tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בבחירות 2020 נבחר אל בית הנבחרים של ארצות הברית כנציג מחוז הקונגרס החמישי של מדינת לואיזיאנה, אך בשלהי דצמבר 2020 נפטר ממחלת נגיף קורונה 2019. טרם היבחרו לקונגרס היה ראש הסגל של נציג המחוז החמישי אותו נבחר להחליף, ראלף אברהם.
לטלו גדל ביישוב סטארט השוכן בצפון לואיזיאנה, מערבית למונרו, והיה בנם הצעיר של דיאן וג'וני לטלו.
הוא סיים את לימודיו התיכוניים בתיכון וושיטו כריסטיאן, ובשנת 2003 השלים לימודי תואר ראשון במדעי המחשב באוניברסיטת לואיזיאנה טק.
בשנת 2000, כסטודנט בלואיזיאנה טק, לטלו התמחה אצל ג'ון קוקסי , שייצג באותם הימים את מחוז הקונגרס החמישי של לואיזיאנה בבית הנבחרים האמריקאי.
ב-2001 כיהן לטלו כיושב ראש תא סטודנטים של המפלגה הרפובליקנית בלואיזיאנה טק, ובשנה העוקבת היה חבר בפדרציית הרפובליקנים במכללות לואיזיאנה.
בשנים 2005–2008 עבד לטלו עבור בובי ג'ינדאל, חבר בית הנבחרים האמריקאי מטעם מחוז הקונגרס הראשון בלואיזיאנה.
אחר כך, במהלך תקופת כהונתו הראשונה של ג'ינדאל כמושל לואיזיאנה עבד אצלו לטלו כמנהל לעניינים בין-ממשלתיים מ-2008 עד 2010. לאחר מכן עבד כמנהל לענייני ממשל וקהילה בחברת "QEP Resources", חברת אנרגיה שבסיסה בדנוור שבקולורדו.
לטלו שב ללואיזיאנה בשנת 2014 כדי לשמש כמנהל מסע הבחירות של ראלף אברהם לבית הנבחרים במחוז הקונגרס החמישי.
בשלוש השנים הראשונות לכהונתו של אברהם היה לטלו ראש הסגל שלו.
לאחר שאברהם החליט שלא להתמודד מחדש בשנת 2020, הודיע לטלו על מועמדותו לקונגרס ב-9 במרץ 2020. בבחירות המקדימות הלא-מפלגתיות שהתקיימו ב-3 בנובמבר סיים לטלו במקום הראשון עם 33% מהקולות, ואחריו הגיע למקום השני לאנס האריס, חבר בית הנבחרים של לואיזיאנה, עם כ-17%.
ב-5 בדצמבר התקיים סיבוב מכריע בו נבחר לטלו לבית הנבחרים של ארצות הברית עם כ-62% מקולות הבוחרים.
ב-18 בדצמבר 2020, במהלך מגפת הקורונה בארצות הברית, נדבק במחלת נגיף קורונה 2019. כעבור זמן קצר אושפז בבית החולים המרכזי של מונרו.
לאחר הידרדרות במצבו הרפואי, הוא הועבר ב-23 בדצמבר ליחידה לטיפול נמרץ במרכז למדעי הבריאות של אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה בשריבפורט.
הוא נפטר ב-29 בדצמבר 2020, חמישה ימים טרם השבעתו לקונגרס ה-117 של ארצות הברית.
מותו סימן את הפעם הראשונה מאז מותו של ג'ק סוויגרט ב-1982, שבה נפטר חבר קונגרס שנבחר לתפקיד בטרם הושבע לתפקידו.
אלמנתו, ג'וליה לטלו, נבחרה למלא את מקומו בקונגרס.
לוק טרדיף האב הוא מנהל הוקי קרח צרפתי ושחקן הוקי קרח לשעבר, נשיא פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית ונשיא פדרציית ההוקי קרח הצרפתית.
כשחקן עשה טרדיף את עיקר הקריירה שלו בצרפת.
מאז מרץ 2006 שימש כנשיא פדרציית ההוקי קרח הצרפתית והיה אחד מיוזמי ההפרדה של ענף ההוקי קרח מהפדרציה הצרפתית לספורט קרח.
בספטמבר 2021 נבחר לנשיא פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית במקום רנה פאסל.
ביולי 2022 ביקר טרדיף בישראל לראשונה מאז נכנס לתפקידו, ונכח בגמר טורניר ההוקי קרח של המכביה העשרים-ואחת.
טרדיף נולד ב-29 במרץ 1953 בטרואה-ריבייר, קנדה.
הוא שיחק הוקי קרח במולדתו מגיל 3 ועד לבגרותו.
הוא הגיע לאירופה בשנת 1975, ושם שיחק בבריסל, בלגיה, לפני שעבר לצרפת בשנת 1978 כדי לשחק בשאמוני ובהמשך ברואן.
לאחר קריירת המשחק שלו, כבעל אזרחות כפולה קנדית-צרפתית היה אחראי על תוכנית ההוקי קרח לנוער של רואן במשך מספר שנים.
בשנת 2000 מונה לראש מחלקת ההוקי קרח באיגוד ספורט הקרח הצרפתי.
בשנת 2006 נבחר לנשיא הראשון של פדרציית ההוקי קרח הצרפתית שאך זה הוקמה, תפקיד שנבחר בו מחדש בשנים 2010, 2014 ו-2018.
הוא שימש כיו"ר ועדת הכספים של IIHF (מאז 2016).
הוא גם מעורב מאוד בוועד האולימפי הצרפתי, ומונה לראש המשלחת הצרפתית למשחקי החורף האולימפיים 2014 בסוצ'י.
בנו, לוק טרדיף הבן, גם הוא שחקן הוקי קרח בעברו.
לוק המסוורת' הוא שחקן אוסטרלי.
המסוורת' נולד במלבורן, בנם הבכור של ליאוני (לבית ואן אוס), מורה לאנגלית, וקרייג המסוורת' יועץ בשירות הציבורי.
אחיו הצעירים הם השחקנים כריס וליאם המסוורת'.
סבו מצד אמו הוא מהגר הולנדי.
בנוסף הוא ממוצא אנגלי, אירי, סקוטי וגרמני.
הוא נשוי לסמנתה המסוורת' מאז 2007, ולהם ארבעה ילדים.
הוא למד משחק במכון הלאומי לאמנות דרמטית (NIDA).
בשנת 2001, הוא החל את הקריירה שלו באופרת הסבון האוסטרלית שכנים שכנים בתפקיד ניית'ן טייסון.
בין השנים 2004–2011 שיחק בסדרות טלוויזיה אמריקאיות ואוסטרליות בתפקידים ותפקידי אורח.
בשנת 2012 שיחק בתפקיד ראשי במיני סדרה, "Bikie Wars: Brothers in Arms".
המסוורת' קיבל את תפקידו הקולנועי הראשון בסרט "The Anomaly" משנת 2014, בו גילם את הסוכן אלקין.
באותה שנה הוא גילם את הבלש ג'ייסון פירסון בסרט The" Accounting".
בשנת 2016 החל לשחק את התפקיד של אשלי סטאבס בסדרת הטלוויזיה "ווסטוורלד", ראש צוות הביטחון של הפארק, אחראי על ניטור אחר המאחרים והאינטראקציה עם האורחים ועל שלומם של האורחים.
בשנת 2017 שיחק בתפקיד ראשי בסרט "היקוק".
על משחקו בסרט קיבל ביקורות מצוינות.
באותה שנה שיחק בכמה פרויקטים בהם סרט הקולנוע "תור: ראגנארוק", לצד אחיו כריס המסוורת', תפקיד עליו חזר בשנת 2022 בסרט הקולנוע "תור: אהבה ורעם".
בשנת 2018 שיחק בתפקיד ראשי לצד מגי קיו בסרט האימה "We Are Boats", שהוצג לראשונה בפסטיבל קאן במאי 2018 וזה בפרס הסרט העלילתי הטוב ביותר.
באותה שנה שיחק בשני סרטי קולנוע נוספים "ריבר רץ באדום" ובסרט "Encounter".
בשנת 2019 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "קריפטו".
בשנת 2020 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "Death of Me", שהוצג בפסטיבל הסרטים של ממות' בממות' לייקס, קליפורניה.
בשנת 2021 שיחק לצד עזרא מילר וונסה הדג'נס בסרט הקולנוע "Asking for It".
לוק פראל הוא שחקן אמריקאי.
לוק פראל הוא בנם הצעיר של ליז וויליאם פראל, גם הוא שחקן.
הופעת הבכורה של פראל הייתה בשנת 2016 בסרט הקצר "Boy in a Backpack".
בסרט הוא גילם את אלי, ילד עם תסמונת הנעילה.
בשנת 2018 שיחק בתפקיד משני בסרט הקולנוע של בו ברנהם, "כיתה ח'".
באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בסרט האימה של הבמאי בועז יכין, "פנימייה" ("Boarding School") .
הוא גילם נער שנשלח לפנימייה לאחר שאביו תופס אותו מודד את שמלותיה של סבתו.
לוקאס קלייטון סיקמה הוא כדורסלן אמריקאי המשחק באולימפיאקוס מליגת העל היוונית בכדורסל והיורוליג.
סיקמה הוא בנו של שחקן ה-NBA לשעבר וחבר היכל התהילה של הכדורסל ג'ק סיקמה.
ב-2007 חתם סיקמה באוניברסיטת פורטלנד והצליח להשפיע באופן מיידי, כשפתח ב-23 מתוך 31 המשחקים של הקבוצה בעונתו הראשונה והעמיד ממוצעים של 6.1 נקודות ו-7.3 ריבאונדים למשחק.
לאחר שסיפק מספרים בעונות ה וה שלו, הוא השתפר בעונתו האחרונה והעמיד ממוצעי דאבל דאבל של 12.9 נקודות ו-10.5 ריבאונדים (מקום ראשון באזור החוף המערבי).
הוא נבחר לחמישיית העונה של האזור.
בקריירת כדורסל המכללות שלו קלע סיקמה 1,048 נקודות (8.3 למשחק) וסיים כריבאונדר המוביל של האוניברסיטה בכל הזמנים עם 987 (7.8 למשחק).
לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA 2011 חתם סיקמה בלה פלמה מהליגה הספרדית השנייה לעונת 2011/12. הוא העמיד ממוצעים של 11.8 נקודות ו-7.7 ריבאונדים לפני שעבר לפורד בורגוס בעונה שלאחר מכן.
בעונת 2013/14 הוא עבר לטנריפה מהליגה הראשונה בספרד.
לאחר שנתיים בטנריפה חתם סיקמה לשנתיים בוולנסיה.
בשנת 2017 הוא זכה עם הקבוצה באליפות הליגה לאחר ניצחון 3–1 על ריאל מדריד בגמר.
ב-5 ביולי 2017 חתם סיקמה באלבה ברלין מהבונדסליגה הגרמנית.
ב-28 באפריל 2018 הוא נבחר ל-MVP של הליגה ולחמישיית העונה.
ב-12 ביוני 2019 הוא האריך את חוזהו באלבה ל-4 שנים נוספות.
ב-13 ביולי 2023, לאחר 6 שנים עם 3 אליפויות, שני גביעים והגעה לגמר היורוקאפ ב-, עזב סיקמה את אלבה ברלין וחתם באולימפיאקוס.
לוק ויברט הוא מוזיקאי אלקטרוני ומפיק בריטי, הידוע גם בעבודתו תחת מספר כינויים כגון פּלָאג ו-וואגון קרייסט.
ויברט, שגדל בקורנוול שבבריטניה, החל לשחרר פרויקטים בשנות ה-90 בז'אנרים מגוונים, הכוללים טכנו, דראם נ' בייס וטריפ הופ.
ההפקות המוזיקליות הראשונות של ויברט היו במגוון להקות, הכוללות מופע פאנק בשם Five Minute Fashion ומאוחר יותר בקבוצה בסגנון ביסטי בויז בשם Hate brothers.
במהרה הוא עבר לסביבה זולה יותר, שבה הוא הפיק מוזיקה אלקטרונית בעצמו.
ויברט גדל בקורנוול ולמד בבית הספר יחד עם מספר חברי הצוות של Rephlex Records שהקים המוזיקאי אפקס טווין.
ויברט וחבר נוסף מהבית הספר, ג'רמי סימונדס, הוציאו אלבום בRephlex Records תחת השם Vibert/Simmonds שמשך את תשומת הלב של חברת התקליטים Rising High.
כתוצאה מהפופולריות של הסגנון בתחילת שנות ה-90, חברת התקליטים Rising High הזמינה אלבום מוזיקת אווירה מויברט, שכשסוים, נקרא Phat Lab Nightmare תחת הכינוי וואגון קרייסט ב-1993.
ויברט, תחת השם פּלָאג, היה חלוץ בתת-הז'אנר "דריל נ' בייס", שהתנסה בברייקביטים של סגנונות ג'אנגל ודראם אנד בייס.
הוא המשיך בשנים אחרי להפיק יותר מוזיקה תחת השם וואגון קרייסט בשביל חברות התקליטים Rising High ו-Ninja Tune.
בסוף שנת 1999, ויברט החל בסיבוב הופעות עם מוזיקאי בשם בי.ג'יי קול כדי לקדם את אלבום הפיוז'ן שלהם הנקרא Stop the Panic.
בשנת 2002, הוא התחיל בסדרה של שיתופי פעולה עם אפקס טווין.
אף על פי שאפקס טווין ולוק ויברט מעולם לא הוציאו אלבום ביחד, אפקס טווין השתמש בשם השיר "Analord", מתוך אלבומו של ויברט הנקרא Lover's Acid.
העבודות שויברט הוציא לאחר מכן היו מגוונות בסגנונם.
הוא הוציא את העבודות הללו בשמות שונים, הכוללים פלאג, ספאק הנד לוק, אמן אנדרוז ועוד…
בשנת 2006, השיר "Shadows" של ויברט הופיע באלבום מיקס הנקרא "A Bugged Out Mix" מאת הדי-ג'יי Miss Kittin, שהגיע למקום מאה שבעים במצעד האלבומים הצרפתי.
בשנת 2007, ויברט הקים מועדון לילה עם צמד המוזיקאים Posthuman בשם "I Love Acid", על שם השיר שלו.
בשנת 2019 הוא זכה באירוע המועדון הבריטי הטוב ביותר בפרסי DJ Mag.
חברת תקליטים באותו השם נוסדה ב-2014, ולוק תרם שני מיני אלבומים ואלבום בשם "Valvable" שנכתב כולו על שלושה חלקי ציוד של חברת רולנד: TB303, TR808 ו-JX3P.
לוק ג'יימס טיטנסור הוא שחקן אנגלי הידוע בעיקר בזכות תפקידו כקרל גלאגר בסדרת הטלוויזיה " לגדול בלי בושה" (תפקיד שחלק עם אחיו התאום, אליוט טיטנסור ) ותפקידו כדאז עדן באופרת הסבון "אמרדייל".
לוק טיטנסור ואחיו התאום, אליוט, הופיעו באופרת הסבון "ברוקסייד" .
בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה המשודרת בערוץ 4, "לגדול ללא בושה" האחים טיטנסור חלקו את התפקיד של קרל גלאגר.
אליוט המשיך לשחק את התפקיד של קארל לאחר שלוק עזב את הסדרה.
לוק הופיעה לראשונהבאופרת הסבון "אמרדייל", ב-2003. הוא המשיך לשחק בסדרה עד אפריל 2009, אז בוטל חוזהו עקב הרשעה פלילית.
בשנת 2010, טיטנסור גילם את תלמיד גיי קונור בסדרת הטלוויזיה "ווטרלו רואד" .
הוא הופיע בפרק של הסדרה "נפגעים" בינואר 2011 ושיחק את התפקיד של ניית'ן בפרק הראשון של סדרת הדרמה "The Body Farm" בספטמבר 2011.
בשנת 2012, גילם טיטנסור את דמותו של ליאם בסדרת הטלוויזיה הולבי סיטי.
טיטנסור הופיע בסדרת הטלוויזיה "מלחמת העולם שלנו" בתור פאדי קנדי בשנת 2014. כמו כן בשנת 2014, הוא גילם את היפוליט בסרט "מאדאם בובארי ".
טיטנסור שיחק בפרק של הסדרה Moving On במרץ 2014.
בשנת 2022 הופיע בפרק בסדרת הטלוויזיה בית הדרקון.
לוק הוא אחיו התאום הזהה של אליוט טיטנסור.
ב-23 במרץ 2009, הודה לוק באשמת חבלה חמורה נגד נער בן 16 ללא שם ברוצ'דייל ב-15 בפברואר 2008, שהותירה את הקורבן עם שבר בלסת.
חוזהו באופרת הסבון "אמרדייל" הופסקה באפריל 2009 עקב הרשעתו, כאשר הופעתו האחרונה בסדרה התרחשה באותו חודש.
ב-29 באפריל 2009, נדון טיטנסור לתשעה חודשי מאסר על תנאי בגין התקיפה.
הוא גם חויב להשלים 200 שעות עבודות שירות ולשלם פיצויים של 1,000 פאונד לקורבן.
לוק ג'ייקוב טרוורס הוא כדורסלן אוסטרלי המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד בפרת' ויילדקטס.
הוא שיחק בקבוצת הנוער של רוקינגהאם פלאמס מהליגות הנמוכות, ובשנת 2017 החל לשחק במקביל גם בקבוצת הבוגרים של המועדון.
ב-2019 הוא שיחק 18 משחקים עבור קבוצת הבוגרים, והעמיד ממוצעים של 11.7 נקודות, 5.2 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים למשחק, כשהוא נבחר גם לשחקן המשתפר של הליגה.
ב-1 באוגוסט 2019 חתם בפרת' ויילדקטס מליגת העל האוסטרלית.
ב-20 בדצמבר 2019 החליט שלא לעבור לשחק במכללות בארצות הברית, והאריך את חוזהו בוויילדקטס בשלוש שנים.
במהלך שנת 2020 הושאל לתקופה קצרה לקוקבורן קוגרס, ובחמישה משחקים העמיד ממוצעים של 17.8 נקודות, 14.4 ריבאונדים, 5.2 אסיסטים, 2.2 חטיפות ו-1.2 חסימות למשחק.
בתום עונת 2019/2020 זכה עם פרת' ויילדקטס באליפות הליגה, ובתום עונת 2020/2021 זכה עימה בגביע ה-NBL.
ב-1 ביולי 2021 סיכם במנדורה מג'יק עד לתום העונה, אך נכשל בבדיקות הרפואיות ושב לוויילדקטס.
ב-5 בפברואר 2022 קלע שיא קריירה של 24 נקודות בניצחון 101–79 על דרום מזרח מלבורן פיניקס.
במהלך העונה הוא העמיד ממוצעים של 7.8 נקודות, 5.4 ריבאונדים, 2.3 אסיסטים, 0.8 חטיפות ו-0.7 חסימות למשחק.
ב-24 באפריל 2022 הכריז על מועמדותו לדראפט 2022 ב-NBA.
בדראפט נבחר טרוורס בבחירה ה-56 על ידי קליבלנד קאבלירס, הצטרף לסגל הקבוצה לקראת טורניר ליגת הקיץ של ה-NBA והעמיד ממוצעים של 6.6 נקודות, 4.6 ריבאונדים, 1.8 אסיסטים, 1.2 חטיפות ו-1.2 חסימות בחמישה משחקים.
באפריל 2018 ייצג את נבחרת אוסטרליה באליפות אסיה עד גיל 16, וזכה עם נבחרתו במדליית הזהב לראשונה בתולדותיה, כשהוא רושם 22 נקודות, שמונה ריבאונדים, שלושה אסיסטים, ארבע חטיפות ושתי חסימות במשחק הגמר נגד סין.
באוגוסט 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוסטרליה הבוגרת.
לוק רוברט המינגס הוא זמר ומוזיקאי אוסטרלי, הידוע בתור הסולן וגיטריסט הקצב של להקת הפופ רוק .
אלבום הבכורה של לוק, When Facing the Things We Turn Away From, יצא לאור ב-13 באוגוסט 2021, דרך חברת התקליטים סוני מיוזיק אוסטרליה.
האלבום נכנס היישר לראש מצעדי ה-ARIA באוסטרליה וכן הגיע ל-20 המובילים במצעדים בבלגיה ובבריטניה.
המינגס נולד ב-16 ביולי 1996, וגדל בפרוור פרימנס ריץ' שבמחוז הוקסברי במדינת ניו סאות' ויילס.
אביו אנדרו עבד בעבר כאיש תחזוקה, בעוד אמו ליז (לבית פאסקו) היא רואת חשבון שהסבה את מקצועה למורה למתמטיקה בתיכון, וכיום עוסקת בצילום.
להמינגס שני אחים גדולים, בן וג'ק, אשר שניהם עבדו בעבר כבנאים, ולג'ק כיום מותג הלבשה של בגדי רחוב.
המינגס סיפר על חוויות ילדותו כבן למשפחה ממעמד הפועלים, ופירט: "ראשית דרכה [של הלהקה] הייתה כה צנועה.
[...] גדלתי בבית קטן באמצע שום־מקום".
כשהיה בן 10, אחיו של המינגס לימדו אותו לנגן בגיטרה, מה שבהמשך הוביל אותו ללמוד לנגן בכלי דרך שיעורים מקצועיים ולמידה מסרטוני הדרכה ביוטיוב.
לבסוף, המינגס החל להופיע ברחוב מאוחר יותר בילדותו.
בכיתה ז', המינגס עבר בית ספר, והחל ללמוד בנורווסט כריסטיאן קולג', שם פגש את חבריו ללהקה לעתיד, קאלום הוד ומייקל קליפורד, כאשר מאוחר יותר סיפר כי בתחילה הוא לא אהב את קליפורד וראה בו "אויב".
המינגס התיידד עם הוד לאחר ששניהם ביצעו גרסת כיסוי לשיר של להקת הרוק האמריקאית Secondhand Serenade בתחרות כישרונות של בית הספר, ובהמשך התיידד גם עם קליפורד, לאחר שגילה שלשניהם טעם מוזיקלי דומה.
גם לאחר עלייתה של הלהקה לתהילה, המינגס המשיך בלימודיו בתיכון, אך בחר לעבור ללמידה מרחוק.
בשנת 2013, הוא בחר שלא להשלים את כיתה י"ב (Year 12), השנה האחרונה בלימודים התיכוניים באוסטרליה, בשל מחויבותו ללהקה.
בשנת 2011, כשהיה בגיל 14, המינגס החל לפרסם ביוטיוב גרסאות כיסוי לשירים, תחת שם המשתמש "hemmo1996".
את הסרטון הראשון של המינגס, גרסת כיסוי לשיר "Please Don't Go של הזמר האמריקאי מייק פוזנר, הוא העלה ב-3 בפברואר 2011. כאשר ביצועיו החלו לצבור תאוצה בפלטפורמה, הוא הזמין את הוד וקליפורד להצטרף לסרטונים שלו.
בהמשך השלושה צירפו גם את חברם אשטון אירווין, ובכך הקימו את להקת .
הופעתם הראשונה באופן רשמי כהרכב התקיימה ב-3 בדצמבר 2011, בבר הממוקם בעיר הולדתם.
בנוסף לחברותו בלהקה, המינגס עסק גם בדוגמנות.
המינגס, יחד עם חבריו ללהקה, חתם על חוזה במחלקת הסלבריטאים של סוכנות הדוגמנות Wilhelmina Models .
בפברואר 2019, המינגס השתתף בשבוע האופנה בניו יורק, שם הופיע לראשונה כדוגמן וצעד על מסלול תצוגת האופנה של קולקציית Ready-To-Wear של פיליפ פליין לסתיו/חורף 2019. ביולי 2019, המינגס הופיע על שער מגזין האופנה Numéro Homme .
בדצמבר 2019, המינגס הופיע על שער גיליון חורף 2019 של מגזין האופנה Glass Man.
2021: קריירת סולו ואלבום הבכורה
ביוני 2021 הודיע המינגס על יציאתו לאור של אלבום הבכורה שלו כאמן סולו, When Facing the Things We Turn Away From , אשר יצא לאור ב-13 באוגוסט 2021. מתוך האלבום פורסמו שלושה סינגלים: "Starting Line", "Motion" ו-"Place in Me".
ב-26 באפריל 2024 הוציא את המיני אלבום הראשון שלו, Boy.
מתוכו הוא הוציא שיר סולו בשם "Benny".
בשנת 2015, המינגס ניהל לפרקים מערכת יחסים עם אושיית הרשת ארזליה רודריגז.
מערכת היחסים של השניים הסתיימה במאי 2017.
ב-8 ביוני 2021 פרסם המינגס בחשבון האינסטגרם שלו על אירוסיו לבת זוגו מזה שלוש שנים, סיירה דיטון והשניים נישאו לאחר מכן.
השניים חיים יחד בלוס אנג'לס.
המינגס חשף ב-22 באוגוסט 2025 שהוא ודיטון הפכו להורים לבת.
נכון לשנת 2020, שוויו הנקי של המינגס מוערך בכ־20 מיליון דולר.
שםפרטי האלבוםמיקומי שיא מכירותאוסטרליהניו זילנדבריטניהארצות הבריתWhen Facing the Things We Turn Away From יצא לאור: 13 באוגוסט 2021
חברת תקליטים: סוני מיוזיק אוסטרליה
שם פרטי האלבום Boyיצא לאור: 26 באפריל 2024
שנהשם אמןאלבום הערות 2014"Teenage Queen"Donghae & Eunhyuk Ride Me הלחנה 2017"Who's Laughing Now"גולדפינגר The Knife הלחנה 2019"Forgive" נאשלא מתוך אלבוםכתיבה, הלחנה, גיטרה, תזמור, תכנות, שירה
לוק פילדס היה צייר ומאייר בריטי יליד ליברפול והוכשר בבתי הספר בדרום קנזינגטון ובאקדמיה המלכותית.
הוא היה נכדה של הפעילה הפוליטית מרי פילדס.
בגיל 17 הפך פילדס לתלמיד בבית הספר לאמנות בוורינגטון.
פילדס עבר לבית הספר לאמנות סאות' קנזינגטון שם פגש את הוברט פון הרקומר ופרנק הול.
שלושת הגברים הושפעו מעבודתו של פרדריק ווקר, מנהיג התנועה הריאליסטית החברתית בבריטניה.
פילדס שיתף את סבתו בדאגה לעניים ובשנת 1869 הצטרף לצוות העיתון The Graphic, שבועון מאויר שהחל ונערך על ידי הרפורמטור החברתי, ויליאם לוסון תומאס.
פילדס חלק את אמונתו של תומאס בכוחם של דימויים חזותיים לשנות את דעת הקהל בנושאים כמו עוני ואי צדק.
תומאס קיווה שהתמונות ב-The Graphic יביאו למעשי צדקה אינדיבידואליים ולפעולה חברתית קולקטיבית.
האיורים של פילדס היו בסגנון שחור-לבן הפופולרי בצרפת ובגרמניה במהלך התקופה.
הוא עבד בסגנון סוציאל ריאליסטי, תואם לכיוון העריכה של The Graphic, והתמקד בדימויים המתארים את חסרי כל של לונדון.
ה"גרפיק" פרסם איור שהשלים פילדס למחרת מותו של צ'ארלס דיקנס, ובו נראה כיסא ריק של דיקנס בחדר העבודה שלו; איור זה הודפס מחדש ברחבי העולם והיווה השראה לציור "הכיסא הצהוב" של וינסנט ואן גוך.
במהדורה הראשונה של העיתון The Graphic שהופיע בדצמבר 1869, לוק פילדס התבקש לספק המחשה שילווה מאמר על חוק העניים חסרי הבית, אמצעי חדש שאפשר לתת לאותם אנשים מחוץ לעבודה כמקלט ללילה.
התמונה שהופקה על ידי פילדס הראתה שורה של הומלסים המבקשים כרטיסים ללינת לילה באכסניה.
את תחריט העץ, שכותרתו "חסר בית ורעב", ראה ג'ון אוורט מיליי, שהביא אותו לידיעתו של צ'ארלס דיקנס; דיקנס כל כך התרשם שהוא הזמין מיד את פילדס לאייר את "תעלומת אדווין דרוד" (ספר שדיקנס מעולם לא סיים כשהוא מת בעת כתיבתו).
האיורים של פילדס הופיעו גם בכתבי עת אחרים בתפוצה המונים: מגזין סאנדיי, מגזין קורנהיל ומגזין ג'נטלמן.
הוא גם אייר מספר ספרים בנוסף לאדווין דרוד של דיקנס, כמו קתרין של ת'קריי (1894).
עד מהרה הפך פילדס לאמן פופולרי ובשנת 1870 הוא ויתר על העבודה ב-The Graphic והפנה את מלוא תשומת ליבו לציור שמן.
הוא התמקם בין הציירים האנגלים המוכשרים ביותר, ציוריו הידועים כוללים את האלמן (1876), חתונת הכפר (1883), הדוקטור (1891).
הוא גם צייר מספר תמונות של החיים הוונציאניים ודיוקנאות רבים, ביניהם היו לכבוד הכתרת המלך אדוארד השביעי והמלכה אלכסנדרה.
הוא נבחר לשותף באקדמיה המלכותית (A.S.A.) ב-1879, ולאקדמאי מלכותי (R.A.) ב-1887; וזכה לתואר אבירות על ידי המלך אדוארד השביעי ב-1906. בשנת 1918, הוא מונה לאביר מפקד המסדר המלכותי הוויקטוריאני (KCVO) על ידי המלך ג'ורג' החמישי.
ב-1874 לוק פילדס התחתן עם פאני וודס, שהייתה גם אמנית ואחותו של הנרי וודס..
בנו הראשון של פילדס, פיליפ, מת מטיפוס ב-1877. דמותו של הרופא לצד בנו הותירה זיכרון מתמשך של מסירות מקצועית שהיווה השראה לעבודתו של פילדס מ-1891 "הדוקטור".
בנו הצעיר, סר פול פילדס, היה מדען בשירות הצבא.
היה להם גם בן נוסף, ג'פרי, ובת פיליס.
פילדס מת ב-1927 ונקבר בבית הקברות ברוקווד.
בשנת 1949 הציור של פילדס "הדוקטור" (1891) שימש את איגוד הרופאים האמריקאי בקמפיין נגד הצעה לטיפול רפואי מולאם שהציג הנשיא הארי ס.
התמונה שימשה בפוסטרים ובברושורים יחד עם הסיסמה "שמור על פוליטיקה מחוץ לתמונה זו", המרמזת כי מעורבות הממשלה בטיפול רפואי תשפיע לרעה על איכות הטיפול.
הוצגו 65,000 פוסטרים של "הדוקטור", שעזרו להעלות את הספקנות בציבור כלפי מסע הבריאות המולאם.
לוק פרנסיס קורנט הוא כדורסלן אמריקאי שמשחק בקבוצת סן אנטוניו ספרס מליגת ה-NBA, בעמדת הסנטר.
קורנט נולד בעיר לקסינגטון שבקנטקי.
אביו, פרנק קורנט, היה כדורסלן מקצועי בין השנים 1989–1994, ואף שיחק שתי עונות במדי מילווקי באקס מליגת ה-NBA.
בין השנים 2013–2017 למד לוק באוניברסיטת ואנדרבילט אשר בנאשוויל, טנסי, ולאורך התקופה העמיד ממוצעים של 8.9 נקודות, 4.8 ריבאונדים ו-1.6 חסימות למשחק.
מחזיק בתואר "מלך החסימות" של קבוצת ואנדרבילט בכל הזמנים, עם 210 חסימות בסך הכול.
לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA 2017, חתם קורנט על "חוזה כפול" בניו יורק ניקס.
במשחק הבכורה שלו ב-NBA, מול טורונטו ראפטורס ב-8 בפברואר 2018, קלע 11 נקודות, אסף 10 ריבאונדים וחסם 4 פעמים.
בקיץ 2018 חתם בניקס על חוזה NBA סטנדרטי.
לאורך שתי עונותיו בקבוצה שותף ב-66 משחקים בסך הכול, ורשם ממוצעים של 6.9 נקודות ו-3.0 ריבאונדים למשחק.
ביולי 2019 חתם על חוזה לשנתיים בשיקגו בולס.
במרץ 2021 הועבר לבוסטון סלטיקס, במסגרת טרייד משולש עם וושינגטון ויזארדס.
לאחר שלא זכה לחוזה מקבוצת NBA, הצטרף באוקטובר 2021 לקבוצת מיין סלטיקס מליגת הפיתוח של ה-NBA.
בעשרת משחקיו בליגת הפיתוח העמיד ממוצעים של 11.9 נקודות, 7.6 ריבאונדים ו-2.6 חסימות למשחק.
בדצמבר 2021 חתם על חוזה לעשרה ימים בקליבלנד קאבלירס, ובסיומו חתם על חוזה דומה במילווקי באקס.
בפברואר 2022 חתם על חוזה עד לסיום עונת בבוסטון סלטיקס.
בפלייאוף 2022 העפיל עם הסלטיקס לגמר ה-NBA, בו הפסידו לגולדן סטייט ווריורס בתוצאה 2–4. בקיץ 2022 חתם בבוסטון על חוזה לשנתיים נוספות.
לוק הובסון הוא שחיין אמריקאי, סגן אלוף אולימפי (פריז 2024) סגן אלוף עולם (פוקואוקה 2023) וזוכה מדליית ארד באליפות עולם (דוחה 2024) במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי.
זוכה מדליית ארד אולימפית (פריז 2024), זוכה מדליית ארד באליפות עולם (דוחה 2024) ושיאן העולם בבריכת 25 מטר במשחה ל-200 מטר חופשי.
מחזיק בשתי מדליות נוספות, זהב וארד באליפות עולם (דוחה 2024) במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בהתאמה.
באליפות ארצות הברית שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה ביוני 2023 הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:45.18 דקות, לפני קירן סמית' (1:45.63 דקות) ודרו קיבלר (1:45.75 דקות).
חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן הוא זכה במדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם קרסון פוסטר, ג'ייק מיטשל וקירן סמית' בתוצאה של 7:00.02 דקות, אחרי הממלכה המאוחדת (6:59.08 דקות) ולפני אוסטרליה (7:02.13 דקות), כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 1:46.00 דקות.
הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:45.09 דקות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 1:44.87 דקות ועלה רביעי למשחה הגמר.
באליפות העולם שנערכה בפברואר בדוחה שבקטר זכה ב-4 מדליות, 1 זהב ו-3 ארד.
מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב לאחר ששחה בשלב המוקדמות.
באולימפיאדת פריז הוא זכה בשתי מדליות, כסף וארד.
מדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם קרסון פוסטר, דרו קיבלר וקירן סמית' בתוצאה של 7:00.78 דקות, אחרי הממלכה המאודחת (6:59.43 דקות) ולפני אוסטרליה (7:01.98 דקות), כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 1:45.55 דקות.
מדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:44.79 דקות, אחרי דוד פופוביץ' מרומניה (1:44.72 דקות) ומאט ריצ'רדס מהממלכה המאוחדת (1:44.74 דקות).
לוק לי היה עורך דין, פוליטיקאי ומוציא לאור אמריקאי.
בין השנים 1911 עד 1917 כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת טנסי.
לי היה המוציא הוותיק של העיתון The Tennessean בנאשוויל, ושירת בצבא ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה.
בשנת 1919 הוא הוביל ניסיון כושל ללא אישור לחטוף את וילהלם השני, קיסר גרמניה.
לי נולד ב-12 באפריל 1879 בנאשוויל, טנסי, והיה בנם של ג'ון אוברטון ואלה (לבית קוק) לי.
הוא נולד למשפחה פוליטית לאחר תקופת השיקום ונקרא על שם סבא רבא מצד אביו, לוק לי, שהיה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטנסי שכיהן שתי קדנציות בשנות ה-30 של המאה ה-19. בתחילה לי הזקן היה תומך נלהב של הדמוקרט אנדרו ג'קסון, אולם הפך מאוחר יותר לחבר במפלגה הוויגית.
אחד מהסבים של לי מצד אמו היה ויליאם קוק, שכיהן בסנאט האמריקאי מטעם טנסי מ-1796 עד 1797, ושוב מ-1799 עד 1805.
לי קיבל את השכלתו המוקדמת ממורים בבית.
הוא למד באוניברסיטת הדרום בסווני, טנסי, וסיים תואר ראשון ב-1899. הוא קיבל תואר שני בשנת 1900. לי היה המנהל של "אנשי הברזל" של קבוצת הפוטבול של Sewanee Tigers 1899, וזכה לקרדיט על ארגון לוח המשחקים שלהם.
הטיגריסים ניצחו חמישה משחקי חוץ בשישה ימים, וניצחו את היריבים 322 ל-10. סרט דוקומנטרי על הקבוצה ההיא ועל תפקידו של לוק לי הוקרן לראשונה בשנת 2022 בשם Unrivaled: Sewanee 1899.
הוא למד בבית הספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה בניו יורק, שם סיים את לימודיו ב-1903. לי התקבל ללשכת עורכי הדין באותה שנה, והחל לעסוק בכך בנאשוויל.
בנוסף לעיסוק בעריכת דין, לי הקים חברה לרכישת העיתון Nashville American.
לי שימש כעורך ומוציא לאור הראשון של העיתון, שאורגן מחדש כ-Nashville Tennessean.
מאוחר יותר הוא מיזג את Tennessean עם Nashville Democrat, ועיתונו היה תומך מוביל של האיסור.
אחד ממקורביו של לי ב-American ואחר כך ב-Tennessean היה אדוארד וו.
לי השתלב בפוליטיקה של המפלגה הדמוקרטית כחבר בסיעה בראשות קארמק.
בשנת 1908, קארמק נורה ונהרג על ידי דאנקן בראון קופר, עורך לשעבר של American, ובנו של קופר רובין.
קארמק פצע את רובין קופר באש חוזרת.
הקופרים היו חלק מסיעת המפלגה הדמוקרטית בראשות מלקולם ר.
פטרסון, שנבחר למושל ב-1906, ושקארמק קרא עליו תיגר ללא הצלחה בניסיון לקבל את המועמדות הדמוקרטית ב-1908. דאנקן ורובין קופר הורשעו שניהם ברצח מדרגה שנייה ונידונו למאסר.
הרשעתו של דאנקן קופר אושרה בערעור, ולאחר מכן הוא קיבל חנינה מפטרסון.
רובין קופר זכה בערעור ובזכות למשפט חוזר, אבל אף תובע לא היה מוכן לנסות מחדש את התיק, אז הוא יצא לחופשי.
לי קיבל על עצמו את המנהיגות של סיעת קארמק, שהצליחה לשכנע את פטרסון לפרוש מהמערכה ב-1910.
לי נבחר לסנאט על ידי האספה הכללית של טנסי ב-1911; לאחר 10 הצבעות ללא תוצאה, שמו הוצג כמועמד פשרה, והוא נבחר בהצבעה ה-11. הוא היה תומך נלהב של רוב המדיניות הפרוגרסיבית של הנשיא הדמוקרטי וודרו וילסון, יליד הדרום.
וילסון שנבחר לנשיא בשנת 1912, היה הדמוקרט השני בלבד שזכה בתפקיד מאז תום מלחמת האזרחים.
במהלך הקונגרס ה-63, לי היה יושב ראש ועדת הסנאט על הספרייה (של הקונגרס).
בשנת 1913, לי החל את התחייבותו השאפתנית ביותר בסנאט כאשר ניסה לפתוח בחקירה פדרלית של מסילות הברזל והשחיתות הפוליטית בטנסי.
החקירה עודדה את מסילות הברזל לחדול מחלוקת כרטיסים בחינם כטובות הנאה פוליטיות, אך המשבר הגובר של מלחמת העולם הראשונה האפיל בסופו של דבר על החששות משחיתות, והחקירה נגנזה.
במהלך כהונתו של לי, התיקון ה-17 שינה את שיטת הבחירה של סנאטורים מבחירה על ידי בתי המחוקקים של המדינה להצבעה ישירה.
לי התמודד על המועמדות הדמוקרטית למושב ב-1916, אך הובס על ידי קנת' מקלר, עמיתו של ה"בוס" הפוליטי של ממפיס א.
מקלר נבחר מחדש וכיהן שש קדנציות, והוא עד היום הסנאטור מטנסי שכיהן את תקופת הכהונה הארוכה ביותר.
למרות מעמדו כברווז צולע, לי המשיך לעבוד על סדר היום הפרוגרסיבי.
הוא הצביע בעד אישור לואי ברנדייס לבית המשפט העליון, ותמך במספר צעדים פרוגרסיביים בסנאט כולל רפורמת הגירה, חוק המשלוחים של 1916 וחוק ההכנסות של 1916.
זמן קצר לאחר תום כהונתו של לי בסנאט, ארצות הברית נכנסה למלחמת העולם הראשונה.
לי התנגד למעורבות של ארצות הברית, אך לאחר שהוכרזה מלחמה, הוא הצטרף לצבא ארצות הברית והקים רגימנט מתנדבים של ארטילריית שדה.
הרגימנט של לי גויס לשירות פדרלי כרגימנט ארטילריית השדה ה-114, יחידה של הדיוויזיה ה-39, שעליה פיקד לי כקולונל.
הרגימנט התבלט בצרפת, כולל קרב סן-מייל ומתקפת מז-ארגון.
ללי הוענק עיטור מדליית השירות המצוין של הצבא על פעולותיו בזמן המלחמה.
ניסיון לחטוף את הקייזר וילהלם השני
בינואר 1919 נסעו לי וקבוצה של שלושה קצינים ושלושה סמלים מהיחידה שלו, רגימנט ארטילריית השדה ה-114, לקסטל אמרונגן שבהולנד בניסיון כושל לתפוס את וילהלם השני, הקייזר הגרמני שגלה, ולהביאו לוועידת השלום בפריז למשפט אפשרי על פשעי מלחמה.
אחד הקצינים שליוו את לי היה לארי מקפיל.
ניסיון זה היה כנראה בהשראת פגישה מקרית עם הדוכס מקונוט ב-1918 שאמר ללי שהוא דודו של המלך ג'ורג' החמישי וגם של הקייזר והציע שהממסד האירופי יגן על הקייזר.
האמריקנים נכנסו להולנד באמצעות דרכונים אזרחיים מזויפים ונסעו בשתי מכוניות צוות עם כלי נשק מוסתרים מתחת למושבים.
כשהגיעו לאחוזה שבה שהה הקייזר, טען לי שהוא בנו של הרוזן המקומי.
הם העלו מיד חשדות והקייזר סירב לראות אותם באופן לא מפתיע.
הם נסוגו למכוניותיהם, לאחר שגנבו מאפרת ברונזה חרוטה, ונמלטו מהארץ.
לאחר חקירה של התקרית, הצבא נזף בלי, מקפיל ובאחרים מכיוון שזה לא חוקי עבורם להיכנס למדינה נייטרלית.
לאחר סיום המלחמה, לי חזר לנאשוויל וחידש את פעילות העיתון שלו.
בשנת 1919 הוא היה ממייסדי הלגיון האמריקאי והתבלט בתפקידי מנהיגות שונים.
בשנת 1929 מינה המושל הנרי ה.
הורטון את לי למינוי למושב הסנאט שהתפנה בעקבות מותו של לורנס ד.
לי סירב, ובמקום זאת בחר להישאר פעיל בעסקי הבנקאות והנדל"ן.
במקומו, הורטון מינה את ויליאם אמרסון ברוק, שקיבל את ההצעה.
בשנות ה-20, לי היה משקיע מרכזי בחברת בנקאות ההשקעות של נאשוויל, Caldwell & Company, בין היתר בשל ידידותו עם מייסדה רוג'רס קאלדוול.
כאשר הוגשו לאחר מכן האשמות בשחיתות כלפי הבנק, לי ומקורביו הפכו לנושא השמועה שגם הם מושחתים.
לי הועמד לדין בקרוליינה הצפונית יחד עם אחרים, כולל בנו הבכור, בגין הונאת בנק כתוצאה מהתמוטטות הבנק המרכזי וחברת הנאמנות של אשוויל, קרוליינה הצפונית ב-1930, בנק שאליו הוא נקשר באמצעות הקשר שלו עם קאלדוול אנד קומפני.
גם לי וגם בנו נשפטו בקרוליינה הצפונית ב-1931. ל.
גווין, עורך דין בולט מממפיס שהתמחותו הייתה המשפט הפלילי, הובא יחד עם עורכי דין נוספים, וההכנה המפורטת של התיק בקרוליינה הצפונית הופקדה בידיו.
לי ובנו הורשעו בשלושה מתוך שבעה סעיפי אישום, והוא נידון לשש עד 10 שנות מאסר.
לי מת ב-18 בנובמבר 1945, בבית החולים האוניברסיטאי ונדרבילט בנאשוויל, טנסי, בגיל 66. הוא נקבר בבית הקברות מאונט אוליבט בנאשוויל.
לי התחתן עם מרי לואיז וורנר ב-1906. הם היו הוריהם של לוק לי הבן ופרסי וורנר לי.
מרי לי מתה בזמן שלוק לי היה בדרך לצרפת במהלך מלחמת העולם הראשונה.
לי התחתן עם פרסי וורנר ב-1920; היא הייתה אחותה של אשתו הראשונה.
לוק ופרסי לי היו הוריהם של מרי לואיז, לורה ואוברטון.
לוק רולט דה פוז'רול הוא כדורגלן קנדי-אנגלי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת דנדר מליגת העל הבלגית, בהשאלה מפולהאם, ובנבחרת קנדה.
דה פוז'רול גדל במחלקות הנוער של BHFC באטרסי ופולהאם.
ב-6 באפריל 2023 חתם על חוזה מקצועני בפולהאם.
ב-1 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 1–3 על איפסוויץ' טאון במסגרת הסיבוב הרביעי של גביע הפוטבול ליג לעונת .
ב-30 ביולי 2025 הושאל למשך עונת לדנדר מליגת העל הבלגית.
דה פוז'רול נולד באנגליה לאב קנדי ולאם אנגלייה ילידת איראן.
בחודש אוקטובר 2023 זומן לראשונה לסגל נבחרת קנדה, לקראת משחק ידידות נגד נבחרת יפן.
ב-23 במרץ 2024 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0–2 על נבחרת טרינידד וטובגו במסגרת משחקי פליי-אוף ההעפלה של CONCACAF לקופה אמריקה 2024. הוא נכלל בסגל הנבחרת לטורניר, וערך בו הופעה אחת, בהפסד לנבחרת אורוגוואי במסגרת המשחק על המקום השלישי.
הוא נכלל בסגל הנבחרת גם לטורניר גביע הזהב 2025, וערך שלוש הופעות בטורניר.
לוק פריור היה חבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אלבמה.
פריור נולד ב-5 ביולי 1820 בהאנטסוויל שבאלבמה להוריו לוק פריור ואן באט ליין.
אביו נישא תחילה למרתה סקוט, אחותו של הגנרל וינפילד סקוט.
אחיו היה ג'ון בנג'מין פריור, מאלף סוסים ידוע מנאטצ'ז שבמיסיסיפי.
פריור נישא לאיזבלה וירג'יניה האריס.
לשניים נולדו שמונה ילדים, כולם באלבמה.
במשך 40 שנה חי פריור באחוזת שוגר קריק שבאת'נס, אלבמה, עד מותו.
בית פריור, שנבנה בשנת 1836, ניצב עד היום כבניין היסטורי במחוז ליימסטון.
הוא למד משפטים והוסמך לעריכת דין בשנת 1841. במפקד האוכלוסין של 1850 צוין עיסוקו כ"עורך דין".
במפקד האוכלוסין של 1840 תועדו במשק אביו שישה שחורים חופשיים מתחת לגיל עשר, עבד זכר צעיר נוסף, ואישה משועבדת מבוגרת בגילאי 55 עד 100. במפקד 1850 נרשם כי לוק פריור עצמו החזיק ב־39 עבדים, בני ארבעה חודשים עד 70 שנה.
אולם בשנת 1860 הופיעו ברישומיו רק שני אנשים משועבדים.
מלחמת האזרחים האמריקאית החלה רק ב־12 באפריל 1861, והעבדות בוטלה סופית ב־1865 עם אשרור התיקון ה־13 לחוקה.
כחבר המפלגה הדמוקרטית מונה למלא את מקומו של הסנאטור ג'ורג' יוסטון, שנפטר במהלך כהונתו, וכיהן בסנאט מ־7 בינואר עד 23 בנובמבר 1880, עד שנבחר מחליף קבוע.
בשנת 1882 נבחר פריור לבית הנבחרים של ארצות הברית, וכיהן בתפקיד מ-4 במרץ 1883 עד 3 במרץ 1885.
פריור מת ב-5 באוגוסט 1900 באת'נס שבאלבמה, ונטמן בבית העלמין העירוני באת'נס.
לוק פוטר פולנד היה עורך דין, פוליטיקאי ושופט אמריקאי מוורמונט.
הוא כיהן כשופט בית המשפט העליון של ורמונט (שופט משנה בשנים 1848–1849 ו־1857–1860, ונשיא בית המשפט בשנים 1860–1865), כחבר הסנאט של ארצות הברית וכחבר בית הנבחרים של ארצות הברית.
פולנד נולד ב-1 בנובמבר 1815 בווסטפורד, ורמונט, והיה בנם של לותר וננסי פוטר פולנד.
אביו היה נגר, חקלאי ובעל מנסרה, וגם כיהן בבית הנבחרים של ורמונט כנציג העיירה ווטרוויל.
הוא התחנך בבתי הספר המקומיים ובאקדמיית ג'ריקו, ועבד כפקיד חנות וכעוזר במנסרה של אביו.
בנוסף קיבל הסמכה להוראה ולימד בבתי הספר בעיירה מוריסוויל.
בהמשך למד משפטים במוריסטאון אצל עו"ד סמואל א.
וילארד, והוסמך לעריכת דין בדצמבר 1836.
ב־1838 נשא לאישה את מרת'ה סמית' פייג', ממנה נולדו לו ארבעה ילדים, ולאחר מותה ב־1853 נישא לאחותה, אדליה הנרייטה.
פולנד החל את דרכו הפוליטית כדמוקרטי מתנגד לעבדות, היה מועמד המפלגה לסגן המושל ב־1848, עבר למפלגת האדמה החופשית ובהמשך למפלגה הרפובליקנית עם הקמתה באמצע שנות ה־50.
לאחר הסמכתו עבד כעורך דין במוריסוויל.
בהמשך מילא תפקידי מחוז שונים, בהם רשם העיזבון (1839–1840) ותובע המדינה של מחוז למויל (1844–1845).
ב־1848 מונה לשופט משנה בבית המשפט העליון של ורמונט וכיהן בתפקיד עד 1849. ב־1850 עבר לעיר סנט ג'ונסברי, ובשנים 1850–1857 כיהן כשופט בבית המשפט המחוזי של ורמונט.
ב־1857 שב לבית המשפט העליון כשופט משנה, וב־1860 מונה לנשיא בית המשפט – תפקיד שבו החזיק עד 1865. פולנד נודע כמשפטן מוערך וכפעיל בולט במערכת הפוליטית של ורמונט.
באוקטובר 1865 נבחר להשלים את כהונתו של הסנאטור ג'ייקוב קולמר שנפטר, וכיהן בסנאט של ארצות הברית מנובמבר 1865 ועד מרץ 1867 ב־1866 נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית וכיהן שלוש קדנציות (1867–1875).
הוא עמד בראש ועדת תיקוני החוקים והעניינים הבלתי גמורים.
לאחר שלא נבחר מחדש ב־1874 שב לעסוק בעריכת דין.
ב־1878 נבחר לבית הנבחרים של ורמונט ועמד בראש ועדת החוקה.
ב־1882 נבחר שוב לבית הנבחרים של ארצות הברית (הקונגרס ה־48) וכיהן בו עד 1885.
פולנד כיהן כנשיא הבנק First National Bank של סנט ג'ונסברי, ואף כיהן כנאמן של אוניברסיטת ורמונט.
הוא עמד בראש "ועדת פולנד" שחקרה את המצב בארקנסו לאחר מלחמת האזרחים במהלך מלחמת ברוקס-בקסטר.
פולנד פרש לביתו בווטרוויל, שם נבחר שוב לבית הנבחרים של ורמונט ב־1886 ועמד בראש ועדת החוקה.
הוא נפטר בבית הקיץ שלו בווטרוויל ב־2 ביולי 1887, ונקבר בבית העלמין מאונט פלזנט שבסנט ג'ונסברי.
לוקאויל היא אחת מחברות הנפט הרוסיות הגדולות ביותר, השנייה מבחינת הפקת הנפט ברוסיה.
שמה של החברה בא מהאותיות הראשונות של שמות ערי הנפט (לנגפס , אוראי , קוגלים ) ומהמילה "אויל" (מאנגלית: oil - נפט)
לוקאויל היא החברה הציבורית השנייה בגודלה בכמות משאבי הנפט והגז שברשותה (שנייה רק לאקסון מוביל).
משאבי הנפט שלה מהווים כ־1.3% ממצבורי הנפט העולמיים.
מטה החברה בארצות הברית ממוקם בעיירה איסט מדו שבמדינת ניו יורק.
השם נוצר ממיזוג שלוש חברות רוסיות בשנת 1991. החברה עורכת חיפושים ויצור של נפט וגז ברוסיה וב־9 מדינות נוספות (בעיקר בברית המועצות לשעבר ובמדינות ערב).
החברה מוכרת מוצרי נפט ברוסיה וב־16 מדינות נוספות בהן רוב מדינות מזרח אירופה וארצות הברית.
הרכישה הראשונה של חברה ציבורית אמריקנית על ידי תאגיד רוסי נרשמה בשנת 2000, כאשר חברת הנפט הגדולה לוקאויל חתמה על הסכם לרכישת גטי פטרוליאום, בעלת 1,300 תחנות דלק במזרח ארצות הברית.
בספטמבר 2004 קנתה חברת האנרגיה הענקית ConocoPhillips כ־7.6% מהחברה ו־20% נוספים כאופציה בעתיד.
בעתיד, החברות מקוות לפתח את אחד משדות הנפט הגדולים בעיראק: West Qurna Field.
הלוקאנים הם עם איטלי עתיק שישב בחבל לוקאניה, כיום מחוז בזיליקטה.
הלוקאנים פלשו לאזור בסביבות המאה ה-5 לפנה"ס וגירשו את תושביו המקוריים אל ההרים שמצפון.
הפולשים התיישבו במרכז האזור, וזאת עקב היותם של חופי המחוז מיושבים בצפיפות על ידי קולוניות יווניות חזקות.
בקומץ הכתבים והמטבעות אשר נמצאו באזור ומתוארכים לתקופת הלוקאנים נעשה שימוש ביוונית כשפת הכתיבה.
החל מהמאה ה-3 לפנה"ס החלו הלוקאנים סובלים מהטרדות מצד שכניהם היוונים, אשר נהנו מתמיכת מדינת אפירוס.
בשנת 298 לפנה"ס כרתו הלוקאנים ברית עם רומא, שהחלה להשפיע על התרבות הלוקאנית.
אולם בשנת 281, כאשר נחת פירוס מלך אפירוס בחופי איטליה, חזרו הלוקאנים בהם והיו הראשונים להודיע על תמיכתם בו.
משעזב פירוס במפתיע השתעבדה לוקאניה לרומא במלחמה אשר נמשכה כ-10 שנים.
האיבה לרומא, שהפכה לטבעם של הלוקאנים, הביאה אותם לתמוך בצבאותיו של חניבעל במהלך המלחמה הפונית השנייה (216 לפנה"ס), תמיכה שהביאה הרס רב על המחוז מצד שני הצבאות אשר ניהלו בו חלק מקרבותיהם.
במלחמת בעלות הברית בשנים 90 -89 לפנה"ס שוב חברו הלוקאנים לאויבי רומא, ולחמו ברומא לצד שבטים אחרים, כמו הסאמניטים, ועד מהרה הוכרעו.
לוקאניה מעולם לא התאוששה מהאסונות שניחתו עליה במהלך המלחמות.
נטישת היוונים את מושבותיהם, והמלריה אשר החלה פושטת בדרום איטליה, הביאו את המחוז לשפל כלכלי ותרבותי אשר נמשך למעשה עד לימינו.
לוקאס או לוקא הוא קדוש נוצרי לו מיוחסים הספר השלישי והחמישי בברית החדשה, הבשורה על-פי לוקאס ומעשי השליחים.
יחד עם מרקוס ומתי הוא נחשב לאחד ממחברי הבשורות הסינופטיות.
מת בשנת 80 לערך בתבאי שבבויאוטיה.
מלבד הספרים המיוחסים לכתיבתו בהם אינו נזכר בשמו, לוקאס נזכר בברית החדשה ב-3 מאגרותיו של פאולוס: האיגרת השנייה אל טימותיוס, האיגרת אל הקולוסים והאיגרת אל פילמון, בהן הוא מוזכר על ידי פאולוס כרופא וכחברו לעבודת הפצת הבשורה.
על פי המסופר בכתבי הקודש הנוצריים, לוקאס, שנולד באנטיוכיה היה רופא במקצועו, ובן לווייתו של פאולוס.
לוקאס התלווה אל פאולוס למקדוניה ולאחר מכן לרומא.
עם זאת, חוקרים מודרניים מטילים בכך ספק: תוכנם של שני הספרים המיוחסים ללוקאס אינם מעידים על היכרות אישית עם אדם שהכיר את ישו.
על פי המסורת הנוצרית נחשב לוקאס לאיקונוגרף ולצייר הראשון של מרים, אם ישו ושל ישו עצמו הנמצא בזרועותיה.
הכנסייה הקתולית מציינת את יום חגו ב-18 באוקטובר והוא נחשב לקדוש מגן של הציירים, הרופאים והמנתחים.
באיקונוגרפיה הנוצרית מסומל לעיתים קרובות על ידי שור מכונף.
לוקאל H היא להקת רוק אמריקאית שהוקמה על ידי סקוט לוקאס (שירה, גיטרה ובס) וג'ו דניאלס (תופים וכלי הקשה) במדינת אילינוי בשנת 1987. חשיפת הלהקה הייתה בזכות הסינגל "Bound For the Floor" באלבום As Good as Dead בשנת 1996.
לוקאס ודניאלס הכירו בתיכון באילינוי בשנת 1987, והחליטו להקים להקה שלוקאס יהיה נגן הגיטרה וישיר, ודניאלס יתופף.
תחילה התקשו השניים למצוא נגן בס ללהקתם בימיה הראשונים של הלהקה.
בשנת 1994 שחררו את אלבום הראשון Ham Fisted שלא זכה להצלחה מסחרית גדולה, אך השניים לא ויתרו והמשיכו לעבוד כבר על האלבום הבא.
ביולי 1999 עזב ג'ו דניאלס את הלהקה, וחודש לאחר מכן הצטרף מתופף אחר בשם בריאן סיינט קלייר.
קלייר ולוקאס הקליטו את אלבומם הראשון כהרכב חדש בשנת 2002, כארבע שנים אחרי יציאת האלבום הקודם, האלבום נקרא Here Comes the Zoo שכלל את הסינגלים Hands on the Bible, ו-Half-Life.
שנתיים לאחר מכן, ב-2004 יצא האלבום ?Whatever Happends to PJ Soles, שמבין כל האלבומים הצליח הכי פחות ומכירות אלבום זה היו הנמוכות ביותר מבין השאר.
בשנת 2005 הוציאה לראשונה הלהקה אלבום בהופעה חיה נקרא Alive '05, בנוסף להופעה כלל האלבום גם את הסינגל Toxic, הסינגל למעשה היה גרסת כיסוי שנכתב במקור על ידי קאת'י דניס ובוצע מחדש על ידי בריטני ספירס.
גרסת הכיסוי הייתה מוצלחת במיוחד, והושמע הרבה מאוד בתחנות רדיו שונות.
לראשונה מאז 2004, הוציאה לאור הלהקה אלבום אולפן נוסף שנקרא 12 Angry Months.
צורת האלבום הייתה מיוחדת במינה מכיוון שהאלבום כלל 12 שירים וכל שיר מייצג חודש לועזי אחר כך שהרצועה הראשונה נקראה ינואר, השנייה פברואר, השלישית מרץ וכך בהתאמה.
בשנת 2011 הוציאה הלהקה את אלבום האוסף Local H: The Island Years.
The '92 Demos (כעיקרון האלבום יצא לאור ב-1992 תחת השם "Local H" אבל הוא שוחרר מחדש ב-1999 תחת השם הנוכחי)
לוקא דין הוא כדורגלן צרפתי המשחק באסטון וילה ובנבחרת צרפת בעמדת המגן שמאלי.
דין התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ליל.
ב-27 ביולי 2010 חתם בקבוצה הבוגרת ל-3 שנים, והמשיך לשחק במקביל.
ב-26 באוקטובר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1–3 על סדאן במסגרת גביע הליגה הצרפתי.
בינואר האריך את חוזהו עד .
ב-17 ביולי 2013 חתם ל-5 שנים בפריז סן-ז'רמן תמורת 15 מיליון אירו.
ב-26 באוגוסט 2015 הושאל דין לרומא האיטלקית עבור 2.5 מיליון אירו עד לסוף העונה.
ב-13 ביולי 2016 חתם בברצלונה לחמש שנים עבור 16.5 מיליון אירו.
ב-1 באוגוסט 2018 חתם באברטון האנגלית לחמש שנים עבור 20 מיליון אירו.
ב-13 בינואר 2022 חתם דין באסטון וילה תמורת 25 מיליון פאונד.
יומיים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 2–2 נגד מנצ'סטר יונייטד.
דין היה חלק מהסגל של כל הנבחרות הצעירות של צרפת, בקיץ 2013 זכה עם נבחרת הנוער בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20. במרץ , ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות נגד .
ב-13 במאי 2014 זומן לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014.
הסופר קאפ הצרפתי: , ,
לוק פול הואר שו הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת המגן השמאלי במנצ'סטר יונייטד ובנבחרת אנגליה.
שו גדל בקינגסטון שברובע המלכותי קינגסטון שעל התמזה בלונדון, וכשהיה בן 8 הצטרף לאקדמיית הנוער של סאות'המפטון.
את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון ערך בספטמבר 2011, כשעלה כמחליף במשחק נגד פרסטון במסגרת גביע הליגה.
ב-10 בנובמבר 2012 הפך לשחקן הצעיר ביותר בתולדות סאות'המפטון שעולה בהרכב הראשון למשחק בפרמייר ליג, כששיחק 74 דקות בתיקו 1-1 מול סוונסי סיטי.
את עונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת סיים עם 28 הופעות, מתוכן 25 בליגה.
ביום ההולדת ה-18 שלו האריך שו את חוזהו בסאות'המפטון לחמש שנים נוספות.
בעונת היה שו בין ששת המועמדים לתואר הכדורגלן הצעיר של השנה באנגליה, ונבחר למגן השמאלי המצטיין בנבחרת העונה.
ב-27 ביוני 2014 חתם שו על חוזה ל-4 שנים עם אופציה לשנה נוספת במנצ'סטר יונייטד, שרכשה אותו מסאות'המפטון תמורת 31 מיליון ליש"ט.
ב-27 בספטמבר 2014, ערך שו את הופעת הבכורה שלו במדי מנצ'סטר יונייטד בניצחון 1–2 מול ווסטהאם יונייטד במסגרת המחזור השישי של הפרמייר ליג.
איינדהובן במסגרת ליגת האלופות, שבר שו את רגלו ונעדר לשישה חודשים.
ב-10 באוגוסט 2018 כבש שו את שערו הראשון בבוגרים בדקה ה-83 בניצחון קבוצתו 1–2 על לסטר סיטי, במשחק הפתיחה של עונת 2018/2019 בפרמייר ליג.
שו שיחק בכל הנבחרות הצעירות של אנגליה, ובפברואר 2014 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת, לקראת משחק מול נבחרת דנמרק, ובאותו משחק ערך את הופעת הבכורה שלו, כשנכנס כמחליף במקומו של אשלי קול.
שו נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 2014, ופתח בהרכב במשחקה השלישי והאחרון של אנגליה בטורניר, מול .
שו כבש שער במדי נבחרת אנגליה בדקה השנייה במשחק גמר היורו 2020, באצטדיון וומבלי, מול נבחרת איטליה.
אליפות אירופה בכדורגל: סגנות 2020
לוק קיקלי הוא שחקן פוטבול אמריקאי לשעבר.
הוא שיחק בעמדת הליינבקר בקבוצת קרוליינה פנתרס מה-NFL והיה משחקני ההגנה הבולטים בליגה, הוא זכה בתואר שחקן ההגנה של השנה ב-2013, נבחר לרוקי השנה בהגנה בשנת 2012, נבחר חמש פעמים לנבחרת העונה (אול-פרו) ושבע פעמים למשחק הפרו בול.
ב-2026 נבחר להיכל התהילה של הפוטבול המקצועני.
קיקלי נולד בסינסינטי שבאוהיו האמצעי מבין שלושה אחים.
בשנת 2009 החל ללמוד באוניברסיטת בוסטון קולג'.
כבר בעונתו הראשונה בקבוצת הפוטבול של בוסטון קולג' פתח בהרכב ובתום העונה הוביל את ליגת ה-ACC וסיים שני בכל ה-NCAA עם 158 תיקולים.
הוא נבחר לשחקן ההגנה של השנה ב-ACC.
בעונתו השנייה הוביל את ה-NCAA עם 183 תיקולים ונבחר לנבחרת העונה בקולג'ים על ידי כל הגופים הבוחרים.
בעונתו השלישית הוביל פעם נוספת את ה-NCAA עם 191 תיקולים.
הוא נבחר לנבחרת השנה ב-NCAA, זכה בפרס נגורסקי ופרס לוט לשחקן ההגנה המצטיין בקולג'ים, לפרס לומברדי ולפרס בטקס לליינבקר המצטיין.
בתום העונה החליט לא להמשיך לשנה נוספת באוניברסיטה ולהעמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NFL.
קיקלי נבחר במקום התשיעי בסיבוב הראשון של הדראפט על ידי קרוליינה פנתרס.
הוא חתם על חוזה ל-4 שנים בסכום של כ-12.58 מיליון דולר.
הוא פתח בכל 16 המשחקים בעונתו הראשונה ורשם 165 תיקולים (103 מהם ללא עזרה), 3 השתלטויות על איבודי כדור ושתי חטיפות.
בתום העונה נבחר לרוקי השנה בהגנה.
במשחק מול ניו אורלינס סיינטס השיג 26 תיקולים, וקבע בכך שיא NFL.
הוא נבחר באותה עונה לשחקן ההגנה של השנה, לנבחרת העונה ולמשחק הפרו בול.
בעונת 2014 השיג 171 תיקולים (107 מהם ללא עזרה), חטיפה אחת וגרימה לאיבוד כדור אחת.
הוא נבחר בפעם השנייה ברציפות לנבחרת העונה ולמשחק הפרו בול.
בפלייאוף השיג 10 תיקולים וחטיפה אחת בניצחון מל אריזונה קרדינלס ו-8 תיקולים בהפסד בסיבוב השני לסיאטל סיהוקס.
בעונת 2015 סייע לפנתרס לסיים במאזן הטוב בליגה של 1-15. הוא השיג בעונה זו 118 תיקולים (76 ללא עזרה) 4 חטיפות והשתלטות אחת על איבוד כדור.
בפלייאוף השיג 11 תיקולים וחטיפה אחת לטאצ'דאון בניצחון על סיאטל סיהוקס ובגמר ה-NFC השיג 8 תיקולים וחטיפה אחת לטאצ'דאון בניצחון על אריזונה קרדינלס.
בסופרבול 50 השיג 10 תיקולים וסאק אחד בהפסד קבוצתו לדנוור ברונקוס.
בעונת 2016 סבל מזעזוע מוח לאחר 10 מחזורים והחמיץ את שאר העונה.
בעונת 2017 נבחר בפעם החמישית ברציפות לפרו בול ובפעם הרביעית לנבחרת העונה.
כמו כן זכה בפרס ארט רוני לשחקן ההוגן של העונה.
בינואר 2020 הודיע במפתיע על פרישתו ממשחק.
הוא משמש כפרשן טלוויזיה ברשת CBS למשחקי ליגת המכללות וברשת ESPN לליגת ה-NFL.
לוקאניה הוא מחוז עתיק בדרום איטליה באזור בזיליקטה של ימינו.
ישנן מספר השערות בנוגע למקור השם "לוקאניה" שעל שמו נקראו תושבי המקום "לוקאנים".
זה יכול להתפרש כ-leukos היינו "לבן".
על פי השערה אחרת השם נגזר מהמילה הלטינית Lucus כלומר "עץ מקודש".
ייתכן גם שהשם הגיע מהמילה היוונית "לוקוס" (λύκος) שמשמעותה זאב.
המחוז נכבש בידי הלוקאנים בסביבות המאה ה-5 לפנה"ס.
לפני כן יושב החבל בידי עם שכונה "אונוטריאנים", שנטען כי מוצאם מהפלופונסוס.
מקומיים אלו נדחקו בהדרגה בידי היוונים שהקימו את מושבותיהם באזור, והגעתם של הלוקאנים זירזה את הכחדתם.
הלוקאנים התיישבו בעיקר באזור המרכז, משום שהיוונים השתלטו על החופים.
הלוקאנים הנהיגו משטר דמוקרטי בעריהם, ובזמן מלחמה היו בוחרים דיקטטור.
בשנת 298 לפנה"ס הם כרתו ברית עם רומא, והיו פעילים לטובת שני הצדדים במהלך המלחמות הסאמניטיות.
בשנת 281 לפנה"ס, נחת פירוס מלך אפירוס באיטליה, והלוקאנים היו מהראשונים לתמוך בו.
לפיכך, הם סבלו מנקמה קשה מצד הרומאים לאחר שהסתיימה מלחמת פירוס.
בשנת 272 לפנה"ס הם השתעבדו כליל לרומאים.
בשנת 216 לפנה"ס, במהלך המלחמה הפונית השנייה, נכבשה איטליה בידי המצביא הקרתגי חניבעל.
לוקאנים רבים תמכו בחניבעל, בעוד אחרים התנגדו לו.
כתוצאה מכך, הארץ נקרעה נהרסה ונבזזה בידי שני הצבאות, ומעולם לא התאוששה מהמלחמה.
לוקאניה בעקבות המלחמה, נטשו היוונים את מושבותיהם, והמלריה אשר החלה פושטת בדרום איטליה, והביאה את המחוז לשפל כלכלי ותרבותי והפכה חלקים גדולים ממנו ליער.
בתקופת האימפריה הרומית, אוחד המחוז מבחינה מנהלית עם ברוטיום.
לוק קסטלאן הוא דמות בדיונית בסדרת ספרי פרסי ג'קסון והאולימפיים.
הנבל הראשי של הספר השני, השלישי והרביעי ונבל המשנה של הראשון והחמישי.
בספר הראשון ניסה להרוג את פרסי ג'קסון בעזרת עקרב.
על פי כרונולגיית הזמן המבוססת על שנת יציאתו של הספר הראשון, לוק נולד בשנת 1986, היות שלוק קסטלאן מבוגר מפרסי ב-7 שנים.
הוא גדל אצל אימו מאי שהפכה למשוגעת משום שנכשלה בניסיונה להפוך לאורקל מדלפי, עד שבגיל 9 ברח מהבית, ובמהלך שיטוטיו לבדו גילה שהרמס הוא אביו.
לאחר שברח מהבית, לוק התיידד עם תאליה גרייס, בת זאוס, ואנבת' צ'ייס, בת אתנה, ובמשך שנתיים שלושתם נלחמו במפלצות לבד.
הם הסתובבו יחד עד שפגשו את הסאטיר גרובר אנדרווד, ואז הם ברחו למחנה החצויים כשאנבת' הייתה בת 7. במהלך המסע למחנה, קרוב למקום, תאליה הקריבה את עצמה בשביל שחבריה יוכלו להגיע למחנה.
אביה, זאוס הפך אותה לעץ המגן על המחנה.
לוק מתאמן 5 שנים במחנה החצויים.
באותה תקופה הוא הופך למדריך הראשי בביתן הרמס.
בגיל 17 יצא למסע חיפושים, שמטרתו היא להשיג תפוח זהב מגן ההספרידות (בדומה להרקלס) שבמהלכו הדרקון השומר על התפוחים צילק אותו.
לוק הרגיש שאביו לא מתייחס אליו והחל לפתח קשרים עם קרונוס, מלך הטיטאנים האכזר, על מנת לנקום בהרמס וביתר האלים, ומנסה להחיות אותו ואת אחיו הטיטאנים, כאשר קרונוס מתחיל להשתלט עליו.
קרונוס ולוק מחכים לבנם הבא של אחד משלושת הגדולים (זאוס, פוסידון והאדס), שעל פי הנבואה, בהגיעו לגיל 16, יחריב את האולימפוס או יציל אותו.
לאחר שפרסי מגיע למחנה ומגלים שהוא בן פוסידון, לוק מעמיד פני חבר ובסוף הספר "גנב הברק" בוגד בו.
בספר הראשון, לאחר שפרסי מגיע למחנה, הוא הולך לביתן הרמס, כיוון שלשם מגיעים כל החצויים שההורה האל שלהם לא ידוע.
לאחר שפרסי מתגלה כבן פוסידון, הוא יוצא למסע חיפושים עם אנבת' וגרובר, ולוק נותן להם מתנה למסע: נעליים מכונפות שגנב מאביו הרמס.
במהלך המסע גרובר משתמש בנעליים, שכמעט מעיפות אותו לטרטרוס שבשאול.
למרות זאת, פרסי מניח שזוהי תקלה קטנה שלוק כלל לא התכוון אליה.
אך לאחר מסע החיפושים לוק תוקף את פרסי ובורח.
לוק מתגלה כגנב הברק הראשון של זאוס, שאותו פרסי חיפש, ושלמעשה היפנט את ארס וגרם לאלים לחשוב שהוא הגנב.
הוא עושה תחבולות דומות גם בספר השני, בו הוא מרעיל את העץ של תאליה, ורוצה לנצל את גיזת הזהב, הדבר היחיד שיכול להציל את העץ, כדי להחיות את קרונוס בצורה מהירה יותר.
הוא נכשל, אך הגיזה משחררת את תאליה מהעץ, שהופכת לצעירה ממה שהייתה אמורה להיות ובכך מעניקה ללוק ולקרונוס הזדמנות נוספת לשלוט בתוצאות הנבואה.
בספר השלישי הוא חוטף את ארטמיס כדי שתחזיק את השמים במקום אטלס, סגן קרונוס, וחוטף גם את אנבת' על מנת להביא את פרסי אליו.
גם התוכנית הזאת נכשלת, אולם יום אחד לפני יום הולדתה ה-16, תאליה הופכת לציידת ארטמיס, ועול הנבואה חוזר לפרסי.
בספר הרביעי הוא רוצה לשלוט במבוך של דיידלוס שגם מקושר אל חייו ושמשתרע כעת מתחת לפני העולם, ושאם לוק ישלוט בו יוכל להגיע לכל מקום בעולם.
בפעם הראשונה הוא מצליח ופולש למחנה החצויים עם צבאו, אולם המבוך נהרס כשדיידלוס מתאבד.
בספר הזה קרונוס מתעורר לחיים.
לוק בונה את צבאו בעיקר ממפלצות, אולם מצטרפים אל צבאו גם אלים זוטרים וילדיהם החצויים - שרוצים שינוי במעמדם המוקטן.
לבסוף, נשמתו של קרונוס חודרת לגופו של לוק ומשתלטת עליו, לאחר שהוא טובל בנהר הסטיקס והופך לחסין ומוגן מכל מתקפה, למעט עקב האכילס שלו (כפי שמתברר בספר החמישי).
לאחר שגם פרסי טובל בנהר, גם לו יש את אות אכילס ושניהם חסינים מכל פגיעה (למעט הערב).
בספר החמישי לוק מכין את צבא המפלצות במנהטן, שם, על קצה בניין האמפייר סטייט, ניצב הר האולימפוס.
לבסוף, לאחר מלחמה קשה, קרונוס מנסה לעבור לדמות האלוהית שלו, אך לוק מונע זאת בכך שהוא דוקר את עצמו למוות בנקודת האכילס שלו, עם סכין שנתן לאנבת' במתנה, כשהבטיח לה שהם משפחה (והפר את ההבטחה).
במשך כל הספרים, אנבת' משוכנעת, בניגוד לחבריה, שלוק לא עושה זאת מרצונו החופשי ושקרונוס כישף אותו (ולבסוף מתברר שצדקה).
לאחר מותו של לוק, אנבת' עדיין עצובה, ולא מצליחה להתגבר על העצב הזה.
היא מזכירה אותו כמה פעמים לחבריה במהלך מסעותיהם.
כך, למשל, היא סיפרה לפייפר מקלין על פגיונה כאשר פייפר רצתה את הפגיון קטופטריס של הלנה מטרויה.
נשקו של לוק היא חרב שנקראת "נשכנית".
להבה המורכבת מארד שמימי לקטילת מפלצות ובמתכת רגילה להריגת בני תמותה.
לקראת ההשתלטות של קרונוס על גופו של לוק, חושלה "נשכנית" מחדש בצורת החרמש של קרונוס.
בסרטים "פרסי ג'קסון וגנב הברק" ו-"פרסי ג'קסון וים המפלצות" של הבמאי כריס קולומבוס, לוק קסטלאן מגולם על ידי ג'ייק אייבל.
בסצנת הפלאשבק בסרט השני, סמואל בראון שיחק את לוק הצעיר.
מספר שחקנים לקחו על עצמם את התפקיד של לוק קסטלאן במחזמר המבוסס על סדרת הספרים: פארקר דראון, מאט היל, ג'יימס היידן רודריגז וחואקין פדרו ואלדז.
בעיבוד המחודש של דיסני+ לסדרה, לוק קאסטלן מגולם על ידי השחקן צ'ארלי בושנל.
לוק קסטלאן נולד להרמס שליח האלים ולבת זוגו מאי קסטלאן.
עם הזמן אימו הפכה למשוגעת והוא ברח מביתם.
מאוחר יותר הוא בוגד באביו ובאלים האולימפיים ועוזר לקרונוס לקום לתחייה.
הרמס עדיין רוצה להחזירו אליו אך ללא הצלחה.
למרות זאת, לוק אינו מגדיר את אימו ואביו כחברי משפחתו האמיתיים, ולאחר בריחתו מהבית, הקים משפחה "חלופית" עם אנבת' ותאליה.
לוק נחשב ללוחם החרב הטוב ביותר במחנה במאה השנים האחרונות, אולי חוץ מפרסי.
הוא ממש טוב בלשקר ולרמות, וכנראה בעל יכולת מנהיגות לא רעה, בהתחשב במעמדו במחנה ובפיקודו על צבא המפלצות.
בספר הבונוס "יומני החצויים" מתברר שיש לו יכולת לפתוח דלתות (גם נעולות) על ידי מגע מאחר שאביו הוא אל הגנבים.
לוק בעל שיער בלונדיני קצוץ.
יש לו צלקת מעל שפתו, שנגרמה לו מטופר של דרקון.
לוקאס ניקולאס אלאריו (בספרדית: Lucas Nicolás Alario, נולד ב-8 באוקטובר 1992) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת החלוץ באסטודיאנטס לה פלאטה מליגת העל הארגנטינאית.
אלאריו גדל בנוער של אתלטיקו קולון מסנטה פה שבארגנטינה.
בשנת 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של אתלטיקו קולון, כשהחליף את כריסטיאן ראול לדסמה בהפסד הביתי 0–1 לארסנאל דה סרנדי.
עד לשנת 2014 אלאריו מיעט לשחק באופן יחסי, ועשה את הפריצה שלו באותה שנה, כאשר הבקיע את שער הבכורה שלו במשחק מול טיגרה בחודש מרץ.
באותה שנה וגם בעונת 2015 הבקיע אלאריו מספר שערים נוספים, ומשך עניין מהקבוצות הגדולות.
ביוני 2015 חתם אלאריו בריבר פלייט על חוזה לארבע שנים, תמורת 2.25 מיליון פסו ארגנטינאי שהועברו לאתלטיקו קולון.
ביוני 2015 ערך אלאריו את הבכורה במדי ריבר פלייט, כאשר החליף את פרננדו קבנאגי במשחק מול טמפרליי.
כעבור מספר ימים הבקיע אלאריו שער בתיקו 1-1 מול גוארני מליגת העל הפרגוואית, במשחק הגומלין של חצי גמר גביע ליברטדורס.
ריבר פלייט עלתה לגמר לאחר משחק זה, לראשונה מאז 1996. בגמר מול טיגרס, אלאריו הבקיע את השער הראשון במשחק הגומלין שהסתיים בתוצאה 0–3 לריבר פלייט, לאחר 0-0 במשחק הראשון, וזכה עם ריבר פלייט בגביע הליברטדורס.
בספטמבר 2015 הבקיע אלאריו את השלושער הראשון שלו במדי ריבר פלייט, בניצחון הליגה 1–4 על נואבה צ'יקגו.
בגביע העולם למועדונים 2015 הבקיע אלאריו שער בחצי הגמר מול סאנפרצ'ה הירושימה וסייע לקבוצתו להעפיל לגמר, בו הפסידה ריבר פלייט 0–3 לברצלונה.
בשנת 2016 זכה אלאריו עם ריבר פלייט בגביע רקופה סודאמריקנה, כשהוא מבקיע את השער השני בניצחון 1–2 על אינדפנדיינטה סנטה פה בגמר, לאחר 0-0 במשחק הראשון בין השתיים.