tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
היא שיתפה כי היא ובן זוגה, אורלנדו בלום, הביאו לעולם את בתם, והיא הסיבה לכך שהיא מצביעה להאריס.
פרי הביעה הערכה למטרתה של האריס להגן על זכויות נשים לקבל החלטות על גופן, והוסיפה שהיא בטוחה שהאריס תגן על עתיד בתה ועל עתיד ילדיהם של המאזינים.
ב-20 בפברואר 2014 פורסם הקליפ של "Dark Horse", שזכה להצלחה גדולה והשיג יותר ממיליארד צפיות.
הקליפ עורר ביקורת רבה בקרב מוסלמים על כך שנראה בו תליון נשרף ועליו המילה "אללה", דבר שלטענתם הוא חילול הקודש.
יותר מ-40 אלף איש חתמו על עצומה להסרת הקליפ מיוטיוב.
בעקבות התלונות נערך הקליפ והמילה "אללה" הוסרה ממנו.
גם ההופעה של פרי עם השיר בטקס פרסי גראמי עוררה ביקורת בקרב אנשי דת נוצרים שכינו את פרי "שטנית".
שני השירים שלה, "Ur So Gay" ו-"I Kissed a Girl" סומנו כהומופובים על ידי מספר כתבים וקריינים.
אף על פי כן, רבים החשיבו את מילות השיר "I Kissed A Girl" כחיוביות, כגון העיתון שיקגו סאן-טיימס, שטען כי: "העובדה שהשיר הנ"ל ("I Kissed a Girl") מעורר עניין כה רב, היא סימן לכך שהחברה שלנו מתחילה לקבל את העובדה שתמיד ישנה יותר "מקופסה אחת" לבדוק".
השיר "Ur So Gay" משך את תשומת לבה של הזמרת מדונה, שציינה כי השיר הוא אחד האהובים עליה בתקופה האחרונה באותה העת.
פרי הגיבה למחלוקות שבנוגע ל-"Ur So Gay", באומרה: "זוהי אינה משמעות שלילית.
זה לא "אתה כל כך גיי" כמו "אתה כל כך עלוב", אלא עצם העובדה כי הנער הספציפי הזה היה צריך להיות גיי.
אני בהחלט מבינה כיצד השיר עלול לגרום לאי הבנה...
לא הצגתי סטריאוטיפ של מישהו מסוים, אלא דיברתי על החבר שלי לשעבר".
תשעה משיריה של פרי כבשו את פסגת מצעד הבילבורד הוט 100.
"California Gurls" (בהשתתפות סנופ דוג)
"Dark Horse" (בהשתתפות ג'וסי ג'יי)
2008: צעירים חסרי מנוח – עצמה
2010: אמריקן איידול – שופטת אורחת
2010: The X Factor – שופטת אורחת
2010: משפחת סימפסון – עצמה
2010: תביאו אותו ליוונים – עצמה
2018: אמריקן איידול – שופטת
קַיְטָנָה היא מסגרת חינוכית חלופית לגן או לבית הספר לילדים בחופשת הקיץ.
הקייטנה כוללת לרוב פעילויות מגוונות, כגון ימי טיולים, סדנאות, פעילות ספורטיבית וביקורים באתרי בילוי ופנאי.
קייטנות מסוימות אף מקדישות עצמן לנושאים מסוימים, החל ממדע וכלה בספורט כמו למשל ליגה קאמפ.
הקייטנות מנוהלות במסגרת ממלכתית או במסגרת פרטית - על ידי עמותות, אגודות, חברות מסחריות או אף על ידי אנשים פרטיים.
שעות הפעילות של הקייטנות דומות ברוב המקרים לשעות הפעילות בגנים ובבתי הספר.
ובחלק מהמקרים יתקיימו גם במוסד הלימודים עצמו.
קייטנה הכוללת גם לינה ידועה כמחנה קיץ.
קייטנות מזוהות בעיקר עם החופש הגדול.
אך בישראל נפוצות קייטנות גם בשבוע החופש שלפני חג הפסח.
והן כוללות לרוב בעיקר פעילות חברתית ומחנאית של ספורט וחוויה.
לפיכך הן מאופיינות במספר חסרונות, כגון צוות מדריכים צעיר וללא הכשרה פדגוגית (ברוב המקרים המדריכים בקייטנות יהיו תלמידים בתיכון או חיילים משוחררים) ופעילויות כמו שהייה בבריכות שחייה, טיולים וספורט, הטומנות בחובן סיכונים מסוימים.
מקור המילה "קייטנה" במילה הארמית "קַיִט" שמשמעותה "קיץ".
הרשויות המקומיות ותנועות הנוער בארץ מקיימות קייטנות במהלך החופשות החל מראשית החינוך העברי בארץ ישראל, כהשלמה לחינוך שמתקיים במוסדות החינוך במהלך שנת הלימודים.
הדגש בקייטנות הוא על חיי חברה, משחק, בידור, מלאכה יוצרת, תרבות, אמנות וספורט.
בקייטנות הילדים מוצאים פורקן לאחר שנת לימודים ארוכה, ומתרעננים לקראת מאמץ מחודש בשנת הלימודים הבאה.
בעולם גוברת ההכרה שהקייטנות והמחנות הם כלי חינוכי שעשוי לתרום לעיצוב אישיותם והתנהגותם החברתית של הילדים.
בשנת 1990 חוקקה הכנסת את חוק הקייטנות (רישוי ופיקוח), התש"ן–1990. החוק קובע כי קייטנה היא עסק שנדרש עבורו רישוי עסקים לפי חוק רישוי עסקים, התשכ"ח–1968, ורישיון זה יינתן לה רק לאחר אישור ממי שהוסמך על ידי שר החינוך.
קייטנות העומדות בדרישות מסוימות רשאיות לבקש פטור מרישוי עסקים.
החוק והתקנות שהותקנו מכוחו קובעים אמות מידה מקצועיות לפעילויות בקייטנות, בתחומי כוח האדם, החינוך, הביטחון, התברואה והבטיחות.
משרד החינוך, הממונה על ביצוע חוק הקייטנות, קבע בעקבות זאת את תקנות הקייטנות (רישוי ופיקוח), התשנ"ד–1994, בהן נקבעו הוראות לגבי בטיחות, תברואה, ביטחון ופעילות הפדגוגית בקייטנות.
זאת בתוספת להוראות שנקבעו כשני עשורים לפני כן בתקנות רישוי עסקים (תנאים תברואיים לקייטנות ומחנות נופש), התשל"ו–1975, והוראות והנחיות משרד הבריאות.
ההנחיות מפרטות גם על ההדרכה והפיקוח הפדגוגי, ועל תהליך קבלת האישור לקייטנות.
על פי חוזר מנכ"ל קייטנות , קייטנה מוגדרת כ".
קתרין אן "קייטי" קוריק היא עיתונאית ואשת טלוויזיה אמריקאית-יהודייה, המנחה את מהדורת החדשות הגלובלית של יאהו!.
בשנים 2006–2011 הגישה קוריק את מהדורת החדשות המרכזית של ערוץ CBS, בעבר הייתה כתבת בתוכנית התחקירים 60 דקות ובשנים 2006–2009 הגישה את תוכנית הראיונות המקוונת השבועית "@katiecouric".
ב-5 בספטמבר 2006 קוריק הפכה לאישה הראשונה שמגישה לבד מהדורת חדשות באחת משלוש רשתות השידור הגדולות בארצות הברית.
בין השנים 1991 עד 2006 קוריק הייתה מגישה בתוכנית הבוקר "Today" של רשת NBC.
במאי 2011 נודע כי קוריק תעבור לרשת ABC ותיכנס למשבצת השידור של אופרה וינפרי, לאחר שזו סיימה את תוכניתה לאחר 25 שנה, והנחתה שם עד שנת 2014.
קייטי קוריק נולדה וגדלה בארלינגטון שבווירג'יניה.
קוריק היא בתה של אלינור טולי, עקרת בית וסופרת במשרה חלקית, וג'ון מרטין קוריק ג'וניור, מנהל יחסי ציבור ועורך חדשות בעיתון "The Atlanta Journal-Constitution" ובסוכנות הידיעות "United Press International".
אמה של קוריק היא יהודייה, אף על פי כן, קוריק גדלה כפרסביטריאנית.
סבה וסבתה של קוריק מצד אמה היו ילדים של מהגרים יהודים מגרמניה.
מ-1975 ועד 1979 קוריק למדה באוניברסיטת וירג'יניה.
מיד לאחר שסיימה את לימודיה בקולג', קוריק החלה את הקריירה שלה במערכת החדשות של ערוץ ABC בוושינגטון.
בשנת 1980, החלה לעבוד כעורכת בערוץ CNN.
בין השנים 1984 עד 1986 עבדה בתור כתבת בתחנה מקומית של NBC במיאמי.
בין השנים 1986 עד 1988 עבדה בתור כתבת בתחנה מקומית של NBC בוושינגטון.
בשנת 1989 קוריק הפכה למגישה במהדורת החדשות של NBC.
בשנת 1991 קוריק החלה לעבוד בתוכנית הבוקר "Today" של רשת NBC, שם זכתה לחשיפה משמעותית.
קוריק המשיכה לעבוד בתור מגישה בתוכנית הבוקר "Today" עד שנת 2006. במקביל, לאורך שנות התשעים והעשור הראשון של המאה ה-21 עבדה גם כמגישה של התוכנית "Dateline" ששחזרה פשעים פליליים.
במהלך השנים בהם עבדה כמגישה בתוכנית הבוקר של NBC, קוריק זכתה לראיין אישים בולטים רבים מתחום הפוליטיקה והבידור ברחבי העולם, בהם הנשיאים ג'רלד פורד, ג'ימי קרטר, ג'ורג' בוש האב, ג'ורג' בוש הבן וביל קלינטון.
כמו כן, קוריק ראיינה בין היתר גם את ראש ממשלת בריטניה לשעבר טוני בלייר, הילרי קלינטון (הריאיון הטלוויזיוני הראשון של קלינטון) ואת הסופרת ג'יי קיי רולינג.
ב-5 בספטמבר 2006 קוריק הפכה למגישה של מהדורת החדשות המרכזית של ערוץ CBS, ובכך הפכה למעשה לאישה הראשונה שמגישה לבד מהדורת חדשות באחת משלוש רשתות השידור הגדולות בארצות הברית.
במקביל קוריק עבדה גם ככתבת בתוכנית התחקירים 60 דקות – הריאיון הנודע ביותר של קוריק בתפקיד זה היה עם הטייס צ'סלי סלנברגר של טיסה 1549 של יו אס איירווייז אשר ביצעה נחיתת חירום בנהר ההדסון.
במהלך השנים בהם עבדה כמגישה של מהדורת החדשות המרכזית של ערוץ CBS, קוריק זכתה לראיין אישים בולטים רבים מתחום הפוליטיקה והבידור ברחבי העולם, בהם הנשיא ג'ורג' בוש הבן, מזכירת המדינה האמריקנית קונדוליזה רייס, הסנאטור ג'ון אדוארדס, שרת החוץ הישראלית ציפי לבני, הזמרת נורה ג'ונס והשחקן מייקל ג'יי פוקס.
אחד מהראיונות הנודעים ביותר של קוריק בתפקיד מגישת מהדורת החדשות המרכזית של ערוץ CBS היה הריאיון שערכה במהלך שנת 2008 עם שרה פיילין, המועמדת הרפובליקנית לתפקיד סגנית הנשיא.
הריאיון שודר לפני הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008. הריאיון, בו פיילין התבלבלה במושגים בסיסיים ודברה בשלב מסוים בחוסר קוהרנטיות מוחלט, פגע רבות בתדמיתה של פיילין ובקמפיין לנשיאות של מקיין, וצוין על ידי רבים בתור הגורם המכריע ביותר בשינוי של דעת הקהל נגד פיילין.
עבור הריאיון קיבלה קוריק פרס מצוינות בעיתונות על שם וולטר קרונקייט.
החל משנת 2009 קוריק מגישה גם את תוכנית הראיונות המקוונת השבועית "@katiecouric".
האישים הבולטים הרבים שראיינה בתפקיד זה כוללים בין היתר את הפרשן הפוליטי גלן בק, סגן הנשיא לשעבר אל גור, השחקן יו ג'קמן, הגברת הראשונה מישל אובמה וכן את ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו.
קוריק התחתנה עם ג'יי מונהאן בשנת 1989, לזוג נולדו שתי בנות.
ג'יי מונהאן מת מסרטן המעי הגס בשנת 1998, בגיל 42. ביוני 2014 התחתנה בשנית עם הכלכלן ג'ון מולנר, בחתונה פרטית בביתה שבלונג איילנד.
קייטי סגל היא שחקנית אמריקאית ממוצא יהודי.
מוכרת בעיקר כפגי באנדי בסדרה הקומית "נשואים פלוס", תפקיד עליו הייתה מועמדת ארבע פעמים לפרס גלובוס הזהב, ולאחר מכן כג'מה טלר-מורו בסדרת הדרמה "ילדי האנרכיה", תפקיד עליו זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה.
סגל נולדה בקליפורניה שבארצות הברית לאב יהודי ולאם נוצרייה.
אביה, בוריס סגל, מהגר מאוקראינה הסובייטית, היה במאי במקצועו, ונפטר על סט צילומים ב-1981. אימה שרה זווילינג (שם במה: שרה מאקון) הייתה זמרת ומפיקה, והיא נפטרה ממחלת לב ב-1975.
בשנת 1987 החלה לשחק בתפקיד ראשי בקומדיית המצבים נשואים פלוס.
בשנים 2005-2002 שיחקה בתפקיד הראשי בקומדיית מצבים "8 כללים פשוטים" .
סגל נתנה קולה בדיבוב הדמות טורנגה לילה בסדרת האנימציה "פיוצ'רמה".
החל מ-2008 גילמה את אחת הדמויות העיקריות בסדרה "ילדי האנרכיה".
על תפקידה בסדרה זו זכתה ב-2011 בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה.
סגל הופיעה גם במספר תפקידי אורח בסדרות "אבודים", "בוסטון ליגל", "מופע שנות ה-70", "חסרי בושה" ו"ברוקלין תשע-תשע".
ב-9 בספטמבר 2014 הוענק לה כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
בשנת 2016 שיחקה בדרמת האיגרוף "להילחם על זה" לצידם של מיילס טלר וארון אקהרט.
ב-2017 החלה לשחק בסיטקום "קפה ומאפה" בו מככב ג'אד הירש.
מ-2004 נשואה לתסריטאי והבמאי קורט סאטר שגם יצר את "ילדי האנרכיה".
תמיד יהיה לנו את וודסטוק (2014)
ספיריט: לרכוב חופשי (2018) - דיבוב
קורעת לב (2022) - סרט טלוויזיה של Epix
קת'רין אוולין אניטה "קייטי" קסידי היא שחקנית אמריקאית.
עבור עבודה בקולנוע, היא קיבלת את תואר מלכת הצרחות (אנ') בשל השתתפותה במספר סרטי אימה וביניהם "כשזר מתקשר" (2006), "חג מולד שחור" (2006), "סיוט ברחוב אלם" (2010), ובסרטו של ג'ון ר.
לאונטי "Wolves at the Door" (2016) שם גילמה את שרון טייט.
קסידי נולדה ב-25 בנובמבר 1986 בלוס אנג'לס, קליפורניה.
היא בתם היחידה של השחקן והזמר דייוויד קסידי ושל דוגמנית האופנה שרי וויליאמס.
סבה וסבתה של קסידי מצד אביה היו השחקנים ג'ק קסידי (אנ') ואוולין וורד (אנ') והיא אחייניתם של אליל העשרה ומפיק הטלוויזיה שון קסידי (אנ') והשחקנים פטריק קסידי (אנ') וריאן קסידי.
לקסידי יש אח למחצה צעיר בשם בו, יליד 1991, מנישואיו השלישיים של אביה לסו שיפרין.
יש לה גם שתי אחיות למחצה צעירות יותר, ג'נה וג'יימי, מנישואיה השניים של אמה לרופא ריצ'רד בנדון.
קסידי נולדה ברומן מחוץ לנישואים, בזמן שאביה היה נשוי למריל טאנץ.
לאחר שהוריה של קסידי סיימו את מערכת היחסים ביניהם, היא גדלה על ידי אמה ואביה החורג, ריצ'רד בנדון.
בצעירותה הייתה קסידי בקבוצת המעודדות התחרותית של California Flyers.
היא למדה בתיכון קלבסאס (אנ') בעיר קלבסאס (אנ'), קליפורניה.
במהלך שהותה שם, היא חתמה על חוזה הקלטות, והוציאה קאבר לשיר "I Think I Love You", שהיה להיט המזוהה עם אביה הביולוגי כחלק מהפסקול של סדרה הטלוויזיה שלו "משפחת פרטרידג'" (אנ').
ב-2003 הופיעה קסידי לראשונה על מסך הטלוויזיה, באחד מפרקי סדרת הדרמה של רשת Lifetome "המחלקה".
היא המשיכה לבצע הופעות אורח בסדרות טלוויזיה, בין היתר ב-"תשתקו ותקשיבו" (אנ') ובסיטקום "הבחורה החדשה".
בשנת 2005 הופיעה בארבעה פרקים בסדרה של רשת WB "הרקיע השביעי", וכן באופרת הסבון של רשת UPN "סקס, אהבה וסמים".
באותה שנה השתתפה בווידאו קליפים לשירים "Just Lose It" של אמינם, ו"She's No You" של ג'סי מקרטני.
ב-2006 הופיעה לראשונה על מסכי הקולנוע, כשגילמה את טיפני מדיסון בסרט "כשזר מתקשר".
בפברואר אותה שנה לוהקה לתפקיד הראשי, קלי פרסלי, בסרט האימה "חג מולד שחור", חידוש לסרט בעל אותו שם משנת 1974, המתמקד בבחור מטורף שחוזר לבית ילדותו, שנהפך למעונות של סטודנטים, בערב חג המולד, והורג את כל בנות האחווה אחת אחרי השנייה.
בכורת הסרט התרחשה ב-15 בדצמבר 2006, והוא זכה לביקורות שליליות עם הצלחה קופתית מתונה, כשצבר יותר מ-50 מיליון דולר ברחבי העולם.
בהמשך הופיעה בתפקידי משנה בסרטים כמו "קליק", "חטופה" ו"Live!".
ב-2007 הופיעה בעונה השלישית של סדרת הדרמה העל טבעית מבית The CW, "על טבעי", בה גילמה את דמותה של רובי, רוצחת שדים.
בשנת 2009 כיכבה בתפקיד הראשי בסדרה "האי של הרפר" מבית רשת CBS, בה גילמה דמותה של פטרישיה "טריש" ולינגטון, כלה לעתיד.
באותה שנה שיחקה קסידי את הדמות הראשית בסדרת הדרמה "מלרוז פלייס", חידוש לסדרה משנות ה-90 באותו שם.
דמותה בסדרה הייתה אלה סימס, אשת יחסי ציבור המתגוררת במתחם דירות במערב הוליווד.
קסידי זכתה לשבחים מהמבקרים על משחקה, ותוארה בין היתר כ"הדבר הטוב ביותר בסדרה החדשה" במגזין "ניו יורק".
בשנת 2010 שיחקה קסידי בסרט האימה "סיוט ברחוב אלם", רימייק לסרט הקאלט "סיוט ברחוב אלם" (1984), בו גילמה את קריס פוואלס, תלמידת תיכון שנרצחת על ידי פרדי קרוגר.
על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס בטקס "Teen Choice Award".
באותה שנה שיחקה בעונה הרביעית של סדרת הנעורים "אחת שיודעת", בה גילמה את דמותה של ג'ולייט שארפ, סטודנטית באוניברסיטת קולומביה ששואפת להרוס את חייה של הדמות הראשית בסדרה, סרינה ואן דר וודסון.
היא הופיעה ב-11 פרקים בעונה זו.
בשנת 2011, שיחקה קסידי בסרט "מונטה קרלו".
בשנת 2012 החלה להופיע בסדרת הטלוויזיה "החץ" של רשת The CW, המבוססת על הקומיקס "החץ הירוק", בה היא מגלמת את הדמות הנשית הראשית, לורל לאנס, הידועה גם כגיבורת העל הקנרית השחורה.
ב-2015 התארחה בפרק בסדרה "הפלאש".
בשנת 2014, שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "הכתבנית", בו גילמה את סוקי, נערה צעירה בעלת הפרעת זהות דיסוציאטיבית.
ב-2017 דיבבה ושיחקה בטכניקת לכידת תנועה במשחק הווידאו "hidden agenda" .
קסידי היא הדוברת של ארגון הצדקה "H.E.L.P.
בשנת 2016, קסידי החלה לצאת עם מתיו רוג'רס.
בני הזוג הכריזו על אירוסיהם ב-5 ביוני 2017. קסידי ורוג'רס התחתנו ב-8 בדצמבר 2018. קסידי הגישה בקשה לגירושין ב-8 בינואר 2020, והגירושין נסגרו ב-22 במרץ 2021 והם התפרסמו ב-26 במרץ.
מאז מרץ 2023, קסידי נמצא במערכת יחסים עם השחקן הקנדי סטיבן האוזר (אנ').
השניים נפגשו על הסט של הסרט "A Royal Christmas Crush" של ערוץ הולמרק.
+שנהסרטתפקידהערות2006כשזר מתקשר (אנ')טיפאני מדיסון The Lostדי-דיקליקסמנת'ה ניומןחג מולד שחור קלי פרסלי (אנ')2007SpinאפלLive!
ג'ולWalk the Talkג'סי2008חטופהאמנדה2010סיוט ברחוב אלם קריס פאוולס2011מונטה קרלו אמה פרקינס2013Kill for Meאמנדה רו2014הכתבנית (אנ')סוקי2016Wolves at the Doorשרון טייט2018Grace דון וולשCover Versionsג'קי2021I Love Usלורה פנטון2022משחק הסוכן (אנ')מילר
קייטלין מארי ג'נר היא ידוענית ואישיות טלוויזיונית המוכרת בעיקר מתוכנית הריאליטי "משפחת קרדשיאן".
ב-30 בינואר 2015 פורסם בשבועון "פיפל" שג'נר היא טרנסג'נדרית.
עד אותה עת, במשך 65 שנים, הייתה מוכרת כברוס ג'נר (Bruce Jenner) והזדהתה בפני הציבור כגבר, והתפרסמה כאתלטית, אלופה אולימפית (מונטריאול 1976) ושיאנית עולם בקרב עשר.
ביוני 2015, חשפה ג'נר את השינויים הפיזיים בגופה, את שמה החדש כאישה, קייטלין, ואת השינוי הרשמי בשימוש בדיבור בלשון נקבה כלפיה.
נולדה בשם ויליאם ברוס ג'נר (William Bruce Jenner) במאונט קיסקו, ניו יורק שבארצות הברית, למשפחה מרקע נוצרי ממוצא בריטי והולנדי.
בהיותה תלמידת תיכון, עסקה בענפי ספורט רבים: כדורגל, כדורסל, אתלטיקה וסקי מים.
באולימפיאדת מינכן (1972) סיימה במקום העשירי בקרב עשר בתוצאה של 7,722 נקודות.
בתחרות שנערכה ביוג'ין, אורגון באוגוסט 1975, שיפרה ג'נר בקרב עשר את שיאו העולמי של מיקולה אבילוב מברית המועצות (8,454 נקודות) והעמידה אותו על 8,524 נקודות.
באוקטובר אותה שנה, זכתה במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו במקסיקו סיטי במדליית זהב בקרב עשר (8,045 נקודות).
במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת מונטריאול (1976) שנערכו ביוג'ין אורגון ביוני 1976, שיפרה את שיאה העולמי בקרב עשר והעמידה אותו על 8,538 נקודות.
במשחקים עצמם, היא זכתה במדליית זהב בשיא עולם חדש - 8,618 נקודות (8,634 נק', תוקן בשנת 1985), לפני גידו קרצ'מר מגרמניה המערבית (8,411 נקודות) והאלוף האולימפי היוצא ניקולאי אבילוב (8,369 נקודות).
שיא עולם זה החזיק מעמד 4 שנים ונשבר על ידי דיילי תומפסון מבריטניה (8,622 נקודות).
לאחר המשחקים האולימפיים פרשה ג'נר מספורט תחרותי.
ג'נר זכתה בשנת 1976 בפרס ג'יימס א' סאליבן, פרס לספורטאי החובב הטוב ביותר
בשנת 1980 זכתה ג'נר להיכלל בהיכל התהילה של ארצות הברית באתלטיקה.
בשנת 1986 זכתה ג'נר להיכלל בהיכל התהילה האולימפי של ארצות הברית.
לאחר הגיעה לגיל 65, ב-24 באפריל 2015, חשפה ג'נר לראשונה, בריאיון לדיאן סויר, כי היא טרנסג'נדרית ומתמודדת עם דיספוריה מגדרית מאז נעוריה, וכי היא אישה לכל דבר ועניין.
מאוחר יותר חשפה ג'נר את שמה החדש, קייטלין.
מעברה של ג'נר לווה בשני פרקי ספיישל בתוכנית "משפחת קרדשיאן" וכן בסדרה תיעודית בת שמונה פרקים.
ב-15 ביולי 2015, זכתה ג'נר בפרס האומץ בטקסי ה-ESPY.
את הפרס קיבלה על פועלה למען קהילת הטרנסג'נדרים בעולם וקבלת השונה.
ביולי 2015 שודרה ב תוכנית דוקומנטרית על אודות מעברה של ג'נר מגבר לאישה, בשם "אני קייט".
באוגוסט 2021 יצא בנטפליקס סרט תיעודי על חייה של ג'נר, בשם "הסיפור שלא סופר: קייטלין ג'נר".
הסרט עוקב אחר מהלך חייה של ג'נר, החל מילדותה, האימונים לאולימפיאדה, התחרויות, הזכיות, חיי המשפחה, ועד לתהליך ההתאמה המגדרית שעשתה.
במהלך הסרט היא מתראיינת ומספרת על הדיספוריה המגדרית ממנה סבלה לאורך כל חייה.
במרץ 2022 התפרסם שפוקס ניוז, אשר נחשבת כדוגלת בערכים שמרניים, שכרה את ג'נר לתפקיד של תורמת תוכן .
ב-23 באפריל 2021 הכריזה ג'נר, חברת המפלגה הרפובליקנית, על מועמדותה למשרת מושלת קליפורניה, לקראת הבחירות החוזרות ("Recall election") שטרם הוכרז רשמית על קיומן, ואשר נועדו להדיח את המושל המכהן גווין ניוסם, לאחר שמארגני מהלך ההדחה השיגו את מספר החתימות הדרושות לכך.
במלחמת חרבות ברזל הביעה תמיכה נחרצת במדינת ישראל.
כמו כן, ציינה שהיא הופתעה מעוצמת השנאה והאנטישמיות בקמפוסים בארצות הברית.
ביוני 2025 ביקרה בישראל, ובעת ביקורה נערך מבצע עם כלביא נגד איראן.
היא צירפה לחשבון האינסטגרם שלה תמונה שלה מהכותל בירושלים וכתבה: "אתמול בירושלים.
ליבי עם ישראל עכשיו ולעד.
לג'נר שישה ילדים ביולוגיים וארבעה ילדים חורגים.
בשנים 1972–1980 הייתה נשואה לכריסטי קראונובר.
מנישואים אלה נולדו בנן ברטון (ב-1978) ובתן קסנדרה (קייסי) לין (ב-1980).
בשנים 1981–1985 הייתה נשואה לשחקנית לינדה תומפסון.
מנישואים אלה נולדו בניהן ברנדון (ב-1981) וברודי (ב-1983), שהשתתף בסדרת הטלוויזיה "הוליווד הילס".
ב-1991 נישאה ג'נר, בשלישית, לקריס, אשתו לשעבר של עורך הדין ואיש העסקים רוברט קרדשיאן.
ג'נר גידלה גם את ילדיה של קריס מנישואיה עם רוברט - קורטני, קים, קלואי ורוב קרדשיאן.
מאז 2007 משתתפת המשפחה בתוכנית הריאליטי "משפחת קרדשיאן".
השקפותיה הפוליטיות נוטות לשמרנות, והיא מגדירה את עצמה כרפובליקנית.
במאי 2018 התארסה ג'נר לסופיה האצ'ינס, בת זוגה הטרנסג'נדרית הצעירה ממנה ב-47 שנים.
האצ'ינס נהרגה בתאונת דרכים ביולי 2025.
קייטן סושי (ביפנית: 回転寿司 - מילולית: "סושי סרט נע") או קורו קורו סושי (くるくる寿司 - מילולית - "סושי קרוסלה") הוא סגנון הגשה של סושי במסעדות מזון מהיר יפניות.
במסעדות אלה נעות צלחות סושי מסוגים שונים על גבי סרט נע, והסועד יושב על דלפק המסעדה ולוקח מהסרט הנע את הצלחות עם המנות הרצויות.
המאכלים מוצעים במספר רמות מחיר, כאשר כל רמת מחיר מאופיינת בצבע צלחת שונה או צורת צלחת שונה.
בתום הארוחה מחושב מחירה בהתאם למספר הצלחות שנלקחו ועל פי צבען או צורתן.
המלצרים במסעדות אלה מגישים שתייה או מנות מיוחדות בלבד, ואינם אוספים את הצלחות עד תום הארוחה (לצורך חישוב מחירה).
מסוע הדלפק לעיתים מעוצב כך שהצלחות נעות על גבי רכבת צעצוע, מכוניות צעצוע או סירות צעצוע השטות בתעלה.
הצלחות נעות על גבי הסרט הנע עם כיוון השעון על מנת להקל על הרמת הצלחות ביד ימין.
הסועדים יישובים הן לצד הדלפק של המסעדה והן לצד שולחנות הצמודים לדלפק, דבר המאפשר לקבוצת סועדים לשבת יחדיו.
על פי רוב המנות הנעות על גבי הסרט הנע הן מנות סושי, אך לעיתים גם משקאות וקינוחים נעים על גבי הסרט הנע.
הקייטן סושי הן לרוב מסעדות מזון מהיר הזולות במחירן.
מסעדות אלה פועלות ביפן וברחבי העולם.
המסעדות מאפשרות לתיירים המבקרים במדינה בה אינם יודעים את השפה לבחור את המנות שהם רוצים מבלי צורך להזמין אותם.
גודלן הקטן של המנות מאפשר אכילה מדודה יותר ומונע בזבוז אוכל.
שימוש בסרט נע במסעדות סושי הומצא על ידי יושיאקי שיראישי, בעל מסעדת סושי, אשר התקשה במציאת מלצרים עבור מסעדתו.
הוא פיתח את הסרט הנע ופתח את המסעדה הראשונה - "מאווארו גנרוקו סושי" באוסקה בשנת 1958. הצלחת המצאתו ופופולריותה הביא לפתיחת רשת מסעדות שכללה בשיאה 250 מסעדות.
נכון לשנת 2001 ברשת 11 מסעדות.
שיטת הסעדה זו הוצגה בתערוכת אקספו 1970 באוסקה, והצגתה הביאה לתפוצתה ברחבי העולם.
קייטי דיאן פיטרסטון היא שחקנית קולנוע אמריקאית.
ידועה בעיקר על הופעתה כשחקנית הראשית ב"סדרת סרטי פעילות על טבעית".
היא למדה בבית הספר התיכון ג'יימס בואי בארלינגטון, שם השתתפה בחוגי משחק.
לאחר מכן למדה משחק בקולג' באוניברסיטה המתודיסטית הדרומית.
סיימה את לימודיה ב-2005 עם תואר ראשון לאמנויות הבמה ועברה ללוס אנג'לס.
פיטרסטון מגלמת את קייטי בסרט "פעילות על טבעית", שיצא בשנת 2009 לקולנוע, וכן בשלושת סרטי ההמשך שלו.
שנה שם התוכנית תפקיד הערה 2012 הנהר רוזטה רביט פישר 3 פרקים
קת'רין אן "קייטי" סאקהוף היא שחקנית אמריקאית.
ידועה בעיקר בשל דמותה כסרן קארה "סטארבאק" ת'רייס בסדרת הטלוויזיה "בטלסטאר גלקטיקה" עליה זכתה בפרס סאטורן, בתור דנה וולש בסדרת הדרמה של רשת Fox; "24", בשל דמותה כניקו ברקינרידג' בסדרת המדע-בדיוני של נטפליקס "חיים אחרים" ובשל דמותה כוויקטוריה "ויק" מורטי בסדרת בדרמת הפשע "לונגמייר".
קייטי סאקהוף נולדה בפורטלנד שבאורגון וגדלה בסנט הלנס (St.
אמה של סאקהוף, מרי, הייתה רכזת תוכנית ESL (תוכנית ללימוד אנגלית כשפה שנייה), ואביה דניס הוא יזם מקרקעין.
אחיה אריק הוא אחד הבעלים של מוסך ליד פורטלנד.
היא סיימה את לימודיה התיכוניים בשנת 1998, בבית הספר תיכון "Sunset High School".
סאקהוף החלה לשחות בגיל צעיר ותכננה להפוך לספורטאית מקצוענית אך בעקבות פציעה בברכה הימנית ויתרה על כך.
בעקבות הפציעה החלה סאקהוף לתרגל יוגה.
תפקידה הקולנועי הראשון של סאקהוף היה בסרט "Fifteen and Pregnant" בשנת 1998, בו שיחקה את קרן גוטארוס, מתבגרת עם תינוק.
הסרט המריץ אותה לעבור להוליווד ולפתוח בקריירת משחק לאחר שתסיים את התיכון.
תפקידה החוזר הראשון של סאקהוף היה כאנני בסדרה של MTV, "Undressed".
תפקיד המשנה הבא שלה היה כנל ביקפורד בסדרת הטלוויזיה "The Education of Max Bickford", שבוטלה לאחר עונה אחת.
סאקהוף ערכה את הופעת הבכורה שלה בקולנוע בסרט "My First Mister", ולמחרת הופיעה כג'נה "ג'ן" דנציג בסרט "Halloween: Resurrection".
התפקיד הבולט ביותר של סאקהוף הוא כקארה "סטארבאק" ת'רייס במיני הסדרה ובסדרת הטלוויזיה העוקבת, בטלסטאר גלקטיקה.
סאקהוף זכתה בפרס סאטורן בשנת 2005 לשחקנית הטובה ביותר בטלוויזיה בזכות גילום דמותה של סטארבאק.
אישיותה של סאקהוף גרמה לכותבים לפתח את דמותה של סטארבאק כדמות הפכפכה ומורכבת יותר.
מור, המפיק בפועל של בטלסטאר גלקטיקה, תיאר אותה כבעלת אישיות ממגנטת והמפיק דייוויד אייק הרחיב את קביעתו של מור כשאמר:
לקראת סוף הצילומים של בטלסטאר גלקטיקה, סאקהוף התחילה להרגיש חולשה פיזית.
זמן קצר לאחר הצילומים, היא אובחנה כחולה בסרטן בלוטת התריס.
לאחר ניתוח להסרת בלוטת התריס שלה, היא לא הזדקקה לרדיותרפיה ועד פברואר 2009 מצב המחלה היה בנסיגה.
בשנת 2007, סאקהוף לוהקה כסייבורגית המרושעת שרה קורבוס בסדרת הטלוויזיה קצרת הימים של רשת NBC, "Bionic Woman".
דייוויד אייק, המפיק בפועל של התוכנית, ציין: "היא מציאה מאוד מיוחדת.
השחקנים האלה שיכולים לשלב את האיכויות של כוח ופגיעות, הם בדרך כלל אלה שאנשים קוראים להם כוכבי קולנוע".
סאקהוף גילמה את הדמות הנשית הראשית בסרט הפעולה/מדע בדיוני "The Last Sentinel" ובמותחן העל טבעי "רעש לבן 2"; שניהם משנת 2007. באותה השנה שיחקה בסרט הטלוויזיה "How I Married My High School Crush", שם גילמה סאקהוף את הדמות הראשית.
סאקהוף הופיעה בהופעות אורח בפרקים של "פשע מן העבר", "ER", "חוק וסדר" ו"רובוט צ'יקן".
מ-2014 עד 2018, היא הייתה במערכת יחסים עם השחקן קארל אורבן.
בשנת 2018, סאקהוף פגשה את רובין גדסבי בוונקובר, קולומביה הבריטית.
בני הזוג התארסו ב-8 באפריל 2020, ביום הולדתה ה-40 של סקהוף, ונישאו בתחילת אוקטובר 2021. לבני הזוג נולדה בת בכורה, בדצמבר 2021.
מועמדת פרס סאטורן לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה (2024)2021Christmas Sailליז דארלינגסרט טלוויזיה של הולמרק2024מלחמת הכוכבים: סיפורה של אימפריה (אנ')בו-קטאן קרייז (אנ')דיבוב; פרק: "The Path of Hate"חוק וסדרונסה גאלופרק: "Big Brother"True Noir: The Assassination of Anton Cermak - from the Nathan Heller Casebooksג'אנייפודקאסט; 2 פרקים2026קאריסדרה עתידית של אמזון פריים וידאו
קייטי פינדלי היא שחקנית קנדית, אשר ידועה בעיקר בשל תפקידה בתור רוזי לארסן בסדרה "ההריגה" ברשת AMC, בזכות תפקידה בתור מגי לאנדרס בסדרה "יומני קארי" ברשת The CW ובשל תפקידה בתור רבקה סאטר בסדרה "המדריך לרוצח" של שונדה ריימס לרשת ABC.
פינדלי נולדה בווינדזור, אונטריו, קנדה, היא גדלה בחוף המערבי של העיר ונקובר, שבקולומביה הבריטית.
היא הייתה בלרינה במשך 12 שנים, עד שפרשה עקב פציעה בגב.
תחביביה הם אמנות, היסטוריה, שירה, ספרי קומיקס ויוגה.
היא ממוצא פורטוגזי, סיני, אנגלי וסקוטי.
בשנת 2010 פינדלי הופיעה בשני פיילוטים של רשת CBC והתארחה בסדרת המדע בדיוני "פרינג'" ברשת פוקס, ובסדרת המשטרה הקומית "בניחוש חוקר" ברשת USA.
היא גם גילמה את אמילי בסרט הטלוויזיה הקנדי "Tangled" באותה שנה.
בשנת 2011 גילמה את רוזי לרסן בעונה הראשונה של הסדרה "ההריגה", בתפקיד נערה בת 17 שנרצחה באורח פלא ועלילת 2 העונות הראשונות סובבות את חקירת הרצח שלה.
היא הופיעה בתור אורחת במספר סדרות כולל "רצף הזמן", "סטארגייט יוניברס" ובסדרת הקנדית "Endgame".
בשנת 2012, לוהקה פינדלי בתור מגי לאנדרס בסדרת הנעורים של רשת The CW, "יומני קארי", פריקוול של "סקס והעיר הגדולה".
באותה השנה היא קיבלה תפקיד בסרט המדע בדיוני "הפילוסופים" (אנ')", בו היא גילמה את דמותה של בוני.
במרץ 2014, קיבלה פינדלי תפקיד ראשי בסדרת הדרמה המשפטית של רשת ABC, "המדריך לרוצח" של שונדה ריימס.
בסדרה היא מגלמת את רבקה סאטר, בחורה מסתורית המואשמת ברצח חברתה הטובה.
ב-2015 חזרה כדמות אורחת בעונה השנייה.
בסתיו 2015, הוכרז כי השחקנית לוהקה לסרט חג מולד חדש בשם "The Bridge" בערוץ הולמרק, שמבוסס על הרומן של הסופרת קארן קינגסברי.
עוד באותה שנה, שיחקה פינדלי בסרט הדרמה המוזיקלי "ג'ם וההולוגרמות" שביים ג'ון מ.
בשנת 2017 הצטרפה פינדלי כדמות ראשית בעונתה השלישית של הסדרה הקומית "כשגבר פוגש אישה" של רשת FXX; פינדלי גילמה את לוסי, מושא אהבתו החדשה של ג'וש (ג'יי בארושל).
בשנת 2019 החלה לשחק בתפקיד החוזר של ליזבת' בסדרת המסתורין "ננסי דרו" ברשת The CW; אשר מבוססת על הדמות הראשית בסדרת ספרים בלשיים.
בשנת 2021 שיחקה בתפקיד חוזר של רוז בעונתה השנייה של סדרת הדרמה-קומית-מוזיקלית "הפלייליסט של זואי" ברשת הטלוויזיה NBC.
במרץ 2022 לוהקה פינדלי לאחת הדמויות הראשיות בסדרת הטלוויזיה "ווקר: אינדפנדנס" של רשת The CW; לצידה של קתרין מקנמרה.
פינדלי תגלם את קייט, רקדנית בורלסקה, שהיא למעשה סוכנת פדרלית, שמגיעה העירה כדי לחקור את פעולה סודית והיא שמה את עינה החדה על השריף החדש בעיר.
+ שנה סרט תפקידהערות 2011 Crash Site: A Family in Danger פרנסס סאונדרס 2013הפילוסופים (אנ') בוני 2014 Premature גבריאל 2015 The Dark Stranger לאה גריסון ג'ם וההולוגרמות מארי "סטורמר" פיליפס2020Straight Upרורי
קייטלין טרוור היא זמרת ושחקנית אמריקאית.
היא ידועה בשל תפקידיה כג'ו טיילור בסדרה "ביג טיים ראש", נטלי בסדרה "הבלתי רגילים" ומרצדס בסדרה "סודות ההתבגרות".
בשנת 2003 טרוור השתתפה בתוכנית הריאליטי "American Juniors".
היא הגיעה לעשרת המקומות הראשונים, אך לא זכתה במקום בלהקה, המונה 5 חברים.
ב-8 בנובמבר 2005 יצא אלבום הבכורה שלה "wonderful crazy".
חלק מהשירים נכתבו והופקו על ידי מתיאס גוסטפסון (בקסטריט בויז), חלק על ידי קווין סאביגר (ג'וש גרסין, רוד סטיוארט), וסקוט קריפיין כתב את שיר הנושא של האלבום.
ב-14 ביוני 2011, טרוור הוציאה באופן עצמאי את "A Little More Free" (שהופק על ידי מאט גארב) והיה מופע הפתיחה של סיבוב ההופעות יוני-יולי 2011 "Wherever You Are" של להקת "Honor Society".
בקיץ 2012, השתתפה טרוור בסיבוב ההופעות של הלהקות "The Cab" ו- "Parachute".
באמצעות motion capture, טרוור שימשה כדמות הראשית בסרט "The Barbie Diaries", שיצא לאקרנים בשנת 2006, היישר לווידאו (סרט direct-to-video).
החיישנים הקליטו את תנועותיה כדי שיוכלו לשלוט על התנועות של דמות האנימציה "Mattel's Barbie".
היא הופיעה גם בווידאו של הסינגל של מיטשל מוסו "The In-Crowd" וביצעה איתו דואט בשיר "Us Against The World".
הוא הגיע מוקדם לסשן ההקלטות שלו, כשהיא עבדה באולפן על הסינגל שלה "Fastlane"; כאשר הגיע תורו של מיטשל להקליט, אביו סם הציע לנסות אותו כדואט עם קייטלין.
ב-29 בינואר 2010, הופעת הבכורה שלה במשחק, הייתה בסדרה ביג טיים ראש כג'ו טיילור, נערה שהבנים מעריצים.
פרק הבכורה שלה היה "Big Time Love Song" ששודרה ב -5 בפברואר 2010. היא פיתחה רגשות כלפי קנדל נייט (קנדל שמידט) והם התחילו לצאת.
אבל סיבוב ההופעות העולמי שינה את הכל: ג'ו הפכה לכוכבת טלוויזיה וקנדל הפך לכוכב פופ.
ב-"Big Time Break-Up" ששודרה ב -25 ביוני 2011, היא קיבלה תפקיד בסרט בניו זילנד אשר הפריד בינה ובין קנדל במשך 3 שנים.
היא חזרה בפרק של עונת 3 "Big Time Surprise", אשר שודר ב-22 בספטמבר 2012.
טרוור נישאה לדייוויד בלייז ב-19 ביולי 2014.
שנהסדרהתפקידהערות2013-2010ביג טיים ראשג'ו טיילורתפקיד חוזר, 34 פרקים2011-2010הבלתי רגיליםנטלי פוסטוןתפקיד חוזר, 5 פרקים2012סודות ההתבגרותמרסדסתפקיד חוזר; 8 פרקים2014Dead On Campusנטלי קליסוןסרט טלוויזיה של Lifetime2017אהבה מפורסמתרייצ'ל דייוויסתפקיד משני; 5 פרקים2018Babysitter's Nightmareקלייר קארבןסרט טלוויזיה של Lifetime
חברת תקליטים - TC musicדירוג לא ידוע2011A Little More Free
חברת תקליטים - עצמאימקום 35 (iTunes pop albums)
קְטִינְג-וָור (שם מדעי: Pseudonovibos spiralis; ידוע גם כלִין-דְוֶונְג או כשור ספירלי-קרן), הוא מין לכאורה של פרסתן אסייתי ממשפחת הפריים אשר חי באזורים הרריים בדרום-מזרח אסיה וקיומו הוודאי טרם הוכח.
הראיות הראשונות לקיומו של פרסתן זה הופיעו בשנת 1993 בדמות קרניים יוצאות דופן אשר נקנו בשווקים האסייתים כמו גם עדויות של ילידים מקומיים, אך המדע טרם התוודע מאז לגופה או פרט חי אשר יאששו את קיום המין.
המחלוקת בדבר קיומו של הקטינג-וור הובילה בסופו של דבר לאחת הטעויות המביכות בהיסטוריה של ארגון השימור IUCN; מיד לאחר "גילויו" בשנות ה-90, הארגון סיווג אותו ברשימה האדומה תחת קטגוריה מאוימת, וקבוצת מומחי האנטילופות של IUCN (ה-SSC), אף הפיקה דו"ח מפורט עבורו זאת בטרם נמצאו ראיות וודאיות לקיומו.
בעקבות הטלת ספק בעצם הקיום של הקטינג-וור כ-10 שנים מאוחר יותר, IUCN הסיר אותו לבסוף מהרשימה האדומה וביולוגים רבים הביעו ביקורת על הפזיזות של הארגון להפיק דו"ח שימור על יונק שטרם הוכח שקיים.
חוקרים מערביים מסוימים מכנים אותו יעל קמבודי או כבש ג'ונגל בהתבסס על הטקסונומיה לכאורה שלו, בעוד שכתב העת המדעי זואולוגיה ג'ורנל היוצא לאור על ידי האגודה הזואולוגית של לונדון, הציע ששמו הרשמי באנגלית יהיה שור ספירלי-קרן (spiral-horned ox).
בשנת 1993, הזואולוג הגרמני וולפגנג פיטר רכש מסוחרים בשווקים של הו צ'י מין סיטי בדרום וייטנאם מספר זוגות של קרניים מוזרות (חלקם יחד עם פיסות גולגולת), אשר היו שונות מכל הקרניים הידועות קודם לכן; הקרניים נשלחו למוזיאון הממלכתי לזואולוגיה של דרזדן.
ב-1994, פיטר ועמיתו אלפרד פיילר שבחנו את שמונה הקרניים ופיסות הגולגולת, הגיעו למסקנה שמדובר במין פרסתן חדש והם העניקו לו את השם המדעי "Pseudonovibos spiralis".
הזואולוגים הגרמניים לא פגשו מעולם את היונק, ועל פי עדות התושבים המקומיים, אותו פרסתן אשר כונה על ידם "לי-דואונג" (עז ההרים), נדיר מאוד ומצוי בעיקר בדרום רכס אנאמייט לאורך הגבול הווייטנאמי-לאוסי.
קרניים נוספות של הפרסתן המסתורי נרכשו ב-1994 וב-1995 בצפון-מזרח קמבודיה אשר נחשד כקצה המערבי של תפוצתו כאשר המקומיים סיפרו שהוא נקרא "קטינג-וור" (שור פרא בעל קרני ליאנה).
בעקבות הפרסום בעיתונות העולמית על גילוי הקטינג-וור, מוזאונים רבים ברחבי העולם בדקו האם מאוחסנים באוספים שלהם עדויות נוספות לקיום המין.
המוזיאון להיסטוריה של הטבע באוניברסיטת קנזס, מצא באוספים שלו זוג קרניים זהות אשר נרכשו ב-1929 בדרום וייטנאם 125 ק"מ צפונית-מזרחית לסייגון, ובזמנו הם תוארו כקרניים של נקבות הקופראי - מין בקר גדול ונדיר החי אף הוא בהודו-סין.
המדענים של המוזיאון טענו שהקרניים מהוות "ראיות מוצקות" לקיום המין, וכן הודיעו שבעקבות בדיקה מיקרוסקופית ובדיקת DNA על הקרניים, נמצא שהן "מייצגות בוודאות מין חדש".
חוקר טבע נוסף איתר לאחר 1994 זוג קרניים בכפר מקומי אשר היו נעוצות בתוך ראש דמוי-עז מגולף מעץ.
באותו זמן, התגלית של הקטינג-וור לא הייתה הפתעה גדולה עבור הזואולוגים; בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, התגלו יונקים רבים ברכס אנאמייט בגבול וייטנאם-לאוס העשיר במגוון הביולוגי שבו על ידי משלחת מחקר מערבית, רובם המכריע פרסתנים; התגלית הגדולה ביותר באזור הייתה הסאולה - מין של בקר דמוי ראם נדיר ביותר.
גילויה של הסאולה לצד גילוי מינים נדירים אחרים כמו המונטיאק הענק וכן הגילוי של מונטיאקים אחרים לאורך שנות ה-90, עורר התרגשות מרובה בקהילה המדעית ודחף חוקרים רבים להגיע להודו-סין בשל הסבירות הגבוהה לקיום מינים בלתי מוכרים.
הגילוי איפוא של מין נוסף ממשפחת הפריים באזור לא היה מאורע יוצא דופן, והרשימה האדומה של IUCN החליטה בצעד חריג כעבור שנתיים (1996), שיש לכלול את המין ברשימה.
ההחלטה התבססה על הדו"ח שהנפיקו שני הזואולוגים הגרמנים - אף על פי שהם לא ביצעו שום עבודת שטח שתאשש זאת.
בסקרים שנעשו בקרב התושבים המקומיים בקמבודיה, ציידים וכפריים רבים טענו שהם אכן צפו בשור הזה או צדו אותו, ומאחר ששטחי יער נרחבים בקמבודיה לא נחקרו עד אחרי מיגור שרידי הקמר רוז', היה זה בהחלט אפשרי שקיים בהם יונק שלא מוכר למדע.
מלבד זאת, ב-1997 הובאו ראיות נוספות בדבר קיומו, לאחר שבאוספי כתבים סינים עתיקים של שושלת מינג ושושלת צ'ינג (מהמאה ה-15 עד המאה ה-18) נמצאו איורים של בעל חיים דמוי יעל שלא זוהה מעולם, כשקרניו אוירו בדומה למבנה הקרניים של הקטינג-וור.
דו"ח מתחילת המאה ה-20, מספר על ציידים בריטים שצדו פרסתן מוזר והשתמשו בו כפתיון לטיגריס, והתיאורים שלהם דמו מאוד למראה המיוחס לקטינג-וור.
בהתחשב בגודל הקרניים, חוקרי טבע העריכו שמדובר בפרסתן גדול למדי - אולי אף היונק הגדול ביותר שהתגלה במאה ה-20, ורבים סברו שהוא נדיר מאוד ועומד על סף הכחדה בשל רמות הציד הגבוהות באזור התפוצה המשוער שלו.
בשל מחסור במידע אנטומי מהימן אודות הקטינג-וור וההתבססות הבלעדית על הקרניים, מיקומו בעץ הפילוגנטי לא היה ברור.
בפולקלור הקמבודי, הקטינג-וור תואר כסוג של שור, לעומת הפולקלור הווייטנאמי בו הוא תואר כמין עז.
הזואולוגים הגרמנים פיטר ופיילר שתיארו מדעית את הקטינג-וור ב-1994, סברו שהוא קרוב למיני אנטילופות ערבה מתת-משפחת הצבאיים, עם קרבה גנטית במיוחד לצבי פרסי או לצבי יעלי מונגולי.
ניתוח ה-DNA הראשון שנעשה על הקרניים בשנת 1997 במוזיאון הממלכתי לזואולוגיה בדרזדן, קבע שלמין יש קרבה דווקא לתת-משפחת היעלים לצד מינים כמו היעל, הטאקין והסרו.
מחקרים גנטיים אחרים הניבו תוצאות מבלבלות.
מאז הגילוי לכאורה של הקטינג-וור ועד היום, הראייה העיקרית לקיומו באה בדמות כ-20 זוגות קרניים שנמצאו לאורך השנים - חלקן בעודן מחוברות לחלק העליון של הגולגולת, ואשר שימשו כבסיס לקביעת מעמדו הטקסונומי של המין או עבור ספקולציות שונות.
מבנה הקרן כפי שתואר לראשונה על ידי הזואולוגים הוא בדמות של נבל או לירה.
קצה הקרן הוא ספירלי וחלק, ואורך הקרן בממוצע נע בין 30.8 ל-55.8 ס"מ (כחצי מטר).
ישנן שתי צורות לקרניים אשר מיוחסות לקטינג-וור, ולדברי חוקרי הטבע, ההבדל ביניהם עשוי לייצג דו-צורתיות זוויגית בין הזכרים לנקבות המתבטא בקרניים בדומה לקופראי למשל.
מבנה זוגות הקרניים שהתגלו בתחילה ויוחסו מאוחר יותר לנקבות הקטינג-וור היו כדלהלן: הקרן צמחה לכיוון מעלה תוך כדי התעגלות קלה לאחור (בדומה לאנטילופת סוס), אולם לבסוף היא יצרה ספירלה קטנה חדה, כאשר התעגלה בחדות לצד, הסתובבה כלפי החזית ואז התעקלה שוב בחדות כלפי מעלה והצידה.
הקרן בתצורה זאת הייתה מחורצת לכל אורכה בסביבות 17 טבעות רוחביות עם מרווח אחיד ביניהם שנע בין 1.5 ל-2.5 ס"מ באופן שמזכיר למדי את קרני הצבי, אולם מאידך, היא הייתה עבה יחסית לעומתם.
הצבע של הקרניים הללו הוא בעיקר שחור.
המבנה של זוגות הקרניים האחרות אשר מיוחסות לזכרי הקטינג-וור הוא כדלהלן: הקרן צומחת לכיוון הצדדים ומתעגלת בהדרגה כלפי פנים, כשלבסוף, היא מתעקלת בספירלה חדה כלפי החזית ואז הצידה ומעלה באופן דומה עד זהה לבובאל ליכטנשטיין.
בניגוד לקרני הנקבות, קרני הזכרים בצבע בהיר למדי הנדמה לשקוף להוציא את הקצוות השחרחרים.
הקרניים המיוחסות לזכרים עבות באופן ניכר מהקרניים המיוחסות לנקבות.
מעבר למידע המאומת אודות האנטומיה של הקרניים, שאר המידע המועט על הקטינג-וור נע בין תצפיות של המקומיים אשר נוטים להגזים לבין ספקולציות של חוקרי טבע מערביים.
על פי האורך היוצא דופן של הקרניים, יש המעריכים שהקטינג-וור הוא פרסתן גדול למדי עם גובה כתפיים שנע בין 110 ל-120 ס"מ, ומשקל אשר עשוי ליפול בטווח של 200 עד 300 ק"ג.
בעוד שיש המתארים אותו כיונק זריז מאוד המזכיר דווקא את האנואה דמוית האנטילופה, לדברי ציידים מקומיים, הקטינג-וור היה נראה כלפי חוץ כפרסתן דמוי-תאו או גאור, והיה לו פרווה אפורה-שחורה מנוקדת או מפוספסת.
לדבריהם, הוא חי בקבוצות משפחתיות קטנות ביערות הרריים, ונטען שהוא מסוגל להגיע לעלים וענפים גבוהים על ידי עמידה על רגליו האחוריות.
בפולקלור ובאמונות העממיות יש לקטינג-וור קשר כלשהו עם נחשים, החל מהיותו אוכל נחשים וכלה בכך שלקרניו יש יכולת ריפוי מאגית מפני הכשות נחשים ארסיים; חוקרי הטבע מעריכים שמקור האמונה ביכולת הריפוי של הקרניים הוא במבנה המפותל שלהם - בדומה לאמונה העממית לגבי הקרניים של יעל הבורג.
על פי נתוני הארגון, נראה שהקטינג-וור נפוץ במיוחד ביערות ירוקים סבוכים על גבעות מבודדות ממערב לנהר המקונג, וכנראה קשור באופן הדוק ליערות יבשים נשירים.
האקלים של טווח התפוצה המשוער של הקטינג-וור מאופיין בטמפרטורות גבוהות עד 30 מעלות, כאשר כמות המשקעים השנתית היא 1,500 עד 2,500 מילימטר בממוצע.
הספיקות הראשונים בדבר קיומו של הקטינג-וור החלו דווקא בעקבות ניסיון לברר את מעמדו הטקסונומי: מחקר שנעשה על כל רצפי הגנים הידועים של היעלים, גילה שיש קשר הדוק בין הקטינג-וור לצפיר האלפים.
מכיוון שהקירבה אינה סבירה בשל סיבות ביו-גאוגרפיות אבולוציוניות, המדענים הגיעו למסקנה שמדגמי ה-DNA שחולצו מהקרניים זוהמו בדרך כלשהי.
ההתפתחות הרצינית של הנושא החלה בשנת 1999; חוקר הטבע הצרפתי ארנולט סויאיו מהאגודה הזואולוגית של פריז, נסע ברחבי קמבודיה בתורו אחר הקטינג-וור באזורים מרוחקים שבהם הוא חי כביכול.
לאחר שהעלה חרס בחיפושיו, ארנולט החל לחשוד באמיתותו של הקטינג-וור.
עם חזרתו לצרפת, הוא הקים צוות מחקר במוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע בפריז, אשר כלל את המומחים לקרני השוורים הטובים ביותר בצרפת.
בשנת 2001, צוות המדענים של ארנולט בראשות אלכסנדר האסאנין והרברט תומאס ביצע בדיקה גנטית נוספת ולראשונה גם בדיקה היסטולוגית על שישה זוגות קרניים, כששניים מתוכם נרכשו זמן קצר לפני כן בקמבודיה והארבעה הנותרים נקנו ב-1925 והיו עתה בבעלות פרטית.
המחקר התמקד בבחינה אנטומית וגנטית של ליבת קרן הקטינג-וור ובניסיון לראות האם יש דמיון בינה לבין קרני בקר הבית.
סקירה של ההולוטייפ המקורי מדרזדן שעליו התבסס תיאור המין, גילתה אף היא ראיות לייצור מלאכותי של הטבעות, כשחומר הבסיס היה אולי קרני הסהר של תאו המים.
המדען אלכסנדר האסאנין הוכיח שהחומר ששימש ליצירת הטבעות מקורו בקרני בקר הבית, תאו המים והסאיגה, בהתבססו על ניתוח רצפי ה-RNA בקרניים שבודדו באמצעות PCR.
הקרניים העיקריות ששימשו ליצור הקרניים הללו היו של תאואים ובקר הבית.
בדו"ח משנת 2002 של העמותה הזואולוגית בגרמניה לשימור מינים, נקבע שהקרניים היו "מיופות באופן שטחי", אולם הדו"ח הביע הסתייגות מקביעה חד משמעית:
לדברי הדו"ח, המחלוקת בדבר קיומו של הקטינג-וור טרם הוכרעה, עד שתיבדק זהותן של כל הקרניים הידועות שלו.
ככל הנראה, הקרניים המזויפות לא נוצרו במכוון כדי לרמות את הזואולוגים, אלא כדי לספק את הביקוש בשוק הקרניים במהלך 1920. מכיוון שהמיתוס סביב הקטינג-וור בפולקלור הקמבודי היה כל כך חזק, כל צייד היה מוכן לשלם הון תועפות עבור קרניים כאלו שיצטרפו לאוסף שלו.
לכן, הרפתקנים קמבודיים שניסו למצוא את הקטינג-וור בכל מחיר ולא הצליחו, חשבו במקום זאת ליצור קרניים מזויפות ובכך להרוויח כסף רב מהתרמית.
המבנה האחיד של מרבית קרניים, המרווחים של הטבעות בקרן, כמו גם הטווח הגאוגרפי שבו נמצאו, מצביעים על כך שכל הקרניים יוצרו כנראה במקום אחד בקמבודיה על ידי אנשי מקצוע מנוסים, והשכיחות הנמוכה שלהם מראה שאותם אנשים העדיפו לשווק זאת בהיקף נמוך כדי למנוע את גילוי התרמית.
בעקבות הפקפוק ההולך וגובר בקיום המין, הרשימה האדומה של IUCN הובכה מאוד ונאלצה להסיר את המין מהרשימה בשנת 2006, זאת לאחר שהכלילה אותו שלוש פעמים רצופות בספר האדום (1994, 2000 ו-2003).
הקטינג-וור הוא אחד משלושת היצורים שזכו לשם מדעי בטרם הוכח קיומם הוודאי לצד המפלצת מלוך נס שקיבלה את השם המדעי "Rhombopteryx nessiteras" והביג פוט שקיבל את השם המדעי "Homo sasquatchus", אולם בניגוד להם, הוא היה היצור היחיד שהממצאים אודותיו נחקרו היטב על ידי הזואולוגים.
קייטי מרפי היא שחקנית סקוטית.
היא הופיעה בדרמה הטלוויזיונית "Takin' Over the Asylum", בסיטקום "מייק ואנג'לו", בסדרה הקומית לילדים "Spatz", בסדרה "B&B", בדרמה הקומית "The Steamie", בסדרה "The Steamie", בפרק בסדרה "חדר מיון" ובסדרה "פוארו" על פי ספרי אגאתה כריסטי, במיני-סדרה הסקוטית "Your Cheatin' Heart" ובסדרה "טוטי פרוטי".
היא גילמה את דמותה של ג'ני רן בעיבוד הטלוויזיוני "ידידנו המשותף" על פי הרומן באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס.
מרפי שיחקה בתפקיד ג'נט בסדרה הרדיופונית "Adventures of a Black Bag".
ב-2006 השתתפה בדרמה "החשוד העיקרי" בכיכובה של הלן מירן, וב-2008 שיחקה בסדרת הדרמה "Honest".
קתרין אליזבת "קייטלין" מורן היא עיתונאית וסופרת אנגלייה, פמיניסטית וכתבת בעיתון "הטיימס", בו היא כותבת שלושה טורים בשבוע: כתבה במוסף לשבת, טור סקירה במגזין טלוויזיה, והטור הסאטירי של יום שישי.
מורן נולדה בברייטון, הבכורה מבין שמונה ילדים.
אביה, נולד באירלנד, תואר על ידי העיתונאית אאידה אדמאריאם בעיתון "הגרדיאן" כ"מתופף שהיה מחלוצי הרוק הפסיכדלי וברבות הימים נאלץ להיות מרותק לספה מפאת דלקת מפרקים ניוונית".
מורן התגוררה עם משפחתה בדירת שלושה חדרים צנועה בדיור ציבורי בוולברהמפטון, חוויה שאותה דימתה בבגרותה לאווירה של "משחקי הרעב".
מורן למדה בבית הספר היסודי בספרינגדייל והחל מגיל 11 עברה ללמוד בחינוך ביתי, כאשר במהלך התקופה הזו ביקרה בבית הספר התיכון רק במשך שלושה שבועות.
היא ואחיה לא רכשו השכלה פורמלית מהוריהם; המועצה המקומית התירה להם לעשות כך, היות שהיו ה"היפים היחידים בוולברהמפטון".
את רוב זמנם בילו הילדים במשחקים פשוטים כגון זריקת בוץ על ביתם.
מורן מתארת את ילדותה כמאושרת, אך בו בזמן, חושפת כי ברגע שיכלה לעזוב - עשתה זאת, כשמלאו לה 18 שנים.
מורן מעידה שמשחר נעוריה הייתה משוכנעת כי נועדה להיות סופרת.
באוקטובר 1988, כשמלאו לה 13, היא זכתה בתחרות Dillons לקוראים צעירים על מאמרה "למה אני אוהבת ספרים" והוענק לה פרס בשווי £250 לקניית ספרים.
בגיל 15, היא זכתה בתואר כתבת השנה של "האובזרבר".
היא החלה את הקריירה שלה כעיתונאית בגיל 16 בשבועון המוזיקה מלודי מייקר.
באותה שנה היא גם כתבה ספר בשם "דברי הימים של Narmo" אשר נכתב בהשראת חוויותיה כמי שלומדת במסגרת החינוך הביתי.
ב-1992 כשהייתה בת 18, החלה הקריירה הטלוויזיונית שלה כמנחת תוכנית המוזיקה הטלוויזיונית "עיר עירומה" של ערוץ 4 בטלוויזיה הבריטית לצד ג'וני ווגאן.
במסגרת כל פרק בתוכנית, ממנה שודרו שתי עונות, היה מופע מוזיקלי שהציג מוזיקאים בריטים מבטיחים בתחילת דרכם.
הופיעו בתוכנית להקות כגון בלר, מאניק סטריט פריצ'רז וה- Boo Radleys.
שנות ילדותה והחינוך שספגה היוו השראה עבורה לכתיבת סדרת הדרמה הקומית הטלוויזיונית שלה, "חונכה על ידי זאבים", אשר שודרה בבריטניה בערוץ 4 החל מדצמבר 2013.
באפריל 2014, היא נמנתה כאחת הנשים המשפיעות ביותר של בריטניה ברשימת ה-"Woman's Hour power list" של ה-BBC לשנת 2014.
ב-2014 הוציאה לאור את הספר הראשון בטרילוגיה מתוכננת.
היה זה רומן אוטוביוגרפי-למחצה בשם "איך לגדל ילדה", אשר עלילתו מתרחשת בוולברהמפטון בתחילת שנות ה-90. אחריו יצא לאור "להיות מפורסם", וכן "איך לשנות את העולם".
ב-2011, הוציאה חברת ההוצאה לאור Ebury Press לאור את ספרה של מורן "איך להיות אישה" בבריטניה.
מורן תומכת פעילה במפלגת Women's Equality Party.
באוגוסט 2013, ארגנה מורן חרם צרכנים של 24 שעות על טוויטר במחאה על חוסר התגובתיות וכישלונו של הארגון להתמודד כראוי עם תוכן פוגעני אשר מתפרסם, לעיתים בעילום שם, בחשבונות הטוויטר של אישי ציבור.
ב-2014, הפך חשבון הטוויטר שלה לשנוי במחלוקת כאשר הוסף לרשימת הקריאה לבחינות הבגרות (A Levels) באנגלית.
ביוני 2014 דיווח המכון לחקר העיתונות של רויטרס שהיא העיתונאית הבריטית המשפיעה ביותר בטוויטר.
מורן נשואה למבקר המוזיקה של עיתון "הטיימס", פיטר פאפידס, ולזוג שתי בנות.
2015 מטקס חלוקת הפרסים של מגזין "גלאמור",Glamour Awards, בפרס טור השנה
2013 מטקס חלוקת הפרסים של מגזין "הקומינטיטור",Comment Awards, בפרס פרשן התרבות של השנה
2012 ממועדון העיתונאים של לונדון, London Press Club, בפרס הטור של השנה
2012 מטקס חלוקת הפרסים של מגזין "גלאמור",Glamour Awards, בפרס סופר השנה
2011 ממועדון הספרים הלאומי גלאקסי, Galaxy National Book Awards, בפרס ספר השנה, על הספר "איך להיות אישה"
2011 ממועדון הספרים הלאומי גלאקסי, Galaxy National Book Awards, בפרס ספר השנה בקטגוריית ספר לא בדיוני-פופולרי, על הספר "איך להיות אישה"
2011 מהבריטיש פרס אוורד, British Press Awards, בפרס המראיין של השנה
2011 מהבריטיש פרס אוורד, British Press Awards, בפרס מבקר השנה
2011 מה- Irish Book Award, בפרס בחירת המאזינים, על הספר "איך להיות אישה"
2011 מהקוסמופוליטן, בפרס הסופר האולטימטיבי של השנה
2010 מהבריטיש פרס אוורד, British Press Awards, בפרס טור השנה
קייטי קין היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת דרמה קומית מוזיקלית, אשר פותחה על ידי היוצר רוברטו אגירה-סאקאסה ומייקל גראסי עבור רשת "The CW", המבוססת על דמות מ"ארצ'י קומיקס" באותו השם.
הסדרה מתעדת את מקורותיהם ואת מאבקם של ארבעה אמנים שאפתניים המנסים להצליח בניו יורק; והיא ספין אוף של הסדרה "ריברדייל" המשודרת באותה הרשת.
לסדרה הוזמן פיילוט מ-"The CW" בינואר 2019, והיא הוזמנה רשמית על ידיה במאי 2019. הסדרה עלתה לשידור ב-6 בפברואר 2020. ב-יולי 2020 הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת בלבד.
הסדרה עוקבת אחר חייהם המקצועיים והרומנטיים של ארבע דמויות פופולריות מ"ארצ'י קומיקס", כולל אגדת האופנה העתידית קייטי קין והמוזיקאית השאפתנית ג'וזי מקוי, כשהם רודפים אחרי חלומותיהם בעיר ניו יורק.
הסדרה תכלול שירים ומוזיקה בתוך העלילה ותלך בעקבות המקורות, הניסויים והקשיים של ארבעה אמנים, הנואשים להצליח ולפרוץ אל תוך אור הזרקורים.
קייטי קין (לוסי הייל) - מעצבת אופנה שאפתנית המנסה לנווט את דרכה בניו יורק.
ג'וזפין "ג'וזי" מקוי (אשלי מארי) - מוזיקאית שאפתנית שמנסה את מזלה בניו יורק לאחר שעזבה את העיירה ריברדייל.
גלוריה גרנדבילט (קתרין לה נאסה) - קניינית אישית בחנות הכלבו היוקרתית "לייסי'ס", שאחראית לקניותיהם של העשירים והמפורסמים.
פפר סמית' (ג'וליה צ'אן) - איט גירל בעלת רקע מסתורי המעוניינת להקים אימפריית אופנה משלה.
חורחה לופז (ג'וני ביוצ'אמפ) - שחקן ברודוויי שאפתן המעוניין לקדם את קריירת הדראג שלו כג'ינג'ר.
אלכסנדר קאבוט (לוסיאן לוויסקאונט) - אחיה של אלכסנדרה ומנכ"ל החברה של אביהם, המעוניין להקים מחדש חברת תקליטים.
קלי (זאין הולץ) - בן זוגה של קייטי ומתאגרף שחולם להילחם באליפות במשקל בינוני במדיסון סקוור גארדן, שעתיד לסיים את הכשרתו כמאמן אישי.
אלקסנדרה קאבוט (קמיל הייד) - אחותו של אלכסנדר, אשת החברה הניו יורקרית הגבוהה ואישה רבת עוצמה המנהלת את "קאבוט אנטרטיינמנט", החברה המשפחתית של משפחת קאבוט.
לואיזה לופז (דפני רובין-וגה) - אמו של חורחה, רוקט לשעבר וכיום שותפה בניהול הבודגה המשפחתי.
גברת פרייזיה (ברנדט פיטרס) - אישה אמידה מהאפר איסט סייד, שלימדה את פפר את אומנות ההונאה ושימשה לה כדמות-אם.
מייברי (ג'יימס מאסלו) - כותב שירים העובד בתור מתחזק ציוד ללהקות.
פרק 11: למי אוכל לפנות אנה?
ליאה תומפסון שרה סעדי 30 באפריל 2020 0.40 12 12 Chapter Twelve: Chain of Fools פרק 12: שרשרת השוטים סטיב אדלסון אוולין איבס 7 במאי 2020 0.44 13 13 Chapter Thirteen: Come Together פרק 13: נתכנס יחדיו מגי קיילי רוברטו אגירה-סאקאסה ומייקל גראסי 14 במאי 2020 0.41
באוגוסט 2018, רוברטו אגירה-סאקאסה גילה כי עוד סדרת ספין אוף עבור הסדרה "ריברדייל" נמצאת בתהליכי פיתוח ברשת The CW.
ב-7 במאי 2019, The CW הזמינה את הסדרה באופן רשמי.
ב-4 בפברואר 2019, הוכרז שאשלי מארי, שגילמה בתפקיד ראשי את דמותה של ג'וסי מקוי ב"ריברדייל", תשוב לגלם את דמותה בתפקיד ראשי בקייטי קין, מה שבפועל הוביל לעזיבתה את "ריברדייל".
ב-21 בפברואר 2019, ג'וני בושאמפ וג'וליה צ'אן לוהקו לתפקידים ראשיים בדמויותיהם של חורחה לופז ופפר סמית', בהתאמה.
כעבור כמה ימים, ב-26 בפברואר 2019, קמיל הייד ולוסיאן לוויסקאונט לוהקו לתפקידים ראשיים כצמד האחים אלכסנדרה ואלכסנדר קאבוט.
לבסוף, ב-11 במרץ 2019, לוסי הייל לוהקה לתפקיד הראשי, קייטי קין.
בהמשך, ב-26 במרץ 2019, נודע שזיין הולץ וקת'רין לה נאסה לוהקו לתפקידים ראשיים בדמויותיהם של קיי.
קלי, בן זוגה של קייטי בקומיקס, וגלוריה גרנדבילט.
צילומי הסדרה התקיימו בניו יורק סיטי.
קת'רין מור פורטר היא משפטנית אמריקאית שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-45 של מדינת קליפורניה בין השנים 2019–2025. בתחום מחוז קונגרס זה שוכן האזור הדרום-מרכזי של מחוז אורנג', הכולל בתוכו את הערים אירוויין, אנהיים וטאסטין.
פורטר נולדה בינואר 1974, וגדלה בקהילה חקלאית קטנה באיווה.
אביה היה חקלאי שעשה הסבה מקצועית לבנקאי.
לאחר סיום לימודיה באקדמיית פיליפס, למדה פורטר באוניברסיטת ייל, שם למדה לימודים אמריקאים.
התזה שלה לקבל תואר ראשון נכתבה תחת הכותרת "השפעות החקלאות הארגונית על הקהילה הכפרית".
מאוחר יותר נרשמה אל בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד, שם למדה אצל מי שתהא לימים חברת הסנאט של ארצות הברית מטעם מסצ'וסטס, אליזבת וורן, וסיימה בכבוד רב את לימודיה לתואר דוקטור במשפטים ב-2001.
ב-2006 הצטרפה פורטר לסגל ההוראה של מכללת המשפטים באוניברסיטת איווה.
במרץ 2012 מונתה בידי התובעת הכללית של קליפורניה קמלה האריס למפקחת העצמאית של הבנקים על הסדרי משכנתאות ארציים בסך 25 מיליארד דולר אמריקני.
בתפקיד זה, היא פיקחה על הוצאת רפורמות הבנקים בענייני הסדרי המשכנתאות לפועל, שהיקפן נאמד בכ-9.5 מיליארד דולר.
פורטר היא פרופסור מוסמכת בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת קליפורניה באירוויין.
ספר הלימוד שלה "חוק הצרכן המודרני" עוסק בחוקי צרכנים לאור חוק דוד-פרנק והלשכה להגנת הצרכן הפיננסי (CFPB).
במהלך בחירות 2018 בארצות הברית התמודדה פורטר לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הארבעים וחמישה של קליפורניה נגד נציגת המחוז המכהנת מטעם המפלגה הרפובליקנית, מימי וולטרס.
בבית הנבחרים היא חברה בוועדת השירותים הפיננסיים.
במהלך פברואר 2023, לאחר הודעת הסנטורית הוותיקה דיאן פיינסטיין שלא תתמודד על קדנציה נוספת בבחירות 2024, הודיעה פורטר כי היא מתכוונת להתמודד על התפקיד.
היא הצליחה לגייס מעל מיליון דולר תוך 24 מרגע הצהרתה.
מולה התמודדו בפריימריז הדמוקרטי על התפקיד חברת הקונגרס ברברה לי וחבר הקונגרס אדם שיף.
בפריימריז המדינתי, המתנהל ללא השתייכות מפלגתית כאשר שני המובילים ממשיכים לבחירות הכלליות, הגיעה שלישית אחרי שיף ואחרי סטיב גרוביי, שחקן בייסבול לשעבר ומועמד מטעם המפלגה הרפובליקנית.
משלא העפילה לבחירות הכלליות גם לא התמודדה בבחירות לבית הנבחרים, וכהונתה תמה ב-3 בינואר 2025.
פורטר הייתה נשואה בעבר למתיו הופמן, אבי שלושת ילדיה.
בני הזוג התגרשו בעקבות מקרים מרובים של התעללות פיזית ומנטלית מצדו, ויש לה משמורת ילדים מלאה על כל שלושת ילדיה.
ב-2013 התגרשו בני הזוג והיא אם חד-הורית.
קייטלין רושל דיוור היא שחקנית אמריקאית.
נודעת בזכות תפקידיה כאיב בקסטר בסדרת הטלוויזיה "גבר מי שנשאר אחרון", כלורטה מקרידי בסדרת הטלוויזיה "צדק פרטי", וכמארי אדלר במיני-סדרת הדרמה "לא ייאמן".
דיוור נולדה בפיניקס שבארצות הברית, למשפחה נוצרית.
הוריה הם טים וקתי דיוור, ולה שתי אחיות קטנות.
בגיל חמש היא פיתחה עניין באומנויות הבמה כאשר הוריה שלחו אותה לבית ספר למשחק.
היא גם השתתפה בהתעמלות, בלט והחלקה על הקרח, עד שהתמקדה במשחק.
כשהייתה בת תשע, אביה קיבל את תפקיד המדבב של "בארני הדינוזאור הסגול" בסדרה "החברים של ברני", והמשפחה עברה לדאלאס, שם נרשמה לסטודיו של שחקנים צעירים.
היא השתתפה כשחקנית בכמה פרסומות, ובשנת 2012 עברה המשפחה ללוס אנג'לס.
תפקידה המרכזי הראשון היה בשנת 2009 בסרט הטלוויזיה "נערה אמריקאית: קאריסה נשארת חזקה", בו שיחקה בתפקיד מרכזי.
בשנת 2011 לוהקה לסיטקום "גבר מי שנשאר אחרון", בה שיחקה בתפקיד ראשי לאורך כל 7 עונות הסדרה.
באותה שנה לוהקה גם לסדרה "צדק פרטי", בה שיחקה בתפקיד משני בשנים 2011–2015.
בשנת 2012 הייתה מועמדת 3 פעמים לפרס האמן הצעיר, על משחקה בסדרות "גבר מי שנשאר אחרון" ו"צדק פרטי" ועל משחקה בסרט "מורה רעה".
בשנת 2013 שיחקה בתפקיד מרכזי בסרט "בית זמני" (אנ').
בשנת 2014 שיחקה בסרט "לגיס".
בשנת 2017 שיחקה בתפקיד מרכזי בסרטים "כל סוף הקיץ", "אנחנו לא שייכים לכאן", "דטרויט" ו"בחוץ פנימה".
בשנת 2019 שיחקה בתפקיד הראשי בסרטים "Them That Follow" ו"חורשות את הלילה".
היא גם שיחקה בתפקידים קצרים במספר סדרות.
בשנת 2016 השתתפה במשחק הווידאו "Uncharted 4: A Thief's End", הרביעי בסדרת המשחקים "Uncharted".
היא תרמה את הדיבוב ואת לכידת התנועה שלה לדמות "קאסי דרייק", בתם של הדמויות הראשיות במשחק.
בשנת 2019 כיכבה במיני-סדרה של נטפליקס "לא ייאמן" בתור מארי אדלר לצידה של טוני קולט.
כחלק מיוצרי הסדרה נמנים איילת ולדמן ומייקל שייבון.
על תפקידה דיוור קיבלה מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה.
בשנת 2021 שיחקה במיני-סדרה "דופסיק" של רשת הולו; על תפקידה קיבלה מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
קת'רין מארי סטיבנס היא שחקנית וזמרת אמריקאית.
ידועה בזכות השתתפותה בעונה התשיעית של תוכנית המציאות "אמריקן איידול", כיכובה בתפקיד "קרמה אשקרופט" בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "מעמידות פנים" ובתפקיד "ג'יין סלואן" בסדרה "עושות כותרות".
סטיבנס גדלה במידלברי, קונטיקט, והיא בתם של מארק וקלרה סטיבנס.
היא סיימה את לימודיה בתיכון בסאות'ברי ביוני 2010.
סטיבנס היא ממוצא פורטוגלי מצד אמה ודוברת פורטוגזית.
היא סייעה ביצירת קרן מלגות להנצחת אוון גנון, שמעניקה מלגות ללימודים גבוהים בבית הספר התיכון בו למדה (אוון גנון, שנפטר בינואר 2009 בגיל שנתיים, היה בנה של המורה לספרדית של סטיבנס.) היא הייתה חברה בנבחרת השחייה בבית הספר התיכון שלה במשך ארבע שנים.
כשהייתה בת שבע, שרה את השיר "From This Moment On " בחתונה של דודתה.
היא הייתה פעילה בקהילת התיאטרון המקומית שלה.