tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הספר מציג גישה ביקורתית לגבי הדרך שבה נבנית הגבריות, וטוען שהחברה בכללותה חייבת להשתנות אם ברצוננו להשיג שוויון.
הספר התקבל בהתלהבות וזכה להצלחה גורפת.
האינדפנדנט בחר בו כ"ספר השנה", ובדצמבר 2015 הודיע לובי הנשים השוודיות שהספר יופץ בקרב כל הנערות והנערים בגיל 16 בבתי הספר התיכוניים בשוודיה.
היוזמה זכתה לתמיכתם של ארגונים נוספים בשוודיה בתקווה שהמורים ישלבו את הספר ואת הדיון בו בתוכנית הלימודים.
כולם כולם הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אלון אולארצ'יק בהשתתפות הזמר הישראלי־קפריסאי טריפונס.
את השיר הוציאה לאור בשנת 1986 חברת התקליטים CBS כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.
את השיר כתב, הלחין והפיק אולארצ'יק לכבוד סיבוב ההופעות של טריפונס בישראל בחודש מרץ 1988. לצד "סקפאו מקוס" ו"סימבוניה" נמנה "כולם כולם" עם השירים החדשים שהופקו לכבוד כך.
הוא הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב-1 באפריל 1986. בשבוע לאחר מכן דורג במקום ה-22. ב-6 במאי עלה למקום השביעי – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע.
ב-3 ביוני יצא מהדירוג השבועי לאחר שצעד בו במשך שישה שבועות רצופים.
כולם בשביל אחד, אחד בשביל כולם (באיטלקית: Tutti per 1 - 1 per tutti) הוא סרט הרפתקאות ופנטזיה איטלקי משנת 2020 בבימויו של ג'ובאני ורונזי.
הסרט, שנכתב על ידי ג'ובאני ורונזי וניקולה בלדוני, מהווה סרט המשך לסרט "המוסקטרים: משימה מסתורית" ובדומה לקודמו הוא קומדיה הרפתקנית בכיכובם של המוסקטרים, ד'ארטניאן, פורתוס, אראמיס ואתוס, היוצאים לסדרת הרפתקאות במטרה להציל את המלך לואי ה-14.
צרפת, המאה ה-17. ארבעת המוסקטרים מזדקנים, אראמיס מת ומתגלגל מחדש בתור זאב, ד'ארטניאן, אתוס ופורטוס, למרות מגבלות הגיל, חייבים לבצע משימה אחרונה לפני פרישתם: המלכה אן מזמינה אותם ללוות את הנסיכה גווינבר, בתו של הנרי מלך, אנגליה, לגבול עם הולנד כדי להתחתן עם המלך לעתיד.
אולם במהלך המסע פוגשים המוסקטרים במשרת בן עשר בשם אונו, שמתאהב בטירוף בגווינבר ורוצה להתחתן איתה בכל מחיר.
במהלך המסע נקלעים שלושת המוסקטרים להרפתקאות שונות, החל ממפגש עם סיראנו דה ברז'רק וחבורת השודדים שלו, ועד להתנגשות עם הצבא ההולנדי.
כּוּם א-דיכּה היא שכונה ואתר ארכאולוגי באלכסנדריה, מצרים.
כום א-דיכה המוקדם היה אזור מגורים אמיד, ומאוחר יותר הוא היה מרכז אזרחי מרכזי באלכסנדריה, עם מתחם מרחצאות, אודיטוריום ותיאטרון בימינו, כום א-דיכה הוא האתר הארכאולוגי העל קרקעי הגדול והשלם ביותר באלכסנדריה.
הוא מספק כמויות גדולות של עדויות ארכאולוגיות לחיים עירוניים במצרים הרומית, כולל וילות מוקדמות בעלות פסיפס, ועבודות ציבוריות רומיות מאוחרות.
התקופה הרומית הקדומה, מהמאה ה-1 עד ה-3 לספירה, מכילה את המבנים הקדומים ביותר שהשתמרו היטב.
בתקופה זו, כום א-דיכה הכילה בעיקר וילות גדולות.
בסוף המאה ה-3, האזור ניזוק קשות משילוב של פלישת המלכה זנוביה מפלמירה, המצור של אורליאנוס והדיכוי של דיוקלטיאנוס.
בתקופה הרומית-ביזנטית המאוחרת, מהמאה ה-4 עד ה-7, נראתה הכונה מאוד שונה.
עבודות ציבוריות החליפו בתים פרטיים, והאתר נשלט בעיקר על ידי מתחם מרחצאות אימפריאלי גדול, כמו גם תיאטרון וסדרה של אודיטוריות.
עבודות ציבוריות אלו נבנו יחד, והיו שזורות בבנייתן.
עם הבניינים הללו שימש כום א-דיכה כמרכז אזרחי מרכזי באלכסנדריה.
הארכאולוג הפולני, פרופסור קז'ימייז' מיכאלובסקי, יזם בשנת 1960 מחקר ארכאולוגי בכום א-דיכה.
העבודה באתר עדיין מנוהלת על ידי משלחת ארכאולוגית ושימור פולנית-מצרית מהמרכז הפולני לארכאולוגיה ים תיכונית של אוניברסיטת ורשה (PCMA UW) ומשרד התיירות והעתיקות המצרי (לשעבר משרד העתיקות).
מנהל הפרויקט הנוכחי הוא ד"ר גרז'גורז' מז'צ'רק (Grzegorz Majcherek) מ-PCMA UW.
מאז 2017, תיירים יכולים לבקר בחלקים החשובים ביותר של האתר הפארק הארכאולוגי בכום א-דיכה תוכנן על ידי האדריכל וויצ'ך קולג', שניהל את המשלחת הארכאולוגית במשך כמה שנים ושיחזר רבים מהמבנים.
על הישגים אלה, הוא קיבל את פרס שהוענק על ידי הוועדה הפולנית של ICOMOS.
המרחצאות נבנו במאה ה-4, אם כי התאריך המדויק אינו ברור.
הם נבנו מחדש לפחות פעמיים, ראשית לאחר רעידת אדמה בשנת 447, ושנית לאחר רעידת אדמה בשנת 535. בשל גודלם ועיצובם הסימטרי, סביר להניח שהם נבנו בכספים אימפריאליים.
הסגנון שלהם אופייני למרחצאות רומיים, הכוללים אפודיטריום, פריג'ידריום, טפידריום, דסטריטריום, סודטוריום, קלדריום, בריכה גדולה, תנורים ומחסנים.
הבנייה המוקדמת הייתה עשויה מלבנים, אך בהמשך המרחצאות השתמשו בבנייה של לבנים על בלוק.
הרחבה זו הוסיפה דירות וחנויות למתחם המרחצאות.
המים של מתחם המרחצאות סופקו מבור מים גדול, שהיה מאגר המים העילי היחיד בעיר.
המתחם האקדמי מורכב מלפחות עשרים אודיטוריום, או אולמות הרצאות, המחולקים לשתי קבוצות.
אלה היו משמשים כ"אוניברסיטה", או מקום להשכלה גבוהה, ומעידים על שפע לימודי הרטוריקה, הפילוסופיה והרפואה באלכסנדריה מהמאות ה-5 עד ה-7 לספירה.
בנייתם החלה עם העבודות הציבוריות האחרות במאה ה-4. רק עשרים אודיטורים נחפרו נכון ל-2010. שתי הקבוצות מחולקות על ידי מעבר למתחם המרחצאות, וסביר להניח שיש קבוצות נוספות מעבר לרחוב, אך מחוץ לשטח החפירה.
אף על פי שלרוב האודיטורים יש את אותו כיוון לאורך הציר צפון-דרום, הם שונים בגודל ובסידור.
כל האודיטורים כוללים ספסלי אבן, כאשר לרובם יש שניים או שלושה ספסלים לאורך הקירות או בסידור פרסה.
הקיבולת הייתה בדרך כלל 20–30 סטודנטים לאולם הרצאות, עם מתקנים שתומכים בנוחות בסך הכל של 500–600 סטודנטים.
התיאטרון הוא תיאטרון רומי קטן המשמש לצורות שונות של בידור.
הוא נבנה במאה ה-4 ופעל עד תחילת המאה ה-7, עם שיפוץ בסביבות שנת 500. ייתכן שהשימוש המוקדם בו היה לישיבות מועצת העיר וכן לבידור.
גרפיטי במושבים מהמאה ה-6 מראה תמיכה בסיעות הכחול והג'ין, צוותים פופולריים של מרכבות, אם כי התיאטרון לא היה גדול מספיק לביצוע מרוצים.
צורות הבילוי המדויקות בתיאטרון אינן ידועות, אך ישנן עדויות למופעים מוזיקליים ולהיאבקויות.
לאחר בניית המתחם האקדמי, ייתכן שהתיאטרון אירח גם פעילויות אקדמיות כמו נאומים פומביים ונאומים רטוריים.
התיאטרון בנוי בצרת חצי עיגול מורחב עם מושבי אודיטוריום מגופים.
המושבים עשויים משיש ממוחזר ממבנים ישנים יותר.
הקירות והפרוזדור עשויים מאבן גיר.
בחלקו העליון יש שורה של עמודים לא מתואמים, ממוחזרים ממבנים אחרים.
בתקופה הרומית הקדומה, מהמאה ה-1–3 לספירה, כום א-דיכה הייתה מאוכלסת על ידי וילות גדולות הידועות ברצפות הפסיפס המשוכללות שלהן.
בחלק המערבי השתמרו שלוש וילות.
חורבן המאה ה-3 וגניבה שיטתית גרמו לאיבוד רוב המבנים מתקופה זו, אך פסיפסי הרצפה השתמרו.
התקופה הרומית-ביזנטית המאוחרת מהמאה ה-4–7 ראתה כמויות אדירות של בנייה מחדש.
במקום וילות גדולות, כום א-דיכה היה מאוכלס בבתים פשוטים יותר אך סטנדרטיים יותר.
מגמת הבתים הרגילים עמדה בניגוד לעובדה שבתים רבים נבנו על מבנים ישנים יותר והשתמשו בהם.
קירות ישנים יותר שימשו לעיתים קרובות כיסודות לחדשים, מקום שבו בתים לא הוגדרו על ידי היסודות עליהם נבנו, הם הראו לעיתים קרובות דפוסים קבועים.
חנויות בחזיתות הבתים הפכו נפוצות הרבה יותר, ולעיתים קרובות הופיעו בתי מלאכה בחלקי הבתים שלא פנו לרחוב.
עם עליית הביקוש לשטחי מגורים נוספים, החלו הבניינים להתרחב אל הרחוב, מה שגרם לרחובות גדולים להפוך לסמטאות צרות.
וילת הציפורים הייתה וילה בתקופה הרומית הקדומה.
היא ידועה בזכות הפסיפסים שהשתמרו היטב, שהם הפסיפסים היחידים שניתן לראות בסביבתם המקורית באלכסנדריה.
הווילה נבנתה ככל הנראה זמן מה במאה ה-1 לספירה, ונהרסה בשריפה זמן מה בסוף המאה ה-3. אף על פי שלאחר מכן היא נשדדה לצורך שימוש בחומרים שלה ונכבשה במשך תקופה ארוכה, הפסיפסים שרדו במצב טוב יחסית.
נשתמרו ארבעה פסיפסים, בהיקף של כמעט 110 מטרים רבועים, כאשר שניים השתמרו במלואם ושניים השתמרו חלקית.
אחת מהן, α-5, מציגה תשע ציפורים שונות בתשעה ריבועים נפרדים, ומעניקה לווילה את שמה.
אמנות הציפורים היא בסגנון מצרי, אך גם שואבת השפעה ממחוזות מערביים אחרים ומפרגמון.
כולם לחייך הוא ספרו השני של הסופר עומר ברק בז'אנר הקומדיה רומנטית.
הספר יצא לאור בשנת 2023, בהוצאת מודן הוצאה לאור, ועוקב אחר יוני אלול, בחור בן 32, שאהובתו מאז גיל 17, יערה, נעלמה במפתיע מדירתם המשותפת בלונדון.
שמונה חודשים אחרי אותה היעלמות, ובאמצע חופשה משפחתית מהגיהנום, חוזה יוני ביערה מקבלת הצעת נישואין פומבית ופומפוזית מגבר אחר, ומגלה שיש לו ארבעה ימים בלבד לעצור את הזוועה ולהחזיר אליו את האקסית המיתולוגית שלו.
הספר זכה להצלחה מסחרית גדולה, ובפחות מ-48 שעות מצאתו לאור הגיע למקום הראשון ברשימות רבי המכר.
ובדיוק כשחשב שהחיים לא יכולים להיות גרועים יותר, מתברר שיערה נמצאת על הספינה.
והיא מקבלת הצעת נישואין פומפוזית מבחור שאיננו יוני.
וצוות הספינה מבשר למאורסים הנרגשים שאם הם יחליטו לקיים את החתונה על הספינה היא תהיה בחינם.
וליוני יש ארבעה ימים כדי לעצור את הטעות האיומה הזאת ולהחזיר את החיים לקדמותם.
ולרוע המזל, המשפחה המסוכסכת שלו הם צוות הסיוע הגרוע ביותר שהיה יכול לבקש.
מי שעוד עומדת בינו לבין עצירת החתונה היא לירז שבתאי, אחראית האבטחה בספינה, שרחוקה הפלגה שלווה אחת בלבד מהגעה לדירוג האבטחה העולמי הגבוה ביותר.
כשהיא מבינה שיוני הוא מה שמפריד בינה לבין הישג השיא של הקריירה שלה, היא תעשה הכל כדי לחבל לו בתוכניות ולעצור אותו.
יוני אלול - כשמגזין טיים אאוט הלונדוני בחר ביוני כאחד מהצלמים הצעירים המבטיחים ביותר בעולם, הוא היה בטוח שכל עתידו לפניו.
עם תערוכה ראשונה בגלריה נחשבת וסטודיו עמוס בהזמנות היה נראה שהחיים סוף סוף מתחילים להסתדר.
אלא שבלילה אחד הכל קרס כמו מגדל קלפים, ומאז יוני רק מנסה לאסוף את השברים.
חזרתו לארץ של הכבשה השחורה המשפחתית עם הזנב בין הרגליים אפשרה לכל משפחתו לומר לו במקהלה "אמרנו לך", ובמהלך הספר הוא ינסה להחזיר את חייו למקום שהם היו בו.
יערה - אהובתו וזוגתו של יוני מאז גיל 15, והאישה שהביאה אותם ללונדון בזכות מלגה ללימודי במאות בבית הספר לקולנוע.
בלילה שלפני הטיסה התבשרה יערה כי היא סובלת מתסמונת גיל הבלות המוקדם, אשר למרות גילה הצעיר לא מאפשר ולא יאפשר לה להיכנס להריון.
הזוג נכנס לטיפולי פוריות שמרוקנים את חשבונם ונפשם ונמשכים שנים ארוכות.
אחרי הכנה של חודשים, וללא ידיעתו של יוני, מתכננת יערה את עזיבתה, ובסוף משאירה לו פתק פוסט-איט על המקרר שבו כתוב "מצטערת", ונעלמת מחייו - עד להופעתה המחודשת והבלתי צפויה.
לירז שבתאי - אחראית האבטחה על הספינה, והאישה שתעמוד בין יוני לעצירת החתונה.
למרות שהם נראים שונים מאוד, סיפור חייה של לירז ישתרג בתוך זה של יוני, ובדרכה לעצור אותו היא תפגוש שוב את כל ההיסטוריה שעשתה מאמץ להחביא.
רותי אלול - אמו של יוני, ואישה שעיקר הנאתה בחיים הוא גלישה באתרי קופונים, קניית דברים שאינה זקוקה להם במחירי מבצע והכרזת "אמרתי לך" אקראית לחלוטין.
תיעבה את הזוגיות של יוני ויערה ונפגעה מאוד מעזיבתו של יוני ללונדון.
איציק אלול - מאז שהתגייס לצה"ל איציק אלול לא עזב אותו עד הפנסיה, והוא חינך את בניו לשני דברים בלבד: אהדת מכבי חיפה, ועבודה בטוחה.
הבחירה של יוני באורח חיים מסוכן, פרוע ועצמאי גרמה לניתוק היחסים בינו לבין בנו.
דקלה - אחותו הגדולה של יוני, רכזת שבט בצופי חיפה ואמא ליעלי (5) ואופק (10 חודשים).
הלכה במסלול שהתוו לה הוריה, וקשה להגיד שזה השתלם לה
עמיחי - בעלה של דקלה, מדריך בחברה להגנת הטבע ומכיר חיות וזני בעלי חיים ששום בן אנוש לא אמור להכיר.
דן - אחיהם הצעיר של דקלה ויוני.
הפרופסור הצעיר ביותר - ולדעת שניהם גם המעצבן ביותר - באוניברסיטת הארווארד בארצות הברית.
כולסטרולוזיס של כיס המרה (מונח לא רשמי: כיס מרה תותי), הוא שינוי בדופן כיס המרה כתוצאה מעודף כולסטרול במאקרופגים אשר ברירית.
השם 'כיס מרה תותי' נטבע בגלל המראה האופייני המפוספס, הדומה לתות שדה, של פני הרירית (בעין בלתי מזוינת).
כולסטרולוזיס נגרם משקיעה חריגה של אסטרים של כולסטרול במקרופאגים, המכונים עקב כך תאי קצף.
כולסטרולוזיס נמצא ב 9%-26% מהניתוחים של כיס המרה, והוא בדרך כלל ממצא מיקרי, שאין לו תסמינים, המתגלה בזמן הניתוח.
כולסטרולוזיס מאופיין בהיפרפלזיה של רירית.
הממצא קשור רק באופן נדיר לתסמינים של דרכי המרה או דלקת לבלב אידיופטית ולא ניתן לזהותו באולטרה סאונד באופן מהימן.
רוב המקרים של כולסטרולוזיס אשר מזוהים באמצעות הדמיה אינם דורשים טיפול ספציפי.
"כולם מזיזים" הוא שיר של הזמרת והשחקנית הישראלית, אנה זק.
השיר נכתב בשיתוף רון ביטון ויובל מעיין, שעבדו עם זק גם על הלהיט "מי זאת".
זהו השיר הראשון של זק בו הייתה שותפה בכתיבה.
השיר נועד להגיב למבקריה של זק תוך שמירה על הומור וקלילות.
זק הזכירה שהטקסטים התייחסו בלי כוונה לביקורות שהופנו כלפיה לאחרונה.
מילות השיר כוללות את השורה "גם אם הם לא מודים, הם שומעים את השירים שלי", שנראית כתגובה למבקרים ולספקנים.
את הווידאו קליפ ביים איתמר לידר שירי.
בקליפ לשיר יש סצנה קצרה בהשתתפות מאבטח שצופה בזק שרה ורוקדת במצלמות האבטחה.
הוא נראה משועשע ומהנהן לצד המוזיקה.
על תג השם של המאבטח נכתב "דור", ומתגלה כי מדובר בהתייחסות לדור מאיר מועלם, עורך מדור המוזיקה של מאקו.
מועלם כתב בעבר ביקורת לא מחמיאה לשיר "אולסטאר וגופיות" של זק.
למרות ההתייחסות, העורך לקח זאת בהומור והעריך את הרפרנס.
ביקורת שעולה כנגד השיר הוא בכך שהוא מהווה מיחזור של שירים קודמים ולמעשה אין בו בשורה מוזיקלית חדשה.
למרות זאת, הביקורת מכירה במעמד הלהיט הפוטנציאלי של השיר, שנוצר בשיתוף עם יצרני הלהיטים הנודעים רון ביטון ויובל מעיין, ומציעה שהמעריצים ייהנו ממנו בהופעות חיות.
הביקורת גם מעלה השערות לגבי שיתופי פעולה מסחריים פוטנציאליים לשיר ושוקלת את השילוב שלו עם מותגים וקמפיינים שונים.
אנה זק – כתיבה, הלחנה, שירה
רון ביטון – כתיבה, החלנה
יובל מעיין – כתיבה, הלחנה, הפקה מוזיקלית
כולם עושים קקי הוא ספר ילדים יפני שנכתב ואויר על ידי סופר הילדים הפורה טארו גומי.
התרגום לעברית פורסם לראשונה ב-2003.
הספר מלמד את הילדים שכל בעלי החיים עושים את צורכיהם ושהם תמיד עשו זאת.
הספר נועד להפיג את הבושה והמבוכה סביב פעולת עשיית הצרכים בכך שהוא מסביר לילדים שזהו חלק טבעי מהחיים.
שישה עשר העמודים הראשונים מכילים הנחיות שונות לגבי עשיית צרכים אצל בעלי חיים בצורת של הפכים ("פיל עושה קקי גדול" ו"עכבר עושה קקי קטנטן"), השוואות (שמינים שונים של חיות מייצרים קקי בגדלים וצורות שונות) וכן שאלות ("איך נראה הקקי של הלווייתן?").
בעמוד השבעה-עשר מוצג נער עם סרבל שחור וחולצה אדומה, שרץ לשירותים.
לאחר מכן, הספר ממשיך ומסביר כיצד אנשים בכל הגילאים, ממבוגרים ועד ילדים קטנים, עושים את צורכיהם וכיצד תינוקות עשויים להשתמש בחיתולים.
לאחר מכן, יש רק שלושה איורים נוספים אשר לא מציגים את הילד.
בעמוד הבא של הספר, הילד משתמש בנייר טואלט ומוריד את המים באסלה.
החלק האחרון של הספר מסביר שבגלל שכל בעלי החיים אוכלים, הם חייבים לעשות את צורכיהם, והספר מסתיים במבט מאחור של הילד ושישה בעלי חיים שונים מטילים צואה ובמילים "כולם עושים קקי".
כולם עושים קקי נכתב על ידי טארו גומי, ופורסם לראשונה בשנת 1977, ביפנית.
הספר יצא לראשונה באנגלית בשנת 1993, ויצא בעברית עשור לאחר מכן, בשנת 2003.
כּוֹלַנְגִיוגרפיה היא הדמיה של צינור המרה (המכונה גם עץ המרה) על ידי קרני רנטגן והזרקת חומר ניגוד.
ישנם לפחות ארבעה סוגים של כולנגיוגרפיה (המקובלות יותר):
Percutaneous transhepatic cholangiography (PTC): טכניקה רדיולוגית המשמשת כדי להמחיש את האנטומיה של דרכי המרה.
חומר ניגוד מוזרק לצינור מרה בכבד ולאחר מכן מבצעים צילומי רנטגן.
בדיקת כבד ודרכי מרה זו באמצעות צילומי רנטגן מושגת על ידי החדרת מחט דקה לכבד הנושאת חומר ניגוד כדי לעזור לראות חסימה בכבד ובדרכי המרה.
Endoscopic retrograde cholangiopancreatography (ERCP): היא טכניקה המשלבת שימוש באנדוסקופיה ופלואורוסקופיה לאבחון וטיפול בבעיות מסוימות של מערכת דרכי המרה או הלבלב.
זה מבוצע בעיקר על ידי גסטרואנטרולוגים מיומנים ובעלי הכשרה מיוחדת.
על אף שמדובר בצורת הדמיה, היא אבחנתית וטיפולית כאחד, ולרוב מסווגת עם ניתוחים ולא עם הדמיה.
כולנגיוגרפיה ראשונית ( Primary cholangiography) (או פרי-ניתוחית): מתבצעת בחדר הניתוח במהלך התערבות ניקוז מרה.
כולנגיוגרפיה משנית (Secondary cholangiography): נעשה לאחר התערבות ניקוז מרה.
בשני המקרים נעשה שימוש בנוזלים פלואורסצנטים ליצירת ניגודים המאפשרים את האבחנה.
הכולנגיוגרפיה החליפה במידה רבה את השיטה שהייתה בעבר של כולנגיוגרפיה תוך ורידית (IVC), שהיא צורה של כולנגיוגרפיה שהוצגה ב-1954. זהו הליך רדיולוגי (רנטגן) המשמש בעיקר, כדי להסתכל על דרכי המרה הגדולות יותר בתוך הכבד ודרכי המרה מחוץ לכבד.
היא משתמש בהדמיית תהודה מגנטית כדי להמחיש את דרכי המרה והלבלב באופן לא פולשני.
הליך זה יכול לשמש כדי לקבוע אם אבני מרה מונחות בכל אחת מהצינורות המקיפים את כיס המרה.
כולנו זרים הוא סרט דרמה פנטסטית-רומנטית בריטי משנת 2023 שנכתב ובוים על ידי אנדרו היי על בסיס הרומן "Strangers" משנת 1987 מאת טאיצ'י יאמדה.
עלילת הסרט, בה מככבים אנדרו סקוט ופול מסקל, עוקבת אחר תסריטאי בודד העסוק בזיכרונות העבר בעודו מפתח מערכת יחסים עם שכנו המסתורי.
זהו עיבודו הקולנועי השני של הרומן, לאחר הסרט היפני "The Discarnates" (1988).
תסריטאי בודד בשם אדם חי חיים מבודדים בלונדון.
לילה אחד, פוגש אדם את שכנו השיכור, הארי, שהבחין בו בבניין ומעוניין להצטרף לחברתו להמשך הלילה.
באי-רצון, אדם מסרב ושולח את הארי כלעומת שבא.
אדם מתחיל לכתוב ומחליט לבקר את בית ילדותו, הנטוש כעת.
בבית, מדמיין אדם את רוחותיהם של הוריו, שמתו בתאונת דרכים עשרות שנים קודם לכן כשהיה בן שתים עשרה, אוכל איתם ארוחת ערב ומבטיח לשוב לבקר.
כשהוא שב לדירתו, אדם נתקל בהארי ליד המעלית והשניים מתחילים במערכת יחסים מלאת-תשוקה.
אדם לומד על תחושות הריחוק של הארי עצמו ממשפחתו, והשניים מתחילים לאט לאט לבנות חיים משותפים.
במקביל, לאדם יש כמה חזיונות עוקבים עם הוריו.
במהלך שיחה עם אמו, אדם חושף את נטייתו המינית ודן בה עמה.
אמו מקבלת את היותו הומוסקסואל, אך מגיבה בדאגה ובמרירות קלה.
בשיחה נוספת עם אביו המתרחשת בביקור אחר, אדם דן עמו על היותו פגוע משתיקתו של אביו על הבריונות שחווה בילדותו.
מאוחר יותר, כאשר מערכת היחסים של אדם והארי פורחת, השניים מבלים זמן רב במועדוני לילה ומתחילים להסניף קטמין יחד.
לילה אחד, אדם מתעורר לאחר הפסקת חשמל ומגלה ששב לבית הוריו, הפעם בחג המולד.
הם תולים יחד נורות על עץ חג המולד וחוגגים בשמחה כשמוזיקה מתנגנת.
כשהוא לא מצליח לישון, אדם נכנס למיטה עם הוריו ומספר לאמו על כך שנשלח להתארח אצל סבתו לאחר מותה, עובדה עליה אמו מקוננת.
לאחר מכן, אדם נסחף חזרה לחייו עם הארי.
אדם מתעורר ברכבת התחתית ורואה את הארי במכונית הסמוכה לקרון בו הוא נמצא.
הארי מרוחק ואינו מתקרב אליו.
אדם רואה חזון של עצמו בצעירותו צורח בהשתקפות קרון הרכבת, ולאחר מכן מתעורר במיטתו, בוכה, לאחר שהארי הביא אותו הביתה בעקבות תקרית במועדון שבה חווה התקף פאניקה.
אדם מספר להארי על מות הוריו, ומגלה לו שאביו מת מיד בתאונת הדרכים, בעוד אמו גססה מספר ימים בבית החולים.
סבתו מנעה מאדם לראות את אמו בגלל מצבה הקשה, שרודף את אדם לנצח.
אדם מציע לקחת את הארי הסקפטי, שמודאג במקצת מהתנהגותו של אדם, לפגוש את הוריו.
השניים מוצאים את הבית ריק.
מודאג ממצבו הנפשי של אדם, הארי מפציר בהם לעזוב.
אך לאחר שאמו של אדם נראית לאחר מכן מעבר לחלון בעודה משקיפה עליהם מבעד לזכוכית הדלת, אדם דופק על הדלת עד שהזכוכית נשברת.
כשהוא מתעורר בבוקר המחרת עם הוריו, הם מסבירים שהארי הלך הביתה, ואומרים לו על מנת למצוא אושר, עליו לשחרר אותם ולהתקדם בחייו עם הארי.
הוריו לוקחים אותו למסעדת הילדות האהובה עליו, שם הם שואלים על נסיבות מותם.
אדם משקר להם ששניהם מתו באופן מיידי, להקלתה של אמו.
השלושה מאשרים מחדש בדמעות את אהבתם זה לזה, ולאחר מכן שני ההורים נעלמים.
לאחר שקיבל את אובדן הוריו, אדם שב הביתה לראות את הארי.
הוא נכנס לדירתו של הארי ומבחין בצחנה נוראית, עם שאריות סמים על השולחן וזוהמה בכל הדירה.
אדם מוצא את גופתו של הארי בחדר השינה, מחזיקה באותו בקבוק ויסקי שהוא שתה בלילה שבו נפגשו, ומבין כי הארי היה מת כל הזמן והיה למעשה חזון דמיונו, בדומה להוריו.
מחוץ לחדר, רוחו של הארי נסערת ובוכה, מכיוון שהוא לא רוצה שאדם יראה בו גופה.
אדם מבטיח להארי שהכל יהיה בסדר, ולוקח את הארי בחזרה לדירתו.
השניים שוכבים יחד במיטה זה בזרועותיו של זה.
כשהארי מבקש מאדם לנגן תקליט, הוא מעלה את "The Power of Love" מאת "פרנקי הולך להוליווד".
השניים נמוגים לאלומת אור קטנה בין הכוכבים כשהמסך משחיר.
קרטר ג'ון גראוט – אדם, בצעירותו.
ג'יימי בל – אביו של אדם
קלייר פוי – אמו של אדם
גרהאם ברודבנט ושרה הארווי מחברת ההפקות "Blueprint Pictures" הציגו לראשונה את הפרויקט ליאמדה ביוני 2017. בשלהי אותה שנה, נודע על מעורבותו של הקולנוען אנדרו היי בפרויקט.
היי תיאר את העיבוד שלו לרומן כ"תהליך ארוך וכואב לעיתים".
ב-30 ביוני 2022, הוכרז לראשונה על הפקת הסרט, שנקרא אז "Strangers" (כשם הרומן), ועל צוות השחקנים הראשי.
תקציר העלילה שהוכרז היה קצר ומנוסח בצורה מעורפלת, דבר שגרר תהיות ברשתות החברתיות האם עלילת הסרט כרוכה ברומן בין דמויותיהם של סקוט ומסקל.
במועד ההכרזה על הפקת הסרט, צילומי הסרט כבר היו בעיצומם בבריטניה.
בית ילדותו של היי שימש כלוקיישן לסצנות הבית בו אדם מוצא את הוריו.
סצנות מועדוני הלילה צולמו בטברנת ווקסהול המלכותית.
בכורת הסרט התקיימה בפסטיבל הקולנוע ה-50 של טלורייד ב-31 באוגוסט 2023, והוצג בפסטיבל הקולנוע של ניו יורק 2023 ב-1 באוקטובר 2023. הסרט גם הגיע לתחרות הראשית של פסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-68 של ויאדוליד.
פסטיבל הסרטים הבינלאומי של קורק, שנערך ב-19 בנובמבר 2023, נבחר הסרט כסרט הגאלה הבינלאומי של הפסטיבל.
פסטיבל הסרטים הבינלאומי של "QCinema" אירח שלוש הקרנות של הסרט ב-19, 20 ו-24 בנובמבר 2023. הסרט עלה לאקרנים בבתי הקולנוע נבחרים בארצות הברית ב-22 בדצמבר 2023 ועלה לאקרנים בבריטניה ב-26 בינואר 2024. בישראל, עלה הסרט בהפצה מוגבלת בסניפי קולנוע לב.
בסוף השבוע הראשון לעלייתו לאקרנים, הרוויח הסרט 232,909 דולר מארבעה בתי קולנוע נבחרים, בממוצע של 58,000 דולר לכל בית קולנוע.
באתר הביקורות "Rotten Tomatoes" זכה הסרט לציון 96% על בסיס 257 ביקורות המבקרים, עם דירוג ממוצע של 8.8/10. בקונצנזוס המבקרים נכתב כי באתר הביקורות המשוקללות "Metacritic", זכה הסרט לציון 90/100, על בסיס 53 ביקורות, דבר המצביע על "הערכה אוניברסלית".
צופים שנשאלו על ידי חברת הסקרים "CinemaScore" העניקו לסרט ציון ממוצע של "A−".
הקולנוען אדגר רייט שיבח את הסרט ואמר "אני מתפעל ממה שאנדרו [היי] הצליח לעשות בסרט הזה.
זו עדות אמיתית לאומנות שלו שהוא הצליח לעשות סרט כל כך אישי, רגשי ומהדהד, אך גם כל כך מספק במקומו בז'אנר על אף שסיפור רפאים מסורתי עשוי להסתיים בנימה של עצב או הלם, יש להוקיר את העובדה שאנדרו מסוגל להשאיר אותנו עם רגע של יופי אינסופי."
הסרט זכה בשבעה פרסים בטקס פרסי הסרט העצמאי הבריטי לשנת 2023, כולל בקטגוריות "הבמאי הטוב ביותר" ו"התסריט הטוב ביותר".
פרסתאריך טקסקטגוריהמועמד/יםתוצאהמקורפרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה14 במרץ 2024הסרט הטוב ביותר - הפצה נרחבת"כולנו זרים"
כולן בשביל אחת (באיטלקית: Toutes pour une) הוא סרט הרפתקאות בלגי-צרפתי משנת 2025 בבימויה של הודה בנימינה.
הסרט, שנכתב על ידי הבמאית הוא קומדיה הרפתקנית ובה המוסקטרים הן דווקא מוסקטריות שהוטלה עליהן המשימה להגן על מלכת צרפת.
הסרט מבוסס באופן רופף על הרומן מאת דיומא, שלושת המוסקטרים.
צרפת, המאה ה-17. בשנת 1625, על ארבע נשים מוטלת המשימה להגן על מלכת צרפת.
קייסי מוט קליין – רישלייה
נמו שיפמן – לואי ה-13
מרטין קרמן – לה מרקיז
סלומה וילייר – לה מרקיז
מריאן קאיון – קלאודיה לה שרבונייר
פייר פיליפ – איש משמר המלך
הצילומים התקיימו מ-28 באפריל עד 17 במאי 2023 במיקומים שונים בצרפת.
הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל אראס ב-11 בנובמבר 2024 ויצא לאקרנים בצרפת ב-22 בינואר 2025.
כולנא ירושלים (Kulna Jerusalem, كلنا مقدسيون) היא עמותה הפועלת לחיזוק השותפות בין יהודים לערבים בעיר, לצמצום פערים חברתיים וכלכליים ולעידוד יוזמות קהילתיות.
מוקדי הפעילות המרכזיים שלה כוללים: קידום מרחבים משותפים, תוכניות לפיתוח מנהיגות במזרח ירושלים ויזמות חברתית, וסיוע למשפחות נזקקות במזרח העיר.
העמותה נוסדה בשנת 2016 על ידי קבוצת פעילים ירושלמים, מתוך רצון ליצור מרחבים משותפים של כבוד הדדי ושיתוף פעולה בין תושבי העיר.
מאז הקמתה, פועלת העמותה במודל ניהולי של מנכ"לות משותפת.
בראש העמותה עומדים דרור עמדי ומחמוד שחאדה, מתוך תפיסה שוויונית המדגישה ייצוג הדדי בין יהודים לערבים.
השם "כולנא ירושלים", בערבית: كلنا مقدسيون (כולנו ירושלמים), מבטא את השאיפה לשותפות אזרחית בין תושבי מזרח ומערב העיר, תוך הכרה בכך שהמגוון האנושי של ירושלים הוא חלק בלתי נפרד מזהותה.
העמותה פועלת בהתאם לתפיסה זו ומקדמת מיזמים שמטרתם חיזוק הקשרים בין הקהילות בעיר.
כולנא ירושלים פועלת לחיזוק השותפות בין יהודים לערבים בעיר, לצמצום פערים חברתיים וכלכליים ולעידוד יוזמות קהילתיות משותפות ונפרדות.
מוקדי הפעילות המרכזיים שלה כוללים: קידום מרחבים משותפים, תוכניות לפיתוח מנהיגות ויזמות חברתית במזרח ירושלים, וסיוע למשפחות נזקקות במזרח העיר.
העמותה רואה ביזמות אזרחית כלי לקידום מעורבות תושבים ולהעצמתם בעיצוב החיים בעיר.
פעילויות נוספות כוללות אירועי תרבות, ספורט וקהילה, הפעלת מרכזי למידה וסיוע לילדים ובני נוער, קידום לימוד עברית וערבית, סיוע משפטי והנגשת מידע.
בנוסף, מתקיימים סיורים בירושלים להעמקת ההיכרות עם ההיסטוריה, הפערים והמורכבויות בעיר ולעידוד שיח וחיזוק הקשר למרחב המקומי.
לצד הפעילות התרבותית עוסקת העמותה גם בפעילות רווחה.
במהלך השנים הפעילה חמ"ל אזרחי במזרח העיר, חילקה סלי מזון למשפחות נזקקות והעניקה סיוע משפטי וסייעה לתיקון תשתיות בסיסיות בשכונות שונות.
כיום מתמקדת העמותה בגיוס פעילים משני צידי העיר אשר חותרים לשינוי חברתי כולל בעיר.
היא מקדמה שיתופי פעולה בין תושבים המאמינים באחריות אזרחית משותפת וביכולת ליצור עתיד משותף טוב יותר.
במהלך השנים פיתחה העמותה מגוון יוזמות קהילתיות שחיברו בין תושבי העיר.
בשנת 2018 הפיקה העמותה את אירוע "המונדיאל הירושלמי", במהלכו הפך שער יפו למתחם כדורגל סמלי.
במסגרת האירוע התקיימו משחקי כדורגל ידידותיים בין ילדים יהודים לערבים, שיצרו אווירה של שיתוף והידברות והדגימו כיצד ספורט פופולרי יכול לשמש לחבר בין קהילות שונות.
מיזם נוסף הוא "דאבל ירושלמי"- אליפות ירושלים בשש-בש.
המיזם התקיים במגוון שכונות בעיר מבית חנינא בצפון ועד בית צפאפא בדרום העיר דרך מיקומים ייחודים דוגמת מוסך דוידוב בתלפיות, שוק מחנה יהודה, כיכר המוריסטאן בעיר העתיקה.
המיזם נחשב לפורץ דרך בתחומו שכן במסגרתו לקחו חלק אלפי ירושלמים ערבים ויהודים מכל חלקי העיר והוא זכה לתמיכה ממסדית ואף לסיקור תקשורתי מקומי ובינ"ל.
'דאבל ירושלמי הביא לקדמת הבמה מפגש חיובי בין ערבים ליהודים בירושלים דרך משחק עממי ונגיש.
עם השנים הפך הטורניר למסורת שנתית וזכה לתמיכת עיריית ירושלים, הרשות לפיתוח ירושלים, קרן נתן ושותפים נוספים.
העמותה מלווה את פעילותם של פעילי פארק המסילה.
קבוצת תושבים ותושבות משכונות בית צפאפא והקטמונים הפועלת לקידום מרחב קהילתי משותף לאורך פארק המסילה בירושלים.
הקבוצה יוזמת מפגשי תרבות וקהילה דו-לשוניים למגוון גילים כמו שעות סיפור, פעילויות יצירה וספורט לילדים, איפטארים ומימונות משותפות ואירועים חברתיים נוספים.
במסגרת יוזמות פעילי פארק המסילה, הושק בחודש מאי 2025 "קפה במסילה" – בית קפה קהילתי בין שכונת הקטמונים לבית צפאפא, מקום המהווה מרחב למפגש בין קהילות אלו.
במסגרת זו מתקיימת סדרת אירועי "פופ-אפ קפה" הכוללת הופעות מוזיקה, פעילויות לכל המשפחה, ופינות ישיבה באווירה מזמינה.
הפעילות מתקיימת בתמיכת הקרן לירושלים ועיריית ירושלים.
"הג'מעה של כולנא" היא קבוצת צעירים ממזרח ומערב ירושלים המובילה יוזמות חברתיות מגוונות ברחבי העיר.
בין הפעילויות הבולטות שנולדו במסגרת הג'מעה וממשיכה מדי שבוע נכלל המיזם "פריזבי על התפר", מפגש שבועי שבו עפים באוויר לא רק צלחות אלא גם חיוכים, שיחות וחיבורים אנושיים.
"מדברים מהשטח" תוכנית מנהיגות אינטימית במטרה לעודד יוזמות מזרח ירושלמיות ולאפשר לתושבים להוביל שינוי מהשטח.
התוכנית כוללת פיתוח אישי ומקצועי, חיזוק הסיפור האישי ויכולת העמידה מול קהל, לצד היכרות עם מוסדות וגורמי מפתח ירושלמים כגון עיריית ירושלים, המודל הירושלמי ומרכזי צעירים.
משתתפי התוכנית לקחו חלק בסדנאות עם אנשי מקצוע מהשדה החברתי והציבורי וכן הפיקו סרטון תדמית בליווי עמותת 0202 - נקודת מבט ירושלמית, כחלק מתהליך עידוד לפעולה אזרחית ולהשמעת קול אישי וציבורי.
כולנא בקמפוס - במסגרת זו מציעה העמותה לסטודנטים בירושלים מגוון הזדמנויות להתנדבות בתמורה לנקודות זכות אקדמיות.
במסגרת הפעילות מתקיימים מפגשים בקמפוסים ומחוצה להם סביב נושאים קהילתיים וחברתיים, שמטרתם לעודד היכרות, יצירה משותפת והיכרות עם מרקם החיים המיוחד של ירושלים.
קהילת "ירושלמית מדוברת" הוקמה בשנת 2017 על ידי ליאור אוריין ומנאר בדר.
הקהילה פועלת ליצירת שפה משותפת כבסיס להבנה, שותפות ושוויון הזדמנויות.
מה שהתחיל משתי חברות שלומדות יחד עברית וערבית, צמח כיום למגוון פרויקטים בהובלה משותפת של צוות פעילות משני צדי העיר.
ביניהם: מפגשי לימוד ותרגול עברית וערבית ופרויקט סיוע בתעסוקה לנשים מירושלים המזרחית.
הקהילה שמה דגש על השפה ככלי מחבר ומקרב, אך גם ככלי לעצמאות, יצירת הזדמנויות תעסוקה והשכלה גבוהה ומיצוי זכויות, עבור נשות מזרח העיר, שכ-70% מהן אינן מצליחות להשתלב בשוק העבודה.
בקהילה חברות כיום למעלה מ-3000 נשים מכל המגוון הירושלמי, הקשת הפוליטית והדתית, הרקעים והגילאים, והיא מנוהלת במשותף על ידי ליאור אוריין וסוזן סייאד.
הקהילה המשיכה פעילותה ללא הפסקה גם בתקופות מתח ומלחמה, ושומרת על המשכיות דווקא בתקופות אלו.
הקהילה זכתה במספר פרסי הוקרה על פעילותה, ביניהם: פרס יפה לונדון-יערי ליזמיות חברתיות (2018), פרס נבחרי העיר ירושלים (2020) ופרס תקווה ישראלית בחזונו של הנשיא לשעבר ראובן ריבלין (2021).
לאורך השנים פעלה הקהילה בליווי ותמיכה של עמותת כולנא ירושלים ובשנת 2026 החלה לפעול באופן עצמאי.
העמותה זכתה בשנת 2025 בעיטור ראש העיר להתנדבות על פעילותה הייחודית לקידום חיים משותפים וסיוע לתושבי מזרח ירושלים.
בשנת 2021 זכתה העמותה באות הנשיא להתנדבות על פעילותה להפחתת פערים בין תושבי מזרח ומערב העיר, לקידום חיים משותפים, קירוב לבבות, כבוד הדדי, וכן על עשייה משותפת של יהודים וערבים למען הקהילה בעת משבר הקורונה.
משכנה של העמותה – "הקונסוליה של כולנא"
משרדי עמותת כולנא ירושלים שוכנים במבנה היסטורי בשכונת אבו תור, אשר שימש בעבר כמעון הקונסול האיראני (הפרסי), ומכאן הכינוי "הקונסוליה של כולנא".
המבנה הוקם בסביבות 1900–1910 בבנייה חדשנית לתקופתו, עם תקרות שטוחות ושימוש בריילסים שהובלו באותה תקופה לירושלים באמצעות הרכבת.
מבנה האבן ההיסטורי ברחוב עין רוגל 4 יועד לדיפלומטים שהגיעו לירושלים ולאחר מכן שימש גם את הקונסוליה הטורקית והאיראנית ובתקופת המנדט הבריטי שימש כמועדון קצינים בריטים.
כיום משמש המבנה את קרן הון הסיכון Fresh Fund וכבית של עמותת כולנא ירושלים.
"כולנה" הוא אלבום האולפן השלישי של הזמר הישראלי מאור אדרי.
את האלבום הוציאה ב-13 בינואר 2015 לאור חברת התקליטים פליי רקורדס.
האלבום "כולנה" הוא אלבום האולפן השלישי של אדרי.
הוא הופץ לאחר פרסומם של שני אלבומיו הקודמים, "הגבר שכבש" ו"הכל כתוב", וזכה לליווי תקשורתי עם יציאתו.
באלבום זה שימש אדרי כיוצר, כמעבד וכמפיק מוזיקלי במספר שירים, תוך שיתוף פעולה עם כותבים ומלחינים נוספים, בהם יוסי בן דוד, אבי אוחיון, גילי זכאי, ראובן כרמל, רמי לב, אבירם דרעי, זוהר גהא, אורון עמר, דולב רם וקובי בר.
האלבום כולל אחת-עשרה רצועות, בהן "לא כואב לה", "כמו שאת", "מתוך ההריסות" ו"אהבנו", דואט עם רינת בר.
לקראת מועד ההפצה צורפו שלוש רצועות נוספות שפורסמו בהשמעת בכורה: "איתך יהיו לי ילדים", "רק אתמול" ו"הלבד שנשאר".
הפצת האלבום לוותה במספר הופעות באולמות שונים בישראל, לרבות היכל התרבות באר שבע והאנגר 11 בתל אביב-יפו.
"כולנה – הופעה חיה בקיסריה" הוא אלבום ההופעה השני של הזמר הישראלי מאור אדרי.
את האלבום הוציאה ב-3 בדצמבר 2015 לאור חברת התקליטים פליי רקורדס.
האלבום מתעד את הופעתו של אדרי באמפי קיסריה, אשר התקיימה כחלק ממסע ההופעות שנלווה להשקת אלבום האולפן השלישי שלו, "כולנה".
ההופעה כללה ביצועים חיים לשירים מתוך האלבום, לצד רפרטואר רחב הכולל מחרוזות שירים, קטעי קישור והשתתפות של הרכב נגנים מורחב.
אלבום ההופעה הופץ בפורמט של DVD ובמהדורה כפולה של תקליטורים (CD), והכיל 20 רצועות בסך הכול.
בין השירים שנכללו באלבום ניתן למנות את "כמו שאת", "לב קבור", "לא כואב לה" ו"My Name Is".
האלבום זכה להפצה מסחרית רחבה ונמכר בחנויות מוזיקה פיזיות ודיגיטליות.
במקביל הועלה לתוך פלטפורמות סטרימינג שונות תחת השם "Kulana – Live in Caesarea".
זהו אלבום ההופעה השני שלו בקיסריה, לאחר הוצאת "הגבר שכבש – הופעה חיה בקיסריה" ב-2014.
כונן תקליטורים אופטי הוא מכשיר אלקטרוני המסוגל לקרוא נתונים מדיסק (CD) באמצעים אופטיים (לייזר).
הקריאה מתבצעת באמצעות שיגור קרן לייזר לעבר המקום הרצוי בדיסק, ובדיקה האם הקרן הוחזרה.
בדיסק צורבים שקערוריות זעירות אשר מציגות את המידע.
שקערורית כזו יכולה להחזיר את קרן הלייזר לכיוון העינית, או למקום אחר.
כך מיוצגת סיבית (1 או 0) שהיא אבן היסוד של כל המידע הממוחשב.
בעזרת צירופים שונים של שקערוריות מיוצג מידע שונה של אפסים ואחדים.
השקערוריות נצרבות על הדיסק במעין פס ספירלי, שמתחיל ממרכז הדיסק.
השימוש הראשון לדיסקים היה לשמירת מוזיקה.
לאחר מכן החלו להופיע כונני תקליטורים למחשב הביתי, שאפשרו הפעלת משחקים.
מאוחר יותר הופיעו גם צורבי התקליטורים הביתיים.
ייצור כונני התקליטורים הופסק בשנת 2001 שבה התחילו בייצור כונני DVD.
ה-DVD בעל קיבולת גבוהה פי כמה מאשר תקליטור רגיל ומאפשר צריבה בכמה שכבות ומשני הצדדים.
כיום קיימים בשוק גם צורבי DVD.
מכיוון שצורבי תקליטורים מיועדים לשוק הביתי, יצירתם נעשית באופן שונה מתקליטורים רגילים.
במקום שקערוריות תקליטורים אלה מורכבים מחומרים הרגישים לחום, וקרן הליזר של צורב התקליטורים צובעת את החומר בעזרת לייזר.
כאשר אזור מסוים צבוע, הוא אינו מחזיר את האור מקרן הלייזר ואז נוצר אפקט זהה.
בתקליטורים הניתנים לצריבה רב-פעמית, התהליך הפיך ובטמפרטורה מסוימת החומר הופך שקוף.
כונן תקליטונים הוא מכשיר המשמש לקריאת ושמירת נתונים על גבי אמצעי לאחסון מידע הנקרא תקליטון (דיסקט), נפוץ בעיקר במחשבים אישיים.
לפני המצאתו של כונן התקליטורים שימש כונן התקליטונים כלי עיקרי לשמירת נתונים ואחסון שלהם על גבי מדיה ניידת (התקליטון).
לאחר המצאתם של כונני ה-ZIP והתקליטורים פחת השימוש בתקליטונים בשל מגבלות הזיכרון שלהם (1.44 מגהבייט) ונכון לשנת 2016, השימוש בהם הוא כמעט אפסי, והם משמשים בעיקר בתעשיית המוזיקה (למשל להפעלת אורגנים, מכונות תופים, וסמפלרים), להפעלת כספומטים, להתקנות תוכנה בשרתים ולהפעלת קונסולות לשליטה על תאורת במה.
כונן התקליטונים משמיע רעשים מכניים ייחודיים בזמן פעילותו.
בעזרת בקר ייעודי, ניתן לגרום לכונן לנגן תווים, ובכך להפוך אותו לכלי נגינה מכני.
ניתן למצוא ברשת האינטרנט סרטונים בהם נראים כונני תקליטונים מנגנים מנגינות מוכרת (בעיקר נעימות ממשחקי וידאו וסרטים).
הדבר ארע אחרי פעולת התגמול שביצע צה"ל בתאופיק.
בישראל הצטבר מידע לפיו מפקד צבא מצרים, פילדמרשל עאמר, לוחץ על נשיא קע"ם, גמאל עבד אל נאצר, לבצע פעולה כלשהי במטרה לרופף את הלחץ הצבאי שמפעילה ישראל על סוריה, בעלת-בריתה של מצרים ושותפתה לרפובליקה הערבית המאוחדת.
לפי דעה אחרת, ב-15 בפברואר 1960 העבירה ברית המועצות מידע כוזב לקע"ם, לפיו ישראל מרכזת כוחות גדולים בגליל כדי לפתוח בפעולה מקיפה נגד סוריה ב-22 בפברואר.
נשיא מצרים החליט על מהלך צבאי בעל משמעות מדינית, שיחזק את מעמדה של מצרים כמדינה החזקה בעולם הערבי, וידגיש את חיוניותו של האיחוד הסורי-מצרי.
בצבא קע"ם הוכרזה כוננות עליונה, וב-18 בפברואר החלו כוחות מצריים גדולים לחצות את תעלת סואץ ולהתרכז בסיני.
למרות קיומן של ידיעות אלה, הופתעה ישראל מהמהלך המצרי.
דיביזיית השריון הרביעית של צבא מצרים יצאה מאזור הקסטפ (ממזרח לקהיר) וחצתה את תעלת סואץ מבלי שהמודיעין הישראלי הבחין בכך.
המצרים העבירו לסיני גם שלוש חטיבות חי"ר – השנייה, החמישית והשביעית (ששייכות לדיביזיית החי"ר השנייה).
תחילת תזוזתם של הכוחות המצריים הייתה ב-18 בפברואר.
רק כעבור ארבעה ימים למדה על כך ישראל משרותי מודיעין זרים.
באותה עת כבר הגיע הכוח הקדמי של אוגדת השריון המצרית לאזור ג'בל ליבני.
ראש אג"ם, יצחק רבין, פנה למפקד חיל האויר, עזר ויצמן: "נתפסנו עם המכנסיים למטה.
ל-24 השעות הקרובות, הכל תלוי בחיל האויר".
ב-24 בפברואר נערך גיוס מילואים חלקי.
חטיבות השריון 7 ו-37 הועברו מהצפון דרומה, וכך גם חטיבת גולני הרגלית.
ראש הממשלה ושר הביטחון, דוד בן-גוריון, הורה במפורש לצה"ל שלא להגביר את המתיחות.
נשיא מצרים נמנע אף הוא מיצירת עימות גלוי.
במשך כשבועיים שהו הכוחות המצריים המתוגברים בסיני, וב-1 במרס יצאו רובם מסיני ועברו את התעלה מערבה.
התקרית עוררה ויכוחים פנימיים וביקורת פנימית חריפה ביחס ליעילותה ולתפקודה של ההתראה המודיעינית.
הרמטכ"ל, חיים לסקוב, דרש להדיח את ראש אמ"ן, חיים הרצוג.
באמ"ן טענו כי האחריות להשגת מידע זה הייתה מוטלת על "המוסד".
הנושא הסתיים ברפורמה משמעותית בנוהלי ההתרעה שהיו נהוגים במודיעין (בין היתר, החלו להפעיל את סיירת מטכ"ל לצורך זה) ובהגברת התיאום בין הגופים השונים בקהילת המודיעין הישראלית.
כומתה ירוקה הוא משחק וידאו אשר יצא במקור לארקייד בשנת 1985 ופותח על ידי חברת Konami, ומאוחר יותר יוצרה גרסה מקבילה שלו למערכות מחשב אחרות, כאשר הגרסה הידועה ביותר הייתה גרסת המגאסון.
המשחק מתרחש בזמן המלחמה הקרה.
המשחק הופץ מחדש לשווקים ב-Xbox Live Arcade ל-Xbox 360 במאי 2007.
השחקן/ים משחק חייל הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית אשר חודר לבסיס אויב סובייטי.
בגרסת הארקייד, המשימה היא להציל שבויי מלחמה מהוצאה להורג על ידי כיתת יורים.
אף על פי כן בגרסת המגאסון, המשימה שונתה למציאתו והשמדתו של "נשק אויב סודי" בשלב הסופי של שתי הגרסאות, על השחקן לירות טיל ממטול בזוקה לעבר טיל בליסטי בין-יבשתי, ולגורם לו להתפוצץ.
לאחר פעולה זו יש אנימציה קצרה בה רואים את השחקן בורח מהבסיס כאשר ברקע נראה פיצוץ של פטרייה אטומית.
כוננות מיידית הוא סרט מתח אמריקאי משנת 1995 בבימויו של טוני סקוט ובכיכובם של ג'ין הקמן ודנזל וושינגטון.
עלילת הסרט מתרחשת בצוללת גרעינית אמריקאית בעת משבר גרעיני עם רוסיה שלאחר המלחמה הקרה.
הסרט נפתח על רקע של משבר ברוסיה.
פוליטיקאי רוסי קיצוני מורד בקרמלין, משתלט על ראשי חץ גרעינים, ומאיים לשגר אותם אל המערב.
רון האנטר (דנזל וושינגטון) הוא קצין צעיר ומבטיח המגיע לשרת כקצין המבצעים (סגן מפקד) של היו.אס.אס אלבמה - צוללת טילים בליסטיים חדישה מסדרת אוהיו.
מפקדה של הצוללת הוא קפטן רמזי (ג'ין הקמן) אשר משרת בתפקידו עשרות שנים.
הצוללת יוצאת לאוקיינוס על מנת להוות אפשרות למכת מנע מקדימה כנגד המורדים הרוסים.
בין רמזי והאנטר מתגלעות מחלקות באשר לניהול הצוללת והצוות, אך הוויכוחים נשמרים על אש נמוכה.
לאחר שלוויינים אמריקאים מגלים שהרוסים מתדלקים את הטילים שלהם, האלבמה מקבלת פקודת לשגר טיל בליסטי למטרות.
לאחר שמתחילים בהכנות לשיגור, הם מקבלים הודעה נוספת המנותקת באמצע.
האנטר מתנגד לשיגור הטילים הגרעינים לפני אישור המסר, בעוד רמזי טוען שהפקודה חוקית.
האנטר לא מסכים לאשר את השיגור ורמזי כתגובה פוקד לכלוא אותו באשמת מרד.
האנטר בתגובה נגדית פוקד לשחרר את הקפטן מהפיקוד ואכן כך נעשה.
יותר מאוחר בעזרת חלק מהקצינים רמזי שב להיות הקפטן וכולא את האנטר, אך זה מצליח להשתחרר מכלאו בעזרת כמה קצינים מצידו וחוזר לגשר הפיקוד.
לאחר מספר דקות מגיעה ההודעה שמבקשת לבטל את ירי הטילים הגרעינים לרוסיה.
בבירור הצבאי שלאחר מכן, קפטן רמזי מבקש להשתחרר מהצי ולמנות את האנטר למפקד האלבמה.
דנזל וושינגטון – לוטננט קומנדר רון האנטר, סגן מפקד הצוללת
ג'ין הקמן – קפטן פרנק רמזי, מפקד הצוללת
ג'ורג' דזונזה – קוב, רס"ר הצוללת
ג'יימס גנדולפיני – לוטננט בובי דוהרטי, קצין הספקה
מאט קרוון – לוטננט רוי זימר, קצין קשר
ויגו מורטנסן – לוטננט פיטר "וופס" אינס, קצין נשק
רוקי קרול – לוטננט דאריק ווסטגארד, קצין מבצעים
דני נוסי – סמל דני ריבטי, מפקח הסונר
ריקי שרודר – לוטננט פול הלרמן
פרסי אוסקר, 1996 – מועמדות בקטגוריות: עריכה, קול ואפקטים
פרס גראמי, 1996 – הנס צימר זכה ביצירה מקורית הטובה ביותר שנכתבה לסרט או לתוכנית טלוויזיה
פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTV, 1996 – דנזל וושינגטון היה מועמד בקטגוריית השחקן הטוב ביותר
ביוני 2025, המפיק ג'רי ברוקהיימר חשף בראיון בתוכנית "The Rich Eisen Show" כי הוא מפתח סרט המשך לסרט.
ברוקהיימר ציין כי יש במאי ותסריטאי מוכשרים המעורבים בפרויקט, והם נמצאים כעת בדיונים עם צי ארצות הברית על הנושאים המוצגים בסרט, אך לא חשף את שמותיהם.
ברוקהיימר הביע תקווה כי דנזל וושינגטון יסכים לשוב ולהשתתף בסרט ההמשך.
כונדרויטין סולפט הוא גליקוזאמינוגליקן (GAG) הקשור לקבוצת סולפט.
מורכב מרצף חוזר של סוכרים (אצטילגלוקוזאמין וחומצה גלוקורונית).
בדרך כלל מחובר לחלבון כחלק מפרוטאוגליקן (רב סוכר עם חלק חלבוני).
שרשרת כונדרויטין יכולה להגיע עד לרצף של מאה סוכרים עם אפשרות לקבוצות סולפט בכמויות ומקומות שונים.
מדע הגליקוביולוגיה מנסה להבין, בין השאר, את מגוון הגליקוזאמינוגליקנים הגדול הזה.
כונדרויטין סולפט משמש רכיב חשוב בסחוס ונותן לו את היכולת להתנגד לדחיסה.
מסיבה זו, כונדרויטין סולפט וגלוקוזאמין משמשים כתוספי תזונה לטיפול בדלקת מפרקים ניוונית.
כוננות כחול לבן הייתה שם קוד להיערכות של צה"ל בחודשים מאי-אוגוסט 1973, כמה חודשים קודם לפרוץ מלחמת יום הכיפורים, שכללה את העלאת הכוננות ביחידות צה"ל והיערכות למלחמה בין ישראל לבין מצרים וסוריה.
במסגרת הכוננות נקבעו מטרות המלחמה וגובשו תרחישי פעולה עבור כוחות צה"ל, אם אכן תהיה מתקפה מצרית-סורית על ישראל.
בשנת 1972 הלכה והתפתחה ההכרה בקרב מקבלי ההחלטות בישראל שבמצרים קיים רצון לחדש את הלחימה, שהסתיימה עם תום מלחמת ההתשה באוגוסט 1970, על מנת להחזיר למצרים את השליטה בשטחים שאיבדה במלחמת ששת הימים.
במקביל התפתחה הקונספציה של אמ"ן לפיה אין למצרים יכולת לעשות זאת, ועל כן לא תפתח במלחמה.
מקור בולט (אך לא יחיד) להתרעות אלה היה סוכן "המוסד" במצרים, אשרף מרואן.
בהערכה ראשונה שלו דיבר מרואן על מלחמה בסוף 1972–תחילת 1973. מידע מודיעיני על מלחמה בסוף אפריל 1973–תחילת יוני 1973 הגיע משלל מקורות.
ב-18 באפריל התקיימה ישיבה סודית בביתה של ראש הממשלה, גולדה מאיר, בה נועדו ראשי המנגנון הביטחוני-מדיני המצומצם ("המטבח"), באפשרות של מתקפה שעתידה על פי הדיווחים להיות ב-19 במאי.
ראש אמ"ן אלי זעירא העריך שמצרים לא תצא למלחמה.
זעירא סבר כי מצרים מעריכה עדיין כי אין ביכולתה לנצח את ישראל ולכבוש את סיני.
זאת מפני שלא מילאה את תנאי הסף שלה עצמה למוכנות למלחמה, וסוריה לא תצא למלחמה ללא מצרים, בהתאם לקונספציה הבסיסית של אמ"ן.
שאר אנשי הקבינט, ובהם ראש "המוסד" צבי זמיר, הרמטכ"ל דוד אלעזר, ושר הביטחון משה דיין, האמינו כי יש באפשרות זו ממש והחליטו לבצע כמה צעדים שיסייעו למוכנות צה"ל במידה ובאמת הערבים יחליטו לתקוף.
הרמטכ"ל התייחס לכך גם בפומבי, באומרו: "אינני חושב שזה יהיה הגיוני למצרים לפתוח במלחמה.
אני חושב שהסיכונים למצרים גדולים, אבל אנחנו צריכים להיות נכונים לבלתי הגיוני.
זו אפשרות קיימת והיא מחייבת אותנו להכנה ולכוננות רציניים"
בעקבות ההערכה כי תיתכן מלחמה בקיץ 1973, אישר שר הביטחון לרמטכ"ל, ב-30 באפריל, להוציא אל הפועל את תוכניתו להעלאת הכוננות ולשיפור המוכנות של צה"ל למלחמה - כוננות "כחול לבן".
במסגרת כוננות "כחול לבן", בחודשים מאי-אוגוסט 1973, העלה צה"ל את רמת הכוננות שלו, במספר דרכים:
הקמת יחידות חדשות, ובהן שלד לאוגדת המילואים אוגדה 210 של דן לנר.
קידום מחסני החירום של יחידות המילואים קרוב יותר לגבול, כדי שחיילי המילואים יצטיידו קרוב לקו האש והנסיעה אליו וממנו תהיה קצרה (בקו זה גם היו מוסכים, דלק, בונקרים וכו').
יחידות גישור חדשות הצטיידו בגשר הגלילים.
רענון נוהלי הקרב בכל יחידות צה"ל ותרגול הדיפה של צבאות פולשים.
רענון וגיבוש של תוכניות מבצעיות להתמודדות עם פלישת שני צבאות בו זמנית.
עריכת עבודת מטה להגדרת מטרות המלחמה הבאה על פי העקרונות האסטרטגיים הבסיסיים של ישראל: "למנוע כל הישג צבאי מהאויב, להנחיל מפלה צבאית והשמדת כוחות, ולזכות ביתרונות צבאיים, הן ביחסי כוחות לכמה שנים והן בקווי הפסקת אש חדשים".
התוכניות המבצעיות של כוחות היבשה של צה"ל כללו תוכניות למגננה ותוכניות להתקפה:
"שובך יונים", שבתכנונה הוחל ב-1970, הייתה תוכנית מגננה שנועדה לתת מענה ראשוני לכל פעילות של מצרים בקו, ובכלל זה פתיחה באש לאורך תעלת סואץ, ניסיונות לתפוס מאחזים לאורך התעלה ופעילות קומנדו בסיני.
מימוש התוכנית הוטל על אוגדה 252 - האוגדה הסדירה שפעלה בסיני, ללא הסתמכות על כוחות מילואים.
ביצוע סביר של התוכנית דרש התרעה של 24 שעות, וביצוע מלא - 48 שעות.
"סלע" - תוכנית מגננה רחבה יותר, שבתכנונה הוחל כבר ב-1968, והתבססה לא רק על כוחות סדירים, אלא גם על גיוס מילואים נרחב, בעקבות קבלת התרעה נאותה על מלחמה קרבה.
תוכנית זו כללה, בנוסף לאוגדה 252 הסדירה, גם שתי אוגדות מילואים: אוגדה 143 ואוגדה 162. היערכות לתוכנית דרשה 36 שעות בחזית הצפון וחמישה ימים בחזית הדרום.
"צפניה" - תוכנית התקפית להשתלטות על שטחים מצריים בצפון-מערב התעלה והשמדת הכוחות המצריים שם.
"בן חיל" - תוכנית התקפית לכיבוש כל האזור שמקנטרה עד פורט פואד ופורט סעיד שבצפון התעלה.
"חתול המדבר" - תוכנית התקיפה העיקרית של צה"ל, שכללה צליחת התעלה על ידי שלוש האוגדות של פיקוד הדרום, וכיבוש רצועה לכל אורך הגדה המערבית של תעלת סואץ.
חיל האוויר רענן אף הוא את תוכניותיו, שכללו:
"מבצע תגר" - תקיפת מערך טילי קרקע-אוויר המצרי לאורך התעלה.
"דוגמן" - תקיפת מערך טילי קרקע-אוויר הסורי ברמת הגולן.
"נגיחה" - תקיפת שדות התעופה במצרים ובסוריה.
תקיפה זו אמורה הייתה להיות קשה במידה ניכרת מזו של מבצע מוקד בתחילת מלחמת ששת הימים, משום שבמצרים ובסוריה הופקו לקחים מתוצאות מבצע מוקד.
גם הצורך בה נראה פחות חיוני.
"שריטה" - תוכנית למצב שבו חיל האוויר נדרש לסייע בבלימת כוחות היבשה של האויב קודם להשמדת מערך טילי קרקע-אוויר (אם כי הנחת העבודה העיקרית הייתה שבשעות הראשונות למלחמה יהיה חיל האוויר פנוי להשמדת הטילים, ובבלימת המתקפה היבשתית יעסקו כוחות היבשה).
בנוסף, במהלך הכוננות השלים חיל האוויר את הצטיידותו למלחמה, ובין השאר הצטייד בטילים ובפצצות נוספים, והכשיר מטוסים שנמצאו בעבודות תחזוקה יסודיות.
במסגרת הדיונים באופי המלחמה נשקלו האפשרויות של מלחמת מנע ושל מכה מקדימה, והוחלט, על דעת הדרג המדיני והמטכ"ל, שמשיקולים מדיניים ישראל אינה יכולה לפתוח במלחמת מנע, אך תיתכן אפשרות של מכה מקדימה באמצעות תקיפה אווירית.
באוגוסט הופעלו "האמצעים המיוחדים" - אמצעי איסוף מודיעין אותות של צה"ל שהותקנו במצרים, ויוחסה להם יכולת לספק מידע אמין על כוונת המצרים לצאת למלחמה.
ב-12 באוגוסט הוחלט, בדיון בלשכת סגן הרמטכ"ל, ישראל טל, להוריד את הכוננות בצה"ל לרמתה הרגילה.
עלות כוננות כחול לבן הייתה כ-60 מיליון לירות, סכום נכבד במונחי תקציב הביטחון של השנים ההן.
על השפעת הכוננות על צה"ל עמד החוקר אורי בר-יוסף:
בדיעבד, יש התולים בכוננות זו את ההפתעה של צה"ל בעת פתיחת מלחמת יום הכיפורים, בשל השאננות וההתעלמות מהסימנים המקדימים של המלחמה, שבאה בעקבות אי התממשותה של ההתרעה למלחמה בעת כוננות "כחול לבן".
בארגון הנערך למצבי חירום, משקפת רמת הכוננות את מידת הדריכות שבה מצוי הארגון לקראת התרחשות אפשרית במצב חירום.
לכל רמת כוננות נקבעים בנוהלי הארגון תרחישי הגנה, הפעלה ותגובה לאירועים רלוונטיים.
בצבא משקפת רמת הכוננות את ההיערכות לקראת מתקפה של האויב, כפועל יוצא של הערכות המודיעין לגבי סבירותה של מתקפה כזו.
במשטרה משקפת רמת הכוננות את ההיערכות לקראת הפרות סדר נרחבות או פיגועים, שעשויים להצריך מעורבות נרחבת של המשטרה.
בארגוני הצלה למיניהם משקפת רמת הכוננות את ההיערכות לקראת אסון שיצריך פעולות הצלה נרחבות.
העלאת רמת הכוננות כוללת, בין השאר:
תגבור יחידות בכוח אדם ובציוד.
רענון וגיבוש של תוכניות מבצעיות.
קביעת רמת הכוננות מצריכה שיקול דעת מעמיק, מסיבות אחדות:
קביעת רמת כוננות גבוהה מדי עולה במשאבים ומביאה לשחיקתם.
קביעת רמת כוננות נמוכה מדי עלולה להעמיד את הארגון בפני אירוע שאינו ערוך לו.
תסמונת "זאב זאב": העלאת הכוננות עקב התרעות שאינן מתגשמות עלולה לעורר ספק באיכותן של החלטות אלה.
בצבא, העלאת רמת הכוננות עלולה להיות נבואה המגשימה את עצמה, משום שהאויב עשוי לפרשה כמשקפת כוונה התקפית, ולהעלות אף הוא את רמת הכוננות, תוך הגברת המתח בין הצדדים.
סיטואציה זו קרוי דילמת הביטחון .
בישראל נהוגות חמש דרגות כוננות:
רמת כוננות א' - פעולות שגרתיות ברגיעה להכנת מערך החירום.
רמת כוננות א'1 - הגברת הערנות או ביצוע פעילות התכוננות ללא שינוי מצב הכוננות.
רמת כוננות ב' - מוכנות להידרדרות במצב הצבאי או היתכנות של מצב משברי על רקע אסונות, פעילות מוגברת לקראת מעבר למצב חירום מלא או חלקי על פי התפתחויות המצב.
רמת כוננות ג' - מוכנות מלאה לפעילות מוגברת או היערכות מוגברת למצב משברי על רקע אסון או מצב של לחימה בגזרה מוגבלת.
מצב הפעלה חלקי שבו מופעל מערך משק לשעת חירום בהיקפים שונים בהתאם להתפתחות המצב.
רמת כוננות ד' - מוכנות מרבית לכניסה למלחמה כוללת או לקראת אסון טבע ודאי, הפעלת מערך משק לשעת חירום בהיקף מלא.
בחיל האוויר מוגדרות רמות אחדות של כוננות גבוהה לצוותי אוויר:
כוננות "הנע והמתן" - צוותי האוויר יושבים במטוסים מוּנעים וממתינים להזנקה.
כוננות "מיידי" - צוותי האוויר יושבים במטוסים, מוכנים להתנעה ולהמראה מיד עם קבלת פקודה להמריא.
כוננות "חמש דקות" - הצוותים נמצאים בקרבת מטוסי הכוננות, מוכנים להמראה תוך חמש דקות.
כוננות "15 או 30 דקות" - על צוותי האוויר להיות ערוכים להמראה תוך 15 או 30 דקות, בהתאמה.
בכוחות המזוינים של ארצות הברית נהוגות 5 דרגות כוננות, לפי מדד הקרוי DEFCON (Defense Readiness Condition):
DEFCON 4: מצב נורמלי, בו מוגברת פעילות המודיעין וננקטת פעילות מוגברת לשמירת הביטחון הלאומי.
מצב זה יוכרז במקרה של מתקפה צפויה בטווח הזמן המיידי, או במהלכה של מתקפה, על כוחות צבא אמריקניים או על שטח ארצות הברית על ידי כוח צבאי זר.
כונדרודיט הוא מינרל נזוסיליקטי (סיליקט במבנה דמוי איים) של ברזל ומגנזיום, המכיל גם פלואור והידרוקסיל, והשייך לקבוצת המינרלים "קבוצת ההומיט".
נוסחת המבנה הכימי של כונדרודיט היא Mg,Fe2+)5(SiO4)2(F,OH)2).
הכונדרודיט הוא המינרל הנפוץ ביותר מבין המינרלים של קבוצת ההומיט, קבוצה של מינרלים המאופיינים במבנה המשלב שכבות של סיליקטים ותחמוצות.
במקרה של הכונדרודיט יש שתי שכבות של אוליבין בין שכבות הברוסיט (להומיט שנתן את שמו לקבוצה יש שלושה).
הכונדרודיט יוצר תמיסה מוצקה עם המינרל אלגנייט.
הכונדרודיט מתגבש במערכת המונוקלינית, חבורת סימטריות נקודתית מונוקלינית רגילה וחבורת סימטריות מרחבית P21/b.
הכונדרודיט מופיע בטבע בדרך כלל בדרך כלל משובץ כגרגירים.
הגבישים, הנדירים בדרך כלל, קטנים, פריזמתיים, שטוחים, מרובי פאות, חסרי סימטריה ברורה ומעוגלים באורך של עד עשרה סנטימטרים.
הכונדרודיט נשבר באופן בלתי שווה.
הקשיות של המינרל בינונית, 6 -6.5 בסולם מוס, והמשקל הסגולי הוא בממוצע 3.15.
מקדם השבירה של הכונדרודיט נע בין 1.592 ל-1.67. גבישי הכונדרודיט שקופים עד שקופים למחצה וצבעם הוא בדרך כלל צהוב בהיר עד צהוב, אך גם חום, חום אדמדם או אדום.
מכיוון אחד נראה המינרל חסר צבע, בגוון צהוב חיוור מאוד עד צהוב, מכיוון שני חסר צבע עד צהוב-ירוק.
מכיוון שלישי חסר צבע עד ירוק חיוור.
רוב דגימות המינרל פלואורסצנטיות בגוון כתום בקרינת על-סגול, כאשר הקרינה חזקה מעט יותר בתגובה להקרנה באורכי גל קצרים.
שינוי זה נובע כנראה מנוכחות יוני הברזל המחליפים את המגנזיום.
המינרל נתגלה לראשונה ב-1817 בסומה (Monte Somma) במחוז קמפניה, שבאיטליה.
מקור שם המינרל מיוונית ופירושו "גרגיר", רמז לתצורה הנפוצה של כגרגירים בודדים בתוך מסת אם.
השימוש העיקרי בכונדרודיט הוא במכירה בחנויות לאספנים, אם כי קיימים גם אבני חן מחיתוך גבישים של כונדרודיט, אבל השימוש בהם נדיר.
הכונדרודיט הוא מינרל נדיר למדי, למרות היותו המינרל הנפוץ ביותר בקבוצת ההומיט.
הכונדרודיט מצוי בדרך כלל בסלעי גיר וסלעי דולומיט שעברו התמרה אזורית והתמרת מגע במפגש עם סלעיים פלוטוניים פלסיים או אלקליים.
כמו כן בסלעים כדוגמת סקארן, קרבונטיט וסרפטיניט, וכן בעורקים הידרותרמיים במיוחד אם כתוצאה תהליך המטאסומטיזם חדרו לסלע תמיסות המכילות ברזל, בורון ופלואור.
כּוּנְיָה (בערבית كنية, שם עצם בלשון נקבה, הן בערבית והן בעברית) הוא שם או כינוי מקובל בעולם הערבי והמוסלמי שאדם מאמץ לעצמו במהלך חייו בנוסף לשמו המקורי.
הכוניה מתייחסת בדרך כלל לשם הבן הבכור של האדם.
מי שעדיין לא נולדו לו ילדים, מאמץ לעצמו כוניה על שם דמות היסטורית, או על שם אביו, או על שם תכונה או כינוי של אותו אדם.
הכוניה נחשבת לסוג של אות כבוד, ויש אנשים שהכוניה שלהם מוכרת יותר מאשר שמם המקורי.
לגברים הכוניה מתחילה במילה אבו (أبو – אב בערבית), ולנשים במילה אום (أم – אם בערבית).
דוגמאות לכוניה על שם הבן הבכור
הח'ליף העבאסי אל-מנסור נודע גם בכוניה אבו ג'עפר, על שם בכורו.
השליטה המצרייה שג'ר א-דור טבעה מטבעות בהן מופיע שמה בצירוף הכוניה אום ח'ליל, על שם בנה, שנפטר בינקותו, מהסולטאן צאלח איוב .
נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס מוכר מאוד בכוניה אבו מאזן, על שם בנו הבכור מאזן.
ח'ליל אל-וזיר, ממייסדי תנועת פת"ח וראש הזרוע הצבאית של אש"ף, היה מוכר יותר בכוניה אבו ג'יהאד ואלמנתו אינתיסאר מוכרת יותר בכוניה אום ג'יהאד, על שם בנם הבכור ג'יהאד.
דוגמאות לכוניה על שם דמות היסטורית
הזמרת המצרייה פאטמה איבראהים אל-בלתאגי נודעה יותר בכוניה ששימשה גם כשם במה "אום כולתום", על שם הבת השלישית של מוחמד, מייסד האסלאם.
יאסר ערפאת אימץ לעצמו את שמו הפרטי יאסר ואת הכוניה "אבו עמאר", על שם עמאר אבן יאסר , אחד מבני לווייתו של מוחמד, מייסד האסלאם.
דוגמאות לכוניה על שם תכונה
הח'ליפה הראשון אחרי מות מוחמד ידוע בכוניה אבו בכר – כינוי שניתן לו על שם בכרי הגמלים עימם אהב לשחק בילדותו.
המשורר אלחסן בן האני אלחכמי נודע יותר בכוניה אבו נואס, על שום תלתליו.
המנהיג והטרוריסט הפלסטיני סאברי אל-בנא, ידוע יותר בכוניה שלו אבו נידאל – אבי המאבק.
השודד הערבי אחמד חמד מחמוד שפעל בתקופת המנדט הבריטי, היה ידוע בכוניה אבו ג'ילדה (בעל הרטייה) – עקב רטייה שכיסתה את אחת מעיניו.
כוננות עם שחר הוא סרט קולנוע אמריקאי בבימויה של קתרין ביגלו, שיצא לאקרנים בשנת 2012. הסרט מתאר את המאמץ המודיעיני האמריקאי במרדף אחר אוסאמה בן לאדן עד להריגתו במבצע חנית נפטון.
הסרט עורר מחלוקת בארצות הברית בשל יחסו לכאורה לחקירות בעינויים.
הסרט נפתח כשעל רקע מסך שחור, נשמעות הקלטות מאירועי פיגועי 11 בספטמבר, בליל של דיווחי תקשורת, אנשים מפוחדים, לכודים וכוחות הצלה.
שנתיים לאחר מכן, במתקן סודי באפגניסטן, חוקר דן (ג'ייסון קלארק), סוכן ה-CIA, את עאמר, בלדר של ארגון אל-קאעידה.
דן משתמש בטכניקות של עינויים והשפלות, להן עדה עמיתתו מאיה (ג'סיקה צ'סטיין).
החקירה לא מצליחה לספק די מידע כדי למנוע פיגוע נוסף של אל-קאעידה, שהתרחש במאי 2004 בעיר ח'ובאר בערב הסעודית .
מאיה מציעה לנקוט גישה חדשה בחקירה, הם משטים בעאמר, שמנותק מהעולם החיצון, וטוענים שבזמן החקירה הסגיר מידע שסייע לחשוף את חברי החוליה ובכך מנע את הפיגוע, אך הוא לא זוכר זאת מאחר שאיבד את הכרתו ואת זיכרונו לזמן קצר.
העציר נשבר וחושף שורה של חברי אל-קאעידה, בהם מי שידוע לו בכינוי "אבו אחמד אל-כוויתי", כמי שהעביר מסרים מבן לאדן.
זוהי ה"מחט בערמת שחת" שדרכה מצפה מאיה לאתר את מנהיג אל-קאעידה.
שורה של חקירות בעינויים של עצירים נוספים מעלה את האפשרות כי אבו אחמד הוא ככל הנראה מהאנשים המקורבים ביותר לבן לאדן.
הסברה מתחזקת כאשר אבו פרג' אל-ליבי (יואב לוי), בכיר באל-קאעידה שנלכד בפקיסטן ונחקר בעינויים אף הוא נמצא במתקן מעצר סודי באפגניסטן, מנסה להסתיר את הקשר בין אבו אחמד לבן לאדן.
מאיה ממשיכה לחקור בכיוון זה, כשברקע מתרחשים הפיגועים בלונדון וחילופי השלטון בארצות הברית המביאים לאיסור השימוש בעינויים, לחשיפת מידע מנחקרים.
מאיה ניצלת מהמתקפה על מלון "מריוט" אסלאמאבאד, שבו נהרגו עמיתיה בפיצוץ סוכן כפול מתאבד של אל-קאעידה בבסיס צ'פמן באפגניסטן.