוביות היא עוברת לאגף ה־Trending ואם היא מקבלת מספיק הצבעות גם שם היא עוברת לאזור הראשי – Hot אשר מהווה את ערוץ התוכן המופיע בעמוד הראשי של האתר.
אין חובה להירשם לאתר כדי לגלוש בו, אך הרשמה הכרחית כדי להצביע לתמונות, להגיב עליהן, לסמן אותן כמכילות תוכן פוגעני או כדי לבטל את "מצב בטוח" ("safe mode") אשר מסתיר תמונות בעלות אופי מיני.
האתר לא מתיר שימוש מיני בוטה.
גולשי האתר הקבועים מכנים את עצמם 9Gaggers.
לפי מדד אלקסה, 9GAG נמצא בין 400 האתרים הנצפים בעולם.
האתר מדורג במקום ה-71 בברזיל, במקום ה-22 בפורטוגל וזוכה לפופולריות גדולה במדינות רבות אחרות כמו גם בישראל.
ישראלים אף פתחו אתר דומה הנקרא "10GAG" שלמעשה מתבסס על אותו עיקרון, אך בעברית.
10GAG נסגר ב-2015 עקב אי הצלחתו של האתר.
בבסיס האתר תמונות ממקורות חיצוניים שעוברות עריכה על ידי המשתמשים.
רובם מתבססים על ממים קיימים באינטרנט, על תרבות הפופ, על סאטירה ועל אירועים שעל סדר היום האקטואלי.
חלק גדול מהתכנים עוסק באנשים מפורסמים, כמו גם דמויות בדיוניות כמו ספיידרמן והארי פוטר, על חלק מהדמויות נוהגים לצחוק וחלק נערצים.
מאפיין נוסף של האתר הם דמויות ה-Rage Comic, דמויות קבועות המצוירות בקו מרושל במתכוון.
לכל דמות אפיון סטריאוטיפי מובהק והן מייצגות צדדים שונים בהתנהלות האנושית באינטרנט או בחיים האמיתיים.
שימוש נפוץ נעשה בתמונות Imagebank ותמונות אחרות שמקורן בדרך כלל לא ידוע שמופיעות באופן חוזר כשהן מלוות בציטוט המיוחס לדמות המצולמת (למשל: תמונה של נערת פרחים מודרנית המופיעה בליווי טיעונים לקויים לוגית לתפיסת עולמה הליברלית).
האתר שותף למגמה הכוללת של עיסוק מרובה בחתולים, ובמידה פחותה עוסק גם בבע"ח אחרים.
ב-rage comics, נהוגה שפה שלא מאפיינת את הדיבור היומיומי ויש בה ציטוטים שחוזרים על עצמם.
לדוגמה, כל פעם שמציגים משהו או מישהו בקומיקס, נהוג להגיד קודם "le", ובדרך כלל לדמות הראשית קוראים Derp ולדמות המשנית Herp ולדמויות נשיות Derpina ו- Derpete.
בנוסף, לפעמים, חלק מהתכנים כוללים צחוק על אירוע אקטואלי שקרה (לדוגמה: אחרי הבחירות ברוסיה ב-2011, צחקו על כך שכביכול 140% מהאנשים הצביעו בבחירות).
בסוף שנת 2016 החליטה הנהלת האתר לחסום חלק מהתכנים אשר היו מועלים על ידי הגולשים, ונתפסו כפוגעניים בעיני מנהלי האתר.
(תכנים אשר נחשבו כ"מסורת" וכ"אייקונים" למשתמשי האתר).
ההחלטה עוררה כעס בקרב רבים מגולשי האתר.
999 הוא מותחן פשע דרמטי אמריקאי משנת 2016 שכתב מאט קוק וביים ג'ון הילקואט.
בסרט מככב צוות אנסמבל שחקנים הכולל את קייסי אפלק, צ'ואיטל אג'יופור, אנתוני מקי, אהרון פול, נורמן רידוס, וודי הארלסון, קייט וינסלט, קליפטון קולינס ג'וניור, מייקל קנת' ויליאמס, טרסה פאלמר וגל גדות.
הסרט, המופץ על ידי Open Road Films, הוקרן לראשונה ב-26 בפברואר 2016 בארצות הברית.
לאחר הפצתו, הסרט קיבל ביקורות מעורבות; בעוד מבקרי הקולנוע מתחו ביקורת נוקבת על עלילתו של הסרט, הם שיבחו את המשחק, הבימוי והצילום.
באטלנטה, ג'ורג'יה, מייקל אטווד (צ'ואיטל אג'יופור), יוצא יחידת אריות הים, ראסל וולש (נורמן רידוס) ואחיו גייב (אהרון פול), יחד עם שני שוטרים מושחתים מרקוס בלמונט (אנתוני מאקי) ופרנקו רודריגז (קליפטון קולינס ג'וניור), שודדים כספת מבנק.
הכספת מכילה מידע שיכול להכריע פסיקה במשפטו האחרון של בוס מאפיה רוסית-יהודית.
כאשר מייקל מביא את הכספת אל אשתו של הבוס, אירינה ולסלוב (קייט וינסלט), היא מסרבת לשלם להם ומטילה על מייקל ועל הצוות שלו משימה נוספת, הכרוכה בפריצה אל משרד ממשלתי וגנבת מסמכים הקשורים לבעלה.
כדי לשכנע אותם לבצע את המשימה, המאפיה הורגת את ראסל.
הקבוצה מחליטה לבצע את המשימה.
בעודם חושבים על הדרכים שבהן יוכלו להצליח במשימה, מרקוס ופרנקו מציעים "999" - קוד משטרתי לדיווח על שוטר שנורה, שבעקבותיו המשטרה נוהגת לשלוח למקום האירוע את כל יחידותיה.
בינתיים, אל מרקוס מצוות שותף חדש - כריס אלן (קייסי אפלק), נחת לשעבר.
כאשר מרקוס וכריס יוצאים יחד לזירת פשע, כריס מתחיל לשוחח עם חבר כנופיה מקומית, לואיס פינטו (לואיס פרננדו דה סילבה), אך עד מהרה השיחה מתלהטת, לואיס מעליב ותוקף את כריס, שעוצר אותו על מעשיו, למורת רוחו של מרקוס.
דודו של כריס, ג'פרי אלן (וודי הארלסון), הוא בלש במשטרה בדרגת סמל, אשר ממונה על חקירת שוד הבנק.
ג'פרי מגלה שגייב הוא אחד האנשים המעורבים בשוד הבנק, באמצעות חברתו של גייב, שנעצרת על החזקת סמים ומלשינה עליו.
גייב, שעדיין מתאבל על מות אחיו, מנסה למנוע מחבריו להוציא לפועל את תוכניתם להרוג שוטר.
הוא עוקב אחרי כריס, במטרה לספר לו על התוכנית, אך בסופו של דבר הוא לא מצליח בכך.
ביום של השוד, מרקוס לוקח את כריס לשיכון נטוש, על מנת לפגוש מודיע משטרתי שיש לו מידע על תיק הרצח שלהם.
לאחר שהם נכנסים לבניין, מרקוס חומק מהמקום, ולואיס מגיע - על מנת למצוא את כריס.
גייב מגיע למקום, על מנת להזהיר את כריס, אך בטרם הוא מספיק - לואיס מגיע למקום, יורה בכריס אך פוגע בגייב שנפצע אנושות, ובורח מהמקום (אך נורה למוות זמן מה לאחר מכן, כשהוא מנסה לברוח מהשכונה).
מיד אחר כך מרקוס מגיע למקום, ומתחיל קרב יריות בין מרקוס לבין גייב.
בסופו, גייב נהרג, ומרקוס נפצע קשה.
בעקבות ירי זה, כריס מדווח "999" למוקד המשטרה, וכל היחידות מוזנקות לזירה, ביניהן גם ג'פרי, שממהר למקום כדי לברר את מצבו של אחיינו.
באותו הזמן, מקייל ופרנקו מוציאים לפועל את תוכניתם, ופורצים למשרד הממשלתי וגונבים את המסמכים.
מרקוס הפצוע שורד, אבל הוא במצב קריטי.
מייקל נפגש עם אירינה ואנשיה.
היא נותנת לו את הכסף שביקש, ועוזבת את המקום לאחר שאנשיה מכים את מייקל.
מייקל חוזר למכוניתו, ומפעיל פצצה שהטמין במכונית של אירינה, שהורגת אותה ואת אנשיה.
מייקל עוזב את המקום, אך נעצר על ידי פרנקו שהורג אותו ולוקח ממנו את הכסף.
בחדר המתים, כריס מוצא בין חפציו של לואיס פתק, ועליו מופיעה הכתובת של המקום אליו לקח אותו מרקוס ביום הקודם.
כריס הולך לבקר את מרקוס בבית החולים, על מנת לקבל ממנו תשובות, אך מרקוס עדיין מחוסר הכרה.
בדרכו החוצה הוא פוגש את פרנקו, שמבקש ממנו להגיע לתחנת המשטרה, על מנת למסור את עדותו.
בעודם עושים דרכים למכוניותהם, כריס מקבל שיחת טלפון מג'פרי שמזהיר אותו מפרנקו.
כאשר פרנקו נכנס אל תוך מכוניתו, הוא מופתע לגלות את ג'פרי בתוכה והשניהם יורים זה בזה.
פרנקו נהרג וג'פרי נורה ונפצע בחזהו.
כריס מדווח "999" למוקד המשטרה, בעוד ג'פרי, בשלווה מוחלטת, שולף סיגריה ומעשן אותה.
על הפרויקט הוכרז לראשונה באוגוסט 2010, בו צפויים לשתף פעולה הבמאי ג'ון הילקואט, התסריטאי מאט קוק והמפיק סטיב גולין, ובו יככב שיה לה-באף בתפקיד הראשי.
דרמת הפשע שכתב קוק נכללה ב"רשימה השחורה" של התסריטים של שנת 2010 (התסריטים הטובים ביותר שעדיין לא הופקו לסרטים).
בשלהי מאי 2012 אישר הילקואט בעצמו כי הוא יביים את הסרט; כמו כן אושרו ליהוקו של לה-באף, וגיוסו של ניק קייב להלחין את המוזיקה לסרט.
בהמשך, קייב עזב את הפרויקט, והוא הוחלף על ידי אטיקוס רוס.
בפברואר 2014, רכשה Open Road Films את זכויות ההפצה של הסרט בארצות הברית ו-Worldview Entertainment הצטרפו לפרויקט כמממנים, לאחר פרישתה של Panorama Media.
במהלך הפקתו עבר הסרט שינויים רבים בכל הנוגע לליהוק.
בתחילה, שאיה לבוף צורף לככב בסרט אך מאוחר יותר עזב את הפרויקט והוחלף בצ'ארלי האנם.
בדצמבר 2013, גם האנם עזב את הפרויקט, והוחלף בקייסי אפלק.
בחודש אוגוסט 2013, התנהלו מגעים עם קייט בלאנשט וכריסטוף וולץ על מנת שיצטרפו לצוות השחקנים, אך בהמשך שניהם פרשו ואת מקומם תפסו קייט וינסלט ווודי הרלסון.
במרץ 2014 התגבש צוות השחקנים הסופי, הכולל את אהרון פול, נורמן רידוס, צ'ואיטל אג'יופור, קייסי אפלק, אנתוני מקי, גל גדות, טרסה פאלמר וקליפטון קולינס ג'וניור.
בהתייחסות אל לוחות הזמנים של הצילומים, התבטא הילקואט ואמר: "זה אתגר, לתאם בין לוחות הזמנים של כולם ולנסות להשלים משהו עם שמונה דמויות ראשיות.
אני מעולם לא עבדתי על משהו דומה לזה".
שלב הצילומים החל ב-28 במאי 2014 באטלנטה, ג'ורג'יה.
ב-5 ביוני החלו צילומים בסנט רג'יס בבאקהד, אטלנטה, עם וינסלט.
הצילומים המשיכו אל Centennial Olympic Park Drive, אטלנטה, מה-23 ביוני ועד ל-25 ביוני 2014. בתחילת יולי, הצילומים עברו אל Decatur, וצילומי סצנות נערכו ב-9-12 ביולי 2014 ב-Kings Highway.
בנוסף, בצילומים שנערכו בסמיכות ל-Ansley Street ול-Kings Highway נעשה שימוש כשוטים מכוננים..
סצנות נוספות צולמו ב-White Street, דרומית-מזרחית לבית הקברות Westview שבאטלנטה.
ב-17 ביולי 2014, צולמה סצנה באטלנטה עם פרמדיקים אמיתיים, קציני SWAT ושוטרים, יחד עם צוות השחקנים הראשי.
בשל גשם כבד, לא הושלמו צילומי חלק מהסצנות שצולמו ב-Centennial Olympic Park; הצילומים החוזרים במקום התקיימו ב-5-6 באוגוסט 2014, ולאחר מכן, הצילומים הסתיימו.
אטיקוס רוס הלחין את המוזיקה לסרט, יחד עם אשתו קלאודיה סרנה, אחיו לאופולד רוס ובובי קרליק.
בהתייחסות למוזיקה של הסרט, רוס אמר כי להאליקוט "היה חזון מסוים עבור המוזיקה של הסרט, שהייתה אלקטרונית ...
זה היה קשה, כי ניסינו להתאים את המוזיקה לסיפור, אבל אז סדר הסצנות השתנה והכל הפך לכפול ומיותר.
אז זו הייתה עבודה לא מעטה".
גרסה מבשרת רעות של This Little Piggy שולבה באופן בולט בטריילר של הסרט.
ב-27 באוגוסט 2014, החברה להפצת סרטים Open Road Films קבעה את תאריך השחרור של הסרט בארצות הברית ל-11 בספטמבר 2015. ב-10 ביוני 2015 הוכרז כי תאריך השחרור של הסרט נדחה ל-4 במרץ 2016. בחודש אוקטובר 2015, מועד שחרורו של הסרט הוקדם ל-26 בפברואר 2016.
הטריילר הראשון לסרט שוחרר ב-5 באוקטובר 2015.
ב-31 במאי 2016 הסרט הופץ לרכישה לצפייה ביתית על גבי DVD ו-Blu-Ray.
הסרט גרף 12.6 מיליון דולר בצפון אמריקה, 10.8 מיליון דולר בשאר העולם, ובסך הכל הכניס 23.4 מיליון דולר (לעומת תקציב של 20 מיליון דולר).
בארצות הברית ובקנדה, התחזיות צפו לסרט הכנסות של 7-9 מיליון דולר מ-2,205 אולמות הקולנוע בהם הוקרן הסרט בסוף השבוע הראשון של הפצתו, פחות מהסרט "מלחמת האלים" (לו חזו הכנסות של 12-15 מיליון דולר), אך בדומה לסרט "אדי הנשר".
בסופו של דבר, הסרט הכניס 2.1 מיליון דולר ביום הראשון להקרנתו, ו-6.1 מיליון דולר בסוף השבוע הראשון להקרנתו, הכנסות שהציבו אותו במקום ה-6 בקופות באותו סוף שבוע.
באתר CinemaScore, הגולשים נתנו לסרט ציון ממוצע של "+C" (בסולם של +A עד F).
המבקר טום האדלסטון (Time Out) העניק לסרט ארבעה מתוך חמישה כוכבים, והשווה את הסרט בחיוב לסרטו של מייקל מאן "היט".
האדלסטון שיבח את אנסמבל השחקנים והגיע למסקנה כי הסרט "יצא לפועל באמצעות החוצפה והמומנטום של הבמאי, אשר לבטח עשה חיים".
ג'סטין צ'אנג (מבקר בוראייטי) פחות התחבר לעלילת הסרט, אבל שיבח את רצפי הפעולה שבו, וכתב כי "התוצאה היא סרט המעביר תחושה מוזרה של המתנה מצד כל הדמויות ושל הפרנויה מדבקת, עם שתי סצנות לפחות שלבטח יגרמו לצופים לבדוק את המושב האחורי של מכוניתם עם יציאתם מאולם הקולנוע".
מבקר האמפייר איאן פריר העניק לסרט שלושה מתוך חמישה כוכבים.
פריר שיבח את ביצועי השחקנים, אבל מתח ביקורת על התסריט של הסרט במחצית שנייה, וסבר כי "העולם המעניין של הסרט אינו מקבל את הסיפור לו הוא ראוי".
בעודו משבח את הופעתו של אנתוני מאקי ואת הצילום של ניקולס קרקטסניס, אוליבר ליטלטון (Indiewire) מתח ביקורת על המבנה הנרטיבי הלא מספק של הסרט, והצביע על כך ש"אולי יש גרסה ארוכה יותר של הסרט אי שם בחוץ ...
אולי גרסה זו הובילה לסרט שמעניק הרגשה שהוא מדבר על משהו".
גם אלונסו דורלדה (TheWrap) ביקר בחריפות את התסריט, בעיקר את המערכה השלישית.
דורלדה כתב כי הסרט "הצליח איכשהו לאסוף צוות שחקנים מרשים מהשורה הראשונה, בדרכו להפוך לסרט פשע שאיננו סתם טיפשי, אלא פשוט נוראי".
עליזה מזרחי (מוכר יותר בשם עליזה מזרחי) הוא סרט קומי-בלשי ישראלי בבימוי מנחם גולן, שיצא בשנת 1967. לסרט היה אמור לצאת סרט המשך, אך לבסוף הפרויקט לא יצא לפועל.
עלילת הסרט מתארת עובדת ניקיון בחנות כלבו בתל אביב, שבסקרנותה וערנותה מסייעת לקצין משטרה לפענח סדרת מעשי רצח.
שני בכירים בחברה "גרין, גרינברג וגרינבאום" בה היא עובדת נרצחים.
בעוד קצין המשטרה, יוסף קליין, אובד עצות באשר לאיתור הרוצח, מנהלת עליזה מעין חקירה פרטית משלה ומסייעת לפתרון התעלומה.
הסרט צולם במגדל שלום מאיר בתל אביב, שנחנך שנתיים לפני כן.
הסרט מבוסס על הצגה קומית מצליחה בשם זה בבימויו של גולן, שהוצגה לפני כן ברחבי הארץ.
שם הסרט כולל את המספר 999, שהיה מספר הטלפון של מוקד החירום הטלפוני של משטרת ישראל בשנות השישים.
בשנת 1990 עובדה עלילת הסרט למחזמר בכיכובה של מרגלית צנעני.
ב-2008 יצא הסרט בגרסת DVD.
באותה שנה ביים גולן גרסת תיאטרון של הסרט, שהוצגה בתיאטרון השדרה, בכיכובם של פזית ירון מינקובסקי, סמי הורי, מיכל זוארץ, אלברט אילוז ואחרים.
עדנה פלידל - עליזה מזרחי
אבנר חזקיהו - קצין המשטרה רפ"ק יוסף קליין
אריה אליאס - אהרון מזרחי
יוסי בנאי - הצלם תיאודור רוטשילד
אורי זוהר - סמל מתיתיהו בר דרומה
זיוה רודן-שפיר - גברת גרין
אלישבע מיכאלי - מלכה דוידוב
מרדכי ארנון - השוטר פליקס
שמוליק קראוס - ירון זינדר
שושנה שני-לביא - ציפורה פומרנץ
אברהם ארגמן - רחבעם רבינוביץ
מישה נתן - אברהם גרין
צביה דורון - גברת יונסקו
שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 999 - 990 לפני הספירה
998 לפנה"ס - דוד קובע את ירושלים להיות הבירה של ממלכת ישראל המאוחדת.
994 לפנה"ס - ארכיפוס, ארכון אתונה, מת לאחר שלטון שנמשך 19 שנים.
הוא מוחלף על ידי בנו תרסיפוס.
993 לפנה"ס - אמנמופ מחליף את אביו פסוסנס הראשון ומתמנה למלך מצרים.
!9Go הוא ערוץ טלוויזיה אוסטרלי המשודר בשידור דיגיטלי חופשי, אשר הושק ב-9 באוגוסט 2009. הערוץ משדר קומדיות, ריאליטי, בידור, סרטים, אנימציה ודרמות לקהל יעד בגילאי 16 עד 39, כמו גם תוכניות לילדים.
הרעיון להקמת הערוץ פורסם ב-23 במרץ 2009, כאשר רשת Nine הכריזה על כוונתה להקים ערוץ טלוויזיה כללי, שיושק באמצע שנת 2009. שם הערוץ ומיתוגו נחשפו כמה שבועות מאוחר יותר ב-14 באפריל 2009 על ידי TV Tonight, אתר תקשורת אוסטרלי.
עם זאת ברשת אישרו את שם הערוץ ב-15 ביולי 2009, כמו גם את סמליל הערוץ שפורסם.
הערוץ עלה לאוויר בשעה 13:00 ב-5 באוגוסט 2009 עם שידור קדימון ברצף.
הערוץ החל רשמית בשידוריו ב-9 באוגוסט 2009, כמה ימים מאוחר יותר, בשעה 06:30 עם שידור קדימון באורך של דקה.
אחריו שודר פרק של וייפאאוט, ובכך הייתה לתוכנית הראשונה ששודרה בערוץ.
שיר הנושא של הערוץ, "Go" שוחרר מאוחר יותר ב-ITunes באותה שנה בה הושק.
הערוץ חגג את שנת השידורים הראשונה שלו על ידי שידור סרטים בכל ערב בשעה 22:00 במהלך חודש אוגוסט 2010. כמו כן הערוץ שידר קליפ קצר במהלך הפסקות הפרסומות, בהן הודה לקהל על צפייתו בערוץ.
ב-2 בפברואר 2014 הערוץ השיק סמליל חדש, אריזה גרפית חדשה ורצועות שידור חדשות ובהן רצועת שידורים יומית לילדים בסופי שבוע.
הערוץ שינה את ייעודו, כשהחל לשדר במהלך רוב שעות היום תוכניות לילדים, ואת רוב התוכניות ששודרו בערבים לכוון למבוגרים.
ב-12 בדצמבר 2016 חשף הערוץ לוח שידורים חדש שכולל רצועת ילדים משעה 06:00-18:00 שנקראת Go!
Kids, ושידור תוכניות כלליות ביתר היממה.
בשנת 2016 אחוז הרייטינג (מדרוג) הממוצע של הערוץ עמד על 2.2%.
כאשר הערוץ היה בפיתוח, שם המותג נחשף כ-!Go 99 עם סמליל בשחור לבן.
ב-15 ביולי 2009 אישרה רשת Nine את השם יחד עם סמליל שונה המבוסס על הסמליל המקורי, אך צבעוני.
ב-2 בפברואר 2014 הערוץ מותג מחדש עם סמליל חדש, תלת־ממדי בגרסאות צבעוניות.
(יחד עם קדימונים עם השיר "Go")
(מלווה בקדימונים עם השיר "שלום")
9Gem הוא ערוץ טלוויזיה אוסטרלי המופץ בחינם שהושק על ידי רשת Nine ב-26 בספטמבר 2010. זהו ערוץ בידור וסרטים כללי.
עד שנת 2015 נקרא הערוץ GEM.
מנכ"ל רשת Nine, דייוויד דינגל, אמר כי "GEM הוא חלק מהאסטרטגיה של Nine כדי ליצור אשכול של ערוצים משלימים שייפנו לכל קהלי היעד".
הערוץ מכוון לכל אחד, ומשדר תוכניות לייף סטייל וסרטים, נוסף על תוכניות אחרות שכוללות תוכניות חדשות ואחרות שכבר שודרו בעבר בערוצים אחרים של רשת Nine.
השקת הערוץ נבעה מההצלחה שבהשקת ערוץ 9Go!.
ב-26 בנובמבר 2015 רשת Nine החלה במיתוג מחדש של כל ערוציה, ובנוסף הערוץ עבר לאפיק 92 והחל לשדר ב-HD.
ב-16 בדצמבר אותה שנה החלו בערוץ גם להציג אריזה גרפית חדשה, שכוללת מראה חדש לקדימונים, הפסקות פרסומות ועוד.
הערוץ מתמקד במגוון רחב של צופים, ומשדר תוכניות רבות ומגוונות.
התוכניות המשודרות כוללות בתוכן ז'אנרים רבים, הכוללים לייף סטייל, פשע, דרמות, סיטקומים, קלאסיקות, קומדיות, אירועי ספורט בשידור חי ועוד.
הרפתקאות בארץ הקשת (בשידורים חוזרים)
חוק וסדר: מדור מיוחד (בשידורים חוזרים)
עדות אילמת (יחד עם ABC)
תוכניות חדשות בדרך כלל לא משודרות ב-GEM, אבל בין 7 באוגוסט עד אוקטובר 2013 שודרה מהדורת חדשות Nine בשעה 19:00. המהדורה הושקה בתגובה להשקת מהדורת חדשות שבע משעה 19:00 בערוץ 7TWO.
קודם לכן שודר בערוץ GEM מבזק חדשות Nine שעה שחדשות שודרו בערוץ הראשי !9Go.
כאשר הערוץ הושק ב-26 בספטמבר 2010, הסמליל שלו היה סגול, בניגוד לסמליל רשת Nine הכחול.
הסיסמה של הערוץ, "ברוכים הבאים ל-GEM" הייתה דומה ופזלה לסיסמת הערוץ הראשי של רשת Nine "ברוכים הבאים הביתה".
בעקבות השקת הערוץ מחדש כ-9Gem הוא קיבל סמליל חדש שעוצב בדומה לזה של ערוץ 9Go, והמשותף לשני הסמלילים הוא 9 הנקודות המופיעות לצד שם הערוץ.
999 היה ירחון משטרת ישראל בין השנים 1953–1957, שמו נקרא על שם מספר טלפון החירום של המשטרה באותן שנים.
הרקע לפרסום כתב העת ומטרת הוצאתו
לאחר קום המדינה עמדו בפני משטרת ישראל שלוש משימות מרכזיות, בנוסף למאבק בפשיעה ושמירה על הסדר החברתי:
הקמת הארגון: גיוס כוח אדם, פתיחת תחנות משטרה, פיתוח קשרים עם משטרות בעולם, ביסוס מודיעיני ועוד.
הכשרת השוטרים, שכללה הטמעת תרבות הארץ, שפתה ומנהגיה במגויסים החדשים.
חינוך הציבור למילוי חובותיו תוך מיגור תופעות כגון ביגמיה, נישואי בוסר והימורים.
לשם כך יזמה המשטרה מפגשים עם אזרחים, הרצאות, תוכניות רדיו, ראיונות לעיתונות וכדומה.
כתב העת נועד לתת במה לשוטרים להציג את בעיותיהם המקצועיות והחברתיות והם פרשו את מצוקותיהם מעל דפי כתב העת בפני מפקדיהם ובפני הציבור הרחב.
שם כתב העת ניתן לו ממספרו של קו טלפון החירום המשטרתי, שהיה חידוש מהפכני באותה תקופה.
999 היה רחוק מהתפיסה השמרנית שניתן היה לייחס לכתב עת משטרתי בשנותיה הראשונות של המדינה.
הוא כלל מידע על הפשיעה בישראל בשנים אלה, כמו מועדוני קלפים, שימוש בסמים, זנות, רצח הילדה רחל לוין, אשר הסעיר את הציבור באותה תקופה, דיווחים מהנעשה בבתי הסוהר ועוד, אלה הוצגו מנקודת המבט של המשטרה.
תורגמו מאמרים מכתבי עת זרים ונערכו כך שיתאימו לקורא הישראלי, חידושים טכנולוגיים כגון הפוליגרף וטביעת אצבע.
פורסמו ראיונות עם קציני משטרה ועצות לשירות הציבור כגון "היזהרו מתעלולי הרמאים" או "הכירו את הכייסים ואת תכסיסיהם".
לצד המידע היו פינת תשבץ שמושגיו מתחום המשטרה, וכן בדיחות וקריקטורות בנושאי שוטרים ופשיעה.
ביקורת על הסרט "בצהרי היום" שמה את הדגש על הנתק בין גורמי האכיפה לבין הקהילה, ועל הנזק מסירוב הקהילה להשתתף במאבק בפשיעה.
בפינת מכתבים למערכת פורסמו שאלות ותלונות כגון שוטרת שסיפרה על תהליך הגיוס למשטרה, ואזרחים שהתלוננו על מטרדים כמו הקמת רעש בלילה.
חברי המערכת היו קצינים בכירים במשטרה, כגון עמוס בן-גוריון, שאול רוזוליו, קצין העיתונות של המשטרה, יגאל מוסנזון ונוספים, עובדה שלימדה על החשיבות שייחסה המשטרה לכתב העת.
חלק מהכתבות נכתבו בידי שוטרים וקצינים, בעוד אחרות נכתבו בידי עיתונאים כמו נתן דונביץ' מ"הארץ" או שאול הון מ"דבר" ולאחר מכן מ"מעריב".
פרסום כתב העת מומן באמצעות מכירת הגיליונות במחיר 300 פרוטות לאזרח, ו-250 פרוטות לשוטר, וכן באמצעות מכירת שטחי פרסום.
הפרסומות נגעו הן לנושאים קשורים, לדוגמה אבטחה, נשק ומנעולים, והן למוצרים כמו שמן ושוקולד.
הגיליונות הראשונים של 999 זכו לתפוצה גבוהה.
יהושע בר יוסף סיפר שהיה בין הראשונים .
מוכר בקיוסק שרואיין על ידי כתב מעריב סיפר שכתב העת .
למרות הקבלה, נמתחה ביקורת הן על התוכן, שכלל בין היתר "תמונות מגרות" לטענת המבקרים, כגון תמונות מכלא הנשים, או מאזורי זנות בשטח הגדול, והן על עלות ההוצאה הגבוהה שכללה הדפסה על נייר משובח, אשר היה נדיר אותן שנים.
999 עלה לסדר היום במליאת הכנסת ביום 11 בפברואר 1953 על ידי חברת הכנסת אסתר רזיאל-נאור שטענה: .
היא טענה כי מטרתה של המשטרה לשלוט על הפצת המידע וכך למנוע את הפצתו בצורה שתהיה נוחה לה פחות; כי נגרם בזבוז כח אדם העוסק בעריכה עיתונאית במקום בעבודת משטרה; כי מתבזבזים כספים על ההדפסה וכי קיימת בעיתיות בנושא הפרסומות:
המליאה העבירה את הטענות לוועדת הפנים.
מכיוון שהדיונים בוועדות אלה היו סגורים, הם התנהלו באופן חופשי יותר מדיוני המליאה.
בוועדה עלה אופיו הדואלי של כתב העת, היוצא לאור על ידי רשות מנהלית, אך נמכר לציבור, ממומן מפרסומות ומדמי מכירה, ומודפס על ידי המדפיס הממשלתי בתשלום.
התברר שכתב העת אינו נושא במלוא העלויות, כפי שטען קודם לכן שר המשטרה, וכי גירעונותיו ממומנים לעיתים מקרנות שוטרים, לרבות קרנות פנסיה.
נמתחה ביקורת על כותרת המשנה של 999 - "עיתון משטרת ישראל", היוצרת זיקה פורמלית למשרד ממשלתי.
הוועדה הקדישה חמש ישיבות לדיונים שהלכו, התרחבו, וכללו את כלל פרסומי משרדי הממשלה ונבחנה השאלה אם ראוי לפרסם כתבי עת על ידם.
שר המשטרה מסר בוועדה שמונו לכתב העת מפקחים ממשרד החינוך ומשרד התרבות לפקח על טענות ה"תמונות המגרות" ותכנים בעייתיים, ושכותרת המשנה שונתה מ"עיתון משטרת ישראל" ל"עיתון שוטרי ישראל".
נטען שאין זה כתב העת היחיד שמפרסם משרד ממשלתי ונמכר לציבור אלא כמותו גם "במחנה" המפורסם על ידי צה"ל, או "לעולה" של משרד החינוך והתרבות, ושגם במדינות אחרות מופיעות פרסומות בכתבי עת משטרתיים.
ועדת הפנים סברה שישנה בעייתיות בעירוב שבין הפרטי לציבורי בכתב העת.
הוועדה קבעה שאמנם מטרתו ליצור קשר עם הציבור, והשינויים שחלו בו, הם חיוביים, אך לא מספיקים, ונקבע כי קיימת בעייתיות במקורות המימון, שכן מטרות "קרנות השוטרים" הן אחרות.
חברי כנסת הזהירו מפני התפתחות "החתמות חובה" על כתב העת, או השגת פרסומות בדרך לא ראויה, ולכן המליצה ועדת הפנים לערוך שינויים .
בעקבות המלצת הכנסת עבר 999 להתנהל ככתב עת פרטי המנוהל בידי חברה מסחרית, ושינה שוב את כותרת המשנה ל"עתון לבעיות משטרה ופלילים".
השינוי חל במאי 1954, שעד אז תמך האוצר בסכום של 200 ל"י לחודש בפרסום.
בדיון האחרון באותה שנה בכנסת כינה ראש הממשלה משה שרת, את 999: אחד מאותם .
כתב העת שרד עד שנת 1957, ובגיליונותיו האחרונים ניכר תהליך דעיכה: מיעוט כתבות, ריבוי פרסומות, החלפת עמוד השער המעוצב בעמוד פשוט ועוד.
לדעת נעמי לבנקרון נראה כי שני אירועים מרכזיים הביאו לסופו של כתב העת ב-1957:
תחילת פרשת שורת המתנדבים, אשר הובילה לחשיפת מעשי שחיתות במשטרה, והגבירה את הנתק בינה לבין הציבור.
המעבר מתקופת האופוריה, התקוות והציפיות שנתלו בתקומת המדינה, לתקופת השגרה.
גברה האכיפה הפורמלית, הנשענת על המשפט הפלילי, תוך דעיכת ההבטים החברתיים והחינוכיים ש-999 היה אחד מסממניו המובהקים.
עם זאת, עצם קיומו, והתכנים שפורסמו בו, מספקים מידע על שורה של סוגיות העוסקות בחברה הישראלית הצעירה, ועל ניסיון ליצור קשרים מסוג אחר בין המשטרה לבין הציבור במדינה החדשה.
999 הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית סלינה גומז, ביחד עם הזמר-יוצר והמפיק המוזיקלי הקולומביאני קמילו.
השיר יצא לאור על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס, ב-27 באוגוסט 2021. השיר נכתב על ידי גומז, קמילו ואדגר באררה והופק על ידי קמילו ובאררה.
השיר הוצג לראשונה בטוויטר, כאשר גומז כתבה: "".
בתגובה, קמילו השיב: "", ואישר את שיתוף הפעולה ביניהם.
השניים צייצו קישור לשמירה מראש של השיר, זמן קצר לאחר מכן.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-25 מיליון השמעות.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-27 באוגוסט 2021, ביום יציאתו כסינגל.
את הקליפ ביימה במאית הווידאו קליפים הבריטית סופי מולר.
נכון לאוקטובר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-17 מיליון צפיות.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם27 באוגוסט 2021הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתאינטרסקופרוסיה24 בספטמבר 2021רדיו להיטים עכשוויים
הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת הקנדית שרלוט קארדין.
האלבום יצא לאור ב-25 באוגוסט 2023, על ידי חברת התקליטים Cult Nation Records.
קארדין תיארה את האלבום כ"יומן מוזיקלי" ו"פסקול הקיץ [2021] שלה".
לוס רובינסון ממגזין "דיילי טלגרף" העניקה לאלבום 4 מתוך 5 כוכבים והחמיאה ל"קול השועל" של קארדין ש"מסוגל לשאת כמעט כל מנגינה".
היא תיארה את האלבום כ"מבוא קליט לאמן איכותי" עם "סינקופציות סקסיות-טרפיות" ו"גיטרות גלישה רוק מהדהדות".
האלבום קיבל שתי מועמדויות לפרס ג'ונו בטקס פרסי ג'ונו לשנת 2024, עבור אלבום השנה ואלבום הפופ של השנה.
"Confetti" היה מועמד לסינגל השנה, קארדין ומשתפי הפעולה שלה לכתיבת השירים ג'ייסון ברנדו ולובלין היו מועמדים לכותב השירים של השנה על "Confetti", "Daddy's a Psycho" ו-"Jim Carrey", וברנדו, לובלין, מתייה, סנצ'ל וסם אוונט היו מועמדים למפיק השנה על "Confetti" ו-"Jim Carrey".
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור אזורתאריך יציאהפורמט (ים)חברת תקליטיםמקורכלל העולם25 באוגוסט 2023הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטור • תקליטCult Nation Records
פלייק 99, 99 או תשעים ותשע הוא גביע גלידה עם פלייק קדבורי מוכנס לתוך הגלידה.
המונח יכול להתייחס גם לחטיף הפלייק חצי-גודל המיוצר על ידי קדבורי, המיוצר במיוחד עבור גביעי גלידה כאלה, ולמוצר עטוף המשווק על ידי קדבורי "לגלידה ולשימוש קולינרי".
הפלייק, שנוצר במפעל קדבורי'ס בברמינגהם, אנגליה, תוכנן במקור להיות בצורת קובייה ולהתאים לוופל .
עד שנת 1930, קדבורי'ס מכרה גלידות "99" בחצי אורך, המיועדות במיוחד להגשה בגביע גלידה.
9 בינואר הוא היום התשיעי בשנה בלוח הגרגוריאני.
עד לסיום השנה נשארו עוד 356 ימים (357 בשנה מעוברת).
1349 – הריגת יהודי בזל, עקב מגפת המוות השחור
1788 – קונטיקט היא המדינה החמישית המאשרת את החוקה של ארצות הברית
1792 – רוסיה וטורקיה חותמות על הסכם שלום ששם קץ למלחמה ביניהן
1839 – לואי ז'אק מנדה דאגר מציג בפני האקדמיה למדעים ואמנויות בפריז את הדאגרוטיפ, טכניקת הצילום המסחרי הראשונה
1857 – רעידת האדמה בפורט טג'ון (1857) רעידת אדמה במגניטודה 7.9 בקליפורניה גורמת להרוג אחד
1863 – נחנך הקו הראשון של הרכבת התחתית של לונדון
1872 – הסכם שלום בין ברזיל לפרגוואי
1878 – אומברטו הראשון מוכתר למלך איטליה
1900 – ברומא נוסדת קבוצת הכדורגל אס אס לאציו
1912 – ארצות הברית פולשת להונדורס
1917 – כוחות מטעם הממלכה המאוחדת, אוסטרליה וניו זילנד מנצחים את הטורקים בקרב רפיח ומשלימים את כיבוש סיני
1951 – חנוכת בית האו"ם בניו יורק
1952 – הכנסת מאשרת את הסכם השילומים עם גרמניה המערבית
1960 – תחילת הקמתו של סכר אסואן במצרים
1968 – הצוללת אח"י דקר יוצאת מנמל פורטסמות' שבאנגליה לנמל חיפה, הפלגה שבמהלכה אבדה הצוללת
1970 – להקת הרוק לד זפלין מופיעה ברויאל אלברט הול
1990 – שיגור משימת מעבורת החלל קולומביה STS-32, לטיסה של 10 ימים
1991 – הצבא האדום נכנס לליטא בניסיון למנוע ממנה להכריז על עצמאותה
1992 – וולשן ופרייל (Wolszczan and Frail) מפרסמים על התגלית הראשונה של כוכבי לכת חוץ־שמשיים המקיפים את הפולסאר B1257+12. כוכבי לכת אלו, היו הראשונים שזכו לאישור הקהילייה המדעית
1994 – רצח דרק רוט – 2 נערים בני 14 רוצחים נהג מונית בהרצליה
2001 – שיגור החללית שנג'ואו 2 הסינית, החללית הלא המאוישת השנייה במסגרת תוכנית שנג'ואו של תוכנית החלל הסינית.
בתוך קפסולת הכניסה מחדש, הוכנסו יחדיו קוף, כלב וארנב כדי לבדוק את המערכות לקיום חיים של החללית
2005 – תושבי הרשות הפלסטינית מצביעים בבחירות לנשיאות הרשות, לראשונה לאחר מותו של יאסר ערפאת
2011 – נערך משאל עם בדרום סודאן על התנתקות מצפון סודאן והכרזת עצמאות מהמדינה סודאן.
במשאל נקבע ברוב של כמעט 99% על היפרדותו של החבל מסודאן והפיכתו למדינה עצמאית
2011 – טיסה 277 של איראן אייר התרסקה בעת שניסתה לנחות נחיתת חירום סמוך לעיר אורמיה שבמחוז מערב אזרבייג'ן, מתוך 106 הנוסעים ואנשי הצוות שהיו על סיפון המטוס נהרגו 77 אנשים
2014 – החללית סיגנוס גורדון פולרטון מבצעת בהצלחה משימת אספקה ראשונה לתחנת החלל הבין-לאומית, במסגרת תוכנית COTS של נאס"א
2021 – התרסקות טיסה 182 של סריוויג'איה אייר
2025 – ג'וזף עאון נבחר לנשיא לבנון
1554 – האפיפיור גרגוריוס החמישה עשר (נפטר ב-1623)
1757 – ג'ון אדייר, חבר בית הנבחרים, סנאטור ומושל קנטקי (נפטר ב-1840)
1876 – רוברט מיכלס, סוציולוג פוליטי גרמני (נפטר ב-1936)
1890 – קורט טוכולסקי, עיתונאי, סאטיריקן וסופר יהודי-גרמני (נפטר ב-1935)
1908 – סימון דה בובואר, פילוסופית, סופרת ופמיניסטית צרפתייה (נפטרה ב-1986)
1921 – אגנס קלטי, מתעמלת הונגרייה-ישראלית שזכתה ב-10 מדליות אולימפיות (נפטרה ב-2025)
1926 – ג'יימס בגס, המנהל השישי של סוכנות החלל הלאומית לאווירונאוטיקה וחלל של ארצות הברית (נפטר ב-2020)
1927 – יצחק גנוז, חוקר פולקלור, סופר ומשורר
1939 – שבתאי טל, עיתונאי וצלם עיתונות ישראלי
1940 – רות דרייפוס, נשיאת שווייץ
1941 – ג'ואן באאז, זמרת אמריקאית
1944 – הנרי סובל, רב רפורמי ברזילאי-אמריקאי (נפטר ב-2019)
1944 – ג'ימי פייג', גיטריסט רוק, ממייסדי להקת לד זפלין
1944 – מוצי ליאון, כדורגלן ישראלי
1946 – שמעון זנדהאוז, מעצב גרפי ישראלי
1951 – ניקי קלי, פוליטיקאי אירי
1951 − קריסטל גייל, זמרת-יוצרת אמריקאית
1954 – גיורא קנת, זמר, מלחין, גיטריסט, מדבב אמריקאי-ישראלי
1955 – ג'יי קיי סימונס, שחקן אמריקאי
1956 – ישראל בונדק, אמרגן, פזמונאי ומלחין ישראלי
1959 – ריגוברטה מנצ'ו, פעילת זכויות אינדיאנים בגואטמלה וכלת פרס נובל לשלום
1965 – מאגסי בוגס, כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי
1967 – קלאודיו קאניג'ה, כדורגלן ארגנטינאי
1968 – דוד אופק, במאי ותסריטאי ישראלי
1975 – אורן זריף, מיסטיקן ישראלי
1976 – שחר מגן, תסריטאי, במאי וסופר ישראלי
1976 – נורית קנטי, אשת תקשורת ישראלית
1977 – עינת יקיר, סופרת, מתרגמת, עורכת ומבקרת ספרות ישראלית
1978 – ג'נארו גאטוזו, כדורגלן איטלקי
1982 – קתרין, נסיכת ויילס
1983 – רונה-לי שמעון, רקדנית ושחקנית ישראלית
1986 – שחף וולמן, יוצרת מוזיקלית, כותבת ומלחינה ישראלית
1987 – ישראל אטיאס, דוגמן ושחקן טלוויזיה ותיאטרון ישראלי
1987 – דנה זקס, שחקנית ישראלית
1989 – נינה דוברב, שחקנית קנדית-בולגרית
1994 – מקסימיליאן שכמן, רוכב אופני כביש גרמני
1996 – מיכאל סוויסה, ראפר ישראלי
1998 – ברנט ריברה, שחקן ויוטיובר אמריקאי
1499 – יוהאן השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג (נולד ב-1455)
1543 – גיום די בלה, היסטוריון, איש צבא ודיפלומט צרפתי (נולד ב-1491)
1757 – ברנאר דה פונטנל, פילוסוף ומדען צרפתי (נולד ב-1657)
1848 – קרוליין הרשל, אסטרונומית אנגליה ממוצא גרמני (נולדה ב-1750)
1873 – נפוליאון השלישי, מדינאי צרפתי (נולד ב-1808)
1908 – וילהלם בוש, צייר, משורר, סאטיריקן ומאייר קריקטורות גרמני (נולד ב-1832)
1908 – אברהם גולדפאדן, מחזאי, משורר ושחקן תיאטרון יידישאי ועברי (נולד ב-1840)
1923 – קתרין מנספילד, סופרת ניו זילנדית (נולדה ב-1888)
1927 – יוסטון סטיוארט צ'מברלין, סופר בריטי אנטישמי (נולד ב-1855)
1972 – חנוך אלבק, חוקר תלמוד ומשנה ישראלי (נולד ב-1890)
1985 – פסח בר אדון, מאנשי היישוב, פעיל בארגון "ההגנה" ובהעפלה, הרפתקן, ארכאולוג וסופר ישראלי (נולד ב-1907)
1989 – יצחק טוניק, עורך דין, מבקר המדינה השלישי של מדינת ישראל (נולד ב-1911)
1990 – שלמה פינס, חוקר פילוסופיה יהודית וחתן פרס ישראל (נולד ב-1908)
1998 – ליה מנוליו, אתלטית רומנייה ואלופה אולימפית בזריקת דיסקוס (נולדה ב-1932)
2007 – ריקי בן-ארי, מאיירת ומעצבת אופנה ישראלית (נולדה ב־1936)
2014 – אמירי ברקה, משורר אמריקאי, מחזאי, סופר ומנהיג תרבותי של אפרו-אמריקאים (נולד ב-1934)
2014 – חווקה פולמן רבן, מחנכת וקשרית במסגרת הארגון היהודי הלוחם (נולדה ב-1924)
2017 – זיגמונט באומן, סוציולוג יהודי רבגוני (נולד ב-1925)
2019 – יצחק יחיאל יעקבוביץ, רבה הראשי האשכנזי של הרצליה (נולד ב-1930)
2019 – איתן אורן, איש טלוויזיה ישראלי, כתב, עורך ובמאי (נולד ב-1944)
2019 – מוטי צבירן, דוקטור לרפואת שיניים, מהפנט וסופר (נולד ב-1949)
2020 – שמואל (שמיל) גולן, לוחם וקצין בדרגת תא"ל, מפקד ומנהל במשק לשעת חירום (נולד ב-1946)
2021 – נחמן טל, ראש האגף הערבי בשב"כ והמשנה לראש השירות, עמית מחקר במרכז יפה למחקרים אסטרטגיים ומרצה באוניברסיטת תל אביב (נולד ב-1931)
2021 – עזרא נאווי, פעיל שמאל רדיקלי ישראלי (נולד ב-1951)
2022 – בוב סאגט, שחקן, קומיקאי, במאי ותסריטאי יהודי-אמריקאי (נולד ב-1956)
2023 – אדולפו קמינסקי, יהודי-צרפתי פעיל המחתרת הצרפתית, שהתמחה בזיוף תעודות זהות (נולד ב-1925)
2023 – אלכסנדר מילר, פיזיקאי שווייצרי ממוצא יהודי, חתן פרס נובל לפיזיקה (נולד ב-1927)
2024 – אמנון אהרונסקינד, כדורגלן ישראלי (נולד ב-1940)
2025 – שולמית שחר, פרופסור בחוג להיסטוריה כללית באוניברסיטת תל אביב וכלת פרס ישראל להיסטוריה לשנת ה'תשס"ג (נולדה ב-1928)
2025 – בנו פרידל, אמן ישראלי בתחומי הציור ועיצוב תפאורות לתיאטרון, טלוויזיה, קולנוע וטקסים (נולד ב-1936)
2026 – יהודית כפרי, משוררת, סופרת, מתרגמת, ביוגרפית ועורכת ישראלית (נולדה ב-1935)
רפובליקה סרפסקה – יום הרפובליקה
8 בינואר – 10 בינואר
9 בנובמבר הוא היום ה-313 בשנה בלוח הגרגוריאני (314 בשנה מעוברת).
עד לסיום השנה נשארו עוד 52 ימים.
1494 – בית מדיצ'י מאבד את השלטון בפירנצה
1541 – המלכה קתרין הווארד נאסרת במצודת לונדון
1729 – ספרד, צרפת ובריטניה חותמות על אמנת סביליה
1799 – נפוליאון בונפרטה תופס את השלטון בצרפת בהפיכת 18 בברימר ובכך למעשה מסתיימת תקופת המהפכה הצרפתית
1848 – הוצא להורג המנהיג הליברלי רוברט בלום, פעולה שנתפסה לעיתים קרובות כאירוע הסמלי לכישלון האולטימטיבי של מהפכות 1848 בנסיכויות הגרמניות
1887 – ארצות הברית מקבלת חזקה על פרל הארבור בהוואי
1888 – נרצחת מרי ג'יין קלי , הקורבן האחרון שמיוחס לג'ק המרטש
1918 – מתמוטט "הרייך השני" (אשר נוסד ב-1871) וקמה רפובליקת ויימאר בעקבות המהפכה הגרמנית
1918 – קורט אייזנר מכריז על בוואריה כעל רפובליקה
1923 – הפוטש במרתף הבירה נכשל: במינכן מדכאים כוחות משטרה וצבא את הניסיון הראשון של המפלגה הנאצית לתפוס את השלטון בגרמניה
1937 – חמישה חברי גרעין "במעלה" נרצחים על ידי ערבים סמוך לקריית ענבים.
1938 – מת מפצעיו ארנסט פום ראט שנורה בידי הרשל גרינשפן יומיים קודם לכן ומותו מהווה אמתלה לאירועי ליל הבדולח באותו לילה
1948 – נפתחת התערוכה הראשונה של קבוצת "אופקים חדשים"
1949 – יגאל ידין מתמנה לרמטכ"ל השני של צה"ל
1953 – קמבודיה זוכה בעצמאות מצרפת
1965 – רוג'ר אלן לפורט מצית עצמו מול בניין האומות המאוחדות במחאה על מלחמת וייטנאם
1965 – הפסקת החשמל הגדולה בצפון מזרח אמריקה שנמשכה 12 שעות על פני 207,000 קמ"ר
1967 – תוכנית אפולו: נאס"א משגרת את החללית הנסיונית (לא-מאוישת) אפולו 4 מקייפ קנדי
1975 – מרד על הפריגטה סטורוז'בוי של הצי הסובייטי
1987 – הוקם היישוב נופית
1989 – איחוד גרמניה: נפילת חומת ברלין
1993 – בעיר מוסטר שבבוסניה מתמוטט הגשר הישן, "סטארי מוסט" שנבנה בשנת 1566, לאחר כמה ימי הפצצה במהלך המלחמה הקרואטית-בוסנית
2005 – הבחירות לראשות העבודה (2005): עמיר פרץ נבחר ליושב ראש מפלגת העבודה, לאחר מערכת בחירות בה התמודד כנגד שמעון פרס ובנימין בן אליעזר
2005 – אל-קאעידה מבצע פיגועים בשלושה בתי מלון אמריקאים בעיר עמאן בירת ירדן.
בפיגועים אלו נהרגו כ-60 בני אדם ונפצעו יותר מ-100 אנשים
2020 – הסכם הפסקת האש של נגורנו קרבאך (2020): הסכם שביתת נשק נחתם בין אזרבייג'ן, ארמניה ורוסיה, בכך תמה מלחמת נגורנו קרבאך השנייה
1414 – אלברכט השלישי, הנסיך הבוחר מברנדנבורג (נפטר ב-1486)
1455 – יוהאן החמישי, רוזן נסאו-דילנבורג (נפטר ב-1516)
1719 – דומניקו לורנצו פונציאני, משפטן, כומר ושחמטאי איטלקי (נפטר ב-1796)
1841 – אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת (נפטר ב-1910)
1871 – פלורנס סאבין, מדענית רפואית אמריקאית (נפטרה ב-1953)
1914 – צביה לובטקין, מלוחמות מרד גטו ורשה (נפטרה ב-1978)
1914 – הדי לאמאר, שחקנית וממציאה אוסטרית (נפטרה ב-2000)
1922 – דורותי דנדרידג', שחקנית וזמרת אפרו-אמריקאית (נפטרה ב-1965)
1929 – אריק תומפסון, שחקן, מנחה טלוויזיה ומפיק אנגלי (נפטר ב-1982)
1929 – אימרה קרטס, סופר הונגרי-יהודי, זוכה פרס נובל לספרות (נפטר ב-2016)
1930 – אפרים דובק, דיפלומט ישראלי וראש המועצה המקומית בית שאן
1934 – תנגיז סיגואה, פוליטיקאי גאורגי שכיהן כראש ממשלת גאורגיה (נפטר ב-2020)
1934 – רונלד הארווד, מחזאי, שחקן, תסריטאי ומפיק בריטי (נפטר ב-2020)
1934 – שולמית לפיד, סופרת ומחזאית ישראלית
1940 – רודני פוקס, מפיק סרטי תעודה אוסטרלי ששרד תקיפה של כריש לבן
1944 – הרברט וימר, כדורגלן גרמני
1945 – זבולון אורלב, חבר הכנסת
1948 – שרון סטודר, שחיינית אמריקאית, אלופה אולימפית ושיאנית עולם (נפטרה ב-2013)
1952 – ג'ק שוסטק, ביולוג מולקולרי קנדי אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
1961 – ג'יל דנדו, עיתונאית, קריינית ומגישת טלוויזיה בריטית ברשת BBC (נפטרה ב-1999)
1962 – ירון אילתי, שחיין ישראלי
1962 – סרחיו בטיסטה, כדורגלן ומאמן כדורגל ארגנטינאי
1965 – דוד קיגלר, שחקן וקומיקאי ישראלי
1966 – אלכס קרמר, צייר ישראלי
1967 – אלון בן דוד, פרשן צבאי, עיתונאי וכתב בטלוויזיה
1970 – כריס ג'ריקו, מתאבק קנדי
1971 – נדב אסולין, שחקן ישראלי
1972 – אריק דיין, שחקן אמריקאי
1973 – אליסון קורט, שחקנית ומדבבת קנדית
1974 – אלסנדרו דל פיירו, כדורגלן איטלקי
1977 – מאיה בוסקילה, זמרת ושחקנית ישראלית
1977 – ארז קו-אל, תסריטאי ויוצר טלוויזיה וקולנוע
1982 – מיכל ויצמן, שחקנית וסופרת ילדים ישראלית
1984 – פרנץ' מונטנה, ראפר, זמר ופזמונאי מרוקאי-אמריקאי
1994 – עדי קונסטנטינוס, כדורגלן ישראלי
1999 – קרול סבייה, שחקנית, זמרת ויוטיוברית מקסיקנית
959 – קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס, קיסר האימפריה הביזנטית (נולד ב-905)
1918 – אלברט באלין, יזם גרמני ממוצא יהודי (נולד ב-1857)
1940 – ארתור נוויל צ'מברלין, ראש ממשלת בריטניה (נולד ב-1869)
1952 – חיים ויצמן, נשיא מדינת ישראל הראשון (נולד ב-1874)
1953 – עבד אל עזיז אבן סעוד, מלכה הראשון של ערב הסעודית (נולד ב-1880)
2000 – רפאל בשן, עיתונאי ומראיין ב"מעריב" ואחר כך ב"ידיעות אחרונות" (נולד ב-1930)
2004 – סטיג לרסון, סופר, עיתונאי ופעיל פוליטי שוודי (נולד ב-1954)
2011 – משה זילברמן, מחנך, אשר כיהן כראש העירייה הרביעי של באר שבע (נולד ב-1927)
2017 – ג'ון הילרמן, שחקן אמריקאי זוכה פרס גלובוס הזהב ופרס אמי (נולד ב-1932)
2019 – אדה טרבאי, סופר, משורר, מתרגם ומחזאי יהודי-הונגרי (נולד ב-1932)
2023 – רעננה מרידור, פרופסור חבר בחוג ללימודים קלאסיים באוניברסיטה העברית (נולדה ב-1923)
2025 – לני וילקנס, כדורסלן ומאמן בליגת ה-NBA (נולד ב-1937)
2025 – נורית יערי, חוקרת תיאטרון, דרמטורגית, במאית, יועצת אומנותית ופרופסור בחוג לאמנות התיאטרון שבפקולטה לאמנויות באוניברסיטת תל אביב (נולדה ב-1947)
קמבודיה – יום העצמאות (1953)
ארצות הברית – יום החירות העולמית
9 באפריל הוא היום ה-99 בשנה (100 בשנה מעוברת), בשבוע ה-15 בלוח הגרגוריאני.
עד לסיום השנה, נשארו עוד 266 ימים.
37 – רעידת אדמה הורסת את העיר אנטיוכיה
193 – ספטימיוס סוורוס מוכרז כקיסר רומא
1413 – הנרי החמישי מוכתר למלך אנגליה
1865 – מלחמת האזרחים האמריקנית: מפקד כוחות הדרום הגנרל רוברט אי.
לי נכנע לגנרל יוליסס גרנט
1918 – הכרזת העצמאות של לטביה
1939 – מריאן אנדרסון שרה באנדרטת לינקולן בפני קהל של 75,000, לאחר שארגון בנות המהפכה האמריקאית מנע ממנה לשיר בקונסטיטושן הול בשל היותה שחורה
1940 – מלחמת העולם השנייה: גרמניה הנאצית פולשת לדנמרק ולנורווגיה
1947 – הקמת הסוכנות הבין-לאומית לאנרגיה אטומית
1948 – מלחמת העצמאות: פרשת דיר יאסין – כוחות האצ"ל מתקיפים את הכפר הערבי דיר יאסין
1948 – מלחמת העצמאות, קרב הקסטל: הקסטל נכבש סופית בידי כוחות ההגנה, אחרי שהחליף ידיים כמה פעמים
1955 – ארצות הברית עורכת ניסוי גרעיני באתה הניסויים שבנבדה
1959 – במסגרת תוכנית מרקורי האמריקאית, הצגת "שבעיית מרקורי", שבעת האסטרונאוטים האמריקאים הראשונים
1967 – טיסת הבכורה של בואינג 737 מטוס הנוסעים המסחרי, צר־הגוף, הנפוץ ביותר בעולם לטווח קצר עד בינוני
1968 – ד"ר מרטין לותר קינג נקבר באטלנטה
1972 – אמנת ידידות נחתמת בין ברית המועצות לעיראק
1973 – מבצע אביב נעורים: כוחות צה"ל תוקפים מחבלים בביירות
1973 – הולנד מכירה בצפון וייטנאם
1976 – ארצות הברית וברית המועצות מגיעות להסכמה על היקף הניסויים הגרעיניים למטרות שלום
1977 – המפלגה הקומוניסטית של ספרד מקבלת תוקף חוקי לאחר 40 שנות קיומה
1980 – שיגור החללית סויוז 35 לתחנת החלל סאליוט 6 עם צוות קוסמונאוטים, שיהיו המשלחת הקבועה ה-4 לתחנה
1988 – ארצות הברית מטילה סנקציות כלכליות על פנמה
1989 – הטרגדיה של 9 באפריל: הצבא האדום מדכא בכוח הפגנות אנטי-סובייטיות
1991 – גאורגיה מכריזה על עצמאותה מברית המועצות
1992 – ג'ון מייג'ור נבחר לראש ממשלת הממלכה המאוחדת לאחר שהמפלגה השמרנית זוכה ברוב הקולות הגדול ביותר בהיסטוריית הבחירות בבריטניה
1994 – שיגור משימת מעבורת החלל אנדוור STS-59 לבחינת מיפוי וחישה מרחוק באמצעות מכ"ם SAR
1995 – פיגוע מכונית התופת בצומת כפר דרום
2002 – מבצע חומת מגן: 13 חיילי צה"ל נהרגים בקרבות במחנה הפליטים בג'נין, היום הקשה ביותר של צה"ל מאז מלחמת לבנון הראשונה
2002 – הלווית אליזבת, המלכה האם במנזר וסטמינסטר בלונדון
2003 – מופל פסלו של סדאם חוסיין במרכז בגדאד, יומיים לאחר כיבוש העיר במסגרת מלחמת עיראק
2005 – הנסיך צ'ארלס נושא לאישה את קמילה פרקר בולס בטירת וינדזור
2008 – האי סרק, האחרון בו הונהגה עדיין שיטת הממשל הפיאודלית, הופך לדמוקרטיה
2014 – שיגור הלוויין אופק 10 באמצעות משגר שביט מבסיס פלמחים
2017 – פיגועי הכנסיות במצרים ביום ראשון של הדקלים בו נהרגים 44 אנשים ונפצעים למעלה ממאה
2018 – הפצצת שדה התעופה T-4 בסוריה, כנראה בידי ישראל; בתקיפה נהרגו כ-14 אנשי צבא, בהם לפחות 7 איראנים
2019 – הבחירות לכנסת העשרים ואחת
1336 – טימור לנג, שליט וכובש מונגולי-טורקי, ומייסד האימפריה הטימורית (נפטר ב-1405)
1784 – רפאל דל רייגו, גנרל ופוליטיקאי ספרדי (נפטר ב-1823)
1806 – איזמבארד קינגדום ברונל, מהנדס אנגלי (נפטר ב-1859)
1830 – אדוארד מויברידג', צלם בריטי-אמריקאי, ממציא הכרונופוטוגרפיה ומקרן הזואופרקסיסקופ.
1865 – אריך לודנדורף, ממנהיגי גרמניה במלחמת העולם הראשונה (נפטר ב-1937)
1867 – כריס ווטסון (מדינאי אוסטרלי), ראש ממשלת אוסטרליה השלישי (נפטר ב-1941)
1898 – פול רובסון, זמר ופעיל פוליטי אפרו-אמריקאי (נפטר ב-1976)
1898 – מיכאל זהרי, בוטנאי ישראלי, חתן פרס ישראל (נפטר ב-1983)
1907 – פנחס אפרתי, רופא פנימי וחוקר בעל שם בין-לאומי (נפטר ב-1988)
1910 – אברהם ריביקוף, פוליטיקאי יהודי-אמריקאי (נפטר ב-1998)
1914 – שמואל אדמון, קצין בדרגת אלוף-משנה, ממייסדי חיל התותחנים בצה"ל ומפקדו הראשון (נפטר ב-1972)
1915 – יעקב שמעוני, מורה ומזרחן ישראלי, ממקימי שירות הידיעות של ההגנה (ש"י) ומראשוני משרד החוץ הישראלי (נפטר ב-1996)
1918 – ירן אוטזון, אדריכל דני זוכה פרס פריצקר (נפטר ב-2008)
1920 – יעקב כרוז, דיפלומט ואיש מערכת הביטחון הישראלית (נפטר ב-1993)
1921 – יצחק נבון, הנשיא החמישי של מדינת ישראל (נפטר ב-2015)
1923 – שלמה הלל, חבר הכנסת מטעם מפא"י (וגלגוליה המערך והעבודה), יושב ראש הכנסת האחת עשרה ושר הפנים והמשטרה בממשלת ישראל (נפטר ב-2021)
1926 – יו הפנר, מוציא לאור אמריקאי, בעלי המגזין פלייבוי (נפטר ב-2017)
1928 – טום לרר, זמר-יוצר, משורר ומלחין, סאטיריקן, פסנתרן ומתמטיקאי יהודי-אמריקאי (נפטר ב-2025)