tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנים האחרונות, עם עליה במספר המקרים והרחבה משמעותית של המדינות עמן עובד השר"ב, נעשו צעדים משמעותיים בפיתוח ויצירת שיתופי פעולה חוצי גבולות, עם ארגונים בינ"ל נוספים.
ב-10 השנים האחרונות, כמות המקרים השנתית של השר"ב עלתה ב-1,500%, כאשר השר"ב מטפל במאות מקרים ופניות בשנה.
האמנה בדבר ההיבטים האזרחיים של חטיפה בין-לאומית של ילדים
חלק מהמקרים בהם נדרשת התערבות שירות הרווחה הבין-לאומי, הם במסגרת "האמנה בדבר ההיבטים האזרחיים של חטיפה בין-לאומית של ילדים", הנקראת גם "אמנת האג".
זוהי אמנה שנחתמה בהאג בשנת 1980 בדבר משמורת ילדים.
כאשר יש פסיקה של בית משפט, בישראל או בחו"ל, על הצורך באיתור ילד, בליווי מקצועי שלו, בהכנה לעזיבה ובליווי העזיבה עצמה, מעורבים בכך עובדים סוציאליים משירות הרווחה הבין-לאומי.
ליווי של שירות הרווחה הבין-לאומי נדרש גם במקרים אחרים, בהם אין מדובר בצו בית המשפט, אלא בצורך לתיאום שירותי רווחה בין מדינות בהסכמה.
איתור גורם רשמי בחו"ל והעברת מידע לטיפול
קבלת פניות ותיאום מול הגורם המתאים בישראל ומחוצה לה
איסוף מידע והעברתו בין שירותי רווחה בישראל ומחוצה לה
ייעוץ לגורמי רווחה בישראל ומחוצה לה אודות התנהלות מקרים בין־לאומיים
קבלת דוחות סוציאליים ממדינות אחרות, וכתיבת דוחות סוציאליים עבור מדינות אחרות, סיוע בהכנת תסקירים בינלאומיים
איתור קרובי משפחה והורים ביולוגיים, תיאום הסדרי ראיה בין הורים ממדינות שונות
איסוף מידע, איתור ובדיקת שלום הילד, שהוריו או אחד מהם מרוחקים ממנו
תיאום מקצועי והתערבות ברמה הבין- לאומית, תיאום משפחה אומנת אצל קרובים (אומנת קרובים)
קבלת אישורי הורים, מציאת פתרונות בחו"ל עבור נשים מאוימות אלימות ורצח, התייעצויות בנושאים שונים.
שירות מעבדת הבריאות הלאומי הוא מוסד ממשלתי לאומי בדרום אפריקה שהוקם בשנת 2001. הוא נוצר על ידי מיזוג המכון הדרום אפריקאי למחקר רפואי (SAIMR), המרכז הלאומי לבריאות תעסוקתית והמכון הלאומי לווירולוגיה.
היא גם כוללת מעבדות פתולוגיות שונות של מחלקת הבריאות המחוזית ומעבדות פתולוגיות.
ה-NHLS הוא שירות הפתולוגיה האבחנתי עבור המגזר הציבורי בדרום אפריקה.
עם רשת של כ־265 מעבדות השירות מספק תמיכה לכל בתי החולים והמרפאות הציבוריות שפועלות במדינה.
מלבד רשת המעבדות הפתולוגיות המופעלות על ידי NHLS במוסד יש גם מספר חטיבות מומחים:
המכון הלאומי למחלות מידבקות (NICD) נוצר על ידי שילוב של גופים שונים שעברו בירושה מארגוני האם של NHLS.
המכון הלאומי לבריאות תעסוקתית (National Institute for Occupational Health, NIOH) חוקר מחלות ומבצע ניתוח סביבה תעסוקתית באמצעות מגוון שירותים הכוללים נתיחה סטטוטורית, שירותי ייעוץ ומידע, הערכת סכנות בריאותיות ושירותי מעבדה מומחים.
השירותים והיחידות של NIOH כוללים:
שירותי מידע, זיהוי, ספירה, ניטור והערכה של אזבסט
שירותי מידע בנושא טוקסיקולוגיה תעשייתית
יחידה לחקר פתוגנים הנישאים במים
ה-NIOH מנהל גם את מרשם הסרטן הלאומי (National Cancer Registry, NCR) שאחראי על ניתוח מקרי סרטן חדשים שאובחנו ולדווח על שיעורי מקרי סרטן שנתיים.
המרכז אוסף נתונים ממעבדות להיסטופתולוגיה, ציטופתולוגיה והמטולוגיה ציבוריות ופרטיות ברחבי דרום אפריקה.
יצרני חיסונים דרום אפריקאים (South African Vaccine Producers, SAVP) היא חברת בת של שירות מעבדת הבריאות הלאומי (NHLS) האחראית על ייצור חיסונים ופיתוח נוגדנים.
יחידת הנוגדנים של SAVP היא היצרנית היחידה של נוגדנים למספר נחשים ארסיים המצויים באפריקה וכן נוגדנים לארס עקרבים ועכבישים.
ה־NHLS מעורב בהכשרת כל הפתולוגים בדרום אפריקה באמצעות שותפויות עם כל תשעת בתי הספר לרפואה באוניברסיטאות בדרום אפריקה.
ה-NHLS מעורב במחקר פתולוגי ומעקב על בריאות הציבור באמצעות מעבדות הפתולוגיה שהוא מפעיל בבתי הספר לרפואה.
השותפויות עם האוניברסיטאות מתרכזות בכמה תחומי עדיפות; HIV/איידס, שחפת, מלריה, בריאות תעסוקתית, מניעת תת תזונה, בדיקת סרטן צוואר הרחם וזיהומי Streptococcus pneumoniae.
במהלך 2011, Treatment Action Campaign, ארגון חוץ-ממשלתי לענייני HIV/איידס מתח ביקורת על הממשלה על כך שלא תקצבה כנדרש את מחלקות בריאות ובכך כשלו מחלקות הבריאות של גאוטנג וקווה-זולו נטאל לשלם ל-NHLS עבור שירותים שניתנו הן.
הבעיות הפיננסיות נמשכו גם בשנת 2012.
שירות נשים במשטרת ישראל לא היה קיים בעת הקמת המשטרה והחל להתהוות באופן מדורג במהלך השנים.
בעולם הייתה מסורת של נשים־שוטרות, שראשיתה בהעסקתן של "מטרוניות משטרה" (Police matrons) במאה התשע־עשרה.
גיוסן של שוטרות ממש החל בראשית המאה העשרים, זאת בניגוד להיעדרן של חיילות־לוחמות, ככלל, מרוב הצבאות בעולם.
משטרת המנדט העסיקה נשים מעטות, רובן ערביות, שעסקו בשמירה על נשים עצירות ואסירות, או לצורך חיפוש על גוף נשים.
נשים אלה לא נחשבו לשוטרות, ולמעשה פעלו כמטרוניות משטרה.
נשים יהודיות בודדות שירתו במשטרה החל משנת בשנת 1941 כנוטרות, כשומרות על נשים וילדים טמפלרים (תנועה).
האישה הראשונה, שגויסה לתפקיד זה, הייתה רבקה ספירו.
נשים יהודיות אחרות עבדו כפקידות עבור משטרת המנדט.
האישה היחידה בכל תקופת המנדט, שהושבעה כשוטרת מן המניין, הייתה ויולט גרהאם, מפקדת כלא הנשים בבית לחם.
במלחמת העצמאות גייסה המשטרה נשים למגוון תפקידים, מבצעיים ומינהליים, במטרה לשחרר גברים לשירות הצבא.
השוטרת לאה פינטוך מממשטרת ירושלים העברית היא האישה הראשונה בישראל שצוינה לשבח על פעילות נוכח פני אויב, כאשר השתתפה בכיבוי שריפה תחת הפגזה ירדנית.
נשים מילאו תפקידים מגוונים, ובכללם פיקוח על התנועה, אלחוט, שמירה על עצירות, ועוד.
לצורך טיפול בשוטרות יצרה המשטרת תפקיד "קצינת שוטרות ארצית", אותו מילאה מפקח ציפורה פל-שיק.
נשים מילאו תפקידים נוספים במטה הארצי.
מפקח נחמה בורשטיין, לדוגמה, הייתה קצינת העיתונות (דוברת) של משטרת ישראל בשנים 1951-1950.
עם זאת, לאחר תום המלחמה שינתה המשטרה את מדיניותה, פיטרה את רוב הנשים והעבירה את הנותרות לתפקידים טכניים ופקידותיים, או לכאלה שחייבו מגע עם אזרחיות ועם עצורות.
בשנת 1960 חזרו נשים לתפקידי משטרה מבצעיים, עם הקמתה של יחידת שוטרות הסיור במחוז תל אביב.
את הקמת היחידה יזם מפקד המחוז, ניצב עמוס בן-גוריון.
לצורך זה, מונתה מפקח לאה גפני למפקדת קורס ראשון מסוגו לשוטרות, שנערך בבית הספר הארצי של המשטרה בשפרעם ונמשך כשלושה חודשים.
גם במקרה זה, הזרז לשילוב שוטרות היה מחסור בשוטרים גברים, שנוצר בשל קשיים בגיוס ושימור כוח אדם.
בתחילה התקשה הציבור הישראלי לקבל את מרותן של נשים־שוטרות, ותועדו מקרים רבים שבהם התייחסו האזרחים לשוטרות בגסות או בזלזול.
בפיקוד המשטרה הייתה התנגדות להפעלת שוטרות בתפקידים מבצעיים, בטענות כי האזרחים לא יסכימו למלא את הוראותיהן של נשים, או שיתנגדו להן, מסיבות דתיות ותרבותיות.
עם הזמן השתנה יחס זה ובשנת 1969 דיווח יומן החדשות "כרמל" כי השוטרות הפכו "לחלק בלתי־נפרד, ונעים, של העיר".
נראה כי אי־שילובן של נשים בתפקידים מבצעיים בצה"ל, היה אחד הגורמים שסייעו לשירותן במשטרה: מאחר שהצבא לא הזדקק לכל הנשים שהיה חייב לגייס, לא התנגדו מפקדיו להעברתן לארגון אחר.
לדוגמה, שוטרות שהתגייסו ב־1948 עשו זאת מתוקף גיוס החובה, במקום שירות בצה"ל.
נעמי שדמי, המפקדת הראשונה של יחידת שוטרות הסיור, טענה כי הזרז להקמת היחידה היה ביקורו של עמוס בן-גוריון, מפקד מחוז תל אביב, בבריטניה, שבמהלכו נחשף לשוטרות בתפקידים מבצעיים והתרשם מיכולותיהן.
חלק מהשוטרות ביחידת שוטרות הסיור של נעמי שדמי היו מגויסות חובה, שצה"ל העביר לשירות במשטרת ישראל, לבקשתן.
עם הזמן, נפתחו יחידות שוטרות סיור גם בחיפה ובירושלים.
בשנת 1969 הקים צה"ל יחידה צבאית ייעודית — חיב"ה, חיילות בשירות המשטרה.
יחידה זו הציבה חיילות בשירות חובה תחת פיקוד משטרתי.
משימתן העיקרית של חיילות חיב"ה הייתה מניעת פעילות חבלנית עוינת (פח"ע), באמצעות סיור ברחובות הערים הגדולות.
הנשים ששירתו ביחידה זו נותרו חיילות, כלומר היו כפופות לצה"ל מבחינת החוק והמשמעת.
עם זאת, החיילות הוכשרו במשטרה, קיבלו סמכויות חוקיות של שוטרות ופעלו בהתאם לפקודות הנפות (מרחבים) של המשטרה כך קרה ששילוב נשים בתפקידים מבצעיים שירת את שני הארגונים: צה"ל, שהקטין את מספר הנשים שבהן נדרש לטפל, ומשטרת ישראל, שנזקקה לכוח אדם איכותי.
בשנות השבעים והשמונים הצטרפו שוטרות לתפקידים נוספים בתחומי עיסוק שונים ובהם זיהוי פלילי, תביעה, מודיעין, ייעוץ משפטי ועוד.
יחידת שוטרות הסיור פורקה, ונשים שולבו ביחידות הסיור שבתחנות המשטרה, לצד גברים.
התהליך לא אירע בבת־אחת: אף שמאמצע שנות השמונים ואילך היו כל התפקידים (למעט חבלן) וכל הדרגות פתוחים להלכה בפני נשים, בפועל היה המצב שונה.
בשנת 1986 היה שיעור הנשים גבוה בעיקר ביחידת התביעות, במרכזי השליטה המשטרתיים, בביקורת הגבולות, בפיקוח על התנועה בערים ובהדרכת בטיחות בדרכים בבתי הספר.
תפקידים אלה, למעט הפיקוח על התנועה, שהיה תפקידן המבצעי המקורי של שוטרות החל משנת 1960, מאופיינים בהיותם נייחים ובסיכוי נמוך למגע ישיר בין השוטרת לבין עבריין אלים.
בניגוד לכך היוו השוטרות רוב בכל תפקידי המינהלה.
גם שיעורן של הנשים בדרגות בכירות ובתפקידים פיקודיים נותר נמוך מאוד, אך גם אם השינוי היה איטי, הרי שהיה עקבי.
נשים התקדמו לעמדות השפעה, תחילה בתחומי עיסוק מינהליים ומשפטיים ובהמשך גם ביחידות מבצעיות.
בשנת 1989 קודמה חנה הירש לדרגת ניצב והייתה לאישה הראשונה באחד מארגוני הביטחון הישראליים שהגיעה למעמד זה.
מאז, הגיעו קצינות משטרה נוספות לדרגה זו.במאי 1990 הייתה שלומית כורם לאישה הראשונה שמונתה לפקד על תחנת משטרה בישראל.
בשנת 1995 היו במשטרה 3583 נשים, כ־18% מכלל המשרתים בארגון, כמחציתן שירתו בתפקידים ייעודיים, קרי שיטור, חקירות, מודיעין, תנועה וכדומה, והיתר בתפקידי מינהלה.
עם זאת, בעוד שבתפקידים מינהליים היו השוטרות כמחצית מכלל המשרתים, הרי שבתפקידים הייעודיים הן היו מיעוט קטן, 11% בלבד.
באופן יחסי היו דרגות הנשים בכירות מהגברים:
כשליש מהנשים (29%) היו בדרגות שבין רב־סמל בכיר (רס"ב) לרב־נגד (רנ"ג), לעומת כ־5.5% מהגברים גם השיעור היחסי של הנשים בדרגות קצונה היה גבוה משיעור הגברים, 25% לעומת 20% בהתאמה.
בדרגות הבכירות, מסגן ניצב ומעלה, היה שיעור הנשים והגברים זהה כמעט, 3% ו־4% בהתאמה, אם כי שיעור הנשים ירד ככל שהדרגה עלתה.
באפריל 1996 עתרו כמה נשים לבג"ץ, בטענה כי קיימת "מציאות של אפליה מושרשת ומובנית כלפי נשים בכל הנוגע לגיוסן, שיבוצן לתפקידים וקידומן במשטרת ישראל".
העותרות טענו כי המשטרה הפלתה אותן על רקע מגדרי, אם במניעת גיוסן לארגון ואם במניעת שירותן של נשים ביחידות מבצעיות מסוימות.
הדיון בעתירה גרם למשטרה לקדם את שילוב הנשים בארגון, באמצעות פתיחת תפקידים נוספים בפני נשים, קביעת מכסות מזעריות לגיוס, הצבת נשים בתפקידים ייעודיים, והסברה בנושא שילוב נשים בארגון.
פעילות המשטרה הביאה את שופטי בג"ץ שלא לפרסם פסק דין, בטענה כי העתירה "מיצתה את עצמה" והביאה לתוצאות הרצויות לעותרות והמשטרה נדרשה לעסוק בשילוב מלא של נשים ובקידומן.
באפריל 1995 הורה מפקד משמר הגבול, ישראל סדן, לשלב נשים בתפקידי לחימה בחיל.
החלטה זו נבעה גם מאמונתו של סדן, קיבוצניק במוצאו, בשוויון בין המינים, וגם מצרכי החיל להגדיל את כוחותיו בעקבות הסכמי אוסלו והמשימות שהוטלו עליו במרחב התפר.
מאחר שעד אז לא שירתו נשים בתפקידי לחימה בצה"ל, לא התנגד הצבא להעביר מגויסות למג"ב, מעבר למכסת המגויסים הגברים.
בפברואר 1996 נפתח בבסיס ההדרכה החילי של משמר הגבול קורס הלוחמות הראשון.
פיקדה על הקורס מפקח הדס שפירא-מדמוני (אז שפירא), שעברה לשם כך משירותה בבה"ד 12. במסגרת הקורס החניכות עברו הכשרה זהה לזו של הטירונים הגברים, והיו הנשים הראשונות בישראל שהוסמכו, כמסגרת אחת, כ"רובאי 05".
לאחר סיום הקורס, במאי 1996, עברו הלוחמות לשרת בפלוגות המבצעיות
במאי 2000 הציגה מחלקת משאבי אנוש במג"ב את תמונת המצב בנוגע לשילוב נשים בחיל.
ארבע שנים לאחר הקורס הניסיוני הראשון שירתו בחיל 150 לוחמות, שפעלו ביותר מ־20 פלוגות.
לוחמות אלה היוו כ־3% מכלל סדר הכוחות הלוחם של מג"ב.
כמה מהן שסיימו את שירות החובה והיו בשירות קבע, בחרו להמשיך במג"ב.
הצידוק הסופי לשילובן של לוחמות מג"ב היה תפקודן אל מול אש אויב.
במהלך הפרות הסדר באוקטובר 2000 הוכיחו לוחמות מג"ב כי הן מקצועיות ואמיצות לא פחות מהגברים שלצידם לחמו.
עשר לוחמות זכו לציונים לשבח על גילויי גבורה אל מול פני אויב.
נשים פיקדו ומפקדות על יחידת הסיירות במג"ב ירושלים.
צה"ל והמשטרה הודיעו על כוונתם להקים שתי פלוגות חדשות במג"ב, שתורכבנה מלוחמות בלבד ואשר תהיינה אחראיות לביטחון השוטף בחלק ממרחב התפר.
מג"ב הוביל למהלך מיוזמתו, ולא נגרר אליו בתגובה ללחצים חיצוניים, כגון עתירה לבג"ץ או ועדת חקירה.
שילוב הלוחמות במשמר הגבול הוא דוגמה מוצלחת לאופן שבו ארגון ביטחוני משלב בקרבו אוכלוסייה, אשר לא יוצגה בו קודם לכן ובשנת 2021 "רבע מהמתגייסות ללוחמה סימנו את משמר הגבול בהעדפה הראשונה".
עיטורי משטרת ישראל מוענקים בהתאם להוראות .
הענקת עיטורים לאנשי ביטחון משקפת את הערכת החברה למקבליהם.
עיטורים שהוענקו לשוטרות כוללים שלוש קטגוריות של אירועים:
אירועי טרור והיתקלויות עם מחבלים.
בקטגוריה זו הוענקו 12 עיטורים לנשים, מתוכן 8 ללוחמות מג"ב וזו הקטגוריה הגדולה ביותר.
אירועי פשע, "הסביבה הטבעית" של פעילות המשטרה, בקטגוריה זו זכו שש שוטרות לעיטורים.
אירועי שריפה, בהם עוטרו 3 שוטרות בעיטורים.
אמנם אירועים אלה מטופלים בידי לוחמי כיבוי האש, אולם הכוח הראשון המגיע לאזור השריפה הוא המשטרה, המתחילה מיד לחלץ נפגעים עוד בטרם מגיעים כוחות הכיבוי למקום.
מקבלות העיטורים (לפי שנים) הן
"שירות עצמי" הוא שיר שנכתב והולחן על ידי דני סנדרסון.
השיר מופיע באלבומה הראשון של להקת כוורת.
השיר נכתב בתחילת פעילותה של הלהקה לפני שפשנל, האמרגן החל לעבוד עם הלהקה, בעקבות מותו של אחי אמו של סנדרסון, שמותו טלטל אותו מאד.
הלהקה הופיעה בתיכון בליך ברמת-גן וביצעה גרסאות כיסוי לשירים של המי, הביטלס וג'ימי הנדריקס.
עם הכסף שהרוויחה הקליטה הלהקה שני שירים, את "שירות עצמי" ו"לא ידענו מה לעשות".
אלה שני השירים הראשונים של הלהקה ששודרו ברדיו.
שני השירים לא זכו להצלחה בתחילה.
השיר נכתב על אדם בשלהי ימיו עורך סיכום על תחנות חייו, מלידתו ועד מותו.
שירות לקוחות הוא סיוע וייעוץ הניתנים על ידי חברה או ארגון כל שהוא, למי שקונה או משתמש במוצריה או בשירותיה.
השירות ניתן פנים אל פנים מול הלקוח, או באמצעות טלפון, צ'אט מקוון, דואר ודואר אלקטרוני.
חברה שיש לה רמה גבוהה של שירות לקוחות, זה מסייע לה בשימור הלקוחות הקיימים ובהרחבת מעגל הלקוחות שלה, כשהתוצאה היא הגדלת הכנסות החברה.
שירות לקוחות טוב, זקוק לעובדים שיכולים להתאים את עצמם לאישיות הלקוח.
ולשקף היטב את האסטרטגיות והערכים של החברה.
שירות לקוחות באיכות טובה נמדד בדרך כלל לפי מצב שימור הלקוחות.
כדי להשיג זאת, כל ארגון צריך להכשיר את הצוות האנושי שלו, על מנת לפתח את היכולות שלהם, ולספק להם את הידע וההדרכה הנדרשים, כדי לתת את היחס הראוי ללקוח.
שירות לקוחות, עבור חברות מסוימות, הוא נכס אסטרטגי של המשרד, ויכול ליחד אותה מחברות אחרות בענף.
חוויית שירות לקוחות אחת טובה יכולה לשנות את כל התפיסה של הלקוח כלפי הארגון.
צפוי כי צ'אטבוטים מבוססי בינה מלאכותית ישפיעו באופן משמעותי על תפקידי שירות הלקוחות והמוקד הטלפוני, ויגדילו את הפרודוקטיביות באופן משמעותי.
ואכן, ארגונים רבים כבר אימצו צ'אטבוטים של בינה מלאכותית כדי לשפר את חוויית שירות הלקוחות שלהם.
שירות הלקוחות בדרך כלל מתנהל כיחידה בתוך החברה, המטפלת בנושאי תביעות, אחריות, פריטים פגומים, החלפות או החזרות, מבצעים ומכירות מיוחדות.
(ראה בהמשך גם תמיכת לקוחות).
תסתכל ללקוח בעיניים, תודה לו שנכנס, התקשר או ביקר.
על ידי הערכה כנה של הלקוח, מקבלים את אהדתו ואמונו.
התעניינות אמיתית לדעת מה הלקוח רוצה, מייצר רושם נעים מאוד עליו.
קל יותר להבין את הלקוח כשאתה יודע להקשיב.
הקשבה עם תשומת לב אמיתית מייצרת רושם חיובי על הלקוח.
הלקוח דורש עזרה כדי לקבל את מה שהוא רוצה.
העניקו את השירות בזריזות, בחביבות ובכל הכבוד.
הלקוח אוהב שאנחנו אסירי תודה על הרכישה שלו ושאנו מזמינים אותו לחזור בקרוב.
עודד אותם לרצות לעשות איתך עסקים שוב.
בכל מוקד שירות לקוחות, יש בדרך כלל מנהל אחראי, המייעץ לנותני השירות במקרים מסובכים יותר.
תמיכת הלקוחות כוללת מגוון שירותים לצרכן, כדי לסייע ללקוחות לעשות שימוש חסכוני ונכון במוצר.
והוא כולל סיוע בתכנון, התקנה, הדרכה, פתרון בעיות, תחזוקה, שדרוג וסילוק של מוצר.
שירותים אלה עשויים אף להינתן במקום בו הלקוח עושה שימוש במוצר או בשירות.
במקרה זה, זה נקרא "שירות לקוחות בבית" או "תמיכת לקוחות בבית".
לעיתים שירותים מסוימים כרוכים בתשלום עבורם.
תמיכת לקוחות היא אסטרטגיה יעילה המבטיחה כי צורכי הלקוח טופלו.
תמיכת לקוחות מסייעת להבטיח שהמוצרים והשירותים שסופקו ללקוח עומדים בציפיותיו.
בהינתן חווית תמיכת לקוחות יעילה ואפקטיבית, הלקוחות נוטים להיות נאמנים לחברה, מה שיוצר יתרון תחרותי על פני מתחריו.
ארגונים צריכים להבטיח שכל תלונה של לקוחות על שירותי התמיכה, טופלה ביעילות.
כפתרון לעסקים קטנים, שאין באפשרותם להעסיק יחידת שירות לקוחות, קיימים חברות ייעודיות, המספקות שירות לקוחות עבור מספר חברות שונות, לפי הנתונים המועברים אליהם מהחברות והארגונים השונים המשתמשים בשירותיהם.
שירות לקוחות עשוי להינתן באופן אישי (למשל על ידי נציג מכירות / שירות), או באמצעים אוטומטיים, כגון אתרי אינטרנט ואפליקציות.
היתרון של אוטומציה הוא שהיא יכולה לספק שירות 24 שעות ביממה, בשונה משירות לקוחות פנים אל פנים.
באמצעות התפתחות הטכנולוגיה, שירותים אוטומטיים הופכים לפחות יקרים, וזה עוזר לספק שירותים ללקוחות רבים יותר באופן חסכוני יותר מתשלום שכר לעובדים.
אוטומציה יכולה להקל על שירות הלקוחות או להחליף אותו לחלוטין.
סוג פופולרי של שירות לקוחות אוטומטי נעשה באמצעות בינה מלאכותית (AI).
היתרון של AI ללקוח הוא התחושה של צ'אט עם נציג חי באמצעות טכנולוגיות דיבור משופרות תוך מתן יתרון ללקוחות בשירות עצמי.
אופן נוסף של שירות לקוחות אוטומטי, היא באמצעות טלפון עם צליל מגע, הכולל מענה קולי אינטראקטיבי (IVR, Interactive voice response) על ידי תפריט ראשי, ושימוש בלוח המקשים כאפשרויות (למשל "הקש 1 לעברית, הקש 2 לאנגלית").
בעידן האינטרנט, האתגר הוא לשמר ו/או להעצים את החוויה האישית תוך ניצול יעילות המסחר המקוון.
"לקוחות מקוונים הם ממש בלתי נראים לך (ואתה להם), אז קל לשנות אותם רגשית.
אך חוסר הנוכחות החזותית והמישושית הזה הופך את יצירת הקשר האישי בין אדם לאנושי בזירה המקוונת לחיונית עוד יותר".
עוזר מקוון אוטומטי עם דמות וירטואלית
דוגמאות לשירות לקוחות באמצעים מלאכותיים, הן עוזרים מקוונים אוטומטיים באתרי אינטרנט רבים, המשלבים דמות וירטואלית באתר, כנציג שירות העונה ללקוחות.
בדרך זו משתמשים ארגונים רבים, להפחית את עלויות התפעול וההדרכה על ידי עובדי החברה.
עוזרים אלו מונעים על ידי צ'אטבוטים, וטכנולוגיה בסיסית עיקרית למערכות כאלה היא עיבוד שפה טבעית.
שירותי בריאות כללית (או בשמה הראשוני, "קופת חולים הכללית של העובדים העבריים בארץ ישראל" ובקיצור הידוע, "קופת חולים כללית") הוא ארגון הבריאות הגדול והוותיק בישראל.
הארגון מעניק שירותים למעל 50% מתושבי מדינת ישראל ומעסיק כ-48,000 רופאים ועובדים.
מנכ"ל שירותי בריאות כללית, החל מספטמבר 2025, הוא ד"ר איתן וירטהיים.
המשרדים הראשיים של הנהלת שירותי בריאות כללית ממוקמים ברחוב ארלוזורוב בתל אביב, בסמוך לבית הוועד הפועל של ההסתדרות.
קופת חולים כללית נוסדה בחנוכה 1911 על ידי "הסתדרות פועלי יהודה", בעקבות תאונת עבודה בה איבד הפועל ברוך פריבר מעין גנים את ידו בעת שעסק בעבודה בפרדס.
ההצעה לייסוד הקופה הועלתה על ידי ברל כצנלסון ובדצמבר 1911 הובאה להצבעה בוועידה השנייה של "הסתדרות פועלי יהודה".
בהצבעה הוחלט ברוב מוחלט של 25 חברים להקים ארגון לעזרה רפואית לפועלים.
הארגון החדש שהוקם זכה לשם "קפת־חולים" (הכתיב החסר במקור).
כחברים היו יכולים להצטרף רק פועלים או בעלי מלאכה עצמאיים שאינם מעסיקים שכירים.
הסיוע שהעניק הארגון לחבריה כלל בין היתר עזרה הדדית, מציאת מקום לינה לפועל חולה חסר מגורים קבועים, טיפול על ידי רופא או מי שהוא בעל ידע רפואי, תרופות ואשפוז בבית חולים.
המרפאה הראשונה של קופת חולים של הסתדרות הפועלים החקלאים ביהודה הוקמה באוהל בעין גנים, ליד פתח תקווה בשנת 1912. בסמוך לה הוקמה גם מרפאה לפועלים תימנים.
בוועידה הרביעית של הסתדרות פועלי יהודה התקבלה הצעה לחייב כל אחד מחברי הסתדרות פועלי יהודה להיות גם חבר בקופת החולים של הסתדרות זו.
בעקבות הקמת קופת החולים של הסתדרות הפועלים החקלאיים ביהודה הוחלט גם בהסתדרות הפועלים החקלאיים בגליל להקים את קופת חולים של פועלי הגליל והסתדרות פועלי השומרון להקים את קופת החולים של פועלי השומרון.
קופות אזוריות אלה פעלו בשיתוף מלא עד שנת 1917. בשנים 1917–1918, בעקבות שינויים במערך הפוליטי של מפלגות הפועלים בארץ ישראל, הפכו קופות החולים מארגונים אזוריים לגופים מפלגתיים ומשלוש הקופות האזוריות נוסדו שתי קופות: קופת החולים של אחדות העבודה וקופת חולים של הפועל הצעיר.
בשנת 1921, זמן קצר לאחר הקמת ההסתדרות, התאחדו שתי קופות החולים לגוף אחד בחסות ההסתדרות בשם: "קופת חולים הכללית של הפועלים העבריים בארץ ישראל".
קופת החולים הייתה ארגון עצמאי מבחינה כספית עד אמצע שנות ה-30. בפברואר 1935 החליטו ההסתדרות וקופת חולים על הנהגת "המס האחיד" – איחוד דמי החברות בשני הארגונים.
במסגרת זו ויתרה קופת חולים על עצמאותה הכלכלית והפכה לגוף הפועל במסגרת ההסתדרות הכללית.
יישום ההחלטה על המס האחיד התבצע ב-1937. המסגרת המשותפת הזו התקיימה עד לשנת 1994.
ב-1993 יזם חיים רמון במסגרת תפקידו כשר הבריאות את ניתוק הקשר בין קופת חולים כללית להסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל.
עם בחירתו של רמון ליו"ר ההסתדרות הוא פעל לקבלת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (שאותו יזם כשר הבריאות) בכנסת ולניתוק הקשר שבין הקופה להסתדרות.
צעדים אלו אפשרו למעשה להשלים את חקיקת חוק ביטוח בריאות ממלכתי, חקיקה אשר ההסתדרות התנגדה לה במשך שנים מתוך רצון לשמור על מעמדה של הקופה שהייתה בבעלותה כארגון המרכזי בשרותי הבריאות בישראל.
החלת החוק בשנת 1995 הביאה לביטול המס האחיד, למיסוד עצמאותה של קופת חולים כארגון בריאות עצמאי ולכיסוי הגירעון העצום שאליו היא נקלעה בשנות התשעים.
במקום התלות שלה במס האחיד של ההסתדרות, הוסדר חלק ממימון פעולותיה באמצעות מס הבריאות הממלכתי.
ניתוק הקשר בין ההסתדרות לקופת חולים הושלם רק בסוף 2016, עם אישור תקנון שנוטל מההסתדרות את הסמכות למנות דירקטורים בקופה.
בשנת 2007 אלי דפס מונה למנכ"ל הקופה ותוך שנה הוא שילם לרופאים תוספת של 400 מיליון ש"ח, בעקבות תוצאות הבוררות.
בנובמבר 2021 פרסמו קראקרים איראנים מקבוצת "BlackShadow" מאות אלפי מסמכים רפואיים של מטופלי חברת הבת של כללית, מור.
במהלך 2021–2022 סבלה הקופה מתחלופת מנכ"לים מהירה, כשביולי 2021 פרש פרופ' אהוד דודסון שהוחלף באלי כהן, בספטמבר 2021 מונתה רות רלבג למנכ"לית והתפטרה ביוני 2022.
בתי החולים של שירותי בריאות כללית
לשירותי בריאות כללית 14 בתי חולים.
מהם תשעה בתי חולים כלליים וחמישה בתי חולים מיוחדים – שיקומיים, גריאטריים ומרכזים לבריאות הנפש.
מדי שנה נכנסים בשערי בתי החולים מעל לשבעה מיליון לקוחות ולשירותי בריאות כללית הסכמים עם קופות החולים האחרות, לצורך מתן טיפול רפואי גם למבוטחיהם.
בית החולים העמק – הוקם בשנת 1924, שוכן בעפולה.
מרכז רפואי רבין, בית החולים בילינסון – הוקם בשנת 1936, שוכן בפתח תקווה.
מרכז רפואי רבין, קמפוס גולדה – הוקם בשנת 1942, שוכן בפתח תקווה.
מרכז לבריאות הנפש גהה – הוקם בשנת 1942, שוכן בפתח תקווה ליד בית החולים בילינסון.
מרכז רפואי קפלן – הוקם בשנת 1953, שוכן ברחובות.
מרכז לבריאות הנפש שלוותה – הוקם בשנת 1956, שוכן בהוד השרון.
בית רבקה – בית חולים גריאטרי-שיקומי, הוקם בשנת 1956, שוכן בפתח תקווה.
מרכז רפואי מאיר – הוקם בשנת 1956, שוכן בכפר סבא.
בית לוינשטיין – בית חולים שיקומי, הוקם בשנת 1958, שוכן ברעננה.
המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה – הוקם בשנת 1960, שוכן בבאר שבע.
המרכז הרפואי יוספטל – הוקם בשנת 1968, שוכן באילת.
בית החולים הדרומי ביותר במדינת ישראל.
המרכז הרפואי שיקומי גריאטרי הרצפלד – הוקם בשנת 1969, שוכן בגדרה.
המרכז הרפואי כרמל – הוקם בשנת 1976, שוכן בחיפה.
מרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל – הוקם בשנת 1991, שוכן בפתח תקווה בצמוד לבית החולים בילינסון.
מכון המחקר של שירותי בריאות כללית הוקם בשנת 2010 על מנת למנף את מאגר הרשומות הרפואיות האלקטרוני הנרחב של כללית לצורכי מחקר ועל מנת לקדם את מדיניות בריאות הציבור וליישם פרקטיקות קליניות הנתמכות בממצאי מחקר לשיפור איכות השירות.
תחומי המחקר המרכזיים בהם עוסק המכון נסובים סביב אפידמיולוגיה, ייעול וניהול שירותי בריאות, ופיתוח מודלי ניבוי מבוססי למידת מכונה ובינה מלאכותית שנועדו לסייע לצוותים רפואיים לספק טיפול מניעתי מוקדם.
אחת התרומות המשמעותיות ביותר של המכון בשנים האחרונות הייתה המחקרים המקיפים שביצע אודות יעילותם ובטיחותם של חיסוני נגיף הקורונה, ובניית מודל הנקודות שאיפשר ריסון התפשטות הנגיף.
המחקרים שנעשו על ידי המכון בנושא זה פורסמו בכתבי עת רפואיים בעלי מוניטין וביניהם The Lancet וכתב העת הרפואי של ניו אינגלנד.
ממצאים אלו סיפקו בנקודת זמן קריטית נתונים נרחבים על תוצאות החיסון והשפעותיו הפוטנציאליות.
כמו כן, נעשה שימוש במאגר הנתונים המקיף של כללית, על מנת לערוך מטא אנליזות ומחקרים רחבי היקף לזיהוי גורמי סיכון מרכזיים למחלות לב.
ממצאים אלו אפשרו לחוקרים לפתח מודלים יעילים לחיזוי סיכונים המסייעים ביישום אסטרטגיות מניעה והתערבות מוקדמת.
מחקר זה הניח את היסודות לשיטות עבודה מושכלות יותר בניהול בריאות הלב וכלי הדם והכתיב את המדיניות של שירותי הרפואה בקהילה בתחום זה.
בנוסף עסק מכון המחקר גם בפיתוח שיטות ניהול יעילות למחלות כרוניות ובעיקר סוכרת, יתר לחץ דם וסרטן.
המחקר התווה פרוטוקולי טיפול חדשים.
לאורך שנות פעילותו, פורסמו במסגרת המכון למעלה מ-500 מחקרים בכתבי עת מובילים בעולם.
פרסומים אלו נסובים סביב טווח רחב של נושאים ומצוטטים דרך קבע בקרב גורמים בקהילה הרפואית העולמית.
כללית חדשנות היא חטיבת החדשנות של כללית.
חטיבה זו הוקמה על מנת להניע חדשנות בעולם הרפואה, לתכנן, לתכלל ולאמץ ביעילות טכנולוגיות ושיטות עבודה חדשניות.
כללית חדשנות משמשת שכער הכניסה עבור ארגונים וחברות המעוניינים בשיתופי פעולה עם כללית, עם מרכזי החדשנות שלה ועם מכון כללית למחקר, ופועלת כמרכז למחקר, פיתוח, בדיקה והטמעה של טכנולוגיות בריאות המשפרות את איכות הטיפול בלקוחות כללית ואת היעילות התפעולית של כללית.
בין השאר, פותחו תחת ניהול כללית חדשנות פלטפורמות מבוססות בינה מלאכותית למתן שירותי רפואה פרואקטיביים*, כלי אבחון, ניבוי והמלצות טיפול מבוססי בינה מלאכותית.
פתרונות אלו מיושמים כיום באופן נרחב במרכזי הבריאות של כללית בקהילה ובבתי החולים.
כמו כן, חטיבת כללית חדשנות מקדמת פיתוחים בתחום הרפואה המדויקת והמותאמת אישית כדי להתאים טיפולים לפרופילי מטופלים בודדים.
הפיתוחים הללו אפשרו לספק פתרונות רפואיים מותאמים אישית על בסיס ניתוח גורמים גנטיים, סביבתיים והקשורים לאורח החיים.
תוכניות לעידוד יזמות פנים ארגונית מטעם החטיבה
החטיבה מניעה מיזמים המיועדים לקידום חדשנות בתוך הארגון ולהביא לפתרונות לאתגרים העולים מהשטח, תוך פיתוח עצמאי ורקימת שיתופי פעולה עם ארגונים בארץ ובעולם.
מאתגר לפתרון – תוכנית הדגל של כללית ליזמות וחדשנות פנים ארגונית - יוזמה לפיתוח חידושים וטכנולוגיות המספקים מענה לאתגרים הבוערים ביותר שעולים מן השטח בקרב עובדי שירותי הבריאות ולקוחות כללית.
האקדמיה לחדשנות בבריאות – מגוון תוכניות הכשרה ויזמות שמפעילה החטיבה על מנת לתת כלי לעובדים ולעובדות כללית בתחומי הבינה המלאכותית, הגנטיקה, היזמות ועוד.
כארגון הבריאות הגדול בישראל, לכללית מערך חברות בנות המעניקות שרותי בריאות משלימים:
כללית מושלם – מעניקה את הכיסויים "כללית מושלם" ו"כללית פלטינום" כמו גם ביטוחים סיעודיים.
בנוסף, מציעה את כללית חו"ל – פוליסת ביטוח נסיעות לחו"ל ללקוחות שירותי בריאות כללית בלבד, באמצעות כלל חברה לביטוח.
מור (בעבר "מכון מור") - רשת המרכזים הרפואיים המבצעים בדיקות, ייעוץ ומגוון הליכים רפואיים.
דרך חיים – סדנאות, חוגים, טיפולים ומוצרי בריאות.
כללית סמייל, כללית אסתטיקה וכללית רפואה משלימה – בשנת 1988 ייסדה הקופה חברת בת בשם "ש.ל.ה.
שירותי רפואה בע"מ", המספקת שירותים בתחום רפואת השיניים (תחת שם המותג "כללית סמייל"), רפואה משלימה, ואסתטיקה.
המתכונת בה פעל השירות בעשור השני של המאה ה-21 היא ששירותי בריאות כללית "משאילה" רופאים לפעילות ש.ל.ה.
ונוסף עליהם, מעסיקה ש.ל.ה רופאים באופן ישיר.
מאז ראשית שנות ה-2000 השיקה שירותי בריאות כללית שירותים ממוחשבים, המרחיבים את הנגישות של הלקוחות אל המידע הרפואי האישי שלהם ומציעים מגוון רחב של שירותים רפואיים אונליין.
בין היתר, יכולים המבוטחים לצפות באמצעות האינטרנט במכתבי שחרור מבתי חולים, אישורי מחלה, רגישויות והפניות.
מערכת מרשמים דיגיטליים – מטופל יכול להזמין את מרשמי התרופות הקבועים שלו דרך האינטרנט, ולאסוף את התרופות, ללא צורך במרשם מודפס, מכל בתי המרקחת של "הכללית" ומבתי המרקחת שבהסכם עם הקופה.
חתימה ביומטרית – כל המסמכים הרפואיים נחתמים על ידי הרופא בחתימה דיגיטלית-ביומטרית ומתויקים בתיקו הרפואי האישי של המבוטח.
רופאי ילדים און־ליין – מאז שנת 2010 כללית מפעילה שירות המאפשר להתייעץ עם מומחים ברפואת ילדים בשיחת וידאו אינטרנטית או בטלפון.
במסגרת השירות מקבלים ההורים מרשמים והפניות בעת הצורך, והרופא המטפל בקופת החולים מקבל עדכון על הטיפול שבוצע באמצעות השירות.
בשנת 2013 הורחב השירות גם לטלפונים חכמים, באמצעות אפליקציה המשתמשת במצלמת המכשיר לביצוע שיחת הווידאו של הלקוח עם הרופא.
שירותים סלולריים – אפליקציית מובייל מאפשרת זימון ביקורים לרופאים, צפייה בתוצאות בדיקות מעבדה בליווי הסברים וביצוע רוב הפעולות הזמינות באתר האינטרנט ישירות מהטלפון החכם.
ערוץ YouTube – בערוץ של "שירותי בריאות כללית" ביוטיוב, מוצגים מאות סרטוני הדרכה העוסקים בקידום הבריאות וביניהם: שאלות ותשובות, הכנות לפני בדיקות רפואיות, סדרות תוכן בנושאי היריון, לידה והנקה, הדרכה לתרגילי פיזיותרפיה וכושר בבית והרצאות בנושא זוגיות.
עם היווסדה של "קפת־חולים" עוצב הסמליל הראשון, מתוך מטרה לייצג באמצעות האותיות ק' ו-ח' את השם שנבחר לשירות.
בשנת 1975 סמל הקופה עוצב מחדש על ידי המעצב אלי גרוס ובשנת 1990 חלו שינויים נוספים בעיצוב הסמליל בהתאם לשינויים במיתוג וריענון תדמית קופת החולים ובשנת 1995, בהמשך לחוק ביטוח בריאות ממלכתי וההפרדה מההסתדרות, החליטה הנהלת קופת החולים על עיצוב חדש לסמליל.
כחלק ממהלך צמצום מותגים מחד וכינוס מאידך, חברות הבנות כונסו תחת מותג "כללית" ואילו בבתי חולים החל תהליך של שימוש בשיוך "מקבוצת כללית".
בשנת 2010, לרגל חגיגות המאה של הכללית, שונה הלוגו וכלל את התוספת "100 שנה", ששונה שוב בשנת 2013 לצורתו הנוכחית עם הוספת המילה "מעל" על-גבי המספר 100, כדי לשמור על מבנה הסמליל, אך לדייק בשנים.
שירותי כריעה (שם רשמי המופיע בחקיקה: בית כיסא ללא מושב או בית שימוש מזרחי; בסלנג: שירותי בול פגיעה) הם שירותים שאין בהם אסלה והמשתמש כורע מעל חור ברצפה.
השם "בול פגיעה" מגיע מהצורך של המשתמש לדייק לחור; באנגליה הם מכונים לעיתים שירותי "Stand & Deliver" (בעברית: "עמוד וסַפֵּק").
ישנם שני סוגים עיקריים של שירותי כריעה: שירותים טורקיים ושירותים יפניים.
שירותים אלו מורכבים מחור ברצפה, עם או בלי מקום מיוחד לרגליים, והמשתמש כורע מעליהם כשפניו לכיוון הכניסה.
הם נפוצים מאוד בשירותים ציבוריים בהודו, ברפובליקות לשעבר של ברית המועצות, במזרח אסיה ובטורקיה, אך ניתן למצוא אותם גם בצרפת ובאיטליה, בעיקר בתחנות רכבת.
כמו כן, ניתן למצוא שירותים כאלו בבתי סוהר רבים בישראל.
הם נמצאים גם בכמה בסיסי טירונים בצה"ל.
בהודו, אך גם בארצות אחרות (ובישראל עד ראשית שנות התשעים של המאה העשרים), נפוץ ברכבות השימוש בשירותי בול פגיעה שאינם מחוברים למערכת ביוב, והפסולת יוצאת ישירות לפסי הרכבת.
בסין נפוצים שירותים ציבוריים דומים, כשאת הצרכים פשוט מטילים לתוך תעלה ארוכה ללא מחיצות בין המשתמשים השונים.
במחנות תנועות נוער בישראל ניתן למצוא שירותים דומים, הבנויים בשתי קומות: בקומה העליונה תאי השירותים, ובקומה התחתונה מתאספת הפסולת.
אנשי שירות מפנים את הפסולת מן הקומה התחתונה ומפזרים עליה ועל רצפת התאים בקומה העליונה סיד חי לצורך חיטוי.
אלו נראים כמשתנה שקובעה לרצפה, המשתמש כורע מעליהם כשגבו לכיוון הכניסה.
הפסולת נאספת בתחתית המתקן, הממולאת מעט מים.
בעת השימוש רצוי להתקרב ככל האפשר לקיר על מנת שלא ללכלך את הרצפה הקרובה לכניסה.
בשירותים מסוג זה ובניגוד לשירותים טורקיים, ישנה לרוב מערכת שטיפה הזהה לזאת שבשירותים מערביים.
המערכת שוטפת את הפסולת לתוך מאגר, שלאחר מכן מרוקן לתוך מערכת הביוב.
ישנה גם גרסה של שירותים יפניים בהם המתקן מורם כ־30 סנטימטרים מהרצפה; תצורה זאת מאפשרת לגברים להשתין בעמידה תוך דיוק מרבי.
בשני סוגי השירותים ישנה לעיתים ידית בצדי השירותים בה ניתן להחזיק לצורך יציבות, בשירותים יפניים ניתן להשתמש גם במנגנון השטיפה לצורך זה.
שירותי כריעה שאינם חור סתמי ברצפה מורכבים ממגוון חומרים, מקרמיקה ופורצלן ועד פלדת אל-חלד.
טיעונים בעד השימוש בשירותי כריעה
תנוחת הגוף ולחץ הירכיים מגביר את יציאת הצואה.
הוצאת כמות גדולה של צואה בריאה מאוד ותורמת לירידה משמעותית במשקל העודף של הגוף.
לתנוחת הכריעה יתרונות גם בעת השתנת נשים כיוון שהתנוחה מותאמת למבנה הפיזיולוגי של האישה.
השירותים מורידים את הסיכוי בהידבקות במחלות משום שאין מגע בין חלקי עור חשופים ומשטח העלול להיות מזוהם.
תנוחת הכריעה מחזקת את שרירי האגן והירכיים ובכך מונעת בעיות של שליטה על צרכים.
ישנם מחקרים המוכיחים טענות אלו.
התחזוקה והניקיון של שירותי כריעה זולים יותר והם חשופים פחות לפגיעות ונדליסטים מאשר שירותי ישיבה מערביים.
כיוון שקשה להישאר בתנוחת הכריעה לאורך זמן, ישנה תחלופה מהירה של משתמשים וזמן אינו אובד בשל משתמשים העוסקים בקריאת עיתון למשל.
אין התזה של מים על העכוז בעת פעולת ריקון מעיים חריפה.
שירותים אלה גם חסכוניים במים: ליציאה נוזלית אין צורך לשפוך מים, וליציאת מוצקים שופכים פחות מים מאשר באסלת ישיבה.
טיעונים נגד השימוש בשירותי כריעה
השירותים דורשים איזון נכון, וישנה סכנה של נפילה.
אנשים הסובלים מבעיות בברכיים עלולים להתקשות בשימוש.
יש סיכוי ללכלוך רצפת השירותים מצד אנשים שלא כיוונו כראוי.
תיתכן התזת מים על הרגליים.
משתמשים לא מנוסים בשירותים טורקיים ללא מנגנון שטיפה העושים שימוש בנייר טואלט, עלולים לסתום את השירותים.
במקרה כזה ראוי שהמשתמש יברר היכן נמצא דלי השטיפה (המשמש כמכל השטיפה בשירותים רגילים) הקרוב.
שירותי כריעה מוגדרים כ"בית כיסא ללא מושב" בתקנות הבטיחות בעבודה (נוחיות), תשכ"ה-1965:
שירותרום (הלחם של "שיר" ו"תרום") היה אירוע התרמה שנתי שקיים גלי צה"ל עבור האגודה למען החייל ובעבר גם עבור קרן לב"י שהתקיים בין השנים 1979 עד 2012.
בשירותרום הופיעו בהתנדבות אמנים וסלבריטאים שונים לצד חיילי וקציני צה"ל.
האירוע נמשך משעות הבוקר עד הערב המאוחר, והועבר בשידור ישיר בגלי צה"ל וכן בתחנות טלוויזיה שונות בישראל.
השירותרום הראשון התקיים בשנת 1979 והעורכים והמפיקים הראשיים היו שמואל נחושתן (אוקון) ויוסי עוזרד, ולאחר מכן הוא התקיים אחת לשנה בחודש דצמבר.
בנוסף ליום השידורים הארצי התקיימו בשנותיו האחרונות החל מ-1998 "שירותרום דרום" בשיתוף עם רדיו דרום, והחל מ-2006 "שירותרום ירושלים" בשיתוף עם רדיו ירושלים.
בשנת 2010 בעקבות אירועי השרפה בכרמל, הוקדש השירותרום לראשונה לכלל כוחות הביטחון שלקחו חלק באירועים - צה"ל, מכבי אש, מד"א, שב"ס ומשטרת ישראל.
בשנת 2012 לאחר 33 שנים הופסק השירותרום, וזאת בשל "התבזות הצבא בפני גופים מסחריים", על פי ועדה של דובר צה"ל.
בשנת 2005 נאספו כ-30 מיליון שקלים.
בשנת 2006 נאספו כ-33 מיליון שקלים.
בשנת 2007 נאספו כ-14 מיליון שקלים.
בשנת 2008 נאספו כ-8.5 מיליון שקלים.
בשנת 2009 נאספו כ-6.5 מיליון שקלים.
בשנת 2010 לא פרסמה האגודה למען החייל את סכום הכסף שנאסף, אלא את "כמות ימי החופש" שניתן יהיה לרכוש באמצעות התרומות.
בשנת 2011 נאספו כ-19 מיליון שקלים.
במקביל לירידה בכמות התרומות בשירותרום במהלך השנים, הועברה ביקורת על עצם האירוע ומדי שנה הועלו דרישות לבטלו.
המתנגדים טענו שבעקבות בדיקה שביצע בעבר מבקר המדינה נמצא כי מנכ"ל האגודה למען החייל, משתכר 51 אלף שקל בחודש, ו-13 בכירים אחרים מרוויחים יותר מ-40 אלף שקל בחודש, וכי על רקע נתונים אלה אין מקום להתרים כספים לאגודה.
בינואר 2006 פורסם במעריב כי הרמטכ"ל דן חלוץ שקל לבטל את האירוע ולבסס את תקציב האגודה על תקציב משרד הביטחון ולא על תרומות.
ביקורת אחרת הופנתה לעצם ההתרמה עבור צה"ל, על רקע העובדה שתקציב משרד הביטחון הוא הגבוה ביותר בתקציב המדינה מכלל משרדי הממשלה.
לפי ביקורת זו, המדינה, באמצעות כספי המיסים המועברים אליה, היא הגוף שצריך ונדרש לממן את רווחת חיילי צה"ל ואין הצדקה לפנות אל הציבור בנושא זה.
על כך כתב ניב שטנדל, בעכבר העיר:
החל מ-1980 נבחר שיר רשמי שליווה את השירותרום.
לרוב התבקשו יוצרים והרכבים פופולריים לקחת חלק ולכתוב שיר במיוחד לצורך העניין:
1983 - "בית משותף" (יעקב גלעד, יהודה פוליקר).
1985 - "דרישת שלום" (רחל שפירא, יאיר קלינגר).
ביצוע: ירדנה ארזי ולהקת הנח"ל
ביצוע: שלישיית כמו צועני (יגאל בשן, עוזי חיטמן ויונתן מילר)
ביצוע: הכל עובר חביבי ו"חלק בעולם" (רחל שפירא, הנרי ברטר) ביצוע: אילנית
(רחל שפירא, שאול בן אמיתי) ביצוע: מנגו
1990 - "ויהי ערב ויהי בוקר" (אהוד מנור, אריאל זילבר).
ביצוע: אריאל זילבר ולהקת הגדנ"ע עם תזמורת חיל האוויר
1992 - "בואו נתערבב" (אהוד מנור, שלמה גרוניך ומרגלית צנעני).
ביצוע: מרגלית צנעני ושלמה גרוניך
במקביל ליוו את המשדרים שירי להקות צה"ל דוגמת "יונה עם עלה של זית" שמילותיו שונו במיוחד ("על חורבותיה של אומה אחרת" נפסל להשמעה), "קום והתהלך בארץ" ועוד.
בשנים מאוחרות יותר בוצעו חידושים לשירי עבר:
2001 - "גשם אחרון" (אהוד מנור, יאיר רוזנבלום) שחודש על ידי עברי לידר (ביצוע מקורי: חנן יובל) באותה שנה בוצעו גם "כשאהיה גדול" על ידי בן ארצי, "קרנבל בנח"ל" על ידי שרית חדד ו"הוא לא ידע את שמה" על ידי מיכה שטרית וארקדי דוכין.
2002 - "הללויה" (יאיר רוזנבלום), "הימים האחרים" חודש על ידי טיפקס
2003 - "היה לי חבר היה לי אח" (יורם טהרלב, יאיר רוזנבלום) שחודש על ידי דודו טסה (ביצוע מקורי: נתנאלה), "אני מת" (יורם טהרלב, מתי כספי) שחודש על ידי הדורבנים (ביצוע מקורי: להקת פיקוד הדרום)
שירז טל (נולדה ב-13 באוקטובר 1974) היא דוגמנית, שחקנית, מנחת טלוויזיה ואשת עסקים ישראלית.
טל נולדה בנתניה וגדלה בקריית אונו.
טל התגלתה בישראל כדוגמנית בגיל 14 על ידי סוכנות אימאג' וכבר החלה לדגמן בחו"ל בגיל 15 בפריז וזכתה אף בתואר הפנים של שנות ה-90.
היא השתתפה בתחרות דוגמנית העל העולמית של סוכנות "פורד מודלס".
במהלך הקריירה שלה כיכבה בקמפיינים בינלאומיים ודגמנה במסלולים עבור בתי אופנה מובילים.
בארץ שימשה כדוגמנית הבית של "קרייזי ליין".
בשנת 2003 שיחקה בסרט "פגישה עיוורת".
ב-2004 הנחתה את תוכנית הנוער "Y בלילה" ששודרה ב-yes, בשנה זו גם הנחתה את תחרות הדוגמנות "עלית מודל 2004".
בשנת 2005 הייתה חלק מצוות השופטים בעונה הראשונה של "הדוגמניות".
באותה השנה פתחה ספא בשם "קסום" בתל אביב, ממנו פרשה ב-2008.
ב-2006 השתתפה כמתחרה בעונה הראשונה של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" והודחה בשלבים המוקדמים של התחרות.
ב-2009 הנחתה את תוכנית המציאות "פרויקט מסלול" ששודרה בערוץ 2.
בשנת 2011 שיחקה בסדרת הדרמת פשע "הכבוד של מרציאנו" ששודרה בערוץ 10.
ב, הייתה שותפה להקמת עסק בתחום הפקת אירועים.
ב-2013 היא הישתתפה בתפקיד אורח בסדרה "חברות".
לטל תואר ראשון בהיסטוריה של עם ישראל ובמדעי ההתנהגות מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
בנוסף, למדה אימון פרחי באך וארומתרפיה.
טל היא גרושתו של איש העסקים עופר שליו, ולזוג בן.
בנוסף, היא אם לבת מבן זוגה לשעבר, רוב אנדרס.
שירותי כיבוי והצלה בתל אביב-יפו הם השם הכולל לשירותי כבאות והצלה הניתנים בעיר תל אביב-יפו.
בניגוד למרבית שירותי הכבאות וההצלה בארץ המופעלים כאיגוד ערים, השירות בתל אביב הוא מחלקה עירונית הכפופה לעיריית תל אביב-יפו.
מקורם של שירותי הכבאות וההצלה בתל אביב הוא בגדוד כבאים שהוקם ב-1925 על ידי אבא כהן, והיה לגדוד הכבאים הראשון ביישוב.
השירות כיום הוא מהגדולים בישראל, ומתמודד דרך קבע עם איומים מגוונים בעיר.
רעיון שירותי כיבוי אש בתל אביב עלה לראשונה בחודש אפריל 1920, כאשר פנה המושל הצבאי הבריטי לוועד תל אביב והעלה את הצורך בהקמת גדוד כיבוי אש.
ועד העיר ענה בתגובה כי במשך 10 שנות קיום השכונה לא אירעו בה מקרי שרפה ודחה את הרעיון.
בשנת 1925, בעקבות אירוע שיטפון גדול שאירע בשכונת ברנר בתל אביב, אשר במהלכו התקשו התושבים במאמצי ההצלה ללא ההכשרה והכלים המתאימים, הציע אבא כהן לראש העיר דאז, מאיר דיזנגוף, להקים גדוד כבאים מתנדבים.
גדוד כיבוי האש הוקם בראשותה של ועדה מארגנת שעל חבריה נמנו בין היתר אבא כהן, קצין כיבוי ברוסיה בטרם עלייתו לארץ, הקבלן שמואל נתן וילסון, חבר גדוד מכבי אש בטרם עלייתו לארץ ומפקד משטרת תל אביב, חיים אלפרין.
בתחילת דרכו גויסו לגדוד 73 מתנדבים ונרכש ציוד חיוני על ידי העירייה.
העירייה אף הקצתה לטובת הגדוד צריף קטן בשדרות רוטשילד.
בשנת 1928 קיבל הגדוד מן העירייה מגרש הצמוד למגדל המים לצורך אימונים, וכן חדר מתחת למגדל המים.
הגדוד התבסס בשנותיו הראשונות על מתנדבים, ופעל באמצעות מימון מצומצם מאוד.
נעשו ניסיונות לגייס כספים באמצעות יום סרט, נשפים והצגות קולנוע שהכנסותיהם הועברו לגדוד, והעירייה אף הטילה מס עינוגים על הצגות תיאטרון וקולנוע לטובת פעילות כיבוי האש.
העירייה העבירה לרשות הגדוד רכב עליו הורכבה משאבת מים, וזה שימש לכיבוי שריפות ברחבי העיר.
ב-26 באוגוסט 1928, חל המפנה העיקרי במצבו של גדוד כיבוי האש, כאשר הגדוד קיבל הכרה רשמית מהממשלה.
בעקבות ההכרה, החליטה העירייה להקציב 100 לא"י לפעילות הגדוד, אם כי התמיכה בפועל קוצצה בחצי ואף זו לא הועברה לגדוד, אלא שימשה כתשלום לעירייה עבור הרכב שהותאם לכיבוי אש.
בשנת 1930 רכש גדוד מכבי האש רכב כיבוי מחברת "אינטרנציונל", ובגרמניה נרכש התקן סירנה שהותקן על מבנה מגדל המים ושימש להזעקת כוחות הכיבוי בעת קבלת הודעה על שרפה.
ב-1935 הוזמנה כבאית משוכללת מלונדון וזו זכתה לכינוי "מאירה", על שמו של מאיר דיזנגוף.
בשנת 1942, בשל מכת שריפות והפצצת חיל האוויר האיטלקי על תל אביב, עלה חשש מפגיעה בציוד כיבוי האש, והוקמה תחנת כיבוי אש חדשה ברחוב בזל.
בשנת 1948 קיבל הגדוד בתרומה כבאית מעיריית ניו יורק, וזו כונתה "האמריקאית" ושימשה את מכבי האש של תל אביב עד ראשית שנות השישים.
כיום מוצבת הכבאית בתצוגה במוזיאון ארץ ישראל.
בית צים היה בניין משרדים שעמד בפינת שדרות רוטשילד ורחוב נחלת בנימין עד ל-4 בפברואר 1966, אז נשרף כליל.
שריפת הבניין, שנמנית עם השריפות הגדולות בתולדות המדינה, נגרמה ככל הנראה מהתחממות משנק ניאון בבניין, והביאה למותו של אדם שנפל מהקומה השנייה ולפציעתם של 67 אחרים.
ב-24 ביוני 2003, פרצה שריפת ענק בבית מרכזים ששימש לעסקים ולתעשייה זעירה וניצב בקיבוץ גלויות בדרום העיר.
השרפה, שפרצה במפעל צמיגים שפעל בבניין ללא אישור תקף, כובתה רק כעבור מספר ימים, בשל חשש הכבאים מקריסת המבנה והילכדות.
כתוצאה מן השרפה נפצעו שני כבאים ואזרח אחד וכן קרסו מספר אגפים במבנה.
המחלקה לכיבוי אש בתל אביב פועלת בחמש תחנות הממוקמות בעיר - תחנה ראשית וארבע תחנות משנה.
תחנה ראשית (שי) - ממוקמת באזור שפך הירקון, סמוך לתחנת הכוח רדינג.
תחנת אביב א' (יפו) - ממוקמת בדרך בן צבי בשכונת אבו כביר בדרום העיר.
תחנת אביב ב' (אלון) - ממוקמת ברח' יגאל אלון, סמוך להיכל הספורט יד אליהו.
תחנת אביב ג' (עתידים) - ממוקמת בעבר הירקון, בכניסה לאזור תעשייה עבר הירקון (המכונה גם אזור תעשייה רמת החייל).
תחנת שרונה - ממקומת ברח' לאונרדו דה וינצ'י סמוך למתחם שרונה.
שירותים נגישים הם חדרי שירותים המעוצבים כך, שגם אנשים בעלי לקות שונות יוכלו להשתמש בהם, כאשר עיקר האתגר העיצובי הוא הפיכתם לשמישים עבור משתמשי כיסאות גלגלים.
במבני ציבור רבים, רק חלק מתאי השירותים נגישים ובשימוש בתאים אלה יש זכות קדימה לאנשים עם לקויות רלוונטיות.
אדם עם לקות צריך להשתמש בשירותים בקלות דומה ככל האפשר לקלות בה משתמש בהם אדם חסר לקות:
תאי שירותי נגישים צריכים להיות נפוצים מספיק (לדוגמה, בבניין ציבורי שבו יש שני חדרי שירותים בכל קומה, ובכל אחד מהם יש חמישה תאים, לא סביר שיהיה תא שירותים נגיש אחד, בקומה השמינית).
את חדרי השירותים יש למצוא בקלות, יש לסדר אליהם שילוט נגיש לעיוורים.
הדרך אל חדר השירותים צריכה להיות נגישה - אי אפשר לדרוש ממשתמשי כיסאות גלגלים לדלג מעל מדרגות כדי להגיע אליהם, או לעבור במסדרונות צרים יותר מכיסא הגלגלים עצמו.
דלת חדר השירותים ודלת התא הנגיש צריכות להיות רחבות מספיק.
בתא הנגיש דרוש מרחב מספיק לתמרון עם כיסא גלגלים, לרבות עם כיסאות גלגלים רחבים.
בתוך חדר ותא השירותים יש להנגיש את האסלה, הכיור, מתקן ייבוש הידיים, המראה, מתג האור (אם כל מבקר אמור להשתמש בו), השקע למכונות גילוח חשמליות (אם יש כזה), ווי התליה למעילים, החלון (אם כל מבקר מורשה לפתוח ולסגור אותו) וכל התקן אחר שכל מבקר מורשה להפעיל.
מומלץ מאוד להתקין לחצני מצוקה במקומות בולטים ונגישים, למקרי חירום.
בשנים האחרונות גברה המודעות לגבי נגישות לאנשים עם לקויות במקומות שונים: ברחוב, בתחבורה ציבורית, במקומות בילוי ועוד.
במדינות רבות אף נחקקו חוקים במטרה לאפשר נגישות לכלל האוכלוסייה במקומות ציבוריים, הן נגישות טכנית והן תקנות למניעת אפליה בנהלים.
בישראל החוק המרכזי העוסק בנושא הוא חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (1998 בלא כל התייחסות לנגישות ותוקן כך שיעסוק בנגישות בשנת 2005).
בארצות הברית, החוק הבולט ביותר הוא ADA (1990).
באנגליה, החוק נגד אפליית נכים (2005).
אל חוקים אלה מצורפות תקנות שר שמכתיבות פרטים טכניים מדויקים, כגון רוחב רצוי של מסדרונות שמאפשר מעבר נוח של מרבית משתמשי כיסאות הגלגלים, כגון מספר מקומות החנייה הנגישים במגרשי החנייה וכגון מספר תאי השירותים הנגישים הדרושים בבניין ציבורי, על פי גודלו.
חוק הנגישות בישראל משנת 1999 קבע בנושא שירותים נגישים כי אנשים בעלי מוגבלויות זכאים לתחבורה ציבורית המתאימה לצרכיהם, ולכן שירותים במטוסים, רכבות וכלי שיט צריכים להיות מותאמים גם לשימוש של אנשים עם מגבלה.
בשנת 2005 הורחב החוק ולפי מסגרתו החדשה כל בית עסק ושירות ציבורי מחויב לאפשר נגישות לבעלי מוגבלות.
חוק זה כולל מוסדות חינוך, תרבות, פנאי, בנקים ועוד.
החוק הוחל בצורה הדרגתית החל משנת 2008 ועד 2014, שלאחריה יוחל החוק במלואו.
במסגרת החוק מונתה נציבות הדואגת לקידום זכויות של בעלי מוגבלויות ולביצוע החוק בפועל.
בנוסף הוקם מערך של פקחים המוסמכים להוציא צווים וסנקציות נגד בתי עסק שאינם נגישים.
שירותים אקולוגיים או שירותי קומפוסט הם סוג של בית שימוש ללא מים, שבהם הצואה והשתן נאספים ולאחר תהליך פירוק נהפכים לדשן אורגני.
ישנם כמה סוגים שונים של שירותים אקולוגיים, הנבדלים ביניהם בעיקר במקום אגירת הזבל לאורך תהליך הקומפוסטציה.
תהליך זה מתרחש באופן טבעי על ידי מיקרואורגניזמים (בעיקר חיידקים ופטריות) לאורך כמה חודשים עד כמה שנים.
שירותים אקולוגיים הם "שירותים יבשים" - בהם לא נעשה שימוש במים כמו בשירותים רגילים, אלא נעשה שימוש בחומר סופח נוזלים כמו נסורת, מוץ, סיבי קליפת קוקוס או נייר גרוס כדי לאפשר פירוק אירובי אורגני, לכסות את הזבל הטרי ולמנוע ריחות.
טכניקה זאת יוצרת כיסי אוויר המסייעים להתפתחות הפירוק האורגני, ומסייעת ביחס הפחמן-חנקן באופן שתורם להפחתת הריח מהשירותים ומתהליך הפירוק.
שירותים אקולוגיים אינם דורשים בורות ספיגה או מערכות ביוב כמו בשירותי אסלה רגילים.
לפיכך, הם הופכים לפתרון אפשרי לשירותים במקומות מרוחקים אשר קשה לתחזק באופן קבוע, כדוגמת גנים לאומיים או שמורות, בתי קיט במקומות מרוחקים וכו', וגם כפתרון עבור מקומות נידחים בארצות מתפתחות אשר אינם מחוברים לרשת מים וביוב.
שירותי דלי: הסוג הפשוט ביותר של שירותי קומפוסט - הפסולת נאספת בדלי אליו מוסיפים חומר יבש לאחר השימוש.
כשהדלי מתמלא תוכנו מרוקן אל ערימת קומפוסט שנמצאת במקום אחר.
שירותי דלי עם הפרדת נוזלים: ישנן אסלות בהם השתן זורם למכל אחד והצואה לאחר.
היתרונות בכך הן שצריך לרוקן את הדלי לעיתים רחוקות יותר, אפשר להשתמש בפחות חומר יבש ואפשר להשתמש בשתן כדשן באופן כמעט מיידי מאחר שאין בו פתוגנים.
שירותי דלי עם מערכת לקומפוסטציה מהירה: באסלות מהסוג הזה יש מערכת חשמלית שמזרזת את תהליך הקומפוסטציה וקטילת הפתוגנים על ידי אוורור וחימום הפסולת.
שירותי קומפוסט מובנים: בחדר השירותים מותקן תא גדול מתחת למושב או מתחת לרצפה עצמה, אליו נאגר כל הזבל ובתוכו מתבצע תהליך קומפוסטציה ארוך טווח.
כשהתא מתמלא, סוגרים אותו ונותנים לתהליך הפירוק לקרות מבלי להוסיף פסולת חדשה.
במקביל פותחים תא נוסף ומתחילים את התהליך מחדש.
בסוף תהליך הפירוק ניתן להוציא את התוצרת ולהשתמש בה כדשן.
שירותי חלונות הם תוכניות מחשב הרצות ברקע, במשפחת מערכות ההפעלה חלונות NT של מיקרוסופט.
הם מקבילים לרעיון של הדיימונים ביוניקס.
תהליכי חלונות חייבים להתאים לכללי הממשק והפרוטוקולים של ה-Service Control Manager הרכיב האחראי על ניהול השירותים בחלונות.
שירותי חלונות יכולים להיות מוגדרים להתחיל לפעול בעת עליית מערכת ההפעלה, ולרוץ ברקע כל עוד חלונות פעילה, או לחלופין להיות מופעלים ידנית או על פי אירוע.
מערכות ההפעלה של חלונות NT, כוללות שירותים רבים ב-3 רמות של משתמשים; "מערכת" "שירות רשת" ו-"שירות מקומי".
רכיבי חלונות מקושרים לעיתים לתהליך האירוח לשירותי חלונות (svchost.exe).
מכיוון שהשירותים של חלונות פועלים בהקשר של חשבונות משתמש ייעודיים משלהם, הם יכולים לפעול גם כאשר משתמש אינו מחובר.
לפני חלונות ויסטה, שירותים המותקנים כ"שירות אינטראקטיבי" יכולים לקיים אינטראקציה עם שולחן העבודה של חלונות, ומראים ממשק משתמש גרפי.
בחלונות ויסטה, לעומת זאת, שירותים אינטראקטיביים אינם בשימוש ולא יפעלו כהלכה, כתוצאה מהקשחת שירותי חלונות.
שירותי חירום והצלה הם ארגונים שונים אשר אחראיים לביטחון הציבור ובפרט טיפול במצבי חירום.
חלק מהארגונים מטפלים במקרי חירום ספציפיים (כגון מקרה חירום רפואי), בעוד אחרים יכולים לטפל במספר סוגים שונים של מקרי חירום.
רבים מהארגונים מקיימים פעילות מניעה והסברה על מנת שהאוכלוסייה תוכל למנוע, לזהות ולהתריע על מקרי חירום.
לשירותי החירום יש מספרי טלפון מיוחדים המקושרים למוקדי חירום.
בחלק מן המדינות משמש מספר אחד לכל שירותי החירום (כגון 911 בארצות הברית), ובחלק יש מספרי חירום ייעודיים לכל שירות בנפרד.
זמינות שירותי החירום תלויה רבות במיקום הפיזי, בנוסף בחלק מהמקרים השירות יינתן רק בגין תשלום או ביטוח מתאים.
מצבי חירום ביטחוניים / לאומיים - ירי טילים/רקטות, חדירה של מחבלים, אירוע טרור, אירוע ירי, פיגוע, מלחמה, אירועים כימיים, ביולוגיים או רדיולוגיים.
אסונות טבע - רעידת אדמה, בולען, שיטפונות, גלי חום / קור קיצוניים, שריפות יער, טורנדו, צונאמי.
מצבי חירום תשתיתיים - הפסקת חשמל כללית, נפילת קווי תקשורת, נפילת קווי סלולר, זיהום מים / מים לא ראויים לשתייה, קריסת מבנים, דליפת גז.
קיימים שלושה שירותי חירום עיקריים:
משטרה – אכיפת חוק, ביטחון הציבור, שמירה על הסדר הציבורי ומניעת פשיעה ופגיעה באנשים וברכושם.
מכבי אש – בעיקר כיבוי שריפות ופעולות חילוץ.
מגן דוד אדום בישראל – שירותי חירום רפואיים, ארגון ההצלה הלאומי, אשר הוקם מתוקף חוק (חוק מגן דוד אדום התש"י - 1950).
במדינות מסוימות פועלים שלושת גופי החירום הנ"ל כיחידות נפרדות, ובחלקן הם פועלים תחת ארגון אחד.
אירוע חירום לרוב ילווה באזעקת חירום.
שירותים אלה יכולים להיות מסופקים על ידי אחד משלושת שירותי החירום העיקריים, או על ידי ארגון ממשלתי או פרטי.
צבא – מספק שירותים ייחודיים כגון: סילוק פצצות, סיוע בעת אסון טבע.
בישראל צה"ל אחראי על האוכלוסייה האזרחית בשעת חירום, באמצעות פיקוד העורף, בנוסף צה"ל מסייע בפעולות חילוץ והצלה בעזרת יחידות שונות כגון יחידת 669.
כבאות והצלה לישראל - הצלת נפש ורכוש, גם שלא במסגרת כיבוי דליקות.
משמר החופים – מבצעים פעולות אבטחה לאורך החוף ופעולות חילוץ והצלה.
בישראל קיימות יחידות שיטור ימי אשר מהוות חלק ממשטרת ישראל.
חילוץ מהרים – תפקידם לבצע חילוץ והצלה של אזרחים הנמצאים על הרים ומקומות שבהם תווי השטח קשה.
בישראל פועלות מספר יחידות על בסיס מתנדבים כמו: יחידת חילוץ ערד ויחידת חילוץ גולן.
חיפוש והצלה – אספקת שירותי איתור והצלה ספציפיים בהתאם למיקום: אורבני, ימי, ערבה וכדומה.
איתור ומניעת שריפות יער – פעולות מניעה, איתור והכוונת כוחות הכיבוי למוקדי השריפה ביערות.
בישראל קיימים ביערות מגדלי תצפית של הקרן הקיימת לישראל לזיהוי מהיר של שריפות.
עזרה ראשונה - חובש צבאי, מגן דוד אדום ואיחוד הצלה אחראים על הגשת עזרה ראשונה לפצועים ונפגעי הלם.
בנק דם/תרומת איברים – מספק שירותי עירוי ותרומת איברים.
בישראל קיים מאגר דם באמצעות בנק הדם.
חפ"ק – מבצע תיאום בין שירותי החירום השונים בעת אירוע גדול.
חדר המצב הלאומי - בניית תמונת מצב לאומית כוללת בזמן שגרה ובזמן חירום.
מפקדה - מרכז פיקוד, שליטה ובקרה האחראי על קביעת מדיניות וסדר עדיפות בטיפול במקרי חירום.
יחידה לטיפול בחומרים מסוכנים – תפקידה לנטרל חומרים מסוכנים.
בישראל הטיפול מבוצע באמצעות מכבי אש, פיקוד העורף והמשרד להגנת הסביבה.
משק לשעת חירום - וידוא קיומו של מאגר שירותים ומוצרים חיוניים למשק לשעת חירום, ובפרט מזון.
מציל – מספק שירותי הצלה בחופי הים.
הרבנות הראשית וזק"א - פינוי גופות במקרי אירוע מלחמה ואירועי פיגוע טרור.
מוקד פיקוד העורף - 104
המוקד העירוני - מוקד 106
במקרה התרעה על מצב חירום אפשרי, ארגוני חירום שונים יעברו למצב כוננות, עד לקריאה לפעולה על ידי אזרחים, תושבים או מפקדה.
במצב זה יהיה על המפקדה לתת סדר הוראות ותיעדוף טיפול בגורמים המעורבים באירוע.
כשלרוב בראש סדר התיעדוף יעמדו אלו שנמצאו במצב חירום הכי קשה עם חשש אמיתי לחיים, וכל עוד הוכח כי עודם בחיים.
מקרים חריגים יהיו תיעדוף גבוה יותר להצלת גורמים כעובדי ציבור ובפרט כאלו עם גישה בהווה או בעבר למידע מסווג; ומחשש ללקיחתם כשבויים ולזליגת מידע ביטחוני.
ובעיקר במטרה למנוע מקרים חוזרים כמו עמוס לוינברג.
גופים אלו לרוב יחויבו להכנה מוקדמת בקביעת ייעדי סדר הטיפול במקרי החירום השונים, כמו וידוא קיומו של ציוד מוכן ושמיש לכל מטרה.
ובפרט במעורבות בה נדרשת חילוץ אזרחים.
במקרה ואירוע החירום דורש או דרש פינוי חירום גורמי קהילה, רווחה וקידום נוער מטעם הרשות המקומית המקבלת אמונים על תכלול וסיוע לתושבים המפונים בקליטה באזור שיכונם החדש, וזאת בתיאום מול נציגיה הנבחרים של הקהילה המיוצגת (נציגי/עובדי רשות מקומית מקורית או ועדי רחובות/בניינים מקוריים).
וזאת תוך סיוע ב:דיור (מלון או דירה מושכרת), ליווי רגשי או פסיכולוגי, ייצוג משפטי או ליווי מול ביטוח לאומי במידה ונדרש, סיוע חומרי (ביגוד, כביסה, מצרכי מזון, פעילויות לשעות הפנאי), סיוע תעסוקתי והשכלתי (שילוב בבתי ספר וחוגי העשרה במינהלים הקהילתיים הקולטים).
רשימה זו מוצגת בסדר אלפביתי לפי קטגוריות שונות של שירותים נסתרים בעלי סיומת onion.
חלק מהשירותים נגישים באמצעות Tor בלבד.
הרשימה לא כוללת שירותים שאינם פעילים.
גולשים ללא דפדפן שמותאם לגלישה ברשת Tor יכולים להשתמש באתר TOR2WEB כדי לגשת לעמודים אלו, או להוריד דפדפן Tor.
אתר TOR2WEB אינו מספק אנונימיות לגולש.
רשת Tor היא רשת המנתבת תקשורת מוצפנת ואנונימית בין מחשבים על גבי רשת האינטרנט באמצעות רשת של צמתים הנקראת "רשת Tor".
שרתים המותאמים לקבל תקשורת רק דרך רשת Tor נקראים השירותים הנסתרים של Tor (מאנגלית: Tor hidden services).
רשת זו של שרתים מהווה את הרשת האפלה הגדולה והידועה ביותר.
השירותים הנסתרים הם מחשבים שפועלים כצמתים ברשת Tor, אך הם עצמם נמעני המידע ולכן אין צורך לשלוח מידע מפוענח ב"רשת השקופה" .
לשירות נסתר ברשת Tor ניתן לגשת רק באמצעות כתובת ה-onion שלו, כתובת שרשת Tor מסוגלת להבין ולנתב מידע אליה וממנה על מנת להסתיר את כתובת ה-IP של השרת ושל הגולש.
רשת Tor היא רשת שעוצבה להיות מבוזרת, ולכן אין רשימה מסודרת של כל כתובות ה-onion, אם כי ישנם אתרים האוספים כתובות של שירותים מוכרים ופומביים.
Pasta – שירות Pastebin בקוד פתוח המאפשר לשתף טקסטים.
CgAn Radio – תחנת הרדיו של קבוצת אנונימוס.
Deep Web in a Nutshell – (בתרגום חופשי: "הרשת האפלה על קצה המזלג"), פרודיה על הרשת האפלה.
Deep Web Radio – תחנת רדיו עם מגוון ז'אנרים.
not Evil Zork – מנוע חיפוש לשירותים נסתרים שבין היתר מאפשר לשחק במשחק זורק.
Daniels portal – פורטל עם מגוון שירותים, בין היתר מאפשר העלאה של קבצים.
OnionShare – תוכנה שבאמצעותה ניתן לשתף קבצים באופן אנונימי על גבי רשת השירותים הנסתרים של Tor.
Riseup Pad – שירות מבוסס Etherpad , המאפשר לכתוב טקסט שיתופי.