tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ההולנדי אנטוני ואן לוונהוק ליטש עדשות שהגדילו פי 200, ומהן הוא בנה מיקרוסקופ, איתו הוא ראה יצורים חד-תאיים שמצא על ידי התבוננות במי גשם, ובו הוא ראה גם חיידקים שבאו מגופו עצמו.
הוא תיאר בעזרת המיקרוסקופ שלו, שהיה חדיש יחסית לזמנו, גם תאי דם, תאי זרע ויצורים קטנים בהרבה.
לוונהוק פרסם את מחקריו ב-1672.
למרות כל הגילויים והתצפיות הללו, עדיין האנשים בתקופתם לא הצליחו להבין את מבנה התא.
רק לאחר מכן, בהופעתה של התאוריה התאית, החלה הבנת התא ומבנהו.
במאה ה-19, בשנת 1838, הוצעה תאוריה זו על ידי שני חוקרים גרמנים - מתיאס שליידן ותאודור שוואן.
התאוריה טוענת שכל היצורים החיים מורכבים מתאים ומרכיבים של תאים.
על אף שהיו מיקרוסקופים עוד לפני תקופתם של שליידן ושוואן, הם היו הראשונים שניסחו את התאוריה התאית, אף על פי שהם האמינו שיצורים חיים נוצרים ספונטנית.
התאוריה התאית הורחבה לאחר מכן על ידי החוקר הגרמני רודולף וירכו.
הוא הוסיף לתאוריה התאית דבר נוסף, והוא, שתאים אינם נוצרים ספונטנית, אלא רק מתא אחר.
מייחסים לו את המשפט בלטינית הקובע שכל התאים באים מתא אחר (Omnis cellula e cellula).
בשנות ה-50 המדענים הבריטים ג'יימס ווטסון ופרנסיס קריק פענחו את מבנה ה-DNA (הזוג אף זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה על הגילוי בשנת 1962, יחד עם מוריס וילקינס).
בדיעבד התברר שעבודתם התבססה, במידה רבה, על עבודתה של המדענית רוזלינד פרנקלין, עמיתתו של וילקנס, שנפטרה לפני קבלת הפרס.
פיענוח זה נתן פריצת דרך לחקר התא, נתן דחיפה משמעותית לחקר המיקרוביולוגיה והבקטריולוגיה, אפשר את התפתחות ההנדסה הגנטית ויצר ענפי מחקר חדשים כמו ביולוגיה מולקולרית.
ת'לוניוס מונק (שמו המלא באנגלית: Thelonious Sphere Monk, 10 באוקטובר 1917 – 17 בפברואר 1982), היה פסנתרן ומלחין ג'אז אמריקאי.
למונק היה סגנון נגינה אלתורי ייחודי, והיה מחלוצי מהפכת הבי בופ.
כיום מונק נחשב לאחד מפסנתרני הג'אז הבולטים והמשפיעים ביותר בתחומו.
ת'ליוניוס מונק נולד ב-10 באוקטובר 1917, ברוקי מאונט שבצפון קרוליינה.
זמן קצר לאחר מכן עברה משפחתו לניו יורק.
הוא החל לנגן בפסנתר בגיל 6, ואת הקריירה המקצועית שלו התחיל כפסנתרן בליווי מטיף דת נוצרי.
בשנים 1940–1943 החליף את ארט טייטום כפסנתרן להקת הבית של המועדון הניו יורקי המפורסם מינטונז פליי האוס.
המועדון היה מקום שבו התנסו ג'אזיסטים במוזיקה חדשנית.
מונק עבד מעט עם לאקי מילינדר ב-1942 והצטרף לזמן קצר לתזמורתו של קוטי ויליאמס ב-1944, עמו הקליט לראשונה את הסטנדרטים המפורסמים שלו, ניגן את "אפיסטרופי" ומאוחר יותר גם את "ראונד מידנייט".
רק כאשר הצטרף לקולמן הוקינס כפסנתרן הקבוע שלו קיבל מונק הכרה נרחבת.
בהתחלה, התלוננו מעריציו של הוקינס על הפסנתרן האקסצנטרי שהוסיף ללהקה, אך מונק המשיך בהרכב.
בשנים 1945–1954 מונק נתקל באתגרים בקריירה שלו עם תחילת מהפכת הבי בופ.
מונק, שעבד עם סגנונות ניגון ומקצבים ייחודיים התקשה לעניין את הקהל.
למרות זאת, מונק עבד עם צ'ארלי פארקר ודיזי גילספי, שהיו החלוצים של מהפכת הבי בופ והיוו את מרכז זרם מוזיקלי זה.
במהלך 1955 התחילה הקריירה של מונק להשתפר.
הוא חתם על חוזה הקלטה עם ריוורסייד, ובהשפעת אורין קיפניוז שעבד בחברה זו, הקליט אלבום עם מספר שירים של דיוק אלינגטון וסטנדרטים אחרים, במטרה לפנות לקהל רחב יותר.
ב-1956 מונק הוציא את אחד האלבומים הנחשבים לקלאסיקות שלו "Brilliant Corners", אך גם אז, לקח מעט זמן עד שההתייחסות למונק השתנתה באופן גורף וקבוע.
אחרי צאת האלבומים הוא הופיע עם ג'ון קולטריין הצליח לחדור לתודעה הכללית.
בתקופה זו הוא צד את עיניהם של מבקרי מוזיקה וסגנונו הייחודי זכה לתהודה.
בתנופה זו החל מונק להוביל הרכבים משל עצמו ולהשפיע על עשרות מוזיקאים צעירים, מעמדו החדש נותר על כנו במהלך כל הקריירה שלו, ועד ל-1973 הקליט אלבומים רבים והופיע בתדירות גבוהה.
בשנת 1973 פרש מונק מהמוזיקה.
הוא סבל מדיכאון ולא יכול היה לעבוד באופן תדיר כמו שעבד קודם לכן.
מלבד מספר הופעות באמצע שנות ה-70, נטש את עולם הג'אז.
מונק נפטר ב-17 בפברואר 1982, כאשר היה בן 64. מוזיקאים רבים ניגנו ומנגנים במחווה למונק ולפועלו, ושירו המפורסם ביותר "Round Midnight" נחשב לאבן דרך במוזיקת הבלוז ג'אז.
מספר פסנתרנים כגון טומי פלנגן ומרקוס רוברטס, ניסו לשחזר את סגנונו המיוחד, ואינספור מוזיקאים הושפעו ממנו.
כשנכנס מונק לזירת הג'אז בניו יורק בתחילת שנות הארבעים, סגנונו האישי היה כבר מפותח לחלוטין.
לאורך כל חייו, לא עניין אותו דבר מלבד המוזיקה שלו.
את רוב יצירותיו כתב מונק בין הגילאים 45 ל-55.
בכל הקלטה בה השתתף מונק, נשמע סגנונו המובהק.
בביוגרפיה שלו, סיפר דיזי גילספי שהוא מעולם לא שמע את מונק מנגן בצורה שונה.
קני קלארק מוסיף, שבזמן בית הספר התיכון, כשניגן מונק מוזיקת גוספל, לא היה דבר מיוחד בסגנונו.
כאשר החל המסע ברחבי ארצות הברית, בקנזס סיטי שמעה אותו מרי לו ויליאמס וציינה את סגנונו השוטף והמהיר באותן שנים, סגנון שאף על פי שהגיע מהסווינג, היה שונה ממנו לחלוטין.
במשך כל שנותיו כפסנתרן, לא השתנה סגנונו, למרות שינויים רדיקליים שעבר הג'אז בשנות הקריירה שלו.
סגנונו של מונק היה בולט מאוד, וניתן היה לזהות את נגינתו בכל רגע.
מהבחינה הזו הוא היה ייחודי – מספר הפסנתרנים עם סגנונות מובחנים ומגובשים היה קטן באותה תקופה.
למרות ייחודו, סגנונו של מונק קשה מאוד לניתוח.
הנגינה של מונק בדרך-כלל לא מתואמת במתכוון, גם למנגינה המנוגנת וגם לשאר הכלים.
הצליל שהפיק מונק מהפסנתר היה בלתי רגיל ביותר ונוצר מהמגע הנוקשה שלו בקלידים.
בדרך כלל בתקופה זו, תשומת הלב שמקבל המגע כגורם להוצאת צליל מהפסנתר היא קטנה, ורק במקרה של יוצרים כמו מונק ניתן לשים לב אל סגנון המגע.
הטכניקה הרווחת, של מתיחת האצבעות, לא הייתה בשימוש אצל מונק, ולמרות שהיה איש גדול ממדים, אצבעותיו היו קטנות.
במקום טכניקה זו, ניגן מונק בטכניקת "תקיפה", כאשר אצבעותיו מכוונות כמו חץ אל הפסנתר, והוא "יורה" אותן לכיוונה של המקלדת.
הטכניקה הזאת נוגדת למעשה את הטכניקה שפותחה על מנת לאפשר מהירות ושטף בנגינה.
למרות שלמעשה לא השתמש בטכניקה הנכונה ושילם על כך מעט במהירות, אין להתייחס לסגנונו כברירת מחדל עבורו.
מונק בחר מהתחלה את הדרך הזאת, כאשר יכול היה לבחור גם בדרך המקורית.
כשמונק בחר להראות שטף או טכניקה, הוא היה מנגן את הסולם המוגדל, האהוב עליו בעיקר באלתורים, או סולמות כרומטיים.
גם בתחום הפקת הצליל, העדיף מונק את הסקונדה הקטנה, לעיתים מתפרש הדבר כאילו חיפש את רבע הטון שבין שני צליל הסקונדה הקטנה.
למעשה, האזנה קשובה מראה כי לעיתים רחוקות נוגנו שני הצלילים באותה עוצמה.
בדרך כלל זוכה הצליל הרלוונטי לסולם ליתר עוצמה ומשך זמן.
הדבר יוצר אפקט גלישה מצליל לצליל כפי שנגני כלי הנשיפה מבצעים את ה"Blue Notes".
לעיתים קרובות הסקונדה הקטנה משמשת כמעין קיצור לאקורדים בעלי דרגה תשיעית.
פן נוסף בנגינתו הוא המינימליזם והקטיעות הרבות בנגינתו.
מונק משתמש בהפוגות בנגינה כניגודים וכחיזוק האלמנט באוזן המאזין, כשמופיעים אקורדים שלכאורה מתנגדים לטונליות, למאזין יש מספיק ביטחון בהחלטיות של מונק באשר לביצועם בשל ההפסקות והנשימות שבנגינתו.
השליטה הכמעט בלתי מודעת בקומפוזיציה והמבנה ההרמוני שלה, הוא הבסיס לשליטה של מונק בסאונד.
הדבר משתמע מדבריו של דיזי גילספי: "אם אתה רוצה לשמוע את מונק, אתה חייב להכיר את היצירה ואת ההרמוניה על בוריה.
אחרת, תיתקל בקשיים רבים." מונק תמיד התייחס באלתוריו למבנה כולו: אקורדים, דגשים קצביים ומלודיה.
על בסיס המבנה הוורטיקאלי של הקטע, פיתח מונק רעיונות הוריזונטליים אשר מצטיינים לרוב באופי קצר, וריאציות חוזרות על הרעיונות התימטיים והקצביים של החומר.
מתוך גישה זו ברור כי חלוקת התפקידים בין הידיים כנהוג בבי בופ, כשיד ימין מנגנת תווים בודדים ויד שמאל מעטרת בהרמוניה שברקע – אינה תקיפה בנגינתו של מונק.
בסאונד, ובמיוחד בהקלטות הסולו, נשענת הנגינה על חלוקת תפקידים שווה בין הידיים.
פסנתר הסטרייד היה בשבילו סגנון אחד מבין סגנונות רבים של הפקת צליל – סגנון שהוא מאוד העריך.
בכל מקרה, מונק עשה שימוש בסגנון זה כדי ליטול מעט מהתפקידים המסורתיים של יחידת הקצב בהרכב הבי בופ.
הסגנון המקובל בבי בופ היה נגינת קווים המדמים כלי נשיפה (Horn Lines), כאשר באותה עת, יד שמאל מספקת באופן ספורדי, את ההרמוניה.
בניגוד לכך, ידו הימנית של מונק אינה מנגנת "Horn Lines".
היא מקווצת באופן פסנתרני את מה שנשפן היה מביע בריצות ארוכות, בעת בה יד שמאל מתעמתת ומשלבת קווי בס ואקורדים.
באופן אולטימטיבי, הכול משרת את הצרכים של הסאונד האופייני למונק.
מונק היה פסנתרן הג'אז המודרני הראשון שביצע הקלטות סולו.
למעשה, באלבום הסולו הראשון, שהוקלט בפריז ב-1954 הוא אינו מנגן כה שונה מהקלטותיו המוקדמות, במסגרת הרכב.
בהקלטות אלו מופיע פן נוסף בסאונד של מונק.
הפיתוח ההוריזונטלי של נגינתו שואב לעיתים מתח מן העובדה שאף אחת מהידיים – לעיתים לאורך מספר תיבות – אינה מספקת באופן ברור את החומר הבסיסי של מבנה הקטע.
בהקלטות הסולו המאוחרות שלו, הגדיל מונק לנצל את הזדמנויות הרובטו (קצב חופשי, לא מטרונומי), אך אפילו בסגנון זה כוחם הריתמי של המשפטים המוזיקליים כה משכנע עד כי תחושת הסווינג נשמרת גם בסגנון חופשי זה.
צד בצד עם טכניקת הרובטו, עובר מונק לעיתים לתבניות בס שעוזרות לבסס את הפעמה.
הוא שואב אותן מהסטרייד, ומשתמש בהן במיוחד כשהוא מבצע קטעי סטנדרט.
מה שנובע מכך אינו מהווה פרודיה, אלא תצוגה הומוריסטית של החומר הישן אל תוך עולמו האישי של מונק.
מונק אינו מתרחק יותר מדי מהנושא המקורי של היצירה, כך שהקווים המלודיים המקוריים נשארים תמיד בשמיעתו של המאזין, כחומר להשוואה.
סגנונו הייחודי של מונק התפתח בנגינת הרכבים: במינטונ'ס פלייהאוס בתחילת שנות הארבעים.
ליווי הפסנתר היה בראש ובראשונה חסכני.
לעיתים נשאר דומם במשך תיבות שלמות ואז אפקטיבי יותר בנגיעות ההרמוניות המלוות.
בכך דומה הפסנתר מעט לסגנונו של המתופף קני קלארק, שהתפתח לכיוון הבי בופ ביחד עם מונק.
מונק ראה בליווי לא רק תרומה הרמונית, אלא גם הזדמנות לעצב את המבנה שמתחת למלודיה או לסולו.
הוא מקפיד לחזור ולהזכיר מוטיבים מתוך הנושא, ועושה בהם שימוש גם בליווי, וכך יוצר מקשה אחת קוהרנטית.
לעיתים העדיף מונק שללא ללוות כלל, ולגלות למאזין את הייחוד והאווריריות שביחידת קצב מלווה, ללא הרמוניה.
באלתוריו במסגרת הנגינה בהרכבים, עשה מונק דרך שרק פסנתרנים מעטים עשו.
כפי שכבר נאמר, התחלקה הפקת הצליל בין שתי הידיים באופן פחות או יותר שווה.
הידיים מנגנות לעיתים באופן חופשי זו מזו, ולעיתים בתיאום כדי להפיק מלודיה מהורמנת (Block Chords) אשר בה הדרגה התשיעית לרוב דומיננטית.
במנעד הנמוך, התשיעיות מתקצרות לכדי סקונדות.
כשבכל זאת מופיעים משפטים בסגנון כלי נשיפה, הם בדרך כלל מופיעים בקצרה והחלטיות.
ניתן לשער כי ההשפעה של מוזיקה קלאסית מערבית על מונק הייתה מעטה מאד.
מהר מאוד הפכו יצירותיו של מונק ליצירות סטנדרט בקרב נגני הבי בופ.
כישרונו כמלחין פיצה לעיתים על חסרונותיו כפסנתרן בעיני כמה מוזיקאים.
עד לאוקטובר 1952 כלל הרפרטואר של מונק 23 יצירות מקוריות.
בשלוש השנים העוקבות, הוסיף מונק 16 קטעים נוספים, מהן "Bemsha Swing" ו- "Blue Monk" הפכו לסטנדרטים.
אך סגנונו של מונק מוטבע בקטעים אלה באופן כה מובהק, עד שמעטים הנגנים בני זמנו, שההינו לנגנם.
רוב יצירותיו הן במבנים המסורתיים של 12 או 32 תיבות, אך גם במבנים נדושים אלה השיג מונק תוצאות ייחודיות וראויות לציון.
במבנה ה-AABA שלו, חלק ה-B הוא המרכיב הדומיננטי.
שם מתגלה שפתו של מונק ביתר שאת.
קטעי הבלוז שלו בדרך כלל יותר מתעלים מעל לריף-ארבע-התיבות המקובל.
גם במבנה פשוט זה, שינוי המקום של המוטיבים המלודיים מבטיח תמיד מעבר לקו התיבה, או לקו הדמיוני בין חטיבות ארבע התיבות.
אכן, קסמן של המלודיות של מונק הוא בתחושה ובמיקום הקצבי שלהן.
החסכנות ההרמונית של מונק, מונעות מהבלדות האמוציונליות ביותר שלו להישמע רגשניות יתר על המידה.
נאמר עליו שהאלתורים שלו היו יצירות שעברו "המסה", ואילו יצירותיו היו אלתורים שעברו "הקפאה".
בשני המקרים, זוהי תוצאה של גישה פסנתרנית מובהקת.
יצירותיו של מונק הן בראש ובראשונה יצירות לפסנתר.
ת'ראש מטאל (Thrash Metal, באנגלית "Thrash" היא "מכה חזקה" או "הצלפה") הוא תת-ז'אנר קיצוני של הבי מטאל, המתבסס על מהירות נגינה גבוהה, תיפוף מהיר, דיסטורשן כבד, קצב בלתי-מלודי ודגש חזק על הכלים ועל טכניקת הנגינה.
מקור השם הוא הצליל המלוכלך והאגרסיבי של הסגנון, אשר מזכיר מהלומת פטיש על ברזל.
ת'ראש מטאל התפתח בתחילת שנות השמונים בארצות הברית ובגרמניה.
האלבום Kill 'Em All של מטאליקה משנת 1983, נחשב על פי רבים לאלבום הת'ראש מטאל הראשון, ולמשפיע מאוד בז'אנר.
ישנם, בעיקר בקרב אנשי המטאל, הטוענים שת'ראש מטאל הוא צאצא ישיר של ההבי מטאל הקלאסי, ושהסגנון התפתח כאשר סגנון האם פנה לכיוונים קיצוניים יותר.
אך אין להתעלם מהעובדה שת'ראש מטאל נולד במקביל לפריחה של סצנת ההארדקור-פאנק האמריקאית.
ההשפעות של ההארדקור-פאנק על סגנון הת'ראש מטאל ניכרות בעיקר בקצב התופים, בגישה האנטי-מסחרית והמינימליזם המוזיקלי הבולט יחסית להפקות הענק של המטאל עד אז, כמו גם בעובדה שת'ראש מטאל התפתח, באופן גאוגרפי וכרונולוגי, בלב סצנת הפאנק האמריקאית של שנות ה-80.
תחילה התייחס הסגנון שכונה ת'ראש (thrash) בעיקר ללהקות שהיו בהמשך לעמודי תווך בסצנת ההארדקור פאנק, כמו די אר איי (DRI - Dirty Rotten Imbeciles) ואם די סי (MDC - Millions of Dead Cops).
כאשר נולד הז'אנר, הוצמד לו הכינוי ת'ראש מטאל, מכיוון שבנוסף להיותו ת'ראש, היו בו ריפים שאפיינו את ז'אנר המטאל, כמו גם סולואים מלוכלכים וארוכים שלא היו אופייניים לפאנק או להארדקור.
להקות שהיו האבות המוזיקליים של הת'ראש מטאל, למשל מגאדת' ומטאליקה, היו מעריצי שבאו מעולם הפאנק וההארדקור-פאנק.
מטאליקה נהגו לבצע קאברים לשירי פאנק וסלייר אף הקדישו אלבום שלם לקאברים של הארדקור פאנק.
מכאן ניתן להסיק שהת'ראש מטאל נולד כהכלאה בין הבי מטאל, בעיקר הגל החדש של ההבי מטאל הבריטי להארדקור-פאנק.
ת'ראש מטאל הגיע לשיא הפופולריות שלו בין אמצע שנות ה-80 לסופן.
הוא הומצא בארצות הברית בתחילת שנות השמונים על ידי להקות דוגמת מטאליקה, מגאדת', סלייר ואנתרקס; ובשל הפופולריות שלו באותה תקופה אומץ בהתלהבות על ידי להקות צעירות רבות, בעיקר בסן פרנסיסקו שהמתה להקות ת'ראש כמו פורבידן, דארק אנג'ל, אקסודוס וטסטמנט.
להקות אלו זכו להגדרה כתת-ז'אנר שנקרא ת'ראש אזור המפרץ והן עזרו להגדיר את צליל הת'ראש לימים.
הת'ראש מתבסס על סגנון נגינה מהיר, המלווה בתיפוף מהיר במיוחד המשרה הרגשה של "מכונת ירייה".
בת'ראש מטאל יש דגש מיוחד על נגינה מהירה, וירטואוזית וטכנית ביותר של גיטרה חשמלית, שבדרך כלל מאופיינת בצליל לא-מלודי ומאוד "מלוכלך" שנובע משימוש בדיסטורשן כבד.
השירה לרוב צעקנית ופשוטה יחסית (בדומה לשירה המאפיינת את הפאנק), כמו למשל בשיר "Motorbreath" של מטאליקה או "Deathrider" של אנתרקס; או מעין דקלום אגרסיבי וצעקני של המילים, כמו בשיר "Angel of Death" של סלייר או "Betrayer" של קריאייטור.
יחד עם זאת, ישנן גם להקות ת'ראש כגון מגאדת', שהוסיפו גוון מלודי לשירה, וישנן אף להקות ת'ראש, כגון דת' אנג'ל, איידולון ו3 אינצ'ז אוף בלאד, שסולניהן מתאפיינים בקול דק וגבוה, כמקובל במטאל קלאסי.
בדומה למטאל הקלאסי, גם בת'ראש מטאל ישנו משקל רב לסולואים טכניים ומהירים של גיטרה חשמלית, ובניגוד לגלאם מטאל, מקומה של הנגינה ביצירה הוא מרכזי יותר ממקומה של השירה.
מבחינת התכנים, ת'ראש מטאל מרבה לעסוק בנושאים פוליטיים, ובעיקר במלחמות, טרור, אלימות ודת (בדרך כלל שנאה לדת).
למעשה, רבות מלהקות הת'ראש המובילות בעולם, ביניהן מגאדת', מטאליקה, סלייר, אנתרקס וקריאייטור הן להקות פוליטיות מובהקות.
ת'ראש מטאל כאנטי-תזה לגלאם מטאל
בייחוד התפרסמו בהתבטאויות מזלזלות ומתנשאות כנגד הגלאם מטאל חברי להקת מטאליקה, הידועה כאחת הלהקות האנטי-ממוסחרות ביותר של שנות השמונים.
אף-על-פי-כן, בסוף העשור שיבח מתופף הלהקה, לארס אולריך, את להקת הגלאם מטאל הצעירה Guns N' Roses, ושתי הלהקות אף שיתפו פעולה והופיעו ביחד מספר פעמים למרות ה"ניגודים האידאולוגיים".
בנוסף, מטאליקה שכרו ב-1991 את המפיק בוב רוק על מנת שיפיק את האלבום השחור שלהם ב-1991 לאחר שהאזינו לאלבום Dr.
Feelgood של להקת מוטלי קרו והתלהבו מאוד מהסאונד שלו.
באמצע שנות ה-80, להקות כגון פוזסט האמריקאית לקחו את הת'ראש מטאל לכיוון חדש בשם דת' מטאל, ששם דגש על שירה מסוג גראולינג, והתפתח לסגנון בפני עצמו.
דת' מטאל, הנחשב לקשוח ואופנתי יותר מת'ראש, גרם לפיחות בפופולריות של זרם הת'ראש.
הפופולריות של הת'ראש כיום רחוקה מאוד ממה שהייתה בעבר.
כיום עדיין יש שרידים של ת'ראש, בעיקר באירופה, אך הזרם עומד בסכנת הכחדה רצינית.
יתרה מזו, חלק מהלהקות הגדולות של הת'ראש משנות כיום את פניהן ומוציאות חומר חדש.
ההופעה שהתקיימה בסופיה, בולגריה ב-22 ביוני הועברה בשידור חי דרך לווין לכ-450 תיאטראות ברחבי ארצות הברית ולמעל 350 ברחבי אירופה, קנדה ואמריקה הצפונית.
(?Therapy) היא להקת הארד רוק/מטאל אלטרנטיבי צפון אירית שהוקמה ב-1989.
הלהקה מושפעת מאינדי רוק ומאופיינת במבני שירים בלתי שגרתיים ובטקסטים אפלים וביזאריים.
שני אלבומיה הראשונים הגיעו למקום הראשון במצעד האינדי הבריטי.
ב-1993 הוציאה "ת'ראפי?" את הסינגל המצליח "Screamager" שסייע לה להפוך לאחת הלהקות הבולטות בסצנת הרוק האלטרנטיבי הבריטית של תחילת שנות התשעים.
הלהקה תוארה על ידי התקשורת וחלק ממעריציה כגרסה בריטית של להקת נירוונה.
לאחר שני אלבומים מצליחים, שבהם הפכה הלהקה את המוזיקה שלה למעט יותר קומוניקטיבית, יצא האלבום החמישי "Infernal Love" שכלל בלדות רבות, לא זכה להצלחה גדולה ובעקבותיו עזב המתופף המוערך פייף יואינג.
"ת'ראפי?" חזרה לסגנון האפל והמוכר באלבומה הבא, "Semi-Detached".
לאחר מכן עזבה הלהקה את חברת A&M.
הלהקה ממשיכה להוציא אלבומים ונכון ל-2006 מקיימת סיבוב הופעות לקידום האלבום "One Cure Fits All".
Caucasian Psychosis (שני המיני-אלבומים הראשונים) (1992)
Scopophobia DVD (2003) (הופעה ב"מנדלה הול" בבלפסט)
ת'רי דייז גרייס היא להקת רוק קנדית מהעיר טורונטו, שהוקמה בשנת 1992 בעיירה נורווד שבאונטריו.
הלהקה נקראה במקור גראונדסוול (Groundswell), והחלה את דרכה בנגינה במסיבות ובמקומות בילוי מקומיים, עד לפירוקה ב-1995. הלהקה התאחדה וחזרה לפעילות ב-1997.
ההרכב המקורי של הלהקה כלל את אדם גונטיאר (גיטרה ושירה), ניל סנדרסון (תופים וקולות רקע) ובראד וולסט (בס).
ב-2003 צירפה הלהקה את ברי סטוק כגיטריסט מוביל, והפכה לרביעייה.
ב-2013 עזב גונטיאר את הלהקה, והוחלף על ידי הזמר מאט וולסט, סולן להקת מיי דארקסט דייז ואחיו הקטן של בראד וולסט.
בקנדה קיבלו האלבומים מאיגוד תעשיית ההקלטות הקנדי הכרה כאלבומי פלטינה, פלטינה משולשת ופלטינה כפולה בהתאמה.
בבריטניה זכה אלבומם השני, One-X לתואר אלבום כסף מאיגוד תעשיית ההקלטות הבריטי.
ללהקה 17 שירים שהגיעו למקום הראשון במצעד הרוק המיינסטרימי של מגזין הבילבורד, ושלושה שהגיעו למקום הראשון במצעד הרוק האלטרנטיבי של המגזין.
הלהקה הוקמה ב-1992 בנורווד, אונטריו, בשם "Groundswell".
אלבומה הראשון של הלהקה, Wave of Popular Feeling, יצא לאור ב-1995 ומתוכו יצאו הסינגלים "Eddie", "Poison Ivy" ו-"Stare".
חמשת חברי ההרכב היו אדם גונטיאר כסולן, ניל סנדרסון כמתופף, בראד וולסט כבסיסט, פיל קרואו כגיטריסט ראשי וג'ו גרנט כגיטריסט הקצב.
בעת הקמתה, היו רוב החברים בה תלמידי תיכון.
ב-1997 התאחדו מחדש שלושה מחברי ההרכב המקורי, גונטיאר, סנדרסון ווולסט תחת השם "ת'רי דייז גרייס".
גונטיאר סיפר בהמשך שמקור השם היה בתחושה של דחיפות, בהתייחס לשאלה האם אדם יכול לשנות דבר מה בחייו אם ניתנים לו רק שלושה ימים לעשות כן.
עם המעבר לטורונטו הכירו חברי הלהקה את גאווין בראון, מפיק מקומי.
הם העבירו לו חומרים שכתבו במשך מספר שנים, והוא "בחר מתוכם מה שכינה 'גושי הזהב'", כך לפי גונטיאר.
בראון והלהקה ליטשו את השירים שנבחרו ויצרו אלבום דמו אותו העבירו לסניף הקנדי של EMI רקורדס.
חברת התקליטים ביקשה לשמוע חומרים נוספים, והלהקה הקליטה את השיר "I Hate Everything About You" בהפקתו של בראון.
השיר משך את תשומת לבן של חברות תקליטים שונות, כשלבסוף הוחתמה הלהקה על ידי ג'ייב רקורדס, ביוזמת נשיא החברה.
הלהקה עברה לסטודיו לונג ויו פארם בצפון ברוקפילד שבמסצ'וסטס במטרה להקליט את אלבומם הראשון.
תהליך הפקת האלבום, ששמו היה כשם הלהקה, הסתיים בוודסטוק שבאפסטייט ניו יורק, והוא יצא לאור ב-22 ביולי 2003.
Three Days Grace קיבל ביקורות מעורבות, אך חיוביות ברובן.
דייב דוריי מהאתר IGN ציין ש"אין באלבום הרבה טעויות".
הת'ר פרז מהאתר AllMusic כתבה שההעדפה והמיקוד של הלהקה במטאל אלטרנטיבי, בשילוב עם כתיבה טובה ופזמונים טובים באופן בלתי צפוי, יוצרות שירים חזקים שייזכרו יותר משל להקות אחרות שפועלות במקביל אליהם.
עם זאת, היא ביקרה את הפשטות של האלבום וציינה שהלהקה היא אחת מלהקות המטאל האלטרנטיבי הנגישות ביותר של העשור, ושעליהם לעבוד על צליל ייחודי יותר.
על מנת לקדם את הוצאת האלבום, הוציאה הלהקה ב-2003 את הסינגל הראשון שלה, "I Hate Everything About You" (שגרסת הדמו שלו הביאה את הלהקה לחתימה על חוזה ההקלטות).
השיר זכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו, הפך במהרה לשיר מוכר מאוד, והוגדר כ"להיט הפריצה" של הלהקה.
לאחר הצטרפותו של ברי סטוק כגיטריסט המוביל של הלהקה בסוף 2003, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות מתמשך ועמוס שנמשך קרוב לשנתיים, במטרה לקדם את האלבום.
האלבום הגיע עד למקום ה-9 במצעד האלבומים הקנדי למקום ה-69 במצעד הבילבורד 200, בדצמבר 2004 קיבל מעמד של תקליט פלטינה מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, ופלטינה כפולה מאיגוד תעשיית ההקלטות הקנדי.
בשנת 2004 הופיעה הלהקה בתפקיד עצמה בסרט "בקול גדול", וביצעה את השירים "Are You Ready" ו-"Home".
ב-31 במרץ 2006 הלהקה הוציאה את הסינגל הראשון מהאלבום השני שלהם "One-X" שנקרא "Animal I Have Become", שהצליח להגיע למקום הראשון במצעד הרוק המודרני של ארצות הברית.
האלבום "One-X" יצא ב-13 ביוני 2006 והגיע למקום החמישי במצעד האמריקאי.
האלבום מכר 78,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו.
ב-1 בדצמבר ת'רי דייז גרייס הצטרפו ל-נופוינט, פלייליף, סטון סור ו-דיסטורבד למופע מוזיקלי אחד.
הסינגל השני של האלבום "Pain" הגיע למצעדי רוק מרכזיים בדצמבר 2006 ולמצעדי רוק מודרני בפברואר 2007.
הסינגל השלישי "Never Too Late" יצא באפריל 2007.
באוגוסט 2007 האלבום One-X קיבל אלבום פלטינה על מכירת מיליון עותקים.
ב-22 בספטמבר 2009 הוציאה לאור הלהקה את אלבומה השלישי שנקרא Life Starts Now.
הסינגל הראשון מהאלבום ("Break") יצא לרדיו ב-1 בספטמבר 2009 וסחט מחמאות ותגובות טובות, הקליפ של השיר יצא ב-13 בספטמבר.
Life Start Now מכר כ-79,000 עותקים בשבוע הראשון לאחר יציאתו ובכך ניצח את האלבום הקודם ONE-X (שמכר 78,000 עותקים) וקיבל את המקום ה-3 הגבוה במצעד ה-Billboard 200 בניגוד ל-ONE-X שהגיע רק למקום ה-5..
השירים "The Good Life","World So Cold","Lost In You הוצאו לאור גם כסינגלים מהאלבום.
ב-18 באפריל 2010 האלבום היה מועמד לפרס JUNO בקטגוריית אלבום הרוק הטוב של השנה, אך לא זכה בו.
האלבום הגיע למעמד של אלבום זהב בארצות הברית.
אחרי יציאת האלבום, הלהקה החלה בסיבובי הופעות רבים לקידום אלבומה והיו גם שותפים בסיבובי הופעות עם להקות כמו:ברייקינג בנג'מין, אוונג'ד סבנפולד ועוד..
בתחילת שנת 2012 הודיעה הלהקה שהיא רשמית נכנסה לסטודיו לעבוד על אלבומה הרביעי ביחד עם המפיק המוערך דון גילמור שעבד עם להקות כמו:
לינקין פארק, בולט פור מיי ולנטיין וגוד שארלוט.
שמו של האלבום הוא "Transit of Venus", והוא יצא ב-2 באוקטובר 2012. הסינגל הראשון הוא "Chalk Outline" יצא ב-14 באוגוסט 2012 אך דלף לאינטרנט יומיים לפני.
הסינגל השני נקרא "The High Road" ויצא באוקטובר.
בפברואר הודיע הלהקה על עזיבתו של הסולן, אדם גונטיאר, והשאיר הודעה בה רשם שהוא עוזב עקב בעיה בריאותית לא מסכנת חיים.
הסולן של להקת "My Darkest Days", מאט וולסט, החליף את גונטיאר.
ב-19 ביולי 2013 סיפר ניל סנדרסון בראיון לתחנת הרדיו 99.9 KISW בסיאטל שהלהקה עובדת על אלבום חדש שחצי ממנו כבר הוקלט.
סנדרסון סיפר שהלהקה נרגשת מאוד לקראת האלבום, שיש לו אנרגיה חדשה, ושמדובר באלבום כבד ואגרסיבי יותר, שהוא וייב חדש ורענן ללהקה.
הסינגל הראשון מתוך האלבום שבדרך היה "Painkiller" שיצא לתחנות הרדיו ב-8 באפריל 2014. ב-6 ביוני 2014 הגיע "Painkiller" למקום הראשון במצעד הרוק המיינסטרימי של הבילבורד, והפך לשיר ה-11 של הלהקה שמגיע להישג.
בראיון באוגוסט 2014 חשפה הלהקה שהסינגל הבא שלהם ייקרא "I Am Machine".
הסינגל יצא ב-30 בספטמבר 2014. ב-26 בינואר 2015 חשפה הלהקה ששם האלבום יהיה Human.
ב-23 במרץ יצא הסינגל השלישי מתוך האלבום, "Human Race".
האלבום כולו יצא לאור כשבוע לאחר מכן, ב-31 במרץ.
בתחילת 2015 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות באירופה, ולאחר מכן, בנובמבר, בארצות הברית ובקנדה.
Halestorm חיממה את הלהקה ברוב מסע ההופעות הקנדי.
בתחילת 2016 חזרה הלהקה למסע הופעות באירופה וברוסיה.
ב-18 בנובמבר 2016 הוציאה הלהקה גרסת כיסוי לשיר "You Don't Get Me High Anymore" של להקת האינדי פנטוגרם.
ביולי 2017 החלה הלהקה להקליט את אלבום האולפן השישי שלה, Outsider, הסינגל הראשון מתוך האלבום, "The Mountain", יצא ב-25 בינואר 2018, בלוויית וידאו קליפ.
במרץ 2018 הגיע השיר למקום הראשון במצעד הרוק המיינסטרימי של מגזין הבילבורד, והפך בכך לשיר ה-13 של הלהקה שמגיע להישג, והשווה אותם לואן היילן שהחזיקו בשיא.
האלבום עצמו יצא לאור ב-9 במרץ 2018. ב-12 ביוני יצא הסינגל השני מתוך האלבום, "Infra-Red".
גם השיר הזה הגיע למקום הראשון במצעד הרוק המיינסטרימי של הבילבורד, והיה לשיר ה-14 של הלהקה שמגיע להישג, מה שהביא את הלהקה לשבור את השיא של ואן היילן, שהחזיק מעמד שני עשורים.
ב-13 בנובמבר אותה שנה יצא הסינגל השלישי מהאלבום, "Right Left Wrong", שאף הוא הגיע למקום הראשון במצעד, ה-15 במספר.
ב-14 במרץ 2019 זכתה הלהקה בתואר אמן הרוק של השנה בטקס פרסי המוזיקה של iHeartRadio.
ב-1 במרץ 2021 אישרה הלהקה בפוסט ברשת החברתית "אינסטגרם" שהיא שוהה באולפן בהקלטות לקראת אלבומם השביעי.
ב-29 בנובמבר 2021 הוציאה הלהקה את הסינגל "So Called Life", שהיה הראשון מתוך אלבומה השביעי, Explosions.
הסינגל הגיע למקום הראשון במצעד שירי הרוק המיינסטרימי של מגזין הבילבורד ושהה בו ארבעה שבועות רצופים, הפך לסינגל ה-16 של הלהקה שמגיע להישג זה והביא את הלהקה להשוות את השיא שהוחזק מאז 2020 על ידי להקת "שיינדאון".
בפברואר 2022 חזרה הלהקה למקום השני לאחר שהסינגל "Planet Zero" של "שיינדאון", הגיע למקום הראשון.
שלושה חודשים לאחר מכן, ב-17 בפברואר 2022, הוציאה הלהקה את הסינגל השיווקי "Neurotic" בהשתתפות מוזיקאי הרוק הקנדי לוקאס רוסי.
במקביל יצא וידאו קליפ עם מילות השיר.
ב-11 באפריל יצא לאור הסינגל השני מהאלבום, "Lifetime".
השיר הוקדש לתושבי העיירה מייפילד בקנטקי, שנפגעו מטורנדו בדרגה EF4 שפגע בעיירה בדצמבר 2021. גם שיר זה הגיע למקום הראשון במצעד הרוק המיינסטרימי של הבילבורד והיה ה-17 של הלהקה לעשות כן, מה שהשווה את הלהקה פעם נוספת עם שיאה העדכני של שיינדאון.
ב-27 בספטמבר 2022 יצא הסינגל השלישי מהאלבום, "I Am the Weapon", כשבמקביל החלה הלהקה לבצע את השיר בהופעותיה באירופה במסגרת מסע ההופעות לקידום האלבום.
ב-2 באוקטובר 2024 הודיעה הלהקה כי אדם גונטיאר שב ללהקה, אך לא יחליף את מאט וולסט, והשניים ישמשו כסולנים משותפים.
הלהקה הייתה אמורה להגיע להופעה ראשונה בישראל, שעתידה הייתה להתקיים בהיכל הטוטו בחולון ב-15 באוקטובר 2022. ב-12 באוקטובר הודיעה הלהקה כי מאחר שחברת ההפקה פרוגסטייג' לא עמדה במחויבויותיה הכספיות כלפי הלהקה, היא נאלצת לבטל את ההופעה.
בראד וולסט – גיטרה בס, קולות רקע (1997−הווה)
ת.מ.י.ר - תאגיד מחזור יצרנים בישראל בע"מ (חל"צ) (נקרא גם "תְּמיר") מיסודה של התאחדות התעשיינים בישראל, הוא התאגיד היחיד למיחזור אריזות בישראל.
התאגיד הוקם כחברה לתועלת הציבור על מנת לאפשר ליצרנים וליבואנים של מוצרים ארוזים ואריזות שירות לקיים את כל חובותיהם על פי החוק להסדרת הטיפול באריזות, התשע"א-2011 ("חוק האריזות").
התאגיד מממן את הצבת פחים כתומים ברחבי הארץ, פינויים ומיחזור האריזות המושלכות אליהן.
בעלי המניות בחברה הם תנובה, אׂסם, שטראוס גרופ, החברה המרכזית לייצור משקאות קלים, יוניליוור ישראל מזון, חוגלה-קימברלי, מאפיות אנג'ל, שופרסל, גן שמואל מזון, יפאורה תבורי, סנו מפעלי ברונוס וטמפו משקאות.
חוק להסדרת הטיפול באריזות התשע"א-2011 ("חוק האריזות") מטיל, בין היתר, על יצרנים ויבואנים של מוצרים ארוזים או אריזות שירות, למחזר פסולת אריזות של המוצרים הארוזים או אריזות השירות שייצרו או ייבאו בהתאם ליעדי מיחזור הקבועים בחוק האריזות (יעדים שונים לחומרי אריזות שונים).
כמו כן נדרשים היצרנים והיבואנים לדווח דיווחים חצי שנתיים ושנתיים על המוצרים הארוזים או אריזות השירות שנמכרו על ידם בישראל בכל שנה, בהתאם לדרישות שנקבעו בחוק האריזות והמשרד להגנת הסביבה.
אי ביצוע התקשרות עם גוף מוכר מהווה עבירה על חוק האריזות ועלול לגרור קנסות.
מטרת החוק להביא לצמצום כמות הפסולת הנוצרת מאריזות, למנוע את הטמנתה ולעודד שימוש חוזר באריזות המועברת להטמנה.
גוף מוכר הוא חברה לתועלת הציבור (חל"צ), אשר הוכרה על ידי המשרד להגנת הסביבה כ"גוף מוכר", ושמטרתה היחידה היא ביצוע חובות היצרנים והיבואנים על פי חוק האריזות.
תמיר הוכרה על ידי המשרד להגנת הסביבה כ"גוף מוכר" ב-1 בינואר 2011 לתקופה של חמש שנים.
בשנת 2015, אבי גבאי השר להגנת הסביבה באותה עת הודיע שינסה לצור תחרותיות בתחום, ולמנוע את מצב השליטה הבלעדית של החברה כגורם יחידי בשוק.
ב-22 במאי 2016 תמיר הגישה למשרד להגנת הסביבה בקשה לתקופת הכרה של חמש שנים נוספות אשר התקבלה.
ב- 1 בדצמבר 2021 קיבלה תמיר הכרה מהמשרד להגנת הסביבה לתקופה נוספת של 5 שנים.
ת'נדרבולטס היא קבוצה בדיונית של גיבורי-על שמורכבת בעיקר מנבלי-על שחזרו למוטב, המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס.
הקבוצה המקורית הופיעה לראשונה בחוברת The Incredible Hulk #449 מינואר 1997, ונוצרה על ידי הכותב קורט בוסיאק והמאייר מארק באגלי.
ת'נדרבולטס הוצגה לראשונה כקבוצת גיבורי-על בדומה לקבוצת האוונג'רס, אשר הוקמה כאשר חברי האוונג'רס הוכרזו כמתים לאחר אירוע הקרוס אובר "אונסלוט" של שנת 1996. אולם, בדפים האחרונים של הגיליון הראשון התברר כי מדובר באדוני הרשע שמתחזים לגיבורי-על.
בחוברות הקומיקס של ת'נדרבולטס הוצגו תמות כדוגמת הרצון לכפרה וטבעה של גבורה.
בסיפורים מאוחרים יותר, חברי הקבוצה דחו מעליהם את מנהיגותו של ברון זמו וביקשו להפוך לגיבורים בזכות עצמם, עד אשר הוקאיי הפך למנהיגם.
סדרת החוברות זכתה לשבחים בשל השימוש בדמויות משנה מיקום מארוול וכן השימוש בעלילה המשכית.
עד כה הוצגו מספר גלגולים של הקבוצה, כאשר בין המנהיגים שלה נכללו ברון זמו, נורמן אוסבורן, לוק קייג', הענק האדום, חייל החורף וקינגפין.
ביוני 2022 הוכרז רשמית כי סרט לייב אקשן בעל אותו שם של הקבוצה מתוכנן כחלק מסרטי היקום הקולנועי של מארוול, כאשר נבלים ואנטי-גיבורים אשר הופיעו בסרטים הקודמים ייקחו בו חלק.
את הסרט יביים ג'ק שרייר ויככבו בו ג'וליה לואי-דרייפוס כולנטינה אלגרה דה לה פונטיין, פלורנס פיו כילנה בלובה/האלמנה השחורה, דייוויד הארבור כאלכסיי שוסטקוב/השומר האדום, ואייט ראסל כג'ון ווקר/סוכן ארצות הברית, סבסטיאן סטן כבאקי בארנס/חייל החורף, האנה ג'ון-קאמן כאווה סטאר/הרוח, אולגה קורילנקו כאנטוניה דרייקוב/טאסקמאסטר והאריסון פורד כגנרל תדאוס "ת'נדרבולט" רוס.
ברון זמו זימן כמה מבני בריתו לשעבר כדי להציל את שומר ראשו לשעבר של אביו.
חברים אלה היו מגלגולה הרביעי של קבוצת אדוני הרשע שלו, וכללו את החיפושית, פיקסר, סונגבירד ומונסטון.
זמו ראה בהתאספות לא שגרתית שכזו כסימן, והחליט לשקם את אדוני הרשע ולתקוף את האוונג'רס.
אולם, לפני שהם יכלו לבצע את זממם, מרבית גיבורי-העל - כולל חברי האוונג'רס - נהרגו בידי אונסלוט.
המוות של גיבורי-העל יצר לזמו ולאדוני הרשע הזדמנות פז.
זמו הבין שהעולם זקוק לאלופים בעלי כוחות-על, ושקבוצתו יכולה למלא את הצורך הזה.
על ידי התחזות לגיבורי-על, אדוני הרשע יוכלו להרוויח את אמון הציבור ולבסס עמדת כוח שתעמוד בקנה אחד עם האוונג'רס.
וכך, בזמן שהקבוצה הרוויחה את אמון הציבור, זמו האמין שהם יקבלו גישה לכל סודותיהם של חברי האוונג'רס ושל סוכנות הביון S.H.I.E.L.D - מידע אותו ימכור זמו לעולם התחתון.
ת'נדרה היא דמות משנה בדיונית של אנטי גיבורה המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס.
דמותה הופיעה לראשונה בחוברת Fantastic Four #129 מדצמבר 1972 ונוצרה על ידי הכותב רוי תומאס והמאייר ג'רי קונוויי.
ת'נדרה היא לוחמת אמזונה חזקה ואדומת שיער מקו זמן עתידי מטריארכי ומתקדם מבחינה טכנולוגית, שבו גברים משועבדים על ידי הנשים.
בעתיד זה, ת'נדרה היא אשתו של הענק הירוק, ולהם יש בת בשם ליירה.
ת'נדרה היא נוסעת בזמן מהמאה ה-23, שבו כדור הארץ נשלט בידי שרות מלחמה נקבות שכבשו ושיעבדו את האוכלוסייה הזכרית המצומצמת.
ארצות הברית לשעבר היא כעת "רפובליקת האחיות המאוחדות", ות'נדרה מגיעה ממגלופוליס בשם מילאגו הגדולה (שטחן המשולב של מילווקי ושיקגו) ממערבה של רפובליקת האחיות המאוחדת.
היא נחשבת לאחת הלוחמות מעוררות היראה של אחוות האחיות, ושודרגה בעזרת הנדסה גנטית ואומנה מאז ילדותה בקרב, באמנויות לחימה ובאסטרטגיה צבאית.
במקור, ת'נדרה נשלחה למאה ה-20 כדי להתחרות בקרב פנים אל פנים עם דבר, חבר ארבעת המופלאים.
הניצחון שלה עליו מוכיח לה אחת ולתמיד שנשים הן עליונות יותר מהמין הגברי ולסיים בכך את הקיפאון שבמלחמה בין אחוות הלוחמות לבין שרי המלחמה של כוכב מאצ'וס.
היא מגויסת לקבוצת נבלי-על בשם "ארבעת המפחידים" בידי המכשף והם נלחמים בארבעת המופלאים.
למען האמת, היא פועלת מתוך אינטרס שלה ואין לה כל עניין בקבוצה, מה שמוביל אותה להצטרף לארבעת המופלאים ולהביס אותם.
בין היתר, ת'נדרה נלחמה גם נגד הענק הירוק.
כפי שתואר באירועי "נפילת הענקים" ו"מלחמת-עולם הענקים", ת'נדרה כרתה ברית עם הענק האדום ואף נשלטה בידי ארגון נבלי-העל אינטליג'נסיה בראשות המנהיג.
אחרי שהארגון בגד בענק האדום, היא עזרה לו להימלט ועוזבת את הקבוצה.
מאז שעזבה, בתה ליירה הצטרפה לשורותיהם.
ת'נאסיס פאפאזוגלו הוא כדורגלן יווני המשחק בעמדת החלוץ.
פאפאזוגלו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אריס סלוניקי ובעונת ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת.
עד מהרה הוא התברג בהרכב של אריס למרות גילו הצעיר.
ב-8 בנובמבר 2007 הבקיע צמד בניצחון 0-3 נגד הכוכב האדום בלגרד במסגרת שלב הבתים של גביע אופ"א.
בתום המשחק, נפצע וסיים את העונה.
ב-1 ביוני 2009 חתם לארבע עונות ביריבה העירונית, פאוק סלוניקי.
ב-8 באוגוסט 2012 חתם בקבוצת OFI כרתים לעונה עם אופציה לעונה נוספת.
ב-OFI פאפאזוגלו שיחק שתי עונות, בשניהן סיים כמלך שערי הקבוצה.
בזכות היכולת הטובה שהציג, עורר עניין אצל צ'רלטון את'לטיק, אך בסיום העונה חתם באולימפיאקוס.
בתחילת אוגוסט , שוחרר מאולימפיאקוס וחתם באטרומיטוס.
ב-20 במאי 2015 חתם בקורטרייק מליגת העל הבלגית.
ב-25 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בניצחון 1-2 נגד סטנדרד לייז'.
ב-14 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-1 לקלאב ברוז'.
הוא סיים את עונתו הראשונה כמלך שערי הקבוצה עם 9 שערי ליגה.
בעונת איבד את מקומו בהרכב, וב-28 בדצמבר 2016 הושאל לרודה מליגת העל ההולנדית עד לסיום העונה.
ב-28 ביולי 2017 הושאל לאולסון מליגת העל הנורווגית עד לסיום העונה בנורווגיה.
בסיום העונה בנורווגיה, חזר לקורטרייק.
ב-23 ביולי 2018 חתם בהפועל חיפה לעונה אחת, עם אופציה לעונה נוספת.
את שער הבכורה הבקיע החלוץ במשחקו הראשון במדי הקבוצה במשחק הראשון של הקבוצה במוקדמות הליגה האירופית, בדקה ה-65 כדקה אחרי שהחליף את אלי אלבז בתיקו 1–1 מול הפנרפיירדיר האיסלנדית.
ב-31 בינואר 2019 עזב את הפועל חיפה וחתם בדינמו בוקרשט מליגת העל הרומנית.
ב-18 ביולי 2019 חתם בוולונטארי הרומנית.
ב-3 בינואר 2020 חזר ליוון וחתם בלאריסה.
ב-1 באוקטובר 2020 חתם בסקודה קסנתי.
ב-27 ביולי 2021 פאפאזוגלו חתם ברודוס.
פאפאזוגלו שיחק בצעירותו בנבחרת הנוער והנבחרת הצעירה של יוון.
ב-29 במרץ 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 3-2 ל.
את'נאסיוס "ת'נאסיס" אדטוקומבו הוא כדורסלן יווני המשחק בקבוצת מילווקי באקס מליגת ה-NBA, בעמדת הסמול פורוורד.
אחיהם המבוגר של השחקנים יאניס, קוסטאס ואלכס אדטוקומבו.
עד שנת 2013 היו אדטוקומבו וארבעת אֶחיו חסרי אזרחות, מכיוון שהחוק היווני מכיר באזרחים על פי חוק הדם, ולא היו ברשותם תעודות זהות או תעודות לידה ניגריות.
ב-9 במאי 2013 זכו חמשת האחים לאזרחות יוונית.
בשנת 2008 החל אדטוקומבו לשחק בקבוצת הנוער של פילאת'ליטיקוס ממזרח אתונה, ולקראת עונת 2012/2013 עבר יחד עם אחיו יאניס לקבוצת הבוגרים של המועדון מליגת המשנה היוונית.
לאורך אותה עונה קלע 12.2 נקודות בממוצע למשחק, ובמהלכה נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ליגת העל היוונית, על אף ששיחק בליגת המשנה.
את עונת 2013/2014 פתח בפילאת'ליטיקוס, אך בנובמבר 2013, לאחר 4 משחקים, עבר לשחק עבור דלאוור 87' מליגת הפיתוח של ה-NBA.
במהלך העונה רשם ממוצעים של 12.0 נקודות, 4.3 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית ההגנה השלישית של העונה.
בדראפט ה-NBA 2014 נלקח אדטוקומבו בבחירה ה-51 על ידי ניו יורק ניקס, אך לא זכה להצעת חוזה מהקבוצה וחתם בקבוצת הבת שלה מליגת הפיתוח – וסטצ'סטר ניקס.
בשתי עונותיו בקבוצה קלע 12.4 נקודות והוריד 5.5 ריבאונדים בממוצע למשחק.
בינואר 2016 חתם על חוזה ל-10 ימים בניו יורק ניקס, ובסיומו חזר לשחק בווסטצ'סטר עד לסיום העונה.
לקראת עונת 2016/2017 חתם אדטוקומבו על חוזה בקבוצת אנדורה מליגת העל הספרדית.
בעונתו היחידה בקבוצה הוביל אותה לפלייאוף הליגה לראשונה מזה 22 שנים, לצד גאורגי שרמדיני ואנדרו אלביסי.
במשחק רבע הגמר הפסידה אנדורה מול האלופה שבדרך, ריאל מדריד, בתוצאה 93–99. לאורך העונה קלע אדטוקומבו 7.8 נקודות בממוצע למשחק.
ביולי 2017 חזר אדטוקומבו ליוון כאשר חתם על חוזה לשנתיים בפנאתינאיקוס מליגת העל היוונית והיורוליג.
בשתי העונות זכתה הקבוצה באליפות הליגה היוונית, והודחה מהיורוליג על ידי ריאל מדריד בשלב רבע הגמר.
בעונת 2018/2019 זכתה פנאתינאיקוס בגביע היווני, לאחר שגברה על פאוק סלוניקי במשחק הגמר.
בשתי עונותיו עם הקבוצה רשם ממוצעים של 7.2 נקודות ו-3.5 ריבאונדים למשחק בליגה היוונית, ו-3.9 נקודות ו-2.0 ריבאונדים למשחק ביורוליג.
לקראת עונת חתם על חוזה לשנתיים במילווקי באקס, בה משחק אחיו יאניס.
באותה עונה התאחד בבאקס צמד אחים נוסף – התאומים הזהים ברוק ורובין לופז.
בעונת זכה עם הבאקס באליפות ה-NBA.
בקיץ 2016 השתתף אדטוקומבו לראשונה במשחקי נבחרת יוון בכדורסל, במוקדמות טורניר הכדורסל של אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו.
בשלושת משחקי הנבחרת קלע 7.3 נקודות בממוצע למשחק.
ביורובאסקט 2017 קלע 6.1 נקודות למשחק עבור נבחרתו, אשר הפסידה מול נבחרת רוסיה ברבע הגמר, וסיימה במקום השמיני.
בטורניר גביע העולם 2019 אכזבה נבחרת יוון כאשר הודחה כבר בשלב הבתים השני, וסיימה במקום ה-11 בלבד.
לאורך הטורניר קלע אדטוקומבו 6.0 נקודות בממוצע למשחק.
ת'רל לי ביילי הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1983–1999. ב-12 עונותיו בליגת ה-NBA רשם ממוצעים כוללים של 12.8 נקודות, 5.1 ריבאונדים, 1.4 אסיסטים ו-1.2 חסימות למשחק.
ביילי נולד וגדל בוושינגטון די.
סי., ובין השנים 1979–1983 למד באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית אשר בעיר ראלי.
בעונת 1982/1983 הוביל את קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה לזכייה השנייה בתולדותיה בטורניר אליפות המכללות, עם ממוצעים של 16.4 נקודות, 7.7 ריבאונדים ו-2.6 חסימות למשחק.
במשחק הגמר גברה קבוצתו על אוניברסיטת יוסטון, אותה הובילו האקים אולאג'ואן וקלייד דרקסלר, הודות להטבעה בשנייה האחרונה של השחקן לורנזו צ'ארלס.
בשנת 2016 הוזמנו כל חברי קבוצת האליפות לבית הלבן על ידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה.
בדראפט ה-NBA 1983 נלקח ביילי על ידי יוטה ג'אז בבחירה השביעית.
בעונתו הראשונה ביוטה קלע 8.5 נקודות בממוצע למשחק, נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה וסייע לקבוצה להעפיל לפלייאוף ה-NBA, לראשונה בתולדותיה.
בעונת שימש כשחקן חמישייה קבוע וקלע 15.8 נקודות למשחק, וב-6 העונות הבאות תפקד כמחליפו מהספסל של קארל מלון.
בעונות ו- קלע 19.6 ו-19.5 נקודות בממוצע למשחק, בהתאמה, ובשתיהן סיים במקום השני בהצבעות לפרס השחקן השישי של העונה (אחרי רוי טארפלי ואדי ג'ונסון, בהתאמה).
בכל 8 עונותיו המלאות עם הג'אז העפילה הקבוצה לפלייאוף, אולם באף אחת מהן לא צלחה את הסיבוב השני.
בנובמבר 1991, לאחר מעט יותר מ-8 עונות ביוטה, נשלח ביילי בטרייד למינסוטה טימברוולבס בתמורה לטיירון קורבין.
ב-3 עונותיו במינסוטה שימש בעיקר כשחקן ספסל, וקלע 8.8 נקודות בממוצע למשחק.
בקיץ 1994 עזב את ה-NBA ועבר לשחק עבור פאניוניוס מליגת העל היוונית, תחת המאמן דושאן איבקוביץ'.
בין השנים 1995–1997 שיחק בפלקנסטרו קאנטו האיטלקית, ובעונת 1997/1998 שיחק באולימפיה מילאנו, אשר הפסידה בגמר גביע ספורטה מול ז'לגיריס קובנה.
לקראת עונת המקוצרת חזר לשחק ביוטה ג'אז, וב-43 משחקיו בעונתו האחרונה בקריירה קלע 4.2 נקודות בממוצע למשחק.
האי ת'רסטון הוא אי מכוסה קרח וקרחונים, בסמוך לקצה הצפון-מערבי של ארץ אלזוורת', שבאנטארקטיקה.
אורכו של האי 215 קילומטרים, רוחבו 90 קילומטים, ושטחו 15,700 קילומטרים רבועים.
האי ת'רסטון הוא האי ה-56 בגודלו בעולם.
האי ת'רסטון הוא האי השלישי בגודלו באנטארקטיקה - אחרי האי אלכסנדר (שהוא הראשון בגודלו באנטארקטיקה) והאי ברקנר (שהוא השני בגודלו באנטארקטיקה).
מצר פיקוק מפריד בין האי לבין ארץ אלזוורת'; חלקו המערבי של מדף הקרח אבוט מכסה את המפרצון.
האי מהווה את הגבול בין ים בלינגסהאוזן שממזרח לו לבין ים אמונדסן שממערב לו.
בקצה המערבי של האי מצוי כף פלאיינג פיש.
בקצה המזרחי של האי מצוי חצי האי טיירני, שבקצהו כף אנאוואן (Cape Annawan).
בקצה הדרום-מזרחי של האי מצוי כף ווקר.
הרי ווקר (רכס של פסגות ונונאטאקים) מחלק את האי לחלק צפוני ולחלק דרומי.
החוף הצפוני של האי מפורץ בסדרה ארוכה של מפרצים.
כף פיטרסן הוא הקצה המערבי ביותר של החוף הצפוני; מזרחית לו מצוי חצי האי ג'ונס, ובהמשך מצויים נקודת דייר וחצי האי יוז.
מפרצון הנרי נמצא ממזרח לחצי האי יוז, וחצי האי טינגלוף תוחם את החוף המזרחי של מפרצון הנרי.
ממזרח לחצי האי טינגלוף מצוי מפרצון ואגונר, וממזרח לו חצי האי סטאר ולאחריו מפרץ גליישר.
למול חוף חצי האי סטאר ומפרץ גליישר, מצפון להם, מצויות שוניות פורטר המסוכנות.
ממזרח לחצי האי סטאר ממוקמים מפרצון פוטאקה, חצי האי קירנז ולאחריהם מפרצון פיל.
ממזרח למפרצון מצוי חצי האי נוביל שמעברו מפרצון מרפי.
בקצהו הדרומי של מפרצון מרפי מצויים חצי האי לינזלי וחצי האי בול, וממזרח להם חצי האי אדוארדס, מפרצון קואות'ר וחצי האי אוואנס.
החוף הצפון-מזרחי של האי ת'רסטון כולל את מפרצון קאדוולאדר, חצי האי לופגרן ומפרצון מורגן.
הנקודה המזרחית ביותר של האי ת'רסטון היא חצי האי טיירני.
מדרום מזרח לו מצוי מפרץ שרף; אל מפרץ זה נשפכים קרחון לבקו וקרחון סאבאג'; מצוק סימפסון (Simpson Bluff) מפריד בין שני הקרחונים.
בסמוך להם מצויה גבעת בייקר (Baker Knob), המתנשאת מעל חופו המזרחי של האי.
הנקודה הדרום מזרחית ביותר באי היא כף ווקר.
בצידו הדרומי של האי מצויים חצי האי קינג, חצי האי ויליאמסון, נקודת אוואנס, ונקודת וון דר וול, הבולטים כולם אל תוך מצר פיקוק.
מפרצון שווארץ ומפרצון או'דואוד גובלים בחצי האי ויליאמסון.
כמו כן בחוף הדרומי ממוקם קרחון לונג (ובסמוך לו מצוק לונג) ו-19 קילומטרים ממזרח לו מצוי ראש שלטון.
6.4 קילומטרים מראש שלטון מצוי רכס פריקלי.
האי התגלה מן האוויר על ידי אדמירל הימיה ריצ'רד בירד ב-27 בפברואר 1940.
לאחר גילויו (ומאחר שמצר פיקוק מכוסה קרח), חשבו כי האי ת'רסטון הוא חצי אי.
רק בשנת 1960 התברר כי מדובר באי.
בירד קרא לאי על שמו של ו.
Harris Thurston), יצרן טקסטיל מניו יורק, אשר היה אחד מתומכי משלחתו של בירד.
ת'רי ריוורס היא עיירה שנמצאת בפרובינציית אי הנסיך אדוארד, קנדה.
עיירה זו הוקמה ב-28 בספטמבר 2018 לאחר מיזוג של 7 עיירות ואזורים לא מאוגדים סמוכים.
מיזוג זה כלל 2 עיירות (מונטגיו וג'ורג'טאון) ו-5 עייריות כפריות (ברודנל, קרדיגן, עמק לורן, מונטגיו התחתונה ווליפילד).
ת'רי 6 מאפיה היא להקת היפ הופ אמריקאית שנוסדה ב-1991 על ידי הראפרים די ג'יי פול, ג'וסי ג'יי ולורד אינפיימוס.
חברי ת'רי 6 מאפיה הפכו למוזיקאים בגילאים צעירים.
בשנת 1988, די ג'יי פול, בגיל 11, לקח שיעורי פסנתר, ואחיו הגדול, לורד אינפיימוס, כשהיה בן 15, התאמן על בס וגיטרה חשמלית.
השניים היו כותבים ומלחינים שירים יחד.
האלבום זכה לתשבחות רבות וביסס את הלהקה כפורצת דרך בהיפ הופ של החוף הדרומי.
ב-1996 הוציאו את אלבומם השני, Chapter 1: The End.
האלבום הגיע בשיאו למקום ה-42 במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ.
האלבום מהווה המשך ישיר לאלבומם הקודם.
ב-2000 הוציאו את אלבומם הרביעי, When the Smoke Clears: Sixty 6, Sixty 1. הסינגל הראשי מתוך האלבום, "Sippin' on Some Syrup" זכה להצלחה רבה ואף מוקם במקום ה-30 במצעד שירי ה-R&B\היפ הופ.
ב-2001 הוציאו את אלבומם החמישי, Choices: The Album.
ב-2003 הוציאו את אלבומם השישי, Da Unbreakables.
האלבום היה לאלבומם הראשון של הלהקה שהגיע למצעד הבילבורד 200 תוך ששהה במקום ה-4. כמו כן, זכה האלבום בתואר "אלבום זהב".
באפריל 2005 הוציאו את אלבומם השביעי, Choices II: The Setup.
האלבום מכר למעלה מ-400,000 עותקים בארצות הברית.
באותה שנה, בספטמבר 2005, הוציאו את אלבומם השמיני, Most Known Unknown.
ב-5 במרץ 2006 להקת הראפ האמריקאית עשתה היסטוריה כאשר זכתה בפרס האוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר עם השיר "It's Hard out Here for a Pimp" מתוך הסרט מלחמות הראפ).
הזכייה הפכה אותם להרכב הראפ הראשון שזכה בפרס זה, וההופעה החיה שלהם בטקס הייתה אחת מהרגעים הזכורים של הערב.
הזכייה עוררה תגובות מעורבות, כאשר חלק מהמבקרים הופתעו מהבחירה, במיוחד לאור התוכן הפרובוקטיבי של השיר.
עם זאת, האירוע סימן נקודת ציון משמעותית בהכרה במוזיקת הראפ בתעשיית הקולנוע.
ב-2008 הוציאו את אלבומם השמיני והאחרון, Last 2 Walk.
האלבום זכה להצלחה מסחרית רבה ואף לתשבחות רבות ממבקרי המוזיקה.
ת'מבה נלאנגניסו מסוקו הוא פוליטיקאי סווזי שמכהן כסגן ראש הממשלה של אסוואטיני מאז 2018 וכראש ממשלה בפועל בין 13 בדצמבר 2020 ל-16 ביולי 2021. שימש כסגן ראש הממשלה גם בין 2008 ו-2013.
מסוקו נולד ב-7 ביולי 1950. הוא קיבל את התואר השני במדעים מאוניברסיטת מיזורי.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 הוא מילא תפקידים שונים בממשלת סווזילנד, כולל שר החקלאות והקואופרטיבים, השר לתכנון ופיתוח כלכלי ושר האוצר בין השנים 1996–1998. לאחר מכן עבד עם ארגון המזון והחקלאות של האו"ם, כמנהל משרדי הקשר בז'נבה ואחר כך בניו יורק.
הוא מונה לסגן ראש הממשלה בשנת 2008 על ידי המלך מסוואטי השלישי וכיהן בתפקיד זה עד שנת 2013, אז הפך למנהל האזורי של מחוז שיזלווי.
מסוקו חזר לתפקידו כסגן ראש הממשלה כאשר ראש הממשלה אמברוז דלמיני הציג את הממשלה שלו בנובמבר 2018.
ב-13 בדצמבר 2020 מונה לראש הממשלה בפועל של אסוואטיני לאחר מותו של דלמיני במגפת הקורונה.
ב-16 ביולי 2021, החליף המלך מסוואטי את מסוקו בקליאופס דלמיני כראש הממשלה החדש.
הבס השלישי היה הרכב היפ הופ אמריקאי, שפעל בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90. ההרכב כלל את אם סי סרץ', פיט נייס, ודי ג'יי ריצ'י ריץ'.
ההרכב היה ידוע בכך שהיה אחד ממופעי ההיפ הופ הבין-גזעיים המצליחים הראשונים.
יחד עם ביסטי בויז והמפיק ריק רובין, אם סי סרץ' ופיט ניס היו שניים מאמני ההיפ הופ הלבנים הבודדים שהיו מוכרים בקהילה.
ההרכב הוציא לאור שני אלבומי אולפן, אשר זכו במעמד אלבום זהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
ריצ'י ריץ' היה תקליטן מקומי, בעוד שניס היה לומד לימודי אנגלית באוניברסיטת קולומביה והנחה תוכנית היפ הופ בתחנת הרדיו של האוניברסיטה, WKCR-FM .
סרץ' הופיע במועדונים ובמסיבות, והוציא לאור סינגל בשם "Hey Boy" בחברת התקליטים העצמאית אידלרס .
השניים הופיעו לראשונה בתור '3 the Hard Way', שם שהופיע בשיר "Wordz of Wisdom".
לפני שהקליטו את אלבומם הראשון שנו את כינויים ל"הבס השלישי".
ב-1989 יצא לאור אלבום הבכורה שלהם, The Cactus Album, אשר הופק על ידי סבר, פרינס פול ודה בומב סקואד.
האלבום זכה לשבחים והגיע למעמד של אלבום זהב.
הסינגל "The Gas Face" מתוך האלבום הגיע למקום ה-5 במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ.
הסינגל כלל דיס שכוון לראפר אם סי האמר ולמנהל התקליטים ליאור כהן.
ב-1991 יצא לאור אלבומם השני, Derelicts of Dialect, שכלל הופעת אורח של הראפר ונילה אייס.
הסינגל "Pop Goes the Weasel" מתוך האלבום הגיע למקום ה-1 במצעד שירי הראפ וסייע למכירות האלבום עד להגעה למעמד של אלבום זהב.
שיתוף הפעולה האחרון של ההרכב היה רצועת הכותרת לפסקול הסרט גלדיאטור משנת 1992 לפני שההרכב הכריז על התפרקות.
בשנת 1992, סרץ' היה שותף לכתיבה והפקה של מספר רצועות לאלבום היחיד של הראפר בוס מדטרויט, "Born Gangstaz".
הוא הוציא אלבום סולו, Return of the Product, באוגוסט אותה שנה, שכלל את נאז.
ב-1993 נייס וריץ' חברו ביחד להרכב בשם פריים מיניסטר פיט נייס ודיידי ריץ', והוציאו לאור את אלבומם היחיד, Dust to Dust.
הסינגל המוביל, "Rat Bastard", הכיל דגימות קול מתוך שתיקת הכבשים ונרמז מהשיר כי עבר דם רע בין הצמד לסרץ', למרות שזה לא אושר.
לא ניס ולא סרץ' הצליחו להגיע בחזרה לפופולריות לאחר שההרכב הבס השלישי התפרק.
ב-1998 ההרכב הבס השלישי התאחד להופעה במסיבת יום ההולדת של אנדי הילפיגר (אחיו של טומי הילפיגר).
הם גם הופיעו בפסטיבל וודסטוק 99, והוציאו את הסינגל "Hail to the Chief".
היו שמועות על כך שההרכב יוציא אלבום חדש בשם "Ichabod's Cranium", אבל כל איחוד ותוכניות ארוכות טווח בוטלו בסופו של דבר.
נייס פרש מעסקי המוזיקה ופתח חנות למזכרות בייסבול בקופרסטאון, ניו יורק.
ב-6 באפריל 2013, אם סי סרץ' הודיע בפייסבוק שהבס השלישי יתאחד לאחר למעלה מ-20 שנה לסיבוב הופעות לרגל חגיגות 25 שנה לאלבום "The Cactus Album".
עם זאת, הם עשו רק שתי הופעות באותה שנה: מופע איחוד במועדון בברוקלין, והופעה ביום העבודה בפסטיבל באינדיאנפוליס, שיה ההופעה הידועה האחרונה שלהם.
שם האלבום פרטי האלבום מקום במצעדים US US R&B The Cactus Album תאריך: 10 בנובמבר 1989
חברת תקליטים: דאף ג'אם/קולומביה 55 5 Derelicts of Dialect תאריך: 14 ביוני 1991
חברת תקליטים: דאף ג'אם/קולומביה 19 10
תְ'רֶדְס (Threads; בתרגום לעברית: שרשורים, וביחיד שרשור או שֶׁזֶר) היא רשת חברתית אשר מופעלת על ידי חברת מטא האמריקאית, המפעילה בין השאר גם את הרשתות החברתיות פייסבוק ואינסטגרם.
אפליקציית תְ'רֶדְס פועלת בצורה דומה לפלטפורמות מיקרו-בלוגינג אחרות כדוגמת טוויטר: באפשרות המשתמשים לפרסם ולשתף מלל, תמונות וסרטונים; וכן להגיב, לפרסם מחדש או לסמן לייק לפוסטים של אחרים.
אפליקציית הרשת החברתית זמינה במכשירי iOS ואנדרואיד, וגם דרך דפדפן אך עם יכולות שימוש מוגבלות, שבעתיד יורחבו לכדי אפשרות שימוש מלאה.
האפליקציה פועלת באופן צמוד לאינסטגרם: משתמשים שברצונם ליצור חשבון בתְ'רֶדְס יצטרכו להחזיק קודם בחשבון אינסטגרם, שדרכו בלבד תתבצע ההרשמה, והם יזוהו בתְ'רֶדְס על ידי אותו שם משתמש שלהם באינסטגרם.
לאחר רכישתה של טוויטר על ידי היזם האמריקאי אילון מאסק, דנו עובדי מטא בהשקת פיצ'ר ה-Instagram Notes המבוסס-טקסט באינסטגרם.
כמו כן, העובדים דנו באשר ליצירת אפליקציה ממוקדת-טקסט עצמאית, מה שהוביל לרעיון של תְ'רֶדְס.
תהליך פיתוח האפליקציה החל בינואר 2023, והוא כונה בתוך החברה "פרויקט 92".
מידע ראשוני על אודות תְ'רֶדְס התפרסם בחודש מרץ באותה שנה, וביוני 2023 פורסמו ב-The Verge פרטים על פגישה פנימית במטא של עובדים מרחבי החברה.
בתחילת יולי החלו להופיע פרטים נוספים על תְ'רֶדְס, כאשר טרם ההשקה ב-3 ביולי האפליקציה הופיעה לראשונה בחנות App Store, וצוין כי תאריך היציאה הוא 6 ביולי.
תְ'רֶדְס הושקה רשמית ב-5 ביולי 2023 ב-100 מדינות, בהן ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, אוסטרליה, ניו זילנד, קנדה, יפן וישראל, אך טרם יצאה ב.
במהלך 48 השעות הראשונות לפעילותה נרשמו אליה 75 מיליון משתמשים, ובכך היא שברה את שיא הרשמות המשתמשים בזמן קצר אשר נקבע קודם לכן על ידי ChatGPT.
ב-10 ביולי 2023 פורסם כי 5 ימים לאחר ההשקה חצתה תְ'רֶדְס את רף 100 מיליון המשתמשים.
באוקטובר 2019 הציגה אינסטגרם אפליקציה נפרדת בשם Threads גם כן, עבור מכשירי iOS ואנדרואיד, אשר דרכה יכלו המשתמשים לשוחח ביניהם בצ'אט או בשיחת וידאו, באופן המזכיר את אפליקציית סנאפצ'ט.
עם זאת, בדצמבר 2021 החליטה אינסטגרם להשבית את אפליקציה זו.
באוקטובר 2022 רכש היזם האמריקאי אילון מאסק את הרשת החברתית טוויטר, והודיע על שורה של צעדים בנוגע למדיניות הפיקוח על התוכן בפלטפורמה.
שינויים אלה גרמו למשתמשים לחפש שירותי מיקרו-בלוגינג חלופיים כדוגמת מסטודון, טאמבלר ו-Hive Social, אשר חל גידול מהיר במספר המשתמשים שלהן.
בנובמבר 2022 ערכו עובדי מטא פגישת סיעור מוחות כדי למצוא דרכים לנצל דינמיקה זו לטובתם על ידי יצירת חלופה חדשה לטוויטר.
העובדים דנו בהפיכת Instagram Notes – פיצ'ר מבוסס-טקסט שתוכנן עבור אינסטגרם והיה לקראת השקה – לאפליקציה נפרדת.
בינואר 2023 החל הפיתוח של תְ'רֶדְס.
בחודש מרץ השיג אתר החדשות Moneycontrol מידע חדש על האפליקציה, אז עוד כונתה בשם הקוד "P92".
ביוני 2023 פורסמו ב-The Verge פרטים על פגישה פנימית במטא של עובדים מרחבי החברה שבמהלכה דנו ב"פרויקט 92", אשר תואר על ידי מנהל המוצר הראשי של מטא, כריס קוקס, כ"תגובת החברה לטוויטר".
על פי הדיווחים פנתה החברה לסלבריטאים כדוגמת האמן DJ Slime , אשר יחויבו להשתמש ביישום עם השקתו, והייתה בשיחות גם עם אופרה וינפרי והדלאי לאמה.
בתחילת יולי החלו להופיע פרטים נוספים על Instagram Threads, כאשר המפתח אלסנדרו פאלוזי צייץ בטוויטר כי "פרויקט 92" שוחרר לחנות Google Play כ-"Threads".
היישום הוסר כמה שעות לאחר מכן, אך פאלוזי פרסם מספר צילומי מסך שמציגים את התכונות השונות של היישום.
ב-3 ביולי 2023 היישום תְ'רֶדְס עלה לחנות App Store עם ציון תאריך היציאה, 6 ביולי.
החשיפה של תְ'רֶדְס הגיעה על רקע שינויים ברשת החברתית טוויטר אשר כללו הגבלה של מכסת הציוצים ליום עבור כל משתמש, בהחלטה שרירותית של מנכ"ל החברה מאסק.
באותו זמן החל לפעול אתר האינטרנט הרשמי של הרשת החברתית, בכתובת threads.net, עם שעון ספירה לאחור עד להשקת השירות וקישורים להורדת האפליקציה בחנויות היישומים השונות.
בשלב מסוים סיום הספירה לאחור להשקת השירות הוקדם ל-5 ביולי, בשעה 19:00 (שעון EDT; בשעון ישראל המועד היה 6 ביולי, בשעה 02:00).
תְ'רֶדְס הושקה רשמית ב-5 ביולי 2023 ב-100 מדינות; לא כולל האיחוד האירופי, בזמן שמטא עודנה ממתינה להבהרות הגופים המפקחים "על רקע אי-הוודאות הרגולטורית בנוגע לשימוש במידע אישי על ידי השירות".
עד מהרה הגישה לתְ'רֶדְס נחסמה באיראן, אם כי נשיא איראן אבראהים ראיסי וכן מיליוני איראנים נוספים יצרו בה חשבון.
תוך שעות ספורות, תְ'רֶדְס חצתה את רף שני מיליון המשתמשים שנרשמו לשירות, ולאחר זמן קצר הגיעה גם ל-5 מיליון משתמשים רשומים.
עד ל-6 ביולי, האפליקציה הורדה מעל ל-30 מיליון פעמים, והייתה לאפליקציה בעלת הקצב המהיר ביותר של הורדות עם השקתה, כאשר עקפה את השיא הקודם שנקבע על ידי צ'טבוט הבינה המלאכותית ChatGPT.
באותו יום, עורכי דין מטעם טוויטר איימו בהגשת תביעה משפטית נגד חברת מטא, בטענה כי החברה השתמשה בסודות מסחריים כדי לפתח את האפליקציה.
תְ'רֶדְס, המעוצבת כפלטפורמת לשיחות ולשיתוף מידע בזמן-אמת, שואפת לספק למשתמשים חוויה דומה לטוויטר, תוך שימת דגש על פרסום פוסטים מבוססי-טקסט (מה שידוע גם בשם "מיקרו-בלוגינג"), והיא קשורה קשר הדוק לרשת החברתית האחות אינסטגרם.
פוסטים בתְ'רֶדְס יכולים להיות באורך של עד 500 תווים, וניתן לשתף בהם עד 5 דקות של וידאו.
החשבונות בתְ'רֶדְס פועלים בשילוב הדוק עם החשבונות באינסטגרם.
חשבונות תְ'רֶדְס ו-Instagram חולקים את שם המשתמש, תמונת הפרופיל ושם התצוגה, כאשר המשתמשים יוכלו לשנות פרטים אלה רק דרך אינסטגרם.
כמו כן, המשתמשים יוכלו לבחור אילו מתוך החשבונות שהם עוקבים אחריהם באינסטגרם יועברו גם לתְ'רֶדְס, בין אם לאותו חשבון נעקב באינסטגרם כבר קיים חשבון תְ'רֶדְס ובין אם רק יוגדר שבעת שאותו חשבון נעקב ייצור חשבון תְ'רֶדְס, המשתמש יחל לעקוב אחריו באופן אוטומטי.
אם השירות יהיה תואם לפרוטוקול ActivityPub , כפי שמתוכנן, ניתן יהיה לחפש ולגשת לחשבונות תְ'רֶדְס על ידי הוספת הסיומת אחרי שם המשתמש עצמו ברשת החברתית, גם דרך השירותים האחרים.
עוד משוער כי המשתמשים בתְ'רֶדְס יוכלו להגביל את התגובות לפוסט, מה שאומר שהוא לא יהיה ניתן לשיתוף בשירותים האחרים, ויישאר בתוך תְ'רֶדְס בלבד.
בדומה למרבית הרשתות החברתיות, תְ'רֶדְס זמינה להורדה עבור פלטפורמות ה-iOS של אפל ואנדרואיד של גוגל.
קיים גם יישום רשת מקביל, כאשר הפרופילים שבו יהיו מקושרים בפורמט תְ'רֶדְס.net/user.
האפליקציה אינה זמינה לשימוש באיראן, בדומה לרבות מפלטפורמות המדיה החברתית הפופולריות תחת הצנזורה הממשלתית במדינה.
כמו כן, תְ'רֶדְס אינה זמינה ב.