tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
עיצורים – בכתב העברי מיוצגים על ידי אותיות.
תנועות – בכתב העברי מיוצגות על ידי סימני ניקוד ואמות הקריאה.
מודעות פונולוגית אינה קשורה לאינטליגנציה של האדם.
היא כוללת שליטה במבנה הפונולוגי, היכולת לזהות פונמות ולהשוות ביניהן.
ליקוי במודעות פונולוגית מתבטא בקושי לפרק מילים לחלקיהן ולצרף צלילים למילים.
הקשר בין מודעות פונולוגית לאוריינות
המודעות הפונולוגית אינה קשורה רק לקריאה אלא לשימוש שפתי בכלל.
היכולת האוריינות מתבססת רבות על המודעות הפונולוגית של האדם.
זאת משום שבשפות אלפביתיות רבות, ובכללן עברית, מערכת הכתב מבוססת על קידוד גרפו-פונמי, כלומר הסימנים החזותיים של השפה הכתובה מסמלים את הצלילים של השפה הדבורה, ברמה הפונמית של העיצורים והתנועות.
לכן יכולות הקריאה והכתיבה דורשות שליטה בקשר שבין הסימנים השונים לצלילים שהם מיצגים ואת היכולת להפעיל עליהם מניפולציות שונות כמו אנליזה וסינתזה.
הקריאה היא תהליך בו הקוד הגרפי של השפה הכתובה מפוענח במטרה לגלות אלו מילים הוא מייצג בשפה הדבורה.
לשם כך נדרשת היכולת לצרף את הפונמות המיוצגות על ידי הסימנים הגרפיים להברות ואת ההברות למילים.
הכתיבה היא היכולת לקודד באופן גרפי את הצלילים של המילים הדבורות.
לשם כך נדרשת היכולת לפרק את המילה לצלילים המרכיבים אותה ולהתאים לכל אחד מהם את הסימן המתאים בסדר המתאים.
בהתאם לכך, רמת המודעות הפונולוגית בגיל הגן מהווה מדד טוב לניבוי ההצלחה בלימוד קריאה בגיל בית ספר.
לקויים בתהליכים פונולוגיים הם הסיבה לחלק ניכר מליקויי הלמידה המאובחנים בקרב תלמידים, במיוחד עבור דיסלקסיה.
יכולות המודעות הפונולוגית נמצאו כמיומנויות בסיס ליכולת רכישת הקריאה וכתיבה בקרב ילדים שאינם מדברים וילדים דיסלקטיים.
לקות בתפקוד המודעות הפונולוגית יכולה להוות הסבר לקושי של ילדים אלו בביצוע מטלות הדורשות מעורבות פונולוגית כגון רכישת הקריאה בכיתה א'.
כמו כן, קושי בזיכרון פונולוגי הוא הבסיס ללקות שפה.
נוסף על כך, ייתכן כי ילדים דוברי שפות שונות, בהן האורתוגרפיה מיוצגת בצורה שונה, יתקשו בביצוע מטלות במודעות הפונולוגית וממילא ברכישת הקריאה.
את הרמה של המודעות הפונולוגית ניתן למדוד כבר בגיל הגן ולאתר קשיים אפשריים בשלב מוקדם.
היכולת לחזור על מילות תפל (הנשענת על זיכרון פונולוגי) וכן מטלות של זיכרון מילולי לטווח קצר, נמצאו קשורות לדיסלקסיה וללקות שפה.
במדינת ישראל מוקדשים משאבים עצומים לרכישת אוריינות, הכרת מערכת הכתב ומודעות פונולוגית כבר בגן, על חשבון פעילויות אחרות.
פיתוח המודעות הפונולוגית בגיל זה נעשה על ידי חריזה, זיהוי צליל פותח של מילה, זיהוי תבניות צליליות חוזרות ועוד.
היכולת לפרק מילה להברות צריכה להירכש לקראת כיתה א'.
יש הטוענים שעבור רוב הילדים אין צורך להשקיע במידה מופרזת בהיבט זה על חשבון דברים חשובים אחרים שנלמדים בגן.
זאת משום שרבות מהפעילויות המכינות לקראת קריאה אינן מעניינות אותם ולעיתים הן עלולות לגרום לתסכול.
בנוסף לכך, משום שהמודעות הפונולוגית מתפתחת בקפיצות מדרגה ומשום שרובם המכריע של הילדים ירכשו אותה יחד עם זיהוי האותיות כשיהיו בשלים לכך, אין טעם לעבוד עם ילד במשך שעות רבות על תחום שטרם הבשיל ואשר סביר שירכש באופן טבעי כחצי שנה מאוחר יותר.
עם זאת, ילדים עם דיסלקסיה שצפויים להתקשות בקריאה, זקוקים לעבוד על מודעות פונולוגית ולהטרמה של קריאה לקראת כיתה א'.
גישות בהוראת קריאה המדגישות את הקשר בין המילים לצלילים ומאמנות את העיבוד הפונולוגי, מסייעות ללמידה יעילה של קריאה.
לימוד הקריאה מעורר את המודעות למבנה הפונולוגי של מילים ומכאן שלימוד קריאה משפיע על התפתחות המודעות הפונולוגית.
כלומר, בנוסף ליכולת הביצוע מתפתחת המודעות לנעשה.
מגיל בית ספר מועצמת היכולת לעשות מניפולציה פונמית וגם אנליזה וסינתזה פונמית.
ניתן לבנות תוכנית אימון נרחבת במודעות פונולוגית עבור ילדים שאינם מדברים, טרם רכישת הקריאה והכתיבה או במהלך תהליך זה.
מטרת תוכנית אימון כזו היא להגביר את המודעות הפונולוגית ובכך להביא את הילד המתקשה לרמת בני גילו.
מחקרים הראו כי אימון במודעות פונולוגית בגן מזרז את רכישת הקריאה בבית הספר.
מודלים להערכת עלות הם אלגוריתמים מתמטיים או משוואות פרמטריות המשמשים לצורך הערכת העלות של מוצר, פרויקט או תהליך מוגדר.
התוצרים של מודלים להערכת עלות משמשים על פי רוב לתכנון תקציבים, קביעת תמחיר וקבלת החלטות בנוגע לפרויקטים.
קיימות שלוש שיטות עיקריות להערכת עלויות וכולן מתבססות לחלוטין על ניסיון העבר:
אנלוגיה לפרויקט קיים - בשיטה זו בוחרים פרויקט הדומה במידה רבה לפרויקט המוערך ומבצעים הערכת עלות פרופורציונית.
למשל, אם מערכת X דומה למערכת Y, ובמערכת X העלות של הניהול הייתה כ-25% מהעלות של הייצור, אזי בהינתן עלות הייצור של מערכת Y ניתן להעריך את עלות הניהול על ידי הכפלת עלות הייצור ב-25%.
פרמטריזציה - זוהי השיטה הנפוצה ביותר להערכת עלות.
בשיטה זו בוחרים פרמטרים מאפיינים עיקריים של המערכת, לדוגמה משקל, מהירות, דחף וכן הלאה, ועל בסיס פרויקטים דומים מהעבר מבצעים רגרסיה ליניארית של העלות הכוללת של הפרויקט כפונקציה של אותם הפרמטרים.
ביצוע הרגרסיה דורש כמות מספקת של נתונים מפרויקטים דומים מהעבר, אך ניתן לבצעו גם בהינתן פרויקטים בודדים.
הערכת מומחים - כאשר אף אחת מהשיטות לעיל לא צולחת, אם בשל חדשנותו של הפרויקט או מחסור בנתונים של מערכות דומות, ניתן לפנות להערכת מומחים המבצעים בנייה מלמטה-למעלה של העלות המשוערת של הפרויקט.
שיטה זו היא על פי רוב הפחות מדויקת.
בעוד שבעבר השימוש במודלים אלו היה ידני בעיקרו, כיום הם ממוחשבים כמעט לחלוטין.
המודלים הממוחשבים מקבלים כקלט את הפרויקטים הדומים מהעבר, ובהינתן הערכים של הפרמטרים של הפרויקט המוערך מייצרים הערכת עלות על בסיס אותם הנתונים.
התחומים שבהם רווח השימוש בהערכת עלות הם בנייה, פיתוח תוכנה, ייצור ומחקר ופיתוח.
מודלים כלכליים בע"מ היא חברת ייעוץ כלכלי, שהוקמה ב-1986, על ידי הכלכלן יעקב שיינין.
מודלים כלכליים מייצגת את ישראל ב-Project Link – פרויקט של האו"ם המספק תחזיות על המגמות הכלכליות בעולם ועל הסחר הבינלאומי.
פעילותה של מודלים כלכליים מתרכזת בחמישה תחומים:
הערכה וניתוח של המגמות בכלכלת ישראל
ריכוז מידע על ההתפתחויות הכלכליות במדינות מפתח בעולם והשפעתן על ישראל
ניתוחים ענפיים ותחזיות ביקוש ענפיות ותחזיות ביקוש למוצרים מרכזיים.
עבודות ייעוץ מיקרו כלכלה: בדיקות כדאיות כלכלית, הערכות שווי, חוות דעת כלכלית ותוכניות עסקיות.
ניתוח חברות ציבוריות וייעוץ בשוק ההון
לחברה חברה אחות בשם מודלים שוק הון המשמשת כבית השקעות ולה חברת בת לניהול קרנות נאמנות.
בין עבודות הייעוץ הכלכלי הבולטות שעשתה החברה ניתן למנות את הערכת שווי כימיקלים לישראל, הערכת שווי קבוצת דלק, הערכת שווי בזק, הערכת שווי עלית, תוכנית אסטרטגית לחברה לישראל, פיצול בתי הזיקוק, כדאיות הקמת מפעל נוסף לייצור מעגלים משולבים בטאואר סמיקונדקטור, הכדאיות הכלכלית של ערוץ 2 ומכרז ערוץ 10.
פעילות מודלים כלכליים כוללת בין היתר הכנת תוכניות כלכליות והמלצות לגיבוש מדיניות כלכלית.
התוכניות הכלכליות שגיבשה החברה כוללות בין היתר:
הכדאיות הכלכלית למעבר ליום לימודים ארוך ו-5 ימי לימוד, תוכנית שהוכנה עבור משרד החינוך
תוכנית לשינוי בסדרי העדיפות הלאומית בתקציב המדינה והעברת מקורות מתשלומי העברה להשקעות בתשתיות.
תוכנית אסטרטגית לעיר אילת - פיתוח העיר אילת, העתקת הנמל והקמת נמל תעלה וקו רכבת מטענים לאילת
המדיניות המוצעת להאצת צמיחת ענפי הטכנולוגיה המתקדמת בישראל
שירות חובה והשכלה גבוהה- שינוי מבני מוצע, הוכן עבור המכון הישראלי לתכנון כלכלי.
תוכנית לחיזוק הבסיס הכלכלי של האוניברסיטאות, הקטנת התלות במימון ממשלתי, כניסה לתחומים משלימים ומעבר למבנה תגמול ותשלום שוויוניים יותר לבני הדור הצעיר
שילוב המגזר הערבי בכלכלת ישראל, קידום ושילוב כלכלי של המגזר הערבי בכלכלת ישראל, באמצעות ניתוח המאפיינים והחסמים הקיימים היום במגזר הערבי
הפוטנציאל הכלכלי הגלום בתיירות נוצרית
השפעה על משבר המניות של 1994
בפברואר 1994 פרסמה העיתונאית מירב ארלוזורוב ככותרת ראשית בעיתון גלובס הערכה כלכלית שהפיצה מודלים כלכליים ללקוחותיה בסוף 1993 לפיה "רמת המחירים של המניות המובילות מצויה כיום בקצה העליון של תחום הכדאיות הכלכלית, ואילו רמת המחירים של מניות רבות בכר"מ וברשימה המקבילה אינה יכולה להיות מוסברת על בסיס כלכלי".
למחרת הפרסום, ביום שני ה-8 בפברואר 94', ספג שוק המניות היצע של מיליארד שקל, ההיצע הגדול בשוק מעולם עד אז; בעיית הנזילות של מניות הכר"מ נחשפה, עם 110 ניירות שרשמו שער של מוכרים בלבד; והחלה המפולת 94' שהביאה לפיצוץ הבועה בשוק המניות בישראל.
מודלים כלכליים ושיינין נתפסו בציבור כאחראים להאצת נפילת הבורסה.
יעקב שיינין שימש סגן יו"ר הוועדה המייעצת לבנק ישראל.
מרצה לכלכלה באוניברסיטת תל אביב.
עמד בראש הוועדה להכנת תוכנית לאומית רב-שנתית לבטיחות בדרכים, ועדת שיינין.
בעל תואר דוקטור בכלכלה מאוניברסיטת פנסילבניה.
מומחה לשוק ההון, להערכות שווי, למודלים אקונומטריים, לכלכלת ישראל ולכלכלת ארצות הברית.
שימש מנהל מחלקת מחקר ופיתוח למודלים מאקרו כלכליים בחברת הייעוץ האמריקאית Global Insight (לשעבר Wharton Econometric Forecasting) .
ב-1986 שב לישראל והקים את חברת "מודלים כלכליים" בשותפות עם קונצרן כלל.
מודעות בזמן הרדמה היא מצב שבו מטופל הנמצא תחת הרדמה כללית, נשאר בהכרה מלאה או חלקית, אך גופו ושריריו משותקים ומונעים ממנו את יכולת התנועה והדיבור.
במצב כזה, ייתכן שהוא יחוש כאב כפי שהיה מרגיש אדם ער, אך הסובבים, כולל הצוות הרפואי, לא יידעו על כך.
השכיחות המדויקת של התופעה אינה ברורה לחלוטין, אך אין חולק על כך שהיא נדירה יחסית.
מודעות בזמן הרדמה מתרחשת כאשר ההרדמה הניתנת למטופל אינה מספיקה כדי להביא אותו לחוסר הכרה מוחלט.
במקרה כזה, הוא עלול להרגיש כאב או לחץ במהלך הניתוח, לשמוע שיחות ולחוש בחוסר היכולת לנשום - אם אכן כך.
במקרה שהתופעה מתרחשת, כ-42% מהמטופלים חשים את הכאב של הניתוח, 94% מהם חווים פאניקה או חרדה ו-70% חווים סימפטומים פסיכולוגיים מתמשכים.
במקרים מסוימים, עלולה להתעורר בעקבות כך הפרעת דחק פוסט-טראומטית (PTSD) שמצריכה טיפול ממושך.
הדרך בה חווים המטופלים השונים את המצב של מודעות בזמן הרדמה, שונה מאוד מאדם לאדם, וכך גם הדרך בה הם מגיבים אליה.
במצב החמור ביותר המטופל מודע לחלוטין למתרחש סביבו, וחש כאב כאילו הוא עירני לגמרי.
במקרים אחרים, עלולה להיות רק תחושה קלה של חוסר נוחות, ערנות חלקית או שמיעת חלקי שיחות בלבד.
כאמור, אין תמימות דעים לגבי שכיחותה המדויקת של התופעה.
על פי מחקר שנעשה בקרב 19,575 מנותחים בארצות הברית נמצאו עשרים וחמישה שטענו כי היו ערניים בזמן ההרדמה, כלומר שכיחות של 0.1 עד 0.2% או אחד מתוך חמש מאות עד אלף איש.
עם זאת, מחקר מקיף יותר הראה שרק שישה מקרב 87,361 חולים שנבדקו העידו על כך, מה שמצביע על שכיחות של 0.0068%.
ישנם מחקרים המצביעים על עלייה בשיעור הסובלים מהתופעה בקרב מנותחים שקיבלו חומרים להרפיית שרירים.
טרם נמצאה דרך למנוע לחלוטין את תופעת המודעות בזמן הרדמה, אך על ידי מספר צעדי מנע ניתן להוריד את שכיחותה:
יש להקפיד שהתהליך ההרדמה יבוצע על ידי צוות רפואי מיומן הכולל לפחות רופא מרדים.
יש להימנע מביצוע הרדמה כללית במקרים שהדבר איננו הכרחי.
יש לתת תערובת חומרי הרדמה מגוונת הכוללת תרופות הרדמה ממשפחות כימיות וממשפחות תרפויטיות שונות, במיוחד באנשים המטופלים פסיכיאטרית או סומנולוגית אשר ייתכן שתערובת מסורתית פחות תשפיע עליהם.
יש להקפיד על מתן מינון מדויק של תרופות הרדמה.
יש לקיים ניטור קפדני של כלל הפרוצדורה הרפואית.
רופא מרדים שעבר הכשרה מתאימה אמור לדעת היטב על הגורמים לתופעה ולנסות למנוע אותם ככל הניתן וגם על התנהלותו שלו אמור להיות פיקוח חיצוני כל שהוא, בכל ניתוח.
על אף שלא נמצאה דרך למנוע מצב שבו מטופל נשאר בהכרה מלאה, ישנם מכשירים חדשים המבוססים על אלקטרואנצפלוגרם (EEG) שבאמצעותם ניתן לגלות זאת, ובמקרה כזה להימנע מלנתח או במקום זאת, להוסיף חומרי הרדמה אחרים לתערובת.
מכשירי ניטור אלה, שעקרון פעולתם דומה לזה של מכשירי EEG אחרים, מודדים בזמן אמת את הפעילות החשמלית בקליפת המוח ומציגים ערכים שבין 0 ל-100, כאשר המספר 100 מייצג אדם עירני לחלוטין, ואפס - חוסר פעילות חשמלית.
הטווח הנורמלי של אדם מורדם צריך להיות בין 40 ל-60, כאשר ערך גבוה מ-60 מצביע על ערנות.
רוב עלילת סרט הדרמה משנת 2007, סכין בלב, עוסקת בניתוח שבו המנותח חווה מודעות בזמן הרדמה.
מודל תורים הוא מודל מתמטי בתורת התורים, המשמש כקירוב למערכת תורים אמיתית כדי לנתח מתמטית את התנהגות המערכת.
מודל התורים מהווה בעיקרו תהליך סטוכסטי המשתנה כאשר מגיע לקוח חדש למערכת וכאשר שרת מסיים טיפול בלקוח.
המודל מאפשר לנתח את המצב הסטציונרי של התור באינסוף באמצעות הערכת מדדים שונים כגון:
מספר הלקוחות הממוצע הממתין בתור או במערכת כולה
משך הזמן הממוצע שלקוח ממתין בתור או במערכת כולה
התפלגות מספר הלקוחות ומשך הזמן שהוזכרו לעיל, ובפרט:
ההסתברות שהתור יהיה ריק או מלא אם יש מספר מוגבל של מקומות
למדדים אלו, שנחקרים בעיקר במסגרת חקר ביצועים, ניתנת חשיבות רבה בתחומים כגון שירות לקוחות, תכנון פסי ייצור ועוד.
על כן מיטוב מערכת התורים באמצעות חקירת המודל מאפשר לחסוך עלויות ולשפר את ביצועי המערכת.
הסימון המתמטי הנפוץ ביותר למודל תורים נקרא סימון קנדל (Kendall) הקרוי על שם ממציאו הבריטי ובנוי לכל היותר משישה סימונים עוקבים המציינים את תכונות התור במודל:
A - התפלגות משך הזמן שבין ההגעה של שני לקוחות עוקבים
B - התפלגות משך השירות שניתן ללקוח על ידי השרת
S - מספר השרתים נותני השירות בתור (הומוגניים, כלומר בעלי אותה התפלגות משך השירות)
K - קיבולת המערכת (סכום מספר המקומות בתור ומספר מקבלי השירות)
N - גודל אוכלוסיית מבקשי השירות
Disc - שיטת השירות (FCFS עבור First Come First Served, כלומר מגיע ראשון-מקבל שירות ראשון וכדומה)
על פי רוב משמיטים את שלושת הסימונים האחרונים בהנחה ש-K ו-N הם אינסוף, ו-Disc הוא FCFS (מגיע ראשון מקבל שירות ראשון).
ההתפלגויות הנפוצות ביותר עבור A ו-B הן התפלגות מעריכית (M), התפלגות ארלנג עם k כפרמטר (Ek), התפלגות מנוונת כלומר דטרמיניסטית (D) והתפלגות כללית כלשהי (G).
קיימות מספר שיטות שירות עיקריות הממומשות במודל תורים:
מגיע ראשון מקבל שירות ראשון, מסומן FCFS (מאנגלית: First Come First Served).
זוהי השיטה הנפוצה ביותר וגם הדומה ביותר לזו שנהוגה בדרך כלל בתורים: הראשון בתור יקבל שירות ראשון ברגע שיתפנה שרת.
יש לדייק ולומר FCFS ולא נכנס ראשון יוצא ראשון על אף הדמיון שבין השניים, שכן בתור רב שרתים המממש FCFS ייתכן שלקוח נכנס לקבלת שירות לפני לקוח אחר אך סיים אחריו בשל אקראיות זמן השירות.
מגיע אחרון מקבל שירות ראשון, מסומן LCFS (מאנגלית: Last Come First Served).
השיטה המקבילה לנכנס אחרון יוצא ראשון, ברגע שהשרת מתפנה האחרון שהצטרף לתור מקבל שירות.
שיטה זו נהוגה בעיקר כאשר מדובר במבני תור מסוג מחסנית, שבו הפריטים הממתינים לשירות נערמים זה על גבי זה.
שירות אקראי, מסומן SIRO (מאנגלית: Service in Random Order), מקבל השירות הבא נבחר אקראית מבין אלו הממתינים.
תור עדיפויות, מסומן PNPN (מאנגלית: Priority service), תור שבו מקבלי השירות מסודרים לפי עדיפויות.
תחת הגדרה זו קיימים שני סוגי שירות שונים:
עדיפות עם הפקעה (preemptive priorities), כך שברגע שמגיע לקוח עם עדיפות גבוהה מזו של מקבל השירות הנוכחי - השרת מפסיק את השירות ועובר לשרת את הלקוח עם העדיפות הגבוהה ביותר.
עדיפות ללא הפקעה (non-preemptive priorities), כך ששרת מקבל בכל פעם את הלקוח בעל העדיפות הגבוהה ביותר אך לא מפסיק את השירות אם הצטרף לתור לקוח בעל עדיפות גבוהה יותר.
שיתוף שרת, מסומן PS (מאנגלית: Processor Sharing), שיטה בה כל הלקוחות הממתינים מחלקים ביניהם את השרת.
מודל תורים בדרך כלל מוגדר כך שייצג את מצבה הממוצע של המערכת לאחר הרצה ארוכה כך שהוא אינו משתנה יותר ונמצא במצב סטציונרי.
הגדרת מודל תורים מתחילה בזיהוי ששת הפרמטרים של המערכת כפי שהוגדרו לעיל והגדרת מצבי המערכת, כלומר ייצוג חד-חד-ערכי ועל ממשתני המצב של המערכת למצבים שבהם המערכת יכולה להיות.
לאחר זיהוי המצבים נהוג לשרטט דיאגרמת שינויים שמייצגת את המעברים האפשריים בין המצבים השונים של המערכת.
אם ההתפלגויות A ו-B הן מעריכיות, אזי מתקבלת שרשרת מרקוב למצב שיווי המשקל.
את התפלגות ההסתברות לכל אחד ממצבי המערכת ניתן לחשב באמצעות פתרון שרשרת מרקוב שנבנתה קודם לכן, באמצעות משוואות שיווי משקל בין הקצב הנכנס לקצב היוצא ומשוואת נורמליזציה לסכום כל ההסתברויות.
פתרון אנליטי למודל תורים הוא נדיר למדי, ועל פי רוב רק תורים בסיסיים זוכים לפתרון שכזה, למשל התור הפשוט ביותר, תור M/M/1. תורים אחרים מצריכים קירוב, אנליזה נומרית או סימולציה כדי לקבל תוצאות כמותיות.
קירוב נפוץ לדוגמה הוא נוסחת קינגמן, נוסחה לתורים כלליים מסוג G/G/1, המספקת קירוב למשך ההמתנה בתור על בסיס פרמטרים מדידים לחלוטין ולבדוק את השפעת שינויים על ביצועי התור.
רשת תורים היא מערכת המכילה מספר סופי של תורים כאשר בתום קבלת שירות משרת אחד לקוח עובר לתור אחר.
רשת תורים פתוחה היא רשת בה לקוחות חדשים מצטרפים למערכת וגם רשאים לעזוב אותה ורשת תורים סגורה היא רשת שלקוחות לעולם לא עוזבים וממשיכים לעבור משרת לשרת כך שמספר הלקוחות נותר קבוע.
רשתות מורכבות יותר אף מאפשרות מחלקות שונות של לקוחות המצריכות טיפול שונה בכל אחד מהשרתים.
מצבה של רשת בעלת m תורים מתואר על פי רוב באמצעות וקטור , כאשר ki מציין את מספר הלקוחות הממתינים בתור ה-i.
לדוגמה, ניתן לחשוב על פארק שעשועים כעל רשת תורים סגורה, שבה הלקוחות הם המבקרים והשרתים הם המתקנים השונים.
המבקרים עוברים מתור לתור ומקבלים שירות בכל אחד מהמתקנים, אך בזמן השיא של הפרק תנועת המבקרים החדשים והעוזבים היא דלילה ביותר ועל כן זניחה.
התוצאה המשמעותית הראשונה שהתקבלה בתחום רשתות התורים מכונה משפט ג'קסון שחל על רשתות המכונות רשתות ג'קסון, עבורן ניתן לחשב בקלות יחסית את התפלגות המצבים של הרשת ומשם את שאר המדדים הנפוצים לאפיון מודל תורים.
מודן הוצאה לאור היא הוצאת ספרים ישראלית, חברה בהתאחדות המו"לים בישראל.
בשנת 1973 רכש עודד מודן, שהיה ראש מחלקת הכספים של ההוצאה, את הוצאת א.
לוין אפשטיין והיסב את שמה להוצאת א.
באותה שנה, חברו אשר ביתן, עודד מודן ואהד זמורה ויצרו את זמורה ביתן מודן - הוצאה לאור (זב"מ).
להוצאת זב"מ היה עיקרון מרכזי שדרש שכל ספר המועמד לצאת תחת המותג זב"מ חייב להתקבל פה אחד על ידי שלושת השותפים.
עקב סירובם של השותפים להוציא את הספר בזב"מ, הוציא אותו מודן בעצמו ומכירות הספר הפכו לבסיס הכלכלי של מודן למשך שנים רבות.
בשנת 1982 פרשה הוצאת מודן מהשותפות.
נכון ל-2010 מודן היא אחת משלוש הוצאות הספרים הגדולות בישראל, המחזיקה קטלוג ובו כ-10,000 כותרים.
ההוצאה מוציאה לאור את כל סוגי הספרים: ספרות יפה, ספרות פופולרית, ספרות מקור, ספרי עיון, ספרי בישול, ספרי ילדים ונוער, אלבומי מתנה, ספרי מוזיקה, קומיקס וספרי לימוד.
בין היתר, יצאו בהוצאת ההוצאה ספרי בישול של בני סיידא וישראל אהרוני, סדרת ספרי הפסיכולוגיה "פסיכה" בעריכת שולה מודן, ספרי הקומיקס "זבנג!" מאת אורי פינק, וספרי ילדים ונוער של גלילה רון-פדר-עמית, דתיה בן-דור, אלונה פרנקל, שלמה אבס, דליה קורח שגב וזוהר אביב.
כמו כן יוצאות בהוצאה הסדרות "הרפתקה: סופרים מתרגמים קלאסיקה" ו"הרפתקה ראשונה: קלאסיקה לראשית קריאה" בשיתוף פעולה עם הוצאת אוקיינוס.
במהלך השנים רכשה ההוצאה את קטלוג הוצאות הספרים מסדה, רשפים, אדם, תמוז, בוסתן ומפעלי תרבות וחינוך (מוזיקה).
למודן הסכם שותפות עם הוצאות קרפד (בבעלותו של גיל חובב), עגור ואריה ניר הוצאה לאור.
ב-2010 זכתה ההוצאה במכרז להפקת ספרי משרד הביטחון – ההוצאה לאור והפצתם.
מודן מחזיקה בשליש מהשותפות ברשת צומת ספרים.
שותפים שווים נוספים הם מנכ"ל צומת ספרים, אבי שומר, והמנכ"לים המשותפים להוצאת הספרים כנרת זמורה-ביתן דביר, יורם רוז וערן זמורה.
עודד מודן הוא גם הבעלים של רשת חנויות "באג מולטיסיסטם".
במרץ 2016 רכשה "מודן" את הוצאת הספרים "כתר ספרים", והעסקה קיבלה את אישור רשות התחרות באוגוסט.
ב-2014 בעקבות סכסוך עסקי בין מודן לסטימצקי, הוסרו ספריה ממדפי סטימצקי, והוחזרו כעבור כשנה.
ביולי 2022, בעקבות סכסוך נוסף בין מודן לסטימצקי, נשלחו משאיות אשר נשאו כ-300,000 ספרים ממחסני סטימצקי, ופרקו את תכולתן בפתח מחסני מודן.
מודלי הערכת עלויות לפרויקטי תוכנה הם מודלים להערכת עלות המשמשים לצורך הערכת עלות ניהול פרויקטים על ידי אלגוריתמים מתמטיים שונים, המיועדים לפרויקטי תוכנה, מודל זה עוזר למקבלי החלטות להבין בצורה הטובה ביותר את סיבוכיות עבודת התוכנה.
כאשר באים למדל עלויות פרויקט נבחנים היבטים שונים כגון: המאמץ הנדרש לסיום כל משימה, הזמן הנדרש לסיום כל משימה או העלות הכוללת של כל משימה.
מצבים העלולים להשפיע על עלות פרויקט תוכנה
מצב השוק- האם השוק, אשר הוא היעד של התוכנה יוכל להרשות לעצמו לרכוש את התוכנה?
חוסר ודאות לגבי הצלחת המוצר- כאשר מדובר על תוכנה חדשה בשוק איננו יכולים להגיד בוודאות מה תהיה הצלחת התוכנה.
מצב החברה- האם החברה במצב טוב והיא תוכל להרשות לעצמה להציב רף גבוה למחיר התוכנה או שמא היא מעוניינת למכור אותה כמה שיותר מהר והיא תתפשר על המחיר.
תנאי חוזה- החברה יכולה להשאיר לעצמה את זכויות הקוד, על מנת להשתמש בו למוצרים נוספים.
תנאי זה מוריד את עלות המוצר.
טכניקות להערכת עלות פרויקט תוכנה
מודל הערכת עלות- מודלים מתמטיים שעוזרים למדל את עלות התוכנה.
הערכת מומחים- התבססות על ידע של מומחים על מנת להעריך את עלות המוצר.
אנלוגיה למוצרים קיימים- שימוש במידע קודם על מוצרים דומים להערכת העלות.
תמחור לניצחון- התפשרות על מחיר על מנת לזכות במכירת המוצר.
דוגמאות למודלי הערכת עלות פרויקט תוכנה
Function Points - קישור לערך בוויקיאנגלית
מועדון כדורגל מודנה (באיטלקית: Modena Football Club) הוא מועדון כדורגל איטלקי, מהעיר מודנה שבאיטליה.
המועדון פורק בנובמבר 2017 בעקבות פשיטת רגל, וחזר לפעילות עונה לאחר מכן.
המועדון נוסד בשנת 1912 לאחר איחוד 2 מועדוני כדורגל בעיר מודנה.
המועדון התחיל לשחק בעונת 1912/1913 בליגה הראשונה באיטליה.
המועדון שיחק בליגה הראשונה באיטליה 20 שנה ברציפות עד עונת 1931/1932 שבסיומה ירד בפעם הראשונה לליגה השנייה באיטליה.
המועדון שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגה הראשונה מעונת 1932/1933 ועד עונת 1948/1949 .
בעונת 1935/1936 הגיע לשמינית גמר הגביע האיטלקי והפסיד לקבוצת אלסנדריה.
בעונות 1938/1939, 1939/1940 הגיע לרבע גמר הגביע האיטלקי והפסיד לקבוצות נובארה וגנואה בהתאמה.
בעונת 1941/1942 הגיע לחצי גמר הגביע האיטלקי והפסיד לקבוצת יובנטוס.
בעונת 1942/1943 הגיע לשמינית גמר הגביע האיטלקי והפסיד לקבוצת בולוניה.
בתקופה זו שיחק במועדון הטנור לוצ'אנו פבארוטי.
בסוף עונת 1959/1960 הגיע למקום 19 מתוך 20 בליגה השנייה וירד בפעם הראשונה לליגה השלישית באיטליה.
המועדון שיחק עונה אחת בליגה השלישית ועלה לליגה השנייה.
המועדון שיחק עונה אחת בליגה השנייה שבה הגיע לשמינית גמר הגביע האיטלקי והפסיד לקבוצת לקו ועלה לליגה הראשונה.
המועדון שיחק שנתיים בליגה הראשונה מעונת 1962/1963 ועד עונת 1963/1964 שבסיומה ירד לליגה השנייה.
המועדון שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגה השלישית מעונת 1964/1965 ועד עונת 2001/2002. בעונת 1990/1991 הגיע לשמינית גמר הגביע האיטלקי והפסיד לקבוצת בולוניה.
בסוף עונת 2001/2002 חזר לליגה הראשונה אחרי 38 שנה.
המועדון שיחק שנתיים בליגה הראשונה מעונת 2002/2003 ועד עונת 2003/2004 שבה הגיע לשמינית גמר הגביע האיטלקי והפסיד לקבוצת לאציו.
ביוני 2015 מונה הרנן קרספו למאמן הקבוצה.
ב-2022 שבה הקבוצה לסרייה ב', לאחר שש שנות היעדרות.
מודסטו היא מושב המחוז של מחוז סטניסלוס שבמדינת קליפורניה בארצות הברית.
מודסטו שוכנת על הנהר טואולומי באזור העמק המרכזי במרכז קליפורניה.
מודלים של תורשה, סביבה והתפתחות (ויחסי הגומלין ביניהם) מתייחסים לסוגיה רחבה יותר המוכרת כסוגיית "תורשה מול סביבה" () אשר שורשיה נעוצים בוויכוח פילוסופי ארוך-שנים אודות מהות טבע האדם וסוגיית הלוח החלק (למשל, לוק מול רוסו).
זרמים פילוסופיים אלה הניחו את התשתית הרעיונית לסוגיית תורשה-סביבה שעוסקת בשאלה האם גורמי התורשה (הגנים) הם שאחראים על ההתפתחות או שמא גורמי הסביבה ולמי מהם יש משקל רב יותר בהשפעה על הנתיב ההתפתחותי של הפרט.
לעומת גישות מנוגדות אלו, התפיסה העכשווית על התפתחות האדם גורסת כי גורמי התורשה והסביבה פועלים בשילוב זה עם זה, ויחסי הגומלין המורכבים ביניהם והאינטראקציה שהם יוצרים משפיעים על ההתפתחות ומהלכה ביחד.
מודל יחסי הגומלין בין תורשה וסביבה
מודל התפתחותי שפותח על ידי סנדרה סקר () וקטלין מקרטני () מתייחס אל הגנים, הסביבה והאינטראקציה ביניהם, כמרכיבים בתהליך ההתפתחותי של האדם.
על פי המודל, שונות בגנוטיפ (מטען גנטי) משפיעה על שונות בפנוטיפ (הביטוי של הגן) גם באופן ישיר וגם באופן עקיף על ידי ההתנסויות הסביבתיות.
על פי המודל, הגנוטיפ של ההורה (Gp) קובע את הגנוטיפ של הילד (Gc) שמשפיע על הפנוטיפ של הילד (Pc).
כלומר, תכונותיו הנצפות של הילד (Pc), הנם פונקציה של הגנוטיפ (Gc) ושל הסביבה שהוא גדל בה (Ec).
יחודו של המודל הוא בכך שגם הפנוטיפ של הילד (Pc) וגם הסביבה (Ec) בה הוא גדל, מושפעים מהגנוטיפ של הילד (Gc).
במודל מתוארים 3 סוגי קשרים של גנים-סביבה:
"קשר פאסיבי" - הפרט הוא פאסיבי, יש קורלציה בין המטען הגנטי המועבר על ידי ההורים הביולוגים לסביבה בה הפרט גדל.
"קשר מעורר" (Evocative) - הפרט מעורר את הסביבה להגיב אליו בהתאם לגנוטיפ שלו.
"קשר אקטיבי" - הפרט בוחר את הסביבה שלו באופן אקטיבי.
המודל מתייחס לכך שהשפעות הסביבה על הפרט משתנות במהלך ההתפתחות: ההשפעה של דפוס הקשר הפאסיבי יורד במעבר מהינקות להתבגרות לטובת עלייה בדפוס הקשר האקטיבי.
בנוסף, השפעת הגנוטיפ על הסביבה עולה עם ההתפתחות והמעבר מקשר פאסיבי לקשר אקטיבי.
המודל המערכתי-אקולוגי של דנטה שיקטי וקריסטין וולנטינו (Kristin Valentino) מהווה גרסה עדכנית למודל הביו אקולוגי של יורי ברונפנברנר (Urie Bronfenbrenner) .
המודל מציג ארבע מערכות שונות המרכיבות את הסביבה של הפרט:
מערכת המאקרו (macro) - מערך האמונות והערכים התרבותיים המשפיעים על הפרט ומשפחתו.
מערכת האקסו (Exso) - הסביבה הקהילתית, החינוכית והחברתית שבה הפרט גדל.
מערכת המיקרו (Micro) -גורמים תוך–משפחתיים -מערכות יחסים בתוך המשפחה.
מערכת ההתפתחות האישית אונטוגנית (Ontogenic) - גורמים הקשורים בפרט באופן ישיר.
המודל כולל שני מרכיבים נוספים: א.
גורמי סיכון -גורמים המעצימים (Potentiating) את הסיכוי לסיכון התפתחותי ב.
גורמי מגן- גורמים מפצים (Compensatory) המקטינים את הסיכוי לסיכון התפתחותי.
גורמי הסיכון וגורמי המגן יכולים להיות חולפים או מתמשכים ולהשתנות במהלך ההתפתחות.
המודל מתייחס למאזן הכולל של גורמי הסיכון וגורמי המגן השונים הפועלים על הילד ולהשפעתם על התפתחות הפרט לאורך זמן.
לתהליכים המתרחשים במערכות אקולוגיות קרובות יותר לילד (מרמת המאקרו אל ההקשר האונטוגני) יש השפעה גדולה יותר על התפתחות הפרט אולם תהליכים אלה פועלים באופן מורכב וכוללים יחסי גומלין גם בתוך המערכות השונות.
מודל של תלות הדדית (Interdependence) בין גנים לסביבה GxE
רטר מתאר ארבעה מצבים שונים של תלות הדדית בין גנים לסביבה:
אפיגנטיקה השפעות אפיגנטיות של הסביבה על הגנים- חל שינוי בביטוי של הגן כתוצאה מהשפעות סביבתיות.
שונות בהשפעת המרכיב התורשתי (G) על התפתחות הפרט כפונקציה של הנסיבות הסביבתיות (E)- מודלים שונים המייצגים את השונות ברגישות הפרט להשפעות הסביבה מתוארים בהמשך.
מתאם בין גנים לסביבה (rGE)- השפעות סביבתיות על גנים יתבטאו באופן שונה אצל פרטים שונים בהתאם לחשיפה שלהם לסביבה שמכילה גורמי סיכון או גורמי מגן.
חלק מגורמי הסיכון הקשורים בסביבת מצוקה מתווכים באמצעות הגנים ולא באמצעות הסביבה [מודל יחסי הגומלין שפותח על ידי סקר ומקרטני ומוצג בסעיף 1.1 מתאר מתאם בין גנים לסביבה].
אינטראקציה גנים-סביבה- וריאציות גנטיות יבואו לידי ביטוי בתוך הקשרים סביבתיים מסוימים.
ממצאי המחקר אכן תומכים בכך שואריציות גנטיות יבואו לידי ביטוי בהקשרים סביבתיים מסוימים.
מודלים של שונות ברגישות הפרט להשפעות הסביבה על התפתחות
מודל רגישות-דחק (Diathesis-Stress) המוגדר גם כמודל סיכון כפול (Dual risk) מבוסס על תאוריה פסיכולוגית המסבירה תופעות התנהגותיות אצל הפרט הנגרמות ממצב שבו קיימת אצל הפרט פרהדיספוזיציה לפגיעות (Vulnerability) בשילוב עם מצבי דחק בחיי היום-יום.
כלומר, קיים פוטנציאל ביולוגי/גנטי של פגיעות והוא יבוא לידי ביטוי במצב של מצוקה סביבתית.
מצבי דחק מתייחסים לאירועי חיים הפוגעים באיזון הרגשי של הפרט ומשמשים כמאיצים (קטליזטורים) להתפתחות של הפרעה שמקורה ביולוגי/גנטי.
המודל מאפשר הסתכלות על האינטראקציה בין תכונות ביולוגיות-גנטיות להשפעות הסביבה כמקדמי התפתחות של פתולוגיות רגשיות.
המודל מסביר מדוע אנשים שונים עשויים להגיב בצורה שונה לאירועי חיים דומים: פרטים שאינם נושאים את הגן הגורם לפגיעות האינטראקציה עם סביבה שאינה מיטיבה לא בהכרח תשפיע על התפתחותם בעוד שפרטים הנושאים את אותו הגן וחשופים לסביבה לא מיטיבה נמצאים בסיכון.
מודל הרגישות הדיפרנציאלית - רגישות מובחנת השפעה
מודל הרגישות הדיפרנציאלית - רגישות מובחנת השפעה (Differential Susceptibility) DST שנחקר והוצג על ידי ג'יי בלסקי (Jay Belsky) מתייחס לשונות הקיימת בין פרטים באופן שבו הסביבה בה הם גדלים משפיעה על התפתחותם.
כך, ישנם פרטים שיותר מושפעים מאחרים במידת הרגישות (Susceptibility) שלהם להשפעות של הסביבה בה הם גדלים על התפתחותם הן לטוב והן לרע, כלומר, הם רגישים יותר גם להשפעה שלילית של סביבה שאינה מיטיבה וגם להשפעה חיובית של סביבה מיטיבה.
דוגמאות ומחקרים שמאששים את המודל: אחת הדוגמאות מבוססת על מחקרים מתקדמים המתאפשרים בזכות פריצת הדרך שחלה בשנים האחרונות בתחום הגנטיקה והיכולת לזהות וארציות שונות של גנים.
במחקר נבדק גן הנקרא DRD4 שמקודד רצפטור שאחראי להפרשת דופמין.
המערכת הדופמינית בגוף מעורבת בין השאר במנגנונים של קשב, מוטיבציה וחיזוק.
המשתנה אותו בודקים במחקר הוא אלל 7 שנמצא קשור ליעילות נמוכה בקליטת הדופמין, כך שאצל ילדים הנושאים את הגן בווריאציה הזו תהיה קליטה פחות טובה של דופמין.
נטייה זו משפיעה בתורה על תפקודה של המערכת הדופמינית ותבוא לידי ביטוי בקשיי התנהגות.
החוקרים הניחו שקיומו של אלל זה ימתן את הקשר בין דפוסי הורות של אימהות עם חוויות טראומה/אובדן לא פתורות לדפוסי התקשרות לא מאורגנת עם תינוקם.
הממצאים הראו, כצפוי, שקיומו של וריאצית הגן 7r-DRD4 (גורם סיכון גנטי-ביולוגי עמו הילד מגיע לעולם), מעלה את הסיכון לדפוס התקשרות לא מאורגנת אצל ילדים שגדלו עם אימהות שסובלות מחוויות טראומה/אובדן לא פתורים (סביבה לא מיטיבה).
אולם הממצא הנוסף והמעניין היה שכאשר ילדים הנושאים את הגן 7r-DRD4 גודלו על ידי אימהות שאינן נושאות עמן חוויית טראומה/אובדן בלתי פתורות הם מראים באופן משמעותי פחות דפוסי התקשרות לא מאורגנים מאשר בני גילם שאינם נושאים את הוואריציה הגנטית הנ"ל ללא קשר לסטטוס האימהי.
כלומר נוכחות הווריאציה של גן ספציפי זה אצל ילדים מעלה את רמת הרגישות שלהם להשפעה הסביבתית (במקרה זה דפוסי ההתקשרות כפועל יוצא של חוויות הוריות מוקדמות) הן לטוב והן לרע.
במחקר אחרשנעשה לגבי השפעותיו של אותו גן 7r-DRD4, נבדק הקשר בין הורות רגישה וניבוי של בעיות התנהגות.
נמצא שילדים נושאי אלל 7 של גן זה שחוו אימהות לא רגישה הראו יותר בעיות התנהגות מילדים שאינם נושאים את הגן ללא קשר להורות שחוו.
לעומת זאת, ילדים שנשאו את אותו אלל אך חוו אימהות רגישה הראו רמות נמוכות של בעיות התנהגות.
כלומר, סגנון הורות (רגיש או לא) השפיע יותר על התנהגותם של ילדים שנושאים את הווריאציה הספציפית של הגן (7r-DRD4) מאשר על ילדים שאינם נושאים אותו.
אנשים נולדים עם פרדיספוזיציה גנטית שגורמת להם להיות יותר מושפעים מהסביבה הן ברמה החיובית והן ברמה השלילית ולכן התייחסות לשונות גנטית כגורם סיכון בלבד הוא מוטעה כיוון שהמחקרים מראים את השונות בהשפעותיו על ההתפתחות בסביבות שונות.
המשגה נוספת שממחישה את ההבדל בין המודלים מתייחסת לאותם גנים הרגישים לסביבה כגנים בעלי מרכיבי גמישות (plasticity) לא כגנים הנושאים מרכיבי פגיעות (vulnerability).
מודל של רגישות בעיבוד החושי
מודל של רגישות בעיבוד החושי - (SPS - Sensory Processing Sensitivity), מבקש לבחון את הרגישות של הפרט לסביבה בפרספקטיבה של תכונות אישיות.
על פי מחקרים 20% מהאנשים נושאים מאפיין אישיותי מולד שניתן להגדירו כרגישות גבוהה לסביבה.
פרטים בעלי תכונה זו מתאפיינים במודעות גבוהה יותר לגירוי תחושתי, אינהיביציה התנהגותית, עיבוד קוגניטיבי (מודע ולא מודע) מעמיק יותר של גירויים סביבתיים ותגובה רגשית מוגברת ופיזיולוגית לגירוי סביבתי.
זהו מאפיין אישיות יציב וקבוע, המתפתח במהלך הינקות ומתעצב בהתאם לתנאים הסביבתיים שבהם הפרט גדל.
מודל של רגישות ביולוגית להקשר הסביבתי
מודל של רגישות ביולוגית להקשר הסביבתי - (BSC - Biological Sensitivity to Context), נסמך על פרספקטיבה אבולוציונית ומתאר שונות הקיימת בין אנשים לתגובה ביו-התנהגותית לסביבה.
המודל הוא פורץ דרך בהתייחסות לכך שהן היבטים חיוביים והן שליליים של הסביבה משפיעים על פרטים המתאפיינים בתגובה פיזיולוגיות מועצמת לסביבה.
על פי המודל תגובה פיזיולוגית מועצמת לגורמי לחץ משקפת רגישות ביולוגית מוגברת להקשר סביבתי.
ניתן להמחיש מודל זה באמצעות מטפורה מעולם הצומח המשווה בין סחלב, לשן הארי או חרצית.
צמחי החרצית שורדים ואף פורחים בתנאי גידול שונים וכמוהם ילדים שאינם מתאפיינים ברגישות גבוהה לסביבה יתפתחו ויתפקדו באופן סביר בסביבות שונות.
לעומתם הסחלב הוא צמח הזקוק לטיפול וטיפוח מדויק (טיב אדמה, כמות מים, חשיפה מבוקרת לשמש) כדי לשרוד ולשגשג, אך כאשר תנאים אלו מסופקים לו הוא פורח בפריחה מרהיבה וייחודית.
במושגים אבולוציוניים הישרדותיים, ילדי "סחלב" הם "הימור" אבולוציוני שכן הרגישות הגבוהה שלהם לסביבה שגורמת להם לסבל או חוסר שגשוג בתנאים סביבתיים מסוימים מעניקה להם יתרון הישרדותי כאשר הם מסתגלים לתנאים סביבתיים ייחודיים.
במובן זה כאשר להורים יש מספר צאצאים שלחלקם רגישות מוגברת לסביבה (ילדי "סחלב") ולחלקם אין רגישות מוגברת לסביבה (ילדי ה"חרצית") הם מגדילים את הסיכוי שלהם להעברת המטען הגנטי שלהם לדורות הבאים.
מודל אינטגרטיבי לרגישות אינדיבידואלית לסביבה
המודל אינטגרטיבי לרגישות אינדיבידואלית לסביבה (Neurosensitivity Hypothesis) מציג אינטגרציה של המודלים השונים שהוצגו לעיל ומתייחס לרגישות נוירובילוגית הנמצאת בבסיס המכניזם המרכזי של רגישות לסביבה.
תאוריה זו מבוססת על התפיסה שפרטים שונים זה מזה באופן שבו הם תופסים ומעבדים את הסביבה ושגורמים גנטיים וסביבתיים תורמים לשונות ברגישות לסביבה.
על פי מודל זה השפעות ישירות ואינטראקטיביות בין גנים הנושאים פוטנציאל לרגישות לבין גורמים סביבתיים מעצבים את הרגישות של מערכת העצבים המרכזית.
תפקודה של מערכת העצבים המרכזית, כפי שמשתקף במאפיינים ייחודיים במבנה ובתפקוד של ההיפוקמפוס והאמיגדלה, יגרום להשפעות סביבתיות ל"הירשם" במערכת ביתר קלות ובאופן יותר עמוק.
רגישות זו של מערכת העצבים המרכזית תבוא לידי ביטוי אצל הפרט בתגובתיות התנהגותית/רגשית או פיזיולוגית (תגובות פיזיולוגיות ללחץ) כתוצאה מחשיפה לגורם סביבתי.
פריצת הדרך של השנים האחרונות ביכולת לבודד ולזהות גנים בשילוב עם הבנות מעמיקות של מחקרים מתחום ההתפתחות מאפשרים צמיחה של מחקרים שמבססים את הידע הקיים על הקשרים בין תורשה וסביבה והשפעתם על התפתחות האדם.
מחקרים עתידיים בתחום צפויים לפיכך לעסוק בהבנת הקשרים ברמה המולקולרית של הגן ויסייעו בהבנה של שינויים אפשרים בפנוטיפ (ביטוי הגן) כתוצאה מהשפעה סביבתית וכן בשינוי כרומוזומלי בגן עצמו כתגובה לחשיפה סביבתית (אפיגנטיקה).
לצד התרומה המרשימה של המדע בחקר הגנום האנושי ברמה המולקולרית של הגן התובנות ממחקרים עכשוויים מצביעים על הצורך במחקרים שיתמקדו בחקר האינטראקציה בין הגנים לסביבה.
"הגנים ספוגים בסביבה והסביבה ספוגה בגנים", ההשפעות ההדדיות הן משמעותיות, קיימת אינטראקציה מורכבת בין הגנוטיפ של הילד, הגנוטיפ של ההורה ותנאי הסביבה ונדרשת בחינה של כל המשתנים הללו יחדיו על מנת להבין את מורכבות הקשרים ביניהם.
המחקרים בתחום של אינטראקציות סביבה-תורשה מסייעים בהבנה של השונות בפנוטיפ החברתי של בני אדם ויש חשיבות להרחבת מחקר בתחום זה.
המחקרים העדכניים בתחום של שונות בין אישית ברגישות להשפעות הסביבה מצביעים על הצורך להתמקד במחקר גם על השונות התוך-אישית לרגישות לסביבות שונות.
באופן מסורתי מחקרים בתחום התמקדו בחקר ההשפעות השליליות של מצבי דחק ומצוקה על פרטים עם רגישות גבוהה להשפעות הסביבה על התפתחות.
כיום, בעקבות המודלים החדשים שהוצגו והממצאים העדכניים עולה הצורך להעמיק בחקר של ההשפעות החיוביות של רמת רגישות גבוהה לסביבה ולבדוק את ההשלכות הקליניות של ידע זה על משאבים שמקדמים מצבי חוסן (Resilience) ולא רק מצמצמים מצבי פגיעות (Vulnerability).
לגוף הידע ההולך וגדל על הקשרים ויחסי הגומלין בין גנים (תורשה) לסביבה והשפעותיהם של קשרים אלו על התפתחות הפרט ורווחתו הנפשית והפיזית ישנם השלכות קליניות רבות לכל דיסציפלינה שעוסקת בתפקוד האדם וברווחתו.
"הטיפוח תלוי גם בגנים, והגנים זקוקים לטיפוח", לאמירה זו ישנן השלכות על אנשי מקצוע ומקבלי החלטות בתחום של בניית תוכניות מניעה ותוכניות התערבות.
המודלים של רגישות אינדיבידואלית לסביבה עשויים להשפיע בחשיבה על יעילות של תוכניות התערבות, בבחינת " מה עובד, מה יעיל ועבור מי", אך גם מעוררים סוגיות אתיות כגון האם יש לבחור בתוכניות אוניברסליות שמיועדות לאוכלוסייה רחבה וצריכת המשאבים שלהם מוגבלת לעומת תוכניות שמיועדות לאוכלוסייה מוגדרת ומצומצמת שצורכות משאבים גדולים יותר.
כיוון שהתערבות יעילה יכולה לשנות את הנתיב התפתחותי של הפרט, יש מקום להתייחס גם לסוגיות אלו בכובד ראש כאשר עוסקים בתכנון, הערכה ויישום של תוכניות התערבות ומניעה.
מודלים ליניאריים בתקשורת המונים - הם מודלים קוויים בחקר תקשורת ההמונים המתארים את תהליך התקשורת באופן חד כיווני ממוען המסר לנמען.
המוען הוא יוזם התהליך והנמען פסיבי, ללא שום יכולת להשפיע על התהליך והוא קולט את המסר כמו שהוא.
מאז התפתחותם של אמצעי המדיה בכל אחת מצורותיהם היה ניסיון לאמוד את השפעת אמצעי התקשורת על ההתנהלות האנושית.
במקביל להתפתחות התקשורת בוצעו מחקרים רבים לבדיקת השפעתה כאשר הרצון המוביל היה לבדוק את ההשפעות החברתיות, המוסריות והפוליטיות של אמצעי המדיה על הצרכנים, והאם יש בכוחם להשפיע על האופן שבו פריטים בחברה חושבים, מרגישים ופועלים.
בנוסף מחקרים אלו בדקו באופן נסתר לרוב את כוחה של המדיה התקשורתית להוות במה למוצרי פרסום, ומידת השפעתם של מוצרי הפרסום במדיה על הפריטים בחברה.
ראשיתם של המחקרים הצביעו על התקשורת ככלי רב השפעה וצרכני המסרים מושפעים ממנו באופן חד משמעי ללא יכולת לסנן את התכנים, או לשלוט בהשפעתם של התכנים עליהם.
לביסוס טענות אלו התפתחו המודלים הליניאריים.
המודלים הליניאריים טענו כי "שרשרת התקשורת" מתחילה במוען (יוזם הפעולה בתקשורת ההמונים) שמעביר מסר לנמען (הפרט אליו מכוונת פעולת התקשורת) ובאמצעות המדיה (אמצעי התקשורת או המדיום שדרכו מעביר המוען את מסריו) פועל להשפיע על הנמען.
החוקר הרולד דוויט לאסוול הגה בשנת 1948 נוסחה בשם "שרשרת תקשורת" (chain of communication).
הוא טען כי כל פעולות התקשורת, הן תקשורת פרונטלית והן באמצעות תיווך, ניתן לחלק לחמישה תהליכים שונים שלכל אחד מהם נדרשות שיטות ניתוח נפרדות.אומנם במחקרו התייחס לאסוול לכל חמשת התהליכים ולשיטות הניתוח המתאימות להם, אבל רעיונותיו החשובים ביותר נגעו לשאלת ההשפעות של אמצעי המדיה.
נוסחת לאסוול מציגה תכונה אופיינית לדגמים מוקדמים בתקשורת והיא מקבלת כמובן מאליו שלמוען יש כוונה מסוימת להשפיע על הנמען, ומכאן שיש להתייחס לתקשורת בראש ובראשונה כתהליך שכנועי.
הנחת הבסיס היא שלמסרים תמיד ישנן השפעות.
המודל מתאר את חמש השאלות: מי אמר מה, למי, באיזה ערוץ ובאיזו השפעה?
מוען מעביר מסר דרך אמצעי או ערוץ (אמצעי התקשורת או המדיום שדרכו מעביר המוען את מסריו) לנמען ומהי מידת ההשפעה או השינוי המתחוללים בנמענים כתוצאה מקבלת המסר.
מידת ההשפעה שהושגה נבחנת במסגרת המודל באמצעות השוואה בין כוונת המוען, ההשפעה שרצה להשיג, ותגובת הנמען.
מרבית החומרים אותם חקר לאסוול הם חומרי התעמולה ומוצרי התקשורת בגרמניה הנאצית.
מודל זה מייחס לתקשורת סוג של "שטיפת מוח", כך שאין ביכולתו של הנמען להגיב או לבחור שלא לקבל את המסר מהמוען.
המודל טוען כי בתנאים האידיאלים, כל מסר מועבר מהמוען אל הנמען לאורך שרשרת בלתי קטועה וללא הפרעות או פרשנויות שגויות.
לטענתו, העברת המסר מתאפיינת בהולכה מושלמת (total conductance) בין המוען לנמען.
עוד טוען לאסוול כי אומנם התקשורת הטכנולוגית נראית במבט ראשון שונה ממבנה התקשורת בין בעלי חיים אחרים, אך התקשורת האנושית כמו התקשורת בין בעלי חיים משרתת פונקציות חיוניות המסייעות לשמור על הסדר והרווחה בין המתקשרים.
ההנחה של מודל זה היא שמוען מעביר מסר לנמען דרך אמצעי המדיה השונים, הנמען מקבל אותו ולמסר השפעה רבה על הנמען.
גרסת ברדוק למודל לאסוול (1958)
ברדוק הוסיף למודל שני גורמים נוספים שמגדרים את אופי התהליך ואופי הבנת המסר המועבר בתהליך התקשורת:
נסיבות: מסר יכול לקבל משמעויות שונות בהקשרים שונים.
תכלית: המטרה לשמה הועבר המסר.
אופי המסר יהיה שונה בהתאם למטרה שתכנן מוען המסר.
לדוגמה, מידע בשיעור היסטוריה יועבר אחרת לתלמידי תיכון לעומת סטודנטים באוניברסיטה גם אם מדובר באותן עובדות בדיוק.
גם ברודק כמו לאסוול מניח כי המוען הוא מי שקובע כיצד יתקבל המסר אצל הנמען, ואילו הנמען חסר יכולת לברור את התכנים או למנן את השפעתם, אך צורת העברת המסר תהיה זאת אשר תשפיע על המסר אותו רצה להעביר המוען.
מודל שאנון - ויבר התפתח על ידי קלוד שאנון וויבר בשנת 1949, המודל מתבסס על תורת האינפורמציה.
שני החוקרים הגיעו מתחום הטכנולוגיה וההיכרות עם עולם הטכנולוגיה, כמו כן ההיכרות עם המגבלות הטכניות של אמצעי התקשורת (טעות דפוס, מיסוך בקליטת גל הרדיו, תקלה בקו הטלפון וכו'), הביאו אותם למסקנה כי מגבלות הטכנולוגיה עלולות להשפיע על אופן קליטת המסר אצל הנמען.
כמו לאסוול, גם שאנון וויבר סבורים כי בהנחה שכל "שרשרת התקשורת" תקינה הנמען לא יקלוט את המסר באופן אחר משהעביר אותו המוען, אך הם סבורים כי כל הפרעה ("רעש") ולו קטנה עלולה לגרום למסר להיקלט אצל המוען באופן שונה כך שכל מוען יוכל להבין דבר שונה מאותו המסר.
הוא מבחין בין מצבי צבירה שונים של המסר: בהתחלה המסר נמצא במחשבה/ ברעיון שנולד בראשו של המוען, לאחר מכן המסר מתורגם לסימנים ואותות אותם ניתן לשדרם באמצעות משדר (לדוגמה מילים הנהגות בקול או מילים המועלות על הכתב).
ולבסוף, הנמען צריך לבצע פעולה סימטרית – לקלוט את האותות בעזרת מקלט, ולפענחם – לתרגמם בחזרה למסר.
מרכיב ה"רעש" – הפער בין מה ששיגר המוען לבין מה שקלט הנמען הוא מה שעלול להשפיע על אופן קליטת המסר.
קליטת המסר נחשבת למרכיב פסיבי והפער בין המשודר לנקלט הוא הליקוי בתקשורת.
הביקורת על מודל שאנון -ויבר נסובה סביב בעיית החד כיווניות של המסר התקשורתי והעדר ההדדיות בין מוען לנמען.
עם זאת, מודל שאנון וויבר הוא מודל תקשורתי חשוב והוא היווה בסיס להתפתחויות רבות בחקר התקשורת שבאו לאחריו.
אפשר לראות במודל לאסוול תמיכה ברעיון שאמצעי התקשורת פועלים כערוצים שבהם גירוי כלשהו (מסר), זוכה לתגובה (השפעה) ישירה.
בשנת 1955 הפסיכיאטר פרדריק ורתהם העביר ביקורת נוקבת על אמצעי התקשורת הידועה בשם "פיתוי התמימים" (seduction of the innocent) אשר הופצה בספרו "פיתוי התמימים" שראה אור בשנת 1956 ושלימים התקבעה כתאוריה נוספת בחקר תקשורת ההמונים, ואף הוצגה גם כן כחלק מהמודלים הליניאריים שהיו קיימים עד אותה העת בחקר התקשורת.
הביקורת עוסקת בשתי סוגות עיקריות: יצירות קומיקס ותכנים בטלוויזיה העוסקים בפשיעה.
ורתהם טוען שההשפעה של אמצעי תקשורת ההמונים רבה והוא טוען כי יש להביע דאגה בנוגע להשפעה "על תודעותיהם והתנהגותם של הילדים הבאים עמם במגע".
במחקרו מצביע ורתהם על חמש בעיות פסיכולוגיות שהוא מזהה בנוגע להשפעת המדיה:
פסיביות - טלוויזיה וקומיקס מעודדים פסיביות אצל ילדים בשל סדר הגודל הנמוך של האוריינות הכרוך בהם ("בשניהם זורם הבידור מעל הילד").
הנקודה היחידה העומדת לטובת הטלוויזיה היא היכולת שלה להציע מרחב מסוים לצפייה פעילה אם צופים בה חבורת מבוגרים אינטליגנטים.
תפיסות מוטעות - טלוויזיה וקומיקס מעבירים לילדים ערכים שאינם בריאים שהם מייחסים לעולם האמִתי ("רצח ככלי התמודדות על מנת לפתור בעיה" ).
חיקוי - ילדים מעתיקים באופן מודע את מה שהם לומדים מהמדיה.
הזדהות - המדיה יוצרת תהליך של הזדהות בלתי מודעת כאשר ילדים באים במגע עם אמצעי התקשורת, ולרוב ההזדהות עם "הרשע - החזק" ולא עם "הגיבור - הקורבן"
הקהייה - נפח הדימויים האלימים והפורנוגרפיים המוצגים באמצעי התקשורת המיועדים לילדים הוא כה גדול עד שנראה שמדובר בדבר שבשגרה ומתקבלים כמובנים מאליהם.
הקהיית הרגשות טוענת שמעשי אלימות במציאות הופכים להיות מקובלים יותר ויותר ביחס ישר לעליה ברמת האלימות בתקשורת.
התאוריה טוענת כי הילדים הם מחוסרי יכולת להבחין בין פנטזיה למציאות, ולכן תאוריה זאת היוותה בסיס לקמפיינים רבים למניעת אלימות שהופצו עד לשנות ה-80 ואף גרמה לאנשי מחקר לקרוא להטיל צנזורה על התקשורת.
מודסט איסופסקו (ברומנית: Modest Isopescu; 30 בנובמבר 1895 – 17 באוקטובר 1948) היה איש צבא רומני, יליד בוקובינה (אז נחלת כתר אוסטרית באימפריה האוסטרו-הונגרית), איש מנהלה ופושע מלחמה מורשע.
איסופסקו נולד ב-1895 בפרטאוצי וֶק (Frătăuții Vechi) שבבוקובינה בדוכסות בוקובינה שבנחלת הכתר האוסטרי (ציסלייטניה) במסגרת האימפריה האוסטרו-הונגרית.
הוא היה בן למשפחה של נכבדים רומנים שבלטו בתנועה הלאומית הרומנית בבוקובינה ומשורותיה יצאו כמה דמויות חשובות.
איסופסקו שירת בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה בדרגת סגן משנה במילואים.
למד בפקולטה לחינוך גופני וספורט ובבית ספר לקצונה.
בשנת 1923 קודם לדרגת סרן בכוחות היבשה הרומניים, בשנת 1934 - לדרגת רב-סרן ובשנת 1939 - לדרגת לוטננט-קולונל.
עם כניסת רומניה למלחמת העולם השנייה ביוני 1941, עם תחילת מבצע ברברוסה, תחת משטרו של יון אנטונסקו, היה איסופסקו מפקד גדוד בז'נדרמריה, כחלק מהארמייה הרביעית של צבא רומניה שניכנסה למרכז בסרביה.
שם התרחשו מעשי טבח נגד היהודים בשיתוף פעולה בין הצבא הרומני לאס.אס הגרמני.
תחת פיקודו של איסופסקו הפך אזור גולטה ל"ממלכת מוות" עבור היהודים שגורשו לשם.
ב-15 באוגוסט 1941 נשלח עם גדוד לבלץ כדי להקים שם תחנת ז'נדרמים רומנים ראשונה.
בסוף ספטמבר הוא הגיע לגולטה ודיווח למושל טרנסניסטריה, גאורגה אלקסיאנו שכאלף יהודים מבוקובינה ובסרביה, מטרנספורט ראשון שהגיעו על גדת הנהר בוג, נרצחו על ידי הגרמנים בפרובמאיסק, בעזרת אוקראינים חמושים.
באוקטובר 1941 מונה איספוסקו לתפקיד פרפקט של המחוז גולטה, פרבומייסק (מחוז מיקולאייב), מחוז בדרום טרנסניסטריה.
הוא מילא תפקיד זה עד מרץ 1944;
כפרפקט המחוז גולטה ארגן איסופסקו מחנות ריכוז ליהודים ולצוענים.
בעקבות כיבוש אודסה ב-1941, אחרי ניסיון כושל של הכוחות הרומניים לגרש את יהודי העיר אל האזור האוקראיני שנשלט על ידי הגרמנים, איסופסקו הורה על המתה באמצעות הרעבה של 14.000 יהודים שנכלאו באחמצ'טקה
בדצמבר 1941-ינואר 1942 בתירוץ מיגור מגפת טיפוס הבהרות, תחת פיקודו של איספוסקו, באמצעות יריות, זריקת רימונים והצתה, טבחו ז'נדרמים רומנים ושוטרים אוקראינים וכמו כן אנשי פולקסדויטשה, כ-50-40.000 יהודים שגורשו בתנאים בלתי אנושיים למחנה הריכוז בוגדנובקה כמו כן בדומנובקה, ואחמצ'טקה.
בינואר 1945, מספר חודשים לאחר הדחתו של אנטונסקו, הורתה הממשלה הרומנית על מעצר 65 אנשים, כולל איסופסקו.
הוא הואשם בפשעי מלחמה ונידון למוות על ידי בית הדין העממי של רומניה.
גזר דינו הומתק ב-22 במאי 1945 למאסר עולם עם עבודת פרך.
הוא מת בכלא איוד ב-1948. נמסר כי סיבות מותו היו סרטן ומורסה של הכבד.
נקבר בבית הקברות של רדאוץ.
מודעה (בלשון הגמרא: מודעא) היא אמצעי הלכתי מקדמי, שחז"ל נתנו בידיו של אדם שנאנס לחתום על שטר, מבלי שרוצה בכך.
באמצעות המודעה, שימסור קודם החתימה, יכול אותו אדם לפטור את עצמו מהתחייבותו הקניינית הנובעת מהחתימה שחתם שלא מרצונו.
הגמרא מביאה בשם רב נחמן, משפט קצר וסתמי: .
כלומר מודעה צריכה להתבצע בפני 2 עדים, והמודיע אינו צריך לבקש מהעדים שייכתבו שטר מודעה.
כלומר: אם מסירת המודעא בפני העדים התרחשה לפני המכירה, יוכל המוכר, מאוחר יותר, להביא את עדי המודעא לבית הדין, ולבטל את המכירה למפרע.
במקרה שלפנינו העדים הם המערערים על כשרות השטר ולא החותם.
באים העדים ואומרים כי אומנם השטר כשר, אך טרם חתימתו נמסרה מודעה מצד החייב שהוא חתם באונס, ותחת לחץ, ולכן אין לשטר תוקף.
במקרה כזה נחלקו חכמי הגמרא: לשיטת רב נחמן לא יהיו דברי העדים נאמנים, מכיוון שבהצהרתם כי "מודעה היו דברינו" נעקרת עדותם לחלוטין.
לשיטת רב אשי כן יהיו העדים נאמנים לסייג את עדותם ולומר "מודעה היו דברינו", מכיוון שאמירת זאת, אינה סותרת את האמור בשטר.
שכן אפילו שטר שאין בו כל רמז לכך שהיה באונס, ייתכן שנמסרה בגינו מודעה, וכשבא לפני בית הדין שטר רגיל, אין בית הדין יכולים לדעת עובדה זאת, וכאשר העדים באים ואומרים שנמסרה מודעה, אין בכך עקירת העדות.
על מעמד הר סיני, מספרת לנו התורה כך: .
הגמרא מתקשה בהסבר הסיטואציה המתוארת במילים "וַיִּתְיַצְּבוּ, בְּתַחְתִּית הָהָר".
כיצד ייתכן שבני ישראל התייצבו מתחת להר?
מסביר רב אבדימי בר חמא: .
שואל על כך רבי אחא בר יעקב: ?
כלומר: האם ישראל יכולים לחזור בהם מהתחייבותם לקבל את התורה?
שכן הרי הם נאנסו על ידי הקב"ה לקבל אותה, ואם אין הם מקיימים את המצוות, ממילא הם צריכים להיות פטורים מעונש, שהרי זהו דין מודעה גדול.
משיבה על כך הגמרא: .
בימינו קיבל הביטוי "מודעה רבה לאורייתא", משמעות נוספת.
כאשר מתפרסמת מודעה (בדרך כלל על לוחות המודעות), באשר להרצאה תורנית, אשר תימסר על ידי רב ידוע, עם כל פרטי ההרצאה.
נוהגים לשים ככותרת למודעה את הביטוי "מודעה רבה לאורייתא".
הברון והרוזן מודסט אנדרייביץ' פון קורף היה איש ציבור, מנהל הספרייה הציבורית הקיסרית (1849-1861), יו"ר ועדת בוטורלינסקי, האחראית לתחום הצנזורה, מנהל המחלקה השנייה בלשכת הצאר (1861–1864).
מחבר ספר זיכרונות, שפורסם בכתב העת "סטארינה הרוסית" בשנים 1899–1904, עם הערות בכתב ידו של אלכסנדר השני.
מוצאו של מודסט קורף הגיע מאצילי קורלנד.
הוא ראה את עצמו "...
קורלנדי מלידה, אך רוסי מחינוך, מאמונה...".
בבית הוריו, הברון היינריך (אנדריי) אולריך קזימיר קורף ואולגה סרגייבנה, לבית סמירנובה, שלטה המסורת שהתבטאה באדיקות, הרמוניה מוחלטת בין בני המשפחה, אירוח, טוב לב וחיבה הדדית.
הוא למד ב"ליצאום של צארסקויה סלו" יחד עם אלכסנדר פושקין.
עם כניסתו לליצאום עבר קורף בהצלחה את הבחינות, גילה יכולות מצוינות וכעבור שש שנים סיים המוסד החינוכי עם תעודת הערכה.
מוריו בליצאום ציינו את רגישותו וענוותו ובו בזמן את גאוותנות ואופיו החשאי.
נודע כסרקסטי ומכור לקריאת ספרי דת.
בשנת 1816, העניק מנהל הליצאום, אנגלהרדט (1775 - 1862), לקורף את התיאור הבא: "יש לו כישרון יוצא מן הכלל ורגישות רבה לצד הפורמלי של המדעים...
הוא ממלא את תפקידיו בכיתה בחריצות רבה.
המחברות שלו תמיד בסדר הגדול ביותר, הוא כותב יפה ומצייר היטב."
בחיבור הליצאום שלו בנושא "על הסיבות לקידום הפטריוטיות" כתב מודסט בן ה-14: "יש מעט סגולות יפות כל כך, התואמות כל כך את מטרת הטבע האנושי ויחד קשה כל כך להגשים, כמו אהבה לארץ המולדת." חייו הלאומיים של הברון אישרו לחלוטין את נוכחותה של סגולה זו בו.
לאחר לימודיו כיהן קורף בתפקידים שונים במשרד המשפטים ועל פי דבריו של אנגלהרדט, הפך לחביבו של השר, הנסיך לובנוב ועבד תחילה במשרד המשפטים ובוועדה לעריכת חוקים ואז עבר למשרד האוצר.
במשרד המשפטים עמל על "האוסף השלם של חוקי האימפריה הרוסית" ו"קוד החוקים של האימפריה הרוסית".
במשך כחמש שנים עבד אצל מיכאיל ספרנסקי במחלקה השנייה של לשכת הצאר ומונה לפקיד בכיר במחלקה בשנת 1826. היה אמון על מחלקת מיסים וחובות שונים של משרד האוצר.
בשנת 1831 מונה לראש סגל ועדת השרים ומשנת 1834 היה מזכיר מדינה ולאחר מכן חבר המועצה המדינית משנת 1843.
בשנת 1848 מונה לחבר הוועדה החשאית לפיקוח על ענף הדפוס, ובשנת 1855 הפך ליושב ראש הוועדה.
מגמות חדשות בתחומי הממשלה, שנגרמו ממסירת סבסטופול, אילצו אותו להגיש דו"ח לאלכסנדר השני בשנת 1856 עם עצומה לסגירת הוועדה מכיוון ש"לא רק שהפסיקה להיות שימושית, אלא גם הפכה למזיקה."
בשנים 1849—1861 הוא היה מנהל הספרייה הציבורית הקיסרית, שבענייניה לקח גם חלק נלהב.
במשך 12 שנות עבודתו כמנהל הספרייה הציבורית הקיסרית, הוא שיפץ אותה, פעל להגדלת כספיה, משך תשומת לב ציבורית ותרומות פרטיות, הקל על הגישה לספרייה, קידם את אוסף הקטלוגים והקים מחלקה מיוחדת של ספרים זרים על רוסיה ("רוסיקה") והפך את הספרייה לאחת הטובות באירופה.
מונה לחבר כבוד באקדמיה למדעים מאז 1852. לאחר שעזב את הספרייה הוצב באולם הספרייה דיוקן בגודל מלא של מודסט כהערכה על מעשיו כמנהל הספרייה.
בשנת 1861 הוא מונה למנהל הראשי של המחלקה השנייה בלשכת הקיסר.
באותה שנה פורסם חיבורו של קורף "חייו של הרוזן ספרנסקי".
הברון כתב בהכרת תודה על ספרנסקי כמורהו וציין כי יש לו "...מתנת דיבור מרתקת, מיומנות ליישב ולנתח את נושאי המדינה הסבוכים והקשים ביותר." קורף חייב חלק גדול מהקריירה שלו לספרנסקי.
יאקוב גרוט (1812–1893), שעבד באותה תקופה בהנהלת קורף, כתב: "הוא ידע להקיף את עמדתו באיזה הברקה מיוחדת; באמצעות החסד והאמון של הצאר הוא הצליח להשיג סמכות בעיני חברי המועצה המשפיעים ביותר.
ביחס לפקודיו, הוא היה בוס חביב ואוהב; מהגבוה לנמוך, כולם יכלו לצפות לתשומת לב הוגנת לעבודתם ולנכונות לעזור לכל מי שנזקק לעזרה.
סדר העבודה במשרד בוצע בשלמות."
בשנת 1864 התמה ליו"ר המחלקה לחוקי מועצת המדינה.
בשנת 1872 הוא הועלה לדרגת רוזן.
על פועלו הוענק לו פרס דמידוב בשנת 1862.
מודסט היה נשוי לבת דודתו אולגה פיודורובנה, לבית קורף, לה היה נשוי 26 שנים, ממנה נולדו לו שלוש בנות ובן.
קורף היה רחוק מהסביבה הידידותית של אלכסנדר פושקין.
לאחר שסיימו את לימודיהם בבית הספר הם התגוררו פעם אחת בבית קלוקצ'ב (כיום גדת נהר פונטאנקה 185), בו שכרו הוריהם דירות.
אך השניים שמרו על קשר.
לאחר שנודע לו שפושקין עובד על "ההיסטוריה של פיוטר הראשון", שלח לו קורף ביבליוגרפיה של ספרות זרה על רוסיה.
עליו הגיב המשורר בהכרת תודה: "החבילה שלך מאתמול שלך יקרה לי מכל הבחינות...".
זמן קצר לפני מותו ביקר פושקין את קורף החולה ו"השאיל לו ספרים ישנים ומעניינים מאוד על רוסיה".
עד ימיו האחרונים, שמר על מרץ ושימש דוגמה נדירה לכל מי שיכול להעריך את רעננות הרוח בגיל מבוגר ומת בינואר 1876. הוא נקבר בסנקט פטרבורג בבית העלמין ניקולסקויה של כנסיית אלכסנדר נבסקי.
מודעות לפוריות מתייחסת למערכת של שיטות המשמשות לקביעת שלבי הפוריות של המחזור החודשי של אישה.
ניתן להשתמש בשיטות המודעות לפוריות כדי להימנע מהריון, להשגת הריון, או כדרך לניטור בריאות גינקולוגית.
שיטות לזיהוי ימי עקרות היו ידועות עוד מימי קדם, אך ידע מדעי שנצבר במהלך המאה האחרונה הגדיל את מספרן, את המגוון שלהן, ובעיקר את דיוקן של השיטות הללו.
מערכות של מודעות לפוריות מסתמכות על התבוננות בשינויים באחד או יותר מסימני הפוריות הראשוניים (טמפרטורת גוף בסיסית, ריר צוואר הרחם ומיקום צוואר הרחם) ומעקב אחר אורך המחזור החודשי, וזיהוי חלון הפוריות בהתבסס על מידע זה.
ניתן גם להבחין בסימנים אחרים: אלה כוללים רגישות בשדיים מיטלשמרץ (כאבי ביוץ), רצועות לניתוח שתן הידועות כ-OPKs (ערכות מנבאות ביוץ), ובדיקה מיקרוסקופית של רוק או נוזל צוואר הרחם.
כמו כן, זמינים מדי פוריות ממוחשבים.
שיטות מבוססות תסמינים כוללות מעקב אחר אחד או יותר משלושת סימני הפוריות העיקריים: טמפרטורת גוף בסיסית, ריר צוואר הרחם ומיקום צוואר הרחם.
מערכות המסתמכות באופן בלעדי על ריר צוואר הרחם כוללות את שיטת הביוץ של בילינג, מודל קרייטון ושיטת "Two-Day".
שיטות סימפטו-תרמיות משלבות תצפיות על טמפרטורת גוף בסיסית (BBT), ריר צוואר הרחם ולעיתים מצב צוואר הרחם.
שיטות מבוססות לוח שנה מסתמכות על מעקב אחר המחזור של האישה וזיהוי החלון הפורה שלה על סמך אורכי המחזורים שלה.
הידועה מבין השיטות הללו היא שיטת הימים הסטנדרטיים.
מערכות של מודעות לפוריות עשויות להיקרא שיטות מבוססות מודעות לפוריות (שיטות FAB); המונח שיטת מודעות לפוריות (FAM) מתייחס ספציפית למערכת שנלמדת על ידי טוני וושלר.
המונח תכנון משפחה טבעי (NFP) משמש לעיתים כדי להתייחס לכל שימוש בשיטות המודעות לפוריות, שיטת ההנקה אמנוריה והתנזרות תקופתית בתקופות פוריות.
משתמשי שיטת תכנון המשפחה הטבעי עשויים להשתמש בשיטה של מודעות לפוריות כדי לזהות זמנים פוריים אלה.
נשים שמניקות ילד ורוצות להימנע מהריון עשויות לתרגל את שיטת ההנקה אמנוריה (LAM).
שיטה זו שונה ממודעות לפוריות, אך מכיוון שגם היא אינה כרוכה באמצעי מניעה, היא מוצגת לעיתים קרובות לצד שיטות מודעות לפוריות כשיטה למניעת הריון "טבעית".