tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
דעת הרוב, של השופטים יצחק כהן ומשה בייסקי הייתה כי הוראות חוק השופטים דאז, שקבעו כי נציגי הכנסת ממשיכים לכהן בוועדה גם לאחר הבחירות, עד לבחירתם של נציגים חדשים (אף אם לא נבחרו בעצמם לכנסת), מאפשרות את המשך כהונתו בוועדה.
שלמה לוין, שהיה במיעוט, סבר כי אכן נוצר ניגוד עניינים שיש בו כדי למנוע את המשך הכהונה.
סגני שרים במשרדים שבהם אין מכהנים שרים
בכמה מהממשלות כיהנו סגני שרים במשרדי ממשלה שבהם לא כיהנו שרים.
הראשון בהם היה יצחק רפאל שכיהן כסגן שר הבריאות בין הממשלה העשירית לממשלה ה-12. אמנם חיים משה שפירא כיהן פורמלית כשר הבריאות, אלא ששפירא כיהן במקביל גם כשר הפנים, והוא הותיר את הטיפול בענייני משרד הבריאות לרפאל.
כהונה של סגן שר במשרד שאין מכהן בו שר תיתכן באחד מארבעה מקרים אופייניים:
כאשר בקואליציה שותפה יהדות התורה, שמעדיפה כי נציגיה בממשלה לא יכהנו כשרים.
בניגוד לסברה המקובלת, מעולם לא התקבלה החלטה גורפת שלא למנות שרים מטעם יהדות התורה או מרכיביה, אגודת ישראל ודגל התורה.
כאשר ראש הממשלה מחזיק במשרד ממשלתי נוסף באופן קבוע ובמטרה לכהן בו באופן פעיל, לעיתים הוא ממנה סגן באותו משרד ממשלתי (למשל, מרדכי גור שימש כסגן שר הביטחון כאשר יצחק רבין היה ראש הממשלה ושר הביטחון).
פשרות קואליציוניות הנובעות ממפתח חלוקת התיקים.
כך, למשל, שימש יולי אדלשטיין כסגן שר הקליטה בממשלת שרון הראשונה, מאחר שמינוי שני שרים מטעם סיעתו, ישראל בעליה, שבה היו 4 חברי כנסת, היה מביא לייצוג-יתר שלה בממשלה, ואילו מינוי של שר אחד בלבד היה מקפח אותה.
כאשר התפטר השר האחראי, כאשר קיים סגן שר למשרד, וראש הממשלה מחזיק בתיק, אך לא משמש כשר בפועל (רוחמה אברהם כיהנה כסגנית שר הפנים כחצי שנה, לאחר התפטרות אופיר פינס מתפקיד השר).
מקרים מהסוג הראשון והשלישי עוררו לא פעם ביקורת, מאחר שכוחו של סגן שר קטן משל שר, ובהיעדר שר נחלש המשרד.
כך היה, למשל, בתקופת כהונתו של אברהם רביץ כסגן שר הרווחה בממשלת שרון השנייה.
ב-1990 עתר חבר הכנסת צ'רלי ביטון נגד ההסכם הקואליציוני בין הליכוד לבין אגודת ישראל, לפיו חברי הכנסת מנחם פרוש ואברהם ורדיגר ימונו לסגני שר במשרד העבודה והרווחה ובמשרד לענייני ירושלים, ולא ימונו שרים במשרדים אלה.
בית המשפט קבע כי לפי הוראות חוק יסוד: הממשלה סגני השרים לא יכולים ליהנות ממעמד שר, אך לא נדרש לסוגיית תפקודם של המשרדים.
בשנת 2009 עתרה ההסתדרות הרפואית בישראל נגד ראש הממשלה, בנימין נתניהו, בדרישה למנות שר במשרד הבריאות, בו מונה רק סגן שר, יעקב ליצמן.
בג"ץ דחה את העתירה, בנימוק שהיא מצויה במתחם הסבירות.
יחד עם זאת, ציין השופט אליקים רובינשטיין כי ההחלטה מצויה בקצהו של מתחם הסבירות, וכי
בעקבות פסק דין זה התמנה סגן שר הבריאות, יעקב ליצמן, לשר הבריאות.
תיקון זה אפשר את מינויו של ליצמן לסגן שר הבריאות.
תפקיד סגן ראש הממשלה אינו קיים באופן רשמי בממלכה המאוחדת.
יחד עם זאת, במהלך השנים, בחרו ראשי ממשלת בריטניה באחד משרי הממשלה כסגן ראש הממשלה.
תואר זה הוא תואר כבוד בלבד, ואינו מעניק באופן רשמי (דה יורה) סמכויות מיוחדות לנושא התואר.
יחד עם זאת נוהגי ראשי הממשלה להעניק סמכויות מיניסטריאליות שונות לנושאי התואר, דבר המעניק להם סמכויות בפועל (דה פקטו).
בדומה לישראל, סגן ראש הממשלה בבריטניה אינו משמש כממלא מקום ראש הממשלה במקרה של מחלה של ראש הממשלה או נבצרות אחרת של ראש הממשלה מלמלא את תפקידו.
הסבר חוקתי להיעדר נושא משרה רשמי
מספר תאוריות חוקתיות מסבירות את היעדר התפקיד הרשמי של "סגן ראש הממשלה" או "ממלא מקום ראש הממשלה".
תאוריות אלה מתבססות על העיקרון לפיו לבית המלוכה (כיום, למלך) הזכות לבחור מי יעמוד בראש הממשלה המבצעת את מדיניותו.
קיומו של תפקיד רשמי של סגן לראש הממשלה או ממלא מקום לראש הממשלה, משמעו שבמקרה שראש הממשלה אינו ממלא את תפקידו (בשל מחלה, בשל מוות או בשל נבצרות אחרת), מתמנה מיידית סגנו או ממלא מקומו.
משמעות חוקתית של תפקיד רשמי כזה היא שלילת כוחו של בית המלוכה לקבוע את זהות העומד בראש הממשלה.
בכל מקרה של נבצרות, יכול בית המלוכה למנות כל אדם אחר "אשר יזכה לאמונו של בית הנבחרים" – ולא בהכרח מדובר בראש המפלגה הגדולה ביותר שבבית הנבחרים.
במספר מקרים בחר המלך דווקא במועמד שלא עמד בראש המפלגה הגדולה ביותר (כך אירע שהמלך ג'ורג' החמישי בחר באנדרו בונאר לו להקים ממשלה, וכן כאשר המלך בחר בדייוויד לויד ג'ורג' להקים ממשלה – שני אישים אלה נאלצו להקים קואליציה כיוון שלמפלגתם לא היה רוב בפרלמנט).
אמנם במקרה אחד מונה סגן ראש הממשלה (סר אנתוני אידן) לראש ממשלה, אולם מדובר היה במנהיג המפלגה וביורש הפוליטי של ראש הממשלה דאז (וינסטון צ'רצ'יל), כך שבחירתו לא נבעה מעצם היותו הסגן.
סיבות למינוי סגן ראש ממשלה
מינוי של פוליטיקאי לתפקיד סגן ראש הממשלה מתבצע משיקולים פוליטיים ובהם:
"פרס ניחומים" פוליטי לפוליטיקאי שהובס על ידי ראש הממשלה הנבחר, על מנת לשמור על "שקט מפלגתי" (לדוגמה: מייקל הזלטיין וראב באטלר).
רצון להעניק לתומך פוליטי כבוד על נאמנותו (לדוגמה: ויליאם וייטלו).
על מנת להעניק תפקיד מכובד לראש המפלגה השנייה בגודלה בקואליציה (קלמנט אטלי בממשלתו של וינסטון צ'רצ'יל).
על מנת לשמור על שקט פוליטי, תוך מתן תפקיד "רשמי" לאדם שנאלץ לעזוב תפקיד אחר (לדוגמה, מינוי סר ג'פרי האו לאחר עזיבתו את משרד החוץ).
מאחר שהתפקיד איננו קיים באופן רשמי (מבחינה חוקתית), אין מבנה מיועד למגורי סגנו של ראש הממשלה, אולם בשל היותו חבר הממשלה, זכאי סגן ראש הממשלה (כמו כל שר אחר) לקבלת מגורים רשמיים מממשלת בריטניה באזור לונדון, ובית נופש בכפר.
"השר הראשון" (First Secretary of State) הוא תואר כבוד לשר הבכיר ביותר בקבינט הבריטי.
סגנון גותי לוהב, הידוע גם כגותיקה לוהבת, סגנון הלהבות או כ-Flamboyant, הוא תת-סגנון של האדריכלות הגותית שהתפתח בסוף המאה ה-14 ותחילת המאה ה-15. סגנון זה נקרא על שם צורות הלהבות של תחרת החלונות והאבן ונהפך לשם נרדף לראוותנות בעקבות עושר הפרטים והקישוטים שלו.
סגנון הלהבות הוא חלק מהאדריכלות הגותית המאוחרת (Late Gothic) ובא בעקבות הגותיקה הקורנת (Rayonnant).
הסגנון היה נפוץ בצרפת, ספרד ופורטוגל.
הסגנון המקביל באנגליה (מבחינת הזמן) הוא סגנון גותי ניצב (Perpendicular Gothic) ובגרמניה ה-Sondergotik.
בסוף המאה ה-15 ותחילת המאה ה-16 סגנון זה התפתח לגותיקה מנואלינית בפורטוגל וגותיקה איזבלינית בספרד, בסגנונות אלה הועמק השימוש הראוותני והפזרני בקישוטים ותחרת אבן.
הסגנון מאופיין בתחרת חלונות וקישוטי אבן עשירים ומלאי פרטים בצורת להבות אש או עלים מלופפים.
צריחים בסגנון זה (האופייניים גם לאדריכלות גותית מאוחרת ולתחייה הגותית) הם בעלי מרקם תחרה.
מבנים נודעים בסגנון זה הם קתדרלת בווה, כנסיית סן מקלו וחלקים מכנסיית סנט אואן ברואן, בית הרוחב של קתדרלת סנליס, חזית קתדרלת טור, קתדרלת מולן, כנסיית סנט אנה (וילנה), בזיליקת נוטרדאם דה ל'אפין וחלון הרוזטה של סנט שאפל.
סגן נשיא הפדרציה הרוסית (רוסית: Вице-президент Российской Федерации) היה התפקיד הפוליטי השני בחשיבותו ברוסיה בשנים 1990–1993 והיה יורשו המיידי של הנשיא הנבחר במקרה שכהונתו פגה טרם זמנה מסיבה זו או אחרת.
התפקיד התקיים משנת 1990 ועד ה-25 בדצמבר 1993, עת התפקיד בוטל ולא נכלל בסעיפי חוקת רוסיה שאומצה באותה שנה.
סגן נשיא רוסיה היה נבחר עם נשיא רוסיה לתקופת כהונה בת 5 שנים, לסגן הנשיא יכול היה להיבחר אזרח רוסי לא צעיר מגיל 35 ולא מבוגר יותר מגיל 65 ובעל זכות בחירה.
על סגן הנשיא נאסר להיות חבר פרלמנט ולאייש משרה פוליטית כל שהיא בעת היבחרו.
במקרה של נבצרות הנשיא, סגן הנשיא היה ממלא את מקומו.
במקרה של נבצרות אצל סגן נשיא רוסיה, את מנהיגות המדינה הייתה נוטלת ממשלת רוסיה והעומד בראשה.
התפקיד בוטל בגלל משבר פוליטי פנימי ברוסיה סביב אישור החוקה לאחר התפרקות ברית המועצות.
סגן הנשיא האחרון של רוסיה היה אלכסנדר רוצקוי.
תפקיד ראש ממשלת רוסיה כיום, נחשב במובן מסוים לממלא מקום הנשיא בעת שהותו בחו"ל וכאשר אין ביכולתו לבצע את תפקידו, כפי שאירע לקראת סוף כהונתו של בוריס ילצין.
סגן נשיא הרפובליקה הערבית של מצרים הוא תפקיד פוליטי בכיר בממשל המצרי, שני בחשיבותו רק לנשיא עצמו.
התפקיד נוצר בעקבות הקמת הרפובליקה של מצרים בשנת 1953, ובוטל בחוקת 2012.
בספטמבר 1962 הודיע נשיא מצרים, גמאל עבד אל נאצר, על הקמת "מועצת נשיאות" בראשות נשיא הרפובליקה שתפקידה יהיה לטפל בכל הנושאים שהיו נתונים לפני כן בידיו של הנשיא בלבד.
חמישה מתוך 11 חברי מועצת הנשיאות היו סגני הנשיא שכיהנו באותה עת.
סעיף 139 לחוקת מצרים מ-1971 הגדיר את סמכויות סגן הנשיא ותפקידו: "נשיא הרפובליקה רשאי למנות אחד או יותר סגני נשיא, להגדיר את סמכויותיהם ולשחרר אותם מהתפקיד.
הכללים הנוגעים לנשיא הרפובליקה בנושא חובתו לתת את הדין על מעשיו יחולו גם על סגן הנשיא." החוקה נתנה לנשיא סמכות נרחבת בקביעת מספר סגני הנשיא, כמו גם במינוים, פיטוריהם וסמכויותיהם.
בחוקת מצרים מ-2012 בוטל תפקיד סגן הנשיא.
סגנים שמונו על ידי הנשיא גמאל עבד אל נאצר
עבד אל-לטיף בע'דאדי 7 במרץ 1958 – 23 באוקטובר 1964 - סגן נשיא הרפובליקה הערבית המאוחדת.
בחלק מתקופת כהונתו הוגדר תפקידו כסגן נשיא לענייני תכנון ואוצר.
עבד אל-חכים עאמר 7 במרץ 1958 – 23 באוקטובר 1964 - סגן נשיא הרפובליקה הערבית המאוחדת.
בחלק מתקופת כהונתו הוגדר תפקידו כסגן נשיא לענייני צבא.
אכרם אל-חוראני (סוריה) 7 במרץ 1958 – 19 בספטמבר 1960 - סגן נשיא הרפובליקה הערבית המאוחדת
צברי אל-עסלי (סוריה) 7 במרץ 1958 – 7 באוקטובר 1958 - סגן נשיא הרפובליקה הערבית המאוחדת
נור אל-דין כחאלה (סוריה) 20 בספטמבר 1960 – 18 באוקטובר 1961 - סגן נשיא הרפובליקה הערבית המאוחדת.
בחלק מתקופת כהונתו הוגדר תפקידו כסגן נשיא לענייני יצור.
זכריא מוחי א-דין 16 באוגוסט 1961 – 23 במרץ 1964. בחלק מתקופת כהונתו הוגדר תפקידו כסגן נשיא לענייני ממשל כלליים ולאחר מכן, כסגן נשיא לענייני יצור.
חוסיין אל-שאפי 16 באוגוסט 1961 – 30 בספטמבר 1965. בחודשיים הראשונים כהונתו הוגדר תפקידו כסגן נשיא לענייני ממשל כלליים.
כמאל א-דין חוסיין 16 באוגוסט 1961 – 23 במרץ 1964. בחלק מתקופת כהונתו הוגדר תפקידו כסגן נשיא לענייני מנהל מקומי ולאחר מכן כסגן נשיא לענייני שירותים.
עבד אל-חמיד סראג' (סוריה) 16 באוגוסט 1961 – 18 באוקטובר 1961 - סגן נשיא לענייני פנים.
סגנים שמונו על ידי הנשיא אנואר סאדאת
סגן שמונה על ידי הנשיא חוסני מובארכ
עומר סולימאן 29 בינואר – 11 בפברואר 2011
סגן שמונה על ידי הנשיא מוחמד מורסי
סגן שמונה על ידי הנשיא עדלי מנסור
סגן ראש ממשלת רוסיה (ברוסית Заместитель Председателя Правительства Российской Федерации) הוא תפקיד פוליטי בכיר ברוסיה, החמישי בחשיבותו לאחר הנשיא, יושבי ראש שני בתי הפרלמנט וראש הממשלה.
את התפקיד יכול למלא גם שר, במקביל לחובותיו המיניסטריאליות.
סגן ראש הממשלה מתמנה ו/או מפוטר על ידי הנשיא בהמלצת ראש הממשלה.
תפקידו לבצע תיאום בין זרועות הרשות המבצעת הפדרלית.
לתפקיד סגן ראש הממשלה ממונים אוטומטית מזכיר הממשלה ושר האוצר הרוסי.
סגן ראש הממשלה הוא חבר בקבינט ואומנם מכהנים למעלה מבעל תפקיד אחד כסגני ראש הממשלה אך רק הסגן הראשון לראש הממשלה הוא ממלא מקום ראש הממשלה במקרה שראש הממשלה אינו יכול לכהן בתפקידו.
לרוב ממונים סגני ראש ממשלה להתעסק בתחום מסוים, למשל סגן ראש הממשלה לענייני כלכלה, או סגן ראש הממשלה לענייני רווחה.
נכון לנובמבר 2020 בתפקיד זה מכהנים 9 אנשים (לחלקם יש תפקיד נוסף) ואחד בעל תואר "הסגן הראשון".
סגנוזאורוס (שם מדעי: Segnosaurus) הוא סוג דינוזאור ממשפחת התריזינוזאוריים שחי במונגוליה בתקופת הקרטיקון.
הוא היה השלד השלם יחסית הראשון של בן למשפחת התריזינוזאוריים שהתגלה.
פירוש שמו הוא "לטאה איטית".
המאובנים שלו נמצאו ליד אלה של קרובו הארליקוזאורוס ויש חוקרים המאחדים אותם לסוג אחד.
פאול מעריך שדינוזאור זה הגיע לאורך 6 מטרים.
למרות גודלו הוא היה יכול לעמוד זקוף ולהשתמש בטפריו הארוכים כדי להגיע לצמרות עצים ולהגיע לעלים, בדומה לעצלני הקרקע.
היו לו שיניים מעטות בלסתו וחלק מהחוקרים סוברים שמבנה זה נועד לעזור לו להתבסס על תזונה מנמלים וטרמיטים שבעזרת טפריו הגדולים פרץ לקינם.
בנוסף ייתכן שהטפרים נועדו להגנה מטורפים.
דינוזאור זה הופיע במשחקים פארק היורה 3: בניית פארק ועולם היורה: המשחק.
סגנון בישול (או "מטבח") מאופיין על פי כלל המרכיבים של בישול, כולל מוצרי היסוד, טכניקות בישול, כלים וכיוצא בזה.
סגנון בישול בדרך כלל מקושר לתרבות מסוימת או לאזור גאוגרפי, וכולל מגוון מנות ומאכלים המזוהים איתו.
המאכלים המאפיינים סגנון בישול מסוים מושפעים ממספר גורמים: החשוב בהם הוא הזמינות של החומרים, אך גם תנאי סביבה (אקלים חם/קר, יבש/לח), חוקי דת ומסורות, ואף מרכיבים תרבותיים כגון סדר יום מקובל.
המיקום הגאוגרפי של האזור קובע במידה רבה את המזונות הזמינים.
למשל, קרבה או ריחוק ממקווי מים (ימים, אגמים או נהרות) משפיעה על הזמינות של דגים ושאר מאכלי ים.
מוצרי היסוד של המטבחים השונים היו תלויים בגידולים החקלאיים שהיו זמינים באותו האזור כגון אורז במזרח אסיה, חיטה באגן הים התיכון ומסופוטמיה, תירס באמריקה ועוד.
בנוסף, משפיע האקלים על שימור המזון, שהיה גורם חשוב מאוד בהתפתחות המטבחים.
לדוגמה, באזורים קרים היה הכרח בשימור מזונות לצריכה בחורף (בו הם חסרים) שנעשה בטכניקות של עישון, המלחה, וכבישה.
באזורים חמים, לעומת זאת, נפוצה יותר טכניקה של ייבוש מזון.
אקלים לח מאוד, למשל, לא מאפשר כלל שימוש במלח ומאלץ את המטבחים להשתמש בתחליפים.
עם התפתחות הסחר והקשר בין היבשות השונות, הושפעו המטבחים ממוצרי יסוד חדשים שהופצו ומטכניקות שנלמדו.
גילוי אמריקה חשף את העולם הישן למגוון רחב של מוצרים שהשתלבו במטבחים הקיימים, כגון תירס, תפוחי אדמה, עגבניות, פלפלים, קקאו ועוד.
חוקי דת ומסורות השפיעו רבות על המטבחים: חוקי כשרות אסלאמיים ויהודיים, מועדי התרחשות של חגים משפיעים על החומרים הזמינים לאותה עונה ולכן על מאכלי החג המסורתיים.
סגן ראש ממשלת ניו זילנד הוא השר השני הבכיר ביותר בממשלת ניו זילנד לאחר ראש ממשלת ניו זילנד, אם כי תפקיד זה לא בהכרח מביא עמו סמכויות ביצועיות.
בדרך כלל, בתפקיד מכהן סגן מנהיג מפלגת השלטון, אבל כיום בניו זילנד יש שימוש במערכת שלטון מסוג ייצוג יחסי מעורב – שיטת בחירות מעורבת המבוססת על בחירות יחסיות ובחירות אזוריות כאחד, לכן את התפקיד יכול למלא מנהיג מפלגה זוטרה בקואליציה.
מקרה זה קרה עם וינסטון פיטרס, מנהיג מפלגת "ניו זילנד תחילה" ועם וג'ים אנדרטון, מנהיג מפלגת "הברית".
בדרך כלל מחזיק סגן ראש הממשלה את אחד מהתיקים הבכירים בממשלה ובהיעדרו של ראש הממשלה או כשנבצר ממנו למלא את תפקידו, הוא מכהן כראש הממשלה בפועל.
בדרך כלל סגן ראש הממשלה הוא חבר אותה מפלגה שראש הממשלה עומד בראשה, אך כלל זה אינו מחייב.
בממשלות קואליציוניות, נהוג להציע למנהיג המפלגה השנייה בגודלה בקואליציה, את התפקיד.
המשרה נוסדה רשמית בשנת 13 בנובמבר 1954. מאז 1954, 17 אנשים כיהנו בתפקיד זה.
רק אחד מהם, ג'ק מרשל כיהן בתפקיד זה פעמיים.
מתוך ה-17 האלה, רק 7 מתוכם כיהנו כראש ממשלת ניו זילנד; הוליאוק, מרשל, יו ואט (כממלא מקום), מולדון, פאלמר, קלארק וביל אינגליש.
סגן ראש ממשלת ניו זילנד הנוכחי הוא גרנט רוברטסון.
סגני ראשי ממשלת ניו זילנד
סגן ראש ממשלת אוסטרליה הוא השר השני הבכיר ביותר בממשלת אוסטרליה.
משרה זו הוקמה בתיק השרים ב-1968. סגן ראש הממשלה ממונה על ידי המושל הכללי של אוסטרליה על פי עצת ראש הממשלה.
סגן ראש הממשלה הנוכחי הוא ריצ'רד מארלס שהחל את כהונתו ב-23 במאי 2022.
במקור, תפקידו של סגן ראש הממשלה היה בעיקרו מעמד כבוד בעל סמכויות ייצוגיות.
תפקיד זה רכש משמעות לאחר הבחירות הפדרליות 1922, כאשר ראתה המפלגה הלאומית של אוסטרליה כי היא עתידה לאבד את הרוב הפרלמנטרי שלה.
הלאומנים הגיעו בסופו של דבר להסכם קואליציוני עם מפלגת השלטון, שבמסגרתו, מנהיג המפלגה הלאומית ארל פייג' קביל את הדרגה השנייה בממשלה של סטנלי ברוס.
בעוד שהתואר הרשמי היחיד של פייג' היה שר האוצר, הוא נחשב לסגנו ברוס.
ג'ון גורטון יצר באופן רשמי עבור ג'ון מקיואן את התפקיד של סגן ראש הממשלה ובכך אישר את מעמדו כאיש מספר שתיים בממשלה.
ב-19 בדצמבר 1967, ג'ון מקיואן, המנהיג המכהן של מפלגת הכפר (שבעתיד תקרא בשם המפלגה הלאומית) בממשלת הקואליציה, הושבע כראש ממשלה זמני בעקבות מותו הפתאומי של ראש הממשלה הרולד הולט.
(היה אז דיון שמנהיג המפלגה הליברלית ושר האוצר ויליאם מקמהון ימלא את מקומו של הולט.
ההצבעה למנהיגות הליברלית נקבעה מחדש ל-9 בינואר 1968. כפי שהתברר, מקמהון לא ניצח בבחירות לראשות המפלגה, והסנאטור ג'ון גורטון נבחר והחליף את מקיואן כראש הממשלה ב-10 בינואר 1968. מקיואן חזר למעמדו כאיש מספר שתיים בממשלה, על פי הסכם הקואליציה.
הוא היה באופן בלתי רשמי סגן ראש הממשלה מאז שהפך למנהיג מפלגת הכפר ב-1958, ומאז 1966 הפעיל וטו על מדיניות הממשלה מכוח היותו החבר השני בחשיבותו בממשלה.
מאז 1968, רק שני סגני ראש הממשלה המשיכו לתפקיד ראש ממשלת אוסטרליה מתפקידם כסגנים: פול קיטינג וג'וליה גילארד.
בשני המקרים, הם נכנסו לתפקיד זה לאחר שניצחו בבחירות על ראשות מפלגותיהם לאחר שראש הממשלה והמפלגה המכהן איבד את תמיכתו במפלגתו.
חובתו של סגן ראש הממשלה לפעול בשם ראש הממשלה בהיעדרו כאשר הוא מחוץ לגבולות לאוסטרליה או בחופשה.
סגן ראש הממשלה תמיד יהיה חבר בממשלה ותמיד יחזיק לפחות בתיק ממשלתי אחד מהותי (זה יהיה אפשרי מבחינה טכנית שיכהן שר שתפקידו הוא רק סגן ראש הממשלה, אך מקרה מסוג זה מעולם לא קרה בהיסטוריה של אוסטרליה).
אם ראש הממשלה נפטר, מודח או מתפטר במהלך כהונתו, ישביע המושל הכללי האוסטרלי את סגן ראש הממשלה כראש ממשלת ביניים עד שהמפלגה השולטת תבחר מנהיג חדש, למרות שהיא אינה מחויבת לעשות כן.
זה לא קרה מאז שהמשרה נוסדה בשנת 1968.
סגן נשיא ברזיל (בפורטוגזית: Vice-presidente do Brasil), רשמית נקרא סגן נשיא הרפובליקה הפדרלית של ברזיל (Vice Presidente da República Federativa do Brasil) או פשוט סגן נשיא הרפובליקה (Vice Presidente da República) הוא המשרה הפוליטית השנייה בחשיבותה ברשות המבצעת ובקבינט של ברזיל, לאחר נשיא הרפובליקה.
תפקידו המרכזי של סגן הנשיא הוא למלא את מקומו של הנשיא במקרה שנפטר, התפטר או הודח, או להשתלט באופן זמני על הסמכויות והחובות הנשיאותיים, בעוד הנשיא נמצא מחוץ למדינתו או אחרת או שבאופן זמני הנשיא אינו יכול למלא את חובותיו.
סגן הנשיא נבחר יחד עם הנשיא כעמית למרוץ.
תפקיד זה היה קיים מאז הכרזת הרפובליקה בשנת 1889, אם כי הוסדר רשמית רק הוקמה בחוקת 1891. התפקיד מולא לאורך כל ההיסטוריה של ברזיל, עד שבוטל למשך חמש עשרה שנים בתקופת הפופוליזם ו"המדינה החדשה" (1930–1945).
הדרישות להתמודדות לתפקיד סגן הנשיא זהות לדרישות להתמודדות לתפקיד הנשיא.
בנוסף לדרישות הרגילות להתמודדות לתפקידים פוליטיים בברזיל, על פי סעיף 14 של החוקה, מועמד לסגן הנשיאות חייב להיות אזרח ברזיל שנולד בברזיל (אשר במקרים מסוימים עשוי להיות צאצא של אחד משני הורים ברזילאים שחיים מחוץ לברזיל) ולהיות לפחות בן 35.
הנשיא וסגן הנשיא נבחרים באותו פתק הצבעה לתקופת כהונה בת 4 שנים, ומושבעים לתפקידם ב-1 בינואר של השנה שלאחר הבחירות.
שניהם עשויים להיבחר מחדש לתקופת כהונה נוספת לאחר מכן.
אם סגן הנשיא יצליח לרשת בדרך מסוימת את תפקידו של הנשיא, הוא יוכל להיבחר מחדש לתקופת כהונה נוספת.
עם זאת, הוא אינו זכאי להתמודד לתקופת כהונה שנייה מלאה, זאת במסגרת החוק הברזילאי הקובע כי כל תקופת כהונה חלקית שווה לשתי תקופות כהונה רצופות.
הגבלה זו חלה בכל פעם שסגן הנשיא מכהן כנשיא דה פקטו כאשר הנשיא נבצר מלמלא את תפקידו.
סגן הנשיא עובד באגף המוקדש בשבילו ובשביל אנשיו בבניין משרדיו הרשמיים של נשיא ברזיל, פלאסיו דו פלנלטו ("ארמון המישור").
מעון מגוריו של סגן הנשיא הוא ארמון ז'אבורו, שנחנך בשנת 1977.
סגני נשיאים שהחליפו את הנשיא
מאז ייסודה של הרפובליקה הברזילאית ב-1889 הוזמנו שמונה סגני נשיאים להחליף את הנשיא: ארבעה עקב מותו של הנשיא המכהן (נילו פסניה, דלפים מוריירה, קפה פיליו וז'וזה סרניי), שניים עקב פרישה (פלוריאנו פיישוטו וז'ואאו גולאר), ושניים עקב הדחת הנשיא המכהן(איתמר פרנקו ומישל טמר).
סגן נשיא הודו היא המשרה השנייה בחשיבותה בממשל ההודי, והיא מעוגנת בחוקת הודו.
סגן נשיא הודו מכהן כראש הרג'יה סבהה, והוא מחליף את הנשיא במקרה שנמנע מהנשיא למלא את תפקידו עד לקיומן של בחירות חדשות.
במקרה שאין סגן נשיא מכהן, נשיא בית המשפט העליון של הודו ממלא את מקום הנשיא.
הבחירות למשרת סגן הנשיא והבחירות למשרת הנשיא אינן חופפות, ומתקיימות במועדים נפרדים.
על סגן נשיא הודו נאסר בחוקה להחזיק במשרה פוליטית נוספת, מטעם ממשלת הודו, הפרלמנט ההודי או ממשלות מדינות הודו.
הנוהל המסורתי הוא שהמתמודדים לתפקיד מתפטרים מכהונות אחרות לפני התמודדותם, אך אין דרישה חוקית כזו.
על נשיא הודו וסגן נשיא הודו נאסר להיות חברים במפלגה פוליטית, אך בפועל הנשיאים וסגניהם נבחרים על פי גוש פוליטי.
ששה מסגני נשיא הודו נבחרו לשמש כנשיאי הודו, בהם שלושת סגני הנשיאים הראשונים (סרוופלי רדהקרישנן, זקיר חוסיין וורהגירי ונקטה גירי) ושלושה נוספים בשנות השמונים והתשעים (רמזוואמי ונקטרמן, שנקר דיאל שרמה וק.
המשרה לא מאוישת עקב התפטרות סגן הנשיא האחרון ג'גדיפ דהנקר ב־21 ביולי 2025. דהנקר כיהן בתפקיד מ-11 באוגוסט 2022.
ונקטרמן 31 באוגוסט 1984 24 ביולי 1987 ג'יאני זייל סינג הקונגרס הלאומי ההודי התפטר ערב בחירתו לנשיא הודו 8 שנקר דיאל שרמה 3 בספטמבר 1987 24 ביולי 1992 ר.
ונקטרמן הקונגרס הלאומי ההודי התפטר ערב מינויו לנשיא הודו 9 ק.
רדהקרישנן12 בספטמבר 2025מכהןדרופדי מורמומפלגת העם ההודית
סגנון ברנקוביאני או אומנות ברנקוביאנית (ברומנית: stilul brâncovenesc או artă brâncovenească) הוא הכינוי לזרם אומנותי באדריכלות ובאומנויות פלסטיות, שהתפתח בנסיכויות הרומניות בתקופתו של השליט קונסטנטין ברנקוביאנו (1688-1714).
היסטוריונים של אומנות מקשרים את הסגנון הברנקוביאני עם הרנסאנס המערבי, לכן משתמשים לעיתים במינוח בארוק ברנקוביאני.
האדריכלות הברנקוביאנית שימשה בעיקר בבניית מנזרים וכנסיות, אך יש גם דוגמאות יפות של אומנות חילונית: ארמון מוגושואיה, ארמון פוטלוג'י, ועוד.
הסגנון הברנקוביאני, שנפוץ בנסיכויות הרומניות מן המחצית הראשונה של המאה ה-17, הוא שילוב של כמה סגנונות קדומים יותר: רומי, ביזנטיני וכן השפעות גותיות.
לסגנון הברנקוביאני יש המשך משלהי המאה ה-19, פרי יוזמתו של האדריכל יון מינקו, הקרוי בשם "סגנון ברנקוביאני חדש" או "הסגנון הרומני החדש".
סגן ראש כוחות ההגנה הוא הסגן הצבאי של ראש כוחות ההגנה (CDF) של אוסטרליה, ופועל כ-CDF בהיעדרו בהסדרי פעולה קבועים.
מרשל אוויר רוברט צ'יפמן, מכהן בתפקיד מאז 9 ביולי 2024.
נוצר ב-1986, ה-VCDF הוא קצין בדרגת שלושה כוכבים בכוחות ההגנה של אוסטרליה (תת אדמירל, לוטננט גנרל, או מרשל אוויר).
תחומי האחריות הקבועים של התפקיד כוללים: דוקטרינה משותפת, חינוך, הכשרה והערכה; לוגיסטיקה משותפת; מדיניות מילואים; ויכולות משותפות, התחייבויות ותפיסות.
כאשר הוא פועל כראש כוחות ההגנה, ה-VCDF משתתף בוועדה לביטחון לאומי (NSC) של הקבינט (NSCC) ובוועדת המזכיר לביטחון לאומי (SCNS).
עד ספטמבר 2007, ה-VCDF היה "כובע כפול" כראש התפעול המשותף (CJOPS).
בתפקיד זה פיקד על פעולות כוחות ההגנה האוסטרליים מטעם ראש כוחות ההגנה.
בספטמבר 2007 הכריז שר ההגנה, ברנדן נלסון, על הקמת תפקיד CJOPS נפרד בדרגת שלושה כוכבים הממוקם במפקדת מטה המבצעים המשולבים (HQJOC) בבונגדור, ניו סאות' ויילס.
התפקיד הוא נייטרלי מבחינה פוליטית, כמו כל התפקידים הצבאיים, ואינו מושפע מחילופי שלטון.
סגן ראש כוחות ההגנה אחראי על מתן ייעוץ ותכנון של השפעות אסטרטגיות ומחויבויות צבאיות, חינוך והכשרה מקצועית צבאית משותפים, תמיכה לוגיסטית, תמיכה בריאותית, מדיניות צוערים ומילואים, תיאום יכולות משותף, ניהול מוכנות ודוקטרינת ADF משותפת ומשולבת.
האגף להתחייבויות אסטרטגיות צבאיות (MSCD) מספק ומתאם ל-ADF ייעוץ אסטרטגי משותף ושלושת שירותים ברחבי ממשלת אוסטרליה (כולל מפקדת מטה המבצעים המשולבים (HQJOC) וקבוצת המדיניות האסטרטגית והמודיעין של ההגנה (SP&I)) ומודעות למצב להתחייבויות נוכחיות ופוטנציאליות של ADF.
ההתחייבויות האסטרטגיות הצבאיות הראשיות אחראיות גם על שירות החקירות של חיל ההגנה האוסטרלי (ADFIS), תקשורת אסטרטגית, תגובת משבר אסטרטגית, התוכנית הפרלמנטרית של חיל ההגנה האוסטרלי, ומעורבות עם האו"ם ושותפי קואליציה אחרים.
האגף לתוכניות אסטרטגיות צבאיות (MSPD) מספק תכנון אסטרטגי המקשר בין מדיניות להסדרים תפעוליים.
אגף שילוב הכוח (FID) אחראי על תכנון, פיתוח, אינטגרציה ותיאום של יכולות לוחמה משולבים של ה-ADF, כולל מערכות מידע (IS), פעולות מבוססות אפקטים (EBO) ואמצעי נגד IED.
חטיבת עיצוב כוח אחראית על מתן הדרכה ותכנון עתידי של כוח משותף, דרישות ויכולות של ה-ADF.
הרשימה הבאה מתעדת באופן כרונולוגי את אלו שמילאו את תפקיד סגן ראש כוחות ההגנה.
סגנון בתי הערבה הוא תת-סגנון אדריכלי בסגנון האדריכלות המודרנית, שהיה נפוץ בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 בעיקר במערב התיכון של ארצות הברית, הסגנון מזוהה בעיקר עם פרנק לויד רייט ותלמידים נוספים של לואיס סאליבן.
המאפיין העיקרי של הסגנון הוא הדגש על המישורים האופקיים ולא האנכיים.
הבתים בנויים באמצעות מסות אופקיות, גגות שטוחים או רדודים, שורות של חלונות, גגונים רחבים תלויים ללא תמיכה אנכית, ועוד.
הבתים שואפים להתחבר עם הסביבה הטבעית שלהם ובדרך כלל גם נעשה שימוש בחומרים טבעיים, עץ, אבן או לבנים, וזכוכית.
התכנון הפנימי מאופיין בחללים פתוחים ומרווחים ודגש על הכנסת אור טבעי.
כל זה מיועד על מנת להדהד את הנוף, הטבע, והמרחבים העצומים של המערב התיכון בארצות הברית.
החל משנות ה-80 של המאה ה-19 אדריכלים שונים החלו למאוס בארכיטקטורה האירופאית ובסגנונות התחייה השונים כגון התחייה הקלאסית והתחייה הגותית.
הם שאפו לייצר ארכיטקטורה חדשה המבטאת את הערכים הדמוקרטיים והחופשיים של ארצות הברית.
השריפה הגדולה של שיקגו שהתרחשה בשנת 1871 החלה את התפתחותה של האדריכלות המודרנית ובייחוד אסכולת שיקגו.
בשנת 1893 התקיימה התערוכה העולמית של שיקגו בה נבנתה העיר הלבנה, כעשרים מבנים הבנויים בסגנון נאו קלאסי, יוצא דופן היה הבניין המודרניסטי בתכנון סאליבן שאף מתח ביקורת על הסגנון המיושן של האדריכלות בתערוכה שלא הציגה את תנופת המודרניזם והקדמה האמריקאיים אלא ניסתה לחקות פאר אירופאי מיושן.
סאליבן ביטא בכך את אכזבתם של האדריכלים הצעירים באמריקה מהיעדר הבשורה.
על רקע זה התפתח סגנון בתי הערבה אשר שאף לייצר סגנון אמריקאי מקורי שאינו חולק אוצר מילים אדריכלי עם הסגנונות האירופאיים, סגנון אשר מקדש את המרחבים האמריקאיים ואת החיבור לאדמה בניגוד לערי אירופה האורבניות והצפופות.
הסגנון חולק אידיאלים אסתטיים ועיצוביים עם תנועת האמנויות והאומנויות, בנוסף פרנק לויד רייט העניק לסגנון מעט השפעה יפנית בעקבות שהייתו הארוכה שם.
רייט אשר היה ממובילי הסגנון הטיף לאדריכלות אורגנית בה הבית כביכול צומח מתוך הסביבה - "הבתים נשואים לאדמה".
במילותיו של רייט, ובנוסף התכנון נעשה כולו כמקשה אחת מהחוץ ועד הפרט.
הסגנון מזוהה עם תלמידים נוספים של לואיס סאליבן אך הוא עצמו לא עיצב בסגנון זה.
מלבד רייט יצרו בסגנון זה אדריכלים נוספים ביניהם , , רעייתו ועוד.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 חלה דעיכה בפופולריות של הסגנון אך היא השפיעה על הסגנון המודרניסטי בארצות הברית ויש לה השפעה על הארכיטקטורה עד ימינו במאה ה-21.
בית רובי לדעת רבים הוא הדוגמה המובהקת ביותר לסגנון בתי הערבה, הוא מכיל את כל המאפיינים של הסגנון.
גאומטריה אופקית, חומרים טבעיים, חללים פתוחים.
רייט תכנן את כל הבית החל מהחוץ ועד לפריטי הריהוט והתאורה בתוך הבית, כחלק מהתפיסה של האדריכלות האורגנית.
הקירות החיצוניים בנויים משורות אופקיות של לבנים אדומות, שורות של חלונות מקיר לקיר, הגגות בעלות שיפוע כמעט בלתי נראה וחורגות החוצה מקווי הבניין - מעניקים לו מראה מרחף ואינסופי.
סגן ראש ממשלת הולנד הוא התפקיד השני בחשיבותו ברשות המבצעת של הולנד.
במקרה שבו ראש הממשלה נעדר סגנו ממלא את תפקידיו, בהם עמידה בראש הקבינט של הולנד ומועצת השרים של הולנד.
בדרך כלל, לכל המפלגות בקואליציה שאינן מפלגת השלטון מוקצה תפקיד של סגן, והיררכיית הסגנים נקבעת לפי גודל המפלגה.
סגן ראש סגל הבית הלבן הוא עוזרו הבכיר של ראש סגל הבית הלבן, אשר משמש כיועץ המרכזי לנשיא ארצות הברית ומנהל את פעילות הבית הלבן.
סגן ראש הסגל פועל תחת סמכותו של ראש הסגל, ובדרך כלל ממוקם באגף המערבי של הבית הלבן.
תפקידו כולל אחריות על תפקודו השוטף והיעיל של המנגנון הביורוקרטי בבית הלבן, לצד תפקידים נוספים המוטלים עליו על פי שיקול דעתו של ראש הסגל.
בעשורים האחרונים, מונו מספר סגני ראש סגל במקביל, שכל אחד מהם הופקד על תחום אחר.
במהלך השנים, שישה אנשים שכיהנו בעבר כסגני ראש סגל מונו לימים לתפקיד ראש סגל הבית הלבן: דיק צ'ייני, קנת דוברשטיין, אנדרו קארד, ארסקין בולס, ג'ון פודסטה וג'וש בולטן.
+תמונהשםמשרהתיאור תפקידדן סקאבינוסגן ראש סגל הבית הלבן הראשימשמש כסגן המרכזי לראש סגל הבית הלבן וממלא את מקומו בעת הצורך.
כולל פיקוח רוחבי על תחומי פעילות הבית הלבן ותיאום בין כלל סגני ראש הסגל.סטיבן מילרסגן ראש סגל הבית הלבן למדיניותאחראי על גיבוש, פיקוח ותיאום של יוזמות מדיניות הנשיא בתחומים שונים.
תפקיד זה כולל ניהול תהליך קבלת ההחלטות המדיניות, תיאום בין מחלקות הקבינט,
ומוודא שהתוויית המדיניות תואמת את מטרות הממשל ומשתקפת באופן אפקטיבי
ג'יימס בליירסגן ראש סגל הבית הלבן לעניינים
חקיקתיים, פוליטיים וציבורייםאחראי על ניהול הקשר בין הבית הלבן לבין הקונגרס, המפלגה והציבור הרחב.
מפקח על קידום יוזמות חקיקה של הנשיא, שימור קשרים עם חברי קונגרס וסנאט,
גיבוש אסטרטגיה פוליטית פנים-ממשלית, וטיפוח תמיכה ציבורית במדיניות הממשל.טיילור בודוביץ'סגן ראש סגל הבית הלבן
לתקשורת וכוח אדםאחראי לניהול מערך התקשורת של הנשיא ולפיקוח על מינויים בכירים
בצוות הנשיאותי ובממשל הפדרלי.בו הריסוןסגן ראש סגל הבית הלבן לתפעולאחראי על הניהול הלוגיסטי והתפעולי של לשכת הנשיא.
כולל פיקוח על פעילותו היום-יומית של הבית הלבן, תיאום נסיעותיו של הנשיא,
אבטחת אירועים רשמיים, ותמיכה כוללת בפעילותו השוטפת של הממשל.ניקולס לונהסגן ראש סגל ליישום אסטרטגימפקח על תהליך הביצוע וההטמעה של מדיניות ואסטרטגיות הנשיא בפועל.
תפקיד זה כולל תיאום בין משרדי, מעקב אחר עמידה ביעדים נשיאותיים,
וניהול פרויקטים בין-מחלקתיים שנועדו ליישם את סדר היום של הממשל.
ממשל ג'ורג' הרברט ווקר בוש
ממשל דונלד טראמפ השני (2025–הווה)
דן סקאבינו – סגן ראש סגל (2025–הווה)
סטיבן מילר – סגן ראש סגל למדיניות (2025–הווה)
ג'יימס בלייר – סגן ראש סגל לעניינים חקיקתיים, פוליטיים וציבוריים (2025–הווה)
טיילור בודוביץ' – סגן ראש סגל לתקשורת וכוח אדם (2025–הווה)
ניקולס לונה – סגן ראש סגל ליישום אסטרטגי (2025–הווה)
בו הריסון – סגן ראש סגל לתפעול (2025–הווה)
סגסוגת, מֶסֶג או נתך היא שילוב של שני יסודות או יותר, אשר לפחות אחד מהם הוא מתכת, וגם תוצאת השילוב היא בעלת תכונות מתכתיות, ומתאפיינת בקשר מתכתי.
החומר המתכתי הנוצר הוא לרוב בעל תכונות שונות באופן משמעותי מרכיביו.
היסודות בסגסוגת עשויים להיות מפוזרים באופן אחיד, כתמיסה מוצקה, או באופן לא אחיד, עם אזורים (פאזות) עשירים פחות או יותר באחד המרכיבים.
בדרך כלל מייצרים סגסוגות על ידי התכת המרכיבים בטמפרטורה גבוהה מנקודת ההתכה שלהם, אולם ניתן לייצר סגסוגות מסוימות גם בטיפול מכני, בטמפרטורה נמוכה (Mechanical alloying).
הסגסוגת "יורשת" חלק מתכונות היסודות המרכיבים אותה, בדרך כלל תכונות פיזיקליות כגון צפיפות, תגובתיות והולכה חשמלית ותרמית.
לעומת זאת, תכונות הנדסיות כגון מאמץ מתיחה, מודול יאנג וכוח גזירה עשויות להיות שונות בתכלית מן התכונות של החומרים המרכיבים את הסגסוגת.
בין שאר הגורמים, הדבר נגרם עקב שונות גודל האטומים בתוך הסגסוגת - אטומים גדולים יפעילו כוח דוחס על אטומים שכנים, ואילו אטומים קטנים יותר יפעילו כוחות מותחים על שכניהם.
בניגוד למתכות טהורות, שם האטומים חופשיים יותר לזוז, תכונה זו עוזרת לסגסוגת להתנגד לעיוותים.
בניגוד למתכות טהורות, לרוב הסגסוגות אין נקודת היתוך אחת.
במקום זאת, יש להן טווח היתוך שבו החומר הוא תערובת של מוצק ונוזל.
הטמפרטורה שבה ההתכה מתחילה נקראת מוצקיות (solidus), וזאת שבה ההתכה מושלמת נקראת נוזליות (liquidus).
סגסוגת המורכבת משני מרכיבים נקראת סגסוגת שניונית (בינארית), סגסוגת המורכבת משלושה מרכיבים נקראת סגסוגת שלישונית, וסגסוגת המורכבת מארבעה מרכיבים נקראת סגסוגת רביעונית.
ברוב הסגסוגות השניוניות יש יחס מסוים בין אחוזי שני המרכיבים בסגסוגת שבו יש רק נקודת התכה אחת ונקודה זאת נקראת "נקודה יוטקטית" (eutectic).
סגסוגות שיש להן נקודה יוטקטית נקראות סגסוגות יוטקטיות.
מסגים מתוכננים כך שיהיו להם תכונות יותר רצויות מן המרכיבים שלהם.
למשל, פלדה היא מסג מברזל ופחמן, החזק יותר מברזל.
מסגים מסוימים הם בשימוש כל כך נרחב ביחס למתכות הבסיס שמהן הם עשויים שהשם של המתכת העיקרית שמרכיבה את המסג הוא השם של המסג.
למשל, זהב 14 קרט (58%) הוא מסג של זהב עם יסודות אחרים.
בדומה, הכסף בתעשיית התכשיטים והאלומיניום אשר משמש כחומר בנייה הם גם מסג.
לגילוי המסגים חשיבות רבה בהתפתחות הטכנולוגיה והתרבות.
גילוי תהליך יצור הארד (ברונזה) באלף השלישי לפני הספירה, הביא לשינוי חשוב ביותר בהתפתחות האדם שהביא להגדרת התקופה כתקופת הברונזה.
להמצאת מסג הדוראלומין (Duralumin) אשר מורכב משילוב של אלומיניום, נחושת ומגנזיום ב-1909, הייתה השפעה מכרעת על התפתחות התעופה, מאחר שהמסג החדש קל בהרבה מהפלדה וחזק בהרבה מהאלומיניום.
יצוין, כי רשימה זו היא דוגמה בלבד.
קיימות אלפי סגסוגות ולא ניתן לבנות רשימה המכילה את כולן.
סגר הוא מצור המוטל על מדינות או על תושבים, לרוב בשל מטרות ביטחוניות או רפואיות.
הסגר מונע או מגביל תושבים, סחורות, כלי שיט או כלי טיס מלצאת מהאזור (ולעיתים גם להיכנס אליו).
אולם, בניגוד לעוצר הוא מאפשר תנועה בתוך תחומי הסגר.
הסגר נאכף לרוב באמצעות הקמת מחסומים צבאיים על הכניסות לאזור, ועל ידי ביצוע פטרולים לאורך גבולותיו.
בתחילת ינואר 1991, במהלך מלחמת המפרץ, בוטל היתר היציאה הכללי שהוענק לתושבי השטחים הפלסטיניים, והם נדרשו להצטייד בהיתר כניסה לישראל מהמנהל האזרחי, במדיניות שכונתה "סגר כללי".
ב-15 בינואר הוטל, בנוסף לסגר, עוצר כללי, שבחלק מהערים והכפרים נמשך למעלה מחודש.
צעדים אלה פגעו בחופש התנועה וכן בשירותי הרפואה שניתנו לתושבי השטחים.
מאז נמשך הסגר על השטחים הפלסטיניים, המתנה את כניסתם של התושבים הפלסטינים לישראל בהיתר, אשר מונפק להם על ידי מנהלת תיאום וקישור או על ידי המנהל האזרחי בכפיפות לקריטריונים אשר נקבעו תחת מתאם פעולות הממשלה בשטחים.
לעיתים, כמו למשל בחגים יהודיים או בעקבות מאורעות ביטחוניים מוקשחים תנאי הסגר.
בזמן זה, גם היתרים שהונפקו כדין ולתאריכים תקפים, לא יכובדו בכניסה למעברי לשטחי מדינת ישראל.
הסגר אינו מונע בהכרח מעבר בין יישובים פלסטינים (כתר) או תנועה בתוך היישוב הפלסטיני עצמו (עוצר).
הסיבות להטלת הסגר מגוונות וכללות אירועים ביטחוניים, כמו פיגועים או התרעות לניסיונות חדירת מחבלים, אך גם אירועים במובנים רחבים יותר המעלים חשש למתיחות ולהתלקחות.
סגר גם מוטל באופן עקבי בזמן חגים יהודיים, הן על-מנת לסכל את כוונות ארגוני טרור להוציא לפועל פיגועים בזמן החג, כפי שקרה בפורים 1996 בפיגוע בדיזנגוף סנטר או בפסח 2002 בפיגוע במלון פארק, וכן על מנת לאפשר גם לאנשי מערכת הביטחון לנצל את חופשות החג.
בעקבות חטיפת גלעד שליט ב-2006 והשתלטות חמאס על רצועת עזה הכריזה ישראל על הרצועה תחת שלטון חמאס כ"יישות עוינת" והטילה סגר יבשתי וימי על הרצועה.
עד אז הוטל סגר על הרצועה רק למעבר לאיו"ש או לכניסה לישראל.
החל מ-2006, במסגרת הסגר נמנע יבוא מסחרי של מוצרים לא חיוניים בין הרצועה לעולם, והכנסת חומרים דו-שימושיים הוגבלה.
במסגרת הסגר הותרה הכנסה מוצרים אסורים ביבוא מסחרי בידי ארגוני הסיוע הבינלאומיים.
החלטה זאת מחלישה את הכלכלה הישראלית והפלסטינית (אשר נהגו, עד הטלת הסגר, לסחור זו עם זו), ומגבירה את התלות של כלל האוכלוסייה הפלסטינית בסיוע מזון וביבוא דרך המנהרות.
מאז הטלת הסגר עבר חלק ניכר של היבוא המסחרי הפלסטיני, שעד 2006 עבר דרך נמל אשדוד ומסופי-הסחורות הישראלים, למעבר דרך המנהרות.
המנהרות, שהוקמו בתחילה על-מנת לאפשר הברחה של אמל"ח ומעבר אישים שישראל הגבילה את תנועתם, עברו לשימושים אחרים.
כיום המנהרות התרחבו והן מאפשרות הכנסת מכוניות, אופנועים, בקר וצאן, מוצרי דלק, מזון, סיגריות, סמים ועוד.
מצרים, מצידה, מלאה את חלקה בהסכם המעברים משנת 2005 והטילה גם היא סגר על הגבול הקרקעי שלה עם הרצועה ולמעט מספר מקרים לא אפשרה מעבר אנשים וסחורות דרך מעבר רפיח.
פעילי שמאל רדיקלי בינלאומיים ופעילים פרו-פלסטיניים ניסו מספר פעמים לשבור בכוח את הסגר על עזה דרך הים, וארגנו ספינות שנשאו מזון, חומרי בניין וסיוע הומניטרי לרצועה.
כולן נעצרו בידי חיל הים והפעילים שעליהן גורשו.
המשט המשמעותי בניהם אירע במאי 2010, אז ארגן ה-IHH משט לרצועת עזה בן 9 ספינות, במטרה "לשבור את המצור על עזה".
המשט הסתיים בהתנגשות אלימה על גבי הספינה "מווי מרמרה" בין לוחמי שייטת 13 לפעילים המשט, שהיו חמושים בחלקם.
התקרית גררה ביקורת קשה על ישראל בעולם ולמשבר דיפלומטי עם טורקיה.
סגסוגות זוכרות צורה (SMA – Shape Memory Alloys) או סגסוגות חכמות היא משפחת חומרים בעלת יכולת לחזור לגאומטריה רצויה בעת חימום החומר.
בטמפרטורה קרה ניתן לשנות את גאומטרית החומר כך שהשינוי ייראה יציב וקבוע, אך בעת חימום החומר תמיד ישאף לחזור לאותה הגאומטריה ("צורת הזיכרון") ואף יפעיל כוחות משמעותיים כדי להתגבר על מכשולים בדרך לחזרה לצורה זו.
ניתן לשנות את צורת-הזיכרון של החומר על ידי טיפול תרמי (מעל הטמפרטורה של המצב החם).
לדוגמה, לתיל מחומר זיכרון צורה כך שבמצב החם הוא חוט ישר, ניתן באמצעות טיפול תרמי לתת גאומטריה של קפיץ, במצב החם.
אפקט זיכרון הצורה של ה-SMA מבוסס על מעבר פאזה מוצק-מוצק במבנה הגבישי של החומר.
מעבר זה הוא טרנזיטיבי וללא דיפוזיה אטומית, כלומר הסידור המרחבי הבסיסי של הגביש משתנה, אך כולל רק שינוי מרחקים וזוויות בקשרים בין האטומים בגביש – אין נדידת אטומים בין תאי יחידה.
כדוגמת עזר (דו־ממדית), ניתן לדמות את הסידור האטומי בפאזה החמה כריבוע ובפאזה הקרה כמקבילית, כך שכל קודקוד מייצג אטום וכל צלע מייצגת קשר בין-אטומי.
במעבר הזה מתרחש שינוי גאומטרי של צורה וגודל תא היחידה, אך כל אטומי תא היחידה המקורית נותרים מחוברים לאותם אטומים, ואינם "מטיילים" לתאים אחרים.
מעברי פאזה מוצק-מוצק מוכרים אחרים, לרוב כוללים דיפוזיה של אטומים (כמו תהליך חיסום פלדה).
במצב הקר, המבנה של החומר מאפשר מספר ווריאנטים (Variants), ואילו במצב החם רק וריאנט אחד.
למשל, בדוגמה הקודמת יש למקבילית שני ווריאנטים: ימינה ושמאלה, המקביליות יכולות לקפוץ בקלות מימנית לשמאלית ובחזרה, וכך מתאפשר שינוי צורה בקלות בעת הפעלת כוח חיצוני.
לאחר חימום מהמצב הקר, כל המקביליות (גם אלו שנטו לימין וגם אלו שנטו לשמאל) הופכות לריבוע, ובכך המיקרו-מבנה מאלץ את התזוזה של המאקרו-מבנה (החומר עצמו) חזרה לצורתו המקורית.
בעת קירור מהמצב החם לקר, הריבועים חוזרים למקביליות, והמיקרו-מבנה (נטייה ימינה או שמאלה) נקבע לפי עקרון האנרגיה המינימלית, כך שהמקביליות יעדיפו לאכלס את הנפח הקיים ולא לאלץ תזוזה.
לתכונה זו קוראים אכלוס עצמי (Self Accommodation).
העיקרון שהוצג בדוגמה זו מוגדר כשבירת הסימטריה בפאזה הקרה (כלומר קיום של מספר ווריאנטים או גאומטריות) מול קיום של פאזה בעלת גאומטריה בודדת במצב החם.
נהוג לתאר את הפאזה הקרה כמרטנזיט ואת החמה כאוסטנית, אולם אלו שמות בלבד, ואין קשר בין שמות אלו לפאזות מרטנזיט ואוסטנית בפלדה.
מסמנים Ms כטמפרטורה שבה המבנה מתחיל להשתנות מאוסטניט למרטנזיט בעת קירור; Mf היא הטמפרטורה בה המעבר בין המבנים מסתיים.
בהתאמה, As וAf הן הטמפרטורות שבהן מתחיל ומסתיים המעבר ההפוך ממרטנזיט לאוסטניט.
שימוש חוזר באפקט הסגסוגת זיכרון עלול להוביל לשינוי בטמפרטורות האופיינית לטרנספורמציה (אפקט זה ידוע כ"תשישות שימוש" – functional fatigue).
בגרף זה ציר ה־Y מסמל את שבר המרטנזיט, ואילו ציר ה-X את הטמפרטורה.
העיוות הוא הכרחי עבור היווצרות צורת הטמפרטורה הנמוכה.
בעת חימום השינוי מתחיל בAs ומסתיים בAf (הפרש טיפוסי בין הטמפרטורות הוא 2–20 מעלות צלזיוס, תלוי בהרכב הסגסוגת ותנאי העמסת העיוות).
As מוגדר על ידי הסגסוגת והרכבה ונע בין 150- ל־200 מעלות צלזיוס.
החזרה למצב החם מתאפיינת ביכולת לחזור מעיוות גאומטרי גדול תוך כדי הפעלת כוח רב, דבר המאפשר שימוש בחומר כאקטואטור (חימום מבוקר על ידי המפעיל) ואף כחיישן טמפרטורת סביבה המבצע פעולה מכנית (למשל פתיחת חלון בחממה לוויסות הטמפרטורה).
נהוג לסווג את חומרי זיכרון הצורה לפי טמפרטורת השימוש בחומר:
חומרים המגיבים באזור טמפרטורת החדר נקראים סופר-אלסטיים.
עקרון העבודה מבוסס על כך שהחומר חוזר לצורתו המקורית כל הזמן.
יתר החומרים נקראים חומרי זיכרון צורה, ועקרון העבודה מבוסס מחזורי חום-קור.
חומרים פסאדו-אלסטיים נמצאים על הגבול של הפאזות ובכך הם חוזרים מעצמם (ספונטאנית) לצורתם המקורית (כי ללא הפעלת כוחות חיצוניים הם שואפים להיות בפאזה החמה), אך תוך יכולת להתמודד עם שינוי צורה גדול מאוד (מעבר הפאזה תלוי גם בטמפרטורה וגם בכוח חיצוני מאלץ).
שימוש כזה לדוגמה קיים (בהווה או בעבר) בחומרי מסגרות משקפיים, בחוטי מתכת השזורים בחזיות וכדומה.
חומרי זיכרון צורה קיימים במגוון טמפרטורות מעל טמפרטורת החדר (לרוב עד 90C, ומעל טמפרטורה זו מוגדרים כ־High Temp SMA), אך גם בטמפרטורות קריוגניות.
ניתן, למשל, לקרר צינור מחומר זיכרון צורה, בעודו קר להכניס לתוכו חרוט שיגרום לו להתנפח מעט, ולהשחיל לשני קצות הצינור פינים.
כשהחומר מתחמם בחזרה לטמפרטורת החדר, הוא מתכווץ בחזרה עד הפינים, ובכך מחבר בין שני הרכיבים באופן קבוע.
חיבורים מסוג זה קיימים במטוס F14 במחברי צנרת הידראוליים שנמצאים מחוץ לגוף.
מחברים אלו כשלו עד למעבר לפתרון מסוג זה, שמשמש גם כפתרון לחיבור חשמלי בין פינים.
סוגים עיקריים של סגסוגות זיכרון
שלושת הסוגים העיקריים של סגסוגות זיכרון הם נחושת-אבץ-חמרן (Cu-Zn-Al), נחושת-חמרן-ניקל (Cu-Al-Ni) וניקל-טיטניום (NiTi).
הסגסוגת האחרונה אחראית לשם ניטינול כשם גנרי לסגסוגות זוכרות.
סגסוגות NiTi יקרות יותר בדרך כלל, אך בעלות תכונות מכניות טובות יותר בהשוואה לסגסוגות זיכרון על בסיס נחושת.
הטמפרטורה שבה סגסוגת הזיכרון הספציפית משנה את מבנַה הגבישי היא אופיינית לסגסוגת וניתנת לשינוי על ידי שינוי יחסי המרכיבים (האטומים המתכתיים) בסגסוגת.
אפקט חד כיווני לעומת אפקט דו כיווני
לסגסוגות זיכרון ישנו מגוון רחב של תופעות זיכרון צורה.
השתיים הנפוצות הן אפקט חד כיווני ואפקט דו כיווני.
תיאור סכמטי של שני האפקטים נתון באיור להלן.
באיור שמעל, השלבים מאוד דומים: מתחילים במרטנזיט (a), ועל ידי הפעלת כוח פיזיקלי חיצוני גורמים לעיוות עבור החד כיווני ועיוות קיצוני עבור הדו כיווני (b), מחממים את הסגסוגת (c), ואז מקררים אותה שוב (d).
בחד כיווני הקירור לא גורם לשינוי צורה מקרוסקופי.
האפקט הדו כיווני הוא אפקט שבו החומר "זוכר" שתי צורות שונות: אחת בטמפרטורה נמוכה והשנייה בטמפרטורה גבוהה.
זה יכול להישמר גם ללא הפעלת כח חיצוני (אפקט דו כיווני עצמי).
הסיבה שהחומר מתנהג בצורה כה שונה במצבים אלו טמונה באימון.
אימון גורם לכך שסגסוגת זיכרון יכולה "ללמוד" להתנהג בדרך מסוימת.
בנסיבות נורמליות, סגסוגת זיכרון "זוכרת" את צורתה בטמפרטורה הגבוהה, אבל במהלך החימום והמעבר אליה, שוכחת את צורתה בטמפרטורה הנמוכה.
עם זאת ניתן "לאמן" את הסגסוגת "לזכור" להשאיר סימנים של צורתה בתנאי הטמפרטורה הנמוכה בפאזת הטמפרטורה הגבוהה.
ישנם מספר דרכים לעשות זאת.
מבחינה הנדסית האפקט הדו כיווני (Two Way Shape Memory Effect – TWSME) פחות שימושי מכיוון שבקירור האפקט אינו מספק תזוזות וכחות גבוהים כמו בחימום.
על פי החוקרים הסיבה שסגסוגות זיכרון הן בעלות תכונות אלו היא שבעת שינוי הטמפרטורה ישנו שינוי במבנה הגבישי של הסגסוגת בין שתי פאזות מרטנזיט ואוסטניט.
השינוי במבנה הגבישי כולל ארגון מחדש של מיקומי החלקיקים במבנה הגביש של המוצק.
בסגסוגות זיכרון מעברי פאזה אלו מתרחשים מתחת לנקודת ההמסה והסגסוגת "מעדיפה" צורה מקרוסקופית שונה עבור מבנה גבישי מיקרוסקופי שונה.
קפיצים לשסתומים במנגנוני כיבוי אש.
אנטנות ללוויינים הנפתחות מעצמן בחלל.
רצועות המתכת של גשר אורתודנטי.
לרובר העתידי של נאס"א מפותח צמיג נטול פנימית עשוי סגסוגת זיכרון מסוג Nitinol .
חומרים בעלי אפקט זיכרון צורה בטמפרטורות שונות ובאחוזים שונים של הרכב תמיסתם המוצקה.
השם Rayonnant נטבע במאה ה-19 על ידי היסטוריונים של תולדות האמנות, ובפרט בהשפעתם של אנרי פוסיון (Henri Focillon) ופרדיננד דה לאסטרי (Ferdinand de Lasteyrie).
פירוש השם Rayonnant בצרפתית הוא "קורן" וישנן מספר סברות למקור השם:
צורת חלון הרוזטה שקורנת מהמרכז החוצה כמו פרח או כמו השמש.
ואכן, חלונות רוזטה בעלי סימטריה מעגלית וצורה קורנת היו נפוצים מאוד באדריכלות הגותית של 1250–1350.
העובדה שרוב שטח הקירות הוחלף בחלונות ויטראז' הקורנים אור צבעוני ורך אל תוך חלל המבנה.
תצורת השווה של האפסיס בה סביב האמבולטוריום נמצאות קפלות חצי-עגולות הקורנות ממנו כמו עלי כותרת של פרח או שמש.
כיום סבורים שצורת השווה איננה המקור שכן תצורות שווה שכאלה היו נפוצות גם לפני פיתוח הסגנון הקורן.
המונח Rayonnant נטבע כחלק מגישה שניסתה למיין סגנונות באדריכלות הגותית לפי תחרת החלונות שלהם.
בחלוקה זו באו הסגנונות הבאים לפי הסדר: "גותיקה מחודדת" (Lancet Gothic), "גותיקה קורנת" (Rayonnant Gothic) ו"גותיקה לוהבת" (Flamboyant Gothic).
כיום חלוקה זו אינה מקובלת ונחשבת לשגויה.
אך בעוד שהשימוש במונח Lancet Gothic דעך וכמעט נעלם (כיום מקובל להשתמש במקומו במונח High Gothic וליחסו לאדריכלות הגותית של המאה ה-13), שני המונחים האחרים, Rayonnant ו-Flamboyant, עדיין נמצאים בשימוש נרחב בידי חוקרים של תולדות האמנות.
במאה ה-13, תחת שלטונם של פיליפ השני ולואי התשיעי, גבר כוחה ועושרה של המלוכה הצרפתית, ואיתה עלתה גם פריז, מרכזה של המלוכה הצרפתית.
העושר הרב, בשילוב האדיקות הדתית של מלכי צרפת, התבטא בגל של בנייה ושיפוץ כנסיות בסגנון הגותי המפואר.
הסגנון הקורן התפתח בפריז בשנים 1240–1250 בעבודות על סנט שאפל, בזיליקת סן-דני וקתדרלת נוטרדאם.
משם התפשט לשאר צרפת ואירופה ושלט עד ל-1350 אז הוחלף בסגנון גותי מאוחר.
עם מפתחי הסגנון נמנים פייר דה מונטריי (Pierre de Montreuil), שאחראי לסנט שאפל ולקתדרלת נוטרדאם, וז'אן דה של (Jean de Chelles).
מבנים בולטים בסגנון גותי קורן כוללים את סנט שאפל (1242–1248), בזיליקת סן-דני (שיפוצים שנעשו במבנה במאה ה-13), כנסיית סן ניקז (ריימס) (המאה ה-13, נהרסה במאה ה-18), קתדרלת ריימס (1211–1427 שמשלבת High Gothic ואלמנטים של Rayonnant), כנסיית סנט אואן ברואן, קתדרלת קלרמון-פראן, קתדרלת סה, קתדרלת טרואה וכנסיית סנט אירבן בטרואה.
דוגמה לחלונות רוזטה המאפיינים את הגותיקה הקורנת ניתן למצוא בבית הרוחב של קתדרלת נוטרדאם דה פארי, בבזיליקת סן-דני, בקתדרלת רואן ובקתדרלת שטרסבורג.
מחוץ לצרפת בולטות הספינה הראשית והחזית המערבית של קתדרלת שטרסבורג (1224–1439, אז לא הייתה חלק מממלכת צרפת), קתדרלת לאון בספרד ובית המקהלה של קתדרלת קלן (1248–1322) בגרמניה, שנחשב לשיא של האדריכלות הגותית ויצירת מופת של סגנון ה-Rayonnant.
במסגרת התחייה הגותית הסגנון הקורן זכה שוב לעדנה, וחלונות רוזטה רבים (כמו בקתדרלת קלרמון-פראן וקתדרלת מרי הקדושה בסידני) עוצבו בסגנון זה.
אחד ממאפייניה העיקריים של האדריכלות הגותית הוא האור.
הסגנון הקורן מחדד ומעמיק את השימוש באור על ידי יצירת מבנים שקופים כמעט ומלאי אור.
לשם כך הוא מקטין את שטח הקירות וממלא אותו בחלונות ויטראז' גדולים הנתמכים בידי תחרת חלונות (שהתפתחה מ-Plate Tracery עבה ומוצקה ל-Bar Tracery דקה ועדינה) ושלד מבני דק אך חזק (הכולל עמודים גדולים, קשתות מחודדות, תמיכות דואות ועוד).
בעוד שחלונות הגותיקה המוקדמת נראו כאילו נוקבו בקיר (Plate Tracery) חלונות הסגנון הגותי הקורן, שהופיעו לראשונה בקומת התאורה של קתדרלת ריימס, בנויים מרצועות אבן דקות ועדינות התומכות בחלונות, שנקראות Bar Tracery.
רצועות אבן אלו היו יעילות יותר בתמיכת החלונות ואפשרו בניית חלונות גדולים יותר ושטוחים יותר, ויצירת מראה של קירות זכוכית שקופים ומלאי אור.
מתחרת ה-Bar Tracery התפתחה מאוחר יותר תחרת אבן ותחרה עיוורת (Blind Tracery).
על ידי יצירת קירות שקופים ומלאי אור המעוטרים בויטראז'ים גדולים, הצופה יכול לראות דרך ה"קירות" בהרבה פרספקטיבות שונות.
אחת הדוגמאות הטובות ביותר לסגנון הגותי הקורן היא כנסיית סנט שאפל שבפריז.
הקפלה נבנתה לשימושו האישי של לואי התשיעי, מלך צרפת וקומתה העליונה מורכבת כמעט כולה מקירות זכוכית צבעונית שביניהם עמודי אבן התומכים במבנה.
כתוצאה מכך, הכנסייה מלאת אור.
הויטראז'ים בסנט שאפל ידועים ביופיים ובאיכותם.
בהרבה כנסיות שנבנו בסגנון ה-Rayonnant, חלונות רבים בקומת התאורה הם בעלי זכוכית בצבע לבן לצד מקטעי ויטראז' מזכוכית צבעונית, כאשר לעיתים הללו סודרו ברצועות.
השימוש בזכוכית הלבנה לצד הויטראז'ים נועד ככל הנראה כדי לאפשר לאור רב יותר לחדור לכנסייה ולאפשר למבקרים בה לצפות ולהעריך את האדריכלות המעודנת של הכנסייה.
מלומדים אחרים סוברים שהשימוש בזכוכית לבנה לצד ויטראז'ים צבעוניים היא מאחר שלבן מסמל טוהר, מוסר, תהילה ובתוליות.
עוד מאפיין הוא הפיכת קומת הטריפוריום מרצועה חשוכה של ארקדה עיוורת על גבי קיר מוצק לרצועה מלאת אור בעלת חלונות ויטראז', הנקראת Glazed Triforium (טריפוריום מואר).
דבר זה נעשה באמצעות גגות כפולים מעל הארקדה, והצבת מרזבים נסתרים לניקוז הגשם שהצטבר שם.
דבר זה אפשר להפוך את הקיר החיצוני של הטריפוריום לקיר בעל חלונות גדולים ואת הארקדה העיוורת להפוך ל-Bar Tracery דקה.
חלונות הרוזטה של הסגנון הגותי הקורן הם בעלי סימטריה מעגלית גדולה ונראים כמו עלי כותרת של פרח או כשמש הקורנת מהמרכז החוצה.
סגנון זה זכה לעדנה במאה ה-13 והמאה ה-14, וכן בתחייה הגותית של המאה ה-19. דוגמה לחלונות רוזטה המאפיינים את הגותיקה הקורנת ניתן למצוא בבית הרוחב של קתדרלת נוטרדאם דה פארי, בבזיליקת סן-דני, בחזית המערבית של קתדרלת ריימס (הרוזטה הגדולה) ובקתדרלת שטרסבורג.
מלבד השימוש באור והפיכת קירות הכנסייה לשקופים, ניסה הסגנון הגותי הקורן להסתיר מסות של אבן על ידי חלונות או תחרת אבן וגילופים מורכבים.
נעשה שימוש גם בגמלונים חדים (שנקראו בגרמנית Wimperg) וצריחונים כדי לחדד את עמודי האבן ולהקנות להם תחושה אוורירית ושאיפה השמיימה.
האפסיס הקורן נבנה בתצורת שווה מאוסף קפלות חצי עגולות שנבנו על ההיקף החיצוני של האמבולטוריום המקיף את האפסיס, ובכך מעניק לו צורה דמוית פרח או שמש.
דוגמה טובה לתצורת שווה קורן ניתן למצוא בקתדרלת ריימס ובקתדרלת קלן.
האלמנטים הקישוטיים של הסגנון הגותי הקורן (תחרת חלונות דקה, תחרת אבן, גמלונים, קרוקטים וצריחונים) שימשו גם לקישוט בקנה מידה קטן יותר מאשר כנסיות שלמות.
הם קישטו יצירות אמנות, קברים, מזבחות, בימות דרשה וכן עצמים קטנים יותר כגון תשמישי קדושה.
השילוב הזה של גמישות וניידות הפכו לגורם מרכזי בהתפשטות הסגנון הקורן ברחבי אירופה בסוף המאה ה-13 ותחילת המאה ה-14.
הסגנון הקורן השפיע גם על לידת הסגנון הגותי המקושט (Decorated Gothic) באנגליה, כאשר אלמנטים ממנו אומצו בבניית מנזר וסטמינסטר בלונדון.
הסגנון השפיע גם על האדריכלות הגותית במרכז אירופה, כמו בקתדרלת קלן וקתדרלת שטרסבורג בגרמניה.
המעבר מהסגנון הקורן לסגנון הלהבות (Flamboyant) בצרפת היה הדרגתי והתבטא בעיקר בשינוי בתחרת החלונות לתחרת חלונות המתבססת על מוטות מפותלים דמויי האות S שדמו בצורתם ללהבות אש, מהם הסגנון החדש קיבל את שמו.
ברם, במאה ה-14 ידעה אירופה אירועים קשים מאוד בהם מלחמת מאה השנים והמגפה השחורה, דבר שפגע בבנייה המונומנטלית באירופה והשאיר שרידים מהסגנון הקורן גם במאה שאחריה.
סגסוגת אלומיניום היא שילוב של אלומיניום עם מתכות אחרות, לעיתים קרובות עם נחושת, אבץ, מנגן, צורן, מגנזיום וליתיום.
היא הרבה יותר קלה ויותר עמידה בפני קורוזיה מאשר פלדת פחמן פשוטה, אבל עמידה פחות בפני קורוזיה מהאלומיניום הטהור (שימושיו של אלומיניום טהור מאוד נדירים בעיקר בגלל חוזק נמוך).
הרכבי סגסוגות האלומיניום עוברים רישום ב האמריקאי.
בארגונים נוספים ניתן למצוא סטנדרטים ספציפיים יותר למטרות מסחר לפי תקנים שונים.
סגסוגות אלומיניום משמשות למגוון רחב של מוצרים הנדסיים, בין היתר שימושים בתעשיית התעופה והחלל, בה לאלומיניום וסגסוגותיו יש הגמוניה מזה עשרות שנים עקב היחס המצוין של חוזק גבוה למשקל הנמוך (משקל סגולי נע בין 2.8-2.4 גרם/סמ"ק) .
לאחר תהליך מורכב של הפרדת האלומיניום בטבע, מתקבל חומר במצב טהור שהוא בעל תכונות כגון: עמידה בפני קורוזיה ומוליכות חשמלית טובה (60% מהמוליכות של נחושת).
עם זאת, החומר המתקבל הוא בעל חוזק נמוך ויש צורך בהוספת יסודות נוספים כדי להתאים את החומר לשימושיו השונים בתעשייה.
חומרי הסגסוג משפרים את תכונותיו של האלומיניום בעיקר מבחינת החוזק ומעניקים הגנה בפני קורוזיה במיוחד בסביבות "עוינות", אשר גורמות לכך שהחלק יהיה חשוף למפגעים סביבתיים כגון: מים, לחות, טמפרטורה וכדומה שמאיצים את התפתחות הקורוזיה.
בבחירת סוג הסגסוגת נוהגים להבחין בין שיקולים שונים כמו : שיקולי גמישות, עייפות החומר, חום, רגישות והולכה, כל זאת לפי צורכי המוצר.
נהוג להבחין בין כמה סגסוגות אלומיניום בתעשייה, המחולקות לפי קבוצות:
1xxx – אלומיניום מסחרי במצב טהור של כ-99 אחוז.
תכונותיו: עמידות טובה מאוד בפני קורוזיה, מוליכות טובה, חוזק נמוך ולא ניתנת לטיפול תרמי.
2xxx – סגסוגת אלומיניום בתוספת נחושת כ-4.8% ומסגסגים אחרים..
תכונותיה: חוזק גבוה יחסית למשקל, עמידות בקורוזיה אבל לא ניתנת לריתוך וניתנת לטיפול תרמי (המסה) וזיקון מלאכותי.
3xxx – סגסוגת אלומיניום על בסיס סיליקון, נחושת ו/או מגנזיום.
תכונותיה: ניתנת לעיצוב ביתר קלות, חוזק בינוני ולא ניתנת לטיפול תרמי.
4xxx – סגסוגת אלומיניום על בסיס סיליקון.
5xxx – סגסוגת אלומיניום על בסיס מגנזיום.
תכונותיה: עמידות גבוהה בפני קורוזיה, אידיאלית לריתוך בעלת חוזק בינוני.
6xxx – סגסוגת אלומיניום על בסיס מגנזיום וסיליקון.
תכונותיה: חוזק בינוני ומעלה, טובה לעיבוד, אידיאלית לריתוך, עמידות גבוהה בפני קורוזיה, ניתנת לטיפול תרמי.
זוהי הסגסוגת הנפוצה ביותר המתאימה לייצור פרופילי אלומיניום בתהליך שיחול (אקסטרוזיה).
7xxx – סגסוגת אלומיניום על בסיס אבץ.
תכונותיה: חוזק בינוני ועד לחזק מאוד, עמידות נמוכה בפני קורוזיה, ניתן לבצע טיפול תרמי, אינה ניתנת לריתוך.
בתוך הקבוצות הללו קיימים סוגים שונים המסווגים (ומסומלים) על פי אות ומספר:
F – כפי שיוצר, ללא טיפול כלשהו
H – סוג מוּקשֶׁה עם או ללא טיפול תרמי
H1 – סוג מוקשה ללא טיפול תרמי
H2 – סוג מוקשה ומחושל חלקית
H3 – סוג מוקשה שהתייצב על ידי חימום בטמפרטורה נמוכה
ספרה שנייה ברצף הסימול (מסמלת את מידת הקשיות בעקבות הטיפול התרמי)
מצבים תרמיים, טיפול תרמי וסימולם
הערה: טיפול תרמי הוא חימום החומר והחזקתו בתנור לפרקי זמן שונים.
לדוגמה – לזמן קצר יחסית בטמפרטורה גבוהה מאוד לצורך ריכוכו או בטמפרטורה נמוכה יותר לפרק זמן ארוך לצורך הרפייתו ושחרור מאמצים בחומר, ואז קירור טבעי בטמפרטורת חדר רגילה.
O – רך באופן מלא
T – מטופל תרמית למצב יציב
T1 – מקורר מעיבוד חם ומיוּשן באופן טבעי (בטמפרטורת החדר)
T2 – מקורר מעיבוד חם, עיבוד נוסף במצב קר, ומיוּשן באופן טבעי
T3 – מטופל תרמית, מקורר בתמיסת קירור ועובר עיבוד במצב קר
T4 – מטופל תרמית, מקורר בתמיסת קירור ומיוּשן באופן טבעי
T5 – מקורר מעיבוד חם ומיוּשן באופן מלאכותי (בטמפרטורה גבוהה יותר מטפרטורת החדר)
T51 – הרפיית ושחרור מאמצים בחומר על ידי מתיחה
T510 – אין יישור נוסף לאחר מתיחה
T511 – יישור מוּעט אחרי מתיחה
T52 – הרפיית ושחרור מאמצים בחומר על ידי טיפול תרמי
T6 – מטופל תרמית, מקורר בתמיסת קירור ומיוּשן באופן מלאכותי
T651 – מטופל תרמית ומקורר בתמיסת קירור.
הרפיית ושחרור מאמצים בחומר נעשים על ידי מתיחה ויישון באופן מלאכותי.
T7 – מטופל תרמית ומקורר בתמיסת קירור ומיוצב
T8 – מטופל תרמית ומקורר בתמיסת קירור.
מעובד במצב קר מיוּשן באופן מלאכותי
T9 – מטופל תרמית ומקורר בתמיסת קירור.
מיוּשן באופן מלאכותי ומעובד במצב קר
T10 – מקורר מעיבוד חם, עובר עיבוד נוסף במצב קר, ומיוּשן באופן מלאכותי
W – מטופל תרמית ומקורר בתמיסת קירור, ועדיין לא התקשה לגמרי (מועדף לעיבוד פלסטי אלסטי)הערה: W הוא סימול ביניים זמני שניתן למצב רך יחסית, מיד לאחר טיפול בחום ולפני השלמת היישון.
ניתן להאריך את מצב W תחת טמפרטורות נמוכות במיוחד, אך לא ללא הגבלת זמן ובהתאם לחומר יימשך בדרך כלל לא יותר מ-15 דקות בטמפרטורת החדר.
סגסטריים או עכבישי צינור (שם מדעי: Segestriidae) היא משפחת עכבישאים המצויים בכל היבשות.
הם בעלי שש עיניים ובעלי גוף עגלגל בצבע חום או שחור.
הם בעלי כליצרות בולטות ורגליים שעירות מעט.
עכבישים אלה בונים את הרשתות שלהם מתחת לסדקי עצים או בין סלעים ושם טווים רשת מסועפת דמוית צינור.