tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
במרץ, 2025, הודיע המתופף והמפיק המוזיקלי, טראוויס בארקר, שהוא עובד עם להקת ילוקארד באולפן על אלבום פופ-פאנק חדש.
בפעם הראשונה למליסה קנדי ב-22 בספטמבר 2001. הם התגרשו ב-6 באוגוסט 2002, לאחר 11 חודשים.
בארקר התחתן בפעם השנייה עם מיס ארצות הברית לשנת 1995, שאנה מואקלר, ב-30 באוקטובר 2004. לבארקר ושאנה יש שני ילדים ביחד, לאנדון אשר ואלבמה לולה.
המשפחה הופיעה בתוכנית מציאות "לפגוש את הבארקרים", בה הם היו מתועדים על ידי מצלמות כל הזמן.
ב-8 באוגוסט 2006, החל הזוג בתהליך הגירושין, לאחר שנתיים יחד.
במהלך פרידתם, בארקר ניהל רומן קצר עם פריס הילטון בספטמבר 2006.
ב-20 בספטמבר 2008 נפצע קשה בתאונת מטוס אך רופאו אמר שהוא צפוי להחלים מפציעתו לחלוטין.
בסוף שנת 2015, יצא בארקר עם הזמרת ריטה אורה.
בשנת 2018 אושפז בארק בבית חולים כשהוא סובל מקרישי דם בזרועותיו, וכן סבל מזיהום סטפילוקוקס וצלוליטיס.
בינואר 2021, החל לצאת עם קורטני קרדשיאן.
באוקטובר 2021 הם התארסו, ובמאי 2022 השניים נישאו בחתונה סודית.
ב-28 ביוני 2022 הובהל בארקר למרכז הרפואי סידרס-סייניי בלוס אנג'לס, ולפי כמה מקורות, אובחנה אצלו דלקת הלבלב.
בבוקר יום אשפוזו פרסם בארקר בחשבון הטוויטר שלו את ההודעה: "אלוהים, עזור לי".
אחר הצהריים באותו יום פרסמה בתו בת ה-16, אלבמה לואלה, פוסט עם בקשה להתפלל עבור אביה, אך מחקה את הפוסט מאוחר יותר.
ב-17 ביוני 2023 קורטני קרדשיאן פרסמה בהופעתו של בארקר שהיא בהריון עם תינוק משותף לה ולבארקר.
היא עשתה זאת בדרך מקורית, כאשר חיכתה את הקטע מתוך הקליפ של השיר All the Small Things בו מעריצה מחזיקה שלט שאומר: Travis I'm pregnant.
בארקר גדל כקתולי, הוא מאמין באלוהים ומתפלל בקביעות עם ילדיו.
בארקר הוא צמחוני מגיל 13. בעקבות תאונת המטוס שעבר ב-2008, החליט לחזור לאכול בשר כדי להעלות את כמות החלבון אותה הוא צורך כדי לעזור בזירוז החלמת הכוויות והפציעות מהן סבל.
בריאיון ב-2017 סיפר שמאז המעבר לטבעונות הוא מרגיש אנרגטי ובריא יותר, ושכושרו הגופני השתפר.
הוא גם השתתף בקמפיין לעידוד תזונה מהצומח של עמותת PETA, לצד ביתו אלבמה, שגם היא צמחונית.
טקסס ריינג'רס היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר ארלינגטון שבטקסס.
הקבוצה נוסדה ב-1961 בעיר וושינגטון והצטרפה לאמריקן ליג תחת השם וושינגטון סנטורס, ב-1972 עברה הקבוצה למקום משכנה הנוכחי בטקסס.
הקבוצה לא זכתה להצלחה רבה לאורך שנות קיומה, רק ב-2010 ניצחה לראשונה בסדרת פלייאוף והצליחה להעפיל לוורלד סיריס שנתיים ברציפות.
בעונת 2023 הצליחו שוב להעפיל לוורלד סיריס אחרי ניצחון במשחק השביעי בגמר האמריקן ליג מול היריבה יוסטון אסטרוס.
בוורלד סיריס ריינג'רס ניצחו את אריזונה דיאמונדבקס במאזן של 4-1 וזכו לראשונה באליפות.
לאחר שקבוצת הבייסבול המקצוענית מוושינגטון עזבה את העיר ב-1960, ועברה לשחק במינסוטה תחת השם מינסוטה טווינס, החליטו קברניטי ה-MLB להעניק לעיר הבירה של ארצות הברית זיכיון לקבוצה חדשה, אשר נשאה את שם הקבוצה העוזבת, וושינגטון סנטורס.
ב-1971 אישרה הנהלת האמריקן ליג את העברת הקבוצה לארלינגטון, טקסס, צעד זה התקבל במרמור רב מצד אוהדי הסנטורס, את מחאתם הביעו במשחק האחרון של הקבוצה בוושינגטון, כאשר פלשו בהמוניהם לאצטדיון ללא תשלום, וחדרו למגרש בזמן המשחק, המשחק "פוצץ" ונקבע לקבוצה הפסד טכני.
ב-1989 נמכרה הקבוצה תמורת 89 מיליון דולר, לקבוצת משקיעים בהנהגת הנשיא העתידי של ארצות הברית, ג'ורג' ווקר בוש, בוש אף שימש כמנהל הקבוצה עד בחירתו למושל טקסס ב-1994. ב-1998 נמכרה הקבוצה שוב תמורת 250 מיליון דולר מהם קיבל בוש קרוב ל-15 מיליון.
מגזין פורבס העריך את שווי הקבוצה ב-2017 בכ-1.55 מיליארד דולר.
עד 2010 הקבוצה העפילה שלוש פעמים בלבד למשחקי הפלייאוף, ב-1996, 1998 ו-1999, בכל אחת מהפעמים הפסידה כבר בסיבוב הראשון לניו יורק יאנקיז למרות שהיה לה יתרון ביתיות.
את עונת 2010 סיימה הקבוצה בראשות הבית המערבי של האמריקן ליג עם מאזן של 90 ניצחונות ו-72 הפסדים, בפלייאוף גברה על היאנקיז, האלופה המכהנת, והעפילה לוורלד סיריס, בו הפסידה 1–4 לסן פרנסיסקו ג'איינטס.
בעונת 2011 העפילה פעם נוספת לוורלד סיריס, אך הפסידה לסנט לואיס קרדינלס 4-3, לאחר שהייתה כבר על סף פסילת חובט אחד מזכייה באליפות.
בעונת 2023, הצליחה הקבוצה להגיע עד לגמר האמריקן ליג מול היריבה השכנה יוסטון אסטרוס, זוכת הוורלד סיריס מהעונה הקודמת.
הרינג'רס ניצחו את אסטרוס במשחק השביעי ועלו לוורלד סיריס לאחר 12 שנה.
בוורלד סיריס שיחקו מול אריזונה דיאמונדבקס, אלופת הליגה הלאומית לשנת 2023. הם ניצחו במאזן של 4-1 מול דיאמונדבקס וזכו לראשונה בתולדות הקבוצה בוורלד סיריס.
בעונת 2024, לא הצליחו לשחזר את הישג ולא עלו למשחקי הפלייאוף הם סיימו את העונה הסדירה במקום השלישי בבית שלהם וללא אפשרות להתמודד על משחקי הפלייאוף.
מחלקת טקסס ריינג'ר , המכונה "טקסס ריינג'רס", היא סוכנות לאכיפת החוק בטקסס שמקום מושבה באוסטין וסמכותה משתרעת על פני כל מדינת טקסס.
היחידה נוסדה ב-1823 ושימשה את רפובליקת טקסס ולאחריה את מדינת טקסס אשר בארצות הברית.
במהלך שנות קיומה טיפלה היחידה בפשעים שונים החל מרצח ועד לשחיתות פוליטית, שימשה כמשטרה לדיכוי מהומות, יחידת משמר למושל טקסס, איתור נמלטים מיד החוק, ושימשה אף כמיליציה להגנה מפני אויבים חיצוניים של טקסס.
הסוכנות כפופה למחלקת ביטחון הציבור של טקסס , מחלקה ברמת משרד ממשלתי בטקסס האחראית לאכיפת חוק ורישום כלי רכב במדינה.
מבנה מחלקת ביטחון הציבור של טקסס
חטיבת משטרת התנועה של טקסס
החטיבה ליחסים עם התקשורת והמידע הציבורי
טראג'י פנדה הנסון היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית.
הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2009 על תפקידה בסרט "הסיפור המופלא של בנג'מין באטן".
כיכבה בתור קוקי ליון בסדרת הדרמה של רשת פוקס "אימפריה" בין השנים 2015–2020, ועל תפקידה בסדרה זכתה בפרס גלובוס הזהב והייתה מועמדת פעמיים לפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית בסדרת דרמה.
הנסון נולדה בדרום-מזרח וושינגטון די.
סי., לברניס גורדון, מנהלת חברה בחנות כלבו בוושינגטון, ולבוריס הנסון, שרת ומייצר מתכת.
שמה הפרטי של הנסון הוא בשפה הסוואהילית: "טראג'י" משמעותו "תקווה", ו"פנדה" – "אהבה".
יש לה שני אחים צעירים, שון ואפריל.
היא מדברת לעיתים קרובות על השפעתה של סבתה מצד אמה, פטסי באלארד, שליוותה אותה בטקס פרסי אוסקר ה-81 בשנה בה הועמדה.
על פי ניתוח DNA מיטוכונדריאלי, הנסון מקורבת לשבט אנשי המאסה בקמרון.
לדבריה, חוקר הקוטב הצפוני מת'יו הנסון היה "אחיו של סבא רבא שלי."
הנסון למדה ב"תיכון אוקסון היל" במרילנד, ולאחר מכן למדה באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית לחקלאות וטכנולוגיה.
לאחר שסיימה את לימודיה במוסדות אלה בהצלחה, החלה ללמוד לתואר ראשון באמנויות הבמה באוניברסיטת הווארד.
כדי לממן את לימודיה, היא עבדה בבקרים כמזכירה בפנטגון ובערבים עבדה כמלצרית מזמרת באוניית התענוגות "the Spirit of Washington".
בשנת 1997 החלה לשחק בסדרות טלוויזיה בתפקידי אורח, אך את תפקידה הבולט הראשון קיבלה בשנת 2001, בסרט הדרמה "בייבי בוי" לצדו של הזמר טייריס גיבסון.
בשנת 2002 הצטרפה לעונה השנייה של סדרת הפשע "The Division", שם גילמה את תפקידה של המפקחת ריינה וושינגטון, לצד השחקנים בוני בדליה וג'ון האם.
היא שיחקה בתפקיד זה עד העונה הרביעית ב-2004.
הופעתה הראשונה המשמעותית של הנסון על מסך הקולנוע הייתה בשנת 2005 בסרט זוכה פרס האוסקר "מלחמות הראפ".
באותה שנה שיחקה הנסון גם במותחן האקשן "ארבעה אחים".
בשנת 2008 כיכבה הנסון בדרמת המסתורין הרומנטית זוכת 3 פרסי האוסקר של דייוויד פינצ'ר "הסיפור המופלא של בנג'מין באטן".
בסרט גילמה הנסון את דמותה של קוויני שמאמצת את בנג'מין באטן גיבור הסרט.
על תפקידה בסרט הייתה הנסון מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, לפרס גילדת שחקני המסך, פרס בחירת הקהל ועוד.
בשנת 2011 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה "נלקח ממני: סיפורה של טיפאני רובין" ברשת LMN, אודות סיפורה האמיתי של טיפאני רובין שיצאה למבצע חילוץ של בנה בן ה-6 מאביו שחטף אותו במהלך 2008 עד לסיאול, קוריאה הדרומית.
טראג'י אשר גילמה את רובין, הייתה מועמדת לפרס אמי לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או סרט טלוויזיה, אך לא זכתה.
החל משנת 2011 גילמה הנסון בסדרה "מבוקש" את דמותה של הבלשית ג'וזפין "ג'וז" קרטר, בלשית במחלקת רצח במשטרת ניו יורק, עד אמצע העונה השלישית.
בשנת 2014 שיחקה בדרמת הפשע "אף מעשה טוב" לצד אידריס אלבה.
החל משנת 2015 ועד שנת 2020, כיכבה הנסון בתפקיד ראשי בדרמה המוזיקלית "אימפריה" של רשת פוקס, העוסקת בתעשיית חברות ההקלטה של מוזיקת ההיפ הופ.
בסדרה היא מגלמת את דמותה של קוקי ליון, אשתו של מייסד החברה, אותו משחק טרנס האוורד.
על תפקידה בסדרה קיבלה פרסים וביקורות חיוביות ממבקרים בארצות הברית, ואף זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה וקיבלה שתי מועמדויות לפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית בסדרת דרמה בשנים 2015 ו-2016
בשנת 2016 גילמה את המתמטיקאית קתרין ג'ונסון בסרט הדרמה הביוגרפי "מאחורי המספרים", אשר מבוסס על ספר באותו שם מאת מרגוט לי שטרלי, ועוסק בפעילותן של ג'ונסון, דורותי ווהן, מרי ג'קסון ונשים אפרו-אמריקאיות נוספות שנטלו חלק בתוכנית מרקורי של נאס"א.
על תפקידה בסרט קיבלה מועמדויות וזכיות רבות ואף ביקורות טובות מהמבקרים על משחקה.
באותה שנה שיחקה בסרטו של פיטר בילינגסלי "במנוסה".
בסוף שנה זו, מגזין טיים בחר בהנסון לאחד ממאה האנשים המשפיעים ביותר בעולם.
באותה השנה פרסמה את האוטוביוגרפיה שלה "Around the Way Girl" בהפצה של הניו יורק טיימס והפך במהרה לרב-מכר.
בשנת 2019 כיכבה בסרט "מה גברים רוצים" (מבוסס על הקומדיה הרומנטית של מל גיבסון "מה נשים רוצות" משנת 2000), כסוכנת ספורט, שלא מקבלת הערכה מעמיתיה הגברים, ומקבלת את היכולת לשמוע את מחשבות הגברים שבסביבתה.
ביולי 2020 פורסם כי הנסון מפיקה סדרת ספין אוף בכיכובה לסדרה "אימפריה".
בשנת 2021 השתתפה בספיישל "החבובות: האחוזה הרדופה" שעלה בדיסני+.
בשנת 2024, הנסון נכללה ברשימת טיים 100.
בשנת 1994, ילדה הנסון את בנה, מרסל.
אביו, ויליאם למאר ג'ונסון, היה בן זוגה של הנסון בשנות בית הספר התיכון והמכללה והוא נרצח ב-2003.
הנסון התארסה לשחקן ה-NFL לשעבר קלווין היידן ב-13 במאי 2018. באוקטובר 2020 חשפה כי השניים נפרדו.
כתומכת ידועה של ארגון 'אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים' (PETA), הופיעה הנסון בינואר 2011 בקמפיין עירום עם הכותרת "אני מעדיפה להיות עירומה מאשר ללבוש פרווה".
היא השתתפה שוב בקמפיין ל-PETA בשנת 2013, שהפעם הכותרת היא "תהיה מלאך לבעלי חיים", שם הנסון הצטלם עם הכלב המשפחתי 'דוד וילי'.
"כלבים כבולים סובלים מדי יום ביומו", נכתב בקמפיין.
"הם קופאים, רעבים, צמאים, פגיעים ובודדים.
שמור אותם בפנים, איפה שזה בטוח וחם."
בפברואר 2015 התייצבה לסדרת פרסומים של ארגון קמפיין NOH8 אשר תומך בקהילת הלהט"ב.
בסוף 2017 עברה לתזונה טבעונית כדי למנוע היווצרות של סרטן הקיבה.
הנסון היא נוצריה ורואה במשחק כחוויה רוחנית.
מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית במיני-סדרה או בסרט (אנ') (2011)2011–2013, 2015מבוקשהבלשית גוס'לין "ג'וס" קרטרתפקיד ראשי; (עונות 3-1)
תפקיד אורח (עונה 4); 55 פרקים2014עונה של אהבהג'קיסרט טלוויזיה של Lifetime2015–2020אימפריהקוקי ליוןתפקיד ראשי (6 עונות); 102 פרקים2016עידן הקרח: בריחתה של הביצהאת'לדיבוב; סרט טלוויזיה של Fox2017משפחת סימפסוןפראליןדיבוב; פרק: "The Great Phatsby"2019טוקה וברטיטרידיבוב; פרק: "Sweetbeak"2021החבובות: האחוזה הרדופהקונסטאנס האטצ'אווידיבוב; ספיישל טלוויזיוני של דיסני+2023–2024אבוט אלמנטריואנטה טיגס2 פרקים
מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית אורחת בסדרת קומדיה (אנ') (2023)2024Fight Night: The Million Dollar Heistויויאן תומאסתפקיד ראשי; 8 פרקים
שנהפרסקטגוריהפרויקטתוצאהמקור2024פרס NAACP Imageשחקנית המשנה הטובה ביותר בסרט קולנועהצבע ארגמן2025פרס הטלוויזיה של ג'ותהםהופעת המשנה הטובה ביותר בסדרה מוגבלתליל הקרב: שוד המיליונים
טקשי אוקדה (ביפנית: 岡田 武史, נולד ב-25 באוגוסט 1956 באוסקה, יפן) הוא כדורגלן ומאמן כדורגל עבר יפני.
הוא אימן את נבחרת יפן בשני מונדיאלים (1998 ו-2010).
אוקדה שיחק ביפן בתקופה בה הכדורגל היה ספורט חובבני.
הוא שיחק בקבוצה אחת, פורוקאווה אלקטריק, בין 1980 ו-1990, בעמדת מגן.
ב-1986 קבוצתו זכתה כן בליגה היפנית וכן באליפות אסיה לקבוצות.
הוא פרש ב-1990 אחרי 189 הופעות ותשעה שערים.
בין 1980 ו-1985 שיחק בנבחרת יפן, ורשם לזכותו 24 הופעות ושער בודד, ללא הישגים מיוחדים.
לאחר שפרש ממשחק פעיל, התרחק אוקדה מהכדורגל.
במקביל, עלתה רמת ההתעניינות ביפן סביב הענף, הודות לייסוד ליגת הכדורגל המקצוענית ב-1993. כמו כן, הנבחרת היפנית הייתה קרובה להעפיל למונדיאל 1994 אשר נערך בארצות הברית, אך לא הצליחה לגבור על נבחרת עיראק במשחק האחרון במוקדמות.
ב-1996 מונה אוקדה למאמן נבחרת יפן לקראת מונדיאל 1998. תחת הדרכתו הצליחה הנבחרת להעפיל לטורניר הגמר, אך בעקבות הופעה מאכזבת (הפסד בשלושת המשחקים בשלב הבתים, עם שער זכות בלבד) פוטר בתום התחרות.
מאז מונדיאל 1998 אימן אוקדה שתי קבוצות יפניות.
את קונסדולה ספורו (1999-2001) הצליח להעפיל מליגת המשנה היפנית לליגה הבכירה.
מרינוס (2003-2006) הוביל לזכייה בליגה היפנית שנתיים ברציפות ב-2003 ו-2004, הישג שזיכה אותו בפרס מאמן השנה בשנתיים הללו.
ב-2007 מונה פעם נוספת למאמן נבחרת יפן, הפעם לקראת מונדיאל 2010, לאחר פרישת המאמן הקודם, איביקה אוסים, עקב שבץ מוחי.
תחת שרביטו הצליחה נבחרת יפן להגיע לשלב שמינית הגמר במונדיאל 2010. לאחר הדחתה של יפן מהתחרות, הודיע אוקדה על פרישה מהנבחרת.
טראובה טונבאך הוא מלון הנמצא ביער השחור בבאיירנבורן-טונבאך בגרמניה.
ב-1789 העניק הדוכס קארל אויגן פון ויטנברג לטוביאס פיינקביינר רישיון להקים בית מרזח לחוטבי עצים של היער השחור.
ב-1812 פתח בנו לודוויג מאפייה כפרית בצמוד לבית המרזח.
ב-1890 החל פרידריך, בן הדור השלישי, למכור יין וסיידר במקום.
ב-1920 היינריך, בן הדור הרביעי, החל להשכיר חדרים.
בזמן מלחמת העולם השנייה החרימו הנאצים את המלון ואחר-כך תפשו אותו כוחות הכיבוש הצרפתיים.
ב-1950 שב המלון לידי המשפחה והיא הפכה אותו למלון יוקרה ובו אתר נופש.
ב-1978 נפתחה מסעדת הדגל שוורצוואלד שטובה.
ב-1993 עבר המלון לידי היינר פינקביינר, בן הדור השישי, הוא הרחיב את המלון ופתח בו בית ספר לאמנות האירוח.
במלון שוהים כ-300 אורחים ביום ומשרתים אותם כ-300 אנשי צוות.
המלון מונה מספר מסעדות: מסעדת הדגל – שוורצוואלד שטובה, אותה מנהל השף הראלד וולפארט, המסעדה מחזיקה בשלושה כוכבים במדריך מישלן האדום וב-19.5 נקודות במדריך הגו מיו.
קוהלר שטובה – מסעדה בינלאומית.
באורן שטובה – מסעדה כפרית המגישה את מאכלי האזור, כאן היה המרזח ממנו התפתח המלון.
זילברברג – חדר אוכל לאורחי המלון.
בלוקהיטה – מגישה מאכלים חמים.
ביסטרו הבריכה – מגיש תבשילי בריאות.
גן השושנים – מגיש אוכל קל.
במרפסת גג המלון נמצאים בית קפה ולידו בר.
במלון גם חדר כושר, ספא ומספר בריכות.
מלון טראובה-טונבאך ומסעדת שוורצוואלד שטובה ממוקמים בין עשרת המקומות הראשונים לפי מדריך דר פיינשמקר הגרמני.
טראבל שוטינג הוא צורה לפתרון בעיות המיושמת בדרך כלל במוצרים או תהליכים כושלים.
המדובר הוא בחיפוש לוגי מערכתי למקור הבעיה, כדי שתוכל להיפתר והמוצר או התהליך יפעלו שוב.
טראבל שוטינג נדרש לפיתוח ותחזוקת מערכות מורכבות, כאשר לתסמיני בעיות יכולות להיות סיבות שונות.
טראבל שוטינג נמצא בשימוש בתחומים רבים כהנדסה, ניהול מערכות, אלקטרוניקה, תיקון כלי רכב, ואבחון רפואי.
מטרת הטראבל שוטינג היא זיהוי תקלות או תסמינים שלהם במערכת נתונה, וניסיון מקדים יכול לסייע בכך.
קביעת מקור הבעיה בטראבל שוטינג היא תהליך של הוכחה בדרך השלילה - צמצום גורמים אפשריים למקור הבעיה במטרה להגיע לסיבות המקור.
בסוף הטראבל שוטינג יש לוודא שפתרון התקלה הביא אכן לפעילות חוזרת ורגילה של הדבר הנבדק.
בעיה האמורה להיות מזוהה בתהליך טראבל שוטינג, היא או תסמין או מקור הבעיה.
מציאת התסמין עשויה להוביל באופן ישיר למקור הבעיה, או לתהליך חוזר של טראבל שוטינג, כשטווח האפשרויות הנבדקות מצטמצם לבעיות האפשריות בהקשר לתסמין שהתגלה.
מקור הבעיה היא הגורם הישיר לכשל בפעילות, וזיהויו יביא לנקיטת הצעדים הדרושים לפתרון הבעיה.
גנרל טראוגוט הר היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
הר נולד ב-16 בספטמבר 1890 בופרלינגן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית.
בשנת 1911 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-35 (ברנדנבורג ה-1 - היינריך, נסיך פרוסיה), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה.
בקיץ 1916 נפצע הר באורח קשה במהלך הקרבות, ובפברואר 1917 חזר לחזית כמפקד פלוגה ברגימנט הרגלים ה-451, וב-28 בנובמבר 1917 הועלה לדרגת אובר לוטננט.
לאחר המלחמה נשאר הר ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה.
ב-1 באוקטובר 1936 הועלה הר לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 בינואר 1937 מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-33. ב-1 באוגוסט 1939 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט התחלופה ה-13.
עם פרוץ המלחמה היה הר מפקד רגימנט התחלופה ה-13, ולחם עמו במהלך המערכה בפולין, כחלק מהדיוויזיה ה-13 במסגרת הקורפוס ה-14. ב-18 בספטמבר 1939 מונה הר למפקד הרגימנט הממונע ה-66, שהיה אף הוא חלק מהדיוויזיה ה-13, ופיקד עליו בהמשך המערכה בפולין.
ב-1 בדצמבר 1941 מונה הר למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-13, וב-1 באפריל 1942 הועלה לדרגת גנרל מיור.
ב-9 באוגוסט 1942 קיבל הר על פעולותיו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-31 באוקטובר 1942 נפצע קשה מרסיס בראשו.
ב-1 בדצמבר 1942 הועלה הר לדרגת גנרל לוטננט, וב-29 ביוני 1943 מונה למפקד הקורפוס ה-76 בצרפת, שהפך ב-22 ביולי לקורפוס הפאנצר ה-76. ב-1 בספטמבר 1943 הועלה הר לדרגת גנרל חיל השריון, והועבר לחזית האיטלקית כחלק מהארמייה העשירית במסגרת קבוצת ארמיות C.
ב-24 בנובמבר 1944 מונה הר למפקד הארמייה ה-14, וב-18 בדצמבר 1944 קיבל על פעולותיו תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל.
לאחר מכן אושפז הר בבית חולים לצורך ניתוח, וב-16 בפברואר 1945 מונה למפקד הארמייה העשירית.
ב-2 במאי 1945 עם כניעת כל הכוחות הגרמניים באיטליה, נכנע הר בראש כוחותיו, ונלקח לשבי הבריטי.
הר שוחרר מהשבי במאי 1948. לאחר שחרורו התגורר הר באכטרווהר עד למותו ב-13 באפריל 1976.
טקסס לג'נדס היא קבוצת כדורסל מהעיר פריסקו, טקסס המשחקת בליגת הפיתוח של ה-NBA.
הקבוצה הוקמה בשנת 2006 כקולורדו 14' וזכתה באליפות הליגה בשנת 2009. החל משנת 2010 משחקת הקבוצה במיקומה הנוכחי ופועלת בשיתוף פעולה עם קבוצת דאלאס מאבריקס מליגת ה-NBA.
קולורדו 14' הוקמה בשנת 2006 בעיר ברומפילד, קולורדו והצטרפה לליגה בעונת 2006/07 בשיתוף פעולה עם הקבוצות דנוור נאגטס, ניו ג'רזי נטס וטורונטו ראפטורס.
בעונת הבכורה השיגה הקבוצה 28 ניצחונות והעפילה לפלייאוף בו הגיעה עד לגמר, אך הפסידה לדקוטה ויזארדס לאחר הארכה.
לקראת עונת 2007/08 החליפה הקבוצה עשרה מתוך 12 שחקני הסגל שלה.
למרות השינוי הרחב בסגל ולמרות שבמהלך העונה 5 שחקנים נקראו לקבוצות NBA הצליחה הקבוצה לשפר את מאזנה בניצחון נוסף ולהעפיל לפלייאוף, אך שוב הפסידה בחצי הגמר.
במהלך עונת 2008/09 קבעה הקבוצה שיא ליגה כשקלעה 147 נקודות בניצחון 119-147 על ריו גראנדה ואלי וייפרס ובהמשך העונה שיפרה את השיא כשניצחה את אלבקרקי ת'אנדר בירדס בתוצאה 127-155. את העונה הרגילה סיימה הקבוצה בראשות הבית הדרום-מערבי עם 34 ניצחונות.
בפלייאוף גברה על אירי בייהוקס ואוסטין טורוס והגיעה לסדרת הגמר מול יוטה פלאש, אותה ניצחה בשני משחקים וזכתה בתואר האליפות הראשון של הקבוצה.
בסיום העונה הודיעה הנהלת הליגה על העברת הקבוצה לפריסקו, טקסס שתחל לפעול בעונת 2010/11 לאחר עונת של השעיית פעילות.
ב-5 בנובמבר 2009 הודיעה הקבוצה על מינוי ננסי ליברמן לתפקיד מאמנת הקבוצה, האישה הראשונה שמונתה לתפקיד בקבוצת כדורסל מקצוענית בארצות הברית.
בעונת הבכורה המחודשת של הקבוצה הצליחה להעפיל לפלייאוף, אך הודחה בסיבוב הראשון אחרי שלושה משחקים נגד טלסה 66'.
בארבע העונות הבאות לא הצליחה הקבוצה לסיים את העונה במאזן חיובי או להעפיל לפלייאוף.
טקססוויל הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1990 בבימויו של פיטר בוגדנוביץ' שגם כתב את התסריט המבוסס על ספר בשם זה מאת לארי מקמורטרי.
זה סרט המשך לשובר הקופות "הצגת הקולנוע האחרונה" משנת 1971 גם הוא בבימויו של בוגדנוביץ ששיבץ לתפקידים ראשיים את אותם השחקנים.
העלילה מתרחשת בשנת 1984, 33 שנים לאחר האירועים ב"הצגת הקולנוע האחרונה".
העיירה גדלה והיא מתכוננת לאירוע של 100 שנים להקמת היישוב הראשון במחוז בשם "טקססוויל".
הסרט צולם בצבע אבל לא הצליח לחקות את הצלחת קודמו, הדמויות אינן מגובשות והתסריט לא מוצלח.
הסרט לא זכה בשום פרסים מיוחדים וגם לא הצליח כלכלית.
הוא דורג בציון 55% באתר Rotten Tomatoes לעומת 100% של קודמו.
דווין ג'קסון (ג'ף ברידג'ס) הוא כעת טייקון המתפרנס מהפקת נפט.
הוא בוגד באשתו קלרה (אנני פוטס) עם נשות חבריו.
כזה הוא גם בנו "דיקי" (ויליאם מקנמרה).
הוא מעסיק במשרד את רות פופר (קלוריס ליצ'מן), אשתו לשעבר של מאמן הספורט בתיכון.
כעת מצבו הכלכלי קשה בגלל ירידת מחירי הנפט והוא עומד לפני פשיטת רגל.
גם חברו לסטר מרלו (רנדי קוויד) עומד לפני פשיטת רגל ומאסר בגלל עבירות מס.
שניהם התעשרו מאז 1951 רק סאני קרופורד (טימותי בוטומס) לא התאושש מאז.
הוא נמצא בדיכאון ונוהג ללכת לבית הקולנוע ההרוס, לעלות על הגג, להסתכל על השמיים ולחזות בסרטים בדמיונו.
ג'ייסי פארו (סיביל שפרד) עזבה את העיירה לאחר שהוריה נהרגו בתאונת מטוס.
היא התיישבה באיטליה והופיעה במספר סרטים.
שם נולד לה בן שנהרג בתאונה ואז החליטה לחזור לעיירה.
ג'ייסי ודווין נפגשים ומעלים זכרונות אך הרומן ביניהם לא מתפתח.
ג'ייסי מתחברת למשפחתו של דווין כתחליף למשפחה שאין לה.
הם משתתפים בחגיגות 100 שנה לטקססוויל כשג'ייסי נוסעת בתהלוכה בראש המכונית של בית הספר התיכון.
בהופעה לפני כולם הם משחקים בתפקיד אדם וחוה.
סאני השקוע בעברו נעלם וכולם מחפשים אותו עד שמוצאים אותו באצטדיון בו היה מופיע בקבוצת הפוטבול של בית הספר.
הוא שקוע בעצמו ועומד לקפוץ מלמעלה עד שכולם עולים על הטריבונה ומחלצים אותו.
לבסוף דווין מתעודד במקצת לכשנודע לו כי מצאו עוד נפט בשטח שלו.
טראבנט 601 היא מכונית סופרמיני מסדרת מכוניות טראבנט מתוצרת יצרנית הרכב המזרח גרמנית HQM Sachsenring GmbH אשר יוצרה בין השנים 1963–1991.
סך הכל יוצרו 2,841,590 יחידות, מתוכם 565.704 יחידות דגם סטיישן (Universal).
3 דלתות - סטיישן (Universal),
גרסת פסאודו ג'יפ - דגם פתוח ללא דלתות (קרוי "Kübelwagen")
"Trabant 601 Kübel", יוצר משנת 1966, גרסת ג'יפ ללא דלתות
טראוויס ויליאם אטקינס (Travis William Atkins; 9 בדצמבר 1975 - 1 ביוני 2007) היה סמל צוות (Staff Sergent, דרגה המקבילה לסמל ראשון) בצבא ארצות הברית, אשר הקריב את עצמו במהלך קרב בעיראק בעת שריתק לקרקע מחבל מתאבד שהפעיל את חגורת הנפץ שלו, ועל ידי כך הציל מפגיעה שלושה מחבריו ליחידה.
הוא עוטר לאחר מותו בעיטור צלב השירות המצוין, ובשנת 2019 הוא עוטר במקומו במדליית הכבוד.
הוא למד בבתי ספר במדינה וכן בבית הספר הצבאי קמפר (Kemper) שם.
עבד בחברות קבלניות וכמכונאי ובשנת 2000 התגייס לצבא ארצות הברית, עבר אימון חי"ר והוצב בדיוויזיה המוטסת ה-101. במהלך שירותו השתתף בפלישה האמריקאית לעיראק שהחלה במרץ 2003. במהלכה הוביל כמפקד כיתה התקפה מוצלחת שהביאה לתפיסת בניין בבגדאד שבו שהו עשרות חמושים.
בדצמבר 2003 שוחרר משירותו בדרגת סמל.
הוא שב לעבודות האזרחיות שלו וכן למד באוניברסיטת מונטנה.
שנתיים לאחר מכן שב והתגייס לצבא והוצב בדיוויזיה ההררית העשירית.
במאי 2007 קודם לדרגת סמל מטה.
ב-1 ביוני 2007, בעת שהדיוויזיה העשירית הייתה מוצבת בעיראק, הוביל אטקינס סיור ממונע בקרבת הכפר יוסופיה שמדרום לבגדאד.
חיילי הסיור עיכבו שני גברים חשודים.
אחד מהם תקף את אטקינס והם החלו להיאבק.
תוך כדי ההיאבקות הבחין אטקינס שהחשוד חוגר מתחת לבגדיו חגורת נפץ ועומד להפעיל אותה.
כשראה שלא יוכל למנוע זאת הוא הקריב את עצמו כשהפיל את המחבל לקרקע, לפת אותו ונכרך סביבו כדי לסוכך על חייליו ונהרג מהתפוצצות חגורת הנפץ.
אטקינס השאיר אחריו ילד בן 11, הורים ואחות.
הוא נקבר בבית הקברות סאנסט הילס (Sunset Hills) בעיר מגוריו בוזמן (Bozeman) שבמונטנה.
לאחר מותו עוטר אטקינס על גבורתו בעיטור צלב השירות המצוין.
לימים הוחלט להעניק לו במקומו את מדליית הכבוד, העיטור הצבאי האמריקאי הגבוה ביותר.
המדליה נמסרה לקרוביו של אטקינס על ידי נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ בטקס שנערך בבית הלבן ב-27 במרץ 2019. בטקס נכחו בין היתר שלושת החיילים שניצלו מפגיעה בזכות הקרבתו של אטקינס.
בינואר 2013 נקרא על שמו של אטקינס מרכז כושר וספורט במחנה הדיוויזיה העשירית בפורט דראם שבמדינת ניו יורק.
אטקינס עוטר במהלך שירותו ולאחר מותו בעיטורים נוספים, לרבות כוכב הארד, לב הארגמן ומדליית ההצטיינות של הצבא (Army Commendation Medal).
טָקֶפֻסָה קוּבּוֹ (ביפנית: 久保 建英; נולד ב-4 ביוני 2001) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדות הקיצוני והקשר ההתקפי בריאל סוסיאדד מהלה ליגה ובנבחרת יפן.
בעבר הוא כונה בעיתונאות "מסי היפני".
בגיל שבע החל קובו לשחק בפרסימון, מועדון כדורגל מקומי בעיר הולדתו קווסאקי.
באוגוסט 2009 השתתף במחנה כדורגל של ברצלונה, וזכה בתואר השחקן המצטיין.
באפריל 2010 השתתף עם ברצלונה בגביע ילדים אירופי, וזכה בתואר השחקן המצטיין על אף שקבוצתו סיימה במקום השלישי.
כשחזר ליפן החל לשחק בקבוצת הילדים של קווסאקי.
באוגוסט 2011 זומן קובו לאקדמיית הנוער של ברצלונה, הלה מסאיה.
בעונת 2012/2013 הבקיע 74 שערים ב-30 משחקים, והיה מלך השערים של ליגת הילדים.
בשנת 2015 התברר כי ברצלונה עברה על חוקי פיפ"א כשהחתימה את קובו כשהיה בן 14 בלבד, ובמרץ 2015 הוא שוחרר מהקבוצה, חזר ליפן וחתם בקבוצת הנוער של טוקיו.
ב-15 באפריל 2017 הפך לשחקן הצעיר ביותר שהבקיע בליגת העל היפנית לנוער, כשכבש בניצחון קבוצתו 1–0 על סרסו אוסקה כשהוא בן 15 שנים ועשרה חודשים בלבד.
ב-3 במאי 2017 שיחק לראשונה במדי הקבוצה הבוגרת, כשעלה כמחליף בניצחון קבוצתו 1–0 במשחק גביע הליגה היפנית.
בנובמבר 2017 שודרג חוזהו לשכר כשל שחקני הקבוצה הבוגרת.
ב-16 באוגוסט 2018 הושאל לחצי עונה ליוקוהמה אף.
מרינוס, במדיה כבש בהופעת הבכורה שלו והפך לשחקן הרכב.
מתחילת עונת 2019 הפך לשחקן מפתח בהרכב טוקיו, וכבש גם במשחקי הליגה וגם במשחקי הגביע.
ב-14 ביוני 2019 חתם לחמש שנים בריאל מדריד, כשסוכם שאת עונת 2019/2020 ישחק בריאל מדריד קסטיליה.
ב-22 באוגוסט 2019 הושאל לעונה אחת למיורקה, שעלתה ללה ליגה בתום עונת 2018/2019.
ב-10 באוגוסט 2020 הושאל לעונה אחת לויאריאל.
ב-8 בינואר 2021 הושאל לחטאפה עד לסוף העונה.
ב-9 באוגוסט 2021 הושאל לעונה נוספת למיורקה.
ב-19 ביולי 2022 חתם לחמש שנים בריאל סוסיאדד.
טקפוסה החל את דרכו בנבחרות השונות של יפן בנבחרת יפן עד גיל 15. כשיהיה בן 15 זומן לסגל נבחרת יפן עד גיל 20 למשחקי גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 2017.
הוא זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת משחקי קופה אמריקה 2019 עוד בטרם הגיע לגיל 18. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-6 ביוני 2019, כשעלה כמחליף בדקה ה-67 בניצחון נבחרתו 2–0 על במשחק ידידות.
הוא שותף בשלושת משחקיה של יפן בטורניר הקופה אמריקה.
טקסס לייטנינג (Texas Lightning) היא חמישיית קאנטרי מוזיקלית מגרמניה.
הלהקה הוקמה ב-1996 אך התחילה להופיע באופן רשמי רק ב-2000. חברי הלהקה קיבלו השראה מהמוזיקאים פטסי קליין וג'וני קאש.
ב-2005 יצא הסינגל הראשון של הלהקה, "Like a Virgin", וב-2006 יצא אלבומה הראשון, "Meanwhile, Back at The Ranch".
ב-2006 ייצגה הלהקה את גרמניה באירוויזיון עם השיר "No No Never" שהיווה את שיר הקאנטרי הראשון שהיה באירוויזיון, והגיע למקום ה-14 עם 36 נקודות.
השיר יצא כסינגל בגרמניה, אוסטריה ושווייץ ואף דורג במקומות הראשונים במצעדי הפזמונים במדינות אלו.
ביוני 2006 חברי הלהקה הוכרו כאזרחים לשם כבוד בעיר בייטאון (Baytown) בטקסס.
ב-2009 הם הוציאו את האלבום "Western Bound".
טראוויס בליג הידוע יותר בשם הבמה שלו, טראוויס בנקס הוא מתאבק ניו זילנדי.
כמו כן, הוא הופיע במספר ארגוני היאבקות עצמאיים כמו Fight Club Pro, What Culture Pro Wrestling, Attack!
כשבליג שימש כמאמן בארגון ההיאבקות Fight Club: Pro, הוא היה מעורב במערכת יחסים עם המתאמנת מילי מקנזי, שהייתה בת 17 באותה התקופה, בעוד שבליג היה בן 30. בשנת 2020, מקנזי האשימה את בנקס בכך שהוא ניצל את מעמדו כדי לתמרן אותה, לפגוע בה נפשית ורגשית ולהטריד אותה.
כתוצאה מכך, בנקס שהיה באותו הזמן חלק מארגון ההיאבקות WWE, שוחרר מהחוזה שלו.
הישגים בארגון ההיאבקות Fight Club: Pro - FCP
אליפות העולם של FCP (פעם אחת)
אליפות ניו זילנד במשקל כבד של IPW (פעמיים)
אליפות גביע ארמגדון (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Lucha Forever
אליפות Lucha Forever (פעם אחת)
אליפות הזוגות של NZWPW (פעם אחת) - עם J.C.
אליפות העולם של Progress (פעם אחת)
PWI דירג אותו במקום ה-67 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2018
אליפות הזוגות הבריטית הבלתי מעורערת (פעם אחת) - עם כריס ברוקס
אליפות טריפל W הבלתי מעורערת (פעם אחת)
הטר הוא נהר בקטלוניה, ספרד, שמקורותיו מתחילים מגובה משוער של 2,400 מטרים מעל פני הים, ליד אולדטר (Ulldeter) למרגלות קרקס קרחוני, התחום בפסגות הסמוכות של אל גרה דה פג'ול, אל באסטימנטס ואל פיק דה לה דונה.
הוא עובר דרך הקומארקים של ריפול, אוסונה, סלבה, ג'ירונס ובאיס אמפורדה, ונשפך לים התיכון ב-l'Estartit.
אורכו של נהר טר הוא 208 קילומטרים והוא מנקז שטח של כ-3,010 קילומטרים רבועים.
האגן שלו מתואר על ידי תבנית ניקוז דנדריטית ואקסוריטית.
מדי שנה, עוברים בנהר ממוצע של 840 מיליון מטרים מעוקבים מים, עם קצב זרימה ממוצע של 25 מטר מעוקב לשנייה בפתחו.
למרות שמקורותיו נמצאים בהרי הפירנאים, הטר מקבל זרימה משמעותית מנהרות במישורים האמצעיים והתחתונים.
כך הוא חשוף להצפות גם באביב וגם בסתיו.
טראגופורטקס (שם מדעי: Tragoportax) הוא סוג נכחד של אנטילופה מתת-משפחת הפרים, אשר התקיימה במשך המיוקן שלפני 11 עד 7 מיליון שנה בזמננו באפריקה ואירואסיה.
המאובנים של אנטילופה קדומה זו תוארו ב-1854 בידי החוקרים רוט ווגנר (Roth and Wagner), על סמ בסיסי קרניים חזקות ומעט מסועפות, אם כי בהמשך התברר שהיה קרוב יותר לאנטילופות מקבוצת הפרים, ביניהם לאנטילופות הנילגאי והקודו ובעבר נחשב גם לקרוב לאנטילופת סוס.
כיום החוקרים מחשיבים אותו כסוג פרימיטיבי של קצרי הקרניים.
לפי ההערכות הוא הגיע לגובה של 80 ס"מ בכתפיו ולמשקל של עד 200 ק"ג, כשהיו לו דו-צורתיות זוויגית מובחנת, בעיקר בקרניים בדומה לקודו ולקובוס המים המודרניים.
המין היה מותאם לחיים בערבות עשב בהם רעה עשבים והוא כנראה היה אצן ואף קפצן מוצלח.
המאובנים של אנטילופה זו התגלו, בין השאר ביוון, מקדוניה, בולגריה, מולדובה, אוקראינה, פקיסטן, איראן, גאורגיה ואזרבייג'ן,
בסוג זה נכללו 5 מינים:
טראגוצרס (שם מדעי: Tragocerus; מיוונית עתיקה: "קרן עז") הוא סוג נכחד של אנטילופה מתת-משפחת הפרים, אשר התגלה במזרח אירופה והתקיימה בתקופה שבין האוליגוקן לפליוקן שלפני 30 עד 5.5 מיליון שנה מזמננו.
סוג זה תואר ב-1913 בידי החוקרים רות וואגנר (Roth & Wagner) והוא נחשב לאחד מהקדומים שבאנטילופות.
סוג זה כלל מין יחיד - Tragocerus amaltheus, הקרוי על שם הנימפה אמלטוס מהמיתולוגיה היוונית.
סוג זה היה דומה במראהו ליעלים המודרניים, אף שמחקרים מראים שהיה קרוב יותר לקצרי הקרניים ובהם הנילגאי המודרני והארבע קרן וכן לאנטילופה הנכחדת טראגופורטקס, כשאבותיה היגרו לאירופה ממרכז אסיה.
לפי ההערכות הוא הגיע לאורך 1.3 מטר, לגובה 90 ס"מ ולמשקל של 50 ק"ג.
הוא היה בעל מבנה קרניים דומה לזה של יעלים, מה שנתן לו את שמו וצמיחת הקרניים הגיעה לאורך 90 ס"מ.
הקרניים היו עבות בבסיסן ובעלות עיקול קל, דומה לזה של אנטילופת סוס או הבובאלים ופחות לקודו ולעזים.
בדומה להרבה אנטילופות קרני הנקבות היו כנראה קצרות ודקות יותר מאצל הזכרים.
אנטילופה זו התקיימה במשך הנאוגן של אירופה כשהמאובנים התגלו במולדבה ואוקראינה, בהם רעתה בעבר בערבות עשב רחבות.
לפי מספר הממצאים המרובים נראה שאנטילופה זו חייה בעדרים בדומה לרוב האנטילופות.
הם שגשגו במשך הפליוקן אך נכחדו לפני 5.5 מיליון שנה מזמננו, ככל הנראה עקב התייבשות האקלים והתקררות הערבות.
יורי טראבון ווקר הוא שחקן פוטבול אמריקאי המשחק בעמדת הליינבקר חיצוני בקבוצת ג'קסונוויל ג'אגוארס.
הוא שיחק באוניברסיטת ג'ורג'יה וזכה עימה באליפות המכללות לפני שנבחר ראשון בדראפט 2022 של ה-NFL.
בעונתו הראשונה ב-2019 שותף ב-12 משחקים והיה לו 15 תיקולים ו-2.5 סאקים.
בעונתו השלישית זכה עם הקבוצה באליפות המכללות ולאחר מכן הכריז על הרשמתו לדראפט ה-NFL.
טראדווייף הוא נאולוגיזם המתאר אישה המאמינה ומיישמת תפקידי מגדר ונישואים מסורתיים.
חלק מהנשים בוחרות לקחת תפקיד של עקרת בית, בעוד אחרות עוזבות את הקריירה שלהן כדי להתמקד בניהול הבית וגידול ילדים.
האסתטיקה של "טראדווייף" נפוצה ברחבי האינטרנט, חלקית דרך רשתות חברתיות בהן נשים משבחות את היתרונות של להיות עקרת בית מסורתית.
תרבות הטראדווייף מבוססת על קידום ערכים מסורתיים, במיוחד על תפיסה מסורתית של נשים כאמהות ועקרות בית.
הקבוצה מגוונת מבחינה דמוגרפית, ושואבת השראה מהשפעות תרבותיות שונות: תרבות אמריקאית משנות ה-50, ערכים דתיים נוצריים, פוליטיקה שמרנית, פמיניזם של בחירה , ונאו-פגניות.
מרכיב מפתח של טראדווייף הוא החזרה – או לפחות מראית עין של החזרה – של שעות פנאי, שכן נשים, ובמיוחד אמהות עובדות, סובלות לעיתים קרובות מעול כפול.
האסתטיקה של ה-Tradwife נוטה לפאר אסתטיקת רטרו בסגנון שהיה נפוץ בפרברים הלבנים בשנות ה-50. היא עשויה ללבוש שמלה, סינר, ונעלי עקב.
לאסתטיקה יש השפעה משמעותית על עיצוב הבית.
הבית עשוי להיות מעוצב בצבעים פסטל אופנתיים.
אחרות עשויות להעדיף מראה של חזרה לטבע.
עבור ה-Tradwife, עקרוּת בית היא תפקיד מרכזי הכולל ניהול משק הבית, בישול, ניקיון, כביסה, ואף גינון.
דגש מיוחד ניתן לגידול ילדים.
אחת הסיבות המוצעות לביקורת על ה-Tradwifes היא שלכאורה מוצגים חיים ביתיים אידיאלים אך בפועל, רוב משתמשות המדיה החברתית משיגות רק את המראה השטחי, למשל, דרך החלטה ללבוש שמלת רטרו או לקנות פריט אופנתי למטבח.
חלק מהנשים שמזדהות כ"נשים מסורתיות" מעדיפות חלוקת עבודה בה הבעל מנהל את הכספים המשפחתיים באופן כללי, בעוד שהן מתמקדות בניהול המזון והצרכים הביתיים.
עם זאת, רבות מאושיות הרשת המזוהות כאטראד וייפז הן בעלות הכנסה מחוץ לבית, בנוסף לניהול העסקים שלהן כאושיות רשת ברשתות החברתיות.עם זאת, רבות מאושיות הרשת של ה-Tradwife מרוויחות הכנסה מחוץ לבית, בנוסף לניהול עסקי המשפיענות שלהם במדיה החברתית.
מספר הולך וגדל של נשים שחורות מאמצות את המושג של נישואין מסורתיים, מבלי להשתמש במפורש במושג Tradwife, אלא מציבות את הזהות שלהן במסגרת נישואין "כנועים" או "תנ"כיים".
נשים שחורות אלו טוענות שנישואין מסורתיים הם "הכוח לשחרור מעבודת יתר, מחוסר ביטחון כלכלי, ומהלחץ של לנסות לשרוד בעולם עוין להישרדותנו ולהוויה שלנו".
פרספקטיבה זו זכתה לביקורת כחסרת מודעות לנושאים מבניים וחברתיים רחבים יותר בקפיטליזם בסגנון אמריקאי.
תופעת הטראדווייף מקושרת לרוב לתנועת הימין האלטרנטיבי הרדיקלית.
עם זאת, למרות הקשר לאידאולוגיות ימניות רדיקליות, לא כל Tradwife תומכת ברעיונות קיצוניים, ואידאולוגיה אינה חלק מהותי מהתת-תרבות הזו.
דעות פוליטיות בקרב ה-Tradwife, אף על פי שמרביתן שמרניות, נעות ממתונות ועד לקיצוניות.
סיוורד דארבי דנה באסתטיקה של האישה המסורתית בספרה משנת 2020 "אחיות בשנאה: נשים אמריקאיות וקיצוניות לבנה" בו שיתפה בראיונות עם נשים שקוראות לעצמן מסורתיות.
היא גילתה שכמה נשים בתנועה דגלו בעקרונות של הימין הקיצוני הפוליטי האמריקאי, כולל עליונות לבנה, אנטישמיות, פופוליזם ואמונות אולטרה-שמרניות אחרות.
תופעת הטראדווייף מעוררת לרוב תגובות שליליות מבחינת הרעיון הפמיניסטי, שכן חלק ניכר מן הנשים המאמצות את האסתטיקה של ה-Tradwife רואות בכך דחייה של הפמיניזם לטובת חזרה לזמנים פשוטים יותר ולמערכות משפחתיות מסורתיות.
מבקרים טוענים לעיתים קרובות כי ה-Tradwife מגלמת מה שתואר כסקסיזם מופנם.
תנועת ה-Tradwife היא תת-תרבות המבוססת על תופעת מדיה חברתית.
פלטפורמות רבות ובעיקרTikTok Instagram ו-YouTube, משמשות להפצת התוכן ולקידום האידאולוגיות השמרניות העומדות בבסיס התנועה.
גם פלטפורמות כמו Reddit ו-4chan משמשות לקידום מערכות יחסים הטרוסקסואליות מסורתיות.
אסטרטגיות שיווק משפיעות, הצגה לראווה של חיים פרטיים ושימוש עכשווי במדיה חברתית, מקדמים את המסחור של ההטרונורמטיביות ושל מערכות יחסים מגדריות מסורתיות.
על פי מחקר אלגוריתמי שנערך על ידי Media Matters, קהל הצופים בתוכן של "נשים מסורתיות" צופה ככל הנראה גם בסרטוני תיאוריות קשר, שכן ההמלצות לסרטוני קונספירציה עולות במקביל לצפייה בתוכן של "נשים מסורתיות".
ההצלחה העולה של תפקיד הרעייה המסורתי העכשווי, מונעת על ידי שימוש חכם ופעיל במדיה חברתית ומיקום מתמשך כמשפיעניות רשת.
סרטונים כמו 'יום בחיי' המציגים פעילויות כמו בישול מאפס, ניקיון, טיפול בילדים, אריזת ארוחות הצהריים לבעליהן העובדים, דוגלים בתפקידים מגדריים שבהם הגבר מחזיק בכוח חברתי ופוליטי, ונשים ברובן מוגבלות לבית כאישה ואם.
מַרְקוּס אוּלְפִּיוּס נֶרְוָה טְרַאיָאנוּס היה קיסר האימפריה הרומית מ-98 לספירה ועד מותו (ב-117).
היה השני מבין "חמשת הקיסרים הטובים".
לפי ההיסטוריון בן המאה ה-4, אוטרופיוס, מאז טראיאנוס כל קיסר חדש היה מקבל מטעם הסנאט הרומי את הברכה "מי ייתן ותהיה בר מזל יותר מאוגוסטוס וטוב יותר מטראיאנוס." (Felicior Augusto, melior Traiano).
במסורת היהודית זכור טראיאנוס כמדכאו ביד רמה של מרד התפוצות אשר פרץ ב-115 בקרב היהודים ב"גולת" האימפריה הרומית.
טראיאנוס, יליד חצי האי האיברי ובן לסנאטור באימפריה, עלה בשורות הדרג הצבאי דרך קשריו וכישוריו.
להשגת תמיכת הצבא, מינה הקיסר נרווה את טראיאנוס ליורשו ב-97. כאשר לאחר שנה מת נרווה, עלה יורשו לשלטון.
טראיאנוס קידם סדרת תשתיות אדריכלות יוצאות דופן: גשר טראיאנוס על הדנובה, פורום טראיאנוס, עמוד טראיאנוס ועוד.
הוא נמנע מרדיפת קהילת הנוצרים באימפריה, פעל להתעלות מעל הבדלי התרבות בין רומא ליוון וחיזק את ההשפעה התרבותית הרומאית במזרח האימפריה.
כקיסר הטביע חותם היסטורי במסעותיו הצבאיים שהביאו כיבוש וסיפוח של דאקיה והממלכה הנבטית.
ב-113 פתח במלחמה נגד האימפריה הפרתית, כבש את בירתה המנהלית קטסיפון והשליט מנהיג-בובה על הפרתים.
בנקודה זאת ב-116 נאלץ לקטוע את מסעו הצבאי במזרח, עקב פרוץ מרד התפוצות ברחבי האימפריה הרומית.
במערכת דיכוי המרד כשלה בריאותו של טראיאנוס והוא נפטר בסופה.
במותו הגיעה האימפריה הרומית לשיא התפשטותה הטריטוריאלית, אף שהישגיו במזרח עלו בתוהו לאחר מותו, בשל מרידה כללית ושיבת השטחים הכבושים לידי אויביו הפרתים.
תקופת שלטונו נזכרה לדורות כשעתה היפה ביותר של רומא.
טראיאנוס נולד ב-18 בספטמבר 53 לספירה (נתון לוויכוח, ייתכן ונולד בשנת 56) בעיר איטליקה אשר בפרובינקיית היספניה בייטיקה באימפריה הרומית (אנדלוסיה, ספרד המודרנית, סמוך לעיר סביליה).
טראיאנוס היה הקיסר הרומי השני שלא נולד בחצי האי האפניני (איטליה), אחרי קלאודיוס שנולד בלוגדונום אשר בגאליה (לימים העיר ליון, צרפת המודרנית), אך מוצא משפחתו בטודי, מרכז חצי האי האפניני (חבל אומבריה שבאיטליה).
אביו היה מרקוס אולפיוס טראיאנוס, סנאטור חשוב ממשפחה רומית שהתיישבה בספרד, אשר אף מוזכר מספר פעמים בספרו של יוסף בן מתתיהו, "מלחמת היהודים", כמפקד הלגיון העשירי פרטנסיס.
אמו, מרקיה, הייתה בת אצולה (ייתכן ומוצאה היה קלטי) וחמותו של קיסר רומא טיטוס (אשר משל בין השנים 79–81).
לטראיאנוס הייתה אחות בכורה, אולפיה מרקיאנה והשניים נותרו קרובים כל חייהם.
בעת משל באימפריה הרומית נהג טראיאנוס להיוועץ באחותו ואף העניק לה את תואר הכבוד אוגוסטה.
טראיאנוס היה גם קרוב לאחייניתו, בת אחותו סלוניה מאטידיה, לצד זה שלו עצמו מעולם לא היו ילדים.
כאיש צעיר התקדם בשירותו הצבאי בכמה מן האזורים המסוכסכים בגבולות האימפריה ועלייתו בדרג הפיקודי הושפעה בין לבין דרך קשריו, בראש ובראשונה מעמדת הכוח של אביו.
בסביבות שנת 86, בן דודו פובליוס אליוס אדריאנוס נפטר ובצוואתו קבע כי טראיאנוס יהיה לאחד מה"שומרים" המגינים של שני ילדיו: בתו איליוס דומיטיה פאולינה ובנו פּוּבְּלִיוּס אָילִיוּס טְרַאיָאנוּס אדְרִיָאנוּס, לימים יורשו של טראיאנוס בקיסרות.
באותה העת טראיאנוס פגש ונישא לפומפאיה פלוטינה, בת למשפחה אמידה.
מקורות היסטוריים מתארים אותה כאישה משכילה ואכפתית.
אף שנישואיהם היו שמחים, לא היו להם ילדים.
קורות שירותו הצבאי של טראיאנוס נתונים למחלוקת עקב המיעוט במקורות היסטוריים אודותיהם.
כן ידוע כי היה אהוד בקרב חייליו וכי שירת עשור שנים לערך כטריבון ובנקודה מסוימת עבר לפרובינקיה סוריה כאשר התמנה אביו למושלה.
בהמשך, בשנת 89, התמנה למפקד לגיון שהוצב במולדתו בחצי האי האיברי ולקח חלק בהפלת ניסיון הפיכה צבאית נגד הקיסר דומיטיאנוס.
הקיסר רחש לו חיבה וב-91 מינה אותו לקונסול.
דומיטיאנוס היה שליט סמכותי, אשר פעל לרווחת עמו, הגן על גבולות האימפריה הרומית, ונקט צעדים לעבר שלטון טוטליטרי לצד כך שהצליח להגיע להישג יוצא דופן בעת שלטונו, של ייצוב ערך המטבע של רומא לאחר שנים של מהמורות כלכליות.
עריצותו של דומיטיאנוס הופנתה בעיקר נגד האריסטוקרטיה, וייתכן שהדבר השפיע על התדמית הרעה שהתקבעה על אודותיו בידי המקורות בני התקופה.
לאורך שלטונו היה דומיטיאנוס נתון במאבקי סמכות מול הסנאט הרומי מחד וזכה לאהדה ותמיכה נרחבת מצד האוכלוסייה הכללית וצבאו מאידך.
טראיאנוס פיקד על לגיון במלחמותיו של הקיסר דומיטיאנוס כנגד השבטים הגרמאניים, וכאשר נרצח דומיטיאנוס בקנוניה שארגנו מקורביו בשנת 96, כבר היו לו מוניטין של איש צבא בכיר.
מוניטין זה סייע לו תחת שלטון יורשו של דומיטיאנוס, נרווה, הנחשב לראשון מתוך סדרת "חמשת הקיסרים הטובים".
נרווה עצר משפטים בדבר בגידה בעת הליכם, העניק חנינה לאשמים, השיב תושבים שהוגלו וסבסד תהליך של העברת קרקעות לרבים מבני המעמד השלישי.
נוסף על כך קידם מדיניות חסכונית ונמנה מלבזבז את כספי האוצר הלאומי על נושאים כגון טקסי דת פגאנים.
אמנם זכה לתמיכה ציבורית כללית ולתמיכת הסנאט, נרווה לא נהנה מפופולריות בשורות הצבא, והיה זקוק לקבלת תמיכתם כדי לייצב ולהבטיח את שלטונו באימפריה.
נרווה אף התעמת וסירב לקבל את דרישת המשמר הפרטוריאני (משמר שומרי ראש הקיסר, שנשא השפעה פוליטית רחבה) להוציא להורג את האחראים לרצח דומיטיאנוס.
בעקבות פעולת המשמר הפרטוריאני בפיקוד קספריוס אליאנוס נגד הוראות הקיסר נרווה ברדיפתם אחר המתנקשים בחיי דומיטיאנוס, סמכותו השלטונית של נרווה הטלטלה ונוסף על כך הקיסר סבל ממחלה כרונית.
לפיכך אימץ נרווה את טראיאנוס לבן, והכריז עליו כיורשו בשנת 97. באותה העת השיג טראיאנוס ניצחון צבאי נגד שבטים פושטים במסגרת תפקידו כמושל פאנוניה (בתוך המישור הפאנוני).
הורשה על ידי אימוץ אפיינה את "הקיסרים הטובים" נרווה, טראיאנוס, אדריאנוס ואנטונינוס פיוס, אשר לאיש מהם לא היה בן מדמו שיכול היה לרשת את הקיסרות.
האימוץ הבטיח את רציפות השלטון התקין, ומנע זליגה של האימפריה לכדי אנרכיה ומלחמות אזרחים במותו של כל קיסר.
את הידיעה על האימוץ קיבל טראיאנוס מאחד ממפקדי צבאותיו, בנו המאומץ שעליו הופקד לשמור, אדריאנוס, וכך נהנה אדריאנוס מחסדו של טראיאנוס לשארית ימי חייו.
באוקטובר 97 הוכרז טראיאנוס כיורשו של נרווה, וכעבור שלושה חודשים נפטר האחרון.
כאשר מת נרווה, ב-27 בינואר 98, קיבל טראיאנוס את השלטון ללא כל התנגדות.
באותה העת כיהן כמושל פרובינקיית גרמאניה אינפריור.
עם היוודע דבר מותו של נרווה קיסר, טראיאנוס לא מיהר להפגין סמכות ברומא אלא יצא במסע לאורכי גבולותיה של האימפריה, בין לבין בכדי להבטיח את נאמנות הלגיונות עבורו.
טראיאנוס, בכדי להימנע ממשבר סמכות בדומה לזה שעבר קודמו, שלח את המשמר הפרטוריאני לפעולה ממושכת בגבולות גרמאניה ובכך הרחיק אותם ממרכז השלטון ברומא.
היה זה רק בקיץ 99 שהגיע טראיאנוס לרומא והוכתר רשמית כקיסר.
הוא שחרר רבים שנכלאו על ידי דומיטיאנוס שלא בצדק, והחזיר רכוש שהוחרם לבעליו, תהליך בו החל נרווה, אך לא הספיק להשלימו.
הפופולריות שלו הגיעה לכך שהסנאט העניק לו את הכינוי "אופטימוס" (Optimus) שפירושו "הטוב ביותר".
טראיאנוס קיים האלהה של קודמו נרווה במותו ואימץ את שמו ביורשו את הקיסרות - כך שנודע רשמית בתור נרווה טראיאנוס.
בשנת 114 הציב לפני תוארו אוגוסטוס את שם התואר אופטימוס.
זה ללא ספק נועד, בהזכרת הכינויים אופטימוס מקסימוס, שהוחלו על האל יופיטר במיתולוגיה הרומית, להציג את טראיאנוס כנציג האל עלי אדמות.
טראיאנוס היה שליט פעיל הרבה יותר מאשר נרווה בתקופת שלטונו הקצרה.
בהכתרתו הוא נתן לחיילים ברחבי הלגיונות רק מחצית מהמתנות הנהוגות עם עלייתו של קיסר חדש בכדי לרצות את הצבא ולמנוע ניסיונות הפיכה.
באופן כללי, הוא נהג בהגינות, אם כי בקפדנות, עם הצבאות.
לאחר ששלח את המשמר הפרטוריאני למשימת שמירה על גבולות האימפריה עם השבטים הגרמאנים, הורה על הלכידה של חברי המשמר שרצחו את המתנקשים בחיי דומיטיאנוס ועשו זאת נגד פקודותיו של נרווה.
לפי כתבי קסיוס דיו, נעשו שלושה ניסיונות התנקשות בחיי טראיאנוס בתקופת קיסרותו, כולם נכשלו.
את אחת הקנוניות הנהיג אדם ושמו קראסוס, אותו הורה הקיסר ללכוד והציג אותו בפני הסנאט שישפוט את גורלו.
טראיאנוס עם זאת נשבע כי לא יישפך דם רומאי תחת משמרתו והשתדל כמה שיותר לשמור שבועה זאת לאורך שלטונו, וגורל מתכנני הקנוניות לא נודע.
כשחזר לרומא בשנת 99, הוא נהג בכבוד ובאדיבות כלפי הסנאט.
הוא הציג נדיבות בעבור אוכלוסיית רומא וכזאת הייתה גם תדמיתו.
הוא נהג לחלק מתנות נכבדות במזומן, והגדיל את מספר האזרחים קשי היום שהיו רשומים בעבור קבלת תבואה חינם מהמדינה.
לאחר הכתרתו, הוא השיב למושלי המחוזות האיטלקים את הזהב שנהגו לשלוח לקיסרים החדשים עם הכתרתם.
טראיאנוס גם הפחית מיסים וכנראה היה אחראי לחידוש מנהלי שעליו ניתן קרדיט לנרווה - מוסד הכספים הציבוריים (Alimenta) לתמיכה בילדי עניים בערים האיטלקיות של האימפריה.
מוסדות מקומיים שהוקדשו למאמצים אלו הוקמו בעבר ברחבי איטליה הרומית על ידי אנשים פרטיים, בעיקר על ידי ידידו הקרוב של טראיאנוס, הנואם והמדינאי פליניוס הצעיר, עבור חבל מולדתו קומום (קומו המודרנית, בלומברדיה אשר בצפון איטליה).
עבור ניהול הפרובינקיות ברחבי האימפריה, השתדל טראיאנוס למנות פקידים לפי כישוריהם ויושרם ולא לפי קשרי הון-שלטון שנשאו.
הוא שלח לפחות שני מושלים מיוחדים לניהול פרובינקיות שעריהן הגדולות סבלו מקשיים כלכליים.
אחד מהם היה פליניוס הצעיר, אותו שלח למשול על פרובינקיית ביתיניה-פונטוס (אשר בהמשך נפרדה לשתי פרובינקיות נפרדות), הממוקמת בחוף הצפוני של אסיה הקטנה מול הים השחור.
במהלך שלטונו של טראיאנוס התקיים לפי הוראתו פסטיבל גלדיאטורים יוצא דופן בגודלו בן שלושה חודשים שנערך בקולוסיאום ברומא ומשך קהל של מעל למיליון צופים.
הפסטיבל נערך ככל הנראה בכדי לחגוג את הניצחון הצבאי על דאקיה, אם כי מועד הפסטיבל המדויק שלו אינו ידוע.
הקיסר בנה מספר מבנים מונומנטליים ושיפר את רשת הדרכים שבין איטליה וספרד מולדתו.
לטראיאנוס היה אדריכל ראשי שהיה המועדף עליו ובנה בשמו את מרב המבנים שהקים בתקופת שלטונו, אפולודורוס מדמשק, בן למוצא סורי-יווני.
התשתית הגדולה הראשונה שבנה אפולודורוס במצוות טראיאנוס היה גשר טראיאנוס.
הגשר נבנה באזור שערי הברזל של הדנובה ושימש למעבר הצבא הרומי במלחמה הדאקו-רומאית השנייה.
הגשר נבנה בתקופה בת שנתיים, בין אביב 103 ואביב 105. בניית הגשר תוארה בספרו של אפולודורוס, ספר שהיה לחיבור אבוד, אך תיאורים מיד שנייה, כולל ציטוטים מתוך הספר, מופיעים בספרים של דיו קסיוס, פרוקופיוס מקיסריה ומחברים קדומים נוספים.
על עמוד טראיאנוס, ברומא, יש תבליט המתאר את הגשר ואת כיבוש דאקיה בידי טראיאנוס.אורך הגשר היה 1135 מטרים ונוצר ממבנה עילי עשוי עץ המונח על עשרים עמודי אבן.
הגשר חיבר בין המצודה פונטס (Pontes), שבחוף הדרומי של הדנובה ובין היישוב דרובטה (Drobeta) בחוף הצפוני.
על פי המסופר על ידי פרוקופיוס מקיסריה, הבונים הסיטו חלק ממי הדנובה לאפיק דרומי יותר וכך הצליחו לבנות 10 עד 12 עמודים על קרקע יבשה.
אפולודורוס בנה עבור טראיאנוס את פורום טראיאנוס, הפורום הרומאי הקיסרי האחרון ובתוכו בנה, במצוות הסנאט הרומאי, את עמוד טראיאנוס, שבתוכו מצוי כלי זהב המכיל את אפרו של טראיאנוס.
אפרו הושם בכלי בהחלטת הסנאט שהתקבלה לאחר מותו.
הפורום והעמוד הוקמו ונועדו לפיאור שמו של טראיאנוס בשובו ממסעות המלחמה בדאקיה במצעד ניצחון.
הפורום נחנך בשנת 112. גובהו של עמוד טראיאנוס הוא 30 מטרים, והוא ניצב על כן שגובהו 8 מטרים (גובה האנדרטה הכולל הוא 38 מטרים).
העמוד מורכב מ-18 גלילי שיש, שכל אחד מהם שוקל כ-40 טון וקוטרו של כל אחד כ-4 מטרים.
את העמוד מכסה תבליט שאורכו 200 מטרים, והוא מקיף את העמוד 23 פעמים במעלה העמוד.
העמוד חלול, וגרם של 185 מדרגות מאפשר גישה למרפסת התצפית בראש העמוד.
בעבר סברו שהעמוד הוקם למטרות תעמולה, במטרה להאדיר את שמו של הקיסר, אולם בשל המבנים שסביב העמוד המסתירים אותו מסביבתו, ובשל הקושי לקרוא את התבליט מקצה אל קצה, כיום סבורים שהעמוד שימש בעצם כ"סרגל" לבוני פורום טראיאנוס.
לאפולודורוס מיוחסת גם בנייתם של סדרת קשתות שנקראו על שם הקיסר טראיאנוס.
בנוסף נבנו סדרת "שערי טראיאנוס" בתקופת שלטונו של הקיסר ובין לבין ממוקם שערים אלו בדנדרה (קינא, מצרים המודרנית) ובמעבר הרים ליד איחטימן (מחוז סופיה, בולגריה המודרנית).
מספר יישובים נבנו ונקראו על שמו של טראיאנוס באזור תראקיה ואסיה הקטנה, מביניהם אחד נותר עומד - טראיאנופוליס (Τραϊανούπολη) אשר בחבל מזרח מקדוניה ותראקיה ביוון המודרנית.
בין התשתיות הציבוריות שהורה הקיסר להקים הייתה ויה טראיאנה שארכה מעל ל-300 קילומטרים מבנוונטו ועד לברינדיזי לחוף הים האדריאטי כחלופה נוחה יותר לוויה אפיה הוותיקה.
הדרך הוארכה בימיו עד למצר אוטרנטו בקצה חצי האי סלנטו.
בתוך רומא נבנו גם שווקים חדשים ובתי מרחץ.
בהוראתו של טראיאנוס הקירקוס מקסימוס שופץ לחלוטין ונבנה מחדש.
יחסו לנוצרים וגישור תרבותי בין רומא ליוון
בשבע השנים שלאחר סיפוח ממלכת הנבטים משל טראיאנוס ללא מלחמות.
בתקופה זו התכתב עם הסופר פליניוס הצעיר על השאלה כיצד לנהוג בנוצרים.
לדעת טראיאנוס ניתן היה להניח להם לנפשם, ובלבד שלא ינהגו את מנהגי דתם בציבור.
פליניוס, שנשא במשרת מושל ביתיניה-פונטוס, שאל את טראיאנוס כיצד יש לנקוט בנוצרים לאחר שהובאו אליו לקביעת גזר דין מספר מהם.
רישומי המכתבים מהווים את אחד האזכורים המוקדמים ביותר לנוצרים בספרות פגאנית.
לאורכו של השלטון הרומאי בן מאות השנים על יוון, העם היווני פעל לשמר תרבות ומסורת נפרדת מזאת של הרומאים.
בתור קיסר ששמר על כבוד הסנאט, פעל טראיאנוס להשיג בסיס תמיכה חוקי דרך סנאטורים שהיו אוליגרכים עירוניים.
במערב האימפריה, היו אלו בעיקר משפחות סנאטוריות מקושרות כשלו, אך במזרח האימפריה היו אלו משפחות אצולה יוונית.
היוונים מצידם, בזיכרון ימי עצמאותם ובהערכתם את תרבותם כעליונה על זאת של רומא, פעלו לשמר את ייחודם ורבים מהמשפחות היווניות העוצמתיות נמנעו מלקחת חלק במנהל האימפריה בשל כך.
על כן, בכדי להשיג את תמיכת האצולה היוונית, היה על טראיאנוס לאפשר ליוונים מידה מסוימת של שלטון עצמי.
הקיסר וכלל צמרת ההנהגה הרומאית נמנעה מכך עקב הפגיעה בסמכותה הריכוזית של רומא ועקב ההוצאות הכספיות הנרחבות שבהן נזדקקו היוונים לתשתיות אדריכלות שונות ורחבות היקף.
על כן, טראיאנוס החליט כי יש לשלוח 'קורקטורים' (מתקנים) לפקח על הוצאות כלכליות בערים החופשיות של האימפריה - ערים שידעו מידה רבה של ממשל עצמי.
טראיאנוס נהג לשוחח רבות עם ידידו ומקורבו, דיו מפרוסא, על אודות היחסים בין הרומאים ליוונים.
בתקופת שלטונו של טראיאנוס הייתה התרבות היוונית בשעת פריחה ואחת כתב הקיסר במכתב לפליניוס הצעיר כי: "היוונים המסכנים האלה כולם אוהבים את הגימנסיון...
יהיה עליהם להסתפק במוסד שמתאים לצרכיהם האמיתיים." טראיאנוס חשש מההתנהלות הכלכלית העצמאית של היוונים בערים החופשיות, שכן לאורך תקופת שלטונו הייתה ערך המטבע של האימפריה פעם נוספת איבד את יציבותו, והכלכלה התערערה נוכח הוצאות הענק על מסעות המלחמה של טראיאנוס.
ב-107 הפחית מערך המטבע הרומאי כאשר הוריד מאחוז הכסף בייצור דנאריוס מ-93.5% ל-89%.
טראיאנוס נודע לימים בעיקר במסעות המלחמה שלו.
במהלך השנים ערכה ממלכת דאקיה (כיום בשטחן של רומניה והונגריה על הגדה הצפונית של נהר הדנובה) פשיטות לשטחי האימפריה הרומית .
תחת שלטון מלכם דקבלוס פלשו צבאות דאקיה למואסיה ב-87. באותה העת כיהן דומיטיאנוס כקיסר ויצא במתקפת נגד שהובילה למלחמת דאקיה הראשונה.
הצבא הרומי בפיקודו של קורנליוס פאסקוס חצה את נהר הדנובה, סבל מפלה מוחצת ונסוג לאחר קרב על תאפאי (דרום טרנסילבניה, רומניה המודרנית).
שנה לאחר מכן יצא צבא רומי נוסף למערכה בדאקיה ונוצר שוויון בשדה הקרב שלאחריו הוסדר הסכם שלום בתנאים שהטיבו עם דאקיה.
הממלכה הייתה למדינת חסות רומית, אם כי בפועל היא נהנתה מההסדרים המסחריים החדשים, המשיכה לחזק את מגננותיה וצבאה לקראת מאבק צבאי ולעיתים ערכה פשיטות לשטחי רומא.
עם עלייתו לשלטון, ראה טראיאנוס חשיבות ביטחונית ויוקרתית בכפרה על ההפסד המחפיר של הצבא הרומי במלחמה הראשונה מול דאקיה.
בניצחון ישיב את היוקרה שאבדה לממסד הקיסרי בתקופת דומיטיאנוס בעקבות המפלה.
בשנת 101 יצא טראיאנוס למתקפה כנגד ממלכת דאקיה לאחר שניתנה לו ברכת הסנאט ביוצאו למלחמה.
בנוסף לתשעת הלגיונות ששמרו על הגבול עם דאקיה, טראיאנוס צירף שניים נוספים מגבולותיה השונים של האימפריה והקים שני לגיונות חדשים לקראת חציית הדנובה והיציאה למלחמה.
פעם נוספת התגודדו הצבאות בסביבת תאפאי ובמהלך המתקפה הרומית פרצה סופה.
הכוחות הדאקים, שהאמינו כי הסופה מהווה סימן אלוהי, נסוגו מזירת הקרב.
הקרב נערך בספטמבר, ובעקבות התקרבות החורף, החליט טראיאנוס להחנות את צבאו במקום קודם יצא למערכה חדשה באביב השנה הבאה.
דקבלוס מצידו ניצל את ההתחפרות הרומית בחורף והוציא סדרת פשיטות על מואסיה.
בתגובה היה על טראיאנוס להניע את צבאו על אף תנאי החורף, הוא פגש בכוחות הדאקים הפושטים בהיותם מפוזרים וחסרי פיקוד אחיד, והניס אותם בקרב אדמקליסי.
לאחר מכן החליט טראיאנוס לפנות לשולחן המשא ומתן והסדיר הסכם שלום חדש שניכרו בו תנאים המטיבים עם רומא.
בשובו חזרה התקבל ברומא בטריומף (מצעד ניצחון) והורה להקים מעל הדנובה את 'גשר טראיאנוס' הכביר בכדי להקל על תנועת צבאו לקראת המערכה הבאה לה ציפה.
על אף ההישג שהביא עימו בשובו מן המלחמה, היה הסכם השלום שהוסדר עם דאקיה ב-102 זמני בלבד, דקבלוס החל שוב להתמרד, וטראיאנוס שב לדאקיה, נעזר לראשונה בגשר החדש מעל הדנובה כדי להעביר את צבאו, וניהל לוחמת שחיקה ממושכת מול צבא ממלכת דאקיה.
לבסוף טראיאנוס הכניע את מלך הדאקים דקבלוס, וכבש את בירת הדאקים סרמיזגטוסה.
תחילה הורה על צבאו להטיל מצור על העיר ובכדי לקדם את כניעת יושביה ניתק את אספקת המים שלה.
עד לשנת 106 הספיק הצבא הרומי להשליט סמכותו על דאקיה בכללה, תוך שבירתה הפכה לתל חורבות.
דקבלוס התאבד במקום להיכנע, ודאקיה יושבה במתיישבים רומאים, ומחציתה סופחה לכדי פרובינקיה רומאית.
את מחציתה השנייה של דאקיה הותיר טראיאנוס מחוץ לתחום השליטה הרומאי והיא נותרה מלא בשבטים לא מאורגים שלא היוו איום על רומא.
סיפוחה של דאקיה תרם לכלכלת רומא דרך מצבורי זהב רבים שהתגלו במקום.
נוסף על כך נשלחו עשרות אלפי עבדים לחצי האי האפניני.
מסע הסיפוח של ממלכת הנבטים
בהמשך שנת 106 יצא טראיאנוס למסע צבאי נוסף, הפעם פנה דרום-מזרחית לפרובינקיה יודיאה, ופעל לסיפוחה של הממלכה הנבטית.
במשך עשורים הייתה הממלכה מדינת חסות הכפופה לרומא.
עוד בשנת 67 לספירה הוכיחה הממלכה הנבטית שהיא בעלת ברית נאמנה של האימפריה הרומית, והמלך מלכו השני שלח לתמיכת הקיסר אספסיאנוס אלף פרשים וחיל בן חמשת אלפים רגלים לדיכוי המרד הגדול שפרץ ביהודה.
לאחר שמלכה האחרון של הממלכה מת התברר כי מינה את טראיאנוס ליורשו בצוואתו.
רבים בחצר המלוכה הנבטית סירבו לקבל זאת, ומכאן הגורם לפרוץ המלחמה בין רומא לנבטים.
טראיאנוס הנחה תנועת כוחות מסוריה ופרובינקיית מצרים כאחד לשם כיבוש נבטיה.
מפקדם הישיר של הכוחות לא ידוע, אם כי ישנה סברה המבוססת על ממצאים אפיגרפים כי היה זה מושל סוריה, אולוס קורנליוס פאלמה פרונטוניאנוס .
לאחר כיבושה וסיפוחה של ממלכת הנבטים הקים טראיאנוס את פרובינקיה ערביה מתוך שטחי הממלכה שסופחו בבקעת הירדן, הערבה, דרום הנגב ודרום חצי האי סיני.
בשנת 113 יצא למסע המלחמה האחרון שלו, המלחמות הפרתיות.
על פי הסכמים קודמים היה על האימפריה הפרתית להתייעץ עם רומא בטרם ימונה מלך ארמניה בצו של מלך פרתיה.
מזה מעל למאה שנים הייתה פרתיה ליריבתה האזורית הגדולה ביותר של רומא, ושתי האימפריות יצאו לסדרת מלחמות האחת בשנייה.
טראיאנוס קיווה שיוכל לשים קץ מוחלט למאבק מול פרתיה וליהנות מפירות הניצחון כפי שעשה לממלכת דאקיה.
מטרותיו של טראיאנוס ביוצאו למלחמה כוללת נגד פרתיה נתונות בספק, וייתכן כי מניעיו היו יותר פרגמטיים, חיזוק משמר הגבול המזרחי של האימפריה וניצול העושר הכלכלי שיניב הסיפוח של חבל מסופוטמיה מידי הפרתים.