tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לא תמיד ניתן לזהות את הגורם למקרים של אנומליות בנרתיק, ככל הנראה שיבוש בהתפתחות העוברית של הנרתיק כנראה משחק תפקיד משמעותי ואחראי על רוב המקרים של התפתחות האנומליות.
במרבית המקרים, אמצעי דימות הם הכלי היעיל ביותר לאבחון אנומליות בנרתיק.
סריקת אנומליה (סריקת אולטרא-סאונד) עשויה להיות מועילה באבחון אנומליות בנרתיק, במיוחד על-מנת לזהות נוכחות של הפרעות אורוגניטליות, המערבות את מערכת השתן ואיברי המין.
פגמים גנטיים או מטבוליים (חילוף חומרים) דורשים בדיקה נוספת כדי לתמוך באבחנה.
ניתן לבנות 'נאו-וגינה' עבור אותן נשים שאין להן נרתיק.
האנומליה הנרתיקית הנפוצה ביותר היא קרום בתולים לא מחורר.
אנומליות זו מתרחשת לעיתים קרובות מספיק שישנם רופאי ילדים המסוגלים לזהות את האנומליות זמן קצר לאחר הלידה.
תיקון קרום בתולין לא מחורר עשוי להתעכב עד לגיל ההתבגרות.
קרום הבתולים יכול להיות עבה בצורה יוצאת דופן או חסום חלקית על ידי נוכחות של רצועות רקמה סיביות.
קרום בתולין לא מחורר יכול להופיע גם עם חריגות אחרות כגון ספטה.
קרום בתולין לא מחורר יכול להיעקר ממקומו וייתכן שמיקומו אינו במקום בו הוא צפוי.
עלולות להתקיים חריגות אחרות של קרום הבתולים כולל ספטה, שינוי מיקום וקרום בתולים המורכב ממיקרו-פירפורציות.
באופן נדיר יכול לקרוא מצב שבו קרום בתולין כפול קיים.
קרום הבתולים הלא מחורר מטופל על ידי כריתה וניקוז.
לפעמים נותר גבול קטן של רקמת בתולית סביב פתח הנרתיק.
היפרפלזיה מולדת של יותרת הכליה עלולה לגרום להתפתחות לא תקינה של הנרתיק.
אדנוזה נרתיקית היא נוכחות חריגה של רקמת צוואר הרחם והרחם בתוך דופן הנרתיק.
עשרה אחוז מהנשים סובלות ממצב זה ונשארות ללא סימפטומים.
לעיתים רחוקות זה מתפתח לממאירות.
אקסטרופיה Cloacal היא מצב שבו קיימים שני נרתיקים.
אגנזיס בנרתיק או היעדר מוחלט של הנרתיק משפיע על 1 מתוך 5,000 נשים.
ההמיוואגינה היא נוכחות חריגה של נרתיק חלקי המחובר לדופן הנרתיק המתפקד.
ההמיוואגינה אינה נפתחת לנרתיק הרגיל והיא מחוברת לרחם שני לא תקין.
היפופלזיה נרתיקית היא תת-התפתחות של הנרתיק ונמצאת במקרים של תסמונת חוסר רגישות לאנדרוגנית מלאה.
מחיצות נרתיקיות הן מבנים המורכבים מרקמה סיבית החוסמת את הנרתיק.הרקמה משתרעת אופקית, חוסמת או חוסמת חלקית את תעלת הנרתיק או באופן רוחבי בעצם יוצרת שני נרתיקים המתחברים לרחם תקין.
מחיצות יכולות למנוע לזרימת הדם במחזור ולגרום לקיום יחסי מין כואבים, אם כי לחלק מהנשים אין תסמינים.
חריגות נרתיקיות רבות אינן מתגלות בלידה מכיוון שאברי המין החיצוניים יכולים להיראות תקינים.
כירורגי או לא קלואקה מתמשכת סינוס אורוגניטלי מערכת השתן והנרתיק נפתחים לערוץ משותף
ישנן תסמונות מולדות העשויות להופיע עם אנומליות בנרתיק לצד תסמינים חמורים אחרים.
תסמונות מולדות אלו כוללות בין היתר את תסמונת פרייזר, מחסור ב־WNT4 ותסמונת ברדט-בידל.
במקרים בודדים, האנומליות עשויות להתרחש ללא סיבה נראית לעין, ובמקרים אחרים יכולות להופיע כחלק מתסמונת אחרת או מקבץ אנומליות אחרות.
מקורן של אנומליות נרתיקיות רבות נובע מהפרעה בשלב מוקדם של ההתפתחות העוברית של מערכת איברי המין והשתן, כחלק מהשלב האמבריוני (Embryonic Stage).
תורשה עשויה אף היא להוות גורם לאנומליות אלו, כמו גם חשיפה להורמונים וטרטוגנים טרום הלידה.
אנומליות מגבירות את הסיכון להפלה, על אף שהימצאות אנומליה בנרתיק אינה מונעת בהכרח התעברות או היריון מוצלח כל זמן שהשחלות והרחם בעלי תפקוד תקין.
+תסמונתראשי תיבותהפניותתסמונת פרייזרמחסור ב־WNT4תסמונת ברדט-בידלתסמונת ע"ש מקיוזיק-קאופמןתסמונת ע"ש הרלין-ורנר-וונדרליךHWW, OHVIRAהיפרפלזיה מולדת של האדרנלאנומליות מולריאןתסמונת מאייר-רוקיטנסקיקומפלקס OEISOEISקומפלקס אסטרופיה-אפיספדיהEEC
היארעות הופעתם של מומים בנרתיק משתנה מאוד וחלקם ידועים רק ממקרים בודדים שתועדו.
שכיחות הופעתו של קרום בתולין אטום (imperforate hymen) היא 1 ל-1000 מקרים.
האזכור של חריגות בנרתיק וצניחת איברי האגן בתרבויות ובמקומות ישנים יותר.
בשנת 1500 לפני הספירה המצרים כתבו על "נפילת הרחם".
וגם בשנת 400 לפני הספירה ישנם תיעודים של רופאים יוונים לגבי אנומליות בנרתיק.
היפוקרטס תיאר גם את צניחת איברים אחרים החוצה דרך הנרתיק.בשנת 1521 ביצע ברנגריו דה כרפי את הטיפול הכירורגי הראשון לצניחת איברים.
הטיפול שבוצע היה לקשור חבל סביב האיבר שצנח, להדק אותו במשך יומיים עד שהוא כבר לא היה שמיש ולנתק אותו.
לאחר מכן הוחלו יין, אלוורה ודבש על הגדם.
הפניות לגבי קיומן של אנומליות נרתיקיות הקשורות למומים מולריאניים נעוצו עד 300 לפני הספירה כאשר היסטוריון תיאר מקרה של אגנזיס נרתיקית.
בשנת 1823, רופאים אחרים הציעו שניתוח נרתיק עשוי לספק טיפול לצניחת איברי האגן.
בשנת 1830 בוצעה הנתיחה הראשונה של הנרתיק באישה חיה.
תיקוני נרתיק אחרים תוארו בשנת 1834 וטיפול לפעמים בתפירת קצוות של פגם בנרתיק.
בשנת 1859 פתרון להתארכות הנרתיק היה הסרת צוואר הרחם.בשנת 1866 נכנסו לפועל שיטות שדומות לאלו הנהוגות כיום.
ניתוח בדופן הנרתיק הקדמי בשלב זה לא היה חייב לכלול תיקונים בעובי מלא כדי להצליח.
סים פיתח לאחר מכן הליך נוסף שלא הצריך דיסקציה בעובי מלא של דופן הנרתיק.
זמן קצר לאחר זמן זה הוצע כי חיבור מחדש של הנרתיק למבנים תומכים היה מוצלח יותר והביא פחות להישנות.
אותה הצעה הוצעה שוב ב-1976 אך מחקרים נוספים הצביעו על כך ששיעור ההישנות לא היה טוב יותר.
התקדמות נוספת בשנת 1961 החלה כאשר מנתחים החלו לחבר מחדש את דופן הנרתיק הקדמי לרצועת קופר.
בשנת 1955 החלו להשתמש ברשת כירורגית לחיזוק רקמת האגן.
ב-1970 החלו להשתמש ברקמות מחזירים לחיזוק דופן הנרתיק הקדמי בניתוח.
החל משנת 1976 החל שיפור בתפירה יחד עם הסרה כירורגית של הנרתיק המשמש לטיפול בצניחת שלפוחית השתן.
בשנת 1991 החלו להטיל ספק בהנחות לגבי האנטומיה המפורטת של מבני התמיכה באגן לגבי קיומם של כמה מבני אגן ואי-קיומם של אחרים.
לאחרונה, השימוש בתאי גזע, ניתוחים לפרוסקופיים בעזרת רובוט נמצאים בשימוש במהלך כריתת נרתיק וניתוח נרתיק.
אנונימי לגמרי הוא סרט דרמה מוזיקלית ביוגרפית אמריקאי משנת 2024 שבוים על ידי ג'יימס מנגולד על פי תסריט שכתבו מנגולד וג'יי קוקס, המבוסס על הספר "" משנת 2015 מאת אלייג'ה ולד.
הסרט עוקב אחר עלייתו המטאורית של הזמר בוב דילן (מגולם על ידי טימותי שאלאמה) כזמר פולק ועד להופעה השנויה במחלוקת שקיים בפסטיבל הפולק של ניופורט בקיץ 1965, בה החל להשתמש בגיטרה חשמלית ועבר ממוזיקת פולק לרוקנרול.
בינואר 2020 פורסמו פרטים הקשורים להפקה:פורסם כי מדובר בסרט דרמה ביוגרפי אודות דילן, שהתסריט שלו ייכתב על ידי הבמאי ג'יימס מנגולד.
התסריט יתמקד בעיקר בתקופה בה עבר דילן לנגן בגיטרות חשמליות.
עוד פורסם שלדמותו של דילן לוהק טימותי שאלאמה ושם הסרט יהיה "Going Electric".
באוקטובר 2020, צלם הקולנוע פדון פאפאמייקל, שהופקד על צילומי הסרט, אמר שייתכן והפקת הסרט תבוטל בעקבות התפרצות מגפת הקורונה.
למרות הקשיים בהם נתקלה ההפקה, בתקופה הזו שאלאמה חקר את דמותו של דילן: ביקר במקומות בניו יורק בהם התגורר דילן וגם התייעץ עם ג'ואל קון האמרגן של דילן.
מנגולד גם נפגש עם דילן בנוגע להפקת הסרט, ובעקבות כך אמר שדילן סייע בכתיבת התסריט ובמקביל סיפק הערות לשאלאמה על גילום דמותו.
בריאיון מאוקטובר 2023, אמר שאלאמה שהוא עובד עם אותו צוות של מאמני שירה וכוריאוגרפיה שעבדו עם אוסטין באטלר על הופעתו בסרט אלביס (2022).
בנובמבר 2022, הצהיר שאלאמה שהוא עדיין מעורב בהפקת הסרט ומתכונן באופן פעיל לגלם את דמותו של דילן, לאחר שדווח כי הפרויקט תפס שוב תאוצה לאחר הפסקה.
בפברואר 2023, נמסר כי שם הסרט הוא "A Complete Unknown", ושמנגולד יתחיל לעבוד על הפרויקט לאחר סיום צילומי הסרט "אינדיאנה ג'ונס וחוגת הגורל".
באפריל 2023 פורסם שמוניקה ברברו במשא ומתן על גילום דמותה של ג'ואן באאז.
לצורך ביצוע התפקיד ברברו לקחה שיעורי שירה ונגינה בגיטרה.
במאי 2023 פורסם שאל פנינג תגלם את סילבי רוסו, דמות בדיונית המבוססת על דמותה של סוז רוטולו, ובמקביל הודיע מנגולד כי את התפקיד של פיט סיגר יגלם בנדיקט קמברבאץ'.
ביולי 2023, אמר מנגולד שהסרט לא יהיה בהכרח סרט ביוגרפי מסורתי אודות דילן, אלא יהווה יותר "דרמת אנסמבל" בנוסח רוברט אלטמן.
במקביל, נמסר על ליהוקם של בויד הולברוק וניק אופרמן לצוות השחקנים.
באוקטובר 2023, נמסר על ליהוקו של פי.
בינואר 2024, נודע כי אדוארד נורטון יחליף את קמברבאץ' בתפקיד פיט סיגר בעקבות אילוצי זמינות של קמברבאץ'.
במרץ 2024, פורסמו יהוקים נוספים לסרט: סקוט מקניירי, דן פוגלר וצ'רלי טאהן.
באפריל 2023 מנגולד אמר שצילומי הסרט יתחילו בסביבות אוגוסט 2023 בניו יורק ובמונטריאול.
תחילת הצילומים נדחתה עקב שביתת אמני הטלוויזיה והרדיו ביולי 2023. בתחילת 2024, זמן קצר לאחר סיום השביתה, נודע כי צילומי הסרט עתידים להתחיל בשלהי מרץ 2024, וצפויים להתקיים ברחבי ניו ג'רזי.
בסופו של דבר, החלו הצילומים ב-16 במרץ 2024, והסתיימו בתחילת יולי 2024.
הסרט ראה אור בארצות הברית בדצמבר 2024 ובבריטניה ובאירלנד בינואר 2025.
באוקטובר 2024, יצא לאור הטריילר הראשון של הסרט, ובו שאלאמה שר את השיר "Like a Rolling Stone" כשהוא מגלם את הרגע שבו דילן עובר מגיטרה אקוסטית לחשמלית.
באפריל 2025 הסרט חצה את רף 138 מיליון דולר בהכנסות גלובליות ומדורג במקום השביעי ברשימת סרטי הביוגרפיה המוזיקליים הרווחיים ביותר בכל הזמנים.
מייטלנד, דונלד סילבסטר, טד קפלן, פול מאסי ודייוויד ג'יאמרקועיצוב התלבושות הטוב ביותראריאן פיליפס
הדבר הוכחש על ידי מנכ"ל חברת החשמל שטען כי מדובר בתקלה טכנית בתחנת הכוח חיפה.
עם זאת, אנונימוס סודאן תוקפים גם מטרות מערביות שלהן אין קשר לישראל.
יחידת מודיעין לאיומים Truesec טוענים כי הקבוצה לא שייכת לאנונימוס, ולמעשה, שייכת לרוסיה, שמנסה למנוע את כניסתה של שוודיה לארגון נאט"ו.
גם ביחידת המודיעין CyberCX טוענים כי הקבוצה מופעלת מטעם גורמים רוסיים.
המטרות של אנונימוס סודאן משתנות, אך הם בדרך כלל תוקפים אתרים ותשתיות מערביות שמשתפות פעולה עם אוקראינה, ולכן, רוב המומחים בתחום הסייבר טוענים כי מקורה של הקבוצה היא דווקא ברוסיה.
הקבוצה מתעסקת בעיקר בהתקפות מניעת שירות (DDoS).
אנונימוס סודאן החלו לתקוף את ישראל לאחר טבח שבעה באוקטובר בשלל שיטות.
עם זאת, הם גם ממשיכים לתקוף גורמים, תשתיות ואתרים מערביים.
בפברואר 2023, הקבוצה תקפה מספר אתרים שוודים ודנמרקים במתקפת DDoS, וזאת בשל תקרית בה חבר פרלמנט שוודי שרף את ספר הקוראן.
במרץ 2023, הקבוצה תקפה ביחד עם Killnet מספר בתי חולים, שדות תעופה ואוניברסיטאות באוסטרליה.
ב-14 באפריל 2023, ביום קודס הבינלאומי, הקבוצה פגעה בתשתיות של: דואר ישראל, בנק לאומי לישראל, בנק דיסקונט, בנק מזרחי טפחות, בנק מרכנתיל, הבנק הבינלאומי, בנק אוצר החייל, בנק מסד.
בנוסף, הקבוצה הקריסה את אתר החדשת N12 ואפליקציית צבע אדום.
ב-23 באפריל 2023, ביום העצמאות הישראלי, הקבוצה הקריסה מספר אתרים ישראלים, בהם: מעריב, וואלה, אתר משרד הבריאות הישראלי ואתר השב"כ
ב-27 באפריל 2023, הקבוצה טענה כי הייתה מאחורי שיבושים שהתרחשו במערכת החשמל בישראל.
בתחילת מאי 2023, הקבוצה החלה לנהל קמפיינים נגד ארצות הברית, כדי למחות על התערבותה האפשרי במלחמת האזרחים הסודנית.
במאי 2023, הקבוצה טענה כי הצליחה לשבש את מערכת ההתרעה של פיקוד העורף.
ביוני 2023, Anonymous Sudan ועוד מספר קבוצות, איימו לתקוף תשתיות בנקאיות קריטיות מסיבות הקשורות למלחמת אוקראינה-רוסיה.
באוגוסט 2023, הקבוצה פרצה לטוויטר, על מנת להלך אימים כנגד אילון מאסק, שרכש את החברה.
באוקטובר 2023, הקבוצה הכריזה מלחמה על ישראל, פגעה במספר תשתיות ואף הקריסה את אתר הניו יורק טיימס.
בדצמבר 2023, הקבוצה הצליחה לשבש את האתר ChatGPT השייך לחברה OpenAI.
בינואר 2024, הקבוצה תקפה תשתיות של נמלים ישראלים.
אנומליית טמפרטורה (או אנומליה בטמפרטורה) מתייחסת להפרש טמפרטורה (חיובי או שלילי) ביחס לערך בסיס או ייחוס, שבדרך כלל נבחר כממוצע טמפרטורות על פני תקופת ייחוס או בסיס מסוימת.
במדעי האטמוספירה, הטמפרטורה הממוצעת מחושבת לרוב על פני תקופה שנמשכת לפחות 30 שנים, על פני אזור גאוגרפי הומוגני, או באופן גלובלי על פני כל כדור הארץ.
טמפרטורות מתקבלות מתחנות מזג אוויר יבשתיות וימיות, או מוערכות על סמך נתוני לוויינים מטאורולוגיים.
אנומליות טמפרטורה (Anomaly (natural sciences) (אנ')) ניתנות לחישוב על סמך מערכי נתונים של טמפרטורות אטמוספיריות (Atmospheric temperature (אנ')) בקרבת פני השטח ובשכבות העליונות באטמוספירה, או טמפרטורות פני הים.
אנומליות טמפרטורה הן מדד להשוואת טמפרטורות ביחס לטמפרטורת ייחוס, אשר לרוב מחושבת כממוצע טמפרטורות לאורך תקופת ייחוס, הנקראת לעיתים "תקופת בסיס".
רשומות טמפרטורת פני השטח הגלובלית הממוצעת מוצגות בדרך כלל כאנומליות ולא כטמפרטורות מוחלטות.
שימוש בערכי ייחוס שחושבו עבור אזורים שונים במהלך אותה תקופת זמן יוצר קו בסיס שממנו מחשבים את האנומליות, כך שהנתונים מנורמלים ומאפשרים השוואה מדויקת יותר של דפוסי טמפרטורה למה שנחשב "נורמלי".
לדוגמה, מערכי נתונים תת-גלובליים עשויים לכלול סדרות זמן עבור היבשה בלבד, הים בלבד, או לפי חצאי כדור הארץ.
אנומליות מספקות מסגרת ייחוס שמאפשרת השוואות משמעותיות יותר בין מיקומים שונים וחישוב מדויק יותר של מגמות טמפרטורה.
שימוש בתקופות בסיס שונות אינו משנה את צורת הגרפים של סדרות הזמן ואינו משפיע על האופן שבו מוצגות המגמות שבתוכן.
לדוגמה, מדיניות ארגון המטאורולוגיה העולמי (WMO) מעודדת שימוש בתקופת בסיס של 30 שנה, בעוד שלעיתים נעשה שימוש בתקופת בסיס האורכת מאה שנים מטעמי פשטות רעיונית, כדי לעקוב אחר ההתפתחות הכללית של הטמפרטורות על פני השטח הגלובלי כולו.
ארגונים מטאורולוגיים שונים השתמשו בתקופות בסיס שונות עבור נתוני טמפרטורת פני השטח הגלובלית הממוצעת, כגון:
אנומליות לבדן אינן מספיקות כדי לאפיין חריגות בערכי טמפרטורה.
סטיית התקן - המסומלת על ידי סיגמא קטנה, σ - מכמתת את מידת השונות של ערכי מערך נתונים .
לדוגמה, וריאציה של יכולות להיות משמעותיות יותר באזור עם טמפרטורות יציבות בדרך כלל ביחס לאזור אחר החווה שונות של , אך מאופיין מראש עם שונות גדולה לרוב.
למטרה זו, אנומליות מוצגות לעיתים קרובות כ'אנומליות סטנדרטיות', כלומר האנומליה מחולקת בסטיית התקן.
לסיכום: הבחירה בתקופת הייחוס קובעת את המיקום האנכי של העקומה על הגרף, והסטייה קובעת עד כמה העקומה "נמתחת" בכיוון האנכי על הגרף.
תחזית מזג אוויר מספרית (Numerical weather prediction (אנ')) מספקת תחזית טמפרטורות לימים או השבועות הקרובים.
ניתן להשתמש בה כדי לחשב אנומליות במהלך תקופות תחזית אלו.
ישנם שני סוגי תחזיות, דטרמיניסטיות והסתברותיות, אשר יניבו תוצאות שונות.
נתונים דטרמיניסטיים הם ערכים המתקבלים מהרצת מודל החיזוי עם תנאי התחלה שנקבעו על סמך נתוני ההתכה (data assimilation).
נתונים הסתברותיים מתקבלים מקבוצות חיזוי, בהן מריצים את המודל (או מודלים שונים) מספר פעמים, כאשר כל הרצה נבדלת מהאחרות בתנאי ההתחלה שעוברים שינוי קל.
אנומליות דטרמיניסטיות הן בעלות סטיית תקן שתלויה רק בהטיה של תחזית המודל.
לעומת זאת, הסטייה והאנומליות ההסתברותיות, שמחושבות מתוך מספר הרצות של המודל (או מודלים שונים), הן בעצמן מבוססות על הסתברויות – כלומר, משקפות את הסבירות להתרחשותן בפועל.
אנורקסיה נרבוזה היא הפרעת אכילה חמורה ומסכנת חיים הגורמת לאובדן משקל משמעותי ובמקרים קיצוניים אף למוות.
המונח "אנורקסיה" מקורו ביוונית ומשמעותו "חוסר תיאבון", אך הוא מטעה, מכיוון שהאדם הלוקה בהפרעה לרוב אינו מאבד את תיאבונו אלא מדכא אותו באופן רצוני.
דימוי הגוף אצל חלק מן האנורקסים מעוות ביותר - הם חווים עצמם שמנים גם כאשר הם סובלים מרזון קיצוני.
הם חוששים מהאוכל ומתקשים להכיל הרגשה של שובע.
הצמצום באכילה גורם לירידה ניכרת במשקל ומשום כך חלק מהחולים הופכים לרזים בצורה קיצונית.
ההפרעה מובילה לקישור הערך העצמי עם המשקל ובשל כך לצמצום באכילה.
עיסוק קיצוני באוכל כמנגנון הגנה כנגד כאב נפשי קיים גם בבולימיה.
אובדן המשקל ותת התזונה עלולים להוביל לסיבוכים רפואיים קשים - רזון קיצוני, הפסקת הווסת אצל נשים, היחלשות המערכת החיסונית וכתוצאה מכך רגישות גבוהה לזיהומים, הפרעות בקצב הלב ודלדול עצם (אוסטיאופורוזיס).
קיימים שלושה קריטריונים בסיסיים לאבחון המחלה על פי ה-DSM-5:
הגבלת כמות המזון הנצרך באופן קיצוני ביחס לדרישות הגוף, מה שמוביל למשקל נמוך באופן משמעותי.
הדרישות הגופניות משתנות ביחס לגיל, המין, המסלול ההתפתחותי והבריאות גופנית.
משקל גוף נמוך באופן משמעותי מוגדר כמשקל שהוא פחות מהמינימום התקין אצל מבוגרים, או אצל ילדים ומתבגרים, פחות מהצפי המינימלי כדי לאפשר גדילה ובריאות תקינה.
פחד אינטנסיבי מעלייה במשקל או מהשמנה, או התנהגות מתמשכת של דחייה וחרדה מעלייה במשקל, אפילו כשהמשקל נמוך באופן קיצוני.
הפרעה בדימוי העצמי הקשורה למשקל או לצורת הגוף הנוכחיים, השפעה מופרזת שלהם על ההערכה עצמית או חוסר הכרה מתמשך בחומרתו של משקל הגוף הנמוך הנוכחי.
בעבר אחד מהקריטריונים היה הפסקת הווסת אצל נשים.
עם זאת, מאחר שההפרעה נצפית אצל יותר ויותר נערות לפני גיל הווסת ואצל גברים, הוחלט להוריד קריטריון זה מהמהדורה האחרונה של ה-DSM.
אנורקסיה מסוג מגביל (Restricting type): תת-סוג זה מתאר מצבים שבהם הירידה במשקל מתרחשת בעיקר באמצעות דיאטות קיצוניות, צומות או פעילות גופנית מוגזמת.
לאנשים הסובלים מסוג זה של אנורקסיה אין אפיזודות של אכילה כפייתית והם לא מבצעים התנהגויות מפצות לאחר האכילה (כמו הקאות יזומות או שימוש לרעה בחומרים משלשלים).
אנורקסיה עם התנהגות מפצה/אכילה כפייתית (Binge-eating/purging type): תת-סוג זה מתאר מצבים שבהם הירידה במשקל כוללת התנהגויות מפצות לאחר אכילה (כמו הקאות יזומות או שימוש לרעה בחומרים משלשלים או חוקנים) או אפיזודות של אכילה כפייתית.
ההתנהגות המפצה יכולה להתרחש לאחר בולמוסי אכילה, אך במקרים אחרים היא תתקיים גם לאחר צריכת מזון סטנדרטית או מועטה.
אנורקסיה נרבוזה לא טיפוסית (Atypical anorexia nervosa): תחת האבחנה הפרעת אכילה שאינה ספציפית (Other Specified Feeding or Eating Disorder), ניתנת כאשר ישנה עמידה בכל הקריטריונים האבחוניים של אנורקסיה נרבוזה, אך למרות אובדן משקל משמעותי, המשקל עדיין נמצא בטווח התקין של המשקל או מעליו.
מעבר בין תתי-הסוגים ובין אנורקסיה לבולימיה נרבוזה הוא שכיח.
במבוגרים, דרגות החומרה מבוססות על מדד מסת הגוף הנוכחי (BMI).
בילדים ובני נוער דרגות החומרה מבוססות על אחוזי BMI.
הטווחים עליהם מבוססות דרגות החומרה מתבססות על הקטגוריות שקבע ארגון הבריאות העולמי לרזון:
אנורקסיה קלה - BMI גדול או שווה ל-17
אנורקסיה מתונה - BMI בטווח 16-16.99
אנורקסיה חמורה - BMI בטווח 15-15.99
אנורקסיה קיצונית - BMI נמוך מ-15
דרגת החומרה עשויה להשתנות בלי קשר ל-BMI על מנת לשקף את חומרתם של סימפטומים קליניים, את מידת המוגבלות ואת הצורך בהשגחה על החולה.
תחילתה של הפרעה זו קשורה לעיתים קרובות עם אירוע מלחיץ.
לפעמים המחלה מתפרצת ללא כל סיבה נראית לעין.
אנשים צעירים עשויים להפגין תכונות לא טיפוסיות כגון הכחשת "פחד מהשמנה".
לצעירים ישנם סיכויים גבוהים יותר לחלות מחלה ארוכה.
לאנשים רבים יש תקופה של שינוי התנהגות אכילה לפני הקריטריונים המלאים עבור ההפרעה.
אנשים אשר מפתחים מהילדות הפרעות חרדה או מציגים אובססיביות ופרפקציוניזם, יהיו בסיכון מוגבר לפתח אנורקסיה.
לאנורקסיה אין גורם אחד והיא נגרמת כתוצאה משילובים של גורמי סיכון שונים.
אחת ההשערות שהוצעו בשנים האחרונות היא שהפרעות אכילה הן סימפטום הישרדותי של פוסט-טראומה מורכבת המצריכה טיפול במקור הטראומה ולא בסימפטום של הפרעת האכילה.
ניתן לחלק את הגורמים המוכרים להתפרצות המחלה לשלוש קבוצות עיקריות:
התעסקות יתר סביבתית באוכל, בדימוי הגוף ובמשקלו.
יחס סביבתי שלילי על אנשים בעלי עודף משקל ורתיעה מעליה במשקל.
יחס סביבתי חיובי על אנשים בעלי גזרה דקה ושאיפה לרזון.
מודלי היופי המציגים רזון קיצוני.
קרבה גנטית לחולים בהפרעות אכילה או בהפרעות נפשיות אחרות.
גנים מסוימים המשפיעים על ויסות הרגשות, משקל הגוף והרעב.
דימוי עצמי ודימוי גוף נמוך.
הפרעות נפשיות נוספות כגון הפרעה אובססיבית קומפולסיבית, הפרעת אישיות גבולית והפרעה פוסט-טראומתית.
השפעת הערכים החברתיים - תרבותיים, בעידן של היום יש משמעות רבה לתחרותיות, הישגיות ומצוינות.
ישנה הצורך בשליטה ושאיפה למראה צעיר יותר, כל אלה מעצימים את הרזון ונותנים חשיבות משמעותית למשקל ולהופעה חיצונית כמדד להצלחה.
ישנם פערים אשר מעמידים את המתבגרים במצב של תסכול תמידי ותחושת כישלון ובגלל זה הם מובלים לירידה בערך העצמי ופגיעה בדימוי הגוף שלהם.
נמצא שהפרעות אכילה בקרב נשים ונערות צעירות נגרם בעיקר מנורמות חברתיות הקשורות להופעה חיצונית ולמשקל.
השפעה של המדיה החברתית, אשר מעבירה מידע המשפיע בקרב בני נוער וילדים.
ברשתות החברתיות ניתנת חשיבות רבה להופעה חיצונית, שגם אם היא לא מציאותית היא יוצרת תחרות סמויה בין בני הנוער ולרוב לא אפשרית להשגה.
התקשורת משפיעה גם באמצעות יצירת חיזוקים חיוביים להתנהגויות לא חיוביות, כמו הדגשה חוזרת על חשיבות הדיאטה וכיצד זה עוזר לבריאות, היא מביאה לדוגמה, מזונות דיאטטיים בפרסומות שונים ומבליטה את משקלן של נשים והבלטה של דמויות אידיאליות רזות.
הגורמים הפסיכולוגיים פעמים רבות הן תוצאה של פגיעה מינית או התעללות והן חלק מהסימפטומים של פוסט-טראומה ופוסט-טראומה מורכבת.
פעמים רבות המקור לטראומה מודחק ולכן לא יודעים שזו הסיבה להפרעה.
זו אחת הסיבות שבגללן קשה להחלים מאנורקסיה - כיוון שקשה מאוד לטפל במקור שהביא להתפרצותה.
גורם נוסף לאנורקסיה הוא חוסר שלמות של אנשים עם גופם.
התהליך מתרחש בהדרגה כאשר בשלב הראשון אדם הופך לא מרוצה מההופעה שלו ומהתחושה הנלוות של נחיתות.
אדם נמצא מדוכא ברוב זמנו ומסתכל על עצמו שעות רבות במראה ומגלה לדעתו ליקויים רבים שצריך לתקן בגופו לדוגמה, לחיים עגולות, רגליים מלאות וכדומה.
בשלב השני לאחר שהוא הבין את הצורך בתיקון הליקויים הוא מתחיל להגביל את עצמו באכילת מזון ומחפש דיאטות שונות.
בשלב השלישי האדם מתחיל להיות רעב ללא הרף, מסרב לאכול וכל הזמן מנסה להפוך את התזונה היומיומית לתזונה מינימלית מאוד.
כתוצאה מכך יש ירידה דרסטית במשקל.
מחלת האנורקסיה מופיעה לרוב אצל נשים צעירות ובמדינות מפותחות.
עם זאת, היא קיימת גם אצל גברים, ובפרט אצל צעירים בגיל העשרה.
המחלה מתפרצת בדרך כלל בגיל ההתבגרות או בגיל הנעורים והשכיחות שלה יורדת לאחר תקופת ההתבגרות.
המחלה מתחילה רק לעיתים רחוקות לפני גיל ההתבגרות או לאחר גיל 40 - אך תוארו מקרים של התחלה מוקדמת ומאוחרת.
ככל הנראה שכיחה יותר האנורקסיה נרבוזה במדינות מפותחות בעלות הכנסה גבוהה, כגון בארצות הברית, מדינות אירופאיות רבות, אוסטרליה, ניו זילנד ויפן, אך שכיחותה ברוב המדינות בעלות הכנסה נמוכה ובינונית אינה ודאית דיה.
אנורקסיה שכיחה יותר בנשים מאשר בגברים - בדרך כלל בשכיחות של 1:10. בשנים האחרונות נרשמה עלייה בשיעור הגברים שלוקים בהפרעה.
במחקרים שנעשו בישראל בקרב מתגייסות - נמצא שחמש מכל 100 מתגייסות לקו בהפרעת אכילה כלשהי.
מספר הלוקים באנורקסיה הכפיל את עצמו מאז שנות ה־60 של המאה ה־20 ונמצא במגמת עלייה.
וברמב"ן שם: "לענת נפש - והם כגון 'פירות העולם עלי'", כלומר שאוסרת על עצמה לטעום מפירות העולם, וכך מבואר בארוכה במסכת נדרים מן התלמוד.
הפרעות אכילה בדרך כלל נפוצות יותר אצל נשים מאשר אצל גברים.
מבחינה מחקרית זהו נתון מוכר, המתבסס על ההנחה שלגברים יש דימוי גוף חיובי לעומת נשים והעיסוקים בדיאטה הוא שולי.
אך בעשור האחרון קיימת עלייה גבוהה בשיעור הפרעות האכילה בקרב גברים.
הסיבה לכך היא, בין היתר, החשיפה המוגברת לאמצעי התקשורת בשנים האחרונות.
ישנן פרסומות המציגות גוף גברי, חטוב ושרירי ושמות דגש על גוף גברי השואף לשלמות.
כיום, גברים רבים מקפידים על לבוש אופנתי, מטפחים את גופם ומנסים לייצר גוף "ייצוגי" ככל האפשר.
ככל שגדל המרדף אחר מראה חיצוני גברי מושלם, כך ניכרת עלייה בשיעור הפרעות האכילה בקרב גברים.
מלבד נערים ונערות, קיימת קבוצה נוספת בסיכון לפתח את ההפרעה והיא ספורטאים.
זוהי תופעה חדשה יחסית ואין עליה ספרות מחקרית רבה.
במקומות מסוימים יש המכנים זאת Anorexia Athletics אף על פי שספורטאים עלולים לפתח גם הפרעות אכילה אחרות שאינן אנורקסיה, לפעמים ברמה תת-קלינית.
הטיפול הפסיכיאטרי מהווה חלק חשוב מאוד בתהליך ההחלמה מהאנורקסיה.
הפסיכיאטר הוא מְרַכֵּז הטיפול של החולה המפנה אותו לקבלת טיפול נפשי ותזונתי, משקלל את חומרת מצב המחלה ואת הצורך להשגחה ולפי קריטריונים אלו מחליט על המסגרת המתאימה ביותר לחולה - אשפוזית או קהילתית.
הפסיכיאטר עוקב אחרי מצב החולה לאורך כל תקופת הטיפול.
במהלך הפגישות הראשונות עם החולה הפסיכיאטר בוחן את הסטטוס הפסיכיאטרי שלו ומסקר את מצבו הנפשי הכוללני של המטופל לאחר אבחנת המחלה.
בדרך כלל החולה מובא לתשומת לב מקצועית על ידי בני משפחה לאחר איבוד משקל כבד.
אם החולים הגיעו למצב של בקשת עזרה זה בדרך כלל קשור להרעבה העצמית שלהם וגם כתוצאה מהקשיים הנפשיים.
אנשים עם אנורקסיה לרוב אינם מבינים באמת את הנזק העצום שהם גורמים לעצמם, לכן לפעמים חשוב לקבל מידע מבני המשפחה או ממקורות אחרים כדי להעריך את ההיסטוריה של הירידה במשקל וגם כדי לדעת עוד על התכונות הספציפיות האחרות של המחלה בין חולה לחולה.
התסמינים לאבחון האנורקסיה אמנם אחידים בין החולים אבל לא כל חולה מפגין את אותן ההתנהגויות המאפיינות את המחלה בצורה מדויקת.
הטיפול בבתי חולים כלליים או במחלקות בריאות הנפש
מאחר שאנורקסיה נרבוזה היא הפרעה שמעמידה את המטופל בסכנת חיים, הטיפול המיידי בו נועד לשמירה עליו מפני הידרדרות פיזית שתוביל למוות.
פעמים רבות כאשר מטופל מופנה לטיפול בבית חולים, האשפוז יהיה או במחלקה פסיכיאטרית או במחלקה ייעודית להפרעות אכילה.
תפקידן של המחלקות הוא לטפל בשני המישורים, הפיזי והנפשי כאחד, אך בשל מצוקת המקום במחלקות האשפוז הייעודיות, נוטים להעדיף תהליכים קצרי מועד בהם מתמקדים בעיקר בבעיה הפיזית שהיא העלאת משקל הגוף שמעמיד את החולה בסיכון מידי, ואילו הטיפול הנפשי נמצא לפיכך שני בסדר העדיפויות.
הטיפול המיועד להעלאת המשקל מתבצע על ידי התאמת תפריט אישי לחולה, אך אם הוא מסרב לאכול, נכפה המזון על החולה באמצעות זונדה.
לרוב נעשה שימוש בשיטות של עיצוב התנהגות שמטרתן לחזק התנהגויות חיוביות שמעודדות עלייה במשקל על ידי מתן הטבות כגון אפשרות ליציאה מהמחלקה והפחתת מידת ההשגחה במקלחות או אחרי הארוחה והכחדת התנהגויות שליליות שמביאות לירידה במשקל על ידי מניעת הטבות כגון מניעת חופשה בבית או קבלת אורחים.
כמו כן, בנוסף לטיפולים הנפשיים והתזונתיים, הרופא יכול להמליץ על טיפול בתרופות פסיכיאטריות מסוימות שהוכחו כיעילות בשיפור תסמיני המחלה במספר מחקרים שנערכו בישראל ומחוצה לה.
טיפול באנורקסיה באמצעות טיפול תרופתי בלבד אינו יעיל דיו במרבית המקרים, מאחר שהתרופות אינן משפיעות על דימוי הגוף, הפרפקציוניזם והעיסוק האובססיבי במשקל.
נמצא שתרופות נוגדות-דיכאון מסוג SSRI (מעכבי ספיגה חוזרת של סרוטונין) משפרות עמדות והתנהגויות הקשורות לאכילה, כולל הנטייה לצמצום, המשאלה לרזון, והכפייתיות הקשורה לאכילה - אך לא מרפאות את המחלה באופן ספונטני אלא רק מקלות על התסמינים שלה.
תרופות נוגדות דיכאון נפוצות בטיפול בהפרעות אכילה ואנורקסיה הן פלואוקסטין (פריזמה/פרוזק), אסציטלופרם (ציפרלקס/אסטו) וסרטרלין (לוסטרל/סרנדה).
לא קיימת עדיין תרופה בעלת יכולת מבוססת לשפר את העלייה במשקל בחולות אנורקסיה נרבוזה.
יתרה מכך, SSRI אינם יעילים בחולות אנורקסיה בתת-משקל, מאחר שספיגת הטריפטופן, חומר המוצא של הסרוטונין, מופחתת בתנאים אלה יחסית לחומצות אמינו חיוניות אחרות.
רוב המחקרים מצביעים על יעילות טיפולית רק לאחר עלייה מסוימת במשקל.
לעיתים יינתן טיפול בתרופות אנטי-פסיכוטיות, הנותנות מענה טיפולי לשיפור כושר שיפוט המציאות והתפיסה הגופנית.
למינונים נמוכים של תרופות אנטי-פסיכוטיות א-טיפיות יש אפקט מרגיע היכול לעזור במיתון העצבים שמאפיין לא מעט חולים אנורקטיים.
תרופה אנטי-פסיכוטית נפוצה בטיפול באנורקסיה היא אולנזאפין (זיפרקסה/זאפה).
בטיפול פסיכותרפויטי צוות מומחים מטפל גם במשקל ובדפוס האכילה וגם בבעיות הפסיכולוגיות שהובילו לאנורקסיה.
המשימה הראשונה של הטיפול היא לאפשר למטופל לחלוק את עולמו הפנימי, יחסו לאוכל ואת ייסוריו.
השלב הראשון של הטיפול נועד ליצור תהליך של בניית אמון בין המטופל למטפל, ניתנת לגיטימציה להתנהגויות כגון דיבור בלתי פוסק על מזון, ללא שיפוטיות או גינוי מצד המטפל.
בהמשך המטפל חולק את הידע המקצועי שלו לגבי אנורקסיה ומכוון את המטופל להבנה על מחלתו, השלמה עם המצב והצעת דרכי טיפול.
אחת ממטרות הטיפול היא לגרום לאדם החולה באנורקסיה לתרגם את האובססיה שלו - לסיבות שבגללן התפרצה המחלה.
המטפל מכוון באופן יזום שיחה על הנושא שמטרתה לשקף למטפל מהן הסיבות הנפשיות שגרמו למחלה או במילים אחרות להבין מה מציק למטופל.
סיום הטיפול נעשה בהדרגה, לאחר ייצוב תחושת הביטחון של המטופל, אך ללא יצירת תלות במטפל.
לעיתים הטיפול הוא קבוצתי, תוך שימוש בתהליכי דינמיקה קבוצתית, והוא עשוי לכלול טיפול באמנויות כגון אמנות פלסטית, מוזיקה או תנועה.
הטיפול הקבוצתי נחשב ליעיל יחסית והוא משולב גם במחלקות הפסיכיאטריות בבתי חולים מתקדמים.
הטיפול הנפשי האישי או הקבוצתי עשוי להתקיים במקביל לאשפוז בבית חולים.
חסרונו היא בכך שהוא אורך תקופת זמן ארוכה ובדרך כלל קופת החולים אינה מאפשרת אשפוז ממושך.
שיטת הטיפול האפשרית בקהילה נקראת "אשפוז יום", ובה החולה מתפקד במעין תנאי אשפוז בתוך הקהילה.
לדוגמה - הקהילה יכולה למנות אדם בעל ניסיון והבנה מסוימים בתחום, והוא צמוד אל החולה, נמצא שם בארוחותיו, לאחר ארוחותיו ובעת נטילת התרופות, במטרה להשגיח עליו ולהקפיד שהכל ילך כשורה.
בנוסף, הקהילה דואגת לכך שהחולה יהיה מלווה בכל בעלי המקצוע הרלוונטיים במהלך הטיפול - פסיכולוג, פסיכיאטר, עובד סוציאלי ודיאטנית קלינית.
כן חשוב כי הקהילה תדאג לכך שהחולה יוכל לבצע את תפקודו היומיומי, במסגרת המגבלות הקיימות, למשל לדאוג לו לעיסוק, עבודה או לימודים, אותם יוכל למלא על אף מגבלותיו הגופניות, ומנגד כדי שימלא את כל דרישות הטיפול.
ישנם חולים שנמצאים בהפוגה חלקית מקריטריוני המחלה לאחר שאובחנו כחולים אנורקטיים לפי כל הפרמטרים של המחלה בעבר.
חולים אלו כבר לא עונים על כל התסמינים, לדוגמה – קרִיטֶרִיוֹן א' (משקל גוף נמוך) לא התקיים במשך תקופה ממושכת, אך קריטריון ב' (פחד עז מעלייה במשקל או התנהגות מסוימת שמפריעה לשמירה על משקל) וגם קריטריון ג' (הפרעות בתפיסה העצמית של משקל הגוף וצורתו) עדיין מתקיימים.
במילים אחרות - גם כאשר משקל הגוף תקין (למשל לאחר אשפוז או טיפול), עדיין חלק מהסימפטומים של ההפרעה יכולים להיות פעילים ולכן יש צורך בהמשך טיפול, אחרת הסכנה להגיע לתת משקל חזרה היא גבוהה.
כדי להחלים צריך לטפל בשלושתם הסימפטומים, אשר כולם קשורים להקלה הנפשית שהאנורקסיה מספקת אם המקור להפרעה אינו מטופל.
חולים שסבלו מכל תסמיני האנורקסיה לאורך זמן וכעת ישנה הפוגה בכל התסמינים של המחלה – נחשבים חולים "בהפוגה מלאה".
מצב הנקרא "הפוגה מלאה" או "רמיסיה" הוא מצב ביניים לפני השמטת הדיאגנוזה מהחולה.
בדומה לאבחנת המחלה – הנעשית על ידי פסיכיאטר – רק הוא רשאי לקבוע את מחיקת האבחנה ולעדכן את הרשומה הרפואית.
אנורקסיה משפיעה על חיי אדם באופנים שונים, גם מבחינה פיזית וגם מבחינה נפשית.
זה יכול להתבטא בשינויים חדים במצבי הרוח עד כדי דיכאון קליני, הפרעות שינה, התנהגות אובססיבית ונוקשה.
בתחום הפיזי אנורקסיה מתבטאת בהפסקת המחזור אצל נשים, בעיות במערכת העיכול והרבייה וגורמת לבעיות התפתחות קשות בגיל ההתבגרות.
במקרים קשים וקיצוניים תופעות אלו עלולות להסתיים במוות.
ללא טיפול מתאים עלול המצב להתדרדר ולגרום לבעיות בריאותיות חמורות.
אם הטיפול אינו משיג שיפור בסימפטומים או שחלה החמרה יש לשקול החלפה של הטיפול.
בהתאם לחומרת המצב ניתן לשקול טיפול במסגרת אשפוז בבית חולים פסיכיאטרי או במחלקה ייעודית לטיפול בהפרעות אכילה.
מצבי חולי חוזרים או הישנות של המחלה שכיחים גם אחרי טיפול.
ההרעבה העצמית שמאפיינת אנורקסיה נרבוזה, והתנהגויות הטיהור הקשורות לפעמים יחדיו, עלולים לגרום לתופעות רפואיות משמעותיות ועשויות להיות מסכנות חיים.
בעוד רוב ההפרעות הפיזיולוגיות הקשורות לתת תזונה הם הפיכים עם שיקום תזונתי, חלקם, כולל אובדן של צפיפות מינרלים בעצם, הם לעיתים קרובות לא הפיכות לחלוטין.
התנהגויות כאלה - כמו הקאה והתנהגויות טיהור אחרות - עלולות לדוגמה - לגרום לממצאי מעבדה חריגים.
אנורקטיים עלולים לפתח את הסיבוכים הרפואיים הבאים:
פגיעה בזרימת הדם ואספקת דם ירודה לרקמות הגוף.
מחלת לב וכלי דם כמו מחלת לב כלילית והפרעות בקצב הלב.
אנורקסיה עלולה לפגוע במאזן המלחים והמינרלים בגוף, ובפרט בסידן, אשלגן והנתרן.
מינרלים אלו חיוניים לתפקודו התקין של הגוף.
רמות נמוכות של אשלגן עלולות לגרום לתופעות כגון עייפות, חולשה ויובש ואף לסיבוכים לדוגמה פגיעה בתפקוד הכליות ולהפרעות בקצב הלב.
רמות נמוכות של אשלגן נפוצות בעיקר אצל הסוג המקיא, כיוון שהקאות חוזרות ונשנות עלולות לגרום לאי-איזון האשלגן בדם.
רמות נמוכות של סידן עלולות לגרום להתכווצויות שרירים.
חוסר סידן בשילוב עם חוסר בוויטמין D עלול לגרום לפגיעה בעצמות.
רמות נמוכות של נתרן עלולות לגרום לבלבול ואף לפרכוס.
סיבוכים נוספים של אנורקסיה כוללים:
בעיות בחלל הפה ובשיניים שעלולות להיגרם בעקבות התוכן החומצי של הקיא
רמות נמוכות של סוכר בדם
פגיעה בגדילה אצל מתבגרים הלוקים במחלה
אובדן רקמת שריר (בעיקר אצל נערות ונשים)
ירידה בחשק המיני ואין אונות (אימפוטנציה)
נזק בלתי הפיך למערכת העיכול בעקבות שימוש ממושך בחומרים משלשלים
אנורקטיים יכולים להשתמש לרעה באצבעותיהם לצורך גרימת רפלקס הקאה.
חתכים ויבלות על גב כף היד יכולים להגרם כתוצאה מכך.
הופעת מצב זה עלול להוות סימן לקיומה של אנורקסיה פעילה.
אנשים שלוקים באנורקסיה ובמחלות נוספות זקוקים למעקב צמוד אחר מצבם הרפואי.
אנשים הלוקים בסוכרת צריכים להקפיד על בדיקות תקופתיות על מנת למנוע התפתחות של בעיות עיניים וסיבוכים חמורים נוספים.
הדבר נכון במיוחד עבור חולים בסוכרת מסוג 1.
כמחצית מחולי האנורקסיה סובלים מירידה משמעותית בצפיפות ובחוזק העצם.
לפיכך, אנשים הלוקים במחלות שקשורות לעצמות כמו אוסטיאופורוזיס או קיפוזיס צריכים להקפיד על טיפול מניעתי מתאים ולהימנע מפעילות גופנית שעלולה לגרום לנפילות.
מחקרים שעקבו אחרי חולות אנורקסיה לשעבר הראו שעל אף שחל שיפור בצפיפות העצם אצלן, היא עדיין הייתה נמוכה משמעותית בהשוואה לבנות גילן שלא לקו במחלה, ולכן גם עליהן להיות במעקב קפדני.
לאנשים רבים החולים באנורקסיה יש תחלואה נלווית נוספת, כמו הפרעה דו־קוטבית, דיכאון והפרעות חרדה.
תחלואה נלווית היא מצב אפשרי אצל החולים באנורקסיה נרבוזה.
אנשים רבים עם אנורקסיה נרבוזה מדווחים על נוכחות של הפרעת חרדה או סימפטומים דומים לפני הופעת הפרעת האכילה שלהם.
טורדנות כפייתית מתוארת אצל אנשים עם אנורקסיה נרבוזה, במיוחד עם אלו החולים באנורקסיה רסטריקטיבית.
אנשים הצורכים חומרים ממכרים עשויים להיות במשקל נמוך עקב צריכת מזון ירודה, אבל בדרך כלל לא מפחדים לעלות במשקל ואין להם הפרעה בדימוי גוף.
אנשים עם סכיזופרניה עשויים להפגין התנהגות אכילה מוזרה ומדי פעם לחוות הרזיה משמעותית, אבל לעיתים נדירות הם מראים את התמונה הכוללת לאבחון אנורקסיה.
חלק מהתכונות של אנורקסיה נרבוזה חופפות עם הקריטריונים של חרדה חברתית, OCD והפרעה דיסמורפית בגוף.
באופן ספציפי, אנשים עשויים להרגיש מושפלים או נבוכים בפומבי, כמו בפוביה חברתית, עשויים להפגין אובססיות וכפייתיות הקשורות למזון כמו ב-OCD או אולי עסוקים בדמיון פגמים במראה הגוף כמו בהפרעה דיסמורפית בגוף.
אם האדם עם אנורקסיה סובל מחרדה חברתית המוגבלת להתנהגות אכילה בלבד, אבחנה של פוביה חברתית לא צריך להיעשות, אבל חששות חברתיים שאינם קשורים להתנהגות אכילה (למשל, פחד מוגזם מלדבר בציבור) עשוי להצדיק אבחנה נוספת של פוביה חברתית.
באופן דומה, בנוסף לאנורקסיה, ניתן לאבחן גם OCD רק אם האדם מציג אובססיות וכפייתיות שאינה קשורה רק למזון (למשל פחד מופרז מלכלוך) ועוד.
אנורקסיה נרבוזה עלולה להיות מחלה קטלנית.
להפרעת אכילה זו מיוחס אחוז התמותה הגבוה ביותר מכל מחלות הנפש.
מאז 1976 מוכרת האנורקסיה כאחת מההפרעות הנפשיות המסוכנות ביותר.
אנורקסיה עלולה להיות קטלנית ב-5 עד 15 אחוזים מהמקרים.
המוות עלול להיות פתאומי ואינו קשור בהכרח בתת-משקל.
לרוב נגרמת התמותה מזיהומים, מאי-סדירות בקצב הלב או מחוסר איזון של המלחים והמינרלים בגוף.
הסיכון להתאבדות הוא לא מבוטל באנורקסיה נרבוזה, עם שיעורי דיווח של 12 איש לכל 100,000 חולים בשנה.
הערכה מקיפה של אנשים עם אנורקסיה נרבוזה צריכה לכלול הערכה של רעיונות הקשורים להתאבדות וכן גורמי סיכון אחרים להתאבדות, כולל היסטוריה של ניסיונות התאבדות קודמים.
נשים שבמהלך ההריון פיתחו אנורקסיה (או אם במהלך המחלה נכנסו להריון) זקוקות למעקב תזונתי קפדני, וזאת כדי לוודא האם תזונתן מספקת כדי שהעובר יתפתח באופן תקין, וגם באופן דומה לנשים הרות שהחלימו מאנורקסיה.
אנורקסיה במהלך ההיריון עלולה להגביר את הסיכון לסיבוכי היריון לרבות הפלה, לידה מוקדמת, לידת תינוק במשקל לידה נמוך ולידה בניתוח קיסרי.
אנורקסיה במהלך ההריון יכולה להגדיל את הסיכון להתאבדות החולה.
אין דרך מובטחת למנוע אנורקסיה או הפרעות אכילה אחרות.
המחלה מתפרצת בדרך כלל באופן פתאומי - כך שאי אפשר לדעת מראש אם אדם כלשהו יחלה במחלה ולכן קשה בדרך כלל למנוע את התפרצותה.
גם אם התגלו אצל בן אדם גורמי סיכון אפשריים להתפתחות אנורקסיה - אין זה אומר בהכרח שיחלה בה ולעומת זאת המחלה יכולה להופיע אצל אדם שלא התגלו אצלו גורמי סיכון.
רופאי ילדים נמצאים בעמדה טובה לזיהוי הסימנים המוקדמים של הפרעות אכילה ולכן עשויים לסייע במניעת אנורקסיה.
במהלך ביקור שגרתי אצל רופא הילדים הוא עשוי לשאול לגבי הרגלי האכילה של הילדים וכן לגבי מידת שביעות רצונם ממראה גופם.
אם מבחינים בקרוב משפחה או בחבר הסובל מדימוי עצמי נמוך שעוסק בדיאטות קיצוניות ושאינו מרוצה מהופעתו החיצונית - כדאי לשקול לדבר איתו על הנושאים האלו.
בשנת 2012 נחקק חוק הגבלת משקל בתעשיית הדוגמנות - חוק הקובע מהו המשקל המינימלי הנדרש לעיסוק בדוגמנות, זאת כדי למנוע את השימוש בדוגמנים ודוגמניות רזים יתר על המידה המהווים מודל לחיקוי המעודד הפרעות משקל ואף הפרעות אכילה בקרב האוכלוסייה.
יש תוכניות רבות למניעה של מחלת האנורקסיה המתקיימות בדרך כלל עבור ילדים ובני נוער, תוכניות אלו יערכו בבתי הספר או בקבוצות של בני נוער.
ההתערבויות היעילות ביותר מתמקדות בשיפור הערכה עצמית וקריאה ביקורתית של אמצעי התקשורת.
נמצא כי קידום בריאותי שמוצג בצורה מחושבת, תוך התייחסות לתזונה בריאה ולכושר גופני בניגוד להתקדמות בירידה במשקל, עשוי להגן גם מפני השמנת יתר וגם מפני הפרעות אכילה הקשורות לדימוי הגוף.
אחת מקורבנות המחלה הידועות ביותר הייתה קארן קרפנטר - סולנית "הקרפנטרס" שמתה ב-4 בפברואר 1983 ואיזבל קארו - דוגמנית ושחקנית מצרפת.
ב-23 במאי 2023 נפטרה דוגמנית העבר קארין באומן מאנורקסיה, בגיל 35.
אָנוֹפֵלֶס (שם מדעי: Anopheles) הוא סוג יתוש במשפחת הכולכיתיים.
המין הידוע ביותר מסוג זה הוא עקב וקטור בהעברת טפילי מלריה באזורים אנדמיים.
מתוך כ-430 מינים השייכים לסוג זה, רק 30–40 מעבירים מלריה בטבע.
יתושי אנופלס הם חרקים בעלי גלגול מלא הכולל ארבע דרגות: ביצה, זחל, גולם ובוגר.
שלושת השלבים הראשונים הם מימיים ונמשכים 5–14 ימים, תלוי במין ובטמפרטורת הסביבה.
הנקבות חיות עד חודש (או יותר מכך בשבי), אך ברוב המקרים לא חיות למעלה משבוע-שבועיים בטבע.
נקבות בוגרות מטילות 50-200 ביצים בכל הטלה.
בניגוד לביצי יתושים מסוגים אחרים כדוגמת היתוש המצוי (Culex) הביצים מוטלות בנפרד ולא בצברים הישר אל המים.
ברוב מיני האנופלס הביצים מצוידות במנגנון ציפה (מצופי אוויר); הביצים אינן חסינות להתייבשות והבקיעה מהביצה מתרחשת לאחר 2-3 ימים, על אף שהבקיעה עשויה לקחת עד 2–3 שבועות באקלים קרים.
זחל היתוש בעל צורה מקלונית וראש מפותח בו קבועות מברשות פה להזנה.
הזחל בעל בית חזה גדול, בטן מקוטעת וחסר רגליים.
בניגוד ליתושים אחרים, זחלי האנופלס חסרי סיפון נשימה, ובשל כך הם מעמידים את עצמם כך שגופם מקביל לפני המים (בניגוד לזחלי יתושים אחרים הנושמים כשגופם מוטה באלכסון ורק סיפון הנשימה נוגע בפני המים).
נשימת הזחל היא באמצעות ספירקול המצוי במקטע השמיני של הבטן ולכן הוא חייב להגיע לפני השטח תכופות.
הזחלים מבלים את מרבית זמנם בתזונת אצות, בקטריות ומיקרואורגניזמים אחרים.
הם צוללים תחת פני השטח רק כשהם מופרעים.
הזחל נע או על ידי תנועות היטלטלות של גופו או על ידי הנעה באמצעות מברשות הפה.
לזחל 4 דרגות נשל, שלאחריהן הוא הופך לגולם.
בסיומו של כל שלב, הזחל משיר את שלדו החיצוני או את עורו על מנת לאפשר גדילה נוספת.
הזחל נפוץ בתחום רחב של בתי גידול אך רוב המינים מעדיפים מים נקיים ולא מזוהמים.
זחלים של יתושי אנופלס נמצאו בביצות מים מתוקים או מלוחים, בביצות מנגרובה, בשדות אורז, בתעלות מכוסות עשב, בשפת נחלים ונהרות, ומעט בשלוליות גשם.
מינים רבים מעדיפים בתי גידול עם צמחייה ומינים אחרים מעדיפים בתי גידול בלי כלום.
אחדים גדלים בבריכות פתוחות ומוארות בעוד שאחרים מצויים רק באתרי גדילה חשוכים ביערות.
מינים מעטים גדלים בחורים בעצים ובחיקי עלים של כמה צמחים.
הגולם הוא בצורת פסיק כאשר נראה מהצד.
הראש ובית החזה מתמזגים בחלק שנקרא ראש־חזה.
לאחר כמה ימים כגולם, פני השטח של הגב של הראש־חזה מתבקעים ויתוש בוגר מופיע.
משך הזמן מביצה לבוגר משתנה במידה ניכרת בין מינים ומושפע מאוד מטמפרטורת הסביבה.
יתוש יכול להתפתח מביצה לבוגר ב-5 ימים, אך לרוב לוקח לכך 10–14 ימים בתנאים טרופיים.
סימן היכר אופייני ליתושי אנופלס בוגרים הוא שגופם בזווית חדה כלפי המצע עליו הם עומדים.
ככל היתושים, ליתוש האנופלס גוף רזה עם 3 חלקים: ראש, בית החזה ובטן.
הראש מותאם במיוחד להשגת מידע ותזונה.
הראש כולל עיניים, חדק ארוך המשמש להזנה וצמד מחושים ארוכים לאיתור ריחות מארחים כמו גם ריחות של אתרי התרבות בהם נקבות מטילות את ביציהן.
בית החזה מותאם במיוחד לתנועה.
שלושה זוגות רגליים וזוג כנפיים מחוברים לבית החזה.
הבטן מותאמת במיוחד לעיכול מזון והתפתחות ביצים.
חלק זה מתרחב במידה ניכרת כאשר הנקבה לוקחת ארוחת דם.
הדם מתעכל עם הזמן ומשמש כמקור לחלבון לייצור ביצים, שבהדרגתיות ממלאות את הבטן.
יתושי אנופלס בוגרים בדרך כלל מזדווגים כמה ימים לאחר ההופעה משלב הגולם.
ברוב המינים, הזכרים יוצרים נחילים גדולים, בדרך כלל בסביבות בין הערביים, ונקבות עפות לנחילים כדי להזדווג.
זכרים חיים במשך כשבוע, ניזונים מצוף וממקורות סוכר אחרים.
נקבות גם כן ניזונות ממקורות סוכר לאנרגיה אך בדרך כלל זקוקות לארוחות דם להתפתחות הביצים.
לאחר השגת ארוחת דם מלאה, הנקבה תנוח לכמה ימים בעת שהדם מעוכל וביצים מתפתחות.
התהליך תלוי בטמפרטורה אך בדרך כלל לוקח 2–3 ימים בתנאים טרופיים.
כאשר הביצים מפותחות לגמרי, הנקבה מטילה אותן ומחדשת את חיפושה אחר מארח.
המחזור חוזר על עצמו עד שהנקבה מתה.
מתוכם 6 מינים נחשבים כמעבירים פוטנציאליים של מחלת המלריה.
עד אמצע המאה ה-20 המין sacharovi היה המעביר העיקרי של המלריה בארץ ישראל.
יתושי אנופלס היו נפוצים בכל רחבי הארץ עד אמצע המאה ה-20. בעקבות זיהום הנחלים, שימוש באמצעי הדברה שונים (כולל דגי גמבוזיה שיובאו מאמריקה), ניקוז המים העומדים, ייבוש ביצות ובפרט ייבוש החולה (שהייתה בית הגידול העיקרי של יתושי האנופלס), ירדה באופן ניכר כמות יתושי האנופלס.
ב-1956 ארגון הבריאות העולמי הכיר בישראל כמדינה שהוכחדה בה המלריה.
המשרד להגנת הסביבה דואג למניעת התרבות יתושים על ידי ניטור אתרי גידול פוטנציאליים.
בעת שמתגלים זחלי יתושים, נלקחת דגימה שמועברת למעבדה האנטמולוגית של משרד הבריאות לצורך הגדרה מדויקת.
כאשר מוגדר אחד ממיני האנופלס המהווים וקטורים פוטנציאליים של העברת המלריה, או כשקיימות אוכלוסיות גדולות העשויות להיות מטרד לבני האדם, על הרשות המחזיקה בשטח מוטלת אחריות ההדברה, ומתן הוראות הגנתיות לאוכלוסייה
כדי לצמצם עד כמה שאפשר את השימוש בתכשירי הדברה, נדרשות הרשויות האחריות לבצע פעולות להקטנת מספר המקומות המתאימים לדגירת יתושים, פעולות כגון פעולות ניקוז, הסדרת זרימה והכנסת דגים טורפי יתושים.
כאשר לא ניתן להשתמש באמצעים אלו, ההדברה הביולוגית נעשית באמצעות החיידק - , חיידק ידידותי לסביבה היוצר רעלן שפוגע במערכת העיכול של זחלי היתושים וממית אותם.
כיום עדיין קיימות בארץ אוכלוסיות קטנות של יתושי אנופלס של מינים המעבירים מלריה, אולם מחמת מספרם המצומצם ומחמת העדרם של נשאי טפילים אין סכנה להתפרצות מגפות מלריה מרובות ממדים כבעבר.
יתוש בצבע חום שהיה נפוץ בעמק בית שאן ובעמק הירדן ונחשב למפיץ עיקרי של המלריה באזורים אלו.
הביצים מוטלות במים הזורמים לאיטם והמכוסים על ידי צמחייה.
להדברת מין זה, יובשו מקורות המים העומדים על ידי חלוצי ההתיישבות היהודית באזורים אלו ונכחד בשנות החמישים.
בתחילת שנות ה-70 נמצאה דגירה של היתוש באזור הבטיחה בקרבת הכנרת.
בשונה ממיני אנופלס אחרים אין לביצי אנופלס מֵר מצופי אוויר.
פרופסור גדעון מֵר חקר את רביית היתוש הזה ומצא כי בתנאי קור הנקבה מטילה ביצים המצוידות במצופים ואילו הביצה האופיינית נטולת המצופים מוטלת בקיץ.
אנופלס הבורות, בשמו הנוסף Anopheles bifurcatus Meigen, נבדל מאנופלס מֵר בעקבות הימצאות פס בהיר לאורך הגב.
היה מעביר המלריה העיקרי באזור ירושלים, שם שימשו בורות מים לאגירת מי גשם.
באופן דומה היה מין זה מעביר מלריה בכפרי הגליל.
הזחל חי בבארות במשך החורף ובקע בימי הקיץ החמים.
היתוש הוכחד מירושלים בתקופת המנדט הבריטי.
ליתוש רם-נחיל כתמים שחורים ובהירים על כנפיו.
דוגר במים הזורמים באיטיות שהיה נפוץ באזור בית שאן, עמק החולה ועמק הירדן ומעביר מלריה בחודשים ספטמבר-נובמבר.
בשונה ממיני האנופלס האחרים רוב העקיצות מתרחשות מחוץ לבית ולכן נפגע פחות משימוש באמצעי הגנה ביתיים כקוטלי חרקים וכילות.
מסיבה זו היה מין זה הועברה על ידו המלריה בעיקר לשומרים ועובדי לילה.
האנופלס המובהק מאופיין בכתמים שחורים ולבנים על הכנפיים וקשקשים רחבים על הגב.
דוגר באזורי ההר במקווי מים צלולים, ליד נביעות ובזרימה מהירה.
היה מעביר מלריה בעיקר בחודשים יולי-אוקטובר.
בניגוד לאנופלס רב־נחיל, נהג להיכנס לבתים כדי לעקוץ ובשל כך היה מסוכן יותר.
נכחד במהירות עם תחילת השימוש בחומרי הדברה בבתים.
אנופלס תל-עמל נקרא כך עקב זיהויו על ידי החוקרת מינקה לוז מקיבוץ תל-עמל (ניר דוד) בשלהי שנות השלושים של המאה ה-20. מין זה זוהה גם בעיראק ובצפון איראן, אך למרות הפער לא זוהה בירדן.
אנוראק או פארקה הוא סוג של מעיל עם כיסוי ראש, שלרוב מכוסה בפרווה או פרווה מלאכותית, כדי להגן על הפנים מפני שילוב של טמפטורות מתחת לאפס ורוח.
האנוראק הומצא לראשונה על ידי האסקימואים, שנזקקו לביגוד שיגן עליהם מפני רוח מקפיאה ורטיבות, בזמן ציד או בזמן מסע בקיאק בחוג הארקטי.
מתחת לאנוראק האסקימואים לובשים גם בגדים חמים.
לפני יציאה למסעות הם היו טובלים את האנוראק בשמן דגים כדי לחזק את העמידות שלהם למים.
אנוק טיווה (בהולנדית: Anouk Teeuwe; נולדה ב-8 באפריל 1975), המוכרת בשמה הפרטי, אנוק, היא זמרת פופ-רוק הולנדית.
אנוק טיווה נולדה בהאג, הולנד.
מגיל צעיר הביעה אנוק עניין במוזיקה, מכיוון שאמה הייתה (ועודנה) זמרת.
בתחילת דרכה שרה בחתונות ומסיבות, כחלק מהלהקה Shotgun Wedding.
אדווין ינסן, בעלה לשעבר, הכיר לאנוק את ברי היי, מוזיקאי וחבר הלהקה גולדן אירינג.
היי האמין בכישרונה של אנוק והציע לה לכתוב כמה שירים.
אחד מן השירים הללו היה Mood Indigo, שנכתב יחד עם ג'ורג' קוימאנס (גם הוא חבר הלהקה גולדן אירינג), והפך לסינגל הראשון של אנוק.
לאחר שהכירה את בארט ואן וין, כותב השירים השותף שלה, החלו השניים לכתוב שירים יחדיו.
ב-5 בספטמבר 1997 הוציאה אנוק את הסינגל השני שלה, Nobody's Wife.
הסינגל נשאר בראש המצעד ההולנדי מספר שבועות.
אלבום הבכורה שלה, Together Alone, הפך גם הוא להצלחה גדולה.
בשנת 1998, זכתה אנוק בשני פרסים של ערוץ המוזיקה ההולנדי TMF, ובפרס אדיסון אחד.
במהלך הקיץ של שנת 1998 הופיעה אנוק במספר פסטיבלים.
בנובמבר 1999, הוציאה אנוק את אלבומה Urban Solitude.
הסינגל R U Kiddin' Me מתוך האלבום הגיע למצעד 100 הלהיטים ההולנדי.
תקופה קצרה לאחר מכן, טסה אנוק לארצות הברית במטרה להשיג חוזה הקלטות.
משא ומתן עם סוני, חברת ההקלטות האמריקאית, הסתיימו בצורה רעה, ולכן נאלצה אנוק לחזור להולנד ללא חוזה.
במרץ 2001, הוציאה אנוק את אלבומה Lost Tracks, שכלל גרסאות אקוסטיות לשירים ישנים, וכמה דואטים עם שרה בטנס, סולנית הלהקה קייס צ'ויס, ועם הלהקה The Anonymous Mis.
בנוסף, קיבלה אנוק בשנת 2001 את פרס ה"פופרייס".
בנובמבר 2002, הוציאה אנוק את אלבומה Graduated Fool, שעד כה נחשב לאלבום הרוק הכי כבד בקריירה שלה.
בשנת 2003 קיבלה אנוק את פרס נבל הזהב.
היא נבחרה לייצג את הולנד בתחרות הזמר האירוויזיון לשנת 2013 עם השיר "Birds", לאחר מספר שנים של מגעים בינה לבין רשת השידור ההולנדית "TROS" שתבחר בה ישירות, ללא תחרות לאומית מול זמרים אחרים המקובלת בהולנד, מאחר שהיא כבר מבוססת גם מבחינה בינלאומית.
באוקטובר 2012 הסכימה "TROS" לוותר לחלוטין על תחרות ציבורית לקראת אירוויזיון 2013, גם בין זמרים שונים וגם בין שירים שונים בביצועה של אנוק, כאשר אישרה לה שיר שכתבה ובחרה בעצמה.
אלבום נוסף של אנוק, Hotel New York, יצא בשנת 2004. האלבום זכה לשם הנ"ל מכיוון שאת כל שיריו היא כתבה בבית מלון ברוטרדם הולנד שנקרא "Hotel New York", יחד עם ברט ואן וין שותפה לכתיבה.
מהאלבום יצאו ארבעה סינגלים: Girl, Lost, Jerusalem ו- One Word.
סיבוב ההופעות הורכב משתי הופעות גדולות במיוחד שנערכו ב"אהוי" ברוטרדם- אולם המכיל מעל 10,000 איש.
עד אותו העת, נמנעה אנוק מלקיים קונצרטים באולמי ענק (פרט להשתתפות בפסטיבלי רוק)מהסיבה שלטענתה לא הרגישה מחוברת עם הקהל ולכן העדיפה מופעים אינטימיים.
ההופעה הייתה הצלחה אדירה והונצחה על גבי CD ו-DVD הנושא את שם סיבוב ההופעות: "Anouk Is Alive".
בדצמבר 2005 עברה אנוק להתגורר באוהיו, ארצות הברית.
לפני שעזבה את הולנד, ביצעה אנוק שתי הופעות באנטוורפן, בלגיה, וארבע הופעות ברוטרדם, הולנד.
ב-8 באפריל 2006, ביום הולדתה ה-31, ביצעה אנוק את הופעתה הראשונה לשנת 2006. ההופעה הייתה לקהל נבחר והתקיימה ב"מלקווך", מועדון באמסטרדם, הולנד.
ב-18 באוגוסט 2006, הופיעה אנוק בפסטיבל "Lowlands".
ההופעה נפתחה בשירה Sacrifice, ומאוחר יותר ביצעה הופעה נוספת וקצרה של שלושה שירים בביצוע אקוסטי.
בנובמבר 2007 הוציאה לאור אנוק סינגל ראשון מתוך אלבומה השישי: Good God.
מספר שבועות מאוחר יותר יצא האלבום , שהופק על ידי גלן בלארד שהפיק את האלבום הסופר מצליח של אלאניס מוריסט Jagged Little Pill וידוע כמי שעבד עם מייקל ג'קסון, נו דאוט ורבים אחרים.
באלבום השישי אנוק הייתה שותפה להפקה וכהרגלה כתבה את רוב שירי האלבום.
האלבום נכנס היישר אל המקום ה-#1 בהולנד ומכר בחודש אחד מעל 150,000 עותקים.
הסינגל השני מתוך האלבום היה: "I Don't Wanna Hurt" שנשלח לתחנות הרדיו בלבד ולא לווה בווידאו קליפ.
הסינגל השלישי היה: "Modern World" שמבקר את תרבות המערב וההתעסקות של הצעירים היום בטפל.
השיר זכה לקליפ מושקע והגיע אל המקום ה- #3 במצעד.
לאחר שיצא הסינגל הרביעי והאחרון מהאלבום, "If I Go", הסתכמו מכירות האלבום בהולנד, ב-210,000 עותקים (פלטינה כפולה).
לאחר סיבוב ההופעות המוצלח לאלבום "Who's Your Momma", יצא האלבום: "Live at Gelredome" המתעד את אחת ההופעות בסיבוב.
האלבום נחל הצלחה רבה ומכר כ־100,000 עותקים.
בתחילת 2009 הכריזה אנוק שהיא עובדת על אלבום האולפן השישי שלה.
השיר הראשון שנכתב לאלבום ושהפך בסופו של דבר לשם האלבום היה: "For Bitter Or Worse".
על ההפקה ניצחו שני המפיקים השוודיים טורן ומרטין שעבדו בעבר עם פרנץ פרדיננד, הקרדיגנס ואחרים.
הסינגל הראשון מהאלבום "Three Days In A Row" הושק באוגוסט 2009 ולמרות שמבחינת הלחן הוא נשמע פחות קליט מסינגלים קודמים של אנוק, הוא זכה להצלחה רבה והביא לה את המקום ה-#1 במצעד הסינגלים הרשמי של הולנד, לראשונה בקריירה שלה.
אנוק סיפרה שהשיר נכתב על בן הזוג הנוכחי שלה, אנורט'ודוקס (שאף מצולם בקליפ ומופיע על עטיפת הסינגל), אותו היא פגשה לפני 9 שנים ומאז הם לא נפגשו שוב, עד לרגע בו היא התגרשה.
במפתיע הקשר חודש שנית והשניים הפכו לזוג.
ביוני 2009, השיר "Today" הופץ כשיר פרומו לאלבום ולמרות שלא יצא כסינגל רשמי, הוא הצליח לטפס למקום ה- #50 במצעד ההשמעות.
האלבום המלא יצא לחנויות ב-18 בספטמבר 2009 ותוך שלושה ימים מכר מעל 60,000 עותקים בהולנד לבדה(!) תוך שהוא מדלג בקלילות אל המקום ה- #1 במצעד מכירות האלבומים.
שבוע לאחר מכן, הכריזה אנוק על חלק מתאריכי סיבוב ההופעות שיתקיימו באהוי, רוטרדם.
הכרטיסים למופעים הראשונים שפורסמו, נמכרו תוך מספר שעות.
האנוקים הם קבוצה אתנית הנמצאת בעיקר בדרום-מזרח סודאן ובמערב אתיופיה, באזור מחוז גמבלה האתיופי.
קבוצה זו מונה כ-130,000 נפש ושפתם נקראת אנוקית.
השם של הקבוצה כולל שמות נוספים כגון אניוקים, אגנואקים ואניוואים.
האנוקים נכללים בתוך משפחת העמים הנילוטים.
מולדתם נמצאת על הנילוס והם מתגוררים באזור מאות שנים.
האנוקים שונים באופן אתני, תרבותי, לשוני, היסטורי ודתי מתושבי אתיופיה האחרים.
שפתם משתייכת לקבוצת השפות הנילו סהריות, בניגוד לרובם המכריע של תושבי אתיופיה שמדברים בשפות שמיות ושפות כושיות.
שלא כמו עמים נילוטים אחרים המגדלים בקר וצאן, האנוקים הם כפריים ועובדי אדמה.
לאנוקים אותו מוצא אתני כמו שכניהם הלאוים והשילוקים, והם חולקים שפה הדומה לשפת שכניהם האצ'ולים.
מחוז גמבלה הוא אזור טרופי חם ופורה עם אדמה שמושקה היטב.
האדמה מושקת מהנחלים הבאים מההרים ברמות איפה שיש יותר אקלים ייבש.
ההבדל בגאוגרפיה נתן את הכינויים שפלתיים קבוצות כמו האנוקים והנארים, ורמתיים שכוללים את הרוב המכריע של האוכלוסייה האתיופית כגון האמהרים, האורומו תגרים וכדומה.
ניקול פרנסואז פלורנס דרייפוס , נודעה יותר בשם הבמה שלה, אנוק איימה , הייתה שחקנית קולנוע יהודייה-צרפתייה.
זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר ובפרסים רבים נוספים והייתה מועמדת לפרס האוסקר.
נולדה בשם ניקול פרנסואז פלורנס סוריה דרייפוס (Nicole Françoise Florence Sorya Dreyfus) בפריז שבצרפת לאנרי דרייפוס (ששינה את שם משפחתו בהמשך למוריי) שחקן קולנוע יהודי, ולז'נבייב סוריה, שחקנית קולנוע קתולית.
היא גדלה כקתולית אך התגיירה כשגדלה.
היא החלה את הקריירה הקולנועית שלה ב-1947 בהיותה בת 14. היא גילמה דמות בשם אנוק בסרטו של הבמאי אנרי קאלף ואימצה את שם הדמות כשם הבמה שלה.
מאוחר יותר בחרה בשם המשפחה איימה על פי הצעתו של ז'אק פרוור.
ב-1958 גילמה את האמנית הטראגית ז'אן אבוטרן בסרט Les Amants de Montparnasse.
מאוחר יותר היא הופיעה בסרטיו של פדריקו פליני, לה דולצ'ה ויטה ו-8 וחצי, ובסרטו של ז'אק דמי, לולה.
היא זכתה בפרס גלובוס הזהב לשנת 1967 בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר לסרט דרמה, והייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר עבור תפקידה בסרט שהביא לה תהילה בינלאומית, גבר ואישה.
ב-1980 זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל קאן על הופעתה בסרטו של מרקו בלוקיו Salto nel vuoto, שעליו זכה מישל פיקולי (בן זוגה בסרט) בפרס השחקן הטוב ביותר של פסטיבל קאן.
בשנת 2001 שיחקה בסרט Festival in Cannes בתפקיד מילי מארקן.
נישאה לראשונה לאדוארד צימרמן בהיותה בת 17, נישואים שהסתיימו בגירושין מקץ שנה, עת נחשף רומן שניהלה עם השחקן הבריטי טרוור האוורד, לצידו שיחקה בסרט "סאלאמנדאר הזהב" ב-1950. בעלה השני היה במאי הסרטים ניקוס פפטקיס, לו הייתה נשואה בשנים 1951–1954, ממנו נולדה לה בת, מנואלה, שהייתה ילדתה היחידה.
היא הייתה נשואה לשחקן הבריטי אלברט פיני בין השנים 1970–1978. איימה ביקרה מספר פעמים בישראל, הייתה מיודדת אישית עם הנשיא, שמעון פרס, ונחשבה לתומכת ישראל.
Le Rideau cramoisi ,1952, בבימויו של אלכסנדר אסטרוק – קתרין.
Ich suche Dich ,1953, בבימויו של או.וו.
Les Mauvaises Rencontres ,1955, בבימויו של אלכסנדר אסטרוק – קתרין.
Tous peuvent me tuer ,1957, בבימויו של הנרי דקואה - איזבל.
Pot-Bouille ,1957, בבימויו של ז'וליין דוביביה – מארי.
Les Amants de Montparnasse ,1957, בבימויו של ז'אק בקר – ז'אן אבוטרן.
La tête contre les murs ,1958, בבימויו של ג'ורג' פראנג'ו - סטפאני.
Les Dragueurs ,1958, בבימויו של ז'אן-פייר מוקי - ג'ין.
1960, לה דולצ'ה ויטה, בבימויו של פדריקו פליני – מדלינה.
Le Farceur ,1960, בבימויו של פליפה דה ברוקה – הלן.
L'Imprevisto ,1961, בבימויו של אלברטו לאטודה – קלייר.
Sodome et Gomorrhe ,1961 , בבימויו של רוברט אולדריץ' - לה ליין ברה.
Le Jugement dernier ,1961, בבימויו של ויטוריו דה סיקה – אירן.
Les Grands chemins ,1962, בבימויו של כריסטיאן מרקה – אנה.
Le Jour le plus court ,1962, בבימויו של סרג'ו קורבוצ'י.
1966, גבר ואישה, בבימויו של קלוד ללוש – אן.
1969, הפגישה, בבימויו של סידני לומט.
Mon premier amour ,1978, בבימויו של אליה שוראקי – האמא ז'אן רומן.
Salto nel vuoto ,1979, בבימויו של מרקו בלוקיו - מרתה פנטיצ'לי.
Tragedy of a Ridiculous Man ,1981, בבימויו של ברנרדו ברטולוצ'י – ברברה ספג'יארי.
,1981, בבימויו של אליה שוראקי – הלן.