tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מדובר בשילוב של תחביב איסוף, משחק מיומנות ומזל.
משחק הפוגים הישראלי שווק על ידי נ.ב.
המשחק הפך בישראל לאמצעי שיווקי, כאשר חברות מסחריות כדוגמת "בנק הפועלים", "דומינוס פיצה", "באדי" וחברת הדלק "סונול" ותוכניות טלוויזיה "הקומדי סטור", "הופה היי" ו"קופיקו" הפיקו פוגים המפרסמים אותן.
כמו כן במקביל הופקו פוגים של הסדרה האמריקאית "מייטי מורפין פאוור ריינג'רס" שיוצרו ושווקו בשנת 1995 וכללו 110 דיסקיות קרטון.
בשנת 2021 שבו הפוגים לארץ תחת השם "בומים", שהכילה שני סוגים של חבילות: "הירוקה" שהכילה פוגים בלבד ו"הכחולה" שהכילה מספר מועט של פוגים ופצץ.
דבר זה בסוף לא צלח ושיווקו הופסק תוך מספר חודשים.
בתוכנית "זהו זה!" הופק פרק על הפוגים בדצמבר 1994.
הפוגים היו נושא למספר עלילות קצרות בקומיקס "זבנגל'ה!".
בפרק הפותח של העונה השנייה של הסדרה "שנות התשעים" הוזכרו הפוגים בתור השיגעון התורן של אותה תקופה.
לפוגים היו מספר בדיחות ב"קומדי סטור" בעונה השנייה, ביניהם "פוגים אנושיים".
בעקבות הפוגים שווקו לאחר מכן הפליקים שנוצרו על ידי חברת לגין והיו דיסקיות מתכת.
בהמשך הופיע טרנד של דיסקיות לאיסוף שהוטמנו בשקיות חטיפים, ועליהם הופיעו מגוון דמויות אנימציה פופולריות (כגון "יו-גי-הו!" ו"גיבורי מארוול") וכן גם דיסקיות של יצרנים נוספים (כדוגמה "פוקימון" טאזוס, נוקס, בוינקס, "דרגון בול Z")
פוגלוי (בפארואזית: Fugloy) הוא המזרחי באיי פארו.
לאי המאוכלס מאז תקופת הוויקינגים, צורת לב עם גבעה מרכזית וצוקים גבוהים בצדו המזרחי והצפוני.
שמו, "אי הציפורים" בפארואזית, ניתן לו עקב המספר הגדול של הציפורים המקננות בצוקי האי.
צוקי אייסטלי הנמצאים במזרח האי, מתנשאים לגובה של 448 מטרים ומהווים אתר קינון לציפורים רבות.
באי שני יישובים - קירקיה בדרום האי והאטארויק במזרחו.
בתחילת המאה העשרים התגוררו בפוגלוי כ -300 איש, אך זה היה בשיאו.
אורח חייהם של התושבים לא השתנה לפני יותר מחמישים שנה, ולכן אנשים רבים עזבו.
כתוצאה מכך חיים רק 30 אנשים בכל חטארוויק וקירקיה.
אלה למעשה שני הכפרים היחידים שנמצאים בפוגלוי וחקלאות היא עדיין מקור ההכנסה העיקרי.
בחטרוויק ישנם חמש חוות, בקירקיה יש רק שתיים והם מנהלים בסך הכל כ 800 כבשים, בעיקר לייצור צמר.
האי קשור למיתולוגיה הפרואזית ולסיפור על ה"פלוקסמן" (floksmenn) - קבוצה בדלנית שהתגוררה בהאטארויק שכללה את הוגני נב (Høgni Nev) רוגבי סקל (Rógvi Skel) הלודן אולבסון (Hálvdan Úlvsson) ואת תושב הכפר קירקיה הסמוך - סיורד'ור ויד' קלינגארא (Sjúrður við Kellingará), שנהגו לשדוד את האיים הסמוכים ושלטו בחלקם הצפוני של איי פארו.
לבסוף הם נתפסו על ידי הממשלה הדנית שישבה בטורסהאבן ונידונו למוות.
סיורד'ור קיבל חנינה בשל היותו ההגיוני יותר מבין השודדים אולם מצפונו הציק לו בשל מעשיו והוא ביקש להיות מוצא להורג עם השלושה האחרים.
פוּגוּ (או בשמו המדעי טאקיפוגו: Takifugu; ביפנית: 河豚) (בעברית: אבו נפחא) הוא סוג של דגי גרם ממשפחת הנפוחיתיים, הנחשבים לדגי מאכל יוקרתיים ויקרים בתרבות המטבח היפנית.
בחלק מאיברי דגי הסוג הזה מצוי רעל עצבים קטלני: הטטרודוטוקסין.
הגשת מנה מבשר דג הפוגו מחייבת את השף להיות מקצוען ולעבור התמחות ארוכה ובחינות, כי כל טעות בהכנה עלולה לעלות בחיי הסועדים.
בעבר היו עשרות מקרי מוות ביפן ובמדינות אחרות בדרום-מזרח אסיה מדי שנה כתוצאה מהרעלות שנגרמו מאכילת דגי פוגו שלא נוקו כהלכה.
שיעורי ההרעלות והתמותה ירדו מאוד בשנים האחרונות עקב רגולציה מחמירה שהונהגה באותן מדינות.
כשאר בני המשפחה סוגי הדג הזה נוהגים להתנפח בשעת סכנה עד לגודל כפול מגודלם המקורי.
דגים אלה חיים בעיקר במים מלוחים, באזורי אקלים טרופי חמימים, בין קווי הרוחב 45° דרום ל-45° צפון.
חלק מאיברי הדג מכילים את הרעלן טטרודוטוקסין, רעלן עצבי קטלני שחזק עשרות מונים מציאניד.
בניסוי שנערך בעכברים נמצא, כי נדרשת כמות של שמונה מיקרוגרם לקילוגרם משקל גוף כדי לגרום למותם של לפחות 50% מאוכלוסיית הניסוי.
נדרש פחות ממיליגרם אחד של רעל כדי להביא למותו של אדם בוגר.
הרעל מתרכז באיברים הפנימיים של הדג: הכבד ואיברי הרבייה (במיוחד בשחלות), וכן בעור הדג; הוא מצוי בריכוזים גבוהים יותר בנקבות, בעיקר בעונת הרבייה.
סימני ההרעלה מופיעים כ-30–60 דקות לאחר בליעת הרעל ומתבטאים בשלבים שמתקדמים באופן מהיר: תחילה אובדן תחושה בשפתיים, בלשון ובקצות האצבעות, בחילה, הקאות וחרדה.
לאחר מכן מתחזק אובדן התחושה ומתפתח שיתוק של הגפיים.
בשלב הבא יש אובדן קואורדינציה של השרירים ואובדן כושר הדיבור.
במקרה של הרעלה קשה הקורבן עלול למות מחנק בעודו בהכרה מלאה, תוך מספר שעות מרגע שאכל את הנתח הרעיל (בדרך כלל בין ארבע לשש שעות).
אין אנטידוט (סותר רעלים) מתאים לרעל, והטיפול היחיד, מעבר לשטיפת מערכת העיכול, הוא טיפול סימפטומטי - מתן סיוע נשימתי (הנשמה מלאכותית) לנפגע.
בעבר גבה הפוגו ביפן ובארצות אחרות במזרח הרחוק עשרות קורבנות מדי שנה כתוצאה מטיפול לא מקצועי בדג, בעיקר בידי טבחים חובבים.
על פי נתונים מהשנים 1996–2006, חלה ירידה דרסטית במספר מקרי ההרעלה בשנה, שנעה בין 20 ל-44. מספר המאושפזים בבתי חולים כתוצאה ממקרי הרעלת פוגו בשנים אלו נע בין 34 ל-64, ומספר מקרי המוות בין אפס לשישה.
שיעור מקרי המוות מתוך כלל מקרי ההרעלה הוא 6.8% בלבד.
כמעט כל קורבנות ההרעלה היו דייגים שהכינו בעצמם את הדג, בעוד שמספר מקרי ההרעלה במסעדות הוא זניח.
הירידה מוסברת במודעות לסכנה שבצריכת הדג, ובעיקר לאכיפת רגולציה על השפים המורשים להכין את הדג במסעדות.
גם בישראל חיים דגים ממשפחת הנפוחיתיים, בעיקר במפרץ אילת, אך גם בים התיכון.
הדגים מכונים בסלנג "אבו נפחא", ושמם בעברית עשוי להיות נפוחית או כדוּרנוּן (מלשון "דג-כדור").
אחד ממיני המשפחה, לגינון נודד, גרם למספר הרעלות גם בישראל, כתוצאה מטעות בזיהוי מצד הדייגים שדגו את הדג לצריכתם הפרטית.
הדג נצרך ביפן במשך מאות רבות של שנים, תוך ניסיון בלתי פוסק של השלטונות להגביל את צריכתו.
הכנתו מתבצעת על ידי ניקור של האיברים הרעילים בידי שף מומחה לדבר ובעל רישיון, בתהליך המתבצע בעזרת סכין ייעודית הנקראת פוגו-היקי (fugu hiki).
ההגשה היא בדרך כלל כמנת סשימי - פריסה של נתחים דקים מבשרו הנא של הדג.
ניתן גם לאכול מנת פוגו וירקות, הנקראת Fugu-chiri, או פוגו מטוגן, מנה הנקראת Fugu Kara-age.
צורות הגשה אחרות הן צלייה בגריל, מרק וסאקה.
בעוד שאניני טעם מחשיבים את בשר הפוגו למעדן, אחרים עשויים למצוא שבשרו תפל וחסר טעם.
יש התולים חלק מההילה סביב הפוגו גם בתחושת הסכנה שהוא מייצר.
לעומתם, יש הטוענים שכמות הרעל המופחתת שנותרה בחלקי הדג המנוקים גורמת לתחושת ריחוף נעימה, הדומה לתחושה הנגרמת כתוצאה מנטילת סמים, וזו הסיבה למחירו הגבוה.
הפוגו אסור על פי חוק בהגשה למשפחת הקיסר ביפן מסיבות בטיחותיות.
בתקופת שוגונות טוקוגאווה (1603–1868) נאסרה צריכת הדג באזור הבירה אדו (טוקיו), אך באזורים אחרים המשיכו התושבים לאכול אותו.
בתקופת מייג'י (1868–1912) שוב נאסרה אכילת בשר הפוגו באזורים רבים ביפן.
ארסיות הפוגו ומקרי המוות הרבים גרמו לרשויות ביפן המודרנית לנקוט באמצעי זהירות:
אף שמותר למכור בשר פוגו, חל איסור למכור דגי פוגו שלמים לציבור הרחב.
ברחבי יפן קיימות כ-1,500 מסעדות המתמחות ומורשות בהכנת בשר פוגו.
מאז 1958 קיימת תקנה הקובעת כי רק שפים מומחים ובעלי רישיון יעסקו בניקוי הדג.
הרישיון מותנה בהתמחות של כשנתיים, ובבחינה מסכמת.
שיעור המעבר בבחינות הוא נמוך - רק 30%.
בתאילנד חל איסור למכור דגי פוגו החל מ-2002.
"תוכנית דג הפוגו" הייתה שם קוד שנתנו היפנים לתוכנית שהגו בשנות ה-30 בהשפעת האידאולוגיה האנטישמית הנאצית, ליישב יהודים שנמלטו מאירופה והגיעו ליפן - במרכזים ביבשת אסיה בחלקים שנכבשו על ידי יפן.
היפנים האמינו כי היהודים, כדג הפוגו, יכולים להיות גורם חיובי לכלכלה היפנית, אך כדג זה, אם יטופלו שלא כהלכה, יש בהם סכנה רבה.
התוכנית לא יושמה בפועל מעולם.
פוג'יירה היא אחת משבע אמירויות המרכיבות את איחוד האמירויות הערביות במפרץ הפרסי.
שטחה הוא כ-1,165 קמ"ר והיא בין האמירויות הקטנות בממדי אוכלוסייתה בין אמירויות האיחוד.
אמירות פוג'יירה מתפרשת על פני שטח של כ-1,165 קמ"ר והיא מהווה כ-1.5% משטחי איחוד האמירויות הערביות.
חלק ניכר משטחה הוא הררי, ועל כן יש בה מדי שנה ממוצע גבוה של גשמים.
מזג האוויר משתנה בהתאם לעונות השנה, אך על פי רוב יש בה מזג אוויר חם ונוח.
ממוצע הטמפרטורות השנתי מתחלק נע בתחום שבין 25 ל-40 מעלות צלזיוס.
כלכלת פוג'יירה מבוססת על סובסידיות ומענקים ממשלתיים הניתנים לה על ידי ממשל איחוד האמירויות הערביות שמקום מושבו באבו דאבי.
התעשייה המקומית באמירות מורכבת בעיקרה מתעשיות בטון, חציבת סלעים וכריית מכרות.
אלו נהנים מהצמיחה הגדולה בבנייה שמתרחשת בפוג'יירה עצמה ובאיחוד, כאשר עיקר המסחר נעשה באזור הסחר החופשי של פוג'יירה תוך חיקוי ההצלחה באזור הסחר החופשי של דובאי שהתפתח מסביב לנמל הימי ג'בל עלי.
מקור התעסוקה העיקרי הוא בשירות המדינה ובמגזר השירותים.
הממשלה מטילה מגבלות מסחריות נוקשות על פיהן אין ביכולתו של אדם שאינו תושב האמירות להיות בעל יתר מ-49% מבית עסק.
מגבלות אלו אינן חלות על אזור הסחר החופשי של פוג'יירה.
התפתחות השירותים המסחריים באמירות נזקפת על פי רוב לפעילותו של השייח' סאלח א-שרקי, אחיו של האמיר.
יחד עם זאת, שיעור האבטלה בפוגיי'רה גבוה במיוחד (בין 50 ל-60 אחוזים), ואילו אלו המצויים בשוק העבודה משתכרים משכורות נמוכות של כ-10 דולרים אמריקניים ברוטו לפועלי בניין עבור יום עבודה בן 12 שעות.
תוכניות הפיתוח של הממשל מתמקדות בקידום התיירות, במסגרתם יפותח מתחם בעלות של מאות מיליוני דולרים ובו יחידות דיור ומלונות יוקרה.
אדמות האמירות אינן ניתנות לרכישה בידי גורמים זרים שאינם תושביה.
ביכולתם של תושבי האמירות לרכוש קרקעות מידי הממשלה לאחר שהוכיחו אזרחותם.
פוג'יירה מצויה משנת 1974 תחת שלטונו של השייח' חמד בן מוחמד א-שרקי, בנו של השליט הקודם השייח' מוחמד בן חמד בן עבדאללה א-שרקי.
השייח' מתקיים מעסקיו הפרטיים לצד תפקידו הרשמי, אך בפועל כמעט ואין הבחנה בין ממונו הפרטי לבין כספי האמירות.
מתוקף סמכותו לשייח' שליטה מוחלטת בתחום התחיקה, אך מן הנוהג שאין הוא מערער על תקפות חוקים שאושרו על ידי רשויות המדינה.
הקבינט באמירות מורכב מהשייח' ומשפחתו ונכללים בו גם נציגים ממשפחות מקומיות בעלות מעמד שלהם סמכות ייעוץ בלבד.
החלטות הקבינט נכנסות לתוקף רק לאחר אישור השייח' והן מגולמות בצורת חוקים או כצווים מטעמו של האמיר, שאינם עומדים בפני תהליך חקיקה וניתן להם תוקף מיידי.
שרותי הבריאות בפוג'יירה ניתנים על ידי מוסדות ממלכתיים ופרטיים כאחד.
תושבי האמירות זכאים לטיפול רפואי ללא תשלום בבתי החולים הממלכתיים, המסובסדים במלואם על ידי הממשלה.
כן הוקמו על ידי הממשלה מרפאות קהילתיות.
מערכת החינוך בפוג'יירה מכילה גם ההיא שילוב של מוסדות ממלכתיים ופרטיים.
בתי הספר הממלכתיים מיועדים בראש ובראשונה לחינוך התושבים הקבועים, בעוד רבים מהתושבים שמוצאם מתת-היבשת ההודית עושים שימוש בבתי ספר פרטיים בהם אומצו כללי החינוך של מועצת ההשכלה ההודית.
התעודות הניתנות על ידי בתי הספר הפרטיים מוכרות על ידי מדינות זרות שבהן מוכרת תעודת הגמר המקובלת באנגליה.
בתי ספר אחרים מזוהים עם קהילות אתניות אחרות, דוגמת יוצאי פקיסטן ואיראן.
בפוג'יירה מעון ילדים יחיד שבו ניתן להשאיר ילדים מגיל שנתיים.
האקדמיה של פוג'יירה מספקת שירותי חינוך בתשלום לבנים ובנות בגילאי 3.5 עד 18 ובוגריה זכאים לתעודה המוכרת באופן בינלאומי בארצות דוברות אנגלית.
דגל האמירות בין השנים 1902–1952 היה בעל רקע אדום וללא תכנים אחרים.
לאחר מכן נוסף הכיתוב "פוג'יירה" בערבית במרכז הדגל, עד עלייתו של חמד בן מוחמד א-שרקי לשלטון והחלפת הדגל בדגל הפדרלי הנוכחי בעל שלושה פסים אופקיים בצבע ירוק (למעלה), לבן ושחור כאשר משמאלם פס אנכי בצבע אדום.
פוגה מונדי (לטינית: fuga mundi, יוונית: ἀναχωρέω – אנאכוריאו או אנאכורזיס) הוא מונח תאולוגי, בעיקר בנצרות, שפירושו "היפרדות מן העולם" או "פרישה מהעולם", כלומר פרישה מהחברה למקום מבודד, פעולה המוכרת בשם התבודדות.
פוגה מונדי היא דרך של חזרה בתשובה מרצון, בדרך של בדידות, הכחשה עצמית ותפילה.
הרעיון של "פוגה מונדי" מובן לעיתים בטעות כבריחה מן העולם, או אפילו בוז לעולם.
אולם שני אלו הם מושגים שונים, בוז לעולם הוא contemptus mundi ואין קשר בינו לבין תיעוב עצמי.
פוגה מונדי אף אינה בהכרח סגפנות, כי סגפן יכול להמשיך לחיות בחברה, תוך ויתור על הנאות.
מטרת הפרישה מהעולם היא לזכות בשלוות נפש.
רעיון דומה של נזיר מתבודד ניתן למצוא בתרבות הודו.
שם יש מספר סוגי נזירים, אלו המעורבים בחברה (לרוב מוכרים בכינוי "סאדו") והמתבודדים העוסקים בתרגול מדיטטיבי ונפשי במטרה לבטל את תאוותיהם ותשוקותיהם ולהגיע לנירוואנה, חלקם הגדול מזוהים בכינוי הקיבוצי "ואנאפרסטה" (Vanaprastha).
פוגרדץ (באלבנית: Pogradec) היא עיר בדרום-מזרח אלבניה, לחופו הדרום-מערבי של אגם אוחריד.
העיר משמשת כבירתה של נפת פוגרדץ במחוז קורצ'ה.
בשנת 2005 התגוררו בה כ-30 אלף תושבים.
מקור שמה בצירוף Pod Gradec, שפירושו בשפות סלאביות דרומיות "מתחת לעיר הקטנה".
באזור בו שוכנת כיום פוגרדץ חי בעבר השבט האילירי אנצ'לאי, בתווך שבין איליריה לחאוניה.
העיר החלה להתפתח במאה ה-18, בזמן השלטון העות'מאני, ואולם רוב המבנים העתיקים בה נהרסו במהלך מלחמות שונות - מלחמת הבלקן הראשונה, מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה.
הרודנים ששלטו באלבניה, המלך זוגו הראשון ואנוור הוג'ה, הקימו בעיר שלחוף האגם בתי נופש.
לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי בראשית שנות ה-90, הפכה העיר ליעד תיירותי גם עבור יתר תושבי המדינה.
בתי מלון רבים הוקמו בה, ולאורך חוף האגם הוקמה טיילת.
מלבד התיירות, מהווה העיר גם מרכז לתעשיית המזון, המבוססת על הגידולים החקלאיים באזורים הכפריים שמסביב לעיר.
פוגרה (געז: ፎገራ) הוא מחוז היסטורי וכיום נפה בצפון אתיופיה.
הנפה גובלת בנפת דרה בדרומה, בנפת אסתה המזרחית בדרום-מזרחה, בנפת פרתה במזרחה, בנפת ליבו קמקם בצפונה ובאגם טאנה במערבה.
השם "פוגרה" שימש גם ככינוי ליהודי ביתא ישראל שחיו באזורי ולקאית וסגדה.
משערים שחלק מהיהודים היגרו לאזורים אלו מפוגרה ולכן כונו כך.
ב-1619 ייסד הקיסר סוסוניוס את גומרה שבנפה כמקום מושבו.
בראשית המאה ה-19 כיהן הגרזמץ' גוגסה מרשה כמושל פוגרה.
במאה ה-20 הייתה לתת נפה במחוז בגמדר.
על פי נתוני הסוכנות המרכזית לסטטיסטיקה האתיופית לשנת 2007 אוכלוסיית פוגרה מונה 228,449 נפשות שרק 11.03% מהם חיים בערים.
שטחה של הנפה היא 1,111.43 קמ"ר וצפיפות האוכלוסייה עומדת על 205.55 נפש לקמ"ר.
בנתונים הסטטיסטים משנת 1994 האוכלוסייה מנתה 185,280 נפש כאשר הרוב המכריע הוא אמהרי.
פוגְט היה תואר שהיה נהוג בשטחי האימפריה הרומית הקדושה, אשר היה מקביל לתואר הלטיני Advocatus.
הפוגט היה אדון חילוני אשר תחת חסותו נמצאו נחלות, והוא היה מוסמך להשתמש בכוח כפייה לשמירת הנחלות ולכפיית החלטות בית-הדין במקום.
פורסט קלייר "פוג" אלן היה כדורסלן ושחקן בייסבול אמריקאי, ומאמן כדורסל, פוטבול ובייסבול.
אלן, שנחשב ל"אבי מאמני הכדורסל", היה אחד מהאחראיים לכך שהכדורסל הפך לענף אולימפי באולימפיאדת ברלין (1936), ואף הוביל את נבחרת ארצות הברית בכדורסל למדליית זהב אולימפית במשחקי אולימפיאדת הלסינקי (1952).
אלן שיחק כדורסל באוניברסיטת קנזס בין מ-1905 ועד 1909. בשנתיים הראשונות אימן את הקבוצה ג'יימס נייסמית', אולם בשנת 1907 מונה אלן כמאמן הקבוצה על אף שעוד שיחק בה.
במקביל לאימון הקבוצה, למד אלן רפואה.
הוא התמחה ברפואת שרירים ועצמות, ונודע כמומחה לטיפול בפציעות ספורט.
בשנת 1955 קראה אוניברסיטת קנזס לאולמה הבייתי על שמו, ובשנת 1959 הוא נבחר להיכל התהילה של הכדורסל כמאמן.
פוּגַארַה , בתרגום לעברית: באר שרשרת) היא כינוי למערכת של הולכת מים והשקיה ממפלס מי התהום אל פני השטח לצורכי חקלאות.
מקורה של השיטה בממלכת פרס ב.
טכנולוגיה זו יצרה מקור מים יציב שניתן להשען עליו לצורכי התיישבות אדם ולהשקיה מהעת העתיקה ועד ימינו באזורים בעלי אקלים מדברי.
העיקרון המונח ביסוד מערכת הפוגארות הוא קידוח אנכי בקרקע, המגיע אל מפלס מי-התהום, שם נתפסים המים ומוּלַכִים במנהרה אופקית, תת-קרקעית, בשיפוע מתון אל יעד המרוחק מנקודת הקידוח.
לרוב ימוקמו הפוגארות בפיתחן של מניפות סחף.
לאורך המנהרה נחפרו פירים רבים לשם אוורור המים, לשם הוצאת חומר המרוחק מנקודת הקידוח, וכן למטרות עבודות אחזקה וביקורת על כמות המים ומפלסם.
בישראל מוכרים כמה אתרי פוגארות ארכאולוגיים בבקעת הירדן ובערבה התיכונה והדרומית.
מקור המילה פוגארות מערבית מרוקאית.
פירוש המילה فغر (פַעַ'ר) מערבית הוא "פער את פיו".
מכאן הקשר לקידוח הבורות וחפירת המנהרות.
הסיבה שבגינה אומרים בעברית פוגארות היא לשונית: האות ע'ין (غ) בשפה הערבית נהגית כמו ר' צרפתית (לדוגמה: מע'ר- נהגה בערבית כמרר ופוע'ארות-נהגה כפורארות).
המילה פוגארות נבחרה על מנת שיהיה לישראלים נוח יותר להגות (כמו בגדאד במקום בע'דאד ואבו גוש במקום אבו ע'וש).
כינויים נוספים למערכת זו מגיעים מהשפה הערבית ומפרסית: בשפה הערבית קַנַאת (قناة -Qanat) פירושה תעלה או צינור ובשפה הפרסית כינויה של המערכת הוא קַארִיז (كاريز kariz) ופירושה תעלה או ניקבה.
הטכנולוגיה של השקיה באמצעות תעלות במניפות סחף הופצה לארצות רבות בהן האקלים הוא מדברי: מפרס מזרחה לסין אפגניסטן ופקיסטן ומערבה לערב הסעודית, ומשם לארצות צפון אפריקה אלג'יר ולוב ועד למרוקו.
בזמן הכיבוש המוסלמי הגיעה הטכנולוגיה לספרד, ומשם עם הכובשים הספרדים עד פרו.
בין היתר הגיעה הטכנולוגיה גם למרחבי ארץ ישראל, ירדן וסוריה.
כיום ניתן לראות שרידים של טכנולוגיה זו במרחבי ארץ ישראל בבקעת הירדן, בעין יהב, במלחת יטבתה וכן בעברונה שליד אילת.
הפוגארות שנמצאו במרחבי ארץ ישראל מתוארכות לתקופה הערבית הקדומה (המאה ה-8 לספירה).
הפוגארות נחפרו לרוב בתוך מניפת סחף ממרגלות ההר לכוון האזור בעל האדמה הטובה אשר בו היו השטחים המעובדים.
המנהרות נחפרו תוך כדי שמירה על שיפוע מתון כדי לא לגרום לסחף יתר במנהרה.
על ידי הובלה של מים בתת-הקרקע באזורים מדבריים.
תעלות תת-קרקעיות אלו פתרו את בעיית ההתאדות וכך הפך ניצול המים ליעיל הרבה יותר.
תוך כדי חפירת המנהרה, העפר הוצא כלפי מעלה דרך פירים ונשפך החוצה.
לאחר הוצאת העפר דופנה התקרה של המנהרה.
הגאוגרפיה של איראן עשירה ברכסי הרים גבוהים עליהם יורד גשם לצד עמקים נרחבים ומדבריים שבמרכזם מלחות, בהן לא ניתן לקיים חקלאות.
המלחות נוצרות כאשר המים שזורמים בתת-הקרקע ממניפות הסחף היורדות מההרים מגיעים למרכז העמק ושם עולים בעליה נימית ומתאדים תוך כדי המלחת פני השטח.
כיוון שכך קידוח בארות בחלק התחתון של העמק יוביל למים מלוחים.
הרעיון שעומד מאחורי הפוגארות הוא בעצם לתפוס את המים לפני שהם מתמלחים בשולי העמק ולהוביל אותם בשיפוע אפסי אל הקרקעות הטובות שמעל מפלס הקרקעות המלוחות שבמרכז העמק.
גובה המנהרה היה קטן מחצי מטר ולכן רק אנשים נמוכים מאוד, ככל הנראה גמדים, יכלו לעשות מלאכה זו.
ישנה סברה שטוענת כי היו משפחות של גמדים אשר מקצועם היה התקנת פוגארות.
התקנת הפוגארות נחשבת הייתה לסוד מקצועי.
החוקרים טוענים כי מבצע הנדסי זה יכול היה להיעשות רק על ידי השלטון המרכזי ולא על ידי כל אדם, זאת משום שרק מעטים ידעו את הסוד הטכנולוגי של בניית הפוגארות.
אם כן, עובדת מציאת מספר רב של פוגארות באזור בקעת הירדן, עין יהב, יטבתה ועברונה מצביעה על כך שבתקופה הערבית הקדומה נעשה כאן מפעל פיתוח חקלאי ורציני אשר בוצע על ידי השלטון המרכזי שישב ברמלה.
"פוגי" נלסון הוא דמות משנה בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס דרדוויל ביקום מארוול קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Daredevil #1 מאפריל 1964, ונוצרה בידי הכותב סטן לי והמאייר ביל אברט.
פוגי נלסון הוא עורך דין, העובד לצד מאט מורדוק במשרד עורכי דין משותף בשם "נלסון ומורדוק".
בהרצות דרדוויל השונות, פוגי מופיע כדמות בעלת מאבקים מוסריים, ובמהלך הרצתו של פרנק מילר הופיע כאתנחתא קומית.
פוגי הוא אדם נמוך ושמנמן, ובהרצת דרדוויל הרביעית מתואר כחולה בסרטן.
את דמותו של פוגי נלסון גילם בסרט הלייב אקשן "דרדוויל" השחקן ג'ון פאברו.
את דמותו בסדרות הלייב-אקשן "דרדוויל" ו"המגנים" מגלם השחקן אלדן הנסון, שישוב לגלם את הדמות בסדרה "דרדוויל: נולד מחדש".
נלסון נולד לרוזלינד שארפ ואדוארד נלסון, אך אמו נטשה אותו והוא גדל עם אם-חורגת, אנה נלסון.
הוא נעשה שותפו לדירה של מאט מורדוק/דרדוויל, וזאת בזמן שלמדו בבית-ספר למשפטים של אוניברסיטת קולומביה.
כאשר מאט החל להכיר את אלקטרה נאצ'יוס, פוגי חשב שהיא מסוכנת.
כאשר אלקטרה עזבה, פוגי ומאט עזבו לבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד.
הם סיימו את לימודיהם ופתחו משרד עורכי דין, ושכרו את המזכירה קארן פייג' בה שניהם התאהבו.
לאחר שנפגע מההבנה שקארן התאהבה במאט, פוגי פנה אל אבנר ג'ונאס כדי להיות מועמד לתפקיד תובע-מחוזי.
במסיבה שאורגנה בידי ג'ונאס, פוגי פגש את חברתו הישנה דבורה האריס והתאהב בה.
עם זאת, מאט כדרדוויל חשף שג'ונאס הוא לורד פשע, ושדבי היא מאהבתו והתייחסה אליו רק כדי לתמרן אותו.
פוגי עזר בהבסת ג'ונאס וכאשר דבי נלקחה לכלא, הוא חזר להתעניין בקארן.
הוא לא היה מודע לחייו של מאט כדרדוויל, לכן החל לחשוד בהיעדרויותיו השונות של מאט.
כדי להימנע מכך, מאט זייף את זהותו של "אחיו התאום" מייק מורדוק, מה שגרם לקארן להתאהב גם בזהותו של מייק.
פוגי ניסה שנית להיות תובע מחוזי, והתאחד עם דבי המשוחררת.
הם מתחילים לצאת לדייטים, למרות חששותיו של פוגי שמפגשים עם אסירה לשעבר יזיקו למסע הבחירות שלו.
בדייט הראשון שלהם מאז שחרורה, היא נחטפת בידי אנשי-החיה של המחסל.
היא מחולצת במאבק, בו פוגי מתאחד שוב עם דבי ומניח כי מייק מורדוק "נהרג".
נוצר קרע בין פוגי למורדוק, בגלל יחסיהם של מאט וקארן ובגלל חוסר-תמיכתו של מאט במסע הבחירות של פוגי.
פוגי הרגיש נטוש ומתוסכל, ואילו מאט לא יכול היה להסביר דבר בלי לחשוף את זהותו.
כאשר פוגי נבחר לתפקיד, הם משלימים ופוגי מציע למאט להיות עוזרו.
פוגי נסחט בידי מיסטר קליין המסתורי ונאלץ להעמיד לדין את האלמנה השחורה, שהוגנה בידי מאט.
דבר זה קוטע שוב את הידידות הוותיקה בין שני השותפים, ומאט עוזב לסן פרנסיסקו עם האלמנה.
עם זאת, מאט חוזר כאשר פוגי נפצע קשה בתקרית המערבת את ארגון "הספקטר השחור".
פוגי מודח מתפקידו בקמפיין שנוהל בידי הבדחן, ומתחיל לעבוד במרפאה בעוד המשרד שלהם מקבל את בקי בלייק כמזכירה.
נישואיו לדבי האריס, נלסון ומורדוק נפרדים ומתאחדים
הוא מציע נישואין לדבי, והיא מסכימה.
הקינגפין שלח את אלקטרה להתנקש בחיי פוגי, שברגע שמזהה אותה כ"ילדה של מאט", נוטשת את משימתה - מה שמוביל למותה בידי בולזאיי.
נוצר קרע בנישואיהם של פוגי ודבי, וזאת כי דבי רצתה להפוך לאשת חברה-גבוהה.
היא החלה לבגוד בפוגי עם מייקל סין, מנהיג שבט פראי שגורם לדבי לאלץ את פוגי לשקר לטובתו.
סין לוקח את דבי כבת ערובה, אך היא חוזרת לפוגי שנאלץ להתוודות ששיקר.
מקרים אלו גרמו לפוגי ולדבי להתגרש, וגרמו נזק למוניטין של משרד נלסון ומורדוק.
היות שמורדוק השקיע יותר זמן בלחימה בפשע ופוגי נשאר לבד, העסק נסגר.
פוגי שקל לבצע התאבדות, אך התחרט כשחזה בקרב בין מאט כדרדוויל לבין הנשר.
בעקבות הפרידה ממאט והשוד בדירתה, גלוריאנה אובריין החלה להתעניין בפוגי רומנטית, אך הוא דחה את חיזוריה בנימוס מתוך נאמנות למאט.
כאשר מאט הופלל בידי הקינגפין בפשע שלא ביצע, פוגי הגן עליו והצליח לזכות אותו; הקינגפין, שהתרשם מיכולותיו של פוגי, שכר אותו לעבודה בחברת קלקו שבבעלותו.
כשמאט נעלם, פוגי מתחיל לצאת לדייטים עם גלוריאנה תוך כדי עבודה על חידוש הרישיון של מאט.
הוא מגן על החברה מחיובים על ילד שהתעוור בגלל פסולת רעילה, הלא הוא מאט, ועוזב את החברה.
הוא נפרד מגלוריאנה, מתאחד עם מאט ועוזר לו לזכות בחזרה ברישיונו.
כאשר מאט נחשף לציבור כדרדוויל בידי עוזרו של בן יוריק, הוא מביים את מותו.
פוגי וקארן מוצאים את מאט בחיים בחליפת דרדוויל הצהובה שלו, אם כי ללא מסכתו.
כאשר פוגי מגלה בדבר זהותו הסודית של שותפו, הם מתאחדים וחזרו לעבוד בשותפות.
פוגי ומאט מצרפים למשרד את רוזלינד שארפ, עורכת דין מפורסמת מבוסטון.
מתגלה כי שארפ היא אמו של פוגי, שנטשה אותו לטובת הקריירה שלה - שגרמה לפוגי בתת-מודע להפוך לעורך דין גם הוא.
הוא מתחיל לצאת לדייטים עם ליז אלן, שנשארת איתו גם כאשר גיסה לשעבר נורמן אוסבורן חוזר.
פוגי החל להגן על גיבורי-על, ביניהם ואנס אסטרוביק.
הנבל מיסטריו תמרן את פוגי לנהל רומן עם אישה אחרת, ואז גרם לכך שנלסון רצח אותה.
הוא נכלא, אך משוחרר כשמזימותיו של מיסטריו מתגלות.
שארפ פיטרה את פוגי היות שלא רצתה שפרשת הרצח תגרום נזק למוניטין המשרד.
כאשר מאט החל להגן על פוגי, שארפ הורתה לו להפסיק והוא סגר את המשרד.
לאחר מותה של קארן, מאט ופוגי מחזירים את העסק ומסרב להצעתה של שארפ.
לאחר שנחשף לעולם כדרדוויל, מאט נשלח לכלא, ופוגי הולך לבקרו עם דקוטה נורת'.
פוגי נדקר ונפצע קשה בידי כמה אסירים, מוכרז כמת אך מוצב בתוכנית להגנת עדים.
הוא החלים ואימץ זהות חדשה, וכאשר ניסה למצוא את מאט, נתקל במארב של אנשי המאפיה שנהרגו בידי נינג'ות.
פוגי, שנמלט ממעצרו ההגנתי, מגיע לדירתו של מאט והם שבים לחדש את קשר הידידות ביניהם.
פוגי ובקי בלייק מנקים את כל בעיותיו המשפטיות של מאט, שביחד עם פוגי מעניק לבלייק מעמד שווה כשותפה.
כאשר הוא מגלה על עסקתו עם הקינגפין, פוגי פיטר את מאט ממשרדם המשותף, מה שמקל על מאט להצטרף לארגון "היד" כמנהיגם.
רישיונו של פוגי נשלל ממנו על ביזוי בית-המשפט, מה שגורם לו ולדקוטה לבקר את השופט, המתגלה כי שוחד בידי הקינגפין.
היות שניסו לאתר את מאט, דקוטה החליטה ששניהם צריכים לחפש אותו.
פוגי מגיע לשערי מצודת ארץ הצל ומנסה לפנות אל מאט מילולית, אך נכשל.
הוא ניסה להיכנס בטיפוס על חומות המצודה, אך נלכד בידי טיגריס לבן, המביאה אותו למאט.
מאט מחליט להורגו, אך לא מסוגל.
הוא ניצל בידי איירון פיסט, שבעזרת אלקטרה מצליח להוציא ממאט את השד שנכנס בו.
פוגי מחדש את רישיונו כעורך-דין, ונאלץ לנהל את העסק בעצמו לאחר התפטרותה של בלייק.
הוא עוזר למחליפו של מאט - הפנתר השחור - ליצור זהות בדויה בזיוף מסמכים, וחוזר להתיידד עם מאט.
פוגי אובחן כחולה בסרקומה על שם יואינג, ובעקבות מתחים ביניהם, פירק את השותפות עם מאט.
כתחליף לכימותרפיה, פוגי טופל בידי האנק פים.
לאחר שמאט חשף את עצמו לעולם כדרדוויל, הוא החליט שחייו של פוגי יהיו בסכנה והם ביימו את מותו.
הפוגואידה היא תנועה אופיינית של מטוס המתרחשת בניסיון לייצבו בטיסה אופקית.
כאשר מטוס משנה את גובהו, תנודת פוגואידה נלווית תמיד לניסיון להתייצב בגובה החדש.
בתנודת הפוגואידה, המטוס מעלרד מעלה ומטפס, ולאחר מכן מעלרד מטה ויורד בגובה, כאשר בתהליך זה הוא מאיץ ומאט כאשר הוא טס "במעלה הגבעה" או "במורד הגבעה".
התנודה כולה ניתנת להבנה כתמורה איטית של אנרגיה קינטית ואנרגיה פוטנציאלית כובדית מסביב למפלס של שיווי משקל.
הפוגואידה הוא אחד ממודי הדינמיקה העיקריים של מטוס, והוא דוגמה קלאסית למערכת משוב שלילי.
במהלך תנודת פוגואידה למטוס יש זווית התקפה קבועה בקירוב אך זווית עלרוד משתנה, הנגרמת על ידי תמורה חוזרת של מהירות הרוח המציפה (מהירות המטוס) וגובה המטוס.
ניתן לעורר את הפוגואידה באמצעות הטיה קצרה של הגה הגובה (הטיה קצרה וחדה של משטח הניהוג, ולאחר מכן חזרה למצב היציב), כך שהתוצאה היא שינוי בכוח העילוי וזווית העלרוד בעוד קודם המטוס היה מצוי במצב שיוט (טי"א - טיסה אופקית).
כשהמהירות יורדת, העילוי יורד ואף המטוס ירד אל מתחת לאופק, בעוד שכשהמהירות עולה, העילוי עולה ואף המטוס יטפס מעל האופק.
הפוגואידה היא אם כן, אחת משתי תנודות המתרחשות במוד האורכי, כשהראשונה היא התנודה הקצרה שתוארה קודם ואילו השנייה היא הפוגואידה המכונה "התנודה הארוכה".
הפוגואידה מכונה לעיתים "תנודת כבידה" ומשום שהכבידה היא הגורם המניע אותה.
המטוס המצוי בתנודת פוגואידה מנסה כל העת לחזור למצב שיווי משקל בו מתקיים שוויון בין העילוי ומשקל המטוס.
אם המטוס מצוי בשיווי משקל במהירות V אז מתקיים:
השינוי בעילוי עקב שינוי קטן בגודל המהירות הוא , והשינוי בגובה לפי השינוי במהירות הוא , על כן תנודת הפוגואידה היא הרמונית בקירוב עם זמן מחזור:
זמן המחזור של תנודת פוגואידה עשוי להשתנות בין עשרות שניות למטוס קל למספר דקות עבור מטוס גדול וכבד יותר (זה בא לידי ביטוי בכך שמהירות המטוס במצב שיווי משקל גבוהה יותר, על כן זמן המחזור בנוסחה ארוך יותר).
בעבור מטוסים קלים במיוחד זמן המחזור של הפוגואידה עשוי להיות בין 15 ל-25 שניות.
פוגו (בפורטוגזית: Fogo; משמע "אש") הוא אי מהגדולים בקבוצת סוטאוונטו שבכף ורדה.
גובהו בפסגת הר הגעש פיקו דו פוגו מגיע לכמעט 3,000 מטר מעל פני הים.
זהו אחד האיים הדרומיים ביותר בכף ורדה, והוא ממוקם בין האיים סנטיאגו ובראווה.
למעשה האי כולו מורכב מהר געש שכבתי פעיל למחצה - התפרצותו האחרונה קרתה ב-2014.
העיר הגדולה ביותר באי היא סאו פיליפה , שקרוב אליה מצוי שדה תעופה.
תושבי האי עוסקים בעיקר בחקלאות, כאשר בחלקו הדרום-מערבי אדמה ראויה לחקלאות.
בדרום ובמערב ישנם גם כמה הרים נמוכים וגבעות.
במדרונות התלולים בחלק הצפון-מזרחי של האי גדל עשב והם ירוקים כל השנה.
האקלים באי מגוון למדי וכולל אזורים שונים של מיקרו אקלים.
לאורך החוף האי מאופיין באקלים טרופי יבש למדי; בהמשך ההר, בערך 800 מטר מעל פני הים, יש אקלים צחיח למחצה; ומעל גובה 1,000 מטר יש אקלים סובטרופי קריר.
הטמפרטורה השנתית הממוצעת לאורך החוף היא 23-25 מעלות צלזיוס, ובפסגת ההר היא מגיעה ל-12-14 מעלות צלזיוס.
פוג'יקו פוג'יו (ביפנית: 藤子 不二雄) היה שם העט של צמד אמני מאנגה יפנים.
השותפות של פוג'ימוטו ואביקו החלה ב-1951. הם החלו להשתמש בשם העט "פוג'יו פוג'יו" החל משנת 1954 עד אשר השותפות ביניהם הסתיימה לבסוף ב-1987.
פוג'ימוטו ואביקו ידועים בעיקר כיוצרים של סדרת המאנגה היפנית המצליחה דורימון.
עוד מההתחלה הם אימצו דרך לשיתוף פעולה במסגרתה שניהם עבדו בו זמנית על פיתוח כתיבת סיפור המאנגה ויצירת הציורים של המאנגה, אך עם השנים הם החלו לפרסם בהדרגה יותר ויותר יצירות שנוצרו רק על ידי אחד מהם תחת שמות שונים.
לאורך הקריירה שלהם הם זכו בפרסים רבים.
פוג'יירה היא בירת האמירות פוג'יירה, שבאיחוד האמירויות הערביות.
פוג'יירה היא המרכז העסקי והמסחרי העיקרי לאמירות, ובו מבני משרדים גבוהים (כמן למשל, מגדל פוג'יירה) שנמצאים ליד רחוב חמד בן עבדולה , הדרך העיקרית לעיר.
מיקומה של העיר מספק גישה ישירה ל עבור איחוד האמירויות הערביות, תוך הימנעות משימוש ב, הדורש גישה דרך מצר הורמוז.
ישנם מספר קניונים, כולל הקניון הגדול של מרכז העיר פוג'יירה , שנפתח ב-2012. קניונים אחרים כוללים את קניון פוג'יירה (נפתח ב-2016), קניון לולו (נפתח ב-2014), וקניון סנסורי.
השווקים בפוג'יירה כוללים את השוק המרכזי של פוג'יירה, סוק פבריק, ושוק הדגים והירקות של פוג'יירה.
מבצר פוג'יירה המשוחזר ומוזיאון פוג'יירה נמצאים סמוך לעיר פוג'יירה.
כפר המורשת פוג'יירה , שנמצא בסמוך לפארק מדאב ספרינג , שומר על חלק מעברה של האמירות.
המסגד הראשי הוא מסגד השייח זייד , השני בגודלו באיחוד האמירויות הערביות ונקודת ציון דרך שנמצאת במרכז העיר.
נמל התעופה הבין-לאומי פוג'יירה נמצא סמוך לעיר.
פוגקו (ביפנית: 富岳; בתעתיק לעברית: פוּיֵה; על שם הר פוג'י) הוא מחשב-על, אשר ממוקם במכון המחקר RIKEN בקובה, יפן ועד ספטמבר 2022, דורג במקום הראשון ברשימת טופ500 כמחשב העל המהיר ביותר בעולם, עם כוח חישוב של 537.21 פטה-פלופס (וכוח חישוב תאורטי של עד 4.3 אקסה-פלופס).
תחילת פיתוחו של המחשב החלה ב-2014 והוא צפוי להיכנס לפעולה במהלך שנת 2021, כאשר הוא משמש כממשיכו של מחשב העל מחשב K.
זהו מחשב העל הראשון המבוסס על ארכיטקטורת ARM, אשר מגיע למקום הראשון ברשימת טופ500. פוגקו מהווה את מערכת המחשוב השנייה בעולם שהגיעה לכוח חישוב של אקסה-פלופס , כאשר הראשונה היא פרויקט Folding@home שהגיעה לכוח חישוב של 1.5 אקסה-פלופס במרץ 2020 במהלך מגפת הקורונה.
נכון לנובמבר 2024, המחשב מדורג במקום השישי ברשימת טופ500.
ב-2018, מגזין Nikkei העריך כי עלות הפרויקט תסתכם בכ-130 מיליארד ין יפני (כמיליארד דולר אמריקני).
ב-23 במאי 2019, מכון RIKEN הכריז כי שמו של מחשב העל יהיה פוגקו.
באוגוסט 2019, הלוגו של פוגקו נחשף - הוא מתאר את הר פוג'י ומסמל את "הביצועים הנעלים של פוגקו" ואת "המגוון הרחב של המשתמשים שלו".
בנובמבר 2019, האבטיפוס של פוגקו זכה במקום הראשון ברשימת גרין500. המשלוח של מדפי הציוד למכון RIKEN החל ב-2 בדצמבר 2019 והושלם ב-13 במאי 2020. ביוני 2020, פוגקו נהפך למחשב העל המהיר ביותר בעולם ברשימת טופ500, כאשר הוא עוקף את מחשב העל Summit של IBM.
פוגקו שומש למחקר על מסיכות, בסיוע למיגור התחלואה בזמן מגפת הקורונה.
פוגקו נבנה על בסיס מעבדי A64FX תוצרת Fujitsu.
המעבד עצמו מבוסס על ארכיטקטורת ARMv8.2 ומאמץ את הרחבות סילומיות וקטורית למחשבי על.
פוגקו תוכנן כך שהוא יהיה מהיר פי 100 יותר ממחשב K, כך שכוח החישוב הכולל שלו יגיע ל-1 אקסה-פלופס וכן שתהיה לו שימושיות רבה בעולם.
התכנון המקורי לפוגקו כלל 158,976 מעבדי A64FX שחוברו זה לזה בשיטת "היתוך טורוס" אשר פותחה על ידי Fujitsu.
בנובמבר 2020, פוגקו שודרג בכך שנוספו לו מעבדים וליבות נוספות.
פוגקו משתמש בליבת לינוקס מותאמת אישית בשם IHK/McKernel, אשר תוארה בתור "ליבת מערכת הפעלה קלת משקל".
מערכת ההפעלה משתמשת בלינוקס ובליבת McKernel במקביל וכן זו לצד זו.
סילמוציות תובעיות רצות על בסיס ליבת McKernel, כאשר לינוקס מריצה את כלל השירותים והתוכנות האחרות.
מעבר לתוכנות מערכת, פוגקו מריץ תוכנות רבות, אשר כוללות גם מבחני ביצועים.
על ידי שימוש בתוכנת מבחני הביצועים HPL, אשר נמצאת בשימוש לדירוג ברשימת טופ500, פוגקו נמצא בסולם הפטה-פלופס ונמצא במחצית הדרך להגעה לאקסה-פלופס.
בנוסף לכך, פוגקו שבר שלושה שיאי עולם במבחני ביצועים אחרים, אשר כוללים את HPL-AI - שבו פוגקו הגיע לכוח חישוב של 2.0 אקסה-פלופס ובכך היווה את מערכת המחשוב הראשונה שהגיעה לסולם האקסה-פלופס באותו מבחן ביצועים.
הביצועים הראשונים של פוגקו שדווחו, הגיעו לשיא של 416 פטה-פלופס במבחן הביצועים הגבוהים LINPACK בקטגוריית נקודה צפה בדיוק כפול (FP64), אשר משמשת לדירוג ברשימת טופ500. לאחר עדכון החומרה בנובמבר 2020, הביצועים של פוגקו הגיעו לשיא של 442 פטה-פלופס.
כמו כן, פוגקו הגיע למקום הראשון במבחני הביצועים Graph 500, HPL-AI ו-HPCG והיה למחשב העל הראשון שהגיע למקום הראשון בכל ארבעת מבחני הביצועים בו זמנית.
לאחר עדכון החומרה, פוגקו העלה את ביצועיו במבחן הביצועים HPC-AI בקטגוריית נקודה צפה בדיוק מעורב, מ-1.4 אקסה-פלופס ל-2.0 אקסה-פלופס.
זוהי הפעם הראשונה בה מחשב על משיג תוצאות כלשהן במבחן ביצועים מבוסס נקודה צפה (חצי דיוק/דיוק רגיל/דיוק כפול = FP16/FP32/FP64 בהתאמה) אשר הגיעו לסולם האקסה-פלופס.
אף על פי שבעדכון החומרה, כמות הליבות הועלתה ב-4.5% בלבד, ל-7,630,848 ליבות A64FX, התוצאות בפועל הראו עלייה חדה יותר בביצועים ממה שצופה (אף על פי שפוגקו לא משתמש ברכיבי עיבוד נוספים, כמו כרטיסים גרפיים ל-GPGPU), 6.4% יותר כוח חישוב מאשר במבחן הביצועים הראשון, שיא עולמי.
ביצועיו של פוגקו מתעלים על ביצועיהם של ארבעת מחשבי העל המהירים ביותר ברשימת טופ500 יחדיו.
פוג'יפילם היא חברה יפנית רב-לאומי שבסיסה בטוקיו.
החברה פועלת בתחום הצילום, האופטיקה, האלקטרוניקה, הרפואה, הביוטכנולוגיה והכימיקלים.
החברה החלה את דרכה כיצרנית סרטי צילום (אותם היא עדיין מייצרת) והתרחבה לתחומי ייצור הכוללים: פתרונות תיעוד, ציוד הדמיה ואבחון רפואי, קוסמטיקה, תרופות, רפואה רגנרטיבית, מוצרים מבוססי תאי גזע, תרופות (כולל תרופות ביולוגיות), מדיה מגנטית, ציפוי מכשור אופטי, צגי מחשב, מכונות צילום, מדפסות, מצלמות דיגיטליות וציוד וחומרים לתעשיית הצילום.
חברת פוג'יפילם נוסדה ב-1934 בשם Fuji Photo Film Co., Ltd כחברת בת של חברת הכימיקלים "דייסל" על מנת לייצר סרטי צילום וסרטי צילום רנטגן.
בשנות ה-40 נכנסה החברה לשוק המשקפיים, העדשות והציוד האופטי ולאחר מלחמת העולם השנייה חדרה לתחום מצלמות הרנטגן, הדפוס, הדמיה אלקטרונית וחומרים מגנטיים.
ב-1962 השיקו פוג'י וחברת זירוקס את פוג'י-זירוקס מיזם משותף שהתמקד בפיתוח מכונות צילום.
החברה גם פיתה מסרטה ביתית חדשנית בפורמט "סופר 8".
החל מאמצע שנות ה-50 החלה פוג'יפילם להתפשט לרחבי הגלובוס תוך שהיא מקימה שלוחות במדינות שונות ובשנות ה-80 החלה להעביר ייצור מיפן למפעליה ברחבי העולם.
בשנים אלו פיתחה החברה מוצרים בתחום הצילום, הרפואה והדפוס מבוססי טכנולוגיה דיגיטלית והייתה החברה הראשונה בעולם שהפעילה רדיוגרפיה דיגיטלית (CR) שהפחיתה את החשיפה לקרינה של הטכנאים והחולים.
בשנות ה-80, כשהיא חברת סרטי הצילום הדומיננטית ביפן, הייתה פוג'יפילם בין נותני החסות לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) דבר שהיווה קרש קפיצה להרחבת פעילותה בצפון אמריקה תוך דחיקת רגליה של קודאק.
במסגרת התרחבות זו הקימה החברה מפעל ייצור סרטי צילום בארצות הברית.
בנוסף באותה תקופה הייתה החברה הראשונה ששיווקה מצלמה חד פעמית זולה.
קודאק בתגובה גם החלה לייצר ולשווק מצלמות חד-פעמיות.
ב-1995 הגישה קודאק תלונה לארגון הסחר העולמי על התנהלות לא הוגנת של פיג'יפילם בחסימת כניסתה לשוק היפני.
בשנות ה-90 השקיעה החברה בפיתוח הצילום הדיגיטלי ובייצור המצלמות הדיגיטליות הראשונות (כולל מצלמות רנטגן).
בתחילה חששו הצלמים המסורתיים שאיכות התמונה בפלטפורמה הדיגיטלית תהייה נמוכה מהסרטים אולם עם השנים השתפרה הטכנולוגיה והתרחב השימוש בצורת צילום זו.
במקביל באותה תקופה החלה במלחמת מחירים עם קודאק בתחום סרטי הצילום.
כך שלבסוף פוג'י וקודאק הוזילו את המחירים של סרטי הצילום לרמה של כסנט לתמונה.
בתחילת 2001 הגדילה "פוג'יפילם" את חלקה במיזם המשותף "פוג'י-זירוקס", אשר מייצרת מכונות צילום ומדפסות משרדיות, ל-75%.
מכירות החברה המשותפת, שהעסיקה למעלה מ-30,000 עובדים באותה עת, הסתכמו ב-1999 ב-7.8 מיליארד דולר.
ש-90% מהכנסה זו באה מיפן.
בתחילת המאה ה-21 התגבר המעבר של העולם לצילום דיגיטלי תוך זניחת השימוש בסרטים המסורתיים.
תופעה זו חייבה את פוג'יפילם לשנות את האסטרטגייה שלה מן הייסוד ולפתח קווי ייצור חדשים שיענו על השינויים בשוק.
בניגוד לקודאק שלא הצליחה להתמודד עם השינויים והגישה ב-2012 בקשה לפשיטת רגל, הצליחה פוג'יפילם לצלוח את המשבר תוך הרחבת סל מוצריה.
עם זאת נכשלה ההשקעה של החברה בקו ייצור מצלמות דיגיטליות לאחר ששוק הצילום עבר לטלפונים סלולרים.
תחום שבו הגדילה את פעילותה באמצעות רכישות היה מדפסות ודפוס דיגיטלי.
ב-2018 החלה החברה בתהליך של רכישת השליטה בתאגיד זירוקס האמריקאי, אולם המהלך נכשל עקב התנגדות משקיעים.
עם זאת היא רכשה את מלוא הבעלות על המיזם המשותף פוג'י-זירוקס ושינתה את שמו ל"פוג'יפילם חדשנות עסקית" (Fujifilm Business Innovation).
ב-2019 רכשה פוג'יפילם את חטיבת הדיאגנוסטיקה הרפואית של חברת היטאצ'י.
נכון ל-2020 עובדים בחברה כ-74,000 עובדים דרך כ-300 חברות בנות כשמטה החברה נמצא בטוקיו.
סרטי צילום: פוג'יפילם מייצרת מגוון רחב של סרטי צילום המיועדים לצילום בצבעים סטנדרטיים, בצבעים עשירים לצילום נוף/בעלי חיים, בצבעים רכים לצילום פורטרטים ובני אדם, בסרטים המדמים סרט וידאו ובשחור לבן או שחור לבן עתיק.
מצלמות דיגיטליות ועדשות: פוג'יפילם מייצרת מגוון רחב של מצלמות אשר בתפעולן ובמראה החיצוני שלהן יש אלמנט רטרו המזכיר את מצלמות הפילם המסורתיות:
מצלמות בעלות חיישן APSC עם עדשות קבועות שלא ניתנות להחלפה, ובהן XF-10; X100V.
מצלמות בעלות חיישן APSC עם עדשות מתחלפות, סדרה זו מכונה סדרה X, וכלולות בה המצלמות הבאות: X-T200; XA7;X-t30; X-e4; X-s10; X-t3; Xt4 .
מצלמות בעלות חיישן מידיום פורמט עם עדשות מתחלפות סדרה זו נקראת סדרת GFX, וכלולות בה המצלמות הבאות: GFX-50S; GFX- 50R; GFX-100S; GFX-100.
פוג'יפילם החלה לפעול בישראל בשנת 1963, כאשר איש העסקים כדורי שמעוני החל לייבא את מוצרי הצילום שלה.
עד אז שלטו בשוק בישראל מוצרי קודאק האמריקאית ואגפא הגרמנית.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 החלה לשתף פעולה עם חברות טכנולוגיה מישראל.
ב-1991 החלה לרכשו מחברת "צורן מיקרואלקטרוניקה מחיפה שבבים למצלמות דיגיטליות.
ב-2001 המיזם "פוג'י זירוקס" החל לשלב במוצריו טכנולוגיות הדפסה של חברת Electronics for Imaging של היזם הישראלי אפי ארזי.
ב-2002 החלה בשיתוף פעולה עם חברת ההזנק XMPieץ באותה שנה גם החלה לשווק את הדיסק און קי של חברת M-Systems הישראלית בראשות דב מורן, תחת שם המותג שלה.
ב-2008 השקיעה החברה בקרן הון הסיכון "ורטקס ישראל".
לקרן היה אקזיט מוצלח עם מכירת חברת Waze ברווח ניכר.
ביוני 2013 חברת "ממטק" קיבלה את הזיכיון לייצג את החברה בישראל בתחום ייצור המעגלים המודפסים.
ב-1994 הודיע המשנה לנשיא של פוג'יפילם, ג'ונטרו סוזוקי (Juntarō Suzuki), על הפסקת תשלום דמי החסות לארגון היאקוזה ביפן וכתגובה נרצח על ידי הארגון.
אירוע זה העלה לכותרות את ההתשלומים שמעבירות חברות מסחריות לארגון הפשע.
פוגוניאס קרומיס (שם מדעי: Pogonias cromis) הוא מין של דג גרם ממשפחת המסריים, החי במימי מערב האוקיינוס האטלנטי לחופי דרום ארצות הברית ומקסיקו בימים הטרופיים.
הוא דומה למין היחידי בסוגו מוסר בריכות (Sciaenops ocellatus).
מין זה מגיע לאורך של 50 ס"מ בממוצע ומשקל 2 עד 14 ק"ג אך נצפו גם פרטים באורך 170 ס"מ ומשקל של 51.3 ק"ג.
הוא בעל מבנה מגושם עם גב מוגבה, זוג סנפירים גביים נמוכים ופרוקים וזנב קצר ומשלוש.
סנפירי החזה רחבים ובשרניים והראש גדול ומוגבה.
הלסתות והשפתיים חזקות ומותאמות לפיצוח של טרף קשה כמו צדפות וסרטנים.
הקשקשים שחורים או אפורים כהים ומעט כסופים בתחתית.
הפרטים הצעירים בעלי פסים שחורים-לבנים אופקיים והזנב אפור כהה.
דג זה מצוי במערב האוקיינוס האטלנטי לחופי נובה סקוטיה לפלורידה, מפרץ מקסיקו, האנטילים והים הקריבי ומצוי גם בדלתת האורינוקו ובחופי ארגנטינה.
לרוב הוא משריץ צאצאים במים פחות מלוחים ואף בשפכי נהרות, לרוב בין חופי מפרץ דלאוור עד פלורידה והרבה פרטים מצויים בטקסס.
הפרטים הצעירים ניזונים בעיקר מזואופלנקטון ובהמשך גם מתולעים ודגיגים בעוד הבוגרים הם ניזוני קרקעית המחפשים בעיקר סרטנים ורכיכות כמו צדפות וחלזונות אותם הם מפצחים בלסתותיהם החזקות.
הם ניזונים גם מצמחי מים מסוימים.
דג זה נידוג דרך קבע לאורך חופי ארצות הברית בדיג של חכה ופיתיון.
הדג הבוגר בעל עור קשה למאכל אך לא רעיל או מסוכן.
פוג'יקו נאקאיה (יפנית: 中谷芙二子; נולדה ב-15 במאי 1933) היא אמנית יפנית.
נאקאיה נולדה בסאפורו, שם אביה Ukichirō Nakaya, אשר אליו מיוחסת הכנת פתיתי השלג המלאכותיים הראשונים, היה בזמנו עוזר פרופסור באוניברסיטת הוקאידו.
מאוחר יותר אביה הפיק מספר סרטים דוקומנטריים ותוכניות רדיו והקים את Iwanami Productions, מפיקה של סרטים דוקומנטריים וחינוכיים.
Ukichirō Nakaya היה גם אמן סומי-e מוכשר, ובשנת 1960 ציורי הדיו שלו הוצגו לצד ציורי השמן של Fujiko Nakaya בתערוכה בגלריה שרמן בשיקגו.
בשנים האחרונות תערוכות ב-Oslo Kunstforening ו-Le Forum ב-Ginza Maison Hermès המחישו את השפעת הרעיונות והפרקטיקה המדעית של Ukichiro Nakaya על יצירת האמנות של Fujiko Nakaya.
לאחר שבילתה זמן מה באירופה, שם למדה זמן קצר אצל לאונרד פוג'יטה (המכונה פוג'יטה צוגוהארו), נאקאיה חזרה ליפן ב-1960. היא הציגה את ציורי השמן שלה בתערוכת שני אנשים עם אביה בגלריה לאמנות שרמן בשיקגו (1960) ואחריה תערוכת יחיד ראשונה שלה, הכוללת שנים עשר ציורים, בגלריית טוקיו (1962).
בעוד שההזמנה לא דרשה סוג מסוים של ערפל, נאקאיה חששה שערפל כימי יגביל את מי שיכול להשתתף בעבודה, אז היא ניצלה את ההזדמנות לעצב את פסל הערפל האטמוספירי הראשון בעולם על בסיס מים בעזרת המהנדס תומאס מי.
נאקאיה ראתה בטבע משתף פעולה בפרויקט הזה, אז היא ומי ערכו מספר בדיקות כדי לראות כיצד התנאים הטבעיים של האתר עשויים לעצב את הערפל.
הם ערכו בדיקות של התפוקה של מכשירי אטום שונים, בדיקות מנהרות רוח של דגמי הביתן ומחקרים של דפוסי הרוח באתר ביתן פפסי באוסקה.
פסל הערפל זכה להכרה כאחד מפרויקטי החתימה של ביתן פפסי, ומערכת הערפל נרשמה כפטנט על ידי Mee (חומרה) וגם Nakaya (זרימת אוויר) לאחר אקספו 70'.
Nakaya הקימה מאז מתקני ערפל רבים אחרים בגלריות ברחבי העולם, כולל הגלריה הלאומית של אוסטרליה, קנברה ומוזיאון גוגנהיים בילבאו.
מאז שנות ה-70, נאקאיה הייתה דמות מפתח בסצנת הווידאו ארט ביפן, ולעיתים קרובות שימשה כצינור בין מתרגלי אמנות צפון אמריקאים ויפנים.
אבל מעבר לייצור עבודות וידאו, היא גם תרגמה טקסטים בווידאו וקידמה אמנים יפנים בחו"ל.
ב-1974 היא פרסמה תרגום יפני של הטלוויזיה הגרילה של מייקל שמברג, באמצעות Bijutsu Shuppansha, ותרגמה טקסטים נוספים עבור המגזין Bijutsu Techō.
נאקאיה גם ייצגה את Video Hiroba עבור פסטיבל מטריקס, ונקובר, בשנת 1973 וסייעה לברברה לונדון בארגון התערוכה של המוזיאון לאמנות מודרנית של 1979 לווידאו אמנות יפנית, וידאו מטוקיו לפוקוי וקיוטו.
עבודות הערפל של נאקאיה שלטו בתרגול שלה מאז סגירת ה-Video Gallery SCAN ב-1992. בראיון ב-27 באפריל 2014 עם איירין שום אלן, הסבירה נאקאיה שהיא לא יוצרת דימויים ישירות עם פסלי הערפל שלה, אלא הערפל הוא סוג של מתמר המגיב לתנאים המטאורולוגיים המקומיים.
היא העירה שהנוף יכול להיראות כסטטי ברובו עד להכנסת ערפל.
עם החדרת הערפל, הסיפורים והמידע של הטבע הופכים לנגישים יותר למתבונן.
האמן ומבקר האמנות Kenjirō Okazaki כתב רבות על עבודתה של נאקאיה, וקושר את עבודות הערפל שלה לעבודותיו של אביה, המדען Ukichirō Nakaya.
אוקאזאקי מקשר בין חוסר הקביעות של הערפל של נאקאיה ועבודות וידאו דרך רעיון המדיום:
1972 : חברים של קורבנות מינאמטה - יומן וידאו
1973 : חוכמת האנשים הזקנים - DNA תרבותי, התקנה ב-Computer Art '73, בניין סוני, גינזה, טוקיו
1974 : Standing an Egg, מיצב וידאו אינטראקטיבי בתערוכת האמנות העכשווית הבינלאומית ביפן האחת עשרה, מוזיאון המטרופוליטן של טוקיו, טוקיו
1974 : סביבת ערפל לקונצרט של דייוויד טיודור "ISLAND EYE ISLAND EAR" (שיתוף פעולה עם דייוויד טיודור, ג'קלין מונייר), האי Knavelskar, שוודיה (הפקה של EAT)
1976 : פסל ערפל מס' 94768: Earth Talk, הביאנלה השנייה של סידני, (ששמה שם Foggy Wake in a Desert ב-1983 עבור הגלריה הלאומית של אוסטרליה, קנברה)
1980 : אגם ענן, כנס הפיסול הבינלאומי ה-11
1980 : פיסול ערפל: Kawaji, פסטיבל האור, הצליל והערפל, טוצ'יג'י (שיתוף פעולה עם ביל ויולה)
1981: מפל מים: נהר משולב, מיצב וידאו במוזיאון מיאגי לאמנות, מיאגי
1983 : פסל ערפל מס' 94925: ערפל ערפילי במדבר: אקוספרה, הגלריה הלאומית של אוסטרליה, קנברה (מיצב קבוע)
1983 : Meltee-vee, מיצב וידאו במוזיאון לאמנות מודרנית, טויומה
1988 : פסל ערפל: קו רקיע, ז'רדן דה ל'או, פארק דה לה וילט, פריז
1990-1 : Four Wells, מיצב וידאו, המרכז הלאומי לאמנות, טוקיו
1992 : יער ערפילי, פארק ילדים, פארק זיכרון שואו, טאצ'יקאווה (טוקיו)
1994 : "גן המורנה הקרחוני של גרינלנד", מוזיאון השלג והקרח Ukichiro Nakaya, קאגה סיטי, יפן (אדריכל: Arata Isozaki), Kaga
1998 : פסל ערפל מס' 08025: FOG, מוזיאון גוגנהיים בילבאו, ספרד (אוסף קבוע)
2001 : IRIS, פסל ערפל בשיתוף פעולה עם Shiro Takatani בנמל ולנסיה, הביאנלה הראשונה של ולנסיה, ספרד