tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מספר חודשים לאחר מכן, נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של המאמן חוסה סנטמריה לטורניר הכדורגל באולימפיאדת מוסקבה.
אורקיאגה פתח ושיחק לאורך כל שלושת משחקיה של ספרד בטורניר, שהסתיימו בהדחה כבר בתום שלב הבתים.
ספרד סיימה בשלוש תוצאות שוויון מול גרמניה המזרחית, סוריה ואלג'יריה, וסיימה את הבית במקום השלישי.
אורקיאגה נאלץ להמתין כשנתיים להופעתו הבינלאומית הבאה, במשחק ידידות לקראת טורניר מונדיאל 1982 הביתי.
על אף שצבר רק שתי הופעות במדי הנבחרת הבוגרת, זומן על ידי סנטמריה לסגל הנבחרת לטורניר.
אורקיאגה לא שותף כלל בשלב הבתים הראשון, בו סיימה ספרד במקום השני בבית.
בשלב הבתים השני פתח אורקיאגה בהרכב בשני משחקיה של ספרד, שהסתיימו בהפסד 2–1 ל ושוויון 0–0 מול אנגליה, שסיים את דרכה של ספרד בטורניר.
לאחר תום הטורניר, שוב נאלץ אורקיאגה להמתין כשנה וחצי להופעתו הבינלאומית הבאה.
המאמן מיגל מוניוס העניק לו מספר הופעות במשחקי ידידות בחודשים שקדמו לטורניר יורו 1984, ואף זימן אותו לסגל הנבחרת לקראת הטורניר.
בטורניר זה זכתה ספרד להצלחה כשהעפילה עד לגמר הטורניר.
אורקיאגה פתח בהרכב במשחק הראשון, בו סיימה ספרד בשוויון 1–1 מול , וכן פתח בשוויון 1–1 מול במשחק הבא, בו הוחלף כעשר דקות לסיום.
הוא לא שותף בניצחון 1–0 על גרמניה המערבית שהעניק לספרד את הכרטיס לחצי הגמר מהמקום הראשון, ופתח על הספסל בשלב חצי הגמר מול .
המשחק נגרר להארכה לאחר שוויון 1–1 בתום הזמן החוקי, ואורקיאגה עלה במחליף בדקה ה-102. בדו-קרב הפנדלים בעט אורקיאגה שלישי וכבש בדרך לניצחון נבחרתו בתוצאה 5–4. אורקיאגה חזר להרכב לקראת משחק הגמר, בו הפסידה ספרד 2–0 ל וסיימה את הטורניר כסגנית אלופת אירופה.
לאחר טורניר היורו ערך אורקיאגה הופעת אחת נוספת במדי הנבחרת, בהפסד 3–1 ל במסגרת מוקדמות מונדיאל 1986. הייתה זו הופעתו האחרונה במדי הנבחרת, כאשר בסך הכול צבר 14 הופעות בינלאומיות.
סנטיאגו אלדמה טולדו (בספרדית: Santiago Aldama Toledo; נולד ב-10 בינואר 2001) הוא כדורסלן ספרדי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בממפיס גריזליס מה-NBA.
אלדמה גדל בלאס פאלמאס, גראן קנריה, ספרד.
הוא החל לשחק כדורסל בגיל שלוש, ושיחק באקדמיית הכדורסל קנטרברי בעיר על אף הצעות ממועדונים גדולים כמו ברצלונה, ריאל מדריד וגראן קנריה.
באליפות ספרד עד גיל 16 2017 הוא העמיד ממוצעים של 18.9 נקודות, 5.1 ריבאונדים ו-3.6 אסיסטים למשחק ועזר לקבוצתו להגיע למקום השלישי והמפתיע אחרי ברצלונה וריאל מדריד.
ב-2018 שיחק אלדמה בהשאלה בברצלונה עד גיל 18 בטורניר הדור הבא של יורוליג בסקטבול.
ב-5 באוגוסט 2019 התחייב אלדמה לשחק כדורסל מכללות בארצות הברית עבור אוניברסיטת לויולה מרילנד.
הוא החמיץ את שלושת החודשים הראשונים של עונתו הראשונה בשל פציעה בברך שדרשה ניתוח, וערך את הופעת הבכורה שלו רק ב-1 בפברואר 2020, כשקלע 11 נקודות בניצחון 79–73 על האקדמיה הימית של ארצות הברית.
הוא זכה בתואר רוקי השבוע של הפטריוט ליג שלוש פעמים בתוך ארבעה שבועות, ובתום העונה הסדירה נבחר לחמישיית הרוקיז של הפטריוט ליג.
ב-3 במרץ הוא קלע שיא עונתי של 23 נקודות בהפסד 75–78 לאוניברסיטת ליהיי בסיבוב הראשון של טורניר הפטריוט ליג.
כ הוא העמיד ממוצעים של 15.2 נקודות, 7.6 ריבאונדים, 2.1 אסיסטים ו-1.7 חסימות ב-10 משחקים.
ב-13 בפברואר 2021 רשם אלדמה דאבל דאבל של 30 נקודות ו-22 ריבאונדים בהפסד בהארכה משולשת 94–97 למכללת לפאייט, ובכך שבר את שיא האוניברסיטה והשווה את שיא הפטריוט ליג של אדונל פויל בריבאונדים במשחק.
ב-10 במרץ 2021 הוא קלע שיא קריירה של 33 נקודות ו-12 ריבאונדים כולל 13 מ-15 מהשדה בניצחון 67–63 על האקדמיה הצבאית של ארצות הברית בחצי גמר טורניר הפטריוט ליג, ובכך הוביל את לויולה לגמר לראשונה בתולדותיה.
כ העמיד אלדמה ממוצעים של 21.2 נקודות, 10.1 ריבאונדים, 2.3 אסיסטים ו-1.7 חסימות למשחק, ונבחר לחמישיית העונה בפטריוט ליג.
ב-14 באפריל 2021 הוא הכריז על מועמדותו לדראפט ה-NBA.
אלדמה נבחר בבחירה ה-30 בדראפט ה-NBA 2021 על ידי יוטה ג'אז, וזכויותיו הועברו לממפיס גריזליס.
ב-8 באוגוסט 2021 חתם על חוזה בקבוצה.
ב-2 בדצמבר 2021 קלע אלדמה שיא קריירה של 18 נקודות יחד עם 10 ריבאונדים, 3 אסיסטים, חטיפה וחסימה בניצחון 152–79 על אוקלהומה סיטי ת'אנדר, הניצחון בהפרש הכי גדול בהיסטוריה של ה-NBA.
אלדמה שיחק במדי הגריזליס בליגת הקיץ של ה-NBA 2022, ונבחר לחמישייה השנייה של הטורניר.
ב-2 בפברואר 2023 הוא רשם שיא קריירה ודאבל דאבל של 21 נקודות ו-10 ריבאונדים בהפסד 113–128 לקליבלנד קאבלירס.
אלדמה ייצג את ספרד לראשונה באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 16 2017 בפודגוריצה, מונטנגרו, בה העמיד ממוצעים של תשע נקודות ו-5.4 ריבאונדים למשחק.
הוא הוביל את נבחרתו לזכייה באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 18 2019 בוולוס, יוון, ועם ממוצעים של 18 נקודות, 7.6 ריבאונדים, 2.6 אסיסטים, 2.3 חסימות ו-1.9 חטיפות למשחק נבחר ל-MVP של הטורניר והצטרף לחברו לנבחרת עוסמן גרובה בחמישיית הטורניר.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ספרד בכדורסל ב-26 באוגוסט 2023 כשקלע 8 נקודות בניצחון 94–64 על במסגרת גביע העולם בכדורסל 2023. במהלך הטורניר הוא העמיד ממוצעים של 11.2 נקודות ו-4.2 ריבאונדים למשחק.
אביו של אלדמה, סנטיאגו אלדמה , ודודו , שיחקו כדורסל באופן מקצועי, ואביו אף ייצג את בטורניר הכדורסל באולימפיאדת ברצלונה (1992).
בילדותו העריץ את הכדורסלנים פאו גאסול וקובי בראיינט.
סנטיאגו דניה סאנצ'ס (בספרדית: Santiago Denia Sánchez; נולד ב-9 במרץ 1974 באלבסטה שבספרד), הידוע כסנטי (בספרדית: Santi), הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הבלם, וכיום מאמן נבחרת ספרד עד גיל 21.
סנטי נולד באלבסטר שבקסטיליה-לה מנצ'ה, ספרד, וגדל במחלקת הנוער של אלבסטה המקומית.
בגיל 18 ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה במדי הקבוצה, ותוך זמן קצר הפך לשחקן הרכב קבוע במועדון, ששמר על מקומו בליגה העליונה באופן קבוע.
בקיץ 1995 חתם סנטי באתלטיקו מדריד, וכבר בעונתו הראשונה, בה ערך 37 הופעות בלה ליגה, זכה עם המועדון באליפות ספרד ובגביע המלך הספרדי.
לאחר ירידתה של אתלטיקו מדריד לליגה הספרדית השנייה בתום עונת 1999/2000 איבד סנטי את מקומו כשחקן הרכב קבוע בקבוצה.
בתום עונת חזרה אתלטיקו מדריד ללה ליגה.
במהלך החצי הראשון של עונת 2004/2005, לאחר החתמתו של פבלו איבנייס מאלבסטה, סנטי לא ערך כלל הופעות ליגה, ובחודש ינואר 2005 הושאל לאלבסטה.
בתום העונה נשרה אלבסטה לליגה הספרדית השנייה, וסנטי חתם על חוזה קבוע באלבסטה.
הוא שיחק במועדון במשך שנתיים נוספות, ולאחריהן פרש מכדורגל.
סנטי נכלל בסגל האולימפי של ספרד לטורניר הכדורגל באולימפיאדת אטלנטה בשנת 1996.
הוא ערך שתי הופעות במדי נבחרת ספרד הבוגרת.
ב-11 באוקטובר 1997 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כששיחק 90 דקות בניצחון 3-1 על נבחרת איי פארו במסגרת מוקדמות מונדיאל 1998 בחיחון שבספרד.
ב-25 במרץ 1998 שיחק בניצחון 4-0 על נבחרת שוודיה במשחק ידידות.
הוא לא נכלל בסגל הנבחרת לטורניר מונדיאל 1998.
ב-3 בפברואר 2009 חזר סנטי לאתלטיקו מדריד, כעוזרו של המאמן החדש אבל רסינו , שהחליף את חבייר אגירה.
ב-24 באוקטובר שימש כמאמן זמני במשחק נגד מיורקה, לפני מינויו של קיקה סאנצ'ס פלורס .
בהמשך שימש כמאמן נבחרת ספרד עד גיל 17, עמה זכה באליפות אירופה עד גיל 17 בשנת 2017, ונבחרת ספרד עד גיל 19, עמה זכה באליפות אירופה עד גיל 19 בשנת 2019.
ב-9 בדצמבר 2022, לאחר קידומו של לואיס דה לה פואנטה למאמן נבחרת ספרד בעקבות התפטרותו של לואיס אנריקה, מונה דניה למאמן נבחרת ספרד עד גיל 21.
סנטיאגו ולדרס קניינסטרו (בספרדית: Santiago Valderas Cañestro; 26 במרץ 1933 - 12 בינואר 2019) היה גנרל בחיל האוויר הספרדי אשר כיהן כראש מטה ההגנה בין השנים 1996–2000.
קניינסטרו נולד ב-26 במרץ 1933 בעיר לאראש שבמרוקו הספרדית.
הוא למד באקדמיה האווירית הספרדית, וב-1957 סיים את לימודיו והוכשר כטייס קרבי בחיל האוויר הספרדי.
הוא כיהן כמפקד כנף הקרב ה-12, ובין 1992–1993 היה חבר במטה חיל האוויר.
בין 1994–1996 הוא שימש כנציג ספרד בוועדות הצבאיות של נאט"ו והאיחוד האירופי.
ב-26 ביולי 1996 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל).
בתקופת כהונתו בתפקיד, בוטל גיוס החובה בספרד, והודק שיתוף הפעולה עם נאט"ו.
הוא סיים את תפקידו ב-15 בדצמבר 2000. הוא נפטר באלקלה דה אנארס ב-12 בינואר 2019.
סנטיאגו אבסקל קונדה (נולד ב-14 באפריל 1976) הוא פוליטיקאי ספרדי ומנהיג מפלגת הימין הקיצוני ווקס.
אבסקל חבר בקונגרס הצירים מאז 2019. לפני הקמת ווקס, אבסקל היה חבר במפלגה העממית ושימש כמחוקק בפרלמנט הבאסקי.
אבסקל נולד ב-14 באפריל 1976 בבילבאו שבחבל הבסקים למשפחה ממקור גליסיאני.
אביו סנטיאגו אבסקל אסקוסה היה פוליטיקאי וחבר בברית העם , וסבו מנואל אבסקל פארדו היה ראש עיריית אמוריו בין השנים 1963 ל-1979, בתקופת המדינה הספרדית.
בגלל פעילותם הפוליטית, משפחתו של אבסקל אוימה באופן תמידי על ידי ארגון הטרור אט"א.
אבסקל הפך לחבר המפלגה העממית כשהיה בן 18, בשנת 1994. הוא היה חבר מועצת העיר לאודיו/יודיו במשך שתי קדנציות (1999–2007).
הוא כיהן בפרלמנט הבאסקי מינואר 2004 עד פברואר 2005 וייצג את אלאבה .
מאוחר יותר כיהן שוב בפרלמנט הבאסקי מאוקטובר 2005 עד ינואר 2009.
לאחר שעזב את הפוליטיקה הבאסקית, אספרנסה אגירה , הנשיאה האזורית של קהילת מדריד, שכרה אותו לתפקיד מנהל הסוכנות להגנת המידע של קהילת מדריד (2010–2012).
מאוחר יותר מונה אבסקל לתפקיד מנהל "הקרן לחסות חברתית" (2013), ישות במימון ציבורי.
ב-2013 אבסקל עזר לייסד מפלגה חדשה, ווקס.
לאחר התוצאה הגרועה של ווקס בבחירות לפרלמנט האירופי במאי 2014 , שבהן לא הצליחה להשיג מושבים כלשהם, נוצר סכסוך פנימי והמפלגה התפלגה בין הפלג המתון שכלל את אלחו וידאל-קואדרס רוקה, לבין הפלג הקיצוני שכלל את אבסקל.
הפלג המתון פרש מהמפלגה, ואבסקל הפך לנשיא המפלגה ב-20 בספטמבר 2014.
אבסקל חבר בקונגרס הנציגים כנציג מדריד מאז מאי 2019. מפלגתו הגיעה למקום השלישי בבחירות לקונגרס ה-14 , שבה היה לפי ה-BBC "גל של ימין קיצוני".
במהלך מערכות הבחירות האזוריות של 2020 ו-2021 בחבל הבאסקים ובקטלוניה, הותקפו אירועי בחירות שבהם אבסקל היה אחד הנואמים על ידי יריבים פוליטיים.
התוכנית של אבסקל שהוצגה בשנת 2018 כוללת גירוש כל המהגרים הבלתי חוקיים מספרד, בניית "חומות בלתי עבירות" במובלעות הספרדיות באפריקה סאוטה ומלייה, איסור הוראת האסלאם, רוממות זכרם של "גיבורים לאומיים" ספרדים, פרלמנטים אזוריים והתנגדות ללאומיות קטלונית.
הוא השתמש ברטוריקה אנטי-מוסלמית ב-2019 וקרא לרקונקיסטה חדשה.
הוא גם הביע אכזבה כלפי מרוקו על כך שהיא מאפשרת למהגרים בלתי חוקיים לעבור דרכה לספרד.
זה הוביל לוויכוח בספרד על מעמדה של סהרה הספרדית.
אבסקל הציע (בניגוד למפלגות האחרות שמצדדות בנתינתה למרוקו) שלתושבי רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית תהיה את הזכות להגדרה עצמית, עם בחירה להשתלב כסהרה הספרדית.
אבסקל מקדם הכחשת שינויי אקלים ומאמין שההתחממות הגלובלית היא "ההונאה הגדולה בהיסטוריה".
הוא מתנגד ליעדים לפיתוח בר קיימא.
בנושאים כלכליים, הוא תומך במורשת ראש הממשלה לשעבר חוסה מריה אסנאר מהמפלגה העממית, ותומך בקו של ליברליזם כלכלי, כולל הפחתה חדה בהוצאות הציבוריות.
אבסקל מתח ביקורת על ההכרה החד-צדדית של ראש ממשלת ספרד פדרו סנצ'ס במדינה פלסטינית, וכינה אותה פרס שערורייתי לחמאס, הארגון האסלאמיסטי הפלסטיני האחראי למתקפת הפתע על ישראל.
הוא נישא לראשונה לאנה בלן סנצ'ס ולהם שני ילדים.
ביוני 2018 התחתן עם הבלוגרית והמשפיעה הספרדית לידיה בדמן-לפניה.
היו לו שני ילדים מבדמן.
עקב איומי רצח חוזרים ונשנים על דעותיו ופעילותו הפוליטית, אבסקל מורשה לשאת אקדח להגנה עצמית.
על פי חוקי הנשק הספרדיים הנוקשים, רישיונות כאלה הם נדירים, ורק כ-0.02% מהאוכלוסייה הם בעלי רישיון נשק.
סנטי פרנצ'זי (באיטלקית: Santi Francesi, בתרגום לעברית: קדושים צרפתים), נודע בעבר כ-דה ג'אב, הוא צמד מוזיקלי איטלקי מאיווריאה.
חברי הצמד הם אלסנדרו דה סנטיס ומריו לורנצו פרנצ'זה.
הם זכו בעונה ה-16 של X Factor Italia.
הצמד הוקם תחילה תחת השם "דה ג'אב".
הוא זכה בתחרות "ליגה רוק פארק" של לוצ'אנו ליגבואה.
בספטמבר 2016 פתח את אירוע התחרות העוקב.
ב-2017 השתתפו חברי סנטי פרנצ'זי בעונה ה-17 של תוכנית הריאליטי האיטלקית Amici di Maria De Filippi.
לאחר מכן הוציאו שלושה סינגלים: "Costenzo", "Vaniglia" ו-"Lei".
בשנת 2019 הוציאו את אלבום הבכורה שלהם, Tutti manifesti.
עד שנת 2021 הוציאו מספר סינגלים שונים.
בתחילת 2021 השתתף הצמד בפסטיבל "ספגטי אנפלאגד".
ביוני זכה במהדורה ה-32 של "מוזיקולטורה", המתקיים מדי שנה במצ'רטה ומשודר ב-RAI 1, עם השיר "Giovani favolosi".
לאחר מכן יצא כסינגל ונכלל בפסקול העונה השלישית של הסדרה Summertime מבית היוצר של נטפליקס.
בקיץ 2022 הופיע סנטי פרנצ'זי עם מאדאם ובלאנקו בפסטיבל הקיץ של פרארה.
בסוף אותה שנה השתתף בעונה ה-16 של X Factor Italia.
המנטור שלו לאורך העונה היה רקומי.
ב-8 בדצמבר 2022 נערך אירוע הגמר, בו הוכרז הצמד כזוכה העונה עם השיר "Non è così male".
ב-12 בדצמבר הוציאו חברי הצמד מיני-אלבום בשם In fieri.
הוא כלל את "Non è così male", שתי גרסאות כיסוי ושלושה שירים חדשים.
מאוחר יותר יצאו לסיבוב הופעות בערים שונות במדינה, ובהן טורינו, בולוניה, מילאנו, רומא, נאפולי ופירנצה.
ב-19 בדצמבר 2023 השתתפו ב-Sanremo Giovani 2023, השלב המקדים לפסטיבל סן רמו, הקדם האיטלקי לתחרות הזמר של האירוויזיון.
הם צלחו את השלב הזה, ועברו להשתתף באירוע בסן רמו עם השיר "L'amore in bocca".
הסֶנְטִי היו שבט גאלי קטן ששכן סביב סנז של ימינו, בדרום מזרח צרפת, במהלך תקופת רומא העתיקה.
הם מוזכרים כ-Σέντιοι על ידי תלמי (המאה השנייה לספירה).
השם האתני Sentii הוא צורה לטינית של Sentioi הגאלית.
הוא נובע מהשורש sentu - (מסלול) וניתן לפרש אותו כ'האנשים שגרים ליד השביל', או 'אלה שיודעים את השביל' או כ'אלה השולטים בדרך'.
בני שבט הסנטי התגוררו סביב העיירה הראשית שלהם, Sanitium (סנז המודרנית).
היישוב אינו מוזכר במקורות קדומים עד ל-Notitia Galliarum (מאות 4–6 לספירה).
שטחם היה ממוקם מערבית לוורגוני, צפונית לסואטרי, מזרחית לריאי ולווקונטי, ודרומית לבודיונטיקי.
שטח ה-civitas (כמו רשות מקומית) שלהם תאם בעיקר לאגן העליון של הנהר Asse; ייתכן שהוא כלל גם חלקים מעמק הוורדון, מזרחה יותר.
כלכלת האזור בוודאי הייתה דלה למדי בימי קדם.
הסנטי כנראה הסתמכו בעיקר על פעילות של רעיית בעלי חיים, אם כי ייתכן שהכביש שחצה דרך Sanitium ובארמה סייע לסחר.
פרובינציית סנטיאגו (בספרדית: Provincia de Santiago) היא אחת משש הפרובינציות של מטרופולין סנטיאגו (RM) במרכז צ'ילה.
הפרובינציה מכילה את רוב אוכלוסיית האזור, כולל 31 מתוך 36 הקומונות של סנטיאגו דה צ'ילה.
הפרובינציות האחרות הן: טלגנטה, מאיפו, מליפייה, סנטיאגו, צ'קאבוקו, קורדיירה.
בירת הפרובינציה היא סנטיאגו דה צ'ילה.
הפרובינציה משתרעת על פני 2,030.30 קילומטרים רבועים.
כפרובינציה, סנטיאגו היא מחוז מנהלי ברמה השנייה של צ'ילה.
מכיוון שבירתה היא גם בירת האזור, תפקידיו של נציג הפרובינציה מבוצעים על ידי נציג האזור של פרובינציית מטרופולין סנטיאגו, אשר ממונה על ידי הנשיא.
הפרובינציה מורכבת מ-32 קומונות (בספרדית: comunas), כל אחת מהן נשלטת על ידי עירייה המורכבת מאלקלדה ומועצה עירונית.
האקלים של פרובינציית סנטיאגו, ובאופן כללי של האזור המטרופוליני, הוא אקלים ים תיכוני ממוזג קר, מהסוג הנקרא יבשתי.
המשקעים מרוכזים בחודשי החורף, בדרך כלל בצורת שלג בגובה של מעל 1000 מטר מעל פני הים, ובשנים קרות יותר, מעל העיר סנטיאגו.
החורף נוטה להיות קר עם כפור לעיתים קרובות, שבמהלכו הטמפרטורה יורדת מתחת ל-0 מעלות צלזיוס.
חודשי הקיץ בדרך כלל יבשים וחמים.
רכס החוף, קורדילרה דה לה קוסטה משמש כמסך אקלימי ומפחית את ההשפעה הימית, מה שהופך את האקלים ליותר יבשתי.
מצב זה מתברר כאשר משווים את המשקעים ממיקום חוף כמו ולפראיסו (460 מ"מ) עם זה של סנטיאגו דה צ'ילה (360 מ"מ).
כמות המשקעים השנתית החציונית מגיעה ל-367 מ"מ בממוצע.
הטמפרטורה החציונית השנתית מגיעה ל-13.5 מעלות צלזיוס, עם טמפרטורה מקסימלית ממוצעת של 21 מעלות צלזיוס וטמפרטורת מינימום חציונית של 6 מעלות צלזיוס.
רוב הפרובינציה מורכבת מאדמה פורייה ושטוחה ביותר, אותה מכנים המקומיים שקע ביניים (בספרדית: la Depresión intermedia).
השטח נמוך בגובהו ביחס לגובה פני הים ומוקף בגבעות, כמו גם בגבעות אי, כגון גבעת לוסיה הקדושה (הר געש כבוי עתיק), בלנקו וסרו רנקו, הנמצאות בעיר סנטיאגו דה צ'ילה.
בפרובינציית סנטיאגו גודל דקל היין הצ'יליאני הנמצא בסכנת הכחדה.
עץ איקוני זה של מרכז צ'ילה היה נפוץ בהרבה מבחינה פרהיסטורית, לפני שצפיפות האוכלוסין האנושית הגוברת השמידה חלק ניכר מבית הגידול שלו.
לפני הכיבוש האיברי, האזור המרכזי של צ'ילה היה מיושב בדלילות על ידי אוכלוסייה ילידית של הפיקונצ'ים הענף הצפוני של המפוצ'ים.
לכיבוש האירופי הייתה השפעה משמעותית על האוכלוסייה והתרבות הילידית, אשר סבלה מהתפוררות מהירה ועמוקה.
הסיבות העיקריות לכך היו הענקת אדמות במתנה על ידי הכתר הספרדי למתיישביו.
בנוסף, להקמת מערכת של אנקומינדות, שבוטלה רק בסוף המאה ה-18. השיטה ייצגה את ניכוס האדמה הילידית ואת הנוהג של ספרדים לקבל קבוצות של ילידים שנאלצו לשלם מס.
עם הזמן, בפרובינציה, כמו במדינה כולה, הזהות התרבותית הפכה לבעלת אופי אירופאי בעיקרו, עם רמזים קלים לאופי ילידי, ובכך החל תהליך של הומוגניזציה של האוכלוסייה.
צפיפות האוכלוסייה היא הגבוהה ביותר בצ'ילה, עם 2,999.4 תושבים/ קמ"ר; הקומונה הצפופה ביותר היא זו של לו פראדו והקומנה בעלת כמות האוכלוסייה הגדולה ביותר היא לה פלורידה, פרבר של הבירה.
בשנת 2002, חיו 4,658,687 אנשים באזורים עירוניים ו-9,786 אנשים באזורים כפריים, מה שמסווג 99.79% מהאוכלוסייה כעירונית.
קצב גידול האוכלוסייה השנתי מחושב לשנת 2005 כ-0.9%.
תוחלת החיים היא בדיוק הממוצע הארצי הצ'יליאני, שהוא תוחלת החיים הלאומית הגבוהה ביותר באמריקה הלטינית: 80 שנים בממוצע, 78 לגברים ו-82 לנשים.
הכנסה ממוצעת למשק בית באזור היא 29,062 דולר אמריקאי במונחי שווי כוח הקנייה (PPP) (2000).
האוכלוסייה מרוכזת באופן שווה בין לב העיר לפרברים, בזכות קידום ממשלתי של אכלוס מרכזים עירוניים בבניינים רבי קומות, על ידי הצעת סובסידיות ממשלתיות, וכך נמנעת הרחבה הדרגתית של סנטיאגו.
הפעילות הכלכלית של פרובינציית סנטיאגו מייצרת כ-30% מסך ההכנסות של המדינה.
המספר הגבוה הוא בשל היותה של בירת המדינה בתחומה ובשל מיקומה המרכזי.
המגזר ה"ראשוני" או החקלאי מייצג פחות מ-3.5% מהפעילות הכלכלית, על פי מפקד האוכלוסין, נתון שנותר כמעט ללא שינוי במהלך השנים הראשונות של המאה ה-21. המגזר ה"משני" או התעשייתי תורם 21% מהתוצר המקומי הגולמי של הפרובינציה.
מגזר השירותים נע סביב 76% מהתוצר המקומי הגולמי האזורי.
פרובינציה זו בולטת בשל הדומיננטיות התעשייתית שלה, אך בעיקר, בשל מגזר השירותים שלה.
התעשייה מגוונת מאוד, ויחד עם מחוזות ולפראיסו וביוביו, היא אחת משלושת עמודי התווך התעשייתיים של המדינה.
מכונות וציוד אלקטרוני, עור, עיבוד מזון, תעשייה כימית ומתכת הן התעשיות החשובות ביותר של פרובינציית סנטיאגו.
ניתן להסביר את הדומיננטיות של מגזר השירותים על ידי הפעילות של הענפים הבאים, בין היתר: חשמל, גז, מים, בנייה, מסחר, תחבורה ותקשורת, שירותים פיננסיים, דיור, חינוך, בריאות ומנהל ציבורי.
מכיוון שפרובינציית סנטיאגו כוללת את העיר סנטיאגו, רשת הכבישים היא מרכיב חשוב במערכת התחבורה של הפרובינציה.
המסלולים העיקריים מצפון לדרום הם:
הכביש המהיר, המכונה "נורטה-סור" ("צפון-דרום"), נבנה בסלילה איכותית והוא בעל שניים ושלושה נתיבים.
נקודת הבסיס למספור הקילומטרים של כביש זה, שהוא החלק הצ'יליאני של הכביש הפאן-אמריקני, נמצאת בקומונת סנטיאגו.
קילומטר האפס נמצא בצומת עם שדירת אלמדה דל ליברטדור ברנרדו או'היגינס .
כביש זה מחבר את סנטיאגו עם ולפראיסו, ויניה דל מאר, ואתרי הנופש והחופים הקיציים, באזור החמישי של ולפראיסו.
בנוסף, הוא מחבר את סנטיאגו לערים קזבלנקה וקורקאבי.
כביש האגרה, המורכב מקטעים בני שניים ושלושה נתיבים של סלילה איכותית, משתרע על פני 115 קילומטרים.
כביש 78 (אוטופיסטה דל סול)
"כביש השמש" הוא כביש אגרה המחבר את סנטיאגו עם סן אנטוניו במחוז ולפראיסו, ומשם מתחבר לעיירות חוף אחרות, כולל יוליאו, קרטחנה, אל קיסקו ואלגרובו.
הוא מתחבר גם למליפייה המרכזית יותר, טלגנטה, אל מונטה, פדרה הורטאדו ופניפלור.
כביש 78 משתרע לאורך 110 קילומטרים.
מסלול זה, שאורכו 40 קילומטרים, מחבר את סנטיאגו עם עיירות הנופש החורפיות פארלונס וואלי נבאדו.
כביש זה מחבר את סנטיאגו ואת העיר פואנטה אלטו עם קאחון דל מאיפו.
הכביש משתרע על פני כ-70 ק"מ עד לסופו בעיירה אל וולקן.
כבישים מהירים חשובים נוספים בפרובינציית סנטיאגו הם רשת הכבישים המהירים העירוניים (Autopistas Urbanas).
כבישי האגרה הראשונים בסנטיאגו החלו לפעול לקראת סוף שנת 2004. האגרות משולמות באמצעות מערכת תשלומים אוטומטית הנקראת Televía או TAG.
כלי רכב חייבים לשאת מכשירי TAG כדי להשתמש בכבישים המהירים.
הכבישים המהירים הראשיים בפרובינציית סנטיאגו הם:
רכבות הפרובינציה מהוות כלי חיוני של התחבורה הציבורית היומית.
הן מופעלות על ידי סוכנות השייכת למדינה EFE.
שרות הרכבות מספק מסילת רכבת רציפה בין הערים ולפראיסו במחוז ולפראיסו לפוארטו מונט במחוז לוס לאגוס.
רכבות מחברות גם את הפרברים המרוחקים עם עיר הבירה.
אמצעי תחבורה חשוב נוסף בעיר סנטיאגו דה צ'ילה הוא מערכת הרכבת התחתית.
חמשת קווי הרכבת נושאים בממוצע מיליון איש מדי יום, מה שהופך את המטרו לאחד מאמצעי התחבורה המובילים במדינה כולה.
בשנה אחת, המטרו משרת מעל 360 מיליון איש.
גם מערכת המטרו וגם מערכת הרכבות נחשבות למודרניות ביותר באמריקה הלטינית.
קיימת גם מערכת האוטובוסים טרנסאנטיגו .
סנטיאגו "סנטי" קוֹמֵסָנְיָה וייגה (בספרדית: Santiago "Santi" Comesaña Veiga; נולד ב-5 באוקטובר 1996) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר המרכזי בקבוצת ויאריאל מהלה ליגה.
ב-16 ביולי 2016, חתם קומסניה על חוזה לארבע שנים בראיו ואייקאנו, לאחר ירידתה לליגה השנייה.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-28 באוגוסט, כשנכנס כמחליף במחצית השנייה במקומו של אדרי אמברבה בתיקו ביתי 0–0 מול ריאל ואיאדוליד.
קומסניה כבש את שער הבכורה שלו בראיו ב-1 באפריל 2017, בניצחון חוץ 3–1 על ז'ירונה.
ב-17 באוקטובר הוא חידש את חוזהו עד 2023. בעונת 2017/2018 היה שותף לעלייתה של ראיו ללה ליגה.
קומסניה ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה ב-25 באוגוסט 2018, כשפתח בהרכב בהפסד חוץ 1–0 לאתלטיקו מדריד.
הוא כבש את שערו הראשון בליגה ב-20 בינואר 2019, בתיקו ביתי 2–2 מול ריאל סוסיאדד.
ב-29 ביוני 2023, חתם קומסניה על חוזה לארבע שנים בויאריאל מהלה ליגה.
אלברו סנטיאגו מוריניו גונסאלס (בספרדית: Álvaro Santiago Mouriño González; נולד ב-13 בפברואר 2002) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ויאריאל מהלה ליגה.
מוריניו שיחק בקבוצת נסיונל כנער, ועזב את המועדון בשנת 2021.
הוא הצטרף לקבוצה הבוגרת של ראסינג מונטווידאו בינואר 2022 וערך את הופעת הבכורה שלו ב-22 במאי 2022, כשנכנס כמחליף במחצית השנייה של ניצחון 2–0 נגד פרוגרסו.
מוריניו ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל האורוגוואית ב-4 בפברואר 2023, כשפתח בהרכב בהפסד 2–0 לבוסטון ריבר.
ב-6 ביולי 2023, חתם מוריניו על חוזה לחמש שנים באתלטיקו מדריד מהלה ליגה.
ב-11 באוגוסט 2023, הושאל מוריניו לריאל סרגוסה מהליגה הספרדית השנייה לעונה.
ב-27 באוגוסט 2024, חתם מוריניו על חוזה לחמש שנים באלאבס מהלה ליגה.
ב-1 באוגוסט 2025, אתלטיקו מדריד מימשה את אופציית הרכישה החוזרת בחוזהו של מוריניו באלאבס.
הוא נמכר לוויאריאל מהלה ליגה באותו היום, בה חתם על חוזה לחמש שנים.
ביוני 2023, זומן מוריניו בפעם הראשונה לנבחרת אורוגוואי לשני משחקי ידידות נגד ניקרגואה וקובה.
סנטיאגו וונדררס (בספרדית: Club de Deportes Santiago Wanderers) הוא מועדון כדורגל מצ'ילה, המשחק בליגת המשנה הצ'יליאנית.
המועדון הוקם בשנת 1898 והוא נחשב למועדון הוותיק ביותר בדרום אמריקה.
בשנת 2007 הוכרז המועדון כמורשת תרבותית בלתי מוחשית של העיר ולפראיסו.
המועדון הוקם בעיר ולפראיסו בשנת 1898, והוא הקבוצה הוותיקה ביותר באמריקה הדרומית.
"סנטיאגו וונדררס" הוא חבר בארגון הבינלאומי Club de los 100, המאחד מועדוני כדורגל שהוקמו לפני יותר ממאה שנה.
בתחילת דרכו שיחק המועדון בליגה מקומית, בה זכה שבע פעמים.
בשנת 1926, עם הקמת הליגה הארצית, הצטרף אליה, ובשנת 1944 החל לשחק במסגרת הכדורגל המקצועני בצ'ילה.
המועדון זכה שלוש פעמים באליפות הליגה הצ'יליאנית (בשנים 1958, 1968 ו-2001).
במהלך השנים נדד בין הליגה הבכירה לליגת המשנה.
החל מעונת 2024 הוא משחק בליגת המשנה.
בגביע צ'ילה זכה המועדון שלוש פעמים, לאחרונה בשנת 2017.
בגביע ליברטדורס קבוצת המועדון השתתףה שלוש פעמים (בשנים 1969, 2002 ו-2018).
בשנת 2002 הקבוצה הגיעה לרבע הגמר של גביע סודאמריקנה.
מבין שחקניו הבולטים נמנה אליאס פיגרואה, שעל שמו נקרא אצטדיון הקבוצה, אצטדיון אליאס פיגרואה ברנוס.
סנטימטר (בקיצור ס"מ) הוא יחידת אורך בשיטה המטרית, אשר שווה למאית מטר – "סנטי" היא הקידומת ביחידות SI של גורם ה-.
הסנטימטר הוא יחידת האורך הבסיסית במערכת סנטימטר-גרם-שנייה (יחידות CGS), שהשימוש בהם אינו נפוץ.
סנטימטר הוא בערך הרוחב של ציפורן של אדם בוגר ממוצע.
כמו כן, סנטימטר מעוקב אחד שווה למיליליטר אחד.
בנוסף לשימוש של הסנטימטר במדידת האורך, הסנטימטר משמש:
לדיווח על כמות גשמים, כפי שנמדדה על ידי מד גשם
במערכת CGS, הסנטימטר משמש למדידת קיבול; 1 סנטימטר של קיבול = פאראד
במפות, סנטימטרים משמשים כדי להפוך המרות בקנה מידת המפה בקנה מידה של עולם אמיתי (קילומטר)
לצורך התאימות עם סינית, יפנית וקוריאנית (CJK), יש ליחידות הנגזרות מהסנטימטר סימני יוניקוד:
הסימנים הללו משמשים בעיקר עם גופני CJK ברחבי מזרח אסיה, מפני שכל אחד מהם שווה בגודלו לסימניה סינית (hanzi) אחת.
סנטיאגו קלטרווה ואלס (בספרדית: Santiago Calatrava Valls, נולד ב-28 ביולי 1951) הוא אדריכל ומהנדס ספרדי יליד חבל ולנסיה, בעל סגנון ייחודי, הבונה בניינים ציבוריים וגשרים תלויים ברחבי העולם.
קלטרווה משלב בעבודותיו את הידע ההנדסי הרב שלו עם כישרון אדריכלי כדי ליצור מבנים קלים ואסתטיים בהשראת עולם החי והצומח.
קלטרווה, יליד ולנסיה, הוא בוגר .
קלטרווה התפרסם במיוחד לאחר שזכה בתחרות בבניית גשר "באק דה רודה" בברצלונה לקראת המשחקים האולימפיים בעיר.
כמו כן עיצב את מרכז התחבורה של מרכז הסחר העולמי בניו יורק ואת הכפר האולימפי באתונה.
בישראל עיצב קלטרווה את גשר המיתרים בפתח תקווה המיועד להולכי רגל, את גשר המיתרים בירושלים עליו עוברת הרכבת הקלה וכן הולכי רגל, ואת אובליסק הטכניון.
קלטרווה תכנן את שהיה מתוכנן להיבנות בשיקגו.
המגדל תוכנן להתנשא לגובה של 609 מטר (2,000 רגל) ואמור היה להיות הגבוה בארצות הברית עם סיום בנייתו.
מבנים נוספים שתכנן: תחנת רכבת חדשה בלייז' (בבנייה) וטרמינל חדש בנמל התעופה בילבאו (וכן גשר בעיר).
קלטרווה היה גם אמור להיות אחראי על בניית מגדל נח'יל בדובאי, שהיה מתכונן לקחת ממגדל בורג' ח'ליפה את תואר המגדל הגבוה ביותר בעולם בגובה של 928 מטרים.
סגנונו המיוחד של קלטרווה קל לזיהוי במבט ראשון, ומתאפיין בצבע לבן, שימוש נרחב בכבלים, בקשתות, בקורות ובזכוכית ליצירת אפקט "שקוף" וצורות אורגניות.
המבנים שלו מזכירים לעיתים קרובות צורות מעולם הטבע כמו עצים או ציפורים.
חוסה סנטיאגו קניסארס רואיס (ספרדית: José Santiago Cañizares Ruiz; נולד ב-18 בדצמבר 1969 בסיודאד ריאל, ספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת השוער.
קניסארס זכה ארבע פעמים בפרס ריקרדו זאמורה, פרס המוענק לשוער היעיל ביותר בליגה הספרדית; בעונת 1993/1992 במדי סלטה ויגו חלק את הפרס עם פרנסיסקו ליאניו (שוער דפורטיבו לה קורוניה) ובעונות 2001/2000, 2002/2001 ו-2004/2003 במדי ולנסיה.
ב-1988 החל קניסארס את הקריירה שלו בריאל מדריד קסטיליה.
בשנת 1990 עבר קניסארס לאלצ'ה, ושנה מאוחר יותר – למרידה.
בשנת 1992 עבר השוער לסלטה ויגו במדיה שיחק עד לשנת 1994. לאחר מכן עבר קניסארס לריאל מדריד עימה זכה בליגת האלופות בעונת 1997/1998. בשנת 1998 עבר לולנסיה, במקום אנדוני זוביזרטה שפרש.
הוא שיחק בוולנסיה עד ה-20 בדצמבר 2007, כאשר שוחרר מהקבוצה עם שני שחקנים נוספים.
באפריל 2008 הוחזר לסגל ולנסיה, לאחר פיטוריו של המאמן רונאלד קומאן.
קניסארס עלה להופעת הבכורה שלו בנבחרת ספרד ב-17 בנובמבר 1993 לאחר הרחקתו של אנדוני זוביזרטה בכרטיס אדום במהלך משחק מול נבחרת דנמרק במסגרת מוקדמות מונדיאל 1994. קניסארס השתתף עם הנבחרת הספרדית בשלושה מונדיאלים (1994, 1998 ו-2006) וב-3 אליפויות אירופה (1996, 2000, 2004).
את מונדיאל 2002 הוא החמיץ לאחר שגיד ברגלו נחתך מבקבוק אפטר שייב.
הופעתו האחרונה בנבחרת הייתה מול נבחרת ערב הסעודית במונדיאל 2006. בסך הכל שיחק קניסארס ב-46 משחקים במדי ספרד.
הסופר קאפ הספרדי – 1999
הסופר קאפ האירופי – 2004
סנטיאגו רוסיניול אי פראטס (בקטלאנית: Santiago Rusiñol i Prats; 25 בפברואר 1861 – 13 ביוני 1931) היה צייר, סופר, מחזאי ואספן אמנות קטלאני, אחד היוצרים הבולטים בסגנון המודרניזם הקטלאני.
הוא התייתם בגיל צעיר וגידל אותו סבו ז'אומה, מייסד של חברת טקסטיל מצליחה שייעד את סנטיאגו הצעיר לממשיך דרכו בעסק.
למרות זאת, כבר בגיל צעיר שאף רוסיניול להיות אמן ולמד אמנות בסתר.
בשנת 1878 הוא כבר הציג תערוכה של עבודותיו במוזיאון בז'ירונה; הוא הקדיש אותה לסבו.
שנה לאחר מכן הציג בגלריית פארס בברצלונה.
באותה תקופה התיידד עם האמנים אנריק קלרזו ורמון קאזס.
עם קלרזו החל לאסוף חפצי אמנות מברזל במתחם שקרא אותו "מאורת הברזל" (אל קאו פֿראט, El Cau Ferrat), ואילו עם קאזס יצא ב־1881 למספר טיולים בפירנאים וברחבי קטלוניה; את הנופים ואת הדמויות העממיות האותנטיות שפגש תיאר ביומן מסע.
בשנת 1888 עזב את משפחתו, שלחצה עליו להתמסר למפעל הטקסטיל שבבעלותה ובמשך שבע השנים לאחר מכן חי רוב הזמן פריז.
עם חזרתו לקטלוניה העביר את "מאורת הברזל" לבית בעיר סיג'ס.
בית זה היה למעונו העיקרי ולמקום מפגש ויצירה לאמנים חדשניים ששאפו להתנתק מהרומנטיזם ומהבורגנות של קטלוניה, וכך "מאורת הברזל" הייתה לאחד מהמרכזים הראשונים של המודרניזם הקטלאני.
למרות הרוח המרדנית של המודרניזם, רוסיניול לא הציג את עבודתו כמרד אלא כאמנות לשמה.
למרות זאת, ספג ביקורת מהממסד התרבותי הקטלאני, למשל על כך שגיחך על מוסד משחקי הפרחים.
עבודתו הספרותית הבולטת ביותר – הרומן האאוקה של מר אסטבה (1907).
הרומן האוטוביוגרפי בחלקו מתאר משפחה בורגנית שמרנית מברצלונה שמחזיקה עסק לממכר בדים, ונאלצת להתמודד עם השאיפות האמנותיות של הבן הצעיר.
הסצנות ברומן מוצגות כמו באאוקה, סגנון קטלאני של סיפור בציורים, ומכאן שמו.
הרומן עובד על ידי רוסיניול עצמו בשנת 1910 למחזה שעלה לראשונה בשנת 1917 והיה לאחד המחזות המצליחים ביותר בתיאטרון הקטלאני.
רוסיניול מת בארנחואס בשנת 1931.
בגנטיקה, סנטימורגן (מסומן: cM) היא יחידת מידה לתאחיזה בין שני אתרים בגנום.
יחס ההמרה של יחידות סנטימורגן למרחק מוחלט של מספר זוגות בסיסים משתנה בין אזורים שונים בגנום משום שבאזורים בעלי כמות שחלופים גבוהה הסיכוי שהאזורים הנבדקים לא תמיד יימצאו ביחד גדל.
בממוצע בבני אדם, 1cM שווה למרחק של כמיליון זוגות בסיסים.
משמעותו של 1cM בין שני סמנים, היא שיש סיכוי של 1% שיקרה שחלוף באחד האזורים שיגרום לסמנים להיפרד זה מזה.
השימוש העיקרי ביחידות סנטימורגן הוא בניסיונות למצוא סמנים יעילים עבור גנים גורמי מחלות.
ככל שהסמן קרוב יותר (ביחידות cM) לגן עצמו, כך ניתן לסמוך עליו יותר בוודאות כמדד לקיום הגן גורם המחלה.
היחידה נקראה על שם הגנטיקאי תומאס האנט מורגן על ידי תלמידו אלפרד הנרי סטורטוואנט.
יחידת האם, המורגן, כמעט ואינה נמצאת בשימוש.
סנטיאגו רמון אי קחאל (בספרדית: Santiago Ramón y Cajal; 1 במאי 1852 – 17 באוקטובר 1934) היה רופא היסטולוג, פיזיולוג ופתולוג ספרדי, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה ולרפואה לשנת 1906. מחקריו החלוציים במבנה המיקרוסקופי של המוח היו מקוריים ורבי השפעה, והוא נחשב בעיני רבים לחוקר המוח הגדול בכל הזמנים.
רמון אי קחאל נולד לחוסטו רמון-קסאסוס ואנטוניה קחאל בפטיליה דה אראגון, שבחבל נווארה, ספרד.
רמון-אי-קחאל היה ילד מרדני ועבר בתי ספר רבים בעקבות התנהגות לא נאותה, ואף נכלא בגיל 11 כאשר הרס את שער העיירה באמצעות תותח שהכין בביתו.
הוא היה צייר נלהב, ובתקופה מסוימת שימש גם סנדלר וספר.
את לימודיו הגבוהים החל בבית הספר לרפואה בסרגוסה וסיים אותם ב-1873.
לאחר מיונים קפדניים נבחר לשרת כקצין רפואי בצבא הספרדי.
הוא השתתף במשלחת לקובה בשנים 1874–1875, שם נתקל לראשונה במלריה ובשחפת.
לאחר שחזר לספרד, התחתן עם סילווריה פאניינאס-גרסיה ב-1879, ולזוג נולדו ארבע בנות ושלושה בנים.
רמון-אי-קחאל מונה לפרופסור בולנסיה ב-1881, וב-1883 קיבל את תואר הדוקטור לרפואה במדריד.
לאחר מכן זכה בתוארי פרופסורה בברצלונה ובמדריד.
הוא היה מנהל המוזיאון של סרגוסה בשנת 1879, המנהל של המוסד הלאומי להיגיינה (1899), ומייסד המעבדה למחקרים ביולוגיים (1922; שמה שונה לאחר מכן למוסד קחאל).
רמון אי קחאל מת במדריד בשנת 1934 ונטמן בבית הקברות דה לה אלמודנה.
מחקרו המפורסם ביותר של קחאל היה על המבנה של מערכת העצבים המרכזית.
קחאל השתמש בשיטות צביעה היסטולוגיות שפותחו על ידי המדען בן זמנו, קמילו גולג'י.
גולג'י מצא כי בצביעה של רקמות מוח בחומצת כסף כרומטית, רק מספר קטן של נוירונים נצבעו בצבע כהה.
תגלית זו סייעה לקחאל לגלות את פרטי המבנה של נוירון בודד, והובילה אותו למסקנה שרקמת המוח בנויה מיחידות נפרדות, תאים אוטונומיים, ולא מרשת של נוירונים מחוברים.
קחאל סיפק בזאת את ההוכחה המרכזית לדוקטרינת הנוירון.
נוסף על כך, הוא הציג תיאור מפורט (בתוספת איורים) של סוגים שונים של תאי עצב ושל הַקשרים ביניהם.
איוריו המרהיבים והמדויקים להפליא, משמשים עד היום למטרות לימודיות.
ב 1894 הוזמן קחאל לשאת הרצאה לפני החברה המלכותית בלונדון, והמארח שלו היה צ'ארלס שרינגטון, פיזיולוג ומי שעתיד לנסח עקרונות בסיסיים בפעולת מערכת העצבים המרכזית.
שניהם יכתבו לאחר שנים על הביקור הזה, בעיקר מרתק התיאור של שרינגטון, המספר איך הפך קחאל באחת את חדר האורחים בביתו למעבדה כשהעמיד את המיקרוסקופ שלו על שולחן קטן ופרש את לוחות הזכוכית עם תכשיריו על כל משטח פנוי.
הוא, שרינגטון, פיזיולוג העוסק באופן פעולתן של רקמות חיות, מקשיב לתיאוריו של קחאל הרוכן מעל המיקרוסקופ.
"תוך כדי תיאור התמונה הנגלית לו מתחת למיקרוסקופ הוא דיבר כהרגלו כאילו צפה באירוע חי.
זה היה בולט במיוחד לאור העובדה שתחת עדשת המיקרוסקופ היו פיסות של ריקמה מתה, מקובעת, מטופלת בגסות.."
מחקרו פורסם ב-1889, וב-1906 הוא זיכה את קחאל ואת גולג'י בפרס נובל לפיזיולוגיה ולרפואה.
רמון אי קחאל קיבל אותות הוקרה רבים, ובהם: תואר דוקטור של כבוד לרפואה באוניברסיטת קיימברידג', אוניברסיטת וויסבורג ואוניברסיטת קלארק.
הוא פרסם יותר ממאה מאמרים מדעיים בצרפתית, בספרדית ובגרמנית.
עם הבולטים שבהם נמנו: חוקים והצעות למחקרים מדעיים, התנוונות והתחדשות של מערכת העצבים, יסודות ההיסטולוגיה, ורעיונות חדשים על האנטומיה של מרכזי עצבים.
לצדם פרסם סדרה של חמישה ספרי מדע בדיוני בשם "סיפורי חופשה" תחת השם "דוקטור בקטריה".
סנטינל 2 (Sentinel 2) הוא מערך לווייני חישה מרחוק של כדור הארץ, המפותח כחלק מתוכנית קופרניקוס (GMES) האירופית.
הלוויינים ממשיכים לבצע את סוג המשימות של לווייני ספוט ותוכנית לאנדסאט, תוך שימוש בחיישן סופר ספקטראלי.
בסך הכל שוגרו 2 לוויינים במסגרת מערך זה ב-2015 וב-2017.
מיפוי יישומי קרקע ואיתור שינויי תכסית
מיפוי אזורי סכנה (למשל בעת אירועי דליפות של חומרים מסוכנים)
ייצור מהיר של הדמיות לשם פעולות הצלה לאחר אסון
סנטינל 2 היא משימת תצפית על כדור הארץ מתוכנית קופרניקוס הרוכשת באופן שיטתי תמונות אופטיות ברזולוציה מרחבית גבוהה (10 מ 'עד 60 מ') על פני קרקע וחוף הים.
המשימה היא קבוצת כוכבים עם שני לוויינים תאומים, Sentinel-2A ו-Sentinel-2B .
המשימה תומכת במגוון רחב של שירותים ויישומים כגון ניטור חקלאי, ניהול חירום, סיווג כיסוי קרקע או איכות מים.
Sentinel-2 פותח ומופעל על ידי ESA, והלוויינים יוצרו על ידי קונסורציום בראשות איירבוס DS .
למשימת Sentinel-2 יש את המאפיינים העיקריים הבאים:
Multi-ספקטרלי נתונים עם 13 להקות גלוי, אדום הקרוב, ו קצר גל אינפרא אדום חלק הספקטרום
כיסוי שיטתי עולמי של משטחי קרקע מ-56 ° S עד 84 ° N, מי החוף וכל הים התיכון
מבקר מחדש כל עשרה ימים באותן זוויות צפייה.
בקווי רוחב גבוהים, שטחי Sentinel-2 חופפים ואזורים מסוימים נצפו פעמיים או יותר כל עשרה ימים, אך עם זוויות צפייה שונות.
290 שדה ראייה של ק"מ
כדי להשיג ביקורים תכופים וזמינות משימות גבוהה, שני לווייני Sentinel-2 זהים (Sentinel-2A ו-Sentinel-2B) פועלים יחד.
הלוויינים משולבים 180 מעלות זה על זה באותו מסלול.
זהמאפשר להשלים מה שיהיה מחזור ביקור של 10 יום תוך 5 ימים.
קטע 290 ק"מ נוצר על ידי VNIR ו-SWIR, אשר כל אחד מהם עשוי 12 גלאים המרופדים בשתי שורות אופסט.
המסלול הוא סינכרוני שמש בשעה גובה, 14.3 סיבובים ליום, עם 10:30 אני צומת יורד.
זמן מקומי זה נבחר כפשרה בין מזעור כיסוי ענן להבטחת תאורת שמש מתאימה.
זה קרוב Landsat השעון המקומי ומתאים SPOT " המאפשר שילוב של נתונים סנטינל-2 עם תמונות היסטורי לבנות סדרת זמן לטווח ארוכה.
הלווין Sentinel-2A שוגר ב-23 ביוני 2015 ב-01:52 UTC על גבי משגר וגה
הלווין Sentinel-2B שוגר ב-7 במרץ 2017 ב-01:49 UTC על גבי משגר וגה
הלווין Sentinel-2C אמור להיות משוגר ב-2024.
בין משימות מערך הלוויינים ניתן לציין:
ייצור מפות של יישומי קרקע, ואיתור שינויי תכסית
ייצור מהיר של הדמאות לשם פעולות הצלה לאחר אסון
הנתונים והתמונות הסינתטיות של Sentinel-2 הנוצרים מכך כפופים להסכמה בין ה-ESA והמשתמש, מוצגים במסמך שכותרתו תנאים ותנאים לשימוש והפצת נתוני סנטינל, המהווים סוג של רישיון גישה פתוחה .
לווייני הסנטינל-2 נושאים כל אחד מכשיר רב-ספקטרלי יחיד (MSI) עם 13 ערוצים בטווח הספקטרום האינפרא אדום הגלוי / קרוב (VNIR) וגל אינפרא-אדום קצר (SWIR).
בתוך 13 הערוצים, הרזולוציה המרחבית של 10 מטר מאפשרת להמשיך בשיתוף פעולה עם משימות SPOT-5 ו-Landsat-8, כאשר המוקד המרכזי הוא סיווג קרקע.
הוא תוכנן ונבנה על ידי איירבוס צרפת; צילום MSI זה משתמש ברעיון "מטאטא דחיפה" (Push broom).
יש לו צמצם של ואת anastigmat שלושה-ראי עם אורך מוקד של כ ; שדה הראייה המיידי הוא כ-21 ° על 3.5 °.
המראות מלבניות ועשויות מסיליקון קרביד, טכנולוגיה דומה לאלו שנמצאות במשימת גאיה .
המערכת גם מפעילה מנגנון תריס המונע תאורה ישירה של המכשיר על ידי השמש.
מנגנון זה משמש גם בכיול המכשיר.
מכל משימות התצפית האופטיות האזרחיות השונות, Sentinel-2 הוא הראשון שיש לו את היכולת להראות שלוש להקות בקצה האדום.
הרזולוציה הרדיומטרית היא 12 סיביות בעוצמת הבהירות הנעה בין 0–4095.
בשל פריסת מישור המוקד, להקות ספקטרליות בתוך מכשיר ה-MSI מתבוננות על פני השטח בזמנים שונים ומשתנות בין זוגות הלהקה.
קיזוזים זמניים אלה יכולים לשמש לטובתנו, למשל לעקוב אחר התפשטות תכונות טבעיות מעשה ידי אדם כמו עננים, מטוסים או גלי ים
Sentinel-2 ישרת מגוון רחב של יישומים הקשורים לאדמה ולמי החוף של כדור הארץ.
המשימה תספק מידע לשיטות חקלאות וייעור ולסיוע בניהול אבטחת המזון.
תמונות לוויין ישמשו לקביעת מדדי צמחים שונים כגון אזור עלה כלורופיל ואינדקסי תכולת מים.
זה חשוב במיוחד לחיזוי יעיל של תפוקה ויישומים הקשורים לצמחיית כדור הארץ.
בנוסף לניטור צמיחת הצמחים, ניתן להשתמש בסנטינל -2 למיפוי שינויים בכיסוי הקרקעות ובמעקב אחר יערות העולם.
זה גם יספק מידע על זיהום באגמים ובמימי החוף.
תמונות של שיטפונות, התפרצויות געש ומפולות תורמים למיפוי אסונות ועוזרות למאמצי הסיוע ההומניטריים.
מעקב אחר שינוי כיסוי הקרקע לצורך פיקוח סביבתי
יישומים חקלאיים, כגון ניטור וניהול גידולים המסייעים לביטחון המזון
ניטור מפורט של צמחייה ויערות וייצור פרמטרים (למשל אינדקס שטח עלה, ריכוז כלורופיל, אומדני מסת פחמן)
תצפית על אזורי חוף (ניטור סביבתי ימי, מיפוי אזורי חוף)
ניטור קרחונים, מיפוי היקפי קרח, ניטור כיסוי שלג
מיפוי וניהול שיטפונות (ניתוח סיכונים, הערכת אובדן, ניהול אסונות במהלך שיטפונות)
יישום האינטרנט ניטור סנטינל מציע דרך קלה לתצפית ולנתח שינויים בקרקע בהתבסס על נתוני סנטינל -2 בארכיון.
שני המוצרים העיקריים הבאים נוצרים על ידי המשימה:
רמה -1 ג: השתקפות עליונה באווירה בגאומטריה קרטוגרפית (הקרנת UTM משולבת ואליפסואיד WGS84).
מוצרים ברמה -1C הם אריחים של 100 ק"מ 2 כל אחד בנפח של כ־500 מגהבייט.
מוצרים אלה מתוקנים באופן רדיומטרי וגאומטרי (כולל אורתורקטורציה).
ניתן להשיג מוצר זה במרכז הקופרניקוס Open Access .
רמה 2 א: החזרי שטח על הגאומטריה הקרטוגרפית.
מוצר זה נחשב כ-Mission Data Ready Data (ARD), המוצר שניתן להשתמש בו ישירות ביישומים במורד הזרם ללא צורך בעיבוד נוסף.
ניתן להשיג מוצר זה ממרכז הקופרניקוס הפתוח של קופרניקוס או שנוצר על ידי המשתמש באמצעות מעבד sen2cor מארגז הכלים SNAP של ESA.
בנוסף, המוצר הבא למשתמשים מומחים זמין גם:
רמה 1B: עליון קרינות האטמוספירה בגאומטריית החיישנים.
רמה -1B מורכבת מגרגירים, גרגיר אחד מייצג את תמונת המשנה אחד מ-12 הגלאים בכיוון הרצועה (25 ק"מ), ומכיל מספר נתון של קווים לאורך המסלול (כ־23 ק"מ).
לכל גרגיר רמה 1B נפח נתונים של כ־27 מגהבייט.
לאור המורכבות של מוצרי רמה 1B, השימוש בהם דורש מומחיות מתקדמת.
דוגמאות לתמונות שהופקו באמצעות לווייני סנטינל-2.
סנטינל 1 (Sentinel 1) הוא מערך של לוויני חישה מרחוק של כדור הארץ, המפותח כחלק ממיזם GMES האירופי.
מטע"ד הלוויינים הם לוויני מכ"ם, המאפשר תצפית על כדור הארץ ביום, בלילה ובכל מזג אוויר.
סנטינל 1 הוא מערך הלוויינים בתוכנית קופרניקוס של סוכנות החלל האירופית.
משימה זו מורכבת ממערך של שני לוויינים, סנטינל 1A ו- סנטינל 1B, שחולקים את אותו מישור מסלול.
הם נושאים מכשיר מכ"ם מפתח סינתטי (SAR) הפועל בתדרי C (טווח תדירויות 4-8GHz), שמאפשר איסוף נתונים בכל מזג אוויר, ביום ובלילה.
מכשיר זה הוא בעל רזולוציה מרחבית של עד 5 מ' ופלח של עד 400 ק"מ.
הלוויינים חגים במסלול שמש סינכרוני, כמעט קוטבי (98.18°).
מחזור המסלול הוא 12 יום, ובכל מחזור יש 175 מסלולים.
הלוויין הראשון, סנטינל 1A, שוגר ב-3 באפריל 2014, וסנטינל 1B שוגר ב-25 באפריל 2016. שני הלוויינים המריאו מאותו מיקום בקורו, בגיאנה הצרפתית סנטינל 1C ו-1D נמצאים בפיתוח ועדיין לא נקבע להם תאריך השקה.
יש שימושים רבים לנתונים הנאספים על ידי לוויני סנטינל 1. חלקם לניטור של ים ויבשה, התראות מפני אסונות טבע ויישומים כלכליים.
המטרה העיקרית של המשימה הייתה לספק נתוני SAR בתחום ה- C-band.
לאחרונה, סנטינל 1 עבד בשיתוף עם SMAP (Soil Moisture Active and Passive), לצורך שיפור האומדן של לחות הקרקע.
תצפיות משני המכשירים משלימות זו את זו, מאחר שהן משלבות נתונים שונים על לחות הקרקע.
בהתאם למדיניות של ה- ESA והנציבות האירופית משתמשים שונים יכולים להשתמש בנתונים של לוויני סנטינל 1 למטרות ציבוריות, מדעיות או מסחריות בחינם.
חלליות סנטינל 1 נועדו לשאת את המכשירים הבאים:
C-band - מכ"ם מפתח סינתטי (C-SAR).
מכשיר זה מספק דיוק רדיומטרי dB עם תדר מרכזי ב הנתונים שנאספו ב- C-SAR נעשו רצופים לאחר סיום המשימה הקודמת (Envisat mission).
7 שנות חיים (12 שנים עבור חומרים מתכלים).
Near-קוטבי (98.18 מעלות) עם מסלול מסונכרן-שמש.
מחזור חוזר של 12 יום.
תקופת מסלול של 98.6 דקות.
לסנטינל -1 יש ארבעה מצבים תפעוליים:
מצב רצועת מפה (SM) כולל ברזולוציה מרחבית ו סוואט.
השימושים היחידים ב- SM הם לפקח על איים קטנים וכן על ניהול חירום לאירועים יוצאי דופן על פי בקשה.
מציע מוצרי נתונים בקיטוב יחיד (HH או VV) או כפול (HH + HV או VV + VH).
מצב אינטרפרומטרי רחב רוחב (IW) כולל ברזולוציה מרחבית סוואט.
IW הוא המצב התפעולי העיקרי על פני היבשה.
IW מבצע אינטרפרומטריה באמצעות סינכרון פרץ.
מצב רחב במיוחד (EW) כולל ברזולוציה מרחבית סוואט.
EW משמש בעיקר לניטור אזורי חוף רחבים אחר תופעות כגון תעבורת ספנות וסכנות סביבתיות אפשריות כמו דליפות נפט או שינויים בקרח הים.
מצב גל (WV) כולל רזולוציית וקצב נתונים נמוך.
זה מייצר מדגמים תמונות לאורך המסלול במרווחים של
מצב זה הוא המצב התפעולי העיקרי מעל האוקיינוס הפתוח.
מציע מוצרי נתונים רק בקיטוב יחיד (HH או VV)
לסנטינל 1 יש ארבעה סוגים של מוצרי נתונים:
נתונים מעובדים ברמה 1 של מבט יחיד (SLC):
תמונות מורכבות של אזורים שצוינו.
נתוני רמה 1 מזוהים עם טווח קרקע (GRD):
רק עוצמה מרובת מבטים מופצת באופן שיטתי.
נתוני אוקיינוס ברמה 2 (OCN):
נתונים של הפרמטרים הגיאופיזיים של האוקיינוס.
כל הנתונים זמינים לציבור באינטרנט חינם תוך 24 שעות מזמן התצפית.
סנטינל 1 יספק המשכיות של נתונים ממשימות ERS ו-Envisat, עם שיפורים נוספים מבחינת ביקור חוזר, כיסוי, עדכניות ואמינות השירות.
סיכום היישומים העיקריים של סנטינל 1 כולל:
מכשיר ה- C-SAR מסוגל למדוד שקיעת קרקע באמצעות יצירת תמונות מכ"ם אינטרפרומטרי (InSAR).
הניתוח של שינויי פאזה בין שתי תמונות מכ"ם או יותר שצולמו בזמנים שונים יכול ליצור מפות של הגובה הדיגיטלי ולמדוד את העיוות של שטח הקרקע של אזור.
רזולוציות מרחביות (20 מ') וטמפורליות (6 ימים) מאפשרות ל- S1 לשפר את טכניקות InSAR הנוכחיות ולספק המשכיות שיטתית לנתונים.
זמן קצר לאחר רעידת האדמה של דרום נאפה באוגוסט 2014, הנתונים שנאספו על ידי סנטינל 1A שימשו לפיתוח מכ"ם צמצם סינתטי אינטרפרומטרי, או InSAR, של האזור הפגוע.
לווייני סנטינל 1 צפויים לבצע ניתוח של רעידות אדמה בטכניקות InSAR באופן פשוט ומהיר יותר.
הקבלן הראשי של המשימה הוא Thales Alenia Space Italy, היחידה לניהול חלליות (SMU).
טכנולוגיות אחרות כגון מודולי T/R, אנטנת מכ"ם צמצם סינתטי עם רצועת ה- C, מערכות המשנה לניהול נתונים והעברת נתונים ומחשב הלוח פותחו בל'אקווילה ובמילאנו.
קבלן הקרקע הראשי הוא "Astrium" וקבלני המשנה "Telespazioו" "WERUM".
אימות הבדיקה הסופי של הלוויין הושלם בחדרים של Thales Alenia Space ברומא ובקאן.
סנטינל 1B - שוגר ב־25 באפריל 2016. בדצמבר 2021 התגלתה תקלה במערכות החשמל של הלווין שמנעה המשך סדיר של המשימה.
לאחר סדרה ארוכה של בדיקות, הוחלט באוגוסט 2022 לסיים את תפעולו ולבצע הורדת מסלול מבוקרת.
סנטינל 1D - שוגר בנובמבר 2025.
סנטינל 3 (Sentinel 3) הוא מערך לוויני חישה מרחוק של כדור הארץ, המפותח כחלק מתוכנית קופרניקוס האירופית.
הלוויין מיועד לעקוב אחר הקרקע והאוקיינוסים, באמצעות מגוון חיישנים אופטיים.
מערך הלוויינים עובד בצוותא עם לוויני סנטינל 2, יאפשר ייצור מהיר של תצלומי לוויין, ומפתחיו מציינים כי בין הפקודה לצלם אזור בעל עניין עד שיופצו תוצרים למשתמשים יעבור פרק זמן שלא יעלה על שלוש שעות.
Sentinel-3A שוגר ב-16 בפברואר 2016.
Sentinel-3B שוגר ב-25 באפריל 2018
Sentinel-3C מתוכנן להיות משוגר ב 2024
Sentinel-3D מתוכנן להיות משוגר ב 2025
בין משימות הלוויינים ניתן לציין:
המשך המשימות של הלוויין Envisat - צילומי צבע של יבשה וימים
מדידת טמפרטורה של אזורי יבשה וים
סנטינל 4 (Sentinel 4) הוא מטע"ד לחישה מרחוק של כדור הארץ, המפותח כחלק ממיזם GMES האירופי.
המטעד יחובר ללוויין מסדרה מטאוסאט של ארגון EUMETSAT.
הוא יוצב בחלל במסלול גיאוסטציונרי, בשונה מלווייני סנטינל 1, 2 ו - 3, המתוכננים לפעול בגובה נמוך מעל כדור הארץ.
יעודו העיקרי של הלוויין - מעקב אחר אטמוספירת כדור הארץ, באמצעות חיישן מולטי ספקטראלי.
סנטינל 5 (Sentinel 5) הוא מטע"ד לחישה מרחוק של כדור הארץ, המפותח כחלק ממיזם GMES האירופי.
המטעד יחובר ללוויין למחקר מטאורולוגי המטעד יחובר ללוויין מסדרה מטאוסאט של ארגון EUMETSAT.
הוא יוצב בחלל במסלול גיאוסטציונרי, בשונה מלווייני סנטינל 1, 2 ו-3, המתוכננים לפעול בגובה נמוך מעל כדור הארץ.
נכון לספטמבר 2009, תצורת המטע"ד טרם הוגדרה סופית.
זקיפי הסנטינל הם קבוצת רובוטים ציידי מוטאנטים המופיעים בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה בחוברת The X-Men #14 מנובמבר 1965 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.
דמותו של הסנטינל מדורגת במקום 38 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN.
הסנטינלים שיחקו תפקיד מרכזי ב"אקס-מן: סדרת האנימציה" של שנות ה-90, והופיעו גם בסדרות "ספיידרמן וחבריו המופלאים", "ספיידרמן: סדרת האנימציה", "אקס-מן: אבולוציה" ו"וולברין והאקס-מן".
גרסאות לייב אקשן של הסנטינלים מופיעות בסדרת הטלוויזיה "בעלי היכולות" וכמו כן סרט הלייב אקשן "אקס-מן: העתיד שהיה" (2014), בעוד גרסאות סימולציה שלהם מופיעים בסרטים "אקס-מן 3: המפלט האחרון" ו"אקס-מן: אפוקליפסה".
האבטיפוס הראשוני לסנטינל פותח בידי מועדון הלפייר בשנות פעילותו של המועדון בסן פרנסיסקו בראשית המאה ה-20. הם השתמשו בפיזיקה כדי ללמוד עוד על בריאתם של אנשי-העל - השלב הבא באבולוציה האנושית.
הם עיצבו את חליפת האבטיפוס הראשונה של הסנטינל כדי לעזור ולאתר את המוטאנטים אם וכאשר ייצאו מכלל שליטה.
זקיפי הסנטינל שהגיעו בעקבותיו מעוצבים לצוד אחר מוטאנטים.
הם מתקדמים ביותר מבחינה טכנולוגית, וברשותם מגוון יכולות.
הם חמושים בכלי נשק אנרגטיים, בעלי יכולת תעופה ומסוגלים לאתר מוטאנטים למרחקים גדולים.
יש להם חוזק עצום ביותר, וגופם חסין ביותר מפני נזק.
כמה מהם יכולים לשנות את מראם החיצוני, לפרק את עצמם ולהרכיב את עצמם מחדש לאחר שהושמדו.
קיימים מספר דגמים של זקיפים - סימן 1-7 הם הזקיפים הראשוניים, שנשלטו בידי פעילים שונאי מוטאנטים כבוליבר טראסק וסטיבן לאנג; זקיפי פריים סנטינל המתקדמים יותר, שיוצרו בידי באסטיון; וזקיפי האבטיפוס נמרוד, אשר הגיעו מהעתיד הדיסטופי "ימי עבר עתידי".
בעקבות אירועי "בית אם" ו"עשירית" של שנת 2005 הוקם הארגון לחירום לאומי (O*N*E).
ד"ר ולרי קופר - העוזרת המיוחדת לנשיא ארצות הברית בענייני ביטחון לאומי - העלתה הצעה לבנייתם של סנטינלים מיוחדים הניתנים להטסה ידנית.
היא מציינת שברגעי משבר, ממשלת ארצות הברית אינה יכולה להסתמך על ארבעת המופלאים או על האוונג'רס, שלא לדבר על האקס-מן, והיא צריכה קבוצת גיבורי-על מורשית משלה.
הדגמים החדשים פותחו בידי טוני סטארק וג'יימס רודס נבחר לקצין הפיקוד ולמדריך הראשי של צוות היחידה.
באירועי "איירון מן 2020" (ינואר-אוגוסט 2020) כאשר טוני סטארק גילה שהוא בינה מלאכותית, הוא גייס צבא שכלל בנוסף לדמויות כמו איש המכונה, סופר אדפטויד, האנדרואיד המגניב ומודלים לחיקוי אנושי של ניק פיורי גם זקיף סנטינל.
קיימות מספר יחידות בולטות של הסנטינלים, כפי שהוצגו לפי סדר הופעתם:
סימן 1 ומאסטר מולד ("תבנית-העל") - נוצרו בידי בוליבאר טראסק, שהקריב את חייו כדי להשמיד את מאסטר מולד.
הופיעו לראשונה בחוברת X-Men #14 (ספטמבר 1965).
סימן 2 (נאו-סנטינלים) - נוצרו בידי לארי טראסק, בנו של בוליבאר טראסק.
הסנטינל היה יכול להסתגל לכוחות-על ולהתגבר עליהם באופן כמעט מיידי.
הופיעו לראשונה בחוברת X-Men #57 (אפריל 1969).
סימן 3 - נוצרו בידי סטיבן לאנג מקבוצת המטהרים ופרויקט ארמגדון, במימון סודי של אדוארד באקמן ומועצת הנבחרים.
סנטינל נחות מסימן 2 שפותח מהערות לא גמורות של טראסק.
הופיעו לראשונה בחוברת X-Men #96 (ספטמבר 1975).
אקס-סנטינלים - אנדרואידים שנוצרו בידי סטיבן לאנג והיו תעתיקים של חבורת אקס-מן המקורית.
הופיעו לראשונה בחוברת X-Men #99 (מרץ 1976).
סימן 4 - נוצרו בידי סבסטיאן שו והופיעו לראשונה בחוברת Uncanny X-Men #151 (אוגוסט 1981).
סימן 5 - נוצרו בידי סבסטיאן שו לפרויקט הממשלתי "עיניים פקוחות" (Wideawake) והופיעו לראשונה בחוברת New Mutants #2 (דצמבר 1982).
נמרוד (בהמשך באסטיון) - אבטיפוס של סנטינל-על שהגיע מתקופת הזמן של ימי עבר עתידי והופעל מחדש בידי הכומר ויליאם סטרייקר.
הוצגו לראשונה בחוברת Uncanny X-Men #191 (מרץ 1985).
סימן 6 - נוצרו בידי סבסטיאן שו לפרויקט הממשלתי "עיניים פקוחות" ונעשה בהם שימוש בידי אונסלוט.
הופיעו לראשונה בחוברת New Mutants #48 (אוקטובר 1986).
סנטינל פריים - נוצרו בידי באסטיון ומבצע אפס סובלנות.
במקור היו בני אנוש מושבתים שהודבקו בטכנולוגיית נניטים מתוך אמונה שיושתלו להם חלקים קיברנטים לצורך החלפת איברים קטועים.
ללא ידיעתם, הם הפכו לסוכני חרש עבור מבצע: אפס סובלנות אשר מופעלים על ידי התקפה של מוטאנט בקרבתם, ומשתנים ליחידות ממוגנות על-ידי שלד חיצוני עם מערכות נשק מתוחכמות.
אומגה סנטינל פריים - הדור השני של יחידות הסנטינל פריים, נקראות לרוב אומגה סנטינל.
בעלות ננוטכנולוגיה משופרת יותר מקודמיהם.
משנים את צורתם מצורה אורגנית למכונה תוך שמונה שלבים (הדבקה, דגירה, שכפול, תרדמה, שפעול, איחוד, הסתגלות ולבסוף אומגה).
חברת האקס-מן קארימה שאפנדר היא אחת מהם.
סימן 7 - נוצרו בידי תעשיות שו.
סנטינלים נסיוניים שניתנים לשליטה מרחוק.
סימן 8 - יחידת סנטינל א*ח*ד (O*N*E) של המשרד לחירום לאומי, בפיתוח תעשיות סטארק.
שלא כמו קודמיו, סימן 8 מצריך טייסי אנוש.
הסנטינלים של סטארק - הופיעו לראשונה בקשת הסיפור "הציר".
תחת השפעתו של הגולגולת האדומה, טוני סטארק מפתח מודלים מצופי אדמנטיום של סנטינלים המצוידים בטכנולוגיה של חלקיקי פים ואשר כוללים מידע על גיבורי-על שונים מתקופת מלחמת האזרחים.
כשהגולגולת האדומה הפך לאונסלוט האדום והאקס-מן הגיעו לג'נושה כדי לעצור אותו, הוא פרס את הסנטינלים של סטארק.
הופיעו לראשונה בחוברת Avengers & X-Men: AXIS #1 (אוקטובר 2014).
סנטי ווייט , המוכרת בשם הבמה שלה סנטיגולד (Santigold) ובשם הבמה הקודם שלה סנטוגולד (Santogold) היא זמרת אמריקאית, כותבת שירים ומפיקה.
אלבום הבכורה שלה, Santogold, יצא ב-2008 וזכה לביקורות חיוביות.
אלבומה השני, Master of My Make-Believe, יצא באפריל 2012. ב-2008 זכתה בפרס ה-NME האמריקאי לאמן מבטיח בתחילת דרכו, ובשנת 2009 הייתה מועמדת לפרס המוזיקה הבריטית בקטגוריית הזמרת הבינלאומית.
ווייט למדה בתיכון בעיר פילדלפיה שבמדינת פנסילבניה בארצות הברית.
היא בוגרת תואר דו חוגי במוזיקה ובלימודי אפרו-אמריקאיים.
את שם הבמה העניקה לה חברה שחשבה עליו ככינוי שמתאים לה.
לאחר מכן עבדה ככותבת ומפיקה.
ווייט הייתה הסולנית של להקת הפאנק-רוק סטיפד.
בעודה חברת הלהקה, קיבלה ווייט הצעה ממרטין הית' לחתום לחוזה סולו עם חברת התקליטים העצמאית מלונדון "ליזארד קינג רקורדס".
סַנְטָלִיִּים (שם מדעי: Santalaceae) היא משפחת צמחים בעלי פרחים מסדרת הסנטלניים.
המפורסם בין מיניה הוא הסנטל הלבן – Santalum album – אלגום, אשר ממנו מופק שמן הסנטל המשמש בתעשיית בשמים, תמרוקים ותרופות.
המשפחה הופיעה לראשונה לפני 70 מיליון שנים בתקופת הקרטיקון.
הסדרה מונה כ-50 סוגים וכ-1000 מינים.
מיכאל זהרי, כל עולם הצמחים, הוצאת עם עובד, 1978; "משפחת הסנטלניים", עמ' 463
קרלוס אלונסו "סנטיאנה" גונסאלס (בספרדית: Carlos Alonso "Santillana" González; נולד ב-23 באוגוסט 1952) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת החלוץ.
במרב הקריירה שלו שיחק סנטיאנה במדי ריאל מדריד, במדיה זכה פעמיים בגביע אופ"א, בתשע אליפויות ספרד ובארבעה גביעים.
סנטיאנה ייצג את ספרד בשני טורנירי מונדיאל ובשתי אליפויות אירופה.
כינויו של סנטיאנה ניתן לו מעיר הולדתו, סנטיאנה דל מאר.
הוא ממוקם במקום הרביעי בטבלת ההופעות במדי ריאל מדריד, עם 645 בכל המסגרות, ובמקום הרביעי בטבלת הכובשים של המועדון בכל הזמנים, עם 289 בכל המסגרות.
סנטיאנה החל את קריירת המשחק שלו בעונת בקבוצת ראסינג סנטנדר (אז ריאל סנטנדר), ששיחקה בליגת המשנה.
כבר בעונת הבכורה שלו זכה סנטיאנה בתואר מלך השערים של ליגת המשנה, כשכבש 16 שערי ליגה באותה עונה.
בסיום העונה, בגיל 19 בלבד, עבר סנטיאנה לריאל מדריד.
כבר בעונת הבכורה שלו כבש סנטיאנה 10 שערי ליגה ב-34 הופעות, סיים כסגן מלך שערי הליגה של הקבוצה באותה עונה וסייע לה לזכות באליפות ספרד.
בעונת סנטיאנה כבש רק שלושה שערי ליגה, אך למרות זאת זכה עם הקבוצה בתואר השני בקריירה שלו, גביע המלך.
ריאל פגשה בגמר את יריבתה הגדולה ברצלונה, וסנטיאנה שפתח בהרכב כבש כבר בדקה החמישית בדרך לניצחון 4-0. עונה אחר כך ריאל זכתה בדאבל המקומי בכיכובו של סנטיאנה, שכבש 17 שערי ליגה והיה למלך שערי הליגה של קבוצתו וסגן מלך שערי הליגה כולה.
בגמר הגביע ניצחה ריאל את אתלטיקו מדריד בפנדלים, לאחר שוויון 0-0 בסיום ההארכה.
סנטיאנה שיחק למשך כל 120 הדקות, אך לא היה בין הבועטים.
ריאל שמרה על תואר האליפות גם בעונה שאחריה, השלישית בקריירה של סנטיאנה.
עונת הייתה עונת השיא של סנטיאנה בליגה הספרדית.
הוא כבש 24 שערי ליגה, שני רק למריו קמפס מולנסיה, והוביל את קבוצתו לזכייה באליפות הרביעית בקריירה שלו, והראשונה מתוך שלוש אליפויות רצופות, שבכולן היה למלך שערי הקבוצה בליגה.
בעונה השלישית מביניהן, עונת , כבש סנטיאנה 23 שערי ליגה, ושוב היה לסגן מלך שערי הליגה כשכבש שער אחד פחות מקיני, חלוץ ספורטינג חיחון.
באותה עונה השלימה ריאל זכייה בדאבל בפעם השנייה בקריירה של סנטיאנה.
בגמר הגביע הביסה ריאל 6-1 את קבוצת הבת של המועדון, ריאל מדריד קסטיליה, וסנטיאנה כבש במשחק את השער השני של קבוצתו.
במסגרת גביע אירופה לאלופות עונה אחר כך, הצליחה ריאל להעפיל עד למשחק הגמר בו הפסידה 1-0 לליברפול.