tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
C-704 הוא טיל נגד ספינות שפותח על ידי מכון המחקר השלישי של תאגיד התעשייה האווירית של סין אשר גם ייצרה את ה-C-701. במרץ 2011 במבצע חוק ברזל חיל הים תפס משלוח איראני של 6 טילים שיועדו לחמאס.
טיל זה תוכנן במיוחד למטרות בעלות תזוזה של בין 1,000 ל-4,000 טון.
טילים קטנים יותר כמו TL-6 ו-C-701 או טילים גדולים יותר כמו C-802 וטילי ה-Silkworm אינם יעילים מבחינת עלות לשימוש במטרות אלו.
בגרסתו הראשונה שהוצגה הופיעה גרסה עם מכ"ם מכוון בלבד.
היצרנים אישרו שפיתוח גרסאות נוספות הכוללות הנחיה באמצעות אינפרא אדום, טלוויזיה ולייזר כבר בתהליך.
כמו ה-C-701, ה-C-704 צפוי להפוך לטיל אוויר-קרקע כללי שיכול לתקוף מטרות שונות, מה שהופך אותו למקביל סיני לAGM-65 מאבריק האמריקאי.
ב-16 במרץ 2011 חיל הים הישראלי במבצע חוק ברזל יירט משלוח איראני לחמאס ברצועת עזה של שישה טילים מדגם C-704 הידוע בגרסה האירנית בשם "טילי נאסר" יחד עם משגרי טילים ורדארים של ועוד תחמושת, על סיפונה של האונייה Victoria.
בשנת 2013, ספינת הקרב של הצי הבנגלדשי BNS Dhaleshwari שיגרה ארבעה טילי C-704 במהלך תרגיל ימי מקומי וכל הארבעה פגעו במטרותיהם בהצלחה.
ב-14 בספטמבר 2016, הנשיא האינדונזי היה עד לשני ניסיונות כושלים לשיגור טילי C-705 על ידי הצי האינדונזי.
הטיל הראשון נכשל בשיגור במועד הפקודה אך שוגר באופן בלתי צפוי כעבור חמש דקות ולא פגע במטרה.
הטיל השני שוגר כמתוכנן אך כשל במהלך הטיסה.
גרסת האוויר-קרקע של ה-C-704 נחשפה לראשונה לציבור בתערוכת האוויר השביעית בשנת 2008. ההבדל המשמעותי ביותר בין הגרסה המקורית לגרסה אוויר-קרקע הוא במערכת ההנחיה.
מערכת ההנחיה המקורית הוחלפה במערכת IR כפולה המכסה את שני חלונות ה-IR (3-5 µm ו-8-12 µm), המסייעת בזיהוי מטרות חמקניות.
גרסאות נוספות שנחשפו כוללות הנחיה אלקטרו-אופטית עם גימבל וטלוויזיה אינפרה-אדום עם חלון פלואוריד מגנזיום.
בתערוכת האוויר השביעית, נחשף עוד חבר בסדרת C-70X, ה-C-705. טיל זה הוא פיתוח ישיר של ה-C-704, אך מבחינה חיצונית הוא דומה לטיל ה-C-602 המיניאטורי.
שיפורים מרכזיים התבצעו בתחומי התצורה, ההנעה, ראש הקרב וההנחיה.
מנוע הרקטות המקורי של ה-C-704 הוחלף במנוע גדול יותר בתוספת מנוע טורבו-סילון וכנפיים מתקפלות, מה שהגדיל את הטווח ל-140 ק"מ.
המפתחים טענו שהעיצוב המודולרי של המנוע החדש מאפשר שלב שני להגדלת הטווח ל-170 ק"מ, אך שלב זה לא הוצג בתערוכה.
ראש הקרב הופחת ל-110 ק"ג, אך השימוש בראש קרב כיווני-נפץ אפשר לטיל לנטרל מטרות בגודל של עד 1,500 טון.
מספר מערכות הנחיה כבר פותחו עבור ה-C-705, כולל מכ"ם, טלוויזיה ואינפרא-אדום.
להנחיה באמצע הטיסה נעשה שימוש ב-GPS או GLONASS, אך הדגם שהוצג בתערוכה תומך רק ב-GPS לצורכי ייצוא
C-SPAN (ראשי תיבות של Cable-Satellite Public Affairs Network) היא רשת טלוויזיה אמריקאית שהוקמה בשנת 1979 ביוזמת חברות הכבלים האמריקאיות כשירות ציבורי ללא מטרות רווח.
הרשת נוצרה במטרה לספק לציבור האמריקאי סיקור רציף וחי של הנעשה בממשל הפדרלי האמריקני, ובמיוחד בקונגרס האמריקני, באופן בלתי מסונן, לא ערוך, וללא פרשנויות.
הרשת משדרת בין היתר אירועים פוליטיים מרכזיים בארצות הברית, לרוב בשידור חי, דיונים בקונגרס, מסיבות עיתונאים וראיונות עם אישים בולטים בפוליטיקה האמריקנית.
הרשת פועלת באופן עצמאי, מבלי להסתמך על פרסומות או על מימון מהממשל.
Colt Automatic Rifle) CAR-15) הוא גרסת קרבין לרובה הסער M-16. הוא החל את שירותו בצבא ארצות הברית ב-1966 ולצה"ל הגיע ב-1973 אך זכה לעדנה רק בשנות ה-90 של המאה ה-20. רובה CAR-15 מובדל מרובה ה-M16A1 רק בקנהו הקצר יותר ובקת הטלסקופית (לעומת הקת הקבועה בגרסה הרגילה).
הציון CAR-15 מתייחס לשתי מערכות נשק, ותלוי בהקשר בו משתמשים בו.
בשימוש הנפוץ הוא מתייחס לגרסאות הקרבין המקוצרות של רובה M-16, או ליתר דיוק M16A1. בשימוש יותר טכני, השם מתייחס למשפחת כלי הנשק שפיתחה חברת קולט בשנות ה-60 של המאה ה-20 וכללה "גרסת תת מקלע (קולט מודל 635)", "רובה הישרדות" ועוד.
גרסאות מקוצרות של AR-15 פותחו עוד ב-1957, עקב דרישת היחידות המיוחדות של צבא ארצות הברית וחיל הים האמריקני.
XM-177E1 הוא הגרסה המקוצרת הראשונה של רובה M-16, שנכנסה לשירות צבא ארצות הברית כבר ב-1966, וב-1969 שודרג רובה זה ל-XM177E2. מה שמיוחד ברובה זה הוא שזהו הרובה הראשון בעולם שהשתמש בקת הקצרה (ידועה כ"קת הטרור" בצה"ל).
כבר ב-1966 נכנס לשירות צבא ארצות הברית רובה זה.
קולט פתחה מספר גרסאות נוספות, שנכנסו לשירות אחר כך בצבא ארצות הברית, ביניהן קולט קומנדו.
ההבדלים בין מרבית הדגמים הם שוליים.
חלקם מיועדים לשימוש אזרחי, והוסבו בהתאם לפעולה חצי-אוטומטית.
גרסת הקרבין כללה קנה באורך 406 מ"מ ומאוחר יותר 368 מ"מ.
גרסה התמ"ק כללה קנה באורך 254 מ"מ ואורכה הכולל היה 660 מ"מ.
רובה ה-CAR15 הגיע לצה"ל יחד עם כל רובי ה-M16 ב-1973 (במסגרת הסיוע האמריקני במלחמת יום הכיפורים) וכעשור אחר כך פותחה בצה"ל גרסת ה-CAR-15 המקוצרר עם קנה קצר עוד יותר.
במהלך שנות ה-70 ושנות ה-80 של המאה ה-20 חילות השדה של צה"ל השתמשו בגליל ורק היחידות המיוחדות השתמשו ב-CAR15, שזכה למוניטין גבוה.
בעקבות האינתיפאדה הראשונה גם יחידות העלית של המשטרה זנחו את הגליל לטובת ה-CAR15.
רובה זה שימש את היחידות הקרביות של צה"ל בשנות ה-90 של המאה ה-20 בהצלחה מרובה.
במהלך שנים אלה פיתח צה"ל מספר של גרסאות ותצורות לרובה כגון "CAR-15 מקוצרר" .
גרסאות נוספות כללו דגם קלעים ודגם "מטולון" עם מטול רימונים M203.
רובה CAR-15 מקוצרר הוא דגם פרי-תכנון צה"ל שמבוסס על רובה ה-CAR15 המקוצר הסטנדרטי.
הדגם פותח בצה"ל בשנות ה-90 של המאה ה-20 ומאפייניו הם קנה מקוצר, ידית אחיזה של M16A2, קת טלסקופית קצרה יותר וכן האפשרות להתקין עליו גם "מטולון" מסוג M203 (גרסה מקוצרת של מטול ה-M203 האמריקאי שפותחה בתע"ש).
החל משנת 2000 החל צה"ל להחליף חלק מרובי ה-CAR15 (המקוצרים והמקוצררים) לטובת רובי M4 קרבין.
ה-CAC 40, אשר קיבל את שמו מהמערכת האוטומטית של בורסת פריז ה-Cotation Assistée en Continu (ציטוט (שערים) רציף), הוא מדד מניות צרפתי.
האינדקס מייצג מדד משקל היוון של 40 המניות הנסחרות ביותר מבין 100 המניות המובילות בבורסת פריז.
על אף שה-CAC 40 מורכב מחברות צרפתיות, 45% ממניותיהן הן בבעלות משקיעים זרים.
משקיעים גרמניים מחזיקות את החלק הגדול ביותר של 21% מהמניות.
משקיעים יפנים, אמריקאים ובריטים הם גם בעלים חשובים – אחוז זה בדרך כלל גדול.
ההסבר בעובדה שחברות CAC 40 או בין-לאומיות, יותר בין-לאומיות מכל חברה אחרת בשוק האירופאי.
רבות מחברות אלו מנהלות עסקים מחוץ לצרפת (63% מעובדי חברות CAC 40 מתגוררים מחוץ לצרפת).
האינדקס מנוהל על ידי הבורסה הפאן אירופאית Euronext לצד האינדקס הבלגי BEL20, האינדקס הפורטוגלי PSI-20 והאינדקס ההולנדי AEX.
בורסת פריז נקראת גם יורונקסט פריז.
רשימת החברות המופיעות באינדקס CAC 40, נכון לספטמבר 2024:
מיקרואלקטרוניקה טכנולוגיה 0.99 STMPA שניידר אלקטריק תעשיות 7.89 SU טלפרפורמנס שירותי תקשורת 0.31 TEP טוטאלאנרז'י אנרגיה 7.73 TTE יוניבייל-רודמקו-ווסטפילד מקרקעין 0.54 URW ויאוליה תעשיות 1.18 VIE ויוונדי שירותי תקשורת 0.43 VIV
cAMP (ראשי תיבות של Cyclic adenosine monophosphate) היא מולקולה חשובה למספר רב של תהליכים ביולוגים.
מולקולה זו היא נגזרת של אדנוזין טריפוספאט (ATP).
cAMP מופק ממולקולת ATP על ידי אדנילט ציקלאז (AC) שהוא חלבון הנמצא בממברנת התא, חלבון זה משופעל בעזרתם של ההורמונים גלוקגון ואפינפרין.
בעת קישור הורמונים אל GPCR באתר המטרה שלהם על פני הממברנה החיצונית של התא, מתרחש שינוי בתוך התא המאפשר קישור של חלבון ממשפחת חלבוני ה-G לחלבון הממברנלי אדנילט ציקלאז ולהפעלתו.
בשלב הבא מתפצל הטרימר לשתי יחידות: יחידת אלפא ויחידה המורכבת מבטא וגאמא כך שהן מחוברות לדימר, חלבון אלפא (S) נודד לאדנילט ציקלאז ומשפעל אותו.
בשלב זה אדנילט ציקלאז מושך אליו מולקולות ATP והופך אותם למולקולות cAMP.
לתהליך זה ידועות שתי בקרות.
הראשונה- המאפשרת את הפסקת אדנלט ציקלז, היא החלפה של GTP ל-GDP G אלפא מתנתק מהחלבון ומתחבר שוב לטרימר ההתחלתי.
דרך שנייה- היא תחרות של G אלפא (Q) אשר מתחרה על הקישור לאדנילט ציקלאז.
cAMP הוא שליח שניוני המשמש למעבר אותות תוך־תאים, כגון תרגום של מסרים המועברים על ידי הורמונים, למשל גלוקגון ואדרנלין שאינם יכולים לחדור את ממברנת התא.
תכליתו של cAMP הוא בעיקר שפעול של PKA (protein kinase A) ובקרה על התופעות הפיזיולוגיות המופיעות עקב הופעת ההורמון.
כמו כן, הוא מבקר מעבר סידן דרך תעלות יוניות.
אצל בני האדם cAMP משפעל את PKA, שבמצב הלא-פעיל הוא טטרהמר (מורכב מארבע תתי-יחידות).
אנזים זה מורכב משתי תתי-יחידות רגולטוריות (בקרה) ושתיים קטליטיות, כיחידה C2R2. כאשר ביחידות הרגולטוריות ישנם אתרים הקושרים cAMP ואזור חלבוני המתאים בצורה קומפלימנטרית לאתרים הפעילים של היחידות הקטליטיות.
עם קבלת ההורמון, מתחיל סינתוז של cAMP אשר נקשר ליחידות הרגולטוריות, דבר המאפשר שינוי קונפורמציה וניתוק של היחדות הקטליטיות להמשך פעילות (זרחון חלבוני במקרה זה).
החלבונים המזורחנים יכולים להיות אחראיים על מספר פעולות המתרחשות בתא (לדוגמה הגברת הגלוקונאוגנזה).כמו כן ישנם חלבונים שבעת זירחונם נקשרים ל DNA וגורמים לביטוי מוגבר של גן מסוים.
לא כל חלבוני קינאז מגיבים ל-cAMP: מספר חלבוני קינז אינם תלויים ב-cAMP לדוגמה פרוטאין קינאז C.
רמת ה-cAMP משתנה בהתאם למצע הגידול של החיידק.
בנוכחות גלוקוז, שהוא מקור האנרגיה הנפוץ ביותר בטבע, רמת ה-cAMP נמוכה.
באופרון הלקטוז ישנו רפרסור היוצר מחסום פיזי שלא מאפשר ל-RNA פלימראז לשעתק את מקטע ה-DNA הנחוץ.
קומפלקס זה מאפשר קישור טוב ל-DNA.
דוגמה לפעילות cAMP: ווסת חיובי של lac operon.
בסביבה בה יש ריכוז נמוך של גלוקוז cAMP נקשר לאתר על CAP.
החלבון הופך עצמו לפעיל ונקשר לאתר ספציפי ליד lac פרומוטור.
צורה זו נוחה לרנ"א פולימראז להקשר בסמיכות לפרומוטור, על מנת להתחיל שעתוק של
בריכוז גבוה של גלוקוז, ריכוז cAMP פוחת ו-CAP משתחרר מ-lac operon.
חוקרים סבורים כיום כי חוסר בקרה על רמות cAMP קשור להתפשטות סרטן בתאים נגועים.
מחקרים בעת האחרונה מראים כי cAMP משפיע על תפקוד האונה הקדמית במוח שאחראית על המחשבות המורכבות שביכולתנו לבצע (רקמת הקורטקס הקדמית).
פעילות רגולטיבית של תעלות יונות במוח (HCN) מבוצעת בנוכחות cAMP אשר מאפשר את פתיחתן.
עליה לרמות גבוהות של cAMP מאלצות את התעלות להישאר פתוחות.
דבר זה גורם לתאי המוח לתקשורת לקויה ובכך משתבשת פעילתו של המוח.
במנגנון מעורב בדרך כלל מחשב המייצר שאלה אקראית, כזו שלאדם קל לענות עליה אך למחשב קשה מאוד.
מבחן CAPTCHA בדרך כלל מבקש מהמשתמש להקליד אותיות או מספרים המופיעים בצורה מעוותת על המסך.
CAPTCHA הוא מעין מבחן טיורינג, שבו מחשב ממונה על הבדלה בין אדם למחשב, בשונה ממבחן טיורינג הקלאסי בו אדם באמצעות שיחה ושאלות מנסה להבדיל בין מחשב לאדם.
את השם CAPTCHA טבעו לראשונה לואיס פון אהן, מנואל בלום, ניקולאס ג' הופר מאוניברסיטת קרנגי מלון וג'ון לנגפורד מ־IBM.
השם הוא ראשי התיבות של "Completely Automated Public Turing test to tell Computers and Humans Apart", ובעברית: "מבחן טיורינג ציבורי אוטומטי לחלוטין להבחנה בין מחשבים ובני אדם".
אוניברסיטת קרנגי מלון ניסתה לרשום את השם כסימן רשום אך ויתרה על הרעיון.
האקדמיה ללשון העברית קבעה את המונח "אימות אנוש" ל-CAPTCHA.
שתי קבוצות טענו שהן הראשונות לפתח מנגנון CAPTCHA: קבוצה אחת מחברת AltaVista שכללה את אנדרי ברודר ועמיתים על מנת למנוע מבוטים להוסיף כתובות URL למנוע החיפוש.
כדי ליצור תמונות עמידות לסריקת OCR (זיהוי תווים אופטי) הצוות חקר מצבים שסריקתם הניבה תוצאות גרועות.
קבוצה שנייה כללה את לואיס פון אהן ומנואל בלום אשר הרחיבו את הרעיון לכל תוכנה היכולה להבדיל בין אדם למחשב.
פון אהן ובלום הראו גם מספר דוגמאות למנגנוני CAPTCHA, כולל המנגנון המסחרי הראשון שאומץ על ידי .
אולם המחלוקת הוסרה דווקא על ידי קבוצה שלישית שכללה את גילי רענן, אילון סולן וערן רשף, אשר עבדו במסגרת חברת סנקטום על פיתוח קיר אש ליישומי אינטרנט, אשר הגישה בקשה לפטנט בשנת 1997שכותרתה הייתה: "מערכת להפרדה בין אדם למכונה" והתבססה על שימוש ביכולות חישה אנושיות היעילות בהרבה משל מחשב.
היישום הנפוץ ביותר של CAPTCHA הוא בטפסים אלקטרוניים באתרי אינטרנט, שם מתבקש המשתמש לזהות טקסט מעוות ולהקליד אותו בתיבה לפני שליחת הטופס, וזאת על מנת למנוע התקפות DoS או מילוי טפסים ממוכן.
מערכות המעוניינות למנוע שימוש על ידי מכונה (הצבעה, דירוג וכו') משתמשות ב־CAPTCHA כדי לוודא שהמשתמשים בהן הם בני אדם.
שימוש מקורי ב-CAPTCHA נעשה בפרויקט reCAPTCHA: מערכת reCAPTCHA מציגה לגולש CAPTCHA הכוללת מילים שלא זוהו על ידי תוכנות לזיהוי תווים אופטי, ובכך מסייעת בהמרת טקסטים מודפסים לפורמט דיגיטלי.
על מנת לנסות להתגבר על מנגנון ה־CAPTCHA ניתן לנסות ליישם את השיטות הבאות:
ניצול פרצות אבטחה או באגים המאפשר לעקוף את המנגנון.
שיפור תוכנות זיהוי תווים אופטי.
שימוש בבני אדם עבור חלק מהעקיפה.
כמו בכל מערכת אבטחה, יישום לקוי או לא מלא של המערכת עלול לחשוף פרצות אבטחה הניתנות לניצול בידי תוקפים.
במקרים אלה, הבעיה אינה בבסיס התאורטי של המערכת אלא באופן בו מממשים את המערכת כך שגם במערכת חזקה באופן תאורטי, מתקיימות בעיות מעשיות הנובעות מתכנון או ביצוע לקויים.
מספר מחקרים ניסו להתמודד עם הבעיה בזיהוי תווים במערכות CAPTCHA ויזואליות על ידי שימוש ברעיונות הבאים:
שלבים 1 ו־3 יכולים להתבצע בקלות על ידי מחשב.
נכון ל-2012, בני אדם עדיין יכולים להפריד את האותיות בתמונה באופן טוב יותר מאשר מחשבים.
במערכת בהן הרקע מורכב מצורות הדומות לאותיות והאותיות מחוברות ביניהן על ידי צורות אלה, קשה עדיין להפריד את האותיות באופן אוטומטי באמצעות מחשב.
מסיבה זו, יישומי CAPTCHA חזקים יתמקדו בחלוקת התווים כדי להקשות על הפיצוח.
מספר יישומי CAPTCHA אשר נמצאים בשימוש נפרצו.
דוגמאות אחדות הן אחד היישומיים המוקדמים של שנקרא "EZ-Gimpy", המערכת בה משתמש אתר האינטרנט PayPal ומספר יישומי קוד פתוח.
פריצת המערכת של פורסמה בינואר 2008 על ידי גוף בשם Network Security Research, זמן קצר לאחר מכן נפרצו גם המערכות של הוטמייל ו־Gmail.
שימוש בבני אדם על מנת לפתור את ה־CAPTCHA
בשיטה זו ניתן לבנות בוט הממלא באופן אוטומטי את הטופס וכאשר הוא מגיע לחלק בו צריך לפתור את ה־CAPTCHA הוא מעביר אותו למפעיל על מנת שיפתור אותו.
שיטה נוספת שניתן ליישם היא שימוש ב־CAPTCHA שהתקבל מאתר אחד באתר אחר השייך לפורץ, וכך הגולשים באתר פותרים את ה־CAPTCHA עבור הבוט אשר מעביר את הפתרון לאתר אליו הוא מעוניין לפרוץ.
כאשר הערכות השימוש ב-CAPTCHA עומדות על 200 מיליון ביום, לפי חישוב של 10 שניות לכל אחד, מתבזבזות 500,000 שעות כל יום שיכולות להיות מנוצלות לתועלת.
עובדה זו גרמה ללואיס פון אהן לחשוב על האפשרות להשתמש בכל ההקלדות האלה להעביר ארכיונים שלמים, שלא ניתן לפענח את המילים לטקסט על ידי סריקה, בעזרת שימוש במיקור המונים זה לטקסט דיגיטלי, ופיתח את reCAPTCHA.
לדוגמה עיתון The Times, אשר מפורסם משנת 1851 משתמש בשירות זה של החברה של לואיס פון אהן כדי להעביר את כל ארכיון העיתונים שלה לטקסט.
אפשר לראות זאת בכך שה-CAPTCHA דורשת להקליד שתי מילים כאשר אחת המילים היא מילה סרוקה ולא ידועה למערכת והמילה השנייה משמשת בתור מבחן טיורינג הפוך כדי לוודא שהמקליד הוא אדם ולא מחשב.
המילה השנייה נבדקת האם היא דומה לתוצאה של מספר מנגנוני OCR, ואם כן ניתן לעבור את המבחן.
לאחר מכן המילה נשמרת במאגר ונבדקת מול התשובות של משתמשים שונים ואם כולם ענו בצורה זהה, אפשר להניח שזאת ההקלדה הנכונה ולהכניס למאגר, וכך להמיר טקסטים מודפסים שלמים לטקסטים דיגיטליים.
CAN-bus (קיצור של Controller Area Network, לעיתים גם CAN network) הוא פרוטוקול תקשורת מתוקנן שתוכנן לאפשר למיקרו-בקרים והתקנים אחרים לתקשר האחד עם השני.
במקורו, יועד לשימוש במערכות רכב אך משמש כיום גם בתחומים אחרים.
פיתוחו של ה-CAN-bus התחיל במקור בשנת 1983 על ידי חברת בוש, ומפרט ראשון של הפרוטוקול פורסם רשמית בשנת 1986. הרכיבים הראשונים שמימשו אותו יוצרו בשנת 1987 על ידי אינטל ופיליפס.
חברת בוש פרסמה את גרסה 2.0 למפרט בשנת 1991. בהמשך, יצר ארגון התקינה הבינלאומי את תקן ISO 11898, בהסתמך עליו.
במקורו, הגדיר פרוטוקול ה-CAN את שכבת הקו (שכבה 2 על פי מודל ה-OSI) בלבד, כתקשורת חבילות קצרות מאוד (עד 8 בתי מידע לחבילה), מבלי להגדיר את השכבות הפיזיות.
הגדרות שכבות פיזיות שונות נתווספו בגרסאות מאוחרות יותר.
ה-CARPET היא מערכת רקטות דלק-אוויר לפריצת שדות מוקשים שפותחה במקור על ידי רפא"ל ונקראת בצה"ל "מערכת ריצוף".
המערכת מכילה מארז של כ-20 רקטות דלק-אוויר בקוטר ששוקלות כ"א 46 ק"ג.
בסך הכל שוקל המארז הטעון כ-.
המארז מותקן על חלקו האחורי של רכב קרבי משוריין ומופעל בשלט רחוק מתוך הכלי הממוגן.
למערכת אפשרות פעולה אוטומטית, חצי-אוטומטית וידנית והוא מסוגל לירי מהיר של רקטות במטחים או בבודדות.
את המארז ניתן לטעון מחדש גם בתנאי שדה.
הרקטות מכילות דלק נוזלי דליק שאיננו נוטה להתפוצצות ללא יזימה (מטעמי בטיחות).
כאשר הרקטה פוגעת במטרה, משתחרר ענן דלק-אוויר ואז מתפוצצת הרקטה ומדליקה את הענן תוך יצירת הדף רב הגורם לפיצוץ כל המוקשים שבסביבה.
מטח רקטות ריצוף יכול ליצור מעבר נקי באורך 100 מטר וברוחב 6–8 מטר בשדה מוקשים.
המערכת נמצאת בשימוש צה"ל, בו היא נקראת "ריצוף" (ולעיתים קרובות גם מערכת ריצוף או רקטות ריצוף), ומותקנת בנגמ"שי הפומ"ה והנמ"ר ההנדסי של חיל ההנדסה הקרבית.
במערכת נעשה שימוש מבצעי ראשון במלחמת לבנון השנייה: היא ניקתה זירות מטענים, השמידה מוצבי חזבאללה ובאחד המקרים אף השמידה שני כלי רכב של חזבאללה על יושביהם.
במערכת נעשה שימוש גם במבצע צוק איתן לצד צפע שריון הוותיק ובמלחמת חרבות ברזל.
ב-2017 החל צה"ל בקליטת מערכת ריצוף משודרגת, כאשר את השדרוג ביצע ענף מערכות נשק של זרוע היבשה, בעלות נמוכה בהרבה מההצעה של התעשיות הביטחוניות.
השדרוג כולל בין השאר מערכת הפעלה פשוטה יותר ומהירה ללמידה, שנועדה לשפר את התפעול של המערכת ולפשט את הכשרת הפלס על המערכת.
הצוות האחראי על השדרוג קיבל את פרס היועכ"ל על חסכון משמעותי לשנת 2017.
ב-2007 נכנסה המערכת לשירות גם בצבא צרפת והותקנה על רכב ההנדסה הקרבית AMX-B2 EBG.
מודל לתמחור נכסי הון הוא מודל כלכלי שעוסק בהערכת שווי מניות, נגזרות המניות, ביטחונות ונכסים על ידי השוואה בין הסיכון הכרוך בהם כנגד התשואה הצפויה.
המודל מבוסס על הרעיון שמשקיעים ידרשו תשואה נוספת (שנקראת פרמיית סיכון) עבור נטילת סיכון נוסף.
על-פי המודל, התשואה שהמשקיעים ידרשו תהיה שווה לסכום של שני גורמים: שיעור התשואה מהשקעה חסרת סיכון ופרמיית הסיכון.
במקרה והתשואה הצפויה מההשקעה לא עוברת את סף המינימום (סכום שני הגורמים), ההשקעה אינה כדאית.
המודל פותח על ידי שורה של כלכלנים, בהם ויליאם שארפ, והתבסס על התאוריה המודרנית של תיקי השקעות.
שארפ זכה בפרס נובל בשנת 1990 בשל פיתוח המודל.
המודל מבוסס על שתי משוואות מרכזיות.
האחת, משוואת קו השוק , מציגה את הקשר בין מידת התשואה העודפת הצפויה של תיק השקעות, הנובעת מחלוקת ההשקעות בין נכס חסר סיכון (למשל איגרות חוב ממשלתיות) לבין תיק השקעות בעלות סיכון (למשל מניות), לבין הסיכון של התיק כפי שמתבטא בסטיית התקן שלו:
השנייה, משוואת קו הנכסים , מציגה את הקשר בין התשואה הצפויה של נכס מסוכן, למדד התנודתיות שלו עם תיק השוק (המכונה גם בטא):
כאשר הבטא מחושבת כך: או באמצעות הנוסחה: .
נוסחה זו לחישוב התשואה הצפויה, משמשת לקביעת מקדם ההיוון של ההשקעה במניה או בהון העצמי של החברה, ולפיכך משמשת לתמחור שווי חברות.
במציאות, ריבית חסרת הסיכון להשקעה נמוכה מריבית חסרת סיכון להלוואה ולכן, משוואת ה־SML של מודל ה־CAPM המורחב היא: כשאר הוא ערך מסוים בין ריבית חסרת סיכון להשקעה לריבית חסרת סיכון להלוואה.
CAC (ראשי תיבות של Common Access Card) הוא שם קוד לרגולציה של הממשל האמריקני.
קיימות מספר משמעויות פרקטיות לרגולציה זו אך המשמעות השכיחה היא הדרישה כי ביצוע הזדהות (authentication) למערכת, ליישום או למחשב תתבצע על ידי כרטיס חכם פיזי ולא על ידי שם משתמש וסיסמה.
החל משנת 2014, כל יישום אשר נמצא בשימוש של חברה פדרלית, צריך לאפשר מצב עבודה בו כניסה למערכת תתבצע אך ורק על ידי כרטיס CAC.
הממשל מעודד חברות תוכנה אשר מאפשרות מצב עבודה זה לקבל הסמכה בסיסית המאשרת כי התוכנה תומכת באופן בסיסי ב-CAC.
ההסמכה הזו ניתנת על ידי החברה הפדרלית JITC.
כרטיסי CAC הם כרטיסי הזיהוי הרשמיים של חיילי הכוחות המזוינים של ארצות הברית, בדומה לכרטיס החוגר בצה"ל.
על כרטיס CAC ישנם מספר certificates בפורמט X.509. רק חלק מתעודות אלה מורשות להיות בשימוש לזיהוי ה end user.
הם יכולות להיות client certificates בעת הקמת ערוץ ה-SSL מתחנת הקצה לשרת (או לפרוקסי שנמצא לפניו).
זיהוי המשתמש עצמו נמצא בשדה subject ב-client certificate.
לרוב יהיה רשום זיהוי המשתמש ב-attribute בשם "CN" או "EMAIL".
CAAC איירליינס (中国民航) הייתה חטיבת התעופה של מינהל התעופה האזרחית של סין (CAAC) ומונופול התעופה האזרחית ברפובליקה העממית של סין.
היא החלה להפעיל טיסות פנים בשנת 1949. בשנת 1988 נפרץ המונופול והחברה פוצלה לשש חברות תעופה אזוריות, שהתאגדו אחר-כך לחברות התעופה הגדולות של סין: אייר צ'יינה, שבבייג'ינג, צ'יינה סאות'רן איירליינס שבגואנגג'ואו וצ'יינה איסטרן איירליינס שבשנגחאי.
בשנת 1962 החלה CAAC להפעיל שירותים בינלאומיים, בתחילה למדינות אחרות בגוש הקומוניסטי כמו ברית המועצות, מונגוליה, צפון קוריאה, לאוס, בורמה, בנגלדש, צפון וייטנאם וקמבודיה.
באמצע שנות השמונים של המאה העשרים הפעילה CAAC טיסות לארצות הברית, אירופה, המזרח התיכון ואוסטרליה, בעיקר באמצעות מטוסי בואינג אמריקאיים, תוך שהמשיכה להשתמש בכלי טיס סובייטים בקווים למזרח אירופה.
בשנת 1988 התפצלה CAAC איירליינס לשש חברות תעופה נפרדות, שכל אחת מהן נקראת על שם אזורי הפעילות העיקריים שלה:
אייר צ'יינה, חברת הדגל, שבסיסה בבייג'ינג, ירשה את קוד IATA ו-ICAO של CAAC; חברת הבת דליאן איירליינס הושקה בשנת 2011
צ'יינה סאות'ווסט איירליינס, שבסיסה בצ'נגדו (התמזגה עם אייר צ'יינה בשנת 2002); חברת הבת סצ'ואן איירליינס מצ'נגדו הושקה בשנת 1986 ואילו חברת הבת צ'נגדו איירליינס הושקה בשנת 2011
צ'יינה איסטרן איירליינס, שממוקמת בשנחאי, יחד עם חברת הבת שנחאי איירליינס
צ'יינה נורת'ווסט איירליינס, שבסיסה בשיאן (התמזגה עם צ'יינה איסטרן בשנת 2002)
צ'יינה סאות'רן איירליינס, שבסיסה בגואנגג'ואו
חברת צ'יינה איירליינס, שבסיסה בשניאנג (התמזגה עם צ'יינה סאות'רן בשנת 2003)
CAAC השתמשה בקוד IATA CA בטיסות בינלאומיות בלבד; טיסות פנים לא קיבלו קוד.
על מטוסי CAAC צויר הדגל הסיני בצורה אנכית עם פסים כחולים וגרסה סינית של הלוגו של CAAC (בקליגרפיה של ראש הממשלה ג'ואו אנלאי) על גוף המטוס הלבן.
לפני הפיצול בשנת 1988 כלל צי המטוסים של החברה דגמים כדוגמת:
איליושין Il-14 (הוצא משירות בשנת 1982)
ליסונוב לי-2 (הוצא משירות ב-1980)
ויקרס ויסקאונט (הוצא משירות בשנת 1984)
בתאוריה של מדעי המחשב, CAP theorem (נקראת גם התאוריה של ברואר על שמו של המדען אריק ברואר) קובעת כי עבור מאגר נתונים מבוזר אי אפשר להבטיח יותר משתיים מבין שלוש התכונות הבאות:
עקביות (Consistency) – בכל קריאה ממסד הנתונים מתקבל המידע העדכני ביותר שנכתב או שגיאה.
זמינות (Availability) – בכל קריאה ממסד הנתונים מתקבלת תשובה (אך לא בהכרח של המידע העדכני ביותר).
יכולת חלוקה (Partition tolerance) – המערכת ממשיכה לתפקד גם במקרים בהם אובדות או מתעכבות מספר הודעות בין מאגרי הנתונים בגלל בעיות תקשורת.
כאשר יש בעיה בהעברת הנתונים בין מאגרי המידע ישנן שתי אופציות כיצד להגיב לקריאה מהמערכת:
אישור הבקשה מה שמבטיח זמינות אבל פוגע בעקביות.
דחיית הבקשה על מנת לשמור על עקביות אך גורם לפגיעה בזמינות.
התאוריה קובעת שבעת שימוש במאגר מידע מבוזר יש לבחור בין עקביות וזמינות ואי אפשר להבטיח את שניהם.
"C7osure (You Like)" הוא שיר של הראפר והזמר האמריקאי, ליל נאז X.
השיר מופיע במיני-אלבום הראשון שלו, 7. השיר נכתב על ידי ליל נאז X, אלן ריטר, בוי-1דה, אימרן עבאס, ין סוויט ותומאס קסלר, והופק על ידי בוי-1דה, אלן ריטר, Abaz ו-X-Plosive.
נכון לאפריל 2024, השיר הושמע למעלה מ-69 מיליון פעמים בספוטיפיי.
בשיר, ליל נאז X אומר למעריציו שהוא מתכנן לעולם לא להיות לו תוכנית מוצקה.
דזייר תומפסון, מ-Vibe , אמרה כי המסר של השיר הוא "לדחוף קדימה, למרות הפחדים ממה שיש בצד השני".
ב-30 ביוני 2019 צייץ ליל נאז X בטוויטר כי המילים של השיר מדברות על הנטייה המינית שלו, וכן יצא מהארון באותו ציוץ.
קרייג ג'נקינס, מהמגזין ניו יורק, מתאר את השיר כ-"ג'אם דיסקו אופטימי מבטיח".
ג'נקינס מתאר את השיר, יחד עם השיר "Panini", כ-"שירי אהבה קליטים ונוצצים".
החללית היא קיבוסאט של 12 יחידות שתבחן גם מערכת הניווט שתמדוד את מיקומה של החללית ביחס ל-מקפת לסקר הירח (LRO) של נאס"א מבלי להסתמך על תחנות קרקע שבכדור הארץ.
Lunar Gateway היא תחנת חלל בפיתוח שמתכוננת בשיתוף בפעולה של כמה סוכנויות חלל ממשלתיות מאז שנת 2018 לפחות, בין סוכנויות החלל הללו נמצאות נאס"א, סוכנות החלל האירופאית (ESA) וסוכנות החלל הקנדית (CSA).
גייטוואי מתוכננת להיות ממוקמת במסלול היקפי חדשני, שם היא מתוכננת לשמש כמרכז תקשורת, מעבדה מדעית, אזור מחיה לטווח הקצר ואזור אחסון לרוברים ורובוטים.
גיטוואי תהווה חלק קריטי בתוכנית ארטמיס של נאס"א.
הדמיות ממוחשבות מצביעות על כך שהמסלול המסוים הזה - מסלול הילה כמעט ישר (NRHO) - מציע יציבות ארוכת טווח עם דרישות הנעה נמוכות לשמירה על תחנות מסלול, על ידי שימוש בנקודת איזון מדויקת בכוח הכבידה של כדור הארץ והירח שמציע מסלול יציב.
המסלול הזה מתוכנן להחליף בין המסלול ההיקפי של כדור הארץ לבין מסלול היקפי של הירח
המטרה העיקרית של משימת קפסטון היא לאמת את סימולציות יציבות המסלול המחושבות עבור גיטוואי עם חללית אמיתית ובכך לאמת שמסלול כזה אפשרי.
קפסטון תהיה החללית הראשונה שתפעל באותו מסלול ירח ייחודי.
החללית תבחן גם מערכת ניווט בשם Cislunar Autonomous Positioning System (CAPS) (בתרגום מילולי - מערכת מיקום ירחית אוטומטית), שתמדוד את מיקומה של קאפסטון ביחס ל- מקפת לסקר הירח (LRO) של נאס"א מבלי להסתמך על תחנות קרקעיות שעל כדור הארץ.
חברת רוקט לאב (Rocket Lab) תשגר את טיסת איתור הנתיבים שבעצם תשתמש ותבדוק לראשונה את מסלול NRHO.
במסגרת חוזה עם נאס"א, ישוגר על ידי רכב שיגור בעל הרמה קטנה Electron .
CAPS (ראשי תיבות של Cleaved Amplified Polymorphic Sequence, ביקוע רצף פולימורפי מוגבר, לפעמים נקראת PCR-Restriction Fragment Length Polymorphism (PCR-RFLP)) היא טכניקה בביולוגיה מולקולרית לניתוח סמנים גנטיים בדנ"א.
זוהי הרחבה לשיטת ה"פולימורפיזם של אורך קטעים" (RLFP), תוך שימוש ב"תגובת שרשרת של פולימראז" (PCR) המאפשר לנו לנתח כמות דנ"א קטנה ולזרז את ניתוח התוצאות.
כמו RLFP, שיטת CAPS מתבססת על העיקרון כי הבדלים גנטיים בין אנשים, הנגרמים בעקבות סניפים או בעקבות מוטציה החדרה או השמטה, יכולים ליצור או לבטל אתרי הגבלה של אנזימי הגבלה (restriction endonuclease), וכי ניתן לזהות הבדלים אלה באורך מקטע הדנ"א לאחר פעילות האנזים.
לרוב המרקרים המולקולריים לCAPS לוקוס ספציפי, וניתן לשתף אותם בין מעבדות.
בניגוד לשיטת RLFP, שיטת זו לא דורשת שימוש באיזוטופים רדיואקטיביים או בתספיג דרומי.
בשיטת הCAPS, הגברת PCR, המאפשרת לנתח כמות דנ"א קטנה, מכוונת על פני אתר ההגבלה שהשתנה, והתוצרים עוברים ביקוע על ידי אנזימי ההגבלה.
כאשר תוצרים אלה מופרדים על ידי ג'ל אגרוז (Agarose), פחמימה הדומה לאגר, או באלקטרופורזה בג'ל, ניתן להבחין ביתר קלות על דפוסים שונים בבנדים של תוצרי PCR.
לחלופין, ניתן לנתח את הקטע המוגבר על ידי , תהליך שלעיתים קרובות יכול להיעשות על ידי .
CAF אורבוס היא סדרה של חשמליות ורכבות קלות המיוצרות על ידי חברת הרכבות הספרדית CAF.
בשנת 1993, החלה CAF לבנות חשמליות עבור ולנסיה, החשמליות היו מבוססות על תכנון של סימנס וכמה מהרכיבים אף סופקו על ידיה, כולל החוגון והמנוע.
דגם זה נמכר גם לליסבון ב-1995. לאחר מכן החליטה CAF לתכנן ולבנות את האורבוס בכוחות עצמה.
לאורבוס 3 דורות, הדור הראשון הוזמן על ידי בילבאו, שקיבלה שמונה רכבות בין השנים 2002 ו-2004. הדור השני נמכר אף הוא בעיקר למפעילים בספרד, הדור השלישי נמכר בספרד, וגם במקומות אחרים באירופה, ארצות הברית, אוסטרליה ובבריטניה.
קווי הייצור של האורבוס נמצאים בספרד, ארצות הברית, ברזיל, בריטניה, מקסיקו, וצרפת.
סדרה זו נמכרה רק ל-Euskotren Tranbia כדי להפעילה בבילבאו.
הרכבת נפתחה בדצמבר 2002 והורחבה ב-2004. היא כוללת 8 רכבות דו-כיווניות, 70% רצפה נמוכה.
מקום נכנס לשירות מבנה גוף מרכב כמות בילבאו, ספרד
וויטוריה-גאסטיס, ספרד 2008 אלומיניום 11 סביליה, ספרד 2009 פלדה 21 אנטליה, טורקיה אלומיניום 14
אורבוס דור 3 הוא דגם הדגל של CAF ומופיע במספר גרסאות.
הגרסאות הסטנדרטיות, האורבוס 100 ו - אורבוס 70, הן בעלות רצפה נמוכה של 100% או 70%, בהתאמה, ומהירות מרבית של .
הדגם מוצע במד מטר ובמד רגיל ומאפשר רוחב רכבת של - .
CAF פיתחה אפשרות לבניית קבלים וסוללות יוני ליתיום לתוך ה-Urbos 3, המאפשרות הפעלה לזמן קצוב ללא אספקת חשמל חיצונית.
מערכת ACR זו (Acumulador de Carga Rápida) אפשרה למפעיל החשמלית בסביליה להסיר את החוטים העיליים במקומות מרכזיים במהלך השבוע הקדוש 2011. גם בלוקסמבורג, גרנדה, סרגוסה ומערב מידלנדס, משתמשים בפתרון זה מסיבות שונות.
בדצמבר 2017, רכבת ה-Besançon Tramway ב-בזאנסון, צרפת, גילתה סדקים ברכבת ה - אורבוס 3 סביב אזור החוגון.
ב-11 ביוני 2021, תחנת המטרו ווסט מידלנדס (שפועלת בין ברמינגהאם לוולברהמפטון, אנגליה) נאלצה להשעות את שירותיה עקב סדקים דומים שהתגלו באזורי תיבת החוגון של ה - אורבוס דור 3.
בהמשך למקרים אלו, בנובמבר 2021 הכריז שר התחבורה של ניו סאות' ויילס רוב סטוקס כי קו סידני L1 דולוויץ' היל יושבת למשך כ-18 חודשים, עקב פגמי תכנון חמורים בכל 12 המערכות על הקו.
סטוקס קבע כי הפגמים צפויים להיות רחבים בהרבה בהיקפם מאלה שזוהו בסידני בשל אלפים מאותו סוג רכבת שהופעלו ברחבי העולם.
בעיות דומות הקשורות לסדקים באזור תיבת הבוגי התגלו בקרונות האורבוס בבלגרד.
גילוי סדקים ברכבות של מערב מידלנדס הוביל להפסקת השירות מ-12 בנובמבר 2021 עד דצמבר 2021. לאחר בדיקות, השירותים במערב מידלנדס הושעו שוב ב-20 במרץ 2022 עד להודעה חדשה עקב סדקים שתוארו על ידי המפעילה כ"סדקים במרכב".
לרכבים בסדרת Urbos AXL יש חלקי מרכב ארוכים יותר וחוגונים מסתובבים.
עם מהירות מרבית של , הוא מיועד למערכות תחבורה מהירה להמונים בעלות קיבולת גבוהה.
רכבת מסוג זה נמצאת כרגע בשימוש בשתי מדינות באירופה; בטאלין, אסטוניה, ברשותם 20 רכבות, ובשוטקהולם, שוודיה, ברשותם 22 רכבות.
סדרת אורובוס TT בנויה בטכנולוגיית טראם-רכבת, המחברת את תשתית הרכבת הכבדה הקיימת ישירות למערכות הרכבת הקלה.
הסדרה נמצאת בשימוש בעיר קדיס בספרד.
זן זה הוא "הרקע הגנטי" הנפוץ ביותר עבור עכברים מהונדסים גנטית לשימוש כמודלים של מחלות אנושיות.
הוא זן העכברים הנפוץ והנמכר ביותר, תודות לפוריותו ברבייה, חוסן גופני, וזמינות גבוהה להכנת זנים דומים, עד כדי זהות מוחלטת של הגנום פרט להשמטת אתר גנטי יחיד: נוקאאוט גנטי.
זן השארים C57BL נוצר בשנת 1921 במכון מחקר באוניברסיטת הרווארד.
זן המשנה שסומן במספר 6 היה הפופולרי ביותר מבין אלו ששרדו.
המכון רכש את "עכבר מספר 57", הזן ממנו פותח C57BL/6, ממגדלת העכברים המפורסמת אבי לאתרופ, שגידלה זני שארים רבים נוספים באותה תקופה.
לעכברי C57BL/6 יש פרווה חומה כהה מאוד, כמעט שחורה.
הם רגישים יותר לרעש ולריחות, ונוטים מעט יותר לנשוך מאשר זני מעבדה כנועים כגון BALB/c הם מתרבים ומגדלים גורים בקלות.
לעכברי זן C57BL/6 מאפיינים יוצאי דופן רבים, אשר עושים אותם שימושיים למחקרים מסוימים, ולעומת זאת לא מתאימים לאחרים: הם רגישים יותר לכאב ולקור, ותרופות משככות כאבים פחות יעילות אצלם.
בניגוד לרוב זני העכברים, עכברי C57BL/6 שותים משקאות אלכוהוליים ברצון, ורגישים מן הממוצע להתמכרות למורפיום, ולפיכך שימושיים למחקר התמכרות בבני-אדם.
הם פגיעים מן הממוצע ללקות שמיעה המחמירה עם הגיל.
עכבר מצוי (Mus musculus) מזן ה-C57BL/6 היה מין היונק השני שכל הגנום שלו רוצף ופורסם.
פרוותו הכהה מקילה על יצירת עכברים "מהונדסים גנטית" ממנו: תכופות הוא מוכלא עם זני שארים נפוצים בהירי-פרווה, למשל מטיפוס 129 הלבנים, ולפיכך ניתן לזהות בקלות את הצאצאים הרצויים לפי צבעי הפרווה המעורבים שלהם.
בעשרות השנים האחרונות הוקמו מושבות שונות של עכברי C57BL/6, שמוצאם מעכברים מן ה"מושבה" המקורית בהרווארד, אבל גודלו במנותק אלו מאלו במשך מאות דורות, ושונים מעט גנטית כתוצאה מהצטברות סחף גנטי.
לפיכך מקפידים מוסדות אחראיים להבחין בזני משנה כגון C57BL/6J (זן המשנה שהתפתח במעבדת ג'קסון) מ-C57BL/6N (שהתפתח במעבדות המכונים הלאומיים לבריאות) וכו'.
אך אפילו בתוך זני המשנה הללו, פוטנציאל לסחף גנטי נוסף קיים במושבות המתוחזקות על ידי מעבדות בודדות באם אין להן תרגולת שיטתית של הכלאה מחדש עם מושבות ותיקות ובדוקות, ועלול לגרום להשפעות לא-ידועות ובלתי-מתועדות על תוצאות מחקרים.
זן C57BL/6 הוא ללא ספק מכרסם המעבדה הפופולרי ביותר, ואחראי ל-50% עד 80% מכל המכרסמים (עכברים, חולדות ועוד) הנשלחים למעבדות מחקר מספקים בארצות הברית.
הפופולריות שלו נובעת בעיקר מתופעת התמד: מכיוון שנעשה בו שימוש נרחב והוא נחקר רבות, קל ונוח לעשות בו אף שימוש נוסף.
בשנת 1993 פורסם עכבר הנוקאאוט הראשון שנוצר באמצעות הסרת גן יחיד מזן השארים C57BL/6, על ידי קבוצה בהופמן-לה רוש בשווייץ.
בשנת 2013 הוטסו עכברי C57BL/6 לחלל על סיפון רכב החלל הרוסי Bion-M No.1 .
בשנת 2015 נשלחו נקבות C57BL/6NTac (היינו, ממושבת Taconic Biosciences) לתחנת החלל הבינלאומית בחללית דרגון של SpaceX.
למרות שהמטרה העיקרית של CASP היא לקדם את השיטות לזיהוי המבנה התלת-ממדי של חלבון מתוך רצף החומצות האמיניות, רבים רואים בניסוי זה "אליפות עולם" בתחום המדע.
למעלה מ-100 קבוצות מחקר מכל רחבי העולם משתתפות באופן קבוע ב-CASP, ולא נדיר כי קבוצות שלמות מושעות ממחקרים אחרים למשך חודשים, תוך התמקדות בהכנת השרתים לניסוי ובביצוע החיזויים המפורטים.
על מנת להבטיח כי אף אחד מהחוזים לא יהיה בעל מידע מוקדם אודות מבנה חלבון אשר יעניק לו יתרון, חשוב שהניסוי יתבצע בשיטה עיוורת כפולה: לא החוזים ולא המארגנים והמעריכים ידעו את המבנים של חלבוני היעד בזמן ביצוע החיזויים.
חלבוני היעד לחיזוי מבנה הם או מבנים אשר עתידים להיפתר בקרוב באמצעות קריסטלוגרפיה בקרני רנטגן או ספקטרוסקופיית NMR, או מבנים שנפתרו זה עתה (בעיקר על ידי אחד ממרכזי הגנומיקה המבנית) ונשמרים בהמתנה על ידי בנק מידע החלבונים.
אם נמצא כי הרצף הנתון קשור בירושה משותפת לרצף חלבון בעל מבנה ידוע (המכונה "תבנית"), ניתן להיעזר בדוגמנות חלבונים השוואתית כדי לחזות את המבנה השלישוני.
ניתן לאתר תבניות באמצעות שיטות עימוד רצפים (למשל, BLAST או HHsearch) או באמצעות שיטות protein threading, אשר מצטיינות במציאת תבניות מרוחקות.
במקרים אחרים, יש להיעזר בחיזוי מבנה de novo (כגון Rosetta), השיטה אומנם פחות אמינה אך לעיתים עשויה להניב מודלים בעלי קיפול נכון (בדרך כלל, לחלבונים הקטנים מ-100–150 חומצות אמיניות).
קיפולים חדשים באמת הופכים להיות נדירים בקרב חלבוני היעד, מה שהופך את הקטגוריה לזעירה ממה שהיה רצוי.
השיטה העיקרית להערכה היא השוואת מיקומי α-פחמן במודל החזוי לאלה שבמבנה היעד.
גם חיזוי מבנה חופשי (ללא תבנית, או de novo) מוערך באופן חזותי על ידי המעריכים, שכן הציונים המספריים אינם מתאימים למציאת התאמות גסות במקרים הקשים ביותר.
החזויים מבוססי תבנית בעלי דיוק גבוה הוערכו ב-CASP7 על פי יכולתם לשמש לפאזינג בהחלפת מולקולות במבנה הגבישי של היעד כאשר ההצלחות נבחנו בהמשך, וכן על פי איכות המודל המלא והתאמתו המלאה למבנה היעד ב-CASP8.
הערכת התוצאות מתבצעת בקטגוריות החיזוי הבאות:
חיזוי מבנה שלישוני (בכל ניסויי CASP)
חיזוי מבנה שניוני (הופסק לאחר CASP5)
חיזוי קומפלקסים מבניים (רק ב-CASP2; ניסוי נפרד – CAPRI – עוסק בנושא זה)
חיזוי מגעים בין שאריות (מתחיל מ-CASP4)
חיזוי אזורים חסרי סדר (מתחיל מ-CASP5)
חיזוי גבולות תחומי חלבון (CASP6–CASP8)
הערכת איכות המודל (מתחיל מ-CASP7)
חיזוי מבוסס תבנית ברמת דיוק גבוהה (מתחיל מ-CASP7)
קטגוריית חיזוי המבנה השלישוני חולקה לתת-קטגוריות נוספות:
זיהוי קיפול (המכונה גם protein threading; שם זה אינו מדויק, שכן ה-threading הוא שיטה)
חיזוי מבנה de novo, המכונה כיום "קיפול חדש", מפני שרבות מהשיטות כוללות פונקציות הערכה או דירוג המושפעות מיידעות על מבנים טבעיים של חלבונים, כגון רשת עצבית מלאכותית.
החל מ-CASP7, הוגדרו מחדש הקטגוריות כדי לשקף את ההתפתחויות בשיטות.
קטגוריית "דוגמנות מבוססת תבנית" כוללת את כל הדוגמנות ההשוואתית הקודמת, מודלים מבוססי קיפול הומולוגי וחלק מהמודלים המבוססים על קיפול אנלוגי.
קטגוריית "דוגמנות ללא תבנית (FM)" כוללת מודלים של חלבונים בעלי קיפולים שלא נראו בעבר ומודלים מבוססי קיפול אנלוגי קשים.
בשל מספר מצומצם של חלבוני יעד ללא תבנית (הם נדירים יחסית), הושק בשנת 2011 ניסוי מתמשך בשם CASP ROLL.
ניסוי CASP מתמשך זה שואף להערכה מחמירה יותר של שיטות חיזוי ללא תבנית, באמצעות הערכת מספר גדול יותר של חלבוני יעד מחוץ לעונת החיזוי הרגילה.
בניגוד ל־LiveBench ולEVA, ניסוי זה נעשה ברוח החיזוי העיוור של CASP, כלומר, כל החיזויים מתבצעים על מבנים שטרם נחשפו.
תוצאות CASP מפורסמות בגיליונות תוספות מיוחדים של כתב העת המדעי Proteins, כולם נגישים דרך אתר CASP.
מאמר מוביל בכל אחד מתוספות אלו מתאר את המאפיינים הספציפיים של הניסוי ומאמר מסכם מעריך את ההתקדמות בתחום.
בדצמבר 2018, CASP13 עשה כותרות כאשר AlphaFold, תוכנית בינה מלאכותית שפותחה על ידי DeepMind, ניצחה בתחרות.
בנובמבר 2020, גרסה משופרת 2 של AlphaFold ניצחה ב-CASP14. על פי אחד ממייסדי CASP, ג'ון מולט, AlphaFold קיבלה ציון בסביבות 90 מתוך 100 בסולם דיוק החיזוי עבור חלבוני יעד ברמת קושי בינונית.
AlphaFold נעשה ל-קוד פתוח בשנת 2021, וב-CASP15 ב-2022; כאשר אף על פי ש-DeepMind לא השתתפה, כמעט כל הקבוצות המדורגות הגבוהות השתמשו ב-AlphaFold או בגרסאות מותאמות של AlphaFold.
CCD, ראשי תיבות של Charge Coupled Device, (בעברית: הַצַ"ם, ראשי תיבות של התקן צְמוּד-מִטְעָן) הוא חיישן אלקטרואופטי שמכיל מעגל משולב ובו מערך ("מטריצה") של רכיבים בעלי קיבול, שהמטען הנצבר בהם ניתן להזרמה ולקריאה.
השימוש הנפוץ ב-CCD הוא כגלאי במצלמות וידאו (אנלוגיות או דיגיטליות) או למצלמות סטילס דיגיטליות.
ברכיבים אלה יש מערך של תאים פוטואלקטריים שכל אחד מהם ממיר את הספק האור המוקרן עליו לזרם חשמלי.
פיקסלים שאליהם מגיע הספק גבוה פולטים זרם גבוה יותר מאחרים, כך ניתן להבחין בין אור לחושך וגם להבחין בין רמות אפור שונות, מספר הגוונים נקבע לפי ביצועי ה-CCD (רגישות התאים וכמות הרעש שנוצרת בהם) והאלקטרוניקה שקוראת אותו.
איכות התמונה המתקבלת תלויה כמובן גם במספר הפיקסלים (הנע בין כמה מאות אלפים במצלמות באיכות נמוכה כמו ב-טלפונים סלולריים עד מעל ל -20 מיליון במצלמות מקצועיות).
בצילום דיגיטלי מחליף ה-CCD את סרט הצילום הכימי.
נתוני העוצמה של הפיקסלים השונים נשמרים בפורמט דיגיטלי.
כדי לאפשר צילום בצבע יש להרכיב לפני הפיקסלים מסנני צבע מתאימים, בדרך כלל לאדום, לירוק ולכחול.
ברוב המצלמות נמצאים על פני כל אלמנט (פיקסל) של ה-CCD מסננים אופטים זעירים, המאפשרים רק לאור בצבע המתאים להגיע לפני השטח של החיישן.
צורת הסידור הנפוצה נקראת מטריצת באייר , בשיטה זו אל מחצית מהפיקסלים מגיע רק אור ירוק, אל רבע אור אדום ואל הרבע הנותר מגיע אור כחול (הסיבה להפרשים היא שהעין האנושית רגישה יותר לאור הירוק, וכך מתקבלת רזולוציה גבוהה תוך שימור תחושת הצבע).
במצלמות איכותיות במיוחד נמצאים שלושה רכיבי CCD שונים, שהאור המגיע מפוצל ביניהם בעזרת מנסרה או מראות דיכרואיות.
המידע המגיע מכלל הפיקסלים מורכב באופן דיגיטלי לתמונה צבעונית יחידה.
שיטה נוספת זכתה לכינוי FOVEON ובה נעשה שימוש בשלושה חיישני CCD זה מעל זה.
החיישנים רגישים לצבע מסוים ושקופים לשאר הצבעים.
CBS (ראשי תיבות באנגלית: Columbia Broadcasting System – "מערכת השידור קולומביה") היא אחת מרשתות הטלוויזיה הגדולות ביותר בארצות הברית.
בנוסף, הייתה CBS לאחת מרשתות הרדיו החלוציות הגדולות בארצות הברית.
הרשת צמחה מרשת תחנות רדיו בפנסילבניה לרשת טלוויזיה מחוף לחוף תחת ניהולו של ויליאם ס.
פיילי, שהיה בעל החברה וניהל אותה משנות ה-30 ועד 1990. בין 1995 ועד 1999 הייתה הרשת בבעלות תאגיד וסטינגהאוס.
בין 1999 ועד 2005 הייתה הרשת בבעלות תאגיד ויאקום.
בשנה זו, רשת CBS ועוד וגופי שידור נוספים, אשר היוו חלק מוויאקום הפכו לתאגיד CBS Corporation עד לאיחודם מחדש עם ויאקום ב-2019.
נכון ל-2021, ג'ורג' צ'יקס הוא המנכ"ל והנשיא של CBS.
CBS נמצאה בתחרות עזה עם NBC ומנהלה דוד סארנוף בכל הקשור לזירת השידור הציבורי, הן ברדיו, הן בתכני החדשות והבידור והן בשוק החדש של הטלוויזיה.
NBC פעלה כמונופול בתחומים טכנולוגיים רבים כתוצאה מפיתוחי ענק התקשורת RCA, שהיה אף הוא בבעלותו של סארנוף.
לפיכך התדיינה CBS רבות בבתי משפט מתוך מגמה לפרק את RCA-NBC והצליחה לפצל אותה לשתי רשתות שמאחת מהן צמחה רשת ABC.
החל מ-1939 היו בבעלות CBS חברת התקליטים קולומביה ומעבדות הפיתוח שלה.
ב-1948 פיתחה קולומביה את תקן התקליט האריך-נגן (המסתובב במהירות 33 ושליש סיבובים בדקה) אל מול תקן התקליט המסתובב במהירות 45 סיבובים בדקה של תקליטי RCA.
ב-1945 הציגה CBS טלוויזיה צבעונית לאישור רשות התקשורת הפדרלית של ארצות הברית.
שיטת השידור של CBS לא נקלטה במכשירי RCA ולו הייתה מתקבלת, הייתה מאלצת את הצרכנים להיפטר ממכשירי הטלוויזיה של RCA שברשותם ולרכוש מכשירים תואמים.
סארנוף פעל בשתי חזיתות, מחד הוא ניסה לבלום החלטה לטובת CBS ב-FCC ומאידך האיץ במהנדסיו לפתח שיטת טלוויזיה צבעונית אלקטרונית עדיפה.
אף על פי שב-1950 (לאחר שסארנוף הצליח לעכב את ההחלטה מספיק) אישרה ה-FCC את הטלוויזיה של CBS, בידי RCA היה כבר פתרון מתחרה עדיף (שהיה הבסיס לתקן NTSC).
לאחר ששיטת CBS לא אושרה כתקן בארצות הברית היא מכרה את הפטנטים שלה ליצרנים באירופה שפיתוח על בסיסה את שיטות השידור PAL ו-SECAM.
מחשבות פליליות (Criminal Minds; 2005–רץ)
הוואי חמש-אפס (Hawaii Five-0; 2010–רץ)
אריות הים (Seal Team; 2017–רץ)
לייט שואו עם סטיבן קולבר (2015–רץ)
המופע המאוחר יותר עם קרייג פרגוסון (2005–רץ)
האח הגדול (Big Brother; 2000–רץ)
המירוץ למיליון (The Amazing Race; 2001–רץ)
סופרגירל (Supergirl; 2015–רץ; עברה ל-The CW)
CBS Corporation היה תאגיד תקשורת אמריקני המתמקד בשידור, לוחות מודעות והפקות טלוויזיוניות, בעיקר בארצות הברית.
תאגיד זה היה הבעלים של רשת הטלוויזיה CBS ושותף בבעלות על The CW, יחד עם קבוצת טיים וורנר.
לשעבר היה בבעלותו ערוץ UPN, זאת לפני שהתאחד הערוץ עם The WB ל-The CW.
המנכ"ל של התאגיד היה ג'וזף יאנילו.
התאגיד נוסד ב-31 בדצמבר 2005 כשהתפצל מחברת האם, ויאקום, לפי החלטת יושב הראש סאמנר רדסטון, והונפק בבורסה לניירות ערך בניו יורק ב-3 בינואר 2006.
ב-2019 מוזג התאגיד עם ויאקום ליצירת תאגיד ViacomCBS, שמאוחר יותר שינה את שמו לפרמאונט גלובל.
The CW (יחד עם טיים וורנר)
CSTV, רשת המוקדשת לספורט מכללות
רדיו - רדיו CBS (לשעבר Infinity)
חברת תקליטים - CBS Records (נוסדה ב-2006)
CBGBs (ראשי תיבות של Country, Blue Grass, Blues) היה מועדון מוזיקה בדאונטאון מנהטן שבניו יורק, שהתפרסם כמרכז סצנת הפאנק הניו יורקית בעת שזרם תרבותי ומוזיקלי זה החל לעלות.
המועדון נפתח ב-1973 ובמהלך 1974, בטרם נוצר המושג פאנק, החלו להופיע במועדון להקות שהקדימו את הפאנק האנגלי.
תחילה הופיעה להקת טלוויז'ן ואחריה: פטי סמית', בלונדי והראמונס.
גם בשנים שלאחר מכן היה המועדון ביתן של להקות צעירות שניגנו חומר מקורי בסגנון הפאנק ורוק אלטרנטיבי לסוגיו.
המועדון נסגר ב-2006 בהופעת נעילה של פטי סמית'.
Counter/CBC MAC (נקרא גם CCMP) הוא מצב הפעלה גנרי של צופן בלוקים להצפנה מאומתת שמספק סודיות והבטחת שלמות.
פותח ב-2003 על ידי דאג ווייטינג מחברת Hifn, רוס האוסלי לשעבר מ-RSA וניילס פרגוסון ממיקרוסופט כמועמד לתקן הצפנה מאומתת של NIST.
האלגוריתם שייך לקטגוריה AEAD (הצפנה מאומתת עם מידע נלווה), בבסיסו שני פרימיטיבים קריפטוגרפיים נפרדים והוא פועל בשתי ריצות; בריצה ראשונה המסר מוצפן באמצעות צופן בלוקים סימטרי במצב מונה המשלב הצפנה של בלוקים מרובים בתוספת אינדקס הבלוק.
בריצה השנייה המסר מאומת על ידי קוד אימות מסרים CBC-MAC, המייצר תג אימות של המסר המוצפן יחד עם מידע נלווה אם ישנו.
קיימת הוכחה שמבנה זה בטוח בהנחה שצופן הבלוקים שביסודו בטוח, כמו כן אפשר להשיג בדרך זו סודיות בלבד ו/או הבטחת שלמות ואימות ללא סודיות, אם דרוש.
CCM אינו תומך און ליין ואינו מתאים להזרמת מדיה.
CCM נתמך בתקן SP 800-38C, נמצא בשימוש IPSec הוצע ב- עבור TLS והוא מצב הפעלה מנדטורי של IEEE 802.11i בתקן 802.15.4-2001 כחלק מפרוטוקול WPA2 וכן בשינויים קלים בפרוטוקול ZigBee ובפרוטוקול האבטחה של בלוטות'.
הצורך בהצפנה מאומתת עולה בשל העובדה שצופן בלוקים מעצם ההגדרה מבטיח רק סודיות והניסיונות לשלב אימות בשיטות אד הוק הולידו מערכות לקויות.
הצפנה מאומתת נותנת מענה לסודיות המידע ובמקביל גם לשלמותו באופן בטוח.
מיהיר בלייר ופיליפ רוגווי העלו לראשונה את מושג 'הרכבה גנרית' של הצפנה עם אימות באופן שצופן הבלוקים שבשימוש מופרד מהאימות והראו שלוש דרכים בסיסיות בטוחות.
הנחת העבודה היא שהשולח והמקבל משתפים ביניהם מראש מפתח הצפנה סודי, המצפין משתמש במפתח שברשותו כדי להצפין את המידע באמצעות צופן סימטרי ולייצר 'תג אימות' באמצעות קוד אימות המסרים, אותו יחד עם המסר המוצפן הוא שולח למקבל.
המקבל מצידו משתמש במפתח הסודי שברשותו כדי לפענח את המידע ובאותה מידה לבדוק באמצעות פונקציית האימות את התג שקיבל כדי לוודא את שלמות המידע שקיבל.
תג האימות משמש להוכחה שהמידע לא זויף כי מעצם ההגדרה בלתי אפשרי ליריב בעל עוצמת חישוב סבירה לזייף טקסט-מוצפן ותג אימות מתאים ללא ידיעת המפתח הסודי.
AEAD – הצפנה מאומתת עם מידע נלווה נולדה עקב צורך מעשי.
כאשר משתמשים מתקשרים ביניהם לצורך העברת חומר סודי, חלק מסוים מהמידע המועבר ברשת גלוי כמו קובץ כותר (header) וכן פרטים כמו כתובת IP וכדומה.
המידע הגלוי משמש את השרתים ומסיבה זו חייב להיות גלוי אך יש צורך להגן עליו מפני שינוי זדוני שעלול לסכן את המידע המוצפן.
הרעיון הוא שמערכת ההצפנה במחיר מועט תוכל להבטיח גם את שלמות המידע הגלוי המשויך למסר המוצפן.
עבור CCM גנרי ישנם שני פרמטרים לקבוע.
הראשון הוא שמגדיר את אורך שדה האימות.
ערכו של הוא מעין שקלול בין התרחבות המסר המוצפן לבין הסיכויים שמתקיף יצליח לזייפו בלי שהמשתמשים יבחינו בכך.
הבחירה השנייה היא שמגדיר את מספר הבתים המוקצה לשדה אורך המידע המיועד להצפנה.
ערך זה הוא פשרה בין אורך מקסימלי של מידע שאפשר להצפין לבין אורך וקטור האתחול ערכו של לא יכול להיות קבוע כי הוא תלוי ביישום.
ערכים אפשריים הם בין שני בתים לשמונה בתים.
הטבלה הבאה מסכמת את הפרמטרים הבסיסים של CCM:
שם תיאור אורך שדה בסיביות קידוד השדה מספר הבתים בשדה תג האימות 3 סיביות מספר הבתים בשדה האורך 3 סיביות
את שני הפרמטרים מקודדים בבית הראשון (לפי הפירוט להלן).
וקטור האתחול צריך להיות בגודל בתים וחייב להיות חד-פעמי.
אין להצפין שני מסרים עם אותו וקטור אתחול (אם המפתח לא הוחלף) כי מצב כזה ממוטט את ביטחון המערכת כליל.
אורך המסר המקסימלי שניתן להצפנה מאומתת יהיה עד בתים.
מגבלה זו נועדה להבטיח שאפשר יהיה לקודד את אורך המסר בשדה באורך בתים.
אורך המידע הנלווה יהיה בין 0 ל- בתים.
המידע הנלווה מאומת אך לא מוצפן ואינו חובה.
כדי לשלוח מסר מוצפן ומאומת השולח צריך תחילה לספק את הנתונים הבאים:
מפתח הצפנה המתאים לצופן הבלוקים שנבחר לשמש כבסיס למערכת (לדוגמה צופן AES עם מפתח באורך 128 סיביות).
ערך חד-פעמי המסומן כאן באורך בתים.
חשוב ש- יהיה ייחודי עבור כל מפתח נתון ואין לחזור ולהצפין שני מסרים שונים עם אותו מפתח ואותו אחרת ביטחון המערכת נהרס לחלוטין.
מסר המכיל בתים כאשר .
מגבלת האורך מבטיחה שניתן יהיה לקודד את ערך בתוך שדה באורך בתים.
מידע נלווה אם ישנו, באורך בתים כאשר .
המידע הנלווה מאומת אך נותר גלוי והוא אינו חלק מפלט CCM.
אפשר להשתמש באלגוריתם כדי לאמת חבילות מידע גלוי כמו כותרים המכילים מידע כללי בקשר למידע המוצפן העובר ברשת.
מידע נלווה אינו חובה ואפשר לספק מחרוזת ריקה באורך אפס.
הטבלה הבאה מסכמת את הנתונים שהשולח צריך להכין:
שם תיאור אורך השדה קידוד השדה מפתח סודי תלוי בצופן הבלוקים מחרוזת בתים ערך חד-פעמי בתים לא מוגדר המסר המיועד להצפנה ואימות בתים מחרוזת בתים כותר גלוי מאומת בתים מחרוזת בתים
המידע הנלווה יחד עם וקטור האתחול מחולקים ל- בלוקים (כמפורט להלן) וכן או צריכים להיות כפולות של 8 סיביות ויכולים להיות ריקים מה שמרחיב את האופציות, למשל אם ריק האלגוריתם מספק אימות בלבד של המסר הגלוי .
האלגוריתם מייצר בלוקים המשמשים כמונה אותם ניתן לחשב מראש עבור מפתח נתון כדי להפחית בעבודה אם צריך לאמת מספר רב של מסרים.
הביטוי מתייחס להצפנת הבלוק באמצעות צופן הבלוקים (כמו AES) עם המפתח כשהתוצאה ב-.
הפונקציה מחזירה את הסיביות המשמעותיות ביותר של באופן דומה מייצגת הפונקציה LSB את הסיביות הפחות משמעותיות.
קלט: מפתח הצפנה סודי משותף , אורך תג אימות הרצוי , וקטור אתחול , טקסט מקור באורך סיביות ומידע נלווה כשהם מפורמטים לפי הוראות התקן להלן.
מחלקים את הקלט לבלוקים בגודל 128 סיביות כל אחד, לפי ההנחיות להלן.
מצפינים את הבלוק הראשון (שהוא וקטור האתחול): .
מכינים מונים: כאשר לפי ההוראות להלן.
הבלוק המשמש להצפנת תג האימות והבלוקים: המשמשים להצפנת המסר.
אם הבלוק האחרון אינו מלא, מצבעים חיתוך של בלוק המונה האחרון לפי הצורך, כך שמתקבל .
קלט: מפתח הצפנה סודי משותף , אורך תג האימות , וקטור אתחול , מידע נלווה וטקסט מוצפן באורך סיביות.
פלט: או סמל מיוחד המייצג כישלון INVALID.
מוודים ש- אם לא מחזירים INVALID.
הבלוקים של המונה הם: .
מחשבים את תג האימות .
מוודים ש- מתאימים להוראות התקן ומחלקים אותם לבלוקים .
מצפינים את הבלוק הראשון .
אם מחזירים את אחרת מחזירים INVALID.
שימו לב שבמבנה זה נדרשת רק פונקציית ההצפנה של צופן הבלוקים.
בעוד שפענוח מתבצע באופן דומה להצפנה באמצעות XOR כמו בצופן זרם.
כדי למנוע התקפת תיזמון יש צורך לוודא שבמקרה שגיאה תוקף אפשרי לא יכול לדעת אם השגיאה ארעה בשלב 7 או 10.
משרשרים את וקטור האתחול, המידע הנלווה והמסר המיועד להצפנה למחרוזת אחת ארוכה, אותה מחלקים למקטעים בגודל 16 בתים (128 סיביות) כך שמתקבל מערך בלוקים .
כדלהלן: תחילה הבלוק הראשון מכיל אינפורמציה כללית ואת וקטור האתחול ומפורמט לפי סדר זה מהקטן לגדול: , כך שהבית הראשון מכיל 'דגלים' (להלן), בתים מכילים את וקטור האתחול.
בתים מכילים את קידוד אורך המסר .
הבית הראשון המכיל את הדגלים מקודד בסדר יורד כדלהלן, סיבית 8 שמורה (תמיד אפס), סיבית 7 מציינת האם קיים מידע נלווה.
היא תקבע לאפס אם אורך המידע הנלווה הוא אפס.
סיביות 4 עד 6 מכילות את לפי קידוד .
הערכים הקבילים הם 1 עד 7. אין להשתמש באפס כי משמעותו 16. סיביות 1 עד 3 מכילות את בטווח הערכים 1 עד 7 לפי קידוד כאשר אפס שמור.
אם קיים מידע נלווה A תחילה משרשרים את אורכו ואז מחלקים את הכול ביחד לבלוקים בגודל 128 סיביות ומרפדים את הבלוק האחרון באפסים אם צריך.
את אורכו של המידע הנלווה מקודדים כדלהלן.
שני הבתים הראשונים משמשים לזיהוי הקידוד בהתאם.
אם אורך המידע הנלווה בסיביות נמוך מ-, הוא תופס שני בתים בלבד לפי סדר בתים גדול.
אם המידע הנלווה גדול יותר אך נמוך מ-, שני הבתים הראשונים יכילו את הקבועים ואז מקודדים את אורך המידע הנלווה בארבעה בתים נוספים לפי סדר בתים גדול (סך הכול שישה בתים).
אם המידע הנלווה גדול יותר (עד בתים), שני הבתים הראשונים יכילו את הקבועים ובשמונה בתים נוספים מקודדים את אורך המידע (סך הכול עשרה בתים).
הטבלה הבאה מתארת את הקידוד:
שני הבתים הראשונים אורך קידוד טווח 0x0000 אין מידע נלווה שמור 0x0001 עד 0xFEFF 2 בתים בין ל- 0xFF00 עד 0xFFFD אין מידע נלווה שמור 0xFFFE 4 בתים בין ל- 0xFFFF 8 בתים בין ל-
לאחר הבלוקים של המידע הנלווה משרשרים את המסר המיועד להצפנה כשהוא מחולק גם הוא לבלוקים בגודל 128 סיביות ומרופד באפסים בהתאם, והתוצאה היא מערך הבלוקים כאשר תלוי באורך המידע הנלווה והמסר המיועד להצפנה בהתאם פלוס הבלוק הראשון.
פורמט הבית הראשון של בלוק המכיל את הדגלים סיבית מס' 0 1 2 3 4 5 6 7 תכולה מידע נלווה שמור
פורמט בלוק בית מס' 0 תכולה דגלים וקטור אתחול קידוד אורך המסר בבתים
לדוגמה אם בלוק מכיל את מחרוזת הסיביות הבאה, 128 סיביות מחולקות לבתים משמאל לימין (הסיבית השמאלית בכל בית היא המשמעותית ביותר):
כיוון שהסיבית לפני האחרונה בבית הראשון (המסומנת באדום) היא 1, המשמעות היא שקיים מידע נלווה.
אורך תג האימות הוא (בגלל ששלוש הסיביות הבאות המסומנות בכחול הן "101" – 5 בייצוג עשרוני).
היות ששלוש הסיביות הבאות (ירוק) הן "110" אורך המסר מקודד בשבעה הבתים האחרונים בסך הכול 56 סיביות.
לפי תכולת שבעה הבתים האחרונים אורך המסר המיועד להצפנה ואימות הוא 20,000 בתים.
וקטור האתחול מאוחסן בשמונת הבתים הנותרים (בסגול) שהם בבסיס הקסדצימלי: "13D4A35D71A50000"
לצורך הצפנה במצב מונה (Counter mode), תחילה מייצרים בלוקים של מונה כל אחד בגודל 16 בתים.
את המונה אפשר לחשב מראש לפני הגעת המסר.
קידוד המונה מתבצע בדרך דומה, לפי סדר בתים גדול, הבית הראשון מכיל את הדגלים, הבתים מכילים Nonce (ערך ייחודי חד-פעמי), הבתים מכילים את המונה.
הבית המכיל את הדגלים מקודד כך ששתי הסיביות המשמעותיות (7 ו-8) אינן בשימוש, הסיביות 4 עד 6 מכילות אפס והסיביות 1 עד 3 מכילות את לדוגמה פירושו שאורך המונה הוא 4 בתים (הערך המקסימלי הוא 8 בתים).
את המונה מצפינים באמצעות צופן הבלוקים והצפנת המידע עצמו מתבצעת עם המונה המוצפן שמשמש כמפתח בשיטה דומה לצופן זרם, בה מצפינים מילה אחר מילה ב-XOR.
פורמט בלוק מונה בית מס' 0 תכולה דגלים Nonce מונה
קיימת הוכחה שביטחון CCM עומד בשורה אחת עם אלגוריתמים אחרים כמו OCB.
כדי שההוכחה תהיה תקפה יש להגביל את כמות המידע הניתן להצפנה עם מפתח יחיד שלא יעלה על בלוקים של 128 סיביות, שזה בערך 16 מיליון טרה-בית.
לגבי האימות לפי הגדרת הביטחון של האלגוריתם הסיכויים שיעלה בידי תוקף לזייף טקסט מוצפן כך שאלגוריתם האימות יחזיר אמת, בלי ידיעת המפתח הסודי הוא .
לכן לא רצוי להשתמש בתג הקצר מ-64 סיביות.
בניסוח פורמלי אם מייצגים את מספר הקריאות שנכשלו (כלומר שהאלגוריתם החזיר INVALID) עם מפתח נתון MaxErrs וכן הסיכוי לזיוף מוצלח מסומן Risk אזי:
האלגוריתם מספק הצפנה מאומתת מוכחת, המשלבת הצפנה במצב מונה מהירה ואימות CBC-MAC שניהם פרימיטיבים ידועים ובטוחים.
מבנה גנרי שאינו תלוי באלגוריתמים ספציפיים, מה שמאפשר את החלפתם במידת הצורך.
יש צורך רק בפונקציית הצפנה, הן להצפנה והן לפענוח.
במקרה של AES זהו חיסכון בקוד כי פונקציית הפענוח שונה מההצפנה.
הצפנה במצב מונה ניתנת לביצוע מקבילי, אך לא שלב האימות.
דרוש רק מפתח הצפנה סודי יחיד שממנו נגזר מפתח האימות.
למרות הסיכון שבדבר, המפתחים היו זהירים מספיק כדי למנוע פרצה.
אפשר להכין מראש את זרם-המפתח להצפנת גוף המסר אך לא את מפתח האימות.
התנפחות הצופן מעבר לאורך המסר המקורי היא בסדר גודל בין 4 ל-14 בתים בהתאם לגודל התג.
אין דרישות זיכרון מיוחדות מעבר לדרישות הזיכרון של צופן הבלוקים.
לעומת זאת המבקרים מצביעים על כמה חולשות ביניהן:
CCM אינו מנצל היטב מצב שבו המידע הנלווה אם ישנו קבוע ממסר למסר.
אלא יש צורך לעבדו מחדש בכל הצפנה גם אם לא השתנה.
אורך המסר חייב להיות ידוע מראש משום שאורך המסר מקודד בבלוק הראשון.
הפורמט של המידע המיועד להצפנה מגושם ומסובך.
בייחוד שביטחון האלגוריתם נשען בין היתר גם על הפורמט.
CBU-97 (באנגלית גם: Sensor Fused Weapon - SFW) היא פצצת מצרר נגד ריכוזי שריון מתוצרת חברת טקסטרון דיפנס, ארצות הברית.
ניתן להוסיף לפצצונות ערכת זנב לתיקון מסלול שמשפרת את הדיוק והופכת אותה לנשק מונחה מדויק המסומל CBU-105.
פצצת CBU-97 מורכבת ממכל מעטפת SUU-66/B ובתוכו מסודרות 10 פצצות BLU-108/B.
בכל פצצה ארבעה תתי חימושים בצורת דיסקה (skeet) חודרי שריון, ובסך הכל ארבעים תתי חימוש.
תתי החימוש מאתרים טנקים, נגמ"שים ורק"ם אחר על ידי חיישן טרמי המתביית על חום המנוע, ויורים לעברו קלע שחודר אותו.
בשנת 1999 הובאו פצצות CBU-97 עם כוחות נאט"ו אל מבצע "שילוב כוחות" בקוסובו אך לא נעשה בהן שימוש.
השימוש המתועד הראשון היה ב-2 באפריל 2003 על ידי האמריקאים במלחמת עיראק.
ייתכן שערב הסעודית עשתה שימוש בפצצות CBU-105 בתקיפה בתימן בתחילת מאי 2015. החשד שהסעודים השתמשו בפצצה זו מתבסס על מציאת נפלים של תת-חימוש BLU-108/B באזור התקיפה, אולם חימוש זה מזווד גם בטיל AGM-154 שגם הוא נמצא בשימוש הסעודים.