tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הוא כתב ספר לימוד וביוגרפיה בשם The Musical World of J.
ב-4 בפברואר 2001 שם קץ לחייו ביריית אקדח.
ג'יי דוידסון הוא שחקן קולנוע בריטי, היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1992 על תפקידו בסרט "משחק הדמעות".
דוידסון נולד בריברסייד שבקליפורניה, ארצות הברית, בשם אלפרד איימי.
הוא בנו של אב ממוצא גנאי ואם ממוצא אנגלי.
בגיל שנתיים וחצי עבר עם משפחתו להרטפורדשייר שבמזרח אנגליה.
דוידסון התפרסם בעולם בעיקר בזכות יכולת המשחק שגילה בתפקידו כטרנסקסואל בדרמת הפשע "משחק הדמעות" שיצאה ב-1992. בסרט גילם דוידסון את דמותה של דיל, חברתו הטרנסקסואלית של גיבור הסרט פרגוס, לוחם במחתרת האירית.
על תפקידו בסרט היה דוידסון מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ומועמד לפרס באפט"א.
סרט נוסף בו התפרסם דוידסון היה מותחן הפעולה הבדיוני של רולנד אמריך מ-1994, "סטארגייט", בו גילם את דמותו של רע, אל השמש בדמות חייזר אכזרי הנוסע ברחבי הגלקסיה בדמותו של ילד קטן במטרה למצוא גוף בוגר יותר כדי להכיל בו את גופו הגוסס.
בהמשך עזב דוידסון את תחום המשחק וחזר לעסוק בתחום האופנה, בו עסק לפני שנכנס לתחום המשחק.
דוידסון עובד כאסיסטנט אופנה בלונדון, בין השאר עבור חברת וולט דיסני.
ג'ונתן ג'רמי "'ג'יי ג'יי" גולדברג הוא עיתונאי ובעל טור יהודי-אמריקאי, עורך השבועון היהודי-אמריקני "The Forward" מאז שנת 2000.
היה פעיל בתנועת הנוער "הבונים דרור", שהה שנה בישראל בתוכנית "Habonim Workshop" בקיבוץ אורים והיה חבר בקיבוץ גזר.
היה ראש המערכת של ה"ג'רוזלם ריפורט" בארצות-הברית ועורך בפועל של הג'ואיש ויק.
כתב כשלושה ספרים העוסקים ביהודי ארצות הברית.
גולדברג הוא חבר הוועדה המעניקה את פרס פוליצר וחבר הנהלת הקרן לעיתונות יהודית.
ג'יי ג'יי קייל היה זמר-יוצר ומוזיקאי אמריקאי, זוכה פרס גראמי.
קייל היה אחד הממציאים של צליל הטולסה, ז'אנר משוחרר שהתבסס על השפעות מבלוז, רוקבילי, קאנטרי וג'אז.
סגנונו האישי של קייל מתואר לעיתים קרובות כרגוע.
שיריו זכו למספר רב של גרסאות כיסוי על ידי מוזיקאים אחרים: "After Midnight" ו"Cocaine" של אריק קלפטון, "Bringing It Back" של קנזס, "Call Me the Breeze" ו-"I Got the Same Old Blues" של לנרד סקינרד ו"Travelin' Light" של וויידספראד פאניק הן אחדות מגרסאות הכיסוי המוכרות לשיריו של קייל.
ג'ון וולדון קייל נולד ב-5 בדצמבר 1938 באוקלהומה סיטי, אוקלהומה.
מספר מקורות טוענים ששם לידתו היה "ז'אן-ז'אק קייל" אך מדובר בטעות.
בעלים של מועדון בשדרות סאנסט בהוליווד שהעסיק את קייל באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20 העלה את הכינוי "ג'יי ג'יי" כדי למנוע בלבול עם ג'ון קייל מהוולווט אנדרגראונד.
סגנונו האישי של קייל מתואר לעיתים קרובות כרגוע, והוא מאופיין על ידי מקצבים מעורבים, שינויי אקורדים פשוטים, שירה מאופקת ומילים שנונות ועוקצניות.
קייל משלב בנגינתו את סגנון הפריטה של טראוויס יחד עם סולויים חשמליים עדינים ומפותלים.
ג'יי גאריק הוא דמות בדיונית של גיבור-על מתור הזהב המופיע בחוברות קומיקס פלאש וחברת הצדק של אמריקה בפרסומה של חברת DC קומיקס.
הוא נוצר על ידי הכותב גרדנר פוקס והמאייר הארי למפרט והופיע לראשונה בחוברת Flash Comics #1 מינואר 1940. מחליפו הוא בארי אלן, הפלאש מתור הכסף.
בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "הפלאש", השחקן טדי סירס מגלם את נבל העל האנטר זולומון/זום המתחזה לג'יי גאריק.
את ג'יי גאריק האמיתי מכדור הארץ 3 מגלם השחקן ג'ון וסלי שיפ.
ג'ייסון פיטר גאריק הוא תלמיד מכללה מניו יורק, ששואף אדי מים קשים לאחר שנרדם במעבדה בה עבד (סיפורים מאוחרים קבעו כי מקורו הוא מהעיר הבדיונית קי-סטון סיטי וכי הוא שאף אדי מים כבדים).
כתוצאה מכך, הוא מגלה שהוא יכול לרוץ במהירות על-אנושית ויש לו רפלקסים מהירים (השכתוב לדמות אף קבע ששאיפת המים גרמו להפעלתו של מוטגן רדום בדמו).
לאחר קריירה קצרה בקבוצת הפוטבול במכללה, גאריק עוטה חולצה אדומה עם סמל ברק על החזה וכן חובש קסדת מתכת בעלת זוג כנפיים, בהתבסס על דמותו של האל הרומאי מרקוריוס, ומתחיל להילחם בפשע בזהותו של הפלאש.
הקסדה הייתה שייכת לאביו, ג'וזף, שלחם במלחמת העולם הראשונה.
גאריק השתמש בקסדה ככלי נשק וכמגן, כפי שנראה באירועי המשבר האינסופי.
הוא משתמש בו גם כדי להסיט קרן אנרגיה אל אקליפסו, רוח נקמתו המקורית של אלוהים, לפני שהספקטר נטל את הזהות.
בסיפורים מוקדמים, גאריק השתמש בזהותו כפלאש, אם כי סיפורים מאוחרים יותר קבעו כי יש לו זהות סודית, וכי הוא היה מסוגל לשמור על זהותו בסוד וללא צורך במסיכה כאשר רטט ללא הרף במהירויות גבוהות ולא היה ניתן לצלם תמונה שלו.
כמו הפלאש שלאחריו, גאריק הוא חברו הטוב של הגרין לנטרן מזמנו, אלן סקוט, אותו הכיר בחברת הצדק של אמריקה.
עד מהרה, הפלאש נודע לגיבור-העל הידוע ביותר בתור הזהב.
הוא עזר ליסד את חברת הצדק של אמריקה ושימש כיו"ר הקבוצה.
הוא עזב את הקבוצה בחוברת מספר 6, אך חזר אליה מספר שנים לאחר מכן, בחוברת מספר 24. מספר מקורות של היסטוריה רטרואקטיבית מילאו את החסר בעברו של גאריק.
בשנת 1951, הקבוצה נחקרה בידי "ועדת הקונגרס המשותפת לפעילות אנטי-אמריקנית" הבדיונית, המבוססת על ועדת בית הנבחרים לפעילות אנטי-אמריקנית שהוקמה לאחר מותו של ג'וזף מקארתי בהמשכיות המקבילה של ארץ-2. חברי הקבוצה הואשמו בקשרים עם הקומוניסטים והתבקשו לחשוף את זהויותיהם.
חברי הקבוצה סירבו לכך, ומרביתם פרשו בשנות ה-50 של המאה ה-20, ביניהם גם גאריק, שנשא לאישה את חברתו ג'ואן.
מי שבסופו של דבר עמד מאחורי המזימה היה נבל-על בשם פֵּר דגאטון.
כמדען מומחה, גאריק החזיק מעבדה לרשותו למשך כמה דורות.
החוברת השנתית All-Star Squadron Annual #3 ציינה כי חברי חברת הצדק לחמו בישות בשם איאן קרקול אשר העניק להם אנרגיה שהאטה את קצב הזדקנותם ואפשרה להם להישאר פעילים למשך שארית המאה ה-20 ללא כל אפשרות להידבק במחלה.
גאריק שב מפרישתו בשנת 1961 כדי לפגוש בפלאש של תור הכסף בארי אלן מהיקום המקביל.
עולמו של גאריק נקבע כארץ-2, בשעה שזה של אלן היה ארץ-1. שאר חברי חברת הצדק הצטרפו אליו במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20, אם כי עלילותיהם (מלבד פגישתם עם ליגת הצדק) אינן מתוארות בהרחבה.
גאריק היה חבר מרכזי בקבוצה במהלך הרפתקאותיהם בשנות ה-70 של המאה ה-20, ועזר להתחיל את הקריירה של קבוצת גיבורי-העל "אינסופיות בע"מ".
בעקבות אירועי המשבר בעולמות האינסופיים, כל היקומים המקבילים התמזגו לאחד, וקי-סטון סיטי הפכה לעיר התאומה של סנטרל סיטי, עירו של בארי אלן.
סיפור מאוחר מגלה כי קי-סטון סיטי בהמשכיות חדשה זו נהפכה לבלתי נראית ונמחקה מזכרונם של תושבי העולם כתוצאה מפעולותיהם של מספר נבלי-על.
בתחילת המאה ה-21, רבים מחבריו של ג'יי גאריק פרשו או מתו, אך גאריק נותר חבר קבוע בגלגולה הנוכחי של חברת הצדק.
משלושת חבריו לצוות (יחד עם אלן סקוט וטד גרנט), גאריק הוא האבהי מכולם.
המשבר האינסופי ושנה לאחר מכן
ג'יי ואשתו ג'ואן מחזיקים באפוטרופסות לבארט אלן לאחר היעלמותו של מקס מרקורי.
במהלך אירועי המשבר האינסופי, גאריק מציין כי כוח המהירות אבד לאחר קרב שבו מאיצים רבים - חיים ומתים - הדפו בכוח את סופרבוי פריים לתוך כוח המהירות ונעלמו.
גאריק נשאר מאחור משום שהגיע למגבלות מהירותו ולא יכול היה לעקוב אחריהם.
לאחר מכן, בארט אלן חוזר, כשהוא מבוגר יותר בארבע שנים, וסופג לתוכו את כל כוח המהירות בעקבות מרדף אחר סופרבוי-פריים.
גאריק טוען, שבלעדי כוח המהירות, כוחו אינו כבעבר והוא איטי יותר: כמו וולי וסט באירועים שאחרי המשבר בעולמות האינסופיים, הוא יכול לרוץ רק במהירות הקרובה למהירות הקול.
עוד הוא מציין, כי משום שכוח המהירות כבר לא מאט את קצב הזדקנותו, קצב מהירותו פוחת עם הזמן.
לאחר שבארט עוזב את קי-סטון סיטי לטובת לוס אנג'לס, גאריק הוא שוב המגן היחיד של עירו.
כאשר גאריק שומע על מותו של בארט, הוא מתמוטט מצער, ומתנחם בזרועותיה של ג'סי צ'יימברס.
ג'יי גאריק ממשיך להיות חבר בחברת הצדק החדשה, תחת מנהיגותה של פאוור גירל.
לאחר מותו של הפלאש בארט אלן, מהירותו הגבוהה של גאריק חוזרת.
באותה תקופה, גאריק הוא ראש העיר של מונומנט פוינט, מקום מושבה של חברת הצדק.
הוא ניצב בפני בעיות מאחר שהקבוצה התמקמה בעיר, אך מקבל חזרה ביטחון לאחר שבכיר בעירייה מייעץ לו שגאריק עצמו אינו פוליטיקאי, ולכן אין לו מה לחשוש לגבי היבחרות מחדש.
מעט לאחר מכן, הוא עורך הלווייה לאלן סקוט, שנהרג בזמן שהביס את הנבל ד'ארקן ואומר לחברת הצדק שעליהם להחזיק מעמד.
בסיפור "אאוטסיידרס: שנה לאחר מכן", כפיל של גאריק מופיע כאנטגוניסט שנוצר בידי קבוצת נבלי-העל אחוות הרשע.
הוא נראה בסוף שנות ה-20 לחייו והוא עובד עבור עריץ ברפובליקת מאלי.
ברשותו כוחות-העל של גאריק, אך לא זיכרונותיו וניסיונו הרב.
הוא מובס בכוחותיהם המשולבים של האאוטסיידרס, וגופתו חסרת ההכרה נלקחת לחזקתו של אלן סקוט, המלך הלבן של ארגון שחמט.
עקב בעיות מתמשכות בתהליך השיבוט, שנעשות גם בלתי צפויות בגלל המוטגן עצמו, הכפיל מודבק בגרסה מואצת של מגפה שמחמירה ומקצרת את אורך חייהם של הכפילים ביקום DC.
הדבר מקשה על ארגון שחמט להעיר אותו ולנטרל את שטיפת המוח שעבר, משום שלמרות שהוא לובש חליפה מיוחדת שנועדה לעכב את תהליך ההתדרדרות, נגזר עליו למות מוות איטי כאשר יתעורר מהקפאה קריוגנית.
בעקבות אירועי פלאשפוינט של שנת 2011, בהם יקום DC אותחל מחדש, דמותו של ג'יי גאריק הוצגה מחדש בחוברות Earth-2. גרסה זו של גאריק היא של בוגר מכללה בן 21 שזוכה לזלזול מצד חברתו ג'ואן וצפוי לו עתיד קלוש מבחינת קריירה.
הדמות קיבלה את מהירות-העל שלה מאל אולימפי גוסס בשם מרקוריוס, שרואה סימני גבורה בגאריק, והוא האל האחרון שנפל כתוצאה ממלחמה עם אפוקוליפס.
לטענתו, הוא הוחזק למשך עשור בידי איום גדול יותר מאשר אפוקוליפס.
כפלאש, ג'יי גאריק מסוגל לרוץ במהירות-על, ובעל רפלקסים מהירים ביותר.
ההילה שלו מונעת מחיכוך האוויר להשפיע על גופו ועל בגדיו בשעה שהוא זז.
שלא כמו בארי, ג'יי הוא על-אנושי, ואמנם יש לו חיבור לכוח המהירות, אין הוא מהיר כמו הפלאשים הבאים אחריו.
יש באפשרותו "לגנוב" מהירות ממאיצים אחרים.
כשכוח המהירות נספג לתוך גופו של בארט אלן בעקבות המשבר האינסופי, המהירות הגבוהה ביותר של ג'יי הייתה מהירות הקול.
לאחר מותו של בארט וחזרתו של בארי, כוח המהירות חזר לתפקד כרגיל, ומהירותו של גאריק מתקרבת כעת למהירות האור ומאפשרת לו להגיע למהירותו של הנבל זום.
אולם, משום שגופו נעשה חלש עם הזמן בהשפעות הגיל, הוא אינו יכול לאמץ את גופו כבעבר: שימוש לא נכון במהירויות העל שלו יכול להביא לסיבוכים בלתי הפיכים, כמו דום לב.
בחוברות Earth 2, גאריק קיבל את כוחותיו כברכה מהאל האולימפי מרקוריוס, והוא יכול לשנות את בגדיו באורח קסם לחליפתו של הפלאש כל אימת שירצה.
ג'יימס דוויט יאנסי , הידוע גם תחת שמות הבמה: ג'יי דילה (J Dilla) וג'יי די (Jay Dee), היה ראפר ומפיק מוזיקלי אמריקאי.
על פי ההספד שנכתב לו באתר NPR.org, הוא "היה אחד מאומני ההיפ הופ שהשפיעו הכי הרבה על תעשיית המוזיקה, שעבד עם אומנים ידועים, כמו: א טרייב קולד קווסט, דה לה סול, באסטה ריימס, אריקה באדו, אם אף דום, דה פארסייד וקומון".
ג'יימס נפטר ב-2006 ממחלת הזאבת.
ג'יימס יאנסי היה האח הבכור בין ארבעה אחים.
אחיו הקטן, ג'ון, גם עסק במוזיקה וכונה תחת שם הבמה אילה ג'יי.
ג'יימס פיתח ידע מוזיקלי רחב מההורים שלו (אמו הייתה זמרת אופרה ואביו היה בסיסט ג'אז).
לצד מגוון רחב של ז'אנרים מוזיקליים, ג'יימס פיתח תשוקה למוזיקת ההיפ הופ.
לאחר שעבר מהתיכון הטכני לחלל ולתעופה דייוויס לתיכון פרשינג שבדטרויט, הוא פגש את חבריו לכיתה, T3 ו-Baatin, הוא נהיה חבר שלהם בעקבות האהבה המשותפת לבאטל ראפ.
השלושה הקימו מאוחר יותר את הרכב הראפ סלאם וילג'.
ב-1992 ג'יימס פגש את אמפ פידלר, שהתרשם ממה שג'יימס יכול לעשות עם כלים מאוד מצומצמים.
אמפ פידלר נתן לג'יימס להשתמש במכשיר ה-MPC (כלי נגינה אלקטרוני) שלו, שבו הוא למד להשתמש במהירות.
ב-1995 ג'יימס והראפר פאט קט הקימו את ההרכב 1st Down, ההרכב חתם בחברת התקליטים פיידיי רקורדס; אך לאחר שהוציאו שיר אחד, בשם "A Day Wit' The Homies", חברת התקליטים חזרה בה מהחוזה שחתמו.
באותה השנה ג'יימס הפיק גם את רוב השירים מהאלבום "Labcabincalifornia" של דה פארסייד.
ב-1996 ג'יימס הפיק את המיני אלבום "Yester Years" של ההרכב 5 אלמנץ (שכולל את הראפרים: פרוף, Thyme ו-Mudd).
באותה השנה הוא הקים יחד עם T3 ו-Baatin את ההרכב סלאם וילג' והם הקליטו יחד את אלבום הבכורה שלהם, שנקרא "Fan-Tas-Tic (Vol.
1)", באולפן הביתי של ג'יימס.
האלבום יצא לאור ב-1997 ובמהרה הפך להיות פופולרי בקרב מעריצי היפ הופ מדטרויט, כמו כן האלבום תפס את תשומת הלב של המפיק והראפר קיו-טיפ, שהכתיר את ההרכב כיורשים של א טרייב קולד קווסט.
אולם בראיונות שנערכו עם ג'יימס, הוא ציין שהוא לא חש בנוח עם ההשוואה בין שני ההרכבים.
בסוף שנות ה-90 ג'יימס ייסד יחד עם קווסטלאב, דיאנג'לו, ג'יימס פוייסר ואומנים נוספים את קולקטיב ההיפ הופ האלטרנטיבי\ניאו סול Soulquarians.
באותה תקופה הוא עבד עם אומנים מובילים, כמו: קומון, גורו, דה רוטס, באסטה ריימס ועוד.
ב-2000 יאנסי הוציא יחד עם סלאם וילג' את אלבומם השני, "Fantastic, Vol.
2", האלבום זכה לביקורות טובות מצד המבקרים ומצד קהל המעריצים.
ב-27 בדצמבר 2001 ג'יימס הוציא לאור את אלבום הבכורה שלו, שנקרא "Welcome 2 Detroit", תחת חברת התקליטים הבריטית בי.בי.אי רקורדס.
באותה השנה ג'יימס שינה את שם הבמה שלו מ"ג'יי די" ל"ג'יי דילה", כדי לבדל את עצמו מג'רמיין דופרי שמכונה גם כ"ג'יי.די.".
כמו כן, הוא עזב גם את סלאם וילג' כדי להתמקד בקריירת הסולו שלו.
ב-2002 ג'יימס הפיק את האלבום של פרנק-אן-דאנק, כמו כן הוא עבד על אלבום סולו שלו, אך ההקלטות לא יצאו לאור בהפצה רשמית, אלא ראו אור יום כבוטלג.
כשג'יימס סיים לעבוד על האלבום אם.סי.
איי רקורדס ביקשו מג'יימס להקליט חומרים חדשים שיהיו מיועדים לנתח שוק גדול יותר.
ג'יימס הקליט מחדש את רוב שירי האלבום, אך גם גרסה זאת לא יצאה לאור.
ג'יימס הביעה את התאכזבותו מכך שהמוזיקה שהקליט לא יצאה לאור למעריצים.
ב-2002 ג'יימס חתם על חוזה סולו עם אם.סי.
למרות שג'יימס היה ידוע יותר כמפיק מוזיקלי מאשר כאם סי, הוא בחר לא להפיק את האלבום הבא שלו, אלא הוא הביא מספר מפיקים שאהב, כמו: מאדליב, פיט רוק, קניה וסט, Hi-Tek ועוד.
האלבום נגנז בשל שינויים פנימיים שהתרחשו בחברת התקליטים.
איי נדחו, ג'יימס הקליט את האלבום "Ruff Draft" בחברת התקליטים Mummy Records.
למרות שהאלבום לא זכה להצלחה גדולה, הוא סימל את השינוי המוזיקלי של ג'יימס.
ב-2002 ג'יימס הקים יחד עם הראפר והמפיק מאדליב את ההרכב ג'ייליב (Jaylib), ב-2003 הם הוציאו לאור יחד את האלבום "Champion Sound".
ב-2004 ג'יימס עבר מדטרויט ללוס אנג'לס והחל מסע הופעות עם ג'ייליב בקיץ 2004.
ב-2003 ג'יימס איבד ממשקלו כתוצאה מהמחלות שבהם לקה ומהתרופות שלקח.
בנובמבר 2005, כג'יימס היה במסע ההופעות שלו באירופה, נודע לציבור על חומרת מצבו הבריאותי.
יותר מאוחר נודע שהוא סבל ממחלת דם נדירה, שנקראת ארגמנת של קרישה וחוסר טסיות (Thrombotic Thrombocytopenic Purpura), ומזאבת.
ב-20 בפברואר 2006 (שלושה ימים לאחר יום הולדתו ה-32 ולאחר שהוציא לאור את האלבום "Donuts") ג'יימס נפטר בביתו שנמצא בלוס אנג'לס, קליפורניה.
לפני מותו ג'יימס עבד על מספר פרויקטים שתכנן להשלימם ולהוציא אותם לאור בעתיד.
האלבום "The Shining" של ג'יימס היה 75% מוכן כשהוא נפטר, ב-8 באוגוסט 2006 האלבום יצא לאור בבי.בי.אי רקורדס, לאחר שהוא הושלם על ידי קריים ריגינס.
במרץ 2007 האלבום "Ruff Draft" יצא לאור מחדש, עם חומרים שלא יצאו בהוצאה הראשונה של האלבום ועם קטעי כלי.
ב-2005 הוכרז שג'יימס הולך להוציא את המיני אלבום "Jay Love Japan", אך נכון להיום לא יצאה גרסה רשמית של האלבום.
אפשר למצוא גרסאות לגיטימיות ולא לגיטימיות של האלבום באינטרנט ובחנויות.
ביוני 2007 האלבום "Champion Sound" של ג'יימס ומאדליב יצא לאור מחדש על ידי סטונס ת'רואו רקורדס כגרסת דלוקס שכוללת שני דיסקים עם קטעי כלי ובי-סייד.
ב-2008 יצא לאור האלבום "Yancey Boys" של אילה ג'יי (אחיו הקטן של ג'יימס), שהופק במלואו על ידי ג'יימס.
ב-2009 יצא לאור גרסה עם קטעי הכלי של האלבום.
באותה השנה יצא לאור האלבום "Jay Stay Paid" על ידי נייצ'ר סאונדס שכלל בתוכו 28 קטעי כלי שלא יצאו לאור.
למספר קטן מהשירים נוספו גם קטעי קול של ראפרים שהיו מקורבים לג'יימס.
הפרויקט מוקסס ואורגן על ידי פיט רוק.
ב-2010 קטעי קול והפקות של ג'יימס שלא יצאו קודם לכן שולבו באלבום "Villa Manifesto" של סלאם וילג', לראשונה כל חמשת חברי ההרכב הופיעו באלבום.
ב-25 במאי 2012 יצא מהדורה מוגבלת של המיני אלבום "Dillatroit/Rebirth Promo EP" כתקליט ויניל 12 אינץ'.
ב-12 ביוני 2012 יצא לאור הגרסה הרשמית של האלבום "Rebirth of Detroit".
תאריךשם האלבום שם ההרכב מקום במצעדיםUSR&BUSIndie 1997(Fan-Tas-Tic (Vol.1 סלאם וילג' - -13 ביוני 2000Fantastic, Vol.
2 סלאם וילג' - -2000Best Kept Secret סלאם וילג' - -7 באוקטובר 2003Champion Sound ג'ייליב 92 22
ג'יי לאבסטון היה סוציאליסט ומנהיג פועלים יהודי-אמריקאי.
נולד בעיירה במחוז גרודנו (כיום בבלארוס) למשפחה שומרת מצוות, בשם "יעקב ליבשטיין".
בשנת 1907 היגרה משפחתו לניו יורק.
נמשך מנעוריו לסוציאליזם, והולהב מרעיונותיו של דניאל דה ליאון.
בשנת 1919 הצטרף למפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית.
בשנת 1921 נעשה לעורך עיתון המפלגה הקומוניסטית ועם מותו של צ'ארלס רות'נברג מייסד המפלגה בשנת 1927, נעשה למזכיר הארצי של המפלגה.
בשנת 1929 הוצא משורות המפלגה הקומוניסטית בשל תמיכתו בניקולאי בוכארין, והצטרף יחד עם חברו צ'ארלס צימרמן לארגון העובדים ILGWU של דייוויד דובינסקי.
בשנת 1944 נבחר לכהן בוועדת הסחר החופשי (Free Trade Union Committee) של פדרציית העבודה האמריקאית, ובמסגרת זו שירת את ה-CIA באיתור פעילים קומוניסטים.
ג'ון ג'וזף פילד ידוע בשם ג'יי ג'יי פילד הוא שחקן בריטי-אמריקאי.
ג'ון ג'וזף פילד נולד בבולדר שבקולורדו.
אביו הוא רשאד פילד, איש אקדמיה אנגלי, ואימו היא אמריקאית.
כשהיה פילד תינוק עבר עם הוריו לחיות בלונדון.
אביו החורג הוא ג'ון ויליאמס עורך ב-BBC World News.
כשהיה פילד בן 17 יצא עם אחיו רובין למסע בטיבט.
פילד הופיע בסרטי קולנוע וטלוויזיה בהם בתפקיד סיימון דויל בסדרת סרטי "פוארו" בפרק "מוות על הנילוס" ובתפקיד פול אוסבורן בסרט "The Pale Horse" מסדרת סרטי "גברת מארפל".
עוד גילם את הנרי טילני בסרט הטלוויזיה "מנזר נורת'אנגר" על פי הרומן מאת ג'יין אוסטן, ואת גארלנד בעיבוד של ה-BBC לספריו של פיליפ פולמן "מסתרי אבן האודם" ו"הצל בצפון".
בקולנוע הופיע פילד בסרט "סיבוב אחרון" וגילם את הגרסה הצעירה לדמות שגילם מייקל קיין, ובסרט "Telstar" הופיע בתפקיד היינץ.
הופעת הבכורה שלו בווסט אנד הייתה ב-2008 במחזה "Ring Round the Moon".
ב-2011 כיכב פילד בסרט "קפטן אמריקה" בתפקיד ג'יימס מונטגומרי פלסוורת'.
באותה שנה כיכב לצדו של בנדיקט קמברבאץ' בסרט "Third Star" והופיע בעיבוד של ה-BBC ל-"משמרת לילה" מאת שרה ווטרס.
ב-2013 גילם את הנרי נובלי, בן דמותו של מר דארסי, בסרט "למצוא את מר דארסי" עיבוד של ג'רושה הס לרומן "Austenland" מאת שנון הייל.
ב-2014 השתתף פילד בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC "המוסקטרים" בתפקיד מרסאק.
החל מ-2009 מבלה פילד חצי שנה בלוס אנג'לס וחצי שנה בלונדון.
בת זוגו היא השחקנית נב קמפבל.
באוגוסט 2012 נולד בנם הבכור, קספיאן.
שנה שם תפקיד הערות 2000 שש דרגות של הפרדה ריץ' / בן 2008 Ring Round the Moon הוגו / פרדריק 2008 The Pride פיליפ
ג'ייסון דייוויד "ג'יי" ויליאמס הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הרכז.
בשנת 2001 זכה באליפות המכללות כשחקן אוניברסיטת דיוק, וכשנה לאחר מכן נבחר במקום השני בדראפט ה-NBA לשנת 2002 על ידי שיקגו בולס.
ביוני 2003, לאחר עונה אחת בשיקגו, נפצע קשה בתאונת דרכים שגדעה את קריירת המשחק שלו בגיל 21.
ויליאמס נולד בעיר פליינפילד שבניו ג'רזי, ולמד ב"תיכון סנט ג'וזף" אשר בעיר מטאצ'ן הסמוכה.
כשחקן ליגת כדורסל התיכונים נבחר בשנת 1999 לשחקן המצטיין של העונה במדינת ניו ג'רזי.
כמו כן נבחר בסיום אותה עונה להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, אליו מוזמנים שחקני התיכונים המצטיינים בארצות הברית, וקלע במשחק 20 נקודות.
לאחר מכן למד באוניברסיטת דיוק ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה בין השנים 1999–2002, תחת המאמן מייק ששבסקי.
בעונתו השנייה באוניברסיטה קלע 21.6 נקודות ומסר 6.1 אסיסטים בממוצע למשחק, והוליך את קבוצתו, לצד שיין באטייה, קרלוס בוזר ומייק דאנליבי, לזכייה השלישית בתולדותיה באליפות המכללות.
בטורניר האליפות עצמו הוביל את טבלת הקלעים עם 25.7 נקודות למשחק, ובסיום העונה נבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות.
בעונתו השלישית והאחרונה בדיוק קלע 21.3 נקודות למשחק, וזכה הן בפרס נייסמית' והן בפרס ג'ון וודן המוענקים לשחקן המצטיין של העונה בליגת המכללות.
בקיץ 2002 השתתף עם נבחרת ארצות הברית באליפות העולם בכדורסל 2002, אך מיעט לשחק וקלע 3.9 נקודות למשחק לאורך הטורניר.
נבחרת ארצות הברית הפסידה לנבחרת יוגוסלביה בשלב רבע הגמר וסיימה את הטורניר במקום השישי.
ויליאמס נבחר על ידי קבוצת שיקגו בולס בבחירה השנייה של דראפט ה-NBA לשנת 2002, אחרי יאו מינג שנלקח ראשון.
בשיקגו היה ויליאמס חלק משלד הקבוצה הצעיר והמבטיח שכלל גם את שחקני השנה השנייה טייסון צ'נדלר ואדי קרי, ושחקני השנה השלישית מרכוס פייזר וג'מאל קרופורד.
במשחקו השביעי ב-NBA רשם טריפל-דאבל מרשים עם 26 נקודות, 14 ריבאונדים ו-13 אסיסטים בניצחון קבוצתו מול ניו ג'רזי נטס, אך בדיעבד אלו התבררו כשיאי הקריירה של ויליאמס בשלוש הקטגוריות הנ"ל.
ביחס לבחירה שנייה בדראפט, רשם ויליאמס עונת בכורה מאכזבת למדי כשקלע 9.5 נקודות למשחק ב-39.9% קליעה מהשדה בלבד, והבולס סיימו את העונה במקום ה-12 באזור המזרחי עם מאזן 30–52 (36.6%).
ב-19 ביוני 2003 נסע ויליאמס באופנועו והתנגש בפנס רחוב בצפון שיקגו.
כתוצאה מהתאונה סבל ויליאמס משבר באגן, פגיעה בעצב ראשי ברגלו ושלושה קרעים ברצועות ברכו השמאלית, כולל קרע ברצועה הצולבת הקדמית.
ויליאמס נהג ללא קסדה וללא רישיון נהיגה על אופנוע במדינת אילינוי, וכן הפר את תנאי חוזהו עם הבולס, לפיהם אסור עליו לנסוע כלל באופנוע.
משהתברר כי לא יוכל לשחק כדורסל למשך זמן רב, אם בכלל יחזור לשחק, נופה ויליאמס מסגל הקבוצה.
לאחר שחרורו מהקבוצה שילמה לו שיקגו 3 מיליון דולר עבור הוצאות טיפולי השיקום, על אף שלא הייתה מחויבת לכך מאחר שוויליאמס הפר את תנאי החוזה עמה.
לקראת עונת ניסה ויליאמס לחזור לשחק ב-NBA כשחתם על חוזה לא-מובטח בניו ג'רזי נטס, אך הוא נחתך מהסגל לפני תחילת העונה.
לפני עונת ניסה לבצע קאמבק נוסף כאשר השתתף במחנה אימונים של מיאמי היט, אשר בסופו של דבר לא החתימה אותו.
מאז פרישתו ממשחק משמש ויליאמס כפרשן בשידורי טלוויזיה של משחקי ליגת המכללות האמריקאית.
ג'יי גריפית'ס היא שחקנית תיאטרון וטלוויזיה בריטית.
גריפית'ס למדה בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה והופיעה בדרמות טלוויזיוניות רבות בהן בתפקיד רוז הנדרסון בסדרה של ה-BBC "באגס" במשך ארבע עונות.
היא מרבה להופיע בסדרות דרמה משטרתיות או רפואיות, בהן "The Bill", "רופאים", "Always and Everyone", עדות אילמת" ו-"Instinct".
עוד השתתפה בסדרות "חדר מיון", בין השורות", "Drop the Dead Donkey", "קינגדום" ו"סקינס".
גריפית'ס הנחתה את התוכניות לבתי הספר של ה-BBC בשם "Watch" ו-"Storytime".
ב-2015 כיכבה גריפית'ס בתפקיד אורח בפרק בסדרה הרפואית "הולבי סיטי", ובתפקיד חברה ב-UNIT בעונה התשיעית של סדרת המדע בדיוני "דוקטור הו".
ב-24 בפברואר 2016 פורסם שגריפית'ס תגלם את אלי גרדנר, רופאה בכירה בסדרת הדרמה "חדר מיון".
הופעת הבכורה שלה בסדרה הייתה ב-7 במאי 2016.
Aliens אמא קוסמת בפרק "100 Wizards: Part One" 2015 איסטאנדרס EastEnders הלן סטריץ' סדרת טלוויזיה (4 פרקים) 2015 דוקטור הו Doctor Who ג'אק בפרקים "The Zygon Invasion" ו-"The Magician's Apprentice" 2016–2017 חדר מיון Casualty אלי גרדנר סדרת טלוויזיה
ג'יי וייט הוא מתאבק ניו זילנדי, המופיע בארגון ההיאבקות New Japan Pro-Wrestling.
לאחר שהחל את הקריירה שלו בשנת 2013, וייט הצטרף שנה מאוחר יותר לארגון NJPW.
בחודש יוני של שנת 2016, וייט עזב כדי ללמוד תרבויות אחרות של היאבקות וביניהן היה ניתן למצוא את ארגון Ring of Honor האמריקאי ואת ארגון Revolution Pro Wrestling הבריטי.
וייט חזר ל-NJPW בנובמבר 2017.
בתחילת שנת 2013, וייט החל להתאמן תחת הדרכתו של תומאס ג'ונס (שהוכר יותר בשם הבמה: The UK Kid) בארגון Varsity Pro Wrestling.
את קרב הבכורה שלו בקריירה ערך בארגון זה ב-19 בפברואר.
בתחילת שנת 2014, וייט התאבק לצד מתאבק הארגון New Japan Pro Wrestling דאז, פרינס דוויט, בקרב זוגות.
זמן קצר לאחר קרב זה, המתאבק באד לאק פאלה יצר קשר עם וייט ואמר לו שדוויט דיבר עם הנהלת NJPW ואמר לו שבמידה וירצה לעבור לארגון, יהיה לו מקום במתחם הדוג'ו שלהם.
מספר חודשים לאחר מכן, וייט נפגש עם פאלה, דוויט ושינסקה נקאמורה בלונדון, שם וייט נענה להצעה בחיוב.
וייט עזב ליפן בערב השנה האזרחית 2014 והחל להתאמן במעמד של מתאבק טירון.
את קרב הבכורה שלו בארגון ערך ב-30 בינואר 2015 בהפסד לאלכס שלי.
וייט הפסיד את כל שמונת הקרבות שלו בשנה זו, דבר שנפוץ מאוד למתאבק שנחשב טירון ב-NJPW.
שנה לאחר מכן, וייט החל לצבור עוד ועוד ניצחונות וב-27 במרץ הוא רשם את הניצחון הגדול ביותר בקריירה שלו על האלוף הבין יבשתי של NJPW באותה התקופה, קני אומגה, בקרב שאינו היה על התואר.
הקרב האחרון של וייט ב-NJPW התרחש ב-19 ביוני, כשהוא חבר לצד דייוויד פינלי ג'וניור וג'וס רובינסון בהפסדם לסאטושי קוג'ימה, הירושי טנזאן ומנאבו נאקאנישי.
במהלך שבוע זה וייט עזב לטובת שהייה בארצות הברית.
כשעבר לארצות הברית, וייט התבסס בניו ג'רזי, לפני שעבר לדטרויט, לגור ביחד עם אלכס שלי.
וייט ערך את קרב הבכורה שלו בארגון Ring of Honor ב-25 ביוני לאחר שניצח בפסילה את קמיטאצ'י.
לאחר מכן, הוא הצטוות לשורות מוטור סיטי מאשין גאנז (אלכס שלי וכריס סייבן) בניצחונם על קמיטאצ'י, כריסטופר דניאלס ופרנקי קאזריאן.
וייט והמוטור סיטי מאשין גאנז הקימו צוות שנקרא "Search and Destroy" ביחד עם ג'ונתן גרישם וליאו ראש.
ב-8 ביולי, וייט גבר על ליאו ראש.
ב-12 באוגוסט 2016, וייט ערך את קרב הבכורה שלו בארגון הבריטי Revolution Pro Wrestling לאחר שניצח את ג'וש בודום.
שבוע לאחר מכן, הוא התחרה בקרב מרובע נגד קמיטאצ'י, ליאו ראש ודונובן דיג'אק, שבו דיג'אק יצא עם ידו על העליונה.
לילה לאחר מכן, וייט וראש הפסידו בקרב זוגות לאחים בריסקו.
ב-26 באוגוסט, וייט ניצח את מארק האסקינס.
ב-30 בספטמבר, וייט חבר לשורות קושידה ו-ACH בניצחונם על האחים בריסקו וטורו יאנו במסגרת קרב רבע הגמר של טורניר אליפות השלישיות של ROH.
בחצי הגמר, השלושה ניצחו את רת' טייטוס, קני קינג וקפריס קולמן.
בשלב הגמר של הטורניר הם הפסידו למאט טייבן, ויני מרסליה ו-TK אוריאן.
וייט חזר לארגון ההיאבקות RPW ב-21 בינואר 2017 בניצחון על מרטין סטון.
ב-6 ביוני, וייט ניצח בקרב באטל רויאל וכתוצאה מכך קיבל את ההזדמנות הגדולה ביותר בקריירה שלו, כשהתחרה נגד כריסטופר דניאלס על אליפות העולם של ROH, אך לא הצליח לנצח אותו.
ב-5 בנובמבר 2017, וייט חזר ל-NJPW כדמות המסתורית שנקראה Switchblade (שפירושו אולר קפיצית).
הוא איתגר את הירושי טנהאשי לקרב באירוע הגדול של השנה, רסלקינגדום 12, על האליפות הבין יבשתית של IWGP.
בקרב זה ביניהם שנערך ב-4 בינואר 2018, וייט הפסיד לטנהאשי.
לילה לאחר מכן, וייט יצר ציפייה לכך שהוא מצטרף ל-Bullet Club, אך כל זה היה מתוכנן כדי לתקוף את קני אומגה.
ב-6 בינואר, הוא הצטרף לקבוצת Chaos במטרה שיהיה לו תגבורת נגד קני אומגה וה-Bullet Club.
ב-28 בינואר, וייט ניצח את אומגה והפך לאלוף ארצות הברית של IWGP.
ב-25 במרץ, הוא הגן בהצלחה על התואר נגד האנגמן פייג'.
לאחר מכן, הוא הגן בהצלחה על התואר נגד דייוויד פינלי ופאנישמנט מרטינז בשני קרבות שונים.
ב-7 ביולי, וייט הפסיד את האליפות לג'וס רובינסון.
לאחר מכן, הוא התחרה בטורניר ה-G1 Climax של הארגון, שבו סיים במקום השלישי עם שישה ניצחונות ושלושה הפסדים.
בין הניצחונות שרשם, היה ניתן למצוא את המנהיג של Chaos, קאזוצ'יקה אוקאדה, ואת הירושי טנהאשי, שסיים כמנצח בטורניר וההפסד היחיד שלו בכל הטורניר היה לוייט.
באירוע Destruction In Kobe, שנערך ב-23 בספטמבר 2018, וייט תקף את הירושי טנהאשי לאחר קרב ההגנה שלו על מזוודת ה-G1. לאחר מכן, וייט תקף את קאזוצ'יקה אוקאדה עד שהמנג'ר הקודם של אוקאדה, גדו, הגיע ונחלץ לעזרתו.
לעומת זאת, גדו בגד באוקאדה לאחר שהכה אותו בעזרת כיסא, וכתוצאה מכך חבר לשורות וייט.
ב-8 באוקטובר, וייט נוצח על ידי טנהאשי.
לאחר הקרב, וייט וגדו תקפו את טנהאשי עד שאוקאדה הגיע ועצר את תקיפתם.
כעבור זמן מה, וייט וגדו הצטרפו לקבוצת ה-Bullet Club, כשוייט הוא זה שמשמש כמנהיג הקבוצה.
באירוע Power Struggle, שנערך ב-3 בנובמבר, וייט הציב בפני אוקאדה אתגר לקרב באירוע הגדול של הארגון, רסלקינגדום 13, ב-4 בינואר 2019. בקרב זה, וייט גבר על אוקאדה.
שנערך יממה לאחר מכן, וייט הצמיד את טנהאשי לניצחון במהלך קרב שלושה נגד שלושה ובעקבות כך זכה לאתגר את טנהאשי לקרב על האליפות במשקל כבד של IWGP.
קרב זה ביניהם התקיים באירוע The New Beginning in Osaka, שנערך ב-11 בפברואר, ובו וייט גבר על טנהאשי וזכה באליפות במשקל כבד של IWGP בפעם הראשונה בקריירה שלו, והפך למתאבק הרביעי הכי צעיר (בן 26 באותו זמן) שזכה באליפות זו, ולמתאבק הכי צעיר שמוצאו הוא לא יפני שזה באליפות זו.
באירוע G1 Supercard, שנערך ב-6 באפריל, וייט הפסיד את התואר לאוקאדה.
ב-12 באוגוסט, הגיע וייט לגמר ה-G1 Climax של שנת 2019, כאשר סיים במקום הראשון בבית שלו, עם שישה ניצחונות ושלושה הפסדים.
וייט הפסיד בגמר לקוטה איבושי שזכה בטורניר, אך במהלך הטורניר, אחד מניצחונותיו היה כאשר הצמיד את טטסויה נאיטו, האלוף הבין יבשתי של IWGP באותו הזמן, וכתוצאה מכך זכה לאתגר אותו לקרב על אותה אליפות ב-22 בספטמבר, באירוע Destruction In Kobe.
וייט הצמיד את נאיטו באותו אירוע ובכך זכה באליפות הבין יבשתית של IWGP, ובכך רשם עוד הישג: המתאבק השני בהיסטוריה שזכה באליפויות משקל כבד, ארצות הברית והבין יבשתית של ה-IWGP (הראשון שעשה זאת היה קני אומגה).
וייט הגן בהצלחה על התואר ב-3 בנובמבר נגד הירוקי גוטו.
אחרי אותו ניצחון הוא אותגר על ידי טטסויה נאיטו שהפסיד לו חודש וחצי לפני לקרב על האליפות באירוע הגדול של הארגון, Wrestle Kingdom, ב-4 בינואר 2020. באירוע זה, וייט הפסיד בחזרה את האליפות לנאיטו, אך לילה לאחר מכן, ניצח את קוטה איבושי.
ב-9 בפברואר, וייט ניצח את סאנאדה באירוע New Beginning In Osaka.
ב-12 ביוני 2022, וייט ניצח את אוקאדה והפך לאלוף העולם במשקל כבד של IWGP.
אליפות השלשות של AEW (פעם אחת) - עם אוסטין גאן וקולטן גאן
אליפות העולם במשקל כבד של IWGP (פעם אחת)
אליפות במשקל כבד של IWGP (פעם אחת)
אליפות ארצות הברית במשקל כבד של IWGP (פעם אחת)
PWI דירג אותו במקום ה-12 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2019
הווארד ג'יימס "ג'יי" טריאנו הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל קנדי, המשמש כעוזר מאמן של קבוצת שארלוט הורנטס מליגת ה-NBA.
בין השנים 2008–2011 היה המאמן הראשי של טורונטו ראפטורס, ובעונת אימן את פיניקס סאנס.
כמו כן, אימן טריאנו את נבחרת קנדה בכדורסל בין השנים 1998–2004 ובין השנים 2012–2019.
טריאנו נולד בעיר טילסונבורג הסמוכה ללונדון שבאונטריו, קנדה.
בין השנים 1977–1981 למד באוניברסיטת סיימון פרייזר אשר בברנבי, קולומביה הבריטית, ולאורך תקופת לימודיו שיחק בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, בעמדת הקלע.
בקבוצת האוניברסיטה שיתף פעולה עם האצן טרי פוקס.
בדראפט ה-NBA 1981 נבחר טריאנו בבחירה ה-179 (סיבוב שמיני), על ידי לוס אנג'לס לייקרס, אך לא זכה לחוזה בקבוצה.
עד שנת 1986 שיחק במספר קבוצות במקסיקו, וכן בפנרבחצ'ה הטורקית.
בין השנים 1978–1988 שיחק עבור נבחרת קנדה בכדורסל, ואף היה הקפטן של הנבחרת בין השנים 1981–1988. בכל ארבעת הטורנירים של אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), אליפות העולם 1982, אליפות העולם 1986 ואולימפיאדת סיאול (1988) היה טריאנו הקלעי המוביל של קבוצתו, עם ממוצע כולל של 16.4 נקודות למשחק.
הישג השיא של קנדה באותה תקופה היה העפלה לשלב חצי הגמר בטורניר אולימפיאדת לוס אנג'לס, אותו סיימה במקום הרביעי.
מיד לאחר פרישתו ממשחק בשנת 1988 מונה למאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת סיימון פרייזר, בה שיחק בעבר כסטודנט, ונשאר בתפקיד עד שנת 1995. בין השנים 1995–2002 שימש כ"מנהל קשרי קהילה" עבור קבוצת ונקובר גריזליס מליגת ה-NBA.
לקראת עונת מונה לעוזר מאמן בטורונטו ראפטורס, ועד לשנת 2008 נשאר בתפקיד תחת המאמנים הראשיים לני וילקינס, קווין אוניל וסם מיטשל.
בעונות ו- העפילה טורונטו לשלב הפלייאוף, אך בשני המקרים הודחה ממנו בסיבוב הראשון.
בדצמבר 2008, כאשר עמד מאזן הקבוצה בעונת על 8 ניצחונות ו-9 הפסדים, פוטר מיטשל מאימון הקבוצה, וטריאנו מונה כמחליפו.
בכך הפך למאמן הראשי השני בתולדות ה-NBA, אחרי מייק ד'אנטוני, המחזיק באזרחות שאינה אמריקאית.
עד לסיום אותה עונה רשמו הראפטורס מאזן שלילי 25–40, והם סיימו את העונה במקום ה-13 באזור המזרחי.
בשתי העונות הבאות השיגה הקבוצה מאזן כולל של 62 ניצחונות ו-102 הפסדים, ובשתיהן החמיצה את הפלייאוף.
באותה תקופה בלטו בקבוצה השחקנים כריס בוש, אנדראה ברניאני וחוסה קלדרון.
ביוני 2011 עזב טריאנו את תפקידו כמאמן הקבוצה, ועבר לשמש כראש מחלקת הסקאוטינג של הראפטורס.
בין השנים 2012–2016 שימש כעוזר מאמן בפורטלנד טרייל בלייזרס, תחת המאמן טרי סטוטס.
במאי 2016 מונה לעוזר מאמן בפיניקס סאנס, תחת ארל ווטסון.
כבר לאחר 3 משחקים בעונת , מתוכם שני הפסדים בפערים של 48 ו-42 נקודות, פוטר ווטסון מתפקידו והוחלף על ידי טריאנו.
עד לסיום העונה העמידו הסאנס מאזן של 21 ניצחונות ו-58 הפסדים, אשר הציב אותם במקום האחרון באזור המערבי.
לקראת עונת הצטרף לצוות האימון של ג'יימס בורגו, מאמן שארלוט הורנטס.
בשנת 1998 מונה טריאנו למאמן הראשי של נבחרת קנדה בכדורסל.
בתקופתו כמאמן הנבחרת הוביל אותה לזכיות במדליית הכסף באליפות האמריקות 1999 ובמדליית הארד באליפות האמריקות 2001. בטורניר הכדורסל של אולימפיאדת סידני (2000) הפסידה קנדה מול נבחרת צרפת בשלב רבע הגמר, וסיימה במקום השביעי.
רכז הנבחרת, סטיב נאש, הוביל את כל שחקני הטורניר עם ממוצע של 6.9 אסיסטים למשחק.
בשנת 2004 פוטר טריאנו מתפקידו, והוחלף על ידי ליאו ראוטינס.
בשנת 2008 מונה לעוזר מאמן בנבחרת ארצות הברית, תחת המאמן מייק ששבסקי.
בטורניר אליפות העולם בכדורסל 2010 ניצחה ארצות הברית את כל תשעת משחקיה בהפרש ממוצע של כ-25 נקודות, וזכתה במדליית הזהב.
בין השנים 2012–2019 חזר לאמן את נבחרת קנדה.
לאורך התקופה זכה עם הנבחרת במדליית הארד באליפות האמריקות 2015, וסיים עמה במקומות השישי והשמיני, בהתאמה, בטורנירי אליפות האמריקות 2013 ו-2017. לקראת גביע העולם בכדורסל 2019 הוחלף כמאמן הנבחרת על ידי ניק נרס.
ג'ון ג'יי האמפריז הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי.
שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1984–1995, ולאורך התקופה העמיד ממוצעים כוללים של 11.1 נקודות, 5.5 אסיסטים, 2.5 ריבאונדים ו-1.5 חטיפות למשחק.
האמפריז נולד בלוס אנג'לס שבקליפורניה, וגדל באינגלווד הסמוכה.
בשנת 1980 החל ללמוד באוניברסיטת קולורדו, ועד לסיום לימודיו בשנת 1984 שבר את שיאי קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה בסך אסיסטים (562) וחטיפות (309) בקריירה.
בשתי עונותיו האחרונות בקבוצה קלע 14.9 נקודות, מסר 6.1 אסיסטים וחטף 3.8 כדורים בממוצע למשחק.
בדראפט ה-NBA 1984 נבחר האמפריז בבחירה ה-13, על ידי פיניקס סאנס.
ב-3 וחצי עונותיו בפיניקס פתח במרבית המשחקים, ורשם ממוצעים של 10.8 נקודות ו-6.3 אסיסטים למשחק.
באפריל 1987, פרקליטות מחוז מריקופה שבאריזונה האשימה את האמפריז ושניים מחבריו לקבוצה – ג'יימס אדוארדס וגרנט גונדרזיק – בשימוש ובסחר בקוקאין.
ההאשמות היו מבוססות בחלקן על עדות שמסר שחקן הקבוצה וולטר דייוויס, אשר קיבל חסינות משפטית.
בסופו של דבר נשלחו אדוארדס והאמפריז לתוכנית לגמילה מסמים והמשיכו לשחק בקבוצה, בעוד גונדרזיק עבר לשחק בצרפת.
במהלך עונת הועבר האמפריז בטרייד למילווקי באקס, בתמורה לקרייג הודג'ס.
ב-4 עונותיו המלאות עם הבאקס שימש כשחקן חמישייה קבוע, תחת המאמנים דל האריס ופרנק האמבלן, ותרם 14.1 נקודות ו-6.2 אסיסטים בממוצע למשחק.
בעונת העפילה מילווקי לחצי גמר האזור המזרחי, בין היתר הודות להתעלות של האמפריז בסדרת הסיבוב הראשון מול אטלנטה הוקס, במהלכה קלע 16.4 נקודות ומסר 8.0 אסיסטים למשחק.
ביוני 1992 הועבר עם לארי קריסקוביאק בטרייד ליוטה ג'אז, תמורת בלו אדוארדס ואריק מרדוק.
בעונת העפיל עם יוטה לגמר האזור המערבי, כמחליפו מהספסל של ג'ון סטוקטון.
בפברואר 1995 נשלח בטרייד לבוסטון סלטיקס, שוב פעם תמורת בלו אדוארדס.
בסיום עונת פרש האמפריז ממשחק, בגיל 32.
לקראת עונת 2001/2002 מונה האמפריז למאמן הראשי של קבוצת ג'ילין נורת'רן טייגרס מליגת העל הסינית.
באותה עונה הפסידה ג'ילין בחצי גמר אליפות הליגה.
בעונת שימש כעוזרו של מייק ד'אנטוני, מאמן פיניקס סאנס.
בקיץ 2008 מונה למאמן הראשי של רינו ביגהורנס מליגת הפיתוח של ה-NBA, לקראת עונת הבכורה של המועדון.
בשתי עונותיו בתפקיד רשמו הביגהורנס מאזן כולל של 53 ניצחונות ו-47 הפסדים.
בין השנים 2014–2016 שימש כעוזר מאמן בברוקלין נטס, תחת ליונל הולינס וטוני בראון.
ג'יי פלטשר וינסנט הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1981–1993. ממוצעיו הכוללים לאורך 9 עונותיו בליגת ה-NBA הם 15.2 נקודות, 5.5 ריבאונדים ו-2.0 אסיסטים למשחק.
אחיו הצעיר, סם וינסנט, שיחק אף הוא ב-NBA בין השנים 1985–1992, ואימן את קבוצת שארלוט בובקאטס בעונת .
וינסנט נולד בעיר קלמזו שבמישיגן, וגדל בלאנסינג הסמוכה.
בשנת 1977 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של מישיגן ("מישיגן סטייט"), והצטרף לקבוצת הכדורסל שלה יחד עם מג'יק ג'ונסון.
בדראפט ה-NBA 1981 נבחר וינסנט בבחירה ה-24 על ידי דאלאס מאבריקס, אשר צירפו באותו הדראפט גם את מארק אגוויר (בחירה ראשונה) ואת רולנדו בלאקמן (בחירה תשיעית).
שלושת שחקני הרוקי של דאלאס סיימו את העונה כשלושת קלעיה המובילים, אך מעל כולם בלט וינסנט, אשר קלע 21.4, אסף 7.0 ריבאונדים ומסר 2.2 אסיסטים בממוצע למשחק.
ב-4 העונות הבאות נותר אחד השחקנים הבולטים בדאלאס, עם ממוצע של 16.3 נקודות למשחק, והעפיל עמה לחצי גמר האזור המערבי בעונות ו-.
לקראת עונת הועבר בטרייד לוושינגטון בולטס, בתמורה לבחירת דראפט עתידית.
בעונתו היחידה בוושינגטון קלע 13.3 נקודות בממוצע למשחק.
בנובמבר 1987 הועבר עם מייקל אדמס בטרייד לדנוור נאגטס, תמורת דארל ווקר.
ב-11 בינואר 1988 קלע שיא קריירה של 42 נקודות במשחק מול פיניקס סאנס.
עד לסיום עונת קלע 15.4 נקודות בממוצע למשחק כשחקן ספסל, וסייע לנאגטס להעפיל לחצי גמר המערב, כקלעי השני של הקבוצה בפלייאוף (אחרי אלכס אינגליש) עם ממוצע של 17.5 נקודות למשחק.
בינואר 1989, לאחר כעונה וחצי בדנוור, הועבר לצד קלווין נאט בטרייד לסן אנטוניו ספרס, בתמורה לדייוויד גרינווד ודרווין קוק.
באוגוסט 1989 נשלח בטרייד נוסף, לפילדלפיה 76', ממנה שוחרר כעבור 17 משחקים.
בדצמבר 1989 חתם על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס עד לסיום עונת .
בעונת 1990/1991 עבר לשחק בקבוצת אולימפיה מילאנו האיטלקית, אותה אימן מייק ד'אנטוני.
מילאנו הפסידה באותה עונה הן בגמר הליגה האיטלקית (מול קזרטה) והן בגמר הגביע האיטלקי (מול ורונה).
בין השנים 1991–1993 שיחק עבור ליברטאס ליבורנו, פלקנסטרו טורינו ואמטורי אודינה האיטלקיות, בטרם פרש ממשחק, בגיל 33.
באוגוסט 2010 הואשמה חברה בבעלותו של וינסנט בתרמית הונאה מקוונת של כ-20,000 אנשים ברחבי ארצות הברית, בסכום כולל של מעל 2 מיליון דולר.
וינסנט הודה באשמה, ונשפט ל-5 וחצי שנות מאסר.
בינואר 2016, לאחר ריצוי 4 וחצי שנות מאסר, זכה לשחרור מוקדם בשל התנהגות נאותה.
הרינגטון השלישי, המכונה ג'יי הרינגטון, הוא שחקן טלוויזיה וקולנוע אמריקאי.
הרינגטון נולד וגדל בוולזלי, מסצ'וסטס לג'ודי וטרי הרינגטון.
יש לו שני אחים, השחקן אדם הרינגטון ומאט.
הוא למד בתיכון וולסלי ותואר ראשון במגמת תיאטרון באוניברסיטת סירקיוז.
הרינגטון שיחק בכמה סדרות טלוויזיה, סאמרלנד, המחלקה, המגן, סוכן מחוק ומרפאה פרטית.
בשנת 2006, הרינגטון החל להופיע כד"ר רון מקרידי בסדרה עקרות בית נואשות.
הוא כיכב כטד קריספ בסדרה הקומית Better Off Ted ממרץ 2009 עד ינואר 2010. הוא שיחק בעונה הרביעית של הסדרה הקומית "שוות בקליבלנד".
בשנת 2017 היה לו תפקיד אורח בסדרת הדרמה המשפטית Suits בתור מארק מדוז, החבר לשעבר של דונה (שרה רפרטי).
בשנת 2017 החל לגלם את סמל שני דייוויד "דייקון קיי" בסדרת הטלוויזיה S.W.A.T, המבוססת על סדרת הטלוויזיה משנת 1975 וסרט באותו שם ימ"מ יחידת פריצה.
הסדרה חודשה לעונה שישית ששודרה באוקטובר 2022. את אשתו בסדרה מגלמת ברה בלייר.
הרינגטון הופיע בסרטים כמו אמריקן פאי: האיחוד וסרטים נוספים.
הוא הופיע על במת התיאטרון במחזה "חייו של בוי" ובהפקות אוף ברודוויי יחפים בפארק ובמחזה "חתונתם של טוני וטינה".
הרינגטון הוא חובב כדורסל ומשחק בליגת אנשי הבידור ובקבוצת הוקי קרח חובבנית.
+ שנה סרט תפקיד הערות 1999 בכל מקום אחר מלצר A Little Inside ריאן מקגיליאן 2000 כל מה שצריך שוטר2005Partner(s)דייב 2011 מפלצת בפריז אמיל דיבובSunny Side Upאל 2012 אמריקן פאי: האיחוד ד"ר רוןTrue Loveסאם2017High Low Fortyגאס
ג'יי היידן הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, אשר ידוע מתפקידו כדני יון בסדרת הדרמה-קומית "תופסת", ובשל דמותו בתור טראוויס מונטגומרי בסדרה הפעולה "תחנה 19"; שתי הסדרות הן של רשת ABC ומופקות על ידי חברת ההפקות שונדלנד של שונדה ריימס.
היידן נולד בעיירה נורת'פילד, ורמונט שבארצות הברית, ומוצאו הוא חצי אירי וחצי דרום קוריאני.
בשנת 2008 שיחק בתפקיד קטן בסרט "בית השפנפנות".
תפקידו העיקרי הראשון היה בסרט האימה "State of Emergency" בשנת 2011, כששיחק בתפקיד הראשי.
בשנת 2012, הוא כיכב בסדרת הדרמה הקומית "Battleground" ברשת הולו.
להיידן היה תפקיד קבוע בסדרה בדרמה הקומית "תופסת" בכיכובה של מיריי אינוס בין השנים 2016 ל-2017. הסדרה בוטלה לאחר שתי עונות.
מאוחר יותר, הוא שיחק בתפקידים חוזרים בין היתר בסדרות "כל יום מחדש", "האקסית המטורפת" ו"אריות הים".
בשנת 2017 לוהק היידן לאחד מהתפקידים הראשיים בסדרה "תחנה 19", סדרת ספין אוף של "האנטומיה של גריי".
היידן השתתף במספר פרסומות טלוויזיה, בין היתר לאמזון קינדל מיידי.
ביוני 2005 נישא היידן לשחקנית ניקי דניאל מור.
לאחר כמעט 15 שנות נישואים, ב-4 בינואר 2020 השניים נפרדו, וב-13 בפברואר הגישה מור תביעת גירושין, והם התגרשו לבסוף ב-27 באפריל 2021. במהלך שנות נישואיהם, שמה של ניקי היה 'ניקול היידן', ולאחר הגירושין שינתה את שמה לניקי בלוס.
לזוג שני ילדים יחדיו, אמיליה שנולדה ב-4 באוקטובר 2008 והאסי, שנולד ב-28 באוגוסט 2013.
שנה סרט תפקיד הערות 2008 Spring Break Massacre רוב בית השפנפנות קיפ 2009 New Hope Manor מרטי 2011 ליבו של קונור ג'יי פי ג'ונס State of Emergency ג'ים 2012 Relativity קארל 2016 It's Us נלסון Monolith רוי לאקומבה Undrafted ויני לחגוג את החיים צ'יפ 2020 LX 2048 פקיד המדינה
חבייר מנואל הרננדז ג'וניור (בספרדית: Javier Manuel Hernandez Jr.; נולד ב-20 בפברואר 1978) הוא שחקן ודוגמן אמריקאי.
הוא מגלם את תומאס מגנום ברימייק של רשת CBS "מגנום, בלש פרטי".
הרננדז נולד במונטבלו, קליפורניה, בנם של איזיס (מלדונדו), מזכירה ורואת חשבון, וחאבייר הרננדז, מכונאי, שניהם דור שלישי למקסיקנים-אמריקאים.
יש לו אחות צעירה, אמיליה, ושני אחים גדולים, מייקל וגבריאל.
הוא למד במכון הטכני של דון בוסקו ברוזמיד, קליפורניה, אך עבר לבית הספר התיכון שור במונטבלו בשנתו האחרונה.
בעת שנסע במעלית בגובה רב בלוס אנג'לס, פנה אל הרננדז מנהל הכישרונות האוורד טינר שאמר לו שיש לו כל מה שנדרש כדי להצליח בהוליווד.
הוא רשם את הרננדז לבית הספר למשחק ושלח את תמונותיו לסוכני הליהוק.
בין השנים 1998–2000 גילם הרננדז את אנטוניו לופז בסדרת הטלוויזיה "Hang Time".
הרננדז זכה להצלחה בתפקידו לצד קירסטן דנסט בסרט הקולנוע "את מטורפת, אתה חתיך".
מאז הוא הופיע בכמה סרטי קולנוע, כולל את התפקידים הראשיים בסרט "דרכו של קרליטו: עלייה לשלטון", סרט האימה "הוסטל" משנת 2005 ובסרט "מגדלי התאומים".
הרננדז הופיע בסרט האקשן/פשע "טייקרס", אשר הוקרן לראשונה באוגוסט 2010.
הרננדז הופיע בסרט ההמשך "דרכו של קרליטו" בשנת 2005 בתפקיד קרליטו בריגאנטה, התפקיד ששיחק אל פצ'ינו בסרט המקורי משנת 1993 "דרכו של קרליטו".
הרננדז גילם את פקסטון בסרט "הוסטל" של איליי רות' משנת 2005 ובסרט ההמשך שלו משנת 2007, "הוסטל: חלק 2".
בשנת 2015 הוא הופיע בסרט "מקס" כסמל בצבא ארצות הברית שהוקצה לו כלב הצלה בשם מקס, אשר היה בטראומה ממותו של המטפל הקודם שלו.
בשנת 2016 שיחק בתפקיד ג'סי הארקנס בסרט הקומדיה "אמהות רעות", ובסרט גיבורי-על, "יחידת המתאבדים".
ב־20 בפברואר 2018 דיווחו כלי חדשות כי הרננדז לוהק לתפקיד תומאס מגנום בסדרת הדרמה של CBS, "מגנום, בלש פרטי".
הסדרה הוקרנה בבכורה ב־24 בספטמבר 2018.
בשנת 2006 נישא הרננדז לשחקנית דניאלה דויטשר.
השניים הכירו כאשר הרננדז היה בן ארבע עשרה ודניאלה הייתה בת 17.
ג'יי הוסלר הוא המחבר והמאייר של קומיקס מוכוון מדע.
הוא ידוע בעיקר בזכות הרומנים הגרפיים שלו.
ספרו "Clan Apis" (שבט הדבורים), זוכה פרס קרן קסריק (Xeric), עוקב אחר חייה של דבורת דבש בשם ניוקי.
הסיפור מעביר מידע עובדתי על דבורי דבש באופן הומוריסטי, דרך הלמידה של ניוקי על כל שלב חדש בחייה.
ספרו "The Sandwalk Adventures" (הרפתקאות הליכת החול), ספר שהיה מועמד לפרס אייזנר, עוקב אחר שיחה על אבולוציה בין צ'ארלס דרווין לקרדית זקיק המתגוררת בגבה השמאלית.
ספרו "Optical Allusions" (אשליות אופטיות), שמומן בחלקו על ידי מענק של הקרן הלאומית למדע, מסביר את התפתחות העין והראיה על ידי מעקב אחר סיפורו של "קמטים" (Wrinkles), מוח הפלא.
הוסלר הוא גם אנטומולוג ופרופסור חבר לביולוגיה במכללת ג'וניאטה בהנטינגדון, פנסילבניה.
הוסלר גדל בהנטינגטון, אינדיאנה, והוא בוגר מחזור 1989 של אוניברסיטת דפאו.
הוא קיבל תואר דוקטור לביולוגיה באוניברסיטת נוטרדאם באינדיאנה בשנת 1995, ועשה פוסט דוקטורט במעבדת המחקר של דבורי הדבש באוניברסיטת המדינה של אוהיו.
הוסלר לא הוכשר רשמית באמנות, אך גדל בקריאת קומיקס ואומר כי "תמיד היה מצייר".
הוא צייר רצועות קומיקס לעיתון הסטודנטים כשהיה בדפאו, וקיבל תשלום עבור ציור רצועת קומיקס יומית בעיתון הסטודנטים כשהיה בנוטרדאם.
התוצר הראשון של העניין המשולב שלו במדע ובציור קריקטורה היה בפרסום "Cow-Boy" בשנת 1997.
כפרופסור חבר במכללת ג'וניאטה, מיזג הוסלר את תחומי העניין שלו בקומיקס ובהוראה בכמה אופנים.
הוא קיבל מענק מהקרן הלאומית למדע ויצר הכלאה של קומיקס וספר לימוד מסורתי בביולוגיה, המכסה את התפתחות הראייה והביולוגיה החושית, "Optical Allusions".
"דירוגי ביצועיהם של התלמידים במדעים בחינוך העל יסודי יורדים בקצב מדאיג, כך שברור שמשהו לא עובד טוב בכיתה", אומר הוסלר.
"אנחנו לא יכולים לפחד מניסוי של משהו קיצוני כדי לשנות את האופן שבו התלמידים לומדים." הוסלר לימד בצוות (עם היסטוריון) קורס בנושא "קומיקס ותרבות".
להוסלר ולאשתו ליסה שני בנים, מקסוול סקוט וג'ק דה-מוס.
הוסלר מציין את סטיב דיטקו, סטן לי וג'ק קירבי כהשפעות מוקדמות שגרמו לו להתקרב לקומיקס.
הוא מציין את גארי לארסון, ביל ווטרסון, ג'ף סמית', לינדה מדלי ולארי מרדר כהשפעות מאוחרות יותר.
ג'יי מוהר (; נולד ב-23 באוגוסט 1970) הוא שחקן אמריקאי.
מוהר נולד בניו ג'רזי לאם אחות ולאב שעסק בניהול שיווק ולו שתי אחיות, בתיכון היה קפטן נבחרת ההיאבקות.
ב-1992 הנחה את תוכנית הליפ סינק "Lip Service" ששודרה ב-MTV.
ב-1996 שיחק בסרט "ג'רי מגווייר", ב-2000 גילם עיתונאי בסרט "תעביר את זה הלאה", באותה שנה שיחק מורה לאנגלית בסרט האימה "Cherry Falls", ב-2010 גילם את אח של מאט דיימון בסרט "מכאן והלאה".
בשנים 2006–2007 שיחק תפקיד קבוע ב"הלוחשת לרוחות".
הוא עסק מספר פעמים בדיבוב, בין היתר בסדרה איש משפחה.
היה נשוי פעמיים ולו שני בנים.
ג'יי לית'רלנד הוא שחיין אמריקאי, סגן אלוף אולימפי (טוקיו 2020), סגן אלוף עולם (קוואנגג'ו 2019) ואלוף האוניברסיאדה (קוואנגג'ו 2015) במשחה ל-400 מטר מעורב אישי.
לית'רלנד נולד באוסקה, יפן בן מתוך שלישייה, מיק וקווין.
אימו, צ'יזוקו, יפנית ואביו, אנדרו, ניו זילנדי.
משפחתו היגרה לג'ונס קריק, ג'ורג'יה.
בהיותו בתיכון קיבל ביחד עם אחיו אזרחות אמריקאית לצד אזרחות יפנית ואזרחות ניו זילנדית.
הוא התאמן באוניברסיטת ג'ורג'יה בהדרכת ג'ק באוורלי .
הוא התעניין לייצג את ניו זילנד באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו אך מאחר שכבר השתתף בתחרויות מטעם ארצות הברית נמנע ממנו לייצג את ניו זילנד, אבל שני אחיו שיכלו להתחרות בשם ניו זילנד, בסופו של דבר בחרו להשתתף במבחנים האמריקאים.
באוניברסיאדת קוואנגג'ו (2015) שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית בתחילת יולי 2015 הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:12.43 דקות, לפני בן ארצו ג'וש פרנוט (4:13.15 דקות) וקייטה סונמה מיפן (4:13.98 דקות).
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שנערכו באומהה, נברסקה בסוף יוני 2016 האו זכה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:11.02 דקות, אחרי צ'ייס קייליש (4:09.54 דקות) ולפני ראיין לוכטה (4:12.02 דקות).
במשחקים האולימפיים עצמם הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:11.68 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 4:11.10 דקות ועלה מהמקום הרביעי למשחה הגמר.
באליפות ארצות הברית שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה בסוף יוני 2017 הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4:09.31 דקות, אחרי צ'ייס קייליש (4:06.99 דקות) ולפני גאנר בנץ (4:11.66 דקות).
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 הוא זכה במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי לאחר ששחה בשלב המוקדמות.
כשחיין שלישי הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:47.48 דקות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:12.05 דקות.
באליפות ארצות הברית שנערכה באירוויין, קליפורניה בסוף יולי 2018 הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:10.21 דקות, אחרי צ'ייס קייליש (4:08.25 דקות) ולפני שון גרישופ (4:12.72 דקות).
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו ביולי 2019 הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4:09.22 דקות, אחרי דאיה סטו מיפן (4:08.95 דקות) ולפני לואיס קליירברט מניו זילנד (4:12.07 דקות).
באולימפיאדת טוקיו זכה לית'רלנד במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:10.28 דקות, אחרי בן ארצו צ'ייס קייליש (4:09.42 דקות) ולפני ברנדון סמית' מאוסטרליה (4:10.38 דקות).
גרינברג הוא פסיכולוג קליני, פסיכואנליטיקאי, וסופר.
מחזיק בתואר דוקטור בפסיכולוגיה מאוניברסיטת ניו יורק, וחבר סגל במכון ויליאם אלנסון וייט, מוסד שבו הוא משמש גם כאנליטיקאי-מדריך.
גרינברג נחשב לאחד מהמייסדים של גישת הפסיכואנליזה ההתייחסותית, אסכולה איתה הוא מזוהה פחות כיום.
מאז שנת 2011 הוא העורך של כתב העת "הרבעון הפסיכואנליטי".
גרינברג נולד ב-3 באוקטובר 1942 ברובע ברוקלין שבעיר ניו יורק, שם שהה עד לשנת 1959 אז החל ללמוד באוניברסיטת שיקגו ללימודי תואר ראשון עד לשנת 1963.
לאחר שנתיים של לימודי פילוסופיה באוניברסיטת שיקגו, גרינברג נרשם לתוכנית לפסיכולוגיה קלינית באוניברסיטת ניו יורק.
את עבודת הדוקטורט שלו סיים בשנת 1974, בנושא "ניתוח של קבלת החלטות אבחנתיות כפונקציה של אופי הסביבה הקלינית".
לאחר מכן השלים גרינברג הכשרה אנליטית במכון ויליאם אלנסון ווייט, שבו קיבל את התעודה שלו בשנת-1978.
מאז 1978 גרינברג פועל במכון ויליאם אלנסון ווייט, כחבר סגל, מנחה ומדריך.
הוא הושפע רבות ממייסדי המכון, הארי סטאק סאליבן, אריך פרום, פרידה פרום-רייכמן וקלרה תומפסון.
החל משנת 2011 גרינברג עורך את כתב העת "הרבעון הפסיכואנליטי".
בין השנים 1994–2001 שימש כעורך של "פסיכואנליזה עכשווית" ובין 2007–2010 של כתב העת "The International Journal of Psychoanalysis".
גרינברג, יחד עם סטיבן מיטשל, נחשב לאחד מהמייסדים העיקריים של הפסיכואנליזה ההתייחסותית, מגמה חדשה בפסיכואנליזה המהווה התפתחות נוספת של פסיכואנליזה בין-אישית ותאוריית יחסי אובייקט.
הם עשו זאת בעיקר דרך ספרם המשותף "יחסי אובייקט בתאוריה הפסיכואנליטית" ומאמר מפתח ב - "Contemporary Psychoanalysis".
גיליון שלם של פסיכואנליזה עכשווית הוקדש ל - ספר זה בשנת - 2013, יום השנה ה-30 לפרסומו.
בספרו השני, "Oedipus and Beyond", גרינברג מפתח את הפרשנות העמוקה שלו להיסטוריה של החשיבה הפסיכואנליטית, ואת ההשלכות של פרספקטיבה זו על הפרקטיקה הקלינית.
ביותר מ-70 מאמרים ופרקים נבחרים בספרים, תרם באופן משמעותי לפסיכואנליזה השוואתית, להעמקת ההבנה של היסטוריית הרעיונות הפסיכואנליטיים, לפיתוח תובנות תאורטיות ביחס לפעולה הטיפולית ולחשיפת הטבע של קונפליקטים פסיכולוגיים.
מספר ראיונות הוקדשו במהלך השנים לגרינברג ולהשפעתו על התיאוריה הפסיכואנליטית והפרקטיקה הקלינית.
לגרינברג עניין מיוחד וממושך בעלילות הטראגיות של יוון העתיקה, אשר השפיעו באופן ניכר על תרומותיו לפסיכואנליזה.
גרינברג זכה בפרס מרי ס.
סיגורני לשנת 2015 להישג מצטיין בפסיכואנליזה.
הוא גם קיבל את הפרס המדעי המכובד של החטיבה לפסיכואנליזה, האגודה הפסיכולוגית האמריקאית, ב-1993; ופרס אדית זלצר אלט שירות מצטיין ממכון ויליאם אלנסון ווייט בשנת 2004.
ג'יי הריסון גי הוא שחקן, זמר ורקדן אמריקאי.
ג'יי הריסון גי גדל בפאייטוויל, צפון קרוליינה, כבנו של כומר בפטיסט דרומי ומחנך.
במהלך לימודיו בבית הספר היסודי, גי למד לנגן בצ'לו לפני שעבר לגיטרת בס.
עם זאת, התשוקה שלו למוזיקה הובילה אותו ללמוד לנגן בטרומבון, מה שאיפשר את השתתפותו בתזמורת בבית הספר התיכון בו למד.
לאחר שסיים את התיכון בשנת 2007, נרשם גי לאקדמיה האמריקאית למוזיקה ודרמה, שם גילה את סצנת הדראג.
גי החל את הקריירה שלו כשהופיע בדיסנילנד טוקיו ובאוניות תענוגות.
במהלך שהותו בטוקיו, גי המשיך לפתח את פרסונת הדראג שלו.
במהלך אודישן למחזמר "Motown" שגי ניצל את ההזדמנות לחלוק את החיבור האישי שלו לדמות לולה מ"קינקי בוטס", מופע שגם הופק על ידי מלהקי המחזמר.
המלהקים התרשמו מסיפורו של גי, וליהקו אותו בדמותה של לולה בהפקת ברודוויי של המחזמר.
בכך הפך גי לבדרן הדראג הראשון שביצע את התפקיד.
גי לאחר מכן הצטרף להפקה הארצית של "קינקי בוטס".
בהמשך להצלחתו בתיאטרון, גי הצטרף לצוות השחקנים של "גברת דאוטפייר", והשתתף בהצגות מקדימות לפני הסגירה של ברודוויי בשנת 2020 בגלל מגפת הקורונה.
בשנה שלאחר מכן, גי גילם את ולמה קלי בהפקה של דה מוני של "שיקגו".
לאחר מכן הוא גילם לראשונה את התפקיד של אנדרה כאשר "גברת דאוטפייר" עלה מחדש.
בשנת 2022, Ghee הרחיב עוד יותר את הרפרטואר שלו כשהצטרף לצוות השחקנים של "חמים וטעים", שם הוא מגלם את ג'רי/דפני, תפקיד שגילם במקור ג'ק למון בעיבוד הקולנועי.
בהישג פורץ דרך, גי ואלכס ניואל הפכו לשחקנים הא-בינאריים הראשונים מחוץ לארון שהיו מועמדים ובסופו של דבר זכו בפרסי טוני ב-2023.
+שנהשםדמותהערות2018סדר אותיקארלפרק: "Globo"2019איך לגדל גיבור-על (אנ')קוואמה5 פרקים2023נאשמיםרוביןפרק: "Robyn's Story"
+שנהפרסקטגוריהפרויקטתוצאהסימוכין2023פרס טוניהשחקן הטוב ביותר במחזמר"חמים וטעים"2024פרס גראמיאלבום המחזמר הטוב ביותר"חמים וטעים" (בתור סולן ראשי)
ג'יי סטרנר המונד היה פוליטיקאי אמריקאי מאלסקה, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל אלסקה הרביעי בשנים 1974–1982. המונד נולד בטרוי, ניו יורק ושירת כטייס קרב בחיל הנחתים של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה.
ב-1946 הוא עבר לאלסקה, שם הוא עבד כטייס באזור הספר.
בשנים 1959–1965 כיהן המונד כחבר בית הנבחרים של אלסקה ובשנים 1967–1973 כחבר הסנאט המדינתי.
בשנים 1972–1974 הוא כיהן כראש עיריית בריסטול ביי בורו .
לאחר תום כהונתו כראש העיר, נבחר המונד כמושל אלסקה.
הוא פיקח על הקמתה של הקרן הקבועה של אלסקה ב-1976, שמאז ראשית שנות ה-80, חילקה דיבידנדים שנתיים לתושבי המדינה.
הוא דחף לקיומו של תקציב מאוזן עבור המדינה.
לאחר תום כהונתו כמושל, המשיך המונד להיות פעיל בחיים הציבוריים.
הוא קידם את סוגיות האחריות הסביבתית והכספית של הממשלה ואחריות אזרחית אישית.
בשנים 1985–1992 הוא הגיש סדרת תוכניות טלוויזיה שנקראה "אלסקה של ג'יי המונד".
ג'יי המונד נולד בעיר טרוי שבמדינת ניו יורק.
הוא למד הנדסת נפט באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה, שם הוא היה חבר באחוות המשולש .
במלחמת העולם השנייה הוא שירת כטייס קרב בחיל הנחתים של ארצות הברית ב"טייסת הכבשה השחורה" , ובסין, עד לשחרורו ב-1946. באותה שנה עבר המונד לאלסקה, שם הוא עבד כטייס באזורי הספר וסיים לימודי תואר בביולוגיה באוניברסיטת אלסקה.
מנישואיו לאשתו הראשונה, נולדה להמונד בת אחת, אך נישואים אלו הסתיימו בגירושים.
ב-1952 הוא נשא לאישה את אשתו השנייה, בלה גרדינר, ולשניים נולדו שתי בנות.
בשנים 1959–1965 כיהן המונד כחבר בית הנבחרים של אלסקה.
בשנים 1967–1973 הוא כיהן כחבר הסנאט של אלסקה.
במושב בית הנבחרים הראשון הוא כיהן כפוליטיקאי עצמאי, יחד עם 34 נציגי המפלגה הדמוקרטית וחמשת נציגי המפלגה הרפובליקנית.