tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
השער שלו הידוע בשם קאראמון מוגדר כאוצר לאומי של יפן.טירת ניג'ו (二条城)טירההמאה ה-17 – תקופת אדונקאגויו-קו, קיוטו,
הטירה הפכה לארמון קיסרי מנותק עד שנתרמה לעיר קיוטו ב-1939.
המונומנטים ההיסטוריים של היראיזומי הם קבוצה של חמישה אתרים מסוף המאה האחת-עשרה ומהמאה השתים-עשרה באזור במחוז איווטה ביפן שנוספו לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו בשנת 2011 בשם "היראיזומי - המקדשים, הגנים והאתרים הארכאולוגיים המייצגים את בודהיזם הארץ הטהורה".
במשך ארבעה דורות מסביבות 1087, כאשר העתיק את מפקדתו ואת מקום מגוריו ממקום צפוני יותר, עד 1189, כאשר הצבא של מינאמוטו נו יוריטומו שם קץ לממלכת פוג'יווארה הצפונית, שימשה היראזומי כמרכז פוליטי, צבאי, מסחרי ותרבותי חשוב.
כמה מקדשים מרכזיים הקשורים לבודהיזם הארץ הטהורה נוסדו ומומנו על ידי האצולה המקומית, אך מותם של התורמים וסדרה של שריפות תרמו לדעיכתם לאחר מכן.
כשמצואו באשו ביקר ב-1689 הוא כתב בהתרגשות ביומן המסע "הדרך הצרה לצפון הרחוק" (אוֹקוּ נוֹ הוֹסוֹמיצ'י): דשא קיץ...
סדרה של חפירות מאמצע המאה העשרים ואילך בשילוב עם אזכורים בכרוניקה מהמאה ה-13, ובמיוחד העתירה "בונג'י-נו-צ'ומון" משנת 1189, וה"שווה סוג'ואו" ("תחינת הנזירים") משנת 1313 מארכיון מקדש צ'וסון-ג'י תרמו רבות להבנת האתרים והתקופה.
שםסוגהערותתמונהקואורדינטות (中尊寺境内) מקדש בודהיסטי נאמר כי נוסד על ידי בשנת 850. נבנה מחדש על ידי בתחילת המאה השתים עשרה עם פגודה והדאיצ'וג'ו-אין, אולם גדול המוקדש לאמידה.
שריפות ב-1337 כילו מבנים רבים ואוצרות מקדשים; באופן יוצא דופן, הגופות החנוטות של פוג'יווארה נו קיוהירה ויורשיו נקברו בקונג'יקידו, ההיכל המוזהב המוקדש לאמידה (בתמונה אוצר לאומי של יפן).
המתחם הוא אתר היסטורי מיוחד של יפן.
המתחם והמקדשים הנלווים מוגדרים אתר היסטורי מיוחד.
(観自在王院跡) מקדש בודהיסטי נוסד בסמוך למוצו-ג'י עם שני אולמות אמידה על ידי אשתו של פוג'יווארה נו מוטהירה במאה השתים-עשרה.
נהרס בשרפה ב-1573; גן גן העדן שלו מהמאה ה-12 עם נחל, בריכה, חוף חלוקי נחל, אי ומפלי אבן הוא מקום של יופי נופי.
(無量光院跡|無量光院跡) מקדש בודהיסטי נוסד עם פסל מונומנטלי של אמידה על ידי במאה השתים עשרה; בדגם של ביודו-אין השייך אחד מהמונומנטים ההיסטוריים של קיוטו העתיקה.
גן גן עדן מהמאה השתים עשרה עם בריכה, אי ואבני נוי, אתר היסטורי מיוחד.
(金鶏山|金鶏山) הר הפסגה משמשת לקבורת .
שרידים של אולם שזוהה כשייך לפולחן הקשור לפולחן של (הבודהה העתידי, ביפן קרוי מירוקו).
המונומנט הלאומי שכבות הלבה הוא אתר טבע מוגן מהסוג מונומנט לאומי של ארצות הברית במחוזות סיסקיו ומודק של קליפורניה.
המונומנט שוכן על המדרון הצפון-מזרחי של , והוא כולל את השטח הגדול ביותר המכוסה על ידי הר געש ברכס קסקייד.
האזור במונומנט הלאומי שכבות הלבה ובסביבתו נמצא בצומת של סיירה-קלאמת, קסקייד והאגן הגדול.
המונומנט הוקם כמונומנט לאומי ב-21 בנובמבר 1925 והוא משתרע על 188.96 קילומטרים רבועים.
המונומנט הלאומי שכבות הלבה כולל צינורות לבה רבים, כאשר ל-27 מתוכם יש כניסות מסומנות ושבילים מפותחים לגישה לציבור ולמחקר.
המונומנט כולל גם שבילים דרך הנוף המדברי של האגן הגדול הגבוה והשדות הגעשיים.
בשנים 1872 ו-1873, היה האזור המקום שבו התקיימה , בה הייתה מעורבת קבוצת לוחמים משבט מודק בראשות (הידוע גם כקפטן ג'ק) כנגד צבא ארצות הברית.
"" הוא אזור במונומנט הקרוי על שמו.
המונומנט הלאומי שכבות הלבה משמעותי מבחינה גאולוגית בגלל המגוון הרחב של תצורות געשיות, כולל צינורות לבה, פומרולות, חרוטי אפר, מכתשי שקיעה, , מארים, קילוחי לבה ושדות געשיים.
התפרצויות געשיות ב יצרו נוף טרשי ובו פזורות הצורות הגעשיות הרבות הללו.
חרוטי אפר נוצרים כאשר מאגמה שרויה תחת לחץ גדול.
היא משתחררת כמזרקה של לבה, ומועפת לאוויר מלוע מרכזי.
הלבה מתקררת כשהיא נופלת, ויוצרת גושים שנערמים מסביב ללוע.
כאשר הלחץ מוקל, זורמת שארית הלבה מבסיס החרוט.
חרוטי אפר מתפרצים בדרך כלל פעם אחת בלבד.
חרוטי האפר של היפו ביוט (Hippo Butte), שלוש אחיות (Three Sisters), ג'וניפר ביוט (Juniper Butte) וקרסנט ביוט (Crescent Butte) כולם עתיקים יותר מקילוחי ממותה (Mammoth) ולוע מודק (Modoc Crater), בני יותר מ-30,000–40,000 שנים.
איגל נסט ביוט (Eagle Nest Butte) וברפאו ביוט (Bearpaw Butte) הם בני 114,000 שנים.
חרוט האפר שצ'ונצין ביוט והקילוח האנדזיטי מבסיסו נוצרו לפני כ-62,000 שנה.
הקילוח שיצר את מערת ולנטיין (Valentine Cave) פרץ לפני 10,850 שנה.
התפרצות שיצרה את הקסלס (The Castles) צעירה יותר מזרימת לוע הממותה.
צעירות עוד יותר היו התפרצויות מארובת פלינר (Fleener Chimney), כמו קילוח דווילס הומסטד (Devil's Homestead), לפני 10,500 שנה, והלוע השחור (Black Crater) לפני 3,025 שנים.
לפני כ-1,110 שנים, פלוס מינוס 60 שנה, קילוח קלהאן (Callahan) נוצר בהתפרצות מסינדר ביוט (Cinder Butte).
אף על פי שסינדר ביוט נמצא ממש מחוץ לגבול המונומנט, קילוח קלהאן נמצא בשכבות הלבה והוא הקילוח הצעיר ביותר במונומנט.
חרוטי התזה (Spatter cones) בנויים מלבה עבה יותר.
הלבה נזרקת מחוץ לפתח ובונה, שכבה אחר שכבה, ארובה המקיפה את הפתח.
ארובת פלינר (Fleener Chimney) והלוע השחור (Black Crater) הם דוגמאות לחרוטי התזה.
כתשעים אחוז מהלבה במונומנט הלאומי שכבות הלבה היא בזלתית.
ישנם בעיקר שני סוגים של קילוחי לבה בזלתיים: "לבת מקלעות" (פַּהוֹיהוֹי, בהוואיית: Pāhoehoe – "דומה לחבל"), ולבת טרשים, אַאַ (בהוואיית: a'a').
הפַּהוֹיהוֹי חלקה, לעיתים קרובות דמוית חבל והיא הסוג הנפוץ ביותר של לבה בשכבות הלבה.
לבת טרשים נוצרת כאשר פַּהוֹיהוֹי מתקררת ומאבדת חלק מהגזים שלה.
האַאַ מחוספסת, חדה ומשוננת; דוגמה מצוינת היא קילוח הלבה של דווילס הומסטד (Devil's Homestead), שמקורה בארובת פלינר (Fleener Chimney).
רוב שאר הלבה במונומנט הוא אנדזיטי.
פומיס, סוג של לבה ריוליטית, נמצא גם הוא מכסה את המונומנט; הוא הומטר לפני כ-900 שנה במהלך התפרצות הר הזכוכית (Glass Mountain).
הקילוחים מלועות ממותה ומודק מהווים כשני שלישים מהלבה במונומנט.
גילם של מעל 30 קילוחי לבה נפרדים הקיימים בשטח הפארק נע מ-2,000,000 שנים לפני זמננו עד ל-1,110 שנים לפני זמננו.
חלק מקילוחי הלבה העיקריים בתוך המונומנט הלאומי שכבות הלבה כוללים את קילוח קלאהן, קילוח שצ'ונצ'ין, קילוח לוע ממותה, קילוח לוע מודק וקילוח הלבה של דווילס הומסטד.
גילם בלאף (Gillem Bluff), מתלול העתקים, נוצר כשהאזור נמתח וגוש אדמה צנח לאורך העתק זה .
שכבת הטוף על גבי גילם בלאף היא בת 2,000,000 שנים, מה שמצביע על כך ששכבות הסלע שמתחתיה עתיקות עוד יותר.
קילוח הלבה העתיק ביותר מהר הגעש מדיסין לייק בתוך המונומנט הוא הבזלת של הוביי פוינט (Hovey Point), ליד "" שהיא בת 450,000 שנה.
פטרוגליף פוינט (Petroglyph Point) נוצר לפני כ-275,000 שנה כשהתפרץ אפר דרך המים הרדודים של אגם טולי; פיצוצים עזים של אפר וקיטור יצרו שכבות על גבי שכבות של טוף.
סביר להניח שהקלדרה של הר הגעש מדיסין לייק נוצרה בשקיעה, שבמהלכה התפרצו בזלת ואנדזיט במורדות.
קילוחי לבה המתוארכים ללפני כ-30,000–40,000 שנה יצרו את רוב צינורות הלבה במונומנט.
כשהלבה הבזלתית החמה זרמה במורד הגבעה, החלק העליון התקרר והתקרש, בודד את שאר הלבה ויצר צינורות לבה.
נטיפי לבה על תקרת צינור לבה נוצרו כאשר מפלס הלבה בצינור ירד והלבה הצמיגה על התקרה טפטפה כשהתקררה.
אבן טפטוף (Dripstone) נוצרה כאשר לבה ניתזה על הקירות הפנימיים של הצינורות.
שטיפת מינרלים מחצץ פומיס, קרקעות והסלע מעל מספקת שקיעה של ספלאותמים משניים בצינורות הלבה.
במונומנט הלאומי שכבות הלבה יש את הריכוז הגדול ביותר של צינורות לבה באמריקה הצפונית.
באחת מהן יש תאורה חשמלית; האחרות מוארות על ידי צוהר במקומות שהתקרה התמוטטה או מחייבות פנסים, הזמינים להשאלה.
סדרה של רעידות אדמה קטנות בסוף 1988 יוחסה לשקיעה בקלדרה של הר הגעש.
סדקי קרקע בכיוון צפון-צפון-מזרח, כמו גם סדרות לועות בכיוון צפון-צפון-מזרח מראות את הקשר בין טקטוניקת הלוחות לגעשיות.
סדק קרקע בולט אחד, הסדק הגדול (Big Crack), משתרע לאורך הגבול הצפון-מזרחי של המונומנט.
הסביבה המדברית הגבוהה והצחיחה למחצה של המונומנט הלאומי שכבות הלבה זוכה לממוצע שנתי של 376 מילימטרים של משקעים, כולל 110 סנטימטרים של שלג.
האקלים מאופיין בקיץ חמים ויבש וחורף קר ומושלג.
ישנם 21 ימים עם טמפרטורה ממוצעת מעל ל-32 מעלות צלזיוס בשנה, ו-10 ימים שבהם הטמפרטורה הגבוהה ביותר היא מתחת לנקודת הקיפאון.
התקופה הממוצעת לטמפרטורות מתחת לנקודת הקיפאון היא 23 בספטמבר עד 7 ביוני.
מערכות צינורות הלבה שקרסו ומחשופי הלבה תומכים במגוון רב של צמחים, ממגוון מרשים של חזזיות וטחבי עלים ועד לצמחים כמו , (באנגלית desert sweet), הסגולה והארומטית (Salvia dorrii carnosa) ו- (באנגלית yellow blazing star).
מגוון מרשים של מיני שרכים מצוי בכניסות למערות כולל (באנגלית spreading wood fern) ו.
מינים אלה נמצאים רחוק מחוץ לתחום התפוצה הרגיל שלהם, שהוא 145–201 ק"מ מערבה על קו החוף הצפוני של קליפורניה.
למרות התנאים הקשים של אקלים צחיח למחצה, חיות הבר המקומיות הסתגלו לאילוצים הסביבתיים הקיימים באזור.
אין משאבי מים על פני השטח במונומנט הלאומי שכבות הלבה.
חלק מבעלי החיים משיגים מים ממערות, בעוד שאחרים עפים כעשרים ק"מ צפונה לאגם טולי.
מיני בעלי חיים הרשומים כפגיעים במונומנט כוללים את נץ קופר (Accipiter cooperii), מיני העטלפים , , , עטלף פאליד (Antrozous pallidus), , , , וגירית אמריקאית (Taxidea taxus).
בשל מחסור במים עיליים, נוכחות הדו-חיים במונומנט מוגבלת.
המין הנפוץ ביותר שנמצא במונומנט הוא מין הצפרדע .
מין זה נמצא גם בפתחי המערות העשירים מבחינה ביולוגית במונומנט.
מיני חיות מפתח על פי בית גידול:
ערבות עשב: אייל פרדי שחור-זנב, נחש גופר, זאב ערבות, בז ערבות, סטורנלה נגלקטה, מרמיטה זהובת-בטן, ירבוען
אזורי שיחים אורן הזפת-ערער: אנטילוקפרה אמריקנית, שונר מצוי, , ארנבת, קיכלי הרים כחול
יער אורנים: פומת ההרים, עיטם לבן-ראש (חורף במונמנט), קילוחי לבה סלעיים: , עכסן פסיפי
פתחי מערות ופרוזדורים פנימיים: , אשף מקסיקני, , , פיקה, ''
אזורי גדות האגם: בואש, דביבון מצוי, אוח וירג'יניה, ינשוף שדות
המונומנט הלאומי שכבות הלבה כולל את , אחד המשטחים הגדולים ביותר של אמנות הסלע של עמים ילידים בארצות הברית.
האזור היה מיושב באופן היסטורי על ידי בני מודק.
הנפה הארכאולוגית של המונומנט הלאומי שכבות הלבה נוספה למרשם הלאומי של מקומות היסטוריים במרץ 1991.
במהלך של 1872–1873, לוחמי חבורת לוחמים משבט מודק בראשות קינטפואש (המכונה קפטן ג'ק) השתמשו בשכבות הלבה כמעוז הגנה כדי להתנגד להילכד ולחזור לשמורת קלאמת באורגון, אליה הועברו מאדמתם המקורית, כיוון שאירופאים אמריקאים חמדו את אדמותיהם.
חבורת הלוחמים מצאה מקלט במבצר לבה טבעי שנקרא מאוחר יותר .
מבסיס הגנתי זה, קבוצה של 53 לוחמים ומשפחותיהם בלמה את כוחות צבא ארצות הברית, בהיקף של פי עשרה מאוכלוסיית המודק, למשך חמישה חודשים, וגרמה לצבא האמריקאי הרוגים רבים.
באפריל 1873, תוך כדי שיחות שלום בין המודק לנציגי ממשלת ארצות הברית רצח קפטן ג'ק את הגנרל בעוד שמקורביו רצחו את הכומר אלעזר סמית ופצעו שני משתפים נוספים בשיחות השלום.
קנבי היה ההרוג היחיד במלחמות האינדיאנים בדרגת גנרל בזמן מותו.
בני המודק חשבו בטעות שהאמריקאים יעזבו אם מנהיגיהם יהרגו.
במקום זאת הובאו תגבורת של הצבא ובני המודק נאלצו בסופו של דבר להיכנע.
קינטפואש ומקורביו הורשעו בפשעי מלחמה בגין הרציחות, והוצאו להורג בתלייה ב.
אזור הטבע הבראשיתי שכבות הלבה
אזור הטבע הבראשיתי שכבות הלבה (Lava Beds National Wilderness) הוא אזור טבע בראשיתי בשטח של 115.2 קילומטרים רבועים בתוך המונומנט הלאומי שכבות הלבה.
הוא הוכרז על ידי הקונגרס של ארצות הברית ב-13 באוקטובר 1972, כשאושר חוק ציבורי 92–493. אזור הטבע הבראשיתי מגן על יותר ממחצית המונומנט הלאומי בשתי יחידות נפרדות, מזרחית ומערבית.
היחידה המזרחית, הגדולה יותר, מכילה את קילוח הלבה הנרחב של שונצ'ין בצד המזרחי של המונומנט.
היחידה המערבית מכסה את שטח המונומנט בתוך אזור המעבר של הקצה הדרומי של רכס הקסקייד והמערכות האקולוגיות הצחיחות של .
סוגי הקרקע השונים יוצרים מגוון של חברות צומח באזור הטבע הבראשיתי, ומהווים בתי גידול שונים למגוון רחב של חיות בר.
זאבי הערבות והשועלים הרבים, כמו גם עופות דורסים, ניזונים ממכרסמים כמו ארנבת וירבוען.
הירבוען מותאם במיוחד לסביבות נטולות מים מכיוון שאינו צריך לשתות.
הוא משיג מים כתוצר לוואי של חמצון של חומרים מזינים בזרעים שהוא אוכל.
עופות דורסים רבים נראים באזור הטבע הבראשיתי, עם 24 מיני נצים שזוהו.
המונומנט ממוקם על , והעיטם הלבן-ראש חורף בחלק הצפוני של אזור הטבע הבראשיתי.
שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית מנהל את אזור הטבע הבראשיתי שכבות הלבה ויש לו מספר הגבלות.
מחנאות אסורה ליד כניסות למערות או שבילים.
מדורות פתוחות עשויות להיות אסורות במזג אוויר חם ויבש מאוד.
המונומנט הלאומי שכבות הלבה כולל 13 מסלולי הליכה, כולם חוצים או נכנסים לשטחים הבלתי מיושבים.
השבילים הפופולריים ביותר הם קצרים, אך מובילים למספר אתרים היסטוריים כמו גם למספר אזורים גאולוגיים בתוך המדבר של שכבות הלבה.
השבילים הארוכים נמצאים ברובם באזורי הטבע הבראשיתי המיועדים לכך.
שבילים אלו קשורים בעיקר לאטרקציות בפארק, במיוחד לטבע הבראשיתי הגאולוגי של לבה, ולעיתים הם טיולי יום, ובמקרים רבים הם מסלולים על שבילים משופרים של קורות עץ הכוללים שלטי הסבר.
ההרחבה היחידה בעידן המודרני התרחשה בשנת 2011 כאשר המונומנט התרחב בכ-534 דונם.
העברה מנהלית הביאה שתי חלקות קרקע אשר נוהלו בעבר על ידי לשכת הטיוב של ארצות הברית ולשכת ניהול הקרקעות של ארצות הברית לניהול של שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.
שתי חלקות אלו צמודות ליחידת פטרוגליף פוינט (Petroglyph Point Unit) של המונומנט.
המונולוג של יגאל עמיר הוא מערכון סאטירי של החמישייה הקאמרית ששודר בשנת 1997, שנתיים לאחר רצח ראש ממשלת ישראל יצחק רבין, במהלכו גילם השחקן רמי הויברגר את דמותו של המתנקש יגאל עמיר תוך שהוא מציג את הטענה לפיה בעוד שני עשורים תוענק לו חנינה והוא ישוחרר ממאסר.
ב־4 בנובמבר 1995, בסיום עצרת השלום בכיכר מלכי ישראל, נרצח ראש ממשלת ישראל יצחק רבין בידי המתנקש יגאל עמיר, שהתנגד לדרכו המדינית של רבין ולחתימתו על הסכמי אוסלו.
עמיר נתפס במקום והועבר לחקירה בידי השב"כ, שבה שיתף פעולה באופן מלא והביע את שמחתו על הצלחתו.
בסיום החקירה הועמד לדין באשמת רצח ופציעה בנסיבות מחמירות לפני בית המשפט המחוזי בתל אביב.
הוא הורשע ונידון למאסר עולם ועוד שש שנים על פציעת מאבטח.
במשפט נוסף נידון לחמש שנות מאסר, ולאחר ערעור המדינה הוחמר העונש לשמונה שנות מאסר, על קשירת קשר עם אחיו ועם עדני.
כל העונשים ניתנו במצטבר בעוד עמיר מעולם לא הביע חרטה על הרצח.
תסריט המערכון נכתב על ידי עוזי וייל וצולם כשבוע אחרי רצח רבין.
בריאיון ל"כאן תרבות" תיאר הויברגר את יום הצילומים:
המערכון צולם בבימוי איתן צור, ושודר ב-1997 כחלק מהעונה החמישית של תוכנית המערכונים הישראלית "החמישייה הקאמרית".
המונולוג התרחש בתא הכלא של יגאל עמיר, כשעל הקירות נראים דפי הוקרה ותמיכה שקיבל מתומכיו.
עמיר מביט למצלמה בחיוך שנותר על פניו עד לסיום המערכון ואומר: .
הוא מסביר שחנינתו תבוא בתירוץ שבישראל הייתה תקופה קשה ופילוג בעם, כך שהמערך יסכים לחנינה תמורת ביטול כתב האישום שיוגש כנגד סיעת "רם" בהסתדרות.
עמיר מציין כי בזמן שחרורו הוא יודיע שהוא מצטער על הרצח שאותו עשה בהשפעת האווירה הציבורית.
לאחר מכן הוא מתאר כיצד יתנהלו חייו לאחר השחרור: אחרי חודש הסערה התקשורתית תדעך, עמיר יגור בירושלים ובכל פעם שיצא לרחוב כל השכונה תמחא לו כפיים.
לאחר שנה יתקיימו בחירות לעירייה וראש העיר יבוא להצטלם עמו.
כעבור כמה שנים בודדות הוא יראה את איתן הבר שיקרא לעברו קריאות "רוצח, רוצח", וכשחבריו סביבו ישאלו האם לפגוע בהבר הוא יענה להם , אך לאחר מכן הוא יפנה לעברו תנועה מאיימת שתגרום להבר להתקף לב.
עמיר מסיים את המונולוג בהצהרה: .
לאחר כתוביות הסיום נשמע קולו אומר בגיחוך: .
על פי בן כספית מ"מעריב" דמותו של יגאל עמיר מוצגת באופן כזה שהוא לא מדבר "סתם" אלא הוא מחייך, מזלזל בנו ובטוח בעצמו.
ועל פי אורי הייטנר מ"ישראל היום", בשביל יוצרי המערכון, יגאל עמיר ייצג כל מי שחשב אחרת מהם.
המערכון נכלל ברשימת "75 מערכונים ל-75 לישראל" של "ישראל היום", ברשימת "עשרת הרגעים הסאטיריים הכי חריפים בטלוויזיה" של מגזין "Time Out", וברשימת "המערכונים הגדולים ביותר של החמישייה הקאמרית" של עיתון "מעריב".
אתגר קרת, מי ששימש כתסריטאי בשלוש העונות הראשונות של התוכנית, סיכם כי מה שנשאר מ"החמישייה" - זהו המונולוג של יגאל עמיר.
הוא ציין שבאותו הזמן סבר כי אותו המערכון לא היה צריך להיות משודר בתור חלק מתוכנית החמישייה הקאמרית אלא בתוכנית אחרת שכן אין הוא מתאים לסגנון של החמישייה.
נירית אנדרמן מ"הארץ" תיארה אותו כאחד המערכונים המבריקים והמצמררים ביותר של "החמישייה הקאמרית".
היא ציינה כי בזמן שידור המערכון הציבור הישראלי טרם התאושש מן הטראומה הלאומית, ויש להניח כי האגרוף שבשלב מסוים שיגר הויברגר לעבר המצלמה הצליח להקפיא כל חיוך.
שי להב מ"מעריב" כתב שהמערכון תיאר היטב את חששות הציבור הישראלי, וב"וואלה!" נאמר כי בפשטות גאונית, תוכנית המערכונים המיתולוגית הצליחה להגדיר חברה יותר מאשר תקופה.
ניר קיפניס מ"גלובס" ציין כי הדבר הראוי ביותר לעשות לזכרו של רבין הוא לשדר שוב את מערכון המונולוג, ועידו קינן ציין כי המערכון משותף ברשת האינטרנט "עד מיאוס".
ביוני 2006 כתב גיל סלומון מ"מעריב" כי בזמן שידור המערכון רק מעטים חשבו כי קיים סיכוי שהדמיון יהפוך למציאות.
בנובמבר 2006 כתב צפריר אלטרמן-רבין ב"וואלה!" כי התגשמות המערכון היא חלק מתהליך, שמתבטא בכך ששליש מהעם הביע תמיכה במתן חנינה לעמיר.
בדצמבר 2007 כתב ניר קיפניס מ"גלובס" כי המערכון מתגשם בדיוק מבהיל.
באוקטובר 2015, במהלך הטקס הממלכתי של יום הזיכרון ליצחק רבין בבית הנשיא, ציטט נשיא מדינת ישראל, ראובן ריבלין, את דבריו של הויברגר מהמונולוג: "בעוד 20 שנה אני אקבל חנינה", והצהיר כי המערכון גילם בצורה עמוקה ביותר את החרדה של השמאל מפני הימין באותם הימים.
לאחר מכן הכריז כי לא יעניק חנינה ליגאל עמיר.
באוקטובר 2019 כתב בר דנינו ב"הארץ" בקשר לעצרת השנתית לזכר רצח רבין, כי יש לוודא שהמונולוג של החמישייה הקאמרית יישאר בגדר מערכון בלבד.
באפריל 2021, בעקבות ריאיון שקוים עם אלאור אזריה, הזהיר איתי שטרן מעיתון "הארץ" כי המונולוג של יגאל עמיר מהדהד בהקשר זה, של הפיכתו של פושע לגיבור.
באוקטובר 2021, קבע העיתונאי גיא זהר בתוכניתו "מהצד השני עם גיא זהר" כי נבואת המערכון לא התגשמה וכי "הפאנץ' כבר לא עובד".
ביוני 2023, בעקבות הקמת ממשלת ישראל השלושים ושבע, אמר רמי הויברגר כי הצטרפות גורמים הקיצוניים לממשלה זהו דבר שלא רחוק מהחזון הדיסטופי שהציג במערכון.
באוגוסט 2023, בעקבות חרם של חברת שטראוס על ערוץ 14 עקב קריאה שהושמעה בו למען שחרורו של יגאל עמיר אמר ידידיה מאיר, פאנליסט בערוץ 14, כי "החיים הם לא מערכון של החמישייה הקאמרית".
טענות כנגד שידור המערכון בטלוויזיה
ב-4 ביולי 2012 דווח בתוכנית 'מבט' בערוץ הראשון על יציאתו של האסיר יגאל עמיר מבידוד לתא משותף עם אסירים אחרים.
פעמיים, לפני הכתבה ובאמצעה, שודר קטע המערכון.
עדי גרסיאל מערוץ 7 התלונן על הפרה של הקוד האתי המקצועי ואמר שגם אם יש לקטע קשר חזק לנושא, מכיוון שהוא נועד לנגח לא מתאים לכלול אותו דווקא בחדשות, כי זו מסגרת שבה יש לשמור על איזון ועל חוסר הטיה פוליטית או אישית של העורך.
התלונה נדחתה על הסף על ידי דדי מרקוביץ, הממונה על קבילות הציבור אשר אמר כי השימוש במערכון הוא שימוש נכון בחומרים העומדים לרשות החדשות, המשתמשת בסאטירה כמסמך תיעודי-חברתי המשקף את האווירה שנוצרה בישראל מייד לאחר הרצח.
המונומנט של סנטיאגו (בספרדית: Monumento de Santiago) או המונומנט לגיבורי הרסטורציה (בספרדית: Monumento a los Héroes de la Restauración) הוא אנדרטה הניצבת בעיר סנטיאגו דה לוס קביירוס שברפובליקה הדומיניקנית.
המונומנט, המעוצב כמבנה משיש שעליו ניצב עמוד ניצחון, ממוקם על גבעה במרכזה של סנטיאגו והוא המבנה הגבוה ביותר בה.
המונומנט נבנה בתקופת הדיקטטורה של רפאל טרוחיו בשנת 1944. טרוחיו בנה אותו לכבוד עצמו בשם "אנדרטת טרוחיו לשלום".
האנדרטה נבנתה לרגל יום השנה ה-100 לתחילת מלחמת העצמאות הדומיניקנית , שאותה נלחמה כדי לקבל את עצמאותה מהאיטי.
מתכנן המונומנט היה הנרי גאסון בונה (Henry Gazón Bona).
לאחר רצח טרוחיו בשנת 1961 שינתה הממשלה את שם האנדרטה לשמה הנוכחי, המוקדש לגיבורי מלחמת הרסטורציה הדומיניקנית , שהתנהלה בין השנים 1863 ל-1865 נגד כוחות דומיניקנים לויאליסטים וספרדים.
המונאדו או המונאדה (בספרדית: Jamonado), הוא מאכל פיליפיני המורכב מבשר כבוש ומבושל ברוטב אננס מתוק.
ההמונאדו הוא מאכל פופולרי במהלך חג המולד באזורי איי הפיליפינים שבהם נוהגים לגדל אננס.
המונאדו הוא גם כינוי כללי למנות מלוחות במרינדה או מבושלת עם אננס בפיליפינים.
השם המונאדו הוא האיות הטאגאלוגי של חמונאדו הספרדי, שפירושו "(הוכן) כמו חמון (שינקן)".
עם זאת, אין לבלבל בין האמונאדו לבין חמון, אשר נהוג לבשל גם בפיליפינים בעונת חג המולד.
המונאדו ידוע גם כאנדולסאדו (בספרדית: endulzado, "מתוק" או " מזוגג ") בחצי האי זמבואנגה .
המונאדו או המונאדה הוא גם כינוי בדיבור לגרסה המתוקה של נקניקיות longganisa הפיליפיניות (למעשה שמן longganisang hamonado).
מנה זו היא בדרך כלל בשרית (על פי רוב נתחים שומניים של חזיר, אבל יכול להיות גם עוף או בקר) מושרה למשך הלילה ברוטב מתוק עשוי מיץ אננס, סוכר חום, רוטב סויה ותבלינים שונים.
לאחר מכן מטגנים אותו במחבת עד שהבשר משחים.
לאחר מכן הבשר מבושל בציר בתוספת נתחי אננס עד שהוא רך מאוד.
המנה מוגשת על אורז לבן.
וריאציות של המנה לפעמים אינן כוללות תקופת כבישה, ובמקום זאת רק בישול איטי וארוך של החזיר עד שהוא רך מאוד, במיוחד כשמשתמשים בנתחים עם בשר קשה כמו פַּאטָה (שוק עם עצם של חזיר) או סינטה בקר.
מיץ קלאמאנסי, גזר, צימוקים, חמוצים, לונגגניזה (סוג של צ'וריסו) ונקניקיות עשויים להתווסף גם למתכונים משפחתיים מסוימים.
כמה גרסאות של המונאדו עשויות להיות מבושלות בסגנון אפריטדה, תוך שימוש ברוטב עגבניות או קטשופ בננה.
המונאדו דומה ל-pininyahang manok, עוף מאודה עשוי עם אננס, אלא שהמאכל האחרון הזה אינו משתמש ברוטב סויה ומבושל בבסיס חלב.
המונוכרום סט (The Monochrome Set) היא להקת פוסט פאנק/גל חדש בריטית שנוסדה בלונדון ב-1979.
המונוכרום סט הוקמה בלונדון בשנת 1978 משרידיה של להקת קולג' בשם The B-Sides, שחבריה כללו את סטיוארט גודארד, שנודע לימים כאדם אנט, שיותר מאוחר הקים את להקת אדם והנמלים.
ההופעה הראשונה שלהם הייתה ב-15 בפברואר 1978, בווסטפילד קולג' בלונדון.
ההרכב המקורי הורכב מהסולן והכותב הראשי יליד הודו Bid (שם אמיתי Ganesh Seshadri), הגיטריסט הקנדי לסטר סקוור וגיטריסט בס.
ללהקה היו שני בסיסטים נוספים, ג'רמי הרינגטון וסימון קרופט, לפני שאנדי וורן מהנמלים, חבר ילדות של ביד, הצטרף בסוף 1979. מוריסי וג'וני מאר מהסמית'ס הושפעו רבות מהלהקה.
ב-1982, עברה הלהקה ללייבל Cherry Red כדי להוציא את אלבומה השלישי, Eligible Bachelors, בהפקת טים הארט.
סקוור וקריין עזבו זמן קצר לאחר יציאת האלבום והוחלפו על ידי הקלידן קארי בות' והמתופף ניקולס וסלובסקי.
ההרכב החדש הקליט ב-1982 את הסינגל, "Cast a Long Shadow", לפני שבות' הוחלף על ידי הגיטריסט הראשי החדש ג'יימס 'Foz' Foster (לימים עבר ללהקת David Devant & His Spirit Wife).
בשנת 1983 הוציא הלייבל של הלהקה את Volume, Contrast, Brilliance..., רטרוספקטיבה של סינגלי Rough Trade המוקדמים של הלהקה, מפגשי בי.בי.סי ו-Capital Radio, ומפגשים מוקדמים אחרים שלא פורסמו.
נכשל מסחרית, ואחרי כמה סינגלים, הלהקה התפרקה רשמית, למרות ששימשה כלהקת הליווי של ג'סיקה גריפין באלבום הראשון של ה-Would-Be-Goods, The Camera Loves Me ב-1988.
ניקולס הידוע בשם ניק וסולובסקי, מתופף הלהקה בשנות ה-80, היה גם צלם של él רקורדס, חברת בת של צ'רי רד רקורדס.
מאוחר יותר עבד בניהול סיכונים.
בתחילת 1990, ביד, סקוור ו-וורן עשו רפורמה בלהקה, עם צירופם של הקלידן אורסון נוכחות והמתופף מייק אורבן (שנודע אז כמייק סלוקומב), שהוחלף בטרבור רדי.
ההרכב החדש ערך סיבוב הופעות ארוך במיוחד ביפן שם הפכה הלהקה לפופולרית מאוד.
הלהקה הוציאה חמישה אלבומים עבור Vinyl Japan/Cherry Red במהלך שנות ה-90, לפני שיצאה להפסקה ב-1998. ביד הקליט מספר אלבומים עם להקתו, Scarlet's Well.
השיר, "הוא פרנק", הופיע בסדרת הטלוויזיה Heroes.
ההקלטה שבה נעשה שימוש הייתה גרסת כיסוי.
ב-8 באוקטובר 2008 התאחדה הלהקה להופעה חד פעמית במסיבת יום השנה ה-30 של הלייבל צ'רי רד בלונדון.
ההופעה ציינה גם את יום השנה ה-30 לסט המונוכרום.
אל Bid, Warren ו-Square הצטרפו ג'ניפר דניטטו (תופים) וסיאן צ'פר (קלידים) מ-Scarlet's Well, וביצעו 13 שירים.
ב-2014 הוחתמה הלהקה בחברת התקליטים הגרמנית Tapete ואלבום האולפן ה-12 שלהם, Spaces Everywhere יצא ב-2015. הגיטריסט לסטר סקוור עזב את הלהקה בסוף 2014, לאחר הקלטת האלבום, והחבר לשעבר ג'ון פול מורן הצטרף מחדש.
אלבום האולפן השלושה עשר שלהם, Cosmonaut, יצא בלייבל Tapete בספטמבר 2016. מייק אורבן, שהיה בעבר בלהקה ב-1990 ושיחק באלבום Dante's Casino, הצטרף ללהקה בספטמבר 2016, והחליף את סטיב ברומל בתופים.
בשנת 2018, השנה הארבעים מאז הקמת הלהקה, יצא אלבום האולפן ה-14 שלהם, Maisieworld וקופסה, The Monochrome Set 1979–1985: Complete Recordings.
ב-2019 הם שוב טיילו בארצות הברית, ניגנו לראשונה בחוף המערבי וגם במזרח והוציאו את אלבום האולפן ה-15 שלהם, Fabula Mendax בספטמבר אותה שנה.
באמצע 2021, ג'ון פול מורן עזב את הלהקה, והוחלף על ידי אתן איירן, והכרזה על אלבום חדש, ה-16 שלהם, שייצא באביב 2022. האלבום החדש, Allhallowtide, יצא ב-11 במרץ 2022. מייק אורבן עזב את הלהקה בספטמבר 2022 והוחלף על ידי סטיבן גילכריסט.
ב-2014 הם חתמו בחברת התקליטים הגרמנית Tapete ואלבום האולפן ה-12 שלהם, Spaces Everywhere יצא ב-2015. הגיטריסט לסטר סקוור עזב את הלהקה בסוף 2014, לאחר שהשלים את הקלטת האלבום, והחבר לשעבר ג'ון פול מורן הצטרף מחדש.
באמצע 2021, ג'ון פול מורן עזב את הלהקה, והוחלף על ידי אתן איירן, והכרזה על אלבום חדש, ה-16 שלהם, שייצא באביב 2022. האלבום החדש, Allhallowtide, יצא ב-11 במרץ 2022.
מייק אורבן עזב את הלהקה בספטמבר 2022 והוחלף על ידי סטיבן גילכריסט.
ביולי 2023 יצא ללהקה אלבום אוסף.
המומיה: שובו של קיסר הדרקון הוא סרט פנטזיה-הרפתקאות-פעולה אמריקאי משנת 2008 בבימויו של רוב כהן ובכיכובם של ברנדן פרייזר, ג'ט לי, מריה בלו, ג'ון האנה, ומישל יאו.
הסרט מתרחש בסין, במקום במצרים כמו בסרטים הקודמים בזיכיון, ומתמקד במקורותיו של צבא הטרקוטה.
זהו הסרט השלישי והאחרון בטרילוגיית סרטי המומיה.
הסרט זכה להצלחה מסחרית וגרף מעל ל-405 מיליון דולרים ברחבי העולם, אך הוא זכה לפחות הצלחה מהסרטים הקודמים בסדרה.
בשנת 2017 סרטי יוניברסל ניסו ליצור אתחול מחדש לזיכיון סרטי המומיה עם סרט חדש בכיכובו של טום קרוז.
עלילת הסרט מתחילה בסין בימי קדם כאשר הקיסר הראשון של סין (מגולם על ידי ג'ט לי) מבקש לכבוש את העולם אך המכשפה זי יואן (מגולמת על ידי מישל יאו) מטילה עליו קללה והוא נקבר יחד עם צבאו במאוזוליאום תת-קרקעי.
בשנת 1946 אלכס אוקונל (מגולם על ידי לוק פורד), שהוא בנם של ריק אוקונל (מגולם על ידי ברנדן פרייזר) ואשתו אוולין (מגולמת על ידי מריה בלו), מגלה את קברו של קיסר סין הראשון.
הגילוי של אלכס מוביל בהמשך לתחיית הקיסר הראשון לאחר שגנרל בצבא הסיני מאלץ את אלכס להסיר את הקללה שהוטלה עליו.
משפחת אוקונל, יחד עם אחיה של אוולין ג'ונתן והמכשפה זי יואן, חייבים כעת לעצור את הקיסר לפני שיצליח להפוך להיות בן אלמוות ולהשתלט על העולם ביחד עם צבאו.
ברנדן פרייזר בתפקיד ריק אוקונל - בעלה של אוולין ואביו של אלכס.
ג'ט לי בתפקיד הקיסר הראשון של סין.
איש מלחמה מרושע שמעוניין להיות בן אלמוות ולהשתלט על העולם.
מריה בלו בתפקיד אוולין קרנהאן-אוקונל - אשתו של ריק ואמו של אלכס.
בעבר גילמה את הדמות רייצ' וייס .
ג'ון האנה בתפקיד ג'ונתן קרנהאן, אחיה הבכור של אוולין.
לוק פורד בתפקיד אלכסנדר רופרט "אלכס" אוקונל, בנם של ריק ואוולין, אשר כיום בן 21. אלכס מתאהב בבתה של זי יואן, לין.
מישל יאו בתפקיד זי יואן, מכשפה בת אלמוות אשר ממנה הקיסר הראשון של סין מעוניין להשיג את סוד חיי הנצח.
איזבלה ליונג בתפקיד לין, מושא האהבה של אלכס, ובתה של זי יואן.
אנתוני וונג בתפקיד הגנרל יאנג.
המומיה הוא סרט פעולה-אימה אמריקאי משנת 2017 בבימויו של אלכס קורצמן ובכיכובו של טום קרוז.
הסרט מהווה אתחול לסדרת סרטי "המומיה" והוא היה אמור להוביל לפיתוח היקום הקולנועי "היקום האפל" של אולפני יוניברסל, אשר יכלול את כל דמויות המפלצות הקלאסיות של אולפני יוניברסל.
הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ב-22 במאי 2017, בתיאטרון הממלכתי בסידני שבאוסטרליה והוא יצא לאקרנים לראשונה בארצות הברית ב-9 ביוני 2017. למרות שהסרט גרף בסביבות 410 מיליון דולרים בקופות ברחבי העולם בעוד שהתקציב ההפקה היה 195 מיליון דולרים, הסרט היה לבסוף כישלון קופתי בשל עלויות ההפקה השיווק הגבוהות.
לפי ההערכות הסרט הפסיד בסביבות 60 עד 95 מיליון דולרים.
בנוסף, הסרט זכה בעיקר לביקורות שליליות מהמבקרים, אשר ביקרו בעיקר את התסריט, משום שלא הייתה התמקדות בפיתוח הדמויות ובשל ההתמקדות של היוצרים ביצירת יקום קולנועי חדש על חשבון יציאת סיפור עצמאי.
בעקבות הכישלון הקופתי של הסרט אולפני יוניברסל החליטו לבסוף לבטל את התוכניות להשיק את היקום הקולנועי "היקום האפל" ובמקום זאת להתמקד בהפקת סרטי מפלצות עצמאיים.
העלילה מתמקדת בניק מורטון (בגילומו של טום קרוז), חייל אמריקני לשעבר וצייד אוצרות בהווה אשר מוצא את קברה העתיק של הנסיכה אחמנת אשר נקברה במיקום הנמצא בעיראק של ימינו.
אחמנת הייתה נסיכה מצרית שהייתה אמורה להפוך למלכה העתידית של מצרים, אך משום שהיא כרתה ברית עם אל האופל וביצעה מעשה רצח, היא נקברה בחיים הרחק ממצרים.
בעת שניק מוביל את הסרקופג שלה לאנגליה הוא משחרר אותה בטעות ומטוסו מתרסק כתוצאה מכך, אך הוא מצליח בדרך נס לשרוד את ההתרסקות.
אחמנת, שקמה כעת לתחייה, מתחילה לזרוע הרס רב ומתחילה להשתמש בכוחותיה על מנת להשיג את מה שנלקח ממנה.
בינתיים, ד"ר הנרי ג'קיל (בגילומו של ראסל קרואו), מנהל הארגון הסודי פרודיגיום, פועל לעצור את אחמנת ומגייס את ניק לסייע בכך.
טום קרוז בתפקיד ניק מורטון - חייל לשעבר שהפך לצייד אוצרות אשר משחרר בטעות את הנסיכה אחמנת במהלך ביקור בקברה.
סופיה בוטלה בתפקיד הנסיכה אחמנת - נסיכה מצרית עתיקה שנקברה בחיים וקמה לתחייה על מנת לנקום בעולם.
ראסל קרואו בתפקיד ד"ר הנרי ג'קיל - ראש ארגון פרודיגיום אשר מנסה לעצור את אמאנה ולמנוע את השמדת העולם.
מארוואן קנזארי בתפקיד מאליק - ראש האבטחה של ג'קיל
הסרט "המומיה" משנת 2017 קיבל ביקורות מעורבות עד שליליות מהמבקרים.
בעוד שסצנות הפעולה והאפקטים החזותיים זכו לשבחים, העלילה והדמויות קיבלו ביקורת על הפשטות והיעדר עומק.
הסרט נכשל בקופות יחסית לציפיות, ובעקבות זאת יוניברסל החליטו להשהות את תוכניותיהם להמשך פיתוח יקום "Dark Universe".
הסרט קיבל ציון של 16% באתר Rotten Tomatoes וציון של 34 מתוך 100 באתר Metacritic.
המבקרים באתר CinemaScore העניקו לסרט ציון ממוצע של "B−" בסולם A+ עד F.
המומיה הוא סרט אימה על-טבעי אמריקאי משנת 1932, בבימויו של קארל פרוינד.
התסריט נכתב על ידי ג'ון ל.
בלדרסטון, בהתבסס על סיפור מאת נינה וילקוקס פוטנם וריצ'רד שייר.
הסרט הופק על ידי אולפני יוניברסל כחלק מסדרת סרטי המפלצות הקלאסיים שלהם.
בסרט מככבים בוריס קרלוף בתפקיד אימחותפ, זיטה יוהאן, דייוויד מאנרס, אדוארד ואן סלואן וארתור ביירון.
הסרט מגולל את סיפורו של אימחותפ, כוהן מצרי עתיק שנקבר חי על שניסה להחיות את אהובתו, הנסיכה אנק-אס-אן-אמון.
לאחר שהוא מתגלה בטעות ומוחזר לחיים על ידי צוות ארכאולוגים, הוא מתחזה לאדם מודרני בשם ארדת' ביי ומחפש אחר גלגולה הנוכחי של אהובתו.
הסרט זכה להצלחה ביקורתית ומסחרית, והפך לסרט משפיע בתרבות הפופולרית, שהוביל לסרטי המשך, חידושים ועיבודים נוספים.
בשנת 1921, משלחת ארכאולוגית בראשות סר ג'וזף ומפל מגלה את המומיה של כוהן מצרי עתיק בשם אימחותפ.
לאחר שאחד מעוזריו קורא בקול מתוך "מגילת תות'", אימחותפ מתעורר לחיים ובורח.
כעבור עשר שנים, אימחותפ, המתחזה לארדת' ביי, מוביל את בנו של ומפל, פרנק, ופרופסור פירסון לקבר הנסיכה אנק-אס-אן-אמון.
במקביל, הוא מזהה בהלן גרוסוונור את גלגולה הנוכחי של הנסיכה ומנסה להחזיר את אהובתו לחיים.
בוריס קרלוף – אימחותפ / ארדת' ביי, כוהן מצרי עתיק שקם לתחייה.
זיטה יוהאן – הלן גרוסוונור / הנסיכה אנק-אס-אן-אמון, גלגולה הנוכחי של אהובתו של אימחותפ.
דייוויד מאנרס – פרנק ומפל, ארכאולוג צעיר ובנו של סר ג'וזף.
ארתור ביירון – סר ג'וזף ומפל, ארכאולוג מוביל.
אדוארד ואן סלואן – ד"ר מילר, מומחה למיתולוגיה מצרית.
באתר Rotten Tomatoes הוא מחזיק בציון של 89%, המבוסס על 41 ביקורות, עם הקונצנזוס: "הסרט מתמקד יותר במצב רוח ובאווירה מאשר בריגושים אופייניים לסרטי אימה מודרניים, ומציב תבנית מופתית לסרטי מומיה עתידיים".
המומיה הוא סרט אימה על-טבעי אמריקאי שנכתב ובוים על ידי הקולנוען לי קרונין.
הסרט מופק על ידי ג'ייסון בלאם וג'יימס ואן ומככבים בו ג'ק ריינור ולאיה קוסטה בתפקידים הראשיים.
הסרט עתיד לעלות לאקרנים בארצות הברית ב-17 באפריל 2026 בהפצת "ניו ליין סינמה".
בתה הצעירה של עיתונאית נעלמת במדבר ללא כל עקבות.
שמונה שנים לאחר מכן, היא חוזרת לפתע – אך מה שהיה אמור להיות איחוד מרגש עם משפחתה השבורה, הופך במהרה לסיוט.
במרץ 2025, נמסר על ליהוקם של ג'ק ריינור ולאיה קוסטה לתפקידים הראשיים.
צילומי הסרט החלו באירלנד ובספרד ב-24 במרץ 2025.
הסרט עתיד לעלות לאקרנים בארצות הברית ב-17 באפריל 2026 בהפצת "ניו ליין סינמה", ויהיה הראשון בזיכיון "" שלא יופץ על ידי "סרטי יוניברסל".
המונומנט לזכר גיבורי העם (בכתב סיני: 人民英雄纪念碑) הוא אובליסק שהוקם ברפובליקה העממית של סין כאנדרטה לאומית לזכר "חללי המאבק המהפכני", במאות ה-19 וה-20. המונומנט ממוקם בחלק הדרומי של כיכר טיין-אן-מן בבייג'ינג, מול המאוזוליאום של מאו דזה-דונג.
האובליסק נבנה בהתאם להחלטת הוועידה המייעצת הפוליטית של העם הסיני (CPPCC) ב-30 בנובמבר 1949. באותו ערב, ב-30 בספטמבר 1949, בשעה 18:00 ביום קבלת ההחלטה, הוביל מאו דזה-דונג את כל הנציגים שהשתתפו בוועידה המייעצת הפוליטית של העם הסיני לקיום טקס הנחת אבן הפינה לאנדרטה.
הבנייה נמשכה מאוגוסט 1952 עד מאי 1958.
האנדרטה מתנשאת לגובה 37.94 מטרים, והיא בנויה בציר דרום-צפון וחלקיה נבנו מהקרקע כלפי מעלה: הבסיס התחתון, מעליו הבסיס הענק, לאחר מכן גוף הבסיס המרכזי, ובשיא – ראש האנדרטה.
בסיס האנדרטה מעוטר ומשולבים בו שמונה תבליטים גדולים ושני תבליטים קטנים, כולם מגולפים בשיש לבן ומציגים סצנות מאירועים מרכזיים בהיסטוריה הסינית המודרנית.
האבן המרכזית של המצבה, המהווה את לב ליבה של האנדרטה, נחצבה מהר לאושאן (Laoshan) שליד צ'ינגדאו.
בחזית אבן זו חרוטות המילים "תהילת נצח לגיבורי העם", בכתב ידו של מאו דזה-דונג.
בצדה האחורי של המצבה מופיעה כתובת ארוכה ורשמית, אשר נכתבה במשותף על ידי מאו דזה-דונג וראש הממשלה ג'ואו אנלאי ובה פירוט ההישגים וההקרבות של גיבורי העם לאורך ההיסטוריה המודרנית.
מאז השלמת בנייתה, עברה האנדרטה מספר עבודות שימור ותיקון על מנת לשמר את יופייה ועמידותה לאורך השנים.
בשנת 1961 נכללה האנדרטה ברשימת אתרי מורשת תרבותיים מרכזיים שתחת הגנה לאומית בסין.
מאז 1980, נהוג בקרב אישים זרים להניח זרים לרגלי האנדרטה, בעת ביקורם בבייג'ינג.
על חזית האנדרטה יש כתובת בכתב ידו של מאו דזה-דונג, בה נכתב: "תהילת נצח לגיבורי העם!" (人|民|英|雄|永|垂|不|朽).
על הבסיס נמצאים שמונה תבליטים ענקיים המתארים שמונה פרקים מהפכניים מרכזיים, אותם ניתן לקרוא בסדר כרונולוגי בכיוון השעון ממזרח:
השמדת האופיום ב-1839, לקראת מלחמת האופיום הראשונה.
מרד ג'ינטיאן, הזרז למרד טאיפינג, ב-1851.
התקוממות ווצ'אנג, הזרז למהפכת שינהאי ב-1911.
מבצע חציית נהר היאנגצה במלחמת האזרחים הסינית, ב-1949.
על גב האנדרטה יש מצבה שנכתבה על ידי ג'ואו אנלאי:
תהילת נצח לגיבורי העם, אשר הקריבו את חייהם במלחמת השחרור העממית ובמהפכה העממית בשלוש השנים האחרונות!
תהילת נצח לגיבורי העם, אשר הקריבו את חייהם במלחמת השחרור העממית ובמהפכה העממית בשלושים השנים האחרונות!
תהילת נצח לגיבורי העם, אשר משנות ה-1840, מסרו את חייהם במאבקים הרבים להתנגדות לאויב, מבית ומחוץ, ולמען עצמאות האומה וחירות העם!
מסגרת הזמן של שנות ה-1840 נועדה לכלול את ההיסטוריה המודרנית של סין החל ממלחמות האופיום, ובכך להגדיר את התקופה שבין שנות ה-1840 לשנות ה-1940 כמאה אנטי-אימפריאליסטית ומהפכנית.
סעיף 7 לחוק הגנת הגיבורים והחללים, שנחקק בסין בשנת 2018, מייעד את אנדרטת גיבורי העם כמתקן זיכרון קבוע להנצחת גיבורים וחללים, וכן כסמל ל"רוח העם הסיני".
החוק קובע כי האנדרטה, שמה, כתובתה, כתובותיה, תבליטיה, גרפיקה, סמלים וכדומה, מוגנים בחוק.
שידורים חוזרים של הסדרה המשיכו לשדר ב-Kids' WB עד שהוסרה מתוכנית השידורים שלה בשבת בבוקר בסביבות יולי 2003.
בישראל, הסדרה שודרה בערוץ הילדים בשנת 2004.
הסדרה, המבוססת באופן חופשי על הסרט "המומיה" " וסרט ההמשך "המומיה 2", מוצאים את עצמם נרדפים ברחבי העולם על ידי הכהן הגדול המושחת והאל-מת, אימהוטפ, ומשרתו, קולין וויזלר, בזמן שהם מנסים להסיר את אזיק אוסיריס מפרק כף ידו של אלכס.
זה מוביל אותם למסע ברחבי העולם, בניסיון למצוא את המגילות האבודות של תבאי, הדברים היחידים שיכולים להסיר את האזיק.
המגילות היו צריכות להיהרס כדי למנוע מאימהוטפ להשתלט על האזיק.
בעונה השנייה, אלכס מאומן כמג'אי כדי להילחם במומיה, וכן מתמודד עם איומים חדשים בדרך.
אלכס או'קונל (מדובב על ידי כריס מרקט) הוא ילד בן 12 (מאוחר יותר בן 14) בעל דמיון פנטסטי וסקרנות בלתי נגמרת.
לאלכס יש את התכונות הטובות ביותר, ולפעמים גם הגרועות ביותר, של שני הוריו.
הוא למד בבית אצל אוולין, והוא מכיר היטב היסטוריות ושפות עתיקות לגילו.
אלכס ירש גם את חוצפתו, חוש ההומור ורוח ההרפתקנות של אביו, תכונות שלעיתים קרובות מכניסות אותו למים קשים (כמעט פשוטו כמשמעו, בפרק אחד).
ככל שהסדרה מתקדמת, אלכס לומד לאט לאט לשלוט בכוחותיו של ה"מאנקל", אך עם כוחות אלו ברמה נמוכה מגיעה אחריות גדולה, כזו שאלכס אינו לוקח בקלות למרות גילו הרך.
ריק או'קונל (מדובב על ידי ג'ון שניידר) הוא אביו הקשוח של אלכס, גיסו של ג'ונתן ובעלה של אוולין.
אוולין 'איווי' קרנהאן או'קונל (מדובבת על ידי גריי דלייסל) היא אמו של אלכס, אשתו של ריק ואחותו הצעירה של ג'ונתן.
בדיוק כמו בסרטים, היא גלגול נשמתה של הנסיכה המצרית נפרתרי .
ג'ונתן קרנהאן (מדובב על ידי טום קני) הוא דודו של אלכס, אחיה הגדול המגושם אך טוב הלב של אוולין וגיסו של ריק.
ארדת' ביי (מדובב על ידי ניקולס גסט) הוא מנהיג המג'אי.
בעונה השנייה, הוא והמג'אי האחרים מאמנים את אלכס, פאדיל, יאנית ותלמידים אחרים להיות הדור הבא של המג'אי.
פאדיל (מדובב על ידי ג'ף בנט) הוא ילד שלומד להפוך למג'אי.
תות היא נמייה מהודו וחיית המחמד של אלכס.
ריק אלרגי לתות, אך מאפשר לאלכס לשמור אותו בכל זאת.
ינית (מדובבת על ידי ג'יני אליאס) היא נערה שלומדת להפוך למג'אי.
המינוטאור (מדובב על ידי קווין מייקל ריצ'רדסון) הוא מדג'אי שבחר להפוך למינוטאור כדי להגן על מגילות תבאי מפני האימפריה הצרפתית הראשונה תחת נפוליאון בונפרטה.
הוא התגורר מתחת לקטקומבות של פריז, עד שנתקל במשפחת או'קונל.
המינוטאור נחשב כקבור בהריסות, אך צץ שוב בפרק הסיום של הסדרה, שם עזר לאו'קונל לעצור את אימהוטפ מלקים את צבא אנוביס.
ג'ק או'קונל (מדובב על ידי צ'ארלס נאפייר) הוא אביו של ריק, ממנו הוא מתנכר עד ל"כמו אבא, כמו בן".
הוא מתגלה כמג'אי, כלומר גם לריק וגם לאלכס יש דם מג'אי.
ג'ין-וו (מדובבת על ידי מונה מרשל) הוא נער צעיר שבמקרה הוא קיסר סין.
הוא גונב מקדש עתיק ומשליך את משפחת או'קונל לכלא כשהם מאיימים לחשוף זאת.
כאשר הגניבה מסיתה דרקון סיני עתיק לתקוף את עירו של ג'ין-וו, הוא מודה בעוונותיו ועוזר לאלכס לבטל את הקללה.
אימהוטפ (מדובב על ידי ג'ים קאמינגס) הוא הדמות הראשית בסדרה.
לפני שנים רבות, אימהוטפ היה כומר שרצה לשלוט בעולם.
הוא כבר היה שומר מגילות תבאי.
כשהיה על סף גניבה של אזיק אוזיריס, שלח הפרעה את שומרי המלוכה שלו ללכוד אותו ולגזור עליו חניטה חיה.
שנים לאחר מכן, אימהוטפ קם לתחייה על ידי קולין וויזלר, למרות ניסיונה של אווי להשמידו.
הוא זומם לחפש את מגילת תבאי כדי להסיר את אזיק אוזיריס מאלכס.
כשמדובר בקרב בקטקומבות פריז, שם נמצאות מגילות תבאי, הוא משיב אותן לפני שהן מושמדות על ידי אלכס, תוך שימוש בכוחו של אזיק כדי להביא לפיד מתחת למגילת תבאי.
למרות שחשבו שהוא מת כשנלחם במינוטאור בתוך קטקומבות מציפות, אימהוטפ הצליח לשרוד וניסה למצוא דרכים אחרות לכבוש את העולם.
בניגוד לסרטים, הוא מסוגל לדבר אנגלית עכשווית בסדרה זו.
אנק-סו-נאמון (מדובבת על ידי לנור זאן) היא מאהבת לשעבר של אימהוטפ, שנחנט על בגידתו בפרעה ורצח הנסיכה נפרתרי.
היא הוחזרה לתחייה על ידי אימהוטפ על ידי השלכת גופתה לאגם הנצח.
הוא היה זקוק לה כדי לאתר את חרמש אנוביס, אותו היא ונפרתרי החביאו מזמן, אך כאשר הם השיגו את החרמש, אנק-סו-נאמון בגדה באימהוטפ, וסירבה להיות כפופה לו.
נפרתרי, לעומת זאת, צצה מחדש בגופה של אווי, וקראה לאנוביס לתבוע בחזרה את מה ששייך לו.
אנק-סו-נאמון, שסירב לוותר על פרסה, ירדה לעולם התחתון עם אנוביס, אך ארדת' האמין שהם לא ראו אותה בפעם האחרונה.
אנק-סו-נאמון צצה מחדש ב"חברים ותיקים" ולקחה טבעת קסומה, שאפשרה לה לגנוב את הנער מאחרים כדי להתחדש לפני שתרדוף אחר האזיקים.
משפחת או'קונל עצרה אותה והצליחה לשלוח אותה בחזרה לעולם התחתון.
קולין ויזלר (מדובב על ידי מייקל רייש) הוא הרנפילד של אימהוטפ - כמו משרת ועמיתה לעבודה/יריבו של איווי מהמוזיאון.
מונע על ידי אמביציה עיוורת, הוא שקרן, דוקר בתרמית וקנא בתהילתה הארכאולוגית של איווי.
משתוקק לכוח וכבוד, תהילה על פני הון, ויזלר הוא זה שמזמן את אימהוטפ בשם נקמה באווי, אך ברגע שהמומיה זומנה, ויזלר מבין במהירות שקיבל הרבה יותר ממה שציפה.
יש לו שתי אפשרויות, לשרת את אימהוטפ או להיות הקורבן הראשון שלו.
ויזלר בוחר בחוכמה באפשרות הראשונה.
לאורך הסדרה, ויזלר הוא הבחור שמדבר בקשיחות בזמן שהוא עומד מאחורי אימהוטפ.
עם הזמן, וויזלר הופך חמדן יותר, ומאמין שאם יקדיש את עצמו לאימהוטפ, המומיה יגמול לו ברגע שישתלט על העולם.
במהלך מותו לכאורה של אימהוטפ לאחר מאבקו עם המינוטאור בקטקומבות של פריז, קולין הוצג כותב קומיקס וטוען שהוא אדונו של אימהוטפ כאשר אימהוטפ חוזר.
למרות שוויזלר הוא טיפוסי, מעצבן, אנוכי, צדקן ופחדן שיגיד "כן" לאימהוטפ, מדי פעם הוא מהווה איום פיזי על משפחת או'קונל.
הוא נחשב לגרסה המצוירת של בני גאבור מהסרט "המומיה".
נינזאם טות' (מדובב על ידי מייקל טי.
וייס) הוא מג'אי אפל שבגד במג'אי האחר, נלחם בארדת' ביי כנבל והפסיד, ונכלא בשל מעשיו.
לאחר שברח, הוא זומם נקמה בכל מג'אי.
הוא הובס על ידי אלכס, יאנית ופאדיל, אך חוזר כדי להמשיך את נקמתו במג'אי.
סקאראב (מדובב על ידי רנה אוברז'ונואה) הוא יצור מפלצתי דמוי חרפושית שנאטם בקמע סקאראב על ידי כוחותיו של אזיק אוזיריס.
אלכס וסבו ג'ק שחררו אותו בטעות בזמן שניסו להשיג את הקמע.
הרקשסה/איש הנמר (מדובב על ידי ג'ון דימאג'יו) הוא חיה דמוית נמר דמוי אדם ממקדש שיווה בסרי לנקה, בעלת יכולת שינוי צורה.
החיה נלכדה על ידי חברו הוותיק של ג'ונתן, צ'רלי רויס, כאטרקציה בפארק שעשועים בשיקגו.
מאוחר יותר, הוא משנה צורה לצורת רויס כדי להטעות את ג'ונתן ולגרום לו להאמין שהחיה ברחה, נעל את רויס בכלוב כדי להשתחרר, ולאחר מכן מנסה להשיג את עין שיווה, אך נקלע לקטטה עם אימהוטפ, שכן גם הוא רוצה את העין.
האגלאופונים (מדובבות על ידי אפריל וינצ'ל וקתי נג'ימי) הן שתי יצורים דמויות ציפורים ששירתם יכולה לשעבד כל גבר לעשות את רצונותיהן.
הן ניסו לגנוב את גלימת איסיס, מה שמגדיל את כוחה של הלובשת אותה פי עשרה, אך נכלאו בגילוף קיר על ידי האלים בעזרת חליל נפתיס.
קולין ויזלר השתמש בחליל כדי לשחרר אותן, מתוך אמונה שגויה שהן ישרתו אותו.
יש להן היבטים הן מהסירנות והן מההרפיות מהמיתולוגיה היוונית.
הסדרה זכתה לביקורות חיוביות ממבקרים, עם שבחים לכתיבה, להנפשה ולדיבוב של מרקט כאלכס או'קונל.
בפברואר 2003, Kids' WB ראתה בסדרה, ששודרה באותה תקופה בעונתה השנייה, כאחד מ"להיטי הפריצה" של הרשת.
משחק וידאו המבוסס על הסדרה פותח על ידי יוביסופט, שרכשה את הזכויות מקבוצת מוצרי הצריכה של אולפני יוניברסל להפקת משחקים המבוססים על המותג.
Ubisoft Milan פיתחה את המשחק עבור פלטפורמת הגיים בוי אדוונס ויצא בנובמבר 2002.
HIP Interactive פיתחה משחק חדש המבוסס על הסדרה עבור פלייסטיישן 2 ומחשב אישי, בסיוע All In The Game LTD.
קורי ג'ונסון גילם שוב את תפקידו כ"מר דניאלס" מהסרט "המומיה" משנת 1999. לדברי במאי הליהוק פיל מוריס, ג'ונסון הובא לעזור לשחזר את אותם ערכי הפקה של הסרטים וסדרות הטלוויזיה המקוריות.
באוקטובר 2002, יוניברסל הוציאה לאור את "המומיה: מסע המגילות האבודות" בפורמט VHS ו-DVD.
הסרט, שכונה "הרפתקה באורך מלא", היה שילוב של הפרק הראשון בסדרה ושני הפרקים האחרונים מהעונה הראשונה.
יוניברסל הוציאה בהפצה ביתית את הסדרה כולה ב-DVD באזור 1 בשלושה כרכים בשנת 2008. הסרטים יצאו בקנדה ב-22 ביולי ובארצות הברית ב-16 בדצמבר
המוסד הלאומי למען האינדיאנים (פורטוגזית: Fundação Nacional do Índio או בקיצור FUNAI) הוא המוסד הלאומי של ברזיל למען האינדיאנים, המגן על האינדיאנים החיים בתחומה.
במקור הוא כונה השירות להגנת האינדיאנים (פורטוגזית: Serviço de Proteção ao Índio).
השירות להגנת האינדיאנים הוקם בשנת 1910 על ידי המרשל קאנדידו רונדון, ששימש גם כמנהלה הראשון.
החל משנת 1957, דעכה השפעת השירות.
הוא הוקם מחדש בימי הדיקטטורה הצבאית, בשנת 1967, ונושא מאז את שמו הנוכחי.
כיום, מטה המוסד ממוקם בברזיליה וכפוף למשרד המשפטים הברזילאי.
המוסד אחראי על הטיפול בענייני הילידים, כמו חלוקת אדמות, הגנה על זכויות, וכל נושא אחר הקשור לאוכלוסיות השבטים הילידים בארץ.
FUNAI אחראית לקידום מחקרים בנושא זיהוי ותיחום, סידור קרקעות ורישום אדמות שנכבשו באופן מסורתי על ידי עמים ילידים, בנוסף לפיקוח וביקורת על אדמות ילידים.
FUNAI גם מרכזת ומיישמת מדיניות להגנה על אנשים מבודדים.
על הגוף מוטל גם לקבוע ניסוח בין-מוסדי שמטרתו להבטיח גישה מובחנת לזכויות חברתיות ואזרחיות עבור עמים ילידים, על ידי פיקוח על מדיניות המכוונת לביטחון סוציאלי וחינוך בית ספר ילידי, כמו גם קידום קידום ותמיכה של תהליכים חינוכיים.
השתתפות ושליטה קהילתית וחברתית מסורתית.
הביצועים של המוסד מונחים על ידי מספר עקרונות, בהם בולטת ההכרה בארגון החברתי, במנהגים, בשפות, באמונות ובמסורות של עמים ילידים, המבקשת להשיג את האוטונומיה וההגדרה העצמית של העמים הילידים בברזיל, התורמת לגיבוש מדינה דמוקרטית ורב-אתנית.
המוסד לביטוח לאומי הוא המוסד האחראי על מימוש רוב הזכויות החברתיות במדינת ישראל, על פי רוב בדרך של תשלומי העברה.
פעילות המוסד לביטוח לאומי מוסדרת בחוק הביטוח הלאומי, שהתקבל בכנסת בנובמבר 1953. כמו כן עוסק המוסד במימושם של חוקים נוספים בתחום הביטחון הסוציאלי, כגון חוק הבטחת הכנסה, ובהסכמים עם ממשלת ישראל, הנוגעים לביטחון סוציאלי.
על פי נתוני הדוחות הכספיים לסוף שנת 2024 סך ההתחייבות האקטוארית של קרנות הביטוח הלאומי עומדת על 1,107 מיליארד שקלים, והיא מגלמת גרעון מצטבר של כ-810 מיליארד שקלים.
הגירעון השנתי השוטף (סך הקיצבאות המשולמות לעומת סך הגבייה) עומד על כ-96 מיליארד שקלים.
על פי חוות דעת אקטוארית לסוף שנת 2022 קרן הביטוח הלאומי (המורכבת משתי סדרות של איגרות חוב מיוחדות המונפקות עבורו) צפויה להתרוקן בשנת 2036, וללא מימון נוסף המוסד לא יהיה מסוגל לשלם את התחייבויותיו על פי החוק.
המוסד לביטוח לאומי הוקם ב-1 באפריל 1954. בשנות קיומו הראשונות של המוסד לביטוח לאומי, תחומי פעילותו היו מצומצמים ורוב האחריות הוטלה על משרד הסעד.
הפעילות העיקרית של המוסד לביטוח לאומי בעת הקמתו הייתה בענף ביטוח זקנה ושאירים.
החוק קבע כי יגבה 1% ממשכורת העובד ו-1.5% מהמעבידים לצורך מימון קצבאות הזקנה והשאירים, על אף שהיה ברור ששיעורים אלו לא יכלו לכסות את ההוצאות הנדרשות.
שני הענפים האחרים של אותה תקופה, ביטוח אמהות וביטוח תאונות עבודה התנהלו באופן מאוזן.
בתחילת 1960 הועלה שיעור דמי הביטוח הלאומי ל-3.7%.
במהלך שנות השישים, התרחבו תחומי האחריות של המוסד לביטוח לאומי, ומימוש רוב הזכויות הסוציאליות החלו מתבצעות דרכו.
לשינוי זה הייתה השפעה עמוקה על אופייה של מדינת הרווחה בישראל – הביטוח הלאומי, בניגוד למשרד הסעד, מקדם תפיסה של זכויות חברתיות אוניברסליות, וזאת בניגוד לסעד הניתן לחלשים ביותר בלבד.
בשנות ה-80 חלו שני שינויים משמעותיים באופי פעילותו של המוסד.
ראשית, החל מעליית הליכוד לשלטון בשנת 1977, וביתר שאת החל מתוכנית הייצוב הכלכלית של 1985, החלה מדינת הרווחה הישראלית להצטמצם וכתוצאה מכך חלה ירידה בהיקף הקצבאות שמשלם המוסד ובגובה קצבאות אלו.
שינוי זה נמשך עד ימינו, פרט לתקופה קצרה של הרחבה בימי ממשלת רבין השנייה.
השינוי השני חל בשנת 1986. בשנה זו החליטה הממשלה על שיפוי מעסיקים – המדינה משלמת למוסד לביטוח לאומי חלק מהתשלום אותו שילמו המעסיקים בעבר לצורך ביטוח עובדיהם.
באפריל 2021 שינה המוסד את שמו בפרסומיו לשם "הביטוח הלאומי", ללא שינוי בשם שנקבע לו בחוק הביטוח הלאומי.
בדצמבר 2021, אתר הביטוח הלאומי הושבת בשל התקפת מניעת שירות מבוזרת, שלא כללה פגיעה או חדירה למערכות המידע המכילות את נתוני האזרחים.
האתר הורד מאינטרנט למשך שעתיים, וכשהועלה מחדש הגישה אליו מכתובות IP מחוץ לארץ נחסמה זמנית.
התפתחות תוכניות הביטוח הלאומי לאורך השנים
הביטוח הלאומי הוא גוף סטטוטורי (גוף הפועל מכוח חוק) אשר פועל לפי .
המוסד פועל, כמשתמע משמו, כמוסד ביטוחי – תשלום שוטף בעת שגרה מבטיח קבלת ההחזרים במקרה הצורך.
אך בשונה מביטוח פרטי, הפרמיה בביטוח הלאומי אינה נקבעת לפי רמות הסיכון של המבוטח אלא על פי יכולת התשלום שלו (על פי הכנסתו וכן לפי גילו).
כך נוצרת מערכת פרוגרסיבית – בעלי הכנסות גבוהות משלמים תשלומים גבוהים, וחסרי האמצעים משלמים סכומים נמוכים, והם הנהנים העיקריים מתשלומי המוסד.
על כן, מבחינתם של בעלי הכנסות גבוהות יש בתשלום דמי הביטוח הלאומי מרכיב של מיסוי.
הדגשת אופיים המיסויי של דמי הביטוח הלאומי נעשתה בהוראת שעה שתוקפה מאוגוסט 2009, שהכפילה את התקרה לדמי ביטוח לאומי, ללא שינוי בתקרה לגמלאות הביטוח הלאומי.
פרט לקצבאות הביטוחיות שמחלק המוסד לביטוח לאומי, באחריותו גם קצבאות שאינן ביטוחיות, והכספים עבורן מגיעים ישירות מאוצר המדינה.
תשלומים אלו ניתנים במקרים בהם המדינה בחרה לתגמל אוכלוסיות מסוימות אף על פי שלא צברו זכויות ביטוחיות, והביטוח הלאומי אינו אלא צינור להעברת כסף זה.
דוגמה להעברה מסוג זה היא קצבאות זקנה לעולים – מי שעלה לישראל בגיל מבוגר ולא הספיק לצבור זכויות ביטוחיות לקבלת קצבת זקנה מקבל קצבה זו בדרך של קצבה לא-ביטוחית.
הבדל בין הביטוח הלאומי לבין ביטוח פרטי הוא היותו של הביטוח הלאומי ביטוח חובה – כל תושב ישראל, למעט הפטורים לפי חוק, חייב בתשלום דמי ביטוח לאומי.
התשלום מתחלק בין העובד עצמו לבין מעסיקו (כפי שצוין לעיל, הממשלה משתתפת בחלק מתשלומי המעסיקים).
גם אנשים שאינם עובדים חייבים בדמי ביטוח לאומי.
במובן זה, תשלומי הביטוח הלאומי מהווים מס גולגולת.
כך יוצא למשל, שאדם שמבוטח במוסד לביטוח לאומי כבלתי מועסק חייב בתשלום הגבוה יותר מאדם שמבוטח כשכיר, שעבד בחודש כלשהו רק יום אחד.
נכון לשנת 2017, מדי שנה נגבה ביטוח בסכום של כ-42 מיליארד שקל.
נכון לשנת 2015, שילמו דמי ביטוח מינימליים 345 אלף איש.
עקרות בית, אסירים, בחורי ישיבה ומי שאינם עובדים ואין להם הכנסות משלמים דמי ביטוח מופחתים.
עבור חברי קיבוצים ומושבים שיתופיים משולם הביטוח הלאומי דרך האגודה השיתופית.
למוסד לביטוח לאומי מנגנון גבייה עצמאי שמיועד לשמר את עצמאות המוסד ואי תלותו בממשלה.
גופים שונים הציעו לאחד את אגף הגבייה של המוסד לביטוח לאומי עם רשות המיסים, על מנת לחסוך משאבים וכוח אדם, אך ההצעה לא מומשה.
ניתן לחלק את הגמלאות שמעניק המוסד לביטוח לאומי בחלוקה גסה לחמישה סוגי גמלאות:
גמלאות ארוכות מועד – גמלאות הניתנות למי שמסיבה זו או אחרת איבד באופן קבוע את יכולתו להתפרנס באופן עצמאי, בהן ניתן למצוא קצבת נכות, קצבת אזרח ותיק וקצבת שאירים.
במסגרת זאת אף מפעיל המוסד תוכניות לשיקום וקימום לנכים, לאלמנות ולקשישים סיעודיים.
גמלאות מחליפות שכר – ניתנות למי שאינו יכול לעבוד באופן זמני.
בסוג זה כלולים דמי אבטלה, דמי לידה, בעקבות פגיעה בעבודה ועוד.
הבטחת הכנסה והשלמת הכנסה – גמלה הניתנת בהתאם לחוק הבטחת הכנסה לחסרי הכנסה ולמעוטי הכנסה, כדי להבטיח למשפחה הכנסה שתאפשר רמת חיים מינימלית.
קצבת ילדים – קצבה אוניברסלית, המשולמת לכל מי שיש ילדים תחת חסותו.
קצבאות מכוח חוקים אחרים, כגון תשלומים מכוח חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה וחוקים נוספים.
ועדות רפואיות של המוסד דנות בבקשות לקבל אחת מהקצבאות האלה: קצבת נכות כללית, קצבת נכות מעבודה, קצבה לילד נכה, קצבה לשירותים מיוחדים או קצבה לנפגע בפעולת איבה.
קבלת מרבית הגמלאות של המוסד לביטוח לאומי מצריכה הגשת תביעה לגמלה למוסד לביטוח לאומי.
בחלק מהמקרים, למשל ביחס לקצבת זקנה, המוסד מודיע לתושב שהגיע לגיל המתאים שעליו להגיש תביעה לקצבת זקנה.
קובע כי "כל תביעה לגמלת כסף תוגש למוסד תוך שנים עשר חדשים מהיום שבו נוצרה עילת התביעה", ומי שאיחר בהגשת תביעה לגמלאות, זכאי לקבל גמלאות רטרואקטיבית רק עבור השנה שקדמה להגשת התביעה (לתביעות שהוגשו עד 30 ביוני 2003 התשלום הרטרואקטיבי הוא עד ארבע שנים קודם להגשת התביעה.
קיצור תקופת הרטרואקטיביות נעשה בחוק ההסדרים לשנת 2003.
המוסד לביטוח לאומי מפעיל מערך חקירות הפועל בפריסה ארצית על-מנת לבדוק את אמיתות התביעות המוגשות לו.
במקרה של מחלוקת בין תובע גמלה ובין המוסד, ניתן להביא מחלוקת זו להכרעתו של בית הדין לעבודה.
חלק ניכר מכלל הדיונים בבתי הדין לעבודה מוקדש לנושא זה.
בענפי ביטוח מסוימים מאפשר המוסד לביטוח לאומי למבוטחים היוון (תשלום במזומן במקום סכום תשלומי קצבאות חודשיות בעתיד) של הקצבאות/הגמלאות החודשיות העתידיות הצפויות להם, או לקבל הלוואות בתנאים נוחים, כל זאת בהתאם לבדיקה ותוכנית כלכלית על ידי כלכלן המוסד הבודק את כדאיות מתן היוון הקצבה או ההלוואה.
תשלום היוון קצבה ו/או מתן הלוואות למבוטחים נתון לשיקול דעת ואישור הגורמים המוסמכים במוסד (ועדות שיקום וכיוצא בזה).
הוון קצבה מאפשר למבוטחים לקבל במזומן ובאופן חד פעמי סכום כספי המהווה חלק עד מלוא סכום קצבאותיהם החודשיות העתידיות, ולהשקיע סכום זה על מנת לשפר במידה משמעותית את מצבם הכלכלי בהווה ובעתיד.
בהתאם לסעיף 113 לחוק, המוסד רשאי לאשר תביעה כזו, אם הוכיח המבוטח שיש לו הכנסה קבועה המספיקה לפרנסתו או סיכוי מבוסס להכנסות כאמור, אחרת לא יקבל היוון וימשיך לקבל סכום זה בקצבה חודשית בתקופה ארוכת שנים (עד תום תקופת הזכאות לקבלת הקצבה).
במקרים מסוימים, סיוע כאמור במתן סכומי היוון קצבאות/תגמולים ו/או בהלוואות ניתן יחד עם סיוע מקצועי בליווי וייעוץ כלכלי ו/או עסקי על ידי כלכלן הביטוח הלאומי.
ביקורת וחשש לקריסת הביטוח הלאומי
דו"חות מבקר המדינה לשנים 2006–2009 מציגים אי סדרים חמורים בעבודת הביטוח הלאומי בשלושה תחומים: גביה, התשלום לזכאים (הן תת-תשלום והן חוסר טיפול בתשלום יתר) ואספקת מידע על עברייני ממון למשטרת ישראל.
תלונות מצד אזרחים עוסקות גם בסחבת.
הביטוח הלאומי מצידו הגיש הצעות רבות לרפורמה, אך הן לא נדונו.
לפי הדו"חות אקטואריים של הביטוח הלאומי מאמצע העשור השני במאה ה-21 ואילך, מסתמן כי בשנת 2045 יאזל לחלוטין הכסף בקופת הביטוח הלאומי.
התחזית מבוססת על צפי לזינוק בהוצאות הביטוח הלאומי, כתוצאה מהעלייה בתוחלת החיים לצד חקיקה שהרחיבה משמעותית את תשלומי הביטוח הלאומי.
בדו"ח שהציג המוסד במרץ 2024 נקבע שהגידול בתשלומי ביטוח סיעוד בעקבות הרפורמה בסיעוד ב-2018 מקרב את חדלות הפירעון של המוסד ב-6.3 שנים והרפורמה בקצבאות הנכות באותה שנה מקרב את חדלות הפירעון ב-2.7 שנים, כך שהמוסד צפוי להגיע לחדלות פירעון כבר ב-2036.
בשנת 1954 היו לביטוח הלאומי 389 עובדים.
בשנת 1960 עלה מספר העובדים לכ-600. בשנת 2015 היו למוסד לביטוח לאומי כ-1,500 עובדי מטה ועוד כ-2,750 עובדים בסניפים.
בשנת 2019 הועסקו במוסד לביטוח לאומי 4,403 עובדים מתוכם 1,317 במשרד הראשי ו-3,086 בסניפים.
+מנייןשםתקופת כהונההערות1גיורא לוטן1954–19692ישראל כץ1969–1973התפטר והחלף על ידי משנהו3ראובן וולקוב1973–1974פרש4עמירם סיון1974–1976מונה בגיל 37 בלבד.
על פי נתוני ביטוח לאומי שולמו ב-2022 לאזרחי המדינה קיצבאות בסך כולל של 115 מיליארד שקל.
התפלגות הקצבאות הגבוהות ביותר היו באופן הבא:
קצבת אזרח ותיק, ליותר ממיליון אזרחים, כ-36 מיליארד ש"ח.
קצבת נכות כללית ושירותים מיוחדים, לכ-470 אלף אזרחים, כ-23 מיליארד ש"ח.