tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מקוםתאריםמכירותבלגיה (BEA)זהב15,000צרפת (SNEP)זהב215,000שווייץ (IFPI Switzerland)זהב15,000סיכוםבכל העולם400,000
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם29 בנובמבר 2011הורדה דיגיטליתסוני מיוזיקצרפת23 בינואר 2012תקליטור
Jawa 700 (בצ'כית: Jawa 700) היא מכונית משפחתית קטנה מתוצרת יצרנית האופנועים "יאווה" הצ'כוסלובקית שיוצרה בין השנים 1934–1937.
בשנת 1934 הציגה חברת האופנועים יאווה את המכונית הראשונה שלה, "JAWA 700", אשר התבססה על דגם ה"DKW F2" (ברישיון).
František Janeček מייסד ומנהל יצרנית האופנועים יאווה, חתם על הסכם שיתוף פעולה ב-20 ביולי שנת 1933 עם מהנדס הרכב Jørgen Skafte Rasmussen מיצרנית הרכב הגרמנית DKW , על ייצור ה-"Jawa 700" בצ'כיה, שהתבסס על דגם ה"DKW F2" הגרמני.
סך הכול יוצרו 1,002 יחידות.
מערכת היגוי – ממוקמת בצד שמאל של הרכב
Je m'appelle Barbra (בעברית: שמי ברברה) הוא אלבומה השמיני של הזמרת ברברה סטרייסנד, אשר יצא באוקטובר 1966. רוב שירי האלבום בניגוד לאלבומיה הקודמים של הזמרת היו בצרפתית.
אלבום זה לא זכה להצלחה כמו זו של שאר אלבומיה בעת צאתו, אך כן הגיע למקום ה-5 בארצות הברית ובשנת 2002 קיבל מעמד של אלבום זהב.
השיר "Free Again" / "I've Been Here" יצא לאור כסינגל מתוך האלבום ב-1966.
"Jealous of the Angels" הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'ן בוסטיק.
השיר, שיצא ב-11 ביוני 2011, נכתב והולחן על ידי ג'ן בוסטיק, בארט ירציאן, זכרי רנקוויסט וג'ימי פורצ'ן.
השיר הופיע לראשונה במיני-האלבום Change, ובהמשך באלבומה, Jealous.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הזמרים והכותבים בבריטניה ולמקום הראשון במצעד iTunes Music בבריטניה.
השיר זכה בחמישה פרסים בטקס פרסי האגודה למוזיקה קאנטרית לשנת 2012.
השיר נכתב כמחווה ובהשראת אביה, ג'יימס רגן בוסטיק, מוזיקאי שנהרג בתאונת דרכים כשג'ן הייתה בת עשר.
מותו של אביה, השפיע מאוד על החלטותיה של בוסטיק להיות מוזיקאית.
"Jealous of the Angels", שיר שנכתב בהשראת אביה, קיבל הצלחה מסחרית לאחר ששודר בתוכנית הרדיו של שדרן הרדיו סיימון בייטס , Simon Bates at Breakfast , ב-14 במאי 2012. לאחר השידור, השיר היה מבין עשרת השירים המובילים ביותר בתחנה באותו שבוע, וקיבל למעלה מ-2 מיליון צפיות בווידאו קליפ שהועלה ליוטיוב.
השיר נשמע גם ברשתות רדיו אחרות בבריטניה, כולל ב-BBC Radio 2. בנוסף, השיר התווסף גם לפלייליסט של ה-BBC Radio 1.
בוסטיק פרסמה וידאו קליפ סנטימנטלי של השיר בערוץ היוטיוב שלה.
הווידאו קליפ מציג את בוסטיק שרה ומנגנת סולו על הפסנתר שלה, יחד עם גלישה באלבום התמונות המשפחתי ובמזכרות, ואז כותבת מכתב לאביה המת.
הווידאו קליפ מסתיים בכך שהיא מבקרת בקבר אביה ומניחה מספר פרחים ואת המכתב המופנה ל"אבא" עם המשפט שעל המצבה שאומר: "בוסטיק, ג'יימס רגן, 18 במאי 1940 – 16 בפברואר 1996".
השיר קיבל מספר גרסאות כיסוי, כולל זו של המוזיקאית דונה טגארט ב-2014 בליווי וידאו קליפ.
היא ביצעה את השיר בשידור חי בתוכנית הטלוויזיה The Late Late Show ב-RTÉ One באוקטובר 2016 ובמהלך פרסי מוזיקת הקאנטרי של האיריש פוסט בספטמבר 2018.
השיר כוסה גם על ידי זמר הקאנטרי הבריטי-אירי, נתן קרטר , שנכלל באלבומו מ-2017, Livin' the Dream.
השיר כוסה גם על ידי הזמרת הוולשית, קתרין ג'נקינס , שיצא ב-30 בנובמבר 2018, באלבומה Guiding Light.
השיר גם לווה על ידי וידאו קליפ, שהועלה לערוץ היוטיוב שלה.
היא גם הוציאה קטעי וידאו קליפ נוספים של השיר בליווי מקהלת הילדים Grief Encounter.
Jason Derulo (מסוגנן כ-Jason Derülo) הוא אלבום הבכורה של הזמר האמריקאי ג'ייסון דירולו.
האלבום יצא לאור ב-2 במרץ 2010 על ידי חברות התקליטים "בלוגה הייטס", "אסילום", "וורנר" ו-"TM3".
האלבום הופק מוזיקלית על ידי ג'יי.
הסינגל "Whatcha Say" יצא כסינגל המוביל של האלבום, וזכה במקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. "In My Head" ו-"Ridin' Solo" זכו במקום הראשון במצעד שירי ה-R&B הבריטי.
בין השנים 2006–2009, דירולו כתב מספר שירים לאמנים רבים.
ב-4 באוגוסט 2009, דירולו הוציא לאור את הסינגל הראשון שלו, "Whatcha Say".
בשלהי אוגוסט 2009, הסינגל הגיע למקום ה-54 בבילבורד הוט 100 ובמצעד הבא, זכה במקום הראשון.
לאחר הצלחתו המסחררת של השיר, דירולו החל לעבוד על אלבום.
בנובמבר 2009, דירולו הצטרף לסיבוב ההופעות של הזמרת ליידי גאגא "The Monster Ball Tour", כדי לקדם את אלבומו העתידי.
בדצמבר 2009, דירולו סיים להקליט את כל שירי האלבום, וב-8 בדצמבר 2009, הסינגל השני מתוך האלבום, "In My Head", יצא לאור.
השיר הגיע לעשירייה הראשונה בבילבורד הוט 100.
כבר בצאתו, הופנו אל האלבום ביקורות מעורבות.
האתר "Metacritic" נתן לאלבום ציון ממוצע של 56 נקודות מתוך 100 אפשריות.
הביקורת החיובית ביותר הייתה של העיתון "לוס אנג'לס טיימס", שנתן לאלבום ציון של 2.5 כוכבי זהב מתוך 4 אפשריות.
העיתון כתב על האלבום כי: "האלבום הוא יצירת מופת של דאנס-פופ עם נגיעות של רוק ו-R&B".
בנוסף, העיתון שיבח את דירולו על היכולות הווקאליות שהפגין בהקלטות השירים.
הביקורת השלילית ביותר הגיעה מייק דייבר ממגזין "BBC Music", שתיאר את האלבום כ"טמטום מחריש אוזניים, זיופים ומציאות מבולבלת וחסרת תקנה".
מדינהתוארמכירות אוסטרליה (ARIA) פלטינה 70,000 קנדה (Music Canada) זהב 40,000 אירלנד (IRMA) זהב 7,500 שוודיה (GLF) פלטינה 40,000 הממלכה המאוחדת (BPI) פלטינה 300,000 ארצות הברית (RIAA) פלטינה 1,000,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
"Je me casse" (בעברית: "אני נשברת", תרגום מילולי: "אני הולכת מכאן") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת המלטזית דסטיני צ'וקוניארה, וייצג את מלטה באירוויזיון 2021.
ב-11 באוקטובר 2019 ניצחה צ'וקוניארה בקדם המלטזי לאירוויזיון 2020. אולם, ב-18 במרץ 2020, תחרות האירוויזיון לשנת 2020 בוטלה עקב מגפת הקורונה.
ב-18 במאי, רשות השידור המלטזית אישרה כי דסטיני תמשיך לייצג את מלטה גם באירוויזיון 2021.
ב-18 במאי 2021, ביצעה צ'וקוניארה את השיר בחצי הגמר של התחרות, ובתום ההצבעות, הגיעה למקום הראשון עם 325. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיעה דסטיני למקום השביעי עם 255 נקודות.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם22 במרץ 2021הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקהJagged Music
moi non plus" (בעברית: "אני אוהב/ת אותך...
גם אני לא") הוא סינגל של סרז' גינסבורג וג'יין בירקין, שיצא בפברואר 1969. השיר נכתב על ידי סרז' גינסבורג למען בריז'יט בארדו.
הדואט הגיע למקום הראשון בבריטניה, ולמקום השני באירלנד, אך נאסר להשמעה במספר מדינות בשל התוכן המיני הגלוי שלו.
בארדו הקליטה את השיר, אך הורתה לגנוז את ההקלטה עקב נועזותו של השיר.
גינסבורג הקליט את השיר כדואט עם בירקין.
השיר מתאר במילים מפורשות מעשה מיני, ולקראת סופו בירקין גונחת באופן המדמה יחסי מין.
השיר עורר סערה בכל מקום בו הושמע, והוחרם על ידי תחנות רדיו באיטליה, בספרד ובבריטניה.
השיר נכלל באלבומם "Jane Birkin/Serge Gainsbourg", שיצא לאור ב-1969, ובו שרה בירקין ארבעה שירים בעלי אופי דומה, לרבות השיר "".
התקליט היה ללהיט ולהצלחה קופתית בצרפת.
Je t'aime, I Love You Baby (בעברית: אני אוהב אותך, אני אוהב אותך מותק) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי קובי פרץ.
הוא יצא לאור ב-3 ביולי 2014, על ידי חברת התקליטים הליקון, כסינגל מתוך אלבום האולפן העשירי שלה, סה לה וי.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-95.5 השמעות.
השיר נכתב על ידי צ'ולי זכאי והופק על ידי שי ראובני.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-3 ביולי 2014, ובוים על ידי איתן אשכנזי.
נכון לאוקטובר 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מחצי מיליון צפיות.
בנובמבר 2004, המגזין החל להשתמש בנתונים שנאספו על ידי שירות המוזיקה Mediaguide.
בפברואר 2012, שירות המוזיקה פורק, ובשל כך הנתונים נאספים על ידי המגזין עצמו.
המגזין מארח מאז 2002 (למעט 2006 ו-2013) את ועידת הג'אז השנתית JazzWeek Summit.
מאז 2014, הוועידה מתקיימת בסן חוזה, קליפורניה.
Je ne sais quoi (בעברית: אני לא יודעת מה) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת האיסלנדית הרה ביורק.
את האלבום הוציאה בשנת 2010 לאור חברת התקליטים האנדז אפ מיוזיק.
זוהי היצירה הראשונה של ביורק בשפה האנגלית.
גרסתו של לנון עצמו יצאה לאחר מכן כסינגל, ונכנסה למצעדים בארצות הברית ובבריטניה.
לנון החל לכתוב את השיר בשנת 1968 תחת השם "Child of Nature", כאשר השיר היה בין השירים הרבים שנכתבו על ידי הביטלס לפני שהקליטו את אלבומם The Beatles (הידוע גם בשם "האלבום הלבן").
המילים נוצרו בהשראת הרצאה שנשא מהרישי מהש יוגי בתחילת 1968, כאשר הביטלס השתתפו בריטריט הרוחני שלו ברישיקש, הודו.
בינואר 1969, הביטלס (בעיקר ג'ון) ניגנו את השיר במהלך הקלטות Let It Be, שם הוא כונה "On the Road to Marrakesh".
"Jealous Guy" הוא אחד השירים המוקלטים ביותר של לנון, עם לפחות 92 גרסאות כיסוי.
ההשראה לשיר הגיעה בהודו, לאחר שהביטלס נכחו בהרצאה של מהרישי מהש יוגי על "בן אמא טבע".
זה נתן השראה גם לפול מקרטני וגם לג'ון לנון לכתוב שירים על אותו נושא.
יצירתו של מקרטני, "Mother Nature's Son", נבחרה ל-The Beatles, אך לנון לא ניסה להקליט את "Child of Nature" במהלך הסשנים לאלבום.
שניהם הוקלטו כדמו בביתו של ג'ורג' האריסון אשר, במאי 1968. הדמו של "Child of Nature" כלל את השירה הכפולה של לנון וגיטרה אקוסטית.
בתחילת השנה שלאחר מכן, לנון חזר לשיר תחת השם "On the Road to Marrakesh" במהלך סשנים של Get Back.
בסופו של דבר, המילים בוטלו והוחלפו על ידי המילים הידועות של "Jealous Guy" עבור Imagine.
בהאזנה לדמו המקורי של אשר, השיר מתחיל "On the road to Rishikesh" והזכיר הרים.
הוא אינו מתייחס למרקש שבמרוקו, ואין ראיות לכך שלנון ביקר שם אי פעם.
בצורתו המשוכתבת, השיר משמש כווידוי שבו לנון מתייחס לתחושות חוסר ההתאמה שגרמו כאב לאלה שאהב.
כיום ידועות שלוש הקלטות של "Child of Nature".
הראשון הוא דמו של השיר שהוקלט בביתו של ג'ורג' האריסון במאי 1968. השני, שבו שר האריסון קולות רקע, הוקלט באולפני טוויקנהאם ב-2 בינואר 1969. הקלטה שלישית בוצעה באולפני אפל של הביטלס ב-24 בינואר.
קטע מהפזמון מההקלטה השנייה מופיע בדיסק הבונוס Fly on the Wall ארוז עם Let It Be...
ההקלטה הראשונה מופיעה בחגיגות יובל החמישים לאלבום The Beatles, המכיל את כל הדמואים שהוקלטו באשר.
לנון הקליט את "Jealous Guy" ב-24 במאי 1971 באולפני אסקוט סאונד, שם הקליטו את שירתו ב-29 במאי 1971. אוברדאב מיתרים התקיים ב-4 ביולי 1971 ברקורד פלנט בניו יורק.
בין המוזיקאים היו מייק פינדר מלהקת המודי בלוז וג'ואי מולנד וטום אוונס מלהקת באדפינגר.
ההקלטה של לנון לשיר "Jealous Guy" יצאה באלבום Imagine בשנת 1971. השיר יצא כסינגל רק בנובמבר 1985, חמש שנים לאחר הירצחו של לנון, וארבע וחצי שנים לאחר שרוקסי מיוזיק לקחו את גרסת הכיסוי שלהם לשיר למקום הראשון.
הסינגל מלווה בבי-סייד בשיר "Going Down on Love", שיר מתוך Walls and Bridges משנת 1974, והגיע למקום ה-65 במצעד הבריטי.
בארצות הברית, הסינגל הגיע למקום ה-80 בבילבורד הוט 100 בנובמבר 1988, יחד עם יציאת הסרט התיעודי דמיין.
"Jealous Guy" הגיע גם למקום ה-22 במצעד השירים העכשוויים למבוגרים.
הנגנים הבאים הופיעו בשיר האחרון ב-Imagine:
ג'ון לנון - שירה, גיטרה אקוסטית, שריקה
ג'ואי מולנד וטום אוונס - גיטרות אקוסטיות
וידאו קליפ לקידום השיר הופק בשנת 1971. הוא הראה, בעיקר בצילום עילי מתמשך על ידי מסוק, את ג'ון ויוקו נוסעים בקרון מתים מאחוזתם בפארק טיטנהרסט לאגם סמוך, שם הם נראו נכנסים לסירת משוטים.
Jazz Tour היה סיבוב ההופעות השמיני של להקת הרוק הבריטית קווין, אשר החל במרכז הכנסים של דאלאס, דאלאס, ארצות הברית ב-28 באוקטובר 1978 והסתיים באצטדיון לודוויגס פארק, סארבריקן, גרמניה המערבית ב-18 באוגוסט 1979. סיבוב זה נועד לתמוך באלבום האולפן השביעי שהוציאה לאור, Jazz.
רשימת שירים זו מייצגת את הופעת הלהקה במרכז הכנסים של דאלאס, דאלאס, ארצות הברית ב-28 באוקטובר 1978, וזו אינה מייצגת בהכרח הופעות אחרות שהתקיימו במסגרת סיבוב זה.
רוג'ר טיילור - תופים, טימפני, קולות רקע, זמרה ("I'm in Love with My Car")
"Jealous Type" (בעברית: "טיפוס קנאי") הוא שיר של הראפרית והזמרת האמריקאית דוג'ה קאט מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, Vie.
הוא יצא ב-21 באוגוסט 2025, באמצעות קימוסבי ו-RCA רקורדס כסינגל המוביל מהאלבום.
השיר נכתב על ידי דוג'ה, לצד המפיקים Y2K וג'ק אנטונוף, והוא שיר פופ ראפ, פאנק-פופ ודיסקו -פופ.
הוא יצא לצד קליפ בבימויה של בוני מאטה.
דוג'ה קאט שיתפה פעולה עם מארק ג'ייקובס במאי 2025, והשמיעה טיזר של קטע מתוך "Jealous Type" בפרסומת של הקמפיין.
באותו יום היא השתתפה בנשף המט גאלה, שם הצהירה בראיון ש-"Jealous Type" יהיה סינגל מתוך אלבומה הקרוב.
באוגוסט 2025, דוג'ה הופיעה ב-Outside Lands, שם ביצעה מספר שירים מהדיסקוגרפיה שלה וקטע מתוך "Jealous Type".
ב-7 באוגוסט, קישור השמירה המקדימה של "Jealous Type" עלה דרך אתר האינטרנט הרשמי שלה, שם היא גם הכריזה רשמית על תאריך יציאת השיר ב-21 באוגוסט 2025, וחשפה את עטיפת העטיפה ב-13 באוגוסט דרך אינסטגרם.
"Jealous Type" הגיע לראשונה למקום ה-13 במצעד הסינגלים הבריטי ב-29 באוגוסט 2025 כשיר החדש הכי טוב השבוע.
"Jealous Type" בוצע לראשונה בפסטיבל Outside Lands בשנת 2025, לצד שני שירים שלא יצאו לאור, "Cards" ו-"Take Me Dancing".
ב-7 בספטמבר 2025 דוג'ה קאט פתחה את טקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2025 בביצוע לשיר.
ההופעה בזירת UBS באלמונט, ניו יורק, וכללה סגנון רטרו בהשראת שנות ה-80. קני ג'י ליווה את ההופעה בנגינת סקסופון.
ההופעה שילבה מחווה לשורשי MTV עם גישה פופית עדכנית וזכתה למחיאות כפיים נלהבות מהקהל.
Jeremy הוא סינגל מועמד לפרס גראמי של להקת הגראנג' פרל ג'אם מתוך אלבום הבכורה שלה, Ten.
השיר הוא אחד הראשונים שהוציאה הלהקה והוא נחשב לאחד מלהיטי הרוק הגדולים של ראשית שנות התשעים.
מילות השיר הושפעו מכתבה עיתונאית על ילד בשם ג'רמי וייד דל שירה בעצמו לעיני בני כיתתו בבוקרו של ה-8 בינואר 1991.
דל, שהיה בן 16 במותו, תואר על ידי בני כיתתו כילד שקט ועצוב.
הוא הגיע לכיתה באיחור באותו היום והתבקש על ידי המורה להביא אישור על איחורו ממשרד המנהל.
הוא חזר אל הכיתה כשבידו אקדח תופי עם קליעי 357. מגנום.
הוא התייצב אל מול שאר התלמידים והודיע "גבירתי, הבאתי את מה שבאמת הלכתי לשמו".
הוא הכניס את לוע האקדח לפיו, וירה.
סולנה של פרל ג'אם, אדי ודר, נשאל על נושא השיר וענה כי "אתה מתאבד ומנסה להשיג את נקמתך על ידי הקרבה גדולה.
כל מה שיישאר הוא כתבה בעיתון...
שום דבר לא מתרחש בפועל...
העולם ממשיך בשלו ואתה אינך.
הנקמה הטובה ביותר היא להמשיך לחיות ולהוכיח את עצמך.
היה חזק יותר מאותם האנשים ונקמתך תהיה שלמה".
הוידאו קליפ לשיר, שזכה ב-4 פרסים בטקס פרסי המוזיקה של MTV לשנת 1993, בוים בידי מרק פלינגטון ופורסם ב-1992. הקליפ מציג ילד שהוריו מתעלמים ממנו ובני כיתתו מציקים לו, אשר רץ דרך יער וצועק על הוריו במהלך ארוחת הערב.
ככל שהשיר הופך להיות דחוס ורגשי יותר, הופכת התנהגותו של הילד נרגשת יותר.
הילד נראה עומד כאשר ידיו מורמות בצורת V (כפי שמתואר בתחילת השיר) מול קיר עולה בלהבות.
מאוחר יותר הוא נראה מביט אל המצלמה כאשר הוא עטוף בדגל ארצות הברית.
הסצנה האחרונה מציגה את הילד נכנס אל הכיתה, משליך תפוח אל עבר המורה ושולף רובה מתוך כיסו, כאשר הרובה עצמו אינו נראה על המסך אך כתפו של הילד נשמטת כתוצאה מן הכובד.
הווידאו מסתיים בקלוז-אפ על פניו של הילד תוך שהוא עוצם את עיניו, ולאחר הבזק של אור המסך מחשיך ומיד לאחר מכן המצלמה עוברת באיטיות על פני הכיתה ומציגה את התלמידים קפואים לגמרי, מגוננים על עצמם, מכוסים בדמו של הילד ופניהם מביעות אימה.
MTV מנעה מפלינגטון לכלול בקליפ את הסצנה האחרונה שהוא תכנן להציג במקור, בה הילד מכניס את לוע הרובה לפיו ולוחץ על ההדק.
הגרסה החלופית עשויה להתפרש כאלימה אפילו יותר מן הגרסה המקורית, ורבים חשבו שהילד ירה בבני כיתתו.
הגרסה החדשה הציגה את התלמידים מצדיעים בצורה דומה למועל-יד, כאשר בגרסה הישנה הוצג דגל נאצי על קיר הכיתה.
פלינגטון עצמו הודה כי הוא נרתע מהגרסה החדשה של הקליפ, ופרל ג'אם הפסיקו להפיק וידאו קליפים לאחר מכן, עד הקליפ לשיר "Do the Evolution" מ-1998 שכלל אנימציה בלבד.
הילד ג'רמי גולם בקליפ על ידי טרבור וילסון, שהיה בן 12 בעת צילום הקליפ.
וילסון הופיע יחד עם חברי הלהקה כאשר הם קיבלו את פרסי ה-MTV של 1993, ובאותה ההזדמנות הציג אותו ודר בפני הקהל וקרא לעברם "זהו טרבור, הוא חי!" לפני שהעביר לו את הפרס לעיני כל.
חברי הלהקה הבטיחו לווילסון כרטיסים בחינם לכל מופע שלהם שייערך בניו יורק למשך כל החיים, אך הוא בחר לוותר על זה וגם החליט שלא להמשיך בקריירה בתחום המשחק.
אמא שלו, דיאן, צוטטה באומרה: "כשאתה מפורסם ככה, אתה לא יודע מי החברים שלך ומי אוהב אותך רק בגלל שאתה מפורסם.
הוא הלך לאודישנים והחליט שהוא רוצה להיות רק ילד.
וילסון טבע למוות באוגוסט 2016 בפוארטו ריקו, והוא בן 36.
The War of the Worlds, ובשמו המלא "Jeff Wayne's Musical Version of "The War of the Worlds הוא אלבום כפול שיצר ג'ף ויין משנת 1978, המבוסס על רומן מדע בדיוני שנכתב על ידי ה.
ולס ופורסם בשנת 1898 בשם "מלחמת העולמות".
העלילה עוסקת בפלישת אנשי המאדים לכדור הארץ.
סיפור העלילה מגולל על ידי קריינות של מספר בגוף ראשון ובו משולבים קטעי תסכית מתוך העלילה ושירים המספרים גם הם את הסיפור.
מבחינה מוזיקלית, האלבום נע בין רוק אלקטרוני, מוזיקת סרטים ורוק פרוגרסיבי והדבר ניכר בעיקר בנעימות המוזיקליות הרבות שבו.
מרבית העלילה מתרחשת באזור הכפרי של דרום מזרח אנגליה בשנותיה האחרונות של המאה התשע עשרה.
העלילה נמשכת על פני תקופת זמן של מספר ימים, בהם בוצעו נחיתות שונות של החייזרים ברחבי אנגליה.
הדובר מספר את סיפור הפלישה דרך סיפורו האישי וחוויותיו, החל בתיאור נחיתה של כלי תעופה מהמאדים בקרבת לונדון.
בתחילה בנו אנשי המאדים מכונות המהלכות על שלוש רגליים המצליחות להרוס את כל העומד בדרכן.
הצבא הבריטי מנסה להדוף את מכונות המלחמה בעזרת שימוש בארטילריה ימית ויבשתית.
כוחות הצבא אינם מצליחים לעמוד בפני המתקפה ולונדון מתרוקנת מיושביה שנמלטים ממנה אחוזי בהלה.
בסופו של דבר, הדובר מוודא כי שלום לאהובתו, ואנשי המאדים מושמדים בעקבות זיהום חיידקי, ולא בעזרת נשק או תחבולות אנושיות כלשהן.
היצירה היא בעיקרה אינסטרומנטלית, הכוללת מספר שירים נפרדים, ובתוכה משולב הסיפור המקורי על ידי קטעי קריינות והמחזה.
באלבום משתתפים כמה מהאומנים הבולטים של התקופה, ובהם שחקן הקולנוע ריצ'רד ברטון בתפקיד המספר, וג'סטין הייוורד מלהקת המודי בלוז בביצוע שיר שהפך ללהיט סולו עצמאי - "סתיו לנצח" (Forever Autumn).
האלבום הופץ גם בגרסאות בספרדית ובגרמנית.
בשנות השמונים השתמשו המפרסמים א.ד.
מטלון בקטע מתוך האלבום כרקע לפרסומות שהופקו לקולנוע.
בשנת 2005 הוצא האלבום מחדש בגרסה רגילה, ובגרסה מורחבת הכוללת בונוסים ותוספות.
בשנת 2012 הוציא ג'ף ויין גרסה עדכנית לאלבום, תחת השם הגרסה המוזיקלית של ג'ף ויין ל"מלחמת העולמות" - הדור החדש (Jeff Wayne's Musical Version of "The War of the Worlds" - The New Generation), הפעם עם ליאם ניסן בתפקיד המספר.
לצידו השתתפו באלבום, בין השאר, גארי בארלו (סולן להקת טייק ד'את), ריקי וילסון (סולן להקת קייזר צ'יפס) וג'וס סטון.
גרסה ישראלית, בהשתתפות אקי אבני בתפקיד המספר ובביצוע של סימפונט רעננה, הוצגה בחודש יולי 2009 במבצר שוני בבנימינה והייתה אמורה להמשיך אך בוטלה.
Jerusalem Studies in Arabic and Islam (מכונה בקיצור JSAI) הוא כתב עת מדעי בינלאומי היוצא לאור מטעם הקרן ע"ש מקס שלזינגר שבמכון ללימודי אסיה ואפריקה של האוניברסיטה העברית בירושלים.
הקרן ע"ש מקס שלזינגר הוקמה מכספי העזבון של ד"ר מקס שלזינגר ורעייתו מרים כדי לסייע במימון פרסומם של חיבורים ערביים,
מחקרים על האסלאם ועל הלשון הערבית וספרותה ועל תולדות המזרח התיכון.
מלבד JSAI, מפרסמת הקרן שלוש סדרות: מונוגרפיות על
ההיסטוריה והתרבות המוסלמית, אסופות מחקרים בערבית ובאסלאם, ופרסום מקורות ערביים
העורך המייסד של כתב העת הוא פרופסור מאיר יעקב קיסטר, מאז שנת 1993 עורך JSAI הוא פרופסור יוחנן פרידמן.
כתב העת מוקדש לחקר האסלאם, הלשון הערבית וספרותה, היווצרות המוסדות האסלאמיים והקשר בין האסלאם לתרבויות אחרות.
כתב העת הוא שנתון; משנת 2019 רואים אור שני כרכים בכל שנה.
המערכת מורכבת מחברי סגל של המכון ללימודי אסיה ואפריקה של האוניברסיטה העברית: אלברט ארזי, חגי בן-שמאי, מאיר בר אשר, סיימון הופקינס, יוסף ויצטום, אריה לוין, אלה לנדאו-טסרון, רחל מילשטיין, ראובן עמיתי, יוחנן פרידמן, איתן קולברג, יוליה רובנוביץ, שאול שקד (יו"ר).
חלק מן המאמרים בכרך זה הוצגו לראשונה בכינוס "מג'אהליה לאסלאם" שנערך במכון ללימודים מתקדמים של האוניברסיטה העברית בירושלים, בתאריכים 24–28 ביוני 2012. גליונות 43–44 (לשנים 2016–2017) כוללים בין היתר מאמרים שהוצגו בכינוסים הבין-לאומיים בירושלים וברומא בנושא Written Arabic and writing Arabic.
גיליון 46 (2019) כולל מאמרים שהוצגו בכינוס הבין-לאומי "מג'אהליה לאסלאם" ה-13 שנערך באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים בירושלים, 4–6 ביולי 2016.
גליונות 49–50 (2020–2021) הם מאמרים לכבוד פרופ' אלה לנדאו-טסרון ופועלה המחקרי.
"Jenny From the Block" (בעברית: "ג'ני מהשכונה") הוא הסינגל הראשון מתוך אלבומה השלישי של הזמרת האמריקאית ג'ניפר לופז This Is Me...
השיר הוא בין השירים המוצלחים ביותר של הזמרת על פי מבקרי מוזיקה רבים.
השיר נכתב על ידי לופז, טרוי אוליבר, מר דאיו, שמואל ברנס, ז'אן קלוד אוליבייה והופק על ידי קורי רוני, אוליבר.
השיר מספר שעל אף הצלחתה בקריירת המוזיקה והאופנה היא עדיין אותה בחורה שהייתה מאז ומתמיד.
הביקורות על השיר היו מעורבות חלקן חשבו שזהו שיר סתמי לחלוטין, ואילו אחרים חשבו שזהו שיר טוב המצליח לשחזר את הצלחת קודמיו, רוב הביקורות על השיר היו טובות.
ארגוןרשימהמיקוםמקורבילבורד500 שירי הפופ של כל הזמנים315
הקליפ לשיר הופק על ידי פרנסיס לורנס, בתחילת הקליפ רואים את לופז רוקדת על במה באמצע ניו יורק.
לקליפ יצאו שתי גרסאות, האחת בשיתוף שני ראפרים מוכרים (ג'יידאקיס וסטיילז P) והשנייה בגרסה לבד.
בקליפ ניתן לראות את לופז כשהיא מצולמת ללא הרף על ידי צלמי פפראצי שלא מניחים לה.
בחלק מהקליפ ניתן לראות את לופז על יאכטה שטה בלב הים.
לקראת סיומו של הווידאו קליפ, ניתן לראות את לופז שרה את השיר "Loving You" עד שבסוף מגלה שהיא מצולמת על ידי צלם פפראצי.
(השיר הוא אחד מתוך שירי האלבום "This Is Me...
בן אפלק, שהיה באותה תקופה חברה של לופז, מופיע הופיע גם כן הוא בקליפ, כאשר ניתן לראותו בסצנות שונות.
משך עשיית הקליפ הייתה בפרק זמן של כפחות מחודש מהתאריך ה-1 באוקטובר, ועד ל-24 באוקטובר 2002. הקליפ לשיר נורה בפעם הראשונה בתוכנית ה-TRL של MTV ב-5 בנובמבר 2002. נכון ליוני 2017, השיר צבר קרוב ל-100 מיליון צפיות והוא אחד מהנצפים ביותר של הזמרת באותה תקופה.
השיר זכה להצלחה גדולה במצעדים כאשר נכנס לעשירייה הפותחת בקרוב ל-20 מצעדים שונים ברחבי העולם, ובנוסף מכר ברחבי העולם 2,000,000 עותקים.
השיר הוא בין המצליחים ביותר של הזמרת מבחינת מכירות ומצעדים.
בארצות הברית, השיר זכה להצלחה רבה כאשר קפץ היישר מהמקום ה-67, ל-10 ולאחר שבוע נכנס לחמישייה הפותחת היישר למקום ה-3 (אחרי אמינם וליל קים).
בקנדה הגיע השיר, לפסגת המצעד כאשר נתוני המכירות שלו היו נאים; 20,000 עותקים.
באוסטרליה נכנס היישר ל-5 השירים המובילים במצעד, וקיבל את תואר ה"פלטינה" על כך שהגיע למכירות של יותר מ-70,000 עותקים.
מקוםתאריםמכירותאוסטרליה (ARIA)פלטינה70,000בלגיה (BEA)זהב25,000בריטניה (BPI)זהב400,000נורווגיה (IFPI Norway)פלטינה10,000ניו זילנד (RMNZ)זהב5,000צרפת (SNEP)זהב250,000שווייץ (IFPI Switzerland)זהב20,000סיכוםבכל העולם3,889,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
ב-2013, הראפרית בקי ג'י הוציאה קאבר שלה לשיר, הנקרא "Becky From the Block".
היא שרה על חייה לפני הפרסום.
אוסטין מאון (לימים אלה, בן זוגה) וג'ניפר לופז, התארחו בקליפ לשיר, אשר זכה ליותר מ-85 מיליון צפיות נכון ל-7 באוקטובר 2020. השיר הוא סינגל הבכורה של הזמרת, והשלישי שלה אחרי השתתפות בשני שירים נוספים.
The Jerusalem Review of Legal Studies הוא כתב עת משפטי היוצא לאור בהוצאת הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, ומוקדש לסקירת ספרים ומחקרים בתאוריה המשפטית.
הוא מבוסס על סימפוזיונים שבהם מוזמנים מחברי ספרים ומחקרים להשיב למגיבים על הספר או על המחקר.
התגובות ומענה המחבר כמו גם לקחים מהדיון החי בסימפוזיון מפורסמים בכתב העת.
כתב העת מתפרסם גם בהוצאת אוקספורד.
סימפוזיונים קודמים שפורסמו בו כוללים את ספרו של דאג הוסאק על הפללה, ספרו של ויל קימליקה על רב תרבותיות, ריי לאנגטון על פורנוגרפיה ודייוויד רבן על ההיסטוריה של המשפט האמריקני.
כתב העת נוסד על ידי דוד אנוך ואלון הראל.
Jesus Christ Pose (מאנגלית: תנוחת ישו הנוצרי) הוא סינגל של להקת הגראנג' האמריקאית סאונדגארדן, שפורסם בשנת 1991.
מילות השיר נכתבו כמחאה על שימוש מסחרי בתנוחת הצליבה של ישו, ובכלל שימוש בדת לרווח אישי.
בריאיון עם הלהקה, הסולן כריס קורנל הסביר את המונח "תנוחת ישו הנוצרי":
"רואים את זה הרבה עם אנשים יפים או מפורסמים, משתמשים בסמל הזה כדי להראות שהם קדושים או עילאיים איכשהו.
אז זה לא שיר דתי או משהו, הוא פשוט מביע את העצבים שהדבר הזה מביא לי.
אני לא באמת אפגע אם מישהו ישתמש בסמל הזה".
הקליפ לשיר בוים על ידי אריק צימרמן.
בקליפ רואים את חברי הלהקה הולכים במדבר ותמונות של צלבים, סייבורגים, נערה צלובה, שלד צלוב ואפילו ירקות בצורת צלב.
הגיטריסט קים ת'איל ציין שזה אחד הקליפים היחידים שסאונדגארדן היו מרוצים ממנו.
הלהקה דה קילינג טרי פרסמה גרסת כיסוי לשיר במיני אלבום שלה.
גם להקת דה דילינגר אסקייפ פלן ביצעה גרסת כיסוי לשיר.
Jelcz PR110D הוא אוטובוס מתוצרת יצרנית המשאיות והאוטובוסים הפולנית Jelcz אשר יוצר בין השנים 1984–1992
מפעלי היצרן מוקמו ב-"Jelcz-Laskowice" (ליד העיר אולאווה), פולין.
סטנדרט - 51 מושבים (Standard)
לוקס - 46 מושבים, נרכש בעיקר על ידי חברות תיירות וחברות ממשלתיות (Lux)
בלם המנוע הופעל באופן פנאומטי.
מתחת לרצפת הקרקע - פתחי מטען רחבים עם קיבולת של 6 מ"ק.
Jelcz M125M הוא אוטובוס המוגדר כאוטובוס נמוך-רצפה מתוצרת יצרנית המשאיות והאוטובוסים הפולנית Jelcz אשר יוצר בין השנים 1998–2006.
3 דלתות כניסה/יציאה (קדמית, אמצעית, אחורית)
גובה קומה בדלת הראשונה - 340 מ"מ
גובה קומה בדלת השנייה - 340 מ"מ
גובה קומה בדלת השלישית - 340 מ"מ
30 מושבים + נהג, 70 נוסעים בעמידה (דגם "Jelcz M125M Vecto")
Jennifer Lopez: Feelin' So Good הוא ה-DVD הראשון של הזמרת והשחקנית ג'ניפר לופז.
הוא הופץ כ-DVD ובפורמט VHS ב-7 בנובמבר 2000 על ידי SMV Enterprises באורך של 60 דקות.
ה-DVD הוא סרט דוקומנטרי על התחלת הקריירה של לופז כזמרת באמצעות ראיונות, הופעות חיות, קליפים וכו'...
הראיונות נעשו על ידי אחותה לינדה שראיינה גם את אנשים נוספים מבני משפחה כמו את אימה ובן זוגה, מארק אנתוני.
ה-DVD קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים אך הרבה מהם ציינו גם שה-DVD לא יעניין אף אחד מעבר למעריציה של לופז.
בנוסף הם גם שיבחו את עצם המעבר של לופז ממשחק לשירה וכינו את קטעי הראיונות ב-DVD "כחלקלקים ומקדמי מכירות".
ה-DVD הגיע למעמד זהב בארצות הברית עם מכירות של 50 אלף עותקים.
מגיל צעיר הורים הפורטוריקנים של לופז הדגישו את החשיבות של מוסר העבודה ואת היכולת לדבר אנגלית.
הם עודדו את שלוש בנותיהם לעשות הצגות בבית, לשיר ולרקוד כדי "שיישארו מחוץ לצרות".
בשנה האחרונה ללימודיה בבית הספר לופז התעניינה בתחום הקולנוע ולמדה על ליהוק.
בשנת 1986 שיחקה בסרט הראשון שלה "ילדתי הקטנה", סרט בעל תקציב נמוך שביים וכתב קוני קייזרמן.
אחרי שסיימה להצטלם לסרט לופז ידעה שהיא רוצה להיות כוכבת קולנוע מפורסמת.
היא סיפרה את זה להורים שלה שטענו שזה "רעיון מטומטם" "ושאף לטיני לא עשה את זה".
חילוקי הדעות ביניהם גרמו ללופז לעזוב את הבית ולעבור להתגורר במנהטן.
באותה תקופה לופז שיחקה בכמה מחזות זמר בהפקות אזוריות ולאחר מכן נבחרה לשיר במקהלה של מחזמר והופיעה איתה במשך 5 חודשים באירופה אך לא הייתה מרוצה מהתפקיד מכיוון שהייתה היחידה במקהלה שלא ביצעה קטע סולו.
לאחר מכן פרשה מהמקהלה וקיבלה עבודה ביפן שם החלה לעבוד כרקדנית, זמרת וכוריאוגרפית.
לאחר מכן קיבלה את התפקיד הראשון שלה בטלוויזיה בקומדיה ב"צבעים חיים" היא עברה ללוס אנג'לס עם בן זוגה באותה תקופה דייוויד קרוז ונשארה שם עד שסיימה לצלם את הסדרה ב-1993 ולאחר מכן החליטה להמשיך בקריירת משחק כעבודה קבועה.
לאחר סדרה של סרטים בהם גילמה תפקידי אורח ותפקידים משניים קיבלה את התפקיד הראשי הראשון שלה אי פעם ב-1996 כאשר נבחרה לגלם את הזמרת המקסיקנית סלינה בסרט ביוגרפי שנעשה על חייה ומותה שם גם זכתה לשיר חלק מהשירים בקולה האמיתי.
השתתפותה בסרט הבעיר בה להגשים את החלום השני שלה להיות זמרת.
כתוצאה מכך היא הקליטה שיר בשם "Vivir Sin Ti" אותו המנהל האישי שלה שלח לחברת התקליטים Sony Music Entertainment שהראתה בה עניין והחליטה להחתים אותה.
Jennifer Lopez: Let's Get Loud (בעברית: ג'ניפר לופז: בואו נעשה רעש) הוא אלבום ההופעה החיה הראשון של הזמרת והשחקנית ג'ניפר לופז.
האלבום יצא לאור ב-11 בפברואר 2003. ההופעה צולמה באולם Roberto Clemente Coliseum שבפוארטו ריקו.
באולם זה קיימה לופז שתי הופעות יום אחר יום על מנת לקדם את אלבומה השני, J.Lo.
"I Could Fall in Love" (גרסת כיסוי לשירה של סלינה)
מדינה מעמד גרמניה זהב ארצות הברית פלטינה
Jennifer Lopez: All I Have (בעברית: ג'ניפר לופז: כל מה שיש לי) הוא רצף הופעות של הזמרת והשחקנית ג'ניפר לופז בלאס וגאס שבנבדה.
במהלך סדרת המופעים הזו הופיעה לופז במלון פלאנט הוליווד בלאס וגאס (בו קיימו בעבר סדרה של הופעות אמנים כמו בריטני ספירס, סלין דיון, שאניה טוויין וכולי).
את סדרת המופעים התחילה לופז ב-20 בינואר 2016, וסיימה אותם ב-29 בספטמבר 2018, לאחר 130 מופעים.
באוקטובר 2014 דווח לראשונה שלופז תבצע סדרת מופעים באולם ה-Planet Hollywood Resort & Casino שבנבדה לאס וגאס.
על פי הדיווחים לופז הייתה צפויה לקבל סכום של 350 אלף דולר פר הופעה ולאחר מכן במאי 2015 הדברים אושרו רשמית.
לפני שהתחילה את ההופעות לופז אמרה כי: "ההופעות הולכות להיות רב פנים, עם אנרגיה מטורפת, מסיבת 'ג'ני מהבלוק, שילוב של כל מה שהמעריצים שלי אוהבים".
בספטמבר 2015 במהלך פסטיבל iHeartRadio Music הכריזה לופז על השם שייצג את סדרת המופעים ואף חשפה את פוסטר המופע.
בנוסף ציינה שהיא עובדת על מוזיקה חדשה אשר תיכלל בהמשך גם במופעים.
סיבוב ההופעות החל ב-28 בספטמבר 2007, ונגמר ב-7 בנובמבר 2007, והתרחש כולו בצפון אמריקה.
בסוף 2007, סיבוב ההופעות דורג במקום ה-59 ברשימת סיבובי ההופעות הרווחיים ביותר של השנה עם רווח של 13.8 מיליון דולר מ-17 יעדים בלבד.
בינואר 2005 אמרה לופז לחדשות MTV שהיא מתכננת לצאת לסיבוב הופעות על מנת לקדם את אלבומה הרביעי Rebirth.
"ניסיתי לתכנן סיבוב הופעות כל כך הרבה פעמים וכעת אנחנו מתכננים את זה שוב.
זה מרגש, נראה אם זה באמת יקרה, אמנם למדתי לא לפתח ציפיות אבל אני לא יכולה לחכות!" בנוסף אמרה לופז כי היא רוצה "לעשות את הקטע שלה" אך בסופו של דבר הרעיון לא יצא לפועל.
מארק אנתוני לעומת זאת יצא בעברו לסיבובי הופעות ביחד עם מספר זמרים לטיניים נוספים.
סדרת סיבובי הופעות אלה נקראה "Juntos en concierto" ולמעשה הסיבוב הופעות עם לופז היה סיבוב ההופעות האחרון בסדרה זו לאחר שהקודמים התקיימו ב-2005 וב-2006 ביחד עם זמרים לטיניים כמו צ'איאן, אלחנדרו פרננדז ולאורה פאוזיני.
בתגובה על סיבוב ההופעות לופז אמרה: "אני הולכת לעשות כמה מהשירים החדשים שלי, כמובן מהאלבום הזה [Como Ama una Mujer או Brave] וגם את הלהיטים הישנים שלי.
זאת הפעם הראשונה שלי בסיבוב הופעות אז המעריצים שלי לא יראו אותי מבצעת הרבה שירים אבל אני הולכת לבחור את הטובים שהם רוצים לראות."
אנתוני גם הגיב על הטור ואמר: "זה פשוט מופע מפלצתי.
המופע עולה בעוד כמה ימים וזה הזמן שבו אני תופס את הסדר גודל של זה.
אני נשען לאחור ומביט בכל זה ומרגיש כל כך גאה."
דולר אחד מכל כרטיס נתרם עברו ארגון "Run for Something Better" אשר תומך בתוכניות כושר גופני עבור ילדים.
תאריך עיר מדינה מיקוםצפון אמריקה28 בספטמבר 2007אטלנטיק סיטיארצות הבריתEtess Arena29 בספטמבר 20073 באוקטובר 2007אונסווילMohegan Sun Arena5 באוקטובר 2007וושינגטון די.
"Jennifer Eccles" (בעברית: ג'ניפר אקלס) הוא סינגל משנת 1968 של להקת ההוליס.
הוא יצא יחד עם השיר "Open Up Your Eyes" בצד ב' של התקליטון בחברת התקליטים פרלופון.
במרץ 1968 הגיע השיר למקום השביעי במצעד הסינגלים הבריטי.
בארצות הברית יצא התקליטון עם שיר אחר בצד ב' "Try It", והגיע למקום הארבעים בבילבורד הוט 100. השיר נכתב על ידי חברי הלהקה בעזרת נשותיהם.
שם השיר הוא שילוב של שמותיהן (אשתו של אלן קלארק היא ג'ניפר לבית בוסטד, ואשתו של גרהם נאש רוז לבית אקלס).
אחרי הביקורת שקיבלו על השיר "King Midas in Reverse" חזרה הלהקה לפורמט פופולרי שזכה להצלחה מסחרית, גם אם המילים אינן מתוחכמות.
ג'ניפר אקלס (שהיו לה "נמשים נוראים") מופיעה גם בשיר "לילי הוורודה" של להקת הסקפולד.
זוהי בדיחה פנימית, שכן גרהם נאש, שעזב את ההוליס בדצמבר 1968 שר קולות רקע בשיר זה.
זמר האינדי רוק E (שם הבמה של מארק אוליבר אוורט) הוציא גרסת כיסוי של השיר באלבום הוקרה ללהקת ההוליס בשם "Sing Hollies in Reverse".
בהמשך הוציא את השיר במסגרת להקת אילז בתקליט "Souljacker Part I", ובתקליט אוסף שירי אילז "Useless Trinkets".
Jericho (בעברית: יריחו) הוא אלבומם השלישי של להקת הצ'רצ'ילים, שיצא לאחר שהיא עברה לבריטניה והחליפה את שמה לשם "Jericho Jones".
האלבום יצא על ידי חברת התקליטים הבריטית A&M, והופץ במדינות רבות, בהן ישראל, דרום אפריקה, אוסטרליה, גרמניה ויפן.
בשנת 1970 עזבו חברי להקת הצ'רצ'ילים, ובראשם מיקי גבריאלוב, את ישראל וניסו את מזלם בלונדון, בריטניה, תחת השם "Jericho Jones".
לאחר צאת אלבומם הראשון כלהקה בריטית, "Junkies Monkeys & Donkeys", צברה הלהקה פופולריות שיא.
עד מהרה החלה חברת התקליטים הגדולה, A&M, להתעניין מאוד בלהקה, והחתימה אותם על חוזה הקלטות לאלבום חדש.
במשך שנת 1972 שקדו חברי הלהקה על הקלטה של אלבום חדש.
לבסוף, אחרי כמה חודשי הקלטה, סיימו הקבוצה את הקלטות כל שירי האלבום החדש, שעתיד להיקרא "JERICHO".
האלבום היה להצלחה כבירה בבריטניה, ועד מהרה הוא פורסם גם במדינות נוספות.
התקליט יצא גם בדרום אפריקה, ובשנות התשעים הופץ כתקליטור בדרום אפריקה, ארצות הברית, ישראל (תחת השם הצ'רצ'ילים לצד שם הלהקה באנגליה), יפן וגרמניה.
תקליטי ויניל שיצאו מאוחר יותר פורסמו גם הם במדינות הללו.
לאחר הוצאת האלבום הלהקה הפסיקה את פעילותה, עד שנת 2015, כשהופיעו יחד בהופעת איחוד בתל אביב.
הופעת האיחוד הוקלטה, וכללה את כל שירי האלבום.
אלבום ההופעה יצא שנה אחת לאחר מכן.
על אף שבמבט ראשון האלבום עשוי להיראות כמו מיני אלבום מכיוון שהוא מכיל רק חמישה שירים, הוא למעשה אורך יותר מחצי שעה.
הסיבה לכך היא ששלושה מתוך חמשת השירים אורכים יותר משמונה דקות.
בגלל שלחברי הלהקה היה זמן מוגבל להקלטות, רק חמשת השירים הללו נבחרו להיכנס לאלבום.
את העטיפה עיצב וצילם הצלם והמשורר הבריטי, רואן אולוקליין ביחד עם המעצב מייק דאוד.
העטיפה מציגה תמונה של חברי הלהקה יושבים מסביב למדורה, כאשר רקע התמונה מתמזג לתוך ציור (פוטומונטז') של מבנה דירות הרוס, עליו כתוב בעברית "יריחו".
(בעטיפה האחורית, כותרת האלבום היא בעברית והכיתוב על הציור באנגלית).
מעל התמונה מופיעה הכותרת "JERICHO", שגם אותה עיצב אולוקליין.
אורי ברייטמן מאתר "רוק מתקדם" כתב על האלבום כי "אלבומה האחרון של להקת הצ'רצ'ילים, ששינתה את שמה לג'ריקו ג'ונס ולבסוף ל"ג'ריקו" (יריחו), הוא לדעתי הטוב מבין השלושה שהפיקה".
יואב קוטנר כתב על האלבום בביוגרפיה של הצ'רצ'ילים באתר MOOMA כי הוא אלבום של "יצירות ארוכות ומורכבות".
גם ערן דינר התייחס לנושא המורכבות המוזיקלית בשירי האלבום, כשסיכם את תולדות הצ'רצ'ילים בעיתון "מעריב" באמרו "האלבום הכיל חמישה קטעים ארוכים ומורכבים".
מיקי גבריאלוב - גיטרה בס
דני שושן - שירה מרכזית
Jericho (הצ'רצ'ילים) ואליס אליאס - הפקה
מייק דאוד - עיצוב גרפי
רואן אולוקליין - עיצוב גרפי, צילום
דני שושן, רוב האקסלי ורוב יאנג - עיבוד למיתרים
"Jesus, Take the Wheel" (בעברית: "ישו, קח את ההגה") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית קארי אנדרווד, מתוך אלבום הבכורה שלה, Some Hearts.
השיר יצא לאור ב-3 באוקטובר 2005, על ידי חברת התקליטים אריסטה רקורדס, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום.
השיר נכתב על ידי הילרי לינדזי, גורדי סמפסון וברט ג'יימס והופק על ידי מארק ברייט.
לאחר שהוציאה את סינגל הבכורה שלה "Inside Your Heaven", כחלק מתוכנית הטלוויזיה "אמריקן איידול", הוציאה אנדרווד את השיר הזה, כסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה שלה שיצא בסמוך אליו.
פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-50 מיליון השמעות.
כמו כן, זכה השיר בשני פרסי גראמי, בפרס האגודה למוזיקה הנוצרית, בשני פרסי המוזיקה של CMT, בפרס האיגוד הקנדי למוזיקת קאנטרי ובפרס האקדמיה למוזיקת קאנטרי.
מקוםתאריםמכירותארצות הברית (RIAA)פלטינה 3×3,000,000קנדה (Music Canada)זהב5,000
"Jeg rev et blad ud af min dagbog" (בעברית: "תלשתי דף מהיומן שלי") הוא שיר שבוצע על ידי הזמרת הדנית ראקל ראסטני.
השיר ייצג את דנמרק באירוויזיון 1958. השיר נכתב והולחן על ידי סוון אולריק והארי ג'נסן.
בדומה לשירי התקופה, השיר בוצע בסגנון שאנסון.
במרכז מילות השיר עומדת ראסטני אשר מתנצלת בפני בכיר ליבה על המילים שאמרה לו במהלך ויכוח ביניהם.
ב-12 במרץ 1958, השיר בוצע על ידי ראסטני באירוויזיון.
השיר הושר שישי בסדר ההופעות, לפני בלגיה ואחרי שוודיה.
השיר זכה במקום השמיני עם שלוש נקודות.
"Jealousy, Jealousy" (בעברית: "קנאה, קנאה") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית אוליביה רודריגו.
ב-13 באפריל 2021, אוליביה רודריגו פרסמה את רשימת הרצועות של אלבום הבכורה שלה ובכך חשפה את "Jealousy, Jealousy" להיות הרצועה התשיעית באלבום.
בריאיון למגזין ניילון שהופץ ב-19 במאי 2021, רודריגו אמרה כי "Jealousy, Jealousy" היה אחד השירים הראשונים שכתבה באלבום וכי בעת כתיבתו היא הייתה "אובססיבית במיוחד לרשתות החברתיות", ואמרה כי "לא הרגשתי שחיי עמוקים יותר מהפיד שלי באינסטגרם".
רודריגו גם הדגישה את מרכיב האקוסטיקה של "Jealousy, Jealousy" כסיבה העיקרית שהוא נכלל באלבום, והצביעה על אלמנט של הפסנתר בגשר השיר המרכיב ההופך את השיר לבולט.
רודריגו גם ציינה כי זה היה השיר באלבום שהיה לה הכי קשה לכתוב.
השחקנית האמריקאית ברי לארסון ביצעה גרסת כיסוי לשיר, אותה העלתה בחשבון הטוויטר שלה.
"Jealousy, Jealousy" מתאפיין בסאונד אלטרנטיבי-פופי בעל גוון קודר, המשלב בין יסודות של רוק אינדי, פופ ניסיוני והשפעות של פאנק מודרני.
כמה מן המבקרים תיארו את השיר כקטע טעון אנרגיה עם בס דומיננטי, קצב מתוח וסינקופציה בולטת, הנותנים לו תחושת "בועה רותחת" וקלסטרופובית.
AllMusic הדגישו את הבייסליין המוביל והמקצב האפל היוצרים אווירה של מתח פנימי, בעוד NME תיארו את הצליל כ"צללים" עוטפים המעניקים תחושת מחנק מודרני.
הסגנון הקולי של רודריגו בשיר מתואר לרוב כמעורב בין שירה לדיבור, בגישה "סלאקר פופ , חצי דיבורית", המשווה לו איכות כמעט וידויית, אינטימית ולא מהוקצעת.
המבקרים ציינו את הדמיון לסגנונן של אמניות כמו בילי אייליש, לורד ולנה דל ריי, הן בריחוק האירוני של הביצוע והן באווירה המלנכולית.
לפי מגזין "סלנט", מדובר בשיר שבו ההשפעות הללו משולבות לכדי ביטוי ייחודי של רודריגו, עם מגע אישי שמחבר בין פופ עכשווי לבין רוק אלטרנטיבי עוקצני.
העיבוד המוזיקלי משלב גיטרות בעלות טון רווי הד, בס מודגש, קצב סינתטי וחטיבת תופים קצבית היוצרת ניגוד בין המילים המתוחות לבין המתח המצטבר במוזיקה.
"פיצ'פורק" ציינו את הקטע כאחד האפלים באלבום, בעל גוון כמעט שוגייזי המזכיר את להקת The Kills, ואילו The Needle Drop התרשם מהשילוב בין אנרגיית רוק-פופ דינמית לבין עומס רגשי שנבנה לאורך השיר.
בהיבט הפואטי והמוזיקלי, "Jealousy, Jealousy" נתפס על ידי מבקרים רבים כאחת הפינות היותר נועזות וחדשניות באלבום — כזו המרחיבה את גבולות הפופ של רודריגו לעבר טריטוריות של ביקורת עצמית וייצוג רגשי חתרני.
השיר זכה לשבחים נרחבים מצד מבקרי מוזיקה רבים, שתיארו אותו כיצירה מרכזית המייצגת את רוח דור ה-Z ואת מאפייני החרדה הדיגיטלית של עידן המדיה החברתית.
מרבית הסקירות הדגישו את הנושא המרכזי של השיר — ההשוואה המתמדת לאחרים, תחושת הנחיתות והקנאה הנובעת מחשיפה לרשתות החברתיות, ואת האופן שבו רודריגו מתארת חוויה זו בכנות יוצאת דופן.
השיר נתפס בקרב המבקרים כאחת היצירות המגדירות באלבום – שיר המשקף את מורכבותה של רודריגו כאמנית צעירה בעולם מוצף השוואות, ומעמיד במרכזו את הפער שבין הדימוי העצמי למציאות הדיגיטלית.
Club נכתב כי זהו שיר עכשווי ברוח דור ה-Z, המשלב השפעות של בילי אייליש ולנה דל ריי, ומציע התבוננות אמיצה בתופעת הקנאה ובדימוי הגוף.
המבקרת ראתה בו אמירה אותנטית על האופן שבו גם כוכבות צעירות אינן חסינות מפני חוסר ביטחון עצמי.
"אנטרטיינמנט ויקלי" תיאר את השיר כבעל סאונד "מתפתל" ורהוט, המשלב הרהורים על חרדה מודרנית, ומצאה בו ביטוי להבשלתה של רודריגו כאמנית המודעת לעצמה ולפגמיה, אך ניחנה בחמלה עצמית.
ב"רולינג סטון" הוגדר השיר כ"עדות דורית" – תיעוד פופ חצוף על חוסר הביטחון שמעצים האינטרנט.
המבקרת סימנה את השורה "I wanna be you so bad / And I don't even know you" כסמל לחוויית ההשוואה החברתית הבלתי פוסקת.
הצטרפה לפרשנות זו וציינה כי מדובר באחד הקטעים היותר "חברתיים" באלבום, כזה שלוכד את רוח הדור ואת השפעת הרשתות על הדימוי העצמי.
מבקרים נוספים ראו ב"Jealousy, Jealousy" שיר מפתח להבנת דמותה של רודריגו כאמנית צעירה החוקרת את עצמה דרך יצירתה.
ב-DIY הוגדר השיר כאחד האינטליגנטיים באלבום, בזכות ההכרה העצמית שבו, והמבקרת הדגישה את השורה "I know their beauty is not my lack / But it feels like that weight is on my back" כביטוי למודעות אך גם לחוסר היכולת להתנתק מהשוואה.
לפי ויליאמס, זהו השיר שבו רודריגו "כבר מחזיקה בתשובות לשאלות שמטרידות אותה."
ב-NME נכתב כי זהו "אחד השירים החכמים באלבום" — ניתוח פסיכולוגי מעמיק של דור הדיגיטל, כתוב ביד מיומנת של מי שחווה את התופעה מבפנים.
PopMatters הצביעה על השיר כהוכחה לכך שרודריגו אינה רק קורבן של אהבה נכזבת, אלא גם של תרבות ההשוואה המתמדת — תופעה שהיא "דורית" במהותה.
גם The Forty-Five תיארה את השיר כאחת ההתבוננויות העצמיות והמודעות ביותר באלבום, המשלבת בין ביקורת עצמית לביקורת חברתית-תרבותית.
במגזין "סלנט" הוגדר "Jealousy, Jealousy" כ"כמעט המנון דור-Z", הלוכד את הפרנויה וההשוואה המתמדת של החיים בעידן האינסטגרם, ואילו AllMusic הדגישה את תחושת החרדה הקבועה של "להיות לא מספיק", שאותה השיר מצליח להעביר בצורה חדה ומדויקת.
האינדפנדנט תיארו את השיר כווידוי הדורי האמיתי ביותר באלבום — שילוב של פופ מבריק עם חרדה קיומית חשופה.
לצד השבחים, כמה מן המבקרים, בהם Spectrum Culture ו-Clash, ציינו את השיר גם כהצהרה אמנותית – ביטוי לצד פחות מהוקצע ויותר ניסיוני ביצירתה של רודריגו, כזה המרמז על אפשרויות חדשות להתפתחותה העתידית.
לפי Spectrum Culture, זהו "הלהיט הפוטנציאלי שנמנע מלהיות כזה" – בחירה מודעת לנסח את חוסר הביטחון בצורה כנה ולא מסחרית.
ארגוןרשימהמיקוםמקורבילבורדכל שיר ב"Sour" של אוליביה רודריגו מדורג: בחירות המבקרים10Viceדירוג סופי של Sour של אוליביה רודריגו5Insiderהדירוג הסופי של השירים ב-Sour של אוליביה רודריגו, שנה לאחר מכן7The Tabהדירוג הסופי של כל שיר של אוליביה רודריגו, כולל "Vampire"7רולינג סטוןכל שיר של אוליביה רודריגו, מדורג22
למרות שלא הופץ וזכה לקידום כסינגל, השיר הגיע למקום 24 במצעד הבילבורד הוט 100, ולמקום 19 במצעד הבילבורד גלובל 200. בנוסף, נכנס ל-40 המקומות הראשונים בקנדה, אוסטרליה, ניו זילנד, בריטניה, אירלנד ופורטוגל.
מאז צאת האלבום צבר השיר מעל ל-100 מיליון השמעות בספוטיפיי.
נכון ליוני 2025, השיר צבר מעל מיליארד השמעות בספוטיפיי.
רודריגו ביצעה את השיר במהלך סרט ההופעה SOUR prom שעלה לאוויר בערוץ היוטיוב שלה.
"Jerusalema" (בעברית: "ירושלים") הוא שיר של התקליטן והמפיק המוזיקלי הדרום אפריקאי, מאסטר קייג'י , בשיתוף פעולה עם הזמרת הדרום אפריקאית נומצבו זקודה .
השיר יצא ב-29 בנובמבר 2019. מאוחר יותר, הוא נכלל באלבומו השני של מאסטר קייג'י, Jerusalema.
גרסת רדיו של השיר יצאה ב-10 ביולי 2020. גרסה זו נהייתה ויראלית באמצע 2020, בעיקר בשל אתגר הריקודים .
רמיקס בשיתוף פעולה עם המוזיקאי הבריטי-ניגרי, בורנה בוי, יצא ב-19 ביוני 2020.
רמיקס שני בשיתוף פעולה עם הזמר הוונצואלי, מירקו TDH, והזמרת הקולומביאנית, גרייסי רנדון, יצא ב-17 בספטמבר 2020.
ב-2020, השיר זכה בקטגוריית השנה בפרסי הבידור האפריקאי בארצות הברית .
מנדיסה נטסינד, מ-Zkhiphani, אמרה כי השיר "הגיע לשיאים שהשיר הדרום האפריקאי לפניו לא עשה בעבר".
בנוסף, היא אמרה כי נומצבו זקודה היא "זמרת עוצמתית".
בנוסף, היא אמרה כי: "בסצנת מוזיקת הדרום אפריקאית כבר מתכוננת חשיפה מיוחדת עם שיר שהוא מאוד שלנו".
אנו סומבה, מהמגזין Music in Africa, אמר כי השיר הוא "ללא ספק" אחד משירי ההאוס הגדולים ביותר בדרום אפריקה לשנת 2020. בנוסף, הוא אמר כי: "נומצבו חיזקה את נוכחותה [של דרום אפריקה] בסצנת מוזיקת ההאוס המקומית".
רואפו סמנגה, מ-OkayAfrica, אמר כי הרמיקס הוא "חזיז".
הווידאו קליפ הרשמי של השיר יצא בערוץ היוטיוב של חברת התקליטים Openmic Productions ב-13 בדצמבר 2019. נכון לנובמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-456 מיליון פעמים.
הווידאו קליפ של הרמיקס עם בורנה בוי יצא בערוץ היוטיוב של חברת התקליטים Openmic Productions ב-23 באוקטובר 2020. נכון לנובמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-24 מיליון פעמים.
מדינהתוארמכירותגרסה מקוריתפולין (ZPAV)2× פלטינה100,000ספרד (PROMUSICAE)2× פלטינה80,000רמיקסבלגיה (BEA)2× פלטינה80,000צרפת (SNEP)יהלום333,333גרמניה (BVMI)פלטינה400,000איטליה (FIMI)4× פלטינה280,000פורטוגל (AFP)2× פלטינה20,000
"Jealousy" הוא סינגל של הזמר הבריטי, ויל יאנג, שיצא כסינגל מוביל, באלבומו החמישי של יאנג, Echoes, ב-19 באוגוסט 2011. ב-2012 זכה השיר בפרס המוזיקה פופג'סטיס בסך 20 פאונד.
נכון לדצמבר 2021 הושמע השיר למעלה מ-12 מיליון פעמים בספוטיפיי.
הגרדיאן תיאר את השיר כ-"נתח מפואר וידידותי לרדיו של מוזיקת ריקודים מנומסת עם קול פנטסטי".
כתב העת, Entertainment Focus, אמר כי השיר "פשוט מהמם".
הווידאו קליפ של השיר, שבוים על ידי Diamond Dogs, מספר את סיפורה של אהבה בלתי אפשרית, שבה יאנג "חושק לגבר מאורס".
הווידאו קליפ יצא לראשונה בערוץ היוטיוב של ויל יאנג ב-29 ביולי 2011. נכון לדצמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-8 מיליון פעמים.
מדינה תאריך פורמט חברת תקליטים הערות הממלכה המאוחדת 19 באוגוסט 2011 הורדה דיגיטלית סוני מיוזיק אנטרטיינמנט
Jericho Appreciation Society (בעברית: החברה להערכת ג'ריקו) היא קבוצת היאבקות מקצועית אשר מופיעה בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW), שאותה מנהיג כריס ג'ריקו וכוללת את ג'ייק הייגר, דניאל גרסיה, אנג'לו פארקר, מאט מנארד, סמי גווארה, טיי מלו ואנה ג'יי.
הגימיק של הקבוצה מתבסס סביב ההגדרה "ספורט בידורי", הגדרה ששומשה בעבר על ידי ארגון ההיאבקות WWE, שבו ג'ריקו התאבק בין השנים 1999 ל-2018.
באירוע Revolution, שהתקיים ב-6 במרץ 2022, כריס ג'ריקו נוצח על ידי אדי קינגסטון.
ב-9 במרץ בפרק העוקב של התוכנית השבועית Dynamite, ג'ריקו ביסס את דמותו כדמות רעה, כשהוא, 2point0, דניאל גרסיה וג'ייק הייגר תקפו את סנטנה ואורטיז וקינגסטון.
שבוע לאחר מכן בתוכנית, ג'ריקו טען שהקהל וקבוצת The Inner Circle לא העריכו אותו כראוי, ושאדי קינגסטון הביך אותו בכך שגרם לו להיכנע בקרב ביניהם.
לאחר מכן, הוא הציג את קבוצת Jericho Appreciation Society כאחת שמורכבת מ"ספורטאים בידוריים" שמתקיפים מתאבקים.
ב-11 במאי בפרק של התוכנית Dynamite, קינגסטון ביחד עם סנטנה ואורטיז, התאחדו עם קבוצת Blackpool Combat Club (ויליאם ריגל, בריאן דניאלסון, ג'ון מוקסלי ווילר יוטה) על מנת להדוף את קבוצת JAS.
שבוע לאחר מכן בתוכנית, קינגסטון הסכים להצטוות למוקסלי ודניאלסון, ביחד עם סנטנה ואורטיז, להתמודד מול קבוצתו של ג'ריקו בקרב אנרכייה בארנה באירוע Double Or Nothing, שבה קבוצת Jericho Appreciation Society יצאה עם ידה על העליונה.
ב-15 ביוני במסגרת פרק הספיישל Road Rager של התוכנית Dynamite, ג'ריקו ניצח את אורטיז בקרב שיער נגד שיער לאחר התערבות של חברו לשעבר מקבוצת Inner Circle, סמי גווארה, שהצטרף גם הוא לקבוצת JAS ביחד עם ארוסתו, טיי קונטי.
באירוע Forbidden Door, שנערך ב-26 ביוני, כריס ג'ריקו וסמי גווארה ביחד עם מינורו סוזוקי ניצחו את אדי קינגסטון, שוטה אומינו ווילר יוטה.
ב-29 ביוני במסגרת פרק הספיישל Blood and Guts של התוכנית Dynamite, קבוצת JAS ניצחה את קבוצת Blackpool Combat Club, סנטנה ואורטיז ואדי קינגסטון בקרב Blood and Guts.
ב-20 ביולי במסגרת פרק הספיישל Fyter Fest של התוכנית Dynamite, אנה ג'יי הצטרפה גם היא לקבוצה, זאת לאחר שתקפה את רובי סוהו ואף עזרה לג'ריקו לנצח את קינגסטון בקרב מוות חוטי תיל בכל מקום.
ב-17 באוגוסט, לאחר שבריאן דניאלסון ניצח את דניאל גרסיה בקרב 2 מתוך 3 הכרעות, ג'ריקו תקף את דניאלסון מאחור, אך נהדף על ידי גרסיה, שאף סטר לידו של ג'ריקו לפני שהאחרון עזב את הזירה.
באירוע All Out, שנערך ב-4 בספטמבר, ג'ריקו ניצח את דניאלסון, כשלאחר הקרב הוא חגג עם חבריו לקבוצת JAS, מלבד גרסיה.
בפרק העוקב של התוכנית Dynamite, גרסיה ניצח את וילר יוטה וזכה באליפות הפיור של ROH.
לאחר הקרב, הוא הביע כבוד כלפי יוטה וחגג עם דניאלסון, צעד שהגביר את המתיחות בין ג'ריקו לגרסיה.
חבר/ת הקבוצה תקופהכריס ג'ריקו (מנהיג)9 במרץ 2022–היוםג'ייק הייגר9 במרץ 2022–היוםדניאל גרסיה9 במרץ 2022–היוםאנג'לו פארקר9 במרץ 2022–היוםמאט מנארד9 במרץ 2022–היוםסמי גווארה15 ביוני 2022–היוםטיי מלו15 ביוני 2022–היוםאנה ג'יי20 ביולי 2022–היום
אליפות הזוגות המעורבים של AAA (פעם אחת, נוכחיים) – גווארה וקונטי/מלו
אליפות הפיור של ROH (פעם אחת, נוכחי) – גרסיה
"Jenny" או בשמו המלא, "", הוא שיר שנכתב, הופק ובוצע על ידי הלהקה הווירטואלית סטודיו קילרס , שיצא לאור ב-3 במאי 2013 כסינגל הרביעי מתוך אלבום האולפן הראשון שלה, Studio Killers.
השיר נוצר בהשראת ההתאהבות של הזמרת צ'ובי צ'רי באדם בשם ג'ני, ועוסק בבחורה שמתאהבת בחברתה הטובה ועושה דברים כמו גניבת השפתון שלה ושימוש בחולצה שלה כציפית לכרית.
רמיקס בהשתתפות הזמרת-יוצרת הגרמנייה קים פטרס יצא לאור ב-26 במרץ 2021.
חברי סטודיו קילרס כתבו, הפיקו וביצעו את "Jenny", עם כתיבת שירים נוספת שנעשתה על ידי רוב דייוויס.
גולדי פוקס ודינה מינק היו אחרים על הקצב האינסטרומנטלי, בעוד צ'ובי צ'רי כתבה את המנגינה והמילים וביצעה את השירה.
לפי צ'ובי צ'רי, זה היה אחד השירים שכתבה לפני שהקימה את סטודיו קילרס.
זה נוצר בהשראת ההתאהבות שלצ'רי הייתה לאדם בשם ג'ני.
היא אמרה שהמילים "די השתנו במהלך הדרך כי [גולדי פוקס ודינה מינק] הוסיפו כמה מהרגשות שלהם עם הרגשות שלי וזה הפך לסוג של שיר מסקרן".
על השיר שקשור למערכות יחסים לסביות, הנושא המדובר ביותר בפינלנד בעת שהשיר יצא לאור, הלהקה חשבה "זה לא צריך להיות משהו להירתע ממנו".
באופן מילולי, השיר מתאר מערכת יחסים של שתי נשים, שבה לאחת מהן, ג'ני, יש חבר.
לדברי העורך של PopMatters, ראיין לאת'ן, "נראה שהחברה היקרה ביותר שלה גונבת דברים מחדרה וישנה עם החולצה שלה כאילו הייתה ציפית".
ב-24 באפריל 2021 יצא רמיקס רשמי ל-"Jenny" בהשתתפות הזמרת הגרמנייה קים פטרס.
הווידאו קליפ הרשמי של "Jenny" הועלה לערוץ היוטיוב של סטודיו קילרס ב-24 בדצמבר 2015 וצבר למעלה מ-150 מיליון צפיות.
ארגוןרשימהשנהמיקוםPopMattersעשרת סינגלי הדאנס הטובים ביותר של 201320134
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםגרסהמקורכלל העולם3 במאי 2013הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתהאחים וורנר פינלנד • סטודיו קילרסמקורית26 במרץ 2021רמיקס
"Jealousy" (בעברית: "קנאה") הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין ששוחרר במקור באלבומם השביעי Jazz משנת 1978, ושנה מאוחר יותר שוחרר כסינגל הרביעי והאחרון מהאלבום.
השיר נכתב על ידי פרדי מרקיורי.
נכון לאוגוסט 2023 הושמע השיר למעלה מ-12 מיליון פעמים בספוטיפיי.
השיר שוחרר רק בחמש מדינות כסינגל: ארצות הברית, קנדה, ברזיל, ניו זילנד ובברית המועצות, אך לא הצליח להיכנס למצעדים בשום מקום.
הסינגל היה הסינגל היחיד של הלהקה בברית המועצות.
בברית המועצות, הבי-סייד לסינגל היה Don't Stop Me Now, אך ביתר המדינות הבי-סייד היה "Fun It".
ב-1980, השיר נכלל ברשימת השירים של אולימפיאדת מוסקבה (1980).
Jealousy נכתב בידי פרדי מרקיורי, וכולל את בריאן מיי שמנגן בגיטרה אקוסטית שלו Hallfredh.
הגיטרה קיבלה גשר חלופי מעץ קשיח, מסותת שטוחה, עם חתיכה קטנה של סריג חוט קטן שהונח בינו לבין המיתרים של הגיטרה ששכבו בעדינות מעל.
המיתרים יצרו אפקט באזינג של סיטאר.
האפקט הזה כבר שומש בשיר "White Queen (As It Began)" מאלבומם Queen II.
במגזין בילבורד חשו כי האפקט הזה גרם לשיר להישמע בסגנון של הביטלס ("ביטלסקי").
כל הקולות הוקלטו על ידי מרקיורי.
במגזין קאש בוקס אמרו כי השיר מתחיל עם "קטע פתיחה מעניין של פסנתר וצליל של סיטאר.
הם אמרו עוד כי לשיר יש "מקצב נוקשה, תיפוף מובהק, נגינת פסנתר ישירה וקולות תזמור אופייניים" וש"הקולות של פרדי מרקיורי מעוררים" ו"נגינת הגיטרה של בריאן מיי בלתי רגילה".
ברקורד וורלד אמרו כי "Jealousy" היא בלדה קלילה יותר מאשר שירי קווין הטיפוסיים.
בריאן מיי - גיטרה אקוסטית
Jess (בעברית: ג'ס) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'ס גלין.
האלבום יצא לאור ב-26 באפריל 2024, על ידי חברת התקליטים EMI רקורדס.
לאחר צאת אלבומה השני, Always In Between (2018), גלין יצאה להפסקה מהמוזיקה.
בעקבות אי הסכמה עם חברת התקליטים שלה לגבי הכיוון העתידי של המוזיקה שלה, גלין נפרדה מאטלנטיק רקורדס בינואר 2022. כשהכריזה על צאת הסינגל הראשון שלה, "Silly Me", תחת חברת התקליטים EMI רקורדס, היא אישרה שהפיצול עם אטלנטיק רקורדס וההנהלה שלה הייתה ידידותית והיא שהיא החלה לחקור כיוון קולי חדש יותר.
גלין אישרה שהיא חתמה על חוזה תקליטים חדש עם EMI רקורדס ותוציא מוזיקה חדשה ב-2023. חלק גדול מהאלבום הוקלט בין 2022 ל-2023, בעוד בין לייבלים.
זה כלל מפגשי סטודיו עם גרג קורסטין, מלאי ובוטס.
בראיון ל-BBC News בינואר 2024, גלין אישרה שהיא "מרחק שיר אחד מהשלמת האלבום", בניגוד להצהרות קודמות ב-2023 לפיהן האלבום "בוצע" ומרמזת שבוצעו שינויים.
לאחר מכן אושר כי האלבום יצא לאור ב-26 באפריל 2024.
"Silly Me" יצא לאור ב-28 באפריל 2023 ונכתב יחד עם נוקס בראון, P2J ומייק הורנר.
הסינגל השני, "" יצא לאור ב-14 ביולי 2023. הקליפ של "What Do You Do?" צולם בניו יורק ויצא רק שלושה שבועות לאחר מכן.
הסינגל השלישי "Friend of Mine" יצא לאור ב-20 באוקטובר 2023.
הסינגל הרביעי, "Enough", אושר כסינגל המוביל של האלבום.
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Jessאזורתאריך יציאהפורמט (ים)חברת תקליטיםהערותכלל העולם26 באפריל 2024הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטור • תקליטEMI רקורדס
"Jesień – tańcuj" הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאי הפולני , הזמרת קאיה, הלהקה הפולנית-אוקראינית דגאדנה והתזמורת הקולנועית רבל בבל.
הוא שימש לקידום סרט האנימציה Chłopi.
את השיר כתבו והלחינו לוקאש רוסטקובסקי, קטרינה רויאנס, מיכאו ז'אק, מרצ'ין ז'יטומירסקי, מצ'יי פיליפצ'וק, שצ'פאן פושפיאסאלסקי, מיכאו מז'יארז, דורוטה מורז'נובסקה.
הוא יצא להורדה דיגיטלית והופץ על ידי חברת התקליטים אגורה רקורדס.
נוסף על כך, השיר שובץ בפסקול הרשמי של הסרט "Chłopi".
"Jesień – tańcuj" זכה להצלחה רחבה בפולין, והגיע למעמד של פלטינה כפולה עם מכירות של למעלה מ-100,000 עותקים במדינה.
בפברואר 2024 קיבל השיר מועמדות לפרס פרידריק, הפרס החשוב ביותר בתעשיית המוזיקה הפולנית, בקטגוריית "שיר השנה".
כחלק מקידומו, הושמע השיר בטקס חלוקת פרסי פרידריק שהתקיים ב-22 במרץ 2024.
במקביל, השיר הוגש לקדם-האירוויזיון הפנימי של פולין לקראת תחרות האירוויזיון ה-68 שהתקיימה במאלמה שבשוודיה.
הוא הגיע למקום השלישי עם 23 נקודות, ובלט בזכות השילוב הייחודי בין מוזיקה מסורתית והפקה מודרנית.
לקראת צאת הסינגל, פורסם גם קליפ רשמי לשיר שביימו דורוטה קוביליה ויו וולצ'מן, אשר הועלה ביום ההשקה לפלטפורמת יוטיוב.
מקוםתאריםמכירות פולין (ZPAV) פלטינה כפולה 100,000
Jet4you הייתה חברת תעופה מרוקאית זולה, שבסיסה הראשי נמצא בעיר קזבלנקה.
החברה הייתה חלק מברית TUI איירליינס של חברת התיירות TUI, והיא הפעילה טיסות בין מרוקו לאירופה.
באפריל 2012 התמזגה לתוך ג'טאייר פליי, חברה נוספת בברית TUI איירליינס.
+צי החברה נכון ליולי 2011: כלי טיס בשירות הערותבואינג 737–8003סה"כ3