tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
היא מדובבת בגרסה העברית על ידי אור אזולאי ומעונה 20 על ידי אלונה אלכסנדר.
מופי היא עשירה, גאוותנית ומפונקת.
חובבת אופנה ובעלת חוש עסקי.
מתנהגת בצורה בוגרת מאוד על אף גילה הצעיר.
אביה, אד קרוסוואייר, מנהל את סוכנות הרכב "מנועי קרוסוואייר".
לבושה האופייני הוא שמלה סגולה, ומתחתיה חולצה.
בנוסף לזה היא גורבת גרביים לבנים ונעלי בובה חומות/שחורות.
יש לה משרת, נהג ואח ששמו צ'יפ שלומד בקולג'.
היא החברה הכי טובה של פרנסין.
בפרקים הראשונים היו למופי זוג שיניים בולטות שנעלמו בהמשך.
אלן פאוורס (או בכינויו מוח; באנגלית: The Brain) הוא דב חום דמוי אנוש ואחת הדמויות הראשיות בסדרה.
הוא הופיע לראשונה בספר "ארתור הולך למחנה".
הוא דובב בגרסה העברית בעבר על ידי מרית יפה ובהמשך על ידי מיכל צפיר, ובעונה 20 הוענק לו קול גברי על ידי איטן גרינברג והוחזר לו קול נשי בעונות האחרונות של הסדרה על ידי מיכל צפיר.
אלן מכונה על ידי חבריו "מוח" משום שהוא חכם יותר מכולם, ואף תיקן את מורם מספר פעמים.
בנוסף, אלן מוכר מדי פעם בחנות הגלידה של אמו.
בעקבות הידע הרב שלו הוא נתפס מדי פעם על חבריו כ"נודניק".
עם זאת, הוא פוחד ממים.
לבושו האופייני הוא חולצה אפורה, מכנסיים חומים, נעליים חומות וגופיה מתחת לחולצתו.
באחד הפרקים התגלה שגם הוא בוגר משאר החברים בשנה כמו פרונלה והוא נשאר שנה בגן כיוון שלא היה מוכן לבית הספר מבחינה רגשית.
אפרו אמריקני שהוא ומשפחתו חוגגים את חג הקוונזאה.
בינקי ברנס (או בשמו המלא שלי "בינקי" ברנס; באנגלית: Shelley "Binky" Barnes) הוא כלב בולדוג דמוי אנוש, ואחת הדמויות הראשיות בסדרה.
הוא הופיע לראשונה בספר "האחד באפריל של ארתור".
הוא דובב בעבר על ידי מרית יפה וכיום על ידי אורלי קטן.
בינקי הוא בריון גדל ממדים, שמסתיר לב זהב.
בינקי אוהב חיות ובמיוחד פרפרים רוקד בלט ואף מנגן בקלרינט.
למרות תדמיתו כבריון נראה באחד הפרקים בוכה כאשר ארתור מבקש ממנו להכות בו ובורח.
בנוסף, בינקי חבר ב"חבורת הקשוחים" שמקבלת סטיגמה של "בריוני בית הספר".
לבינקי הייתה בעבר אלרגיה לבוטנים.
בגרסה העברית של הפרקים הראשונים של הסדרה נקרא "בָנקי"
לבושו האופייני הוא חולצה כתומה מכופתרת, מכנסיים כחולים, חגורה בצבע תכלת ונעליים חומות.
פרונלה דייגן היא כלבת פודל דמוית אנוש.
פרונלה היא תלמידת כיתה ד' הגדולה מכל חבריה בשנה.
היא מתעמלת קבוע ביוגה עם אמה מידי בוקר.
בגרסה העברית של הפרקים הראשונים בסדרה נקראת "פרוני".
לפרונלה חברה עיוורת בשם מריה, המשותף לשתיים הוא חיבה לפנטזיה ולסדרת הספרים "הנרי סקריוור" המהווה פרודיה לסדרת ספרי "הארי פוטר".
ג'ורג' לנגרן הוא אייל דמוי אנוש.
ג'ורג' הוא חברו של ארתור.
לג'ורג' יש דיסלקסיה, הוא מתאפיין בביישנות רבה, למרות זאת הוא נרמז כאחד מחבריו הטובים של ארתור אחרי בסטר.
בנוסף, יש לג'ורג' חבר אוטיסט, קארל, הלוקה בתסמונת אספרגר.
ג'ורג' מתמחה בנוסף לכל בנגרות והכי מצטיין בזאת בכיתתו.
באחד הפרקים חשב שחבריו אינו אוהבים אותו, בעקבות כך הם ארגנו לו מסיבה.
בסרט "החג המושלם של ארתור" רואים את המשפחה של ג'ורג' חוגגת את יום לוסיה הקדושה, חג סקנדינבי, המרמז על מוצאו.
לבושו האופייני של ג'ורג' הוא חולצה מכופתרת, מכנסיים כחולים ונעלי ספורט (הדומות מעט לאלו של ארתור).
ג'ורג' דובב על ידי מיכל צפיר ובמשך מספר פרקים על ידי קובי אשל.
החבר הכי טוב של פרן.
אחת הדמויות הראשונות שהתחילו כדמויות רקע, ובהמשך התגבשה אישיותם.
לדונה קומפסון היא ארנבת דמוית אנוש.
יש לה אח בשם באד.
היא הופיעה לראשונה בפרק "מבוסס על סיפור אמיתי".
בפרק היא עוברת ממגוריה בלואיזיאנה לאלווד, והופכת לשכנה של ארתור וגילי.
היא מרבה לספר סיפורים, כאשר רובם דמיוניים.
בנוסף, את החורף הראשון שלה חוותה באלווד.
בביתה לא מצויה טלוויזיה, ובאחד הפרקים לאחר שהיא צופה בטלוויזיה בביתו של ארתור, היא נהיית מרותקת ממנה וזאת כנראה הסיבה.
לבושה האופייני הוא סוודר ירוק, מכנסיים כחולים ונעליים סגולות בהירות.
לדונה דובבה על ידי לורן סביר.
פרן וולטרס היא כלבה דמוית אנוש, חברתו לכיתה של ארתור.
לפרן כישרון מיוחד - כתיבת סיפורים, במיוחד סיפורי אימה.
בעונה ה-17 קיבלה מחסום כתיבה והעתיקה סיפורים מלדונה.
לבושה האופייני הוא חולצה מכופתרת סגולה, מכנסיים צהובים, פפיון אדום על הראש ונעליים שחורות בהירות.
היא דובבה בעבר על ידי מרית יפה ועד עונה 20 על ידי מיכל צפיר ומאותה עונה על ידי אלונה אלכסנדר.
החברה הכי טובה של ג'ורג'.
סו-אלן ארמסטרונג באנגלית: Sue Ellen Armstrong) היא חתולה דמוית אנוש, דמות בדיונית.
סו-אלן טיילה ברחבי העולם עם הוריה, ויש לה ידע נרחב במדינות העולם ומנהגייה של כל מדינה.
לעיתים קשוחה ושתלטנית כלפי חברייה, ובריוני בית הספר אף פוחדים ממנה.
לבושה האופייני הוא שתי קוקיות שמלה כחולה וג'קט מכופר עם נעליים אדומות.
היא דובבה על ידי מרית יפה ובהמשך היא דובבה על ידי אורלי קטן, בפרק אחד על ידי שירי גדני ובעונה 20 על ידי לורן סביר.
טימי וטומי טיבל הם דובים דמוי אנוש, דמות בדיונית.
התאומים טיבל בני 5, הם שובבים, רעים ומרושעים מאוד הם מרגיזים ומתעללים בכל אחד כאוות נפשם ואוהבים לעשות פשע ובריונות בגן.
טימי לובש צעיף כחול וטומי לובש צעיף אדום.
הם חיים יחד עם סבתם, הוריהם מטיילים ברחבי העולם ונותנים להם מזכרות ומתנות.
אמילי היא ארנבת דמוית אנוש, דמות בדיונית.
החברה הכי טובה של גילי, בת 5, מומחית בהתעלמות, ובקיאה בתרבות הצרפתית.
הוריה נסעו לטייל בעולם בדומה לתאומים טיבל, ונשארה עם המטפלת הצרפתייה שלה מארי הלן.
בחלק מהפרקים, עולה שגילי מקנאה בה על כך.
לבושה האופייני הוא עד עונה 6 שמלה פרחונית אדומה, והחל מעונה 6 שמלה פרחונית כחולה.
וכמו כן, גם תסרוקתה הוחלף, שעד עונה 6 היה לה שיער קצוץ בלונדיני עם סרט במרכז, ומעונה 6 ואילך הוא הוחלפה בקארה.
ג'יימס הוא ארנב דמוי אנוש.
בן 4, אחיה של מולי.
ילד ביישן וממושקף, נמצא בגן של גילי.
באד הוא ארנב דמוי אנוש.
הוא אחיה הקטן של לדונה.
הצטרף בעונה 15 ומאז אחד מחבריה הכי טובים בולטים של גילי.
יש לו דינוזאור צעצוע שהוא גם חברו הדמיוני-ראפטי.
נוהג לחבוש כובע מצחייה אדום.
נייג'ל עכבר ידוע בכינויו: מר עכבר הוא עכבר דמוי אנוש.
נייג'ל הוא המורה של הכיתה של ארתור.
יש לו חזות מאיימת עקב שיעורי-הבית הרבים שהוא נותן בהשוואה למורות של הכיתות המקבילות, מר עכבר הוא מזל תאומים והוא מתנדב לעשות תיאטרון בובות לילדים.
הוא מאוד אוהב עוגות, ומוכן להצטרף לכל אירוע הכולל עוגה.
יש לו אחות העונה לשם "עמליה עכבר", שהחליפה אותו בבית הספר כשהיה חולה.
בפרק הראשון של העונה ה-22 התגלה כי הוא הומוסקסואל, והתחתן עם שנבוב בשם פטריק.
ג'ון מוריס הוא אב הבית לשעבר של בית ספר לייקווד, כלב דמוי אנוש.
עבר לחיות יחד עם בתו ברוזוול שבניו מקסיקו לאחר ששבר את רגלו בשרפה בבית הספר.
מר מוריס דובר פורטוגזית וגם היה מאלף כלבים.
פרנסיס האני הוא דוב דמוי אנוש, מנהל בית הספר.
פרנסיס סובל מדיסלקסיה, כאשר שוחח עם בינקי לאחר מעשה שגרם בבית ספר, גילה את חלומו לטפס על הרי האלפים.
שרה מקריידי חתולה דמוית אנוש.
עובדת בקפיטריה של בית הספר לייקווד, אישה חכמה שמדברת בפתגמים.
מקריידי נתפסת כאהובה ואדיבה בידי תלמידי בית הספר בו עובדת ומכריה מכיוון שעוזרת ומקשיבה לכל בעיותיהם.
כאשר חלתה במחלת הסרטן איבדה את שיערה בעקבותיה, מכריה נרתמו לעזרתה בדאגה לה כמו בסידור ביתה ובקניות, בנוסף פרנסין ארגנה בשיתוף לאנס ארמסטרונג מרוץ אופניים למענה.
לבושה האופייני הוא מכנסיים צהובות, ז'קט ורוד מכופתר ונעליים כחולות.
נקראת על ידי התלמידים גברת מקריידי.
גברת מורגן - דביבונה דמוית אנוש, הגננת של גילי.
עד עונה 20 שבה הדמויות עולות כיתה.
נדין פלמברגסט היא סנאי דמוי אנוש, החברה הדמיונית של גילי.
מתארת את מצפונה של גילי ומופיעה כאשר היא מרגישה אשמה, עצובה, פחד, או כעס.
בת 4 במראה אך גילי המציאה אותה לפני שנה.
נדין וגילי מודעות לכך שנדין דמיונית, אך עם זאת קייט, מיי לין, בעלי חיים, והחברים הדמיוניים של דמויות אחרות יכולים לתקשר עמה.
בטסי היא אמו של בסטר.
היא עובדת בעיתון ויש לה חבר בשם הארי.
יש לה שיער ג'ינג'י מתולתל ועיניים ירוקות.
קתרין בת 16 ואחותה של פרנסין.
ידידה טובה של צ'יפ קרוסוואיר, אח של מופי.
ראטל הוא זאב דמוי אנוש, דמות בדיונית.
ראטל הוא בריון המשויך ל"חבורת הקשוחים", המקבלת את הסטיגמה "בריוני בית הספר".
ראטל מצטיין בשחמט אך לא מרבה לשחק.
לבושו האופייני הוא חולצה צהובה כאשר מעליה סווצ'ר שחור, מכנסיים כחולים וכובע אדום הפוך.
מולי מקדונלד היא ארנבת דמוית אנוש, דמות בדיונית.
בעבר הייתה נחמדה וחברותית, אך בעקבות הצקות של ילדים בגינה היא החלה להתבודד והפכה לבריונית.
אחיה הקטן הוא ג'יימס, חבר של גילי, האחות של ארתור.
בגרסה העברית מדובבת מולי על ידי תמי צוברי.
לבושה האופייני הוא חולצת ג'ינס קרועה, שעון, מכנס ברמודה כחול ושיער המכסה את עיניה.
אדיל אקיוז הוא דוב דמוי אנוש, דמות בדיונית.
חברו לעט של ארתור המתגורר באיסטנבול שבטורקיה שאיתו מתכתב מדי יום.
בינו לבין ארתור דברים משותפים.
באחד הפרקים לארתור נוצר רושם מוטעה מהתכתבות במכתבים מהעובדה שאינו ידע כלל על התרבות הטורקית מהמחשבה שאדיל גר באוהל, מגיע לבית ספר בעזרת גמל ואוכל עיני עגל על-פי חוברת הקומיקס המדע הבדיוני של בסטר אשר הציג לארתור.
אביו מנהל את חנות המכולת מתחת לביתם ובה עוזר אדיל לאביו במכירות בסופי שבוע.
לו גם אחות קטנה בשם עאישה (המזכירה את גילי בהתנהגותה) אשר מציקה לו בהצגת בובת הכבשה שלו, בנוסף ארתור התעצבן מכך שאדיל שלח לגילי את דיסק הגרסה בטורקית של מימי-מו הפרה של אחותו ועל כן ארתור אינו הצליח לישון כיוון ששרה באמצע הלילה.
כאמור אדיל הוא מוסלמי שצם בחודש הרמדאן.
ארתרופלאורה (שם מדעי: Arthropleura) הוא סוג של רב-רגל מתקופת הקרבון והפרם שהיה פרוק הרגליים היבשתי הגדול ביותר בעולם, באורך שנע בין 30 סנטימטרים עד ל-2.5 מטרים.
בשל גודלו הרב, ספק אם היו לו טורפים כלשהם.
הוא חי באזורי ביצות לחות בצפון אמריקה וסקוטלנד ואכל צמחים.
הוא התפתח מיצורים דמויי-מרבי רגליים כמו האאוארתרופלאורה בתקופת הסילור והקרבון ועקב החמצן הרב שהיה באטמוספירה וחסרונם של טורפים חולייתנים, צמח לגודל עצום.
בסוף הפרם החל שינוי אקלים שהרס את יערות הגשם הקדומים ודלדל את החמצן עד להכחדתו יחד עם עוד פרוקי רגליים ענקיים מאותה תקופה.
הארתרופלאורה מופיע בסדרה "פארק פרהיסטורי" של נייג'ל מארוון שם נראה פרט אחד שמובא לפארק על ידי נייג'ל.
הוא מופיע בסדרה "ללכת עם מפלצות" שם נראה פרט אחד שנטרף על ידי פרוטרוגירינוס.
הוא מופיע בסדרה "החיים על פני האדמה" בפרק השלישי העוסק בכיבוש האדמה.
בפרק מתואר כיצד הוא מחפש נקבה כדי להזדווג איתה.
אש היא אחת מאבות הנזיקין.
על פי דיני הנזיקין במשפט העברי, אדם שהדליק אש, שגרמה לנזק חייב לפצות את הניזוק, אפילו אם האש הודלקה ברשותו של המדליק, אלא אם כן הנזק אירע באונס כגון כאשר האש התפשטה על ידי רוח שאינה מצויה בדרך כלל.
האש שונה משאר אבות נזיקין, בכך שאם שרפה חפצים שאינם גלויים, כגון כלים הטמונים בתבואה, אין המדליק חייב בפיצוי עבורם.
הדין הייחודי של אש כאב נזיקין מחייב את המזיק לשלם אף על פי ש"כח אחר מעורב בו" כלומר: המצית אחראי גם לנזק שנגרם כתוצאה מרוח שליבתה את האש וכדומה.
אדם שהצית רכוש של אחר באופן ישיר נחשב לאדם המזיק ודינו חמור יותר.
במקרה זה, המזיק חייב בפיצויים גם אם העבירה בוצעה מאונס, וחייב לפצות גם על כלים טמונים שניזוקו.
המקור המקראי לדין אש הוא בפרשת משפטים:
פסוקמכילתא דר' ישמעאלמכילתא דרשב"יירושלמירבא"כי תצא""כי תצא אש" - לעשות את האונס כרצון, ושאינו מתכון כמתכון ואת האשה כאיש בכל הנזקין שבתורהכי תצא אש לעשות את שאין מתכוין כמתכוין.כי תצא אש, תצא מעצמה."ומצאה"ומצאה עד שיהא מצוי לה."קוצים"ומצאה קוצים.
הא לא באו קוצים אלא ליתן שיעור, אם אין קוצים יש שיעור ואם יש קוצים אין שיעוריכול עד שיהא מכבש לפניה והולך?
ת"ל קוצים.הווה אמינא גדיש חייב רחמנא ...
אבל קוצים דהפסד מועט - אמא לא"גדיש"ונאכל גדיש.
הכל במשמע, וכן סואר של קנים ושל קורות, וכן מדבך של אבנים ושל צרורות שהתקינו לסיד.יכול אין לי אלא דבר שגדל מחמת עצמו?
ת"ל גדיש.1. אין לי אלא דברים שדרכן לידלק?
2. מה ת"ל גדיש לרבות את הטמון (שיטת רבי יהודה).הווה אמינא קוצים הוא דחייב רחמנא ...
אבל גדיש דלא שכיח אש גבייהו ולא שכיח דפשע - אמא לא."קמה"או הקמה, אף האילן במשמע.יכול אין לי אלא דבר שתלוש מן הקרקע?
ת"ל קמה.אין לי אלא דבר שתלוש מן הקרקע?
תלמוד לומר קמה.1. מה קמה בגלוי, אף כל בגלוי.
לרבות כל בעלי קומה."שדה"או השדה, אפילו ליחכה את העפר.מנין סיפספה נירות וסיפספה מציבות של שיש ומצבת שלפשתן ואבנים שמותקנות לו לכיבשנות?
ת"ל שדה.1. אף אין לי אלא דבר שדרכו לידלק.
ליחכה נירו סיפספה אבניו מניין?
2. או השדה מה שדה בגלוי אף כל דבר שהוא גלוי (שיטת חכמים).שדה למה לי?
לאתויי לחכה נירו וסכסכה אבניו."המבעיר"אשה וטומטום ואנדרוגינוס מנין?
תלמוד לומר שלם ישלם המבעיר את הבערה, מכל מקום.דבר שהובער מנין?
ת"ל המבעיר.ישלם המבעיר את הבערה, ש"מ: אשו משום חציו."הבערה"רבי שמעון אומר שלם ישלם המבעיר את הבערה, הכל לפי הדלקה.מנין כיבת כיבשנות שלסיד כיבשנות של יוצרים?
ת"ל הבערה."קמה", "גדיש"יכול אף המגדיש בתוך שדה חברו שלא ברשות?
ת"ל גדיש וקמה מה קמה בתוך שלו אף גדיש בתוך שלו."קמה", "שדה"או הקמה או השדה, מה השדה בגלוי אף הקמה בגלוי."גדיש", "קמה"היה שור ...
או חמור קשור בגדיש ודלק עמו חייב אם היו מותרין פטור שנא' גדיש וקמה מה אלו מיוחדין שאינן יכולין לברח יצאו אלו שהן יכולין לברוח."יבער", "המבער"יכול אף השולח את הבעירה ביד חרש שוטה וקטן יהא חייב?
ת"ל כי יבער ישלם המבער חייב לשלם.
חז"ל הגדירו את האש כאב לכל המזיקים אשר דומים במאפיניהם לאש.
מאפיינה של האש כאב נזיקין היא שגורם טבעי מעצים את הנזק שהיא גורמת.
כך לדוגמה, האש מסתייעת ברוח, המלבה ומפיצה את האש, ובכך גדל נזקה.
תולדות האש שהזכירו חז"ל הם אבן, סכין או כל דבר אחר, אשר הונחו בראש גג, ונפלו על ידי רוח מצויה והזיקו בשעה שנפלו (במקרה שהאבן או הסכין הזיקו לאחר נפילתם על הקרקע, על ידי התקלות של אדם בהם, הרי הם דומים לאב המזיק 'בור', ונחשבים תולדתו).
על ידי הגדרת ה'מזיק' כתולדות האש, מקבלת התולדה את דיניה של האש, ולפיכך המזיק פטור מפיצוי חפצים טמונים שאינם גלויים לעין שניזוקו.
דין טמון באש הוא הלכה מיוחדת בנזקי אש ולפיה חיוב הפיצוי הוא רק על דברים שנראים לעין וניזקו, ולא על מה שהיה "טמון" ונסתר.
המקרה הקלאסי של טמון הוא אש שיצאה משליטה ושרפה ערימת חיטים שמישהו טמן בתוכה חפצים; על פי ההלכה, מי שהצית את האש חייב לשלם רק על ערימת החיטים שנשרפה ולא על החפצים שהיו מוסתרים בתוכה.
במשנה נחלקו רבי יהודה וחכמים בדין 'טמון'.
לדעת רבי יהודה מחייב לשלם גם על כלים טמונים שנשרפו, וחכמים חולקים על כך:
בברייתא המובאת בתלמוד דעת חכמים מפורטת יותר, ומבואר שלמרות שלא משולם מלוא הפיצוי על הכלים שנשרפו, בכל זאת "רואים מקום כלים כאילו הוא מלא תבואה", כלומר, הפיצוי הנדרש הוא עבור ערימה מלאה של תבואה ולא ערימה חלולה.
בתלמוד נטבע המונח "טמון" לציון הלכה זו.
לפי התלמוד, ההלכה נדרשה מהכתוב בתורה בעניין נזקי אש: , שהמילה "קמה" מורה על דבר גלוי ונראה לעין.
אשו משום חציו או משום ממונו
בתלמוד נחלקו אמוראים בדין זה מאיזה טעם מחויב אדם על נזקי אש שהצית.
האם החיוב הוא כדין חץ שנורה על ידי האדם וגרם לנזק (אשו משום חציו), או משום שהאש שהזיקה שייכת לו, ולכן עליו לשאת בנזק (אשו משום ממונו):
לדעת רבי יוחנן החיוב על "אשו משום חציו", כלומר, פעולה של הצתת אש דומה לפעולה של יריית חץ, והתפשטות האש נחשבת לתוצאה ישירה מההצתה ואילכך באחריותו הישירה של המצית.
לעומת זאת, לדעת ריש לקיש "אשו משום ממונו", כלומר, סיבת החיוב אינה משום שההיזק נגרם ישירות על ידי האדם, אלא משום שהחפץ שגרם לנזק הוא ממונו, בדומה לאחריותו של אדם על הנזק שגרם מבעל חיים השייך לו.
אפילו לדעת רבי יוחנן, אם בשעה שהדליק המזיק את האש לא היה באפשרותה לגרום להזיק - למשל, אם הייתה חומה שמנעה את התפשטות האש - שוב אין האש נחשבת כחציו ('כלו לו חציו').
במקרה זה, גם אם לאחר שהדליק את האש החומה, למשל, נפלה (והיה בידו זמן להעמיד את החומה למנוע את התפשטות האש), מודה רבי יוחנן שיש לחייבו רק משום ממונו כפי שסבור ריש לקיש.
מאותה סיבה, לדעת רבי יוחנן הפטור על כלים טמונים קיים רק במקרה ש'כלו לו חציו'.
ארתורו פרונדיסי ארקולי (בספרדית: Arturo Frondizi Ercoli, נולד ב-28 באוקטובר 1908 ונפטר ב-18 באפריל 1995) היה פוליטיקאי ועורך דין ארגנטינאי, ששימש כנשיא ארגנטינה בשנים 1958-1962. בנוסף, שימש פרונדיסי כפרופסור למשפטים.
פרונדיסי נולד בשנת 1908 בקוריינטס שבצפון-מערב המדינה למהגרים מאומבריה שבאיטליה.
היו לו כעשרה אחים ואחיות.
בשנת 1912 המשפחה עברה לגור בקונספסיון דל אורוגוואי ובשנת 1923 לבואנוס איירס.
בשנת 1926 נרשם פרונדיסי לאוניברסיטת בואנוס איירס.
בשנת 1930 סיים בהצטיינות את לימודי המשפטים.
בתקופה זו החל להיות פעיל שמאל פוליטי והחל להאבק למען זכויות אדם.
בדצמבר 1936 הצליח בקושי להימלט מהתנקשות.
פרונדיסי נבחר לראשונה לקונגרס הלאומי הארגנטינאי בשנת 1946. נבחר לנשיא בשנים שלאחר הדחת חואן דומינגו פרון.
כפוליטיקאי, פרונדיסי עודד השקעות זרות מוגברות בתעשייה הכבדה (במיוחד ייצור הרכב); עשה את המדינה עצמאית יותר בייצור הנפט (זאת לאחר ש-60% מהנפט היה צריך להיות מיובא מחוץ למדינה), והגדיל את ההוצאה הציבורית על הלוואות לעידוד עסקים, ופיתוח תשתיות החשמל.
תקופתו כנשיא התאפיינה בהלאמת תעשיות רבות.
בנוסף על כך, ממשלתו של פרונדיסי השקיעה רבות בהלוואות לתעשיות השונות ולבניית בתים.
23% מסך כל ההשקעות שנעשו בארגנטינה בשנים 1912-1975 נעשו בארבע שנות כהונתו של פרונדיסי.
פעולותיה הכלכליות של הממשלה זכו לביקורת על ידי השמרנים ועל ידי הצבא.
כתוצאה ממדיניות הממשל, המחירים לצרכן הוכפלו תוך פחות משנה, וייצור הרכב גדל באופן משמעותי.
בשנות כהונתו של פרונדיסי כנשיא, השתפרו היחסים בין הממשל לאיגודים המקצועיים.
בנוסף על כך, הממשל ביטל רגולציות רבות בתחום החינוך פרטי והאוניברסיטאות הפרטיות.
בתחום יחסי החוץ, פרונדיסי דאג לפתח את יחסי ארגנטינה-ארצות הברית, מבלי לפגוע באלו עם המדינות הבלתי-מזדהות ועם ברזיל.
נשיא ארצות הברית, דווייט ד.
אייזנהאוור, ביקר בארגנטינה במרץ 1959. בשנת 1961 היה פרנדיסי לנשיא ארגנטינה הראשון שביקר בארצות הברית, יפן והודו.
פרנדיסי עבד בשיתף פעולה גם עם ג'ון פיצג'רלד קנדי, ואף תיווך בינו לבין נציג קובה צ'ה גווארה באוגוסט 1961. למרות שבסופו של דבר קובה סולקה מארגון מדינות אמריקה, מאמציו הרבים של פרונדיסי בעניין הרשימו מאוד את קנדי.
הוא הודח מתפקידו על ידי הצבא ב-29 במרץ 1962. פרונדיסי הוחזק במעצר עד יולי 1963. בעשורים שלאחר מכן היה מעורב בפוליטיקה הארצית, אך לא שיחזר את הצלחתו.
אדריאן ג'אוד הוא מתאבק לבנוני-ברזילאי.
הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיע תחת שם הבמה ארתורו רואס.
ג'אוד השתתף בענף ההיאבקות החובבנית של המשחקים הפאן-אמריקאיים לשנת 2011 בקטגוריית 84 ק"ג, כשסיים במקום הרביעי.
במשך 17 שנים הוא היה בלתי מנוצח, כשכיהן כאלוף בריזל בהיאבקות חופשית.
בנוסף להיותו מחזיק בחגורה שחורה בג'ו ג'וטסו, הוא בקיא גם בקפואירה.
ג'אוד חתם על חוזה בארגון ה-WWE בשנת 2015. הוא התאמן במתחם ה-Performance Center וערך את קרב הבכורה שלו ביולי 2016 במהלך מופע שלא שודר בטלוויזיה, ובו הוא הצטוות לשורות ניקו בוגוז'ביץ' נגד גזים סלמאני וסאני דינסה.
את קרב הבכורה שלו ב-NXT ערך לצד חברו הברזילאי, סזאר בונוני במסגרת קרב זוגות נגד אנג'לו דוקינס ומונטז פורד.
ב-10 באוגוסט 2020 בפרק של התוכנית Raw, רואס ערך את הבכורה שלו ברוסטר הראשי, כאשר הוא השתתף בקטע של Raw Underground, ששימש כמועדון קרב מחתרתי, המנוהל על ידי שיין מקמהן.
ב-12 באוקטובר בפרק של התוכנית Raw כחלק מהדראפט, רואס הועבר למותג Raw.
מנגד, הוא הוחזר בחזרה למותג NXT זמן קצר לאחר מכן.
ב-18 בנובמבר, הוא נוצח על ידי קושידה; לאחר הקרב, נודע שרואס סבל מקרע בשריר הזרוע הדו-ראשי.
ארתוראס קרנישובאס (בליטאית: Artūras Karnišovas; נולד ב-27 באפריל 1971) הוא כדורסלן עבר ומנהל קבוצות ליטאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1987–2002. ממוצעיו הכוללים לאורך 7 עונותיו בליגה האירופית וביורוליג הם 14.7 נקודות, 4.9 ריבאונדים ו-1.7 אסיסטים למשחק.
בין השנים 2013–2020 היה עוזרו של ג'נרל מנג'ר דנוור נאגטס טים קונלי מליגת ה-NBA.
מאז אפריל 2020 משמש כ"סגן הנשיא לפעולות כדורסל" (Executive vice president of basketball operations) בשיקגו בולס, כמקבל ההחלטות הראשי של המועדון, מעל הג'נרל מנג'ר הרשמי.
קרנישובאס נולד בעיר קלייפדה, שהייתה שייכת אז לרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הליטאית בברית המועצות (כיום ליטא).
בגיל 16 החל לשחק בקבוצת "סטאטיבה וילנה" מליגת העל הליטאית, במדיה שיתף פעולה עם חבר היכל התהילה של הכדורסל לעתיד שארונאס מרצ'ולוניס.
בעונתו האחרונה בקבוצה, 1989/1990, הפסידה סטאטיבה מול ז'לגיריס קובנה בסדרת גמר הגביע הליטאי.
בשנת 1990 עבר לארצות הברית על מנת ללמוד ולשחק באוניברסיטת סיטון הול אשר בניו ג'רזי.
בכך היה הסובייטי הראשון אי פעם אשר משתתף בליגת המכללות האמריקאית.
בכל 4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה העפיל עמה לטורניר אליפות המכללות, כשחקן חמישייה קבוע תחת המאמן פי.
בעונת 1990/1991 העפילה סיטון הול לשלב "שמונה הגדולות" של טורניר המכללות (NCAA Elite Eight), בפעם השנייה בתולדותיה, אולם הפסידה במשחק רבע הגמר מול UNLV, אותה הוביל לארי ג'ונסון.
בעונה העוקבת הודחו ה"פיירטס" מהטורניר בשלב שמינית הגמר, על ידי האלופה שבדרך – אוניברסיטת דיוק.
בעונות 1993 ו-1994 היה אחד השחקנים המובילים של קבוצתו, ובשתיהן נבחר לחמישייה השנייה של העונה במחוז "Big East", לאחר שרשם ממוצעים של 16.4 נקודות ו-6.7 ריבאונדים למשחק.
לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA 1994, חתם קרנישובאס על חוזה לעונה אחת בקבוצת שולה באסקט, אשר השתתפה בליגת העל הצרפתית ובטורניר גביע קוראץ'.
לקראת עונת חתם על חוזה בקבוצת ברצלונה, אותה אימן אאיטו גרסיה רנסס.
בקיץ 1997 עבר לשחק באולימפיאקוס, מולה הפסיד מספר חודשים קודם לכן בגמר הליגה האירופית.
בעונתו היחידה בקבוצה, , הודחה אולימפיאקוס מהיורוליג בשלב "16 הגדולות", וסיימה במקום השלישי בליגת העל היוונית.
באותה עונה המשיך להציג יכולת טובה, והעמיד ממוצעים של 17.1 נקודות, 5.2 ריבאונדים ו-2.6 אסיסטים למשחק.
בעונת הצטרף לטימסיסטם בולוניה האיטלקית, והוביל אותה להעפלתה הראשונה אי פעם לפיינל פור היורוליג, לצדם של קרלטון מאיירס וגרגור פוצ'קה.
במשחק חצי הגמר קלע קרנישובאס 2 נקודות בלבד, וקבוצתו הפסידה מול קינדר בולוניה בתוצאה 57–62. בעונה העוקבת הודחה הקבוצה בשלב רבע גמר היורוליג, על ידי מכבי תל אביב (1–2), אולם זכתה באליפות ליגת העל האיטלקית הראשונה בתולדותיה, לאחר שגברה בסדרת הגמר על בנטון טרוויזו בתוצאה 3–1.
בין השנים 2000–2002 חזר לשחק בברצלונה.
בעונת הוביל את ברצלונה לצדם של פאו גאסול, שארונאס יאסיקביצ'יוס וחואן קרלוס נבארו לזכייה ב"דאבל הספרדי", לאחר שגברה על ריאל מדריד הן בגמר הליגה הספרדית (3–0) והן בגמר הגביע הספרדי (80–77).
בעונתו האחרונה בקריירה, , הודחה ברצלונה בחצי גמר הפלייאוף הספרדי, והפסידה מול אוניקאחה מאלגה בגמר הגביע הספרדי.
בשתי העונות קלע קרנישובאס 11.5 נקודות בממוצע למשחק עבור ברצלונה ביורוליג, ממנה הודחה בשתי העונות בשלב "16 הגדולות".
בין השנים 1992–1999 היה קרנישובאס חבר בנבחרת ליטא בכדורסל, והשתתף עמה בשתי אולימפיאדות, בשלושה טורנירי אליפות אירופה ובטורניר אחד של אליפות העולם.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה ליטא במדליית הארד, לאחר שהובסה על ידי ה"דרים טים" במשחק חצי הגמר (76–127), וגברה על נבחרת ברית המועצות במשחק על המקום השלישי (82–78).
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה הנבחרת הליטאית במדליית ארד נוספת, לאחר שהפסידה בחצי הגמר מול נבחרת יוגוסלביה (58–66), וניצחה את נבחרת אוסטרליה במשחק על מדליית הארד (80–74).
בארבעת טורנירי אליפות אירופה ואליפות העולם בהם שותף, קלע 17.5 נקודות בממוצע למשחק.
בין השנים 2003–2008 עבד קרנישובאס במשרדי הנהלת ליגת ה-NBA, וב-5 השנים הבאות שימש כסקאוט של קבוצת יוסטון רוקטס.
ביולי 2013 מונה לעוזר הג'נרל מנג'ר של דנוור נאגטס, תחת טים קונלי.
ביוני 2017 ביצעו הנאגטס שינוי במבנה הניהולי של הארגון, והעבירו את קרנישובאס לתפקיד הג'נרל מנג'ר ואת קונלי לתפקיד "נשיא המועדון לפעולות כדורסל".
בפועל, נשארו תפקידיהם כשם שהיו בטרם השינוי המבני; קונלי המשיך לשמש כמקבל ההחלטות הראשי בקבוצה, וקרנישובאס נותר עוזרו.
ב-13 באפריל 2020 מונה ל"סגן הנשיא לפעולות כדורסל" (Executive vice president of basketball operations) בשיקגו בולס, כמקבל ההחלטות הראשי של המועדון, מעל הג'נרל מנג'ר הרשמי.
אשלין ריי וילסון , המוכרת בשם הבמה אש (Ashe), היא זמרת-יוצרת אמריקאית.
אשר מוכרת בזכות הסינגל "Moral of the Story", שיצא ב-2019 והופיעה בסרט של נטפליקס "לכל הנערים: נ.ב.
אש גם הייתה מועמדת לפרס ג'ונו עם הסינגל שלה ושל שון פרנק "Let You Get Away".
אשלין ריי וילסון נולדה ב-24 באפריל 1993 וגדלה במשק בית נוצרי שמרני בסן חוזה.
היא החלה להשתתף בשיעורי פסנתר ופיתוח קול בגיל 8. אש טוענת שבילדותה האזינה רק לרדיו הנוצרי וכי היא מודה לסבא שלה שהכיר לה מוזיקה מאמנים כמו בוב דילן, הביטלס וג'פרסון איירפליין.
אש למדה במכללת ברקלי למוזיקה, שם סיימה ב-2015 תואר שני בכתיבה והפקה עכשווית.
אש התחתנה בגיל מוקדם והתגרשה.
אש החלה לשיר גרסאות דמו בנאשוויל לפני שתפסה את תשומת ליבו של המפיק השוודי בן פיפס, שביקש ממנה לשיר על הרצועה שלו "Sleep Alone" בשנת 2015. במהלך השנתיים הבאות, התמחתה אש בהופעה במספר רצועות של אנשים כמו לואי דה צ'יילדוויית'אן.
הסינגל שלה מ-2016 "Can't Hide" עם ויית'אן היה מספר 2 במצעדי בילבורד- במצעד בארצות הברית וגם במצעד 50 השירים הוויראלים בעולם של ספוטיפיי.
הסינגל שלה "Let You Get Away" מ-2017 עם הדיג'יי הקנדי שון פרנק היה מועמד להקלטת השנה בז'אנר דאנס בטקס פרסי ג'ונו ב-2017 וקיבל את התואר זהב בקנדה בשנת 2019. אש סייעה לדמי לובאטו בהלחנת הסינגל שלה "You Don't Do It for Me Anymore" ב-2017, מתוך אלבום הפלטינה שלה:
בין אוקטובר 2017 לינואר 2018 יצאה אש לסיבובי הופעות עם לואי דה צ'יילד, לאוב, וויית'אן.
לאחר שחתמה על החוזה עם חברת התקליטים העצמאית Mom+Pop, היא הוציאה את סינגל הבכורה שלה "Used To It" ביוני 2017 ואת "Girl Who Cried Wolf" בנובמבר 2017. "Used To It" היה הסינגל השני שלה שהגיע למקום הראשון בעולם במצעד 50 השירים הוויראליים שלספוטיפיי.
אש הוצבה לצד בילי אייליש ולואיס קפלדי ברשימת האמנים שכדאי לצפות בהם של Vevo ב-2018. במהלך אפריל 2017, אש ליוותה את הצ'יינסמוקרס בסיבוב ההופעות "Memories Do Not Open Tour" והופיעה עם Big Gigantic בפסטיבל קואצ'לה 2017.
ב-22 בניוני 2018, הוציאה אש את המיני-אלבום הבכורה שלה The Rabbit Hole, האלבום היא צברה למעלה מ-200 מיליון הזרמות מצטברות ותשעה שירים בדירוג #1 Hype Machine.
ב-5 באפריל 2019, הוציאה אש את המיני-אלבום השני Moral of the Story: Chapter 1. ב-2 באוגוסט, הוציאה את המיני-אלבום השלישי שלה Moral of the Story: Chapter 2.
בפברואר 2020, הסינגל "Moral of the Story", הופיע כשיר קידום הסרט הקומדיה רומנטית של נטפליקס: "לכל הנערים: נ.ב.
אש הופיעה במצעד בילבורד הוט 100 עם "Moral of the Story" וגם בבילבורד 200 עם "Moral of the Story: Chapter 1".
ביוני 2020 הקליטה אש עם הזמר נייל הורן גרסה נוספת של "Moral of the Story".
ב-25 באוגוסט 2020, הוציאה אש את הסינגל "Save Myself".
ב-11 בפברואר 2021, הוציאה אש את הסינגל כפול "The Same" / "Real Love".
ב-2 במרץ, הוציאה אש סינגל בשם "Till Forever Falls Apart" יחד עם הזמר פיניאס או'קונל.
אלבום הבכורה שלה Ashlyn יצא ב-7 במאי 2021, הוא כלל את השירים "I'm Fine" ו-"When I'm Older" שיצאו לפני האלבום, יחד עם "Me Without You", שיצא ב-5 במאי.
אשלין הופיעה לראשונה במקום ה-194 ב-Billboard 200 מתאריך 22 במאי 2021.
ב-3 במרץ 2022, אש הוציאה את הסינגל, "Another Man's Jeans", לאחר שפרסמה קטעים מהשיר ברשתות החברתיות.
בנוסף לשיר יצא וידאו קליפ.
אש הוציאה סינגל נוסף בשם "Hope You're Not Happy" ב-6 במאי 2022.
ביוני 2025 הכריזה אש על הקמת הצמד "The Favors" יחד עם פיניאס.
ב-6 ביוני יצא הסינגל הראשון של השניים, "The Little Mess You Made", מתוך אלבום הבכורה שלהם "The Dream", הצפוי לצאת בספטמבר 2025.
ארתרוסקופיה של מפרק הירך (בלועזית: Hip arthroscopy) היא ניתוח זעיר-פולשני, ארתרוסקופיה, של מפרק הירך.
ניתוח זה משמש לטיפול בבעיות מפרקים שונות וכולל חתכים קטנים וזמני החלמה קצרים יחסית בהשוואה לטכניקות כירורגיות קונבנציונליות (המכונות לעיתים "ניתוח פתוח"), ועל כן בשנים האחרונות חלה עלייה במספר הניתוחים הארתרוסקופיים של מפרק הירך.
עם זאת, בשונה ממפרקים אחרים מפרק הירך קשה במיוחד לגישה ארתרוסקופית בשל היותו עמוק, יציב והדוק.
מפרק הירך הוא מפרק דמוי מכתש ועלי המאפשר לירך לנוע ומורכב מראש הירך, החלק העליון של הירך, ומהמחרשת, החלק אילו מחוברת עצם הירך באגן.
סביב שפת המחרשת ישנה טבעת סחוסית המכונה לברום.
ההתוויה הנפוצה ביותר לניתוח מסוג זה היא תסמונת תפס הירך וההפרעות הקשורות לתסמונת כמו קרע בלברום והפרעות מפרקיות נוספות.
הפרעות מפרקיות נוספות כוללות הוצאת גוף חופשי במפרק, זיהום במפרק, פגיעה בסחוס או בלברום, מחלה של חלל המפרק ואבחון לבירור הכאב ממקור המפרק.
ההליך מבוצע בהרדמה מלאה או הרדמה בעמוד השדרה.
ישנן שתי שיטות נפוצות לביצוע ההליך, האחת כשהמטופל שכוב על הגב והשנייה כשהוא שכוב על הצד, לפי העדפת המנתח.
על מנת לגשת לחלל המרכזי של מפרק הירך (בין ראש הירך למחרשת), טרם הניתוח מותחים את הרגל היטב לאחר שמניחים את כף הרגל במגף מיוחד.
עוצמת המתיחה הדרושה לניתוח מוערכת בעזרת פלואורוסקופיה.
לרוב, המתיחה מאפשרת הפרדה של מספר מילימטרים מועטים בין ראש הירך למחרשת.
לאחר המתיחה, המנתח מחטא ומחדיר מחט דקה בהנחיית פלאורוסקופיה למפרק הירך על מנת לבקע את כיסוי המפרק.
לאחר מכן, במרבית המקרים מוזרק נוזל למפרק על מנת לוודא שיש מספיק מקום בין ראש הירך למחרשת על מנת לאפשר גישה בטוחה של הארתרוסקופ.
לאחר מכן, מוודא המנתח את מיקום כניסת הארתרוסקופ, המכשיר בעזרתו הוא צופה בניתוח בתוך המפרק, ומחדיר אותו דרך חתך קטן בעור.
בנוסף לארתרוסקופ, מחדיר המנתח דרך חתכים קטנים מכשירים ניתוחיים נוספים.
לאחר שהמנתח משלים את ההליך, משחררים את מתיחת הרגל, מה שמאפשר לראש הירך לחזור למחרשת.
ארתרוסקופיה של מפרק הירך היא בדרך כלל טכניקה בטוחה מאוד.
עם זאת, כמו בכל ההליכים הכירורגיים, לניתוח זה ישנם מספר סיבוכים אפשריים, כמו תסחיף, פגיעה בעצבים, דימום וזיהומים.
למרות זאת, ארתרוסקופיה של מפרק הירך נחשבת לשיטה ניתוחית בטוחה ושיעור הסיבוכים בה עומד על כ-1-5%.
ניתן לחלק את אלה לסיבוכים כלליים של ניתוח ולאלו הספציפיים לאתרוסקופיה של הירך עצמה.
לאחר הניתוח ישנה תקופת שיקום שכוללת לרוב פיזיותרפיה והליכה עם קביים.
אַרְתוּרוֹ פֶּרֵס־רֶוֶורְטֶה גוּטִיֵירֵס (בספרדית: Arturo Pérez-Reverte Gutiérrez; נולד ב־25 בנובמבר 1951 בקרטחנה) הוא סופר ועיתונאי ספרדי.
הוא עבד ככתב מלחמה ברשת RTVE והיה כתב מלחמה במשך 21 שנה (1973–1994).
הרומן הראשון שלו, El húsar, שהתרחש במלחמות נפוליאון, יצא לאור בשנת 1986.
הוא ידוע מחוץ לספרד בזכות סדרת הרומנים "Alatriste" שלו שתורגמה למספר שפות.
מאז 2003 הוא חבר באקדמיה הספרדית המלכותית.
הרומנים של פרס-רוורטה מתמקדים בדרך כלל בדמות אחת מוגדרת היטב, ועלילותיו נעות במהירות, ולעיתים קרובות מציגות דמות מספר.
רוב הרומנים שלו מתרחשים בספרד או סביב הים התיכון.
לעיתים קרובות הם מסתמכים על התייחסויות רבות להיסטוריה הספרדית, לעבר הקולוניאלי, לאמנות ותרבות, לאוצרות עתיקים ולים.
הרומנים עוסקים לעיתים קרובות בכמה מהנושאים העיקריים של ספרד המודרנית, כגון סחר בסמים או יחסי דת ופוליטיקה.
לעיתים קרובות, לרומנים של פרס-רוורטה יש שתי עלילות שרוצפות במקביל למעט קשר ביניהן למעט דמויות משותפות.
לדוגמה, במועדון "דיומא", הגיבור מחפש בעולם אחר ספר אבוד וממשיך לפגוש אנשים המקבילים לדמויות מהרומנים של דיומא; בפאנל פלנדריה, רוצח סדרתי עכשווי עומד לצד המסתורין של חיסול בן 500 שנה.
בעמודי העיתון הפולמוסיים לרוב ובדמויות הראשיות של הרומנים שלו, פרס-רוורטה מביע לעיתים קרובות פסימיות לגבי התנהגות אנושית, המעוצבת מחוויותיו בזמן המלחמה במקומות כמו אל סלבדור, קרואטיה או בוסניה.
השקפותיו עוצבו גם על ידי מחקריו עבור תוכניות פשע.
לאורך הקריירה שלו, ובמיוחד במחצית השנייה שלה, הוא צוין כמי שטיפח את הפרסומת המסחרית שלו.
מדי פעם זה היה מקור לסכסוך עם עיתונאים וסופרים אחרים.
בתחילה הוא סירב לתרגם את הרומנים שלו מספרדית לשפה אחרת מלבד צרפתית.
עם זאת, בסופו של דבר התפרסמו תרגומים לאנגלית לחלק מיצירותיו, ורוב עבודותיו זמינות גם בפורטוגזית ובפולנית.
הוא נבחר למושב T של האקדמיה המלכותית הספרדית ב־23 בינואר 2003; הוא נכנס למקום מושבו ב-12 ביוני אותה שנה.
הוא החל את הקריירה העיתונאית שלו בכתיבה בעיתון " פואבלו" ואחר כך ב"טלוויזיון אספניולה " (גוף השידור הממשלתי), לעיתים קרובות ככתב מלחמה.
כשהוא התעייף מהעניינים הפנימיים ב-TVE, הוא התפטר והחליט לעבוד במשרה מלאה כסופר.
בתו המתבגרת קרלוטה הוצבה ככותבת משותפת לספרו הראשון של אלטריסט.
הוא גר בין לה נבאטה (ליד מדריד) לבין מולדתו קרטחנה, משם הוא נהנה להפליג לבדו בים התיכון.
הוא חברו של חאבייר מריאס, שהעניק לפרס-רוורטה את התואר דוכס קורסו מממלכת המיקרו-אומה של רדונדה.
אחיינו ארטורו חואן פרס-רוורטה הוא כדורגלן מקצועי המשחק בקבוצת קרטחנה.
הסופרת המקסיקנית ורוניקה מורג'יה האשימה את ארתורו בגניבת עבודתה.
ב־10 בנובמבר 1997 פרסמה סיפור קצר שכותרתו "היסטוריה דה סמי", בכתב העת El laberinto urbano.
חודשים אחר כך, במרץ 1998, פרסם פרס- רוורטה סיפור באל סמנאל, שכותרתו "Un chucho mejicano", הנושא דמיון הדוק בקריינות, כרונולוגיה, ביטויים ואנקדוטה.
סיפורו פורסם לאחרונה באוסף מחודש לטקסט Perros e hijos de perra (Alfaguara), ומורגיה הבחינה בפלגיאט באותה תקופה.
מורגיה לא המשיכה בתביעה משפטית אלא ביקש התנצלות והסרת הסיפור.
בינתיים פרס-רוורטה התנצל וציין כי את הסיפור שפרסם כתב בדיוק כפי שסיפר לו הסופר סילטיאל אלאטריסטה.
התסריט של פרס-רוורטה לסרט גיטאנו בסוף שנות התשעים הביא גם נגדו כתב אישום נוסף על פלגיאט.
במאי 2011 הורה בית המשפט במחוז אודיאנסיה במדריד על פרס ומנואל פאלסיוס, במאי וכותב שותף של גיטאנו, לשלם 80,000 יורו ליוצר הקולנוע אנטוניו גונזלס-ויגיל, שתבע אותם בגין פלגיאט לכאורה בתסריט הסרט.
פרס תיאר החלטה זו כ"מארב ברור" ו"תמרון ברור לסחוט כסף".
פסק הדין סתר שתי פסיקות פליליות קודמות, ואחת מפסק דין סוחר שכולם החליטו לטובת פרס ופלאסיוס.
ביולי 2013 מחוז אודיאנסיה במדריד הורה לפרס-רוורטה לשלם 200,000 יורו לגונזלס-ויגיל בגין פלגיאט.
Limpieza de sangre (1997; tr: טוהר הדם), על "טוהר הדם" שנדרש מקונברסוס.
אל סול דה ברדה (1998; tr: השמש מעל ברדה), על המלחמה בהולנד הספרדית - באופן ספציפי, המצור על ברדה.
El Oro del rey (2000; tr: זהב המלך), על צי האוצר הספרדי.
אלטריסט מתעמת עם מלך ספרד פיליפ הרביעי .
אלטריסטה נלחם בשודדי ים ברברים.
אלטריסטה מנסה להרוג את הדוג'ה של ונציה.
Falcó (2016) - פלקו הוא סוכן ריגול העובד עבור משטרו של פרנסיסקו פרנקו במהלך מלחמת האזרחים בספרד.
אווה (2017) -משימה חדשה לוקחת את פלקו לטנג'יר.
חבלה (2018) - פלקו נוסע לפריז למשימה חדשה.
גברת מבקשת שיעורים ממורה לגידור.
על פולחן של כת מחסידי הרומנים של אלכסנדר דיומא.
על חוויית המלחמה הבלקנית שלו.
סיפורה של אישה מקסיקנית שהופכת למנהיגה של קרטל סחר בסמים בדרום ספרד.
קאבו טרפלגר (2004), על קרב טרפלגר.
צלם מלחמה בדימוס מתעמת עם עברו.
2 במאי 1808. הקרב במדריד נגד צבא צרפת לעצמאות.
אל אסדיו (2010; המצור מאת פרנק וויין).
נקבע בשנת 1811, במהלך המצור על קאדיז.
על האקדמיה המלכותית הספרדית והאנציקלופדיה הגדולה
על האביר הקסטיליאני אל סיד .
השער התשיעי, מאת רומן פולנסקי (1999) (מבוסס באופן רופף מאוד על מועדון דיומא)
הדרך לסנטיאגו (1999), סדרת הטלוויזיה הספרדית (סיפור)
לה ריינה דל סור (2011), טלנובלה המשודרת בטלמונדו על פי מלכת הדרום
מלכת הדרום (2016), סדרה אמריקאית.
העונה הראשונה של הסדרה המבוססת על הספר "מלכת הדרום".
ארתור ניקולא תיאט הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת איינטרכט פרנקפורט ובנבחרת בלגיה.
תיאט גדל במחלקות הנוער של מספר מועדונים בבלגיה, ביניהם ראסינג גנק וסטנדרד לייז', והגיע לאוסטנדה מליגת העל הבלגית בשנת 2020. ב-10 באוגוסט 2020 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 לבירסחוט במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת .
ב-4 באוקטובר הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-0 על מוסקרון במסגרת המחזור השמיני בליגה.
בסך הכל ערך תיאט 35 הופעות ליגה במדי המועדון בעונת , בהן הבקיע חמישה שערים.
ב-26 באוגוסט 2021 הושאל תיאט למשך עונה לבולוניה 1909 מהסרייה א'.
ב-18 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 6-1 לאינטר מילאנו במסגרת המחזור הרביעי בליגה לעונת 2021/2022. במשחק זה הבקיע גם את שער הבכורה שלו במועדון.
ב-29 ביולי 2022 חתם בסטאד רן מהליג 1. ב-21 באוגוסט כבש שער בכורה בקבוצה, בניצחון 1-2 על אז'אקסיו.
באוגוסט 2024 הושאל תיאט לאיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה לעונה אחת, עם אופציית רכישה בתום תקופת ההשאלה.
בפברואר 2025 חתם באופן קבוע בקבוצה.
תיאט זומן לראשונה לסגל נבחרת בלגיה לקראת טורניר הגמר של ליגת האומות 2020/2021 בחודש אוקטובר 2021. ב-16 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 1-1 נגד נבחרת ויילס.
ארתור שנייר הוא רב אוסטרי-אמריקאי ופעיל זכויות אדם.
כיהן למעלה מ-50 שנה כרב ראשי בבית הכנסת פארק איסט בניו יורק.
קיבל את מדליית 'האזרחים הנשיאותיים' מהנשיא ביל קלינטון ב-2001 בגין היותו "ניצול שואה שהקדיש חיים שלמים להתגבר על כוחות של שנאה ואי-סובלנות והיווה דוגמה מעוררת השראה למנהיגות רוחנית, על ידי עידוד דיאלוג בין-דתי והבנה בין-תרבותית, כמו גם קידום חופש הדת ברחבי העולם".
בשנת 1951 סיים הרב שנייר תואר ראשון בישיבה יוניברסיטי.
בשנת 1953 קיבל תואר שני מאוניברסיטת ניו יורק.
בשנת 1955 הוסמך לרבנות על ידי ישיבה יוניברסיטי.
בנוסף לכך זכה ב-11 תוארי דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטאות אמריקאיות ואירופיות.
בשנת 1962 הפך הרב שנייר לרב הראשי של בית הכנסת 'פארק איסט' בניו יורק.
במהלך שנות כהונתו אירח בבית הכנסת מנהיגים דתיים ופוליטיים רבים מכל רחבי העולם, ביניהם האפיפיור בנדיקטוס ה-16 (במסגרת ביקורו הראשון של האפיפיור אי פעם בבית כנסת אמריקאי) ושני מזכ"לי האו"ם.
בשנת 2012 העביר הסנאט של מדינת ניו יורק החלטה לרגל חגיגת 50 שנות כהונה של הרב שנייר כרב בית הכנסת פארק איסט.
הרב שנייר הוא המייסד והדיקן של בית הספר האורתודוקסי-מודרני 'פארק איסט'.
כדי לקדם ולהקל על דיאלוג בין-דתי נפגש שנייר גם עם האפיפיורים יוחנן פאולוס השני, פרנציסקוס, והפטריארך האקומני ברתולומיאו הראשון.
בשנת 1965 הקים את קרן Appeal of Conscience שנועד להיות "קואליציה בין-דתית של מנהיגים עסקיים ודתיים" שמטרתה לקדם "שלום, סובלנות ופתרון סכסוכים אתניים".
במהלך הקריירה שלו קידם הרב שנייר בצורה אקטיבית יוזמות של שלום וסובלנות.
בין היתר, הוא ידוע במאמציו לשקם את החיים היהודיים ברוסיה לאחר התמוטטות ברית המועצות, והיה גורם מרכזי בהחזרת בית הכנסת במוסקבה לרשותה של הקהילה היהודית.
הרב שנייר הוביל 68 משלחות בין-דתיות בסין, רוסיה, מזרח אירופה ואמריקה הלטינית.
במהלך הקריירה שלו כינס שש ועידות בינלאומיות כדי להקל על סכסוכים אתניים ודתיים ולקדם שלום וסובלנות.
בשנת 1998 מינה אותו הנשיא קלינטון לאחד משלושת המנהיגים הדתיים שנבחרו לדון עם נשיא סין ג'יאנג זמין על חופש הדת.
הוא הוביל את המאמצים לשמר ולשקם את בית הכנסת אוהל רחל, אחד משני בתי הכנסת ההיסטוריים שנותרו בשאנגחאי.
ב-2008 היה הרב שנייר הנואם המרכזי בוועידה בין-דתית שכינס מלך סעודיה עבדאללה במדריד.
בשנת 2009 נפגש בפגישה אישית עם האפיפיור בנדיקטוס ה-16 כדי לאשר מחדש את נוסטרה אאטטה שאומצה על ידי מועצת הוותיקן השנייה.
באפריל 2015 הוענק לרב שנייר תואר אבירות אפיפיורי על ידי הקרדינל טימותי מ.
דולן של הארכיבישוף הרומאי-קתולי של ניו יורק על "העבודות הטובות שעשה למען חופש הדת, השלום והצדק הבינלאומי".
ב-1992 כינס בשווייץ את הפסגה הדתית על יוגוסלביה לשעבר, וב-1995 כינס בווינה את ועידת יישוב הסכסוכים במטרה לגייס מנהיגים דתיים בעולם כדי לעצור את הסכסוך בבלקן.
מאמצים אלו סייעו ליצירת נתיב להסכם דייטון.
בשנת 2012 סייע הרב שנייר להנציח את טבח סרברניצה שהתרחש במהלך התפרקות יוגוסלביה, ונשא את הנאום המרכזי בעצרת השנתית ה-17 של סרברניצה (ועד כה הוא הלא-מוסלמי היחיד שעושה זאת).
במהלך נאומו מסר הרב שנייר מסר מנשיא ארצות הברית ברק אובמה.
הרב שנייר הופיע כנציג ארצות הברית (החלופי) בעצרת הכללית של האו"ם ב-1988 וכחבר במשלחת האמריקאית להחזרת סנט סטיבן קראון להונגריה ב-1979. ב-2006 הפך לחבר בקבוצת ברית האו"ם לציוויליזיציות ברמה גבוהה (UNAOC) וב-2008 מונה לשגריר ב-UNAOC.
לאחר פיטוריו השנויים במחלוקת של עוזר-הרב לשעבר של פארק איסט, בנג'מין גולדשמידט, ב-2021, האשים דניאל ל' קורץ, ראש לשכת הצדקה במשרד התובע הכללי של מדינת ניו יורק לשעבר את הרב שנייר בריכוז הסמכויות בפארק איסט תוך הפרה של חוקי המדינה.
במרץ 2025 הוביל תפילה ציבורית המונית בבית הכנסת פארק איסט, בהשתתפות ראש העיר ניו יורק, כדי לקבל את פניו של אלי שרעבי, ששוחרר משבי חמאס.
הרב שנייר חבר במועצה ליחסי חוץ של ארצות הברית; החברה של אסיה; החברה לפיתוח של האו"ם; מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה, ועדת המצפון; ועידת נשיאי הארגונים היהודיים הגדולים; ועדת ההפצה היהודית האמריקאית (הג'וינט).
הרב שנייר משמש כנשיא לשעבר ויו"ר כבוד של ארגון הציונים הדתיים של אמריקה; יו"ר כבוד, וסגן נשיא המדור האמריקאי של הקונגרס היהודי העולמי.
שנייר נולד בווינה ב-1930. במלחמת העולם השנייה חי בבודפשט תחת הכיבוש הנאצי, וב-1947 היגר לארצות הברית.
הוא נשוי לאליזבת נורדמן שנייר ואב לרב מארק שנייר וקארן שנייר דרסבאך.
יש לו 5 נכדים ונין אחד.
אש יוונית היא אמצעי לחימה שהיה בשימוש האימפריה הביזנטית, ועל פי המסופר הומצאה בידי פליט יהודי מסוריה, אדריכל בשם קליניקוס מהליופוליס.
האש היוונית הייתה חומר הצתה נוזלי מסוכן והרסני מאוד, שניתן היה להתיזו ביבשה ובים, והוא בא לידי שימוש בעיקר בים.
אוניות ביזנטיות היו מצוידות בכלים שמתוכם נורו סילוני אש יוונית על האויב.
ספינות אויב נמנעו מלהתקרב לצי הביזנטי, משום שהאש היוונית העניקה לו יתרון בלתי מעורער.
כשקליניקוס הגיע לביזנטיון, המציא את האש כדי להגן על ביתו מהצבאות שברח מהם.
באש זו, גירשו הביזנטים את הצי הערבי והסירו את המצור מעל קונסטנטינופול.
האש הייתה קולנית, עם להבות ירוקות, ואי אפשר היה לכבותה ללא תערובת נכונה של שתן, חול וחומץ.
האש נורתה מצינורות בחרטומים של ספינות אש שתוכננו במיוחד לשם כך ובערה במים.
רק משפחת הקיסר ומשפחה בשם למפרוס הכירו את הנוסחה לאש, ומרכיביה נותרו סודיים עד היום.
גם ידיעת הנוסחה לא הספיקה כדי לשחזר את השפעות האש ההרסניות, כי צריך לדעת להפעיל אותה, לבנות את הציוד לשאוב אותה, לאחסן אותה בבטחה, ועוד הרבה סודות.
אף אחד לא ידע את כל הסודות, משום שהביזנטים מידרו את הידע על המערכת שלהם, כך שלא יהיה אף אחד שייפול בשבי האויב ויידע יותר משבריר מהסוד.
מידור זה גרם לנפילת האימפריה הביזנטית, בגלל שהידע היה מפוצל כל כך, עד שזה היה רק עניין של זמן עד שכל הטכנולוגיה אבדה.
תהליך הכנתה של האש היוונית נשמר בסודיות רבה, ועד היום לא יודעים בוודאות מה היו מרכיביה, אך ניתן לשער שהייתה מורכבת מנפט, עטרן וגופרית, מעורבבים בסיד חי וחומרים אחרים.
לפי מקור אחר זו הייתה תערובת של גופרית, זפת, אשלגן חנקתי (מלחת) נפט וכנראה גם סיד חי.
מרכיבים אלה העניקו לאש היוונית את היכולת לבעור כמעט בכל תנאי, ועל-פי השמועה – אפילו מתחת למים (ליכולת שלה תרם מרכיב משוער נוסף – מגנזיום).
קליניקוס העביר את הנוסחה לקיסר הביזנטי קונסטנטינוס הרביעי בשנת 673, במהלך המצור הערבי הראשון על קונסטנטינופול, בירת האימפריה הביזנטית.
האש היוונית תרמה לרבים מניצחונותיהם של הביזנטים, והיא מסבירה את משך החיים הממושך של האימפריה הביזנטית, במיוחד בסוף ימיה, כאשר היו לה מעט מאוד לוחמים.
לראשונה נעשה בה שימוש בשנת 672 כנגד צי ערבי, ומהר מאוד הפכה לאחד מכלי הנשק המאיימים ביותר של ימי הביניים.
מפעילי האש היוונית סבלו מבעיות בטיחות, ולעיתים עלו באש הספינות הביזנטיות עצמן.
המתקנים להתזת אש יוונית נחשבים ללהביורים הראשונים.
בספרי פרסי ג'קסון של ריק ריירדן אש יוונית היא כלי נשק המשמש את החצויים במלחמותיהם.
בסרט טיים ליין, משנת 2003, מוזכרת ה"אש היוונית" כהמצאה המוצעת לצבא האנגלי על ידי הנוסעים בזמן, במלחמתם מול הצרפתים בשנת 1357.
גם בסרט "ספיידרמן ברחבי ממדי העכביש" גוון נלחמת באויב המשליך עליה אש יוונית.
הספר אש קודש הוא ספר דרשותיו של האדמו"ר מפיאסצנה, הרב קלונימוס קלמיש שפירא בפני חסידיו בגטו ורשה בעת השואה.
ספר זה מהווה תעודה חסידית, תאולוגית-מחשבתית, וגם היסטורית, יוצאת דופן.
מחברו קרא לו חידושי תורה משנות הזעם ת"ש–תש"א–תש"ב, והשם "אש קודש" ניתן לו על ידי המוציאים לאור בישראל.
שם זה מנציח את קדושי השואה ואת הרבי ומשפחתו שנרצחו בשואה.
על שם הספר קרויים מרכזי חסידי פיאסצנה בבית שמש ובבני ברק, ישיבה בצפת, בית כנסת בניו יורק והמאחז אש קודש באזור מטה בנימין.
מבנהו של הספר "אש קודש" אופייני לספריהם של אדמו"רים חסידיים: אוסף של דרשות על פרשת השבוע והחגים, על פי סדר השנה.
הדרשה הראשונה נאמרה בראש השנה ת"ש, (14 בספטמבר 1939), והאחרונה בשבת חזון, ד' באב תש"ב, 18 ביולי 1942, שלושה ימים לפני תחילת האקציה הגדולה למחנה טרבלינקה.
מעבר לכך ישנן הגהות והערות שהוסיף האדמו"ר, כנראה לאחר הדרשה האחרונה.
הדרשות אינן ברצף מלא לאורך כל שלוש השנים; ישנן תקופות שבהן יש הפסקה של כמה שבועות או חודשים.
הדרשות פותחות בקושיה על פרשת השבוע, על אחד מהפרשנים או המדרשים הקשורים אליה; לעיתים קרובות ישנה התייחסות לדברי רש"י, ולמדרש, בדרך כלל מדרש רבה.
התייחסויות לא מועטות הן לספר הזוהר, והתייחסויות רבות לספרי חסידות שונים, ובמיוחד ספריו של אביו.
לאורך הספר מורגש שינוי באורך הדרשות.
הדרשות הראשונות קצרות מאוד, בנות עמוד אחד (למעט דרשות ספציפיות, כמו הדרשה לראש השנה).
לאורך השבועות, מתארכות הדרשות, עד שהדרשות בחלקו האחרון של הספר הן בדרך כלל בנות שלושה, ארבעה ואף חמישה דפים.
גם תוכנן של הדרשות הולך ומעמיק, וניתן לראות את התגבשות תפיסת עולמו של האדמו"ר במהלך ימי השואה.
כמנהיג חסידי בשואה, עמד האדמו"ר מול אתגר מחשבתי-תאולוגי עצום.
הספר "אש קודש" הוא ניסיון ייחודי לתת מענה מחשבתי-חסידי לקושי: כאדמו"ר, כהוגה דעות חסידי, מנסה הרב להצדיק את מעשי הבורא, למצוא פשר לסבל ולתת משמעות לקידוש השם; וכמנהיג, מנסה הרב לעודד את שומעיו, ולתת הכוונה לחסידיו.
המאמץ המחשבתי יוצא הדופן המושקע בספר, והתנאים האיומים בהם נכתב, הופכים אותו לתעודה חסידית, תאולוגית-מחשבתית, וגם היסטורית, יוצאת דופן.
הרב שפירא מתאר באורח נוגע ללב את הייסורים העצומים שאותם עוברים הוא וחסידיו.
שאלותיו הדתיות וניסיונותיו להתמודד עם הקושי העצום - הפיזי והרוחני - יוצרים תעודה דתית-היסטורית כמעט ללא אח ורע.
בשנת 1943 במועד כלשהו בין הגירוש לטרבלינקה לבין מרד גטו ורשה, שלאחריו גורש הרבי לטרווניקי, שם נרצח, העביר הרבי את כתב היד לאחד מחברי ארכיון עונג שבת.
כתב היד הוטמן בכד חלב באדמת הגטו, יחד עם כתבים אחרים שנאספו על ידי אנשי הארכיון המחתרתי.
קובץ הדפים נמצא בפולין כמה שנים לאחר המלחמה על ידי פועל מתחת לחפירות בעת הנחת יסוד לבניין חדש בוורשה על הריסות הגטו, והוא העבירם למכון ההיסטורי היהודי בוורשה.
רק ב-1957 זוהו הדפים, וצילום שלהם הועבר על ידי ברוך דובדבני לחסידי פיאסצנה בארץ.
דובדבני עשה זאת בעקבות בקשת חסידי פיאסצנה לבדוק אם יוכל להשיג את הכתבים.
בהקדמתו לספר מתאר ברוך דובדבני כיצד בעת שיטוט אקראי בין חומר רב לא ממוין מתקופת השואה התגלגל לידיו מכתב מהרבי בו הוא מבקש מאחיו רבי ישעיהו שפירא ומידידיו בישראל להדפיס את כתביו.
דובדבני ראה במציאת המכתב "צוואה קדושה" ובעקבותיו החליט למצוא את הכתבים ויהי מה.
ואכן עלה בידו למצוא את הכתבים.
מכתבי הרבי מפיאסצנה למוצא הכתבים ולידידיו של הרבי בארץ ישראל מודפסים גם הם בפתח הספר.
לקט הדרשות הודפס תחת השם "אש קודש" והוצא לאור לראשונה בשנת תש"ך (1960) על ידי ועד חסידי פיאסצנה.
מאז הודפס הספר בכמה מהדורות.
בשנת תשע"ז (2017) התפרסמה מהדורה מדעית מתוקנת בשם "דרשות משנות הזעם" בשני כרכים.
מהדורה זו נערכה על פי כתב היד המקורי הנמצא בארכיון רינגלבלום, במכון היהודי ההיסטורי בפולין.
הכרך הראשון כולל את הדרשות המתוקנות בתוספת ציוני מקורות וביאורים.
הכרך השני כולל מהדורת פקסימיליה שבה, לצד צילום צבעוני של כתב היד, מופיע תיעתוק מדויק בארבעה צבעים (שחור, אדום כחול וירוק), אשר מבחינים בין שכבות שונות של הגהות שכתב המחבר.
הדפים עצמם בכתב ידו של האדמו"ר מצויים, יחד עם כל ארכיון "עונג שבת" של רינגלבלום, בארכיב הממשלתי של ממשלת פולין.
אש התורה (מוכר גם כ-"Aish") הוא ארגון בינלאומי להפצת יהדות.
בשנת 1974 הקים הרב נח וינברג, שפרש מישיבת אור שמח, את ישיבת אש התורה.
הגישה בישיבה התמקדה בהנחלת אורח חיים דתי ופחות בלימוד מסורתי.
המרכז הוקם ברובע היהודי בירושלים.
על פי נתוני הארגון, נכון ל-2018, הוא מונה 26 סניפים ברחבי העולם, ומציעה תוכניות ב-80 ערים, 17 ארצות, ו5 יבשות.
לאחר פטירתו בשנת 2009, מונה בנו הרב הלל וינברג לראש הישיבה עד לשנת 2017.
בשנת 2019 מונה הרב יצחק ברקוביץ לראשות הישיבה.
מטרת הארגון היא הפצת ערכים יהודיים בקרב יהודים בישראל ובעולם שאינם שומרי מצוות, באמצעות סמינרים ותוכניות נוספות, הארגון מביע תמיכה גלויה במדינת ישראל ושומר על קשרים טובים עם מנהיגי המדינה.
הארגון מגדיר את בירוריו ביהדות כ"מסע רוחני".
ראש הארגון הגדיר את המסע בסדרת מאמרים בשם "48 דרכים לחכמה" (המבוססים על מ"ח קנייני תורה).
המרכז העולמי של אש התורה נמצא בבניין בן 7 קומות מול רחבת הכותל המערבי.
בבניין נמצאים יצירת האמנות "אש ומים" של האמן דייל צ'יהולי, אודיטוריום שמימן השחקן קירק דאגלס ושרידי אמת מים מתקופת בית שני.
מהתצפית בגג המרכז ניתן להשקיף אל ירושלים העתיקה, הר הבית והכותל, ובימים של ראות טובה אף לים המלח וירדן.
הבניין מארח עשרות אלפי מבקרים בשנה.
במקום פועל גם מרכז המבקרים 'אש ישראל' ברחבת הכותל המערבי שמטרתו היא העשרת הזהות היהודית בציבור הישראלי ומציע תוכניות לגילאים שונים, בנושאי חגים ומעגל החיים.
ישיבת אש התורה נמצאת גם היא בצמוד לבניין המרכז העולמי.
הוקמה בשביל חוזרים בתשובה, אך היום קיימת בה גם מסגרת לבחורים אמריקאים שאינם חוזרים בתשובה.
בישיבה בית המדרש מפואר ובו ארון קודש עשוי זכוכית.
ישיבת הסדר אש התורה: נוסדה בשנת תשס"ו ובראשה עמד הרב צבי שוורץ.
בראש בית המדרש עמד הרב ארי כהן ובשנה הראשונה העביר הרב אריה שטרן את השיעור הכללי.
בשנת תש"ע עברה ישיבת ההסדר לתל אביב, והיא נמצאת כיום בבית הכנסת "תפארת צבי" ברחוב הרמן כהן.
בראשות הישיבה עומד הרב ניר יעקב מס ולומדים בה כחמישים בחורים, הישיבה כיום נקראת ישיבת לב תל אביב.
אש ג'רוזלם פלושיפס היא תוכנית שבמסגרתה מגיעים בני נוער מחו"ל לביקור של שלושה שבועות בישראל.
במהלך התוכנית הם משתתפים בהרצאות ושיעורים ביהדות וכן מבקרים ומטיילים בישראל.
פרויקט חזון הוא סדרת הרצאות לקבוצות בחורי ישיבה במטרה להכשירם לשמש כפעילים להעשרת ידע יהודי.
ההרצאות נמסרות על ידי הרב יעקב ליכטמן.
בסיום ההרצאות מקבלים המשתתפים הסמכה רשמית לשמש כפעילים מטעם "אש התורה".
מודעות (נקרא גם פרויקט "חברותא") היא תוכנית המקשרת בין נשים חילוניות לנשים דתיות להעשרת היהדות באמצעות שיחות טלפון, ומאוחר יותר גם מפגשים.
אחים יחדיו - inspire הוא ארגון שמטרתו להעניק לישראלים חילוניים היכרות ראשונית עם העולם החרדי על ידי קשר ישיר.
במסגרת הפרויקט מחולקות מתנות הקשורות לחג הקרב.
לארגון סניפים בתל אביב (אש תל אביב) ובהרצליה פיתוח (דיסקברי).
דגם בית המקדש השני באוגוסט 2009 הוצב על גג הבניין של ישיבת אש התורה דגם של בית המקדש השני.
הדגם עשוי חלקים "אבן שיש" מחברון, "אבן ירושלמית לבנה" וחלקי עץ.
משקלו של הדגם הוא 1,200 קילוגרם, גודלו 3 על 1.40 מטר והוא בנוי בקנה מידה של 1:60. ניתן להרים את דגם היכל בית המקדש ולצפות במרכיבים שהיו בתוכו: ארון הברית, מנורת הזהב, מזבח הזהב ושולחן הפנים.
יוצר הדגם הוא מיכאל אוסניס, יוצא ברית המועצות המתגורר בקדומים.
מצלמות הכותל מאז 1996, באתר אש התורה ניתן לצפות 24 שעות ביממה בכותל המערבי.
ארגון ההסברה הפרו-ישראלי Honest Reporting הוקם בשנת 2000 במימון קרן של אש התורה.
אש רתק (או אש חיפוי) הוא מושג המתאר ירי של נשק כלפי כוחות אויב במטרה להפחית את יכולתם להגן על עצמם או להשיב אש על ידי אילוצם להישאר תחת מחסה.
אש רתק נבדלת מירי על מנת להרוג בכך שמטרתה היא לגרום לאויב להוריד את ראשו ולהפחית את יכולתו לזוז, לירות ולהתבונן בשטח.
אמנם אש שכזו מסוגלת לפצוע ולהרוג אך אין זו מטרתה העיקרית.
אש רתק יעילה צריכה להיות רציפה דיה על מנת להותיר את האויב תחת מחסה.
כך האויב יחשוש להשיב אש.
אם ניתכת על האויב אש כה רבה שאינו מסוגל לזוז מבלי להיחשף, הוא מוגדר כמרותק.
אש רתק עשויה להיות מכוונת ישירות כלפי כח מזוהה של חיילים או להיות מכוונת לאזור כללי (בניין או קו עצים המשמש הסוואה לחיילים).
ריתוק אש האויב חיוני במהלך תנועת כוחות.
בעיקר במצבים טקטיים שבהם מבוצעת הסתערות על מוצב אויב.
כאשר מופעלת אש על היעדים לקראת מהלך התקפי, מפעילים גם ריכוך ארטילרי.
השימוש באש רתק אינו מוגבל לתמרוני חי"ר.
במהלך מבצעי נחיתה על חופים שהתרחשו במלחמת העולם השנייה, סיפקו אניות צי חיפוי אש כבדה לעבר אזורים שבהם היה חשד כי יש ארטילריה, מרגמות או עמדות מקלעים.
הדבר נועד להגן על הכוחות הנוחתים על ידי ריתוק אש האויב.
מצבים בהם נעשה שימוש באש רתק כוללים:
האויב חשוף או שלכוח התוקף מעט מאוד מקום להסתתר.
על מנת להשתלט על מוצב האויב, התוקף חייב להיות מסוגל להגיע אליו.
היכולת של האויב להשיב אש חייבת להיפגע לפני ההסתערות.
מצב טיפוסי של רתק על מנת לקדם קבוצת תוקפים:
כוח א' יורה על האויב ובכך גורם לו להסתתר.
כוח ב' מתקדם לעבר עמדת האויב.
התהליך נמשך כנדרש כאשר שני הכוחות המסתערים מחליפים תפקידים (התקדמות או המטרת אש רתק) עד אשר הם מגיעים לעמדה ומסוגלים לנהל קרב מקרוב.
רסס והתפלל (Spray & Pray) היא טקטיקה שבה משתמשים כשמיקום האויב אינו ידוע, התוקף אינו מנוסה, או המטרה רחוקה מדי או מהירה מדי.
טקטיקה זו היא טקטיקת נגד אפשרית כנגד אש רתק.
טקטיקת חיפוי יכולה להיעשות גם על ידי צלפים.
במקום ירי צרורות אוטומטי אקראי, הצלפים יורים ופוגעים בכל אויב שחושף את עצמו כדי לבצע ירי.
איום הצלפים מונע מהאויב להפעיל אש רציפה ומאפשר את תמרון הכוח.
אש אלמו הקדוש היא תופעת מזג-אוויר חשמלית, בו פלזמה מאירה נוצרת עקב יינון האוויר סביב עצם מוארק, בתנאי שדה חשמלי אטמוספירי (כמו השדה שיוצרת סופת ברקים).
התופעה קרויה על שם ארסמוס הקדוש מאנטיוכיה (קרוי גם סנט אלמו), פטרונם של יורדי ים.
התופעה מופיעה לעיתים על ספינות בים בעת סערות, והמלחים התייחסו אליה כתופעה על טבעית, ומכאן ייחוסה לפטרון.
לחלופין, לעיתים מייחסים את שמה לפיטר גונזלס, שנחשב לפטרונם של המלחים הספרדים והפורטוגזים (למרות שמעולם לא הוכרז כקדוש), וגם מכונה לעיתים סנט אלמו.
מבחינה פיזית, התופעה היא זוהר כחול-בהיר או סגול, הנראה כמו אש בנסיבות מסוימות, ומופיע על קצוות חדים של מבנים גבוהים, כמו כליאי ברק, תרנים, צריחים וארובות, ועל כנפי מטוסים.
ה"אש" יכולה להופיע גם על עלים, עשב, ואפילו בקצות קרני בקר.
לעיתים קרובות מלווה את ה"אש" קול לחשוש או זמזום.
בשנת 1750 שיער בנג'מין פרנקלין כי מוט ברזל מחודד יאיר בקצהו בעת סערת ברקים, מראה דומה לאש אלמו הקדוש.
בניגוד לשם "אש", אש אלמו הקדוש היא למעשה פלזמה (מצב צבירה).
השדה החשמלי סביב העצם גורם ליינון של מולקולות האוויר, ויוצר זוהר חלש, אותו ניתן לראות בקלות בחושך.
נדרש מתח חשמלי בין 1,000 ל-30,000 וולט לסנטימטר כדי ליצור את התופעה; אולם, מספר זה תלוי מאוד בגאומטריה של העצם המדובר.
קצה מחודד דורש מתח נמוך יותר כדי לספק את אותה התוצאה מכיוון ששדות חשמליים נעשים ממוקדים יותר באזורים של עקמומיות גבוהה, ולכן הפליטה חזקה יותר בקצוות עצמים מחודדים.
"אש ומים" (1986) היא מזרקה קינטית שיצר האמן הישראלי יעקב אגם ומוצבת בכיכר צינה דיזנגוף בתל אביב-יפו.
המזרקה על "אש ומים" החליפה פסל זכוכית שעיצב אלן דוד והוצבה בכיכר מאז שנת 1978. היא יוצרה על ידי חברת אורמת מיבנה, שהייתה גם אחראית על תחזוקתה בשנה הראשונה.
העבודה, שמשקלה כשישה טון, הובלה בלילה שבין 1 ו-2 ביוני אל הכיכר על גבי מוביל טנקים.
היא נחנכה ב-15 ביולי 1986, בטקס רב משתתפים, בהשתתפות שמעון פרס, ראש הממשלה דאז.
בנוסף, זובין מהטה ניצח על יצירה מאת המלחין האמריקאי אהרן קופלנד.