tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
סיבאן קיין מאייריש טיימס העניק לאלבום ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכול, תוך ששיבח את "כוחה הווקאלי של אניה, שמצליח להיות גם שברירי וגם חזק ב-"So I Could Find My Way" וזאת, בנוסף להיותו סוחף".
באטלנטיק סקרו את האלבום באופן מקיף גם כן, תוך שהפנו כלפיו ביקורת חיובית בדומה לשאר הביקורות שהופנו כלפיו.
כל הליריקה נכתבה על ידי רומא ראיין, כל המוזיקה הולחנה על ידי אניה וכל השירים הופקו על ידי ניקי ראיין.
אניה – שירה, כלי נגינה, מיקסינג
רומא ראיין – כתיבה, שפת הלוקסיאן, גופן
ניקי ראיין – עיבוד, הנדסה, מיקסינג, קונספט האלבום
דניאל פולי – ייעוץ דיגיטלי, טכנאי
סיימון פאולר – קונספט האלבום, צילום
ריצ'רד ולנד – חוברת האלבום
מקוםתאריםמכירות אוסטרליה (ARIA) זהב 35,000 בלגיה (BEA) זהב 15,000 בריטניה (BPI) זהב 100,000 גרמניה (BVMI) זהב 100,000 הונגריה (MAHASZ) פלטינה 2,000יפן (RIAJ)50,000 ניו זילנד (RMNZ) זהב 7,500קוריאה הדרומית (KMCA)925 שווייץ (IFPI Switzerland) זהב 10,000 קנדה (Music Canada) זהב 40,000סיכוםבכל העולם900,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
אזור תאריך יציאה פורמט חברת תקליטים מקור כלל עולם 20 בנובמבר 2015 הורדה דיגיטלית • תקליטור האחים וורנר • רפרייז 18 בדצמבר 2015 תקליט
Dark Souls III (נפש אפלה III) הוא משחק וידאו RPG, שפותח על ידי חברת FromSoftware היפנית והופץ על ידה רק ביפן ועל ידי Namco Bandai ברחבי העולם.
היא מהווה החלק של סדרת המשחקים Souls.
זהו המשחק השלישי בטרילוגיית Dark Souls, שנוצר בשנת 2011 עם צאתם של Dark Souls הראשונים.
את המשחק ביים Hidetaka Miyazaki ויש לו תפאורת "פנטזיה אפלה".
המשחק יצא לאקרנים ברחבי העולם ב־12 באפריל 2016, אם כי הוא זמין ביפן מאז 24 במרץ, וזכה להצלחה אדירה שזכה לציונים גבוהים מצד הקהל והמבקרים כאחד.
בין אוקטובר 2016 למרץ 2017 הופצו גם ההרחבות "Ashes of Ariandel" ("האפר של אריאנדל") ו-"The Ringed City" ("עיר הטבעות").
גם המשחק הראשי וגם ההרחבות פורסמו עבור פלייסטיישן 4, Xbox One ו-Microsoft Windows.
ב-PS4 המשחק כולל רזולוציה שמגיעה ל-1,080 פיקסלים; בעוד ב-Xbox One הוא מגיע לכ־720 פיקסלים.
בשנת 2021 הם הועברו גם לפלייסטיישן 5 ול-Xbox Series X / S.
קול פעמון מודיע כי עידן האש עומד להסתיים, ואילו הלהבה הקדומה שהולידה את העולם גוועת.
"האדמות החשוכות" מתכנסות כולן במקום אחד: ממלכת Lothric.
זו הסיבה שקללת המתים מופיעה שוב והם קמים מקבריהם כדי להצית מחדש את הלהבה.
לאחר מכן השחקן יוצא למסע הארוך שלו שם הוא פוגש אויבים מכל הסוגים: אבירים מטורפים, שלדים מונפשים, שדים ורוחות רפאים.
על הגיבור למצוא את ארבעת "אדוני הגחלת", גיבורים שהקריבו את עצמם פעם כדי להדליק את הלהבה העתיקה, אך כעת מסרבים לחזור למקומותיהם (למעט אחד שכבר יושב במושבו).
על הגיבור להרוג את אדוני הגחלת כדי לקחת מהם גביע ולהניח אותו על כסיהם.
סוף המשחק תלוי בפעולות המשתמש: הגיבור יכול להקריב את עצמו כדי להדליק את הלהבה הקדומה (ובכך להפוך לאדון הגחלת) או לתת לעידן האפל לבוא או להפוך לאדון האפל של המתים.
הגיבור עומד מול קתדרלה ומוצא ציור ונוגע בו.
הציור הוא למעשה בבעלות אביר העבדים האימתני גל.
הגיבור מוצא את עצמו מועבר The Painted World of Ariandel שבסופו של דבר נועד להישרף.
כדי להימלט, הגיבור יצטרך להתמודד עם אבירי שבט מילווד, זאבים מסוכנים ושומרי הקבר, כמו גם עם Friede והאב Ariandel.
בהרחבה השנייה של המשחק "The Ringed City" הגיבור הולך למקום בו מסתיים המשחק הראשי, שם מתכנסים האזורים המטלטלים של העבר, אך נופל לעמק עמוק והורג שני שדים מסוכנים לפני שיישאו על ידי שני שדים מכונפים ל-The Ringed City.
במדבר במקום לא ידוע זה הוא יצטרך להתמודד עם האביר גל עצמו.
המשתמש שולט בדמות שיכולה לשנות מאפיינים פיזיים, קול, ציוד ו"סטטוס"' מגואל אציל לגנב אכזרי.
לאחר אישור הדמות, כבר לא יהיה ניתן לשנות אותה להמשך המשחק.
אתה יכול לצייד נשק או מגן ביד שמאל או ימין.
לכל נשק יש מהלכים שונים אך כמעט לכולם יכולת מיוחדת.
עם מגנים מסוימים אתה יכול להתחמק ממכות האויב ולהדהים אותו ואז לגרום לו נזק נוסף.
אתה יכול גם להשתמש בקסמים, כמו לחשים אפלים או קסמי אש, כדי לתקוף ולהתמודד עם נזק, אך לשם כך אתה זקוק לאובייקט שהוא "הזרז", כמו שרביט או להבה חזקה.
לאחר חקר שטח גדול, תוכלו למצוא מדורות.
אם תדליק אותם תוכל לנוח לידם וזה יאפשר לך להחלים את הבריאות שלך, לתקן ציוד פגום ולהגיע במהירות למדורות אחרות שנמצאות באזורים אחרים.
ניתן להשתמש בבקבוקונים רפואיים להחזרת הבריאות, בעוד שיש אבקה כלשהי המשמשת לתיקון כלי נשק.
המשחק פותח על ידי היפנים של FromSoftware.
מנהל המשחק Hidetaka Miyazaki אמר כי התכונות של המשחק השני בטרילוגיה, Dark Souls II, יינטשו לפיתוח Dark Souls III.
פיתוח המשחק הושפע ממשחק FromSoftware מוקדם יותר, Bloodborne, משנת 2015,, שהשפיע על הגרפיקה, העיצוב והמשחקיות שלו.
המשחק יצא ברחבי העולם בשנת 2016. תחילה ביפן ב-24 במרץ ואז בשאר העולם ב-12 באפריל.
ההרחבות "Ashes of Ariandel" ו - "The Ringed City" פורסמו ב־25 באוקטובר 2016 וב־28 במרץ 2017, בהתאמה.
המשחק שוחרר בפלייסטיישן 4, Xbox One ו-Windows PC.
בשנת 2021 הוא שוחרר גם בפלייסטיישן 5 וב-Xbox Series X / S.
צילומי מסך של המשחק הוצגו ב-Electronic Entertainment Expo 2015, ואילו המשחק הוצג ב-Gamescom 2015.
המשחק זכה לציונים גבוהים מאוד מצד מבקרים ומשתמשים.
באתר הצבירה Metacritic המשחק השיג ציון כולל של 89/100 עבור גרסאות PS4 ו-PC וציון של 87/100 עבור גרסת XB1, בעוד שהתוכן להורדה "Ashes of Ariandel" ו-"The Ringed City" קיבלו ציון נמוך יותר מהמשחק הראשי.
ביפן מכרה גרסת הפלייסטיישן 4 למעלה מ 200,000 עותקים בשבועיים הראשונים לשחרורו.
זה הפך למשחק הווידאו הנמכר ביותר שיצא על ידי Bandai Namco Entertainment America, והפך להשקה המצליחה ביותר של החברה.
ב־10 במאי 2016, הודיע בנדאי נאמקו כי Dark Souls III הגיע לסך כולל לשלושה מיליון עותקים שנשלחו ברחבי העולם, כולל 500,000 ביפן ובאסיה, 1.5 מיליון בצפון אמריקה ומיליון באירופה.
עוד דווח כי Dark Souls III הייתה התוכנה הנמכרת ביותר בצפון אמריקה בחודש השחרור.
נכון למאי 2020, המשחק נמכר ביותר מ-10 מיליון עותקים.
שנהפרסקטגוריהתוצאהסימוכין2016פרסי ג'ויסטיק הזהב 2016משחק השנהמשחק מרובה משתתפים הטוב ביותררגע המשחק הטוב ביותרהעיצוב החזותי הטוב ביותר21st Satellite Awardsמשחק פעולה / הרפתקאות מצטייןThe Game Awards 2016משחק תפקידים ממוחשב הטוב ביותר201720th Annual D.I.C.E.
Awardsמשחק תפקידים ממוחשב / משחק מסיבי מרובה משתתפי השנה
"Das lila Lied" (בעברית: "שיר הלבנדר", נקרא גם The Lavender Song) הוא שיר קברט גרמני, שנכתב בשנת 1920 על ידי קורט שוואבץ' והולחן על ידי מישה ספוליאנסקי, ונחשב לאחד ההמנונים הגאים הראשונים.
השיר הוא תוצר של רפובליקת ויימאר הגרמנית, שבמהלכה נהנו לסביות וגברים הומואים מתקופה קצרה של שיפור באיכות החיים כאשר הממשלה קבעה זכויות דמוקרטיות בסיסיות שכיסו את קהילת הלהט"ב וביטלו את הצנזורה.
השיר נכתב לאחר שהמכון לסקסולוגיה בהנהלת מגנוס הירשפלד הופיע בכותרות עם "הכנס הבינלאומי הראשון לרפורמה מינית" שקרא לרגולציות להתנהגויות מיניות להתבסס על מדע במקום על דת או על מסורת לא מדעית אחרת.
השורה הראשונה של הפזמון עשויה להיות התייחסות לסרט שונה מהאחרים משנת 1919.
כשכל אדם נמצא מחוץ לחוק
שהוא – חכם ונאה –
שנאהבים רק לפי הנוהג של המוסריות
אבל אנחנו לא יודעים מהי ההרגשה
מאחר שכולנו ילדים של סוג אחר של עולם
אנחנו אוהבים רק ליל לבנדר, שהוא מעיק
בגלל שאנחנו רק שונים מהאחרים!
גם אם הם רוצים לתלות אותנו.
בשביל האחד שנצטרך לרחם עליו
ואז אנחנו נטען להצלחה למען זכויותנו
אנחנו לא נסבול יותר, אבל אנחנו נהיה מותרים!
Dark Times (בעברית: זמנים אפלים) הוא שיר של הזמר-יוצר הקנדי דה ויקנד, בהשתתפות הזמר-יוצר האנגלי אד שירן, מתוך אלבום האולפן השני של דה ויקנד, Beauty Behind the Madness.
השיר נכתב על ידי השניים, יחד עם דה-הילה, שכתב שירים נוספים מהאלבום, והופק ועובד על ידי המפיק הקנדי אילנג'לו.
עם יציאתו, נכנס השיר למצעדי שירים שונים ברחבי העולם, הודות להורדות ולההזרמות הדיגיטליות של האלבום.
בראיון למגזין האמריקאי GQ, סיפר דה ויקנד על רקע כתיבת השיר: "כתבתי שיר עם אד שירן, שהיה די ספונטני.
הוא הנחה את פרסי המוזיקה של Much בטורונטו והזמנתי אותו, ובערך את המשתתפים בטקס, לדירה שלי למסיבה.
זה נמשך עד 5 בבוקר בערך, אבל כתבנו את השיר רק למחרת, אז אתה יכול לדמיין איך עבר הלילה הזה".
השיר יצא לאור ב-28 באוגוסט 2015, יחד עם שאר האלבום, כרצועה ה-12 מתוכו.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-224 מיליון השמעות.
מקוםתאריםמכירות ארצות הברית (RIAA) פלטינה 210,000 קנדה (Music Canada) זהב 40,000
Dark Side of the Rainbow (בעברית: הצד האפל של הקשת בענן) הוא המיני-אלבום הראשון באנגלית של הזמר-יוצר הישראלי יהונתן מרגי.
האלבום יצא לאור ב-7 באוקטובר 2022, על ידי חברת התקליטים סבן מיוזיק גרופ.
הראשון הגיע לצמרת המצעדים השבועיים של גלגלצ ו"העשירייה" של כאן גימל ול-20 הראשונים במצעדים השנתיים של התחנות.
עם צאת הסינגל המוביל מתוך האלבום "Sucks to Know You (FU)", סיפר מרגי על המיני-אלבום כי הוא מדבר על "השנים האחרונות בחיים" של מרגי, וכי הוא הרגיש ש"הרבה אנשים מבחוץ מרגישים שהחיים שלי הם כמו קשת בענן כזה, וזה היה בזמן שאני הייתי בחלקים פחות כיפיים".
המיני-אלבום עוסק, בין השאר, בפרידתו מבת זוגו לשעבר, הזמרת נועה קירל, בשנת 2021 ובדיון התקשורתי שגררה פרידתם.
מרגי תיאר את הפרידה כ"מנוע היצירתי" שלו לכתיבת האלבום.
הסינגל הראשון מתוך המיני-אלבום, "Sucks to Know You (FU)", יצא לאור ב-15 ביולי 2022. הסינגל השני, "Lie Like This", יצא לאור ב-1 בספטמבר 2022 והוא נכתב בשיתוף נגה ארז ואורי רוסו, וכולל הפקה מוזיקלית של המפיק האמריקאי זוכה פרס גראמי מייק דין.
ב-25 בספטמבר 2022 הכריז מרגי על תאריך צאתו של המיני-אלבום וחשף את עטיפתו, לצד טיזר שפרסם באינסטגרם.
ב-6 באוקטובר, יום לפני צאת האלבום, יצא לאור הסינגל השלישי מתוך האלבום, "Paradise".
Dasein (הגייה בגרמנית: []; מאוית גם: Da-sein; בתעתיק: דאזַיין) היא מילה גרמנית המתארת "קיום", ונוצרה מהלחם בסיסים של da ('שַם' או 'נמצא') ו-sein (הוויה).
פירושה המילולי הוא "היות-שם" או "היות-בנמצא" או "נוכחות" (presence).
Dasein הוא גם מונח יסודי בפילוסופיה, בייחוד בדיאלקטיה של גאורג וילהלם פרידריך הגל ולאחר מכן גם באקזיסטנציאליסטית של מרטין היידגר.
+דיאלקטיקה של איכות הוויה ↔ אין → התהוות →
באידיאליזם הגרמני של גאורג וילהלם פרידריך הגל, Dasein הוא "נמצאות", "מציאות", "יש נקבע" או "הוויה נמצאת" (bestimmtes Sein), מתואר כמומנט ראשוני בהתפתחות הדיאלקטית של ההוויה.
בחיבוריו "מדע הלוגיקה" ו"האנציקלופדיה של המדעים הפילוסופים", ה-Dasein מתואר כחלק מ"דוקטרינת האיכות".
הדוקטרינה מתחילה במושג של הוויה (sein) טהורה ובלתי מתווכת, שהריקות שלה מעלה את הצורך במושג של ה"אין" (nichts).
הניגוד החוזר בין הוויה ואין מוביל למושג של "התהוות" (werden) שבהמשך "מושם לעל" ונהיה לקבוע.
במילים אחרות, כשהוויה מתפתחת מהיות הוויה ריקה להוויה מתהווה ספציפית, היא נקבעת כהוויה נמצאת.
לטענת הפילוסוף הישראלי פיני איפרגן, הגל זקוק לקטגוריה של ה-Dasein כי:
לפי הפילוסוף יוברט דרייפוס, היידגר התעקש שאין חלופה ראויה למונח הגרמני Dasein, ושמונחים כמו "היות שם" או "היות בנמצא" (מאנגלית: "being-there" או "there-being") אינם מספקים.
בהגותו המוקדמת, כפי שזו באה לידי ביטוי בספרו 'הוויה וזמן', היידגר משתמש בביטוי Dasein כחלופה למילה "אדם" ולמונח "סובייקט".
זאת במטרה להשתחרר מהמטען האונטולוגי שהמונח נושא עימו במסורת הפילוסופית של בתרבות המערב, כדי להצליח להנכיח את הזמניות שבקיום שלנו.
בעזרת הביטוי Dasein היידגר מצביע על מופע של הוויה הטומן בחובו מודעות ומחייבות להתמודדות עם היותנו בני תמותה, ועל הקשרים בינינו לבין הוויות אחרות.
ה-Dasein מאפשר להיידגר לכוון אל העצמי ה"אותנטי" ולמשמעות האישית.
אלו מנוגדים לחווית העולם האנונימי, היומיומי, הציבורי והזהה של ה"הם" (Das Man).
ה-Dasein ממשיך את ביקורתו של ניטשה על הסובייקט, כמשהו שניתן להגדיר במונחים של תודעה.
ואכן, היידגר מבחין בין Dasein לבין תודעה יומיומית על מנת להדגיש את החשיבות הקריטית שיש ל"הוויה" להבנתנו ולפרשנותנו את העולם."ישות זו שמהווה בכל אחד מאיתנו את היותו הוא עצמו...
"[Dasein הוא] אותה ישות אשר בהווייתה יש את עצם הוויה זו כבעיה..." (היידגר, מתורגם, 1927/1962, עמ' 68).היידגר ביקש להשתמש במושג Dasein על מנת לחשוף את טבעה הראשוני של "ההוויה" (Sein), והסכים עם ניטשה ודילטי כי Dasein היא תמיד ישות העוסקת בעולם.
כלומר לא סובייקט ולא העולם האובייקטיבי בלבד, אלא החוויה של "היות-בעולם".
בסיס אונטולוגי זה של עבודתו של היידגר מתנגד אפוא לסובייקט הקרטזיאני ומבין את ההוויה בהקשר זה כהוויה העוסקת באופן מעשי בסביבתה.
Dasein מתגלה על ידי השלכה לתוך עולם אישי ועיסוק בו תהליך בלתי פוסק של מעורבות עם העולם כפי שמתווך על ידי השלכתו של העצמי על העולם.
היידגר חשב כי השפה, היומיומית, מערכות לוגיות ואמונות נפוצות מסתירים את טבעו של ה-Dasein מעצמו.
בחירה אותנטית פירושה להתרחק מהעולם הקולקטיבי שלהם, להתמודד עם Dasein, האינדיבידואליות של האדם, תוחלת החיים המוגבלת של האדם, ההוויה שלו.
היידגר התכוון אפוא למושג Dasein לספק אבן דרך בשאלת מה זה אומר "להיות" – להיות בעל הוויה משלו, מוות משלו, אמת משלו.
היידגר גם ראה את שאלת ה-Dasein כמתעלה מעבר לתחומים שנחשפו על ידי המדע הפוזיטיביסטי או ההיסטוריה של המטאפיזיקה .
"מחקר מדעי אינו רק אופן הוויה שעשויה להיות לישות זו, וגם לא זו הקרובה לכך ביותר.
אדרבא, ל-Dasein כשלעצמו מובחנות ייחודית בהשוואה לישויות אחרות [...] הוא נבדל מבחינה אונטית מעצם עובדת הווייתו.
הוויה זו היא בעיה עבורו".
ב"הוויה וזמן" הושם דגש על הבדל אונטולוגי זה בין ישויות להוויה של ישויות: "הוויה היא תמיד הוויה של ישות".
ביסוס ההבדל הזה הוא המוטיב הכללי השזור לאורך כל "הוויה וזמן".
עם זאת, כמה חוקרים חולקים על פרשנות זו, וטוענים כי עבור היידגר Dasein מסמן מודעות מובנית או "דרך חיים" מוסדית.
אחרים טוענים שההתעקשות המוקדמת של היידגר על העדיפות האונטולוגית של Dasein הושתקה בכתביו שלאחר המלחמה.
היידגר השתמש במונח Dasein כחלק משיח האידאולוגיה הנאצית ותמיכתו בהיטלר.
ביחס לרטוריקה של דם ואדמה, קבע היידגר כי:בימינו מדברים רבות על דם ואדמה ככוחות המתעוררים תכופות.
אנשי ספר, אשר עודם מצויים בימינו, כבר קנו להם אחיזה בהם.
[...] ב-12 בנובמבר, יבחר כלל העם הגרמני את עתידו ועתיד זה קשור לפיהרר.
[...] אין מדיניות חוץ ופנים נפרדת.
יש רק רצון אחד לקיומה (Dasein) המלא של המדינה.
הפיהרר העיר רצון זה בעם כולו והיתך אותו לכדי החלטה אחת.
עבור קארל יאספרס, המונח Dasein פירושו קיום במובן המינימלי ביותר שלו, תחום האובייקטיביות והמדע, בניגוד למה שכינה Existenz, ממלכת ההוויה האותנטית.
ב"פילוסופיה" (3 כרכים, 1932), שוטח יאספרס את השקפתו על ההיסטוריה של הפילוסופיה והציג את הנושאים העיקריים שלו.
החל מהמדע והאמפיריציזם המודרני, יאספרס מציין שכאשר אנו מפקפקים במציאות, אנו מתמודדים עם גבולות ששיטה אמפירית (או מדעית) פשוט אינה יכולה לצלוח אותם.
בשלב זה, הפרט עומד בפני בחירה: לשקוע בייאוש ובהשלמה, או לקחת קפיצת אמונה לעבר מה שיאספרס מכנה "התעלות".
בקפיצה מתמודדים עם החופש הבלתי מוגבל, ה-Existenz, ולבסוף יכולים לחוות קיום אותנטי.
אירו טראסטי () הציב את ה-Dasein כמונח בעל חשיבות מכרעת ב"סמיוטיקה הקיומית".
אליבא דטרסאטי, למונח Dasein משמעות רחבה יותר וכבר אינו מתייחס למצבו של אדם שנפלט לעולם ובמקום זאת מסמן "שלב קיומי" עם המאפיינים הסוציו-היסטוריים שמהם שופעים המסמנים.
מנקודת מבט זו, ההתעלות היא השאיפה להתגבר על הקבלה הריאליסטית של העולם כפי שהוא ולהתקדם לעבר מציאות פוליטית, אתית ומתוכננת של סובייקטיביות ביחסים סמיוטים עם העולם.
הפסיכואנליטיקאי ז'אק לאקאן השתמש ב-Dasein של היידגר לניתוחיו, לפחות מאז הסמינר "הפונקציה והשדה של הדיבור והשפה" (1953).
לטענת הפסיכואנלטיקאית הישראלית אסתר הראל, לאקאן הרבה לחשוב על הסובייקט הפסיכואנליטי במאפייני ה-Dasein האקזיסטנציאליסטי של היידגר.
אלפרד שיץ הבחין בין הוויה חברתית ישירה לבין הוויה עקיפה, והדגיש כי באחרונה, "ההכוונה שלי היא לא לקיומו (Dasein) של אינדיבידואל קונקרטי.
אין הכוונה כלפי חוויות סובייקטיביות כלשהן שיוצרות כעת במלוא ייחודן במוחו של אחר".
הפשיסט אלכסנדר דוגין משתמש ב-Dasein כבסיס לתיאוריה הפוליטית הרביעית, תוך שימת דגש על Dasein ותפקידו בחברה הרוסית.
הוא מעמיד מונח זה כמנוגד לחברה המערבית (ליתר דיוק האמריקאית), שהיא אינדיבידואליסטי יתר על המידה ומחזיקה בהשקפה לא אותנטית של אינדיבידואליות.
תיאודור אדורנו מתח ביקורת על תפיסת ה-Dasein של היידגר כנסיגה אידיאליסטית מהמציאות ההיסטורית.
ריצ'רד רורטי טען שבעזרת המונח Dasein, היידגר יוצר מיתוס שמרני של הוויה, שהוא עקבי עם המרכיבים הרומנטיים של הנאציזם.
היו שטענו למקורו של Dasein אצל היידגר בפילוסופיה הסינית ובפילוסופיה היפנית.
לטענת הפילוסוף היפני טומונובו אימיצ'י (), מושג ה-Dasein של היידגר נוצר בהשראת מושג של אוקארורה קאקוזו: "Das-in-der-Welt-sein" (היות בעולם) המצוין ב"ספר התה" כדי לתאר את הפילוסופיה הדאואיסטית של ג'ואנ דזה, אותה הציע המורה של אימאמצ'י להיידגר ב-1919, לאחר שלמד עמו שנה קודם לכן.
מושגים מקבילים נמצאים גם בפילוסופיה ההודית, ובפילוסופיות של עמים ילידים ביבשת אמריקה.
DataOps היא מערכת של פרקטיקות, תהליכים וטכנולוגיות המשלבת פרספקטיבה משולבת ומכוונת תהליך על נתונים עם אוטומציה ושיטות Agile כדי לשפר את האיכות, המהירות, שיתוף פעולה ולקדם תרבות של שיפור מתמיד בתחום ניתוח הנתונים.
בעוד ש-DataOps החלה כמערכת של שיטות עבודה מומלצות, היא התבגרה כעת והפכה לגישה חדשה ועצמאית לניתוח נתונים.
DataOps חלה על כל מחזור חיי הנתונים מהכנת הנתונים ועד לדוח.
ומכירה באופי המקושר של צוות ניתוח הנתונים ופעולות טכנולוגיית המידע.
DataOps היא הלחם של Data ו-Operations, משלבת את מתודולוגיית פיתוח תוכנה זריז כדי לקצר את זמן המחזור של פיתוח אנליטיקה בהתאם למטרות העסקיות.
DevOps מתמקדת באספקה רציפה על ידי מינוף משאבי IT לפי דרישה ועל ידי אוטומציה של בדיקות ופריסה של תוכנה.
מיזוג זה של פיתוח תוכנה ותפעול IT שיפר את המהירות, האיכות, החיזוי וקנה המידה של הנדסת תוכנה ופריסה.
DataOps, השואלת שיטות מ-DevOps, שואפת להביא את אותם שיפורים לניתוח נתונים.
DataOps משתמש בבקרת תהליכים סטטיסטית (SPC) כדי לנטר ולשלוט בצינור ניתוח הנתונים.
עם SPC קיים, הנתונים הזורמים דרך מערכת תפעולית מנוטרים באופן מתמיד ומאומתים כתקינים.
אם מתרחשת אנומליה, ניתן להודיע לצוות ניתוח הנתונים באמצעות התראה אוטומטית.
DataOps אינו קשור לטכנולוגיה, ארכיטקטורה, כלי, שפה או מסגרת מסוימת.
כלים התומכים ב-DataOps מקדמים שיתוף פעולה, תזמור, איכות, אבטחה, גישה וקלות שימוש.
DataOps הוצג לראשונה על ידי לני ליבמן, עורך תורם ב-InformationWeek, בפוסט בבלוג של IBM Big Data & Analytics Hub תחת הכותרת "3 סיבות מדוע DataOps חיוני להצלחה בביג דאטה " ב-19 ביוני 2014. המונח DataOps זכה מאוחר יותר לפופולריות על ידי אנדי פאלמר ב-Tamr.
2017 הייתה שנה משמעותית עבור DataOps עם פיתוח משמעותי של המערכת האקולוגית, סיקור אנליסטים, חיפושי מילות מפתח מוגברים, סקרים, פרסומים ופרויקטים בקוד פתוח.
גרטנר ציינה את DataOps במחזור ההייפ לניהול נתונים בשנת 2018.
נפח הנתונים צפוי לגדול בקצב צמיחה שנתי ממוצע (CAGR) של 32% ל-180 זטה-בייט עד שנת 2025 (מקור: IDC).
DataOps שואפת לספק את הכלים, התהליכים והמבנים הארגוניים להתמודדות עם העלייה המשמעותית הזו בנתונים.
אוטומציה מייעלת את תהליך ה-preboarding, קליטת הנתונים וניהולם של מסדי נתונים משולבים גדולים, ומשחררת את צוות הנתונים לפתח ניתוחים חדשים בצורה יעילה ואפקטיבית יותר.
DataOps שואפת להגביר את המהירות, האמינות והאיכות של ניתוח הנתונים.
היא שמה דגש על תקשורת, שיתוף פעולה, אינטגרציה, אוטומציה, מדידה ושיתוף פעולה בין מדעני נתונים, אנליסטים, מהנדסי נתונים/ETL (חילוץ, טרנספורמציה, טעינה), טכנולוגיית מידע (IT) והבטחת איכות/ממשל.
טוף ויטמור מחברת Blue Hill Research מציע את עקרונות המנהיגות הבאים של DataOps עבור מחלקת טכנולוגיית המידע:
קבעו מדידות התקדמות וביצועים בכל שלב של זרימת הנתונים.
במידת האפשר, ביצעו בוחן ביצועים למחזור של זרימת הנתונים.
הגדירו כללים לשכבה סמנטית מופשטת.
ודאו שכולם "מדברים באותה שפה" ומסכימים על מה הנתונים (והמטאדטה) הם ומה לא.
אימות באמצעות "מבחן עין": כלול לולאות משוב אנושיות המכוונות לשיפור מתמיד.
צרכנים חייבים להיות מסוגלים לסמוך על הנתונים, וזה יכול לבוא רק באמצעות אימות הדרגתי.
אוטומציה של כמה שיותר שלבים בזרימת הנתונים, כולל BI, מדעי נתונים ואנליטיקה.
באמצעות בוחן ביצועים ממוחשב, זהה צווארי בקבוק ולאחר מכן אופטימיזציה עבורם.
ייתכן שזה ידרוש השקעה בחומרה בסיסית, או אוטומציה של שלב מדעי הנתונים שסופק בעבר על ידי אדם בתהליך.
ביסוס משמעת, עם דגש מיוחד על בקרת נתונים דו-כיוונית, בעלות על נתונים, שקיפות ומעקב מקיף אחר שושלת נתונים לאורך כל תהליך העבודה.
יש לתכנן את מודל זרימת הנתונים כך שיתאים לנפח ולמגוון של נתונים.
יש לוודא שטכנולוגיות מתומחרות במחיר סביר בהתאם לצמיחת הנתונים הארגונית.
Daughtry הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק האמריקנית "דוטרי", שבראשה עומד מתמודד "אמריקן איידול" לשעבר כריס דוטרי.
האלבום יצא לאור ב-21 בנובמבר 2006. הסינגל הראשון מהאלבום, It's Not Over, יצא לאור גם הוא ב-21 בנובמבר 2006.
נכון לסוף דצמבר 2006, האלבום מכר ברחבי העולם יותר מ-1,045,000 עותקים, כשכבר בשבוע הראשון הגיע למקום השני במצעד האלבומים הנמכרים ביותר בבילבורד האמריקני, כשמכר 303,677 עותקים.
ב-27 בדצמבר 2006, קיבל האלבום את הפלטינה הראשונה שלו, וב-7 במרץ 2007 קיבל את הפלטינה השנייה.
הז'אנר של האלבום הוא פוסט-גראנג'.
רוב שירי האלבום רועשים, אולם יש מספר בלדות רוק, ביניהן השיר "What About Now" אותו הלחין הגיטריסט בן מודי, חבר להקת אוונסנס.
שני הסינגלים הראשונים מהאלבום "It's Not Over" ו"Home" היו ללהיטים גדולים בארצות הברית.
הסינגל השלישי מהאלבום, "What I Want" הוא שיתוף פעולה בין דוטרי לגיטריסט סלאש, לשעבר מלהקת הרוק המצליחה "Guns N' Roses".
לדברי סולן הלהקה, כריס דוטרי השיר "All These Lives" עוסק במקרה של חטיפת ילדים, נושא הקרוב ללבו עקב היותו אב לשני ילדים.
כמו כן השיר מדבר על דברים שונים שמשפיעים לרעה על ילדים.
השיר "Crashed" מדבר על שינוי גדול בחיים עקב פגישה של אדם לא צפוי, והתאהבות בו ממבט ראשון.
ב-"Breakdown" ישנים רמזים דתיים על התנ"ך, והקשר בין אמונות למערכות יחסים.
השיר "What I Want" מדבר על קושי של גבר במערכת יחסים מחויבת והשיר "There And Back Again" הוא על מימושו של חלום.
"Day Tripper" הוא שיר של להקת הרוק הבריטית הביטלס, שיצא כסינגל כפול עם השיר "We Can Work It Out" בדצמבר 1965. השיר נכתב על ידי ג'ון לנון עם כמה תרומות מפול מקרטני.
שני השירים הוקלטו במהלך הסשנים לאלבום Rubber Soul של הלהקה.
הסינגל הגיע לראש המצעדים בבריטניה, אירלנד, הולנד ונורווגיה.
בארצות הברית, "Day Tripper" הגיע למקום החמישי במצעד בילבורד הוט 100 ו-"We Can Work It Out" החזיק במקום הראשון.
הוא זכה לגרסאות כיסוי, מאמנים שונים כמו ג'ימי הנדריקס, ELO וננסי סינטרה.
Day Tripper הוא שיר רוק המבוסס על ריף גיטרה חשמלית ושואב השראה ממוזיקת נשמה אמריקאית.
הלהקה ניגנו את השיר בהופעות שלהם עד פרישתם מההופעות החיות בסוף אוגוסט 1966.
בבריטניה, "Day Tripper" / "We Can Work It Out" היה הסינגל השביעי הנמכר ביותר בשנות ה-60. נכון לדצמבר 2018, הוא היה הסינגל ה-54 הנמכר ביותר בכל הזמנים בבריטניה, אחד מששת הסינגלים של הביטלס שנכללו בדירוג המכירות הגבוה ביותר שפורסם על ידי חברת המצעדים הרשמית.
"Day Tripper" נכתב בתחילת הסשנים של Rubber Soul כאשר הביטלס היו תחת לחץ להפיק סינגל חדש לשוק חג המולד.
ג'ון לנון הלחין את השיר וכתב את רוב המילים, בעוד שפול מקרטני תרם חלק מהמילים.
לנון ביסס את ריף הגיטרה של השיר על זה של השיר "Watch Your Step" של בובי פארקר, שהיה גם המודל שלו לשיר "I Feel Fine" מ-1964. בספר מ-1997 "Many Years from Now", מקרטני טוען כי היה זה שיתוף פעולה, אך לנון היה ראוי ל"קרדיט העיקרי".
ב-1970, תיאר לנון את "Day Tripper" כ"שיר סמים", ובראיון מ-2004 אמר מקרטני שהוא "על LSD".
שם השיר הוא משחק מילים המתייחס לתייר ביום טיול וגם ל"טיול" ("טריפ") במובן של חוויה פסיכדלית.
לנון סיפר: "מטיילי יום הם אנשים שיוצאים לטיול יומי, נכון?
בדרך כלל על מעבורת או משהו.
אבל השיר היה סוג של...
'אתה פשוט היפי בסוף שבוע.' הבנת?" בספר "Many Years From Now", מקרטני אומר ש-"Day Tripper" עסק בסקס ובסמים.
ג'ון לנון - שירה, קולות רקע, וגיטרה מלווה/מובילה.
פול מקרטני - שירה, קולות רקע וגיטרה בס.
רינגו סטאר - תופים ותוף מרים.
+מצעדי כל הזמניםארגוןשםמיקוםכאן 88מצעד שירי הביטלס של כאן 8855
David Bowie הוא אלבום של המוזיקאי האנגלי דייוויד בואי משנת 1969. במקור יצא האלבום בממלכה המאוחדת בשם זה, ובארצות הברית בשם Man of Words/Man of Music.
בשנת 1972 יצא האלבום מחדש תחת השם Space Oddity, כשם השיר "Space Oddity", אך החל מ-2009 הוא מופץ שוב בשמו המקורי.
האלבום מתאפיין בשילוב סגנונות של פולק, רוק ורוק מתקדם - ובכך מדגיש את מיקומו הכרונולוגי של האלבום במכלול יצירתו של בואי - בין שנות ה-60 לשנות ה-70.
האלבום נחשב על פי רוב לאלבום הראשון של בואי, או האלבום המוערך והראוי הראשון שלו, בין היתר בשל רשימת הנגנים המכובדת שהשתתפה באלבום ובהם: נגן הבס הרבי פלאורס, הגיטריסט טין רנויק, ריק ווקמן וחבר להקת המודי בלוז ג'ון לודז'.
כמו כן השתתפו באלבום שלושה שעבדו באותה העת עם אלטון ג'ון: המתופף טרי קוקס, נגן הצ'לו פול בקמסטר והמפיק גאס דאג'ון.
באלבום זה נעשה שיתוף הפעולה הראשון בין בואי לבין טוני ויסקונטי שניגן באלבום על גיטרה בס, ובהמשך הפך למפיק אלבומיו המצליחים של בואי בשנות ה-70 ובעשור הראשון של המאה ה-21.
את כל שירי האלבום הפיק טוני ויסקונטי, למעט השיר שנבחר להיות הסינגל המוביל באלבום "Space Oddity", אותו הפנה ויסקונטי למפיק גאס דאג'ון.
השיר שבמקור היה בעל אופי אקוסטי, הוקלט בליווי המכשיר האלקטרוני סטיילופון שהוא למעשה מעין אורגן-כיס.
השיר נכתב בהשראת סרטו של סטנלי קובריק "2001: אודיסיאה בחלל", וכלל את דמותו של מייג'ור טום.
בשנת 1980 שב בואי אל דמותו של מייג'ור טום, בשירו "Ashes to Ashes" שהופיע באלבום "".
דייוויד בואי : גיטרה, אורגן, סטיילופון, שירה.
מיק ווין : גיטרה בס, חצוצרה.
ריק ווקמן : מלוטרון, קלידים.
טים רנוויק : גיטרה, חליל, חלילית.
קית' כריסמס : גיטרה אקוסטית.
ג'ון לודז' : גיטרה בס.
טוני ויסקונטי : בס, חליל, חלילית.
David Bowie הוא אלבום האולפן הראשון של המוזיקאי האנגלי דייוויד בואי, משנת 1967. האלבום זכה לביקורות פושרות, ובואי ראה את הצלחתו רק שנתיים לאחר מכן, עם האלבום Space Oddity.
ההשפעות על בואי בזמן כתיבת האלבום כללו את התיאטרון, אליו היה מחובר בתקופת הלימודים, והלהקות פינק פלויד, הרולינג סטונז והביטלס.
באופן מקרי יצא האלבום בדיוק ביום בו יצא לאור, לאחר ציפייה ובניית מתח ארוכה, האלבום Sgt.
Pepper's Lonely Hearts Club Band של הביטלס ולפיכך לא משך בשעתו כל תשומת לב.
כל השירים נכתבו בידי דייוויד בואי
דייוויד בואי - שירה, גיטרה, סקסופון
בויס דרק - אורגן חשמלי
דק פרנלי - גיטרה בס
מייק ורנון - מפיק מוזיקלי
גאס דג'דון - מהנדס קול
Day 'n' Nite (נקרא גם "Day 'n' Nite (Nightmare)" ברשימת השירים באלבום) הוא סינגל הבכורה של אמן ההיפ הופ האלטרנטיבי האמריקאי, קיד קאדי, מתוך אלבום הבכורה שלו, Man on the Moon: The End of Day.
השיר, שהופק על ידי "Dot Da Genius", הופץ בפברואר 2008 כסינגל, אך דלף לרשת כבר בדצמבר 2007. עד כה השיר מכר מעל 2,000,000 הורדות דיגיטליות חוקיות ברחבי ארצות הברית.
השיר, שיצא עם חתימתו של קאדי בחברת GOOD Music, זכה להצלחה רבה, וביוני 2008 הופץ רמיקס לשיר שבוצע על ידי הצמד האיטלקי Crookers שזכה להצלחה אף יותר גדולה במצעדים, כשהגיע למקום ה-1 במצעד הדאנס הבריטי ולמקום ה-15 ברשימת "25 השירים הטובים ביותר של שנת 2009" של מגזין הרולינג סטון.
השיר הועמד לשני פרסי גראמי והרמיקס שלו זכה בפרס ה-"ביטפורט" בקטגוריית "שיר האינדי-דאנס הטוב ביותר" בשנת 2009.
השיר יצא במקור במיקסטייפ של קאדי מסוף שנת 2007, "A Kid Named Cudi".
לשיר נוצרו רמיקסים רבים, בין האמנים שיצרו לו רמיקסים הם פיטבול, ג'ים ג'ונס, טריי סונגז, Styles P, קיינאן, קמיליונר, ג'רמיין דופרי ואחרים.
גרסת הרמיקס של קרוקס זכתה לפופולריות המונית ברחבי אירופה, והוא היה שיר השבוע בתחנת הרדיו המרכזית בבריסל שבבלגיה.
לגרסה המקורית של השיר יצא קליפ, וגם קליפ לגרסת הקרוקס שיצאה ללא רשותו של קאדי, שאי לכך ביקש קאדי מבלוגרים שונים להסיר את הקליפ מהבלוג שלהם.
השיר הגיע למקום ה-2 במצעד הסינגלים הבריטי, כשלא הצליח לעקוף את להיטה של ליידי גאגא, Just Dance ששהה במקום הראשון.
למרות זאת, השיר נשאר במקום ה-1 במצעד הדאנס הבריטי במשך 3 שבועות.
הוא שיר עם מסורתי ג'מייקני מסוגת הקליפסו שיוצריו המקוריים אינם ידועים.
את הגרסה הנודעת ביותר של השיר ביצע הזמר הארי בלפונטה.
השיר בגרסתו של בלפונטה יצא לראשונה כסינגל במהלך 1956. זה אחד משירי הקליפסו הפופולרי ביותר והשיר המזוהה ביותר עם בלפונטה.
השיר, שנודע גם כשיר עבודה, עוסק בפועלי הנמל בג'מייקה שעובדים במהלך כל הלילה בהעמסת משלוחי בננות על ספינות, ואשר מצפים לבואו של האחראי על ספירת המלאי (המכונה "Tallyman") על מנת שיוכלו לחזור לביתם.
השיר בוצע לראשונה בטלוויזיה על ידי בלפונטה במהלך שנות ה-70 כאשר הוא היה כוכב אורח בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "החבובות".
גרסאות כיסוי בולטות ואזכורים בתרבות
הזמר ג'ייסון דירולו השתמש בדגימות מהשיר בשירו משנת 2011 "Don't Wanna Go Home".
הראפר האמריקאי ליל ויין השתמש בדגימות מהשיר בשירו משנת 2010 "".
נעשה שימוש בשיר, בביצועו של הארי בלפונטה, במהלך סצנה בסרט "ביטלג'וס" משנת 1988 בו רוחות הרפאים גורמות לקבוצת אנשים בארוחת ערב לרקוד לצלילי השיר.
בישראל ביצע אותו הזמר טוני ריי, זמר רגאיי ג'מייקני-ישראלי, בסרט "אלכס חולה אהבה" (1986).
השיר גם תורגם לעברית תחת השם "תן עוד בננה".
את העיבוד לעברית כתבה מיכל חזון וטוני ריי שר אותו בקלטת הילדים "עולם קטן", תחת עיבודה של נורית הירש (1994).
בעת הקלטת השיר "We Are the World" בשנת 1985, כל הנוכחים שרו את השיר, כמחווה להארי בלפונטה שהשתתף גם הוא בהקלטה.
Day of Defeat: Source הוא משחק רשת בגוף ראשון שמבוסס על מלחמת העולם השנייה.
המשחק פותח על ידי Valve והופץ על ידי Electronic Arts ועל פלטפורמת סטים.
המשחק יצא לאור ב-26 בספטמבר 2005 והוא השני בסדרה.
המשחק הוכרז רשמית בפברואר 2005.
במשחק מסופר על מלחמת העולם השנייה בשנת 1944 שהפעם מתרחש באירופה.
במשחק יש אפשרות להצטרף לצבא ארצות הברית או לוורמאכט.
שחקן שנכנס בוחר אחד מהקבוצות הקיימות ולכל קבוצה יש מגבלה של שחקנים עם אותה דמות.
המשחק יצא לראשונה עם 4 מפות ועם הזמן Valve הוציאה למשחק עוד עדכונים שביניהם מפות חדשות למשחק.
כחלק מפרויקט SteamPipe, עבר המשחק עדכון בסוף מרץ 2013.
במשחק יש 6 דמויות שלכל אחת מהן יש כלי נשק משלה.
את הדמויות יש בשתי הקבוצות עם כלי נשק שונים לשני הצבאות.
רובאי - טווח בינוני עד ארוך לכל מטרה שבאה לפניו.
האמריקאים נושאים M1 גאראנד והגרמנים נושאים מאוזר K98, לשני הצבאות גם יש 2 רימונים לאותה דמות ולאמריקאים יש סכין ולגרמנים את חפירה.
תוקף - מתאים לטווח קצר.
האמריקאים נושאים M1 תומפסון והגרמנים MP40, הדמות נושאת גם רימון יד ורימון עשן בנוסף אקדח M1911 לאמריקאים ו-P38 לגרמנים.
תומך - טווח קצר עד בינוני.
האמריקאים נושאים M1918 והגרמנים StG 44, ושני הצבאות נושאים גם 2 רימוני יד.
צלף - דמות לטווח ארוך, ירייה בודדת ביריב הורגת אותו.
האמריקאים נושאים ספרינגפילד (רובה) והגרמנים מאוזר K98, לשני כלי הנשק יש כוונת טלסקופית.
הצלפים גם נושאים אקדח בתור נשק משני.
מקלען - חיילים הרסניים לטווח קרוב ובינוני, האמריקאים נושאים M1919 בראונינג והגרמנים MG 42, כל המקלענים גם נושאים אקדח.
מפציץ - כוח רב עוצמה, החיילים נושאים רקטות שמסוגלות בפגיעה אחת להגיע לטווח רחב ולהרוג המון אויבים.
האמריקאים נושאים את הבזוקה (כלי נשק) והגרמנים Panzerschreck, בגלל איטיות הדמות ולצורך הגנה מפני צלפים הוא נושא נשק משני; האמריקאים נושאים M1 קרבין והגרמנים מאוזר C96.
DayZ הוא מוד עולם פתוח מרובה משתתפים מסוג אימה-הישרדות שפותח על ידי דין הול למשחק היריות של שנת 2009 - ARMA 2 ולחבילת ההרחבה שלו ששוחררה ב-2010 - ARMA 2: Operation Arrowhead.
המוד ממקם את השחקן במדינה הפוסט-סובייטית צ'רנארוס (Chernarus), בה וירוס לא ידוע הפך את תושביה לזומבים.
כשורד עם אספקה מוגבלת, השחקן חייב לחפש אחר אספקה כגון אוכל, מים, כלי נשק וציוד רפואי כשהוא הורג או נמנע מזומבים ואנשים אחרים במאמץ לשרוד את אפוקליפסת הזומבים.
DayZ מנסה לתאר תרחיש ריאליסטי, עם סביבה בעלת השפעות שונות על השחקן.
שחקן עלול לקבל שבר בעצמותיו מנזק חוזר ונשנה לרגליו, להיכנס להלם ממארבים בלתי צפויים, ללקות בזיהומים מזומבים או משחקנים חולים, או אפילו להיתעלף בפתאומיות עקב לחץ דם נמוך.
צימאון ורעב חייבים להיות תחת טיפול מתמיד על ידי מציאת מזון בערים או בטבע, כשלטמפרטורת הגוף תפקיד מפתח נוסף בהישרדותו של השחקן.
המשחק מתרכז בהישרדות וביסוד האנושי של אפוקליפסת זומבים על ידי הכרחת השחקן להתייחס לצרכים האנושיים הבסיסיים כמו צימאון, רעב ומחסה.
יסודות שמכריחים את השחקן להיתרכז במטרות מיידיות לפני שהוא יכול לשקול אסטרטגיות ארוכות טווח.
המחבר של BuzzFeed, רוסל ברנדום, טען ש-DayZ הוא דוגמה ייחודית בז'אנר משחקי התפקידים ההמוניים ברשת בנתינת הכוח לשחקנים לפגוע אחד בשני, והחופש בצורה שבה יעשו זאת, כשהוא (ברנדום) ציטט שחקן שתיאר זאת כ"סיפורם של האנשים".
המוד הושווה על ידי טינה אמיני מ-Kotaku למתים המהלכים וההתמקדות על האינטראקציות בין השחקנים כשהם מתמודדים עם מצבם הנואש, לשחקנים של DayZ המוכרחים להתמודד עם קשיים בצורות דומות המוזכרות הן בקומיקס, והן בסדרת הטלוויזיה.
צוין ש-DayZ מספק תובנה להתנהגותם של אנשים כשהם מתמודדים עם משברים אמיתיים, המדמים ניסויים מפוקחים הדומים באופיים.
ביקורות בנושא כוללות מבחנים אמיתיים, שבהם המשתתפים לא מגיבים בצורה שבה היו מגיבים במציאות כי חייהם לא באמת מאוימים.
על אף שהמשחק מכוון כלפי אנוכיות עוינת ותחרותית, שחקנים רבים נכנסים למשחק עם תפיסות ועדיפויות משלהם.
גישות וחוויות מגוונות אלה במשחק מצביעות על שאפילו במערכת אשר תאורטית אמורה לקדם היגיון ואנוכיות, אנשים מתפקדים בצורות לא צפויות.
כמו כן הועלה כי זה פוסל את הרעיון שכאוס הוא מטרה המגדירה מאפיין של המערכת, ולא כי השחקנים הם אלה שמגדירים את המאפיינים.
המוד הגיע למיליון שחקנים בארבעת החודשים ב-6 באוגוסט 2012. הוא אחראי לכך שהמשחק ARMA 2 בן השלוש שנים נכנס לטבלת המשחקים הנמכרים ביותר בסטים למשך יותר משבעה שבועות, כשברוב הזמן עמד בראש הטבלה, ולכך שיותר מ-300,000 עותקים נמכרו תוך חודשיים משחרור המשחק.
Day of Defeat הוא משחק וידאו שמבוסס על מלחמת העולם השנייה.
המשחק פותח על ידי Valve והופץ על ידי Activision.
המשחק יצא לאור למכירה בדיסקים ולהורדה בתשלום בסטים.
Day of Defeat הוא משחק תלת־ממדי מרובה משתתפים שמדמה את לחימת חי"ר (חיל רגלי) במלחמת העולם השנייה.
שחקנים יכולים לבחור אם להיות בין צבאות בעלות הברית (ארצות הברית או בריטניה תלוי במפה) או להיות בקבוצת הנאצים הגרמנים.
במשחק Day of Defeat: Source אפשר להיות או חייל אמריקאי או חייל גרמני.
הסיבוב מתחיל עם שתי קבוצות המתחילות בו זמנית בהתאמה של נקודת ההתחלה במפה.
הסיבוב מסתיים כאשר אחת מהקבוצות משיגה את המטרות.
כמו המודים האחרים למשחק Half-Life, המשחק Day of Defeat עוקב אחרי התקדמות של כל קבוצה בדרך לניצחון, כמה אויבים יש לחסל, כמה שחקנים נהרגו וכמה מטרות נשארו.
הנתונים האלה נראים לכל שחקן, וזה מה שמשקף את ניקוד הקבוצה.
אחרי סיבובים רבים, המשחק מסתיים כאשר הזמן שיש לכל מפה נגמר, ואז המשחק מחליף למפה עם מטרות ומצבים אחרים, והקבוצה עם הכי הרבה מטרות שהושגו היא המנצחת, ללא קשר למספר ההריגות ומספר מקרי המוות.
יש במשחק לוח תוצאות ובכל חילוף מפה הלוח מתאפס.
Day of Defeat לא תמיד דורש שלשתי הקבוצות יהיו את אותן המטרות.
בחלק מן המפות יש מטרות שונות לכל קבוצה.
השחקנים צריכים ללכוד דגל עבור סכום מסוים של זמן, דגלים מסוימים דורשים יותר משחקן אחד כדי למלא את זמן ההחזקה שלו.
הדגלים מוצגים כבלתי לכודים בהתחלה (בצבע אפור), או לפעמים כשהנאצים שולטים בו הוא בצבע אדום וכשבעלות הברית שולטות בו הוא בצבע ירוק.
מפות מסוימות כמו dod_charlie, אינן מאפשרות כיבוש חוזר לאותה קבוצה לדגל שנכבש להם.
השחקנים צריכים להרוס מטרה על ידי הטמנת פצצה ביעד הראשון.
הפצצה מתקבלת מהשטח ההתחלתי, פצצה זו אפשר להרים גם מגוף של שחקנים מתים.
המטרה היא לשתול את הפצצה במקום המיועד לה.
אחרי שהפצצות נשתלות, אי אפשר לנטרל אותם כמו במשחק Counter-Strike.
במפות מסוימות כמו dod_jagd, שחקנים יכולים להשמיד את המטרות בעזרת משגרי טילי נ"ט (נגד טנקים).
מצב זה הוא בעצם "תפוס את הדגל", במקום דגל, יכול להיות שנתפס יעד כגון משאית, מטוס או בניין.
השחקנים צריכים לקחת מסמכים סודיים של הקבוצה היריבה, ולהביאם לבסיס של אותה הקבוצה.
Day of Defeat: Source הוא בדיוק כמו המשחק הראשון, רק שפועל על מנוע ה-Source, המנוע של המשחק Half-Life 2.
Day & Age הוא אלבום האולפן השלישי של להקת הרוק האמריקאית הקילרס.
האלבום יצא לאור ב-18 בנובמבר 2008 והופק על ידי הלהקה יחד עם סטיוארט פרייס.
האלבום קודם על ידי סיבוב ההופעות "Day & Age Tour".
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של בריטניה, לאחר שמכר שם מעל ל-200,000 עותקים בשבוע הראשון להוצאתו, ואף הגיע למעמד של פלטינה מרובעת.
עטיפת האלבום מופיעה על האריזות של מכשיר האייפוד קלאסיק של חברת אפל.
הלהקה החלה בכתיבת שירים לאלבום במהלך סיבוב ההופעות "Sam's Town tour".
במהלך הכנת האלבום, הקליטה הלהקה מספר דמואים בלאס וגאס ושלחה אותם למפיק סטיוארט פרייס, שעבד יחד איתה על הפקתו.
לדברי סולן הלהקה, ברנדון פלאוורס, האלבום הוא ממשיך את אלבומה הקודם של הלהקה, Sam's Town.
כשנשאל על משמעות שם האלבום, ענה פלאוורס: "אני לא יודע.
אני פשוט חיכיתי שזה יגיע, וידעתי שזה [Day & Age] השם המתאים כשזה הגיע".
שם האלבום מופיע בשני שירים הנכללים בו: "Neon Tiger" ו-"The World We Live In".
בספטמבר 2009 אמר פלאוורס על האלבום: "זה מתיישב היטב עם שני אלבומים האחרים שלנו.
'Human' הוא אחד השירים הטובים ביותר שלנו עד כה.
אני חושב שעדיין לא יצרנו את האלבום הטוב ביותר שלנו, וזה משמח אותי, לדעת שזה עוד יגיע".
שנה שם הטקס\תחרות פרס תוצאה2009 פרסי המוזיקה הבריטית האלבום הטוב ביותר מועמדותShockwaves NME Awards האלבום הטוב ביותר מועמדות עטיפת האלבום הטובה ביותר מועמדות
David Live הוא אלבום ההופעה החיה הראשון והכפול של המוזיקאי הבריטי דייוויד בואי שיצא בשנת 1974. האלבום הוקלט במסגרת מסע ההופעות השאפתני שערך בואי בארצות הברית בעקבות האלבום Diamond Dogs.
המסע מייצג את המעבר של בואי מדמותו של זיגי סטארדסט אל האווירה של אלבומו הבא, Young Americans.
מרבית השירים הם מאלבומיו האחרונים ורק שיר אחד מאלבומו השני.
הוצאתו לאור של האלבום הכפול נבעה מהרצון למקסם רווחים מהצלחתו של בואי באותה עת.
באופן חריג, למרות קפדנותו של בואי, הוקלטה ההופעה באופן רשלני באמצעות טייפ ובאיכות נמוכה שדרשה לשוב ולהקליט חלקים ממנו באולפן.
למרות זאת, עמדו מכירות האלבום בציפיות והוא הגיע למקום השני במצעד מכירות האלבומים הבריטי, מקום 5 בקנדה ומקום 8 בארצות הברית.
מהאלבום יצא הסינגל Knock on Wood, גרסה חדשה של בואי לשיר סול שהוקלט לראשונה ב-1966.
בשנת 2005 יצאה מהדורה חדשה של האלבום, ארוכה ב-22 דקות מהמהדורה המקורית שיצאה ב-1974. לבד מתוספת שירים, בושלו ההקלטות מחדש על ידי המפיק המקורי של האלבום טוני ויסקונטי.
דייוויד בואי – קולות, קלידים
הרבי פלאורס – גיטרה בס
מייקל קאמן - פסנתר חשמלי, מוג, אבוב, עיבודים
טוני ניומן – תופים, כלי הקשה
פבלו רוסריו - כלי הקשה
דייוויד סנבורן - סקסופון, חליל
מייק גרסון - פסנתר, מלוטרון
ג'וי אנדריסוני - קולות רקע
וורן פיס - קולות רקע
Daughter הם להקת אינדי פולק בריטית, שנוסדה בשנת 2010 על ידי הסולנית אלנה טונרה, ילידת צפון לונדון, הגיטריסט השווייצרי איגור האפלי, והמתופף רמי אגיללה מצרפת.
בשנת 2013 יצא לאור אלבום הבכורה של ההרכב, ובשנת 2016 יצא אלבומם השני.
סולנית הלהקה, אלנה טונרה, גדלה עם אחיה הבכור קירן בשכונת נורת'ווד בלונדון להורים ממוצא אירי ואיטלקי.
סבה, שנולד באירלנד, חשף אותה למוזיקה אירית מסורתית מגיל צעיר.
העניין של אלנה במוזיקה החל כאשר קיבלה עותק של האלבום גרייס של ג'ף באקלי.
לאחר שחוותה בריונות בבית הספר היא השתמשה בכתיבה כדי "להתמודד רגשית עם החיים".
אלנה מייחסת למעבר בין בתי ספר שעשתה בגיל 12 השפעה עצומה, ועל כך אמרה שמאז היא כותבת "על דברים שאני מרגישה שקשה לדבר עליהם בבגרות".
אלנה החלה את הקריירה שלה במוזיקה, בהופעות אקוסטיות תחת השם שלה ברחבי לונדון, ומצאה כי הדבר "לא מתאים לי בכלל.
בתור מוזיקאית, אני לימדתי את עצמי והרגשתי שאני מוגבלת בידי היכולות שלי".
איגור האפלי, חבר הלהקה, צפה באחת מן ההופעות האקוסטיות שלה, והבחין כי "היה לה כוח אשר משך את כולם".
איגור, במקור משווייץ, למד במכון הלונדוני לביצועי מוזיקה עכשווית, שם פגש את אלנה במהלך קורס כתיבת שירים.
בעקבות כך החלו להופיע יחד, כשאיגור מוסיף לשירתה של אלנה גיטרה חשמלית.
לאחר הקלטת הדמו הראשון שלהם, הדיבורים על הלהקה עברו מפה לאוזן, ואת מיני-אלבום הבכורה שלהם, בשם His Young Heart, שחררו באופן עצמאי ב-20 באפריל 2011 לאחר שהקליטו אותו בחדרו של איגור.
מאוחר יותר באותה השנה, ב-2 באוקטובר, הוציאו לאור מיני-אלבום נוסף בשם The Wild Youth.
מיני-אלבום זה זכה לשבחים באתר בריטי אשר תיאר את הלהקה כ-"אחד מקולות הפופ המיוחדים שיש כיום." בנוסף הוזמנו להתארח בתחנת הרדיו BBC Radio 1.
בעקבות כניסתם לקשר רומנטי ביניהם, איגור התעקש כי הם "צריכים לשמור על החיים הפרטיים וחיי הלהקה שלנו בנפרד, כי אני לא רוצה שאלנה תפסיק להגיד דברים אישיים בשירים שלה, שכן כותבי שירים צריכים להיות רחבי ידיים, הם צריכים לא לפחד".
אלנה הסכימה דבריו ועל כך אמרה: "איגור לא שואל על הכתיבה שלי.
הוא רואה במה שאנחנו עושים אמנות.
הוא בהחלט לא מנסה לשכתב את המילים שלי.
אני אף פעם לא מספרת לאף אחד על מה השירים שלי, אפילו לא לאיגור.
אני מרגישה שהם מספיק ישירים, בכל אופן.
ב-2012, זמן קצר לאחר מופע בלונדון מול קהל של 700 איש, הלהקה הודיעה על חתימת חוזה עם חברת התקליטים הבריטית 4AD.
הסינגל הראשון שלהם, "Smother", פורסם בחודש אוקטובר של אותה השנה.
הוא הושמע על ידי תחנת הרדיו BBC Radio 1 ו-6Music.
בדצמבר 2012, הופיעה הלהקה בתוכנית הטלוויזיה "המופע של דייוויד לטרמן" עוד לפני ששחררו אלבום שלם.
אלנה תיארה זאת כ-"אולי (...) מצב של לרתום את העגלה לפני הסוסים".
הלהקה הוציאה לאור את אלבום הבכורה שלהם, "If You Leave", במרץ 2013 והוא הגיע למקום ה-16 במצעדים בבריטניה.
בנוסף זכה לביקורות חיוביות בעיתונות; "אלבום שהוא הרהור יפיפה כמו "If you Leave" הוא אלבום שעוקבים אחריו מההתחלה ועד הסוף, מרותקים על ידי הסיפור שנטווה בו והרגשות שהוא מציג.
ובימים הדיגיטליים האלו זה מרגיש כמו הישג יוצא דופן".
הלהקה גם זכתה בתואר ה-"אלבום העצמאי של השנה" בפרסי המוזיקה העצמאית בלונדון ב-2013. הלהקה החלה בסיבוב הופעות ארוך על מנת לתמוך באלבום וגם גייסה את לוק סונדרס כחבר צוות נוסף, כדי לאפשר את היכולת לנגן את השירים כפי שהם באלבום.
כמו שאיגור הסביר: "הוא מנגן את כל מה שאנחנו לא יכולים, וזה קלידים, בס, ועוד כמה גיטרות.
היינו מאוד שמחים עם התוצאה.
זה לקח די הרבה זמן, המון חזרות, אבל אנחנו ממש שמחים עם איך השירים נשמעים בשידור חי".
בנוסף לכך השתמשה הלהקה באפקטי קול וגיטרה כדי לנגן את השרים.
דייבגרול היא תוכנה חינמית, המשמשת לאימות נתונים ופיצוח סיסמאות.
התוכנה פותחה על ידי צוות הפיתוח של DaveGrohl בשנת 2010 ומותאמת עבור מערכות הפעלה MacOS.
לדייבגרול יכולת פיצוח סיסמאות מגובבות ומוצפנות בשיטות הבאות: MD4 ,SHA-512 ,PBKDF2.
לאחר זיהוי שיטת ההצפנה דייבגרול מפצחת את הסיסמה במספר דרכים:
"Daw Da Hiya" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית עפרה חזה בשיתוף עם הזמר האמריקאי איגי פופ.
השיר יצא לאור ב-25 בפברואר 1992, כסינגל הראשון מתוך אלבומה החמישה עשר, Kirya.
השיר יצא על ידי חברות התקליטים וורנר מיוזיק גרופ ואיסט וסט.
השיר נכתב על ידי עפרה חזה, בצלאל אלוני ומוריס, הופק על ידי חזה, אלוני ודן וואז והולחן על ידי חזה ואלוני.
השיר יצא כסינגל בסמוך לצאת האלבום Kirya, שזכה להצלחה חסרת תקדים כאשר הועמד לפרס גראמי.
בתחילתו של השיר, ניתן לשמוע את איגי פופ מדבר, ולאחר מכן את חזה שרה.
אתר המוזיקה Christian Jongeneel, פרסם ביקורת על השיר ב-1 במאי 2008. כמו כן, גם בביקורת שפרסם הגרדיאן, סוקר השיר.
הווידאו קליפ המלא של השיר הועלה ליוטיוב ב-24 ביולי 2006. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את איגי פופ מנגן בגיטרה, ולאחר מכן את חזה.
הקליפ והשיר עוסקים בגורלה של האישה בעולם השוביניסטי-שמרני.
בנוסף לכך, עלתה ליוטיוב הופעה של חזה עם השיר, המכילה בתוכה קטעים מתוך הקליפ.
Daughter of Darkness (בעברית: בת האופל) הוא סינגל של טום ג'ונס שיצא בשנת 1970 מתוך האלבום "I Who Have Nothing".
הסינגל היה להיט בבריטניה והגיע למקום החמישי במצעדי הפזמונים.
בארצות הברית ובקנדה לא הגיע השיר לעשרת המקומות הראשונים, אלא למקום ה-13 וה-11 בהתאמה.
ביוני 1970 הגיע השיר למקום הראשון במצעד השירים העכשוויים למבוגרים של בילבורד, והיה אחד משלושה להיטים של טום ג'ונס שהגיעו למקום הראשון.
Day69 (בעברית: יום69) הוא המיקסטייפ הראשון של הראפר האמריקאי 6ix9ine.
המיקסטייפ יצא לאור ב-23 בפברואר 2018 על ידי חברת התקליטים Create Music Group.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם23 בפברואר 2018הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתCreate Music Group
דייוויד פרודקשן בע"מ הוא סטודיו אנימציה יפני וחברת בת של רשת הטלוויזיה פוג'י (Fuji TV).
החברה הוקמה על ידי קוג'י קג'יטה, מפיק ומנהל חברת גונזו לשעבר, ביחד עם המפיק העמית טייטו אוקיורה בספטמבר 2007. עבודתה הראשונה של החברה הייתה כקבלן אנימציה משני, אך כבר ב-2009 דייוויד פרודקשן ביצעה את הפקת האנימציה המלאה הראשונה שלה, בתור הקבלן הראשי, עם Ristorante Paradiso.
פוג'י TV רכשה את האולפן ב -1 באוגוסט 2014.
שמה של החברה נגזר מהסיפור המקראי על דוד וגוליית, סיפור שנבחר לייצג למרות היותו קטן יותר מאולפנים ידועים אחרים.
השם הוא גם ראשי תיבות של "Design Audio & Visual Illusion Dynamics" המסמל את האנימציות המשפיעות של הסטודיו.
2nd Seasonהירופומי אוגורהינואר 2021<small>יוכרז בעתיד<small>יוכרז בעתיד2.43: Seiin Kōkō Danshi Volley-buיסוהירו קימורהינואר 2021<small>יוכרז בעתיד<small>יוכרז בעתידJoJo's Bizarre Adventure: Stone Oceanטושיוקי קאטו, קניצ'י סוזוקי1 בדצמבר 20211 בדצמבר 202238
Karada no Naka wa "Chō" Ōsawagi!הירופומי אוגורה5 בספטמבר 2020<small>יוכרז בעתיד
כותרתבמאי (ם)תאריך תחילת פרסוםתאריך סיוםפרקיםDogs: Stray Dogs Howling in the Darkטטסויה אבה19 במאי 200929 במאי 20094Lost Forestלא זמין2012לא זמין1Planetarian: The Reverie of a Little Planetנאוקטסו טסודה7 ביולי 20164 באוגוסט 20165Thus Spoke Kishibe Rohanטושיוקי קאטו
יאסופומי סוג'ימה20 בספטמבר 20178 בדצמבר 20194Spriggan<small>יוכרז בעתיד<small>יוכרז בעתיד<small>יוכרז בעתיד<small>יוכרז בעתיד
Dawn of Chromatica הוא אלבום הרמיקס השלישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית ליידי גאגא.
האלבום יצא לאור ב-3 בספטמבר 2021, על ידי חברות התקליטים סטרימליין ואינטרסקופ.
ב-2 במרץ 2020, הודיעה גאגא כי תוציא את אלבומה האולפן השישי, Chromatica, יצא ב-10 באפריל.
מאוחר יותר נדחה האלבום בשל התפרצות מגפת הקורונה, אם כי בסופו של דבר הוא יצא לאור ב-29 במאי 2020.
ב-4 באפריל 2021, שיתף המפיק בלאדפופ על האפשרות לאלבום רמיקס של Chromatica, וביקש מעוקביו בטוויטר להציע אילו אמנים הם רוצים לראות בפרויקט כזה אם הוא קיים.
מאוחר יותר הוא השיב לציוץ שלו ותייג את המוזיקאית היפנית-בריטית רינה סאוואיאמה, שהשיבה לו באמוג'י מגחך.
הוא גם אישר שהוא עובד עם המוזיקאי הבריטית צ'ארלי XCX על רמיקס של הסינגל השלישי של האלבום "911", וכי אלבום הרמיקס יכלול גרסה מוקדמת של "Babylon" שפסקה פרסומת של מותג הקוסמטיקה של גאגא "Haus Laboratories".
ב-8 במאי, חשף בלאדפופ בטוויטר שלו שהמוזיקאי האמריקאי דוריאן אלקטרה יופיע באלבום.
במהלך ראיון בטקס פרסי הבריטי לשנת 2021 סיפרה סאוואיאמה על הפרויקט, וקבעה כי "המשאלה היא באינטרנט, ועשיתי את שלי, בואו נאמר את זה.
אז זה בעיצומה." היא רמז גם כי השיר בו הופיעה הוא "Free Woman".
ב-12 במאי 2021, הודיעה צ'ארלי XCX כי החלו ההפקות לרימיקס "911".
מאוחר יותר באותו החודש, המוזיקאית הבריטית ברי רנוויי חשפה שהיא מעורבת באלבום הרמיקס במהלך ראיון בתוכנית "The Jonathan Ross Show", ואילו ב-10 באוגוסט, הודיעה שתופיעה בגרסת הרמיקס של "Babylon" על ידי ציוץ מילות השיר.
באותו יום, הזמרת והראפרית האמריקאית אשניקו אישרה את מעורבותה בפרויקט, וגאגא גם הכירה באלבום בפעם הראשונה ואמרה שהוא "כל כך מזוין ואש" בציוץ.
בשבועות שקדמו להכרזת האלבום, הזמרת הברזילאית ומלכת הדראג פבלו ויטאר רמזה שתופיע בגרסת הרמיקס לשיר "Fun Tonight", והמפיק האמריקאי ליל טקסס אישר את מעורבותו בכך שפרסם קטע קצר של הרמיקס שלו לשיר "Sine from Above".
בין התורמים המפורסמים האחרים ניתן למנות את המוזיקאית הבריטית Shygirl והמפיק הוונצואלי ארקה, שחשף בפני שרת מעריצי דיסקורד כי יצר גרסת רמיקס לסינגל השני "Rain on Me" מתוך Chromatica, בו מופיעה הזמרת האמריקאית אריאנה גרנדה.
הרמיקס של ארקה מדגים את השירים "Time" ו-"Mequetrefe" מתוך אלבום האולפן הרביעי שלו Kick I (2020), כמו גם את רצועת צ'אנגה טוקי "Mételo Sácalo" של המפיק DJ Yirvin".
המפיק האמריקאי Lsdxoxo, חידש מחדש את הרצועה "Alice", ותיאר את הרמיקס שלו כ-"Promiscuous Girl".
ביולי 2021, הודיעה המפיקה והזמרת הקנדית גריימס בעמוד דיסקורד שלה כי היא הפיקה רמיקסים מהאלבום Chromatica.
היא ציינה כי תחילה פספסה את המועד האחרון להגשתם לחברת התקליטים, אך מאוחר יותר שיערו כי בשל עיכוב הפרויקט יהיה זמן.
אולם לאחר ההכרזה הרשמית של האלבום ב-30 באוגוסט 2021, ניכר כי תרומותיו של גריימס לא הצליחו להכינס לבסוף.
גם המפיקה האמריקאית ג'קי אקסטרים תרם רמיקס של "Sour Candy", אך גרסתה לא נכנסה לבסוף אלבום, היא שיתפה קטע ממנו בעמוד הטוויטר שלה יום לפני יציאת האלבום.
למרות שבלאדפופ סיפר בעבר הוצאה פוטנציאלית של שיתופי הפעולה של גאגא עם המפיק הסקוטי המנוח סופי שנגרעו מהאלבום המקורי, אף אחד מהשירים לא הופיע לבסוף באלבום הרמיקס.
Dawn of Chromatica, הוכרז רשמית ב-30 באוגוסט 2021, ויצא לאור ב-3 בספטמבר, בפורמטי הזרמת מוזיקה והורדה דיגיטלית.
התקליטור והתקליט שלו אמורים לצאת ב-19 בנובמבר 2021 וב-25 במרץ 2022 בהתאמה.
למרות שהאלבום הרמיקס לא שוחרר כאלבום אולפן רגיל, האלבום הצליח להתברג ברשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום האלבומים הטובים ביותר לשנת 2021. ברשימת "10 האלבומים הטובים ביותר של 2021: רשימת הצוות - בחירתו של ג'אן קוקסאק" על ידי מגגזין Yahoo!
גם AllMusic סקר את האלבום וכלל אותו ברשימתם "אלבומי הפופ הטובים ביותר לשנת 2021".
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם3 בספטמבר 2021הורדה דיגיטלית • סטרימינגסטרימליין • אינטרסקופ19 בנובמבר 2021תקליטור22 במרץ 2022תקליט
Dawn FM הוא אלבום האולפן החמישי של הזמר-יוצר הקנדי דה ויקנד.
האלבום יצא לאור ב-7 בינואר 2022, בהוצאת חברות התקליטים ריפבליק רקורדס ו-XO.
Dawn FM הוא אלבום ההמשך של After Hours, שפורסם ב-20 במרץ 2020. באלבום משתתפים אמנים נוספים לצד דה ויקנד, דוגמת טיילר, דה קריאייטור; ליל ויין, קווינסי ג'ונס וג'ים קארי.
מפיקי האלבום, מקס מרטין ודניאל לופטין, גייסו כמה ממיטב אמני הדאנס העכשוויים לסייע בהלחנת השירים.
בין האמנים שהשתתפו ניתן למנות את קלווין האריס, אוסקר הולטר ו-Swedish House Mafia.
Dawn FM מאופיין בשירי דאנס-פופ וסינת'-פופ בהשראת הגל החדש של שנות ה-80. הוא זכה לשבחים מפי מבקרי המוזיקה העכשווית, שאהבו את הקונספט הפסיכדלי שלו, להפקתו ולשיריו.
ארבעה סינגלים יצאו לאור מהאלבום.
"Take My Breath" הגיע למקום הראשון במצעד מדיה פורסט ישראל, ולמקום השישי במצעד בילבורד הוט 100.
האלבום קיבל מועמדות בפרס האלבום לשנת 2022 בטקס פרס בחירת הקהל לשנת 2022, אך האלבום שובר השיאים של הזמרת האמריקאית טיילור סוויפט, Midnights, זכה בפרס זה.
ב-20 במרץ 2020, בעיצומו של הסגר הכללי ברחבי העולם עקב מגפת הקורונה, הוציא דה ויקנד לאור את האלבום After Hours.
האלבום, שהופק בעיקר על ידי דה ויקנד עצמו, זכה להצלחה מסחרית בשווקים הבינלאומיים, ולביקורות חיוביות לרוב.
כמה מבקרי מוזיקה אף טענו כי After Hours הוא היצירה המוזיקלית הטובה ביותר של דה ויקנד.
זמן קצר לאחר מכן החל לעבוד על אלבומו החדש.
במהלך ריאיון בעיתון "רולינג סטון" בספטמבר אותה השנה הצהיר כי ייתכן שאלבומו החדש יפורסם כשהסגר הכללי יפתח.
במאי 2021 התחיל דה ויקנד לפזר רמזים לקראת הוצאת האלבום.
בריאיון לוראייטי סיפר כי תקליטו האחרון היה After Hours of the night ("אחרי שעות הלילה"), והוא עכשיו מתוכנן להגעתו של The Dawn ("הזריחה").
באוגוסט 2021, לאחר הקלטת האלבום ששמו היה אז The Dawn, פרסם דה ויקנד טיזר קצר במדיה החברתית בשם "The Dawn Is Coming" ("השחר מגיע").
ברקע נשמעת המנגינה של אחד הסינגלים מתוך האלבום, "Take My Breath".
מאוחר יותר באותו היום הכריז כי "Take My Breath" עתיד לצאת לאור ב-6 באוגוסט, כסינגל המוביל של The Dawn.
ב-2 בינואר 2022 הוא פרסם ציוץ בעמוד הטוויטר שלו שתוכנו היה "תתעוררו עם עלות השחר מחר".
למחרת, עם עלות השחר (שעון לוס אנג'לס) פרסם דה ויקנד טריילר לאלבום בטוויטר, באינסטגרם ובערוץ היוטיוב שלו.
בפוסט זה פרסם כי האלבום Dawn FM עתיד לצאת לפלטפורמות השונות ב-7 בינואר אותה השנה.
ב-4 בינואר 2022 פרסם דה ויקנד את עטיפת האלבום ומספר עטיפות אלטרנטיביות ברשתות החברתיות.
ב-5 בינואר 2022 פרסם דה ויקנד את רשימת הרצועות של האלבום.
ב-12 בינואר 2022 הוציא דה ויקנד גרסה מורחבת לאלבום בשם: Dawn FM (Alternate World).
ל-Dawn FM מאופיין סגנון פסיכדלי וניסיוני, ששם דגש על משברים קיומיים בחייו של אדם.
ב-23 בנובמבר אותה השנה, בריאיון למגזין הבילבורד סיפר בקצרה על Dawn FM.
עטיפת האלבום הסטנדרטית של Dawn FM מציגה את דה ויקנד בדמותו הזקנה.
קרן אור קטנה פוגעת בכתפו, והיא מסמלת את המעבר בין החיים למוות.
מהדורות האספנים של Dawn FM, המוצגות בחנות המקוונת של דה ויקנד ובחנויות Target ו-HMV, כוללת שלוש עטיפות שונות שעוצבו בידי רוברט בטי.
סיבוב הופעות "The After Hours Tour" פורסם על ידי דה ויקנד ב-20 בפברואר 2020, כחודש לפני יציאתו של After Hours.
אולם עם פרוץ מגפת הקורונה הוא נאלץ לדחות אותו לקיץ 2021. לאחר שתי דחיות נוספות עקב מגבלות המגפה הכריז דה ויקנד כי סיבוב ההופעות יתחיל רשמית בקיץ 2022. משכך, הוא החליט לשלב בסיבוב ההופעות את האלבום Dawn FM.
ב-6 באוגוסט 2021 הוציא דה ויקנד לאור את הסינגל המוביל של האלבום, "Take My Breath".
הוא הגיע למקום השישי במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית, ולעשרת השירים הפותחים של 19 מצעדי מוזיקה ברחבי העולם.
הקליפ של השיר, שבוים על ידי סילקיואה, פורסם בעמוד היוטיוב הרשמי של הזמר.
ב-7 בינואר 2022 "Sacrifice" יצא לאור כסינגל השני מתוך Dawn FM.
הקליפ, שבוים גם הוא על ידי סילקיואה, מהווה המשך ישיר לקליפ של "Take My Breath".
השיר נשלח לרדיו להיטים עכשוויים של ארצות הברית ב-11 בינואר.
Dawn FM זכה לשבחים מפי מבקרי המוזיקה העכשווית.
באתר "Metacritic" קיבל האלבום ציון של 89 מתוך 100. ציון זה הוא הממוצע של 11 ביקורות על אלבום.
מייקל ווד מלוס ממגזין לוס אנג'לס טיימס ציין לשבח את הפקת האלבום.
הוא כתב כי Dawn FM הוא פתיחה נהדרת לשנת 2022, ואף ציין כי הוא בעל סממנים חיוביים הרבה יותר מאלבומיו הקודמים.
העיתונאי ויל דיוקס מרולינג סטון ציין לשבח את הפקת האלבום.
הוא טען שהאלמנטים הגשמיים של האלבום, בשילוב עם מוזיקה בעלת מוטיבים מהחלל החיצון, נותנים ל-Dawn FM את השבחים המגיעים לו.
האתר Clash ביקר את סדר השירים של האלבום, וטען כי הוא אינו משרת אותו בצורה הטובה ביותר.
עם זאת, ציין כי Dawn FM הוא אלבום המשך טוב ל-After Hours.
רוזין אוקונור מאינדפנדנט שיבחה את מילות שירי האלבום.