tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בריידי עבר שלושה ניתוחים לשחזור ואיחוי הרצועות החל מתחילת אוקטובר 2008 במהלכם נלקחה רצועה מגיד שריר הירך הארבע ראשי שלו במטרה להחליף את הרצועה הקרועה.
זיהום שנוצר לאחר הניתוח הביא לעיכוב בתהליך החלמתו.
במשחקו הרשמי הראשון לאחר הפציעה, הוביל בריידי את הפטריוטס לניצחון על באפלו בילס במחזור הראשון של עונת 2009. בריידי הצטיין במשחק, מסר לשיא קריירה של 39 מסירות מוצלחות, 378 יארד ו-2 טאצ'דאונים, שניהם ב-5 הדקות האחרונות של המשחק, מה שהשלים מהפך לאחר פיגור במשך כל המשחק.
במשחק השלישי בעונה מסר את הטאצ'דאון מספר 200 שלו בקריירה, והיה בכך לשחקן הרביעי בכל הזמנים, מבחינת מהירות ההגעה להישג זה.
במשחק נגד טנסי טייטאנס שהתקיים תחת שלג כבד, השווה בריידי את שיא הקריירה שלו כשמסר לשישה טאצ'דאונים בניצחון 59–0. את העונה סיימו הפטריוטס בראשות הבית ובמאזן של 10–6, כשבריידי מסר ל-4,398 יארד ו-28 טאצ'דאונים, אף על פי שסבל במהלכה מאצבע שבורה בידו ושלושה סדקים בצלעותיו.
בתום העונה נבחר על ידי סוכנות AP לשחקן שעשה את הקאמבק של השנה.
בפלייאוף הודחו הפטריוטס כבר בסיבוב הראשון, לאחר שהפסידו בבית לבולטימור רייבנס.
בסמוך לפתיחת עונת 2010, האריכו הפטריוטס את החוזה של בריידי לארבע שנים נוספות מעבר לשנה שנותרה בחוזהו המקורי.
חוזהו החדש שהסתכם ב-72 מיליון דולר, הפך את בריידי לשחקן בעל המשכורת הגבוהה ביותר ב-NFL.
במהלך העונה השיג בריידי את הניצחון ה-100 שלו והיה בכך לקוורטרבק שהגיע להישג זה במספר המשחקים המועט ביותר בתולדות הליגה מאז איחודה.
המחזור ה-12 הפגיש במשחק המרכזי (Monday Night Football) את שתי הקבוצות עם המאזן הטוב בליגה, הפטריוטס מול ניו יורק ג'טס, שבמפגש קודם בעונה הנחילו לפטריוטס הפסד.
הפטריוטס הביסו את הג'טס 45–3 במשחק בו בריידי מסר ל-4 טאצ'דאונים, 326 יארד במעל 72% הצלחה.
באותו משחק רשם בריידי את ניצחונו ה-26 ברציפות במשחקים ביתיים בעונה הסדירה ושבר בכך את שיאו של ברט פארב.
במחזור ה-13 התמודדו הפטריוטס בחוץ נגד שיקגו ברס במשחק שנערך בתנאי סופת שלגים, על אף התנאים הקשים, השיג בריידי שיא עונה של 369 יארד בניצחון 36–7 שגם הבטיח לפטריוטס מקום בפלייאוף.
במשחק האחרון של העונה הסדירה השלים בריידי הישג שרק חמישה קוורטרבקים לפניו רשמו, מסירה של טאצ'דאון אחד לפחות בכל משחק.
הפטריוטס סיימו עם מאזן של 14 ניצחונות ושני הפסדים, כשלזכות בריידי נרשמו 36 מסירות לטאצ'דאונים עם 4 חטיפות בלבד ו-3,900 יארד.
בריידי נבחר פה אחד ל-MVP של העונה הסדירה וכן לשחקן ההתקפה של העונה.
בפלייאוף הודחו הפטריוטס לאחר הפסד ביתי לניו יורק ג'טס, בריידי מסר לשני טאצ'דאונים ונחטף פעם אחת, חטיפה שקטעה שיא ליגה של 340 מסירות רצופות ללא חטיפה.
את העונה פתחו בריידי והפטריוטס במשחק המרכזי של המחזור בערב יום שני, בריידי רשם תצוגת שיא בניצחון הפטריוטס על מיאמי דולפינס, כשמסר ל-4 טאצ'דאונים ול-517 יארד, שיא אישי, קבוצתי ושיא NFL למשחק המרכזי.
באותו משחק השווה יחד עם התופס ווס וולקר את שיא הליגה למהלך מסירה של 99 יארד.
בשלושת המשחקים הראשונים של העונה שבר את שיא הליגה בכמות היארדים במסירה לתקופה של שלושה משחקים רצופים כלשהם והעמיד אותו על 1,327 יארד, ממוצע של מעל 442 יארד למשחק.
בתום העונה הסדירה רשם בריידי 5,325 יארדים במסירה, הוא היה בכך לשחקן השלישי בתולדות הליגה שעובר את 5,000 היארד בעונה, ומוקם במקום השני בכל הזמנים, לאחר דרו בריז ששבר את השיא בעונה זו.
כמו כן המשיך בריידי את רצף המשחקים עם לפחות מסירה אחת לטאצ'דאון והעמיד אותו על 32. הוא הוביל את הפטריוטס למאזן של 13 ניצחונות לעומת 3 הפסדים ולמקום ראשון ב-AFC.
במשחק הפלייאוף הראשון, בו ניצחו הפטריוטס את דנוור ברונקוס 45–10, שבר בריידי את שיא הפלייאוף למסירות לטאצ'דאון במחצית, כשמסר ל-5 במחצית הראשונה של ההתמודדות, באותו משחק השווה את השיא למשחק שלם, עם 6 טאצ'דאונים.
בגמר ה-AFC, גברו הפטריוטס על בולטימור רייבנס והעפילו לסופרבול במהלך המשחק נחטפו מסירותיו של בריידי פעמיים ולראשונה לאחר 18 משחקי פלייאוף רצופים לא מסר לטאצ'דאון, אך הוא הבקיע בריצה את נקודות הניצחון ברבע האחרון.
בסופרבול XLVI הפסידו הפטריוטס פעם נוספת בשניות הסיום לניו יורק ג'איינטס 17–21.
את העונה פתחו הפטריוטס באופן לא משכנע, כשלאחר שישה משחקים היו במאזן של 3-3, אך עד תום העונה ניצחו בתשעה מתוך עשרת המשחקים הנותרים וסיימו במקום הראשון בבית ובמקום השני ב-AFC.
בריידי היה לקוורטרבק הראשון שמצעיד את קבוצתו ל-10 עונות של זכייה בראשות הבית.
בפלייאוף גברו הפטריוטס על יוסטון טקסאנס 41–28 ובכך שבר בריידי את שיאו של ג'ו מונטנה לכמות הניצחונות בפלייאוף והציבו על 17 וכן שבר את שיא היארדים במסירה במהלך הפלייאוף, בגמר ה-AFC הודחו הפטריוטס לאחר הפסד ביתי לבולטימור רייבנס 13–28.
בתום העונה הוארך ואורגן מחדש חוזהו של בריידי עד 2017, כך שיאפשר לקבוצה תמרון רב יותר מתחת לתקרת השכר של הליגה.
לקראת עונה זו איבד בריידי את כל התופסים ששימשו את המטרות העיקריות שלו בשנתיים הקודמות, הטייט אנד ארון הרננדז שוחרר לאחר שנעצר בחשד לרצח, הטייט אנד השני רוב גרונקובסקי הושבת בשל פציעות שגרר מעונה קודמת, התופס המוביל ווס וולקר עבר לדנוור ברונקוס וכן עזבו בראנץ', וודהד ולויד.
לאחר 4 ניצחונות רצופים בפתיחה הפסידו הפטריוטס לסינסינטי בנגלס במשחק בו נקטע רצף של 52 משחקים בהם מסר לפחות לטאצ'דאון אחד (הרצף השני הכי ארוך בתולדות הליגה).
למרות המשך פציעות של שחקני מפתח בקבוצה, סיימה הקבוצה בהנהגתו במאזן של 12–4. בפלייאוף גברו הפטריוטס על אינדיאנפוליס קולטס 43–22 אך הודחו בגמר ה-AFC, בהפסד 16–26 לדנוור ברונקוס.
פתיחת העונה של בריידי והפטריוטס הייתה גרועה ובמשחק המרכזי במחזור הרביעי הובסו על ידי קנזס סיטי צ'יפס 14–41. קרנו של בריידי כקוורטרבק מוביל ירדה, הן בעיני הציבור, והן בקרב פרשני ספורט.
אולם ממאזן של 2–2 הצליחו הפטריוטס בהובלתו של בריידי לרשום שורת ניצחונות מרשימים, לסיים את העונה במאזן של 12–4 ולהבטיח עוד לפני המחזור האחרון את המאזן הטוב בליגה ויתרון ביתיות לאורך הפלייאוף.
בתום העונה הסדירה אורגן שוב חוזהו של בריידי, כך שיאפשר לקבוצה תמרון רב יותר מבחינת תקרת השכר, בריידי ויתר על שכר המובטח מפני החלטת הקבוצה על עזיבתו בטרם תום החוזה, ומנגד הועלה שכרו בכמיליון דולר לעונה.
החוזה עליו חתם נחשב לנמוך ביחס לשחקנים אחרים בליגה בעמדה דומה ואפשר לפטריוטס יתרון תחרותי בהחתמת שחקנים אחרים.
בפלייאוף גברו הפטריוטס על בולטימור רייבנס 31-35, לאחר שחזרו פעמיים מפיגור של 14 נקודות.
בגמר ה-AFC הביסו את אינדיאנפוליס קולטס 45–7 והעפילו בפעם השישית בקריירה של בריידי לסופרבול.
בכל אחד מהמשחקים מסר בריידי 3 טאצ'דאונים ונחטף פעם אחת.
בסופרבול XLIX שנערך בפברואר 2015, גברו הפטריוטס על סיאטל סיהוקס 28–24, בריידי מסר ל-328 יארד, 4 טאצ'דאונים ונחטף פעמיים.
הוא הוביל את הפטריוטס לניצחון למרות פיגור של 10 נקודות ברבע האחרון.
הוא שבר במשחק את שיא המסירות המושלמות במשחק סופרבול (37) ואת שיא הטאצ'דאונים במשחקי סופרבול בכל הזמנים (13).
בריידי השתווה לקוורטרבקים, טרי בראדשו מהפיטסבורג סטילרס בשנות ה-70 וג'ו מונטנה מסן פרנסיסקו 49' בשנות ה-80 שזכו אף הם בארבעה תארים.
בתום המשחק נבחר בריידי בפעם השלישית ל-MVP של משחק הסופרבול, את הרכב בו זכה כפרס ביקש להעביר לעמיתו לקבוצה מלקולם באטלר שחטף כדור והבטיח את הניצחון.
את העונה הסדירה פתחו בריידי והפטריוטס בעשרה ניצחונות רצופים ללא הפסד.
במשחק הפתיחה גברו בבית על פיטסבורג סטילרס 28–14. בריידי מסר ל-288 יארד ו-4 טאצ'דאונים, במהלך המשחק רשם בריידי שיא קבוצה של 19 מסירות מושלמות רצופות, כמו כן שבר את שיא הליגה עם הניצחון ה-161 לקוורטרבק פותח בקבוצה אחת.
בניצחון במחזור השלישי על ג'קסונוויל ג'אגוארס מסר בריידי את הטאצ'דאון ה-400 בקריירה שלו והיה בכך לקוורטרבק הרביעי בתולדות הליגה להגיע לציון דרך זה, אחרי דן מרינו, ברט פארב ופייטון מאנינג.
התצוגות המרשימות בפתיחת העונה הביאו לבחירתו לשחקן ההתקפה של חודש ספטמבר ב-AFC.
במהלך העונה סבלו בריידי והפטריוטס מאבדן של שחקני מפתח בהתקפה כתוצאה מפציעות, בהם רבים משחקני קו ההתקפה, את הרצים המובילים של הקבוצה דיון לואיס ולגארט בלאנט, את התופסים המובילים ג'וליאן אדלמן, דני אמנדולה וארון דובסון ואת הטייט אנד רוב גרונקובסקי.
הקבוצה סיימה במאזן 12–4, זכתה בפעם השביעית ברציפות באליפות הבית המזרחי של ה-AFC ובפעם ה-13 במהלך הקריירה של בריידי.
את העונה סיים בריידי עם 4,770 יארד במסירה (שלישי בליגה) ו-36 טאצ'דאונים במסירה (ראשון בליגה).
בפלייאוף גברו הפטריוטס על קנזס סיטי צ'יפס במשחק בו הצטיין בריידי עם 302 יארד ו-2 טאצ'דאונים במסירה וכן טאצ'דאון אחד בריצה.
בגמר ה-AFC הפסידה הקבוצה לדנוור ברונקוס 18–20, במשחק בו נחטף בריידי פעמים ומסר לטאצ'דאון אחד ו-310 יארד.
במהלך המשחק נפרץ קו ההתקפה תדירות ובריידי ספג 20 פגיעות ו-4 הפלות מהגנת הברונקוס, מספר הפגיעות הרב ביותר שספג קוורטרבק כלשהו במהלך העונה.
בעקבות המשחק פוטר מאמן קו ההתקפה של הפטריוטס.
בתום העונה הוארך חוזהו של בריידי עד תום עונת 2019.
לאחר הניצחון של הפטריוטס בגמר ה-AFC של עונת 2014 על אינדיאנפוליס קולטס פתחה ליגת ה-NFL בחקירה, באשר לממצאים לכאורה שכדורי המשחק של הפטריוטס במחצית הראשונה של ההתמודדות מול הקולטס לא היו מנופחים כהלכה, ולחץ האוויר שלהם היה נמוך מהסף התקני.
הפרשה זכתה לכינוי "דיפלייטגייט" ("Deflategate"), והחשדות נפלו בין השאר על בריידי, שכקוורטרבק עשוי היה ליהנות מכדורים עם לחץ אוויר נמוך, המקלים על האחיזה והדיוק במסירה.
במאי 2015 פרסמה הליגה דוח בנושא פרשת דיפלייטגייט.
בדוח נקבע כי ככל הנראה שניים מעובדי המועדון היו שותפים להוצאת האוויר, ושסביר כי בריידי ידע על כך באופן כללי.
ביקורת נמתחה בדוח על חוסר שיתוף הפעולה של בריידי עם החקירה בכך שמיאן למסור את מכשיר הסלולר שלו לבדיקת הליגה, ועל הפטריוטס בכך שלא הסכימו לקיום ריאיון נוסף עם אחד מהחשודים.
בתגובה לדוח הכחיש בריידי את הטענות וציין שלא היה מעורב בפרשה; סוכנו ציין שהמכשיר לא נמסר בהתאם לעקרונות של התאחדות שחקני הליגה.
הנהלת הליגה החליטה להשעות את בריידי מארבעה משחקים, לקנוס את הקבוצה במיליון דולר, ולשלול ממנה שתי בחירות דראפט עתידיות.
סוכנו של בריידי ציין כי העונש מגוחך וחסר בסיס חוקי.
מחקרים ובדיקות שערכו פיזיקאים העלו כי הניתוח שבוצע בדוח הליגה מוטעה ולא התחשב בחוק הגזים האידיאלים, על פיו לחץ האוויר בכדורים היה אמור לרדת עקב תנאי הקור והרטיבות ששררו במגרש.
בריידי ערער על העונש אך קומישנר הליגה רוג'ר גודל החליט להותירו על כנו, לטענתו בשל כך שהתגלה שבריידי השמיד את המכשיר הסלולרי שלו לאחר תחילת החקירה.
בריידי הגיב בחריפות נגד ההחלטה וציין בעניין מכשיר הטלפון כי החליף מכשיר רק לאחר שהובהר ל-NFL עוד קודם לכך, שבשום נסיבות שהן המכשיר לא יימסר לבדיקה וזאת בהתאם לזכויותיו כחבר ארגון שחקני ה-NFL.
יחד עם ארגון השחקנים של הליגה הגיש בריידי ערעור לבית המשפט ובמקביל הגישה הליגה בקשה לאשרר את החלטתה.
הבקשה נידונה בבית המשפט המחוזי הפדרלי בניו יורק.
בספטמבר 2015 ביטל בית המשפט את עונש ההשעיה שהטילה הליגה על בריידי.
בריידי ואיגוד השחקנים הגישו בקשה לדיון נוסף בפני כל חברי הרכב בית המשפט לערעורים, בקשה אליה הצטרפו גם ניו אינגלנד פטריוטס וקבוצה של מדענים מאוניברסיטאות מובילות.
בריידי הודיע כי אין בכוונתו לערער לבית המשפט העליון.
לאחר ארבעת המשחקים הראשונים בעונה אותם החמיץ בשל ההשעיה ואף לא הורשה להתאמן עם הקבוצה, חזר בריידי להרכב במחזור החמישי במשחק החוץ מול קליבלנד בראונס.
בריידי הצטיין ומסר במשחק זה ל-406 יארד ו-3 טאצ'דאונים.
במהלך חודש אוקטובר, הוביל בריידי את הליגה עם ארבעה ניצחונות בהן רשם 12 טאצ'דאונים ללא חטיפות ומדד יעילות של 133.9 נקודות.
הוא נבחר בפעם התשיעית לשחקן החודש בחטיבת ה-AFC, שיא לשחקן ב-NFL.
בניצחון על ניו יורק ג'טס במהלך העונה קבע שיא חדש של ניצחונות בכל הזמנים, עם 208 ניצחונות בעונה הסדירה ובפלייאוף ושבר בכך את שיאו של פייטון מאנינג (200).
הקבוצה סיימה ראשונה ב-AFC עם המאזן הטוב בליגה כולה של 14–2, זכתה בפעם השמינית ברציפות (שיא NFL למועדון) וה-14 בסך הכל בתקופתו של בריידי בראשות הבית, שיא זכיות עבור קוורטרבק בתולדות הליגה.
את העונה סיים בריידי עם 28 טאצ'דאונים ו-2 חטיפות, היחס הטוב ביותר בתולדות ה-NFL.
כמו כן עקף את דן מרינו בכמות היארדים במסירה במהלך הקריירה ומדורג במקום הרביעי בכל הזמנים.
בעקבות הצטיינותו הוזכר כמועמד המוביל ל-MVP של העונה אף על פי שהחמיץ את פתיחת העונה.
הוא סיים לבסוף שני עם 10 קולות לעומת מאט ראיין שזכה בתואר עם 25 קולות.
בפלייאוף גברו הפטריוטס בגמר ה-AFC על פיטסבורג סטילרס 36–17, בריידי מסר במשחק ל-384 יארד, שיא אישי וקבוצתי בפלייאוף ולכך הוסיף 3 טאצ'דאונים ב-76.2% השלמות מסירה.
בסופרבול LI התמודדה ניו אינגלנד מול אטלנטה פלקונס בהנהגת מאט ראיין.
בריידי הוביל את ניו אינגלנד בחזרה מפיגור של 25 נקודות ברבע השלישי לניצחון 34–28 בהארכה.
הוא רשם במשחק שני טאצ'דאונים ושיאי סופרבול של 43 מסירות מושלמות ו-466 יארד במסירה.
בסיום המשחק נבחר בפעם הרביעית בקריירה ל-MVP.
לפני העונה נחשבה ניו אינגלנד כפייבוריטית לזכייה נוספת בסופרבול, בעקבות התחזקות הקבוצה, בעיקר בצד ההתקפי, עם הגעת התופס ברנדין קוקס והרצים מייק גילסלי ורקס בורקהד, אך פציעה של ג'וליאן אדלמן, התופס העיקרי של בריידי בעונות הקודמות, שהשביתה אותו עד תום העונה, פגעה בסיכויי ההצלחה.
במשחק הראשון של העונה הפסידה ניו אינגלנד בבית 27–48 לקנזס סיטי צ'יפס, במשחק בו לא מסר בריידי לטאצ'דאון.
בשני המשחקים הבאים הצטיין בריידי ומסר ל-447 יארד ו-3 טאצ'דאונים בניצחון החוץ על ניו אורלינס סיינטס ול-378 יארד ו-5 טאצ'דאונים בניצחון הביתי מול יוסטון טקסאנס, כולל דרייב לניצחון המשחק.
עם זאת הגנת הקבוצה הייתה חלשה, ובמחזור הרביעי הפסידה הקבוצה שוב בבית, הפעם לקרוליינה פנתרס.
מנקודה זו, המשיכה הקבוצה ל-11 ניצחונות מתוך 12 המשחקים הבאים עד תום העונה והבטיחה את המאזן הטוב בליגה ויתרון הביתיות עד סוף דרכה בפלייאוף.
בריידי סיים את העונה כמוסר המוביל של הליגה בפעם השלישית בקריירה שלו עם 4,577 יארד.
הוא סיים שלישי בכמות הטאצ'דאונים עם 32 ושלישי ברייטינג עם 102.8. במהלך העונה זכה עוד שלוש פעמים בתואר שחקן ההתקפה של המחזור בחטיבת ה-AFC ופעם אחת בתואר שחקן החודש בחטיבה.
בעקבות הישגיו נבחר בפעם השלישית ל-MVP של ה-NFL מטעם סוכנות AP, ל-MVP מטעם עיתונאי הפוטבול של אמריקה ולשחקן המצטיין של העונה בסקרים רבים.
בפלייאוף גברה ניו אינגלנד בסיבוב השני על טנסי טייטאנס 35–14 במשחק בו מסר בריידי ל-337 יארד ו-3 טאצ'דאונים.
במהלך אימון ארבעה ימים לפני משחק גמר ה-AFC נחתך בריידי באופן קשה בידו הזורקת ועלה החשש כי יחמיץ את המשך משחקי הפלייאוף וייתכן אף שהסתיימה הקריירה שלו.
הוא נזקק ל-25 תפרים באגודלו.
אף על פי כן פתח במשחק מול ג'קסונוויל ג'אגוארס והוביל את ניו אינגלנד למהפך ברבע האחרון של המשחק, כולל שתי מסירות לטאצ'דאונים של דני אמנדולה וניצחון 24–20. בריידי העפיל בפעם השמינית לסופרבול ושיפר בכך את שיא הליגה שקבע.
בסופרבול LII הצטיין בריידי וקבע שיא NFL למשחק פלייאוף של 505 יארד במסירה, לכך הוסיף גם שלושה טאצ'דאונים, אך השמטה שלו לקראת הסיום חרצה את גורל המשחק וניו אינגלנד הפסידה לפילדלפיה איגלס 33–41.
ההכנות לעונת 2018 התאפיינו בשורה של כתבות שהחלו עוד לפני סופרבול LII, על היחסים שהתערערו בין מאמן הקבוצה ביל בליצ'יק, הבעלים רוברט קראפט ובריידי, כולל ספקולציות על טרייד אפשרי של בריידי או עזיבתו של בליצ'יק.
השלושה פרסמו הודעה משותפת מיוחדת ששוללת שמועות אלו.
לפני פתיחת העונה איבד בריידי שלוש מהמטרות העיקריות שלו בעונה הקודמת, דיון לואיס, דני אמנדולה וברנדין קוקס ובנוסף את נייט סולדר שחקן קו ההתקפה המוביל של הקבוצה, כולם חתמו בקבוצות אחרות או הועברו בטרייד.
בריידי נעדר ממחנה אימוני הרשות של הקבוצה לראשונה לאחר שמונה שנים.
במשחק הראשון נגד יוסטון טקסאנס רשם בריידי 3 טאצ'דאונים, חטיפה אחת ו-277 יארד במסירה בניצחון 27–20. שני המשחקים הבאים הסתיימו בהפסדי חוץ והפסד חוץ נוסף במחזור העשירי, עם תצוגה חלשה של הקבוצה ובריידי, העלו מחדש את החששות שחלה נסיגה ביכולתו.
את העונה סיים בריידי עם 4,355 יארד ו-29 טאצ'דאונים במסירה לצד 11 חטיפות.
לכך הוסיף עוד שני טאצ'דאונים בריצה.
ניו אינגלנד סיימה במקום השני ב-AFC במאזן 11–5. בפלייאוף גברה ניו אינגלנד בבית על לוס אנג'לס צ'רג'רס 41–28, במשחק בו רשם בריידי 343 יארד וטאצ'דאון אחד במסירה.
בגמר ה-AFC ניצחה ניו אינגלנד בחוץ את קנזס סיטי צ'יפס 37–31 לאחר הארכה והעפילה לסופרבול LIII.
בריידי מסר במשחק ל-348 יארד, טאצ'דאון אחד ונחטף פעמיים.
במהלך המשחק הוביל בריידי את הפטריוטס מפיגור ברבע האחרון של 24–28 להובלה 31–28 39 שניות לסיום, ובפתיחת ההארכה הוביל לדרייב שהסתיים בטאצ'דאון הניצחון.
בסופרבול LIII זכה עם ניו אינגלנד באליפות השישית בקריירה לאחר ניצחון 13–3 על לוס אנג'לס ראמס.
הוא רשם אינטרספשן בניסיון המסירה הראשון שלו במשחק וסיים אותו ללא טאצ'דאונים, אך הוביל את הקבוצה ברבע האחרון לניצחון.
בכך היה בריידי לשחקן המעוטר ביותר בתולדות הליגה וכן לקוורטרבק המבוגר ביותר שזוכה בתואר.
עונת 2019 הייתה מהחלשות בקריירה של בריידי, הוא השיג במהלך העונה 24 טאצ'דאונים ו-4,057 יארד עם שיעור מסירות מוצלחות של 60.8%.
אף על פי כן זכה עם הפטריוטס בפעם ה-17 (וה-11 ברציפות) באליפות בית ה-AFC מזרח עם מאזן של 12–4. בפלייאוף הודחה הקבוצה לאחר הפסד 13–20 בבית לטנסי טייטאנס.
בריידי מסר במשחק ל-209 יארד, ללא טאצ'דאונים ומסירה שלו נחטפה בסיום המשחק לטאצ'דאון של הטייטאנס.
במרץ 2020 הודיע בריידי על עזיבת ניו אינגלנד פטריוטס, לאחר 20 שנה במועדון.
ב-20 במרץ חתם בטמפה ביי באקנירס.
בריידי שכנע את חברו רוב גרונקובסקי לחזור מפרישה ולחתום בטמפה ביי, שמצידה הייתה צריכה לסכם על טרייד עם ניו אינגלנד עבורו, להחתים את התופס אנטוניו בראון על אף עברו הבעייתי ואת הרץ לאונרד פורנט ששוחרר מג'קסונוויל ג'אגוארס לחתום בקבוצה.
כל השלושה היו מרכיבים חיוניים בהצלחתה של טמפה ביי במהלך העונה ובניצחון בסופרבול LV בפרט.
את העונה פתחה הקבוצה בהפסד 23–34 לניו אורלינס סיינטס, בריידי מסר לשני טאצ'דאונים והשיג עוד אחד בריצה, אך מסירותיו נחטפו פעמיים.
לאחר ההפסד השיגה הקבוצה שלושה ניצחונות רצופים כשמחזור החמישי מול לוס אנג'לס צ'רג'רס מסר בריידי ל-369 יארד וחמישה טאצ'דאונים.
במחזור הלפני אחרון גברה הקבוצה 47–7 על דטרויט ליונס כשבריידי מוסר ל-348 יארד, ארבעה טאצ'דאונים ורייטינג מושלם (158.3), הכל במחצית הראשונה, לפני שהוחלף.
את העונה סיימה טמפה ביי במאזן 11–5 והעפילה לפלייאוף לראשונה מאז עונת 2007. בסיבוב הראשון בפלייאוף גברה טמפה ביי על וושינגטון פוטבול טים עם 381 יארד ושני טאצ'דאונים במסירה של בריידי.
בסיבוב השני גברה על ניו אורלינס סיינטס עם 199 יארד ושני טאצ'דאונים במסירה וטאצ'דאון נוסף בריצה.
בגמר ה-NFC הוביל בריידי את קבוצתו לניצחון 31–26 על גרין ביי פאקרס, והעפלה לסופרבול LV, הסופרבול העשירי בו ישתתף.
הוא מסר לשלושה טאצ'דאונים אך מסירותיו נחטפו שלוש פעמים במחצית השנייה.
בסופרבול LV מסר בריידי ל-201 יארד ושלושה טאצ'דאונים במשחק בו גברה טמפה ביי על קנזס סיטי צ'יפס 31–9. בריידי זכה בפעם החמישית בתואר ה-MVP של הסופרבול.
לפני פתיחת העונה עבר בריידי ניתוח בברכו, ונחשף כי שיחק במהלך עונת 2020 עם קרע ברצועה הצולבת הפנימית (MCL).
כמו כן החלים ממחלת נגיף הקורונה.
את העונה פתחה הקבוצה בניצחון על דאלאס קאובויס 31–29, המשחק הוכרע בשניות הסיום לאחר דרייב ניצחון של בריידי, במשחק השני הביסה טמפה ביי את אטלנטה פלקונס 48–25, סך הכל מסר בריידי בשני המשחקים 9 טאצ'דאונים, פתיחת העונה הטובה ביותר שלו.
במחזור הרביעי התמודד בריידי לראשונה בקריירה נגד קבוצתו לשעבר כשטמפה ביי התארחה אצל ניו אינגלנד פטריוטס.
המשחק הסתיים בניצחון 19–17 עם דרייב ניצחון נוסף שהוביל בריידי (51 בקריירה, שלישי לאחר פייטון מאנינג ודרו בריז).
במשחק זה השלים ניצחונות על כל 32 קבוצות הליגה.
במהלך המשחק עקף את דרו בריז והיה לקוורטרבק שהשיג את כמות היארדים במסירה הגבוהה ביותר בתולדות הליגה.
העונה הסתיימה במאזן 13–4, המאזן הטוב בליגה (שווה לגרין ביי פאקרס) וזכייה בראשות הבית.
בריידי הוביל את הליגה עם מסירות ל-5,316 ו-43 טאצ'דאונים.
הוא נבחר לפרו-בול בפעם ה-15 (שיא NFL) ולקבוצה השנייה של האול-פרו (נבחרת העונה).
הוא סיים שני בבחירה ל-MVP של העונה הסדירה לאחר ארון רוג'רס.
בפלייאוף גברה טמפה ביי בסיבוב הראשון על פילדלפיה איגלס 31–15 עם מסירה של בריידי ל-271 יארד ושני טאצ'דאונים.
בסיבוב השני הפסידה הקבוצה 30–27 ללוס אנג'לס ראמס.
טמפה ביי הייתה בפיגור 3–27 אך הצליחה להשוות 42 שניות לסיום המשחק, בטרם הפסידה בשניות הסיום.
בריידי מסר ל-329 יארד, טאצ'דאון אחד (55 יארד למייק אוונס), חטיפה אחת והשמטה אחת.
לאחר ההדחה מהפלייאוף הודיע על פרישתו ממשחק בציוץ בטוויטר.
ב-13 במרץ 2022 הודיע בריידי כי הוא חוזר בו מהחלטתו, וכי ישוב לשחק במדי טמפה ביי.
את עונת 2022 סיים בריידי לראשונה בקריירה עם מאזן שלילי של 8 ניצחונות לעומת 9 הפסדים.
אף על פי כן זכה עם טמפה ביי באליפות הבית בפעם השנייה ברציפות.
כמו כן שבר בפעם השנייה ברציפות את שיא המסירות המושלמות (490).
את העונה סיים עם 4,694 יארד במסירה (שני בליגה אחרי פטריק מהומס), 25 טאצ'דאונים ו-9 חטיפות.
בפלייאוף הודחה טמפה ביי בסיבוב הראשון לאחר תבוסה לדאלאס קאובויס 14–31, היה זה ההפסד הראשון של בריידי בקריירה לדאלאס.
בריידי מסר במשחק ל-351 יארד, 2 טאצ'דאונים וחטיפה אחת.
בתום העונה הודיע פעם נוספת על פרישתו.
מאזן ניצחונות: 251 ניצחונות לעומת 82 הפסדים (75%), הקוורטרבק שהגיע ל-100, ל-150 ול-200 ניצחונות במספר המועט ביותר של משחקים בעידן הסופרבול, מדורג ראשון בכל הזמנים בכמות הניצחונות, בעל יחס הניצחונות להפסדים הטוב ביותר מבין 50 השחקנים עם מספר הניצחונות הגבוה ביותר בתולדות הליגה.
יחס מסירות לטאצ'דאון מול חטיפות: 649 טאצ'דאונים לעומת 212 חטיפות (מקום ראשון בכל הזמנים בכמות הטאצ'דאונים).
סך הכול יארדים במסירה: 89,214 (מקום ראשון בכל הזמנים)
מודגש: הוביל את הליגה בקטגוריה זו.
מאזן ניצחונות: 35 ניצחונות לעומת 13 הפסדים (ראשון בכל הזמנים בכמות הניצחונות וההופעות)
יחס מסירות לטאצ'דאון מול חטיפות: 88 טאצ'דאונים לעומת 40 חטיפות (ראשון בכל הזמנים בכמות הטאצ'דאונים)
סך הכול יארדים במסירה: 13,400 (ראשון בכל הזמנים)
מאזן ניצחונות: 7 ניצחונות לעומת 3 הפסדים (ראשון בכל הזמנים בכמות ההופעות והניצחונות)
יחס מסירות לטאצ'דאון מול חטיפות: 21 טאצ'דאונים לעומת 6 חטיפות (ראשון בכל הזמנים בכמות הטאצ'דאונים)
סך הכול יארדים במסירה: 3,039 (ראשון בכל הזמנים)
במהלך הקריירה שלו השלים בריידי במהלך העונה הסדירה מסירות לטאצ'דאון ל-96 שחקנים שונים, יותר מכל שחקן אחר בתולדות הליגה.
להלן עשרת התופסים או הטייט אנד המובילים ששיתפו פעולה עם בריידי לאורך הקריירה שלו:
זכייה ב-7 סופרבולים (XLIX, XXXIX, XXXVIII, XXXVI, סופרבול LI, סופרבול LIII, סופרבול LV), שיא NFL הן לקוורטרבק והן לשחקן בכל עמדה שהיא, ויותר מכל מועדון NFL
זכייה בחמישה תוארי MVP של משחק הסופרבול (XXXVI, XXXVIII, XLIX, LI, LV), שיא NFL
11 פעמים נבחר לשחקן החודש (שיא כל הזמנים ב-NFL): 10 פעמים של חטיבת ה-AFC ופעם אחת של חטיבת ה-NFC
32 פעמים נבחר לשחקן השבוע, 30 פעמים של חטיבת ה-AFC ופעמיים של חטיבת ה-NFC (שיא כל הזמנים ב-NFL)
פעמיים ספורטאי השנה של ספורטס אילוסטרייטד (2005, 2021)
ספורטאי השנה של סוכנות AP לשנת 2007
בחירה ל-NFL 100, אחד מ-100 השחקנים הטובים בתולדות בליגה
פרס ESPY לספורטאי השנה (2021)
בחירה להיכל התהילה של ניו אינגלנד פטריוטס, ומספר חולצתו (12) הופרש (2024)
"יום טום ברידי" הוכרז לכבודו ב-12 ביוני 2024 על ידי מושלת מסצ'וסטס
מילדותו נודע בריידי באופיו התחרותי, במוסר העבודה שלו ובשאיפתו למצוינות ולשלמות בספורט.
בריידי נוקט במשטר אימונים קפדני ובהרגלי תזונה מחמירים על מנת להאריך את הקריירה המקצוענית שלו והצלחתו.
מעונתו הראשונה בניו אינגלנד פטריוטס נהג להגיע ראשון לאימונים, לעזוב אחרון ואף לחזור לשעות אימון נוספות בסוף היום.
בין שיטות האימון שלו נכללות תשלום לשחקני הגנה שמצליחים לחטוף את מסירותיו, ואימון התופסים אליהם מוסר כך שהשמש תהיה מול פניהם בזמן ניסיון התפיסה.
עמיתיו לקבוצה לאורך השנים מעידים על אופי תחרותי ופרפקציוניסטי וכן על מערכת יחסים מיוחדים עם המאמן ביל בליצ'יק, שלא חסך משבטו בביקורת על בריידי על אף הצטיינותו ומעמדו ואיתגר אותו שוב ושוב.
לבריידי ולרעייתו ג'יזל היה שף פרטי שדאג לתזונה קפדנית המבוססת על ירקות ודגנים מלאים, ללא ירקות ממשפחת הסולניים, ללא סוכר, קפה, חלב, מונוסודיום גלוטמט, קמח לבן או פטריות.
בריידי לווה בידי מאמן אישי, אלכס גררו שהוא גם שותפו למרכז התרפיה TB12. בריידי זוקף לזכות גררו את החלמתו מהפציעה בברכו ב-2008 ותרומה לשמירה על כושר גופני גם בגיל מתקדם מאוד יחסית לשחקן בליגה.
העבודה עם גררו יצרה חיכוך עם הנהלת ניו אינגלנד פטריוטס, ובמהלך עונת 2017 נשללה מגררו הגישה למטוס הקבוצה ולהימצאות על קווי המגרש.
שיטות העבודה של גררו וכן הטענות של בריידי לגבי משטר התזונה, ספגו ביקורת מצד הקהילה הרפואית וכונו בחלקם פסאודו-מדע, כך למשל טענתו כי לא סובל מכוויות שמש עקב שתיית נוזלים רבים, והתאוריה שמשטר האימונים והדיאטה פיתחו מה שמכנים "גמישות השרירים" (muscle pliability).
בריאיון עמו ביקר בריידי חלק מחברות המזון האמריקאיות, את תרומתן למגפת השמנת היתר במדינה ולאורח החיים הלא בריא שגורם לפציעות של ספורטאים.
הוא ציין שחברות מזון ומשקאות שיקרו פעמים רבות לאורך השנים, כינה את המשקה קוקה-קולה רעל לילדים וציין שדגני הבוקר "פרוסטיס" של חברת קלוגס אינם באמת מזון.
טום בריידי זוכה לכיסוי תקשורתי מקיף בארצות הברית, הן בעיתונות הספורט והן בתקשורת הכללית.
הוא נחשב כסמל גברי ל"אמריקאי היפה", ובהתאם לכך כיכב בגיליון מיוחד ל-50 שנות המגזין GQ במגוון דמויות כל-אמריקאיות.
ב-2011 דורג על ידי המגזין "פורבס" במקום השני ברשימת הספורטאים המשפיעים ביותר בארצות הברית.
ב-2014 דורג במקום השביעי בין הספורטאים בעלי השכר הגבוה ביותר בעולם.
בריידי הופיע במספר פרסומות זכורות.
הבולטת בהן היא הפרסומת ב-2005 לחברת כרטיסי האשראי ויזה, בה שתק במרביתה, כשדווקא חבריו האלמונים מקו ההתקפה של הפטריוטס, שתפקידם במגרש להגן עליו, זוכים לככב בה.
בספר מתאר בריידי את משטר האימונים והתזונה שהובילו אותו להישגיו.
מיד לאחר יציאתו היה לספר העיון הנמכר ביותר באמזון לאחר ספרה של הילרי קלינטון "What Happened".
והוביל את רשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס.
באפריל 2005 הופיע כמנחה אורח בסאטרדיי נייט לייב, במהלכה שר, רקד ושיחק במספר מערכונים.
במהלך הקריירה השתתף בהופעות אורח בסדרות הטלוויזיה "משפחת סימפסון", "איש משפחה", "הפמליה", "לחיות עם עצמך", בסרטי הקולנוע "תקועים לנצח", "הפמליה" ו"טד 2".
ב-2023 יצא לאקרנים הסרט "for Brady80"", אותו הפיק.
בהפצה הישראלית נקרא הסרט "משוגעות על בריידי".
עלילת הסרט בכיכובן של לילי טומלין, ג'יין פונדה, ריטה מורנו וסאלי פילד עוסקת בארבע חברות אוהדות של הפטריוטס ובריידי הנוסעות לסופרבול LI.
ב-2016 הקים בריידי יחד עם שחקן הפוטבול לשעבר מייקל סטרהאן והקולנוען גות'אם צ'ופרה את חברת המדיה "Religion of Sports".
החברה הפיקה מספר סדרות טלווזיה דוקומנטריות, הראשונה בהם בשם "Religion of Sports" ששודרה ברשת Audience מקבוצת AT&T.
צ'ופרה יצר גם סדרה בת שישה פרקים על חייו האישים והמקצועיים של בריידי בשם "Tom vs Time".
הסדרה עלתה לשידור בינואר 2018 בפלטפורמת "Facebook Watch", חמשת הפרקים הראשונים שודרו לפני סופרבול LII והפרק האחרון שלה כחודש אחריו.
הסדרה זיכתה את יוצריה בפרס אמי לספורט לסדרת התעודה הטובה ביותר.
סדרה נוספת שיצר צ'ופרה היא "Man in the arena", סדרה בת תשעה פרקים העוקבת אחר הקריירה של בריידי.
הסדרה משודרת ב-ESPN החל מ-2021.
בשנת 2021 יצר יחד עם פרשן הספורט ג'ים גריי ושחקן הפוטבול לארי פיצ'גרלד את הפודקאסט "!Let's Go".
ב-2022 היה ממפיקי סדרת תוכניות קומיות בז'אנר ה"רוסט" שישודרו בנטפליקס, התוכנית הראשונה עלתה בשידור חי במאי 2024 והתמקדה בו.
במאי 2022 פרסמה רשת פוקס ספורטס כי בריידי יצטרף לשורותיה לאחר תום הקריירה שלו כשחקן.
הוא ישמש כפרשן וכשגריר המותג בחוזה המוערך ב-375 מיליון דולר לעשר שנים.
הופעתו הראשונה כפרשן הייתה במחזור הפתיחה של עונת 2024.
ביוני 2025 זכה בתחרות הראשונה של "Fanatics Games" בה התחרו 50 ספורטאים מקצוענים לצד 50 אוהדים, במגוון אלמנטים מענפי ספורט שונים (פוטבול, כדורסל, כדורגל, הוקי קרח, האבקות חופשית, אמנות לחימה משולבת, בייסבול וגולף).
את הפרס בסך 1 מיליון דולר חילק בין האוהדים (250 אלף דולר) ולתרומה (750 אלף דולר).
בריידי בנה מותג משלו בשם "TB12" הכולל מוצרי הלבשה, תוספי תזונה, מוצרי אימון גופני, מכון כושר, ותוכניות אימון.
ב-2024 מוזגה חברת TB12 עם חברת NoBull.
ב-2021 מונה לפרזנטור של חברת המסחר במטבעות מבוזרים FTX, בנוסף בריידי ורעייתו ג'יזל נהיו בעלי מניות בחברה.
לאחר קריסת החברה נתבע בריידי יחד עם אחרים בחשד למרמה כלפי המשקיעים.
בריידי הוא בעל מניות מיעוט בקבוצת הכדורסל לאס וגאס אייסז מה-WNBA, לאחר שב-2023 רכש אחזקה זו מבעלי הקבוצה מארק דייוויס.
באוגוסט 2023 הודיע על רכישת אחזקות כבעל מניות מיעוט בקבוצת הכדורגל ברמינגהאם סיטי מאנגליה.
באוקטובר 2024 אישרה הנהלת ה-NFL לבריידי להחזיק במניות מיעוט בקבוצת לאס וגאס ריידרס והוא רכש עם קבוצת שותפים 10% ממניות הקבוצה כש-5% מחזיק באופן אישי.
בשנים 2004 עד 2006 היה בריידי במערכת יחסים עם השחקנית ברידג'ט מוינאהן, הם נפרדו כשהיא הייתה בהריון עם בנם, ג'ון אדוארד תומאס מוינאהן שנולד באוגוסט 2007.
ב-2006 החל לצאת עם דוגמנית העל הברזילאית ג'יזל בונדשן.
השניים נישאו בטקס קתולי ב-2009. לזוג שני ילדים משותפים: בנג'מין בריידי (2009) וויויאן בריידי (2012).
באוקטובר 2022 הודיעו בני הזוג על גירושיהם.
במסגרת פעילויות צדקה שהוא מקיים, בריידי מזוהה עם ארגון Best Buddies, המסייע לילדים המתמודדים עם עיכוב התפתחותי.
במהלך הבחירות המוקדמות של המפלגה הרפובליקנית ב-2016, נצפה בריידי כשבארונו כובע עם סיסמת הבחירות של דונלד טראמפ.
הוא ציין כי קשרי החברות שלהם החלו עוד ב-2002 והוא תומך בכל מה שחבריו עושים.
ביום הבחירות לנשיאות ארצות הברית טרם נשיאותו הראשונה, התגאה טראמפ במהלך עצרת בחירות מרכזית בכך שבריידי התקשר אליו לספר כי הצביע עבורו.
סר תומאס ג'ונס וודוורד הוא זמר פופ ורית'ם אנד בלוז ולשי, שהתפרסם בזכות קולו המיוחד.
ג'ונס נולד בוויילס, הממלכה המאוחדת לתומאס וודוורד ופרדה ג'ונס, והחל לשיר מגיל צעיר בכינוסים משפחתיים, חתונות ובמקהלת בית הספר.
למשך תקופה של שנה היה מרותק למיטתו בשל מחלת השחפת, וכל שהיה מסוגל לעשות היה לצייר ולהאזין למוזיקה.
כשהיה בגיל 16, התחתן ג'ונס עם לינדה טרנצ'רד במרץ 1957 ובאותה שנה נולד לו בן בשם מארק.
ג'ונס עזב את לימודיו והחל לעבוד בעבודות מזדמנות.
שמו של ג'ונס התפרסם באמצע שנות השישים, הרבה בזכות השתתפותו בהופעה חיה שהדגישה את לבושו הראוותני בסגנון התקופה האדוארדית שהייתה פופולרית בזמנו, וג'ונס נמנה עם מעריציה.
בשנת 1963 הוא נהיה לסולנה של להקת רוק מקומית, "טומי סקוט והסנאטורים".
לאחר שהלהקה ניסתה להשיג מספר חוזי הקלטות ללא הועיל, הסינגל "It's Not Unusual" הפך ללהיט ובזכותו נמכרו שיריהם לחברות התקליטים "טאואר רקורדס" בארצות הברית ו"קולומביה רקורדס" בבריטניה.
ההרכב המשיך בהופעותיו במועדונים בדרום ויילס.
המנהל האישי גורדון מילס שם את עינו על ג'ונס, ולקח אותו תחת חסותו ללונדון.
הוא שינה את שמו של הזמר הצעיר לטום ג'ונס, בהתבסס על סרט קולנוע מצליח שיצא באותה עת על פי ספרו של הנרי פילדינג, קורות טום ג'ונס.
בעיני חברות התקליטים השונות, סגנונו של ג'ונס היה לצורמני וגס מדי.
אולם, חברת התקליטים "דקא רקורדס" נתנה לו הזדמנות, וג'ונס הקליט את הסינגל הראשון שלו בסוף שנת 1964, "Chills and Fever".
הסינגל לא הצליח, אך בעקבותיו הגיע הסינגל "It's Not Unusual" בתחילת 1965, שנהפך ללהיט.
רשת ה-BBC סרבה לשדר את הסינגל, אך חברת שידור פיראטית שידרה אותו.
אופן הביצוע העוצמתי של ג'ונס, יחד עם הניהול האמנותי, גרמו לסינגל להגיע למקום הראשון בבריטניה ולעשרת הראשונים במצעד בארצות הברית.
באותה שנה שר ג'ונס את שיר הנושא לסרט הקולנוע "כדור הרעם" של ג'יימס בונד וזכה בפרס גראמי ראשון.
אולם, הפופולריות של ג'ונס החלה לדעוך, ומנהלו האישי גורדון מילס שינה את תדמיתו למכובד יותר ושלבוש באלגנטיות.
בהשראת שירי הקאנטרי של ג'רי לי לואיס, ג'ונס הוציא את הסינגל "Green, Green Grass of Home", והחל לשיר שירים שנועדו לקהל רחב יותר, בנוסף לשורת להיטים ואלבומים כ"What's New Pussycat" (מה חדש, חתלתולה?), "Help Yourself" ו-"Delilah".
האסטרטגיה נחלה הצלחה, ואלבומיו חזרו לצמרת המצעדים בבריטניה ובארצות הברית.
בשנת 1967 הופיע ג'ונס לראשונה במועדון הפלמינגו אשר בלאס וגאס ובהמשך מיעט בהקלטות לטובת הופעות במועדוני לילה יוקרתיים בעיר, שהפכו יותר ויותר מוקד למשיכה לנשים צעירות.
ג'ונס נהפך לחברו הטוב של אלביס פרסלי, ושניהם נשארו חברים עד למותו של פרסלי בשנת 1977.
בסוף שנות השישים ג'ונס הנחה תוכנית בידור בשם "This Is Tom Jones", ששודרה ברשת ABC האמריקנית וברשת ITV הבריטית ונמשכה משנת 1969 ועד ל-1971. סינגלים רבים זכו להצלחה בבריטניה, ביניהם "Daughter of Darkness", "She's A Lady" ו-"The New Mexican Puppeteer".
בשנת 1974 ג'ונס עבר לארצות הברית, שם קנה אחוזה בבל-אייר, לוס אנג'לס.
הקריירה המוזיקלית שלו דעכה במקצת במהלך שנות השבעים ושנות השמונים, על אף ש-16 סינגלים שלו טיפסו לצמרת מצעד שירי הקאנטרי בין השנים 1976–1985. ג'ונס המשיך בסיבוב ההופעות בהצלחה רבה.
ביולי 1986 מת מנהלו האישי גורדון מילס ממחלת הסרטן.
בנו של ג'ונס, מארק, הפך למנהלו, וסגנונו המוזיקלי של ג'ונס שינה כיוון.
באפריל 1987 הוציא ג'ונס את הסינגל "A Boy from Nowhere" (מהמחזמר "מטאדור"), שהחזיר אותו לתודעה הציבורית, ומספר חודשים אחר כך הוא ביצע קאבר לשירו של פרינס "Kiss" עם להקת הסינת'פופ ארט אוף נויז.
בשנים אלו החל ג'ונס לשתף פעולה עם אמנים צעירים כטורי איימוס, הקרדיגנס, קריס מת'יוס, הפריטנדרס ולהקת סטריאופוניקס בין היתר.
בשנת 1993 ג'ונס חתם חוזה הקלטות עם אינטרסקופ רקורדס, והוציא את האלבום "The Lead And How To Swing It", ובעקבות ביצועיו הווקאלים המרשימים בפסטיבל גלסטונברי החל לרכוש קהל מאזינים צעיר יותר.
בשנת 1998 ג'ונס ביצע מחרוזת של שירים מהסרט "ללכת עד הסוף" יחד עם רובי ויליאמס בפרסי המוזיקה הבריטית.
בשנת 1999 הוציא ג'ונס את אלבומו "Reload", שכלל אוסף גרסאות כיסוי יחד עם אמנים מפורסמים אחרים.
האלבום זכה להצלחה מסחרית גדולה (מכר מעל 4 מיליון עותקים) והגיע למקום הראשון ברשימת המצעדים בבריטניה.
בתחילת שנת 2000 הוזמן ג'ונס על ידי הנשיא, ביל קלינטון, להופיע בחגיגות המילניום בוושינגטון, ובשנת 2001 יצא לסיבוב הופעות במזרח התיכון ובאירופה.
בשנת 2003 הוענק לג'ונס פרס הוקרה מטעם פרסי המוזיקה הבריטית.
לרגל חגיגות הולדתו ה-65, ג'ונס חזר למולדתו ב-28 במאי 2005, לראשונה מאז 1964, והופיע בקונצרט ענק בפארק איניסאנגראד אשר בפונטיפריד, ויילס.
על תרומתו לתעשיית הבידור זכה ג'ונס לכוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
הוענק לו תואר מסדר האימפריה הבריטית בשנת 1999, כמו גם תואר אצילות על ידי המלכה אליזבת' בארמון בקינגהאם ב-29 במרץ 2006. ביולי 2007 הופיע ג'ונס יחד עם גיטריסט להקת ארוסמית' ג'ו פרי וזמרת מוזיקת הנשמה הבריטית ג'וס סטון באצטדיון ומבלי בקונצרט לזכרה של דיאנה.
בשנת 2008 ג'ונס המשיך בסיבוב הופעות ובהקלטות, ובין היתר הופיע במקומות כמו מלון MGM גראנד בסטריפ לאס וגאס ובאטלנטיק סיטי ניו ג'רזי.
כמו כן בשנה זו הוציא את אלבומו "24 Hours".
ב-2012 החל ג'ונס להשתתף בגרסה הבריטית של תוכנית הטלוויזיה "The Voice".
באוקטובר 2013 הגיע ג'ונס לשתי הופעות בישראל.
ב-28 ביוני 2017 הופיע בהיכל מנורה מבטחים בתל אביב.
ב-2 במרץ 1957 התחתן עם לינדה טרנצ'רד כשהיה בן 16 בלבד.
בנם היחיד נולד באותה שנה.
השניים היו נשואים עד יום מותה, על אף הרומנים הרבים אותם ניהל ג'ונס מחוץ לנישואין, מהן אף נולד לו בן ב-1987 בו הוא אינו מכיר.
כיום הוא במערכת יחסים עם פריסילה פרסלי, אלמנתו של חברו המנוח אלביס פרסלי.
2007 This is Tom Jones מארז DVD הכולל תוכניות ברשת ABC
דיילי החל להתאמן בקפיצה למים בגיל 7. ביוני 2004, והוא בן 10 בלבד, זכה באליפות בריטניה בקפיצה למים עד גיל 18. בגיל 12 וחצי זכה במדליית הכסף באליפות בריטניה לבוגרים, שנערכה בדצמבר 2006.
בינואר 2007 השתתף דיילי בפסטיבל האולימפי לנוער שנערך באוסטרליה.
ההשתתפות בטורניר זה מותרת לבני 15 ומעלה, אך הוועדה המארגנת אישרה את השתתפותו חרף היותו בן 13 בלבד.
דיילי התחרה בקפיצה סינכרונית יחד עם בן ארצו קאלום ג'ונסטון, והשניים זכו במדליית הכסף.
באותה שנה החל להשתתף בסבב התחרויות השנתי של פדרציית השחייה הבינלאומית (FINA).
במסגרת זו סיים פעמיים במקום הרביעי.
בסיום השנה זכה דיילי בתואר הספורטאי הצעיר של השנה של ה-BBC.
במהלך 2008 הגיע דיילי למספר הישגים גבוהים.
הוא הצליח לזכות במדליות ראשונות בסבב התחרויות של FINA - מדליית ארד בתחרות הקפיצה האישית ומדליית כסף בתחרות הקפיצה הסינכרונית, יחד עם בלייק אלדרידג'.
בהמשך, היה לבריטי הצעיר ביותר אי פעם שזכה באליפות המדינה בקפיצה למים.
דיילי סיים במקום הראשון הן בקפיצה האישית והן בקפיצה הסינכרונית יחד עם אלדרידג', והוא בן פחות מ-14. בגביע העולם בבייג'ינג סיים דיילי במקום השביעי בתחרות הקפיצה מ-10 מטר, ויחד עם אלדרידג' זכה במדליית הארד בקפיצה סינכרונית מ-10 מטר.
בכך, היה לאדם הצעיר ביותר אי פעם שזוכה במדליה בגביע העולם בקפיצה למים.
באליפות אירופה שנערכה במרץ 2008 באיינדהובן, שבר דיילי שיא נוסף, כשזכה במדליית הזהב בקפיצה מ-10 מטר (491.95 נק') והיה לאלוף אירופה הצעיר ביותר אי פעם.
באולימפיאדת בייג'ינג סיים דיילי במקום שביעי בקפיצה מ-10 מטר (463.55 נק'), ובקפיצה הסינכרונית דורגו הוא ואלדרידג' במקום השמיני (408.48 נק').
לאחר המשחקים האולימפיים הביע אביו של דיילי את רצונו בהחלפתו של אלדרידג' בקופץ אחר כפרטנר בתחרויות הקפיצה הסינכרונית.
ואכן דיילי החל להתחרות ביחד עם מקס בריק זמן קצר לאחר מכן.
באליפות העולם שנערכה ברומא בשנת 2009 זכה דיילי במדליית זהב בקפיצה למים מ-10 מטר, בתוצאה של 539.85 נק', לפני צ'יו בו (532.20 נק') וז'ו לושין (530.55 נק'), שניהם מההרפובליקה העממית של סין והאלוף האולימפי מתיו מיצ'ם מאוסטרליה.
בנוסף, סיימו הוא ובריק במקום תשיעי בקפיצה סינכרונית מ-10 מטר (390.36 נק').
זכייתו זו הפכה אותו לאלוף העולם הבריטי הצעיר ביותר בכל הזמנים (בענף ספורט כלשהו).
בשנת 2010 איבד את תואר אלוף בריטניה לפיטר ווטרפילד, לאחר שנתיים רצופות שבהן החזיק בתואר.
באותה שנה, השתתף גם באליפות אירופה שנערכה בבודפשט.
בתחרות הקפיצה הסינכרונית מ-10 מטר דורגו דיילי ובריק במקום הרביעי בשלב המוקדמות, אך פציעה מוקדמת בשריר הזרוע התלת-ראשי נתנה את אותותיה, ודיילי החליט שלא להשתתף בשלב הגמר ובמקצה היחידים.
בהמשך אותה השנה ייצג את אנגליה במשחקי חבר העמים שנערכו בדלהי הודו וזכה בשתי מדליות זהב.
בסוף אותה שנה נבחר דיילי בפעם השלישית לספורטאי הצעיר של השנה של ה-BBC, לאחר שנבחר גם ב-2007 וב-2009. הוא הספורטאי היחיד אי פעם שנבחר לספורטאי הצעיר של השנה יותר מפעם אחת.
באליפות בריטניה בשנת 2011 זכה דיילי במקום הראשון בתחרות הקפיצות המסונכרנות, ובמקום השני בתחרות היחידים.
ב-27 במאי 2011 נפטר אביו של טום, רוברט דיילי, מסרטן המוח לאחר שנים רבות של מאבק, בגיל 40. חודש וחצי לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי הוא סיים במקום החמישי בקפיצה מ-10 מטרים ואיבד את תוארו.
בתחרות הקפיצה הסינכרונית סיים, עם פיטר ווטרפילד, במקום השישי.
באליפות אירופה שנערכה באיינדהובן ב-2012, והייתה התחרות החשובה האחרונה לפני אולימפיאדת לונדון שב דיילי והוכתר כאלוף אירופה, לאחר שגבר על מתחריו בהפרש ניכר.
ערב המשחקים היה דיילי אחד הספורטאים הפופולריים בממלכה, והציפיות ממנו היו גבוהות.
הקפיצות הסינכרוניות נערכו בראשית המשחקים, ובבריטניה קיוו כי דיילי וווטרפילד יזכו במדליה הבריטית הראשונה במשחקים.
בסופו של דבר הסתפקו השניים במקום הרביעי.
לאחר שכשלו בניסיון לזכות במדליה, קיבל דיילי הודעות נאצה ברשתטוויטר.
משטרת בריטניה עצרה לאחר מכן נער בן 17 וכדורגלן בן 28 מליגת העל הוולשית, שהודו במעשים.
במקצה היחידים ערער דיילי על התוצאה שקיבל לאחר אחת הקפיצות, בטענה שהבזקי המצלמות מהקהל הפריעו לו לבצע כראוי את הקפיצה.
באופן חריג, אפשרו לו השופטים לקפוץ שוב, והוא שיפר את הניקוד שלו בלמעלה מ-16 נקודות.
בסופו של דבר זכה במדליית הארד.
בהמשך 2012 השתתף באליפות העולם בקפיצה למים לנוער שנערכה באדלייד.
הוא זכה במדליית הזהב בקפיצה מ-10 מטרים, ובאופן מפתיע זכה גם במדליית הזהב בקפיצה הסינכרונית מ-3 מטרים, יחד עם ג'ק לואר, אף שאין זו קפיצה שהוא מורגל בה והשניים התאמנו יחד רק זמן קצר.
השתתפותו באליפות העולם שנערכה בברצלונה ב-2013 הוטלה בספק, לאחר שסבל מפציעה ממושכת וממחלה, שפגעו באימוניו.
בסופו של דבר השתתף בתחרות הקפיצה מ-10 מטרים באליפות וסיים במקום השישי.
דיילי נבחר להשתתף בתחרות קפיצה סינכרונית מ-10 מטר באולימפיאדת פריז (2024), יחד עם נואה ויליאמס.
השניים זכו יחד במדליית כסף.
דיילי נבחר להיות אחד מנושאי הדגל של בריטניה במהלך טקס הפתיחה, לצד החותרת הלן גלובר.
יום לאחר טקס הסיום של האולימפיאדה, דיילי הכריז על פרישתו מקפיצה למים, בריאיון למגזין ווג הבריטי.
לאחר השתתפותו באולימפיאדת בייג'ינג סבל דיילי מהטרדות וממעשי בריונות מצד תלמידים בבית ספרו.
בעקבות פרסום הדברים קיבל מלגת לימודים בבית הספר הפרטי פלימות' קולג'.
לאחר מכן למד לימודים קדם-אוניברסיטאיים שהתמקדו במתמטיקה, ספרדית וצילום.
בראשית 2013 שימש דיילי כמנטור בתוכנית המציאות "ספלאש!", שבה התחרו ידוענים בקפיצה למים.
בסוף שנת 2013 יצא מהארון כביסקסואל.
בשנת 2014 סיפר כי הוא למעשה הומוסקסואל ולא ביסקסואל.
בספרו האוטוביוגרפי משנת 2021 אמר כי יש לו גם רגשות מיניים מסוימים כלפי נשים, אך משיכתו לגברים היא הרבה יותר דומיננטית - ועל כן הוא מרגיש כי הזהות שלו היא גבר הומוסקסואל ולא ביסקסואל.
בשנת 2015 התארס דיילי לתסריטאי דסטין לאנס בלאק, זוכה פרס האוסקר על התסריט לסרט "מילק".
השניים נישאו ב-6 במאי 2017. ב־27 ביוני 2018 נולד בנם, רובי ריי, בהליך פונדקאות.
דיילי סיפר כי הוא ובלאק אינם רוצים לדעת מי האב הביולוגי של בנם, ועל כן לא טרחו לבדוק זאת.
בנם השני נולד במרץ 2023.
דיילי פעיל מאוד ברשתות החברתיות ומחזיק עמוד אינסטגרם עם מעל למיליון וחצי עוקבים, עמוד ברשת X (לשעבר טוויטר) עם מעל לשני מיליון וחצי עוקבים, וערוץ ביוטיוב בו הוא משתף 'ולוגים' מתחרויות, מחייו האישיים, ואף טיפים וסרטונים על אורח חיים בריא ובו מעל 400,000 רשומים.
בשנת 2013, בעודו בן 18 בלבד, פרסם דיילי אוטוביוגרפיה בשם "הסיפור שלי" (my story) ובסוף שנת 2016 פרסם ספר בשם Tom's Daily Plan.
הספר מכיל ברובו מתכונים אך כולל גם תוכנית אימונים ביתית לשמירה על כושר גופני והמלצות לקיום אורח חיים בריא ועליז.
בשנת 2021 פרסם דיילי את ספרו "עולה לאוויר" (Coming up for air), המגולל את החוויות שצבר במהלך שנותיו כמתחרה בקבוצת הספורט הלאומית הבריטית לקפיצה למים, לצד התמודדויות אישיות לאורך התקופה.
"טוּם-בַּלַלַייקָה" (נכתב לעיתים כמילה אחת: "טומבללייקה"; באנגלית: "Tumbalalaika"; ברוסית: "Тум балалайка"; בפולנית: "Tum-bałałajka") הוא שיר עם יידי נודע.
הבחור בשיר מציג בפני העלמה חידות, והיא בתורה עונה עליהן.
עם המבצעים הישראליים לשיר (בגרסה היידית) נמנים דודו פישר, הפרברים ועוד.
להקת המטאל הישראלית Gevolt ביצעה גרסת כיסוי לשיר היידי באלבום AlefBase, שיצא ב-2011.
ננה מושקורי שרה את השיר בצרפתית (Roule s'enroule) ובאנגלית ('Over and Over').
הגרסה האנגלית תורגמה לווייטנאמית על-ידי המוזיקאי אן באנג וזכתה למספר ביצועים בשפה זו
יידיש תרגום לעברית תעתיק לטיני (אנגלי)שטײט אַ בחור און ער טראַכט,
(או: שטײט אַ בחור, שטײט און טראַכט)
טראַכט און טראַכט אַ גאַנצע נאַכט:
וועמען צו נעמען און ניט פֿאַרשעמען,
וועמען צו נעמען און ניט פֿאַרשעמען?
(או: שפּיל באַלאַלײַקע, פֿריילעך זאָל זײַן!)
מיידל, מיידל, כ'וויל בײַ דיר פֿרעגן:
וואָס קען וואַקסן, וואַקסן אָן רעגן?
וואָס קען ברענען און ניט אויפֿהערן?
וואָס קען בענקען, וויינען אָן טרערן?
נאַרישער בחור, וואָס דאַרפֿסטו פֿרעגן?
אַ שטיין קען וואַקסן, וואַקסן אָן רעגן,
ליבע קען ברענען און ניט אויפֿהערן,
אַ האַרץ קען בענקען, וויינען אָן טרערן!
וואָס איז העכער פֿון אַ הויז?
וואָס איז פֿלינקער פֿון אַ מויז?
וואָס איז טיפֿער פֿון אַ קוואַל?
וואָס איז ביטער, ביטערער ווי גאַל?
אַ קוימען איז העכער פֿון אַ הויז,
אַ קאַץ איז פֿלינקער פֿון אַ מויז,
די תּורה איז טיפֿער פֿון אַ קוואַל,
דער טויט איז ביטער, ביטערער ווי גאַל!
(או: עומד בחוּר, עומד וחושב)
את מי לקחת ולא לבייש,
את מי לקחת ולא לבייש?
(או: נגני בללייקה, עלינו לשמוח!)
עלמתי, עלמה, אבקש לשאול אותך:
מה יכול לצמוח, לצמוח בלי גשם?
מה יכול לבעור, ולא לחדול?
מה יכול לערוג, לבכות בלי דמעות?
בחור טיפש, מדוע אתה מוכרח לשאול?
אבן יכולה לצמוח, לצמוח בלי גשם,
האהבה יכולה לבעור ולא לחדול,
לב יכול לערוג, לבכות בלי דמעות.
מה עמוק ממעיין (או: מבאר)?
מה מר, מר מן המרה?
המוות מר, מר מן המרה!
לגרסה העברית לשיר חוברו מילים חדשות על ידי עמנואל לין, מתרגם ופזמונאי ישראלי מן התנועה הקיבוצית:
בנוסף לתרגום השיר, נכתבו מספר רב של גרסות היתוליות לשיר:
כשהוא בא, הוא בא לקיבוץ?
תומאס "טום" מיכאל ג'אגר Michael Jager; נולד ב-6 באוקטובר 1964) הוא שחיין עבר אמריקאי, אלוף אולימפי בעל חמש מדליות זהב אולימפיות במשחי שליחים (משלוש אולימפיאדות), אלוף עולם ושיאן עולם שהתמחה בסגנון החתירה למרחקים קצרים.
ג'אגר היה השחיין הראשון בהיסטוריה שירד מגבול 22 שניות במשחה ל-50 מטר חופשי.
הוא החל להתאמן בגיל 8 בעיר מגוריו.
בהמשך התאמן אצל רון בלטורה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA).
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) השתתף ג'אגר בשני משחי השליחים 4x100 מטר חופשי ומעורב בשלב המוקדמות וסייע לחבריו להגיע לגמר.
הרביעיות האמריקאיות זכו במדליות זהב וכך גם הוא (כל מי שהשתתף זכה).
הוא קבע במשחים שלו תוצאות של 49.89 שניות ו-50.01 שניות בהתאמה (זינוק שליחים).
ג'אגר קבע את שיאו העולמי הראשון בשנת 1985 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.40 שניות.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בבריסביין, אוסטרליה בשנת 1987 זכה ג'אגר במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא עולם חדש בתוצאה של 22.32 שניות.
הוא קיבל מדליית זהב בעבור השתתפות במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב כששחה בשלב המוקדמות והרביעייה האמריקאית זכתה בגמר במקום הראשון.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1989 זכה ג'אגר בשתי מדליות זהב.
אחת במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא עולם חדש בתוצאה של 22.12 שניות ואחת במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:17.75 דקות.
את שיאו העולמי האחרון במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.81 שניות קבע ג'אגר בשנת 1990 בתחרות הספרינט של ארצות הברית.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת', אוסטרליה בשנת 1991 זכה ג'אגר בשתי מדליות זהב, אחת במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.16 שניות לפני ביונדי (22.26 שניות) ופריגודה (22.62 שניות) והשנייה במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:17.15 דקות לפני גרמניה (3:18.88 דקות) וברית המועצות (3:18.97 דקות).
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה באדמונטון, קנדה בשנת 1991 זכה ג'אגר בשתי מדליות זהב.
אחת ב-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.21 שניות ואחת במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי 3:19.22 דקות.
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו במאר דל פלאטה, ארגנטינה בשנת 1995 זכה ג'אגר במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ובמדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי.
בסך הכל שיפר ג'אגר 7 שיאי עולם בבריכות ארוכות מהם 6 שיאים אישיים במשחה ל-50 מטר חופשי.
בסך הכל זכה ג'אגר ב-11 תוארי אליפות ארצות הברית ו-5 תוארי NCAA.
שיאו העולמי ב-50 מטר חופשי 21.81 שניות החזיק מעמד 10 שנים עד שאלכסנדר פופוב מרוסיה שיפר אותו בשנת 2000 והעמידו על 21.64 שניות.
בשנת 2001 זכה ג'אגר להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
טום דולאן הוא שחיין עבר אמריקאי.
אלוף אולימפי בעל שתי מדליות זהב משתי אולימפיאדות שונות ואחת מכסף, אלוף עולם ושיאן עולם במשחה ל-400 מטר מעורב אישי.
החזיק בשיא העולם במשחה זה כ-8 שנים, יותר מכל שחיין אחר לפניו.
טום דולאן נולד בארלינגטון, וירג'יניה.
דולאן החל להתאמן בגיל צעיר בקבוצת השחייה שבמועדון הגולף בוושינגטון.
אחר כך הוא עבר למועדון השחייה קארל בורק והתאמן תחת הדרכתו של ריק קארל.
הוא סבל מאסתמה קשה שנבעה מאימוני השחייה, מהתעלפויות ובלקאווט שלא מנעו ממנו להמשיך באימונים הקשים.
הוא למד באוניברסיטת מישיגן באן הרבור ושם שחה תחת הדרכתו של המאמן הראשי ג'ון אורבנצ'ק לצד מתחריו הגדולים מרסל ואודה ההולנדי ואריק ניימסניק, כן שחו בקבוצתו טום מלצ'ו והברזילאי גוסטבו בורג'ס.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בקוב, יפן בשנת 1993 זכה דולאן במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:20.72 דקות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1994 זכה דולאן במדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא עולם חדש 4:12.30 דקות, לפני יאני סיבינן מפינלנד (4:13.29 דקות) שקבע שיא עולם בחצי המרחק (1:58.16 דקות) וניימסניק בן ארצו (4:15.69 דקות).
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה באטלנטה, ארצות הברית בשנת 1995 זכה דולאן בשתי מדליות זהב במשחים ל-200 מטר מעורב אישי (2:00.89 דקות) ול-400 מטר מעורב אישי (4:14.77 דקות) ובמדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב (2:00.18 דקות).
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכה דולאן במדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:14.90 דקות, לפני בן ארצו ניימסניק (4:15.25 דקות) וקרטיס מיידן מקנדה (4:16.28 דקות).
במשחה ל-200 מטר מעורב אישי הוא סיים במקום השביעי בתוצאה של 2:03.89 דקות אחרי המנצח אטילה צ'ן מהונגריה שקבע שיא אולימפי חדש 1:59.99 דקות.
בנוסף הוא שחה 400 מטר חופשי בשלב המוקדמות וסיים במקום ה-11 (3:53.91 דקות) ולא עלה לשלב הגמר אלא לגמר ב' המאכזב.
הוא החליט להימחק ודורג לבסוף במקום ה-17.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת', אוסטרליה בשנת 1998 זכה דולאן במדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:14.95 דקות, לפני מרסל ואודה מהולנד (4:15.53 דקות) ומיידן (4:16.45 דקות).
במשחה ל-200 מטר מעורב הוא סיים במקום השמיני בתוצאה של 2:05.82 דקות, המנצח היה ואודה שקבע תוצאה של 2:01.18 דקות.
באולימפיאדת סידני (2000) זכה דולאן בשתי מדליות.
מדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי ובכך הגן על תוארו בשיא עולם חדש של 4:11.76 דקות, לפני בן ארצו אריק ונט (4:14.23 דקות) ומיידן (4:15.33 דקות).
במדליית כסף ב-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:59.77 דקות אחרי מאסימיליאנו רוסולינו מאיטליה שקבע שיא אולימפי חדש 1:58.98 דקות ולפני בן ארצו טום ווילקנס (2:00.87 דקות).
בסך הכל שיפר דולאן פעמיים את שיא העולם ב-400 מטר מעורב אישי, 5 פעמים את השיא האמריקאי, זכה ב-14 תוארי אליפות ארצות הברית וב-9 תוארי NCAA.
דולאן זכה בתואר שחיין השנה בארצות הברית בשנים 1994, 1995 ו-2000.
בשנת 2006 זכה דולאן להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
תומאס (טום) דוואן הוא שחקן פוקר מקצועי אמריקאי המוכר בכינוי "durrrr", אשר זכה בשני גביעי סבב טריטון.
דוואן למד הנדסה באוניברסיטת בוסטון, אך פרש על מנת לשחק פוקר בצורה מקצוענית.
הוא החל לשחק לראשונה בגיל 17, לאחר שקיבל מאביו מתנה ליום הולדתו, 50 דולרים באתר פרדייס פוקר.
הוא החל לשחק בטורנירי סיט אנד גו של 6 דולרים, אך עבר במהרה למשחקי קאש מרובי שחקנים, ומשחקי ראש בראש.
בשנת 2007 הרוויח 312,000 דולרים באתר פול טילט, ו-5.41 מיליון דולרים בשנת 2008. דוואן הוכר לאחר שנה זו כאחד משחקני ההדס אפ הטובים ביותר בעולם.
דוואן הופיע במספר תוכניות טלוויזיה, בהן התמודד כנגד השחקנים הטובים בעולם.
תוכניות אלו תרמו רבות לפרסומו בקרב הציבור הרחב, במיוחד עקב הצלחתו היחסית בהן.
דוואן זכה 4 פעמים בכסף במהלך אליפות העולם בפוקר, ופעמיים ב-WPT.
הוא נטל חלק בקופה הגדולה ביותר בהיסטוריה של טלוויזיה משודרת, כשזכה ב-1.1 מיליון דולרים בתוכנית "מיליון דולר קש גיים" בחסות פול טילט.
ב-2009 פרסם אתגר בשם אשר היה פתוח לכל שחקן אשר יסכים אליו, למעט פיל גלפונד, בו דוואן והמתחרה ישחקו אחד נגד השני בבלינדים של 200\400 דולר למשך 50 אלף ידיים, ובמידה והמתחרה יהיה מורווח ביותר מדולר אחד בסוף המשחק, דוואן ישלם לו 1.5 מיליון דולר.
האתגר אשר היה מוכר בשם "The durrrr Challenge" התקבל על ידי מספר מועט של שחקנים, ובניהם פטריק אנטוניוס ודניאל קייטס.
נכון ליוני 2024, דוואן זכה בסך של כ-6.9 מיליון דולר מטורנירי פוקר, מתוכם כ-4 מיליון דולר בסבב טריטון.
טום ברנג'ר הוא שחקן קולנוע אמריקאי, מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר וזוכה פרס גלובוס הזהב עבור תפקידו כסמל בארנס בסרט המלחמה "פלאטון" וזוכה פרס אמי לשנת 2012 על תפקידו במיני סדרה "האטפילדס ומק'קויס".
ברנג'ר נולד בשם תומאס מייקל מור (Thomas Michael Moore) בשיקגו.
לברנג'ר אחות אחת בשם סוזן.
את השם "ברנג'ר" בו התפרסם, בחר על שם חברו לספסל הלימודים, זאת משום שהיה כבר טומס מור אחד בכיתה בה למד.
ברנג'ר סיים את לימודיו ב"תיכון מזרח ריץ'" שבמערב שיקגו ב-1967, משם המשיך ללמוד עיתונות ב"אוניברסיטת מיזורי".
ברנג'ר נטש את תחום העיתונות והחל ללמוד משחק, לשם כך נסע ללמוד במוסדות תיאטרון וקולנוע בניו יורק בתחילת שנות ה-70.
ברנג'ר החל את דרכו כשחקן במספר אופרות סבון, הופעתו הקולנועית הבולטת הראשונה הייתה בסרט "מחפשת את מר גודבר".
לאחר מכן קיבל תפקיד ראשי בדרמה הקומית המצליחה "החברים של אלכס", ב-1982 זכה ברנג'ר למועמדות לפרס אמי עבור הופעת אורח שערך בסדרה הקומית "חופשי על הבר".
בשנת 1986 הגיע ברנג'ר כבר למעמד של כוכב הוליוודי בזכות הופעה בסרט המלחמה של אוליבר סטון "פלאטון".
בסרט גילם את דמותו של סמל קשוח בשם בארנס אשר חולק בשאט נפש את הפיקוד עם יריבו המושבע בסרט סמל אליאס (וילם דפו), במהלך הקרבות בג'ונגלים של וייטנאם יורה בארנס באליאס למוות ומנסה להסתיר זאת, בהצלחה יתרה.
תפקיד זה זיכה את ברנג'ר בפרס גלובוס הזהב ובמועמדות לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
ברנג'ר הופיע שלוש שנים מאוחר יותר בחלק השני בטרילוגיית סרטי וייטנאם של אוליבר סטון "נולד בארבעה ביולי", בנוסף הופיע בתפקיד ראשי בקומדיית הבייסבול "ליגה לאומית".
לאחר מספר הופעות בסרטים דלי תקציב הופיע ב-1993 ברנג'ר במותחן האירוטי שובר הקופות "סליבר" המבוסס על רומן מאת איירה לוין, ברנג'ר שיחק באותה שנה גם בסרט הפעולה "הצלף" לצד צ'אד מייקל קולינס.
לאחר תקופה בה לא עבד חזר ברנג'ר ב-2001 למסך הגדול ושיחק בתפקיד משני בדרמת הפשע המרתקת "יום אימונים מסוכן".
ב-2010 השתתף ברנג'ר בשובר הקופות המצליח של כריסטופר נולאן "ההתחלה" בתפקיד פיטר בראונינג דודו של רוברט פישר (קיליאן מרפי).
ב-2012 זכה ברנג'ר בפרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר במיני סדרה על הופעתו במיני סדרה ההיסטורית "האטפילדס ומק'קויס".
לברנג'ר שישה ילדים משלוש מערכות נישואים נפרדות.
בן ובת עם אשתו הראשונה ברברה וילסון, שלוש בנות עם אשתו השנייה ליסה ויליאמס ובת אחת מנישואיו הנוכחיים עם פטרישיה אלברה.
הימור כפול (1986) - בתפקיד: ג'ף סטיבנס
שוחרי שלום (2003) - בתפקיד: מרשל ג'ארד סטון
אל המערב (2005) - בתפקיד: ויין דוגלאס
Detective (2005) - סרט טלוויזיה של הולמרק - בתפקיד: סרג'נט מלקולם איינסל
Desperate Hours: An Amber Alert (2008) - סרט טלוויזיה - בתפקיד: אהרון נובל
טום ג'ואד הוא דמות ספרותית, בנה השני של משפחת ג'ואד וגיבור הספר "ענבי זעם" מאת ג'ון סטיינבק.
בסרט המועמד לאוסקר שהופק על פי הספר ב-1940 גילם את דמותו השחקן הנרי פונדה והיה מועמד עליו לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר לאותה שנה.
טום ג'ואד, יליד אוקלהומה היה מעורב בקטטה, שיריבו נהרג בה, כארבע שנים לפני תחילת אירוע הספר "ענבי זעם".
הוא נשפט לשבע שנים בכלא בעוון הריגה, אך שוחרר על-תנאי והגיע לבית משפחתו בעוד מועד להצטרף אליהם ערב צאתם לדרך הארוכה לקליפורניה.
על אף שתנאי שחרורו אסרו עליו לצאת מן המדינה, והוא נאלץ לעבור את הגבול המדיני בהסתר, איננו מוכן להיפרד ממשפחתו.
בהמשך הופך טום למנהיג המשפחה ולמשענתה, אך נאלץ להפרד מעליה לאחר שנקם את רצח המטיף ומנהיג השביתה ג'ים קייסי ונאלץ לשוב ולהסתתר.
קיימים מספר הרמזים המקשרים בין דמותו של טום למשה רבנו, הוא הרג אדם, יצא לגלות ושב על מנת להוביל את משפחתו המורחבת (שבה 12 נפשות, כמניין שבטי ישראל) אל הארץ המובטחת.
תשובתו של טום לאמו, בשעה שהוא יוצא לקראת חיים של מנהיג פועלים, מפי הנרי פונדה בסרט (בנסיבות שונות מעט מאלה מאלה שבספר), היא אחד מציטוטי הפרדה הנודעים בקולנוע, הייתה מועמדת לרשימת "100 סרטים...