tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אחד מהם הצליח להמשיך עוד 32 ק"מ, השני 43 ק"מ.
שרידיו של האחרון, המקלען ורנון מור, לא נמצאו מעולם.
ייתכן ונצפה על ידי משלחת חיפושי נפט ב-1953, ונקבר מאז בחולות.
המשלחת לא ידעה באותה עת כי יש צוות מטוס נעדר בסביבה והם צילמו את הגופה שמצאו וקברו אותה.
על פי הצילומים, יש סבירות גבוהה שזה אכן מור.
ביומן שנתגלה על גופתו של טייס המשנה, רוברט טונר, מתוארים הקשיים הרבים בהם נתקל הצוות.
אחד הגילויים המדהימים הוא שהצוות בכלל לא היה מודע לכך שהוא מעל יבשה, למרות שטסו שעתיים לפחות מעל יבשה, והיו מרוחקים כ-640 ק"מ מהים.
החוקרים מאמינים כי הצוות היה יכול להנצל אם היו יודעים כמה עמוק הם בתוך היבשת ואם היו מאתרים במפה את מיקומם המשוער.
במרחק קרוב לזה שבו הלכו צפונה, אם היו הולכים דרומה, היו מגיעים לנווה המדבר אל זיגהן.
בדרכם לשם גם היו נתקלים בשרידי המטוס, שבו היו מים, אוכל ואספקה בשפע.
ייתכן והיו מצליחים גם להפעיל את מכשיר הקשר, שהיה תקין, ומזעיקים עזרה.
חלקים מהמטוס הובאו לארצות הברית כדי לבחון את נסיבות ההתרסקות.
השברים היו במצב כה טוב, שחלק מהם שימשו כחלקי חילוף למטוסים מסוג זה.
שאר החלקים מוצגים היום במוזיאון התעופה הלאומי של חיל האוויר של ארצות הברית בדייטון שבאוהיו.
צוות של חיל האוויר המלכותי ביקר באתר ההתרסקות ב-1968 ולקח חלקים ובכללם אחד המנועים, לבחינה על ידי חברת מקדונל-דאגלס.
חלקים אחרים של המטוס נלקחו על ידי אוספי מזכרות ובוזזי אוצרות.
שאריות המטוס שנותרו נלקחו ב-1994 על ידי צוות לובי, לבסיס צבאי בטוברוק.
הם נמצאים שם בתצוגה לציבור, שיכול לבקר גם בתא הטייס ובחלקים אחרים של המטוס.
סיפור המקרה הונצח במספר סרטי טלוויזיה וסרטים, בניהם:
סרט תעודה בן שעה המתאר את השתלשלות האירוע.
סרט מ-1970 בשם "שורד יחידי" (Sole Survivor) המבוסס באופן רופף על הסיפור של Lady Be Good.
אפיזודה באזור הדמדומים, בה צוות מפציץ מסוג B-24 ליברייטור מוצא עצמו ליד שברי Lady Be Good.
Lady Antebellum הוא אלבום הבכורה של להקת הקאנטרי ליידי אנטבלום.
האלבום נכנס היישר למקום הראשון במצעד אלבומי הקאנטרי של הבילבורד ולמקום הרביעי במצעד הבילבורד 200.
הסינגל מתוך האלבום I Run to You היה הסינגל הראשון של הלהקה שהגיע למקום הראשון במצעד הקאנטרי של הבילבורד.
באלבום השתתפו חברי ליידי אנטבלום ו-12 מוזיקאים נוספים ניגנו באלבום.
דייב הייווד - גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית, מנדולינה, קולות רקע
צ'ארלס קלי - שירה וקולות רקע
הילרי סקוט - שירה וקולות רקע
Love Don't Live Here הוא סינגל הבכורה של הלהקה (קדם לו Never Alone, אך בו השלישייה התארחה ולא הייתה המבצעת העיקרית), השיר יצא כסינגל השיר הגיע למקום השלישי במצעד שירי הקאנטרי של הבילבורד ולמקום ה-53 במצעד הכללי (בילבורד הוט 100).
הסינגל השני מהאלבום הוא Lookin' for a Good Time.
הסינגל הגיע למקום ה-11 במצעד הקאנטרי ול-67 בהוט 100.
I Run to You הוא הסינגל השלישי והאחרון שיצא מתוך האלבום, והמצליח מבין השלושה.
הסינגל הגיע למקום הראשון במצעד הקאנטרי של הבילבורד ולמקום ה-27 במצעד הכללי (בילבורד הוט 100).
I Run to You נכלל גם בגרסה הבינלאומית של האלבום Need You Now.
Lady Gaga Enigma + Jazz & Piano הוא רצף ההופעות הקבוע בלאס וגאס של הזמרת-יוצרת האמריקאית ליידי גאגא.
החלק הראשון של המופע החל ב-28 בדצמבר עם 21 שירים ואילו מופע הג'אז החל ב-20 בינואר 2019 עם כ-20 שירים שונים.
סיבוב ההופעות זכה לשבחים רבים על ידי המבקרים שתיארו את גאגא והמופע "כשיאו של לאס וגאס" לצד שבחים על הקשר שלה עם מעריציה ושירתה לאורך כל המופע.
ב-2019 "Lady Gaga Enigma" הפך לסבב ההופעות הקבוע המרוויח ביותר בלאס וגאס שלאחר מכן הפכך את גאגא לאישה החמישית בכל הזמנים שעברה את סך החצי מיליארד הכנסות מתוך סיבובי הופעות שונים לאורך הקריירה שלה.
במהלך השנים 2019–2020 בוטלו כ-10 תאריכים שונים בשל מגפת הקורונה ומחלתה של גאגא.
בשנת 2019, הועמד בטקס פרסי בחירת הקהל בקטגוריית סבב ההופעות של השנה ושנה לאחר מכן בטקס פרסי "Pollstar" לפרס סבב ההופעות הקבוע הטוב ביותר.
בסיומו, הרוויח כ-$53.9 מיליון דולר הכנסות מתוך כ-185,019 כרטיסים שנמכרו.
עקב ביטולי ההופעות ב-2020 בשל מגפת הקורונה נוספו 9 הופעות נוספות של ג'אז ופסנתר בין 14–31 באוקטובר 2021
בדצמבר 2017 הודיעה גאגא על סיבוב הופעות קבוע בלאס וגאס של כשנתיים בתיאטרון הפארק MGM, החל מדצמבר 2018. לפי דיווחים, החוזה עמד בכ-100 מיליון דולר, וכולל כ-74 הופעות עם הרחבה אפשרית.
בחודש יולי 2018, אתר הכרטיסים "Ticketmaster" העלה בטעות פרטים מוקדמים על הסבב ועל תאריכי ההופעות והציג קישור למכירת כרטיסים, הקישור הוסר במהירות והסבב הוכרז סופית ב-7 באוגוסט 2018 בשם, "Lady Gaga Enigma".
תחילה כלל כ-27 מופעים החל מ-28 בדצמבר 2018 עד 9 בנובמבר 2019, הוא חולק ל-2 מופעים שונים, חלק ראשון בשם "Enigma" (אניגמה) בו נכללו להיטיה של גאגא במופע תיאטרון זוהר שתואר כ-"אודיסאיה חדשה לגמרי של להיטי הפופ של ליידי גאגא שנבנתה כחוויה שלא דומה לשום דבר אחר".
החלק השני של הסבב נקרא, "Jazz and Piano" (ג'אז ופסנתר) וכלל שירי ג'אז שונים בהם חלק מתוך אלבומה המשותף יחד עם טוני בנט משנת 2015, Cheek to Cheek ובליווי שירים נוספים מתוך ספר השירים האמריקאי הגדול בנגינת פסנתר.
גאגא תיארה את המופע כ-"לא דומה לשום דבר שעשיתי בעבר, זו תהיה חגיגה של כל מה שייחודי ושונה בתוכנו".
לאחר מכן הוספו כחמישה תאריכים נוספים אל החלק השני של הסבב.
לקידום המופע, יצאה כרזת מכירות צבעונית בה לבשה שמלת טול בצבעי ירוק ניאון של המעצבים לורנס וצ'יקו, כפפות, וכובע שחייה מבית "Vex Clothing".
התמונה צולמה על ידי אינז ווינודה ועוצבה על ידי משתף הפעולה הוותיק של גאגא ניקולה פורמיצ'טי.
מאט מון ממגזין "Paper" הרגיש שהכרזה מזכירה את תדמיתה של גאגא בתקופת המיני אלבום, The Fame Monster משנת 2009.
ב-4 בדצמבר 2018, שיתפה סרטון חזרות לתחילת המופע בחשבון האינסטגרם שלה המציג אותה בבגד גוף עם נקודות עליו, תוך שימוש בכידור תנועה בזמן ששירה, "Aura" התנגן ברקע.
היא גם הניחה זהות חדשה כותרת באחד הסרטונים, והתייחסה לעצמה בשם "אניגמה".
בחודש מאי 2019 נפתח בפארק MGM מוזיאון בהשראתה של גאגא, בשם "Haus of Gaga: Las Vegas" בו נראים כ-40 פרטי לבוש, תחפושות, ואביזרים של גאגא מעברה מתוך סבבי ההופעות שלה, טקסי פרסים בהם הופיעה, ווידאו קליפים.
המופע מתחיל בהקדמה בה אניגמה, דמות חייזרית שנלכדה בתנועה בתוך וידאו שהיא האלטר אגו של גאגא, מברכת את הקהל.
זמן קצר לאחר מכן, גאגא מרחפת מעל לקהל צמוד לגג התיאטרון ומבצעת את "Just Dance" בזמן שהיא מנגנת את על פסנתר המודבק לגופה.
לאחר עלייתה לבמה, היא ורקדניותיה מבצעות את "Poker Face" ו-"LoveGame".
ואז היא פוגשת את שוב אניגמה, שמסבירה לה מי היא וכי היא תציג לגאגא את העתיד באמצעות סימולציה.
לאחר הפסקה של החלפת תלבושת חוזרת לבמה לבושה בחליפה פלואורסצנטית ופאה בצבע תכלת, ומבצעת את "Dance in the Dark" ו-"Beautiful, Dirty, Rich".
לאחר מכן גאגא מורידה את הז'קט שלה ומנגנת בכלי הכולל מקלדת ומיתרי גיטרה תוך כדי ביצוע השיר, "The Fame".
לאחר סיום השירים, "Telephone" ו-"Applause", גאגא מבינה מתוך הסימולציה, כי צלמי הפפראצי מסוכנים ורוצים ללכוד אותה, ולכן היא בורחת מהם ומתחילה לשיר את, "Paparazzi" כאשר היא עולה באוויר לכודה בכלוב דמוי כדור, אך מהר לאחר מכן, צלמי הפפראצי תופסים אותה והיא מבצעת "Aura" בזמן שהם מתחילים "לענות" אותה.
המערכה השלישית נפתחת בכך שגאגא רוכבת על רובוט מכני ענק, כשהיא לובשת חליפת חתול קלילה של המעצב העתידני אשר לוין, תוך כדי שירת, "Scheiße".
האפקטים הפירוטכניים מלווים את ההופעה.
השיר הבא עובר ל-"Judas", בו גאגא מבצע, סולו גיטרה חשמלי ארוך.
מאוחר יותר היא מבצעת "Government Hooker" עם מילות תיאור משתנות כדי להתייחס לממשל האמריקני הנוכחי.
לאחר מכן, מבצעת גרסת כיסוי לשיר "I'm Afraid of Americans" של דייוויד בואי משנת 1997.
לאחר מכן, אניגמה מסבירה לגאגא שהיא חייבת לרפא את עצמה ובסיומה מתחילה לבצע את השירים, "The Edge of Glory" ו-"Alejandro".
בסיומם, מתחילה לדבר עם הקהל ומתיישבת על יד פסנתר ושרה את, "Million Reasons" ו-"You and I" שם מצטרפים אלייה הגיטריסטים שלה.
המערכה האחרונה של המופע נפתחת בחזרתה עם השיר "Bad Romance" בזמן שרקדניה מבצעים את הכוריאוגרפיה על הבמה המרכזית.
החייזרית אניגמה אומרת לגאגא שהגיע הזמן שהיא תעזוב, אבל גאגא מתעקשת להופיע בשבילה בפעם האחרונה.
לאחר מכן מתחיל השיר, "Born This Way" אשר בסיומו גאגא והצוות שלה עוזבים את הבמה.
השיר ה-21 והאחרון, "Shallow" מבוצע על פסנתר כהדרן.
עיסוקה של גאגא בחלק השני של המופע, בג'אז ופסנתר אינו כולל נרטיב מקיף כפי שמראה החלק הראשון אגינמה, אך הוא מחולק ל-4 קטעים שונים, כאשר כל אחד מהם קודם לקראת החלפת תלבושות וסרטי ביניים בצבעי שחור-לבן.
בסרטונים, גאגא מספרת על אהבתה לג'אז ולקלאסיקות אמריקאיות, ומעבירה צעקות למבצעים שהעניקו לה השראה, בהם בילי הולידיי, אטה ג'יימס, ודיינה וושינגטון.
כריס וילמן ממגזין Variety כינה את מופע האניגמה "מהלך חזרה לשורשיה עבור כוכבת העל ליידי גאגא", והתמקד ב-"אמנות ובמלאכה שלה להיות מרהיבה".
בנוסף החמיא לגאגא על שירתה בשידור חי במשך כל השעתיים ללא הפסקה.
מארק גריי ממגזין People אמר כי המופע "אנרגטי מאוד" ושיבח את התיאטרליות שלו ואת הקשר של גאגא עם הקהל.
אנדראס הייל ממגזין בילבורד חשב כי "ההרכבים הצבעוניים היו גרנדיוזיים כמו ההופעות עצמן והתלבושות היו "ייחודיות להחריד".
בסוף סקירתו, הוא הגיע למסקנה כי "ניכר היה שלגאגא נוח על במת וגאס, שם הופיעו הזמרים הגדולים של כל הזמנים.
במילים פשוטות - היא נולדה לעשות את זה".
רנדי לואיס מהעיתון לוס אנג'לס טיימס חשב שגאגא "במצב של כוכבת פופ במלואה", בעוד שהוא כי מעריך את קטעי הצילומים ה-"ענקיים" והכללת הלהיטים הגדולים ביותר שלה.
אך מצא שהמופע "לא מחובר", עם "מעט חוש של זרימה נרטיבית".
הוא הוסיף כי הכוריאוגרפיה "אינה מציעה ביטוי פיזי או הגברה של מילות השיר או המוזיקה שלה" אף שהוא ציין כי היא הציגה "שפע של אנרגיה פרועה, קינטית".
העיתונאי, מרק סניקר ממגזין Entertainment Weekly כינה את המופע "בסך הכל, אגוזי למדי...
אבל מופע האניגמה הוא פאקינג טוב, וזה ראוי להערצה בניסיונותיה של גאגא להעלות את הלהיטים הגדולים ביותר שלה שמתאספים למשהו השואף לעוד".
ג'ון קצילומטס מתוך העיתון לאס וגאס ג'ונראל שיבח את כישורי הקול והפסנתר של גאגא, ואמר כי "היא מסנוורת ורוקדת סביב הבמה, דמות בקטע אחד מראה את פתיחת הלילה, אבל הנגינה הלבבית שלה על הפסנתר מראה שהיא יכולה גם להזיז את הקהל בעדינות".
בכתיבתה עבור מגזין הרולינג סטון, בריטני ספאנוס הדגישה את מגוון הסטליסטים והשימוש באביזרים תוך כדי המופע, בעודה אומרת כי "הרגעים הטובים ביותר הם אלה שמרגישים מאולתרים".
היא סיימה את ביקורתה באמירה כי אניגמה "הפכה בסופו של דבר למופע המאשר את מורשתה ומתחיל אותה".
עיתונאי המגזין Variety כריס וילמן חשב שעיבוד הג'אז והפסנתר היה אפילו טוב יותר ממופע האניגמה של גאגא, וכינה אותו "הצילום הטוב ביותר שאנחנו הולכים להשיג במסע הזמן".
והוסיף כי "המופע הזה מראה את שיאו של לאס וגאס" והחמיא לגאגא בעודו אומר, "הרגש האמיתי שלה לאורך כל ההופעה הזו.
נקשר בכוח המאחד של אישיותה המטורפת והכישרון הקולני שלה" והבחין כי, "בשבילה, שתי חלקי ההופעות בווגאס אינן מנוגדות אלא משלימות - חלק מאותה נחישות להשתמש במלאכה כדי לומר משהו אמיתי".
מכירה מוקדמת למופע החלה מ-8 באוגוסט 2018 לחברי מועדון המעריצים של גאגא, ואחריהם בעלי כרטיסי האשראי בבנק סיטי למחרת, אשר קיבלו סיכוי מוקדם לרכוש את הכרטיסים.
כמו כן, התקיימה מכירה מוקדמת לחברי MGM וכן ללקוחות "Live Nation" ו-"Ticketmaster" שהתקיימה בין התאריכים 11–12 באוגוסט.
למחרת הכרטיסים למופע נהפכו זמינים לקהל הרחב, כולל הזמנות כלליות וחבילות VIP למפגשים.
מגזין IQ דיווח כי מכירות הכרטיסים עקפו את כמות הכנסות כרטיסיהן של אמניות נוספות עם סבבי הופעות קבועים בלאס וגאס בהן בריטני ספירס עם "Britney: Piece of Me" וסלין דיון עם "Celine".
בפברואר 2019 דווח על כמות ההכנסות של הלג הראשון של הסבב על ידי בילבורד, בו הוצג שגאגא הרוויחה כ-16 מיליון דולר מ-11 מופעים בהן מכירת הכרטיסים נמכרה ב-100% מהמקומות שהביא כ-4.3 מיליון דולר הכנסות ברוטו בדצמבר 2018, 8.7 מיליון בינואר 2019, ו-2.9 מיליון דולר בחודש פברואר.
על פי העיתונאי אריק פרנקנברג סך הברוטו היה "קצב פתיחה מחשמל לסבב הופעות קבוע בלאס וגאס, בעודה גאגא עולה על הכנסות פתיחת המופעים הקבועים של כל האמנים הקודמים בעבר בלאס וגאס בהם, בריטני ספירס, ג'ניפר לופז, בקסטריט בויז, שאניה טוויין, וגוון סטפני".
כמות הברוטו הפכה את גאגא לאישה החמישית בכל הזמנים אשר עברה כמות במצטבר של כחצי מיליארד הכנסות מתוך כל סיבובי ההופעות הקודמים בקריירה שלה על פי מגזין הבילבורד.
בשנת 2019, "Lady Gaga Enigma" הכניס כ-53,868,719 מיליון דולר בהם כ-1,584,374 דולר בממוצע למופע יחיד, אשר מתוכם מכר במצטבר כ-185,019 כרטיסים שבהם מחיר הכרטיס הממוצע עלה כ-291.15 דולר.
בין השנים 2019 ל-2020 התבטלו כ-10 מופעים שונים במהלך הסבב מאחר מגפת הקורונה ותאריך בו חלתה גאגא.
שנהטקסקטגוריהתוצאהמקור2019פרסי בחירת הקהלסיבוב ההופעות של השנה2020פרסי "Pollstar"סיבוב ההופעות הקבוע הטוב ביותר
במהלך המופע ב-30 בדצמבר 2018, גאגא הקדישה את השיר "You and I" לזמרת סלין דיון אשר נכחה בקהל.
במהלך המופע ב-20 בינואר 2019, הופיעה גאגא עם השירים "Cheek to Cheek" ו-"The Lady Is a Tramp" יחד עם טוני בנט.
במהלך המופע ב-29 בינואר 2019, גאגא הופיעה במהלך השיר "Shallow" יחד עם בראדלי קופר אשר נכח בקהל.
Lady Wood (בעברית: גברת עץ) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת והפזמונאית השוודית טובה לו.
האלבום יצא לאור ב-28 באוקטובר 2016, על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס.
האלבום נחשב לחצי הראשון של אלבום קונספט של שני חלקים, חלק ראשון מתואר כ"שיאים, שפל, אובן סופי של מערכת יחסים".
החלק שני מתואר כ"קרני אור", "חושך מוחלט", "אבקת פיות", "אש דועכת", אשר נכללים באלבום הבא Blue Lips.
האלבום "Lady Wood", הוא בהשארת האלבומים הקודמים של לו Truth Serum ו-Queen of the Clouds.
האלבום מורכב משני חלקים חלק ראשון הוא "Fairy Dust", המפרט את האופוריה המקיפה את המפגש המספק שלו, ואת והחלק השני הוא "Fire Fade", המדגיש את תחושת המודעות העצמית.
הטריילר של הסרט "Fairy Dust", הוא סרט קצר המבוסס על המחצית הראשונה של האלבום, נחשף הטריילר לראשונה ב-17 באוקטובר 2016. הסרט הקצר המלא של "Fairy Dust", יצא ב-31 באוקטובר 2016. הסרט הקצר השני על המחצית השנייה של האלבום, שכותרתו "Fire Fade", יצא ב-25 באוגוסט 2017.
כדי לקדם את האלבום, לו יצאה ב-6 בפברואר 2017, לסיבוב ההופעות השני שלה, "Lady Wood Tour", באירופה, צפון אמריקה, אמריקה הדרומית, אוקיאניה.
סבב זה הסתיים ב-14 באוקטובר.
מדינהתאריך יציאהגרסהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם28 באוקטובר 2016רגילההזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית • תקליטוראיילנדארצות הבריתגרסת טארגטתקליטור11 בנובמבר 2016רגילהתקליטעולם17 בדצמבר 2018תקליט (ביחד עם Blue Lips)
Lady Croissant (בעברית: גברת קרואסון) הוא אלבום ההופעה הראשון של הזמרת-יוצרת האוסטרלית סיה.
האלבום יצא לאור ב-3 באפריל 2007, על ידי חברת התקליטים Astralwerks.
בין היתר, זכה אלבום ההופעה לשבחים וביקורות חיוביות.
באלבום זה, נכלל השיר "Destiny", של הלהקה זירו 7.
האלבום הופק על ידי דן קארי, שכתב איתה ביחד את להיטה "Breathe Me", שנכלל באלבום האולפן השלישי שלה, Colour the Small One.
כמו כן, בהופעה עצמה שרה סיה שירים של הלהקה זירו 7, בה הייתה חברה.
אלבום ההופעה יצא קודם באוסטרליה וארצות הברית, וחודש לאחר מכן גם בבריטניה.
מקוםתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקוראוסטרליה3 באפריל 2007הורדה דיגיטליתAstralwerksארצות הבריתתקליטור • הורדה דיגיטליתבריטניה7 במאי 2007
Lady Wood Tour הוא סיבוב ההופעות השני של הזמרת-יוצרת טובה לו.
סיבוב ההופעות נתמך על ידי אלבום האולפן השני שלה, Lady Wood.
סיבוב ההופעות החל ב-6 בפברואר 2017, והסתיים ב-14 באוקטובר 2017.
Lady of the Night (בעברית: הגברת של הלילה) הוא אלבום הבכורה של הזמרת האמריקאית דונה סאמר.
האלבום יצא לאור ב-26 בפברואר 1974, על ידי חברות התקליטים גרובי רקורדס, קזבלנקה רקורדס ואפיק רקורדס.
מתוך האלבום יצאו שלושת הסינגלים: "", "" ו-"Little Miss Fit".
בסמוך להוצאת האלבום, הוציאה סאמר גם את אלבומה השני, (1975).
האלבום כולו הופק על ידי פיט בלוט.
בינואר 1974, הוציאה סאמר את השיר "" כסינגל הראשון מתוך האלבום.
השיר זכה להצלחה נאה כאשר כבש את מצעד שירי הפופ של בלגיה, תוך שהגיע אל המקום השני במצעד הרשמי של הולנד.
כל שירי האלבום נכתבו על ידי ג'ורג'ו מורודר ופיט בלוט, פרט לשירים: "", "" ו-"" אותם כתב בלוט לבדו.
Lady & Gentlemen (בעברית: גברת ואדונים) הוא אלבומה ה-13 של זמרת הקאנטרי האמריקאית ליאן ריימס ואלבום גרסאות הכיסוי השני שלה, אשר יצא ב-27 בספטמבר 2011. בנוסף לגרסאות הכיסוי במהדורה המורחבת של האלבום ישנם שני שירים מקוריים "Crazy Women" ו-"Give" אשר גם יצאו כסינגלים מהאלבום.
על מנת להפיק את האלבום שיתפה פעולה ריימס עם המפיקים וינס גיל ודרן בראון אשר איתם גם עבדה על אלבומה הקודם.
בנוסף למהדורה דיגיטלית והוצאת האלבום בפורמט CD האלבום גם יצא בפורמט תקליט.
האלבום מכיל אוסף של גרסאות כיסוי לשירים של זמרי קאנטרי כמו וינס גיל אשר גם סייע בהפקת האלבום, מרלה האגרד, קריס קריסטופרסון וכו'...
בנוסף ריימס גם הקליטה גרסה מחודשת לשיר "Blue" אשר לו עשתה גרסת כיסוי בשנת 1996. בנוסף לגיל גם דארן בראון ביחד עם ריימס עצמה סייע בהפקת האלבום מי שגם סייע בהפקת אלבומה הקודם.
האלבום יצא ב-27 בספטמבר 2011 על ידי קורב רקורדס, בגרסה דיגיטלית, על גביי דיסק וכתקליט.
Lakka היא הפצת לינוקס המבוססת על ההפצה LibreELEC ונועדה להרצת משחקי וידאו ישנים באמצעות רטרוארץ'.
ההפצה משתמשת בממשק של רטרוארץ' ומשתמשת באמולטורים של אותה תוכנה.
היא כוללת גם תמיכה באינטרנט אלחוטי, בלוטות' וכן תמיכה בפרוטוקול SMB, Secure Shell , ובפרוטוקול SCP .
אלה יכולים לסייע לחיבור בקרי משחק והעברת קבצים למחשבים המריצים את ההפצה דרך האינטרנט.
ניתן להריץ את ההפצה על מחשבי 32 ביט ו-64 ביט.
נוסף על כך, ישנן גרסאות ייעודיות עבור מחשבי ראספברי פאי ומחשבי לוח נוספים.
גרסה תאריך יציאה הערות נוספות2.029 באפריל 2017גרסה ראשונה שמבוססת על LibreELEC (במקום OpenELEC ), רטרוארץ' שודרג לגרסה 1.5.0, ליבות אמולציה חדשות2.128 בנובמבר 2017נחשבה "קפיצה ענקית קדימה".
מציגה מנוע גרפי חדש בשם "ChaiLove", הוספת ליבות אמולציה חדשות, חזרה לשימוש בOpenSSL, עדכון של מנהלי התקן ומנהלי התקן חדשים, ליבת לינוקס.
רטרוארץ' עודכן לגרסה 1.6.9, LibreELEC לגרסה 8.22.214 בדצמבר 2018תפריט חדש, תמיכה במכשירים נוספים.
רטרוארץ' עודכן לגרסה 1.7.52.314 בספטמבר 2019תמיכה במכשירים ואביזרים נוספים (ובראשם ראספברי פאי 4), ליבות חדשות ועדכונים לליבות קיימות שיפורים בממשק ברירת המחדל, תצוגה משופרת של ההודעות השונות המוצגות על המסך.
מחד, יוחסו להפצה יתרונות כגון היותה הפצה קלה להרצה, עיצוב נאה ותמיכה בחומרה רבה.
מאידך, עצם העובדה שאי אפשר להריץ דרכה משחקי לינוקס, ווינדוס או סטים הוחשב כחיסרון.
כמו כן, ניתן למצוא התייחסויות לתקלות ומורכבויות שונות בגרסאות השונות של ההפצה, אם כי ייתכן שבעיות שונות נפתרות עם גרסאות חדשות יותר
"Lalala" הוא שיר של המפיק האמריקאי Y2K והראפר הקנדי bbno$.
השיר יצא לאור כסינגל ב-7 ביוני 2019 דרך חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
הקליפ לשיר יצא לאור ב-20 באוגוסט באותה השנה.
השיר הפך לוויראלי ברשת החברתית טיקטוק, עקב השורה "Did I really just forget that melody?".
ב-20 באוקטובר 2019 יצא לאור רמיקס לשיר, בו משתתפים הזמרת הקנדית קארלי ריי ג'פסן והזמר הספרדי אנריקה איגלסיאס.
"Laffy Taffy" הוא שיר משנת 2005 של להקת ההיפ הופ D4L מאטלנטה, שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 בינואר 2006. הצלחת השיר במצעדים נבעה במידה רבה מהצלחתו המסחרית.
השיר הופק על ידי בורן אימקיולייט, ברודריק ת'ומפסון סמית' ו-K-Rab, ואת הוידאו קליפ ביים תומאס פורבס.
באתר HipHop365.com, דורג Laffy Taffy כשיר ההיפ הופ הגרוע ביותר בכל הזמנים.
מדינה תואר ארצות הברית פלטינה ×3
Lalisa (בעברית: לאליסה) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת התאילנדית ליסה, מתוך אלבום הסינגל הראשון שלה, Lalisa.
השיר יצא לאור ב-10 בספטמבר 2021, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס ו-YG אנטרטיינמנט, כסינגל הראשון מתוך אלבום הסינגל.
וידאו קליפ נלווה שבוים על ידי סאו היון-סונג הועלה לערוץ היוטיוב של בלאקפינק בו-זמנית עם צאת הסינגל.
ב-24 השעות הראשונות, הקליפ הצליח לצבור למעלה מ-73.6 מיליון צפיות, מה שהופך אותו לקליפ הנצפה ביותר בכל הזמנים ב-24 שעות – אמן סולו.
לאחר יציאתו של אלבום הסינגל הראשון של חברת הלהקה רוזה במרץ 2021, הופנתה תשומת לב רבה כלפי ליסה, כחברה הפוטנציאלית הבאה שתוציא אלבום סינגל.
במאמר שפורסם על ידי The Korea Herald ב-19 באפריל, נציג מ-YG אנטרטיינמנט חשף כי ליסה תוציא את אלבום הסינגל הראשון שלה "בקרוב מאוד".
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-101 מיליון השמעות.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-10 בספטמבר 2021 והועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של בלאקפינק.
הקליפ מתחיל כאשר ניתן לראות את ליסה לובשת שמלה, והסצנות מצולמות בשחור-לבן.
ישנן סצנות בהן ניתן לראותה לובשת שמלה עשויה מחרוזים כשלראשה כתר מחודד (בגד תאילנדי מסורתי).
נכון לספטמבר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-165 מיליון צפיות.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם10 בספטמבר 2021הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתאינטרסקופ • YG
Lalisa (מעוצב: LALISA; בעברית: לאליסה) הוא אלבום הסינגל הראשון של זמרת הקיי-פופ התאילנדית ליסה.
אלבום הסינגל יצא לאור ב-10 בספטמבר 2021, על ידי חברות התקליטים ואינטרסקופ רקורדס ו-YG אנטרטיינמנט.
מתוך אלבום הסינגל יצא הסינגל המוביל "Lalisa".
ב-2 ביוני 2020 הודיעה חברת התקליטים YG אנטרטיינמנט כי רוזה תוציא את אלבום הסינגל הראשון שלה בשנת 2020, לאחר שהוציאה כחלק מבלאקפינק את אלבום הבכורה שלה בשפה הקוריאנית, The Album.
ב-30 בדצמבר 2020, בריאיון עם Osen, נחשף כי הצילומים לקליפ הבכורה שלה יחלו באמצע ינואר 2021. ב-25 בינואר 2021 הועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של בלאקפינק טיזר בן 34 שניות ששמו "בקרוב בקרוב", אשר הציג את רוזה שרה שיר שטרם יצא לאור.
רוזה היא חברת הלהקה השנייה מבלאקפינק שהוציאה אלבום סינגל, כשהקודמת לכך הייתה ג'ני עם "Solo" בשנת 2018. לאחר שרוזה וג'ני הוציאו את אלבומי הסינגל שלהן, הוחלט כי ליסה תהיה הבאה בתור וב-22 באוגוסט 2021 פרסמה ליסה פוסט רשמי אודות אלבום סינגל חדש שהיא הולכת להוציא.
ב-27 באוגוסט נחשף שלסינגל המוביל מתוך אלבום הסינגל ייקראו "Lalisa", על שמה.
אלבום הסינגל, Lalisa, כלל גם את שיר הנושא מתוכו וגם את השיר "Money".
מקוםתאריםמכירותסין (QQ Music)564,940 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם10 בספטמבר 2021הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית • תקליטוראינטרסקופ • YGיפן2 באוקטובר 2021מקסי סינגלארצות הברית12 בנובמבר 2021תקליטורקוריאה הדרומית27 בדצמבר 2021תקליט
Lali (מסוגנן באותיות גדולות) הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת הארגנטינאית לאלי, שיצא לאור ב-13 באפריל 2023 דרך סוני מיוזיק לטין.
להקלטתו, לאלי עבדה בעיקר יחד עם מאורו דה טומסו ומרטין ד'אגוסטו.
הפקת האלבום בוצעה כולה על ידי דה טומסו, עם הפקה נוספת של דנילו אמריס דיאז, לקס לותורז וז'אן לוקה.
האלבום נחשב לעבודה האישית ביותר בקריירה של לאלי עד כה, המציג מספר צלילים ואלמנטים של מוזיקת פופ של סוף שנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000, עם השפעה חזקה של אמני פופ שאפיינו את התקופה כמו בריטני ספירס, אן סינק, שר וג'ניפר לופז, בין היתר.
מצד שני, האלבום מציין את חזרתה של לאלי לשורשיה במוזיקת הפופ לאחר שחקרה צלילים לטיניים כגון רגאטון וטראפ באלבומים הקודמים שלה Brava ו-Libra.
בנובמבר 2020, לאלי הוציאה את האלבום הרביעי שלה, Libra, שנחשב לפרויקט "הכי אורבני" שלה נכון לזמן יציאתו.
במהלך הפרויקט, לאלי חיפשה איזון בין סאונד הפופ המזוהה עמה, שהוגדר כ"מהות" שלה, ומרכיבים אורבניים חדשים ששולשבו במוזיקה שהוציאה מאז האלבום Brava בשנת 2018. עם המגבלות שיצאו על הציבור בעקבות מגפת הקורונה, לאלי לא יכלה לצאת לסיבוב הופעות לקידום האלבום, ולכן החליטה להתמקד בתפקידי משחק.
בשנת 2021 החלה לצלם את העונה השלישית של "שמיים אדומים", המיני סדרה "El fin del amor" והתוכנית "La Voz ארגנטינה".
לאחר תקופה, לאלי פגשה את מאורו דה טומסו ומרטין ד'אגוסטו, הידוע גם בשם גלן.
דה טומסו הביע שתמיד רצה לעבוד עם לאלי כי היא מעריצה של מקס מרטין והמוזיקה שהוא הפיק לאמנים כמו בריטני ספירס, הבקסטריט בויז, קייטי פרי וטיילור סוויפט.
הוא גם היה אחראי על ההיכרות בין לאלי לגלן והזמנתם לעבוד יחד.
גלן, מעריץ של ספירס, תמיד הרגיש שאין אף אחד בסצנת המוזיקה הארגנטינאית הקונבנציונלית שעושה מוזיקת פופ.
עם זאת, הוא התחיל לשים לב ללאלי כשהיא הופיעה לראשונה כסולנית כי היא השמיעה את צליל הפופ שהוא אהב.
הוא גם אמר שהוא התחבר בצורה מושלמת ללאלי מההתחלה כי שניהם הבינו שהם גדלו והאזינו לאותה מוזיקה.
השלישייה, שהוקמה על ידי לאלי, גלן ודה טומסו קראה לעצמה "הטריומווירט של הפופ" והם אימצו את המשימה להביא את הפופ המקומי לרמה של מה שהם תמיד צרכו מ"זרים".
ההקלטות לאלבום החלו במאי 2021. דה טומסו הודה שהוא זה שהציע ללאלי לעשות אלבום כמו Blackout של בריטני ספירס.
הם לא רצו שהאלבום יישמע כמו Blackout, אבל הם לקחו את זה כדוגמה למה שהאלבום היה בשביל ספירס: שינוי בסאונד ומעבר.
גם גלן וגם דה טומסו הרגישו שכמו האלבום של ספירס, אלבום האולפן החמישי של לאלי צריך לייצג "ביטוי של חופש לאחר שעברה אלבומים אחרים שבהם פעלה לפי הוראות" וכבר היו משוכנעים ששם האלבום חייב להיקרא על שם לאלי עצמה.
ב-22 בדצמבר 2021, לאלי שיתפה דרך הרשתות החברתיות שלה סרטון קצר של 30 שניות בלבד המודיע על הקאמבק המוזיקלי שלה, שבו ניתן לראות כמה טיזרים של הפרויקטים הבאים שלה ואת המילים "Lali 2022", שרומזות שמוזיקה חדשה תגיע בשנת 2022.
האלבום הוא "מחווה לפופ" שבה הזמרת חוזרת על רבות מההשפעות המוזיקליות ששאבה במהלך חייה.
הוא מתואר כ"אלבום הכי פופי שלה", והוא מציג מספר צלילים ואלמנטים של מוזיקת פופ.
מסוף שנות ה-90 ועד תחילת שנות ה-2000. בין אלה, ניתן לזהות את ההשפעה החזקה של אמנים ששלטו בתקופה כמו בריטני ספירס, אן סינק וג'ניפר לופז, בין היתר.
האלבום נקרא על שם לאלי עצמה "לא מתוך גישה אגוצנטרית בלבד", אלא בגלל שזה האלבום "הכי כנה" שלה.
בראיון עם "GQ ספרד", לאלי אמרה: .
בנימה דומה, הזמרת אמרה ללוס 40 שהיא בחרה בשם בגלל שהאלבום "סוגר שלב בחייה" והוסיפה: וכי .
ב-30 במרץ 2023, שבועיים לפני ההשקה, לאלי חשפה דרך החשבון הרשמי שלה בספוטיפיי את העטיפה, האסתטיקה ותאריך היציאה של האלבום.
בעטיפה ניתן לראות את לאלי עומדת במרכז העטיפה, לבושה במעיל עור שחור ושערה אסוף בתסרוקת מבולגנת, מביטה לצדדים כשברקע מבנים מטושטשים.
לאחר פרסום העטיפה, היא זכתה לתגובות מעורבות.
ממעריציה הוא זכה לביקורות חיוביות רבות, רבים מהם אף הזכירו את הדמיון לעטיפה של Let Go, אלבום הבכורה של אבריל לאבין, ומצד שני, מבקרים רבים החלו להגיב שלאלי גנבה את הרעיון של העטיפות אלבום של לאבין ואלבום הבכורה של דואה ליפה, הם אפילו האשימו אותה בהעתקת הטיפוגרפיה של ליפה.
איגנסיו פריירה ממגזין XMAG השווה את העטיפה לקליפ של "" של הספייס גירלז.
בנוסף לזמרת, שם האלבום הכתוב באותיות גדולות מופיע בפינה הימנית התחתונה של העטיפה, בעוד את תווית הייעוץ להורים ניתן לראות בפינה השמאלית העליונה.
Lali מורכב מ-13 רצועות, מתוכם שתיים מתויגות כבוטות.
האלבום מציין את האלבום הראשון של לאלי שלא מכיל שיתפי פעולה מאז Soy שיצא בשנת 2016. מבחינה מוזיקלית, האלבום הוא "האלבום הכי פופי של הזמרת שבו היא משלבת צלילים משנות ה-2000 עם הייפרפופ, דאנס ו-EDM".
האלבום נכתב כולו על ידי לאלי, מרטין ד'אגוסטו ומאורו דה טומסו.
השלישייה קראה לעצמה "הטריומווירט של הפופ".
רק "Disciplina" ו-"Diva" כוללים כותב נוסף, דנילו אמריס דיאז.
הפקת האלבום בוצעה כולה על ידי דה טומסו.
דיאז משמש גם כמפיק שותף בשתי הרצועות שעזר לכתוב, בעוד ז'אן לוקה היה שותף להפקת "KO" ולקס לותורז השתתף בהפקה של "Diva".
המספר הקטן הזה של מפיקים עומד בניגוד חד לאלבומה הקודם, Libra, בו עבדה לאלי עם מפיקים שונים לכל שיר.
כשנשאלה על ההפקה של Libra בראיון בשנת 2020, אמרה לאלי: .
מבחינה לירית, האלבום "קשור לחיפוש הרגשי והמיני [של לאלי].".
בראיון באוקטובר 2022 עבור "Shangay", לאלי סיפרה שהאלבום נולד מחוויות חיי הלילה שלה והיה לו קשר רב לחיים בספרד לזמן מה, והוסיפה: .
Lali נפתח עם "Obsesión", שיר שבו היא מספרת על פרידה ממישהו שעמו הייתה לה מערכת יחסים רעילה ושעדיין רודף אחריה אבל היא דוחה אותו.
השיר לוכד את כוונת האלבום מההתחלה, מכיוון שקטע הכלי הפותח כבר דומה לאותם צלילי הפופ הפופולריים של תחילת שנות ה-2000. בין אלה, "Love Don't Cost a Thing" של ג'ניפר לופז, "The Call" של בקסטריט בויז ו-"Bye Bye Bye" של אן סינק נתפסו כהשפעות.
ההתייחסות הבולטת ביותר של השיר היא דגימה של הביטוי "Stop!" של בריטני ספירס, בגרסת הרמיקס של השיר שלה "" מ-1998 באמצע הפזמון שלו.
באינטרלוד, השיר מתייחס לשיר של לואיס מיגל משנת 1996, "Cómo es posible que a mi lado" ומשפט שנאמר על ידי אייקון הפופ הארגנטינאית, מוריה קאסן, בתוכנית הטלוויזיה "La Noche de Mirtha".
במקביל, לאלי משוחחת עם מישהו בטלפון, מה שחופף לאיש שהתקשר אליה וביקש סליחה בשיר "Desamor" מאלבום הבכורה שלה, A Bailar.
הרצועה השנייה באלבום היא "Disciplina".
המילים "אפלה וחושנית, לוהטת וכבדה" מסינגל הדאנס-פופ רומזים כי לאלי מתנסה בשיטות אירוטיות הידועות בשם BDSM, במיוחד משמעת, דומיננטיות וכניעה.
במילותיה של לאלי, השיר הוא .
במילות השיר, לאלי אובססיבית לאבני חן, תכשיטים ויהלומים.
השיר הושווה לאלבום Motomami של רוסליה בשל הצלילים האורבניים שלו.
ב-"KO" (קיצור של "נוקאאוט"), לאלי פונה למישהו על כך שהוא לא מספיק מאתגר בשבילה באמצעות מספר התייחסויות לאגרוף.
השיר כולל את קולות הרקע של הזמר הארגנטינאי Ca7riel, שהיה אחראי גם על עיבודי הגיטרה לפזמון.
הרצועה החמישית באלבום, "", היא רצועת אלקטרופופ עם גוונים של רוק.
המילים שלה מתארות את לאלי מעדיפה שלישייה מאשר מפגשים מיניים מונוגמיים.
עם זאת, לאלי הציעה שמבט מעמיק יותר במילים ובקליפ של השיר מרמזים על .
האלבום ממשיך עם בלדה, "Incondicional", המייצגת את החיפוש של לאלי אחר אהבה עצמית כנה יותר ודרך חופשית יותר להתחבר עם אחרים.
לאחר שחוותה יחס רעיל במערכות יחסים קודמות כמו זו שהעניקה השראה לשיר "Obsesión",הזמרת הרהרה מהי אהבה ומה היא צריכה ומה לא צריכה להיות.
בראיון ברדיו, היא התוודתה על מטרת החיפוש שלה:
לשיר השביעי, "", לאלי דוגמת את אותן מילים שנאמרו על ידי אייקון הפופ הארגנטינאית, מוריה קאסן.
השיר תואר כ"מחווה סרקסטית נגד "האוטיזם" וירטואלי".
השיר השמיני באלבום הוא "Diva", שיר בהשראת סוף שנות ה-90 ותחילת ה-2000 המתייחס לאלמנטים אייקוניים רבים של תרבות פופולרית ועושה מחוות לכמה מהדיוות הגדולות בתעשיית המוזיקה, כגון מרילין מונרו, מרילין מונרו ושר.
"Diva" הוא שיר דאון-טמפו שמתמזג עם פופ, נאו סול ו-R&B.
במילותיו, לאלי מתפארת באופן אירוני במעמד הדיווה שלה, המוכרת לעיתים קרובות, כאישה מהוללת עם כישרון יוצא דופן בעולם המוזיקה הפופולרית.
מאז תחילת הקריירה שלה, התקשורת נתנה ללאלי תארים כמו "דיוות פופ", "מלכת הפופ הארגנטינאי", או "המלכה הנוכחית של הפופ הלטיני", בין היתר.
עם זאת, היא הכירה בכך שעולמה של דיווה הוא מסוכן מכיוון שהוא יכול להפוך לריק ובודד.
"N5" הוא השיר התשיעי באלבום והשיר הראשון של לאלי שמתאר מערכת יחסים חד מינית לאחר שיצאה מהארון כביסקסואלית כמה שנים לפני כן.
זה שיר פופ עם אלמנטים של האוס ופלמנקו שנוצר בהשראת חוויה עם הזמרת הספרדייה לולה אינדיגו בו נראו שתי הזמרות מתנשקות במסיבה.
מצד שני, שם השיר מתייחס ישירות לבושם הנודע "שאנל מספר 5" של מותג ההוט קוטור של קוקו שאנל.
הרצועה העשירית באלבום היא "Ahora".
המילים "melosa" (בעברית: "מתוק"), "suave" (בעברית: "רך") ו-"lasciva" (בעברית: "חושק") של השיר מתארות את לאלי מהופנטת לחלוטין מהיחסים האינטימיים שהיא מבצעת עם גבר וכי היא רוצה לקיים איתו יחסי מין מיד.
שלושת השירים האחרונים של האלבום מהווים את רוב שירי ה-EDM של האלבום.
השיר האחד עשר הוא "Motiveishon" (היספניזציה של "Motivación"), .
במצעד הגאווה ב-31 של בואנוס איירס, שם לאלי השמיעה את השיר בבכורה, אמרה: .
אחריו מגיע השיר "Como tú", שיר ריקוד נוסף בו הזמרת מתארת תחושה שאין לה תחליף בה היא יכולה להתרחק רק מדבר אחד.
שיר הסוגר את האלבום הוא "Sola".
הוא מתואר כ"אלקטרופופ עם גימורים רכים ואטומים", השיר סובב סביב אנונימיות.
לאלי מתוודה שהיא רגילה לצאת, לפעמים לבד, למקומות שבהם היא לא כל כך מוכרת ולהתחבר לאנשים.
בהתייחסה לשיר כאל "חוויה אמיתית", אמרה: וסיכמה כי השיר "מדבר על להיות לבד אבל לא להרגיש לבד".
לבסוף, לאלי התוודתה שהאאוטרו האינסטרומנטלי של השיר פועל כדלת פתוחה והצצה לאיך המוזיקה שלה תישמע בעתיד.
בביקורת חיובית, חואנה ג'איימו מהמהדורה הארגנטינאית של הרולינג סטון, כתבה: .
מצידו, לופה טורס מהעיתון הארגנטינאי La Nación כתב .
מצד שני, כתבה+ פסקל קווילילונגו מ"לוס 40 צ'ילה": .
עוד לפני השקתו, האלבום הופיע לראשונה בראש מצעד האלבומים האורוגוואי בגיליון מרץ שלו.
האלבום השיג את זה רק בשבוע אחד שהורכב אך ורק ממכירות מוקדמות.
למרות שהוא נשאר במקום הראשון במהדורת אפריל של המצעד האורוגוואי, יציאתו גם הקפיצה את אלבום האולפן הרביעי של לאלי, Libra, שהגיע היישר למקום ה-16. בארגנטינה, האלבום הופיע ישירות בראש "מצעד האלבומים של ארגנטינה" עם שלושה ימי מעקב בלבד, ונשאר במקום זה שישה שבועות רצופים.
קידום האלבום החל ב-1 במאי 2022, כשלאלי ביצעה לראשונה את "Disciplina" ב-Premios Platino השנתי התשיעי.
החל מ-23 ביוני 2022, לאלי כללה את "Disciplina", "Diva", "Como tú" ו-"N5" לרפרטואר מההופעה הראשונה של סיבוב ההופעות "Disciplina Tour".
ב-10 באוגוסט 2022, היא שרה את ארבעת הסינגלים הראשונים מהאלבום בפסטיבל הווירטואלי "Suena en TikTok".
ב-26 בפברואר 2023, לאלי הופיעה בגמר ליגת המלכים, שנערך באצטדיון קאמפ נואו בברצלונה, ספרד.
בסוף שנת 2021, לאלי פרסמה טריילר ברשתות החברתיות שלה המודיע על קאמבק הוזיקלי עם סרטון קצר של 30 שניות בלבד והמילים "Lali 2022".
כתוצאה מכך, "Disciplina" יצא לאור כסינגל המוביל של האלבום ב-12 בינואר 2022, שהשקתו הרשמית הייתה ללא הודעה מוקדמת.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר, אותו ביים רנדרפאניק והפיק The Movimient, יצא גם באותו יום.
הוא זכה לשבחים על ידי מבקרים ומעריצים של לאלי, במיוחד על הכוריאוגרפיה שלו.
שבועיים לאחר מכן, ב-25 בינואר 2022, לאלי אישרה באמצעות הרשתות החברתיות שלה כי השיר "Diva" יצא כסינגל השני מהאלבום ב-27 בינואר.
הקליפ שלו, ששוב ביים רנדרפאניק, יצא במקביל לשיר.
לדברי הזמרת, הקליפ עוסק ברעיון ההצלחה, עושר וחומרנות של דיווה ולהפך, הריקנות והבדידות המלווים אותה בחייה.
ב-10 בפברואר 2022, לאלי השיקה את "Como tú" כסינגל שלישי מהאלבום בו זמנית עם הווידאו קליפ שלו.
בבימויו של רנדרפאניק, הקליפ מציג את לאלי מבצעת ריקוד מלמבו מודרני עם להקת Malevo, כמו גם שילוב בין הפולקלור הארגנטינאי ומוזיקת פופ, עם מספר התייחסויות תרבותיות.
השיר הגיע למקום השביעי במצעד הרדיו הארגנטינאי ולמקום ה-62 במצעד הארגנטינה הוט 100.
ב-22 ביוני 2022, לאלי הוציאה את "N5", בו תיארה מערכת יחסים חד מינית בפעם הראשונה לאחר שיצאה מהארון כביסקסואלית כמה שנים קודם לכן.
השיר הפך לאחד המצליחים ביותר של לאלי, והגיע למקום התשיעי במצעד "ארגנטינה הוט 100" וקיבל תואר זהב במדינה.
הסינגלים שבאו לאחר מכן היו "" באוגוסט, "Motiveishon" בנובמבר לאחר שהזמרת הופיעה במצעד הגאווה של בואנוס איירס ו-"Cómprame un brishito" במרץ 2023. לאלי הוציאה את האחרון כמתנה למעריצים שלה, שביקשו אותו לאחר שאורחים הקליטו אותו ופרסמו אותו ביום הולדתה ה-30 שנה קודם לכן.
כדי לקדם את הסינגלים הראשונים מהאלבום, ב-4 באפריל 2022, הכריזה לאלי על סיבוב ההופעות דרך הרשתות החברתיות שלה, שייקרא "Disciplina Tour", והמופע הראשון תוכנן בהופעה בבואנוס איירס.
לאחר מכן, היא הכריזה על מופעים חדשים לערים שונות בארגנטינה ובעולם - כולל מספר מדינות באמריקה הלטינית, אירופה ואסיה.
כפיצוי למעריציה, לאחר שלא הייתה מסוגלת לתכנן סיבוב הופעות ראוי לאלבום האולפן הרביעי שלה, Libra, ובשל מגבלות מגפת הקורונה, סיבוב הופעות זה כלל שירים מהאלבום הקודם.
לבסוף, סיבוב ההופעות החל ב-23 ביוני 2022 בבואנוס איירס וזכה לשבחים מהמבקרים, ששיבחו היבטים כמו הבמה, הכוריאוגרפיות המרובות והביצועים של לאלי בכלל, והשוו את הביצועים שלה לרמה של כוכבות פופ גדולות, כמו בריטני ספירס, מדונה, ביונסה או ליידי גאגא.
כל השירים כתובים באותיות קטנות מלבד "Motiveishon", המסוגנן באותיות גדולות.
הרצועה "Obsesión" דוגמת את הביטוי "" מתוך השיר "" של בריטני ספירס.
"Lacy" (בעברית: "לייסי") הוא הרצועה הרביעית מתוך אלבום האולפן השני של אוליביה רודריגו, Guts.
הוא יצא ב-8 בספטמבר 2023, עם צאתו של האלבום על ידי חברת גפן רקורדס.
במופע שערכו רודריגו וניגרו באוקטובר 2023, הם סיפרו כי כששהו בניו יורק, הם יצאו לטייל ברחובות בחיפוש אחר השראה.
הם הגיעו בסופו של דבר לחנות ספרים, שם ניגרו קנה את הספר "Wading in Waist-High Water: The Lyrics of Fleet Foxes", שנכתב על ידי סולן להקת פליט פוקסס, רובין פקנולד, והוא מורכב ממילים ל-55 שירים - שרבים מהם החלו כקטעי שירה.
הם סיפרו כי הספר נתן להם את הרעיון למצוא השראה לשיר באמצעות שירה ספרותית.
מאוחר יותר רודריגו לקחה קורס שירה באוניברסיטת דרום קליפורניה, מכיוון שלמדה בחינוך ביתי ותמיד רצתה ללכת לקולג'.
השיר "Lacy" הוא אחד מהשירים אותם כתבה במהלך מטלה בשיעור, שהפכה מאוחר יותר לשיר.
השיר זכה לפופולריות מיידית בקרב מעריצים ומאזינים מזדמנים.
בריאיון, רודריגו ציינה שהיא מופתעת מכך שאנשים נמשכו לכיוון השיר.
היא תיארה את "לייסי" כדמות נשית מסתורית והזכירה שאנשים רבים קשרו את השיר לחוויות שלהם, כמו אחות גדולה או חברה הכי טובה לשעבר.
רודריגו מעריכה שלמאזינים יש פרשנויות משלהם לשיר ומעדיפה לא לציין מי ההשראה מאחורי השיר על מנת לאפשר פרשנויות מגוונות.
השיר הוא בלדת פופ-פולק אקוסטית רכה עם אלמנטים פיוטיים, השונה מהסגנון הרגיל של רודריגו.
המוזיקאית צ'אפל רון מבצעת קולות רקע בשיר.
השיר תואר כרצועה היחידה באלבום המבוססת על גיטרה אקוסטית.
הנגינה מאופיינת בפריטה עדינה וצליל גיטרות "מרוט", המעניקים לשיר אופי אינטימי.
למרות שהבסיס הוא אקוסטי, השיר מתפתח ונבנה לקראת סיום הכולל אלמנטים אלקטרוניים או "פריחה" של סינתיסייזר.
השירה של רודריגו בשיר מתוארת כ"שמימית" ו"מלאכית".
ההפקה הקולית כוללת ריבוד של קולות שיוצר אפקט מהפנט, אשר הושווה על ידי מבקרים לסגנון השירה של לנה דל ריי.
השירה תוארה גם כ"לוחשת" ועדינה, ולעיתים כ"ממריאה".
מבחינה לירית, השיר חוקר נושאים של התאהבות, אובססיה וקנאה.
בבית הראשון, הזמרת פונה למישהי בשם לייסי, ומתארת אותה במונחים מחמיאים.
לייסי מצטיירת כאדם עם עור יפה ומראה מלאכי.
עם זאת, ישנה תחושה בסיסית של אי נוחות מכיוון שהזמרת מודה שהיא חווה קושי.
הפזמון מבטא את רגשותיה העזים של הזמרת כלפי לייסי.
השורות החוזרות ונשנות "I care, I care, I care" (בעברית: "אכפת לי, אכפת לי, אכפת לי") מרמזות על היקשרות רגשית עמוקה.
הזמרת מרגישה כאילו היא מתבוננת בלייסי ללא הרף אבל מסתירה את רגשותיה.
בבית השני, הזמרת ממשיכה לשבח את לייסי, ומתארת אותה כ"חכמה" ו"סקסית".
המחמאות אינטנסיביות, כשלייסי נתפסת ככוכבנית מסנוורת וכי קיומה הוא יוצא דופן.
עם זאת, יש תחושה של כאוס פנימי שנבנה ככל שההערצה גוברת.
הגשר הוא קטע אינסטרומנטלי קצר, המשמש כקטע מעבר מוזיקלי בשיר.
באאוטרו, הטון משתנה באופן דרמטי.
הזמרת מביעה טינה גוברת ואף שנאה כלפי לייסי.
היא מרגישה שלייסי גורמת נזק בכוונה ומרעילה את מחשבותיה.
הזמרת מתעבת את הקנאה שלה ואת איך שהיא הפכה לאובססיבית כלפי לייסי.
בסך הכל, השיר עוסק ברגשות העזים של התאהבות, הערצה וקנאה.
הוא מתחיל בהערצה אבל מסתיים בתחושת מרירות ותיעוב עצמי כשהזמרת מתמודדת עם רגשותיה הנכזבים וההשפעה השלילית שיש להם על רווחתה.
ההתפתחות הלירית של השיר משקפת את האופי המורכב והסותר של רגשות רומנטיים.
מספר מאזינים הצביעו על קווי דמיון נושאיים בין השיר לרצועה "Jealousy, Jealousy" מאלבום הבכורה של רודריגו.
השיר זכה לקבלה ביקורתית מורכבת, כאשר מבקרים רבים שיבחו את הפגיעות והניגודיות שבו, בעוד אחרים נחלקו בדעותיהם לגבי איכות הכתיבה הלירית שלו.
השיר תואר כשיר האקוסטי היחיד באלבום, המאופיין בצליל "אוורירי" ו"עדין אך חותך".
המבקרים ציינו את השירה המרובדת המזכירה את סגנונה של לנה דל ריי, ואת האווירה ה"מלאכית" וה"שמימית" של השיר.
השיר תואר כבלדה אינטימית, שלמרות המעטפת הרכה שלה, "מטפטפת ארס" ומדמה "רעל חומצי המאכל לאט את הבפנים".
מבחינה קולית, הביצוע של רודריגו זכה לשבחים כ"שמימי" וכמגיע לשיא עם סיום אלקטרוני מספק.
מבחינה תמטית, השיר עוסק בקנאה, אובססיה והערצה לדמות נשית מושלמת.
השיר הוגדר כגרסת "דור ה-Z" לשיר הקלאסי "Jolene" של דולי פרטון, וכשיר העוסק ב"יריבה רומנטית מושלמת לכאורה".
הוא מתאר תחושות של "כאב חד-צדדי" וסגידה לאידיאל נשי בלתי מושג.
המבקרים אהבו את הניגוד בין המנגינה המתוקה לבין הטקסט המריר והאובססיבי ("זאב בעור של כבשה מתוקה").
השיר מתאר הערצה שהופכת לתיעוב ("I just loathe you lately").
יש שפירשו את השיר כהתייחסות לדרמות אישיות של רודריגו עם כוכבת פופ אחרת (רמזים לטיילור סוויפט), אם כי רודריגו עצמה לא אישרה זאת.
כמו כן, צוין הדמיון לאינטנסיביות של הזמרת טורי איימוס.
הכתיבה בשיר זכתה לתגובות מעורבות.
חלק מהמבקרים ראו בכתיבה התקדמות פואטית, וציטטו שורות כמו "Dazzling and starlit / Bardot incarnate" כדוגמה לכתיבה "מוגבהת".
מנגד, שורות מסוימות, ובמיוחד הדימוי "Skin like puff pastry" (עור כמו בצק עלים), ספגו ביקורת.
היו שכינו את החרוזים "מגושמים" אך מתאימים, אחרים טענו שהדימויים "מעוותים", ומבקר אחד אף הגדיר את השיר כ"רע ממש" בגלל שורות אלו, בטענה שהדימוי מזכיר "נקניקייה בבצק" יותר מאשר יופי.
ארגוןרשימהמיקוםמקורבילבורדGuts של אוליביה רודריגו: כל 12 השירים מדורגים12The Tabדירוג יום ההוצאה של כל שיר באלבום החדש של אוליביה רודריגו, Guts12רולינג סטוןכל שיר של אוליביה רודריגו, מדורג16Evieדירוג כל שיר באלבום החדש של אוליביה רודריגו, Guts מהגרוע לטוב ביותר1
כשרודריגו הוציאה את הסינגל המוביל "Vampire" מתוך האלבום, התעוררו ספקולציות לגבי המשמעות שלו.
כמה מעריצים האמינו שזה קשור למערכת היחסים הקצרה שלה עם המפיק המוזיקלי זאק ביאה, בעוד שאחרים חשבו שזה עשוי להיות כרוך בריב עם טיילור סוויפט.
עם צאתו של האלבום, שיר אחד במיוחד, "Lacy", יצר מחלוקות בשל המילים שלו.
בשיר הזה, רודריגו שרה על אישה שהיא מרגישה נחיתות ממנה ומתארת את יופיה, מה שמזכיר את "Jolene" של דולי פרטון.
קיימים מעריצים שחושבים שהשיר הוא על סוויפט.
הם מצביעים על מילים ספציפיות כמו "עיניים רחבות כמו חינניות" ו"כוכבנית מסנוורת, גלגול של בארדו" כקווי תיאור בעלי פוטנציאל לתאר את סוויפט.
רודריגו ציינה בעבר את סוויפט כמקור השראה והזכירה אותה ביחס לאלבום הבכורה שלה Sour.
בהתחשב בשיר העבר של רודריגו, "Drivers License", נפוצו שמועות כי השיר הוא על סברינה קרפנטר, המאזינים קישרו את ההשערה למילים על חוסר ביטחון בנוגע למראה של אישה אחרת.
גם חברתה הקרובה של אוליביה רודריגו, גרייסי אברמס, הועלתה כמקור השראה אפשרי לשיר.
מעריצים הצביעו על המילים "כמו סרטים בשיער שלך", שכן אברמס ידועה בכך שהיא לובשת סרטים.
הדמיון בשמות "לייסי" ו"גרייסי" מצוין גם כן.
גם שמה של הזמרת מדיסון ביר הועלה כמקור השראה פוטנציאלי.
ישנה תיאוריה נוספת הסוברת שלשיר עשוי להיות גוון הומואירוטי.
חלק מהמאזינים מפרשים את המילים ואת הדרך שבה רודריגו שרה אותן כמצביעות על משיכה חד מינית.
הם מצביעים על תיאורי יופייה של האישה וביטויים כמו "אני פשוט מתעבת אותך לאחרונה" כרמזים ליציאתה האפשרית של רודריגו מהארון.
הם טוענים כי התיעוב העצמי המתואר בשיר אינו נובע מאי אהבת נושא השיר, אלא מאבק להודות ברגשות כלפי מישהו מאותו המין.
קיים ויכוח מתמשך בפלטפורמות המדיה החברתית בנוגע למשמעות השיר והוא נוגע גם בסוגיה הרחבה יותר של האופן שבו מיניותם של אנשי ציבור נדונה בתקשורת ועל ידי מעריצים.
ב-23 בנובמבר 2023, נואה קאהן, זמר-יוצר אמריקאי, ביצע גרסת כיסוי לשיר.
ההופעה הזו הגיעה לאחר שרודריגו ביצעה את השיר "Stick Season" של קאהן בהופעה משלה.
ב-4 באוקטובר 2023 היא ביצעה את השיר במוזיאון הגראמי, שם גם ביצעה גרסאות סולו לעוד שני שירים מהאלבום Guts.
השירים הנוספים שבוצעו היו "Vampire" ו-"Making the Bed".
רודריגו גם ביצעה את השיר בהופעה חיה בסדרת מופעי "Tiny Desk Concert" של NPR שיצא ב-11 בדצמבר 2023.
Lacrosse הייתה סדרת לווייני ריגול של ארצות הברית ששוגרה החל בשנת 1988. הלוויין הראשון שוגר ממעבורת החלל אטלנטיס כחלק ממשימה STS-27. הלוויינים היו הראשונים שניצלו מכ"ם מפתח סינתטי והופעלו על ידי משרד הסיור הלאומי.
קיום הלוויינים אושר על ידי ארצות הברית רק בשנת 2008. ידוע על שיגור 5 לוויינים.
כול הלוויינים סיימו את פעילותם.
הלוויין היה מסוגל לתת תמונה של מתרחש על הקרקע גם בעננות והייתה לו יכולת מסוימת לגילויים בתוך הקרקע.
הלוויינים הראשונים ניצלו מערכת TDRS להעברת נתונים לתחנת קרקע שהייתה מוצבת בניו מקסיקו.
עלות לוויין בודד כולל שיגור הייתה כ-0.5-1 מיליארד $ במחירי 1990. משקל הלוויין היה כ-15,000 ק"ג והוא היה ממתוכנן לעבוד במשך יותר מ-5 שנים.
הלוויינים הוחלפו על ידי לוויינים מסדרה FIA.
על פי חומרי קידום מכירות, הבושם משתמש ב"טכנולוגיית דחיפה", כדי לשלב תווים וניחוחות של בלדונה, סחלב, קטורת, משמש, זעפרן ודבש.
ביולי 2010, המגזין הבריטי "Marketing" דיווח כי הזמרת ליידי גאגא החלה לעבוד על ניחוח "יוצא דופן" עם חברת הטיפוח "Coty Inc", שייצא לאור בסביבות חג המולד של אותה השנה וילווה בקמפיין פרסומי גדול.
אך אז סגן נשיא מותג Coty beauty, סטיב מורמוריס אמר: "אני לא יודע כלום על הפרויקט הזה.
זו שמועה שקרית לחלוטין." כמה חודשים לאחר מכן, בספטמבר, הודיעה החברה "מומוריס" כי הזמרת הסכימה לעסקה ארוכת טווח המאפשרת ל"Coty beauty" להוציא ניחוחות תחת שמה, כאשר הבושם הראשון צפוי לצאת באביב 2012. ביוני 2012, הודיעה החברה לעיתונות כי הבושם ייקרא "Lady Gaga Fame".
בתחילת שנת 2011, דיווחים רבים הופצו כי גאגא רצתה שהבושם יריח כמו דם וזרע.
האריזה מפרטת את תווי הבושם כ"דמעות של בלדונה, לב כתוש של סחלב עם צעיף שחור של קטורת, משמש טחון ותמציות משולבות של זעפרן וטיפות דבש".
על פי אריזת המוצר, במקום המבנה הפירמידלי המשמש ברוב הבשמים, "Lady Gaga Fame" משתמש בטכנולוגיית "push-pull" (למשוך-לדחוף), שבה המרכיבים מדגימים היבטים של כל תו ללא עדיפות.
במקום להשתמש בתווי העליון, האמצע והבסיס, הבושם מבוסס על שלושה חלקים - "כהה" (המכיל את תווי הבלדונה), "חושני" (המכיל את תווי הדבש, הזעפרן והמשמש) ו"בהיר" (המכיל תווי הסחלב) אשר מתאחדים ומייצרים ניחוח פרחוני ופירותי.
הבושם מתייחס לקסם של תהילה ועושר עם ניחוחו המתוק וכתר הזהב, נושא שגאגא התייחסה אליו לעיתים קרובות בקריירה שלה; הכללת הבלדונה הרעילה, יחד עם הנוזל השחור, מייצגים את ההשפעה האפלה וההרסנית שיכולה להיות לתהילה על אדם.
גאגא מציינת בגב האריזה כי הבושם הוא "שחור, כמו נשמת התהילה".
באופן ייחודי, הבושם הוא בושם שחור המתיז תרסיס שקוף והופך לבלתי נראה ברגע שהוא מושפרץ; לפי ההודעה לעיתונות של חברת Copty beauty, זהו הבושם הראשון שמשתמש בטכנולוגיה כזו.
הבקבוק, שעוצב על ידי גאגא והצלם ניק נייט , תואר על ידי מגזין בילבורד כ"פשוט ולא עצבני" ו"עטור בפקק זהב עצבני ודמוי חייזר".
אנשים רבים הופתעו מהתחכום של הבושם בהשוואה לניחוחות ובשמים מפורסמים אחרים.
גרסה פחות יקרה, הכוללת בקבוק קטן יותר עם פקק פלסטיק.
"מהדורת בכורה": יקרה יותר, המכונה "Le Masterpiece", כוללת בקבוק גדול יותר עם פקק מתכת מוצק.
"Lady Gaga Fame'''" שוחרר ברחבי העולם בספטמבר 2012 באמצעות המותג של גאגא, "Haus Laboratories", המפורסם בפריז, בשיתוף עם "Coty beauty".
בארצות הברית הוא שוחרר בחנויות מייסיס ב-22 באוגוסט.
את מסע הפרסום ביים וצילם סטיבן קליין , שביים בעבר את הקליפ של גאגא "Alejandro".
הקמפיין הושווה לספר רומן הסאטירי "מסעי גוליבר".
בספטמבר 2012 הופיעה גאגא על שער מגזין ווג במטרה לקדם את הבושם.
בתוך שישה חודשים בלבד מאז יציאתו, הבושם הרוויח הכנסה כוללת של 30 מיליון דולר בארצות הברית.
ב-14 באוגוסט 2012, גאגא הוציאה טריילר בעל 30 שניות של הפרסומת של הבושם ומשתמשת בשיר שלה "Scheiße" כמוזיקת רקע.
ב-23 באוגוסט 2012, יום לאחר ההשקה הרשמית של הבושם, ליידי גאגא הוציאה פרסומת המשך שנייה.
הפרסומת עוקבת אחר אותה עלילה וכוללת את גאגא מגרדת את הנוזל השחור, המייצג את ה"או דה פרפיום" השחור שלה.
מאוחר יותר באותו יום, הופיעה מודעה שלישית לאחר מכן בטלוויזיה.
סרטון הפרסומת המלא עלה לראשונה ב-13 בספטמבר 2012 במוזיאון גוגנהיים בניו יורק, ושוחרר באינטרנט באותו יום באתר "Littlemonsters.com".
גם את הפרסומת הזאת ביים סטיבן קליין.
שנה פרס קטגוריה תוצאה מקור2013FiFi Awards קמפיין השנה בתקשורת – נשים בחירת הצרכן – נשים FiFi Awards (UK) ניחוח הסלבריטאים החדש הטוב ביותר הפרסומת החדשה הטובה ביותר להדפסה נשית הפרסומת החדשה לנשים הטובה ביותר השקה אולטימטיבית
Ladaniva (בעברית: לאדאניבה) הוא המיני-אלבום הראשון של הצמד המוזיקלי הצרפתי-ארמני לאדאניבה.
את האלבום הוציאה ב-13 ביוני 2020 לאור חברות התקליטים ג'יגולי מיוזיק ו-PIAS רקורדס.
הוא כולל ארבע רצועות, כולן מושרות בארמנית, ואורכו עומד על 11 דקות ושנייה אחת.
שני המוזיקאים, ז'קלין בגדסריאן ולואי תומאס, שילבו את תרבותם ואת מקורותיהם הארמנים והצרפתיים, והביאו לידי ביטוי את האיכויות הייחודיות של שני העולמות המוזיקליים שלהם ביצירה ביתית.
תהליך ההקלטה וההפקה של האלבום התרחש ברובו באולפן ביתי.
הן משלבות אלמנטים של פולק ארמני מסורתי עם מוטיבים מזעריים של מוזיקה מודרנית, כמו רוק ופופ.
מרבית כלי הנגינה היו ארמנים מסורתיים, אך נעשה שימוש בסינתיסייזרים מתקדמים.
בעטיפה ניתן לראות את חברי הצמד המוזיקלי לאדאניבה בסביבה ביתית ואינטימית.
בגדסריאן, הלבושה בחזיית קולר שחורה וחצאית ארוכה צבעונית, עומדת לצדו של תומאס, שיושב ומנגן על גיטרה אקוסטית.
הוא לבוש בחולצת טי שירט לבנה ומכנסיים קצרים.
הסביבה נראית כמו חדר עבודה או סטודיו ביתי, מלא בפריטים שונים, כמו בקבוקי זכוכית, כלי חרס, פוסטרים וציורים תלויים על הקירות.
Ladaniva (בעברית: לאדאניבה) הוא אלבום הבכורה של הצמד המוזיקלי הצרפתי-ארמני לאדאניבה.
את האלבום הוציאה ב-29 בספטמבר 2023 לאור חברות התקליטים ג'יגולי מיוזיק ו-PIAS רקורדס.
הוא כולל 11 רצועות, כולן מושרות בארמנית ובצרפתית, ואורכו עומד על 37 דקות ו-45 שניות.
האחרון מביניהם נבחר לייצג את באירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה.
בערב הגמר הוא הגיע למקום השמיני עם השמיני עם 183 נקודות.
בקדמת העטיפה מופיעה הזמרת, מחייכת חיוך רחב ובעלת הבעה שמחה ומלאת חיים.
היא חובשת כיסוי ראש בצבעים חמים ומגוונים, ועונדת שרשרת צוואר גדולה ועגילים ארמנים מסורתיים.
היא לובשת חולצה בצבע סגול עם ז'קט או צעיף פתוח בצבע כתום המונח על כתפיה.
ברקע ניתן לראות את הצלע הגברית בצמד, יושבת על רקע נוף טבעי הכולל הרים ואדמה חשופה.
השמיים בתמונה צבועים בגוונים של כחול וכתום במטרה לדמות שקיעה או זריחה.
Ladaniva (Postcards) (בעברית: לאדאניבה) הוא אלבום האולפן השני של הצמד המוזיקלי הצרפתי-ארמני לאדאניבה.
את האלבום הוציאה ב-14 במאי 2024 לאור חברות התקליטים ג'יגולי מיוזיק ו-PIAS רקורדס.
הוא כולל 17 רצועות, כולן מושרות בארמנית ובצרפתית, ואורכו עומד על 61 דקות ו-36 שניות.
יצאו מתוכו שני סינגלים מסחריים: "Here's to You Ararat" ו-"Saraiman".
בעטיפה רואים את שני חברי הצמד המוזיקלי לאדאניבה.
הם מצולמים לצד מכונית ישנה, כנראה מדגם לאדה, הניצבת בשטח פתוח ומדברי עם נוף הררי ברקע.
הזמרת עומדת לצדה של המכונית, לובשת שמלה קצרה בצבע אדום ונעלי ספורט, עם יד אחת שנשענת על גג המכונית.
הבעת פניה נראית רצינית וממוקדת.
חבר הצמד השני יושב בתוך המכונית, לבוש בחולצה קצרה בצבע כחול, מכנסיים קצרים וכובע מצחייה.
הוא יושב ברגליים יחפות, ונראה רגוע ונינוח.
המכונית עצמה ישנה ומתפוררת, עם דלת צד אחת פתוחה לרווחה וחלון אחורי שבור או חסר.
השטח סביבם פתוח ורחב ידיים, עם הרים ירוקים באופק ושמיים כחולים מעל.
Laid-Back Camp (ביפנית: ) היא סדרת מאנגה יפנית שנכתבה ואוירה על ידי האמן היפני אפרו.
הסדרה פורסמה במקור במגזין המאנגה Manga Time Kirara Forward בין יולי 2015 לפברואר 2019. לאורך השנים הסדרה התפרסמה גם ב-16 כרכים שונים.
הסדרה, אשר עוסקת במחנאות, ומתרחשת במיקומים אמיתיים ברחבי יפן, עוררה עניין רב במחנאות בקרב הקוראים והצופים בסדרות בזיכיון.
עלילת הסדרה מתמקדת בהרפתקאות של קבוצת נערות בבית ספר תיכון ביפן אשר מטיילות למיקומים מרהיבים שונים ברחבי יפן ועוסקות במחנאות.
נאדשיקו קאגאמיהארה - נערה אנרגטית וסקרנית שמתיידדת עם רין ובעקבות כך מצטרפת למועדון המחנאות.
רין שימה - נערה שקטה ומופנמת שאוהבת לרוב לעסוק במחנאות לבדה, ונוטה להעדיף טיולים שקטים.
היא מרבה לנסוע בטוסטוס שלה.
צ'יאקי אוגאקי - אחראית על ארגון הטיולים של מועדון המחנאות.
איאו אינויאמה - חברתה טובה של צ'יאקי וחברה במועדון המחנאות.
אנה סאיטו - חברתה הטובה של רין שמצטרפת מדי פעם לטיולים של מועדון המחנאות.
סדרת המאנגה פורסמה במקור במגזין המאנגה Manga Time Kirara Forward בין יולי 2015 לפברואר 2019. משנת 2019 ואילך הסדרה מפורסמת במגזין המאנגה Comic Fuz.
לאורך השנים הסדרה התפרסמה גם ב-16 כרכים שונים.
המהדורה האנגלית של סדרת המאנגה הופקה על ידי חברת Yen Press באמריקה הצפונית ויצאה לראשונה לשווקים במרץ 2018.
סדרת אנימה בת 37 פרקים המבוססת על המאנגה שודרה במקור ביפן בערוץ AT-X בין 2018 ל-2024. את העונה הראשונה והשנייה ביים יושיאקי קיוגוקו, ואת העונה השלישית ביים שין טוסאקה.
שיר הפתיחה של הסדרה בוצע על ידי הזמרת היפנית אסאקה, בעוד ששיר הסיום של הסדרה בוצע על ידי הזמרת היפנית ארי סאסאקי.
שיר הנושא של העונה השלישית בוצע על ידי הזמרת היפנית קימינונה.
הסדרה יצאה בהמשך לשווקים בתקליטורי בלו-ריי ובתקליטורי DVD.
באפריל 2022 יצא לאקרנים סרט אנימה בזיכיון שעלילתו מתמקדת בדמויות הראשיות אשר נפגשות בגיל מבוגר יותר לעסוק שוב במחנאות ביחד.
סדרת לייב אקשן שודרה במקור ביפן בערוץ TV Tokyo בשנים 2020 ו-2021. בסדרה מככבות הארוקה פוקוהרה בתפקיד רין שימה ויונו אוהרה בתפקיד נאדשיקו קאגאמיהארה.
דמויות מהסדרה הופיעו לצד דמויות אחרות ממגזין המאנגה Manga Time Kirara במשחק התפקידים למכשירי המובייל "Kirara Fantasia" אשר יצא לשווקים בשנת 2018.
רומן חזותי בזיכיון בשם "Laid-Back Camp: Have a Nice Day!" יצא לשווקים ביפן בלבד ב-11 בנובמבר 2021 לפלטפורמות פלייסטיישן 4 ו-Nintendo Switch.
במרץ 2024, הוכרז משחק חשיבה בזיכיון למכשירים הניידים בשם "Laid-Back Camp: Puzzle Camp " אשר יצא למכשירי אנדרואיד ו-iOS ב-25 ביולי 2024.
"Laika Party" (בעברית: "המסיבה של לייקה") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הנורווגית אמי.
נכתב על ידה לצד ארלנד גוטולסרוד כריסטיאנסן, לריסה טורמי, טרולס מריוס אהרה והנריק אוסטלונד, שגם הפיק אותו מוזיקלית עם יונאס ינסן.
הוא יצא לאור ב-20 בינואר 2025, ונבחר לייצג את באירוויזיון 2025, שהתקיים בבזל שבשווייץ.
בשנת 2021 השתתפה אמי בקדם האירוויזיון הנורווגי, "מלודי גרנד פרי", עם השיר "Witch Woods".
היא העפילה לגמר וסיימה במקום השישי.
"Laika Party" נכתב במחנה כתיבה בשם Rena Song Fest בנורווגיה.
הוא נכתב בהשראת הכלבה לייקה, שהייתה היצור החי הראשון שהקיף את כדור הארץ מהחלל ב-1957. לאחר שאמי נחשפה במקרה לסיפורה הטרגי של לייקה, שנהרגה כמה שעות לאחר ההמראה כתוצאה מדחק חזק ומעליית הטמפרטורות, כתבה סוף אחר לסיפור הביוגרפי: במקום מוות, מסיבה בחלל לרגל הצלחתה במשימה.
Eurosong 2025 הייתה תחרות הקדם הלאומית של אירלנד לתחרות הזמר של האירוויזיון, שפותחה על ידי תאגיד השידור האירי RTÉ לצורך בחירת נציגותה לאירוויזיון 2025. התחרות נערכה ב-7 בפברואר 2025, במסגרת מהדורה מיוחדת של The Late Late Show, ששודרה בערוץ RTÉ One ובסטרימינג באמצעות RTÉ Player.
גמר התחרות התקיים במרכז השידור של RTÉ בדבלין, כאשר תוצאותיו נקבעו באמצעות שילוב של הצבעות משלושה גופים: חבר שופטים לאומי, חבר שופטים בין-לאומי והצבעת קהל.