tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כמו כן בעקבות התקדמויות בטכניקות צביעת בדים, הקוסודה הפך לבגד מקושט.
בתקופה זו הגברים המשיכו ללבוש את הקוסודה כבגד תחתון והנשים לבשו את הקוסודה כבגד עליון.
בחורף הן הוסיפו את האוצ'יקאקה, ובקיץ קיפלו את חלקו העליון וקשרו אותו מסביב למותניים.
בתקופה זו הקוסודה הפך לבגד בסיסי של נשים ושל גברים הנלבש גם על ידי אנשי הצבא וגם על ידי אנשים ממעמד הסוחרים.
הקוסודה של התקופה, שכבר בתקופת מומויאמה החל להיות מקושט, הפך למפואר וססגוני, בעיקר בעקבות פיתוח שיטת צביעה חדשה הנקראת "יוזן" (Yūzen dyeing) וטכניקת ה-Tie-dye.
הגמישות של טכניקת היוזן אפשרה ציור של סצנות מאוד מפורטות על הביגוד: מתוכם, ציורים של ערים או ציורי נוף היו המוטיבים הנפוצים ביותר.
עיצובים נוספים כללו סצנות נטורליסטיות או נרטיביות, כאשר מעמד האצולה והמעמד הסמוראי העדיפו סצנות יותר קלאסיות ואנשי העיר העדיפו תיאורים של חיי היומיום.
בנוסף לסגנון היוזן נתפרו סוגי קוסודה מיוחדים הנקראים קאקי-אה (Kaki-e) שצוירו על ידי אמנים מובילים (לדוגמה אוגטה קורין Ogata Korin ו- Sakai Hōitsu).
עד תקופה זו רק אנשים מהמעמד הגבוה יכלו לרכוש קוסודה מפואר אולם במחצית הראשונה של תקופת האדו גם מעמד הסוחרים יכול היה לרכוש קאקי-אה.
בתקופת אדו האורך של שרוולי הקוסודה הוארך ואילו הרוחב נשאר אותו דבר כך שהשרוול לא יכסה את כפות הידיים.
הדוגמאות הכלליות של הבד הוחלפו בדוגמאות אשר הבליטו את הכתפיים, בעוד המכפלת והקישוטים הפרידו בין חלקים שונים של הבגד עם דוגמאות מנוגדות.
במחצית השנייה של תקופת אדו הממשלה הגבילה את הסגנון, הצבע והחומרים של בגדי האנשים מהמעמדות הנמוכים ועל מעמד הסוחרים נאסרה לבישת קוסודה מפוארים.
דוגמאות הבד עבור מעמד הסוחרים הפכו קטנות ופחות גרפיות, הצבעים הפכו מונוכרומטיים, נעשה פחות שימוש בריקמה והאובי- חגורת הבד, הפכה יותר רחבה.
באופן הדרגתי דוגמאות הבד הוגבלו רק לקצוות התחתונים של הפתחים הקדמיים של הקוסודה.
בעקבות המגבלות הללו אנשי המעמד הבינוני טיפחו מושג חדש של יופי הנקרא איקי (Iki) שהיה מעודן מקודמיו.
האידיאלים של האיקי קבעו שאישה יפה צריכה להיות גבוהה ורזה, ולכן לסגנון הלבוש נוספו בדים עם פסים אנכיים.
כמו כן נקבע כי בתוך הבית על הקוסודה ליפול מסביב לרגליים ואילו בחוץ יש לקשור אותו בעזרת אובי נוסף כך שלא יגע ברצפה.
בתחילת המאה ה-19 העיטורים של הקוסודה הוגבלו לקצוות של הפאנלים הקדמיים ולפתח הקוסודה, מה שיצר סגנון לבוש חדש הנקרא אדו-זומה (Edo-zuma) סגנון זה נמשך תקופה קצרה שאחריה קוסודה חלק עם קישוטים במכפלת הפך לביגוד הסטאנדרטי.
הינאגאטה-בון (Hinagata-bon 雛形本) היו ספרים ששומשו בתקופת אדו להצגת דוגמאות, טקסטורות וצבעים של בדים ששומשו להכנת הקימונו.
המונח הינאגאטה-בון מתייחס במיוחד לספרים מודפסים בהם היו מוצגים דוגמאות של קוסודה, כאשר על כל דף היה מצויר דוגמה פופולרית בצורה של קוסודה.
דוגמאות מוקדמות של הינאגאטה-בון הודפסו בשחור לבן אך לאחר 1780 החלו להדפיס אותם גם בצבע.
ההינאגאטה-בון נוצרו על ידי אמנים שעבדו על הדפסי האוקיו-אה (Ukiyo-e prints) והם חשובים למחקר אודות אופנת הקוסודה ומחקר טכניקות ההדפסה של האוקיו-קה וציירי האוקיו-אה.
קוסוהירקה (באוקראינית: Косогірка; בפולנית: Franpol, פרנפול; ברוסית: Косогорка, קוסוגורקה; ביידיש: פראנפול או פראמפול) הוא כפר במחוז חמלניצקי שבמערב אוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
בתחילת המאה ה-20 נמנו בכפר 1,216 יהודים.
בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-1,100 יהודים.
ב-8 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבש היישוב בידי הגרמנים, ואלו רצחו כעבור מספר ימים את רב הקהילה, נחום כהנא, לאחר שסירב למסור לידיהם בני ערובה.
בד בבד רוכזו יהודי הכפר בגטו שהוקם בו, בו הועסקו בעבודות כפייה.
בסוף קיץ 1941 גורשו יושבי הגטו שבכפר לגטו שרובקה, ובסתיו 1942 נרצחו שם עם יתר יהודי המקום.
קוסטנטינוס סטפילידיס הוא כדורגלן יווני המשחק בעמדות המגן השמאלי וקשר הכנף השמאלי בקבוצת בוכום ובנבחרת יוון.
סטפילידיס נולד בסלוניקי שביוון וגדל במחלקת הנוער של פאוק סלוניקי.
ב-20 בנובמבר 2011 ערך סטפילידיס את הופעת הבכורה שלו בליגת העל היוונית, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–3 נגד פאנטוליקוס במסגרת המחזור העשירי.
הוא בישל שער באותו משחק.
בסך הכל ערך סטפילידיס 16 הופעות בעונת .
בקיץ , לאחר הופעותיו המעולות באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 2012, טורניר בו נבחר לאחד מעשרת השחקנים הכישרוניים ביותר בו, זכה סטפילידיס להתעניינות מצד באייר לברקוזן.
לאחר שבועות של משא ומתן ובשל בעיות כלכליות אליהן נקלעה פאוק סלוניקי, סוכמה העברתו לבאייר לברקוזן.
סטפילידיס בילה את רוב זמנו במועדון בהשאלות לפאוק סלוניקי ולפולהאם, ביניהן שיחק בקבוצת המילואים של באייר לברקוזן, באייר לברקוזן II.
ב-30 בנובמבר 2013 ערך סטפילידיס את הופעתו היחידה בבאייר לברקוזן במסגרת הבונדסליגה, כשהחליף את גונזלו קסטרו בדקה ה-83 בניצחון 0–3 נגד נירנברג במסגרת המחזור ה-14.
עם מעברו לבאייר לברקוזן הושאל סטפילידיס בחזרה לפאוק סלוניקי.
הוא ערך 21 הופעות בעונת , בהן הבקיע שער בודד, בניצחון 1–4 נגד פאנטראקיקוס במסגרת המחזור ה-16 בליגת העל היוונית.
לקראת עונת הושאל סטפילידיס לפולהאם.
ב-9 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, ליגת המשנה האנגלית, כששיחק 90 דקות בהפסד 1–2 נגד איפסוויץ' טאון במסגרת המחזור הראשון.
הוא ערך 38 באותה העונה.
לקראת עונת 2015/2016 עבר סטפילידיס לאאוגסבורג תמורת סכום לא ידוע, ועם מעברו אמר בריאיון לאתר הרשמי של המועדון: "אני שמח שהמעבר שלי יצא לפועל מכיוון שאני מעוניין לשחק יותר בבונדסליגה.
אני רוצה לעזור לקבוצה עם האיכויות שלי ולהשתפר בעצמי".
ב-22 באוגוסט 2015 ערך סטפילידיס את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בתיקו 1-1 נגד איינטרכט פרנקפורט במסגרת המחזור השני בבונדסליגה.
ב-17 בינואר 2018 הושאל סטפילידיס לסטוק סיטי עד לסוף העונה.
סטפילידיס ערך חמש הופעות במדי סטוק, וירד איתה אל הצ'מפיונשיפ.
בקיץ 2019 חתם סטפילידיס בהופנהיים מהבונדסליגה על חוזה לארבע שנים, לאחר שעבר אליה בהעברה חופשית.
ב-14 בנובמבר 2012 ערך סטפילידיס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יוון, כששיחק 82 דקות בניצחון 0–1 במשחק הידידות נגד נבחרת אירלנד.
ב-11 באוקטובר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, כשהבקיע את השער הראשון בניצחון 3–4 נגד נבחרת הונגריה במסגרת מוקדמות יורו 2016.
קוּסְטָא דְּחַיּוּתָא דְּלִבָּא (בתרגום מארמית: מידת החיים של הלב) או בקיצור קוסטא דחיותא, הוא ביטוי של מיסטיקה יהודית, המתאר חלק קטן של הנשמה, שנותרת בגוף בזמן השינה.
רק בזכות חלק קטן זה של נשמה, האדם יכול להקיץ בבוקר משנתו.
מקור הביטוי בספר הזוהר, ולאחר מכן עבר התפתחות בתנועת החסידות להיבטים רחבים יותר, המקבילים בין השינה לבין מצבו הקשה של עם ישראל.
היכולת של גוף האדם להקיץ מהשינה, והגאולה הצפויה לעם ישראל - תלויים ב"קוסטא דחיותא", שבמישור הלאומי הוא האמונה של עם ישראל.
הביטוי מופיע לראשונה בספר הזוהר
התפיסה המקובלת במיסטיקה היהודית היא שהנשמה היא מעין יחידה רוחנית בפני עצמה, ובשעת השינה מתנתקת מהגוף ומופקדת בידי האל, וחוזרת לגוף בסיום השינה.
"קוסטא דחיותא דלבא" הוא מידת החיים המינימלית - חלק קטן מהנשמה, שבזכותה הגוף מתקיים בזמן השינה, למרות שרוב הנשמה נטשה אותו.
רבי אברהם יהושע השיל מאפטא (ה"אוהב ישראל") הרחיב את המשמעות מנשמה של אדם למושג השכינה.
כשם שהנשמה יוצאת מגוף האדם בשינה, כך השכינה הסתלקה מהעולם בגלל ה"רשעים" שהקימו את מגדל בבל ואשר גרמו להמבול.
כשם שלגוף נדרש "קוסטא דחיותא דלבא" כדי להתקיים בכל זאת בזמן השינה - כך מצוות שקיים יעקב, בהן מצוות יישוב הארץ הביאו ניצוצות קודש לעולם - וזה בבחינת "קוסטא דחיותא".
רבי שמחה בונם מפשיסחה מקביל בין החטאים לבין השינה (או המוות), וההתגברות על החטאים ויכולת להגיע לגאולה ולתחיית המתים
היא כמו התגברות על השינה - בזכות "קוסטא דחיותא" שיש לכל אדם בישראל.
רבי יהודה אריה ליב אלתר (ה"שפת אמת") התייחס לחודש ניסן שהוא "ראש חדשים" (שמות י"ב, ב'), הוא החודש שבו מתחדש העולם ובו התרחשו בריאת העולם ויציאת מצרים, ולכן חודש ניסן הוא בכוח שמאיר את כל חודשי השנה, כשם ש"קוסטא דחיותא" היא מקור החיים לגוף בשינה.
לשם כך הוא משתמש בדמיון בין המלים "שנה" ו"שינה".
רבי ישראל הופשטיין מקוז'ניץ (המגיד מקוז'ניץ) מרחיב את הנושא לעם ישראל כולו.
איך יעשה אלוהים נס גדול לרומם קרן ישראל מכל צרותיהם ?
הגאולה ותחיית המתים יתקיימו בזכות "קוסטא דחיותא" לאומי של עם ישראל - שארית חיות שתהווה בסיס לתחיית העם, כשם שחזרת הנשמה לגוף בסוף השינה מתקיימת בזכות "קוסטא דחיותא" של הגוף.
האדמו"ר מסלונים רבי שלום נח ברזובסקי ("נתיבות שלום") מקביל בין גרעין הזרע שנמצא זמן רב באדמה, ומתחיל להירקב ובכל זאת יש בו "קוסטא
דחיותא", שבזכותו הוא מתחיל לצמוח.
הזרע לא יכול לצמוח בלי הריקבון שקדם לצמיחה.
בכל זאת - לא ריקבון מוחלט, כי אז לא יוותר יותר "קוסטא דחיותא" והזרע לא יצמח.
כך גם עם ישראל במצרים היה במצב כמו הזרע הרקוב, ורק בזכות "קוסטא דחיותא" שנותרה בעם ישראל, היא האמונה - הם זכו להיגאל.
כך גם גאולת המשיח תלויה באותה אמונה היא ה"קוסטא דחיותא" שיש בעם ישראל למרות מצבו הקשה.
קוסטא אבן לוקא אלבעלבכי (قسطا بن لوقا البعلبكي, 820 -912) היה רופא ומלומד נוצרי מפורסם מבעלבכ שהיה פעיל בבגדאד.
אלבעלבכי תרגם חיבורים מדעיים מיוונית לערבית, ערך תרגומים שנערכו לפניו, וכתב מספר ספרים וחיבורים משל עצמו.
קוסטא אבן לוקא אלבעלבכי היה רופא ומלומד נוצרי מבעלבכ.
הוא נקרא לשרת בבגדאד, והיה פעיל שם תחת שלטונו של הח'ליף אל-מסתעין הראשון.
במהלך שהותו בבגדאד, הוא כנראה הכיר את הפילוסוף המפורסם אל-כנדי, המתרגם חנין אבן אסחאק ות'אבת אבן קורה, מחברם של חיבורים מדעיים בתחומים שונים.
אלבעלבכי היה בקיא במדעים רבים אך במיוחד בתחום הרפואה.
הביוגרפים שכתבו אודותיו מזכירים מעל לשישים חיבורים שכתב וכשבעה עשר תרגומים שערך מיוונית לערבית.
מכתביו ניכרים כישוריו המעשיים בתחום הרפואה וכן גם השפעתם הרבה של כתבי פאולוס מאגינה הביזנטי בן המאה השביעית.
קוסוקה הגינו (; נולד ב-15 באוגוסט 1994) הוא שחיין יפני, הוא האלוף האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016) ושיאן אסיה במשחה ל-400 מטר מעורב אישי, סגן אלוף העולם (ברצלונה 2013) במשחים ל-400 מטר חופשי ול-200 מעורב אישי ואלוף העולם (בריכת 25 מטר) (דוחא 2014) במשחה ל-200 מטר מעורב אישי.
בשנת 2014 זכה הגינו בתואר שחיין השנה בעולם, אחד משני שחיינים אסייתים.
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה הגינו במדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:08.94 דקות, אחרי ראיין לוכטה מארצות הברית (4:05.18 דקות) וטיאגו פריירה מברזיל (4:08.86 דקות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:57.35 דקות.
נוסף לכך, הוא סיים 3 פעמים במקום חמישי, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:10.77 דקות, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:55.43 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:04.95 דקות ובמקום שביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 53.93 שניות.
כוכב האליפות הפאן פסיפיק בשחייה
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בגולד קוסט, קווינסלנד, אוסטרליה באוגוסט 2014 זכה הגינו ב-5 מדליות, 2 זהב ו-3 כסף.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בדוחה, קטר בדצמבר 2014 זכה הגינו בשתי מדליות, זהב וכסף.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה הגינו ב-3 מדליות, אחת מכל סוג.
מדליית זהב, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אסיה חדש של 4:06.05 דקות, לפני צ'ייס קייליש מארצות הברית (4:06.75 דקות) ודאיה סטו (4:09.71 דקות).
כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 1:45.34 דקות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:45.90 דקות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 1:45.45 דקות ועלה שני לגמר.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט הונגריה ביולי 2017 זכה הגינו במדליית כסף, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:56.01 דקות, אחרי צ'ייס קייליש (1:55.56 דקות) ולפני ואנג שון (1:56.28 דקות).
בשנת 2014 זכה הגינו בתואר שחיין השנה בעולם.
ובכך היה לשחיין השני בהיסטוריה מאסיה (סון יאנג מסין) שזכה בתואר זה.
בשנים 2014 ו-2016 זכה הגינו בתואר שחיין השנה באזור האוקיינוס השקט.
קונסטנטינוס (קוסטאס) פורטוניס הוא כדורגלן יווני המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בח'ליג'.
פורטוניס התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של אולימפיאקוס אותה עזב בגיל 18 וחתם בטריקלה מעיר הולדתו.
בקיץ חתם באסטרס טריפוליס, ואת הופעת הבכורה שלו בליגת העל היוונית ערך במשחק נגד פאוק סלוניקי.
ב-19 בספטמבר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו, בתיקו 2–2 נגד א.א.ק.
בינואר הגיש מועדון הפאר האיטלקי יובנטוס הצעה להשאיל את פורטוניס עד לסיום העונה, אך נתקל בסירוב של אסטרס.
בקיץ חתם פורטוניס לארבע שנים בפ.צ.
ב-6 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–2 לוורדר ברמן, ובתום העונה ירד עם הקבוצה לליגת המשנה.
ב-31 באוגוסט 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 2–1 על דינמו דרזדן, ובסך הכל שיחק שלוש שנים במועדון והבקיע שני שערי ליגה ב-70 הופעות.
ב-22 ביולי 2014 חזר פורטוניס ליוון וחתם לארבע שנים בקבוצת נעוריו אולימפיאקוס.
בעונתו הראשונה בקבוצה הבקיע 10 שערים ובישל 5 ב-36 משחקים בכל המסגרות.
ב-23 במאי 2015 פורטוניס הבקיע את השער האחרון בניצחון 3–1 על קסנתי בגמר הגביע היווני, ובכך השלים דאבל ראשון בקריירה.
ב-26 בפברואר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בזירה האירופית בהפסד 1–2 (אחרי הארכה) לאנדרלכט במסגרת הליגה האירופית.
ב-4 בנובמבר 2015 החמיץ פנדל בדקה ה-54 בניצחון 2–1 נגד דינמו זאגרב במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות, אבל בישל לפליפה פארדו את שער הניצחון בדקה ה-90. ב-20 במרץ 2016 הפך לכדורגלן השלישי בהיסטוריה של המועדון שכובש ומבשל לפחות עשרה שערים בעונה.
בסיום העונה, בה זכתה הקבוצה באליפות שישית ברציפות, נבחר פורטוניס לכדורגלן השנה ביוון והוכתר למלך השערים של הליגה עם 18 שערים.
ב-3 ביוני 2016 האריך את חוזהו במועדון עד קיץ 2020 ושכר של מיליון אירו לעונה, ובתום העונה זכה עם הקבוצה באליפות שביעית ברציפות.
ב-29 בפברואר 2012 ערך פורטוניס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יוון, בתיקו 1–1 נגד .
לאחר שהרשים גם במשחקי הידידות נגד ו, נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2012, אך לא נכלל בסגל למונדיאל 2014. ב-29 במרץ 2016 הבקיע את שני שערי הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 2–3 ל.
מלך הבישולים בליגת העל היוונית: ,
קונסטנטינוס "קוסטאס" פאפאניקולאו הוא כדורסלן יווני המשחק בעמדת הסמול פורוורד בקבוצת אולימפיאקוס מהליגה היוונית והיורוליג ובנבחרת יוון.
פאפאניקולאו החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת אריס סלוניקי היוונית, ששיחקה אז בליגת העל.
הוא שיחק בקבוצה במשך עונה אחת, שבמהלכה זכה בפרס ה-MVP של משחק אולסטאר הצעירים של הליגה, ובפרס השחקן הצעיר של העונה בליגה.
לאחר עונה זו () עבר פאפאניקולאו לאולימפיאקוס פיראוס תמורת סכום של 950,000 אירו, כשחוזהו כולל שכר של 1.3 מיליוני אירו למשך תקופה של חמש שנים וסעיף יציאה ל-NBA על סך מיליון אירו.
הוא שיחק בקבוצה במשך ארבע עונות, שבמהלכן זכה איתה בשתי אליפויות יורוליג רצופות (, ), פעם אחת באליפות הליגה היוונית (2012) ובפרס הכוכב העולה של היורוליג לעונת .
כמו כן, פאפאניקולאו העמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA 2012, בו נבחר בסיבוב השני (#48) על ידי ניו יורק ניקס.
בקיץ 2013 חתם פאפאניקולאו בברצלונה תמורת 1.5 מיליון יורו שהועברו לקבוצתו הקודמת, על חוזה של 5.5 מיליון יורו לשלוש שנים, עם אופציה לשנה נוספת.
החוזה כלל סעיף יציאה ל-NBA של 1.1 מיליון לקיץ הראשון ו-0.75 מיליון לקיץ השני.
במהלך השנים זכויות השחקן עליו ב-NBA עברו מניו יורק לפורטלנד טרייל בלייזרס (במסגרת שכלל את ריימונד פלטון) ומשם ליוסטון רוקטס (בטרייד על תומאס רובינסון).
אחרי שזכה עם ברצלונה באליפות הליגה הספרדית בעונתו הראשונה בקבוצה, עבר פאפאניקולאו בספטמבר לשחק ביוסטון.
במהלך עונת הרוקי שלו, שבה היה מושבת לזמן רב עקב פציעה, השתתף במשחק הכוכבים העולים בסוף-שבוע האולסטאר של ה-NBA, והעמיד ממוצעים של 4.2 נקודות ו-2.7 ריבאונדים ב-18.5 דקות למשחק.
בסיום העונה חוזהו ביוסטון הוארך בשנה.
ביולי הועבר פאפאניקולאו יחד עם ג'ואי דורסי, ניק ג'ונסון, פאבלו פריג'יוני ובחירת סיבוב ראשון בדראפט 2016 לדנוור נאגטס, בטרייד שהעביר ליוסטון את טיי לוסון ובחירת סיבוב שני בדראפט 2017. כחודש לאחר מכן הוא נופה מסגל הנאגטס, והוחתם על ידי הקבוצה מחדש בנובמבר.
בינואר הוא נופה מסגל הנאגטס פעם נוספת.
שבועיים לאחר מכן חתם פאפאניקולאו באולימפיאקוס פעם נוספת, לתקופה של שנתיים וחצי.
בקיץ 2018 האריך "פאפא" את חוזהו
פאפניקולאו זכה עם נבחרת יוון הצעירה במדליית כסף באליפות אירופה עד גיל 18 ב-, ובמדליית הזהב בזו של שנת .
בשנה שלאחר מכן זכה עם הנבחרת הלאומית עד גיל 19 במדליית הכסף באליפות אירופה עד גיל 19, ובשנה לאחר מכן זכה עם נבחרת העתודה של יוון באליפות אירופה עד גיל 20, נבחר לחמישיית הטורניר והוכתר ל-MVP.
ב- הופיע לראשונה במדי הנבחרת הבוגרת של יוון, במשחק ידידות.
ב- זכה עם נבחרת העתודה במדליית הכסף בטורניר שזכתה בו שנה קודם לכן.
פאפאניקולאו שיחק במדי נבחרת יוון בארבעה טורנירי יורובאסקט (2011, 2013, 2015, 2017), בטורניר הקדם-אולימפי של אולימפיאדת לונדון ב-2012 ובמונדובאסקט 2014.
קונסטנטינוס "קוסטאס" מנולאס הוא כדורגלן יווני המשחק בעמדת הבלם בפנקסיוקוס ובנבחרת יוון.
מנולאס החל את הקריירה שלו בנוער של קבוצת תראסיוולוס היוונית בשנת 2007. בשנת 2009, הדוד של קוסטאס, סטליוס מנולאס, שהיה המנהל הטכני של א.א.ק.
אתונה, בחן אותו במהלך משחק נוער והיה מאוד מרוצה מהיכולת שלו.
באותה שנה באמצע חודש יוני מנולאס חתם על חוזה לשלוש שנים בא.א.ק.
את שערו הראשון בקבוצה הבקיע נגד אולימפיאקוס ב-19 במאי 2010.
ב-11 ביולי 2011 מנולאס חתם על הארכת חוזה בקבוצה עד שנת 2014, כשהחוזה שלו מוערך בכ-900 אלף אירו.
מנולאס האריך את החוזה למרות התעניינות מקבוצות כמו ורדר ברמן, וולפסבורג, המבורג וסביליה.
אחד מהסעיפים בחוזה שמנולאס הסכים לחתום היה סעיף שחרור של 4 מיליון אירו לקבוצות לא מהליגה היוונית וסעיף שחרור של 10 מיליון אירו לקבוצות מהליגה היוונית.
ב-1 ביולי 2012 מנולאס הצטרף לאולימפיאקוס בהעברה חופשית עד שנת 2016 לאחר שהחוזה שלו בא.א.ק.
ב-15 בספטמבר ערך מנולאס את הופעת הבכורה במדי הקבוצה בניצחון החוץ 1–2 על ג'יאנינה.
את שערו הראשון בקבוצה כבש ב-20 באוקטובר בניצחון הבית 0–4 על סקודה קסנתי.
מנולאס רשם 24 הופעות בעונתו הראשונה בקבוצה, כשבאותה עונה זכה עמה באליפות יוון ובנוסף ב-11 במאי 2013 זכה גם בגביע היווני לאחר ניצחון 1–3 על אסטרס טריפוליס.
דיווחים ביוון אמרו שקבוצות אנגליות כמו טוטנהאם, סנדרלנד ופולהאם עוקבות אחר מנולאס ורוצות להחתימו כבר בחלון ההעברות של ינואר.
מנולאס לא שקל ברצינות את מעברו לאחת מקבוצות אלה בנוסף להתעניינות מצידו של המאמן, דייוויד מויס, שאימן את מנצ'סטר יונייטד וחיפש מחליף לנמניה וידיץ' לאחר מעברו לאינטר.
ב-5 בנובמבר 2013 מנולאס הבקיע את שערו הראשון במפעל ליגת האלופות בניצחון הבית 0–1 על בנפיקה ליסבון.
ב-27 בנובמבר הבקיע את שערו השני במפעל בהפסד החוץ 1–2 לפריז סן-ז'רמן.
ב-22 במרץ 2014 מנולאס חתם על הארכת חוזה של שנה אחת בקבוצה עד לקיץ של שנת 2017. מנולאס עזב את אולימפיאקוס כשבכל המסגרות יש לו 73 הופעות, בהן שישה שערים ושני בישולים.
ב-27 באוגוסט 2014 קבוצת הסרייה א', רומא, החתימה את מנולאס בסכום של כ-15 מיליון אירו.
את הופעת הבכורה שלו במדי הזאבים ערך בניצחון 0–2 על פיורנטינה במשחק הפתיחה של עונת 2014/15. את ההופעה האירופית הראשונה שלו במדי רומא ערך במסגרת ליגת האלופות, בניצחון 1–5 על צסק"א מוסקבה.
ב-5 באוקטובר מנולאס קיבל כרטיס אדום במשחק הליגה נגד יובנטוס לאחר שהכשיל את אלברו מוראטה, שנשלח החוצה גם הוא.
ההתאחדות הכדורגל האיטלקית השעתה את מנולאס לשני משחקים בעקבות העימות עם מוראטה.
העונה הראשונה של מנולאס בקבוצה גרמה להתעניינות מצד קבוצות אירופאיות כמו קבוצת הפרמייר ליג, ארסנל.
למרות ההתעניינות הרבה, סוכנו, מינו ראיולה, הודיע שמנולאס לא מעוניין במעבר ואף אמר בראיון: "קוסטאס הוא שחקן רומא וכל קבוצה שרוצה אותו בקבוצה שלה צריכה לבקש מהמועדון.
כל מה שאני יכול לומר זה שמנולאס מחזיק בחוזה עד 2019. רומא שילמה המון עבורו וזה אומר שיש המון ציפיות ממנו." בסוף עונת 2014/15 נערכה הצבעה באתר של רומא בנוגע ל"רכישה הכי מוצלחת של העונה" ומנולאס זכה ב-56% מהקולות, מקדים את סיידו קייטה (18%) וחואן איטורבה (8%).
מנולאס החל את עונת 2015/16 כמנהיג בהגנה של רומא.
לפי האתר האיטלקי Tuttomercatoweb, המאמן של צ'לסי, ז'וזה מוריניו, ניסה להחתים את הבלם היווני כולל קבוצות כמו ארסנל וטוטנהאם.
ב-23 בספטמבר 2015 רצף הניצחונות של רומא מתחילת העונה נשבר לאחר הפסד חוץ 1–2 לסמפדוריה, כשמנולאס הבקיע גול עצמי.
שלושה ימים לאחר מכן הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 1–5 על קארפי.
ב-20 באפריל 2016 כבש את שערו השני בקבוצה בניצחון הבית הדרמטי 2–3 על טורינו, מנולאס הבקיע את השער לאחר בישול מדייגו פרוטי.
ב-4 באפריל 2018, במשחק הראשון ברבע גמר ליגת האלופות כבש שער עצמי בהפסד 1–4 לברצלונה.
6 ימים לאחר מכן, במשחק הגומלין כבש מנולאס את השער השלישי של קבוצתו שמחקה פיגור של 3 שערים ועלתה לחצי גמר ליגת האלופות לראשונה מאז עונת 1983/1984.
ב-14 ביולי 2019 חתם בנאפולי, ששילמה עליו 36 מיליון אירו.
ב-24 באוגוסט 2019, מנולאס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון החוץ 3–4 על פיורנטינה.
שבוע לאחר מכן, כבש את שערו הראשון בקבוצה, כשעלה לנגיחה מכדור חופשי של מריו רוי בהפסד החוץ 4–3 ליובנטוס.
ב-16 בדצמבר 2021 שב לאולימפיאקוס.
בספטמבר 2022 חתם בא-שארג'ה מאיחוד האמירויות.
ב-8 בפברואר 2024 חזר לאיטליה וחתם בסלרניטנה עד לסוף העונה.
ב-9 ביוני 2017, במהלך משחק מוקדמות מונדיאל 2018 בין נבחרת יוון לנבחרת בוסניה והרצגובינה, מנולאס וחברו לקבוצת רומא, אדין דז'קו הבוסני, היו מעורבים בקטטה מכוערת.
המשחק הסתיים בתיקו מאופס, אך לאחר שריקת הסיום שחקני שתי הנבחרות התעמתו שוב.
קוסטאס הוא אחיינו של שחקן הכדורגל סטליוס מנולאס.
קוסוקה נקמורה (ביפנית: 中村 航輔; נולד ב-27 בפברואר 1995) הוא כדורגלן יפני המשחק בפורטימוננסה ובנבחרת יפן בעמדת השוער.
נקמורה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של קאשיווה רייסול.
בעונת הושאל לנבחרי ה-J ליג, קבוצה שהוקמה על מנת להשאיל אליה שחקנים צעירים שיצברו דקות משחק.
עונה לאחר מכן, הושאל לאוויספה פוקואוקה מהליגה היפנית השנייה בה היה שותף פעיל בעליה לליגת העל היפנית.
ב-27 בפברואר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-1 לאוראווה רד דיימונדס.
את העונה סיים עם 28 הופעות בליגה.
עונה לאחר מכן, שיחק בכל משחקי הקבוצה ונבחר לשוער העונה.
ב-12 בינואר 2021, נקמורה חתם בפורטימוננסה מליגת העל הפורטוגזית.
ב-9 בדצמבר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יפן בניצחון 0-1 נגד .
קוסובו משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער החל מאולימפיאדת הנוער בואנוס איירס (2018) זאת לאחר שהוועד האולימפי הבינלאומי הכיר בוועד האולימפי של קוסובו רק בדצמבר 2014. קוסובו החלה להשתתף במשחקי החורף החל מאולימפיאדת הנוער לוזאן (2020).
לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער מקוסבו מדליית ארד בג'ודו.
המשלחת הראשונה של קוסובו למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער בואנוס איירס וכללה חמישה ספורטאים שהתחרו בחמישה ענפי ספורט.
קוסובו השתתפה בתחרות האירוויזיון לרוקדים צעירים פעם אחת בלבד, ב-2011.
הרקדנים והריקודים שייצגו את קוסובו באירוויזיון לרוקדים צעירים
שנהאמןריקודכוריאגרףחצי גמרגמר 2011 טרינגה היסה "Rebirth" רודינה ברדינאי - לא העפילה לדואט הגמר
קונסטנדינוס "קוסטאס" סלוקאס הוא כדורסלן יווני המשחק בפנאתינאיקוס מליגת העל היוונית והיורוליג, ובנבחרת יוון בכדורסל.
סלוקאס החל את הקריירה שלו באולימפיאקוס ב-2008, איתה הוא זכה בגביע היווני ב-2010. ב-2010, הושאל סלוקאס לאריס סלוניקי על מנת לצבור ניסיון.
בתום העונה, חזר סלוקאס לאולימפיאקוס והיווה גורם משמעותי יותר בקבוצה, הוא זכה עם אולימפיאקוס פעמיים באליפות יוון (2012, 2015), פעמיים ביורוליג (2012, 2013) ופעם בגביע הביניבשתי.
ב-2015, עזב סלוקאס את אולימפיאקוס לטובת פנרבחצ'ה.
בקיץ 2020 חתם סלוקאס באולימפיאקוס פיראוס.
בקיץ 2023 חתם ביריבה המרה פנאתינאיקוס.
בסוף עונת 2023/2024 זכה עם קבוצתו פנאתינאיקוס ביורוליג וגם זכה בתואר הMVP של הפיינל פור ביורוליג.
MVP של הפיינל פור ביורוליג:2023/2024
קונסטנטינוס קוסטאס צימיקאס הוא כדורגלן יווני המשחק בעמדת המגן השמאלי ברומא מהליגה האיטקלית בהשאלה מליברפול ובנבחרת יוון.
צימיקאס גדל במחלקת הנוער של אולימפיאקוס.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-19 בדצמבר 2015 במשחק נגד AEL Kalloni FC במסגרת ליגת העל היוונית.
ב-28 בדצמבר 2016 הושאל צימיקאס לאסביירג מליגת העל הדנית עד לתום עונת 2016/2017.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון ב-17 בפברואר 2017, בה גם הבקיע את שער הבכורה שלו, בניצחון 3:0 על סונאוסקה פובולד.
הוא עזב את המועדון אחרי 13 משחקים, וחזר לאולימפיאקוס.
ב-30 ביוני 2017, צימיקאס שוב הושאל, הפעם למועדון וילם II מהליגה ההולנדית בחוזה לעונה אחת.
צימיקאס היה שחקן קבוע בהרכב הקבוצה ופתח ב-32 מתוך 34 משחקים בהם כבש שישה שערים.
שער שלו בניצחון 2–3 נגד אוטרכט, נבחר לשער חודש מרץ 2018 בליגה ההולנדית.
המאמן פדרו מרטינס שמר על צימיקאס באולימפיאקוס בעונת 2018/2019. בהמשך, האריך את חוזהו במועדון עד 2023.
ב-10 באוגוסט 2020, עזב צימיקאס את אולימפיאקוס וחתם בליברפול מהפרמייר ליג בעסקה ארוכת טווח תמורת כ-12 מיליון ליש"ט.
את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ערך במסגרת גביע הליגה ב-24 בספטמבר בניצחונה של ליברפול 2–7 על לינקולן.
ב-7 בפברואר 2021 ערך הופעת בכורה בפרמייר ליג בהפסד קבוצתו 1–4 למנצ'סטר סיטי.
צימיקאס ערך את הופעת הבכורה בנבחרת יוון ב-12 באוקטובר 2019, ובישל את שער הניצחון בניצחון 0–1 על נבחרת הונגריה.
קונסטאנטינוס "קוסטאס" אנדובויסי אדטוקומבו הוא כדורסלן יווני המשחק בעמדת הפאוור פורוורד באולימפיאקוס מליגת העל היוונית והיורוליג וובנבחרת יוון.
אדטוקומבו נולד באתונה שביוון להורים ממוצא ניגרי.
אביו צ'ארלס היה בעברו כדורגלן, ואמו ורוניקה הייתה קופצת לגובה.
לאחר שאחיו יאניס נבחר על ידי מילווקי באקס בדראפט ה-NBA 2013, עבר קוסטאס עם הוריו ואחיו הצעיר אלכס להתגורר במילווקי.
בעונת 2015/2016 הוביל את קבוצת הכדורסל של "תיכון דומיניקן" (Dominican High School) לזכייה באליפות ליגת התיכונים של ויסקונסין, עם ממוצעים של 12.9 נקודות, 7.1 ריבאונדים ו-2.4 חסימות למשחק.
בשנת 2016 החל ללמוד באוניברסיטת דייטון אשר בדייטון, אוהיו, ושנה לאחר מכן הצטרף לקבוצת הכדורסל שלה – "דייטון פליירס".
בעונתו היחידה עם הפליירס, 2017/2018, שימש כשחקן ספסל, ורשם ממוצעים צנועים של 5.2 נקודות ו-2.9 ריבאונדים למשחק.
במרץ 2018 הודיע על עזיבתו את האוניברסיטה, לאחר שנתיים בלבד, לטובת התמודדות לבחירה בדראפט ה-NBA.
בדראפט ה-NBA 2018 נבחר אדטוקומבו בבחירה ה-60 והאחרונה, על ידי פילדלפיה 76', ומיד הועבר בטרייד לדאלאס מאבריקס.
לקראת תחילת העונה חתם בקבוצה על חוזה כפול, במסגרתו שיחק לסירוגין עבור המאבריקס ב-NBA, ועבור קבוצת הבת שלה מליגת הפיתוח – טקסס לג'נדס.
לאורך עונת הרוקי שלו הציג יכולת טובה בליגת הפיתוח עם ממוצעים של 10.6 נקודות ו-6.1 ריבאונדים למשחק, אולם שותף בשני משחקים בלבד ב-NBA.
לוס אנג'לס לייקרס (וסאות' ביי לייקרס)
ביולי 2019 שוחרר מהמאבריקס, וחתם על חוזה כפול בלוס אנג'לס לייקרס ובקבוצת הבת שלה סאות' ביי לייקרס.
גם בעונתו השנייה ב-NBA מיעט לקבל דקות משחק, ושותף בחמישה משחקים בלבד.
בסיום אותה עונה זכה עם הלייקרס באליפות ה-NBA, לאחר שגברו על מיאמי היט בסדרת הגמר; אדטוקומבו עצמו לא שותף באף אחד ממשחקי הקבוצה בפלייאוף.
ביולי 2021 עזב את ה-NBA, וחתם על חוזה בקבוצת אסוול ליון-וילרבאן מהליגה הצרפתית והיורוליג.
קוסטאס ורוטסוס הוא פרופסור באוניברסיטת אריסטו בסלוניקי ופסל יווני בינלאומי שעובד בעיקר בזכוכית ומתכת.
ידוע בשל פסלו המפורסם הרץ.
הוא למד ציור באקדמיה לאמנויות יפות ברומא בשנים 1973–1976 למד אדריכלות באוניברסיטת ד'אנונציו בפסקארה וקיבל שיעורים אצל ג'ורג'יו גרסי .
ב-1989 מייסד עם קבוצת אמנים את Realismi.
ב-1990 למד במלגה בניו יורק.
ב-1999 הוא נבחר לפרופסור באוניברסיטת אריסטו בסלוניקי, במחלקה לאדריכלות שבה מלמד אמנות חזותית.
אותה שנה הוא נבחר על ידי מדינתו להציג באופן בלעדי ב.
החומרים מהם הוא מייצר את פסליו עשויים מזכוכית, מתכת ואבן.
1982 – ונוס השחורה, דסמוס ארט גלרי, אתונה, יוון
1983 – משורר, ניקוסיה, קפריסין
1987 – נוגה שחורה, הביאנלה לאמנות בסאו פאולו
1989 – פירמידה, טור, גלריה לאמנות ארקו די ראב, רומא, איטליה
1990 - אופק, כיכר אריסטוטלוס , סלוניקי, יוון
1992 – אנליקסיס, הכיכר הבין-אמריקאית, אתונה, יוון
1992 – טיפות, גלריה לאמנות ליימן, ניו יורק, ארצות הברית
1994 – שעון חול, מרכז התרבות האירופי של דלפי, דלפי, יוון
1994 – מזל דלי, פירמידה, מוזיאון לאמנות עכשווית, ניס, צרפת
1995 – הידרוג'יוס, נמל התעופה הבינלאומי של סלוניקי, יוון
1995 – אנליקסיס II, ניקוסיה, קפריסין
1995 – אופקים, הביאנלה של ונציה, איטליה
1996 – אופק, סאני, חלקידיקי, יוון
1996 – אופק, פירמידה, מחקר עבור הפארק הארכאולוגי של קומה, נאפולי, איטליה
1996–1997 – La Morgia, הרי האפנינים, אברוצו, איטליה
1997 – ללא שם, בניין מק קורמיק, שיקגו, ארצות הברית
1997 – משורר, קזקלנדה, איטליה
1998 – אופק, פירגוס קורינתיה , יוון
1998 – ללא שם, ארמון התערוכות , רומא, איטליה
1998 – 4 מבוכים, ספירלה, ללא שם, אופק, מוחקה, מוזיאון לאמנות עכשווית, אנטוורפן, בלגיה
1998 – רקדן מסוכן, ללא שם, פיסימה, שעון חול, לרינת', טירת רוקסקלן אברוצו, איטליה
קוסטאס פילאס הוא כדורגלן קפריסאי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת פאפוס מליגת העל הקפריסאית ובנבחרת קפריסין.
פילאס גדל במחלקת הנוער של ארסנל.
הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו באנורתוסיס פמגוסטה מליגת העל הקפריסאית.
ב-14 באוקטובר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד אפולון לימסול במסגרת המחזור השביעי בליגה לעונת .
ב-13 בספטמבר 2018 הושאל פילאס למשך עונה אחת לארמיס ארדיפו מליגת העל הקפריסאית.
ב-20 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–5 לאפולון לימסול במסגרת המחזור השישי בליגה לעונת .
ב-1 ביולי 2021 חתם פילאס באתניקוס אחנס מליגת העל הקפריסאית.
ב-20 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 לאנורתוסיס פמגוסטה במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת .
ב-1 ביולי 2022 חתם באריס לימסול מליגת העל הקפריסאית.
קוסטה אלכסיץ' (בסרבית: Коста Алексић; נולד ב-9 במרץ 1998 בנובי סאד שברפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אירקליס סלוניקי מליגת המשנה היוונית ובנבחרת סרביה.
אלכסיץ' שיחק בסרביה בקבוצות בצ'יי 1918, צ'וקריצ'קי, נפרדק קרושבאץ ואינדייה, ובליגת העל הארמנית בקבוצת סבאן.
ב-10 בינואר 2022 חם אלכסיץ' באירקליס סלוניקי מליגת המשנה היוונית.
ב-25 בינואר 2021 ערך אלכסיץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סרביה, בתיקו 0-0 נגד נבחרת הרפובליקה הדומיניקנית.
רפובליקת קוסובו תשתתף לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בפריז (2024).
הוועד האולימפי של קוסובו התקבל כחבר בוועד הפאראלימפי הבין-לאומי ב-16 ביולי 2022.
אולימפיאדה זהב כסף ארד סה"כ סה"כ 0 0 0 0
רפובליקת קוסטה ריקה (בספרדית: República de Costa Rica, , רֶפּוּבְּלִיקָה דֶה קוֹסְטָה רִיקָה) ובקיצור קוסטה ריקה (בספרדית: Costa Rica) היא מדינה בדרום מרכז אמריקה הגובלת עם ניקרגואה בצפון, הים הקאריבי במזרח, פנמה בדרום-מזרח, ועם האוקיינוס השקט במערב ובדרום.
קוסטה ריקה נבדלת ממדינות אחרות במרכז אמריקה, ובאמריקה הלטינית בכלל, בכך שהיא דמוקרטיה יציבה מזה עשרות שנים, ומצבה הכלכלי איתן יחסית.
החוקר כריסטופר קולומבוס היה האירופי הראשון שהגיע לחופי קוסטה ריקה (המטבע הקוסטה ריקאי קרוי על שמו - "Colon" - קולומבוס בספרדית).
קולומבוס נחת בחוף המזרחי של קוסטה ריקה ב-1502 במסגרת מסעו הרביעי והאחרון ליבשת אמריקה.
הוא התרשם מהעושר המופגן שהציגו בפניו ראשי השבטים האינדיאנים וקרא למקום "Costa Rica" ("החוף העשיר" בספרדית).
אולם למעשה הייתה קוסטה ריקה אזור קשה למחיה ונטול אוצרות טבע.
ניסיונות ההתיישבות של ספרד על אזור החוף הקאריבי נכשלו וב-1521 הוקמה המושבה הספרדית הראשונה, קרטגו, באזור ההרים המרכזי בקוסטה ריקה.
משום שלא נמצאו זהב וכסף נותרה המושבה מבודדת וענייה.
ניסיונות ההתפשטות של הספרדים נכשלו והם הובסו פעמים רבות בקרבות עם שבטי האינדיאנים המקומיים.
חמשת הרי הגעש הפעילים של קוסטה ריקה ורעידות אדמה תדירות מנעו הקמה של יישוב קבע מבוסס.
כך נותרה המושבה קרטגו מבודדת וקוסטה ריקה הייתה מנותקת למעשה מן האירועים החשובים שהתרחשו באירופה ואמריקה המרכזית.
הבאת הקפה לקוסטה ריקה ב-1808 חיזקה את מצבה הכלכלי.
משום שרוב אוכלוסיית האינדיאנים המקומית נתדלדלה בינתיים ממחלות שהביאו האירופים, נאלצו החוואים בקוסטה ריקה לגדל את הקפה בעצמם, לכן הצליחה קוסטה ריקה לשמור על אחוז אוכלוסייה אירופית גבוה ביחס לשאר מדינות אמריקה הלטינית.
מספר עבדים ממוצא אפריקאי אמנם הובא לאזור החוף הקאריבי של קוסטה ריקה.
עם זאת, קוסטה ריקה נותרה מבודדת, ולמעשה לא השפיעה כלל על מהלך האירועים במרכז אמריקה.
הידיעות על שחרורה של קוסטה ריקה מספרד ב-1821 הגיעו באיחור של חודש.
ב-1823 הדיח הגנרל המקסיקני אנטוניו לופס דה סנטה אנה את קיסר מקסיקו והכריז על רפובליקה.
המחוזות של מרכז אמריקה הכריזו בתגובה על ניתוקם ממקסיקו ועל הקמת הפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה.
הפדרציה החזיקה מעמד עד 1839, אך התפוררה ל-5 מדינות, אחת מהן היא קוסטה ריקה.
עם הצלחת גידולי הקפה בקוסטה ריקה התחזק המאבק על השלטון בין 5 משפחות של בעלי אחוזות בקוסטה ריקה.
ב-1856 ניסה ההרפתקן האמריקאי ויליאם ווקר לשעבד את מדינות מרכז אמריקה כדי שאוכלוסייתן, בסיוע עבדים מאפריקה, תכרה תעלה בין האוקיינוס האטלנטי לאוקיינוס השקט.
הוא זכה לתמיכתו של הנשיא האמריקאי ג'יימס ביוקנן ולסיוע כספי של משקיעים אמריקאים נוספים.
בעזרת שכירי חרב קובנים הוא השתלט על ניקרגואה.
נשיא קוסטה ריקה, חואן רפאל מורה, הורה על גיוס ויצא להילחם בווקר ובחייליו.
צבא קוסטה ריקה חסר הניסיון הצליח להדוף את צבא השכירים הקובנים לאחוזה במחוז גואנקסטה, על גבול ניקרגואה.
הקרב לבסוף הוכרע בשריפת האחוזה על ידי החייל חואן סנטמריה, פעולה שעלתה לו בחייו, אך הפכה אותו לגיבור הלאומי של קוסטה ריקה.
קוסטה ריקה ניצלה את ההזדמנות וסיפחה את כל מחוז גואנקסטה לשטחה.
הנשיא מורה נלכד בדרכו חזרה על ידי בעלי אחוזות יריבים והוצא להורג.
גם ויליאם ווקר הוצא להורג לאחר שנתפס בניסיון בריחה, בהונדורס.
לאחר תקופת שלטונו של הדיקטטור פדריקו טיקונו גרנדוס התייצבה קוסטה ריקה כדמוקרטיה.
ב-1948 הוביל חוסה פיגרס פרר התקוממות נגד הממשלה בטענה שהבחירות היו מזויפות.
מלחמת האזרחים נמשכה 44 יום, בסיומה נקבעה חוקה חדשה.
במסגרת החוקה החדשה הוחלט על ביטול הצבא, וב-1 בדצמבר 1948 נערך טקס רשמי במהלכו הרס הנשיא חוסה פיגרס פרר את מגדל השמירה באחד מבסיסי הצבא - ובכך סימל את ביטולו של הצבא.
קוסטה ריקה הייתה המדינה הראשונה בעולם שביטלה את הצבא באופן חוקתי.
מ-1953 מתקיימות בחירות בקוסטה ריקה על פי החוקה החדשה.
קוסטה ריקה היא רפובליקה דמוקרטית.
כל ארבע שנים נבחרת מחדש האספה המחוקקת בת 57 חברים והנשיא.
בבחירות שנערכו בשנת 2026 לאורה פרננדס דלגאדו זכתה בתפקיד הנשיא.
עד סוף המאה ה-20, ובמידה מסוימת אף היום, היוותה ומהווה קוסטה ריקה את המדינה הדמוקרטית ביותר באמריקה הלטינית.
מאז אמצע המאה ה-20 שורר בקוסטה ריקה משטר רב-מפלגתי יציב בצורה שאינה אופיינית למדינות אמריקה הלטינית.
לקוסטה ריקה מסורת ארוכת שנים של שמירה על זכויות האזרח ושל עזרה סוציאלית.
למעט כוח משטרתי קטן, לא קיים צבא בקוסטה ריקה; המדינה לא הייתה מעורבת בכל סכסוך שהוא בעשרות השנים האחרונות.
קוסטה ריקה הייתה בין המדינות המעטות שתמכו במלחמת עיראק באו"ם.
22 שופטי בית המשפט העליון נבחרים על ידי האספה המחוקקת.
במאי 2020 נכנס לתוקף פסק הדין של בית המשפט העליון המאפשר לזוגות להט"ב להינשא, כתוצאה מכך קוסטה ריקה נעשתה למדינה הראשונה במרכז אמריקה שמאפשרת לזוגות חד מיניים להינשא.
בשל איסור ההתקהלות בזמן מגפת הקורונה נמנעה מהתומכים בהחלטה האפשרות לצאת לחגיגות ברחובות.
הנשיא קרלוס אלברדו קסאדה בירך בטלוויזיה ואמר: "להומואים ולסביות יהיו זכויות – ואותן זכויות – כמו כל אדם, כזוג או כמשפחה".
במשך שנים רבות, הייתה קוסטה ריקה אחת המדינות היחידות שהחזיקה את שגרירותה בירושלים.
בשנת 2006 העבירה קוסטה ריקה את שגרירותה לרמת גן.
היציבות הפוליטית, רמת ההשכלה הגבוהה יחסית של האוכלוסייה, ועידוד מצד הממשלה, על ידי הקמת אזורי סחר חופשי, משכו השקעות גדולות מצד חברות זרות, ותרמו בתחילת המאה ה-21 לקידום מהיר של התעשייה במדינה.
ארצות הברית היא שותפת הסחר הגדולה ביותר של קוסטה ריקה, חלקה בכלל הסחר הבינלאומי של המדינה הוא 41%.
שיעור האבטלה נמוך, 6.6% (2004), והמדינה גם מושכת מהגרי עבודה רבים, במיוחד מניקרגואה השכנה.
קיימת במדינה רשת ביטחון סוציאלית, שהפחיתה את העוני ב-15 השנים האחרונות.
האתגר הכלכלי המרכזי של המדינה הוא הפחתת הגירעון התקציבי, היות שהחזרי ריבית על חובות עבר מגיעים ל-30% מן ההכנסות השנתיות.
החל מסוף המאה ה-20 עלתה חשיבותה של התיירות, במיוחד התיירות הסביבתית, שמהווה את אחד התחומים העיקריים בכלכלת המדינה.
בקוסטה ריקה פארקים לאומיים רבים המתוחזקים בצורה יעילה; מספר מיני הצומח והחי בקוסטה ריקה גבוה מאוד ומושך תיירים רבים.
מספר התיירים השנתי עלה מ-780 אלף ב-1996 ל-1.5 מיליון ב-2004 ול-2.7 מיליון בשנת 2015. בשנת 2015 הכניסה התיירות יותר כסף זר מן הבננות והקפה, שני הגידולים החקלאיים הגדולים, יחד.
קוסטה ריקה שוכנת באזור הטרופי של מצר היבשה של אמריקה המרכזית, בין קו הרוחב 8° צפון לקו רוחב 12° צפון, ובין קו האורך 82° לקו האורך 86° מערב.
קוסטה ריקה גובלת בים הקאריבי ממזרח, באוקיינוס השקט ממערב, כשסך כל אורך החופים 1,290 קילומטרים, שמתוכם 212 קילומטרים בחוף הקאריבי ו-1,106 קילומטרים בחוף האוקיינוס השקט.
לקוסטה ריקה גבול באורך 309 קילומטרים עם ניקרגואה מצפון וגבול באורך 330 קילומטרים עם פנמה מדרום, דרום-מזרח.
גודלה הכולל של קוסטה ריקה הוא 51,100 קילומטרים רבועים, אשר 50,660 מתוכם הם קרקע ו-440 הם מים ובנוסף 589 קילומטרים רבועים של מים טריטוריאליים.
הפסגה הגבוהה ביותר בקוסטה ריקה היא סרו צ'יריפו (Cerro Chirripó) בגובה 3,820 מטר מעל פני הים, הפסגה החמישית בגובהה באמריקה המרכזית.
הר הגעש הגבוה ביותר הוא איראסו (Irazú Volcano) בגובה 3,431 מטרים והאגם הגדול ביותר הוא אגם ארנל.
בקוסטה ריקה יש 14 הרי געש, שמתוכם שישה היו פעילים ב-75 השנים האחרונות.
המדינה חוותה לפחות עשר רעידות אדמה בעוצמה של לפחות 5.7 על פי סולם מגניטודה לפי מומנט (שלוש בעוצמה של 7.0 או גבוהה יותר) במאה האחרונה.
לקוסטה ריקה שייכים גם כמה איים.
בולט בהם אי הקוקוס בשל מרחקו מהיבשת, כ-480 קילומטרים מפונטרנס, אבל האי הגדול ביותר הוא קאלרו ששטחו 151.6 קילומטרים רבועים.
מעל ל-25% משטח קוסטה ריקה מוגן על ידי SINAC (Sistema Nacional de Areas de Conservacion - "המערכת הלאומית לאזורי שימור"), המפקחת על כל שמורות הטבע והאזורים המוגנים של המדינה.
קוסטה ריקה מצטיינת בעושר ומגוון מיני בעלי חיים.
מנואל אנטוניו - 7 קמ"ר, לחוף האוקיינוס השקט עם מזג אויר חם ולח לאורך כל השנה, בה יש יערות גשם, חופים, שוניות ואלמוגים, בעלי כנף, קופי קפוצ'ין, זוחלים ועצלנים.
טורטוגרו (צבים) - 190 קמ"ר לחוף הים הקריבי, אזור מישורי המוקף בנהרות רבים, בו מגוון בעלי חיים של צפורים, דגים, קופים, תנינים צפרדעים, עצלנים ואלפי צבים מ-6 סוגים, המעניקים לפארק את שמו.
קורקובדו - 424 קמ"ר, לחוף האוקיינוס השקט, שהוכרז כפארק לאומי ב-1975, ונחשב על ידי המגזין נשיונל גאוגרפיק, כמגוון ביותר בעולם מבחינה ביולוגית.
מונטה ורדה - מכונה "יער העננים", כי נמצא בגובה של 2,000 מ', ובקרבה לעיר הבירה סן חוסה.
מזג האוויר קריר, ובפארק מגוון זוחלים, ציפורים, צפרדעים ופרפרים.
לה אמיסטאד - אתר המורשת העולמית של אונסק"ו, הנמצא בחלקו בקוסטה ריקה ובחלקו בפנמה, בעל סביבה גשומה, ובו מגוון גדול של בעלי חיים.
ארנל, סביב הר הגעש ארנל, הר צ'אטו ואגם ארנל.
הפארק כלול באזור השימר הלאומים של קוסטה ריקה.
מקדש העצלנים - מרכז הצלה, שיקום, קידום המחקר והשבה לטבע, לעצלנים פצועים, יתומים ונטושים, המוכר מאז 1997.
העצלן נבחר לחיה הלאומית ונמצא גם על שטרות מקומיים.
מרכז ההצלה יגואר - מרכז סיוע למגוון בעלי חיים הזקוקים לטיפול, על שם היגואר הצעיר שהובא לטיפול במרכז.
אוכלוסיית קוסטה ריקה מונה כ-5.2 מיליון תושבים (נכון ל-2024).
תוחלת החיים הממוצעת היא 81 שנים.
שיעור הפריון עומד על 1.29 צאצאים לאישה.
שיעור תושביה הלבנים של קוסטה ריקה הוא בין הגבוהים ביותר באמריקה הלטינית, לצד צ'ילה.
בקוסטה ריקה, כמו בכל מדינות אמריקה הלטינית, קבוצות של אינדיאנים ומסטיסוס - בני תערובת לבנים-אינדיאנים.
אירופים או מסטיסוס מונים ביחד כ-94 אחוזים מן האוכלוסייה.
שיעור הילידים נמוך במיוחד, פחות משני אחוז.
כשלושה אחוזים מן התושבים הם שחורים, המרוכזים בחוף הקריבי.
כאחוז אחד הם מהגרים ממוצא סיני.
בתחילת המאה ה-21 נוספו לאוכלוסייה גם מהגרים מארצות הברית.
אוכלוסיית קוסטה ריקה הנוכחית היא תוצאה של ערבוב בין האינדיאנים אשר מתגוררים במדינה, ספרדים, יהודים מומרים (ספרדים) ועבדים אפריקאים.
במהלך השנים הגיעו גם מהגרים איטלקים, ג'מייקנים וסינים שהובאו לבנות את הרכבת אל האוקיינוס האטלנטי.
כמו כן, חלה הגירה קטנה של יהודים אשכנזים מפולין, לאחר מלחמת העולם השנייה.
קוסטה ריקה מהווה יעד להגירה: מאזן ההגירה הוא חיובי (0.87 מהגרים ל-1,000 תושבים, ב-2011), ובכך היא נבדלת משכנותיה במרכז-אמריקה ואמריקה הלטינית בכלל, שהן בעלות מאזן הגירה שלילי.
סן חוסה - עיר הבירה והעיר הגדולה ביותר בקוסטה ריקה.
היא גם משמשת כבירת מחוז סן חוסה.
בעיר מתגוררים 333,288 תושבים (נכון ל-2015) ובאזור המטרופולין, 2.1 מיליון איש.
העיר יושבת בעמק המרכזי של קוסטה ריקה ומוקפת הרים מכל עבר.
מגמת כלכלית בעיר היא חקלאות.
קרטגו - קרטגו היא העיר השנייה בגודלה במדינה בירת מחוז קרטגו בקוסטה ריקה.
בעיר מתגוררים 156 אלף תושבים.
העיר שוכנת למרגלות הר הגעש אירסו, תוצרת חקלאית מהאזורים הכפריים באזור.
ישנו גם פארק תעשייתי שבו נמצאות חברות קוסטריקניות ותיירות.
בה נמצא אחד ממוסדות החינוך היוקרתיים ביותר בקוסטה ריקה.
לימון - עיר תיירות, שפע כלכלי בעיקר של בתי מלון ובנייני יוקרה, והעיר השלישית בגודלה במדינה ומתגוררים בה 58 אלף איש.
ליבריה - בירת מחוז גואנאקאסטה.
העיר נמצאת בצפון-מערב קוסטה ריקה, היא העיר הרביעית במדינה ומתגוררים בה 56 אלף איש.
הדת הדומיננטית בקוסטה ריקה היא הנצרות הקתולית - אמונה שבה החזיקו 52 אחוזים מן התושבים על-פי המפקד של 2018. 25 אחוזים הגדירו עצמם פרוטסטנטים, 17% חסרי דת/אתאיסטים/אגנוסטיקנים ו-3% בני דתות אחרות (יהדות, אסלאם, בודהיזם, הינדואיזם ונאו-פגניות).
בקוסטה-ריקה חיים כ-5,000 יהודים, רובם בסן חוסה ובפרבריה.
קיימים מוסדות חינוך, תנועות נוער ומוסדות קהילה.
המוסד המרכזי שבו מתחנכים היהודים הוא מוסד חיים ויצמן, הנקרא על שם דוקטור חיים ויצמן.
מרבית היהודים אורתודוקסים ממוצא אשכנזי.
קיימת גם קהילה רפורמית קטנה, שמקורה במהגרים מצפון אמריקה.
היהודים הגיעו לקוסטה ריקה בשני גלים עיקריים.
תחילה הגיעו בני האנוסים שגורשו מספרד ומפורטוגל, והיו מראשוני המתיישבים בארצות אמריקה הלטינית.
הרשומות מצביעות על כך ש-12 מתוך 50 המשפחות האירופאיות הראשונות שהיגרו לקוסטה ריקה היו מקרב היהדות הספרדית.
הגל השני הגיע ממזרח אירופה, ובעיקר מפולין במאה ה-20, זמן קצר לפני מלחמת העולם השנייה, ולכן היהודים הללו כונו בפשטות "הפולנים".
קוסטה ריקה היא חלק מארגון המדינות האיברו-אמריקניות, בו משתפות מדינות איברו-אמריקאיות פעולה בנושאי חינוך, מדע ותרבות.
האוניברסיטה הראשונה במדינה הוקמה בשנת 1940. בשנת 1980 בהתאם להחלטת האומות המאוחדות הוקמה במדינה אוניברסיטה למען השלום (UPEACE) במטרה "לתת לאנושות מוסד בינלאומי של השכלה גבוהה לחינוך לשלום" כמצוין בהחלטת הארגון על הקמת המוסד.
קאסאדו הוא תבשיל נפוץ במדינה ומשפחות רבות מחזיקות בווריאציות של מתכוני תבשיל קאסאדו.
קוסטה דל סול (בספרדית: Costa del Sol בתרגום מילולי: "חוף השמש"), הוא חבל ארץ לאורך רצועת חוף באורך של כ-200 קילומטר באנדלוסיה, דרום ספרד.
הקוסטה היא אחת מהקוסטות (אזורי נופש לאורך חופים) הספרדיות, באנדלוסיה.
היא משתרעת מגיברלטר במערב ועד לוולז-מלגה במזרח כאשר את גבולה הצפוני תוחמים הרי ברמנחה, ומסילת הברזל אלג'זירס-בובליה.
אדמיניסטרטיבית הקוסטה תופסת את רובה של פרובינציית מאלגה, ואת הפינה הדרום-מזרחית של פרובינציית קדיס.
קוסטות ראשיות אחרות: קוסטה בראווה (קטלוניה), קוסטה בלנקה (ולנסיה)
לאורך קוסטה דל סול עובר ה"קרטרה דה-קדיס", כביש ראשי, העובר מצפון-מזרח לדרום-מערב באופן כללי במקביל לקו החוף.
קוסטה דל סול משתרע מהקילומטר ה-118 של ה"קרטרה דה-קדיס" בצומת סאן-רוקה, גיברלטר, עד לוולז מלגה, בסביבות קילומטר 300 של הכביש.
החוף נחצה על ידי נחלים רבים, בממוצע כל כמה מאות מטרים עד קילומטר וקצת, שזורמים מההרים לים.
הנחלים האלו נוטים לשיטפונות בחורף, ולפעמים מתייבשים בקיץ.
במעלה כמה מהנחלים הגדולים יש סכרים ומאגרי מים.
רוב המשקעים שנופלים על ההרים נופלים בצורת גשם, אם כי מדי פעם יש שלגים, ובהרים גבוהים כמו ראלס הפסגה מושלגת ליום-יומיים בשיא החורף.
באופן כללי יש מחסור במים בקוסטה, וישנם מתקני התפלה.
רוב התושבים נוהגים להשתמש במי הברז לרחצה, ושותים מים מינרלים.
רוב האזור המיושב בקוסטה מתקיים ברצועה שבין הים להרים, אזור ברוחב של כעשרה עד עשרים קילומטרים, כאשר קו החוף רובו מישורי, והגבעות מתרוממות אחריו אל תוך ההרים.
ישנם אזורים מיושבים נוספים בעמקים שבין ההרים, אך הם נחשבים לעיתים כחלק מ"ספרד האמיתית" ולא כחלק מהאזור התיירותי, אם כי הגדרת האזור התיירותי הרשמית מכסה אותם.
בין הערים לאורך קוסטה דל סול נמנות מאלגה, בירת המחוז, אסטפונה, מרבייה, טורמולינוס, מיחאס, פואנחירולה ו-נרחה.
החוף עצמו נחשב לרכוש ציבורי, וכיום אסור לבנות ממאה מטר מקו המים.
הקרטרה דה-קדיס (N340 במיספור הישן, A7 במיספור החדש) קרוב לחוף, וכביש האגרה AP7 (שרץ במקביל, עם מספר חיבורים מוגבל) מרוחק יותר.
היישובים נמצאים ברובם לאורך החוף ובין שני הכבישים האלו.
התלות בקרטרה דה-קדיס היא טוטאלית משום שאין כבישים אחרים בין מזרח למערב, ואי אפשר לעבור בין יישוב אחד למשנהו או אפילו בין כביש שירות אחד למשנהו מבלי להשתמש בכביש הראשי.
העיר מלאגה היא העיר הגדולה באזור, ומהווה בירה אדמיניסטרטיבית לרובו, אך אינה נחשבת לתיירותית.
רוב התיירים מגיעים לקוסטה דרך שדה התעופה שלה (km235), אך מדירים את רגליהם ממנה, והיא מהווה למעשה מובלעת של "ספרד האמיתית" המחלקת את הקוסטה בין המועצות המקומית שמאוגדות כ"קוסטה דל-סול המערבית" ואלו שמאוגדות ב"קוסטה המזרחית".
ברוב שטחי השיפוט העירוני שבקוסטה השטח נתון לשליטה המנהלית של העיירה, אך אזור החוף שמחוץ לעיירה מלא ב"אורבניזציות", ויכול להקיף אזור הגדול פי כמה וכמה מהעיירה עצמה.
ה"אורבניזציות" מתחברות לכביש הראשי דרך כבישי שירות, ותושביהם תלויים ברכב הפרטי כדי להגיע ממקום למקום.
ההיסטוריה של הקמת הקוסטה דל-סול מהתיירות להתיישבות הצפון אירופאית
בתחילת שנות החמישים הגיע הנסיך הגרמני אלפונסו פון הוהנלוהה לכפר דייגים שקט בשם מרבייה (Marbella, באנדלוסית ll = Y) וייסד בקרבתו (km179) כפר נופש יוקרתי בשם מרבייה קלאב.
הנסיך גרם לחוג הסילון של אותם הימים להעדיף את דרום ספרד שטופת השמש על הריביירה הצרפתית או ביאריץ שעל שפת האוקיינוס האטלנטי הקר.
בשנות השישים המאוחרות החליט הרודן הספרדי פרנסיסקו פרנקו להקדיש את הקוסטות, וכן את האיים הבלאריים והקנאריים לתיירות חוץ מצפון אירופה, והשיק תעשיית תיירות שהתבססה על חופשות חבילה זולות יחסית, בתי מלון חדשים, וטיסות שכר.
החלטתו זו החלה את עידן תיירות ההמונים וחופשות שמטרתן "ים וחול" באירופה.
תרומה נוספת ליוקרתה של הקוסטה הביאו משחקי הפולו בסאן-רוקה, שמשכו לאזור את הנסיך צ'ארלס הבריטי וחוג הפולו האריסטוקרטי מבריטניה שמשתמש במרינה של סוטו-גרנדה כבסיס ליאכטות שלהם.
המעבר מתיירות חוץ לבתי נופש
במהלך שנות השמונים הצטרפה ספרד לאיחוד האירופי, והחלה במהלך של מכירת בתי נופש, מלונות "טיים שרינג", והקמת "אורבניזציות" לתיירים בשטח שבין העיירות.
המהלך הזה נועד להוסיף לתיירות הקיץ העונתית שכבה של תיירים-תושבים שיחזיקו דירות בספרד ויביאו כסף זר נוסף למדינה בין אם יעתיקו את מקום מגוריהם לשם או ישתמשו בדירות חלק מהזמן.
ההחלטה הזו החלה את תהליך ההתיישבות הצפון אירופאית בקוסטות, אך גם הביא לתופעות שליליות.
ה"קוסטה דל-קראיים" - חוף הפשע
במהלך שנות ה-80 התיישבו בקוסטה דל סול לא רק צפון אירופאים שוחרי בטן-גב, ופנסיונרים חביבים, אלא גם שכבה של פושעים צפון אירופאים שעברו לספרד בגלל שלא היו חוזי הסגרה בינה לבין מדינות צפון אירופה.
פושעים אלו התגוררו בעיקר בסביבות מרבייה היוקרתית, והעיתונות הצהובה בבריטניה וגרמניה הייתה מסקרת מעת לעת את אורח חייהם בשמש הספרדית בהשוואה לפסקי הדין שניתנו נגדם בארצותיהם.
עם כל הביקורת על הפושעים האלו, הם ברובם לא סיפקו לרשויות בספרד תירוץ לפעול נגדם, והתנהגותם הצרכנית נתנה בסיס להתהוות כלכלת יוקרה באזור.
בין הקשרים הנוצצים יחסית שלהם הייתה הזמרת סמנת'ה פוקס, שצילמה את הקליפ לNothing´s gonna stop me now במרבייה וסביבתה.
החגיגה נגמרה עם הסכם ההסגרה ב-1988, ועם התיאום בין המשטרות באירופה שנכנס מכוח הסכם מאסטריכט ב-1992. בימינו יש שרידים לפושעי הקוסטה דל-קראיים, אך רוב המתיישבים הצפון אירופאים רואים בתקופה מעין תקופה רומנטית שמקבילה אולי לאסירים שייסדו את אוסטרליה.
"מעבר חופשי של סחורות וכוח עבודה" - ההתיישבות הצפון אירופאית לאחר הסכם מאסטריכט
מ-1992 והלאה מותר לכל אזרח אירופאי (ממדינות האיחוד שלפני 2005) להיכנס ולהתיישב בכל מדינה אחרת באיחוד.
למדינות האיחוד מותר לדרוש שאזרחים אירופאים המתיישבים בהן ירשמו במנהל האוכלוסין המקומי, ועליהן לתת לאזרחים אירופאים אלו זכות להצביע בבחירות העירוניות.
כמו כן יש מעבר חופשי של סחורות בתוך האיחוד, אם כי מותר למדינות השונות להטיל מיסים על אלכוהול וסיגריות.
ההשפעה על ההגירה הצפון אירופאית הייתה עצומה.
מ-1992 והלאה מותר לאזרח אירופאי לקום ולעבור לכל מדינה באיחוד.
המשיכה של השמש הספרדית על תושבי צפון האיחוד הביא לכך שבקוסטות הספרדיות של ימינו ישנם כמיליון בריטים, בערך חצי מיליון גרמנים, ועשרות אם לא מאות אלפי הולנדים ואזרחי מדינות סקנדינביה.
באזורי ה"אורבניזציות" יש מקומות בהם נפרשים קילומטר אחר קילומטר של בתי נופש שבעליהם צפון אירופאים.
התפתחות חברה זרה נפרדת / עילית מיובאת
ספרד שיווקה את הקוסטות כמקומות לחופשות "בטן גב" או "ים וחול" ללא מחויבות אינטלקטואלית לשפה או להיסטוריה.
השיווק הזה גם משליך על אופן השתלבותה או ליתר דיוק - אי השתלבותה של ההתיישבות הצפון אירופאית בקוסטות.
רוב המתיישבים מגורר באורבניזציות שנבנו על מנת לאכלס זרים, באזורים שצורת היישוב הראשית שלהם היא אורבניזציית מתיישבים.
כאשר הם נוסעים לעיירות הספרדיות הם מוצאים שבכל המסעדות ישנו תפריט אנגלי וגרמני, רוב העסקים ונותני השירות מספקים שירות באנגלית, כך שהמתיישבים מסתגלים מהר מאוד לכך שניתן לחיות בקוסטה בלי ללמוד ספרדית, מה גם שהניב האנדלוסי שונה מאוד בהגייתו מהשפה הספרדית-קסטיליאנית הרשמית שמלמדים.
מקומות הבילוי התיירותיים מקבעים אפשרות בילוי שמיועדת לזרים, ורוב התושבים הזרים מעדיפים לשלוח את ילדיהם לבתי ספר בינלאומיים.
הספרדים מצידם משתמשים בהתיישבות הזרה כעילית מיובאת, שתפקידה לצרוך.
רוב המקצועות החופשיים באזור תלויים בעסקי הנדל"ן, או בשירותים הנחוצים בחיי היום-יום של התושבים הזרים.
התיירים-תושבים מביאים הכנסות שמקורן בצפון אירופה, והן גבוהות בממוצע מההכנסה הספרדית, ולכן הם מסוגלים לצרוך שירותים ומוצרים בצורה שמכפילה פי כמה וכמה את מספר העסקים שהתושבים הספרדים היה יכול להחזיק ללא ההתיישבות הצפון-אירופאית.
כרגע הספרדים רואים בהתיישבות "קידמה" שתורמת לכלכלת ארצם, וסוג פיתוח רצוי לקוסטות, שהן אזורים המרוחקים ממרכזי האוכלוסייה המרכזיים של ספרד.
הקוסטה דל סול נהנית ממצב חוקי נוח באנדלוסיה, אך מדינת ולנסיה הטילה חוקים מפלים על ההתיישבות הזרה כגון "חוק ההפקעות הוולנסיאני" שדורש שמי שאדמתו הופקעה ישלם עבור פיתוח "אורבניזציות", ומאפשרת לחברות המים לגבות תעריף גבוה למי שאינו תושב קבע.
סוג הפשע הנפוץ ביותר בספרד הוא כנראה בניית בתי נופש בלתי חוקיים ומכירתם.
יתרונות ההתיישבות הבריטית - לוויין SKY וגיברלטר
למתיישבים מבריטניה ואירלנד יש יתרון מסוים במעבר לקוסטה דל-סול, והוא שהם אינם צריכים להפרד מהטלוויזיה והמוצרים שהם רגילים לצרוך בארצם.
רשת הטלוויזיה הלוויינית SKY מכסה את ספרד בצורה לא רשמית, על מאות ערוציה.
גיברלטר היא יתרון ענק משום שהיא מעניקה למתיישבים הבריטים והאירים מגוון חנויות ומוצרים שאין בספרד, או שהמידות והצורות הספרדיות שלהם שונות, ויש בה סופרמרקט בריטי בשם סייפווי'ס/מוריסונ'ס.
הסופרמרקט הזה תמיד מושך אליו קונים תושבי הקוסטה, ולקראת חג המולד הוא עמוס במיוחד, כאשר עשרות אלפים חוצים את הגבול לקולוניה הבריטית כדי לקנות את כל אותם מוצרים בריטים ייחודיים - במיוחד מזון קפוא או טרי, שאין להם מקבילה ספרדית.
ניתן להשיג שם אוכל צמחוני כמו Quarn הבריטית או טבעול הישראלית.
בבניין השוק המרכזי שבכיכר הראשית יש גם חנות של אוכל כשר.
למתיישבים הבריטים גיברלטר מציעה קפיצה קטנה הביתה בצורה שלא קיימת בקוסטות האחרות.
פאבלו פיקאסו, ה"נפקד - נוכח"
הצייר הנודע פאבלו פיקאסו נולד בעיר מאלגה, אך עזב לפריס כדי ללמוד אומנות בשנות העשרים לחייו ולא שב לספרד בגלל מלחמת האזרחים והשלטון הפשיסטי שאחריה.
שדה התעופה של מאלגה נקרא על שמו, וכן שמות רחובות וכיכרות בערים המרכזיות של הקוסטה, אבל יש לזכור שמדובר ב"נפקד - נוכח" שעיקר פועלו היה בצרפת.
המקום היחיד עם קשר ממשי לפיקאסו הוא המוזיאון בבית בו נולד, שמציג כמה רישומים, ו"חדר מולד" (על משקל סצנות המולד של ישו) עם בגדי הטבלה ועריסה מתקופת ינקותו.
אין במוזיאון יצירות חשובות של פיקאסו.
את הקוסטה דל-סול משרתים שני שדות תעופה, הגדול שבהם הוא שדה התעופה ע"ש פאבלו פיקאסו במאלגה (AGP) בקילומטר 230 שמשרת את רוב מערב אירופה, השני הוא שדה התעופה של גיברלטר במושבה הבריטית קילומטר 118 (GBZ) שניתן לטוס ממנו בעיקר לבריטניה.
לעיר מאלגה יש תחנת רכבת המחברת לרשת המסילות הארצית בספרד וניתן להגיע ממנה למדריד ב־4 שעות.
יש שירותי מעבורות מצפון אפריקה למאלגה ואלג'זירס (נמל במערב מפרץ גיברלטר שאינו נכלל בקוסטה עצמה) בעיקר מהמובלעות הספרדיות מלייה וסאיוטה שבצפון מרוקו, ומהעיר המרוקאית טנג'ה (שכתוב השם הערבי, שמכיל טא מרבוטה)
בתחום התחבורה הציבורית ישנה רכבת פרברית בין מאלגה לפואנחירולה (km200)שתוכנית המתאר הרשמית כוללת את הרחבתה לעבר מרבייה ואסטפונה, ורכבת פרברית נוספת לאורך המסילה הבינעירונית.
ישנם גם קווי אוטובוס של חברת פורטילו בתוך העיירות, וקווים מקומיים בין שתי עיירות שכנות לאורך הכביש הראשי, אך כדי לנסוע מרחק הגדול משתי עיירות או לשדה התעופה צריך לקחת אוטובוס לתחנה מרכזית באחת העיירות וקו אחר מהתחנה, דבר שהופך את הנסיעה ברכב פרטי לעדיפה.
לאורך החוף ישנם נמלי דיג ומרינות תיירותיות, אך אלו משמשות לנופש ולא לתחבורת פנים רצינית.
התקשורת הספרדית כוללת רשתות טלוויזיה ורדיו ארציות של TVE וגורמים מסחריים.
לכל עיירה ספרדית יש תחנה מקומית, ומרבית המשדרים נמצאים על ראשי ההרים.
העיתונאות הספרדית המקומית כוללת את עיתון SUR שנועד לסקר את מדינת אנדלוסיה, ועיתונים מקומיים של העיירות השונות.
העיתון SUR מפרסם גרסאות באנגלית וגרמנית.
תקשורת דוברת אנגלית בקוסטה דל-סול
חוץ מרשת הלוויין SKY ששידוריה נועדו לבריטניה וקליטתם בקוסטה דל-סול אינה חוקית אך נפוצה, ישנם כמה וכמה גופי תקשורת דוברי אנגלית שמקורם בקוסטה ובסביבותיה.
ערוץ ה-GBC משדר מגיברלטר ונקלט באנטנות רגילות במערב הקוסטה.
רדיו גיברלטר, ושתי תחנות הרדיו של הצבא הבריטי BFBS משדרים מגיברלטר הבריטית וניתן לקלוט אותם בעיקר במערבה של הקוסטה.
רדיו גיברלטר משדר בעיקר באנגלית, אך יש לו משבצות שידור בניב הלדינו הגיברלטרי.
תחנות מסחריות דוברות אנגלית של מתיישבים בספרד
Spectrum, Central, Wave, Octopus, REM, ואחרות משדרות ברישיון משרד התקשורת הספרדי.
תחנות אלו מעבירות את חדשות הBBC כל שעה חוץ מOctopus האירית שמקריאה את כותורות רשת SKY הבריטית או RTÉ האירית, ומשדרות תוכן מוזיקלי, חדשות מקומיות ותוכניות דיבור.
תחנה ספרדית המיועדת לתיירים ולמתיישבים
Onda radio, התחנה משדרת בעיקר באנגלית, החדשות שלה משודרות מספרד מנקודת מבט ספרדית, ויש לה שעות שידור בשפות אחרות כגון גרמנית ושוודית.
ניתן להשיג את רוב העיתונים האנגליים הראשיים בקוסטה דל סול.