tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשלב זה תופיע ה"מושיעה" באָבע יאכנע ותטפל בהעלמתה.
כך אכן קורה והיא מובאת לבית המכשפה ומוסתרת שם בחדר בעל דלת סתרים.
בינתיים מגיע לביתה מרקוס אחרי שעשה מאמצים לשחרר את האב.
הוא מתבשר על ידי בתיה שמירלה ברחה עם מאהב.
הוא לא מקבל זאת ויוצא לחפש אותה.
בשלב ראשון הוא הולך למכשפה, אף על פי שהוא לא מאמין בכישופים.
היא מספרת לו שהוא עתיד לצאת למסע ארוך וכי שם כלתו הוא מירלה, דבר שמרשים אותו מאוד.
הוא יוצא מיד לחפש אחריה.
בינתיים מוכרים אותה המכשפה ואליקום לטורקי שלוקח אותה לאיסטנבול.
המערכה האחרונה מתרחשת בבית קפה באיסטנבול בו יושב מרקוס ששמע על כך שמירלה עשויה להימצא שם.
מגיע גם הוצמאך שמנסה גם שם למכור את מרכולתו.
לבסוף מופיעה גם מירלה שעובדת בקיבוץ נדבות על ידי שירה עבור הטורקי שקנה אותה.
אחרי שהם נפגשים נודע להם מפי הוצמאך שגם אביה שוחרר והם מחליטים לחזור לעירם.
בתיה והמכשפה כשנודע להם מפי אביה של מירלה על החזרה זוממות עוד פשע.
בתיה לוקחת בקבוק עם סם הרדמה בכליה וכשהפגישה בין החוזרים והאב תתרחש בבית המרזח בו נדברו להיפגש היא תמזוג קצת בכוסות הי"ש שלהם וכשיירדמו החוזרים יעלו המכשפה, בתיה ואליקום את בית המרזח באש וכך ייפטרו מכולם.
המזימה כמעט מצליחה אבל ברגע האחרון מגיע אחיו של בעל בית המרזח ומציל את כולם מן האש.
רק הזוממים נשארים בפנים .
הם השאירו סולם דרכו יוכלו לברוח אבל אחיו של בעל בית המרזח החזיר אותו למקומו.
כך הם באו על עונשם במוות בשריפה אותה הם הדליקו.
יש סצנות בהן יש שנים או שלשה שחקנים, יש כאלה שיש בהן מקהלה, יש משחקים (פרה עיוורת בתחילת המחזה), סצנות כישוף, חגיגה טורקית באיסטנבול, בית מרזח וכו'.
כל כמה סצנות שרה אחת הדמויות שיר.
בתחילה שרים למירלה ליום הולדתה.
הוצמאך שר במסיבת יום ההולדת שיר עוקצני על צביעותם של אנשים.
מירלה שרה על בדידותה ועוד.
המוזיקה הייתה חלק בלתי נפרד מהמחזות של גולדפדן מן ההתחלה וזאת משום שהשחקנים הראשונים שלו היו זמרים נודדים.
"הקטעים המוזיקליים לא היו רקע איורי בלבד אלא אחד ממרכיבי ההצגה וגם חלק בלתי נפרד מהמבנה שלה".
הדמויות החשובות ביותר במחזה הן באבע יאכנע והוצמאך.
השניים נמצאים בכל שלב בעלילה ומניעים אותה קדימה.
הדמות השלישית בחשיבותה היא מירלה.
היא לא יוזמת שום דבר אלא עושה מה שאחרים מכריחים אותה לעשות.
הדמות היוזמת העיקרית היא באבע יאכנע.
הוצמאך הוא הדמות החיובית במחזה.
רוכל שיש לו הרבה ילדים ואישה שממררת את חייו.
באחת הסצנות הוא פונה למכשפה שתיתן לו כישוף אתו יוכל להשתיק את אשתו.
הוא דמות מלאה מרץ ופעילה מאוד.
הוא דמות עממית מאוד ודרכו נפגשים בסוגים שונים של אנשים מכל שכבות העם: סוחרים, קונים, נשים, ילדים.
אפילו הניסיונות שלו לרמות במסחר הם קומיים.
המכשפה, באבע יאכנע, היא הדמות הרעה במחזה.
היא מתכננת כל הזמן איך לפגוע במי שבתיה מבקשת ממנה.
כתוצאה מתכנוניה מתרחשים כמעט כל האירועים במחזה ובכך היא מניעה את העלילה קדימה.
"לכל מילה של הוצמאך ושל באבע יאכנע יש סיבה והם מניעים כל סצנה וסצנה".
את תפקיד המכשפה שיחקו מההתחלה רק גברים.
בתחילה משום שלא היו לגולדפדן שחקניות ואחרי זה בגלל המסורת.
למחזה הייתה השפעה גדולה על תיאטרון יידיש.
הוא היה אחד המחזות הפופולריים ביותר ביידיש שהועלו שוב ושוב במשך השנים.
כבר ב-1883 הועלה המחזה בניו יורק.
השחקן הראשי היה בוריס טומשבסקי בן ה-16. הייתה זאת ההפקה הראשונה של תיאטרון ביידיש בארצות הברית.
ב-1922 העלה התיאטרון הקאמרי הממלכתי היהודי במוסקבה את המכשפה בעיבודם של אלכסנדר גראנובסקי ויחזקאל דוברושקין ומוזיקה של יוסף אחרון.
השחקן הראשי היה שלמה מיכאלס בתפקיד הוצמאך.
בעיבוד זה משמש הוצמאך למנהיג, לרוח החיה של ההמון היהודי, דמות תיאטרלית, ליצן, ארלקינו.
ב-1925 הועלה המחזה בתיאטרון האמנותי בניו יורק בעיבודו של מוריס שורץ.
בעקבות המחזה כתב גם איציק מאנגר מחזה המבוסס על דמותו של הוצמאך: האצמאך שפיל: א גאלדפאדן מאטיוו אין דריי אקטן (מחזה הוצמאך: מוטיב של גולדפדן בשלוש מערכות), לונדון 1947.
שמותיהן של כמה מן הדמויות נכנסו כאפונימים לפולקלור היידי והיהודי: באבע "יאכנע" ככינוי לאישה רכלנית ווולגרית, ו"הוצמאך" ככינוי לתמים.
המחזה הועלה פעמים אחדות בארץ.
הקומדיה הארצישראלית, 17 בנובמבר 1935:
תרגום: נתן אלתרמן; בימוי: מיכאל גור; עיבוד מוזיקלי: מרק לברי; כוריאוגרפיה: נעמי ליף; תפאורה: ג'ניה ברגר; תלבושות: גב' חלפי, אליהו דורף.
שחקנים: מאיר תאומי (המכשפה); מ' שינדלר; יוסף גולנד; מ' גור (הוצמך); אהרן פרייטג; מרים ברנשטיין-כהן; ז' לבבי; רחל מרכוס; א' אריאל; נתן כוגן; הילדה חנהל'ה מאירצָ'ק, לימים, מרון (מירלה);
תרגום ותמונות לוואי: אברהם לוינסון; בימוי: משה הלוי (שזכה על כך בפרס יהושע גורדון לתיאטרון מטעם הסוכנות היהודית לשנת תש"ז); עיבוד מוזיקלי: מרק לברי; כוריאוגרפיה: יהודית אורנשטיין; תפאורה: פאול לוי.
שחקנים: יהודה שחורי (המכשפה); אברהם חלפי (הוצמך); יהודה גבאי (קנרסקו, מנהל הלהקה); יהושע לופנפלד (זילברקנופ); דניאל פוגלסון (גצל); שמחה צחובל; יעקב איינשטיין (מרכוס החתן); בתיה אוסטרובסקי (מירלה); אברמצה (שלום פופוך); יונה גלזר (יונה מרקושביץ) (בתיה); יוסף זרובבל; ותזמורת ומקהלה בת עשרה קולות.
התיאטרון של גיורא גודיק, 1970:
תרגום: עזרא להד; פזמונים: חיים חפר; עיבוד: יוסף מילוא וחיים חפר; בימוי: יוסף מילוא; תפאורה: שמואל בק; תלבושות: הגר עמרני; תאורה: יחיאל אורגל; מוזיקה ותזמור: נעם שריף; ניהול מוזיקלי: יוחנן קלדי; כוריאוגרפיה: ג'ין היל סאגאן.
שחקנים: שמואל סגל (המכשפה); יוסי בנאי (הוצמך); אלישבע מיכאלי (בתיה); שמעון בר; נירה גל (מירלה); שמעון בר (מרכוס); יוסף לוי (אברמצה); ולהקת מחול.
תיאטרון ילדים ונוער (תיאטרון אורנה פורת), 1984, בבימויה של אתי רזניק.
בימוי: שמואל בונים ניהול מוזיקלי: פולדי שצמן; תפאורה: אודרי ברגנר; תלבושות: פיני משה; כוריאוגרפיה: ולנטין מנוחין; תאורה: יחיאל אורגל; הדרכת יידיש: הניה עצמון.
תרגום: מיכאל גורביץ'; תרגום פזמונים: יעקב רוטבליט; עיבוד ובימוי: מיכאל גורביץ'; תפאורה ותלבושות: פרידה קלפהולץ; עיצוב אביזרים: יהודית בלוך; מוזיקה: אורי וידיסלבסקי; כוריאוגרפיה: מרינה בלטוב; תאורה: נתן פנטורין.
המכשפה: אופירטה ב-6 תמונות; עברית ופזמונים: נ' אלתרמן; המוזיקה מאת א' גולדפדן, מעובדת על ידי מרק לברי, תל אביב: קומדיה א"י (דפוס ורדי), 1935.
המכשפה: מחזה בשמונה תמונות ומבוא; מתֻרגם ומעֻבד לנֹער בידי משה גורלי; ציורים: יוסף שטרן; מנגינות: אברהם גולדפדן, ירושלים: ראובן מס ('הבה נציגה: מחזות לבתי ספר, לנוער ולעם'), 1954.
המכשפה: מחזה מוזיקלי על פי א' גולדפדן; תרגום מהמקור: עזרא להד, תל אביב: גיורא גודיק, 1970.
המכשפות והגריניגוג היא סדרת טלוויזיה דרמת-פנטזיה-אפלה בריטית שעלתה לאוויר בשנת 1983. הסדרה מבוססת על ספרה של הסופרת דורות'י אדוארדס מ-1981 הנושא את אותו השם.
הסדרה מיועדת לילדים אך סגנונה אינו קלאסי והיא ניחנת בתחושת אפלוליות וסכנה האופפת אותה.
בישראל הסדרה שודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית בשנות השמונים.
מקור הסיפורים הוא בסיפורי מכשפות, מעברי זמן ועבודת אלילים מן התקופה הפרה-נוצרית באנגליה ששרדו עד לתקופה החדשה.
בעקבות החלטה להרוס את כנסיית סנט קת'ברט הנושנה, התושבים מארגנים מחאה ועקב כך מחליטים לפרק את הכנסייה לאבניה ולהעתיק אותה אל אתר חדש שם היא תיבנה בשנית מן הלבנים המקוריות שלה.
בזמן העברתה, אחד מן הפסלים העתיקים והמוזרים בה - הגריניגוג נופל ממשאית התובלה.
הגריניגוג מתגלה על ידי אישה שלא מכירה את חשיבותו והיא מעניקה אותו לאביה המבוגר שמניח אותו בגינתו כגמד גינה.
הכומר של סנט אדמונד מבין שהכנסייה פורקה מפני שסנט קת'ברט הייתה אפופה מסתורין ולא היה ידוע רבות על עברה.
הכומר מחליט להקים מוזיאון להיסטוריית סנט אדמונד במכבסה ישנה ומפקיד את ילדיו על מבצע הקמת המוזיאון.
עם הופעת הגריניגוג, אירועים מוזרים מתרחשים: נראה כי הגריניגוג מנצנץ וזז ואחד הילדים טוען כי הוא דיבר אליו, מופיעים פסלים משונים ומגיעים אל הכפר גבר אפריקני השואל אודות הגריניגוג ושלוש נשים תמהוניות שנראה כאילו הן מחפשות משהו חבוי - ילד מעולם אחר.
אנשי העיירה מפשפשים בעברם המשותף כדי לעזור, אך דווקא קבוצת הילדים מצליחה לפתור את החידה ולתקן את העוולה העתיקה.
המכשפות של איסט אנד היא סדרה אמריקנית מסוג דרמה על טבעית, המבוססת על ספר בעל אותו השם מאת מליסה דה לה קרוז.
פרק הבכורה שודר בערוץ Lifetime ב-6 באוקטובר 2013. העלילה מתרחשת בעיירת החוף הבדיונית "איסט אנד", ועוקבת אחר חייה של משפחת המכשפות - ג'ואנה בושאמפ (ג'וליה אורמונד), אחותה וונדי בושאמפ (מדשן אמיק) ושתי בנותיה הבוגרות, פרייה בושאמפ (ג'נה דיואן טאטום) ואינגריד בושאמפ (רייצ'ל בוסטון).
ג'ואנה בושאמפ היא מכשפה מוכשרת ואמן של שתי מכשפות צעירות, פרייה בושאמפ המוזגת ואינגריד בושאמפ הספרנית.
ג'ואנה בת האלמוות קוללה בכך שבנותיה מתות צעירות ומיד נולדות שוב מחדש לאורך כל חייהן.
בגלגול חייהן הנוכחי היא מסתירה מהן את יכולת הכישוף שלהן, בתקווה שזה ימנע את מותן.
אחותה של ג'ואנה, וונדי בושאמפ, מגיעה לביתן והבנות מגלות את יכולת הקסם שלהן.
ג'וליה אורמונד - ג'והאנה בושאמפ: אומנית, מורה בבית ספר, ומכשפה.
אמא של פריה, אינגריד ופרדריק.
אביה הוא הקיסר של אסגרד ואחותה היא וונדי.
ג'נה דוואן - פרייה בושאמפ: מגלה שהיא מכשפה, מאורסת לדאש (אריק וינטר) אך מנשקת את אחיו קיליאן במסיבת האירוסין של דאש ושל פרייה.
מבטלת את אירוסיה לדאש ביום חתונתה עם דאש מפני שמרגישה רגשות לקיליאן.
מתה בעונה השנייה וקמה לתחייה על ידי סבא שלה.
מסיימים את הסדרה בכך שהיא מתנשקת עם קיליאן שהחליף גוף עם דאש והיא לא יודעת על כך שדאש הוא קיליאן וקיליאן הוא דאש.
אמה היא ג'והאנה, אביה הוא ויקטור, אחותה היא אינגריד, אחיה התאום הוא פרדריק, דודתה היא וונדי וסבה הוא הקיסר של אסגרד
רייצ'ל בוסטון - אינגריד בושאמפ: ספרנית הנחבאת את הכלים.
בפרק ההתחלה גורמת לחברתה להיכנס להריון בעזרת כישוף.
מקימה את וונדי לחיים בלי ידיעה שזה יהרוג משהו אחר שאכפת לה ממנו.
בגלל כישופה חברה השוטר מת.
היא מקימה את הרוח שלו לחיים אך לא מקימה אותו לחיים, מחזירה אותו לעולם הרוחות.
היא המפתח והכח שלה נובע מין המוח שלה.
היא המכשפה החזקה ביותר בין שתי האחיות.
היא מגלה שהייתה בגלגול הקודם מנהיגת כת שמגשימה משאלות ובתמורה האנשים שהיא מגשימה להם משאלות הופכים לעבדי מין, ואז דודתה וונדי הרגה אותה.
היא מתהפנטת ואז מאכילה יצור בעזרת זה שהיא מקיימת עימו יחסי מין.
יוצאת מין ההיפנוט ואז אחיה פרדריק הורג את היצור.
יוצאת עם דאש כיותר מחברים אך נפרדת ממנו כי הרג בן אדם.
מקיימת יחסי מין עם דאש.
מתה בעונה שתיים וקמה לתחיה על ידי סבה.
בסוף הפרק האחרון מתגלה שהיא בהריון אך לא ידוע עם האב הוא דאש או היצור.
אמה היא ג'והאנה, אביה הוא ויקטור, אחיה הוא פרדריק, סבה הוא הקיסר של אסגרד.
מדשן אמיק - וונדי בושאמפ: אחותה של ג'והאנה, האחיינים שלה הם אינגריד, פרייה ופרדריק.
הייתה נשואה שלוש פעמים לאותו האיש.
מכשפה שיכולה להפוך לחתולה שחורה.
יש לה תשע נשמות אך נשארה לה רק נשמה אחת.
אינגריד הקימה אותה לתחיה על חשבונו של החבר השוטר שלה.
אביה קילל אותה בכך שלא תוכל להוליד ילדים.
יצאה עם בן תמותה בשם טומי.
אביה השתלט על טומי והרג את הנפש שלו.
העבירה את נשמתה האחרונה לטומי ובכך הקימה אותו לתחיה ומתה בעצמה והלכה לעולם התחתון.
אריק וינטר - דאש גארדינר
דניאל די טומסו - קיליאן גארדינר
כריסטיאן קוק - פרדריק בושאמפ
המכשפה של אנייזי או עקומת אנייזי היא עקומה שמשוואתה היא , כאשר a הוא מספר קבוע.
העקומה קרויה על שם המתמטיקאית האיטלקייה בת המאה ה-18, מריה גאטנה אנייזי, שעסקה בעקומה בספרה משנת 1748, אף שהעקומה נחקרה עוד בשנת 1630 על ידי פייר דה פרמה.
על מעגל נתון נבחר זוג נקודות אנטיפודיות (נקודות שביניהן עובר קוטר) O ו-M.
בהינתן על המעגל נקודה A (שונה מ-O) נסמן ב-N את מפגש הישר OA עם המשיק למעגל בנקודה M.
נגדיר את P כנקודת המפגש של הישר העובר דרך N ומקביל לקוטר OM עם הישר העובר דרך A ומקביל למשיק MN.
המקום הגאומטרי של כל הנקודות P המתאימות לכל הנקודות A על פני כל המעגל הנתון (עם O ו-M קבועים) הוא המכשפה של אנייזי.
מהתיאור הגאומטרי של דרך בניית העקומה ניתן לעבור לתיאור פרמטרי שלה.
אם מציבים את המעגל כך ש-O היא ראשית הצירים, שהנקודה M נמצאת על ציר ה-y, ושרדיוס המעגל הוא a (כלומר אורך הקטע OM הוא 2a), אז העקומה מוגדרת על ידי הנוסחאות:
כאשר היא הזווית הגדלה עם כיוון השעון שבין OM ו-OA.
מהתיאור הפרמטרי ניתן לקבל את משוואת העקומה בקואורדינטות קרטזיות: .
בפרט, כאשר a=1/2, מתקבלת העקומה הפשוטה , שהיא - עד כדי כפל בקבוע - פונקציית צפיפות ההסתברות של התפלגות קושי.
לעקומה יש מקסימום גלובלי כאשר x=0, ונקודת פיתול בנקודות .
העקומה אסימפטוטית למשיק למעגל הנתון העובר דרך הנקודה O (כאשר הנקודה O נמצאת בראשית הצירים, משיק זה הוא ציר ה-x).
השטח הכלוא בין העקומה ובין משיק זה שווה לארבע פעמים שטחו של המעגל הנתון.
כאשר רדיוס המעגל הנתון הוא a, השטח הכלוא בין העקומה ובין המשיק הוא .
הצנטרואיד (מרכז הכובד) של שטח זה נמצא בנקודה .
הנפח של גוף הסיבוב של המכשפה של אנייזי, הנוצר עם סיבובה סביב המשיק שהיא אסימפטוטית לו, הוא .
העקומה נחקרה על ידי פייר דה פרמה בשנת 1630. בשנת 1703 הציג לואיג'י גואידו גרנדי בנייה של העקומה.
בשנת 1718 הציע גרנדי לקרוא לעקומה באיטלקית בשם averisera, בעקבות השם האיטלקי של הפונקציה הטריגונומטרית versine שבה השתמש לתיאור העקומה.
בשנת 1748 פרסמה מריה גאטנה אנייזי את ספרה Instituzioni analitiche ad uso della gioventù italiana, שבו השתמשה בשם שהציע גרנדי.
המתמטיקאי האנגלי ג'ון קולסון תרגם את ספרה של אנייזי לאנגלית וכינה את העקומה "Agnesi's Witch", כנראה עקב הדמיון בין המונח averisera לבין המילה האיטלקית avversiera שמשמעותה "אשת השטן" או "מכשפה".
שם דומה משמש בשפות נוספות, ובאחרות ידועה העקומה במונחים שמשמעותם "המקום הגאומטרי של אנייזי" או "עקומת אנייזי".
היסטוריון המתמטיקה דירק יאן סטרייק (Struik) מייחס את הכינוי "מכשפה" למתמטיקאי בנג'מין ויליאמסון, בספרו Integral calculus משנת 1875. הסטטיסטיקאי סטיבן סטיגלר טוען שכבר גרנדי עצמו השתעשע במשחק המילים שבשם שהציע.
"המכשפה של אנייזי" הוא גם שמו של רומן מאת רוברט ספילר משנת 2006, שבו מורה מציג גרסה משלו להיסטוריה של המושג.
בשלהי המאה ה-20 הפכה המכשפה של אנייזי מעקומה בעלת משמעות תאורטית בלבד, לכזו המופיעה בהקשרים פיזיקליים, ובהם התפלגותן של קרני אור וזרימה סביב מכשול חלק.
המכשף האפגני הוא מותחן-אימה לנוער שכתבה סיגלית דיל.
הספר יצא לאור בהוצאת "עם עובד" בשנת 2011.
עלילת הספר מביאה את סיפורו של דוגרמה, נער עני שגר באפגניסטן הרחוקה.
דוגרמה מגלה להפתעתו שאגדת העם המקומית אודות המכשף האפגני, היא נכונה, וכי אותו המכשף המסתורי רודף אחריו.
עם עזרה מנערה מסתורית בשם ג'אדו, דוגרמה נכנס למרוץ נגד הזמן במטרה להבין מה אותו המכשף רוצה ממנו, לפני שיהיה מאוחר מדי.
דוגרמה – נער עני המנסה להבין מה המכשף האפגני רוצה ממנו, מתגלה בסוף הספר כמלאך שנשלח על ידי מיכאל לשליחות על האדמה.
מיכאל – ראש המלאכים ויריבה המושבע של לילית.
המכשף האפגני – מכשף מסתורי אשר מגייס אנשים תחת כישוף לשורותיו, שד ואחיה של לילית.
לילית – מלכת השדים ויריבתו המושבעת של מיכאל.
ג'אדו – נערה מסתורית המשמשים כשפחה למכשף האפגני, מתגלה כמלכתה המסתורית של עיר הבירה "קאבול" אשר חיה לפני שנים רבות.
אנר – אחותו הקטנה של דוגרמה, אשר נולדה תחת הכישוף של המכשף האפגני, ראש הצבא של המכשף ונוהגת להציק לדוגרמה ולהצר את צעדיו בכל הזדמנות.
טלינה – אהבתו הראשונה של דוגרמה, נפלה תחת הכישוף של המכשף.
הרופא מעיר הבירה – שליחו השטני של המכשף.
המלך – המלך הנוכחי של "קאבול", לאורך הספר הוא אינו חש בטוב ונמצא רוב הזמן במיטתו.
הנסיך – בנו של המלך, אחד משליחי המכשף.
קלפושה – נוהג לספק את המזון ל"אחוזת הילדים", אחד משליחי המכשף.
המכשפה המרשעת מן המערב היא דמות בעלילת הספר "הקוסם מארץ עוץ" מאת ליימן פרנק באום והאנטגוניסטית הראשית בו.
הופעתה הפכה אותה לאיקון ספרותי, אף כי היא כמעט ולא מוזכרת בשלושה-עשר ספרי ההמשך.
המכשפה זכתה לפרסום רב בעקבות הסרט ההוליוודי הקלאסי משנת 1939, "הקוסם מארץ עוץ", בו גילמה אותה מרגרט המילטון.
גון העור הירוק שניתן למכשפה בסרט הפך למזוהה עמה וחזר והופיע ביצירות כגון הספר "מרשעת" מאת גרגורי מגווייר והמחזמר בברודוויי בשם זה, שעובד על בסיסו.
בספר הקוסם מארץ עוץ (1900)
המכשפה המרשעת מן המערב היא השליטה הרשעה והמרושעת של הרובע המערבי של ארץ עוץ המכונה "מחוז הווינקים".
בספרו של באום טירתה מתוארת כבעלת עיצוב פנים מפואר, הכוללת חדרים צהובים ויפים, ובסרט משנת 1939 הטירה מעוצבת כמבצר חשוך ואפל האופייני לימי הביניים.
בספר כתב באום שיש לה רק עין אחת, ובכל זאת - הייתה לה יכולת ראייה "כמו של טלסקופ ...
יכולת לראות כל מקום", יכולת אשר איפשרה לה לדעת כל מה שקורה ברחבי הממלכה המערבית.
בכל הגרסאות המתארות אותה, היא סבלה מאקוופוביה, פחד ממים.
בסרט הדמות מעוצבת כבעלת עור בצבע ירוק.
בספר המקורי, המכשפה לא מביעה שום עניין או דאגה בדבר מותה של המכשפה מהמזרח; כל מה שהיא מעוניינת בו הוא קבלת נעלי הכסף הקסומות, אשר יסייעו לה להעצים את כוחותיה.
באיוריו של ויליאם וולאס דנסלו עבור הספר "הקוסם מארץ עוץ", היא מוצגת כמכשפה זקנה וכרסתנית, בעלת חוש אופנה אקסצנטרי, שלוש צמות ורטייה.
מאיירים אחרים, כגון פול גריינג'ר, ציירו את עינה במרכז המצח שלה, כמו קיקלופ.
בדרך כלל, היא מוצגת לובשת רטייה, עם זאת בכמה איורים היא מוצגת, באופן שגוי, עם שתי עיניים.
כמו כן, בספר המקורי, המכשפה המרשעת מן המערב לא עפה על מטאטא, אלא נשאה עימה מטריה צעקנית, ככל הנראה על מנת להגן על עצמה מהגשם ובאמצעותה היא משתמשת, בהזדמנות אחת, על מנת להכות את טוטו, כלב המחמד של דורותי גייל.
רוב כוחה של המכשפה נובע מהיצורים העוינים שהיא מחזיקה.
לרשותה עומדת להקה של 40 זאבים רצחניים, נחיל של 40 דבורים צורבות ולהקה של 40 עורבים שחורים.
היא שולטת גם בצבא של עבדים וינקים, אותם היא הפכה לחיילים שלה (למרות שהם אינם אלימים או אמיצים באופן טבעי, אך הם מצייתים למכשפה המרשעת, כי הם חוששים מאוד).
היא הצליחה להניח את ידיה על כובע זהב קסום, באמצעותו היא שולטת בקופים המכונפים, שחייבים לציית לה בשלוש הזדמנויות בהם היא לוחשת את מילות הקסם של הכובע.
בהזדמנות הראשונה, היא פיקדה עליהם לעזור לה לשעבד את הוינקים ולהשתלט על חלקה המערבי של ארץ עוץ.
בהזדמנות השנייה, היא הורתה להם לעזור לה להבריח את הקוסם מארץ עוץ, כשהוא ניסה להתקומם כנגדה.
כאשר דורותי גייל וחבריה נשלחים על ידי הקוסם לחסל אותה, המכשפה שולחת 40 זאבים גדולים, להקה של 40 עורבים, נחיל של דבורים שחורות וקבוצת עבדים וינקים, על מנת שיתקפו אותם.
כל אחד מניסיונות אלו מסוכל, אבל בסופו של דבר הקופים המכונפים מכריעים את החבורה.
המכשפה לא יכולה להרוג את דורותי, כי היא מוגנת על ידי המכשפה הטובה של הצפון.
ועל כן, היא מסתפקת בשעבודה של דורותי ומנסה להכניע את האריה הפחדן על ידי הרעבתו (אם כי דורותי מגניבה לו אוכל).
כאשר המכשפה מבחינה בנעלי הכסף הקסומות על רגליה של הילדה, היא מחליטה לגנוב אותן על מנת להעצים עוד יותר את כוחותיה.
כאשר המכשפה הרעה מצליחה לשים את ידיה על אחת משתי נעלי הכסף, דורותי משליכה עליה בכעס דלי מלא מים, הגורם לה להתמוסס.
באום לא הסביר בדיוק למה דווקא למים הייתה השפעה שכזו עליה, וכמו כן הוא לא ציין שבאופן זה כל המכשפות הרעות יכולות להישמד.
עם זאת, המכשפה הרעה מומבי מובסת באופן דומה בספר "המלך האבוד של עוץ" והמכשפה המרושעת סינגרה מפחדת מגורל דומה בספר "המכשפה המרשעת מעוץ".
ההסבר הסביר ביותר, מדוע באום קבע כי מים הם עקב האכילס של מכשפות אלו, הוא האמונה הארוכה הקיימת בקרב הדתות הגדולות שמים משמשים לצורך טיהור הנשמה ומאבק ברוע (ומכאן טקס ההטבלה הנוצרי, מנהגי הטבילה ביהדות וכדומה).
טבעה הוא הפכפך, והיא פחדנית, במידת-מה.
למרות כוחה העצום, היא נמנעה ממפגש פנים-אל-פנים עם אויביה, והיא מפחדת מדורותי בתחילה, כשהיא רואה בפעם הראשונה את הילדה, נועלת את נעלי הכסף.
בסיפור המקורי היא גם מפחדת מהחושך, ומסיבה זו לא ניסתה לגנוב את נעלי הכסף מדורותי בעודה ישנה.
למרות הפחד שלה ממים ומחושך, המכשפה הרעה מהמערב הייתה אחת המכשפות החזקות ביותר בכל ארץ עוץ.
ככל שמתפתחות העלילות המתוארות בסדרת ספרי עוץ, כוחה מתואר ככוח כל כך גדול, שאפילו גלינדה, המכשפה הטובה של הדרום, חוששת מפניה.
ברומן משנת 1939 מאת אלכסנדר מלנטייביץ' וולקוב בשם "The Wizard of the Emerald City", שמה של המכשפה הוא בסטינדה.
הסופר מרץ' לאומר השתמש בשם זה עבור המכשפה בספרים שהוא כתב אודות ארץ עוץ.
בדומה לסרט הקולנוע משנת 1939, היא אחותה של המכשפה המרשעת מן המזרח.
שרווד סמית' השתמשה בשם זה עבור המכשפה החדשה של המערב בספרה משנת 2005 בשם "The Emerald Wand of Oz".
הרומן משנת 1996 מאת גרגורי מגווייר בשם "מרשעת: תולדות חייה וזמנה של המכשפה הרעה מהמערב", לוקח את סיפורו המוכר של ל.
פרנק באום והופך אותו, עם המכשפה המרשעת כגיבורת העלילה ודורותי כילדה אומללה.
שמה של המכשפה בספר זה הוא אלפבה - הומאז' לשמו של הסופר, ל.
שם זה נשמר גם בגרסה המוזיקלית, וכך גם בסרט הקולנוע המבוסס על המחזמר.
בסרט אילם משנת 1910 בשם "הקוסם מארץ עוץ", מופיעה דמות בעלת מאפיינים הדומים לאלו של המכשפה המרשעת מן המערב.
דמות זו מכונה "מומבה המכשפה".
בסרט, למומבה יש שליטה לא מוגדרת על הקוסם, שמבטיח את הכתר שלו לכל מי שיצליח לשחרר אותו מכוחה של מומבה.
מומבה לוכדת את דורותי ואת חבריה, והיא מושמדת כאשר דורותי שופכת עליה דלי מים.
דמותה של מומבי והתלבושת שלה, הנראים בסרט אילם משנת 1914 בשם "His Majesty, the Scarecrow of Oz", מבוססים על האיורים של המכשפה הרעה של המערב מאת ויליאם וולאס דנסלו.
בסרט "הקוסם מארץ עוץ", עיבוד קולנועי משנת 1939 של הספר "הקוסם מארץ עוץ", מרגרט המילטון מגלמת את דמותה של המכשפה המרשעת מן המערב.
היא מוצגת כבעלת עור בצבע ירוק, לבושה בשמלה שחורה ארוכה, עם כובע מחודד שחור.
שלא כמו בספר המקורי, היא לא לובשת רטייה.
ייצוג זה של המכשפה הרעה הפך לסטנדרטי, עבור איך מכשפות נראות, ולאב-טיפוס של רשעות אנושיות.
בעוד שמערכת יחסים זו אינה מוזכרת בספריו של באום, בסרט, המכשפה המרשעת מן המערב היא אחותה של המכשפה המרשעת מן המזרח.
למעשה, היא מופיעה בסרט הרבה יותר מוקדם מאשר ברומן המקורי של באום, בדרישה מהמנצ'קינים לחשוף בפניה מי הרג את אחותה, זמן לא רב לאחר הגעתה של דורותי לארץ עוץ.
היא מתוארת על ידי גלינדה, המכשפה הטובה מהצפון (ולא מהדרום, כפי שמופיע בספר), כ-"גרועה יותר מהשנייה".
באופן זה, תפקידה של המכשפה הופך למשמעותי יותר מאשר ברומן, שכן כעת היא מוצגת כמי שמחפשת לנקום את נקמתה כנגד דורותי על הריגת אחותה, למרות שזו הייתה "תאונה".
עם זאת, ברגע שהמכשפה נזכרת בנעלי האודם, היא שוכחת לחלוטין את דבר מותה של אחותה, וכל מה שאכפת לה ממנו הוא להשיג לידיה את הנעליים, שיאפשרו לה להשתלט על ארץ עוץ.
בהשוואה למקבילתה הספרותית, המכשפה הקולנועית מאיימת הרבה יותר, מה שגורם לדורותי לפחד ממנה.
המכשפה מוודאת שדורותי יודעת עד כמה היא חזקה, כאשר דורותי פוגש בדחליל, על ידי זריקת כדור אש לעברם.
לפני שדורותי וחבריה מגיעים אל עיר הברקת, המכשפה מטילה כישוף שינה מעל שדה של פרגים, שדרכו הקבוצה חייבת לעבור.
מרחוק, גלינדה מנטרלת את הקסם עם שלג.
המכשפה הרעה טסה על המטאטא שלה על עיר הברקת, בדרישה כי דורותי תיכנע לה, והקוסם מארץ עוץ דורש מדורותי את השמדתה של המכשפה, וכי תשוב עם המטאטא שלה כהוכחה; בתמורה, הקוסם ימלא אחר רצונותיהם של דורותי (לשוב הביתה לקנזס) ושל חבריה (לקבל שכל, לב ואומץ).
בניגוד לתיאור המקורי של באום, המכשפה הרעה שולחת את הקופים המכונפים כגל הראשון של התקפה.
כאשר אין כל התייחסות אל כובע הזהב; עם זאת, לאחר הכישלון של כישופה בשדה הפרגים, המכשפה מחזיקה, ולאחר מכן משליכה בכעס, חפץ שעשוי להיות כובע הזהב (החפץ דומה מאוד לכובע, כפי שהוא נראה באיוריו המקוריים של ויליאם וולאס דנסלו, בספר "הקוסם מארץ עוץ").
המכשפה מוצאת את מותה כאשר דורותי שופכת עליה דלי מים, בניסיון לכבות את האש שהמכשפה הציתה בדחליל.
ברומן, דורותי פשוט זורקת את הדלי בהתקף של כעס.
בסרט, אין כל אזכור מוקדם של הפגיעות של המכשפה הרעה למים, למעט דבריה של המכשפה, רגע קצר לפני מותה, כשהיא צורחת: "אל תיגעי במים הללו!".
לאחר שהמכשפה הרעה מהמערב מתה, חייליה שמחים להיות חופשיים משליטתה, והם מריעים: "הידד לדורותי!
המכשפה הרעה מתה!" ("Hail to Dorothy.
דמותה של המכשפה המרשעת מן המערב מדורגת במקום הרביעי ברשימת מאה שנים...
מאה גיבורים ונבלים של מכון הסרטים האמריקאי, מה שהופך אותה לדמות הנשית של נבל עם הדירוג הגבוה ביותר.
כמו כן, הדמות מופיעה במקום 90 ברשימת 100 הדמויות הקולנועיות הגדולות ביותר של כל הזמנים, שפרסם המגזין אמפייר.
בנוסף לתפקיד המכשפה, המילטון מגלמת בסרט זה גם את דמותה של מיס אלמירה גאלץ', דמות חדשה שנוצרה עבור הסרט על ידי התסריטאי נואל לנגלי.
מיס גאלץ' מגיעה רכובה על אופניה אל חווה משפחת גייל, ואומרת לדוד הנרי, "מר גייל!
אני רוצה לדבר איתך ועם אשתך מייד".
מאחר שגייל הוא גם שם המשפחה של דורותי, הדבר מרמז כי לה ולהנרי יש קרבת-דם, ואם היא דודתה כי נישאה לו.
הדודה אם נוזפת במיס גאלץ', ואומרת לה: "אלמירה גאלץ', רק מפני שאת הבעלים של מחצית המחוז לא אומר שיש לך את הסמכות לנהל את כולנו.
במשך 23 שנים אני מתה כבר לומר לך מה אני חושבת עליך!
טוב, מאחר שאני אישה נוצרית, אני לא יכולה להגיד את זה!" (זאת בעוד שהדמויות של באום לא מזכירות שום דבר על דת).
דורותי רואה שוב את מיס גאלץ' מחוץ לחלון חדר השינה שלה, כאשר ביתה נסחף על ידי הטורנדו.
באותו רגע, מיס גאלץ' הרכובה על אופניים הופך למכשפה הרעה מהמערב המתעופפת על מטאטא.
בפרק של תוכנית הטלוויזיה האמריקנית "רחוב סומסום" משנת 1976, המכשפה המרשעת, בגילומה של המילטון עצמה, מאבדת את המטאטא שלה ונופלת ברחוב סומסום.
על מנת להשיב לעצמה את המטאטא, עליה להוכיח שהיא יכולה להיות נחמדה.
כולם פוחדים ממנה, פרט לאוסקר הפרצופן ולציפורת.
אחרי שהיא מוכיחה שהיא נחמדה, ציפורת נעצב כשמגיע הזמן שתעזוב.
המכשפה מרגיעה אותו שהיא תחזור יום אחד.
הורים לילדים קטנים התלוננו כי הפרק הפחיד את ילדיהם, ולפיכך הפרק מעולם לא שודר שוב.
גורלו של סרט הצילום המקורי אינו ידוע.
המילטון שיחקה את המכשפה גם בתוכנית " The Paul Lynde Halloween Special" (1976), וכן שבה לגלם את התפקיד מספר פעמים על במת התיאטרון, בין השאר ב-St.
המילטון הופיעה בתפקיד עצמה בתוכנית הטלוויזיה לילדים של מיסטר רוג'רס.
בהופעה זו, היא הסבירה שכישורי המשחק שלה, והתחפושת, הם שהפכו אותה להיראות כמכשפה, והבטיחה לצופים הצעירים שאין שום סיבה לפחד ממנה עצמה, כי גילום דמותה בסרט היה רק "בכאילו".
אידינה מנזל גילמה את דמותה של אלפבה הירוקה - המכשפה המרשעת מן המערב - במחזמר "מרשעת", המבוסס על רב המכר של גרגורי מגוויר "מרשעת: תולדות חייה וזמנה של המכשפה הרעה מהמערב"; עלילת הספר/המחזמר מתארת את הסיפור על הקוסם מארץ עוץ (על פי הספר מאת ל.
פרנק באום) מנקודת מבטן של המכשפות (רומן מוכמן).
המחזמר עלה לראשונה בתיאטרון גרשווין שבברודוויי ב-30 באוקטובר 2003, ומאז הוצג למעלה מ-5,000 פעמים (וההצגה עדיין רצה).
בשנת 2004 המחזמר היה מועמד ל-10 פרסי טוני, וזיכה את מנזל בפרס השחקנית הטובה ביותר.
בשנת 2024 אולפני יוניברסל הוציאו לאקרנים את הסרט מרשעת המבוסס על המערכה הראשונה של המחזמר.
ושנה אחר כך הוציאו את החלק השני לקולנוע.
מילה קוניס גילמה את דמותה של המכשפה הרעה מהמערב, שנקראה בשם תיאודורה, בסרט של אולפני דיסני משנת 2013, "ארץ אוז".
שהיא מוצגת תחילה כמכשפה טובה, אחותה הצעירה של איבונורה (רייצ'ל וייס), המסוכסכת עם גלינדה (מישל ויליאמס), שנאבקת איתה על שליטה בארץ עוץ.
תיאודורה, מצידה, רוצה שהשלום יחזור לארצן; היא מתאהבת באוסקר דיגס (ג'יימס פרנקו), ורוצה להיות המלכה של ארץ עוץ לצידו, כשליט של ארץ עוץ, אבל רגשותיה כלפיו הם חד-צדדיים.
כאשר אוסקר נפגש עם גלינדה, איבונורה גורמת לתיאודורה לחשוב שהוא בוגד בה, ומציעה לה תפוח קסם שיעזור לה לשכוח את אכזבתה.
תיאודורה נוגסת בתפוח, ומבינה כי איבונורה הייתה מכשפה מרשעת לאורך כל הזמן.
תיאודורה לא מספיקה לעשות דבר, ומיד חשה בכאב, שכן התפוח היה נגוע בשיקוי שמסיר מהלב שלה את כל הטוב שבו, והופך אותה למרשעת טהורה; היא נופלת והאף שלה מתעקם, וגוון עורה הופך לירוק.
אף על פי שאיבונורה מציעה לה להסתיר את כיעורה באמצעות כשף, תיאודורה דווקא מאמצת בחיבה את המראה החדש שלה, ומסייעת לאחותה במזימתה להרוג את גלינדה, לנקום באוסקר, ולהשתלט על ארץ עוץ.
עם זאת, שתי האחיות מובסות על ידי אוסקר.
תיאודורה נאלצת לברוח מהעיר על המטאטא שלה, אבל היא מאיימת לחזור.
אוסקר אומר לה שהוא יודע שרשעותה היא לא באשמתה, ושאם אי פעם היא תמצא שוב את הטוב שבתוכה, היא מוזמנת לחזור.
עם זאת, היא מסרבת, עפה למערב, ונשבעה לנקום.
המכשפה המרשעת מן המערב, בגילומה של רבקה מדר, מופיעה כדמות האנטגוניסט העיקרית במחצית השנייה של העונה השלישית של הסדרה "עד עצם היום הזה" בגרסה זו, שמה של המכשפה הוא זלינה (שפירושו "ירוק" בכמה שפות סלאביות).
השתתפה בתפקיד משמעותי גם בעונות 4-7.
להלן רשימה חלקית של הופעות מאוחרות יותר של המכשפה המרשעת של המערב ביצירות שונות בתרבות הפופולרית (קולנוע, טלוויזיה, תיאטרון ועוד):
אריך נגן משנת 1969 בשם Songs from the Wizard of Oz בהפקת דיסני.
"הקוסם" (1974) ו-"הקוסם" (1978) - מחזמר וסרט קולנוע, בהתאמה, בהן מוצגת המכשפה הרעה מהמערב בשם אבילין, בגילומה של מייבל קינג.
בפרק של סדרת האנימציה "סקובי דו" משנת 1981.
בסרט האנימה "הקוסם מארץ עוץ" משנת 1982.
בסדרת האנימציה "הקוסם מארץ עוץ" משנת 1986. את דמותה של המכשפה הרעה מהמערב דיבבה בגרסה העברית עירית שילה.
בגרסה העברית, שרי צוריאל דיבבה את קולה של המכשפה.
בסדרה זו, שמהווה המשך לסרט מ-1939, נעימת המכשפה מהסרט שולבה בפתיח.
The Wizard of Oz in Concert: Dreams Come True - קונצרט מוזיקלי ששודר בטלוויזיה בשנת 1995, עם דברה וינגר כמכשפה.
בפרק של סדרת הטלוויזיה "מייטי מורפין פאוור ריינג'רס" משנת 1996.
בפרק של סדרת הטלוויזיה "פיוצ'רמה" משנת 2002.
בסרט הטלוויזיה "החבובות בארץ עוץ" משנת 2005. את דמויותיהן של כל המכשפות מגלמת מיס פיגי.
בפרק של סדרת הטלוויזיה "על טבעי" משנת 2013.
בפרק של סדרת הטלוויזיה "VeggieTales" משנת 2007.
במיני סדרה "איש הפח" של ערוץ SyFy משנת 2007.
בסדרת סיפורי קומיקס מקוריאה בשם Dorothy of Oz שהופקו בשנת 2008.
בסרט האנימציה "בחזרה לארץ עוץ" משנת 2013.
בסדרה משפחת סימפסון בפתיח שולבה נעימת המכשפה (מ-1939) בפתיח כשגברת אגנס סקינר עפה בשמיים על אופניים, כמו גברת גאלץ' בטורנדו.
המדבבת של סקינר, טרייס מקניל, מדבבת את המכשפה עצמה בסדרה מ-1990. בפרק 22X13 בו למארג' האפיר השיער והיא נראתה כמו מכשפה ברקע נשמעה אותה נעימה ונראה קוף מכונף ברקע.
המכשפים מוויברלי פלייס: אלכס נגד אלכס הוא סרט טלוויזיוני אמריקאי מסוגת דרמה קומית ופנטזיה משנת 2013 המבוסס על הסדרה המקורית של ערוץ דיסני, המכשפים מוויברלי פלייס.
הוא בוים על ידי ויקטור גונזלס וצולם בעיקר באולפני דיסני באוקטובר ובנובמבר של שנת 2012. מלוא השחקנים מהסדרה כיכבו בסרט, למעט דייוויד הנרי, אם כי הדמות הוזכרה לעיתים קרובות.
הסרט מתמקד במשפחת רוסו, הרפר, ומייסון מבקרים באיטליה בשל מפגש משפחתי.
הסרט שודר לראשונה ב-15 במרץ 2013 בערוץ דיסני בארצות הברית, וגרף כ-5.9 מיליון צופים.
משפחת רוסו, הרפר, ובן זוגה של אלכס, מייסון, מארגנים מסיבה לכבודו של ג'סטין, על כך שהתמנה למנהל בית הספר לקוסמים.
תלמיד בשם דומיניק מבקר את המשפחה כדי להודיע להם שג'סטין עסוק בעבודה, ומפלרטט עם אלכס, מה שגורם למייסון לקנא.
ג'רי מכריז על מפגש משפחתי בטוסקנה, איטליה.
אלכס יוצרת שער בין איטליה לניו יורק כדי להקל על המעבר, אבל ננזפת על ידי ג'רי על היותה אנוכית וילדותית.
אחרי שיחה עם דומיניק, אלכס מנסה להוכיח כי היא לא מכשפה חסרת אחריות על ידי הטלת כישוף שמגרש את החלקים השליליים של האישיות שלה, אך בטעות יוצר השתקפות הרוע של עצמה במראה.
אלכס המרשעת בורחת מהמראה ורצה לאיטליה.
בינתיים, מקס תופס את תשומת לבה של בחורה איטלקית ומנסה למצוא אותה, וג'רי ותריסה הולכים למצוא אותו.
הם נפגשים בטעות עם בני הדודים שלהם והמפגש מתחיל מוקדם.
אלכס המרשעת מכווצת וכולאת את מקס, ג'רי, ותריסה בעזרת מכשף אנונימי אחר, אשר נחשף מאוחר יותר כדומיניק.
הרפר ואלכס עוקבות אחריהם למגדל פיזה, שם גם נלכדת הרפר.
דומיניק רוצה להשתלט על העולם באמצעות הקסם של אלכס כדי ללכוד את כל בני תמותה בתוך חרוזים זעירים באמצעות משכפל כשפים שמותקן בחלק העליון של המגדל.
כשהיא מסרבת, אלכס המרשעת הולכת ללכוד את מייסון.
כדי להציל את משפחתה, אלכס משתפת פעולה עם תוכניתו של דומיניק, וכשהיא מקבלת את הצמיד בו משפחתה לכודה, היא מנסה לבטל את הכישוף.
היא מועברת מיד משם ונמצאת אשמה בניסיון להרוס את עולם בני התמותה, בגלל העדות המעוותת של דומיניק.
מאוחר יותר היא משוחררת על ידי מייסון שמצליח להימלט מהשבי.
השניים רצים למגדל פיזה, שבו אלכס המרשעת ואלכס הטובה בסופו של דבר נלחמות בבית משפחת רוסו, בעוד מייסון נלחם בדומיניק.
כשדומיניק מנצח את מייסון, אלכס עומדת להביס אותו.
אלכס המרשעת ודומיניק מאחדים כוחות נגדה, אבל היא מצליחה להשמיד אחד מהם ולשחרר את משפחתה.
אחרי זה, מייסון דוחף את דומיניק מהמגדל.
אלכס המרשעת חוזרת ואלכס הטובה משמשת בכל הכוחות שלה על מנת להשמיד את הכפילה שלה.
בסופו של דבר אלכס מקבלת את הקסם שלה בחזרה.
משפחת רוסו, הרפר ומייסון נהנים משארית המפגש המשפחתי שלהם לפני שהם חוזרים לניו יורק.
סלינה גומז בתור אלכס רוסו/אלכס המרשעת
גרג סולקין בתור מייסון גרייבק
המכשף (פולנית: Wiedźmin, מוכרת גם בשמה האנגלי: The Witcher) היא סדרת ספרי פנטזיה וסיפורים קצרים מאת הסופר הפולני אנדז'יי ספקובסקי, שעוסקת במכשף גראלט מריוויה.
בספריו של ספקובסקי, "מכשפים" הם ציידי מפלצות שמפתחים (הודות לאימונים ושינויים בגופם) יכולות על-טבעיות בגיל צעיר על מנת להילחם במפלצות קטלניות.
הספרים עובדו לכדי סרט, סדרת משחקי וידאו, מספר סדרות טלוויזיה וכן סדרת ספרים מאוירים.
סדרת "המכשף" מונה שמונה ספרים, כאשר חמישה מהם הם בעלי המשכיות רציפה ומהווים את עיקר הסדרה - "סאגת המכשף".
+מספרשם בפולניתשם בעברית (ובאנגלית)שנת הוצאה לאורהערותבפולניתבאנגליתבעברית1Miecz Przeznaczeniaחרב הגורל (Sword of Destiny)19922015קובצי סיפורים קצרים, אשר קדמו לעלילת הסאגה2Ostatnie życzenieהמשאלה האחרונה (The Last Wish)1993200720213Krew elfówדם האלפים (Blood of Elves)19942008הספרים הראשיים בסדרה.
עלילתו מתרחשת במקביל לאירועי "המשאלה האחרונה"
הסיפורים בעולם הסדרה מתרחשים ביבשת, שיושבה אלפי שנים לפני לכן על ידי אלפים (נקראים בשפתם "איין שיידיי", Aen Seidhe) שמוצאם מארצות מעבר לים.
כשהם הגיעו, האלפים פגשו בגנומים ובגמדים.
לאחר תקופה של מלחמה בין האלפים לבינם, הגמדים נסוגו אל ההרים ואילו האלפים התיישבו במישורים וביערות.
חלוצים בני אדם הגיעו ליבשת כ-500 שנים לפני אירועי הסדרה, והציתו מספר מלחמות.
בני האדם ניצחו, ונעשו השליטים; הגזעים הלא אנושיים, שנעשו לאזרחים סוג ב', חיים לרוב בגטאות קטנים בתוך יישובי האדם.
קיימות גם התיישבויות של לא אנושיים בשטחים שטרם נתבעו על ידי בני האדם.
על גזעים אחרים החיים ביבשת נמנים גם בני מחצית ודריאדות; בשלב יותר מאוחר, במהלך אירוע קסם קטקליזמי הידוע בשם "מיזוג העולמות" (Conjunction of the Spheres), פלשו אל העולם מפלצות מסוגים שונים: אנשי זאב, דרקונואידים, חרקים מפלצתיים, ערפדים, רוחות ושדים, והחלו להטריד את בני האדם ושאר יצורי הקסם ביבשת.
כדי להתמודד עם התופעה, נוצר מקצוע ה"וויטצ'ר" - חצי לוחם וחצי מכשף שמתמחה בסוגים פשוטים של קסם ("סימני הוויטצ'ר"), מחוזק בשיקויים ובמוטציות גנטיות ההופכות אותו לחזק, מהיר וחכם משאר בני האדם, ומאומן מגיל ילדות לחסל את המפלצות השורצות בעולם.
הוויטצ'רים הבוגרים, לאחר תקופת אימונים קשה ומפרכת ממנה לא כולם נשארים בין החיים, יוצאים מבתי הספר שלהם (בספרים אנו יודעים על שלושה בתי ספר שמכשירים וויטצ'רים: "הזאב", "החתול" ו"הגריפין", ובמשחקים גם על "הדוב", "הצפע" ו"המנטיקור") אל העולם הגדול, ונודדים בו במטרה להשתכר מקטילת מפלצות לכל המרבה במחיר.
במהלך מאות השנים שקדמו לאירועי הסדרה, האזורים הדרומיים ביותר ביבשת נכבשו על ידי אימפריית נילפגארד; הצפון מכיל את ממלכות הצפון המפוצלות.
סדרת הספרים מתרחשת על רקע מלחמות הכיבוש שמנהלת אימפריית נילפגארד כנגד ממלכות הצפון: מלחמה ראשונה שמתוארת בסיפורים הקצרים, ומסתיימת בניצחון הקואליציה של ממלכות הצפון; ומלחמה שנייה, שמתחילה באמצע הסאגה.
גראלט מריוויה (פולנית: Geralt z Rivii), ידוע גם בשם גוויינבלייד (בלשון קדומים: "זאב לבן"), הוא מכשף והדמות הראשית של סדרת הספרים והעיבודים שנעשו לה.
הוא ידוע גם בשם "הקצב מבלאוויקן".
גראלט אף תואר בתור דמות המייצגת את "הרוח הניאו ליברלית אנטי פוליטית" של התרבות הפופולרית הפולנית בשנות ה-90.
ינפר מוונגרברג (פולנית: Yennefer z Vengerbergu) היא קוסמת ובת זוגו של גראלט, ואחת הדמויות הראשיות בסדרה.
סירילה פיונה אלן ריאנון (פולנית: Cirilla Fiona Elen Riannon, ידועה בקיצור כסירי, וגם ככפירה של סינטרה, זיראל, פאלקה, ואשת החלל והזמן), היא הנסיכה של ממלכת סינטרה, ביתם של הנסיכה פאווטה ודוני, ונכדתה של המלכה קלנת'ה.
היא גם ביתם המאומצת של גראלט וינפר, וחלק ניכר מהעלילה סובב סביב קורותיה.
סירי היא צאצאית של הקוסמת האלפית רבת העוצמה לארה דורן, וכתוצאה מכך זורם בעורקיה "דם קדמון" שמעניק לה גישה לכוחות שמאפשרים לה לחצות את מרחב החלל זמן.
היא בעלת שיער בצבע אפר ועיניים בצבע ברקת, מאפיינים תורשתיים במשפחתה.
טריס מריגולד (פולנית: Triss Merigold) ממריבור, קוסמת וחברתם של גראלט וינפר.
לקחה את סירי תחת אחריותה לזמן מסוים.
טריס מאוהבת בגראלט, ודמותה אף הופיעה על שער מגזין פלייבוי הפולני בחודש מאי 2011.
יסקיאר (פולנית: Jaskier, בתרגום לאנגלית דאנדליון) הוא משורר, זמר נודד וחברו הטוב של גראלט.
אף על פי שלא נוצרה אף מפה רשמית של יקום הסדרה (הקרוי "היבשת") על ידי ספקובסקי, מספר מפות נוצרו על ידי מעריצים.
ניתן לחלק את "היבשת" לארבעה אזורים ראשיים: ממלכות הצפון ומספר דוכסויות וישויות (בהן רוב הסדרה מתרחשת), אימפריית נילפגארד הכובשת את עיקר השטח שמדרום להן, החלק המזרחי של היבשת שרובו אינו מוכר, וארץ האיים סקליגה (Skellige) ממערב ליבשת המהווה ישות פדרטיבית של השבטים השונים שמאכלסים אותם.
סאפקובסקי יצר שפה עבור הסדרה הידועה בשם "לשון קדומים" (Elder Speech), המבוססת על אנגלית, צרפתית, אירית, לטינית ושפות אחרות.
הסיפורים הקצרים וסדרת הרומנים תורגמו לסלובקית, צ'כית, דנית, פורטוגזית, גרמנית, רוסית, ליטאית, אסטונית, פינית, צרפתית, ספרדית, איטלקית, בולגרית, רומנית, אוקראינית, סרבית, שוודית, הונגרית, הולנדית, סינית, גאורגית ואנגלית.
הספר הראשון, 'המשאלה האחרונה' תורגם לעברית ישירות מפולנית, בתרגומו של עילי הלפרן, ויצא לאור ב-2021.
כשנשאל לגבי מקור השם בשנת 2005, אמר ספקובסקי כי השם wiedźmin הוא גרסה זכרית אותה המציא למילה הפולנית wiedźma (קרי: וודמה, בפולנית: מכשפה), אם כי למונח הזה בעצמו ישנם מקורות קדומים יותר.
במיתולוגיה הסלאבית קיימות דמויות הקרויות "וודמאק" .
הוודמאק הוא אשף, או מכשף, ממין זכר.
בניגוד למקבילתו הנקבית, הוודמה, שמתוארת לרוב כמרשעת, הוודמאק יכול להיות גם בעל מידות טובות.
הוודמאקים יכולים לרפא בעלי חיים ובני אדם, אך באותה המידה גם לכרות בריתות עם השטן, ולהביא על האנושות פגעים רעים כמו מגפות.
כיוון שהמונח "wiedźmin" הוא מונח שהומצא עבור סדרת הספרים, ושאול מהמיתולוגיה הסלאבית שהיא ברובה זרה לקורא העברי, היו בעבר חילוקי דעות כיצד לתרגם את המונח לעברית.
בטרם יצא התרגום העברי הראשון (ולפניו, התרגום לסדרת הטלוויזיה של נטפליקס) ש"קיבע" את המונח "מכשף" כתרגום רשמי למילה, היה נפוץ להשתמש בתעתיקים "וויטצ'ר" או "וויצ'ר" השאולים מהשפה האנגלית (בהשראת סדרת המשחקים) אך לעיתים היה ניתן למצוא תרגומים מאולתרים למונח, כמו "חובר" (מהמונח התנכ"י "חוֹבֵר חָבֶר") או "כשפן".
מ-1993 עד 1995, סאפקובסקי עיבד שישה סיפורים אל חוברות קומיקס בהוצאת דארק הורס קומיקס.
The Hexer הוא שמם של סרט משנת 2001 וסדרת טלוויזיה משנת 2001, שניהם בבימויו של מארק ברודצקי.
השחקן מיכאל זברווסקי גילם את גראלט בשניהם.
ב-2015, חברת ההפקות Platige Image תכננה עיבוד
קולנועי לסדרת הספרים שישתחרר ב-2017. במאי 2017 הם הכריזו על סדרת טלוויזיה בשיתוף עם נטפליקס בכיכובו של השחקן הנרי קאביל.
דמויות הסדרה והעולם עובדו למספר משחקי מחשב.
בנוסף יוצאו מספר משחקי ספין אוף, כגון משחק רשת Gwent: The Witcher Card Game המבוסס באופן חלקי על מיני משחק שנכלל במשחק השלישי ו-The Witcher Battle Arena שיועד לפלטפורמה של טלפון סלולרי.
המכשפות הוא סרט פנטזיה קומי המבוים על ידי הבמאי רוברט זמקיס, עם תסריט שנכתב על ידי זמקיס, גיירמו דל טורו וקניה בארי.
הסרט מבוסס על רומן באותו השם מאת הסופר רואלד דאל משנת 1983, והוא עיבודו הקולנועי השני לאחר הסרט באותו השם משנת 1990. בסרט מככבים אן האת'וויי, אוקטביה ספנסר, סטנלי טוצ'י, כריס רוק וג'אזיר קאדים ברונו.
הסרט עלה לשידור ב-22 באוקטובר 2020 בשירות הזרמת המדיה של HBO Max.
במהלך שנות ה-60 באלבמה, ילד צעיר יוצא לנופש עם סבתו, אך כשהוא בטעות נקלע לכנס מכשפות עולמי המתארח במקביל באותו אתר הנופש, הוא נאלץ להתעמת פנים מול פנים עם המכשפה הראשית העולמית.
אן האת'וויי – המכשפה הראשית העולמית, האנטגוניסטית הראשית של הסרט, הזוממת להפוך את כל הילדים בעולם לעכברים.
אוקטביה ספנסר – אגת'ה הנסן, סבתו של הילד, המספרת לו על אמיתות קיומן של מכשפות.
סטנלי טוצ'י – מר סטרינגר, מנהל בית המלון אליו הילד וסבתו, כמו כן גם המכשפה הראשית העולמית ופקודותיה, מגיעים.
ג'אזיר קאדים ברונו – צ'רלי הנסן, הילד הפרוטגוניסט הראשי של הסרט, שמגלה על מזימתה של המכשפה הראשית העולמית ונאלץ לעצור אותה לאחר שהופך לעכבר.
כריס רוק – המספר של העלילה, שמעיד על חוויותיו בהיותו הילד ממקור ראשון.
קריסטין צ'נוות' – דייזי, העכברה של הילד, שמסייעת לו ולברונו להביס את המכשפה הראשית העולמית לאחר הפיכתם לעכברים.
קודי-לי איסטיק – ברונו ג'נקינס, ילד זללן שפוגש בילד בבית המלון, ובהמשך הופך לקרבנה הראשון של המכשפה הראשית העולמית.
צ'ארלס אדוארדס – מר ג'נקינס, אביו של ברונו.
מורגנה רובינסון – גברת ג'נקינס, אמו של ברונו.
יוג'ניה קרסו – קונסואלה, מכשפה המשתתפת בכנס המכשפות בבית המלון.
ג'וזט סימון – זלדה, מכשפה המשתתפת בכנס המכשפות בבית המלון.
אנה-מריה מסקל – אזמרלדה, מכשפה המשתתפת בכנס המכשפות בבית המלון.
אורלה אורוק – סאואר, מכשפה המשתתפת בכנס המכשפות בבית המלון.
פני ליזל – מכשפה המשתתפת בכנס המכשפות בבית המלון.
משא ומתן על עיבוד מחודש לרומן של רואלד דאל משנת 1983 "המכשפות" החל בשנת 2008, כאשר המפיק גיירמו דל טורו הביע עניין לעשות עיבוד לספר באמצעות אנימציית סטופ-מושן.
למשך כעשור, לא נודעו שום פרטים חדשים על הפרויקט הפוטנציאלי לא הופיעו עד ליוני 2018, כשהבמאי רוברט זמקיס נשכר לביים ולכתוב את התסריט לסרט.
דל טורו מפיק את הסרט לצדם של זמקיס ואלפונסו קוארון.
על פי זמקיס, הסרט יהיה הרבה יותר קרוב לרומן המקורי מאשר לגרסת הסרט משנת 1990 בבימויו של ניקולס רוג.
התסריטאי-שותף קניה באריס חשף שהסרט יתרחש באלבמה בשנות ה-60 (במקום באנגליה בשנות ה-80 כמו ברומן), ושגיבור העלילה (שבמקור הוא ילד אנגלי ממוצא נורווגי) יגולם על ידי שחקן אפרו-אמריקאי.
בינואר 2019, אן האת'וויי לוהקה לתפקיד המכשפה הראשית העולמית.
בפברואר 2019, אוקטביה ספנסר, ג'אזיר ברונו וקודי-לי איסטיק לוהקו לסרט.
במאי 2019, סטנלי טוצ'י וכריס רוק לוהקו לצוות השחקנים.
צילומי הסרט החלו ב-8 במאי 2019, במקומות שונים, כולל אלבמה, ג'ורג'יה ואולפני ליבסדן של האחים וורנר.
צילומי הסרט הסתיימו ב-25 ביוני 2019. בספטמבר 2020, נודע שקריסטין צ'נוות' הצטרפה לצוות השחקנים של הסרט.
ב-19 ביוני, איש מצוות ההפקה של הסרט נדקר בצווארו במהלך צילומי הסרט באולפני ליבסדן של האחים וורנר.
ביולי 2019 הוכרז כי המלחין אלן סילבסטרי, ששיתף פעולה בעבר עם זמקיס בעבודה על סרטיו, ילחין את הפסקול עבור הסרט.
הכרזה והטריילר הרשמיים עבור הסרט, שחשפו שהסרט עתיד לעלות לשידור בשירות הזרמת המדיה של "HBO Max" ב-22 באוקטובר 2020, הופצו לראשונה ב-2 באוקטובר 2020.
במקור, הסרט התעתד לעלות לאקרנים ב-16 באוקטובר 2020, תחת הפצתם של אולפני האחים וורנר.
לאחר התפרצות מגפת הקורונה, הוחלט לדחות את תאריך עלייתו של הסרט לאקרנים לשנת 2021, אך ב-2 באוקטובר 2020, נודע שהסרט יופץ בשירות הזרמת המדיה של HBO Max ב-22 באוקטובר 2020.
המכשפות הוא סרט פנטזיית אימה-קומית אמריקאי בבימויו של הבמאי ניקולס רוג ובכיכובם של אנג'ליקה יוסטון, מאי זטרלינג, רואן אטקינסון, ויאסן פישר, המבוסס על רומן הילדים מאת הסופר רואלד דאל שיצא לאור בשנת 1983, באותו השם.
הסרט התקבל היטב על ידי המבקרים ששיבחו אותו, אך נכשל בקופות, והתקבל רע אצל הסופר עצמו, דאל, שלא אהב את הסוף החדש שהסרט נתן לעלילת הספר.
במהלך חופשה עם סבתו הלגה בנורווגיה, ילד בן שמונה בשם לוק אוושים שומע לראשונה מסבתו אודות המכשפות, שדות עם שנאה חסרת מעצורים לילדים ושיטות שונות להכחדתם.
הלגה מספרת ללוק שחברת ילדותה, אריקה, נפלה קורבן למכשפה שקיללה אותה לחיות את שארית חייה לכודה בתוך ציור, בעודה מזדקנת בהדרגה ומשנה את מקומה בבד עד שמתה לבסוף כמה שנים קודם לכן.
לאחר שהוריו של לוק נהרגים בתאונת דרכים, הלגה הופכת לאפוטרופוסית הרשמית של לוק והם עוברים לאנגליה.
בעודו מביא סל מזון אל בית העץ שהוא ואביו בנו, לוק פוגש באישה זרה המנסה לפתות אותו, אך הוא קולט את עובדת היותה מכשפה, וניצל ממנה כאשר קורא להלגה.
ביום הולדתו התשיעי של לוק, הלגה מאובחנת בסוכרת, ורופאה מייעץ לה לבלות את הקיץ ליד הים.
בעקבות עצת הרופא, השניים נוסעים אל מלון על שפת חוף הים, שם לוק פוגש ומתרועע עם ילד גרגרני אך ידידותי בשם ברונו ג'נקינס.
במקביל, אל המלון מגיעות מכשפות מכל קצווי התבל למטרת כינוס עולמי בראשותה של מיס אווה ארנסט, המכשפה הראשית העולמית ומנהיגתן.
בתוך אולם הנשפים, בו המכשפות מקיימות את הכינוס, לוק עוקב אחריהן כאשר המכשפה הראשית העולמית חושפת את יצירתה האחרונה: שיקוי קסמים שיהפוך ילדים לעכברים, אותם המכשפות יטמינו במוצרי קונדיטוריה בחנויות ממתקים ובחנויות ממתקים שייפתחו באמצעות הכסף שסופק למיס ארנסט.
לאחר שכבר שתה את השיקוי כמה שעות קודם לכן, ברונו מובא לחדר, ולנגד עיניהן של המכשפות הוא הופך לעכבר ובורח.
לוק נחשף והוא ממהר לחדרו, שם הוא מוצא את סבתו ישנה לאחר שהוטל עליה כישוף.
המכשפה הראשית העולמית לוקחת את לוק ומחזירה אותו לאולם הנשפים, שם היא מאלצת אותו לשתות את השיקוי והופכת אותו לעכבר, אם כי זה האחרון מצליח להימלט בצורתו החדשה.
בעזרתם של ברונו וסבתו, שהספיקה להתאושש, לוק רוקם תוכנית להרוג את המכשפות על ידי התגנבות לחדרה של ארנסט וגנבת בקבוק השיקוי.
כשהמכשפות נכנסות לחדר האוכל, מיס אירווין, מזכירתה של מיס ארנסט, שהתפכחה מיחסה הגועלי של גבירתה כלפיה, עוזבת את המכשפות, והולכת לאכול לבדה בחדרה.
לוק מצליח להשליך את הבקבוק לסיר מרק המיועד לשולחנות ארוחת הערב של המכשפות.
מר ג'נקינס, אביו של ברונו, גם מזמין את המרק, אך ברגע האחרון הלגה מונעת ממנו לאכול את המרק ואף מראה לו את אשר המכשפות עשו לברונו.
השיקוי הופך את כל המכשפות לעכברים, ואנשי הצוות ואנשי המלון מצטרפים בהריגתם, ומבלי לדעת פוטרים את אנגליה ממכשפותיה, פרט למיס אירווין, שנעדרת מחדר האוכל עקב התפטרותה ובכך ניצלת.
המכשפה הראשית העולמית עצמה מתה מידי מר סטרינגר, מנהל המלון, והלגה מחזירה את ברונו להוריו.
לוק והלגה חוזרים לביתם, שם הם מקבלים את המזוודה של מיס ארנסט המלאה בכסף ופנקסי כתובות של כל המכשפות בארצות הברית.
באותו לילה, מיס אירווין מבקרת בביתם של הלגה ולוק ומשתמשת בכוחה על מנת להחזיר את לוק לגופו האנושי ומחזירה את עכברי המחמד שלו, לפני שיוצאת לבקר את ברונו ולחזור שוב על התהליך.
המכשפות הוא עיבוד לספר הילדים באותו השם מאת הסופר הבריטי רואלד דאל, וזהו הסרט האחרון שג'ים הנסון עבד עליו אישית לפני מותו, הסרט התיאטרלי האחרון שחברת לורימר הפקות הפיק, והסרט האחרון שנעשה על סמך כתביו של דאל לפני מותו (הן הנסון והן דאל נפטרו באותה שנה).
רובו המוקדם של הסרט צולם בברגן שבנורווגיה, ושאר הסרט צולם במלון הידלנד הממוקם על חוף ניוקואי, קורנוול.
במהלך צילומי הסרט, השחקן רואן אטקינסון גרם לאסון בסגנון "מיסטר בין" כאשר הוא השאיר את ברזי האמבטיה שלו פתוחים בחדרו.
מבול המים הרס את מרבית הציוד האלקטרוני של צוות ההפקה בקומה מתחת.
באותה העת, יוסטון ניהלה זוגיות עם השחקן ג'ק ניקולסון, שהיה נוהג לטלפן לא פעם למלון ולשלוח זרי פרחים ענקיים, עד כדי התרגשות רבה מצד צוות ההפקה.
מאוחר יותר, הבמאי, ניקולס רוג, ערך סצנות שלדעתו היו מפחידות מדי עבור ילדים לאחר שראה את תגובתו הראשונית של בנו הצעיר לסצנות המקוריות.
אפקטי האיפור המתקדמים עבור דמותה של המכשפה הראשית העולמית של יוסטון דרשו שש שעות סידור, ועוד שש שעות הסרה.
התותבת כללה מסיכת פנים מלאה, גיבנת, טפרים מכניים ועצמות בריח מפלצתיות.
רוג בחר תחפושת סקסית עבור מלתחתה של הדמות והדגיש שדמותה של יוסטון בתור המכשפה הראשית העולמית צריכה מוכנה לקיום סקס בכל עת, למרות המראה הגרוטסקי שלה בסצנות מסוימות של הסרט.
רואלד דאל התרגז מכך שרוג שינה את הסוף המקורי שלו בתסריט.
כמחווה של פיוס, רוג הציע לצלם שתי גרסאות לפני שיבחר את בחירתו הסופית: גרסת הספר שבה לוק נשאר עכבר, וגרסת הסוף המאושר יותר שבה לוק הופך חזרה לאדם.
כשהביט בסצנה הנאמנה לספרו, דאל התרגש כל כך עד כדי שבא לידי דמעות.
עם זאת, לבסוף רוג החליט לכלול את הסוף החדש במקום, מה שהוביל את דאל לדרוש ששמו יוסר לחלוטין מהקרדיטים, ולאיים על מסע פרסום נגד הסרט.
הוא רק נמנע מכך בגלל כוח שכנועו של ג'ים הנסון.
הסרט היה אמור להיות מופץ על ידי חברת ההפצה "לורימר, אבל כאשר החברה פיזרה את ההפצה התיאטרונית שלהם, הסרט בסופו של דבר ישב על המדף יותר משנה לאחר השלמת צילומיו.
הסרט הוקרן לראשונה ב-25 במאי 1990 בלונדון, כ-9 ימים לאחר מותו של הנסון, והיה אמור להיפתח באותו היום בארצות הברית, אך בעקבות הקרנות שנערכו בפלורידה, מוקדם יותר השנה, אולפני האחים וורנר עיכבו את המהדורה האמריקאית עד לאוגוסט.
"Warner Home Video" הפיצה לראשונה את הסרט במהדורת VHS בשנת 1991. ההפצה השנייה כללה את המהדורה השנייה של VHS ואת המהדורה הראשונה ב-DVD בשנת 1999. שתי הגרסאות (וכל ההקרנות הטלוויזיוניות) הופצו ביחס הצפייה בו הסרט הוצג במקור על האקרנים, במקום לצמצם את היחס ליחס של 1.85:1 (או ליחס של 1.66:1).
הסרט הופץ לראשונה בפורמט Blu-ray בספרד רק בשנת 2017.
הסרט מכיל פסקול שהולחן על ידי המלחין סטנלי מאיירס.
עד כה, תקליטור הסאונדטראק לא הופץ, והפסקול כולו נשאר מעורפל.
במשך כל נעימת הפסקול מופיע מזמור ה"דיאס אירה", המזכיר מאוד את "The Witches Sabbath" מהסימפוניה הפנטסטית של הקטור ברליוז.
הסרט התקבל היטב בביקורות חיוביות על ידי מבקרים וקהל הצופים כאחד, אך עם זאת נכשל בקופות.
רוג'ר אברט נתן לסרט את הציון 3 מתוך 4 כוכבים, וכינה את הסרט "סרט מסקרן, שאפתני ומוצלח, וכמעט שווה לראות רק את ההנאה הברורה של אנג'ליקה יוסטון מלשחק נבלית מוחלטת ללא פשרות." עם זאת, רואלד דאל עצמו ראה את הסרט כ"מזעזע לחלוטין" בגלל הסוף המנוגד לסוף המקורי שנכתב בספרו.
המכשפה הטובה היא סדרת טלוויזיה אמריקאית שמוקרנת החל מ-28 בפברואר 2015 בערוץ "הולמרק".
עד כה שודרו 7 עונות, עשרה פרקים בכל עונה.
בשנת 2017 היא הייתה במקום השני בהיקף הצפיות במשך מספר שבועות.
בשנת 2018 היא זכתה בפרס של האגודה האמריקאית למלחינים, מחברים ומוציאים לאור.
החל ממרץ 2021 חמש עונות הסדרה ניתנות לצפייה בנטפליקס.
סם רדפורד, רופא ובנו ניק, תלמיד בתיכון עברו לעיירה מידלטון וגרים בבית הסמוך ל"גריי האוס", אכסניה מפורסמת בעיר.
שם גרה משפחת נייטינגייל, ובהם קאסי וגרייס.
לאחר מותו של בעלה הקודם של קאסי (אירוע אשר קרה לפני הסדרה) בנה החורג מחליט להתגייס למשטרה היות שאביו היה השריף ומת בזמן פועלו כשוטר.
במהלך העונה אורחים מגיעים לגריי האוס וקאסי עוזרת להם בדרכיה לפתור את הבעיות שלהם והם לומדים לקחים לחיים וגם בת דודה של קאסי, אביגיל מגיע לעיירה.
בסוף העונה החנות "פעמון, ספר ונר" של קאסי עומדת להסגר היות שהאדם אשר קנה את הבניין בו החנות ממוקמת העלה את דמי השכירות, אך לבסוף הכול מסתדר החנות נשארת.
העונה מתחילה בחג ליל כל הקדושים, יש אורח מסתורי בגריי האוס ואף אחד לא עוזר לקאסי להפוך את גריי האוס לבית רדוף לרוח המסורת אך לבסוף הכול מסתדר, כמו כל עונה באים ואורחים באים והולכים מגריי האוס.
וחבר ישן של קאסי מגיע לעיירה, ולבסוף מציע לקאסי לצאת איתו למסע ארכאולוגי אך היא מסרבת.
סם וקאסי מתחילים לצאת ובסוף העונה נערך פסטיבל האורות השנתי, שראשת העיר מפקידה את התכנון בידי אביגיל, אבל אביגייל מצליחה בעזרת הדרכים שלה לגרום למרטה לעשות את הכול ובכך לגרום למרטה יותר להעריך את עצמה.
העונה השלישית מתחילה בכך שהכותבת המפורסמת של הספר "המכשפת" מגיע למידלטון ומחליטה לערוך את הכנס חשיפת הספר בגריי האוס, הספר מבוסס על סיפורי סבתא של הכותבת ועל העיירה בא היא גרה ובסוף כולם מגלים כי מידלטון זאת העייריה אשר סבתא של הסופרת סיפרה לה עליה.
בעונה החמישית קאסי מתחתנת עם סם.
במהלך הסדרה תושבים נוספים של העיירה נכנסים לעלילה.
ניק רדפורד (ריס מת'יו בונד)
אנתוני (שיין הארט; עונה 1) – החבר הטוב ביותר של גרייס
המכשפות משינקין היא סדרת רשת מסוגת קומדיה - פנטזיה שנוצרה על ידי סם לביא וצחי רפפורט ובכיכובן של נלי תגר ודנה זקס.
הסדרה סובבת סביב שרונה ודניאלה, בנות דודות מכשפות המגויסות על ידי השב"כ להגן על המדינה ממכשפים עוינים.
הסדרה כוללת אלמנטים פרודיים על ז'אנרי הפנטזיה והריגול וכן אזכורים רבים לתרבות הפופולרית של זמנה.
שרונה גולדברג (תגר) ודניאלה פאר (זקס), בנות דודות ומכשפות צעירות, מקימות את חנות הכשפים הראשונה בישראל ברחוב שינקין בתל אביב.
השמועה על החנות נפוצה במהירות אל השב"כ, והן פוגשות בראש מחלקת כישוף וקסמים בארגון (אסי כהן), שמגייס את השתיים למחלקתו.
בכל פרק, השתיים מקבלות משימה להביס "מכשף אפל" שנטמע בחברה הישראלית ומאיים עליה באופן שולי.
בשנת 2010, התעניינו סם לביא (אז סטודנט בחוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב) וחברו צחי רפפורט ליצור סדרה על מכשפות שחיות בתל אביב, בהשראת סדרות כמו "באפי ציידת הערפדים" ו"מכושפות".
התסריטים לסדרה נכתבו בסופי שבוע וצולמו באופן עצמאי.
"המכשפות משינקין" הושקה באתר יוטיוב בדצמבר 2010 בסגנון ולוג, בכיכובה של זקס בתפקיד דניאלה ולי שבתאי בתפקיד שרונה.
הסדרה נרכשה על ידי ביפ וצולמה מחדש עם נלי תגר בתפקיד שרונה, בעוד שהגרסה המקורית הוסרה.
הגרסה החדשה עלתה ב-2011 לאתר ביפ (כיום חלק ממאקו) ושנה לאחר מכן גם ליוטיוב, שם זכתה לכ-20 אלף צפיות.
לטענת לביא, הזמינו ביפ 15 פרקים, אך הסדרה הסתיימה בפרק הרביעי.
+שחקן/יתדמותנלי תגרשרונה גולדברג (2011)דנה זקסדניאלה פאר (2010, 2011)לי שבתאישרונה גולדברג (2010)אסי כהןראש מחלקת כישוף וקסמיםטלי אורןאמא משוגעתדורון עמיתרבניסו שליוטינקרבלשיר פופוביץ'אלונהאנדריאה שוורץסוכנת שב"כ
המכשפה הוא סרט אימה על-טבעית משנת 2015, שנכתב ובוים על ידי רוברט אגרס, בפרויקט הביכורים שלו כבמאי.
בסרט מככבים אניה טיילור-ג'וי, שזו לה הופעתה הראשונה בקולנוע, ראלף איינסן, קייט דיקי, הארווי סקרימשו, אלי גריינג'ר ולוקאס דוסון.
הסרט מתרחש בשנות ה-30 של המאה ה-17, והוא מגולל את קורותיה של משפחה פוריטנית שנתקלת בכוחות הרשע השוכנים ביער שמעבר לחווה שלהם.
הסרט הופק כקופרודוקציה בינלאומית בין ארצות הברית וקנדה, והופץ לראשונה במהלך פסטיבל סאנדנס ב-27 בינואר 2015, ולאחר מכן עלה לאקרנים בבתי הקולנוע ב-19 בפברואר 2016. הסרט זכה לשבחי המבקרים והפך להצלחה קופתית, כשגרף בקופות 40 מיליון דולר מול תקציב של 4 מיליון דולר.
בניו אינגלנד במהלך שנות ה-30 של המאה ה-17, המתיישב האנגלי ויליאם ומשפחתו – אשתו קתרין, הבת תומסין, הבן קיילב והתאומים הלא-זהים מרסי וג'ונאס – מגורשים ממושבה פוריטנית על רקע סכסוך דתי.
המשפחה בונה חווה ליד יער גדול ומבודד, ושם קתרין יולדת את בנה החמישי, סמואל.
יום אחד, בזמן שתומסין משחקת במחבואים עם סמואל, התינוק נעלם בפתאומיות.
עד מהרה מתגלה שמכשפה גנבה את סמואל, שטרם הוטבל, רצחה אותו והשתמשה בבשרו לצורך כשפיה.
קתרין הכואבת את חטיפתו של סמואל, מבלה את ימיה בבכי ובתפילה.
בזמן ציד עם ויליאם, קיילב מביע ספק אם נשמתו של סמואל תגיע לגן עדן.
ויליאם מגלה לקיילב שהוא מכר את גביע הכסף היקר של קתרין עבור ציוד למסע הציד.
באותו לילה, קתרין שואלת את תומסין לגבי היעלמות הגביע ומביעה את חשדותיה באחריותה להיעלמותו של סמואל.
הילדים שומעים את הוריהם דנים בשליחת תומסין לסעוד משפחה אחרת.
מאוחר יותר, תומסין מוצאת את קיילב בעודו מתכונן לצאת אל היער, ומאלצת אותו לקחת אותה עמו.
ביער, כלבם של האחים, פאולר, רודף אחר ארנבת שהשניים איתרו, וקיילב רודף אחרי שתי החיות.