tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
עוד נקבע, כי ניתן לאכוף איסור זה בדרך של ניהול תובענה ייצוגית.
נקבע מבחן דו-שלבי להחלת העילה של גביית מחיר מופרז.
חוק התפזרות הכנסת העשרים ואחת, התשע"ט-2019 הוא אחד משני החוקים היחידים שחוקקה הכנסת העשרים ואחת.
החוק אושר סופית ב-30 במאי 2019, חודש אחד לאחר שהתכנסה הכנסת לראשונה.
בעקבות קבלת החוק, הופסקו ההליכים להקמת ממשלת ישראל השלושים וחמש, לאחר הבחירות לכנסת העשרים ואחת, והוקדמו הבחירות לכנסת העשרים ושתיים ביותר מארבע שנים ל-י"ז אלול התשע"ט, 17 בספטמבר 2019 (במקום ט"ז בחשוון התשפ"ד, 31 באוקטובר 2023).
החוק השני שחוקקה הכנסת העשרים ואחת היה חוק הבחירות לכנסת העשרים ושתיים, התשע"ט-2019, והוא נועד להסדיר את השינויים המתחייבים בעריכת בחירות לכנסת זמן כה קצר לאחר הבחירות הקודמות.
פיזור הכנסת והכרזה על בחירות חדשות כחמישה חודשים בלבד לאחר הבחירות הקודמות, מבלי להביע אמון בממשלה חדשה ומבלי להחזיר את מנדט הנשיא, מהווים אירוע חסר תקדים וראשון מסוגו בהיסטוריה של מדינת ישראל.
ב-9 באפריל 2019 נערכו הבחירות לכנסת העשרים ואחת.
הכנסת התכנסה לראשונה ב-30 באפריל 2019.
נשיא המדינה ראובן ריבלין קיים התייעצות עם נציגי כל הסיעות שנבחרו לכנסת.
לאחריה, ב-17 באפריל, הוא הטיל על חבר הכנסת בנימין נתניהו, ראש ממשלת המעבר, את מלאכת הרכבת הממשלה.
לרשותו של נתניהו עמדו 28 ימים בהתאם לחוק יסוד: הממשלה להודיע כי הצליח במגעים להקים ממשלה.
ב-13 במאי נתן הנשיא לנתניהו ארכה נוספת של 14 יום, לבקשת האחרון.
נתניהו לא הצליח להרכיב ממשלה עד תום הארכה שניתנה לו.
לקראת תום הארכה שניתנה לנתניהו להרכבת ממשלה יזמה סיעת הליכוד את חקיקת החוק, בהתאם ל, על מנת למנוע את המשך ההליכים להקמת ממשלה בעקבות הבחירות לכנסת העשרים ואחת.
מורה כי "לא תחליט הכנסת להתפזר לפני גמר תקופת כהונתה, אלא בדרך קבלת חוק לעניין זה, ברוב חברי הכנסת" (רוב פירושו לפחות 61 מחברי הכנסת).
החוק נחקק בכנסת בתוך פחות משלוש יממות.
הצעת החוק הוגשה לכנסת כהצעת חוק פרטית של חבר הכנסת מיקי זוהר מהליכוד והוא הציג אותה במליאה ב-27 במאי.
בו ביום החליטה מליאת הכנסת על הקמת ועדה מיוחדת לדיון בהצעת החוק, וח"כ מיקי זוהר הוצב בראשה.
כעבור שעות אחדות, לאחר חצות הלילה, אישרה מליאת הכנסת את הצעת החוק בקריאה ראשונה.
באותו יום, 28 במאי, החלה הוועדה המיוחדת להכין את הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית.
במסגרת הדיון הוגשו כמאה הסתייגויות לנוסח הצעת החוק.
הדיון במליאת הכנסת בהצעת החוק בקריאה שנייה ושלישית החל ב-29 במאי.
ב-30 במאי, זמן קצר אחרי חצות, קיבלה מליאת הכנסת את החוק בקריאה שלישית ברוב של 74 תומכים מול 45 מתנגדים.
התומכים בקבלת החוק היו כל חברי הכנסת מטעם הסיעות הליכוד, ישראל ביתנו, הבית היהודי, כולנו (מלבד חבר הכנסת רועי פולקמן שלא נכח בהצבעה), ש"ס, יהדות התורה, חד"ש-תע"ל ורע"מ-בל"ד.
המתנגדים לחוק היו כל חברי הכנסת מהסיעות כחול לבן, מפלגת העבודה ומרצ.
בעקבות קבלת החוק פסקו ההליכים להרכבת ממשלה, והן חודשו לאחר הבחירות לכנסת העשרים ושתיים.
עתירות לבג"ץ לבטל את החוק נדחו
– הכרזה על התפזרות הכנסת העשרים ואחת לפני גמר תקופת כהונתה.
– קביעת מועד הבחירות הבאות, לפיו הבחירות לכנסת העשרים ושתיים יתקיימו ב-י"ז באלול ה'תשע"ט (17 בספטמבר 2019).
– הוראות שעה לעניין יישום חוק מימון מפלגות.
בין היתר נקבעו ההוראות הבאות:
הקלת התנאים למתן הלוואות לרשימות מתמודדים לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת (ככל שלא ניתנו כבר) והגדלת גובהן;
פריסת החזרי הלוואות שניתנו לסיעות לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת, באופן שהוארכו התקופות להחזרת ההלוואות משלוש שנים לארבע שנים וחצי.
הוראה זהה נקבעה בנוגע להחזרת הלוואות שיקבלו סיעות במהלך תקופת כהונת הכנסת העשרים ושתיים.
חוק התקנת מצלמות לשם הגנה על פעוטות במעונות יום לפעוטות, התשע"ט-2018 הוא חוק שחוקק בשנת 2018 ועיקרו התקנת מצלמות במעונות יום לילדים בגילאי 0–3. החוק נועד למנוע אלימות של מטפלות כלפי פעוטות ובכך להגן על שלומם הנפשי והגופני.
הוא חוקק על רקע גילוי של מקרי אלימות כלפי פעוטות על ידי מטפלות במעונות, אשר הביא למחאת הורים בכל רחבי הארץ ולקידום החוק.
מעונות יום להשגחה על פעוטות מגיל לידה עד שלוש בישראל נמצאים תחת אחריות משרד העבודה והרווחה.
ישנן מגוון מסגרות פרטיות, ביניהן משפחתונים, פעוטונים וגנים, כאשר שמותיהן לא משקפים הבדלים ביניהם.
על המסגרות הפרטיות עדיין לא חלה חובת פיקוח, כלומר, המטפלות אינן חייבות לעבור הכשרה, אין בקרה על יחס מספרי בין כמות המטפלות לכמות הילדים במסגרת, ואין פיקוח על התנאים הפיזיים בהם שוהים הפעוטות.
במקביל, קיימים גם מעונות הנמצאים תחת פיקוח משרד העבודה והרווחה ובהם ישנה בקרה על עמידה בתקינה, לרבות חובת הכשרה על אנשי הצוות המטפל תחת החוק לפיקוח על מעונות היום לפעוטות שנועד להבטיח את שלומם של הפעוטות.
במדינת ישראל חל חוק לימוד חובה שנכנס לתוקפו בשנת תש"ט-1949 על מסגרות לילדים מגיל שלוש ומעלה.
בעקבות עלייה באחוזי הילודה בישראל בין השנים 2000–2018 קמו מסגרות חינוכיות רבות לילדים מגיל לידה עד שלוש בנוסף לאלו הקיימות שנמצאות תחת פיקוח משרד העבודה והרווחה, עליהן אין פיקוח מלא מטעם המדינה.
כבר בשנת 1965 חוקק "חוק הפיקוח על מעונות - התשכ"ה" העוסק בפיקוח על מעונות בהם שוהים חסרי ישע כגון ילדים, זקנים, בעלי מום גופני או הלוקים בפיגור שכלי.
החוק קבע כי יש לפקח על כל מעון יום לפעוטות בו שוהים שני ילדים ומעלה.
בשנת 2018 חוקק חוק חדש אשר התייחס למעונות יום לפעוטות לפיו: "כל אדם המפעיל או מבקש להפעיל מעון יום לפעוטות המיועד לשהייה של שבעה פעוטות או יותר חייב ברישיון הפעלה קבוע או ברישיון זמני, לפי העניין, שאותו יש לבקש מהממונה על יישום החוק".
החוק הובל על ידי ח"כ יפעת שאשא-ביטון וח"כ קארין אלהרר בעקבות מקרי התעללות של מטפלות בפעוטות שתועדו ופורסמו.
בקיץ 2020 הודיעו שר הרווחה איציק שמולי ושר המשפטים אבי ניסנקורן על מחויבותם ליישומו המיידי של החוק.
בתיקון ראשון לחוק, מנובמבר 2024, נוספו שתי דרכים לצפייה בצילומים: צפייה בשידור ישיר ורציף של צילומים של מצלמה שהותקנה במעון או צפייה של נציגות של הורי הפעוטות, אחת לחודש, בשטח המעון, בצילומים שצולמו במצלמות המותקנות במעון.
החוק מחייב כל מעון בו שוהים שבעה ילדים ומעלה מגיל לידה עד שלוש להתקין במרחב המבנה מצלמות אשר תתעדנה את כל הנעשה במעון בכל שעות הפעילות בצילום וידאו ללא קול, וכן להוסיף שלטים המיידעים על כך את סובבים.
לפי החוק, המצלמות יותקנו בכל חלל שבו שוהים הפעוטות, למעט במרחבי השירותים וחדרי הרחצה כדי לשמור על פרטיותם של אנשי הצוות ושל הפעוטות.
צילומי הווידאו יישמרו לתקופה של 30 יום, ולאחר מכן יימחקו, למעט חריגות הניתנות בהוראת הוועדה הממונה על החוק.
במקרה של חשד לפגיעה נפשית או גופנית בפעוטות או לשם מניעת פגיעות מסוג זה תינתן גישה לצילומים למפקח המעון, מנהל האגף למעונות יום ומשפחתונים לגיל הרך במשרד ומשטרת ישראל, או לגורם אחר על פי צו של בית משפט.
הוחרגו מכך התקנת מצלמות במעון הנמצא במקום המשמש למגורים פרטיים או הנמצא בתוך מוסד רפואי, וכן במקרה בו לפחות 70% מהורי הפעוטות מתנגדים בכתב להתקנת המצלמות.
החוק קורא לתמיכה כספית של המדינה בהתקנת המצלמות.
החוק מדגיש כי חוק זה אינו פותר מחובת הדיווח, על פיה מבוגר או מחנך היודע על התעללות בקטין חייב לדווח על כך לרשויות החוק.
השיח הציבורי בעד ונגד החוק
השיח הציבורי סביב חוק המצלמות מתמקד במספר נושאים מרכזיים.
אחד מהם הוא נושא הפרטיות.
קולות שעולים נגד החוק טוענים כי בהתקנת מצלמות בגני ילדים יש משום פגיעה בזכות לפרטיות הן של הפעוטות והן של המטפלות.
בנוסף לפגיעה בזכותם הטבעית לפרטיות.
כנגד קולות אלו, מקדמי החוק ותומכיו טוענים כי הפגיעה בפרטיות מינורית לעומת ההגנה שהן מספקות.
פעוטות אינם יכולים להתריע על מקרי אלימות נגדם ולכן הפגיעה בפרטיות הכרחית למען שמירה על שלומם.
פתרונות חלופיים שפגיעתם בפרטיות פחותה אינם מספקים מספיק הגנה.
ההתנגדות לחוק נובעת גם מחשש של דליפת הסרטונים ממצלמות האבטחה והפצתם.
כמו כן, קיים חשש שהחוק ישמש פרצה לשינוי התנאים הנוכחיים בשוק העבודה השומרים על פרטיותם של העובדים.
אלו המתנגדים לחוק מתייחסים גם להשפעת המצלמות על הסביבה הנוצרת במעון.
לטענתם, המצלמות יוצרות סביבה מרתיעה ולא מכילה כפי שמסגרת בה שוהים ילדים קטנים ופעוטות אמורה להיות.
סביבה זו פוגעת באמון הבסיסי בין ההורים למטפלות.
טענת נגד נוספת שעולה בקרב הציבור ואנשי מקצוע מתייחסת להשפעת החוק על החינוך במעון – הצבת מצלמות תשפיע על מעשיהן על סמך הנראות של כך דרך המצלמות ולא על פי בחירות חינוכיות שקולות.
ישנם קולות התומכים בחוק המצלמות בשל יעילותו בהרתעה - 90% מהתיקים שהוגשו בשנים האחרונות בגין אלימות כלפי קטינים בגני ילדים ומעונות יום נסגרו בשל חוסר בראיות.
ריבוי ראיות יוביל לריבוי אכיפת מקרי האלימות במעונות יום וייצור הרתעה בקרב המטפלות.
בצורה זו, עתידה להיות מגמת ירידה במקרי האלימות במעונות יום לפעוטות.
בנוסף, טוענים התומכים בחוק, יעילותן של המצלמות בתור ראיה באה לידי ביטוי גם ביכולתן להגן על המטפלות במקרים של תלונות שווא.
מנגד עולה הטענה כי נכון להיום גם במסגרות בהן הותקנו מצלמות הייתה פגיעה בפעוטות.
מחקר בין לאומי השוואתי שנעשה במסגרת המכון הישראלי לחינוך בגיל הרך, המכללה האקדמית לחינוך - אורנים, מראה כי במדינות בהן מותקנות מצלמות באופן מנדטורי - סין, קוריאה הדרומית, מלזיה והודו - לא נרשמה הפחתה במקרי האלימות.
לעיתים אף נרשמה עלייה, למשל בקוריאה הדרומית ובמלזיה.
בסין, שבה חוברו המצלמות (בחלק מהמקרים) למערכות הניטור של המשטרה המקומית, הסתירו מבצעי העבירה את פגיעתם בילדים בדרכים שונות, והדרישה להעמקת הפיקוח הטכנולוגי הולכת וגוברת.
בישראל בדק המחקראת יעילותן של המצלמות באמצעות ניתוח של מסמכים משפטיים.
המחקר הראה כי 72% מההסדרים המותנים שנערכו בשנים 2012–2023 נקבעו לאחר תחולת החוק המחייב התקנת מצלמות במעונות יום לפעוטות.
ניתוח פסקי הדין ותסקירי שירות המבחן בעבירות חמורות אשר נידונו בבתי המשפט בשנים 2008–2023 מלמד כי ב-90% מהמקרים התקיימה הפגיעה חרף היות המקום מצולם.
מכאן שהמצלמות לא יוצרות הרתעה מספקת ואינן מונעות מקרים של אלימות כלפי הפעוטות.
על עניין זה וכן על המגבלות של החמרת הענישה ביצירת הרתעה עמדה גם השופטת נועה תבור.
התנגדות נוספת שעולה מהציבור היא החשש שחוק הצבת מצלמות במעונות יום לפעוטות יעכב קידום חוקים רלוונטיים לסוגיה, כמו חוק הפיקוח על פעוטות בגיל לידה עד שלוש.
חוק וסדר: פשע מאורגן היא סדרת דרמה אמריקאית של NBC ששודרה לראשונה ב-1 באפריל 2021. בעונה הראשונה שודרו 8 פרקים ובעונה השנייה ששודרה החל מ-23 בספטמבר 2021, שודרו 22 פרקים.
הסדרה חודשה לעונה שלישית במאי 2022. העונה השלישית עלתה לשידור באוקטובר 2022. באפריל 2023, הסדרה חודשה לעונה רביעית, שעלתה לאקרנים ב-18 בינואר 2024. באפריל 2024, הסדרה חודשה לעונה חמישית שעלתה לשידור ב-17 באפריל 2025 בשירות הסטרימינג פיקוק.
זהו הספין אוף השביעי של הסדרה "חוק וסדר".
כוכב הסדרה כריסטופר מלוני, בתפקיד אליוט סטייבלר, חוזר לתפקיד שמילא בסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד" ולשתי הסדרות יש מספר פרקים משותפים.
ישנם פרקים משותפים גם עם סדרת האם "חוק וסדר".
הבלש אליוט סטייבלר (כריסטופר מלוני) חוזר למשטרת ניו יורק, NYPD, עשור לאחר שפרש ועבר לרומא, בעקבות הרצח של אשתו.
הוא מצטרף לצוות הנלחם בפשע המאורגן בהובלתה של סמלת איאנה בל (דניאל מונה טרואיט).
ומנסה לגלות מי עומד מאחורי רצח אשתו.
במהלך הפרקים הוא מנסה להתגבר על מות אשתו, ולהילחם בפשע המאורגן בניו יורק.
בשמונת הפרקים של העונה הראשונה, הצוות בראשות סמלת איאנה בל (דניאל מונה טרואיט) מנסה להרשיע את ריצ'רד ויטלי (דילן מקדרמוט) ברצח אשתו של סטייבלר, קאטי, ולמצוא הוכחות לפשעים נוספים אותם הוא מבצע.
על מנת לחקור את ויטלי, יוצר סטייבלר קשרים עם גרשתו ואם שני ילדיו הבוגרים של ויטלי, פרופסור אנג'לה ויטלי (תמרה טיילור).
לאנג'לה יש בן מנישואים קודמים, רפיק, אשר נרצח בהוראתו של ויטלי.
בתחילת העונה חוקר הצוות גניבה של חיסונים נגד קורונה הנמכרים לרופאים מושחתים בניו יורק, בהמשך נודע כי החיסונים מיועדים על מנת לשחד מנהיגים במדינות עולם שלישי.
לקראת סוף העונה, רוצח ריצ'רד ויטלי ג'וניור סוכנת סמויה של איאנה בל.
בסוף העונה, נעצרים ריצ'רד ויטלי, ריצ'רד ויטלי ג'וניור ודיינה ויטלי, כאשר אנג'לה ויטלי שגילתה שהגרוש שלה הורה על רצח בנה הראשון, מתכוננת להעיד נגדו בבית משפט.
הוא מנסה להרוג אותה פעמיים כאשר בפעם השנייה פוגע בה קשות.
העונה מתחילה כאשר סטייבלר משמש כסוכן סמוי בשם אדי ווגנר בתוך המאפיה האלבנית.
המאפיה האלבנית משתפת פעולה עם המרסי קילרז, ארגון פשע מקומי.
במהלך העונה אנו מתוודעים לדמויות נוספות, סטייבלר מפיל את המאפיה האלבנית.
בנוסף אנג'לה ויטלי שנותרה נכה, לא יכולה להעיד נגד ריצ'רד ויטלי והוא משתחרר לאחר שעזר ל-FBI להכניס לכלא פושעים רבים.
ויטלי מעורב במתקפת סייבר נגד המשטרה כאשר בשיא הוא מוריד את החשמל בכל ניו יורק, על מנת להשתחרר הוא חוטף את אימו של סטייבלר.
אנג'לה ויטלי אשר שומעת כי ריצ'רד הרג גם את בנה השני ביריות נוסעת עם המכונית של שניהם לתוך צוק ומתרסקת.
למחרת נודע כי רק גופתה נמצאה.
לקראת סוף העונה מפיל הצוות את המרסי קילרז וחושף רשת של שוטרים מושחתים.
לאורך כל העונה מתמודד סטייבלר עם PTSD בעקבות מות אשתו, וכן נרמז שהוא מאוהב בקפטן אוליביה בנסון, שותפתו הקודמת.
כריסטופר מלוני – בלש מדרגה ראשונה אליוט סטייבלר (1 – / 2021 –), לשעבר בלש במדור המיוחד שעזב את המחלק בעקבות ירי בנערה חמושה.
חוזר לניו יורק לאחר שש שנים כאיש קשר של משטרת ניו יורק באיטליה ומצטרף לצוות נגד הפשע המאורגן לאחר שאשתו נרצחת בגלל מטען חבלה ברכבה.
התגורר עם בנו הצעיר אליוט "איליי" ג'וניור ועם אמו, ברני סטייבלר, שבריאותה מתדרדרת.
נרמז בסדרה שיש לו רגשות רומנטיים כלפי שותפתו לשעבר, אוליביה בנסון.
דניאל מונה טרואיט – סמלת אייאנה בל (1 – / 2021 –), ראש צוות פשעים מאורגנים.
לדברי מלוני, בל נכתבה כדמות המייצגת את אמריקה המודרנית: היא לסבית גלויה ושחורה; שהייתה נשואה לעורכת דין בשם דניס ולשתיים נולד תינוק בשם ג'ק.
בסוף העונה השנייה אשתה עוזבת אותה לאחר שבל הביאה לפירוק משרד עורכי דין יוקרתי שבו התחילה דניס לעבוד בשל היותו הלבנת הון לארגון פשיעה בכיר.
משמשת כשותפתו הנוכחית של אליוט סטייבלר.
ריק גונזלס – בלש מדרגה שנייה בובי רייס (3 – / 2022 –), בלש ממוצא היספני ממחלק הסמים שעבר למדור הפשע המאורגן.
גדל במשפחת אומנה בניו יורק לצד אב מאמץ שהתעלל מינית בו ובשלושה יתומים נוספים שאומצו לצדו.
לאחר מות ווילן, בגד בתמי, אחות ממנה יש לו שלושה ילדים, עם שותפתו ליחידה, ג'ט סלוטמאקרס, והתגרש זמן קצר לאחר מכן.
חי בזוגיות עם ג'ט עד לתחילת העונה החמישית.
טייט אלינגטון בתור פרופ' קייל ורגאס (4 – / 2024 –), מרצה למדעי המחשב שצורף לצוות בהוראת ראש עיריית ניו יורק, לאחר מות ג'יימי ווילן, שכן הפשיעה המאורגנת נהפכה ליותר קיברנטית.
פיתח מערכת בינה מלאכותית שמצליבה מידעים ממאגרים רשמיים ולא רשמיים, כולל זיהוי פנים, השתלטות מרחוק על חפצים ומסוגלת לפרוץ לתוך מערכות מצלמות במעגל סגור.
אלן בורסטין – ברנדט "ברני" סטייבלר (1 – / 2021 –), אימו של אליוט סטייבלר, היא אינה יציבה וסובלת מהפרעה דו-קוטבית.
מתגוררת ביחד עם אליוט ואיליי לאחר שבמהלך התקף מאניה, תקפה ילד שהיא חשבה שהוא אליוט.
במהלך הסדרה התאהבה בגבר בשם מיילס דרמן (ג'יימס קרומוול), שמתברר שנשלח לרגל אחר משפחת סטייבלר על ידי ויטלי.
ניקי טורצ'יה – אליוט "איליי" סטייבלר ג'וניור (1 – / 2021 –), בן הזקונים של הבלש אליוט סטייבלר וקאת'י.
גדל באיטליה ובניגוד לאחיו זכה להרבה זמן עם אביו.
הוא מסתבך בגניבת כדורים מסבתו, וגם מואשם ברצח שלא ביצע, עד שמתגלה שמי ששלח את הרוצח הוא ריצ'רד ויטלי.
לאחר שנה אחת באוניברסיטת קולורדו, פרש מהלימודים וחזר לניו יורק עם חברתו, בקי, שאותה הכניס להריון בטעות.
בעונה החמישית הוא שוטר טוראי.
דין נוריס — רנדל סטייבלר (4 — / 2024 —), אחיו המבוגר יותר של אליוט ויזם נדל"ן מפלורידה.
היה קורבן להתעללות הפיזית של אביהם, וגורש מהבית על ידי אימו בעודו בן נוער.
הלשין על אביו שהיה שוטר מושחת למח"ש והביא לקץ הקריירה שלו, למחלת הסרטן שלו ולהתאבדותו.
לא מסתדר היטב עם אליוט, אותו הוא מחשיב לטיפש ועקשן.
אשתו עזבה אותו שנתיים לפני הופעתו בסדרה.
מרישקה הרגיטאי – מפקדת אוליביה בנסון (1 – / 2021 –), מפקדת "המדור המיוחד" ושותפתו לשעבר של אליוט.
אם יחידה לילד בשם נואה שאימצה.
במהלך הסדרה היא מנסה לסייע לאליוט להתאושש ממות אשתו.
נרמז שיש בין השניים מתח מיני.
דילן מקדרמוט – ריצ'רד ויטלי (1–2 / 2021–2022), פושע סייבר עשיר שרצח את אשתו של סטייבלר, את בנה הראשון של אנג'לה ויטלי, את בנם הצעיר המשותף וכן את אביו מנפרדי סינטרה שהיה ראש מאפיה ידוע.
נחשב למת בסוף העונה השנייה לאחר שאשתו דרדרה את מכוניתם מצוק (למרות שגופתו מעולם לא נמצאה).
תמרה טיילור – אנג'לה ויטלי (1–2 / 2021–2022), אשתו של ריצ'רד ויטלי המפתחת מערכת יחסים עם הבלש אליוט סטייבלר.
ניסתה לברוח עם בעלה במטוס פרטי, אך התבשרה מסטייבלר שריצ'רד הוא האחראי לרצח בנה.
בעקבות הגילוי, אנג'לה רצתה להרוג את ריצ'רד ולהתאבד על ידי דרדור רכבם מצוק.
גופתה מתגלה על ידי המשטרה, אך גופתו של ריצ'רד לא.
נונה פרקר ג'ונסון – בלשית כרמן "נובה" ריילי (2 / 2022), שוטרת סמויה מזה 6 שנים אצל המרסי קילרז.
בתחילת העונה השנייה מאבדת את בת הזוג שלה שנרצחת ביריות.
בסוף העונה עזבה את המחלק וחזרה ביחד עם אחיה לעיר הולדתם.
גיירמו דיאז – סמל ביל ברוסטר (1 / 2021), עבד בעבר עם איאנה בל והופך להיות המנהל שלה.
בסוף העונה קודם לדרגת סגן.
ברנט אנטונלו – בלש ג'יימי ווילן (3 / 2022–2023), בלש לשעבר במדור לפשע מאורגן.
נרצח בסוף העונה השלישית על ידי עבריין בשם קייל ווילקי שירה בו.
איינסלי סיגר – בלשית מדרגה שנייה ג'ט סלוטמאקרס (1–5 / 2021–2025), מומחית בתחום הסייבר, שסטייבלר ביקש לצרף ליחידה בשל הכרות מוקדמת איתה.
ממוצא הולנדי, גרושה ובעלת חיבה לאמנות מחשבים ול-BDSM.
בתחילת העונה החמישית עברה לשרת ב-FBI.
ב-19 ביולי 2022, במהלך צילומי העונה השלישית, נורה לפנות בוקר אחד מעובדי הצוות של הסדרה.
האיש, ג'וני פיזארו בן ה-31, ישב ב-5:51 בבוקר במכוניתו בסט הצילומים כאשר נורה בראשו.
אמבולנס פינה אותו לבית החולים, שם נקבע מותו.
הערפילאים: חוק ומסג הוא ספר פנטזיה שנכתב על ידי הסופר האמריקאי ברנדון סנדרסון.
הוא פורסם באנגלית ב-8 בנובמבר 2011 על ידי הוצאת תור, ותורגם לעברית באוקטובר 2018. חוק ומסג הוא הספר הראשון בסדרת "ווקס ווויין" והספר הרביעי בסדרת הערפילאים.
בספר מופיעים לראשונה דו-כוחיים, ערפילנים המסוגלים להשתמש גם באלומנטיקה וגם בתכמות, כמו כן מוצגות לקורא מתכות חדשות שלא הופיעו בטרילוגיה המקורית.
הרקע לחוק ומסג הוא אנלוגיה לסוף המאה ה-19, תחילת המאה ה-20, בעולם בשם סקדריאל, כ-300 שנה לאחר סיום הטרילוגיה המקורית.
הספר מציג לראשונה את המושג "דו-כוחי", המתאר אנשים שנולדו גם עם כוח אלומנטי וגם עם כוח תכמותי.
הלורד ווקסיליום לדריאן ושותפתו לסי מנסים לתפוס רוצח סדרתי בעיירה קטנה בארצות הספר.
הם מחליטים להתפצל, ווקס עוקב אחר עקבותיו של הרוצח הסדרתי, ומגיע לכנסייה קטנה, שם הוא מגלה שלסי נתפסה ומוחזקת כבת ערובה על ידי הרוצח.
בזמן שהוא מנסה לשחרר אותה, ווקס הורג בטעות את לסי.
חמישה חודשים לאחר מותה של לסי, ווקס ויתר על רדיפת פושעים בארצות הספר, וחזר לאלנדל, שם לאחר מות דודו ואחותו (שהיו מעורבים בתאונת דרכים), הוא הפך לראש בית לדריאן.
בשל ההשקעות הפיננסיות ההרסניות של דודו, ווקס צריך לנסות להציל את בית לדריאן מפשיטת רגל.
הדרך היחידה לעשות זאת היא להתחתן עם מישהי מבית אצולה יציב כלכלית.
רגע לפני הפגישה עם ליידי סטריס ואביה, ווקס זוכה לביקור בלתי צפוי מחברו, סגנו ואמן התחפושת וויין (שהוא גם דו-כוחי כמו ווקס, עם היכולת ליצור בועות מהירות, והיכולת לאגור בריאות במוחות הזהב שלו), שהגיע לאלנדל כדי לחקור סדרה של מקרי שוד וחטיפות, שלהם אחראית כנופיה בשם "המעלימים".
וויין רוצה את עזרתו של ווקס בפתירת המקרים.
למרות שווקס נקרע בין חייו הקודמים לבין התחייבויותיו לבית לדריאן, ווקס מסרב להצטרף אליו.
במהלך הפגישה עם ליידי סטריס, אביה ואחותה למחצה מרסי (המתחזה לבת דודה רחוקה של ליידי סטריס, כי היא נולדה באופן לא חוקי), וויין מעמיד פנים שהוא דודו הרחוק של ווקס.
ווקס וליידי סטריס מגיעים להסכמה להינשא לאחר מספר חודשים של חיזור, ולהציג את עצמם כזוג לאצולה.
בחתונה שנערכה על ידי בית טקיאל, כנופיית המעלימים מופיעים ומנסים לחטוף את סטריס ומרסי.
ברגע שהאירוע הופך אלים, ווקס ווויין, שעובדים כצוות, מצליחים להציל את מרסי, ולהרוג את רוב המעלימים.
עם זאת, המנהיג שלהם וכמה אחרים מצליחים לחטוף את סטריס ולברוח.
ווקס מחליט לחקור את המקרה ולהציל את אשתו לעתיד.
לאחר סקירה מדוקדקת של אירועי החתונה, ווקס מגיע למסקנה שמנהיג הכנופיה הוא איש חוק לשעבר בשם מיילס חיי נצח, שהוא דו-כוחי בעל יכולת לרפא כל פציעה באופן כמעט מידי.
וויין מגלה את המחבוא של הכנופיה לאחר שחקר את אחד מהשודדים שנעצר לאחר החתונה, ונפגש עם ווקס ומרסי באחוזה של בית לדריאן כדי לחלוק את ממצאיו.
שם המשרת של ווקס מנסה להרוג אותם, אך השלישייה מצליחה להימלט.
ווקס ווויין, מלווים במרסי, הולכים למחבוא של הכנופיה, ומוצאים אותו נטוש, כמעט ללא ראיות לכך שהשודדים היו שם.
הם מבקרים מכרה ותיקה - נשקית בשם ראנט - יחד הם עולים על תוכנית ללכידת השודדים במהלך השוד הבא שלהם.
ווקס מסיק שהמעלימים ינסו לשדוד רכבת שמובילה כמויות גדולות של אלומיניום (שהיא מתכת בעלת ערך רב בשל חסינותה מפני אלומנטיות).
הוא מצליח לחמוק לתא המטען של הרכבת.
בינתיים, וויין ומרסי צופים בשודדים מחליפים את קרונות הרכבת, ומצליחים לעקוב אחריהם אל המחבוא החדש שלהם.
שם, לאחר קרב ארוך, שבו כל השודדים נהרגים מלבד מיילס, ווקס ומרסי מצליחים להסיח את דעתו של מיילס למשך מספיק זמן (בעזרת היכולת האלומנטית של מרסי להאט את הזמן בתוך בועת מהירות) כך שוויין יוכל להביא מספיק שוטרים כדי להכניע וללכוד את מיילס.
ליידי סטריס ניצלת, ולמרות שווקס מתאהב במרסי, הוא מחליט להמשיך בנישואים המתוכננים עם ליידי סטריס.
ווקס מגלה שמי שגייס את מיילס מלכתחילה הוא הלורד אדווארן לדריאן, דודו של ווקס, שכביכול מת בתאונת דרכים, שעדיין מחזיק בשאר הנשים החטופות.
אדווארן משויך לארגון צללים בשם "הסט", והשתמש במעשי השוד של המעלימים לשם ביצוע הונאות ביטוח, וככל הנראה גם על מנת ליצור צבא של אלומנטים על ידי חטיפת נשים בעלות דם תורשתיות אלמנטית חזקה.
ווקס ווויין מחליטים להישאר באלנדל כדי לנסות לעצור את לורד אדווארן והארגון שלו מלבצע את תוכניותיהם.
מיילס מופשט ממוחות המתכת שלו ומוצא להורג בפומבי.
עיני ברזל (מארש, שעכשיו סוגדים לו כהמוות בעצמו) מדבר עם מרסי ונותן לה ספר מסתורי.
ווקסיליום "ווקס" לדריאן: צאצא של בריזה מהטרילוגיה המקורית, הוא בשנות הארבעים לחייו, איש חוק בעל ניסיון של עשרים שנה.
לאחר שעזב את חייו כאיש חוק בארצות הספר, הוא חוזר להציל את ביתו, לאחר שדודו כמעט גרם לפשיטת רגל.
הוא צלף מעולה ובלש פיקח.
הוא דו-כוחי בעל היכולת האלומנטית לדחוף מתכות והיכולת התכמותית להגדיל או להקטין את משקלו.
וויין: סגנו וחברו הטוב ביותר של ווקס, וויין עוקב אחרי ווקס בחזרה לעיר ומנסה לשכנע אותו לחזור להיות איש חוק.
גם הוא דו-כוחי עם היכולת האלומנטית ליצור בועות מהירות, שבהן הזמן נדחס ומאיץ, הוא יכול גם לאחסן בריאות במוחות המתכת שלו בעזרת תכמות כדי להחלים במהירות בעת הצורך, בתמורה לתקופה של בריאות לקויה.
הוא מיומן בתחפושות, ובחיקוי מבטאים.
מרסי קולמס: אישה אינטליגנטית, לומדת משפטים באוניברסיטה ויש לה תשוקה לסטטיסטיקה.
לאחר ששמעה את סיפורי המעשיות על ווקס ווויין בארצות הספר, היא נהפכת למעריצה שלהם ומסתובבת איתם.
היא יכולה ליצור בועות מהירות שמאטות את הזמן בתוך הבועה בעזרת אלומנטיקה, בעוד שמחוץ לבועה הזמן זורם כרגיל.
היא ממזרה של לורד ג'קסטום הארמס ואחותה למחצה של סטריס הארמס, ידועה בציבור כבת דודה רחוקה של סטריס.
סטריס הארמס: בתו החוקית של לורד הארמס ואחותה למחצה של מרסי.
היא מאופיינת כאישה צעירה, נוקשה, רשמית מדי וקצת משעממת.
ווקס מודע לתכונות הללו ובכל זאת מסכים להתחתן איתה כדי להבטיח את עושר ביתה ולייצב את בית לדריאן.
כשהיא נחטפת על ידי כנופיית שודדים בשם המעלימים, ווקס לוקח על עצמו לאתר אותם ולהציל אותה.
מיילס דאגוטר: איש חוק לשעבר ומכר של ווקס מתקופתו בארצות הספר.
הוא הפסיק להאמין במערכת החוק ומתחיל להאמין שהעושר והפאר של אלנדל הם הגורם לקיפוח בארצות הספר שיוצר פושעים רבים.
כעת הוא מוביל את המעלימים.
הוא גם דו-כוחי עם היכולת לרפא כל פצע כמעט באופן מיידי עקב השילוב הנדיר של תכמות ואלומנטיקת זהב, מה שהקנה לו את השם "מיילס חיי נצח".
לסי: אהובתו לשעבר של ווקס ובת זוגו כשהיה איש חוק.
ווקס הורג אותה בטעות כשהוא מנס לירות ברוצח סדרתי.
התקרית גורמת לווקס לעזוב את ארצות הספר ולחזור לאלנדל.
הטיוטה שהפכה לבסוף לחוק ומסג הייתה במקור תרגיל כתיבה, ללא כוונה לפרסמה, שסנדרסון עשה כדי לנסות לנקות את מוחו לפני שהמשך בעבודתו על זיכרון האור - ספר השלמה לסדרת מחזור כישור הזמן של רוברט ג'ורדן המנוח, ועל הספר הבא בסדרת גנזך אורות הסער.
הטיוטה יצאה טוב מהצפוי ושוחררה לפרסום.
חוק ומסג שוחרר במקור כספר המשך יחידי לטרילוגיית הערפילאים המקורית.
בדצמבר 2014, סנדרסון הכריז שהוא יכתוב טרילוגיית המשך לחוק ומסג, ומאוחר יותר חוק ומסג הפך לראשון מבין ארבעת הספרים בסדרת ווקס וויין.
שָׁנָה פרס קטגוריהResult רפ 2011 פרסי וויטני הסיפורת הספקולטיבית הטובה ביותרזכייה Goodreads Choice Awards ספר הפנטזיה הטוב ביותרמועמדות 2012 David Gemmell Legend Award הספר הטוב ביותרמועמדות
חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה, תש"ל–1970, מסדיר מתן תגמולים ממדינת ישראל לנפגעי פעולות איבה.
הצעת החוק הוגשה לכנסת מטעם הממשלה בספטמבר 1969. דברי ההסבר להצעת החוק מציגים את מטרתו:
חוק הגמלאות לנפגעי ספר, תשי"ז-1957 מזכה לגמלאות את כל מי שנפגע בפעולות איבה, משנת 1949 ואילך, אם מקום מגוריו בספר, או שהוא מועסק בספר או ממלא בו תפקיד מטעם רשות ממשלתית או מקומית.
החוק היה מותאם למצב הימים ההם, כאשר פעולות האיבה פגעו בעיקר ביושבי הספר והם היו כמעט היחידים שנשאו בסבל המלחמה הנמשכת.
לא כן המצב כיום כשפעולות האיבה משתרעות על פני כל הארץ ואף מגיעות אל מחוץ לגבולותיה.
מאז אישורו תוקן החוק 39 פעמים.
בתיקון מס' 3 לחוק, משנת 1977, הורחבה תחולתו כך שיחול גם על נפגעי פעולות איבה במלחמת השחרור (החוק המקורי חל רק על נפגעים מתחילת מלחמת ששת הימים ואילך).
בתיקון מס' 7 לחוק, משנת 1982, בוטל חוק הגמלאות לנפגעי ספר, והזכאים לגמלאות מכוחו הפכו לזכאים לפי חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה.
בתיקון מס' 22, משנת 2005, לחוק הוריבה תחולתו כך שיחול גם על תושב ישראל שנפגע פגיעת איבה מפעולת איבה נגד העם היהודי (כלומר תקיפה שנבעה מאנטישמיות).
תיקונים אחדים לחוק עסקו בשיפור התגמולים ליתום ששני הוריו נפטרו כתוצאה מפגיעת איבה.
בתיקון מס' 30 לחוק, שאושר ביולי 2011, נקבע שיתומים ששכלו את שני הוריהם בפעולות איבה יקבלו קצבה חודשית לכל חייהם, ולא רק עד גיל 37. בכך הושוו קצבאותיהם לאלה של אלמנות צה"ל.
היתומים גם יזכו לקבל מענק חד פעמי בסך כחצי מיליון ש"ח.
היתומים זכאים גם להטבות כמו הנחה בתשלומי ארנונה הניתנות לאלמנות צה"ל, מענק ניידות, מענק נישואין ומענק התארגנות.
על פי חוק זה יקבלו יתומים אשר הוריהם נרצחו לפני שנת 2000 מענק חד פעמי בגובה 550 אלף ש"ח.
מוגדרת "פעולת איבה" המזכה את נפגעיה בתגמולים:
(2) פגיעה בשגגה מידי אדם עקב פעולת איבה של כוחות אויב, או פגיעה בשגגה בנסיבות שהיה בהן מקום לחשש סביר כי תבוצע פעולת איבה כאמור;
(3) פגיעה מנשק שהיה מיועד לפעולת איבה של כוחות אויב, או פגיעה מנשק שהיה מיועד נגד פעולה כאמור אף אם לא הופעל, למעט פגיעה שנפגע בה אדם בגיל 18 ומעלה כשהוא מבצע פשע או עבירה אחרת שיש בה זדון או רשלנות פושעת;
(4) פגיעה ממעשה אלימות, שמטרתו העיקרית פגיעה באדם בשל השתייכות למוצא לאומי–אתני, ובלבד שהוא נובע מהסכסוך הישראלי-ערבי;
(5) פגיעה ממעשה אלימות, שמטרתו העיקרית פגיעה באדם בשל השתייכות למוצא לאומי–אתני, אשר נעשה בידי ארגון טרור שהוכרז לפי סימן א' לפרק ב' בחוק המאבק בטרור, התשע"ו–2016, למעט ארגון שהוא כוחות אויב, או שהוא נעשה בשליחותו או מטעמו של ארגון כאמור.
"נפגע איבה" מוגדר בחוק זה כמי שנפגע פגיעת איבה והוא אחד מאלה:
(1) תושב ישראל, בין שנפגע בישראל ובין מחוצה לה;
(1א) אזרח ישראלי, שנפגע בישראל או באזור;
(1ב) אזרח ישראלי, שנפגע מחוץ לישראל או לאזור, בטרם חלפה שנה מהמועד שבו חדל להיות תושב ישראל;
בהתאם לכך, נפגע פעולות איבה מוגדר בעיקרו כישראלי שנפגע באופן ישיר מפעולת איבה שבוצעה בישראל או בחו"ל, ובתנאי שמעשה האיבה נעשה על רקע הסכסוך הישראלי-ערבי או הסכסוך הישראלי-פלסטיני, או שפעולת האיבה בוצעה על ידי ארגון טרור.
לכלל זה חריגים רבים, לדוגמה תיירים, עובדים זרים או פלסטינים בעלי היתר עבודה שנפגעו בפעולות טרור בישראל, עובדי מספר חברות ישראליות בחו"ל שאינם ישראלים ועוד.
כן נכללים בקבוצת נפגעי פעולות האיבה גם מספר אזרחים שנפגעו מפיצוץ נפלי תחמושת.
ב־2014 נרצח מוחמד אבו ח'דיר בפעולת טרור יהודי והוכר כחלל פעולות איבה.
כללי הזכאות לנפגע ולמשפחתו מבוססים בעיקר על כללי חוק הנכים (תגמולים ושיקום) וחוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום), העוסקים בתגמולים לנפגעים בעת שירותם בצה"ל.
מי שנפגע בפעולת איבה לאחר 4 ביוני 1967 (מועד תחילת מלחמת ששת הימים) זכאי לתגמולים מכוח חוק זה, וכן זכאים בתנאים הנקובים בחוק מי שנפגעו במלחמת השחרור (מ-14 במאי 1948 עד 24 בפברואר 1949).
חישוב הזכאות נעשה, בדומה לדיני הנזיקין, לפי דרגת נכות שנקבעה לנפגע בוועדה רפואית מטעם המוסד לביטוח לאומי.
בתשלום התגמולים מטפל המוסד לביטוח לאומי.
נפגעי פעולות איבה ובני משפחותיהם זכאים להטבות שונות מלבד פיצויים על נזקי גוף, דוגמת סיוע באחזקת דירה ובהוצאות שונות, למשל הנחה בתעריפי החשמל.
חוק התאזרחות היהודים היה חוק שעבר ב בשנת 1753. החוק אפשר ליהודי בריטניה להגיש לפרלמנט בקשה להתאזרחות, ללא צורך בסקרמנט הנוצרי של סעודת האדון שהיה נהוג עד אז.
על אף שמשמעות החוק הייתה מצומצמת מאוד, העברתו הובילה לגל מחאה נרחב בקרב הנוצרים בממלכה.
עשרות חוברות, עלוני תעמולה ומאמרים הודפסו נגד החוק ובסופו של דבר הוא בוטל לאחר מספר חודשים, ללא שיושם אפילו פעם אחת.
באמצע המאה ה-17, החלו יהודים להתיישב באנגליה על אף שצו הגירוש מהמאה ה-13 לא בוטל רשמית.
מעמדם החוקי של ילידי החוץ היהודים שהתיישבו באנגליה לא היה ברור.
הם לא קיבלו זכויות אזרח, ולא היו רשאים לרכוש קרקעות, לשאת במשרה ציבורית או ללמוד באוניברסיטה.
ב-1740 נחקק "חוק המטעים" שאפשר לזרים שהתגוררו למעלה משבע שנים במושבות הבריטיות ביבשת אמריקה להפוך לאזרחים.
החוק לא נועד רק ליהודים ואפשר גם להוגנוטים להתאזרח.
בשנות הארבעים של המאה ה-18, בזמן מלחמת הירושה האוסטרית והמרד היעקוביטי של 1745 העניקו מספר יהודים עשירים ובראשם שמשון גדעון הלוואות עתק לשלטונות ובכך ייצבו את המצב הכלכלי של הממלכה.
בתחילת 1753, לאחר שהצעות להתאזרחות יהודים בממלכת אירלנד נדחו ארבע פעמים על ידי הפרלמנט של אירלנד, החליטה הקהילה היהודית־ספרדית של לונדון לפעול לטובת התאזרחות יהודים בבריטניה.
בינואר 1753 פנה ראש הקהילה יוסף סלבדור לתומאס פלהם-הוליס בבקשה שיפעל להעביר חוק בנושא.
הוא נימק את בקשתו בכך שחוק כזה ימשוך יהודים עשירים להתאזרח בממלכה ויועיל למצבה הכלכלי.
התמיכה הכלכלית של היהודים במדינה בשנות המשבר שימשה כהוכחה לפטריוטיות שלהם, ופלהם נעתר לבקשה.
ב-3 באפריל 1753 הוצגה הצעת החוק להתאזרחות היהודים בפני בית הלורדים, וב-16 באפריל הם אישרו אותה פה אחד.
יום למחרת עלתה ההצעה בפרלמנט ועברה בקריאה ראשונה ברוב של 95 מול 16, ב-7 במאי עברה בקריאה שנייה, וב-22 במאי אושרה בקריאה שלישית ברוב של 96 מול 55. ב-7 ביוני אושר החוק סופית בחתימת ג'ורג' השני, מלך בריטניה.
החוק הסתמך על תקדים "חוק המטעים" מ-1740, ואפשר ליהודים שמתגוררים בבריטניה למעלה משלוש שנים להגיש לפרלמנט בקשה להתאזרחות ללא צורך בסקרמנט ובשבועה נוצרית שנדרשו על פי חוק מימי ג'יימס הראשון.
כבר בעת הקריאה השנייה של החוק בפרלמנט, החלה להתעורר התנגדות מצד חברי האופוזיציה מהמפלגה הטורית, אך היא לא מנעה מההצעה לעבור.
בין המתנגדים היו גם פוליטיקאים וויגים כמו ג'ון ברנרד הלורד ראש העיר של לונדון לשעבר.
על רקע הבחירות הכלליות בבריטניה שהיו צפויות להתקיים ב-1754 הפך העניין לפולמוס נרחב.
לצד טורי דעה רבים בעיתונות, הודפסו כשמונים חוברות ועלונים על הנושא כשרובם המכריע צידדו נגד החוק וקראו לביטולו.
מתנגדי החוק טענו שזהו צעד ראשון לקראת השתלטות של היהודים על הממלכה והפיכתה ל"ירושלים החדשה".
קריקטורות וטורים סאטיריים תיארו איך יחייבו היהודים את כל הנוצרים בברית מילה, יהפכו אותם לעבדים ויאסרו אכילת חזיר.
בתעמולה נגד החוק נעשה שימוש נרחב במוטיבים מסיפורי התנ"ך כמו מעשה שכם ודינה שהובא כהוכחה לערמומיותם ואכזריותם של היהודים, וסיפור מגילת אסתר שתואר כטבח המוני שערכו היהודים בעם הפרסי.
בתעמולה נטען שהיהודים הוענשו על ידי האל לנדוד ולחיות כזרים והמסייע להם להתאזרח מתנגד לעונש האלוהי.
איש הכנסייה הוולשי יאשיה טאקר פרסם שתי חוברות כדי לענות על טענות המתנגדים.
הוא טען שחוק היהודים הוא הצעד הראשון לשילוב היהודים שיביא להצטרפות המונית של היהודים לנצרות כפי שעתיד לקרות באחרית הימים לפי נבואות נוצריות, ובכך לא רק שאינו סותר את הנבואות אלא הוא עוזר להגשימן.
בחוברת אחרת שפרסם מחבר בשם Philo-Patriae, נטען שליהודים אין זהות לאומית והם כמו בד לבן שיכול לקבל כל צבע וממילא אין להם מניעה לאמץ זהות לאומית אנגלית.
ההתקוממות העממית הרחבה נגד החוק גרמה לראשי המפלגה הוויגית לחזור בהם מהתמיכה בו, ובמושב הבא של הפרלמנט הועבר חוק שביטל את חוק התאזרחות היהודים.
הביטול אושר על ידי המלך ב-20 בדצמבר.
הנימוק הרשמי לביטול היה ש"החוק המדובר עורר חוסר נחת ואי שקט בקרב רבים מנתיני הוד מלכותו".
אמנציפציה ליהודי אנגליה הושגה רק כעבור למעלה ממאה שנה.
חוק התקנים, תשי"ג–1953 מסדיר את פעולתו של מכון התקנים הישראלי.
מכון התקנים הארצישראלי הוקם ב־1945 על ידי אגודת האינג'ינרים והארכיטקטים בישראל, נרשם כחברה בע"מ ובדק וקבע תקנים באופן עצמאי בדרכי הפעולה הסטנדרטיות, בהן ביצוע בדיקות איכות, עריכת סקרים ומחקרים ועוד.
עם הקמת המדינה שונה שם החברה ל"מכון התקנים הישראלי".
ב־1953 עוגנה פעילות המכון בחוק התקנים, שאושר בכנסת ב-20 בינואר 1953, והמכון הוכר כסמכות היחידה למתן "תו תקן ישראלי".
דברי ההסבר להצעת החוק הציגו את מטרותיו:
(א) לתת למכון התקנים הישראלי מעמד רשמי המוכר בחוק הפומבי;
(ב) להבטיח למכון זכות ייחודית לפרסום תקנים;
(ג) לאפשר לשר המסחר והתעשייה לתת, במקרים מסוימים, לתקנים שעובדו על ידי המכון, תוקף המחייב את כל הציבור;
(ד) להבטיח את פיקוח הממשלה על התקינה הן על ידי מינוי פקיד מיוחד על פעולות אלה ("הממונה על התקינה") והן על ידי השתתפות נציגיה במוסדות המבצעים של המכון;
(ה) להסדיר בדרך כלל את הבעיות הקשורות בתקינה.
מאז אישור החוק הוא תוקן 19 פעמים.
בתיקון מס' 10 לחוק, שאושר בכנסת באוקטובר 2013, חולק החוק לפרקים, נוסף לחוק פרק ד' (סעיפים 8א–8י), שעניינו שמירה על תקן רשמי ואחריות עוסק, נוסף לחוק פרק ט' (סעיפים 16א–16יח), שעניינו אמצעי אכיפה מינהליים, ועוד.
בתיקון מס' 12 לחוק, שנכלל ב"חוק ההסדרים" לשנים 2017–2018, הוחלט לבצע רפורמה במכון התקנים על מנת לסייע בהורדת יוקר המחיה, בהתאם למסקנות ועדת לנג (הוועדה להסרת חסמים והגברת התחרות בייבוא).
השלמת הרפורמה מתוכננת ל־1 במרץ 2021. במסגרת החוק נקבע:
חריגה מהתקינה הבין־לאומית בתקינה הישראלית תדרוש אישור ראש הממשלה, שר האוצר ושר הכלכלה.
שינוי בהרכב התקינה – עד לרפורמה מי שעמדו בראש ועדות התקינה היו אנשי התעשייה המקומית.
החוק הורה על החלפתם באנשי אקדמיה ועל ייצוג הולם לצרכנים, לתעשיינים ליבואנים ולממשלה.
פתיחת שוק בדיקות הטובין לתקן לתחרות – מעבדות אשר הוסמכו מקצועית על ידי הרשות הלאומית להסמכת מעבדות או גוף בין־לאומי החבר בארגון הבין־לאומי להסמכת מעבדות ILAC, ואושרו על ידי הממונה על התקינה, יוכלו לבצע את הבדיקות הנדרשות לשם ייבוא טובין, אשר עד לרפורמה נערכו על ידי מכון התקנים בלבד.
העברת פעולות רגולטוריות המבוצעות על ידי מכון התקנים כזרוע של הממונה על התקינה אל הממונה על התקינה, וביניהן – קביעת הנהלים הנדרשים לנושא בדיקות ההתאמה לתקן, קביעת מסלולים להקלת משטר הבדיקות על יבואנים, ובדיקת הצהרות יבואנים.
הסמכת מנכ"ל משרד הכלכלה לקדם תוכנית תלת־שנתית להתאמת כלל התקנים הישראלים הרשמיים לתקינה הבין־לאומית, כך שלא יכללו תנאים ייחודיים לישראל.
בתיקון מס' 19 לחוק, שאושר בכנסת באוגוסט 2024 ותחילתו ב-1 בינואר 2025, נקבע שניתן לייבא לישראל מוצרים העומדים בכללי האסדרה באיחוד האירופי בלי להציג הוכחת עמידה בדרישות או לבצע בדיקות מעבדה בעת הכניסה לישראל.
דברי ההסבר להצעת החוק, שנודעה בסיסמה "מה שטוב לאירופה טוב לישראל", ציינו שמטרתה "לצמצם את האסדרה ואת הנטל הבירוקרטי על העוסקים בתחום התקינה וביניהם יצרנים, יבואנים, קמעונאים ומוכרים, ובמטרה לקדם תחרות ולעודד סחר חופשי בין המדינות".
פרק ב': מכון התקנים הישראלי והממונה על התקינה
החוק מגדיר גופים עיקריים של המכון:
יושב ראש המכון ממונה על ידי שר הכלכלה והתעשייה ושר האוצר, לקדנציה של ארבע שנים, וניתן למנותו לקדנציה אחת נוספת.
יושב ראש המכון הוא גם יושב ראש הוועד הפועל.
הוועד הפועל בוחר מבין חבריו את סגן יושב ראש המכון.
הוועד הפועל כולל חמישה עשר חברים, והם:
(2) ארבעה נציגי ממשלה כמפורט להלן:
(א) ממונה על התקינה, שאותו ממנה שר הכלכלה והתעשייה;
(ב) עובד משרד הכלכלה והתעשייה הבקי בתחום הייבוא, שימנה המנהל הכללי של המשרד;
(ג) עובד משרד ראש הממשלה הבקי בתחום האסדרה או הכלכלה, שימנה המנהל הכללי של משרד ראש הממשלה;
(ד) עובד אגף התקציבים במשרד האוצר שימנה הממונה על התקציבים במשרד האוצר;
(3) שני נציגים שתמנה התאחדות התעשיינים בישראל;
(4) נציג שתמנה התאחדות בוני הארץ;
(5) שני נציגים שימנה איגוד לשכות המסחר;
(6) נציג שתמנה רשות ההסתדרות לצרכנות;
(7) נציג שתמנה המועצה הישראלית לצרכנות;
(8) שני נציגים שתמנה לשכת המהנדסים, האדריכלים והאקדמאים במקצועות הטכנולוגיים בישראל, שאחד מהם הוא איש סגל אקדמי במוסד להשכלה גבוהה;
(9) נציג שייבחר מקרב עובדי המכון.
תפקידי הוועד הפועל וסמכויותיו הם:
(1) לקבוע את המדיניות הכללית של המכון, בהתאם למטרות המכון;
(2) לאשר את תוכניות העבודה השנתיות שהגיש לו המנהל הכללי של המכון, בשים לב לכך שהן לא סותרות את מדיניות הממשלה;
(3) לאשר את התקציב השנתי של המכון ואת תקן העובדים במכון;
(4) לנהל את רכוש המכון ולפקח עליו;
(5) לעקוב אחר יישום המדיניות, תוכניות העבודה והתקציבים של המכון;
(6) לאשר תחומי פעילות חדשים של המכון, בכפוף למטרות המכון;
(7) למנות מקרב חבריו, סגן ליושב ראש המכון;
(8) למנות רואה חשבון מבקר למכון;
(9) למנות חברים למינהלת לעניין מתן היתר לסימון מצרכים בתו־תקן;
(10) לקבוע את השכר ואת תנאי העבודה האחרים של המנהל הכללי של המכון ושל נושאי תפקידים בכירים אלה: סגן המנהל כללי של המכון, מנהלי האגפים, המבקר הפנימי והיועץ המשפטי של המכון וכן נושאי תפקידים בכירים נוספים במכון שיקבע הוועד הפועל;
(11) לפקח על ביצוע תפקידי המנהל הכללי של המכון ופעולותיו;
(12) לאשר, על פי המלצת המנהל הכללי של המכון, את מינוים של נושאי תפקידים בכירים במכון כאמור בפסקה (10);
(13) לדון בטיוטת הדוחות הכספיים של המכון ובהערות רואה החשבון המבקר לגביה, לאשר את הדוחות הכספיים, ולאחר אישור הדוחות הכספיים – לדון בכל פרט שלגביו הסתייג רואה החשבון המבקר, העיר הערה או נמנע מלחוות את דעתו;
(14) להקים ועדות מרכזיות לענפי משק שונים ולענפי ייצור שונים במשק, ולקבוע את תחום פעולתן;
(15) להקים ועדות קבועות או ארעיות, למנות להן יושב ראש ולקבוע את סמכויותיהן, כך שהרכבן ייקבע בשים לב לתחומי פעולתן ויאזן ככל האפשר בין הגופים המיוצגים בוועד הפועל.
הוועד הפועל ימנה מנהל כללי למכון מתוך רשימת מועמדים שעליהם המליצה ועדת איתור.
כהונת המנכ"ל תהיה לחמש שנים, וניתן למנותו לקדנציה אחת נוספת.
למנכ"ל נתונות כל סמכויות הניהול והביצוע של המכון שאינן נתונות לאחר לפי חוק זה, ובכלל זה גיבוש תוכניות העבודה של המכון שיובאו לאישור הוועד הפועל.
במכון יפעלו ועדות מרכזיות לעניין קביעת התקינה בענף מסוים או בתחום מסוים.
ועדה מרכזית תקים בתחום פעולתה ועדה טכנית אחת או יותר, שתפעל לעניין עיבוד תקנים וקביעתם בנושאים שקבעה לה הוועדה המרכזית.
הרכבן של ועדות אלה קבוע בחוק.
המכון פועל לפי תקנון שאותו התקין הוועד הפועל של המכון.
פרק ג': עיבוד תקן והכרזה על תקן רשמי
קביעת תקן נעשית בהתאם לכללים שנקבעו על ידי המכון באישור שר הכלכלה והתעשייה ופורסמו ב"רשומות".
המכון רשאי לקבוע תקן זמני שלא עובד בהתאם לכללים אלה, ובלבד שעובד לפי כללים שקבע לכך המכון, בהסכמת השר ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת.
בקביעת תקן, יאמץ המכון, ככלל, תקינה בין־לאומית או תקינה הנוהגת בקרב המדינות המפותחות עם שווקים משמעותיים או מסמכים בין־לאומיים אחרים הדומים במהותם לתקינה בין־לאומית הנוהגים בקרב מדינות מפותחות עם שווקים משמעותיים; בקביעת תקן כאמור יובא בחשבון אופי הסחר בין ישראל למדינות העולם.
(1) שמירה על בריאות הציבור;
(2) שמירה על בטיחות הציבור;
(5) הגנה על איכות הסביבה;
(4) הספקת מידע, כאשר לא קיים מידע או מנגנון חלופי העשוי להקנות הגנה לצרכן; תקן שיוכרז לפי פסקה זו, לרבות הוראה בו, יהיה תקן להספקת מידע בלבד;
(5) הבטחת תאימות או חלופיות של מוצרים;
(6) מניעת נזק כלכלי משמעותי העלול להיגרם לצרכן כתוצאה משימוש במערכות, בחומרים או במוצרים המשמשים בבנייה, הגלויים לעין, וכן מניעת נזק כלכלי העלול להיגרם לצרכן כתיצאה משימוש בחומרי בנייה שאינם גלויים לעין.
להכרזה כתקן רשמי על תקן, המתבסס על תקן בין־לאומי אך כולל שינוי מהתקן הבין־לאומי, למעט שינוי לאומי מתחייב (כגון התאמות לשפה או התאמות לחוק ישראלי), נדרשת הסכמה של ראש הממשלה ושר האוצר להכללת השינוי הלאומי בתקן הרשמי.
התקנים הרשמיים מוצגים באתר האינטרנט של המכון.
פרק ד': אימוץ תקן בין־לאומי, שמירה על תקן רשמי ואחריות עוסק
פרק ד'1: אימוץ אסדרה אירופית
פרק זה ייכנס לתוקף ב-1 בינואר 2025, והוא קובע שניתן לייבא לישראל מוצרים העומדים בכללי האסדרה באיחוד האירופי בלי להציג הוכחת עמידה בדרישות או לבצע בדיקות מעבדה בעת הכניסה לישראל.
האסדרה האירופית המאומצת מפורטת בתוספת החמישית לחוק, ושר הכלכלה והתעשייה רשאי להכניס שינויים בתוספת זו.
פרק ה': ביקורת והבטחת השמירה על תקן רשמי
הממונה על התקינה רשאי לערוך בקורת ולקיים פיקוח על מנת לבדוק אם ממלאים אחרי הוראות חוק זה, ולשם כך הוא רשאי למנות מפקחים.
בהתאם לתוצאות הבדיקה רשאי הממונה להורות לעוסק להודיע או לפרסם, כי מצרך או תהליך עבודה אינו מתאים לדרישות התקינה החלות עליו, וכי המצרך או תהליך העבודה מסוכן לשלומו, לבריאותו או לבטיחותו של אדם או לאיכות הסביבה, או שקיימת הסתברות גבוהה למסוכנות כאמור.
כמו כן רשאי הממונה להורות לעוסק להפסיק לייצר מצרך או להפסיק את מכירתו או את הצגתו לצורך מכירתו, אם מצא שאינו מתאים לדרישות התקינה החלות על המצרך, וכן להורות על איסופו של המצרך למקום שקבע, החזרתו לעוסק שממנו קיבל את המצרך.
פרק ו': תו תקן ותו תעודה
שר הכלכלה והתעשייה יקבע, בצו שפורסם ברשומות, סימנים לאישור התאמתו של מצרך לתקן או לתקן רשמי; כל סימן כזה שקבע השר ייקרא "תו תקן".
בהתאם לסמכותו זו קבע השר שני סימנים, האחד תו־תקן כללי, למצרך שהתקן,או התקן הרשמי, החל עליו כולל דרישות טיב וכן דרישות בטיחות, והאחר למצרך שהתקן או התקן הרשמי, החל עליו כולל דרישות בטיחות בלבד.
כל המייצר מצרך המתאים לדרישות תקן או תקן רשמי, הכל לפי המקרה, רשאי, לפי היתר מאת המכון, לסמן את המצרך בתו תקן; המכון רשאי בכל עת לבטל היתר כזה בהודעה מנומקת בכתב שניתנה ליצרן.
לא יסמן אדם כל חומר וכל מוצר בתו תקן אלא בתוקף היתר שניתן או לפי צו.
המכון רשאי, באישור שר הכלכלה והתעשייה, להתקשר בהסכמים עם מוסדות שמחוץ לישראל, לשם הסדרת סימונם בתו תקן של מצרכים המתאימים לדרישות התקן, המיוצרים באותה ארץ ומיובאים לישראל.
פרק ז': תעודות בדיקה להתאמה לתקן ובדיקת מצרכים
המכון, וכל מעבדה שאושרה לעניין זה על ידי הממונה, רשאים לבדוק את מידת התאמתו של מצרך לתקן, או לתקן רשמי, ולתת תעודת בדיקה על כך.
מצרכים שמפרטים שלהם נקבעו בתקן רשמי, רשאי המכון, באישור שר הכלכלה והתעשייה, לקבוע הוראות בדבר חובת בדיקתם, להבטחת התאמתם של המצרכים לתקן הרשמי וכללים לבדיקתם.
הוראות כאלה נקבעו לבדיקת מוצרי זהב.
מצרך שמפרטו לא נקבע כתקן והמכון משגיח על ייצורו בהתאם למפרט שאישר, רשאי המכון להתיר סימונו בסימן השגחה, המעיד על השגחת המכון.
המכון רשאי לקבל תשלום בעד שירותיו, בהתאם למחירון שיקבע המכון באישור שר הכלכלה והתעשייה.
להשתמש במילה "תקן" לקביעת מפרט או כללים טכניים;
לתאר מצרך תיאור העלול לעורר את הרושם שניתן היתר לסמנו בתו תקן, בתו התעדה או בסימן השגחה, אלא אם נוכח שאמנם ניתן היתר כזה;
לסמן מצרך באופן העלול לעורר את הרושם, כי המצרך מתאים לדרישות תקן או תקן רשמי, כאשר המצרך אינו עומד בדרישות כאמור, פרט לסימון כחוק בתו תקן או בתו התעדה.
לתאר או לסמן מצרך באופן העלול לעורר את הרושם כי המכון או מעבדה מאושרת משגיחים על ייצורו, אם אינם משגיחים כאמור.
מצרכים מתוצרת חוץ המתאימים לתקנים של ארץ מוצאם, ומצרכים מתוצרת ישראל המיועדים ליצוא והמתאימים לתקנים של הארץ שאליה הם מיועדים, מותר לציין את התאמתם כאמור בסימן מיוחד על המצרך, בתנאי שיצוין על המצרך גם שמו, או סימנו המסחרי הרשום, של היצרן.
פרק ט': אמצעי אכיפה מינהליים
על הפרה של הוראות שונות בחוק זה רשאי הממונה להטיל עיצום כספי בסכום של 11,170 ש"ח (בשנת 2024) על עוסק, ובסכום של 27,930 ש"ח (בשנת 2024) על תאגיד.
כאשר ההפרה נוגעת למספר רב במיוחד של מצרכים ניתן להטיל עיצום כספי ששיעורו פי אחד וחצי מהסכומים הללו.
פרטי העיצום יפורסמו באתר האינטרנט של משרד הכלכלה והתעשייה.
היה לממונה יסוד סביר להניח כי עוסק או מעבדה מאושרת הפרו הוראה מההוראות לפי חוק זה, רשאי הוא להמציא למפר, במקום הודעה על כוונת חיוב, התראה מינהלית.
בהתראה יציין הממונה מהו המעשה המהווה את ההפרה, יודיע למפר כי עליו להפסיק את ההפרה וכי אם ימשיך בהפרה או יחזור עליה יהיה צפוי לעיצום כספי בשל הפרה נמשכת או הפרה חוזרת, וכן יציין את זכותו של המפר לבקש את ביטול ההתראה.
נמסרה למפר התראה מינהלית והמפר המשיך להפר את ההוראה שבשלה נמסרה לו ההתראה, ימסור לו הממונה דרישת תשלום בשל הפרה נמשכת.
על דרישת תשלום ועל התראה מינהלית ניתן לערער לבית משפט השלום.
על הפרה של הוראות שונות בחוק זה ניתן להטיל עונש של מאסר או קנס.
בית המשפט שהרשיע אדם בעבירה לפי חוק זה רשאי, נוסף על כל עונש שהוא מוסמך להטיל, לצוות על חילוטו של מצרך שנעברה בו העבירה או על התיקון או ההשמדה של המצרך.
נושא משרה בתאגיד חייב לפקח ולעשות כל שניתן למניעת עבירות לפי חוק זה על ידי התאגיד או על ידי עובד מעובדיו.
המפר את חובתו זו עונשו קנס.
נעברה עבירה לפי חוק זה על ידי תאגיד או על ידי עובד מעובדיו, חזקה היא כי נושא משרה בתאגיד הפר את חובתו, אלא אם כן הוכיח כי עשה כל שניתן כדי למלא את חובתו.
נוכח הממונה כי עקב הפרה של הוראה מהוראות החוק נגרמת פגיעה בבריאות הציבור, בבטיחותו או באיכות הסביבה, או קיימת הסתברות גבוהה שתיגרם פגיעה כאמור, וטרם הוגש כתב אישום, רשאי הוא לצוות על מי שגרם לפגיעה או על מי שעומד לעשות כן, להפסיק את המעשה הגורם לפגיעה או להימנע מעשיית המעשה.
הוגש כתב אישום בשל עבירה לפי חוק זה, רשאי בית המשפט שאליו הוגש כתב האישום, לצוות על הנאשם בצו עשה, צו אל תעשה או בכל סעד אחר שיחליט, ככל שיראה לנכון בנסיבות העניין, למנוע, להפסיק או לצמצם את הפגיעה בבריאות הציבור, בבטיחותו או באיכות הסביבה.
היה לממונה יסוד סביר להניח כי אדם עבר עבירה לפי הוראות חוק זה, למעט עבירה מינהלית, רשאי הוא, באישור מי שהיועץ המשפט לממשלה הסמיך לכך ובהסכמת האדם, לקבל ממנו התחייבות בכתב לעשות אחד או יותר מאלה:
(ו) להימנע ממעשה או ממחדל המפורט בכתב ההתחייבות, אשר לדעת הממונה מהווה עבירה לפי חוק זה;
(2) להחזיר, בתקופה שיורה הממונה, כסף או נכס, שקיבל אגב ביצוע העבירה;
(3) לפרסם מודעות ברבים בעניין העבירה ובעניין כתב ההתחייבות, כפי שיורה הממונה, ובתקופה שיורה.
התיקון ה-19 לחוק התקנים, המכונה רפורמת "מה שטוב לאירופה טוב לישראל", נכנס לתוקף בינואר 2025. התיקון פוטר מוצרים המיובאים מאירופה ועומדים בתקינה האירופית, מחובת בדיקת נוספת של התקן הישראלי.
מהלך זה נועד להקל על הליכי הייבוא, ולבטל עלויות ביורוקרטיות ועיכובים לוגיסטיים בנמלים, מתוך שאיפה להוזיל את הסחורה הנכנסת.
חוק וגארד (Vegard's Law) הוא תוצאה אמפירית הקובעת שפרמטר הסריג של תמיסה מוצקה של שני מרכיבים (תמיסה בינארית) הוא בערך ממוצע משוקלל של פרמטרי הסריג של שני המרכיבים באותה טמפרטורה.
התוצאה התגלתה ב-1921 על ידי הפיזיקאי הנורווגי באמצעות בדיקות קריסטלוגרפיה בקרני רנטגן של אבקות של תמיסות מוצקות שונות, וקרויה על שמו.
כך, עבור תמיסה מוצקה כלשהי יינתן פרמטר הסריג שלה () על ידי הביטי המתמטי הבא:
היכן ש- ו- הם הפרמטרי הסריג של המרכיבים ו-, בהתאמה, ו- הוא השבר המולרי של בתמיסה המוצקה.
למשל, יישום חוק וגארד לתמיסה המוצקה (הסגוסגת) של סיליקון (Si) וגרמניום (Ge) ייתן:
החוק ישים לא רק לתמיסות של יסודות, אלא גם לתמיסות של תרכובות.
לדוגמה, פרמטר הסריג של התרכובת הטרנרית AlGaAs, כלומר התמיסה המוצקה של שתי התרכובות הבינאריות גליום ארסניד (GaAs) ו (AlAs), יינתן על ידי הביטוי:
היכן שהשבר המולרי של AlAs בתמיסה הוא .
חוק וגארד מניח שלשני המרכיבים של התמיסה המוצקה ( ו-, או GaAs ו-AlAs בדוגמה האחרונה) יש, בצורתם הטהורה (כלומר לפני שעורבבו) אותו מבנה גבישי (וכך גם לתמיסתם).
למעשה, רק לעיתים רחוקות מצייתות תמיסות מוצקות לחוק וגארד באופן מושלם.
בדרך כלל נצפו סטיות מההתנהגות הליניארית.
עם זאת, משתמשים בחוק לעיתים קרובות כדי להעריך את פרמטר הסריג של תמיסה מוצקה, כאשר אין נתונים ניסיוניים זמינים עבורו.
לעומת זאת, עבור מערכות שמקיימות את חוק וגארד, אפשר להשתמש בו כדי להעריך את הרכב התמיסה מתוך מדידת פרמטר הסריג שלה, אותו ניתן לקבל מנתוני עקיפה בקרני רנטגן.
למשל אפשר לחשב את ההרכב של תמיסה מוצקה InAsSb, של המוליכים למחצה (InAs) ו (InSb), מתוך פרמטר הסריג המדוד שלה, ועל סמך ידיעת פרמטרי הסריג של מרכיביה.
לדוגמה, אם נמדד פרמטר סריג בגודל של 0.61 ננומטרים, ניתן לחשב שהשבר המולרי () של InSb בתמיסה הוא 9.5% (פרמטרי הסריג של InAs ו-InSb הם 0.60584 ו-0.64794 ננומטרים, בהתאמה):
חוק וגארד ופער הפסים של תמיסות מוליכים למחצה
בחלק קטן של התמיסות הבינאריות של מוליכים למחצה גם פער הפס הוא בערך פונקציה ליניארית של פרמטר הסריג.
לכן, אם פרמטר הסריג של התמיסות הללו מקיים את חוק וגארד, אפשר לכתוב גם קשר ליניארי בין פער הפסים להרכב.
למשל, התמיסה של AlGaAs, שהוזכרה קודם, מקיימת את התנאים הללו, ולכן עבורה ניתן לכתוב את פער הפסים () באמצעות הביטוי הבא:
תלות ליניארית כזו של פער הפסים של התמיסה המוצקה בפרמטר הסריג קיימת גם, למשל, בתמיסות המוצקות כספית קדמיום טלוריד וכספית קדמיום סלניד.
בקירוב די טוב היא קיימת גם בתמיסות של אינדיום גליום פוספיד.
אבל ברוב התמיסות הבינאריות של מוליכים למחצה לא קיימת תלות ליניארית כזו.
התלות של פער הפסים של התמיסות הללו מראה עקמומיות, קשתיות (bowing), כלפי מטה.
במקרה זה יש להוסיף לנוסחה איבר שלישי המכיל את פרמטר הקשתיות .
זה המצב למשל בתמיסות של InAsSb שהוזכרו למעלה:
חוק וסדר כוונה פלילית: טורונטו היא סדרת דרמה קנדית משטרתית המבוססת על הסדרה האמריקאית "חוק וסדר: כוונה פלילית".
הסדרה מתרחשת בטורונטו, אונטריו, קנדה.
הסדרה עוקבת על סגנון "חוק וסדר" המקורי.
הסדרה עלתה לראשונה ב-22 בפברואר 2024, ב-Citytv, והפכה לדרמת הפריים-טיים מספר 1 של השנה עם 1.1 מיליון צפיות בפרק הראשון.
לעונה הראשונה יש 10 פרקים.
ביוני 2024, הסדרה חודשה לעונה שנייה ושלישית, כאשר העונה השנייה החלה לעלות בקנדה בפברואר 2025.
כיום, שתי העונות זמינות לצפייה בישראל ביס.
הסדרה עוקבת אחר קבוצה של בלשים מהיחידה המיוחדת לחקירות פליליות.
הבלשים הללו חוקרים מקרי רצח ושחיתויות בפרופיל גבוה באזור טורונטו.
אדן יאנג – הנרי גראף, בלש, השותף של פרנקי
קתלין מונרו – פרנקי בייטמן, בלשית, השותפה של הנרי
קולינס – תיאו פורסטר, עורך דין
קארן רובינסון – ויויאן הולנס, מפקחת, המפקדת של בייטמן וגראף
ניקולה קוריה-דמוד – ד"ר לוסי דה סילבה
אראיה מנגה – מארק יוהנס
תמי איזבל – אליס ריילי, בלשית
ביוני 2023, הוכרז כי הסדרה תהיה סדרת בת ל"חוק וסדר: כוונה פלילית" ובעצם תצטרף לסדרות "חוק וסדר".
בנוסף, באותו זמן פורסם שלסדרה יהיו 10 פרקים.
הבמאים כוללים את הולי דייל שביימה את הפרקים ה-1, ה-3 וה-9, כמו גם דייוויד וולינגטון, פיטר סטבינגס, סודז סאתרלנד, רייצ'ל לייטרמן, וויניפרד ג'ונג, שרון לואיס ודייוויד סטרייטון.
הפרק "Crack Reporter" נוצר בהשראת שערוריית הקראק שאירעה בשנת 2013 וכללה את ראש עיריית טורונטו לשעבר רוב פורד.
הסדרה חודשה לעונה שנייה ושלישית ביוני 2024.
חוק וסדר: לוס אנג'לס , היא סדרת טלוויזיה אמריקאית המתרחשת בלוס אנג'לס, שם הופקה.
הסדרה נוצרה והופקה על ידי דיק וולף ופותחה על ידי בלייק מאסטרס.
היא הוקרן בבכורה ב-NBC ב-29 בספטמבר 2010, כסדרה החמישית בזיכיון "חוק וסדר".
ב-13 במאי 2011, NBC ביטלה את הסדרה לאחר עונה אחת.
כל פרק מתחיל בתיאור פשע, ולאחר מכן מציג את החקירה של משטרת לוס אנג'לס, התביעה נעשית על ידי התובע המחוזי של מחוז לוס אנג'לס, והמשפט מתרחש בבית המשפט העליון בלוס אנג'לס.
"חוק וסדר: לוס אנג'לס" היא הסדרת האמריקאית היחידה בזיכיון "חוק וסדר" שממוקמת מחוץ לעיר ניו יורק.
אלפרד מולינה – ריקרדו מוראלס, סגן התובע המחוזי שהפך לבלש בכיר במשטרת לוס אנג'לס.
סקיט אולריץ' – רקס וינטרס, בלש בכיר במשטרת לוס אנג'לס
קורי סטול – תומאס "טי ג'יי" ג'רוסלסקי, בלש זוטר במשטרת לוס אנג'לס
וונדה דה ז'סוס ורייצ'ל טיקוטין – ארלין גונזלס, סגן במשטרת לוס אנג'לס
טרנס הווארד – ג'ונה "ג'ו" דקר, סגן פרקליט המחוז
אלנה דה לה גרזה – קוני רובירוזה, סגנית פרקליט המחוז
רג'ינה הול – אוולין פרייס, סגנית פרקליט המחוז
מייגן בון – לורן סטנטון, סגן פרקליט המחוז
פיטר קויוטי – ג'רי הארדין, פרקליט המחוז
ב-10 בינואר 2010, ראש התכנות של NBC, אנג'לה ברומסטאד, הודיעה כי הרשת מנהלת מגעים עם דיק וולף על הפקת סדרה חדשה, ששמה "Law & Order: Los Angeles", וציינה כי NBC מבקשת לשכור כותבים לפיילוט.
דיווחים בתחילת מאי העלו ש-NBC קיבלה את ההחלטה ליצור את הסדרה שתכלול 13 פרקים שיעלו בסתיו 2010, NBC אישרה את דיווחים אלו ב-14 במאי 2010. רנה באלסר שימש ככותב הראשי בסדרה.
לפני צילום החלק השני של העונה הראשונה, מספר שחקנים נתבקשו לעזוב את הסדרה לשם "שיפוץ יצירתי": סקיט אולריך, רג'ינה הול ומייגן בון עזבו את צוות השחקנים.
התוכנית שודרה במקור ביום רביעי בשעה 22:00 משבצת שעות אחר הצהריים לאחר "חוק וסדר: מדור מיוחד" ב-NBC.
לאחר ההפסקה בשידורים, הסדרה עברה לאותה שעה בימי שני.
NBC ביטלה את הסדרה ב-13 במאי 2011, כמעט שנה לאחר ש-NBC ביטלה את הסדרה המקורית (חוק וסדר).
"חוק וסדר: לוס אנג'לס" מסמנת את הסדרה השלישית מזיכיון "חוק וסדר" שתבוטל על ידי NBC, והשנייה שבוטל לאחר עונה אחת בלבד, "חוק וסדר: משפט וצדק" – אשר בוטלה ב-2005 – הייתה הראשונה.
הליהוק הראשון הוכרז ביוני 2010 כאשר סקיט אולריץ' לוהק לתפקיד בלש במשטרת לוס אנג'לס, רקס וינטרס, כתוצאה מהשיפוץ היצירתי, דמותו של אולריץ' נהרגה בעת מילוי תפקידה על ידי קרטל סמים.
קורי סטול מגלם את הבלש של משטרת לוס אנג'לס, תומאס "טי ג'יי" ג'רוסלסקי, במקור שותפו של רקס וינטרס, ומאוחר יותר של ריקרדו מוראלס.
וונדה דה ז'סוס גילמה במקור את סגן ארלין גונזלס, אך עזבה בספטמבר 2010, לאחר שצילמה רק את שני הפרקים הראשונים.
רייצ'ל טיקוטין הצטרפה מאוחר יותר לצוות השחקנים כגונזלס, כשהיא מחליפה את דה ז'סוס, כאשר היא צילמה מחדש את הסצנות שלה לאחר פרק הפיילוט.
אלפרד מולינה לוהק לתפקיד סגן התובע המחוזי ריקרדו מוראלס.
כתוצאה מהשיפוץ היצירתי שבוצע במהלך הפסקת אמצע העונה הממושכת, דמותו מתפטרת ממשרד התובע המחוזי מתוך תסכול ממערכת המשפט, הוא חוזר לעבודתו הישנה כבלש משטרה, במקום הבלש של אולריך וינטרס.
רג'ינה הול גילמה את בת זוגו של מוראלס, סגנית התובעת המחוזית אוולין פרייס.
דמותה מתפטרת ממשרדו של התובע המחוזי זמן קצר לאחר שמוראלס עושה זאת.
טרנס הווארד הצטרף לצוות כסגן התובע המחוזי ג'ונה "ג'ו" דקר שדמותו הייתה אמורה לעבוד לצד סגן מוראלס, הווארד ומולינה מחלקים את עומס העבודה, כל אחד מהם מופיע בערך בחצי מהפרקים, מה שאפשר להם לעבוד על פרויקטים נוספים בו זמנית.
כאשר מוראלס מחליט לחזור להיות בלש, דקר הופך להיות התובע היחיד.
מייגן בון הוצגה כסגנית זוטרת של התובע המחוזי לורן סטנטון, העוזרת של דקר.