tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 1966 שיחק בסרטים "חרב האבדון" ו"פניו של אחר" .
בשנת 1967 כיכב לצידו של מיפונה בסרט מרד הסמוראים, גם הוא מסרטיו הידועים של קובאיאשי.
בשנים 1967 - 1979 שיחק בסרטים רבים, חלקם הגדול בבימויים של אוקאמוטו, קובאיאשי, איצ'יקאווה וגושה.
בשנת 1979 החל קורוסאווה בפרויקט הגדול ביותר שלו, קאגמושה.
הסרט נעשה אחרי תקופת שפל בקריירה של קורוסאווה, במהלכה אף ניסה להתאבד.
הסרט היה היקר ביותר בהיסטוריית יפן, ובהפקתו היו שותפים ג'ורג' לוקאס ופרנסיס פורד קופולה.
קורוסאווה, שהיה מסוכסך עם מיפונה, ליהק בהתחלה את השחקן שינטארו קצו, אך זה פוטר לאחר מחלוקות רבות עם הבמאי.
במקומו, לוהק נאקאדאי לתפקיד הראשי, תפקיד כפול של האדון טקדה שינגן והכפיל שלו.
הסרט עלה לאקרנים בשנת 1980, וזכה להצלחה גדולה מאוד.
הסרט זכה בפרס דקל הזהב והיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר.
על הופעתו בסרט זכה נאקאדאי לשבחים בכל העולם, וזכה בפרסים רבים.
חמש שנים מאוחר יותר, לוהק נאקאדאי לתפקיד המנהיג הידטורה איצימונג'י, התפקיד הראשי בסרטו החדש של קורוסאווה, ראן, שהתבסס באופן רופף על המלך ליר.
גם סרט זה היה מהיקרים בתולדות יפן, והופק בעזרת המפיק הצרפתי סרז' זילברמן.
הסרט נחשב לאחד מסרטיו הטובים ביותר של קורוסאווה, וזהו כנראה תפקידו הידוע ביותר של נאקאדאי בעולם המערבי.
קורוסאווה היה מועמד לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר על ראן.
נאקאדאי המשיך לככב בהרבה סרטים מאז 1980, ובמהלך שנות ה-2000 זכה בהרבה פרסי הוקרה, לרבות פרס האקדמיה היפנית לקולנוע לשם כבוד בשנת 2016.
נאקאדאי הצליח מאוד גם בתחום התיאטרון ביפן, ושיחק בתפקידים ראשיים במחזות רבים כגון המלט, העלמה יוליה, אותלו וריצ'רד השלישי.
נאקאדאי היה נשוי לתסריטאית יאסוקו מיאזאקי, בוגרת המחזור השני של בית הספר להכשרה האיוזה.
מיאזאקי כתבה תסריטים לקולנוע, טלוויזיה ותיאטרון תחת שם העט טאקאטומי.
בנובמבר 1975 פתח הזוג בית ספר פרטי למשחק שמיאזאקי ניהלה.
בית הספר הציע הכשרה אישית לשחקנים חדשים ללא דמי כניסה או שכר לימוד חודשי, אך דרישות הקבלה היו גבוהות במיוחד.
בין בוגרי בית הספר נמנה השחקן קוג'י יאקושו .
במרץ 1979 הם פתחו חלל חזרות בשטח של 160 מ"ר בהאקונה.
מיאזאקי מתה ביוני 1996. לזוג לא היו ילדים.
נאקאדאי מת ב-8 בנובמבר 2025 מדלקת ריאות.
+שנהסרטבמאיהערות1953The Thick-Walled Roomמאסאקי קובאיאשיהסרט הראשון בו השתתף ושיתוף הפעולה הראשון עם קובאיאשי.
שיחק תפקיד שולי של אסיר ללא קרדיט.
מקלאגלן 1999אחרי הגשם טאקאשי קואיזומי Jubaku: Spellboundמאסאטו הראדה2005יאמטוג'וניה סאטו2012Japan's Tragedyמאסאהירו קובאיאשיזוכה פרס פסטיבל הסרטים האסייתי באוסקה לשחקן הטוב ביותר, ומועמד לפרס השחקן הטוב ביותר בפרסי: "Asia Pacific Screen".
טָאי גִ'י צ'וּאַן (סינית מסורתית: 太極拳; סינית מפושטת: 太极拳; פין-יין: Tàijíquán), הידוע גם בשם טָאי צִ'י צ'וּאַן, או בקיצור טָאי צִ'י היא אמנות לחימה סינית פופולרית, שיטת התעמלות ותרגול מדיטטיבי.
במהלך המאה ה-20 צברה האמנות פופולריות (בייחוד הזרם של יאנג צ'נג פו) והפכה לתרגול גופני מקובל בקרב מאות מיליוני בני אדם ברחבי העולם, בעקבות וכחלק ממגמה בה הפן הצבאי של האמנות הפך לשולי, וההיבטים הרוחניים והבריאותיים שלה הפכו למרכזיים.
בהתאם לכך, התרגול ברובו נעשה כתנועה איטית וזורמת ללא תנועות מתפרצות, בניגוד לאמנויות לחימה אחרות, כגון סוגים שונים של קונג פו, קראטה ועוד.
טאי ג'י צ'ואן משתייך לקבוצה הנקראת "אמנויות הלחימה הפנימיות" (מסינית: 內家, פין-יין: nèi jiā), שהן אמנויות לחימה השמות דגש על עקרונות רוחניים ומנטליים, בעיקר סביב המושג צ'י.
אמנויות לחימה אלו קשורות באופן הדוק לדאואיזם, וככל הנראה התפתחו במקביל לצ'י קונג, או אף כחלק משיטה זו, על מנת ליישם את העיקרון הדאואיסטי וו-ויי.
עם זאת, גם בודהיסטים סיניים רואים בה כלי להתפתחות רוחנית.
יש המחשיבים את הטאי ג'י כענף צבאי של צ'י קונג ויש המחשיבים אותו כסגנון של וו-שו.
מחקרים הראו תועלת בריאותית רבה לתרגולי טאי-ג'י, הכוללים שיפור במערכת שיווי המשקל, בתגובתיות חיסונית, שיפור בפעילות הלב וכלי הדם, והפחתת הסיכון לנפילה אצל מבוגרים.
מחקרים רבים מצביעים גם על כך שטאי-ג'י עשוי לסייע בהפחתת תסמיני חרדה ודיכאון, כאשר השפעתו נמצאה משמעותית גם בקרב חולי סרטן, שבץ ואי ספיקת לב.
השם טאיג'י צ'ואן מורכב משני חלקים- חלקו הראשון הוא טאי ג'י (מסינית: 太極 ), מושג דאואיסטי המבטא את האיחוד בין היין והיאנג.
משמעותו המילולית היא "הנשגב המוחלט".
המליה צ'ואן (מסינית: 拳) משמעותה אגרוף, והיא מהווה סיומת בשמותיהם של אמנויות לחימה רבות.
תאוריית היין-יאנג עומדת בבסיס הפילוסופיה הסינית והרפואה הסינית, ומהווה גם את הבסיס התאורטי של היציבה, התנועה והלחימה של טאי ג'י צ'ואן.
השם הומצא על ידי המלומד אונג טון חה מחצר קיסרות צ'ינג, שחזה בהדגמה של המתרגל יאנג לו צ'אנג.
חקר היסטורי של אמנות סינית אינו נקי מיסודות מיתיים ואינטרסים אישיים המעוותים את אובייקטיביות התיעוד.
טאי ג'י צ'ואן תורגל כנראה בכפר של שבט צ'ן במחוז חנאן בסוף המאה ה-16, ואחת התאוריות הרווחות ביותר טוענות ששבט צ'ן הוא המקור ההיסטורי לטאי ג'י צ'ואן.
ישנה ביקורת בקרב היסטוריונים על "תאוריית כפר צ'ן".
ההיסטוריון הסיני וו-טו נאן (Wu Tu-nan) טוען במחקרו "'A Research into Tai Chi Chuan" מ-1986 שסגנון צ'ן הומצא על ידי קבוצה משבט הצ'ן שרצו להרוויח מהפופולריות הגואה של טאי צ'י צ'ואן.
לכן, הם יצרו ערבוב בין אגרוף שאולין לבין טאי צ'י צ'ואן, והמציאו במקביל שושלת כוזבת.
ראש סגנון "וודאנג", דן דוקרטי (Dan Docherty), טוען טענות דומות נגד "תאוריית כפר צ'ן" בספרו "Complete Tai Chi Chuan".
נהוג לייחס את המצאת הטאי ג'י צ'ואן לגָ'אנְג סָאנְפֶנְג (张三丰, בפין-יין: Zhang Sanfeng), נזיר דאואיסטי מיתי, שיש הטוענים שחי בין שושלת סונג לשושלת מינג, ושהה תקופה מסוימת בהרי וודאנג.
מקובל שיאנג לו צ'אן ירש את האמנות מצ'ן צ'אנגשין וייבא אותה לבייג'ינג, מה שהיה לגורם מכריע בהתפשטות והתפתחות האמנות במאות ה-19 וה-20. יאנג ותלמידיו, ביניהם וו יו צ'יאנג, לימדו את משפחת האצולה ואת שומרי הראש שלהם, ביניהם וו צ'ואן יו.
מתרגילי אמנויות סיניות קלאסיות רבים, בהם אמני טאי צ'י צ'ואן, נסו מפני המהפכה התרבותית בסין בעיקר לטאיוואן ולהונג קונג.
ב-1956 הקימה הרפובליקה הסינית את "עמותת הספורט הסינית", שפישטה את האמנות ויצרה תקן שנקרא "24 היציבות של הטאי צ'י", אותו קידמה כתרגיל התעמלות ורפואה מונעת למעמד הפועלים, בדומה לצ'י קונג.
כיום מתרגלים את טאי ג'י צ'ואן מיליוני סינים בסין היבשתית ובפזורה הסינית בעולם, ובעשורים האחרונות התרגול גם חדר לחברה המערבית.
טאי ג'י צ'ואן היא מאמנויות הלחימה הפופולריות ביותר בעולם, אם כי רוב המתרגלים אינם עוסקים בה למטרות לחימה.
טאי ג'י צ'ואן מתמחה בלחימה בטווחים בינוניים (טווח מוטת ידיים) וקרובים, ומיישמת את כל ארבע הקבוצות הטכניות של אמנויות הלחימה הסיניות: אגרופים ובעיטות (דא וטי), מניפולציות (צ'ין נא) והיאבקות (שוואי ג'יאו).
ישנם מספר דגשי לחימה עיקריים, שהם מקבילים יחסית בין הסגנונות השונים של טאי צ'י צ'ואן:
יציבה: היציבה כבדה ומושרשת, ובעיטות מכוונות לרוב מתחת למותן.
יש דגש על שמירה על שיוויי משקל ושיבוש שיווי המשקל של היריב.
אסטרטגיה: נקודת המוצא של טאי צ'י צ'ואן היא הגנתית.
רוב הטכניקות הן "התקפות שכנגד", והיוזמה הראשונית מוענקת לרוב ליריב.
המחויבות של היריב לכוונה התקפית מנוצלת כטעות, אשר גורמת ליריב להיות צפוי ופוגעת ביכולתו להתגונן.
רכות וקושי: ישנה הפרדה חדה בין תנועה רכה לתנועה קשה בטאי צ'י צ'ואן.
מגע עם היריב הוא רך בזמן התקפה של היריב, ומתחלף במגע קשה בזמן התקפת הנגד.
טאו לו: כמו כל אמנויות הלחימה הסיניות מסוג "צ'ואן", עיקר התרגול של טאי צ'י צ'ואן הוא הטאו לו (תבנית התנועה).
הטאו לו של טאי צ'י צ'ואן הוא איטי וזורם, הגוף רפוי והרמוני והכוח מתפרץ (פה צ'ינג) מבפנים החוצה בעוצמה.
טוי שואו: כלי טיפוסי לתרגול בזוגות בטאי צ'י צ'ואן הוא הטוי שואו (ידי דחיפה).
בטוי שואו המגע בין בני הזוג רציף וזורם, והוא מתרגל את בני הזוג בעקרונות רבים וחשובים של האמנות כמו יציבה, רגישות לתנועת היריב (טינג), יישום טכניקות לחימה והחצנה של כוח .
ישנם תבניות טוי שואו רבות, ויש המתרגלים טוי שואו בצורה יחסית חופשית וספונטנית.
רמת המיומנות בטוי שואו תשקף במידה רבה את מיומנות הלחימה של אמן לחימה.
סאן שואו: נהוג לתרגל סאן שואו (לחימה חופשית) ברמות הגבוהות יותר של טאי צ'י צ'ואן.
צ'י קונג וניי גונג: סגנונות טאי צ'י צ'ואן רבים כוללים ברפרטואר התבניות שלהם גם תבניות התעמלות או יוגה, החסרות לרוב יישומים לחימתיים.
נשק: כל סגנונות הטאי צ'י צ'ואן המרכזיים כוללים מיומנויות שימוש בנשק סיני מסורתי, כאשר כלי הנשק הרווח ביותר בטאי צ'י צ'ואן הוא החרב (Jian ג'יאן ).
בסגנונות מסוימים נלמדים גם חרב הפרשים , הכידון (Qiang צ'יאן ) ומעט כלי נשק נוספים.
עזרי אימון: לאחרונה פותחו בסגנונות מסוימים שיטות תרגול עם עזרי אימון כמו כדורים, מקלות, גומיות וכולי.
משפחות הטאי צ'י צ'ואן העיקריות הן (לפי ותק): צ'ן , יאנג , וו/האו, וו , סונג , וודאנג.
ישנם תתי סגנונות רבים, אחד הבולטים בהם הוא הסגנון שמקורו בכפר ז'או באו הסמוך לכפר צ'ן.
נהוג לציין את מספר התנועות של ה"פורם" (תבנית התנועה) של כל שיטה.
לפעמים באותה שיטה יש תבניות שונות שמיועדות לקבוצות שונות, למשל לגילאים שונים או לחולים.
כדי להבדיל יש גם סגנונות שנוצרו במאה ה-20. אחד הידועים ביניהם, במיוחד בישראל, הוא סגנון צ'נג מינג שפותח בסין בשנת 1929 על ידי מספר מורים לאומניות לחימה.
הסגנון משלב אלמנטים מחמשת הסגנונות העיקריים של אותה תקופה, על מנת לשמר את הטכניקות היעילות והשימושיות.
גרנד מאסטאר וונג שוג'ין , בעל ידע וניסיון רב בשיטות לוחמה שינג-אי והבה-גווה, עיצב את התבנית מחדש לפי ניסיונו הרב בלחימה ובצ'י קונג.
טאיאסו לבן-שפתיים (שם מדעי: Tayassu pecari) הוא מין יחיד בסוג פקארי (Tayassu) ממשפחת הפקאריים.
הטאיאסו לבן-השפתיים נפוץ באמריקה הצפונית, המרכזית והדרומית, והוא מין הפקארי הגדול ביותר.
חרטומו של הטאיאסו לבן-השפתיים ארוך, צווארו עבה, ראשו גדול והוא בעל זנב קטן שאורכו מגיע ל-15 עד 55 מילימטרים.
אורך גופו של הטאיאסו לבן-השפתיים הוא בין 75 סנטימטרים עד מטר, גובהו 44 עד 58 סנטימטרים ומשקלו 14 עד 40 קילוגרם.
לטאיאסו לבן-שפתיים בלוטות ריח גביות המשמשות לסימון הטריטוריה ולזיהוי חברי קבוצתו.
היריון נקבת הטאיאסו לבן-השפתיים נמשך 169 יום, ובסופו נולדים בין 1 ל-4 גורים.
הגורים לומדים לרוץ מספר שעות לאחר לידתם וכבר ביום שלמחרת מסוגלים להתלוות לאמם.
הטאיאסו לבן-השפתיים פעיל גם ביום וגם בלילה.
הוא נוהג לחיות בעדרים שמורכבים מ-50 עד ליותר מ-300 פרטים של זכרים ונקבות מכל הגילים.
הם נודדים יחדיו במטרה לתור אחר מזון ומים ביתר יעילות והתנהגות זו של נדידה בעדרים מגנה עליהם מטורפים שונים כגון היגואר.
הטאיאסו לבן-השפתיים הוא אוכל-כול וניזון מפירות, שורשים, פקעות, עשבים וחסרי חוליות.
טאי פאן הוא ספרו השני של ג'יימס קלאוול משנת 1966. הסיפור מספר על האי הונג קונג, מושבה בריטית חדשה, אחרי הסכם צ'אונפי בשנת 1841. טאי פאן הוא גם הספר השני בסאגה האסייאתית של ג'יימס קלאוול.
לטאי פאן עלילה מורכבת וארוכה.
הוא מציג מגוון רחב של דמויות, אשר רובן, ובמקרים רבים גם קרוביהן הרחוקים, מוזכרים בספרים מאוחרים יותר.
טאי פאן מבוסס בחופשיות על ההיסטוריה של החברה ההונג-קונגית ג'ארדין מת'סון.
העלילה מתרחשת בחודשים שלאחר הניצחון הבריטי במלחמת האופיום הראשונה והזכייה באי הונג קונג.
דירק סטרואן, ה"טאי פאן", או המנכ"ל של חברת בית האצילים, חברת הספנות והסחר החזקה ביותר באסיה, מהמר על כספו בהשקעת סכומי כסף אדירים בפיתוח סחר האופיום וביסוס המטה שלו באי, השקעה שנראית לכאורה חסרת ערך.
עם זאת, מטרתו האמיתית של סטרואן היא יצירת קשרי מסחר יציבים עם סין, ותוך כדי כך הכנסתה של סין למשפחת האומות.
הסיפור עוקב אחר ניסיונותיו של סטרואן לשמור את בית האצילים כחברה החזקה ביותר במזרח הרחוק, וניסיונו לפתח שושלת אשר תשלוט בבית האצילים ובים הסיני לאחר מותו.
אויבו העיקרי של סטרואן הוא טיילר ברוק, אשר היה בעבר ממונה על סטרואן והכה אותו באכזריות.
ברוק מנהל כעת את החברה השנייה בגודלה במזרח הרחוק, והוא לא יעצור עד שלא יכריע את סטרואן, והוא עצמו יהיה לטאי פאן של כל אסיה.
בשנת 1986 יצא הסרט "טאי פאן", המבוסס על הספר.
מחלת טאי זקס או טיי זקס היא מחלה תורשתית קטלנית, שרוב הילדים הלוקים בה מתים בשנות חייהם הראשונות בשל נזק מוחי קשה הנובע מחוסר באנזים חיוני האחראי על חילוף חומרים של שומנים.
המחלה הוגדרה על ידי הרופאים ווארן טאי וברנרד זקס בסוף המאה ה-19 ועל שמם קרויה המחלה.
יילוד עלול ללקות במחלת טאי זקס רק אם שני הוריו הם נשאים של האלל הרצסיבי הגורם לה.
במקרה כזה, יש סיכוי של 25% שהיילוד ילקה במחלה, וסיכוי של 50% שהוא יהיה נשא של הגן.
מחלת טאי-זקס נפוצה בקרב יהודים אשכנזים בשיעור ניכר פי כמה מאשר תפוצתה בקרב אוכלוסיות אחרות; 1 מכל 27 יהודים אשכנזים בארצות הברית, למשל, נושא את הגן הפגום, לעומת 1 מתוך 200 בקרב האוכלוסייה הכללית.
מאז שנות ה-70, בדיקות גנטיות למניעה היו יעילות למדי לחיסול המחלה מהאוכלוסייה היהודית האשכנזית.
בישראל, מסבסד משרד הבריאות בדיקת סקר גנטי לגילוי המחלה לכל אדם הרוצה בכך.
אם האדם נמצא נשא, ייבדקו בשנית שני בני הזוג.
אם שניהם ימצאו נשאים (והאישה בהריון או שתיכנס להריון בעתיד) - יהיה צורך לבצע בדיקת מי שפיר או בדיקת סיסי שליה כדי לגלות אם העובר לוקה במחלה הקטלנית.
יש צורה נוספת של המחלה, המתבטאת רק בגיל מבוגר.
צורה זו נקראת "הופעה מאוחרת של טאי-זקס (LOTS - Late Onset Tay-Sachs).
מחלה זו התגלתה רק בראשית שנות התשעים על ידי פרופ' רות נבון מאוניברסיטת תל אביב.
הקושי באבחון המחלה נובע מכך שהתסמינים שלה דומים למחלות זיקנה, ובעיקר לניוון שרירים.
המחלה יכולה להתבטא בקשיי תנועה, קשיי דיבור, ניוון המערכת העצבית ובעיות נפשיות כגון הפרעה דו-קוטבית (מאניָה-דיפּרסיה ומאניה חריפה) וסכיזופרניה.
חשוב לדאוג לאבחון נכון של המחלה גם מפני שהטיפול התרופתי המקובל במחלות נפשיות התגלה כמזיק לחולה ומחמיר את מצבו במקום להיטיב לו.
למרות כל זאת, אדם הלוקה במצב זה יכול להמשיך לתפקד, בהתחשב במוגבלויותיו, ולרוב בסיוע משפחתו וחבריו.
טיפול תרופתי מבוקר (לעיתים נדרש פיקוח והתערבות אסרטיבית לוודא שהחולה אינו מזניח את התרופות), משולב בהתאמת הסביבה לצרכיו יועיל להשתלבות החולה בחברה.
כיוון שההתנוונות היא מתמשכת, נדרשת תשומת-לב להתאים את הסיוע למצב הנתון בכל עת.
הפגם הגנטי גורם להפחתה בפעילות או לחוסר פעילות מוחלט של אנזים בליזוזום בשם β-הקסוזאמינידאז-A (או בקיצור Hex A), שתפקידו לזרז פירוק של נגזרות חומצות שומן בשם גנגליוזידים.
אובדן הפעילות של האנזים גורר הצטברות של הגנגליוזידים בתאים, בפרט במוח ובעמוד השדרה.
נשאי טאי זקס מתגלים בקלות על ידי בדיקת דם המודדת פעילות של האנזים.
נכון לינואר 2008, ניתן לבצע את הבדיקה בחינם בתחנות לבריאות המשפחה של משרד הבריאות.
טאי פו (בסינית: 大埔區) הוא אחד מ-18 תחומי המנהל של הונג קונג, הממוקם בשטחי הטריטוריות החדשות.
שטחו הכולל הוא 148.05 קמ"ר, אוכלוסייתו הגיעה בשנת 2006 ל-293,542 איש, וצפיפות האוכלוסין היא ביחס של 2,156 איש לקמ"ר.
הקמת העיר טאי פו החדשה הייתה על קרקע מיובשת באזור הנהרות לאם צואן וטאי פו.
על גבול המחוז עם מחוז שא טין ממוקם פארק המדע של הונג קונג.
רכבת הKCR עוצרת בתחום בשתי תחנות - שוק טאי פו וטאי וו.
טאיו קרוז הוא מפיק, כותב וזמר רית'ם אנד בלוז ופופ אנגלי.
קרוז נולד בלונדון, אנגליה, לאבא ניגרי ולאמא ברזילאית.
אהבתו למוזיקה החלה בימיו בבית הספר, והמשיכה בקולג', שם פיתח את יצירתו המוזיקלית.
בבריטניה, קרוז החל לעבוד עם אמנים כמו- אומאר, ניטין סווני, ווקי ו-וויל יאנג.
הסינגל "Your Game" נכתב על ידי קרוז ל-וויל יאנג.
את הסינגל הראשון שלו "I Just Wanna Know" הוציא קרוז לקראת סוף 2006, הסינגל דורג במקום ה-29 במצעד הסינגלים הבריטי.
עם זאת, הסינגל זכה לפופולריות והצלחה בקרב קהל המעריצים של קרוז.
הסינגל השני "Moving On" יצא לקראת סוף 2007, והוא דורג במקום ה-26 במצעד הבריטי.
הסינגל השלישי, שיצא בפברואר 2008- "Come On Girl" עם הזמרת הבריטית לוסיאנה, היה לסינגל המצליח ביותר של קרוז והגיע למקום ה-5 במצעד הבריטי.
אלבום הבכורה של קרוז "Departure" יצא ב-17 במרץ 2008, והוא דורג 17 במצעד הבריטי.
האלבום כלל את 3 הסינגלים הראשונים של קרוז.
הסינגל הרביעי, "I Can Be", יצא במהלך חודש מאי, 2008. הסינגל דורג בשיאו במקום ה-18 במצעד הבריטי, והוא לסינגל השני הכי מצליח של קרוז.
הסינגל החמישי מהאלבום הוא- "She's Like A Star" והוא יצא לאור ב-11 באוגוסט.
הסינגל דורג בשיאו במקום ה-20 במצעד הבריטי, והוא לסינגל השלישי של קרוז בטופ 20 בבריטניה.
קרוז הוציא פעם נוספת את "I Just Wanna Know" כסינגל השישי והאחרון מהאלבום, אם כי הסינגל נכשל בכניסה למצעד הבריטי, ולכן בוטל ברגע האחרון שחרור הסינגל פיזית.
קרוז החל לעבוד עם זמר הפופ הבריטי שיין וורד, על אלבומו השלישי, בלוס אנג'לס.
טאיו קרוז התארח בסינגל החדש של הראפר הבריטי הצעיר טינצ'י סטרידר "Take Me Back" שיצא לאור ב-19 בינואר.
בשבוע השני ליציאתו, דורג שיתוף הפעולה של קרוז וסטריידר במקום ה-3 בבריטניה, והוא לסינגל הגבוה ביותר של טאיו קרוז וטינצ'י סטריידר.
במקביל עבד קרוז על אלבומו השני, שיצא לאור מאוחר יותר ב-2009. הוא אישר בעמוד ה־Myspace שלו שהסינגל החדש שלו יקרא "Break Your Heart" והוא יהיה הסינגל הראשון מן האלבום החדש.
כמו כן אישר קרוז שהוא עבד בזמן האחרון עם דניאל מריוות'ר, אדל, השוגבייבס וטינצ'י סטריידר.
אלבומו השני של טאיו קרוז יקרא "Rokstarr" והוא יצא לאור ב-12 באוקטובר 2009. הסינגל הראשון מן האלבום "Break Your Heart" כבש את המצעד הבריטי כאשר בבכורה שלו במצעד דורג במקום ה-1 והוא לסינגל המצליח ביותר עד עתה של טאיו קרוז.
הסינגל השני מן האלבום אושר שיהיה "No Other One".
הסינגל יצא לאור ב-30 בנובמבר.
הסינגל דורג במקום ה-42 במצעד הבריטי.
במרץ 2010 הוציא קרוז את הסינגל "Break Your Heart" בארצות הברית, בגרסה חדשה עם הראפר לודקאריס.
אחרי שנכנס למצעד האמריקאי למקום ה-53, בשבוע השני במצעד קפץ הסינגל 52 שלבים למקום ה-1.
הסינגל השלישי מן האלבום "Rokstarr" יהיה שיתוף הפעולה עם הזמרת האמריקאית קאשה בשיר "Dirty Picture", הסינגל יצא לאור במאי 2010. לשיר יצא רמיקס רשמי חוץ מטאיו קרוז וקיישה מהשיר המקורי נוסף גם הראפר פאבולוס לרמיקס, הרמיקס יופיע ביחד עם השיר בגרסה האמריקאית של אלבומו "Rokstarr" שיצא לאור ב-1 ביוני 2010.
"Dirty Picture" דורג במקום ה-6 בבריטניה והוא לסינגל הרביעי של קרוז בעשרת הגדולים בבריטניה.
הסינגל הרביעי מן האלבום והשני בארצות הברית יהיה "Dynamite" שיצא לאור בהוצאה המחודשת של האלבום שיצא לאור ב-1 ביוני כאלבום הבכורה של קרוז בארצות הברית.
הסינגל דורג במקום ה-2 במצעד האמריקאי ובמקום ה-1 במצעד הבריטי.
הסינגל החמישי מן האלבום יהיה "Higher", בגרסה העולמית מתארחת זמרת הפופ קיילי מינוג ובגרסה האמריקאית מתארח הראפר והזמר טרווי מקוי.
הסינגל יצא לאור בפברואר 2011. הסינגל נכנס למקום ה-8 במצעד הבריטי ולמקום ה-24 במצעד האמריקאי.
הסינגל השישי מן האלבום יהיה "Falling In Love".
שיר נוסף שיצא לאור כסינגל הוא "Telling The World" מתוך הפסקול הסרט ריו.
במהלך 2010 התארח קרוז בסינגל של הראפר הבריטי טינצ'י סטריידר "Second Chance", שיתוף הפעולה השני של השניים אחרי הלהיט "Take Me Back".
הסינגל דורג במקום ה-22 במצעד הבריטי.
קרוז גם התארח בסינגל של להקת הפופ-רוק האנגלית מקפליי "Shine A Light" בשיר שהוא עצמו הפיק.
הסינגל דורג במקום ה-4 בבריטניה.
האלבום החדש אושר שיקרא "TY.O" והוא יצא לאור באופן רשמי ב-6 בדצמבר.
הסינגל "Hangover" הפך ללהיט ענקי ברחבי אירופה ובארצות הברית הוא הגיע למקום ה-62. הסינגל השני מהאלבום והראשון בבריטניה "Troublemaker" הגיע למקום ה-3 בבריטניה.
"Hangover" יצא לאור בבריטניה כסינגל השני הרשמי כשהוא מגיע למקום ה-27 במצעד הבריטי.
הסינגל השלישי הרשמי "There She Goes" בשיתוף פעולה עם הראפר פיטבול, הגיע למקום ה-12 במצעד הבריטי.
הסינגל הרביעי הרשמי מהאלבום "World In Our Hands" יצא לאור במספר מדינות בלבד באירופה, כשהוא מגיע למקום ה-4 בגרמניה.
הסינגל החמישי והאחרון מהאלבום, והראשון מתוך ההוצאה המחודשת של האלבום באירופה "Fast Car" הגיע למקום ה-180 בבריטניה.
מסיבה לא ידועה, האלבום לא יצא לאור בבריטניה וארצות הברית, אלא במספר מדינות בלבד באירופה.
במקום, שחרר קרוז בבריטניה בדצמבר 2012 את המיני אלבום- "The Fast Hits" שכלל את הסינגלים מהאלבום "TY.O" וגרסה אקוסטית ללהיט "Dynamite".
טאי רינה בבילוניה (נולדה ב-22 בספטמבר 1959) ורנדי גרדנר (נולד ב-2 בדצמבר 1958) הם צמד מחליקים אמנותיים על הקרח מארצות הברית, הצמד אלופי עולם (1979) וחמש פעמים אלופי ארצות הברית בזוגות.
כל זאת לאחר 29 שנים שלא זכה אף צמד אמריקאי באליפות העולם מאז זכו פיטר וקרול קנדי, וכן הפסקת השליטה של הצמד הסובייטי הגדול אירינה רודנינה ואלכסיי אולנוב שזכה 10 שנים ברציפות.
הצמד "טאי ורנדי" החל להחליק יחדיו כאשר בבילוניה הייתה בת 8 וגרדנר בן 10. בהמשך, מאמנם של השניים היה ג'ון ניקס הבריטי שזכה במדליית זהב באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח לזוגות בשנת 1953.
השניים היו המועמדים לזכייה באולימפיאדת לייק פלאסיד (1980), אך נאלצו לפרוש מהתחרות עקב פציעתו של גרדנר וכך הפכה בבילוניה בן לילה ל"ילדה שבורת הלב של אמריקה".
בבילוניה הייתה למחליקה ממוצא האפרו-אמריקאית הראשונה שניצחה באליפות ארצות הברית להחלקה אמנותית על הקרח והראשונה שזכתה באליפות העולם להחלקה אמנותית על הקרח.
מוצאו של אביה הוא מהפיליפינים ואימה אפרו-אמריקאית.
בשנות ה-70 המאוחרות ותחילת שנות ה-80 מוצאה המיוחד זכה להתייחסות רבה בתקשורת האמריקאית.
לאחר שהפכה בבילוניה למקצוענית וזכתה לחוזים ומופעי ראווה רבים ברחבי ארצות הברית (יחד עם גרדנר) היא התמכרה לאלכוהול ואמפטמין ואף ניסתה להתאבד בסתיו של 1988 על ידי נטילת כדורי שינה.
לאחר שקיבלה עזרה מקצועית שבה אל זירת ההחלקה.
בבילוניה הופיעה בשנת 2006 בתוכנית של רשת הטלוויזיה האמריקאית "פוקס" "מחליקים עם סלבריטאים" ולצידה זוכה מדליית זהב אולימפית קייטלין ג'נר.
לבבילוניה בן יחיד (סקוט גבריאל, נולד ב-1995) מבעלה לשעבר, קרי בטלר, לו נישאה ב-1992 והתגרשה ממנו בשנת 1997. כיום, היא מאורסת לקומיקאי האמריקאי דייוויד ברנר.
בשנת 2006 הוא יצא מהארון בהומו בריאיון עיתונאי למגזין "Scene".
בגיל מאוחר הוא גילה שהוא מאומץ לאחר שבן משפחה חשף את הסוד המשפחתי.
הוא מצא את אמו הביולוגית עמה הוא שומר על קשר.
בנוסף להיותו מחליק מקצועי, גרדנר הוא גם כוריאוגרף והיה כוריאוגרף של "מחליקים עם סלבריטאים".
בשנת 2008 הודיע הצמד "טאי ורנדי" על פרישה מהעולם המקצועי של ההחלקה על הקרח עקב פציעתו של גרדנר וגילם של השניים.
אליפות עולם - מקום 10
אולימפיאדת החורף - מקום 5
אליפות עולם - מקום 5
טָאייְוֵּ'אן (בסינית: 太原; בפין-יין: Tàiyuán) היא נציבות עירונית, עיר הבירה והעיר המאוכלסת ביותר במחוז שאנשי שבצפון-מרכז הרפובליקה העממית של סין.
על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, התגוררו בנציבות העירונית כ-5.3 מיליון תושבים, מתוכם כ-4.5 מיליון בששת הרבעים העירוניים.
טאי-יו'אן היא עיר עתיקה בעלת היסטוריה של יותר מ-2,500 שנים.
העיר נוסדה בשנת 497 לפנה"ס תחת השם "גִ'ינְיָאנְג" בשלהי תקופת המדינות הלוחמות, ושימשה מרכז אסטרטגי למדינת ג'או העתיקה.
לאחר כיבוש ג'או על ידי שושלת צ'ין בשנת 221 לפנה"ס, הפכה העיר לאזור מפקדה והוחלף שמה ל-"טאי-יו'אן", כאשר נוהלה על ידי מפקד צבאי שהתיישב בה, והמשיכה להיות מנוהלת בצורה זו גם במהלך כל תקופת שושלת האן שבשנים 206 לפנה"ס עד 220 לספירה, ועוד לאחר-מכן.
בתקופה המאוחרת של שושלת האן, הפכה להיות עיר הבירה של מחוז בשם "ג'וֹאוּ".
בחלק מהמאה השישית שבמהלך תקופת שושלת טאנג, תפקדה כעיר בירה משנית של מדינות "וֵיי המזרחית" ו-"צִ'י הצפונית" וכמרכז תרבות בסין.
בהתאם, בתקופה זו גם התפתחה לאזור יישוב גדול והפכה להיות מרכז לדת הבודהיזם.
בשנת 562 נבנתה עיר חדשה בסמוך לטאי-יו'אן, ובשנת 733 קושרה לטאי-יו'אן, כאזור חדש בעיר לצד האזורים העתיקים והישנים יותר.
כך טאי-יו'אן עוד הוסיפה לגדול בתקופת שושלת טאנג.
קיסר שושלת טאנג החל עם העיר טאי-יו'אן כבסיס בכיבושיו להקמת האימפריה ותוך שימוש בתמיכת אנשי האצולה המקומיים שלו באזור; זאת בהתאם לכך שטאי-יו'אן יועדה באותה תקופה להיות בירת השטח הצפוני שבשליטת שושלת טאנג, וכך הפכה באותה תקופה לאזור בסיס צבאי מבוצר היטב.
בשנת 960 נכבשה על ידי שושלת סונג.
באותה עת הורה קיסר שושלת סונג להרוס אותה, ובשנת 982 הוקמה עיר חדשה על גדות נהר .
בשנת 1907 עלה מעמד העיר בזכות הקמת מסילת רכבת שקישרה אותה לעיר שה-ג'יאג'וואנג.
כנציבות עירונית, מורכבת טאי-יו'אן משישה רבעים, שלוש נפות ונפה עירונית אחת:
הנציבות העירונית טאי-יו'אן משתרעת על פני 6,905 קמ"ר במרכז מחוז שאנשי וגובלת בנציבויות העירוניות ממערב ומדרום-מערב, ממזרח ומדרום-מזרח, מצפון ו ממזרח.
העיר שוכנת על גדת הנהר פֶֿן, כ-400 ק"מ דרום-מערבית לבייג'ינג בירת סין.
היא מהווה את מרכז הדרך בכיוון צפון-דרום לאורך מחוז שאנשי ומהווה אזור מקשר בדרכים שבין אזור ההרים ממערב לבין מחוז חביי שממזרח למחוז שאנשי, ולצפון מחוז שאנשי.
טאי-יו'אן נמצאת באזור אקלים יבשתי קיצי חם.
החורף קר וארוך, אך יבש וכך גם שמיים לא מעוננים כך שיש שמש חזקה.
האביב יבש ועם סופות חול תכופות, ומלווה בגלי חום מוקדמים של הקיץ עקב אזור האקלים הקיצי בו שרויה העיר.
הקיץ גשום וחמים עד חם, כאשר רוב הגשמים יורדים בחודשים יולי ואוגוסט.
מאז שנת 1949, עם הקמת הרפובליקה העממית של סין, החלה התעשייה בעיר להתפתח בצורה מקיפה, בעיקר תעשיית ייצור ברזל ופלדה שמובילה כיום את כלכלת העיר.
יש בעיר גם תעשייה גדולה לייצור מלט ויש בה אזור שלם של תעשיית כימיקלים.
כיום טאי-יו'אן היא אחת הערים התעשייתיות העיקריות בסין.
בשנת 2008 עמד התוצר הלאומי הגולמי בעיר על 146.8 מיליארד רנמינבי/יואן, בצמיחה של 8.1% לעומת השנה שלפני.
מאחר שטאי-יו'אן הייתה עיר בירה משנית לסין ומרכז תרבותי בתקופות הקדומות, אנשי פוליטיקה ואנשי רוח רבים צמחו ממנה.
כך מוצאם של כמה מהקיסרים ששלטו ברחבי סין הוא מטאי-יו'אן, כגון "לִי שְׁה-מִין" ו-"יְוֵּ'אן לי גָאוֹ דְזוּ", ומוצאם של משוררים רבים בסין בתקופות הקדומות.
מדרום-מערב למרכז העיר הוקמו מקדשי-מערות בהר "טְייֵלונְג", כאשר המשך הבנייה וההקמה של מקדשים נוספים במקום עוד בוצעה באמצע תקופת שושלת טאנג, ששלטה בין השנים 618-907.
במרכז העיר ובאזור הנציבות יש בתים סיניים עתיקים בעלי מורשת חשובה ומספר מקדשים, ויש גם אתרי טבע פופולריים בקרב התיירים:
מקדש "האלה" - המבנה העתיק בעיר, נמצא בתוך תשלובת מבנים הקרויים "גִ'ין צְה".
המקדש נבנה במקור בשנת 1023 ונבנה מחדש בשנת 1102.
טאי פאן הוא תואר בקנטונזית אשר נעשה בו שימוש בדרום סין ובהונג קונג על מנת לתאר איש עסקים זר (אירופאי) במהלך המאה ה-19 וראשית המאה ה-20, לימים הפך המונח למונח מקובל בשפה האנגלית לתיאור איש עסקים העומד בראש חברה כלכלית גדולה.
במהלך המאה ה-19 שימש המונח לתאר את ראשי חברות הסחר אשר סחרו בין סין לאירופה בעקבות מלחמת האופיום הראשונה ובייחוד לאנשי העסקים הבריטיים אשר פעלו במושבה הבריטית הונג קונג.
השימוש הראשון המתועד במונח זה מקורו ב"קנטון רג'יסטר" (עיתון סיני באנגלית) מאוקטובר 1834. המונח שימש בעיקר על מנת לתאר את ויליאם ג'רדיין וג'יימס מאתסון ראשי חברת ג'רדיין מאתסון.
המונח נודע מחוץ לסין ולעולם העסקים של דרום מזרח אסיה בעקבות סיפור קצר מאת סומרסט מוהם בשם זה, אשר פורסם בשנת 1922. המונח התפשט בעקבות ספרו של ג'יימס קלאוול משנת 1966 "טאי פאן" אשר הוסרט לסרט בשם זה בשנת 1986.
טאי ג'י צ'ואן וודאנג היא שיטת טאי ג'י צ'ואן שפותחה בהונג קונג על ידי מורה סיני בשם צֵ'נג טין הוּנג במהלך החצי השני של המאה העשרים.
הונג לא הייתמר לפתח סגנון חדש של טאיג'י, אך תלמידיו, ביניהם דודו, הפכו את שיעוריו לשיטה סדורה.
השיטה נקראת על שמם של הרי וודאנג, שם חי לכאורה הדמות האגדית וממציא הטאיג'י, ז'אנְג סאנְפֵנְג, ולכן ישנם סגנונות נוספים של טאיג'י העושים שימוש בשם זה.
Hand-Form (תבנית): זוהי סדרה מובנית של תנועות ורמות המתורגלות באיטיות מכוונת.
התרגול נועד להפשיר את הגוף ולהרגיע את המחשבה, והוא מהווה את המרכיב הבסיסי של הטאי צ'י.
בגרסה הארוכה שלה כוללת הסדרה כ-120 צירופי תנועות שביצוען נמשך בין 20 ל-25 דקות.
לימוד הסדרה דורש זיכרון טוב, וזמן הלימוד עשוי להשתרע על מספר חודשים.
Pushing-Hands (פושינג האנדס): תרגילי זוגות דינמיים וסטטיים.
תרגילים אלו מפתחים יציבות ורגישות ומשפרים תגובות.
זהו מרכיב חיוני לטכניקות הגנה עצמית, והוא נחשב לאפיון מובהק וייחודי של הטאי צ'י.
זהו גם המרכיב התחרותי והמעורר ביותר מבין המרכיבים, וההתקדמות בו מותנית בהתנסות ממושכת ומגוונת.
טכניקות הגנה עצמית: קיימות למעלה מ-40 טכניקות בסיסיות.
רובן מובלעות ב-Hand-Form ומבוססות בדרך כלל על חמיקה, הסטה ותגובות נגד מיידיות.
כל טכניקה נלמדת בנפרד ומתורגלת בזוגות באופן מדורג, כלומר במהירות, בעוצמה ובכיוונים משתנים, עד שהפעלתה הופכת לאינסטינקט.
התרגול מדגיש עיתוי, זריזות ומיקוד.
נשקים (בשלב המתקדם): שלושת כלי הנשק המסורתיים של הטאי צ'י הם חרב ישרה (Jian), חרב רחבה (Dao, Sabre) וחנית (Spear).
תנועות הלקוחות משלוש התבניות עשויות להתגלות כשימושיות גם בחיי המודרניים, לדוגמה בהחלפת חרב במטרייה או חנית במקל.
Neigong (ניי גונג) : נייגונג הם תרגולי נשימה מדיטטיבים הנחשבים צורה של צ'י קונג.
שורשיו של הנייגונג בפילוסופיה הדאואיסטית, ולכן לרוב מלמדים שיטות אלה לתלמידים וותיקים עם הכרות עם פילוסופיה זו.
צ'bd טין-הונג (Cheng Tin-Hong) נתן לסגנון את שמו על שם הרי וודאנג, המקום בו חי גָ'אנְג סָאנְפֶנְג (张三丰, בפין-יין: Zhang Sanfeng) במאה החמש-עשרה.
השם נועד לציין את מעמדו של ז'אנג סאנפנג כמייסד הטאי צי צואן.
בהמשך, דן דוקרטי נתן לשיטה את השם "טאי ג'י ג'ואן פרקטי- בין לאומי" ואפשר להיתקל גם בשם הזה לעיתים קרובות.
הביטוי "פרקטי" נוסף לשם על ידי עיתונאים סיניים עוד לפני שדוקרטי יבא את השיטה למערב.
בניגוד לתדמית המקובלת היום, של טאי צ'י צ'ואן כתרגול מדיטטיבי ושיקומי, סגנון וודנג מדגיש את האכויות הקרביות של הטאי ג'י.
בסגנון וודנג אין דירוג, בחינות או מדים.
האמנות נלמדת על ידי חיקוי וחזרות ממושכות.
צ'ן טין הונג נולד ב-1930 בכפר סאן שיאנג.
התחיל ללמוד טאי צ'י צ'ואן אצל דודו צ'ן ווינג-קוונג (Cheng Wing-kwong), והמשיך את לימודיו אצל צ'י מין-שואן (Qi Min-xuan).
ב-1950 הפך צ'ן טין-הונג מורה לטאי צ'י בהונג קונג.
מורים מפורסמים רבים פעלו בהונג קונג באותה תקופה, והתחרות הייתה קשה למדי.
צ'ן טין-הונג אימן לוחמים ב-full contact, שהצליחו לעיתים קרובות להביס את יריביהם, אנשי אמנויות הלחימה הקשות, ובעיקר הקונג-פו לסוגיו.
הוא אימן מורים לטאי צ'י צ'ואן, שהכשירו מורים נוספים בעצמם.
בצעירותו נודע צ'ן טין-הונג בכינוי "שומר הראש של הטאי צ'י", כי היה מתייצב לעזרת תלמידי הטאי צ'י בנשק או בידיים ריקות בכל מקום ובכל שעה.
צ'ן טין הונג השאיר אחריו ארבעה ספרים על טאי צ'י צ'ואן.
דן דוקרטי (Dan Docherty) נולד בגלאזגו שבסקוטלנד ב-1954. סיים תואר ראשון בלימודי משפטים ב-1974. ב-1975-1984 שירת כמפקח בכוחות משטרת הונג-קונג.
הוא התאמן בטאי צי צואן תחת הנחייתו של צ'ן טין-הונג החל מ-1975. ייצג את הונג-קונג בהיאבקות full-contact, וזכה בתחרויות שונות.
סיים לימודי סינית ב- Ealing College בלונדון ב-1985. חי בלונדון, מלמד ברחבי אירופה וכותב על טאי צ'י צ'ואן.
דב ויסברגר נולד ב-1947, בישראל.
לאחר שירות צבאי ממושך, החל בגיל 40 ללמוד טאי צי צואן.
התחיל את לימודיו בטייפה (טאיוואן), והמשיך בהונג-קונג בבית ספרו של צ'ן טין-הונג, אצל טונג צ'י-קין (Tong Chi-kin), אחיו של דן דוקרטי לקונג פו.
מאז 1987 הוא תלמידו של דן דוקרטי.
מלמד קורס טאי צ'י במסלול הכשרת מורים ל טאי צ'י במכללת וינגייט ובמסגרות נוספות.
טאיאוהא (בטהיטית: Taioha'e) היא העיירה הראשית של האי נוקו היבה שבאיי מרקיז שבפולינזיה הצרפתית.
העיירה היא המרכז המנהלי של איי מרקיז.
העיר שוכנת בחלקו הדרומי של האי בתוך לוע הר געש כבוי שבחלקו התמוטט לתוך האוקיינוס ויצר מפרץ.
במרחק 30 ק"מ מהעיר שוכן שדה התעופה של האי.
במרכז העיר שוכנת הקתדרלה של איי מרקיז (Notre-Dame des Marquises) והיא מקום מושבו של הבישוף של האיים.
נכון לשנת 2012 מנתה אוכלוסיית העיירה 2,133 תושבים.
נמל טאיאוהא היה בסיס שממנו יצאו ספינות של הצי האמריקני במהלך מלחמת 1812 לשבש את פעולתם של קווי הסחר הימי הבריטי.
העיר הייתה מקום גלותם של כמה ממתנגדיו של נפוליאון השלישי בשנות החמישים של המאה ה-19.
טאיג'ונג (במנדרינית תקנית: 臺中市) היא עיר ורשות מקומית מיוחדת בטאיוואן במרכז האי טאיוואן.
על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסייתה מנתה כ-3.03 מיליון תושבים, העיר השנייה בגודלה בטאיוואן (אחרי ניו טאיפיי).
עוד לפני בואם של הסינים במאות ה-16 וה-17 לאזור היו בו התיישבויות ילידיות.
ב-1682 שושלת צ'ינג השתלטה על האזור.
ב-1705 טאיג'ונג נוסדה תחת השם דאדון (大墩).
ב-1721 נבנה בקרבתה מוצב צבאי.
ב-1885 נוצר באי מחוז טאיוואן אשר חולק לשלוש נציבויות.
דאדון הפכה לבירת נציבות טאיוואן.
בתחילה דאדון הייתה גם בירת המחוז, אך כעבור זמן קצר הבירה הועברה לטאיפיי.
ב-1895 נחתם הסכם שימונוסקי שסיים את מלחמת סין–יפן הראשונה.
במסגרת ההסכם האי טאיוואן הועבר לשליטת יפן.
כשהיפנים הגיעו לאי הם שינו את שמה של דאדון לשם הנוכחי, או בהגייתו היפנית "טאיצ'ו".
היפנים השקיעו רבות באזור העיר בניסיון להפוך אותה לעיר המודרנית הראשונה בטאיוואן.
ב-1917 נבנתה תחנת רכבת בקרבת טאיצ'ו וב-1920 היא קיבלה מהיפנים מעמד רשמי של עיר.
ההשקעה היפנית ירדה לטמיון עם העברת המשאבים לצורך מאמצי המלחמה של יפן במלחמת סין–יפן השנייה שהתחוללה בין 1937 ו-1945. עם סיום המלחמה, טאיוואן חזרה לשליטת סין.
ב-2010 העיר טאיג'ונג אוחדה עם מחוז טאיג'ונג לכדי רשות מקומית מיוחדת.
מבחינה מנהלית הרשות המקומית המיוחדת של טאינאן מחולקת ל-29 נפות (בסינית: 區) אשר כל אחת מהן מחולקת לתת-נפות עירוניות (בסינית: 里).
הנפה שִׂיטוּן (西屯區) היא המרכז השלטוני של הרשות המקומית המיוחדת.
כלכלת טאיג'ונג מסתמכת בעיקר על תעשייה וברחבי הרשות המקומית נמצאים מספר פארקים תעשייתיים גדולים.
בנפת ווצ'י (梧棲區) במערב הרשות המקומית נמצא נמל טאיג'ונג, שהוא אחד הגדולים בטאיוואן.
בטאיג'ונג נמצאות מספר אוניברסיטאות, בהן אוניברסיטת טאיג'ונג הלאומית למדע וטכנולוגיה, האוניברסיטה הלאומית ג'ונגשינג (國立中興大學), אוניברסיטת פנגג'יה (逢甲大學) ואוניברסיטת דונגהאי (東海大學).
את העיר משרת נמל התעופה טאיג'ונג, שנמצא במרחק של כ-20 קילומטרים ממרכז העיר.
הנמל מציע טיסות ליעדים בטאיוואן ובשאר מזרח אסיה.
בטאיג'ונג עוברים מספר קווי רכבת שמקשרים את הרשות לערים הצפוניות והדרומיות לאורך החוף המערבי של האי טאיוואן.
טאטרה-דרילר (ה"א" במקור בשם) הוא הכינוי שניתן בצה"ל לכלי הנדסי שמורכב ממקדח-בורות המותקן על גבי משאית מתוצרת חברת טטרה ומשמש את מערך הצמ"ה בחיל ההנדסה הקרבית ללחימה במנהרות תת-קרקעיות.
הכלי כולל משאית מדגם טטרה 2–815 ARMAX בעלת הנעה לכל ששת הגלגלים ומרווח גחון גבוה במיוחד, שבירכתיה מותקן תא מפעיל ממוגן ותורן קידוח ארוך מתקפל ובו מקדח-בורות.
מטרתו של הטאטרה-דרילר הוא לבצע קידוחי עומק על מנת לאתר מנהרות טרור תת-קרקעיות ובפרט את מנהרות החדירה שחפר חמאס מרצועת עזה אל תוך ישראל ובפרט יישובי עוטף עזה.
מקדח-הבורות מסוגל לאתר חללים בקרקע באמצעות התנגדות הקרקע למקדח עצמו.
בנוסף משמש הטאטרה-דרילר לקדיחת פירים לתוך המנהרות על מנת לאפשר להזריק לתוכן חומר נפץ על ידי מערכת אמולסיה לפיצוץ מנהרות של יהל"ם.
את הטאטרה-דרילר מפעיל מערך הצמ"ה בחיל ההנדסה הקרבית ובעיקר גדודי הצמ"ה במילואים בהם משרתים מפעילים ותיקים ומנוסים, ופלוגות אבירי הפלדה וחתולי הפלדה, המתמחות בלחימה ברצועת עזה בה נמצאות רוב המנהרות.
שלדה: משאית טטרה 815-2 ARMAX.
הספק מנוע: 120 כוחות סוס
קצב קידוח: 27 מטר לשעה.
פינוי עפר: יכולת פינוי עפר באמצעות מגש הידראולי.
טָאי קָאנְג (בסינית מסורתית: 太康, בסינית מפושטת: 太康, בפין-יין: tài kāng, טָאי קָאנְג) היה המלך השלישי של שושלת שיה.
הוא היה בנו של המלך צִ'י משיה, ונכדו מצד אביו של יו' הגדול והמלכה נוּ גְ'יָאו.
טאי קאנג אהב לצוד, ולא היה שליט מוצלח.
על פי התפיסה העממית, אביו צִ'י הידרדר מוסרית בשנותיו האחרונות, נטה לשתייה, ציד ושעשועים, והזניח את השלטון, וטאי קאנג אשר עלה לשלטון עם מות אביו המשיך במגמה זו, התמקד בהנאות החיים ולא תיקן את העיוותים בשלטון.
לפיכך בעת שהיה במסע ציד, ולא טרח לשוב במשך מאה ימים התגבר המרמור בקרב העם, וחוֹאוּיִי, מנהיג מקומי של אזור צְ'יוֹנְג אשר נודע בדורות מאוחרים יותר כקשת אגדי, ניצל את ההזדמנות, כבש את בירתו של טאי קאנג, ובלם את חזרתו של טאי קאנג.
הסיפור קיבל הדים בספרות ההיסטורית הסינית תחת הכותרות "טאי קאנג מאבד את המדינה" ו"חוֹאוּיִי גודע את שיה".
על פי רשומות הבמבוק, קיבל טאי קאנג את השלטון בשנה גְווֵיְוֵיי, ובירתו הייתה גֶ'נְשִׂין (斟鄩).
בשנתו הראשונה כאשר הלך לצוד מעבר לנהר לְווֹ, כבש חוֹאוּיִי את גֶ'נְשִׂין.
טאי קאנג מת ארבע שנים מאוחר יותר, או לפי הספר "היסטוריה כהלכה" (路史), עשר שנים מאוחר יותר.
על פי רשומות ההיסטוריון, טאי קאנג שלט כ-19 שנים, ואיבד את שלטונו.
על פי המקראות הקיסריות של עידן טָאיְפִּינְג, הוא היה עריץ ששלט 29 שנים ואז איבד את השלטון ונעלם.
על פי "עידן הקיסרים" כפי שמצוטט במקראות הקיסריות של עידן טאיפינג, הלחץ הצבאי של חוֹאוּיִי על שושלת שיה הביא לכך שתעתיק את מקומה, ותהפוך לנסמכת על קרוביה האצילים מגֶ'נְגְווָאן ומגֶ'נְשִׂין, ובשל כך קיבל חוֹאוּיִי את תואר הדִי.
לא ברור על פי האמור אם הכוונה לתואר השליט, לעמדה המשפחתית של המקורב לאל דִי או לשניהם גם יחד.
את שלטונו של טאי קאנג ירש אחיו ג'ונְג קָאנְג, ואחיינו שְׂיָאנְג משיה.
משמעות שמו של טאי קאנג היא "קאנג הגדול", ומשמעות שם אחיו "קאנג האמצעי".
על פי חלק מהמקורות, טאי קאנג טבע בנהר.
בקלאסיקה של המסמכים מופיעים בין המסמכים של שיה בפרק 8, גם שירי חמשת הבנים (五子之歌).
על פי ההקדמה, מסמך זה מכיל את היצירות שהולחנו על ידי חמשת אחיו של טאי קאנג אשר חיכו לבואו בעת בה איבד את השלטון.
טאיה (בהונגרית: Tállya) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
כמו כפרים רבים באירופה גם אוכלוסיית טאיה נמצאת בירידה שנים רבות מ-2,375 תושבים בשנת 1990 עד 1,757 תושבים בשנת 2018 (ירידה של מעל 25%).
היישוב נמצא על דרך האדמו"רים (הונגריה).
יהודים התיישבו בטאיה במחצית השנייה של המאה ה-18 ושימשו כחוכרי אחוזות.
הקהילה התארגנה בשנת 1820 והקימה שלושה בתי כנסת, חברה קדישא, מקווה, ומוסדות לימוד שונים כולל ישיבה.
בתקופת הטרור הלבן היו יהודי טאיה נתונים לפרעות ומעשי שוד, ורק פלוגת הגנה יהודית שנשלחה מבודפשט הצילה את הקהילה מידי הפורעים.
בשנת 1938 הופקעו מידי יהודי טאיה הכרמים ורישיונות בתי המרזח, ונאסר עליהם לסחור ביין.
בדצמבר 1942 גויסו גברים יהודים לעבודות כפייה ומשפחותיהם נותרו ללא פרנסה.
אחרי כניסת הצבא הגרמני להונגריה במרץ 1944 נצטוו היהודים להסתגר בבתיהם ובסוף אפריל רוכזו בבית הכנסת, ואחרי שנשדדו מרכושם בידי הז'נדרמים הונגרים, הועברו לגטו שאטוראליאויהיי.
משם שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי המלחמה חזרו לעיירה כ-20 גברים יהודים ממחנות שרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) נוכמה שים ששרדו מאושוויץ.
הם מצאו את בתי הכנסת שדודים ו-20 ספרי התורה שהיו בהם נעלמו.
נשתמרו הפרוכת (שנמסרה למוזיאון היהודי בבודפשט) וספריית הרב, שהועברה לקהילת דברצן.
בשנת 1947 נחנכה אנדרטה לזכר הנספים בשואה.
בשנת 1960 כבר לא היו יהודים בטאיה.
בלה פביאן, (במקור פוירמן, 1889–1966) היה עורך דין, פוליטיקאי, פובליציסט יהודי-הונגרי.
אלפרד פסטרנק (1930–2023) היה רופא יהודי-הונגרי, חבר חיצוני באקדמיה ההונגרית למדעים.
שומה גוטי (במקור שמחה שמואל גוטמן, 1866–1930) היה עורך דין, סופר, ומחזאי יהודי-הונגרי.
שאמו פנייש (במקור שלמה פוירליכט, 1862–1937) היה סופר, עיתונאי, עורך דין יהודי-הונגרי.
קירה רנה הניגן היא מתאבקת קנדית.
היא מוכרת בעיקר בשל תקופותיה בארגון ההיאבקות Impact Wrestling, שבו הופיעה תחת שם הבמה טאיה ואלקירי והייתה בו פעם אחת אלופת הנוקאאוטס של אימפקט ובארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיעה תחת שם הבמה פרנקי מונייה.
בנוסף, היא ידועה בשל התקופה שלה בארגון ההיאבקות המקסיקני Lucha Libre AAA Worldwide (AAA), שבו היא אלופת Reina de Reinas בפעם השלישית, כשתקופת הכהונה הראשונה שלה הייתה הארוכה ביותר בהיסטוריה עם 945 ימים.
כמו כן, היא הזוכה הראשונה בטורניר הלוצ'ה קפיטל של הנשים.
בילדותה, פורסטר התאמנה להיות בלרינה.
היא התאמנה בהתעמלות וריקוד מאז גיל 4. בשנת 2005, היא החלה להתאמן בתחרויות כושר גופני ובו זמנית פתחה בקריירת דוגמנות כושר גופני.
בשנת 2010, היא זכתה במקום הראשון באליפות קנדה של CBBF, ובשנת 2011 במקום השני של תחרות ארנולד חובבני.
כמו כן, היא כיכבה על שערי מגזינים של כושר גופני.
בשנת 2010, פורסטר החלה להתאמן באקדמיית ההיאבקות של לאנס סטורם, כשבספטמבר של אותה השנה היא סיימה בהצלחה את אימוניה תחתיו.
מאותה הנקודה, פורסטר החלה להתחרות בארגונים עצמאיים קנדים תחת שם הבמה טאיה ואלקירי.
באוקטובר 2011, היא חתמה על חוזה פיתוח בארגון WWE, לאחר שעברה את מבחני הקבלה.
לאחר שלא השאירה רושם טוב בארגון, פורסטר חזרה להתאבק בארגונים העצמאיים.
פורסטר עברה למקסיקו והחלה להתאבק עבור מספר ארגונים ברחבי המדינה.
במקור, היא הייתה אמורה לשהות במדינה שישה שבועות בלבד, אך אל איחו דל פרו אגואיו שכנע אותה להישאר ולהתאבק במספר ארגונים נרחב יותר.
פורסטר הופיעה לראשונה בזירה של ארגון ההיאבקות המקסיקני AAA תחת שם הבמה טאיה ואלקירי ב-3 בנובמבר 2012 במסגרת קרב שלוש נגד שלוש לצד גראן אפאצ'ה ומארי אפאצ'ה בניצחונן על קווארבו, פאבי אפאצ'ה ולוליטה.
במשך שנת 2012 ותחילת שנת 2013, ואלקירי הייתה שותפה בעיקר בקרבות זוגות.
ב-3 במרץ 2013, ואלקירי ניצחה את ג'ניפר בלייק כדי להעפיל לגמר הטורניר על אליפות Reina de Reinas הפנויה.
שבועיים לאחר מכן, היא הייתה מעורבת בקרב הדחות מרובע נגד פאבי אפאצ'ה, לופיסטו ומארי אפאצ'ה, שבסופו לא צלחה במשימתה לזכות בתואר.
ב-4 ביוני 2014, ואלקירי ניצחה בקרב הדחות בן שבע משתתפות והפכה לטוענת לכתר לאליפות Reina de Reinas של פאבי אפאצ'ה.
באירוע טריפלמאניה 22, שנערך ב-17 באוגוסט, ואלקירי ניצחה את אפאצ'ה וזכתה בחגורת אליפות זו.
במסגרת הגנתה הראשונה על התואר ב-12 בספטמבר, היא ניצחה את האלופה לשעבר, פאבי אפאצ'ה, קצ'ורה פלורס, קרינה דובאל, מונייקה סרקסמו ופרינססה מטאליקה בקרב הדחות משושה.
בקרב ההגנה הראשון הטלוויזיוני שלה ב-4 באוקטובר 2015, הפעם תחת שם הבמה טאיה, היא גברה על גויה קונג, ליידי שני, לה הידרה ומרווילה בקרב מחומש.
לעומת זאת, היא הפסידה את התואר לאייקו האמאדה ב-19 במרץ 2017, מה שסיים תקופת כהונה של 945 ימים כאלופה, שהיא הארוכה ביותר בהיסטוריה של תואר זה.
בקרב החוזר בין השתיים ב-21 באפריל, שהיה קרב ללא פסילות, טאיה ניצחה את האמאדה והפכה לאלופת Reina de Reinas בפעם השנייה.
ב-1 ביולי, מנהל הכישרונות, ומפירו, הודיע שאליפות Reina de Reinas פנויה.
ב-16 ביולי, סקסי סטאר ביצעה את חזרתה לארגון וזכתה בתואר זה.
מנגד, פורסטר כתבה בחשבון הטוויטר שלה שהיא נבגדה על ידי הארגון ואף הודיעה על עזיבתה.
לפי מגזין ההיאבקות Wrestling Observer Newsletter, ארגון ההיאבקות AAA ביקש מהמאורס של פורסטר, ג'וני מונדו, להצטלם ביחד עם אליפות Reina de Reinas, וכשהוא עשה זאת, הארגון הכריז על כך שהאליפות התפנתה.
ומפירו אמר כי פורסטר הופשטה מחגורת האליפות בגין שימוש לא חוקי בחניקה במהלך הקרב שלה נגד האמאדה ב-21 באפריל, אף על פי שהקרב היה קרב ללא פסילות.
מאוחר יותר הוא טען שפורסטר לא הופיעה להקלטות התוכנית, אף על פי שהיא לא הייתה מתוכננת להופיע כלל.
טאיה הופיעה לראשונה ב-Lucha Underground ב-24 בפברואר 2016, כשותפה של ג'וני מונדו.
היא ערכה את קרב הבכורה שלה ב-9 במרץ, כשהפסידה לקייג' בקרב ללא פסילות.
ב-12 באפריל במסגרת Aztec Warfare II, טאיה התחרתה בקרב האליפות הראשון שלה.
בקרב זה היא נכנסה כמספר ה-9, הספיקה להדיח את קייג', אך הודחה על ידי פיניקס.
ב-7 בספטמבר 2017 בתוכנית !Impact, טאיה ואלקירי ערכה את הופעת הבכורה שלה בארגון זה כאשר תקפה את רוזמרי, צעד שביטא את הצגת דמותה כדמות הרעה.
שבוע לאחר מכן, היא רשמה את הקרב הראשון שלה, שבו ניצחה את אמבר נובה.
במשך החודשים ספטמבר ואוקטובר, ואלקירי המשיכה ביריבות שלה נגד רוזמרי, שלבסוף הוביל לקיום קרב בין השתיים, שבו ואלקירי יצא עם ידה על העליונה.
הן היו אמורות להתמודד זו מול זו פעם נוספת, במסגרת קרב הראשונה שמדממת באירוע הדגל של הארגון, באונד פור גלורי, אך קרב זה בוטל לאחר סיבות אישיות מצידה של ואלקירי.
לאחר היעדרות של חמישה חודשים, ואלקירי חזרה ב-1 במרץ 2018 בתוכנית !Impact, כשהיא תקפה פעם נוספת את רוזמרי בצעד אשר ביטא את חידוש היריבות ביניהן.
השתיים התחרו ביניהן ב-12 באפריל בתוכנית !Impact, שבו ואלקירי הפסידה, קרב שסיים את הפיוד ביניהן.
ואלקירי נעדרה פעם נוספת למשך חמישה חודשים, כשהפעם היא חזרה בתור הדמות הטובה כדי לאתגר את טסה בלנצ'רד לקרב על אליפות הנוקאאוטס של אימפקט.
הקרב בין השתיים התקיים באירוע באונד פור גלורי, ובו בלנצ'רד הגנה על התואר בהצלחה לאחר שהשתמשה באופן בלתי חוקי בחבלי הזירה.
שלושה שבועות לאחר מכן, ואלקירי קיבלה הזדמנות נוספת להתמודד מול בלנצ'רד על התואר, אך גם במקרה זה בלנצ'רד שמרה על התואר, לאחר שהיא תקפה את השופט וגרמה לפסילה שלה.
אלופת הנוקאאוטס לזמן הארוך ביותר בהיסטוריה (2019–היום)
באירוע Homecoming, שנערך ב-6 בינואר 2019, ואלקירי זכתה באליפות הנוקאאוטס של אימפקט לאחר שהשופטת המיוחדת בקרב, גייל קים (שאותה בלנצ'רד תקפה במהלך הקרב) ביצעה על בלנצ'רד את מהלך הסיום שלה, מה שאיפשר לוואלקירי לבצע עליה את מהלך הסיום שלה כדי לנצח ולזכות בתואר.
ב-15 במרץ בתוכנית Impact Wrestling, ואלקירי ביצעה את מעברה בחזרה לדמות הרעה לאחר שהכתה את המתאבק בריאן קייג' בעזרת מכה מתחת לחגורה, כדי לעזור לבעלה במציאות, ג'וני אימפקט (שגם הפך לרע), לתקוף את קייג'.
ב-12 באפריל בתוכנית Impact Wrestling, ואלקירי ואימפקט ניצחו בקרב זוגות מעורב את ג'ורדיין גרייס ובריאן קייג'.
ואלקירי הגנה בהצלחה על התואר שלה במספר מקרים: נגד ג'ורדיין גרייס באירוע Rebellion, נגד ג'סיקה האבוק, רוזמרי וסו יאנג והאבוק בקרב מונסטר בול מרובע באירוע סלאמיברסרי XVII, ונגד טניל דאשווד באירוע באונד פור גלורי.
בין ההגנות שלה על התואר באירועים סלאמיברסרי XVII ובאונד פור גלורי, היא שברה את השיא של טרן טרל בהחזקת התואר וכתוצאה מכך היא הפכה אלופת הנוקאאוטס לזמן הארוך ביותר בתולדות הארגון.
באירוע Hard To Kill, שנערך ב-12 בינואר 2020, היא שמרה על התואר נגד ג'ורדיין גרייס ו-ODB בקרב משולש.
עם זאת, לאחר 377 ימים כאלופה תקופת כהונתה הגיעה לקיצה בהקלטות התוכנית Impact Wrestling במקסיקו סיטי, כאשר היא הפסידה את התואר לג'ורדיין גרייס.
ב-31 באוקטובר, ארגון ההיאבקות AAA הכריז על חזרתה של טאיה כנציגת ארגון ההיאבקות Impact.
ב-14 בנובמבר, היא רשמה את קרב חזרתה כאשר היא נוצחה על ידי אוסטרליין סואיסייד.
ב-5 בדצמבר, טאיה ניצחה את לה הידרה.
שבועיים לאחר מכן, טאיה ניצחה את קיירה וונילה וכתוצאה מכך זכתה בטורניר הלוצ'ה קפיטל של הנשים.
מפאת ניצחונה, הוענק לה הזכות להתחרות על אליפות Reina de Reinas נגד ליידי שני.
ב-15 בספטמבר 2019 במסגרת האירוע המשותף Lucha Invades NY של Impact Wrestling ביחד עם AAA, ואלקירי ניצחה את טסה בלנצ'רד והפכה לאלופת Reina de Reinas בפעם השלישית בקריירה.
ב-14 בפברואר 2021, דווח שפורסטר חתמה על חוזה ב-WWE.
עשרה ימים לאחר מכן, פורסטר החלה להתמן במתחם האימונים של ה-WWE Performance Center, כשמעתה נודעה בשם הבמה פרנקי מונייה.
ב-13 באפריל, היא ערכה את ההופעה הטלוויזיונית הראשונה שלה כאשר היא הפריעה לדקוטה קאי ואלופת הנשים של NXT, ראקל גונזלס.
קרב הבכורה שלה הגיע ב-25 במאי ובו היא גברה על קורה ג'ייד.
ב-20 ביולי, מונייה רשמה ניצחון על ג'ייסי ג'יין.
ב-28 בספטמבר בפרק של התוכנית NXT 2.0, מונייה כשלה בניסיונה לזכות באליפות הנשים של NXT לאחר שהפסידה לאלופה, ראקל גונזלס.
ב-1 ביוני 2018, פורסטר והמתאבק ג'ון הניגן, הידוע יותר בשם הבמה שלו, ג'ון מוריסון, התחתנו, לאחר שהיו במערכת יחסים קרוב לשנתיים.
אליפות הנוקאאוטס של אימפקט (פעם אחת)
פרסי סוף השנה של IMPACT (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Ironfist Wrestling
אליפות הנשים של Ironfist (פעם אחת, נוכחית)
PWI דירג אותה במקום ה-10 מתוך 150 המתאבקות הטובות ביותר לשנת 2022
דורגה במקום ה-5 מתוך 10 המתאבקות הטובות ביותר של השנה (2019)
טָאידְזונְג מטאנג, קיסר סין (במנדרינית: 唐太宗; חוּאָנְג טָאִידְּזוֹנְגּ, נולד בתור לִי שְׁה-מִין, במנדרינית: 李世民; 28 בינואר 598 – 10 ביולי 649) היה שליטה השני של שושלת טאנג ומהשליטים המהוללים ביותר בתולדות סין.
בצעירותו פעל יחד עם אביו יְוֵּ'אן לי במסעותיו של האחרון לכבוש את סין בשם מנדט השמיים לאחר נפילת שושלת סווי.
בשנת 626 גדלה השפעתו של טאידזונג על השפעתו של אביו אשר באותה העת כיהן כקיסר גאו-דזו ועל כן אביו ירד מהכס והעביר את השלטון לבנו.
טאידזונג הפך לקיסר עצמאי לגמרי רק בשנת 635 עם מות אביו.
בתקופת שלטונו טאידזונג פעל להקמת עשרות מיזמי תשתית והגדול בהם היה "התעלה הגדולה של סין".
הוא יצר מערכת בחינות חדשה לפקידי ממשל כדי למנוע שחיתות, המשיך את מערכת החלוקה המנהלית של אביו ועוד.
מבחינה צבאית טאידזונג השיג את נאמנות הצבא הסיני עוד בצעירותו בזמן כיבושה של סין והקמתה של שושלת טאנג כאשר היה בן 18 וכבר פיקד על חיל פרשים.
במהלך שלטונו כבש נחלות רחבות היקף מסביב לסין, כולל ממלכת הגקטורקים שהתמשכה עד ימת אראל והקמת מדינות בחסות סינית במקומה.
לקראת סוף שלטונו יצא במסע מלחמה לכיבוש חצי האי הקוריאני, שנכשל במחיר דמים כבד.
משפחתו של לי שמין, אשר הייתה ממשפחות האצולה הבכירות של הקיסרות, הייתה בראש השלטון המחוזי של שאנשי.
אביו של לי שמין, לי יו'אן, היה נשוי לאחייניתו של ון, קיסר סין (מייסדה של שושלת סווי).
בנוסף לכך הוא היה למושל המחוז הקיסרי וצאצא לבית אצולה מעורב של בני ההאן והעמים הטורקיים.
אימו של לי שמין הייתה בת לשבט תאו שאחז בהשפעה על קבלת ההחלטות בחצר הקיסרית של שושלת סווי.
כתוצאה מכך לי שמין גדל בבית עשיר, ונהנה מחיים נטולי כל מחסור חומרי.
בצעירותו הוא קיבל חינוך שכלל את הכתבים הקונפוציאנים הפילוסופים ואומן בחץ וקשת וברכיבה על סוסים.
לפי אגדה סינית, בעת נולד לי שמין עפו מעל העיר ווגונג (העיר בה נולד) שני דרקונים, הדרקונים, אשר סימנו את סמל הקיסרות ואת מנדט השמיים לפיו נבחר הקיסר בחסד האל, נחשבו לסימן לכך שלי שמין יגיע לגדולה.
בעת היה בן ארבע, מגיד עתידות דיבר עם אביו לי יו'אן ואמר לו כך: "בנך אוחז באופייהם של עוף החול והדרקון יחדיו.
בעת יהיה לבן כ-20 יוכל להרים את האימפריה לעת [של] שגשוג." אמינות האגדות והמיתוסים הללו נתונה בספק, אך ידוע בוודאות שיו'אן לי נתן לבנו את השם לי שמין, שמשמעותו "מציל הארץ ושומר העם".
הקיסר קרא לתגבורת צבאית ובמהלך הקרבות היה שותף לי שמין, אז בן 16, בראשות חיל פרשים מרכזי שמוטט את הכיתור של כוחות הקיסר.
לי שמין לא היה הבכור שבאחיו אך לאחר פועלו הצבאי במלחמה בצפון הוא פעל בצמוד לאביו אשר קיבל את השליטה המנהלית על העיר המרכזית טָאייְוֵּ'אן לאחר ניצחון המערכה הצבאית.
שושלת סווי הייתה הראשונה מזה 400 שנה לאחד את כל סין תחת שושלת קיסרית ריכוזית אחת (לפניה סין התפצלה בתקופת השושלות הדרומיות והצפוניות למספר מדינות עצמאיות).
לצד זאת, שלטונה היה קצר ובמספר עשורים לשלטונה בעלי אדמות, גנרלים ואף תושבים פשוטים ממורמרים ממדיניות הקיסר החלו במרידות מתמשכות נגד שלטונה של השושלת.
יועציו כמו גם בנו עצמו של לי יו'אן קראו לו להצטרף למרידות כדי להשיג את הכתר.
כאשר היסס בהחלטותיו הוסיף לי שמין ואמר כי המרידה תהיה לטובת העם וכי אם לא יתחילו במרידה ויישארו נאמנים לשושלת סווי, הם, שושלת לי, ימחקו מהמפה הפוליטית ומכל סיכוי להשאיר את השפעתם עומדת על כינה.
לי שמין אמר לאביו: "אם ניסוג אל טָאייְוֵּ'אן נהיה לא יותר מחבר מורדים אך עם נתקוף לתוך צָ'אנְג-אָן (בירת שושלת סווי) נוכל לפקד בסמכותיות על אנשי הממלכה." עם תושייה שכזאת לי יו'אן הסכים והחל להניע את כוחותיו לעבר כיבוש הבירה.
לאחר מאבק ממושך על כיבוש סין הפך לי יו'אן לשליטה של שושלת טאנג החדשה ולקיסר סין גאו-דזו.
במהלך המאבק היה לי שמין המפקד המרכזי של הכוחות הנאמנים לאביו ובשנת 620 עם כיבוש החוף הדרומי של ים סין המזרחי כלל סין אוחדה תחת שושלת טאנג ותחת שלטון משפחתו של לי שמין.
הניצחון הגדול ביותר של לי שמין היה ניצחונו נגד שני אילי מלחמה צפוניים במערכה אחת מכריעה על הבירה העתיקה לְווֹיַאנְג.
עליית כוחו של לי שמין לא עברה בלי תשומת לב בידי הממשל המרכזי ועל כן החלה יריבות בין לי שמין לאחיו הבכור יורש העצר לי ג'אנשנג על ירושת אביהם.
שאר האחים התפלגו בין התמיכה בשני האחים הגדולים, לי שמין ולי ג'אנשנג, ועם הזמן המאבק על הירושה החמיר ואף פגע במערכת הניהולית של האימפריה.
בשנת 626 המאבק הפך קטלני כאשר כל צד חשש מהתנקשות שתבוא מידי הצד השני.
בקיץ שנת 626 מונה לי יואנג'י (האח השלישי בסדר הירושה) לפקד על מבצר שהיה לפני כן תחת לי שמין, למען יעצור פשיטה של הגקטורקים ממערב לחומה הגדולה של סין.
לי יואנג'י תמך בשאלת הירושה באחיו הבכור, לי ג'אנשנג.
בנקודה זאת לי שמין הבין את שסדרי הכוחות פועלים לרעתו והחל לתכנן הפיכה שבסופה הוא ישתלט את האימפריה.
לי שמין שלח מכתב לאביו לפיו אחיו לי ג'אנשנג ולי יואנג'י שניהם מנהלים יחסים קרובים עם פילגשות הקיסר, בגידה קשה בסמכות הקיסר שעונשה הוא מוות.
כאשר נקראו האחים לבירה למען בירור בנושא, לי שמין הוציא לפועל את מארבו וכאשר התקרבו האחים לשערי הארמון תומכיו של לי שמין יצאו ממחבואיהם בין השיחים וירו בשני האחים למוות.
בעת זה קרה יצא לי שמין בראש תומכיו, נכנס לתוך ארמון הקיסר והכריח את אביו למנותו ליורש עצר.
בחודשיים לאחר ההפיכה השלטונית הפנימית ומינויו ליורש עצר לי שמין ביסס את סמכותו ברחבי האימפריה לקראת ירושת אביו.
בעת אותם החודשיים היה יועץ בחצר המלוכה אשר הטיח בלי שמין כי הוא אדם חלש וחסר צדק.
אותו היועץ, ווי ג'אנג קרא לפני כן ללי ג'אנשנג להתנקש בלי שמין, דבר אשר מאוחר יותר הגיע לידיעתו של האחרון אשר זימן אליו את ווי לשיחה.
בעת נפגשו השניים פתח לי שמין ואמר: "שמעתי כי ייעצת לאחי להתנקש בחיי", בתגובה נענה ווי כי "לו יורש העצר הכיר בייעוצי הוא לא היה פוגש את סופו כפי שפגש".
לי שמין, מודהם ממחויבותו ואמינותו של ווי כלפי לי ג'אנשנג אפילו לאחר מותו, סך על חייו והפך אותו ליועץ בכיר במנהל החדש.
בתום ארבעה חודשים מעלייתו של לי שמין לתפקיד יורש עצר, בספטמבר 626 יו'אן לי פרש מהקיסרות והותיר לבנו בן ה-28 לרשת את הכס בתור קיסר סין השני משושלת טאנג.
לקיסר הצעיר ניתן שם חדש, שהיה זהה לשם של עידן שלטונו: טָאי-דְזונְג.
בעת שלטונו של יו'אן לי, הקיסר חילק את סין לכדי 300 מחוזות ו-1,500 נפות אשר עליהם מבוססת החלוקה המנהלית של סין העממית עד ימינו.
עם ירושת טאידזונג לכס החלו להתברר הבעיות הרבות שבמערכת השלטונית.
החלוקה המדינית של יו'אן לי הביאה להאדרת כוחותיהם של אילי מלחמה מקומיים כמו גם ראשי בתי האצולה המקומיים, דבר שאפשר ביתר קלות שחיתות בדרג המנהלי כמו גם שלטון עצמאי ברמה לא חד משמעית שהקשתה על הניהול המרכזי של כל האימפריה כגוף אחיד.
בשביל לבצע רפורמה בחלוקה המנהלית מינה הקיסר הצעיר את יועצו הקיסרי פנג שואן-לינג לשר הראשי של סין.
את תשתית מדיניותו המנהלית של טאידזונג אפשר להגדיר על בסיס ציטוטו בנושא: "זה הרבה יותר חשוב את מי אנו ממנים מאשר כמה עמדות ישנן למינוי".
הקיסר הכריז כי איכות המינויים למשרות בשירות הציבורי חשובה יותר על כמותם והחלוקה המנהלית.
טאידזונג דאג לחלק את העברת המיסים כיאה לפועלו של כל מחוז ומחוז.
מהמחוזות בהם השליט שמר כספים לעצמו ומעט מאוד מאוצרותיו הגיעו לבסוף אל הקיסר, הוריד טאידזונג את ההשפעה, הערך והתמיכה הכספית הריכוזית.
ההפך נעשה כאשר הוכיחו שליטי המחוזות את נאמנותם וחובתם לקיסר.
בכך הפך טאידזונג מערכת מושחתת למבוססת והעלה את יוקרתם של שליטי המחוזות הנאמנים לו.
כאשר התגלה שליט מחוז ואו פקיד נפה מושחת הקיסר הביא אותו להתנצל בפניו אל מול כלל חברי החצר הקיסרית הגדולה, ההשפלה הגדולה ביותר.
הקיסר טאידזונג הוסיף לחזק את הממשל הריכוזי ובמטרה לחזק את מיומנות יועצי הממשל גם פתח בתי ספר מדיניים שעליהם שלעבור טרם יתקבלו למשרה ממשלתית.
טאידזונג ראה בחלק מעונשים הפליליים שהושתו על ידי מערכת המשפט ברחבי האימפריה כברוטלים ואלימים.
עם עלייתו לשלטון החל בהורדת סוגי הענישה האלימים כמו הוצאות להורג ועינויים אכזריים במיוחד.