tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
על גג המבנה נבנתה מרפסת עץ רחבה המיועדת לאירועים פרטיים ולכנסים.
1985–1988 הפקולטה לארכיטקטורה הטכניון חיפה.
1987: פרס שלישי בתחרות בינלאומית לסטודנטים של אגודת האדריכלים הבריטית RIBA "חדש בתוך ישן" לונדון 1987, בשיתוף עם האדריכל סולומון משה
1993: פרס ראשון בתחרות לשיקום מתחם האקדמיה לאמנות בצלאל, ירושלים, 1993, בשיתוף עם רוזנפלד ארנס אדריכלים
1996:פרס רכטר לאדריכלות עבור תכנון בית הספר ללימודי השואה, יד ושם, ירושלים
2003: פרס שני בתחרות בינלאומית לתכנון עיריית מוסקבה, בשיתוף עם האדריכל מיכאל וולמה ון דר מולן.
1987 "חדש בתוך ישן" תערוכה לעבודות הזוכות מטעם אגודת הארכיטקטים הבריטית באקדמיה המלכותית לאמנות, לונדון.
דניאל מלדיני (באיטלקית: Daniel Maldini; נולד ב-11 באוקטובר 2001) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי והקיצוני בלאציו בהשאלה מאטלנטה.
מלדיני נולד במילאנו שבאיטליה, והוא בנם השני של כדורגלן העבר פאולו מלדיני ושל הדוגמנית הוונצואלית אדריאנה פוסה.
גם אביו וגם סבו (צ'זארה מלדיני) שימשו כקפטנים של מועדון הכדורגל מילאן, וכשעלה לקבוצת הבוגרים הפך דניאל לדור השלישי שמשחק במועדון.
גם אחיו הבכור, כריסטיאן, שיחק בקבוצות הנוער של מילאן, אך לא בקבוצה הבוגרת.
מלדיני החל לשחק בקבוצת הנוער של מילאן בשנת 2010, ובעונת 2016/2017 זכה עם הקבוצה עד גיל 16 של המועדון באליפות.
בתחילה הוא שיחק בתפקידים הגנתיים, כמו אביו וסבו, אך לאחר מכן הוסב לעמדות התקפיות יותר.
ב-2 בפברואר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת, כשעלה כמחליף בדקה ה-93 במשחק הליגה נגד הלאס ורונה.
ב-15 בספטמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשעלה כמחליף בדקה ה-83 בהפסד 2–3 לליברפול.
ב-25 בספטמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב הקבוצה במשחק הליגה נגד ספציה, ואף כבש את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון קבוצתו 2–1.
ב-29 ביולי 2022 הושאל לעונה אחת לספציה.
ב-5 בנובמבר 2022 כבש שער הבכורה שלו בקבוצה נגד קבוצת האם שלו מילאן.
ב-10 במרץ 2023 כבש את שער הניצחון בניצחון הראשון בהיסטוריה של ספציה על אינטר.
ב-10 ביולי 2023 הושאל מלדיני לאמפולי לעונה אחת.
ב-10 בינואר 2024 הושאל למונצה עד לסוף העונה, ב-9 במרץ 2024 כבש את שער הניצחון בניצחון 2-3 על גנואה, מחזור לאחר מכן כבש את שער הניצחון נגד קליארי, בסוף העונה חתם במונצה בהעברה קבועה.
ב-1 בפברואר 2025 חתם מלדיני באטלנטה.
ב-17 במאי כבש את שער הניצחון בניצחון 2-3 על גנואה, מחזור לאחר מכן כבש צמד בהפסד 3-2 לפארמה.
ב-27 בינואר 2026 הושאל ללאציו.
דניאל מקני , היה צייר דיוקנאות סקוטי, שכיהן כנשיא האקדמיה המלכותית הסקוטית (1876).
בגיל שלוש עשרה הוא התחנך לצד הורציו מקולוך ועיבד בצבעי מים, אצל אמן הנוף ג'ון נוקס.
לאחר מכן הוא עבד שנה בתור ליטוגרף, והועסק בחברה בקאמנוק, איירשייר, כדי לצבוע את מכסי הנוי של קופסאות הרחה מעץ שלהם.
הוא למד באדינבורו באקדמיה לאמנות, שם פירנס את עצמו על ידי איור פרסומים עבור החרט ויליאם הום ליזרס.
לאחר שעבר לגלאזגו, הוא ביסס את עצמו כצייר פורטרטים אופנתי.
בשנת 1829 הוא התקבל כחבר באקדמיה הסקוטית המלכותית.
הוא לא מופיע כבעל נכסים עצמאי עד 1840, כאשר הוא נרשם כצייר דיוקנאות המתגורר בגלאזגו.
עם מותו של סר ג'ורג' הארווי ב-1876 הוא נבחר לנשיא האקדמיה הסקוטית המלכותית.
מאז ועד מותו הוא נשאר באדינבורו, שם, לפי האנציקלופדיה בריטניקה משנת 1911, "תכונותיו החברתיות הגאוניות וכוחותיו הבלתי ניתנים לחיקוי … הפכו אותו לפופולרי".
הוא התגורר בווסט אנד האופנתי של אדינבורו.
הוא זכה לתואר אבירות על ידי המלכה ויקטוריה בשנת 1877. באותה שנה הוא נבחר לעמית של החברה המלכותית של אדינבורו.
כמה מיצירותיו של מקני מוחזקות על ידי הגלריה הלאומית לפורטרטים בלונדון ובגלריה הלאומית של סקוטלנד באדינבורו.
הוא היה נשוי לראשונה למרגרט (1810–1847) שלה היו לו לפחות שבעה ילדים, כולל הוראס מקני.
מקני נקבר בבית הקברות דין במערב אדינבורו עם אשתו מרי ביוקנן, וילדיו, קונסטנס ותומס ויסמן מקני.
דניאל נייהיוזר (נולד ב-1964) הוא פיזיקאי וכימאי תאורטי ישראלי-אמריקאי ופרופסור מן המניין במחלקה לכימיה וביוכימיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
נייהיוזר נולד בחיפה ועבר לירושלים בהיותו בן 6, שם התחנך.
בהיותו נער כבן 15, החל את לימודיו לתואר ראשון במתמטיקה ובפיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים.
נסע ב-1982 לארצות הברית ולמד לתואר שני ושלישי בפיזיקה במכון הטכנולוגי של קליפורניה, בהנחיית פרופ' סטיבן קונין .
עבודת הדוקטורט שלו הוגשה בשנת 1987. בשנים 1987–1989 שירת בצה"ל.
בשנים 1989–1991 שהה נייהיוזר כעמית בתר-דוקטורט ע"ש ויצמן במחלקה לכימיה של אוניברסיטת פרינסטון, ולאחר מכן שימש במשך כשנה כעמית מחקר במכון ג'יימס פרנק באוניברסיטת שיקגו (בהנחיית פרופ' ג'ון לייט).
ב-1992 הצטרף כמרצה בכיר אל המחלקה לכימיה וביוכימיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
ב-1998 הפך לפרופסור חבר וב-2002 לפרופסור מן המניין.
נייהיוזר הוא מחברם של למעלה מ-190 מאמרים שראו אור בכתבי עת מובילים בתחום מחקרו, עם למעלה מ-10,000 ציטוטים ו-h-index של 55 (נכון ל-2023).
הוא הנחה למעלה מ-20 תלמידי מחקר ופוסט-דוקטורנטים.
עם תלמידיו לאורך השנים נמנים פרופ' קן לופאטה מאוניברסיטת לואיזיאנה, כריסטופר ארנטסן מאוניברסיטת יאנגסטון ווייטק ולאצ'ק מאוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה.
בשנים 1987–1989 עבד נייהיוזר באופן הדוק עם פרופ' מיכאל (מיכה) בר מהמרכז למחקר גרעיני שורק על תאוריה של דינמיקת תגובה, ויחד הם פיתחו גישה לתופעת הפיזור, אשר מאפשרת חישובם של קצבי תגובה.
מחקרו של נייהיוזר מתמקד כיום בפיתוח אלגוריתמים קוונטיים מבוססי low scaling עבור מערכות קוונטיות גדולות, וכן בטיפול מזוסקופי במערכות מצומדות של קרינה וחומר.
הוא פיתח שיטה תלויה בזמן, המבוססת על אופרטור הטלה, והמיועדת לצורך חישובים במערכות של פיזור ריאקטיבי.
שיטה זו אפשרה חקר מדויק של פיזור ממולקולות קטנות.
כמו כן, המציא נייהיוזר שיטה כללית המבוססת על לכסון וסינון, והמשמשת לצורך חילוץ מדויק של נתונים אנרגטיים מסיגנל קצר בזמן, אשר נמצאה שימושית בדינמיקה קוונטית, בתהודה מגנטית גרעינית ובעיבוד אותות ככלל.
הוא גם פיתח שיטת שדה קרוב המשמשת לחקר מערכות אלקטרודינמיות בסקאלות קטנות.
מחקרו הנוכחי מתמקד בפיתוח כימיה קוונטית סטוכסטית, יחד עם עמיתיו, פרופ' ערן רבני ופרופ' רועי בר (בנו של מיכאל בר).
זוהי פרדיגמה של חישוב קוונטי, אשר מייתר את הצורך בחישובים אקסטנסיביים ותחת זאת מחשב את תכונות החומר באמצעות סכימה על מספר קטן של אורביטלים.
פרדיגמה זו "מותחת את הגבולות" בכל הקשור לחישוב תכונות של חומרים רבים, החל ממערכות קטנות בעלות עשרות או מאות אלקטרונים, ועד למערכות מזוסקופיות גדולות בעלות עשרות אלפי אלקטרונים.
פרס הקריירה המוקדמת של הקרן הלאומית האמריקאית למדע (1995)
מענק מחקר מטעם חברת שברון (1995)
דניאל רוי גילכרייסט נובואה אסין (בספרדית: Daniel Roy Gilchrist Noboa Azín; נולד ב-30 בנובמבר 1987 בגואיאקיל), הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אקוודורי, המכהן כנשיא אקוודור ה-48, לאחר שזכה בבחירות בשנת 2023. בגיל 35, הוא התמנה לתפקיד הנשיא הצעיר ביותר בתולדות אקוודור.
נובואה היה חבר ב בין השנים 2021 ו-2023, עד שהיא פורקה על ידי הנשיא הקודם, גיירמו לאסו, בתהליך הנקרא מוארטה קרוסדה .
במסגרת התהליך, הנשיא מפרק את האספה הלאומית, אך ניתן לפתוח נגדו הצבעת אי אמון, בה הפסיד והוקדמו הבחירות.
לפני הקריירה הפוליטית שלו, נובואה מילא מספר תפקידים בתאגיד של משפחתו, "Noboa Corporation".
אביו, אלווארו נובואה, הקים את התאגיד לאחר שרץ ללא הצלחה חמש פעמים לתפקיד הנשיא.
דניאל רוי גילכרייסט נובואה אסין נולד ב-30 בנובמבר 1987 בגואיאקיל שבאקוודור.
נובואה הוא בנו של איש העסקים אלווארו נובואה והרופאה והפוליטיקאית אנאבלה אסין.
בשנת 2010, קיבל תואר במנהל עסקים לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר לעסקים של אוניברסיטת ניו יורק בארצות הברית.
בשנת 2019 קיבל תואר שני במנהל עסקים בבית הספר קלוג לניהול של אוניברסיטת נורת'ווסטרן, שנמצאת באוונסטון באילינוי.
בשנת 2020 הוא קיבל תואר שני נוסף במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד ובשנת 2022 הוא קיבל תואר שני בתקשורת פוליטית מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון.
במאי 2023, נובואה רץ ביחד עם מפלגתו "התנועה הדמוקרטית הלאומית" בבחירות לנשיאות אקוודור.
באוקטובר הוא התקדם לשלב השני, בו התמודד מול לואיסה גונסאלס, דבר שהפתיע רבים עקב כך שהסקרים חזו את נפילתו.
בסיבוב השני שהתקיים ב-15 באוקטובר זכה בכ-52% מהקולות, וניצח בבחירות.
נובואה זכה בכהונה שנייה בבחירות 2025, גם הפעם לאחר שהביס את גונסאלס בסיבוב השני.
דניאל נהרי (נולד ב-21 ביוני 1987) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש כמפקד מחוז חיפה בפיקוד העורף.
שימש בעבר כסגן מפקד חטיבת החילוץ וההדרכה, מפקד בסיס אימונים של חטיבת החילוץ וההדרכה ומפקד גדוד תבור.
נהרי מפקד הגדוד הראשון שהתגייס לחטיבת החילוץ וההדרכה.
נהרי גדל ברחובות ובקריית עקרון.
נהרי התגייס לצה"ל בשנת 2005 לפלוגת החילוץ רותם שבהמשך הפכה לפלוגה כחלק מהקמת גדוד שחר.
לאחר מסלול הכשרה שירת כלוחם ובהמשך יצא לקורס מ"כים אותו סיים בהצטיינות.
שימש כמפקד כיתה וסמל מחלקה בפלוגת רותם ובהמשך יצא לקורס קציני יבשה ולהשלמה החיילית אותה סיים כצוער למופת.
בהמשך נלחם יחד עם גדוד 13 במבצע עופרת יצוקה ככח פריצה וחילוץ במרחב ג'באליה.
נהרי ביצע מספר תפקידי פיקוד בגדוד ובחטיבה שהאחרונים הם סגן מפקד גדוד רם וקצין אג"ם חטיבת החילוץ וההדרכה.
בשנת 2018 הועלה לדרגת סגן-אלוף ושימש כמפקד גדוד תבור.
בתקופה כהונתו כמפקד גדוד תבור פעל הגדוד בגזרת מנשה ובגזרת בנימין.
מעט לפני סיום תפקידו כמפקד הגדוד החלה מגפת הקורונה בה נטל הגדוד חלק פעיל בסיוע אזרחי לרשויות ותושבים בגזרת מחוז צפון.
כחלק ממבצע גן נעול וחגורה שחורה הגדוד עליו פיקד הוביל את מאמץ הצלת החיים באשקלון תחת מחוז דרום.
בשנת 2019 בתקופת כהונתו כמפקד גדוד תבור זכה הגדוד בפרס הרמטכ"ל ליחידות מצטיינות.
ביוני 2020 נכנס לתפקיד סגן מפקד החטיבה.
בתקופת כהונתו הוקמה סיירת אלון והושלם תהליך מעבר החטיבה מצריפין לבסיסה החדש כחלק מתוכנית אופק רחב.
ביולי 2021 החל לשמש כמפקד בסיס אימונים של חטיבת החילוץ וההדרכה.
בתקופתו כמפקד בסיס האימונים של חטיבת החילוץ וההדרכה מיסד את מבצוע היחידה ליחידה מבצעית לצד קידום תשתיות היחידה כחלק ממכלול.
בסיס האימונים של חטיבת החילוץ וההדרכה הופעל כיחידה מבצעית לראשונה במבצע עלות השחר ובמבצע מגן וחץ.
את תפקידו כמפקד בסיס האימונים של חטיבת החילוץ וההדרכה סיים באוגוסט 2023.
החל מספטמבר 2023 משמש נהרי כמפקד מחוז חיפה של פיקוד העורף.
נהרי הוביל את מחוז חיפה מתחילת מלחמת חרבות הברזל עם גיוס כלל סד"כ המחוז לראשונה מהקמתו כשהשיא היה במבצעים "חיצי הצפון" ו"עם כלביא" בו התמודד מחוז חיפה עם מטחי רקטות משמעותיים למטרופולין חיפה, מיקוד בהצלת חיים ושמירה על רציפות תפקודית לחיזוק החוסן הלאומי.
במהלך המלחמה מחוז חיפה דגל בגישת אחריות מרחיבה, יוזמה, פיקוד לפנים ותיאום בן ארגוני עם הרשויות, ארגוני החירום, משרדי הממשלה ורח"ל.
נהרי מתגורר ברחובות, נשוי לרואת חשבון שמרית ואב לשלושה ילדים.
בוגר תואר ראשון בהצטיינות במדעי המדינה ומשאבי אנוש ותואר שני במנהל עסקים ומשאבי אנוש.
דניאל מרון (נולד ב-13 ביולי 1960) הוא דיפלומט ישראלי.
בדצמבר 2023 מונה לראש המשלחת הקבועה של ישראל למוסדות האומות המאוחדות בז'נבה, שווייץ.
מרון נולד ב-1960 במלבורן, אוסטרליה, בשם דניאל מילר.
סבו דוד מילר היה חלוץ מהעלייה השלישית, ממייסדי כרכור.
סבו השני, אלכסנדר סאקס, היה עורך דין במלבורן שערב השואה סייע ליהודים לברוח מאירופה ולהגר לאוסטרליה.
הוריו של דניאל, עמרם וג'קלין, החליטו בשנת 1968 לעלות ארצה עם ילדיהם, דניאל ויונתן, והשתקעו בירושלים.
דניאל למד בבית הספר היסודי מימון ובתיכון הימלפרב.
בנעוריו היה פעיל במועצה הציונית של הנוער בפעילות למען יהודי ברית המועצות ובסיוע לעולים חדשים.
בשנת 1978 התגייס לצה"ל ושירת כסמל מבצעים בגדוד חרב ("הגדוד הדרוזי") כאשר זה עסק בשמירה על הגזרה המערבית של הגבול עם לבנון.
לאחר סיום קורס קצינים היה מהקצינים הראשונים בתוכנית "נערי רפול" לשילוב אוכלוסיות ייחודיות בצבא.
בשירות המילואים שלו דניאל נבחר על ידי תא"ל דב שיאון כאחד הקצינים הראשונים ביחידת הקישור למצרים (היום חלק מחטיבת תבל) ושירת במשך 25, תחילה כקצין קישור לצבא המצרי, ובהמשך גם בקישור לצבא הירדני.
דניאל השתחרר משירות מילואים בדרגת רס"ן.
מרון סיים תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת בר-אילן (1986) והתקבל ללשכת עורכי הדין (1987).
את התמחותו במשפטים עשה בבית המשפט המחוזי בתל אביב אצל השופטת שושנה ברמן ובמשרד עורך הדין ביניש-עדיאל בירושלים.
הוא סיים תואר שני במשפט בינלאומי באוניברסיטה העברית בירושלים (2006).
מרון השלים את סמינר הבכירים (NESA) של האוניברסיטה לביטחון לאומי (2013).
מרון הצטרף למשרד החוץ והחל קורס צוערים ב-1987. בתום קורס הצוערים יצא להתמחות של מספר חודשים בקראקס, ונצואלה, שם גם למד ספרדית.
מרון שירת במספר תפקידים בחו"ל: סגן שגריר ישראל בקפריסין (1990–1993); סגן שגריר ישראל בנורווגיה (1993–1995); יועץ לענייני קונגרס בשגרירות ישראל בוושינגטון (2000–2003); ציר לענייני קונגרס בוושינגטון (2007–2011) ושגריר ישראל בצ'כיה (2017–2021).
כציר קונגרס בוושינגטון הוא היה איש הקשר לקונגרס האמריקאי ואחראי למעקב אחר ההתפתחויות הפוליטיות בארצות הברית.
בשנים 1997–2000 הושאל מרון ממשרד החוץ ללשכת נשיא המדינה, שם שימש כיועץ לקשרי חוץ של הנשיא עזר ויצמן.
בתפקיד זה סייע במפגשים וביקורים בינלאומיים של הנשיא, כולל תאום הביקור הממלכתי הראשון לנשיא המדינה בסין וביקור האפיפיור בישראל.
בתפקידו כשגריר ישראל בפראג, מרון פעל לקדם את היחסים עם צ'כיה, מהמדינות הידידותיות ביותר לישראל באירופה, בדגש על הקשרים המדיניים ועל שיתופי פעולה בתחומי הכלכלה, החקלאות, הרפואה והביטחון.
יעד מדיני מרכזי עבורו כשגריר היה להביא להכרה צ'כית בירושלים כבירת ישראל.
ב-24 במאי 2017 קיימה שגרירות ישראל בפראג, בתמיכת נשיא צ'כיה, מילוש זמאן, אירוע מיוחד במצודת פראג לכבוד יובל לאיחוד ירושלים.
באותו היום גם התקבל בפרלמנט הצ'כי החלטה המכירה בירושלים כבירת ישראל.
בנוסף, ב-22 באוקטובר 2019 הפרלמנט הצ'כי אימץ החלטה המגנה בחריפות כל צורה של אנטישמיות וכל קריאה לחרם של מדינת ישראל.
ב-2 בדצמבר 2020 ממשלת צ'כיה הודיעה על פתיחת משרד דיפלומטי רשמי בעיר ירושלים, צעד שהיווה מימוש הבטחה שניתנה על ידי נשיא צ'כיה כשנתיים קודם לכן.
במהלך קרוב לחמש השנים ששרת בפראג השגריר ביקר בכל 13 מדינות המחוז של צ'כיה.
השגריר מרון קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מהמכללה לביטחון לאומי של צ'כיה (2018).
במרץ 2022 הקים את מת"ת (מרכז תיאום תרומות) סיוע הומניטרי לעם האוקראיני בכובעו כפרויקטור מטעם משרד החוץ.
המת"ת הוקם על מנת לרכז ולתאם את כל יוזמות הסיוע ההומניטרי והתרומות של החברה האזרחית בישראל לעם האוקראיני.
בקיץ 2024 מרון התחיל את כהונתו כשגריר ישראל למשלחת האו"ם בז'נבה.
דניאל נורבר (נולד ב-1979) הוא פוליטיקאי יהודי-אמריקאי-ישראלי שיכהן כחבר ב החל מ-2025. הוא רפובליקני ומייצג חלק מלונג איילנד.
נורבר נולד בארצות הברית וגדל ברעננה, ישראל.
הוא שירת בצה"ל בחיל המשטרה הצבאית.
קיבל תואר ראשון בממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה מאוניברסיטת רייכמן.
במשפחתו ניצולי שואה מצד סבו וסבתו, ואמו נמלטה מהקומוניזם בברית המועצות.
בשנת 2001 שב לניו יורק והחל לפעול במפלגה הרפובליקנית.
הוא ניצח את ג'ינה סיליטי הדמוקרטית, ובכך הפך לרפובליקני הראשון זה 50 שנה שנבחר לאספה של ניו יורק מטעם המושב של המחוז ה-16 של ניו יורק , מחוז בעל אוכלוסייה יהודית משמעותית.
נורבר מביע תמיכה נחרצת בישראל, כפי שהראה בעת שהותו במדינה במהלך טבח שבעה באוקטובר, אותו כינה "הזוועה הגדולה ביותר ליהודים מאז השואה", והתחייב לפעול למניעת מתקפות דומות בארצות הברית.
במקביל, הוא שם דגש על מאבק באנטישמיות, שהתבטא בין היתר בגינוי ונדליזם במרכז היהודי לשחרור החטופים הישראלים בניו יורק.
בתחום החקיקה, הוא מקדם יוזמות להורדת נטל המס, איסור לבישת מסכות בהפגנות למניעת הסתרת זהות פורעים, ומתן אפשרות לביטול ערבות בנקאית ללא מזומן.
הוא נשוי לענבל, ולהם ארבעה ילדים.
דניאל מנו-בלה (נולדה ב-1993) היא אמנית ויוצרת רב-תחומית ויזמית ישראלית-פורטוגלית, המתגוררת ביפו.
מנו-בלה היא בעלת תואר ראשון בהצטיינות יתרה מהמחלקה לאמנות רב-תחומית בשנקר.
היא ידועה בעבודותיה בתחום האמנות הרב-תחומית, המתמקדות בשאלות של זהות, שייכות וקשר בין בני אדם לטבע ושילוב בין מדע טכנולוגיה ואמנות..
יצירותיה מתמקדות בקהילות מגוונות, כולל קהילת הלהט"ב, הקהילה הערבית-ישראלית, יוצאי חבר המדינות, יוצאי אתיופיה וקהילת ה-BDSM.
באמצעות צילום ותיעוד היא חוקרת נושאים של זהות אישית וקולקטיבית, של שייכות ושל הקשרים בין בני אדם ובין בני אדם לטבע.
היא בוחנת גם תהליכים מנטליים, חברתיים וסביבתיים ומדגישה את המשותף ביניהם בחוויות האנושיות.
בשנת 2023 החלה מנו-בלה לשלב בין מדע לאמנות בפיתוח טכניקות בשם Memory Shapeבשיתוף חברת הסטארט-אפ הביו-טכנולוגית הישראלית SilkIt של ד"ר דרור אליעז, המתמחה בייצור חומרים ביו-כימיים למטרות רפואיות.
מנו-בלה היא גם המייסדת של חברת הסטרט-אפ האמנותית-טכנולוגית Martch.
פרויקט "Memory Shape" ופיתוח טכניקות הדפסה ביוכימיות ממשי
בפרויקט זה, המוקד הוא על שני חומרים ביוכימיים המיוצרים במעבדה: סרט משי ואיירוג'ל משי.
בעוד שלכל חומר יש תכונות ייחודיות, שניהם מציגים תכונה הידועה בשם "זיכרון צורה", המאפשרת להם לחזור לצורתם המקורית לאחר חשיפה ממושכת למים.
תכונות נוספות של חומרים אלו כוללות שקיפות, ספיגה וקלות משקל.
הפרויקט הוא שיתוף פעולה עם חברת הסטארט-אפ "SilkIt", שהוקמה על ידי בוגר מכון ויצמן ד"ר דרור אליעז.
חברה זו מתמחה בפיתוח חומרים ביוכימיים בתחום המשי.
במסגרת הפרויקט, המוקד הוא על שני חומרים ביוכימיים מתקדמים המיוצרים במעבדה על ידי Silk It: סרט משי ואיירוג'ל משי.
חומרים אלו נמצאים בחזית ההתקדמות הביוטכנולוגית ומשמשים כבסיס לחקירה האומנותית של הפרויקט.
פיתוח טכניקות הדפסה על חומרים ביוכימיים
תהליך נוסף המיושם על חומרים אלו מאפשר את יצירת הדפסים ציאנוטייפ.
ההדפסים מציגים דמויות שונות מקהילות מגוונות בחברה הישראלית ובסביבתו העולמית, אשר צולמו במהלך השנים.
הקהילות המיוצגות כוללות את הקהילה היהודית, הקהילה הרוסית, הקהילה האתיופית, הקהילה הערבית-יהודית, קהילת BDSM, הקהילה הדרום אפריקאית, הקהילה הישראלית בברלין, הקהילה הישראלית בספרד, קהילת הטרנס ועוד.
הדמויות בהדפסים מוצגות במצבים ומצבים גופניים שונים, ולעיתים מביעות את עצמן בתנועות "מוגזמות" ואף תיאטרליות, המגיעות מעולמות המחול והמשחק.
מצבים רגשיים המועברים על ידי הדמויות כוללים עצב, בושה, כאב, ייסורים, אושר, פחד ועוד.
רגשות אלה, שחווה כמעט כל נפש, מתוארים באופן המ obscures את זהות הדמויות, ובפרט את פניהם.
פעולה מכוונת זו נועדה לטשטש את הקשר של הצופה לדמות מסוימת, ולאפשר אינטרוספקציה, מה שמאפשר לצופה להזדהות עם רגשות משותפים או מצבים דומים.
המטרה היא ליצור נקודת חיבור לתמונה חסרת הפנים לעורר תחושת שייכות לקבוצה חברתית מסוימת מפרספקטיבה אישית.
הדפסה על אירוג'ל משי - SilkAerogel
עבודות שנעשו על אירוג'ל משי, התמונות מוצגות משני צידי החומר.
כל צד מציג סצנה שונה של דמות, מה שיוצר תחושת המשכיות או ניגודיות בין השניים.
צד אחד עשוי להיראות יותר מטושטש ונעלם, בעוד שהצד השני הוא יותר דומיננטי וברור.
הגישה מדגישה מושגים של זמינות, דינמיות ושינוי מתמשך, אשר משקפים התפתחות אישית ורגשית, כמו גם התפתחות חברתית וסביבתית.
הדפסה על סרט משי - Silk Film
עבודות על סרט משי, החומר הוא שקוף מאוד ומשנה את צורתו ברגע שהוא בא במגע עם מים או אוויר.
כאשר הוא נחשף לאוויר, המשי מתקשה ומקבל מרקם שביר, המזכיר פלסטיק.
לאחר חשיפה מחודשת למים, הוא חוזר למצב גמיש ועדין, הדומה לממברנה ניתן לקרוע בקלות.
בניגוד להדפסים על אירוג'ל משי, המציגים שתי סצנות שונות, העבודות על סרט משי מציגות סצנה אחת בלבד.
עם זאת, בזכות שקיפות החומר, בשני הצדדים של ההדפס ניתן לראות את הסצנה, כאשר צד אחד נראה מטושטש יותר והצד השני ברור יותר, ומספק רמות שונות של פרטים.
עבודות אלו יש התייחסות לנקודות מבט, פרספקטיבות שונות, וכיצד הן משפיעות על תפיסתנו את עצמנו במצבים שונים בחיינו.
החומר המשי, כמו גם החומרים הביוכימיים המפותחים במעבדה, נושא בתוכו את תכונת זיכרון הצורה, שהייתה ההשראה לשם הפרויקט.
הן אירוג'ל המשי והן סרט המשי מציגים זיכרון חומרי, המאפשר להם לחזור לצורתם המקורית לאחר חשיפה לאוויר או לאחר תהליך ההדפסה, ברגע שהם מוחזרים למים.
בפרויקט זה, החקירה של הקשרים בין זיכרון חומרי לבין השינויים הרגשיים, הסביבתיים והחברתיים שאנו חווים אנשים, כחברה וכחלק מהעולם הטבעי מהווה נושא מרכזי
2024 - "Birth, Death and Everything in Between" - מקום: סדנאות האמנים תל אביב, אוצר: איתן בוגנים
2024 - "Alchemist" - מקום: Q-Gallery, אוצר: אילן מויאל
2025 - "Organic Tissue" - מקום: בית האמן תל אביב, אוצר: אילן מויאל
2020 - תערוכת סיום לימודים - שנקר - חוג לאמנות רב-תחומית, אוצרים: פרופ' גל וינשטיין, ד"ר חנה פרויד-שרתוק ומר גלעד אופיר
2021 - "Bus Stations - Public Group Exhibition" - תערוכה נודדת (של משרד התרבות - עיריית תל אביב-יפו), אוצרת: מעיין נבו
2021 - "En-Tangle-Ment" - גלריה בנימין, אוצרים: דינה לוי ושלומית ליבר
2021 - "Welcome for The News" - גלריה בנימין, אוצרים: דינה לוי ושלומית ליבר
2022 - פסטיבל "זאתרבות" - מקום: ספריית בית אריאלה - ספרייה ציבורית תל אביב, אוצר: רז שפירא
2022 - "Unfold" - מקום: בית מכירת האמנות תירוש
2023 - "Artists Stand with Israel" - תערוכה נודדת, אוצר: דשה איליאשנקו
2024 - "Bread and Roses 18" - מקום: גלריה מיה, אוצר: חגי אולריך
2024 - פרויקט התקנה "Broken Wing" - עבור החזרת החטופים, מקום: מרכז גן מאיר גאווה
2024 - תערוכת מכירת אמנות ישראלית - מקום: בנק הפועלים, אוצרת: שושי צ'צ'נובר
2024 - "Quircentricity" - מקום: Q Gallery - גלריה קווירית עברית, אוצר: אילן מויאל
2024 - "Sun" - תערוכת זיכרון לאלי ברם שנרצח במסיבת נובה ב-7/10, מקום: טרמינל העיצוב בת-ים, אוצרת: אילנה לנר
2025 - "Entanglement" - מקום: מוזיאון האסלאם בירושלים, אוצרת: אוליה שטלברג
2025 - תערוכת מכירת אמנות ישראלית - מקום: בנק הפועלים, אוצרת: שושי צ'צ'נובר
2025 - "תקווה פורצת גבולות" - תערוכה קבוצתית שחוקרת את נושא ה"תקווה" ושמה דגש על נושאי בריאות הנפש.
- הפרויקט נעשה בשיתוף פעולה עם מיזם "נפשות" ומרחב "ביפנוכו" מבית intu של קבוצת ריאליטי.
תעודת בחירה "לאמנית בינלאומית מובילה" לשנים 2024 ו-2025 מפרויקט "Arts to Hearts Project"
מענק תמיכה - 2024 - על ידי "Keeping Partnership" - "Merkazim" - שומרי שותפות של המרכזים לצדק חברתי
תעודת תואר ראשון בהצטיינות יתרה, מהחוג לאמנות רב-תחומית במכללת שנקר, 2020
תעודת הכרה בהישגים ממוזיאון לוקסמבורג לשנים 2021, 2022, 2023
מענק ותעודת הכרה מ"הבית לסולידריות חברתית" מטעם קבוצת שעשוע, 2021
דניאל סַמבּוּרסקי (4 ביוני 1909 – 3 באוקטובר 1977) היה מלחין בתקופת היישוב ולאחר קום מדינת ישראל.
דניאל סמבורסקי נולד בקניגסברג בירת פרובינציית פרוסיה המזרחית שבקיסרות הגרמנית, בנם של סֶלמה ומנחם סמבורסקי.
אביו היגר בשנת 1896 מהעיר רומני (אז חלק מן האימפריה הרוסית, כיום באוקראינה) והוא גדל בבית ציוני דובר עברית.
אביו היה כתב העיתון העברי "הצפירה" בקניגסברג, וכיהן כיו"ר סניף ההסתדרות הציונית בעיר.
למד נגינה ותאוריה של המוזיקה בקונסרבטוריון של דנציג והחל בלימודי רפואה באוניברסיטת ברלין.
שם כתב את המוזיקה למחזהו הציוני של שאול (סלי) לוין "הפתרון היחיד" (Die einzige Loesung, 1931).
בשנת 1932, ערב עליית הנאצים לשלטון, עלה לארץ ישראל והביא עמו את פסנתרו.
בארץ ישראל הלחין מנגינות לשירי מולדת ידועים וכן מנגינות לשירי ילדים.
סמבורסקי הלחין ב-1933 את המוזיקה עבור הסרט "לחיים חדשים", שנחשב לסרט המדבר הראשון שצולם בארץ ישראל.
עיקר יצירתו הייתה בתקופת טרום המדינה.
בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20 עסק בהוראת המוזיקה בגימנסיה הריאלית "בלפור" ובבתי הספר היסודים "הכרמל" ו"נס ציונה" ("גרץ") בתל אביב.
בשנות החמישים היה סמבורסקי מורה ומרכז המקהלות של סמינר גבעת השלושה.
חלק ניכר משיריו נכתבו למקהלות כמו "מקהלת הפועלים".
בתחנת הרדיו המנדטורית "קול ירושלים" היה לסמבורסקי מדור שבו לימד מדי שבוע שיר עברי חדש.
בתקופת המדינה שימש כמורה למוזיקה בסמינרים.
סמבורסקי הוא זה שהחל בשנת 1935 במסורת של ערבי זמר בקבלות השבת בבית ברנר.
גיל אלדמע הוציא לאור את "זר שירי מולדת - סמבורסקי" (השירים שהולחנו על ידי סמבורסקי: במזרח זורח ורד (מילים: נתן אלתרמן), צאינה וראינה, השיר לאדמה, זולתנו, חצץ, עוז ואיל, שיר העלם, פורח נרקיס)..
היה נשוי לחרמונה לבית שעוני (זייגרמכר), ילידת המושבה מטולה (בתה של מניה צ'יזיק, אחייניתם של ברוך, חנה, שרה, אפרים ויצחק, דודניתו של הפזמונאי שמואליק צ'יזיק, וכן דודתו של אהוד יערי), ואב לבת, עפרה סמבורסקי-חמדת.
סמבורסקי נפטר בשנת 1977 לאחר מחלה ממושכת, בגיל 68. נקבר בבית העלמין קריית שאול.
אחיו הבכור, שמואל סמבורסקי (1900–1990), היה פרופסור לפיזיקה ומדעי הטבע, חתן פרס ישראל וחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
אדמה: מחזה בחמש מערכות, מאת ש' שלום, המוזיקה מאת ד' סמבורסקי, ירושלים 1942.
אדמה ושמי שמים: שירים, הוצאת מפעלי חינוך ותרבות, 1979.
ספר שירים ומנגינות לבית-הספר ולעם, לגני-ילדים ולבתי-הספר, מאת דניאל סמבורסקי ומשה גורלי (בּרוֹנזַפט), קבצים א'-ג'.
דניאל סלומון (נולד ב-5 בדצמבר 1973) הוא זמר, מוזיקאי, פזמונאי, מלחין ופסנתרן ישראלי.
דניאל סלומון גדל בעיר חיפה.
אחיו, נתן סלומון, חבר בלהקת בית הבובות.
הוא גילה את כישרונו במוזיקה עוד מגיל צעיר.
בגיל 5 החל ללמוד נגינה בפסנתר וכבר בגיל 12 החל לכתוב שירים ולהלחינם.
סלומון למד מוזיקה בקונסרבטוריון רובין ובקונסרבטוריון דונה ויצמן בחיפה, בבית הספר התיכון ויצו לאמנויות חיפה במגמת מוזיקה ובבית הספר למוזיקה "רימון", והשתלם בקומפוזיציה ותזמור אצל פרופסור יצחק סדאי.
בכל השנים האלו, למד סלומון מוזיקה קלאסית.
בשנת 1998 הכיר סלומון את אביב גפן, עיבד את שיריו לרביעית מיתרים ופסנתר ומאוחר יותר הצטרף כקלידן ללהקת הליווי של גפן, "התעויוט".
אלבומו הראשון של גפן שבו השתתף סלומון בנגינה היה "לילות לבנים" שיצא ב-1999. בשנת 2000 השתתף באלבומו של גפן "יומן מסע" וב-2002 באלבומו "ממנטו מורי" ובבאים אחריו הן כפסנתרן והן כמתזמר.
במקביל עיבד סלומון ב-1999 את שירי אלבום ההופעה של להקת רוקפור "רוקפור בהופעה".
סלומון כתב לריקי גל את השיר "כשאני איתך", ואת רוב שירי אלבומה "אין לזה סוף" שיצא ב-2001.
באותה תקופה החל לכתוב מוזיקה לתיאטרון, ועבד עם תיאטראות ישראל ובלונדון עם The Stage Theater.
בין ההצגות להן כתב את המוזיקה: "אדם לא מת סתם", "רעל ותחרה", "סיפור פשוט", "Love Love Love" (הבימה), "תהילה", "האדרת" (תיאטרון החאן), "מסעות אודיסאוס" (תיאטרון גשר).
על המוזיקה להצגת הילדים "ייסוריו של דרקון מאוהב", זכה בפרס "המוזיקאי הטוב ביותר" בפסטיבל הצגות ילדים חיפה ב-2002.
במקביל לכתיבת מוזיקה להצגות החל דניאל לכתוב גם מוזיקה ושירי נושא לסרטים וטלוויזיה כשבין עבודותיו "הסודות" (אבי נשר), "מישהו לרוץ איתו" (עודד דוידוב), "יום האם" (רני סער, שידורי קשת), "חברות" (רני סער, ערוץ 10), "שושנה חלוץ מרכזי" (שי כנות), "הקפות" (לי גילת), "רביעיית רן" (יריב הורוביץ, YES) ועוד רבים אחרים.
החל משנת 1999 החל לעבוד עם המנהלת האישית והאומנותית ליליאן שוץ.
בשנת 2002 בהפקתה של שוץ, הוציא סלומון את אלבום הסולו הראשון שלו, "דניאל סלומון".
סלומון כתב והלחין את כל שירי האלבום, ואף הפיק אותו מוזיקלית בשיתוף עם אסף דר ואיתמר אשפר.
אביב גפן השתתף כמפיק מוזיקלי אורח בשני שירים.
בין שירי האלבום "עדיף" ו"בא מכאב" אשר זכו להצלחה גדולה.
בעקבות האלבום זכה סלומון בפרס "נוצת הזהב" של אקו"ם בתואר "המלחין הטוב ביותר".
דניאל הוחתם בחברת הד ארצי, ובינואר 2005 יצא אלבומו השני, "רבות הדרכים".
השירים "אהבה" והדואט "רבות הדרכים" עם דנה עדיני מתוכו הפכו ללהיטים ברחבי הארץ, ובספטמבר 2006 הגיע האלבום למעמד של אלבום זהב, לאחר שנמכרו ממנו למעלה מ-20,000 עותקים.
גם באלבום זה כתב והלחין סלומון את כל השירים, ועיבד אותם לבדו.
שני סינגלים נוספים מהאלבום היו "מיתר קרוע" ו"אין כמו האהבה שלך".
בהמשך 2005 הצטרף סלומון כקלידן להרכב הבריטי-ישראלי בלאקפילד, של אביב גפן וסטיבן וילסון.
סלומון השתתף בנגינה ותזמור באלבומיו של ההרכב "Blackfield" ו-"Blackfield II".
עוד באותה שנה הפיק סלומון את אלבומו של ישראל גוריון "בשקט כזה".
כמו כן הקליט סלומון בדואט עם רינת בר את השיר "סוף הקיץ" שכתב והלחין, במסגרת תוכנית הטלוויזיה "מפגשיר" בערוץ 24.
בשנת 2006 ניגן סלומון באלבומו של אביב גפן "עם הזמן".
באותה שנה כתב, הלחין ושר את שיר הנושא של סרטו של עודד דוידוף "מישהו לרוץ איתו", ב-2007 הלחין סלומון את פסקול הסרט "הסודות" של אבי נשר, וכתב והלחין את שיריו.
באוגוסט 2007 הוציא סלומון את אלבומו השלישי, "חיפה 87'".
האלבום כלל 11 שירים, שאת כולם כתב והלחין סלומון, למעט השיר "ארצות החום", שכתבה והלחינה שילה פרבר.
להיט האלבום היה "הייתכן", ופרט לו יצאו כסינגלים גם השירים "איתך", "היי" ו"הכל נרגע".
ביוני 2008 הוציא סלומון שיר שכתב וביצע בשם "לפעמים" כשיר הנושא של הסדרה "רביעיית רן" בערוץ yes stars ישראלי.
בזמן זה חבר דניאל להד ארצי/NMC להמשך דרכו.
ביוני 2010 הוציא סלומון את הדואט "אהוב לבי", שכתב עם שילה פרבר וביצע עם דניאלה ספקטור.
אחריו הוציא את הסינגלים "הקשיבי לי", "רק על אוויר" ו"גאות", ובנובמבר של אותה שנה יצא אלבומו הרביעי, "גאות".
לאחר צאת האלבום, חזר להיות עצמאי תחת הלייבל של ליליאן שוץ.
בעקבות הצלחת אלבומיו זכה סלומון לביקוש גם כמפיק מוזיקלי והפיק אלבומים לאמנים רבים ביניהם: שלמה ארצי ("שפויים"), ישראל גוריון ("בשקט כזה"), שילה פרבר ("מתוק שחור", "פרח קיר") ועוד רבים ידועים ומתחילים כאחד.
כמו כן הפיק דניאל הופעות ואירועים מיוחדים כגון "שירי לאונרד כהן" לפסטיבל ישראל, יום האיידס הבינלאומי ברחבי הארץ ואירועים רבים אחרים.
במאי 2014 יצא שיר משותף של דניאל סלומון ודנה עדיני בשם "אהובי" אשר ייקח חלק באלבומו החמישי במספר של סלומון, ובפרויקט המשותף עם דנה עדיני הנקרא "לשיר איתך".
בנובמבר 2015, השיק דניאל סלומון פרויקט גיוס המונים באתר הדסטארט במטרה להפיק עצמאית אלבום אוסף ומופע גדול יחד עם דנה עדיני ועשיריית כלי מיתר.
שם האלבום "דניאל סלומון ודנה עדיני- המיטב לייב".
באותה שנה הלחין את הפסקול לסרט "הקפות".
בשנת 2017, כתב, הלחין ועיבד עשרות שירים עבור סדרת הנוער כפולה, בכיכובה של נועה קירל.
יצר את המוזיקה גם עבור סדרת הילדים אבא מטפלת.
ב-2017 הוציא את ה-EP (קצר נגן) חלק ראשון ובו ארבעה שירים חדשים.
ביוני 2020 הוציא סלומון דואט עם דנה עדיני בשם "לחזור" שיצא לרגל חגיגות 15 שנה לרבות הדרכים.
ביולי 2022 סלומון ביצע עם אביגיל קובארי את השיר בית מתוך סדרת הנוער מיוחדת.
בשנת 2024 הוא כתב מוזיקה לסרט "ציפורים משונות".
ב-23 בינואר 2025 הוציא לאור את הסינגל "תן סימן", הראשון מתוך אלבומו השביעי, ככה זה עכשיו, שיצא לאור ב-3 במרץ 2025.הסינגל זכה למעל 250,000 צפיות.
סלומון ניהל מערכת יחסים עם הזמרת דנה עדיני.
באמצע העשור השני של המאה ה-21 היה סלומון בזוגיות עם השחקנית דינה סנדרסון, בתו של דני סנדרסון.
ב-5 במאי 2018 התחתן סלומון עם העיתונאית שקד (קדמי) אורבך.והם נפרדו ב-2024, ולא היו להם ילדים.
דניאל נתנס היה מיקרוביולוג יהודי אמריקאי.
חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1978 על גילוי אנזימי הגבלה.
נתנס נולד בעיר וילמינגטון, במדינת דלאוור שבארצות הברית, בן תשיעי למהגרים יהודים מרוסיה.
בתקופת השפל הגדול אביו איבד את נכסיו והיה מובטל תקופת זמן ארוכה ונתנס גדל בתנאי עוני ודלות.
נתנס למד בבתי ספר ממלכתיים ובאוניברסיטת דלאוור למד כימיה, פילוסופיה וספרות.
בשנת 1954 הוא סיים את לימודי הרפואה באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, מיזורי.
כבר בעת היותו תלמיד רפואה החליט כי הוא מעדיף לעסוק במחקר על פני טיפול בחולים.
הוא התמחה בבית החולים הפרסבטרייני של אוניברסיטת קולומביה ובמכונים הלאומיים לבריאות בבת'סדה, מרילנד.
החל משנת 1959 חקר במעבדתו של פריץ ליפמן במכון רוקפלר, שזכה אף הוא בפרס נובל בשנת 1953. בשנת 1962 החל לעבוד במחלקה למיקרוביולוגיה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, שם התמנה לראש חטיבת הגנטיקה.
בשנת 1969 הגיע נתנס למכון ויצמן ברחובות שם ניהל מחקר משך חצי שנה יחד עם החוקרים ליאו זקס וארנסט וינוקור.
באותה שנה קיבל את הרעיון כי ייתכן וניתן להשתמש באנזים הגבלה לחיתוך הגנום ה-DNA בוירוסים גורמי גידולים.
נתנס שימש כנשיא אוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור מרילנד בין השנים 1995–1996. עיריית ראשון לציון כיבדה את זכרו בקריאת רחוב בשמו.
דניאל פרננדה דומיניק שוליין-סטיל (; נולדה ב-14 באוגוסט 1947 בעיר ניו יורק, במדינת ניו יורק) היא סופרת ותסריטאית אמריקאית ממוצא יהודי, הכותבת בעיקר רומנים.
רבים מספריה הם רבי מכר.
את ספריה אפשר לתאר ככתובים בז'אנר הרומן הרומנטי.
סטיל מכרה למעלה מ-530 מיליון עותקים מספריה (עד שנת 2005).
הם הופיעו ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס יותר מ-390 שבועות ו-21 מספריה עובדו לטלוויזיה.
ספריה של דניאל סטיל תורגמו ל-43 שפות.
סטיל נולדה כבת יחידה בניו יורק וגדלה בעיקר בצרפת.
אמה, נורמה דה קמרה סטון דוס רייס, קתולית ובתו של דיפלומט פורטוגזי.
אביה, ג'ון סטיל-שוליין, יהודי-גרמני ממשפחה בעלת בנק ומבשלת הבירה לוונברוי במינכן, נאלץ להגר מגרמניה עם עליית הנאצים לשלטון.
היא גדלה כקתולית ואף רצתה להיות נזירה בצעירותה.
היא החלה לכתוב בהיותה ילדה, ובשנות נעוריה החלה לכתוב שירים.
היא סיימה את לימודיה באוניברסיטת Lycée Français de New York בשנת 1965. בגיל 19 סיימה לכתוב את הרומן הראשון פרי עטה אך זה ראה אור לראשונה רק בשנת 1973.
הטבעת (1996) - של הבמאי ארמאנד מסטרויאני
מבחר מספריה שראו אור בעברית
דניאל (דני) סימן (נולד ב-29 בינואר 1961) הוא עיתונאי ישראלי, שהיה ראש לשכת העיתונות הממשלתית בשנים 2000-2010.
נולד בבסיס חיל האוויר האמריקני בפרנקפורט, גרמניה.
בשנת 1971 עלה עם הוריו לישראל והם התיישבו באשקלון.
אחרי שרותו הצבאי בצנחנים נסע ללמוד במכללת האנטר בניו יורק ועבד בתחום ההסברה בקונסוליה הישראלית בניו יורק.
בשנת 1990 נקרא לעבוד בתחום ההסברה בלשכת העיתונות הממשלתית (לע"מ).
לאחר שרות קצר ביחידת דובר צה"ל שב ללשכת העיתונות הממשלתית, מונה למנהלה בתקופת ממשלתו של אהוד ברק בדצמבר 2000.
סימן הוביל מהלך לשלילת תעודות עיתונאי מזרים ובמיוחד פלסטינים המועסקים ברשתות התקשורת הזרות בישראל.
סימן נימק את ההחלטה בטעמים ביטחוניים ושיקולי הסברה.
החלטתו של סימן נפסלה על ידי בג"ץ, שחייב את לשכת העיתונות להוציא תעודות מטעמה לעיתונאים פלסטינים מאל-ג'זירה ומרויטרס.
בדיון בעניין בבג"ץ קבעה השופטת דליה דורנר כי בשנת 2003 הוא פעל להחמיר את הקריטריונים להענקת תעודת עיתונאי ולגביית תשלום עבורה, כדי למנוע זילות בתעודה.
בשנת 2006 עיכב את הארכת אשרת העבודה של יורג ברמר, כתב "פרנקפורטר אלגמיינה צייטונג", מהלך שעורר מחאה מצד ממשלת גרמניה.
סימן הגיב על התערבות זו באמרו
ב-11 בנובמבר 2008 הודיע סימן על הצטרפותו למפלגת "הליכוד" ועל התמודדותו בפריימריס של התנועה, אך בחר לבסוף שלא להתמודד בשל מגבלות שהוטלו על התמודדותו על ידי נציבות שירות המדינה ושב למלא את תפקיד מנהל לע"מ.
בשנת 2010 הוא סיים את תפקידו כמנהל לע"מ ובתחילת 2011 מונה לסמנכ"ל הסברה במשרד ראש הממשלה.
באוגוסט 2013 פורסמו ב"הארץ" סטטוסים פוגעניים שנכתבו על ידי סימן בפייסבוק.
אחת ההתבטאויות שנגעה ליפן, ובה מתח סימן ביקורת על טקסי הזיכרון לקורבנות פצצות האטום שהוטלו על יפן במלחמת העולם השנייה, זכתה לסיקור נרחב בתקשורת היפנית ולהפצה ברשתות החברתיות במדינה, וממשלת יפן ביקשה מישראל הבהרה בעקבותיה.
היועץ לביטחון לאומי יעקב עמידרור התקשר לשגריר יפן בישראל, הידאו סאטו, והתנצל באופן רשמי על הדברים.
על רקע הפרשה הוקפאה פעילותו כראש יחידת המדיה האינטראקטיבית במערך ההסברה הלאומי.
לאחר מכן שימש סימן כאחד ממנהלי תחנת הרדיו האינטרנטית "Voice of Israel" שפשטה רגל לאחר שנת פעילות אחת.
סימן הוא עורך המהדורה האנגלית של אתר מידה.
דניאל סילבה הוא סופר מתח ובילוש יהודי אמריקאי, שחיבר שבעה עשר ספרים, נכון לסוף 2014, כולם רבי מכר, שתורגמו לפחות ל-25 שפות.
כונה "מחבּר ספרות הריגול הטוב בדורו", "אחד מסופרי הריגול המחוננים ביותר באמריקה", ו"יורשם של גרהם גרין וג'ון לה קארה".
ספרו "המרגל שלא ייאמן" דורג בשנת 2006 על ידי המגזין פאבלישרס ויקלי במקום השלושה עשר ברשימת "מותחני הריגול הטובים ביותר שנכתבו אי פעם".
סילבה נולד במישיגן, וגדל בקליפורניה, בבית נוצרי קתולי.
עד היום ניכרת בספריו האהדה לדת הקתולית, כאשר בין גיבורי המשנה בספריו נמצאים אישים כמו האפיפיור והמזכיר הפרטי שלו לואיג'י דונאטי.
החל את דרכו המקצועית כעיתונאי בסוכנות הידיעות הבין-לאומית UPI, שם התקבל תחילה לעבודה זמנית בעודו סטודנט לתואר שני ביחסים בין-לאומיים.
נטש את הלימודים לצורך עבודה כעיתונאי במשרה מלאה.
מונה בהמשך לכתב UPI בקהיר.
תוך כדי סיקור מלחמת עיראק איראן פגש את העיתונאית היהודייה ג'יימי גנגל (Jamie Gangel), מ-NBC, וב-1987 הם נישאו.
סילבה התגייר, והוא חבר בקהילה היהודית של וושינגטון די.
מ-UPI עבר סילבה ל-CNN וב-1995 החל בכתיבת ספרו הראשון, The Unlikely Spy (תורגם לעברית: "המרגל שלא ייאמן"), שיצא לאור ב-1996. הספר הפך לרב-מכר מיד עם פרסומו, וסילבה התפטר מ-CNN והחל מאז לכתוב ספרים באופן בלעדי.
עד 2025 פרסם 27 ספרים (ב-15 ביולי 2025 עתיד לצאת ספרו ה-28), כולם מלבד שלושת הראשונים עוסקים בעלילותיו של סוכן "המוסד" גבריאל אלון.
על-פי סדרת הספרים אלון, יליד עמק יזרעאל ובן לניצולי שואה יוצאי גרמניה, היה בשנת 1972 סטודנט צעיר לאמנות, שזה עתה השתחרר מצה"ל לאחר שירות כלוחם ביחידה מובחרת.
דניאל נורמן סטרן היה פסיכיאטר ופסיכואנליטיקאי יהודי אמריקאי, תאורטיקן בתחום ההתפתחות הפסיכולוגית של הילדים.
נודע בין השאר בזכות ספריו "עולמם הבין אישי של תינוקות" ו"יומנו של תינוק", שהפכו לרבי-מכר ותורגמו לשפות רבות.
סטרן נולד ב-1934 במנהטן שבניו יורק במשפחה יהודית.
החל את לימודיו האקדמיים ב-1956 באוניברסיטת הרווארד, והמשיך ללימודי רפואה בבית הספר לרפואה ע"ש אלברט איינשטיין בישיבה יוניברסיטי, אותם סיים ב-1960. ב-1964 החל להתמחות בפסיכיאטריה, וב-1972 החל את הכשרתו כפסיכואנליטיקאי במרכז הפסיכואנליטי באוניברסיטת קולומביה.
מאז עסק סטרן במחקר בתחום התפתחות ילדים וטיפול פסיכודינמי.
הוא ערך תצפיות רבות בפעוטות, נתן להן פרשנות קלינית, ויצר תאוריות שתרמו להבנת התפתחות מוקדמת של ילדים.
בעיקר התמקד בחקר הקשר הרגשי בין האם לתינוקה.
בשנת 1985 יצא ספרו "עולמם הבין אישי של תינוקות", בו תיאר שלבים התפתחותיים רגשיים בקשר בין התינוק לאמו, התהליך האינטרסובייקטיבי המאפיין קשר זה, ותופעות שמתבטאות בתהליך זה בשלב הטרום-מילולי, כגון מושג הכוונון הרגשי אותו הגדיר סטרן.
כן כתב ספר על הקונסטלציה האימהית (1995), ועל תחושות האם במהלך ההיריון, הלידה וההורות (בספרו "הולדתה של אם", 1997).
בנוסף כתב על נושאים שקשורים לטיפול פסיכולוגי, כגון טיפול בילדים תוך מיקוד ביחסי אם-ילד, ועל מושגים מתחום הטיפול כגון "רגע הווה" ו"רגע מפגש" שמתרחשים בין המטפל למטופל במהלך טיפול.
גישתו התאורטית נתפסת כגישה התייחסותית, אם כי רעיונותיו עוסקים גם באינטרסובייקטיביות.
בשנים האחרונות לחייו כיהן סטרן כפרופסור לשם כבוד בפסיכולוגיה באוניברסיטת ז'נבה, מרצה לפסיכיאטריה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת קורנל וכן מרצה במרכז הפסיכואנליטי באוניברסיטת קולומביה.
הוא קיבל תוארי דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטאות קופנהגן, פלרמו ועוד.
נישא לנדיה ברושוויילר-סטרן, רופאה שהייתה שותפה בחלק ממחקריו.
סטרן מת בז'נבה שבשווייץ ב-2012, בגיל 78, לאחר מחלת לב.
יומנו של תינוק: (התחושות, המראות והחוויות של תינוקכם); מאנגלית: שרית פרקול, תל אביב: מודן, 1997.
דניאל נ' סטרן, נדיה ברושווילר-סטרן, יחד עם אליסון פרילנד, הולדתה של אם: כיצד משנה אותך החוויה האימהית לתמיד; מאנגלית: ימימה עברון, תל אביב: מודן ('פסיכה: ספריה פסיכולוגית'), 2000.
עולמם הבין-אישי של תינוקות: גישה פסיכואנליטית והתפתחותית; מאנגלית: יעל זיסקינד-קלר; עריכת המהדורה העברית: גלית גלעד, מושב בן שמן: מודן ('פסיכה: ספריה פסיכולוגית'), 2005.
דניאל אנדרה סטארידג' הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק כחלוץ.
סטארידג' נולד בבירמינגהאם בשנת 1989 והחל את דרכו בכדורגל בשנת 1995, בגיל שש, במועדון קדבורי אתלטיק שבעיר הולדתו בירמינגהאם, ולאחר שנה עבר לאקדמיית הנוער של אסטון וילה.
בשנת 2000 עזב את אסטון וילה, ועבר לקובנטרי סיטי שם שיחק שלוש שנים.
לאחר שעזב את קובנטרי הצטרף בגיל 13 למנצ'סטר סיטי.
בתחילת עונת החל להתאמן עם קבוצת הבוגרים של מנצ'סטר סיטי, כשהיה בן 16. בעקבות שלושער שכבש במשחק קבוצת המילואים של המועדון, הוקפץ סטארידג' לספסל הקבוצה הבוגרת במשחק פרמייר ליג נגד רדינג בפברואר 2007. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו כשעלה כמחליף ברבע השעה האחרונה של המשחק.
סטארידג' שותף במשחק נוסף, אך נפצע בברכו ולא שיחק בשארית העונה.
הוא כבש את שערו הראשון במנצ'סטר סיטי ב-27 בינואר 2008 במשחק גביע ה-FA נגד שפילד יונייטד, וכעבור שלושה ימים כבש את שערו השני בהופעת הבכורה המלאה שלו, נגד דרבי קאונטי.
במקביל, המשיך סטארידג' לשחק גם בקבוצת הנוער של מנצ'סטר סיטי והוביל אותה אל זכייה בגביע האנגלי לנוער, וסיים כמלך השערים של הטורניר.
בעונת הפך סטארידג' להיות השחקן הראשון אי פעם שכובש גם במסגרת הגביע לנוער, גם במסגרת גביע ה-FA וגם במסגרת הפרמייר ליג.
ב-3 ביולי 2009 חתם בצ'לסי, אף שמחלוקת בנוגע לגובה משכורתו של סטארידג' התגלעה בין הצדדים, כשבסופו של דבר, בית דין קבע את גובה שכרו.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון ב-18 ביולי 2009 במשחק ידידות נגד סיאטל סאונדרס.
במשחק זה כבש סטארידג' את שער הבכורה שלו בדקה ה-12. את משחק הבכורה הרשמי שלו ערך סטארידג' ב-18 באוגוסט 2009 במשחק הליגה נגד סנדרלנד.
ב-15 בספטמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, נגד מ.ש.ק.
במשחק זה הוא גם כבש את שער הבכורה שלו במפעל.
ב-31 בינואר 2011 הושאל עד לסיום אותה עונה לבולטון וונדרס.
הוא כבש בהופעת הבכורה שלו, כאשר נכנס כמחליף במשחק נגד וולברהמפטון וונדררס.
הוא כבש את שערו השני באותו שבוע במשחק נגד טוטנהאם הוטספר והבקיע צמד במשחק נגד אברטון.
כשסטארידג' כבש נגד ניוקאסל יונייטד במשחק הרביעי שלו, הפך לשחקן השישי בתולדות הפרמייר ליג שכובש בכל ארבעת משחקיו הראשונים.
הוא סיים את תקופת ההשאלה שלו בקבוצה עם שמונה שערים ב-12.
בפתיחת עונת החליט מאמנה החדש של צ'לסי, אנדרה וילאש בואש, לתת לסטארדיג' הזדמנות בהרכב.
במשחקי הידידות לפני פתיחת העונה, כבש סטארידג' נגד קבוצה מהונג קונג וגם כבש צמד נגד גלאזגו ריינג'רס.
לאחר שספג כרטיס אדום במשחקו האחרון בבולטון וונדרס, הורחק סטארידג' משלושת המשחקים הראשונים של פתיחת העונה.
במשחקו הראשון לאחר חזרתו כבש נגד סנדרלנד בדקה ה-50. ב-2 באוקטובר 2011 שיחק לראשונה מול קבוצתו לשעבר, בולטון וונדרס.
הוא כבש צמד תוך חצי שעה, כששערו הראשון נכבש 90 שניות משריקת הפתיחה של המשחק.
בסיום עונה זו כבש בפרמייר ליג 11 שערים.
הוא זומן לסגל צ'לסי לגמר ליגת האלופות 2012 ולא זכה לדקות משחק, אך זכה עם הקבוצה בליגת האלופות לראשונה בתולדותיה.
סטארידג' החמיץ את כל משחקי ההכנה לקראת עונת של צ'לסי, לאחר שזומן לסגל נבחרת בריטניה לאולימפיאדת לונדון.
הוא שיחק במגן הקהילה מול מנצ'סטר סיטי ובישל שער לראיין ברטאנד.
סטארידג' החמיץ את שני המשחקים הראשונים של ליגת האלופות בשל פציעה, וגם את משחק גביע הליגה נגד וולברהמפטון וונדררס.
הוא כבש את שערו הראשון לעונה זאת בניצחון הפרמייר ליג 2–4 על טוטנהאם הוטספר בוויט הארט ליין, לאחר שנכנס כמחליף במקום חואן מאטה.
הוא כבש את שערו האחרון במדי צ'לסי במשחק גביע הליגה נגד מנצ'סטר יונייטד, בניצחון 4–5 בהארכה.
ב-2 בינואר 2013 חתם סטארידג' בליברפול על חוזה ארוך טווח תמורת 12 מיליון ליש"ט.
הוא ערך את הופעות הבכורה שלו במדי ליברפול במשחק גביע ה-FA נגד מנספילד טאון, וכבש את שער הבכורה לאחר שבע דקות בלבד.
הוא כבש את שער הבכורה בליגה כשנכנס כמחליף בהפסד 1–2 למנצ'סטר יונייטד במסגרת הפרמייר ליג.
את שערו השלישי בקבוצה כבש מול נוריץ' סיטי באצטדיון אנפילד, והפך לשחקן הראשון בתולדות המועדון מאז תקופת ריי קנדי שכובש שלושה שערים בשלוש הופעות.
ב-3 בפברואר כבש שער ממרחק של 25 מטרים בתיקו 2-2 מול מנצ'סטר סיטי באצטדיון סיטי אוף מנצ'סטר.
בסך הכל כבש סטארידג' בעונה זו עשרה שערים ב-14 הופעות.
בעונת כבש 22 שערי ליגה, וסיים את העונה כסגן מלך השערים בפרמייר ליג, לאחר חברו לקבוצה לואיס סוארס.
סטארידג' כבש שער לזכות קבוצתו בגמר הליגה האירופית 2016, והעלה אותה ליתרון 0–1 על סביליה, אך בסיום הפסידה ליברפול 1–3 והחמיצה הזדמנות לזכייה בתואר.
בעונת 2018/2019, בה זכתה ליברפול בליגת האלופות, כבש רק ארבעה שערים בכל המסגרות.
ב-4 ביוני 2019 הודיעה ליברפול שסטארידג' עוזב את המועדון.
ב-29 בינואר 2018 הושאל לוסט ברומיץ' אלביון עד לסוף עונת 2017/18. ב-31 בינואר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 0–3 למנצ'סטר סיטי.
ב-12 בפברואר נפצע בהפסד 0–3 לצ'לסי ונעדר לחודשיים.
הוא ערך שש הופעות במדי הקבוצה בסך הכל.
ב-21 באוגוסט 2019 חתם לשלוש שנים בטרבזונספור הטורקית, אך במרץ 2020 שוחרר מהקבוצה.
ב-1 באוקטובר 2021 חתם בפרת' גלורי מליגת העל האוסטרלית.
סטארידג' שיחק בכל הנבחרות הצעירות של אנגליה.
הוא כבש את צמד בכורה בנבחרות אנגליה ב-2007, במשחק נבחרת עד גיל 18 נגד הולנד, וזומן גם לאליפות אירופה לנבחרות עד גיל 19. הוא כבש את השער היחיד בתיקו 1-1 נגד נבחרת יוון עד גיל 19, וכבש שער נוסף בניצחון 0–1 על פורטוגל.
הוא זומן לסגל נבחרת אנגליה עד גיל 21 לאליפות אירופה לנבחרות צעירות בשנת 2011.
ב-6 בנובמבר 2011 זומן לסגל נבחרת אנגליה הבוגרת לצמד משחקי הידידות נגד ספרד ושוודיה, לאחר ההצלחה בצ'לסי.
הוא לא שותף בניצחון 0–1 על ספרד, אך נכנס במחליף בניצחון על שוודיה.
את הופעתו השנייה ערך נגד נבחרת הולנד כאשר החליף במחצית את סטיבן ג'רארד, ובסיומו נבחר לאיש המשחק.
את שערו הראשון במדי הנבחרת הבוגרת כבש ב-22 במרץ 2012, בניצחון 0–8 על סן מרינו.
בשנת 2012 נכלל בסגל נבחרת בריטניה לאולימפיאדת לונדון, ובסך הכל ערך חמש הופעות במדי הנבחרת הבריטית, בהן כבש שני שערים.
הוא נכלל בסגל נבחרת אנגליה למונדיאל 2014, ופתח בהרכב הנבחרת בכל שלושת משחקיה.
במשחקה הראשון בטורניר כבש שער שוויון זמני מול , אך אנגליה הפסידה 1–2. הפסד נוסף באותה תוצאה ל הביא לסיום דרכה של אנגליה בטורניר עוד לפני המשחק האחרון בשלב הבתים.
ב-18 ביולי 2019 הורשע סטארידג' בעבירה על חוקי ההימורים של ההתאחדות האנגלית.
הוא חויב לשלם קנס של 75,000 פאונד והורחק לשבועיים.
עם זאת, ההתאחדות האנגלית הודיעה שתערער על ההרשעה ותדרוש עונש השעיה של לפחות שישה חודשים.
בכתב האישום נכתב שסטארידג' מסר לאחיו מידע פנימי, לפיו הוא יעבור לסביליה במהלך חלון ההעברות של ינואר 2018, וביקש ממנו להמר על ההעברה, שבסוף לא יצאה לפועל.
דניאל סוורובסקי (Daniel Swarovski; 24 באוקטובר 1862 – 23 בינואר 1956) היה תעשיין אוסטרי בתחום הזכוכית והבדולח, מייסד חברת ייצור הזכוכית והקריסטלים סברובסקי.
סברובסקי ומשפחתו היו חברים רשומים במפלגה הנאצית לאחר האנשלוס של אוסטריה לרייך השלישי, במהלך מלחמת העולם השנייה.
סברובסקי נולד בעיר בצפון בוהמיה, באימפריה האוסטרית (עיר הולדתו כיום חלק היא מצ'כיה), לאב שעסק בחיתוך זכוכית.
האב היה בעל מפעל זכוכית קטן, ובבגרותו דניאל למד את רזי המקצוע במשך שנתיים במפעל המשפחתי.
בתקופה זו הוא פיתח מיומנות באומנות חיתוך הזכוכית.
בשנת 1892 המציא מכונה שהקלה על תהליך חיתוך בדולח, אותה רשם כפטנט.
בשנת 1895 ייסד חברה ומפעל על שמו, סברובסקי, בעיירת השוק ואטנס שבמחוז אינסברוק באזור טירול שבארץ האוסטרית, כדי להשתמש במשאבי האנרגיה הטבעיים של האזור (כגון מים) עבור הייצור התעשייתי של הקריסטלים.
בעשורים הבאים פיתח עם שלושת בניו טכניקות ייצור שונות ליצירת קריסטלים בוהקים וטהורים ככל האפשר, ותעשיית התכשיטים של החברה החלה לצבור רווחים גדולים.
סברובסקי מת ב-1956 ונקבר בוואטנס שבאוסטריה, בגיל 93.
דניאל סידס (נולד ב-7 ביוני 1963) הוא שדרן רדיו, איש טלוויזיה, יועץ מוזיקה ו-DJ.
סידס נולד והתחנך בתל אביב, בה הוא מתגורר עד היום.
למד בתיכון עירוני ה' ואת שירותו הצבאי עשה כנגן גיטרה במקהלת צה"ל בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20. בין האמנים ששירתו איתו באותה תקופה ניתן למצוא את דוד ד'אור, אתי אנקרי, אורנה דץ, רמי קלינשטיין, דפנה רכטר ודרור קרן.
לאחר שירותו הצבאי ליווה כנגן גיטרה מספר אמנים, ביניהם שרון ליפשיץ וירדנה ארזי.
עבד בין השאר גם עם עופר מאירי, ישראל ברייט, ליאור טבת ועופר אקרלינג.
בנוסף הקליט שירים, בין היתר למילים של יאיר לפיד, אך עד היום לא הוציא אלבום מוזיקה משיריו.
בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 התגורר מספר שנים במנהטן, שם התפרנס כבייביסיטר לכלבים וחתולים.
באותה תקופה החל לכתוב גם כתבות בידור לעיתוני הנוער "ראש אחד" ו"מעריב לנוער".
כשחזר לארץ הוזמן על ידי חברו הטוב יאיר לפיד להצטרף ללהקת התוכנית טלוויזיה "סוגרים שבוע" בערוץ 1, אותה הגיש לפיד ולאחר מכן אמנון לוי.
באותן שנים החל לעבוד גם כשדרן רדיו ועורך מוזיקלי בתחנת 'רדיו תל אביב'.
את החיבור עם התחנה עשתה השדרנית מיכל ניב, גם היא חברה קרובה.
סידס מגיש את "גומרים הולכים" בימי שישי בבוקר, תוכנית אקטואליה דעתנית עם הרבה הומור.
עד שנת 2008 הגיש את התוכנית עם עמנואל רוזן ומאז ועד היום עם הפרשן המדיני של חדשות ערוץ 2, אודי סגל.
בשנים האחרונות החל להגיש פינות בידור בתוכנית "שש עם עודד בן עמי" והוא מוזמן פעמים רבות כפרשן בידור לתוכניות טלוויזיה שונות.
בשנת 2003 התחיל לעסוק בייעוץ מוזיקלי לתוכניות טלוויזיה ולפרסומות.
עיקר עבודתו בתחום מתרכזת בחדשות ערוץ 2 אך ניתן למצוא את שמו גם כיועץ בתוכניות אחרות בערוצים שונים.
משמש גם כמרצה אורח בתחום הייעוץ המוזיקלי והרדיו בפורומים רבים.
בשנים האחרונות החל לתקלט באירועים פרטיים, חתונות ובמועדונים.
ניגן בין השאר בחתונות של ליאור אשכנזי, איגי וקסמן וליאור דיין.
השתתף בתפקידי אורח משניים בסדרות "תעשה לי ילד" ו"פלורנטין"
במהלך 2008 התגלתה אצלו מלנומה גרורתית ממנה החלים בעזרת טיפול מתקדם.
דניאל סגל הוא מתמטיקאי בריטי המכהן כפרופסור למתמטיקה באוניברסיטת אוקספורד.
הוא חוקר בכיר באול סולס קולג'.
נולד בשנת 1947 לפסיכואנליטיקאית חנה סגל ולמתמטיקאי פול סגל, בן שני במשפחה של שלושה בנים.
בתחילה למד בפיטרהאוס קולג' באוניברסיטת קיימברידג' ואת הדוקטורט שלו קיבל באוניברסיטת לונדון בשנת 1972.
בשנת 1982 זכה בפרס אדמס המוענק על ידי הפקולטה למתמטיקה של אוניברסיטת קיימברידג' למתמטיקאים צעירים, תושבי הממלכה המאוחדת עבור מחקר מתמטי בינלאומי ממדרגה ראשונה.
בשנת 2012 זכה בפרס פוליה המוענק על ידי החברה המתמטית של לונדון.
סגל היה המנחה לדוקטורט של מרכוס דו סוטוי.
דניאל סיון (נולד ב-21 באוגוסט 1949) הוא חוקר שפות, בלשן, מילונאי, חוקר השפה העברית, חוקר מוביל בעולם בחקר השפות השמיות.
פרופסור אמריטוס במחלקה ללשון העברית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
דניאל סיון (סיבוני) נולד בקזבלנקה שבמרוקו.
עלה לישראל בשנת 1955 כתינוק הגיע לארץ באוניה מנמל מרסיי עם הוריו (מכלוף ואלן) ושני אחיו (שמואל ומישל), הישר אל שכונת "שיכון כנען" בצפת.
בצפת נולד אחיו הרביעי והצעיר, אלוף-משנה פרופ' גבי סיבוני.
באוגוסט 1967 התגייס לצה"ל כמדריך צופן בחיל הקשר בצריפין, ועם שחרורו עבר להתגורר ברמת גן.
ב-1970 החל את לימודיו באוניברסיטת תל אביב והשלים את התואר הראשון במקרא ולשון עברית, ותואר שני בלשון עברית ושפות שמיות.
נושא התזה היה "שמית צפונית מערבית בטקסטים אכדיים מאוגרית", בהנחייתו של פרופ' אנסון פרנק רייני.
עבודת הדוקטורט בנושא: "דקדוק המילים השמיות הצפוניות מערביות בטקסטים אכדיים מארץ ישראל וסוריה בתקופת הברונזה התיכונה", נכתבה בהנחייתם של פרופ' גדעון גולדנברג, ופרופ' אנסון רייני והוגשה בשנת תשל"ח.
במהלך לימודיו זכה בפרס מפעל הפיס, בפרס על שם נסים גאון ובפרס מטעם הקרן על שם רקנאטי.
באוקטובר 1979 מונה למרצה במחלקה ללשון עברית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, וב-1997 מונה לפרופסור מן המניין.
בין השנים 1986–1990 היה פרופסור אורח באוניברסיטאות הרווארד וברנדייס.
בין השנים 2000–2004 שימש ראש המחלקה ללשון עברית וכיהן כסגן דקאן הפקולטה למדעי הרוח והחברה, בתקופת כהונתו של הדקאן ג'ימי וינבלט.
בין השנים 1998–2013 היה יו"ר הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון ותחת ניהולו ראו אור למעלה מ-150 כותרים בהוצאה זו.
בין השנים 2006–2010 היה חבר בוועדת המינויים העליונה של אוניברסיטת בן–גוריון.
ב-1995 קיבל (יחד עם פרופ' חיים כהן) פרס מטעם הקרן הלאומית למדע.
יחד עם פרופ' מאיה פרוכטמן ערך את המילון המקיף "אריאל" בהוצאת קוראים וכתב יחד עם ד"ר חיים דיהי את מילון אריאל ארמית-עברית, אף הוא בהוצאת קוראים.
הלשון העברית הקדומה (העברית המקראית והעברית הפרוטו–מקראית).
לשונות שמיות צפוניות מערביות (כנענית במכתבי אל-עמארנה, אוגריתית, פיניקית ופונית, כתובות עבריות מתקופת המקרא, כתובות עמוניות).
המדקדקים היהודים מימי הביניים (חיוג', אבן ג'נאח ועוד).
סיון כתב ספרים ומאמרים בנושאים הללו.
במחקריו התמקד בעיקר בתרומת הלשונות, להבנת הלשון העברית המקראית.
בין היתר, הוא הראה עד כמה מוטעה לטעון שהלשון האוגריתית היא לשון כנענית.
הוא הראה שיש ללשון האוגריתית קווי לשון אופייניים, המעידים על כך שהיא צריכה להיחשב לשון עצמאית בקרב הלשונות השמיות הצפוניות מערביות, ועל כן טעות לקרוא לספרותה "ספרות כנען", כפי שעשו קודמיו (קאסוטו, ליונשטם, אבישור ואחרים).
סיון חוקר את כתביו הדקדוקיים של ר' יהודה חיוג', הוא כתב מאמרים על כמה מתפיסותיו הלשוניות, ובשנת 2012 פרסם בשיתוף עם ד"ר עלי ותד מהדורה מוערת וביקורתית בשם "שלושת חיבורי הדקדוק של ר' יהודה חיוג' במקורם הערבי ובתרגומם לעברית חדשה" בהוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
סיון חובב מוזיקת ג'אז ובלוז.
הידע המוזיקלי אותו צבר בתחום זה, רחב יריעה.
בין השנים 2009–2011 הגיש דניאל סיון תוכנית ג'אז שבועית ברדיו דרום.
הוא אף הרבה לנגן בגיטרה ולשיר עם אחיו, גבי סיבוני, בלהקת כח משיכה שירי בלוז וג'אז במועדונים שונים ברחבי הארץ.
לימים פרש מן הלהקה, והיא (נכון ל-2013) שינתה את פניה ונקראת ג'וקבוקס.
דניאל סיון נשוי בשנית ולו שלושה ילדים מנישואיו הקודמים.
גל, בנו הבכור, היה במשך שנים המתופף של להקת שב"ק ס' (ידוע בכינוי ג'יימס).
ביוני 2024 פרסם ספר אוטוביוגרפי אודות חייו תחת הכותרת "אנקדוטות מחיי" מאת דניאל סיון.
ד' סיון, דקדוק לשון אוגרית, ירושלים, 1993
ע' ותד, דניאל סיון, שלושת חיבורי הדקדוק של ר' יהודה חיוג' במקורם הערבי ובתרגומם לעברית חדשה מהדורה ביקורתית, באר שבע, תשע"ב 2011
צפורה טלשיר, שמיר יונה, דניאל סיון, תשורה לשמואל: מחקרים בעולם המקרא, ירושלים, 2001
פבלו-יצחק הלוי-קירטשוק, דניאל סיון, קול ליעקב: אסופת מאמרים לכבוד פרופ' יעקב בן-טולילה, באר-שבע, 2003
דניאל סיון, דוד טלשיר, חיים כהן, צפנת פענח: מחקרי לשון מוגשים לאלישע קימרון במלאת לו שישים וחמש שנה, באר-שבע, 2009
"על הזוגי בשמות העצם באוגריתית", לשוננו מו (תשמ"ב), 71-65
"תרומת הטקסטים האכדיים מאוגרית לחקר האוגריתית ובעקיפין לחקר המקראית", לשוננו מז (תשמ"ג), עמ' 165–186
"על הצורות הפעליות בגזרת ל"ו/ל"י באוגריתית", לשוננו (תשמ"ו), עמ' 53–71
"לשאלת היחסות בצורות הנסמך באוגריתית", באר שבע ג (תשמ"ח), עמ' 113–120
"הערות אחדות על השימוש במשקל Qatal כריבוי למשקל Qatl באוגריתית", לשוננו מה (תשנ"א), עמ' 37–42
"לחקר המלים האוגריתיות בתעתיקים הברתיים", לשוננו מו (תשנב), עמ' 185–193
"התנועות המצעיות בשמות הפרטיים השמניים במקרא ובלשונות סמוכות", שנתון למקרא ולחקר המזרח הקדום יב, (2000), 196-187
"מעמד האוגריתית בקרב הלשונות השמיות הצפוניות–מערביות בעקבות מחקר חדש", בתוך: צ' טלשיר ואחרים (עורכים), תשורה לשמואל: מחקרים בעולם המקרא, באר–שבע 2001, עמ' 287–297
"שינויים בנוסח המקרא בדיוניו הדקדוקיים של ר' יהודה חיוג'", בתוך: ד' סיון, פ"י הלו–קירטצ'וק (עורכים), קול ליעקב: אסופת מאמרים לכבוד פרופ' יעקב בן–טולילה, באר–שבע תשס"ג, 304-297
"שורשי ל"א בכתבי יהודה חיוג'", בתוך: ד' סיון ואחרים (עורכים, צפנת פענח: מחקרי לשון מוגשים לאלישע קימרון במלאת לו שישים וחמש שנה, באר–שבע תשס"ט, 260-347
"הסביל הפנימי של הבניין הקל בלשונות השמיות המערביות", בתוך: מ' בר–אשר, ח"א כהן (עורכים), משאת אהרן: מחקרים בלשון מוגשים לאהרן דותן, ירושלים תש"ע, 56-47
"לשון המקרא לאור ספרות אוגרית", לשוננו לעם מג (תשנ"ב), עמ' 123–134
(בשיתוף) א' קימרון, "חילופי התנועות פתח/חיריק בהברה סגורה לא מוטעמת בעברית המקראית ושאלת חוק ההידקקות", לשוננו, נט (תשנ"ו), עמ' 7–38