tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
שחקן כנף (WA - Wing Attack) - משחק בשליש האמצע ובשליש הקליעה ההתקפי, אך לא יכול להיכנס לאזור הקליעה.
תפקידו לקבל את הכדור משחקני ההגנה ולמסור את הכדור לקלע ולתוקף, ולשמור על שחקן הכנף של הקבוצה היריבה.
רכז (C - Centre) - משחק בכל חלקי המגרש מלבד באזורי הקליעה ותפקידו לסייע בהעברת הכדור בהתקפה, לסייע בהגנה ולהתחיל התקפות בתחילת משחק ולאחר ספיגת קליעה.
מגן כנף (WD - Wing Defence) - משחק בשליש האמצעי ובשליש הקליעה ההגנתי, מלבד באזור הקליעה.
תפקידו לשמור על שחקן הכנף של הקבוצה היריבה או למנוע מהקלע או התוקף להיכנס לאזור הקליעה.
מגן (GD - Goal Defence) - משחק בשליש האמצעי ובשליש הקליעה ההגנתי, כולל אזור הקליעה.
תפקידו לשמור על התוקף ולמנוע קליעת נקודות יחד עם השוער.
שוער (GK - Goal Keeper) - משחק בשליש הקליעה ההגנתי, כולל אזור הקליעה ותפקידו למנוע את קליעת היריב.
כמו כן, הוא מבצע את זריקת החוץ באזור ההגנתי.
נבחרת ישראל בנטבול הופיעה בפעם הראשונה במשחקי המכביה ה-15 שהתקיימה ב-1997 וב-2006 שיחקה הנבחרת באליפות אירופה.
במכביה ה19 שהתקיימה ב-2013 זכתה נבחרת הבוגרות של ישראל במדליית כסף.
ב-2009 הוקמה הליגה הישראלית לנטבול, בה משחקות שבע קבוצות מדי שנה.
ב-2011 הוכרה ישראל כחברה-עמיתה בהתאחדות העולמית ולאחר מכן צורפה כחברה מלאה.
נט-גיימס היה אתר משחקים מקוונים ישראלי.
האתר נוסד בשנת 2004 על ידי אורן סופרין, ונרכש על ידי ynet בשנת 2008.
על פי תוצאות ועדת מדרוג האינטרנט לחודש מאי 2012, נט-גיימס היה אתר המשחקים הפופולרי בישראל, ונמנה בין אתרי האינטרנט הפופולריים, אליו גלשו מדי חודש 340,000 גולשים אמיתיים (Real Users).
בסוף שנת 2022 הופסקה פעילותו מסיבות לא ידועות.
נטאפ בע"מ היא חברת מחשבים אמריקאית המתמחה בניהול אחסון ובמאגרי נתונים.
קובצי האחסון של נטאפ מחוברים לרשתות, ומאפשרים לקהל הלקוחות הארגוני לאחסן ולשתף נתונים בין העובדים.
משרדיה הראשיים של החברה ממוקמים בסאניווייל, קליפורניה.
החברה חברה בנאסד"ק-100, ודורגה כאחת מ־500 החברות ששוויין הגדול ביותר בפעם הראשונה ב-2012.
נטאפ נוסדה בשנת 1992 על ידי דייוויד היץ, ג'יימס לאו ומיכאל מלקולם.
מלקולם, היץ ולאו התחילו במטרה לפשט את ענף אחסון הנתונים.
השלישייה, הנתמכת על ידי מימון פרטי והון סיכון של 12.8 מיליון דולר, הפרידה בין רכיבי האחסון והניהול לבין שרת המחשבים המסורתי ופיתחה שרת נפרד שאינו ניתן לתכנות.
ארכיטקטורת התוכנה הקניינית של נטאפ אפשרה לחברה להשתמש בחומרה סטנדרטית בתעשייה ולא בחומרה מיוחדת, וסיפקה ללקוחותיה - קהל לקוחות תאגידי - פתרון אוניברסלי ורב-תכליתי לאחסון ואחזור הנתונים שלהם.
באותו זמן, המתחרה העיקרי של החברה הייתה חברת Auspex.
בשנת 1994 קיבלה נטאפ מימון הון סיכון מחברת סקויה קפיטל.
בשנת 1995 החברה הונפקה לראשונה לציבור.
החברה פרחה בשנות בועת האינטרנט של השנים 1990 עד אמצע 2001, במהלכה גדלה ההכנסה השנתית של החברה לכמיליארד דולר.
לאחר התפוצצות הבועה, הכנסות החברה ירדו ל-800 מיליון דולר בשנת 2002. מאז, הכנסות החברה עלו בהתמדה.
בשנת 2006 מכרה החברה את קו המוצרים NetCache לחברת Blue Coat.
ב־19 באוגוסט 2009 פרש דן וורמנהובן מתפקיד המנכ"ל והוחלף על ידי טום ג'ורגנס.
נטאפ מחזיקה מרכז מחקר ופיתוח בישראל תחת השם NetApp Cloud Innovation Center.
המרכז, הממוקם בתל אביב ומעסיק כ-190 עובדים, מוביל את פיתוח פעילות הענן של התאגיד האמריקאי בישראל ומעניק שירותי ענן לחברות הגדולות בעולם.
במסגרת פעילות הענן שלה נטאפ מספקת פתרון משלים לספקי הענן הגדולים AWS של אמזון, Azure של מיקרוסופט ו-Cloud Platform של גוגל בתחומי האחסון, ניהול ואבטחת המידע.
מרכז נוסף של נטאפ ממוקם בפתח תקווה, והוא אחראי על מכירות, שירות ותמיכה ללקוחות הישראליים.
נטאפ ביצעה מספר רכישות בולטות של סטארט-אפים ישראליים:
ב-2006 רכשה את חברת טופיו (Topio) תמורת 160 מיליון דולר.
טופיו פיתחה תוכנה המאפשרת ללקוחות להעתיק ולשחזר נתונים מכל פלטפורמת שרתים כולל יבמ, EMC או HP.
בשל קשיים להטמיע את המוצר שפיתחה טופיו, נטאפ עצרה את פיתוחו ב-2008.
ב-2008 רכשה את חברת אונארו (Onaro) תמורת 120 מיליון דולר.
מייסדי אונארו, רועי אלון ואסף לוי, מנהלים היום את מרכז הפיתוח הישראלי.
ב-2019 רכשה את חברת קוגניגו (Cognigo) תמורת 70 מיליון דולר.
קוגניגו פיתחה פלטפורמה להגנה על מידע והתאמתו לתקנות הפרטיות השונות בעולם, כגון ה-GDPR ואחרות.
ב-2020 רכשה את חברת ספוט (Spot.io) תמורת 450 מיליון דולר.
ספוט מסייעת לחברות לרכוש ולנהל קיבולת תשתית ענן עודפת.
נטווייבס הוא לוח מחוונים אינטרנטי, מעין דף בית מותאם אישית למשתמש, כדוגמת iGoogle, המאפשר שימוש בווידג'טים של יצרנים שונים.
לוח המחוונים מבצע פעולות שונות ובהן: קישור לחשבונות ברשתות חברתיות מקוונות, מעקב אחר חדשות ובלוגים, הצגת לוחות שנה, כניסה לדואר אלקטרוני, רשימות מועדפים, הזנות RSS, קישורים למנועי חיפוש ועוד.
משתמש יכול לייצר לעצמו לוחות מחוונים בתחומים שונים באופן עצמאי וגם לקבל לוחות אוטומטיים.
כל לוח מחוונים יכול להכיל מספר דפיות.
לדוגמה: אדם הרוצה לתכנן טיול לניו יורק יכול לייצר לוח מחוונים שמציג מידע מסוגים שונים על העיר ניו יורק: מקבץ חדשות, רשימת בלוגים, סרטים, תמונות, לוחות אירועים ועוד.
נטווייבס הוא כלי חינמי למשתמש הפרטי וניתן לרכישה על ידי חברות מסחריות, לצורך ניטור ומעקב.
בפברואר 2014 דירוג האתר באלקסה היה 1,734.
נטה אדומת-ראש (שם מדעי: Netta rufina) היא מין עוף מים ממשפחת הברווזיים החיה מאירופה עד לתת-היבשת ההודית וגם בצפון אפריקה ובישראל.
הזכר בולט וקל לזיהוי והוא בעל ראש עבה וכתום-חום עם מקור ורוד בוהק.
הבטן לבנה, הכנפיים חומות והחזה והזנב שחורים.
הנקבות חומות בצבען עם לחיים לבנות, מקור שחור עם קצה ורוד וקצה הראש כהה.
הנטות אדומות הראש חברתיות מאוד, ומצויות באגמים יחד עם נטות אחרות וכן עם ברווזים צוללים אחרים כמו מהסוג צולל ו ברכיות.
עיקר מזונן של נטות אלה הוא צמחי והן מלקטות אותו בתוך המים, בעיקר על ידי השקעת הראש והצוואר (כברווזים מסננים), ופחות בצלילה, כפי שמצופה מהן כבנות לתת-משפחת הברווזים הצוללים.
נטות אדומות ראש נפוצות מאוד והן חיות ברחבי אירופה ואסיה עד הודו ודרומה עד צפון אפריקה וישראל.
הן נודדות בחורף לאפריקה ובקיץ לאירופה.
הן הופצו כנראה על ידי האדם בבריטניה, אם כי יכול להיות שמדובר בכמה פרטים תועים שהקימו קהילות משלהם באגמי בריטניה.
בישראל חולפת נדירה וחורפת נדירה עוד יותר.
נורברטו מורארה נטו (בפורטוגזית: Norberto Murara Neto; נולד ב-19 ביולי 1989 בארקסה שבברזיל), הידוע בקיצור כנטו, הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת השוער בבוטפוגו.
נטו נולד בארקסה שבמדינת מינאס ז'ראיס, ברזיל.
בגיל 18 הצטרף למחלקת הנוער של אתלטיקו פרנאאנסה מליגת העל הברזילאית.
ב-16 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–3 על גרמיו בארוארי בליגה.
בהמשך עונת ערך הופעת ליגה נוספת אחת.
בעונת הפך לשוער הראשון של הקבוצה.
לאחר שהורחק במחזור הראשון של העונה והושהה לשני משחקים, פתח בהרכב בכל משחק עד לחודש אוקטובר, אז נאלץ להחמיץ מספר משחקים בשל זימון לנבחרת ברזיל.
בסך הכול ערך 34 הופעות ליגה בעונת 2010.
ב-5 בינואר 2011 הסכים נטו לעסקה בה יעבור לשחק בשורותיה של פיורנטינה מהסרייה א', ושלושה ימים לאחר מכן חתם על חוזה במועדון.
ב-24 בנובמבר 2011 ערך נטו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–2 על אמפולי במסגרת הסיבוב הרביעי של הגביע האיטלקי.
ב-29 באוקטובר 2012 ערך נטו את הופעת הבכורה שלו בסרייה א', כששיחק 90 דקות בהפסד 0–2 לאטאלנטה במסגרת המחזור ה-35 בליגה.
בשתי העונות וחצי הראשונות שלו במועדון ערך שמונה הופעות ליגה בלבד.
בעונת הפך לשוער הראשון של פיורנטינה, וערך 35 הופעות ליגה.
היה לו גם תפקיד חשוב בהעפלתה של פיורנטינה לשלב שמינית הגמר של הליגה האירופית, בו הודחה על ידי יובנטוס.
ב-3 במאי 2014 עמד בשערה של פיורנטינה בגמר הגביע האיטלקי, בו הפסידה בתוצאה 1–3 לנאפולי.
בעונת נשאר שוערה הראשון של פיורנטינה וערך 29 הופעות ליגה.
ב-3 ביולי 2015 עבר ליובנטוס מהסרייה א' וחתם על חוזה לארבע שנים.
ב-23 בספטמבר ערך נטו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בתיקו 1-1 נגד פרוזינונה במסגרת המחזור החמישי בליגה.
בשתי העונות שלו בקבוצה ערך 11 הופעות ליגה בתור שוער שני לג'יאנלואיג'י בופון, והיה לשוער הראשון של הקבוצה בגביע האיטלקי בו זכה פעמיים ברציפות.
ב-7 ביולי 2017 חתם בולנסיה מהליגה הספרדית.
ב-18 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בניצחון 0–1 על לאס פאלמאס.
במשך שתי עונות היה שוער הראשון של הקבוצה, ובסיום העונה השנייה זכה עם ולנסיה בגביע הספרדי.
ב-27 ביוני 2019 חתם בברצלונה תמורת 26 מיליון אירו, כשסעיף היציאה שלו עומד על כ-200 מיליון אירו.
ב-10 בדצמבר ערך את הופעתו הבכורה בניצחון 1–2 על אינטר מילאנו בליגת האלופות.
ב-7 באוגוסט 2022 חתם בבורנמות'.
ב-30 באוגוסט 2024 הושאל לעונה אחת לארסנל.
ב-8 באוגוסט 2025 חזר לברזיל וחתם בבוטפוגו.
נטו נכלל בסגל נבחרת ברזיל עד גיל 23 באולימפיאדת לונדון 2012. הוא שיחק בשני המשחקים הראשונים של נבחרתו, שזכתה לבסוף במדליית כסף.
נטו נכלל ברשימת ההמתנה של דונגה, מאמן נבחרת ברזיל, לקופה אמריקה 2015 יחד עם עוד שישה שחקנים, ובסופו של דבר נכלל בסגל הנבחרת לטורניר בשל פציעתו של דייגו אלבס.
הוא לא שיחק בטורניר, בו הגיעה נבחרת ברזיל, בשערה עמד ג'פרסון, לשלב רבע הגמר.
ב-11 בספטמבר 2018 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת הבוגרת בניצחון 0–5 על .
נטה (שם מדעי: Netta) הוא סוג של עופות מים במשפחת הברווזיים בתת-משפחת ברווזי צלילה.
הברווזים השייכים לסוג זה הם בעלי ראש גדול, בדרך כלל בצבע כתום או אדום, מקור ורוד עבה ורגליים קצרות.
הם ניזונים בהשתכשכות, אך יכולים גם לטבול את גופם ולצלול בחיפוש מזון.
הם נפוצים בעיקר באזורים טרופיים או חמימים במים מתוקים.
נטה אדומת-ראש (Netta rufina) - מצויה בישראל
ייתכן שנמצא בסוג גם המין ברווז ורוד-ראש (Rhodonessa caryophyllacea), המצוי בסכנת הכחדה חמורה.
נטאשה קרונה בק (בדנית: Natasja Crone Back; נולדה ב-12 ביוני 1970) היא עיתונאית ומנחת טלוויזיה דנית.
קרונה בק גדלה בפרבר של קופנהגן, ב-1996 היא סיימה בית ספר לעיתונאות, במהלך לימודיה היא השתתפה בתוכנית דיבייט הנקראת "Planet Danmark" וביצעה את החלק המעשי בעבודה בעיתון היומי "Berlingske".
לאחר מכן החלה לשמש כעיתונאית ב-DR, רשת הטלוויזיה והרדיו הציבורית שבבעלות ממשלת דנמרק, מ-1998 ועד 2000 היא הנחתה תוכנית ספורט בערוץ.
היא הנחתה מטעם הטלוויזיה הדנית את אירועי המילניום בשנת 2000 בניו יורק ואת אירוויזיון 2001, שנערך בדנמרק, לצד השחקן סרן פילמרק.
בנוסף, הנחתה פעמיים ב-2000 וב-2004 את "Dansk Melodi Grand Prix", תחרות מוזיקה ידועה בדנמרק, בה הזוכה נשלח לייצג את המדינה באירוויזיון.
ב-2001 הוציאה סינגל בן עשרה שירים שהקליטה כזמרת.
מ-2006 היא נמנית עם צוות ערוץ החדשות "TV 2 News".
על-פי ויקיפדיה בשפה הדנית, קרונה בק היא יהודייה מצד אמה, ילידת רוסיה הלבנה, ודודה הוא המפיק בני קורצן, אשר הפיק, בין השאר, את הסרט הדני "החגיגה של באבט", אולם הערך הדני לא מביא סימוכין רשמיים לטענה זו.
נטה דושאטו הייתה שחקנית בלגית.
היא נבחרה למיס בלגיה לשנת 1930, דבר שהוביל להשתתפותה במיס אירופה שנערכה בפריז, לאחר מכן נסעה לארצות הברית כדי לייצג את בלגיה במיס תבל 1931, שם זכתה במקום הראשון.
ב-1932 שיחקה תפקיד קטן בסרט המוזיקלי הצרפתי "כיכר היופי".
במהלך מלחמת העולם השנייה עבדה כשחקנית בצרפת, לאחר מכן גילמה את רוקסן במחזה סיראנו דה ברז'ראק שהוצג בבריסל והיא גם שיחקה במחזה "Psyché" מאת מולייר.
לאחר שהפסיקה בקריירת המשחק שלה עברה להתגורר במונקו.
נטואי היא עיירה בקמרון שנמצאת באזור המרכז.
נטואי ממוקמת כ-69 ק"מ מבירת המדינה ומבירת האזור יאונדה.
בנוסף היא נמצאת על גדות הנהר סאנגה .
היא ממוקמת ליד הכביש הלאומי N15 ונמצאת כ-13 ק"מ מהכביש הלאומי N1.
נטה ורודת מקור (שם מדעי: Netta peposaca) היא מין של עוף מים ממשפחת הברווזיים, המצוי רק בדרומה של אמריקה הדרומית: בארגנטינה, צ'ילה, פרגוואי, אורוגוואי, דרום בוליביה ודרום ברזיל ומצוי גם באיי פוקלנד.
היא קרובתה של נטה אדומת ראש, המצויה בעולם הישן, אך בעלת נוצות כהות ומקור קטיפתי בצבע ורוד.
נטה זו מגיעה לאורך ממוצע של 56 סנטימטרים, בעלי מוטת כנפיים של 72 סנטימטרים או אף 84 סנטימטרים ולמשקל 1.5 עד 2 קילוגרם.
שני הזוויגים דומים בגודל, אך הזכרים בעלי צבעים מפוארים יותר מהנקבות.
צבעם שחור עם נוצות שת לבנות, ראש וצוואר כהים עם צידיים אפורים והמקור והעיניים אדומים.
המקור רחב עם בליטה קטנה בקצהו.
הנטה שייכת לתת-משפחת ברווזי צלילה, אך לרוב ניזונה בדומה לרוב הברווזים המצויים בסינון מזון מפני המים, ורק לעיתים רחוקות תצלול.
המזון כולל זרעים, צמחי מים קטנים ועשבים כמו Echinochloa או Polygonum וכן היא מגוונת במזון מהחי.
תפוצתה היא באזורי אגמים קטנים, בריכות וביצות בעלות מצע עשב גבוה.
היא חייבת להיות בקרבת מים ולהקות החיות בארגנטינה בקיץ נודדות כאשר מקווי המים שלהם מתייבשים.
הנטות אינן מונוגמיות, והזכרים מזדווגים בעונת הרבייה עם נקבות רבות.
עם זאת, הם אינם עוזרים לנקבות לגדל את האפרוחים.
הנקבות מקננות בקצה המים ומטילות עד עשר ביצים הבוקעות כעבור חודש ולעיתים נדירות יקננו ביחד כדי להצליח יותר בשמירה על הביצים.
ישנם אפילו נטות המטילות ביצים בקיני ברווזים אחרים באזורם.
Natt och Dag (משוודית: [ˈNatː ɔ ˈdɑːɡ], בתרגום לעברית: "לילה ויום") היא משפחת אצולה שוודית ואחת המשפחות השוודיות הוותיקות ביותר.
המשפחה ידועה באופן רשמי מאז שנת 1280, על פי מסמכים בארכיון הלאומי השוודי.
האב הקדום הוותיק ביותר של המשפחה, לפי התיעוד המוקדם ביותר מאז 11 במאי 1280, הוא נילס סיגרידסון, אשר היה ידוע כאביר, דובר החוק וורנד, וחבר המועצה הסמוי (מ-1299 לכל המוקדם).
בני המשפחה החלו להשתמש בשם Natt och Dag לראשונה במאה ה-18, ומשמעותו בעברית היא "יום ולילה".
השם רומז להבדל הניגודיות בין הצבעים כחול וזהב בשלט האצולה של המשפחה.
בתחילת המאה ה־16 הוטבע המטבע השוודי בסמל "נאט או דאג", מפני שבני המשפחה היו יורשי העצר של שוודיה.
נכון ל־31 בדצמבר 2007, 56 אנשים נשאו את השם Natt och Dag בשוודיה.
בני המשפחה, המתגוררים בארצות הברית, נושאים את השם DeRemee ו-Dagg.
מגן: בחלקו זהוב ובחלקו כחול.
סמל: שש נוצות טווס בין שני הצבעים.
צבעי הזרועות הם סמליים: צבע התכלת (כחול) מסמל את הלילה והצבע הזהוב את אור היום.
מאנס יוהנסון, בעל נכסים ומנהיג צבאי
כריסטינה נא-או-דאג, אם אומנת למלכה כריסטינה
נטו אפס פליטות (או נייטרליות פליטת פחמן; באנגלית: Net Zero Emissions או בקיצור Net Zero) הוא מצב שבו הפרש הפליטות והקליטות של פחמן דו-חמצני (CO2) וגזי חממה אחרים באטמוספירה בנקודת זמן כלשהי מאוזן.
השאיפה היא להגיע למצב כזה שבו הפרש הפליטות והקליטות שווה לאפס, על מנת למנוע שינויי אקלים ארוכי טווח.
הפליטות מתייחסות לכמות גזי החממה הנפלטים כתוצאה מפעילות אנושית והקליטות מתייחסות לכמות הגזים המוצאים מהאטמוספירה.
בהקשרים שונים, המונח יכול להתייחס ל־CO2 בלבד או לכלל גזי החממה.
השגת איזון בין הפליטות לקליטות מחייבת ביצוע פעולות אקטיביות להפחתת פליטות גזי חממה.
מוסדות וארגונים נדרשים לעמוד בדרישות שמגבילות את ערכי הפליטות ועל כן ארגונים רבים נדרשים לבצע קיזוז פחמן (Carbon offset) או גזי חממה, על מנת לפצות על פליטות שאינם יכולים להפחית על ידי רכישת .
זהו מצב בו חברה קונה מחברה אחרת המקבעת פחמן את הזכויות מקיבוע הפחמן על מנת שבסכום הכולל ייחשב שהיא פלטה פחות ממה שהיא פלטה בפועל.
נטו אפס פליטות הפך למסגרת המרכזית לפעולה ממוסדת עבור המאבק כנגד שינויי האקלים, עם למעלה מ-140 מדינות ואלפי חברות שקובעות לעצמן יעדים לסכום פליטות אפס.
מעבר לכך ישנה חקיקה מקומית בלמעלה מ-29 מדינות הכוללת מטרות נטו אפס פליטות עבורן.
לעיתים יש נטייה לשימוש במונחים "נטו אפס פליטות" ו-"נייטרליות אקלימית" כהיינו הך.
עם זאת, במקרים מסוימים יש הבדלים בין מונחים אלו.
למשל, תקנים מסוימים לאישור נייטרליות פחמן מאפשרים שימוש רב באשראי פחמן, אך תקני סכום אפס פליטות דורשים הפחתת פליטות בפועל בלמעלה מ-90% ולאחר מכן שימוש באשראי פחמן של עד 10%.
הרעיון של נטו אפס פליטות נולד ממחקרים שהראו כי עצירת ההתחממות הגלובלית דורשת סכום פלטות אפס של פחמן דו-חמצני.
הוא הפך לחלק ממטרות הסכם פריז שנחתם ב־2015, המציין את הצורך להשיג איזון בין פליטות ממקורות אנטרופוגניים לבין קיבוע של גזי חממה.
בשנת 2016, מילוני אוקספורד בחרו במונח "נייטרליות פליטת פחמן" כ בארצות הברית.
בדצמבר 2020, חמש שנים לאחר הסכם פריז, הזהיר מזכ"ל האו"ם אנטוניו גוטרש כי מדינות אינן מכבדות את ההתחייבויותיהן לפי הסכם פריז, שאינן מספקות בכל מקרה.
הוא קרא לכל שאר המדינות להכריז על מצב חירום אקלימי עד שתושג נייטרליות פליטת פחמן.
תקנים רבים נוצרו להגדרה ולמדידת התקדמות לעבר מאזן גזים (נטו אפס), אך חלקם נתונים לביקורת על היותם מוטים לגרינווש "Green Wash", מושג המתאר מצב שבו מוסד מצייר את עצמו כסביבתי ללא הצדקה.
גישה מקיפה למאזן נטו אפס פליטות כוללת את כל גזי החממה ואת המזהמים השניוניים שנפלטים מהפליטות הישירות.
הפחתת פליטות ישירות, קיבוע פחמן ורכישת אשראי פחמן הן הדרכים העיקריות להשגת סכום פלטות אפס עבור גוף כלשהו.
תקנים מחמירים בדרך כלל דורשים התמקדות בהפחתת הפליטות.
השימוש באשראי פחמן (קיזוז פחמן) נתון לביקורת על כך שהוא עשוי לאפשר לגופים הפולטים גזי חממה להתנהל למעשה ללא מגבלות על הפליטות שלהן בהווה ובכך לדחות פעולות להפחתת פליטות.
מעבר לכך רגולציה רופפת וחישובים מורכבים עלולים להוביל לקבלת אשראי פחמן על מצב שבו בפועל סכום הפליטות גבוה ממה שסוכם.
תקנים חזקים ואמינים נדרשים כדי להבטיח שמטרות סכום פליטות אפס הן מדויקות ומשקפות הפחתה אמיתית בפליטות ולכן האו"ם, ISO וארגונים אחרים מנסים להקים מערכת תקנים אמינה ושקופה לאימות אשראי הפחמן.
עבור יעדי נטו אפס פליטות נדרשים יעדים קצובים בזמן ומטרות ביניים ברורות.
קביעת מטרות לטווח קצר ובינוני מסייעת לשמור על תהליך שקוף ומדיד.
דרכים ליישום נטו אפס פליטות
במאבק הגלובלי נגד שינוי האקלימי, יעדי מאזן נטו אפס של גזי חממה מהווים אבן פינה.
עם זאת, ההצלחה בהשגת יעדים אלה דורשת מאמץ משותף של גורמים רבים שצריכים לקחת חלק פעיל.
כלומר על מנת להגיע למאזן נטו אפס של גזי חממה יש לפעול בכמה מישורים: פיתוח טכנולוגיות חדשות בתחום האקלים, והתחומים הנושקים לדיסציפלינות הסביבתיות, חיונית להשגת יעדי סכום פלטות אפס.
ניתן להגיע למצב של נייטרליות בפליטת פחמן בשתי דרכים: הפחתה או קיזוז, אך ככל הנראה יידרש שילוב בין שתיהן.
הדרך להגעה למצב של אפס פליטות נטו היא על ידי מעבר לכלכלה נמוכה בפחמן.
כלכלה כזו מתמקדת באנרגיה מתחדשת כמו אנרגיה הידרואלקטרית, אנרגיית רוח, אנרגיה גאותרמית, אנרגיה סולארית ואנרגיה גרעינית.
ייצור אנרגיה מתחדשת אמנם גורם לפליטת פחמן, אך בכמות כמעט זניחה.
כדי להפחית את פליטת הפחמן יש גם לבצע שינויים בתעשייה ובחקלאות.
שינויים בתזונת הבקר, לדוגמה, יכולים להפחית את ייצור המתאן ב-40%.
אחת הדרכים לעודד יצירת מוצרים נייטרליים מפחמן היא על ידי הפיכת מוצרים אלה לזולים יותר מאשר מוצרים מקבילים המיוצרים בעזרת דלקים חיוביים בפליטת פחמן.
חינוך ציבורי והעלאת מודעות לחשיבות ההפחתה בפליטות הם קריטיים על מנת ליצור תמיכה רחבה והשתתפות אקטיבית של הציבור והעסקים במאמצי הגעת הכלכלה לנטו אפס פליטות.
חינוך זה יכול להיעשות הן על ידי אקטיביזם, והן על ידי תכנים ברשתות החברתיות, ומתן במה לכך במוסדות החינוך הפורמליים והבלתי פורמליים.
כשהציבור רתום לכך, ניתן לראות חברות וארגונים פרטיים שבוחרים להתחייב ליעדים, ובכך קבעו מדיניות פנימית להפחתת פליטות.
מספר חברות התחייבו להפוך לנייטרליות או שליליות מבחינת פליטת פחמן עד לשנת 2050. לדוגמה: מיקרוסופט, שורש, דלתא איירליינס, BP, איקאה, ובלאקרוק.
על ידי יצירת אהדה של הציבור לחברות שמתחייבות ומממשות נטו אפס פליטות, באופן טבעי יש יותר משיכה לחוקרים לפתח פיתוחים טכנולוגים בתחום ואף למשקיעים להרגיש ביטחון בהשקעה בחברות מהתחום.
חקיקה ממשלתית יכולה לקדם את השגת יעדי נטו אפס פליטות על ידי קביעת דרישות ברורות ותמריצים להפחתת פליטות, תמיכה בחדשנות טכנולוגית, והגברת השקעה בפרויקטים ירוקים.
לעיתים דחופות חקיקה זאת מתבצעת לאחר הפעלת לחץ ציבורי על הממשל, כפי שקרה בבריטניה על ידי Extinction Rebellion, תנועת אקלים שפעלה גם בישראל.
בתהליך של קיזוז פחמן מפחיתים או מונעים פליטה של גזי חממה או מסלקים פחמן דו-חמצני מהאטמוספירה כדי לפצות על הפליטות.
אם סך גזי החממה הנפלטים שווה לסכום הכולל שנמנע או הוסר, אז שתי ההשפעות מבטלות זו את זו והפליטה נטו היא "נייטרלית".
הגדלת השקעות בפרויקטים ירוקים, כולל אנרגיה מתחדשת, תשתיות בנות-קיימא, וטכנולוגיות קיבוע פחמן וגזי חממה, תסייע אף היא.
גידול השקעות זה מתקיים עקב כך שהציבור נאמן יותר לחברות שלא פוגעות בסביבה ובקהילה, ובכך זה יוצר ביטחון אצל המשקיעים שהסיכוי של החברה הזו לפשוט רגל יהיה נמוך יותר.
מאמצי נטו אפס פליטות דורשים שיתוף פעולה גלובלי, כולל שיתוף מחקר וטכנולוגיות, מימון משותף לפרויקטים גדולים, וקביעת מטרות משותפות להפחתת פליטות ברמה עולמית.
דבר זה מתבטא בין היתר בשימור ושיקום מערכות אקולוגיות, כגון יערות גשם או יערות מנגרוב, שמהווים בפני עצמן מקור קיבוע פחמן משמעותי וטבעי.
מעבר המערב ומדינות מתקדמות נוקטות גישה של תמיכה במדינות מתפתחות במעבר שלהן לכלכלות נקיות מפלטות גזי חממה, דרך סיוע פיננסי, טכנולוגי וידע.
אחד מהצעדים ההכרחיים הנדרשים עבור הגעה לסכום פלטות אפס הוא המעבר לאנרגיות מחדשות מדלקים מאובנים.
תחום זה בפיתוחים טכנולוגים משמעותיים החל משנות ה־2000 וזה דורש השקעות גדולות ותמיכה מדיניותית.
המעבר למאזן נטו אפס פליטות אינו תלוי בגורם אחד בלבד.
ממשלות, עסקים, קהילות, ואנשים יחידים – כולם נוטלים חלק בפלטות של גזי החממה, ועל מנת להגיע ליעדי נטו אפס פליטות, על כל אחד מהגורמים להירתם למאמץ.
לעיתים תכופות המאבק בהתחממות הגלובלית והשאיפה להשגת יעד של נטו אפס פליטות התחילו בפעולה ציבורית ואקטיביזם.
תנועות אקלים בולטות ברחבי העולם הוכיחו את כוחן להשפיע על מדיניות, חברות ודעת הקהל הציבורית דרך מגוון פעולות מחאה, קמפיינים חברתיים ולחצים מדיניים.
פעלו מספר תנועות אקלים עולמיות בולטות.
המרד בהכחדה (Extinction Rebellion) או XR היא תנועה בינלאומית שנוסדה בבריטניה בשנת 2018 שמטרתה להעלות את מודעות הציבור ולהפעיל לחץ על ממשלות לפעול בנחישות נגד משבר האקלים.
המרד בהכחדה מתבססת על עקרונות המחאה הבלתי אלימה כפי שמרטין לוטר קינג, מהאטמה גנדי, פיתחו.
התנועה השתמשה משתמשת בטקטיקות של עצירת תנועה והפגנות מול משכנות של ממשלות וחסימת תנועה למפעלים לדלק מאובנים.
התנועה דרשה מהן להכריז על מצב חירום אקלימי ולקבל את יעדי סכום פלטות אפס ואכן לאחר הקמפיין שלה נכון ל־2023 מעל ל־30 מדינות הכריזו על מצב חירום אקלימי וקיבלו את יעדי סכום פלטות אפס.
תנועה זו פעלה גם בישראל החל משנת 2019 בשם ה"מרד בהכחדה".
עם זאת בשנת 2023 התנועה נסגרה וממנה ומתנועות נוספות הוקמה תנועת אקלים ישראלית אחרת בשם "משנים כיוון".
משנים כיוון תכננו להשיק את התנועה קצת לאחר 7 באוקטובר 2023 אך לאור מלחמת חרבות ברזל התנועה החליטה להתמקד בצעד הראשון בהקדמת הבחירות, ולאחר מכן באקלים.
גרינפיס (Greenpeace) היא אחת מהתנועות הסביבתיות הוותיקות והמוכרות בעולם שנוסדה ב-1971, גרינפיס פועלת דרך מחקר וקמפיינים ציבוריים לשינוי דעת הקהל ומדיניות בנושאים כמו הפחתת פליטות גזי חממה, שמירה על האוקיינוסים והיערות, מגוון המינים וקידום אנרגיה נקייה.
בצד קמפיינים ציבוריים, פעלה גם ברמה המשפטית והגישה תביעות נגד חברות גדולות בגין פגיעה בסביבה, מה שלעיתים הוביל לשינויים בפוליטיקה ובפרקטיקה של אותן חברות.
שביתת בית הספר למען האקלים (Fridays for Future) היא תנועה שהתחילה ב־2018 על ידי שביתות סטודנטים מלימודים בימי שישי למחאה על משבר האקלים.
היא התרחבה למחאות גלובליות שגרמו לדיונים ציבוריים עזים על הצורך בפעולה דחופה למען האקלים.
להגעה למאזן נטו אפס פליטות נדרשים פיתוחים טכנולוגיים בתחומים רבים שאחראיים לפלטות גזי חממה או לסילוקם של גזי החממה.
על החידושים הטכנולוגים להיות למשל בתחומים של הפחתת פליטות מתעשייה, קיבוע פחמן וגזי חממה ומזהמים שונים מהאטמוספירה, וכן שיפור יעילות אנרגטית, אגירת אנרגיה, מעבר לאנרגיות מתחדשות, חדשנות בתחום המזון שאינו מהחי, וחדשנות בשיטות החקלאיות.
בהקשר הזה בישראל קיימים מספר סטארט-אפים בכל אחד מהתחומים האלו.
ישראל היא המדינה הראשונה שאישרה אכילה בשר מתורבת, פיתוח שפותח על ידי חברת "אלף פארמס" שבמקורה בטכניון.
פיתוח זה עתיד להקטין רבות את פליטות גזי החממה שנובעים מתעשיית הבשר שאחראית על כ־60% מפליטת גזי החממה שנפלטים בייצור מזון.
אחת הדרכים הנחקרות ביותר להורדת ריכוז גזי החממה באטמוספירה היא על ידי קיבוע פחמן בדרכים שונות.
קיבוע פחמן ככלל, מתאר תהליכים הנדסיים כימיים ופיזיקליים, אשר באמצעותם פחמן דו-חמצני למשל, עובר תהליך שבו הוא אינו יימצא באטמוספירה לאחריו, למשל החדרתו לעומק האוקיינוס, קיבועו בקרקע בתצורות כימיות שונות שבהם לא ישתחרר חזרה ועוד.
ישנן דרכים טבעיות לקיבוע פחמן, כגון פוטוסינתזה של צמחים, והטמעת פחמן דו-חמצני של פיטופלנקטון במערכות ימיות.
מקורות הפליטה של גזי חממה
גזי חממה הם חלק מהאטמוספירה של כדור הארץ ומשחקים תפקיד מרכזי באיזון הטמפרטורה בכדור הארץ ובכך מתאפשר חיים על פני הכדור.
גזים אלו הם עוטפים את כדור הארץ ופועלים כשכבת בידוד, שומרים על הטמפרטורות על גבי האטמוספירה כתוצאה מקרינת השמש, ומאפשרים טמפרטורות מתאימות לחיים, ובהיעדרם כדור הארץ היה קפוא.
במשך שנים רבות היה איזון בריכוז גזי החממה ששמר על טמפרטורה די אחידה, אך בעקבות פעילות אנושית שגורמת להגברת ריכוזים של גזים אלו, הופר האיזון הזה, מה שמוביל לשינויי אקלים.
בפשטות תהליך זה מתבצע משום שחומרים שונים מסוגלים לבלוע אור באורכי גל שונים ובכך גזי החממה מסוגלים לבלוע אור אינפרה אדום, בניגוד לחמצן או לחנקן, הגזים הדומיננטיים באטמוספירה.
ההתחממות קורית משום שקרינה שמגיעה מהשמש פוגעת בקרום כדור הארץ, וממנו נפלט אור אינפרה-אדום לחלל, בתהליך שנקרא פליטת קרינת גוף שחור.
בדרך לחלל אותה קרינה עלולה להבלע על ידי גז חממה, המסוגלים לבלוע את האורכי הגל שנפלטים בתהליך זה.
לאחר שהאור התת-אדום נבלע בגז, הגז מתחמם ואף הוא פולט קרינת גוף שחור, רק שבמקרה זה היא מכוונת לכל הכיוונים וחלקה חוזר לקרום כדור הארץ, דבר שמונע מהאנרגיה להיפלט לחלל.
גזי החממה דומיננטיים ביותר הם פחמן דו-חמצני (CO2), מתאן (CH4), חנקן חמצני (N2O) וגזים פלואורים (HFCs, PFCs, SF).
לגזים אלו זמן מחצית החיים שונה, ואפקטיביות לבליעת קרינה אינפרה-אדומה שונה ובכך פליטה שלהם מחממת את כדור הארץ במידה שונה מהאחרים.
פחמן דו-חמצני הוא הגורם העיקרי לשינוי האקלים שמהווה כ־80% מסך גזי החממה, בעיקר בשל שריפת דלקים מאובנים, אך קיימות סיבות נוספות כמו יצירת בטון.
בנוסף, הוקמה ועדה שתפקידה לגבש תוכנית לאומית להפחתת גזי חממה.
על פי דו"ח מבקר המדינה משנת 2021, ישראל לא הצליחה להשיג את היעדים הללו.
נכון לשנת 2020, צריכת החשמל צומצמה רק בכ-7.5%, ואנרגיות מתחדשות סיפקו רק כ-6% מצריכת החשמל הכוללת.
בשנת 2015, ולקראת ועידת האומות המאוחדות לשינוי אקלים (2015), החליטה הממשלה על יעד נוסף של צמצום פליטות גזי חממה עד לשנים 2025 ו-2030 על ידי צמצום צריכת חשמל, מעבר לאנרגיות מתחדשות וצמצום הנסועה.
על פי דו"ח מבקר המדינה, גם יעדים אלו רחוקים מהישג, שכן "ההתקדמות בהשגתם נעה בטווח שבין ב"פיגור" לאפס".
בשנת 2021, ולקראת ועידת האומות המאוחדות לשינוי אקלים (2021), הכירה ממשלת ישראל בחשיבות ההגעה ליעד של נייטרליות פליטת פחמן, והחליטה על עדכון היעד לשנת 2030, וקביעת יעד לאומי של הפחתה של 85% בפליטות גזי חממה עד 2050 (ביחס לנמדד ב-2015).
פרט לממשלת ישראל, מספר גופים פרטיים בישראל הצהירו אף הם על כוונתם להגיע לנייטרליות פליטת פחמן, וביניהם: אסם השקעות, בזק ו-דיזנגוף סנטר.
נט פטון , הידוע גם בשם "דודן נט", היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן חמש קדנציות כחבר דמוקרטי בבית הנבחרים של ארצות הברית מהמחוז ה-7 של טקסס בשנים 1935–1945.
פטון נולד ב-26 בפברואר 1881 בחווה ליד תדמור הזעירה במחוז יוסטון ליד קרוקט במזרח טקסס.
הוא למד בבתי ספר כפריים ובבית הספר הרגיל של סם יוסטון בהאנטסוויל.
הוא לימד בבתי הספר הכפריים והתיכוניים בשנים 1899–1918.
הוא נבחר לבית הנבחרים של טקסס ב-1912, למד בבית ספר למשפטים באוניברסיטת טקסס באוסטין, התקבל ללשכת עורכי הדין ב-1918, והחל את עריכת הדין שלו בקרוקט.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, פטון התגייס לצבא ארצות הברית אך מעולם לא הושבע בשל סים המלחמה.
פטון נבחר בשנת 1918 כשופט המחוזי של מחוז יוסטון וכיהן עד 1922. הוא כיהן בסנאט של מדינת טקסס בשנים 1929–1934. הוא גם היה ציר לוועידות המדינות הדמוקרטיות בטקסס בשנים 1924 ו-1935.
בשנת 1934 נבחר פטון לקונגרס ה-74 ולאחר מכן לארבעת הקונגרסים הבאים, וכיהן מ-3 בינואר 1935 עד 3 בינואר 1945. פטון הובס ב-1944 על ידי טום פיקט.
הוא חידש את העיסוק בעריכת דין בקרוקט עד מותו ב-27 ביולי 1957; הוא קבור שם בפארק הזיכרון של אוורגרין.
נְטוּרֵי קַרְתָּא (מארמית: שומרי העיר) היא קבוצה חרדית המתנגדת להקמת מדינה יהודית לפני ימות המשיח.
חבריה מתנגדים לציונות ולזכות הקיום של מדינת ישראל, בה הם רואים "התגרות באומות" הגורמת לשפיכות דמים במלחמות ובפיגועים.
הקבוצה קרובה בהשקפתה לעדה החרדית, אך נחשבת קיצונית ממנה.
חלקם הגדול של נטורי קרתא בישראל (כ-700 משפחות) מתגוררים בשכונת מאה שערים בירושלים, המהווה את מרכז קהילתם, ובנוסף בקהילות בבית שמש (כ-350 משפחות), ניו יורק (כ-2,000 משפחות) ובלונדון.
בישראל הקבוצה היא "פרושית" (ליטאית) לעומת הקבוצות מחוץ לארץ שברובן חסידיות.
הם מרבים בפעילויות מחאה כנגד מדינת ישראל, כנגד חילולי שבת וכנגד זרמים חרדיים אחרים, לעיתים אף נגד העדה החרדית.
חלק קטן מאנשי הקבוצה אף נוקט עמדות רדיקליות יותר, כגון קריאה להקמת מדינה פלסטינית "מהנהר עד לים" ונקיטת פעולות אלימות.
אלו מכונים בציבור "סיקריקים" ולעיתים מוקצים מן הרחוב החרדי.
השם "נטורי קרתא" לקוח מתוך מדרש:
בראשית דרכה כינתה הקבוצה את עצמה חבורת החיים.
ב־1936 דבק בה הכינוי נטורי קרתא, שבא מחתימתם על כרוז שהתנגד למגבית כופר היישוב שכלל את הציטוט הנ"ל לצד חתימה בשם "נטורי קרתא של העדה החרדית".
ראשיתה של נטורי קרתא בשנת 1935, כאשר פרשו הרב עמרם בלוי (מבני כולל שומרי החומות - כולל הונגריה), הרב אהרן קצנלנבוגן (מבני כולל ליטא) ואחרים מאגודת ישראל, בשל מתינותה לדעתם.
הם הקימו קבוצה בשם "חברת החיים".
בשנת 1938 פרסמה הקבוצה כרוז נגד כופר היישוב שעליו חתמה בשם "נטורי קרתא" ומאז דבק בהם כינוי זה.
בשנת ה'תש"ה, 1945, פרשה גם 'העדה החרדית' מאגודת ישראל, ודגלה אף היא בהתבדלות ובקיצוניות.
עם זאת נטורי קרתא נשארו כקבוצה עצמאית, קיצונית יותר.
בהמשך היו מספר חיכוכים בין אנשי נטורי קרתא לעדה החרדית, בין היתר בשל נישואיו של הרב בלוי עם הגיורת רות בן דוד.
מהדמויות הבולטות בקבוצה היה לייבל'ה וייספיש.
הפיצול הראשון והעיקרי בקבוצת נטורי קרתא היה בשנות ה־60, כאשר אנשי הרב אורי בלוי, בנו של רבי עמרם, התקרבו לעדה החרדית.
הרב אלימלך בלוי, אחיו של הרב אורי, אף שימש כעורך ביטאון העדה עד פטירתו.
פלג זה אינו מכונה יותר בשם "נטורי קרתא".
יתר חברי הקהילה התפצלו לפלג "תורה ויראה", על שם הישיבה שבה מרוכזים אנשיו, בראשות הרב חיים קצנלנבוגן, חתנו של רבי עמרם בלוי.
פלג זה התחזק בשלילתו את המדינה והוא כיום הפלג המרכזי בתנועה.
לאחר פטירת הרב חיים קצנלנבוגן, עמדו בראש הפלג גיסו הרב אברהם יעקב עפשטיין ובנו הרב זעליג ראובן קצנלנבוגן, העומד אף בהנהלת ישיבת "תורה ויראה" ומוסדותיה.
פלג "תורה ויראה" מוציא לאור ירחון השקפה בשם "החומה", שעורכו היה הרב אברהם יעקב עפשטיין, ביטאון אקטואליה דו שבועי בשם "האמונה" וביטאון תורני שנתי בשם "העמק".
יש לקהילה מוסדות לימוד לכל טווח הגילאים: תלמוד תורה במרכז שכונת מאה שערים בירושלים, ישיבה קטנה "תפארת הגר"א" בסמיכות למאה שערים, ישיבה גדולה "בית הלוי" בבית שמש, וכן כולל אברכים לגברים נשואים.
בנוסף לכך קיים בעיר בית שמש תלמוד תורה נוסף השייך לזעליג ראובן קצנלנבוגן, אך אינו מזוהה רשמית כשייך למוסדות "תורה ויראה" והוא נקרא בשם "רמ"א".
בראשית המאה ה-21 נוצר פיצול גדול בין אנשי "תורה ויראה".
הפיצול נבע, בין היתר, ממחאתו של הרב ירחמיאל ישראל יצחק דומב על הזדהותם של אנשי משה הירש, גיסו של בלוי, ושל אנשי נטורי קרתא המתגוררים מחוץ לישראל עם ארגונים פלסטיניים.
הירש היה ידוע בקשריו הטובים עם יאסר ערפאת ומונה על ידו לתפקיד "שר לענייני יהודים" ברשות הפלסטינית וכחבר המועצה הלאומית הפלסטינית.
פעילותו של הירש הייתה שנויה במחלוקת פנימית בתוך נטורי קרתא, ופרט אליו, אנשי נטורי קרתא הפנו את מרבית משאביהם פנימה לסכסוכים שונים בקהילתם.
לאחרונה התקרב הפלג יותר לחוגי העדה החרדית.
הפלג שפרש מ"תורה ויראה" על רקע אמונתו בפעילות אנטי-ציונית חריפה יותר משתכן כיום בבית הכנסת אוהל שרה.
פלג זה עמד תחת הנהגתם של הרב שמעון אליהו קרישבסקי (תרפ"ח, 1928 - י"ח באב תשע"ב, 6 באוגוסט 2012), לשעבר ראש הכולל ב"תורה ויראה", והרב ראובן מרצבך, מראשי הכולל.
הדמויות התורניות המזוהות אתם הן רבי חנינא אברהם לייטנר מארצות הברית (נפטר י"ז בחשוון תשס"ח) ורבי משה בער בעק ממונסי שבארצות הברית (נפטר מקורונה ד' באייר תשפ"א).
לפלג "אוהל שרה" ביטאון חודשי בשם "שורא דקרתא", המתחרה ב"החומה" של תורה ויראה.
כמו כן מוציאים אנשים מפלג זה את העלונים השבועיים "האמת", "משמרת היהדות", "לידע ולהודיע" ו"קול יראים".
לאחר פרישתם מ"תורה ויראה", פתחו אנשי הפלג את תלמוד תורה "חומת יהושע" וישיבה לצעירים "משמרת ירושלים - מתיבתא דר' אהרן".
נפתחה גם ישיבה לבוגרים, אך בשל מתיחויות בין החברים, באמצע שנת 2009 פרשו רוב הבחורים הבוגרים לישיבה חדשה.
לנטורי קרתא מרכז במונסי, בראשות הרב משה בער בעק שעזב את ישראל בגלל התנגדותו לציונות.
הקבוצה מכנה את עצמה "נטורי קרתא הבין-לאומית".
קבוצות אלה מקיימות קשרים עם איראן ונשיאה לשעבר מחמוד אחמדינז'אד ומרבות להשתתף בהפגנות פרו-פלסטיניות נגד מדינת ישראל.
אנשי נטורי קרתא שותפים לפרשנות של הרב חיים אלעזר שפירא, הרב יואל טייטלבוים ואחרים, לפיה ישנו איסור חמור להקים מדינה יהודית לפני בוא המשיח, גם אם תהיה מדינת הלכה.
הביסוס ההלכתי לגישתם הוא שלוש השבועות (למעשה שש) המצוינות בגמרא וכוללות בין היתר:
שלא ידחקו (נוסח אחר: ירחקו) את הקץ
הם רואים במדינת ישראל והצלחתה אחת מתחבולותיו של השטן ומייחלים לביטולה.
אנשי הקבוצה נוהגים לשרוף את דגל ישראל בפורים ובל"ג בעומר, ולהניף את הדגל הפלסטיני.
הם מפגינים נגד מוסדות חינוך הנוטלים תקציבים ממשלתיים ותוקפים חיילים מהמגזר החרדי, המכונים על ידיהם חר"דקים.
חלקם מגדירים את עצמם כאזרחי פלסטין ולא כאזרחי מדינת ישראל.
הם טוענים שהעדה החרדית אינה עקבית בעמדתה, ובדברים רבים פועלת נגד הרוח הרשמית, למשל כיבוד פוליטיקאים ציונים, מתן כשרות למפעלים המזוהים עם המפעל הציוני וכדומה.
אנשי הקבוצה משתלחים גם בחברי הכנסת החרדיים ובמנהיגיהם הרוחניים בשל השתתפותם בבחירות לכנסת ונימוקים נוספים.
בין היתר השמיצו את הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן בגלל תמיכתו בחוק טל ובנח"ל החרדי.
ראש עיריית ירושלים החרדי אורי לופוליאנסקי הותקף בצאתו מבית הרב אלישיב, בשל תפקידו הרשמי במדינה.
אנשי הקבוצה קראו לרב אלישיב "קוקניק" (תלמיד של הרב קוק) ואף זרקו לעברו אבנים, עקב הסכמתו להעתקת קברים בכביש פסגת זאב.
נושאים נקודתיים שבהם אין אחידות דעה או התנהגות בקרב אנשי העדה החרדית ונטורי קרתא (חלק מהם אינדיבידואלים ואינם קשורים לקהילה):
האם יש איסור לבקר בקברי צדיקים במקומות שכבש צה"ל במלחמת ששת הימים.
האם מותר ליהנות מתקציבי ביטוח לאומי.
שימוש בשירותי תחבורה של אגד.
המחלוקת הבולטת ביותר נוגעת לשיתוף הפעולה עם אויבי מדינת ישראל.
כדי לעכב את צמיחת המדינה, נוהגים הקיצוניים (בעיקר קבוצה של תושבי חו"ל המכנה עצמה נטורי קרתא הבין-לאומית) לחבור לאויבי המדינה.
אולם שאר הקנאים יוצאים נגד החבירה לאויבי המדינה ופרסמו מודעות נגדם.
אנשי "תורה ויראה" מתנגדים לפגישות עם שונאי ישראל, בעוד אנשי "אוהל שרה" אינם מתנגדים וחלקם אף תומכים בזה.
כמו כן, אנשי "תורה ויראה" מעדיפים את ההתנגדות הרעיונית, לעומת אנשי "אוהל שרה" שנוטים יותר לפעילות ציבורית באמצעות הפגנות, הפצת עלונים, פאשקוילים ומודעות רחוב.
בקהילת "תורה ויראה" כלל לא מרשים לבחורים (גברים רווקים) להשתתף בהפגנות.
הקיצונים מבין אנשי הקבוצה שומרים על קשר עם מנהיגים העוינים למדינת ישראל, בהם פלסטינים, ומשתתפים בהפגנות של מוסלמים כנגד ישראל ומופיעים רבות בתקשורת.
לדבריהם, הערבים והאיראנים שעמם הם עומדים בקשר הם אויבים של הציונות והמדינה ולא של היהודים, ושישנה תועלת בהתקרבות אליהם.
בפרט עמדו בקשר עם יאסר ערפאת, אשר מינה את איש הקבוצה, משה הירש, כשר לענייני יהודים ברשות הפלסטינית, מינוי שלא החזיק מעמד זמן רב.
נטורי קרתא גינו את מבצע עופרת יצוקה.
קבוצה זו הונהגה על ידי הרב משה בער בעק.
תמכו בה הרב יואל מורגנשטרן אב"ד שרמש והאחים הרב אליעזר חיים בלום אב"ד קאשוי והרב שמחה ישראל בלום דומ"צ קאשוי.
גם הרב חנינא אברהם לייטנר תמך בה.
בסוף שנת 2005, נסעו כמה מאנשי נטורי קרתא לוועידה להכחשת השואה בטהראן, ונפגשה עם נשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד.
גם הרב ירחמיאל ישראל יצחק דומב, מהבולטים שבמנהיגי נטורי קרתא בלונדון, יצא בגילוי דעת פומבי שבו כתב כי הנפגשים אינם חלק מנטורי קרתא אלא "בודדים מטורפים".
עם זאת, לאורך השנים נמשכו פגשים של אנשי נטורי קרתא עם מנהיגים ערבים.
באוגוסט 2011 ביקרו אנשי הקבוצה את השייח ראאד סלאח כששהה בלונדון.
בשנת 2023 נכנסו מספר חברים בארגון למחנה הפליטים ג'נין לביקור הזדהות עם מספר מחבלים שהשתחררו מן הכלא הישראלי כמה ימים קודם.
החברים נעצרו על ידי המשטרה לחקירה יום לאחר מכן.
באוגוסט 2023 פורסם כי חבר מנטורי קרתא נאשם בניסיון ריגול עבור איראן, והביע נכונות "לרצוח ציוני".
במהלך מלחמת חרבות ברזל הפגינו מספר חברי נטורי קרתא נגד ישראל בניו יורק ובריטניה, הרב יקותיאל יהודה טייטלבוים, האדמו"ר מסאטמר, יצא נחרצות נגד השתתפותם בהפגנות.
חלק מחברי הקבוצה אף השתתפו בהלווייתו של ראש הלשכה המדינית של חמאס איסמעיל הנייה, בהלווייתו של נשיא איראן ראיסי, ואף עלו לקברו של עימאד מורנייה.
בנוסף, בדצמבר 2023, נציג נטורי קרתא השתתף בוועידה הבין לאומית לתמיכה בפלסטינים בטהראן.
לקבוצה שיר המושר בהזדמנויות ובאירועים שונים ומזוהה אתם, אך גם עם קבוצות חרדיות אנטי ציוניות נוספות.
נָטוּר הוא מושב הנמצא בדרום רמת הגולן.
נטור היה קיבוץ של השומר הצעיר ובתחילת ינואר 2008 עבר שינוי והפך למושב.
מקור שמו של היישוב בא משמה הערבי של הגבעה הסמוכה ליישוב.
היישוב נמצא על הרמה שבדרומה של רמת הגולן, כ-5 קילומטרים מערבה לרמת מגשימים, ובקרבת נחל סמך.
ליד צומת הכניסה למושב נמצאת חורשה של עצי אקליפטוס הכוללת חניון למטיילים שנקרא "חניון בג'וריה".
בחורף אפשר לראות בה שלולית חורף.
הקמת היישוב החלה בקיץ 1977 עם הקמת גרעין התיישבות של השומר הצעיר.
בסוף 1978 הושלמו עבודת הכשרת הקרקע והחלו עבודות הבנייה.
הקיבוץ עלה על הקרקע ב–8 בפברואר 1980.
הקמת היישוב לוותה בוויכוח בין תנועת הקיבוץ הארצי ותנועת הנוער של השומר הצעיר שהתנגדה להקמת יישובים מעבר לקו הירוק, ואילו הקיבוץ הארצי העביר החלטה שהוא בעד תיקוני גבול ברמת הגולן והתיישבות במערב הרמה.
לבסוף הוחלט על פשרה לפיה חברי נח"ל שהם חניכי השומר הצעיר יקימו את היישוב.
בשנת 1985 קיבל הקיבוץ, יחד עם שאר יישובי רמת הגולן ובקעת הירדן, סיוע חירום ממשלתי בעקבות משבר האינפלציה בישראל וחובות שצברו.
בשנת 1991, בעקבות ועידת מדריד ופתיחת שיחות השלום בין ישראל וסוריה, הכריזו תושבי הקיבוץ שיסרבו לעזוב את היישוב במסגרת הסדר שלום.
בדצמבר 2007, הפך הקיבוץ למושב מעורב של חילוניים ודתיים.
למרות ניסיון של "המטה השיתופי", גוף שניסה לשמר את הקיבוצים השיתופיים מול מגמת ההפרטה שלהם, לפעול נגד השינוי.
כלכלת היישוב מתבססת על חקלאות, מסעדנות ותיירות.
כמו כן, תושבי היישוב עובדים במקצועות חופשיים מחוץ ליישוב.
במושב פועלים שתי ישיבות תיכוניות (ישיבת תמ"ר ורגבים) ושני בתי ספר יסודיים אחד בשם "שורשים" לכיתות א' עד ח', המשלב תלמידים מבתים חילוניים ודתיים, ובית חינוך "מעיינות" לכיתות א' עד ו', המשלב גישה לימודית אנטרופוסופית עם ערכים יהודיים.
בשנת 2014 נבנה בנטור קמפוס זמני המשמש את מדרשת השילוב נטור - מסגרת חדשה אשר החלה לפעול ב-2012, ובה לומדים בוגרי יב' חילונים ודתיים במסגרת גרעין נח"ל.
נטורליזם הוא זרם באמנות המאה ה-19. הסגנון התפתח מתוך הזרם הריאליסטי והיה פופולרי עד להתפשטות האימפרסיוניזם.
הזרם הנטורליסטי באמנות שאף לתיאור הטבע בצורה המציאותית ביותר, תוך הקפדה על פרטים.
בתחום אמנות התיאטרון, מדובר בפירוט מדויק של כל פרטי התפאורה.
הבמה הנטורליסטית כוללת בתוכה את כל מרכיבי הבית (לדוגמה), בלי להחסיר אף לא פרט אחד.
לפעמים עד כדי שימוש במרכיבים טבעיים כמו חול, מים ואש.
וכך גם בספרות המתארת הכל בפרטי פרטים.
דוגמה לציור בסגנון הנטורליסטי ניתן למצוא בעבודותיו של הצייר האמריקני ויליאם בליס בייקר אשר ציורי הנוף שלו ממחישים היטב את מאפייני הסגנון.
גם עבודותיו של הצייר הצרפתי בן אסכולת ברביזון, אלבר שרפן (Albert Charpin) וציורי עדרי הכבשים שלו מהוות דוגמה לסגנון הנטורליסטי.
פרנצ'סקו פיליפיני (1853–1895) נחשב לנציג המרכזי של הנטורליזם הציורי האיטלקי ולאחד המחדשים הבולטים של ציור הנוף באירופה במחצית השנייה של המאה ה-19. יצירתו, שהיא עצמאית ביחס לאימפרסיוניזם הצרפתי, משלבת קפדנות קומפוזיציונית, תצפית ישירה ורכיב אתי-חברתי מובהק.
מתוך חזונו נולד מה שכונה "פיליפיניזם", זרם שזוהה על ידי הביקורת כווריאנט איטלקי של הנטורליזם המודרני.
השפעתו של פיליפיני השתרעה גם על התפתחויות מאוחרות יותר בציור האיטלקי, והיוותה מקור השראה לאמנים כמו אומברטו בוצ'יוני בשלבו הקדם-פוטוריסטי.
הגישה הנטורליסטית היא חיובית באופייה, שלא כתפיסה הרומנטית שהתייחסה לטבע כדרמטי ומסתורי והציגה את הכוחות ההרסניים של הטבע, שאין לאדם שליטה עליהם.
הנטורליסטים עוסקים בתיאורי טבע לשמו ובאנשים בטבע שמשתלבים עם הנוף, כאשר ההצגה היא אובייקטיבית, נטולת רגשות.
אופן העבודה של הנטורליסטים התמקד ברישום סקיצות רבות בנוף ויצירת קומפוזיציה סופית בסטודיו על בסיס אותן סקיצות.
בפילוסופיה מתבטא הנטורליזם בגישה שלפיה הטבע והמציאות הם רק מה שניתן להסבר מדעי.
נְטוּעָה הוא מושב באזור הצפון בגובה כ-690 מטר מעל גובה פני הים ליד גבול ישראל–לבנון השייך למועצה אזורית מעלה יוסף.
נכון ל-2023 היישוב מונה קרוב ל-70 משפחות.
היישוב הוקם בשנת 1966 על מורדות הר בירנית, על ידי בנים למשפחות מהמושבים בגליל כחלק מהתוכנית ליישוב הגליל על ידי יהודים שנקראה מבצע "סוף סוף".
רוב המתיישבים היו יוצאי כורדיסטן.
שמו של היישוב סמלי, כך גם שם היישוב שתולה הסמוך.
ממזרח ליישוב באתר אל-מנצורה, נמצאו שרידים ארכאולוגיים הכוללים שרידי יישוב וממצא קרמי מתקופת הברונזה התיכונה 2, תקופת הברזל והתקופה העות'מאנית.
נטורופתיה (naturopathy) היא סוג של רפואה אלטרנטיבית הכוללת מגוון של פרקטיקות פסאודו-מדעיות שממותגות כ"טבעיות", "לא פולשניות", או מקדמות "ריפוי עצמי".
האידאולוגיה והשיטות של הנטורופתיה מבוססות על ויטליזם ורפואה עממית, ולא על רפואה מבוססת ראיות.
מטפלים נטורופתיים בדרך כלל ממליצים כנגד הפעלת שיטות רפואיות מודרניות, כולל, אך לא רק, בדיקות רפואיות, תרופות, חיסונים וניתוחים.
במקום זאת, הפרקטיקה הנטורופתית מסתמכת על מושגים לא מדעיים, ולעיתים קרובות מובילה את המטפלים הנטורופתים לאבחנות וטיפולים שאין להם אחיזה בעובדות.
על פי הראיות הרפואיות והמדעיות, הפרקטיקות הנטורופתיות מעולם לא הוכחו כאפקטיביות והן אף עלולות להזיק, וביצוען מעלה סוגיות אתיות.
בנוסף להאשמות מצד הקהילה הרפואית, דוגמת החברה האמריקנית לסרטן לפיה "העובדות המדעיות אינן תומכות בטענות שרפואה על בסיס נטורופתיה יכולה לרפא סרטן או מחלה אחרת כלשהי", זאת משום שלמעשה אין שום מחקר על נטורופתיה כשיטה מלאה שאי-פעם פורסם.
נטורופתים הואשמו שוב ושוב כי הם שרלטנים ועוסקים ברפואת אליל.
נטורופתיה אינה שיטה אחת אם כי כינוי לפרקטיקות שונות מהומאופתיה ועד פסיכותרפיה.
המונח "נטורופתיה" מגיע מיוונית ומלטינית, ומשמעותו המילולית היא "מחלה טבעית".
הנטורופתיה המודרנית התפתחה מ"תנועת הריפוי הטבעית" של אירופה.
המושג נטבע ב-1895 על ידי ג'ון שיל (John Scheel) ונעשה פופולרי על ידי בנדיקט לאסט (Benedict Lust), "אבי הנטורופתיה של ארצות הברית", החל משנות ה-70 של המאה ה-20 חלה התעוררות של עניין בתחום הנטורופתיה בארצות הברית ובקנדה, במקביל לעליית תנועת הבריאות ההוליסטית..
הנטורופתיה גדלה מתוך זרמי רפואה משלימה במאה ה-18 וה-19, אבל עקבות לשורשי הפילוסופיה של הרפואה הטבעית נמצאות עוד בבית הספר לרפואה של היפוקרטס שנחשב ל"אבי הרפואה המערבית".
היפוקרטס האמין כי בטבע עצמו קיים הריפוי וכי שם יש לחפש את המזור.
המושג "Vis Medicatrix Naturae" - "הכוח המרפא של הטבע" הורה על יכולתו של הגוף לרפא את עצמו.
שיטתו מתבטאת באמרתו הידועה: "היו מזונותיך לתרופותיך ותרופותיך למזונותיך".
כיום משתמשים בנטורופתיה בעיקר בארצות הברית ובקנדה.
יש שוני גדול בתחום אשר בו עוסק המקצוע בין רשויות שונות, ונטורופתים ברשויות לא מוסדרות יכולים להשתמש בכינוי "דוקטור לנטורופתיה" ובתארים אחרים ללא קשר לרמת הכשרתם.
משנת 1998 פועלת אגודת הנטורופתים בישראל.
מטרת הנטורופתיה אינה לדכא תסמינים אלא למנוע או לרפא חלק מהמחלות על ידי עידוד מנגנוני ריפוי טבעיים של הגוף ועיצוב דרך חיים בריאה בהתבסס על תזונה, צמחי מרפא, שמנים אתריים, פעילות גופנית ועוד.
הנטורופתיה מיישמת ידע ממקורות שונים ובהם רפואה מסורתית, ומדגישה קשר בין גוף לנפש.
האמונה בבסיסה של הנטורופתיה היא כי גוף האדם מסוגל לרפא את עצמו, ולכן הנטורופת משמש רק כמסייע לגוף לרפא את עצמו בדרכים עדינות.
כשאדם נקלע למצב מחלה שלגוף קשה להתגבר עליה, הנטורופת מסייע לו להתגבר על המחלה על ידי הסרת המכשולים שהוא מוצא, כגון זיהום חיצוני, מזון לא בריא, חוסר פעילות גופנית וכדומה.
הכלים בהם משתמש הנטורופת בסיוע לריפוי הגוף הם שיפור התזונה, טיפול בצמחי מרפא, בתוספי מזון ושמנים אתריים, בפעילות גופנית, בטכניקות מגע ובטיפול רגשי בטכניקות שונות, מרביתן נטורופתיות.
העוסקים בשיטה טוענים, בין השאר, למניעת מחלות כרוניות הנפוצות במיוחד בחברות מודרניות, כגון סוכרת, מחלות לב, תשישות כרונית, אסתמה, השמנת יתר, אלרגיות ועוד.
לנטורופתיה אין בסיס מדעי הולם על פי שיטת מחקר של רפואה מבוססת ראיות.
חברי הקהילה הרפואית הראו התנגדות ביקורתית לנטורופתיה.
נטורופתים מסורתיים שנסקרו באוסטרליה ראו ברפואה מבוססת ראיות כהתקפה על אמונתם בוויטליזם ובעקרונות הוליסטיים.
הם תמכו בשלמות הקיימת, לדעתם, ברפואה הטבעית.
בסקר באוסטרליה נמצאו בעיות אצל מרפאים טבעיים בהבנה של מושגים ברפואה מבוססת ראיות וביישומם.
אם נטורופתים יציעו סיבות שניתן לבודקן במצבים ספציפיים, יגבר הידע המדעי לגבי המנגנונים שיכולים להיות בשיטות נטורופתיות, וישופרו מודלים שלהם.
כמה רופאים נטורופתים החלו לתרום למחקר ולאימוץ עקרונות מדעיים לפעילות קלינית.
נטורופתיה מבוקרת על שום השענותה והתחברותה עם סוגים אחרים של רפואה אלטרנטיבית, שאינם מוכחים, או מופרכים ושנמצאים במחלוקת, ובנוסף היא מבוקרת על שום התבססותה על ויטליזם.
כמו בכל מקצוע רפואי, קיימת סכנה של אבחון שגוי, וסיכון זה יכול להיות מופחת בהתאם לרמת ההכשרה.
ישנם טיפולים נטורופתים אשר מוצעים על ידי נטורופתים מסורתיים כמו הומיאופתיה, רולפינג, ואירידולוגיה, כאשר ישנה הסכמה רחבה לגביהם שהם פסאודו-מדע, או הונאה.
שיטות "טבעיות" אינן בהכרח בטוחות יותר או יעילות יותר לעומת דברים "מלאכותיים" או סינתטיים.
כל טיפול אשר יכול להשפיע, עשוי גם ליצור תופעות לוואי שליליות.
סטיבן ברט חבר העמותה האמריקנית נגד הונאות והתחזויות ברפואה ומייסד אתר האינטרנט , הצהיר שנטורופתיה היא "פשטנית והמטפלים שבה מלאים בהונאות ורמאויות".
"מטפלים בשיטות רפואה לא מדעיות, כולל נטורופתים, משתמשים בשיטות שאינן מדעיות ומוליכים שולל באופן ציבורי את אלה אשר אין להם ידע רפואי עמוק ושצריכים להסתמך על הבטחות המטפלים.
הרמאות הזאת לא רק שמזיקה לאנשים, היא חותרת תחת היכולת לערוך מחקרים מדעיים, והמדענים צריכים להתנגד לה", אמר William T.
במאמר מאת קימבל אטווד מבית הספר לרפואה של אוניברסיטת טאפטס בכתב העת "Medscape General Medicine" נכתב: "הרופאים הנטורופתים טוענים כעת להיותם הדרג הראשון של הרופאים המומחים משום שהם עוסקים גם ברפואה "קונבנציונלית" וגם ברפואה "טבעית".
אבל ההכשרה שלהם מסתכמת בקטעים קטנים ממה שרופאים רגילים עוברים כדי להיות בדרג המטפל הראשון".
יתר על כן בדיקה של הספרות של הנטורופתים, מגלה שהיא מלאה בפסאודו-מדע ובשיטות אשר אינן יעילות, אינן אתיות ושעלולות להיות מסוכנות.
במאמר אחר כותב Atwood, כי רופאים אשר מחשיבים נטורופתים כעמיתים שלהם, מוצאים את עצמם בצורה כזו מתנגדים לאתיקה ולמוסר הבסיסיים של רפואה מודרנית.
אם אין הם קובעים שהנטורופתים "מטפלים לא מדעיים", אז למושגים האלה אין ערך".
לימודי נטורופתיה נמשכים בדרך כלל 4 שנים, ובסופם מקבלים תעודת הסמכה מטעם המוסד בו נלמד המקצוע.
הלימודים כוללים מבוא בסיסי לרפואה קונבנציונלית, רוקחות, ופסיכולוגיה, ובהדרגה עוברים לשיטות טיפול נטורופתיות, הרבליסטיות ומכניות, לצד מבואות לתחומים משיקים (כגון רפואה הודית, רפואה סינית, רפלקסולוגיה, ועוד).
מקצוע הנטורופתיה אינו התמחות רפואית ועל כן אינו נלמד במסגרת פקולטות לרפואה קונבנציונלית, ואף אינו מעוגן בחוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות.
על כן לא קיימת הסדרה רשמית לגבי הרקע המקצועי או האקדמי הנדרש או הראוי כביכול לעוסקים בו.
כך נוצר מצב בו כל אדם הגר בישראל ומעוניין בכך, יכול לכנות עצמו "נטורופת" ולעסוק במקצוע, גם אם לא רכש כל השכלה מוכרת בנושא, או בכלל, וכן כל מוסד לימודים (אקדמי מוכר ושאינו), יכול להעניק תעודת "נטורופת".
ישנה ביקורת על אי הסדר הרווח במדינות השונות בנוגע להסדרת העיסוק בנטורופתיה.
ישנם נטורופתים בעלי גישות שונות, מדעיות ושאינן מדעיות אשר לעיתים הוסמכו במוסדות שונים עם אידאולוגיות טיפוליות שונות שאינן אחידות וישנם מטפלים רבים המגדירים עצמם נטורופתים ללא כל הסמכה בעיקר במדינות בהן אין חקיקה שתסדיר מיהו נטורופת.
בעולם הרפואי והמדעי קיימת ביקורת כלפי הנטורופתים על שאינם מבצעים מחקרים קפדניים, אינם אוספים נתונים באופן רציף, ואינם מבצעים מחקרי בטיחות מספקים.
הנטורופתים, מצידם, טוענים למחסור בתקציבי מחקר כסיבה העיקרית למחסור במחקרים תומכים, ומציגים ממצאים התומכים ביעילות השיטה.
המבקרים רואים בממצאים אלו ראיות אנקדוטליות ותו לא.
ביקורת מושמעת גם על כך שחלק מהנטורופתים מתנגדים למתן חיסונים, וכן על השימוש של חלק מהנטורופתים בטכניקות הנחשבות לפסאודו-מדע, כמו הומאופתיה, טיפול בפרחי באך, רולפינג ועוד.
בפילוסופיה, נטורליזם מתאר קבוצת גישות פילוסופיות (שנבעו בדרך כלל מהגישה המטריאליסטית או הפרגמטיסטית), אשר טוענות כי כל התופעות בעולם נשמעות לאותם הכללים.
במיוחד מתייחסת טענה זו למושג העל־טבעיות: אם נגדיר את המונח "תופעה על טבעית" כ"תופעה שהיא מעל לחוקי הטבע" או "נשמעת לחוקים אחרים מאשר חוקי הטבע", טוען הנטורליזם כי לא קיימות תופעות על־טבעיות.
סוג ספציפי של נטורליזם קובע שלא קיים דבר מלבד העולם הטבעי המוכר.
סוג זה מכונה נטורליזם מטאפיזי.
כל ניסיון לחקור או להסביר תופעה הנצפית בטבע תוך שימוש ביסודות על־טבעיים או תוך הנחה שאלה קיימים הוא, לפי הגדרה זו, לא מדעי.
לדוגמה: הטענה, שתוך כדי תהליך היווצרות החיים והתפתחותם האבולוציונית היה מעורב כוח אלוהי (הטענה הבריאתנית או הטענה הקרובה אליה של התכנון התבוני), היא מכורח ההגדרה לעיל לא מדעית.
הנטורליסט יטען שאם קיימות תופעות שנהוג לכנותן "על־טבעיות" (כמו קריאת מחשבות, הגדת עתידות, גלגול נשמות, רוחות רפאים או פיות), הן בהכרח נשמעות לאותם חוקי הטבע כמו כל תופעה אחרת בעולם, ולכן ניתן להסבירן ולחוקרן באותם אמצעים ושיטות המשמשים לחקירת כל תופעת טבע (ולפיכך אינן על־טבעיות).
אם אין ביכולתנו להסביר באופן זה תופעה שנראית על טבעית, הסיבה לכך, יטען הנטורליסט, היא בהכרח אוזלת ידנו להבין את חוקי הטבע במידה מספקת.
עם זאת, הנטורליסט פוטר טענות באשר לקיומן של תופעות מסוג זה כבלתי סבירות באופן כמעט מוחלט, מהסיבה הפשוטה, שעד היום כל ניסיון להוכיח את קיומן של תופעות כאלה תחת תנאים אובייקטיביים ומבוקרים ותחת פיקוחם של מדענים, נכשל .
לעומת זאת, קיומו של אלוהים, או של כל אל, לדעתם של רוב הנטורליסטים, הוא בלתי אפשרי.
כי אלוהים, מעצם הגדרתו הוא על-טבעי, ולטעון שאלוהים נשמע לאותם חוקי הטבע (שאינם מוגדרים 'על-טבעיים'), זה לטעון שאלוהים אינו מתאים להגדרתו כ'על-טבעי'.
כלומר: המונח "אלוהים", המוגדר כדבר שאינו נשמע לאותם חוקי הטבע כמו שאר הדברים בעולם, אינו יכול להתייחס לשום דבר הקיים בעולם.
הפילוסוף ברוך שפינוזה ראה את התגלמות האל בטבע ולכן האל על פי תורתו אינו על-טבעי, אלא האל הוא הטבע.
לפיכך, אלוהים אינו טרנסצנדנטלי, אלא אימננטי, כלומר נובע מהטבע ומקיים את הטבע.
פילוסופים אחדים מחזיקים בגישה נטורליסטית על האלוהים.
המפורסם שבאותם פילוסופים הוא שפינוזה, אשר לפי תפיסתו, אלוהים הוא שם כולל לכל החוקים שבטבע.
הנטורליזם הוא אבן היסוד של השקפת העולם של תנועת הברייטס, אשר שמה לה למטרה לקדם בחברה תפיסה חיובית של הנטורליזם, הכרה בזכותם של פרטים לדגול בו וקבלתם כחברים שווי ערך בחברה.
נטורליזם מטאפיזי הוא תפיסת עולם לפיה העולם מציית למחקר משולב של מדעים טבעיים ולפי תפיסה זו העולם הוא אחדות של המדעים הללו.
הטבע הוא כל מה שיש, וכל הדברים העל-טבעיים (כמו רוחות ונשמות, ודברים לא טבעיים אחרים) לא קיימים.
נטורליזם מטאפיזי שונה מנטורליזם מתודולוגי בכך שהראשון מתייחס לאמונה הטוטאלית שהטבע הוא כל מה שקיים, בעוד שהאחרון טוען לאמונה ששיטות אמפיריות יכולות רק לאמת עובדות טבעיות בין אם משהו על טבעי קיים ובין אם לא.
ערך זה מציג את הקווים הבסיסיים, ההגדרה וההיסטוריה של הנטורליזם המטאפיזי והטיעונים העיקריים התומכים בו.
הבחנה בין נטורליזם מטאפיזי ונטורליזם
נטורליזם מטאפיזי לרוב מזוהה עם נטורליזם מתודולוגי המתקשר למוסכמת השיטה המדעית לפיה אירועים נצפים מוסברים אך ורק באמצעות הסברים טבעיים, מבלי להניח את קיומו או היעדרו של העל-טבעי, ולכן הוא מתייחס להסברים על-טבעיים כאל הסברים שמקומם לא במדע.
מטאפיזיקה היא ענף פילוסופי שמתעסק במה שקיים מעבר למה שכבר ידוע במדע, כך שנטורליזם מטאפיזי מתייחס לאמונה כוללת בדבר מה שקיים במציאות.
מתודולוגיה, לעומת זאת, היא רק האמצעי שבעזרתו רוכשים ידע.
לפיכך, נטורליזם מטאפיזי מצריך את האמונה שהטבע הוא למעשה כל מה שקיים, בעוד שנטורליזם מתודולוגי מצריך את האמונה שמסיבה זו או אחרת שיטות אמפיריות יכולות לוודא עובדות טבעיות, בין אם עובדות על-טבעיות קיימות ובין אם לאו.
הקונספט "טבע" אשר אומץ על ידי הנטורליסטים המטאפיזיים המודרניים דוחה בהגדרתו אלים, רוחות וכל ישות על-טבעית אחרת.
ההגדרה הספציפית הזאת נתקלת באי בהירות שמקורה בשימוש של ריצ'רד קרייר ואפולוגיסטים אחרים במושג "על-טבעי" בהקשר לנטורליזם כשהמושג הזה מציין ישות א-מטריאלית וטרנסצנדנטלית (ישות רוחנית) במקום במשמעות המסורתית (שבה ישות רוחנית כלולה בעולם הטבעי אך קיימת במישור הרוחני).
ישנן גרסאות שונות של נטורליזם מטאפיזי, אבל את כולן אפשר לחלק לשתי קבוצות עיקריות, חומרניות ופלורליסטיות.
חומרנות גורסת שכל מה שנצפה או נטען שנצפה, הוא למעשה סידור לא-תבוני או אינטראקציה של חומר-אנרגיה במרחב-זמן, ולכן אין הצדקה להאמין שמשהו אחר (על-טבעי) קיים.
פלורליזם (שכולל דואליזם) מוסיף לזה את קיומם של עצמים חסרי-תבונה נוספים מלבד חומר-אנרגיה במרחב –זמן (כמו קיומם הגשמי של מושגים אבסטרקטיים).
כל הנטורליסטים המטאפיזיים מסכימים על כך שהמציאות היא ביסודה חסרת תודעה, וזה כולל את כל שנמצא ותלוי בה.
לכן אם גרסה כלשהי של נטורליזם מטאפיזי נכונה, אזי כל תכונה מנטלית שקיימת מקורה בתכונות, כוחות או עצמים שאינם מנטליים.
זאת אומרת שנטורליזם מטאפיזי הוא שגוי אם משהו תבוני לא תלוי אונטולוגית בקיומם של דברים שאינם מנטליים, או שיש לו השפעה חומרית ללא מעורבות של דברים א-מנטליים שיש ביכולתם ליצור השפעה כזאת.
היחסים בין נטורליזם מטאפיזי לזה המתודולוגי אינם חד-ממדיים והם משתנים בין איש למשנהו.
על מנת להבין יחסים אלה, צריך להבחין בין שתי גרסאות של נטורליזם מתודולוגי.
נטורליזם מתודולוגי אבסולוטי הוא ההשקפה לפיה שום שיטה אמפירית לא יכולה לגלות עובדות על-טבעיות, גם אם קיימות כאלה; השקפה זו הולמת (אבל לא גוררת) השקפה שמשהו אחר חוץ משיטות אמפיריות יכול לגלות עובדות על-טבעיות.