tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בסיום עונת הכדורסל 1969/1970 עבר למכללת לונג איילנד בארצות הברית, והיה לאחד מהכדורסלנים הישראלים הראשונים שעשו זאת.
בעונת 1971/1972 חזר לישראל וחתם בקבוצת מכבי תל אביב, במדיה שיחק 4 עונות וקלע 1,151 נקודות.
בשנים אלו היה שותף ל-4 אליפויות ו-3 גביעי מדינה.
בעונת 1975/1976 עבר להפועל תל אביב, במדיה שיחק 3 עונות וקלע 496 נקודות.
בעונת 1977/1978 עבר לבית"ר תל אביב, למשך שלוש עונות נוספות, אשר קלע בהן 787 נקודות.
השתתף ב-84 משחקים, בהם קלע בסה"כ 870 נקודות, בממוצע של 10.4 למשחק.
כן השתתף בשלוש אליפויות אירופה.
היה חלק מהנבחרת ישראל שזכתה במדליית הזהב בטורניר הכדורסל שנערך במשחקי אסיה שנערכו בטהראן שבאיראן בשנת 1974, תחת המאמן אברהם חמו.
במהלך שנות ה-70 הקים עם שותף את חברת הברוקרים נשואה, ובשנת 1995 מכר את מניותיו.
כיום מכהן כדירקטור במספר חברות, ועוסק בגולף.
מולטיטוברקולטה (שם מדעי: Multituberculata) היא סדרה של יונקים נכחדים קדומים מאוד שהחלו להתפתח מתחילת תור היורה, הצליחו לשרוד את הכחדת הקרטיקון הגדולה ושרדו עד לתקופת האאוקן.
מיני קבוצה זו היו בין המצליחים שביונקי המזוזואיקון וכללו מעל 200 מינים שונים.
הם היו קדומים מיונקי השליה ומבני קבוצת המטאתריה ואף מהקבוצה הכוללת תריה (Theria).
אין לקבוצה זו קרובים כיום.
בני הקבוצה היו יונקים קטנים שהזכירו סנאים או חדפים והייתה לחלקם גולגולת בעלת לסתות כשל חולדה או מכרסם כלשהו, מה שמעיד שבעליהם היו צמחוניים או לפחות אוכלי כל.
עם זאת מבנה הלסתות נעו בצורה שונה מזו של מכרסמים.
השיניים היו מכוסות בגבשושיות בולטות בדומה לקקטוסים, מה שנתן לבני הקבוצה את שמם.
ככל הנראה ממבנה האגן הם היו יולדים צאצאים חיים והללו היו חיים בכיס כמו של קנגורו.
לאחר הכחדת הקרטיקון מינים גדולים יותר הופיעו והגדול שבבני הסדרה, הטניולאביס הגיע עד למשקל 100 ק"ג.
עם זאת הם לא הצליחו להתחרות עם יונקי השליה המפותחים מהם ונכחדו עד לסוף האאוקן.
משפחה Cimolomyidae - בה המניסקסוס והכימולומיס
משפחה Ptilodontidae - בה הפטילודוס
משפחה Taeniolabididae - בה הקטופסליס
מולטיברסיטה (מאנגלית: Multiversity) היא מודל של אוניברסיטה גדולה מאוד המורכבת מיחידות וחוגים מגוונים.
את המושג מולטיברסיטה טבע לראשונה, נשיאה של אוניברסיטת קליפורניה, קלארק קר, בספרו The Uses of the University.
בשלב הראשון קר אפיין ארבעה אבות טיפוס של אוניברסיטאות:
אוניברסיטה שמלמדת את שבע האמנויות החופשיות לתואר ראשון לאליטה
אוניברסיטה המקיימת לימודים לתואר מתקדם ומחקר בסיסי
אוניברסיטה המנגישה את ההשכלה ועוסקת במחקר יישומי
בשלב השני, קר שילב את ארבעתם יחד למודל המולטיברסיטה, המאגד בתוכו גם ריבוי משימות ואף לעיתים רעיונות מנוגדים.
המולטי (רב) ברסיטה של קר באה לתאר את הרב גוניות וההטרוגניות שאפיינה את האוניברסיטאות האמריקאיות הגדולות.
אוניברסיטאות שהעניקו תארים ראשונים, מתקדמים (שני ודוקטורט), השכלה מקצועית נרחבת והתמקדו בתפוקות המחקר ושהיוו רכיב הכרחי להתפתחותן הכלכלית של מדינות מתפתחות במאה ה-20. התובנות של קר בזמנו היו מוטמעות בזירה הלאומית האמריקאית.
עם השנים, ובהשפעת תהליך הגלובליזציה והמגמות העולמיות, המושג מולטיברסיטה התרחב מחוץ לארצות הברית ועיצב מגמות בחינוך ובמערכות להשכלה גבוהה באופן פלורליסטי שהושפע ממסגרות לאומיות וארגוניות מקומיות (גלוקליזציה).
במרכז תפישתה של המולטיברסיטה הוא הסרת חומות דיסציפלינריות בתוכה ומחוצה לה, בהוראה, במחקר ובלמידה.
הסרת החומות מאפשרת יחסי גומלין ושיתופי פעולה, איתור פתרונות יצירתיים וחדשניים לאתגרי האנושות.
מגוון שיתופי הפעולה שמספקת המולטיברסיטה יתבססו על שינוי פרדיגמטי המבוסס על מחקר ממוקד-סוגיה (Problem-Based Research) המשלב צוותי מחקר מתרבויות מחקר מגוונות.
במחשוב, טכנולוגיית Multi-touch, או בעברית רב-מגע, היא טכנולוגיה המזהה יותר מנקודת מגע אחת בו זמנית בשימוש במסכי או במשטחי מגע.
טכנולוגיה זו הופיעה עוד בשנות ה-70 והפכה לנפוצה בעיקר באמצעות השימוש במסך מגע קיבולי באייפון הראשון שהושק בשנת 2007.
מאז השימוש בטכנולוגיה הפך לדבר שבשגרה בכל מכשיר מודרני עם מסך מגע.
היתרונות הגדולים של תכונה זו היא התממשקות ויזואלית במחוות בסיסיות כגון:
הגדלה \ הקטנה כאשר המשתמש שומר על 2 אצבעות או יותר במגע רציף על המסך, הגדלת והקטנת המרחק בין האצבעות יוביל לשינוי ביחס ישר בגודל התמונה.
סיבוב המסך \ אובייקט יישלט על ידי 2 אצבעות וסיבוב הציר שמייצרות 2 נקודות המגע על גבי משטח המסך.
באמצעות יכולות זיהוי של נקודות מגע רבות מאות יש יותר אפשרויות שליטה במרחב מסך מגע המודרני.
באמצעות שינוי מספר האצבעות הנוגעות במסך ניתן להביע פעולות שונות שהמערכת מקשרת עם מספר נקודות המגע שבשימוש.
מולי גרייס אוקלהן, OAM היא שחיינית אוסטרלית, אלופה אולימפית (פריז 2024), פעמיים אלופת העולם (פוקואוקה 2023 וסינגפור 2025), שיאנית עולם נוכחית בבריכת 25 מטר ושיאנית העולם בעבר (2023–2024) במשחה ל-200 מטר חופשי.
האישה הראשונה בהיסטוריה ששחתה משחה זה מתחת ל-1:50 דקות (1:49.77 דקות).
פעמיים ברציפות אלופת העולם (בודפשט 2022 ופוקואוקה 2023) במשחה ל-100 מטר חופשי.
זוכת 17 מדליות מאליפויות העולם, מהן 11 מדליות זהב ו-6 מדליות כסף.
אוקלהן מתאמנת בהדרכתו של דין בוקסול.
באולימפיאדת טוקיו היא זכתה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד, כולן במשחי שליחות לאחר שהשתתפה בשלבים המוקדמים שלהם.
מדליות זהב; כשחיינית ראשונה במשחה שליחות 4x100 מטר היא קבעה תוצאה של 53.08 שניות כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב תוצאה של 52.35 שניות.
מדליית ארד; כשחיינית ראשונה במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי היא קבעה שיא עולם לנערות חדש של 1:55.11 דקות.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביוני 2022 היא זכתה ב-6 מדליות, 3 זהב ו-3 כסף.
כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 52.03 שניות.
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 היא זכתה ב-6 מדליות, 5 זהב ו-1 כסף, יותר מכל שחיין או שחיינית אחרת באליפות.
מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:53.37 דקות, אחרי ארצות הברית (3:52.08 דקות) וולפני קנדה (3:54.12 דקות), כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 51.95 שניות.
במבחנים האוסטרלים לאולימפיאדת פריז שנערכו בבריזביין ביוני 2024 היא סיימה פעמיים במקום שני, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה מהירה משיא העולם שלה 1:52.48 דקות, אחרי אריארן טיטמוס שקבעה שיא עולם חדש של 1:52.23 דקות ובמשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש של 57.88 שניות, אחרי קיילי מקיואן 57.41 שניות.
במשחקים האולימפיים עצמם היא זכתה ב-5 מדליות, 3 זהב, 1 כסף ו-1 ארד.
נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.34 שניות, מאית השנייה איטי ממדליית ארד.
במסגרת סבב גביע העולם שנערך בווסטמונט, אילינוי, ארצות הברית ב-18 באוקטובר היא קבעה במשחה ל-200 מטר חופשי שיא עולם חדש של 1:49.77 דקות ובכך הייתה לאישה הראשונה בהיסטוריה ששחתה משחה זה מתחת ל-1:50 דקות.
מולטי ריטייל גרופ בע"מ היא חברה ציבורית המפעילה רשתות שיווק למוצרים לבית ולרכב - "אייס", "אוטודיפו", "ביתילי","אורבן" ו"איי.די.דיזיין".
החברה הוקמה על ידי קרן קדמה קפיטל ב-13 בנובמבר 2016, תחת השם "קדמה-השקעה (2016) בע"מ".
כעבור כחודש רכשה קרן קדמה קפיטל מאלקטרה צריכה את הפעילות של רשתות השיווק "אייס", "אוטודיפו" ו"אייס אלקטריק" ושילבה אותן בחברה, שבעקבות זאת שינתה את שמה, ב-15 בפברואר 2017, ל"אייס קפיטל קמעונאות (2016) בע"מ".
ב-11 בינואר 2021 נרשמו ניירות הערך של החברה למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
ב-27 בדצמבר 2021 שונה שם החברה לשם הנוכחי, "מולטי ריטייל גרופ בע"מ".
סניפי "אייס אלקטריק" נסגרו, ופעילותם שולבה בחנויות רשת "אייס".
בסוף 2021 הפעילה החברה 31 חנויות - 12 חנויות במותג ACE, 6 חנויות במותג Auto Depot, ו-13 חנויות משולבות (חנות ACE וחנות Auto Depot יחדיו).
עשרים מחנויות אלה פעלו גם בשבת ובחג.
בנוסף הפעילה החברה אתר אינטרנט למסחר אלקטרוני.
לחברה יש מפעל באשדוד שבו מיוצרים רהיטים לבית (בעיקר ארונות וחדרי ארונות).
הנמכרים ברשת"אייס" תחת המותג "ספץ".
מרבית עובדי החברה מועסקים בהסכם קיבוצי שנחתם בין החברה לבין הסתדרות העובדים הלאומית.
עובדים בכירים מועסקים בהסכמים אישיים.
בפברואר 2022 הסכימה החברה על רכישת רשתות השיווק "ביתילי", "אורבן" ו"איי.די.דיזיין" מחברת איקו עיצובים בע"מ, תמורת כמאה מיליון ש"ח.
רשתות אלה כללו 32 סניפים (11 סניפי ביתילי, 17
סניפי אורבן ו-4 סניפי איי.די.דיזיין), מתוכם 6 סניפים מופעלים באמצעות זכיינים, ושלושה אתרי אינטרנט.
רכישה זו הושלמה ב-1 במאי 2022.
בנובמבר 2022 הגיעה החברה להסכם לרכישת פעילות רשת מרכזי שירות לרכב CheckUp מחברת טכנוטיירס (ישראל) בע"מ, תמורת כ-2.8 מיליון ש"ח.
הפעילות הנרכשת כוללת ארבעה מרכזים הפועלים תחת
המותג CheckUp ועשרה סניפים של מרכזי שירות קטנים הפועלים בתוך מוסכים בקונספט של "חנות בתוך חנות".
"מולטקה" הייתה האונייה הראשונה בסדרת סיירות המערכה מדגם "מולטקה" של הצי הקיסרי הגרמני, על שמו של הגנרל-פלדמרשל הגרמני הלמוט פון מולטקה מהמאה ה-19. האונייה שהונחה ב-30 בספטמבר 1911, הייתה סיירת המערכה השנייה של הצי הקיסרי.
מולטקה, יחד עם האונייה האחות שלה גבן, הייתה גרסה מוגדלת של עיצוב סיירת המערכה הגרמנית הקודמת, פון דר טאן, עם הגנת שריון מוגברת ושני תותחים ראשיים נוספים בצריח נוסף.
בהשוואה ליריביה הבריטיים - סיירות המערכה מסדרת אינדפטיגבל - מולטקה ואחותה גבן היו גדולות יותר ומשוריינות בצורה משמעותית.
האונייה השתתפה ברוב פעולות הצי הגדולות שערך הצי הגרמני במהלך מלחמת העולם הראשונה, כולל קרבות שרטון דוגר ויוטלנד בים הצפוני ב-1915 וב-1916, בהתאמה.
היא גם השתתפה בקרב מפרץ ריגה ב-1915 ובמבצע אלביון ב-1917 באזור הבלטי.
מולטקה נפגעה מספר פעמים במהלך המלחמה: האונייה נפגעה מירי בקליבר כבד בקרב יוטלנד, וטורפדה פעמיים על ידי צוללות בריטיות בזמן גיחות הצי.
לאחר תום המלחמה ב-1918, מולטקה, יחד עם רוב צי הים הפתוח, נכלאה בסקפה פלו עד להכרעה של בעלות הברית באשר לגורל הצי.
האונייה הוטבעה, יחד עם שאר צי הים הפתוח ב-1919 כדי למנוע מהם ליפול לידי בעלות הברית.
הגדלת התקציב העלתה את האפשרות להגדיל את קליבר הסוללה הראשית מתותחי ה-28 ס"מ (11 אינץ') ששימשו בסיירת המערכה הקודמת, SMS פון דר טאן, ל-30.5 ס"מ (12 אינץ'), אך אדמירל אלפרד פון טירפיץ, מזכיר המדינה של חיל הים, התנגד להגדלה, והעדיף להוסיף במקום זוג תותחים בקוטר 28 ס"מ.
מחלקת הבנייה תמכה בשינוי, ובסופו של דבר אושרו שתי אוניות לשנים 1908 ו-1909; מולטקה הייתה הראשונה, ואחריה גבן.
מולטקה הופעלה על ידי ארבע טורבינות קיטור של פארסונס, עם קיטור שסופק על ידי עשרים וארבעה דוודי צינור מים על בסיס פחם של Schulz-Thornycroft.
האונייה הייתה חמושה בסוללה ראשית של עשרה תותחי SK L/50 בקוטר 28 ס"מ (11 אינץ') המורכבים בחמישה צריחים דו-קניים; מתוכם, אחד הוצב קדימה, שניים היו בדירוג באמצע האונייה, והשניים האחרים היו בדירוג מאחור.
החימוש המשני שלה כלל 12 תותחי 15 ס"מ (5.9 אינץ') SK L/45 שהונחו בעמדות מבוצרות בודדות בחלק המרכזי של האונייה.
להגנה מפני סירות טורפדו, היא נשאה 12 תותחי SK L/45 בקוטר 8.8 ס"מ (3.5 אינץ'), שהיו גם בעמדות מבוצרות בודדות בחרטום, בירכתיים, ומסביב למגדל הניווט הקדמי.
היא הייתה מצוידת גם בארבעה צינורות טורפדו באורך 50 ס"מ (20 אינץ'), אחד בחרטום, אחד בירכתיים ואחד בכל צד רוחב.
לצריחי תותחי הסוללה הראשיים היו מגיני שריון בעובי 230 מ"מ (9.1 אינץ'), והם ישבו על גבי תושבות שהיו עבות באותה מידה.
ב-11 בספטמבר 1911, צוות שהורכב מעובדי המספנות העביר את האונייה מהמבורג לקיל דרך הסקאגרק.
ב-30 בספטמבר נכנסה האונייה לשירות בפיקודו של קפיטן צור זי ארנסט פון מאן.
לאחר מכן היא החלה בניסויים ימיים, ולמרות שטרם נכנסה לשירות באופן רשמי, האונייה הצטרפה לקבוצת הסיור I, כוח הסיור העיקרי של הצי.
שם היא החליפה את הסיירת המשוריינת SMS רון, שהוצאה משימוש ב-22 בספטמבר.
בתחילת נובמבר, האוניות של קבוצת הסיור I ערכו שייט אימונים בקטגט; סערה רצינית אילצה את מולטקה למצוא מקלט באודוואלה, שוודיה, בין 3 ל-6 בנובמבר.
היא בילתה את החודשים הבאים בהשלמת ניסוייה במפרץ דנציג, וב-1 באפריל 1912 הוכרזה האונייה מוכנה לשירות.
הצי התכוון להפוך את מולטקה לאוניית הדגל של קבוצת הסיור I עם כניסתה לשירות פעיל, אך במקום זאת היא קיבלה פקודות להפלגה מיוחדת.
באמצע 1911 ביקרה שייטת אמריקאית בקיל, והגרמנים רצו להשיב על ידי שליחת קבוצת כלי שיט גרמניים לארצות הברית.
הם בחרו במולטקה והסיירות הקלות שטטין וברמן.
האחרונה כבר התמקמה במים מול אמריקה הדרומית, והייתה אמורה לפגוש מולטק ושטטין ביעדם, במסגרת פלגת סיירות זמנית בפיקודו של קונטר-אדמירל הוברט פון רבויר-פאשוויץ.
ב-11 במאי עזבו שתי הספינות את קיל, עברו דרך האיים הקנריים, והגיעו ליד קייפ הנרי, וירג'יניה, ב-30 במאי, שם ברמן הצטרפה אליהם.
שלוש האוניות נכנסו אז להמפטון רודס ב-3 ביוני; נשיא ארצות הברית, ויליאם הווארד טאפט, קיבל את הספינות על סיפון היאכטה הנשיאותית USS מייפלואר.
כמו כן נכחה יחידה מהצי האטלנטי .
ב-8–9 ביוני הפליגו האוניות לעיר ניו יורק, שם התקבלו הצוותים היטב הן במועדונים הגרמניים המקומיים והן במעמד הגבוה.
האוניות יצאו מניו יורק ב-13 ביוני, ברמן הפליגה לבולטימור בזמן שמולטקה ושטטין חזרו לקיל.
הם הגיעו לשם ב-24 ביוני, ולמחרת התפזרה שייטת הסיירות.
מולטקה הייתה אוניית הראשה הגרמנית היחידה שביקרה אי פעם בארצות הברית.
ביולי 1912, מולטקה ליוותה את היאכטה הוהנצולרן של הקייזר וילהלם השני לרוסיה לפגוש את הצאר ניקולאי השני.
ההפלגה נמשכה בין 4 ל-6 ביולי.
עם החזרה, מפקדה של מולטקה הוחלף על ידי קפיטן צור זי מגנוס פון לבצוב והאונייה החלה את כהונתה כספינת הדגל של קבוצת הסיור I, בפיקודו של ויצה-אדמירל גוסטב בכמן.
באותה תקופה, היחידה כללה את מולטקה, פון דר טאן, הסיירת המשוריינת יורק, הסיירות הקלות שטטין, מיינץ, קולברג, קלן, דרזדן וברלין, והאוויסו הלה, אשר שימשה כאוניית אספקה.
הספינות השתתפו בתמרוני הצי השנתיים שנערכו באוגוסט וספטמבר, שהסתיימו במסקר ימי עבור הקייזר וילהלם השני במפרץ הגרמני.
ב-19 בספטמבר, מולטקה זכתה בעיטור ה-Kaiser's Schießpreis (פרס ירי) לסיירות גדולות.
מולטקה ביקרה במאלמה, שוודיה, ולקחה חלק בתרגילי אימון מאוחר יותר באותה שנה.
בדצמבר עגנה הספינה במבדוק יבש בווילהלמסהאפן לצורך תחזוקה תקופתית שנמשכה עד פברואר 1913.
בעוד מולטקה עברה תחזוקה, בכמן העביר את דגלו ליורק עד 19 בפברואר, אז חזרה מולטקה.
עם החזרה לשירות, האונייה השתתפה בתרגילי השייטת והצי בקטגט ובים הצפוני בחודשים פברואר ומרץ.
ב-14 במרץ, בכמן הועבר באופן זמני בחזרה ליורק לפני החזרה למולטקה ב-1 במאי.
עד אז, גבן והסיירת הקלה החדשה ברסלאו נשלחה לים התיכון בתגובה למלחמת הבלקן הראשונה, פון דר טאן לא היה בשירות לצורך תחזוקה, יורק הוצאה מכלל שימוש, וזיידליץ לא הופעלה עדיין, מה שהשאיר את קבוצת הסיור I מתחת לתקן לתמרוני הצי המתוכננים למאי.
הסיירת המשוריינת הגדולה בליכר, ששימשה אז כספינת ההדרכה של בית הספר לתותחנים, שובצה זמנית לקבוצת הסיור I כדי להשלים את החסר.
בעקבות התמרונים, הפלגה היחידה עם שאר צי הים הפתוח בין 15 ביולי ל-10 באוגוסט, שכלל ביקור ממושך בנורווגיה.
בתקופה זו, מולטקה ביקרה ב-Lærdalsøyri, נורווגיה, בין 27 ביולי ל-3 באוגוסט.
לאחר חזרת היחידה הביתה, זיידליץ הצטרפה אליו ב-17 באוגוסט.
קונטר-אדמירל פרנץ פון היפר החליף את בכמן כמפקד היחידה ב-30 בספטמבר, אם כי הוא לא הגיע לאונייה עד 15 באוקטובר, מכיוון שהיה בחופשה באותה עת.
בנובמבר, מולטקה נכחה בתרגילי צי בים הבלטי.
האוניות של קבוצת הסיור I ערכו תמרוני יחידה בפברואר 1914 בים הצפוני והבלטי.
בסוף מרץ, הצי התאסף לתקופה נוספת של אימונים שנמשכו עד תחילת מאי.
ב-23 ביוני העביר היפר את דגלו לזיידליץ.
הייתה מחשבה מסוימת בפריסת מולטקה למזרח הרחוק כדי להחליף את הסיירת המשוריינת שרנהורסט, אך התוכנית נזנחה כשהתברר כי גבן נזקקת לשיפוץ גדול ויהיה צורך להחליפה בים התיכון.
מולטקה הייתה אמורה לעבור להחליף את אוניית האחות שלה, אך תוכנית זו נקטעה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ביולי.
יחד עם שאר סיירות המערכה של קבוצת הסיור הראשונה, מולטקה הוצבה בנתיבי וילהלמסהאפן בבוקר הקרב.
בשעה 03:20 ב-15 בדצמבר, זיידליץ, מולטקה, פון דר טאן, סיירת המערכה החדשה מיינץ (סיירת, 1909), ובליכר, יחד עם הסיירות הקלות קולברג, שטרסבורג, שטרלזונד, גראודנץ, ושתי שייטות של סירות טורפדו עזבו את שפך היאדה.
במהלך הפגזת הרטליפול, מולטקה נפגעה על ידי פגז 15.2 ס"מ (6 אינץ') מסוללת חוף, שגרם לנזק קל בין הסיפונים, אך ללא נפגעים.
בליכר נפגעה שש פעמים וזיידליץ שלוש פעמים על ידי סוללת החוף.
למרות האש הכבדה שנורתה עליה, הצליחה לאיון בשעה 9:43 לפגוע פגיעה קשה ב"זיידליץ".
לאורך כל המבצע, מולטקה ושתי סיירות המערכה האחרות נשארו באזור הבלטי וסיפקו חיפוי להתקפה לתוך מפרץ ריגה.
ב-8 באוגוסט נעשה הניסיון הראשון לפנות את המפרץ; אוניות המערכה הישנות בראונשווייג ואלזס שמרו על סלאבה במפרץ בזמן ששולות מוקשים פינו נתיב דרך חגורת המוקשים הפנימית.
בתקופה זו נשארו שאר הצי הגרמני בבלטי וסיפקו הגנה מפני יחידות אחרות של הצי הרוסי.
עם זאת, הגישה עם רדת הלילה פירושה כי דויטשלנד לא תוכל למקש את הכניסה לסאונד מון בזמן, ולכן הפעולה הופסקה.
ב-16 באוגוסט נעשה ניסיון שני להיכנס למפרץ.
הדרדנוטים נסאו ופוזן, ארבע סיירות קלות ו-31 סירות טורפדו פרצו את ההגנות למפרץ.
נסאו ופוזן היו מעורבות בדו-קרב ארטילרי עם סלאבה, וכתוצאה מכך שלוש פגיעות בספינה הרוסית שגרמו לה לסגת.
לאחר שלושה ימים, שדות המוקשים הרוסיים טוהרו, והשייטת נכנס למפרץ ב-19 באוגוסט, אך דיווחים על צוללות בעלות הברית באזור גרמו לנסיגה גרמנית מהמפרץ למחרת.
לאורך כל הקרב, מולטקה נשארה באזור הבלטי וסיפקה חיפוי להתקפה לתוך מפרץ ריגה.
בבוקר 19 באוגוסט, מולטקה טורפדה על ידי הצוללת הבריטית מסדרת E, E1. הטורפדו לא זוהה עד שהיה בערך 200 יארד (183 מטר) משם; ללא זמן לתמרן, האונייה נפגעה בחדר הטורפדו בחרטום.
הפיצוץ גרם נזק לכמה טורפדות באונייה, אך הן לא פוצצו את עצמן.
שמונה אנשי צוות נהרגו, ו- של מים נכנסו לאונייה.
האונייה תוקנה ב-Blohm & Voss בהמבורג, בין 23 באוגוסט ל-20 בספטמבר.
בינואר 1916, קפיטן צור זי יוהנס פון קארפף החליף את לבצוב כמפקד האונייה.
11 אנשים נהרגו ו-1,400 טון של מים נכנסו לאונייה.
עד השעה 16:00, זיידליץ יצאה מחשש לסכנה קרובה, אז האונייה עצרה כדי לאפשר לבודיקר לרדת.
בתהליך, פגז 6 אינץ' בודד מאחת מסוללות החוף פגע במולטקה, אך לאונייה לא נגרם נזק משמעותי.
קבוצת הסיור השנייה, המורכבת מהסיירות הקלות פרנקפורט, ספינת הדגל של בודיקר, ויסבאדן, פילאו אלבינג, ו-30 ספינות טורפדו של שייטות II, VI ו-IX, ליוו את סיירות המערכה של היפר.
כאשר החלו הספינות הבריטיות להשיב אש, הבלבול בקרב סיירות המערכה הבריטיות הביא שמולטקה ספגה אש הן על ידי ניו זילנד והן על ידי טייגר.
בשעה 16:52, מולטקה פגעה בטייגר עם שני פגזי תותחים עיקריים, אך אף אחת מהפגיעה לא גרמה לנזק משמעותי.
מולטקה לאחר מכן ירתה ארבעה פגזים נוספים, שניים מהם פגעו בו-זמנית על אמצע הספינה ואחרי הצריחים, והשביתו את שניהם במשך חלק משמעותי של הקרב.
בערך 15 דקות לאחר מכן, סיירת המערכה הבריטית אינדפטיגבל הושמדה לפתע על ידי פון דר טאן.
הדבר גרם לטור הבריטי לסגת לאי סדר, שכן חשבו שהטורפדות נורו על ידי צוללות.
בשלב זה, סיירות המערכה של היפר הגיעו לטווח של שייטת אוניות המערכה V, שהורכבה מאוניות המערכה החדשות מסדרת קווין אליזבת, שכללו תותחי .
בשעה 17:06 פתחה ברהאם באש לעבר פון דר טאן.
כעבור כמה דקות הצטרפו אליה וליאנט, מלאיה ווורספייט; האוניות ריכזו את האש על פון דר טאן ומולטקה.
בשעה 17:16, אחד מפגזי ה-15 אינץ' מאוניות המערכה המהירות פגעו במולטקה, שם חדר לבונקר פחם, שנקרע לתוך סיפון קזמט והצית תחמושת שאוחסנה בו.
הפיצוץ שרף את מנוף התחמושת עד למחסן.
פון דר טאן ומולטקה שינו את מהירותם וכיוונם, מה שהסתיר את המטרה של שייטת אוניות המערכה ה-V וזיכה את האוניות החבוטות בהפוגה קצרה.
בזמן שמולטקה ופון דר טאן משכו את האש של שייטת אוניות המערכה V, זיידליץ ודרפלינגר הצליחו לרכז את האש שלהם בסיירות המערכה הבריטיות; בין השעות 17:25 ל-17:30, לפחות חמישה פגזים מזיידליץ ודרפלינגר פגעו בקווין מרי, וגרמו לפיצוץ קטסטרופלי שהשמיד את האונייה.
מפקדה של מולטקה, קפיטן צור זי פון קראפף, ציין כי "המטחים של האויב כוונו היטב ומדויק; המטחים שלהם נורו ברצף מהיר, משמעת האש מצוינת!"
מולטקה ושאר סיירות המערכה עקבו אחר המהלך, מה שהציב אותם מאחורי קניג.
סיירות המערכה הבריטיות פתחו באש על אוניות המערכה הישנות; הספינות הגרמניות פנו לדרום מערב כדי להביא את כל התותחים שלהן נגד האוניות הבריטיות.
כשהסיירות הקלות ניתקו מגע, טורפדו שירתה סאות'המפטון פגעה בפראונלוב, והספינה התפוצצה.
עד 23:30 לבדה, מולטקה נתקלה בארבעה דרדנוטים בריטיות, מהפלגה האחורית של שייטת אוניות המערכה השנייה.
קרפף הורה לספינה להתנדנד, בתקווה שלא זוהה.
האוניות הבריטיות למעשה ראו את מולטקה, אך החליטו לא לפתוח באש כדי לא לחשוף את מיקומם לכל הצי הגרמני.
בשעה 23:55, ושוב בשעה 00:20, ניסה קארפף למצוא נתיב דרך הצי הבריטי, אך בשתי הפעמים לא הצליח לעשות זאת.
רק בשעה 01:00, לאחר שהקדים את הצי הגדול, מולטקה הצליחה בבריחתה.
במהלך הקרב, מולטקה פגעה בטייגר 13 פעמים, ונפגעה בעצמה 4 פעמים, כל הפגיעות מפגזי .
תותח ה-15 ס"מ הימני נפגע על ידי אחד מפגזי ה-15 אינץ' והוצא מכלל פעולה למשך שארית הקרב.
האונייה סבלה מ-16 הרוגים ו-20 פצועים, רובם כתוצאה מהפגיעה בתותח ה-15 ס"מ.
מאמצי הצפות והצפות נגד גרמו ל-1,000 טונות של מים לחדור לאונייה.
ב-6 ביוני העביר היפר את דגלו בחזרה למולטקה, שהייתה בתיקון מ-7 ביוני עד 30 ביולי בהמבורג.
לאחר מכן, הספינה ערכה אימונים באזור הבלטי לפני שהוכרזה לשירות פעיל ב-14 באוגוסט.
ארבעה ימים לאחר מכן, היא השתתפה בגיחת הצי ב-18–19 באוגוסט.
במהלך הגיחה, קבוצת הסיור I הייתה אמורה להפגיז את עיירת החוף סנדרלנד בניסיון למשוך ולהשמיד את שייטת סיירות המערכה של ביטי.
מאחר שמולטקה הייתה אחת משתי סיירות המערכה הגרמניות שנותרו עדיין במצב קרבי בקבוצה (פון דר טאן הייתה השנייה), הוקצו לקבוצה שלוש דרדנוטים למבצע: מארקגראף, גרוסר קורפירסט ובאיירן שנכנסה לשירות לאחרונה.
שר ושאר צי הים הפתוח, עם 15 דרדנוטים משלו, השתרכו מאחור וסיפקו חיפוי.
הבריטים היו מודעים לתוכניות הגרמניות והוציאו את הצי הגדול לפגוש אותן.
עד השעה 14:35, שר הוזהר מפני התקרבות הצי הגדול, ולא היה מוכן להעסיק את כל הצי הגדול רק 11 שבועות לאחר הקרב הצמוד בעליל ביוטלנד, הפך את כוחותיו ונסוג לנמלים גרמניים.
בספטמבר 1916 עזב קארפף את מולטקה וקפיטן צור זי הנס גיגאס קיבל את הפיקוד על האונייה, ונשאר הקפטן שלה עד סוף המלחמה.
מולטקה השתתפה במבצע נוסף בים הצפוני ב-25–26 בספטמבר, עדיין עם היפר על הסיפון.
היא וכל שאר קבוצת הסיור הראשונה שימשה ככוח החיפוי לגיחה של קבוצת הסיור השנייה לכיוון טרשלינג.
ב-20 באוקטובר, היפר עזב את האונייה.
בין ספטמבר לאוקטובר 1917, הספינה השתתפה במבצע אלביון שתמך בפלישה הגרמנית לאיים הרוסיים אסל, דאגו ומון (באסטוניה של היום).
בעקבות המבצע המוצלח באזור הבלטי, מולטקה נותקה כדי לתמוך בקבוצת הסיור השנייה (II AG), אך לא השתתף באופן פעיל בקרב מפרץ הלגולנד השני.
בשעה 05:00 ב-23 באפריל 1918 יצא צי הים הפתוח מהנמל בכוונה ליירט את אחת מהשיירות המלווה בכבדות.
בשעה 05:10 ב-24 באפריל, מולטקה סבלה מכשל במכונות: המדחף הימני נפל מגל ההנע, ולפני שניתן היה לעצור את הטורבינה, גלגל ההילוכים נהרס.
הגלגל ההרוס העיף פיסות פלדה לתוך מעבה עזר, שהציף את חדר המכונות והפסיק את פעולת המנוע המרכזי והימני.
מים מלוחים נכנסו לדוודים, והפחיתו את מהירות הספינה ל-4 קשרים בלבד; עד 08:45, הקפטן של מולטקה דיווח לשר שספינתו "יצאה משליטה", וכי יהיה צורך לגרור את האונייה.
בשעה 09:38, הסיירת שטרסבורג ניסתה לגרור את האונייה, אך לא הצליחה לעשות זאת.
בשעה 10:13 נותקה אולדנבורג מצי הקרב כדי לגרור את מולטקה חזרה לנמל.
עד 17:10, המנועים של מולטקה תוקנו, והספינה הצליחה להפליג במהירות של 17 קשרים.
בשעה 19:37, הצוללת הבריטית E42 הבחינה באונייה וירתה טורפדו לעבר מולטקה.
האונייה קלטה 1,800 טונות של מים, אבל הצליחה להגיע לנמל בכוחות עצמה.
התיקונים בוצעו בווילהלמסהאפן במספנה הקיסרית, בין 30 באפריל ל-9 בספטמבר 1918.
לאחר תיקונים, מולטקה נטלה חלק בפעולות הכשרה באזור הבלטי בין 19 בספטמבר ל-3 באוקטובר.
החל מ-1 בנובמבר, הספינה שימשה כספינת הדגל של קבוצת הסיור I של רויטר, לאחר שסיירת המערכה הינדנבורג נכנסה למעגן יבש לצורך תיקונים.
מולטקה הייתה אמורה לקחת חלק במה שהיה אמור להיות "נסיעת המוות" של צי הים הפתוח זמן קצר לפני תום מלחמת העולם הראשונה.
האונייה טבעה תוך שעתיים ורבע שעה.
מולטי קבוצה (נקראת גם "רב קבוצה") היא קבוצה שבה יש חשיבות לחזרה, כלומר איברים יכולים להופיע יותר מפעם אחת.
בדומה לקבוצה רגילה, במולטי קבוצה אין חשיבות לסדר.
ה"ריבוי" של איבר בקבוצה הוא מספר הפעמים שהאיבר מופיע בקבוצה.
לדוגמה, המולטי קבוצה היא מולטי קבוצה בת שלושה איברים: האיבר a עם ריבוי 2 והאיבר b עם ריבוי 1. כיוון שיש חשיבות לחזרה, היא אינה זהה למולטי קבוצה , שבה שני איברים והמספר 1 מופיע בה רק פעם אחת.
כיוון שאין חשיבות לסדר, מולטי קבוצה זו זהה למולטי קבוצה .
מולטי קבוצה מוגדרת על ידי זוג סדור כאשר A היא קבוצה רגילה המכילה את האיברים השונים בקבוצה (כל איבר מופיע בה פעם אחת, שכן זו קבוצה רגילה ואין בה חשיבות לחזרה), ו- היא פונקציית הריבוי שמקבלת איבר בקבוצה ומחזירה את הריבוי שלו, כלומר מספר הפעמים שהאיבר מופיע במולטי קבוצה.
העוצמה של מולטי קבוצה בעלת מספר סופי של איברים היא סכום הריבויים של איבריה: .
לדוגמה, המולטי קבוצה מוגדרת על ידי הזוג הסדור כאשר מוגדרת על ידי .
עוצמה המולטי קבוצה היא .
יחס ההכלה מוגדר על מולטי קבוצות באופן הבא: עבור מולטי קבוצות , מתקיים .
לעיתים כותבים את המולטי קבוצה באופן מקוצר, כך: עבור מולטי קבוצה עם איברים עם ריבויים בהתאמה, כותבים .
לדוגמה, את המולטי קבוצה ניתן לכתוב בקיצור .
מספר המולטי קבוצות בגודל שניתן לבחור מתוך קבוצה (רגילה) בת איברים מסומן .
לדוגמה, בקבוצה יש 3 איברים, וניתן לבחור מתוכה 6 מולטי קבוצות שונות בגודל 2: .
באופן כללי, מתקיים השוויון הבא: , כאשר הוא המקדם הבינומי.
כך לדוגמה מספר הפתרונות השלמים האי־שליליים למשוואה שווה ל-.
בתורת הגרפים, משתמשים במולטי קבוצה כדי להגדיר את מושג המולטיגרף.
למולטי קבוצה שימושים רבים גם במדעי המחשב כמבנה נתונים, ובפרט בתחום מסדי הנתונים (בהקשרים אלה מכונה בדרך כלל Bag).
המולטי קבוצה היא מבנה נתונים שמאפשר לאחסן נתונים שרירותיים, עם חזרה וללא חשיבות לסדר.
כך למשל בתשובה לשאילתת SQL שמאחזרת את גילאי כל העובדים ששמם "אבי", מתקבלת מולטי קבוצה שיכולה להכיל אותו מספר פעמיים (לדוגמה אם היו שני עובדים בשם "אבי" שגילם 25, המספר 25 יופיע בתוצאה פעמיים).
מולטי קבוצה ממומשת כמבנה נתונים מובנה בשפות תכנות כמו C++ ו-C#.
מולטיקם היא סכמת הסוואה שפותחה על ידי חברת Crye Precision האמריקאית ואומצה בגרסאות שונות על ידי מספר רב של מדינות סביב העולם.
סכמת מולטיקם (הלחם של Multi - מרובה; ו-Cam, קיצור של Camouflage - הסוואה) פותחה בשנת 2002 כסכמה המתאימה לשימוש רב-אזורי, על פני סוגים שונים של אזורים אקלימיים וגאוגרפיים ברחבי העולם.
הסכמה פותחה בשיתוף פעולה עם הכוחות המזוינים של ארצות הברית כמחליפה פוטנציאלית למספר סכמות מותאמות לאזורי פעולה שונים, אך ב-2004 נבחרו סכמות דיגיטליות במקום (UCP).
לאחר הניסיון שצברו הכוחות בעיראק ואפגניסטן, הוחלט לאמץ גרסה מותאמת של מולטיקם תחת השם סכמת הסוואה מבצעית (OCP) החל מ-2014, כארבע שנים אחרי שהצבא הבריטי אימץ אף הוא גרסה מקומית מותאמת בשם סכמה רב-אזורית (MTP).
בשנים אלו החלו גרסאות שונות של מולטיקם להופיע בקרב יחידות רבות סביב העולם והוא כיום אחת ממשפחות הסכמות הנפוצות והמוכרות בעולם, במיוחד בקרב כוחות מיוחדים.
מולקיטם מורכב מרקע בגווני חום עד חום בהיר (חאקי), עליו מודפסים גוני ירוק כהה, ירוק זית וירוק ליים (בהיר), ושכבה עליונה של צורות אטומות בצבע חום כהה וצבע קרם הפרושות לאורך הסכמה.
העיצוב מאפשר למראה הכללי להשתנות מגוון ירוק דומיננטי לגוון חום דומיננטי לאורך אזורים שונים של הסכמה, תוך שימוש בצורות קטנות (כוח כהה וקרם) יותר כדי לשבור את אזורי הרקע הגדולים יותר.
לצד הסכמה הבסיסית והנפוצה, מולטיקם פותח גם בדגם מדברי (עם גוני חול וחום בהיר), דגם טרופי (עם גוונים כהים יותר על רקע ירוק), דגם אלפיני (רקע לבן עם דפוס בשני גוני אפור), ודגם שחור (גוונים כהים ופחות רוויים).
- בשימוש יחידות בהצבה במקומות שונים בעולם, בין היתר באפגניסטן.
בנוסף בשימוש חיילי יחידת יגדקומנדו, כולל שימוש בדגם מולטיקם צחיח (מדברי).
- כוחות ההגנה של אוסטרליה פיתחו את הדגם המקומי "מולטיקם אוסטרלי" (AMCU) שנכנס לשירות החל מ-2014. הצי המלכותי האוסטרלי וחיל האוויר המלכותי האוסטרלי פיתחו אף הם גרסאות, בגווני כחול-ים וכחול-אפור בהתאמה, כחלק ממדי השימוש הכללי (GPU) של חיל האוויר ו-"מולטיקם ימי אוסטרלי" (MMPU) לשירות הצי.
- בשימוש יחידות מיוחדות, בנוסף למספר יחידות צבא סדירות, המשמר הלאומי וכוחות ההגנה הטריטוריאלית (מתנדבים).
בשנים הקרובות כלל הכוחות האוקראינים צפויים לעבור למדים בסכמת M-25 בעיצוב מבוסס מולטיקם, זאת במקום ה-M-14 (בסכמה דיגיטלית "פיקסל").
- מוליטיקם נמצא בשימוש "כנף הריינג'ר הצבאית" מאז יולי 2023. גרסה מותאמת לכוחות האירים, סכמת מולטיקם מעברי אירי (ITMCP), נמצאת בפיתוח ועתידה להיכנס לשימוש סדיר בשנים הקרובות.
- גרסה מקומית המכונה Loreng Angkatan Darat (הסוואה של הצבא) המבוססת על גוני צבע מותאמים, נמצא בשימוש צבא אינדונזיה מאז 2022.
- בשימוש נרחב ברחבי הכוחות המזוינים של ארצות הברית תחת הדגם המותאם "סכמת הסוואה מבצעית" (OCP) שהתבסס על גרסת 'סקורפיון W2' של מולטיקם.
מלבד השימוש הסדיר ב-OCP, מספר יחידות כוחות מיוחדים ממשיכים לעשות שימוש גם בפריטי בסכמת מולטיקם המקורית.
מדי OCP החלו להיקלט בצבא ארצות הברית החל מ-2015 ובחיל האוויר החל מ-2018 (מהלך שהושלם ב-2018 ו-2021 בהתאמה), אם זאת מדי מולטיקם סופקו כבר ב-2010 לחיילים שהוצבו באפגניסטן מאחר שסכמת ה-UCP לא נמצאה כלא מתאימה לאזור.
גופי שיטור ואכיפה שונים ברחבי ארצות הברית עושים גם הם שימוש במולטיקם, בהם יחידות טקטיות של המנהל לאכיפת הסמים ואכיפת מכס והגירה.
- אומץ ב-2022 מהמדים הסדירים של כלל הכוחות המזוינים של בלגיה, למעט הצי.
- גרסה מקומית נמצאת בשימוש סטנדרטי בכוחות ההגנה של גאורגיה ובגופי ביטחון ואכיפה, כאשר השימוש הראשוני היה עם חיילים שהוצבו באפגניסטן החל מ-2009.
- גרמניה פיתחה סכמה המשלבת מולטיקם עם הסכמה הגרמנית פלקטרן, סכמה זו בשם מולטיטרן, נמצאת בשימוש כוחות מיוחדים ועתידה להיכנס לשימוש סדיר ונרחב בקרב כלל הכוחות הגרמניים.
- הסכמה הסטנדרטית ברחבי כוחות ההגנה של דנמרק עם קליטת מדי הלחימה M/11 החל מ-2013.
- בשימוש כוחות הקומנדו הימי של הצי של קוריאה הדרומית.
- מולטיקם נמצא בשימוש על ידי הכוחות המיוחדים של הממלכה המאוחדת וחיל הנחתים המלכותי החל משנת 2020. הדגם המקומי הנקרא סכמה רב-אזורית (MTP) נמצא בשימוש סדיר ברחבי הצבא הבריטי וחיל האוויר המלכותי מאז 2010.
- בשימוש על ידי יחידות בכוחות המיוחדים הטורקיים.
- בשימוש יחידות הכוחות המיוחדים של ירדן בדפוס המקומי M2015 JSOC המוכר גם בשם "סכמת JORSOF".
- דפוס סכמת הסוואה מבצעית (OCP; מבוסס מולטיקם) החליף את סכמת החורש M81 בין 2017 ל-2019 בכל זרועות הכוחות הלבנונים.
- הדגם המקומי M2009 בשימוש סדיר בכלל זרועות צבא מונטנגרו.
- בשימוש יחידות מיוחדות של חיל הים המצרי.
- כוחות פיקוד מבצעים מיוחדים של נורווגיה משתמשים במולטיקם.
- מולטיקם נמצא בשימוש מספר יחידות מיוחדות, בנוסף החל מ-2020 הוכנסה לשימוש סדיר של כלל כוחות ההגנה של ניו זילנד הגרסה המקומית NZMTP המבוססת על סכמה רב-אזורית (MTP) הבריטית.
- דגם מותאם הנקרא סלוקם (SloCam; הלחם סלובניה והסוואה) נמצא בשירות סדיר של כלל הכוחות.
- נמצא בשימוש יחידות כוחות מיוחדים בצי הספרדי והצבא הספרדי.
- יחידות מיוחדות עושות שימוש בדגם "Suez" המותאמת ומבוססת מולטיקם.
- בשימוש בכוחות פורטוגל: פרבטרופס, קומנדוס, מרכז כוחות מיוחדים ועוד.
- יחידות חטיבת הנחתים ורגימנט יגר אוטי (UTJR) משתמשות בגרסת מולטיקם טרופי.
- יחידות רבות בכוחות המיוחדים של צבא הפיליפינים משתמשות בגרסאות יצור מקומי של מולטיקם.
- המדים הסדירים של חיל הנחתים הצ'יליאני, יחידת הלוחמה הימית, ויחידת הקומנדו של חיל האוויר הצ'יליאני.
- דגם מותאם ובייצור המקומי MAD21 נמצא בשימוש הכוחות הצ'כים.
- בשימוש על ידי יחידות פיקוד המבצעים המיוחדים.
החל מ-2024 הוכנסה לשימוש גרסה מקומית של מולטיקם בשם "סכמת הסוואה רב-אזורית" (Bariolage Multi-environnement או BME), זו נמצאת בתהליך קליטה ברחבי יחידות הכוחות המזוינים של צרפת.
- נצפה לראשונה במצעדים באוקטובר 2020 עם עותקים מקומיים של מולטיקם.
- בשימוש על ידי פיקוד הכוחות המיוחדים.
החל מ-2024 החלו הכוחות הקנדים לעבור לסכמה דיגיטלית מקומית סכמה קנדית רב-אזורית (MT) CADPAT, שמחליפה את הגרסה המדברית (AR) וגרסת החורש (TW) של ה-CADPAT.
המעבר ל-MT עתיד להסתיים עד לתחילת 2026 בתור הסכמה הסדירה בשימוש כלל הכוחות הקנדיים.
- המדים הסדירים של יחידות הצבא של המשמר הלאומי של קפריסין.
- גרסאות מקומיות של מולטיקם נמצאות בשירות מספר יחידות מיוחדות.
החל מ-2023 סכמה מותאמת הוטמעה כחלק ממערכת המדים והציוד של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית VKPO 3.0.
- בשימוש כוחות "קבוצת המבצעים המיוחדים" (SOG) וכוחות סיוע מיוחדים.
מולטיטרן היא סכמת הסוואה גרמנית בת שישה צבעים, שפותחה עבור הבונדסוור כתחליף רב-סביבתי למשפחת סכמות הפלקטרן, בשילוב עם אלמנטים מסכמת המולטיקם הרב-סביבתית.
הסכמה נשענת על בסיס צורני של פלקטרן אך משלבת גוונים בהירים יותר, ללא שימוש בשחור, במטרה לשפר את היעילות בשטחים עירוניים, אזורי מעבר ושטחים חצי-צחיחים, לצד שמירה על ביצועי הסוואה טובים בסביבות יער ושטח פתוח אירופי.
בנוסף, מולטיטרן תוכננה מלכתחילה להגדרה מדויקת בתחום התת-אדום הקרוב (NIR) כדי להפחית את החתימה בפני אמצעי ראיית לילה ומגברי אור כוכבים, נדבך מרכזי בדרישות הבונדסוור להסוואת דור חדש.
מאז 2016, מולטיטרן נמצא בשימוש מוגבל בקרב הכוחות המיוחדים של הצבא הגרמני, ובראשן פיקוד הכוחות במיוחדים (KSK), כסכמה ייעודית שנועדה לשפר הסוואה בזירות מורכבות ורב-סביבתיות.
כך משקפת מולטיטרן מעבר משימוש בסכמות ייעודיות לפי אקלים (אירופי, מדברי, עירוני, וכו') למודל של סכמה "רב-משימתית" יחידה, בדומה למגמות בצבאות מערביים אחרים.
מוליבדן (Molybdenum) הוא יסוד כימי שסמלו הכימי Mo ומספרו האטומי 42.
מוליבדן הוא מינרל קורט חשוב בגוף האדם.
מוליבדן חזק מאוד, ובכמויות קטנות משמש לחיזוק פלדה.
מעל שני שלישים מהמוליבדן שמופקים על כדור הארץ משמשים להכנת סגסוגות.
לסגסוגות שמכילות מוליבדן בדרך כלל יש שימוש בתפקידים שדורשים עמידה בטמפרטורות גבוהות ועמידות נגד קורוזיה.
מוליבדן נמצא במטוסים ובחלקי טילים.
בתעשיית הנפט, מוליבדן לוקח חלק בקטליזה שמסירה תרכובות גופרית אורגניות מנפט.
כמו כן, מוליבדן משמש כפיגמנט אדום-צהוב בצבעים, דיו, פלסטיק וגומי.
שימוש נוסף למוליבדן נמצא בגידול גבישי ספיר כגון חלונות משוריינים, צנורות ועדשות.
התכונה של טמפרטורת התכה גבוהה מסייעת לגידול ספיר ב-2000 מעלות צלזיוס
(קרוב לטמפרטורת ההתכה של ספיר)
יכולתו של המוליבדן לעמוד בתנאי טמפרטורה קיצוניים מבלי להתפשט או להתרכך משמעותית הופכת אותו שימושי בטמפרטורה גבוהה, כולל ייצור חלקי מטוסים, מגעים חשמליים, מנועים תעשייתיים וחוטי להט.
מוליבדן משמש גם בסגסוגות עקב עמידותו הגדולה לשיתוך ואפשרות הריתוך שלו.
מוליבדן תורם עמידות לשיתוך לפלדה בלתי מחלידה מסוג 316 שם הוא מונע היווצרות קרביד כרום בגבולות הגרעין.
רוב הפלדות לחוזק גבוה מכילות 0.25% עד 8% מוליבדן.
למרות האחוזים הקטנים, 43 אלף טון מוליבדן נמצאים בשימוש כל שנה בפלדות בלתי מחלידות, פלדות כלים, יציקות ברזל וסופר-סגסוגות לחום גבוה.
עקב צפיפותו הנמוכה ומחירו היציב, מוליבדן משמש במקום טונגסטן.
לדוגמה סדרת 'M' של מתכות למהירות גבוהה כמו M2 M4 ו-M42 כתחליף לסדרת 'T'.
כמו כן משמש מוליבדן כציפוי עמיד אש למתכות אחרות.
למרות שנקודת ההתכה שלו היא 2623 מעלות, הוא מתחמצן במהירות בטמפרטורות מעל 760 מעלות, ומתאים במיוחד לסביבות ריק.
לסגסוגות מבוססות מוליבדן יש שימושים מוגבלים.
עמידות מול אבץ מותך מאפשר שימוש במוליבדן טהור או עם טונגסטן (30-70%) לצינורות, מערבלים ומשאבות הבאים במגע עם חומר זה.
מוליבדן גפריתי (MoS2) משמש כשימון מוצק נגד בלאי בלחץ קיצון.
הוא יוצר שכבה חזקה על פני המתכת, ועמיד מאוד לחום ולחץ גבוהים.
מסיבה זו הוא משמש תוסף נפוץ למשחות שימון: במקרה של כשל מונעת השכבה הדקה של מוליבדן מגע מתכת במתכת.
מוליבדן מונופוספיד נמצא בשימוש כזרז.
מוליבדן (מהמילה היוונית מוליבדוס שמשמעותה "דומה לעופרת") לא נמצא בצורתו החופשית בטבע, ועד המאה ה-18 התבלבלו בינו לבין תרכובות הפחמן והעופרת.
ב-1778 קרל וילהלם שלה קבע שמוליבדן בצורתו המחומצנת הופרד מגרפיט ועופרת שהיו בידיו.
מוליבדן נמצא בשימוש מועט במעבדות עד המאה ה-19 המאוחרת, עד שבחברת שניידר אלקטריק הצרפתית גילו את תכונותיו המועילות של מוליבדן והשתמשו בו ליצירת סגסוגות.
בעת מלחמת העולם הראשונה השתמשה יצרני הנשק והפלדה הגרמנית קרופ במוליבדן על מנת לשפר את ביצועי תותחי העל שלה.
כיוון שאדמת גרמניה עניה ביסוד זה, רכשה ממשלת גרמניה, באמצעות חברת קש מכרה בקולורדו שבארצות הברית ב-40,000 דולר בלבד והחלה לייצא את היסוד לגרמניה.
מוליבדן נמצא בטבע בצורת מינרלים כמו MoS2 CaMoO4 ו-PbMoO4.
יחד סיפקו חמש מדינות אלה 93% מכלל התפוקה העולמית.
בצורתו כמינרל הוא חיוני ומהווה רכיב מפתח בשלושה אנזימים לפחות: קסנטין אוקסידאז (xanthine oxidase), אלדהיד אוקסידאז (aldehyde oxidase) וסולפיט אוקסידאז (sulfite oxidase).
אנזימים אלה מעורבים בחילוף החומרים של פחמימות, חמצון שומנים וחילוף החומרים של השתן.
בגופו של מבוגר ממוצע יש בסך הכול 9 מ"ג מוליבדן המרוכזים בעיקר בכבד, בכליות, בבלוטות האדרנל, בעצמות ובעור.
נמצא שלמחסור במוליבדן יש קשר לסרטן ושט, סרטן קיבה ריקבון שיניים והפרעה בזקפה.
בין הסימנים המעידים על מחסור יהיו גם ליקויים במערכת העצבים המרכזית והצטברות חומצת שתן.
לאדם דרושים לפחות 45 מק"ג בממוצע ליום.
מרבית מיני המזונות עניים וחסרים את המינרל.
100 גרם חומוס מכילים כ־50 מק"ג
100 גרם עדשים מכילים כ־60 מק"ג
בנוסף, האנזים ניטרוגנאז, המשתתף בקיבוע החנקן ביצורים פרוקריוטים, מכיל אטומי מוליבדן כחלק מהמרכז הפעיל שלו בקופקטור FeMo-co.
לכן, ליסוד זה יש תפקיד מפתח במחזור החנקן בטבע.
נתגלה כי חיידקים מהמין Entotheonella מרכזים מוליבדן בגוף הספוג Theonella conica.
ייתכן שבריכוז גבוה החומר רעיל ומגן על הספוג מפני טורפים.
למוליבדן 6 איזוטופים יציבים וכמעט 20 איזוטופים רדיואקטיביים.
האיזוטופ 99Mo משמש ליצירת איזוטופ של 99Tc בצורה מלאכותית.
אבק מוליבדן ותרכובות מוליבדן, כמו MoO3, יכולים להיות רעילים בשאיפה או בבליעה.
יחסית למתכות כבדות אחרות, למוליבדן רעילות נמוכה.
שמואל (מולי) שגב (נולד ב-19 בפברואר 1972) הוא מפיק, עורך, במאי ותסריטאי ישראלי, ובעברו שחקן.
נולד בשם שמואל כהן בתל אביב.
אביו הביולוגי הוא יוצר הטלוויזיה והבמאי אבי "אמומה" כהן.
אמו היא העיתונאית עמירה שגב.
הוריו התגרשו כשהיה בן שנתיים, ואמו נישאה לרופא, שלמה שגב, שאימץ אותו כבנו.
במשפחה הוחלט שהילד ייאמץ את שם המשפחה "שגב", אף שהוא נשאר בקשר גם עם האב הביולוגי.
בראיון הוא סיפר: "מי שגידל אותי ושאני קורא לו אבא הוא ד"ר שגב, וידעתי שיש לי עוד אבא מקסים, שראיתי פעם בשבועיים".
סבו מצד אימו היה האדריכל אברהם ארליק.
אחיו הקטן למחצה הוא הראפר מיכאל כהן.
יש לו אח נוסף שאינו ביולוגי בשם מיכאל, שהוא האח הקטן של הסטנדאפיסט דניאל חן.
שגב הופיע לראשונה בטלוויזיה בשנת 1977 כשהיה בן חמש, בתוכנית "רגע עם דודלי", ששודרה במסגרת הטלוויזיה החינוכית הישראלית.
בשנים 1983- 1986 הופיע בקומדיית המצבים הישראלית "קרובים קרובים", אף היא בהפקת הטלוויזיה החינוכית הישראלית, וגילם בה את מולי בנם של יורם וליאורה (אותם גילמו יהורם גאון ולאורה ריבלין).
לאחר שירותו הצבאי בעיתון "במחנה" החל בקריירה עיתונאית ושימש כעורך בעיתונים "חדשות", "זמן תל אביב" ו"מעריב", שם כיהן כסגן עורך המוסף "סופשבוע".
ב-1999 שגב חזר לטלוויזיה אולם לא כשחקן אלא מאחורי הקלעים, כשיצר וערך את תוכנית הלילה "יחסים מסוכנים" יחד עם בת זוגו באותה תקופה, דנה מודן.
בשנת 2000 הצטרף לחברת "קשת" כדי להקים את ערוץ הקומדיה "ביפ" בכבלים.
שגב שימש כעורך הראשי של הערוץ עד שנת 2003 והיה אחראי לתוכניות רבות, בהן: "דאבל דייט עם דנה מודן ורועי לוי", "החטא ועונשו", עם טל פרידמן ואיל קיציס, וסדרת האנימציה הסאטירית "מ.ק 22" שזכתה בפרס הסדרה הקומית הטובה ביותר בטקס פרסי האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה.
בשנת 2003 יצר עם דוד ליפשיץ ואסף שלמון את תוכנית הבידור והסאטירה המצליחה "ארץ נהדרת", והוא מכהן כעורך הראשי שלה עד היום.
התוכנית זכתה שמונה פעמים בפרס תוכנית הבידור הטובה ביותר בטקס פרסי האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה.
בשנת 2004 מונה לתפקיד סמנכ"ל התוכניות של זכיינית ערוץ 2 קשת, תפקיד אותו מילא במשך שלוש שנים עד 2007, אך נשאר ב"קשת" כמפיק ויוצר עצמאי, במסגרת זו השתתף בפרויקטים שונים:
ב-2005 יצר עם תמר מרום ורם נהרי את סדרת הדרמה הקומית "אמאל'ה", שזכתה בפרס הסדרה הקומית הטובה ביותר בטקס פרסי האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה.
ב-2007 יצר עם אסף הראל את הסדרה "מסודרים", שזכתה בפרס הסדרה הקומית הטובה ביותר בטקס פרסי האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה.
ב-2010 ביים עם אדם סנדרסון וכתב עם דוד ליפשיץ ואסף שלמון את סרט הקולנוע "זוהי סדום" בכיכובם של חברי "ארץ נהדרת", שנחשב לאחד המצליחים ביותר בתולדות הקולנוע הישראלי בעשורים האחרונים.
ב-2014 שימש כמפיק ועורך אחראי בתוכנית האירוח והסאטירה "תוכנית קיציס".
ב-2015 שימש כמפיק ועורך אחראי של הסדרה "החדש של עומרי גורדון" ושל "היום בלילה עם גורי אלפי" שזכתה בפרס תוכנית הבידור הטובה ביותר בטקס פרסי האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה.
זכה עם התוכנית ארץ נהדרת בתואר אביר איכות השלטון לשנת 2020 בקטגוריית תרבות מטעם התנועה לאיכות השלטון.
משנת 2008 הוא בן זוגה של שפרה קורנפלד זוכת "האח הגדול" בעונתה הראשונה בשידורי קשת.
ב-2011 נולדה בתם הבכורה, וב-2014 נולדה בתם השנייה.
ביוני 2011 השניים התחתנו בנישואים אזרחיים בניו יורק.
מולי סאגדן (בשמה המלא: מרי איזובל סאגדן; באנגלית: Mary Isobel Sugden; 21 ביולי 1922 - 1 ביולי 2009) הייתה שחקנית קומית אנגלייה, הידועה בעיקר בשל תפקידה כגב' סלוקומב בסדרת הטלוויזיה "מישהו מטפל בך?", ששודרה בין השנים 1972–1985.
סאגדן נולדה בעיירה קיילי, במחוז יורקשייר שבממלכה המאוחדת.
את ההנאה שבהצחקת אנשים גילתה, לדבריה, כבר בגיל צעיר.
כשסיימה את לימודיה, מלחמת העולם השנייה כבר הייתה בעיצומה, וסאגדן החלה לעבוד במפעל תחמושת שעסק בייצור פגזים עבור חיל הים הבריטי.
לאחר שעזבה את המפעל, החלה ללמוד בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה.
עם סיום לימודיה החלה לשחק בתיאטרון רפרטוארי, בו גם הכירה את בעלה, השחקן ויליאם מור, לו נישאה בשנת 1958. במקביל, הופיעה במספר תפקידי אורח בקומדיות טלוויזיוניות שונות, ובהן "המופע של בני היל".
אף שכבר כיכבה על מסכי הטלוויזיה בבריטניה, הופעתה כגב' סלוקומב בסדרת הטלוויזיה, "מישהו מטפל בך?", החל משנת 1972, היא שנחשבת לפריצתה הגדולה, ודמות זו היא המזוהה עמה יותר מכל.
בסדרה זו, שעסקה בחנות כלבו, הייתה גב' סלוקומב הממונה על מחלקת בגדי הנשים.
סימן ההיכר העיקרי שלה היה שיערה, שנצבע בכל פרק בצבע אחר.
גב' סלוקומב התגוררה בגפה, עם חתול בשם Tiddles, אליו התייחסה בכינוי "pussy", מילת סלנג שפירושה "חתלתול" או "פות", והשימוש בה אפשר משחקי מילים רבים.
בשנות ה-80 השתתפה סאגדן בקומדיות המצבים "That's My Boy" וכן ב-"My Husband and I" , שבה שיחקה לצד בעלה.
הופעותיה על מרקעי הטלוויזיה פחתו בהדרגה.
בין השנים 1992-1993 שבה לגלם את דמותה של גב' סלוקומב, בספין אוף של "מישהו מטפל בך?", "Grace & Favour" ומאוחר יותר הופיעה במספר תפקידי אורח בסדרות טלוויזיה שונות.
בתוכנית ההומור "הממלכה הקטנה" ישנה דמות חוזרת אשר טוענת מדי פעם כי הייתה השושבינה של מולי סאגדן בחתונתה.
לבסוף, באחד הפרקים מופיעה סאגדן בהופעת אורח בתוכנית ומכריזה שהשושבינה בחתונתה הייתה מישהי אחרת.
מולי קת'לין רינגוולד היא שחקנית, זמרת ורקדנית אמריקאית.
היא זכתה לעיקר פרסומה בעקבות השתתפותה בכמה סרטי נעורים של הבמאי ג'ון יוז.
רינגוולד נולדה בעיירה רוזוויל, קליפורניה שבארצות הברית.
הוריה הם אדל אדית' (לבית פרמבד), שפית ועקרת בית, ורוברט סקוט רינגוולד, פסנתרן ג'אז עיוור.
לה שתי אחיות, אליזבט וקלי.
רינגוולד החלה את קריירת המשחק שלה בגיל חמש, כאשר השתתפה בתפקיד משנה בהצגה "עליסה בארץ הפלאות".
בגיל שש היא השתתפה באלבום בסגנון דיקסילנד ג'אז של אביה ולהקתו, ה-Fulton Street Jazz Band.
בילדותה השתתפה גם בכמה פרסומות טלוויזיה והתארחה בתוכנית הילדים "מועדון מיקי מאוס".
בשנת 1978 נבחרה לגלם את דמותה של קייט במחזמר "אנני" בלוס אנג'לס.
מאוחר יותר גילמה את דמותה של פפר על במות ברודוויי.
בשנת 1979 השתתפה רינגוולד בפרק בסדרה "על טעם ועל ריח" ונבחרה לגלם את דמותה של מולי פארקר בספין אוף "עובדות החיים".
לאחר שלושה עשר פרקים השתנה אופייה של הסדרה ורינגוולד, יחד עם שלוש בנות אחרות, נאלצו לעזוב במהלך 1980. למרות זאת הייתה לה הופעת אורח בפתח העונה השנייה.
בשנת 1980 הייתה רינגוולד הזמרת הראשית בשני אלבומים של דיסני.
באלבום "Yankee Doodle Mickey" שרה רינגוולד את השירים "This Is My Country" ו-"The Star-Spangled Banner", ובנוסף לכך השתתפה באלבום לכבוד חג המולד.
אף שהשתתפה בשני סרטים בראשית שנות ה-80, פריצתה הקולנועית החלה בשנת 1984, בסרט "בת 16 הייתי", ונמשכה בשנת 1985 עם שובר הקופות "מועדון ארוחת הבוקר" בו גילמה תלמידת תיכון מפונקת.
ב-1986 כיכבה בקומדית הנעורים הרומנטית "יפה בוורוד", וב-1987 כיכבה בקומדיה "תרגילים בחיזור" לצד רוברט דאוני ג'וניור.
בין אמצע לסוף שנות השמונים הייתה רינגוולד השחקנית הצעירה המבוקשת ביותר בהוליווד, והופיעה על השער של מגזינים רבים לנוער.
ב-17 באוקטובר 2017 פרסמה מאמר בשבועון "ניו יורקר" בו ציינה רינגוולד שהיא סבלה מהטרדות מיניות באותן השנים, כבר מאז שהייתה בת 13. במאמר נוסף מתחה ביקורת על המסרים הבעייתיים העולים מן הסרט "מועדון ארוחת הבוקר".
הקריירה של רינגוולד דעכה בשנות ה-90, כאשר השתתפה בעיקר בסרטי טלוויזיה וסרטי אימה שהופצו בווידאו בלבד.
הופעתה בעירום בסרט "Malicious" בשנת 1995 עוררה הדים תקשורתיים לאור תדמית "הילדה הטובה" שאפיינה את תפקידיה המוקדמים.
בשנת 1996 השתתפה רינגוולד בקומדיית המצבים של רשת ABC - Townies, וזכתה לביקורות טובות.
אולם לנוכח מדרוג נמוך הסדרה בוטלה לאחר תשעה פרקים.
במהלך שנות התשעים התגוררה רינגוולד בצרפת למשך ארבע שנים והשתתפה בסרטי קולנוע צרפתיים.
לאחר מכן השתתפה במחזות על במות ברודוויי ולונדון.
בשנת 1998 השתתפה בסרט הטלוויזיה "Since You've Been Gone".
בשנת 2000 השתתפה בפרק בסדרת הטלוויזיה "The Outer Limits".
בשנת 2001 השתתפה בסרט "קטע מהסרטים" שהיה פרודיה על וסרט מחווה לסרטי נעורים שונים, שבאחדים מהם היא עצמה השתתפה.
בשנת 2004 כיכבה במחזה "Modern Orthodox" בברודוויי.
ב-2006 גילמה דמות של אישה עיוורת בסדרת הטלוויזיה "Medium".
באותה שנה השתתפה במחזות הזמר "Enchanted April", "Cabaret" ו-"Sweet Charity" (בו הוחלפה בקיץ 2007).
בשנת 2010 פרסמה את האוטוביוגרפיה שלה.
בשנת 2016 שיחקה בסרט הדרמה "קינג קוברה" שם גילמה את איימי.
בשנת 2017 גילמה דמות אימו של ארצ'י בסדרה "ריברדייל" בנטפליקס.
בשנת 2018 השתתפה בסרט "דוכן הנשיקות".
בשנת 2019 התארחה במיני-סדרת הטלוויזיה "סיפורי סן פרנסיסקו", שעלתה בנטפליקס ומבוססת על סדרת הספרים מאת ארמיסטד מופין.
בשנת 2023 גילמה דמות מרכזית בעונה השנייה של הסדרה "אויבות" שיצר ראיין מרפי עבור רשת FX Networks.
לרינגוולד היו מערכות יחסים קצרות עם מספר שחקנים ואמנים.
בשנת 1999 נישאה רינגוולד לוואלרי לאמיינר, סופר צרפתי.
בשנת 2007 נישאה לפאניו ג'יאנופולוס, סופר ועורך אמריקאי ממוצא יווני.
בשנת 2003 נולדה בתם, ובשנת 2009 נולדו להם תאומים.
חוויות מתקופת ההריון שלה שולבו בסדרה "סודות ההתבגרות".
מוֹלִי מפרש או מוֹלִי סְנַפִּירָן (שם מדעי: Poecilia latipinna) הוא דג גרם אאוריהליני (euryhaline) ממשפחת הגמבוזיים.
דג זה נפוץ מדרום ארצות הברית עד בוליביה וברזיל.
לדג המולי ישנה היכולת להתקיים בטווח רחב של מליחויות, בין מים מתוקים ומי ים.
טווח הטמפרטורות בסביבות חייו: 20-28°C.
גודלו של דג בוגר מגיע עד ל-8 סנטימטרים ומשקלו עד 4 גרמים.
דג המולי מופיע בצבעים שונים ובווריאציות שונות, החל באורכו, וכלה בגודל סנפיר הגב.
מוֹלִי שחור או מוֹלִי חַד-רֹאשׁ (שם מדעי: Poecilia sphenops) הוא דג ממשפחת הגמבוזיים.
קל לזהותו על פי צבעו השחור ומראהו הקטיפתי.
אורך גופו יכול להגיע ל-70 מ"מ.
לזכרים יש סנפיר גב גדול יותר משל הנקבה.
זהו דג כלאיים, זאת אומרת נולד מזוג של שני סוגי משריצים .
ישנה וריאציה של מין זה שנקרא "מולי בלון" גופו קצר יותר, גבוה יותר ועגלגל ונראה כבלון, ומכאן שמו.
המולי השחור נחשב כדג צמחוני ומרבה לאכול אצות.
דגים אלו חיים בטמפרטורה של 24°C וחברותיים עם כל המינים.
כיום הם מיובאים לחנויות בכל רחבי העולם.
מגדלי הדגים נמשכים אליו בשל הטיפול הקל בו, רבייתו הקלה וצבעו השחור היפה.
מולי (שמואל) קצורין (נולד ב-30 בנובמבר 1954) הוא מאמן כדורסל ישראלי.
בעונת 1977/78 היה עוזר המאמן במכבי רמת גן.
בעונת 1980/81 שימש כעוזר מאמן בקבוצת בית"ר תל אביב.
בעבר אימן קצורין גם את נבחרת ישראל במשך כ-7 שנים, הוביל אותה באליפויות אירופה בשנים 1999, 2001 ו-2003, אז סיימה הנבחרת במקום השביעי והטוב ביותר שלה מאז 1983. בנוסף לכך אימן גם את מכבי תל אביב ואת קבוצת ורוצלב הפולנית.
משנת 2008 עד 2010, אימן קצורין את נבחרת פולין.
כמו כן אימן קצורין בין השנים 2006 ל-2010 את אלופת צ'כיה, נימבורק, עמה זכה בארבעה דאבלים (אליפות וגביע).
ב-24 בינואר 2011 חתם קצורין בקבוצה הגרמנית אלבה ברלין ואימן אותה עד סוף עונת 2010/2011. בתחילת עונת 2011/12 חתם לשנתיים בקבוצת סקיליינרס פרנקפורט.
ב-5 במרץ 2014 חתם בבני הרצליה במקום אפי בירנבוים.
ב-5 בפברואר 2015 חתם בקבוצה הגרמנית ברמרהבן לשנתיים.
בעונתו הראשונה הצליחה הקבוצה להנצל מירידה.
בעונה השנייה בקבוצה לאחר רצף הפסדים הוא הוחלף.
מולי מֶלון הוא שיר עם אירי פופולרי, שהפך להמנונה הלא רשמי של דבלין, בירת אירלנד.
השיר ידוע גם בשמותיו Cockles and Mussels (בתרגום חופשי: צדפות ושבלולים) ו-"In Dublin's Fair City".
השיר מספר את סיפורה של מוכרת דגים יפהפייה בשם מולי מלון, שמתה בצעירותה מקדחת.
קיימת סברה כי מולי מלון הייתה קיימת במציאות, וכי בלילות עבדה כזונה ברחובות דבלין, אם כי אין לכך ראיות.
השיר פורסם לראשונה בקיימברידג', מסצ'וסטס, ב-1883, ובלונדון ב-1884. את השיר חיבר והלחין ככל הנראה ג'יימס יורקסטון, באדינבורו בסביבות 1880.
השיר מושמע על ידי אוהדי קבוצות ראגבי בעיר, ובכלל זה נבחרת הראגבי הלאומית של אירלנד.
לשיר קיימים ביצועים של זמרים אירים ידועים, ובהם שינייד או'קונור, ג'וני לוגן ואחרים.
להקת שירי העם האירית דבלינרס כללה את השיר באלבומה "Alive Alive-O" ששמו נגזר מהפזמון החוזר.
קטע מהשיר נכלל בפסקול הסרט תפוז מכני.
קבצן זקן שוכב במעבר להולכי רגל ומזמר את השיר.
חבורת הנערים האלימים, ואלכס בראשם, מגיעה למקום, ואלכס אומר: .
בעקבות כך מכה החבורה את הקשיש מכות נמרצות.
הזמר רוג'ר ווטרס כתב בשירו "להבה מהבהבת" (The Flickering Flame):
דמותה של מולי מלון הונצחה בפסל שהוצב ברחוב גרפטון לרגל חגיגות המילניום לעיר ב-1987. ביולי 2014, הפסל הועתק לרחוב סאפוק (Suffolk), מול משרד המידע לתיירים, כדי לפנות מקום לעבודות הנחת מסילות Luas (הרכבת הקלה) במיקום הישן.
באופן סאטירי קוראים תושבי דבלין לפסל: "The Tart With The Cart" לאמר "הזנזונת עם העגלה", וזאת ברמיזה למחשוף שמלתה של מולי, אשר נגעו בו פעמים כה רבות שחזה של הפסל זהוב לעומת שארו.
בשנת 2025 נחסם הפסל לגישה באופן זמני, לאחר שהמישוש האובססיבי של תיירים בחזה הפסל ערער את יציבותו.
בה נערות יפות מלוא העין,
מריון (מולי) בלום היא דמות בדיונית בספרו של ג'יימס ג'ויס, "יוליסס".
מולי בלום היא אשתו של לאופולד בלום.
היא נולדה ב-8 בספטמבר 1870 בגיברלטר, בת לקצין צבא בריטי ממוצא אירי, המייג'ור בריאן קופר טווידי, ולאם בת גיברלטר ממוצא יהודי-ספרדי - לוניטה לארדו.
קיימת סברה כי מולי בלום הייתה בת בלתי חוקית, וכי הוריה לא היו נשואים.
סברה נוספת היא כי מולי כלל לא הכירה את אמהּ..
מולי ולאופולד בלום נישאו בשנת 1888, ונולדו להם שני ילדים, מיליסנט ורודולף, אך האחרון מת מספר ימים לאחר לידתו.
המשפחה חיה בדבלין, ברחוב אקלס מספר 7. בלום היא זמרת במקצועה.
דמותה של מולי בלום ומקורות אפשריים
מולי בלום היא המקבילה הפארודית לפנלופי, אשת אודיסאוס.
היא עצמה התבטאה בבדיחות לגבי הרומן בשיחה עם חברו של ג'ויס, פרנק באדג'ן,
"מה אתה חושב, מר באדג'ן, על ספר שהגיבורה שלו היא אשה נשואה גדולה, שמנה ומפחידה?"
מקור אפשרי נוסף לדמות הוא אמליה פופר, תלמידה של ג'ויס בפירנצה, שעל יחסיו עימה כתב בספרו, "ג'אקומו ג'ויס".
לאורך הרומן מולי היא דמות משנית באופן יחסי, במובן שהספר אינו עוסק כמעט בעלילותיה, אלא באופן בו היא מופיעה במחשבותיו של בעלה, לאופולד.
הפרק היחיד שבו היא מככבת בבלעדיות הוא הפרק החותם את הספר, פנלופי, בו מוצג המונולוג המפורסם שלה.
הכתוב כולו בסגנון זרם התודעה, היא מבטאת את מחשבותיה ותשוקותיה, בעודה שוכבת על המיטה לצד בעלה.
הוא כולל על פי ג'ויס שמונה משפטים, ונכתב כמעט כולו ללא סימני פיסוק וכמעט ללא חלוקה לפסקאות.
הוא כולל את אחד המשפטים הארוכים ביותר שנכתבו באנגלית - 4,391 מילים.
המונולוג מתחיל ומסתיים במילה כן שג'ויס כינה "המילה הנשית".
הקטע הבא הוא דוגמה לסגנון בו כתוב המונולוג:
המונולוג כולל קטעים רבים שעלולים להיתפס בחוגים מסוימים כפורנוגרפים, (כבחלונית משמאל) ועל כן היה אחד מהגורמים העיקריים שהביאו לאיסור על הוצאתו לאור של הספר בבריטניה ובארצות הברית, בהן נתקל הספר בהתנגדות עזה של חוגים שמרניים.
קרל יונג, שקרא את יוליסס בשנת 1932, כתב:
מולי בלום נבחרה למקום השמיני ברשימת "100 הדמויות הבדיוניות הטובות ביותר" במשאל שנערך על ידי המגזין Book בשנת 2002.
באלבומה של קייט בוש The Sensual World (העולם החושני) הכולל שירים על אהבה נכזבת, מתבסס השיר The Sensual World, ממנו לקוח שם האלבום, על דמותה של מולי בלום.
בוש ציינה שהפסקה שחותמת את הרומן, המונולוג המפורסם של מולי בלום, התאימה למוזיקה שהיא יצרה.
לאחר שבוש לא קיבלה אישור מבעלי הזכויות על יוליסס להשתמש בטקסט עצמו, כתבה בוש מילים המתארות את יציאתה של בלום מבין דפי הספר, העולם הדו-ממדי בו היא חיה, אל העולם האמיתי, תוך היסחפותה בפרץ של חושניות.
בספרו של הסופר זוכה פרס נובל לספרות ג'ון מקסוול קוטזי, "אליזבת קוסטלו", מוזכר ספר בדיוני בשם "הבית ברחוב אקלס" שנכתב מנקודת מבטה של מולי בלום.
ישנם מספר פאבים ברחבי העולם שאינם קשורים האחד לשני הנקראים על שם הדמות, כולל פאב ישראלי-אירי הממוקם בתל אביב.
מולי (שמואל) שפירא (13 בספטמבר 1942 – 3 בינואר 2024) היה איש רדיו ישראלי, ראש מחלקת התרבות בגלי צה"ל.
מולי שפירא נולד בכפר מל"ל וגדל בתל אביב.
בראשית שנות השישים, שירת בלהקת פיקוד צפון.
לאחר שחרורו מצה"ל למד משפטים והוסמך כעורך דין, אך עסק במקצוע זה זמן קצר מאוד בשירות המבחן.
שפירא הצטרף לצוות תחנת גלי צה"ל בסוף שנות ה-60 ובמשך כארבעים שנותיו בתחנה מילא מספר רב של תפקידים, בעיקר כעורך תוכניות.
בשנת 1999 מונה לראש חטיבת התרבות והבידור בתחנה, לאחר שניהל את מחלקת התרבות משלהי שנות השבעים ויזם מופעים רבים שהופצו על גבי תקליטורים.
הוא ערך תוכניות רבות, בהן "ציפורי לילה" ו"בילוי היום", והגיש את תוכנית התרבות "בילוי נעים", ששודרה בימי שישי.
שפירא הכתיב את הקו התרבותי והבידורי של התחנה וכונה בתואר "צאר התרבות של גלי צה"ל".
באוקטובר 2009 פרש מתפקיד ראש מחלקת התרבות, אך הוא המשיך בהגשת תוכניתו השבועית "בילוי נעים" עד 9 בדצמבר 2016. בשנים 2016–2018 הגיש את התוכנית במתכונת מקוצרת בימי שבת, ולאחר מכן חזר לרצועה בימי שישי בשיתוף יואב גינאי בחלוקת שעות נפרדת.
ב-2009 הוענק לשפירא פרס אמ"י למפעל חיים.
הוא זכה גם בפרס סוקולוב למפעל חיים ובפרס מפעל חיים מטעם האקדמיה הישראלית לתיאטרון, שהוענק לו ב-2007, אף שלא היה איש תיאטרון פעיל אלא עיתונאי.
ב-2019 הופסקה עבודתן של חיילות כמפיקות ברצועת התרבות שהגיש שפירא, בשל הערות מיניות מצידו.
ב-3 בינואר 2024 נפטר שפירא, לאחר שחלה התדרדרות במחלה הנוירולוגית שממנה סבל.