tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
תחילה סירב, בשל הרצון שהרב אבידני לא יעזוב את עמידה, אך לבסוף הנפיק לו ויזה, וחתם עליה יחד עם הקאדי המקומי.
בסוף שנת 1933 (בחודש טבת ה'תרצ"ד) יצא עם משפחתו מאל-עמאדיה למסע בן שלושה חודשים, שבסופו הגיע לחיפה.
בליל בדיקת חמץ של אותה השנה הגיע עם משפחתו לעיר העתיקה ירושלים, שם מונה לשמש כמנהיג יוצאי אל-עמאדיה.
לאחר עלייתו, את מקומו בתפקיד ראש הקהילה באל-עמאדיה החליף יוסף יששכר.
בשנת 1934 נפגש לראשונה עם יצחק בן צבי וזלמן שזר, ובאותה שנה חיבר שיר על ארץ ישראל וסיימו במילים: "על יד השר נשיאנו, בן צבי יצחק".
בן צבי הזמין את הרב לביתו, וזה האחרון העניק לו כמתנה כתובה בת 900 שנים.
באותה הזדמנות אמר לבן צבי: "קח עפרון ונייר ורשום: "בשנת תשי"ג תיבחר להיות נשיא מדינת ישראל".
כשלבסוף נבחר בשנת ה'תשי"ג לנשיא המדינה, הזמינו בן צבי לביתו, כדי להזכיר לו מה רשם בפתק.
בשנת 1938, לאחר ששכנתו המוסלמית זרקה רימון לעבר ביתו, ולאור תקריות לאומניות נוספות כלפי יהודים, כינס את מועצת זקני עדתו, והחליטו יחד לרכוש קרקע בשכונת זיכרון יוסף, לשם עבר עם בני משפחתו ומשפחות נוספות.
ביתו היה ממוקם מתחת לבית הכנסת 'הנביא יחזקאל' של קהילת יוצאי אל-עמאדיה, שם המשיך לשמש כרב וכמנהיג העדה, כמורה, כשוחט, כמוהל, כדרשן וכפוסק הלכה, ואף ייסד בשכונה תלמוד תורה לילדי עדתו.
מספר פעמים ביקרו בביתו יצחק בן צבי, שמחה אסף, ויוסף יואל ריבלין, כשהוא משמש להם כמקור למחקר אתנולוגי.
בחודש כסלו ה'תשל"ב קיבל את עיטור "יקיר ירושלים" במעמד נשיא המדינה, על פעילותו למען בניין ירושלים.
למרות העיטור שקיבל, לא ענד מעולם את סיכת הזהב של אות יקיר העיר.
נפטר בישראל בכ"ט בתמוז ה'תשמ"א.
אחיו, הרב בצלאל אבידני, שימש כרבה הראשי של דיארבקיר, אחיו, הרב בנימין אבידני שימש כרב הראשי של חבל זיבר עד ברזאני, ואחיו, הרב ישראל אבידני היה מנהיג רוחני בעיר שוש.
כתב מספר חיבורים, בהם פיוטים ושירים.
חוקרים ידועי שם כיצחק בן צבי, פרופ' שמה אסף, פרופ' יוסף ריבלין, רפאל פטאי ואברהם בן יעקב נעזרו בספריו.
מעשה הגדולים - עבודה בת 37 שנה, חמישה כרכים ובהם כ-3,000 מעשיות ומשלים על התורה, עם מוסר השכל
הגדה של פסח - בתרגום לכורדית
תרגום התנ"ך לכורדית - כתב יד
תפסירים ושירים - של העדה הכורדית, כתב יד
ספר מדרשים - כתב יד
ספר דיני השחיטה - כתב יד
קרבנין ועלוון - חמישה כרכים על הזוהר, כתב יד
עלובי החיים היא מיני-סדרה בריטית בת שישה פרקים המופקת על ידי רשת "BBC".
הסדרה מבוססת על הרומן הצרפתי התקופתי באותו השם מאת ויקטור הוגו, ונכתבה ונוצרה על ידי אנדרו דייוויס ובוימה על ידי הבמאי טום שאנקלנד, ומככבים בה דומיניק וסט, דייוויד אוילאו, אלי באמבר ולילי קולינס בתפקידים ראשיים.
הסדרה שודרה בישראל בערוץ "כאן 11" בחודשים פברואר–אפריל 2020.
בתחילה אולפני "The Weinstein Company" רכשו את זכויות ההפקה של הסדרה כמפיצים בארצות הברית וסין.
עם זאת, האולפנים עזבו את הפרויקט בעקבות פרשת התקיפות המיניות של הארווי ויינסטין, בעלי האולפנים.
צילומי הסדרה החלו בפברואר 2018 בבלגיה ובצפון צרפת.
מכיוון שהסדרה מבוססת באופן ישיר על הרומן המקורי, היא אינה כוללת אף שיר מהעיבוד הבימתי של הרומן.
עָלָה בְּקָנֶה אֶחָד הוא ניב עברי שמקורו בספר בראשית, בחלום פרעה על השיבולים העולות בקנה אחד, ומשמעותו: 'הִתְאים', 'התיישב עם'.
למשל: 'המשכורות הצנועות שניתנו באותן השנים עלו בקנה אחד עם ערכי הצניעות והשוויון'.
קנה הוא גבעול גבוה, עמוד חלול הנושא בצמחים מן הדגנים והגמאים את העלים והפרחים.
שיבולים העולות בקנה אחד משלימות ותואמות זו את זו.
הניב השתרש בשפה העברית לתקופותיה, ומרבים להשתמש בו גם במאה ה-21, והיפוכו: "לא עלה בקנה אחד".
המלך המצרי, פרעה, חולם שני חלומות המבשרים את בואן של שנות שובע רב ואחריהן שנות רעב גדול שיפקוד את האזור.
בחלומו השני, מספר המקרא ב:
רש"י מפרש "בקנה אחד"- טואיד"ל בלע"ז [גבעול], משמע, שבע השיבולים הבריאות והטובות עלו מגבעול אחד.
בעל הטורים מקשר את הקנה לקני המנורה שמפיצים אור.
על כן השיבולים הבריאות עלו בקנה אחד, ואילו בשדופות לא נאמר: קנה אחד.
"שהשובע הוא אור לעולם, ולכך ראה בטובות בקנה אחד ובשדופות לא ראה בקנה אחד"
מלבי"ם מסביר את הופעת "בקנה אחד" בשיבולים הטובות בדרך זו: "לפי ששבע שני השובע היו רצופים בזה אחר זה, ע"כ עלו בקנה אחד המצרפם", שנות השובע הגיעו ברצף, מה שאין כן בשנות הרעב.
הסבר נוסף לקנה האחד, לדעתו, טמון בבריאותן של השיבולים היפות; קנה אחד יצמיח שבע שבולים טובות.
"תיאור שבע השיבולים המלאות הצומחות מקנה אחד, כלומר מגבעול אחד, הוא סימן לשפע, העתיד לאפיין את שבע השנים הטובות – שנות השובע".
מסבירה האקדמיה ללשון העברית כל הפירושים הללו מניחים בבסיס דבריהם, ששיבולים העולות מקנה אחד הן דומות, תואמות.
הריטב"א, שחי בין השנים 1250–1330, כותב בפירושו לתלמוד, מסכת כתובות: "רשב"ג, היינו ת"ק, ורש"י ז"ל, היינו ר"ח, ושתי הגרסאות עולות בקנה אחד"
במאמר בכתב עת "המאסף", דור המאספים, מספטמבר 1787 נכתב: "ומעתה אביא הראיות אשר עליהם בניתי מאמרים אלה, והם ממה שמצאתי בדברי חז"ל, על מקומות מפושרות בש"ס ובמדרשות, וכל דבריהם עולים בקנה אחד"
בעיתון "הצפירה" משנת 1867 כותב בנימין צבי שיינפינקעל במדור ידיעות הטבע – מאמר בשם: "אודם הבושה", על מחקריו של דרווין: "על פני הקוף החלקים למשעי בלי שיער, יכיר כל רואה את האודם אם תאוה עזה תשתער בחבו.
אבל ההתאדמות העדינה הבאה ממקור הבשת, לא תארח עליהם לעולם, אשר אמנם הדבר הזה עולה בקנה אחד עם טבעם ותכונתם, כי בני השחץ האלה בוש לא יבושו גם הכלם לא ידעו."
במעריב מאוקטובר 1990 מתראיין אריאל רוזן-צבי, ואומר: "אבא [...] האמין שכביסה מלוכלכת מכבסים בבית.
זו גישה פוליטית של מיעוט המתחייב בנאמנות לכיתה.
היא אינה עולה בקנה אחד עם תפישה דמוקרטית ומנציחה עוולות"
עלה נישא ברוח הוא שיר של הפרויקט של עידן רייכל בשיתוף הזמרת הישראלית שושנה דמארי מתוך האלבום "ממעמקים", שיצא לאור בשנת 2005.
השיר נכתב, הולחן והופק על ידי עידן רייכל, בדומה לשאר שירי האלבום.
שיר זה הוא אחד משני השירים שהקליטה שושנה דמארי לאלבום "ממעמקים", לצד השיר "האר את עיניו", וזאת לאחר שנים רבות בהן לא הקליטה שירים.
ב-2009 ביצע חובי סטאר את השיר במסגרת העונה השביעית של כוכב נולד.
ב-2011 ביצעה רוני גינוסר את השיר באלבומה "כיוונים".
ב-2016 ביצעה ג'וזי כץ את השיר במסגרת אלבום מחווה לשושנה דמארי במלאת עשור למותה.
ב-2018 ביצע עידן רייכל את השיר במסגרת מופע לזכרו של הסופר עמוס עוז.
עלה קטן שלי הוא סינגל מסוגת מוזיקה יהודית מקורית, שהוציא אברהם פריד בשנת 2002. מילות השיר נכתבו והולחנו על ידי ישי לפידות.
השיר הוא הסינגל הישראלי הראשון שהוציא פריד, אחריו באו שירים כמו רק תפילה אשא וכמה טוב שנפגשנו.
נכון לספטמבר 2025, לשיר יש למעלה מ-3.9 מיליון צפיות ביוטיוב.
השיר הוא מעין משל, עלה נמצא על העץ וכשהוא גדל הוא נושר מהכובד והעץ הבוגר נותן לעלה הנחיות איך להתמודד עם החיים עצמם, כאשר הוא לא תלוי בעץ (אבא שלו) אלא שהוא תלוי בעצמו מעכשיו.
זהו השיר העברי הראשון של פריד לאחר קריירה ארוכה של שירים חסידיים.
לשיר יש גרסאות כיסוי רבות ביניהן של דודו אהרון, עופר לוי וגרסה של עדן חסון בטקס המשואות 2020.
גם ישי לפידות עצמו הקליט את השיר לבסוף.
עַלְוִית הָרִים (שם מדעי: Phylloscopus nitidus), היא מין של ציפור שיר קטנה בסוג עלווית (לשעבר ממשפחת הסבכיים, כיום במשפחה נפרדת: Phylloscopidae; כאשר הסבכיים משמשים כעל-משפחה) המקננת במערב אסיה וחורפת בתת-היבשת ההודית.
בישראל היא מזדמנת נדירה ביותר, עם עשר תצפיות מאושרות עד היום.
שם הסוג Phylloscopus הוא מיוונית עתיקה, מהמילים phullon, "עלה", ו-skopos, "מחפש" (מ- skopeo, "לצפות").
שם המין הספציפי nitidus הוא מלטינית ומשמעותו "זוהר".
זהו מין מונוטיפי, כלומר לא תוארו תת-מינים שונים.
זוהי עלווית בעלת מראה פשוט ולא ייחודי, בגודל 10–11 ס"מ.
היא בעלת שני פסי-כנף לבנבנים (לעיתים קרובות רק אחד מהם נראה), חלקיה העליונים בצבע ירקרק משתנה מעמום עד בהיר, צבע צהוב המוגבל בדרך כלל לאזור הפנים, ובמקור החלק התחתון כתום חיוור.
היא קרובה מאוד לעלווית הבלטית (Phylloscopus trochiloides) אך צבעה בהיר יותר, והחלקים התחתונים צהובים הרבה יותר.
יש לה פס-כנף אחד חזק ואחד חלש, במיוחד אצל הצעירים.
סימן הזיהוי הטוב ביותר שלה הוא קריאותיה החזקות, המהירות והתלת-הברתיות "צ'י-סו-ווי".
היא מקננת ביערות הררים גבוהים בצפון טורקיה, בקווקז ובצפון איראן.
חורפת בעיקר בדרום הודו, שם היא חופפת במידה רבה לעלווית הבלטית הדומה לה.
מזדמנת נדירה ביותר ברחבי הארץ, על-אף שאזורי הקינון שלה מגיעים עד לטורקיה.
כמחצית מהתצפיות נערכו במהלך חודש אוקטובר.
צפרים רבים נוספים הספיקו לצפות בה ולצלמה29.08.2023נצפתה וצולמה בחוף הצוק על-ידי הצפר יגאל סימן טוב
למין זה טווח תפוצה נרחב, ומגמות האוכלוסייה מוערכות כיציבות, ולכן המין אינו מוגדר כמתקרב לסף פגיעות, ומסווג ברמת סיכון "ללא חשש" על-ידי האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע (IUCN).
עַלְוִית חוּמָה (שם מדעי: Phylloscopus sindianus) היא מין של ציפור שיר קטנה בסוג עלווית (לשעבר ממשפחת הסבכיים, כיום במשפחה נפרדת: Phylloscopidae; כאשר הסבכיים משמשים כעל-משפחה) המצויה בשתי אוכלוסיות נפרדות בקווקז ובהימלאיה.
על-אף שהשם העממי שלה באנגלית הוא "Mountain chiffchaff", עלווית הרים בעברית היא מין אחר: Green warbler", Phylloscopus nitidus".
בישראל היא מזדמנת נדירה ביותר, עם תצפיות מאומתות בודדות עד היום של התת-מין המזרחי, P.
lorenzii, המכונה עלווית קווקזית: הראשונה בשדות קיבוץ אילות ב-5 במרץ 1983 של האורניתולוג הדורם שיריחי; ב-15 בדצמבר 2022 נתפסו במהלך טיבוע ציפורים ליד קיבוץ כפר רופין שני פרטים, בוגר וצעיר, שנחשדו כעלוויות חומות, ובדיקת DNA איששה את החשד.
פרט נוסף נתפס ב-10 בנובמבר 2025 במהלך טיבוע בפארק ראש ציפור, ונלקח ממנו דגימת DNA כדי לאשר את הזיהוי.
שם הסוג Phylloscopus הוא מיוונית עתיקה, מהמילים phullon, "עלה", ו- skopos, "מחפש" (מ- skopeo, "לצפות").
שם המין הספציפי sindianus הוא על שם מחוז סינד שבפקיסטן.
העלווית החומה סווגה בעבר כתת-מין של עלווית חורף, אך פוצלה ממנה וכיום מוכרת על-ידי כל הרשימות הראשיות כמין נפרד.
יש לה שני תת-מינים המתקיימים כאוכלוסיות נפרדות:
sindianus (ויליאם אדווין ברוקס, 1880), עלווית קשמיר - תת-המין הטיפוסי, דוגר בצפון-מערב סין, קשמיר, צפון-מערב ההימלאיה ומשם מערבה לטיין שאן שבקירגיסטן.
לורנץ, 1887), עלווית קווקזית - מקנן בצפון-מזרח טורקיה ובקווקז, ובסתיו מבצע נדידה קצרת טווח לאזור המפרץ הפרסי.
הוא סימפטרי לעלווית חורף במערב הקווקז, אך מקרים של רביית כלאיים מתרחשים לעיתים נדירות, אם בכלל.
העלווית החומה שונה מעלווית חורף סיבירית בקולות, במורפולוגיה חיצונית וברצפי mtDNA.
נראה ששני תת-המינים שלו נבדלים גם הם מבחינה ווקאלית, וגם מראים הבדל מסוים ברצפי mtDNA, ויש לפחות רשימה אחת הרואה בהם מינים נפרדים.
העלוויות החומה דומה למדי לעלווית חורף, אך היא בעלת גוון חום כהה וחם יותר, והיא חסרת כל גוונים ירקרקים או צהבהבים, כולל בסוככות העל-זנב ובקצוות אברות הכנף.
לחלקים התחתונים גוון חום בהיר, במיוחד בצדדי הגוף, והגרון הבהיר מנוגד.
המקור והרגליים שחורים באופן בולט.
הקריאות דומות לאלו של עלווית חורף סיבירית, "פִּייוּ" גבוה, יורד מעט.
השירה דומה לזו של עלווית חורף אך בקצב מהיר יותר ופחות "מסודרת".
sindianus – דומה לעלווית חורף סיבירית, אבל עם מקור כהה ועדין יותר, חלקים עליונים חומים יותר וצדדים בהירים.
lorenzii – דומה לתת-מין הטיפוסי, אך הגוון החום אצלו כהה וחם יותר.
במהלך עונת הקינון היא מצויה יערות אורנים וליבנה, ביצות ערבה, חישות קנים, חורשות צפצפה ואלמון לאורך נחלים, וכן בגנים, מטעים, היפופיאה Hippophae rhamnoides), שיחי אשל וסבך רודודנדרון קווקזי, ועל גבעות מכוסות ערער, בהרים צחיחים למחצה ובכיסי ליבנה ננסיים לאורך קו העצים.
עונת הקינון מתרחשת ממאי עד תחילת אוגוסט, והתטולה מכילה שתיים עד חמש ביצים.
הקן בצורת כדור העשוי מגבעולי עשב גסים ועלים יבשים, סיבי צמחים, שיער בעלי-חיים ונוצות.
הוא ממוקם על הקרקע במיקום מוסתר היטב, או עד ארבעה מטרים מעליה בשיח נמוך.
כמו כל קרוביה היא אוכלת בעיקר חרקים קטנים וחסרי חוליות אחרים.
למין זה טווח תפוצה נרחב ואוכלוסייה גדולה מאוד עם מגמות יציבות, ולכן המין אינו מוגדר כמתקרב לסף פגיעות, ומסווג ברמת סיכון "ללא חשש" על-ידי האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע (IUCN).
אירופה מהווה כ-35% מהאוכלוסייה העולמית, כך שהערכה ראשונית של גודל כלל האוכלוסייה העולמית עומדת על כ-468,000–1,829,000 פרטים בוגרים, אם כי יש צורך באימות נוסף של הערכה זו.
שושלת העלווים היא שם כולל לצאצאיו של עלי בן אבי-טאלב, הח'ליפה הרביעי מקבוצת הראשידון (656–661), שהיה בן דודו וחתנו של הנביא מוחמד, בתקופה שקדמה לקיבוע השם שיעה לחסידי זרם זה באסלאם.
מבחינת השיעים עלי היה האימאם הראשון.
העלווים הנהיגו ומנהיגים תנועות שונות באסלאם וביניהן התריסריים, הענף השיעי הגדול ביותר.
המונח "שיעה" נזכר בקוראן מספר פעמים במובן של סיעה, קבוצה של מישהו.
כך למשל מופיע שאברהם היה בסיעה של נוח ("وَإِنَّ مِن شِيعَتِهِ لَإِبْرَاهِيمَ")
על פי מספר מקורות בחדית'ים סונים ושיעים, מסופר שהנביא מוחמד קרא לאנשיו של עלי במונח שיעה, כמו: "פעם אחת היינו עם הנביא מוחמד, כאשר עלי הגיע, אמר הנביא: 'אני נשבע במי שחיי בידו, כי בוודאי איש זה והשיעים שלו יהיו מאושרים ביום התחייה...'" וכן: "הו עלי!
אתה והשיעים שלך תגיעו לאלוהים בהיותם מרוצים ממנו ובעלי חן בעיניו, ואויביך יגיעו אליו בכעס ויתפסו בצווארם".
השימוש במונח שיעה לתיאור קבוצה
ההיסטוריון המוסלמי מוחמד אִבן ג'ריר א-טברי (838-923) השתמש במונח שיעה כאשר תיאר אירוע שבו בוסר אבן אבי ארתאה (بسر بن أبي أرطأة), מפקד צבא בולט של מועאויה הראשון, הרג במהלך מסעו בתימן, קבוצה גדולה של חסידיו של עלי בתימן.
חסן אבן מוסא א-נובח'תי (الحسن بن موسى النوبختي) שחי בסוף המאה השמינית ובתחילת התשיעית היה הראשון שכתב את המונח שיעה, לתיאור כלל המאמינים עלי וצאצאיו, בספר ששמו "ספר הכתות בשיעה" (كتاب فرق الشيعة).
הענפים העיקריים של המשפחה נקראים על שמם של שני בניו הבכורים של עלי, מנישואיו לפאטמה, בתו של מוחמד:
חוסיין, שבני משפחתו נקראו "בָּנוּ חוסיין" (بنو الحسين)
חסן שבני משפחתו נקראו "בָּנוּ חסן" (بنو الحسن),
שני הבנים מכובדים גם בקרב המוסלמים הסונים, ומצרפים לשמם תארים כמו שריף וסייד.
לאחר מותה של פאטמה בשנת 632, נישא עלי בשנית ונולדו לו ילדים נוספים ושושלתו נמשכה דרך בניו, מוחמד אבן אל-חנפיה, עבאס אבן עלי ועומר אבן עלי.
לאחר ההתנקשות בעלי בשנת 661 ולאחר שחסן בן עלי ויתר על השלטון, הכתיר מועאויה את עצמו לח'ליפה וייסד את שושלת בית אומיה.
התקופה כונתה "שנת הסכם השלום" או "שנת האחדות", אך העלווים ותומכיהם נרדפו קשות.
חסן אבן עלי הורעל ומת בשנת 670 והעלווים פנו לאחיו חוסיין, כדי שיקבל על עצמו את התואר אימאם.
בשנת 680 חוסיין סירב להישבע אמונים לאימאם האומיי יזיד ויצא יחד עם משפחתו ותומכיו לכרבלא, שם הוא ו-70 מאנשיו כותרו על ידי כוח צבאי גדול וחוסיין, בני משפחתו וכל השיירה נטבחו על ידי האומיים במה כונה לימים קרב כרבלא.
בשנת 685, ארגן אל-מוח'תאר בן אבו עובייד א-ת'קפי התקוממות נגד האומיים, אך לבסוף מת כגיבור בקרב.
כדי להפיל את בית אומיה, גייסו העבאסים את תמיכת העלווים ותומכי רעיון אהל אל בית, אך רבים מהם התאכזבו כאשר במקום לבחור בח'ליפה שיעי, אל-ספאח הכריז על עצמו כח'ליפה, בשנת 750. במהלך שלטונם העבאסים תקפו את בעלי בריתם לשעבר ורדפו את העלווים ותומכיהם.
כמה מהעלווים, כמו האחים מוחמד א-נפס א-זכייה (محمد النفس الزكية) ואחיו אברהים ניסו למרוד בעבאסים, אך ללא הצלחה.
חלק מהם מצאו מקלט באזורים מרוחקים וייסדו שושלות אזוריות בחופים הדרומיים של הים הכספי, בתימן (הזיידים) ובמערב המגרב (השושלת האידריסית במרוקו, שאף היא זיידית).
העבאסים הרגו כמה אימאמים עלווים כמו האימאם השביעי, מוסא אל-כאזם (מת: 799) שהיה כלוא כמה שנים בבתי כלא של העבאסיים וככל הנראה הורעל בהוראת הח'ליפה הארון א-ראשיד שרצח "מאות עלווים".
הח'ליפה העבאסי אל-מאמון (813–833) ניסה לפייס את השיעים כאשר מינה את השיעי עלי א-רידא (בנו של האימאם מוסא אלכאזם) ליורשו, והוא היה אמור להיות האימאם השיעי השמיני, אלא שהוא מת, ככל הנראה שהורעל, לפני מותו של אל מאמון.
עלי אל-האדי (מת: 868) וחסן אל-עסכרי (מת: 874), האימאמים העשירי והאחד עשר של השיעה, הוחזקו בעיר סמארא תחת מעקב קפדני.
וככל הנראה שניהם הורעלו על ידי העבאסים.
לידתו של האימאם השיעי השנים עשר, מוחמד אל-מהדי, הוסתרה מהעבאסים מחשש שיהרגו אותו ונותר במסתור מאז 874. השיעים מאמינים שזה היה על פי רצון האל והאימאם הנעלם יופיע מחדש בסוף הימים כדי למגר את העוול והרוע.
בתקופת העבאסים נוסדה השושלת האיסמאעילית.
לאחר מותו של האימאם השישי, ג'עפר אל-צאדק בשנת 765, היו שטענו כי יורשו המיועד היה בנו אסמעיל, על אף שהוא נפטר לפני מות אביו.
הם הקימו את זרם האסמאעיליה (الإسماعيلية) ומינו אחריו את בנו האימאם מוחמד בן אסמעיל.
האסמעילים התנגדו באופן פעיל לעבאסים, ומאמציהם הגיעו לשיאם בהקמת הח'ליפות הפאטימית (שלטה:  909–1171) בצפון אפריקה.
עֲלוּמִים הוא קיבוץ דתי במועצה אזורית שדות נגב, מדרום-מערב לצומת סעד, המשתייך לתנועת הקיבוץ הדתי.
חברי הקיבוץ עוסקים בעיקר בחקלאות, הכוללת גידולי שדה, גידול עופות למאכל ורפתות להפקת חלב.
לאחר שפונו מהקיבוץ אל מלונות בנתניה בטבח שבעה באוקטובר, ב-2024 שבו התושבים והחלו בתהליכי הפרטה של הקיבוץ המתחדש.
יישוב עלומים נוסד בשיתוף פעולה של "בני עקיבא" ושל "הקיבוץ הדתי".
המטרה הייתה לחדש את גוש ההתיישבות של הקיבוץ הדתי בנגב, שנפגע במלחמת השחרור עם כיבוש כפר דרום והרס בארות יצחק.
שני גרעיני ההתיישבות המייסדים הוכשרו בקיבוץ סעד: גרעין "עלומים", על שם קבוצת עלומים שהקימה את קיבוץ סעד, וגרעין "אורים".
אבן הפינה הונחה בכ"ט כסלו תשכ"ה, יום ציון זכרם של חברי "שיירת העשרה", שהותקפה במארב בדרכה לגוש עציון בתש"ח.
המתיישבים הראשונים עלו לקרקע באלול תשכ"ו, ספטמבר 1966.
קיבוץ עלומים הוא חלק מתנועת הקיבוץ הדתי, תנועה המונה 23 קיבוצים ומושבים שיתופיים, כולם דתיים, ביניהם קיבוץ סעד השוכן בסמיכות לעלומים.
הקיבוץ מנהל אורח חיים דתי ציוני.
הקיבוץ מונה כיום כ-130 בתי אב, רובם בוגרי גרעיני נח"ל, אשר במשך השנים הצטרפו לקבוצה.
כרבע מהאוכלוסייה עלתה לארץ במסגרת גרעיני בני עקיבא מאנגליה ונתח גדול שייך גם לבנים חוזרים שקבעו את ביתם במקום.
רב הקיבוץ הוא הרב עמית קולא.
פרנסת הקיבוץ מתבססת בעיקר על חקלאות.
שטחו של הקיבוץ והשטחים החקלאיים סביבו הוא כ־7,000 דונם, ועוד כ־4,000 דונם הם שטחי גידולי שדה באזור הקיבוצים אורים - צאלים.
המרכיב העיקרי בחקלאות היישוב הוא גידולי שדה, בהם: גזר, תפו"א לשוק המקומי וליצוא, ובטטות.
כמו כן מטע אבוקדו, פרדסי הדרים גדולים וקטנים, ומטע חוחובה (לתעשיית הקרמים).
חלק מהגידולים הם גידולים אורגניים, שהתפתחו בשנים האחרונות.
בעלומים קיימים שלושה מערכי אריזה לתוצרת חקלאית: לגזר, תפוחי אדמה ופלפלים.
בנוסף קיימים חדרי קירור לאחסנת תוצרת חקלאית.
בית אריזה אורגני נחנך במרץ 2010. ניתנים בו שרותי מיון אריזה קירור ושילוח לנמלים.
השירותים ניתנים למגדלים מצפון הארץ ועד דרומה.
בית האריזה אורז כ-10,000 טון גזר בעונה.
הרפת בעלומים היא מן הרפתות המקצועיות בארץ.
בקיבוץ קיים בית כנסת ובסמיכות לו בית מדרש עם ספרייה.
בנוסף קיימים בקיבוץ מכינה קדם צבאית לבנים ובנות "מכינת יונתן", וכן אירוח כפרי למשפחות ולזוגות.
בחדר האוכל בקיבוץ יש ארבעה תבליטי קרמיקה גדולים של האמן משה סעידי מקיבוץ כפר מנחם.
בשנת 2014 נחנך בעלומים אתר המורשת "בארות בנגב", בליווי המועצה לשימור אתרים.
האתר מוקדש למורשת ההתיישבות בנגב, התיישבות הקיבוצים הדתיים, וסיפור הקרב בבארות יצחק שעצר את המצרים אך גרם להרס הקיבוץ ולדילמות בהקשר שיקום הקבוצה.
האתר בנוי משני מוקדים: מבנה לקבלת קהל הנמצא בתוך הקיבוץ, בו ניתן לצפות בסרט המיצג ובתצוגה היסטורית, ואתר מגדל המים של בארות יצחק הישנה.
מגדל המים נמצא בשדות שבסמוך לקיבוץ ומסביבו הוצבו שלטי מידע המספרים על ההתיישבות באזור בתקופת מלחמת העצמאות, על הקרב מול המצרים ב-1948 ועל ההתיישבות במרחב עוטף עזה היום.
מאתר מגדל המים ניתן להשקיף על שכונת שג'אעייה שבעיר עזה.
בשנת 2019 שופצו מבני המגורים הראשונים של הקיבוץ במסגרת הקמת אתר "חצר ראשונים" בעלומים.
השיפוץ נעשה בעזרת משרד התיירות והמועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.
בשלב ראשון שופצו שלשה מבנים טרומיים ששימשו את הגרעינים המייסדים וממשיכים גם כיום לשמש כמבני ציבור.
על חזית כל מבנה מוצג פסוק מהמקורות המתייחס לשימושו העכשווי.
הבניין: משרדי ענף הבניין של עלומים.
במסגרת המיזם, מוקדש המבנה לתיעוד הבינוי, הנוי ופיתוח הקיבוץ.
המלאכה: מבנה המוקדש לתיעוד ענפי החקלאות והמלאכה בקיבוץ.
המורשת: מבנה המוקדש לתצוגות נוסטלגיה ולארכיון הקיבוץ.
חצר הראשונים מקיימת הדרכה לקבוצות הכוללת סיור מודרך בחצר ראשונים ו"בשביל הבנים", גני הילדים הממוגנים.
השלב השני של חצר הראשונים יכלול בין היתר את שיפוץ מבנה המועדון הישן, שבו יוכלו המבקרים לצפות בסרט עדכני על קיבוץ עלומים.
במתקפת הפתע על ישראל, ביום שבת 7 באוקטובר 2023, פשטו כ-85 מחבלים על הקיבוץ ונהדפו על ידי כיתת הכוננות בת 15 תושבים שיחד עם כוחות הביטחון הרגו עשרות מחבלים.
הם ניהלו את הקרב מ-6:30 בבוקר ועד לשעה 14 בצהריים.
במשך היום הגיעו כוחות לסיוע ולתגבור מיחידת מצדה, יהל"ם, גדוד 890 צנחנים, יחידת שלדג, יס"מ נגב.
לאחר שלא הצליחו לחדור לאזור המגורים, פנו כעשרה מהמחבלים לרפת, שם רצחו 22 עובדי חקלאות מנפאל ומתאילנד וחטפו שניים מהם, שרפו את המתבנים ואת מכון החליבה וחוררו ביריות את מכלי החלב.
ב-12:30 הגיעו עשרות מחבלים לאזור בית האריזה של הקיבוץ, נתקלו בכוח צנחנים, ומסוק קרב הרג את מרביתם.
לאחר מכן חדרו מחבלים נוספים אל הקיבוץ מאזור מטע האבוקדו והצליחו לפצוע אחד מחברי הקיבוץ בטרם נהרגו.
בקיבוץ עלומים ובשעריו נהרגו ונרצחו 64 אנשים - מתוכם 22 עובדים בחקלאות מתאילנד ונפאל, 5 אנשי כוחות הביטחון ועוד 37 אנשים ממסיבת הנובה ועוד עוברי אורח שנהרגו ונרצחו.
מסמך שנתפס לאחר המתקפה העיד כי מחלקה של חמאס שנשלחה לכבוש את קיבוץ עלומים קיבלה הוראות ברורות לטבוח באזרחים.
ב-8 באוקטובר פונו חברי הקיבוץ לנתניה.
העלוקות (שם מדעי: Hirudinida) הן תת-מחלקה של תולעים טבעתיות.
בתת-מחלקה זו מוכרים כ-600 מינים של עלוקות.
גופן של העלוקות פחוס, מוארך וצבוע בצבעים זוהרים שונים: ירוק, חום, שחור, אדום או כחול.
הן דומות במראן הכללי לחשופיות, עשויות טבעות-טבעות.
אורכן של העלוקות נע בין סנטימטר בודד ל-15. עיני העלוקות סדורות בקדמת הראש בזוגות, מספרן משתנה בין המינים השונים ונע בין 4 ל-10 עיניים.
העלוקה מתקדמת באמצעות שני כפתורי הצמדה, הן נאחזות בעצם בעזרת הכפתור האחורי ואז מתקדמות, נאחזות בעזרת הכפתור הקדמי, מושכות את גופן וכן פעמים רבות.
פיה של העלוקה מכיל במינים מוצצי הדם כמה שורות של שיניים קטנות דמויות מסור ומנגנון שאיבה.
הוא מצוי בחלק הקדמי של הראש, ליד כפתור ההצמדה הקדמי.
העלוקות הן אנדרוגיניות, כלומר, לכל עלוקה יש איברי רבייה זכריים וגם איברי רבייה נקביים.
הן מזדווגות זו עם זו, כשכל אחת מפרישה לגוף השנייה זרע ומפרה אותה.
יש בין העלוקות אוכלות בשר (תולעים, שלשולים וזחלים), אוכלות פגרים, ועלוקות האוכלות פירורי חומר אורגני, אולם רובן הן טפילים המוצצים את דמם של בעלי חיים שונים, כגון יונקים, עופות ודגים.
הן נצמדות אל הפונדקאי, נדבקות אליו ומוצצות את דמו אל תוך תאים מיוחדים בגופן המיועדים לאחסון דם.
העלוקה מזרימה חומר מרגיע המונע מקורבנה לחוש בה ולאחר מכן מזרימה לפצע חומר בשם הירודיון המונע את קרישת הדם.
לאחר שהיא מתמלאת, היא נושרת מעל הפונדקאי והדם שמילאה מספיק לה למשך כמה שבועות.
העלוקות זקוקות ללחות רבה כדי להתקיים, לכן, רוב העלוקות חיות ליד מקווי מים, יש החיות רק בתוך המים, יש החיות במים וביבשה, ויש החיות רק ביבשה.
העלוקות הללו מצויות בג'ונגלים לחים וביערות גשם במזרח אסיה.
הן נמצאות על הקרקע או בסבך וממתינות ליונקים שיתקרבו אליהן ונצמדות אליהם.
אין לפונדקאי כל אפשרות להימנע מהן, בגלל החומר המאלחש שהן מפרישות ושבגללו לא ניתן להרגיש אותן.
הן ניתנות לזיהוי על פי הדימום שהן גורמות, וגם אז יקשה על הפונדקאי לעצור את הדם עקב החומר המונע קרישה שהעלוקה מפרישה.
העלוקה הרפואית (Hirudo medicinalis) מסוגלת למצוץ פי חמישה דם ממשקל גופה ומפרישה לפצע חומר נוגד קרישה המותיר את הפצע מדמם עד כ-10 שעות.
ברפואה המסורתית היא שימשה בהליכים רפואיים בעיקר להקזת דם.
ברפואה מודרנית יש לה עדיין מספר שימושים, והעיקרי בהם הוא בניתוח לחיבור מחדש של רקמות, למשל: אצבע גדומה.
עקב אי-יכולתם של המנתחים לחבר מחדש את הוורידים (כשמחברים אך ורק את העורקים הראשיים), דם זורם לתוך הרקמה אך לא יוצא ממנה; העלוקה מוצצת עודפי דם, וחשוב מכך, מפרישה כל הזמן נוגדי קרישה למקום הנדרש, וזה מאפשר לגוף לבנות מחדש את הוורידים שנקטעו.
עלות אלטרנטיבית (וכן הוצאה אלטרנטיבית) היא מושג יסודי בכלכלה, המבטא את מחירו של מוצר מסוים על ידי המחיר של האלטרנטיבות שנזנחו לטובת ייצור מוצר זה.
לדוגמה, עיר מחליטה להקים בית חולים בשטח שברשותה.
העלות האלטרנטיבית, אם כך, היא השימושים האחרים בשטח זה אשר עמדו בפני העיר (כגון מרכז קניות המכניס לעיר מיסים, מגרש חנייה הפותר בעיות תחבורה בעיר, מכירת המגרש ושיפור התקציב של העיר).
דוגמה נוספת היא העלות האלטרנטיבית של בילוי עם חברים במשך שעתיים - שכר שתי שעות עבודה.
עלות אלטרנטיבית יכולה להימדד בצורה כמותית (במונחים של כסף - המיסים המגיעים מהקניון שווים סכום כסף מסוים) אך היא נמדדת בהרבה מקרים בצורה איכותית (במונחים של "ערך" - שטח ירוק לרווחת ילדינו).
חישוב העלות האלטרנטיבית חשוב ביותר בכל תכנון כלכלי שמטרתו לבחור את האלטרנטיבה הטובה והרווחית ביותר מבין האפשרויות.
הדרך הפשוטה ביותר לחישוב עלות אלטרנטיבית היא לענות על השאלה "מהי האלטרנטיבה הטובה ביותר העומדת בפני לאחר האלטרנטיבה שבחרתי?".
לדוגמה, העלות האלטרנטיבית של תשלום שכר לימוד היא מכונית חדשה.
העלות האלטרנטיבית של חופשה משפחתית היא סיום תשלום המשכנתא על הבית.
חשוב להדגיש כי העלות האלטרנטיבית אינה הסכום של האלטרנטיבות האחרות אלא רק האלטרנטיבה הבאה בתור מבחינת כדאיות.
כלומר, העלות האלטרנטיבית של הקמת בית החולים בעיר אינה העלות של מיסים ממרכז מסחרי, וגם ממכירת השטח לגורמים פרטיים, אלא רק של אחת מן האלטרנטיבות.
בנוסף, עלות או תועלת יכולות גם הם להיות הסתברותיות, דבר הנתון להערכה סובייקטיבית.
למשל, הערך של שתי שעות עבודה נוספות בעבודה הנוכחית מול ערך הסתברותי של עבודה אלטרנטיבית בשכר גבוה יותר לשעה, היכולה להימצא כתוצאה ממפגש חברתי.
(הסיכוי למצוא עבודה בשכר גבוה יותר לשעה כתוצאה ממפגש חברתי) X (סך ההשתכרויות העתידיות בעבודה אלטרנטיבית לעומת אלו מזו הנוכחית, במידה שתימצא כתוצאה מהמפגש עבודה אלטרנטיבית כנזכר לעיל)
בעיה נוספת במדידת עלות אלטרנטיבית היא הקושי הרב במדידתה של השפעה של גורם אחד בודד על גורם שני בודד במערכת כלכלית גדולה כמו מדינה או תאגיד רב לאומי.
הפתרון לבעיה זו נמצא בצורת מודל מופשט ביותר הנקרא עקומת תמורה.
עקומת התמורה מנסה לפשט את המערכת הכלכלית למערכת שבה יש שתי אלטרנטיבות ייצור וכל עלייה באלטרנטיבה אחת גורמת לירידה באלטרנטיבה האחרת.
המציאות, כמובן, מורכבת בדרך כלל ממספר אלטרנטיבות גם יחד (למשל, תקציב המדינה המופנה למגוון אפיקים בהרכב זה או אחר).
העלות האלטרנטיבית מתחלקת לשלושה סוגים: כוללת, ממוצעת ושולית.
עלות אלטרנטיבית כוללת היא סך הוויתור על יחידות מוצר X בייצור יחידות Y ולהפך.
הוצאה זו מחושבת על ידי חיסור של הכמות המיוצרת של יחידות מוצר מהכמות המקסימלית של יחידות מוצר אותה המשק מסוגל לייצר בזמן נתון.
עלות אלטרנטיבית ממוצעת מתארת בעצם את גודל הוויתור הממוצע על יחידות מוצר X בייצור יחידת מוצר Y ולהפך.
הוצאה זו מחושבת על ידי חילוק של ההוצאה האלטרנטיבית הכוללת בייצור מוצר X עם הכמות המיוצרת הנוכחית שלו ולהפך.
עלות אלטרנטיבית שולית (MRT = Marginal Rate of Transformation) היא גודל הוויתור ביחידות מוצר X עבור יחידת ה-Y האחרונה המיוצרת (השולית) ולהפך.
העלות האלטרנטיבית השולית היא הערך המוחלט של השיפוע של עקומת התמורה.
לרשות משק המייצר X ו-Y חמישים עובדים.
במהלך יום עבודה, כל עובד מסוגל לייצר 2X או 1Y.
מקסימום X ביום - 100 (נקודה E בעקומה מימין).
מקסימום Y ביום - 50 (נקודה A בעקומה משמאל).
נניח שנקודת הייצור שלנו היא (50,25)D.
העלות האלטרנטיבית הכוללת בייצור (25)OF היא (50)GE
העלות האלטרנטיבית הכוללת בייצור (50)OG היא (25)FA
העלות האלטרנטיבית הממוצעת בייצור X היא 1/2 (25/50)
העלות האלטרנטיבית הממוצעת בייצור Y היא 2 (50/25)
העלות האלטרנטיבית השולית בייצור X היא 1/2 (על מנת לייצר את יחידת ה-X האחרונה נאלצנו לוותר על ייצור של 1/2Y).
העלות האלטרנטיבית השולית בייצור Y היא 2 (על מנת לייצר את יחידת ה-Y האחרונה נאלצנו לוותר על ייצור של 2X).
עלון שבת (מכונה גם עלון פרשת השבוע) הוא שבועון המכוון לציבור היהודי-דתי ונועד לקריאה בשבתות.
עלוני השבת מחולקים לרוב בבתי כנסת.
הם מכילים דברי תורה, העוסקים בעיקר בפרשת השבוע, לצד התייחסות לענייני השעה.
עלוני שבת רבים מופצים מטעם גופים אידאולוגיים, המבטאים בעלון את השקפתם.
כמו כן, ישנם עלוני שבת שמופצים מטעם חברות פרסום ושיווק.
בשל מגמה מסחרית זו, התעוררה ביקורת על תופעת העלונים ותפוצתם.
על השפעתם של עלוני השבת אמר ירון לונדון: "היום יש כל כך הרבה אמצעי תקשורת: לא רק עיתונות מודפסת, אלא בעיקר האינטרנט והמון המון עיתונות דתית מסוגים שונים, שלדעתי השפעתם המצטברת גדולה יותר מהעיתונות הממוסדת.
זה אמצעי תקשורת עצום בתפוצתו והשפעתו.
כאשר מדברים על ימין ושמאל בתקשורת לא מביאים בחשבון את המדיה הזאת."
נכון לשנת תשע"ח (2017-2018) יוצאים לאור בישראל למעלה מ-500 עלונים בכל שבוע.
רוב עלוני השבת מופצים בידי חברות הפצה המתמחות בהבאת העלונים למספר רב של נקודות הפצה.
אחת מחברות אלו היא חברת ההפצה של מקור ראשון.
במקור הופצו עלוני השבת בבתי כנסת.
עם התרבות עלוני השבת שעיקרם אינה דברי תורה, הועברה חלוקת עלוני השבת בחלק מהיישובים הדתיים למקומות אחרים כמו ליד תיבות הדואר או המכולת.
עם התרבות מספר עלוני השבת הוכנו במקומות שונים מתקנים מרובי תאים להצגת העלונים.
בשנת תשע"ג (2013) החל לצאת לאור חוברת שבועית בתשלום הנקראת "כל העלונים" המכילה את רוב העלונים המבוקשים, ונשלח אל המנויים.
כמו כן, רוב העלונים מופצים באופן סדיר באתרי אינטרנט של מוציאי העלונים ובאופן מרוכז באתרי אינטרנט של הציבור הדתי, כמו "כיפה".
עלוני השבת מתבססים על חלוקה חינמית ועל כן כמעט ואין עלונים הגובים דמי מנוי מהקוראים.
במקום זאת, מתבססים רבים מהעלונים על פרסומות.
אולם לאור התחרות הקשה בענף, חלק מהעלונים אינם מצליחים להתקיים מפרסומות.
למשל, העלון הוותיק שבת בשבתו נסגר בשנת 2017 לכתשעה חודשים לאחר שבמשך זמן רב פעל בהפסד.
חלק מהעלונים מופצים על ידי עמותות המסבסדים את הפצת העלון מתרומות או מהכנסות פעילויות אחרות שלהן, בראותם את הפצת העלון דרך לפרסם את הפעילות שלהם.
מקור נוסף של מימון לעלונים הוא תרומות.
בנוסף, חלק מתקציב האגף לתרבות יהודית במשרד החינוך מיועד למימון עמותות המפיקות עלוני שבת.
התמיכה ניתנת לעמותה המפיקה עלון שבועי או דו-שבועי המופץ ב-200 מוקדים או יותר, הפרוסים על פני 5 יישובים לפחות.
מימון ממשלתי לעלוני שבת החל עוד באמצע שנות ה-80 כאשר משרד הדתות בשליטת המפד"ל היה קונה עמוד פרסום של פעילותו בעלון שבת בשבתו המזוהה עם המפד"ל.
לאחר שש"ס נכנסה למשרד הדתות בשנת 1992 הפסיק משרד הדתות לפרסם בשבת בשבתו ועבר לפרסם בעלון המזוהה עם ש"ס.
לעלון שבת כמה פורמטים - לעיתים הוא בן שני עמודים ולעיתים בחוברת המכילה יותר מעשרה עמודים, לעיתים כדף אחד המקופל אל עצמו ונפרס לאורך, ובגדלים רבים.
בעלון אחד או יותר מהמרכיבים הבאים:
מאמר מרכזי - המתייחס לעיתים לאירועים אקטואליים.
"ווארטים" (דברי תורה קצרים) - רעיונות המנוסחים לעיתים במשפט אחד ומבוססים לרוב על דברי חז"ל ורבנים.
זמני כניסת שבת ויציאתה במקומות שונים בישראל, ולעיתים אף בעולם.
פינת הלכה - סיכומי הלכות נחוצות.
סיפור - סיפור עם רקע דתי, שבסופו יש מסר מסוים או קשר כלשהו לפרשה או לענייני השעה.
ביוגרפיה רבנית - ביוגרפיה של אישיות רבנית (לרוב אישיות מוכרת בציבור אליו מופנה העלון).
סקירת פעילויות הזרם שהעלון מזוהה עמו.
סקירת ספרים חדשים שיצאו לאור.
הנצחה - עלונים רבים מקבלים מימון מתרומות, ורוב התורמים נוהגים להנציח את קרוביהם בעלונים.
מודעות פרסומת - מקור המימון המרכזי של מרבית העלונים.
על תופעת עלוני השבת נמתחה ביקורת מצד רבנים ואישים אחרים בציבור הדתי.
ובשנת ה'תשע"ה קרא הרב דוד לאו להימנע מהזכרת שם ה' בעלונים.
רבים קוראים בהם בזמן התפילה, מה שגורם לחוסר ריכוז בזמן התפילה.
ברבים מהעלונים ישנן פרסומות מסחריות, שהעיון בהן בשבת הוא בעייתי מבחינה הלכתית.
קיימת התנגדות להכנסת עלוני פרשת שבוע בעלי גוון פוליטי.
קיימים עלונים בהם נושא ארץ ישראל וההשקפה של אנשי ארץ ישראל השלמה תופסים חלק רב מהעלון.
לעומתם יש כאלו הסבורים שדעות פוליטיות הרואות בעין אוהדת את חזון "ארץ ישראל השלמה" הן דעת תורה וכל שכנוע ועידוד לדעות כאלו הוא לדעתם בעל ערך של לימוד תורה.
בעיה נוספת היא כמות הדפים העצומה המודפסת ומופצת כל שבוע, הנזקקת לגניזה.
לטענת עמותת "ירוק עכשיו" שערכה סקר בנושא, ב-2009 עלון ממוצע יצא בתפוצה שבועית של בין 60 ל-80 אלף עותקים בכל שבת, והעלונים מהווים כמעט 80% מהגניזה בבתי הכנסת.
בעיית הגניזה אינה רק בבתי הכנסת, אלא גם בתוך הבתים כאשר בני הבית מביאים הרבה עלונים היוצרים כמות רבה לגניזה.
ביקורת מכיוון אחר היא על התרבות שמקדמים העלונים, של הסתפקות ב"וורטים" ודברי תורה קצרים על פרשת השבוע, בקריאה במהלך התפילה וללא כל עומק.
תנועת צעירי השמאל הדתי ציונות דתית ריאלית מוציאה לאור מדי יום ראשון עלון ביקורת וירטואלי, "רק רצינו להאיר", המתייחס לתוכן המופיע בעלונים אלו - בעיקר לתוכן הפוליטי-ימני של שאר העלונים.
לטענת התנועה, במקרים רבים עלוני פרשת השבוע מכילים חצאי עובדות או אמיתות לא מבוססות, ומטרת עלון ביקורת זה היא לתקן את הדרוש תיקון.
הוצאה מרשות לרשות - (בעיקר בחוץ לארץ).
הלוקחים את העלון לבתיהם במקום שאין בו עירוב, עוברים על איסור טלטול בין רשות היחיד לכרמלית.
לא כל העלונים נחשבים מתאימים מבחינת ההשקפה מבחינתם של ציבורים שונים.
כך לדוגמה קיים מספר לא מבוטל של בתי כנסת המתנגדים להכנסת עלונים בעלי גוון פוליטי מסוים, כמו אלו של תנועת כ"ך מחד, או של תנועת קולך מאידך, וכן עלוני בחירות (בתקופת בחירות) המופצים במסווה של עלוני פרשת שבוע.
בשל בעיות אלו ישנם בתי כנסת בהם כלל אין מחלקים דפים אלו, ובאחרים נערכת ברירה קפדנית.
ישנם בתי כנסת המחלקים את העלונים רק לאחר התפילה.
כמה עלונים התייחסו בעצמם לבעיה, כאשר חלקם נטולי פרסומות לחלוטין (אם כי עלונים אלה אינם זוכים לתפוצה נרחבת, עקב קשיי מימון), וחלקם רק מוסיפים אזהרה שלא לעיין בפרסומות בשבת.
דרך נוספת להימנע מהבעיה, היא לחלק את העלונים מחוץ לבתי הכנסת.
בנוגע לבעיית הגניזה, הציעו חלק מהרבנים אפשרויות שונות: הרב יובל שרלו פסק שמותר לגרוס את העלונים, במקרה שהדבר מתאפשר, וכי אין בכך משום זלזול בדברי תורה.
היו שהציעו שמותר יהיה לזרוק את העלונים לפח אם ייעטפו בכבוד הראוי.
הרב אליעזר מלמד סבור שהיה כדאי לגרוס את הדפים לטובת מיחזור של נייר שעליו יודפסו מחדש דברי תורה.
הוא גם טוען שעלונים שרובם אינו דברי תורה אינם חייבים כלל בגניזה (אלא יש לעוטפם בשקית שאינה שקופה או בעיתון אחר וכך להניחם בפח).
הייתה אף הצעה (בתור רעיון לדיון ולא פסק הלכה) של הרב ישראל רוזן, שבעצמו קשור לעלון "שבת בשבתו", לפיה דברי תורה שמודפסים על דעת שייזרקו, יכולים להיזרק לאשפה.
בשנת ה'תש"ע 2009 יזמה עמותת "ירוק עכשיו" "תו ירוק" לעלוני שבת כדי לפתור את הבעיה הסביבתית של הדפסת קרוב למיליון עותקים של עלוני שבת מדי שבוע ובעיית העומס על הגניזה.
כל עלון שמתחייב לעמוד בקריטריונים שיאפשרו לשים אותו במיחזור נייר מקבל "תו ירוק" - ניתן למיחזור.
הפסיקה ההלכתית זכתה לתמיכה רחבה של רבנים ובראשם הרב יעקב אריאל, הרב יובל שרלו והרב אריה שטרן.
באשר לבעיית התרבות שמקדמים העלונים, לכך אמנם לא נמצא פתרון אמיתי, אך לעומת זאת היו שקראו לפעול ברוח האמרה "אם אינך יכול לנצחם, חבור אליהם", ולנסות לחנך את הציבור לגישה מעמיקה, דווקא דרך העלונים.
בשנים 2007 עד 2015 התפרסם באתר כיפה טור בשם "מעלעל" שסוקר ומבקר את עלוני השבת השונים.
החל מאוגוסט 2017 התפרסם באתר תרבוש אשר קשור לאתר דתילי טור בשם "המבקר" שסוקר את עלוני השבת השונים בנימה ביקורתית אך עניינית.
להלן סקירת העלונים המשמעותיים ביותר.
בהמשך מופיע סקירה אודות עלונים נוספים.
מלבד העלונים המצוינים כאן, קיימים עוד עשרות עלוני שבת שישיבות ובתי כנסת שונים מוציאים בכמות מצומצמת שלא מופיעים כאן.
שבת בשבתו – בהוצאת הסתדרות הפועל המזרחי בארץ ישראל ומכון צומת.
החל להופיע באמצע שנות ה-80 בעריכתו של הרב ד"ר יצחק אלפסי.
כולל מאמרים ומדורים המתייחסים לפרשת השבוע, תרגום אונקלוס, חסידות, הלכה ועוד.
במהלך שנות ה-90 עברה האחריות על הוצאתו לאור לידי מכון צומת, אך הוא ממשיך להביע מגוון דעות השייכות לזרם המרכזי, בדגש על גישתה של ישיבת הר עציון, בציונות הדתית.
עיקר הרבנים הכותבים בעלון מתגוררים בגוש עציון או מלמדים בישיבת הר עציון, ובהם הרבנים ישראל רוזן, אמנון בזק, עמיחי גורדין, שלמה שוק, ועוד.
שיחת השבוע – בהוצאת צעירי אגודת חב"ד ובעריכת הרב מנחם ברוד דובר חב"ד, אשר גם כותב את המאמר הראשי.
החל להופיע באמצע שנות ה-80, מראשוני העיתונים מסוג זה, ופופולרי בכל המגזרים.
מבנה העלון כמעט ולא השתנה במהלך השנים והוא כולל מאמר עורך בנושאי אקטואליה יהודית או פוליטית, סיפור יהודי היסטורי, רעיון לפרשת שבוע מתורתו של הרבי מלובביץ', ראיון ותשובה הלכתית.
החל משבט תשפ"ב מספר העמודים עלה ל-8. העלון מופץ מדי שבוע בכ-250 אלף עותקים.
העלון יוצא לאור גם בצרפתית, אנגלית ורוסית.
באהבה ובאמונה – בהוצאת מכון מאיר.
בעלון מאמר פותח מאת ראש המכון הרב דב ביגון, סיפור לילדים מאת הרב שלמה אבינר ומאמר שלו בעמוד האחורי.
בעבר הופק על ידי פרסומי ישראל ושות', אך בתחילת 2010 עבר להפקה עצמאית תוך מתיחת פנים לעיצוב העלון.
כמו כן, מופיע ציטוט מתוך כתבי הרב קוק, ובעבר היה גם ציטוט מבנו, הרב צבי יהודה.
גילוי דעת – עלון תורני היוצא לאור על ידי תנועה "כהלכה".
מנכ"ל העלון והתנועה הוא אבי קנטרוביץ ומדורו העלון הוא המדור הראשי.
העלון מפרסם מדורים בענייני דת, יהדות, חברה, משפחה, כלכלה וחיי היומיום.
בין המדורים המוצגים בו; גילוי דעת, גלוי וידוע, עניין משפחתי, מדורת השבט (בה מומלצים כל שבוע דיסק ספר וטיול אחד).
שורת הדין, היסטוריהודי, חנוך לנוער, מבט נשי, נהלך ברגש, הלל אומר, אחד על אחד, גלויה (מדור הקומיקס), חוות דעת ודעת לילדים.
המדורים נכתבים ברובם המוחלט על ידי אנשי מקצוע וברובם, רבנים כמו הרבנים מנחם בורשטין ודב ליאור.
בכל שבוע מתפרסמת תמונה של ארץ ישראל בשער הגיליון אותה צילם אחד מקוראי העלון.
אל תמונה זו מתלווה פסוק מתוך פרשת השבוע.
ישע שלנו – יוצא על ידי מועצת יש"ע ונועד לחזק את הקשר בין המועצה לבין ציבור תומכיה.
לצד דברי תורה, מציג העלון אתרי התיישבות ביהודה ושומרון וכן את עמדת המועצה בנושאים שונים.
מאורות הדף היומי – עלון שיוצא לאור על ידי בית המדרש למגידי שיעור "הדף היומי" של התלמוד בראשות הרב חיים דוד קובלסקי החל משנת התשנ"ט (1999).
העלון עוסק בנושאים שנידונו בדפים הנלמדים באותו שבוע, ומתמקד בסוגיות שיש בהן עניין לאדם המודרני, בתוספת סיפור שבועי העוסק בחשיבות לימוד התורה.
עלון זה הוא ייחודי מעט בנוף העלונים, מכיוון שאין הוא עוסק בנושאים אקטואליים או בנושאים מפרשת השבוע, אך הוא מופץ כעלון פרשת שבוע לכל דבר, וכך נהוג להתייחס אליו.
מצב הרוח – עלון המוקדש לציבור הדתי-לאומי.
העלון מופץ באזורים רבים בארץ ומביא כתבות במגוון רחב של נושאים.
אף על פי שהוא מופץ בבתי הכנסת כעלון שבת הוא מחשיב את עצמו לעיתון והכתבות המתפרסמות בו משקפות מצב זה.
לצד הכתבות הרבות מתפרסמות מודעות לציבור ואף מדורים של רבנים ורבניות.
בעלון מופיעים טורים של עמיעד טאוב וציפי בקר-מנוביץ.
יו"ר העלון הוא שאול יהלום ומנכל"י העלון הם אלי עציון ושוקי גולובינסקי.
שבתון – נוסד בשנת תש"ס (2000) על ידי העיתונאי מוטי זפט.
רוב תוכן העלון מוקדש לדברי תורה, ומופיעים בו מדורים קבועים ומתחלפים על פרשת השבוע, יחד עם כתבות מגזין, טורים ומדורי אירוח.
על שער העלון מתפרסם מאמר מרכזי שכותבו משתנה (בו כתבו הנשיא ריבלין, מפכ"ל המשטרה ועוד).
רוב העלון מוקדש לדברי תורה; כתבות בנושאי פרשת שבוע ויהדות.
עולם קטן – "השבועון לצעירים".
עיצובו של העלון ייחודי ופחות מסודר ותוכנו משתנה.
מטרתו של העלון היא להתמודד עם נושאים הקשורים לעולמו הרוחני של הנוער הדתי, לענות על התלבטויות שונות בנושאים אלו, ולעודד חיים רוחניים עמוקים יותר אצלו.
חלק גדול מהעלון מוקדש למאמרים ויצירות ספרות ושירה של בני נוער המתבקשים לשלוח חומר למערכת.
הרבנים הכותבים בעלון משתנים והם באים מכל גוני הציונות הדתית.
נופשים – עלון ייחודי במגזר הדתי המוקדש לתיירות, תרבות ופנאי מופץ בכל הארץ במעל מ-60 אלף עותקים ועוד כ-30 אלף עותקים בדיגיטל.
העלון עוסק בתיירות וסגנון חיים למשפחה הדתית ובו כתבות על מסלולים בארץ ישראל ובחו"ל עם דגש על נופש יהודי וכשר.
העלון חולק לראשונה בה' באייר התשע"ו.
מו"ל העלון הוא רונן רחמים.
עונג שבת – עלון שבת המופץ על ידי ארגון הידברות ומופיעים בו תכנים מתחלפים וכן מאמר של הרב זמיר כהן, הלכות מאת מוקד ההלכה של הארגון, מדור לילדים ומדור לנשים.
שביעי – עיתון המחולק בבתי הכנסת המוקדש לציבור הדתי-לאומי.
העיתון מופץ בכל הארץ ומביא כתבות במגוון רחב של נושאים.
העיתון אינו מכניס דברי תורה, מאמרי רבנים וכדומה לתוכו.
בעיתון חדשות מתחומים מגוונים אקטואליה, ביטחון, חברה, נשים, אומנות וספורט.
עורכת העיתון הילה ניסן-פרידמן ומו"ל העיתון הוא רובי לוזון.
קרוב אליך – עלון העוסק בעבודת ה' ברוח חסידית.
בעלון דברים של הרבנים: יהושע שפירא, עדין אבן ישראל, יונתן זקס ועוד.
נפלאות – עלון נפלאות הוא חוברת סיכומים (בדרך כלל טריים) של שיעורי תורה והתוועדויות חסידיות של הרב יצחק גינזבורג.
בשונה מרוב העלונים, אותם מפיצים חברות שונות – חוברת זו מופצת על ידי אנשים עצמאיים ברחבי הארץ.
נכון לאב תשפ"ב יש יותר מ-475 מפיצים ברחבי הארץ.
אביטה-נפלאות – העלון אביטה נפלאות הוא חוברת-בת של העלון נפלאות.
העלון יוצא לאור פעם בשבועיים (בקירוב), ומכיל עיבוד של שיעור או מאמר של הרב יצחק גינזבורג.
מלבד השיעור קיימים בו עוד שתי מדורים: סיפור חסידי או מענה של הרב, ו"מבט אישי" – כתיבה של אחד התלמידים.
ארץ ישראל שלנו, "העלון לכל יהודי בנושאי ארץ ישראל" – העלון יוצא לאור על ידי המטה העולמי להצלת העם והארץ (הגוף שהקים את מפלגת ארץ ישראל שלנו שבאיחוד הלאומי) המזוהה עם הפלג המשיחי בחסידות חב"ד ומטרתו לייצג קו בלתי מתפשר מבין נאמני ארץ ישראל.
בעלון ראיונות עם רבנים ואישי ציבור, מאמרים דעות פרשנויות, חדשות מההתיישבות ופעילות המטה.
העלון מופץ ברבע מיליון עותקים.
באר הפרשה חוברת מלוקטת מדברי הרב אלימלך בידרמן על סדר פרשות השבוע, העלון מופץ באלפי עותקים בישראל ובארצות הברית.
הולך בתם – העלון לילדי ישראל – העלון בעל ארבעה עמודים, החל לצאת בשנת תשע"ד, על ידי ישיבת תם ודעת – בראשות הרב יצחק גינזבורג.
מאז נערך והתפתח, והחליף כמה וכמה תבניות.
כיום, העלון – שמופץ בכל הרשתות החברתיות, וכן במוסדות החינוך של הרב גינזבורג – מכיל: דבר תורה, פתגם מפרקי אבות, סיפור חסידי קצר, סיפור בהמשכים, הסבר על אותיות לשון הקודש על פי ספרו של הרב יצחק גינזבורג, פרק שירה, בדיחה, ושאלות על הגילויון הנושאות פרסים בהגרלה חודשית.
דרכה של תורה – בהוצאת תנועת "הרעיון היהודי" (הקשורה לממשיכי תנועת כ"ך של תלמידי הרב מאיר כהנא ובנו בנימין זאב כהנא שהיה עורך העלון עד הירצחו).
את המאמר הראשי בעיתון היה כותב הרב בנימין כהנא, וגם לאחר הירצחו מובאים מאמרים ישנים פרי עטו.
בעבר פשטה המשטרה כמה פעמים על משרדי העלון ואף החרימה את המחשבים שבהם נכתב, בהאשמה שהעלון מסית לגזענות.
הגאולה מעניין ועכשיו – עלון נוסף מהזרם ה"משיחיסטי" של חסידות חב"ד.
העלון נחשב כמתון יותר מ'שיחת הגאולה'.
העלון יוצא על ידי מטה משיח, כולל בתוכו, דבר תורה לפרשת השבוע, מדור על תורה ומדע, עם דגש על לימוד הוראות בעבודת ה' מחידושים מדעיים עדכניים, מדור ארוך של סיפור חסידי, מדור הסוקר נושא ספציפי בנושא הגאולה, ועוד.
הדף השבועי – בהוצאת אוניברסיטת בר-אילן.
מראהו החיצוני אינו מרשים, והוא כולל שני דפים גדולים ובהם שניים או שלושה מאמרים מדי שבוע.
המאמרים נכתבים בעיקר על ידי מרצים מן האוניברסיטה.
השבת צהר 'חלון בין עולמות' – יוצא מטעם איגוד רבני צהר.
עורך העלון הוא איתמר מור.
כותב במדור הראשי בעלון הוא הרב חיים דרוקמן.
העלון מפרסם לצד דברי התורה גם מודעות פרסום רבות.
מהרבנים הכותבים בעלון; משה ביהל, סתיו, שרלו, פוירשטיין, אלי שינינפלד ועוד.
בעלון מוקדש עמוד לשאלות הקוראים בענייני עסקאות נדל"ן.
זרעים – ביטאון תנועת בני עקיבא בישראל המתפרסם מדי חודש מאז שנת תרצ"ו.
עורך העלון הוא צוריאל הורוביץ.
ממדורי העלון; אורח מליאה, קדש חייך, פרויקט מיוחד, בתנועה עולמית ועוד.
בתחילת העלון מתפרסם דבר המזכ"ל.
בדפו האחרון של עלון 'זרעים' מתפרסמים כל סניפי בני עקיבא במדינת ישראל.
לקראת שבת – חוברת שבועית היוצאת לאור על ידי מכון אור החסידות המפיצה את תורתו של הרבי מליובאוויטש לציבור התורני, בחוברת מדור חידושי סוגיות, פנינים, יינה של תורה חידושים בפירוש רש"י לתורה, דרכי החסידות ועוד..
העלון מופץ באלפי עותקים בארץ, בארצות הברית באוסטרליה ובאירופה.
לקראת שבת מלכתא – עלון שבועי המזדהה עם הזרם החרדי הליטאי ויוצא לאור על ידי מעצמת הפצת התורה דרשו.
מטעמים לשולחן שבת – עלון היוצא מטעם אגודת "אוצרות".
העלון מופץ בארבע שפות; עברית, צרפתית, רוסית ואנגלית.
הוא מופץ מהעיר בני ברק ומותאם יותר לקורא החרדי אך רבים מהציונות הדתית קוראים גם כן עלון זה.
בעלון ציור קומיקס שבועי לילדים מאת הקריקטוריסט יוני גרשטיין, וכן ניתן להקדיש אותו בכל שבוע לעילוי נשמת אדם אחר, בעלון זה אין פרסומות.
מידה טובה – עלון שיזם הרב מיכאל אברהם, שמטרתו לעודד עיסוק במידות שהתורה נדרשת בהן, והבנת המבנה והרעיון הלוגי שלהן.
בכל שבוע עוסק העלון בדרשת חז"ל אחרת על הפרשה, המשתמשת במידות הנזכרות, ומנסה לנתח את ההיגיון שבה.
העלון אינו ממומן על ידי פרסומות או בצורה אחרת, ועל כן הוא מופץ במתכונת מצומצמת, וכל כמה שבועות לבתי כנסת אחרים.
כן מופץ העלון בדואר אלקטרוני.
יצאו מספר ספרים המרכזים את הדיונים והמידע שבעלונים.
מסביב לשולחן – עלון היוצא לאור בעריכתו של עידו פכטר ובהפקתו של צביקה קורצווייל ובו מדורים שבועיים קבועים על פרשת השבוע, מדור הקרוי 'פינת ההלכה' אשר נכתב על ידי עורך העלון.
מדור המדבר על המדע והטכנולוגיה במבט יהודי מפרי עטו של ד"ר עמוס ברדע.
מדורים על השפה העברית והקשר שלה ליהדות שכותב הבלשן ואיש החינוך משה אוסי.
מדור העוסק בחיזוק, העצמה וקאוצ'ינג על פי הפרשה נכתב על ידי ד"ר שי שגב.
חנוך לנער – מאת ד"ר ניצה דורי.
עומק הפשט על הפרשה – מאת הרב עידו פכטר.
ממטבחה של ליאת – המתכון השבועי מאת ליאת קורצוייל.
מדורים נוספים – פנינים, דיוק תפילה, בריאות ועוד.
רבים מהמאמרים הנכתבים בעלון, נכתבים על ידי דוקטורים ופרופסורים בעלי עניין בנושא עליו כתבו.
מסילות אל הנפש – עלון שבועי היוצא מבית מכון 'המאיר לארץ' של הרב יורם אברג'ל ובו מובא השיעור השבועי שלו, לאחר פטירתו מודפס בעלון שיעורי השבועי של בנו ממשיך דרכו הרב יוסף חיים אברג'ל שליט"א.
מעט מן האור – בהוצאת תנועת אורות, הקשורה לתנועת תקומה החברה באיחוד הלאומי.
החל להופיע בתחילת שנת תש"ס (2000).
במשך שנים, המאמר הראשי נכתב על ידי חנן פורת, בהמשך השתנה המצב כך שנותנים במה לרבנים נוספים.
יש פינה קבועה של הרב אליעזר מלמד ושל הרב יהודה זולדן וכן מספר פינות ומאמרים נוספים, ביניהם פינה קבועה של מפלגת האיחוד הלאומי.
חלק מייחודו של העלון מצוי בשילוב הקבוע של תמונה ושיר עברי (לאו דווקא דתי), עם פרשנות מפי חנן פורת.
מהמדורים המתפרסמים בו; חנן ללא אור, לאור המשפט העברי, לאור הפרשה, נקודת אור בפרשה, הולך ואור, מדפים (מדור ספרותי) והמדור אורות מן השטח.
בכל המדורים הללו מתפרסמים פרסומות במגוון תחומי עניין.
מעיין השבוע – בהוצאת תנועת ש"ס ורשת החינוך אל המעיין.
בעלון מאמר תורני, סיכום של שיעורי הרב עובדיה יוסף, סיפור, תיאור של דמות מחכמי יהדות ספרד ועוד.
מעייני הישועה, יצא לאור משנת 2001 עד 2013, בהוצאת תנועת מעייני הישועה, שתמכה בהפצת היהדות לציבור החילוני באופן אקטיבי.
בעלון פורסמו מאמרים קבועים של הרבנים שלמה אבינר, יעקב אריאל ומרדכי אליהו, ומספר מדורים כגון חינוך, הפצת יהדות ועוד.
עלים לתרופה – "מפרד"ס התורה ומשדה החסידות", עלון היוצא לאור על ידי מכון "אור הצפון" של חסידות בעלזא בבלגיה ומופץ בישראל ומחוצה לה.
העלון מכיל מאמר ראשי בנושא מסוים מתוך פרשת השבוע לצד "ווארטים" חסידיים קצרים, מאמר ביוגרפי על דמות חסידית או רבנית שה"יארצייט" שלו יוצא באותו שבוע, הערות למדניות על הדף היומי, ומזמן לזמן מתפרסמים גם הערות של קוראים ומדורים מיוחדים לחגי ומועדי השנה.
עת לדרוש – עלון היוצא מאז 2006 על ידי תנועת הצעירים של נאמני תורה ועבודה.
צפונה ונגבה – שבועון הגרעינים התורניים.
העלון מבטא את העשייה של גרעיני הציונות הדתית באזור הפריפריה, בצפון ובנגב.
בעלון, מדורים המפרסמים את הפעילות הציונות-תורנית בכל חלקי ישראל והם באים לבטא ולהביע את אהבת ההתיישבות בארץ ישראל.
בין המדורים; פרשת השבוע, סיפורו של מקום, חדשות בנגב ובגליל, מה קרה השבוע בגרעינים?, משפחה גרעינית ושתי כתבות אקטואליה המדברות על יזמות בנגב ובגליל אלה שבפריפריה.
קול צופיך – עלון שבת שהביא את שיעורו השבועי של הרב מרדכי אליהו.
בעת מחלתו של הרב אליהו החליף אותו בנו, הרב שמואל אליהו בהעברת השיעור.
לאחר פטירתו החליף אותו הרב שמואל באופן קבוע.
קולך – בהוצאת הארגון הדתי-פמיניסטי "קולך".
בעלון מאמרים קצרים הקשורים בפרשת השבוע או במעמד האישה ביהדות, וכן התייחסות להתרחשויות אקטואליות בנושא מעמד האישה.
בדרך כלל, כל המאמרים נכתבים על ידי נשים מתוך הארגון.
העלון יוצא אחת לחודש, ולא אחת לשבוע כרוב העלונים.
בעלון גישה פמיניסטית למקורות היהודיים.
קוממיות – עלון שיצא בהוצאת תנועת קוממיות, "רוח וגבורה לישראל יהודית".
העלון שיקף עמדות של ארגוני ימין בישראל וכתבו בו הרב אברהם אלקנה שפירא, הרב דב ליאור, הרב זלמן ברוך מלמד ואחרים.
ראש יהודי – עלון שבת של תנועת התשובה הציונית ראש יהודי העלון יש כל שבוע כתבה מרכזית מתחלפת, שו"ת sms וכתבים שונים על נושאי מגוונים.
שבת הראי"ה – בהוצאת ארגון אור האורות מישיבת בית אל.
בעלון מובאים ליקוטים מתורת הראי"ה קוק על פרשת השבוע, וכן סיפורים על חייו ועל קשריו עם גדולי ישראל.
העלון מופץ בערים החרדיות הגדולות, באלפי עותקים.
שבת שלום (שבועון) – יוצא על ידי תנועת השמאל הדתית "עוז ושלום - נתיבות שלום" שמרכזה בירושלים, אך כמעט ואין מסרים פוליטיים בעלון.
בעלון אין פרסומות באופן מוצהר.
הוצאתו מסתמכת על תרומות ולא על פרסומות, והפצתו נעשית דרך מתנדבים ולא דרך חברות הפצה.
שיחת הגאולה – עלון מהזרם ה"משיחיסטי" של חסידות חב"ד, המאמין כי הרבי מלובביץ' חי וכי הוא המשיח.
העלון מהווה מעין "תגובה" ל'שיחת השבוע' שאינו נוקט קו באשר לשאלת משיחיותו של הרבי; "שיחת הגאולה" אף מעוצב כחיקוי ל"שיחת השבוע".
מבנה העלון: מאמר אקטואלי, אירועים חסידיים, "וורטים" קצרים – ולרוב ציטוטים מכתבי הרבי מלובביץ', סיפור המוכיח את משיחיותו וקיומו של הרבי, ריאיון עם דמות חשובה ופרסומות מועטות.
שלום לעם – העלון השבועי של ארגון "שלום לעם" המופץ בבתי הכנסת בלמעלה משישים אלף עותקים.
העלון מופיע גם באתר הארגון ונשלח לאלפי מנויים בדואר אלקטרוני.
פורמט העלון הוא עלון כיס המקופל בצורת אקורדיון.
משכן שילה – 64 עמודים בהוצאת עמותת משכן שילה (גן יבנה).
דברי תורה לשולחן שבת, סיפורים שונים לילדים ולמבוגרים, קטעי לימוד משפחתי, הלכות.
נותן דגש למורשת ההלכתית והמחשבתית של חכמי עדות המזרח.
מופץ על ידי מפיצים שרוכשים כמות מסוימת של עלונים לחלוקה בשכונתם.
לאחרונה תפוצתו גברה באופן משמעותי.
תאיר נרי – עלון מפי הרב ניר בן ארצי הנמצא בבעלותה של עמותת "תאיר נרי" של הרב בן ארצי.
העלון מהווה כמעין מקבץ הלכות של כמה רבנים דגולים בקרב הציבור הדתי, אל מדורי ההלכה מקובצים בעלון גם מודעות המשמשות בדרך כלל כהזמנות לאירועים של הציבור הדתי לאומי.
תורת אמי"ת – עלון המופץ מדי שבוע והוא דוגל בשמירה על המצוינות בלימודים, ציונות ואהבת התורה.
בעלון מאמרים ומדורים של הרבנים יובל שרלו, ערן שטראוס ורבנים נוספים.
בנוסף לכל אלה, מתפרסם בעלון בכל שבוע כתבה אחת המדגישה את השאיפה ללמוד מצוינות במוסדות החינוך הדתי לאומי.
Torah Tidbits – עלון שבת שיוצא לאור על ידי הסניף הישראלי של ה־OU.
כל תוכנו כתוב בשפה האנגלית.
העלון מפרסם בדרך כלל שיעורים ומדרשים הקשורים לפרשת השבוע.
לצד תוכן זה מתפרסמות זמני תפילות ושעורים בבתי כנסת.
דפיו האחרונים של העלון מוקדשות לפרסומות.
בעלון אף מתפרסמות מודעות אבל.
פרשה – בהוצאת צעירי אגודת חב"ד ובהובלת הרב שניאור אשכנזי.
העלון מציע ביאורים והתבוננות על פרשת השבוע, לצד קטעי הגות חסידיים, הלכות רלוונטיות וסקירות היסטוריות-תרבותיות.
הוא כולל גם מדורים העוסקים באימון אישי וייעוץ משפחתי, המבוססים על דרך התורה והחסידות.
בדרך כלל העלון מצורף לאחיו הגדול, שיחת השבוע.
עלות השחר או עַמּוּד הַשַׁחַר הוא זמן תחילת היום בהלכה.
זמן עלות השחר נקבע לפי הופעת אור השמש על פני השמים, בעוד שהשמש עצמה איננה נראית ועודנה מתחת לאופק.
בספרות חז"ל מצוי גם הביטוי איילת השחר, ויש שרצו לייחס לו את ראיית כוכב הלכת נוגה המופיע לעיתים לפני זריחת השמש.
בתלמודהובאה מחלוקת האם זמן עלות השחר הוא כזמן הליכה של 4 או של 5 מיל לפני הזריחה - בתקופת ניסן ותשרי בהם היום והלילה שווים.
כמו כן, בסוגיא זו תלויה מחלוקת נוספת: מהו השיעור של זמן הליכת מיל.
ובפוסקים הראשונים והאחרונים נחלקו כמי נפסקה ההלכה.
לפי מנהג רוב קהילות הספרדים, זמן עלות השחר מוקדם להנץ החמה ב-72 דקות (4 מיל * 18 דקות).
רוב הנוהגים בשיטה זו, מחשבים 72 דקות מהנץ החמה אחורה, וזהו זמן עלות השחר בין בקיץ ובין בחורף.
לפי מנהג האשכנזים בירושלים (וכך כתב בלוח ארץ ישראל לרב יחיאל מיכל טוקצינסקי) זמן עלות השחר הוא 90 דקות (4 מיל * 22.5 דקות) לפני הנץ החמה, והוא מחשב זמן זה לפי מעלות.
מאידך גיסא, הוכיח רבי אברהם חיים נאה, שלדעת רוב הראשונים והרבה אחרונים זמן עלות השחר הוא 120 דקות לפני הנץ החמה (5 מיל * 24 דקות).
העיקר להלכה בין לאשכנזים ובין לספרדים הוא כ-72 דקות לפי מעלות.
הלוחות החדשים משתמשים בנוסחאות המתפרסמות באלמנך של הצי האמריקאי, כדי לחשב את מיקום השמש מתחת לאופק במעלות קשת, בזמן עלות השחר בימי השוויון, ומכך להסיק על הזמן המדויק בשאר עונות השנה.
בחשבונאות, עלות היסטורית הוא מושג מרכזי המתאר את מחירו המקורי של נכס בזמן הרכישה או התשלום.
זאת בהשוואה למחירי שווי שוק (מחיר מכירה).
כלכלנים משתמשים בעלות האלטרנטיבית כדי להבדיל בין עלות הוויתור לבין העלות ההיסטורית הרשומה בדוחות הכספיים.
על פי עקרון העלות ההיסטורית, על רוב הנכסים והתחייבויות להירשם במחיר המקורי.
עיקרון זה הוא אחד מארבעת העקרונות הראשיים של העקרונות החשבונאיים המקובלים בארצות הברית (GAAP).
לדוגמה, ייתכן שחלקת אדמה אשר נרכשה לפני 50 שנה בתמורה ל-10,000 ש"ח נאמדת כיום במיליון ש"ח; אולם, בספרים ובמאזן נרשמת וצריכה להופיע העלות ההיסטורית: 10,000 ש"ח.
את עקרון העלות ההיסטורית קבעו בעקבות המהימנות וחוסר האפשרות ליצור מניפולציות בערך ההיסטורי.
ברם, העלות ההיסטורית אינה תמיד מציגה מידע שימושי ורלוונטי.
תחת העקרונות החשבונאיים המקובלים בבריטניה ניתן לרשום נכסים בהתבסס על אומדן שווי שוק אף על פי שרישום מסוג זה יכול להביא לידי הכרה ברווחים לא ממשיים כהכנסה לכל דבר.
חישוב עלות היסטורית עבור נכסים קבועים
העלות ההיסטורית היא עלות הרכישה ועוד הוצאות הקשורות להפעלתו של הנכס והבאתו למצב בו הוא מוכן לשימוש ראשוני.
קרקע: עלות רכישה + הוצאות משפטיות + הוצאות יישור, שיטוח, ניקוז, סילוק + משכנתה, שעבוד, עיקול + שיפורים תמידיים נוספים (כגון שיפוץ המדרכות וביוב, ושיפור תוואי הנוף) - הכנסות מהכנת הנכס לשימושו הייעודי (כגון מכירה של עצים שנכרתו כדי לפנות מקום לבניין בניין).
הערה: שיפורים בעלי אורך חיים מצומצם (כגון גדרות, כבישים פרטיים) אינם כלולים בעלות ההיסטורית מכיוון שמחשיבים אותם להשבחה של הנכס.
שיפורים אלו מקוטלגים בצורה שונה מכיוון שניתן להמעיט בערכם, בעוד בערכו של קעקע לא ניתן להמעיט.
מבנים: עלות רכישה + הוצאות משפטיות + הוצאות הקשורות בשיפורים ותיקונים משמעותיים ומהותיים.