tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
עם זאת, מול סגנון המשחק ההתקפי של סלטיק וללא סוארס היצירתי שהיה אמון על הוצאת התקפות המעבר והיה חסר מאוד במערך של אינטר, השער שירת דווקא את שחקניו של סטיין.
הקבוצה ההתקפית ממילא של סטיין השתמשה כעת בכל הכלים ההתקפיים שעמדו לרשותה, והכריחה את אינטר לסגת עד לקו הרחבה שלה.
אינטר מיעטה מאוד להוציא התקפות, וסלטיק שלטה ללא עוררין בנעשה במגרש.
שיטת המשחק של אינטר שהשאירה שחקן אחד בלבד בחלק הקדמי ותשעה שחקנים מאחורי הכדור, אפשרה לשני קשרי המרכז ללחוץ קדימה, ולשני המגנים לעלות שוב ושוב לחלק ההתקפי.
על אף השליטה המוחלטת, סגנון המשחק של אינטר הגביל את סלטיק שהתקשתה לפרוץ את המערך והסתמכה בעיקר על בעיטות ממרחק.
כאשר הצליחה להגיע למסגרת, נתקלה ביום מצוין של השוער ג'וליאנו סארטי, שמנע שוב ושוב מהכדור לחדור לשערה של אינטר.
סלטיק הגיעה למספר הזדמנויות מצוינות, בהן הבעיטה של ברטי אאולד שנעצרה במשקוף, נגיחה של ג'ונסטון שנהדפה על ידי סארטי בקצות האצבעות ובעיטה חופשית חזקה של טומי גמל ששוב מצאה את סארטי מוכן.
ההזדמנות הטובה מכולן הייתה של גמל, שהקשית כדור מרהיב מעל לראשו של סארטי, אך החמיץ במעט את המסגרת ונעצר במשקוף.
ההגנה החזקה של אינטר והיכולת המצוינת של סארטי השאירו את התוצאה על כנה בתום המחצית הראשונה, 1-0 לאינטר.
בדקה ה-63 מצאה סלטיק את השוויון.
המהלך החל עם קרייג, המגן שגרם לפנדל לזכותה של אינטר, שפרץ לתוך הרחבה והסית את הכדור במסירה לקו 16 המטרים.
לשם הגיע טומי גמל, שבבעיטה חזקה ברגל ימין מצא את הפינה השמאלית של השער, וקבע 1-1.
שער השוויון הכריח את אינטר, שאיבדה את יתרונה, להמר יותר על החלק ההתקפי, אך המומנטום נח באותן דקות אצל סלטיק, שהמשיכה לתקוף את השער ביתר שאת.
בדקות הסיום נדמה היה כי סלטיק לא תצליח לשבור את ההגנה החזקה של האיטלקים, אך בדקה ה-84 השלימה סלטיק את המהפך.
טומי גמל חדר לרחבה מצד שמאל, ומסר לאחור לכיוונו של בובי מרדוק.
הקשר המרכזי בעט בעוצמה לעבר השער, סטיבי צ'אלמרס הסית בנגיעה קלה את הכדור והכניע את סארטי, 2-1 לסלטיק.
סלטיק שמרה על התוצאה עד לסיום.
עם 42 ניסיונות הבקעה לעומת חמש בלבד של אינטר, ועם שליטה מוחלטת בנעשה במגרש, הפכה לבריטית הראשונה אי פעם שמניפה את גביע אירופה לאלופות, ואלופה הראשונה שאינה ספרדית, פורטוגלית או איטלקית.
עם שריקת הסיום פרץ הקהל של סלטיק למגרש, הניף את השחקנים ואף לקח מחלקם את חולצות המשחק.
הענקת הגביע על ידי נשיא פורטוגל התעכבה בכעשר דקות, ולבסוף התבצעה בפודיום שהוקם ביציע.
הניצחון של סלטיק הוגדר כניצחון הכדורגל ההתקפי והיפה וכסוף עידן הקטנאצ'ו.
גם מאמן אינטר, הלניו הררה, הודה כי הניצחון הגיע לסלטיק וכי זהו ניצחון לכדורגל.
קבוצת סלטיק מחזיקת הגביע זכתה לכינוי "אריות ליסבון" בעקבות ההופעה בגמר.
המאמן ג'וק סטיין זכה לשבחים רבים ולמחוות רבות על זכייתה של סלטיק.
בין היתר, נקרא על שמו יציע באצטדיון סלטיק פארק לאחר המשחק, והוא זכה לתואר מפקד במסדר האימפריה הבריטית.
מאמנה של ליברפול ביל שאנקלי הרעיף שבחים על סטיין, ואף כינה אותו "אלמותי" בעקבות הזכייה, ולימים הגדיר אותו אלכס פרגוסון כגדול מאמני הכדורגל הסקוטים בכל הזמנים.
סלטיק של 1967, אשר כל שחקניה נולדו ברדיוס של כחמישים קילומטרים מגלאזגו, נחשבת עד היום לטובה בהיסטוריה של המועדון.
|מגן ימני ||2|| טרצ'יזיו בורניץ'
|מגן שמאלי ||3 || ג'אצ'ינטו פאקטי
|קשר אחורי ||4|| ג'אנפרנקו בדין
|קשר מרכזי ||8|| סנדרו מאצולה
|קשר מרכזי ||10 || מאורו ביצ'יקלי
|קיצוני ימני ||7|| אנג'לו דומנגיני
|חלוץ ||9 || רנאטו קאפליני
|קיצוני שמאלי ||11|| מריו קורסו
גמר גביע אירופה לאלופות 1966 התקיים באצטדיון הייזל בבריסל, בלגיה ב-11 במאי 1966, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת היא ריאל מדריד הספרדית, שניצחה במשחק את פרטיזן בלגרד היוגוסלבית בתוצאה 2–1. משחק הגמר נעל את המהדורה ה-11 של גביע אירופה לאלופות.
ריאל מדריד הייתה אחת מהקבוצות הבכירות באירופה באותן השנים, והעפילה לגמר השמיני שלה מתוך 11 משחקי הגמר של המפעל מאז היווסדו.
היא זכתה בחמש המהדורות הראשונות של המפעל (1956–1960), אך הפסידה בשתי הופעותיה האחרונות בגמר (1962 לבנפיקה ליסבון, 1964 לאינטר מילאנו).
פרטיזן, מן העבר השני, הייתה לקבוצה היוגוסלבית הראשונה אי פעם בגמר המפעל, והיחידה עד לזכייתה של הכוכב האדום בלגרד ב-1991, 25 שנים לאחר מכן.
שתי הקבוצות העפילו לגמר הטורניר לאחר זכייתן באליפות המקומית לעונת .
ריאל זכתה באליפות ספרד, כשהקדימה את יריבתה העירונית אתלטיקו מדריד בארבע נקודות.
פרטיזן זכתה באליפות יוגוסלביה בפער ניכר של שמונה נקודות מסרייבו.
ריאל חזרה לאצטדיון הייזל, בו זכתה בתואר השלישי בתולדותיה ב-1958 לאחר ניצחון על מילאן.
לאחר מחצית ראשונה מאופסת, נטלה פרטיזן את היתרון משער בדקה ה-55 של וליבור ואסוביץ', שנגח פנימה בסיומו של מהלך קרן.
רבע שעה אחר כך השוותה ריאל משערו של אמנסיו אמארו, ושש דקות בלבד אחר כך השלימה את המהפך עם בעיטה עוצמתית ממרחק של פרננדו סרנה.
לאחר שהשלימה שש זכיות ב-11 שנות קיומו של המפעל, נאלצה ריאל להמתין עד לשנת 1998, 32 שנים אחר כך, כדי להניף את הגביע פעם נוספת.
ריאל פתחה את משחקיה בטורניר בסיבוב הראשון מול פיינורד ההולנדית.
במשחק הראשון באצטדיון פיינורד הובילה ריאל במחצית משער של פרנץ פושקש, אך ספגה פעמיים ברבע השעה הראשונה וירדה מנוצחת, 2-1 בסיום.
במשחק הגומלין הציג פושקש משחק שיא, כבש רביעייה לרשת ההולנדים והוביל את קבוצתו לניצחון 5-0. עם 6-2 בסיכום שני המפגשים, העפילה ריאל לשמינית הגמר.
בשמינית הגמר פגשה ריאל את קילמרנוק הסקוטית, ושוב כשלה לנצח במשחק הראשון בחוץ.
לאחר שפיגרה 1-0 בדקה ה-22, השלימה ריאל מהפך בזכות שערים של פירי כעבור שלוש דקות ואמנסיו אמארו במחצית השנייה, אך יתרונה החזיק מעמד חמש דקות בלבד.
הקבוצות נפרדו בסיום בשוויון 2-2, וההכרעה עברה לאצטדיון סנטיאגו ברנבאו.
במשחק הגומלין שוב פיגרה ריאל 1-0 באותה הדקה, אך תוך ארבע דקות השלימה מהפך.
עד לסיום כבשה ריאל שלושה שערים נוספים, ניצחה 5-1 (צמד לרמון גרוסו) והעפילה לרבע הגמר.
בשלב רבע הגמר פגשה ריאל את אנדרלכט הבלגית.
במשחק הראשון בחוץ הימם פול ון הימסט את ריאל כבר בדקה השנייה, 1-0 לאנדרלכט שנשמר עד לסיום.
כפי שעשתה בשני הסיבובים הקודמים, הפגינה ריאל יכולת התקפית משובחת במשחק הגומלין.
צמדים של אמנסיו ושל פרנסיסקו חנטו העלו את ריאל ליתרון 4-0, הבלגים הצליחו לכבוש פעמיים בדקות הסיום אך לא יותר.
4-2 לריאל במשחק, 4-3 בסיכום שני המפגשים.
בחצי הגמר פגשה ריאל את האלופה המכהנת, אינטר מילאנו האיטלקית של המאמן הלניו הררה, בשחזור של גמר 1964 (3-1 לאינטר).
ריאל שמרה על מאזן ביתי מושלם, כשפירי הכניע את ההגנה האיטלקית החזקה כבר בדקה ה-12, 1-0 לריאל במשחק הראשון.
עם יתרון מינימלי נסעה ריאל לסן סירו ועלתה לירון משער של אמנסיו כבר בדקה העשרים.
ג'אצ'ינטו פאקטי עוד הצליח לאזן כ-12 דקות לסיום, אך ריאל שמרה על התוצאה, ועם 2-1 בסיכום שני המפגשים הבטיחה את מקומה בגמר.
פרטיזן פתחה את משחקיה בטורניר מול נאנט הצרפתית.
המשחק הראשון בבלגרד הסתיים בניצחון ביתי 2-0 לפרטיזן, ושוויון 2-2 בגומלין הספיק לנציגת יוגוסלביה כדי להשיג את הכרטיס לשלב הבא.
בשמינית הגמר המתינה לפרטיזן הגרלה קשה בדמותה של ורדר ברמן מגרמניה המערבית.
המשחק הראשון נערך בבלגרד, ועד לדקה השבעים לא נכבשו שערים, אך אז בתוך עשרים הדקות האחרונות כבשה פרטיזן שלוש פעמים, וגברה על ברמן 3-0 מרשים בדרך לגומלין.
במשחק החוץ גברה ברמן 1-0 על פרטיזן, אך עם 3-1 בסיכום שני המפגשים השיגה פרטיזן את הכרטיס לרבע הגמר.
בשלב רבע הגמר הייתה פרטיזן על סף הדחה על ידי ספרטה פראג הצ'כוסלובקית.
במשחק הראשון בחוץ כבש מוסטפא חסנאגיץ' שער יתרון לפרטיזן כבר לאחר 16 דקות, אך כעבור ארבע דקות איזן אנדריי קבשניאק את התוצאה.
עד לסיום קבשניאק השלים שלושער בדרך לניצחון 4-1 של ספרטה פראג, שהעמיד את פרטיזן בסכנה ממשית.
במשחק הגומלין הגיעה פרטיזן ביכולת שיא למחצית הראשונה, עלתה ליתרון ראשון כבר בדקה הרביעית, ועד להפסקה צעדה ביתרון 5-0 (צמדים לולדיצה קובאצ'ביץ' ולמוסטפא חסנאגיץ').
התוצאה נשמרה עד לסיום, מהפך מרשים של פרטיזן שניצחה 6-4 בסיכום והעפילה לחצי הגמר.
בשלב חצי הגמר פגשה פרטיזן את מנצ'סטר יונייטד האנגלית.
במשחק הביתי הראשון המשיך חסנאגיץ' את היכולת הגבוהה והעלה את פרטיזן ליתרון עם פתיחת המחצית השנייה.
רדוסלב בצ'יאץ הכפיל, ופרטיזן הדהימה את מנצ'סטר עם 2-0 בסיום.
במשחק הגומלין באולד טראפורד כבש נובי סטיילס בדקה ה-72, אך מנצ'סטר כשלה לכבוש פעם נוספת, ופרטיזן העפילה לגמר הראשון בתולדותיה עם 2-1 בסיכום שני המפגשים.
ריאל מדריד שהעפילה לגמר הייתה שונה מאוד מהקבוצה שזכתה בחמישה תארים רצופים עד ל-1960. מי שהדריך את הקבוצה היה אחד מגדולי מאמניה בכל הזמנים, מיגל מוניוס, שהיה שותף לשלוש הזכיות הראשונות של הקבוצה כשחקן והוביל אותה לזכייה החמישית כמאמן.
בניגוד לקבוצה עתירת הכוכבים, ריאל הגיעה למשחק ללא כוכבים כמו אלפרדו די סטפאנו, שהיה שותף לחמש הזכיות הראשונות אך עזב שנתיים קודם לכן, ופרנץ פושקש, שכיכב עם חמישה שערים בשתי הופעות מול פיינורד בסיבוב הראשון אך פרש באותה העונה ולא שיחק במסגרת האירופית מאז שמינית הגמר.
במקומם, העלה מוניוס הרכב צעיר ושאפתן, כולל חמישה שחקנים שעלו ממחלקת הנוער, כשעל המגרש נותר רק נצר אחד לזכייה הראשונה של ריאל, הקפטן הוותיק פרנסיסקו חנטו.
הניסיון של חנטו היה מרכיב מרכזי בהצלחתה של ריאל באותה העונה.
מנגד, הוביל עבדולה גגיץ' הרכב יוגוסלבי נחוש וחזק, עם קו אחורי יציב בהובלתם של וליבור ואסוביץ' וברנקו ראשוביץ', קישור דומיננטי עם רדוסלב בצ'יאץ והחלוץ מילאן גאליץ', שכמעט ולא שותף באותה העונה בשל שירותו הצבאי אך קיבל שחרור מיוחד עבור הגמר.
היוגוסלבים החזקים ניצלו את הלחץ של שחקניה הצעירים של ריאל ושלטו במפגש למן שריקת הפתיחה.
ריאל, שדגלה בסגנון משחק חופשי וטכני יותר, הוגבלה בחלק הקדמי על ידי ההגנה היוגוסלבית המאורגנת והטקטית.
פרטיזן הגיעה למספר מצבי כיבוש במחצית הראשונה וספרה שתי החמצות של גאליץ', וכדור של מוסטפא חסנאגיץ' שפגע במשקוף.
בסיומה של המחצית הראשונה נפרדו הקבוצות ללא שערים.
המגמה המשיכה עם פתיחת המחצית השנייה, ובדקה ה-55, עשר דקות מפתיחת המחצית, השיגה פרטיזן את מבוקשה.
גאליץ נאבק על כדור בכנף וזכה בכדור קרן.
יוסיפ פירמאייר הגביה לרחבה, חסנאגיץ' המשיך בנגיחה לאחור עד לוואסוביץ' שהגיח מאחור כדי לנגוח בעוצמה לפינת שערו של חוסה ארקיסטאין, 1-0 לפרטיזן.
השער של ואסוביץ' היווה נקודת המפנה מבחינתה של ריאל מדריד.
השער העיר במקצת את שחקניה הלחוצים של אלופת ספרד, ובהובלתו של חנטו החלה הקבוצה של מוניוס לתקוף את שערה של פרטיזן.
משנה הזהירות בה נקטה הקבוצה עד אז ננטש לטובת שליחת שחקנים רבים לחלק הקדמי, וזאת על אף החשיפה להתקפות מתפרצות מן העבר השני.
בדקה השבעים, רבע שעה לאחר שערה של פרטיזן, השיגה ריאל את השוויון.
אמנסיו אמארו קיבל כדור עומק מרמון גרוסו, הפגין יכולת אישית גבוהה כשהטעה את שומרו ועבר אותו, המתין ליציאתו של השוער והקפטן מילוטין שושקיץ' כדי לגלגל מולו את הכדור אל הרשת, שוויון 1-1 מרשים של ריאל.
שש דקות בלבד חלפו, וריאל שוב כבשה שער מרשים שהשלים את המהפך.
פרננדו סרנה התנהל עם הכדור בחצי המגרש של פרטיזן, ומכ-27 מטרים בעט בעוצמה לחיבורי הקורות, 2-1 לריאל מדריד.
מאז שער היתרון של ריאל, נחלשה פרטיזן משמעותית ודקות הסיום חלפו ללא מצבים מיוחדים.
שריקת הסיום הביאה איתה את פריצתם של אוהדי ריאל לכר הדשא של אצטדיון הייזל, כדי לחגוג עם קבוצתם את הזכייה השישית בתולדותיה (מתוך 11 טורנירים) בגביע אירופה לאלופות.
מן העבר השני, פרטיזן הייתה קרובה לזכייה היסטורית בתואר, אך הפסדה בגמר הביא לשחרור המוני של שחקניה לליגות בכירות ביבשת.
בין היתר, בסיום העונה עבר גאליץ' לסטנדרד לייז', שושקיץ' לפ.צ.
קלן, ואסוביץ' לאייאקס אמסטרדם וראשוביץ' לפ.ס.וו.
ריאל, שבאותן שנים הייתה אחת הבכירות ביבשת, נאלצה להמתין 15 שנים כדי להגיע שוב למעמד הגמר (הפסד 1-0 לליברפול ב-1981, ו-32 שנים עד שהניחה ידיה שוב על הגביע, עם ניצחון 1-0 בגמר ליגת האלופות 1998.
גמר גביע אירופה לאלופות 1965 התקיים בסן סירו במילאנו, איטליה ב-27 במאי 1965, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת היא אינטר מילאנו האיטלקית, שניצחה במשחק את בנפיקה ליסבון הפורטוגלית בתוצאה 1-0. משחק הגמר נעל את המהדורה העשירית של גביע אירופה לאלופות.
אינטר זכתה בתואר בפעם השנייה ברציפות, בהופעתה השנייה אי פעם בגמר המפעל.
עונה קודם לכן היא גברה 3-1 על ריאל מדריד.
היא הייתה לקבוצה השלישית בתולדות המפעל שזוכה בתואר יותר מפעם אחת (ריאל מדריד עם חמש זכיות, בנפיקה עם שתיים).
מנגד, העפילו הפורטוגלים לגמר בפעם הרביעית בתולדותיהם.
שלוש ההופעות הקודמות של בנפיקה היו רצופות - שתי זכיות רצופות ב-1961 וב-1962, והפסד למילאן ב-1963. לאחר היעדרות בת עונה אחת, חזרה בנפיקה למעמד הגמר.
אינטר העפילה למפעל בזכות זכייתה בטורניר עונה קודם לכן, בעוד בליגה המקומית כשלה הקבוצה לזכות בתואר כשסיימה כסגניתה של בולוניה 1909, שהקדימה אותה בפער שערים.
לעומתה, בנפיקה השיגה את הכרטיס למפעל בזכות הזכייה באליפות פורטוגל לעונת .
היא רשמה מאזן מרשים של 103 שערי ליגה ב-26 משחקים (ממוצע של כארבעה שערים למשחק), ורשמה הפסד אחד בלבד במהלך כל העונה.
משחק הגמר נערך במגרשה הביתי של אינטר, הסן סירו, שאירח לראשונה את גמר המפעל.
ז'איר דה קוסטה כבש את השער היחיד בהתמודדות, כשתי דקות לסיום המחצית הראשונה.
בזכות הזכייה בתואר עונה קודם לכן, החלה אינטר את השתתפותה במפעל בשלב שמינית הגמר, ולמעשה זכתה בהעפלה אוטומטית מסיבוב המוקדמות.
בשמינית הגמר פגשה אינטר את דינמו בוקרשט הרומנית.
אלופת אירופה הביסה במשחק הראשון בבית את דינמו בתוצאה 6-0 (צמדים לז'איר דה קוסטה ולסנדרו מאצולה), לאחר שבמחצית כבר הובילה בתוצאה 4-0. גם בגומלין בחוץ השיגה אינטר ניצחון, כשגברה 1-0 במשחק והשלימה העפלה לרבע הגמר עם 7-0 בסיכום.
בשלב רבע הגמר פגשה אינטר את גלאזגו ריינג'רס הסקוטית.
אינטר אירחה את המשחק הראשון, ולאחר מחצית מאופסת פתחה בסערה את המחצית השנייה, ובתוך שש דקות כבר הובילה 3-0 (צמד לחואקין פיירו).
ריינג'רס הצליחה לצמק את התוצאה ל-3-1 (השער היחיד שספגה אינטר בבית באותו הטורניר), אך לא מעבר לכך.
בגומלין פתחה ריינג'רס היטב והובילה 1-0 כבר לאחר שבע דקות, אך לא הצליחה לכבוש שערים נוספים עד לסיום.
בסיכום שני המפגשים, 3-2 לאינטר שממשיכה לחצי הגמר.
בחצי הגמר פגשה אינטר את ליברפול האנגלית.
המשחק הראשון התקיים באצטדיון אנפילד, וכבר בדקה השלישית עלתה ליברפול ליתרון מרגליו של רוג'ר האנט.
מאצולה השווה את התוצאה שבע דקות לאחר מכן, אך איאן קלהאן ואיאן סנט ג'ון החזירו את היתרון לליברפול, שניצחה 3-1 ועשתה צעד משמעותי לעבר הגמר.
עם זאת, אינטר הצליחה להשלים את המהפך במשחק הגומלין בבית.
מריו קורסו כבש כבר בדקה השמינית את שער היתרון, פיירו כבש שער שנוי במחלוקת שתי דקות אחר כך, וג'אצ'ינטו פאקטי השלים את המהפך בדקה ה-62. אינטר ניצחה במשחק 3-0, הפכה את התוצאה בסיכום ל-4-3, והעפילה לגמר בפעם השנייה ברציפות.
אלופת פורטוגל פתחה את משחקיה בסיבוב המוקדם מול אריס בונוואה מלוקסמבורג.
בנפיקה העדיפה הביסה את יריבתה 5-1 במשחק הראשון בחוץ, עם רביעייה מרשימה של ז'וזה אוגוסטו טורס.
בגומלין הביתי השיגה בנפיקה תוצאה זהה של 5-1 (צמד לאאוזביו), והמשיכה לשמינית הגמר עם 10-2 מרשים בסיכום.
בשמינית הגמר פגשה בנפיקה את לה שו-דה-פון השווייצרית.
במשחק הראשון בבית כבש טורס שער יתרון כבר בדקה השביעית, אך בסיום נפרדו הקבוצות בשוויון 1-1. בגומלין הביתי כבשה בנפיקה חמישייה בפעם השלישית בארבעה משחקים, הביסה 5-0 את יריבתה (צמד לז'וזה אוגוסטו דה אלמיידה) והמשיכה לרבע הגמר.
בשלב רבע הגמר פגשה בנפיקה את ריאל מדריד הספרדית, בשחזור של גמר 1962 בו ניצחה בנפיקה 5-3. במשחק הראשון בבית, כפי שעשתה באותו הגמר, כבשה בנפיקה חמישייה והביסה 5-1 את ריאל (צמד לאאוזביו).
הייתה זו חמישייה רביעית בחמישה משחקים לקבוצה הפורטוגלית בטורניר.
במשחק הגומלין ניצחה ריאל 2-1, אך לא הצליחה לחזור מהפיגור המשמעותי מהמשחק הראשון, ובנפיקה המשיכה לחצי הגמר.
בחצי הגמר פגשה בנפיקה את ואשאש ההונגרית.
במשחק הראשון בחוץ ניצחה בנפיקה 1-0 משער של ז'וזה אוגוסטו דה אלמיידה עשרים דקות לסיום.
בנפיקה השלימה את העבודה בגומלין עם 4-0 מרשים, מצמדים של אאוזביו ושל ז'וזה אוגוסטו טורס.
שני השחקנים העלו את מאזנם לתשעה שערים (בשמונה משחקים בלבד), וסיימו בצוותא כמלכי השערים של הטורניר.
אלופת אירופה המכהנת אינטר הגיעה למשחק הגמר אותו אירחה באצטדיונה הביתי, סן סירו.
עם רוב מוחלט ביציעים, הפגין מאמן הקבוצה הארגנטינאי הלניו הררה, שהוביל את הקבוצה לזכייה עונה קודם לכן, ביטחון רב בסיכויי קבוצתו.
הקטנאצ'ו, שיטת המשחק ההגנתית והיעילה בה השתמשה אינטר באופן קבוע, לא הייתה נאה לעין ולא הניבה שערים רבים, אך הוכיחה את עצמה עבור קבוצתו של הררה שהפך באמצעותה את קבוצתו לאחת המובילות באירופה באותה התקופה.
אינטר עלתה לגמר עם תשעה שחקנים שפתחו בגמר עונה קודם לכן, כולל רביעיית ההגנה והשוער.
מנגד, בנפיקה גם היא מיצבה עצמה כאחת הקבוצות המובילות באירופה באותה התקופה, והגיעה לגמר הרביעי שלה, כולם בשנות השישים.
אלק שוורץ, מאמנה היהודי רומני של הקבוצה שהצטרף באותה העונה לאחר שאימן את , נהנה משירותיהם של אאוזביו, מגדולי כדורגלני פורטוגל בכל הזמנים, והחלוץ המרכזי ז'וזה אוגוסטו טורס, שניהם עם מאזן של תשעה שערים עד לגמר באותו הטורניר.
הוא הציב קבוצה התקפית מאוד, שכבשה במהלך הטורניר 27 שערים בשמונה משחקים.
בנפיקה זעמה על כך שהמשחק ייערך באצטדיון הביתי של יריבתה, פנתה לאופ"א ואף איימה להופיע עם קבוצת הנוער, אך ההחלטה נותרה על כנה והמשחק נערך בסן סירו כמתוכנן.
המחצית הראשונה הייתה שקולה והתאפיינה במצבים לשתי הקבוצות וליכולת גבוהה מצד שני השוערים, ג'וליאנו סארטי מאינטר ואלברטו דה קוסטה פריירה מבנפיקה.
שתי דקות בלבד להפסקה, הגיע הרגע המכריע במחצית ובמשחק כולו.
החלוץ הספרדי של אינטר, חואקין פיירו, פרץ במרכז ומסר את הכדור לצד ימין של הרחבה, לכיוונו של הברזילאי ז'איר דה קוסטה.
ז'איר בעט כדור שטוח לפינה הקרובה, תוך כדי שהוא מחליק על הדשא.
קוסטה פריירה הגיע לכדור והיה צריך לקלוט אותו, אך הכדור חמק מתחת לידיו וחדר לרשת, 1-0 לאינטר.
הקטנאצ'ו של אינטר הביא אותה לספוג שער אחד בלבד בשלושת משחקי הבית שלה בטורניר עד אז.
כצפוי, המחצית השנייה התנהלה במשחק הגנתי של אינטר, שאיימה על שערה של בנפיקה בהתקפות מתפרצות.
בהיעדר חילופים באותה התקופה, נאלץ בלם הקבוצה ז'רמאנו דה פיגיירדו להיכנס במקום קוסטה פריירה לשער.
עד לסיום לא הצליחה אינטר לאיים על שערו של ז'רמאנו, ובנפיקה לא הצליחה לפרוץ את המערך ההגנתי.
אינטר השלימה ניצחון באחת התוצאות הנפוצות ביותר שלה באותן השנים, 1-0, שהעניק לה את הזכייה השנייה ברציפות בתואר אליפות אירופה.
אינטר מילאנו: שוער 1 ג'וליאנו סארטיבלם אחורי 6'' || ארמנדו פיקי (קפטן)
|קשר מרכזי ||10 || לואיס סוארס מירמונטס
|קיצוני ימני ||7|| ז'איר דה קוסטה
|חלוץ ||9 || חואקין פיירו
|colspan=3|מאמן:''' הלניו הררהבנפיקה ליסבון: שוער 1 אלברטו דה קוסטה פריירהמגן ימני 2'' || דומיסיאנו קאוום
|בלם ||3|| ז'רמאנו דה פיגיירדו
|מגן שמאלי ||4 || ראול משאדו
|קשר מרכזי ||7 || מריו קולונה (קפטן)
|קיצוני ימני ||8|| ז'וזה אוגוסטו דה אלמיידה
|חלוץ ||9 || ז'וזה אוגוסטו טורס
|קיצוני שמאלי ||11|| אנטוניו סימואש
גמר גביע אירופה לאלופות 1964 התקיים באצטדיון פראטר בווינה, אוסטריה ב-27 במאי 1964, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת היא אינטר מילאנו האיטלקית, שניצחה במשחק את ריאל מדריד הספרדית בתוצאה 3-1. משחק הגמר נעל את המהדורה התשיעית של גביע אירופה לאלופות.
היא הייתה לקבוצה האיטלקית השנייה לזכות בתואר, אחרי שיריבתה העירונית מילאן זכתה בו עונה קודם לכן (2-1 בגמר על בנפיקה ליסבון), והשלישית להופיע בגמר (אחרי מילאן ופיורנטינה).
ריאל מדריד העפילה לגמר השביעי בתולדותיה (מתוך תשעה אפשריים), ולמעשה לא השתתפה רק בשני משחקי גמר עד אז.
במאזנה היו אז חמש זכיות (כולל ניצחונות על פיורנטינה ומילאן האיטלקיות בגמר) והפסד בודד.
אינטר זכתה באליפות איטליה בפער ארבע נקודות מיובנטוס, בעוד ריאל הקדימה בפער משמעותי של 12 נקודות את יריבתה העירונית אתלטיקו מדריד בראש טבלת הליגה הספרדית.
במשחק עצמו עלתה אינטר ליתרון ראשון שתי דקות למחצית משער של סנדרו מאצולה.
בדקה ה-61 הכפיל אאורליו מילאני את התוצאה, אך ריאל הצליחה לחזור למשחק תשע דקות מאוחר יותר עם שער של פלו.
בדקה ה-76 השלים מאצולה צמד שערים שקבע את תוצאת המשחק, 3-1 לאינטר בסיום.
אינטר הייתה לראשונה בתולדות המפעל שזוכה בתואר ללא הפסד.
אינטר החלה את דרכה במפעל בסיבוב המוקדם עם הגרלה קשה בדמותה של אברטון האנגלית.
המשחק הראשון בגודיסון פארק הסתיים ללא שערים, וההכרעה עברה לסן סירו במילאן.
בדקה ה-47 של משחק הגומלין כבש ז'איר דה קוסטה את השער היחיד בצמד המשחקים, שהעלה את אינטר לשמינית הגמר עם 1-0 בסיכום.
בשמינית הגמר פגשה אינטר את מונקו הצרפתית.
במשחק הראשון בבית ניצחה אינטר 1-0 משער של ניקולה צ'יקולו במחצית השנייה, ושמרה משחק שלישי ברציפות על רשת נקייה.
בגומלין בחוץ עלתה אינטר ליתרון מהיר של 2-0 מצמד של סנדרו מאצולה.
מונקו חזרה עם שער במחצית השנייה, אך אינטר השלימה בדקה האחרונה 3-1 עם שער של לואיס סוארס מירמונטס, שקבע את תוצאת המשחק.
4-1 בסיכום שני המפגשים לאלופת איטליה.
ברבע הגמר שיחקה אינטר מול פרטיזן בלגרד, נציגת יוגוסלביה.
ז'איר ומאצולה העניקו לה ניצחון 2-0 במשחק הראשון בחוץ, ובגומלין הביתי השלימה אינטר ניצחון כפול, כשגברה על פרטיזן 2-1 משערים של מריו קורסו וז'איר.
אינטר המשיכה לחצי הגמר עם 4-1 בסיכום שני המפגשים.
בשלב חצי הגמר פגשה אינטר את בורוסיה דורטמונד הגרמנית.
במשחק הראשון בחוץ עלתה אינטר ליתרון כבר לאחר ארבע דקות משער של מאצולה, אך דורטמונד השלימה מהפך עוד במחצית הראשונה.
ארבע דקות לסיום המחצית קבע קורסו את תוצאת המשחק, 2-2 בסיום.
המחצית הראשונה בגומלין בסן סירו הסתיימה ללא שערים, אך במחצית השנייה כבשו מאצולה וז'איר את השערים שקבעו 2-0 בסיום והעלו את אינטר, נטולת כל הפסד בטורניר, לגמר הראשון בתולדותיה.
ריאל החלה את דרכה בסיבוב המוקדם מול גלאזגו ריינג'רס הסקוטית.
המשחק הראשון באצטדיון אייברוקס התקרב לסיום ללא שערים, עד שפרנץ פושקש קבע 1-0 ארבע דקות לסיום והעניק את הניצחון לריאל.
הגומלין באצטדיון סנטיאגו ברנבאו היה לתצוגה התקפית מצדה של אלופת ספרד, שהביסה 6-0 את ריינג'רס.
פושקש, שכבש את השער הראשון כבר בדקה השלישית, השלים שלושער במשחק.
בשמינית הגמר פגשה ריאל את דינמו בוקרשט הרומנית.
במשחק הראשון בחוץ גברה ריאל 3-1 על דינמו, והשיגה מקדמה משמעותית לגומלין הביתי.
כמו בסיבוב הקודם, היה הגומלין לתצוגת התקפה מרשימה של הספרדים, שהשלימו ניצחון כפול עם 5-3 בסיום, כשלזכותה כובשים חמישה שחקנים שונים.
עם 8-4 בסיכום שני המפגשים, המשיכה ריאל לרבע הגמר.
בשלב רבע הגמר פגשה ריאל את אלופת אירופה המכהנת, מילאן האיטלקית.
במשחק הראשון בסנטיאגו ברנבאו הביסה ריאל 4-1 את האלופה היוצאת.
הרביעייה ההתקפית החזקה של ריאל, שכללה את פושקש, אלפרדו די סטפנו, אמנסיו אמארו ופרנסיסקו חנטו, השתתפה כולה במלאכת ההבקעה במשחק, כשכל אחד מהרביעייה כבש שער אחד במשחק.
בגומלין בחוץ עלתה מילאן ליתרון כבר בדקה השישית, ואף הצליחה
להכפיל את התוצאה ולהתקרב לשוויון בסדרה עם פתיחת המחצית השנייה, אך לא הצליחה לכבוש עוד וניצחה 2-0 בלבד בסיום.
התוצאה הספיקה לריאל להמשיך חצי הגמר עם 4-3 בסיכום שני המפגשים.
בחצי הגמר פגשה ריאל את פ.צ.
במשחק הראשון גברה ריאל 2-1 בחוץ על ציריך.
בגומלין הביתי שוב הוכיחה ריאל עוצמה התקפית רבה, כבשה שישייה שנייה בטורניר והביסה את ציריך 6-0. הגיוון ההתקפי שוב בא לידי ביטוי, כששישה שחקנים שונים כבשו לזכות ריאל במשחק.
עם 8-1 בסיכום שני המפגשים, העפילה ריאל לגמר השביעי בתולדותיה.
אינטר של המאמן הלניו הררה הארגנטינאי הצליחה להעפיל לגמר הראשון בתולדותיה הודות לשיטת הקטנאצ'ו, שהתבססה על משחק הגנה עמוק וחזק ועל יציאה מהירה להתקפות מתפרצות.
השיטה ההגנתית והיעילה הוכיחה עצמה ואינטר הצליחה להעפיל לגמר ללא הפסד בטורניר.
חוליית ההגנה החזקה בראשותו של ארמנדו פיקי, קפטן הקבוצה, ובכיכובם של טרצ'יזיו בורניץ' וג'אצ'ינטו פאקטי, הצליחה לתסכל את היריבות ולסייע לאינטר לשמור על מספר ספיגות נמוך במיוחד.
הקישור היצירתי של אינטר בכיכובם של לואיס סוארס מירמונטס, ששיחק תחת הררה בברצלונה, ושל סנדרו מאצולה, היה המפתח ליציאה מהירה וטובה להתקפות מתפרצות.
מנגד, ריאל מדריד של מיגל מוניוס עדיין הייתה אחת הקבוצות החזקות באירופה, וזאת על אף שנחשבה לקבוצה בדעיכה בעקבות הגילאים המתקדמים של כוכביה.
בעיקר מדובר היה על פרנץ פושקש בן ה-37 ואלפרדו די סטפנו בן ה-38. כוכבי הזכיות בשנות ה-50 כבר היו בשלהי הקריירה, ומשחק הגמר היווה צומת דרכים עבור המועדון, שרצה להוכיח את כוחו בטרם שינה את פניו על מנת להמשיך ולהתברג בצמרת האירופית.
שיטת המשחק של אינטר באה לידי ביטוי החל משריקת הפתיחה.
השמירה האישית על שחקני ההתקפה של ריאל נטרלה לחלוטין את פושקש, שנותר לבדו בחוד ומיעט לקבל כדורים, ואת די סטפנו שפעולותיו ההתקפיות הוגבלו על ידי ההגנה האיטלקית ומנעו ממנו להשפיע על המשחק.
בדקה ה-43, שתי דקות בלבד להפסקה, הצליחה אינטר לעלות ליתרון ראשון משער מרהיב של מאצולה.
הקשר האיטלקי קיבל את הכדור בצד שמאל, כעשרים מטרים אלכסונית משערה של ריאל.
מאצולה בעט ברגל ימין כדור קשתי וחזק בחצי גובה לפינה הרחוקה של חוסה ויסנטה טראין, וקבע 1–0 במחצית לאינטר.
ריאל פתחה את המחצית השנייה בחיפוש אחר שער השוויון, והייתה קרובה מאוד כאשר פרנסיסקו חנטו, קפטן הקבוצה, קיבל את הכדור בצד שמאל בתוך הרחבה מדי סטפנו.
חנטו בעט שטוח לפינה הרחוקה וכבר הכניע את ג'וליאנו סארטי, אך הכדור נעצר בקורה.
פלו ניסה את כוחו בבעיטה מהאוויר מחוץ לרחבה, אך הכדור הלך למרכז השער.
השוער סארטי קלט את הכדור, ובהתאם לשיטת המשחק של אינטר, החל בהתקפה מהירה עם כדור ארוך של פאקטי שהוביל לשער מהעבר השני.
אאורליו מילאני היה מי שקיבל את הכדור בסיום ההתקפה כעשרים מטרים מהשער, הכין עצמו לבעיטה ושלח כדור שטוח וחד לפינת השער של ויסנטה, 0-2 לאינטר בדקה ה-61.
בדקה השבעים, תשע דקות לאחר השני של אינטר, הצליחה ריאל לחזור למשחק.
כדור קרן שהוגבה לרחבה מצא ערבוביה של שחקנים.
בדקה ה-76, שש דקות בלבד לאחר השער של פלו, שוב הצליחה אינטר להכפיל את היתרון.
חוסה סנטמריה ניסה להרחיק כדור בחלק האחורי, אך הכדור נעצר בגופו של מאצולה שהשתלט, חדר לרחבה וגלגל מול ויסנטה את השער השלישי של אינטר, 1-3 לאלופת איטליה.
השער השלישי הכריע את ריאל, שהתקשתה לחזור למשחק ולא הצליחה לאיים עוד על השער.
אינטר, עם סגנון המשחק ההגנתי שהיה עמוק עוד יותר לאחר השער השלישי, מנעה ממנה כל הזדמנות לכיבוש, ובסיום 3–1 לאינטר, אלופת אירופה לראשונה בתולדותיה.
גמר גביע אירופה לאלופות 1963 התקיים באצטדיון ומבלי בלונדון, אנגליה ב-22 במאי 1963, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת היא מילאן האיטלקית, שניצחה במשחק את בנפיקה ליסבון הפורטוגלית בתוצאה 2-1. משחק הגמר נעל את המהדורה השמינית של גביע אירופה לאלופות.
מילאן זכתה בתואר לראשונה בתולדותיה, חמש שנים לאחר שהפסידה לריאל מדריד בהופעתה הראשונה בגמר המפעל.
היא הייתה לאיטלקית הראשונה אי פעם שמניפה את גביע אירופה.
בנפיקה הגיעה לגמר המפעל בפעם השלישית בתולדותיה.
היא הגיעה כאלופה המכהנת פעמיים ברציפות, לאחר שגברה שנתיים קודם לכן 3-2 על ברצלונה, ושנה קודם לכן 5-3 על ריאל מדריד.
לראשונה בתולדות המפעל, לא הגיעה אף קבוצה ספרדית לגמר המפעל.
בשבע העונות הראשונות של המפעל, הגיעה ריאל מדריד לשישה גמרים (חמישה ניצחונות והפסד), וברצלונה הגיעה לגמר אחד (הפסידה לבנפיקה).
מילאן העפילה לטורניר בזכות זכייתה באליפות איטליה לעונת .
היא הקדימה את יריבתה העירונית אינטר מילאנו בחמש נקודות בראש הטבלה.
בנפיקה, שסיימה שלישית בלבד בליגת העל הפורטוגלית עונה קודם לכן, זכתה בכרטיס למפעל בזכות זכייתה באליפות אירופה.
אצטדיון ומבלי אירח את גמר המפעל לראשונה בתולדותיו.
לעיני כ-45 אלף צופים, העלה אאוזביו את בנפיקה ליתרון לאחר 19 דקות.
ז'וזה אלטפיני איזן את התוצאה בדקה ה-58, ולאחר 11 דקות השלים צמד ומהפך למילאן, וקבע את תוצאת המשחק, 2-1 בסיום.
מילאן החלה את דרכה אל הגמר בסיבוב המוקדם מול יוניון לוקסמבורג.
חולשתה של היריבה והעוצמה ההתקפית של מילאן באו לידי ביטוי באופן בולט בצמד המשחקים.
במשחק הראשון בסן סירו הביסה מילאן 8-0 את יריבתה, עם חמישה שערים של ז'וזה אלטפיני וצמד של ז'וזה ז'רמאנו דה סאלס.
גם הגומלין הסתיים בתבוסתה של יוניון בביתה, 6-0 עם שלושער של אלטפיני וצמד של ג'ורג'יו רוסאנו.
בסיכום שני המפגשים, 14-0 מרשים למילאן בדרך לשמינית הגמר.
בשמינית הגמר ציפתה למילאן הגרלה קשה יותר, איפסוויץ' טאון האנגלית.
במשחק הראשון בבית פתחה מילאן עם שני שערים של פאולו בריסון תוך 13 דקות בלבד.
דינו סאני השלים את התוצאה במחצית השנייה, 3-0 למילאן בסיום.
במשחק הגומלין בחוץ שוב כבש בריסון לרשתה של איפסוויץ', והעלה את מילאן ליתרון בדקה ה-62. איפסוויץ' הצליחה להפוך את התוצאה בעשר הדקות האחרונות ולנצח 2-1, אך בסיכום 4-2 למילאן שהמשיכה לרבע הגמר.
ברבע הגמר פגשה מילאן את גלאטסראיי הטורקית.
במשחק הראשון בחוץ נקלעה מילאן לפיגור כבר לאחר ארבע דקות, אך עד למחצית הצליחה להשלים את המהפך, ורבע שעה לסיום כבשה פעם נוספת בדרך לניצחון חוץ 3-1. משחק הגומלין היה לתצוגה התקפית של מילאן, שהביסה את גלאטסראיי 5-0 עם שלושער של אלטפיני וצמד של ג'ינו פיבאטלי.
8-1 לאיטלקים בסיכום שני המפגשים.
בחצי הגמר פגשה מילאן את דנדי הסקוטית.
המשחק הראשון נערך בסן סירו, ובמחצית עמדה התוצאה על שוויון 1-1. אלא שבמחצית השנייה הצליחה מילאן להכריע את המשחק בצורה מרשימה.
צמדים של בריסון ושל ברונו מורה במחצית השנייה קבעו 5-1 למילאן בסיום.
במשחק הגומלין בחוץ גברה דנדי 1-0 על מילאן משער שנכבש סמוך לסיום, אלא שהניצחון לא הספיק, ומילאן עלתה לגמר השני בתולדותיה עם 5-2 בסיכום שני המפגשים.
אלופת אירופה פעמיים ברציפות זכתה להעפלה אוטומטית מהסיבוב המוקדם, והחלה את דרכה בשמינית הגמר מול נורשפין השוודית.
במשחק הראשון בחוץ הצליחה בנפיקה לחזור מפיגור מוקדם לשוויון 1-1 בסיום, והעבירה את ההכרעה לליסבון.
בנפיקה עלתה ליתרון במגרשה הביתי כבר בדקה הראשונה, ועד למחצית כבר הובילה 4-0 על השוודים.
בסיום, שלושער של אאוזביו סייע לבנפיקה לנצח 5-1, ולהעפיל לרבע הגמר.
ברבע הגמר פגשה בנפיקה את דוקלה פראג, נציגת צ'כוסלובקיה.
צמד של הקפטן מריו קולונה העניק לבנפיקה 2-1 ביתי במשחק הראשון.
הגומלין בפראג הסתיים ללא שערים, ואלופת אירופה המשיכה לחצי הגמר.
בשלב חצי הגמר פגשה בנפיקה את פיינורד ההולנדית, שחיפשה את הכרטיס הראשון בתולדותיה ושל קבוצה הולנדית כלשהי לגמר.
המשחק הראשון באצטדיון פיינורד הסתיים ללא שערים, וההכרעה עברה לליסבון.
עד למחצית הובילה בנפיקה 2-0, במחצית השנייה הגדילה את יתרונה עוד יותר, וגם שער מצמק של ההולנדים לפני הסיום לא סייע.
3-1 לבנפיקה, שהעפילה לגמר בפעם השלישית ברציפות.
משחק הגמר הפגיש בין מילאן של המאמן נראו רוקו לבין בנפיקה ליסבון, אלופת השנתיים האחרונות, אך ללא המאמן בלה גוטמן שהוביל אותה לשתי הזכיות, כשבמקומו על הקווים פרננדו ריירה הצ'יליאני.
למן הפתיחה הציגה מילאן יכולת הגנתית מצוינת בהובלתם של הקפטן צ'זארה מלדיני, מריו דויד וג'ובאני טרפטוני.
החלק האחורי של מילאן תסכל את חלוציה של בנפיקה, שכמעט ולא מצאו שטחים פנויים בחצי המגרש האיטלקי.
השליטה בחלק הראשון של המשחק הייתה שייכת לאיטלקים, עם יכולת מצוינת של ג'אני ריברה בקישור, אך ז'וזה אלטפיני הפגין חוסר ריכוז מול השער והתוצאה נותרה מאוזנת.
לאחר 19 דקות הצליחה בנפיקה לעלות ראשונה על לוח התוצאות.
מסירה של טרפטוני במרכז השדה נבלמה היטב על ידי ז'וזה אוגוסטו טורס, שהוציא התקפה מהירה.
בסיום ההתקפה קיבל אאוזביו את הכדור כשהוא חופשי מול השער.
הוא פרץ לרחבה ובעט לפינה הרחוקה של השוער ג'ורג'יו גצי, 1-0 לבנפיקה.
עד לסיום המחצית ניסתה מילאן למצוא את השוויון, אך נתקלה בחוסר ריכוז מול השער וכן ביכולת מצוינת של השוער אלברטו דה קוסטה פריירה, ולא הצליחה למצוא את הרשת.
עוד לפני תום המחצית יכלה גם בנפיקה להכפיל את יתרונה, אך גצי מנע ממנה את הכיבוש.
המחצית השנייה נפתחה ללא אירועים מיוחדים, למעט הזדמנות טובה לכיבוש של טורס שהחמיץ מול גצי.
הקצב בפתיחת המחצית השנייה שיחק לטובתה של בנפיקה שנראתה קרובה לזכייה שלישית ברציפות.
אלא שאז החל ריברה להשתלט על מרכז השדה, ולהפגין משחק יצירתי בקישור שהחזיר את מילאן למשחק.
שיתוף הפעולה העיוור עם אלטפיני בא לידי ביטוי, ומילאן מצאה את השוויון בדקה ה-58. ריברה מסר כדור על סף הרחבה לאלטפיני, שהסתובב ובעט כדור חלש אך מדויק לפינת שערו של קוסטה פריירה, שוויון 1-1.
לאחר השוויון החלה מילאן לחפש את השער השני, והייתה קרובה להשיג מהפך מהיר לאחר התקפה יפה שהסתיימה בעצירה של קוסטה פריירה במצב של אחד על אחד.
מן העבר השני, הזדמנות טובה לבנפיקה לאחר אגרוף כדור לא מספיק טוב של גצי הסתיימה בבעיטה מעל השער ממצב קורץ.
ריברה חטף כדור במרכז המגרש, שהגיע לרגליו של אלטפיני.
שחקני בנפיקה טענו לנבדל, אך השופט אישר את המשך המהלך, ואלטפיני פרץ כשהוא לא מכוסה עד לרחבה של בנפיקה.
הבעיטה הראשונה של אלטפיני נהדפה על ידי קוסטה פריירה, אך הוא הגיע הראשון לכדור החוזר ובעט אותו פנימה, 2-1 למילאן.
צמד השערים של אלטפיני העלה את מאזנו ל-14 שערים בטורניר, שיא שערים חדש.
עד לסיום לא הצליחה בנפיקה לאיים משמעותית על השער של מילאן, שבעצמה הייתה קרובה לשער שלישי בהתקפות מתפרצות מסוכנות.
התוצאה נשמרה עד לסיום, 2-1 למילאן, אלופת אירופה לראשונה בתולדותיה.
גמר גביע אירופה לאלופות 1962 התקיים באצטדיון האולימפי באמסטרדם, הולנד ב-2 במאי 1962, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת היא בנפיקה ליסבון הפורטוגלית, שניצחה במשחק את ריאל מדריד הספרדית בתוצאה 5-3. משחק הגמר נעל את המהדורה השביעית של גביע אירופה לאלופות.
בנפיקה זכתה בתואר בפעם השנייה ברציפות, בהופעה השנייה בתולדותיה בגמר.
עונה קודם לכן העפילה לראשונה בתולדותיה לגמר וגברה על ספרדית אחרת, ברצלונה, בתוצאה 3-2. ריאל מדריד העפילה לגמר השישי בתולדותיה (מתוך שבעה אפשריים).
היא זכתה בתואר בכל חמש הופעותיה הקודמות, בחמש שנותיו הראשונות של המפעל.
יחד עם הפעלתה של ברצלונה עונה קודם לכן, שמרו הקבוצות הספרדיות על נציגה בגמר בכל שבע שנותיו הראשונות של המפעל.
במקביל לזכייתה באליפות אירופה עונה קודם לכן, שהבטיחה לה העפלה אוטומטית לטורניר, זכתה הקבוצה גם באליפות פורטוגל בפער ארבע מיריבתה העירונית ספורטינג ליסבון.
ריאל הקדימה ב-12 נקודות את יריבתה העירונית אתלטיקו מדריד וזכתה באליפות ספרד לעונת , שהבטיחה לה את המקום בטורניר.
למעלה מ-60 אלף צופים חזו באחד ממשחקי הגמר המרתקים ועתירי השערים בהיסטוריית המפעל.
פרנץ פושקש העלה את ריאל ליתרון ראשון בדקה ה-18, וחמש דקות אחר כך הכפיל את מאזנו וקבע 2-0. בדקה ה-25, שתי דקות בלבד לאחר שערו השני של פושקש, צימק ז'וזה אגואס ל-2-1, ובדקה ה-33 קבע דומיסיאנו קאוום שוויון 2-2. בתוך עשר דקות בלבד איבדה ריאל יתרון בן שני שערים.
בדקה ה-39 השלים פושקש שלושער וקבע 3-2 לריאל במחצית.
במחצית השנייה השתלטה בנפיקה על המשחק, השלימה מהפך עם שלושה שערים והבטיחה את הזכייה בתואר.
מריו קולונה קבע שוויון 3-3 בדקה החמישים, אאוזביו העניק לבנפיקה יתרון ראשון בפנדל מדויק בדקה ה-64, וחמש דקות אחר כך השלים צמד וקבע את תוצאת המשחק, 5-3 לבנפיקה.
אלופת אירופה בנפיקה זכתה להעפלה אוטומטית מהסיבוב המוקדם, והחלה את דרכה בשמינית הגמר מול אוסטריה וינה.
במשחק הראשון בחוץ הובילה בנפיקה 1-0 במחצית, אך בסיום נפרדו הקבוצות בשוויון 1-1. ההכרעה עברה לליסבון, ושם הביסה בנפיקה את האוסטרים בתוצאה 5-1. צמדים של ז'ואקים סנטנה וז'וזה אגואס הבטיחו לבנפיקה את המקום ברבע הגמר.
בשלב רבע הגמר פגשה בנפיקה את נירנברג הגרמנית.
אלופת גרמניה הצליחה לחזור מפיגור ביתי 1-0 ולגבור 3-1 על בנפיקה במשחק הראשון.
בנפיקה הגיעה לגומלין הביתי עם פיגור של שני שערים, אך כבר בדקה הרביעית הובילה 2-0. עד למחצית השלימה בנפיקה את המהפך בסדרה עם יתרון 3-0, והבקיעה שלושה שערים נוספים במחצית השנייה.
צמדים של אאוזביו ושל ז'וזה אוגוסטו דה אלמיידה העניקו לבנפיקה 6-0 בסיום, ועם 7-3 בסיכום שני המפגשים העפילה בנפיקה לחצי הגמר.
בחצי הגמר פגשה בנפיקה את טוטנהאם הוטספור האנגלית.
במשחק הראשון בבית עלתה בנפיקה ליתרון מהיר כבר בדקה השישית, ובסיום נעזרה בצמד של ז'וזה אוגוסטו כדי לגבור 3-1 על טוטנהאם.
בגומלין בחוץ עלתה בנפיקה ליתרון לאחר רבע שעה, ועל אף המהפך של האנגלים שניצחו בסיום 2-1, הצליחה בנפיקה לעלות לגמר בפעם השנייה ברציפות, עם 4-3 בסיכום שני המפגשים.
בסיבוב המוקדם חולקו הקבוצות על פי שיוך גאוגרפי, והוגרלו נגד קבוצה אחרת מאותו השיוך.
ריאל, שהוגרלה מקבוצת אירופה הדרומית, פגשה בסיבוב זה את ואשאש ההונגרית.
במשחק הראשון בחוץ, כבש חוסטו טחדה צמד שערים שנתן לקבוצתו ניצחון 2-0. בגומלין באצטדיון סנטיאגו ברנבאו גברה ריאל 3-1 על ואשאש, עם צמד של אלפרדו די סטפנו, והעפילה לשמינית הגמר.
בשלב שמינית הגמר פגשה ריאל את בולדקלובן 1913 הדנית.
במשחק הראשון בחוץ כבש פרנץ פושקש צמד שערים בדרך לניצחון קבוצתו 3-0. הגומלין הביתי היה לתצוגת התקפה מרהיבה של ריאל מדריד, שהביסה את יריבתה 9-0. די סטפנו כבש שלושער, לואיס דל סול ופרנסיסקו חנטו כבשו צמדים, ובסך הכול חמישה שחקנים שונים נטלו חלק בכיבוש השערים במשחק.
12-0 לריאל בסיכום שני המפגשים.
ברבע הגמר חיכתה לריאל הגרלה קשה בדמותה של יובנטוס האיטלקית.
המשחק הראשון בטורינו הוכרע משער בודד של די סטפנו כעשרים דקות לסיום, 1-0 לריאל.
במשחק הגומלין בבית גברה יובנטוס בתוצאה זהה של 1-0 על ריאל, משער של אומר סיבורי בדקה ה-39. השוויון המוחלט בין הקבוצות גרר משחק פלייאוף, שהתקיים שבוע לאחר מכן בפארק דה פראנס בפריז.
כבר בדקה הראשונה העלה פלו את ריאל ליתרון.
סיבורי הוריד את הקבוצות למחצית בשוויון 1-1, אך במחצית השנייה כבשו דל סול וטחדה את השערים שהעניקו לריאל ניצחון 3-1 ומקום בחצי הגמר.
לאחר המאבק הצמוד מול יובנטוס, פגשה ריאל את סטנדרד לייז' הבלגית בחצי הגמר.
במשחק הראשון נעזרה ריאל בצמד של טחדה כדי להביס את ליאז' 4-0 בבית.
ריאל השלימה את העבודה במשחק הגומלין בחוץ עם ניצחון 2-0, ועם 6-0 בסיכום שני המפגשים העפילה לגמר בפעם השישית בתולדותיה.
גמר גביע אירופה הפגיש בין שתי קבוצות מהבכירות ביבשת.
ריאל מדריד, אלופת אירופה בכל חמש המהדורות הראשונות של המפעל, פגשה את הראשונה והיחידה שזכתה בתואר אחריה, בנפיקה ליסבון.
הקבוצה הצעירה של בנפיקה, בהדרכתו של בלה גוטמן ההונגרי ובכיכובו של אאוזביו בגמר הראשון בקריירה, רצתה לשמור על התואר מול הקבוצה עתירת הכוכבים של ריאל מדריד.
בשורותיה של הטוענת לכתר בהדרכתו של מיגל מוניוס בלטו שניים מגדולי שחקניה בכל הזמנים, פרנץ פושקש ואלפרדו די סטפנו, שרק שנתיים קודם לכן הניפו את הגביע לאחר שחלקו ביניהם שבעה שערים בניצחון 7–3 על איינטרכט פרנקפורט.
משחק הגמר באמסטרדם סומן, אפוא, כהבטחה גדולה, שהתממשה במשחק דו-צדדי מלא תהפוכות ושערים.
הפתיחה הייתה שייכת לצמד הכוכבים של ריאל, ובדקה ה-18 עלתה ריאל על לוח התוצאות.
די סטפנו שלח כדור עומק גבוה בנגיעה, פושקש פרץ על פני חצי מגרש לבדו, ומול אלברטו דה קוסטה פריירה כבש ברגל שמאל, 1–0 לריאל מדריד.
חמש דקות אחר כך הכפיל פושקש את מאזנו והעלה את ריאל ליתרון 2–0. פושקש קיבל כדור כשלושים מטרים מהשער, ובסיבוב בעט כדור שקפץ על הארץ.
קוסטה פריירה הצליח לגעת בכדור, אך לא הצליח למנוע ממנו להיכנס.
על אף שנקלעו לפיגור כפול, שחקני בנפיקה לא נשברו והצליחו להגיב במהרה.
בדקה ה-25, שתי דקות בלבד לאחר השער השני של פושקש, זכתה בנפיקה בכדור חופשי.
אאוזביו בעט את הכדור לקורת שערו של חוסה ארקיסטאין, והקפטן ז'וזה אגואס השתלט ראשון על הכדור החוזר כדי לכבוש מקרוב ולצמק את התוצאה ל-2–1 בלבד.
שמונה דקות חלפו, ובנפיקה כבשה פעם נוספת כדי למצוא את השוויון מרגליו של דומיסיאנו קאוום, שהמשיך פנימה מכ-16 מטרים ניסיון לא מוצלח לבעיטה של אגואס.
על אף איבוד היתרון, ריאל שמרה על יכולת גבוהה במחצית הראשונה והצליחה לחזור להוביל.
בדקה ה-39 השתלט פושקש על הכדור על סף הרחבה, וברגל שמאל בעט לפינה הרחוקה ופנימה, שלושער לפושקש ו-3–2 לריאל מדריד במחצית.
בהפסקת המשחק, שם המאמן גוטמן דגש על די סטפנו, על אף שהיה זה פושקש שכבש את שלושת שעריה של ריאל.
גוטמן האמין כי המפתח להתקפות היריבה טמון דווקא ברגליו של די סטפנו, והצמיד אליו את קאוום כשומר אישי.
ההחלטה התבררה כמוצלחת, וככזו שהביאה את התפנית במשחק בחציו השני.
די סטפנו לא הצליח לבוא לידי ביטוי, ופושקש מיעט לקבל כדורים במחצית השנייה ולא הצליח להגיע למצבי כיבוש ממשיים.
הדבר סייע לבנפיקה להשתלט על מרכז השדה ולהשיג את השליטה במשחק, בדרך למהפך.
בדקה החמישים של המשחק כבשה בנפיקה שער שוויון מרהיב.
פושקש איבד כדור בחצי המגרש שלו, מריו קולונה השתלט ובעט כדור מסובב בחצי גובה לפינה הרחוקה משלושים מטרים, כדי לקבוע שוויון 3–3. בשלב זה החל אאוזביו לבלוט בשורות בנפיקה.
בדקה ה-64 פרץ הכוכב הצעיר באגף ימין תוך שהוא מותיר מאחוריו את די סטפנו, חדר לרחבה והוכשל על ידי פאצ'ין.
אאוזביו עצמו בעט את הפנדל שטוח לפינה, וקבע יתרון ראשון לבנפיקה במשחק, 4–3. חמש דקות בלבד אחר כך, השיגה בנפיקה את השער החמישי.
היא זכתה בבעיטה חופשית כעשרים מטרים מהשער.
קולונה הסיט את הכדור לאאוזביו, שבעט כדור שטוח, לא חזק אך מדויק לרשתה של ריאל, 5–3 לבנפיקה.
מספר דקות לאחר השער השני של אאוזביו, הייתה ריאל זכאית לפנדל לאחר עבירה ברחבה על די סטפנו, אך השופט ההולנדי לא שרק וריאל קופחה במהלך.
עד לסיום לא הצליחה ריאל לאיים משמעותית על השער, ובנפיקה ליסבון השלימה ניצחון בגמר מרתק וזכתה בפעם השנייה ברציפות בגביע אירופה לאלופות.
גמר גביע אירופה לאלופות 1961 התקיים באצטדיון ונקדורף בברן, שווייץ ב-31 במאי 1961, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת היא בנפיקה ליסבון הפורטוגלית, שניצחה במשחק את ברצלונה הספרדית בתוצאה 3-2. משחק הגמר נעל את המהדורה השישית של גביע אירופה לאלופות.
לראשונה בתולדות המפעל, נערך משחק גמר בלי ריאל מדריד, שזכתה בכל חמש המהדורות הראשונות של המפעל.
בנפיקה ליסבון הייתה לנציגה הפורטוגלית הראשונה בתולדות המפעל, בעוד ברצלונה העפילה אף היא לראשונה לגמר המפעל, לאחר שהדיחה את האלופה המכהנת כבר בשמינית הגמר.
בנפיקה הקדימה את יריבתה העירונית ספורטינג ליסבון בפער של שתי נקודות כדי לזכות באליפות פורטוגל, בעוד ברצלונה זכתה באליפות ספרד בזכות הפרש שערים עדיף בשני שערים בלבד על פניה של אלופת אירופה לאותה העונה, ריאל מדריד.
במשחק עצמו עלתה ברצלונה ליתרון ראשון בדקה ה-21, מרגליו של שנדור קוצ'יש.
עשר דקות אחר כך מצא ז'וזה אגואס את שער השוויון, וכעבור דקה כבש שוער ברצלונה אנטוני רמלייטס שער עצמי שהשלים את המהפך של בנפיקה, 2-1 בהפסקה.
מריו קולונה כבש את שערה השלישי של בנפיקה עשר דקות מפתיחת המחצית השנייה, וקבע 3-1. זולטן צ'יבור עוד הצליח לצמק בדקה ה-75, אך ברצלונה לא הצליחה למצוא את השוויון, ובסיום 3-2 לבנפיקה שזכתה לראשונה בתולדותיה בתואר.
בסיבוב המוקדם חולקו המשתתפות בטורניר לשלוש קבוצות על פי שיוך גאוגרפי, והוגרלו נגד קבוצה אחרת מאותו השיוך.
בנפיקה וברצלונה הוגרלו שתיהן מקבוצת אירופה המערבית.
על פי הגרלת הסיבוב המוקדם, פגשה בנפיקה את הארטס הסקוטית.
במשחק הראשון גברה בנפיקה 2-1 בחוץ על הארטס, ובגומלין נהנתה מצמד של ז'וזה אוגוסטו דה אלמיידה כדי לנצח 3-0 ולהשלים 5-1 בסיכום שני המפגשים.
בשמינית הגמר פגשה בנפיקה את אויפשט ההונגרית.
במשחק הראשון בבית פתחה בנפיקה בסערה, הובילה 4-0 עד לדקה ה-16, ועד למחצית קבעה 5-0. במחצית השנייה הצליחה אויפשט לחזור בשלבי הסיום של המשחק, אך בסיום 6-2 לבנפיקה (צמדים של ז'וזה אגואס וז'ואקים סנטנה).
במשחק הגומלין העלה סנטנה את בנפיקה ליתרון כבר לאחר חמש דקות.
אויפשט השלימה מהפך במחצית השנייה וניצחה 2-1, אך בסיכום 7-4 לבנפיקה שהמשיכה לרבע הגמר.
ברבע הגמר פגשה בנפיקה את אורהוס, נציגת דנמרק.
צמד של אגואס במשחק הראשון בבית הוביל את בנפיקה לניצחון 3-1, וצמד של ז'וזה אוגוסטו קבע 4-1 במשחק הגומלין בחוץ.
בסיכום שני המפגשים, 7-2 לבנפיקה שהמשיכה לחצי הגמר.
בשלב חצי הגמר פגשה בנפיקה את ראפיד וינה האוסטרית.
המשחק הראשון הסתיים בניצחון ביתי חלק של בנפיקה, 3-0. במשחק גומלין עלתה בנפיקה ליתרון בדקה ה-66. ארבע דקות אחר כך השיגה ראפיד את השוויון, אך המשחק לא הגיע לסיומו החוקי ופוצץ שתי דקות לסיומו עקב התפרעות אוהדים וחדירה לכר הדשא.
לבנפיקה התוצאה הספיקה כדי להעפיל לראשונה בתולדותיה לגמר גביע אירופה לאלופות.
בסיבוב המוקדם הוגרלה ברצלונה למפגש מול לירסה הבלגית.
ברצלונה הפגינה עליונות בצמד המשחקים, גברה במשחק הראשון בבית 2-0 על לירסה ובגומלין השלימה ניצחון נוסף של 3-0 (צמד לאבריסטו דה מסדו).
עם 5-0 בסיכום שני המפגשים, עלתה ברצלונה לשמינית הגמר.
הגרלת שמינית הגמר זימנה מפגש כל-ספרדי בין ברצלונה לבין אלופת אירופה בכל חמש מהדורותיו עד אז, ריאל מדריד.
המפגש הראשון באצטדיון סנטיאגו ברנבאו נפתח רע עבור ברצלונה, שספגה כבר בדקה הראשונה.
לואיס סוארס מירמונטס כיכב במשחק עם צמד שהחזיר את קבוצתו פעמיים מפיגור, כולל בפנדל שתי דקות לסיום, וברצלונה העבירה את ההכרעה לקאמפ נואו עם שוויון 2-2 בסיום.
במשחק הגומלין העלה מרטי ורז'ס את ברצלונה ליתרון בדקה ה-33, ואבריסטו השלים 2-0 בדקה ה-81 שקירב את ברצלונה לרבע הגמר.
ריאל הצליחה לצמק את התוצאה בדקה ה-87, אך בסיום 2-1 לברצלונה, שקבע כי ריאל מדריד מודחת לראשונה בתולדותיה מגביע אירופה לאלופות.
לאחר שהותירה מאחור את המשוכה הגבוהה ביותר בשמינית הגמר, פגשה ברצלונה את ספרטק הראדץ קראלובה מצ'כוסלובקיה ברבע הגמר.
צמד של חוסטו טחדה במשחק הראשון בבית סייע לה להביס 4-0 את ספרטק, ולאחר שהגומלין בחוץ הסתיים בשוויון 1-1, הבטיחה ברצלונה את מקומה בחצי הגמר.
בשלב חצי הגמר פגשה ברצלונה את המבורג הגרמנית.
במשחק הראשון בבית העניק אבריסטו את הניצחון לקבוצתו עם שער שנכבש עם פתיחת המחצית השנייה, 1-0 בסיום.
במשחק הגומלין בחוץ נקלעה ברצלונה לפיגור כפול במהלך המחצית השנייה, אך בדקה האחרונה כבש שנדור קוצ'יש את השער שהותיר את קבוצתו בטורניר.
2-2 בסיום, והעדר חוק שערי חוץ באותה התקופה, שלח את הקבוצות למשחק פלייאוף שבוע אחר כך באצטדיון הייזל בבריסל.
אבריסטו, מלך שערי קבוצתו בטורניר, כבש את השישי שלו בתחרות ואת השער היחיד במשחק בדקה ה-43, והעלה את קבוצתו לגמר גביע אירופה ראשון בתולדותיה.
העפלתה של בנפיקה ליסבון, תחת המאמן בלה גוטמן ההונגרי, נחשבה להפתעה גדולה.
במרוצת חמש העונות הראשונות של המפעל לא צלחה אף קבוצה פורטוגלית את שמינית הגמר, ורק פעם אחת מתוך החמש עברה קבוצה פורטוגלית את הסיבוב הראשון.
גוטמן, שהגיע לבנפיקה עונה קודם לכן לאחר שזכה באליפות פורטוגל עם פורטו, לא ביצע שינויים רבים בסגל, אך שינה לא מעט את שיטת המשחק.
בעונת הבכורה שלו בקבוצה הוביל אותה לאליפות מרשימה, ועונה אחר כך הוביל אותה עד לגמר.
השוער אלברטו דה קוסטה פריירה והבלם ז'רמאנו דה פיגיירדו הובילו חוליית הגנה חזקה ויציבה, מריו קולונה היה אחראי על היצירתיות במרכז השדה, והקפטן ז'וזה אגואס הצטיין בתחום כיבוש השערים ואף סיים את הטורניר כמלך השערים.
על אף נקודות החוזק הברורות של בנפיקה, היא נחשבה לנחותה משמעותית מברצלונה.
מאז העפלתה של ברצלונה לגמר היא נחשבה לפייבוריטית ברורה לזכייה.
נוסף עליהם, בשער הקבוצה עמד הקפטן אנטוני רמלייטס, השוער בן ה-37 שעמד בשערה של במשך כעשור.
בשלהי הקריירה המוצלחת שלו, רצה רמלייטס להניף כקפטן את גביע אירופה לאלופות.
גם מבחינת ניסיון אירופי זכתה ברצלונה לעדיפות, לאחר שבשתי העונות הקודמות זכתה בגביע ערי הירידים.
ההערכות המוקדמות בנוגע לעדיפותה של ברצלונה באו לידי ביטוי על המגרש בחצי השעה הראשונה.
ברצלונה שלטה בכדור ללא עוררין, ונהנתה מיכולת ניווט המשחק של סוארס במרכז השדה.
בשלבי המשחק המוקדמים התקרבה ברצלונה לכיבוש, אך נתקלה במשחק הגנה טוב מצדם של ז'רמאנו ושל פריירה השוער.
לאחר כעשרים דקות של עמידה בלחץ הספרדי, נכנעה בנפיקה ראשונה בדקה ה-21. התקפה שהחלה אצל קובאלה הגיעה לסוארס באגף הימני.
הקשר הגביה כדור חד לרחבה, וקוצ'יש היה במקום כדי לנגוח פנימה ולקבוע 1-0 לברצלונה.
בנפיקה לא הרבתה לסכן את שערה של ברצלונה, אך נעזרה ביום חלש באופן חריג של השוער רמלייטס.
בדקה ה-31 יצאה בנפיקה להתקפה עם קולונה, ששלח כדור עומק לאגף שמאל, לכיוונו של דומיסיאנו קאוום שהקדים את קו ההגנה.
רמלייטס יצא משערו על אף שלא היה לו סיכוי ממשי להגיע לכדור.
קאוום הקדים אותו עם כדור לרוחב השער, שם המתין לו אגואס.
לקפטן ולמלך שערי הטורניר נותר רק לדחוק מקרוב את שערו ה-11 והאחרון בטורניר, כדי לקבוע שוויון 1-1. דקה בלבד עברה, ושוב טעות בחלק האחורי של ברצלונה הובילה לשער השני של בנפיקה.
פונצ'ו, מגנה של ברצלונה, ניסה להרחיק בראשו כדור גובה לתוך הרחבה של ברצלונה, והכדור הגבוה שנגח עשה דרכו לכיוון שערו הוא.
רמלייטס הסתנוור מהשמש ולא הצליח להעריך את כיוון הכדור, והדף אותו לקורה.
הכדור עבר את קו השער, ולשופט לא נותר אלא לקבוע כי השער חוקי ובנפיקה עלתה ליתרון 2-1. המהפך הושלם תוך דקה בלבד.
שעריה המהירים של בנפיקה השפיעו רבות על שחקני ברצלונה.
הספרדים, שעד לשער השוויון שלטו במשחק ללא עוררין, איבדו שליטה על המשחק ועד לסיום המחצית התנהל המשחק בדומיננטיות מוחלטת של בנפיקה.
יוצאת דופן הייתה נגיחה של קוצ'יש, שהורחקה מהקו של ידי מריו ז'ואאו.
בסיומה של המחצית הראשונה, 2-1 לבנפיקה.
בנפיקה פתחה את המחצית השנייה כפי שסיימה את הראשונה - בשליטה במשחק ובהתקפות לכיוון שערה של ברצלונה.
בדקה ה-55 הלחץ השתלם בשער מרהיב, מבעיטת יעף של קולונה מחוץ לרחבה שקבעה 3-1 לבנפיקה.
השער השלישי הביא לתפנית נוספת במשחק.
קובאלה הוסט למרכז השדה וברצלונה החזירה לעצמה את השליטה במשחק.
במשך למעלה מחצי שעה נאלצה בנפיקה להסתגר בהגנה מול גלי ההתקפות של כוכבי ברצלונה.
קוצ'יש יכול היה לצמק את התוצאה, לאחר שנגח מול רשת חשופה לקורה.
גם קובאלה היה קרוב לכיבוש, כשבעט מהאוויר ברגל שמאל מכ-17 מטרים.
הכדור שלו פגע בקורה השמאלית, ניתז לקורה הימנית, אך לא עבר את הקו.
בדקה ה-75 הצליחה ברצלונה לחזור למשחק.
בעיטת יעף מרהיבה של צ'יבור ממרחק של למעלה מעשרים מטרים נעצרה רק בחיבורי הקורות של פריירה וקבעה 3-2. ברצלונה תקפה בכל כוחה ברבע השעה הנותרת, אך לא הצליחה לכבוש שוב.
שריקת הסיום קבעה כי בנפיקה ליסבון היא אלופת אירופה, לראשונה בתולדותיה.
גמר גביע אירופה לאלופות 1960 התקיים בהאמפדן פארק בגלאזגו, סקוטלנד ב-18 במאי 1960, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת היא ריאל מדריד הספרדית, שניצחה במשחק את איינטרכט פרנקפורט הגרמנית בתוצאה 7-3. משחק הגמר נעל את המהדורה החמישית של גביע אירופה לאלופות.
ריאל מדריד השלימה זכייה חמישית ברציפות בתואר, ולמעשה זכתה בכל חמשת תוארי אליפות אירופה הראשונים.
הייתה זו זכייה אחרונה ברצף הזכיות הארוך ביותר בתולדות המפעל.
בארבעת משחקי הגמר הקודמים גברה ריאל על סטאד ריימס (פעמיים), פיורנטינה ומילאן.
פרנקפורט הייתה לנציגת גרמניה הראשונה אי פעם בגמר הטורניר.
ריאל מדריד הפסידה את אליפות ספרד לברצלונה, אך העפילה לטורניר כאלופה המכהנת.
פרנקפורט עברה דרך ארוכה כדי לזכות באליפות גרמניה, לאחר שסיימה ראשונה בבית בשלב הבתים הראשון, ראשונה בבית בשלב בתי הגמר, וניצחה במשחק האליפות את קיקרז אופנבך בתוצאה 5-3 לאחר הארכה.
משחק הגמר עצמו היה מהמרשימים בתולדות המפעל.
ריכרד קרס העלה את פרנקפורט ליתרון, אך אלפרדו די סטפנו הגיב עם צמד שערים, ופרנץ פושקש קבע את תוצאת המחצית, 3-1. במחצית השנייה כבש פושקש שלושער שהעלה את ריאל ליתרון 6-1, ואת מאזנו במשחק לארבעה שערים.
דקה אחרי השער השישי, קבע ארווין שטיין 6-2. דקה נוספת עברה, ודי סטפנו השלים שלושער שקבע 7-2. שתי דקות אחר כך השלים סטיין צמד שקבע את תוצאת המשחק, 7-3 לריאל מדריד.
במשחק זה נקבעו שיא השערים למשחק גמר גביע אירופה, ושיא השערים לשחקן אחד במשחק הגמר, עם ארבעת שעריו של פרנץ פושקש.
ריאל מדריד, האלופה המכהנת, העפילה אוטומטית מהשלב המוקדם, בעוד פרנקפורט הוגרלה בקבוצת צפון אירופה.
לאחר שזכתה להעפלה אוטומטית מהסיבוב המוקדם, החלה ריאל את משחקיה בטורניר בשלב שמינית הגמר מול ז'נס אש מלוקסמבורג.
המשחק הראשון באצטדיון סנטיאגו ברנבאו היה לתצוגת התקפה מרשימה של ריאל, שנהנתה משלושער של פרנץ פושקש וצמד של חסוס הררה אלונסו בדרך לניצחון 7-0. בגומלין הצליחה ז'נס לכבוש פעמיים ברבע השעה הראשונה, אך כבר במהלך המחצית הראשונה נקבעה תוצאת המשחק, 5-2 לריאל (צמד לאנריקה מטאוס) ו-12-2 בסיכום שני המפגשים.
בשלב רבע הגמר פגשה ריאל את ניס הצרפתית.
במשחק הראשון בחוץ הובילה ריאל 2-0 במחצית, אך שלושער של ויקטור נורנברג במחצית השנייה קבע מהפך וניצחון 3-2 לניס בסיום.
בגומלין הביתי הצליחה ריאל לחזור מהפיגור בזכות ניצחון 4-0 מרשים, ולהעפיל לחצי הגמר עם 6-3 בסיכום.
הגרלת חצי הגמר זימנה מפגש כל-ספרדי מרתק בין ריאל לברצלונה.
במשחק הראשון בבית עלתה ריאל ליתרון כפול בחצי הראשון משערים של די סטפנו ופושקש.
אאולוחיו מרטינס צימק את התוצאה לפני המחצית, אך בדקות הסיום כבש די סטפנו את השני שלו במשחק וקבע את תוצאת הסיום, 3-1 לריאל.
בגומלין בקאמפ נואו המשיכה ריאל את היכולת מהמשחק הראשון.
צמד של פושקש ושער של פרנסיסקו חנטו העלו אותה ליתרון 3-0, שנדור קוצ'יש רק צימק בדקת הסיום, והמשחק הסתיים בניצחון שני של ריאל באותה תוצאה, 3-1, ו-6-2 בסיכום בדרך לגמר חמישי מתוך חמישה אפשריים.
בסיבוב המוקדם הוגרלה פרנקפורט לשחק מול קופס הפינית, שבחרה לפרוש מהטורניר.
בעקבות הפרישה, העפילה פרנקפורט אוטומטית לשמינית הגמר.
בשלב שמינית הגמר פגשה פרנקפורט את יאנג בויז ברן השווייצרית.
במשחק הראשון בחוץ עלתה פרנקפורט ליתרון מהיר אחרי ארבע דקות, אך עד למחצית חזרה המארחת למשחק, והמחצית הסתיימה בשוויון 1-1. 18 דקות לסיום החזירה לעצמה פרנקפורט את היתרון, ובתוך עשר דקות כבשה שני שערים נוספים כדי לנצח 4-1 בסיום.
בגומלין הביתי נפרדו הקבוצות בשוויון 1-1 שהספיק לפרנקפורט כדי להעפיל לרבע הגמר.
ברבע הגמר הוגרלה פרנקפורט מול ויינר ספורט קלאב האוסטרית.
במשחק הראשון גברה פרנקפורט 2-1 בבית על האוסטרים.
בגומלין בחוץ נפרדו הקבוצות בשוויון 1-1, ופרנקפורט המשיכה לחצי הגמר.
שלב חצי הגמר היה לתצוגה התקפית מרשימה של פרנקפורט מול גלאזגו ריינג'רס הסקוטית.
במשחק הראשון בבית הסתיימה המחצית הראשונה בשוויון 1-1, אלא שבמחצית השנייה נהנתה פרנקפורט מצמדים של אלפרד פפאף ודיטר לינדנר בדרך לניצחון 6-1 מרשים.
בגומלין בחוץ כבשה פרנקפורט שישה שערים נוספים, נהנתה מצמדים של פפאף ושל אריך מאייר בדרך לניצחון 6-3, ובסיכום 12-4 לפרנקפורט בדרך לגמר הראשון בתולדותיה.
ריאל מדריד העפילה למשחק הגמר החמישי ברציפות, ולמעשה זכתה עד לאותה העונה בכל המהדורות של גביע אירופה.
לפיכך, נחשבה הקבוצה של מיגל מוניוס לפייבוריטית ברורה לזכייה חמישית ברציפות.
חוליית ההתקפה של ריאל הייתה נקודת החוזק של הקבוצה, בכיכובם של פרנסיסקו חנטו וקנריו באגפים, לואיס דל סול במרכז ולצידו שניים מטובי החלוצים בהיסטוריה, פרנץ פושקש ואלפרדו די סטפנו.
מנגד התייצבה פרנקפורט של המאמן פאול אוסוואלד, שנהנתה מיכולת גבוהה של אלפרד פפאף, אריך מאייר וארווין שטיין לאורך הטורניר.
בעוד הקבוצה הגרמנית לא נחשבה לכזו שתוכל להתמודד עם היכולת הגבוהה של ריאל, התצוגה ההתקפית בחצי הגמר מול ריינג'רס, שהסתכמה ב-12 שערים בשני משחקים, העלתה את האפשרות כי פרנקפורט תוכל להציב תחרות משמעותית לזכייה בתואר.
המשחק עצמו היה למשחק שובר שיאים.
במשחק זה נקבעו שיא הצופים למשחק גמר, כשמעל ל-127,000 גדשו את יציעי האמפדן פארק.
הקבוצות חלקו ביניהן עשרה שערים, כמות שלא נראתה מאז במשחקי הגמר, ריאל עצמה מחזיקה בשיא השערים למשחק גמר לקבוצה אחת עם שבעה כיבושים, ופושקש קבע את שיא השערים לשחקן בודד במשחק גמר, כשהרשית ארבע פעמים.
כל השיאים הללו עמדו טרם המשחק בסכנה, כאשר היה קיים חשש ממשי לקיום ההתמודדות.
התאחדות הכדורגל הגרמנית מנעה מקבוצותיה לפגוש כל קבוצה במדיה משחק פושקש, וזאת לאחר שפושקש, שהוביל את כקפטן לגמר מונדיאל 1954 מול , האשים את הגרמנים בשימוש בסמים ממריצים באותו המשחק.
רק התנצלות כתובה של פושקש בפני הגרמנים הובילה לבסוף לקיום המשחק.
בפתיחת המשחק הציגה ריאל משחק איטי ולא מסוכן.
מה שנראה היה כעודף ביטחון עצמי של שחקניה, התנגש עם המשחק מלא ההתלהבות והנחישות של פרנקפורט, והתוצאה הייתה בהתאם.
כבר בדקה הראשונה התקרבה פרנקפורט לשער הראשון, כשבעיטה של מאייר נהדפה על ידי רוחליו דומינגס, שוערה של ריאל, למשקוף והחוצה.
פרנקפורט המשיכה להגיע למצבים, ובדקה ה-18 באה על שכרה ועלתה ליתרון 1-0. התקפה מהירה מאגף ימין הסתיימה בכדור רוחב מהאגף לתוך הרחבה, שם חיכה ריכרד קרס שהקדים את השוער וכבש בנגיעה מקרוב.
השער של פרנקפורט החזיר את ריאל, ובמיוחד את די סטפנו, בחזרה לרמתם הגבוהה והם החלו להציג משחק התקפי שלפרנקפורט לא היו הכלים להתמודד מולו.