tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
תקופתה של לאל דד מקשמיר, הוגה זרם השירה המיסטית, ואטסון , שלימים תשפיע על זרמים דתיים שונים בתווך שבין ההינדואיזם לאסלאם.
זוהי גם תקופתו של אמיר ח'סרו , שסגנון יצירותיו עתיד להפוך במאות הקרובות למאפיין של זרם מרכזי באמנות ההודית.
בראשית המאה, בימיה של השושלת האילח'אנית, מתחיל שיקום הדרגתי של בירות התרבות במערב אסיה, שנפגעו רבות בפלישה המונגולית.
כובד המשקל התרבותי עובר לערים חדשות, כמו תבריז וסולטאניה.
בתבריז הוקם בשנים אלו הראשידיה, מוסד אליו נאספו מרחבי העולם ספרים וכתבים בנושאי מדעים ואמנויות.
במהלך המאה התחזק אזור מערב איראן, במיוחד תחת השושלת הטימורית, כמרכז התרבות האזורית.
לקראת סוף המאה בלטו בחשיבותן ערים דוגמת סמרקנד והראת.
אזור זה חווה לאורך המאה עלייה גם של סגנון איור שמקשט בין היתר ספרים או מבנים, מהם נותרו כמה עבודות מרשימות לתקופתן, חלקן בהשפעות מאזור סין.
התפתחות של סגנון אדריכלות מתקדם לתקופתו באזור אנטוליה.
דרומה יותר, תחת שליטתם של הממלוכים, הושקע ממון רב בבנייתם של מבנים מונומנטליים רבים שנותרו איתנים גם במאה ה-21, שהתאפיינו במספר מבנים פונקוציאליזם הנבנים יחד כאותו אשכול ובבניית מינרטים שהפכו מעוטרים ומקושטים יותר ויותר.
נטייתם של הממלוכים לרכז באותו אזור מספר מבנים מונומנטליים יצרו באזורי השליטה הממלוכים רחובות שונים שהם גלריה אדרכלית יוצאת דופן מתקופה זו.
ראשית התגבשותה של סוגה קלאסית בספרות הטורקית, שתהייה דומיננטית במאות השנים הקרובות.
בתרבות ארצות האסלאם נפוצה ספרות מיסטית פופולרית שעסקה ב"אותיות הדרכה רוחנית".
בפרס במחצית השנייה של המאה פרחה הכתיבה ההיסטוריוגרפית.
בהיסטוריוגרפיה האירופאית מאה זו נחשבת כחלק מתקופת ימי הביניים המאוחרים, ואילו באסיה שנים אלו מזוהות בעיקר עם עלייתה של האימפריה המונגולית, ששלטה בשיא כוחה על חלק גדול משטח יבשת אסיה ועל חלק ממזרח אירופה.
במהלך המאה ה-13 חדר הידע היווני והערבי לאירופה מספרד והמזרח התיכון, ובהשראתו הגיעה ההגות הנוצרית הסכולסטית לשיאה, ועלו ניצני הרנסאנס באיטליה.
בתקופה זו הגיעה לשיאה האדריכלות הגותית באירופה שהתבטאה בכנסיות גדולות ומפוארות, וטירות מבוצרות.
כיבושי המונגולים שינו את פניה של אסיה וטלטלו את ארצות המזרח הרחוק, העולם המוסלמי ומזרח אירופה.
בארץ הקודש נפלו המדינות הצלבניות בזו אחר זו, ומסעי צלב חדשים הסתיימו לרוב בכישלון.
ביהדות פרץ פולמוס עז שהסעיר את העולם היהודי כולו, על דרכה של הפילוסופיה הדתית, ובמקביל פרחה היצירה הקבלית.
1204 – מסע הצלב הרביעי מביא לכיבוש הבירה הביזנטית קונסטנטינופול, והקמתה של האימפריה הלטינית.
1205 – קאלויאן קיסר בולגריה מכניע את ניסיונו של בלדווין הראשון מלך קונסטנטינופול לכבוש שטחים מבולגריה בקרב הנודע כקרב אדריאנופול .
1206 – טמוצ'ין בורג'יגין, הנודע גם כג'ינגיס חאן, מאחד את המונגולים תחת שלטונו.
1209 – נפתח מסע הצלב האלביגנזי כנגד הקתרים בדרום צרפת.
1209 – מוקם המסדר הפרנציסקני על ידי פרנציסקוס מאסיזי.
1212 – קרב לאס נאוואס דה טולוסה – ברית של ארבעה מלכים נוצרים, פרו השני מלך אראגון, אלפונסו השמיני מלך קסטיליה, אפונסו השני מלך פורטוגל, וסאנצ'ו השביעי מלך נווארה, מביסים את צבא חליפות אל-מוואחידון.
הקרב נחשב לנקודת תפנית מרכזית ברקונקיסטה הספרדית.
1212 – מסע הצלב של הילדים יוצא לדרכו, ומסתיים במכירת הילדים לעבדות בחופי אפריקה.
1214 – מוקם המסדר הדומיניקני על ידי דומיניקוס הקדוש.
1215 – ג'ון מלך אנגליה מאולץ לחתום על המגנה קרטה, שהגבילה את כוחה של המלוכה.
1217 – מסע הצלב החמישי מתחיל כשיעדו הוא כיבוש מצרים האיובית.
1223 – בקרב על נהר קלקה מביסים המונגולים קואליציה של נסיכויות רוסיות.
1228 – מסע הצלב השישי יוצא לדרכו בהנהגת פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
1229 – האפיפיור גרגוריוס התשיעי מייסד את האינקוויזיציה כדי להילחם בכפירה, בפרט זו הקתרית.
1233 – שריפת ספרי הרמב"ם בידי האינקוויזיציה בעקבות פולמוס פנים יהודי על הגותו של הרמב"ם.
1234 – השלמת כיבוש צפון סין, שנשלטה על ידי שושלת ג'ין על ידי המונגולים בהנהגת אוגדיי חאן.
1238 – יסוד הממלכה התאילנדית של סוקהותאי שעתידה לשלוט על שטחים נרחבים של תאילנד, מיאנמר, לאוס ומלזיה של היום.
1239 – קרב בית חאנון מסתיים בתבוסה צלבנית, וסופו של מסע הצלב של הברונים.
1240 – התקיים ויכוח פריס, שסופו בשריפת התלמוד.
1240 – גאנה שולבה באימפריית מאלי, מה שסימן את סופה של אימפריית גאנה.
1241 – המונגולים מביסים את הצבאות הטבטוניים והפולניים בקרבות ליגניץ וחמלניק, ואת הצבא ההונגרי בקרב מוהי.
1244 – הממלוכים מביסים את צבא ממלכת ירושלים ואת בני בריתה בקרב הירביה, והממלכה מתחילה לשקוע עד סופה.
1249 – הרקונקיסטה הפורטוגזית מסתיימת כאשר אפונסו השלישי מלך פורטוגל כובש את חבל אלגארווה.
1245 – האפיפיור אינוקנטיוס הרביעי מכריז על פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ככופר, מדיח אותו מכיסאו ומטיל עליו חרם ונידוי.
קרבות בין הקיסר ונאמניו לתומכי האפיפיור התפשטו ברחבי גרמניה ואיטליה.
1250 – קרב פארסכור מסיים את מסע הצלב השביעי בתבוסה צלבנית מוחלטת, ומלך צרפת לואי התשיעי נפל בשבי המצרי.
1256 – הולאגו חאן המונגולי כובש את מבצר אלמות ששימש כמרכז פעילותה של החשישיון, כת מתנקשים איסמעילית.
1258 – בגדאד נופלת בידי המונגולים, והח'ליפות העבאסית חלפה מעל פני העולם לאחר 508 שנים.
1259 – חוזה פריז בו מכיר הנרי השלישי באובדן רוב נחלותיו בצרפת.
1260 – הממלוכים מביסים צבא מונגולי בקרב עין ג'אלות ומונעים מהם להמשיך במסע הכיבושים שלהם מערבה, ולהשתלט על ארץ ישראל ומצרים.
1260 – מושלמת ונחנכת קתדרלת שארטר, הבנויה בסגנון גותי בשל, ששולט במאה זו באדריכלות הדתית.
1261 – קונסטנטינופול נכבשת על ידי כוחות האימפריה הניקאית בפיקודו של מיכאל השמיני פלאולוגוס , שחידש את האימפריה הביזנטית.
1263 – התקיים ויכוח ברצלונה בין הרמב"ן לנציגי הכנסייה, וסופו בניצחון הרמב"ן וגירושו מספרד.
1265 – קרב אוושם – הנסיך האנגלי אדוארד (לימים אדוארד הראשון) מביס את צבא הברונים ששלטו בממלכה בהנהגת הרוזן סימון דה מונפור.
1268 – האימפריה המונגולית תחת קובלאי חאן מגיעה לשיא התפשטותה ומתפרשת על פני כ-33 מיליון קמ"ר.
1268 – נסיכות אנטיוכיה נופלת בידי הסולטן הממלוכי ביברס.
1268 – קונראד השלישי, מלך ירושלים והשליט האחרון לבית הוהנשטאופן, מוצא להורג על ידי שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה.
1269 – השושלת המרינית כובשת את מרקש ומפילה את שושלת המוואחידון.
1270 – השושלת הסולומונית חוזרת לשלוט באתיופיה על חשבונה של שושלת זגווה.
1270 – מסע הצלב השמיני נפתח בתוניס אך דועך כתוצאה ממגפות, ומלך צרפת לואי התשיעי מת גם הוא.
1271 – מסע הצלב התשיעי נפתח בהגעתם לעכו של אדוארד הראשון מלך אנגליה ושארל הראשון, מלך נאפולי.
1271 – מרקו פולו יוצא למסעו המפורסם במזרח הרחוק, ושב לוונציה לאחר 24 שנים.
תחת ההגמוניה של האימפריות המונגוליות, חודשה דרך המשי שחיברה בין סין למרכז אירופה.
1274 – ניסיון פלישה מונגולי ליפן מסתיים בכישלון.
1279 – קרב יאמן מביא לסופה של שושלת סוּנג ולעלייתה של שושלת יואן בראשותו של קובלאי חאן.
1281 – ניסיון פלישה מונגולי שני ליפן נכשל גם הוא, בעקבות סופה טרופית שפורשה בעיני היפנים כרוח אלוהית (קמיקזה).
1282 – פרו השלישי מלך אראגון כובש את סיציליה לאחר הערבית הסיציליאנית.
1283 – דוויד' אפ גריפיד' נסיך ויילס מוצא להורג על ידי האנגלים, ועצמאותה של נסיכות ויילס מגיעה לקיצה.
1284 – מוצג בוונציה דוקט הזהב, שהפך במהרה למטבע הנפוץ בעולם.
1289 – רוזנות טריפולי נופלת בידי הסולטן הממלוכי קלאון.
1290 – גירוש יהודי אנגליה.
רק משלהי המאה ה-17 החלו יהודים לשוב לאנגליה, על אף שצו הגירוש לא בוטל עד היום.
1291 – הקונפדרציה השווייצרית מוקמת לאחר איחוד של המחוזות אורי, שוויץ ואונטרוולדן נגד שלטון בית הבסבורג.
1291 – נפילת עכו הצלבנית בידי הממלוכים, וקיצה של ממלכת ירושלים השנייה.
1295 – תחילת שלטונו של מחמוד ע'אזאן וייסוד השושלת האילח'אנית תחתיה השתקמה התרבות במערב אסיה, שנפגעה רבות בפלישה המונגולית.
1297 – קרב גשר סטרלינג – הסקוטים בהנהגת ויליאם ואלאס מביסים את האנגלים.
1298 – פרעות רינדפלייש, המסמנים את תחילת ההתמוטטות של המרכז היהודי האשכנזי בימי הביניים.
1299 – עות'מאן הראשון מייסד את האימפריה העות'מאנית.
מסתיימת תקופת התחממות האקלים של ימי הביניים שהחלה במאה ה-10, ונפתח עידן הקרח הקטן.
המקובל הספרדי ר' משה די לאון מפיץ לראשונה את ספר הזוהר, שהפך לספר היסוד של הקבלה.
היצירה המיסטית בדתות המונותאיסטיות מגיעה לשיא ביצירותיהם של הוגים כר' אברהם אבולעפיה, יואכים מפיורה ואבן ערבי.
התפתחותם של הזרמים השיוויסטיים בדרום אסיה, כניסתם של רעיונות יוגיים למיינסטרים של חלק מהתנועות, ופרקטיקות נוספות שלימים יהפכו לפופולרים ברחבי העולם.
במאה זו נשלחו לאפריקה המשלחות הנוצריות המיסיונריות המאורגנות המוקדמות ביותר המתועדות.
במאה זו תעשיית הצמר בפלנדריה חוותה צמיחה כלכלית יוצאת דופן באירופה.
ג'ינגיס חאן, מייסד האימפריה המונגולית.
קובלאי חאן, מייסד שושלת יואן.
פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
אלכסנדר נבסקי, נסיך נובגורוד וולדימיר.
ג'לאל א-דין רומי, תאולוג, משפטן, ומיסטיקן סופי פרסי.
אבן ערבי, פילוסוף, מיסטיקן, איש דת וסופר מוסלמי סופי.
אלברטוס מגנוס, נזיר וכומר דומיניקני, מגדולי התאולוגים הסכולסטיים.
תומאס אקווינס, נזיר דומיניקני, מגדולי התאולוגים הנוצרים בימי הביניים.
מייסטר אקהרט – תאולוג, פילוסוף ומיסטיקן גרמני.
יואכים מפיורה, תאולוג ומיסטיקן נוצרי.
דנטה אליגיירי – פילוסוף, סופר ומשורר, מחבר הקומדיה האלוהית.
רוג'ר בייקון – מדען ופילוסוף אנגלי.
מרקו פולו – סוחר וחוקר ארצות איטלקי בימי הביניים.
הרמב"ן, פוסק, פרשן, הוגה, ומקובל.
הרשב"א, פרשן ופוסק חשוב, גדול חכמי ספרד בדורו.
הרֹא"ש, מגדולי פרשני התלמוד ופוסקי ההלכה.
ר' יעקב בן אשר, פוסק הלכה חשוב, מחבר "ארבעה טורים".
המהר"ם מרוטנבורג, מגדולי הפוסקים בימי הביניים ומאחרוני בעלי התוספות.
ר' יוסף ג'יקטיליה, מגדולי המקובלים בספרד.
ר' אברהם אבולעפיה, נחשב לנציגה הבולט של הקבלה האקסטטית.
ר' משה די לאון, מקובל ספרדי שהפיץ לראשונה את ספר הזוהר.
אבק השריפה הגיע לאירופה, לאחר שהומצא בסין במאה ה-9, והחל לשמש בה למטרות צבאיות במאה ה-10.
רוג'ר בייקון ואלברטוס מגנוס השפיעו על התפיסות הרפואיות וקידמו גישות רפואיות חלוציות בסגנון מדעי.
באירופה נפוץ השימוש בשריון חדש ששילב לוחות מתכת במעיל בד .
במאה הבאה יתפתח ממנו שריון הלוחות.
לקראת סוף המאה הומצאו באיטליה המשקפיים.
באירופה, האדריכלות הגותית הפכה לסגנון האדריכלי השולט, והגיעה לבשלותה (סגנון הידוע כ-High Gothic).
בתקופה זו החלה בנייתן של הקתדרלות הגדולות של ממלכת צרפת, אנגליה והאימפריה הרומית הקדושה.
בסוף תקופת שושלת סונג הדרומית חיו בסין מספר ציירים חשובים.
בתקופה זו כל מוסד אומנותי היה בעל מאפיינים שונים ודגשים אחרים, ולכן אין אחידות בין ציירי התקופה.
בדרך כלל היו אז הציורים מרומזים ולא ישירים, ולעיתים כללו מאפיינים מיתולוגיים והיסטוריים.
בדרום סין נפוצו בתיאטראות אופרות הנאנקסי .
כמה יצירות תאולוגיות חשובות נכתבו בתקופה זו בעולם המוסלמי.
עבודתו הפילוסופית-תאולוגית של אבן ערבי מספרד המוסלמית, פרצה דרך והשפיעה על תרבות האסלאם במאות השנים שלאחר מכן.
לקראת סוף המאה נכתב המת'נאווי , ספר הקדוש לסופים ועבור חלק מהזרמים שני בקדושתו רק לקוראן.
בתקופה זו הגיעה לשיאה אמנות הערבסקה בארצות האסלאם, שבלטה בתחכומה הגאומטרי, וכן שירת המרובע הפרסי שעיטרה כלים רבים.
בסוף המאה ניכרת ביצירה המוסלמית השפעות רבות של תחום המיסטיקה.
במאה זו פעלה מדרסת בגדד , שעסקה בציור מיניאטורי.
גם מבני החאן עבור שיירות הסוחרים הגיעו לפסגת הדרם באזור אנטוליה במאה זו.
הכיבוש המונגולי של אזורים נרחבים במזרח התיכון לווה בהשפעה תרבותית מונגולית וטורקית על האזור, וזו הביאה ליצירת זרמים מוזיקליים חדשים.
במאה זו פעל יונוס אמרה הנחשב למייסד הספרות הטורקית.
פועלו השפיע רבות על הספרות באזורים נרחבים מאות שנים לאחר מותו.
בשנת 1295 תחת שלטונו של מחמוד ע'אזאן התחיל תהליך שיקום הדרגתי של מרכזי תרבות במערב אסיה, כחלק מתהליך ייצוב כללי של האזור.
בשנים אלו עלו בהדרגה בירות תרבות חדשות כמו תבריז וסולטאניה.
1257: התפרצות הר הגעש רינג'אני באינדונזיה.
במאה זו אירופה ידעה שגשוג תרבותי, שנודע כ-'הרנסאנס של המאה ה-12'.
במהלך מאה זו התעצמו מלחמות הדת באירופה והמזרח התיכון.
המדינות הצלבניות התבססו בארץ ישראל מתוך מאבק מתמיד במעצמות המוסלמיות העולות בסוריה ומצרים, ומסעי צלב חדשים יצאו מאירופה הנוצרית כדי לסייע להן.
בחצי האי האיברי התקדמה בהתמדה הרקונקיסטה הנוצרית, ולעומתה קמו בצפון אפריקה אימפריות אסלאמיות משושלות המוראביטון והמוואחידון.
באירופה גופה נמשך מאבק האינווסטיטורה, בין הכנסייה הקתולית למלכים החילונים.
בתרבות האירופית שלטו ערכי האבירות והאהבה הרומנטית, והחלה להתפתח האדריכלות הגותית.
מסדרי נזירים ואבירים נוסדו באירופה ובארץ ישראל.
בעולם הערבי הגיעה לשיאה ההגות הפילוסופית והמדעית האריסטוטלית, והיהודים השתלבו בה בהצלחה רבה.
ביהדות אשכנז התבסס בית מדרשם של בעלי התוספות ושיטת הפלפול שפיתח, ותורת הקבלה החלה לקבל את עיקר גיבושה ופרסומה.
1101 – האלמורבידים משתלטים על הממלכות המוריות בספרד פרט לסרגוסה, מיורקה ואלבסין.
1104 – הצלבנים כובשים את עכו והופכים אותה לנמל הנוצרי העיקרי בארץ הקודש.
1107 – תחילת מסע הצלב הנורווגי בהנהגתו של המלך הנורווגי זיגורד הראשון.
1108 – נחתם חוזה דבול בין בוהמון הראשון מאנטיוכיה לבין אלכסיוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית.
1119 – הקמת מסדר אבירי היכל שלמה.
1119 – קרב אגר סאנגוויניס – צבאה של נסיכות אנטיוכיה מושמד בקרב נגד קואליציה מוסלמית, ורוג'ר מסלרנו, עוצר נסיכות אנטיוכיה נהרג.
1121 – קרב דידגורי – הגאורגים מביסים את הסלג'וקים, במה שנחשב לניצחון הצבאי הגדול ביותר של האומה הגאורגית.
1122 – הסכם וורמס בין האפיפיור קליקסטוס השני לבין היינריך החמישי מסיים את השלב הראשון של מאבק האינווסטיטורה.
1132 – התותח הראשון הומצא בסין.
1138 – מתרחשת רעידת האדמה בחלב המוערכת כשלישית בחומרתה בהיסטוריה על פי מספר ההרוגים, כ-230 אלף בני אדם.
1144 – המצור על אדסה הסתיים ורוזנות אדסה הצלבנית נפלה בידי עמאד א-דין זנגי.
1147 – תחילת מסע הצלב השני בעקבות נפילת רוזנות אדסה.
1147 – פרעות קשות בקהילות אשכנז בהשראת מסע הצלב השני ובעידודו של מטיף בשם רודולף הציסטרציני.
1147 – קרב דורליאום – צבא הצלבנים הגרמני בהנהגת קונרד השלישי נופל למארבים סלג'וקים ומושמד בדרכו לארץ הקודש.
1147 – אפונסו הראשון, מלך פורטוגל כובש את אמירות סנטרם, ואחריה את ליסבון, בסיוע כוחות צלבנים מאנגליה וארצות השפלה.
1147 – אלמריה נכבשת על ידי קואליציה של קסטיליה, נווארה, ארגון וג'נובה, לאחר כיבוש האזור הוא עבר לשליטה של ג'נובה.
1147 – המוואחידון כבשו את מרקש והפילו את שושלת המוראביטון, וכן פלשו לחצי האי האיברי וכבשו את סביליה.
1148 – המצור על דמשק במסגרת מסע הצלב השני מסתיים בכישלון צלבני.
1153 – ממלכת ירושלים הצלבנית כובשת את אשקלון.
1159 – המוואחידון כובשים את אלג'יר, ותוניס נקבעת כבירתם.
1169 – צלאח א-דין כובש את מצרים מידי החליפות הפאטימית.
כעבור שנתיים מת החליף האחרון והשושלת הפאטמית נפלה.
1173 – פייר ולדו מייסד את התנועה הוולדנסית.
1176 – קרב מיריוקפאלון – הסלג'וקים מביסים את הקיסר הביזנטי מנואל קומננוס, והאימפריה הביזנטית מתחילה לשקוע.
1177 – ממלכת ירושלים מביסה את צלאח א-דין בקרב גזר.
1181 – אסטרונומים סינים ויפנים מתעדים את סופרנובה 1181.
1182 – גירוש יהודי צרפת על ידי המלך פיליפ השני.
1182 – האציל הצלבני רנו משטיון מנסה לכבוש את הערים הקדושות מכה ומדינה ולהכות את האסלאם בביתו שלו, אך צבאו מובס.
1186 – השולשת הע'ורית פולשת לצפון תת היבשת ההודית.
פלישה זו שלוותה גם בחדירתן של השפעות מוסלמיות לתת היבשת, השפיעה על החברה והתרבות בהודו, ובין היתר החלישה את ההגמוניה ההינדואיסטית באצולה בצפון-מערב הודו.
המגמה החדשה מביאה לימים גם לשליטים שהם אנטי-הינדים במובהק, הרס מקדשים ולהמרה לאסלאם באזורים בהם היה דומיננטי הבודהיזם, שקרנו נמצאת בירידה בתקופה זו, כמו פקיסטן ובנגלדש.
1187 – צלאח א-דין מנצח את הצלבנים בקרב קרני חיטין, ומביא להתפוררות ממלכת ירושלים.
ירושלים נכנעת לצלאח א-דין אחרי 13 ימי מצור.
1189 – תחילת מסע הצלב השלישי בעקבות נפילת ממלכת ירושלים, בהנהגת מלך אנגליה ריצ'רד לב-הארי, מלך צרפת פיליפ השני, ופרידריך ברברוסה, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
1190 – הטבח ביהודי יורק שבממלכת אנגליה.
1190 – הרמב"ם מוציא לאור את ספרו המונומנטלי "מורה הנבוכים".
1191 – הסתיים המצור על עכו בכניעתם של מגיני עכו בפני הצלבנים.
1191 – ריצ'רד לב הארי מביס את צלאח א-דין בקרב ארסוף.
1192 – נחתם חוזה יפו בין צלאח אל דין והמוסלמים לבין ריצ'רד לב הארי והצלבנים.
1195 – קרב שמכור – הממלכה הגאורגית המאוחדת מנצחת את אטבאגות אזרבייג'ן.
1198 – הקמת המסדר הטבטוני.
במרכז צרפת נולדת האדריכלות הגותית.
ספר הבהיר, הנחשב לספר הקבלי הראשון, מתפרסם בפרובאנס.
בדת ההינדואיסטים שרווחת בדרום אסיה בתקופה זו, ישנה עלייה בחשיבות הסגידה לאלה ראדהה , שנסגדת כאלת האהבה, הרוך, החמלה ומסירות נפש.
במקביל כתות שונות נפוצות באזור זה, ומקדמות אלים שונים או גישות מיסטיות שונות.
אחת הכתות החשובות של התקופה היא זו המקדמת את מסורות הלינגאיטיזם .
נכתבו כתבי הרמאוואטראם , שישפיעו במאות הבאות על תפיסתם של זרמים דתיים שונים, הן בהינדואיזם והן באסלאם.
ריצ'רד לב הארי, מלך אנגליה.
פרידריך הראשון ברברוסה, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
אלינור מאקוויטניה, מלכת צרפת ואחר כך מלכת אנגליה.
נור א-דין, שליט סלג'וקי, ממשיך דרכו של אביו זנגי.
צלאח א-דין, מייסד הסולטנות האיובית.
עבדאללה אבן תומארת, מייסדה הרוחני והצבאי של שושלת אל-מוואחידון.
מנואל הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית.
אבן סינא – רופא, פילוסוף ומדען פרסי חשוב.
אל-ע'זאלי – פילוסוף ומתקן דת מוסלמי, מחשובי התאולוגים המוסלמים.
אבן באג'ה – פילוסוף, מדען ומשורר מוסלמי שייסד של הפילוסופיה האריסטוטלית בספרד.
אבן רושד – מגדולי הפילוסופים בימי הביניים.
אבו אל-ברכאת אל-בגדאדי – פילוסוף ורופא יהודי שהתאסלם באחרית ימיו.
ברנאר מקלרבו – אב מנזר ותאולוג נוצרי חשוב.
פייר אבלר – פילוסוף צרפתי סכולסטי.
דומיניקוס הקדוש – קדוש נוצרי ומקים המסדר הדומיניקני.
פרנציסקוס מאסיזי – נזיר איטלקי, ומקים המסדר הפרנציסקני.
סוגריוס – אב מנזר, מדינאי ודיפלומט צרפתי.
ויליאם מצור – הארכיבישוף של צור וההיסטוריון החשוב ביותר בתקופת מסעי הצלב המוקדמת.
ר' יהודה הלוי – רב, פילוסוף ומשורר.
רבנו תם – מגדולי בעלי התוספות.
הרמב"ם – רב ומנהיג יהודי, מגדולי הפוסקים, ומחשובי הפילוסופים בימי הביניים.
ר' יהודה החסיד – ממייסדי חסידות אשכנז.
ר' אברהם אבן עזרא – פרשן מקרא, פילוסוף, ואיש מדע.
ר"י הזקן – מחשובי בעלי התוספות.
רשב"ם – פרשן המקרא והתלמוד ומבעלי התוספות.
דוד אלרואי – משיח שקר יהודי מצפון עיראק שקרא למרד בשלטון הערבי.
כתביו של הרמב"ם בנושא רפואה מתורגמים ללטינית ומופצים במזרח התיכון ובאירופה.
במאה ה-12 האדריכלות השלטת הייתה אדריכלות רומנסקית שהתבטאה מבני אבן כבדים, לרבות כנסיות וטירות ומבצרים.
במאה ה-12 התפתחה האדריכלות הגותית שהתבטאה בעיקר באדריכלות כנסיות, מבני דת, טירות ומבצרים.
האופרה הקנטונזית התפשטה והפכה נפוצה באזורים נוספים בסין, ונדדה דרומה בהדרגה מהאזורים הצפוניים של סין.
בתקופה זו נוצרו יצירות קלאסיות שמבוצעות גם בתקופה המודרנית.
אנגקור ואט ומקדשים בולטים נוספים באזור קמבודיה נבנים במהלך המאה.
בארצות האסלאם נכתבו בתקופה זו כמה יצירות בולטות של הספרות הגאוגרפית, שכללה רישומי מסעות, והייתה בשיאה.
מאפיין ספרותי שהיה קיים קודם לכן והפך לנפוץ יותר בספרות האזורית בתקופה זו היה התפתחותה של אמנות איורי ספרים שהתאפיינה בייצוג .
בתקופה זו, תחת השושלות הסלג'וקיות בפרס קיבלו הצריחים נוכחות ארכיטקטונית על חשבונם של מבני הדת, אולם מעט מערבה בשטחי השושלת הפאטמית, החלה בנייה חלוצית של מסגדים מונומנטליים לצרכים מקומיים.
התפתחויות נוספות באדריכלות הפאטימית היו בניית קשתות על גבי שדרית וקשתות זווית, וכן סגנון המוקרנס שהתפתח במצרים.
יצירות אדריכלות מתקופה זו חריגות בהצגתן של דמויות אנושיות, שאינן מקובלות בחלק מזרמי האסלאם בתקופות אחרות.
גם באימפריה הסלג'וקית וגם בזו הפאטמית, התפתחה והשתכללה אופנת בניית המאוזוליאומים שהחלה באופן מוגבל יותר במאות הקודמות.
במזרחן של ארצות האסלאם התפשטה גם מגמת בניית מבנים בעלי כיפה ובעלי אייוואן , חללים בצידי המבנה בעלי שלושה קירות.
במאה זו המשיכה התפשטות של מוסדות מדרסה, והמשיכה מגמה של בנייה פרקטית דוגמת מבצרים עירוניים, גשרים ובניית חאנים עבור שיירות סוחרים.
במחצית השנייה של המאה עלתה משמעותית כמות הממצאים שמצביעים על שפע תרבותי ואמנותי בעיקר מזרחן של ארצות האסלאם.
הערכות שונות במחקר הציעו לקשור זאת לאירוע או סדרת אירועים, אולם אין די ראיות שיתמכו בקשר ספציפי לאירוע כזה או אחר.
בתקופה זו התרבה גם השימוש בציורים ובקישוטי אריחים צבעוניים לקישוט מבנים, בעיקר ארמונות.
בנוסף, החלה במחצית השנייה של המאה שיאה של מגמת הדלפט , אמנות קרמית בצבעים מטאלים, ועבודות מתכת משובצות בקישוטים יוקרתיים, למשל, מכסף.
בתקופה זו החלו ימי הביניים הנורמניים.
המאה הייתה המאה הראשונה של האלף השני לספירה.
תחילת המאה – ראטי מבית בר'וואשי, מתבסס ברצ'ה בראש השושלת הדוכסית, בית קחברידזה.
1000 – סנצ'ו השלישי מלך נווארה (985 לערך – 18 באוקטובר 1035), עולה על כס ממלכת אראגון, שעליה ימלוך עד מותו.
1010-1008 – בשנת 1008 השושלת הע'זנווית העולה במרכז אסיה, המתרחבת בכוחה והשפעתה האזורית, כבשה מספר מלכויות קטנות בצפון מערב תת היבשת ההודית.
בשנת 1010 התחילה את פלישתה אל תוך תת-היבשת ההודית.
1008 – מורסקי שיקיבו מסיימת לכתוב את "מעשה גנז'י", אחד מהרומנים המוקדמים והמפורסמים ביותר.
1044-1017 – תחילת התגבשותה של האמונה הדרוזית במצרים.
1025 – פלישה מוצלחת של שושלת צ'ולה מדרום הודו לאזור אינדונזיה ומלזיה הייתה נקודת מפתח בהתפשטותה של התרבות ההודית בדרום מזרח אסיה.
1060-1027 – גל קור מתמשך במערב אסיה, שיוצר תקופה מתמשכת של בצורת ורעב, שגורמת בתורה לעימותים אלימים רבים.
שנות ה-30 – תיעודים שונים מהעיר נישאפור, שהייתה בין הערים הגדולות במזרח התיכון, מתארים את חורבן העיר, וחורבנם של יישובים סמוכים נוספים, בעקבות פשיטות של נוודים אלימים אשר מחפשים מזון, על רקע בצורת מתמשכת.
מסתיים תור זהב תרבותי בערים ע'זני, בגדאד, נישאפור וח'וראסאן.
1038 – על רקע מהומות אלימות ורעב בשטחי השושלת הבויהית, נסגרות ישיבות חשובות של יהדות בבל, ביניהן הישיבות של סורא ופומבדיתא.
בשנים שלאחר מכן נסגרת גם הישיבה של בגדאד.
1040 – עמי נוודים שונים ממערב ומרכז אסיה מתאחדים תחת הנהגת הסלג'וקים, ויוצאים למלחמה כנגד מנהיגים מקומיים, ביניהם מנהיג ח'וראסאן ואימפריה מקומית שמקומה היה בעיר ראזני שבאפגניסטן המודרנית.
הצבא האימפריאלי שיוצא נגד הנוודים לא מצליח להשיג אספקה, והסלג'וקים זוכים בניצחון מפואר.
שנות ה-40 – שבטים פצ'נגים פושטים לאורך שנות ה-40 של המאה ה-11 על ביזנטיון, מה שמוביל את הביזנטים לשלם לפצ'נגים דמי כופר כדי שיפסיקו את המתקפות, ודבר זה מוביל בתורו לנפילת ערך המטבע של הביזנטיון, שהיה המטבע היציב ביותר עד לשנים האלו.
במהלך 2 עשורים מאבד המטבע 27% מערכו.
1055 – ב-18 לדצמבר נכנסת ההנהגה הסלג'וקית לבגדאד, ולאחר כמה שנים של מאבקים פנימיים, מייסדים את השושלת הסלג'וקית.
שנות ה-50 – במהלך כמה שנים ספורות בסוף שנות ה-50 של המאה ה-11 נהרגים, על פי ההערכות, שליש מהתושבים באזור עיראק-איראן-ח'וראסאן, בגלל שילוב של רעב כבד, מלחמת אזרחים ומגפה קטלנית.
1057 – בעיות כלכליות המקשות על מימון שוטף לצבא הביזנטי יוצרת מחלוקות פוליטיות פנימיות חריפות באימפריה הביזנטית, אשר מגיעות לשיאן במלחמת אזרחים שפורצת בשנת 1057.
1066 – ויליאם הכובש מנורמנדי כובש את בריטניה, אחרי ניצחון בקרב הייסטינגס.
1073 – הסלג'וקים השתלטו על שטחים נרחבים במערב אסיה, מסוריה, דרך ירושלים ועד מכה.
במהלך כיבוש זה נאלצה ישיבת גאון יעקב להימלט מישראל, ובכך תמה ההנהגה היהודית-ישראלית עד לתקופה הטרום-מודרנית.
1077 – ההליכה לקנוסה: האפיפיור גריגוריוס השביעי מוחל להיינריך הרביעי.
1096 – האפיפיור אורבן השני מכריז על מסע צלב לשחרור המקומות הקדושים בארץ ישראל מידי המוסלמים.
1099 – מסע הצלב הראשון מסתיים בכיבוש ירושלים.
לאורך המאה מתפשטת הנצרות באירופה, ומתחזקת בבוהמיה ונורווגיה, שמקבלות בהדרגה את הנצרות כדתן הרשמית.
במאה זו התפתחו והשתדרגו נתיבי המסחר באירופה, ואפשרו סחר יעיל יותר על המסלול בין אזור ונציה לארצות השפלה.
אף על פי כן שדרוג זה לא תרם באופן משמעותי לעליה ברמת החיים.
בצפון סין התפתחה תעשיית ברזל ענפה, שייצרה כ־125,000 טונות לשנה (לצורך השוואה, יותר מהייצור בבריטניה של ראשית המהפכה התעשייתית בסוף המאה ה־18).
קונסטנטינוס התשיעי מונומכוס (1000 לערך – 11 בינואר 1055), קיסר האימפריה הביזנטית
משה אבן עזרא משורר, פייטן, ופילוסוף ביהדות ספרד.
רבנו בחיי אבן פקודה, מחבר חובות הלבבות.
רבי יהודה הלוי, מחבר ספר הכוזרי.
שנות ה-40 – אומן סיני מפתח סוג ראשוני דפוס.
1088 – תיעוד ראשון בכתובים למצפן מגנטי בסין.
מופיעות במזרח אסיה גרסאות קדומות של מכונות לעיבוד תעשייתי של ברזל.
עבודתו של איבן סינא, הקאנון של הרפואה , התפרסמה בהדרגה ברחבי העולם והשפיעה רבות על תפיסות הרפואה למשך מאות שנים.
שושלת סונג הקימה ברחבי סין מערכת מתקדמת של תשתית השקיה.
לאורך המאה נבנים באזור הודו המקדשים החשובים ביותר מבין המקדשים של קהג'וראהו.
בתקופה זו פורחת בארצות המוסלמיות, בין היתר, אמנויות של שירה ופרוזה, לצד התפתחות בתחומים כמו פילוסופיה, מדע ותאולוגיה.
בתקופה זו שגשגה השירה האפית.
במאה זו התבצע ניתוח פילולוגי יוצא דופן ברמת היסודיות שלו, של חקר האמנות והשירה על ידי עבד אל-קאהיר אל-ג'ורג'אני .
צפון מערב הודו, לימים פקיסטן וסביבתה, הפכה בתקופה זו למרכז הספרות האיסלאמית, כאשר ערי המזרח, דלהי, אגרה וע'זני היו בין בירות התרבות החשובות של התקופה.
מאה זו עמדה במפנה בנורמות המוסלמיות לגבי מבני הנצחה, ובהמשך למגמה שמתחילה בהדרגה בסוף המאה ה-10, התחילו להיבנות בארצות האסלאם מאוזוליאומים, במיוחד באזור איראן ועיראק המודרניות.
במקביל עלתה תנועה שלמה בתוך האסלאם שיצרה אסלאמיזציה של מקומות וגיבורים אזוריים וקשרה אותם במסורות אסלאמיות כקדושים.
בנוסף, החלה תופעה נרחבת של מבני מדרסה וחזרו להיבנות מבני ריבאט מבוצרים, לצד התפתחויות נוספות במצודות, מבני ביצור עירוניים ובנייה פרקטית כמו גשרים ובניית חאנים עבור שיירות סוחרים.
עלה במאה זו מעמדה של הפרסית בתור שפה ספרותית מקובלת בעולם על חשבון השפה הערבית.
1040 – ייסוד מבשלת הבירה וייהנשטפאן בפרייזינג, גרמניה.
המאה ה-2 היא התקופה שהחלה בשנת 101 והסתיימה בשנת 200. היא המאה השנייה של האלף הראשון.
הקיסרות הרומית מנוהלת על־ידי חמשת הקיסרים הטובים – נרווה, טראיאנוס, אדריאנוס, אנטונינוס פיוס ומרקוס אורליוס
על פי רישומים כרונולוגיים מסין, בתקופה זו התקיימה באזור וייטנאם ממלכה בשליטה הודית.
ייתכן ויש בכך כדי להצביע על השפעות מוקדמות של ההינדואיזם והבודהיזם בדרום מזרח אסיה – השפעות להן חשיבות רבה בהמשך, לכל הפחות על האליטות
אירנאיוס – בישוף מליון, מאבות הכנסייה
אנטונינוס פיוס – קיסר רומא
יובנליס – משורר סאטירי רומי
מרקוס אורליוס – קיסר רומא
ספטימיוס סוורוס – קיסר רומא
סווטוניוס – סופר והיסטוריון רומאי
נגרג'ונה – פילוסוף הודי, אולי ההוגה הבודהיסטי המשפיע ביותר מלבד גאוטמה בודהה עצמו
רבן שמעון בן גמליאל – נשיא הסנהדרין.
שמעון בר כוזבא – (בר כוכבא) מנהיג המרד היהודי כנגד הרומאים בשנים 132–136.
רבי יהודה הנשיא – עורך המשנה ונשיא הסנהדרין.
צאי לון ממציא את הנייר.
תלמי מקטלג את כל הכוכבים הנראים לעין, מפרסם ספר "גאוגרפיה" וספר מפורסם בנושא אסטרולוגיה.
המצאת סייסמוגרף ואצטרולב מופעל על ידי מים בסין.
רופאים יוונים באימפריה הרומית, דוגמת סורנוס מאפסוס וקלאודיוס גלנוס, הגיעו למספר תגליות שונות בתחומי הפיזיולוגיה, למשל, התגלית שהלב מניע את הדם, או ביצוע טכניקה מצילת חיים בלידות מסובכות.
חלק מהידע שנצבר בתקופה זו אבד בתקופת ימי הביניים והתגלה מחדש ברנסאנס.
תחילתו של סגנון השי בשירה הסינית, שירה מורכבת יותר, הנותנת יותר ביטוי לאופיו של המשורר לעומת אופיים של גיבורים מיתולוגיים.
השירה בתקופה זו מתאפיינת במאפיינים דאואיסטים.
היא המאה העשירית של האלף הראשון.
בתקופה זו שיאו של תור הזהב של אסלאם, וקורדובה הופכת לאחד המרכזים התרבותיים החשובים בעולם.
בתקופה זו מוקד הכוח במזרח התיכון עבר מהשושלת העבאסית שמרכזה בבגדאד לשושלת הפאטמית שקבעה מרכזה בקהיר.
תחילת עידן החום של ימי הביניים.
קבוצות ויקינגים מתיישבות בצפון צרפת.
הקמת קלוני, המסדר המונסטי המשותף הראשון.
שימוש ראשון של אבק שרפה בקרב בסין.
בשנת 909 השושלת הפאטמית עלתה במזרח אלג'יר.
בשנת 928 השושלת הפאטמית השתלטה על שטחה של השושלת האידריסית בצפון מערב אפריקה.
בשנת 946 נפלה השושלת העבאסית משליטתה במוקדי הכוח של ארצות האסלאם, ובמקומה עלתה השושלת הבויהית.
בשנת 969 החלה השתלטות של אנשי השושלת הפאטמית מזרחה על מוקדי הכוח של ארצות האסלאם, והקמת קהיר בתור בירה מקומית סימלה זאת.
בשנת 973 השתלטו הפאטמים גם על אזורים נוספים, עד דמשק בצפון ומכה בדרום, הניסו את הבויהים לאזור פרס, והפכו למרכז הכוח של המזרח התיכון.
ממלכת הכוזרים מותקפת על ידי הורגיאנים – ויקינגים של קייב בשנת 965.
פולין מקבלת את הנצרות בשנת 966.
רוס של קייב מקבלת את הנצרות בשנת 988.
במהלך המאה מתפשטת הנצרות למרכז אירופה, ומתחזקת גם באזור הונגריה ובוהמיה.
התמוטטות תרבות המאיה בשפלה המרכזית בדרום מקסיקו.
קץ התקופה הקלאסית של המאיה ותחילת התקופה הפוסט-קלאסית.
ההשפעה השוודית מגיעה עד לים השחור.
ערבים מתימן מגיעים לסין בשנת 993.
כתיבת הביאוולף, אוסף סיפורי עם ושירה אפית אנגלו-סקסונים.
תחילת השימוש בכתב לתיאור הכרוניקות ההיסטוריות של בני ההאוסה.
התפתחותן של כתות שיוויסטיות בדרום אסיה.
ניקופורוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית
עבד א-רחמן השלישי, שליט קורדובה.
אוטו הראשון קיסר האימפריה הרומית הקדושה
יוחנן הראשון צימיסקס, קיסר האימפריה הביזנטית
אוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
אוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
ולדימיר הראשון, נסיך רוס של קייב
בסיליוס השני קיסר האימפריה הביזנטית
אוטו השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
אבו נצר מוחמד אבן מוחמד אל-פאראבי, מתמטיקאי, מדען, רופא ופילוסוף מוסלמי.
אריק האדום – ויקינג, מגלה גרינלנד.
רב סעדיה גאון, מגאוני בבל.
ראש ישיבת סורא בבגדאד ומחברם של ספרים בענייני הלשון העברית ודקדוקה, פיוטים, פרשנות מקרא, ונושאים תאולוגיים ופילוסופיים.
רב שרירא גאון, מגאוני בבל, פוסק וראש ישיבת פומבדיתא, מחבר אגרת רב שרירא גאון.
רב האי גאון, אחרון גאוני בבל, פוסק וראש ישיבת פומבדיתא.
חסדאי אבן שפרוט, מדינאי ורופא בספרד, יועצו של עבד א-רחמן השלישי.
רבי משולם בן קלונימוס, מחכמי אשכנז, פוסק ופייטן.
אהרן בן אשר – מבעלי המסורה, בן למשפחת בן אשר שפעלה בטבריה.
אבו אל-קאסם א-זהראווי מקורדובה כתב את הספר הכירורגי המאויר הראשון, שהשפיע רבות באירופה במשך מאות שנים.
בחמש השושלות ועשר הממלכות בסין, חיו בתקופה זו מספר ציירים חשובים.
בתקופה זו כל מוסד אומנותי היה בעל מאפיינים שונים ודגשים אחרים, ולכן אין מאפיינים אחידים לציירי התקופה.
באופן כללי הציורים בתקופה זו היו בדרך כלל מרומזים ולא ישירים, ולעיתים כוללים מאפיינים מיתולוגיים והיסטוריים.
בתקופה זו פרחה בארצות המוסלמיות, בין היתר, אמנויות של שירה ופרוזה, לצד התפתחות בתחומים כמו פילוסופיה, תאולוגיה ורפואה.
בתקופה זו התחזקה ההשפעה הפרסית על תרבות האסלאם וכן התחיל לשגשג "הסגנון החדש" בכתיבה האסלאמית, שאיתגר את התפיסות המסוריות ויוצר אסכולות ספרותיות שונות.
סגנון זה התאפיין בשימוש נרחב ביותר בכלים ספרותיים דוגמת מטפורות, משחקי מילים, כפל משמעות וסוגים נוספים של דימויים.
השפעות תרבותיות נוספות הגיעו מהגדלת החשיבות התרבותית של האסלאם השיעי ורעיונות מיסטיים-סופיים.
באמצע המאה הופכת קורדובה למרכז תרבות עולמי, כאשר עוד קודם לכן, מעצם היותה מקום מפגש גאוגרפי בין תרבות האסלאם לתרבות האירופית, כבר הייתה מרכז מוזיקלי חשוב.
בסוף המאה השתנו הנורמות המוסלמיות לגבי מבני הנצחה, והחלו להיבנות בארצות האסלאם מאוזוליאומים, במיוחד באזור איראן ועיראק המודרניות.
במקביל קמה תנועה שלמה בתוך האסלאם שיצרה אסלאמיזציה של מקומות וגיבורים אזוריים וקשרה אותם במסורות אסלאמיות כקדושים.
אלג'יר, בירת אלג'יריה נבנית מחדש
המאה ה-20 לפנה"ס היא התקופה שהחלה בשנת 2000 לפני הספירה והסתיימה בשנת 1901 לפני הספירה.
זוהי המאה ה-20 לפני תחילת הספירה הנוצרית.
1991 לפנה"ס: במצרים, מנתוחותפ הרביעי נפטר והשושלת ה-11 באה אל קיצה.
במקומו עולה לשלטון אמנמחת הראשון ומייסד את השושלת ה-12.
1985 לפנה"ס: שושלת שְׂיָה בסין – מותו של המלך שָׁאוקָאנְג, ועלייתו של המלך ג'וּ.
1968 לפנה"ס: שושלת שְׂיָה בסין – מותו של המלך ג'וּ, ועלייתו של המלך חְווָאי.
1953 לפנה"ס: במצרים, סנוסרת הראשון כובש את נוביה התחתונה.
1924 לפנה"ס: שושלת שְׂיָה בסין – מותו של המלך חְווָאי, ועלייתו של המלך מָאנְג.
1906 לפנה"ס: שושלת שְׂיָה בסין – מותו של המלך מָאנְג, ועלייתו של המלך שְׂיֵה.
באשור הקדומה, כתב היתדות השומרי מתפתח לכתב יתדות אשורי קדום.
איכרים ורועי צאן מהגרים מאתיופיה לקניה
ייסוד בייג'ינג, כיום בירת סין
נולדה בשנת 1966 לפנה"ס, לפי סדר עולם רבה.
נפטר בשנת 1928 לפנה"ס, לפי סדר עולם רבה.
נפטר בשנת 1927 לפנה"ס, לפי סדר עולם רבה.
נפטר בשנת 1918 לפנה"ס, לפי סדר עולם רבה.
המאה ה-18 לפנה"ס היא התקופה שהחלה בשנת 1800 לפני הספירה והסתיימה בשנת 1701 לפני הספירה.
זוהי המאה ה-18 לפני תחילת הספירה הנוצרית.
1793 לפנה"ס: חמורבי נהיה למלך בבל.
1793 לפנה"ס: השושלת האגעזית בשבא - מותו של המלך אתיופיוס הראשון, ועלייתו של המלך לקנדון נוררי.
1789 לפנה"ס: שושלת שְׂיָה בסין - מותו של המלך גִ'ין, ועלייתו של המלך קוֹנְג גְ'יָה.
1786 לפנה"ס: סיום השושלת ה-12 של מצרים ותחילת השושלת ה-13 של מצרים.
1780 לפנה"ס: ירים-לים הראשון עלה לשלטון בממלכת ימחד שהייתה ממלכה חזקה בסוריה במחצית הראשונה של האלף השני לפנה"ס.
1775 לפנה"ס: זמרי-לים עלה לשלטון במארי.
1758 לפנה"ס: שושלת שְׂיָה בסין - מותו של המלך קוֹנְג גְ'יָה, ועלייתו של המלך גָאו.
1747 לפנה"ס: שושלת שְׂיָה בסין - מותו של המלך גָאו, ועלייתו של המלך פָה.
1728 לפנה"ס: שושלת שְׂיָה בסין - מותו של המלך פָה, ועלייתו של המלך האחרון בשושלת: גְ'יֵה.
רים-סין הראשון נהיה למלך לרסה וכובש את ממלכת איסין
אירועים על פי פרשנות המקרא
1708 לפנה"ס: יוסף נמכר לישמעלים (לפי סדר עולם רבה).
נפטר בשנת 1793 לפנה"ס, לפי הכרונולוגיה התיכונה.
נפטר בשנת 1712 לפנה"ס, לפי הכרונולוגיה התיכונה.
שלח, נפטר בשנת 1798 לפנה"ס (לפי סדר עולם רבה).
שם, נפטר בשנת 1767 לפנה"ס (לפי סדר עולם רבה).
ישמעאל, נפטר בשנת 1753 לפנה"ס (לפי סדר עולם רבה).
עבר, נפטר בשנת 1737 לפנה"ס (לפי סדר עולם רבה).
יוסף, נולד בשנת 1725 לפנה"ס ונפטר בשנת 1615 לפנה"ס (לפי סדר עולם רבה).
נכתבה הפואמה ההוראה מפי דואה חתי
המאה ה-17 לפנה"ס היא התקופה שהחלה בשנת 1700 לפני הספירה והסתיימה בשנת 1601 לפני הספירה.
זוהי המאה ה-17 לפני תחילת הספירה הנוצרית.
תחילת השושלת ה-14 של מצרים.
1697 לפנה"ס: יוסף מפרש את חלומותיהם של שר האופים ושר המשקים (לפי סדר עולם רבה).
1686 לפנה"ס: יעקב יורד למצרים (לפי סדר עולם רבה).
1679 לפנה"ס: יציאת מצרים (לפי המסורת השומרונית).
1650 לפנה"ס: כיבוש ממפיס בידי החיקסוס שם קץ לשושלת ה-13 של מצרים.
1628 לפנה"ס: אחד התארוכים המקובלים להתפרצות הוולקנית בסנטוריני (אי ב), שככל הנראה השמידה את התרבות המינואית
נפטר בשנת 1696 לפנה"ס (לפי סדר עולם רבה).
נפטר בשנת 1669 לפנה"ס (לפי סדר עולם רבה).
נפטר בשנת 1615 לפנה"ס (לפי סדר עולם רבה).
המאה ה-16 לפנה"ס היא התקופה שהחלה בשנת 1600 לפני הספירה והסתיימה בשנת 1501 לפני הספירה.
זוהי המאה ה-16 לפני תחילת הספירה הנוצרית.
1600 לפנה"ס – הוקמה שושלת שאנג בסין.
1595 לפנה"ס – מורשיליש הראשון, מלך החיתים בוזז את בבל.
1570 לפנה"ס - יעחמס הראשון עולה לשלטון במצרים העתיקה ומייסד את השושלת ה-18.
1550 לפנה"ס – העיר מיקנה, הממוקמת בצפון-מערב פלופונסוס, תופסת את השליטה על שאר אכאיה, ונותנת את שמה של התרבות המיקנית.
1556 לפנה"ס – קקרופס בונה מחדש את אתונה לאחר השיטפון הגדול של דאוקליון וסופו של תור הזהב.
הוא הופך לראשון ממספר מלכים של אתונה, וחייו נחשבים לחלק מהמיתולוגיה היוונית.
1530 לפנה"ס – סופה של השושלת הראשונה בבבל ותחילתה של השושלת הכשית.
1506 לפנה"ס – קקרופס, מלך אתונה, נפטר לאחר 50 שנות כהונה.
1504 לפנה"ס – מצרים מתחילה את כיבוש נוביה והלבנט.
העשור האחרון של המאה ה-16 לפנה"ס – תחילתה של תרבות הוודיק בהודו.
מתיישבים מכרתים עוברים למילטוס, טורקיה.
סימנים מוקדמים של תרבות המאיה מתגלים בבליז.
מרכז אמריקה – הופעת האולמקים.
טאנג צ'נג , שליטה הראשון של שושלת שאנג, ששלט בסין כ-29 שנים.
קמוסה , הפרעה האחרון של השושלת ה-17 במצרים.
יעחמס הראשון, פרעה מצרים, ומייסד השושלת ה-18. שלט בקירוב בין השנים 1580 ל-1546 לפנה"ס.
מורשילי הראשון, מלך החתים בין 1620-1590 לפנה"ס בקירוב.
המאה ה-15 לפנה"ס היא התקופה שהחלה בשנת 1500 לפני הספירה והסתיימה בשנת 1401 לפני הספירה.
זוהי המאה ה-15 לפני תחילת הספירה הנוצרית.
בתקופה זו המעצמות והתרבויות הבולטות והמפותחות ביותר התמקדו בעיקר באזור המזרח התיכון: מצרים שלטה על שטחים נרחבים בלבנט, כולל ארץ כנען ונוביה; החתים ומיתני שלטו באסיה הקטנה; ממלכות בבל ועילם חלשו על מסופוטמיה; וביוון פרחה התרבות המיקנית.
במזרח הרחוק היו בשיאן שושלת שאנג במזרח אסיה, בצפון הודו שלטו תרבויות הודו-אראיות .
התחלת כתיבת ריג ודה, ספר הודי עתיק.
1504 לפנה"ס – 1492 לפנה"ס: פלישה מצרית לנוביה וללבנט.
1497 לפנה"ס: כורנוס מלך אתונה העתיקה הודח.
1476 לפנה"ס: יציאת מצרים (לפי סדר עולם רבה בתיקון השנים החסרות).
1465 לפנה"ס: נערך קרב מגידו בו מביסים המצרים את הכנענים.
1460 לפנה"ס: הכשים כובשים את בבל ומייסדים את השושלת הכשית שתימשך 576 שנים.
1420 לפנה"ס: האי כרתים נכבש על ידי המיקנים – תחילת תקופת יוון המיקנית.
1400 לפנה"ס: ארמון מינוס נהרס בשריפה.
1400 לפנה"ס: תור הזהב של העיר הכנענית אוגרית.
מיקניים פולשים ליוון ולגבול אנטוליה.
תחותמס הראשון, פרעה מצרי מהשושלת ה-18 אשר מלך בין השנים 1503-1493 לפנה"ס.
חתשפסות, פרעונית מצרית מהשושלת ה-18. חיה בשנים 1508-1458 לפנה"ס בקירוב.
נפטר בשנת 1452 לפנה"ס, לפי סדר עולם רבה.
זבולון, אב שבט זבולון במקרא.
נפטר בשנת 1449 לפנה"ס, לפי סדר עולם רבה.
ראובן, אב שבט ראובן במקרא.
נפטר בשנת 1444 לפנה"ס, לפי סדר עולם רבה.
לוי, אב שבט לוי במקרא.
נפטר בשנת 1420 לפנה"ס, לפי סדר עולם רבה.
אמנחותפ השני, פרעה מצרי מהשושלת ה-18. נפטר בשנת 1401 לפנה"ס.
שריון הלוחות ביוון המיקנית (חליפת השריון מדנדרה)
המאה ה-14 לפנה"ס היא התקופה שהחלה בשנת 1400 לפני הספירה והסתיימה בשנת 1301 לפני הספירה.
זוהי המאה ה-14 לפני תחילת הספירה הנוצרית.
1380 לפנה"ס: אמנחותפ השלישי מנסה (ללא הצלחה) לחבר את הנילוס לים האדום בעזרת תעלה.
1352 לפנה"ס: כיבוש מיתני על ידי החתים.
בערך באותה תקופה מורד אשור-אובליט הראשון מלך אשור במלך מיתני.
1345 לפנה"ס: אחנתון פרעה מצרים.
במהלך כהונתו ינהיג במצרים מהפכה דתית ויקדש את פולחן אל השמש אתון.
בנוסף ישנה את שמו ויעביר את בירת מצרים לאחתאתון.
1344 לפנה"ס (לערך): חתים בהנהגת שופילוליומה הראשון כובשים את סוריה ממצרים.
1334 לפנה"ס: תחילת תקופת פרעה תות ענח' אמון.
במהלך כהונתו ינטוש את המהפכה הדתית של אחנתון וישיב את הבירה לתבאי.
1307 לפנה"ס: אדד-ניררי מלך אשור.
1303 לפנה"ס: סתי הראשון פרעה מצרים.
אמנחותפ השלישי, פרעה מצרי מהשושלת ה-18. נפטר בשנת 1379 לפנה"ס, על פי הכרונולוגיה המצרית הגבוהה.
אחנתון, פרעה מצרי מהשושלת ה-18. כנראה נפטר בטווח השנים 1350-1333 לפנה"ס.
אשור-אובליט הראשון, מלך אשור בין השנים 1363-1328 לפנה"ס בקירוב.
קקרופס השני, מלך אתונה העתיקה.
המאה ה-13 לפנה"ס היא התקופה שהחלה בשנת 1300 לפני הספירה והסתיימה בשנת 1201 לפני הספירה.
זוהי המאה ה-13 לפני תחילת הספירה הנוצרית.
1295 לפנה"ס: סיום השושלת השמונה עשרה של מצרים, תחילת השושלת התשע עשרה של מצרים.
1279 לפנה"ס: תחילת שלטונו של רעמסס השני פרעה מצרים.
הוא מלך במשך 66 שנים ומכונה גם אוזימנדיאס "רעמסס הגדול".
הוא נחשב לאחד הפרעונים החזקים והמשפיעים ביותר בהיסטוריה של מצרים.
הוא בנה את פר-רעמסס, כעיר בירה שבשיא גדולתה אוכלוסייתה עמדה על כ-300,000 תושבים.
הוא בנה מבנים מפוארים רבים, בין החשובים שבהן ניתן למנות את מקדש הזיכרון המכונה ה"רעמסאום" במערב תבאי, מקדש האבן באבו סימבל, וקבר אחת מנשותיו הרבות, המלכה נפרתרי בעמק המלכות.
הוא נפטר בערך בגיל 90, גיל מאוד מבוגר בימים ההם.
1274 לפנה"ס: קרב קדש – קרב גדול בין צבאות מצרים והאימפריה החיתית, שהתחולל באביב 1274 לפנה"ס לפי הכרונולוגיה הנמוכה של המזרח הקרוב הקדום בסמוך לעיר קדש (באזור שנמצא כיום בדרום-מערב סוריה).
הקרב היה שיאו של מסע מלחמה מצרי, שנועד להכריע מחלוקת ארוכת שנים בין מצרים לבין האימפריה החתית סביב השליטה בלבנון ובסוריה הדרומית.
הניצחון האסטרטגי במלחמה היה של החתים, ורעמסס נאלץ לחזור למצרים.
זהו הקרב הראשון בהיסטוריה האנושית, שנותר בידינו תיעוד מפורט למדי שלו במקורות העתיקים.
הקרב גם נחשב אחד מקרבות המרכבות הגדולים בהיסטוריה, ושהשתתפו בו אלפי מרכבות משני הצדדים.
1269 לפנה"ס: רעמסס השני וחתושיליש השלישי, מלך החתים, חותמים על הסכם השלום החיתי - מצרי.
1250 לפנה"ס: המלך ווּ דִינְג משָׁאנְג עולה לשלטון בסין.
זהו המלך הראשון שהתגלו עצמות ניחוש כתובות אשר מיוחסות לו במפורש.
1230 לפנה"ס: מצבת מרנפתח – מצבת ניצחון מצרית של פרעה מרנפתח, בנו של רעמסס השני, בשובו מאחד ממסעות הכיבוש שלו ומתארת בעיקר את מערכות מרנפתח בלוב.
האסטלה מציינת באופן תקדימי כי בארץ כנען קיים עם בשם ישראל.
1213 לפנה"ס: תסאוס – מלך אגדתי באתונה העתיקה – הודח.
1200 לפנה"ס: נפילת האימפריה החתית.
במיקנה נבנים שער האריות ובית האוצר של אטראוס.
בשלהי המאה ה-13 לפנה"ס החל באזור מזרח התיכון ובאגן הים התיכון משבר תקופת הברונזה המאוחרת – תקופת מעבר מתקופת הברונזה המאוחרת לתקופת הברזל.
המשבר נמשך עד לאמצע המאה ה-12 לפנה"ס.
במהלך תקופה זו חרבו אימפריות, ממלכות וערי מדינה, התחוללו בצורות, רעב המוני, נדידת עמים, מלחמות ומהפכות חברתיות, וחלה נסיגה חמורה בסחר בינלאומי, בתרבות החומרית ובכתיבה.
מומחים משווים השוו את חומרת המשבר לזו של נפילת האימפריה הרומית במאה החמישית לספירה, שסיימה את העת העתיקה ופתחה את ימי הביניים במערב.
הסיבות למשבר אינן ברורות וכוללות אפשרויות כמו רעידות אדמה, תמורות באקלים הגלובלי שגרמו ליובש ולבצורת, הגירה המונית של גויי הים שפשטו על חופי מזרח הים התיכון, ו"פגיעה מערכתית" כתוצאה משילוב סיבות טבעיות וחברתיות.
המשבר מוטט את הסדר החברתי האופייני לתקופת הברונזה, שהתבסס בעיקר על אימפריות גדולות וערי מדינה המקושרות זו לזו בסחר גלובלי.
התאוששות מלאה מן המשבר ארכה כמה מאות שנים בראשית תקופת הברזל, ובמהלכה קם במזרח התיכון סדר שונה, המבוסס יותר על ממלכות מקומיות.
במאה זו יש אזכורים ראשונים לגויי הים - קבוצות עמים חמושות שפשטו מכיוו ממערב הים התיכון על התרבויות המבוססות במזרח – הפיניקית, החתית, המיקנית, המצרית.
נפטר בשנת 1290 לפנה"ס, בערך.
פנדיון השני, מלך אתונה העתיקה.
סתי הראשון, פרעה מצרים, נפטר בשנת 1278 לפנה"ס.
המאה ה-12 לפנה"ס היא התקופה שהחלה בשנת 1200 לפני הספירה והסתיימה בשנת 1101 לפני הספירה.
זוהי המאה ה-12 לפני תחילת הספירה הנוצרית.
1194 לפנה"ס: תחילת מלחמת טרויה (תאריך משוער).
לפי גרסה אחרת – הוא מת בשנת 1181 לפנה"ס.
24 באפריל 1184 לפנה"ס: התאריך המסורתי לנפילתה של טרויה.
1178 לפנה"ס: חורבן הממלכה החיתית באנטוליה.
1154 לפנה"ס: מנלאוס (מלך אגדתי מספרטה) נפטר.
1154 לפנה"ס: הלנה מספרטה מתאבדת ברודוס.
1154 לפנה"ס: סוף מלכות של רעמסס השלישי.
1147 לפנה"ס: דמופון מלך אתונה העתיקה נפטר.
1146 לפנה"ס: נבוכדנצר הראשון מלך בבל.
סוף תקופתו של השופט תולע בן פואה.
1145 לפנה"ס: עלייתו של השופט יאיר הגלעדי (על פי התיארוך המקראי).
1135 לפנה"ס: אוקסינטס מלך אתונה העתיקה נפטר.
1134 לפנה"ס: אפאידס מלך אתונה העתיקה נפטר.
1126 לפנה"ס: טימואטס מלך אתונה העתיקה נפטר.
1125 לפנה"ס: תחילת הכיבוש העמוני בישראל עם סיום תקופתו של השופט יאיר הגלעדי (על פי התיארוך המקראי).
1108 לפנה"ס: סיום הכיבוש העמוני בישראל ועליית השופט יפתח הגלעדי (על פי התיארוך המקראי).
1100 לפנה"ס: תגלת פלאסר הראשון, מלך אשור מנצח את החתים.
סביבות 1100 לפנה"ס: הפלישה הדורית ליוון.
סביבות 1100 לפנה"ס: סוף התרבות המיקנית ביוון.
סביבות 1100 לפנה"ס: סוף המלכות החדשה במצרים העתיקה.
מומחים משווים את חומרת המשבר לזו של נפילת האימפריה הרומית במאה החמישית לספירה, שסיימה את העת העתיקה ופתחה את ימי הביניים במערב.
במהלך המאה ה-12 נמשכו פלישות גויי הים.
אלו היו קבוצות עמים חמושות שפשטו מכיוו ממערב הים התיכון על התרבויות המבוססות במזרח – הפיניקית, החיתית, המיקנית, המצרית.
אחת האימפריות שנחרבו סופית בתקופה זו היא האימפריה החתית אם כי תחתיה קמו הממלכות החתיות החדשות.
תגלת פלאסר הראשון, מלך אשור
גדעון בן יואש, שופט מקראי (על פי כרונולוגיה מקראית נולד בשנת 1140 לפנה"ס)
המאה ה-11 לפנה"ס היא התקופה שהחלה בשנת 1100 לפני הספירה והסתיימה בשנת 1001 לפני הספירה.
זוהי המאה ה-11 לפני תחילת הספירה הנוצרית.
1085 לפנה"ס: רעמסס האחד-עשר, פרעה מצרים מת.
סוף השושלת ה-20. סמנדס פרעה מצרים מתחיל השושלת ה-21.
1046 לפנה"ס: המלך ווּ מג'וֹאוּ, מביס את המלך ג'וֹאוּ משָׁאנְג, מסיים את שלטונה של שושלת שאנג והופך למלך הראשון של שושלת ג'ואו בסין.
1000 לפנה"ס: תחילת שימוש באלפבית פיניקי
דוד, ראש שושלת בית דוד
גדעון בן יואש, שופט מקראי (על פי כרונולוגיה מקראית נפטר בשנת 1080 לפנה"ס)
על פי הערכות, נכתבו במאה זו ראשית הטקסטים שעתידים להיכנס לאנתולוגיית השירה הסינית המוקדמת ביותר שנכתבה, הקלאסיקה של השירים.
בתקופה זו השירים מתאפיינים בהתמקדות בהלל לשושלת ג'ואו.
בתקופה זו נכתב פפירוס האריס א המתאר את תקופת שלטונו של רעמסס השלישי
המאה ה-10 לפנה"ס היא התקופה שהחלה בשנת 1000 לפני הספירה והסתיימה בשנת 901 לפני הספירה.
זוהי המאה העשירית לפני תחילת הספירה הנוצרית.
במאה זו רבות מהתרבויות המפותחות ורחבות הידיים היו באזור הסהר הפורה, כאשר בהמשך אסיה בתרבויות הבולטות היו התרבות הוודית בצפון אזור הודו ושושלת ג'ואו באזור סין.
באמריקה, אפריקה ואירופה היו בעיקר תרבויות נוודיות, או נוודיות למחצה, שטרם יצרו ריבונות ברורה על שטחים.
993 לפנה"ס: פרעה אמנמוף מלך מצרים
993 לפנה"ס: ארכיפוס מלך אתונה העתיקה מת.
984 לפנה"ס: פרעה אוסורקון המבוגר מלך מצרים.
978 לפנה"ס: פרעה סיאמון מלך מצרים.
977 לפנה"ס: המלך גָ'או מג'וֹאוּ, מלך סין בשושלת ג'ואו, עולה לשלטון.
967 לפנה"ס: תגלת פלאסר השני מלך אשור.
959 לפנה"ס: פסוסנס השני (חר-פא-סבא-ח'עי-נ-ניוות) פרעה מצרים.
977 לפנה"ס: המלך גָ'או מג'וֹאוּ, מלך סין בשושלת ג'ואו, נפטר.
976 לפנה"ס: המלך מוּ מג'וֹאוּ, מלך סין בשושלת ג'ואו, עולה לשלטון.
952 לפנה"ס: תריסיפוס מלך אתונה העתיקה מת.
947 לפנה"ס: המלך מוּ מג'וֹאוּ, מלך סין בשושלת ג'ואו, נפטר.
946 לפנה"ס: המלך גונְג מג'וֹאוּ, מלך סין בשושלת ג'ואו, עולה לשלטון.
945 לפנה"ס: סיום שושלת ה-21 במצרים.
פרעה שישק הראשון מתחיל השושלת ה-22.
935 לפנה"ס: המלך גונְג מג'וֹאוּ, מלך סין בשושלת ג'ואו, נפטר.
934 לפנה"ס: המלך יִי מג'וֹאוּ, מלך סין בשושלת ג'ואו, עולה לשלטון.
922 לפנה"ס: פורבס מלך אתונה העתיקה מת.
914 לפנה"ס: פרעה אוסורכון מהשושלת ה-21 - מלך מצרים.
912 לפנה"ס: אדד ניררי השני הופך למלך אשור.
זו תחילתה של האימפריה האשורית החדשה שהפכה במהלך המאה ה-8 וה-7 לפנה"ס לאימפריה הגדולה במזרח התיכון, והייתה האימפריה הגדולה ביותר עד אז.
910 לפנה"ס: המלך יִי מג'וֹאוּ, מלך סין בשושלת ג'ואו, נפטר.
909 לפנה"ס: המלך שְׂיָאו מג'וֹאוּ, מלך סין בשושלת ג'ואו, עולה לשלטון.
900 לפנה"ס: הקמת ממלכת כוש.
עדויות ראשונות על כתב ארמית
עדויות ראשוניות לקיום חקלאות בהרי קניה.
תחילתה של תרבות סא היון (Sa Huỳnh) בשפך נהר המקונג, דרום-מזרח אסיה.
נכתבו במאה זו טקסטים שעתידים להיכנס לאנתולוגיית השירה הסינית המוקדמת ביותר שנכתבה, הקלאסיקה של השירים.
על פי הערכות, בתקופה זו השירים מתאפיינים בהתמקדות בהלל לשושלת ג'ואו, ובתיאור ימי הפאר הגדולים ביותר שלה, לצד שירים ששימשו לפולחן.
המאה ה-19 לפנה"ס היא התקופה שהחלה בשנת 1900 לפני הספירה והסתיימה בשנת 1801 לפני הספירה.
זוהי המאה ה-19 לפני תחילת הספירה הנוצרית.
והיא מהווה את תחילת האלף השני לפנה"ס.
1878 לפנה"ס: במצרים, סנוסרת השלישי מהשושלת ה-12 עולה לשלטון.
1831 לפנה"ס: שושלת שְׂיָה בסין – המלך בּוּ גְ'יָאנְג מוותר על המלוכה, ועלייתו של המלך גְ'יונְג.
1825 לפנה"ס: במצרים נכתב הפפירוס הגינקולוגי של קהון, הטקסט הרפואי העתיק ביותר המוכר כיום.
1808 לפנה"ס: שמשי-אדד הראשון כובש את אשור והופך למלך האמורי הראשון של ממלכת אשור העתיקה.
צמיחת ממלכת ימחד – ממלכה שמית-אמורית עתיקה, שמרכזה שכן בעיר חַלַבּ, ושלטה ברוב מה שהוא כיום שטחה של סוריה למשך כ-150 שנה.
שומולאיל מייסד את שושלת האמורים בבבל, וקובע את העיר בבל כעיר בירתו
ממלכת לרסה בשומר העתיקה (כיום בדרום עיראק), גוברת על ממלכת איסין וכובשת אותה.
1877 לפנה"ס (לפי סדר עולם רבה): שינוי שמותיהם של אברם ושרי לאברהם ושרה.
חורבן סדום ועמורה (כנראה טעות בחישוב כי הולדת אברהם הייתה רק בשנת 1812 לערך).
תקופת "הארמון הישן" בתרבות המינואית.
1890 לפנה"ס: שושלת שְׂיָה בסין העתיקה – מותו של המלך שְׂיֵה, ועלייתו של המלך בּוּ גְ'יָאנְג.
1810 לפנה"ס: שושלת שְׂיָה בסין – מותו של המלך גְ'יונְג, ועלייתו של המלך גִ'ין.
תקופת "תרבות H" בתרבות עמק האינדוס.
בו ג'יאנג, מלך שושלת שיה בסין.
נפטר בשנת 1898 לפנה"ס (לפי סדר עולם רבה).
נפטר בשנת 1875 לפנה"ס (לפי סדר עולם רבה).
נפטר בשנת 1841 לפנה"ס (לפי סדר עולם רבה).
נפטרה בשנת 1839 לפנה"ס (לפי סדר עולם רבה).
נפטר בשנת 1828 לפנה"ס (לפי סדר עולם רבה).
נפטרו בשנת 1816 לפנה"ס (לפי סדר עולם רבה).
נולד בשנת 1813 לפנה"ס (א'תתקמ"ח לפי סדר עולם רבה).
נולד בשנת 1890 לפנה"ס (לפי סדר עולם רבה).
נולד בשנת 1876 לפנה"ס (לפי סדר עולם רבה).
המאה ה-21 לפנה"ס היא התקופה שהחלה בשנת 2100 לפני הספירה והסתיימה בשנת 2001 לפני הספירה.
זוהי המאה ה-21 לפני תחילת הספירה הנוצרית.
2088 לפנה"ס: שושלת שְׂיָה בסין – מותו של המלך טָאי קָאנְג, ועלייתו של המלך ג'ונְג קָאנְג.
2075 לפנה"ס: שושלת שְׂיָה בסין – מותו של המלך ג'ונְג קָאנְג, ועלייתו של המלך שְׂיָאנְג.
2040 לפנה"ס: מנתוחותפ השני, שליט השושלת ה־11 של מצרים, מאחד את מצרים מחדש.
2007 לפנה"ס: שושלת שְׂיָה בסין – מותו של המלך שְׂיָאנְג ותפיסת השלטון על ידי הָאן ג'וֹאוּ, ולידתו של משקם שושלת שְׂיָה, שָׁאוקָאנְג.
2004 לפנה"ס: לאחר פלישת עילמים מכיוון מזרח ואמורים מכיוון מערב נופלת אור.
אנתפ הראשון משליט את מרותו על מצרים, תחילת תקופת הממלכה התיכונה
על פי המסורת היהודית, בערך בתקופה זאת יצא תרח במסעו עם משפחתו מאור כשדים לכיוון כנען ולאחר מותו המשיך את המסע אברהם אבינו
אור-נמו, מלך שומר, בונה את הזיקורת הגדול של אור המוקדש לאל ננה
הרס העיר השנייה שהוקמה באתר טרויה, התושבים מסתירים אוצרות זהב ותכשיטים, ב-1871 יגלה ההיסטוריון היינריך שליימן מגרמניה את האוצרות וייחס אותם בטעות לפריאמוס, מלך טרויה מהאיליאדה
עליית חשיבות של עיר לרסה בשומר.
חי במאה זו, על פי סדר עולם רבה.
נולד בשנת 2075 לפנה"ס (לפי סדר עולם רבה).
נולד בשנת 2046 לפנה"ס (לפי סדר עולם רבה).
התיאור הראשון בכתב של הסכיזופרניה
שן נונג מכין את משקה התה הראשון
מתמטיקאים ממסופוטמיה מחלקים את המעגל ל-360 מעלות מכיוון ששיטת הספירה שלהם הייתה מבוססת על המספר שישים.
שולגי מקים בתי ספר בניפור ואור ומכנה אותם "אדובה" (בית הלוחות)
בתקופה זו כנראה נכתבו עלילות גילגמש
המאה ה-22 לפנה"ס היא התקופה שהחלה בשנת 2200 לפני הספירה והסתיימה בשנת 2101 לפני הספירה.
זוהי המאה ה-22 לפני תחילת הספירה הנוצרית.
2170 לפנה"ס: מצרים, השושלת ה-8 – אזור שלטונו של קאיכארע יבי.
2150 לפנה"ס: מצרים, השושלת ה-9 – אזור שלטונו של ואחקארע חתי, כנראה מייסד השושלת.
2147 לפנה"ס: שושלת שְׂיָה בסין – מותו של הקיסר יוּ' מייסד השושלת, ועלייתו של המלך צִ'י.
2117 לפנה"ס: שושלת שְׂיָה בסין – מותו של המלך צִ'י, ועלייתו של המלך טָאי קָאנְג.
2104 לפנה"ס: לפי סדר עולם רבה, המבול מציף את העולם ומשמיד את כל האנושות פרט לנח ומשפחתו.
במצרים – תקופת הביניים הראשונה ושנות השלטון של:
תחילת השושלת ה-10 של מצרים
פלישת שבטי גותים מהרי הזגרוס לאור אכד מביאה להתמוטטות האימפריה האכדית
אורוכ מביסה את שבטי הגותים ובשנת 2110 לפנה"ס מייסד אור-נמו את השושלת השלישית של אור ומשתלט על כל שומר
אנשי "תרבות הגביע" שנקראו כך בגלל הגביעים שייצרו מתחילים לנדוד מספרד לצרפת, גרמניה ואנגליה
חיבור "חלום גודאה" וכן שירה דתית בעיר השומרית לגש
יבנה-ים, עיר נמל בתקופה הכנענית
התחלת השימוש בחרס בדרום-מערב ארצות הברית וכן תירבות מספר צמחים, ביניהם החמניה
התחלת השימוש במאזניים מדויקים במצרים
המאה ה-23 לפנה"ס היא המאה שהחלה בשנת 2300 לפני הספירה והסתיימה בשנת 2201 לפני הספירה.
זוהי המאה ה-23 לפני תחילת הספירה הנוצרית.
2283 לפנה"ס: מצרים, שושלת 6 – עלייתו לשלטון של מרנרע.
2284 לפנה"ס: מצרים, שושלת 6 – פפי השני נולד (תאריך משוער).
2278 לפנה"ס: מצרים, שושלת 6 – מותו של פרעה מרנרע, ועלייתו לשלטון של פפי השני.
2255 לפנה"ס: שלושת המלכים וחמשת הקיסרים בסין – הקיסר יאו מפנה את כסאו, הקיסר שון, עולה לשלטון (תאריכים משוערים).
2250 לפנה"ס: השנה שבה בערך הוקם עמוד הניצחון הראשון בהיסטוריה, באזור אכד, ובו מתואר נרם סין, נכדו של סרגון מאכד, מלך אכד רומס את אויביו.
2250–2200 לפנה"ס: מפוסלת מסכת ראשו של מנהיג אכדי (ייתכן שמדובר בסרגון מלך אכד), אשר שכנה עד לאחרונה במוזיאון עיראק בבגדאד.
2205 לפנה"ס: שלושת המלכים וחמשת הקיסרים בסין – הקיסר שון מפנה את כסאו, יו' הגדול, מייסד שושלת שיה, עולה לשלטון (תאריכים משוערים).
פיתוח הסחר בין מסופוטמיה ועמק האינדוס.
ראשית תקופת הברונזה במרכז אירופה וכן תקופת הברונזה התיכונה באזור מסופוטמיה והמזרח התיכון.
משבר שטיבו לא ידוע מביא להרס היישוב העירוני בכנען, במקומו מופיעים יישובים חקלאיים וכפרי נוודים.
שיא שגשוגה של העיר אומה בשומר.
אנהדואנה, בתו של סרגון מאכד, המחברת הראשונה הידועה בכל ההיסטוריה המתועדת.
נרם סין, מלך האימפריה האכדית, נכדו של סרגון מאכד.
הוא הומלך כשהוא רק בן 6, הוא מלך 94 שנים והוא המלך שמלך הכי הרבה שנים במהלך כל ההיסטוריה האנושית.
בסוף ימיו נחלש השלטון המרכזי במצרים ולאחר מותו התפצלה מצרים לממלכות יריבות, והתחילה תקופת הביניים הראשונה.
נולד בערך בשנת 2284 לפנה"ס.
מוקמים הבתים הראשונים בעמק האינדוס, ובהם מערכת ניקוז.
המאה ה-24 לפני הספירה היא התקופה שהחלה בשנת 2400 לפנה"ס והסתיימה בשנת 2301 לפנה"ס.
2375 לפנה"ס – מצרים, שושלת 5 – מותו של פרעה צ'ד כא רע, ועלייתו לשלטון של אוּנַס.
2366 לפנה"ס – שלושת המלכים וחמשת הקיסרים בסין – מותו של הקיסר קוּ, הקיסר גְ'ה עולה לשלטון (תאריכים משוערים).
2358 לפנה"ס – שלושת המלכים וחמשת הקיסרים בסין – הקיסר גְ'ה מפנה את כסאו, הקיסר יָאו עולה לשלטון (תאריכים משוערים).
2350 לפנה"ס – לוגלזגיסי, מלך אומה כובש את גו-אדין ומאחד את ממלכת שומר.
2345 לפנה"ס – מצרים, שושלת 5 – רציחתו של פרעה אוּנַס, ועלייתו לשלטון של טטי מייסד השושלת השישית.
2334–2279 לפנה"ס – סרגון מאכד פולש למסופוטמיה, ומייסד את האימפריה האכדית.
2333 לפנה"ס – מצרים, שושלת 6 – רציחתו של פרעה טטי, ועלייתו לשלטון של אוסר כא רע.
2332 לפנה"ס – מצרים, שושלת 6 – מותו של פרעה אוסר כא רע, ועלייתו לשלטון של פפי הראשון.
סיום השושלת ה-5 של מצרים, תחילת השושלת ה-6 של מצרים.
ייסוד המדינה הראשונה בתולדות ההיסטוריה באזור קוריאה על ידי טאנגון, תחילה נקראה קוצ'וסון או צ'וסון ולפי עדויות ארכאולוגיות ידוע כי למרות קיומה עוד חיו בשאר חלקי קוריאה מספר תרבויות שבטיות.
העיר אבלה שבסוריה נהפכת למרכז סחר חשוב.
אורוקָגינה, מלך לגש שבדרום מסופוטמיה, אשר נחשב למחוקק הראשון בהיסטוריה האנושית.
פתחותפ , פקיד מצרי אשר כותב לבנו את ספר "ההוראות", ספר זה נחשב עד היום לחיבור הפילוסופי הראשון בהיסטוריה האנושית.
סרגון מאכד, מייסד האימפריה המסופוטמית הקדומה ביותר המוכרת בהיסטוריה.
המאה ה-25 לפנה"ס היא התקופה שהחלה בשנת 2500 לפני הספירה והסתיימה בשנת 2401 לפני הספירה.
זוהי המאה ה-25 לפני תחילת הספירה הנוצרית.