tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
קורסים שתרמה לפיתוחם באוניברסיטה הפתוחה
בלאו תרמה לפיתוחם של קורסים רבים בחינוך במסגרת האוניברסיטה הפתוחה.
בין הקורסים האלה ניתן למנות את הקורסים הבאים:
תכנון לימודים, הוראה והערכה (עם פרופ' שרה גורי-רוזנבליט, פרופ' יורם עשת, ד"ר תיקי זהר וד"ר אמירה רום).
טכנולוגיות דיגיטליות במערכות למידה והדרכה (עם פרופ' יורם עשת).
למידה וחינוך בחברת המידע (עם ד"ר תמר שמיר-ענבל).
פסיכולוגיה במרחב הדיגיטלי ויישומיה בחינוך (עם ד"ר אבנר כספי).
מחקר איכותני בחינוך (עם ד"ר יעל גרינשטיין ופרופ' יצחק ברקוביץ).
ממידע לידע: מחיפוש מידע לבניית ידע בסביבות עתירות טכנולוגיה (עם ד"ר ריקי רימור, פרופ' יורם עשת וד"ר תמר שמיר-ענבל).
פיתוח והפעלה של תוכניות לימודים (עם פרופ' שרה גורי וד"ר אוה גוטרמן).
כריסטינה גנהל (נולדה ב-9 באוקטובר 1954), הידועה בשמות הבמה שלה אן-כריסטי, כריסטינה סימון ואינה וולף, היא זמרת ומלחינה אוסטרית.
במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 הוציאה וולף את יצירותיה תחת שם הולדתה או תחת שמות הבמה הקודמים שלה, אן-כריסטי וכריסטינה סימון.
היא נבחרה לייצג את אוסטריה באירוויזיון 1979, שנערך בירושלים, עם השיר "Heute in Jerusalem".
את מילותיו חיבר אנדרה הלר בהתאם ללחן שהכין פיטר וולף.
היא הגיעה למקום ה-18 והאחרון עם חמש נקודות בלבד.
במהלך העשור הבא עברה וולף להתגורר בארצות הברית, ולהתפרנס ככותבת שירים.
היא עבדה עם אמנים רבים, דוגמת שיקגו, פול יאנג, סרז'יו מנדז, נטלי קול, האחיות פוינטר וניק קרשו.
הלהיט הגדול ביותר שכתבה היה "Sara" בביצוע להקת Starship.
השיר דורג במקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100.
בשנת 1994 שבה וולף לאוסטריה, והמשיכה להקליט יצירות חדשות.
ב-2014 ערכה קונצרט בעיירה באוסטריה.
אינה בקלמן (נולדה ב-20 ביולי 1989) היא שחקנית ישראלית.
בקלמן נולדה בסנט פטרסבורג להוריה לנה ויעקב בקלמן.
שני הוריה עוסקים כמהנדסים, אביה מהנדס אלקטרוניקה, ואימה מהנדסת מחקר בצמחים.
בקלמן עלתה לארץ בגיל שנה וחצי בשנת 1991 במסגרת העלייה הרוסית הגדולה.
בקלמן עלתה לארץ עם הוריה ושני אחיה, ועם סבא וסבתא.
בהתחלה התגוררו ביהוד עד שאינה הייתה בת 4 וחצי ואז הם עברו לגור בגן יבנה מכיוון שיש לה שם משפחה שמתגוררת שם.
בקלמן למדה בבית הספר היסודי מכבים והמשיכה באורט רבין.
מכיוון שהיא חשבה שהיא תהיה עיתונאית.
בצבא בקלמן שירתה באגף הבינוי של משרד הביטחון ואחר כך שובצה מחדש באגף השיקום.
אינה למדה משחק אצל בוגרת קורס משחק מול מצלמה – "גלית רוזנשטיין", בוגרת "טכניקה" – משחק מול מצלמה, ב-2015 בוגרת הסטודיו למשחק מיסודו של "יורם לוינשטיין" ב-2021 למדה אצל ניר ברגמן – סדנת אומן.
באותה השנה גם למדה בצ'אבק אצל אלון נוימן.
ב-2009 השתתפה ב"הישרדות הפיליפינים" והייתה המודחת החמישית.
ב-2011 הגישה פינה בתוכנית "קורע את הרשת".
ב-2012 השתתפה בעונה השנייה של סדרת הנוער "אליפים" ששודרה בערוץ הילדים בחברת Yes גילמה את שירי.
בנוסף באותה השנה גם השתתפה בתוכנית הראיונות "אליפים - אחד על אחד", והשתתפה גם בתוכנית "אליפים בקטנה".
שנה לאחר מכן, ב-2013, חזרה לגלם את דמותה של שירי בעונה השלישית של הסדרה, בתפקיד אורח בן שבעה פרקים.
ב-2013 התארחה בעונה השנייה של הסדרה הקומית "סברי מרנן" ששודרה בערוץ 2 בה היא גילמה את ליהיא.
באותה השנה גם נמתחה בסדרה "סתאאאם!" ששודרה בערוץ הילדים.
ב-2015 התארחה בסדרת הדרמה "חשודה" ששודרה בערוץ 10 בה היא גילמה בייביסיטר.
באותה השנה שיחקה בסרט "אני לא מאמין, אני רובוט?!" בתפקיד מאיה.
ב-2016 התארחה בסדרה הקומית "שותפים" ששודרה בערוץ סנטרל קומדי של HOT בה היא גילמה את חגית.
בנוסף באותה השנה הופיעה בסרט "לא ליפול" בתור נלי.
בשנים 2016–2020 השתתפה ב-2 העונות של סדרת הטלוויזיה "תאג"ד" ששודרה בYes גילמה את דמותה של סמל רונה מילר, הרל"שית של המג"ד.
ב-2017 התארחה בעונה השנייה של סדרת הדרמה של HOT "מתים לרגע" בתפקיד חגית.
באותה השנה גם גילמה את אניה בסדרת הטלוויזיה הקומית "שאטו עין כרם" ששודרה בערוץ עשר.
ב-2018 בקלמן השתתפה במספר סדרות וסרטים בניהם: בסדרה "כדברא" בתפקיד אריאנה, "הרמון" בתפקיד יאנה, גילמה את נוי ב"יש לה את זה", שיחקה את ילנה בסדרה "מלכות", עמנואל ב"אדוני המאמנת", את סיון ב"קופיקו במשטרה", ואת סבטלנה ב"ד"ר קראז'".
ב-2021 שיחקה בסרט "ירוקה" בתפקיד שלי.
ב-2024 גילמה את לינה בסדרת הדרמה "בלקספייס" ששודרה ברשת 13.
לבקלמן הייתה גם קריירת תיאטרון קצרה והיא שיחקה בכמה הצגות כמו "מאחורי הגדר", "צומת וולקן", "מארינקה", "הדוכסית ממאלפי", "לילה מטורף בספריה", "אדוני המאמנת", "מבוייש עד תום", "מלחמה", ו"שושה".
בקלמן השתתפה גם בכמה פרסומות בניהם: "מעדן דנונה", ו-"B גוד".
בין השנים 2016–2017 במשך שנה הייתה בת זוגו של השחקן אור אדרי.
ב-2021 התחתנה עם איש העסקים עידן רבינוביץ'.
שנהפרויקטתפקידהערות2015אני לא מאמין, אני רובוט?!מאיה2016לא ליפולנלי2021ירוקהשלי
שנהפרויקטתפקידהערות2009הישרדות הפיליפיניםעצמהתוכנית מציאות; מודחת חמישית2011קורע את הרשתמגישת פינה2012אליפים - אחד על אחדאליפים בקטנה2012–2013אליפיםשיריעונות 2–32013סברי מרנןליהיאעונה 2; תפקיד אורחסתאאאם!עצמה2015חשודהבייביסיטרתפקיד אורח2016שותפיםחגית2016–2020תאג"דרונה מילר2 עונות2017מתים לרגעחגיתתפקיד אורחשאטו עין כרםאניה2018כדבראאריאנהעונה 2הרמוןיאנהיש לה את זהנוימלכותילנהעונה 1אדוני המאמנתעמנואלקופיקו במשטרהסיווןד"ר קראזסבטלנה2024בלקספייסלינהעונה 2
שנהפרויקטתפקידתיאטרוןבמאימחזאיהערותמאחורי הגדרתיאטרון הבימהתפקיד ראשיצומת וולקןמארינקהמשה קפטןהדוכסית ממאלפיג'וליהתיאטרון הבימהעירד רובינשטייןג'ון וובסטר2015אדוני המאמנתקובי מחטבמסגרת מופעי חנוכה2016לילה מטורף בספריהמבוייש עד תוםטורנשנועם שמואלחנוך לויןתפקיד ראשימלחמהבנינהכפיר אזולאילארס נורןשושהטקלהניר ארזיצחק בשביס זינגר
אינה קנאבארו לוקאס (בפורטוגזית: Inah Canabarro Lucas; 8 ביוני 1908 – 30 באפריל 2025) הייתה נזירה ברזילאית שעברה את גיל 110. הייתה האדם הכי מבוגר בעולם מאז מותה של טומיקו איטואוקה ב-29 בדצמבר 2024. כמו כן, היא הייתה הנזירה המבוגרת ביותר בעולם מאז מותה של לוסיל רנדון ב-17 בינואר 2023.
לוקאס נולדה ב-8 ביוני 1908 סאו פרנסיסקו דה אסיס, ריו גרנדה דו סול שבברזיל.
היא הייתה בתם של ז'ואאו אנטוניו לוקאס ומריאנה קנאבארו לוקאס.
היא עבדה בבית הספר התיכון סנטה טרזה דה ז'זוס, שם לימדה את ז'ואאו פיגיירדו, הנשיא ה-30 של ברזיל.
בנוסף, היא הייתה נינתו של הגנרל דייוויד קנבארו , שלחם במלחמת לבושי הבלויים.
האפיפיור פרנציסקוס שלח לה מסר של מזל טוב ליום הולדתה ה-110.
אינה קנבארו לוקאס הפכה לאדם החי המבוגר ביותר בברזיל בעקבות מותה של אנטוניה דה סנטה קרוז (שנולדה בשנת 1905 ונפטרה ב-23 בינואר 2022).
במאי 2023, חגג הארכיבישוף המקומי את יום הולדתה ה-115.
אינה קנבארו לוקאס הייתה הנזירה השנייה בגיל הכי מבוגר בהיסטוריה, אחרי לוסיל רנדון.
נפטרה ב-30 באפריל 2025. טרם מותה הייתה האדם החי המבוגר בעולם.
מועדון כדורגל אינהולץ פטרובה (באוקראינית: Футбольний клуб Інгулець Петрове) הוא מועדון כדורגל מהעיר פטרובה שבמחוז קירובוהראד באוקראינה, המשחק בליגת המשנה האוקראינית.
המועדון נוסד בשנת 2013 והוא מארח את משחקיו באצטדיון אינהולץ שבפטרובה המכיל 1,720 מקומות.
המועדון נוסד באביב 2013 בכפר ולודימיריבקה שבמחוז המשנה אולקסנדריה, בקירובוהראד ונקרא בהתחלה אהרופירמה פיאטיחסקה ולודימיריבקה (FC Ahrofirma Pyatykhatska Volodymyrivka) מכיוון שנותן החסות של הקבוצה היה אחד מהמפעלים החקלאיים הגדולים של מחוז קירובוהראד.
בעונתה הראשונה של הקבוצה סיימה אהרופירמה כסגנית אלופת מחוז קירובוהראד.
בשנתיים הראשונות לאחר הקמתה התחרתה הקבוצה בתחרויות המחוזיות של מחוזות קירובוהראד ודניפרופטרובסק.
ב-2014 התחרתה הקבוצה בליגה החובבנית האוקראינית והגיעה עד לגמר שם הפסידה.
בפברואר 2015 שונה שם המועדון לאינהולץ הוא עבר לפטרובה והמשיך להתחרות בליגה החובבנית, אך במהלך העונה נרשם כמועדון מקצועי והצטרף לליגת הכדורגל המקצוענית של אוקראינה.
כשבעונת 2015/2016 התחיל להתחרות בליגה האוקראינית השנייה, שהיא הליגה השלישית בחשיבותה באוקראינה.
אינהולץ סיימה את עונת 2015/2016 במקום השלישי בליגה השנייה והעפילה לליגה הראשונה.
בעונתה הראשונה בליגה הראשונה סיימה אינהולץ במקום ה-13 מתוך 18 קבוצות.
אך בעונתה השנייה, עונת 2017/2018 סיימה הקבוצה במקום ה-4 והייתה רחוקה רק 2 נקודות מהעפלה לפלייאוף העלייה לליגת העל האוקראינית.
עונת 2018/2019 הייתה פחות מוצלחת עבור אינהולץ בליגה, כשהקבוצה סיימה רק במקום ה-7, אך בגביע הגיעה אינהולץ להישג היסטורי כשהעפילה לגמר, והייתה לקבוצה הראשונה באוקראינה שאינה משחקת בליגת העל ומעפילה לגמר הגביע במשחק עצמו הפסידה אינהולץ בתוצאה 0–4 לשחטאר דונצק.
אינהולץ המשיכה להשתפר ואת עונת 2019/2020 היא סיימה במקום השלישי שזיכה אותה להעפיל לראשונה בתולדותיה לליגת העל.
אינהולץ שיחקה בליגת העל 3 שנים, עד שבסיום עונת 2022/2023 נשרה חזרה לליגה הראשונה לאחר שסיימה במקום ה-14 בליגה והפסידה בפלייאוף בצמד משחקים נגד LNZ צ'רקאסי.
בעונת החזרה שלה לליגה הראשונה עונת 2023/2024 זכתה אינהולץ באליפות הליגה הראשונה ושבה חזרה לליגת העל האוקראינית.
אך לאחר עונה אחת בלבד ירדה לליגה הראשונה.
אינדרסדורף הוא ציור שמן על בד מאת האמן פרנץ מארק, שנוצר בשנת 1904. היצירה נמצאת באוסף הגלריה העירונית בלנבכהאוס, מינכן.
הציור נוצר בשנת 1904, בתקופה שבה שהה פרנץ מארק מספר פעמים במארקט אינדרסדורף שבמחוז דכאו.
שנה קודם לכן יצא מארק למסע בצרפת, שם נחשף לראשונה ליצירות של האימפרסיוניסטים.
עם שובו, עזב את לימודיו באקדמיה לאמנות במינכן והחל לחפש סגנון אישי, שהתאפיין בצבעים בהירים ועזים יותר.
המחצית העליונה של הציור מציגה בעיקר את הפונדק Gasthaus zur Mühle, השוכן בכפר גלון, המהווה רובע של מרקט אינדרסדורף, וכן את המבנים הסמוכים לו.
בחזית הציור זורם נהר גלון, כשבפינה הימנית של התמונה חוצה אותו גשר.
בין הפונדק לנהר נמתחות ערוגות פרחים מוארכות.
על גדר, המפרידה בין הערוגות לרחוב, תלויים בגדים צבעוניים.
חזית הפונדק, הגדר והבגדים משתקפים במים הזורמים.
זהו אחד הציורים הבודדים של מארק המתארים מקום ספציפי בנוף.
אינוורסיה או היפוך טמפרטורות היא תופעה מטאורולוגית בה קיימת שכבת אוויר חמה מעל שכבת אוויר קרה, בניגוד למצב הנפוץ.
המונח מתייחס לשכבות הנמוכות של האוויר בטרופוספירה.
בשכבות האטמוספירה הנמוכות, עד לגובה של 10 ק"מ לערך (הטרופוספירה), טמפרטורת האוויר יורדת (מתקררת) ככל שעולים בגובה.
הדבר נובע בעיקר עקב התרחקות מקרקע כדור הארץ שמתחממת מקרינת השמש, וכן מפליטת קרינה ארוכת גל מכדור הארץ.
חימום האטמוספירה ישירות מקרינת השמש הוא זניח יחסית.
מצב זה, בו טמפרטורת האוויר יורדת עם העלייה בגובה, הוא המצב הנפוץ בשכבת הטרופוספירה, בה מתקיימים החיים על פני כדור הארץ.
בגבהים 10–15 ק"מ עולה ריכוז האוזון עם הגובה, אשר בולע קרינת קצרת גל UV-B, ומתחמם, בשונה מהמגמה הכללית בטרופוספירה.
כאמור, שכבת אוויר חמה מעל שכבת אוויר קרה היא מצב "היפוך", אינוורסיה.
אינוורסיה מוגדרת כמצב אטמוספירי שבו הטמפרטורה עולה עם הגובה, המשליך על יציבות האוויר.
זהו מצב נורמלי בטרופופאוזה ובסטרטוספירה (שכבות גבוהות באטמוספירה), אולם בטרופוספירה (שכבה נמוכה) מדובר בתופעה חריגה מהמצב הכללי, המתקיימת לרוב בשכבת אוויר מצומצמת יחסית.
שמה של התופעה ("היפוך") ניתן לה משום היותה חריגה בשכבת הטרופוספירה, בה מתקיימים החיים.
מקובל לסווג אינוורסיות טרופוספריות ל-3 סוגים, על פי הגורמים להיווצרותן:
אינוורסיית קרקע - אינוורסיה המתהווה בגובה נמוך מאוד (בסיסה מתחת ל-100 מטר) עקב התקררות קרינתית חריפה של השכבה הסמוכה לקרקע במהלך שעות הלילה.
לרוב נשברת האינוורסיה הקרקעית עם התחממות השכבה הסמוכה לקרקע במהלך שעות היום.
אינוורסיית רום - אינוורסיה המתרחשת בגובה רב, כאשר קיימת בגובה רב רמה ברומטרית המכילה אוויר חם, ובקרבת הקרקע נמצא אוויר קר במערכת של לחץ נמוך.
במצב זה, לחץ האוויר הגבוה ברום מונע מהאוויר הקר לעלות ונוצרת אינוורסיה בגובה רב, דהיינו שכבת אוויר חם ברמה הברומטרית מעל שכבת אוויר קר.
אינוורסיה מרינית - מצב בו שכבת האוויר הקרובה לים קרה יותר משכבת האוויר שמעליה, הנובע מהשפעת ים קר יחסית על מסת אוויר החמה ממנו.
האינוורסיה מהווה מצב יציב, כיוון שאף אם באופן תאורטי חבילת אוויר קרה העולה אנכית לא תעבור התקררות אדיאבטית, עדיין היא תימצא בסביבה חמה ממנה ולכן תשקע.
חלק גדול ביותר מן השינויים האטמוספיריים נובע מתהליך הקרוי הסעה (או קונבקציה).
בתהליך זה, הקרקע סופגת חום מן השמש ומחממת את גוש האוויר הצמוד לה.
בהיותו חם מסביבתו, גוש האוויר קל ממנה ולכן מטפס במעלה האטמוספירה.
ככל שהגוש עולה גבוה יותר סביבתו מתקררת בהתאם, שכן באופן רגיל הטמפרטורה יורדת עם העלייה בגובה.
כתוצאה מהתקררות זו, גם גוש האוויר מאבד אנרגיה והטמפרטורה שלו יורדת.
עם זאת, על-אף ירידת הטמפרטורה של גוש האוויר, הוא לעולם ממשיך להיות חם מסביבתו בשל יתרון החום ההתחלתי שלו.
כך, בכל שלב באטמוספירה יהיה גוש האוויר חם מסביבתו, ולפיכך קל ממנה ומסוגל להמשיך בעלייתו.
תהליך זה של הסעת חום מן הקרקע לאטמוספירה קשור קשר הדוק עם תהליך יצירת העננים.
אם מתקיימת אינוורסיה בגובה מסוים, האוויר החם יטפס מעלה-מעלה עד אשר יתקל בשכבת האינוורסיה בה הטמפרטורה עולה עם הגובה וכך יחדל להיות חם מסביבתו, שהרי סביבתו הולכת ומתחממת עם העלייה בגובה.
בשלב בו גוף האוויר החם שעולה מן הקרקע יהיה חם ברמה של האוויר שמעליו, הוא ייעצר.
מפני יציבותו, מועד בסיס האינוורסיה להצטברות זיהום אוויר אשר מתקשה להתפזר אופקית.
שכבת האינוורסיה, בכל גובה שתהא, מתפקדת למעשה כ"מחסום" או "תקרה", ולכן השכבות שמעל שכבת האינוורסיה אינן משמעותיות ברמה המטאורולוגית.
בשל עובדה זו, לאינוורסיה חשיבות אדירה בהיבט של זיהום האוויר.
האוויר הקיים על פני הקרקע הוא בדרך כלל מזוהם על ידי מקורות שונים כמו מפעלים, כלי רכב ותחנות כוח.
באופן רגיל מתקיים תהליך הסעה המסייע לגוף האוויר המזוהם לטפס במעלה האטמוספירה, וכך מתרחק האוויר המזוהם מפני הקרקע.
אך כאשר שכבת האינוורסיה היא נמוכה, גוף האוויר המזוהם מסוגל לטפס רק עד לנקודה בה מתחיל בסיס שכבת האינוורסיה, ובשלב זה נכלא האוויר המזוהם בין הקרקע לבסיס שכבת האינוורסיה ולא מאפשר לזיהום להתפזר.
רום (גובה) שכבת האינוורסיה משפיע בצורה שונה על מקומות בעלי גובה שונה.
לשם דוגמה, בסיס שכבת האינוורסיה המצוי בגובה של כ-1,000 מטרים מעל פני הקרקע, מאפשר באופן רגיל את פיזור זיהום האוויר המופק בקרקע בצורה נסבלת.
אך מצב זה נכון עבור ערים או יישובים השוכנים בגובה נמוך, כמו ערי מישור החוף, בהם לאוויר המזוהם תהיה האפשרות לעלות 1,000 מטרים באטמוספירה ובכך יורחק הזיהום בצורה משמעותית מפני הקרקע.
לעומת זאת, בערים או יישובים השוכנים בגובה רב, ייתכן כי ישרור זיהום אוויר כבד על אף ששכבת האינוורסיה תהיה באותו הגובה.
למשל, העיר ירושלים שוכנת ברום ממוצע של 800 מטרים מעל פני הקרקע, ועל כן, כאשר בסיס שכבת האינוורסיה נמצא ברום של 1000 מטרים בלבד, הרי כי זיהום המופק בירושלים יוכל לטפס כ-200 מטרים בלבד עד שיעצר בשכבת האינוורסיה.
ביום מעין זה, צפוי להימדד בירושלים זיהום אוויר גבוה משמעותית מזה הנמדד במישור החוף.
באופן דומה, כאשר שכבת האינוורסיה נמוכה יחסית, תהיה ההשפעה שונה בתכלית עבור מקומות בעלי גובה שונה.
לדוגמה, כאשר שכבת האינוורסיה נמצאת ברום של 300 מטרים, תהיה רמת זיהום האוויר במישור החוף גבוהה יחסית, שכן האוויר המזוהם מסוגל לטפס כ-300 מטרים בלבד.
לעומת זאת, בירושלים השוכנת מעל שכבת האינוורסיה, יוכל האוויר המזוהם לטפס מעלה ללא הפרעה ולפיכך לא תהיה חריגה בשיעור זיהום האוויר.
בערים ובישובים בעלי גיוון טופוגרפי, יכול רום שכבת האינוורסיה להשפיע בצורה שונה לחלוטין על אזורים שונים באותה העיר, כשם שהוא משפיע בצורה שונה על יישובים בגובה שונה.
לדוגמה, בחיפה קיימות שכונות שונות בגובה פני הים, לצד שכונות בגבהים של מעל 400 מטרים מעל פני הים.
בהינתן שכבת אינוורסיה שבסיסה בגובה של 500 מטרים, הרי שכל הזיהום המופק באזור המפרץ ובתי הזיקוק יטפס כ-500 מטרים מעל החוף, וזיהום האוויר יהיה ממוצע.
לעומת זאת, בשכונות הגבוהות יתקיים זיהום אוויר חמור במיוחד בגלל היווצרותו של "כלוב" אוויר, כך שכל הזיהום שטיפס מן המפרץ יהיה כלוא כמעט בגובה פני הקרקע.
בדומה לכך, שכבת אינוורסיה ברום של כ-250 מטרים תגרום לזיהום אוויר קשה בשכונות הנמוכות, אך בשכונות הגבוהות לא יירשמו חריגות בזיהום האוויר.
בעת היפוך טמפרטורות נוצרת מגמת אינוורסיה במקדם השבירה של האוויר לגלי קול וגלי רדיו בתדר גבוה מאוד.
הדבר יוצר החזרות של גלים אלה משכבת האינוורסיה.
גלי רדיו בתדר גבוה מאוד עשויים להיות מולכים בתוך שכבת האינוורסיה למרחק מאות קילומטרים.
תופעה זו נקראת תיעול טרופוספרי (Tropospheric ducting).
אינוורסיית קרקע היא תופעה אקלימית שבה שכבת האוויר הקרובה לקרקע קרה יותר משכבת האוויר שמעליה.
אינוורסיית קרקע היא סוג של אינוורסיה המתהווה בגובה נמוך מאוד (בסיסה מתחת ל-100 מטר) עקב התקררות קרינתית חריפה של השכבה הסמוכה לקרקע במהלך שעות הלילה.
מכיוון שהאוויר הוא מוליך חום גרוע הרי ששכבת האוויר הסמוכה לקרקע מעבירה אליו את החום (ומתקררת) מהר יותר מאשר שכבת האוויר שמעליה מעבירה אליה את החום.
לתנאים הטופוגרפיים יש השפעה על האינוורסיה שכן שכבת האוויר הקרה נוטה להיאגר בעמקים.
התנאים המסייעים להתהוות אינוורסיית קרקע
השפעת מערכת לחץ גבוה המדכאת התכנסות וערבול אנכי.
היעדר לחות - לחות גבוהה עשויה להביא להתעבות ושחרור חום כמוס (מה שעשוי להתבטא בערפל קרינתי), כמו כן אדי מים נחשבים לגז חממה.
מסיבה דומה לסעיף הקודם, היעדר עננות.
לילות ארוכים (זאת אחת הסיבות שאינוורסיות קרקע נפוצות וחריפות יותר בסתיו ובחורף).
בשל גובהן הנמוך אינוורסיות הקרקע נוטות ללכוד כמויות גדולות במיוחד של זיהום אוויר.
אינואיט (באינוקטיטוט: ᐃᓄᐃᑦ 'העם', ביחיד: אינוק, ᐃᓄᒃ ובזוג: אינווק, ᐃᓅᒃ), הוא שם כולל למספר עמים אסקימואים החיים בחוג הארקטי.
בין העמים בקבוצה זו נכללים האִינוּאִיט והאִינוּבִֿיאַלוּיִיט מקנדה, הכַּלׇשִׂיט, הטוּנוּמִיט והאִינוּגֿוּאִיט מגרינלנד, האִינוּפִּיאַט והיוּפִּיק מאלסקה, והיופיק מרוסיה.
האינואיט פועלים לשמר את התרבות והמסורת רבת השנים שלהם על ידי מאבק להכרה תרבותית.
בקנדה, מאז 1982 החוקה מעניקה לכלל העמים הילידים, ובפרט לאינואיט, זכות לממשל עצמי.
תהליך מימוש הזכות החל ב-1995, במשא ומתן בין המדינה לתושבים מבני האינואיט, שבמסגרתו הושגו הסכמים עם ארבעה אזורי ממשל עצמי.
עם זאת, קהילות אינואיט רבות עדיין סובלות מקשיים כלכליים, בריאותיים ובעיות חברתיות שונות, שנובעים, בין השאר, מהנזק שנגרם להן בעקבות הקולוניזציה של אזורי המחיה שלהם, המעבר הכפוי ליישובי קבע, ומהזנחה וגזענות רבות שנים.
ישנן מספר סברות למקור המילה אסקימו, אך זו נחשבת היום לכינוי גנאי גזעני בקנדה.
ישנה סברה שלפיה מקור המילה "אסקימו" בשפת הקרי המדוברת בידי ילידי קנדה שאינם אינואיטים, ופירושה "אוכלי בשר נא", משום שהאינואיטים נוהגים לאכול בשר נא, מנהג שלילי בעיני אומות ילידיות אחרות.
מסיבה זו, השימוש במילה Eskimo באנגלית הפך בלתי-תקין-פוליטית, והמילה "Inuit" (אינואיט), שמשמעותה באינוקטיטוט היא "העם", החליפה אותה.
למעשה, המילה "אינואיט" מתייחסת רק לאחת מקבוצת העמים האסקימואיים.
בשפות העמים האחרים יש לכל עם שם אחר, שמתורגם למילה אחרת.
בקנדה בעיקר, גם העמים האחרים מתחילים לוותר על השימוש במילה "אסקימו" בתור השם הכולל באנגלית ובצרפתית, והמילה "אינואיט" תופסת את מקומה.
באלסקה לעומת זאת עדיין נעשה שימוש במילה "אסקימו" כשם כולל לכל העמים, ו"אינואיט" ניתנת לעם האינואיטי בלבד.
הנטסיליק חיים בעיקר בנונאווט (הטריטוריה הצפונית ביותר בקנדה), נונאוויק (אזור בצפון קוויבק), נונאטסיאווט (אזור בפרובינציית ניופאונדלנד ולברדור) ובעבר חיו גם בטריטוריית יוקון.
האינוויאלויט חיים בעיקר בדלתא של נהר המקנזי, ועל האיים ויקטוריה ובנקס בטריטוריות הצפון-מערביות.
האינופיאק שבאלסקה חיים במחוז המדרון הצפוני.
היופיק חיים במערב אלסקה ובמחוז הרוסי האוטונומי צ'וקוטקה.
ברוב האזורים שבהם חיים אינואיט, הם שוכנים קרוב לשפת הים או לשפכי נהרות, וזאת היות שחלק גדול ממחייתם היה מבוסס על דיג וציד לווייתנים ויונקים אחרים (בעיקר כלבי ים).
בעבר חיו האינואיט בהתאמה מוחלטת לאקלים ולעונות השנה, מרביתם היו דייגים וציידים, שדגו דגים או צדו לווייתנים, סוסי ים, וכלבי ים בעזרת סירות או קיאקים או על ידי המתנה בצד חורים שקדחו בקרח.
רק חלק מועט מכלכלתם התבססה על לקט או חקלאות.
בשבועות הקיץ היו נודדים אל תוך היבשת, הן לשם לקט, הן לשם ציד חיות והן לשם דיג במקורות מים מתוקים (אגמים ונהרות) שהפשירו.
האינואיט השתמשו באיגלו (בתי קרח) כמחסה בעת ציד ובשעת חירום; עשו שימוש מתוחכם בעורות בעלי-חיים למלבושם (למשל ביצירת האנוראק, מעין מעיל עם ברדס); מזחלות כלבים (קָמוּטִיִיט) שימשו אותם לתנועה.
רבים מהאינואיט עדיין חיים כציידים, משתמשים בסירות וקייאקים, מכינים מלבושי עור ונעזרים באיגלו; עם זאת, מזחלות הכלבים הוחלפו כמעט לחלוטין באופנועי שלג, החץ וקשת והצלצלים הוחלפו ברובים.
חיי האינואיט מתוארים בסרטו של ניקולאס ריי "התמימים והפראים" (1960).
בעבר חוקרים הניחו כי יש קשר גנאלוגי בין האינואיט לשאר העמים הילידיים באמריקה, אולם התאוריה המובילה כיום היא שהם הגיעו לאמריקה הצפונית מחלקה המזרחי של אסיה והם צאצאים של נוודים סיביריים המכונים בידי אנתרופולוגיים ת'וּלֵה שחיו בסביבת מצר ברינג.
הת'ולה הגיעו לאמריקה הארקטית לכל המאוחר בשנת 1000 והתפשטו דרך אלסקה לצפון קנדה וגרינלנד.
הת'ולה החליפו את עם קדום שחי בתא שטח זה המכונה בידי אנתרופולוגים "דוֹרְסֵט" ובידי האינואיט "טוּניט".
מהלך זה גם חדר לאגדות העם האינואיטיות המספרות על כיבוש הארץ.
המאכלים הנפוצים במטבח האינואיטי הם מאקטאק, אקוטאק, איגונאק וקיוויאק.
למרות השפעות נוצריות והתנצרות של חלק מהאינואיט, עדיין המסורת השמאנית חזקה מאוד.
האמונה באנימיזם מצטרפת לסיפורי מיתולוגיה המועברים מדור לדור.
לאינואיט גם מסורת היסטוריה שבעל פה מפותחת ומרכזית בתרבותם.
מסורת זו נחשבה בעבר לא אמינה, אך חוקרים כיום מאמינים שהיא מדויקת יותר מכפי שיוחס לה.
בערך ב-1970 הופיעו לראשונה מנהיגים אינואיט שהחלו לקרוא לכיבוד האינואיט, מסורותיהם ואדמותיהם.
במסגרת ההסכמים עימם נוצר מחוז נונאווט בקנדה, המאוכלס בידי אינואיטים באופן כמעט בלעדי (85% מתוך כ-28,000 איש, נכון לשנת 2004).
האינואיט מנהלים מאבק של הכרה תרבותית.
המודרניזציה גרמה להתרחקות מהמסורת והתרבות שהתקיימה אצלם אלפי שנים, ובשנים האחרונות הוקמו ארגונים של העמים האינואיטיים, הפועלים לקידום התרבות האינואיטית, שימור המסורת, ופעילות נגד בעיות אקולוגיות הפוגעות באינואיטים.
אפקט החממה, למשל, וההתחממות הגלובלית הנובעת ממנו, פוגעים באוכלוסייה האינואיטית בשל המסת הקרחונים וסכנת ההכחדה ליונקים הארקטיים.
בעקבות הצלחת סדרת המאנגה, הופקה סדרת אנימה המבוססת על עלילת המאנגה.
הסדרה שודרה מה-16 באוקטובר 2000 עד ה-13 בספטמבר 2004 ברשת הטלוויזיה היפנית Yomiuri TV והכילה 167 פרקים.
בישראל, שודרה הסדרה במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 בערוץ הילדים, בגרסה היפנית המקורית, עם כתוביות וללא צנזור תכנים פרובוקטיביים.
מלבד סדרת האנימה, הופקו גם ארבעה סרטי קולנוע באורך מלא וסרט OVA (סרט קצר אשר יצא ישירות ל-DVD).
כמו כן, לאורך השנים הופקו גם משחקי וידאו שונים לסדרה.
צוות הסדרה כולל שמות כמו מאסאמי האטה, המוכר בזכות עבודות כמו הפעמון של צ'ירין, וסוסומו נישיזאווה, הבמאי של היקארו נו גו.
לאחר שידור האנימה המקורית, הופק המשך לאנימה הנקרא "InuYasha: The Final Act", המבוסס על המשך המאנגה מכרך 56 עד 66. סדרת ההמשך המשיכה את העלילה מהסדרה המקורית, והביאה אותה לסיומה.
שנים רבות לפני עלילת הסדרה, כוהנת קדומה ושמה מידוריקו, כולאת את נשמתה ואת נשמתם של שדים מרושעים בתוך אבן המכונה "אבן ארבע הנשמות" (שִיקוֹן נוֹ טַאמַה, ביפנית: 四魂の玉).
האבן מתגלגלת מיד ליד כאשר כולם רוצים לנצל את כוחה העצום למטרותיהם האישיות: שדים ובני אנוש כאחד.
בתקופת הסנגוקו, התקופה בה מתרחשת עלילת הסדרה, האבן מגיעה לידי מספר כפריים שחוששים מהכוח שמידוריקו טמנה בה.
היא נמסרת לאמתחתה של קיקיו, כוהנת שינטו צעירה ובעלת כוחות רוחניים חזקים מאוד, זאת על מנת שתשמור על האבן ותטהר אותה.
קיקיו הורגת את השדים הרוצים להניח את ידיהם על האבן באמצעות חץ וקשת, ובו בזמן משמשת גם כרופאת בני הכפר.
השמועה על האבן ועל קיקיו מגיעה לאוזניו של שד למחצה (הֵאנְיוֹ, ביפנית: 半妖) ששמו אינויאשה.
אינויאשה, השואף להפוך לשד מלא, רואה את הפוטנציאל שבאבן ומנסה לגנוב אותה כדי להפוך לשד מלא אך קיקיו מסכלת את ניסיונותיו פעם אחר פעם.
היא מצליחה לקרוא אותו כספר פתוח והשניים מתחילים להיפגש זה עם זה על מנת לדבר בלבד.
השניים מתאהבים, וקיקיו מציעה לאינויאשה להפוך לבן אנוש - כיוון שכאשר הדבר יקרה, האבן "תיעלם" לעד וקיקיו תוכל להיות אישה רגילה, ובכך הם יוכלו לחיות יחד לנצח.
אינויאשה, שתחילה תיעב את היותו בן-אדם, מסכים להצעתה של קיקיו, ומתחיל להראות צדדים אנושיים בו.
באותו הזמן, טיפלה קיקיו בשודד בשם אוֹנִיגוּמוֹ, שנפצע אנושות בשרפה והתאהב בקיקיו בעת שדאגה לו.
שדים, שנמשכו למחשבותיו הרעות, מופיעים בפניו ערב אחד ומציעים לו עסקה - הוא יקבל גוף חדש בתמורה לגופו ונשמתו העלובה.
בלי להסס, אוניגומו מסכים, ומאות השדים מתמזגים בתוכו ויוצרים ממנו את נַארַאקוּ - חצי שד חזק, ערמומי ומרושע.
נאראקו מעוניין להשיג את האבן לעצמו, כדי שיוכל להינשא לקיקיו ובפועל למנוע ממנה להינשא לגבר אחר.
ביום שבו קבעו אינויאשה וקיקיו להיפגש על מנת להפוך את אינויאשה לבן אנוש, נאראקו מסכסך ביניהם במכוון: הוא פוצע את קיקיו אנושות בעודו מתחזה לאינויאשה, ומאיים להרוג את אינויאשה האמיתי, כאשר הוא מתחזה לקיקיו.
אינויאשה החש פגוע ונבגד גונב את האבן, אך קיקיו, בעודה גוססת, משלחת בו חץ ומרתקת אותו לעץ הזמן (גושינבוקו) - ובכך גוזרת עליו שנת נצח.
מיד לאחר שאינויאשה נכנס לתרדמת נצחית זו, קיקיו נכנעת לפצעיה ומתה, כאשר בקשתה האחרונה היא שאחותה הקטנה קַאֵדֶה תשרוף את האבן ואת גופתה.
500 שנים לאחר מכן, בעידן המודרני בטקיו נולדה קַאגוֹמֶה, גלגול נשמתה של קיקיו.
קאגומה נולדה כאשר האבן בבטנה.
בגיל 14, היא עוצרת על יד הבאר שבמקדש השינטו בחצר ביתה, על מנת לסייע לאחיה הצעיר סוֹתַה למצוא את חתול המשפחה, שכביכול נפל פנימה.
משהתקרבה לפתח הבאר, שדה שהייתה רדומה בקרקעיתה מתעוררת מנוכחות האבן, וחוטפת את קאגומה אל תוך הבאר.
מתברר שהבאר היא בעצם פתח למעבר בזמן, והשתיים חוזרות לתקופת הסנגוקו, 50 שנה לאחר שנאראקו סכסך בין אינויאשה לבין קיקיו, כאשר קאגומה מצליחה להימלט.
היא הולכת לאיבוד בתקופה הלא מוכרת, בזמן שבו לא הייתה עדיין קיימת, ומגיעה לעץ הזמן.
בעץ הזמן רואה קאגומה את אינויאשה - שבמפתיע לא הזדקן כלל וזאת בשל היותו מרותק לעץ הזמן - לראשונה, ונדהמת לגלות שאוזניו הן אוזני כלב ושהוא חסר אוזניים אנושיות, זאת על אף מראהו האנושי.
מיד לאחר מכן היא נלקחת לכפר, שם אחותה הקטנה של קיקיו, קאדה - שמילאה את מקומה של אחותה ככוהנת הכפר - מבחינה מיד בדמיון בינה ובין אחותה המתה, ומסיקה כי קאגומה היא גלגול נשמתה של קיקיו.
השדה שחטפה את קאגומה שבה לקחת מקאגומה את האבן, וקאגומה המבולבלת, שלא יודעת דבר אודות מה שקורה סביבה ואודות האבן, נלכדת.
השדה כובלת אותה לעץ הזמן בסמוך לאינויאשה, ומגעה מעיר אותו.
קאגומה, המפחדת עד להתפקע להיות קורבן של השדה, שולפת את החץ שבחזהו של אינויאשה.
דבר זה הוכיח את היותה גלגול הנשמה של קיקיו - היחידה שיכולה הייתה לשלוף את החץ.
אינויאשה הורג את השדה, אך לא לפני שזו מספיקה לפצוע את קאגומה בבטנה והאבן יוצאת מגופה.
לאחר שהשדה חוסלה, אינויאשה פונה כדי לחסל את קאגומה, כאשר הוא חושב אותה לקיקיו.
בעזרת קאדה, קאגומה מצליחה לעצור אותו על ידי שרשרת שהרכיבה קאדה על צווארו, ומגיבה רק לפקודתה של קיקיו.
בהיותה גלגול נשמתה של קיקיו, קאגומה מפעילה את השרשרת על ידי הפקודה "שב" (אוסווארי), הגורמת לאינויאשה להימשך בכוח ובכפייה כלפי הרצפה - פקודה שמשתרשת בשרשרת ורק קאגומה יכולה להפעילה ולהסירה, כאשר אינויאשה מנסה להסירה ללא כל הצלחה.
לאחר שמוסבר לו שאין המדובר בקיקיו, הוא מתחיל להתייחס לקאגומה בזלזול, בחוסר סבלנות ובשנאה כלפיה.
זמן קצר לאחר השגת האבן, היא אובדת שוב כאשר שד עורב גונב אותה.
בניסיון למנוע את הגנבה, קאגומה יורה חץ אל הציפור.
אך מכיוון שלא הייתה עדיין מנוסה בירייה בחץ וקשת, היא בטעות פוגעת באבן, שמתנפצת לאלפי רסיסים המתפזרים בכל רחבי הארץ.
על אינויאשה וקאגומה לאחד כוחות, כך שיוכלו לאחד את כל הרסיסים לאבן אחת שלמה ולמנוע מהם להגיע לידי נאראקו הרשע, שיצא ממחבואו עם שיבת האבן, כאשר אינויאשה נשבע לחסלו על מנת לנקום על מה שקרה לפני 50 שנה.
בדרכם מצטרפים אליהם שִיפוֹ - שד שועל צעיר שאביו נרצח, מִירוֹקוּ - נזיר רודף שמלות בעל חלל אוויר דמוי חור שחור בכף ידו הימנית, שנגרם בידי קללה שהוטלה על ידי נאראקו, וסאנגו - ציידת שדים אנושית אשר אחיה נשלט בידי נאראקו על ידי רסיס אבן, המחזיק אותו בחיים.
החבורה עוברת במסעה קשיים רבים ונאלצת להתמודד עם סכנות רבות, פוגשת אנשים חדשים ונאלצת להתמודד עם שדי העבר כאשר קיקיו חוזרת לחיים.
יחסו של אינויאשה כלפי קאגומה משתנה משמעותית, כאשר הוא נקשר אליה ומגונן עליה (כמו גם על שאר בני החבורה), והיא, מצידה, מתאהבת בו.
במהלך סדרת ההמשך אינויאשה: המערכה האחרונה כל הדמויות מחזקות את עצמן ביכולת אישית או יכולת של כלי הנשק, קיקיו מתה, נאראקו מצליח להשלים את אבן 4 הנשמות והופך לעכביש עצום.
אינויאשה, סשומארו וחבורותיהם נכנסים אל תוך נאראקו נלחמים בו, ובסוף מנצחים ומשמידים את נאראקו סופית.
אִינוּיָאשָה (犬夜叉): שד למחצה - אביו היה שד ואימו בת אנוש - בן העידן הפיאודלי.
לאחר מות אימו, בהיותו קטן, היה צריך לדאוג לעצמו ופיתח אופי מתגונן וקשוח.
בתחילה יצא בעקבות אבן ארבע הנשמות כדי להפוך לשד מלא, אך התאהב בקיקיו והסכים להפוך לבן אנוש.
תוכנית זו לא יצאה לפועל, משום שהוא נפל במלכודת של נאראקו ורותק על ידי קיקיו הגוססת לעץ למשך חמישים שנה.
שוחרר על ידי קאגומה, ומאז שניהם נאלצו לאחד כוחות כדי למצוא את רסיסי האבן ולחסל את נאראקו.
עם הזמן השניים פיתחו זה אל זה רגשות.
אינויאשה הוא אחיו למחצה של סשומארו, עמו הוא מסוכסך.
מחזיק בחרב טטסוסאיגה, שנאמר עליה שביכולתה לחסל 100 שדים במכה אחת בלבד.
כמו כן, הוא היחיד שיכול לעבור דרך הבאר מתקופה אחת לשנייה בכוחות עצמו ובאופן בלתי תלוי.
נקרע בין קיקיו לבין קאגומה.
קַאגוֹמֶה (日暮かごめ): נערה בת 15 ובת העידן המודרני.
קאגומה היא גלגול נשמתה של קיקיו לאחר מותה, ועל כן היא נולדה עם אבן ארבע הנשמות בתוך בטנה, והיא לא יודעת על זה או מרגישה אותה.
ביתה בעת המודרנית הוקם על שרידי המקדש של קיקיו בעידן הפיאודלי.
במקדש שבשטח ביתה, נמצאת הבאר המאפשרת את המעבר בזמן.
קאגומה נכנסה לבאר לראשונה, כששדה מהעידן הפיאודלי בקרקעית הבאר חשה בנוכחות האבן וחטפה אותה.
השדה כבלה אותה לעץ הזמן לצד אינויאשה, ומגעה העיר אותו.
בהיותה גלגול נשמתה של קיקיו, קאגומה הייתה היחידה שהצליחה לשלוף את החץ ולשחררו, על מנת שיציל את חייה.
לאחר התנפצות האבן, נאלצים קאגומה ואינויאשה לשתף פעולה על מנת לאסוף את החלקים, לחברם לכדי אבן אחת שלמה, ולבסוף להביס את נאראקו.
היא מסוגלת לחצות את הבאר על בסיס קבוע באמצעות רסיסי אבן בלבד ונלחמת באמצעות חץ וקשת והיא בעלת כוחות טיהור.
כמו כן, קאגומה היא היחידה המסוגלת להפעיל את שרשרת הפקודה שעל צווארו של אינויאשה, המושכת אותו בכוח כלפי הקרקע בכל פעם שקאגומה אומרת "שב!" (אוסווארי), כעונש.
לאחר מכן היא מתאהבת באינויאשה ומקנאת בקיקיו, שבכל פעם שדרכיה ודרכי החבורה נפגשות, רגשותיו של אינויאשה כלפיה צפים.
נַארָאקוּ (奈落): הרשע העיקרי בסדרה.
חצי אדם וחצי שד שבניגוד לאינויאשה לא נולד ככזה, אלא החל את חייו כבן אנוש.
נאראקו היה בחייו המקוריים שודד ופושע בשם אוֹניגוּמוֹ (איש העכביש) ונכווה בכל גופו בתאונה, וטופל בידי קיקיו, שבה הוא התאהב.
אוניגומו הקריב את גופו והפך אותו למקום משכן לשדים.
אלה התמזגו בו ויצרו בתוכו את נאראקו - כאשר בתוך נאראקו עדיין שוכן ליבו האנושי, זהותו כאוניגומו.
היה זה שסיכסך בין אינויאשה לקיקיו המאוהבים כדי להשיג לעצמו את אבן ארבע הנשמות, אך נכשל כאשר אינויאשה לא מת מהחץ ששופד בחזה שלו, והאבן נשרפה ביחד עם גופתה של קיקיו.
נאראקו מחזיק ברוב רסיסי האבן ובשל ליבו האנושי המאוהב לא יכול היה לפגוע בקיקיו.
אך לאחר השינוי שעבר ולאחר שליבו הוצא מתוך גופו, המגבלה הוסרה.
מכיוון שליבו האמיתי נמצא מחוץ לגופו, הוא בן אלמוות, לא חשוב כמה פעמים יושמד גופו או כמה פעמים יושחת.
נאראקו הוא בעל התגשמויות נפרדות רבות שנוצרו מגופו, מרושע וערמומי, ונדמה שהוא תמיד צעד אחד לפני כולם.
מירוקו (仏教): נזיר צעיר בן שמונה עשרה רודף שמלות בעל חור שחור בידו הימנית אשר מסוגל לשאוב לתוכו כל דבר באשר הוא וכאשר הוא נשאב הוא לעולם לא חוזר.
החור נגרם כתוצאה מקללה שהטיל נאראקו על סבא של מירוקו ועברה במשפחה ומטרתה בסופו של דבר לשאוב את מי שהקללה הוטלה עליו במקרה הזה מירוקו לאותו החלל בידו הימנית ולהורגו.
מירוקו הוא רודף שמלות כפייתי הנוהג למשש נשים יפות בסביבתו (בעיקר את סאנגו) במהלך הסדרה כל פעם שהחבורה נתקלת בנשים יפות מירוקו נוהג לשאול אותן אם הן תועלנה להוליד לו ילד, ולכאורה זה נתפס כמעשה של סוטה היות שהוא ידוע כרודף שמלות .
אך באחד הפרקים מתגלה הסיבה האמיתית והיא שככל שהוא מתבגר החלל הבידו הימנית גדל ולכן הוא בסכנה מתמדת אז כל שהוא רוצה זה צאצא שימשיך את שושלתו ובנוסף ימשיך את משימת חייו שהיא להביס את נאראקו ובכך בעצם להסיר את הקללה מידו.
במהלך הסדרה מתאהב בסאנגו ואף עושה עמה הסכם שלאחר שהם יביסו את נאראקו הם יתחתנו.
בסוף הסדרה בפרק האחרון כאשר הזמן קופץ קדימה בשלוש שנים לאחר הקרב האחרון עם נאראקו אנחנו רואים שהוא נשוי לסאנגו וחי איתה ביחד בכפר יחד עם הכוהנת קאדה ועובד ביחד עם אינויאשה בגירוש וחיסול שדים .
קִיקְיוֹ (桔梗): הכוהנת (מִיקוֹ 巫女) שהתאהבה באינויאשה 50 שנה קודם לכן והכניסה לפני מותה את אינויאשה לשנת נצח.
נפלה במלכודת של נאראקו וריתקה את אינויאשה לעץ הזמן, בטרם מתה מפצעיה.
קיקיו הוחזרה למעין מצב ביניים, בין חיים למוות (מה שאומר שהיא ספק חיה ספק מתה בזמן הנוכחי), על ידי המכשפה אורסו.
בהמשך קמה לתחייה, כשהיא עדיין סבורה שאינויאשה אשם במותה, אך כאשר מגלה את התרמית שביצע נאראקו, מצטרפת למלחמה נגדו, כאשר היא פועלת לבדה.
קאגומה היא גלגול נשמתה, קיקיו לא אוהבת אותה אך מעריכה את כוחותיה וטוב ליבה.
קיקיו נלחמת באמצעות חץ וקשת והיא בעלת כוחות טיהור חזקים.
עם זאת, נשארת בעלת רגשות כלפי אינויאשה.
סאנְגוֹ (珊瑚): מחסלת שדים אנושית.
נאראקו השתלט על אחיה קוהאקו, גרם לו לרצוח את משפחתו ולפצוע את סאנגו, בכוונה להרוג אותה.
נאראקו האשים במעשה את אינויאשה וסאנגו יצאה להורגו על מנת לנקום.
לאחר שהאמת יוצאת לאור, סאנגו מצטרפת לחבורה ביחד עם קירארה, שדת חתול ובת לווייתה, בשאיפה לחסל את נאראקו השקרן.
סאנגו מפתחת רגשות כלפי מירוקו, ואחיה מוחזק חי על ידי רסיס אבן, שאסור שיופרד ממנו כי אחרת הוא ימות - וסאנגו נקרעת בין הרצון לשמור על אחיה בחיים והצורך לאחד מחדש את אבן ארבע הנשמות.
בסוף הסדרה במהלך הפרק האחרון כאשר הזמן קופץ קדימה בשלוש שנים אחרי הקרב האחרון עם נאראקו רואים שהיא נשואה למירוקו וחייה איתו בכפר ובמהלך הפרק יולדת את ילדם השלישי.
שִיפוֹ (七宝): שד שועל צעיר.
שיפו התייתם כאשר אביו נרצח על ידי האחים רעם.
לאחר שאינויאשה נקם בשמו באחים רעם, שיפו הצטרף לחבורתו.
אינויאשה מציק לו ספק ברצינות ספק בצחוק.
שיפו נקשר במיוחד לקירארה וקאגומה, אשר האחרונה מגנה עליו מפני אינויאשה.
סֶשוֹמַארוּ (殺生丸): אחיו הגדול למחצה (מאותו אבא) של אינויאשה.
למרות הקשר המשפחתי הוא שונא את אינויאשה, בשל חציו האנושי, ורואה בו חרפה לזכר אביו.
סשומארו איבד את ידו השמאלית בקרב עם אינויאשה על טטסוסאיגה.
הוא מחזיק באחותה ההפוכה של טטסוסאיגה, טנסאיגה - החרב שיכולה להציל 100 אנשים במכה, וטוקיג'ין - חרב שחושלה מניבו של השד שהצליח לשבור את טטסוסאיגה.
ג'אקן ורין הם בני לווייתו.
סשומארו אדיש, שקט וחזק מאוד, וניתן לדעת איזו סוג דמות הוא לפי משמעות שמו: "הרג שלמות" (Killing Perfection).
במערכה האחרונה ידו של סשומארו חוזרת והוא מקבל יחד איתה גם חרב חדשה בשם בקוסאיגה.
קִירָארַה (雲母): בת לווייתה הנאמנה של סאנגו.
שדת חתול חובבת אדם, בעלת שתי צורות: קטנה ודמוית חתולה בעלת שני זנבות, ודמוית פומה המסוגלת לעוף ולהילחם.
סאנגו ומירוקו רוכבים עליה בדרך כלל כאשר החבורה נודדת ממקום למקום.
אמנם לא מסוגלת לתקשר, אך מבינה היטב את כל מה שקורה סביבה וכל הנאמר לה.
קוֹהַאקוּ (琥珀): אחיה הקטן של סאנגו הנמצא תחת שליטתו של נאראקו, ומשמש כמשרתו ועבדו.
קוהאקו נאלץ ללחום באינויאשה וחבורתו בפקודתו של נאראקו.
רוב הזמן הוא לא זוכר דבר מחייו הקודמים כולל את סאנגו.
חייו תלויים ברסיס האבן שבגבו, ואם יופרד ממנו הרסיס - הוא ימות.
לקראת הפרקים האחרונים בסדרה פוגש בכוהנת קיקיו והיא נותנת לו אפשרות להמשיך לחיות גם ללא רסיס האבן שנמצא בצווארו.
בסוף הסדרה, שלוש שנים לאחר הקרב עם נאראקו, קוהאקו עובד כמחסל שדים ביחד עם קירארה.
התגשמות של נאראקו המשמשת כרוצחת שכירה המטפלת בבעיותיו.
נאראקו מחזיק בליבה ויכול להורגה מתי שיחפוץ בכך.
קאגורה, הכמהה להיות חופשייה, זוממת לבגוד ביוצרה ולהורגו.
מאוהבת בסשומארו, אם כי דבר זה לא נאמר בפירוש אך מתברר ב"אינויאשה: המערכה האחרונה".
קָאנַה (神無): התגשמות נוספת של נאראקו, הנראית כילדה צעירה ולבנה.
בכוחה יכולה קאנה לגנוב נשמות בעזרת המראה האמין שלה, והיא בת לווייתו הנאמנה ביותר של נאראקו.
גָ'אקֶן (邪見): שד המשרת את סשומארו ומתלווה אליו לכל מקום, זאת מכיוון שסשומארו הציל את חייו.
הוא עבד נאמן לו, אם כי פחדן וממהר להיכנס ללחץ.
רִין (りん): ילדה מתוקה וחייכנית שהתייתמה משני הוריה ואחיה במתקפה של שודדים, ומאז החלה לחיות לבד ונדדה בין כפרים.
יום אחד, שדי הזאב של קוגה חדרו לכפר בו חיה והרגו אותה.
לאחר זמן מה, סשומארו מצא אותה ומאחר שהייתה טובת לב כלפיו בעת שהיה פצוע קשה ואיבד את ידו בקרב נגד אינויאשה על טטסוסאיגה, זכר לה את זה ורצה לנסות את כוחה של חרבו החדשה טנסאיגה, שביכולתה להחיות מהמתים וכך חייה ניצלו.
לאחר מקרה זה, היא מתלווה אליו לכל מקום.
הוא קשור אליה באופן מעורר תמיהה ויוצא דופן, כיוון שהוא שד שונא אדם.
קוֹגַה (鋼牙): המנהיג הצעיר של שבט שדי הזאב.
קוגה מנסה לאתר את נאראקו ולחסלו, כיוון שנאראקו חיסל את כל אחיו לשבט חוץ ממנו ושני שדים נוספים שהם בני לווייתו.
קוגה מחזיק בשני רסיסי אבן אותם הוא נעץ ברגליו, והם מקנים לו מהירות עצומה וכוח בפלג גופו התחתון.
הוא מאוהב בקגומה ומעוניין לשאת אותה לאישה, אך אהבתו נתונה ליופייה ויכולתה של קגומה לראות רסיסי אבן.
כחלק מנימוס, נוהג לפנות לקגומה בכינוי "האישה שלי", מה שמעורר את הרכושנות וכעסו של אינויאשה.
השניים (הוא ואינויאשה) שונאים את זה את זה, כאשר קאגומה בדרך כלל לצידו של קוגה.
למרות זאת, כאשר היה חשש לחיי אינויאשה, מתברר כי הוא זה שבאמת חשוב לה.
מְיוֹגַה (冥加): פרעוש שהיה מיודד עם אבי אינויאשה וסשומארו, ולאחר מות אביו מתלווה לאינויאשה.
מיוגה מעורב בכל, ובעל ידע רב על הארץ ועל שדים, אותו הוא חולק עם החבורה כאשר הם נאלצים להתמודד עם סכנה כלשהי.
עם זאת, הוא פחדן מאוד ובורח בעת סכנה.
מאידך, מציל את אינויאשה ובני החבורה מספר פעמים במקרה של הרעלה, כאשר הוא שואב את הרעל מדמם.
קַאֶדֵה (楓): אחותה הצעירה של קיקיו שתפסה את מקומה לאחר שאחותה מתה.
הגנה על הכפר מפני שדים ורוחות רעות ב-50 השנים הבאות.
קאדה היא הראשונה שהבחינה בכך שקאגומה היא גלגול נשמתה של קיקיו.
החבורה נוהגת לחזור לבקרה בכפר כל כמה זמן כדי להתייעץ עמה, לעדכנה או להתאושש ממתקפה.
שִינִידַמָצ'י (死魂虫): קבוצת יצורים (דמוי צלופח מעופף) אוספי נשמות.
אוספים עבור קיקיו נשמות אבודות של מתים כדי להמשיך את הקיום שלה.
הַאצִ'י (八衛門): שד דביבון חביב וחברו של מירוקו.
האצ'י משנה צורה ולעיתים מסייע לחבורה לנדוד ממקום למקום כאשר כולם רוכבים עליו בצורתו הגדולה המסוגלת לעוף.
טוֹטוֹסַאי (刀々斎): מחשל חרבות שיצר עבור אביהם של אינויאשה וסשומארו את חרבותיהם: טטסוסאיגה שיועדה לאינויאשה - חרב המסוגלת להרוג 100 שדים במכה, ו"טנסאיגה" שיועדה לסשומארו - חרב המסוגלת להחיות 100 שדים במכה.
לאחר מות האב, החרבות עוברות בירושה על פי בקשתו לילדיו.
מִידוֹרִיקו (翠子): כוהנת קדומה שנחשבה לחזקה ביותר שהתהלכה על פני האדמה.
נשמתה של מידוריקו לכודה בתוך ארבע הנשמות יחד עם נשמתו של שד, והן נלחמות ללא הרף.
טטסוסאיגה – חרבו של אינויאשה, שהייתה עשויה בתחילה מניב אביו של אינויאשה, ולאחר שנשברה- מניבו של אינויאשה עצמו.
חזקה מאוד, בעלת יכולת שינוי צורה לניב ענקי.
החזרת מתקפת יריב שדי אל התוקף.
ירי של רסיסי יהלום גדולים (חודר כל מגן).
לקיחת אנרגיה שדית מיריבים או מכלי נשקם (חותך מערבולת שדית).
יצירת חורים שחורים בצורת להבים.
באקסאיגה – חרבו של סשומארו, נוצרה מגופו, חזקה במידה מדהימה.
שחרורים של גלי אנרגיה אדירים
לא ניתן לרפא פגיעה מהחרב
הפגיעה מתפשטת גם לחלקים לא פגועים
טנסאיגה – חרבו של סשומארו, ירושה מאביו.
טוקיג'ין – חרבו של סשומארו.
הייתה בעלת עוצמה רבה וירתה גלי כוח כחולים עוצמתיים.
היראיקוטסו – בומרנג ענק ששייך לסאנגו.
עשוי מחתיכות של שדים מתים.
ברוב הסדרה לא הפגין יכולת מיוחדת, אך לפתע קיבל יכולת לשבור אנרגיה שדית.
המניפה של קאגורה – הייתה מסוגלת לירות להבי אנרגיה, לשלוט בגופות וליצור רוחות סופה חזקות.
הושלכה לאגם בידי קאנה לאחר מותה של קאגורה (לא ברור אם היכולות היו של קאגורה או של המניפה, אבל היא השתמשה בה ביצירתן).
חרב הנחש של ג'אקוטסו – חרב חזקה המורכבת מעשרות להבים שיכולים להיפתח לשרשרת של להבים מחוברים שעפים לכיוון שרוצה ג'אקוטסו (יכולים להסתובב באוויר תוך כדי תעופה).
באנריו – חרב ענקית וחזקה שהחזיק באנקוטסו.
כאשר הכניסו בה ובבאנקוטסו רסיסים מהאבן הקדושה הפכה לחזקה מאוד.
לא ברור מה היכולות המדויקות, אבל היא:
ירתה גל אנרגיה ורוד בשם פטיש דרקון (שקול לעוצמה של צלקת הרוח)
פיצוצים עוצמתיים בשם הדף של חום.
לאחר שבאנקוטסו ערף איתה 1,000 ראשים של שדים הפכה לעוצמתית במידה אדירה וירתה כדורי פיצוץ לוהטים בעוצמה אדירה.
במהלך הסדרה מתבצעים די הרבה מעברים בזמן בין תקופת הסנגוקו, התקופה בה חי אינויאשה ובה מתרחשת מרבית העלילה, לבין התקופה המודרנית, בה חיה קגומה עם משפחתה וחבריה.
במהלך תקופת הסנגוקו של יפן העתיקה, קיקיו הגוססת מתה מפצעיה לאחר שיורה חץ המשתפד בחזהו של אינויאשה, מרתקת אותו לעץ הזמן ומשאירה אותו במצב של שינה נצחית ומכושפת.
גופתה נשרפת ביחד עם אבן ארבע הנשמות, לפי בקשתה.
50 שנה מאוחר יותר, הבאר (שקיימת גם בתקופה העתיקה וגם בתקופה המודרנית, ומשמשת כשער בין התקופות מכיוון שנבנתה מענפים של עץ הזמן) מביאה את קגומה, גלגול נשמתה של קיקיו מהמאה ה-21, מהעתיד לתקופת הסנגוקו.
בתקופה זו עברו 50 שנה, כולם הזדקנו, אך לא קרה שום דבר משמעותי.
כאשר קגומה או אינויאשה עוברים דרך הבאר, הזמן בשתי התקופות ממשיך לזרום כרגיל, כלומר, אם קגומה מבלה שבוע ימים בתקופת הסנגוקו, באותו זמן עובר שבוע גם בביתה בתקופה המודרנית ולהפך.
יש לשים לב היטב שהתמונה אינה נכונה לגבי המעברים בזמן.
יש עם זאת לציין שקגומה חוזרת 450 שנה אחורה בזמן לתקופתו של אינויאשה, ומוציאה מליבו את החץ המשופד בחזהו, החץ שקיקיו ירתה עליו.
אינויאשה מתחיל להתפרע, הורג את שדת מרבה הרגליים ולקראת הסוף אומר ומכריח את קגומה לתת לה את הפנינה.
לאורך השנים יצאו לאקרנים ארבעה סרטי קולנוע במקביל לשידור סדרת האנימה, אשר הרחיבו את עלילת סדרות האנימה ואשר עלילתם התמקדה בגיבורים הראשיים בסדרת האנימה.
שם הסרט בעברית שם הסרט באנגלית תיאור תאריך היציאה המקורי לאקרנים ביפן 1 אהבה אשר מתעלה על הזמן Love Which Transcends Time בתחילת הסרט, נלחם אביו של אינויאשה, שד-כלב חזק, בשד חזק אחר בשם היוגה (Hyouga).
אביו של אינויאשה מנצח בקרב, כובל את כוחותיו של היוגה ומקפיא את השדים שמשתייכים לשבט שלו.
200 שנה מאוחר יותר, מנפצת קגומה בטעות את אבן 4 הנשמות לאלפי רסיסים, המתפזרים לאורכה ולרוחבה של יפן הפאודלית.
אחד מרסיסי האבן מתגלגל לבנו של היוגה, מנומארו (Menoumaru) ומחזיר אותו לחיים.
מנומארו ששב לתחייה, מחזיר לחיים את שתיים ממשרתותיו - הארי (Hari) ורורי (Ruri).
מנומארו חושק בכוחותיו של אביו, שנכבלו, כזכור, על ידי אביו של אינויאשה.
כדי להשיג אותם, הוא זקוק לטנסאיגה, חרבו המכושפת ורבת העוצמה של סשומארו.
מנומארו, אומנם, לא יודע היכן נמצאת טסאיגה.
הוא שולח את הארי ואת רורי כדי לחפש את סשומארו, אחיו הבכור של אינויאשה.
בנוסף הוא שולח עקרב ענקי כדי לחפש את החרב אצל אינויאשה.
מנומארו מגלה לבסוף שהחרב נמצאת בידי אינויאשה, והוא מנסה מספר דרכים לאורך הסרט כדי להשיג אותה.
למשל - עקיצת קירארה עם העקרב הענקי ובכך לשלוט בה; העתקת חלל הרוח של מירוקו; חטיפת קגומה כדי שאינויאשה יבוא לחלץ אותה והשתלטות על גופה כדי לגרום לה להרוג את אינויאשה.
2001 2 הטירה שמעבר למראה Castle Beyond the Looking Glass הסרט מתחיל כאשר החבורה שלנו לוחמת בנאראקו בלי אינויאשה.
הלילה הוא לילה חסר ירח, ובלילה שכזה אינויאשה מאבד את כוחות השד שלו.
הוא מתחבא כדי שנאראקו לא יגלה זאת.
כשהשמש זורחת, אינויאשה מקבל בחזרה את הכוחות שלו, ובעזרת החבורה, זה נראה כי הרגו לבסוף את נאראקו.
חלל הרוח של מירוקו, שהיה תוצאה של קללה של נאראקו, נעלם ולבה של קאגורה חוזר אליה לבסוף.
החבורה מתפרקת, וכל אחד הולך לדרכו.
אינוישה, שיפו וקגומה ממשיכים במסעותיהם יחדיו, סאנגו וקוהאקו, אחיה, חוזרים לכפר כדי לשקם אותו, מירוקו חוזר הביתה וקאגורה וקאנה עוברות את "מראת החיים" לצידה השני.
שם פוגשות השתיים נסיכה בשם קֵאגוּיֵה (Kaguya), אשר מבקשת ממנה לשחרר אותה בכך שימצאו חמישה חפצים מיוחדים וישליכו אותם לאגם בהר פוג'י.
בתמורה לשחרורה, הנסיכה מבטיחה להראות לשתיים מהו חופש אמיתי.
בעוד קאגורה וקאנה אוספות את החפצים, אינויאשה, קגומה ושיפו פוגשים אדם בשם הוג'ו (Hojo), אשר מספר להם על תעלומת הירח המלא ועל גלימת גן העדן.
הוא מספר להם שזו המשימה שלו להשמיד את הגלימה.
סאנגו וקוהאקו ומירוקו והאצ'י (Hatchi), כל זוג בנפרד, יוצאים למסע לפתור את תעלומת הירח המלא.
בהמשך הסרט משתחררת קאגויה מהמראה, ומעבירה את הטירה שלה מעבר למראה.
היא מנסה להשיג את גלימת גן העדן.
המכשפה מצליחה ומגיע אל גלימת גן העדן ופוגעת בקגומה (לוקחת אותה בשבי) ומשם העניין מסתבך החבורה מתאחדת על מנת להציל את קגומה ואינויאשה חווה את נשיקתו הראשונה עם קגומה על מנת להציל את חייו.
לקראת סוף הקרב נאראקו חוזר מתוך גופו של קוהאקו והכל מתחיל מהתחלה.
21 בדצמבר 2002 3 חרבות של שליט מכובד Swords of an Honorable Ruler אביו של אינויאשה נמצא בקרב עם שד בשם ריוקוטסוסי (Ryuutosusei).
הוא אומנם מנצח בקרב, אבל מצבו אנוש והוא גוסס.
סשומארו מבקש מאביו שיתן לו את החרבות טסאייגה וסונג'ה לקראת מותו.
אביו לא מסכים, ויוצא בדרכו לטירה בה עומד להיוולד בכל רגע אינויאשה.
צבא הטירה לוחם באביו של אינויאשה ומונע ממנו להיכנס לטירה, בעוד סאטסונה נו טאקמרו (Setsuna no Takemaru) רוצח את איזיואי (Izyoi), אמו של אינויאשה, על כך שילדה חצי-שד (הניו).
אביו של אינויאשה הזועם הורג את שומרי הטירה ומחיה את איזיואי בעזרת טנסאיגה (החרב שתורש בירושה לסשומארו).
בינתיים החיילים הנותרים מעלים את הטירה באש.
מחשש לחיה, אביו של אינויאשה נותן לאיזיואי גלימה חסינה לאש ("גלימת העכברושים", שתתגלגל מאוחר יותר לידיו של אינויאשה), כדי שתוכל לצאת בשלום מהטירה עם בנם שרק נולד.
הוא נשאר בטירה כדי להילחם בטאקמרו, מביס אותו ויוצא מהטירה הבוערת.
הוא מפקיד את החרבות (טסאיגה, טנסאיגה וסאו'וגה) בידי טוטוסאי (Toutousai), חברו שיצר את החרבות.
בעצת מיוגה (Myouga) וסאיה (Saya), שני ידידים נוספים של אביו של אנויאשה, מוחלט שהחרב טסאיגה תורש לאיוניאשה, שהחרב טנסאיגה תורש לסשומארו ושהחרב סונג'ה תישאר בידי סאיה.
30 בדצמבר 2003 4 אש באי המיסטי Fire On Mystic Island הסרט מתחיל בסיפור על שישה ילדים (שני בנים וארבע בנות),שהם שדים למחצה החיים על אי קטן.
האי נשלט על ארבעה שדים, המכנים את עצמם "אלי המלחמה".
על חמשת הילדים הגדולים (שני הבנים ושלוש הבנות) ישנה צלקת שניתנה להם בידי ארבעת אלי המלחמה כדי למנוע מהם לעזוב את האי.
כאשר הם מנסים לעזוב את האי, הצלקת מכאיבה להם כאבי תופת.
על הילדה הקטנה, ארי (Ari), לעומת זאת, אין צלקת והיא יכולה לעזוב את האי.
ארי בורחת מהאי, אך היא מותקפת על ידי אחד מארבעת אלי המלחמה, וניצלת ברגע האחרון בידי אינויאשה.
מסתבר שהיא ואינויאשה מכירים אחד את השני.
הם נפגשו לפני 50 שנה, כאשר אינויאשה וקיקיו נקלעו במקרה לאי של ששת הילדים.
ארי מתחננת לאינויאשה שיחזור איתה לאי ויעזור לה להציל את חמשת חבריה הכלואים בו, והוא מסכים.
כאשר הם (ארי, אינויאשה וחבורתו) מגיעים לאי, הם מגלים מפי הילדים שהילדה הגדולה מכולם מתכוונת להקריב את עצמה לאלי המלחמה, כדי שאלה לא לפגוע בחבריה.
אינויאשה ממהר למקדש ומונע ממנה לעשות זאת ברגע האחרון, אך נכלא ביחד איתה במקדש.
כאשר אינויאשה משתחרר, אחת הכוהנות מביאה להם מהמקדש את התיבה שמכילה את סוד כוחם של אלי המלחמה - בלעדיה הם חסרי כוחות.
אלי המלחמה זועמים ורוצים את התיבה שלהם בחזרה.
הם מפעילים כוהנת שהם יצרו מדם שמצצו מקיקיו 50 שנה קודם, כדי שזו תהרוג את אינויאשה ותחזיר את התיבה.
העובדה שהכוהנת המזויפת נראית בדיוק כמו קיקיו מקשה על אינויאשה ללחום בה, שכן אינויאשה מאוהב בקיקיו.
לבסוף קיקיו משמידה את הכוהנת המזויפת, ואינויאשה מביס את אלי המלחמה ומציל את הילדים.
ב-9 במאי 2020, הוכרזה סדרת המשך לאינויאשה הנקראת: יאשהימה: השדה למחצה (מיפנית: 半妖の夜叉姫).
האנימה מגוללת את סיפורה של טואווה היגוראשי, בתו של סשומארו, שהופרדה בילדותה מאחותה התאומה סטסונה בעקבות שרפה ביער בעידן הפיאודלי ובעודה מחפשת אותה, מגלה טואווה את המנהרה המקשרת בין העידן הפיאודלי למודרני ובכך מגיעה לעידן המודרני ופוגשת את אחיה של קאגומה, סוטה, המגדל אותה ביחד עם ביתו מיי.
עשר שנים לאחר מכן, המנהרה המקשרת בין התקופות נפתחת בשנית וטואווה מתאחדת עם אחותה, שעובדת עם קוהאקו כמחסלת שדים ועם מורוהא, ביתם של אינויאשה וקאגומה.
מהר מאוד מגלה טואווה כי אחותה איבדה את הזכרונות לגביה וכתוצאה מכך, השלוש יוצאות למסע במטרה לשחזר את זכרונותיה של סטסונה כשבמקביל הן לומדות את כוחן של האבנים בעיניהן.
הסדרה החלה את שידוריה ביפן ב-3 באוקטובר 2020 ונכון ל-21 בדצמבר 2020, הסדרה מכילה 24 פרקים.
אינוורסיה מרינית, במטאורולוגיה, היא סוג של אינוורסיה הנובעת מהשפעת ים קר יחסית על מסת אוויר החמה ממנו.
התופעה, הנפוצה בעיקר באביב ובקיץ, בפרט באזורים הסובטרופיים, נובעת מקיבולת החום הגבוהה יחסית של מקורות מים גדולים, ובעוד השפעות של התחממות קרינתית והתמוככות גורמות להתחממות בכל שכבות האוויר, הים נותר קריר יחסית.
במעבר גוש האוויר החם יחסית מעל הים הקר, הוא מתקרר בחלקו התחתון ביחס לשאר השכבות - בגבול האנכי של אזור ההשפעה הימי, מתהווה שכבת האינוורסיה המרינית.
התהליך טומן בחובו גם ספיחת לחות, אולם פיזורה מוגבל אל מתחת לאינוורסיה.
אינוורסיה מרינית נוכחת קבע במהלך רוב חודשי הקיץ, בין השאר גם עקב זרימה מערבית קבועה בהשראת האפיק הפרסי ודומיננטיות הבריזה במישור החוף.
למרות זאת גובהה משתנה תדירות, בין 200-300 מטר ל-1500 מטר ולעיתים יותר - לעיתים תיתכן שתיעדר כליל.
לגובה האינוורסיה השפעה מוחשית על עומס החום במישור החוף והשפלה, ובמידה מסוימת גם על שדרת ההר.
בגאומטריה, אינוורסיה או היפוך היא העתקה של המישור אל עצמו, המחליפה את הפנים והחוץ של מעגל נתון .
העתקה זו, שיש לה חשיבות מרכזית במודלים אוקלידיים של הגאומטריה הפרויקטיבית, נחקרה לראשונה על ידי הגאומטריקן יעקב שטיינר בסוף המאה התשע-עשרה.
אם מרכזו של המעגל הוא הנקודה ורדיוסו , אז האינוורסיה מוגדרת כך שתעביר נקודה אל הנקודה המצויה על הקרן המחברת את המרכז אל , באופן שמכפלת המרחקים של ושל מ- שווה לריבוע הרדיוס: .
מן ההגדרה נובע שהאינוורסיה מחזירה את הנקודה אל הנקודה .
הנקודות ו- צמודות זו לזו ביחס למעגל.
על-פי תיאור זה, תמונתה של הנקודה אינה מוגדרת, ולכן מקובל להוסיף למישור את "הנקודה באינסוף", שהיא זוגתה של .
ניתן להגדיר באופן דומה גם אינוורסיה ביחס לכדור, במרחב תלת-ממדי, או ביחס לכדור n ממדי.
במישור המרוכב, כאשר המעגל הוא מעגל היחידה, אינוורסיה של מספר מרוכב היא ההופכי של הצמוד (כלומר הנקודה עוברת ל-)
האינוורסיה היא העתקה אנטיקונפורמית, כלומר, היא שומרת על זוויות בין ישרים ומעגלים (ועקומות בכלל), אך הופכת את האוריינטציה.
כך יעברו מעגלים משיקים למעגלים (או ישרים) משיקים, ומעגלים מאונכים למעגלים (או ישרים) מאונכים.
אם נמצאת על שפת המעגל, אז היא צמודה לעצמה, כלומר ; בכל מקרה אחר, אחת משתי הנקודות הצמודות נמצאת מחוץ למעגל, ואחת בתוכו.
אם היא הנקודה שמחוץ למעגל ו- הנקודה על המעגל שבה נוגע המשיק , אז היא הנקודה שבה פוגש הגובה היורד מ- במשולש , את היתר .
תכונתה החשובה ביותר של האינוורסיה, שהיא שומרת על מעגלים וישרים: כל מעגל וכל ישר עובר תחת העתקה זו למעגל או לישר.
עם זאת, מרכזו של מעגל העובר למעגל , בדרך כלל אינו עובר למרכזו של .
מעגל שאינו עובר דרך , עובר למעגל אחר שאינו עובר דרך .
ישר העובר דרך , מועתק אל עצמו, ומעגל העובר דרך , עובר לישר שאינו עובר דרך .
ישר או מעגל החותך את , יעבור לישר או מעגל החותך את .
מעגל המוכל ב-, שאינו עובר דרך , עובר למעגל מחוץ ל-; מעגל המקיף את עובר למעגל המכיל את , ולהפך.
אם האינוורסיה במעגל מעבירה את המעגל למעגל , אז לשלושת המעגלים האלו יש אותו ציר רדיקלי (במילים אחרות, המעגל עובר למעגל מן המניפה הקואקסלית של ו-).
כל מעגל אפשר להעביר לכל מעגל אחר, באמצעות אינוורסיה במעגל מתאים (יחיד אם הם זרים או משיקים, שניים אם הם נחתכים).
כל שני מעגלים שאינם נחתכים אפשר להעביר לזוג מעגלים בעלי מרכז משותף באמצעות אינוורסיה במעגל מתאים.
אינוורסיית רום היא אינוורסיה המתרחשת בגובה רב.
במצב זה, החל מגובה מסוים הטמפרטורה עולה כאשר מגביהים.
אינוורסיית רום יכולה להיווצר כאשר רמה ברומטרית שמכילה אוויר חם נמצאת בגובה רב, ובקרבת הקרקע נמצא אוויר קר במערכת של לחץ נמוך.
לחץ האוויר הגבוה ברום, מונע מהאוויר הקר לעלות ונוצרת אינוורסיה בגובה רב, כלומר האוויר החם ברמה הברומטרית נמצא מעל שכבת האוויר הקר.
גושי אוויר חמים שנפלטים סמוך לקרקע עולים וכאשר הם מגיעים לשכבת האינוורסיה משתווה הטמפ' שלהם לטמפ' הסביבה, ועלייתם מואטת עד שנפסקת.
שכבת האוויר שבה קיימת תנועת אוויר כלפי מעלה היא שכבת העירוב, וככל שהיא דקה יותר ייכלאו המזהמים בשכבה דקה יותר וריכוזם בשכבה זו יהיה גבוה יותר.
מצב זה נוצר כאשר לשכבות הגבוהות של אטמוספירה מגיע אוויר חם יחסית לזה שמתחתיו.
מצב זה קיים בישראל בעיקר בקיץ.
בשכבות הגבוהות של האטמוספירה יש שקיעה והתחממות של אוויר מרום האטמוספירה, ובשכבות התחתונות הסמוכות לקרקע ישנה תנועת אוויר קריר המגיע מהים.
השפעת אינוורסיית הרום בישראל: בחיפה מפעלי התעשייה ממוקמים במפרץ ורוב בנייני המגורים על הכרמל בגובה של 250-500 מ'.
בעונות המעבר (ולעיתים גם בקיץ) נוצרת אינוורסיית רום שבסיסה נמוך, ורוחות נושבות מכיוון התעשייה לכרמל, המזהמים נלכדים באזורי המגורים בשכבת עירוב דקה (לרוב מגיעה ל-100 מ') כך נוצר שם זיהום אוויר חמור יותר מזה הנוצר במפרץ (שם שכבת העירוב עבה יותר)
אינוזיטול טריפוספט (IP3) הוא אחד משני תוצרי פירוק של PIP2. PIP2 הוא פוספוליפיד הנמצא בממברנה המתקבל מתגובה המזורזת על ידי פוספוליפאז c.
לשני תוצרי הפירוק של PIP2 יש חשיבות בשרשרת מעבר האותות של תאים.
בעוד אינוזיטול טריפוספט הוא מסיס ועובר דיפוזיה לציטופלזמה ומפעיל תהליכים שם, התוצר השני, DAG, הוא חומצת שומן ומפעיל תהליכים בממברנה.
IP3 משמש כשליח שניוני בתהליכים מעבר אותות שמשופעלים על ידי חלבון G או על ידי קולטנים טירוזין קינאזות (Receptor tyrosine kinase) וגורם לשחרור יוני סידן ממאגריו ברשתית התוך-פלזמית אל תוך התא על ידי קישורו לתעלות סידן הגורם לפתיחתן.
עליית רמת הסידן בתא משמשת לתהליכים שונים כמו כיווץ שרירים, פירוק גליקוגן ושחרור חומרים מווסיקולות.
אינוורטאז (Invertase; שם סיסטמטי – beta – fructofuranosidase), הוא אנזים המזרז את ההידרוליזה של סוכרוז לגלוקוז ולפרוקטוז.
הסוכרוז מורכב מגלוקוז ופרוקטוז ומצוי במרבית הצמחים.
תפקיד האנזים בגוף הוא להפוך את הסוכרוז ל-D-Glucose ול-D-Fructose הנספגים בקלות במערכת הדם.
בתעשייה הוא משמש בייצור ממתקים וסירופים.
הסוכרוז אינו סוכר מחזר כיוון ששני הפחמנים האנומרים של הסוכרים קשורים זה לזה.
עובדה זו מגינה עליו מפני הידרוליזה או חמצון על ידי אנזימים צמחיים.
האנזים מופק בדרך כלל משמרים ובעיקר מ-Saccharomyces cerevisiae.
מאחר שאינוורטאז קשור בחוזקה לדופן תא השמר, הוא צריך להיחשף קודם לאוטוליזיס, או שבירה אנזימטית של דופן התא לפני קבלת האנזים המסחרי.
בצורתו המקובעת אינוורטאז משמש בעיקר לניסויים.
מאחר שהאנזים המסיס מצוי במחיר זול, יש יתרון כלכלי מועט לשימוש חוזר באנזים זה.
טמפרטורה אופטימלית – 55 מעלות צלזיוס
אינויאשה (יפנית: 犬夜叉) הוא דמות בדיונית באנימה ובמאנגה של רומיקו טקהאשי אינויאשה.