tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הטורניר היה אמור להיערך במנצ'סטר אנגליה (שאירחה בעבר את הטורניר ב-2010), אך היא פרשה מהאירוח במאי 2017. נתניה זכתה לארח את האליפות.
הייתה זו הפעם הראשונה שהטורניר נערך במדינה שאינה דוברת אנגלית והוא אינו באחת מ-4 הארצות שאירחו בעבר, 3 פעמים כל אחת: אוסטרליה, אנגליה, ארצות הברית וקנדה.
אלופת העולם לשנת 2018 היא נבחרת ארצות הברית () שזו הזכייה העשירית שלה באליפות העולם בענף.
ב-12 ביולי נערך טקס הפתיחה באצטדיון נתניה וכן שני משחקי הפתיחה, ישראל נגד ג'מייקה (11 - 3) וארצות הברית נגד אירוקוי (17 - 9).
יתר המשחקים של הטורניר נערכו, פרט למשחק הגמר, במגרשי הדשא מכון וינגייט שבנתניה.
ב-21 נערך משחק הגמר בין ארצות הברית לקנדה (9 - 8).
בסך הכל התקיימו במהלך הטורניר 170 משחקים.
46 נבחרות מרחבי העולם השתתפו באליפות.
הנבחרות חולקו ל-14 קבוצות במרץ 2018.
יום רביעי, 11 ביולי - משחק הפתיחה (הונג קונג נגד לוקסמבורג)
יום חמישי, 12 ביולי - טקס הפתיחה (ישראל נגד ג'מייקה)
יום שישי, 13 ביולי עד יום שלישי, 17 ביולי - משחקי הבתים ומשחקי השלבים
יום רביעי, 18 ביולי - שלב רבע גמר
יום חמישי, 19 ביולי - שלב חצי הגמר
יום שישי, 20 ביולי - משחק על מדליית הארד ומשחקי הדירוג הסופי עד למקום 46
יום שבת, 21 ביולי - משחק על מדליית הזהב
נבחרתמש'ניצחונותהפסדיםשערי זכותשערי חובההפרשהמשך 220305+25 שלב שני עליון2112018+2 שלב שני אמצעי202936-27 שלב שני תחתון
נבחרתמש'ניצחונותהפסדיםשערי זכותשערי חובההפרשהמשך 220426+36 שלב שני עליון2111730-13 שלב שני עליון202932-23 שלב שני אמצעי
אליפות העולם בפוקר הוא סבב טורנירי פוקר הנחשב ליוקרתי והמפורסם בעולם.
ב-28 במאי 2024 עד 21 ביולי 2024 התקיים הסבב ה-55, ובמסגרתו שוחקו 99 טורנירים בלאס וגאס שבארצות הברית, 30 טורנירים ב-WSOP.com אשר ניתן לשחק בהם מנבדה, ניו ג'רזי ומישיגן, ו-7 טורנירים ב-WSOP.com אשר ניתן לשחק בהם מפנסילבניה.
ב-6 בדצמבר 2024 עד 19 בדצמבר 2024 התקיימו 15 טורנירים נוספים באיי בהאמה.
טורנירים נוספים אשר יתקיימו באתר GGPoker וברוזבדוב שבצ'כיה, יפורסמו בהמשך.
המנצח בכל אחת מהתחרויות זוכה בצמיד אליפות העולם בפוקר מוזהב, בנוסף לפרס כספי הנקבע לפי עלות הטורניר ומספר המשתתפים בו.
שיאן הזכיות בצמידי הסבב הוא פיל הלמות שזכה ב-17 צמידים נכון ל-2023. במרכז הסדרה מתקיים האירוע המרכזי, אשר מנצחו מוכרז כאלוף העולם בפוקר.
טורניר יוקרתי נוסף במסגרת הסבב הוא אליפות שחקני הפוקר.
אליפות העולם בפוקר החלה ב-1970, לאחר שבני ביניון הזמין שבעה שחקני פוקר מוכרים למשחק טקסס הולדם שנערך בקזינו ובית המלון ה-Horseshoe שבבעלותו.
שבסופו ערך הצבעה בה השחקנים בחרו את השחקן הטוב ביותר באותו המשחק והם בחרו בג'וני מוס.
שנה לאחר מכן ארגן טורניר עם עלות כניסה של 5,000 דולר, שלימים היה לטורניר המרכזי הראשון של אליפות העולם.
ב-1976 החלו להעניק את צמיד אליפות העולם בפוקר לזוכי הטורנירים בסבב, וכן הוענקו צמידים לזוכים העבר רטרואקטיבית.
בתחילת שנות ה-80 הוספו טורנירי לוויין המאפשרים זכייה בכרטיס להשתתפות בטורנירים אשר בסבב.
מתחילתו של הסבב ועד 2004, הבעלות על המותג והיכל התהילה של הפוקר הייתה של ביניון וה-Horseshoe.
ב-2004 רכשה Caesars Entertainment את הזכויות עבור אליפות העולם בפוקר והיכל התהילה, והסבב עבר למלון ה-Rio.
ב-2022 הסבב חזר לסטריפ המרכזי, למלונות פריז וה-Horseshoe החדש.
באוקטובר 2024 רכשה NSUS, מפעילת אתר הפוקר GGPoker, את סבב אליפות העולם תמורת 500 מיליון דולר.
לפי ההודעה הרשמית על הרכישה, Caesars ימשיכו לארח את הסבב ברשת המלונות שלהם בלאס וגאס למשך 20 שנה לפחות.
הטורניר המרכזי בכל סבב הוא האירוע המרכזי המתקיים מ-1971. בשנה הראשונה הטורניר שוחק עם עלות הרשמה של 5,000 דולר, ומ-1972 נקבעה עלות ההרשמה ל-10,000 דולר.
האירוע המרכזי ב-1982 מפורסם אודות לג'ק שטראוס שסבר שהודח מהטורניר אחר מהלך "אול-אין" בו הפסיד, אך לאחריו גילה כי נותר לו עוד ז'יטון אחד נוסף בעל ערך של 500 דולר, והוא המשיך לשחק עד שזכה בטורניר.
סוף שולחן הגמר באירוע המרכזי של 1988, בו נראים ג'וני צ'אן ואריק סיידל משחקים את היד האחרונה בטורניר, הונצח בסרט "ההימור האחרון".
ב-2003 כריס מאנימייקר, שחקן חובבן עד לאותו הזמן, גבר על 838 שחקנים וזכה באירוע המרכזי ובסכום של 2.5 מיליון דולר, לאחר שהעפיל אליו מטורניר לוויין אינטרנטי באתר פוקרסטארס שעלות ההרשמה אליו הייתה 86 דולר.
זכייתו תרמה להגברת ההתעניינות העולמית בפוקר, אשר נקראה על שמו "אפקט המאנימייקר".
בעקבות מגפת הקורונה ב-2020, האירוע המרכזי התקיים במתכונת שונה מהרגיל.
שני טורנירים בעלות של 10,000 דולר התקיימו באתר WSOP.com עבור שחקנים אמריקאים ובאתר GGPoker עבור שחקנים משאר העולם.
שולחנות הגמר של טורנירים אלו התקיימו בלאס וגאס ורוזבדוב בהתאמה.
הזוכים בשולחנות הגמר הוזמנו ללאס וגאס למשחק אחד נגד השני, בו ניצח דמיאן סאלאס את ג'וסף הברט והוכרז כזוכה האירוע המרכזי ובפרס של מיליון דולר נוספים.
את שידוריו הראשונים של האירוע המרכזי העביר ערוץ הטלוויזיה CBS החל מסוף שנות השבעים.
בשנות התשעים החלו לשדר את האירוע המרכזי ב-ESPN בהפקת CBS, עם צוות שידור מתחלף של שחקנים מקצוענים שונים.
בשנים 1999–2001 ערוץ דיסקברי רכש את הזכויות ובמקום לשדר את הטורניר, הפיקו תוכניות של שעה המראות את הידיים המרכזיות.
ב-2002 רכשו ESPN את זכויות השידור ולראשונה הציגו את קלפי השחקנים בעזרת מצלמות שהותקנו בשולחן, ולון מקארן החל לשדר את הטורנירים.
שנה לאחר מכן נורמן צ'אד הצטרף למקארן לשידורים, ונחתם חוזה ארוך טווח בין אליפות העולם בפוקר ל-ESPN אשר הוביל ליצירת תוכן מקיף יותר וכלל שידורים של טורנירים נוספים, הפקת תוכניות של הידיים המרכזיות בנוסף לשידור החי ותוכניות תוכן שבמהלכן רואיינו שחקני פוקר ודיברו על טורנירי עבר.
ב-2017 רכשו PokerGO את זכויות השידור של טורנירי העבר והעלו את כל ארכיון השידורים לאתר האינטרנט שלהם.
עד 2020 לאחר שידור הטורנירים ב-ESPN, עלו השידורים לאתר.
ב-2021 רכשו PokerGO את זכויות השידור המלאות והחלו להפיק את שידורי הטורנירים, בתחילה עם CBS ובהמשך לבד.
כמות השידורים עלתה משמעותית, וב-2024 ישודרו שולחנות הגמר של יותר מ-30 טורנירים, בנוסף לשידורים מימי משחק של טורנירים נבחרים, ואת כל ימיו של האירוע המרכזי.
את האירוע המרכזי משדרים לון מקארן, נורמן צ'אד ומריה הו במהלך רוב שעות הטורניר ובשעות המאוחרות עלי נג'אד וניק שולמן.
עבור כלל הטורנירים קיים צוות שידור מתחלף של שדרנים ופרשנים, ובראשם ברנט הנקס, ג'ף פלאט, דייוויד טוכמן, רמקו רינקמה, דוני פיטרס וטים דאקוורת', ואליהם מצטרפים לעיתים שחקני פוקר כפרשנים נוספים.
השחקנים אשר זכו ב-9 צמידים או יותר, נכון ל-20 ביולי 2024.
סה"כ צמידים שחקן זכיות באירוע המרכזי17 פיל הלמות111 פיל אייבי010 דויל ברונסון210 ג'וני צ'אן210 אריק סיידל09 ג'וני מוס3
החל משנת 2004 מוענק פרס שחקן השנה לשחקן שצבר הכי הרבה נקודות במהלך אליפות העולם.
חוקי צבירת הנקודות והפרס בו שחקן השנה זוכה משתנים לעיתים ומפורסמים באתר הרשמי.
ג'וני מוס וסטו אונגר הם השחקנים היחידים שזכו באירוע המרכזי שלוש פעמים, ויחד עם דויל ברונסון, וג'וני צ'אן הם היחידים שזכו באירוע המרכזי פעמיים ברצף.
פיל הלמות מחזיק במספר הרב ביותר של צמידים, עם 17 זכיות.
ב-2009 זכה ג'ו קאדה באירוע המרכזי בסך של 8,500,000 מיליון דולר, בגיל 21 שנים ו-357 ימים, והוא הזוכה הצעיר ביותר באירוע המרכזי.
זוכה האירוע המרכזי ב-2023, דניאל ויינמן, זכה בפרס הראשון הגבוה ביותר, 12,100,000 דולר.
החל מ-1977 מתקיים טורניר לנשים בלבד.
בשנתו הראשונה הטורניר היה Seven Card Stud עם כניסה של 100 דולר.
במהלך השנים סכום הכניסה עלה עד שב-1992 נקבע על 1,000 דולר.
ב-2000 שונה מבנה הטורניר כך ששוחק ב-Seven Card Stud ו-Limit הולדם.
ב-2004 התקיים הטורניר בלימיט הולדם בלבד, והחל מ-2005 משוחק ב-No Limit הולדם.
גברים יכולים להשתתף בטורניר, אך החל מ-2013 עליהם לשלם עלות כניסה של 10,000 דולר, ולכן מעטים עושים זאת.
קריסטן פוקסן מובילה את טבלת הזוכות בצמידים עם חמישה זכיות.
ברברה אנרייט, נני דוליסון, וונסה סלבסט בעלות שלושה צמידים כל אחת.
ברברה אנרייט הייתה לאישה הראשונה שהגיעה לשולחן הגמר של האירוע המרכזי, בו היא סיימה במקום החמישי ב-1995, הישג ששוחזר 30 שנה לאחר מכן ב-2025 על ידי לאו מרגטס.
15 שחקנים ישראלים זכו בסה"כ ב-21 צמידים.
אלי אלעזרא, אלי בלס, גל יפרח ויובל ברונשטיין לא משחקים תמיד תחת דגל ישראל, ועל כן, בחלק מהדירוגים, הצמידים שזכו בהם נספרים לארצות הברית - במקרה זה נחשבים לישראל יותר צמידים.
עונת 2019 באליפות העולם בראלי היא העונה ה-47 בה התקיימה האליפות.
האליפות מוכרת על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA) כאליפות הבכירה בקטגוריית הראלי.
במהלך העונה התקיימו 13 מרוצים בהם התחרו על אליפות נהגים, אליפות נהגי המשנה ואליפות היצרנים.
במקביל לאליפות בקטגוריה הבכירה התקיימו גם תחרויות בקטגוריית ה-WRC2 ואליפות העולם לנוער (JWRC).
אוט טאנק, נהגה של קבוצת טויוטה, זכה באליפות הנהגים בפעם הראשונה בקריירה.
קבוצת יונדאי מוטורספורט זכתה באליפות היצרנים, גם היא לראשונה.
ראלי אוסטרליה, שתוכנן להיות מרוץ סיום העונה, בוטל בשל שריפות ענק שפרצו במזרח המדינה.
במהלך שנת 2018 הכריזה הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA) על כוונתה להרחיב את לוח התחרויות ל-14 אירועים בשנת 2019, כחלק מתוכנית להתרחבות עתידית ל-16 מרוצים.
ראלי צרפת וראלי סרדיניה הוגדרו על ידי הקבוצות כמרוצים בעלי הפופולריות הנמוכה עקב הקשיים בלוגיסטיקה שהן יוצרות ומספר הצופים הנמוך.
מארגני ראלי יפן הגיעו להסכמה עקרונית להצטרפות המרוץ ללוח המרוצים כבר בעונה הנוכחית, אך לבסוף הוחלט שלא לקיים את המרוץ בעקבות הלחץ להמשיך ולקיים את התחרויות האירופאיות.
לוח המרוצים הסופי שפורסם באוקטובר 2018 כלל את ראלי צ'ילה, שהצטרף בפעם הראשונה לאליפות.
ראלי אוסטרליה, שתוכנן להיות מרוץ סיום העונה, בוטל בעקבות גל שריפות שפרצו במזרח המדינה.
סבסטיאן אוז'ייה עזב את קבוצת אם-ספורט ושב להתחרות עבור סיטרואן, הקבוצה אותה עזב בשנת 2011. נהג נוסף שהצטרף לקבוצה הוא אסאפקה לאפי שעזב אחרי שנתיים את קבוצת טויוטה.
טימו סונינן קודם לעמדת הנהג בכיר בקבוצת אם-ספורט לאחר עזיבתו של אוז'ייה.
לצידו של סונינן יתחרה פונטוס טידנמד, שייקח חלק במספר מרוצים.
גאס גרינסמית', שהתחרה עבור הקבוצה ב-WRC2 ייקח חלק גם הוא במספר מרוצים במהלך העונה.
סבסטיאן לואב, שזכה תשע פעמים באליפות, שב לאליפות, הצטרף לקבוצת יונדאי מוטורספורט באופן חלקי והתחרה בשישה מרוצים.
לואב חלק את המכונית עם דני סורדו שהתחרה בשארק המרוצים.
הצטרפותו של לואב באה על חשבונו של היידן פאדון את הקבוצה.
סבסטיאן מרשל, ששימש כנהג המשנה של פאדון הצטרף לקבוצת טויוטה כנהג המשנה לצידו של כריס מיק, שחזר להתחרות לאחר שפוטר באמצע העונה הקודמת מקבוצת סיטרואן.
מרקוס גרונהולם שב להתחרות באליפות, לראשונה מאז שנת 2010, והשתתף בראלי שוודיה בקבוצה עצמאית בחסות טויוטה.
לקראת העונה הוכנסו מספר שינויים בתקנות:
המרחק הכולל של המקטעים במרוץ הוגבל ל-350 ק"מ במקום 500. כתוצאה מההחלטה קוצר אורכו הכולל של ראלי מונטה קרלו בלמעלה מ-70 ק"מ.
נהגים יורשו לבחור מספר קבוע למכונית, בדומה למקובל בפורמולה 1 וב-MotoGP.
האלוף המכהן יוכל להתחרות עם הספרה "1" על רכבו.
מספר ימי המבחן המותרים לכל קבוצה במהלך השנה צומצמם מ-55 ימים ל-42.
בשלב ה-Power stage הניקוד ניתן לחמשת הנהגים המסיימים את המקטע האחרון של כל מרוץ, במקום שלושה כפי שהיה בשנים הקודמות.
עונת 2020 באליפות העולם בראלי היא העונה ה-48 בה מתקיימת האליפות.
במהלך העונה תוכננו להתקיים 14 מרוצים, אך עקב התפרצות מגפת הקורונה נעצרה העונה אחרי שלושה חודשים והושבתה למשך כחצי שנה.
המרוצים התחדשו בחודש ספטמבר ומספרם צומצם לשבעה.
אוט טאנק, שזכה באליפות בעונה שעברה כנהגה של קבוצת טויוטה, עבר להתחרות עבור קבוצת יונדאי מוטורספורט, שזכתה באליפות היצרנים באותה עונה.
סבסטיאן אוז'ייה, שזכה בעבר בשש אליפויות, עזב את קבוצת סיטרואן ועבר להתחרות עבור טויוטה.
כתוצאה מכך הודיעה סיטרואן על פרישה מיידית מהאליפות.
אוז'ייה זכה באליפות בפעם השביעית, וקבוצת יונדאי שמרה על תוארה כאלופת היצרנים.
מרוצים שתוכננו, אך לא התקיימו
סיבוב תאריכים מרוץ משטח416–19 באפריל ראלי צ'ילהחצץ523–26 באפריל ראלי ארגנטינהחצץ621–24 במאי ראלי פורטוגלחצץ816–19 ביולי ראלי סאפרי קניהחצץ96–9 באוגוסט ראלי פינלנדחצץ103–6 בספטמבר ראלי ניו זילנדחצץ1215–18 באוקטובר ראלי גרמניהאספלט1329 באוקטובר–1 בנובמבר ראלי בריטניהחצץ1419–22 בנובמבר ראלי יפןאספלט-22-20 בנובמבר ראלי בלגיהאספלט
לוח המרוצים המקורי של העונה כלל שלושה מרוצים שהיו אמורים לחזור לאליפות אחרי שנות היעדרות:
ראלי ספארי קניה, שהתקיים לאחרונה בעונת 2002, חזר לאליפות במתכונת חדשה.
המרוץ שהיה ידוע במסלול הארוך והמפרך קוצר בצורה משמעותית על מנת להתאים לתקנות האליפות המגבילות את אורכו של המסלול.
הסטייג'ים תוכננו להתקיים באזור עיר הבירה ניירובי ואגם נאיוואשה.
ראלי ניו זילנד תוכנן להחליף את ראלי אוסטרליה שהוצא מהסבב.
הראלי, שהתקיים לאחרונה בשנת 2012 אמור היה להתקיים באזור אוקלנד.
ראלי יפן, תוכנן להיות המרוץ האחרון בעונה, התקיים לאחרונה בעונת 2010. המסלול בגרסתו הנוכחית תוכנן על מסלולי אספלט בסביבות העיר נגויה.
ראלי צ'ילה, שהתקיים לראשונה בעונה הקודמת, היה אמור להתקיים גם העונה.
המחאות המתמשכות במדינה, חוסר היציבות הפוליטית וההכרזה על מצב חירום הובילו לביטול המרוץ המתוכנן.
בעקבות התפרצות מגפת הקורונה ברחבי העולם הוחלט לבטל את היום האחרון של ראלי מקסיקו שנערך במרץ על מנת שהצוותים יספיקו לחזור למדינותיהם לפני שיכנסו לתוקפן הגבלות תעופה.
בהמשך בוטלו מרבית המרוצים והאליפות נעצרה לחצי שנה.
ב-2 ביולי 2020 הוחלט כי העונה תחודש בספטמבר, עם הוספת ראלי אסטוניה ללוח המרוצים.
בחודש אוגוסט הוצג לוח המרוצים החלופי לעונה (לאחר ביטול המרוצים בגרמניה וביפן) שכלל שבעה מרוצים – השלושה שכבר התקיימו (מונטה קרלו, שוודיה ומקסיקו) ובנוסף אליהם ראלי אסטוניה (בפעם הראשונה באליפות), ראלי טורקיה, ראלי איטליה (בסרדיניה) וראלי בלגיה (גם כן בפעם הראשונה באליפות).
ב-9 באוקטובר, לאחר חידוש העונה, התווסף ראלי מונצה ללוח המרוצים, שיהיה המירוץ השני באיטליה בעונה.
ב-30 באוקטובר בוטל ראלי בלגיה בעקבות התפרצות מחודשת של מגפת הקורונה בבלגיה.
אוט טאנק, שזכה באליפות בעונה שעברה, עזב את קבוצת טויטה והצטרף לקבוצת יונדאי מוטורספורט.
סבסטיאן לואב האריך את חוזהו עם יונדאי בעונה נוספת ובדומה לעונה הקודמת יחלוק את המכונית עם דני סורדו, שהאריך גם הוא את חוזהו בקבוצה לעונה נוספת.
סבסטיאן אוז'ייה עבר מקבוצת סיטרואן לטיוטה, כמחליף לטאנק.
בעקבות המעבר הודיעה סיטרואן, הקבוצה הוותיקה באליפות, כי היא פורשת באופן מיידי מהשתתפות בעונה הבאה.
בנוסף צירפה טויוטה את קאלה רובנפרה, שזכה באליפות ה-WRC2.
אליפות העולם הראשונה בשחייה (בריכת 25 מטר), נערכה בפלמה דה מיורקה, ספרד מה-2 בדצמבר עד ל־5 בדצמבר 1993. באליפות תחרויות שחייה, בבריכת 25 מטר, ב-32 משחים שונים, 13 משחים אישיים לנשים ולגברים ו-3 משחי שליחים לנשים ולגברים.
הרביעייה הברזילאית (), פרננדו שרר, תאופילו פריירה, גוסטאבו בורגס וחוסה קרלוס סוזה קבעה במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי שיא עולם חדש של 3:12.11 דקות.
הרביעייה האמריקאית (), טריפ שוונק, סת' ואן נירדן, מארק הנדרסון וג'ון אולסן קבעה במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב שיא עולם חדש של 3:32.57 דקות.
לי ג'ינגהי ( סין), קבעה במשחה ל-50 מטר חופשי שיא עולם חדש של 24.23 שניות.
לי ג'ינגהי ( סין), קבעה במשחה ל-100 מטר חופשי שיא עולם חדש של 53.01 שניות.
אנג'ל מרטינו (), קבעה במשחה ל-100 מטר גב שיא עולם חדש של 58.50 דקות.
דאי גואוהונג ( סין), קבעה במשחה ל-100 מטר חזה שיא עולם חדש של 1:06.58 דקות.
דאי גואוהונג ( סין), קבעה במשחה ל-200 מטר חזה שיא עולם חדש של 2:21.99 דקות.
אליסון וגנר (), קבעה במשחה ל-200 מטר מעורב אישי שיא עולם חדש של 2:07.79 דקות.
דאי גואוהונג ( סין), קבעה במשחה ל-400 מטר מעורב אישי שיא עולם חדש של 4:29.00 דקות.
הרביעייה הסינית (), ליו בין, שאן יינג, ג'יה יוניואן ולי ג'ינגהי, קבעה במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי שיא עולם חדש של 3:35.97 דקות.
הרביעייה הסינית (), ליו בין, שאן יינג, זו גואנבין ולי ג'ינגהי, קבעה במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי שיא עולם חדש של 7:52.45 דקות.
הרביעייה הסינית (), לי ג'ינגהי, הי צ'יונג, ליו לימין ודאי גוהונג קבעה במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב אישי שיא עולם חדש של 3:57.73 דקות.
התחרות50 מטר חופשי מארק פוסטר 21.84 שניות הו בין סין 21.93 שניות רוברט אברנת'י 21.97 שניות100 מטר חופשי פרננדו שרר 48.38 שניות גוסטבו בורג'ס 48.42 שניות ג'ון אולסן 48.49 שניות200 מטר חופשי אנטי קאסביו 1:45.21 דקות טרנט בריי
עונת 2021 באליפות העולם בראלי היא העונה ה-49 בה מתקיימת האליפות.
בדומה לעונת 2020, גם השנה השפיעה מגפת הקורונה על העונה והביאה לביטולם של מספר מרוצים.
בסיום העונה זכה סבסטיאן אוז'ייה באליפות בפעם השמינית.
מרוצים שתוכננו אך לא התקיימו
תאריכים מרוץ משטח סיבה14-11 בפברואר ראלי שוודיהשלג מגפת הקורונה22-19 באוגוסט ראלי בריטניהחצץ סיבות כספיות12-9 בספטמבר ראלי צ'ילהחצץ מגפת הקורונה14-11 בנובמבר ראלי יפןאספלט מגפת הקורונה
ראלי ספרד חוזר לאליפות לאחר שנת הפסקה.
לראשונה מאז 2009 יערך הראלי על אספלט בלבד, לאחר שבשנים האחרונות כלל שילוב של אספלט ועפר.
ראלי קרואטיה יהיה הפעם הראשונה בו תארח קרואטיה את הסבב.
קרואטיה תהיה המדינה ה-34 לארח אירוע של אליפות הראלי.
ראלי קניה חזר לסבב לראשונה מאז 2002. הראלי תוכנן להיערך בעונת 2020 אך בוטל בשל מגפת הקורונה.
ראלי צ'ילה, שתוכנן לעונת 2020 ובוטל בשל המחאות במדינה, תוכנן להיערך ב-2021, אולם בוטל בשל הגבלות תעופה במדינה בעקבות מגפת הקורונה.
ראלי שוודיה בוטל בדצמבר 2020 עקב התפרצות מגפת הקורונה בשוודיה.
במקומו התווסף לסבב הראלי הארקטי בפינלנד.
ראלי בלגיה התווסף ללוח השנה בינואר 2021 בעקבות ביטול ראלי בריטניה.
יפן הייתה צפויה לחזור לסבב לראשונה מאז 2010 (הראלי תוכנן תחזור לסבב בשנת 2020 ובוטל בשל מגפת הקורונה).
ראלי יפן בוטל גם השנה בשל מגפת הקורונה.
במקומו התווסף ראלי מונצה שיסיים את העונה, בדומה לעונה הקודמת.
סבסטיאן אוז'ייה, שהודיע ב-2019 כי יפרוש בתום עונת 2020, המשיך לעונה נוספת.
אוז'ייה הסביר כי לא רצה לסיים את הקריירה בעונת 2020 שקוצרה בשל נגיף הקורונה.
אסאפקה לאפי, שנהג עבור קבוצת אם-ספורט בעונת 2020, עזב את הקבוצה.
גאס גרינסמית' קודם להיות נהג קבוע בקבוצה, לצד טימו סונינן.
תיירי נויביל נפרד מנהג המשנה ניקולאס גילסול לאחר כעשור של שיתוף פעולה וינהג לצד נהג משנה חדש.
טומי מקינן פרש מניהול קבוצת טויוטה.
יארי-מאטי לאטוולה, שנהג עבור טויוטה מאז חזרה לאליפות בעונת 2017 ועד שנת 2019, יחליף אותו בתפקיד.
בשלב ה-Power stage הניקוד ניתן לחמשת הנהגים המהירים ביותר במקטע האחרון של כל מרוץ.
בעונה זו מוענק לראשונה ניקוד גם לקבוצות בגין ה-Power stage.
אליפות העולם בקובייה הונגרית , שמאורגנת על ידי איגוד הקובייה העולמי (WCA) היא תחרות בינלאומית בפתירה מהירה של הקובייה ההונגרית.
התחרות מתקיימת כל שנתיים בעיר אחרת בעולם.
התחרות האחרונה נערכה ביולי 2025 בסיאטל שבארצות הברית.
בין המקצים הנערכים בתחרות: 3×3, 2×2, 4×4, פירמינקס (pyraminx), סקיוב (skewb), 3×3 ביד אחת, 3×3 בעיניים עצומות ועוד.
השלב הראשון הוא המוקדמות, בו משתתפים כל המתחרים, ובשלב הגמר משתתפים 16 הראשונים מהמוקדמות.
האליפות הראשונה התרחשה ב-1982 תחת השם - "Rubik's Cube World Championships" וב-2003 קיבלה את השם "WCA Championships" ואת כל התחרויות ארגן איגוד הקובייה העולמי (WCA).
אליפות העולם העשירית בקובייה הונגרית נערכה במלבורן שבאוסטרליה בין 11 ל-14 ביולי 2019, בהשתתפות שחקנים מ-52 מדינות.
הזוכה בתחרות היוקרתית ביותר שהיא הקוביה הסטנדרטית והפופולרית והמוכרת ביותר שהיא 3X3, לשנת 2019 הוא פיליפ וויר () שזכה בפרס כספי של 1200$.
מכוסותמנואל גוטמן ג'פרנקו הואנקי סטנלי קפלה 20.8118.443X3
בעיניים עצומותגרהם סיגינס מארק בויאנובסקי אין51/54 59:06ארצות הברית 3X3 עם הרגלייםלים הונג מוחמד איימן קולי אנרי גרבר 23.2917.10
עונת 2022 באליפות העולם בראלי היא העונה ה-50 בה התקיימה האליפות.
עונה זאת הייתה הראשונה בה נכנסו לשימוש קטגוריות הרכב החדשות: ראלי1 עד ראלי5. רק רכבים בקטגוריית ראלי1 רשאים לצבור נקודות בקטגוריות הבכירות של האליפות.
הקבוצות, הנהגים ונהגי המשנה בטבלה הם המתחרים ברכבים מקטגוריית ראלי1 ויכולים לצבור נקודות באליפויות בקטגוריה הבכירה
אליפות העולם בראלי-רייד (ידועה בקיצור W2RC) היא סדרת מרוצי ראלי רייד שנתית המאורגנת על ידי ארגון הספורט אמוארי (ASO) ומתקיימת בשיתוף של הפדרציה הבין-לאומית לרכב (FIA) והפדרציה הבין-לאומית לאופנועים (FIM) ומעניקה תואר אליפות עולם בקטגוריית הרכב ובקטגוריית האופנועים.
האליפות התקיימה לראשונה בשנת 2022 והיא החליפה את גביע העולם בראלי חוצה ארצות של הפדרציה הבין-לאומית לרכב והפדרציה לאופנועים, שהתקיימו בנפרד.
האליפות נוסדה לאחר מאמץ משותף של ארגון הספורט אמוארי (ASO),הפדרציה הבין-לאומית לרכב (FIA) והפדרציה הבין-לאומית לאופנועים (FIM) במטרה לתאם בין הקריטריונים של שלושת הגופים.
אחרי הצבעה שהתקיימה במועצת הספורט העולמית הוכרה אליפות הראלי רייד כאליפות העולם השביעית בספורט המוטורי.
ASO נבחר לגוף המפעיל של האליפות למשך תקופה של חמש שנים.
עונת הבכורה של האליפות יצאה לדרך בראלי דקר 2022 והתסתיימה בראלי מרוקו.
במהלך העונה בוצעו שינויים בלוח המרוצים בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, שהובילה לביטול ראלי קזחסטן.
נאסר אל-עטיה הוכרז כאלוף העולם הראשון בקטגוריית המכוניות.
סאם סאנדרלנד זכה בתואר האליפות בקטגוריית האופנועים.
האליפות מורכבת משני סוגים של מרוצים:
ראלי - מרוץ הבנוי מארבעה שישה סטייג'ים.
מרתון - מרוץ הבנוי מיותר משישה סטייג'ים.
מרוצי הבאחה, הקצרים יותר, ממשיכים להתקיים במסגרת גביע העולם למרוצי באחה חוצי-ארצות של הפדרציה הבין-לאומית לרכב וגביע העולם למרוצי באחה של הפדרציה הבין-לאומית לאופנועים שמתקיימים כשתי סגרות עצמאיות.
אליפות העולם בראלי-רייד של הפדרציה הבין-לאומית לרכב
עונה נהג נהג משנה יצרן 2022 נאסר אל-עטיה מתיו באומל טויוטה גאזו רייסינג 2023 נאסר אל-עטיה מתיו באומל טויוטה גאזו רייסינג
אליפות העולם בראלי-רייד של הפדרציה הבין-לאומית לאופנועים
עונה רוכב יצרן 2022 סאם סאנדרלנד מונסטר הונדה 2023 לוסיאנו בנאווידס מונסטר הונדה
אליפות הראלי-רייד של הפדרציה הבין-לאומית לרכב
עונה T3 נהג T3 נהג משנה T4 נהג T4 נהג משנה T5 נהג T5 נהג משנה 2022 פרנסיסקו לופס קונטרדו פרנסואה קזאל רוקאס באציוסקה לוקאש לסקוביץ קית' קולן וולטר דה גראף 2023 סת' קוינטרו דניס צנץ רוקאס באציוסקה אוריול וידאל מונטיגנו ינוס ון קאסטרן מרסל סניידרס
הגביע העולמי בראלי-רייד של הפדרציה הבין-לאומית לאופנועים
עונה ראלי2 ראלי3 טרקטורונים 2022 מייסון קליין אמין אשיגר אלכסנדר ז'ירו 2023 רומן דומנטה ארדיט קורטז' לאיסווידאס קנסיוס
גביע הראלי-רייד של הפדרציה הבין-לאומית באופנועים
עונה נשים ג'וניור (R2) ותיקים ג'וניור (R3) 2022 מרים פול מייסון קליין מריו פטרו 2023 מרים פול ז'אן לופ לפאן דומיניק סיזו ז'רו
אליפות העולם במשקל כבד של ECW פרטים ארגון מפעיל Extreme Championship Wrestling(1992–2001)World Wrestling Entertainment(2006–2010) תאריך יצירה 25 באפריל 1992 תאריך ביטול התואר 16 בפברואר 2010 שמות קודמים האליפות במשקל כבד של ECW(1992–1993)
אליפות ECW(2007–2010) סטטיסטיקות האלוף הראשון ג'ימי סנוקה האלוף האחרון איזיקיאל ג'קסון הכי הרבה זכיות הסנדמן (5 זכיות) האלוף לזמןהארוך ביותר שיין דאגלס (406 ימים) האלוף לזמןהקצר ביותר איזיקיאל ג'קסון (2 דקות, 25 שניות) האלוףהמבוגר ביותר מר.
מקמהן (61 שנים, 248 ימים) האלוףהצעיר ביותר מייקי וויפרק (22 שנים, 146 ימים) האלוףהכבד ביותר ביג שואו (257 ק"ג) האלוףהקל ביותר ג'רי לין (84 ק"ג)
אליפות העולם במשקל כבד של ECW הייתה תואר אליפות היאבקות מקצועית, שהשתייך לארגון ההיאבקות Extreme Championship Wrestling (ECW), ומאוחר יותר השתייך לארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment (WWE).
במקור, אליפות זו שימשה כאליפות העולם עבור ECW, לאחר ניתוקו של ECW מארגון ההיאבקות National Wrestling Alliance (NWA).
היא נוסדה תחת הארגון ECW בשנת 1994, אך במקור הוצגה לראשונה שנתיים קודם לכן על ידי השם הקודם של ארגון זה, Eastern Championship Wrestling.
האלוף הראשון היה ג'ימי סנוקה, לעומת זאת, ארגון ה-WWE מכיר את תקופת כהונתו של שיין דאגלס ב-27 באוגוסט 1994 כראשונה בהיסטוריה של אליפות זו.
אליפות זו הפכה ללא פעילה בשנת 2001 עם פשיטת רגלה של ECW.
במהלך הקיץ של שנת 2003, הארגון נרכש על ידי WWE, כשבשנת 2006, ארגון ה-WWE החליט להפעיל מחדש את אליפות זו כחלק מההקמה המחודשת של המותג ECW.
אליפות העולם של ECW הפכה באופן רשמי מאותו הרגע לאליפות העולם השלישית בטיבה בארגון ה-WWE לצד אליפות ה-WWE ואליפות העולם במשקל כבד של ה-WWE שהשתייכו למותגים Raw וסמאקדאון.
כשה-WWE החליט לפרק את המותג ECW בשנת 2010, האליפות יצאה מכלל שימוש לאחר קיום הפרק האחרון של התוכנית השבועית ECW, כשאיזיקיאל ג'קסון הוכר כאלוף האחרון שהחזיק בתואר זה בנוסף לכך שתקופת כהונתו הוכרזה כקצרה ביותר בתולדות התואר עם שתי דקות ו-25 שניות.
אליפות העולם במשקל כבד של ECW הוצגה לראשונה בשנת 1992 כאליפות במשקל כבד של NWA-ECW, כשג'ימי סנוקה היה האלוף הראשון אשר זכה בתואר זה ב-25 באפריל.
אולם, המקור להיסטוריה של אליפות זו נזקפת לזכות ארגון ההיאבקות National Wrestling Alliance (NWA), שהיה מאופיין בשליטה על מספר רב של ארגוני היאבקות, כשכל אחד מהם משתייך לטריטורייה מסוימת בארצות הברית.
בתחילת שנות ה-90, ארגון ההיאבקות Eastern Championship Wrestling (ECW) השתייך ל-NWA ובשנת 1994, אליפות העולם במשקל כבד של NWA הייתה פנויה.
בעקבות זאת, התקיים טורניר אשר קבע את אלוף העולם החדש ב-27 באוגוסט, כששיין דאגלס ניצח את 2 קולד סקורפיו בגמר וזכה באליפות העולם במשקל כבד של NWA.
לעומת זאת, דאגלס באופן מיידי ויתר על אליפות זו והצהיר במקום זאת על עצמו כאלוף העולם במשקל כבד של ECW.
הארגון ניתק את קשריו מ-NWA והפך להיות עצמאי, כשהוכר עתה בשם Extreme Championship Wrestling (ECW).
אליפות זו נשארה פעילה עד 11 באפריל 2001, כשהארגון פשט רגל.
עד שנת 2005, ארגון ה-WWE הציג מחדש את תוכני ECW בספריית סרטים וסדרת ספרים אשר כללה את הסרט התיעודי, "עלייתה ונפילתה של ECW".
לאחר התעניינות מוגברת בזיכיון של ECW, ארגון ה-WWE קיים אירוע חד פעמי ב-12 ביוני שנקרא בשם ECW One Night Stand, אירוע שכלל מתאבקי עבר של ECW.
בשל ההצלחה הכלכלית של ההפקה, ארגון ה-WWE הפיק אירוע שני בסדרה שנה לאחר מכן ב-11 ביוני 2006, אירוע ששימש כאירוע הבכורה בהשקה המחודשת של הזיכיון של ECW כמותג שלישי בגודלו תחת מטריית המותגים של ה-WWE לצד Raw וסמאקדאון.
ב-13 ביוני, פול היימן, הבעלים לשעבר של ECW והדמות שמונתה לנהל את המותג, הקים לתחייה את אליפות העולם במשקל כבד של ECW כאליפות העולם הראשית של הארגון והעניק אותה לרוב ואן דאם לאחר שזכה באליפות ה-WWE באירוע One Night Stand.
אליפות זו הוכרה בשם המקוצר "אליפות העולם של ECW" ביולי 2006 וכשנה לאחר מכן בשם "אליפות ECW".
הטורניר על אליפות העולם של ECW (2007)
הטורניר על אליפות העולם של ECW נוצר על מנת לקבוע אלוף עולם חדש של ECW מכיוון שבובי לאשלי פינה את תוארו עקב העברתו למותג Raw ב-11 ביוני 2007 כחלק מהדראפט של שנת 2007. גמר הטורניר התקיים באירוע נקמה: לילה של אלופים ב-24 ביוני.
הטורניר היה זכור בעיקר בשל אחד משלבי חצי הגמר, שהיה למעשה הקרב האחרון בחייו של המתאבק כריס בנואה.
גמר הטורניר היה אמור להיות קרב בין בנואה ל-CM פאנק, אך לאחר שבנואה לא הופיע לאירוע, הוא הוחלף על ידי ג'וני נייטרו, שניצח את פאנק וזכה באליפות.
יום לאחר קיום האירוע, דווח שבנואה, ביחד עם אשתו, ננסי ובנם, דניאל, נמצאו מתים בביתם בפרוורי העיר אטלנטה.
המשטרה קבעה יום לאחר מכן שבנואה רצח את אשתו ובנם ולאחר מכן התאבד.
נייטרו, שהחליף את כריס בנואה לאחר המוות של האחרון (שלא נודע באותה העת), ניצח את CM פאנק וזכה באליפות הפנויה.
שם הבמה שלו שונה לג'ון מוריסון במהלך תקופת כהונתו ב-17 ביולי 2007 בפרק של התוכנית ECW.
החל מאוגוסט 2007, חגורת האליפות נקראה באופן מקוצר אליפות ECW.
עקב פיצול המותגים של ה-WWE, היה צורך בקיום דראפט שנתי, שבו מתאבק משתייך מחדש למותג אחר לפי בחירת מנהלי המותג.
ארגון ההיאבקות ECW קם לתחייה והוצג כמותג השלישי של WWE בשנת 2006 לצד Raw וסמאקדאון ואף המשיך להתקיים עד 16 בפברואר 2010, כשאליפות העולם במשקל כבד של ECW הושבתה פעם נוספת.
תאריך העברהמותגהערות13 ביוני 2006ECWלאחר שרוב ואן דאם ניצח את ג'ון סינה וזכה באליפות ה-WWE באירוע ECW One Night Stand, אליפות ECW הופעלה מחדש והוענקה לרוב ואן דאם אשר החזיק כתוצאה ממהלך זה בשתי חגורות אליפות.
החגורה המקורית הייתה חגורה בת חמש פלטות שנוצרה על ידי מייק ורטאניאן.
החגורה הייתה העתק מדויק של האליפות במשקל כבד של NWA-ECW.
ההבדל היחיד היה שהפלטה הראשית של ה-NWA-ECW כללה את שם הארגון והיו לו אזורים שצבועים בכחול.
במהלך תקופת השימוש בחגורה זו, היא הוזנחה, כשלבסוף נצבעה מחדש והונחו תכשיטים על הפלטה הראשית, מה שהסביר את השוני בתמונות שלה.
עד שהחגורה הוחלפה, היא הייתה במצב רע מאוד ושתיים מהפלטות הצדדיות נשברו או נעדרו.
כאשר ארגון ההיאבקות Eastern Championship Wrestling ניתק את קשריו מ-NWA והוכר עתה בשם Extreme Championship Wrestling בשנת 1994, נמשך השימוש בחגורת האליפות עד שנת 1998, כשבשנה זו חגורת אליפות חדשה נוצרה עד שהארגון פשט רגל בשנת 2001.
זמן קצר לאחר הפעלתה מחדש, עיצוב החגורה של אליפות העולם במשקל כבד של ECW עודכן לעיצוב דומה לחגורה המקורית, כאשר העיצוב כלל רצועת עור שחורה דמוית עור נחש בחלק האחורי, שהוצמדה לכיסוי המותניים של המתאבק שלבש אותו וחמישה חלקים עשויים זהב.
באמצע הרצועה היה מרכז גדול, שהציג במרכזו עיצוב של כדור כחול, ומימין ומשמאל לכדור היו זוג מחבטות בייסבול עטופים בחוטי תיל.
בחלק העליון היה לוגו סגול של ECW והכיתוב "אלוף העולם בהיאבקות במשקל כבד", כשהמילים "היאבקות במשקל כבד" נחרטו בצבע אדום, מה שהעניק לטקסט מראה דמוי דם.
ב-22 ביולי 2008, הג'נרל מנג'ר ECW, תיאודור לונג הציג עיצוב חגורה חדש לחגורת אליפות ECW.
עיצוב זה כלל רצועת עור שחורה גדולה עם חמישה חלקי פלטינה.
החלק המרכזי הגדול כלל עיצוב של עוף החול על פני כדור במרכז, כשכנפיו מורחבות וקרני אור יוצאות ממנו.
בחלק העליון היה הלוגו של ה-WWE והכיתוב "World Wrestling Entertainment" חקוקים עם המילה "ECW" באותיות גדולות בצורה מודגשת מעל עוף החול.
לוחית השם, שעליה חרוט שם האלוף, ממוקמת מתחת כיתוב זה, כשמדרגה אחת למטה חקוקה המילה "אלוף".
לאורך הרצועה, בשני קצוותיה יש ארבעה חלקים קטנים בצורת צלב אופנוענים בעלי עיצוב דומה לזה של החלק המרכזי.
במצטבר, היו 49 תקופות כהונה שונות בהיסטוריה של אליפות זו שחולקו בין 32 מתאבקים שונים.
האלוף הראשון היה ג'ימי סנוקה לאחר שניצח את סלבטורה בלומו באפריל 1992. הסנדמן מחזיק בשיא החזקות בתואר, עם חמש.
שיין דאגלס, במהלך תקופת כהונתו הרביעי, מחזיק בתקופת הכהונה הארוכה ביותר שנמשכה 406 ימים.
תקופת הכהונה הקצרה ביותר הייתה של איזיקיאל ג'קסון עם שתי דקות ו-25 שניות לאחר שגבר על כריסטיאן בפרק הסיום של התוכנית השבועית ECW, כאשר האליפות יצאה מכלל שימוש עקב סגירת המותג ECW.
תקופת כהונתו השנייה של כריסטיאן כאלוף הייתה הארוכה ביותר תחת השתייכות האליפות ל-WWE, כשהיא נמשכה 205 ימים.
חגורת האליפות נקראה בשם אליפות העולם של ECW.36 בובי לאשלי 3 בדצמבר 2006 December to Dismember אוגוסטה, ג'ורג'יה 1 147 146 הקרב היה קרב תא ההדחות אשר כלל בנוסף את CM פאנק, בוב הולי, רוב ואן דאם וטסט.37 מר.
מקמהן 29 באפריל 2007 באקלאש אטלנטה, ג'ורג'יה 1 35 34 מקמהן הצמיד את לאשלי בקרב האנדיקאפ אשר כלל בנוסף את שיין מקמהן ואומאגה כשותפיו של מקמהן וכתוצאה מכך זכה באליפות.38 בובי לאשלי 3 ביוני 2007 One Night Stand ג'קסונוויל, פלורידה 2 8 7 הקרב היה קרב חוקי אקסטרים.
החל מאוגוסט 2007, חגורת האליפות נקראה באופן מקוצר אליפות ECW.40 CM פאנק 1 בספטמבר 2007 ECW סינסינטי, אוהיו 1 143 142 הקרב היה קרב הזדמנות אחרונה.
עקב עיכוב הקלטות, הפרק שודר ב-4 בספטמבר 2007.WWE: SmackDown ו-ECW41 צ'אבו גררו 22 בינואר 2008 ECW שארלוטסוויל, וירג'יניה 1 68 67 הקרב היה קרב ללא פסילות.
בעקבות שיוכו של צ'אבו למותג סמאקדאון, האליפות הייתה משותפת לסמאקדאון ו-ECW.WWE: SmackDown42 קיין 30 במרץ 2008 רסלמניה 24 אורלנדו, פלורידה 1 91 קיין השתייך למותג סמאקדאון באותה התקופה שבה זכה באליפות, דבר שהפך אותה בלעדית למותג זה.
האליפות חזרה להיות בלעדית למותג ECW לאחר שקיין ערק למותג ECW יומיים לאחר מכן.
— הושבתה 16 בפברואר 2010 ECW קנזס סיטי, מיזורי — — — האליפות יצאה מכלל שימוש לאחר שאיזיקיאל ג'קסון זכה באליפות עקב סגירת המותג ECW.
עונת 2025 באליפות העלם במרוצי סיבולת הייתה העונה ה-30 של האליפות המאורגנת בידי הפדרציה הבין-לאומית לרכב וה-ACO.
החל מהעונה כל קבוצה בקטגוריית ההייפרקאר חויבה להכניס שתי מכוניות על מנת להשתתף בתחרות.
גודל הגריד המקסימלי עלה מ-37 ל-40 מכוניות במטה לאפשר השתתפות של יותר קבוצות באליפות.
סיבוב מרוץ מסלול מיקום תאריך מנצחים בקטגוריית הייפרקאר מנצחים בקטגוריית LMGT3 1 מרוץ 1812 הק"מ של קטר המסלול הבין-לאומי של לוסיל לוסיל 28 בפברואר מס.
50 פרארי AF Corse מס.
33 TF Sport אנטוניו פוקו מיגל מולינה ניקלאס נילסן ג'וני אדגר דניאל ג'ונקדלה בן קיטינג 2 מרוץ 6 השעות של אימולה אימולה אימולה 20 באפריל מס.
51 פרארי AF Corse מס.
92 מנתי רייסינג ג'יימס קלאדו אנטוניו ג'יובינאצי אלסנדרו פייר גאוידי ראיין הארדוויק ריכרד לייטץ ריקארדו פרה 3 מרוץ 6 השעות של ספא-פרנקורשאמפ מסלול ספא-פרנקורשאמפ סטבלוט 10 במאי מס.
21 ויסטה AF Corse ג'יימס קלאדו אנטוניו ג'יובינאצי אלסנדרו פייר גאוידי פרנסואה הריו סימון מאן אלסיו רוברה 4 מרוץ 24 השעות של לה מאן מסלול לה סארת לה מאן 14–15 ביוני מס.
92 מנתי רייסינג פיל הנסון רוברט קוביצה ייפתי יי ראיין הארדוויק ריכרד לייטץ ריקארדו פרה 5 מרוץ 6 השעות של סאו פאולו מסלול אינטרלגוס סאו פאולו 13 ביולי מס.
12 קאדילק הרץ ג'וטה מס.
87 Akkodis ASP Team אלכס לין נורמן נאטו ויל סטיבנס חוזה מריה לופס קלמנס שמיד רזבן אומברסקו 6 לואן סטאר לה מאן מסלול האמריקות אוסטין, טקסס 7 בספטמבר מס.
95 יונייטד אוטוספורטס קווין אסטרה לורנס ואנתור מאט קמפבל שון גלאל דארן ליונג מרינו סאטו 7 מרוץ 6 השעות של פוג'י פוג'י ספידווי אוימה, שיזואוקה 28 בספטמבר מס.
81 TF Sport פול-לופ צ'טין פרדיננד הסבורג שארל מילזי רואי אנדרדה צ'רלי איסטווד טום ואן רומפוי 8 מרוץ 8 השעות של בחריין המסלול הבין-לאומי של בחריין סאח'יר 8 בנובמבר
תואר אלוף העולם מוענק לנהגים המתחרים בקטגוריית ההייפרקאר.
נהגים המתחרים בקטגוריית LMGT3 זוכים בגביע הסיבולת.
אליפות העולם לנהגים - הייפרקאר
אליפות העולם במשקל כבד חגורת אליפות העולם במשקל כבד(2023–היום) פרטים ארגון מפעיל WWE מותג Raw תאריך יצירה 24 באפריל 2023 האלוף הנוכחי CM פאנק תאריך זכייה 1 בנובמבר 2025 סטטיסטיקות האלוף הראשון סת' "פריקין" רולינס הכי הרבה זכיות 2 זכיות:
סת' רולינס האלוף לזמןהארוך ביותר סת' "פריקין" רולינס (316 ימים) האלוף לזמןהקצר ביותר CM פאנק (5 דקות ו-9 שניות) האלוףהמבוגר ביותר CM פאנק (46 שנים, 280 ימים) האלוףהצעיר ביותר גונתר (36 שנים, 349 ימים) האלוףהכבד ביותר דרו מקינטייר (125 ק"ג) האלוףהקל ביותר CM פאנק (99 ק"ג)
אליפות העולם במשקל כבד של ה-WWE היא תואר אליפות עולם בהיאבקות מקצועית, שנוצר והוצג על ידי ארגון ה-WWE.
האליפות היא אחת משתי אליפויות העולם המרכזיות ב-WWE, לצד אליפות ה-WWE הבלתי מעורערת.
האלוף הנוכחי הוא CM פאנק.
אליפות העולם במשקל כבד של ה-WWE הוצגה ב-24 באפריל 2023, לאחר פיצול נוסף של אליפויות העולם בעקבות דראפט ה-WWE לשנת 2023. האליפות הועברה למותג Raw לאחר שהאלוף האוניברסלי הבלתי מעורער של ה-WWE, רומן ריינס, הועבר באופן בלעדי לסמאקדאון.
כדי להכתיר את האלוף הראשון, נערך טורניר שכלל מתאבקים משני המותגים, Raw וסמאקדאון.
הגמר של הטורניר התקיים באירוע לילה של אלופים ב-27 במאי 2023, שם ניצח סת' "פריקין" רולינס את AJ סטיילס והפך לאלוף העולם במשקל כבד הראשון.
לאחר זכייתו בתואר, סת' רולינס ביסס את עצמו כאלוף פעיל ונלחם נגד מתמודדים שונים במותג Raw.
במהלך כהונתו הראשונה, הוא הגן על האליפות בהצלחה מול מתאבקים כמו פין באלור ודרו מקינטייר.
רולינס ייצג את האליפות באופן קבוע והשתתף בקרבות מרכזיים באירועים גדולים.
בלילה השני של רסלמניה 40, דרו מקינטייר התמודד מול סת' רולינס בקרב על אליפות העולם במשקל כבד.
מקינטייר ניצח את רולינס והפך לאלוף העולם במשקל כבד החדש.
הזכייה בתואר הייתה רגע משמעותי עבור מקינטייר, שהגיע לאחר תקופה ארוכה של מרדף אחר אליפות עולם מול קהל מלא.
עם זאת, כהונתו של מקינטייר הסתיימה באופן דרמטי ומהיר במיוחד.
מיד לאחר הקרב, כשמקינטייר חגג את ניצחונו, דמיאן פריסט פדה את מזוודת "כסף בבנק" שלו והתמודד מול מקינטייר המותש.
פריסט הצליח לנצח את מקינטייר תוך פחות מדקה והפך לאלוף העולם במשקל כבד החדש, ובכך הסתיימה כהונתו של מקינטייר לפני שהספיקה להתחיל.
גונתר זכה באליפות העולם במשקל כבד באירוע סאמרסלאם ב-3 באוגוסט 2024, לאחר שניצח את דמיאן פריסט בקרב יחידים.זכייתו של גונתר סימנה את תחילתה של תקופה דומיננטית כאלוף.
המכונה "הגנרל של הזירה" ("The Ring General"), גונתר הביא סגנון היאבקות פיזי וקשוח.
במהלך כהונתו, גונתר הגן על האליפות בהצלחה מול מספר מתמודדים חזקים, ביניהם רנדי אורטון באירוע Bash in Berlin וסמי זיין בפרק של Raw.
הוא אף ניצח את דמיאן פריסט שוב בקרב חוזר באירוע סדרת ההישרדות.
גונתר ביסס את מעמדו כאלוף דומיננטי וחסר רחמים, וכהונתו התאפיינה בקרבות פיזיים ואינטנסיביים.
בלילה הראשון של האירוע רסלמניה 41, ג'יי אוסו ניצח את גונתר בקרב על אליפות העולם במשקל כבד.
אליפות העולם במשקל כבד של ה-WWE, מאז הצגתה המחודשת ב-2023, ממוצבת כאחת משתי אליפויות העולם המרכזיות בארגון, וספציפית כאליפות הדגל של המותג Raw.
יצירתה נועדה להבטיח שלמותג Raw תהיה אליפות עולם משלו לאחר שהאליפות האוניברסלית הבלתי מעורערת של ה-WWE הפכה להיות מזוהה בעיקר עם המותג סמאקדאון.
האליפות זוכה ליחס משמעותי בתוכניות הטלוויזיה של Raw, והקרבות על התואר הם לרוב אירועי מרכזיים בפרקים השבועיים ובאירועי השלם וצפה.
עם זאת, קיימת תפיסה בקרב חלק מהמעריצים והפרשנים שהאליפות האוניברסלית הבלתי מעורערת של ה-WWE עדיין נתפסת כ"ראשית" יותר, בעיקר בשל ההיסטוריה הארוכה יותר של האליפות המאוחדת (שכוללת את שושלת אליפות ה-WWE המקורית) והדומיננטיות הממושכת של האלופים האחרונים שלה.
למרות זאת, ה-WWE פועל באופן אקטיבי כדי לבסס את אליפות העולם במשקל כבד כיוקרתית וחשובה בפני עצמה, באמצעות כהונות אליפות משמעותיות וסיפורי עלילה סביב התואר.
פאנק ניצח את ג'יי אוסו בקרב על התואר הפנוי.
דירוג מתאבק מספר החזקות בתואר מספר ימים משולביםבהחזקת התואר מספר ימים משולבים בהחזקתהתואר לפי WWE1 סת' רולינס 2 3952 גונתר 2 313 3113 דמיאן פריסט 1 1184 ג'יי אוסו 1 515 דרו מקינטייר 1 1> CM פאנק 2
אליפות העולם בפתרון בעיות שחמט היא תחרות שנתית בפתירת בעיות שחמט המאורגנת על ידי הפדרציה העולמית לבעיות שחמט (WFCC), בעבר הופעלה האליפות על ידי פיד"ה, באמצעות הוועדה הקבועה של פיד"ה לחיבורי שחמט (PCCC).
המשתתפים נדרשים לפתור סדרה של בעיות שחמט מסוגים שונים, במסגרת זמן מוגדרת מראש.
נקודות מוענקות עבור פתרונות נכונים, כאשר נלקחת בחשבון גם מהירות הפתרון.
המשתתף שצובר את מרב הנקודות בסיום התחרות מוכרז כמנצח.
התחרות מורכבת משישה סבבים על פני יומיים, שלושה סבבים בכל יום, לפי הסידור הבא:
סיבוב 1 – שלוש בעיות דו-מסעיות (twomovers) — זמן פתרון: 20 דקות
סיבוב 2 – שלוש בעיות תלת-מסעיות (threemovers) — זמן פתרון: 60 דקות
סיבוב 3 – שלוש סיומות (מחקרי סיום) (endgame studies) — זמן פתרון: 100 דקות
סיבוב 4 – שלוש בעיות מטי עזר (helpmates) — זמן פתרון: 50 דקות
סיבוב 5 – שלוש בעיות מרובות-מסעים (moremovers) — זמן פתרון: 80 דקות
סיבוב 6 – שלוש בעיות מט עצמי (selfmates) — זמן פתרון: 50 דקות
תחרות קבוצתית – כדי שתחרות תוכר כאליפות עולם קבוצתית רשמית, חייבות להשתתף בה לפחות שבע נבחרות משבע מדינות שונות.
קטגוריה זו צמחה מתשע נבחרות בשנת 1977 לממוצע של כ-20 נבחרות כיום.
תחרות אישית – כדי שאליפות עולם אישית רשמית תתקיים, נדרשים לפחות 30 פותרים מעשר מדינות לפחות.
נשים ונוער (עד גיל 23) – באירוע זה נדרשים לפחות 10 פותרים משבע מדינות לפחות.
החישובים מבוססים על ההנחות הבאות לטורניר עם n פותרים:
לצורך החישוב, מוגדרים המשתנים הבאים:
AveRat – דירוג ממוצע של הפותרים.
AveSco – ניקוד ממוצע של הפותרים.
VarRat (שונות הדירוג) – מחושב על ידי הנוסחה:
Covar (שונות משותפת בין דירוגים וניקוד) – מחושב על ידי הנוסחה:
Slope (שיפוע) – מחושב על ידי הנוסחה:
Intercept (חותך) – מחושב על ידי הנוסחה:
עבור פותרים שטרם דורגו, דירוג ראשוני מחושב בסוף הטורניר הראשון בו השתתפו, לפי הנוסחה:
כאשר הוא הניקוד שהשיג הפותר בטורניר.
עבור פותרים שכבר מחזיקים בדירוג, הדירוג החדש מחושב בשלבים.
תחילה מחושב הניקוד הצפוי (ExpSco):
כאשר Rat הוא הדירוג העדכני של הפותר.
לאחר מכן, שינוי הדירוג (ChangeRat) מחושב כך:
Score of player הוא הניקוד שהשיג הפותר.
TC (מקדם הטורניר) הוא מספר בין 1 ל-4, המציין את חוזק הטורניר (ככל שהטורניר חזק יותר, כך המקדם גבוה יותר).
לבסוף, הדירוג החדש (NewRat) הוא סכום הדירוג הקודם והשינוי:
נוסחאות אלו הן ברירת המחדל.
אם פרמטרים חורגים מטווח שנקבע מראש, מתבצעים חישובי תיקון.
להלן 10 הפותרים המובילים בעולם נכון ל-1 ביולי 2023:
רב-אמן דנילה פבלוב (רוסיה) 2776
רב-אמן גאורגי יבסייב (רוסיה) 2747
רב-אמן פיוטר מורדז'יה (פולין) 2661
רב-אמן קספר פיורון (פולין) 2645
רב-אמן אדי ואן בירס (בלגיה) 2636
רב-אמן ג'ון נאן (בריטניה) 2630
אמן בינלאומי אוראל חסאנוב (רוסיה) 2602
אליפות העולם בכדורעף היא תחרות כדורעף גברים לנבחרות לאומיות הנערכת על ידי הפדרציה הבין-לאומית לכדורעף (FIVB), הגוף המנהל העולמי של הענף, לקביעת אלופת העולם.
האליפות הראשונה נערכה ב-1949 ונערכה מאז באופן לא סדור, אך מאז 1962 מתקיימת האליפות אחת לארבע שנים.
החל מ-2025 ייערך הטורניר אחת לשנתיים.
האלופה הנוכחית היא , שזכתה בתואר בפעם החמישית בתולדותיה בטורניר 2025, לאחר שניצחה את בגמר.
ב-21 הטורנירים שנערכו נכון ל-2025 זכו שבע נבחרות שונות: 6 פעמים, 5 פעמים, ו 3 פעמים כל אחת, פעמיים ו ו פעם אחת כל אחת.
ההיסטוריה של אליפות העולם מתחילה בראשיתו של הכדורעף כספורט מקצועי.
אחד הצעדים הראשונים שננקטו על ידי הפדרציה הבין-לאומית לכדורעף לאחר הקמתה בשנת 1947 היה ייסוד תחרות בין-לאומית בהשתתפות נבחרות ממספר יבשות.
שנותיה הראשונות של האליפות, כמו של הענף כולו, נשלטו על ידי נבחרות מזרח אירופה.
המהדורה הראשונה נערכה ב-1949 בפראג שבצ'כוסלובקיה, אך השתתפו בה 10 נבחרות מיבשות אירופה בלבד ( הייתה אמורה להשתתף באליפות, אך פרשה).
זכתה באליפות הראשונה לאחר שסיימה במקום הראשון בבית הגמר לפני המארחת ו.
ב-1952 נערכה במוסקבה שבברית המועצות האליפות השנייה, והפודיום נשאר כשהיה באליפות הקודמת.
לראשונה השתתפו בתחרות שלוש נבחרות לא-אירופיות, כולן מאסיה: , ו.
ב-1956 נערכה האליפות המקורה הראשונה בפריז שבצרפת, מספר המשתתפות הוגדל מ-11 ל-24 ולראשונה השתתפו בה נבחרות מאמריקה, ומחצי הכדור המערבי בכלל: , ו.
בטורניר זכתה צ'כוסלובקיה, במקום השני סיימה ובשלישי ברית המועצות.
ב-1960 אירחה ברזיל את אליפות העולם הראשונה מחוץ לאירופה, וברית המועצות החזירה לעצמה את התואר בטורניר שנערך לראשונה ביותר מעיר אחת: ריו דה ז'ניירו וניטרוי.
מכיוון שבאולימפיאדת טוקיו (1964) נערך טורניר הכדורעף האולימפי הראשון הוקדמה האליפות ל-1962 והמארחת ברית המועצות זכתה בתואר בפעם הרביעית מתוך חמש אליפויות.
מאז 1966 התקיימה האליפות בכל ארבע שנים.
ב-1970 השתתפו לראשונה נבחרות מכל חמש הקונפדרציות היבשתיות, כשנבחרות ו מאפריקה העפילו לראשונה לתחרות.
באליפות זו עלתה לראשונה לפודיום נבחרת לא-אירופית כש סיימה במקום השלישי, ונבחרת זכתה לראשונה בתולדותיה בתחרות.
כעבור ארבע שנים זכתה גם היא באליפות הראשונה שלה.
ב-1978 נערך לראשונה שלב נוקאאוט החל מחצי הגמר במקום בית הגמר שהיה נהוג עד אז.
ברית המועצות זכתה בטורניר זה ובטורניר הבא, אך ב-1986 הפסידה בגמר ל, שהפכה לנבחרת הלא-אירופית הראשונה שזוכה באליפות העולם.
ב-2014 זכתה המארחת פולין באליפות העולם השנייה בתולדותיה לאחר שגברה על ברזיל בארבע מערכות, ושחזרה את ההישג מול האמריקאים גם באליפות הבאה, שנערכה לראשונה בשתי מדינות שונות (איטליה ובולגריה).
ב-2022 זכתה איטליה באליפות הרביעית שלה לאחר שניצחה בגמר את המארחת פולין.
ב-15 באוקטובר 2022 הודיעה FIVB על הרחבת האליפות מ-24 ל-32 נבחרות ועל שינויים בפורמט התחרות, שנכנסו לתוקף במהדורת 2025. בטורניר זה זכתה איטליה באליפות שנייה ברציפות לאחר שגברה בגמר על בולגריה 3–1, והוכרז כי מעתה תתקיים אליפות העולם אחת לשנתיים.
החל מ-2025 מעפילות לאליפות העולם 32 נבחרות: האלופה המכהנת והמארחת מעפילות אוטומטית, ומכל קונפדרציה (CAVB – אפריקה, AVC – אסיה ואוקיאניה, CEV – אירופה, NORCECA – אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית והקריביים ו-CSV – אמריקה הדרומית) מעפילות 3 הנבחרות הראשונות באליפות האזורית.
15 המקומות הנותרים מוענקים ל-15 הנבחרות שלא העפילו ומדורגות ראשונות ב.
עד 2022 הייתה הקצאת המקומות דומה, אך העפילו 2 נבחרות מכל קונפדרציה ו-12 הנבחרות הבאות בדירוג העולמי.
הטורניר עצמו מתקיים בפורמט דומה לזה של גביע העולם בכדורגל עד מונדיאל 2022: שלב בתים של שמונה בתים בני ארבע נבחרות כל אחד.
כל נבחרת משחקת משחק אחד מול שלוש הנבחרות האחרות בבית.
שתי הנבחרות הראשונות בכל בית מעפילות לשלב הנוקאאוט, המתקיים בשיטת גביע (המפסידה מודחת).
עד 2022 חולקו 24 הנבחרות לשישה בתים של ארבע נבחרות.
שתי הנבחרות הראשונות בכל בית, יחד עם ארבע הסגניות הטובות ביותר, העפילו לשלב הנוקאאוט.
ישראל הייתה אמורה להשתתף כבר באליפות הראשונה שנערכה בצ'כוסלובקיה ב-1949, אך בשל איחור בקבלת האשרות בוטלה השתתפותה.
לבסוף הופיעה הנבחרת באליפות שנערכה במוסקבה שבברית המועצות ב-1952. בבית המוקדם סיימה ישראל במקום השלישי עם שני הפסדים ל ו וניצחון על , ובמשחקי הדירוג של הבית התחתון 7–11 סיימה במקום העשירי והלפני אחרון לאחר הפסדים ללבנון, ו וניצחון על .
באליפות העולם 1956 שהתקיימה בפריז סיימה ישראל במקום ה-16 מתוך 24 נבחרות, לאחר שבבית המוקדם הפסידה ל וניצחה את , ובמשחקי הדירוג 11–20 סיימה עם 5 הפסדים (ל, , , ו) ו-4 ניצחונות (על , , ו).
ב-1960 לא השתתפה ישראל בתחרות אך ב-1962 חזרה וסיימה במקום ה-15. לאחר שסיימה במקום הרביעי והאחרון בבית המוקדם אחרי הפסדים ל, ו השתתפה הנבחרת במשחקי הדירוג 11–20 וסיימה עם חמישה ניצחונות (על , , , אוסטריה ואיטליה) ושלושה הפסדים (לגרמניה המזרחית, והולנד).
גם ב-1966 לא השתתפה ישראל באליפות העולם, ורשמה את הופעתה האחרונה התחרות, נכון ל-2025, בטורניר שנערך בבולגריה ב-1970. לאחר שסיימה במקום החמישי בבית המוקדם עם ארבע הפסדים לבלגיה, , איטליה ו וניצחון בודד על , סיימה ישראל במקום ה-19 לאחר שבמשחקי הדירוג הפסידה לפינלנד, וצרפת אך גברה על , ותוניסיה.
אליפות העולם בשחמט היא אליפות שחמט ליחידים, שנערכת על מנת לקבוע מי הוא אלוף העולם בשחמט.
משחקי אליפות העולם בשחמט החלו באופן רשמי באליפות העולם בשחמט 1886, כאשר שני השחקנים המובילים באירופה ובארצות הברית באותה העת - יוהנס צוקרטורט ווילהלם שטייניץ, שיחקו זה נגד זה באליפות הראשונה, בה ניצח שטייניץ.
מ-1886 עד 1946 אלוף העולם בשחמט המכהן היה זה שהגדיר את התנאים של התחרויות.
מ-1948 עד 1993 עברה האליפות לניהולה של פיד"ה, איגוד השחמט העולמי.
בשנת 1993, אלוף העולם בשחמט באותה העת, גארי קספרוב, בחר לעזוב את פיד"ה, ולהקים אליפות יריבה - איגוד השחמטאים.
שתי האליפויות אוחדו שוב באליפות העולם בשחמט 2006.
אף על פי שבאופן כללי אליפות העולם פתוחה לכל השחקנים, בפועל ישנם אירועים ותארים נפרדים לנשים באליפות העולם בשחמט לנשים, ולשחקנים צעירים (עבור שחקנים מתחת לגיל 20, אם כי יש גם אירועים נפרדים לשחקנים צעירים יותר), ויש גם אליפות העולם בשחמט לסניורים (לגברים מעל גיל 60 ולנשים מעל גיל 50).
יש גם אליפויות שחמט בקצב מהיר יותר - אליפות העולם בשחמט מהיר ואליפות העולם בשחמט בליץ .
אליפות העולם בשחמט במחשב , בה תוכנות מחשב מתחרות זו בזו בשחמט מתקיימת משנת 1974 ואילך.
משנת 2014 ואילך נערכת האליפות מדי שנתיים.
אלוף העולם הנוכחי הוא גוקש דומרזו שזכה בתחרות ב-2024 לאחר שגבר על דינג לירן מסין, האלוף מ-2023.
שם טווח השנים שבהן נחשב אלוף העולם מדינת מוצא הגיל/אים בו היה בעת הזכייה באליפות/יות וילהלם שטייניץ 1866–1886 30–50 יוהנס צוקרטורט 1878–1886 36–44
לאחר האיחוד תחת פיד"ה (2006 עד היום)
אליפות העולם התשיעית בשחייה נערכה בפוקואוקה, יפן, ב-16 ביולי - 29 ביולי 2001. האליפות כללה את ארבעת המקצועות האולימפיים: שחייה, קפיצה למים, שחייה צורנית וכדורמים, ובנוסף התקיימה תחרות שחייה במים פתוחים.
בתחרות השתתפו 1498 ספורטאים, מ-134 מדינות.
אוסטרליה () ניצחה באליפות, לראשונה, עם 13 מדליות זהב ו-25 בסך הכל.
סין () סיימה שנייה עם 10 מדליות זהב ו-20 בסך הכל וארצות הברית () סיימה רק במקום השלישי עם 10 מדליות זהב, ובסך הכל צברה 26 מדליות, כולן במסגרת תחרויות השחייה.
לתחרות נוספו מספר משחים: משחה ל-1500 מטר חופשי נשים ומשחה ל-800 מטר חופשי גברים ובכך הישוו בין המינים, וכן משחים ל-50 מטר בסגנון גב, חזה ופרפר לנשים ולגברים.
רביעיית השליחות האוסטרלית () ניצחה במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי, כמו בשני משחי השליחות הנוספים, אך נפסלה לאחר שהשחייניות קפצו לבריכת השחייה בתום המשחה, לפני שכל הקבוצות סיימו את המשחה שלהן.
אוסטרליה () זכתה בכל שלושת משחי השליחים בתחרות.
באליפות ניקבעו 7 שיאי עולם חדשים כולם לגברים, ו-48 שיאי תחרות חדשים.
איאן ת'ורפ (), קבע שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:44.06 דקות.
איאן ת'ורפ (), קבע שיא עולם חדש במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:40.17 דקות.
איאן ת'ורפ (), קבע שיא עולם חדש במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:39.16 דקות.
גרנט האקט (), קבע שיא עולם חדש במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:34.56 דקות.
רומן סלודנוב (), קבע שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 59.94 שניות בשלב חצי הגמר.
מייקל פלפס () קבע שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:54.58 דקות.
הרביעייה האוסטרלית (), קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:04.66 דקות.
התחרות50 מטר חופשיאנתוני ארווין 22.09 שניותפיטר ואן דן הוחנבאנד 22.16 שניותרולנד סקומן
התחרותמשחה ל-5 ק"מלוקה באלדיני 55:37 דקותיבגני בזרוצ'נקו 56:31 דקותמרקו פורמנטיני 56:42 דקותמשחה ל-10 ק"מיבגני בזרוצ'נקו 2:01:04 שעותולדימיר דיאצ'ין 2:01:06 שעותפאביו ונטוריני 2:01:11 שעותמשחה ל-25 ק"מיורי קודינוב 5:25:32 שעותסטפאן גומז 5:26:06 שעותסטפאן לקאט 5:26:36 שעות
התחרותיחידותאולגה ברוסניקינה 99.434וירג'ין דאדיו צרפת 98.287מיאה טאצ'יבאנה 97.870זוגותמיאה טאצ'יבאנה מיהו טאקאדה 98.910אנסטסיה ירמקובה אנסטסיה דוידובה 98.390קלייר קרבר-דיאז פאני לטורנו 96.704קבוצתי 98.917 98.083 97.453
7 שחיינים יצגו את ישראל באליפות, 2 נשים ו-5 גברים.
ורד בורוכובסקי סיימה במקום ה-7 במשחה ל-100 מטר פרפר ובמקום ה-12 במשחה ל-50 מטר פרפר (משחה שאינו אולימפי).
יואב גת סיים במקום ה-8 במשחה ל-200 מטר גב.
אליפות העולם העשירית בשחייה נערכה בברצלונה, ספרד, ב-12 ביולי - 27 ביולי 2003. האליפות כללה את ארבעת המקצועות האולימפיים: שחייה, קפיצה למים, שחייה צורנית וכדורמים, ובנוסף התקיימה תחרות שחייה במים פתוחים.
בתחרות השתתפו 2015 ספורטאים, מ-157 מדינות.
ארצות הברית () ניצחה באליפות, עם 12 מדליות זהב ו-31 בסך הכל.
רוסיה () סיימה שנייה עם 10 מדליות זהב ו-21 בסך הכל ואוסטרליה () סיימה במקום השלישי עם 8 מדליות זהב, ו-26 מדליות בסך הכל.
האנה שטוקבאואר (), זכתה ב-3 מדליות זהב אישיות, במשחים הארוכים ל-400 מטר, 800 מטר ול-1500 מטר חופשי, עם שני שיאי תחרות חדשים.
לו קסיוג'ואן ( סין), זכתה ב-3 מדליות זהב במשחי החזה ובשליחות.
ג'ני תומפסון () זכתה ב-5 מדליות (2 זהב, 2 כסף ו-1 ארד) ולינדזי בנקו (), זכתה ב-3 מדליות (2 זהב ו-1 כסף כולן במשחי שליחות).
יאנה קלוצ'קובה () זכתה ב-2 מדליות זהב אישיות במשחי מעורב אישי ואינגה דה ברוין (), זכתה ב-2 מדליות זהב אישיות במשחים ל-50 מטר חופשי ו-50 מטר פרפר.
מייקל פלפס (), שזכה ב-6 מדליות (3 זהב אישיות, מדליית זהב במשחה שליחים כששחה במוקדמות ו-2 כסף) ו-2 שיאי עולם חדשים במשחי מעורב אישי.
איאן ת'ורפ (), זכה ב-4 מדליות (3 זהב ו-1 כסף), איאן קרוקר (), זכה ב-3 מדליות (2 זהב, 1 כסף) ושיא עולם חדש וקוסוקיי קיטאג'ימה (), זכה ב-3 מדליות ( 2 זהב ו-1 ארד) עם שני שיאי עולם חדשים במשחי החזה.
באליפות ניקבעו 13 שיאי עולם חדשים (2 בנשים ו-11 בגברים).
נוסף לכך, נקבעו 8 שיאי תחרות חדשים במשחי הגמר (6 לנשים ו-2 לגברים).
אמנדה בירד () השוותה את שיא העולם במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:22.99 דקות.
לייזל ג'ונס () קבעה שיא עולם חדש בשלב חצי הגמר, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.37 דקות.
תומאס רופראט () קבע שיא עולם חדש במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.80 שניות.
קוסוקה קיטאג'ימה () קבע שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 59.78 שניות.
קוסוקה קיטאג'ימה () קבע שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:09.42 דקות.
מאט וולש () קבע שיא עולם חדש במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.43 שניות.
אנדרי סרדינוב () קבע שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר פרפר בשלב חצי הגמר הראשון בתוצאה של 51.76 שניות.
מייקל פלפס () קבע שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר פרפר בשלב חצי הגמר השני בתוצאה של 51.47 שניות.
איאן קרוקר () קבע שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר פרפר בשלב הגמר בתוצאה של 50.98 שניות.
מייקל פלפס () קבע שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר פרפר בשלב חצי הגמר בתוצאה של 1:53.93 דקות.
מייקל פלפס () קבע שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:56.04 דקות.
מייקל פלפס () קבע שיא עולם חדש במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:09.09 דקות.
הרביעייה האמריקאית () קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:31.54 דקות.
התחרותיחידותוירג'ין דאדיו 99.251אנסטסיה ירמקובה 97.417חמה מנגואל 97.334זוגותאנסטסיה ירמקובה אנסטסיה דוידובה 99.084מיאה טאצ'יבאנה מיהו טאקדה 98.084חמה מנגואל פאולה טיראדוס 96.667קבוצתי 99.500 98.333 97.500סגנון חופשי קבוצתי
הונגריה 11 - 9 איטליה
8 שחיינים יצגו את ישראל באליפות, 3 נשים ו-5 גברים.
ורד בורוכובסקי סיימה במקום ה-6 במשחה ל-50 מטר פרפר (משחה שאינו אולימפי) וכן במקום ה-9 במשחה ל-100 מטר פרפר.
שילו איילון סיים במקום ה-10 במשחה ל-800 מטר חופשי ויואב גת סיים אף הוא במקום ה-10 במשחה ל-200 מטר גב.
אליפות העולם האחת עשרה בשחייה נערכה במונטריאול, קנדה, מה-16 ביולי ועד ל-31 ביולי 2005. האליפות כללה את ארבעת המקצועות האולימפיים: שחייה, קפיצה למים, שחייה צורנית וכדורמים, ובנוסף התקיימה תחרות שחייה במים פתוחים.
תחרות השחייה במים פתוחים נערכה לראשונה בבריכה, ולא בנהר, שנבנתה לאולימפיאדת מונטריאול (1976) לתחרויות החתירה.
בתחרות השתתפו 1784 ספורטאים, מ-144 מדינות.
קיום האליפות במונטריאול הועמד בספק, לאחר שמארגני האירוע לא הצליחו להוכיח תמיכה כלכלית מספקת.
בפברואר 2005 הוחלט להעביר את המשחקים ממונטריאול לאחת הערים שהיו מעוניינות לארח אותם.
בסופו של דבר, לאחר הבטחה של גורמים ממשלתיים בדבר תמיכה כלכלית באירוע, מונטריאול הוכרזה בשנית והאירוע התקיים כסידרו.
ב-16 ביולי 2005 לפני תחילת המשחקים ניבחרה רומא לארח את המשחקים בשנת 2009.
ארצות הברית () ניצחה בתחרות, עם 17 מדליות זהב ו-39 בסך הכל.
ליבי טריקט (לנטון) (), זכתה ב-5 מדליות (3 זהב ו-2 כסף), לייזל ג'ונס (), זכתה ב-3 מדליות זהב וקבעה שיא עולם חדש, ג'סיקה שיפר (), זכתה ב-3 מדליות (2 זהב ו-1 כסף) וקבעה שיא עולם חדש וג'ודי הנרי (), זכתה ב-3 מדליות זהב.
קייטי הוף (), זכתה ב-3 מדליות זהב וקייט זיגלר () זכתה ב-2 מדליות זהב וקירסטי קובנטרי () זכתה ב-4 מדליות (2 זהב ו-2 כסף).
מייקל פלפס (), זכה ב-6 מדליות (5 זהב ו-1 כסף), ארון פירסול (), זכה ב-3 מדליות זהב וקבע שיא עולם חדש, ברנדן הנסן (), זכה ב-3 מדליות זהב, איאן קרוקר () זכה ב-3 מדליות (2 מדליות זהב ו-1 כסף) ושיא עולם חדש.
גרנט האקט (), זכה ב-5 מדליות (3 זהב במשחים הארוכים, 1 כסף ו-1 ארד) עם שיא עולם חדש ורולנד סקומן () זכה ב-3 מדליות (2 זהב ו-1 כסף) ושיא עולם חדש.
באליפות ניקבעו 9 שיאי עולם חדשים (4 לנשים ו-5 לגברים).