tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
באי לינקולן איירטון מבקש לגור לבד במכלאה ליד בהמות הבית.
הם מתקינים קו־טלגרף בינם לבינו.
שנתיים מסתיימות, כאשר הם מקימים טחנת קמח ומתקן לטווית בגדים ושמיכות מצמר כבשים.
חלק שלישי: סודו של האי
ואכן, ספינת שודדי ים ובה חמישים איש מתקרבת לאי.
היות שהם רק שישה אנשים, הם מתפזרים לצוותים ופותחים ביריות מרוביהם מכל רחבי האי.
הם מקויים כי השודדים יניחו כי באי מספר רב של מתיישבים ויניחו אותם לנפשם.
היריות לא עוזרות והם יורדים לחוף.
ההצלה באה, שוב, בדרך מסתורית: טורפדו מודבק לאונייה והיא יורדת למצולות הים עם רוב השודדים.
מצבורי האונייה ותותחיה עוברים לרשות המתיישבים.
הם מנסים להעריך מי האדם המסתורי העומד מאחורי הפעולות שנעשו להצלתם.
מסקנתם היא שאדם זה הוא בעל כח עליון ותאורו כמו ה"אלוהים".
המתיישבים מסיירים באי, כאשר לפניהם שתי מטרות: לאתר את חמשת השודדים שירדו לחוף לפני שהאונייה טבעה ולמצוא את האדם הנחלץ לעזרתם.
איירטון הולך למכלאה לטפל בחיות.
לאחר שלא מתקבלת ממנו תגובה טלגרפית, יוצאים ארבעה מהמשלחת לקראתו (נב נשאר לשמור על בית הגרניט).
במכלאה הם נתקלים בשודדים, הפוצעים קשה את הרברט ואילו את איירטון הם לא מוצאים.
בהמשך הם מוצאים פיסת בד מבגדיו ספוגה דם ומזה הסיקו כי הוא נאבק בשודדים ולא התמסר להם (היה חשש לכך שכן בעבר היה שודד ים).
המשלחת, בה נותרו שלושה אנשים שעומדים על רגליהם, נשארת במכלאה ומתארגנת להגנה עצמית.
לעזרתם מצטרף הקוף המאומן וגם כלבם.
הרברט מבריא חלקית והם חוזרים לבית הגרניט.
יש הרעה במצבו של הרברט והוא חולה במלריה.
הוא נוטה למות ואז מגיע המציל המסתורי ומניח 200 כדורי כינין על השולחן.
המתיישבים ממשיכים לסייר באי: הם רודפים אחרי השודדים ומחפשים את מיטיבם.
הם חוזרים למכלאה ומגלים את איירטון שוכב פצוע ואת חמשת השודדים, כל אחד עם כדור ברקתו.
איירטון לא יודע דבר על נסיבות מותם.
הוא רק מספר כיצד עינו אותו ופתאום נעלמו.
שוב, האדם המסתורי הציל אותם והפעם מהשודדים שנותרו על האי עתה נותר להם עיסוק אחד בלעדי – למצוא את האדם הבא לעזרתם בעת הצורך.
במקביל, הם מתחילים לבנות ספינה חדשה שעם סיום בנייתה, בעוד שנה, הם יוכלו להפליג מהאי.
בינתיים הם חשים בסכנה חדשה שמתקרבת.
הר הגעש, הר פרנקלין, שאינו פעיל, מתחיל להשמיע רחשים – עשן מיתמר מלועו ואדים פורצים לאוויר.
הם חוששים כי הר הגעש עומד להתפרץ.
שדר טלגרפי מגיע למתיישבים מהמכלאה: "מהרו ובואו מיד".
הם מופתעים – הרי כולם בבית הגרניט, אז מי שידר את המברק?
הם מגיעים למכלאה ומוצאים שלט: "לכו אחרי כבל הטלגרף החדש".
הם הולכים בעקבות הכבל הימי ומגיעים לפתח מערה תת־ימית.
בעת שפל הם מגלים כי למערה יש פתח ובעזרת סירה הם מפליגים במערה ומגיעים לאולם ענק ובאמצעו גוף ענק ומוזר.
המהנדס סירוס סמית, שקרא את ספרו של הפרופסור 20,000 מיל מתחת למים, מזהה את הגוף המוזר כצוללת נאוטילוס.
הם נכנסים פנימה ומוצאים את קפטן נמו יושב באולם מפואר.
הוא מספר להם את תולדות חייו.
כבר שש שנים הוא נמצא באי, מאז שהפרופסור הצרפתי, משרתו ודייג קנדי ברחו מהצוללת.
מאז הוא וצוותו שטו בים.
בינתיים חבריו לצוות נפטרו ונקברו בבית הקברות של האלמוגים.
לבדו, הוא הגיע לאי ובו ביקש לסיים את חייו.
הוא מגלה להם שהוא עקב אחריהם מאז שנחתו מהכדור הפורח באי.
היות שהוא גילה שהם אנשים הגונים הוא סייע להם כאשר היו בצרה.
עתה הוא מוסר להם תיבה ובה אוצרות למימון עתידם.
הוא מבקש מהם כי לאחר מותו, יפתחו את מצופיה של הצוללת ויתנו לה לצלול לתהום יחד עמו.
קפטן נמו קורא למנהיג המתיישבים, המהנדס סירוס סמית, הצידה, ומודיע לו בלחש כי לפי התצפיות שעשה מהמערה, הר הגעש עומד בפני התפרצות והאי כולו יהיה נשוא לפעילות וולקנית אשר בסופו של דבר תביא לשקיעתו באוקיינוס.
בגלל השינויים הגאולוגיים באי, לא ניתן לברוח באמצעות נאוטילוס ועליהם לבנות ספינה ולהימלט.
הם לא מספיקים לעשות זאת.
מהר הגעש פורצת לבה, על האי עוברת רעידת אדמה והאי שוקע בים.
רק סלע אחד, בודד, נשאר מעל פני הים, עליו מתמקמים המתיישבים.
ואז הם צופים לאופק ורואים אונייה, את ספינתו של הלורד גלנרבן מילדי רב החובל גרנט.
היא יצאה להחזיר את איירטון מהאי תבור, ומצאה שם פתק שהשאיר הקפטן נמו, כחסד אחרון לניצולים.
בפתק היה כתוב כי איירטון ועוד חמישה אנשים נמצאים באי לינקולן.
האניה מצילה אותם, מביאה אותם לארצות הברית ושם הם רוכשים ביחד חווה חקלאית רחבת ממדים.
כמו בכל ספריו, גם בספר זה עוסק ז'ול ורן בסוגיות מדעיות.
בספר זה הוא דן מתחומי ההישרדות רפואה, מטלורגיה, אוקיינוגרפיה, מטאורולוגיה, גאולוגיה ואפילו כלכלה.
ז'ול ורן מיחס בספר זה את החידושים למהנדס המוכשר, סירוס סמית, ולעיתונאי הסקרן, גדעוֹן סְפִילט, נושאי הקידמה המדעית.
חלק מהתצפיות או מהחידושים הם, עד היום, בגדר פרי דמיונו של מחבר הספר.
בספר זה החידושים המדעיים הם:
מים גפריתיים יעילים לטיפול בדלקות גרון – הם מגלים מעין של מים כאלה ומחליטים להשתמש בו לרפואה.
הצוות עורך מדידות באי: גובה ההר, הגבעות ומוצא את מיקום האי על פני כדור הארץ – ומגיע למסקנה עצובה: הם רחוקים מכל נתיב הפלגה.
חומצה גפרתנית, חומצה חנקנית, גליצרין, סבון וחומר נפץ הם חומרים חשובים לאדם – הם מוצאים די מחצבים באי כדי להפיק אותם.
חישוב קל מראה כי אם יזרעו אותם והיום לא יעשו מהם לחם, יגבר עושרם בעתיד – וכך בתום שישה חודשים יש להם כבר 800 גרעינים.
שיעור בבוטניקה: השימוש בעצים לרהיטים ולליקרים – הם מחפשים תחליף לטבק ובינתיים דנים בשימושים אפשריים בעצים, אפילו בתור נשק – שריפת קני במבוק.
קוף ממין אורנגאוטן מצטרף לקבוצה – הוא כמו אחד מהם: מבצע עבודות משק בית – ניקיון החדרים, סידור בגדים וצחצוח נעליים, שליחויות (מוכיח את עצמו) ואפילו משתמש בכלי אוכל.
"תבונה כמעט אנושית" ובסוף זוכה למדים של חדרן – מלצר.
מים צוננים ספוגים בגופרית מונעים דלקת מפצע – רוברט החולה נפצע מכדור השודדים.
הזיהום לא התפשט והפצע נגלד בזכות תחבושות רטובות במי האי, הספוגים גופרית.
קור חריג שורר בחודשי החורף באי – מתצפיות מסתבר כי בחצי כדור הארץ הדרומי, החודש הקר ביותר הוא יוני והוא יותר קר מאשר דצמבר בחצי כדור הארץ הצפוני היות שהשמש קרובה יותר לחצי הכדור הצפוני.
הר געש כבוי יכול להתעורר – זה עלול לקרות בכל מקום.
אפשר לחוש בכך בעזרת קיום תצפיות מתאימות.
באוקיינוס – איים נוצרים ואיים נעלמים.
הסרט אי התעלומות (Mysterious Island) או בשמו המלא: "Jules Verne's Mysterious Island" יצא לאקרנים בשנת 1961. ביום סוער במיוחד, שבויי מלחמה מהאיחוד נמלטים מהכלא הצבאי, בו הם נמצאים, עולים בכדור הפורח, העומד מוכן במרכז העיר, ויוצאים ליעד לא ידוע.
הם מוצאים את עצמם באי בודד באוקיינוס השקט.
אל המתיישבים, מצטרפות בסרט ניצולות מאונייה ויחד הם מצליחים להישרד באי שלוש שנים.
הקבוצה עוברת הרפתקאות, בין השאר מפגשים עם חיות קדמוניות, אך בעיתוי המתאים מופיעה עזרה מאלמוני.
הוא גם מסייע להם בשיבה לעולם התרבותי.
המציל מתגלה בתור קפטן נמו אשר יחד עם הצוללת נאוטילוס הגיע לאי אחרי שעבר עם שלושת ניצולי אונית המלחמה האמריקאית 20,000 מיל מתחת למים.
אי התעלומות; תרגם: יצחק ליב ברוך, תל אביב: אמנות, תרפ"ט.
אי התעלומה; תרגם: משה הרפז, תל אביב: עמיחי, תשכ"ג.
אי התעלומות; עברית: עדינה בסון, ירושלים: כתר, 1983.
אי התעלומות; מצרפתית: דורית קלינגר, תל אביב: זמורה־ביתן, תשמ"ו 1986.
אי התעלומות; נוסח עברי: בינה אופק, תל אביב: עופרים, תשנ"ח 1998.
אי התעלומות, בינה אופק, עופרים, תל אביב, 1998.
אי מלאכותי הוא אי שנוצר על ידי האדם, בשיטות שונות.
בדרך כלל, נבנה האי על שונית קיימת או כהרחבה של איון טבעי.
איים מלאכותיים היו קיימים משך שנים רבות ובחלקים שונים של העולם; ה בסקוטלנד ואירלנד הפרהיסטוריות, נאן מדול במיקרונזיה והאי באגם טיטיקקה.
העיר טנוצ'טיטלאן, בירת האצטקים, מוקמה על אי טבעי קטן באגם טשקוקו והוקפה באיים מלאכותיים רבים.
רבים מהאיים המלאכותיים נבנו בנמלים, לצורך יצירת אתר המבודד משאר העיר או לשם השגת שטח אדמה נוסף.
דוגמה לאי מלאכותי מהסוג הראשון הוא דג'ימה, שנבנה בנמל נגסאקי שביפן בתקופת אדו כמרכז לסוחרים אירופים, שלא הורשו באותה תקופה להיכנס לתוככי יפן, ואף ליפנים נאסרה הכניסה אליו.
דוגמה נוספת היא אליס איילנד במפרץ ניו יורק העליון, סמוך לעיר ניו יורק, בו פעל מרכז מבודד לקליטת מהגרים לארצות הברית, מסוף המאה ה-19 ועד לתחילת המאה ה-20. דוגמה לאיים מהסוג השני הם איי התמרים שלחופי דובאי.
דוגמה נוספת היא 7 העמדות שבנתה בריטניה בים, בשפך נהר התמזה ונהר מרזי, בזמן מלחמת העולם השנייה.
עמדות אלה שמשו להגנה מפני מטוסי חיל האוויר הגרמני.
העמדות נקראו מצודות מאונסל על שם המתכנן שלהם.
בשנות החמישים נטש הצבא הבריטי עמדות אלה וחלקן שמשו אחר כך כתחנות רדיו פירטיות.
על אחת מעמדות אלה הוקמה נסיכות סילנד.
תהליכי יצירה של אי מלאכותי
לדוגמה: אליס איילנד בניו יורק.
בניית אי מלאכותי על בסיס של שונית קיימת.
לדוגמה: לגונת לאו (Lau Lagoon) (אנ') באיי שלמה.
לדוגמה פלבופולדר (Flevopolder) (אנ') בהולנד.
הצפת עמק הגורמת ליצירת אי מלאכותי מהר או גבעה בעמק.
לדוגמה: האי ברו קולורדו (Barro Colorado Island)(אנ') בתעלת פנמה.
בניית מגדל או עמדה בים.
אי מלאכותי ששטחו כ-970 קמ"ר והוא ככל הנראה הגדול בעולם.
חלקו הצפון מזרחי נוצר בשנת 1955 וחלקו הדרום מערבי נוצר בשנת 1968.
נמל התעופה הבין-לאומי של קנסאי, שנפתח ב-1994, הוא נמל התעופה הראשון שנבנה כולו על אי מלאכותי.
שטח כולל של שני האיים המרכיבים אותו הוא כ-10.55 קמ"ר.
נמל התעופה הבין-לאומי הונג קונג נבנה על גבי אי מלאכותי שנוצר מהרחבת וחיבור שני האיים הקטנים "צ'ק לאפ קוק" ו"לאם צ'או".
שטחם המקורי של האיים מהווה כעשרים וחמישה אחוזים מתוך 12.48 קמ"ר – שטחו של נמל התעופה.
איי התמרים הם שלושה איים מלאכותיים, שהוקמו החל משנת 2001 בחופיה של העיר דובאי.
האיים נועדו להגדיל את אורך החוף של העיר בכ-520 קילומטר והם מעוצבים בצורת עצי תמר.
בשנת 2000 פורסם דוח ממשלתי שהוכן על ידי ועדה שהורכבה מצוות מומחים ישראלי-הולנדי ופעלה במימון שתי הממשלות בשנים 1997–2000. הוועדה בחנה את ההיתכנות של בניית איים מלאכותיים מול חופי ישראל.
הדוח התרכז בעיקר בהיבטים הטכנולוגיים והכלכליים של הפרויקט ועלות הקמת תשתית לאי אחד הוערכה בכ-1.5 מיליארד דולר.
לאור הדוח אושרה הקצבה של 6 מיליון ש"ח לשם המשך בדיקות ההיתכנות.
הוועדה כללה בדיקות בקטע החוף שבין חדרה לפלמחים.
בדיקת קדם-היתכנות מראה היתכנות סביבתית, טכנולוגית, ומשפטית וכדאיות כלכלית, מבחינת ערך הקרקע, לבניית איים מלאכותיים מול חופי ישראל, כאשר ההיתכנות הסביבתית מותנית בנקיטת פעולות אחזקה שוטפות למניעת נזקים לחופים ולמדף היבשתי.
על אף החלטות הממשלה החליטה המועצה הארצית לתכנון ולבנייה שלא לבחון את נושא האיים המלאכותיים למגורים וקיבלה הוראה המצמצמת את הבחינה לנושאי תשתית בלבד.
בין השאר נקבע כי "המועצה הארצית לתכנון ולבנייה רואה צורך בעריכת סקר ומסמך מדיניות לאיסוף נתונים, בחינת הצרכים וההשלכות בהקמת איים מלאכותיים למטרות תשתית".
במהלך שנת 2017 חלו שתי התפתחויות משמעותיות בישראל: שר התחבורה ישראל כץ החל לקדם מול ארצות הברית את תוכנית "אי-פרדות", הקמת אי מלאכותי ובו נמל ימי ושדה תעופה אל מול חופי עזה – במימון בין-לאומי.כמו כן, במקביל, משרד התחבורה יצא במכרז לבחינת היתכנות להקמת אי מלאכותי לשדה תעופה בישראל.
בחוק הים של האומות המאוחדות יש לאיים מלאכותיים הכרה חוקית מעטה.
האיים יימצאו תחת תחום השיפוט של המדינה הקרובה ביותר במרחק 12 מייל ימי.
כמו כן מצוין בחוקים שכל מדינה יכולה לבנות איים מלאכותיים משלה.
נעשו מספר ניסיונות ליצירת מדינות עצמאיות לכאורה על איים מלאכותיים, כמו למשל סילנד.
בורג' אל-ערב – מלון שנבנה על אי מלאכותי
אי התעלומות הוא סרט הרפתקאות-מדע בדיוני משנת 1961 אשר עוסק באסירים במלחמת האזרחים האמריקנית אשר נמלטים בכדור פורח ומוצאים את עצמם בהמשך תקועים באי נידח בלב האוקיינוס השקט אשר מאוכלס בבעלי חיים ענקיים וזעירים.
הסרט מבוסס באופן רופף על ספרו של ז'ול ורן "אי התעלומות" (L'Île mystérieuse) משנת 1874.
חברת סרטי קולומביה החליטה על הפקת הסרט אחרי שהיא מצאה כי הספר של ז'ול ורן, אי התעלומות, זוכה לשעור השאלה גבוה בספריות הציבוריות.
כן נוכחה בהצלחתו של הסרט משפחת רובינסון השווייצרית (Swiss Family Robinson (1960)) שהופק על ידי וולט דיסני, המתאר אף הוא הסתגלות של ילידי תרבות המערב להישרדות באי בודד, אליו הם נקלעים שלא ברצונם וללא הכנה מוקדמת.
הסרט מתחיל במהומה בעיר הבירה של הקונפדרציה ריצ'מונד: העיר מופגזת מתותחי צבא האיחוד הסוגר על העיר ובמקביל מזג אוויר סוער במיוחד עובר על העיר.
השבויים מהצפון (בתסריט המקורי, ממתינים להוצאה להורג) מטמינים מלכודת לסוהריהם מהקונפדרציה, נוטלים מהם את מדיהם ועולים על הכדור הפורח, המוכן להמראה.
ביניהם נמצא גם חייל מצבא הדרום הוא הימאי פּנקרוף מהספר.
הם עושים ביניהם הסכם ג'נטלמני המבטיח את האינטרסים של הצדדים.
הכדור הפורח, מנווט על ידי פנקרוף.
הקבוצה נוחתת באי בודד ומתחילה במאבק ההישרדות.
הקבוצה כוללת חמישה איש, המופיעים בהגיעם לאי בהקשרים הבאים:
החייל איש הדרום, פנקרוף והכתב הידוע של עיתון מהצפון, גדעוֹן סְפִילט, המהססים לקבל הוראות מקפטן סַיְרוּס סמית.
סמית, אשר בספר, הוא המהנדס ומדען שקט ומכובד, ההופך להיות בסרט קפטן הממשיך ללבוש מדים.
הוא ומשרת, נֵב, הולכים לחפש מזון ומבלי לשים לב דורכים על סרטן ענק.
החמישה נאבקים בו ומטילים אותו לבריכת מים רותחים שנוצרה מהתפרצות גייזר.
בשרו של הסרטן מספק להם מזון לשבועיים.
החמישי בצוות הוא הרברט בראון, הנער מהספר הופך להיות בסרט חייל צעיר מהצפון.
הצוות מסייר באי, עולה על ההר הגבוה ומגלה הר געש פעיל.
הם מוצאים עדר עזים פראי, העובר לשליטתם.
מהפיסגה הם רואים כיצד סירה נסחפת לחוף.
הם יורדים לקראתה ומוצאים בסירה שתי ניצולות מאונייה טובעת: ליידי פיירציילד האנגלייה והאחיינית הצעירה שלה (שתלבש מיני נוסח שנות השישים).
הן מבקשות מהקפטן כי יסדיר את הפלגתן מהאי מהר ככל האפשר.
למחרת הקבוצה מסיירת לאורך החוף ומבחינה כי במרום הצוק לחוף הים יש מערה, אליה מוביל סולם חבלים.
הם נכנסים למערה ומוצאים כי היא הייתה מיושבת ומוצאים בה את השלד של "איירטון הפושע", שבספר הוא ננטש על אי בודד שכן.
העיתונאי מביא את סיפורו של התלוי, כפי שמופיע בספר המקורי ומקווה כי יבוא היום ויוכל לפרסם את הסיפור המעניין בעיתונו.
המערה מכונה בשם "בית הגרניט", נמצאת מתאימה למגורים והצוות עובר לגור בה.
כמו בספר, הם בונים מעלית לבית וזוכים למצוא בים תיבה צפה מאלמוני ובה כל הציוד הדרוש להם.
תוספת אחת הם מוצאים בה: אביזרי איפור לנשים.
האדם שהכין את הציוד יודע על נוכחות נשים בצוות.
על אחד הרובים שהיו בתיבה הם מוצאים חריטה של השם "נאוטילוס".
המבוגרים שבחבורה מספרים להם את סיפורה של הצוללת, כפי שסופר על ידי הניצול הצרפתי ומובא בספרו של ז'ול ורן 20,000 מיל מתחת למים.
שתי הנשים מבשלות, חולבות את העזים ומיצרות גבינות.
הן עושות תספורת להן ולגברים ומטפחות את הופעתן.
האחיינית, הלנה פיירצילד, מפתחת רומן עם הצעיר שבחבורה, הרברט בראון והם מצפים כי הקפטן יחתן אותם.
הנשים נתקלות בתרנגול ענק, אשר ישמש להם לסעודה חגיגית.
זוג הנאהבים מגיעים לפתח כוורת דבורים.
הם נכנסים לכוורת ומגלים תאי שעווה בגודל של בני אדם, חלקם מלאים דבש ואחדים עדיין ריקים.
כאשר דבורה ענקית חוזרת לקן הם מתחבאים בתוך אחד מתאי הדבש (שניהם בתא דבש אחד).
הדבורה חותמת את התא בשעווה והם יוצאים בדרך אחורית ומגיעים לאגם תת-ימי ובו "נאוטילוס".
כמו בספר, שודדי ים מגיעים לאי.
הם יורים בתותחים על בית הגרניט.
באופן פתאומי הירי נפסק, לאחר שנשמע פיצוץ מהאונייה, היא טובעת לאיטה במים, יחד עם שודדיה.
מהים מגיח אמודאי ומציג את עצמו בפני החבורה בתור קפטן נמו.
הוא כבר מוכר להם מסיפורו של העיתונאי.
הם תוקפים אותו על הפגיעות של הצוללת באוניות נוסעים אזרחיות ברחבי האוקיינוס.
בתגובה, הוא מטיף להם מוסר על מעשי השליטים.
קפטן נמו מזמין אותם לצוללת.
הוא מספר להם שאת החיות שהם פגשו: הסרטן, התרנגול והדבורה, הוא זה שטיפח אותן לממדים הגדולים במטרה שיהיה לאנושות יותר מזון מהן.
לדעתו בעזרת טיפוח זה אפשר לשפר את זמינות המזון לאנושות.
הוא מודיע להם כי אמורה להתחולל התפרצות הר געש שתסכן אותם.
הוא מציע לסתום את החור שנפער באוניית שודדי הים, להזרים אוויר לבטן האונייה ואז היא שוב תצוף על פני המים והצוות כולו יוכל להפליג מהאי.
הר הגעש מתחיל להתפרץ, ארבעה מהם לובשים בגדי צוללנים שקפטן נמו נותן להם.
הם מושכים צינור אוויר מהצוללת, אבן ענקית וכלי עבודה.
השאר מצטרפים אליהם מעל המים ונוסעים ברפסודה שבנו.
כולם הולכים לעבר אוניית השודדים שטבעה.
הצוללנים סותמים את החור שנפער בתחתית האונייה.
קפטן נמו מפעיל את מנועי הצוללת ובטן האונייה מתמלא אוויר.
הניצולים עולים עליה ומפליגים חזרה למשכן בני אדם מתורבתים.
קפטן נמו מנסה להחלץ מהנאוטילוס, אך התפרצות הר הגעש אינה מאפשרת לו להינצל.
בספריו של ז'ול ורן הוא מסביר היבטים מדעיים, אשר מאפשרים לו לקדם את העלילה וגם ללמד את הקוראים פרקים במדע.
בסרט זה החליטו המפיקים להמציא היבטים מדעיים שאינם כלולים בספר המקורי.
קפטן נמו מספר לניצולים שהוא ערך ניסויים אשר יגרמו לכך שלא יהיה יותר רעב בעולם.
הוא פיתח סרטן ענק למאכל, תאי דבורה גדולים הנוטף מהם דבש ולמעדנים תרנגול הודו גבוה ומפותח במיוחד.
הוא גם תכנן את הצלתם.
הוא פגע באוניית השודדים באמצעות יצירת חור בבטן האונייה.
באולם הצוללת הוא מדגים להם בתוך בריכת דגים, כמו מורה לתלמידיו, כיצד יוכלו לחלץ את אוניית השודדים הטבועה ויוכלו לשוב לבתיהם.
אי חום עירוני הוא אחד הביטויים להשפעה של העיר על התנאים המטאורולוגיים בסביבה הבנויה, הכוללים בין היתר גם שינויים בלחות וברוח.
אי חום עירוני מתקבל כאשר הטמפרטורות בעיר גבוהות מהטמפרטורות בשטח הפתוח המקיף אותה.
נוצר כתוצאה מהשינויים בתכסית פני השטח הבנוי בהשוואה לפני השטח הטבעיים.
השינויים עשויים לכלול עקירת צמחייה או נטיעה של צמחייה אחרת, יצירת כיסוי אבן ואספלט, צמצום הקרקע החשופה, ובניית עצמים מלאכותיים כגון בניינים.
לכך נוספת הפעילות האנושית בעיר, שגורמת לפליטה מוגברת של גזי חממה.
שינויים אלה גורמים ליצירת תנאי מיקרו-אקלים עצמאיים, השונים מתנאי האקלים בשטחים הפתוחים הסובבים את העיר.
התופעה מתבטאת בדרך כלל בעלייה בטמפרטורות העיר וביצירת אזור חם מעליה.
הראשון שהבחין כי טמפרטורת האוויר בעיר גבוהה לעיתים מהטמפרטורה במרחב הכפרי הוא כנראה המילונאי האמריקאי המפורסם וובסטר.
בתגובה לטענה שנשמעה מפי תומאס ג'פרסון על שינוי האקלים שהתרחש כביכול בארצות הברית, דיווח וובסטר כבר ב-1799 כי ההסבר לתופעה שתיאר מי שהיה עתיד להתמנות לנשיא ארצות הברית, הוא כי הטמפרטורות במרכז העיר ניו יורק גבוהות מהטמפרטורות בסביבתה, בעיקר בלילה.
עם זאת, המטאורולוג האנגלי היה הראשון שתיעד את ההבדלים בין התנאים בעיר לכפר לאורך תקופה ארוכה, וספרו על אקלים העיר לונדון שהתפרסם לראשונה בשנת 1820 נחשב אבן הפינה של המחקר על אקלים העיר.
אחר המהפכה התעשייתית והתפשטות תהליכי העיור הואצה התופעה, והפכה לגורם משמעותי בתהליכי שינויי האקלים העוברים על כדור הארץ.
תופעה זו יוצרת שינוי מיקרו-אקלימי בעיר, אך יש לה גם השלכות ברמה הגלובלית על התחממות כדור הארץ, כי למעלה ממחצית מאוכלוסיית כדור הארץ היא אוכלוסייה עירונית, ושטחים פתוחים רבים הופכים לשטחים עירוניים.
ההבדלים בטמפרטורה בין העיר לכפר נצפים בשלושה רבדים.
ראשית, טמפרטורת פני השטח (surface temperature), כפי שנצפית בצילומים תרמיים מלוויינים, גבוהה יותר בבניינים או ברחובות אספלט מאשר באזורים מכוסי צמחייה.
טמפרטורת האוויר בשכבת הגבול העירונית (urban boundary layer), שהיא החלק התחתון של האטמוספירה (מפני הקרקע ועד לגובה של 200–1,000 מטר בערך, בהתאם ליציבות האטמוספירית וגובה הבניינים) המושפע משינויים בתכונות פני הקרקע, אף היא גבוהה יותר בדרך כלל מעל העיר.
טמפרטורת האוויר בחופת העיר (urban canopy layer), שהיא החלק התחתון של שכבת הגבול האטמוספירית (עד לגובה גגות הבניינים בערך), עשויה אף היא להיות גבוהה יותר מאשר במרחב הלא-בנוי.
הבדלי הטמפרטורה בפני השטח, כפי שהם מתועדים בצילומים תרמיים, אינם מעידים בהכרח על הפרשי טמפרטורה דומים באוויר בחופת העיר.
בכדי להבין את הגורמים להתפתחות אי חום עירוני יש להיעזר בנוסחת מאזן אנרגיה בפני השטח.
את מאזן האנרגיה אפשר לתאר בנוסחה פשוטה:
בנוסחה זו *Q הוא מאזן הקרינה, Qh הוא חום מוחש (sensible heat), Qe הוא חום כמוס (latent heat), Qf הוא חום אתרופוגני (חום הנובע מפעילות בני האדם), QA מבטא מעבר חום בהסעה (advection), ו-dQs הוא השינוי באנרגיה הנאגרת בקרקע ובעצמים הנמצאים עליה.
עלייה בטמפרטורת האוויר נמדדת כאשר ערכו של הביטוי Qh גדל, בין אם הסיבה לכך היא גידול בערכו של מאזן הקרינה *Q ובין אם משום שערכם של הביטויים האחרים בצד ימין של המשוואה קטן.
הגורם העיקרי להתפתחות אי החום העירוני הוא המבנה התלת-ממדי של העיר, אשר משפיע בעיקר על מאזן הקרינה.
את המבנה התלת-ממדי של העיר ניתן לבטא באמצעות היחס בין הגובה הממוצע של הבניינים משני צידי רחוב (H) לבין רוחב הרחוב (W).
ככל שערכו של מדד זה גדול יותר, כך צפויה להיות העוצמה המרבית של אי החום העירוני גדולה יותר.
זאת משום שאי חום עירוני נוצר בדרך כלל בשעות הערב, כאשר העיר מתקררת לאט יותר מאשר שטח פתוח.
הסיבה לכך היא שבעיר קרינה אינפרה אדומה הנפלטת מבניינים ומהקרקע נבלעת במשטחים אחרים ואינה נפלטת כלפי השמים.
ככל שהרחוב צר ועמוק יותר, החשיפה לשמים קטנה יותר וקצב ההתקררות איטי יותר.
גורם חשוב נוסף התורם להתפתחות אי חום עירוני הוא ההבדל בתכסית פני השטח.
בעיר עשוי חלק ניכר מפני השטח להיות מכוסה בבניינים, או בשטחים סלולים או מרוצפים בבטון ואספלט.
קרינת השמש הפוגעת בחומרים אלה בשעות היום נבלעת בהם וגורמת להתחממות איטית שלהם, המביאה בתורה להתחממות האוויר הבא איתם במגע.
האנרגיה הזו נפלטת בהדרגה בשעות הלילה.
כאשר קרינת השמש פוגעת בצמחייה, לעומת זאת, האנרגיה גורמת לאידוי מים מהעלים ולעלייה בחום הכמוס באוויר, וחלקה נאגר בצמח בתהליך הפוטוסינתזה - אך טמפרטורת פני השטח נשארת נמוכה יחסית והאוויר מתחמם פחות.
לכן פארקים עירוניים יהיו בדרך כלל חמים פחות מאזורים מעוטי צמחייה.
הפעילות האנושית בערים כרוכה בפליטת חום, אותה מקובל לכנות חום אנתרופוגני.
החום נפלט בעיקר מהבניינים, כתוצאה מהפעלת ציוד כגון מכשירי חשמל, מערכות תאורה ומערכות לחימום או מיזוג אוויר.
מקור חום נוסף הוא כלי רכב ומערכות תחבורה.
ישנן גם ערים בהן נמצא תחנות כוח או ריכוז של מפעלי תעשייה, אשר עלולים ליצור מוקדים מקומיים של חום, אולם במרבית הערים בישראל השפעתם של מקורות חום אלה היא שולית.
גורם אחר לאי החום העירוני הם מערכות פינוי המשקעים הפועלות בעיר.
המשקעים שיורדים בשטח פתוח מרטיבים את הקרקע, וכך נוצרת רטיבות ונגר עילי.
אנרגיה רבה מושקעת בייבוש הקרקע ובאידוי המשקעים והשלוליות ששארו בנגר העילי.
אנרגיה זו מושקעת בסילוק המשקעים ונגרעת מהאנרגיה המושקעת בייצור חום.
לעומת זאת, כשיורדים משקעים בשטחים בנויים, המים והשלוליות מנוקזים במהירות לתעלות ניקוז.
לכן שטחים בנויים מתייבשים מהר ביחס לשטחים פתוחים, מעט אנרגיית שמש מושקעת באידוי, ורוב האנרגיה נבלעת בקרקע ומביאה לעליית הטמפרטורה שלה.
עלייה זו בטמפרטורת פני הקרקע מביאה בתורה להתחממות האוויר הבא במגע איתה.
השפעת זיהום אוויר על מהלך הטמפרטורה בעיר מורכבת.
החלקיקים והגזים שנפלטים מכלי רכב ומפעלי תעשייה משנים את הרכב שכבות האוויר מעל העיר.
ריכוז גבוה של חלקיקים מרחפים (אירוסולים) גורם לבליעה של חלק מקרינת השמש הנכנסת, ובכך מפחית את שטף קרינת השמש המגיע לקרקע.
עם זאת, הוא גורם גם לבליעה של חלק מקרינת השמש המוחזרת מפני השטח.
ריכוז גבוה של דו-תחמוצת הפחמן גורם לבליעה מוגברת של קרינה אינפרה אדומה - הן מהשמיים והן מפני העיר.
ההשפעה הכוללת של התהליכים האלה על מאזן הקרינה בפני השטח של העיר אינו קבוע, ומושפע משעות היממה ומעוצמת כל אחד משטפי הקרינה.
עוצמתו של אי החום תלויה בגורמים רבים, כמו מצב סינופטי נקודתי (עוצמתו תהיה גבוהה במצב סינופטי יציב), עוצמת ומשטר הרוחות (רוחות חזקות ימתנו את התופעה), טופוגרפיה, צפיפות וגובה הבנייה, ותפרוסת שימושי הקרקע בעיר.
העוצמה המרבית של אי חום בעיר נתונה תתקיים בדרך כלל בלילות בהירים ללא עננים וללא רוח, והיא לרוב גבוהה יותר בחורף מאשר בקיץ.
מחקר אשר נעשה בתחילת שנות השבעים של המאה העשרים קשר בין מספר התושבים בעיר לבין העוצמה המרבית של אי החום העירוני, אולם מחקרים מאוחרים יותר מצאו כי אי החום תלוי בצפיפות העיר ובגובה הבניינים.
עוצמת אי החום העירוני משתנה במשך שעות היממה.
לרוב הפער בטמפרטורות בין העיר לסביבה מגיע לשיא בשעות הלילה.
בשעות החשכה פני השטח מסביב לעיר מתקררים מהר יחסית, בעוד שהתקררות פני השטח העירוני איטית יחסית.
בעיר נפלט חום רב שנאגר בשעות היום, אך משום שגזרת החשיפה לשמים קטנה מרבית הקרינה האינפרה אדומה הנפלטת מהרחוב או מקירות הבניינים נבלעת במשטחים בנויים אחרים.
לעיתים גם משתנים מוקדי הפצת החום בשעות היממה.
כך למשל אזורי תעשייה ומוקדי תחבורה (כמו תחנות מרכזיות) מאופיינים בפעילות רבה בשעות היום, ולכן משמשים כמוקדים לפליטת חום ומזהמים.
לעומת זאת, בשעות הלילה רמת הפעילות פוחתת מאוד, ולכן לעיתים הם דווקא קרים ביחס לאזורים אחרים בעיר, הפעילים ומוארים בשעות הלילה (כמו אזורי בילוי ושכונות המגורים).
עוצמת אי החום העירוני משתנה לא רק בזמן אלא גם במרחב.
היא גבוהה באזורים הבנויים בצפיפות, לרוב במרכז העסקים הראשי (מע"ר), ונמוכה יותר בפרברים ובפארקים העירוניים.
הקניון העירוני: מודל לתיאור וניתוח התופעה
מבנה העיר הוא לרוב מגוון: חלק משטחה מכוסה בניינים בגבהים שונים ובעלי טיפולוגיה שונה, חלק סלול או מרוצף, וחלק עשוי להיות מכוסה צמחייה.
השונות הזו יצרה קושי לחוקרי אקלים העיר לתאר אותה במודלים חישוביים.
על מנת להתגבר על קושי זה הוצע לתאר את השטח הבנוי כרצף של רחובות הנבדלים זה מזה בגובה הממוצע של הבניינים בשני צידי הרחוב (H) ובמרחק ביניהם (W).
החלל התחום ביניהם מכונה קניון עירוני .
מחקרים רבים הראו כי הקשר הגאומטרי הפשוט הזה הוא מפתח להבנה של תהליכים אקלימיים רבים בעיר, בין היתר מיפוי של דפוסי הרוח במרחב הבנוי, פיזור מזהמים, והפרשי טמפרטורה בתוך המרקם הבנוי ובין העיר לשטח הפתוח המקיף אותה.
ההשפעות השליליות של העלייה בטמפרטורה הביאו את הרשות להגנת הסביבה של ארצות הברית לנסח המלצות למיתון ההשפעה של אי החום העירוני.
ההמלצות הללו כוללות מספר דרכי פעולה עיקריות:
גגות 'קרירים' (cool roofs): גגות קרירים נחלקים לשני סוגים.
גגות בעלי אלבֵּדו גבוה (0.6–0.8), ששומרים על טמפרטורה נמוכה של פני השטח על-ידי החזרת עיקר קרינת שמש, היו מקובלים באדריכלות המסורתית בארצות הים התיכון שהדגישה את סיוד הגג בקיץ.
כיום הם נשענים גם על צביעה בחומרים שאינם בהכרח לבנים, אך בעלי החזרה סלקטיבית של מַרְבּית קרינת השמש בגלים בתחום התת-אדום הקרוב (0.5–3 מיקרון).
גגות מכוסי צמחייה, המכונים גגות ירוקים, שומרים על טמפרטורה נמוכה בעזרת אידוי-דיות, אף על פי שהם בולעים כ-80 אחוז מקרינת השמש.
בתנאים השוררים בישראל, תרומתם לצינון הדירה קטנה מכדי להצדיק (בפני עצמה) את כמות המים הנדרשת לאחזקתם.
התרומה של שני סוגי הגגות להפחתת אי החום העירוני תלויה כמובן בכך שהם ישמשו בקנה מידה רחב מאוד, בכל רחבי העיר.
אף על פי שטמפרטורת השטח על פני הגגות האלה נמוכה, התרומה המקומית שלהם להפחתת טמפרטורת האוויר קטנה מאוד, וכמעט אינה מורגשת בגובה פני הרחוב, בייחוד כאשר מדובר בבניינים רבי-קומות.
ריצוף 'קריר' (cool paving): בדומה לגגות קרירים, גם ריצוף קריר אפשר לקבל על-ידי התקנת מרצפות בהירות או על-ידי שילוב צמחייה, כדוגמת 'אריח דשא'.
שלא כמו גגות קרירים, לריצוף קריר עשויה להיות השפעה רבה יותר על המיקרו-אקלים ברחוב, בייחוד כאשר הרחוב חשוף לשמש.
הטמפרטורה של חומרי ריצוף בהירים עשויה להיות נמוכה בעשרים מעלות או יותר בהשוואה לטמפרטורה של אספלט החשוף לקרינת שמש ישירה, ומשום כך, שימוש בהם עשוי להפחית גם את טמפרטורת האוויר.
צמחייה: ההשפעה של צמחייה על טמפרטורת האוויר בעיר נחקרה אולי יותר מכל אמצעי אחר לאִפְחוּת (mitigation) אי החום העירוני, ואף על פי כן, מהממצאים עולה שונות רבה מאוד.
בסקר מקיף של מחקרי שדה רבים הגיעו החוקרים למסקנה שלא ניתן לקבוע מה ההשפעה של תוספת צמחייה במקום מסוים על הטמפרטורה במרחב העירוני כולו, ובפרט – שלא ניתן להפריד בין השפעת הצמחייה לגורמים אחרים המשפיעים על הטמפרטורה.
גם מחקרים שנערכו בארץ הגיעו לממצאים שונים: בחלק מהם נמצא כי ההשפעה על טמפרטורת האוויר מתונה, ובאחרים – כי צמחייה, ועצים בפרט, עשויים להביא להורדה משמעותית של טמפרטורת האוויר בקרבתם.
מאידך, ניתן בהחלט להגדיר אמצעים שיביאו לשיפור בנוחות התרמית או להפחתה בצריכת האנרגיה, גם ללא הורדה משמעותית בטמפרטורת האוויר.
אי התגליות הוא אי ששטחו כ-46,540 מ"ר, הממוקם באגם ביי (Bay Lake) בדיסניוורלד, במדינת פלורידה שבארצות הברית.
בראשית המאה ה-20 כונה האי בשם "האי רז" (Raz Island) על שם המשפחה שהתגוררה באי.
בשלהי שנות ה-30 האי נרכש על ידי דלמר ניקולסון בעלות של 800 דולרים.
ניקולסון כינה את האי בשם "אי המפרץ השלו" (Idle Bay Isle), והתגורר באי עד שנות ה-50. לאחר שהאי נרכש, שונה שמו לאי ריילס (Riles Island) והאי שימש כאתר ציד לנופשים.
בשנת 1965 נרכש האי על ידי חברת בת של חברת וולט דיסני, על מנת להפוך את האי לחלק מאתר הנופש דיסניוורלד.
האתר נפתח בשם "אי המטמון" (Treasure Island) ב-8 באפריל 1974 ושימש כשמורת טבע בה יכלו המבקרים לצפות בבעלי חיים מוגנים.
האי שימש כמקום מושבם של דרורים חופיים שקיעתיים (Ammodramus maritimus nigrescens), אשר נכחדו בשנת 1990. האתר נסגר ב-8 באפריל 1999, אולם בעלי החיים שבשמורה הועברו ממנה ב-9 ביולי 1999 לממלכת החיות של דיסני.
לאחר סגירת האי הוכנה תוכנית להפוך את האי ל"אי הערפל" (Myst Island) בו יוכלו המבקרים לחוות בעצמם את המשחק מיסט, אבל התוכנית לא בוצעה משיקולי תקציב.
האי אינו פתוח יותר לקהל, והוא ממתין לפיתוח נוסף.
חברת וולט דיסני מתכננת להפוך את האי לאתר שיקרא "מסלול הג'ונגל של דיסני" (Disney's Jungle Trek) במטרה להתחרות ב"מערת התגליות" הסמוכה בפארק עולם הים.
במסגרת מסלול זה מתוכננים המבקרים לשחות עם כרישים או דולפינים במהלך סיור מודרך שיימשך כחמש שעות.
על האי נמצא בניין ששמו ארמונו של מוגלי.
בנוסף, על האי נכתבה קריפיפסטה בשם: "ננטש על ידי דיסני"
אי התגליות הוא אי לא מיושב הממוקם בצידו המזרחי של האי ונקובר בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
שמו של האי ניתן לו בשנת 1846 על שם אוניית הוד מלכותו דיסקברי אשר שימשה את רב החובל ג'ורג' ונקובר בעת מיפוי החוף המערבי של קולומביה הבריטית בין השנים 1792–1794. האי הסמוך, צ'טהאם נקרא על שם ספינת הליווי של ונקובר - אוניית הוד מלכותו צ'טהאם.
קצהו המזרחי של האי, הנקרא בשם נקודת ציפור הים (Sea Bird Point), מהווה את נקודת המפגש בין מצר הארו ומצר חואן דה פוקה המהווים את הגבול בין קנדה לבין ארצות הברית.
בשנת 1886 נבנה בנקודה זו מגדלור (אשר הפך אוטומטי בשנת 1996 אולם עד שנה זו התגוררו מפעילי המגדלור באי ברציפות).
בשנת 1972 הוכרז האי כפארק ואתר נופש בשם "הפארק הפרובינציאלי אי התגליות" (Discovery Island Marine Provincial Park).
אֵי כֹּה אֹמֶר היא קינה לתשעה באב, שחיבר רבי אלעזר בירבי קליר.
הקינה נקלטה בסדר הקינות לתשעה באב לפי מנהגי אשכנז.
תוכן הקינה הוא פירוט הבטחות וציוויים שונים שאמר ה' לעם ישראל, או מאורעות שונים שאירעו לו במשך הדורות, שנעשה בהם שימוש במילה "כה", והנגדתם למצב בשעת חורבן בית המקדש, תוך תמיהה להיכן הם נעלמו.
בשל כך הקינה פותחת במילים "אי כה", שפירושן "איה ההבטחה שפתחה במילה 'כה'".
הפייטן מונה והולך מקומות שונים כאלו.
הקינה בנויה במחרוזות מרובעות מחורזות.
השורה הראשונה בכל מחרוזת פותחת במילים "אי כה" ומזכירה את הדמות התנ"כית שנאמר לגביה "כה", או את המאורע שבו נאמרה המילה.
השורה השנייה מציגה את ההבטחה או את המאורע עצמם.
השורה השלישית מנגידה לכך את מצבו של עם ישראל בשעת החורבן, ופותחת במילות הקבע "והן עתה".
השורות הראשונה והשלישית בכל מחרוזת יוצרות, לאחר מילות הקבע, אקרוסטיכון אלפביתי.
השורה הרביעית בכל מחרוזת היא סיומת מקראית הלקוחה באופן רציף מתהילים ע"ד.
סיומת זאת קובעת גם את החרוז של המחרוזת.
כרבות מהקינות הקליריות לתשעה באב, גם קינה זו משורשרת לקינה שלפניה ולקינה שלאחריה, באופן שמחבר את הקינות זו לזו.
הקינה "איכה את אשר כבר עשוהו" מסיימת במילים "רָגְנוּ לְהָמִיר לְשׁוֹן אֵיכָה בִּלְשׁוֹן אֵי כֹּה", ובכך מעביר לקינה שלפנינו.
הקינה הזו, מסיימת בציטוט מתוך תהלים ע"ד "עַד מָתַי אֱלֹהִים יְחָרֶף צָר".
סיום זה רומז לתחילת הקינה הבאה "זִכוֹר אֲשֶׁר עָשׂ צַר בפנים" (העוסקת במעשיו של טיטוס בקודש הקדשים).
סדר זה של הקינות אכן נשמר במנהג אשכנז המערבי, אולם במנהג אשכנז המזרחי הוחלף סדר הקינות והקינה הזו באה לפני הקינה "איכה את אשר כבר עשוהו", מה ששיבש את השרשור בין הקינות.
הבסיס לרעיון המובע בקינה נמצא במדרש איכה רבה (א, א): .
האמוראים דרשו את המילה איכה כאילו היא מורכבת מהמילים "איה כה" – היכן ההבטחה שנאמרה בלשון 'כה'.
רבי אלעזר בירבי קליר נטל מדרש זה והרחיב אותו לכדי קינה שלמה.
בכל מחרוזת הוא מזכיר מקום אחד שנאמר בו "כה", ותמה היכן נעלם המצב הטוב שהיה אז.
הוא פותח בדרשתו של רבי אלעזר, על הבטחת ה' לאברהם בברית בין הבתרים "כֹּה יִהְיֶה זַרְעֶךָ" ()
אמירת "נֵלְכָה עַד כֹּה" שאמר אברהם ליצחק בעקדת יצחק (
המופת שנעשה ליעקב כאשר רעה את צאן לבן ולבן ביקש לרמות אותו, מופת שנזכר במילים "אִם כֹּה יֹאמַר נְקֻדִּים יִהְיֶה שְׂכָרֶךָ וְיָלְדוּ כָל הַצֹּאן נְקֻדִּים" ()
שליחת ה' את משה לגאול את שבטי ישראל משעבוד מצרים, שבו נצטווה משה "כֹּה תֹאמַר לִבְנֵי יִשְׂרָאֵל אֶהְיֶה שְׁלָחַנִי אֲלֵיכֶם" ()
דרשתו של רבי יוחנן, על ההכנות למעמד הר סיני, שפתחו באמירת ה' למשה "כֹּה תֹאמַר לְבֵית יַעֲקֹב וְתַגֵּיד לִבְנֵי יִשְׂרָאֵל" ()
בלעם בן בעור, שביקש לקלל את עם ישראל, וה' הפך את קללתו לברכה בציווי "שׁוּב אֶל בָּלָק וְכֹה תְדַבֵּר" ()
בחירת הלויים וטהרתם לעבודת המשכן: "וְכֹה תַעֲשֶׂה לָהֶם לְטַהֲרָם" ()
כיבוש יריחו בימי יהושע בן נון באמצעות סיבוב חומותיה, שה' ציווה עליו במילים "כֹּה תַעֲשֶׂה שֵׁשֶׁת יָמִים" ()
במחרוזת האחרונה הפייטן אינו מזכיר מאורע מסוים, אלא מזכיר את כלל נבואות הישועה והנחמה של כלל הנביאים, שרבות מהן פותחות במילים "כה אמר"
יש ממפרשי הקינה שטענו כי קיימת הקבלה תוכנית בין המאורע המוצג בתחילת כל מחרוזת ובין תיאור החורבן המופיע בסופה.
אִי כָבוֹד וגם אִיכָבוֹד הוא דמות מקראית של כהן, בנם של פינחס בן עלי ואשתו ונכדו של עלי הכהן.
כי בעקבות תוצאותיה הקשות של מלחמת אבן העזר, שבה נשבה ארון הברית בידי הפלשתים ונפלו עשרות אלפים מישראל ובהם חפני ופינחס ומותו של אביהם עלי הכהן, נתקפה אשת פינחס צירי לידה, וכרעה ללדת.
הנשים שנכחו בשעת הלידה ניסו לעודדה ולנחמהּ באומרן , אולם היא לא שעתה לדבריהן, ובסופו של דבר מתה במהלך הלידה, לא לפני שהעניקה ליילוד את השם "אי כבוד", בנימוק:
איכבוד מוזכר פעם נוספת בהמשך הספר, בייחוסו של אחיו הגדול אחיטוב הכהן.
בנוסח המסורה שמו הוא "איכבוד" או "אי כבוד", כאשר הנימוק שהמקרא מעניק לשם זה הוא ש"גלה כבוד מישראל", כאשר "אי" משמעותו מילת שלילה.
סברה רווחת רואה בשם זה קיצור או גרסה של השם "אבי-כבוד" שמשמעותו היא "אלי-כבוד", אשר שונה כדי להעניק לו משמעות של צער או משום שהעיצור ב' "נבלע" בעת ביטוי השם.
בתרגום השבעים מתורגם השם בפרק ד "Οὐαὶ Βαρχαβὼθ", "אוי ברכבוד" (אולי הכוונה ל"עבר כבוד" כהקבלה ל"גלה כבוד"), ובפרק יד מתורגם השם כ"Ιωχαβὴδ", "יוכבד" (וכך גם בפשיטתא).
אי לאו דדלאי לך חספא, לא/מי משכחת מרגניתא תותה (תרגום מארמית: אילולי הרמתי את החרס עבורך, לא/האם היית מוצא את המרגלית תחתיו, הוא ביטוי חז"לי בארמית, המופנה כלפי אדם אשר טען טענה נכונה, אך התבסס על טענה קודמת של בן שיחו.
חכמי התלמוד משתמשים בביטוי זה כשחכם אומר לחברו שתירוצו, ראייתו, או המקור שמצא לשאלה או סוגיה מורכבת אכן נכון, אולם הוא לא היה מגיע בכוחות עצמו לכך.
ניתן להבין אמרה זו כביקורת, המופנית כלפי מי שזוקף לעצמו הצלחה אליה הגיע רק עקב תלות בסיוע חיצוני שהכשיר את הדרך עבורו.
אולם יש המפרשים אותה כמימרה הנותנת חיזוק ואישור שאכן יחד עם הטענה התחילית של הראשון, יוצא שהשני מעמיד דברים על דיוקם.
ניתן להקביל רעיון זה לשימוש בלמה בהוכחה מתמטית, כאשר הלֶמַה (טענת-הביניים) מצד עצמה היא לעיתים חסרת ערך שימושי, ולכן מכונה חספא (-חרס), אך באמצעותה ניתן להגיע לתוצאה משמעותית, למרגלית.
רבנו תם ביאר את הקשר בין חרסים לפנינים בכך שבקרקעית הים יש אבנים רחבות כחרסים ותחתיהן נמצאות המרגליות.
ביטוי דומה מובא במסכת בבא קמא "צללת במים אדירים (להעלות מרגליות), והעלית בידך חרס".
כמו ביטויים חז"ליים אחרים, גם מטבע לשון זה בא לידי שימוש בספרות הרבנית, אם כי לא תמיד בצורת שימוש זהה למקור.
לדוגמה, השפת אמת נעזר בביטוי כדי לבאר מדרש העוסק בדרגת האבות לעומת משה רבנו: מכיוון שהקדימו האבות בעבודתם, הכשירו את הדרך למשה רבינו שיוכל להגיע למדרגתו.
ולולא עבודת האבות שקדמה לו וכביכול חשפה עבורו את המרגלית שתחת החרס, לא יכול היה להגיע למדרגתו.
מצוי גם שימוש השם דגש על חלקו הראשון של המשפט דלאי לך חספא עבור אדם הרוצה לתאר מצב בו התחיל חלק ממשימה והוא מניח לאחרים להשלימה, או שרוצה להצטנע ולהקטין את חלקו בה.
לדוגמה, בתשובות הרדב"ז "ועיין עלה דאנא דלאי לך חספא ואת תשכח מרגניתא" ("עיין עוד על כך שהכשרתי את פרטי הסוגיה ותמצא").
ובדומה לכך בתשובות הריב"ש "...וכל הדרכים האלו בה איני רוצה לסמוך על דעתי, אמנם אם יראה בעיניך עם משכילי עירך שאפשר לסמוך בזה לחוש לעגון האשה, עשה כטוב בעיניכם דאנא הא דלאי לך חספא (אני רק פרשתי את הצדדים אך איני סומך על עצמי לפסוק הלכה)".
אי ידיעת החוק, או בשמה המשפטי: "טעות במצב משפטי", היא טענת הגנה במשפט הפלילי לפטור אדם מאחריות למעשה פלילי, לאור העובדה שלא ידע או שלא הייתה לו דרך לדעת שמעשהו איננו חוקי.
שיטות משפט רבות, בהן המשפט הישראלי אינן מכירות בטענה זו וקובעות ש"אי-ידיעת החוק אינה פוטרת", כלומר, אדם לא יוכל לחמוק מאשמה למעשה פלילי שביצע בטענה שלא ידע את החוק הנוגע לאותו מעשה.
הסיבה לכך היא "חזקת ידיעת הדין", כלומר ההנחה שהחוקים מבוססים על נורמות אנושיות טבעיות שאמורות להיות ידועות לכל אדם גם מבלי היכרות עם החוק הספציפי.
לפי הגישה הרווחת בחקר המשפט העברי, לרוב הוא אינו מקבל את חזקת ידיעת הדין, אלא דורש התראה כתנאי להפעלת ענישה פלילית, כדי להבטיח את ידיעת החוק על ידי העבריין.
עם זאת, ישנן עבירות חריגות בחומרתן שניתן להעניש עליהן גם ללא התראה, מתוך הנחה שכל אדם מכיר בכך שמבחינה אנושית הן מהוות עוול מוסרי.
מן המשנה והתלמוד עולה שהמשפט העברי מאפשר ענישה גופנית כגון מוות ומלקות על ידי בית דין (להבדיל ממיתה בידי שמיים) רק אם בוצעה התראה לפני עשיית העבירה, כלומר ששני עדים הודיעו לעבריין שהמעשה אותו הוא מבצע אסור, וכן ציינו בפניו את העונש שיוטל עליו אם יעשה אותו.
העבריין אף צריך לאשר שהוא יודע שהוא עובר עבירה ומודע לעונש שעתיד להיות מוטל עליו.
גם ביחס לנידוי הרמב"ם קובע שאין מנדים אדם אם לא ידע על קיומה של העבירה, ולעיתים, גם בעונשים ממוניים על עבירה, דוגמת קנסות, נדרשת ידיעתו של העבריין.
בתלמוד בבלי מובאת דעת רבי יוסי ברבי יהודה ש"לא ניתנה התראה להבחין בין שוגג למזיד", כלומר שמטרת ההתראה היא לוודא שהנאשם אכן ידע את החוק והעונש שיוטל עליו, ובלעדיה הוא יכול להגן על עצמו בטענה שלא ידע שמעשהו אסור.
על פי זה פוסק רבי יוסי שההתראה אינה נדרשת כאשר העבריין מוכר כתלמיד חכם שוודאי בקי בהלכה, ואילו לדעת חכמים ההתראה נדרשת גם כאשר העבריין הוא תלמיד חכם.
הרמב"ם פסק כחכמים, אולם השתמש בנימוק של רבי יוסי, "שלא ניתנה התראה אלא להבחין בין שוגג למזיד".
הגישה הרווחת בנושאי כליו של הרמב"ם היא שלדעתו ההתראה נדרשת גם בתלמיד חכם אף על פי שהוא אמור לדעת את ההלכה, מפני שהוא יכול לטעון ששכח אותה בשעת המעשה, או שטעה במצב הדברים.
משיטת הרמב"ם עולה שגם לדעת חכמים מטרת ההתראה היא לוודא שהנאשם ידע את החוק, ובהתאם לכך חוקרים רבים סבורים שבמשפט העברי טענת אי ידיעת החוק פוטרת את הנאשם מענישה פלילית כיוון שככלל, המשפט העברי אינו מכיר בחזקת ידיעות הדין.
גם במקרים החריגים בהם בית הדין מפעיל ענישה פלילית בלא התראה, הוא מוודא קודם כי הנאשם ידע את הדין.
למשל, ניתן לענוש מסית לעבודה זרה ללא התראה, אך צריך שיתברר לבית הדין בדרך אחרת שהוא היה מזיד והכיר את איסור עבודה זרה.
חריגים – הכרה חלקית בחזקת ידיעת הדין
מאחר שלדעת רוב הפוסקים, תפקידה של דרישת ההתראה הוא לוודא את ידיעת הדין, הרי שכאשר מדובר בעברות על נורמות יסוד, עבירות מסוג "רע כשלעצמן" (mala per se), אשר הם מעשים האסורים מטבעם, מתקיימת חזקת ידיעת הדין, ולא נדרשת התראה כתנאי לענישה.
דוגמאות לעבירות מסוג "רע כשלעצמן" אשר אינן מצריכות התראה:
עדים זוממים הם עדי שקר אשר העידו על אדם שביצע עבירה מסוימת, שעה שישנה עדות כנגדם לפיה בשעת המעשה נשוא העדות הם שהו במקום אחר.
העונש המוטל על אותם עדים הוא העונש שהתכוונו שיוטל על האדם מושא עדותם.
על מנת להענישם בעונש זה לא נדרשת התראה.
לפי רבי שמעון שקופ, עדות שקר המכוונת להרע לשווא לאדם אחר, היא מעשה המנוגד לנורמה אנושית בסיסית, ולכן עדים זוממים נענשים על עצם הרצון להרע לאחר, גם אם לא ידעו שהמעשה אסור על פי החוק.
אישה איש שזינתה, היא אישה נשואה שקיימה יחסי אישות עם גבר שאיננו בעלה.
אם עשתה כן במזיד, היא נאסרת לבעלה בעוד אם עשתה זאת בשוגג, היא מותרת לבעלה.
לדעת מהרי"ק, שוגג מתייחס לטעות במצב דברים ולא לטעות במצב המשפטי.
דהיינו, אישה שזינתה מתוך טעות במצב דברים ('כגון שהיא סבורה שהוא בעלה ונמצא שהוא אדם אחר') תיחשב לשוגגת ולא תיאסר לבעלה.
מנגד, אישה שסברה שהזנות מותרת מבחינה הלכתית תיחשב למזידה.
לדברי המהרי"ק, הסיבה לכך היא שעבירת הזנות היא בגדר מעשה האסור מטבעו, ולכן ניתן להניח לגביה כי העובר עליה מקיים את חזקת ידיעת הדין.
שבע מצוות בני נח הן מצוות שע"פ חז"ל נצטוו עליהם הגויים, והן נחשבות לנורמות יסוד טבעיות.
לכן העובר על שבע מצוות בני נח נענש גם ללא התראה וגם אם ידוע לנו בוודאות שלא הכיר את החוק, "מפני שהיה לו ללמוד ולא למד".
לדעת חלק מהפוסקים, הרמב"ם מתייחס לאיסורי רצח או אשת איש כדוגמאות בלבד, אולם עמדתו העקרונית היא שלא תתקבל טענת אי ידיעת הדין על ידי בן נח לגבי כלל שבע מצוות בני נח.
טעות בלתי נמנעת באורח סביר
במשפט הישראלי, מעגן, כאמור, את חזקת ידיעת הדין, ומסייג את החזקה, בקובעו שהיא לא תחול במקום בו הטעות במצב המשפטי הייתה "בלתי נמנעת באורח סביר".
במשפט העברי, נדרשת ידיעתו של העבריין על קיומה של העבירה כתנאי לענישתו, למעט עבירות על נורמות מוסריות בסיסיות כמו ניאוף או רצח.
בעברות אלו, לא תעמוד לעבריין הגנה של טעות בלתי נמנעת באורח סביר, משום "שהיה עליו ללמוד ולא למד".
מנגד, ההגנה הנזכרת תחול בעבירות שאינן מתייחסות לנורמה אנושית בסיסית.
בעבירות אלו, מי שטעה טעות סבירה וחשב שאין במעשה שעשה משום עבירה, עשוי להיות פטור מן העונש, לפי דעות מסוימות.
כך, למשל, נחלקו ראשונים באשר לעונשו של "תינוק שנשבה": אדם שנשבה בין הגויים כאשר היה תינוק, ולכן לא ידע מעולם על איסור שבת.
הרמב"ם סבור שטעות בדין בנסיבות אלה היא סבירה, ולכן העבירה תוגדר כשגגה (ותחייב קרבן חטאת).
לדעתו, בנסיבות אלה הטעות בדין היא הכרח ואילוץ, ולכן עובר העבירה נחשב לאנוס ופטור לגמרי (לרבות פטור מקרבן).
אף כי דרישת ההתראה נצרכת לצורך ווידוא ידיעת הדין על ידי העבריין, העובדה שאדם לא הותרה בטרם ביצוע עבירה, אין משמעותה פטור מוחלט מאחריות פלילית, אלא רואים את העבריין כשוגג, בהתאם לדין הרלוונטי ולרמת האשמה.
לעיתים, עלולות להיות לכך תוצאות חמורות יותר מאשר הרשעה במזיד.
כך, למשל, ההורג אדם מבלי שידע שאסור להרוג, נחשב "קרוב למזיד", ולכן אינו זכאי להגנת עיר המקלט.
מנגד, לא ניתן להעמידו לדין.
כך, הוא נאלץ לשהות מחוץ לעיר המקלט, תוך שהוא נתון לחסדיו של גואל הדם, כדברי הרמב"ם:
ענישה פלילית ללא צורך בהתראה
פעמים שניתן להטיל עונש כמזיד, גם בהיעדר התראה, מכח דין המלכות, תקנות הקהל וכהוראת שעה.
הרמב"ם מכיר בסמכותו של מלך ישראל להעניש אדם שעבר עבירה, אף שלא שהותרה קודם לכן, לצורך שמירה על הסדר הציבורי:
הרמב"ם סבור שגם לבתי הדין מוענקת סמכות ענישה ללא התראה, מכוחה של הוראת שעה:
בימינו, לדעת רבים מהפוסקים סמכות המלך בדין הפלילי מצויה בידי ממשלת ישראל הנבחרת:
"וחוץ מזה נראים הדברים, שבזמן שאין מלך, כיון שמשפטי המלוכה הם ג"כ מה שנוגע למצב הכללי של האומה חוזרים אלה הזכויות של המשפטים לידי האומה..."
כך, שלדעת אותם פוסקים, לממשלה סמכות להעניש גם ללא צורך בהתראה, מכח חזקת ידיעת הדין שהתקבלה בחוק.
בדומה לסמכות בית הדין לענוש ללא התראה כהוראת שעה, יש סמכות דומה למנהיגי הקהל לתקן תקנות קהל שמאפשרות ענישה ללא התראה:
"...מי שעומד על תקוני מדינה אינו דן על הדינים הכתובים בתורה ממש אלא לפי מה שהוא צריך לעשות כפי השעה ברישיון הממשלה...
שאין בית דין מלקין אלא אחר התראה.
אלא שבכל אלו הדברים אינם אלא בבית דין הנוהגין ע"פ התורה..."
אחרונים השליכו את האפשרות האחרונה על חקיקת הכנסת:
"ואם כח כזה היו לראשי קהלות בגולה, ושהיו רק נבחרי קהלה אחת, על אחת כמה וכמה שישנו הסמכות המלאה לנבחרי עם כולו כאן בארצנו בהתאספם יחד במושב הכנסת שלהם..."
כך, שלדעת האחרונים, גם הכנסת מוסמכת אפוא להפעיל ענישה פלילית אף בלא דרישת התראה, מכוחן של תקנות קהל.
אי ירוק בים הוא אלבום האולפן השישי והאחרון של הזמרת הישראלית יעל לוי.
הוא יצא לאור באפריל 2011 בהוצאת חברת התקליטים היי פידליטי.
באפריל 2011 הוציאה לוי אלבום כפול ראשון בשם "אי ירוק בים".
בתקליטור הראשון הופיעו חידושים ללהיטיה הגדולים – "אי ירוק בים", "אל תקנה לי ורד", "לך לאן שתלך" ו"בלדה לנאיבית".
התקליטור השני הכיל שירים חדשים בשיתוף פעולה עם המוזיקאית ורד קלפטר.
העיבודים בחלק השני היו מינימליסטיים, והתבססו על שירה, גיטרה וקולות בלבד.
אי חצי ירח הוא אי זעיר, השוכן במצר מקפארליין, 1.35 ק"מ מצפון לחצי האי בורגס שבאי ליווינגסטון, איי שטלנד הדרומיים, שבאזור חצי האי האנטארקטי.
על האי שוכן בסיס קמרה הארגנטיני, הוא נגיש רק בדרך הים או באמצעות מסוק, ואין בו שדה תעופה משום סוג.
הבסיס הימי פעיל לעיתים במהלך הקיץ, אך סגור במהלך החורף.
אי חצי ירח הוא סדרה של טומבולי המקשרים איים בעלי סלע אם וולקני.
קצהו הצפוני של האי, רכס סדלבק, מורכב מאנדזיט חודר מסוף תור היורה ועד ראשית תור הקרטיקון.
ליד הבסיס הארגנטינאי קיימת חדירה של טונליט מראשית הקרטיקון ועד ראשית תור השלישון.
ליד מושבה של פינגווין רצועת-הסנטר המסלע הוא חדירות של גברו מאותו טווח זמן.
הקצה הצפון-מזרחי של האי מורכב מלבה של אנדזיט מסוף תור היורה ומראשית תור הקרטיקון.
הטומבולי המקבילים הם תוצאה של התרוממות איזוסטטית בתר-קרחונית של האזור לאחר נסיגת כיפות הקרח של הפלייסטוקן.
על אף צורתו, אין כל עדות לכך שאי חצי ירח היה אי פעם מכתש וולקני.
סוגי הצמחייה שמצויים באי כוללים כמה מיני חזזית וטחבי עלים וכן עשב אנטארקטי .
האי הוגדר כאזור ציפורים בעל חשיבות על ידי BirdLife International בשל היותו משכן למושבת עופות של כ-100 זוגות של חמסן דרומי.
ציפורים אחרות המקננות באי כוללות את פינגווין רצועת-הסנטר (2,000 זוגות), שחפית אנטארקטית (125 זוגות), שחף הקלפ (40 זוגות), יסעורון וילסון, יסעורון טרופי, יסעור הכף, חמסן חום, כיאוניס לבן וקורמורן קיסרי.
כלב ים ודל ודוב ים אנטארקטי רובצים על החופים.
תועדו גם פרטים של פיל ים דרומי.
לווייתנאים נראו מסיירים לאורך החופים.
האי משמש כנקודת עצירה לספינות שיט אנטארקטיות, כששיא עונת הביקורים הוא במהלך החודשים נובמבר עד מרץ.
קיים שביל הליכה באורך של 2 ק"מ בחלק הדרומי של האי שמאפשר לתיירים להגיע לקרבת בעלי החיים (בעיקר פינגווין רצועת-הסנטר והחמסנים), ומסביב לנוף ההררי מסביב הצופה על האי ליווינגסטון ועל האי גריניץ'.
מסלול השביל מתחיל בצד הדרומי של מפרץ המגנטודה , נמשך מערבה לאורך החוף עד לבסיס קמרה, ואז פונה צפונה לאורך קצה מפרץ המגנטודה, ובסופו של דבר עולה צפון-מערבה לפסגת גבעת קסניה .
בספטמבר 2010 הוסיפה גוגל דימוי של גוגל תצוגת רחוב של אי חצי ירח בשירותי Google Earth וגוגל מפות שלה.
משמעות הרחבה זו הייתה שכל שבע היבשות מופיעות בשירות.
בשל העובדה שבאי אין כבישים, התמונות נלקחו ממצלמה על חצובה.
ניתן לראות בבירור את הצל שמטיל הצלם אם מסיטים את התמונה או מביטים כלפי הקרקע.
אי צ'ינג (בסינית: 易經, פין-יין: yì jīng, תעתיק מדויק: אִי גִ'ינְג, "תורת השינויים" או "ספר התמורות") הוא ספר פילוסופי ומיסטי, המספק עצות להתלבטויות בחיים, בעזרת מיפוי דפוסי שינויים בחיים בעזרת טריגרמות.
הספר הוא אחד מ"חמשת ספרי המופת" והוא שימש הן כאורקל (כלומר אמצעי מיסטי לניבוי עתידות), והן ככלי לקבלת החלטות בנושאים שונים.
זהו אחד הכתבים העתיקים מבין הקלאסיקות הסיניות, והוא כנראה נכתב בתקופת שושלת ג'ואו המערבית כמדריך ניבוי.
לאחר מכן, במחצית השנייה של האלף הראשון לפני הספירה, הספר התפתח לטקסט קוסמולוגי עם פרשנויות פילוסופיות.
במאה השנייה לפני הספירה כבר נכלל בתוך חמש הקלאסיקות בסין.
בין המאות ה-18 והעשרים, הספר היה בעל השפעה חשובה במערב על הבנת הפילוסופיה המחשבתית של מזרח אסיה.
השפעתו על התרבות הסינית ענפה ורבה, והוא שימש את התרבות הסינית לקבלת החלטות כמעט בכל נושא ותחום שאפשר להעלות על הדעת.
ליבת האי צ'ינג היא טקסט נבואי הנקרא "ג'ואו אי" (周易) מממלכת ג'ואו המערבית.
חוקרים מודרניים מציעים לתארך את הטקסט בצורתו כיום בין המאה העשירית לפנה"ס למאה הרביעית לפנה"ס.
משמעות השם היא השינויים ("אי") של שושלת ג'ואו.
ה"שינויים" מיוצגים על ידי טרנספורמציה של הקסגרמה אחת לאחרת (על ההקסגרמות ראו להלן).
קיימת אטימולוגיה עממית שבה הסימן "אי" (易) מורכב מאלמנטים של השמש והירח המרכיבים את מחזור היום.
חוקרים מודרניים סבורים שהסימן מגיע מתמונה של שמש היוצאת מבין העננים או מכלי ההופך לכלי אחר.
מבחינה מסורתית, הג'ואו אי קשור לשליט האגדי פו שי.
על פי המסורת, פו שי התבונן במחזוריות היקום ובנה על סמך זה שמונה רצפים של שלשות הנקראים "בָּה-גְווָה" ("שמונה הדיאגרמות", ובסינית: 八卦).
מעניין לציין שהג'ואו אי לא מזכיר את המסורת הזאת, ואף לא מספר על מקורו עצמו.
כיצד עובדת הפילוסופיה של האי צ'ינג
האי צ'ינג קיבל פירושים שונים בפילוסופיה הסינית (למשל, של קונפוציוס וואנג בי), אך אף על פי שהשיטה לקבלת תשובה היא אקראית, ישנה הנחת יסוד באי צ'ינג והיא שזמנים שונים מביאים שינויים שונים, לכן העצות שלו מעורפלות למראית עין, דינמיות, וניתנות למגוון פירושים במגוון נושאים שונים, כל שואל בהתאם למצבו.
העצה של האי צ'ינג מכוונת גם למעשה פיזי וגם למעשה מחשבתי (כגון דרך מסוימת שצריך לחשוב בה, או התייחסות מחשבתית מסוימת לדברים) אך מכיוון שזמנים שונים מביאים שינויים שונים העצה תקפה ברוב הפעמים רק לתקופה מסוימת עד לתקופה הבאה שמצריכה אמצעים שונים למצב שנמצאים בו.
בהתאם, על השואל לתת לתשובה שלו להוביל אותו בדרך אינסטינקטיבית וגם לפרש אותה בדרך אינטלקטואלית כיוון שהאי צ'ינג מחבר בין שניהם (מיסטי או פילוסופי).
הספר מחולק לשישים וארבעה פרקים; כל פרק מתאר מצב או תופעה מסוימת המסמלים את התשובות לשאלות המוצגות בפני האורקל.
כל אחד מהפרקים מחולק לארבעה חלקים חוזרים על עצמם המשפט, הביאור, הסמל ופירושי הקווים.
היחידה הבסיסית של הג'ואו אי היא שישיית קווים (או הקסגרמה) המסודרים אחד מעל השני.
השישייה עצמה נקראת בסינית "גְווָה" (卦).
כל אחד מהקווים יכול להיות קו רציף (מכונה גם קו יאנג) או קו שבור (מכונה גם קו יִין).
בסינית, כל קו נקרא "יָאו" (爻).
כל קו, רציף או שבור יכול להיות קבוע או משתנה, כך שלכל קו יכולים להיות ארבעה מצבים: רציף קבוע, רציף משתנה, שבור קבוע ושבור משתנה.
כאמור, כל שישייה מכילה שישה קווים שכל אחד עשוי להיות בארבעה מצבים.
הקווים מסודרים בסדר עולה מהקו הראשון התחתון (מכונה גם "תחתית") לקו השישי העליון המכונה פסגה.
אפיון השישייה נקבע על ידי סדר הקווים השבורים והרציפים.
לדוגמה: בשישיה "התקדמות" (שישייה מספר 35, "גִ'ין", בסינית: 晉, בפין-יין: jìn) המופיעה בצד השמאלי העליון של הדף, הקו בתחתית הוא קו שבור ואילו הקו בפסגה הוא קו רציף.
בטרמינולוגיה של האי צ'ינג יש לקווים שונים גם שמות נוספים.
הקו הרציף מכונה לעיתים גם "תקיף" ואילו הקו השבור מכונה גם "כנוע".
הקו החמישי מלמטה הוא הקו החשוב ביותר בשישייה והוא מאפיין האם השישייה נחשבת לשישיית יין או לשישיית יאנג.
הקו הזה מכונה "שליט השישייה".
כל שישיית קווים באי צ'ינג מחולקת לשתי קבוצות של שלושה קווים, עליונה ותחתונה, המכונות השלשות המרכיבות.
כיוון שכל שלשה היא רצף של שלושה קווים שכל אחד מהם יכול להיות או רציף או שבור, ישנם 23=8 סוגים של שלשות כאלו.
לכל אחת משמונה השלשות ניתנו שם ומשמעות, כפי שניתן לראות בתמונה משמאל.
כיוון שכל אחת מהשלשות יכולה להיות עליונה ותחתונה בשישייה, מספר האפשרויות לשישיות הוא 82, כלומר שישים וארבע שישיות.
להלן מפורטות שמונה השלשות השונות של האי צ'ינג:
כאמור, כל אחת משישיות הקווים מכונה בשם מסוים המאפיין אותה.
בנוסף לשם, מאפיין את השישייה גם משפט קצר, המרחיב את משמעות שם השישייה.
לדוגמה נוכל להתייחס לשישייה חן (בסינית: פי, השלשה קן מעל השלשה לי).
משמעות שם השישייה בסינית הוא קישוטים או התקשטות.
כשידוע רק שם השישייה, יכולים להיות לתשובת האורקל פירושים רבים מאוד, אבל לשישיות באי צ'ינג ישנן גם משפט והמשפט של השישייה חן הוא
כאן, המסר המועבר באמצעות האורקל הופך להיות ברור יותר ומתייחס באופן מפורש לעיסוק בטפל או שמירה על פרופיל נמוך, הכל לפי ניסוח השאלה לאורקל.
כל שישיית אי צ'ינג מתאפיינת גם בפירוש ייחודי על המשפט שלה.
הפירוש הוא, ניסיון להסביר את ההנחיות הלאקוניות, המצויות במשפט באופן שתהיינה יותר ברורות.
לדוגמה הפירוש של השישייה מספר 21 "נגיסה" (噬嗑, ובפין-יין: shì kè) הוא:
לכל שישיית אי צ'ינג ישנו גם "סמל", שהוא משפט קצר המופיע לאחר הפירוש, והמשפט הזה מייצג את שתי השלשות המרכיבות את השישיה ואת ההתנהגות הראויה ל"איש המעלה" בהתחשב בנסיבות אותן מתארת השישיה.
לדוגמה בשישיה מספר 35 (晉, ובפין-יין: jìn) שנוצרת משלשת "אש" מעל שלשת "אדמה", ה"סמל" מנוסח כך:
לכל קו רציף או שבור ישנם שני מצבים:
כשכל ההטלות יוצרות קווים קבועים, השישייה המתקבלת היא התשובה הסופית לשאלה.
במקרה שקו אחד או יותר משתנה, כל השישיה משתנה לשישייה אחרת.
כאשר הקו הראשון של השישייה (שמיים, בסינית: 乾, ובפין-יין: qián) הוא קו משתנה, היא הופכת לשישייה מספר 44 (姤, בפין-יין: gòu, ובעברית: פגישה או התוודעות).
כשזה קורה חל שינוי מהותי בתוצאת הקריאה.
לכל אחד מששת הקווים המשתנים בכל אחת משישים וארבע השישיות פירוש משלו המתאר את אופן השינוי של השישיה המקורית.
פירוש זה לכל קו בדרך כלל יהיה מאוד נקודתי, לכן נהוג להגדיר מצב בו ישנו בקריאה קו משתנה יחיד כ"קריאה מדויקת".
נשאלה השאלה "האם לעבור דירה?"
התשובה שהתקבלה היא שישיה מס 3 (屯, ובפין-יין: zhūn), שהקו השלישי שלה הוא קו שבור משתנה.
השישייה המקורית נקראת "קשיים בהתחלה" והיא נחשבת לשישייה מעודדת שבאמצעותה מציע האורקל לשואל שלא יתרגש מבעיות שצצות בדרכו כשהוא מנסה לבצע איזו משימה.
ברגע שהקו השלישי בשישייה הוא קו משתנה, התמונה מתהפכת.
זהו נוסח הקו השלישי המשתנה בשישייה השלישית:
כאן האורקל ממליץ לשואל לא להתקדם בתוכניתו לעבור דירה, כאשר אלמלא הופיע הקו המשתנה, הייתה התשובה מעידה על כך שמעבר הדירה הוא רעיון טוב, על אף שמדי פעם צצות בעיות.
בגלל השתנות הקו השלישי של השישיה השלישית ("קשיים בהתחלה") מקו שבור לקו שלם, השישיה כולה משתנה והופכת לשישיה מספר 63 ("לאחר הסיום", בסינית: 既濟, בפין-יין: jì jì) שמעידה על חוסר מעש ולעיתים על בלבול ואי בהירות.
המסורות הסיניות מספרות כי מקור האי צ'ינג בשיטת ניבוי פרימיטיבית של חבורות ציידים פרהיסטוריים.
לפי אותם מקורות, לשבטים הקדמונים הייתה שיטה לגלות האם מסעות הציד הקרובים שלהם יצליחו או ייכשלו.
בשיטה הזו הם היו משליכים שריון של צב לתוך מדורה וממתינים שהוא יתבקע כתוצאה מחום האש.
אם השריון היה מתבקע בחריץ אחד גדול ורציף, המשמעות הייתה שמסע הציד יצליח ואם השריון היה נסדק בכמה מקומות בלי ליצור רצף, אזי סופו של הציד היה להכשל.
באופן זה נקבעו קו היאנג וקו היין שמהווים את אבני הבניין הבסיסיות של האי צ'ינג.
מי שפיתח את השלשות המרכיבות מצירופים של קווי יאנג וקווי יין, היה פו הסי, דמות מיתולוגית שנחשב לקיסר הראשון של סין.
את השישיות ואת המשפט לכל שישייה כתב המלך וון (שושלת ג'ואו), שחי במאה השתים עשרה לפני הספירה.
בנו של וון, הדוכס צ'י חיבר את הפירושים ל"קווים הזזים" בכל שישיה וחתם בכך את גרסתו הבסיסית של "אי צ'ינג".
המלך וון והדוכס צ'י, נחשבים למחברי אי צ'ינג.
החכם הסיני קונג פו דזה (קונפוציוס) כתב ספר ביאורים ופירושים על האי צ'ינג.
ספר זה נקרא "עשר הכנפיים" והוא משולב ברוב הגרסאות בתוך עבודתם של וון וצ'י.