tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בהתבסס על עבודה שעשה בשכבות סלע וולשיות, הוא הציע את התקופה הקמבריאית בשנת 1835. בפרסום משותף עם רודריק מורצ'יסון הוא הציע גם את הגדרת התקופה הסילורית.
מאוחר יותר בשנת 1840, שניהם הגדירו את שכבות הסלעים הסמוכים לגבול שבין התקופות הסילורית לקרבון, כתקופת הדבון.
אף שהנחה את צ'ארלס דרווין הצעיר במחקר המוקדם שלו בגאולוגיה והמשיך להיות ביחסים ידידותיים איתו, סדג'וויק התנגד לתורת האבולוציה של דרווין באמצעות הברירה הטבעית.
הוא התנגד נחרצות להכנסת נשים לאוניברסיטת קיימברידג'.
סדג'וויק נולד בדנט, יורקשייר, 22 במרץ 1785, ילדו השלישי של כומר אנגליקני.
הוא התחנך בבית הספר ובמכללת טריניטי, קיימברידג'.
הוא למד מתמטיקה ותאולוגיה, וקיבל תואר ראשון מאוניברסיטת קיימברידג' בשנת 1808 ותואר שני ב־1811. ב־1818 הוסמך ככומר.
המנטורים האקדמיים שלו בקיימברידג' היו תומאס ג'ונס וג'ון דוסון.
הוא הפך עמית במכללת טריניטי, קיימברידג' ופרופסור לגאולוגיה משנת 1818, כשהוא מחזיק את המשרה עד מותו בשנת 1873. הביוגרפיה שלו במאגר הבוגרים של קיימברידג' אומרת כי עם קבלתו את התפקיד, הכומר סדג'וויק לא היה בעל ידע גדול בגאולוגיה.
סדג'וויק חקר את הגאולוגיה של האיים הבריטיים ואירופה.
הוא ייסד את המערכת לסיווג סלעי הקמבריום ועם רודריק מורצ'יסון עבד את סדר השכבות של תקופת הדבון.
מחקרים אלה בוצעו ברובם בשנות השלושים של המאה ה-19. כתוצאה ממחקרים אלה, סדג'וויק היה מעורב עם מורצ'יסון בוויכוח עם הנרי דה לה בש, במה שנודע כ"מחלוקת הדבונית הגדולה".
סדג'וויק חקר את תופעות המטמורפיזם וההתגבשות והיה הראשון שהבחין בבירור בין ריבוד, חיבור, וקימוט.
הוא נבחר לחבר עמית של החברה המלכותית ב־1 בפברואר 1821. בשנת 1844 נבחר לחבר כבוד זר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים.
כשותף לצוואתה של אן סיל, בעלת עבדים במטעים בג'מייקה, בשנת 1835 הוענק לסדג'וויק פיצוי כספי גבוה עבור 174 עבדים, בעקבות ביטול העבדות על ידי ממשלת בריטניה.
במהלך חייו של סדג'וויק נוצרה תהום בין המאמינים בכנסייה האנגליקנית השמרנית ובין האגף הליברלי.
לאחר התלבטויות במשך כמה שנים, התפרסמו מאמרים וסקירות של אנשי הכנסייה הליברלים בשנת 1860. אלה הצביעו על הבדלי ההשקפות.
סדג'וויק, שהשקפותיו המדעיות והאמונה שלו היו שזורים בתאולוגיה טבעית, לקח חלק בוויכוחים אלה.
כגאולוג באמצע שנות העשרים של המאה ה-19, הוא תמך בפרשנותו של ויליאם בקלנד לגבי מרבצים מסוימים, במיוחד סלעים ושכבות סחף בלתי מגובשות (אלוביום) כתוצרי שיטפונות/הצפות ברחבי העולם.
בשנת 1825 הוא פרסם שני מאמרים שזיהו את אלה כתוצרי השקעה של שיטפונות עצומים - לפי דעתו עדות למבול של נח.
חקירותיו של סדג'וויק עם גאולוגים מאירופה שכנעו אותו כי הטיעון שלו בעייתי.
בתחילת 1827, לאחר שבילה מספר שבועות בפריז, הוא ביקר אתרים גאולוגיים בהרי סקוטלנד יחד עם רודריק מורצ'יסון.
בהמשך הוא כתב שהמסע בסקוטלנד, החזיר לו את דעתו הקודמת לגבי השפעת ההצפות על עיצוב הנוף, רעיון שספג ביקורת חריפה בפריז מצד פון הומבולט ואחרים.
בתגובה לספרו של צ'ארלס לייל משנת 1830, "עקרונות הגאולוגיה", הידוע בקידום תפיסה גאולוגית אחידה, סדג'וויק המשיך לטעון לשיטפונות/ הצפות בזמנים שונים.
ב־18 בפברואר 1831, כאשר פרש מתפקיד נשיאות האגודה הגאולוגית, הוא חזר לתורתו של בקלנד.
הוא האמין שמינים של אורגניזמים מקורם ברצף של מעשי יצירה אלוהיים לאורך מרחב ההיסטוריה הארוכה של כדור הארץ.
מבחינת סדג'וויק, יש להבדיל בין אמיתות מוסריות (שהשגתן מפרידה בין אדם לבהמה) לבין אמיתות פיזיות.
שילוב אלה באלה או טשטוש הגבולות ביניהם, יכול להביא רק לתוצאות הרות אסון.
הנרי קול, איש דת אנגליקני, פרסם בשנת 1834 ספר נגד הגאולוגיה הפופולרית החותרת תחת ההתגלות האלוהית.
הוא התייחס לרעיונותיו של סדג'וויק כאל "רעיונות אנטי-נוצריים", "מתריסים בכתבי הקודש", "והם השערות חסרות שחר ומלאות בסתירות עצמית".
בעודו הופך לאוונגליסטי יותר ויותר עם הגיל, הוא תמך מאוד בהתקדמות המחשבה והמחקר הגאולוגיים כנגד השקפות אנשי הכנסייה השמרנים.
בפגישת האגודה הבריטית לקידום המדע ביורק בספטמבר 1844 הוא התפרסם בגלל הגנתו על הגאולוגיה המודרנית מפני התקפה של דיקן הכנסייה ביורק, הכומר ויליאם קוקברן, שתיאר אותה כבלתי מתקבלת על הדעת.
סדג'וויק הותקף על דעותיו המדעיות, על ידי אנשי הכנסייה השמרנים, אך גם על ידי שמרניים אחרים כולל עיתון ה"טיימס".
אך נחישותו זכתה לשבחים מהעיתונות הליברלית.
צ'ארלס דרווין היה אחד מתלמידי הגאולוגיה שלו בשנת 1831, וליווה אותו לסיור שטח בוויילס באותו קיץ.
השניים קיימו תכתובת בזמן שדרווין היה במסעו על ה"ביגל", והמשיכו להתכתב גם לאחר מכן.
עם זאת, סדג'וויק מעולם לא קיבל את תאוריית דרווין, "במוצא המינים" בשנת 1859.
לאחר שקרא את ספרו, הוא כתב לדרווין באומרו: "קראתי את הספר שלך בכאב יותר מאשר בהנאה.
חלקים ממנו הערצתי מאוד; בחלקים אחרים צחקתי עד כאב; חלקים אחרים קראתי בצער מוחלט; כי אני חושב שהם דיבורי שווא...
הרבה ממסקנותיך הרחבות מבוססות על הנחות שלא ניתן להוכיח או להפריך.
מדוע אם כן לבטא אותן בשפה ובהסברים של אינדוקציה פילוסופית?"
הוא הדגיש את ההבחנה שלו בין ההיבטים המוסריים והפיזיים של החיים - יש חלק מוסרי או מטאפיזי של הטבע כמו החלק הפיזי.
אדם שמכחיש את זה נמצא עמוק בתוך שטף האיוולת".
אם האנושות תקבל את השקפתו של דרווין, היא תסבול נזק שעלול לפגוע בה - ותוליך את המין האנושי לאחור.
במכתב אחר, סדג'וויק תקף עוד יותר את ספרו של דרווין, כינה אותו "כוזב לחלוטין" וכתב כי הוא אוסף עובדות פשוטות ש"בושל בחוכמה" אבל חסר ערך ואמת.
למרות חילוקי הדעות בינו לבין דרווין, השניים נשארו ידידים עד מותו של סדג'וויק.
בניגוד לסדג'וויק, חוקרים חברי כנסייה ליברלים (שכללו ביולוגים כמו ג'ורג' רולסטון, וויליאם קיטשן פרקר) היו סובלניים בדרך כלל עם תורת האבולוציה.
"מועדון סדג'וויק", היא החברה הגאולוגית הוותיקה ביותר בניהול סטודנטים בעולם, הוקמה לכבודו בשנת 1880.
עם מותו של סדג'וויק הוחלט כי לזכרו ראוי להקים מוזיאון חדש וגדול יותר - הבניין המכונה "מוזיאון סדג'וויק", הושלם ונפתח בשנת 1903.
בשנת 1865 קיבלה אוניברסיטת קיימברידג' תרומה "לצורך עידוד לימוד הגאולוגיה בקרב חברי האוניברסיטה, ולכבוד הכומר אדם סדג'וויק".
כך נוסד פרס סדג'וויק שניתן בכל שנה שלישית עבור החיבור הטוב ביותר בנושא גאולוגי כלשהו.
פרס סדג'וויק הראשון הוענק בשנת 1873.
כדי לחגוג את יום הולדתו, נוצר שביל גאולוגי בסמוך לדנט, הכפר בו הוא נולד ופיתח את תשוקתו לגאולוגיה.
שביל סדג'וויק עוקב אחר נהר קוק עם הסברים גאולוגיים.
הר סדג'וויק בקולומביה הבריטית, קנדה, נקרא על שמו רשמית בשנת 1951.
קרחון סדג'וויק באי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה, נקרא על שמו של אדם סדג'וויק.
דייוויד אדם סמית' הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס התשיעי של מדינת וושינגטון, ברציפות מאז 1997. סמית', חבר המפלגה הדמוקרטית, מייצג מחוז בחירה השוכן במערב וושינגטון, ומשתרע מטקומה בדרום עד לבלוויו בצפון.
סמית' הוא החבר הוותיק ביותר במשלחת וושינגטון לבית הנבחרים של ארצות הברית.
סמית' נולד בוושינגטון הבירה וגדל בעיר סי-טק (SeaTac) שבמחוז קינג במדינת וושינגטון.
בינקותו אומץ בידי לליה ג'וּן (לבית גרנט) ודודו מצד אמו, בן מרטין סמית' השלישי.
הוא למד בבית הספר היסודי באו לייק ובחטיבת הביניים צ'ינוק בטרם השלים את לימודיו התיכוניים בתיכון טיי (Tyee) בשנת 1983. בתיכון, סמית' השתתף בתוכנית החינוך האזרחי "Close Up Washington".
אביו, שעבד בחברת יונייטד איירליינס ככוון והיה פעיל באיגוד המכונאים, מת כשסמית' היה בן 19.
במשך שנה למד סמית' באוניברסיטת מערב וושינגטון שבבלינגהאם, ולאחר מכן קיבל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת פורדהם ב-1987. בשנת 1990 השלים לימודי תואר שני במשפטים באוניברסיטת וושינגטון.
כסטודנט עבד בחברת הלוגיסטיקה "United Parcel Service".
בתום לימודי המשפטים שלו עבד סמית' כעורך דין פרטי.
בשנים 1993–1995 היה תובע פלילי בסיאטל, ובשנת 1996 עבד באורח זמני כשופט.
מ-14 בינואר 1991 עד 3 בינואר 1997 ייצג סמית' את מחוז הבחירה ה-33 בסנאט של וושינגטון.
הוא היה בן 25 בעת היבחרו לראשונה בבחירות 1990, וניצח את אלינור לי, חברת הסנאט מטעם המפלגה הרפובליקנית זה 13 שנה, ונהפך לסנאטור הצעיר ביותר בהיסטוריה של מדינת וושינגטון.
בבחירות 1996 נבחר סמית' לייצג את מחוז הקונגרס התשיעי של וושינגטון בבית הנבחרים של ארצות הברית, אחרי שגבר על נציג המחוז המכהן רנדי טייט.
מאז נבחר סמית' מחדש כתריסר פעמים ללא התנגדות מהותית.
ב-10 באוקטובר 2002 נמנה בין 81 דמוקרטים שתמכו באישור היציאה למלחמת עיראק.
באפריל 2007 הביע סמית' את תמיכתו בסנאטור ברק אובמה במסגרת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008, והוסיף להתארח בתוכנית "Hardball with Chris Matthews" כדי לדבר בשבחו של אובמה.
באותה שנה הופיע בתוכנית "הקולבר ריפור" בסדרה בת 434 חלקים של התוכנית הידועה בשם "דע את מחוזך" (Better Know A District).
סמית' הצביע נגד "חוק ההגנה על אמריקה" משנת 2007, עליו נמתחה ביקורת בשל הפרה לכאורה של זכויות אזרח משום שהתיר האזנות סתר ללא צווים.
עם זאת, הוא תמך בחוק הפטריוט משנת 2001 ובהרחבת תוכנית האזנות סתר ללא צווים של ממשל ג'ורג' ווקר בוש.
בשבע תקופות הכהונה הראשונות שלו ייצג סמית' מחוז השוכן בין הכביש הבין-מדינתי מס' 5, המשתרע מרנטון דרך טקומה ועד סמוך לאולימפיה.
מחוזו של סמית' שורטט מחדש לאחר מפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2010 וסופחו אליו חלקים גדולים מדרום-מזרח סיאטל כמו גם את רוב מזרח מחוז קינג.
כתוצאה מכך, המחוז הפך לראשון בוושינגטון בעל רוב לאוכלוסייה של בני מיעוטים מבחינה אתנית או גזעית.
זהו גם המעוז הדמוקרטי השני בגודלו בוושינגטון, שני רק למחוז הקונגרס השביעי המכסה את יתר העיר סיאטל.
לקראת בחירות 2012 העתיק סמית' את מגוריו מביתו שבטקומה אל בלוויו.
ב-16 בדצמבר 2010 גבר סמית' על עמיתיו הדמוקרטים סילבסטר רייס ולורטה סנצ'ז בבחירות לתפקיד החבר הבכיר בוועדת הכוחות המזוינים של בית הנבחרים, לאחר שיושב ראש הוועדה אייק סקלטון הודח בבחירות בידי ויקי הרצלר.
בסיבוב הראשון, זכו סאצ'ז וסמית' ב-64 קולות כאשר בעוד רייס גרף 53. בסיבוב השני הוביל סמית' על סנצ'ז בפער בן 11 קולות, ונבחר לתפקיד.
משנטלה המפלגה הדמוקרטית את רוב המושבים בבית הנבחרים לאחר בחירות 2018, החל סמית' לכהן בתפקידו כיו"ר ועדת הכוחות המזוינים מאז התכנס הקונגרס ה-116 של ארצות הברית בראשית ינואר 2019. לאחר בחירות 2022, בהן איבדו הדמוקרטים את הרוב בבית הנבחרים, שב סמית' לתפקידו כחבר הבכיר בוועדת הכוחות המזוינים.
אדם סינגולדה (נולד ב-6 בספטמבר 1981) הוא יזם טכנולוגיה ואיש עסקים ישראלי.
המייסד והמנכ"ל של טבולה.קום, אחת מחברות הפרסום באינטרנט הגדולות בעולם, אשר הונפקה בבורסת נאסד"ק בשנת 2021 לפי שווי של כ-2.6 מיליארד דולר.
סינגולדה, ששירת ביחידת הצופן בצבא ההגנה לישראל, ב-2007 הקים יחד עם חבריו את טאבולה (Taboola), חברה שעוסקת בהמלצות תוכן באתרים מהמובילים בעולם.
בנובמבר 2007 גייסה החברה 1.5 מיליון דולר.
לאחר מכן היא גייסה עוד 4.5 מיליון דולרים בנובמבר 2008, ו-9 מיליון דולר באוגוסט 2011. בנוסף, בפברואר 2013 גויסו עוד 15 מיליון דולר.
ביולי 2021, הודיעה החברה על רכישת חברת האי-קומרס קונקסיטי (Connexity) ב-800 מיליון דולר, שהיא אחת הרכישות הגבוהות ביותר שעשתה חברת סטארט-אפ ישראלית.
בשנת 2021, הנפיק סינגולדה את טאבולה לפי שווי של כ-2.6 מיליארד דולר בבורסת נאסד"ק.
אביו הוא הגיטריסט אבי סינגולדה.
סינגולדה נשוי לוויקטוריה ילידת פולין ואב לשני ילדים.
אדם ויטני סאווג' הוא מעצב ויוצר רב־תחומי, בנאי דגמים, מנחה ומפיק תוכניות טלוויזיה, מנחה כנסים, מרצה, אנימטור, שחקן, מחנך, מדבב ויוצר אפקטים מיוחדים אמריקאי, הידוע בעיקר כמנחה-שותף לשעבר (לצד ג'יימי היינמן ) בערוץ דיסקברי, שם כיכב בסדרות "מכסחי המיתוסים" ו-"Unchained Reaction" .
עבודות הדגמים שלו הופיעו בסרטים מפורסמים, כולל "מלחמת הכוכבים: פרק 2 – מתקפת המשובטים" ו-"The Matrix Reloaded".
בנוסף גם הנחה את תוכנית הטלוויזיה "Savage Builds", שהוצגה לראשונה בערוץ המדע של חברת דיסקברי, ב-14 ביוני 2019. הוא פעיל בעיקר בפלטפורמה Adam Savage's Tested הכוללת אתר אינטרנט וערוץ יוטיוב.
סאווג' נולד בעיר ניו יורק וגדל בצפון שבניו יורק (שמה שוּנה ל-Sleepy Hollow בשנת 1996).
למד בתיכון סליפי־הולו עד שנת 1985. סבו מצד אמו, קושמן האגנסן, היה מנתח פורץ דרך בניתוחי סרטן השד.
אביו, ויטני לי סאווג' (1928–1998), היה צייר, קולנוען ואנימטור הידוע בעבודתו ב"רחוב סומסום".
עבודותיו מוצגות באוסף הקבוע של "מרכז החֵמָר" בצ'ארלסטון, מערב וירג'יניה.
וויטני לי נודע גם בבימוי הסרט הקצר המחתרתי מ-1969 "מיקי מאוס בווייטנאם" .
סאווג' היה הילד החמישי מתוך שישה ילדים.
ארבעת הילדים הגדולים ממנו הגיעו מנישואים קודמים של הוריו.
יש לו שני אחים גדולים, שתי אחיות גדולות ואחות צעירה אחת.
אחותו קייט סאווג' היא גם אמנית.
סאווג' החל לשחק כבר בילדותו ולמד במשך חמש שנים בבית ספר למשחק.
הוא ביצע דיבוב דמויות מונפשות שיצר אביו עבור "רחוב סומסום".
כמו כן גילם את הנער ג'ימי של מר וויפל, בפרסומת ליצרנית נייר הטואלט , וצעיר טובע שניצל על ידי מציל, בקליפ של בילי ג'ואל מ-1985 של השיר "You're Only Human" .
סאווג' נטש את המשחק כשהיה בן 19. לדבריו: "עברתי הלאה לטובת עשיית דברים עם הידיים שלי".
הוא מתאר את "מכסחי המיתוסים" כ"נישואים מושלמים של שני דברים, ביצוע ואפקטים מיוחדים".
כנער בסליפי־הולו, סאווג' ביקר לעיתים קרובות בחנות האופניים המקומית כדי לתקן תקרי צמיגים.
בחנות למד כיצד לבצע את התיקונים בעצמו.
"מהניסיון הזה", אמר סאווג', "הבנתי שאפשר לפרק אופניים ולהרכיב אותם בחזרה וזה לא כל כך קשה...
אני בונה ומחבר אופניים מאז".
סאווג' שבר את צווארו ביום הולדתו השמונה עשרה בתאונת שחייה, פציעה שהוא שרד מבלי לסבול מהשלכות ארוכות טווח.
סאווג' עבד כאנימטור, מעצב גרפי, נגר, מקרין סרטים, מפתח סרטים, מגיש טלוויזיה, מעצב תפאורה, מעצב צעצועים ובעל גלריה.
הוא עבד כיצרן דגמים, הן בחברה Industrial Light & Magic והן כעצמאי, בסרטים כיבוש הגלקסיה, איש המאתיים, מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום, מלחמת הכוכבים - פרק 2: מתקפת המשובטים, המומיה, מטריקס Reloaded, ספייס קאובויס ועוד אחרים.
סאווג' שיחק תפקיד של מהנדס בסרט "Ever Since the World Ended" משנת 2001 ובתפקיד בעל חנות עודפי צבא, שמוכר מנוע רקטי לאדם, בסרט "פרס של טיפשים" (The Darwin Awards) משנת 2006, בו הופיע עם המנחה־שותף של "מכסחי המיתוסים", ג'יימי היינמן.
סאווג' הופיע בהופעת קמע יחד עם היינמן בסדרה CSI, בפרק "The Theory of Everything", ב-1 במאי 2008. בסרט המתעד את אחורי הקלעים של יצירת הסרט "מטריקס רבולושנס", הוא מופיע בתפקידו כאמן אפקטים מיוחדים ומתאר את האפקטים המיניאטוריים שבהם נעשה שימוש בסרט, ומסביר את הקשיים הכרוכים בכך.
הוא לימד בעבר יצירת דגמים מתקדמת במחלקה לעיצוב תעשייתי ב בסן פרנסיסקו.
סאווג' הפך למגיש קבוע בכנס הספקנים השנתי של הקוסם ג'יימס רנדי, The Amaz!ng Meeting, מאז הופעתו לראשונה בינואר 2006. סאווג' מייחס את כניסתו לקהילה הספקנית למייקל שרמר, שראיין אותו למגזין "Skeptic".
הוא גם הופיע בבריטניה והעביר הרצאה במפגש הכנס הראשון של Amaz!ng בלונדון בין ה-3 ל-4 באוקטובר 2009, כנס שהתארח ב"מרכז כנסים בת הים" ב-Blackfriars.
סאווג' היה מופיע בולט בשלוש הופעות w00tstock v1.x ב-2009 והופיע בארבע הופעות w00tstock v2.x ב-2010. הוא גם הופיע כאורח בתוכנית ה-220 של פודקאסט הווידאו Diggnation.
Savage היה גם דובר אורח קבוע ב-Maker Faire השנתי מאז 2008, ודיבר על נושאים שונים כמו האובססיה שלו עם ציפור הדודו ופתרון בעיות, וגם ענה לשאלות מהקהל על "מכסחי המיתוסים", בין היתר.
סאווג' הנחה פרק בסדרה "Curiosity" של ערוץ דיסקברי, בו העלה השערות בנוגע להאם זה אפשרי או לא לבני אדם, לחיות לנצח.
במהלך התוכנית נדונו נושאים שונים כמו התחדשות גפיים, מדפסות איברים ואפילו היפוך גיל.
בשנת 2011, סאווג' הופיע בתור "דן" בסרט קצר בבימויו של פרנק איפוליטו בשם Night of the Little Dead.
ב-25 בנובמבר 2011, הוא קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת טוונטה (שבאנסחדה, הולנד) על הפיכת המדע והטכנולוגיה לפופולריות.
ב-18 במאי 2012, סאווג' היה דובר הפתיחה במכללת שרה לורנס.
Savage הוא מנחה שותף בפודקאסט השבועי "עדיין ללא שם: פרויקט אדם סאווג'".
הפרויקט הושק ב-5 ביוני 2012, והוא במתכונת של שיחה בין Savage, העורכים הראשיים של tested.com, וויל סמית' ונורמן צ'אן, וסימון גירץ על נושאים ממדע וסרטים ועד עשה זאת בעצמך ומוסר עבודה.
פרקים נמשכים בדרך כלל 30 45 דקות.
Savage הוא בעלים משותף, עורך ותורם ב-tested.com.
בשנת 2017, סאווג' סייר עם מייקל סטיבנס בתוכנית Brain Candy LIVE!
באפריל 2017, סאווג' שיחק את התפקיד של מומחה למשימה בפרק "מלחמת Caliban" של הסדרה The Expanse.
ביוני 2017, סאווג' זכה בתואר " הומניסט השנה " על ידי האגודה ההומניסטית האמריקאית בכנס השנתי שלהם.
אוקטובר 2017, סאווג' גילם בהופעת קמע סוחר שמוכר שקיות דם בסרט הקדמוני של בלייד ראנר 2049, "2048: Nowhere to Run".
באפריל 2018, ערוץ דיסקברי הודיע ש-Savage יארח ויפיק סדרה חדשה בשם ".MythBusters Jr.", סדרה המתמקדת בקבוצת מדענים צעירים המוטלת על השלמת ניסויים שונים של אתגרים באמצעות שימוש במיומנויות STEM .
ביולי 2018, Savage בשיתוף פעולה עם Weta Workshop יצר ושיחק בסרט הקצר "A Farewell To Arms".
באותה שנה הוא זכה בפרס היינץ אוברהאמר לתקשורת מדע.
ב-20 בפברואר 2020, Savage מונה למנהל הקריאייטיב של SiliCon (באופן רשמי של Silicon Valley Comic Con), כמחליף של סטיב ווזניאק.
בין השנים 2003-2016 הנחה סוואג', יחד עם שותפו ג'יימי היינמן, את הסדרה "מכסחי המיתוסים" ששודרה בערוץ דיסקברי.
תפקידם היה להפריך מיתוסים או לאששם באמצעות ניסויים והדגמות בקנה מידה משתנה.
בניגוד לאופיו המאופק של היינמן, סוואג' היה דמות אנרגטית ומשעשעת.
רוברט לי היה קריין התוכנית, והחל מהעונה השנייה הצטרפו אליהם חברי הצוות של היינמן: קארי ביירון, טורי בלצ'י, סקוטי צ'פמן וגרנט אימהרה.
בשנת 2019 הנחה סוואג' את סדרת הספין-אוף .Mythbusters Jr , בהשתתפות צוות של בני נוער בעלי אוריינטציה מדעית, טכנולוגית, הנדסית ומתמטית.
בשנת 2019 פרסם סאווג' את ספרו הראשון "Every Tool's a Hammer: Life Is What You Make It", בו הציג את גישתו לייצור.
סאווג' התחתן עם ג'וליה וורד ב-11 בספטמבר 2004. הוא מרכיב מכשירי שמיעה בשתי האוזניים עקב אוטוסקלרוזיס מולדת.
בסוף שנות ה-80, סאווג' גר בשדרה השמינית וברחוב קרול בפארק סלופ, ברוקלין.
מאוחר יותר הוא עבר לגור עם הוריו למשך פחות משנה, ועבד בחברת עיצוב גרפי במנהטן.
חבר קרוב שהתגורר ברחוב ברודריק בסן פרנסיסקו, ביקש ממנו להפוך לשותף שלו, וסאווג' עבר לסן פרנסיסקו באוגוסט 1990. הוא ממשיך להתגוור בסן פרנסיסקו, נכון ל-2024.
סאווג' הצהיר בפומבי שהוא אתאיסט.
בסרטון יוטיוב מתאריך 14 בדצמבר 2020, סאווג' הצהיר שהוא חיתן בין 20 ל-25 זוגות במהלך 25 שנה, ורמז שהוא היה כומר מוסמך בכנסיית החיים האוניברסלית, קבוצה שהאמונה היחידה שלה היא "עשה את זה נכון".
לסאווג' יש עניין לאורך כל חייו, בהכנת תחפושות ובקוספליי: "אני זוכר שאמא שלי הביאה לי תחפושת של לסתות כשמלתעות יצאו...
בזמן ההוא, כולם התחפשו לנוודים".
הוא שואף לאותנטיות בתלבושות שלו.
בזמן לימודיו בתיכון, הוא ואביו הכינו חליפת שריון מפח גג אלומיניום, עם 700 מסמרות.
סאווג' סיפר: "לבשתי אותו לבית הספר והתעלפתי מתשישות חום בשיעור מתמטיקה.
התעוררתי במשרדה של האחות והדבר הראשון שאמרתי היה, איפה השריון שלי?".
ביוני 2020, אחותו הצעירה של סאווג', מירנדה פאצ'יאנה, הגישה נגדו תביעה משפטית בטענה שסאווג' אנס אותה שוב ושוב כששניהם היו ילדים.
סאווג' הגיב: "אמנם אני מקווה שאחותי תקבל את העזרה שהיא צריכה כדי למצוא שלווה, אבל זה צריך להסתיים.
במשך שנים רבות, היא תקפה אותי ואת בני משפחתי האחרים, ללא הפוגה, ושיקרה באוזני כל מי שהקשיב [...] אני אלחם בתביעה חסרת היסוד והפוגענית הזו ואפעל להפסיק את זה אחת ולתמיד".
אמם של האחים יצאה להגנתו של אדם ואמרה: "זה מאוד עצוב לי להגיד את זה, אבל הבת שלי סובלת מאתגרים קשים בבריאות נפשה, וזה הרסני שהיא מעבירה את אדם ואת כל המשפחה שלנו בזה.
אדם הוא אדם טוב, ואני תומכת בו לחלוטין." התביעה הוכרעה בגישור ב-24 במאי 2021 ונדחתה ב-25 במאי 2021. פרטי ההסדר לא פורסמו.
פאצ'יאנה הסירה את הפוסט המקורי בבלוג שלה, שהקדים את תביעתה המשפטית נגד סאווג'.
אדם נורו הוא שחקן צרפתי, הידוע בעיקר בזכות תפקידו בכיכובו בסרט "אדו" (2020).
בשנת 2021 הוא זכה בפרס גויה בקטגוריית "השחקן החדש הטוב ביותר".
הוא השחקן כהה העור הראשון שזכה בפרס זה.
כמו כן, הועמד לפרס CEC בקטגוריית "שחקן פורץ דרך".
בהמשך הקריירה שלו, הוא גילם את בילאל בסדרה "אליטה" מ-2022 (עונה 5–6).
שנה שם תפקיד 2013 Turf ילד 2015 I'm All Yours חבר של דונדיה 2020 "אדו" מאסאר
שנה שם תפקיד הערות 2022 "אליטה" בילאל תפקיד ראשי (עונה 5–6); 11 פרקים
שנה טקס קטגוריה מועמדות תוצאה 2021 פרסי CEC "שחקן פורץ דרך""אדו" פרס גויה "השחקן החדש הטוב ביותר"
אדם מייקל נילי הוא בסיסט, מלחין ויוטיובר אמריקאי.
ערוץ היוטיוב שלו עוסק בתורת המוזיקה, פסיכולוגיה של המוזיקה, אלתור-ג'אז, טכניקת ביצוע מוזיקלית, מוזיקולוגיה וממים".
בנוסף הוא יוצר ולוגים המתעדים את חייו כמוזיקאי מקצועי בניו יורק.
נכון לינואר 2024 לערוץ היוטיוב שלו 1.8 מיליון מנויים.
כמוזיקאי, הוא מופיע כאמן סולו, כמוזיקאי סשן וכחבר במספר הרכבים בניו יורק, ביניהם צמד האלקטרו-ג'אז Sungazer (יחד עם המתופף שון קראודר).
בשנת 2009 נילי השלים את לימודיו במכללת ברקלי למוזיקה עם תואר ראשון בקומפוזיציה של ג'אז.
בשנת 2012 הוא קיבל תואר שני במוזיקה בקומפוזיציה של ג'אז מבית הספר מנהטן למוזיקה בהנחיית ג'ים מקנילי ().
בשנים ב-2012 ו-2015 הוא זכה בפרס מלחין הג'אז הצעיר מטעם האגודה האמריקאית למלחינים, מחברים ומוציאים לאור וכן בפרס הוועדה של קרן ג'רום ב-2014, על עבודתו "Exigence".
נילי הוא חבר מייסד של להקת Sungazer.
הוא מופיע בקביעות עם להקת הרוק Bright and Loud, להקת אינדי-סול Jae Soto, ההרכב הביגבנד שלו Mass Extinction Event ומספר זמרים-יוצרים בניו יורק.
במאי 2019, נילי וחברי ללהקתו אברדין, נשכרו על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית לנסוע לקירגיזסטן לסיבוב הופעות בן שלושה ימים בבישקק.
ללהקה הצטרפה הלהקה הקירגיזסטנית Choro בקונצרט שיתופי של מוזיקת רוק אמריקאית.
לאחר מכן הם ערכו סדנה וכיתת אמן לתלמידים מוחלשים וצעירים בהתחלה בבית הספר א.
נובוי, הממוקם באזור אוש בדרום מערב קירגיזסטן, ולאחר מכן קבוצה נבחרת של תלמידים בתוכנית Access Microsolarship בספרייה האזורית אוש .
הם השלימו את השגרירות שלהם עם קונצרט בבית ספר מס' 29 בבירת בישקק.
באוגוסט 2019, נילי הגן על השימוש של קייטי פרי באוסטינטו בשיר "Dark Horse" לאחר שנתבעה על הפרת זכויות יוצרים על ידי הראפר Flame .
אדם מראענה (נולד ב-7 ביולי 2003) הוא שחיין ישראלי, אלוף ישראל (2022), שיאן ישראל במשחה ל-100 מטר גב וחבר המשלחת הישראלית לאולימפיאדת פריז (2024).
אביו של מרעאנה הוא ערבי-ישראלי ומראענה היה לישראלי הראשון ממוצא ערבי שהשתתף במשחקים האולימפיים מאז רפעת טורק ב-1976.
מראענה נולד וגדל בחיפה, בנם של נאזי, ערבי-מוסלמי, מנהל חוף בשכונת בת גלים ואלכסנדרה, יהודייה ילידת רוסיה, מורה לפסנתר.
התחיל לשחות בגיל 3 בחוף הים שבו עבד אביו.
בגיל 13 עלה לתורה וחגג בר-מצווה ובגיל 18, לאחר סיום לימודיו במרכז חינוך ליאו באק, התגייס לצה"ל.
הוא שחיין קבוצת מכבי חיפה.
ב שנערך בבאקו, אזרבייג'ן בשנת 2019 הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.63 שניות.
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה במאי 2021 סיים במקום 45 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 26.58 שניות, במקום 46 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.19 שניות ובמקום 45 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:06.93 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה ביוני זכה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 55.47 שניות, אחרי מיכאל לייטרובסקי (54.78 שניות) ולפני דוד גמבורג (55.65 שניות), שניהם מהפועל דולפין נתניה.
נוסף לכך, הוא סיים פעמיים במקום רביעי, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 25.96 שניות ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:05.40 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף יולי 2022 זכה בשתי מדליות, זהב וארד.
מדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 54.78 שניות, לפני מיכאל לייטרובסקי (55.00 שניות) ובוריס טברובסקי מהפועל ירושלים (56.25 שניות), בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 54.54 שניות.
מדליית ארד במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 25.82 שניות, אחרי מיכאל לייטרובסקי (25.10 שניות) ודוד גרצ'יק חברו לאגודה מכבי חיפה (25.61 שניות), בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 25.44 שניות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:05.83 דקות.
באליפות אירופה שנערכה ברומא, איטליה באוגוסט אותה שנה הוא סיים במקום 34 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 26.09 שניות, במקום 36 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.95 שניות ובמקום 28 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:08.88 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה ביוני 2023 זכה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 54.92 שניות, אחרי מיכאל לייטרובסקי (54.29 שניות) ויעקב טומרקין מכבי אשדוד (54.72 שניות).
נוסף לכך, הוא סיים פעמיים במקום חמישי, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 25.53 שניות ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:02.96 דקות.
שתי מדליות ארד באליפות אירופה עד גיל 23
באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה בדבלין, אירלנד באוגוסט אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות ארד במשחה ל-50 מטר גב בשיא אישי חדש של 25.30 שניות ובמשחה שליחים משולב 4x100 מטר מעורב 3:49.81 דקות ובמקום חמישי במשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש נוסף של 54.52 שניות.
בתחרות הטריילז שנערכה במכון וינגייט ב-6 ביוני 2024 השווה בשלב המוקדמות במשחה ל-100 מטר גב את השיא הישראלי של יעקב טומרקין בתוצאה של 53.60 שניות, שיפור של כמעט שנייה לשיאו האישי ובכך קבע את הקריטריון האולימפי לאולימפיאדת פריז (2024) והיה לשחיין הערבי-ישראלי הראשון שמגיע למשחקים האולימפיים.
בשלב הגמר הוא ניצח בתוצאה איכותית של 53.97 שניות, לפני דוד גרצ'יק שקבע שיא אישי חדש של 54.56 שניות ותומר שוסטר ממכבי ראשון לציון (54.84 שניות).
אדם סילברה (נולד ב-7 ביוני 1990) הוא סופר ילדים ונוער אמריקאי.
ידוע בזכות רבי-המכר שלו "שניהם מתים בסוף", "הראשון שמת בסוף" ועוד.
אדם סילברה נולד וגדל בדרום ברונקס בניו יורק.
אמו, פרסי רוזה, ממוצא פורטוריקני היא עובדת סוציאלית.
סילברה התחיל לכתוב כשהיה בערך בן 10 או 11, בתחילה כתב ספרי פאן-פיקשן.
לפני שהפך לסופר שיצירותיו פורסמו סילברה עבד בצעירותו כבריסטה, מוכר ספרים ומבקר ספרותי, בין היתר עבור הוצאת הספרים Shelf Awareness .
סילברה נוטה להתבטא באופן פתוח על ההתמודדות שלו עם דיכאונות וחשף שהוא מאובחן עם הפרעת אישיות גבולית.
הוא גם מדבר באופן גלוי על היותו הומוסקסואל.
הרומן הראשון של סילברה, "More Happy Than Not", ראה אור ב-2 ביוני 2015 בהוצאת Soho Teen.
הספר נכנס לרשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס והיה מועמד לפרס למבדה לספרות ילדים ונוער.
במרכז העלילה סיפורו של אהרון סוטו, נער צעיר המתגורר בברונקס.
לאחר שאביו התאבד, אהרון מבלה עם נער בשם תומאס.
כאשר אהרון מרגיש שהוא מפתח רגשות כלפי תומאס, הוא חווה תחושות של בלבול ופחד ומחליט לפנות למכון מסוים שם אפשר לעבור פרוצדורה על מנת למחוק חלקים מהזיכרונות שלו.
הספר עוסק בנושאים שסילברה מרגיש שחשוב שצעירים ייחשפו אליהם, כמו הומוסקסואליות ודיכאון.
נכון לשנת 2020 חברת שירותי הסטרימינג HBO Max פיתחה סדרת טלוויזיה המבוססת על הספר, בהפקת דרו קומינס וסילברה.
הרומן השני של סילברה, "הראשון שמת בסוף" הוא פריקוול לספרו הראשון, ראה אור ב-17 בינואר 2017, גם בהוצאת Soho Teen.
הספר היה רב-מכר בארצות הברית וגם בישראל.
במרכז העלילה סיפור ההיכרות של ולנטינו ואוריון.
אוריון סובל ממחלת לב ומצבו קשה.
הוא ממתין להודעה שהוא עומד למות במשך שנים.
ולנטינו, לעומתו, נמצא בתחילת דרכו עם עתיד מבטיח, ומתחיל חיים חדשים בניו יורק.
השניים נפגשים במקרה בטיימס סקוור ומרגישים חיבור מיוחד.
לפתע מתקבלת תחזית-מוות, שמעלה את השאלה האם אפשר באמת לחזות את רגע המוות, או שמדובר ברמייה?
למרות חוסר הוודאות, אוריון וולנטינו מחליטים לבלות יחד את היום, גם אם זה יכאיב להם מאוד.
בספטמבר של אותה שנה ראה אור ספר נוסף שלו, "שניהם מתים בסוף" בהוצאת הספרים הרפר קולינס.
סילברה קיבל בשנת 2019 הצעה מרשת הטלוויזיה האמריקאית HBO לפתח את הספר לסדרה.
התסריט לסדרה נכתב על ידי כריס קלי והמפיק בפועל הוא ג'יי ג'יי אברהמס.
הרומן הרביעי של סילברה, "אם אלה אנחנו" נכתב ביחד עם הסופרת בקי אלברטלי וראה אור בשנת 2018. הזכויות לטובת הפקת סרט על בסיס הרומן נמכרו לחברת Anonymous Content בשנת 2018. התסריט נכתב על ידי בריאן יורקי.
השניים כתבו ביחד ספר נוסף, "לחיינו".
הספר הראשון של סילברה בסדרת ספרי פנטזיה, Infinity Son, ראה אור בשנת 2020.
ביוני 2020, לכבוד יום השנה ה-50 למצעד הגאווה הראשון בארצות הברית, המגזין האינטרנטי קווירטי כינה את סילברה בין חמישים הגיבורים "המובילים את האומה לעבר שוויון, קבלה וכבוד לכל האנשים".
למרות הפופולריות של ספריו בקרב קוראים צעירים, רבים מהרומנים של סילברה היו מעורבים בדיונים על צנזורה בבתי ספר שונים.
הספר "More Happy Than Not" נאסר לשימוש בספריות ובכיתות בשלושה מחוזות שונים בבתי ספר בפלורידה בשנים 2022-23.
לחיינו, הוצאת כנרת, זמורה, דביר, 2023, 376 עמודים
הראשון שמת בסוף, הוצאת כנרת זמורה דביר, 2023, 464 עמודים
אם אלה אנחנו, הוצאת כנרת זמורה דביר, 2022, 384 עמודים
שניהם מתים בסוף, הוצאת כנרת זמורה דביר, 2022, 335 עמודים
אדם ג'יימס סמית' הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת המגן בבורנמות' מהפרמייר ליג בה הוא משמש כקפטן.
סמית' החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של טוטנהאם הוטספר.
ב-6 באוגוסט 2009, הצטרף סמית' לוויקם וונדררס מהפוטבול ליג הראשונה (הליגה האנגלית השלישית) בהשאלה לטווח קצר כמחליף לשני מגנים שנפצעו, ב-8 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2–3 לצ'רלטון את'לטיק.
לאחר תקופת השאלה קצרה בוויקם וונדררס, שהסתיימה ב-5 בספטמבר 2009 הוא שב לטוטנהאם.
ב-20 בנובמבר 2009, הושאל סמית' לטורקי יונייטד מהפוטבול ליג השנייה עד לסיום העונה.
ב-23 בספטמבר 2010, הושאל סמית' לבורנמות' מהפוטבול ליג הראשונה.
ב-1 באפריל 2011, הבקיע סמית' את שערו הראשון בקריירה הבוגרת שלו כשכבש את שער השוויון בדקה ה-94 בתיקו 3–3 של בורנמות' נגד פיטרבורו יונייטד.
ב-16 באוגוסט 2011 הושאל סמית' לעונה אחת למילטון קינס דונס מהפוטבוליג הראשונה, אולם בסוף ינואר טוטנהאם החזירה אותו מההשאלה.
ב-31 בינואר 2012 הוא הושאל ללידס יונייטד מהצ'מפיונשיפ.
ב-4 בפברואר 2012 ערך סמית' הופעת בכורה במועדון ובצ'מפיונשיפ.
בניצחון של לידס 3–0 על בריסטול סיטי.
כשלושה שבועות לאחר מכן ב-28 בפברואר 2012 מגנה של טוטנהאם קייל ווקר נפצע וטוטנהאם החזירה את סמית' מהשאלה כדי להחליף אותו.
ב-13 במאי 2012, ערך סמית' את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של טוטנהאם ובפרמייר ליג כשעלה כמחליף בניצחון של טוטנהאם 2–0 על פולהאם.
סמית' פתח גם את עונת 2012/2013 בטוטנהאם אך ב-1 בנובמבר 2012, ללא הופעות בליגה ולאחר הופעה אחת בלבד בגביע הליגה, הושאל למילוול מהצ'מפיונשיפ לשלושה חודשים.
לאחר תקופה מוצלחת במילוול שכללה 18 הופעות ושער אחד, מילוול האריכה את חוזה ההשאלה של סמית' עד לתום העונה.
ב-29 ביולי 2013, הצטרף סמית' בהשאלה לדרבי קאונטי מהצ'מפיונשיפ בחוזה לעונה אחת.
ב-6 באוגוסט 2013 ערך סמית' את הופעת הבכורה שלו בדרבי קאונטי בניצחון 1–0 על אולדהאם אתלטיק במסגרת הסיבוב הראשון של גביע הליגה.
לאחר שלא זכה למספיק דקות בדרבי קאונטי, ב-30 בנובמבר 2013 הגיע השחקן להסכמה עם הקבוצה על סיום תקופת ההשאלה שלו והוא שב לטוטנהאם.
ב-28 בינואר 2014, חתם סמית' על חוזה לשלוש וחצי שנים בבורנמות' מהצ'מפיונשיפ, בה שיחק בהשאלה בעבר.
הוא שותף ב-5 משחקים עד סוף העונה ולא כבש.
בעונת 2014/2015 הפך סמית' לשחקן משמעותי בבורנמות' שזכתה באליפות הצ'מפיונשיפ והעפילה לפרמייר ליג לראשונה בתולדותיה.
סמית' שותף בעונה זו ב-36 משחקים בכל המסגרות אך לא כבש.
ב-19 בדצמבר 2015, כבש סמית' את שערו הראשון בפרמייר ליג בניצחון 2–1 נגד וסט ברומיץ' אלביון.
ואת עונת הבכורה שלו עם בורנמות' בפרמייר ליג הוא סיים עם שני שערים ב-36 הופעות בכל המסגרות.
אדם צֶ'רניַאקוב (בשם מלא בפולנית: Adam Abram Czerniaków; 30 בנובמבר 1880 – 23 ביולי 1942) היה איש ציבור יהודי-פולני בפולין שבין מלחמות העולם, שכיהן כחבר מועצת העיר ורשה, כחבר הסנאט של פולין וכסגן יושב ראש הקהילה היהודית בוורשה.
במלחמת העולם השנייה כיהן כראש היודנראט בגטו ורשה.
לפני הקמת הגטו מונה לראש הקהילה היהודית בוורשה על ידי ראש העיר, ולאחר-מכן על ידי הגסטפו כראש היודנראט.
אדם צ'רניאקוב היה מהנדס במקצועו, ולימד בבית ספר מקצועי יהודי.
בשנים 1927–1934 היה חבר מועצת העיר ורשה, וייצג במועצה את סקטור התעשיינים.
ב-26 במאי 1930 נבחר לסנאט הפולני.
בשנים שלפני פרוץ מלחמת העולם השנייה היה חבר הוועד הפועל של הקהילה היהודית, ומילא את תפקיד סגן יושב ראש הקהילה.
הוא היה חבר ההנהלה של הוועד האזרחי היהודי, שהוקם בימי המצור על העיר לאחר פלישת גרמניה הנאצית לפולין, וב-23 בספטמבר 1939, ימים אחדים לפני נפילת ורשה בידי הגרמנים, מינה אותו ראש העיר של ורשה, סטפן סטאז'ינסקי (Starzyński), כראש הקהילה היהודית.
ב-4 באוקטובר, נקרא צ'רניאקוב אל שלטונות הכיבוש הגרמנים, שהטילו עליו להקים יודנראט בן 24 חברים והוא בראשו.
רוב העסקנים היהודיים שהיו ביודנראט הראשון עזבו את ורשה ויצאו לחוץ-לארץ, כאשר עדיין ניתן היה לצאת.
גם לצ'רניאקוב נקרתה אפשרות לצאת, אך הוא סירב וביקר את המנהיגים הנמלטים מן העיר.
כאשר נבחר לעמוד בראש היודנראט, מילא את תפקידו נאמנה וניסה להקל על יושבי הגטו כמה שיותר.
הוא בא במגע מתמיד עם השלטונות הגרמניים במטרה להקל על סבל הגטו ולהפעיל את כל קשריו כדי לשחרר אסירים יהודים שנאסרו על עבירות שונות.
הוא ספג מהגרמנים עלבונות ומכות, אך לא נרתע מלהביע עליהם ביקורת.
ב-22 ביולי 1942 החלה האקציה הגדולה בגטו - פינוי של יהודי הגטו אל מחנה ההשמדה טרבלינקה.
היודנראט נדרש לספק מדי יום 6,000 איש מיושבי הגטו אשר "יועברו למזרח".
צ'רניאקוב ידע מה הגורל הצפוי ליהודים הנשלחים וכי הגטו עומד בפני כליה.
הוא הרגיש שאינו יכול לשתף פעולה עם הנאצים ולהחליט מי יחיה ומי ימות.
ב-23 ביולי, במשרדו, ביקש את מזכירתו להביא לו כוס מים.
על פי עיתון "דבר" מתאריך 31 בדצמבר 1942 התבקש צ'רניאקוב מהשלטונות הגרמניים להוציא לגירוש את כל ילדי הפנימיות וילדי בתי היתומים ולשם וידוא ביצוע המשימה, הוטל עליו להפקיד את אשתו כבת ערובה, אשר תוצא להורג במידה והילדים לא יימסרו.
לאחר התאבדותו צ'רניאקוב לא השאיר פתק המספר לאן מובלים אלו ש"נשלחים למזרח" אף על פי שכנראה ידע.
עם זאת, לפי אחת הגרסאות השאיר מכתב לאשתו, ובו נכתב בין השאר: "תובעים ממני להרוג במו ידי ילדים מבני עמי.
לא נותר דבר זולת המוות".
ביומנה כתבה תושבת הגטו, מרי ברג, אודות התאבדותו של צ'רניאקוב:
"ראש הקהילה, אדם צ'רניאקוב, התאבד באמש, ה-23 ביולי.
לפי מידע המגיע אלינו, הוא נקט בצעד הקיצוני לאחר שהגרמנים ציוו עליו להגדיל את מספר היהודים המגורשים.
הוא לא ראה מוצא מלבד בריחה מהעולם הנורא הזה.
חבריו הקרובים, אשר היו האחרונים לראותו בחיים, מספרים שהראה אומץ לב וחריצות עד הרגע האחרון".
צ'רניאקוב היה דמות שנויה במחלוקת בקרב תושבי הגטו.
עמנואל רינגלבלום ויצחק קצנלסון מותחים עליו ביקורת חמורה, רואים בו מתבולל המתחבר עם מתבוללים, ואדם הנוטה לחשיבות עצמית ולטקסים פומביים מגוחכים.
לעומתם, לוחם המחתרת מרדכי טננבוים (תמרוף) מציין ביומנו כי הכיר רק שלושה אנשים ישרים בין ראשי היודנראטים, ואחד מהם הוא צ'רניאקוב.
צ'רניאקוב ניהל יומן באורח רצוף מ-6 בספטמבר 1939 עד יום מותו, ובאמצע שנות ה-60 הגיע היומן ל"יד ושם".
ביומן שמונה פנקסים ובהם 1,009 עמודים זעירים, ערוכים בסדר כרונולוגי.
יש האומרים כי מטרתו של היומן עבורו הייתה לשמש בסיס לספר שרצה צ'רניאקוב לכתוב על המאורעות.
אדם צ'רניאקוב מופיע בסרט התעמולה האנטישמית הנאצי "היהודי הנצחי", כשהוא ניצב ליד מנורת שבעת הקנים ומדבר בתנועות ידיים גסות, לפי דרישת הבמאי.
יהודי ורשה, שהוקירו את פועלו ומעשהו האמיץ, קברו אותו בבית העלמין היהודי בוורשה, במקום מרכזי.
על קברו ניצבת מצבה גדולה ומרשימה המנציחה את סופו הטראגי.
יומן גיטו וארשא: 6.9.1939–23.7.1942; בעריכת נחמן בלומנטל, אריה טרטקובר, נתן עק, יוסף קרמיש; התרגום לעברית בידי נתן עק, ירושלים: יד ושם (מגנזי יד ושם), תשכ"ט 1968. (כולל פקסימילים של היומן במקור הפולני) (מהדורה ב: תש"ל 1970)
אדם ג'וזף קופלנד הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה ומתאבק קנדי, המופיע בארגון All Elite Wrestling.
קופלנד ידוע בעיקר בשל תקופתו בארגון ה-WWE, תחת שם הבמה "אדג'".
נחשב לאחד מגדולי המתאבקים בכל הזמנים.
דמותו של קופלנד במופעי ההיאבקות היא מרדנית ומעוררת מהומות וזכתה לכינוי "כוכב-על למבוגרים בלבד" (Rated-R Superstar).
כינוי נוסף שהודבק לקופלנד הוא "מנצל ההזדמנויות האולטימטיבי".
קופלנד, שגודל בעוני יחסי על ידי אמו שעבדה בשתי עבודות כדי לפרנס אותו, מעולם לא הכיר את אביו, או אפילו ראה תמונה שלו.
הוא היה חובב היאבקות מגיל צעיר, והמתאבקים האהובים עליו היו האלק הוגאן, שון מייקלס וברט הארט.
עוד בילדותו התחבר עם ג'ייסון רסו ("כריסטיאן") שהתגורר אף הוא באוראנג'וויל, ויחדיו נהגו השניים לצפות במופעי היאבקות בטלוויזיה, באולם הקטן באורנג'וויל ומדי פעם גם במופעים הגדולים של ה-WWF במייפל ליף סנטר שבטורונטו.
בגיל 18 ראה קופלנד מודעה בעיתון ה"טורונטו סטאר", המכריזה על תחרות חיבורים בה מתבקשים הכותבים להסביר מדוע ברצונם להיות מתאבקים מקצועיים.
הפרס המובטח למנצח היה הכשרה מקצועית בבית ספר להיאבקות בטורונטו, בסך 3,000 דולרים.
קופלנד, שחלומו הגדול היה להפוך למתאבק ב-WWF, שלח חיבור וזכה בתחרות.
הוא התחיל את קריירת ההיאבקות שלו בארגונים קטנים ומקומיים בקנדה ונהג להופיע עם מתאבקים מתחילים אחרים באזור צפון מניטובה שבקנדה ובמקומות נידחים נוספים, לרוב לעיני קהל שלא מנה יותר מכמה עשרות אנשים.
בהמשך, הופיע גם ביפן וארצות הברית תחת שם הבמה הפרובוקטיבי "סקסטון הארדקסל" (Sexton Hardcastle).
במופעים אלו זכה קופלנד לפופולריות רבה אשר התבטאה בהחלטת תסריטאי הארגונים לאפשר לו לזכות בתארים רבים.
ב-1998 הצטרף קופלנד לארגון ה-WWF, לימים ה-WWE, תחת שם הבמה "אדג'".
סיפור הרקע שנכתב עבור דמותו בתחילה תיאר אותה כדמות בודדה אשר נהגה לשוטט ברחבי עירה ולהכות עוברים ושבים.
דמותו של קופלנד זכתה אט-אט לפופולריות בקרב מעריצי התחום ותסריטאי הארגון החליטו לצוותו לכריסטיאן, עמו שיתף פעולה בעבר במופעי ההיאבקות הקטנים בתחילת דרכו.
על פי העלילה, קייג', אשר הוצג כאחיו של קופלנד בעלילה הבדיונית, שכנע אותו להצטרף אליו ולמתאבק אחר כצוות אשר נודע בשם The Brood.
לאחר פיתולי עלילה רבים החליטו תסריטאי הארגון להציב את קייג' וקופלנד כצמד בנפרד מכל הקבוצות האחרות.
לצד הפופולרית הרבה לה זכה הצמד, הוא זכה אף בתריסר זכיות באליפות הזוגות של ה-WWE, יותר משהעניק התסריט לכל צמד מתאבקים אחר.
ב-2005 נודע כי קופלנד ניהל רומן עם המתאבקת איימי דומאס, אשר הופיעה ב-WWE תחת שם הבמה ליטה.
דומאס הייתה באותו הזמן חברתו לחיים של המתאבק מאט הארדי והחשיפה גררה ביקורת רבה כלפיה וכלפי מאהבה.
כדרכי ה-WWE הסיפור שולב לבסוף בעלילה לאחר שליטה הפכה למנהלת של אדג' והעלילה גרסה כי בגדה עמו בבעלה הבדיוני - המתאבק קיין.
עם הגיעה של עלילה זו לשיאה בקרב בין אדג' לקיין, התערב הארדי בצעד לא מתוכנן ולא לפי התסריט ופנה בדברים לדומאס וקופלנד.
תסריטאי הארגון ניצלו תפנית לא צפויה זו ושילבו גם אותה בעלילות המתאבקים, אשר הפכו מאותה עת לאויבים מרים במופעי ההיאבקות.
דמותו של קופלנד זכתה לפופולריות רבה גם ללא כריסטיאן, והחל מ-2006 בלטה במסגרת עלילות מופעי ההיאבקות תוך שהיא התעמתה ואף ניצחה מספר פעמים את דמויותיהם של בטיסטה וג'ון סינה הנחשבים לבכירי המתאבקים ב-WWE.
דמותו של קופלנד המשיכה לזכות בתארים רבים והופיעה במופעי הקרבות המבוימים הגדולים ביותר של הארגון.
בשיא הפופולריות שלו, הפך אדג' לדמות הנבל הראשי בעלילות ה-WWE.
למרות פרישתו ב-2008 והיעדרותו ממופעי הארגון, זכתה דמותו לפופולריות מחודשת עם חזרתה כחמישה חודשים לאחר מכן וזכייתו באליפות ה-WWE.
למרות שהפסיד את התואר מספר פעמים, אדג' כמעט תמיד הצליח להשיב לעצמו את חגורת האליפות בדרכים מעוררות מחלוקת.
פציעה, שיבה לזירה, פרישה וחזרה
במהלך סיבוב הופעות עולמי שערך ה-WWE ביולי 2009, נפצע באופן חמור ברגלו.
קופלנד שהחזיק עם כריס ג'ריקו בתואר אליפות הזוגות של ה-WWE נאלץ לוותר עליו ולפרוש מפעילות למשך זמן רב.
במסגרת אירוע רויאל ראמבל, שנערך בינואר 2010, אדג' חזר כדמות "הטוב" וניצח את יריבו המיתולוגי ג'ון סינה.
זכייה זו איפשרה לו להשתתף בקרב על אליפות העולם במשקל כבד באירוע רסלמניה 26, קרב בו הפסיד.
בעקבות הדראפט שנערך כחודש אחרי, עברה דמותו לתוכנית Raw בה הסתכסך עם שותפו לשעבר להיאבקות רנדי אורטון.
מאוחר יותר השתתף והפסיד בקרב מרובע על תואר "אלוף ה-WWE", כנגד דמויותיהם של שיימוס, ג'ון סינה ורנדי אורטון.
ב-20 בספטמבר 2010 החל להתעמת עם מנכ"ל ה-Raw, שבתמורה שיבץ אותו לקרבות קשים.
במקביל פצחה דמותו בעימות עם הדמות ג'ק סוואגר ואף ניצח אותו.
לאחר ניצחונו זה הודיע המנכ"ל על העברתו של אדג' לסמאקדאון, שם הסתכסך אדג' עם אלוף העולם במשקל כבד, קיין.
בקרב ביניהם שמר קיין על תוארו, אך הותקף בידי אדג' לאחר הקרב.
באירוע TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות, נקבע קרב סולמות מרובע ובו אדג' נלחם נגד קיין, ריי מיסטריו ואלברטו דל ריו, על אליפות העולם במשקל כבד של ה-WWE.
לאחר הקרב, אדג' ניצח והפך לאלוף עולם בפעם העשירית.
ב-18 בפברואר 2011, ויקי גאררו פיטרה את אדג' בשל הסיבה שאדג' תקף את טדי לונג לכאורה, וויקי נתנה את האליפות לדולף זיגלר אבל טדי לונג חזר במפתיע והחזיר את אדג' לקרב על אליפות העולם נגד זיגלר.
אדג' ניצח ולאחר הקרב טדי לונג פיטר את דולף זיגלר וברסלמניה אדג' ניצח את אלברטו דל ריו ושמר על אליפות העולם במשקל כבד.
ב-11 באפריל בתוכנית Raw, הכריז אדג' בפתאומיות מוחלטת על פרישה מהיאבקות מקצועית כתוצאה מפציעה חמורה בצוואר שספג עוד בשנת 2003, אדג' סבל מכאבים רבים ואף חש התחלת שיתוק בידיו.
באירוע הרויאל ראמבל, שנערך ב-26 בינואר 2020, אדג' ביצע חזרה מפתיעה לזירה כאשר הוא התחרה בקרב הרויאל ראמבל המסורתי, כשנכנס כמספר ה-21, הספיק להדיח את AJ סטיילס, לוק גאלוס ורנדי אורטון, אך הודח על ידי רומן ריינס.
לילה לאחר מכן בתוכנית Raw, בזמן שאורטון הציע לאדג' להתאחד עימו ולשחזר את ימי הצמד Rated-RKO, הוא ביצע עליו את מהלך הסיום שלו, ה-RKO, בגד בו ופצע אותו כחלק מהעלילה.
במסגרת קרב מי שעומד אחרון שהתנהל ביניהם בלילה השני של האירוע רסלמניה 36, שהוקלט ב-25 וב-26 במרץ (ושודר ב-5 באפריל), אדג' גבר על רנדי אורטון.
ב-18 באוגוסט 2023 התאבק אדג' נגד שיימוס בתוכנית סמאקדאון וניצח אותו, קרב שציין 25 שנים שאדג' חלק מה-WWE וגם הקרב האחרון שלו בארגון.
ב-1 באוקטובר באותה השנה, שמועות מוקדמות על כך שאדג' בדרך לארגון המתחרה, All Elite Wrestling התבררו הנכונות כשאדג' עשה את הופעת הבכורה שלו בארגון, תחת שמו האמיתי אדם קופלנד כחלק מאירוע ה"שלם וצפה", "WrestleDream".
אליפות העולם במשקל כבד (7 פעמים-שיא)
האליפות הבין יבשתית (5 פעמים)
אליפות ארצות הברית (פעם אחת)
אליפות TNT של AEW (פעמיים)
מחזיק מזוודת "כסף בבנק" (2005)
אליפות הזוגות של ה-WWE (פעמיים) - ביחד עם ריי מיסטריו (1) ועם כריס ג'ריקו (1)
אליפות העולם לזוגות (12 פעמים) - ביחד עם כריסטיאן (7), האלק הוגאן (1), כריס בנואה (2), רנדי אורטון (1) ועם כריס ג'ריקו (1)
בתוכנית Raw של 9 בינואר 2012 הוכרז באופן רשמי שקופלנד יכנס להיכל התהילה של ה-WWE.
קופלנד סירב להגדיר את עצמו כשחקן בגלל דמותו כאדג', והסכים להגדרה רק כשהתחיל לשחק בדרמות.
שנהסרטתפקידהערות1999Beyond the Matבתפקיד עצמו2000Highlander: Endgameלכלן2012Bending the Rulesניק בליידס2016Interrogationלוקאס נולאן2020מצור אווירי (אנ')ג'ק ריס
שנהסדרהתפקידהערות2002Weakest Linkאדג'2003TV totalאדג'2004Ministry of Mayhemאדג'2006אדג'2007Deal or No Dealאדג'2011מקלט באפלהתילו2011–2015הייבןדווייט הנדריקסון2013Ghost Mineבתפקיד עצמו2015הפלאשאל רוטסטיין2016Private Eyesבן פיסק2016Bookabooבתפקיד עצמו2017–2020ויקינגיםקייטהיל25 פרקים2020Undertaker: The Last Rideבתפקיד עצמוהחבר'ה מפארק הקרוונים: סדרת האנימציה (אנ')סלאדג'דיבוב; פרק: "Clint Eatswood"2024פרסי ג'קסון והאולימפייםארס3 פרקים
קופלנד היה נשוי בין שנת 2001 לשנת 2004 לאלנה מורלי, אחותו של המתאבק שון מורלי, הידוע יותר בשם הבמה שלו, ואל וינס.
מ-2016 נשוי למתאבקת בת' פיניקס.
אדם קדמון, או בקיצור המקובל: א"ק (הוגים: aq), הוא מושג בקבלה, המתאר את הדרגה הראשונה שהשם ברא (ובלשון הקבלה - "האציל", מכיוון שעד סוף עולם האצילות נחשבו העולמות לאלקות ולא לבריאה נפרדת) לאחר הצמצום.
אך אין בדרגה זו דרגה של ממש מאחר שאינה גשמית, שהיא הבריאה הראשונה שהשם ברא, וממילא היא הכי פחות גשמית מכולן.
כמו כל העולמות - שכל אחד מהם מכיל את העולמות הבאים אחריו, גם העולם הזה מכיל את כל הבאים אחריו, וכיון שהוא הראשון, הרי שכולם באים אחריו ובעצם - הוא מכיל את כולם.
הוא נקרא "אדם קדמון" משום שהוא בצורת אדם, כביכול, ו"קדמון" - כי הוא הראשון לכל הברואים.
על פי קבלת האר"י, אדם קדמון מקבל את חיותו ישירות מהקו הנמשך אל תוך החלל הפנוי, שנוצר לאחר הצמצום.
ישנם מקובלים, ביניהם הרב שלמה אלישיב בעל הספר לשם שבו ואחלמה, וכן רבי ישראל סרוג בתורת המלבוש שלו, המדברים על בחינות המקשרות בין אדם קדמון לבין האין-סוף.
מתוך חמשת העולמות א"ק, אצילות, בריאה, יצירה ועשיה, א"ק מקביל לפרצוף אריך אנפין.
הא"ק כולל בתוכו עסמ"ב (ע"ב ס"ג מ"ה ב"ן), וכל אחד כלול מטנת"א (טעמים נקודות תגין אותיות), המאירים מגופו החוצה דרך נקביו.
עולם העקודים יצא מטעמים דס"ג (דרך אח"פ), ועולם הנקודים - מנקודות דס"ג (דרך העיניים של אדם קדמון ואחר כך תשלום שם מ"ה מן המצח).
מכיוון שא"ק הוא הנברא הראשון, וממילא גם - הנשגב ביותר - ממעטים ללמוד וללמד עליו, עד כדי כך שכמעט שלא נכתב בספרים דבר על אורותיו הפנימיים, אלא רק על הארות היוצאים ממנו דרך נקביו.
הסבר אחר הביא פרופ' גרשם שלום, המתאר את אדם קדמון כחיץ בין החלל הפנוי לבין אור אינסוף.
אדם קרוב אצל עצמו הוא כלל תלמודי שמשמעותו היא שאדם אינו נאמן להעיד על עצמו, לטובתו או אף לרעתו.
קיימות שתי שיטות בראשונים לגבי גדר הקרבה:
קיימת השוואה מלאה בין אדם המעיד על עצמו לבין קרוב המעיד על אחד משבעת הקרובים שמנו חכמים, כלומר: אדם אינו נאמן להעיד בין על עצמו ובין על קרוביו.
לשיטה זו לומדים דין זה מהפסוק האוסר על קרובים להעיד, ובקל וחומר אם כשמעיד על אחיו פסול מעדות, כל שכן על עצמו.
הפסול קיים רק על אדם הרוצה להעיד על עצמו בין לטובתו ובין לרעתו, אבל אם רוצה להעיד על אחד משבעת קרוביו נחשבת העדות כעדות פסולה, כלומר: עדות של עצמו בטילה מעיקרה, כאילו לא נשמעה אף פעם, מה שאין כן עדות קרובים, חל עליה שם עדות, אלא שהיא עדות פסולה.
לשיטה זו דין זה נלמד מ"לא יקום עד אחד, על פי שני עדים או על פי שלשה עדים יקום דבר", חז"ל דרשו: במקיימי דבר הכתוב מדבר, דהיינו העדים, ולא בעושי הדבר.
למחלוקת זו קיימים מספר מקרי נפקא מינה
לשיטה הראשונה מדבר גם על האדם עצמו אם רואה את המקרה.
לשיטה הראשונה דין כיוון שהגיד שוב אינו חוזר ומגיד שייך כי יש עליו דין עד, אולם לשיטה השנייה אין עליו דין עד וההגדה הראשונה לא נחשבת.
אדם צ'ארלס קלייטון הוא הבסיסט של להקת הרוק האירית U2.
קלייטון התגורר במחוז דבלין מאז שמשפחתו עברה לשם בגיל 5. קלייטון ידוע כנגן הבס בשירים כגון "New Year's Day," "With or Without You", "Get on Your Boots", ו-"Magnificent".
לאורך הקריירה היה שותף לפרויקטים רבים כנגן סולו, בהם עבודתו עם חברו ללהקה לארי מולן ג'וניור בשיר הנושא בפסקול הסרט משימה בלתי אפשרית.
אדם צ'ארלס קלייטון, בנם הבכור של בריאן וג'ו קלייטון, נולד ב-13 במרץ 1960, בצ'ינור, אוקספורדשייר, אנגליה.
אביו היה טייס בחיל האוויר המלכותי שעבר מאוחר יותר לתעופה אזרחית, ואמו הייתה בעבר דיילת.
כאשר היה בן 4, בעת שאביו עבד בחברת התעופה איסט אפריקן איירווייז, התגורר קלייטון עם משפחתו בניירובי (קלייטון מתייחס לתקופה זו כמאושרת ביותר בילדותו).
בשנת 1965, עברה המשפחה למלהייד שבמחוז דבלין באירלנד.
משפחת קלייטון התיידדה עם משפחת אוונס, שבנם, דייוויד אוונס ("דה אדג'"), הפך מאוחר יותר לשותפו של קלייטון בלהקת U2.
בגיל 13, החל קלייטון ללמוד בבית הספר הפרטי סנט קולומבוס קולג' ברת'פרנהם, דבלין, שם התיידד עם תלמידים חובבי פופ ורוק של אותה התקופה, כגון The Who, הביטלס, גרייטפול דד וקרול קינג.
קלייטון קנה באותה תקופה גיטרה אקוסטית בחמישה פאונד מחנות מציאות והחל ללמוד אקורדים בסיסיים ושירים שונים.
לאחר מכן, הצטרף ללהקת בית הספר כנגן גיטרה בס.
אמו רכשה לו גיטרה בס כאשר היה בן 14, והוא בתמורה התחייב ללמוד לנגן על הכלי.
מאוחר יותר עבר קלייטון לבית הספר מאונט טמפל בדבלין, שם הוא פגש את שותפיו לעתיד ב-U2 פול יוסון ("בונו") ולארי מולן ג'וניור, והתאחד עם חבר הילדות שלו, דייוויד אוונס.
בספטמבר 1976 תלה לארי מולן ג'וניור מודעה בבית הספר בחיפוש אחר שותפים להקמת להקה.
קלייטון, יחד עם חברו דייוויד אוונס ואחיו הגדול ריצ'רד "דיק" אוונס הגיעו לאימון הראשון, כמו גם בונו ועוד שני חברים של מולן, שעזבו זמן קצר לאחר מכן.
החמישייה שנותרה נודעה כלהקת "פידבק".
בהמשך שונה שמם ל"הייפ" ולאחר שדיק אוונס עזב, שונה השם פעם נוספת ל-U2. קלייטון תפקד בתחילה למה שהיה הכי קרוב למנהל הלהקה, עד שב-1978 העביר את הסמכויות לפול מק'גינס.
בשנת 1995, לאחר סיבוב ההופעות של Zoo TV והאלבום זורופה, קלייטון, שעד אז היה לגמרי אוטודידקט, נסע לניו-יורק עם חברו ללהקה מולן לקבל הכשרה רשמית בנגינת בס.
במהלך תקופה זו הוא עבד על האלבום הניסיוני של הלהקה, Original Soundtracks 1 שיצא לאור בשם הבדוי "Passengers".
האלבום כולל את אחד מכמה מקרים בודדים שבהם קלייטון מופיע בתור סולן.
הוא שר את הבית האחרון של "Your Blue Room".
מאז 1997 קלייטון לא שר באף הופעה חיה של הלהקה.
ב-1996, בעודו בניו-יורק, שיתף קלייטון פעולה עם מולן כדי להקליט מחדש את מנגינת הנושא של משימה בלתי אפשרית.
כנגן בס, קלייטון בולט בשירים כגון "New Year's Day", אשר התפתח מתוך ניסיון לנגן את "Fade to Gray" של ויסאג', ו-"With or Without You".
הסגנון שלו כולל השפעות של מוטאון ורגאיי.
בתחילת דרכה של U2 לא הייתה לקלייטון הכשרה רשמית בנגינת בס.
בונו אמר על נגינתו של קלייטון: "אדם נהג להעמיד פנים שהוא יודע לנגן בס.
הוא השתמש במונחים מקצועיים והיה היחידי שהיה לו מגבר, אז אנחנו לא התווכחנו איתו וחשבנו שהבחור הזה בוודאי מוזיקאי ויודע על מה הוא מדבר.
ואז, יום אחד, גילינו שהוא לא מנגן את התווים הנכונים." בהדרגה הפך סגנונו של קלייטון מתוחכם יותר על ידי שילוב אלמנטים של מוטאון ורגאיי.
לאורך כל הקריירה שלו, קלייטון השתמש גם בפנדר פרסיז'ון בס וגם בג'אז בס.
הכלי הראשון שלו לעומת זאת, היה איבנז מיוז'יסן בס, אשר בו ניגן מההקלטה של "Boy" ועד לעידן "War".
הוא השתמש בעבר במגברי אשדאון לפני המעבר לאגילר.
לפרסיז'ונים שלו מולבש צוואר של ג'אז בס.
בראיון עימו במגזין "Bass Player" אמר שהוא מעדיף את צוואר הג'אז באס שמתאים לו יותר ביד שמאל.
ב-2011 פנדר קאסטום שופ בנו גרסת פרסיז'ון על פי המפרט של קלייטון במהדורה מוגבלת של 60 פריטים.
קלייטון משתמש לעיתים גם בכלים של גיבסון ווורוויק.
קלייטון שימש כשושבין בנישואי בונו לאליסון ב-1982.
קלייטון הגיע לחדשות באוגוסט 1989 לאחר שנעצר בדבלין על נשיאת כמות קטנה של מריחואנה.
עם זאת, הוא לא הורשע בתמורה לנתינת תרומה לצדקה.
לקלייטון גם היו בעיות עם אלכוהול שהגיעו לשיא במהלך סבב ההופעות של Zoo TV.
ב-26 בנובמבר 1993 הוא היה שתוי כל כך שהוא לא היה יכול לעלות להופיע בסידני, אוסטרליה.
את מקומו מילא הטכנאי שלו, סטיוארט מורגן.
אחרי התקרית, הוא ויתר על אלכוהול.
ב-26 ביוני 2017, קלייטון קיבל את פרס סטיבי ריי וון כהכרה במחויבותו לעזרה לאחרים עם בעיות התמכרות.
קלייטון נשאר רווק במשך כמה עשורים עד נישואיו בשנת 2013. בתחילת שנות ה-90, יצא עם דוגמנית העל הבריטית נעמי קמפבל.
הייתה לו גם מערכת יחסים ארוכת שנים עם סוזן "סוזי" סמית', לשעבר העוזרת של פול מק'גינס.
הם התארסו ב-2006 אך נפרדו בפברואר 2007. בשנת 2010 נולד לו בן עם בת זוגו הצרפתייה אך ב-2013 הוא אישר כי הוא כבר לא במערכת יחסים זו.
ב-4 בספטמבר 2013, קלייטון נישא לעורכת דין לזכויות אדם לשעבר, מריאנה, בטקס בדבלין.
מריאנה במקור מברזיל ועובדת כמנהלת גלריה לאמנות עכשווית מייקל וורנר בלונדון ובניו יורק.
ב-25 ביולי 2017 קלייטון ואשתו הודיעו על לידת בתם, אלבה.
אדם קנת (נולד ב-12 במרץ 1995) הוא שחקן ומדבב ישראלי.
קנת הוא בנו של הזמר, מלחין ומדבב גיורא קנת.
קנת התחיל לדבב בשנת 2005, בעודו בן 10 בלבד, הוא דיבב בתוכנית הילדים "ד"ש מבסטר" (סדרת בת של "ארתור" בה דיבב אביו, גיורא קנת), בכל פרק מישהו אחר (בדרך כלל ילדים).
בשנת 2007 דיבב את הארי בסדרת הילדים "הארי ודלי הדינוזאורים", ומכיוון שקולו התחלף בעונה השנייה דיבב את הדמות ברק ברויטמן.
עוד באותה שנה דיבב קנת את האח בסדרה "מתי מגיעים?" בערוץ הופ!.
בשנת 2008 דיבב את קייטו בסדרת הילדים "אליוט", באותה שנה הוא גם עשה קולות בסדרת הילדים "הניצוצות של מאור".
בשנת 2008 גילם את רותם בסרט הקולנוע הישראלי "אילי ובן".
בשנת 2010 החל לשחק את אסף זך בסדרת הדרמה "חטופים".
אדם פרגוסון היה פילוסוף והיסטוריון סקוטי, אחד מאבות הסוציולוגיה.
נמנה עם גדולי ההוגים של הנאורות הסקוטית.
בן דורם של דייוויד יום, אדם סמית, ויליאם רוברטסון ולורד קיימס.
פרגוסון נולד על הגבול שבין סקוטלנד השפלתית וההררית (ה"היילנדס"), והתחנך באוניברסיטאות סנט אנדרוז ואדינבורו.
שירת ביחידה הסקוטית "המשמר השחור" ככוהן דת צבאי, והשתתף במלחמת הירושה האוסטרית.
בשנת 1759 התמנה לפרופסור לפילוסופיה של הטבע באוניברסיטת אדינבורו, וכעבור כמה שנים קיבל את הקתדרה לפילוסופיה של המוסר.
השתתף במשלחת בריטית אשר נשלחה בניסיון לפייס את המורדים האמריקאים בעת מלחמת העצמאות האמריקאית ב-1776.
ספריו עוררו עניין רב בבריטניה ותורגמו למספר לשונות אירופיות, ורעיונותיו קנו להם אחיזה בקרב הוגים ובציבור הרחב בארצות הברית, צרפת, איטליה, ובעיקר בגרמניה במאות השמונה-עשרה והתשע-עשרה.
בין השאר ניכרת השפעתו על הפילוסופים גוטהולד אפרים לסינג וגאורג וילהלם פרידריך הגל.
גם וולטר ופרידריך שילר רחשו לו הערכה רבה.
פרגוסון התעניין בתולדותיה של החברה האנושית למן ראשיותיה המוקדמות.
ניתוחיו ההשוואתיים בין "פראים" בני זמנו, למשל בין ילידי צפון אמריקה לבין "ברברים" ו"אומות מודרניות", נחשבים למניחי יסודות של מדעי החברה, בעיקר הסוציולוגיה והאנתרופולוגיה.
בין השאר ניתח את עלייתן של האמנות והספרות.
מקוריותו ניכרת בסירובו לקבל את התפיסה הליניארית של הקידמה האנושית, כפי שרווחה בעידן הנאורות (אצל וולטר, למשל).
אך חרף הכבוד שרחש ל"פראים" הקדמונים ולמקביליהם בעולם החדש בעידן המודרני, ולמרות שסבר שלאדם המודרני יש מה ללמוד מהם, לא שעה אל הרומנטיזציה של "הפרא האציל" נוסח ז'אן-ז'אק רוסו.
חשיבתו הפוליטית של פרגוסון מעוררת כיום עניין, בשל היותו הרפובליקאי ביותר מקרב הוגי הנאורות הסקוטית.
פירוש הדבר הוא שפרגוסון אמנם השתתף בפריצת-הדרך של מחשבת הכלכלה המדינית המודרנית, לצד דייוויד יום ואדם סמית, וסייע בניסוח הרעיונות היסודיים של אסכולה זו; אך מאידך עמד על חשיבותה של אזרחות פעילה, נוסח הרפובליקה הרומית, וטען בלהט שהאדם נועד להגן על קהילתו ולהשתתף בחיים הפוליטיים.
אין די בהתמקצעות ובהשתתפות בחיי הכלכלה והשוק, לטענת פרגוסון; השוק מעודד "הפרדת מקצועות", התמחות צרה, ואילו החיים הפוליטיים הם שמפעילים את אישיות האדם במלואה, ומקיימים את האדם במעגל הציבורי כיצור מוסרי, בעל תושייה וכוח יצירה.
אדם פולהארדט (1910 – ?) היה עיתונאי גרמני שפעל בארץ ישראל בתקופה הקרובה לפרוץ מלחמת העולם השנייה במסגרת "סוכנות החדשות הגרמנית" .
אדם פולהארדט נולד בגרמניה בשנת 1910. בצעירותו הפך לעיתונאי והיה כתב העיתון Deutcsher Dienst (השירות הגרמני).
ביולי 1938 הגיע פולהארדט לארץ ישראל כשליח העיתון ועל מנת לסייע לפרנץ רייכרט, מי שניהל את סוכנות הידיעות הגרמנית (Deutsches Nachrichtenbüro) ושימש כסוכן של האס דה, שירות המודיעין של המפלגה הנאצית.
תפקידו של פולהארדט היה לעזור לרייכרט בפעילותו בקרב הציבור הערבי בתקופת המרד הערבי הגדול.
בפעילות בקרב ערביי ארץ ישראל רכש פולהארדט השפעה רבה על הנהגתם.