tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
דיאן- ענקית וחברה במסדר האבירים שבעת חטאי המוות, מתאמנת תחת דורול (לפירוט צפה תחת הכותר שלה בשבעת חטאי המוות).
דולורס- חברתה של דיאן באימונים תחת מאטרונה, פחדנית ומתכננת לברוח משבט הענקים, מתה בקרב יום אחרי שדיברה על תוכניותיה לברוח עם דיאן, מותה משפיע מאוד על דיאן.
עשרת הדיברות- עשרת הלוחמים המובחרים ביותר בממלכת השדים, מלך השדים בחר בהם אישית והעניק לכול אחד מהם "דיבר" שזהו בעצם רסיס מכוחו של מלך השדים.
לכל דיבר יש מאפיין אחר ולא ניתן להתנגד לכוחם של הדיברות.
זלדריס - שד מעשרת הדיברות ובעל הדיבר "קנאות", בנו של מלך השדים ואחיו הקטן של מליודאס.
זלדריס רוצה להיות מלך השדים כדי להשכין שלום בממלכת השדים ומאוהב בערפדית ששמה גלדה.
בעבר אביו מלך השדים ציווה עליו להרוג את כל הערפדים אך בשל אהבתו לגלדה הוא כלא אותם ולא הרג אותם.
בסוף הסדרה נשוי לגלדה והופך לשליט ממלכת השדים.
אסטרוסה- אחד מעשרת הדיברות ובעל הדיבר "טוב לב", הדיבר שלו היה שייך בעבר למליאודס.
בעקבות כוח הדיבר שלו כל יצור שמרגיש שנאה מאבד את היכולת להילחם בו, בהתחלה מסופר כי הוא אחיהם של מליאודס וזלדריס אך בהמשך הסדרה מתברר שזה לא נכון והוא בעצם המלאך הראשי הרביעי והחזק ביותר- מאל, מאל הפך לאסטרוסטה בעקבות כוחו של גות'ר כדי לשים קץ למלחמה.
בעקבות כך שמקורו מגזע האלילות גופו אינו מגיב טוב לדיברות מה שהופך את מוחו ללא יציב, רוצח 3 חברים מעשרת הדיברות ולוקח את הדיבר שלהם מה שהופך אותו אפילו ליותר לא יציב, ניצל על ידי אליזבת' ועוזר לאסקאנור בקרב הסופי מול מלך השדים.
מונספיט- שד מעשרת הדיברות ובעל הדיבר "שתיקה", בעקבות קללת הדיבר שלו לא נוהג לדבר הרבה, קיימות רמיזות לכך שאוהב את דריארי, במלחמת הקודש הראשונה הפך לאינדורה וניצל על ידי אליזבת', כתוצאה מכך נשאר לו רק לב אחד.
נרצח על ידי אסטרוסה בעת שהגן על דריארי.
דריארי- שדה מעשרת הדיברות ובעלת הדיבר "טוהר", בעלת מתקפה ייחודית "כוכב משולב" בו על כל מכה ברצף שהיא נותנת ליריב כוח המכה מוכפל, במלחמת הקודש הראשונה הפכה לאינדורה וניצלה על ידי אליזבת', כתוצאה מכך נשאר לה רק לב אחד.
נרצחה על ידי אסטרוסה בקרב נגדו.
גלוקסוניה- לוחם מעשרת הדיברות ובעל הדיבר "שלווה", גלוקסינה אינו בן לגזע השדים, בעברו נלחם בצבא השדים והיה מלך הפיות הראשון, אך לאחר שחזה במה שחשב ברצח אחותו גרהד הצטרף לעשרת הדיברות במטרה לנקום, שפגש את קינג ודיאן החליט לחזור לטוב ואף אימן אותם, נרצח על ידי השד צ'אלנדר.
דרול - לוחם מעשרת הדיברות ובעל הדיבר "סבלנות", דורול אינו בן לגזע השדים אלא ענק כחול בעל ארבע זרועות, בעברו נלחם בצבא השדים והיה מלך הענקים הראשון, אך לאחר שהובס בקרב על ידי זלדריס ניתנה לו האפשרות למות או להצטרף כלוחם בעשרת הדיברות, דורול בחר להצטרף לעשרת הדיברות.
לאחר שפגש את קינג ודיאן החליט לחזור לטוב ואף אימן אותם, נרצח על ידי השד צ'אלנדר.
נרצח על ידי אסטרוסה שגנב ממנו את הדיבר.
גרירוד- שד מעשרת הדיברות ובעל הדיבר "שלום", בעקבות כוח הדיבר שלו כול אחד שמבצע מעשה הרג מולו מאבד את כול זמנו ומת, זהו שד מיוחד שמסוגל להפוך אנשים אחרים לשדים מדרגה נמוכה- אדומים ואפורים, נוצח ונכלא על ידי מרלין.
פראודורין- מחליף מקומו של גות'ר בעשרת הדיברות, לא נאמר רשמית אך כנראה בעל הדיבר שלו "העדר אנוכיות", הצליח להימלט מחותם שבט האלילות וביצע שני ניסיונות לשבור את החותם, בניסיון הראשון רצח את ליז' גלגולה הקודם של אליזבת' וגרם להרס ממלכת דאנפור, אך ניסיונו לשבור את החותם נהרס על ידי מליאודס.
בהמשך השתלט על גופו של דרייפוס ובניסיונו השני הצליח לגרום לשבירת החותם וחזרתם של עשרת הדיברות, בעל כוח קסם "גודל מלא" שמאפשר לו להגדיל את גופו, נהרג על ידי מליאודס כנקמה על רצח ליז'.
שד אדום- סוג שדים בסיסי, יחסית חלש כוחו שווה בערך לאביר קדוש ממוצע, קיימים רבים כמוהו וכולם זהים וללא שמות.
אחד כזה מופיע לראשונה שגופתו משמשת כמקור כוחם של אבירי ה"דור החדש" שהנדריקסון יצר, השד האדום הספציפי הזה הוא אותו אחד אשר תקף בעבר את יער הפיות, הרג את אליין ונהרג על ידי באן.
שד אפור- סוג שדים בסיסי יחסית חלש אך חזק מהשד האדום וכוחו חזק מאביר קדוש ממוצע, קיימים רבים כמוהו וכולם ללא שמות, בעונה הראשונה הנדריקסון משתמש בגופה של שד כזה על מנת להפוך לאביר "דור חדש" בעצמו.
אלביון- שד גולם עתיק ששימש במלחמה את צבא השדים, בעל רמת עוצמה של 5,500.
אינדרה- סוג של שדים חזקים במיוחד מממלכת השדים, כל שד מעל דרגת עוצמה של 50,000 יכול להקריב 6 מלבבותיו כדי להפוך לאינדרה אך הפעולה נחשבת בלי הפיכה.
קוסאק- אחד מבין השדים החזקים ביותר, הוא חלק משד חזק מאוד שנלחם והתנגד בעבר למלך השדים עצמו, לאחר שנוצח התפצל לשני שדים, מאמנו של זלדריס, נרצח על ידי מלך השדים.
צ'אנדלר- אחד מבין השדים החזקים ביותר, הוא חלק משד חזק מאוד שנלחם והתנגד בעבר למלך השדים עצמו, לאחר שנוצח התפצל לשני שדים, מאמנו של מליאודס, נרצח על ידי קוסאק.
גות'ר - שד קוסם שהיה בעברו אחד מעשרת הדיברות ובעל הדיבר "העדר אנוכיות", מסוגל לתמרן זכרונות של אחרים כרצונו, לאחר שאיבד את אהובתו רצה לשים קץ למלחמה, פיתח בובה בעלת קסם בצלם אהובתו בעלת אותו השם כמוהו, בזכות מעשיו המלחמה הראשונה נגמרה.
הערה: השדים חיים בממלכה נפרדת ושליטם הוא מלך השדים, לכל שד צורה ומאפיינים שונים ולכל שד יש שבעה לבבות.
ארבעת המלאכים הראשיים- ארבעת הלוחמים החזקים ביותר משבט האלילות, כל אחד מהם מחזיק בסוג "חסד" שונה.
נאמר שכל מלאך ראשי שווה בכוחותיו כמו לשני חברים מעשרת הדיברות.
לדוסיאל- המלאך הראשי בעל חסד "פלאש", בעל רמת עוצמה של 201,000, מנהיג סטיגמה ומוביל המלחמה נגד השדים.
טרמיאל- מלאך ראשי בעל חסד "צונאמי", בעל שלושה ראשים.
סריאל -מלאך ראשי בעל חסד "הוריקן", נראה כמו ילד קטן.
מאל- בעל חסד "שמש", אחיו של לדושיאל, בהתחלה מסופר כי נרצח על ידי אסטרוסה מעשרת הדיברות, אך בהמשך הסדרה מתברר שזה לא נכון והוא בעצם הפך בעצמו לאסטרוסטה בעקבות כוחו של גות'ר בשביל לשים קץ למלחמה.
אליזבת'- אהובתו של מליאודס, נידונה לקללת גלגול נשמות נצחי בעקבות התאהבותה בשד, בגלגולה הנוכחי היא ביתו השלישית של מלך ליונס ומתלווה אל שבעת חטאי המוות במסעותיהם, בעלת כוחות ריפוי חזקים וארבעת המלאכים הראשיים מכבדים אותה.
בסוף הסדרה מתחתנת עם מליאודס ויש לה ילד בשם טריסטן.
נרובסטה- אלילה מדרגה נמוכה, במלחמה לפני 3,000 שנה תומרנה על ידי גות'ר, השתכנה בחרבו של דנזל אחיו של מלך ליונס עד שזימן אותה להשתלט על גופו בקרב נגד עשרת הדיברות, ניסתה לברוח ונהרגה על ידי דריארי.
הערה: בשביל לחתום את השדים שבט האלילות השתמש במרבית כוחו ונעלם, לוחמים חזקים במיוחד כמו שלושה מהמלאכים הראשיים הצליחו להשתקע באתרים קדושים בהמתנה לגוף קיבולת ראוי, שליטת שבט האלילות היא הישות העליונה, שבט האלילות משתמש בקסם קטלני ויעיל נגד שדים "משכן" וכן הם בעלי יכולות ריפוי חזקות.
סרטים- לפרט על ערך זה
יצאו 3 סרטים מעבר ל5 עונות הסדרה בפירוט הבא:
שבעת חטאי המוות "קללת האור"- סרט באורך 80 דקות משנת 2021, בציר הזמן מתרחש לאחר עונה 5, בסרט אנו פוגשים את הענק האומן ושותפו מלך הפיות השני, ועלילתו מתמקדת ב
בשנת 2019 חברת Netmarble הוציא בגרסה קוריאנית ויפנית בלבד משחק טלפון מבוסס תורות בשם Nanatsu no Taizai Hikari to Yami no Gurando Kurosu המשחק קיבל גרסה גלובאלית בשנת 2020 ופותחה לו גם גרסה למחשב.
בינואר 2022 חברת Netmarble הודיעה על משחק עולם פתוח חדש לזיכיון בשם The Seven Deadly Sins: Origin המשחק יהיה זמין למחשב, לאנדרואיד, IOS ולקונסולות.
שבעת העורבים היא מעשייה גרמנית שנאספה על ידי האחים גרים (KHM 25).
מספר הסוג של הסיפור 451 בסיווג ארנה-תומפסון ("העלמה שמחפשת את אחיה"), נפוץ ברחבי אירופה.
מעשיות נוספות שיש להן מאפיינים דומים הן "ששת הברבורים" של האחים גרים, "שנים עשר ברווזי הבר" של הסופר הנורווגי פטר כריסטן אסבירנסן, "אודאה ושבעת אחיה" (אגדה צפון אפריקאית), "ברבורי הפרא" של הנס כריסטיאן אנדרסן ו"שנים עשר האחים" של האחים גרים.
סרט האנימציה העלילתי הגרמני "שבעת העורבים" משנת 1937 הוא עיבוד של סיפור זה.
הסיפור פורסם על ידי האחים גרים במהדורה הראשונה של Kinder- und Hausmärchen בשנת 1812, תחת השם Die drei Raben (שלושת העורבים).
במהדורה השנייה, בשנת 1819, שונה השם Die sieben Raben (שבעת העורבים) ושוכתב באופן משמעותי.
לאיכר אחד היו שבעה בנים, אך לא היו לו בנות.
לבסוף כשנולדה לו בת, היא הייתה חולנית.
האב שולח את בניו להביא לה מים כדי להטביל אותה ובכך לנסות ולהציל אותה ממוות.
בחיפזונם האחים מפילים את הכד שלקחו לשאוב מים לבאר.
כשהם לא חוזרים, אביהם חושב שהם הלכו לשחק ומקלל אותם וכך הם הופכים לעורבים.
כשהאחות גדלה, היא יוצאת לחפש את אחיה.
היא מנסה לקבל עזרה תחילה מהשמש, אך היא חמה ואכזרית מדי, אחר כך מהירח, שמתגלה כקר לב ורע במיוחד, ואז היא פונה אל כוכב הבוקר.
הכוכב עוזר לה בכך שהוא נותן לה עצם עוף ואומר לה שהיא תזדקק לו כדי להציל את אחיה.
היא מגיעה להר הזכוכית אך מאבדת את העצם שקיבלה, וחותכת את אצבעה כדי להשתמש בה כמפתח.
היא נכנסת להר, שם היא פוגשת גמד אומר לה שאחיה לא בבית כעת ועורך לה שולחן עם שבע צלחות ושבע כוסות.
היא לוקחת מכל צלחת קצת מהאוכל ושותה מעט מכל כוס.
בכוס השביעית היא מניחה את הטבעת שהביאה מהבית.
הם חוזרים לצורה אנושית ושואלים מי נגע באוכל שלהם.
האח הצעיר מוצא את הטבעת, ומקווה שזו אחותם, ובמקרה כזה הם יינצלו.
היא מגיחה, מצילה אותם וכולם חוזרים בשלום הביתה.
סיפור זה, כמו "שנים עשר האחים", "ששת הברבורים" ו"אח ואחות" (מעשייה אחרת של האחים גרים), מציג אישה המצילה את אחיה.
בתקופה ובאזור שבהם הוא נאסף, גברים רבים גויסו על ידי מלכים לחיילים, כדי להישלח כשכירי חרב.
כתוצאה מכך, גברים רבים הפכו את בנותיהם ליורשותיהם; עם זאת, הם גם הפעילו שליטה רבה יותר עליהן ועל נישואיהן.
הסיפורים פורשו כמשאלה של נשים לשובם של אחיהן, שתשחרר אותם משליטה זו.
עם זאת, לא ברור מתי נאספו הסיפורים.
כמה פולקלוריסטים קושרים את הסיפור הזה לנוהג הכללי יותר של אולטימוגנטורה, שבו הילד הצעיר ביותר, הוא זה שמקבל את הירושה.
בגרסה המקורית שבעל פה, לא היו שבעה עורבים, אלא רק שלושה; מחקר של אגדות עם גרמניות מצא כי מתוך 31 גרסאות שנאספו לאחר פרסום אגדות גרים, רק בשתיים מהן הופיעה הגרסה של שבעה העורבים.
שבעת הקדושים של מרקש הן שבע דמויות מוסלמיות היסטוריות שנקברו במרקש שבמרוקו.
כל אחד מהם היה איש דת, מלומד, מוסלמי מפורסם, או קדוש סופי שנערץ בשל אדיקותו או תכונותיו המיסטיות.
קברי השבעה הם בסיס לזיארה, עלייה לרגל שנתית, במשך שבעה ימים שבכל אחד מהם מבקרים ומתפללים בקבר אחר.
העלייה לרגל הועילה למרקש בשיפור המוניטין הרוחני של העיר ומשיכת מבקרים שהיטיבו עם כלכלתה.
גם סולטנים מאוחרים יותר, כמו שנטו לאסכולה הוואהבית השוללת הערצת קדושים, הרחיבו או קברי שבעת הקדושים, שקמו ואף הרחיבו את קברי הקדושים.
המנהג כבר אינו מקובל כמו בעבר, אך הקברים והזאוויות נותרו מקומות חשובים בעיר.
בשנת 2005 חנך ראש עיריית מרקש אנדרטה בשם "כיכר שבעת הקדושים או" (Place des Septs Saints) מחוץ ל (השער הצפון-מזרחי של העיר העתיקה).
שבעת הקדושים של מרקש מפורטים להלן בסדר כרונולוגי (מותם), בשונה מהסדר שבו מבקרים את קבריהם במהלך העלייה לרגל.
נולד בסאוטה ולימים שימש כאימאם של העיר ולאחר מכן שופט בגרנדה שבספרד.
קבור במאוזוליאום ליד באב איילאן (باب أيلان), אחד השערים המערביים של העיר העתיקה.
נולד למשפחת מלומדים אסלאמיים באנדלוסיה ובגיל צעיר התעוור.
הוא התפרסם בחוכמתו והיו לו תלמידים רבים.
את שלוש השנים האחרונות בחייו הוא חי במרקש, על פי הזמנת הסולטאן, שדאג להביא חכמים מאנדלוסיה, כדי לחזק את הידע והתרבות בעיר.
קברו נמצא בבית הקברות הקרוי על שמו, מחוץ לבאב א-רוב, במקום שבו היה שער העיר הקדום: באב א-שריעה.
(ידוע גם בכינוי "סידי יוסף בן עלי"; נפטר 1196).
נולד וחי במרקש למשפחה ממוצא תימני.
בגיל צעיר לקה בצרעת ובשל כך הורחק מהעיר וחי במערה, ברובע המצורעים מחוץ לשער העיר הדרומי.
על אף מצבו הבריאותי הוא חי זמן רב ורבים החלו להאמין שיש לו כוחות להתנגד לרעב ומחלות וביקשו את הדרכתו.
קבור בזאווייה שעל שמו מחוץ לבאב אע'מאת.
נולד בסאוטה ובשנת 1145–1146 עבר למרקש.
במשך מספר שנים הוא התגורר במערה מחוץ למרקש והגיע לעיר רק לתפילה, בימי שישי.
היה ידוע בחוכמתו ובהטפותיו לתרומות ומעשי צדקה.
קבור בזאוויית סידי בל עבאס בשכונה הצפונית ביותר של המדינה.
הוא נחשב לפטרון של העיר והוא נערץ גם על ידי תושבים יהודים של העיר.
סידי מוחמד בן סלמאן אל-ג'זולי (ידוע גם בכינויים "סידי בן סלימאן" ו"אל-ג'זולי"; נפטר 1465).
מלומד ודמות מרכזית בהיסטוריה של הסופיות במרוקו.
מוצאו מהכפר ג'זולה, אזור סוס שבדרום מרוקו.
למד וגר בפאס, ואחר כך עבר וחי במשך שנים רבות במכה ובירושלים ובערוב ימיו חזר לפאס.
הוא אימץ את דרך השאד'ליה הסופית והייתה לו קהילה גדולה של תלמידים וחסידים ברחבי המדינה.
הוא נפטר באסואירה בשנת 1465 ונקבר בכפר סמוך.
בשנת 1521 עלה לשלטון אחמד אל-עראג' וכדי לחזק את אחיזתו בקרב תלמידיו של ג'זולי, הוא העביר את גופתו למרקש ובנה מאוזוליאום סביב קברו (הוא היחיד מבין שבעת הקדושים שמת מחוץ למרקש).
קברו ידוע בשם והוא ממוקם דרומית לזאוויית סידי בל עבאס.
סידי עבד אל-עזיז (ידוע גם בשם "סידי עבד אל-עזיז א-תבאע"; נפטר 1508).
קבור ב, מדרום לזאוויית אל-ג'זולי.
(ידוע גם בכינויים "אל-ע'זוואני" ו"מולאי קסור"; נפטר 1528).
היה תלמידו של סידי עבד אל-עזיז.
קבור בזאווייה הנמצאת צפונית-מערבית לג'אמע אל-פנא.
העלייה לרגל מתקיימת בין יום שלישי ליום שני, בשבוע שלאחר מכן.
ההתחלה היא בדרום מזרח העיר והסיום בדרום מערב, כשבכל יום, עולי הרגל עוצרים ומתפללים ליד קבר אחר ונותנים צדקה לעניים.
סדר הביקורים נקבע בצו של איסמעיל מלך מרוקו:
יום שלישי: קבר סידי יוסף בן עלי סנהאג'י.
יום רביעי: קבר קאדי עיאד.
יום חמישי: קבר סידי בל עבאס.
יום שישי: קבר סידי בן סלימאן אל-ג'זולי.
שבת: קבר סידי עבד אל-עזיז.
יום ראשון: קבר סידי עבדאללה אל-ג'זוואני.
יום שני: קבר סידי אל-סוהיילי.
סריסי המלך אחשוורוש הם דמויות במגילת אסתר אשר נשלחו להביא את ושתי למשתה המלך אחשוורוש.
הסריסים נזכרו במגילת אסתר פעם אחת כשנשלחו להביא את ושתי במהלך המשתה שארגן אחשוורוש.
ושתי סירבה לבוא, ובעקבות כך נגזר עליה עונש מוות.
יש שכתב שנכתבו שמות הסריסים במגילה כדי לדרוש את שמותם.
באסתר רבה ובמדרש אבא גוריון שמותיהם נדרשים, כך גם בספר מנות הלוי ובפירוש מגילת סתרים.
אבגתא וכרכס נזכרים בתוספת ו' החיבור.
בספר אור חדש על המגילה כתב שהחמש הראשונים הם המשרתים הקבועים ונוספים עליהם שניים.
בספר מלוא העומר כתב ששמם היה "ואבגתא" "וכרכס".
לפי רס"ג הסריסים הם משרתים.
בתרגום תורגם "רבניא" במשמעות של שרים, כך כתבו גם הרלב"ג ורבי יוסף חיון.
המפרשים חלוקים בשאלה האם הם סורסו ואם כן מה הסיבות לכך.
לפי רשב"ם היה פחיתות כבוד בשליחת סריסים להביא את המלכה.
אחרים כתבו שהיו שרים ונשלחו לכבוד.
ניתנו מספר סיבות לשליחת שבעה סריסים.
ליצור כניסה דרמטית, להביאה בעל כורחה, לכבדה.
הצורך הכללי בשבעה סריסים הוא אחד לכל יום בשבוע.
בתרגום השבעים מהומן מתורגם מהימנא במשמעות סריס, כדי להשלים לשבע נוסף השם שתר.
במחקר הועלתה השערה לפי שבעת הסריסים הם גם שרי פרס ומדי הנזכרים בהמשך.
– יש הסוברים ששמו של מהומן מגיע משורש עברי, אמן, ופירושו של השם הוא נאמן או סריס.
אחרים משווים את מהומן לשמו של אחד המלאכים בדת הזורואסטרית ששמו Vahu manah שפירושו הגות טובה, מחשבה טובה.
יש ששיער שמהומן הוא ממוכן.
– יש ששיערו על פי תרגום השבעים שבמקור שמו לא היה בזתא אלא מזדן.
ייתכן ששמו נובע מהמילה Dâta, שפירושה נתינה.
מנגד רבי אליעזר טוען כי חרבונה היה רשע".
יש שהציעו לפרש את שמו כ-kairva – קרח ו-nar – אדם באווסטית.
– במחקר יש שזיהו אותו עם בגתן.
עוד נטען ששני השמות מקורם מפרסית - Bagadâta, - נתנאל.
– יש הסוברים שאבגתא הוא למעשה בגתא הנזכר לפניו ונפלה כפילות.
יש המעריכים שהשם אבגתא הוא למעשה מאותו מקור של השם.
אחרים טוענים ששמו נגזר מהשם מבגא בסאנסקריט, שפירושו שמש, ומכאן בגדתא - בן-שמש או בן-מזל.
במחזהו של אייסכילוס "הפרסים" נזכר שם דומה,ושם נכתב שהוא היה ידיד קרוב של המלך קסרקסס ושהוא נהרג בקרב סלמיס יש המזהים אותם כאותה דמות.
– לא ברור מקור השם.
- יש חוקרים הסוברים שהמקור לשם כרכס הוא מהמילה האווסטית Kahrkasa שפירושה עיט.
"שבעת המחוגים של אגתה כריסטי" היא מיני-סדרה בריטית המבוססת על הרומן משנת 1929 "תעלומת שבעת המחוגים" מאת אגתה כריסטי.
בסדרה, בעיבוד של כריס צ'יבנל ובבימויו של כריס סוויני, מככבים מיה מקנה-ברוס, אדוארד בלומל, איאן גלן, מרטין פרימן והלנה בונהם קרטר.
הסדרה עלתה לראשונה בנטפליקס ב-15 בינואר 2026. בסדרה 3 פרקים.
מיה מקנה-ברוס – ליידי איילין "באנדל" ברנט
אדוארד בלומל – ג'ימי תסיגר
איאן גלן – לורד קטרהאם
מרטין פרימן – המפקח באטל
הלנה בונהם קרטר – ליידי קטרהאם
יואי או'דונל – ביל אוורסלי
ניאשה האטנדי – ד"ר סיריל מאטיפ
אלכס מקווין – ג'ורג' לומקס
נבהאן ריזוואן – רוני דוורו
קורי מיילכריסט – ג'רי וייד
דורותי אטקינסון – מריה, ליידי קוט
מארק לואיס ג'ונס – סר אוסוולד קוט
טים פרסטון – רופרט "פונגו" בייטמן
אלה-ריי סמית' – לוריין וייד
טריסטן ג'מיל – דוקטור ג'קמן
בשנת 1920 מוצא לורד קת'רהם את מותו בספרד, לאחר שננגח למוות בידי שור בזירת השוורים של רונדה.
חמש שנים לאחר מכן, אלמנתו, ליידי קת'רהם, משכירה את אחוזת הכפר שלהם למסיבה שמארח איל הפלדה סר אוסוולד קוט, המקווה להשיג חוזה ממשלתי סודי.
בתה של ליידי קת'רהם, ליידי איילין "באנדל" ברנט, מתכננת עתיד רומנטי עם ג'רי וייד – חברו של אחיה המנוח ואחד מכמה אורחים הלנים במקום מטעם משרד החוץ – המרמז כי בכוונתו להציע לה נישואין.
ג'רי ידוע כמי שישן עד מאוחר, ובתור מתיחה חבריו מחביאים שמונה שעונים מעוררים בחדרו.
בבוקר הוא נמצא מת ממנת יתר של תרופות שינה.
שבעה מהשעונים סודרו מחדש על מדף האח, והשעון השמיני נמצא מאוחר יותר על הדשא.
באנדל מסרבת להאמין שג'רי התאבד, ומגלה מכתב שכתב לאחותו לוריין, שבו הזהיר אותה מפני "שבעת הפעמונים".
באנדל מתחילה לחקור בעזרת עמיתו של ג'רי, רוני דברו.
היא מבינה שעוקבים אחריה ומקבלת פתק אזהרה אנונימי.
במהלך נסיעה ברכב היא מוצאת את רוני מוטל על הכביש – הוא נורה.
במילותיו האחרונות הוא מזכיר את עמיתו ג'ימי ת'סיגר ואת "שבעת הפעמונים".
בפלאשבק לשנת 1920 מתגלה כי לורד קת'רהם פותה למותו והורחק מפגישה מתוכננת עם ממציא בשם ד"ר סיריל מאטיפ.
אישה אלמונית מנסה לגנוב ממאטיפ את הנוסחה שפיתח, ובמהלך המאבק הורגת את אחותו.
מאטיפ יורה באישה והורג אותה.
בשנת 1925 באנדל מתעמתת עם האיש שעוקב אחריה, שמתברר כמפקח באטל מסקוטלנד יארד.
הוא מפציר בה להפסיק את חקירתה, אך היא מתעלמת ממנו ומשכנעת את ביל אברסלי, עמיתו של ג'רי, לקחת אותה ל"שבעת הפעמונים" – מועדון לילה לונדוני מפוקפק.
שם היא מציצה לפגישה של אגודה סודית מסתורית, שחבריה מחופשים במסכות בצורת שעונים.
ג'ורג' לומקס, תת־שר במשרד החוץ, עומד לארח סוף־שבוע שבו יוזמן מאטיפ למכור את המצאתו לממשלה הבריטית.
הפרטים חסויים, אך באנדל מחמיאה ללומקס עד שהוא מגלה שמאטיפ פיתח נוסחה מהפכנית לחיזוק מתכת.
באנדל משתפת את ג'ימי ולוריין, והיא וג'ימי מצליחים להשיג הזמנות לאירוע.
במהלך ארוחת הערב מאטיפ מדגים כי הנוסחה שלו הפכה שעון כיס לחסין מפני ירי.
באותו לילה, בזמן שבאטל ואנשיו שומרים בחוץ וביל וג'ימי שומרים בפנים, באנדל מתגנבת החוצה ונתפסת בידי באטל.
הבית מתעורר לקול מהומה, וג'ימי נמצא מחוסר הכרה ומדמם מפצע ירי בזרועו.
ג'ימי מסביר כי נורה בידי פורץ.
מאטיפ מתגלה במיטתו, מורדם באותה תרופה שהרגה את ג'רי; הכספת שלו נפתחה והנוסחה נעלמה.
באטל נוטל פיקוד על החקירה, ובאנדל מרשימה אותו בכישורי ההסקה שלה.
לוריין מגיעה במפתיע, ולאחר שהיא מוצאת תירוץ לעזוב את הסלון, היא נמלטת עם הנוסחה של מאטיפ ועם השעון.
היא עולה על רכבת, כשבאנדל, ג'ימי וביל רודפים אחריה.
כשהיא נלכדת, היא מוסרת את השעון והנוסחה לביל.
אז מתגלה שג'ימי פועל בשיתוף פעולה עם לוריין והוא יורה בביל, שניצל בזכות השעון חסין הקליעים.
באנדל מסיקה שג'ימי פצע את עצמו בכוונה, כדי לאפשר ללוריין להרעיל את מאטיפ ולגנוב את הנוסחה.
לאחר שהיא משתלטת על ג'ימי, באנדל מתעמתת עם המוח האמיתי שממתין בקרון הקדמי של הרכבת: אמה שלה.
מתוך אמונה שהממשלה הבריטית אחראית למות בנה במלחמת העולם הראשונה, ליידי קת'רהם גייסה את ג'ימי ולוריין לתוכנית שמטרתה להרוויח מהנוסחה.
לוריין הרעילה את ג'רי מחשש שידע יותר מדי, וג'ימי סידר את השעונים כהסחת דעת וירה ברוני.
כל הקושרים נעצרים, ובאנדל מובאת בפני אגודת "שבעת הפעמונים".
באטל חושף את עצמו כמנהיג הארגון ומזמין את באנדל לתפוס את מקומו של אביה המנוח בארגון, הפועל בחשאי לטובת הציבור.
באנדל מקבלת את ההצעה בהתלהבות.
הצילומים התקיימו באמצע 2024 בבריסטול ובבאת וכן ברונדה, ספרד.
הסדרה עלתה לראשונה בנטפליקס ב-15 בינואר 2026.
במתמטיקה אלמנטרית, שבר הוא מספר, המוצג כחילוק של מספר שלם אחד במספר שלם שני (שאיננו 0).
לשבר יש הצורה , כאשר n, m הם מספרים שלמים, ו-n איננו 0.
מספר ממשי הניתן להצגה כשבר נקרא מספר רציונלי.
דוגמה: המספרים , הם שברים.
במשמעות רחבה יותר שבר הוא כל מספר המוצג כחילוק של מספר אחד (לאו דווקא שלם) במספר אחר (למשל: π/4) ואף ביטוי המוצג כחילוק של ביטוי אחד באחר (למשל: ).
בהמשך ערך זה נתמקד במשמעות הבסיסית שהוצגה בתחילת הערך.
הקו המפריד בין שני המספרים היוצרים את השבר קרוי קו השבר, המספר שמעליו קרוי מונה, והמספר שמתחתיו קרוי מכנה.
לעיתים מחליף את קו השבר הסימן , והשבר נרשם בצורה .
מקובלת הבחנה בין שני סוגים של שברים:
שבר אמיתי: שבר שבו המונה קטן מן המכנה.
שבר כזה גדול מ-0 וקטן מ-1.
שבר מדומה: שבר שבו המונה גדול מן המכנה או שווה לו.
מספר המורכב משלם ושבר קרוי מספר מעורב.
שבר שבו למונה ולמכנה אין גורם משותף נקרא שבר מצומצם.
כל שבר (עם מונה ומכנה שלמים) אפשר לצמצם באמצעות חלוקת המונה והמכנה בגורם המשותף שלהם.
לדוגמה: אינו שבר מצומצם, אך אם נחלק את המונה והמכנה ב-6 נקבל את השבר המצומצם , השווה בערכו לשבר המקורי.
שבר יסודי (ידוע גם כשבר יחידה, או שבר אוניטרי מן המונח האנגלי unit fraction) הוא מספר רציונלי הנכתב בצורת שבר שבו המונה שווה ל-1 והמכנה הוא מספר טבעי.
לפיכך שבר יסודי הוא ההופכי של מספר טבעי, וצורתו .
דוגמאות לשבר יסודי הן , , , וכיוצא באלה.
כל מספר רציונלי ניתן לייצוג כסכום של שברים יסודיים (לעיתים בכמה אופנים).
שבר מדומה הוא שבר פשוט שערכו המוחלט שווה ל-1 או גדול ממנו.
בשבר המדומה ערכו המוחלט של המונה גדול או שווה לערכו המוחלט של המכנה.
שבר מדומה נקרא בעברית בשם זה, כי נדמה שהוא שבר אך למעשה אפשר לפרק אותו כסכום של שלם ושבר.
באנגלית נקרא השבר המדומה improper fraction, כלומר "שבר לא תקין".
אותה משמעות יש גם למונח הגרמני.
בסינית השם הוא "שבר מזויף".
המונח העברי אינו מרמז על תכונה שלילית של השבר המדומה (או על קשר כלשהו למספר מדומה), אלא רק על כך שמאחוריו חבוי משהו אחר.
הפיכת שבר מדומה למספר מעורב
כאמור, שבר מדומה נקרא כך כי אפשר לשנות את צורתו ולמצוא בו שלמים.
אם מחלצים משבר מדומה את כל השלמים שבו מתקבל מספר מעורב.
למשל אפשר לכתוב גם כ- .
האלגוריתם לביצוע המעבר הזה הוא פשוט חילוק:
למשל הופכים למספר מעורב על ידי ביצוע פעולת החילוק 22:7, מה שנותן 3 עם שארית 1. מכיוון שכדי להשלים את פעולת החילוק יש לחלק גם את השארית ב-7, מתקבל .
הפיכת מספר מעורב לשבר מדומה
כדי להפוך את לשבר מדומה יש להכפיל את מספר היחידות-(3) במכנה-(7) = 21 ולהוסיף את השבר-().
בין שני שברים ו- מתקיים שוויון אם ורק אם .
הכפלה של המונה והמכנה של שבר נתון במספר שלם שונה מ-0 אינה משנה את ערכו.
כדי לחבר שני שברים, יש להביאם למכנה משותף, ותוצאת החיבור היא סכום המונים של השברים (לאחר הבאתם למכנה משותף) מחולק במכנה המשותף.
המכנה המשותף המיידי הוא מכפלת שני המכנים.
בחיסור השיטה זהה, כשפעולת החיבור מוחלפת בפעולת החיסור.
כפל של שני שברים זה בזה שווה למכפלת המונים חלקי מכפלת המכנים.
חילוק של שבר א' בשבר ב' שווה למכפלה של שבר א' בהופכי של שבר ב'.
הצגה אחרת של שברים נעשית באמצעות שבר עשרוני.
השבר הפשוט, , למשל, מוצג בצורה 0.5 כשבר עשרוני.
הנקודה המפרידה בין שני חלקיו של שבר הרשום בצורה כזו קרויה נקודה עשרונית.
משמאל לה נרשם חלקו השלם של המספר, ומימין לה נרשם חלק השבר של המספר.
את הנקודה העשרונית, כפי שאנו מכירים אותה, הציג המתמטיקאי הסקוטי ג'ון נייפייר בשנת 1617. בצורת רישום זו נשמרת שיטת הספירה העשרונית.
על כן הספרה הראשונה מימין לנקודה מציינת כמות עשיריות, הספרה משמאל לה את כמות המאיות וכך הלאה.
כל מספר רציונלי, כלומר כל מספר הניתן להצגה כמונה חלקי מכנה, ניתן להצגה כשבר עשרוני בעל מספר ספרות סופי או כשבר מחזורי.
ייצוג מספרים בשיטה זו, שבה נקודה מפרידה בין החלק השלם לחלק השבר של המספר, אפשרי בכל בסיס, ולאו דווקא בבסיס עשרוני.
המספר 10.1 בבסיס בינארי, למשל, שקול ל-2.5 בבסיס עשרוני.
שבץ מוחי הוא אירוע חירום רפואי, של הפרעה פתאומית באספקת הדם לתאי המוח.
ישנם שני סוגי שבץ: שבץ איסכמי (Ischemic Stroke) ושבץ המורגי (Hemorrhagic Stroke)
חוסר דם בתאי המוח עלול לגרום לפגיעה עצבית חמורה, עד כדי מוות.
שבץ מוחי הוא הגורם העיקרי לנכות אצל מבוגרים בעולם המערבי, ומהווה הסיבה השנייה בשכיחותה למוות ברחבי העולם.
מרבית הנפגעים משבץ מוחי הם מעל גיל 60, אך הוא עלול לפגוע גם בצעירים בשנות ה-20-30 לחייהם.
היקף הנזק הנוירולוגי תלוי באזור שנפגע במוח, כמה כלי דם נפגעו ומשך הזמן שבו נמנעה אספקת הדם לאזור הפגוע.
כיום ניתן לטפל בשבץ במוחי, הן בטיפול תרופתי (תוך 3.5 עד 4 שעות מפרוץ האירוע) והן בהתערבות כירורגית במרכזים עם מחלקות ייעודיות לכך, אם הנפגע מפונה תוך 12 שעות לבית החולים.
פרפור עליות עלול לגרום להיווצרות קרישי דם העשויים להגיע למוח ולגרום לשבץ מוחי.
הלוקים בפרפור עליות מצויים בסיכון מוגבר פי חמישה לשבץ מוחי, לכן חולים המצויים בסיכון מטופלים בדרך כלל בנוגדי קרישה למניעת היווצרות קרישי דם.
שבץ מוחי יכול לנבוע מחוסר אספקת דם למוח (שבץ איסכמי), או עקב דימום במוח (שבץ הֶמורַגי).
שבץ איסכמי יכול להיגרם מירידה חדה בלחץ הדם, מחסימה בזרימת הדם למוח בגלל קריש דם או תסחיף.
שבץ המורגי יכול להיווצר מעליה קיצונית בלחץ הדם, מטראומה או חולשה של דופן כלי דם, ומהפרעה בקרישת דם.
בשני המקרים אספקת הדם נפגעת, ובעקבותיה גם האזורים סביב מיקום הפגיעה במוח; הנזק מתרחב כי תאי המוח רגישים לאי אספקת החמצן והם ניזוקים באופן בלתי הפיך.
גורמי הסיכון לשבץ מוחי הם גיל מבוגר, יתר לחץ דם, מחלת לב כלילית (CAD), מחלת העורקים הפריפריאליים (PAD), אירוע של שבץ קודם, אירוע איסכמי זמני (TIA), עישון, סוכרת, היפרכולסטרולמיה, ועוד.
לפי נתוני הרישום הלאומי לשבץ מוחי בישראל ב-2020 נמצא כי הגיל הממוצע בעת אירוע מוחי הוא 71.7 שנים; כן הסתבר שהגיל הממוצע בעת אירוע נמוך יותר בקרב גברים, וכן בקרב ערבים.
מניעת יצירת קרישי דם העלולים לגרום לשבץ מוחי
קרישי דם (בעיקר בעלייה השמאלית) המגיעים למחזור הדם ומשם למוח, הם הגורם העיקרי לשבץ מוחי.
למניעת היווצרות קרישי דם אצל מי שאובחנו כבעלי סיכון לכך, ניתנות להם תרופות נוגדות קרישה משתי קבוצות עיקריות: "נוגדי קרישה חדשים", בהם קסרלטו (ריברוקסבאן), אליקויס (אפיקסבן), ופראדקסה (דביגטראן), וכן "נוגדי קרישה ותיקים", בהם הפרין, קלקסן, וקומדין (וארפרין).
בכנס האיגוד הקרדיולוגי האירופי בברצלונה בספטמבר 2017 הוצג מחקר COMPASS - מחקר קרדיו-וסקולרי רחב היקף, בו נבדקו מעל 27,000 מטופלים.
הממצאים הראו יעילות מובהקת של התרופה קסרלטו בהפחתת הסיכון לשבץ מוחי בכ-40%.
תוצאות מחקר ה-COMPASS פורסמו באותו יום בכתב העת הרפואי New England Journal of Medicine.
המנגנון מופעל כשנוצר נזק לרקמה, במטרה להגן על הגוף מאובדן דם מסכן חיים.
פקטורי הקרישה מביאים למצב בו נוצר פיברין - חלבון המייצב את קריש הדם הנוצר על ידי הטסיות.
תרופות נוגדות קרישה פועלות למניעת קרישה אצל מי שאובחנו כבעלי סיכון להיווצרות קרישי דם העלולים לסכן את חייהם.
את נוגדי הקרישה מחלקים לשתי קבוצות עיקריות: "נוגדי קרישה חדשים" ובהם קסרלטו, אליקוויס, ופרדקסה; ו"נוגדי קרישה ותיקים", בהם הפרין, קלקסן (אנוקספרין), וקומדין (וארפרין).
אליקוויס (Eliquis): נוגד קרישה הניתן פעמיים ביום, בשני מינונים קבועים (2.5 מ"ג או 5 מ"ג).
רוב החולים מקבלים מינון של 5 מ"ג אך חולים העונים על לפחות שניים מבין שלושה קריטריונים (משקל מעל 60 ק"ג, גיל מעל 80, קריאטינין מעל 1.5 מ"ג לד"ל) מקבלים את המינון המופחת של 2.5 מ"ג.
(כיום נוגד הקרישה השני במכירות לאחר קסרלטו).
קסרלטו (Xarelto): נוגד קרישה הניתן פעם ביום בלבד, במינון יומי קבוע.
קסרלטו מאושר ורשום לשימוש בשבע התוויות בישראל, ביניהן למניעת שבץ מוחי באנשים שאובחנו עם פרפור עליות וכלול בסל התרופות ובביטוחים המשלימים של קופות החולים, לפי קריטריונים רפואיים קסרלטו ניתן כטבלייה לבליעה דרך הפה, והוא פועל כמעכב ישיר פקטור Xa (פקטור עשר פעיל).
יעילותו ובטיחותו הוכחו במחקרים קליניים גדולים שבהם נכללו מעל 75,000 מטופלים בעולם, למניעת שבץ אצל חולים עם פרפור עליות שאינו על רקע מסתמי (ROCKET-AF).
קסרלטו הוא נוגד הקרישה הנמכר ביותר כיום בעולם עם ניסיון קליני במטופלים מ-2011.
פרדקסה (Pradaxa): תרופה נוגדת קרישה, הראשונה מבין תרופות נוגדות קרישה מדור חדש.
התרופה מאושרת לשימוש כטיפול למניעת שבץ מוחי בפרפור פרוזדורים.
אדוקסבאן (Edoxaban): תרופה נוגדת קרישה פומית מהדור החדש, המאושרת לשימוש בארצות הברית, באיחוד האירופי, ביפן ובישראל.
בשני הניסויים אדוקסבאן נמצא בלתי-נחות ביעילותו, לעומת ווארפרין, ועם שיעורים נמוכים יותר של דמם.
קלקסן (Clexane) - התרופה פועלת על ידי עיכוב של פקטור X וכן שפעול של אנטי-תרומבין, ולרוב ניתנת בזריקה תת-עורית באזור הבטן.
לרוב אין צורך לנטר את רמות התרופה בדם, אולם מצבים ספציפיים כן דורשים ניטור (הנעשה על ידי מדידת anti-factor Xa) - מצבים אלו כוללים אי ספיקת כליות, השמנת יתר, מתן התרופה במהלך ההריון ובמצבים מסוימים אחרים.
קומדין (Coumadin) היא תרופה ותיקה יחסית, והניתנת כטיפול דרך הפה.
קומדין דורשת ניטור רמות התרופה, אשר עשויות להשתנות מדי יום כתלות בתזונה, נטילת תרופות שונות וכו'.
הניטור עצמו מתבצע מדי שבועיים שלושה על ידי בדיקת דם.
לפי הקווים המנחים (Guidelines) של האיגוד הקרדיולוגי האירופי מספטמבר 2016, נוגדי קרישה מהדור החדש (קסרלטו, פרדקסה ואליקוויס) יהיו הסטנדרט הטיפולי למניעת שבץ בחולי פרפור פרוזדורים.
נתוני המחקר הצביעו על כך שמתן תרופות נוגדות קרישה במינון נמוך מהרצוי, מעלה את הסיכון לשבץ בקרב המטופלים ביחס לנוטלי המינון הנכון.
הנחיות האיגוד הקרדיולוגי האמריקני בעניין נוגדי קרישה
אורח חיים למניעת שבץ מוחי
איזון לחץ דם: יתר לחץ דם אחראי לכ-35%-50% ממקרי השבץ.
מחקרים הראו כי אף הורדה נמוכה בלחץ הדם (בין 5–6 בלחץ הדם הסיסטולי ובין 2–3 ממ"כ בלחץ הדם הדיאסטולי) הביאה ל-40% ירידה בסיכון לשבץ, ועל כן קיימת חשיבות גבוהה לטיפול תרופתי לצורך הורדת לחץ הדם.
איזון רמת הכולסטרול אצל גברים: שימוש בסטטינים הראה ירידה של 15% באירועי שבץ, אף על פי שרמות גבוהות של כולסטרול אינן מקושרות באופן ישיר לשבץ.
איזון מתון של רמות הסוכרת בחולי סוכרת: לחולי סוכרת סיכון של פי 2 עד 3 יותר ללקות בשבץ.
אך איזון קפדני של רמות הסוכר לא הראה ירידה בסיבוכים מקרו-ווסקולריים כגון שבץ.
קשת רחבה של תסמינים עלולה להופיע ולגרום לליקויים מוטוריים, תחושתיים וקוגניטיביים, בהתאם להתפשטות הנזק המוחי (מספר התאים שנפגעו) ולמיקום הפגיעה (על אילו קשרים ותפקודים היו אמונים אותם תאים).
אזור הפגיעה במוח יגרום לתסמינים גופניים שיתבטאו על פי המסילות העצביות העוברות מן המוח אל שאר חלקי הגוף.
לרוב, הנזק יתבטא בצד הנגדי למיקום הפגיעה (הצד הקונטרה-לטרלי) אמנם ידוע על אילו אזורים בגוף שולטים מקומות מסוימים במוח, אך בשל מבנהו הייחודי של המוח והקשרים השונים אשר נוצרים החל מרגע הלידה אין לדעת באופן מדויק כיצד תתבטא פגיעה באזור מסוים במוח.
שני אנשים שונים עם פגיעה זהה יכולים לבטא שוני בתסמינים.
סימנים קליניים לשבץ מתחילים באופן פתאומי, בדרך כלל תוך שניות עד דקות ובמרבית המקרים אינם מתקדמים.
התסמינים קשורים לאזור אשר נפגע במוח.
ככל שהאזור הפגוע במוח גדול יותר, כך פונקציות תפקודיות רבות יותר עלולות להיפגע.
סוגים שונים של שבץ עלולים להביא לתסמינים נוספים - כך למשל, בשבץ הנגרם כתוצאה מדימום תוך מוחי, האזור הפגוע עלול ללחוץ על מבנים נוספים במוח.
במרבית המקרים שבץ איננו מקושר עם כאב ראש, אלא במקרים בהם השבץ נגרם כתוצאה מדימום כגון תת-עכבישי.
שבץ שקט (silent stroke) הוא שבץ שאינו כולל סימפטומים חיצוניים והחולה אינו מודע לכך שעבר שבץ.
עם זאת, שבץ שקט עדיין מביא נזק לרקמת המוח ולעלייה בסיכון ללקות בשבץ בעתיד.
ניתן לאבחן שבץ שקט על ידי ביצוע דימות תהודה מגנטית (MRI).
שבץ שקט מתרחש פי חמישה יותר מאשר שבץ סימפטומטי, הסיכון עולה עם הגיל אך הוא עלול להופיע גם אצל צעירים ואף אצל ילדים, בעיקר כאלו הסובלים מאנמיה קשה.
שבץ חולף (TIA) הוא שבץ איסכמי שתסמיניו חולפים בטווח של כמה דקות (ועד שעה) מהופעתם.
שבץ חולף מהווה כחמישית מכלל אירועי השבץ המוחי, שכיחותו עולה עם הגיל ובמקרים רבים הוא מקדים אירוע מוחי עם נזק נוירולוגי קבוע.
אם האזור הפגוע במוח מכיל אחד או יותר משלוש מסילות מרכזיות במערכת העצבים המרכזית - המסילה הספינותלמית (אשר אחראית על תחושת כאב וטמפרטורה), המסילה הקורטיקו-ספינאלית (אשר אחראית על פעולות מוטוריות), והמסילה הדורסלית (אשר אחראית על פרופריוספציה ותחושה עמוקה), אזי הסימפטומים עלולים להיות הבאים:
המיפלגיה (שיתוק צד אחד) וחולשת שרירים בפנים
עליה בטונוס (ספסטיות) אשר מביאה לרפלקסים ערים בצד הפגוע (היפר-רפלקסיה)
במרבית המקרים, הסימפטומים משפיעים על צד אחד בלבד של הגוף.
לרוב, הפגיעה המוחית היא בצד ההפוך לצד הפגוע בגוף (קונטרה-לטרלי).
כלומר, שיתוק של צד גוף שמאלי מקורו בפגיעה במוח הימני ולהפך.
עם זאת, סימפטומים כאלו נגרמים גם מנזק אשר נגרם בחוט השדרה ולאו דווקא במוח עצמו, היות שהמסילות עצמן עוברות גם בחוט השדרה.
על כן, קיומם של הסימפטומים הללו לאו דווקא מחייב קיומו של שבץ.
בנוסף לפגיעה במסילות האמורות, עלולה להיות פגיעה גם בגזע המוח, אשר מכיל את הגרעינים של רוב עצבי הגולגולת.
שבץ אשר פוגע בגזע המוח, אם כן, עלול להביא לתסמינים הבאים:
פגיעה בחוש הריח, הטעם, השמיעה או הראיה
צניחה של העפעף וחולשה של שרירי הפנים
ירידה ברפלקסים מסוימים: רפלקס הבליעה, תגובת האישון לאור
חולשה בשריר המזיז את הפנים לצדדים וכתוצאה מכך חוסר יכולת להזיז את הראש לצד מסוים
חולשת שרירי הלשון (סטיית לשון או חוסר יכולת להזיזה)
כמו כן, תיתכן פגיעה גם בקורטקס עצמו, מלבד הפגיעות אשר צוינו לעיל, שתביא לתסמינים הבאים:
אפאזיה (בעיה ביכולת ההבעה של מילים או הבנתם, או שניהם גם יחד)
דיסארתריה (בעיה מוטורית בדיבור עצמו, ללא פגיעה בהבנה עצמה)
אפרקסיה (אובדן היכולת לבצע תנועות מכוונות)
בעיות זיכרון (מעורבות של האונה הרקתית)
הזנחת צד (מעורבות של האונה הקודקודית)
חשיבה לא מאורגנת, בלבול, מחוות היפר-סקסואליות (מעורבות של האונה המצחית)
אנוסוגנוסיה (הכחשה של קיום הנכות עצמה)
אם המוח הקטן (הצרבלום) מעורב, ייתכנו התסמינים הבאים:
תחושת ורטיגו וחוסר שיווי משקל.
אובדן הכרה, כאב ראש והקאות מתרחשים יותר במצבים בהם יש שבץ המורגי, לאור העלייה בלחץ התוך-גולגולתי.
שבץ יכול להיות שבץ איסכמי או שבץ המורגי כאמור לעיל.
שבץ איסכמי נגרם כתוצאה מבעיה באספקת הדם לרקמה מסוימת במוח, בעוד ששבץ המורגי נגרם כתוצאה מקרע של כלי דם או כתוצאה ממבנה חריג של כלי דם במוח.
כ־85% מן המקרים של שבץ הם מוגדרים כשבץ איסכמי והיתר מוגדרים כשבץ המורגי.
לעיתים שבץ המורגי מתפתח במקומות בהם קיימת איסכמיה (טרנספורמציה המורגית).
בשבץ איסכמי, אספקת הדם לרקמה במוח מופחתת, באופן המביא לאובדן הפונקציות של הרקמה באותו האזור.
ישנן 4 סיבות עיקריות המביאות לכך:
פַּקֶּקֶת (תרומבוזיס) - כלומר, חסימת כלי דם במוח על ידי קריש דם המתהווה באותו האזור.
תסחיף - כלומר, תסחיף אשר נשלח מאזורים שונים בגוף, אשר מגיע למוח וחוסם את כלי הדם.
חוסר אספקת דם סיסטמית לגוף (היפו-פרפוזיה עקב לחץ דם נמוך מדי): למשל, במצבים של שוק כאשר יש איבוד דם סיסטמי ודם לא מגיע למוח.
הסוג הנפוץ ביותר הוא אוטם לקונרי.
שבץ איסכמי אשר נגרם ללא סיבה ספציפית כמתואר לעיל נקרא שבץ קריפטוגני (שלא ידוע מקורו) - כ־30% עד 40% מהמקרים של שבץ איסכמי הם קריפטוגניים.
קיימות מספר קלסיפיקציות להגדרה של שבץ איסכמי.
כך למשל, הקלסיפיקציה של אוקספורד (OCSP) נשענת בעיקר על תסמינים התחלתיים ומהם גוזרת את סוג השבץ (total anterior circulation infarct, lacunar infarct וכיוצא בזה, כאשר כל אחד מארבעת הסוגים המוגדרים בקלסיפיקציה מנבאים את מידת השבץ, מידת הפגיעה ברקמה, פרוגנוזה וסיבה משוערת).
שבץ המורגי הוא מצב בו יש הצטברות של דם בתוך קופסת הגולגולת.
קיימת הבחנה בין דימום תוך מוחי ודימום חוץ מוחי אולם כזה הקיים בקופסת הגולגולת.
דימום תוך מוחי נגרם כתוצאה מדימום בפרנכימה (רקמת המוח) עצמה או דימום בחדרי המוח.
דימום חוץ מוחי מתרחש בקרומי המוח: דימום אפידורלי (דימום בין הקרום הקשה העוטף את המוח לבין הגולגולת עצמה), דימום סוב-דורלי (מתחת לקרום הקשה) ודימום תת-עכבישי (בין הקרום העכבישי לקרום העדין).
במרבית המקרים של שבץ המורגי, התלונות יהיו ספציפיות ויכללו דיווח על כאב ראש או טראומת ראש קודמת.
אבחנה של שבץ נעשית על ידי מספר דרכים: בדיקה נוירולוגית, הדמיה על ידי CT (לרוב ללא חומר ניגוד) או MRI, אולטראסאונד דופלר, או ארטריוגרפיה.
אבחנת שבץ היא בעיקרה אבחנה קלינית, המבוססת על תלונות המטופל, תוך היעזרות באמצעי ההדמיה האמורים, המסייעים בקביעת סוג הפגיעה שהביאה לשבץ.
אין כיום בדיקת דם ספציפית שיכולה לאבחן שבץ, אך בדיקות דם יכולות לסייע במציאת סיבת השבץ עצמו.
בדיקה גופנית עם בירור היסטוריה רפואית של המטופל ומצבו הנוירולוגי, עוזרת להערכת מיקום השבץ וחומרתו.
נמצא כי חולשת פנים פתאומית, חולשה בגפה המביאה לצניחתה לאחר הרמתה, ודיבור לא ברור הם התסמינים העיקריים העומדים בקורלציה לאבחנה נכונה של שבץ.
כדי לאבחן שבץ ניתן להיעזר באמצעי הדמיה כגון ביצוע CT או MRI.
רגישות בדיקת ה-CT באבחון שבץ איסכמי חריף היא 16% בלבד, אך בדיקת CT מבוצעת במרבית המקרים היות שניתן לשלול באמצעותה דימום (שבץ המורגי) ברגישות גבוהה יחסית: (90%).
בדיקת MRI יכולה לזהות בדיוק רב יותר שבץ איסכמי.
כאשר אובחן תהליך של שבץ, יש לבצע בדיקות נוספות לקביעת סיבת השבץ.
כך למשל, יש לבדוק דופלר של עורקי הצוואר כדי לזהות חסימה בקרוטידים, יש לבצע בדיקות לבביות הכוללות ECG לצורך הערכה האם קיימת בעיה לבבית, בדיקת אנגיוגרם של עורקי המוח כדי לזהות מלפורמציות שונות וכן בדיקות דם (כולסטרול, דימום ועוד).
באופן כללי, קיימת חשיבות מהותית לגורם הזמן, היינו מתי הופיעו התסמינים, היות שלגורם זה יש השפעה עיקרית על הטיפול התרופתי הניתן לחולה והפרוגנוזה הצפויה.
אם החולה קם בבוקר עם תסמינים של שבץ, יש לבדוק האם קם גם באמצע הלילה ובאיזו שעה והאם נצפו תסמיני שבץ באמצע הלילה, כדרך להעריך את משך הזמן בו התרחש האירוע כולו.
רק כ-40% מהמקרים (כ-5,200 חולים) מגיעים בחלון הזמן המתאים לטיפולים מתקדמים מונעי נכות, כ-7,800 חולים אינם מגיעים לבית החולים בחלון הזמן הנדרש, כ-2,000 מהחולים אינם מגיעים כלל לבית חולים וחלקם לוקים בשבץ מוחי קשה שאפשר היה למנוע.
מאחר ששבץ מוחי הוא אחד משלושת הגורמים העיקריים לתמותה בעולם המערבי, והגורם העיקרי לנכות כתוצאה ממחלה, הקים משרד הבריאות ב-2014 מרשם שבץ לאומי.
המרשם נועד לשמש מאגר נתונים מקיף ואיכותי על שבץ מוח בישראל שיאפשר לאפיין את הצרכים הכרוכים בטיפול ובמניעה.
שבץ תרומבוטי נובע מקריש דם שלרוב נוצר על גבי רובד טרשתי.
מאחר שחסימת עורק נוצרת בהדרגתיות לאורך שנים, התחלת שבץ סימפטומטי תרומבוטי היא איטית יותר.
קריש דם כשלעצמו יכול לגרום לשבץ תסחיפי (להלן) אם הוא ניתק מהעורק - ומגיע לעורק אחר ברקמה המוחית.
בארצות הברית קרישי דם הוכרזו כבר ב-2008 כאיום על בריאות הציבור כששר הבריאות האמריקאי (Surgeon General) יזם "קריאה לפעולה" (Call For Action) ובה הנחיות למערכת הבריאות לגבי התגייסות למניעת היווצרות קרישי דם מסוכנים באוכלוסייה.
נתוני מרשם הבריאות האמריקאי מראים כי אדם אחד מכל 1000 ייפגע מקריש דם הגורם לפקקת ורידים או תסחיף, ושיעור הנפגעים עולה בגיל 45 ומעלה, עד כדי 5–6 מקרים מכל 1000 בגיל 80 ומעלה.
האיגוד ההמטולוגי האמריקאי מעריך כי בכל שנה כמיליון אמריקאים נפגעים מקריש דם בווריד או בעורק, וכי 100,000 מתוכם מתים כתוצאה מכך.
במחקר COMPASS נצפתה הפחתת תמותה ממחלות טרומבוטיות במערכת הלב וכלי הדם בשיעור של 22%, והפחתה בשיעור מקרי השבץ המוחי בשיעור של כ-40%.
תוצאות מחקר COMPASS פורסמו באותו יום בכתב העת הרפואי New England Journal of Medicine.
שני סוגים של קריש דם יכולים לגרום לשבץ:
קריש בכלי דם גדולים: העורקים התרדמניים, העורקים החולייתיים ועורקי מעגל ויליס.
מחלות הגורמות ליצירת קריש דם בכלי דם אלה כוללות טרשת עורקים, התכווצות של העורקים, בתירה (דיסקציה) של העורקים ומחלות דלקתיות שונות, היוצרות פגיעה בכלי הדם (דלקת כלי דם).
קריש דם בכלי דם קטנים: במוח קיימים כלי דם קטנים כמו סעיפים של עורקי מעגל ויליס, עורקים היוצאים מהמערכת הבסיסית (בזילרית) או החולייתית, ועורקיקים קטנים נוספים.
מחלות הגורמות לסתימת עורקים אלו הן בעיקר מחלות הנובעות מיתר לחץ דם.
אנמיה חרמשית שיכולה ל לסתימה של כלי דם, עלולה להביא כשלעצמה לשבץ.
שבץ תסחיפי נגרם כתוצאה מחסימת כלי דם, על ידי תסחיף שיכול להגיע מכל מקום שהוא בגוף.
לרוב, התסחיף יהיה קריש דם שנוצר במקום אחר ונסחף למוח, אך התסחיף יכול להיות גם תסחיף שומן, תסחיף אוויר, תסחיף חיידקי (למשל במקרים של אנדוקרדיטיס זיהומית), או תסחיף של תאים סרטניים.
מאחר שתסחיף יכול להיווצר במקום אחר בגוף, טיפול מקומי יפתור את הבעיה רק באופן זמני.
לכן קיימת חשיבות לאבחון מקור הקריש.
כיון ששבץ תסחיפי מופיע פתאום, התסמינים הם מקסימליים בעת תחילת האירוע; כן עלולים התסמינים הקליניים להיעלם אם התסחיף נע למקום אחר, או נספג.
מרבית התסחיפים נובעים מהלב (בעיקר כאשר יש פרפור עליות) או ממקום אחר ברשת העורקים.
אם יש תסחיף פרדוקסלי, המקור לתסחיף הוא במרבית המקרים פקקת ורידים עמוקה אשר קריש הדם שבה עבר מהצד הימני של הלב לצד השמאלי דרך מום אנטומי מולד (כגון VSD או ASD).
סיבות לבביות לשבץ תסחיפי מחולקות לכאלו בעלות סיכון גבוה לעומת כאלו בעלות סיכון נמוך:
סיכון גבוה לשבץ: פרפור עליות, מחלת לב שגרונתית או מחלות של מסתם אבי העורקים, מסתמים מלאכותיים, קריש ידוע בעליה או בחדר, תסמונת הסינוס החולה, רפרוף עליות, אוטם לבבי שאירע לאחרונה, אי ספיקת לב עם מקטע פליטה נמוך מ-30%, קרדיומיופתיה, אנדוקרדיטיס, מיקומה עלייתית וניתוח מעקפים.
סיכון נמוך לשבץ: הסתיידויות של המסתם הצניפי, patent foramen ovale, atrial septal aneurysm ואתרומה באבי העורקים העולה.
שבץ עלול להיגרם כתוצאה מירידה כללית באספקת הדם לגוף (תת לחץ דם), למשל במצבים של אי ספיקת לב, הפרעות קצב, אוטם לבבי, תסחיף ריאתי, דימום חריף, תפליט פריקרדיאלי, התייבשות, זיהום חמור, (הלם ספטי) או תגובה אלרגית חמורה.
מאחר שהירידה בזילוח הדם לרקמות השונות הוא כללי, כל אזורי המוח נפגעים, ובעיקר אלה הקרויים "קו פרשת מים", watershed (אזורים שאספקת הדם אליהם באה מעורקים מוחיים עיקריים).
לכן, שבץ מוחי מסוג "watershed stroke" מתייחס למצב בו אספקת הדם לאזורים אלו מופחתת ועלולה להביא לנזק מוחי, אף שאספקת הדם לא בהכרח פוסקת לחלוטין.
דימום תוך מוחי מתרחש בעיקר בעורקים קטנים במוח ויכול לנבוע מהפרעות קרישה שונות, מיתר לחץ דם, מהתפתחות לקויה של כלי-דם (מלפורמציות ווסקולריות) (כמו אנגיומות, AV malformations), ממחלת כלי דם של הצטברות עמילואיד (cerebral amyloid angiopathy), מחבלה מוחית, מזיהום או מאוטמים מוחיים הנובעים מדימום קודם.
שימוש בתרופות נגד נזלת, או צריכת סמים כמו קוקאין - עשויים לגרום לדימום תוך מוחי בשל עליית לחץ דם קיצונית.
תרופות הן גורם שכיח להפרעות קרישה בגיל מבוגר.
ההמטומה הנוצרת במוח גדלה עד היווצרות לחץ על הרקמות הסמוכות, או שהיא מדממת לתוך חדרי המוח (בכשליש מהמקרים).
שיעור התמותה כתוצאה מדימום תוך מוחי הוא 31% לאחר 30 יום, גבוה יותר משיעור התמותה כתוצאה משבץ איסכמי או מדימום תת-ארכנואידלי.
שבץ איסכמי נוצר בגלל אי אספקת דם לרקמה מסוימת במוח, וזאת תחילת התהליך עצמו.
הרקמה שאינה מקבלת חמצן מן הדם חדלה לתפקד אם החוסר בחמצן עולה על דקה - ועד כשלוש שעות, וזו הסיבה מדוע יש לתת תרופות ממיסות קריש (סטרפטוקינאז - TPA) במסגרת זמנים של כ־4.5 שעות בלבד מרגע הופעת התסמינים עצמם.
כתוצאה מחוסר בחמצן, הרקמה הפגועה עוברת לתהליך נשימה אנארובי.
תהליך זה מספק כמות מופחתת של ATP ביחד עם כמות מוגברת של חומצה לקטית שעלולה להביא להרס של תאים נוספים.
הרקמה הסובבת את הרקמה המתה היא רקמת מוח בסיכון, הנקראת penumbra, ושמטרת הטיפול הרפואי היא הצלתה וחידוש אספקת הדם אליה מוקדם ככל שניתן.
ככל שכמות ה-ATP מופחתת לאור המחסור המתמשך בחמצן 'משאבות היונים' הפועלות בתאי המוח מפסיקות לפעול, וכתוצאה מכך נגרם מוות לתאי המוח עצמם.
סיבה עיקרית לתהליך היא שחרור מסיבי של גלוטמט, (נוירוטרנסמיטור אקסיטטורי) שבאופן נורמלי נשמר ברמה נמוכה הודות לפעולת 'משאבות היונים', ואילו בשבץ, בגלל כישלון פעולת 'משאבות היונים' רמתו עולה במרווח החוץ תאי, ומביאה לנזק טוקסי לתאים עצמם בדרך של שחרור מאגרי סידן הגורמים לעיכול מרכיבים שונים בתא, ולנזק מיטוכונדריאלי.
איסכמיה מביאה כשלעצמה גם לשחרור של רדיקלים חופשיים וחומרים מחמצנים ראקטיביים, היוצרים בתורם נזק טוקסי לתאים ולכלי הדם הסובבים אותם.
גם מרכיבי המערכת החיסונית נכנסים לתמונה ומביאים נזק נוסף.
שבץ המורגי גורם לנזק רקמתי בגלל לחץ על הרקמה, של ההמטומה באזור - הן הלחץ והן אספקת הדם לאזור מביאים למנגנון של פגיעה, לרבות הדימום הישיר לרקמת המוח, שנושא בחובו אפקט טוקסי, כשלעצמו.
כיום, יותר ויותר ברחבי העולם, מוקמות "יחידות שבץ" בבתי החולים אשר אומנו לטפל במקרי שבץ אקוטיים המגיעים למיון.
הוכח, כי חולים המגיעים ליחידות ספציפיות אלו הראו סיכוי גבוה יותר לשרוד מאשר אם הגיעו לבית חולים אשר לא כלל יחידה כאמור.
עם השנים החלה להתפתח גם בישראל מתודה מסודרת לטיפול במקרי שבץ ומרכזים רפואיים רבים כיום מנוסים בטיפול בחולים כאמור.
כאשר מגיע מטופל עם חשד לשבץ, יש לנסות ולקבוע ככל האפשר את סוג השבץ: שבץ המורגי או איסכמי, מאחר שהטיפול עצמו ייגזר בהתאם.
על כן יש לבצע הדמיה ב-CT כדי לזהות האם מדובר בשבץ המורגי.
אם נשלל דימום יש להתייחס למקרה כאל שבץ איסכמי ולטפל בהתאם.
הטיפול בשבץ איסכמי כולל הסרת החסימה שהביאה להפסקת זרימת הדם לרקמה הפגועה - בין אם על ידי פירוק קריש הדם החוסם על ידי מתן תרופות תרומבוליטיות, או על ידי הזזתו באופן מכני (תרומבקטומי).
כמו כן יש לשמור על רמת גלוקוז תקינה, מתן נוזלים וחמצן במידה מספקת וניטור רמות של לחץ דם ומדדים חיוניים.
טיפול בדרך של המסת הקריש (תרומבוליטי) נעשה על ידי תרופה הנקראת tissue plasminogen activator (TPA) אשר מפרקת את הקריש עצמו.
התרופה היא סרין פרוטאזה, אשר מזרזת הפיכה של פלסמינוגן לפלסמין, כלומר פירוק קרישים המכילים פיברין.
עם זה, השימוש בתרופה זו עלול להיות בעייתי לאור העובדה כי היא מגבירה מהותית את הסיכון לדמם.
לפיכך יש לתת תרופה זו רק אם חלפו פחות מ-4.5 שעות מרגע תחילת התסמינים, ובהיעדר קונטרה-אינקידציות למתן התרופה (כמו ניתוח שבוצע לאחרונה, ערכי לחץ דם גבוהים מאוד, תרומבוציטופניה וכו').
המינון הוא 0.9 מ"ג לקילו עד למנה מקסימלית של 90 מ"ג.
דרך נוספת להסרת הקריש יכולה להיעשות בצנתור לתוך כלי הדם החסום, והוצאת קריש הדם דרך הצנתר עצמו.
גם אם עברו יותר מ-4.5 שעות מהאירוע עדיין יש מקום לטיפול אך זה דורש שיטות מיוחדות של טומוגרפיה ממוחשבת או תהודה מגנטית גרעינית כדי להדגים את גודל אזור הפנומברה שאפשר להחזיר לפעולה בעזרת שליפת הקריש באמצעות צנתר וזאת עד 12 שעות מהאירוע.
בישראל 7.3% מחולי שבץ איסכמי עברו צנתור מוחי ב-2020.
שיקום: תהליך שיקום לחולה שבץ כולל צוות מולטי-דיסציפלינרי, לרבות אחיות, פיזיותרפיה, קלינאות תקשורת, ריפוי בעיסוק, עובדים סוציאליים, פסיכולוגים ועוד.
על התהליך להתחיל מוקדם ככל האפשר ולהימשך עד כמה שנחוץ לצורך השיקום.
חזרת מרבית הפונקציות מתרחשת בחודשים הראשונים - כחלון זמן של כחצי שנה שלאחריו השיפור במרבית המקרים אינו מהותי.
כדי לשפר את רמת החיים במקרים של חולשה או שיתוק חלקי בגפיים נעזרים בעזרי הליכה ותנועה.
הליכונים, סדים מיוחדים ומערכות גירוי חשמלי פונקציונלי (FES) – לבעיית רגל שמוטה ושיתוק של היד.
השבץ המוחי עשוי לגרום לשינויים תפקודיים, בהתאם לאזור שנפגע במוח.
שינויים אלה עלולים להשפיע משמעותית על חיי הנפגע והסובבים אותו.
רבים מהשינויים ניתנים לטיפול ארוך טווח שישפר את מצבם.
תנועה: שיתוק, רפיון, חולשת שרירים, עלולים להיווצר, לעיתים בפלג אחד של הגוף.
שינויים אלה עשויים להתבטא בקשי קואורדינציה, בקשיים בהליכה, ישיבה, ויציבות הגוף.
אם נפגעים שרירי הפה, הלשון, והלוע עלול להיות קושי גם בלעיסה ובליעה.
בקרב שליש מהחולים תישאר נכות פיזית – עד כדי שיתוק מלא באחד מצידי הגוף - העלולה לגרום לקושי ניכר בתפקוד.
נוקשות שרירים (ספסטיות), התכווצות שרירים בלתי רצונית העלולה לגרום לכאב.
כמו כן, הפגיעה בשרירים עלולה לגרום גם לאי שליטה או לשליטה חלקית על מתן שתן וצואה.
תקשורת: כאשר הפגיעה היא בצד שמאל של המוח (כלומר השיתוק בשרירים יתבטא בצד ימין של הגוף), תיתכן אפזיה.
אפזיה היא פגיעה בשפה, הגורמת לפגיעה בתקשורת ובהבנה השמיעתית.
ייתכנו קשים בשליפה של מילים מוכרות, כולל קושי לשלוף את שמות בני המשפחה והאנשים הקרובים אל הנפגע.
גם אם היכולת האינטלקטואלית לא נפגעה, עדיין יכול להיות קושי לאדם להבין את השפה המדוברת אליו, להביע את רצונותיו על ידי דיבור, לקרוא ולכתוב.
לעיתים תתרחש פגיעה במוטוריקה של הדיבור (דיסארטיה), ולכן יהיה לאדם קושי להגות את צלילי הדיבור, ויהפוך את דיבורו לאיטי, משובש ולא ברור.
תחושה: אם האזור הנפגע במוח קשור לשליטה על רמת התחושה, קיימת אפשרות לירידה בתחושה בחלקי גוף שונים.
לעיתים האדם יחוש כאבים, תחושות שרפה, חום או קור, נימול, ועוד.
חשיבה: השבץ המוחי עלול לגרום לקשיים בהתמצאות, בזמן ובמקום.
קשיים נוספים עלולים להיות בזיהוי אנשים, כולל שמות ילדים ובני זוג.
לעיתים יופיעו קשיים בתכנון פעולות פשוטות ובשיפוט.
ברבים מקשיים אלה ניתן לטפל, על ידי שיקום מתאים לאורך זמן.
רגש: השבץ עלול לגרום לקשיים רגשיים.
עלולים להופיע קשיים בשליטה על רגשות או ביטוי של רגשות באופן שאינו מותאם למצב.
מעבר לקשיים הנובעים ממקורות פיזיים עקב האירוע המוחי, הרי שאובדן השליטה של האדם על גופו, על יכולתו לחשוב בצלילות ולבטא את עצמו, כל אלה עלולים להביאו למצוקה רגשית ונפשית.
הקשיים הרגשיים הנפוצים אחרי שבץ מוחי הם דיכאון וחרדה.
סימני הדיכאון הם עצבות, התפרצויות בכי, איבוד עניין בפעילות יומיומית, איבוד תיאבון, ירידה במשקל, קשיים בשינה, תחושת חוסר אונים או אשמה.
התנהגות: האדם החולה חווה משבר ואובדן.
הוא מאבד את יכולותיו הגופניות, החברתיות, התעסוקתיות, ועתידו לא ברור.
מעבר להשפעת האירוע המוחי עצמו, חווה החולה בהתנהגותו ובמצבו הרגשי, לעיתים קרובות, גם את שלבי האבל השונים, המתבטאים ברגשות קשים של כעס ואיבוד עשתונות, ועוד.
נכות משפיעה על כ-75% מהמטופלים באופן כזה המשפיע על סיכויי חזרתם לעבודה.
שבץ עלול להשפיע באופן פיזי, נפשי, מנטלי או שילוב של כל השלושה.
כ-30% עד 50% ממטופלים אשר חוו שבץ עלולים לסבול מדיכאון, המאופיין בעייפות, בעיות בשינה, ירידה בערך העצמי ואיריטביליות.
לעיתים קיימת תנודתיות רגשית גבוהה, המאופיינת בכך שהמטופל צוחק או בוכה באופן פתולוגי, ללא קשר לקונטקסט ספציפי או לרגש מסוים.
לביליות זו מתרחשת אצל כ-20% מהחולים.
חסרים קוגניטיביים הנובעים משבץ כוללים בעיות בדיבור, דמנציה, בעיות בקשר, ריכוז וזיכרון, וכן נגלקט (הזנחת צד).
בכ-10% מן המקרים עלולים להתפתח פרכוסים, לרוב בשבוע שלאחר האירוע עצמו.
שבק ס הוא שמו של אלבום הבכורה של שב"ק ס' בהרכבה המקורי, האלבום יצא בשנת 1995 על ידי חברת התקליטים NMC בהפקה מוזיקלית של יוסי פיין.
האלבום יצא במתכונת ראשונה, אך אחרי סיומו הוא נגנז על ידי הלהקה, ונוצר מחדש עם המפיק יוסי פיין.
האלבום מתאפיין בקו מחתרתי וצעיר של הלהקה בראשית דרכה.
האלבום לא ניסה להעביר מסרים, אלא ליצור הנאה.
באלבום ניכרה השפעה בולטת של להקת הביסטי בויז.
גם כאן החליפו שלושה ראפרים שורות שנונות וילדותיות ביניהם, על רקע צליל של רוק כבד.
השיר "אימפריה" מהאלבום מוכר בזכות הקליפ שהופק לו.
בקליפ נראית הלהקה גונבת מכונית, ושוברת אותה לחלקים.
המחאה על הקליפ התפרסמה בחלק מהעיתונים הראשיים במדינה.
שיר זה יחד עם שירים אחדים מהאלבום הוא אחד משירי הראפ רוק הראשונים והיחידים שנוצרו בישראל.
שיר נוסף שהתפרסם מהאלבום הוא "מכופף הבננות", חידוש של הלהקה לשיר בעל שם זהה.
בניגוד לשיר המקורי, תוכנו של השיר של שב"ק ס' הוא אלים ושובניסטי, הדבר היחיד שנשאר דומה לשיר עצמו הוא הפזמון החוזר "מכופף הבננות".
לשיר זה נוצר קליפ שגם הוא זכה להצלחה.
מירו, מנהיג המהפכה הכתומה ואוחז במיקרופון - שירה.
חמי, מנכ"ל משרד התעמולה, מרטיב מיקרופון - שירה.
מוקי די, ראש להקת נשים, קול אפרסקי גבוה - שירה.
פלומפי בי, רב המתנקשים ונהג הכתומוביל - גיטרה.
פילוני, הכתומוביל, גיטרות 9 מ'מ - גיטרות וסמפלים.
דוידי, גיזבר המהפכה - בס.
ג'יימס, "הזיקית", ראש אגף הביון - תופים.
שַׁבֵּץ נָא, או בשמו באנגלית Scrabble (סקראבל), הוא משחק לוח השואב את השראתו מתשבצים.
במשחק זה שניים עד ארבעה שחקנים יוצרים מילים על לוח בעל 15x15 משבצות בעזרת טבלות משחק עליהן מודפסות אותיות.
המטרה היא לצבור נקודות, כאשר מספר הנקודות לו זוכה השחקן בכל מהלך תלוי בניקוד הקבוע לכל אות, בסוג המשבצות בהן הונחו האותיות ובמספר המילים התקניות שיצרו על הלוח.
המשחק "שבץ נא" קיים ב־36 שפות שונות.
הגרסה המקורית באנגלית משווקת על ידי חברת הסברו בארצות הברית ובקנדה, ועל ידי חברת מאטל בשאר העולם.
עשרות אלפי אנשים ברחבי העולם משחקים שבץ נא באופן מאורגן במועדונים ובטורנירים.
אליפות העולם בשבץ נא באנגלית מתקיימת בכל שנה, לאו דווקא במדינות דוברות אנגלית (צ'כיה, פולין וצרפת הן שלוש מארבע המדינות האחרונות שאירחו את האליפות בעבר).
בנוסף, מתקיימות אליפויות דו-שנתיות של הארגון The World English-language Scrabble Players' Association (WESPA), אולם אלה אינן נקראות באופן רשמי אליפות העולם.
אליפויות עולם מתקיימות גם בשפות נוספות, ביניהן צרפתית, ספרדית, גרמנית, ונורווגית.
בתחילת שנות ה-30, בתקופת השפל הגדול, החל ארכיטקט מובטל בשם אלפרד מושר באטס לתכנן משחק לוח שבו תשולב ידיעתו של השחקן את השפה, עם אלמנט של מזל.
הוא חקר וניתח את העמוד הראשון של הניו יורק טיימס, פרסומים אחרים ומילונים, כדי לחשב באיזו תדירות מופיעה כל אות באלפבית.
כפועל יוצא הוא קבע כמה עותקים מכל אות יופיעו במשחק (כך למשל הוא קבע שהאות "S" תופיע רק 4 פעמים, כך שהיכולת לבנות מילים בצורת הרבים, לא תהיה קלה מדי.
באטס קרא למשחק שלו Lexiko, והחל למכור אותו ב-$1.50. בשל הדמיון למשחק אחר בשם Lexicon שינה באטס את שם המשחק מספר פעמים, כמו: "מילים שתי וערב" (CrissCrossWords), ולבסוף לשם Scrabble.
באטס מכר את המשחק לאיש העסקים ג'יימס ברונו (James Brunot) ובשנת 1948 המשחק הוכר כסימן מסחר.
בעקבות הזמנה גדולה מרשת החנויות מייסי'ס, צבר המשחק פופולריות ובשנת 1952 נמכרו זכויות הייצור וההפצה לחברת Selchow & Righter.
בשנה שלאחר מכן כבר כבר נמכרו כ-4 מיליון ערכות של המשחק, ובשנת 1955 החל המשחק להימכר גם בבריטניה ובאוסטרליה.
בשנים 1984 – 1993 זכה המשחק לפרסום רב כאשר כיכב בתוכנית בערוץ הטלוויזיה NBC.
בבתים רבים ברחבי העולם משחקים סקראבל באופן חובבני, אולם במקביל מתנהלת פעילות ענפה של מקצוענים בתחום, שמשתתפים בעשרות מועדונים, ליגות ואליפויות ברחבי העולם, תוך הקפדה על כללי משחק דקדקניים ושימוש בשעוני עצר ובמילונים ייעודיים.
ספרים רבים נכתבו על ענף הסקראבל המקצועי, ביניהם הספר Word Freak של Stefan Fatsis.
עם התפתחות הטכנולוגיה יוצרו שפע של תוכנות, אפליקציות ואתרי אינטרנט שבאמצעותם ניתן לשחק סקראבל מול יריב אנושי או מול מחשב.
המשחק הוכנס ב-2004 להיכל התהילה הלאומי של הצעצועים.
13 באפריל הוא יום הסקראבל.
תאריך זה נבחר בשל היותו תאריך הלידה של ממציא המשחק אלפרד מושר באטס.
המשחק כולל לוח מרובע ו-100 אותיות המסומנות בניקוד 0 עד 10, שנמצאות בדרך כלל בתוך שקית אטומה לעין.
בנוסף ישנם כנים מעץ או מפלסטיק להנחת האותיות, ובמשחק מקצועני נהוג להשתמש גם בשעון עצר כמקובל במשחק השחמט ובפרק זמן מדוד של 20 דקות לכל שחקן.
לוח הסקראבל מורכב מ-15x15 משבצות שעליהן מניחים את האותיות והמילים.