tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הראדיאנס אינו מוגדר כגודל הנפלט ממשטח או פוגע במשטח, אלא תכונה הקיימת בכל מקום במרחב.
אחד המודלים הנפוצים ביותר הוא של משטח למברטי, שהוא משטח המקרין באופן אחיד לכל הכוונים, ומהווה קירוב טוב לרוב המשטחים הלא-מבריקים.
במקרה זה התלות של הראדיאנס בזווית (זווית הצפייה ביחס לאנך למשטח) היא:
התלות הזוויתית נובעת מכך שבזוויות שונות מאפס שטח ההיטל על כוון ההסתכלות קטן פי קוסינוס הזווית משטח המשטח עצמו.
ההספק הראדיאנטי - הוא ההספק הכולל ממשטח, והוא שווה לסיכום הראדיאנס על פני כל המשטח וכל הזוויות המרחביות.
עבור המקרה של משטח למברטי אשר מקרין באופן אחיד בכל שטחו נקבל:
פגיעה רדיאינטית - ההספק הפוגע במשטח, ליחידת שטח.
דוגמה חשובה למדידת פגיעה רדאינטית היא עוצמת השמש: ערכה על פני כדור הארץ הוא כ-1000 ואט למ"ר, ערך המשתנה בסדרי גודל רבים במהלך היום, כתלות במזג האוויר וממקום למקום.
באופן בסיסי מכשירים רדיומטריים נחלקים לאלו המודדים קרינה, ולאלו הפולטים קרינה, בדרך כלל כדי לכייל את מכשירי המדידה.
מכשירים רדיומטריים שפולטים ומודדים את הקרינה של עצמם משמשים לרוב כדי למדוד תכונות של חומרים.
רדיומטר הוא מכשיר המודד עוצמה של אור.
רדיומטר בסיסי מכיל גלאי פוטודיודה בודד - שקולט אור ומייצר זרם חשמלי.
הזרם מומר למתח, שעל פי כיול מתורגם לעוצמת האור הפוגעת.
לפוטודיודה תגובה שונה לכל אורך גל, וגם יחס ההמרה בין עוצמת אור לזרם הוא ליניארי רק בתחום מצומצם של עוצמה.
לעיתים קרובות מרכזים את האור לגלאי עם עדשה, אך לעיתים הגלאי יכול להיות גם חשוף.
גלאי קטן מאחורי עדשה ישמש למשל כאשר מעוניינים במדידה זוויתית, כך שנדרש שדה ראייה קטן.
גלאי חשוף ישמש כאשר מעוניינים לקלוט את האור מכל הזוויות, או כאשר מעוניינים למדוד אור פוגע ישירות כמו לייזר.
ספקטרומטר מודד את העוצמה היחסית בין אורכי גל שונים.
ספקטרומטרים משמשים בכל תחומי המדע לאפיון חומרים על פי ספקטרום בליעה ופליטה שלהם.
ספקטרו-רדיומטר מודד עוצמה מוחלטת של אור כתלות באורך גל, זאת בניגוד לספקטרומטר המודד עוצמה יחסית בין אורכי הגל.
כדור אינטגרציה הוא מכשיר רדיומטרי המספק תאורה אחידה מאוד על פני משטח בכל הזוויות.
כדור אינטגרציה מדמה משטח למברטי תאורטי קורן באופן המדויק ביותר.
הכדור בנוי כך שפנימו מצופה בחומר מחזיר ומפזר (לא מבריק), בנקודה אחת מוצבת נורה, ובנקודה אחרת פעור פתח עגול שהוא המשטח הלמברטי הדמיוני.
הכדור מתוכנן כך שקרניים מהמנורה יעברו שתי החזרות לפחות מפנים הכדור לפני הגעה לפתח, ובאופן כללי מתוכנן כך שהקרינה תהיה בעלת אופי אחיד מאוד במרחב ובזווית.
ההתנהגות הספקטרלית של התאורה תלויה בתכונות התאורה.
היא יכולה להיות מונוכרומטית אם מאירים בנורת לד, ויכולה להיות אור לבן מנורת להט או מנורת פלואורסצנט.
מכשיר גוף שחור הוא מכשיר הניתן לחימום לטמפרטורה מדויקת ואחידה, ומצופה בחומר בולע מאוד ומפזר, כך שידמה באופן המדויק ביותר גוף שחור תאורטי.
קיימות שתי תצורות אופייניות: משטח מישורי גדול, או חור בצורת קונוס.
גוף שחור אידיאלי הוא עצם אשר בולע את כל הקרינה המגיעה אליו, ופולט קרינה על פי חוק פלאנק.
חוק פלאנק קובע שהראדיאנס הספקטרלי תלוי בטמפרטורת הגוף בלבד:
כאשר: h הוא קבוע פלאנק, c היא מהירות האור, T היא הטמפרטורה, הוא קבוע בולצמן ו- הוא אורך הגל.
חוק פלאנק נתגלה בשנת 1900. חוק מוקדם יותר הקושר גוף שחור לעוצמת הפליטה הוא חוק סטפן-בולצמן שנתגלה בשנת 1879. חוק סטפן-בולצמן קובע שהאקסיטנס הראדיאנטי (ההספק הנפלט ליחידת שטח) מתכונתי לטמפרטורת הגוף ברביעית
ניתן לקבל את האקסיטנס הראדיאנטי מתוך הראדיאנס, באמצעות ביצוע אינטגרציה על כל אורכי הגל והזווית המרחבית (בהנחת פליטה למברטית).
כאמור, את הפיתוח הזה ניתן היה לבצע רק לאחר גילוי חוק פלאנק, כ-20 שנה לאחר גילוי חוק סטפן-בולצמן.
הקרינה מתפשטת במרחב על פי משוואת הגלים.
העוצמה המועברת מאלמנט משטחי 1 ל-2 תלויה בראדיאנס במשוואה דיפרציאלית מסדר שני:
פתרון ישיר של משוואת הגלים הוא מורכב מאוד.
ניתן למצוא פתרון אנליטי כאשר הגאומטריה של כל המערכת פשוטה מאוד (כדורית למשל).
כאשר המערכת מכילה מספר מרכיבים הפתרון מצריך חישוב נומרי בשיטות מורכבות של אלמנטים סופיים או הפרשים סופיים.
קיימות תוכנות אשר מבצעות חישובים כאלו, אך הם מתבצעים רק במקרים מיוחדים שבהם הקירובים הרגילים אינם מדויקים מספיק.
החוקים המוצגים כאן הם קירובים של משוואת הגלים.
הקירובים מחושבים באופן גאומטרי, תוך הנחה שסך האנרגיה במערכת נשמרת.
הם תקפים במידות שונות של דיוק בתנאים שונים המפורטים בכל מקרה לגופו, כאשר בדרך כלל מניחים שהמרחקים בין הרכיבים גדולים (פי עשרה ומעלה) מגודל הרכיבים עצמם.
לעיתים קרובות משתמשים גם בקירוב זוויות קטנות שבו מתוך פיתוח לטור טיילור מסדר ראשון מקבלים
לפי חוק זה, כאשר נמצאים "רחוק מספיק" ממקור התאורה, ואין בליעה של התווך, העוצמה ליחידת שטח קטנה כמו , כאשר הוא המרחק מהעצם.
החוק נובע מהנחת שימור האנרגיה הכוללת, ומכך ששטח המעטפת גדל כמו המרחק בריבוע.
חוק זה מופיע בתחומי פיזיקה רבים, כי הוא נובע משיקולים גאומטריים בלא קשר לתופעה הספציפית.
רדיום-223 היא תרופה הרשומה לשימוש בישראל בשם קסופיגו (Xofigo).
קסופיגו מיועדת לטיפול בסרטן הערמונית בחולים עם גרורות בעצמות, וללא גרורות באיברים אחרים.
קסופיגו היא התרופה המאושרת הראשונה שעושה שימוש בקרינת אלפא.
יחודה של קרינת אלפא שהיא גורמת נזק רב לתאים הסרטניים אך מגיעה לטווח קצר מאוד (מספר שכבות תאים בודדות) ולכן אינה פועלת באופן מפושט על כלל הגוף.
לתרופה יש פרופיל בטיחותי טוב ומעט תופעות לוואי.
קסופיגו כלולה בסל הבריאות לפי התנאים הבאים: 1. לטיפול בסרטן גרורתי של הערמונית עמיד לסירוס (mCRPC) בחולים סימפטומטיים עם גרורות בעצמות וללא מחלה ויסרלית גרורתית.
2. לחולה שטרם טופל בקסופיגו.
3. לפי מרשם של מומחה באונקולוגיה.
החומר הפעיל בקסופיגו הוא רדיום - יסוד כימי רדיואקטיבי שהמבנה המולקולרי שלו קרוב לזה של סידן ופעילותו "מחקה סידן" – Calcium mimic.
כאשר הרדיום מוזרק לגוף הוא נע באופן טבעי בעיקר לעצמות, ובמיוחד לאזורים שבהם מתרחשים תהליכי הרס ובנייה של עצם.
האזורים בעצם שעוטפים את הגרורות הם בדיוק האזורים שבהם מתרחשים תהליכים אלה כך שהתרופה מגיעה לאזור שבו היא נדרשת.
יסוד הרדיום פולט קרינה מייננת מסוג אלפא, המאופיינת באנרגיה גבוהה יחסית, אך בחדירות נמוכה ברקמה (2–10 שכבות תאים בלבד) בשל גודלם של חלקיקי האלפא.
השפעת הקרינה מתחוללת ב-DNA של התאים המתחלקים בגרורות, עם השפעה מינימלית על מערכות אחרות.
לקרינה המייננת מסוג אלפא זמן מחצית חיים של כ-11.4 יום (274 שעות).
במחקר פאזה שלישית בשם ALSYMPCA (ALpharadin in SYMptomatic Prostate CAncer patients) השתתפו 922 חולים שסבלו מסרטן ערמונית גרורתי, עמיד לטיפולים הורמונליים, המחקר הופסק מוקדם מהצפוי לאחר אנליזת ביניים, מאחר שעמד במטרה העיקרית שהוצבה על ידי החוקרים (הארכת חיים מובהקת סטטיסטית).
חולים שטופלו בתרופה חיו 14.9 חודשים (חציון) לעומת 11.3 בקבוצת החולים שטופלו בפלאצבו (two-sided p-value = 0.00007, HR = 0.695).
המחקר עמד גם במטרה המשנית שהציבו החוקרים – דחיית התופעות בשלד שקשורות לגרורות (שברים פתולוגיים בעצמות ותמט חוליות עמוד שדרה).
בחולים שטופלו בתרופה עברו 12.2 חודשים עד להופעת האירוע הראשון מסוג זה, לעומת 6.7 חודשים בחולים שטופלו בפלאצבו (HR=0.64 P<0.0001).
מבחינת בטיחות ופרופיל תופעות לוואי – לא היו הבדלים משמעותיים בתופעות הלוואי בין החולים שטופלו בתרופה לחולים שטופלו בפלאצבו.
בעקבות תוצאות המחקר התרופה הוגשה לרישום למנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA), לנציבות האירופית ולרשויות הבריאות במדינות נוספות.
ב-15 במאי 2013 אישר מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) את התרופה לטיפול בסרטן ערמונית מתקדם ועמיד לטיפולים הורמונליים עם גרורות בעצמות.
כל חולה מקבל שישה טיפולים, עם זמן המתנה של כארבעה שבועות בין טיפול לטיפול.
הטיפול עצמו פשוט מאוד: החולה מקבל זריקה תוך-ורידית של החומר, במינון המותאם למשקל הגוף: 0.05 מגה-בקרל לכל ק"ג.
לאחר הזריקה החולה משתחרר מיד הביתה ללא צורך באשפוז.
רדיו רבל הוא סרט מקורי של ערוץ דיסני אשר הושק בארצות הברית ב-17 בפברואר 2012 ובערוץ דיסני ישראל ב-19 ביולי 2012. בסרט מככבים: דבי ראיין, סרנה פרמר, אדם דימארקו, מריט פטרסון, אטיקוס מיטשל, ומרסדס דה לה זרדה.
לטארה, תלמידת תיכון ביישנית קיצונית, יש סוד כמוס: היא "רדיו רבל" - שדרנית רדיו פודקאסט אלמונית שמשדרת מחדרה ומחוללת מהפכה בבית הספר שלה, וזוכה באהבתו של אביר חלומותיה, שיוצא עם מלכת הכיתה.
מרסדס דה לה זרדה - דיג'יי קאמי קיו
רדיולוגיה פולשנית היא תת-התמחות במקצוע הרדיולוגיה שעוסקת בטיפולים זעיר-פולשניים מוכוונים אמצעי-דימות למספר מחלות במערכות שונות של הגוף.
הרדיולוגיה הפולשנית עוסקת בטיפול במערכות גוף שונות (לב, מוח, מערכת השתן, כבד ועוד) כשהעיקרון המשותף לכל הטיפולים האלו הוא שימוש בטכנולוגיות, לרבות אמצעי-דימות, על מנת לאפשר הליכים יעילים ועם סיכון מזערי ככל הניתן למטופל.
ניתן לומר כי המצאת התומכן הניתן להחדרה על גבי צנתר סימנה את תחילת המגמה של הרדיולוגיה הפולשנית (ראה אנגיופלסטיה).
הרדיולוגים הפולשניים משתמשים באמצעי הדימות השונים: שיקוף, טומוגרפיה ממוחשבת (CT), דימות תהודה מגנטית (MRI), על-קול (US) על מנת לכוון את כלי העבודה בהם הם משתמשים.
לרוב, הרדיולוגים הפולשניים משתמשים במחטים הנקראות צנתרים על מנת להגיע לאזור בגוף לפי הכוונת אמצעי הדימות הנבחר.
השימוש בצנתרים שונה מהטכניקות בהם משתמשים מנתחים שלרוב כוללות חתכים גדולים יותר בגוף.
ניתן לטפל באמצעות הליכים מתחום הרדיולוגיה הפולשנית במספר מצבים רפואיים שבעבר דרשו טיפול ניתוחי.
דוגמה להליך כזה הוא הכחדת גידולים סרטניים באמצעות גלי רדיו או הכחדה באמצעות גלי מיקרו.
ההליכים מתחום הרדיולוגיה הפולשנית מקושרים לסיכון נמוך יותר באופן כללי, סיכון נמוך יותר לזיהום והפחתת מספר ימי האשפוז בעקבות ההליך.
הרדיולוגיה הפולשנית משמשת לטיפול בקשת רחבה של מחלות לרבות מחלות של כלי - דם וסרטן במספר מערכות בגוף.
רדיוכירורגיה סטריאוטקטית היא שיטה לטיפול בגידולים ובגרורות במוח ובעמוד השדרה.
זוהי טכניקה המאפשרת מתן של קרינה חד פעמית ממוקדת, בעוצמה גבוהה ומדויקת לטיפול בגידולים או פתולוגיות אחרות ללא צורך בניתוח.
נוירוכירורגיה סטריאוטקטית מקורה בעבודתם החלוצית של הורסלי וקלארק, שפיתחו מכשיר סטריאוטי כדי לחקור את מוחות הקופים ב-1908. לאחר מכן, שפיגל וויצ'יס מיישמים את הטכנולוגיה הזו למוח האנושי ב-1947, מה שמוביל בסופו של דבר להתפתחות של מכשירים נוירו-ניתוחיים סטריאוטאקטיים מרובים.
ואז בשנת 1951 הנוירוכירורג השוודי לארס לקסל (Lars Leksell), חזה את השימוש של רנטגן סטריאוטי בטיפול בגרורות.
בשנות ה-50, כאשר לארס לקסל עשה את ניסויו לראשונה במערכת קרינה מסוג "סכין גמא" לטיפול בגרורות.
מאז חלו אין ספור התפתחויות טכנולוגיות, אך העיקרון נשאר דומה- קרינה ממוקדת בעוצמה גבוהה, שמנטרלת את הגידול.
עם השנים, הרנטגן הסטריאוטי הוחלף בקרני לייזר שפחות מזיקות לאדם.
בשנים האחרונות, הרדיוכירורגיה הפכה לשיטת הטיפול המקובלת ביותר בגרורות וגידולים.
הטיפול אינו פולשני העושה שימוש בקרני רנטגן ממוקדות בגידול או בגרורה, ובשאריות הגידול או הגרורה בהם אנו רוצים להרוס את תאי ה-DNA המזינים אותם.
השיטה פועלת גם כטיפול משני לאחר ניתוח להסרת תהליכים פתולוגים שלא הוסרו, או כטיפול ראשוני במידה ואזור הנגע אינו נתיח.
העיקרון הפיזיקאלי של הטיפול, מבוסס על תכנון קפדני של נקודת הצטלבות של קרניים רבות המגיעות מכיוונים שונים.
כל קרן שכזו, אינה נושאת סכנה או תועלת רבה, אך בנקודת ההצטלבות, מנת הקרינה מסוכמת לרף הטיפולי הנצרך.
קל להגיע אל הנגע הממוקם באזור שאינו נתיח.
בניגוד לניתוח, הטיפול מוגבל וממוקד לאזור הגידול בלבד, אשר בשיטה זאת ניתן להגיע לרזולוציות המיקרוסקופיות, בשביל לוודא הסרה של כל הגידול ושאריותיו.
שיעורי התוצאות של הטיפול מדויקים.
משמשת גם כטיפול משני לטיפול בגרורות משפר גם את השליטה המקומית בגידול וגם את אחוזי ההישרדות.
הטיפול מצריך מערכת הפעלה גבוהה, וצוות רחב של רופאים ופיזיקאים.
המטרה לטיפול מוגדרת באמצעות הדמיית MRI מתקדמת ברזולוציה גבוהה, והטיפול עצמו מתוכנן על ידי צוות מולטי-דיסיפלינארי הכולל נוירוכירורג, אונקולוג מומחה בקרינה ופיזיקאי רפואי.
רדיוכירורגיה מאפשרת לטפל ללא צורך בניתוח במגוון פתולוגיות של מערכת העצבים: גרורות במוח ובחוט השדרה, מנינגיומות, אקוסטיק-נוירומה, מלפורמציות ווסקולריות AVM ונוירלוגיה טריגמינלית.
רדיו רוסיה היא תחנת רדיו פדרלית, שהוקמה בשנת 1990 ונמצאת בבעלות הפדרציה הרוסית באמצעות החברה הרוסית הממשלתית לשידורי רדיו וטלוויזיה.
רדיומוניטור טורקיה (בטורקית: Radiomonitor Türkiye) נודע בעבר בשם MusicTopTR הוא מצעד האיירפליי הטורקי הרשמי המורכב אך ורק מסינגלים בשפה הטורקית בטורקיה.
המצעד הרשמי פורסם בהתחלה על ידי נילסן מיוזיק קונטרול בשם טורקיה טופ 20 (בטורקית: Türkçe Top 20) אך מפורסם כעת על ידי רדיומוניטור.
המצעד פורסם בעבר באתר האינטרנט של נילסן.
במגזין בילבורד טורקיה השתמשו גם כן בנתונים של נילסן למצעד הסינגלים שלהם.
במגזין בילבורד המשיכו לפרסם את מצעד השירים של טורקיה, המפרט באופן בלעדי שירים בשפה הטורקית באופן שבועי.
הסטטיסטיקות שלהלן מבוססות על המצעדים שפורסמו החל משנת 2010 ועד שנת 2020.
האמנים\יות בעלי המספר הרב ביותר של שירים בצמרת המצעד
האנדה ינר – 4 שירים
דריה אולו – 4 שירים
מוסטפא סנדל – 4 שירים
פרת גוטר – 4 שירים
מוסטפא ג'ג'לי – 4 שירים
אמרה איידן – 4 שירים
מוראט בוז – 4 שירים
אמרה קאיה – 4 שירים
טובא יורט – 3 שירים
זיינפ באסטיק – 3 שירים
זינט סאלי – 3 שירים
בטול דמיר – 3 שירים
האנדה אונסל – 3 שירים
מוראט דלקיליץ' – 3 שירים
גוקאן טורקמן – 3 שירים
מייבל מטיז – 3 שירים
אוגוסהן קוץ' – 3 שירים
האמנים\ות בעלי המספר הכולל הרב ביותר של שבועות בצמרת המצעד
גולשן בשיתוף מוראט בוז – "İltimas" (12 שבועות)
סילה – "Vaziyetler" (11 שבועות)
בורקו גונש – "Oflaya Oflaya" (11 שבועות)
אליינה טילקי בשיתוף אמרה קאראדומן – "Yalnız Çiçek" (11 שבועות)
גוקאן טורקמן – "Bitmesin" (10 שבועות)
הכי הרבה שבועות בצמרת המצעד
רדיוכירורגיה היא טיפול ממוקד במנה גבוהה של קרינה מייננת, שנועד להשמדת גידולים ממוקדים (ממאירים או שפירים) במוח.
המונח הומצא על ידי הנוירוכירורג השוודי, פרופסור לארס לקסל (Leksel), שחיפש דרך לטפל בנגעים במוח בצורה לא חודרנית.
המונח המלא הוא רדיוכירורגיה סטריאוטקטית, כאשר המונח "סטריאוטקטי" מתורגם להגדרת מערכת קואורדינטות תלת־ממדית בחלל, אשר מאפשרת הגדרת מיקום מדויק של הגידול והקרנה מדויקת שלו.
התכנון הראשון של מכשיר רדיוכירורגי נעשה על ידי הנוירוכירוג השוודי לארס לקסל בשנת 1949. הוא חיפש פתרון יעיל לטיפול ב-AVM (Arteriovenous Malformation).
המכשיר הראשון שלו התבסס על חיישנים ואלקטרודות.
הדגם הראשון שהתבסס על קרינה תוכנן מספר שנים לאחר מכן והשתמש במכשירי רנטגן, מכשירים אלו הקרינו את החולה ממספר רב של כיוונים אשר התכנסו במטרה ליצירת מנת קרינה באזור ממוקד.
הבעייתיות הגדולה שנגרמה על ידי עצמת הקרינה הנמוכה יחסית והפיזור הרחב שגרם להקרנת אזורים נרחבים במוח מחוץ למטרה הביאו לזניחת המכשיר.
התקדמות משמעותית נרשמה באמצע שנות החמישים כאשר שני פיזיקאים שוודים הציעו להשתמש במאיץ פרוטונים לצורך ההקרנה.
החדירות הגבוהה של הפרוטונים, יחד עם פרופיל הקרינה הייחודי שלהם, אפשרו לפגוע במטרה תוך נזק סביבתי נמוך.
עם זאת, הסינכרוטרון בו השתמשו, עם הטכנולוגיות הפרימיטיביות של שנות החמישים והעלות הגבוהה מאוד של הציוד, לא אפשרו לטיפול להפוך שמיש כטיפול רוטיני.
ב-1968 התרחשה הפריצה הגדולה כאשר פרופסור לקסל המציא את מכשיר ה-Gamma Knife.
המכשיר השתמש במספר מקורות של קובלט 60 רדיואקטיבי, שסודרו בצורת קסדה כך שבמרכזה מונח ראש המטופל.
המכשיר מאפשר לנוירוכירורג לטפל בעצמו בחולה והוא הוצב לראשונה במרכז הרפואי קרולינסקה.
פרופסור לקסל הקים את חברת אלקטה (Elekta) לייצור המכשיר והחברה מייצרת דגמים מתקדמים שלו עד היום.
במקביל, בשנות ה-70 החלו מאיצים קווים להיכנס למחלקות הרדיותרפיה במקומות שונים בעולם ורופאים ופיזיקאים רבים חשבו על האפשרות לעשות בהם שימוש לצורך רדיוכירורגיה.
רק באמצע שנות השמונים וינסטון ולוץ פיתחו מערכת מיקום ובקרת איכות שאפשרו טיפול מדויק במאיץ, החולה הראשון שטופל במאיץ היה ב-1986 בבוסטון.
עם התקדמות הטכנולוגיה חלה גם התפתחות משמעותית במערכות המוקדשות לרדיוכירורגיה.
כל המערכות הנוכחיות משלבות מערכות הדמיה המאפשרות דיוק רב וחלקן גם מעקב בזמן אמיתי אחר הטיפול.
מערכת סכין גמא מורכבת מערך של כ-200 מקורות קובלט -60 מוקפים במגן 18,000 ק"ג (איור 4).
המקורות מכוונים כך שכל הקרניים מתכנסות בנקודה אחת המכונה איזוסנטר (Isocenter).
מערך זה מייצר דיוק יעד בין 0.1 ל-1 מ"מ, שהוא טוב לפחות כמו תיחום הנגע הטוב ביותר האפשרי באמצעות טכנולוגיית הדמיה נוכחית.
במהלך הטיפול המטופל ממוקם כך שהמטרה עולה בקנה אחד עם איזוסנטר של יחידת סכין גמא.
בעזרת טכניקות של חסימת קרן, איזוסנטרים מרובים או חופפים ומשקלול איזוסנטר דיפרנציאלי, נפח הקרינה מתקרב לזה של נגע היעד.
המערכת הנוכחית המיוצרת על ידי חברת אלקטה, אותה ייסד לארס לקסל, היא מערכת אוטומטית מתקדמת לטיפולים מתקדמים, חד ורב פעמיים עם קיבוע חודרני או לא חודרני.
המערכת מבוססת על כ-200 מקורות רדיואקטיביים קובלט 60, הממוקמים על מבנה דמוי קסדה סביב ראשו של החולה.
תכנון הקרינה נעשה במערכת תכנון טיפול ייעודית, המבוססת על "תכנון לאחור" (inverse planning), כלומר הרופא מגדיר את המיקום המדויק ומנת הקרינה הרצויה וכן את האיברים הרגישים בסביבה והמנות המקסימליות המותרות בהם והמערכת תציע את התכנון הרצוי.
המקורות מכוונים כך שכל הקורות מתכנסות בנקודה אחת המכונה האיזוסנטר.
מערך זה מייצר דיוק יעד בין 0.1 ל-1 מ"מ.
המיקום נקבע על ידי סריקות CT ו-MRI העוברות תהליך של "היתוך" (image fusion).
למעשה, מערכת סכין גמא היא מערכת שבה יש מקורות קרינה רבים אשר מוקרנים תמידית לנקודת מפגש.
הקרניים מוסתרות ברגיל ובמהלך טיפול ניתן לחשוף חלק מהקרניים או את כולן בהתאם לתכנון הטיפול.
את המטופל ממקמים כך שהמוקד אותו רוצים להקרין יישב במפגש הקרניים ובנקודה זו תהיה הקרינה המרבית.
העקרונות של מאיץ קווי זהים לאלה של סכין הגמא.
במקום להשתמש במערך של מקורות קובלט, Linac SRS משתמשת בקשתות קרינה מרובות שאינו מישוריות המצטלבות זה בזה.
כתוצאה מכך הקרינה שמתקבלת על ידי רקמה רגילה בכל מסלול קרן היא מינימלית ביחס לנקודת ההתכנסות של הקרן.
מכשירים מבוססי Linac משיגים גם דיוק יעד בין 0.1 ל-1 מ"מ.
נפח הקרינה מותאם בזהירות לנגע.
המערכות המבוססות על מאיץ קווי המשמש גם לרדיותרפיה סטנדרטית הן הנפוצות ביותר היום.
הן מיוצרות על ידי חברות Varian Medical Systemsn ואלקטה.
כולן משלבות אמצעי הדמיה והן מאפשרות מגוון גדול של טיפולים.
כלומר המאיץ מסתובב סביב החולה בזמן שצורת השדה, מפתח הקרינה וקצב הקרינה משתנים בו זמנית.
דבר זה מאפשר לשלוט על צורת ועוצמת הקרינה ולהגיע לדיוק מרבי.
מאיצים קווים מייצרים קרינה על ידי האצה של אלקטרונים, הפוגעים במטרה ויוצרים פוטונים בתהליך של קרינת בלימה.
יש מוקד הקרנה אחד אשר מסתובב סביב המטופל ב-360 מעלות וכך מייצר זוויות וכיוונים שונים של הקרנה.
הקרניים נפגשות בנקודה אחת שזו נקודת הקרינה המרבית (איזוסנטר) ושם ימוקם מוקד הקרינה של המטופל.
המיטה עליה שוכב המטופל נעה ב-6 צירים כדי למקם את המטופל בצורה המדויקת ביותר.
בנוסף, למערכת זו יש מצלמת קרני רנטגן אשר מצלמת תמונות ב-360 מעלות וכך יוצרת תמונת רנטגן תלת־ממדית המאפשרת לדייק את הטיפול ולקבוע את מיקום ההקרנה.
מערכת ייחודית המבוססת על מאיץ קווי קטן המורכב על רובוט.
המכשיר מאפשר טיפול ייחודי המבוסס על הקרנה ממספר רב של כיוונים ומשלב הדמיה בזמן אמיתי.
הניידות של המכשיר בשילוב הדמיה בזמן אמת מבטלת את הצורך במסגרת ראש סטראוטקטית פולשנית.
הטיפול נעשה על מנות קרינה רבות מכיוונים שונים כאשר גודל השדה משתנה בכל "יריה".
בכל טיפול יש מאות "יריות" כאלה מכיוונים ומרחקים שונים.
בשונה מסכין הגמא ומערכת מבוססת מאיץ קווי, במערכת הסייבר אין צורך למקם את המטופל כך שיותאם לנקודת מפגש הקרניים, אלא, המערכת היא רובוטית ונעה בצירים שונים.
על כן, הקרניים ימוקמו בהתאם למטופל.
המערכת בעלת יכולת לשנות את זווית וכיוון ההקרנה בהתאם למוקד אותו רוצים להקרין.
ה-X-Ray 6D של ExacTrac מורכב משתי מצלמות אינפרא אדום (IR) למעקב אחר מטופלים, שני צינורות רנטגן קילוולטים המותקנים על הרצפה ושני גלאים רכובים לתקרה.
תמונות רנטגן של האנטומיה של השלד גולגולתית התמזגו לרדיוגרפים המשוחזרים הדיגיטליים הנגזרים מסריקת ה-CT המתוכננת לטיפול כדי לדייק את מיקום החולה.
סמני IR-fiducial (en) המחוברים למטופל מאפשרים מעקב מדויק אחר תנועת המטופל על ידי מצלמת ה-IR.
מידע זה מועבר למערכת מחשבים משולבת המתקנת כל תנועה על ידי התאמת מיקום ספת הטיפול לפני מסירת הקרינה.
מושגת דיוק יעד של כ-1 מ"מ.
למעשה, ישנן 2 מצלמות X-RAY הממוקמות בזווית 45 מעלות עם הקרקע וביניהן יש 90 מעלות.
זווית זו נותנת תמונה תלת־ממדית מדויקת שעוזרת לקבוע את מיקום ההקרנה.
בנוסף, מצלמת אינפרא אדום עוקבת אחר המטופל וקובעת את מיקומו ותנועותיו.
הקרנת פרוטונים היא טיפול רדיו-תרפי מתקדם.
הקרנה זו פועלת על ידי העברה מדויקת של קרינה באנרגיה גבוהה לגידול.
הקרנת הפרוטונים ממקדת את מנת האנרגיה באזור הגידול בלבד, ובכך מפחיתה את הנזק הנגרם לרקמות מסביב.
גרורות מוחיות - ההתוויה המובילה לרדיוכירורגיה, עם מעל 50% מהמטופלים.
ניתן לטפל במספר גרורות בו זמנית.
המספר והגודל המקסימלי נקבע על ידי הרופא המטפל.
ניתן לבצע טיפול יחיד או מספר טיפולים, בהתאם לגודל, מיקום ומספר הגרורות.
משמש גם כטיפול חוזר לאחר הקרנה כל מוחית.
מום עורקי (Arteriovenous_malformation) סבכים לא תקינים של עורקים וורידים במוח.
ב-AVM, דם זורם ישירות מהעורקים לוורידים, ועוקף כלי דם קטנים יותר (נימים) AVMs עשויים לשבש את זרימת הדם הרגילה ולהוביל לדימום (דימום) או שבץ מוחי כתוצאה בהפרש לחצים גבוה בין הדם העורקי והורידי.
זוהי ההתוויה המקורית עבורה פותח הטיפול.
כיום רוב המקרים מטופלים בצנתור מוחי, ואילו רק חלק קטן מהמקרים מופנה לרדיוכירורגיה.
רדיוכירורגיה במקרה של AVM יוצרת נמק בדופן הוריד, דבר אשר מקשיח אותו וגורם לכך שהוא יהיה יותר עמיד להפרש הלחצים הנובע מחיבור העורק לוריד.
התקשחותו של הוריד מונע קרעים כתוצאה מעודף לחץ דם וכך מונע דימום ושבץ.
גידולים שפירים - סוגים שונים של גידולים שפירים בהם הניתוח קשה או מסוכן.
תסמונות נוירולוגיות - תסמונות עצביות כמו נויראלגיה טריגמינלית (Trigeminal neuoralgia).
הטיפול ניתן במנה גבוהה מאוד (כ-70 גריי) לאזור קטן ומקטין משמעותית את הכאב הרב של הסובלים מהתסמונת.
מחלות נוירולוגיות תנועתיות כמו מחלת פרקינסון הן התחום המחקרי המתקדם בתחום.
הטיפול הרדיוכירורגי בהן עדיין לא התבסס ונמצא בשלבי ניסוי.
כיום לא קיים בישראל טיפול רדיוכירורגי לחולי פרקינסון והוא מבוצע כטיפול ניסיוני במדינות שונות בעולם.
בשלב הראשון המטופל מגיע למכון הקרינה ליחידת הסימולציה, שם מותאמים לו אמצעי הקיבוע (במקרה של קיבוע חודרני הדבר מבוצע על ידי נוירוכירורג).
לאחר מכן הוא עובר סריקת CT בתנוחת הטיפול ואז הוא מועבר לסריקת MRI באותה התנוחה.
הסריקות מועברות למערכת תכנון הטיפול.
בשלב הבא צוות הרופאים, הרדיותרפיסט והנוירוכירורג, מסמנים ביחד את אזור המטרה וכן איברים חיוניים שחשוב להגן עליהם (עיניים, כיאזמה, גזע המוח וכו').
הם מגדירים את מנת הקרינה הנדרשת למטרה וכן את המנות המקסימליות לאיברים הרגישים על מנת לא לגרום להם נזק בלתי הפיך.
כעת מתחיל שלב תכנון הטיפול, המבוצע על ידי הפיזיקאי הרפואי.
התכנון כיום מבוצע לרוב על ידי "תכנון לאחור" (Inverse Planning), כלומר המתכנן מגדיר למערכת את התוצאה המתבקשת והמערכת מציעה פתרון טיפולי מתאים.
ההגדרה נעשית על ידי הגדרת עדיפויות.
מגדירים כמות מינימלית של קרינה שנדרשת כדי לפגוע במטרה ובנוסף גם כמות מקסימלית של קרינה שיכולה לעבור דרך האיברים באזור מבלי לפגוע בהם.
כגון: המטרה חייבת לקבל לא פחות מ ...
העיניים יכולות לקבל לא יותר מ ...
הקרינה הממוצעת במוח לא תעלה על ...
כמו כן יגדיר הפיזיקאי את סוג הטיפול הרצוי (קרניים סטטיות, IMRT, VMAT וכו').
לאחר הגדרת כל המשתנים מערכת החישוב תתחיל לחשב פתרונות אפשריים.
הפיזיקאי יכול להתערב תוך כדי ולשנות חלק מהמשתנים על מנת לכוון את המערכת לפתרון רצוי ומיטבי.
כאשר תגיע המערכת לפתרון שיספק את הפיזיקאי, הוא יציג אותו לרופאים.
אם יאשרו את התוכנית היא תועבר לבקרת איכות ולטיפול.
אם ירצו שינויים, התוכנית תחזור לתכנון מחדש עד שכל הצוות יאשר אותה.
לאחר אישור, התכנית מוזנת במערכת שבה ישתמשו (סכין גמא, מאיץ ליניארי, סכין סייבר) והמטופל מועבר לטיפול עצמו.
לא ניתן להסביר את היעילות של SRS במלואן על ידי מינון הקרינה הגדול ולהניח שפשוט הורגים את כל תאי הגידול.
מספר תצפיות תומכות במנגנון פעולה מורכב יותר, וככל הנראה המנגנון מעורב בתגובה החיסונית של המארח.
המינון המשמש לבקרת גרורות מוחיות (14 עד 20 Gy) אינו מעקר את תאי הגידול במבחנה.
לאחר הקרנה כזו במבחנה, 0.01 עד 1 אחוז מתאי הגידול שורדים.
ביופסיות לאחר SRS חושפות בדרך כלל תאי גידול, אם כי לעיתים רחוקות נצפה גידול פעיל בגידול.
ייתכן שהתוצאה של ניתוחי הרדיולוגיה לא תהיה ניכרת עד חודשים לאחר הטיפול.
מכיוון שהרדיוכירורגייה אינה מסלקת את הגידול אלא משתקת אותו באופן ביולוגי, בדרך כלל חוסר הגידול בנגע נחשב כהצלחה בטיפול.
כירורגיה סטריאוטקטית אינה כוללת חתכים כירורגיים, ולכן היא בדרך כלל פחות מסוכנת מהניתוחים המסורתיים.
בניתוחים מסורתיים קיימות סכנות סיבוכים הכוללות: הרדמה, דימום וזיהום.
סיבוכים או תופעות לוואי מוקדמים הם בדרך כלל זמניים.
עייפות וערפול - עשויים להופיע בשבועות הראשונים שלאחר רדיוכירורגיה סטראוטקטית.
נפיחות במוח - באזור הטיפול או בסמוך לו.
הנפיחות יכולה לגרום לסימנים ותסמינים כמו כאב ראש, בחילה והקאות.
לרוב תופעות אלו מאוזנות באמצעות תרופות אנטי דלקתיות (סטרואידים) כדי למנוע בעיות כאלה או לטיפול בתסמינים אם הן מופיעות.
הקרקפת עשויה להיות אדומה, מגורה או רגישה באתרים בהם התקן מחובר לראש במהלך הטיפול.
יש אנשים שמאבדים באופן זמני כמות קטנה של שיער.
לעיתים נדירות אנשים עלולים לחוות תופעות לוואי מאוחרות, כמו בעיות מוחיות.
ברדיוכירורגיה, במקום להשתמש בסכין כירורגית בעת הטיפול משתמשים בקרינה מייננת.
קרינה מייננת היא כל קרינה אלקטרומגנטית או חלקיקית המסוגלת לייצר יונים במישרין או בעקיפין דרך חומר.
הפוטון, הוא הנפוץ ביותר לטיפול בחולים.
קובלט–60 הוא האיזוטופ הרדיואקטיבי המשמש כמקור הקרינה לטיפול בסכין גאמא.
זהו אטום עם גרעין לא יציב שמנסה לייצב את עצמו באמצעות דעיכה רדיואקטיבית על ידי פליטה של קרינה מייננת הכוללת חלקיקי אלפא, בטא ו / או גמא.
כשקובלט 60 עובר דעיכה רדיואקטיבית, הוא פולט חלקיקי בטא ושתי קרינות גמא חזקות, אחת עם 1.17 MeV של אנרגיה והשנייה עם אנרגיה של 1.33 MeV והופך לNi 60. לכן האנרגיה היעילה של סכין גמא היא מעט נמוכה מ־1.25 MeV (הממוצע של 1.17 ו-1.33 MeV).
(MeV היא יחידת האנרגיה כאשר 1 eV שווה לכמות האנרגיה שנצברה על ידי אלקטרון שמאיצה דרך הפרש פוטנציאל של וולט אחד.
אחת התכונות המעניינות של אלקטרון הנע במהירות היא שכאשר הוא נמצא באינטראקציה עם חומר, הוא יכול לייצר רנטגן.
חלק מהאנרגיה הקינטית של האלקטרון או כולה הופכים לאנרגיה אלקטרומגנטית.
עוצמת חלקיקי הרנטגן המיוצרים עולה ככל שהאנרגיה הקינטית של האלקטרונים המאיצים עולה.
האלקטרונים מאיצים על ידי הפרש פוטנציאלים לכמה מאות אלקטרון וולט (kev).
מנגנון ההאצה במאיץ ליניארי מעט שונה ממנגנון של מכשיר רנטגן, מכיוון והוא משתמש בטכנולוגיה של גלי מיקרו.
במאיץ ליניארי האלקטרונים מאיצים לאנרגיה בטווח של 4–25 MeV, כאשר 6 MeV היא האנרגיה שבה לרוב משתמשים לצורך רדיוכירורגיה.
שתי הטכנולוגיות הנפוצות ליצור הגל הנושא הן שימוש במגנטרון, המייצר מראש את הגל בעצמה הנדרשת (רוב מאיצי אלקטה מבוססים על מגנטרון) או יצור גל אלקטרומגנטי ב-RF Driver והעלתו לעוצמה הנדרשת על ידי קלייסטרון, שהוא פטנט של וריאן.
אקדח אלקטרונים פולט אלקטרונים על ידי פליטה תרמית.
האלקטרונים נמצאים בטמפרטורה התחלתית קבועה ונמוכה בחומר מבודד.
כשהטמפרטורה עולה האלקטרונים מקבלים אנרגיה התחלתית שמאפשרת להם לעבור את המחסום בין החומר המבודד לוואקום.
האלקטרונים האלו מגיעים לצינור של מאיץ החלקיקים לפי קבלת אות מהמודולטור.
משמש את כל יצרני המאיצים.
קרן פרוטון נוצרת על ידי הפשטת אטומי מימן מהאלקטרונים שלהם והאצת הפרוטונים שנותרו בשדה מגנטי בעזרת סינכרוטרון המאיץ את החלקיקים באמצעות שדות חשמליים משתנים.
לפרוטונים הטעונים יש תכונות ביולוגיות שונות מקרן של פוטונים ולכן יש יתרונות בשימוש בה במצבים מסוימים.
את צורת שחרור האנרגיה מייצגת עקומת בראג כאשר בראג פיק (Bragg peak) היא נקודת שיא שבולטת על העקומה ומייצגת את אבדן האנרגיה של הפרוטון במהלך החדירה שלו לתוך חומר (במקרה שלנו, רקמות גוף).
בהקרנת הפרוטון, בדרך למטרה, הקרן עוברת ברקמות גוף.
מינון הקרינה בדרכו למטרה גדל באיטיות, בהגיעו למטרה מינון הקרינה הוא המרבי (בראג פיק) ולאחריו נפילה לכמעט אפס.
עקומת בראג פיק היא פונקציה של האנרגיה של קרן הפרוטון ומכוונים אותו כך שפיזור הקרינה המרבי שלו יהיה באזור המטרה.
מכיוון שאין שחרור אנרגיה משמעותי נוסף מעבר לנקודת המטרה, רקמות שמעבר למטרה כמעט ואינן חשופות לקרינה.
צורת השחרור הזו היא ייחודית לפרוטונים, לעומת הפוטון שמשחרר קרינה בכל הרקמות אליהם הוא חודר.
מספר מתקני הטיפול בפרוטונים יחסית נדיר בעקבות המורכבות של המתקנים והעלות הגבוהה שלהם.
מספר המתקנים הולך וגדל עם השנים כאשר כ־20 מרכזים נפתחו בשנת 2017 לעומת שני מרכזים בשנת 2000.
בעקבות הזמינות המוגבלת, בחירת המטופלים ל- SRS של פרוטונים היא קפדנית.
גידולים גדולים, בלי שוליים ברורים או כאלה הקרובים במיוחד למבני מוח קריטיים לרוב יוקרנו על ידי קרני פרוטון.
רדיום היל היה מכרה אורניום שפעל באוסטרליה הדרומית בין השנים 1906–1961. זה היה מכרה האורניום הראשון של אוסטרליה.
במהלך תקופת השיא שלו בין השנים 1954–1961 ייצר המכרה כמעט מיליון טון של עפרות נושאות דוידיט כדי לייצר 860 טון של U3O8. סביב המכרה הוקמה עיירה קטנה שמנתה בשיאה 1,100 תושבים וכיום היא עיר רפאים.
ב-1906 גילה הכורה ארתור ג'ון סמית' חומר רדיואקטיבי כ-40 ק"מ דרומית-מזרחית לאולרי.
סמית' היה סבור שמדובר בתחמוצת פח או טונגסטן.
הוא שלח דגימות ממנו לאוניברסיטת אדלייד, שם הגאולוג דאגלס מוסון גילה שמדובר ברדיום ואורניום.
מוסון גילה במכרה גם עקבות של אילמניט, רוטיל, מגנטיט, המטיט, פיריט, כלקופיריט, קוורץ, ביוטיט, כרום, ונדיום ומוליבדן.
מוסון בחר לקרוא למינרל הייחודי שנמצא במכרה דייווידיט על שמו של אדג'וורת דייוויד.
המכרה נקרא בתחילה "מכרה הקרנוטיטים של סמית'", אולם בהמשך הציע מוסון לקרוא לו "רדיום היל".
סמית' חכר את המכרה מממשלת אוסטרליה הדרומית, יחד עם 5 הק"מ הסמוכים לו, ועבד בו במשך שנתיים.
ב-1908 הוקמה "חברת רדיום היל" שחכרה את האזור ואף חפרה מכרות נוספים פרט למכרה שסמית' פתח.
ב-1911 חברת רדיום היל פתחה בית זיקוק מיוחד בסידני.
חלק מהרדיום שנכרה במכרה נמכר לארנסט רתרפורד ומארי קירי.
ב-1914 נסגרו המכרה ובית הזיקוק.
ב-1923 נרכש המכרה בידי "החברה לטיפול ברדיום וביסודות נדירים".
החברה הקימה ליד המכרה מפעל טיהור בניסיון להשתמש ברדיום לצרכים רפואיים.
הניסיון נכשל, וב-1932 המפעל נסגר שוב.
לאחר מלחמת העולם השנייה נפתח המכרה מחדש, הפעם תוך התמקדות בחיפוש אורניום.
ממשלת אוסטרליה הדרומית בנתה תחנת רכבת בסמוך למכרה כדי להקל את גישת העובדים אליו.
עד מהרה נוצרה עיירה קטנה מסביב למכרה שאף כללה בית ספר ובריכת שחיה.
מחקר של ממשלת אוסטרליה שבוצע בשנת 1979 מצא כי שכיחות מקרי המוות מסרטן בקרב עובדי רדיום היל לשעבר הייתה פי ארבעה מהממוצע הארצי.
לפי הדו"ח, 59% מהכורים שעבדו מתחת לקרקע שם במשך תקופה של שנתיים או יותר מתו מסרטן.
רדיומוניטור היא חברת מוזיקה בריטית שהוקמה ב-2002. החברה מפרסמת נתוני איירפליי של שירים ברחבי העולם שהושמעו בפלטפורמות הטלוויזיה והרדיו.
כמו כן, מפרסמת החברה מספר מצעדי מוזיקה שבועיים ושנתיים בכ-120 מדינות.
דירקטור החברה הוא פיליפ ואן אופן.
רדיו שטח הוא אלבום האולפן השביעי של הזמר הישראלי פאר טסי.
האלבום יצא לאור ב-10 בנובמבר 2022.
בתחנת הרדיו 103fm, סיפר טסי על תהליך העבודה של האלבום, ואמר כי "עבדנו עם כמה מפיקים בו זמנית, אני ואיתן דרמון צירפנו אלינו עוד כמה כותבים וכך נוצר האלבום".
בנוסף, העיד כי "האלבום הזה נוצר מאהבה גדולה למוזיקה, מחברות אמיתית.
אני והקהל שלי, יש בנינו משהו שהוא ביני לבינם - שזה קורה בשטח".
בהפקה וכתיבת השירים השתתפו יוצרים רבים, ובהם מתן דרור, אבי אוחיון, גיל ויין, אליעד נחום וטסי עצמו.
האלבום התקבל באופן חיובי על ידי מבקרי המוזיקה והקהל.
בן שלו מהארץ טען כי האלבום הוא "אולי אלבום הפופ הישראלי הכי טוב של התקופה האחרונה", אך סימן את "חציו השני" של האלבום כ"נפילה".
האלבום סימן את חזרתו של טסי למיינסטרים של תעשיית המוזיקה הישראלית, לאחר שסומן בעיני גופים ומבקרים שונים כ"זמר של להיט אחד" בעקבות הצלחתו החד-פעמית של להיטו, "דרך השלום" משנת 2014.
מתוך האלבום הצליחו במיוחד השירים "אהבה חולה" ו-"38", שהגיעו בשיאם למקומות הראשון והשמיני, בהתאמה, במצעד השירים השבועי של ספוטיפיי.
גם בתחנות הרדיו זכו השירים להצלחה, כש-"38" הגיע למקום החמישי במצעד הרשמי של גלגלצ והשני במצעד העשירייה של כאן גימל, ו"אהבה חולה" הגיע למקום הראשון בעשירייה ובמצעד הרשמי של גלגלצ במשך מספר שבועות.
בפברואר 2023 קיבל האלבום את תואר הפלטינה על מעל ל-30 אלף מכירות בחנויות הדיגיטליות, הכוללות מעל ל-45 מיליון השמעות בסטרימינג.
נוסף על כך, האלבום זכה בתואר אלבום השנה בפרסי אקו"ם לשנת 2022-2023.
רדיוכימיה היא הכימיה של חומרים רדיואקטיביים, שבה איזוטופים רדיואקטיביים משמשים לחקר התכונות והתגובות הכימיות של איזוטופים לא רדיואקטיביים.
רדיוכימיה כוללת חקר רדיואיזוטופים טבעיים ומעשה ידי אדם כאחד.
כל הרדיואיזוטופים הם איזוטופים לא יציבים, שעוברים דעיכה גרעינית ופולטים צורה כלשהי של קרינה.
הקרינה הנפלטת יכולה להיות מכמה סוגים כולל קרינת אלפא, קרינת בטא, קרינת גמא, פליטת פרוטונים ונייטרונים יחד עם מסלולי דעיכה של נייטרינו ואנטי-חלקיקים.
קרינת α (אלפא) - פליטת חלקיק אלפא (המכיל שני פרוטונים ושני נייטרונים) מגרעין אטום.
כאשר זה קורה, המסה האטומית של האטום תקטן בארבע יחידות והמספר האטומי יקטן בשניים.
קרינת β (ביתא) - התמרה של נייטרון לאלקטרון ולפרוטון.
לאחר שזה קורה, האלקטרון נפלט מהגרעין אל ענן האלקטרונים.
קרינת γ (גמא) - פליטת אנרגיה אלקטרומגנטית (כגון קרני גמא) מגרעין האטום.
זה מתרחש בדרך כלל במהלך דעיכה רדיואקטיבית אלפא או בטא.
שלושת סוגי הקרינה הללו נבדלים בכוח החדירה שלהם.
קרינת אלפא ניתן לעצור די בקלות באמצעות כמה סנטימטרים של אוויר או פיסת נייר והיא שווה ערך לגרעין הליום.
קרינת בטא ניתן לעצור באמצעות יריעת אלומיניום בעובי של מילימטרים בודדים בלבד.קרינת גמא הוא החודרנית ביותר מבין השלושה והיא פוטון בעל אנרגיה גבוהה ונטול מסה.
קרינת גמא דורשת מיגון ניכר של מתכת כבדה (בדרך כלל על בסיס עופרת או בריום) כדי להפחית את עוצמתה.
החלפת אטום ספציפי בתרכובת באיזוטופ רדיואקטיבי שלו מאפשרת לעקוב אחר תגובה כימית ותהליכים בתרכובת זו.
דוגמה: חקירת תגובה כימית במולקולות שסומנו בפחמן-14.
תיארוך רדיומטרי: שיטה לתיארוך חומרים המבוססת על ידיעת קצב הדעיכה הרדיואקטיבית של איזוטופים טבעיים, ושיעורו של קצב זה בעת המדידה.
דוגמה: תיארוך פחמן-14 משמש לקביעת גילו של עצם המכיל חומר אורגני.
באמצעות הקרנת עצמים בנייטרונים ניתן לעורר רדיואקטיביות; אקטיבציה זו של איזוטופים יציבים ליצירת רדיואיזוטופים היא הבסיס לאנליזת אקטיבציית נייטרונים .
חפץ מעניין ביותר שנחקר בדרך זו הוא שיער מראשו של נפוליאון, שנבדק על תכולת הארסן בו.
קיימת סדרה של שיטות ניסוי, שתוכננו כדי לאפשר מדידה של מגוון אלמנטים במטריצות שונות.
כדי לצמצם את השפעת המטריצה מקובל להשתמש במיצוי כימי של היסוד המבוקש ו/או לאפשר לרדיואקטיביות הנובעת ממרכיבי המטריצה להתפרק לפני מדידת הרדיואקטיביות.
מכיוון שניתן לתקן את השפעת המטריצה באמצעות התבוננות בספקטרום ההתפרקות, הכנת דגימה מועטה או לא נדרשת עבור דגימות מסוימות, מה שהופך את אנליזת אקטיבציית נייטרונים לפחות רגישה לזיהום.
ניתן לראות את ההשפעות של סדרה של זמני קירור שונים אם דגימה היפותטית המכילה נתרן, אורניום וקובלט ביחס של 100:10:1 הייתה נתונה לפולס קצר מאוד של נייטרונים תרמיים.
הרדיואקטיביות הראשונית תהיה נשלטת על ידי פעילות 24Na (זמן מחצית חיים 15 שעות) אך עם הזמן הגדל ה-239Np (זמן מחצית חיים 2.4 דקות לאחר היווצרות מהאב 239U עם זמן מחצית חיים 24 דקות) ולבסוף פעילות 60Co (5.3 שנים) תשלוט.
יישום אחד בביולוגיה הוא חקר ה-DNA באמצעות זרחן-32 רדיואקטיבי.
בניסויים אלו, זרחן יציב מוחלף בזרחן-32 הרדיואקטיבי, הזהה מבחינה כימית, והרדיואקטיביות המתקבלת משמשת באנליזה של המולקולות והתנהגותן.
דוגמה נוספת היא העבודה שנעשתה על מתילציה של יסודות כמו גופרית, סלניום, טלוריום ופולוניום על ידי אורגניזמים חיים.
הוכח שחיידקים יכולים להמיר את היסודות הללו לתרכובות נדיפות.
נהוג לחשוב שמתילקובלמין (ויטמין B12) גורם לאלקילציה של יסודות אלו ליצירת הדימתילים.
הוכח ששילוב של קובאלוקסים ופולוניום אנאורגני במים סטריליים יוצר תרכובת פולוניום נדיפה, בעוד שניסוי בקרה שלא הכיל את תרכובת הקובלט לא יצר את תרכובת הפולוניום הנדיפה.
לעבודת הגופרית נעשה שימוש באיזוטופ 35S ואילו לפולוניום 207Po.
בכמה עבודות קשורות על ידי הוספת 57Co לתרבית החיידקים, ואחריה בידוד של הקובלמין מהחיידקים (ומדידה של הרדיואקטיביות של הקובלמין המבודד) הוכח שהחיידקים ממירים קובלט זמין למתילקובלמין.
ברפואה גרעינית, סריקות טומוגרפיית פליטת פוזיטרונים (PET) משמשות בדרך כלל למטרות אבחון.
נותב קרינה מוזרק לוורידי המטופל שנלקח למכונת PET.
הנותב הרדיואקטיבי משחרר קרינה החוצה מהמטופל והמצלמות במכונה מפרשות את הקרינה מהנותב.
מכונות סריקת PET משתמשות בזיהוי נצנוץ במצב מוצק בגלל יעילות הזיהוי הגבוהה שלהן, גבישי NaI(Tl) סופגים את קרינת הנותב ומייצרים פוטונים המומרים לאות חשמלי עבור המכונה לאנליזה.
בנוסף רפואה גרעינית עושה שימוש באטומים רדיואקטיביים ובקרינה מייננת לשם מחקר ואבחון מחלות וכדי ללמוד על שינויים פתולוגיים.
רדיוכימיה כוללת גם חקר התנהגותם של רדיואיזוטופים בסביבה; למשל, שריפת יער או דשא יכולה להפוך רדיואיזוטופים לניידים שוב.
בניסויים אלה, הופעלו שריפות באזור הסגור סביב צ'רנוביל ונמדדה הרדיואקטיביות באוויר במורד הרוח.
תהליכים רבים יכולים לשחרר רדיואקטיביות לסביבה, למשל, פעולת הקרניים הקוסמיות באוויר אחראית ליצירת רדיואיזוטופים (כגון 14C ו-32P), ההתפרקות של 226Ra יוצרת 222Rn שהוא גז שיכול להתפזר דרך סלעים לפני שהוא נכנס למבנים ולהתמוסס במים וכך להיכנס למי שתייה.
בנוסף, פעילויות אנושיות כמו ניסוי בנשק גרעיני, תאונות, ופעילות שגרתית בתעשייה הביאו לשחרור רדיואקטיביות.
הכימיה הסביבתית של כמה יסודות רדיואקטיביים כמו פלוטוניום מסובכת בשל העובדה שתמיסות של יסוד זה יכולות לעבור דיספרופורציונציה, וכתוצאה מכך, מצבי חמצון רבים ושונים יכולים להתקיים במקביל.
נעשתה עבודה מסוימת על זיהוי מצב החמצון ומספר קואורדינציה של פלוטוניום ושאר האקטינידים בתנאים שונים.
זה כולל עבודה גם על פתרונות של קומפלקסים פשוטים יחסית וגם עבודה על קולואידים שתיים מהמטריצות המרכזיות הן קרקע/סלע ובטון, במערכות אלו נחקרו התכונות הכימיות של פלוטוניום בשיטות כגון EXAFS ו-XANES .
למרות השימוש ההולך וגובר ברפואה גרעינית, פוטנציאל ההתרחבות של תחנות כוח גרעיניות, וחששות לגבי הגנה מפני איומים גרעיניים וניהול הפסולת הגרעינית שנוצרה בעשורים האחרונים, מספר הסטודנטים הבוחרים להתמחות בגרעין וברדיוכימיה ירד באופן משמעותי במהלך העשורים האחרונים.
כעת, כאשר מומחים רבים בתחומים אלה מתקרבים לגיל פרישה, נדרשת פעולה כדי למנוע פער בכוח העבודה בתחומים קריטיים אלה, למשל על ידי בניית עניין של סטודנטים בקריירות אלה, הרחבת היכולת החינוכית של אוניברסיטאות ומכללות, והכשרה תוך כדי עבודה.
גרעין ורדיוכימיה (Nuclear and Radiochemistry - NRC) נלמדים בעיקר ברמת האוניברסיטה, בדרך כלל תחילה ברמת תואר שני ודוקטורט.
באירופה נעשה מאמץ משמעותי להרמוניה ולהכין את החינוך ב-NRC לצרכים העתידיים של התעשייה והחברה.
מאמץ זה מתואם בפרויקטים הממומנים על ידי הפעולה המתואמת הנתמכת על ידי תוכנית המסגרת השביעית של סוכנות האטום האירופית: פרויקט CINCH-II - שיתוף פעולה בחינוך והכשרה בכימיה גרעינית.
"רדיו שטח 2" הוא אלבום האולפן השמיני של פאר טסי.
האלבום יצא ב-26 במאי 2024. זוכה פרס אלבום השנה במצעד השנתי של גלגלצ לשנת תשפ"ד.
פאר טסי הוציא את אלבום האולפן השביעי שלו, "רדיו שטח", בנובמבר 2022, שזכה להצלחה מסחרית רבה ומתוכו בלטו השירים "אהבה חולה" ו-"38".
רדיו שטח 2 הוא אלבום המשך ל"רדיו שטח".
האלבום יצא ללא סינגל מקדים, וכולל בתוכו 20 שירים.
טסי כתב ברשתות החברתיות עם צאת האלבום: "ב"ה, אלבום חדש, ממשיך את המסע שלי אתכם לרדיו שטח 2. מקווה שתיהנו ממנו, תכתבו לי בחזרה, אוהב ומעריך".
בהפקת וכתיבת שירי האלבום לקחו חלק בין היתר טסי, איתן דרמון, טליס, מתן דרור, ואבי אוחיון.
מתוך האלבום, יצא לאור "רוז" כסינגל לתחנות הרדיו עם צאתו.
ביולי 2024 יצא לאור השיר "מלודי" כסינגל שיווקי מתוך האלבום.
באוגוסט יצא השיר "מה יהיה מחר" כסינגל שיווקי נוסף מתוך האלבום לתחנות רדיו.
מאז צאת האלבום נכנסו שיריו למצעדים שונים וזכו להצלחה הן בנתוני השמעות ברדיו, והן מבחינת נתוני השמעות בפלטפורמות הסטרימינג השונות.
"רדיו שטח 3" הוא אלבום האולפן התשיעי של פאר טסי.
טסי הודיע על יציאת האלבום בהפתעה ב-27 ביוני, ערב לפני יום יציאת האלבום, דרך הרשתות החברתיות פייסבוק ואינסטגרם.
רדיוס שוורצשילד או הרדיוס הכבידתי (הרדיוס הגרביטציוני) הוא ערך גבולי של רדיוס, המתקשר לכל מסה ופרופורציונלי לגודלה.
הערך מגדיר עבור המסה אזור המכונה חור שחור - שעם ההתקרבות אליו עוצמת שדה הגרביטציה מתחזקת וקצב השתנותה נעשה תלול, ומעבר לו כל גוף וקרינה אינם יכולים אלא לנוע אל תוכו ולהיבלע.
עצם שכל מסתו נמצאת בתוך רדיוס שוורצשילד שלו הוא עצם שעבר קריסה כבידתית ומהווה חור שחור.
רדיוס שוורצשילד קרוי על שמו של קרל שוורצשילד, שגילה אותו ב-1916, כחלק מן הפתרונות שהציע למשוואות איינשטיין (מטריקת שוורצשילד).
הערך מציין למעשה אזור של סינגולריות קואורדינטורית, המהווה תנאי הכרחי אך בלתי מספיק לקיום סינגולריות כבידתית, המתאפיינת בעקמומיות וצפיפות אינסופית.
בהתייחס לחורים שחורים, רדיוס שוורצשילד מגדיר את מעטפת אופק האירועים.
לפי שוורצשילד, אם נדחס את מסתו של גוף כלשהו לכדור שרדיוסו הוא רדיוס שוורצשילד של הגוף, גוף זה יהפוך לחור שחור.
עם זאת, כאשר רדיוס שוורצשילד עובר בתוך הגוף, הוא אינו אלא גבול תאורטי.
לדוגמה, רדיוס שוורצשילד של השמש הוא כ-3 ק"מ לערך, כלומר עמוק בתחום השמש (רדיוס השמש כיום מוערך בכ־700,000 ק"מ) ולכן אינו אלא גבול תאורטי (ואכן חומר וקרינה יכולים לצאת ממרכז השמש).
למעשה, מאחר שהשמש משתייכת לקבוצת הננסים הצהובים – כלומר מסתה היא קטנה ביחס לשמשות אחרות ונמוכה מגבול צ'נדראסקאר, הנדרש לגבירת כוח הגרביטציה המושך לקריסה על לחץ הניוון המנוגד לה – שלב החיים האחרון שלה הוא ננס לבן, והיא רחוקה מלקרוס לחור שחור.
רדיוס שוורצשילד הוא יחסי למסת הכוכב, ועצמים ואינפורמציה אינם יכולים לצאת ממנו.
הרדיוס משמש גם להגדרת אופק האירועים של חור לבן.
רדיוס שוורצשילד, , נתון על ידי הנוסחה:
הוא קבוע הכבידה של ניוטון (ביחידות SI הוא שווה ל-).
היא מהירות האור (כ- מטרים לשנייה).
היא מסת הכוכב (ביחידות SI היא נמדדת בק"ג).
רדיוס שוורצשילד (במטרים) של גוף הוא על כן בקירוב פעמים מסת הגוף בק"ג.
מאחר שרדיוס שוורצשילד, לפי הגדרתו, הוא הגבול שמעבר לו אפילו אור אינו יכול להימלט משדה הכבידה של הגוף, מהירות המילוט מרדיוס שוורצשילד עצמו שווה בעצם למהירות האור, מה שמאפשר לחשב את הרדיוס מתוך עקרונות לא-יחסותיים:
כאמור, ברדיוס שוורצשילד מהירות המילוט שווה למהירות האור, כך שאם מציבים rs (רדיוס שוורצשילד) במקום r, ו-c (מהירות האור) במקום ve, יתקבל:
ומכאן ניתן לחלץ את הנוסחה שלעיל.
הנחות מוצא אלו מאפשרות לצמצם את משוואות איינשטיין לשלוש משוואות עיקריות ולחלץ מהן את ריבוע האינטרוול והטנזור המטרי (הכלים המתמטיים המגדרים את עקמומיות המרחב-זמן) המאפיינים את המקרה שהוגדר, של גוף מבודד (קירוב טוב לתיאור מערכת השמש שלנו, למשל).
הטנזור המטרי אשר מתקבל תחת הנחות אלו הוא המטריצה:
m הוא קבוע אינטגרציה, הפרופורציוני למסה הקבועה במרכז (M), שערכו לפי פתרון שוורצשילד החיצוני הוא
r הוא המרחק מן המסה
מהתבוננות בטנזור המטרי ניתן לראות כי רכיבי האלכסון הראשי של המרחב הנבחן אינם קבועים ותלויי מקום, דבר המצביע על עקמומיות המרחב-זמן ותואם מערכת הנתונה להשפעת כבידה.
בחינה נוספת מראה כי עבור מרחק שגודלו , הרכיבים הקיצונים באלכסון, A11 ו-A44 ( ו-, בהתאמה), הופכים לקיצוניים - האחד שואף לאינסוף ואילו האחר לאפס.
ערך 'בעייתי' זה הוא רדיוס שוורצשילד.
זהו למעשה ערך הרדיוס שעבורו רכיבי הטנזור גורמים לקשיים ו'שוברים' את מערכת הקואורדינטות בה נעשה שימוש - כלומר, מצביעים על כך שזו אינה מתאימה עוד לתיאור המרחב הפיזיקלי בנקודה זו.
ההתבדרות זו מציינת קיומה של סינגולריות של הקואורדינטות - תנאי הכרחי, אך בלתי מספיק, לקיומה של סינגולריות כבידתית (המתאפיינת בעקמומיות אינסופית).
מועדון כדורגל רדינג הוא קבוצת הכדורגל הבכירה של העיר רדינג, אנגליה, המשחקת בפוטבול ליג הראשונה.
נוכח מיקומה של העיר רדינג במחוז ברקשייר - הוא המחוז המלכותי של אנגליה - כינויה של הקבוצה הוא "המלכותיים" (The Royals).
הקבוצה משחקת באצטדיון מדייסקי (Madejski Stadium) המונה 24,200 מקומות ישיבה, ומאמנה הנוכחי הוא ניגל אדקינס.
מדיה של רדינג כוללים חולצת פסים אופקיים בצבע כחול-לבן, ומכנס כחול.
המועדון נוסד בשנת 1871 תחת הכינוי "אנשי האפיפית" (Biscuitmen) על שם התעשייה המרכזית בעיירה.
בשנות השבעים שונה הכינוי ל"מלכותיים".
בשנותיו המוקדמות נדד המועדון בין מספר מגרשים.
עד 1878 שיחק ב"Reading Recreation Ground", ובארבע השנים הבאות שיחק באצטדיון הקריקט המקומי.
בין השנים 1882–1889 שיחק ב"קולי פארק", ובתקופה שבין 1889–1896 שיחק באצטדיון הקריקט בקייברשם.
עם הפיכתו של המועדון למקצועי בשנת 1895 היה צורך למצוא מגרש גדול יותר.
ב-5 בספטמבר 1896 עברה רדינג לשחק במגרשה באלם פארק, אשר נבנה במיוחד לצורך זה.
המגרש שימש אותה ב-102 השנים הבאות, עד שבשנת 1998 עברה לאצטדיון מדייסקי החדיש בן 24,200 המקומות.
רדינג נבחרה לפוטבול ליג בשנת 1920 והצטרפה לליגה האנגלית השלישית.
הקבוצה העבירה את רובן המכריע של שנותיה בליגה השלישית, כאשר היא עולה לפרקים לליגת המשנה וצונחת לפרקים לליגה הרביעית.
הופעתה הטובה ביותר עד כה של רדינג בגביע ה-FA הייתה בעונת 1926/1927, כאשר הודחה בשלב חצי הגמר על ידי קארדיף סיטי, שזכתה בסופו של דבר בגביע.
רגע התהילה של הקבוצה הגיע בשנת 1988 עתה זכתה בגביע סיימון כשניצחה את לוטון טאון בגמר באצטדיון ומבלי.
רדינג מחזיקה בשיא האנגלי ברצף הניצחונות מראשיתה של העונה: הקבוצה ניצחה בכל אחד מ-13 המחזורים הראשונים של עונת 1985/1986. בשנת 1979, שוער רדינג סטיב דת' שבר שיא אנגלי נוסף כששמר על שער נקי במשך 1103 דקות (במצטבר).
עם זאת, רדינג מחזיקה בכבוד המפוקפק כקבוצה שהודחה מגביע ה-FA הכי הרבה פעמים.
זאת מכיוון שרדינג, לצד נוטס קאונטי, היו הראשונים מבין מועדוני הכדורגל האנגלים הפעילים כיום שהתחרו במפעל מראשיתו בשנת 1876, ומאז הפסידו שתיהן משחק אחד מדי שנה, מלבד ב-1894 או אז זכתה נוטס קאונטי בגביע.
עונת הייתה עונת השיא של המועדון, שהשיג 31 ניצחונות בליגת המשנה עם המנג'ר סטיב קופל, בדרך לקביעת שיא הנקודות באנגליה בכל הזמנים (106).
בסיום העונה זכו הרויאלס באליפות והעפילו לראשונה בתולדותיהם לליגה הבכירה.
עונת הבכורה בפרמיירליג, ב-, היוותה המשך ישיר לעונת השיא הקודמת, כשהקבוצה משיגה 55 נקודות (16 ניצחונות), מסיימת במקום השמיני המכובד ומפספסת בנקודה אחת בלבד הופעה היסטורית במפעל אירופי.
בעונת סבלה רדינג מחוסר יציבות, אף על פי שהותירה כמעט את כל הסגל שהיה אחראי לעונה הטובה הקודמת.
36 נק' (22 הפסדים) שלחו אותה בחזרה לליגת המשנה, כשהיא מדורגת אחרי פולהאם, שניצלה בזכות הפרש של שלושה שערים בלבד.
רדינג כשלה בניסיונה לחזור לפריימר ליג בעונה שאחרי הירידה לאחר שהקבוצה נוצחה בחצי גמר הפלייאוף על העלייה לפריימר ליג בידי ברנלי.
בסיום אותה עונה עזב את הקבוצה המנג'ר קופל, והחליף אותו ברנדן רוג'רס.
בסיום עונת 11–2010 העפילה לגמר הפלייאוף על ההפעלה לפרמייר ליג אך הקבוצה נוצחה בידי סוונסי סיטי 2-4 והקבוצה לא הצליחה לחזור לפרמייר ליג.
שנה מאוחר יותר זכתה הקבוצה באליפות הפוטבול ליג ובכך שבה הקבוצה לפרמייר ליג אחרי 4 שנים של היעדרות.
ב-12 במרץ 2013 פוטר המאמן בראיין מקדרמוט בשל חוסר הצלחת הקבוצה תחתיו כמאמן, ושבועיים לאחר מכן מונה במקומו ניגל אדקינס, אשר חתם על חוזה ל-3 שנים וחצי בקבוצה.
בשנת 2015, הגיעה הקבוצה, בפעם השנייה בתולדותיה ובפעם הראשונה מאז 1927, לחצי גמר הגביע האנגלי (חצי גמר הוא הישג השיא של הקבוצה בגביע), והפסידה לארסנל שזכתה בטורניר.
רדיותרפיה (טיפול קרינתי) הוא טיפול שמשתמש בקרינה מייננת כגון קרני רנטגן או קרינת איזוטופים, בדרך כלל כחלק מטיפול בסרטן כדי לשלוט או להרוג תאים ממאירים, כאשר מקור הקרינה הוא בדרך כלל מאיץ חלקיקים קווי.
טיפול בהקרנות עשוי להיות מרפא במספר סוגים של סרטן אם הם ממוקמים באזור אחד בגוף.
זה יכול לשמש גם כחלק מטיפול מסייע, כדי למנוע הישנות של הגידול לאחר ניתוח להסרת גידול ממאיר ראשוני (למשל, שלבים מוקדמים של סרטן השד).
ברדיותרפיה, מנת קרינה מותאמת להרס התאים הסרטניים ברקמה.
מטרתה היא להרוג תאים סרטניים תוך כדי מזעור רמת הקרינה לרקמות הבריאות.
התאים הסרטניים מתחלקים במהירות, ולכן הקרינה הורסת אותם ומונעת את התפשטותם על ידי פגיעה ב-DNA שלהם.
על הטיפול להיות מתוכנן בקפידה על מנת להבטיח כי מנת הקרינה הנכונה תינתן במיקום הנכון.
הבעיה העיקרית היא הסכנה של גרימת נזק לרקמות בריאות.
מגוון של טכניקות טיפול המשתמשות בסוגים רבים של קרינה יכולות לשמש לטיפול בסרטן ובמחלות לא-סרטניות נוספות.
בטיפול במחלת הסרטן, טיפולי הקרינה ניתנים לרוב מדי יום במשך כ-6 שבועות, על מנת לאפשר זמן החלמה מספיק לרקמות הבריאות בין הטיפולים.
טיפול בקרינה משמש כמעט 60% מכלל חולי הסרטן.
בטיפולים מכוונים להחלמתו של המטופל או לטיפול פליאטיבי אצל אנשים שסובלים מסרטן סופני.
במחלות רבות כמו גידולי שד, ערמונית, ריאה וצוואר, קרינה הפכה לחלק בלתי נפרד מגישות הטיפול בכמה מודלים טיפוליים שונים.
בטיפולי רדיותרפיה שמכוונים להחלמת המטופל, המטרה היא לתת מנת קרינה מקסימלית לאזור הגידול ויחד עם זאת למזער את הגעת הקרינה ופגיעתה באזורים מסביב לגידול ואיברים.
כלומר מינון חזק ככל האפשר לאזור הגידול אך מצד שני לא חזק מדי כדי שלא לפגוע בתאים בריאים.
על מנת לקבל את התוצאה הרצויה, יש להיות מאוד מדויקים באזור המטרה בגוף, ניתן להשיג דיוק זה דרך הדמיות וצילומי CT ,MRI ו-PET.
בנוסף, מכיוון שהגידול בדרך כלל אינו סטטי ונע יחד עם תנועת איברים, הגישה הפשוטה ביותר לטפל בבעיה זו היא לספק מרווח רחב סביב היעד ליצירת נפח יעד תכנון.
ולכן, סימון המטופל הוא קריטי בשלב זה של הטיפול מכיוון שבכל הקרנה הוא יצטרך להיות ממוקם בדיוק באותו המקום כמו בטיפולים הקודמים.
כלים רבים לסימון אזורי ההקרנה פותחו בדיוק בשביל מטרה זו, כולל מסכות וכריות אשר יכולות להיתפר למטופל.
תאי סרטן כליה וסרטן מלנומה נחשבים לסוגי סרטן עמידים בפני רדיותרפיה.
עם זאת, במצבים אלו רדיותרפיה עדיין נחשבת לאופציה כטיפול פליאטיבי במלנומה גרורתי.
שילוב של הקרנות עם אימונותרפיה הוא תחום פעיל בחקירה והראה הבטחה מסוימת למלנומה ועוד סוגי סרטן.
חשוב לשים לב להבדל בין עמידות הסרטן/הגידול לרדיותרפיה, שברמה מסוימת הוא מדד מעבדתי, לבין היכולת לטפל בו דרך רדיותרפיה בסביבה קלינית.
לדוגמה, לוקמיה לא מטופלת על ידי רדיותרפיה מכיוון שהיא מפוזרת בכל הגוף, בעוד שבלימפומה אפשר לטפל דרך רדיותרפיה אם הגידול מרוכז באזור אחד בגוף.
מכיוון שאנו לא יכולים להקרין בכל מקום בגוף במטרה להרוג את התא הסרטני.
בנוסף הרבה מסוגי הסרטן שהם עמידים בצורה חלקית לרדיותרפיה כן אפשר לטפל בהם דרך שיטה זו אם הגידולים מתגלים בשלבים מוקדמים.
לדוגמה סרטן העור (חוץ ממלנומה), גידול בראש/ובצוואר, סרטן השד, סרטן ריאות שאינו קטן בתאים, סרטן צוואר הרחם, סרטן פי הטבעת וסרטן הערמונית.
בדרך כלל לא ניתן לטפל בסרטן גרורתי בקרינה מכיוון שלא ניתן לטפל בגוף כולו.
טיפולי קרינה כשלעצמם אינם כואבים.
טיפולים מקלים של מנות קטנות (למשל טיפול עבור גרורות גרמיות) גורמים לתופעות לוואי מינימליות ואף ללא תופעות כלל, על אף שכאב קצר מועד יכול להיות מורגש בימים שלאחר הטיפול, כתוצאה מבצקת דחיסת עצבים באזור המטופל\המוקרן.
מנות גבוהות יותר של קרינה יכולות לגרום לתופעות לוואי משתנות במהלך הטיפול (תופעות לוואי חמורות), בחודשים או בשנים שלאחר הטיפול (תופעות לוואי ארוכות-טווח) או שלאחר טיפול מחדש (תופעות לוואי מצטברות).
המקור, העוצמה והאריכות של תופעות לוואי תלויים באיבר הסופג את הקרינה, בטיפול עצמו (סוג הקרינה, עוצמת המנה, בכימותרפיה המתרחשת במקביל) ובמטופל.
רוב תופעות הלוואי ניתנות לחיזוי, מוגבלות בדרך כלל לאזור בגוף המטופל הנספג בקרינה ותלויות במנת הקרינה.
לדוגמה, ניתן לקשר מנות גבוהות יותר של קרינה המכוונת אל הראש והצוואר אל סיבוכים קרדיוסקולריים, תפקוד לקוי של בלוטת התריס ותפקוד לקוי של ציר יותרת המוח.
טיפולי קרינה מודרניים נועדו להקטין תופעות לוואי למינימום ולעזור למטופל להבין ולהתמודד עם תופעות לוואי בלתי-נמנעות.
תופעות הלוואי העיקריות שדווחו כוללות עייפות וגירויי עור, כמו כוויית שמש חלשה עד בינונית.
העייפות בדרך כלל מתרחשת בזמן תהליך הטיפול ויכולה להימשך שבועות לאחר שהטיפול נגמר.
העור המוקרן יכול להבריא, אך לא יהיה אלסטי (גמיש) כבעבר.
זוהי איננה תופעת לוואי כללית של טיפולי קרינה, ומקושרת מכנית רק לטיפול באזור הבטן (אשר מגיבה ככמה שעות לאחר הטיפול), או לטיפול קרינתי במבנים מסוימים בראש אשר יוצרים בחילה, בזמן טיפול של גידולי ראש וצוואר.
השכיח ביותר מבין מבנים אלו הוא פרוזדור האוזניים הפנימיות.
כמו בכל טיפול מעורר-דאגה או מלחיץ, מטופלים מסוימים מקיאים מיד לאחר טיפול הקרינה, או אף רק בציפייה לו, אך ההקאה נחשבת כתגובה פסיכולוגית.
ניתן לטפל בבחילה הנגרמת מכל סיבה, על ידי תרופות נוגדות-הקאה.
אם אזורי הצוואר והראש מטופלים, כאבים ואולקוס זמניים מתרחשים באופן שכיח בפה ובגרון.
כאשר אלו חמורים, הם יכולים להשפיע על יכולת הבליעה והמטופל יצטרך משככי כאבים ותוספי מזון או עזר תזונתי אחר.
הוושט יכול לכאוב בנוסף אם הוא מטופל באופן ישיר, או כפי שקורה באופן שכיח, הוא מקבל מנה עקיפה של קרינה במהלך טיפול בסרטן הריאה.
כאשר מטפלים בגידולים ממאירים בכבד או בגרורות, הקרנה עקיפה עלולה לגרום לכיבי קיבה או תריסריון.
שיטות וטכניקות שונות נגישות כדי להוריד את השכיחות של תופעת הלוואי הנגדית.
המעי התחתון ניתן לטיפול על ידי קרינה ישירה (בטיפול הסרטן הרקטלי או האנאלי), או שהוא ניתן לחשיפת קרינה מאזורים אחרים באגן הירכיים (ערמונית, שלפוחית, אזורי המין הנשיים).
סימפטומים אופייניים כוללים כאב, שלשול ובחילה.
ייתכן והתערבות תזונה תוכל לעזור עם שלשול הנובע מטיפולי הקרינה.
מחקרים במטופלי קרינה באזור אגן הירכיים כחלק מטיפול נוגד-סרטן שעיקרו באגן הראו כי דיאטה הכוללת שינויים בצריכת שומן, סיבים ולקטוז יכולה להפחית את תופעת השלשול בסיום הטיפול בקרינה
כחלק מדלקת כללית המתרחשת, התנפחות של רקמות רכות יכולה לגרום לבעיות במהלך טיפולי הקרינה.
זוהי בעיה במהלך טיפול של גידולי מוח וגרורות במוח, במיוחד היכן שישנו לחץ תוך-גולגולתי מלפני כן, או היכן שהגידול גורם לחסימה של קנה הנשימה או סמפונות עיקריות למשל.
התערבות כירורגית תישקל קודם לטיפול בקרינה.
אם הניתוח ייחשב כמיותר או כבלתי-מועיל, המטופל כנראה יקבל סטרואידים בזמן טיפולי הקרינה כדי להפחית את ההתנפחות.
בלוטות המין (gonads), כגון השחלות והאשכים, רגישות מאוד לקרינה.
ייתכן והן ייכשלו בייצור גמטות (תאים המשתתפים בתהליך ההפריה) כתוצאה מחשיפה ישירה של רוב סוגי המנות לקרינה בטיפולים הרגילים.
תכנון טיפולי עבור כל חלקי הגוף נועד למזער במידה המרבית, אם לא לשלול בכלל, את החשיפה לקרינה של בלוטות המין אם הן אינן נמצאות באזור הטיפול העיקרי כנגד הסרטן.
טיפול ברדיותרפיה עלול לגרום לתפקוד וחשק מיני ירוד, הרגשה של מופנמות והתכנסות פנימית.
הן אצל גברים והן אצל נשים.
תופעות לוואי משניות מתרחשות כחודשים ועד שנים לאחר הטיפול והן, באופן כללי, מוגבלות לאזור אשר טופל.
הן נובעות לרוב מנזק לכלי דם ותאי רקמות מחברות.
השפעותיהן של תופעות מאוחרות רבות נחלשות על ידי חלוקה של הטיפול למנות קטנות יותר.