tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
קרוקובר רצתה לייצג את ישראל באולימפיאדת סידני 2000 בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג, אך כל מדינה שהשיגה קריטריון אולימפי יכלה לשלוח נציג אחד בכל קטגוריית משקל.
באותן שנים הג'ודוקא עינת ירון הייתה מדורגת מעל קרוקובר, וקרוקובר החליטה לעבור לייצג את מולדתה ארגנטינה כדי להשתתף במשחקים האולימפיים.
קרוקובר השיגה את הקריטריון האולימפי ובשנת 2000 ייצגה את ארגנטינה באולימפיאדת סידני.
בסופו של דבר היא התחרתה בקטגוריית המשקל עד 70 ק"ג וסיימה במקום התשיעי.
בקרב הראשון היא ניצחה את מריאמה סונה בה מגינאה, בשמינית הגמר היא הפסידה לקייט הווי הבריטית ונשרה לקרבות בית הניחומים שם הפסידה לאדית בוש ההולנדית.
באליפות העולם בשנת 2003, קרוקובר התחרתה בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג וזכתה במדליית הזהב.
בקרב הראשון היא ניצחה את אורשקה ז'ולניר הסלובנית, בשמינית הגמר היא ניצחה באיפון את לוסי דקוס הצרפתייה וברבע הגמר גברה שוב באיפון על דאנוסה זדנקובה הצ'כית.
בחצי הגמר היא ניצחה בווזארי את אילנייה סקאפין האיטלקייה ובגמר ניצחה באיפון את דריאוליס גונזאלס הקובנית דקה ו-47 שניות לסיום הקרב לאחר תרגיל טאני אוטושי מוצלח.
באותה שנה היא זכתה במדליית ארד במשחקים הפאן-אמריקאיים ובמדליית זהב באליפות הפאן-אמריקאית.
באולימפיאדת אתונה 2004, קרוקובר התחרתה בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג וסיימה במקום החמישי לאחר שפרקה את המרפק בחצי הגמר ולא יכלה להמשיך.
בקרב הראשון בשלב שמינית הגמר היא ניצחה בניקוד זהב את אלופת אסיה לי בוק-הי הדרום-קוריאנית וברבע הגמר היא ניצחה שוב בניקוד זהב את לוסי דקוס הצרפתייה.
בחצי הגמר היא התמודדה מול איומי טאנימוטו היפנית, וביתרון של יוקו, כדקה וחצי בתוך הקרב, הצליחה היפנית להוריד לריתוק את קרוקובר, שנפגעה במהלך התרגיל במרפק, ונאלצה להיכנע.
בשנת 2005 היא השתתפה במכביה השבע-עשרה וזכתה במדליית הכסף לאחר שהפסידה בגמר לאליס שלזינגר הישראלית, בשנת 2007 זכתה במדליית ארד במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בריו דה ז'ניירו.
קרוקובר השתתפה באולימפיאדת בייג'ינג 2008 וסיימה במקום התשיעי.
בקרב הראשון היא ניצחה את קתרין ארלוב האוסטרלית אך בשמינית הגמר הפסידה לוון אוק-אים הצפון-קוריאנית ונשרה לקרבות בית הניחומים שם הפסידה לאליזבת' ווילבורדסה ההולנדית והודחה.
בשנת 2009 קרוקובר זכתה בפעם השנייה במדליית הזהב באליפות הפאן-אמריקאית.
בסוף שנת 2009 החליטה לפרוש מג'ודו תחרותי.
אוסקה 2003: מדליית זהב בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג
סנטו דומינגו 2003: מדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג
ריו דה ז'ניירו 2007: מדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג
מונטווידאו 1999: מדליית כסף בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג
סנטו דומינגו 2002: מדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג
סלבדור 2003: מדליית זהב בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג
קגואס 2005: מדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג
בואנוס איירס 2006: מדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג
מונטריאול 2007: מדליית כסף בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג
מיאמי 2008: מדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג
בואנוס איירס 2009: מדליית זהב בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג
דניאלה פינדה היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית.
פינדה נולדה באוקלנד, קליפורניה שבארצות הברית, למשפחה מרקע ממוצא מקסיקני.
פינדה בוגרת לימודי תואר ראשון בסוציולוגיה ועיתונאות רדיו בקולג' מילס.
ב-2010 הופיעה לראשונה בתוכנית הטלוויזיה הקומית "גברים בגיל הזה" בתור קיט.
הופעות נוספות עשתה באתר האינטרנט הקומי CollegeHumor בסדרה "CH Originals".
ב-2011 שיחקה לראשונה בסרט הדרמה-קומדיה של אדוארד ברנס "Newlyweds".
ב-2012 שיחקה בתפקיד אורח בסדרת הדרמה האמריקאית "הומלנד", בדמותה של ג'וליה דיאז.
באותה שנה שיחקה בסרט הטלוויזיה "Midnight Sun" המבוסס על הסדרה הישראלית "תמרות עשן", ובסרט הקומדיה "The Fitzgerald Family Christmas"; גם הוא בבימויו של אדוארד ברנס.
בשנת 2013 פרצה לראשונה לתודעה בדמותה של המכשפה סופיה דווראיוקס מהסדרה "יומני הערפד", והופיעה גם בסדרת-הבת שלה "המקוריים".
לאחר מכן היא הופיעה בסרט "לשכב עם אחרים" מ-2015 בתור דניקה, ובסדרת המתח "American Odyssey" בתפקיד רודי סימס.
בשנת 2016 החלה לשחק בסדרת הטלוויזיה הקומית של רשת TBS "העיקוף", כוונסה רנדל.
את תפקידה זה עשתה למשך שלוש עונותיה הראשונות.
בשנת 2017 שיחקה בקומדיה "מיסטר רוזוולט" של הבמאית נואל ולס; בדמותה של ג'ן מורלס.
בשנת 2018 שיחקה את ד"ר זיה רודריגז, הפלאו-וטרינרית בסרט החמישי של סדרת סרטי פארק היורה: "עולם היורה: נפילת הממלכה".
היא חזרה לתפקידה ב-2022 בסרט ההמשך "עולם היורה: עולם חדש".
בשנת 2019 שיחקה במיני-סדרה "השלכות" בנטפליקס בכיכובה של רנה זלווגר.
בשנת 2021 שיחקה את פיי ולנטיין לצד ג'ון צ'ו בסדרת הלייב-אקשן "קאובוי ביבופ" מבית נטפליקס, המבוססת על המאנגה היפנית באותו השם.
+שנהסרטתפקידהערות2011Newlywedsונסה2012The Fitzgerald Family Christmasאבי2015לשכב עם אחריםדניקה2017מיסטר רוזוולטג'ן מורלס2018עולם היורה: נפילת הממלכהד"ר זיה רודריגז2019Mercy Blackמרינה הס2020Before/During/Afterעובדת בחנות סקס Modern Persuasionקייט קאררה2022עולם היורה: עולם חדשד"ר זיה רודריגז2023נחיתת חירוםבוני2025רואה החשבון 2אנאיסDora and the Search for Sol Doradoקמילה
דניאפרו מוהילב (בבלארוסית: ФК Дняпро Магілёў; ברוסית: ФК Дняпро Могилёв, או ФК Днёпр Могилёв) היה מועדון כדורגל בלארוסי, מהעיר מוהילב, שהוקם כיורש לקבוצת דנייפר מוהילב, בעקבות מיזוג עם קבוצת לוץ' מינסק במרץ 2019. אצטדיון הבית היה אצטדיון ספרטק בעיר.
דניאפרו מוהילב נוסדה בתחילת 2019 כתוצאה ממיזוג בין דנייפר מוהילב (שהייתה קיימת משנת 1960) ולוץ' מינסק (שעל משאביה מסתמכת הקבוצה החדשה).
המועדון המאוחד קיבל את מקום הליגה של לוץ', את החסויות שלה ואת רוב הרכב הסגל, תוך שמירה על מספר קטן של שחקנים מדנייפר והעברתם למוהילב.
קבוצות הנוער של שתי הקבוצות לא מוזגו והמשיכו את השתתפותן בתחרויות הנוער בנפרד.
בשנת 2020 פורק ובמקומו נולד מועדון דנייפר מוהילב (2020).
דניאלה מרטינוביץ' (בקרואטית: Danijela Martinović; נולדה ב-15 ביוני 1971) היא זמרת קרואטית.
מרטינוביץ' נולדה בספליט שביוגוסלביה (כיום בקרואטיה).
מגיל צעיר החלה לעסוק בתחום המוזיקה.
ב-1991 הגיעה פרסומה העיקרי כשהצטרפה ללהקת "Magazin", אחת מלהקות הפופ המצליחות בקרואטיה שהוקמה בשנות השבעים.
ביחד עם הלהקה היא ייצגה את קרואטיה באירוויזיון 1995, והלהקה הגיעה למקום השישי.
ב-1996 עזבה את הלהקה, החלה בקריירת סולו, והוציאה את האלבום "Zovem te ja".
ב-1998 זכתה בדורה (Dora), קדם האירוויזיון הקרואטי, בעקבות כך ייצגה את קרואטיה באירוויזיון 1998 עם השיר "Neka mi ne svane", והייתה במקום החמישי עם 131 נקודות.
ב-2007 השתתפה בתוכנית "רוקדים עם כוכבים" הקרואטית, והודחה בפרק החמישי.
באותה שנה שיחקה בתוכנית הקומית "Brat Bratu".
היא השתתפה מספר פעמים בפסטיבל ספליט למוזיקת פופ.
ב-2011 הוציאה את האלבום "Unikat".
דניואל קנדי האוס הבן הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הסמול פורוורד.
האוס נולד ביוסטון שבטקסס, ולמד ב"תיכון הייטאוור" שבמיזורי סיטי הסמוכה.
בשנת 2012 החל ללמוד באוניברסיטת יוסטון, ובשתי עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 12.9 נקודות בממוצע למשחק.
לקראת שנת לימודיו השלישית עבר לאוניברסיטת טקסס A&M, בה שיתף פעולה עם שחקן השנה השלישית אלכס קארוסו.
בעונת 2015/2016 הוביל את קבוצת האוניברסיטה להשוואת הישג השיא שלה – העפלה לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen).
במשחק השני של הטורניר גברה טקסס A&M על אוניברסיטת צפון איווה בתוצאה 92–88, לאחר שכבר פיגרה ב-12 נקודות כשנשארו 44 שניות לסיום המשחק.
האוס קלע את כל 22 הנקודות שלו ב-5 הדקות האחרונות של המשחק ובשתי ההארכות, ובכך הוביל את ה'קאמבק' הגדול בתולדות ליגת המכללות מבחינת גודל הפער כשנותרה פחות מדקה לסיום המשחק.
במשחק הבא הפסידה טקסס A&M מול אוניברסיטת אוקלהומה, אותה הוביל באדי הילד, בתוצאה 63–77. בשתי עונותיו בטקסס A&M העמיד האוס ממוצעים של 15.3 נקודות, 4.3 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק.
לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA 2016, חתם האוס על חוזה בוושינגטון ויזארדס.
לאורך אותה עונה שותף במשחק אחד בלבד במדי הוויזארדס, ובשבעה משחקים במדי קבוצת דלאוור 87' מליגת הפיתוח של ה-NBA.
לקראת עונת 2017/2018 הצטרף לקבוצת ריו גראנדה ואלי וייפרס מליגת הפיתוח, וב-15 משחקיו בקבוצה קלע 17.5 נקודות בממוצע למשחק.
בדצמבר 2017 חתם על חוזה כפול בפיניקס סאנס, במסגרתו שיחק לסירוגין עבור פיניקס ועבור קבוצת הבת שלה מליגת הפיתוח – נורת'רן אריזונה סאנס.
ב-23 משחקיו בפיניקס עד לסיום העונה רשם ממוצעים של 6.6 נקודות ו-3.3 ריבאונדים למשחק.
באוקטובר 2018 חזר לשחק עבור ריו גראנדה ואלי וייפרס, ולאחר עשרה משחקים זכה לחוזה כפול ביוסטון רוקטס, קבוצת האם של הווייפרס.
במרץ 2019 הומר חוזהו ביוסטון לחוזה NBA סטנדרטי עד לסיום העונה.
האוס פתח ב-13 מתוך 39 המשחקים בהם שותף עם הרוקטס, וקלע 9.4 נקודות בממוצע למשחק.
בפלייאוף של אותה עונה הודחו הרוקטס בסיבוב השני, לאחר שהפסידו מול גולדן סטייט ווריורס בתוצאה 2–4.
לקראת עונת חתם על הארכת חוזה ביוסטון ל-3 עונות נוספות עבור כ-11 מיליון דולר.
בין המשחק השני לשלישי של סדרת חצי גמר המערב 2020, מול לוס אנג'לס לייקרס, הואשם האוס באירוח אישה בלתי-מורשת בחדרו הפרטי במלון שבבועת ה-NBA; לאחר חקירת פרטי המקרה הושעה האוס עד לסיום הפלייאוף.
ב-23 בדצמבר 2021 חתם האוס לעשרה ימים בניו יורק ניקס.
דניאלה רוגאני (באיטלקית: Daniele Rugani; נולד ב-29 ביולי 1994) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדות המגן והבלם באייאקס מליגת העל ההולנדית בהשאלה מיובנטוס.
רוגאני נולד בלוקה שבאיטליה, החל את דרכו בכדורגל באמפולי בשנת 2000, כשהיה בן 6. הוא שיחק באקדמיה של המועדון במשך 12 עונות, לפני שעבר ליובנטוס בהשאלה באוגוסט 2012, תמורת סכום של 150,000 אירו.
כשהצטרף ליובנטוס, רוגאני היה חלק מהקבוצה של עד גילאי 20, שם היה פותח בקביעות במהלך עונת 2012/2013 והוא תרם רבות לזכייה של הקבוצה באליפות אותה עונה.
לאחר הצלחתו של רוגאני בעונתו הראשונה בקבוצה עד גיל 20, רוגאני נרכש על ידי המועדון, ב-31 ביולי 2013 בעבור 500,000 אירו והושאל ישר לאחר מכן בחזרה לאמפולי לעונה.
בגיל 20, רוגאני היה אחד הכוכבים של אמפולי במהלך הקמפיין המוצלח שלהם בניסיון לעלות בחזרה לסרייה א, כאשר סיים את העונה לאחר ששותף ב-40 משחקים וכבש 2 שערים.
את שער השער הראשון בקריירה הוא הבקיע בנגיחה מקרן ב-22 במרץ 2014, בניצחון ביתי 0–4 על רג'ינה קלצ'ו.
המועדון סיים את העונה במקום השני ובכך הצליח לעלות ליגה.
ב-18 ביוני 2014, יובנטוס החליטו להשאיל את רוגאני לעונה נוספת לאמפולי שבאותה שנה שיחקה נגדם בסרייה א.
רוגאני ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א ב-31 באוגוסט 2014, בהפסד 0–2 לאודינזה.
את שער הבכורה בליגה הבקיע רוגאני ב-20 בספטמבר, בתיקו 2-2 מול צ'זנה.
ב-2 בפברואר 2015, רכשה יובנטוס את שאר 50 האחוזים מכרטיס השחקן של רוגאני מידי אמפולי תמורת 3.5 מיליון אירו.
רוגאני היה שחקן מפתח עבור אמפולי באותה עונה, הוא שותף בכל משחקי הליגה של אמפולי באותה עונה מבלי שהוחלף או או עלה מהספסל, ובנוסף כבש 3 שערים, כאשר המועדון סיים את הליגה במקום ה-15.
בקיץ 2015 חזר רוגאני ליובנטוס.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון ב-30 בספטמבר 2015, כשעלה כמחליף בניצחון 0–2 על סביליה בשלב הבתים של ליגת האלופות מה שגם הייתה הופעת הבכורה שלו בטורניר בינלאומי.
המשחק הראשון בו פתח רוגאני בהרכב היה ב-16 בדצמבר, בניצחון 0–4 בדרבי על טורינו בשמינית גמר הקופה איטליה.
הופעת הבכורה של רוגאני בליגה במדי יובנטוס הייתה כארבעה ימים לאחר מכן, כאשר החליף את אנדראה ברצאלי בדקה ה-56 במהלך הניצחון 2–3 על קארפי.
במשחק הליגה הראשון בו פתח, ניצח 1–2 רוגאני את סמפדוריה, ב-10 בינואר 2016. ב-24 באפריל, רוגאני קיבל כרטיס לראשונה בכל הקריירה שלו בסרייה א בהופעתו ה-53, הוא קיבל כרטיס צהוב בדקה ה-72 של המשחק במהלך הניצחון 1–2 על פיורנטינה.
לפני אותו משחק, הכרטיס האחרון אותו קיבל היה ב-1 במרץ 2014, כששיחק באמפולי בסרייה ב מול רובור סיינה.
בתום אותה עונה זכה רוגאני בגביע ובליגה האיטלקית עם יובנטוס.
ב-21 בספטמבר 2016, ערך רוגאני את הופעתו הראשונה בעונת 2016/2017, במשחק שבו הבקיע את שערו הראשון בקבוצה, בניצחון 0–4 על קליארי.
ב-25 בספטמבר 2016, פורסם כי רוגאני יושבת למשך שישה שבועות לאחר שצלע מהגרש יום קודם לכן במשחק נגד פלרמו.
בבדיקות שערכו עלה כי הוא סבל מעומס ברצועה הצולבת.
הוא חזר לאימונים ב-20 באוקטובר.
ב-7 בדצמבר, רוגאני כבש את שערו הראשון בליגת האלופות, בהופעתו השלישית בלבד במפעל, בניצחון 0–2 על דינמו זאגרב.
ב-14 בדצמבר האריך רוגאני את חוזהו ביובנטוס, וחתם על חוזה חדש לחמש שנים.
בעקבות עזיבתו של לאונרדו בונוצ'י למילאן בקיץ 2017 בעונת 2017/2018, החל לקבל רוגאני דקות משחק נוספות בקבוצה.
בסך הכל באותה עונה, רוגאני שותף ב-22 משחקים בסרייה א, ו-26 בכל המסגרות, בנוסף הוא כבש שני שערים, ששניהם היו בליגה, שכן יובנטוס שוב סיימה את העונה בזכייה בדאבל באליפות ובגביע.
ב-30 במרץ 2019, רוגאני האריך את חוזהו ביובנטוס לארבע שנים נוספות.
ב-21 באוגוסט 2024 הושאל אל אייאקס.
רוגאני ייצג את נבחרות הנוער של איטליה מאז שנת 2010. הופעתו הראשונה בנבחרת איטליה עד גיל 21 הגיעה ב-5 במרץ 2014 במוקדמות היורו נגד צפון אירלנד, בה כבש את השער הראשון עבור נבחרתו בניצחון 0–2.
ב-9 בנובמבר 2014 הוא זומן על ידי אנטוניו קונטה לסגל של נבחרת איטליה לקראת משחק מוקדמות היורו לשנת 2016 של אירופה נגד קרואטיה ולמשחק ידידות נגד אלבניה.
בשנת 2015, הוא השתתף עם נבחרת איטליה עד גיל 21 הוא השתתף באליפות אירופה עד גיל 21 של אופ"א.
ב-31 במאי 2016, רוגאני נבחר לאחד משלושת המחליפים של הנבחרת הבוגרת ביורו 2016.
רוגאני ערך את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו ב-1 בספטמבר 2016 כשעלה כמחליף בהפסד במשחק הידידות 1–3 לצרפת.
ביוני 2017 הוא נכלל בהרכב הנבחרת עד גיל 21 במהלך אליפות אירופה עד גיל 21. איטליה הודחה בחצי הגמר בעקבות הפסד 1–3 לספרד ב-27 ביוני.
דנידינה היא סדרת טלוויזיה ישראלית ששודרה בטלוויזיה הלימודית ואשר נועדה ללמד ילדים זהירות בדרכים.
הסדרה הופקה על ידי שירות הסרטים הישראלי ומשרד החינוך והתרבות בשיתוף משרד התחבורה והמועצה הלאומית למניעת תאונות.
הסדרה שודרה לראשונה בשנת 1974 בימי ג' בשעה 17:30. במאי הסדרה היה בועז דוידזון ותסריטי הפרקים נכתבו על ידי אוריאל אופק, שגם חיבר את מילות שיר הפתיחה.
פרקי הסדרה ליוו את שני האחים דני (יואב רן) ודינה (אפרת פריימן, בתו של שלמה פריימן, שהיה מנהל מחלקת הצליל בטלוויזיה ואיש חברת הד ארצי) בחיי היום-יום שלהם כגון בדרך לבית הספר, בטיול עם כלבם ומשחקיהם בשכונה.
שיר הפתיחה של התוכנית נכתב על ידי אוריאל אופק ואלברט פיאמנטה ובוצע על ידי שלמה ארצי.
ב-1993 שילבה להקת מופע הארנבות של ד"ר קספר את השיר "בואי דינה", המתייחס לתוכנית ולשיר הפתיחה שלה, בתקליט הבכורה של הלהקה.
שוטרים - טוביה צפיר, דורי בן זאב
תפקידי אורח קטנים - משה איש כסית, צבי שיסל ואחרים
דניאלה סמרי (נולדה ב-15 במאי 1985) היא עיתונאית מגישת טלוויזיה ושדרנית רדיו ישראלית.
את השירות בצה"ל עשתה בחטיבת דובר צה"ל.
סיימה תואר ראשון בתקשורת בהצטיינות ותואר שני בממשל עם התמחות בתקשורת פוליטית, שניהם במרכז הבינתחומי הרצליה.
בשנים 2007–2008 שימשה בתפקידי עורכת, כתבת שטח, ומגישת מבזקים ועורכת הספורט ONE.
בעונת 2008/2009 בליגת העל בכדורגל הייתה דוברת מועדון הכדורגל בני יהודה תל אביב.
בשנים 2009–2011 הייתה שדרנית קווים בערוצי הספורט של צ'רלטון.
בשנים 2010–2013 הגישה את מהדורת חדשות הספורט המרכזית בערוץ הטלוויזיה ONE, והייתה שותפה בבימוי ועריכת כתבות וראיונות שטח.
בשנים 2012–2013 הגישה פינת "סיכום השבוע בספורט", בתוכנית "העולם הבוקר" של רשת מדיה בערוץ 2.
ב-2014 שימשה חברת פאנל בעונה החמישית של התוכנית חדשות הבידור, ובאותה שנה הגישה את שידורי מונדיאל 2014 באולפן ynet.
בשנים 2014–2017 הייתה חברת פאנל בתוכנית "עושים סדר" ששודרה בערוץ 2.
בשנים 2015–2018 הגישה תוכניות וכתבות בתחומי אקטואליה, כלכלה וצרכנות בערוץ 20. במקביל עבדה בערוץ הספורט, שם הגישה את התוכניות "מגרש פתוח", "תוכנית הבוקר", "שבת במגרש" ועוד.
שימשה שדרנית קווים במשחקי ליגת העל בכדורגל, והנחתה פאנל במשדרי ליגת האלופות.
ב-2018 עברה סמרי לעבוד בתאגיד השידור הישראלי.
היא הגישה תוכנית יומית באולפן המונדיאל של כאן 11, והיא בין השאר, מנחה שם לסירוגין את התוכניות חדשות הלילה וערב ערב בערוץ כאן 11. בנוסף היא מגישה את כל משחקי נבחרת ישראל בכדורגל.
במקביל החלה סמרי להגיש בערוץ קשת 12 את התוכנית השבועית "זמן תוצאות".
נשואה לעורך הדין גל חסון ולהם בנות-תאומות.
דניאלה סימונס (באיטלקית: Daniela Simmons; נולדה ב-9 בדצמבר 1959) היא זמרת איטלקייה-שווייצרית.
סימונס נולדה בפרוג'ה שבאיטליה, ומגיל צעיר החלה לעסוק במוזיקה ולמדה פסנתר בקונסרבטוריון של לוזאן.
ב-1984 זכתה בתחרות מוזיקה שאורגנה על ידי רשת הטלוויזיה הציבורית של שווייץ.
היא השתתפה כנציגת שווייץ באירוויזיון 1986 עם השיר "Pas pour moi" והיא הייתה במקום השני, שיר זה גם דורג במקומות גבוהים במספר מצעדי מוזיקה.
ב-1987 יצא אלבומה הראשון "Shout Back", ב-1991 השתתפה בתחרות הלאומית לבחירת נציגות שווייץ לאירוויזיון עם השיר "Come finirà?" הייתה במקום השני.
ב-1998 יצא האלבום השני שלה "Un' altra donna".
היא הופיעה בין היתר בבניין אמפייר סטייט בניו יורק ובאולם הקונצרטים אולימפיה בפריז.
ב-1991 התחתנה עם המלחין אטילה שרפטוג.
דניאלה פון בילו (12 באוקטובר 1860 – 28 ביולי 1940) הייתה פסנתרנית גרמנייה, בתם של הנס פון בילו וקוזימה וגנר, בתו החורגת של ריכרד וגנר, רעייתו של ההיסטוריון הנרי תודה, ונכדתו של פרנץ ליסט.
דניאלה נולדה בברלין, והייתה בתם הבכורה של קוזימה והנס.
לאחר גירושיהם ב-1870, היא וקוזימה עברו לגור אצל ריכרד וגנר, בן זוגה של קוזימה.
בניגוד לקוזימה, דניאלה שמרה על קשר עם אביה, הנס.
בין השנים 1875–1877 למדה בבית הספר "לואיזנשטיפט".
לעיתים קרובות התגוררה דניאלה אצל חברתה של קוזימה, הרוזנת שלייניץ, ספרית גרמנייה.
בשנות ה-80 התלוותה לאביה החורג בטיולו לאיטליה, שם הכירה את בעלה, הנרי תודָה.
בשנת 1886 התחתנו בני הזוג, ובשנת 1915 התגרשו, ודניאלה חזרה לביירוית.
בביירוית, עבדה כמעצבת התלבושות של הפסטיבל.
ב-13 בפברואר 1933 קיבלה אזרחות כבוד מעיריית ביירוית.
דניאלה רוסטיוני (באיטלקית: Daniele Rustioni; נולד ב-18 באפריל 1983) הוא מנצח איטלקי.
רוסטיוני נולד במילאנו, ולמד פסנתר, עוגב וקומפוזיציה בקונסרבטוריון של מילאנו.
הוא שר במקהלת הבנים של לה סקאלה בצעירותו.
הוא למד נגינה בצ'לו במשך 3 שנים, ולאחר מכן פסנתר ועוגב.
רוסטיוני למד ניצוח אצל ג'ילברטו סרמבה בקונסרבטוריון של מילאנו ותחת ג'אנלואיג'י גלמטי באקדמיה מוזיקאלה צ'יג'יאנה.
בהיותו באקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון, בין המנטורים שלו היה ג'נאנדראה נוזדה, שנתן לו את ההזדמנות לעשות את הופעת הבכורה שלו כמנצח עם התזמורת של תיאטרו רג'יו בטורינו בשנת 2007. בשנים 2008–2009, רוסטיוני היה אמן צעיר בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן.
לאחר מכן הפך לעוזר המנצח של אנטוניו פאפאנו בקובנט גארדן, וכיהן בתפקיד במשך 3 שנים.
רוסטיוני ערך את הופעת הבכורה שלו בארצות הברית ביולי 2011 בניצוחו על האופרה מדיאה של לואיג'י כרוביני בפסטיבל גלימרגלאס.
רוסטיוני הפך למנצח אורח ראשי של תזמורת לה טוסקנה בשנת 2011. ביוני 2014 הפך רוסטיוני למנצח הראשי של התזמורת.
הוא התפטר כמנצח הראשי של התזמורת בתום עונת 2019–2020. הוא שומר על תפקידו כמנהל אמנותי של התזמורת.
במרץ 2015, האופרה הלאומית של ליון הודיעה על מינויו של רוסטיוני למנצח הראשי הבא שלה, החל מספטמבר 2017. בינואר 2019, תזמורת אלסטר הודיעה על מינויו של רוסטיוני למנצח הראשי הבא שלה, החל מספטמבר 2019, לאחר 3 הופעות קודמות כמנצח אורח בתזמורת.
בספטמבר 2022, הודיעה התזמורת במקביל על הארכת חוזהו של רוסטיוני ל-2024 ועל העלאה מיידית של התואר למנהל מוזיקלי.
רוסטיוני נשוי לכנרת האיטלקייה-אמריקאית פרנצ'סקה דגו.
בני הזוג הקליטו יחד קונצ'רטו לכינור של פאגאניני וולף-פרארי עבור דויטשה גרמופון, שם ההקלטה של הקונצ'רטו לכינור וולף-פרארי נלקחה מהופעת הבכורה בבריטניה בברמינגהאם, עם התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם.
עבור סוני קלאסיק, רוסטיוני הקליט מוזיקה של ג'ורג'יו פדריקו גדיני, ואלבום של אריות אופרה עם ארווין שרוט.
דניאלה רן (23 בינואר 1942 – ספטמבר 2021) הייתה עמיתת מחקר במוסד הרצל לחקר הציונות ולימודה ובמכון ללימודי ים באוניברסיטת חיפה, מתמחה בתולדות הספנות המודרנית בארץ ישראל בתקופת המנדט ובמדינת ישראל.
חקרה את התפתחות חיל הים הישראלי, ערכה מחקרים היסטוריים בתולדות המדינה בכלל והספנות העברית בפרט.
דניאלה נולדה ב-23 בינואר 1942, בת בכורה לרב-החובל אבנר גילאי (פרוידנברג) ולרעייתו לורה.
המשפחה התגוררה בקריות מצפון לחיפה.
ב-1954 נסעה המשפחה לכמה שנים לגרמניה, שם פיקח פרוידנברג על בניית האוניות הישראליות מכספי השילומים בהמבורג, פרק חשוב ומשמעותי בתולדות הצי.
עבור יוצאי גרמניה, כמו הוריה של רן, היה זה גם פרק טעון ועמוס רבדים של היסטוריה פרטית וקולקטיבית.
הבנות למדו בבית ספר של הצבא הבריטי בהמבורג, ואחר כך התגוררו באנגליה אצל הדודה ולמדו שם בבית ספר פרטי.
עם שובה לישראל עברה המשפחה לכרמל, ורן סיימה את בית הספר "חוגים" בחיפה.
היא המשיכה במסלול הישראלי המוכר של אותן שנים, ואת שירותה הצבאי עשתה בקיבוץ גונן, שם פגשה את בעלה לעתיד יצחק רן.
הזוג נשאר בקיבוץ, שם עזרה רן בטיפוח הדור הראשון של הקיבוץ כגננת.
רן למדה באוניברסיטת חיפה: תואר ראשון בחוג ללימודי ארץ ישראל ותואר שני בלימודי ציוויליזציות ימיות.
היא המשיכה לדוקטורט באוניברסיטת חיפה, ובמסגרתו חקרה את התפתחות חיל הים הישראלי בשנותיו הראשונות וכן ערכה מחקרים היסטוריים על תולדות המדינה בכלל ועל הספנות בפרט.
בהמשך הייתה עמיתת מחקר במוסד הרצל לחקר הציונות, והתמחתה, באופן טבעי, בתולדות הספנות המודרנית בארץ ישראל בתקופת המנדט ובמדינת ישראל.
ראיונות עם יוצאי חיל הים
ביוזמת עמותת חיל הים החל בקיץ 1993 פרויקט תיעוד ימיו הראשונים של חיל-הים הישראלי באמצעות עדויות שבעל-פה.
המטרה הייתה לתעד איך רואים האנשים את אירועי השנים הראשונות כפי שנחקקו בזיכרונם.
כך בגישה פתוחה, למעט מספר שאלות מצומצם ניתנה למרואיינים האפשרות לספר את זיכרונותיהם.
הפרויקט בוצע על-ידי מוסד הרצל לחקר הציונות שבאוניברסיטת חיפה, שהיה אז בניהולו של פרופ' יואב גלבר.
הראיונות נערכו בין השנים 1993–2001, על-ידי ד"ר דניאלה רן ועל-ידי מספר מתנדבים יוצאי החיל, ביניהם אהרון כנות, אריה מרמרי ואריק קרמן.
ארכיון הראיונות כולל עשרות ראיונות עם אנשים שונים ומכסה תקופה של קרוב לשלושה עשורים עם התמקדות על העשור הראשון, ונכללים בו מגוון נושאים החל מאופן ההתגייסות לחיל בעיצומה של מלחמת העצמאות דרך תיאור אירועים שונים, התפתחות החיל והתעצמותו.
תרומתה והשפעתה של העלייה הגרמנית להתפתחות הספנות בארץ ישראל, עבודת גמר לתואר מוסמך בהנחיית פרופ' יואב גלבר, 1993.
פרופ' נפתלי וידרא - עשר שנים לפטירתו .
בשיתוף נורית נאה, מרכז רפואי רמב"ם תחקיר, הוצאת מרכז רפואי רמב"ם, 1999.
התפתחות חיל הים הישראלי מתום מלחמת העצמאות עד יוני 1956, עבודת דוקטורט באוניברסיטת חיפה, 2005.
בין חופים עוינים: דייגים ישראלים בדרום ים סוף, 1958–1973 הרקע המדיני והכלכלי לדיג הישראלי בדרום ים סוף.
בשנים האחרונות אספה רן יחד עם אחותה עדנה חומר על תולדות חייו של אביהן, ורנר פרוידנברג, במטרה לכתוב עליו ספר — עבודה שאותה לא הספיקה להשלים.
בני הזוג רן גידלו ארבעה ילדים.
דניאלה רווה (נולדה ב־1967) היא פרופסור בפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל בטכניון, ומשנת 2023 מכהנת כדקאנית הפקולטה.
רווה היא בוגרת הפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל בטכניון.
סיימה תואר ראשון ב-1992, תואר שני ב-1995 ודוקטורט ב-1999. עבדה כפוסט-דוקטורנטית וכמהנדסת מחקר במעבדה לתכן מערכות אויר-חלל, במחלקה להנדסת אוירונאוטיקה וחלל במכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה באטלנטה בשנים 1999–2001.
באוקטובר 2001 הצטרפה לסגל הפקולטה לאווירונאוטיקה וחלל בטכניון בדרגת מרצה בכיר.
ביוני 2012 מונתה לפרופסור חבר ובפברואר 2020 מונתה לפרופסור מן המניין.
תחום המחקר שלה: כלים נומריים מתקדמים לתכן כלי-טיס.
בשנים 2007–2009 שימשה כפרופסור אורח במחלקה להנדסת מכונות וחומרים באוניברסיטת דיוק, קרולינה הצפונית.
רווה עוסקת בתחום האווירואלסטיות - האינטראקציה בין כוחות אווירודינמיים ומבנים גמישים.
בניסיון ליצור תעופה ירוקה, עיצובי מטוסים חדשים הם קלים יותר וגמישים יותר, וכך חווים תופעות שיש לשלוט בהן.
במסגרת המחקר שלה הובילה, בשיתוף משרד הביטחון, פרויקט סטודנטים לפיתוח כלי טיס בלתי מאויש מודפס בתלת־ממד שמשמש פלטפורמה לניסויים בתחום.
הכלי בעל כנפיים גמישות וארוכות זכה בתחרות בכנס הישראלי למדעי התעופה והחלל.
ה-A3TB, Active Aeroelastic Aircraft Testbed, עוזר לתכנון מטוסים קלים בעלי מוטת כנפיים גדולה, להפחתת כוחות הגרר, צריכת אנרגיה וזיהום.
טיסת המבחן של הכלי התקיימה במאי 2020 והראתה טיסה בגובה פני הים לאחר שיגור מכלי רכב נע.
פרופ' רווה חברה בתוכנית השגרירים של הפקולטה בטכניון.
בשנת 2019 קיבלה את פרס ינאי למצוינות בהוראה.
בדצמבר 2023 מונתה לדקאנית של הפקולטה להנדסת אוירונאוטיקה וחלל בטכניון.
דניאלה פלג (נולדה ב-21 באוקטובר 2004) היא גולשת רוח ישראלית, סגנית אלופת העולם (2022) ואלופת אירופה (2024 ו-2025) בדגם iQFOiL.
פלג גדלה במושב בית חנניה, והחלה להתאמן בגלישת רוח כשהייתה בת תשע.
משתייכת למועדון השיט הפועל שדות-ים.
היא למדה בבית הספר התיכון המשותף חוף הכרמל במעגן מיכאל, ושירתה בצה"ל בבסיס עתלית במעמד של ספורטאי מצטיין.
פלג החלה להתאמן בגלישת רוח בגיל תשע, ובצעירותה זכתה במספר תחרויות בין-לאומיות.
ב-2017, כשהייתה בת 12, זכתה באליפות אירופה עד גיל 15 בדגם טכנו 293, כשבין היתר גברה על שרון קנטור שסיימה במקום השלישי.
כעבור שנה זכתה במדליית כסף באליפות העולם עד גיל 17 כשסיימה לפני קנטור ואחרי נעמה גרינברג הישראליות.
ב-2020, בגיל 15, החלה פלג להתחרות בדגם ה-iQFoil וסיימה במקום הרביעי באליפות אירופה, ראשונה מבין המתחרות עד גיל 19.
באליפות העולם לשנת 2022 שנערכה בברסט שבצרפת, זכתה פלג במדליית הכסף.
בתום 15 שיוטי המוקדמות דורגה פלג במקום השביעי הכללי אשר העלה אותה לשלב רבע הגמר.
ברבע הגמר סיימה במקום השני ועלתה לחצי הגמר, שם סיימה ראשונה ועלתה לגמר.
בשיוט הגמר חצתה את קו הסיום במקום השני אחרי מרתה מאגטי (איטליה) ולפני מאיה מוריס (ישראל).
הייתה זו המדליה הראשונה של פלג בתחרות בוגרים.
באוקטובר 2024, באליפות אירופה בגלישת רוח בדגם iQFoil , שנערכה בקליארי שבאיטליה, זכתה פלג במדליית הזהב.
בתום 13 שיוטי המוקדמות סיימה במקום השלישי הכללי ועלתה לשלב חצי הגמר, בו ניצחה כאשר סיימה ראשונה.
בשיוט הגמר חצתה פלג את המצוף הראשון במקום השני אחרי השייטת הנורווגית, אך מיד לאחר מכן בחרה נתיב גלישה אחר משאר השייטות ולקחה את ההובלה.
היא עברה את שלושת המצופים הבאים ראשונה, וחצתה ראשונה את קו הסיום לפני מאיה גיסלר (נורווגיה) ואנסטסיה ואלקביץ' (פולין).
בנובמבר 2025 זכתה פלג בפעם השנייה ברציפות באליפות אירופה שנערכה בפלרמו, לאחר שניצחה במקצה הגמר את אמה וילסון מהממלכה המאוחדת ואת מרתה מגטי מאיטליה.
דְניֶיפְּר הוא נהר באורך 2,290 קילומטר, הזורם מרוסיה דרך בלארוס ואוקראינה אל הים השחור.
בכל המדינות בהן הוא עובר נקרא נהר הדנייפר באותו שם, בשינויי הגייה קלים.
הנהר נזכר בכתבי הרודוטוס מהמאה החמישית לפני הספירה בשם "בוריסתנס".
מלומדים יוונים ורומאים מאוחרים יותר כינו אותו "דנפריס" או "דנאפר".
שמו הסלאבי הקדום שהיה נהוג בתקופת ממלכת רוס הקייבית היה "סלאבוטיץ'" (הנהר הסלאבי).
הנהר זורם ממקורותיו בגבעות ואלדאי, ברום 225 מטר מעל גובה פני הים, צפונית מערבית למוסקבה וכ-320 קילומטרים מדרום מזרח לסנקט פטרבורג.
115 קילומטר מאפיקו הם גבול טבעי בין בלארוס ואוקראינה.
800 הקילומטר האחרונים של אפיקו הם שרשרת רצופה כמעט של מאגרי מים ואגמים מלאכותיים אשר הסכרים היוצרים אותם משמשים להפקת אנרגיה הידרואלקטרית, כ-10% מצריכת האנרגיה של אוקראינה.
סכרים אלו פורסמו לרוב כהישגי התעשייה הסובייטית, והמפורסם מהם היה דנייפרוגס ליד העיר זאפורוז'יה שנבנה ב-1927–1932 וסיפק 558 מגה-ואט.
הסכר ותחנת הכוח נהרסו כליל במלחמת העולם השנייה אך נבנו מחדש ב-1948 (בעבודת כפייה של אסירי גולאג) תוך העלאת התפוקה ל-750 מגה-ואט.
הנהר היווה נקודת ציון חשובה לצבא האדום בשנת 1943, אחרי הניצחון בקרב קורסק במלחמת העולם השנייה.
הדנייפר מחובר אל נהר הבוג הדרומי באמצעות תעלת דנייפר-בוג.
הנהר נשפך אל הים השחור בצורת דלתה באורך עשרים וחמישה קילומטר שמתחילה בעיר האוקראינית חרסון.
הנהר הוא נתיב תחבורה חשוב באוקראינה, ואף מקור כוח הידרואלקטרי.
אוניות באורך 270 מטר וברוחב 18 מטר יכולות להגיע עד קייב.
גם אוניות קיט מפליגות בנהר.
במעלה הנהר מקייב נשפך אל הדנייפר נהר הפריפיאט, אשר גם מתחבר לתעלת דנייפר-בוג ומאפשר שיט לנהר הבוג המערבי (שרובו בפולין).
ערים חשובות רבות שוכנות על הנהר: סמולנסק ברוסיה; מהיליוב (מוגילב) בבלארוס; קייב, דניפרו, זאפורוז'יה, ניקופול וחרסון באוקראינה.
ביוני 2023, במסגרת מלחמת רוסיה-אוקראינה, קרס סכר נובה קחובקה שעל נהר הדנייפר.
כמות המים האדירה שהחלה בבת אחת לזרום בנהר העלתה את מפלס המים וגרמה לכך שעשרות כפרים על גדות הנהר וכן חלק מהעיר חרסון הוצפו, ואספקת המים לחצי האי קרים שובשה.
רוסיה ואוקראינה האשימו זו את זו באחריות להרס הסכר.
רומן החניכה המונומנטלי "באמ דניעפער" (על גדות הדנייפר) של סופר היידיש דוד ברגלסון מתרחש בסביבת הדנייפר ומתייחס אליו בשמו.
דנילו גלינארי (באיטלקית: Danilo Gallinari; נולד ב-8 באוגוסט 1988 בסנט'אנג'לו לודיג'נו שבאיטליה) הוא כדורסלן עבר איטלקי אשר שיחק בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד.
גלינארי החל את קריירת המשחק שלו בגיל 15 במועדון הכדורסל קאסלפוסטרלנג'ו.
תוך מספר חודשים בודדים חתם על חוזה ארוך טווח לשבע שנים במועדון הפאר האיטלקי ארמאני מילאנו.
גלינארי נשלח לאדימסון פאביה, קבוצה מהליגה השנייה באיטליה על מנת לצבור ניסיון, הוא הפך לכוכב במועדון וזכה בתואר השחקן האיטלקי הטוב ביותר בליגה השנייה.
ב-2006 החליט מאמן מילאנו, אטיליו קאג'ה, להחזירו לקבוצה בשל פציעתם של כמה משחקני המועדון.
בשנתו הראשונה זכה בתואר השחקן הטוב ביותר מתחת לגיל 22, ובשנתו השנייה זכה בתואר הכוכב העולה של היורוליג לעונת 2007/08.
ב-2008 נבחר גלינארי בדראפט ה-NBA על ידי ניו יורק ניקס, בבחירה השישית.
בניקס שיחק גלינארי עבור המאמן מייק ד'אנטוני, עמיתו לשעבר של אביו בעת ששיחקו השניים באולימפיה מילאנו.
בעונתו הראשונה ב-NBA מיעט לשחק בשל כאבים בגבו, אך בעונתו השנייה זכה למקום קבוע בחמישיית הקבוצה וקלע 15.1 נקודות בממוצע למשחק.
ב-22 בפברואר 2011 הועבר לדנוור נאגטס בטרייד שכלל גם את ריימונד פלטון, כרמלו אנתוני וצ'אנסי בילאפס.
במהלך שביתת השחקנים ב-NBA שבתחילת עונת חזר לשחק עבור אולימפיה מילאנו, והספיק להשתתף במדיה בשבעה משחקי יורוליג בטרם הסתיימה השביתה.
בינואר 2012 חתם על הארכת חוזה בדנוור לשלוש עונות נוספות.
באפריל 2013 נפצע ונאלץ לעבור ניתוח ברצועה הצולבת הקדמית אשר השבית אותו ממשחק לאורך כל עונת .
ביולי 2017 הועבר ללוס אנג'לס קליפרס כחלק מטרייד משולש בו הייתה מעורבת גם אטלנטה הוקס.
בעונת שיחק ב-21 משחקים בלבד בשל פציעות שונות.
ב-10 ביולי 2019 נשלח לאוקלהומה סיטי ת'אנדר, כחלק מטרייד אשר העביר לקליפרס את פול ג'ורג'.
בנובמבר 2020 סיכם על חוזה לשלוש עונות עבור כ-61.5 מיליון דולר באטלנטה הוקס, והועבר אליה בעסקת "החתמה והעברה" (Sign and Trade).
ביולי 2022 חתם בבוסטון סלטיקס, אך בספטמבר נפצע ונעדר למשך כל העונה, מבלי שהספיק לשחק בשורות הקבוצה.
ב-22 ביוני 2023 הועבר בטרייד לוושינגטון ויזארדס.
דנילו די-לוקה (באיטלקית: Danilo Di Luca; נולד ב-2 בינואר 1976) הוא לשעבר רוכב אופני כביש איטלקי מקצועני, שרכב עבור קבוצת אקווה א-ספונה מהסבב היבשתי המקצועני של ה-UCI.
די-לוקה זכה במקום הראשון בסבב הפרו טור של 2005, בג'ירו ד'איטליה של 2007, בג'ירו די לומברדיה של 2001 ובמרוץ לייז'–בסטון–לייז' של 2007.
די-לוקה נולד בספולטורה שבנפת פסקארה.
הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בשנת 1998 בקבוצת ריזו סקוטי.
הוא הציג את כישרונו כאשר זכה בקטגוריית הרוכבים מתחת לגיל 23 של הג'ירו ד'איטליה.
בשנת 1999 הוא עבר לקבוצת קנטינה טולו-אלקסיה אלומיניו, וניצח בקטע הראשון בג'ירו ד'אברוצו של אותה שנה.
היה זה ניצחונו הראשון במרוץ מקצועני.
הוא נשאר בקבוצה למשך שלוש שנים, והשיג ניצחונות נוספים, כדוגמת הג'ירו די לומברדיה והקטע הרביעי של הג'ירו ד'איטליה המקצועני ב-2001. לאחר מכן הוא עבר לקבוצת סאקו לונגוני-ספורט.
בשל פציעות מרובות ותמיכה מוגבלת מצד הנהלת קבוצתו, די-לוקה לא הגיע להישגים רבים במרוצים חשובים בשנים שלאחר מכן בקבוצת סאקו.
ב-2004, הרשויות באיטליה חקרו את די-לוקה בחשד לשימוש בחומרים אסורים.
כלפי די-לוקה נטען שהוא שוחח בטלפון עם אדי מצולני, ולכאורה הם דיברו על מוצרים הכוללים חומרים ממריצים.
החשדות מנעו מדי-לוקה להשתתף בטור דה פראנס של 2004.
ב-2005, עבר די-לוקה לקבוצת ליקוויגאס-ביאנקי, וחבר לרוכבים אחרים כמו מריו צ'יפוליני, דריו צ'וני, סטפנו גרזלי ומגנוס בקסטדט.
הוא הוביל את קבוצתו במרוצי הקלאסיקות של האביב.
את ניצחונו הראשון במדי ליקוויגאס הוא השיג בקטע הראשון של מרוץ הטור של חבל הבסקים, שבו הוא זכה גם בדירוג הכללי לאחר שגבר על אייטור אוסה בקטע האחרון נגד השעון.
הוא זכה במרוצי אמסטל גולד ולה פלש ואלון, ובעקבות כך נטל את החולצה הלבנה של מוביל סבב הפרו טור השנתי.
די-לוקה, שנחשב לפני כן כרוכב המתמחה במרוצים חד-יומיים ובמרוצי קטעים קצרים, הפתיע כאשר זכה להצלחה בג'ירו ד'איטליה של 2005, לאחר שניצח בשני קטעים במרוץ וסיים במקום הרביעי בדירוג הכללי.
הוא סיים גם במקום החמישי בטור של פולין, ולאחר שסיים במקום הרביעי באליפות של ציריך, הוא הפך לאלוף סבב הפרו טור של שנת 2005.
בשנת 2006 די-לוקה פרש ראשון מהטור דה פראנס, בשל זיהום.
הוא התאושש בהמשך השנה והשתתף בוואלטה אספניה.
הוא ניצח במרוץ זה את הקטע החמישי, ולבש את החולצה הזהובה של המוביל במרוץ למשך שני קטעים, לפני שאיבד את ההובלה ליאנז ברייקוביץ'.
יכולתו והישגיו של די-לוקה במרוצי הקלאסיקות, בג'ירו ובמרוצים האחרים באותה שנה, היו נחותים בהרבה מהישגיו בשנת 2005.
די-לוקה פתח את עונת 2007 עם זכייה במרוץ מילאנו–טורינו בחודש מרץ, ובמרוץ לייז'–בסטון–לייז' באפריל.
הוא הגיע למקומות גבוהים גם במספר מרוצי קלאסיקות אחרים באותה שנה.
הוא זכה לראשונה בקריירה שלו בג'ירו ד'איטליה, הגרנד טור השני בחשיבותו, לאחר שניצח בשני קטעים וסיים בזמן כולל של כשתי דקות פחות מאנדי שלק שבמקום השני.
לקראת סיום השנה נחשד די-לוקה כי השתמש בחומרים ממריצים במסגרת פרשיית סמים גדולה באיטליה.
ב-28 בספטמבר הוא הודח מסגל המשלחת האיטלקית לאליפות העולם באופני כביש, בשל "שערוריית" שימוש בחומרים אסורים.
די-לוקה הוביל את סבב הפרו טור השנתי לפני הג'ירו די לומברדיה, שהיה המרוץ האחרון של העונה, אך הוא הושעה לשלושה חודשים עם סיום העונה, ואיבד את ההובלה בדירוג הסבב, בשל מעורבותו בפרשיית הסמים.
בשנת 2008 עבר די-לוקה לקבוצת LPR ברייקס.
עונת 2008 הייתה שקטה עבורו, כאשר קבוצתו החדשה לא הוזמנה למרוצים רבים.
בג'ירו ד'איטליה די-לוקה לא הצליח לשחזר את הצלחתו מהשנה הקודמת, וסיים במקום השביעי, כשבע דקות אחרי המנצח אלברטו קונטדור.
הוא זכה בשנה זו בשני מרוצים, פחותי חשיבות ביחס למרוצים הגדולים - מרוץ הקטעים סטימנה סיקליסטיקה לומברדה והמרוץ החד-יומי ג'ירו דל'אמיליה.
ב-2009 ניצח די-לוקה בשני קטעים בג'ירו דל טרניטו, וזומן שוב להשתתף בג'ירו ד'איטליה.
הוא ניצח בקטע הרביעי בג'ירו ד'איטליה ובקטע החמישי עבר להוליך את הדירוג הכללי.
בקטע העשירי ניצח די-לוקה שנית והגדיל את יתרונו בראש הדירוג.
הוא איבד את המקום הראשון לדניס מנצ'וב בקטע ה-12 ועד סוף המרוץ ניסה, ללא הצלחה, לתקוף את מנצ'וב ולהחזיר לעצמו את חולצת המוליך במרוץ - החולצה הוורודה.
בסיום דורג שני, בפיגור של 41 שניות אחרי מנצ'וב, כשהוא מסתפק בניצחון בדירוג הנקודות במרוץ.
שיבה לדבוקה אחרי ריצוי עונש ההשעיה
ביולי 2009, התגלה כי שתי בדיקות הסמים שנערכו לדי-לוקה במהלך הג'ירו ד'איטליה נמצאו חיוביות.
לפיכך, הושעה די-לוקה מידית מרכיבה על ידי איגוד האופניים הבינלאומי.
השעייתו קוצרה לאחר ששיתף פעולה עם גופי החקירה האיטלקיים ובינואר 2011 פורסם כי די לוקה חתם חוזה עם קבוצת קטיושה על פיו ירכוב בה בשנת 2011 ללא שכר.
ב-2011 התחרה, בין היתר, במרוצים בהם השיג בעבר ניצחונות, דוגמת הג'ירו ד'איטליה ולייז'–בסטון–לייז', אך התוצאות שהשיג לא היו בולטות.
ב-2012 החל לרכוב בקבוצה האיטלקית אקווה א-ספונה.
הוא הגיע בשנה זו למספר השגים, במיוחד במרוצים חד-יומיים.
הוא ניצח במרוץ "GP Nobili Rubinetterie Coppa Città di St" (דרגה 1.1 של ה-UCI) והגיע לפודיום במספר מרוצים נוספים.
כמו כן, הוא ניצח בקטע אחד בטור של אוסטריה.
מקום ראשון בגרנד פרי לרצ'יאנו
2001 - קנטינה טולו-אקווה & סאפון
מקום ראשון בג'ירו די לומברדיה
מקום ראשון בג'ירו דל ונטו
מקום ראשון בגרנד פרי פרד מנגוני
מקום ראשון בטירני - אדריאטי
מקום שלישי במרוץ אמסטל גולד
מקום ראשון בשלושת העמקים של וארזה
מקום ראשון בטור של ליגורה
מקום שני בלה פלש ואלון
מקום רביעי במרוץ אמסטל גולד2005 - ליקוויגאס-ביאנקי
מקום ראשון במרוץ אמסטל גולד
מקום ראשון בלה פלש ואלון
מקום ראשון בטור של חבל הבסקים
מקום רביעי באליפות של ציריך
מקום חמישי בטור של פולין
מקום שישי בלה פלש ואלון
מקום תשיעי במרוץ אמסטל גולד
מקום ראשון במילאנו - טורינו
מקום שלישי בלה פלש ואלון
מקום ראשון בסטמנה סיקליסטה לומברדה
מלך ההרים בטור של בריטניה
מקום ראשון בג'ירו דל'אמיליה2009 - LPR ברייקס
דניון ג'וזף לואדר הוא שחיין עבר מניו זילנד.
הוא אלוף אולימפי בעל 3 מדליות מהן 2 זהב, סגן אלוף עולם ושיאן עולם.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכה לואדר במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:57.93 דקות, אחרי מלווין סטיוארט מארצות הברית שקבע שיא אולימפי חדש של 1:56.26 דקות ולפני פרנק אספוזיטו מצרפת (1:58.51 דקות).
בנוסף, הוא סיים במקום שמיני במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:49.97 דקות ובמקום 11 במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:26.36 דקות.
בשבוע אחד בפברואר 1993 קבע לואדר שלושה שיאי עולם במשחה ל-200 מטר פרפר ב-3 תחרויות שחייה שונות שנערכו באירופה בבריכה של 25 מטר (פריז שבצרפת, מאלמה שבשוודיה וגלזנקירכן שבגרמניה) והעמיד אותו לבסוף על תוצאה של 1:54.21 דקות, שיא זה החזיק מעמד שנה וחודש ונישבר על ידי אספוזיטו (1:53.05 דקות).
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בקובה, יפן בשנת 1993 זכה לואדר במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר (1:58.30 דקות) ובשתי מדליות ארד במשחה ל-100 מטר פרפר (54.35 שניות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי (7:25.28 דקות).
במשחקי חבר העמים שנערכו בוויקטוריה, קולומביה הבריטית בקנדה באוגוסט 1994 זכה לואדר ב-5 מדליות, 1 זהב, 3 כסף ו-1 ארד.
באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בספטמבר 1994 זכה לואדר ב-3 מדליות, אחת כסף ו-2 ארד.
מדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:57.99 דקות, אחרי דניס פנקראטוב מרוסיה (1:56.54 דקות) ולפני כריס קארול ברמר מגרמניה (1:58.11 דקות).
מדליות ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:48.49 דקות, אחרי אנטי קאסביו מפינלנד (1:47.32 דקות) ואנדרס הולמרץ משוודיה (1:48.24 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:48.62 דקות, אחרי קירן פרקינס מאוסטרליה שקבע שיא עולם חדש של 3:43.80 דקות וקאסביו (3:48.55 דקות).
בנוסף, הוא סיים במקום שביעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:25.35 דקות.
בתחרות "גביע העולם" בשחייה (בריכה של 25 מטר) שנערכה בשפילד, אנגליה בפברואר 1995 קבע לואדר במשחה ל-400 מטר חופשי שיא עולם חדש של 3:40.46 דקות, שיפור לשיא בן ה-5 שנים של הולמרץ (3:40.81 דקות).
שיא זה החזיק מעמד 3 שנים וחצי עד שנישבר על ידי איאן ת'ורפ מאוסטרליה (3:40.81 דקות).
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה באטלנטה בשנת 1995 זכה לואדר במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חופשי (1:48.72 דקות), במדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי (3:50.11 דקות) ובשתי מדליות ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי (3:21.52 דקות) ובמשחה ל-4x200 מטר חופשי (7:27.90 דקות).
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכה לואדר בשתי מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:47.63 דקות, לפני גוסטבו בורג'ס מברזיל (1:48.08 דקות) ודניאל קובלסקי מאוסטרליה (1:48.25 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:47.97 דקות, לפני פול פלמר מבריטניה (3:49.00 דקות) וקובלסקי (3:49.39 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת', אוסטרליה בשנת 1998 סיים
לואדר במקום שמיני במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:52.26 דקות.
במשחקי חבר העמים שנערכו בקואלה לומפור שבמלזיה בשנת 1998 זכה לואדר במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי (7:24.52 דקות).
בשנת 1996 זכה לואדר בתואר שחיין השנה באזור האוקיינוס השקט.
בשנת 2003 זכה לואדר להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
דניז צ'קיר (בטורקית: Deniz Çakır; נולדה ב-31 בדצמבר 1981) היא שחקנית טורקייה.
מ-2012, החלה צ'אקיר לגלם את הדמות ההיסטורית שאח הובאן סולטן, אחותו של הסולטן סולימאן הראשון ובתם של הסולטן העות'מאני סלים הראשון ואשתו האפסה סולטן, בסדרה הטורקית ההיסטורית "הסולטן".
ידועה גם בשל גילום דמותה של "פרהונדה" בסדרה Yaprak Dökümü.
+ קולנוע שנה סרט תפקיד הערות 2011And Then What?
+ טלוויזיה שנה סדרה תפקיד הערות 2012–2013הסולטןשאח הובאן סולטן 2010–2011Iffetאיפט 2006–2009Yaprak Dökümüפרהודה 2004–2006Kadın İsterseאלב2020-המשפחהמרים צ'אקרביילי
דנילו לואיס דה סילבה (בפורטוגזית: Danilo Luiz da Silva; נולד ב-15 ביולי 1991), המוכר בשם דנילו, הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת המגן הימני בפלמנגו ובנבחרת ברזיל.
דנילו החל את הקריירה באמריקה פוטבול קלוב (בלו הוריזונטה) לפני שעבר לסנטוס, שם כבש את שער הניצחון בגמר הגביע ליברטדורס 2011. ב-2011 עבר דנילו לפורטו שם זכה באליפות בשתי העונות הראשונות שלו במועדון.
דנילו זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת של ברזיל בכדורגל ב-2011. בנוסף דנילו זכה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 ב-2011 ובמדליית כסף באולימפיאדת לונדון 2012.
דנילו נולד בביקאס, מינאס ז'ראיס.
הוא הצטרף למחלקת הנוער של אמריקה פוטבול קלוב (בלו הוריזונטה) בגיל 12, ועלה לבוגרים ב-2009 עת שיחקה הקבוצה בליגה המחוזית של מינאס ז'ראיס ובסרייה C.
במאי 2010 עבר דנילו לסנטוס, הוא זכה באליפות סאו פאולו בכדורגל ב-2011. דנילו שיחק 90 דקות בשני המפגשים בגמרי גביע הליברטדורס נגד פניארול וכבש את שער הניצחון במשחק הראשון אשר הסתיים בתוצאה 1–2.
בתחילת ינואר 2012 עבר דנילו לפורטו לאחר גביע העולם לקבוצות 2011.
דנילו חתם בפורטו עד יוני 2016 עבור 18 מיליון אירו וסעיף שחרור של כ-50 מיליון יורו.
תחילה הוא שימש כמחליף לכריסטיאן ספונרו, כשמאוחר יותר הפך לשחקן הרכב.
ב-31 במרץ 2015 יצאה הודעה רשמית מטעם פורטו וריאל מדריד על כך שדנילו סיכם בריאל מדריד ויעבור אליה בתחילת עונת 2015–2016. ריאל מדריד שילמה לפורטו 31.5 מיליון אירו.
והוא חתם ב-9 ביולי 2015 על חוזה במועדון עד יוני 2021. ב-24 באוקטובר כבש דנילו את שער הבכורה שלו בריאל מדריד בניצחון 1–3 על סלטה ויגו.
ב-23 ביולי 2017 חתם דנילו במנצ'סטר סיטי לחמש שנים.
סכום ההעברה המשוער הוא כ-30 מיליון יורו.
ב-7 באוגוסט 2019 חתם לחמש שנים ביובנטוס תמורת 37 מיליון אירו.
בעקבות יכולתו הטובה במדי סנטוס, זומן דנילו לנבחרת הבוגרת של ברזיל בכדורגל ב-14 בספטמבר 2011. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במפגש הראשון של הסופרקאלסיקו של אמריקה (ארגנטינה נגד ברזיל) אשר הסתיים בתוצאה 0-0. באותה השנה הופיע גם בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 שנערך בקולומביה.
בגמר פגשה ברזיל את פורטוגל ואותה ניצחה 2–3 לאחר הארכה.
דנילו ייצג את נבחרת ברזיל בכדורגל עד גיל 23 באולימפיאדת לונדון 2012. לאחר שרשם 4 הופעות ושער נגד נבחרת ניו זילנד (3-0) הוא זכה עם הנבחרת במדליית כסף.
דניז חזניוק (נולדה ב-24 באוקטובר 1994) היא טניסאית עבר ישראלית, אלופת ישראל בטניס בשנים 2016 ו-2018. הייתה מדורגת ראשונה בישראל לטניס נשים (אוקטובר 2017).
דורגה בדצמבר 2018 במקום 248 בעולם.
דירוג השיא שלה היה 200.
נולדה באשקלון ללריסה וגרמן חזניוק שעלו מאוקראינה.
אחותה הצעירה סטפני חזניוק היא טניסאית עבר ושדרנית קווים בערוץ הספורט, שהייתה בזוגיות עם יאיר נתניהו, בנו של ראש הממשלה באותה עת.
חזניוק החלה את הקריירה המקצוענית בשנת 2010 כשהייתה בת 16. בספטמבר 2011 זכתה בתואר הראשון שלה בטורניר ITF שנערך במיטילנה, ושבועיים מאוחר יותר זכתה בתחרות דומה באתונה.
בשנת 2012 זכתה בתחרות ITF נוספת בבלגיה.
באפריל-מאי 2013 זכתה בשלוש תחרויות ITF רצופות: שתי תחרויות שנערכו באשקלון ותחרות נוספת ברמת השרון.
בשלושת השבועת ניצחה 15 משחקים מבלי להפסיד מערכה.
בתחילת יוני זכתה בשתי תחרויות נוספות ברעננה והרצליה.
בעקבות שרשרת הזכיות נכנסה ל-400 הראשונות בעולם.באוגוסט זכתה בתחרות נוספת בבלגיה שנערכה על חימר.
בסוף השנה הגיעה לדירוג 313 בעולם.
במרץ 2014 זכתה בתחרות בהרקליון, יוון.
בהמשך השנה ניסתה להתקדם בתחרויות ITF גדולות יותר אך לא נחלה הצלחה רבה.
בסוף השנה ירדה לדירוג 382 בעולם.
במאי ויוני 2015 זכתה בשלוש תחרויות ITF שנערכו בישראל והגיעה לגמר בשתיים נוספות.
בסוף יוני הגיעה לחצי הגמר בתחרות על סך 25 אלף דולר ברוסיה.
בהמשך השנה זכתה בשלוש תחרויות נוספות בישראל והגיעה לגמר בשתיים נוספות.
עד סוף השנה חזרה לסביבות המקום ה-300 בעולם.
בשנת 2016 שיחקה בעיקר בתחרויות ITF גדולות יותר.
בספטמבר הגיעה פעמיים לגמר תחרויות על סך 25 אלף דולר בגאורגיה ובאוקראינה.
בעקבות הצלחות אלה ומספר תוצאות נוספות הגיעה עלתה לסביבות מקום 250 בעולם.
ב-4 בדצמבר זכתה בטורניר ITF ברמת גן (על סך 10,000 דולר) כשניצחה בגמר את הצ'כית מרים קולודז'יובה (559) 5:7 ו-3:6. בתחרות נוספת בישראל הגיעה לגמר.
ב-23 בדצמבר זכתה לראשונה באליפות ישראל, אחרי שניצחה במשחק הגמר את מאיה טחן 1:6 ו-1:6.
בפברואר השתתפה לראשונה במוקדמות טורניר WTA, באקפולקו מקסיקו, והפסידה בסיבוב הראשון.
באפריל זכתה לראשונה בטורניר ITF על סך פרסים של 25 אלף דולר, באירפאטו במקסיקו.
בעקבות הזכייה עלתה למקום 213 בעולם, שהיה דירוג השיא שלה באותו זמן, אך עד אוקטובר לא הצליחה ליצור הצלחות נוספות ויצאה מהטופ 300 בעולם.
באוקטובר זכתה בטורניר ITF נוסף על סך פרסים של 25 אלף דולר שנערך בלאגוס שבניגריה, לאחר שגברה בגמר על קוני פרין השווייצרית בשלוש מערכות.
שבוע לאחר מכן העפילה לגמר הטורניר השני בלאגוס, שוב מול קוני פרין, אך הפעם הפסידה לה בשתי מערכות.
בעקבות הצלחות אלה חזרה ל-300 הטובות בעולם.
באליפות ישראל שנערכה בדצמבר העפילה חזניוק למשחק הגמר שבו הפסידה לולדה אקשיברובה בשתי מערכות, לאחר שפרשה במצב של נקודת משחק ליריבתה, בתוצאה 7:6 (5), 5:4 (40:15) דבר שגרר תרעומת וביקורת רבה בתקשורת.
בפברואר הצליחה להשיג ניצחון ראשון במוקדמות טורניר WTA באקפולקו שבמקסיקו, על סך פרסים של 250,000$, כאשר גברה על האמריקאית ג'קלין קאקו בתוצאה 6-2 6-1, אך הפסידה בסיבוב המוקדמות השני.
באפריל, ניצחה בשני הסיבובים הראשונים במוקדמות טורניר WTA במונטריי שבמקסיקו, שם גברה על יריבה מקומית וניצחה את האמריקאית ג'יימי לואב (157 בעולם), אך הפסידה בסיבוב השלישי למדורגת 165 בעולם ולא עלתה להגרלה הראשית.
במאי זכתה בתואר ה-20 בקריירה כשזכתה בטורניר על סך פרסים של 25 אלף דולר באוספריי שבפלורידה.
בגמר גברה על סופי צ'אנג 10-6 4-6 6-4. בעקבות תוצאה זו הגיעה לדירוג השיא שלה (200), ובפעם הראשונה נכנסה לרשימת 200 הראשונות בעולם.
באוגוסט השתתפה לראשונה במוקדמות גרנד סלאם באליפות ארצות הברית הפתוחה, אך הפסידה בסיבוב המוקדמות הראשון ב-3 מערכות לתמרה קורפץ (180 בעולם) הגרמניה.
בספטמבר העפילה לראשונה לטורניר WTA בגואנגג'ואו, סין.
חזניוק ניצחה בסיבוב הראשון אך הפסידה בשמינית הגמר במשחק בו שיחקה במהלך יום הכיפורים.
באוקטובר ניצחה בפעם הראשונה שחקנית מהטופ 100 בעולם בסיבוב הראשון של תחרות על סך 125 אלף דולר במומבאי, הודו.
סיימה את השנה במקום 253 בעולם.
בדצמבר זכתה בפעם השנייה באליפות ישראל לאחר שגברה בחצי הגמר על האלופה היוצאת, אקשיברובה, ובגמר ניצחה את מאיה טחן בשתי מערכות.
במאי זכתה בתחרות על סך 25 אלף דולר בפורטוגל.
השתתפה לראשונה במוקדמות אליפות וימבלדון אך הפסידה בסיבוב המוקדמות הראשון למדורגת 198 בעולם בשתי מערכות.
ביולי הגיעה לגמר בתחרות 25 אלף דולר באינדיאנה, ארצות הברית.
לקראת סוף השנה יצאה מהטופ 300 בעולם.
בשנת 2012 זומנה בפעם הראשונה לנבחרת גביע הפדרציה של ישראל.
חזניוק לא שותפה במשחקי הבית האזורי שנערכו באילת.
מספר ימים לאחר מכן התראיינה ומתחה ביקורת חריפה על שחר פאר, יוליה גלושקו, והמאמן ליאור מור.
בעקבות פרשה זו לא זומנה לנבחרת במשך 4 שנים.
עם זכייתה באליפות ישראל בדצמבר 2016, זומנה חזניוק לנבחרת והשתתפה במשחקי בית אירופה/אפריקה 1 שנערך באסטוניה בפברואר 2017, לצד יוליה גלושקו.
חזניוק רשמה שני ניצחונות ושני הפסדים ביחידות, אך הנבחרת סיימה במקום האחרון וירדה לבית אירופה/אפריקה 2.
במשחקי בית אירופה/אפריקה 2 באפריל 2018 היא לא זומנה לנבחרת, למרות היותה הטניסאית הבכירה של ישראל בדירוג העולמי, בנימוק "שיקולים חברתיים".
דנילה ואלרייביץ' קוזלובסקי הוא שחקן קולנוע ותיאטרון ובמאי רוסי.
התפרסם במערב בעיקר בשל הופעתו בעיבוד הקולנועי ל"אקדמיה לערפדים" בתפקיד דמיטרי בליקוב ובתפקיד אולג הנביא בעונה השישית של הסדרה "ויקינגים".
קוזלובסקי נולד במאי 1985 במוסקבה שברוסיה הסובייטית.
הוא הילד האמצעי למשפחה בת שלושה ילדים, אחיו הבכור יגור ואחיו הצעיר ממנו איוואן.
אביו, ולרי איוואנוביץ' קוזלובסקי היה איש תרבות, פילוסוף ופרופסור במכון המוסקבאי הממלכתי לתרבות; נטל חלק בהקמת בית ספר ראשון ברוסיה לפרסום.
אמו, נאדז'דה זווניגורודסקאיה הייתה שחקנית.
הזוג התגרש כשדנילה היה קטן.
במשך זמן קצר בילדותו הוא למד בבית ספר לבלט.
במשך שש שנים הוא למד בבית הספר של הצי בקרונשטדט.
סיים את לימודיו שם בשנת 2002. את קריירת המשחק שלו התחיל בשנת 1998 כמופרע בסדרת הטלוויזיה "אמיתות פשוטות".
לאחר סיום לימודיו בבית הספר של הצי, המשיך לימודיו באקדמיה הממלכתית לאמנות התיאטרון בסנקט פטרבורג והשלים לימודיו בשנת 2007, במהלך לימודיו למד לנגן בסקסופון.
לאחר שנת 2007 החל לגלם תפקידים שונים בקולנוע.
בשנת 2006 הוענק לו פרס מטעם מבקרי הקולנוע הרוסיים, פרס "הפיל הלבן" על תפקידו בסרט "גרפסטום".
דנילה משחק בקביעות בתיאטרון הדרמה הקטן בסנקט פטרבורג והוא מגלם תפקיד ראשי בהצגות "המלט" ו"המלך ליר".
ב-2012 יצא המותחן הפוליטי "נטול נשמה" וב-2015 יצא המשכו "נטול נשמה 2", בו כיכב לצדו של השחקן הסרבי מילוש ביקוביץ'.
בשנת 2014 גילם לראשונה תפקיד בסרט הוליוודי, הוא גילם את דמותו של דמיטרי בליקוב בעיבוד הקולנועי של האקדמיה לערפדים, בבימויו של מארק ווטרס.
בשנת 2015 יצא לדרך עם פרויקט חייו, "חלומו הגדול של אדם פשוט" (Большая мечта обыкновенного человека), מופע מוזיקה תיאטרלי ובו הוא מנסה כוחו בשירה.
הצטלם לפרסומת עבור Chanel עם השחקנית קירה נייטלי.
בתחילת 2016 יצא לאקרנים סרטו של הבמאי פאבל רומינוב "סטטוס: חופשי", שבו קוזלובסקי גילם תפקיד ראשי והפיק את הסרט.
ב-27 במרץ 2017 הקים את חברת ההפקות DK Entertainment וביולי 2017 השלים את בימוי סרטו הראשון "המאמן".
באותה שנה השלים גם את הפקת הסרט "על האזור", בבימוי חברתו אולגה זויבה.
בספטמבר 2017 דווח על ליהוקו לעונה השישית והאחרונה של סדרת הטלוויזיה ויקינגים על מנת לגלם את דמותו של אולג מנובגורוד, נסיך קייב.
העונה הששית שודרה בסוף 2019 בערוץ ההיסטוריה, בה הופיע כאולג מנובגורוד, נסיך קייב.
ב-2019 ביים את הסרט "צ'רנוביל: התהום", שעלילתו מתרחשת על רקע אסון צ'רנוביל.
כמו כן, ביים עבור Premier Studios את סרט הערפדים "קראמורה", שמתרחש בעבר אלטרנטיבי ברוסיה הקיסרית ומגוללת את מאבקו של מהפכן שיוצא למלחמה בערפדים.
כמו כן ביים את הסרט צ'רנוביל מ-2021, בו הוא גם משחק את הכבאי אלכסיי.
בשנת 2021 הוא גינה את אלימות גופי אכיפת החוק נגד מפגינים: "אנשים מפוזרים בכוח, לא מורשים להביע את עמדתם, מוכים בבטן, בפנים עם מגפי ברזנט - איך אפשר לראות את זה?
זו אלימות, ויש לי גישה שלילית לחלוטין כלפי כל צורה של אלימות." הוא הצהיר כי לא יצביע לולדימיר פוטין בבחירות: "אני נגד חוסר היציבות של הכוח.
אני לא מאמין שאפשר להנהיג מדינה בהצלחה במשך שלושים שנה."
בפברואר 2022 הוא יצא נגד הפלישה הרוסית לאוקראינה ופנה לפוטין בבקשה לעצור את המלחמה.
ב-13 בספטמבר 2023, הוא זכה בתביעה נגד ויטאלי בורודין (ראש הארגון הציבורי "הפרויקט הפדרלי לביטחון ולמאבק בשחיתות"; הידוע בהצהרותיו נגד התקשורת הרוסית, כמו גם נגד אמנים ושחקנים רוסים), שהגישו נגדו תלונה על "הכפשת" אמון הצבא, בעקבות התבטאויותיו נגד הפלישה לאוקראינה.
בשנת 2024, יחד עם השחקניות צ'ולפן חמטובה וקסניה רפפורט, הוא גייס כסף בלונדון עבור ארגון הצדקה "Gift Of Life".
ב-30 במאי 2025, לטביה אסרה על קוזלובסקי להיכנס למדינה, זאת משום שבעבר הצטלם לסרטי קולנוע שצולמו בחצי האי קרים לאחר סיפוחו לרוסיה.
בסתיו 2008 נישא לשחקנית התיאטרון אורסולה מגדלנה מלקה ממנה התגרש ב-2011.
בתחילת פברואר 2013 דווח על רומן שניהל עם השחקנית יוליה סניגיר, שאיתה הצטלם לדרמה ההיסטורית "רספוטין" בבימויו של ז'וזה דיאן.
הוא נפרד מסניגיר כעבור כמה שנים.
בשנת 2015 דווח שהוא בזוגיות עם השחקנית והבמאית אולגה זויבה.
סרט שנה בימוי הערות אמיתות פשוטות 1999 סדרת טלוויזיה אחליט לבדי: רוקדת על גלים 2003 סרט טלוויזיה רחובות הפנסים השבורים.
שוטרים 5 2003 סדרת טלוויזיה סיסי - קיסרית המרד 2004 במסלובקה עילית 2004 גרפסטום 2005 אלקה 2006 פשע ומזג אוויר 2006 צוואת לנין 2007 סרט טלוויזיה אנחנו מהעתיד 2008 סרט קולנוע בני שמחה 2009 A.D.
גילם את הדוכס הגדול דימיטרי פבלוביץ' המרגל 2012 נטול נשמה 2012 אגדה מספר 17 2013 סרט קולנוע.
גילם את ולרי חרלמוב הכל התחיל בחרבין 2013 סדרת טלוויזיה נטייה להיפרד 2013 האקדמיה לערפדים 2013 סרט הקולנוע ההוליוודי הראשון דוברובסקי 2013 מיני סדרת טלוויזיה נטול נשמה 2 2015 הארדקור הנרי 2015 סטטוס: חופשי 2016 גם הפיק ששי 2016 הטיסה 2016 הוויקינג 2016 סרט קולנוע.
גילם את ולדימיר הראשון, נסיך קייב מטילדה 2017 סרט קולנוע.
גילם את הרוזן וורונצוב על האזור 2018 גם הפיק דובלטוב 2018 מקמאפיה 2018 סדרת טלוויזיה מבית BBC המאמן 2018 מזימה ואהבה 2018 ויקינגים 2019—2020 סדרת טלוויזיה.
מגלם את אולג מנובגורוד, נסיך קייב גבעות הנמר 2019 צ'רנוביל 1986 2021 קרסנודאר: ממשחק למשחק 2021 קריין ומדובב קראמורה 2022 חילוק לשניים 2022 הפרת אמונים 2022 סדרה מבית נטפליקס.
כיכב לצד אולגה קורילנקו כאוליגרך בשם אנטון מלניקוב.
בודד באוקיינוס 2022הספינה המעופפת 2024 גילם את בּאבּוֹקבר "שיחה אחת" 2025 סדרה בהפקת Kion.
כיכב לצד אוקסנה אקינשינה, איוואן מאקרביץ' ואחרים.
2006: פרס הפיל הלבן על התפקיד הגברי הטוב ביותר בסרט "גרפסטום".
2006: פרס סופיט הזהב על הצגת התיאטרון המלך ליר.
2013: פרס נשר הזהב בקטגוריית השחקן הטוב ביותר מטעם האקדמיה הלאומית לאומנויות הקולנוע על תפקידו בסרט "נטול נשמה"
2013: פרס ניקה בקטגוריית השחקן הטוב ביותר על תפקידו בסרט "נטול נשמה"
2016: פרס ניקה בקטגוריית השחקן הטוב ביותר על תפקידו בסרט "נטול נשמה 2"
ג'קלין דניז ולץ' היא שחקנית ומנחת טלוויזיה אנגלייה.
היא מוכרת בעיקר מהופעותיה בתפקיד נטלי ברנס באופרת הסבון "Coronation Street" (1997–2000) וסטף היידוק בסדרה "דרך ווטרלו" (2006–2010).
היא עוד ידועה מהיותה פאנליסטית בתוכנית האירוח "Loose Women" של רשת ITV.
תפקידים נוספים של ולץ' כוללים את דרמת הטלוויזיה "ספנדר" (1991–1993), הסדרה "Soldier, Soldier" והסדרה "עם הרגלים על הקרקע" (2004–2005).
ב-2011 השתתפה בעונה השישית של התוכנית "Dancing on Ice" והייתה בת זוגו שלריקוד של מאט אוורס, וב-2012 זכתה בעונה השישית של תוכנית הריאליטי "האח הגדול" לידוענים.
עוד ב-2012 כיכבה בתפקיד טרובי בהפקה בריטית של המחזה "מגנוליות מפלדה".
ג'קלין דניז ולץ' נולדה בטיינמות' שבנורת'מברלנד.
אמה אן נפטרה ב-22 במאי 2012. יש לה אחות צעירה ממנה, דבי.
היא למדה בבית הספר בייגייט בוויטלי ביי לה סאגיס, בית ספר קתולי בניוקאסל.
בגיל 12 עברה לאבצ'סטר במחוז דרהאם שם למדה בבית ספר בלקפיין בעיר קונסט ועברה חמש בחינות GCE.
היא פיתחה נטייה למשחק כשהייתה בת 14 ולוהקה להצגת בית ספר של המחזה "Finian's Rainbow".
בגיל 17 חשבה ללמוד בסמינר למורים ב-Crewe, אבל אביה והמורה לדרמה הציעו לה להירשם לבית הספר למשחק אקדמיית מאונטוויו לאמנויות הבמה.
היא התקבלה ולמדה בבית הספר בשנים 1976 עד 1979. היא קיבלה את כרטיס האיגוד המקצועי (Equity) כשלימדה מחול בתיאטרון פאלאס בווטפורד.
מיד לאחר שעזבה את בית הספר הפכה ולץ' לשחקנית.
ב-1983 הופיעה על הבמה בלונדון במחזה "Yakkety-Yak" עם האחים מקגאן בתיאטרון אסטוריה.