tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
החברה מטילה את האשמה בהתנהגותן של נשים, ומנסה לגרום להן להרגיש רע.
כשנשים מתחילות לחשוב על עצמן כ"יוצרות צרות", הן שותקות.
יתרה מכך, קורבנות-נשים רבות חוששות להביך את משפחותיהם ומאמינות שקורבנות אונס כמעט ולא זוכות לצדק.
למרות שכל הנשים מתמודדות עם דיכוי זה, נשים צבעוניות פגיעות יותר לתקיפות מיניות מנשים לבנות.
הסטריאוטיפ של איזבל מציג נשים צבעוניות כ"בלתי ניתנות להאנס".
הסטריאוטיפ של איזבל החל כאשר אירופאי מהמאה ה-17 נסע לאפריקה ופירש לא נכון את העירום והפוליגמיה של ילידים כ"תאווה מינית בלתי נשלטת".
תפיסה זו של נשים שחורות הונצחה גם במהלך תקופת העבדות כאמצעי להצדקת התעללות מינית, אונס וניצול של נשים אלו על ידי בעלי העבדים שלהן.
סטריאוטיפ זה נמצא בשימוש נרחב כיום בקולנוע, מוזיקה, טלוויזיה וצורות אחרות של מדיה.
הסטריאוטיפ רואה בנשים אפרו-אמריקאיות מופקרות, פתייניות, היפר-מיניות, חסרות אכפתיות ומוכנות להשתמש במין כדרך למניפולציה.
הסטריאוטיפ הזה תומך באמונה שנשים שחורות אחראיות לתקיפה המינית בהן.
החברה מצדיקה אונס כפשע שקורה רק לנשים שביקשו זאת.
אלימות מינית היא גם בעיה משמעותית איתה מתמודדים אנשים טרנסים ואנשים שאינם תואמי מגדר.
טרנסים מופלים לרוב לרעה על ידי אנשי מקצוע רפואיים, שוטרים, מערכת בתי המשפט ודמויות סמכותיות אחרות.
בשל כך, טרנסים פגיעים ביותר לתקיפה מינית ולעיתים קרובות לא מוצעים להם המשאבים לבקש עזרה, להתמודד ולהחלים בסביבה לא שיפוטית.
כשמסתכלים על משתנים של גזע, מעמד ויכולת, אנשים טרנסים נוטים אפילו יותר להיות מותקפים מינית כשהם מתמודדים עם רמות מרובות של דיכוי.
נשים מתמודדות עם הנושא של חוסר יכולת לקבל החלטות בנוגע לזכויות הרבייה שלהן או לגוף שלהן בכלל.
נשים עדיין נלחמות על גישה למניעת הריון וזכות הבחירה בכל הנוגע להפלה.
מניעת הריון והפלות זכו לפוליטיזציה רבה שבסופו של דבר הפכה לפוליטיזציה של גופן של נשים.
לנשים עניות ולנשים צבעוניות יש עוד פחות אפשרויות וגישה לתכנון הריון.
תיק בית המשפט העליון וובסטר נגד שירותי בריאות רבייה אסר על מתקנים ציבוריים ועובדים במיזורי לבצע הפלות אלא אם כן מדובר בהליך מציל חיים עבור האם.
לפני כן, מאהר נ' רו קבע שלא ניתן להשתמש בתשלומי רווחה להפלות לא טיפוליות למרות שניתן להשתמש בהן בהוצאות הקשורות ללידה.
החלטות אלה של בית המשפט עבדו בסופו של דבר בצורה שאינה מאפשרת לנשים עניות לבחור לבצע הפלה.
יתר על כן, נשים צבעוניות, במיוחד נשים שחורות, לטיניות ואינדיאניות נפלו קורבן להתעללות בעיקור.
נשים אינדיאניות התמודדו עם עיקור ללא הסכמה או על ידי כפייה כתוצאה מאידאולוגיות של אימפריאליזם, קפיטליזם, פטריארכיה ומעמד סוציו-אקונומי.
שימוש לרעה בעיקור והשימוש במניעת הריון נתפסו כ"חובה, לא זכות" לנשים צבעוניות עניות.
סוגיות בתחום זכויות הרבייה והשליטה בגוף אינן מבודדות לעולם המערבי אלא הן גם סוגיות גלובליות.
נשים רבות ברחבי העולם, במיוחד באפריקה ובאסיה, הן קורבנות של סחר במין, עבדות מין, עבודת ילדים, הטלת מום באיברי המין או חיתוך ועיקור.
לאותן נשים אין שליטה על הגוף שלהן או חופש לדבר בשם עצמן.
הוא מדבר על סוגי דיכוי מיני איתו מתמודדות נשים במקומות האלה, איך הממשלה מתעלמת ומצדיקה את הנושאים, ואיזה ארגונים פועלים כדי להילחם למען הקורבנות האלה.
אן פאוסטו-סטרלינג - פאוסטו-סטרלינג, בעלת רקע בביולוגיה, כתבה מספר ספרים העוסקים באופן שבו מגדר מתקשר ומתעצב על ידי ביולוגיה, חברה ותרבות.
בספרה, Sexing the Body, היא בוחנת מקרוב כיצד ההגדרה של המין והמגדר שלנו כבני אדם על ידי החברה מצמצמת את הזהויות והפעולות המיניות שלנו.
היא גם מתמודדת עם נושאים אלה ביצירות אחרות שלה, כולל ספריה מיתוסים של מגדר ואהבה, כוח וידע (שכתבה יחד עם הילרי רוז).
גייל רובין - רובין, אנתרופולוגית תרבותית, מתמקדת בנושאים רבים, בעיקר זנות, פורנוגרפיה, סדומזוכיזם ותת-תרבויות מיניות.
היא הייתה קול בולט בזירה ה"פרו-מינית" של הסקסולוגיה, והתדיינה בעוצמה על הצומת שבין זהות מינית למבנה החברתי בשנות ה-80, תקופה שכונתה "מלחמות המין הפמיניסטיות".
בנוסף, היא עבדה גם עם פטריק קליפיה בחקר סצנת העור הגאה.
קתרין מקינון, פרופסורית למשפט באוניברסיטת מישיגן ופרופסורית אורחת באוניברסיטת הרוורד, טוענת שבעצם אין לנו מושג על מיניות נשית מאחר שהיא מעוצבת דורות ארוכים בתרבויות פטריארכליות ומוכוונת לאפשר ולהעצים את התפקוד והסיפוק הגברי.
היא מציעה שכדי שנבין/נלמד את המיניות הנשית עלינו לשים לב במיוחד לקונטקסט החברתי תרבותי שיש לו משמעות עצומה.
קרול גיליגן,פמיניסטית אמריקאית, אתיקאית ופסיכולוגית, הידועה בעיקר בזכות עבודתה בתחום הקהילה האתית והיחסים האתיים, טוענת שבנות מושתקות כבר בתחילת גיל ההתבגרות ומוכוונות להגיד ולחשוב רק לפי הסדר הציבורי (שהוא פטריארכלי) - במחקריה היא ניסתה לחשוף את הקול האותנטי של הבנות ולהבין את החויה האמיתית שלהן.
סקר הוא מדידה של תכונה או מצב באמצעות מדגם המייצג סטטיסטית אוכלוסייה שלמה.
אם ייצוגיות המדגם אכן נשמרת, ניתן להשליך את הממצאים על כלל האוכלוסייה דרך מדדים סטטיסטיים.
סקרים נעשים כאשר מדידת האוכלוסייה כולה (למשל מפקד אוכלוסין), או עריכת ניסויי מעבדה אינם אפשריים, אינם מעשיים או אינם מועדפים.
חלק מהסקרים הנעשים באוכלוסייה אנושית נעזרים במדידות רפואיות (כגון סקר על השמנת יתר) וחלק בדיווחים של הנשאלים.
חלק מהסקרים הנעזרים בדיווחי הנשאלים הם סקרי דעת קהל - סקרים הבוחנים את דעות הנשאלים.
סקרים אלה נערכים בתחומי מדע המדינה והפרסום.
אולם, סקרים אחרים בתחום מדעי החברה ומדעי הטבע הנעזרים בדיווחי המשתתפים עשויים לבדוק עניינים אחרים.
סקרים עשויים לשאול על הרגלי הבריאות של האוכלוסייה (כמה פעמים בשבוע הנבדקים אוכלים פירות, כמה שעות בשבוע הם משקיעים בספורט) על משפחותיהם (כמה אחים ואחיות יש להם), על פשיעה (כמה פעמים בחודש האחרון ראית אדם גונב) או על כל נושא אחר.
למרות השימוש הנפוץ בסקרים, קיימת כלפיהם גם ביקורת.
יש הטוענים כי קיום סקרים מדויקים ונכונים הוא מרכיב חשוב בדמוקרטיה.
במאמר דעה מצד פרנק ניופורט נטען כי סקרים מספקים דרך מבוססת ראיות לנבחרי ציבור כדי לשמור על קשר עם הדעות של האנשים שהם מייצגים.
כמו כן סקרים יכולים לאפשר לפוליטיקאים דרך להבין מה היא דעתם של אנשים שמסיבות שונות אינם מצביעים.
אחוז האנשים שמצביעים בבחירות הוא קטן יותר מסך האוכלוסייה, ודבר זה משמעותי עוד יותר ביחס בחירות מקדימות.
טיעון נוסף הוא שהציבור עצמו יכול ליהנות ממידע על מה אנשים אחרים חושבים או מרגישים.
לדעתו לדבר זה יש משמעות גדולה יותר בשנים האחרונות כאשר קיטוב פוליטי והשפעה של רשתות חברתיות עלולים להוביל לכך שאנשים נמצאים בתוך "בועת מידע" כך שהם שמים לב רק לחדשות ודעות שקרובות לדעתם.
הארגון American Association for Public Opinion Research פרסם מסמך על החשיבות של סקרים לדמוקרטיה בשנת 2013.
סקר דעת קהל הוא כלי מדידה פורמלי במדעי החברה, בו נשאלת קבוצה גדולה ומדגמית של אנשים שאלות מסוימות.
הסקר נועד איסוף עמדות ודעות מוּדעוֹת של אנשים.
ניתן לערוך סקרים במגוון דרכים, ולכל אחת מדרכים אלו יתרונות וחסרונות בתחומים שונים.
קביעת אוכלוסיית המדגם היא צעד חשוב ביצירתו של סקר אמין.
רק לעיתים רחוקות נערך הסקר בקרב כל האוכלוסייה שאת עמדותיה עליו לשקף (מפקד האוכלוסין והדיור, שאותו עורכת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מדי עשר שנים בערך, הוא דוגמה לסקר כזה).
הסיבה לכך היא שעלותו של סקר כזה גבוהה מאוד.
בדרך כלל נערך הסקר בקרב אוכלוסיית מדגם, שאמורה לשקף, ברמת אמינות גבוהה, את התוצאות שהיו מתקבלות לו נערך הסקר בקרב כל האוכלוסייה.
בחירת אוכלוסיית מדגם נאותה היא הבסיס לסקר מוצלח.
דוגמאות של סקרי דעת קהל
גורם מרכזי העורך סקרים אודות האוכלוסייה בישראל הוא הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
בנוסף לו נערכים סקרים על ידי מכוני מחקר פרטיים, ובהם סקרי דעת קהל, סקרי שוק ועוד.
במסגרת האוניברסיטאות נערכים סקרים ככלי מחקר במדעי החברה.
סקר שזוכה לתהודה רבה הוא המדגם הנערך ביום הבחירות לכנסת על ידי ערוצי הטלוויזיה, ומטרתו לספק תחזית על תוצאות הבחירות ברגע שבו מסתיימת ההצבעה (הסקר הראשון נערך על ידי חנוך סמית בשנת 1977).
זהו סקר פשוט מאוד מבחינת השאלות שהוא מציג, משום שיש בו שאלה אחת בלבד.
הסקר פשוט פחות מבחינת קביעת אוכלוסיית המדגם, כך שהתוצאה שתתקבל בסקר תשקף בצורה המדויקת ביותר את תוצאות האמת.
קודמים לסקר זה סקרים שנערכים בתקופה הסמוכה לבחירות, ומטרתם לשקף את התוצאות הצפויות ואת הלך הרוח של הבוחרים.
יש טוענים שסקרים אלה לא רק משקפים את תוצאות הבחירות אלא אף משפיעים עליהן, משום שיש בוחרים המשנים את דעתם בהתאם לתוצאות המתפרסמות (ובוודאי שיש מועמדים המסירים מועמדותם ברגע האחרון לאחר שמתברר להם שאפסו סיכוייהם לזכות).
כללי אתיקה בסקרי דעת קהל
האיגוד הישראלי לסטטיסטיקה והמועצה הציבורית לסטטיסטיקה ניסחו כללי אתיקה מקצועית לעוסקים בסטטיסטיקה, החלים גם על סוקרים ועורכי סקרים.
עם זאת, כללים אלה אינם מחייבים והעמידה בהם היא וולונטרית.
השפעת המראיין על סקר דעת קהל
בוחני מתודלוגיית סקרים השקיעו רבות בניסיון קביעת מידת ההשפעה של המראיין על תשובותיו של המרואיין, בהקשר של מאפיינים פיזיולוגיים של המראיין.
תכונות מרכזיות של מראיין שהשפיעו על תשובות המרואיין הם: גזע, מין ומשקל.
השפעה זו באה לידי ביטוי בייחוד כשהשאלות שהפנה המראיין למרואיין
כך למשל גזע המראיין השפיע על תגובות המרואיין כאשר נושא השאלות היה על עמדות גזעניות.
תופעה זו הופיעה גם בסקרים שבוצעו פנים מול פנים וגם בסקרים ללא מגע פיזי בין מראיין למרואיין.
פעמים רבות ישנן סיבות שונות שעלולות להקשות על יצירת מדגם בעל מתאם גבוה לאוכלוסייה במגוון תחומים.
בסקרים המתקיימים בישראל נפוצה בעיה לסקור אוכלוסיות קבועות כאוכלוסייה, ובמיוחד ערבים או חרדים, וכן עולים מברית המועצות ואוכלוסיית הגיל השלישי.
הסיבות להיעדר הייצוג של האוכלוסיות הללו בסקרים עלול לנבוע ממספר סיבות, ביניהן שימוש בכלים אינטרנטיים או טלפוניים שציבורים שלמים לא חשופים אליהם, או קושי לפנות לאוכלוסייה שאינה דוברת עברית בשפתה.
חוסר ייצוג שכזה עלול לגרום, למשל, לכך שכותרת הסקר תכריז שהסקר מייצג את "הציבור הישראלי", כאשר בפועל הוא מייצג, למשל, רק 80% ממנו, או אף פחות.
לעיתים ישלימו הסוקרים את פער המידע בעזרת הערכות, שלווא דווקא מבוססות על דגימה בפועל, וכך עלולות להחמיר בעיות בניסיון לחזות את דעת הקהל בציבור הרחב.
בחוק הבחירות (דרכי תעמולה), החל על הבחירות לכנסת ועל הבחירות לרשויות המקומיות, יש הוראות בנוגע לסקרי בחירות ופרסומם.
על פי החוק, הראשון שמשדר לציבור על תוצאותיו של סקר בחירות ומי שמשדר כאמור בתוך 24 שעות מאז שתוצאות הסקר נמסרו לציבור לראשונה, יציין בצד התוצאות את כל אלה:
שמו של הגוף שהזמין את הסקר;
שמו של הגורם שערך את הסקר;
התאריך או התקופה שבה בוצע הסקר;
האוכלוסייה שמתוכה נלקח מדגם המשיבים לסקר;
מספר האנשים שהתבקשו להשתתף בסקר ומספר האנשים שהשתתפו בו בפועל;
מרווח הטעות לגבי הנתונים שהושגו.
המפרסם בכתב לציבור על תוצאותיו של סקר בחירות יפרט גם את השאלות שנשאלו בסקר.
כן קובע החוק כי מי שמשדר או מפרסם לציבור בכתב, על תוצאות של סקר בחירות שלא מבוססות על שיטות סטטיסטיות מוכרות לעריכת סקרים, יציין בהבלטה שהסקר לא התבסס על שיטות סטטיסטיות מוכרות, ולפיכך אי אפשר להסיק ממנו מסקנות לגבי דפוסי הצבעה או עמדות של הציבור.
בנוסף יש להעביר לוועדת הבחירות המרכזית, בהקדם האפשרי, לעיון כל דורש, בנוסף למידע הנדרש ממפרסם הסקר, את הפרטים האלה באשר לסקר:
מידע על השיטה שהשתמשו בה כדי לאסוף את הנתונים שמהם הופקו תוצאות הסקר, לרבות:
מספר האנשים שהתבקשו להשתתף בסקר והמספר והאחוז מהם אשר השתתפו בסקר בפועל, סירבו להשתתף בסקר או לא התאימו להשתתף בסקר;
השימוש בסקרים טומן עמו בעיות רבות:
הטיות דגימה: בשל סירוב של רבים לענות על סקרים, הסקר בפועל מיצג מדגם לא מיצג של האוכלוסייה.
אלא מדגם של אלו אשר מסכימים לענות על הסקר.
רוב הסקרים, גם אלו המפרטים את המתודולוגיה שלהם, לא מראים את אחוז הסירוב למענה.
הטיות מכוונות: יש נשאלים אשר אומרים לסוקר תשובה השונה מדעתם האמיתית.
אם זה כי נסקרים מתביישים לענות תשובה שמנוגדת לתפיסת עולמם של הסוקרים, או בהטיה מכוונת ממניעים פוליטיים.
שאלות מכוונות: לעיתים סוקרים עושים מניפולציות בשאלות אותם הם שאולים על מנת להשיג את התוצאה הרצויה להשערת המחקר: למשל ניסוח מעורפל של ביטויים אותם ניתן לפרש בכמה אופנים.
למשל כאשר מבקשים מנסקרים לתת ציונים כמותיים, כמו לדרג שביעות רצון מ-1 עד 5 או 1 עד 10. המשמעות של מספר מסוים מצד אלמוני, שונה מזאת של פלוני.
או שימוש בביטויים כמו "הדעה הרווחת היא..." מביאה להטיה של מודעת של סקרים.
סקרים אשר מנסים לחזות התנהגות אנושית מבוססים על דיווחים המושפעים לעיתים מעיוותי זיכרון (השפעה לא רצויה על הנתונים).
סקסטנט הוא מכשיר מכני-אופטי למדידת זוויות, המשמש בעיקר לצורכי ניווט.
המכשיר הומצא במחצית הראשונה של המאה השמונה עשרה.
שמו בא מהמילה הלטינית Sexstas שפירושה שישית (1/6), וזאת משום שהדגמים הראשונים של מכשיר זה היו בעלי קשת מדידה של שישית המעגל, 60 מעלות.
עם פיתוח ושילוב של טכנולוגיה אופטית, הוכפלה פי שניים קשת המדידה ל-120 מעלות, אך שמו השתמר.
מכל עזרי הניווט, הסקסטנט הוא שמייצג ומסמל את יכולתו של האדם לנווט בלב ים, ללא כל קשר אל חוף מוכר.
הסקסטנט הוא מכשיר חיוני ביותר במציאת מיקום על ידי ניווט אסטרונומי.
הסקסטנט מורכב ממראות שמעבירות את אור הַגֶּרֶם השמימי לעיגול המכיל בחציו מראה (המחזירה לעין את הגוף השמימי) ובחציו השני זכוכית שקופה (המראה את האופק).
על ידי שינוי הזווית של המראה בחלק העליון של המכשיר "מורידים" את הגוף השמימי עד שהוא משיק לאופק, וכך מוצאים את הזווית בינו לבין האופק.
כדי למנוע נזק לעין מצפייה ישירה בשמש, נעשה שימוש בעדשות כהות אשר מקטינות את אור השמש.
יש צורך בשני תנאים לביצוע מדידות אמיתיות במכשיר:
שהגוף השמימי ייראה בבהירות ולא יכוסה בעננים או באובך.
שהאופק ייראה בבהירות כקו חד ללא הפרעות ערפל, אובך וכדומה.
מסיבה זו מדידת זוויות בלילה אינה יעילה כי עקב החשיכה קו האופק יראה קרוב יותר ולא במרחק האמיתי.
סקציה, משמעותה, קבוצה או מחלקה.
במוזיקה, משמש מונח זה לציון קבוצות הכלים בתזמורת.
למשל, סקציית כלי מיתר וסקציית כלי נשיפה.
תתי־הקבוצות של סקציית כלי הנשיפה הן סקציית כלי נשיפה מעץ וסקציית כלי נשיפה ממתכת.
כמו כן, ישנן גם תת־סקציות המחלקות את הסקציות הראשיות לסקציות קטנות יותר לצורך נוחות.
למשל, בביג בנד, סקציית הסקסופונים וסקציית החצוצרות.
כל סקציה או תת־סקציה מחולקת בדרך כלל לתפקידים.
התפקיד הראשון הוא התפקיד שמנגן בדרך כלל את קטעי הסולו, אם ישנו.
סקציית כדורגל נס ציונה, הידועה בקיצור כסקציה נס ציונה או ס.כ.
נס ציונה, היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר נס ציונה, המשחקת בליגה ג'.
הקבוצה הוקמה בשנת 1955 כאיחוד של ארבע קבוצות – הפועל נס ציונה, מכבי נס ציונה, בית"ר נס ציונה וכוכב הדרום, שהיו כולן קבוצות בליגות הנמוכות ולא הצליחו לבסס את מעמדן.
בעונתה השנייה בליגה ג', בשנת 1957, הקבוצה עלתה לליגה ב'.
שלוש עונות בלבד לאחר שעלתה לליגה א' (ליגת המשנה דאז), העפילה הקבוצה בסיום עונת 1965–1966 (עם המאמן דוד קרמר) לראשונה לליגה הבכירה.
בעונת 1966/1968 שיחקה הקבוצה בליגה הבכירה לראשונה בתולדותיה, כשבין שחקניה בלטו: גברי בן שמעון, מנחם איריס, ברוכ'לה רוזנשטיין, אליעזר צוויג, לחמי, ויעקב שחר.
את העונה הקבוצה סיימה במקום האחרון עם 32 נקודות מתוך 60 משחקים, וכן ספגה 123 שערי חובה.
בעונות לאחר מכן הצליחה לשרוד בליגת המשנה, אך בעונת 1970/1971 ירדה הקבוצה לליגה ב' מבית הדרום של ליגה א'.
בעונת 1972/1973 עלתה חזרה לליגה א' והצליחה לשרוד 3 עונות, כאשר בעונת 1974/1975 סיימה במקום ה-15 ושרדה רק בזכות ההחלטה על הגדלת הליגה והקפאת היורדות ממנה באותה עונה.
עונה לאחר מכן ירדה לליגה השלישית לאחר שהוקמה הליגה הארצית כליגת המשנה החדשה.
מעט לאחר מכן התדרדרה הקבוצה עד לליגה הרביעית.
בשנות ה-70 המאוחרות ושנות ה-80 בילתה הקבוצה בליגות הנמוכות ולא הצליחה להתרומם, עד שבשנת 1990 הצליחה הקבוצה לחזור לליגה א', וכעבור שנה העפילה לליגה הארצית והשלימה עלייה של שתי ליגות בשתי עונות.
הקבוצה שיחקה בליגה הארצית במשך שמונה עונות, עד עונת 1998/1999, ולאחר מכן הורדה הקבוצה לליגה א' עקב אי יכולתה להעמיד תקציב ראוי לליגה הארצית.
בשנת 2000 הייתה אמורה הקבוצה לנשור לליגה ב' כשסיימה במקום האחרון בליגה א', אך נשארה בכל זאת בליגה עקב התפרקות של קבוצות אחרות.
עונה מאוחר יותר (2001) נשרה נס ציונה לליגה ב', כאשר באותה עונה נוצחה נס ציונה בכל 23 משחקיה הראשונים, ובמשחקים המעטים שנותרו לה הצליחה הקבוצה לצבור שבע נקודות בלבד.
בהמשך התפרקה הקבוצה וחדלה מלהתקיים בשל חובות ואי יכולת להעמיד תקציב.
הקבוצה הוקמה מחדש בעונת 2004/2005 בתמיכת העירייה, כאשר החלה את דרכה בליגה ב', כשקבוצה אחרת מנס ציונה בליגה זו - מכבי בן צבי הפכה את שמה לעירוני נס ציונה (ברישומי ההתאחדות נקראה "מכבי בן צבי/עירוני") בקיץ 2005 שינתה הקבוצה את שמה הרשמי לסקציה נס ציונה.
הקבוצה העפילה בתום עונת 2004/2005 לליגה א', והעפילה בתום עונת 2005/2006 מליגה א' אל הליגה הארצית (הליגה השלישית דאז), ובכך השלימה עלייה של שתי ליגות תוך שתי עונות.
בסיום עונת 2008/2009, עונת סגירתה של הליגה הארצית, העפילה הקבוצה לליגה הלאומית בניסיונה לטפס במעלה הליגות.
לאחר ארבע עונות בליגה הלאומית, בתום עונת 2012/2013 ירדה הקבוצה לליגה א' - הליגה השלישית, שם שיחקה במשך חמש עונות, ובסיום עונת 2017/2018 העפילה בחזרה לליגה הלאומית.
את עונת 2018/2019 בליגה הלאומית, תחת הדרכתו של המאמן עופר טלספפה, התחילה הקבוצה בצורה טובה, ואף הייתה אלופת הסיבוב הראשון עם ניצחונות מרשימים 6–0 על הפועל עכו ו-5–1 על הפועל כפר סבא.
בהמשך נחלשה וירדה למקום השישי, עם רצף של שישה הפסדים בשבעה משחקים באמצע העונה, ואת הסיבוב השני סיימה במקום השלישי.
כעבור שבעה משחקים עם תום העונה הסדירה וללא הפסד בפלייאוף, עשתה הקבוצה היסטוריה והעפילה לליגת העל לראשונה אחרי 51 שנים (רצף ההיעדרות הארוך ביותר של קבוצה שהייתה בליגה הבכירה ושבה אליה), והשלימה עלייה של שתי ליגות בשתי עונות.
לקראת עונת 2019/2020 מונה עמיר תורג'מן למאמן הקבוצה, והוא פוטר ב-5 בפברואר 2020, לאחר שהקבוצה נחלה חמישה הפסדים רצופים ללא כיבוש שער.
ב-2 ביולי 2020 הפסידה הקבוצה 0–1 לעירוני קריית שמונה, במשחק אשר קבע מי מבניהן תרד, ונשרה לליגה הלאומית, וזאת למרות שרשמה מיקום שיא עבורה בליגה הבכירה, המקום ה-13 בטבלה.
ב-22 באוקטובר 2020 עברה הקבוצה לידיו של איש העסקים רועי אנקווה.
בסיום עונת 2021/2022 העפילה הקבוצה לליגת העל, בפעם השנייה בתוך שנתיים, תחת הדרכתו של המאמן ניר ברקוביץ'.
ב-21 בדצמבר 2022 התפטר ברקוביץ' במפתיע מאימון הקבוצה ובאותו יום חתם בעירוני קריית שמונה.
ב-4 בינואר 2023 מונה שלומי דורה למאמן הקבוצה עד סוף העונה.
ב-29 באפריל, שני מחזורים לסיום עונת 2022/2023, ירדה הקבוצה באופן רשמי לליגה הלאומית, אחרי עונה אחת בלבד בליגת העל.
גם בעונה לאחר מכן ירדה בסיומה ליגה - לליגה א', לאחר שהרשות לבקרת תקציבים לא אישרה את תקציבה לעונה הבאה.
בהמשך פורסם דו"ח של רשם העמותות שקבע, כי העמותה מתנהלת בניגוד לחוק ולהנחיות רשם העמותות, ובכלל זה – חשש ממשי להברחת נכסים לידיים פרטיות ולחלוקת רווחים אסורה, אי תפקוד מוסדות העמותה, פעילות בניגוד לתקנון העמותה והגשת דיווחים שנתיים לרשם בניגוד לדין.
בעקבות זאת הוציא בית משפט צו פירוק נגד הקבוצה.
בהמשך הסתבר, כי לאגודה חובות של למעלה מ-5.4 מיליון ש"ח, כולל כמעט ארבעה מיליון ש"ח למס הכנסה וביטוח לאומי.
גם חלק מהערבות שנתנה העירייה לקבוצה, בסך 800,000 ש"ח, חולטה לכיסוי חובות שכר לשחקנים, והבקרה הורתה להעמיד לדין את העמותה ואת הבעלים רועי אנקווה ומייחסת להם דיווחים כוזבים.
ביולי 2024 רכש את הקבוצה יחיעם שרעבי.
ב-5 בספטמבר 2024 הורדה הקבוצה לליגה ב' והודיעה על הפסקת פעילות.
ואולם, ב-12 בספטמבר 2024 החליט בית המשפט על מכירת הקבוצה לאחים שרעבי באמצעות עמותת "דאבל פאנץ", כך שיפעילו את קבוצת הבוגרים בליגה ב' ואת מחלקת הנוער והילדים.
אצטדיון הבית של הקבוצה הוא אצטדיון עירוני נס ציונה (המכונה גם "אצטדיון הפרדס"), ומשמש בין היתר גם לאירוח משחקים רשמיים במסגרת מוקדמות אליפות אירופה לנבחרות נוער ונערים של ישראל.
האצטדיון הוקם בשנת 2001 והחליף את המגרש הישן במרכז העיר נס ציונה, בסמוך ל"קניותר".
האצטדיון מכיל כ-3,500 מקומות עם אופציית הרחבה עתידית.
האצטדיון אינו מאפשר אירוח משחקי ליגת העל ולא עונה על צורכי מנהלת הליגות שדורשת אצטדיון המכיל כ-5,000 מקומות.
בעונת 2019/2020 ועונת 2022/2023, כאשר שיחקה בליגת העל, שיחקה הקבוצה באצטדיון המושבה בפתח תקווה.
להלן רשימת המאמנים של סקציה נס ציונה מאז הקמת הקבוצה מחדש ב-2004:
סקפה פלו הוא גוף מים באיי אורקני שבסקוטלנד, הנתחם על ידי איי מיינלנד, גראמסיי, בוריי, דרום רונלדסיי והוי.
אוניות ויקינגיות עגנו בסקפה פלו לפני 1,000 שנים ויותר.
עיקר פרסומו בא לו על שום היותו הבסיס הימי הראשי של הצי המלכותי הבריטי במלחמות העולם.
בסיס הצי המלכותי שהשתתף בקרב יוטלנד היה בסקפה פלו.
הבסיס הותקף פעמיים על ידי צוללות גרמניות, אך שתי ההתקפות נכשלו ובמהלכן הוטבעו שתי הצוללות הגרמניות U-18 ו-U-116.
בעקבות כניעת גרמניה בסוף מלחמת העולם הראשונה, הועברו למשמורת בגאטר סאונד שבסקפה פלו 74 מאוניות צי הים הפתוח של הצי הגרמני, ממתינות לתוצאות השיחות של חוזה ורסאי, שם יוחלט על עתידן.
ב-21 ביוני 1919, לאחר שעיקר הצי הבריטי יצא את המעגן לצורך אימונים, הורה סגן אדמירל לודוויג פון רויטר, המפקד הגרמני הבכיר בסקפה פלו, להציף ולהטביע במתכוון את האוניות כדי למנוע את נפילתן לידיים בריטיות.
תשעה אנשים מתו במהלך הניסיונות להציל את האוניות מטיבוע, והם היו החללים האחרונים במלחמת העולם הראשונה.
בתחילת מלחמת העולם השנייה, ב-14 באוקטובר 1939, הצליחה הצוללת הגרמנית U-47 בפיקודו של גינתר פרין לחדור לתוך המעגן בסקפה פלו ולהטביע את אוניית המערכה המיושנת אה"מ "רויאל אוק".
הטורפדו שירה פרין פער חור בקוטר 9 מטרים בדופן האונייה הבריטית והיא שקעה למצולות בתוך דקות ספורות.
833 מבין 1400 אנשי צוותה קיפחו את חייהם.
טרופת האונייה היא כיום קבר צבאי מוגן.
לאחר ההתקפה פקד וינסטון צ'רצ'יל לבנות מספר סוללות לחסימת המבואות המזרחיים של סקפה פלו; סוללות אלה נבנו על ידי שבויי מלחמה איטלקים שהוחזקו באיי אורקני.
"מחסומי צ'רצ'יל" אלה משמשים כיום כדרכי גישה מהאי המרכזי אל האיים בוריי ודרום רונלדסיי, אך הם חוסמים את התעבורה הימית.
שלושה ימים לאחר התקפת הצוללת U-47 התקיפו ארבעה מפציצי יונקרס של הלופטוואפה את סקפה פלו באחת ההפצצות הראשונות מן האוויר על בריטניה במלחמה.
בהתקפה ניזוקה קשה אוניית המערכה הקשישה אה"מ "איירון דיוק" (1912), ששימשה כבסיס צף, אך אחד המפציצים הופל על ידי סוללת תותחים נגד-מטוסים באי הוי.
מרכז המבקרים נמצא באי הוי, והוא ממוקם בתחנת התדלוק לאוניות ובמכל אחסנת דלק שהוסב לתפקידו החדש.
התצוגות כוללות מיצג תלת-ממדי של מראה האי והאוניות לפני שהוטבעו.
ניתן להגיע לאי במעבורת המקומית, המפליגה פעמים אחדות ביום.
צי האוניות הגרמניות הטבועות הוא אתר צלילה פופולרי לחובבים.
רוב האוניות הטרופות שקועות בעומקים שבין 35 ל-50 מטרים.
הצוללים אינם רשאים להיכנס לתוך שרידי האוניות או למשות חפצים מתוכן או מסביבתן.
סקפּוליט - קבוצה של מינרלים סיליקטיים יוצרי סלעים המכילה סיליקטים של אלומיניום, סידן, ונתרן יחד עם כלור, פחמה וסולפט.
מאז נתגלה הסקפוליט בתחילת המאה ה-19 ניתנו למינרלים בקבוצה שמות שונים.
השם סקפוליט עצמו מקורו מהיוונית - "סקפּוס" – גבעול, "ליתוס" – אבן.
שם זה מתאר את השורה האיזומורפית המתחילה במינרל מיוניט (Me) - (Ca4(Si, Al12)O24(CO3,S4O, והמסתיימת במינרל מריאליט (Ma) - Na4(Al, Si)12O24Cl.
מיוניט ומריאליט טהורים יוצרו באופן מלאכותי, אבל בטבע הם קיימים אך ורק בתערובת ביניהם שבה לא עולה חלקו של אחד המינרלים על 80 אחוזים.
לסקפוליט היה בעבר שם נוסף, ורנריט, על שמו של הגאולוג הגרמני מפתח התאוריה על השיכוב של קרום כדור הארץ, אברהם גוטלוב ורנר, אם כי יש מקורות הטוענים ששם זה התייחס רק למינרל המכיל את התערובת באמצע הדרך בין מיוניט ומריאליט.
על פי הכללים שנקבעו בוועדת השמות של האגודה הבינלאומית למינרלוגיה אין נותנים שמות לתערובת ולכן האגודה מכירה רק במינרלים מיוניט ומריאליט ודחתה את השמות ורנריט וסקפוליט, אך השם סקפוליט עדיין נפוץ בספרות המקצועית.
שמות נוספים מקובלים הם "דיפיּיר" (dipyre) לסקפוליט עשיר במריאליט ו"מיזוניט" (mizzonite) לסקפוליט עשיר במיוניט.
המבנה של הסקפוליט דומה לזה של מינרלים השייכים לקבוצת הפלדשפטואידים (מינרלים השייכים לקבוצת המינרלים הטקטוסיליקטים - סיליקטים במבנה מרחבי, דמויי פצלת השדה, אך בעלי מבנה שונה והמכילים פחות סיליקה) בכך שיש חללים גדולים בסריג בין הארבעונים של הסיליקה והאלומיניום.
חללים אלו גדולים מספיק על מנת לאפשר ליונים גדולים כדוגמת Na4Cl או Ca4CO3 להתיישב בתוכם.
הגבישים הטטרגונליים של הסקפוליט הם המיהדרליים (מכילים רק מחצית מכמות המישורים המתחייבים מהסימטריה שלהם) בעלי פאות מקבילות (דוגמת שיליט) ולעיתים הם בגודל משמעותי.
צורתם ייחודית ובדרך כלל במבנה דמוי עמודים מרובעים, הגבישים מתפצלים לעיתים במקביל לפאות המנסרה.
צבע הגבישים הוא בדרך כלל לבן או לבן-אפרפר והם אטומים, אם כי בגושי אבן הגיר שנפלטו מהר מונטה סומה (אביו הקדום של הווזוב) נמצאו גבישים זגוגיים חסר צבע של מיוניט.
קשיות המינרל היא 5–6 בסולם מוס, והמשקל הסגולי משתנה בהתאם להרכב הכימי בין 2.5 (מריאליט) ל-2.7 (מיוניט).
למעט הבדל זה והבדל קטן במקדם השבירה לא ניתן להבחין בין השניים.
המינרלים בקבוצת הסקפוליט נוטים במיוחד להתפרק עקב תהליך בליה לנציצים, קאולין וכו', וזו הסיבה לכך שהגבישים הם בדרך כלל אטומים.
בשל תהליך שינוי זה ובשל השינויים בהרכב קיבלו מספר מינרלים שמות ייחודיים.
סקפוליט הוא בדרך כלל תוצר של התמרה, הוא מופיע בעיקר בשיש גבישי, אבל גם יחד עם פירוקסן בשיסטים וגנייסים.
המנסרות הארוכות והדקות הנפוצות בשיש הגבישי ובשיסטים שבהרי הפירנאים ידועים כ"דיפיּיר" (dipyre) ו"קורזוניט" (couzeranite).
גבישים גדולים של סקפוליט נפוץ (ורנריט) נמצאו במרבצי האפטיט באזור במלה (Bamle) סמוך לברוויק (Brevik) בנורווגיה, והם תוצאת התמרה של פצלת השדה מסוג פלגיוקלז בסלעי הגברו.
סלעים הכוללים סקפוליט מתחלקים לארבע קבוצות בהתאם לדרך יצירתם:
סלעים מותמרים וסלעי גיר סקפוליטיים
כסיליקטים עשירים בסידן, צפוי שמינרלים אלו יימצאו במצבים בהם סלעי גיר שאינם טהורים יתגבשו במגע עם מגמה.
אפילו המריאליט (הסוג העשיר בנתרן) ימצא בסביבה זו, כשהוא מצפה את דופנותיהם של חללים בגושים של סלעי גיר גבישיים שנפלטו מהווזוב ובמכתשים של אזור הרי אייפל בגרמניה.
ורנריט וסקפוליט נפוצים הרבה יותר באזורי התמרה של מגע שבין סלעי הגיר לגופי מחדר.
המינרלים הנלווים אליהם כוללים קלציט, אפידוט, וזוביאניט, גארנט, וולאסטוניט, דיופסיד ואמפיבול.
גבישי הסקפוליט הם חסרי צבע, בצבע בשר, אפורים או ירקרקים.
לעיתים, צבעם קרוב לשחור עקב נוכחות של טבעות קטנות מאוד של חומר גרפיטי.
הגבישים אינם גבישים מושלמים, אף על פי שלעיתים ניתן לראות מקטעים אוקטוגונליים (בעלי שמונה צלעות).
הפצילות הטטרגונלית, השבירה הכפולה החזקה וההתאבכות החד-צירית מבדילים בנקל בינם לבין מינרלים אחרים.
הם בדרך כלל מתבלים לתלכידים נציציים, אך לעיתים נצפו מקרים בהם החליף אותם חומר איזוטרופי שטבעו אינו ידוע.
בסלעי גיר גבישיים ובסלעים סידנו-סיליקטיים הם מופיעים בגרעינים קטנים ובדרך כלל בלתי בולטים כשהם מעורבים יחד עם מרכיבים אחרים של הסלע.
בהרי הפירנאים יש מחשופים נרחבים של סלעי גיר שאליהם חדרו סלעי יסוד המכונים אופיטים (ophite - סוג של סלע היסוד דיאבז) ואיהרצוליטים (iherzolite – סוג של סלע היסוד פרידוטיט).
בנקודות המגע התהווה סקפוליט במספר רב של מקומות, הן בסלעי הגיר ובסלעי החרסית הגיריים הנלווים אליהם.
בחלק מסלעים אלו התהוו גבישים גדולים של אחד מהמינרלים של הסקפוליט (באורך של עד 5 ס"מ), בדרך כלל כמנסרות משומנות (בנות 8 פאות) כשקצותיהן אינן מושלמות.
באחרים המינרל מצוי בגרגרים קטנים שצורתם בלתי סימטרית.
לעיתים הגבישים ברורים, אבל לרוב הם מוקפים בטבעות זעירות של אוגיט, טורמלין, ביוטיט ומינרלים אחרים, הבונים את מסת האם של הסלע שסביבם.
ממחוזות אלו ידוע היטב גם סוג שחור, מוקף בטבעות זעירות של גרפיט, לעיתים קטנות באופן מיוחד הגורמות למינרל להיות אטום כמעט לחלוטין.
לסקופליט זה ניתנים לעיתים הכינויים "דיפיּיר" (dipyre) ו"קורזוניט" (couzeranite).
ככל הנראה נוכחות של כלור שניתנת להבחנה בסלעי גיר בכמויות קטנות, קובעת את היווצרות המינרל.
הסקפוליט מופיע בסלעי יסוד מאפיים רבים, כדוגמת גברו ודיאבז.
הסקפוליט מחליף את פצלת השדה בתהליך שניוני או מטאסומטי.
דוגמאות לכל שלב בתהליך נמצאו בבחינה מיקרוסקופית של מספר סלעי גברו (או דיוריט) מנורווגיה.
השינויים הכימיים המתרחשים הם קטנים מאוד, כשהחשוב בהם הוא הטמעה של כמות קטנה של אטומי כלור במולקולה החדשה.
לעיתים קרובות רואים כיצד הסקפוליט מתפשט לרוחב פצלת השדה, כשחלקים מוחלפים בשלמות וחלקים אחרים נותרים ללא שינוי.
פצלת השדה אינה מתבלה, והתהליך דומה יותר להתמרה מאשר לבליה.
אין מדובר בתהליך מלאכותי, וככל הנראה הוא מתרחש בעומק מסוים תחת לחץ, וכנראה דרך פעולת התמיסות או גזים המכילים כלורידים.
המינרלים העוברים תהליך שינוי זה הם סוגי הפלגיוקלז הסידני (החל מלברדוריט וכלה באנורתיט).
קיימים תיאורים של מופעים רבים של סקפוליטיזציה באופיטים (סוג של דיאבז) של הרי הפירנאים.
בלא תהליך השינוי סלעים אלו בנויים מפירוקסן המקיף פלגיוקלז בצורת פסים, לעיתים הפירוקסן עובר שינוי לאורליט.
כאשר הפלגיוקלז מוחלף על ידי סקפוליט המינרל החדש נראה חדש וברור, כהוא עוטף לעיתים קרובות גרגירים של הורנבלנדה.
הגיבוש מחדש ממשיך והתוצר הסופי הוא סלע מנומר בכתמים לבנים עגולים של סקפוליט המוקפים בתלכידים גרגיריים של הורנבלנדה ירוקה ברורה.
למעשה המבנה המקורי נעלם כליל.
סלעי סקפוליט-הורנבלנדה מוכרים מזה זמן רב באדגרדן (Oedegrden) ובמקומות נוספים בנורווגיה.
הם היו מכונים גברו מנומר, אבל הם אינם מכיל פצלת השדה, הכתמים הלבנים הם סקפוליט בלבד בעוד מסת האם הכהה העוטפת אותם היא תלכידים של הורנבלנדה ירוקה או חומה בהירה.
הם דומים במאפיינים רבים לאופיטים הסקפוליטיים של הפירינאים.
קיימת השערה שהתמרתם מפצלת השדה המקורית (שכן אין כל ספק כי במקור היו סלעים אלו פעם גברו, הבנוי מפלגיוקלז ופירוקסן) לסקפוליט הוא בשל פעפוע של תמיסות כלורידיות לאורך קווי חולשה או מישורי המסה, שמילאו את החללים שנצרבו בחומר של המינרל.
לאחר מכן נספגו הכלורידים ותוך כדי כך עברו שינוי צורה לסקפוליט.
אך נמצא כי בסלעי גברו אלו יש עורקים של אפטיט המכיל כלור, שכנראה הושקע על ידי גזים או נוזלים שעלו מלמטה.
עובדה זו מחזקת את ההשערה שהיה כאן תהליך פנאומטי, דומה לזה שבו נוצרו עורקים עשירים בטורמלין סביב מחדרים של גרניט, ובאותו הזמן התפשט המינרל לסלעים שסביב.
בהרכב הגזים הפעילים עם זאת יש הבדל בולט.
הגזים המפעפעים מסלעי הגרניט מכילים בעיקר פלואור ובור, בעוד שאלו המפעפעים מגברו מכילים כלור וזרחן.
במקרה אחד פצלת השדה מוחלפת בקוורץ ונציץ לבן (ב-גרייזן) או קוורץ וטורמלין (בסלעי שורל); במקרה אחר התוצר החדש העיקרי הוא סקפוליט.
האנלוגיה קרובה למדי, והשערה זו מקבלת תימוכין מהעובדה שבקנדה (במקומות שונים באוטווה ואונטריו) יש עורקים של מרבצי אפטיט יקרי ערך.
הם שוכנים בסלעים בסיסיים כדוגמת גברו ופירוקסניט, והסלעים בסביבת העורקים עברו תהליך סקפוליטיזציה, כמו של הגברו המנומר של נורווגיה.
בחלקים שונים בעולם יש סלעים מותמרים של גנייס המכילים סקפוליט כמרכיב הכרחי.
מקורם הוא לרוב מעורפל, אך ייתכן שהם משני סוגים.
האחד הוא במקורו סלעי יסוד (אורתו גנייס).
הם מכילים בדרך כלל פירוקסן ירוק חיוור, כמות משתנה של פצלת השדה, טיטניט, ותחמוצות ברזל.
קוורץ, רוטיל, הורנבלנדה ירוקה וביוטיט נוכחים לעיתים קרובות בסלע, בעוד שגארנט מופיע לעיתים והיפרסתן נדיר.
הם מופיעים לצד סוגים אחרים של גנייס פירוקסני, גנייס המכיל הורנבלנדה, אמפיבוליט, וכו'.
ברבים מהם אין סיבה לפקפק שסקפוליט הוא המינרל העיקרי.
נראה כי מקורם של גנייס סקפוליטיים אחרים, גם הם סלעים מותמרים באופיים ובמבנם, הוא סלעי יסוד.
רבים מהם מכילים קלציט או שהם עשירים מאוד בסיליקטים סידניים (וולאסטוניט, דיופסיד וכו'), דבר המעלה השערה כי במקורם הם היו סלעי גיר בלתי טהורים.
ההימצאות התכופה של סוג זה יחד עם שיסטים גרפיטיים ושיסטים של אנדלוזיט מגדילים מאוד את הסיכוי שההשערה נכונה.
ביוטיט הוא מינרל נפוץ בסלעים אלו, המכילים גם קוורץ רב ופצלת שדה אלקלית.
בסקפוליט נעשה שימוש לעיתים נדירות כאבן חן.
מקומות מהם כורים סקפוליט עבור אבן חן כוללים את מדינת מינאס ז'ראיס בברזיל ;טרמורג'ו (Tremorgio) שבשווייץ; ובורמה.
מקומות בהם ניתן למצוא סקפוליט כוללים את הר מונטה סומה (אביו הקדום של הווזוב) באיטליה; בארנדל שבנורווגיה; בקירונה שבשוודיה; במדינת קווינסלנד באוסטרליה ;בפרנקלין שבמדינת ניו ג'רזי, במסצ'וסטס ובמחוז סנט לורנס במדינת ניו יורק שבארצות הברית; בפרובינציות קוויבק ואונטריו שבקנדה; במקסיקו ובמדגסקר.
סקר ארכאולוגי הוא תהליך מחקר ארכאולוגי שנועד לאמוד שרידים ארכאולוגיים בשטח נתון, באמצעים שונים.
לעיתים, מטרת הסקר הוא למפות את האתרים הקיימים, כדרך לקבל מושג על שטח גדול והיחסים בין האתרים הכלולים בתוכו.
הסקר נותן מידע ראשוני על האתר ומאפשר לאתר מקומות בהם כדאי להשקיע משאבים בחפירה ארכאולוגית מורחבת,
ניתן לערוך סקר ארכאולוגי באופן שיטתי, כמו בסקר הארכאולוגי של ישראל או בעקבות צרכים מיוחדים כמו הסקר שנערך על השטחים עליהם נסלל כביש חוצה ישראל, בו נערך סקר על מנת לאתר מקומות בהם יש לערוך חפירות הצלה.
סקר שטח - זהו הסקר הפשוט ביותר.
עוברים על פני השטח הנתון, ברגל או ברכב, ומאתרים את הממצאים הגלויים על פני השטח.
כך למשל היה יהודה שומרון וגולן - סקר ארכיאולוגי בשנת תשכ"ח שנערך אחרי מלחמת ששת הימים באזורים אלה: יהודה, השומרון, והגולן.
המטרה הייתה לסיים, מהר ככל האפשר, את מיפוי השרידים הארכאולוגיים הקיימים בטרם יבוצעו שינויים בשטח.
במהלך הסקר נעשה איסוף של ממצאים מפני השטח, במיוחד חרסים, המאפשרים טיפולוגיה גסה, המעידה על התקופות בהן היו האתרים מיושבים.
שיטה זו של דורשת זמן וכוח עבודה מרובה יחסית לשטח הנסקר, ולכן במקרים רבים נהוג שלא לסקור בפרוטרוט את כל האזור, אלא רק שטח מדגמי.
תצלומי אוויר משמשים ככלי עזר, העשוי לסייע באיתור ממצאים הקשים לגילוי בגובה פני הקרקע.
סקר אווירי מאפשר בדיקה לעומק של פני השטח.
דוגמה: אתר המזבח בהר עיבל בסקר הר מנשה של אדם זרטל התגלה רק לאחר סקר אווירי.
כן המבנים המפורסמים הקרויים "גלגל" בשומרון.
שימוש בסקר אווירי טהור מבוצע כאשר האזורים הנסקרים אינם נגישים לשהות בני אדם בהם או שקיימת סכנה לבאים אליהם.
נעשה שימוש גם בתצלומי לוויין, אולם איכותן של התמונות המצולמות ממטוסים עדיין עולה במידה מרובה על תצלומי הלוויינים שאינם חסויים.
מלבד השימוש הברור מאליו של זיהוי מבנים ויחידות שטח הנראים לעין בצילום, זיהויים נעשים גם בצורות עקיפות.
דוגמה נפוצה היא שדה השיבולים - אם עומק פני הקרקע משתנה מפני שמתחת לשדה קיים אתר ארכאולוגי עם קירות ותעלות, הרי שעין חדה שתעיין בתצלום אוויר עשויה לגלות קבוצת שיבולים בעלת גוון שונה מחברותיה, המסמנת תוואי של מבנה.
אמצעי גילוי כגון גלאי מתכות.
החישה מאפשרת גילוי עצמים עתיקים במעמקי הקרקע.
לרישום תוצאות הסקר ניתן להסתייע במערכת מידע גאוגרפי - מערכת מידע המאפשרת ניהול, אחזור וניתוח מידע גאוגרפי תוך שילוב תכנים ממספר שכבות מידע, המבוססות ברובן על מערך מיפוי, אך גם על מאגרי מידע טבלאיים "רגילים".
מערכות אלו מבצעות בצד הקלט: קליטה, ארגון ובקרת איכות, ובצד הפלט: הפקה, מיון, שליפה ופילוח של מידע.
המערכת מאפשרת לשלב מידע קיים במידע מהשטח ולקבל תמונה כוללת על מצבו בעבר.
סקרים נעשים ביחידת שטח מוגדרת ויכולים היעשות על פי מאפיינים שונים:
סקר מפה - סקר שיטתי בריבוע בגודל מסוים.
למשל הסקר הארכאולוגי של ישראל שנעשה בריבועים של 10X10 ק"מ (100 קמ"ר)
סקר נושאי - הסקר מחפש אתרים בנושא מסוים, יכול להיעשות גם להתייחס לתקופה מסוימת או באזור מסוים.
למשל סקר בתי יוצר לחרסים בשפלת החוף.
סקר פיתוח - נעשה באזור מסוים המיועד לפיתוח במטרה לאתר את האתרים הארכאולוגים הקיימים בשטח לפני פיתוחו ולקחת זאת בחשבון בעת תוכנית הפיתוח.
למשל: הסקר הארכאולוגי שנעשה לפני סלילת כביש 6.
לאחר קום המדינה הציע שמואל ייבין, המנהל הראשון של מחלקת העתיקות - היום רשות העתיקות - לדוד בן-גוריון "לערוך סקר ארכאולוגי בשטח מדינת ישראל, כדי שבדורות הבאים ידע כל אחד במדינה מה צפון בשטח המדינה החדשה" .
הביצוע עצמו הוטל בשנת 1964 על האגודה לסקר ארכאולוגי של ישראל.
תפקידה היה לבצע סקר ארכאולוגי מקיף של מדינת ישראל.
לאחר מכן בוצעו סקרים משלימים באזורים : הגולן, הרי השומרון, צפון חצי האי סיני ובאתרים היהודיים בדרום הר חברון.
סקר הר מנשה נערך על ידי אדם זרטל בנחלת שבט מנשה.
הסקר כולל שישה כרכים בעברית (לפי אזורי משנה), מתוכם פורסמו ארבעה, וכן שני כרכים באנגלית.
במסגרת הסקר נסקרו ברכב, באוויר וברגל, 3,000 קמ"ר.
נאספו נתונים על גורמי הקבע ועל הגורמים האנושיים: המסלע, הקרקע, המים, הטופוגרפיה, תנאי המעבר - התחבורה וכן גורמי אנוש: חברה, שבט, דת, פולחן ולאום.
בתיאור ההתפתחות היישובית של אתרי האזור, הסקר עושה שימוש במקורות היסטוריים ומקראיים.
יתרון סקר זה היה כי רוב השטח אינו מיושב ונשמרו בו עתיקות מתקופות קודמות.
דוגמה לכך הם הנתונים על מספר התושבים המובא ברבים מן האתרים.
בדברי ההקדמה מתאר בנימין מזר את החידוש שבסקר זה.
מלבד החידושים בתחום המחקר הארכאולוגי, הסקר נערך לראשונה בהתאם ליחידות נוף.
חידוש נוסף היה בהתייחסות לנתונים האקולוגיים, התופסים מקום חשוב במחקר המודרני, כמו: רישום מקורות המים, פירוט המסלע והקרקע, המתקנים החקלאיים, איסוף מבוקר של הקדרות וכן נתונים על האוכלוסייה המקומית.
אדם זרטל, עורך הסקר, טען כי סקר הר מנשה הוא הגדול מסוגו בעולם, הן בשטח והן בזמן (30 שנה).
הסקר כלל מעבר רגלי על פני כל השטח באופן מדויק ואיסוף כל המידע הקיים על האתרים, כולל שיחות עם תושבי האתרים.
בעבר פורסמו תוצאות הסקרים בכרכים עבי כרס.
בשנת 2006 הוחלט ברשות העתיקות להעלות את תוצאות הסקרים לאינטרנט ובכך להופכו לזמין ונגיש.
בשנת 2012 הושק אתר אינטרנט.
בשלב ראשון הועלו לאתר 3,000 אתרים ארכאולוגים מתוך כ-25 אלף אתרים שמופו.
האתר מחולק לפי מפות לפי השם והמספר כפי שהמפה מופיעה בילקוט הפרסומים, ממוינות לפי סדר אלפביתי.
לכל מפה יש רשימת אתרים.
לחיצה על שם האתר בלשונית אתרים או על הנקודה במפה, מעלה את המידע מהסקר ללשונית.
חלק מהמידע מלווה בצילומים ובשרטוטים.
סקסטנט הוא קבוצת כוכבים עמומה במיוחד וקשה מאוד להבחנה, הנמצאת על קו המשווה השמימי.
הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה הוא מדרגת בהירות נראית 4.5 - כלומר הוא ניתן לצפייה רק ממקום חשוך כמעט לחלוטין.
הקבוצה הוגדרה במאה ה-17 על ידי האסטרונום הפולני יוהנס הווליוס והיא מייצגת סקסטנט - כלי למדידת מיקום הכוכבים ביחס לאופק, שהיה בשימוש רב בעבודתו של הווליוס.
α בסקסטנט הוא ענק כחול במרחק של כ-290 שנות אור ועם בהירות נראית מדרגה 4.5.
β בסקסטנט הוא כוכב הסדרה הראשית כחול (סוג ספקטרלי B6 V) במרחק של כ-260 שנות אור.
בהירותו משתנה בין דרגות 5 ו-5.1 בתדירות של כ-15 ימים.
γ בסקסטנט הוא כוכב זוגי הכולל שני כוכבים בדרגות בהירות 5.8 ו-6.2, המקיפים זה את זה במרחק של כ-30 יחידות אסטרונומיות בזמן מחזור של כ-77 שנים.
את הזוג מקיף כוכב שלישי עמום בהרבה עם דרגת בהירות 12. המערכת נמצאת במרחק של כ-300 שנות אור ובהירותה הכוללת היא מדרגה 5.1.
LHS 292 מסווג ככוכב הבזק
NGC3115 היא גלקסיית עדשה במרחק של כ-32 מיליון שנות אור הנראית מצידה ולכן מזכירה צורת כישור ובשל כך היא מכונה "גלקסיית הכישור".
הגלקסיה עמומה למדי עם בהירות מדרגה 10 ונחוץ טלסקופ בינוני על מנת להבחין בה.
סקפסיס הייתה עיר יוונית עתיקה במיסיה שבאסיה הקטנה, לחוף ים מרמרה (כיום קרוב לעיר ביראמיק שבטורקיה).
היא נודעה בשל ספרייתו של אריסטו שמאוחר יותר הועברה לפרגמון ואחר כך לאלכסנדריה.
סקפסיס העתיקה שהייתה ממוקמת על הר אידה, ליד מקורו של הנהר אספוס, נודעה במסורת היוונית כבירת נחלותיו של איניאס, גיבור מלחמת טרויה.
סקפסיס המאוחרת יותר הייתה ממוקמת כ- 12 ק"מ ממורדות הר אידה.
ספרייתו של אריסטו הועברה לפרגמון בתקופת אטלוס הראשון (269 - 197 לפנה"ס) שייסד את ספריית פרגמון המפורסמת.
בתקופת סולה (138 - 78 לפנה"ס) התגלו בסקפסיס יצירות של אריסטו ושל תאופרסטוס שהוחבאו באדמה על ידי קרוביו של נלאוס שהיה תלמיד של אריסטו וידיד של תאופרסטוס.
על פי המסורת, ספריו של אריסטו הועברו מפרגמון לאלכסנדריה כאשר מרקוס אנטוניוס נתן לקלאופטרה כמאתיים אלף ספרים כמתנת נישואים.
על פי מסורת מסוימת, שר המאה הרומאי סנט קורנליוס, הגוי הראשון שהפך לנוצרי, שימש כבישוף סקפסיס.
דוקטור אנדראס דייוויד מורטמאן, שגילה את מקומה של סקפסיס העתיקה, כתב: "גיליתי עיר עתיקה מאוד עם אקרופוליס, מגדלים וחומות שנבנו מאבנים מסותתות, עם ארבעה שערים.
כאשר קראתי את סטראבון הבינותי שגיליתי כנראה את חורבותיה של העיר העתיקה ביותר באסיה הקטנה."
כפר בשם אסקי-סקיספי התקיים במקום עד 1877.
סקצ'רס היא חברת נעליים אמריקאית שנוסדה על ידי רוברט גרינברג ובנו מייקל בשנת 1992, מיד לאחר שרוברט עזב את חברת LA Gear - גם אותה הוא הקים, בשנת 1983.
המוצרים הראשונים של החברה היו מגפיים בסגנון של מגפי "ד"ר מרטינס" ונעלי סקייטבורד.
לאורך השנים התפתחה החברה באופן ניכר, וכיום היא מוכרת מאות דגמי נעליים שונים מסוגים שונים, עבור גברים, נשים וילדים כאחד.
נעלי החברה מיוצרות במפעלים הממוקמים בסין, מקסיקו, ברזיל ורומניה.
נכון ל-2012, נמכרו נעלי סקצ'רס במעל ל-100 מדינות ברחבי העולם באמצעות רשת של כ-30 מפיצים.
מאז 1999, מניית החברה נסחרת בבורסת ניו יורק תחת הסימול - SKX.
כדי להיתפס כמותג אופנתי, פרסמה סקצ'רס במהלך השנים את מוצריה באמצעות ידוענים שונים.
בשנת 2012, נאלצו אנשי סקצ'רס ליישב תובענה ייצוגית נגדם, שהתבססה על הטענה כי הם הטעו את לקוחותיהם בקמפיין הפרסום של דגם הנעליים Shape-Ups, תמורת סכום על סך 40 מיליון דולר.
סקציה (מלטינית: Sectio) היא רמה משנית של מיון טקסונומי של יצורים חיים.
הסקציה מקבצת מספר מינים ונכללת בסוג.
לעיתים משתמשים ברמת משנה נוספת בין סקציה לסוג והיא תת-סוג .
בסוגים בהם יש מאות מינים השימוש בסקציה הוא בעל ערך.
באלון, למשל, כל המינים באותה סקציה יהיו נשירים או ירוקי עד.
כמו כן הכלאה בין מיני אלון שונים נצפתה ברוב המקרים רק בתוך אותה סקציה.
דוגמאות לסקציות של אלונים הן: אלונים לבנים (Lepidobalanus) ואדומים (Erythrobalanus) כשהאחרונים מקורם ביבשת אמריקה.
סקפוגנתוס (שם מדעי: Scaphognathus; משמעות השם: "לסתות סירה"; עקב מבנה הלסת הרחב) הוא סוג של פטרוזאור ממשפחת הרמפורינקוסיים שחי בתקופת היורה העליון של גרמניה.
הוא היה קרוב משפחה של הרמפורינקוס שנמצא באותו אזור.
בעבר הוא נחשב למין בסוג זה, אך הופרד.
המאובנים נמצאו ב-1831 בתצורת אבן גיר זולנהופן (Solnhofener Kalkstein) בגרמניה, בהם נמצאו גם מאובני הארכאופטריקס.
פטרוזאור זה היה בעלת מוטת כנפיים של 0.9 מטר והיה בעל מקור רחב בעל גידול מעל החרטום, כמו של קלאו.
היו לו שיניים רבות חרוטיות בלסת העליונה בעוד הלסת התחתונה הייתה כמעט חסרת שיניים והיא גם נטתה מעל כלפי מטה.
אולי מבנה זה עזר לו בדיג מעל פני המים.
ככל הנראה השלדים שנמצאו היו של פרטים צעירים.
הוא חי בסוף היורה מעל הימים הקדומים וניזון מדגים ששלה מהמים.
יצור זה הופיע במשחקים עולם היורה: המשחק וJurassic World: Alive.
סקסיזם מופנם הוא סקסיזם המתרחש ברמה האישית.
סקסיזם מופנם הוא כאשר אדם מגלה התנהגויות וגישות סקסיסטיות כלפי עצמם וכלפי אנשים ממין זהה לשלהם.
סקסיזם מופנם נופל תחת הקטגוריה של דיכוי המופנם.
סקסיזם מופנם יכול להוביל לבעיות בדימוי גוף, חוסר ביטחון עצמי, תחרותיות ותחושת נחיתות.
סקסיזם מופנם יכול להתבטא גם בלחץ פסיכולוגי שבא לידי ביטוי בחרדות, דיכאון ובמקרים חמורים גם נטייה להתאבדות.
נוסף על כך, מחקרים מצאו קשר בין סקסיזם מופנם לתופעות של החפצה מינית, דימוי גוף נמוך ובעיות אכילה.
סקסיזם מופנם בא לידי ביטוי גם בבחירת מטרות עבודה ברמה נמוכה יותר והעדפת עבודות נחותות יותר.
בהסתכלות רחבה יותר, הנוכחות של סקסיזם מופנם בעולם גורמת להתנכרות של בני המין אחד לשני ובכך מקדמת את תופעת הסקסיזם בכלל.
ההגדרה הכללית של הטרוסקסיזם מופנם מוגדרת כהפנמה של הנחות, עמדות שליליות וסטיגמות כלפי הומוסקסואליות על ידי אנשים הומוסקסואלים או בעלי נטיות מיניות שאינן הטרוסקסואליות.
הטרוסקסיזם מופנם הוא ביטוי של סקסיזם מופנם המשפיע בעיקר על אנשים שאינם הטרוסקסואלים (אנשים שמזהים את עצמם כלסבית, הומו, ביסקסואל, טרנסג'נדר, או אחר), אך הוא יכול להשפיע גם על הצורה בה הטרוסקסואלים מתייחסים לאנשים שאינם הטרוסקסואליים.
תופעה זו באה לידי ביטוי כאשר מיעוטים מגדריים מתחילים לאמץ ערכים הטרונורמטיביים נוקשים ומגבילים בתפיסת עולמם.
דוגמאות לערכים הטרונורמטיביים האלה הן דוקטרינות דתיות פונדמנטליסטיות המגנות את הנטיות והפעילויות הלא-הטרוסקסואליות, מושגים של גבריות המדגישות רגישות מוגבלת (מכונה בצורה מדעית RE), או התנהגות של חיבה מוגבלת בין גברים (בצורה המדעית נקרא RABBM).
ההפנמה של ההטרונורמטיביות יוצרת לעיתים קרובות בלבול בתפקיד המגדר (GRC – Gender Role Conflicts) עבור אנשים שמעשיהם נופלים מחוץ לפרמטרים של נורמות התרבות המקובלות.
אחת ההשלכות הנפוצות ביותר של הטרוסקסיזם מופנם היא דיכאון המונע על ידי תיעוב עצמי ודיכוי מיני.
רוב המילונים מגדירים מיזוגיניה כשנאת הנשים, וכ"שנאה, אי-שביעות רצון או אי-אמון בנשים".
הגדרות אלה יכולות להוביל לפרשנות כי מיזוגיניה מאפיינת גברים בלבד.
עם זאת, הסוציולוג מייקל פלאד מאוניברסיטת וולונגונג מציין שאף על פי שהתופעה נפוצה יותר בקרב גברים, מיזוגיניה קיימת גם אצל נשים.
נשים אשר חוות מיזוגיניה מופנמת עשויות להביע זאת באמצעות הערכה מופחתת של נשים, חוסר אמון בנשים ואמונה שהמגדר של גברים הוא נעלה יותר ועדיף על שלהן.
לאחר התבוננות במוסכמות או תפישות חברתיות שמבזות את הערך של נשים ואת המיומנויות שלהן שוב ושוב, נשים מפנימות בסופו של דבר את אותן תפישות מיזוגיניות ומתנהגות לפיהן כלפי עצמן וכלפי נשים אחרות.
מִיזְאַנְדְרִיָה היא שנאה, אלימות נגד או אפליה של גברים.
מִיזְאַנְדְרִיָה מופנמת היא מעשה של גבר אשר מפלה את עצמו וגברים אחרים בשל מינם.
אף על פי שמדברים על מיזוגניה מופנמת יותר מאשר על מיזאנדריה מופנמת, לא ניתן לקבוע כי תופעה זו היא נפוצה יותר.
מחקר משנת 2004 של Journal of Personality and Social Psychology מצא כי נשים נוטות כמעט פי חמישה להראות העדפה אוטומטית למין שלהן מאשר גברים שיראו העדפה כזו כלפי המין שלהם.
דבר זה יכול להסביר את הסברה כי התופעה של העצמת נשים ואחוות נשים נפוצה יותר מאשר תופעות דומות הקיימות אצל גברים, ועד הסבר התופעה של חוסר רגישות או אלימות פיזית בין גברים.
בדיוק כמו שמיזוגיניה ומיזאנדריה נרכשות דרך מקורות חיצוניים רבים, הפנמה של השקפות אלה נרכשות דרך אותם כוחות חיצוניים, באופן הפוך.
סקסיזם מופנם יכול להיות מקודם באמצעות ההשפלה של גברים ונשים בהתאם לסטנדרטים חברתיים והתנהגותיים.
התקשורת והמדיה מציגות סטנדרטיים תרבותיים מסוימים המתאימים לחברה אליה משתייך קהל היעד שלהן.
בקומדיות מצבים למשל, לעיתים מוצגים גברים אשר מעירים על גודלן ומשקלן של נשים, או נשים אשר שופטות גבריות של גברים לפי מראם החיצוני.
זה תורם להפנמה של סטריאוטיפים של גודל ומשקל עבור כל מגדר.
החשיפה של ילדים למדיה זו היא בעייתית במיוחד מפני שמוחות צעירים מושפעים בקלות רבה יותר.
ידוע שלדמויות מסרטים וסדרות יש תפקיד משמעותי בהתפתחות הילדות של הילד.
בת הים הקטנה למשל ספגה ביקורת מפני שהסיפור מתאר אישה צעירה (אריאל, בת הים) אשר מוותרת על הזהות הטבעית שלה כבתולת ים על מנת להתאים להעדפותיו של אהובה, אדם זכר.
על ידי יצירת פרסומות בהן נשים מוצגות כמשועבדות, מוטרדות מינית או מוחפצות, פרסומאים שולחים מסרים מיזוגניים לציבור ללא הרף.
מספר קמפיינים העוסקים בסקסיזם הפרסום הראו שנשים לרוב מיוצגות בצורה נחותה יותר מגברים.
נשים הן לא האוכלוסייה היחידה המיוצגת בצורה נחותה בעולם הפרסום.
גם מיעוטים מגדריים לעיתים קרובות מוצגים בצורה משפילה במדיית ההמונים.
במקרים מסוימים, פרסומות הראו הומופוביה גלויה, ובדרכים יותר מעודנות, פרסומות יכולות לחזק הטרוסקסיזם על ידי קידום התנהגות יתר-גברית ועל ידי קביעת נורמות אשר משפיעות על הדרך בה מגדר נתפש בעיני הציבור.
תקשורת שונה בכל מגדר מושפעת מסקסיזם מופנם המופיע בשיחות יומיומיות.
בשיחות היומיום, אנשים ממגדרים שונים יכולים להיות מוחפצים, מבוטלים ומושפלים.
דוגמה למונחים משפילים הם "כלבה", "זונה" וכו'.
מונחים אלה מבטלים ומנמיכים את האחר ומנציחים את הסקסיזם המופנם.
אף על פי שנעשו מחקרים בנושא סקסיזם מופנם, חוקרים מאמינים כי צריך לחקור את הנושא הרבה יותר.
מחקר מכוון לחשיפה של התנהגויות מקובלות תרבותית וחברתית אשר גורמות להפנמת סקסיזם, על מנת לעזור לאנשים להבין איך לשנות את חייהם בצורה חיובית מהבחינה הזאת.
למשל, תצפיות על שיחות נעשו ופורסמו, ובכך העלו את המודעות לסוג התקשורת אשר מקדם הפנמת סקסיזם.
למשל, נעשה מחקר על שיחות בין נשים, אשר בעקבותו נעשה קידוד של מקרים של סקסיזם מופנם אשר אופיין באמצעות פרמטרים שהוסכמו קודם לכן על ידי החוקרים.
התמודדות עם ההשלכות של סקסיזם מופנם מקדם שיתוף פעולה ותמיכה בין אינדיבידואלים מאותו מגדר, ומעצים נשים וגברים ומעודד אותם לקבל את הגוף שלהם.
ג'וזף ג'וניור אדנוגה , הידוע בשם הבמה סקפטה (Skepta), הוא ראפר, פזמונאי ומפיק מוזיקלי בריטי.
ג'וזף ג'וניור אדנוגה נולד להורים מניגריה ב-19 בספטמבר 1982 בטוטנהאם.
הוא הבכור מבין ארבעה אחים; המוזיקאי ג'יימי, שדרן הרדיו ג'ולי והמעצב הגרפי ג'ייסון.
בשנת 2007 הוציא סקפטה את אלבום הבכורה שלו, Greatest Hits, וב-2009 את אלבומו השני, Microphone Champion, באופן עצמאי.
ב-2011 הוציא את אלבומו השלישי, Doin' It Again, שהיה לאלבומו הראשון שהופץ מסחרית, על ידי חברת התקליטים AATW.
האלבום זכה להצלחה והגיע למקום ה-19 במצעד האלבומים הבריטי.
ב-2016 יצא אלבומו הרביעי, Konnichiwa, מתוכו הסינגלים המצליחים "That's Not Me" ו-"Shutdown".
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי, קיבל שבחים רבים מהמבקרים ואף זכה בפרס מרקיורי.
בשנת 2018 השתתף סקפטה בסינגל של הראפר האמריקאי אייסאפ רוקי, "Praise the Lord (Da Shine)", שהיה לסינגל המצליח ביותר של שני האמנים וללהיט עולמי.
ב-2019 הוציא סקפטה את אלבומו החמישי, Ignorance Is Bliss, שצעד במצעדי האלבומים של מדינות רבות, בהן מדינת הולדתו בריטניה, שם הגיע למקום השני.
בנוסף, זכה האלבום בתואר הכסף מטעם איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי.
ב-2020 הוציא סקפטה אלבום משותף עם הראפרים צ'יפ ויאנג אדז, שהגיע למקום השלישי במצעד האלבומים הבריטי.
סקסיפיי (Sexify) היא סדרת טלוויזיה פולנית משנת 2021, שבמרכזה מתכנתת המפתחת אפליקציה לייעול האורגזמה הנשית.
נטליה היא סטודנטית מצטיינת למדעי המחשב.
היא ניגשת לתחרות ארצית לפיתוח אפליקציות, והאפליקציה שלה משמשת לניתוח השינה, באמצעות מכשירי מדידה וחיישנים המחוברים לגופה בזמן שהיא ישנה.
המנחה של נטליה בפרויקט מרפה את ידיה, באומרו ששינה אינה נושא "סקסי" מספיק, ולכן אין סיכוי שתנצח בתחרות.
נטליה מחפשת נושא חדש להתמודד איתו, ומגלה שנושא הנמצא במרכז תשומת הלב במעונות הסטודנטים הוא סקס, ובהתאם לכך מחליטה להחליף את נושא עבודתה לסקס, ובאופן ממוקד יותר בפיתוח אפליקציה לייעול האורגזמה הנשית, תוך ניצול אותם מכשירי מדידה ששימשו אותה לחקר השינה.
נטליה היא חנונית ("יש לי אפס כישורים חברתיים", היא מעידה על עצמה) שאינה מקיימת יחסי מין, ולכן היא מגייסת לעזרתה שתיים מחברותיה למעונות, שלהן ניסיון מיני:
פאולינה, הלומדת כימיה, שלה חבר, מאריוש, שהיא מתארסת אתו ומקיימת אתו יחסי מין שרק הוא נהנה מהם.
כקתולית היא מתוודה בפני הכומר על חטאה בקיום יחסים מיניים לפני הנישואין וננזפת על כך.
מוניקה, הרשומה ללימודים במדעי המחשב אך אינה מופיעה לשיעורים.
לאחר שאביה, איש עסקים מצליח, מגלה זאת, הוא מגרש אותה מהבית ששכר למענה, והיא נאלצת לשכור חדר במעונות הסטודנטים.
לאחר שנפרדה מבן זוגה לאחר שבגד בה, מוניקה מקיימת יחסי מין עם בני זוג מזדמנים שהיא מוצאת.
לכל אחת מהשלוש יש אמא פולנייה המנסה לכוון את דרכה בחיים.
הסדרה מציגה גם את יחסי כל אחת מהשלוש עם משפחתה ועם בני הזוג שלהן.
השלוש פוסלות במהירות צפייה בפורנוגרפיה כמקור למידע על האורגזמה, ובביקור בחנות לאבזרי מין קונות דילדו.
אף אחת מהן אינה מוכנה להשתמש בו במסגרת הניסוי של נטליה, אך פאולינה לוקחת אותו לשימוש בביתה, ונבוכה כאשר מאריוש מגלה שהיא משתמשת בו.
להמשך לימוד הנושא נטליה ופאולינה הולכות לתערוכת סקס.
החוויות של נטליה בתערוכה גורמות לה להחליט לנטוש את הנושא, אך בזמן שהייתה שם מוניקה הפכה את חדרה ל"שיגולטוריום" - חדר שבו יוכלו הסטודנטים לקיים יחסי מין ולדווח על תחושותיהן בשאלון שחיברה.
הרעיון זוכה להצלחה רבה בקרב הסטודנטים, והנתונים שנטספים בו משמשים לפיתוח האפליקציה.
רפאל, שמתחרה בנטליה על הגשת מועמדות מטעם האוניברסיטה לתחרות הארצית לפיתוח אפליקציות, שולח לדיקן האוניברסיטה תצלומים שצילם במצלמה נסתרת מהפעילות בשיגולטוריום, והדיקן פוסל את הגשת האפליקציה של נטליה, אף שזו זכתה לתמיכת רוב הסטודנטים.
בתמיכת ד"ר קריניצקי, הממונה על פיתוח האפליקציות, השלוש מגיעות בכל זאת לתחרות, ולאחר שנטליה נועלת את רפאל בחדר, מציגות את האפליקציה שלהן.
לאכזבתן, האפליקציה המנצחת בתחרות היא של שעון ההופך לרחפן שמצלם סלפי, אך הן מחליטות להמשיך בפיתוח מסחרי של האפליקציה.
סקפירינכוס אלבוס (שם מדעי: Scaphirhynchus albus) הוא מין של דג ממשפחת החדקניים, החי במימי נהרות ארצות הברית ובייחוד המיסיסיפי ונהר מיזורי בטווח שבין מונטנה ודקוטה הצפונית ללואיזיאנה ומיסיסיפי.
החדקן בעל גוון אפור-חיוור עד לבן, ממנו קיבל את שמו האנגלי (Pallid sturgeon) והוא בעל מספר שורות לוחיות של קשקשים סחוסיים לאורך גופו והוא חסר שלד גרמי.
החוטם שלו צר ומופנה מעלה כשמצידיו בולטים מספר זיפים.
הוא בעל חוטם רך ועיניים קטנות הממוקמות נמוך.
לסתותיו חסרות שיניים ומותאמות בעיקר ליניקת טרף.
החדקן יכול להגיע לאורך 76 עד 152 ס"מ ולמשקל ממוצע של 5 עד 40 ק"ג, אם כי נמצאו גם פרטים באורך 2 מטרים ומשקל 130 ק"ג.
החדקן יכול לחיות מעל 50 ואף 100 שנה.
החדקן מצוי לרוב בנהרות רחבים כמו המיסיסיפי והמיזורי וביובלים שלהם אך גם בנהרות מהירים ורדודים עם קרקעית בוצית וחולית ואף סלעית.
החדקן מחטט עם חוטמו המוזר לאורך הקרקעית ומחפש דגים קטנים, חרקים שונים כמו זחלי יתושים ובריומאים וכן רקבובית וצמחים מימיים.
החדקן מצוי בסכנת הכחדה עקב דיג יתר לבשרם ולקוויאר שלהם וכן עקב זיהומים והקמת סכרים באזור מחייתם.
מאחר שהחדקנים מגיעים לבגרות מינית רק בגיל 15 הם לא מצליחים להתאושש במקומות בהם האוכלוסיות פחתו.
כיום החדקן מוגן לפי שירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית.
סקפירינכוס פלטורינכוס (שם מדעי: Scaphirhynchus platorynchus) הוא מין של דג גרם ממשפחת החדקניים, החי במימי נהרות ארצות הברית והוא החדקן הקטן ביותר השוכן במים מתוקים באמריקה וגם החדקן הנפוץ ביותר באמריקה.
חדקן זה מצוי לרוב לאורך המיסיסיפי והמיזורי ויובליהם והוא מצוי רק במים מתוקים.
לחדקן גוף מוארך וזנב בעל אונה עליונה גבוהה ומחודדת יותר מהתחתונה.
גופו ארוך בצבע אפור-חיוור והחוטם מוארך ומחודד כשסביבו בינים ארוכים העוזרים לו לחוש בסביבתו.
השפתיים בשרניות ולבנות והוא חסר שיניים אלא יונק מזון במהירות.
הוא יכול להגיע לאורך של 1 מטר ומשקל של 4.8 ק"ג, אם כי לרוב מגיע לאורך 50 עד 85 ס"מ ומשקל של 2.5 ק"ג.
החדקן נודד לאורך מספר נהרות עכורים ורדודים אך גם עמוקים יותר ומצוי גם במיסיסיפי והמיזורי.
החדקן לרוב נודד ואינו מתקבע במקום מסוים למעט בעונת הרבייה, אז הוא נודד לנחלים בהם הוא נולד.
הוא ניזון מרכיכות שונות ובעיקר צדפות Unionida וחרקי מים שונים כמו בריומאים, שעירי כנף וזבובאים שונים וכן מסרטנים, תולעים ודגים קטנים.
החדקן הוא דג מאכל מסחרי חשוב לתעשיית הקוויאר והוא המין היחיד במשפחתו שנידוג דרך קבע, מאחר שמרבית החדקנים מצויים בסכנת הכחדה גדולה.
סקפירינכוס סוטקוסי (שם מדעי: Scaphirhynchus suttkusi) הוא מין של דג גרם ממשפחת החדקניים, החי רק בנהר אלבמה שבאלבמה.
חדקן זה מצוי בסכנת הכחדה חמורה עקב בית גידול קטן ודיג יתר.
צבעו צהוב-כתום כהה כשהבטן והסנפירים בהירים יותר בצבע קרם והוא בעל חוטם ארוך ובינים בולטים מצידיו.
הסנפירים נמוכים ובשרניים והזנב בעל אונה גבוהה יותר מהשנייה.
החדקן מצוי רק בכמה נהרות ונחלים רדודים ומהירים עם קרקעית חולית או חצצית.
מבדיקה של הנקבות התברר שזמן הרבייה הוא בין סוף מרץ לתחילת אפריל.
מין זה היה מצוי בסכנת הכחדה כבר משנות ה-90, אז נמצאו רק פרטים בודדים והמין נחשב לקרוב לכליה.