tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אף על פי שהז'אנר פותח בתחילה לפני חלוקת קוריאה, הז'אנר למעשה פופולרי רק בקוריאה הדרומית, כאשר בקוריאה הצפונית הז'אנר מסווג כז'אנר תעמולה שעשוי להשפיע על האוכלוסייה.
בתחילה, יצירות מהז'אנר מכילות במקצב של שני פעימות עם לחן של סולם פנטטוני או סולם אנמיטוני בשילוב עם סולם מינורי.
מאוחר יותר, בסביבות שנות ה-1940 בחלק מהיצירות מהז'אנר שולבו סולם מז'ורי במקום הסולם המינורי.
לאחר הכיבוש היפני בשנות ה-1950, יצירות מהז'אנר הולחנו עם סולם הפתטוני בשילוב עם סולם מז'ורי.
כמו כן, בז'אנר זה משתמשים בצלילים נמוכים בשילוב ויברטו ובצלילים גבוהיים בשילוב הטכניקה קוקגי (꺾기), טכניקת קישוטים קוריאנית.
רוב התוכן הלירי של יצירות מהז'אנר מבוסס על שני נושאים פופולריים, אם כי הם משתנים עם הזמן: אהבה ופרידה, וגעגועים הביתה.
כמו כן, השירים מהז'אנר הנפוצים ביותר הם שירים אלגיים המושרים בסולם מינורי.
מוזיקה זו לרוב מבוצעת בדואט או בידי זמר אחד, לרוב ללא ניגון מוזיקלי של הזמרים, אלא בליווי תזמורות וקולות רקע.
טְרוֹי היא עיר המחוז של מחוז רנסלר, במזרח מדינת ניו יורק שבארצות הברית.
העיר ממוקמת לאורך הגדה המזרחית של נהר ההדסון ושייכת למטרופולין אולבני-סקנקטדי-טרוי.
על פי מפקד האוכלוסין האמריקני של 2020 מנתה אוכלוסיית העיר באותה העת 51,401 תושבים.
לפי מפקד האוכלוסין האמריקני של 2010 היו באותה העת 50,129 תושבים בטרוי.
העיר ממוקמת כ-10 קילומטרים צפונית לאולבני, בירת ניו יורק, וכ-241 קילומטרים צפונית לעיר ניו יורק.
העיר ממוקמת לאורך הגדה המזרחית של נהר ההדסון.
העיר משתרעת על פני שטח של כ-28.64 קילומטרים רבועים, אשר מתוכם 1.81 קילומטרים רבועים הם שטחי מים.
האזור היה מיושב במשך שנים רבות על ידי שבט אינדיאנים מוהיקני.
באמצע המאה ה-17 הוקמה התיישבות הולנדית באזור בו נמצא כיום היישוב.
ההתיישבות ההולנדית נכבשה על ידי האנגלים ב-1664, ושם היישוב שונה ב-1789 ל"טרוי", על שם העיר העתיקה טרויה (באנגלית שתיהן נכתבות Troy).
במהלך המאה ה-19 הפכה טרוי למוקד תעשייה מרכזי בארצות הברית אשר תרמו באופן ניכר לצמיחתה הכלכלית.
בעיר מספר מוסדות להשכלה גבוהה בהם אוניברסיטת מחקר פרטית המכון הפוליטכני רנסלר אשר נוסדה בשנת 1824 והיא האוניברסיטה הטכנולוגית הוותיקה ביותר בעולם הדובר אנגלית ובחצי הכדור המערבי.
טרוי בייקר הוא שחקן קול ומוזיקאי אמריקאי.
בייקר גילם דמויות רבות במשחקי וידאו, כמו ג'ואל מילר מהמשחק "האחרונים מבינינו" (2013), הג'וקר מהמשחק "באטמן: ארקהם אוריג'ינס" (2013), טאליון מהמשחק "הארץ התיכונה: צל מורדור" (2014), וסמואל "סאם" דרייק מהמשחק "אנצ'רטד 4 : סופו של גנב" (2016).
בייקר היה מועמד פעמים רבות בטקסים המעניקים פרסים בתחום משחקי הווידאו; בין היתר זכה בפרס 'האקדמיה הלאומית של מבקרי משחקי הווידאו' לשנת 2013 בקטגוריה "ההופעה הראשית בדרמה" על גילומו של ג'ואל במשחק "האחרונים מבינינו".
הוא גם גילם דמויות מונפשות בסדרות וסרטים, לרבות לוקי בסדרה "שומרי הגלקסיה" (2016) ובאטמן בסרט "באטמן נגד צבי הנינג'ה" (2019).
בייקר הוא גם זמר וגיטריסט.
החל משנת 2012 הוא נשוי לפמלה וולוורת', שחקנית לשעבר וצלמת.
(2004) – בתפקיד: אלכימאי פורע החוק.
(2005) – בתפקידים: טרבור גודצ'יילד וחיילים.
(2008) – בתפקידים: קונאן והנמר האפור.
ביושוק לנצח (2013) – בתפקיד: בוקר דאוויט.
Injustice: Gods Among Us (2013) – בתפקיד: נייטווינג, סינסטרו.
לגו מארוול גיבורי על (2013) – בתפקיד: פנדרל, גרוט, הוקאיי, ג'רוויס, לוקי, מון נייט.
באטמן: ארקהם אוריג'ינס (2013) – בתפקיד: הג'וקר.
(2014) – בתפקידים: דרקון וגריפון.
Disney Infinity (2015-2014) – בתפקידים: הוקאיי, לוקי.
באטמן: ארקהם נייט (2015) – בתפקידים: דו פרצוף, ג'ייסון טוד / ארקהאם נייט.
Lego Dimensions (2015) – בתפקידים: באטמן, דו פרצוף, ג'ו סטטלר ההגון, דיגיטל אוברלורד.
(2015) – בתפקיד: אוליבר לנהיים / בלובלנק.
Batman: The Telltale Series (2016) – בתפקיד: ברוס ויין / באטמן, תומאס ויין.
(2016) – בתפקיד: יועץ קלקון, קיסר פסיילון, קיסר גנולם.
Death Stranding (2019)– בתפקיד: היגס מונאהן.
פורטנייט (2020) – בתפקיד: הסוכן ג'ונס.
הנוקמים (2020) – בתפקיד: ברוס באנר.
ספיידרמן: מיילס מוראלס (2020) – בתפקיד: סיימון קריגר.
באטמן: מתקפה על ארקהם (2014) – בתפקיד: הג'וקר.
באטמן נגד רובין (2015) – בתפקיד: חבר בבית משפט הינשופים.
באטמן נגד צבי הנינג'ה (2019) – בתפקידים: באטמן, הג'וקר.
שומרי הגלקסיה (2016) – בתפקידים: לוקי, הוקאיי ועוד.
האחרונים מבינינו (2023) – בתפקיד: ג'יימס.
טרוי אדוארד מינק הוא פקיד ממשל אמריקאי, שכיהן כסגן תת-מזכיר חיל האוויר לענייני חלל בשנים 2013–2014, כסגן המנהל הראשי של משרד הסיור הלאומי בשנים 2020–2025, והחל מ-16 במאי 2025 כמזכיר חיל האוויר של ארצות הברית.
מוצאו של מינק הוא מהעיירה למון שבדקוטה הדרומית.
הוא למד באוניברסיטת המדינה של דקוטה הדרומית, שם סיים לימודי תואר בהנדסת מכונות ב-1988. בהמשך הוא למד באוניברסיטת המדינה של אוהיו, שם הוא סיים ב-1995 לימודי תואר מוסמך אוניברסיטה בהנדסת אווירונאוטיקה וחלל, וב-1999 סיים שם לימודי דוקטורט באותו תחום.
ב-1988 נכנס מינק לחיל האוויר של ארצות הברית במסגרת תוכנית כוחות האימונים של קציני המילואים של אוניברסיטת המדינה של דקוטה הדרומית.
הוא החל את הקריירה שלו כנווט ומדריך במטוסי תדלוק בואינג KC-135 סטרטוטנקר, ולאחר מכן היה מהנדס בדיקות מוביל לעיצוב ולהערכה של כלי רכב לניסויי טילים בליסטיים מטעם הסוכנות להגנה מפני טילים.
בעד שהיה נווט במטוסי ה-KC-135, הוא הוצב בבסיס האווירי גריסום באינדיאנה, ובמהלך מלחמת המפרץ שירת בעיראק.
לאחר מכן הוביל מינק את הפיתוח במשרד התוכנית המשותפת לתקשורת לוויינית צבאית, ושירת כמנהל התוכנית למערכת התקשורת הלוויינית הטרנספורמטיבית .
הוא היה מנהל במשרד עוזר מזכיר ההגנה ומנהל לרכש מערכות מודיעין אותות במשרד הסיור הלאומי בשנים 2006–2013.
מנובמבר 2013 ועד יוני 2014 שימש מינק כסגן תת-מזכיר חיל האוויר לענייני חלל.
לאחר מכן ועד 2017 הוא היה עוזר מנהל המודיעין הלאומי למערכות ולניתוח משאבים, ואז היה למנהל הרכש למערכות מודיעין גאו-מרחבי במשרד הסיור הלאומי.
באוקטובר 2020 הוא מונה על ידי הנשיא דונלד טראמפ כסגן המנהל הראשי של משרד הסיור הלאומי.
בתפקידו זה הוא פיקח על תקציב של יותר מ-15 מיליארד דולר לפיתוח יכולות לווייניות.
ב-16 בינואר 2025 הודיע הנשיא הנבחר טראמפ על מועמדותו של מינק כמזכיר חיל האוויר של ארצות הברית.
המינוי זכה לעידודו השקט של אילון מאסק.
ב-13 במאי אושר המינוי על ידי הסנאט של ארצות הברית ברוב של 74 תומכים מול 25 מתנגדים.
ב-16 במאי הושבע מינק לתפקידו.
טרוי בריאן דאונינג הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של מדינת מונטנה מאז 2025. דאונינג, חבר המפלגה הרפובליקנית, כיהן טרם היבחרו לקונגרס כמבקר המדינה של מונטנה בין השנים 2021–2025.
הוא למד מתמטיקה שימושית ומדעי המחשב באוניברסיטת ניו יורק, ועבד כחוקר וכמרצה במכון קוראנט למדעי המתמטיקה של האוניברסיטה (CIMS).
לאחר לימודיו הגבוהים ייסד את "WebCal", חברת לוחות שנה מקוונים שנרכשה כעבור זמן מה בידי Yahoo!.
בהמשך ייסד חברת ביטוח מסחרית מדינתית וחברה לתיווך נדל"ן.
לאחר פיגועי 11 בספטמבר התגייס דאונינג אל חיל האוויר של ארצות הברית ושובץ בטייסת לחילוץ וחיפוש קרבי.
במהלך שירותו הצבאי פעל כמהנדס טיסה ויצא לשני סבבי לחימה באפגניסטן.
במקביל ולאחר שירותו בחיל האוויר המשיך בפעילות עסקית, והיה המנכ"ל של "AC Self Storage Solutions", חברת אחסון והשקעות נדל"ן הפועלת בקרלסבד שבקליפורניה.
בנוסף, הוא בעלים-שותף של מזקקת "ויילדריי" בבוזמן, שייצרה אלפי גלונים של חומרים לחיטוי ידיים בשיא מגפת הקורונה בארצות הברית.
בבחירות 2018 התמודד דאונינג אל מועמדות המפלגה הרפובליקנית לסנאט של ארצות הברית, אך סיים במקום השלישי בבחירות המקדימות לאחר מאט רוזנדייל וראסל פאג.
בבחירות 2020 גבר על סקוט טוקסברי ונלי ניקול בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לתפקיד מבקר המדינה של מונטנה.
ב-2 ביוני 2020 נבחר למועמד המפלגה, לאחר שניצח ב-55 מתוך 56 מחוזות מונטנה וגרף 50% מהקולות.
בבחירות הכלליות ניצח את חבר הסנאט של מונטנה שיין מוריג'ו, והושבע לתפקידו כמבקר המדינה ב-4 בינואר 2021.
ב-4 ביוני 2024 זכה דאונינג בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לייצוג מחוז הקונגרס השני של מונטנה בבית הנבחרים של ארצות הברית.
בבחירות הכלליות שהתקיימו ב-5 בנובמבר 2024 הביס את המועמד הדמוקרטי ג'ון דריסקול, ונבחר לתקופת כהונתו הראשונה בקונגרס.
ב-3 בינואר 2025 החל את תפקידו עם התכנסות הקונגרס ה-119 של ארצות הברית.
טְרוֹל (Troll) הוא מפלצת מיתולוגית דמוית אדם שמקורה באגדות עם נורדיות וסקנדינביות.
לרוב מתוארים הטרולים כיצורים גדולים, טיפשים ומכוערים, בעלי אוזניים גדולות ואף ארוך, הנושאים אלות ורוצחים ללא מחשבה.
הם מתרחקים מהשמש, שכן חשיפה לאורה הופכת את הטרול לסלע.
השימוש של ג'ון רונלד רעואל טולקין בטרולים בספריו ההוביט ושר הטבעות הפך אותם לנפוצים בספרות הפנטזיה.
הם מופיעים, בין השאר, בסדרת עולם הדיסק של טרי פראצ'ט, בספרי הארי פוטר, בספרי ארטמיס פאול ובספרי פנטזיה מבוססי מבוכים ודרקונים.
טרולים הם יצורים מהמיתולוגיה הנורדית, החיים בגבעות ותלים.
הם מוצגים כגוצים בעלי צורה מעוותת ומגובננים ובעלי נטייה לגנוב.
הם נקראים "אנשי הגבעות", וסולדים מרעש כזכר לתקופה בה ת'ור נהג להשליך עליהם את מקבתו.
בשוודיה ישנם מקומות רבים שנקראו על שם הטרולים, כגון העיר טרולהטן (Trollhättan, "ברדס הטרול" בשוודית) וההרים האגדיים Trollkyrka ("כנסיית הטרול").
כך הדבר גם בשכנתה של שוודיה בחצי האי הסקנדינבי - נורווגיה - שבה כביש הנמצא בנפת ראומה (Rauma) נקרא "טרולסטיגן" (נורווגית Trollstigvegen - "סולם הטרול").
טרולים הם היצורים השכיחים ביותר באגדות סקנדינביות, והם מחולקים לשני מינים מרכזיים: "טרול ההרים" ו"טרול היערות".
בשני מינים אלו ישנם תת-מינים רבים, כגון: רגלפטן, טוסלד, רימטוס, דוברגובן, הרדינג ועוד.
הטרולים החיים בים עשויים להביא מזל טוב או רע לדייגים, תלוי עד כמה הם מרצים אותם; טרולי ההרים הם החשאיים וטרולי היער הם הנפוצים ביותר.
גודלם עשוי להשתנות בין אגדה אחת לשנייה, והם עשויים להיות גדולים כענקים או קטנים כגמדים.
הטרולים הם יונקים, ומתאפיינים כבעלי אינטלקט דל (בעיקר הזכרים, בעוד שהנקבות פיקחיות יותר).
הטרולים בעלי כח אדיר, אפים גדולים, זרועות ארוכות, שעירים ומכוערים.
לחלק ממיני הטרולים צומחים שני ראשים נוספים על המקורי במשך חייהם, אך גם לאלו יש עיניים רק בראש המקורי, משום שבראשים הנוספים אין מח, והם גידולים בלבד, כדי להפחיד טרולים אחרים ובשביל להרשים נקבות.
משך תקופת ההיריון של נקבת הטרול הוא בין 10 ל-15 שנים, ובדרך כלל יש להם רק וולד אחד.
באגדות סקנדינביות, טרולים הזקנים מתאבנים כאשר הם נחשפים לאור שמש או לאור אולטרה-סגול חזק (חולשה זו משותפת גם ל"אלפים השחורים" הנורווגים ולגמדים באגדות הסקנדינביות).
לעומתם, הטרולים הצעירים עלולים להתפוצץ.
הסיבה לכך היא שאור השמש מנפח את מיעיהם של הטרולים, הגזים עולים כלפי מעלה וגורמים לפיצוץ.
אצל הזקנים, ההסתיידות גורמת לקפיאת הוורידים, ולכן הם מתאבנים.
כמו זנים רבים אחרים בפולקלור הסקנדינבי, הטרולים גרים במערה מתחת לאדמה, שכניסתה מוסווית בסלעים ענקיים הניצבים על עמודי זהב, ביערות ובהרים.
הטרולים אף אוגרים זהב ואוצרות, במסתורים שונים הפזורים באזורי המחיה שלהם.
לעיתים הטרולים חוטפים בני אדם לצורך הפיכתם לעבדים או סתם אוסרים אותם; במיוחד הם אוהבים לשדוד נסיכות.
במסורת הסקנדינבית, נקראים האנשים שנחטפו על ידי הטרולים "bergtagna" ("אלו שנלקחו להרים").
כאשר האנשים האלו בורחים משבי הטרולים, הם לא זוכרים דבר מתקופתם בשבי מתחת לאדמה.
לאחר שהגיעה הנצרות אל ארצות סקנדינביה, החלה להופיע בסיפורים דמות של טרול שלעיתים משליך סלעים גדולים על כנסייה.
הטרולים תוארו בדרך כלל כאויבי הכנסייה ולעיתים אפילו בעלי ברית עם השטן.
הם תוארו כפוחדים מצלבים, תפילות ומצלילי פעמוני הכנסייה, ככל הנראה כניסיון של אנשי הדת הנוצרים להטמיע באוכלוסייה המקומית את רעיון הכנסייה כ"מגנה ושומרת", תוך שימוש בפולקלור המקומי.
לפי אותן אגדות, הטרולים מריחים מרחוק אנשים המאמינים באלוהים או בישו ורודפים אחריהם.
בסקנדינביה מקובל ללמד ילדים לצחצח שיניים בטענה שעליהם להיפטר מ"טרולי השיניים" הקטנים שגורמים לחורים בשיניים.
הסופר תורביורן אנגר השתמש ברעיון זה בספרו קריוס ובקטוס.
אדוורד גריג, המלחין הנורווגי החשוב ביותר של סוף המאה ה-19, כתב מספר יצירות על טרולים.
הפרק "בהיכל מלך ההר" (In the Hall of the Mountain King) מתוך פר גינט, ו"מארש הטרולים" (March of the Trolls) הן שתי דוגמאות לכך.
כמו גריג, יוהאן הלוורסן (Johan Halvorsen) כתב מספר יצירות על טרולים כגון "הנסיכה והטרול הענק", "הטרולים נכנסים להר הכחול" ו"ריקוד הטרולים הקטנים".
גייר טבייט (Geirr Tveitt) הושפע מאוד מהרומנטיקה של גריג, מחקירת הפולקלור הסקנדינבי ומהמלחינים העממיים הנורווגיים.
באופן טראגי מרבית יצירותיו נשרפו.
בספרות ילדים שוודית, טרולים הם לא רעים מטבעם, אבל פרימיטיביים ולא מובנים.
הפשעים שלהם נגרמו עקב שילוב של תכונות בסיסיות ונפוצות של בני האדם, כגון קנאה, גאווה, חמדנות, תמימות, בורות וטיפשות.
בכמה אגדות של תחילת המאה ה-20 שנכתבו על ידי אלזה בסקו (Elsa Beskow), טרולים מתוארים גם כגזע קדמון של ציידים ומלקטים שנמלטים מפלישת התרבות האנושית.
בשנת 1959 מגלף עצים דני בשם תומאס דאם (Thomas Dam) יצר בובת טרול, ויצירה זו הפכה לאופנה, אשר התחדשה בתחילת שנות ה-70. בובות הטרול מגיעות במגוון צבעים, סגנונות וגדלים עם שיער ססגוני וצבעוני שמזדקר מעל ראשם.
כמה מהבובות המאוחרות יותר היו בעלות תכשיטים נעוצים בבטנן.
בובות אלו ומוצרים נוספים, כמו חולצות, מכנסיים ומטריות עם ציורי טרולים, התחבבו מאוד על ילדים ובני נוער, ומהווים מושא אספנות עד היום.
בהשראת הבובות הופקו סרטים, סדרות ומשחקי וידאו, ביניהם "טרוליות", "טרולים", "טרולים: ממשיכים לרקוד!", "טרולים מסביב לעולם" ו"טרולים: טרולסטופיה".
מעשיות עממיות סקנדינביות משלבות טרולים עם תרבויות אירופאיות אחרות.
בארצות הברית ובקנדה, האמונה הישנה בטרולים מקבילה לאמונה המודרנית בביג פוט.
כמו כן ישנה שכונה בצד הצפון-מזרחי של פארגו, דקוטה הצפונית שנקראת טרולווד (Trollwood).
בסדרה המצוירת "טוב טוב הגמד" (David el Gnomo), טרולים מציקים לגמדים.
במיני-סדרת הטלוויזיה "הממלכה העשירית" (The 10th Kingdom), טרולים הם הגזע השולט בממלכה השלישית, ובעלי אוזניים ואפים מחודדים, שיער פרוע, אינטליגנציה נמוכה ואהבה לנעליים ועור.
טולקין, טרולים הם יצורים גדולים מאוד (גובהם הוא כמעט 3 מטר), דמויי אדם, חזקים ובעלי אינטלקט דל.
הם מחולקים למספר זנים: טרולי גבעות, טרולי הרים, טרולי שלג, טרולי מערות וטרולי אבן, ובנוסף לכך גם זן טרולים בשם "אולוג-היי" שהוא זן חזק במיוחד של טרולים מרושעים אותו פיתח שר האופל סאורון.
כל אחד מהטרולים המוזכרים מתאבן כאשר הוא נחשף לאור.
בעולמו של הארי פוטר, טרולים הם מפלצות ענק ההורגים כל יצור חי העומד בדרכם, וניתן לזהותם באמצעות הריח האיום והנורא הנודף מהם.
עם זאת, הטרולים ניתנים לאילוף, ויש קוסמים שמתמחים באילוף טרולים ומשתמשים בהם, לרוב למטרות שמירה או תקיפה.
בסדרת הארי פוטר קוויריניוס קווירל הוא מאלף טרולים ואף מחדיר אחד להוגוורטס, והארי פוטר ורון ויזלי מצילים את הרמיוני גריינג'ר ממנו.
בעולם הדיסק של טרי פראצ'ט טרולים אינם מתאבנים לאור היום, אבל החום הופך אותם לרפי מחשבה, בעוד שהקור הופך את מוחם מבוסס הצורן ליעיל במיוחד, אף מעבר לבן אנוש.
גם כאן הטרול הוא ענק וחזק במיוחד (אם כי עדיין פחות מהגולם) והוא יצור שמעדיף בדרך כלל להתרחק מבני אדם, מאחר שללכת עליהם או לאכול אותם התגלה כמעשה לא חכם.
יחד עם זאת טרולים לא מעטים גרים באנק-מורפורק וחלקם אפילו משרתים במשטרה.
גוף הטרול ומזונו מבוססים על סלעים ומשקעים שונים.
לטרול, בדומה לקוף, ידיים ארוכות והוא מתקדם באמצעות רגליו ופרקי אצבעותיו יחד.
בספרי ארטמיס פאול, טרולים הם אלימים, חייתיים וטיפשים במיוחד.
במבוכים ודרקונים, טרולים הם מפלצות גבוהות ורזות עם אוזניים גדולות ומחודדות ועור ירוק.
במשחק הם נרפאים במהירות מכל פציעה חוץ מאלו הנגרמות מחומצה או מאש.
במשחק התפקידים Earthdawn, הטרולים גבוהים, שריריים ומהווים גזע מכובד.
יש להם קרניים מפותלות כמו של עזים והרבה שיער גוף.
במשחקי מחשב העוסקים בפנטזיה, טרולים מופיעים בכל מיני צורות ואופנים.
במשחק The Elder Scrolls V: Skyrim, מוצגים הטרולים כחיות גדולות מעט מאדם ומגושמות, המשתמשות בידיהן כדי לתקוף, אך עם זאת בעלות עוצמה וקשות להריגה.
במשחק בשם EverQuest, "טרול" היא אחת מאפשרויות הבחירה של השחקנים לאופי הדמות.
ב-Dark Age of Camelot, השחקן יכול לשחק כפרט מגזע הטרולים, אך במשחק הטרולים מופיעים ומתנהגים כמו "גולם סלע".
רוב משחקי המחשב אימצו את דמות הטרול ממבוכים ודרקונים עם שינויים מסוימים.
טרולי Warhammer דומים לטרולים במבוכים ודרקונים.
בנוסף יש להם חומצת קיבה שיכולה להמיס כל חומר, החל מבשר ועצמות ועד לסלעים ומתכות.
ישנן מספר צורות שונות של טרולים, כגון טרולי נהר וטרולי סלע חסיני כשפים.
במשחקי מחשב, טרולים הם לרוב טיפשים למדי ומקושרים עם האורקים.
בסדרת משחקי המחשב Warcraft, טרולים הם גזע מהיר בעל כושר חישה.
הם פראיים, משתמשים בגרזנים וחניתות ונוהגים לפי תורת הוודו.
ישנם חמישה סוגי טרולים בוורקראפט: טרולי היער הירוקים של Aman'Zul, טרולי הקרח של Northrend ו-Khaz Modan, טרולי האופל הגדולים של Ashenvale, טרולי המדבר המסתוריים של Tanaris וטרולי הג'ונגל.
במשחק World of Warcraft הטרולים שניתן לשחק הם טרולי שבט Darkspear - טרולי ג'ונגל כחולים השייכים לצד ה-Horde.
משחקים כגון Simon the Sorcerer ו- King's Quest מתארים את הטרולים כשומרי גשרים.
במשחק אי הקופים, הדמות הראשית נתקלת בטרול שלא מרשה לה לחצות את הגשר אם לא תספק לו מזון.
לאחר שהואכל, מתברר שמדובר באדם בתחפושת בלבד.
במשחק social empires הטרולים הם אויביהם הטבעיים של בני האדם.
בני האדם והטרולים הם אחד מכ-10 עמים הקיימים במשחק.
במשחק זה, הטרולים מחומשים היטב, ולעיתים משמידים אימפריות של בני אדם.
במשחק GOD OF WAR אשר הושק ל־PlayStation 4 בשנת 2018, ישנם עשרה סוגי טרולים הנמצאים במידגרד (MIDGARD), ובהלהיים (HELHEIM) לפי המיתולוגיה הנורדית.
האויב הראשון אשר נלחמים נגדו במשחק הוא טרול, ובמהלך העלילה השחקן ידרש להילחם בעוד סוגים.
במשחק זה הטרולים גדולים, איטיים אך חזקים לא פחות.
כל הטרולים מצוידים באבן גדולה אשר משמשת כנשקם, וכאשר יינתן לדמות הראשית Kratos להרוג את הטרול בזמן שהוא בהלם, הוא ישתמש באבן של הטרול כדי להרוג אותו.
בשנת 2022 יצא לאקרנים בשירות הסטרימינג נטפליקס הסרט הנורווגי "טרול", המתאר טרול שמתעורר עקב פגיעת האדם בטבע, במקרה זה בשל חפירת מנהרות בהרי נורווגיה.
טרולים הם המוטיב המרכזי בשיריהן של להקות המטאל פינטרול הפינית (פירוש שם הלהקה הוא "טרול פיני") וטרולפסט ("פסטיבל טרולים").
פינטרול היא להקת פולק מטאל, המשלבת ביצירותיה מוזיקת פולקה פינית עממית הנקראת הומפה עם יסודות של בלאק מטאל.
הדוברים בשיריה של פינטרול הם הטרולים עצמם, השונאים בני אדם ובמיוחד נוצרים, המכונים "מגפה".
"טרוֹל" (הפעילות המיוחסת לטרולים נקראת "הטרלה" באנגלית: Trolling) הוא מונח נפוץ בסלנג האינטרנט ומתאר גולש המפיק הנאה מפעולות שלהוב ברשת כגון פרסום תגובות סרק או תגובות פרובוקטיביות, שימוש עקבי בעוקצנות, פיצוץ דיונים ענייניים, והשחתת תוכן.
הגדרה רחבה יותר של המונח כוללת גם התחזות לגולשים אחרים ברשת והספמה (שליחת הודעות רבות בזמן קצר, בפרט לפרסום שירותים ומוצרים שונים, לעיתים תוך כדי ההתחזות).
הפעילות המיוחסת לטרולים נקראת "הטרלה" .
יש הטוענים כי במקרים מסוימים, פעילות טרולים עלולה לסכן את עצם קיומה של קהילה אינטרנטית בכך שהם פוגעים הלוך ושוב בתמורות הטבעיות שבה ומונעים את פוריותה.
"הטרלה הפוכה" היא האשמה של גולש אחר שהוא טרול, במטרה להשפיל אותו ולהפוך את דבריו לחסרי משמעות, כדי שלא יקבל התייחסות הולמת מהחברים האחרים בדיון.
הטרול הטיפוסי עסוק בחרחור ריב ומדון.
על פי רוב הוא יעשה זאת על ידי הכנסת תוכן שגוי או תוכן שיעורר אנטגוניזם בקרב הגולשים.
במקרים קיצוניים יפעל לשיבוש פעילות והרס אתרי התוכן השונים.
הטרול נוהג לעורר מהומות וויכוחים במרחב האינטרנטי: בפורומים,
בצ'אטים, בבלוגים וברשתות חברתיות שונות.
הטרולים משולחי רסן בהתבטאויותיהם בדפי רשת, ואפשר להניח ש"בחיים האמיתיים" – פנים אל מול פנים – לעולם לא היו מעזים ומסוגלים להתנהג כך.
בפסיכולוגיה, אפקט זה נקרא אפקט הדיס-אינהיבציה המקוון.
האנונימיות היא מקור כוחם ובה טמונה התעוזה שלהם, הסלנג הנפוץ באינטרנט הישראלי לאדם מסוג זה הוא "עבריין מקלדת".
חוקרים מאוניברסיטת מניטובה ומ בקנדה מצאו כי "טרולים ברשת חשים שמחה לאיד מהמצוקה של אחרים" ומצאו שהם מציגים, הרבה יותר מאנשים אחרים באינטרנט, מאפיינים של נרקיסיזם, פסיכופתיה ומקיאווליזם.
הם אדישים לביקורת של גולשים אחרים ולפנייה ללבם.
אין בהם סממני הקשבה, הבנה והיגיון – הם מפיקים הנאה מהנזק וההרס שהם זורעים במרחב האינטרנטי.
ישנם פסיכולוגים הסבורים, שההדים הרבים ותשומת הלב שהטרולים זוכים להם בעקבות הנזק שנגרם על ידם ברשת, יחזקו אותם להמשיך בהתנהגותם ההרסנית, שכן גם תשומת לב שלילית – היא בכל זאת תשומת לב.
טרול הפך לכינוי גנאי נפוץ ולעיתים הוא מכוון גם כלפי אנשים שמביאים דעה לא פופולרית במיוחד בדיון גם אם אינם מנסים להכעיס מי מהמשתתפים.
תופעת הטרולים ברשת הפכה לתופעה שכיחה ולפיכך מרבית הגולשים אינם מייחסים חשיבות יתרה לפועלם ואף לרוב מגלים אדישות לפעילותם עד יעבור זעם.
הטרולים מהווים גורם שפוגם בהנאת הגולשים ברשת, שבמקרי קיצון אף עלולים לפרוש מעשייתם בפורומים שונים כתוצאה מהאווירה העכורה והכעס שיוצרים הטרולים.
"הטרלה הפוכה", או "הטרלה בכיוון ההפוך", הוא סלנג אינטרנט נוסף ונגדי למונח "טרול", אשר מתאר אדם העושה שימוש במילה טרול במטרה להטריל.
המונח טרול משמש גם כהטרלה ונעשה בו שימוש על ידי טרולים כנגד אדם שאיננו טרול במטרה להמעיט בהשכלתו, להשפיל ולהפוך את דברי הנאשם לחסרי משמעות וזה כדי שלא יקבל התייחסות הולמת מהחברים האחרים בדיון.
יש המתמודדים עם טרולים בכך שהם מתעלמים מהם.
באופן זה תוכניתו של הטרול תיכשל, ובהיעדר תשומת לב יפנה אל מקומות אחרים בהם יוכל לזרוע הרס ולהשיג את מבוקשו.
ההתייחסות לטרול מכונה "האכלת טרול", ואילו הקריאה להתעלם ממנו היא: "נא לא להאכיל את הטרול" .
ניתן גם לערוך, למחוק ולחסום טרולים באמצעות הגבלת תוכן.
קיימות מספר דרכים, טכניות במהותן, להתמודדות עם טרולים:
חיוב רישום לפורום תוך מסירת כתובת דואר אלקטרוני.
צעד זה מקשה על כתיבת הודעות בפורום ועל הצטרפות מחודשת אליו לאחר חסימה.
חשיפת זהותו של הטרול, באמצעות כלים המאפשרים למנהל הפורום לעשות זאת.
הפיכת הפורום לפורום מנוהל, כזה שכל הודעה בו עוברת תהליך של אישור, מראש או בדיעבד.
צעד זה מצריך השקעה גדולה בניהול הפורום.
פנייה למחלקת השימוש לרעה (abuse) של ספק הגישה לאינטרנט של הטרול, כדי שתעמיד את הטרול על חומרת מעשיו.
הגשת תביעה משפטית, פלילית או אזרחית, נגד הטרול, כאשר במעשיו יש עילה לתביעה כזו (למשל, בגין הוצאת לשון הרע).
בפסק דין שניתן בישראל נקבע שבמצב כזה חייב ספק הגישה לאינטרנט למסור את פרטיו של הטרול, גם כאשר הטרול מנסה להסתתר תחת האנונימיות לכאורה שמקנה האינטרנט.
ישנם פסיכולוגים הסבורים שפעילותם של הטרולים מסבה להם ריגוש אינטלקטואלי, הם מקבלים במה ותשומת לב בהיקף עצום של גולשים רבים,
דבר שספק אם היה מתרחש בעולם המציאות.
הם חשים כוח ועוצמה בעודם משבשים את חייהן של קהילות באינטרנט.
פסיכולוגים רבים מניחים כי התנהגותם החברתית אינה נורמטיבית, או שהם סובלים מלקות רגשית כלשהי בכישוריהם החברתיים בעולם האמיתי.
למילה "טרול" יש שני מקורות שונים:
טכניקת דיג שבה סירה שטה לאט וגוררת אחריה רשת דיג כדי שדגים ייתפסו בהם (מאנגלית: ).
מכאן, בהשאלה, משתתף שזורק "פיתיון" (flame bait) לדיון בתקווה לשלהב אותו.
טרול – מפלצת נורדית מיתולוגית.
הכינוי "טרול" לגולש אשר עוסק בפעולות שלהוב והתחזות לגולשים אחרים ברשת מקורו במובן הראשון, אולם כל הציורים והדימויים הם בהשאלה של המובן השני.
טרול פטנטים, טרול זכויות יוצרים ומושגים דומים מכוונים דווקא למשמעות השנייה.
הטרולים הם נושא מרכזי לאורך העונה ה-20 של סדרת הטלוויזיה המונפשת הסאטירית "סאות' פארק".
טרוכנברוד (באוקראינית: Трохимбрід; בפולנית: Zofiówka - זופיובקה) היא עיירה במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, אשר הייתה עד השואה עיירה יהודית.
עד הסכם ריבנטרופ–מולוטוב הייתה העיירה חלק מפולין.
יחד עם העיירה הסמוכה לה לוז'ישט היוותה קהילה אחת גדולה.
העיירה נוסדה כמושבה חקלאית יהודית בשנת 1835, ובשנת 1865 הוענקו לה זכויות עירוניות.
בתחילת המאה ה-20 הוקמו בעיירה שני בתי חרושת, אשר הביאו לפיתוחה הכלכלי.
במהלך הכיבוש הרוסי במלחמת העולם הראשונה ערכו הקוזקים והאוקראינים פרעות ביהודי העיירה, תוך ביצוע מעשי שוד, אונס ורצח.
במהלך הכיבוש האוסטרי של העיירה לאחר מכן, גייסו אלו את יהודי היישוב לעבודות כפייה.
במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית, בשנת 1920, הוציאו הפולנים להורג שני יהודים מהעיירה באשמת שיתוף פעולה עם הסובייטים.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 1,531 יהודים, מתוך 1,549 תושבים, ופעלו בה שבעה בתי כנסת, שארבעה מתוכם היו של חסידויות שונות.
בתקופה זו התקיימה בעיירה פעילות ציונית, שכללה בית ספר עברי מרשת תרבות ותנועות נוער ציוניות.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו לעיירה פליטים יהודים רבים ממערב פולין, ובתקופה הסובייטית נמנו בה כ-2,500 יהודים.
עם פרוץ מבצע ברברוסה ונטישת הסובייטים את האזור, פשטו כנופיות אוקראיניות על העיירה, ובזכות התארגנות הגנה עצמית יהודית בה, נמנע פוגרום בתושביה.
לאחר כיבוש העיירה בידי הגרמנים בקיץ 1941, גויסו יהודיה לעבודות כפייה, שבמסגרתן התעללו בהם השומרים הגרמנים והאוקראינים.
משקיהם החקלאיים של יהודי העיירה הוחרמו, והוטלו עליהם תשלומי כופר גבוהים, בכסף וברכוש.
ב-24 באוגוסט 1942 רוכזו יהודי העיירה, וכן יהודים מכפרי הסביבה, ועשרות מהם נרצחו במהלך האקציה.
במקום הכינוס נערכה ביהודים סלקציה.
כמה יהודים בעלי מלאכה הועברו לכפר הסמוך סדלישצה, ורבים נורו בין ה-25 ל-27 באוגוסט בבורות ירי ליד הכפר הסמוך יארומליה.
ב-21 בספטמבר 1942, יום כיפור תש"ג, נרצחו כל יתר יהודי העיירה בבורות שנצטוו לכרות בעצמם.
במהלך הטבח תקף אחד מעובדי הכפייה היהודים, משה יוסף שוורץ, את השוטרים הגרמנים והאוקראינים, והצליח להרוג שלושה מהם.
עקב המהומה שנוצרה, הצליחו כמה יהודים להימלט ליער הסמוך.
כעשרה עובדי כפייה יהודים שעוד הושארו בעיירה נשרפו חיים באחד מבתי הכנסת בה, ולאחר מכן בזזו האוקראינים את רכוש יהודי העיירה הנרצחים.
לאחר חיסול הקהילה פעלה ביערות בסביבת העיירה קבוצת מחתרת יהודית קטנה, שהצליחה לאגור נשק ולחבל בתשתיות הגרמנים באזור.
תושביה לשעבר של העיירה ושל העיירה הסמוכה לוז'ישט, שהיוו מעין קהילה אחת גדולה, הקימו בסוף שנות החמישים את בית ט"ל, הנמצא ברחוב כצנלסון פינת פיינברג בגבעתיים, לזכר תושבי העיירה שהושמדו,
העיירה זכתה לפרסום עולמי בעקבות הספר "הכול מואר" שכתב הסופר היהודי אמריקני הידוע, צאצא לתושבי טרוכנברוד, ג'ונתן ספרן פויר שיצא ב-2002 (והסרט "הכל מואר" בבימויו של לייב שרייבר שהופק בעקבותיו), שיצא ב-2005 המתאר את ההווי הססגוני של תושבי המקום.
שלושה דורות של תושבי וצאצאי תושבי העיירות, כתשעים במספר, בראשם מפקד חיל האוויר לשעבר, יצאו בחודש אוגוסט באותה השנה למסע ששיאו היה העלייה לרגל למקום בו שכנו העיירות ועכשיו נותרו בו רק שדות.
ניתן היה להגיע למקום רק בעגלות ומשאיות מיושנות מהכפר הסמוך.
היה זה מספר היהודים הגדול ביותר שחזר לעיירות מאז המלחמה.
את המסע המאתגר ליווה סרט תיעודי בהפקתו של מרק רוזנבאום, בבימויו של איתי תמיר ועם צילומיו של אסף קורמן.
כמו כן הוקם אתר ייעודי המתעד בתמונות סטילס את המסע.
תיעוד ההגעה לטרוכנברוד ולוז'ישט ( באנגלית)
טרוילוס וקרסידה היא פואמה שחיבר ג'פרי צ'וסר על אהבתם הטראגית של נאהבים השבויים בכבלי גורלה האכזרי של טרויה: הנסיך הטרויאני טרוילוס וקרסידה, האשה הבוגדנית.
בפואמה זו צ'וסר השתמש בחרוז מלכותי.
בחלק ה-24 של האיליאדה מאת הומרוס מוזכר טרוילוס אך פעם יחידה, בשעה שאביו פריאמוס מקונן על נפילתו בקרב.
דמותו פותחה הרבה בפואמה "הרומן של טרויה" מאת המשורר הצרפתי בנוא דה סנט-מור (1154–1173).
המחבר הסיציליאני גידו דלה קולנה (Guido delle Colonne) חיבר לה גרסה בפרוזה בשם "תולדות חורבן טרויה", ועל פיה חיבר ג'ובאני בוקאצ'ו את שירו "Il Filostrato".
מקור זה שימש את צ'וסר בעבודתו.
ויליאם שייקספיר בתורו התבסס על המשורר האנגלי בחברו את הטרגדיה "טרוילוס וקרסידה".
טרול פטנטים הוא כינוי גנאי לאדם או חברה התובעים אחרים, לרוב חברות גדולות, על שימוש בפטנט שלהם, בצורה אגרסיבית ואופורטוניסטית.
בדרך כלל, מדובר בגוף שאינו מפתח מוצר על פי הפטנט, אלא רק משתמש בו כמקור לתביעות כספיות נגד אחרים המעוניינים לפתח מוצרים כאלה.
טרול הוא יצור מהמיתולוגיה הנורדית והסקנדינבית.
אחד הסיפורים על טרולים הוא שהם גרים מתחת לגשר (שמישהו אחר בנה) ודורשים כסף כדי לעבור בגשר.
בהשאלה השם משמש ככינוי גנאי לחברות בתחום הטכנולוגיה שלא יוצרות טכנולוגיה בעצמן ומתפרנסות אך ורק מגביית כסף על פטנטים של אחרים.
השם הפך לפופולרי בעקבות השימוש של פיטר דטקין, אז היועץ המשפטי של אינטל במושג בשנת 2001: הוא התרעם על הכסף הרב שאינטל נדרשת לשלם על רישיונות פטנטים לחברות שלא מפתחות טכנולוגיה.
הוא כינה אותן "סחטניות פטנטים".
בעקבות תביעת דיבה הוא נאלץ לבחור במושג חלופי ובחר בשם "טרולי פטנטים".
טרולי פטנטים פועלים באופן די דומה לכל חברה אחרת המגנה בתקיפות על הפטנטים שלה ומנצלת אותם לרווח כספי.
אולם, הדגש העיקרי של טרולי פטנטים הוא על ניצול שימושים קיימים של הפטנט ולא על פיתוח שימושים חדשים בהתבסס על אותו פטנט.
הם משקיעים את רוב זמנם בסריקה של השוק במטרה למצוא אחרים שעושים שימוש לא חוקי בפטנט שלהם.
הם יעדיפו לתבוע חברה במצב נחות שיש לה הרבה להפסיד או מעט משאבים כדי להגן על עצמה, ובדרך כלל יעדיפו פתרון של פשרה כספית מהירה מאשר היגררות ארוכה בבתי המשפט, כדי ליצור תקדים עבור חברות אחרות שיאלצו לקנות רישיון עבור הפטנט.
לחלופין, הם יכולים להתקיף תעשייה שלמה בתביעות משפטיות, כדי ליצור אפקט של זעזוע והד ציבורי.
הצלחתם של טרולי הפטנטים הראשונים, הביאו ליצירתן של חברות המתמחות בקניה של פטנטים, ותביעת הפרות פטנטים.
חברות אלו אינן מייצרות דבר, והכנסתן מתקבלת אך ורק מהליכים משפטיים.
מחקר שנערך בשנת 2012, מראה שהתופעה אינה זניחה כלל.
על פי המחקר, בשנה זו כ-61% מהתביעות בנושא פטנטים בארצות הברית הוגשו על ידי טרולי פטנטים.
טרולסטיגן (נורווגית Trollstigvegen ולעיתים קרובות Trollstigen - "סולם הטרול") הוא כביש הנמצא בנפת ראומה (Rauma) שבנורווגיה.
הכביש מוביל אל העיירה אונדאלסנס, אך הוא נודע בעיקר בתור אטרקציה תיירותית, בגלל השיפועים החדים שבו.
עבודות הקמת הכביש ארכו שמונה שנים והושלמו בשנת 1936. הפתיחה הרשמית של הכביש הייתה ב-31 ביולי 1936, על ידי הוקון השביעי, מלך נורווגיה.
בכביש 11 פיתולים חדים הבנויים בשיפוע בשיעור של 9%.
הכביש חד-מסלולי ברובו, ורק במקומות מסוימים יכולות שתי מכוניות לעבור בו-זמנית.
בשנת 2005 עבר הכביש תיקונים בעלות של כ-16 מיליון כתר נורווגים, ואלו שיפרו את בטיחות הנסיעה בו במידה משמעותית.
לצד הכביש ישנו מפל מים בגובה של 320 מטרים הנקרא סטיגפוסן (Stigfossen).
הכביש מוקף בפסגות קאריטינד (Kritind), דרוניניין (Dronningen) וביספן (Bispen).
הכביש נסגר בחודשי הסתיו והחורף, ועונת הפתיחה הרגילה שלו היא מחודש מאי עד חודש אוקטובר.
על פי סיפור עם נורווגי, ביערות שליד הכביש מתרוצצים טרולים, ולכן בחלקו התחתון של הכביש ישנו התמרור היחידי בעולם שמזהיר "זהירות, טרולים בדרך".
טרוליבוס (בדרך כלל נקרא Trolleybus; בגרמנית Oberleitungsbus או O-Bus) הוא אוטובוס ציבורי המונע באמצעות רשת החשמל.
הטרוליבוס דומה בחזותו ובמבנהו לאוטובוס רגיל, אך הוא מצויד במנוע חשמלי, ובאמצעים המחברים אותו אל חוטי חשמל התלויים, בדרך כלל, מעל למסלול נסיעתו.
על רשת החשמל המזינה את הטרוליבוס לכלול שני חוטי חשמל מקבילים הסוגרים מעגל חשמלי, וזאת בניגוד לאמצעי תעבורה מסילתיים, המשתמשים במסילה כחלק מהמעגל.
בדומה לאוטובוס המונע באמצעות מנוע בעירה פנימית, הטרוליבוס יכול להיות דו-קומתי או ארוך, ולהתחלק לשתי יחידות או יותר באמצעות מחבר דמוי אקורדיון.
רעיון הנעתו של כלי רכב באמצעות מקור חשמלי חיצוני קבוע נוסה לראשונה בברלין בשנת 1882 עם הצגתו של ה"אלקטרומוטה" (Elektromote).
בתחילת המאה ה-20 הופיעה רשת הטרוליבוס הראשונה בגרמניה, והרעיון יושם עד מהרה במדינות אחרות באירופה ובארצות הברית.
בשנות ה-60 וה-70 פורקו רשתות טרוליבוס במספר מקומות בעולם, בעיקר בשל העדפת השימוש באוטובוסים רגילים, שניידותם טובה יותר.
עם זאת, לקראת סוף המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21 גברה ההתעניינות באמצעי תחבורה זה מחדש, בעיקר בשל שיקולים סביבתיים.
כיום מופעלים טרוליבוסים במאות ערים בעשרות מדינות ברחבי העולם, בעיקר ברחבי אירופה, אמריקה, בסין ובקוריאה הצפונית.
אנרגיה ואיכות הסביבה – הטרוליבוס נחשב לידידותי יותר לסביבה, הן בשל כך שאינו מזהם את האוויר, והן בשל כך שפעולת מנועו שקטה יחסית ותנועתו איננה מלווה ברעש האופייני לתנועת כלי רכב הנע על מסילה.
אף שניתן לטעון שבכפוף לשיטת ייצור החשמל, מועבר מוקד הזיהום לאתר ייצור החשמל, ייצור אנרגיה מרכזי הוא יעיל יותר, זול יותר וניתן לפיקוח ביתר קלות, מאשר אנרגיה המיוצרת על ידי מתקני ייצור רבים וקטנים.
בנוסף, ייצור חשמל בדרכים נקיות (ניצול כוח הרוח או באמצעות אנרגיה הידרואלקטרית לדוגמה) מאיין את סוגיית הזיהום לחלוטין, ומוזיל את הייצור באופן משמעותי.
יתרון נוסף של הטרוליבוס בהקשר זה הוא יכולתו להמיר אנרגיה קינטית לאנרגיה חשמלית בעת הבלימה.
ביצועים משופרים – הטרוליבוס יעיל יותר מחשמלית במסלולים משופעים, שכן אחיזת הקרקע של צמיגים טובה מזו של גלגלי מתכת הנעים על מסילות, הרשת החשמלית יכולה לספק לטרוליבוס אנרגיה נוספת לפרקי זמן קצרים, כפי שנדרש בעליות.
בשל כך, האצת הטרוליבוס טובה מזו של אוטובוס המונע באמצעות מנוע דיזל או בנזין, וגלגליו מאפשרים לו יעילות מוגברת גם בעת בלימה.
ניידות – בשל כך שהטרוליבוס אינו נע על מסילה, הוא חופשי יותר בתנועתו לרוחב מסלול הנסיעה, ואינו חשוף למכשולים להם חשופים כלי תחבורה מסילתיים שאינם נעים במת"צים (לדוגמה, הקרוניות באמסטרדם).
בנוסף, אין הכרח למקם את תחנות הנוסעים ואת רציפיהן בצמוד לנתיב התנועה המדויק (לדוגמה באמצע הרחוב), שכן הטרוליבוס מסוגל לסטות אל שולי הדרך ולעצור ליד תחנות אוטובוס רגילות.
ניתן אף לנתק את הטרוליבוס מרשת החשמל לחלוטין (לדוגמה, לצורך חנייה), ואם מותקן בו מנוע גיבוי או עזר, הוא אף יכול לנוע למרחקים מסוימים בלא קשר אל הרשת.
ניידות – אף שהטרוליבוס נייד יחסית לתחבורה מסילתית, שינוי מסלולו אינו פשוט כשינוי מסלולו של אוטובוס המונע באמצעות מנוע בעירה פנימית, והוא מחייב העתקה של רשת חוטי החשמל המזינה את כלי הרכב.
בנוסף, טרוליבוס אינו יכול לעקוף טרוליבוס אחר הנע לפניו, אלא באמצעות שימוש במנוע עזר אם זה מותקן בו, או אם הותקן מעקף מקביל לקו, בדומה לעקלתון במסילה.
תפעול – ידועים מקרים של שימוט טרוליבוסים מאחיזתם בחוטי החשמל עד כדי השבתתם, אך אלה מעטים, ובתחזוקה והפעלה נכונה התופעה אינה אמורה להתרחש, אלא בהתערבות גורם חיצוני כגון במקרה של התנגשות.
מראה – נטען כי רשת חוטי החשמל איננה אסתטית ומכערת את הנוף העירוני, במיוחד בצמתים, שם נוצר מעין סכך כבלים מעל לרחוב.
טרויקה היא מיני סדרת דרמה קומית המשודרת בערוץ הוט 3. שודרה לראשונה ב-8 באוגוסט 2010. הדמויות בסדרה מדברות ברוסית ובעברית והיא צולמה במוסקבה, תל אביב, רמלה ובנגב.
העלילה סובבת סביב שלושה חברים (מישה, אדיק וז'ורה) בני 30 המחפשים אחרי דמות מסתורית בשם זויה בתל אביב, ברמלה ובמדבר, אליהם מצטרף, לבסוף, חבר עבר רביעי (דניס).
יחדיו יצאו להרפתקות שיעלו זכרונות מן העבר.
מישה (הנרי דוד) - איש עסקים מצליח בן 30 שמתגורר במוסקבה.
הוא אמור היה להינשא לבת זוגו ורוניקה, אך בדרכו להציע לה נישואין קיבל שיחת טלפון מזויה, והחליט להמריא לתל אביב ולחפש אותה.
אדיק (פיני טבגר) - בן דודו של מישה.
אדיק הוא מובטל בן 30. זויה היא בת זוגו.
היא ברחה מהבית לאחר שהכה אותה, והוא יצא לחיפושים אחריה יחד עם מישה.
ז'ורה (ויטלי ווסקובויניקוב) - ז'ורה התחיל לעבוד כשוטר, אך התפטר מהמשטרה לאחר שהכה אסיר וכמעט הרג אותו.
הוא הצטרף לחיפושיהם של מישה ואדיק לאחר שרב עם אשתו, לינה.
ורוניקה (אנה סטפן) - בת זוגו של מישה והנכדה של הבוס שלו.
אוליגרך (ארמן ז'יגרחניאן) - אוליגרך המעסיק את מישה.
ז'יגרחניאן הוא שנתן למישה טבעת וביקש ממנו להציע נישואין לוורוניקה.
דניס (לאון נונין) - חבר של ז'ורה, מישה ואדיק שהקשר ביניהם התנתק.
דניס התמכר לסמים, ומישה רשם אותו למכון גמילה.
אבי שלונסקי (אלון דהן) - איש עסקים ממולח שמנסה, ללא הצלחה, לסחוט את מישה כדי להשיג איש קשר קזחי.
איליה (ולדימיר פרידמן) - אביו של מישה, המתגורר במדבר.
לינה (אנה בראגר) - אשתו של ז'ורה.
לאחר שגילתה שכבר אינו עובד כשוטר, רבה איתו, מה שהוביל להצטרפותו למסע החיפושים של מישה ואדיק.
טרולהטן (בשוודית: Trollhättan) היא עיר בשוודיה, במחוז וסטרה ייטלנד, על הנהר יֶטָה.
נכון לשנת 2020 התגוררו בשטח עיריית טרולהטן 50,502 נפשות.
השם הקדום בו נזכר המקום הוא Eiðar - "מעברים צרים במים", שמה של העיר כיום, עם זאת, יכול להתפרש כ"מצנפתו של הטרול" (דמות מסאגות נורדיות), והוא מתייחס לצורתן של כיפות הגבעות.
העיר שוכנת כעשרה קילומטרים דרומית לאגם ונרן, מוצאו של הנהר יטה; והיא משופעת במפלים קטנים ובשערי-ויסות לאורכו של הנהר, שנבנו החל מראשית המאה ה-19 אחרי דורות של ניסיונות להכניע את קצפו של הזרם הגועש ולאפשר מעבר כלי שיט.
הקטע הראשון, תעלת-טרוֹלהֵטֵה, נפתח בשנת 1800 והיה לשם דבר טכנולוגי.
יחסיה ארוכי השנים של טרולהטן עם הנהר הניעו את התעשייה ההידרואלקטרית והיוו את התשתית לתעשייתה של שוודיה המודרנית.
מרכז העיר התפתח סביב בתי מלאכה לניסור עצים שפעלו כבר בימי הביניים, וגם היום רבים בו בתי העץ הנמוכים.
עם זאת העיר קיבלה את מעמדה לא לפני המאה ה-20, אז התבססה באזור תעשיית החשמל.
חברת סאאב, מהגדולות במשק השוודי והעולמי בייצור מכוניות, יושבת בטרולהטן.
המפלים של טרולהטן, כמו גם הסכרים והגשר מהגדולים בשוודיה, נמנים עם האטרקציות שמציעה העיר.
תעשיית הסרטים הצעירה העניקה למקום את הכינוי "טרוליווד" (Trollywood), על משקל הוליווד.
בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20, בעקבות גירוש אסיאתים מאוגנדה, רבים מהם התיישבו בעיר והוקם מסגד טרולהטן.
בעיר קיים אי עם טירה עליו.
אי הטירה מופיע בסדרת האנימה נילס הולגרסון כשמתואר שמסביבו אגם ברבורים.
טְרוֹיְכְטְלִינְגֶן (Treuchtlingen) היא עיר במדינת בוואריה שבגרמניה.
אוכלוסיית העיר מונה 13,099 תושבים (נכון לשנת 2020).
העיר שוכנת על גדות הנהר אלטמיל (Altmühl), כ-55 ק"מ דרומית לנירנברג.
בעיר ממוקם צומת רכבות מרכזי בבוואריה המפגיש את נתיבי המסילות וירצבורג-אינגולשטאדט-מינכן ו-אאוגסבורג-נירנברג.
טרויכטלינגן נוסדה בשנת 793, בתקופת שלטונו של קרל הגדול.
קודם לייסודה הרשמי התגוררו במקום קלטים, רומים ופרנקים.
בשנת 1809, לאחר התפרקות האימפריה הרומית הקדושה, הפכה העיר לחלק מממלכת בוואריה ובשנת 1871, עם איחוד מדינות גרמניה, לחלק מהקיסרות הגרמנית.
ב-23 בפברואר 1945, במסגרת מבצע קלריון, הופצצה תחנת הרכבת של טרויכטלינגן וסביבתה על ידי חילות האוויר של בעלות הברית בשל מיקומה המרכזי של התחנה.
בהפצצה נהרגו כ-600 איש וכ-900 נפצעו.
טרויליט הוא מינרל סולפידי המכיל ברזל השייך ל"קבוצת הפירוטיט", והתגלה בעיקר במטאוריטים של ברזל.
נוסחת המבנה הכימי של הטרויליט היא FeS.
הטרויליט יוצר תמיסה מוצקה עם הפירוטיט (Fe1-xS) כאשר ערכי x בנוסחה נעים בין 0 (טרויליט) לבין 0.17, כאשר הנוסחה הממוצעת (המאושרת על ידי הIMA) היא Fe7S8. למעשה הטרויליט הופך לפירוטיט בטמפרטורות נמוכות מ-122°C.
הטרויליט מתגבש במערכת ההקסגונלית, חבורת סימטריות נקודתית "דיהקסגונלית דיפירמידלית" , וחבורת סימטריות מרחבית P63/mmc.
תא היחידה של הטרויליט הוא צירוף של שני תאים במבנה תא היחידה של NiAs כאשר התא העליון מוסט אלכסונית.
אטומי הגופרית ארוזים במערך הקסגונלי צפוף, ואטומי הברזל ממלאים את כל האתרים האוקטהדרלים.
ההבדל בין פירוטיט לטרויליט הוא שבפירוטיט אחד מאטומי הברזל חסר ונוצרים חללים או אתרים ריקים (vacancies).
זו הסיבה מדוע פירוטיט הוא מגנטי בעוד שטרויליט, שבו אין אתרים ריקים, אינו מגנטי.
הטרויליט מופיע בדרך כלל כמקבצים גרגיריים או חסרי צורה, וכן כנודולות וכלוחיות.
הקשיות של המינרל בינונית, 4.5-3.5 בסולם מוס, ומשקלו הסגולי הממוצע 4.85 גרם לסמ"ק.
בניגוד לפירוטיט איתו הוא יוצר תמיסה מוצקה הטרויליט אינו כלל מגנטי.
אופטית המינרל הוא אי-איזוטרופי באופן בולט.
צבעם חום צהבהב בגוון ארד עד חום אפרפר חיוור, המתכהה במהירות בחשיפה לאוויר.
הברק של הטרויליט הוא מתכתי, וגבישיו יוצרים שרטוט בצבע חום אפרפר כהה.
המינרל נתגלה לראשונה במטאוריט שנפל ב-1766 באלבַּרטוֹ (Albareto) שבנפת מודנה במחוז אמיליה-רומאניה שבאיטליה.
את המינרל גילה לראשונה אב המנזר הישועי האיטלקי דומניקו טרוילי (Domenico Troili; 1792-1722).
עם זאת, ב-1862, ביצע המינרלוג הגרמני גוסטב רוזה (Gustav Rose; 1873-1798) אנליזה למינרל וגילה באמצעות חישובים סטויכיומטריים כי ההרכב הנכון של המינרל הוא FeS.
רוזה קרא למינרל החדש טרויליט על שם טרוילי.
בגרמנית יש למינרל שמות נוספים: מטאורקייס (Meteorkies – "חצץ מטאורי") ואייזנקייס (Eisenkies – "חצץ ברזל").
מטאוריט מונדרבילה שנתגלה באוסטרליה ב-1901, המטאוריט במקום האחד עשר ברשימת המטאוריטים של ברזל הכבדים ביותר שנתגלו על פני כדור הארץ, מכיל טרויליט בין 25 ל-35 אחוזים מנפחו.
טרויליט הוא המינרל הסולפידי הנפוץ ביותר על פני הירח.
אף שהוא מהווה פחות מאחוז אחד הוא מופיע בכל הדגימות של סלעי ירח שהובאו במסגרת תוכנית אפולו או ממטאוריטים שמקורם בירח, כשהריכוז הגדול ביותר הוא מבזלות של הימות הירחיות.
טרויליט התגלה במטאוריטים שמקורם במאדים.
בדומה למטאוריטים מהירח אחוז הטרויליט במטאוריטים ממאדים קרוב ל-1%.
אחוז דומה נתגלה על פני כוכב הלכת באמצעות ניתוח הקרקע שביצעו הגשושיות ויקינג 1 וויקינג 2.
בהתבסס על התצפיות שביצעו החלליות מתוכנית וויאג'ר ב-1979 וגליליאו ב-1996 ייתכן שטרויליט נוכח בסלעים של הירחים גנימד וקליסטו של כוכב הלכת צדק.
המידע מתצפיות על הירחים של צדק עדיין מוגבל למדי, אבל מודלים תאורטיים מנבאים כי הליבה של הירח איו מכילה אחוז גדול של טרויליט (כ-22.5%).
כאמור הטרויליט נמצא במספר מקומות רב (נכון ל-2011 הוא נתגלה ב-245 אתרים בעולם), אבל ברוב המכריע של האתרים מדובר במטאוריטים, ונדיר מאוד למצוא טרויליט שנוצר במקור בכדור הארץ.
טרול זכויות יוצרים הוא כינוי גנאי לגוף כלשהו (אדם או חברה) המשתמשים בהליכים משפטיים הנוגעים להפרות זכויות יוצרים, כמודל כלכלי להשגת רווח כספי באופן שיטתי.
הגדרתו של גוף כטרול יכולה להיות ברורה מאוד, אך לעיתים אין האבחנה ברורה, שכן המודל הכלכלי של הגוף אינו תמיד חשוף, ולא כל תביעה של הפרת זכויות יוצרים הופכת את התובע אוטומטית לטרול.
תביעות יכולות להיות לגיטימיות לחלוטין, במטרה לפצות על הפרה מהותית או נזק אמיתי.
מכיוון שכך, ניתן לאפיין את היות גוף טרול באופן עקיף, באמצעות מבחנים על דרך התנהלותו.
הטרולים פעילים בעיקר בתחומים בהם יש פעילות של ציבור משתמשים רחב.
כך למשל יעדיפו הטרולים לחפש הפרות הנוגעות לטקסטים או תמונות, ופחות ליצירות מוזיקליות.
זאת משום שטקסטים או תמונות ניתן למצוא כמעט בכל אתר אינטרנט.
לעומתם יצירות מוזיקליות נדרשות בעיקר בתעשייה המקצועית (כגון זמרירים), ופחות בשימוש גופים קטנים או אנשים פרטיים, שהם קהל היעד למתקפת הטרולים.
מקור השם הוא במונח עם המשמעות הדומה טרול פטנטים.
מקורו של זה הוא בטרולים, יצורים מיתיים שלפי הפולקלור הנורדי גרים מתחת לגשרים ודורשים תשלום מבני אדם המנסים לחצות אותם על אף שהם לא בנו את הגשרים.
ניתן להבחין במספר מאפיינים טיפוסיים לטרול זכויות יוצרים.
ככל שתימצא התאמה לקריטריונים רבים יותר, כך עולה הסיכוי שהגוף האמור מנצל לרעה טענות בדבר זכויות יוצרים:
טרול זכויות יוצרים יחפש הפרות מצד משתמשים קטנים, בעלי יכולת כלכלית מוגבלת.
שיטת העבודה היא איום בהליכים משפטיים, תוך הסתמכות על העובדה שחוקי זכויות יוצרים בדרך כלל מעניקים לבעל הזכויות סעד כספי גבוה ללא צורך בהוכחת נזק.
הטרולים מנצלים את החשש שיש לאדם הפרטי מפני מכתבים רשמיים, הליכים משפטיים ועורכי דין, ומפעילים לחץ על מנת להגיע לפשרה מחוץ לבית המשפט.
טרול לא יתחשב בתום הלב של המפר.
הטרול לא יסתפק בהפסקת השימוש ביצירה המוגנת.
הטרול ישאף למקסם את הרווח הכספי שניתן לקבל כתוצאה מההפרה.
טרול ינסה לתבוע את זכויותיו באופן מלא, גם במקומות בהם ברור לחלוטין שלא היה נזק אמיתי בשימוש ביצירה.
כך לדוגמה, בעל בלוג פרטי, אשר מעטר את הבלוג שלו בתמונה מוגנת.
הטרול לא יסתפק בדרישה להסרת החומר המוגן, אלא ינסה לגרום למפר לשלם פיצוי כספי על ההפרה.
הטרול ינצל את חוק זכויות יוצרים, על מנת לתבוע סכומים שאינם פרופורציונליים לעלות השימוש האמיתי ביצירה.
כך למשל יכול טרול לתבוע סכומים של אלפי דולרים עבור שימוש בתמונה, שמחיר השימוש הרגיל בה הוא דולרים בודדים.
טרול יקבע מחירי שימוש מופרזים, עבור שימוש רגיל ביצירה, שלגביה הוא מצא הפרה והחל לפעול.
כך למשל, הוא עשוי להעלות את מחיר השימוש בתמונה, מדולרים בודדים לאלפי דולרים, כדי לחזק את עמדתו מול המפר, ולנסות להוכיח כי לכאורה נגרם לו נזק גדול וממשי.
טרול יחפש באופן יזום, באמצעות כלים אוטומטיים, הפרות של זכויות היוצרים שלו.
זאת בניגוד לבעל זכויות יוצרים רגיל, אשר יתבע את זכויותיו כאשר הוא נתקל בהפרה מהותית שעושה לו נזק אמיתי.
גופים בעלי זכויות יוצרים, אשר העיסוק העיקרי שלהם מתבסס על יצירת הכנסות מיצירות מוגנות באופן ישיר (כגון ספקי תמונות אילוסטרציה), יכולים לפעול כטרולים על מנת לייצר הכנסה צדדית.
לעומתם קיימים גופים שנוצרו במיוחד על מנת להיות טרולים.
גופים אלו פועלים באופן דומה לטרולי פטנטים.
הם חותמים על חוזים הממחים להם את זכות התביעה בעבור הפרה של זכויות יוצרים.
גופים אלו נתקלו בבעיה לפעול בארצות הברית, שכן בתי משפט בארצות הברית קבעו כי זכות התביעה אינה ניתנת להעברה בנפרד מהבעלות על היצירה, ובכך שמטו את הקרקע המשפטית לשיטת עבודה זו.
שיטות העבודה של טרולי זכויות יוצרים
על מנת שיוכל לפעול, צריך טרול זכויות היוצרים להיות בעל זכות תביעה על הפרה.
במדינות בהן ניתן להמחות זכות תביעה, יכול הטרול לחתום על הסכם עם בעל זכויות היוצרים, אשר ממחות אליו את הזכות הזו.
במדינות כגון ארצות הברית, ניתנה פסיקה פדרלית אשר מונעת את האפשרות להמחות זכויות תביעה כאשר מדובר בזכויות יוצרים, ולכן היחיד שיכול לתבוע הוא בעל זכויות היוצרים.
פסיקה זו הביאה לנפילה של חברת הטרולים Righthaven, שעסקה בתביעות כעיסוק עיקרי, כפי שמתואר בהמשך.
בישראל הנושא של המחאת זכות התביעה אינו ברור דיו.
טרול זכויות היוצרים סורק ומחפש שימושים שנעשו ביצירות מוגנות, ברוב המקרים בתום לב מוחלט.
דוגמה לטרול מסוג זה הוא חברות המוכרות תמונות וצילומים.
חברות אלו מקדישות זמן ניכר לסריקה של האינטרנט, חיפוש ומציאה של צילומים, שזכויות היוצרים שלהן נמצאות בבעלותם.
ברוב המקרים מדובר באנשים פרטיים, אשר מעטרים אתרים פרטיים או בלוגים בתמונות שנמצאות באינטרנט.
מציאה של תמונה כזו, מביאה את הטרול לשלוח לבעל האתר מכתב התראה מעו"ד.
בדומה לטרולי הפטנטים, המטרה אינה להגיע למאבק משפטי, אלא לפשרה כספית כלשהי.
האיום שעומד בפני המפר התמים בישראל הוא תביעה על סך של 100,000 ש"ח ללא צורך בהוכחת נזק.
ברור שתביעה בסדר גודל כזה מהווה איום ניכר על כל אדם מהשורה, וכך יכול הטרול לקבל בקלות סכומים של אלפי שקלים.
בדוגמה ניתן לראות את האלמנטים המרכזיים המתוארים לעיל (הגדרת ההפרה, ציטוט החוק, דרישת תשלום, איום).
על מנת להגדיל את התקבולים הפוטנציאליים, קיימים טרולים המעלים באופן יזום תמונות וצילומים המוגנים על ידיהן לאתרי שיתוף חינמיים, בשמות משתמשים בדויים.
משתמש תמים אשר משתמש לאחר מכן בתמונות כאלו, יכול למצוא עצמו מפר זכויות יוצרים ללא ידיעתו.
ושוב, חלק מהאנשים יעדיפו לשלם מאשר להיאבק על צדקתם, ובכך להעשיר את קופתו של הטרול.
זיהוי טקסטים מוגנים הוא תהליך פשוט, ולמעשה אין צורך בטכנולוגיה ייעודית לנושא.
כל מנוע חיפוש מודרני יכול לחפש באופן יעיל מאוד משפטים טקסטואליים.
הבעיה המסובכת יותר היא זיהוי של תמונות מוגנות, שכן תמונה יכולה לעבור עיבוד ודחיסת נתונים מסוג שמשנה את הקובץ.
סריקה וזיהוי של תמונות מוגנות יכול להתבצע במגוון טכנולוגיות.
השיטה הפשוטה ביותר היא לבצע סיכום ביקורת על התמונה או על חלק ממנה.
באופן זה קל לאתר תמונה הנמצאת במאגר, באמצעות חישוב דומה על התמונה הנבדקת.
החיסרון של שיטה זו היא שהיא אינה עמידה מפני עיבודי תמונה.
מספיק עיבוד תמונה קל מאוד על מנת לשנות את ערכו של סיכום הביקורת, והזיהוי ייכשל.
שיטות אחרות מאפשרות להכניס סימן מים בלתי נראה לתמונה.
קיימים סימני מים שיכולים לעמוד בעיבודי תמונה מסוימים, אך לא בשינויים קיצוניים.
שיטה אחרת היא לימוד אלמנטים גאומטריים בתמונה, וביצוע פרמטריזציה של התמונה על פי התוכן שלה.
שיטה זו יכולה להגיע לתוצאות טובות, גם כאשר מתבצע עיבוד תמונה המשנה גוונים, חיתוכים שונים, גודל תמונה ואף יחסי גודל רוחב (Aspect Ratio) בתמונה.
שילוב של כל השיטות יכול להביא לתוצאות טובות מאד.
אחת החברות שפיתחה מוצר לזיהוי תמונות היא פיקסקאוט, אשר נקנתה על ידי ענק התמונות הבינלאומי גטי אימג'ס.
אחת ממטרות הקניה היא לבצע סריקות של האינטרנט לצורך מציאת הפרות.
בעלי אתרים בכל העולם קיבלו מחברה זו מכתבי התראה ותביעות.
גם ישראלים קיבלו מנציגתם בישראל, מראות אימג' (אימג' בנק) מכתבי התראה ודרישות כספיות.
לעיתים הטרול כלל אינו הבעלים של היצירות המוגנות, אינו מייצג אותם ואינו קשור אליהם בשום דרך.
אלו נוכלים לכל דבר, אשר משיגים בדרכים שונות, לרוב לא חוקיות, פרטים על אנשים שעשו שימוש לא חוקי ביצירות.
דוגמה נפוצה היא מציאת פרטים על שיתוף ברשתות P2P.
מרגע קבלת הפרטים על המפר לכאורה, פועלים הטרולים ככל טרול זכויות יוצרים.
הם מתחזים למשרד עו"ד ושולחים מכתבי איום אל הקורבנות, שבהם הם מציעים להגיע לפשרה כספית על מנת להימנע מהליכים משפטיים ומתביעות ענק.
טרולי פורנוגרפיה הם מקרה פרטי של טרולי זכויות יוצרים, אשר עוסקים באיומים ותביעות הנוגעים לשימוש בסרטים פורנוגרפיים.
שיטת העבודה המקובלת של הטרולים מסוג זה היא איתור (נכון או שגוי) של אנשים אשר הורידו סרטים פורנוגרפיים ברשתות שיתוף שונות, ושיגור איומים לקורבן.
העניין הייחודי במקרה זה הוא שהטרול משתמש באלמנט הבושה כאמצעי לחץ נוסף על הקורבן, למשל על ידי פניה אל הקורבן במקום עבודתו, השארת הודעות במשיבון, והעמדתו באור מביש מול חברים ומשפחה.
טרולי גופנים הם בעלי זכויות יוצרים על גופנים, הפועלים באופן דומה לטרולי זכויות יוצרים העוסקים בתמונות.
הייחודיות של טרולי הגופנים הוא הניצול של בורות הציבור, שאינו מודע לעובדה שגופן הוא יצירה מוגנת ככל יצירה אחרת.
ASC:Law היא חברה בריטית בבעלות עו"ד בשם אנדרו קרוסלי (Andrew Crossley).
חברה זו החלה לשלוח בשנת 2009 עשרות אלפי מכתבים לאנשים שלכאורה הורידו תוכן מוגן מהאינטרנט.
המכתב כלל איום משפטי, ודרישה לתשלום של 500 ליש"ט, על מנת להימנע מהליך משפטי.
בדרך כלל, החברה לא הגיעה לתביעות של ממש, אלא הסתפקה באיומים.
האיומים עוררו רעש רב בבריטניה.
אנשים רבים נבהלו, וחלקם שילמו.
הכנסות החברה מהמכתבים הללו עלו על מיליון ליש"ט.
על מנת לעזור לציבור להילחם בחברה, נפתח אתר אשר ריכז מידע רב על הנושא, כולל הסברים ודוגמאות על האופן שיש לטפל באיום (Being Threatened?
הלורד לוקאס מקרוּדְוֵול ודִינְגווֹל, כינה את פעילות החברה "סחטנות בחסות החוק".
ניסיונות של החברה לתבוע, הביאו את בית המשפט לתקוף את החברה על בזבוז זמנו של בית המשפט בהליכים שאינם בגדר הנורמה המקובלת, ולשים לדבר סוף.
בסופו של דבר נקנס אנדרו קרוסלי בקנס כספי גבוה ורישיון עריכת הדין שלו הושעה למשך שנתיים.
Righthaven היא חברה אמריקאית שנוסדה ב-2010. החברה חתמה על חוזה עם המוציא לאור Stephens Media, אשר בבעלותו 11 עיתונים יומיים ו-64 שבועונים המתפרסמים ב-9 מדינות בארצות הברית.
המודל העסקי של Righthaven התבסס על איומים ותביעות של אתרי אינטרנט ובלוגרים, אשר ציטטו חומר שפורסם באחד מכתבי העת של המוציא לאור.
50% מהבעלות הוחזקה על ידי אחד מהזכיינים של המוציא לאור.
בדצמבר 2010 חתמה החברה על הסכמים עם גופים נוספים, בהם WEHCO Media ו-Media News Group.
עד תום שנת 2010 הגישה החברה 200 תביעות בערך כספי של עשרות עד מאות אלפי דולרים לתביעה.
התביעות כללו גם דרישה להעברת שם המתחם של המפר לבעלותה.
כמנהג טרולי זכויות היוצרים, העדיפה החברה להגיע להסדרים מחוץ לבית המשפט, ככל האפשר.
בזכות מדיניותה של החברה באותה שנה היא הגיעה להסדרים כספיים עם כ-70 נתבעים.
עם הזמן, חתמה החברה על הסכמי ייצוג של מוציאים לאור נוספים, כגון המוציא לאור Media New Group.
באפריל 2011, בדיון משפטי בפני שופט פדרלי, טענו עורכי הדין של הנתבעים שבהסכם בין Righthaven לבין Stephens Media, הומחו זכויות תביעה בלבד ולא זכויות היוצרים המלאות ולכן התביעה אינה חוקית.
ב-14 ביוני 2011 קיבל בית המשפט בנבדה את טענת הנתבעים, והכריז של-Righthaven לא עומדת הזכות לתבוע שכן אין היא מחזיקה בזכויות היוצרים על היצירות.
החברה נקנסה בסכום של $5,000 על תביעת סרק, וב-15 באוגוסט הוטל עליה תשלום הוצאות משפט בסך 34,045$.
מנקודה זו והלאה, הייתה החברה נתונה למתקפה משפטית של גופים שונים, בהם משרדי עורכי דין שייצגו אותה בעבר ולא קיבלו תשלום על עבודתם.
יושב ראש Media News Group כינה את מהלך ההתקשרות של קודמו בתפקיד עם החברה: "רעיון מטופש", ואמר שלא היה עושה זאת אם הוא היה בתפקיד באותה תקופה.
בסופו של דבר, החברה פשטה את הרגל וכל נכסיה הוחרמו ונמכרו.
בישראל פועלת חברת "מראות אימג'", אשר מייצגת את חברת "Getty images" האמריקאית.
נגד חברה זו הוגשה תובענה ייצוגית המאשימה אותה בדבר שימוש בהליכים משפטיים הנוגעים לזכויות יוצרים באופן שאינו חוקי ובאופן גורף.
בפסק דין אחר, קבע בית משפט השלום בת"א כי החברה דרשה תשלום עבור יצירה מוגנת מבלי שהוכיחה כי היא בעלת זכות תביעה, וביטל הסכם פשרה בין החברה לבין נתבעת שהשתמשה ביצירה מוגנת לכאורה.
טרול הוא סרט קולנוע אמריקאי בסוגת סרטי פנטזיה.
הסרט בוים על ידי ג'ון קארל ביוכלר ויצא לאקרנים ב-17 בינואר 1986.
לסרט הופקו שני סרטי המשך: "טרול 2" ו"טרול 3", אם כי אינם קשורים בעלילתם לסרט המקורי.
בתחילת הסרט מגיעים בני משפחת פוטר (Potter) לדירתם החדשה בסן פרנסיסקו.
בעת פריקת האריזות מותקפת הבת הצעירה וונדי על ידי יצור קטן - שהיה בעבר מכשף אולם הפך לטרול.
הטרול משתמש בטבעת בדולח ירוקה כדי לקחת על עצמו את המראה של וונדי.
בני המשפחה מתחילים לשים לב להתנהגות המוזרה של וונדי (הצועקת, נושכת, וזורקת אנשים מצד לצד של החדר) אולם חושבים שהדבר נובע מלחץ בשל מעבר הדירה.
היחיד ששם לב שמשהו לא בסדר הוא אחיה של וונדי, הארי פוטר הבן (Harry Potter Jr.) (המגולם על ידי נואה האת'ווי).
הארי מתיידד עם אישה זקנה הגרה בבניין, יוניס סנט קלייר (המגולמת על ידי ג'ון לוקהארט), המגלה לו שהיא מכשפה.
הארי מבקש כי היא תלמד אותו קסמים, אולם היא אומרת שאין זמן לכך, ומספרת לו כי בעבר היא הייתה מאוהבת במכשף בשם טורוק, וכי בעבר העולם חולק בין פיות (ובהם גם טרולים) לבין בני האדם.
טורוק שינה את האיזון בין העולמות והחלה מלחמה בין בני האדם לפיות.
כעונש על מעשיו טורוק הפך לטרול, ותפקידה של יוניס הוא לעמוד על המשמר מפניו.
יוניס מספרת להארי כי הטרול התחיל במלחמה והוא הופך את בני האדם ליצורים כגון גובלינים, נימפות ואלפים בהתאם לאישיותם, והופך את דירותיהם לחדרים בעולם הפיות.
כאשר כל הדירות בבניין יומרו, יתפרץ עולם הפיות לתוך עולם בני האדם.
יוניס מספרת להארי כי הוא יכול להביס את טורוק רק אם ינעץ מטה קסמים בלב עולמו של טורוק - שם יהיה יצור קסום וחזק.
הארי ויוניס יוצאים לעצור את טורוק, אולם טורוק מביס את יוניס והופך אותה לגזע עץ.
הארי מוצא את אחותו בתוך ארון זכוכית, בלבוש שלגיה, כאשר עטלף ענק תוקף את הארי וגורם לו לאבד את מטה הקסמים.
כאשר העטלף תוקף את וונדי, טורוק מציל אותה, והורג את העטלף ובכך משמיד את עולם הפיות שיצר, והארי ומשפחתו נמלטים מהבית.
נואה האת'ווי בתפקיד הארי פוטר הבן.
מייקל מוריארטי בתפקיד הארי פוטר האב.
ג'ני בק בתפקיד ונדי אן פוטר.
סוני בונו בתפקיד פיטר דיקינסון.
שלי האק בתפקיד אן פוטר.
פיל פונדאקארו בתפקיד מלקולם מאלורי, וכן בתפקיד טורוק הטרול.
אן לוקהארט בתפקיד יוניס סנט קלייר הצעירה.
ג'וליה לואי-דרייפוס בתפקיד ז'אנט קופר
גארי סנדי בתפקיד בארי טבור
ג'ון לוקהארט בתפקיד יוניס סנט קלר
דמיון הסרט לסדרת ספרי "הארי פוטר"