tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לצד מוטיבים של תפילה ואמונה:
מתחילת דרכה כמשוררת, הייתה שז לסבית מוצהרת ודמות מוכרת בקהילה הלהט"בית, אך בשנת 2001 סיפרה בראיון "שאלו אותי: 'את לסבית?' אז כדי להרגיש משוחררת מכבלים אמרתי, כן.
אבל אם אני חייבת להיות לסבית לתמיד, ולעולם לא להסתכל על גבר, ולא להיות עם גבר, אז לא בא בחשבון.
אף אחד לא יגיד לי מה לעשות.
אני הגעתי לשלב שבו ההגדרה 'לסבית' כובלת אותי, אבל מצד שני, אני לא יכולה להתנער ממנה לגמרי.
כך שלהגיד שאני יודעת בדיוק לאן יוביל אותי הרגע בחיים, לכאן או לכאן, אני לא יודעת".
בשנת 2013 עברה שז לטבעונות, ובבלוג שלה בו היא מתארת את התהליך כתבה: "לשים את עצמי בעורו של האחר.
המשפט הזה שב ומהדהד באוזניי.
וזה, כך אני מבינה עכשיו, הניסוח המדויק לסיבה שבזכותה עברתי לטבעונות".
בספטמבר 2025 אמרה ששיריה בספר שניכתבו לפני אסון אוקטובר הם שירי נחמה .
ריקוד המשוגעת, הוצאת הקיבוץ המאוחד, ספרי סימן קריאה, בעריכת מנחם פרי, 1999
להחזיר את הפיות לארץ-ישראל, הוצאת מודן, בעריכת עדנה שבתאי, 2001
מאולפת, שופרא לספרות יפה, בעריכת אילן שיינפלד, 2005
הרחק מהיעדרו, עם עובד, ספריה לעם, בעריכת משה רון, 2010
לצאת ממצרים, ולחזור, כתר הוצאה לאור, 2023,
מה זאת אהבה, מבחר שירי אהבה מהספרות העברית החדשה, בעריכת זיסי סתוי, הוצאת משכל, 2000
שם יש שושנים, סופרות ישראליות כותבות אירוטיקה, בעריכת הגר ינאי, הוצאת אלפא, 2003
גאים להציג, ילקוט שירה וסיפורת הומו לסבית, בעריכת אילן שיינפלד, הוצאת שופרא, 2003
אדומה, אנתולוגיית שירה מעמדית, אתגר, מעין, הכיוון מזרח, 2007
105 משוררים בכתב ידם, משוררים מוציאים לאור שירים וטיוטות בכתב ידם, בעריכת ליאת קפלן, הוצאת כרמל, 2007
קרבת מקום, שירי תפילה ישראליים, בעריכת גלעד מאירי ונועה שקרג'י, הוצאת משכל, 2011
מלכה עירומה, שירת מחאה חברתית נשית, בעריכת דורית ויסמן, הקיבוץ המאוחד בשיתוף הקרן החדשה לישראל, 2013
מחאת כפיים, אנתולוגיית שירה חברתית, עורכים: גלעד מאירי, נועה שקרג'י, דורית ויסמן, מקום לשירה, 2014
בשנת 1987 ניסתה שז את כוחה כזמרת ונגנית גיטרה והתגלתה על ידי מוטי שהרבני.
בין שירים אלו שכללו מוטיבים של אלימות מינית, גילוי עריות, כאב ומוות, נכללו גם שירים שקטים ואופטימיים כגון "לכי אל מקום אחר", "שיר מנוחה" ו"בדרך החוצה" שבהם באו לידי ביטוי מוטיבים של תפילה, אמונה וגבורה.
"עיר צעצוע", שהולחן בידי אליוט למילים של שז ומשלב קריאה ושירה, היה הבולט מביניהם והיא אף חיממה הופעה של נושאי המגבעת עם שיר זה.
רבים מהשירים שהקליטה באותה תקופה מופיעים על גבי הקלטות "עיר צעצוע - חזרה ביתית", "חזרות 1" ו"חזרות 2" שיצאו ב-1987, אך רובם למעט "עיר צעצוע", "בשר זה רצח" ו"הכל זין" לא זכו להתייחסות.
ב-2008 ביצעה והלחינה אלה דר את שירה של שז "אברהם" במסגרת שיעור ברימון (בית ספר) שעסק בהלחנת שירי משוררים.
השיר העוסק בעקדת יצחק מנקודת מבט נשית של יצחק ומופיע באלבום הבכורה של דר "אחות של שלגיה".
ב-2002 הוציאה שז, יחד עם הגיטריסט מירק פדרנקו, את האלבום "ריקוד המשוגעת", ובו היא מגישה משירי ספרה הראשון, ביניהם "אפשר שהעץ זוכר", "אמא", "אהובתי שחומת עיניים", "תהיי גסה", "אלוהים אומרת", "היציאה מאושוויץ" ו"פרידה".
חלק משירי הספר המקורי וביניהם "ככה אלוהים תעשה שאני אמות" הולחנו והוקלטו בעבר, אך לא נכללו באלבום.
ב-2005 יצאה שז במופע מקורי בשם "גיבורה ורכה", בו שרה משיריה וניגנה בגיטרה.
במופע זה שז שיתפה פעולה עם הזמר והיוצר א.ב.
דן, הידוע בזכות שירו "הנוער על גראס".
דן את שירו "אהבה יש בי לתת", שנכלל באלבומו השני מאותה שנה "EMule".
עיר צעצוע - להקת שז והשדים
ב-2019 הקימה יחד עם אורן זילברשטיין ויואב רבן את להקת "שז והשדים" והעלתה את המופע "עיר צעצוע", בו חזרה לבצע על הבמות בדמות דראג קינג מבחר משיריה המולחנים שהקליטה בשנות השמונים והופיעו על גבי קלטות.
מופע הבכורה עלה במועדון הצימר בתל אביב ב-21 במאי 2019 ולאחר מכן במהלך אותה שנה התקיים פעם נוספת ב-4 באוגוסט בלבונטין 7 בתל אביב.
במופע השני התארחו המשוררות שרה מלול ואודליה ון-דר-הורן והזמר והיוצר א.ב.
דן, איתו שז שיתפה פעולה בעבר.
אלבום הבכורה של הלהקה יראה אור בדצמבר 2022 בהפקתו של רם אוריון.
ב-15 בנובמבר של אותה שנה ראה אור סינגל הבכורה מתוך האלבום - שיר הנושא "עיר צעצוע".
ב-29 בנובמבר ראה אור הסינגל השני "תחזיק אותי, אלוהים" וב-12 בדצמבר ראה אור האלבום המלא.
בתחילת שנת 2020 שוחרר השיר "שדמעותי יהפכו פנינים" כסנונית ראשונה מהפרויקט המשותף של יונתן בר גיורא ושז, "עד שהפיות יחזרו".
את השיר ביצע והלחין בר גיורא למילים של שז, המלווה אותו בקולות רקע ביחד עם נועה אסטרייכר.
באפריל 2020 יצא בחברת הליקון (חברה) האלבום "להחזיר את הפיות", ובו קטעי פרוזה מולחנים מתוך ספרה של שז "להחזיר את הפיות לארץ ישראל", בביצוע שז ויונתן בר גיורא.
בשנת 2014 עובד ספרה "הרחק מהיעדרו" לסרט בשם That Lovely Girl על ידי קרן ידעיה (בימוי ותסריט) בהפקת מיכאל ומרק רוזנבאום.
הסרט מגולל את סיפורם המטריד של אב (צחי גראד) ובתו (מעיין תורג'מן) המנהלים חיי זוגיות.
בהשתתפות יעל אבקסיס וטל בן בינה.
הסרט התקבל לפסטיבל קאן שם הוקרן במסגרת "מבט מסוים" (Un Certain Regard) והיה מועמד לפרס אופיר.
1999 - פרס קרן רון אדלר לשירה
2004 - גיבורת תרבות מטעם קהילת הלהט"ב
2007 - פרס ראש הממשלה ליצירה ע"ש לוי אשכול
שותפות קוד הוא מושג שמקורו בתחום התעופה האזרחית, ואשר במסגרתו חוברות שתי חברות תעופה או יותר בהענקת שירות משולב בטיסה המבוצעת על ידי אחת מהן, אך הנושא גם את קוד השירות של יתר החברות בשותפות.
כל אחת מהחברות בשותפות הקוד מעניקה לטיסה ערך מזהה משלה, הכולל את קוד החברה ב-יאט"א (ארגון חברות התעופה הבינלאומי) ואת מספר הטיסה.
בדרך כלל כל חברה מעניקה לטיסה מספר המיועד לטיסות שותפות קוד המבוצעות על ידי חברות תעופה אחרות (לדוגמה, באמצעות מספר בן ארבע ספרות בניגוד לשלוש ספרות, או באמצעות מספר המתחיל בספרה שנועדה לכך).
שותפות קוד נחתמה לראשונה בין חברת התעופה האוסטרלית קוואנטס לאמריקן איירליינס האמריקאית, בהצעת שירותי טיסה משותפים בין מספר ערים באוסטרליה לערים בארצות הברית.
עם היווסדן של בריתות חברות התעופה הגדולות בעולם, החל בשנת 1993, הפכה שותפות קוד לעקרון יסוד של בריתות אלה, אך הנוהג רווח בגרסתו המקורית גם כיום.
מאחר שאין טעם לפצל את הטיפול בנוסעים, כבודה ומטען העושים את דרכם לאותו מטוס בדיוק בין מספר טרמינלים, קיימת מגמה לאחד את פעילותן של חברות הפועלות בשותפות קוד בשדות תעופה מרובי טרמינלים בטרמינל אחד.
האינטרס הכלכלי של חברות התעופה להקשר בהסכמי שותפות קוד ברור שכן הוא טומן בחובו מספר יתרונות:
צמצום עלויות בהפעלת הקו המשותף על ידי ייעול וויסות מספר הטיסות הפועלות בו.
השגת מונופול בקו המשותף, אגב הקטנת החשש לתחרות מצד החברות האחרות השותפות בקוד.
עם זאת, לשותפות קוד נודעים גם יתרונות שיווקיים:
הרחבה למראית עין ("ניפוח") של סך הטיסות המבוצעות עלי-ידי כל אחת מחברות התעופה בקו מסוים.
עניינה של חברת אל על הוא דוגמה ייחודית למקרה זה שכן בדרך זו מוכרת החברה כרטיסים לטיסות בימי שבת מבלי שהיא מפרה את מדיניותה שלא לטוס בשבתות.
הצגה למראית עין של יעדי טיסה אליהם אין חברת התעופה השותפה בקוד טסה כלל ועיקר, והשגת חשיפה בשוק בדרך זו.
עיקר הטענות כנגד שותפות קוד התמקד בחששות מפני תחרות בלתי הוגנת ומפני הפרת כללי ההגבלים העסקיים, וכן בפגיעה בציבור בדרך של הצגת מידע בלתי מדויק או מטעה והיעדר שקיפות.
עם זאת יש להבהיר כי גם בשותפות קוד משתמר יסוד תחרותי, שכן לכל אחת מהחברות השותפות בה עומד אינטרס ברור למכור מושבים בטיסה בקוד שלה.
מאידך, שותפות קוד הביאה גם לתופעות חיוביות מבחינת ציבור הנוסעים שכן החברות השותפות בקוד מנסות לתאם ביניהן את לוחות הזמנים של טיסות ההמשך ולפעול במשותף בתחום ניהול הכבודה.
יתרונות אלה באים לידי ביטוי מרבי בבריתות חברות התעופה הגדולות, במסגרתן חלק ניכר מרשת הטיסות משותף למספר חברות (מצב שניתן לתארו ביתר דיוק כריבוי קודים).
קיימים גם הסכמים לשותפות קוד בקווי רכבת (מערכות Rail & Fly) המשלבים בין טיסה במטוס ליעד כלשהו והמשך הנסיעה ברכבת או להפך, או אף מעניקים אפשרות להחליף בין טיסה לנסיעה ברכבת באותו קו.
שותפות היא התאגדות משפטית, בין מספר ישויות משפטיות (כגון מספר בני אדם, מספר חברות וכיוצא בזה) המנהלים יחד עסק לשם הפקת רווחים, ואינם מאוגדים באופן אחר כמו בחברה בערבון מוגבל או אגודה שיתופית.
בדין הישראלי, בעקבות הדין האנגלי, תכלית קיומה של שותפות היא ניהול עסק.
בכך היא נבדלת מהשותפות לפי הדין הקונטיננטלי שלפיו ייתכן קיומה של שותפות בנכסים לצורך הפקת רווחים.
שותפות שבה שני שותפים בלבד קרויה פעמים רבות על שם של שני השותפים, כשבין שני השמות מקשר מילת היחס "את", למשל "כהן את לוי".
כאשר יש שותף דומיננטי קרויה השותפות על שמו, בצירוף הקיצור "ושות'" לציון קיומם של שותפים נוספים, למשל "גורניצקי ושות'".
את מעמדן החוקי של השותפויות בישראל מסדירה פקודת השותפויות [נוסח חדש], התשל"ה-1975.
שותפות נוצרת באמצעות הסכמת חבריה.
לפי סעיף 4 לפקודת השותפויות יש צורך ברישומה של שותפות, פרט לשותפות בין חקלאים, אצל רשם השותפויות, אבל אי רישומה אינו גורע מקיומה וחוקיותה של השותפות והשאלה האם קשר מסחרי בין מספר בני אדם יוצר שותפות כמשמעה בדין נבחנת על פי הנסיבות.
שותפות רשומה יכולה לקבל שם מסחרי, ולתבוע ולהיתבע בשמה הרשום.
שמה הרשום של השותפות מוגן על פי חוק.
השותפים זכאים לנתח מרווחי השותפות כפי המוסכם ביניהם, ובניגוד לצורות אחרות של התאגדות, כגון חברה בע"מ, הם חבים בחובות השותפות באופן אישי, ביחד ולחוד.
עם זאת, שותף יכול להיות "שותף מוגבל", ואז לא יהיה חייב בחובות השותפות מעבר לסכום השקעתו ההתחלתית, אך חלות עליו מגבלות מסוימות שאינן חלות על שותף כללי (שותף שאינו מוגבל).
שותפות בה ישנו שותף מוגבל נקראת שותפות מוגבלת והיא למעשה מעין גוף משפטי המצוי בין החברה ובין השותפות.
בשותפות יכולים להתאגד שני חברים ויותר.
החוק הישראלי מגביל את מספר השותפים הכלליים לעשרים, פרט לשותפויות של עורכי דין ורואי חשבון, שבהן אין הגבלה על מספר החברים (עד מרץ 2010 הוגבל מספר החברים בשותפויות כאלה לחמישים חברים).
ניהול העסקים באמצעות שותפות הוא צעד מקובל, ויש בו מספר יתרונות לעומת ניהולם באמצעות חברה, כאשר היתרון העיקרי הוא חוסר הפורמליות הנדרש לשם כך.
השותפות אינה חייבת בתזכיר ובתקנון, אין צורך באסיפות בעלי מניות לשם ניהולה, ופירוקה פשוט בהרבה מפירוק חברה.
חסרונה העיקרי הוא חבותם האישית של חברי השותפות בחובותיה, זאת לעומת "מסך ההתאגדות" המבחין בין חובות חברה בע"מ, עמותה או אגודה שיתופית, ובין רכושם האישי של חבריה.
השותפות מתפרקת מסיבות שונות, אם מחמת סיום התקופה או הסתיימות העסק שלשמו נוסדה, אם מחמת הסכמת השותפים, אם מחמת מותו של אחד השותפים או היותו פושט רגל, או מסיבות אחרות.
את השותפות ניתן לפרק גם ללא צו של בית משפט, אך ניתן לפרק שותפות על ידי בית המשפט, כאשר השותפים אינם מסכימים על האופן שבו תפורק השותפות, או במקרים אחרים, לרבות אובדן הכשרות המשפטית של אחד השותפים או כאשר התנהגותו של שותף פוגעת בעסקי השותפות.
במקרה האחרון ניתן טרם פירוק השותפות להשתתף בהליך גישור עסקי כדי לבחון אם ישנן פשרות שניתן להשיג.
שוֹתי או שוטי (בגאורגית: შოთი) הוא לחם גאורגי מוארך העשוי מחיטה מלאה ומעוצב בצורה של סירת קנו.
השותי דומה בטעמו לפיתה עיראקית.
בצק השותי מוצמד לחלקו העליון של התורנה, כאשר הלוואשי העגול מוצמד לצידו הפנימי של התנור.
שותפות לשלום היא יוזמה של נאט"ו שהחלה בשנת 1994, ומטרתה כינון יחסי אמון בין הברית הצפון אטלנטית למדינות אירופה השונות, בעיקר במרכזה ובמזרחה, שחלקן היו בעלות שלטון קומוניסטי, ומדינות ברית המועצות לשעבר.
עשר מהמדינות שחתמו על יוזמה זו מול נאט"ו, הפכו ברבות השנים לחברות מלאות בנאט"ו.
מדינות שהיו חברות בשותפות לשלום, והפכו לחברות בברית נאט"ו
מדינות שהיו חברות בשותפות לשלום, ופרשו ממנה
שותא רוסתוולי (בגאורגית: შოთა რუსთაველი) הר בולט בחלק המרכזי של הרי הקווקז.
הוא ממוקם במחוז ההיסטורי סוואנתי עילית שבגאורגיה, סמוך לגבול עם הרפובליקה הרוסית, קברדינו-בלקריה.
שותא רוסתוולי הוא ההר העשירי בגובהו מבין הרי הקווקז ומתנשא לגובה של 4,860 מטר (15,940 רגל).
מגובה 3,000 מטר ומעלה מכוסים מדרונות ההר בקרחון.
שותפות ביחד היא יוזמה המקשרת בין 550 קהילות בכל העולם באמצעות 45 אזורי שותפות בישראל.
תוכנית שותפות 2000 של הסוכנות היהודית הוקמה בשנת 1994 והיא מהווה דוגמה לשיתוף הפעולה המתמשך בין הסוכנות היהודית, הפדרציות היהודיות של צפון אמריקה (JFNA) ומגבית קרן היסוד.
כמאמץ מקומי בעל השפעה לאומית, כל שותפות במסגרת התוכנית מספקת את ההזדמנות לחיבור בין קהילות בישראל ומחוצה לה.
בתוך כך נרקמות ומשגשגות גם מערכות יחסים בינאישיות, באמצעות תהליך קהילתי משותף.
יותר מ-10,000 מתנדבים עובדים יחדיו מדי שנה, בוחנים נושאים בעלי חשיבות מעלים לדיון תגובות מהשטח, קובעים אבני דרך, מציבים יעדים ומגדירים תקציבים להשגתם.
המעורבות ושיתוף הפעולה יוצרים הפריה ותרומה הדדית בעיקר בתחומים ערכיים קהילתיים וחינוכיים ומספקים קרקע פורייה לפיתוח כלכלי.
היוזמה זכתה פעמיים בקטגוריית התפוצות של פרס ירושלים לאחדות ישראל: ב-2016, על פעילות מסגרת "בתי ספר תאומים" המקשרת בין בתי ספר בישראל ובתי ספר יהודיים בעולם, וב-2024, על פעילותה הכללית ותרומתה לקהילות בעוטף עזה בעקבות מלחמת חרבות ברזל.
שותפות תל אביב - לוס אנג'לס
פועלת מאז שנת 1997 במסגרת הפרויקט, כיוזמה משותפת של הפדרציה היהודית של לוס אנג'לס, עיריית תל אביב-יפו והסוכנות היהודית.
מטרת השותפות היא העמקת תחושת השייכות לעם היהודי וחיזוק הקשר בין הקהילה היהודית בלוס אנג'לס לתושבי תל אביב-יפו.
הפעילות נעשית בתחומי החינוך, הבריאות והרווחה וכן בתחום התרבות, בו נעשה ניסיון לקשר בין תעשיית הסרטים ההוליוודית המבוססת לבין זירת הקולנוע המתפתחת בישראל, סדנאות כוריאוגרפיה "גשר – דיאלוג כוריאוגרפי" בשיתוף מרכז סוזן דלל ואוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ובנוסף מפגשים בתחום האופרה בשיתוף עם האופרה הישראלית החדשה.
שותפות קריית גת, לכיש ושפיר - שיקגו
בשנת 1996 פתחו הפדרציה היהודית של שיקגו, עיריית קריית גת והמועצות האזוריות לכיש ושפיר את השותפות ביניהן ביוזמת הסוכנות היהודית.
השותפות מקיימת חילופי נוער וסטודנטים ומעודדת פיתוח של אזורים שונים במועצות האזוריות ובקריית גת.
קבוצות תגלית משיקגו מגיעות במהלך הטיול לאזור השותפות ומבצעות יום התנדבות כחלק מהתוכנית החינוכית.
סטודנטים מאזור שיקגו מגיעים לאזור השותפות מדי קיץ להדריך בקייטנות כיפיאדה בקריית גת.
נוסף על כך, סטודנטים ובוגרים מתנדבים בקריית גת במספר פרויקטים שכוללים גינה קהילתית למעוטי יכולת ומרכזי הקליטה בעיר.
שותפות זכרון יעקב - דרום פאלם ביץ'
בשנת 2016 פתחו הפדרציה היהודית של דרום פאלם ביץ', מועצה מקומית זכרון יעקב ביוזמת הסוכנות היהודית את השותפות.
יש תוכניות עם הקהילה לסטודנטים, נשים ועוד.
בנוסף יש את תוכנית בתי ספר תאומים.
בנוסף יש תוכנית הנוער אשר נוסעת למשלחת לדרום פאלם ביץ' מדי שנה.
בפיזיקת החלקיקים, שותף-על הוא חלקיק המקושר לחלקיק אחר באמצעות תאוריה של סימטריית-על.
בתאוריה פיזיקלית זו, מוצע כי לכל פרמיון יהיה שותף-על שהוא בוזון, ולהפך.
סימטריית-על מדויקת ובלתי שבורה חוזה כי לחלקיק ולשותפי-העל שלו תהיה אותה מסה.
עד היום, לא נמצאו שותפי-על לחלקיקים המתוארים באמצעות המודל הסטנדרטי של פיזיקת החלקיקים.
זה עשוי להצביע על כך שסימטריית-העל היא שגויה, או שהיא שבורה.
אם ימצא שותף-על, המסה שלו תקבע עד כמה סימטריית-העל היא שבורה.
ייתכן ששותפי-על ימצאו במאיץ LHC, שהחל את פעולתו ב-2008 ויגיע לאנרגיות גבוהות יותר מאלו שהושגו במאיצי חלקיקים אחרים.
באנרגיות אלו ניתן ליצור חלקיקים בעלי מסה גדולה ביותר, ובכלל זה גם שותפי-על.
שותפות בין-מגזרית או שיתוף פעולה בין-מגזרי היא מושג המתייחס למסגרת ארגונית מפורשת ומתמשכת של יחסי גומלין וחליפין בין נציגים מהמגזרים השונים במשק (לרוב המגזר הציבורי, המגזר השלישי והמגזר העסקי), העוסקת בהשגת מטרות ציבוריות באמצעות הכוונה משותפת של משאבים.
שותפות בין-מגזרית היא מקרה מובחן של שותפויות.
ייחודה של שותפות זו נובע מאופי המפגש שהיא מזמנת - מפגש בין גורמים בעלי זהות שונה ומרוחקת, רצון לגשר בין ארגונים בעלי תפיסות ערכיות וניהוליות שונים.
השוני בין הגורמים נוגע לתפקידו בחברה, משפיע על המחויבות הערכית והחברתית שלו ועל רציונל פעולתו.
על אף הרצון לפעול יחדיו השותפים שואפים לשמור על תפקידם הראשוני המובחן.
שותפות בין מגזרים היא התערבות במרחב הציבורי, ומתוך כך, היא מקפלת בתוכה משמעות ערכית החורגת מהפונקציונלי או הניהולי.
בישראל מופעל מאז 2007 השולחן העגול הממשקי כמסגרת לשיח בין מגזרי ברמה הלאומית, ביוזמת משרד ראש הממשלה ובהפעלה של שיתופים.
בשנת 2012 הוקם "מיזם ממשלה-חברה אזרחית" – שותפות של שבעה משרדי ממשלה, של מכון אלכא למנהיגות וממשל בג'וינט ישראל, ושל נציגי התפוצות.
את התהליך המרכזי בחברה האזרחית מוביל ארגון הגג מנהיגות אזרחית יחד עם קואליציית ארגוני תשתית.
מטרת המיזם היא יצירת מערכת כוללת (אקו-סיסטם) המחזקת עשייה משותפת.
שותפות מוגבלת היא שותפות המאפשרת הגבלת אחריות של חלק מחבריה.
בדומה לתאגידים אחרים, היא מהווה אישיות משפטית נפרדת.
שותפות מוגבלת היא שילוב של שני סוגי שותפים: שותף כללי שהוא מנהל השותפות והוא בעל אחריות לכל התחייבויות השותפות, ושותף מוגבל - שותף שהאחריות שלו מוגבלת: אם השותפות תיקלע לחובות, הוא מסכן רק את הסכום שהשקיע ולא מעבר לזה.
שני השותפים יכולים להיות חברות, וכך עוקפים את הגבלה של מספר החברים המרבי המותר בשותפות - עשרים, מפני שעל חברה אין הגבלה של מספר בעלי המניות.
על השותפות המוגבלת לא חלים דיני החברות אלא דיני השותפויות.
לשותפויות יש בדרך כלל יתרונות מיסוי לעומת חברות בע"מ אך חסרונות בתחום הניהול, ולכן הן מתאימות רק לסוגים מסוימים של פעילויות.
קרנות הון סיכון מאוגדות, לעיתים, בצורה של שותפות, עם הפרדה בין שותפים שמנהלים את הקרן (השותף המנהל) ושותפים שאינם מנהלים, אך זכאים לקבל רווחים (שותף מוגבל).
גם חלק מההתאגדויות לחיפושי נפט וגז בישראל מאוגדות במתכונת של שותפות.
שותפויות מוגבלות, כגון: "גבעות עולם", "ישראמקו", "דלק קידוחים" ו"רציו" גייסו את ההון לפעילותן באמצעות הנפקה בבורסה, ויחידות ההשתתפות שלהן נסחרות בה.
בשותפות רגילה, שאינה שותפות מוגבלת, הרווחים והפסדים שייכים לשותפים ולכן להבדיל מחברה בע"מ אין לשותפות תיק במס הכנסה וכל שותף מקבל את החלק היחסי שלו ברווחי השותפות ואחראי לחובותיה.
בשותפות מוגבלת, השותף המוגבל דומה לבעל מניות בחברה ואינו ערב לחובותיה.
היזמים שמקימים את השותפות הם השותף הכללי שאינו מוגבל ואחראי לחובות החברה.
לעומתם משקיעים שהיזמים מגייסים הם שותפים מוגבלים ולכן אינם אחראים לחובות השותפות המוגבלת, אם ישנם הפסדים הם יאבדו את הסכום שהשקיעו ולא יותר מכך.
כאשר ההשקעה היא חלק מהפעילות העסקית של המשקיע, הוא יכול לנכות מהכנסתו החייבת במס את הפסדיו בשותפות המוגבלת.
כדי לגיס הון מהציבור הרחב באמצעות הנפקה בבורסה, שותפות מוגבלת יכולה להנפיק יחידות השתתפות בשותף המוגבל.
הבורסה לניירות ערך בתל אביב מאפשרת להנפיק יחידות השתתפות של שותפויות מוגבלות משני סוגים:
שותפות מוגבלת להפקת סרטים - במקור הוגבלה שותפות מסוג זה בבורסה להפקת סרטים ישראלים ומ-2017 הוסרה מגבלה זו.
שותפות ים תטיס (מכונה לעיתים גם "פרויקט ים תטיס") היה מיזם לחיפושי נפט וגז טבעי במדף היבשתי של ישראל, פרי יוזמתו של ד"ר אלי רוזנברג, מקים חברת אבנר חיפושי נפט.
בעלי הזכויות שהקימו את שותפות ים תטיס הם נובל אנרג'י (47%), וקבוצת דלק 53% (דלק קידוחים 25%, אבנר חיפושי נפט 23% [שהתמזגה לימים עם דלק קידוחים] ודלק השקעות ונכסים 4%).
במסגרת הפרויקט פותחו שתי תגליות הגז הטבעי הראשונות במימי הים התיכון של ישראל, מאגרי מרי ונועה.
שם המיזם נגזר משם האוקיינוס הקדום ים טתיס (זהו התעתיק הנכון), שתפקיד חשוב לו בעיצוב הגאולוגיה של ארץ ישראל וסביבתה הימית ושהפריד בין היבשות לאוראסיה וגונדוונה, שהתפצלו מהיבשת הקדומה פנגיאה בתור היורה (לפני כ-200 מיליון שנה).
הים התיכון נחשב לו לשריד אחרון.
מודל החיפוש של שותפות ים תטיס מול חופי אשדוד ואשקלון, 20 עד 30 קילומטרים מקו החוף, מתבסס על הימצאות מלכודות שכבה בים רדוד - עומק של מאות מטרים, כאשר הגז צפוי להימצא מתחת למלכודות בעומק של 1.5 עד 2 קילומטרים.
שותפות ים תטיס הוקמה בשנות ה-90 של המאה ה-20, כאשר קבוצת דלק ואבנר חיפושי נפט חיפשו שותפות מקצועיות כדי להפעיל את הקידוחים ברישיונות הימיים שבהם החזיקו, והגיעו להסכם עם החברה האמריקאית נובל אנרג'י.
בידי השותפים בפרויקט ים תטיס שני מאגרי גז - מאגר הגז "נועה", שהתגלה ב-1999, ומאגר הגז "מרי", שהתגלה ב-2000. מאגר מרי הוערך ב-32 מיליארד מ"ק ואילו מאגר נועה הוערך ב-2 מיליארד מ"ק בלבד.
בדצמבר 2001 חתמה חברת החשמל על חוזה עם "שותפות ים תטיס" לרכישת גז טבעי ב-1.5 מיליארד דולר במשך 11 שנים.
החוסה היה על בסיס Take or Pay, בשיטת רכישה זו מתחייב רוכש הגז לשלם למוכר הגז תמורת כמות מינימלית מוסכמת של גז לשנה; אם אינו יכול לצרוך את כל הכמות שעליה התחייב מסיבות שאינן קשורות למוכר, עליו לשלם גם תמורת הכמות שלא ניצל.
בהמשך חתמה על עסקאות למכירת גז למפעלי נייר חדרה, לבתי הזיקוק באשדוד ולתחנת הכוח דוראד.
מתחילת שנת 2004 שימש הגז ממאגר "מרי" את חברת החשמל להפעלת אחדות מתחנות הכוח שלה, במקום המזוט ששימש בעבר דלק לייצור חשמל.
שינוי זה הקטין את חלקן של תחנות הכוח בזיהום האוויר.
באפריל 2004 הסתיימה הסבת כל ארבע יחידות הייצור ב"תחנת הכוח אשכול" שבאשדוד להפעלה באמצעות גז טבעי.
המחיר שבו מכרה לחברת החשמל את הגז היה 2.47 דולר ליחידת חום.
בשנת 2010 סיפקה ים תטיס 60% מצריכת הגז הטבעי של ישראל לצד אספקת הגז ממצרים.
עקב הפסקת הזרמת הגז המצרי לישראל בפברואר 2011, הפך ים תטיס לספק בלעדי של גז טבעי לישראל.
בספטמבר 2014, הפסיקה חברת החשמל לקבל גז ממאגר "ים תטיס".
לפי נתוני חברת החשמל במסגרת ההסכמים מול שותפות "ים תטיס" סופקו לה 23 מיליארד מ"ק גז, כמות ששקולה לכ-87% מנפח המאגר כולו ודומה לרכישת 142 מיליון חביות נפט.
חברת החשמל חתמה על שני הסכמי רכש, הראשון לקבלת 18 מיליארד מ"ק (BCM) במהלך 15 שנה והשני בשנת 2009 לרכישה של עוד 5 מיליארד מ"ק.
בשל חסרונו של הגז המצרי, ובשל תקנות שהוטלו על החברה מצד המשרד להגנת הסביבה להשתמש בעיקר בגז לייצור חשמל, הצריכה בפועל הייתה גבוהה מהתחזיות ובמקום לסיים את כל הרכש עד שנת 2017 בפועל חברת החשמל סיימה לקבל את כל הכמויות שרכשה כבר בסוף דצמבר 2013.
במרץ 2012, עלה רעיון שמאגרי "שותפות ים תטיס" ישמשו כמאגר אחסון אסטרטגי לאומי לגז, אך התוכנית לא יצאה לפועל עקב קשיים טכניים.
במשפט העברי, שותפות היא בעלות משותפת של שני אנשים על נכס או בעסק.
חוקי השותפות עוסקים בהגדרת מהות בעלותו של כל אחד מהשותפים בתוך מסגרת השותפות, זכויותיו בנכס ויכולתו להגביל את צעדי השותף כשאינו מסכים להם; לשאלות אלו ישנן השלכות גם בתחומי הלכה אחרים.
ובהליך פירוק השותפות או התנהלות נפרדת בתוך מסגרת השותפות, להן מוקדש הפרק הראשון במסכת בבא בתרא.
לר"ן יש שאלה, הבנויה על ההנחה, שלכל אחד בעלות מסוימת על כל השדה, כאשר מדובר בחצר שאין בה דין חלוקה – כלומר שאין בה שמונה אמות שניתן לחלק אותם לשני השותפים.
מכוח קושיא זו מסביר הר"ן, כי לא ייתכן לומר שלכל אחד מהשותפים יש בעלות מסוימת בכל השדה, שכן בעלות אינה ניתנת לחלוקה; דבר השייך לאדם אחר לא שייך כלל לאדם אחר, וכן ההפך.
ולכן הסברה מחייבת לומר, שלכל אחד משנים, יש מחצית נפרדת ומסוימת מהשדה השייכת לו לגמרי, אלא שהשותפות מחילה על כל חלק השייך לאחד מהשותפים, שעבוד לשותף השני, כך שלכל אחד יש חצי מהקרקע השייכת לו חצי הקרקע שמשועבדת לו.
ולכן, יכול כל אחד מהשותפים לאסור את חלקו על חברו, שכן לחברו יש רק קנין שעבוד בשדה, וההלכה קובעת כי על ידי איסורי קונם ניתן להפקיע שעבוד.
לעומת זאת, הרמב"ן סבור, שבשותפות יש לכל אחד מהם בעלות מסוימת בכל החצר.
בזאת מתרץ הרמב"ן את הקושיא לכאורה; שבמחלוקת זו ההלכה נפסקת כרבי אליעזר בן יעקב האומר יש ברירה, ואילו בדיני ברירה ההלכה נפסקת שאין ברירה.
לפי דבריו של הרמב"ן, ברירה זו שונה מדיני ברירה של כל הש"ס, שכן אין מדובר בספק שיש לבררו לאחר זמן, אלא בדין ברור מלכתחילה, ששימושו של כל אחד מהם הוא בכל השדה.
ברירה: הגדרת בעלות השותפים בתוך השותפות
במשנה מסכת נדרים הוצג מקרה בו שני אנשים חלקו בעלות על חצר אחת, אחד מהם אסר על השני ליהנות מחצר זו.
יש מחלוקת האם איסור זה תקף.
חכמים טענו שאסור לשותף ליהנות מהחצר, שכן החפץ הוא גם של חברו, לחבר מותר להתנות תנאים לגבי השימוש בחצר ואם השותף יעשה בחצר שימוש\ הוא יהנה מחפציו או קרקעותיו של חברו.
רבי אליעזר בן יעקב סובר שמותר לשותף ליהנות מהחצר.
נימוקו מסתמך על הגמרא במסכת בבא קמא, המחלוקת היא באופן חלוקת השותפות; והתלויה במחלוקת אחרת, בענייני ברירה.
חכמים אינם מסכימים לדין זה, שכן לשיטתם "אין ברירה", ולכן השותפות בקרקע היא מעורבבת וכל אחד מהם משתמש בחלקים של שניהם.
השלכות הלכתיות של שאלת הברירה
בהמה וכלים הנמצאים בבעלות משותפת של אנשים שונים, תחום השבת של הבהמה והכלים הוא כתחום השבת של שניהם ולחומרא, היינו שתחום השבת שלהם הוא רק במקום שכל בעליהם יכולים ללכת אליו, ולא במקום שרק חלק מבעליהם יכולים ללכת.
דין זה הוא אף כלפי תבשיל, במקרה ואישה שאלה מחברתה, שלה תחום שבת אחר, תבלין לתבשיל (התבלין אינו בטל בתבשיל מפני שהוא דבר שיש לו מתירין).
דין זה נוגע בעיקר ליום טוב שאין בו איסור הוצאה מרשות לרשות, שכן בשבת בדרך כלל אסור לטלטל חפצים בשטח פתוח, שנחשב לכרמלית.
ניתן לזכות חפצים לאחרים קודם כניסת השבת או החג על ידי אחר, על מנת שתחום השבת שלהם יהיה כתחום השבת של אחרים ולא כתחום השבת של בעליהם בעת כניסת השבת או החג.
הגמרא דנה באופן ששני אנשים שותפים בחצר מסוימת, ואחד מהם רוצה לחלוק את הקרקע ביניהם, בניגוד לרצון השני.
טענה זו, בה מכריח שותף אחד את השני לחלוק עמו, נקראת בגמרא "גוד או אגוד", כלומר או משוך את חלקי אליך או אמשוך את חלקך אלי.
חוזקה של התביעה, גם לפי רב יהודה המחזק אותה, היא רק כאשר המציע מציע שתי ברירות: כלומר, הוא מסכים לקנות את חלקו של השני, והוא מסכים למכור את חלקו.
אבל אם הוא לא מסכים לאחד מהשנים, הוא לא יכול להכריח את השני לקנות או למכור את חלקו.
חכמי התוספות נחלקו, האם יכול אחד מהשנים להציע מחיר יקר עבור השדה, ולתבוע מהשני "גוד – אגוד", כלומר מוכן אני לשלם את המחיר היקר ולקנות את השדה, אם לא תעשה אתה זאת, אבל איני מסכים למחיר נמוך יותר.
הר"י סבור שניתן לשותף אחד מהשנים לתבוע כך מהשני, אך הריצב"א סבור שלא ניתן לעשות זאת.
שותפות ציבורית-פרטית היא שיטה לביצוע פרויקטים ציבוריים באמצעות שותפות של המגזר הציבורי עם המגזר הפרטי.
שותפות כזאת משמשת בעולם למימוש פרויקטים רבים שעלותם יקרה ביותר, כגון כבישי אגרה דוגמת כביש 6, נמלי תעופה, מערכות להסעת המונים דוגמת רכבת קלה, ואף בסיסים צבאיים כדוגמת עיר הבה"דים והקמת העיר אשדוד.
בשיטה זו נעשה שימוש ביתרונות היחסיים הן של המגזר הציבורי והן של המגזר הפרטי, ותוך חלוקת סיכונים יעילה בין הסקטורים.
החשיבות העיקרית בקידום פרויקטים בשיטת PPP היא בכך שמתאפשרת הקמת פרויקטים ציבוריים בעלי חשיבות כלכלית ואסטרטגית למשק, אשר נמצאים כמתאימים לקידום בשיטה זו, במהירות וביעילות, תוך מימון מהיר שלא ניתן היה לגייסו אחרת, תוך הבטחת הפעלת התשתית ותחזוקתה ברמה גבוהה לאורך טווחי זמן ארוכים.
זאת בעיקר לאור העיקרון של "הקמה בראי התפעול" הנובע מהמחויבות של המגזר הפרטי להקמה ולתפעול הפרויקט גם יחד.
שותפות ציבורית-פרטית מתבצעת באמצעות חוזה זיכיון ארוך טווח בין המדינה לזכיין פרטי.
במסגרת החוזה מתחייב הזכיין לבנות את התשתית במימונו או במימונו החלקי.
לאחר מכן הוא אחראי על התחזוקה והתפעול של הפרויקט לאורך תקופת החוזה.
בתמורה זכאי המפעיל הפרטי להכנסות, המתקבלות בדרכים שונות.
ההכנסות מתקבלות לרוב באמצעות אחת הדרכים שלהלן או שתיהן:
תשלום הנגבה מהציבור, באופן שוטף וארוך טווח, עבור שימוש בתשתית.
תשלום הנגבה מהמדינה, באופן שוטף וארוך טווח, עבור השירות, ההפעלה, התחזוקה והטיפול.
במסגרת החוזה מתחייבת המדינה כי אם לא יהיה למפעיל הפרטי רווח מעל רף מסוים, תשלם המדינה סכומים בגובה שנקבע מראש על מנת לכסות את ההוצאות ולמנוע הפסדים.
לעיתים משלמת המדינה עבור השירות בהתאם לרמתו ואיכותו.
עם זאת, המדינה שמה דגש על כך שלזכיין יישמר תמריץ כלכלי לבצע את הבנייה, האחזקה והתפעול ארוכי הטווח של התשתית בצורה טובה ויעילה ביותר.
השותפות בין הסקטור הפרטי לציבורי מחייבת חלוקה ברורה של תפקידים ואחריות.
כל סקטור עוסק בתחומים שבהם יש לו יתרון.
הסקטור הפרטי אחראי למימון, תכנון מפורט, הקמה, ובהמשך למתן שירות, אחזקה, תפעול ארוכי טווח.
הוא נעזר ביתרונותיו: יכולת מימון ללא חסמים בירוקרטיים, טכנולוגיה ומומחיות נדרשות, ויכולת ללמוד את השירות הספציפי ולהפעילו באופן מיטבי.
לעומתו, אחראי הסקטור הציבורי על תכנון מוקדם, יישום חקיקה ייעודית נדרשת, קבלת החלטות פוליטיות שיאפשרו את המיזם, סטטוטוריקה, הכנת השטח המוקדמת (פינויים, הפקעות, חפירות ארכאולוגיות במידת הצורך), ולאחר סיום הביצוע, פיקוח מתמשך על איכות השרות.
למימוש שותפות ציבורית-פרטית מקובלים מודלים אחדים:
בנה-הפעל-העבר (BOT – Build–Operate–Transfer): הזכיין הפרטי מממן את המיזם ומפעיל אותו תמורת אגרה שהוא גובה מהמשתמשים.
בתום תקופת הזיכיון עובר המיזם למדינה.
שיטה זו נהוגה במיזם שנועד לשימושו של הציבור הרחב, כגון סלילת כביש.
בנה-הפעל-החזק-העבר (BOOT – Build–Own–Operate–Transfer): בדומה ל-BOT, אלא שבתקופת הזיכיון הזכיין הוא גם הבעלים של המיזם.
בנה-החזק-הפעל (BOO – Build–Own–Operate): בדומה ל-BOOT, אלא שתקופת הזיכיון אינה מוגבלת.
בנה-השכר-העבר (BLT – Build–Lease–Transfer): הזכיין הפרטי מקים את המיזם ומשכיר אותו למדינה למשך תקופת הזיכיון.
שיטה זו נהוגה במיזם שנועד לשימושה של המדינה, כגון הקמת בסיס צבאי.
בהקמתו ותפעולו של כביש 6 מעורבות החברה הממשלתית חברת כביש חוצה ישראל והחברה הפרטית דרך ארץ.
בפרויקט הכביש הופעלה שיטת BOT – בנה-הפעל-העבר.
בשיטה זו הזכיין הפרטי מימן את סלילת הכביש והוא מתפעל אותו במשך 30 שנים, שבהן יגבה אגרה מהמשתמשים בכביש.
בתום תקופת הזיכיון יעבור הכביש לבעלות המדינה.
בתקופת הזיכיון נקבע סכום מינימלי שאותו הזכיין אמור לקבל מהאגרה שייגבה, ואם לא ישיג יעד הכנסות זה, תשלים הממשלה אחוז מסוים מההפרש.
רשת ביטחון זו הופעלה מספר פעמים בשנותיו הראשונות של הכביש, עד 2007.
באוגוסט 2018 זכו החברות שפיר הנדסה ופיצרוטי במכרז להקמה, בשיטת שותפות ציבורית-פרטית, של כביש 16 שיחבר את שכונת בית וגן בירושלים לכביש 1.
באוקטובר 2018 ועדת המכרזים הבין-משרדית פרסמה מכרז של פרויקט מתקן התפלה שורק ב'.
הקמת המתקן, שצפוי להיות מתקן ההתפלה הגדול בעולם, תבוצע בשיטת PPP.
לעיתים קיימת ביקורת על השירות.
ישנם מקרים, בהם העברת תחום מסוים לידיים פרטיות עלולה לגרום לניגוד אינטרסים ולכך שהציבור לא ירוויח מהשותפות ואף יינזק ממנה.
דוגמה בולטת לכך היא בניית בית סוהר פרטי, שותפות ציבורית-פרטית בישראל שנפסלה בבג"ץ הפרטת בתי הסוהר לאחר שהתשתית כבר הוקמה בפועל.
שותפות חיפה בוסטון היא הזרוע הישראלית לפעילותו הפילנתרופית של ארגון ה-CJP, הפועל למען הקהילה היהודית בבוסטון ובחיפה וקהילות יהודיות ברחבי העולם.
השותפות עושה ופועלת במגוון רחב של תחומים ותוכניות לחיזוק הקשר בין התפוצות לישראל בכלל ולעיר חיפה בפרט, לקידום יזמות צעירה ולחיזוק אוכלוסיות חלשות.
בראש הזרוע הישראלית עומדת המנכל"ית הילה פרלמן-פניאל.
שותפות חיפה בוסטון הוקמה ב-1989, בעת גל העלייה הגדול מברית המועצות.
השותפות הייתה הראשונה ליצור את מודל הקשר בין קהילה מישראל לקהילה יהודית בצפון אמריקה.
המודל ששוכפל על ידי הסוכנות היהודית יצר מהפכה בתחום קשרי ישראל והתפוצות והעמקה בקשרי הקהילות ביהדות ארצות הברית וישראל.
במרוצת השנים השותפות סייעה וקידמה מגוון רחב של תוכניות ופרויקטים למען תושבי חיפה וישראל
השותפות ממקדת את פעילותה בשלושה נושאי ליבה מרכזיים אותם היא יוזמת ומפתחת:
זהות יהודית - חיזוק הזהות היהודית והקשר עם יהדות התפוצות.
קידום הנושא בסדר היום הקהילתי והעירוני את החשיבות שביצירת דיאלוג וקשר בין העם היהודי בתפוצות לבין ישראל, תוך עידוד התחדשותו של חינוך יהודי על בסיס הערכים המשותפים לשתי הקהילות.
תחום זה מקדם תוכניות קשר המתבססות על לימוד משותף, מפגשים אישיים וקיום שיח משמעותי הנוגע בזהות יהודית, עמיות יהודית וביצירת שייכות ומחויבות לעם היהודי ולישראל.
חברה משותפת - פיתוח מודלים ופרויקטים לקידום אוכלוסיות חלשות.
מתוך רצון לחולל שינוי רחב היקף, עוסקת השותפות ביזום תוכניות כוללות ורב מערכתיות הנותנות מענה למספר תחומים: קליטת העלייה האתיופית, חיזוק המגזר השלישי, פיתוח מודלים לטיפול, הדרכה והקניית ידע וכלים להורים לילדים בגיל הרך כפעילות מונעת לתופעה הכאובה של ילדים ונוער בסיכון.
פיתוח מנהיגות - על מנת להבטיח את המשך קיומה של הקהילה, השותפות משקיעה משאבים רבים בהעצמת הדור הצעיר ורתימתו ליצירת שינוי ובניית פעילות שתבטיח את עתיד הקהילה בחיפה ובבוסטון.
פעילותה של השותפות בנושא זה מתמקדת בתחומי יזמות ותעסוקה, פיתוח רוח ההתנדבות, חיזוק הקשר ובניית הגשר בין הקהילה החיפאית לקהילה היהודית בבוסטון.
שילוב יוצאי אתיופיה: מתן מענה לצורכי הקהילה האתיופית, סיוע בקליטת העולים החדשים ושילוב העולים הוותיקים בחברה הישראלית הכוללת.
קידום נושא החינוך, התעסוקה, היזמות והמנהיגות הקהילתית של צעירים ומבוגרים מקרב הקהילה בחברה והעמקת תרומתם להעשרת התרבות והכלכלה הישראלית.
"נתיבים" - נוצרה על מנת להתמודד עם אתגרי השירות הצבאי של צעירים יוצאי אתיופיה והובלתם למיצוי השירות הצבאי על ידי יצירת מערך תמיכה וליווי והכנתם ליציאה לאזרחות ובמקביל, התכנית עוסקת גם בהסברה לדור ההורים למתגייסים.
"קוראט" - ליווי וביסוס קהילת היזמים יוצאי אתיופיה והשתלבות במרקם העסקים של העיר חיפה.
קידום תעסוקה: הנגשת כלים מקצועיים, הכשרות ומשאבים כלכליים (מלגות) הדרושים להשתלבות בשוק העבודה.
מלגות להשכלה גבוהה: עידוד לימודים גבוהים בקרב אוכלוסיית יוצאי אתיופיה על ידי מתן ייעוץ, הכוונה ומלגות.
"הורים במרכז": פרויקט פורץ דרך בנושא חינוך, כשמטרתו תמיכה, סיוע ומתן מענה לצורכי הורים לילדים בגיל הרך בדגש על אוכלוסיות בסיכון.
הפרויקט מפעיל מודל רב ממדי שפותח בישראל על ידי צוות מומחים מתחומי החינוך לגיל הרך וההורות.
המודל שם את ההורים במרכז ומעניק להם סל של פתרונות להדרכת הורות, חינוך לגיל הרך ופתרון בעיות הוליסטי, תוך שימת הדגש דווקא על ההורים והדרכתם.
שותפים בעם הוא אלבום האולפן השביעי של להקת ההיפ הופ הישראלית הדג נחש, אשר יצא לאור ב-2 במרץ 2016. באלבום מתארחים אמנים רבים, ושם האלבום הוא משחק מילים בין בע"מ (בעירבון מוגבל), לבין בעם, פירושו של דבר מבין אנשי העם.
"האלבום הזה זה אלבום של שיתופי פעולה", אומר שאנן, ומוסיף: "תמיד אנחנו מבצעים, ועכשיו שמנו את עצמנו בצד בקטע של הביצועים והתמקדנו יותר בכתיבת השירים ובהפקה".
ואכן, בשמיעה ראשונית של האלבום, ניתן לשים לב כי שומעים פחות את זמרי הדג נחש, ויותר את הזמר האורח, מה גם שכל שיר שונה מאוד בסגנונו.
הסיבה לכך, היא שכאשר החלו לעבוד על האלבום, הדג נחש החליטו כי שיטת העבודה שלהם תהיה פיצול הלהקה לקבוצות קטנות יותר של עד 3 איש, כאשר כל קבוצה עובדת על שיר אחר, ובשלב מאוחר יותר יתר הלהקה מצטרפת כדי לסיים.
במילים אחרות, חברי הדג נחש הם המלחינים, המעבדים, והמפיקים של כל שירי האלבום (חוץ מ"Legal Eyes", אותו הפיקו הצמד אינפקטד מאשרום, והשיר "שותפים סמויים" אותו הפיק יוסי מזרחי יחד עם דודוש קלמס), בניגוד לאלבומים קודמים אותם הפיקו יוסי פיין וגם קובי אוז.
בכל שיר באלבום ישנה חותמת של אותו זמר שמשתתף בשיר, בין אם זה בטקסט והן בסגנון השירה.
השיר "מרבדים" שמבוצע על ידי ארקדי יעקובסון, שמוצאו רוסי, כולל בתוכו מן שיר אהבה ליופייה של מדינת ישראל מנקודת מבט של עולה חדש: "מרבדים לא נגמרים של דשא עד האופק, פריחה בצבע עז עד שנעתקת הנשימה" שמתארים את מכלול הנופים הרב של ארץ ישראל.
בנוסף, בשיר "עד הסוף" שמבוצע על ידי יהודית רביץ, ניתן לראות בבירור את סגנונה של רביץ שמתבטא בשיר, עם התוספות הידועות של הדג נחש לשיר.
כאמור, על כל שיר עבד צוות קטן מהלהקה כולה, בין אם זה על המילים, הלחן, העיבוד או ההפקה.
שותפות מוגבלת הוא סרט תיעודי אמריקאי בבימויו של תומאס ג' מילר.
באמצעות קטעי ארכיון וראיונות מודרניים, הסרט מתאר את 40 שנות הנישואים של ריצ'רד אדמס וטוני סאליבן, שני פעילים למען זכויות להט"ב באמריקה.
הסרט הוקרן לראשונה ב-2014, בפסטיבל הקולנוע של לוס אנג'לס.
ביוני 2015 הסרט הוקרן בערוץ PBS האמריקאי.
ריצ'רד אדמס, אזרח אמריקאי ממוצא פיליפיני, וטוני סאליבן, אזרח אוסטרלי, נפגשו לראשונה בשנת 1971, כאשר סאליבן שהה בארצות הברית באשרת תייר.
לאחר ששמעו על פקידת מחוז בבולדר, קולורדו, שמעניקה רישיונות לנישואים חד-מיניים, השניים נישאו במרץ 1975. עם זאת, שירות ההגירה וההתאזרחות סירב להכיר בנישואין, ושלח להם מכתב דחייה הכולל כינויי גנאי הומופוביים.
מול הגירוש הממשמש ובא, תבעו בני הזוג את ממשלת ארצות הברית.
פסק הדין שהתקבל היה נגדם.
לאחר שהזוג חי בחו"ל במשך תקופה קצרה, אדמס עזר לסאליבן לחזור לארצות הברית באופן בלתי חוקי.
קאתי אדמס - אחותו של ריצ'רד
כלילה רורקס - פקידת המחוז בקולורדו
תומאס ג' מילר החל לתעד את בני הזוג בשנת 2001. בתחילה, הסרט הדוקומנטרי תיעד ארבעה זוגות, אך בהמשך מילר סבר כי לזוג אדמס וסאליבן יש סיפור טוב יותר, ועל כן בחר להתמקד בהם.
הצילומים נערכו ברובם במהלך תקופת נשיאותו של ג'ורג' ווקר בוש.
מאוחר יותר, כאשר הנושא של נישואים חד-מיניים בארצות הברית שב לכותרות, מילר חזר לצלם.
הסרט הוקרן בהקרנת בכורה בפסטיבל הסרטים של לוס אנג'לס ב-14 ביוני 2014. ב-15 ביוני 2015 הסרט שודר בטלוויזיה, בערוץ PBS.
סטיבן פרבר מה-"הוליווד ריפורטר" כתב: "סרט תיעודי חזק זה מתאר פרק מרתק בהיסטוריה של הלהט"ב".
ג'ואן אוסטרו (The Denver Post) כינתה את הסרט "הן שובר-לב והן מעודד".
ג'ון תומאס מהסלייט כתבה כי הסרט הוא "תיקון רב עוצמה לבורות ההיסטורית שרבים מאיתנו מציגים".
שותפויות אדמונד דה רוטשילד הוא ארגון ללא מטרת רווח (ע"ר) המפעיל תוכניות מנהיגות, במטרה לצמצם פערים ולהגביר שותפות בין קבוצות חברתיות שונות בישראל, על ידי יצירת עתודת מנהיגות שתשתלב בעמדות השפעה ותקדם תהליכים חיוביים בין הקהילות השונות בחברה הישראלית.
הארגון הוא הזרוע החברתית של קרן אדמונד דה רוטשילד, ופועל בשותפות עם גופים ציבוריים ופרטיים בישראל ומחוצה לה, כגון משרדי ממשלה, רשויות מקומיות, ארגוני חברה אזרחית וקרנות פילנתרופיות.
בשנת 2002 הקימו היזמים אלי בוך ותדהר (דרי) שלון את עמותת "קו הזינוק", אשר הכשירה, בתהליך בן 10 שנים, מהתיכון ועד לסיום התואר הראשון באקדמיה, מאות צעירים מהפריפריה הגאו-חברתית לקידום חוסן חברתי-כלכלי בישראל.
כיום פועלת "קו הזינוק" כאחת מתוכניות המנהיגות של "שותפויות אדמונד דה רוטשילד".
בשנת 2010 הקימה קרן אדמונד דה רוטשילד את "שגרירי רוטשילד": תוכנית מנהיגות חברתית לסטודנטים לתואר ראשון מהפריפריה החברתית-גאוגרפית המיועדת לצמצום פערים.
בשנת 2016 ייסדה קרן אדמונד דה רוטשילד את "שותפויות אדמונד דה רוטשילד" – כבית אחד לתוכניות מנהיגות לנוער ולצעירים, הפועלות לקידום של צמצום פערים בחברה הישראלית.
תחת הארגון פעלו תחילה תוכניות המנהיגות "שגרירי רוטשילד" ו"קו הזינוק", ולאחר מכן הצטרפו התוכניות צוערים לשלטון המקומי, תוכנית "מסאר", תוכנית "תקווה ישראלית" ותוכנית "רחבת השינוי" למנהלים בדרגי ביניים.
מחזור העמותה נכון לשנת 2021 הוא יותר מ-40 מיליון ש"ח.
מקורן של רוב הכנסות העמותה הם מתרומות, וחלק גדול נוסף מתמיכה ממשלתית: בשנת 2021 קיבלה העמותה כ-1,300,000 ש"ח ממענקים ממשלתיים.
הארגון מאתר צעירות וצעירים מתאימים, בעיקר מהפריפריה החברתית-גאוגרפית, ומכשירם במטרה לפתח מנהיגות צעירה בעלת תפיסות עולם חברתיות, במודל לחברה משותפת בת-קיימא.
עקרונות העמותה הם צמצום פערים, שוויון הזדמנויות, סולידריות וכבוד הדדי.
הארגון מפעיל תוכניות להרחבת ההשכלה והידע, לעידוד אקטיביזם חברתי ומתן מסוגלות עצמית.
המשתתפים, המגיעים מכל המגזרים החברתיים והגאוגרפיים בישראל, מלווים על ידי אנשי מקצוע ומקבלים הכוונה אישית וקבוצתית.
צוערים לשלטון המקומי – התוכנית צוערים לשלטון המקומי מתקיימת במסגרת החלטת הממשלה "עתודות לישראל", במיזם משותף עם משרד הפנים, משרד האוצר ומשרד החינוך.
משתתפיה הם צוערים שעוברים הכשרה הכוללת תואר אקדמי, התמחות במשרדי ממשלה ובשלטון המקומי, וסמינרים בארץ ומחוצה לה.
בתום ההכשרה מושׂמים הצוערים לתפקידים ברשויות המקומיות בפריפריה החברתית והגאוגרפית.
קו הזינוק – העמותה מלווה צעירים במשך 10 שנים – מהתיכון ועד לסיום התואר הראשון באקדמיה, כדי לקדם חוסן חברתי וכלכלי בפריפריה בישראל.
המשתתפים מיועדים לשמש כעתודה למנהיגות חברתית.
שגרירי רוטשילד – תוכנית מנהיגות חברתית, המיועדת לסטודנטים לתואר ראשון מהפריפריה החברתית-גאוגרפית.
התוכנית היא תלת שנתית ומתקיימת בעשרה מוסדות אקדמיים.
מטרתה לדברי העמותה היא "לאתר ולהכשיר את דור המנהיגים החברתיים הבא".
המשתתפים זוכים במלגת לימודים וקיום בת 20,000 ש"ח לשנת לימודים למשך שלוש שנים של לימודי התואר.
הם משתתפים בסמינרים, בהכשרות מקצועיות ובפגישות של ארגוני חברה אזרחית.
מבקרים במשרדי ממשלה, בשלטון המקומי, במגזר העסקי ובמיזמים חברתיים.
במסגרת ההתנסות המעשית, המשתתפים בוחרים באחד משלושה מסלולי השפעה ופועלים דרכם – מסלול השפעה דרך ארגון, מסלול השפעה יזמי והמסלול הציבורי.
מסאר – תוכנית מנהיגות קדם אקדמית לצעירים מהחברה הערבית.
התוכנית נוסדה בשנת 2018 עם שני מכונים.
נכון לשנת 2022 פועלים שישה מכוני מנהיגות, בוואדי עארה, עראבה, טמרה, מג'ד אל כרום וריינה.
מטרות התוכנית העיקריות הן פיתוח מנהיגות בקרב צעירים בחברה הערבית והכנה לחיי האקדמיה.
המשתתפים מקבלים הדרכה ועזרה בשל הבעיות הייחודיות שבהן נתקלים סטודנטים ערבים, ובראשן השפה העברית.
כמו כן לומדים המשתתפים להתמודד עם סוגיות חברתיות ועוסקים בהשפעה חברתית, אקטיביזם חברתי וסוגיות חברתיות אחרות, במטרה להקים יוזמות ולדחוף לשינוי חברתי בחברה הישראלית בכלל והערבית בפרט.
מאיצים לשינוי – תוכניות האצה ליזמות חברתית-עסקית ולהובלת שינויים מערכתיים משלב העיצוב עד להטמעה בארגונים.
התוכניות מכשירות ומלוות משתתפים ובוגרים של הארגון הפועלים לצמצום פערים חברתיים-כלכליים וקידום חברה משותפת.
רשת הבוגרים/ות – בוגרי התוכניות השונות של העמותה הנמצאים בעמדות השפעה ומממשים את מטרות העמותה.
כיום חברים ברשת כ-1200 בוגרים ובוגרות מהתוכניות השונות של שותפויות אדמונד דה רוטשילד.
הם עוסקים בצמצום פערים, מוביליות חברתית ועוד.
כמו כן עוברים הבוגרים קורסים ומפגשים שמטרתם לקדם את החוסן החברתי בישראל.
תקווה ישראלית באקדמיה – תקווה ישראלית נוסדה ביולי 2016 כיוזמה של נשיא המדינה דאז, ראובן ריבלין.
היוזמה פועלת בכ-40 מוסדות אקדמיים עבור הגברת הגיוון והייצוג של קבוצות האוכלוסייה השונות בקרב אוכלוסיות המוסד בכל רמות ההיררכיה האקדמית; התאמת המוסדות והמערכת לקבוצות השונות בתוכם; הגברת מחויבות האקדמיה לתוצאות תעסוקתיות של בוגריה, בפרט ערבים וחרדים; ועוד.
להפעלת המיזם שותפים הוועדה לתכנון ולתקצוב (ות"ת) של המועצה להשכלה גבוהה; נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה שבמשרד העבודה והרווחה; קרן אדמונד דה רוטשילד; הפדרציה היהודית של סן פרנסיסקו; קרן בלאושטיין ועמותת שותפויות אדמונד דה רוטשילד.
מובילים באקדמיה – תוכנית המכשירה בכירים במוסדות להשכלה גבוהה לתפקידים בכירים וניהוליים באקדמיה ובמנהל האקדמי.
כ-30 משתתפים לוקחים חלק בתוכנית מדי שנה: סגל אקדמי ומנהלי, כולל דיקנים ומנהלי בתי ספר במערך האקדמי, ומנהלי מחלקות בכירים וסמנכ"לים במערך המנהלי.
רחבת השינוי – תוכנית המכשירה מנהלות ומנהלים בדרגי ביניים משלושת המגזרים התעסוקתיים הפועלים במרחב המקומי: הרשות המקומית, המגזר הפרטי והחברה האזרחית.
ההכשרה מתמקדת במנהיגות מקומית, בניהול אפקטיבי ובאתגרי המערכת המקומית.
התוכנית פועלת בשותפות עם כמה רשויות מקומיות בישראל.
שותפים הוא מותחן דרמה רוסי משנת 2022, המהווה הסרט העלילתי הראשון שמביים היוצר הדוקומנטרי יבגני גריגורייב.
הסרט הוקרן בבכורה בספטמבר 2021 בפסטיבל הקולנוע הרוסי הפתוח ה-32 Kinotavr.
הסרט יצא להפצה מסחרית בבתי הקולנוע ברוסיה ב-14 באפריל 2022 ובהמשך יהיה זמין לצפייה ישירה בפלטפורמת START.
רצח של אדם בכפר בהרי אורל לא מגיע לכדי ענישה בערכאות המשפטיות ובנו בן ה-10 של המנוח מחליט לנקום את מותו.
תסריט הסרט מבוסס על אירועים אמיתיים.
המחבר התכונן לצלם את הסרט מאז 2011. בשנת 2020 השתתף גריגורייב בפרויקט במעבדת Berlinale Talents, והפרויקט נכלל גם בבחירה הרשמית של שוק סרטי MIA באיטליה.
המנהל האמנותי של הסרט בהקרנת הבכורה בפני נציגי משרד התרבות היה אלכסיי פדורצ'נקו, שהפיק בעבר את יצירותיו התיעודיות של גריגורייב.
הצילומים התרחשו בכפר קין שבחבל פרם.
תושבים מקומיים רבים השתתפו בצילומים כניצבים.
התפקיד שמילא דרוויאנקו נועד במקור עבור השחקן יבגני טקאצ'וק.
2021 – פרס אולג יאנקובסקי לשחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים קינוטאבר – הוענק לפאבל דרוויאנקו.
2021 – פרס גילדת מבקרי הקולנוע הרוסיים ואיגוד הקולנוענים בקטגוריית "במאי השנה" – ליבגני גריגורייב.
שותפים למסע היא מיני-סדרת דרמה היסטורית אמריקאית המבוססת על רומן באותו השם משנת 2007 מאת תומאס מאלון.
במיני-סדרה מככבים מאט בומר וג'ונתן ביילי, והיא מתמקדת ברומן של עשרות שנים בין שני גברים שנפגשו לראשונה במהלך שיא תקופת המקארתיזם בשנות ה-50. הסדרה עלתה לשידור בישראל בנובמבר 2023.
לאחר מפגש מקרי בוושינגטון די.
במהלך שנות ה-50, הוקינס פולר וטימי לאגולין פותחים ברומן הפכפך המשתרע על פני מחאות מלחמת וייטנאם של שנות ה-60, עידן הדיסקו והסמים של שנות ה-70 ומשבר האיידס של שנות ה-80, תוך כדי שהם עצמם משתנים יחד עם העולם שמסביבם.
מאט בומר – הוקינס פולר
ג'ונתן ביילי – טימותי "טים" לאגלין
אליסון ויליאמס – לוסי סמית'
באוקטובר 2021, נמסר כי עיבוד טלוויזיוני על בסיס הרומן "שותפים למסע" מאת תומאס מאלון היה בפיתוח על ידי חברת "Fremantle" עבור רשת "שואוטיים".
באפריל 2022, נמסר כי "שואוטיים" אישרה רשמית את הפקת המיני-סדרה, של כתיבתה והפקתה בפועל יהיה אמון רון ניסוואנר.
בין המפיקים בפועל הנוספים נכללים השחקן מאט בומר ודניאל מינהן, שאמון על בימוי שני הפרקים הראשונים.
לצד האישור כי בומר יפיק את הסדרה, נמסר כי הוא יגלם את דמותו של הוקינס פולר.
ביוני 2022, נמסר על ליהוקה של אליסון ויליאמס לצוות השחקנים; וביולי 2022, על ליהוקו של ג'ונתן ביילי לדמותו של טים לאגלין.
צילומי המיני-סדרה החלו ביולי 2022 בטורונטו, קנדה.
שותפים היא סדרת טלוויזיה קומית ישראלית משנת 2016. הסדרה הופקה עבור חברת הכבלים HOT ושודרה בערוץ "הוט קומדי סנטרל".
שותפים היא סדרת סיטקום ישראלית המתמקדת בחייו של חן מזרחי, סטנדאפיסט צעיר אשר עוזב לראשונה את בית הוריו ועובר להתגורר בעיר הגדולה.
שם הוא מגלה כי מציאת שותף אידיאלי לדירה היא משימה לא פשוטה מה שמסתבך עוד יותר כאשר חברו הקרוב, גדי וילצ'רסקי, הופך לדייר לא רשמי השוהה בדירה רוב הזמן כשהוא לבוש בתחתונים.
בכל פרק מתארח שותף פוטנציאלי אחר, המתברר עד מהרה כטיפוס אקצנטרי או בלתי נסבל: נגן טרומבון המתאמן ללא הרף, אישה המרוכזת באובססיביות בחיפוש אחר זוגיות, עורך דין היוצא עם בובת מין, סטנדאפיסט חסר חוש הומור, גבר המשוכנע שהוא גיבור-על ועוד.
לצד הדמויות הבדיוניות מתארחים בסדרה גם דמויות מוכרות מהתרבות הישראלית, בהן עומר אדם, דפני ליף, מיכאל הנגבי, אסף אטדגי, סטטיק ובן-אל, דויד ברוזה ואחרים.
חן מזרחי (חן מזרחי): סטנדאפיסט, חברו של גדי, מאוהב בחבצלת השכנה, נוהג לומר המון "איך כל המשוגעים נופלים עלי".
סבתא ז'נט (ז'נט מונפולה): נוהגת תמיד לדבר בשיחת וידאו עם חן וגדי תמיד נדחף לשיחה, בסדרה מרומז שגדי דלוק עליה.
נטע (ארז שלם): שליח פיצה סאחי, עובד בפצרייה שקוראים לה "פיצה חנק", מגיע תמיד לחן הביתה עם מגש פיצה ומנסה למכור לחן ולגדי עוד מוצרים.
חבצלת (הילה נחשון): שכנה של חן, חן מאוהב בה והרבה פעמים היא מבקשת ממנו דברים ורומזת לו שאחרי שהוא יסיים יהיה להם זמן ביחד אבל תמיד בסוף הבן שלה מתן מפריע להם.
מתן (טום כרמלי): הבן של השכנה, נוהג להרוס לחן בניסיונות הרומנטיים שלו עם חבצלת, חן מכנה אותו "ילד קקה".
ריקי (תמי ספיבק): שכנה בבניין שבו מתגורר חן, וחברה בוועד הבית.
לפי דבריו של חן בסדרה, הוא מקיים עמה קשר אינטימי על מנת לזכות בהנחה בדמי השכירות או בתשלומים הקשורים לדירה.
מיכאל (מיכאל הנגבי): השותף הראשון שנכנס לדירתו של חן, עובד כדוגווקר, הוא מנסה לאלף את חן ולהפוך אותו לכלב.
נעמה (שיפי אלוני): שתופה שנכנסת לדירתו של חן, עובדת כשוטרת, גדי רואה אותה ומתאהב בה.
עופר (טל טירנגל): נכנס בתור שותף לדירתו של חן, עבר לגור בחדר שלו עם בובת מין.
חמי (דניאל חן): נכנס בתור שותף לדירתו של חן, מתחזה למתקשר, גדי שילם לו שיגיד כל מיני דברים על חן בשביל שהוא יוכל להיות עם סבתא שלו לבסוף מתגלה שחמי עבר לגור אצלה.
ציון (שאולי בדישי): בחור שסבתא של חן יוצאת איתו, גדי וחן מנסים להפריד בניהם.
אלכסיי (סמיון גרפמן): נכנס בתור שותף לדירתו של חן, חן העסיק אותו גם בתור מתדלק אצלו בבית, בהמשך התגלה כי הוא עבד גם בצ'יפסר איפה שגדי עבד.
רונית (אפרת אביב): שתופה שנכנסת לדירתו של חן, בחורה רווקה מוזרה שמחפשת שידוך באובססיביות, מאוהבת בחן, חן לא רוצה אותה הוא אומר לה שהוא וגדי זוג רק בשביל שהיא תעזוב אותו לבסוף היא מבקשת ממנו להוכיח את זה אז הוא וגדי מתחתנים.
מילי (נועה וולמן): שתופה שנכנסת לדירתו של חן, אוהבת מאוד ריאלטי, חן וגדי נותנים לה כל מיני משימות שקשורים לריאלטי רק בשביל שיהיה להם שקט ממנה ושהיא תעשה בשבילם דברים, גדי מאוהב בה.
חגית (אינה בקלמן): שתופה שנכנסת לדירתו של חן, צמחונית, חן מתאהב בה.
עומר אדם (בתפקיד עצמו): השותף האחרון שנכנס לדירתו של חן, חן וגדי חשבו שהוא יכנס אז יקרה משהוא מעניין לבסוף הם גילו שעומר אדם הוא לא רק זמר אלה גם בחור רציני ומלומד, הם מבצעים שלושתם דואט לשיר שגדי כתב.
"שותפים לנצח" הוא אלבום האולפן השמיני של להקת הרגאיי וההיפ הופ הישראלית, התקווה 6. האלבום יצא לאור ב-6 ביוני 2023. הלהקה בחרה להפיץ את האלבום באופן עצמאי, ללא מעורבות של חברת תקליטים.
עמרי גליקמן, סולן הלהקה, סיפר שכתיבת השירים החלה לפני מספר שנים כשנולד בנו יונתן, אבל תהליך ההקלטה הכולל של האלבום ארך כחצי שנה.
הלהקה הוציאה את השיר "שותפים לנצח", שיר הנושא של האלבום, ב-4 ביוני 2023. את השיר כתבו והלחינו עמרי גליקמן ודני קרק.
גליקמן הזכיר כי "שותפים לנצח" היה במקור מכתב שכתב לאשתו, וכעת הוא הפך לשיר המייצג את ההבטחה לעמוד אחד לצד השני במצבים שונים.
ב-6 ביוני הוציאה הלהקה לאור את האלבום באופן עצמאי, באמצעות פלטפורמת wallstream, המאפשרת ליוצרים להפיץ את המוזיקה שלהם לפלטפורמות שונות ומספקת ניהול מרכזי של פרסום, חשיפה ותמלוגים.
ב-17 ביוני הופיעה הלהקה באמפי קיסריה במסגרת חגיגת 20 שנות פעילותם בתעשיית המוזיקה, ולמען קידום האלבום.
במופע התקיימו הופעות אורח של אברהם טל, הדג נחש, ואינפקטד מאשרום.
"שותפים לנצח" מורכב מתשעה שירים חדשים העוסקים בנושאים שונים כמו בריאות הנפש, משבר גיל 40, צמיחה אישית, התמודדות עם חרדה, אהבה, רומנטיקה ורוחניות.
האלבום הופק על ידי פילוני, שעובד עם הלהקה מאז 2013. האלבום כולל שיתוף פעולה עם הלהקה הג'מייקנית פייר האוס.
שיתוף הפעולה הביא לשיר וקליפ משותפים בשם "הקב"ה יסדר ת'הכל", שהוקלט בג'מייקה לפני מספר שנים ונכלל באלבום.
עמרי גליקמן, אחד מחברי הלהקה, תיאר את האלבום כ"אגואיסטי" וכי הוא מתמקד יותר בחוויות אישיות.
הוא ציין שהאלבום משקף את התשוקה היצירתית הנוכחית ותהליך הכתיבה שלו.
גליקמן מודה שחלק מהכתיבה שלו אולי לא מהאיכות הטובה ביותר, אבל כי הוא שאף לשתף את מה שסביר.
האלבום בוחן נושאים של התבוננות פנימית אישית, מערכות יחסים, משברים, אלכוהול ורוחניות, עם קורטוב של תקווה.
"שותפים לנצח" הגיע למקום ה-16 במצעד הישראלי השבועי של מדיה פורסט.
"הקב"ה יסדר ת'הכל" הגיע למקום הראשון במצעד הישראלי השבועי של מדיה פורסט.
"השמש תחזור" הגיע למקום העשירי במצעד השבועי של מדיה פורסט במהלך מלחמת חרבות ברזל.
השזיף (שם מדעי: Prunus subg.
Prunus) הוא תת-סוג של עץ נשיר ממשפחת הורדיים שפירותיו נאכלים טריים, מבושלים (להכנת קינוחים, לפתנים או ריבות), מיובשים, או ממוצים (לצורך הפקת מיץ).
בסוג פרונוס (Prunus) מבחינים במספר תתי סוג: השזיף (תת-הסוג Prunus); שקד מצוי, אפרסק (תת-הסוג Amygdalus) ודובדבן (תת-הסוג Cerasus).
בערך זה נדון בתת-הסוג Prunus בלבד.
בתת-סוג זה כלולים מספר מינים ותת-מין, החשובים בהם הם השזיף האירופאי (Prunus domestica) שמוצאו ככל הנראה באסיה והשזיף היפני (Prunus salicina) שמוצאו ככל הנראה בסין ולא יפן.
בגינות נוי נעשה שימוש במין שזיף דובדבני - פיסרדי Prunus cerasifera (באנגלית Cherry plum), עץ בגודל בינוני עם עלים בצבע בורדו הבולט בצבעו המיוחד.
נקרא שזיף דובדבני בגלל פירותיו הקטנים והאדומים בצורת דובדבן, הפירות אכילים, חמצמצים ומתאימים לעשיית ריבה.
המשמש (Prunus armeniaca) נמצא אף כמין תחת תת-הסוג Prunus.
אף על פי שהוא נחשב בתרבות הפופולרית כפרי נפרד, יש קשר גנטי חזק בינו לבין השזיף המוכר לנו מבחינת הפריחה, אופי הפרי והגלעין.
כדי להבחין בינו לבין השזיפים המוכרים, חילקו שוב את תת-הסוג Prunus חלוקה נוספת, הכוללת את קבוצת המשמש ואת קבוצת השזיף (Prunus> Subg.
פירות השזיף מתוקים, עסיסיים ואכילים, וניתן לאכלם ישירות מן העץ, מיובשים או להכין מהם ריבות ושאר מאכלים, וכן למצותם במטרה להכין מיץ.
ניתן להתסיס מיץ שזיפים וליצור יין שזיפים שלאחר זיקוק ניתן להפיק ממנו סוג של ברנדי הנקרא סליבוביץ'.
בשזיפים מיובשים יש כמות גדולה של סיבים תזונתיים, ולכן משתמשים בפרי זה כדי לעזור לווסת פעילות מעיים.
במיץ זה מכיל מספר נוגדי-חימצון ידועים שעשויים להאט הזדקנות.
פירות השזיף מופיעים במגוון רחב של גודל וצבע: צהוב, לבן, ירוק, אדום וסגול, ועם מגוון דומה בצבע קליפתם.
ולחלקם מרקם פנימי יותר נוקשה מאחרים, השזיף האירופאי בדרך כלל מוצק יותר ומכיל יותר סוכרים מזה היפני.
עצי שזיף עשויים להגיע לגובה של 6 מטר ויותר וגובהם הממוצע הוא 4–5 מטרים.
הפרחים בדרך כלל לבנים, אך צבעם יכול להיות גם ורוד או אדום ולהם חמישה עלי כותרת.
ההאבקה מתבצעת בעזרת חרקים (בעיקר דבורים).
הפריחה מתרחשת בדרך כלל באביב אך הדבר תלוי באקלים ובמין הספציפי.
בעת עונת הפריחה עץ השזיף מתכסה בתפרחת, ובשנה טובה בערך 50% מהפרחים יופרו ויהפכו לשזיפים.
המין היחיד של שזיף הגדל בר בישראל הוא שזיף הדב.
מין נוסף שיכול לגדול בתנאי בעל הוא שזיף קראסי.
במורדות החרמון התגלו גם מספר עצים של שזיף דובדבני (Prunus cerasifera).
בחפירות מצדה נמצאו שרידי המינים של: שזיף-כָּרַז (prunus cerasia), ושזיף-הגן (prunus domestica) שהובאו כנראה מסוריה.
על פי הממצא הבוטני שזיף-הכרז (שזיף הדובדבן) היה מוכר בארץ כבר בימיו של הורדוס, ובנוסף מוזכר הוא בעברית לראשונה בתוספתא משם מסתבר כי מין שזיף זה יובא מסוריה בדורם של התנאים רבי מאיר ורבי יהודה הנשיא.
כמה דורות מאוחר יותר, בתקופת האמוראים התפשטה תרבות גידול הפרי שההחל צומח בתחומי ארץ ישראל.
שמות השזיפים המוזכרים בתוספתא (דומסקין וחוניתא) הם שמות נרדפים לשזיף הגן ולכל היותר שמות קיבוציים לכל מיני השזיפים ובכללם שזיף הכרז.
שְׁזוֹר הוא מושב באזור הצפון ליד כרמיאל וסאג'ור בבקעת בית כרם (בקעת שגור).
הוא שייך למועצה אזורית מרום הגליל ומהווה כיישוב המערבי ביותר בה.
היישוב הוקם בשנת 1953 כהיאחזות נח"ל, שאוזרחה בתחילת 1954 על ידי עולים ממרוקו והיה לכפר עבודה של הקק"ל.
בשנת 1956 הוא הועבר לטיפול של הסוכנות היהודית.
באותה עת התגוררו בכפר עולים ממרוקו ועיראק וכמה משפחות מאיראן.
תושבי המושב עבדו בעבודות יזומות בשכר נמוך, ממשכורתם ירד תשלום לסוכנות עבור הבתים והקרקע, והם סבלו ממחסור במים.
עד ראשית 1960 עשרות משפחות עזבו את המושב.
לאחר שמרבית התושבים עזבו את היישוב הגיעו למקום עולים מעיראק ואיראן.
בשנות ה-70 היו במושב 55 משפחות ותיקות שקיבלו נחלות מתוך 2,250 הדונם של המושב.
בשנים 1983-1986 הגיעו למושב 19 משפחות נוספות שבנו בו את בתיהם אולם לא קיבלו נחלות.
עם זאת, בפני הרשויות הוצג מצג שבמושב יש 75 נחלות ואמצעי הייצור הנלווים אליהן חולקו בין המשפחות הוותיקות ולא נמסרו למשפחות החדשות.
בתחילת 2016 פסק בית המשפט המחוזי כי משפחות אלו אינם מתיישבי הרחבה כטענת האגודה השיתופית של המושב, אלא בעלי זכות לנחלה ועל המושב לתת להם נחלות.
החלטה זאת נהפכה על ידי בית המשפט העליון שקבע שהשטח העודף יושב לרשות מקרקעי ישראל.
בשנת 1994 הועברו 297 דונם של המושב לכרמיאל לצורך הקמת אזור תעשייה.
בשנים הראשונות סבל הכפר ממחסור במים, עד שחובר בצינור לכפר שמאי, אך גם מים אלו לא הספיקו.
בשנת 1961 חוברו בתי התושבים לחשמל שיוצר בידי גנרטור שהובא על ידי הסוכנות היהודית.
בשנת 1968 הוקם ביישוב בית עם ובשנת 1964 חובר המושב לרשת החשמל הארצית.
בשנת 1970 זופתו הכבישים הפנימיים במושב.