tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מריבות בין בניו של מחמוד אפשרו לאוע'וזים לשוב לח'וראסאן ולהמשיך משם בפשיטות שוד לכל כיוון.
האחים צ'אע'רי וטוע'ריל הציגו עצמם כמוסלמים סונים אדוקים ורכשו לעצמם הכרה כקליינטים של הח'ליפה, על-אף שהמשיכו לשלוח את אנשיהם לפשיטות ביזה.
כדי למנף את הניצחון על הע'זנווים, הכוחות הסלג'וקים התפצלו לשלושה, כאשר כוח בהנהגתו של מוסא הטריד את הספר של שאריות המדינה הע'זנווית, אפגאניסטאן של היום, כוח בהנהגתו של צ'אע'רי נותר לשמור על הבסיס הסלג'וקי החדש בח'וראסאן וסביבתה ואילו טוע'ריל יצא עם כוח אוע'וזי למסע כיבושים במערב.
צ'אע'רי הוסיף לח'וראסאן את ח'ואריזם והכריח את הקאראח'אנים ואת הע'זנווים, שהצליחו לשמור את ע'זנה בידיהם, להכיר בכוחו.
במקביל, ממערב לח'ואריזם וח'וראסאן, האימפריה הבויהית, שהייתה עד לאחרונה חלק מתור זהב תרבותי אזורי, התמודדה עם גלי אלימות, אשר היו בקולורציה לשינויים האקלימים שהשפיעו ישירות על מחירי המזון.
בעוד הבויהים מתמודדים עם ניסיון הפיכה, פרעות של נוודים מקומיים, ומרד של הצבא, קרב אל העיר צבא שהובל על ידי ההנהגה הסלג'וקית, ועמים נוספים אשר ביקשו להצטרף לכוח תחת הנהגתם.
ב-18 בדצמבר 1055 נכנסה ההנהגה הסלג'וקית לעיר, בטענה שעליהם לעצור בעיר בדרכם לחג' במכה, אולם בפועל השתלטו הסלג'וקים בהדרגה על העיר ובאופן חסר תקדים התחילו שושלת של עם נודד וחסר מורשת ששולט על אחת הערים המרכזיות בעולם האסלאם.
גם לאחר תחילת שלטון הסלג'וקים בבגדאד, בעיות האקלים נותרו ובעקבותיהם גם בעיות המזון, ו-13 השנים הראשונות של השלטון רצופות ברעב, אלימות, ביזה של מזון, ומלחמת אזרחים שבמהלכה פרצה מגפה.
בשנת 1060 החלה התייצבות אקלימים באזור, מה שהוביל לחידוש שגשוג החקלאות, והיה הרקע לתחילת היציבות השלטונית של הסלג'וקים באימפריה החדשה שכוננו.
לאחר שצ'אע'רי מת בסביבות 1058, עברה השליטה בממלכה הסלג'וקית בח'וראסאן לידי בנו אלפ ארסלאן, בעוד בן אחר מבניו, קאוורט קארא-אסלאן, גיבש לעצמו בינתיים נסיכות עצמאית בקרמאן, בדרום איראן, שתשרוד עד סוף המאה ה-12.
בין השנים 1020 ל-1040 לספירה, היגרו לאיראן הטורקים אוג'וזים, הידועים גם בתור טורכמנים, בראשם בנו של סלג'וק מוסא והאחיינים תוגריל וצ'אגרי.
בתחילה, הם עברו דרומה ל-Transoxiana ולאחר מכן ל-Khorasan, נמשכו על ידי הזמנות של שליטים מקומיים ובריתות וסכסוכים שלאחר מכן.
יש לציין, טורקים אחרים של אוע'וז כבר התיישבו ב-Khorasan, במיוחד סביב הרי קופת דאג, אזור המשתרע מהים הכספי ועד מרב בטורקמניסטן של ימינו.
נוכחות מוקדמת זו מתבטאת בהתייחסויות למקומות כמו דהיסטאן, פאראווה, נאס"א וסרק במקורות עכשוויים, כולם ממוקמים בתורמניסטן של היום.
בסביבות 1034, תוגריל וצ'אגרי הובסו היטב על ידי האוע'וז יבגו אלי-תג'ין ובעלי בריתו, מה שאילץ אותם להימלט מטרנסוקסיאנה.
בתחילה, טורקמנים מצאו מקלט בחוואראזם, ששימש כאחד משטחי המרעה המסורתיים שלהם, אך הם גם זכו לעידוד על ידי המושל הגזנאווידי המקומי, הארון, שקיווה לנצל את הסלג'וקים עבור מאמציו לתפוס את ח'וראסאן מידי ריבונו.
כאשר הארון נרצח על ידי סוכני גזנאוויד בשנת 1035, הם נאלצו שוב לברוח, הפעם לכיוון דרום על פני מדבר קרקום.
תחילה עשו הטורקמנים את דרכם לעיר החשובה מרב, אבל אולי בגלל הביצור החזק שלה, הם שינו את מסלולם מערבה כדי למצוא מקלט בנאס"א.
לבסוף, הם הגיעו לקצוות של חוראסאן, המחוז שנחשב ליהלום בכתר הע'זנאוויד.
הסלג'וקים ניצחו את הגאזנווידים בקרב על מישורי נאס"א בשנת 1035. נכדיו של סלג'וק, טוגריל וצ'אגרי, קיבלו את סמל המושל, מענקי קרקע וקיבלו את התואר דקהאן.
בתחילה הסלג'וקים נהדפו על ידי מחמוד ופרשו לחווארזם, אך טוגריל וצ'אגרי הובילו אותם ללכוד את מרב ונישאפור (1037/38).מאוחר יותר הם פשטו שוב ושוב על שטחים וסחרו עם יורשו, מסעוד, על פני חוראסאן ובאלך.
הם מתחילים להתיישב במזרח פרס.
סלבטורה קמאראנו (באיטלקית: Salvatore Cammarano; 19 במרץ 1801 בנאפולי – 17 ביולי 1852 בנאפולי) היה לבריתן ומחזאי איטלקי פורה שנודע ביותר, כנראה, בטקסט שכתב ל"לוצ'יה די למרמור" ב-(1835) בשביל גאטנו דוניצטי.
לורדי כתב את "אלזירה" (1845), "קרב לניינו" (1849) ולואיזה מילר (1849), וכן כתב יחד עם לאונה אמנואלה ברדארה את הלברית של "הטרובדור" ב-1835. קמאראנו גם התחיל בכתיבת הלברית לאופרה על פי "המלך ליר" מאת שייקספיר, אך מת לפני שהשלים את המלאכה (עם זאת, הוא השאיר אחריו סצנריו מפורט).
"אינז דה קסטרו" (ג'וזפה פרסיאני), יחד עם ג'וזפה עמנואלה בידרה - על סיפורה הטראגי של אינש דה קסטרו
"און מטרימוניו פר ראג'ונה" (ג'וזפה סטראפה)
"לוצ'יה די למרמור" (גאטנו דוניצטי)
"יופמיו די מסינה" (פרסיאני), על פי לברית מקורית של פליצ'ה רומאני
"פוליוטו" (דוניצטי), הצגת בכורה 1848
"אלנה דה פלטרה" (סבריו מרקאדנטה)
"כריסטינה די סווציה" (אלסנדרו ניני)
"לה פידנזאטה קורסה (ג'ובאני פאצ'יני)
"איל ואצ'לו דה גאמה" (מרקאדנטה)
"וירג'יניה" (מרקאדנטה), הצגת בכורה 1866
"אין עשן בלי אש" (לואיג'י קמאראנו)
"פולקו ד'ארל" (ניקולא דה ג'וזה)
"מדיאה" (מרקנדנטה), על פי לברית מקורית מאת פליצ'ה רומאני
סלבריישן היא עיירה הממוקמת במחוז אוסיאולה, במדינת פלורידה שבארצות הברית.
העיירה, הממוקמת בשטח אתר הנופש דיסניוורלד, בסמוך לעיר אורלנדו, הוקמה על ידי חברת וולט דיסני.
העיירה מקושרת ב"דרך העולם" (World Drive) לפארקי השעשועים המצויים בדיסניוורלד.
בעיירה ממוקמים משרדיהן של החברות השונות המפעילות את דיסניוורלד.
בין תוכניותיו של וולט דיסני עבור דיסניוורלד, הייתה התוכנית להקים את "אפקוט" (Epcot) - בראשי תיבות "חברה ניסויית אב טיפוסית של המחר" (Experimental Prototype Community of Tomorrow) - חברה אוטופית בה יתגוררו כ- 20,000 תושבים ותהווה קהילה לדוגמה לאיך החיים בעתיד צריכים להיות.
מבני הקהילה היו אמורים להיות במעגל, שבמרכז מבני המסחר וסביבו בנייני המגורים.
התחבורה בעיר הייתה אמורה להתבצע באמצעות מונורייל.
תנועת הרכבים תוגבל למנהרות תת-קרקעיות בעוד שמעל הקרקע יוסעו האנשים באמצעות מדרכות נעות.
מבני הקהילה היו אמורים להיות מוקמים תחת כיפה ענקית השולטת בטמפרטורה (רעיון שמאוזכר בסרט המופע של טרומן משנת 1998).
וולט דיסני לא הצליח להשיג את האישורים הנדרשים ואת הכספים להגשים את חלומו.
הרשויות המקומיות של מדינת פלורידה סירבו לאשר את הקמת הקהילה בטרם תוקם ממלכת הקסם.
וולט דיסני נפטר בטרם הושלמה הקמת פארק ממלכת הקסם, ועיר העתיד לא הוקמה.
לאחר מותו של דיסני החליטו המתכננים של הפארקים להקים פארק שעשועים המדגים את הטכנולוגיות החדשניות ביותר, מתכננים אחרים רצו להדגים את השוני והרב תרבותיות של העולם.
איחוד של שני הרעיונות הוליד את מרכז אפקוט והפארק נפתח לקהל בשנת 1982.
בראשית שנות ה-90 החלטה חברת וולט דיסני להקים את "חברת סלבריישן" (the Celebration Company) לפיתוח העיירה בחלקו הדרומי של מחוז הפיתוח רידי קריק, בעלות כוללת מוערכת של 2.5 מיליארד דולרים.
העיר תוכננה על ידי משרד קופר, רוברטסון ושות' ומשרד רוברט א.
סטרן, בסגנון של עיירה בראשית המאה ה-20. על פי התוכנית, נבנתה העיירה כמספר כפרים פרווריים סמוכים זה לזה, כאשר כל שכונה בעיירה נבנית כ"כפר" קטן.
הכפר הוקם בשנת 1996 וכלל שלושה "כפרים": סלבריישן (Celebration Village), וסט וילג' (West Village) ולייק אוואלין (Lake Evalyn).
זמן קצר לאחר מכן נבנו ה"כפרים": נורת' (North Village) בצפון העיירה, סאות' (South Village) בדרומה, איסט (East Village) במזרחה, ואקווילה (Aquila Reserve).
ראש תאגיד דיסני באותה עת, מייקל אייזנר פיקח על הפיתוח ועודד את המתכננים להקים עיר אוטופית בסגנון חזונו של דיסני.
העיר בנויה כמספר כפרים סמוכים, כאשר הכפר המרכזי משמש כמרכז העסקים הראשי.
העיר תוכננה כעיר אוטופית, ונבנו שבילי הליכה ושבילי אופניים.
כמו כן העיר מותאמת לתנועה בכלי רכב חשמליים.
אף שהעיר תוכננה כעיר מראשית המאה ה-20 (בדומה לרחוב הראשי של ארצות הברית בממלכת הקסם), אין בעיר רחוב שנקרא "הרחוב הראשי" (Main Street) - הסיבה לכך שקיים רחוב אחר במחוז אוסיאולה הנושא שם זה, ועל פי חוקי פלורידה לא יכולים להיות שני רחובות באותו השם במחוז אחד.
על כן, מרכז העסקים הראשי ממוקם במפגש רחוב מארקט (Market Street) ורחוב פרונט (Front Street).
רחוב ראשי נוסף בעיירה הוא שדרת סלבריישן (Celebration Avenue) הבנויה בסגנון אר דקו.
בעיירה קהילה גדולה ממוצא בריטי.
בעיירה רשומות שבע קהילות פרוטסטנטיות וקהילה יהודית אחת.
כחלק מאופייה של העיירה - עיר מנוהלת ומתוכננת המנסה להיות עיר אוטופית, נערכים בעיירה אירועים האופייניים לעיר אוטופית - כגון, ירידים בחגים, קונצרט, חגיגת אוקטוברפסט, תחרות אפיית עוגות, ובחורף - מכוסה העיר ב"שלג" מלאכותי להנאת תושביה (בשל מזג האוויר בפלורידה לא יורד בעיר שלג בחודשי החורף).
סִלביה פוגל-ביזאוי היא פרופסור לסוציולוגיה במסלול האקדמי המכללה למנהל, החוקרת בתחום השוויון בעידן המודרני והפוסטמודרני.
בין השנים 1969 - 1970 למדה במכינה האוניברסיטאית של אוניברסיטת תל אביב.
ב-1973 החלה באותה אוניברסיטה, בלימודי תואר ראשון במדע המדינה וסוציולוגיה, וגם למדה לתואר שני עד שנת 1975. לאחר מכן המשיכה ללימודי תואר שלישי בסוציולוגיה פוליטית בפריז, במסגרת משולבת של בית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה עם Paris West University Nanterre La Défense (לשעבר Paris X –Nanterre).
בשנת 1981 סיימה את הדוקטורט בהנחייתה של פרופ' אני קריגל (Annie Kriegel) בנושא "תנועות נשים בקהילה היהודית בארץ-ישראל, 1880-1948".
בין השנים 1986-2009 עבדה כמרצה במכללה האקדמית בית ברל.
בשנת 1994 הקימה במכללה האקדמית בית ברל מרכז יהודי-ערבי פמיניסטי, ועמדה בראשו מהקמתו ועד שנת 2002.
בשנת 2007 הקימה את התוכנית לתואר שני בלימודי משפחה במכללה למנהל, ועמדה בראשה מהקמתה ועד סיום תפקידה בשנת 2011.
משנת 2009 ואילך היא מרצה במסלול האקדמי המכללה למנהל.
מתגוררת כיום בתל אביב, עם בעלה, אילן, דוקטור לכלכלה.
אחד מהם הוא המתרגם ובמאי התיאטרון אלי ביז'אווי.
2009: באות משתיקה: נשים, קיבוץ ושינוי חברתי, מיגדרים, תל אביב ורמת-אפעל: הקיבוץ המאוחד ויד טבנקין.
2011: דמוקרטיה ופמיניזם: מגדר, אזרחות וזכויות אדם.
בין הפרטי לציבורי: נשים בקיבוץ ובמושב.
האוניברסיטה העברית בירושלים ורמת אפעל: הוצאת מאגנס ויד טבנקין.
סלבן או סאלאבאן (בלאית: ສາລະວັນ) היא עיר הבירה של מחוז סלבן בדרום לאוס.
סלבן ממוקמת בחלק הדרומי ביותר של לאוס, והיא אחד האזורים המבודדים ביותר במדינה.
העיר מוקפת ביער גשם טרופי צפוף, דבר המקשה על הגישה למקום.
בשנת 2010 אוכלוסיית העיר מנתה 6,157 נפש.
סלביה סופיה הוא מועדון כדורגל בולגרי, מהעיר סופיה שבבולגריה.
המועדון משחק נכון לעונת 2025/2024 בליגת העל הבולגרית.
המועדון זכה ב-7 אליפויות ו-8 גביעים והגיע לגמר הגביע הבולגרי 3 פעמים נוספות.
המועדון נוסד ב-1913. עד שנת 1937 לא התקיימה ליגה סדירה בבולגריה והקבוצות שיחקו במתכונת של טורנירי גביע.
כך זכה המועדון ב-3 האליפויות הראשונות בשנים 1928, 1930 ו-1936. בשנת 1939 זכה באליפות הרביעית במסגרת משחקי ליגה.
מעונת 1941 ועד עונת 1948/1949 שיחקו הקבוצות במתכונת של טורנירי גביע וכך זכה המועדון ב-2 אליפויות נוספות בשנים 1941 ו-1943.
בעונת 1951/1952 זכה בפעם הראשונה בגביע הבולגרי.
בעונת 1953/1954 הגיע לגמר הגביע הבולגרי והפסיד לקבוצת צסק"א סופיה.
בעונת 1962/1963 זכה בגביע הבולגרי בפעם השנייה ושיחק בפעם הראשונה במפעלים האירופאים במסגרת גביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1963/1964. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת מ.ט.ק.
בעונה זו זכה שוב בגביע הבולגרי והעפיל לגביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1964/1965. בסיבוב הראשון ניצח את קבוצת קורק סלטיק מאירלנד.
בשמינית הגמר הפסיד לקבוצת לוזאן ספורט משווייץ והודח מהטורניר.
בעונת 1965/1966 זכה בגביע הבולגרי והעפיל לגביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1966/1967. בסיבוב הראשון ניצח את קבוצת סוונסי סיטי.
בשמינית הגמר ניצח את קבוצת שטרסבורג.
ברבע הגמר ניצח את קבוצת סרבט ז'נבה.
בחצי הגמר הפסיד לקבוצת גלאזגו ריינג'רס והודח מהטורניר.
בעונת 1971/1972 הגיע לגמר הגביע הבולגרי והפסיד שוב לקבוצת צסק"א סופיה.
המועדון העפיל לגביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1972/1973. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת שאלקה 04 והודח מהטורניר.
בעונה זו סיים את הליגה במקום השלישי והעפיל בפעם הראשונה לגביע אופ"א בעונת 1973/1974. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת דינמו טביליסי והודח מהטורניר.
בעונת 1974/1975 זכה בגביע הבולגרי והעפיל לגביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1975/1976. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת שטורם גראץ והודח מהטורניר.
בעונת 1979/1980 זכה בגביע הבולגרי והעפיל לגביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1980/1981. בסיבוב הראשון ניצח את קבוצת לגיה ורשה.
בשמינית הגמר ניצח את קבוצת ספרטה פראג.
ברבע הגמר הפסיד לקבוצת פיינורד והודח מהטורניר.
בעונת 1981/1982 סיים את הליגה במקום השלישי והעפיל לגביע אופ"א בעונת 1982/1983. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת סראייבו מיוגוסלביה והודח מהטורניר.
בעונת 1987/1988 סיים את הליגה במקום הרביעי והעפיל לגביע אופ"א בעונת 1988/1989. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת פרטיזן בלגרד מיוגוסלביה והודח מהטורניר.
בעונת 1989/1990 סיים את הליגה במקום השני והעפיל לגביע אופ"א בעונת 1990/1991. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת אומוניה ניקוסיה והודח מהטורניר.
בעונה זו סיים את הליגה במקום השלישי והעפיל לגביע אופ"א בעונת 1991/1992. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת אוסאסונה והודח מהטורניר.
בעונת 1994/1995 סיים את הליגה במקום הרביעי והעפיל לגביע אופ"א בעונת 1995/1996. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת אולימפיאקוס והודח מהטורניר.
בעונה זו זכה המועדון באליפות ובגביע הבולגרי בפעם האחרונה והעפיל לגביע אופ"א בעונת 1996/1997. בסיבוב המוקדמות הפסיד לקבוצת טירול אינסברוק מאוסטריה והודח מהטורניר.
בעונת 2010/2011 הגיע לגמר הגביע הבולגרי והפסיד שוב לקבוצת צסק"א סופיה.
בעונת 2017/2018 זכה המועדון בגביע השמיני בתולדותיו ובתואר ראשון לאחר 22 שנה.
סלבטורה סיריגו (באיטלקית: Salvatore Sirigu, נולד ב-12 בינואר 1987) הוא שוער כדורגל איטלקי שמשחק בקבוצת פאלרמו.
סיריגו נולד בנואורו, סרדיניה, איטליה.
הוא החל את קריירת הכדורגל שלו במחלקת הנוער של ונציה.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בסוף במסגרת הגביע האיטלקי נגד סמפדוריה.
ב-12 ביולי 2007 הושאל לקרמונזה על מנת שייצבור דקות משחק.
ב-27 בספטמבר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א', מאז שיחק בכל משחקי הליגה של הקבוצה עד לסיום העונה.
ב-21 באוקטובר 2009, האריך את חוזהו עד יוני .
ב-28 ביולי 2011, חתם סיריגו ל-4 שנים בפריז סן-ז'רמן תמורת 3.5 מיליון אירו.
בעונתו הראשונה זכה עם המועדון במקום השני בליגה, והעפיל עם הקבוצה לשלב הבתים של ליגת האלופות.
בשתי העונות שלאחר מכן זכה עם הקבוצה באליפות.
ב-27 בינואר 2013 סיריגו שבר את שיאו של ברנאר לאמה כאשר שמר על שער נקי 697 דקות רצופות, הגבוה ביותר בתולדות המועדון.
ב-26 באוגוסט 2016 הושאל סיריגו לסביליה הספרדית לעונה אחת.
ב-31 בינואר 2017 הושאל סיריגו לאוססונה עד לסוף העונה.
ב-3 באוגוסט 2021 חתם סיריגו בגנואה.
ב-11 באוגוסט 2022 חתם בנאפולי.
ב-25 בינואר 2023 חתם סיריגו בפיורנטינה.
ב-18 בספטמבר 2023 חזר לצרפת וחתם בניס.
ב-21 באוגוסט 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הצעירה של איטליה נגד צרפת.
ב-28 בפברואר 2010 זומן לסגל נבחרת איטליה לקראת משחק ידידות נגד באצטדיון לואי השני, מונקו, אך הוא לא שיחק.
סיריגו אף נכלל בסגל המורחב של הנבחרת לקראת מונדיאל 2014 אך לא נכלל בסגל הסופי לקראת האליפות.
ב-10 באוגוסט 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 0–1 ל.
סיריגו היה עם הנבחרת ביורו 2012, גביע הקונפדרציות 2013, מונדיאל 2014, ויורו 2016.
הסופר קאפ הצרפתי: , , ,
סלבישה יוקאנוביץ' (בסרבית: Славиша Јокановић; נולד ב-16 באוגוסט 1968) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל סרבי.
ככדורגלן שיחק יוקאנוביץ' בעמדת הקשר האחורי.
הוא החל את הקריירה בקבוצת FK נובי סאד, מעיר הולדתו נובי סאד, בהמשך עבר אל ווֹיבודינה, הקבוצה הבכירה יותר בעיר.
בין השנים 1990 ל-1993 הוא שיחק בפרטיזן בלגרד וממנה עבר לשחק בספרד.
תחילה בריאל אוביידו, לאחר מכן עבר לטנריפה ומשם המשיך לדפורטיבו לה קורוניה וזכה עמה באליפות ספרד.
בשנת 2000 עבר לצ'לסי מהפרמייר ליג ושיחק במועדון שתי עונות לאחריהן חזר לעונת פרישה בסיודד דה מורסיה.
יוקאנוביץ' רשם גם 64 הופעות במדי נבחרת סרביה בכדורגל במהלכן כבש 10 שערים.
בספטמבר 2007 הוא הצטרף לצוות הטכני של קבוצה זעירה במדריד, אך עוד באותה עונה הוא עבר לאמן את פרטיזן בלגרד וזכה עם הקבוצה בדאבל.
יוקאנוביץ' המשיך במועדון לעונה נוספת בה זכה בדאבל נוסף ובסיומה הודיע על עזיבת הקבוצה.
הוא הפסיק לאמן עד שמונה למאמן הקבוצה התאילנדית מואנגתונג יונייטד בעונת .
בעונה זו זכה עם הקבוצה באליפות וקיבל את פרס מאמן השנה של הליגה, אך פוטר במהלך עונת .
הוא עבר לאמן בלבסקי סופיה הבולגרית, אך פוטר מהקבוצה.
יוקאנוביץ' הוחתם כמאמן הרקולס הספרדית לקראת סוף עונת , עת הייתה במקום האחרון ועמדה על סף ירידת מהליגה השנייה לשלישית, ולא הצליח למנוע את ירידתה בסופו של דבר.
במהלך עונת הוא עבר לאמן בווטפורד מהצ'מפיונשיפ באנגליה ועלה עם הקבוצה לפרמייר ליג.
לאחר שהדיונים על הארכת חוזהו כשלו עזב יוקאנוביץ' את הקבוצה.
ב-14 ביוני 2015 מונה למאמן מכבי תל אביב אותה הוביל להופעה שנייה בתולדותיה בשלב הבתים של ליגת האלופות.
לאורך חודש דצמבר נפוצו שמועות לגבי מעבר אפשרי של יוקאנוביץ' לפולהאם מהצ'מפיונשיפ, וב-27 בדצמבר 2015 הודיעו יוקאנוביץ' וז'ורדי קרויף במסיבת עיתונאים, זמן קצר לאחר משחקה של קבוצתו, על מעברו לפולהאם.
יוקאנוביץ' עזב את מכבי תל אביב כשזו ניצבה במקום השני בליגת העל.
יוקאנוביץ' מונה למאמן פולהאם כשזו ניצבה במקום ה-18 בצ'מפיונשיפ וסייע לה להישאר בליגה.
בעונה שלאחר מכן הוביל את הקבוצה למקום השישי ממנו העפילה הקבוצה לפלייאוף ההעפלה לפרמייר ליג, בו הודחה על ידי רדינג בשלב חצי הגמר.
בעונה שלאחר מכן העפילה הקבוצה לפרמייר ליג לאחר שסיימה את העונה הסדירה במקום השלישי וניצחה בגמר הפלייאוף את אסטון וילה.
ב-14 בנובמבר 2018 פוטר יוקאנוביץ' מאימון פולהאם, לאחר שזו ניצבה במקום האחרון של הפרמייר ליג, ובמקומו מונה קלאודיו ראניירי.
ב-16 ביוני 2019 מונה כמאמנה של קבוצת אל-ע'ראפה מקטר.
ב-27 במאי 2021 חזר יוקאנוביץ לאנגליה, ומונה למאמן שפילד יונייטד מליגת הצ'מפיונשיפ.
ב-25 בנובמבר 2021 פוטר מתפקידו.
ב-18 ביוני 2022 מונה למאמנה של דינמו מוסקבה מליגת העל הרוסית.
במאי 2023 פוטר בשל הפסד ליגה לאחמט גרוזני.
סלבקו לושטיצה (בסרבו-קרואטית: Slavko Luštica; 11 בינואר 1923 – 14 ביולי 1992) היה כדורגלן ומאמן כדורגל יוגוסלבי ממוצא קרואטי.
לושטיצה נולד בקהילת דייגים קטנה במפרץ קוטור.
הוא החל לשחק במחלקת הנוער של אוסביט שיברניק מהעיר שיברניק, ועלה לקבוצה הבוגרת שלה כשהוא בן 13 בלבד.
לושטיצה פרץ לתודעה לראשונה כאשר גבר יחד עם הנבחרת הצעירה של יוגוסלביה על הנבחרת הצעירה של הונגריה, שהייתה ידועה כנבחרת חזקה.
זמן קצר לאחר מכן חתם בהיידוק ספליט, בה שיחק במשך כל הקריירה שלו.
ב-9 במרץ 1941 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בניצחון 5-2 על קונקורדיה זאגרב.
הוא שיחק בכל משחקי הקבוצה במהלך מלחמת העולם השנייה.
לאחר סיום המלחמה המשיך לושטיצה לשחק בהיידוק ספליט וזכה איתה שלוש פעמים באליפות יוגוסלביה.
בסך הכל ערך 634 הופעות במדי הקבוצה, נתון שממקם אותו במקום השלישי בהיסטוריית הקבוצה, והבקיע 86 שערים.
ב-23 באוגוסט 1951 ערך לושטיצה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יוגוסלביה בניצחון 4-2 במשחק ידידות נגד נבחרת נורווגיה באוסלו.
בהמשך ערך שתי הופעות נוספות בנבחרת.
לאחר פרישתו ממשחק פעיל אימן לושטיצה את היידוק ספליט, אותה הוביל לזכייה באליפות.
בהמשך אימן את אולימפיה ליובליאנה ואת נבחרת יוגוסלביה.
סלביה מאזיר (בבלארוסית: ФК «Сла́вія-Мазы́р») היא קבוצת כדורגל מהעיר מאזיר אשר משחקת בליגת העל בבלארוס.
המועדון נוסד בשנת 1987. במהלך קיומו זכה המועדון פעמיים באליפות בלארוס בשנים 1996 ו-2000.
הקבוצה השתתפה בעונת גביע אירופה למחזיקות גביע בעונת אך הפסידה לקיי.
בעונה לאחר מכן היא השתתפה בליגת האלופות ואף עברה את הסיבוב הראשון, אך הודחה אחרי הפסד לאולימפיאקוס בסיבוב השני ועברה לשחק בליגה האירופית שם הפסידה לדינמו טביליסי בשלב 64 הגדולות והודחה.
לאחר אליפותה בשנת 2000 היא השתתפה בליגה האירופית מול מכבי חיפה והודחה.
סלבישה סטויאנוביץ' (בסרבית: Slaviša Stojanović או Cлaвишa Cтojaнoвић; נולד ב-27 בינואר 1989) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת החלוץ השני בראד בלגרד.
סטויאנוביץ' התחיל את הקריירה שלו במועדון הכדורגל של סמדרבו, עיר הולדתו.
בקיץ חתם ביגודינה בה שיחק במשך שנה וחצי.
בעונתו הראשונה ביגודינה הוא זכה עימה בגביע, אך שיחק רק 15 משחקים באותה עונה.
בינואר הצטרף לבוראץ צ'אצ'אק מהליגה הסרבית השנייה, עימה רשם עלייה לליגת העל בסיום העונה.
בקיץ חתם בראדניק סורדוליצה בה הפך לשחקן מוביל וסיים את העונה כמלך שערי המועדון עם 9 שערים ב-29 משחקים.
ב-20 ביולי 2016 חתם בהפועל כפר סבא מליגת העל הישראלית.
ב-13 בדצמבר 2016 שוחרר מהקבוצה.
לקראת סוף חלון ההעברות של ינואר חתם בהפועל פתח תקווה עד לסיום העונה.
בקיץ 2017 חזר לסרביה וחתם בראדניצ'קי ניש.
ב-7 ביולי 2018 חתם בקרלה בלסטרס מהסופר ליג ההודית.
ב-30 בינואר 2021 חתם סטויאנוביץ' בראד בלגרד.
איי בע"מ היא חברה ישראלית המספקת כלים לשוק אכיפת החוק, צבא, מודיעין, מחלקות אבטחה וחקירה של תאגידים, משרדי עורכי דין, וחוקרי זיהוי פלילי דיגיטלי פרטיים, במטרה לשדרג את יכולת הלקוחות לקבל ולהשתמש בראיות דיגיטליות במסגרת חקירות.
הטכנולוגיות שפותחו על ידי סלברייט בתחום המודיעין הדיגיטלי כוללות מוצרים ושירותים בתחום זיהוי פלילי דיגיטלי וניתוח דיגיטלי.
החברה מתמקדת בעיקר בפיתוח תוכנה וחומרה לשליפה, שיתוף וניתוח נתונים ממכשירים סלולריים, תיעודן של שיחות טלפון, ובנוסף רשתות חברתיות, מחשבים ומקורות מידע המצויים בענן.
סלברייט היא אחת החברות המובילות בעולם בתחום פיתוח פתרונות פורנזיקה דיגיטלית.
נכון לשנת 2017, החברה הגיעה לשליטה של 45% מן השוק העולמי בתחום זה.
החברה הציגה באופן רשמי את המוצרים שלה לסינון וניתוח מידע דיגיטלי בשנת 2016.
מוצרים ושירותים של חברת סלברייט הוכיחו עצמם כטכנולוגיות שמשפרות באופן ניכר את יעילות החקירות הדיגיטליות המנוהלות במסגרת המאבק נגד הסחר בבני אדם, ומסייעות בפתרון חקירות בתחום פשעי ילדים, רצח, סמים, כנופיות, עבירות כלכליות ופעולות טרור.
ביולי 2017 Freeland Foundation, ארגון חוץ ממשלתי שבסיסו בתאילנד, השתמש בטכנולוגיה שפותחה על ידי סלברייט, על מנת לקבל מידע ראייתי שהוביל להגשת כתבי אישום נגד 103 חשודים בסחר בבני אדם, כולל סגן-אלוף מאנאס קונגפאן.
מטה החברה שוכן בפתח תקווה, ולחברה 10 משרדים ברחבי העולם.
החברה מספקת שירותים ברחבי העולם.
החברה היא חברת בת של Sun Corporation, חברה ציבורית יפנית הנסחרת בבורסת JASDAQ (6736/JQ) ובסיסה בנגויה, יפן.
ב-31 באוגוסט 2021 החלו ניירות הערך של סלברייט להיסחר בבורסת נאסד"ק, לאחר שהתמזגה עם חברת ספאק.
חברת סלברייט נוסדה בשנת 1999 בישראל על ידי אבי יבלונקה, ירון ברץ ויובל אפללו.
בשנת 2001 הצטרף לחברה רון סרבר ובשנת 2004 הצטרף לחברה יוסי כרמיל.
החל משנת 2005 הם שימשו כמנכ"לים משותפים עד פרישתו של רון סרבר בשנת 2020.
מנכ"ל החברה כיום הוא יוסי כרמיל.
מוצרי החומרה והתוכנה הראשונים של סלברייט אפשרו העברת נתונים בין מכשירים ניידים וכלים לסנכרון אנשי קשר במכשירים ניידים.
הפתרונות האלה היו מיועדים לרשתות מכירה של מפעילים סלולריים ואנשי תמיכה טכנית בחנויות בתחום הטלפונים הסלולריים.
תחילה המוצרים המסחריים של סלברייט נועדו לאפשר מעבר מ-95-IS (CDMA) לתקן GSM במכשירים ניידים, אך מאוחר יותר נוספה מערכת Universal Memory Exchanger (UME) המיועדת רשתות מכירה של מפעילים סלולריים ורשתות קמעונאיות, אשר הציעה כלים מתקדמים יותר לשליפה, העברה וגיבוי נתונים.
כמו כן, החברה החלה להציע פתרונות נוספים לניתוח מידע ממכשירים ניידים, החלפת מכשירים ניידים ישנים במכשירים חדישים יותר וניהול יישומונים.
בסופו של דבר, החטיבה שפיתחה את כל הפתרונות הקשורים למחזור חיים של טלפונים סלולריים התחילה לפעול כמותג נפרד בשם Mobilogy.
בשנת 2007 נכנסה סלברייט לשוק הפורנזיקה הדיגיטלית.
חטיבה המתמחה בזיהוי פלילי סלולרי בסלברייט הציגה סדרה של מוצרים בתחום הנ"ל תחת המותג "Universal Forensic Extraction Device" (UFED).
סלברייט כבשה במהירות רבה את שוק הפורנזיקה הדיגיטלית הודות לפתרונות המקיפים שלה לשליפת נתונים ממכשירים ניידים, כמו טלפוניים סלולריים או מכשירי כף יד ניידים אחרים.
עמדת החברה בשוק התחזקה עוד יותר לאחר השקת מערכת UFED Ultimate, אשר כללה את האפשרות לשחזר נתונים שנמחקו ולפענח מידע מקודד או מוגן באמצעות סיסמה.
עוד בשנת 2007, נרכשה סלברייט על ידי תאגיד FutureDial Incorporated ועל ידי אחד מבעלי המניות הגדולים ביותר שלו, חברת Sun Corporation היפנית.
כיום, Sun Corporation היא בעלת המניות הגדולה ביותר בסלברייט ומחזיקה בבעלות עליה.
עם רכישתה על ידי Sun Corporation פעלה החברה למען כניסתה לשוק הפורנזיקה הדיגיטלית, מהלך שהוביל להתרחבות ניכרת של סלברייט ובסופו של דבר אפשר לחברה לתפוס עמדת מפתח בשוק הפורנזיקה הדיגיטלית ולפרוץ את הגבולות של מרחב המודיעין הדיגיטלי.
חברת סלברייט המשיכה לפתח ולשפר את מערכת UFED Ultimate והתחילה להרחיב את אפשרויות המערכת מעבר לשליפת הנתונים ממכשירים ניידים על מנת לאפשר שליפה מקיפה יותר של נתונים דיגיטליים.
בשנת 2015 הוצגה מערכת חדשה, UFED Cloud Analyzer שנועדה לניתוח נתונים מבוססי-ענן.
כמו כן, החברה השיקה גם שירותים המאפשרים לעקוף את מנגנוני ההצפנה של מערכת ההפעלה iOS ומכשירי סמסונג מתקדמים.
בשנת 2014, סלברייט איחדה כוחות עם המרכז הלאומי לילדים נעדרים ומנוצלים (NCMEC) ופרויקט VIC במסגרת המאבק הגלובלי נגד ניצול מיני של ילדים.
לאחר שלוש שנים של שיתוף פעולה מוצלח, ב-2017, הארגונים החליטו על הרחבת הקשרים ביניהם על מנת להגביר את המאבק נגד ניצול מיני של ילדים.
בשנת 2016 השיקה החברה מערכת לסינון, ניתוח וניהול מידע Cellebrite Analytics, אשר הציעה סדרה של כלים לשליפה וניתוח ראיות דיגיטליות ממגוון רחב של מקורות.
בפברואר 2025, לאחר שחוקרי אמנסטי-טק חשפו כי המשטרה ושירות ביטחון הפנים של סרביה השתמשו בטכנולוגיה שלה כדי לרגל אחר עיתונאים ופעילים חברתיים על ידי הדבקת הטלפונים שלהם ברוגלה בשם NoviSpy, ניתקה סלברייט את סרביה מגישה למערכותיה.
מיתוג מחדש ורכישה של Mobilogy
בשנת 2017 עברה סלברייט תהליך של מיתוג מחדש והפכה מחברה שעוסקת בפורנזיקה דיגיטלית לחברת מודיעין דיגיטלי.
המהלך הזה התבצע במקביל ליצירת חטיבה חדשה בשם Mobilogy שפיתחה מגוון פתרונות מתקדמים הקשורים במחזור החיים של מכישירים ניידים.
Mobilogy הפכה למותג נפרד כתוצאה משאיפה של סלברייט להתמקד בשוק המודיעין הדיגיטלי, ואילו Mobilogy התרכזה בשוק המפעילים הסלולריים ושירותי תמיכה טכנית למכשירים ניידים.
Mobilogy תפקדה כחטיבה ייעודית בתוך סלברייט כשהיא עוסקת בהעברת מידע, ולאחר עבודת מחקר ופיתוח יסודית היא החלה להציע גם פתרונות לניתוח מידע מן המכשירים הניידים ושירותי מפתח אחרים למפעילים סלולריים.
בתקופת השיא שלה המערכות של סלברייט / Mobiliogy היו בשימוש אצל למעלה מ-150 מפעילים סלולריים, ובלמעלה מ-150,000 חנויות קמעונאיות.
במרץ 2018 רכשה ESW Capital, LLC את חטיבת Mobiliogy של סלברייט.
סלברייט ממשיכה להתמקד בפיתוח פתרונות בתחום המודיעין הדיגיטלי המיועדות לרשויות אכיפת החוק ברמה מקומית, מחוזית או כלל ארצית; סוכנויות מודיעין; ארגוני צבא; מחלקות אבטחה וחקירה בתאגידים; משרדי עורכי דין; וגם חוקרי זיהוי פלילי דיגיטלי פרטיים.
לטענת החברה, היא סיפקה למעלה מ-60,000 רישיונות ביותר מ-150 מדינות.
בשנת 2019, קבוצת ההשקעות לחברות בצמיחה (IGP - Israel Growth Partners), השקיעה בסלברייט 110 מיליון דולר.
באפריל 2021 הודיעה החברה על כוונתה לצאת להנפקה בנאסד"ק באמצעות מיזוג עם חברת ספאק, וחוו התנגדות על ידי ארגוני זכויות אדם על רקע משטרי דיכוי שנמצאים ברשימת לקוחותיה.
ביקורת על סיוע בפגיעה בזכויות אדם
ב-2017, האקר אלמוני פרץ לבסיס הנתונים של סלברייט ופרסם 900 גיגה בייט של מידע משרתי החברה, שמראים כי הטכנולוגיה של החברה הגיעה, בין היתר, למדינות שידועות בפגיעה בזכויות אדם כגון טורקיה, איחוד האמירויות הערביות ורוסיה.
המידע כלל בין היתר סיסמאות וכתובות דוא"ל של לקוחות ופניות של שירות הלקוחות של החברה.
ב-2020 פורסם כי בין לקוחותיה של סלברייט נמנים שירותי הביטחון של בלארוס, הנשלטת מאז 1994 בידי הרודן אלכסנדר לוקשנקו.
ב-2021 פורסם תחקיר על כך שהחברה מוכרת אמצעי מעקב למשרד לביטחון הציבור הווייטנאמי.
לקראת ההנפקה של החברה, ארגוני זכויות אדם התנגדו להנפקה על רקע רשימת לקוחות החברה הכוללת משטרי דיכוי דוגמת וייטנאם, בלארוס, ונצואלה ואינדונזיה.
ביולי 2017, רשות המיסים האוסטרלית (ATO) הודיעה כי תמשיך להשתמש בתוכנה לזיהוי פלילי מתוצרת סלברייט לצורכי ניהול חקירות פליליות, ובאותה הזדמנות הרשות ביקשה להרגיע את חששות האזרחים בכל הקשור לגישה אל מכשירים ניידים מרחוק.
באוגוסט 2017, המשטרה הפדרלית של אוסטרליה רכשה מוצרים מתוצרת סלברייט על מנת לאפשר גישה לנתוני טלפונים חכמים של חשודים בפלילים ופעילות טרור, וזאת כדי להשלים חקירות פליליות ולהגביר את המאמצים במאבק נגד הטרור במדינה.
באפריל 2011 ביקש סניף האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות במדינת מישיגן לחקור האם כוחות של משטרת מישיגן (MSP) השתמשו במערכת UFED של סלברייט על מנת לבצע חיפוש לא חוקי במכשירים ניידים של אזרחים, והגיש בקשות חופש מידע למשטרה.
המשטרה טענה שהם משתמשים בטכנולוגיה רק עם הסכמה של בעלי הטלפון או עם צו חיפוש, וטענה ששליפת המידע על השימוש שלהם תעלה יותר מחצי מיליון דולר.
החל משנת 2011, משתפת סלברייט פעולה עם המרכז הלאומי לילדים נעדרים ומנוצלים במאבק נגד ניצול מיני של ילדים, כולל שימוש בילדים לצילומי פורנוגרפיה, פשעי מין בילדים ופשעי סייבר אחרים.
בשנת 2016 החלה המחלקה לזיהוי פלילי בעיר בולדר, קולורדו, לשלב בעבודתה כלי בשם UFED Link Analysis שפותח על ידי סלברייט וכתוצאה מכך, תפקוד כוחות המשטרה בעיר בשעות הקריטיות הראשונות של האירוע השתפר באופן ניכר.
במרץ 2016 דווח כי סלברייט הציעה לאפשר גישה למכשיר אייפון שהיה בלב עימות בין חברת אפל ל-FBI, מאוחר יותר סוכנות ה-FBI הודיעה כי הצליחה להשיג גישה אל נתוני המכשיר באמצעות צד שלישי.
לפי הדיווחים בעיתונות, חברת סלברייט הייתה זו שסייעה בגישה לנתוני המכשיר המדובר, אך מקור המקורב ל-FBI הכחיש דיווחים אלה.
לאחר כשנתיים, במרץ 2018, אישרה החברה כי יש ביכולתה לאפשר גישה לנתוני מכשירים למרות מנגנוני ההצפנה בכל הסוגים של מכשירי iPhone וגם מכשירי Android, אך סלברייט גם הכריזה כי כל הנתונים שיש בידיה בנוגע לנקודות התורפה של מכשירי iPhone נשמרים בסודיות מוחלטת למען בטיחות הציבור.
לאחר שסטודנט בן 19 מצ'פאקווה נהרג בתאונת דרכים לאחר שדעתו הוסחה על ידי שליחת מסרון במהלך הנהיגה, יישום הטקסטלייזר (textalyzer) של סלברייט ו"חוק של אוון", חוק הקרוי על שמו של אותו סטודנט צעיר, הפכו לעמודי התווך של התנועה למניעת הסחות דעת במהלך הנהיגה.
טיוטת "החוק של אוון", או חוק הסנאט S6325A, הוצגה לסנאט של מדינת ניו-יורק וטרם אושרה.
בסוף שנת 2017, עבר הטקסטלייזר של סלברייט בחינה נוספת על ידי הוועדה לבטיחות בדרכים בראשות המושל אנדרו קואומו.
באפריל 2017 הודיע המרכז לזכויות הילדים במחוז אוניידה כי הטכנולוגיות החדשות שרכש ושפותחו על ידי סלברייט, סייעו להגן על הילדים מפשעי מין.
ביולי 2017, הדו"ח של משטרת ניו יורק בנוגע למקרה מוות כתוצאה ממנת יתר אשר הוביל להגשת כתב אישום ראשון מסוגו נגד סוחר בפנטניל מסטייטן איילנד גילה כי הטכנולוגיה של סלברייט שיחקה תפקיד מכריע בפענוח המקרה..
בינואר 2018, אגף משטרת רופרט, איידהו, קיבל סיוע מהקהילה כדי שיוכל לשמור על כלי איסוף ראיות דיגיטליות המתקדם שלהם, מערכת הפורנזיקה הדיגיטלית של סלברייט.
כמו כן, באותו חודש נמסר גם כי שוטרי וירג'יניה המערבית נעזרו בטכנולוגיה של סלברייט בחיפושיהם אחר עברייני מין ברחבי וירג'יניה המערבית.
בפברואר 2018 התקבל דיווח נוסף על תפקיד מכריע ששיחקה סלברייט בסיוע לגופי אכיפת החוק בניו ג'רזי בחיפושים אחרי פדופילים בניו ג'רזי.
במרץ 2025 תפסה משטרת ישראל טלפונים ניידים מיונתן אוריך, יועצו של ראש הממשלה בנימין נתניהו, במסגרת חקירתו בפרשות קטארגייט והדלפת המסמכים המסווגים.
אוריך סירב למסור את הסיסמאות לפתיחת המכשירים, והמשטרה פנתה לסלברייט לצורך פריצתם.
במשך שבעה חודשים, עד נובמבר 2025, לא הצליחה סלברייט לפרוץ למכשירים אלה.
המקרה חשף לראשונה באופן פומבי את המגבלות הטכנולוגיות של כלי הפריצה של סלברייט מול מערכות הפעלה מודרניות, והעלה שאלות לגבי יעילות התקשרות המשטרה עם החברה, שנעשית בפטור ממכרז כ"ספק יחיד ברמה בינלאומית".
פריצת דרך בתחום הפורנזיקה הדיגיטלית
סלברייט העידה כי היא החברה הראשונה בתעשיית הפורנזיקה הדיגיטלית אשר הצליחה לגשת אל המידע במספר מכשירים חכמים לצורך זיהוי פלילי.
סלברייט חשפה יישומון מתחקה המאפשר גישה למידע באלפי יישומים שלא נתמכו בעבר.
סלברייט מצהירה כי היא מקפידה לשמור על שלמות הראיות הדיגיטליות כדי שיהיו קבילות בבתי המשפט ומשתמשת בשיטות שאינן פולשניות אשר נועדו לשלוף את הנתונים בצורה זהירה לצורכי זיהוי פלילי בלבד:
כל מחברי הכבלים מצד המקור (source/subject) מתפקדים כחוסמי כתיבה (write blocker) וניתנים לקריאה אך ורק באמצעות ערכת שבבים המשולבת בתוך רכיבי החומרה.
כלוב פאראדיי, המונע חדירה של שדות אלקטרומגנטיים חיצוניים ואותות רדיו אלחוטיים לטלפון סלולרי כלול בכל הערכות של UFED, אך מערכת UFED עדיין מסוגלת לשכפל את כרטיס ה-SIM של המכשיר הנייד ולנתק אותו מהרשת האלחוטית.
מנהלי אתחול המוגדרים לקריאה בלבד מאפשרים להגן על נתונים מפני ביצוע שינויים או מחיקה במהלך שליפת הנתונים הפיזית.
המערכת מאפשרת לכוחות הצלה לאסוף ראיות דיגיטליות אמינות לצורכי זיהוי פלילי בכל מקום ובזמן אמת.
אחרי הכשרה מינימלית, משתמשים מורשים יקבלו גישה מהירה ואפשרות למיון ראיות דיגיטליות - בניידת או בתחנת המשטרה – במטרה לשפר את מהלך ניהול החקירה ולהפחית את העומס על מעבדת המחקר של רשות האכיפה.
פתרון זה נועד להקל על תהליך ניהול ובקרה על כלי מז"פ בשטח, וגם מסייע לצמצם את העלויות הכספיות באמצעות גישה מרחוק למכשירים ומערכות המעורבים בחקירה.
כמו כן, מערכת זו מעדכנת את כל הגרסאות האחרונות, ההגדרות וההרשאות על מנת לשמור על שלמות הנתונים הנאספים על ידי מז"פ.
יכולות הגישה והשליפה המתקדמות ביותר בעולם מאפשרות שחזור של כל הראיות הדיגיטליות.
הודות לפיתוחים הטכנולוגיים החדשניים והמחקר המקיף, סלברייט מצליחה לגשת אל הנתונים למרות מנגנוני ההצפנה המתוחכמים ביותר ברוב הדגמים האחרונים של Apple iOS, Samsung Android ו-Huawei.
מגוון כלים מתקדמים ומקיפים לגישה, שליפה ופענוח נתונים ממכשירים ניידים, המאפשרים למשתמשים לבחון לעומק נתונים לוגיים ופיזיים הנשלפים מהמכשירים ולמצוא ראיות דיגיטליות מכריעות, לשתף נתונים שהתגלו ולעבוד בשיתוף פעולה עם צוות החוקרים.
מערכת לניתוח מידע מבוסס-ענן UFED Cloud Analyzer
שימוש בתהליכים אוטומטיים אמינים לזיהוי פלילי בהתאם לחוק ולגבולות המוגדרים מראש.
משתמשים מורשים יכולים לשלוף, לשמור ולנתח מקורות גלויים, מידע פרטי מרשתות חברתיות ותכנים אחרים המצויים בענן במטרה למצוא קצוות חקירה חדשים ולקדם את החקירה.
הפתרונות החדשניים ופורצי דרך אלה מאפשרים לצוותי חקירה להפוך את כל הנתונים הבלתי ידועים לידועים באמצעות אלגוריתמים ייחודיים של למידת מכונה המיועדים לניתוח טקסטים, וידאו ותמונות.
הכלים האנליטיים המתקדמים תורמים לקידום חקירות, ומסייעים לזהות מהר יותר את הראיות הדיגיטליות המכריעות.
ב-12 בינואר 2017 vice פרסמה שהאקר לא ידוע השיג 900 גיגה בייט של נתונים סודיים משרתים של החברה.
הנתונים האלה כללו שמות משתמשים וססמאות עבור כניסה למסדי נתונים של סלברייט הקשורים לדומיין my.cellebrite, וככל הנראה הכילו גם קובצי ראיות מטלפונים ניידים שהוחרמו וגם לוגים ממכשירי סלברייט.
הפריצה הראתה שסלברייט מכרה את הטכנולוגיה שלה למדינות שידועות בפגיעה בזכויות אדם, כגון רוסיה, טורקיה ואיחוד האמירויות הערביות.
בדצמבר 2020 פרסמה החברה פוסט בבלוג שלה לפיו היא הצליחה לפרוץ את ההצפנה של אפליקציית המסרים המיידיים המאובטחת סיגנל.
לאחר בדיקה של מומחים, הפוסט שונה וחלק גדול מהנכתב בו הוסר.
לאחר הפרשה פורסמה באתר של סיגנל רשימה של ליקויי אבטחה וחשד לפעילות לא-חוקית במוצריה של סלברייט, שלא זכו לתגובה, פרט להצהרה כללית כי החברה "דואגת לשלמות נתוני המשתמש, ושומרת על אבטחת מוצריה ברמה הנכונה".
הפרשה "זיכתה" את חברת סלברייט בפרס בקטגוריית "תגובת היצרן העלובה ביותר" של השנתיים, אירוע בולט שבו המשתתפים חושפים את הפגיעות והפגמים האבסורדיים ביותר בתחומי אבטחת מידע.
טכנולוגיית הדגל של סלברייט, מערכת לשליפת נתונים לזיהוי פלילי (UFED) כיכבה בעונה השנייה של סדרת דרמת הפשע של רשת BBC, "החטא הקדמון" (The Fall), אשר עסקה בתחום הזיהוי הפלילי הדיגיטלי והאופן שבו הוא מסייע בפתרון הפשעים.
סלבטורה אקרדו (נולד ב-26 בספטמבר 1941) הוא כנר ומנצח איטלקי.
אקרדו נולד בטורינו שבצפון איטליה.
בילדותו למד כינור בנאפולי, ואת הופעתו הפומבית הראשונה נתן בגיל 13, ובה ביצע את הקפריצ'י של פגניני - אוסף קטעים וירטואוזיים תובעניים.
ב-1958 זכה בפרס הראשון בתחרות פגניני בג'נובה, בהיותו בן 17 בלבד.
הוא למד גם באקדמיה המוזיקלית של סיינה, ובין השנים 1973–1980 שימש בה כמורה.
בשנת 1972 הוא היה חלק משלישיית "טריו דל'ארקי" עם ראדו אלדולסקו ולואידגי ביאנקי.
ביחד הם עשו סיבוב הופעות בדרום אפריקה שזכה הצלחה.
את הקפריצ'י של פגניני הקליט בשנת 1999, ולימים הקליט אף את הקונצ'רטי לכינור של פגניני, וככל הנראה היה הכנר הראשון שהקליט את כל השישה.
הוא הקליט עם החברות המובילות בתחום המוזיקה הקלאסית.
ב-1971 יסד את פסטיבל קרמונה למוזיקת מיתרים.
ב-1986 היה בין מקימיה של אקדמיית וולטר שטאופר.
התלמידים המפורסמים ביותר הם אלסיו בידולי ואנסטסיה פטרישאק.
ב-1992 הקים את רביעיית אקרדו.
ב-1996 יסד מחדש את התזמורת הקאמרית האיטלקית, שעם נגניה נמנו תלמידים מצטיינים מאקדמיית וולטר שטאופר.
אקרדו מנגן בכינור סטרדיווריוס מן המאה ה-18, בעל צליל עמוק ונעים.
סלבטורה אדאמו (Salvatore Adamo; נולד ב-1 בנובמבר 1943), המוכר יותר בשם אדאמו, הוא זמר ומוזיקאי בלגי יליד סיציליה.
אדאמו שר בצרפתית ובאיטלקית, בגרמנית, בספרדית, ביפנית, ועוד.
מכר למעלה מ-100 מיליון עותקים של תקליטים ודיסקים, וידוע בעיקר בזכות בלדות שקטות ולהיטי פופ משנות ה-60 וה-70.
אדאמו נולד ב-1943 בקומיזו שבסיציליה, איטליה, הבכור בין שבעת ילדיהם של אנטוניו, כורה פחם, וקונצ'טה.
בילדותו היגרו הוריו לבלגיה לצורכי פרנסה, ושם גדל והתחנך בבית ספר קתולי.
בשנות לימודיו בלט בכישרונו המוזיקלי, ובגיל 17 זכה במקום הראשון בתחרות שירים של רדיו לוקסנבורג.
שנתיים מאוחר יותר, ב-1963 הצליח הלהיט הראשון שלו "בלעדייך אמי" (Sans toi, ma mie) שנכלל באלבום מצליח שנמכר במיליוני עותקים.
הוא המשיך להקליט ולהופיע ולנפק להיטים שנמכרו במיליוני עותקים, כמו "הלילה" (La Nuit), "אינשאללה", "השלג נופל", ואחרים.
בשנות ה-80, עם השינויים שחלו בסגנונות המוזיקליים בעולם, דעכה הקריירה שלו.
שיריו נחשבו כמשתייכים לדור הישן, וגם בעיות בריאות אילצו אותו לצמצם את עבודתו.
במשך כ-15 שנים מיעט להופיע, אך בשנות ה-90 שב ומילא אולמות ביבשת אירופה וברחבי העולם.
בסך הכול נמכרו עד היום למעלה מ-100 מיליון אלבומים וסינגלים שלו.
בסוף שנות ה-60 נשא לאישה את ניקול ונולדו להם שלושה ילדים.
אביו, שהיה אמרגנו בתחילת דרכו, מת מטביעה בחוף סיציליה, אליה הגיע לביקור מולדת.
אדאמו נבחר על ידי ארגון יוניצ"ף (ארגון האום למען הילד) לשמש כנציגו, ובמסגרת תפקידו זה ביקר בקוסובו בה התחוללה מלחמה, בבוסניה, בלבנון, בווייטנאם, אפגניסטן, ועוד.
אדאמו נמנה עם הזמרים הבולטים בתרבות הישראלית של שנות ה-60 וה-70. להיטיו דורגו במקומות גבוהים במצעדי הפזמונים, זכו להשמעות רבות ברדיו, ונוגנו במסיבות הריקודים של השנים ההן.
גם בעשורים הבאים המשיכו להיטיו להתנגן מעל גלי האתר והיו לפריטים חשובים בסמלי תקופת "הסיקסטיז" בישראל.
באוקטובר 1966 ביקר אדאמו בישראל לסיבוב הופעות מעל 7 במות שונות ברחבי הארץ, באצטדיונים ואולמות מלאים במעריצים נלהבים.
במהלך ביקורו סייר בירושלים, שהייתה אז מחולקת בין ישראל וירדן.
בעקבות הביקור כתב את השיר "אינשאללה" (Inchalla), שיר המביע תקווה לשלום בין העמים במזרח התיכון.
השיר היה לאחד מלהיטיו המוכרים ביותר בארץ ובעולם.
להיט אחר שלו, "השלג נופל" (Tombe la neige), היה אף הוא להיט שממשיך להיות מושמע מעת לעת בפינות נוסטלגיות.
שנתיים מאוחר יותר, ב-1968, ביקר שוב בישראל.
סלביד דיקאמונה הוא כדורגלן צרפתי-קונגולזי המשחק בעמדת הבלם.
דיקאמונה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של קן-נורד אליו הצטרף בגיל 7. לאחר שנתיים, הקבוצה התפרקה ודיקאמונה הצטרף לקבוצת הילדים "גרנייר" וכעבור שנתיים דיקאמונה הצטרף למחלקת הנוער של קן.
בשנת דיקאמונה הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון, אך עקב סכסוך עם הבעלים, לא זכה לחוזה מקצועי בקבוצה הבוגרת.
בקיץ דיקאמונה התאמן עם ליל והרשים בה, אך כיוון שהציעה לו חוזה לעונה אחת, דיקאמונה חתם לשלוש עונות בלה הבר מהליגה השנייה.
תחילה, דיקאמונה הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון ובפברואר דיקאמונה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0–1 נגד קלרמון.
באוקטובר דיקאמונה טס לאנגליה על מנת לסכם בשפילד ונסדיי, אך שפילד לא הצליחה להעביר את דמי העברה בזמן ודיקאמונה חזר ללה הבר.
בינואר סיכם בנוטינגהאם פורסט, אך העסקה נפלה עקב פערים כספיים בין נוטינגהאם ללה הבר.
בקיץ דיקאמונה שוחרר מלה הבר וחתם בסדאן.
דיקאמונה שיחק 19 משחקי ליגה וכבש שלושה שערים.
בתום העונה, דיקאמונה חתם בפור-סור-וי.
דיקאמונה, הצליח להשתלב בהרכב הקבוצה, אך נפצע בירך ואיבד את מקומו בהרכב גם לאחר ההחלמה.
באוגוסט דיקאמונה חתם בדאגנהאם אנד רדברידג' מהפוטבול ליג השנייה.
דיקאמונה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–4 נגד צ'רלטון אתלטיק.
ביולי דיקאמונה חזר לצרפת וחתם לשנתיים בבורג פרון.
ב-15 ביולי 2017 דיקאמונה חתם בפלטניאס מליגת העל היוונית.
ב-31 ביולי 2018 דיקאמונה חתם בבני סכנין מליגת העל, אך בספטמבר חתם בהארטס מליגת העל הסקוטית.
ב-6 באוגוסט 2020, דיקאמונה חתם בקילמרנוק.
ביולי , דיקאמונה חתם באוון גרדה קן.
דיקאמונה שיחק בצעירותו בנבחרת הנוער של צרפת.
ב-1 במרץ 2016 דיקאמונה החליט לייצג את קונגו, דבר שהתאפשר הודות לשורשיו הקונגולזים.
ב-17 במאי 2016 דיקאמונה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 0–2 ל.
סלבטור רוזה (Salvator Rosa; 1615 – 1673) היה צייר ומשורר איטלקי, שיצר בנאפולי, רומא ופירנצה.
כצייר, הוא ידוע בעיקר כלא שגרתי ומוחצן.
רוזה נולד בארנלה, באותה תקופה בפרברי נאפולי, ב-20 ביוני או ב-21 ביולי 1615. אמו הייתה ג'וליה גרקה רוזה, בת למשפחת יוונית בסיציליה.
אביו, ויטו אנטוניו דה רוזה, היה מודד אדמות.
הוא הפציר בבנו להפוך לעורך דין או כומר, והכניס אותו למנזר.
עם זאת, סלבטור הראה העדפה לאמנויות ולמד בחשאי לצייר עם דודו פאולו גרקו.
עד מהרה העביר את עצמו לחונכות לפרנצ'סקו פרנצ'אנו ואחר כך לאניאלו פלקונה, או לג'וזף ריברה.
בגיל שבע עשרה נפטר אביו.
אמו הייתה חסרת כל ומגדלת חמישה ילדים וסלבטור מצא את עצמו ללא תמיכה כלכלית וראש משק בית שחיפש תמיכה.
הוא המשיך בחניכות עם אנילו פלקונה, ועזר לו להשלים את תמונות הקרב שלו.
הוא החליט לעבור לרומא, שם שהה בשנים 36–1634.
כשחזר לנאפולי, החל לצייר נופים פראיים, עשירים בצמחייה, או חופים מפורצים, הרים ומערות.
רוזה היה בין הראשונים שצייר נופים "רומנטיים", עם קומפוזיציה מיוחדת של סצנות סוערות ולעיתים קרובות מחוספסות שהיו בהם רועים, ימאיים וחיילים.
הנופים המוקדמים האלה נמכרו בזול באמצעות סוחרים פרטיים.
הוא חזר לרומא בשנים 39–1638, שם עבד עבור הקרדינל פרנצ'סקו מריה ברנקאציו, בישוף ויטרבו.
רוזה צייר כמה ציורים לכנסייה.
רוזה, שהיה מוכשר מאוד בציור, עסק במגוון רחב של אמנויות נוספות: מוזיקה, שירה, כתיבה, תחריט ומשחק.
ברומא הוא התיידד עם פייטרו טסטה וקלוד לורן.
בעוד שמחזותיו הצליחו, הפעילות הזאת יצרה לו גם אויבים בקרב פטרונים ואמנים, כולל ברניני עצמו, ברומא.
בסביבות שנת 1640 נענה להזמנה מהקרדינל ג'ובאני קרלו דה מדיצ'י לעבור לפירנצה, שם שהה עד שנת 1649.
כשהיה בפירנצה, רוזה הקים שילוב של סטודיו לציור וסלון של משוררים, מחזאים וציירים - מה שנקרא Accademia dei Percossi .
בסביבת האומנות הנוקשה של פירנצה הוא הציג את ציורי הנופים הפראיים.
למרות כישרונו בציור, הוא משך מעט תלמידים אמיתיים.
בערך באותה תקופה הוא צייר את דיוקנו, המצוי בגלריה הלאומית בלונדון.
באחת הסאטירות שלו הוא העיד על כך שהזדהה עם ההתקוממות בשנת 1647 בהנהגתו של מסנילו כנגד השלטון הספרדי בנאפולי- ואת דיוקנו צייר.
האמנות והמוניטין הסוערים של רוזה כמורד הולידו אגדה פופולרית - המסופרת בביוגרפיה של רוזה שפורסמה בשנת 1824 על ידי סידני, ליידי מורגן - שרוזה חי עם חבורת שודדים והשתתף בהתקוממות בנאפולי נגד השלטון הספרדי.
בשנת 1846 הופק בלונדון בלט רומנטי מפורסם על הסיפור הזה.
הוא שב לרומא בשנת 1649. כאן התמקד בציורים בקנה מידה גדול, והתמודד עם נושאים וסיפורים יוצאי דופן לציירי המאה השבע-עשרה כמו "מותו של סוקרטס", ""Allegory of Fortune .
הציור הזה, היה ביקורתי מאוד, אף על פי שרוזה ניסה להסביר כי הפרשנות שראתה בו מרידה באפיפיורות אינה נכונה.
הוא כמעט נעצר ונכלא עקב הציור.
הציור נעשה באותה תקופה שהוא כתב את הסאטירה הביקורתית "בבל".
בין התמונות של שנותיו האחרונות היה הציור של "שאול בעין-דור", שצויר תוך 40 יום.
בעודו עסוק בסדרה של דיוקנאות סאטיריות, רוזה חלה, ונפטר כעבור חצי שנה ביום 15 במרץ .1673
ברגעיו האחרונים התחתן עם לוקרציה, אשר ילדה לו שני בנים, אחד מהם ירש אותו.
סלבטור רוזה, לאחר מאבקי השרדותו בעוני של ילדותו, זכה בהצלחה כלכלית נאה.
ההשפעה המתמשכת של רוזה הייתה על ההתפתחות המאוחרת של המסורות הרומנטיות בציור.
בנופיו, ולא רק בדרמות ההיסטוריות והדתיות הגדולות שלו, רוזה מבטא באמת את יכולותיו החדשניות בצורה הגרפית ביותר.
רוזה עצמו אולי ראה בהם ציורים קלי דעת יחסית, בהשוואה לנושאים האחרים שלו, אבל הם הדגישו את המרידה הסוררת שלו.
באופן כללי, בנופים הוא נמנע מלצייר מחוזות אידיליים ופסטורליים כמו של קלוד לורן ופול בריל, ויצר פנטזיות מלנכוליות.
עד המאה השמונה-עשרה הועלו הערות רבות על הניגודים בין רוזה לאמנים כמו קלוד לורן.
תערוכת עבודותיו של וילאם טרנר שהתקיימה במוזיאון פראדו במדריד ציינת את ההשפעה של נופיו של רוזה על טרנר.
למעשה הראו כי טרנר רצה במודע להיות קשור ליצירה של רוזה.
בתקופה שבה אמנים היו מוגבלים מאוד על ידי הפטרונים, הייתה לרוזה התעוזה לעצמאות, והדגיש את תפקידו המיוחד של האמן.
אני צריך להיות בהתלהבות, ורק כך יכול להשתמש במברשות הציור כשאני באקסטזה".
רוחו הסוערת הפכה למקור הערצה של הרומנטיקנים הבריטים, כמו ג'ון המילטון מורטימר.
פסטיבל האמנות הבינלאומי "סלביאנסקי באזאר בויטבסק" (בבלארוסית: Міжнародны фестываль мастацтваў "Славянскі базар у Віцебску") הוא פסטיבל אמנות בינלאומי שנתי, המתקיים בויטבסק מאז 1992.
הפסטיבל נתפס כאירוע תרבותי נפוץ של שלוש מדינות: בלארוס, רוסיה, אוקראינה.
מאפיין מיוחד של הפסטיבל הוא התחרות הבינלאומית של מבצעי שירי אסטרדה ותחרות מוזיקת ילדים בינלאומית (מאז 2003).
מאז 1993 סלביאנסקי באזאר חבר בארגון FIDOF.
בנוסף לתחרויות, הפסטיבל מיוצג באופן נרחב לא רק בתרבות שירים, אלא גם מגוון של אומנויות - אומנויות חזותיות, תיאטרון, קולנוע ויצירה עממית.
ימי הפסטיבל כוללים מפגשים יצירתיים עם דמויות שונות של תרבות עולמית, הצגת הפקות וסרטים תיאטרליים, תערוכות אמנות וכן ירידים בהשתתפות בעלי מלאכה.
"סלביאנסקי באזאר בויטבסק" ממצב עצמו כ"פעולה תרבותית רחבת היקף, בין-מדינית, של איחוד רוסיה ובלארוס, המתמקדת באיחוד כוחות יצירה רב-לאומיים, כל הערך החשוב ביותר שכל אחת מהתרבויות הלאומיות מפורסם בזכות, האינטראקציה וההתערבות בין תרבויות שונות, אחדות רוחנית.
עמי העולם, הקמת קהילה שלווה.
הפסטיבל בעל אופי המוני פתוח, תורם להחייאתם והתפתחותם של התרבות והאמנות האמנותית בכלל.
פסטיבל נועד לתמוך בכישרונות צעירים וחדשנות באמנות.
סלבטורה בוקטי (באיטלקית: Salvatore Bocchetti; נולד ב-30 בנובמבר 1986) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת הבלם, וכיום מאמן.
בוקטי התחיל את שלו במחלקת הנוער של אסקולי.
בעונת הושאל ללצניאנו מהסרייה ג' על מנת לצבור דקות משחק.
ב-20 בדצמבר 2006 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של אסקולי המשחק הליגה נגד פלרמו.
בקיץ בוקטי חתם לשלוש וחצי שנים ברובין קאזאן מליגת העל הרוסית תמורת 15 מיליון אירו.
ב-2 באוקטובר 2011 בוקטי כבש שני שערים בניצחון 0-2 נגד טום טומסק.
בינואר , חתם בספרטק מוסקבה.
ב-27 בינואר 2015 בוקטי הושאל למילאן עד לסיום העונה, עם אופציה לחתימה בסוף התקופה.
ב-25 ביולי 2019, חתם לשנתיים בהלאס ורונה.
ב-29 בספטמבר 2020 הושאל לפסקארה עד לסיום העונה.
בסיום העונה, פרש מכדורגל ומונה למאמן קבוצת הנוער של הלאס ורונה.
ב-23 בדצמבר 2024, מונה למאמן מונצה במקומו של אלסנדרו נסטה.
ב-10 בפברואר 2025 פוטר לאחר שהשיג ניצחון אחד בשבעה משחקים והוחלף על ידי נסטה שחזר לתפקיד.
ב-10 באוקטובר 2009, בוקטי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איטליה במשחק נגד .
בוקטי נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2010.
נבחרת הטורניר באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21: 2009
סלבטורה גאראו (באיטלקית: Salvatore Garau; נולד ב-1953) הוא אמן פלסטי איטלקי, הפועל באיטליה ובארצות הברית.
גאראו נולד בשנת 1953 באי סרדיניה שבאיטליה, בשנת 1974 סיים את לימודיו באקדמיה לאומניות יפות בפירנצה.
ב-1977 הוא נהפך למתופף של להקת רוק בשם Stormy Six, לאחר פירוק הלהקה הפך לאמן חזותי.
את תערוכת היחיד הראשונה שלו ערך בשנת 1984.
עבודותיו עוסקות לעיתים קרובות בנושאים כמו הגנת הסביבה, תרבות ואתיקה חברתית.
פסל ה"אני" שלו, נמכר לאספן פרטי תמורת €14,820, הפסל הוא בעצם יצירת אמנות בלתי נראית, חלל.
לדבריו החלל הוא בעצם מלא אנרגיה, על פי עקרון האי-ודאות של הייזנברג גם לאין יש משקל.
במהלך מכירה פומבית של Art-Rite במילאנו בשנת 2021, נמכרה היצירה לפניך (Davanti a te, 2021) של סלווטורה גארו, דף נייר חתום, במחיר של €27,120 בתוספת דמי מכירה
במסגרת תערוכת רטרוספקטיבה בשנת 2005 בוושינגטון די.סי., סדרת פרקים ארוכה הוקדשה ליצירותיו של Salvatore Garau בתוכנית הטלוויזיה האמריקאית White House Chronicle, ששודרה בWashington TV .
בשנת 2021, יצירה קונספטואלית בלתי נראית של גארו והמחקר שלו הגיעו לשולחן של The Late Show, I am: Salvatore Garau.
התוכנית שודרה בThe Late Show, תוכנית היסטורית בשידור חי מתיאטרון אד סאליבן בניו יורק .
לאחר התחלה אקדמית ופיגורטיבית, בסופו של עשור השמונים פיתח שפה אמנותית אשר עיקרה רומנטית ומופתית, בנויה על סגנון "נוזלי" בו סכרים, עמודים וצנרתים משולבים באמצעות עיפרון גרפיט, הם דמויות עיקריות בהרכב, התמקד בהתחלה ביצירות דו־צבעיות בלבד.
יצירות של גראו מתוארכות במוזיאונים מסוימים:
גלריות דאיטליה - מילאנו במילאנו
מוזיאון לאמנות מודרנית של סנט-אטיין בצרפת
אוסף פרנזינה, אוסף המוזיאון של משרד החוץ האיטלקי
שגרירות איטליה, סיאול, דרום קוריאה
מוזיאון לאמנות של המאה ה-20, מוזיאון העירי לאמנות עכשווית במילאנו
PAC - פנקסיון לאמנות עכשווית במילאנו
מוזיאון לאמנות עכשווית בחוץ בMaglione
שגרירות איטליה בברזיל, ברזיליה, Grigio con titolo (2003), יצירה שנעשתה באקריליק על PVC, בגודל 70 x 200 ס"מ, נרכשה על ידי משרד החוץ האיטלקי.
סלבטורה מרנזנו היה מאפיונר אמריקני ממוצא סיציליאני, אשר הנהיג את כנופיית הקסטלמארזים בניו יורק.
ב-1930 הוא פתח במלחמה נגד כנופיית "הפיטים המשופמים" שבהנהגת ג'וזפה מסרייה - אירוע שנודע לימים בתור "מלחמת הקסטלמארזים".
מרנזנו ניצח במלחמה והפך למשך תקופה קצרה לשליט עולם הפשע הניו-יורקי.
הוא נרצח בידי כנופייתו של לאקי לוצ'יאנו.
מרנזנו נולד ב-31 ביולי 1886 בעיירה קסטלמארה דל גולפו על החוף הצפון-מערבי של סיציליה.
הוא שאף להיות כומר, אולם בסופו של דבר הפך הצטרף לארגון הפשע של ויטו קשופרו.
הוא בלט בעולם הפשע הסיציליאני בשל השכלתו הרחבה, ונודע בהערצתו ליוליוס קיסר.
בשל כך, זכה לכינוי "קיסר הקטן".
בתחילת שנות ה-20 שלח קשופרו את מרנזנו לברוקלין במטרה להרחיב את פעילות הארגון גם לשם.
מרנזנו הקים חברה חוקית שעסקה בתיווך נדל"ן.
חברה זו שימשה כמלבנה עבור עסקי הברחת הסמים שמרנזנו החל לנהל.
מרנזנו גייס לארגון את ג'וזף בוננו הצעיר והפך אותו לסגנו.
ב-27 ביוני 1930 נידון קשופרו למאסר עולם באיטליה על אשמת רצח ישנה.
מרנזנו ואנשיו נותרו ללא הנהגה והוראות.
מסרייה היה מנהיג המאפיונרים מהדור הקודם אשר כונו "הפיטים המשופמים", והוא ראה בעין רעה את חדירת המאפיונרים החדשים אשר נמלטו מאימת מוסוליני ונגסו בשלטונו.
מעשי האיבה בין אנשי מרנזנו, אשר כונו "קסטלמארזים", לבין אנשי מסרייה, החלו בשנת 1930 וכונו "מלחמת הקסטלמארזים".
בסיועו של בוננו, נרקמו קשרים בין הקסטלמארזים לבין קבוצה שלישית בהנהגתו של לאקי לוצ'יאנו אשר כונתה "הטורקים הצעירים".
אנשיו של לוצ'יאנו היו בעיקר יהודים ואירים, אולם לוצ'יאנו רצה מאוד לשלב אותם בתוך עולם הפשע האיטלקי.
בהתאם להערצתו ליוליוס קיסר, מרנזנו נהג להשוות את הארגון שהקים לאימפריה הרומית, וניסה שהיררכיית הפיקוד שלו תהיה זהה לזו שבצבאו של קיסר.
הוא הקפיד לשמור את כל עמדות הכוח בידיהם של מאפיונרים איטלקים ומנע את כניסתם של מאפיונרים יהודים כמו מאיר לנסקי ובאגסי סיגל.
המאפיונרים הצעירים בארגון ראו במרנזנו עוד נציג של האסכולה הישנה ושאפו להחליף אותו במנהיג צעיר יותר.
הממורמר מכולם היה לוצ'יאנו, שלא תוגמל על שירותיו ולא זכה למקום בסדר החדש של מרנזנו.
מרנזנו הבין שלוצ'יאנו מהווה איום.
הוא שכר את המתנקש האירי וינסנט קול ("מד דוג קול") כדי שיחסל את לוצ'יאנו.
התכנית הודלפה ללוצ'יאנו בידי טומי לוצ'זה.
ב-10 בספטמבר זימן מרנזנו את לוצ'יאנו למשרדו בבניין הלמסלי בפארק אווניו שבמנהטן.
לוצ'יאנו סבר שמדובר במלכודת, והחליט לתקוף ראשון.
בסיועם של לנסקי וסיגל, הוא שלח למשרדו של מרנזנו ארבעה גנגסטרים יהודים מחופשים לשוטרים.
שניים מהם השתלטו על השומרים של מרנזנו ופרקו אותם מנשקם, בזמן שהשניים האחרים דקרו את מרנזנו מספר פעמים לפני שירו בו למוות.
ככל הנראה בוננו ידע על הרצח, וייתכן שאפילו השתתף בתכנונו.
מרנזנו נקבר בבית הקברות סנט ג'ון, קווינס, ניו יורק ליד קברו של לוצ'יאנו.
סלבטורה בריגוליו אשר נודע בכינוי "סאלי ג'וקים" ("Sally Bugs"), היה מאפיונר אמריקאי ממוצא איטלקי, אשר שימש כמתנקש עבור משפחת ג'נובזה.
התפרסם כרוצח חסר רחמים שנזקפו לחובתו לפחות 50 רציחות.
שמו אף נקשר בהיעלמותו המסתורית של ג'ימי הופה.
בריגוליו נולד ב-4 בפברואר 1930 ביוניון סיטי, ניו ג'רזי, למשפחה ממוצא איטלקי.
הוא שרת בצבא ארצות הברית במהלך מלחמת קוריאה.
לאחר שחרורו, החל לעבוד כמתנקש עבור משפחת הפשע ג'נובזה.
בשורות המאפיה, הוא נודע בכינוי "סאלי ג'וקים".
יחד אתו, הצטרף לארגון אחיו גבריאל.
הוא רצח לפחות 50 אנשים, ונטען שבמקרים מסוימים אף עינה את קורבנותיו.
עם זאת, לתודעה הציבורית הוא עלה דווקא כשביצע התנקשות עבור איש איגוד נהגי המשאיות אנתוני פרובנזנו.
פרובנזנו שילם לבריגוליו כדי שירצח את אנתוני קסטליטו, שהתחרה מולו על תפקיד באיגוד.
בריגוליו רצח את קסטליטו והשמיד את גופתו באמצעות קוצץ עצים.
בשל הקשר הקרוב שלו עם פרובנזנו, בריגוליו נחשב לאחד החשודים המרכזיים בהיעלמותו המסתורית של יריבו המר, נשיא איגוד נהגי העובדים ג'ימי הופה.
לדבריו של ראלף פיקרדו, איש מאפיה אשר שימש כמודיע עבור ה-FBI, סיפר שביום היעלמו, ה-30 ביולי 1975, הופה היה אמור להיפגש עם פרובנזנו.
תחת זאת, הוא הוסע לבית מסתור שבו המתינו לו האחים בריגוליו יחד עם תומאס אנדרטה ופרנק שירן.
לימים, שירן אישר את הסיפור (בזיכרונותיו שהוכתבו לעיתונאי צ'ארלס ברנדט), וציין שהוא היה זה שירה למוות בהופה.
עם זאת, הסיפור לא הוכח בוודאות, והיעלמותו של הופה נחשבת עד ימינו לתעלומה לא מפוענחת.
ביוני 1976 הוגשו נגד בריגוליו ופרובנזנו כתבי אישום על רצח קסטליטו.
ב-21 במרץ 1978, בעוד המשפט מתנהל, שני גברים ירו בבריגוליו למוות ליד מועדון אנדריאה דוריה באיטליה הקטנה, מנהטן.
שני הרוצחים נמלטו מהזירה, ועד ימינו לא ידוע בוודאות מי ביצע את הרצח ומי עמד מאחוריו.
לטענת שירן, הבוסים של משפחות הפשע הורו על רצח בריגוליו מכיוון שחשדו שיסגיר מידע בתמורה לעסקת טיעון נוחה.
בסרט "האירי" גולם בריגוליו בידי לואיס קנסלמי.
סלבריטי הוא סרט קולנוע אמריקאי בשחור-לבן משנת 1998 בכתיבה ובימוי של וודי אלן, עם קנת בראנה, ג'ודי דייוויס וג'ו מנטניה בתפקידים הראשיים.
העלילה מתרחשת בניו-יורק ועוסקת בחיים הרומנטיים והמקצועיים של עולם יוצרי הקולנוע, הסופרים, דוגמנים, שחקנים ואנשי טלוויזיה.
לי סיימון (קנת בראנה) הוא סופר כושל בן 40 שנאלץ לעבוד ככתב עיתונות ולסקר חיים של ידוענים בתחום הבידור והדוגמנות.