tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הוא מוזכר בעיקר בתלמוד הבבלי, ונראה כי היה תלמיד של רבי יוחנן.
כל האזכורים שלו בתלמוד בבלי הם אמרות בשם רבי יוחנן.
בתלמוד ירושלמי מובאת גם אימרה שלו בשם רבי חנינא.
אחת מהאימרות המובאות בשמו בתלמוד הבבלי בשם רבי יוחנן, מובאת בתלמוד הירושלמי בשמו בשם רב.
אימרה של בנו חזקיה בשם רבי יוחנן מובאת בסוף מסכת ברכות.
רבי פרנך אמר בשם רבי יוחנן מספר הלכות, וכן ענייני אגדה.
אימרה המוזכרת רבות בשמו בשם רבי יוחנן היא .
כמו כן הוא מוזכר במסכת סוכה בהלכה הנאמרת בשם רבי יוחנן שצריך ששדרת הלולב תהא גבוהה מן ההדס טפח, אימרה זו מובאת בתלמוד הירושלמי גם היא בשמו, אולם שם היא מובאת בשמו של רב.
אימרה נוספת שהוא מוסר בשם רבי יוחנן היא, על ביטולו של יום הכיפורים, בעת חנוכת המקדש בבית המקדש הראשון.
אימרה נוספת באגדה הוא מוסר בשם רבי יוחנן יחד עם רבי ברכיה ורבי חלבו.
בתלמוד הירושלמי הוא מוסר בשם רבי חנינא, כי הלל הגדול הוא פרק קל"ו בספר תהילים.
רבי שמעון בן יוחי (גם רבי שמעון, ר"ש, בן יוחי, בר יוחי, או בקיצור רשב"י; בספרות הזוהר מכונה גם בוצינא קדישא) היה תנא בן הדור הרביעי שפעל במאה ה-2, תלמידו של רבי עקיבא.
הלכות רבות מובאות בשמו במשנה (שנערכה על ידי רבי יהודה הנשיא, שהיה מחשובי תלמידיו), שם הוא מכונה 'רבי שמעון' ללא ציון שם אביו.
החיבור המדרשי-הלכתי "ספרי" מיוחס בתלמוד לבית מדרשו של רשב"י.
לפי המסורת, כתיבת ספר הזוהר מיוחסת לרשב"י.
אמנם על פי העמדה המקובלת במחקר, ספר הזוהר הוא חיבור פסאודואפיגרפי שחובר בימי הביניים.
רשב"י הפך לסמל של תורת הסוד והקבלה, ולדמות מרכזית באירועי ל"ג בעומר, שבהם נערכת מדי שנה הילולת רבי שמעון בר יוחאי שנעשית בכל רחבי העלם ועל קברו במירון.
שנת לידתו אינה ידועה אך ישנם ששיערו כי נולד בין שנת 90 לספירה ל-110 לספירה.
ישנה השערה עממית כי נולד בחג השבועות או בל"ג בעומר.
בצעירותו נמנה רשב"י עם החכמים שהתקבצו ב'כרם ביבנה'.
שאלתו של רשב"י את רבי יהושע ואת רבן גמליאל לגבי מעמדה של תפילת ערבית כתפילת רשות או חובה, חוללה סערה גדולה שבמהלכה הודח באופן זמני רבן גמליאל מנשיאותו בעקבות יחסו לרבי יהושע, והוחלף ברבי אלעזר בן עזריה.
רשב"י למד תורה מפי רבי עקיבא, בתחילה בבני ברק העתיקה במשך שלוש עשרה שנה, יחד עם רבי חנינא בן חכינאי, ולאחר מכן אף בבית האסורים, קודם שרבי עקיבא הוצא להורג בקיסריה על ידי הרומאים כאחד מעשרת הרוגי מלכות.
רשב"י נמנה בין חמשת תלמידיו של רבי עקיבא אותם העמיד לאחר מות מרבית תלמידיו, וכן בין התלמידים שסמך רבי יהודה בן בבא בסתר.
רבי שמעון מתואר בתלמוד כ"מלומד בנסים", וחכמי דורו שלחו אותו למשימות קשות למען עם ישראל.
מסופר שם כי יצא יחד עם בנו של רבי יוסי (רבי אלעזר ברבי יוסי) לרומא, ובהשתדלותו שם בוטל האיסור על שמירת השבת, המילה והנדה, לאחר שהוציא שד מבת הקיסר.
בין השאר סופר עליו שבימיו לא נראתה הקשת כלל, כביטוי לכך שהגן על דורו מסכנת מבול.
התלמוד הבבלי מביא משמו אמירה שלפיה היו הוא ובנו צדיקים מבני העולם הבא המכונים "בני עלייה".
רשב"י מוזכר בין הנאספים באושא בסוף תקופת השמד, אך לא צורף לסנהדרין שבאושא.
כן מתוארת השתתפותו בכינוס מצומצם של "שבעה זקינים" (רבי מאיר, רבי יהודה, רבי יוסי, רבי שמעון, רבי נחמיה, רבי אליעזר בן יעקב ורבי יוחנן הסנדלר), שהתרחש בבקעת רימון בנושא עיבור השנה.
במדרש תנחומא נעשה קישור בין רשב"י לבין מירון כמקום מגוריו במעשה הבקעה שהתמלאה בדינרי זהב, אך אזכור זה חסר במקורות מדרשיים מקבילים למעשה זה, וההערכה היא כי מדובר בתוספת מאוחרת.
בית מדרשו של רשב"י מצוין בתקוע (המזוהה עם פקיעין או חורבת שמע הסמוכה למירון), שם לימד תורה למספר תלמידים, ביניהם רבי יהודה הנשיא.
מספר מעשים אודות רשב"י קושרים אותו לצידן, אותה ניתן לפרש כצידון או כבית צידה.
במספר מקומות בספר הזוהר מסופר שתלמידים באו לבקר את רשב"י בלוד.
אחד הסיפורים הידועים ביותר על רבי שמעון עוסק בהסתתרותו במערה עם בנו בתקופת השלטון הרומי.
על פי גרסת התלמוד הבבלי, רבי שמעון נמנה עם החוגים שהתנגדו בצורה עזה לשלטון הרומאים בארץ ישראל והטיפו נגד השלמה עם השלטון הזר.
על פי המתואר, ישבו יחד (לפי השערת הרב אהרן היימן היה זה ביבנה) רבי יהודה בר אילעאי, רבי יוסי בן חלפתא ורבי שמעון, ולצידם יהודה בן גרים (תלמידו של רבי שמעון), ודנו במעשי הרומאים ובפיתוח הארץ על ידם, ואמרו:
יהודה בן גרים סיפר את הדברים, ובעקבות זאת נשמעו הדברים לשלטון ור' שמעון נדון למיתה, ונאלץ לרדת למחתרת.
על פי המסורת, התחבאו רשב"י ובנו רבי אלעזר 12 שנים במערה וניזונו מעץ חרוב וממעין מים שנבראו להם בדרך נס.
כל אותן 12 שנה היו שניהם לומדים תורה כאשר כל גופם מכוסה חול עד צווארם, ורק בזמן התפילה יצאו מהחול והתלבשו.
לאחר 12 שנה הגיע אליהו הנביא למערה והודיע לרשב"י כי קיסר רומא מת וגזרותיו בוטלו.
אז יצאו רשב"י ורבי אלעזר בנו ממקום מחבואם, אך כשראה רשב"י בעולם אנשים מתבטלים מתלמוד תורה ועוסקים בחרישה ובזריעה נתן בהם עיניו ונשרפו.
אז יצאה בת קול מן השמים ואמרה "להחריב עולמי יצאתם?
חזרו רשב"י ואלעזר בנו למערה לעוד 12 חודשים, שבסופם יצאו מהמערה ופגשו אדם המביא לכבוד שבת שני הדסים, וכך ראו כמה חביבות מצוות על ישראל ונתקררה דעתם.
אמנם, בעוד כל המקורות מתארות את הסתתרות רבי שמעון ובנו במערה, ישנו רק מקור אחד המתאר את אותה אספה מדוברת שבגינה רבי שמעון ירד למחתרת.
ביציאתו מהמערה התיר רבי שמעון מקומות מסוימים בטבריה שהיו בספק טומאת מת מחמת ההרוגים שנטמנו באזור, ולאחר מכן עבר גם במגדל צבעייא ובבקעת בית נטופה שבגליל התחתון.
על פי האגדה בתלמוד, בהיפגשו ביהודה בן גרים, נתן בו עיניו, והפכו לגל עצמות.
שנת פטירתו של רבי שמעון אינה ידועה, אך ישנם ששיערו כי נפטר בין שנת 160 ל-163 לספירה.
טענות אלו אינן עולות בקנה אחד עם תארוך שנת יציאתו מהמערה בשנת 161, כשנה או יותר אחרי מות הקיסר אנטונינוס פיוס.
אמנם, לדעת הסוברים כי מדובר בקיסר אדריאנוס, תיארוך זה אפשרי.
מקום קבורתו הוא נושא שנוי במחלוקת.
לפי התלמוד הוא ובנו רבי אלעזר נקברו בביריה, בעוד גרסת המדרש היא במירון הקדומה.
רבי שמעון מוזכר פעמים רבות במשנה ובגמרא בנושאים הלכתיים.
במסכת עירובין בגמרא מובאים כללים עקרוניים לפסיקת הלכה במחלוקת תנאים.
על פי כללים אלו במקרה של מחלוקת בין רשב"י לרבי יהודה או לרבי יוסי, דעתו של רשב"י נדחית מהלכה מול דעתם, בעוד מול רבי מאיר דעתו שקולה ללא הכרעה.
עם זאת, כללים אלו אינם מוחלטים ולהם חריגים שונים, ובנוסף אינם מוסכמים על הכל.
בנוסף במספר מקומות בגמרא נאמר כי ניתן להסתמך להלכה על שיטתו של רשב"י גם כשהינו דעת מיעוט, במצב בו יש אילוץ חיצוני משמעותי ('כדאי הוא רבי שמעון לסמוך עליו בשעת הדחק').
שיטתו של רבי שמעון בהלכה הייתה לדרוש 'טעמא דקרא' (בארמית: טעם המקרא), כלומר לשער את טעמי המצוות ולפעול על סמך המסקנות ההלכתיות העולות מהן גם כשאין להן סמך בכתובים.
זאת בניגוד לגישה הרואה במצוות התורה גזרות הכתוב ומתייחסת לטעמי המצוות רק כשהם מפורשים בכתוב או משתמעים מקריאה סבירה שלו.
גישתו זו של רשב"י לא התקבלה להלכה.
לשיטת רשב"י, כשטעמי המצוות מפורשים בתורה, הם אינם נדרשים לפירוש אותה מצווה אלא יש ללמוד מהם איסור עצמאי ואת המצווה כולה במנותק מהטעם.
בהלכות שבת התיר רשב"י מקרים שונים של מוקצה, התיר 'דבר שאינו מתכוון' ואסר מדרבנן 'מלאכה שאינה צריכה לגופה'.
בכל שלושת הדברים, שהם יסודות בהלכות שבת, הלכה כמותו, ולא כרבי יהודה, שחלק עליו בנושאים אלו.
שיטתו של רבי שמעון בר יוחאי מתבססת על מחשבות האדם ("הלוך אחר המחשבה"), או פנימיות הדבר (היפך החיצוניות, הנראית לעין).
לכן הוא פוטר הן בדיני שבת, הן בדיני נזיקין, והן בדיני פיגול קרבנות את מי שאינו מתכוון ודן לכף חובה את השלטונות הרומיים מאחר שגם 'מעשיהם הנאים' נעשו מתוך כוונה פסולה.
הוא החשיב את המחשבה והפנימיות כדבר העיקרי בחיי האדם, ורבות מדעותיו, פסיקותיו והוראותיו קשורות עם דרך זו.
בניגוד לדרכו של רבי ישמעאל, פעל רבי שמעון להנהגת לימוד תורה אינטנסיבי, והמליץ על זניחת הפרנסה.
דוגמה לוויכוח בין רבי ישמעאל לבין רבי שמעון בנושא תורה ועבודה אפשר למצוא במסכת ברכות:
לעומת זאת, להמון העם הורה לחבב את המלאכה אפילו אם היא בזויה: "גדולה מלאכה שמכבדת את בעליה".
בלימוד התורה גרס פשטות, בהירות, היגיון וחיפוש אחר טעמיהן המעשיים של המצוות והתקנות הישנות.
כאחד מתלמידיו המובהקים של רבי עקיבא (שטבע את האימרה "'ואהבת לרעך כמוך' - זהו כלל גדול בתורה"), גם במשנתו של רשב"י ישנה חשיבות רבה למידותיו של האדם ולמצוות שבין אדם לחברו.
סיכת שמן ורד (שהוא שמן יקר המיועד בעיקרו לרפואה, ומיעוט מבוטל (בני מלכים) משתמשים בו לסיכה רגילה) נאסרה בשבת, היות שהדבר נראה כרפואה בשבת, שנאסרה במקום שאין בו פיקוח נפש, בעקבות השימוש הרגיל של שמן זה לרפואה.
ר' שמעון התיר את הדבר, בנימוק שכל ישראל בני מלכים הם, ועל כן יש להתייחס אל השמן כשמן המיועד גם לסיכה, ולא כשמן המיועד לרפואה בלבד.
דעתו זו של ר' שמעון בסוגיה זו לא נתקבלה להלכה.
מימרא המובאת בשם רשב"י במדרש תנחומא גורסת כי אין הקב"ה מייחד שמו על צדיקים אלא לאחר מותם, שמא יחזרו בהם באחרית ימיהם.
מימרא אחרת בשמו גורסת כי תלמידיו של חכם המביאים שמועות והלכות בשמו מונעים ממנו שינה בקבר.
על אביו יוחאי לא ידוע דבר פרט לכך שהיה לכאורה מקורב למלכות הרומאים בתקופת הקיסר אדריאנוס, ובהקשר זה הוזכר (לכאורה) לרעה בתלמוד כשבא רבי שמעון ללמוד תורה מפי רבי עקיבא בבית האסורים ואמר לרבי עקיבא: "אם אין אתה מלמדני אני אומר ליוחי אבא ומוסרך למלכות".
רבי אביגדור הכהן מבעלי התוספות טען ששם אמו הוא "חמי".
רבי יוסף משאש הביא בספרו "נחלת אבות" אגדה ששם אמו הייתה שרה, ככל הנראה כדי לייפות את הסיפור בהשוואתה לשרה המקראית שאף היא הייתה עקרה.
על אף שהמחבר כותב כי הדבר 'נשאר בזכרונו ממה שראה בספרים', ובסוף המעשה כתב 'כל זה ראיתי בספר מעשיות כתב יד'.
על הפרוכת שעל קבר בנו רבי אלעזר נכתב "בן רבי שמעון ושרה" ומשמעו ששם אשתו של רשב"י היה שרה, אך לא ידוע מה מקורו של רוקם הפרוכת.
רבי שמעון היה חותנו של רבי פינחס בן יאיר (לפי ספר הזוהר לא היה חותנו אלא חתנו).
בנו, רבי אלעזר, היה אף הוא תנא מפורסם.
נכדו הוא רבי יוסי ברבי אלעזר, שהלך בדרך רעה ורבי יהודה הנשיא (תלמידו של סבו וחבירו של אביו) הסמיכו לרבנות ושלח אותו ללמוד תורה מפי רבי שמעון בן יוסי (דודו, מצד אמו).
ישנו אזכור ב"מדרש תנחומא" לחכם בשם רבי יעקב בר יוחאי, תלמידו של רבי יונתן, שחי לכאורה בדור הרביעי או החמישי לתנאים.
לפיכך, אפשרי שהיה אחיו או קרוב משפחתו של רבי שמעון.
ספר הזוהר, הספר המרכזי של תורת הקבלה, שפורסם לעיני כל בשלהי המאה ה-13, יוחס פעמים רבות לרשב"י.
בזוהר מוצג ר' שמעון כראש חבורה של חכמים העוסקת בתורת הנסתר, ורוב הדרשות בספר מובאות בשמו ובשם תלמידיו.
לאורך הספר פזורים תיאורים של אירועים שונים בחייו, בהם סיפור בריחתו מן הרומאים והסתתרותו במערה (המופיע גם בתלמוד), וכן תיאור פטירתו מן העולם המפורט בהרחבה באדרא זוטא.
במשך השנים נחלקו הדעות (הן בקרב הרבנים והן בקרב החוקרים), לגבי זהותו של המחבר.
כיום מקובל כמעט על כל החוקרים שייחוס כתיבת הספר לרשב"י עצמו הוא שגוי, אך אין במסקנות אלו כדי לנתק בין רשב"י לספר הזוהר, שהוא על כל פנים גיבורו הספרותי.
יוחסו לו גם החיבורים האפוקליפטיים "נסתרות דרבי שמעון בר יוחאי" ו"תפילת רשב"י", חזונות גאולה שנהוג לייחסם לתקופה הערבית הקדומה ולתקופת מסע הצלב השלישי (1191) ונפילת עכו בשנת 1291.
שמו של רשב"י התפרסם באופן יוצא דופן בעיקר מספרות הזוהר.
בספרות חז"ל רבי שמעון אינו דמות יוצאת דופן ואף לרוב אין ההלכה כמותו.
מעמדו אינו זהה לחבריו רבי יוסי, רבי יהודה ורבי מאיר.
רבי יוחנן אף הכריע שכל מקום שנחלקו רבי יהודה ורבי מאיר או רבי יהודה ורבי שמעון - הלכה כרבי יהודה.
במקום שנחלקו רבי יהודה ורבי יוסי - הלכה כרבי יוסי.
כדי להרים את מעמדו של רשב"י היו שתירצו כי לרוב אין הלכה כרשב"י לפי שאין העולם ראוי לכך בזמן הזה, אולם לעתיד לבוא יהיה הלכה כרשב"י.
נוסעים יהודים שונים שביקרו בארץ בימי הביניים ייחסו בתי כנסת חרבים רבים בגליל לרשב"י.
החוקר אלחנן ריינר העלה את הסברה כי דמותו של רשב"י היא גלגול של דמותו של יהושע בן נון בגליל באלף הראשון לספירה.
ריינר הצביע על כך ששתי הדמויות הן אבות מייסדים אגדיים ומחוללי נסים, לשתיהן קשר לרעידת אדמה (על רשב"י נאמר "זה האיש מרעיש הארץ מרגיז ממלכות" באידרא זוטא), שתיהן קשורות בהר מירון כאתר פולחן ובתאריך י"ח באייר, הוא ל"ג בעומר, כמועד המיוחס לפטירתן.
על פי כתבים מהמאה ה-15 (1473 לערך) ישנה מסורת המייחסת את ל"ג בעומר לתאריך חתונתו של הרשב"י (למעשה, מקור המילה "הילולה" הוא במילה הארמית ל"כלולות").
עדות ראשונה המציינת את ל"ג בעומר כיום פטירתו של רשב"י נמצאת ככל הנראה במכתב של רבי עובדיה מברטנורה מהמאה ה-15 (1489 לערך).
מקובל כי מסורת זו אומצה אצל תלמידי האר"י (המאה ה-16), אמנם החיד"א (המאה ה-18), הביא הוכחות מכתב יד מקורי כי מסורת זו מקורה בשיבוש בכתבי תלמידו של האר"י, רבי חיים ויטאל: המילה יום "שמחת" רשב"י, הוחלפה בטעות ליום "שמת".
דווקא בכתבי רבי חיים ויטאל, מובא כי ל"ג בעומר הוא תאריך הסמכתו של הרשב"י על ידי רבי עקיבא.
בסוף המאה ה-18, יוחסה לתאריך זה גם הולדתו של הרשב"י, זאת לפי רבי צבי אלימלך שפירא מדינוב ("הבני יששכר") ורבי יעקב חיים סופר ("הכף החיים", סוף המאה ה-19).
יום ל"ג בעומר התקבל במסורת כיום פטירתו של רשב"י, המכונה בזוהר יום ההילולא של רשב"י,.
לפי ספר הזוהר, ביום פטירתו גילה לתלמידיו את סודות הקבלה טרם הסתלקותו.
לאחר פטירתו מתואר במדרש כי רבי יהושע בן לוי מצא את אליהו הנביא יושב בפתח מערת רשב"י, ושם שאלו לגבי זמן ביאת המשיח.
במדרש אחר מתואר כיצד עסקו רבי יהושע בן לוי ואליהו הנביא בהלכות שנאמרו בשם רשב"י, ונכנסו למערת קבורתו כדי לשאלו בדבר שנתקשו בו.
מנהג הדלקת המדורות בל"ג בעומר נקשר לדמותו של רשב"י ולתיאור פטירתו כפי המופיע בזוהר (באדרא זוטא).
הדלקת המדורה נעשית לזכר לאש שאפפה, על פי המסורת, את ביתו של רשב"י ביום פטירתו.
האתר המזוהה כיום עם קברו של רשב"י נמצא בהר מירון, מדרום למושב מירון של ימינו.
יעקב בן נתנאל הכהן, בן המאה ה-12, היה כנראה הראשון מבין עולי הרגל לציין את קבר הרשב"י ובנו אלעזר במירון, בעוד מנחם החברוני, בן תקופתו, מציין את קברם בכפר חנניה.
אתר הקבר משך אליו את מקובלי צפת במאה ה-16. כיום נחשב הקבר בהר מירון לקונצנזוס יהודי והוא מהמפורסמים בארץ ישראל ובעולם, והאתר הדתי השני בארץ במספר המבקרים השנתי בו, אחרי הכותל המערבי.
היישוב בר יוחאי הסמוך למירון נקרא על שם הרשב"י.
העלייה המרכזית לקבר במירון, המתקיימת בל"ג בעומר, קרויה הילולא דרבי שמעון בר יוחאי ובה פוקדים את הציון מאות אלפים מכל רחבי העולם.
זהו האירוע האזרחי-דתי השנתי הגדול בישראל.
נהוג להביא ילדים בני שלוש להילולה במירון ולספר אותם שם את התספורת הראשונה בחייהם בטקס המכונה חאלקה, כיוון שרבי חיים ויטאל, תלמידו של האר"י, סיפר כי רבו עשה כן לבנו.
הילולת רשב"י הביאה לאימוץ המנהג, בגרסאות שונות, בישראל ובגולה.
לדמותו של רשב"י בל"ג בעומר מתייחסים גם כדמות קבלית, וגם כצדיק שמגן, מרפא ומברך ביום זה.
דמותו כצדיק שפורש חסות בל"ג בעומר היוותה השראה לעליות לקבר ולהדלקות לזכר צדיקים רבים אחרים בישראל ובגולה.
על רבי שמעון בר יוחאי נתחבר הפיוט "בר יוחאי נמשחת אשריך" על ידי רבי שמעון לביא, ממגורשי ספרד ורבה של יהדות לוב.
פיוט זה מושר בקרב העולים לציונו במשך כל ימות השנה ובפרט בל"ג בעומר, והוא מקובל בכל העדות והפלגים.
יש מעדות המזרח הנוהגים לזמרו בכל ליל שבת טרם הקידוש.
רבי יוסף חיים מבגדאד חיבר את הפיוט ואמרתם כה לחי.
כמו כן נוהגים לשיר בל"ג בעומר גם את הפיוט אמר רבי עקיבא.
באפריל 2022 החלו הצילומים לסרט העלילתי "רשב"י" שיצר יהודה גרובייס, בכיכובם של מוריס כהן, רותם זיסמן-כהן, דניאל גד, גולן אזולאי, שי אברמסון, אילן נוב, דניאל אהביאל, ישי לפידות ושוקי סלומון.
במאי 2025 יצא סרט טלוויזיה מונפש בשם "בר יוחאי", המתאר את מסכת חייו של רבי שמעון, בהפקת ערוץ 97.
רביב דרוקר (נולד ב-11 בספטמבר 1970) הוא עיתונאי חוקר ופובליציסט ישראלי, חתן פרס סוקולוב לתקשורת אלקטרונית לשנת 2011. משמש הפרשן הפוליטי של חדשות 13 ומגיש תוכנית התחקירים "המקור" כמו גם "אזור בחירה".
דרוקר הוא הילד האמצעי מבין שלושה אחים.
הוא גדל בשכונת רמת ורבר בפתח תקווה, למד בבית הספר היסודי "נווה עוז" בעיר, וסיים את לימודי התיכון בתיכון "בן-גוריון" בעיר במגמה ריאלית.
בשירותו הצבאי שימש דרוקר כחוקר מצ"ח ולאחר שחרורו עבד כשנה כחוקר פרטי בתחום הביטוח.
הוא בעל תואר ראשון במשפטים מטעם אוניברסיטת תל אביב.
דרוקר החל לעבוד ככתב כללי ב"מעריב".
בהמשך שימש ככתב לענייני נדל"ן ותשתיות, ולאחר מכן ככתב מדיני.
ב-1998 עבר להיות הכתב המדיני של גלי צה"ל.
במקביל הגיש לעיתים בתחנת הרדיו את התוכנית "מה בוער".
החל מאוגוסט 2003 הוא שימש כפרשן הפוליטי של "חדשות עשר".
ממרץ 2006 עד אפריל 2009 הגיש לצד עפר שלח את "שישי" - מהדורת ליל שבת של ערוץ 10. ממאי 2009 הגישו השניים את תוכנית התחקירים "המקור"; בהמשך, דרוקר הגיש את התוכנית לצד מיקי רוזנטל ורזי ברקאי, ואחר כך הגיש אותה לבדו.
ב-2004 היה שותף לייסודה של התנועה לחופש המידע, וכיהן כיושב הראש שלה עד דצמבר 2016.
22 יום לפני הבחירות ב-2006 חשף דרוקר את "יומני עמרי" - רשימות ובהן מינויים פוליטיים של עמרי שרון, בנו של ראש הממשלה לשעבר, אריאל שרון.
ב-15 ביוני 2007, שלושה ימים לאחר סיום הבחירות הפנימיות לתפקיד יו"ר מפלגת העבודה וההכרזה על ניצחונו של אהוד ברק, חשף דרוקר צילומים מקלפיות במגזר הערבי, שהראו כי כמות המצביעים בפועל הייתה נמוכה משמעותית ביחס לאחוזי ההצבעה הגבוהים שלכאורה נרשמו במגזר.
החשיפה הובילה לחקירת משטרה של יאח"ה.
במרץ 2007 חשף דרוקר מסמך פנימי מלשכתו של אהוד אולמרט, שמתעד את ההטבות שנתנו אולמרט ואנשיו לפעילי הליכוד.
כמה חודשים לאחר מכן הורה היועץ המשפטי לממשלה, מני מזוז, על חקירת יאח"ה בנושא, בעקבות התחקיר.
ב-2008 פרסם כי בזמן מלחמת לבנון השנייה, כשנסע בנימין נתניהו בלוויית אשתו, שרה נתניהו, למסע הסברה בלונדון, הוצאותיהם היו גבוהות ושולמו על ידי תורם לונדוני.
בתגובה הגיש נתניהו תביעת דיבה כנגד דרוקר וערוץ 10, אותה ביטל לאחר זמן מה.
הסתבר שנסיעתה של שרה נתניהו לא אושרה כנדרש על ידי ועדת האתיקה, ונתניהו קיבל הערה על כך מהוועדה.
ביוני 2008 חשף דרוקר אי-סדרים בספר המתפקדים של מפלגת קדימה, מה שהוביל לחקירת משטרה של יאח"ה.
בנובמבר 2016 פרסם דרוקר כתבה שלפיה קיבל בנו של ראש הממשלה, יאיר, טובות הנאה מהמיליארדר האוסטרלי ג'יימס פאקר.
בתגובה האשים אותו בנימין נתניהו ב"שטיפת מוח" ו"רצח אופי".
באפריל 2018 החל להגיש את הסדרה התיעודית "הקברניטים" העוסקת במנהיגותם של שישה מראשי ממשלות ישראל.
ב-11 ביולי 2024 רשת הודיעה כי תוכניתו של דרוקר "אזור מלחמה" תרד מהמסך
במרץ 2011 פרסם תחקיר בתוכנית "המקור" שבו טען כי בשנים 1999–2008 נסעו נתניהו ובני משפחתו מחוץ לישראל על חשבון גופים פרטיים, גם אחרי חזרתו של נתניהו לפוליטיקה ב-2002. התחקיר, שנודע כ"פרשת ביביטורס" הביא לבדיקה של מבקר המדינה.
בסופו של דבר החליט היועץ המשפטי לממשלה יהודה וינשטיין בספטמבר 2014, לאמץ את המלצות המשטרה ופרקליטות המדינה ולסגור את התיק לאחר ש"במכלול החומר שנאסף לא נמצא שיש מקום לפתוח בחקירה".
ב-2015 עתרו דרוקר וחדשות ערוץ 10 לבית המשפט המחוזי בירושלים, כדי לקבל מידע על כל השיחות שנערכו בין ראש הממשלה נתניהו ועמוס רגב, עורך "ישראל היום", ובעל העיתון שלדון אדלסון.
השופט דוד מינץ פסק שנתניהו יחויב למסור את הפירוט המלא של מועדי שיחותיו עם אדלסון ורגב, אך הוסיף כי בטרם חשיפת המידע יש לעדכן את אדלסון ואת רגב על תוצאות העתירה ולאפשר להם להתנגד לה.
אלה אכן התנגדו בנימוק של פגיעה בפרטיותם, ובפברואר 2016 ביטל בית המשפט העליון את החלטת המחוזי.
לאור זאת קבע השופט מינץ ביולי 2016 שנתניהו לא יחויב למסור את המידע, כי שבנסיבות מקרה זה, העניין הציבורי העומד בבסיס הבקשה לקבל את המידע לא גובר על פני זכותם לפרטיות של רגב ואדלסון.
באוקטובר 2016 ערערו שוב דרוקר וחברת החדשות של ערוץ 10 בבית המשפט העליון על ההחלטה, ובאוגוסט 2017 קיבל בית המשפט העליון את הערעור, וקבע שהאינטרס הציבורי במסירת המידע על בסיס חוק חופש המידע, גובר על הפגיעה בפרטיותם של אדלסון ורגב.
בנובמבר 2016 חשף דרוקר תכתובת מייל של דוד שמרון, פרקליטו של ראש הממשלה בנימין נתניהו.
המייל הוכיח את מערבותו של שמרון במכרז הצוללות, תוך שהוא מייצג בעסקה זו את מיקי גנור, נציגה הישראלי של יצרנית הצוללות טיסנקרופ.
החשיפה התגלגלה לפרשת הצוללות, שבמסגרתה הוגשו בסופו של דבר כתבי אישום, אם כי בסופו של דבר לא הוגש כתב אישום נגד דוד שמרון עצמו.
במאי 2024 שודר בערוץ 13 חלקו הראשון של תחקיר המקור על תפקודה של שרת התחבורה מירי רגב.
המידע נמסר על ידי ראש המטה שלה שהתפטר, יונתן יהוסף.
לפיו, השרה הקדישה לענייני תחבורה כשעה בשבוע וכל שאר זמנה הוקדש לפגישות פוליטיות לשם קידומה בפריימריס הליכוד.
בנוסף, הוצגה טבלה של ראשי רשויות שבה נעזרה, מדורגת לפי התמיכה הפוליטית בה.
הובאו דוגמאות ליחס בלתי ענייני, מפלה ואף מסכן בענייני תחבורה לפי דירוגו של ראש הרשות המקומית בטבלה.
בעקבות התחקיר פתחה יאח"ה בחקירה בחשד למרמה והפרת אמונים במשרד התחבורה.
בשנת 2007 הגיש יושב ראש ארגון המורים, רן ארז, תביעת דיבה בסך 4 מיליון ש"ח נגד דרוקר, "חדשות 10" ונושאי משרה נוספים ב"חדשות 10", בעקבות ידיעה ששודרה ב"חדשות 10" לפיה שביתת המורים היא חלק מתוכנית קונספירציה של ארז ואחרים להחליף את שרת החינוך יולי תמיר בח"כ עמי איילון.