tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אופן חיתוך הוא מידת החסימה של מעבר האוויר בבסיס החיתוך שהוא המקום בו מספר איברי הגייה סותמים באופן מלא או חלקי את חלל הפה או הגרון וגורמים להפקת העיצורים כתוצאה מתזוזתם של איברי הגייה מסוימים כלפי אחרים ומזרימת האוויר ביניהם.
מידת הקרבה היא מידת החסימה של מעבר האוויר בין איברי ההגייה בחלל הפה והגרון, כאשר יש סתימה מלאה של חלל הפה או הגרון, החסימה של מעבר האוויר היא מוחלטת ומקסימלית, אך כאשר יש סתימה חלקית של מעבר האוויר, החסימה של מעבר האוויר היא קטנה ומינימלית.
עם זאת, מידת הסונורנטיות היא עוצמת הקול הנקבעת על פי מידת התנודה של מיתרי הקול, כאשר עוצמת הקול נמוכה, מיתרי הקול רפויים ואינם רוטטים, אך כאשר עוצמת הקול גבוהה, מיתרי הקול רוטטים.
סותם הוא עיצור שבמהלך הפקתו נוצרת חסימה מוחלטת ומקסימלית של מעבר האוויר בין איברי ההגייה שממנה נובע עיקר צליל העיצור ולכן מיתרי הקול רפויים ואינם רוטטים במהלך הגייתו, מידת הסונורנטיות שלו נמוכה והוא גם בלתי סונורנטי.
בלתי סותם הוא עיצור שבמהלך הפקתו נוצרת חסימה קטנה ומינימלית של מעבר אוויר בין איברי ההגייה ולכן עיקר צליל העיצור נובע מרטיטת מיתרי הקול, מידת הסונורנטיות שלו גבוהה והוא גם סונורנטי.
מידת הסונורנטיות מושפעת ממידת הקרבה, כאשר החסימה של מעבר האוויר קטנה מיתרי הקול רוטטים וכאשר החסימה של מעבר האוויר היא מוחלטת מיתרי הקול רפויים ולכן עיצור סותם הוא עיצור בלתי סונורנטי ועיצור בלתי סותם הוא עיצור סונורנטי.
צדיות היא האזור בחלל הפה בו עובר זרם האוויר יחסית למצב הלשון, הצדיות יוצרת הבחנה בין שני מצבים בהם הלשון עשויה להימצא:
מרכזיים הם עיצורים שבמהלך הפקתם זרם האוויר עובר מעל מרכז הלשון.
צדיים הם עיצורים שבמהלך הפקתם צדי הלשון יורדים ומאפשרים את מעבר זרם האוויר מצדי הלשון.
כאשר לא מצוין ליד שם העיצור שהוא צדי, סימן שהוא מרכזי.
עיצורים ריאתיים הם עיצורים שמופקים באמצעות המנגנון הריאתי מחוצן שבו זרימת האוויר החוצה מווסתת באמצעות תנועת הסרעפת העולה למעלה, יוצרת לחץ חיובי בבית החזה, מכווצת את הריאות וגורמת לשחרור האוויר מתוכן החוצה דרך חלל הפה או האף.
עיצורים אלה הם הנפוצים ביותר ויש להם אופני חיתוך רבים ושונים שחלקם סותמים וחלקם בלתי סותמים.
עיצורים בלתי סותמים הם עיצורים שבמהלך הפקתם זרימת האוויר אינה נחסמת ונוצר מרווח מספיק למעבר האוויר בין איברי ההגייה.
כל העיצורים הללו הם ריאתיים.
עיצורים מקורבים הם עיצורים שבמהלך הפקתם האוויר זורם דרך מרווח שאינו מביא ליצירת צליל חיכוך.
בהגיית העיצורים המקורבים מיתרי הקול רוטטים בעוצמה רבה, וכמעט שלא נשמע "רעש אקוסטי".
כל העיצורים המקורבים מלבד העיצורים המקורבים צדיים הם מרכזיים.
חצאי תנועות (מקורבים) הם עיצורים שיש להם זיקה לתנועה מסוימת ושבמהלך הפקתם זרם האוויר עובר מעל מרכז הלשון.
עיצורים מקורבים נזילים (חוככים־מקורבים) הם עיצורים שאין להם זיקה לתנועה מסוימת ושלא משתייכים לחצאי התנועות.
הם נחתכים באופן מקורב עם חיכוך מזערי מורגש.
עיצורים מקורבים נזילים (חוככים־מקורבים) צדיים הם עיצורים שבמהלך הפקתם זרם האוויר עובר מצד אחד או משני צדי הלשון.
גם הם נחתכים באופן מקורב עם חיכוך מזערי מורגש.
עיצורים חוככים הם עיצורים שבמהלך הפקתם האוויר זורם דרך מרווח צר יחסית המשתחרר עם צליל של חיכוך.
מבחינה אקוסטית, נוצר "רעש" לפרק זמן ארוך.
כל העיצורים החוככים מלבד העיצורים החוככים צדיים הם מרכזיים.
עיצורים חוככים שורקים הם עיצורים המופקים באזור המכתש ובתר המכתש כך שקדמת הלשון מתעלת את זרם האוויר העובר מעל מרכזה אל השיניים העליונות.
עיצורים חוככים בלתי־שורקים הם עיצורים שאינם מופקים באזור המכתש ובתר המכתש ושלא משתייכים לעיצורים השורקים.
עיצורים חוככים בלתי־שורקים צדיים הם עיצורים שבמהלך הפקתם זרם האוויר עובר מצד אחד או משני צדי הלשון.
עיצורים מחוככים הם עיצורים שבמהלך הפקתם זרימת האוויר נחסמת באופן מוחלט ומשתחררת לאורך זמן תוך יצירת צליל חיכוך.
מבחינה אקוסטית, נוצר "רעש" חזק לפרק זמן קצר, ומיד לאחריו "רעש" חלש יותר לפרק זמן ארוך יותר.
כל העיצורים המחוככים מלבד העיצורים המחוככים צדיים הם מרכזיים.
עיצורים מחוככים שורקים הם עיצורים המופקים באזור המכתש ובתר המכתש כך שקדמת הלשון מתעלת את זרם האוויר העובר מעל מרכזה אל השיניים העליונות.
עיצורים מחוככים בלתי־שורקים הם עיצורים שאינם מופקים באזור המכתש ובתר המכתש ושלא משתייכים לעיצורים השורקים.
עיצורים מחוככים בלתי־שורקים צדיים הם עיצורים שבמהלך הפקתם זרם האוויר עובר מצד אחד או משני צדי הלשון.
עיצורים סותמים הם עיצורים שבמהלך הפקתם זרימת האוויר נחסמת בין איברי ההגייה ונוצרת סתימה מלאה בחלל הפה וגרון.
רוב העיצורים הסותמים הם ריאתיים אך חלקם לא ריאתיים.
עיצורים אפיים הם עיצורים שבמהלך הפקתם זרימת האוויר דרך הפה נחסמת באופן מוחלט והאוויר משתחרר החוצה דרך האף.
עיצורים סותמים הם עיצורים שבמהלך הפקתם זרימת האוויר נחסמת באופן מוחלט ומשתחררת דרך הפה בבת אחת תוך יצירת צליל נפץ.
עיצורים מקישים הם עיצורים אשר בעת הגייתם אין תהליך של בניית לחץ, והם מופקים תוך התכווצות שרירים יחידה במהלכה ניטח איבר ההגייה הפעיל באיבר ההגייה הסביל.
עיצורים מקישים צדיים הם עיצורים שבמהלך הגייתם זרם האוויר עובר מצד אחד או משני צדי הלשון.
עיצורים רוטטים - עיצורים אשר בעת הגייתם אין תהליך של בניית לחץ, והם מופקים תוך מספר התכווצויות שרירים רצופות ומהירות, במהלכן ניטח איבר ההגייה הפעיל באיבר ההגייה הסביל בסדרת הטחות רצופות ומהירות.
עיצורים לא ריאתיים הם עיצורים שמופקים לא באמצעות המנגנון הריאתי מחוצן, אלא באמצעות כל שאר מנגנוני זרימת האוויר.
אופן החיתוך של עיצורים אלה הוא סותם וכל אחד מהם מאופיין במנגנון זרימת האוויר שלו.
עיצורים מפונמים הם עיצורים המופקים במנגנון זרימת האוויר הגרוני המפונם שבו תנועת האוויר מהחוץ פנימה מווסתת באמצעות תנועת פיקת הגרון היורדת למטה, יוצרת לחץ שלילי בחלל הפה וגורמת לשאיבת אוויר פנימה לתוכה.
עיצורים מסודקים הם עיצורים המופקים במנגנון זרימת האוויר הגרוני המחוצן שבו תנועת האוויר מהפנים החוצה מווסתת באמצעות תנועת פיקת הגרון העולה למעלה, יוצרת לחץ חיובי בחלל הפה וגורמת לשחרור אוויר מהגרון החוצה דרך חלל הפה או האף.
עיצורים מצוצים הם עיצורים המופקים במנגנון זרימת האוויר הווילוני המפונם שבו תנועת האוויר מהחוץ פנימה מווסתת באמצעות תנועת הווילון היורד למטה, יוצרת לחץ שלילי בחלל הפה וגורמת לשאיבת האוויר פנימה לתוכה.
אופן־טייפ (OpenType) הוא שמו של תקן לגופנים, שנועד להחליף את תבנית ה"טרו־טייפ" (TrueType) ולהוסיף לו תכונות טיפוגרפיות מתקדמות ותמיכה טובה יותר במערכות־כתב מורכבות.
התקן פותח במאמץ משותף של החברות אדובי ומיקרוסופט.
רמת התמיכה באופן־טייפ משתנה בהתאם לתוכנה.
פלטפורמת חלונות תומכת חלקית בתכונות האופן־טייפ..
במערכת הסדר XeTeX, לדוגמה, תמיכה בתכונות מתקדמות של גופנים מסוג אופן־טייפ.
עיקר החידוש בתבנית אופן־טייפ הוא האפשרות לתת לגופן פקודות, בהתאם לטקסט, ועל ידי כך ליצור, בין השאר אותיות מתרחבות, שברים, ליגטורות, כתב מחובר, מיקום מדויק לסימני הבחן בשפות שונות ומיקום מדויק לניקוד וטעמי המקרא בגופנים בעברית.
אוּפְּלַנְד (Uppland) הוא אחד מחבלי שוודיה.
החבל משתרע במזרח "ארץ סביאה", והוא המאוכלס ביותר מבין 25 חבלי הארץ ההיסטוריים שמרכיבים את ממלכת שוודיה.
זהו חבל שמזוהה בעיקר עם הארמונות, האחוזות, האבנים הרוניות ושרידי ההיסטוריה הרבים מספור שפזורים בו.
הוא גובל מדרום בחבל סדרמנלנד ובאגם מלארן, ממערב בווסטמנלנד, מצפון-מערב בדלרנה, מצפונו ביסטריקלנד וממזרח משתרע הים הבלטי ובו איים רבים.
שמו של החבל, "הארץ העילית", הוא במשמעות "צפונית למלארן".
החבל שטוח יחסית, והנקודה הגבוהה ביותר בו היא 118 מטר מעל פני הים.
הוא מאופיין בהשפעותיהן של יריעת הקרח הקדומה והתרוממות פני הקרקע.
תלוליות סחף ומורנות מעצבות את הנוף.
היערות הם בעיקר של אורן ואשוחית.
החיה המסמלת את החבל היא עיטם לבן-זנב, המצוי בעיקר לאורך החוף הבלטי.
בחלקים הגבוהים של מערב אופלנד ישנם שרידי יישובים מתקופת האבן.
לצדם, התופעה הארכאולוגית המרכיבה יותר מאחרות את נוף החבל היא שדות קבורה מתקופת הברזל.
עידן הוויקינגים השאיר את חותמו בראש ובראשונה באמצעות מונוליתים שבהם חקוקות הקדשות רוניות.
היישוב המסחרי הקדמון בירקה, שעל אי באגם מלארן, מייצג תקופה זו והוא ככל הנראה האתר הוויקינגי החשוב ביותר בסקנדינביה.
בימי הביניים כבר היו גבולות החבל כמעט זהים לאלה של ימינו.
העיר החשובה סיגטונה, שנוסדה בסוף המאה העשירית, נעשתה מושב הארכיבישוף הראשון של שוודיה סביב שנת 1160, וב-1164 החליפה אותה אופסלה, שמאז שימשה כמרכזה של הדת הנוצרית בשוודיה.
במהלך המאה ה-13 החלה סטוקהולם לצמוח.
ב-1477 נוסדה אוניברסיטת אופסלה, והעיר עתידה לשמש מאז למשך מאות שנים כמרכז האינטלקטואלי של הממלכה.
בתקופת האימפריה השוודית (1611-1718) צצו מבני אחוזות וארמונות רבים, והאצולה התרחבה.
המאות ה-18 וה-19 היו בסימן הגידול המטרופוליטני האדיר, והתיעוש, שמראשיתו היה קשור בעיבוד ברזל, הטביע את חותמו על אופלנד.
אופנבך על המיין היא עיר במדינת הסן, גרמניה.
אופנבך צמודה לעיר פרנקפורט, והיא חלק מ.
העיר הייתה בעבר מרכז חשוב של תעשיית עורות.
העיר מוזכרת לראשונה בשנת 977. בסוף המאה ה-15 עברה לשליטת משפחת איזנבורג, וב-1556 העתיק הדוכס ריינהרד מאיזנבורג את מקום מושבו לאופנבך, כשבנה את ארמון איזנבורג.
במהלך המאה ה-19 הפכה העיר לחלק מהדוכסות הגדולה של הסן.
במהלך מלחמת העולם השנייה העיר הופצצה על ידי כוחות בעלות הברית, וכשליש ממנה חרב.
לאורך ההיסטוריה, בזכות הקרבה לפרנקפורט ומדיניות כלכלית נוחה, הייתה אופנבך מרכז עסקי משגשג, אשר משך אליו בעלי מלאכה מכל רחבי אירופה.
עד תחילת שנות ה-70 של המאה ה-20, כלכלת העיר התבססה על עסקי בניית מכונות ותעשיית עורות.
בנוסף הייתה אופנבך מרכז חשוב בקנה מידה אירופאי לתעשיות טיפוגרפיה, כאשר מספר חברות מובילות בתחום קבעו את מקום מושבן בעיר ובסביבתה.
בשנים האחרונות הפכה אופנבך למוקד משיכה לשורה ארוכה של עסקים, בעיקר בתחום התחבורה.
ארמון איזנבורג- בניין הבנוי בסגנון הרנסאנס, כיום חלק מאוניברסיטת אופנבך לעיצוב.
אוֹפֶּלְצֶ'נְצִי (בבולגרית: Oпълченци) הייתה מיליציית מתנדבים בולגרים לאומנים, שפעלה בשורות צבא האימפריה הרוסית ולחמה במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878).
יחידת המתנדבים הבולגריים אורגנה בעיר סמרה בעקבות מנשר שפרסם אלכסנדר השני, קיסר רוסיה ובשיאה מנתה כ-40,000 לוחמים.
חברי המיליציה צורפו לצבא האימפריה הרוסית שלחם נגד הצבא העות'מאני במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878).
הבולגרים לחמו בקרבות על מעבר שיפקה, והם נכנסו לסיפר הלאומי הבולגרי כקרבות המכוננים שהובילו לשחרור בולגריה, לעצמאותה ולהקמת צבאה.
לאחר תבוסת העות'מאנים והקמת נסיכות בולגריה מתוקף סיכומי קונגרס ברלין, היוו חברי האופלצ'נצי את גרעינו של צבא הנסיכות החדש.
רבים מחברי סגל הפיקוד הבכיר של הצבא הבולגרי עד מלחמת העולם הראשונה ובמהלכה היו יוצאי האופלצ'נצי והביאו עמם לצבא החדש את משנתם הלאומנית המיליטנטית, תוך הובלת קו נצי אזורי.
סגל זה הוביל את ההפיכה הצבאית שהסתיימה בהדחתו של אלכסנדר באטנברג, נסיך בולגריה.
מקרב שורת הפיקוד הבכיר במלחמת העולם הראשונה שהיו יוצאי האופלצ'נצי ניתן למנות את הגנרל גאורגי טודורוב, מפקד הצבא בסיום המלחמה, וכן את הגנרלים דימיטר גשוב, סטפן טושב וניקולה ריבארוב.
בקריפטוגרפיה אֹפֶן הַפְעָלָה מתייחס לאלגוריתם שמגדיר כיצד להפעיל צופן בלוקים סימטרי דטרמיניסטי להצפנת טקסט-גלוי באורך שעולה על אורך הבלוק שהצופן מסוגל להצפין בבת אחת.
צופן בלוקים כשלעצמו מסוגל רק להבטיח סודיות של 'בלוק' טקסט גלוי, שהוא מחרוזת סיביות באורך קבוע מוגדר מראש.
מעצם ההגדרה, בהינתן צופן בלוקים דטרמיניסטי כמו AES ומפתח הצפנה זהה, הצופן ימיר תמיד בלוק קלט זהה לבלוק טקסט-מוצפן זהה.
לכן ניתן לזהות הצפנה חוזרת של בלוקים זהים עם אותו מפתח.
זהו מאפיין שעלול להוות חיסרון כי בהצפנה ישירה דולף בדרך אגב מידע ליריב פוטנציאלי שעלול להיות מנוצל להתקפה כנגד המערכת.
אם בלוק הצופן הוא באורך סיביות (ב-AES למשל סיביות) והמסר הגלוי המיועד להצפנה כמו קובץ, הודעת אי-מייל או מסרון הוא באורך כלשהו גדול מ- שזה המצב בדרך כלל, הדרך הפשוטה להכינו להצפנה היא תחילה לחלקו לבלוקים בגודל סיביות.
אם מספר סיביות המסר אינו מתחלק ללא שארית ב- מבצעים מה שקרוי "ריפוד".
הדרך הפופולרית היא להוסיף את הסיבית '1' בסוף מחרוזת המסר ולאחריה להוסיף אפסים כמידת הצורך כדי שאורך המסר יתחלק ללא שארית באורך הבלוק.
לאחר פענוח הטקסט המוצפן, המקבל מחפש את הסיבית '1' האחרונה בבלוק האחרון ואז פשוט מסיר את כל האפסים שלאחריה (כולל הסיבית '1'), מחבר יחד את כל הבלוקים ומשחזר את המסר המקורי.
אפשר כמובן להשתמש בכל סכמת ריפוד רצויה.
סכמת הריפוד אינה סודית וכן חשוב שלא תיווצר התנפחות מוגזמת של הטקסט המוצפן בעקבות הריפוד.
לאחר הריפוד אפשר פשוט להצפין את המסר המרופד, בלוק אחר בלוק, באופן איטרטיבי עד להשלמת כל הבלוקים.
למעשה שיטה זו, המתוארת ביתר פירוט להלן, נקראת ספר-קוד והיא בעצם הצפנה ישירה ללא פעולה נוספת כלשהי.
חסרונה הוא שקל לדעת אם בלוקים גלויים היו זהים אם התקבלו בלוקים מוצפנים זהים, כל עוד המפתח זהה.
כפי שיוסבר בהמשך זו אינה בעיה תאורטית אלא יש לה השלכות מעשיות.
באופן הפעלה זה הצופן חשוף להתקפות קריפטוגרפיות והדבר עלול אף להביא לשבירתו.
ולכן רצוי להימנע משימוש באופן הפעלה זה כמעט תמיד.
ראוי לציין שבעיה זו אינה קיימת בצופן זרם כיוון שמעצם ההגדרה, טרנספורמציית ההצפנה משתנה באופן דינאמי תוך כדי התהליך.
זרם המפתח הפסאודו-אקראי שמופק ארוך מהמסר, לכן לעולם לא ייווצר מצב שבלוקים זהים יוצפנו עם אותו מפתח או באותה טרנספורמציה.
מצבי ההפעלה מנסים לעקוף את דטרמיניסטיות של צופן בלוקים על ידי חיקוי צופן זרם.
וקטור אתחול הוא מספר אקראי ייחודי כלשהו שמשמש לאתחול תהליך ההצפנה במצבי הפעלה מסוימים של צופן בלוקים כפי שיבואר בהמשך.
הוא יכול להיות קבוע ומוסכם מראש, משתנה אקראי, ערך חד-פעמי או מספר רץ, הכול בהתאם לאופי היישום.
בין היתר מטרתו לאפשר הצפנה של בלוקים זהים עם אותו מפתח, כי קל יותר להחליף וקטור אתחול על ידי שינוי קל מאשר להחליף מפתח סודי ואפשר להבטיח שכל עוד וקטור האתחול שונה אפילו במעט הטקסט המוצפן שיתקבל משני בלוקים זהים יהיה שונה לגמרי בהסתברות גבוהה מאוד.
וקטור האתחול אינו חייב להיות סודי ואין לראות בו כמפתח הצפנה נוסף, אך צריך להיות ידוע גם למקבל הצופן כדי שיוכל לפענח את הטקסט המוצפן ולכן במידה שאינו קבוע מראש יש צורך לצרפו לטקסט מוצפן.
אף על פי שווקטור האתחול בדרך כלל גלוי, לפעמים יש צורך להגן על שלמותו כך שיהיה מובטח לשני הצדדים שלא שונה על ידי יריב פוטנציאלי כחלק מהתקפה נגד המערכת.
להלן תיאור חמשת אופני ההפעלה הבסיסיים ביותר: ECB, CBC, CFB, OFB ו-CTR.
יהי צופן בלוקים ו- מפתח הצפנה סודי.
הביטוי פירושו ש- הוא תוצאת הצפנה של באמצעות הפונקציה עם מפתח .
היות שהמסר בדרך כלל ארוך, מתייחסים אליו לאחר שעבר ריפוד אם נדרש, כמערך של בלוקים באורך סיביות ומסומן בקיצור: .
ריפוד נדרש רק בשני האופנים הראשונים (ECB ו-CBC) ואילו בשלושת האופנים האחרונים צופן הבלוקים מיושם כצופן זרם במצב שמאפשר הצפנה של בלוקים חלקיים בכל אורך רצוי, לכן אין צורך בריפוד.
מאותה סיבה באופנים CFB ,OFB ו-CTR אין צורך בפונקציית פענוח אלא פונקציית הצפנה בלבד המשמשת גם להצפנה וגם לפענוח.
זאת כיוון שהצופן מיושם כצופן זרם, ההצפנה היא בעצם XOR של המפתח עם המסר לכן הפענוח זהה כי XOR הופכי של עצמו.
פשוט חוזרים על אותה פעולה.
יש לציין שהאופנים המנויים אינם מספקים הבטחת שלמות ואימות ולכן הם אינם נחשבים בטוחים נגד התקפת הבחנה תחת מודל התקפת מוצפן-נבחר, במילים אחרות ייתכן שלא יתאימו לשימוש במקרים בהם יש חשיבות להבטיח את שלמות המסרים מלבד סודיותם.
במקרים כאלה עדיף להשתמש באחד מאופני ההפעלה להצפנה מאומתת המצוינים בהמשך.
באופן הפעלה Electronic CodeBook (ספר-קוד) מחלקים את המסר לבלוקים בגודל סיביות, מרפדים את הבלוק האחרון בשיטת ריפוד מוסכמת אם אורך המסר אינו מתחלק בדיוק ב- ופשוט מצפינים כל בלוק בנפרד כדלהלן:
הצפנה עבור כל בלוק במסר , בצע:
פענוח אופן הפענוח זהה לחלוטין כאשר פונקציית הפענוח היא , עבור כל בלוק כאשר בצע:
אופן זה נקרא ספר קוד משום שתאורטית ניתן להכין מראש טבלת קידוד ממוינת המכילה טור אחד של כל הבלוקים האפשריים של טקסט-גלוי וטור מתאים של כל בלוקי הצופן המתאימים ולהצפין כל בלוק מסר באמצעות חיפוש בטבלה.
הרעיון תאורטי היות שאם כמות הכניסות בטבלה תהיה אסטרונומית.
אופן זה הוא תהליך דטרמיניסטי ולכן אינו נחשב בטוח לפי מודל התקפת גלוי-נבחר.
יתרה מזו, אופן הפעלה זה אינו מכיל את התכונה היסודית של ההצפנה שנקראת "אי יכולת הבחנה" שפירושה שיריב בעל עוצמת מחשוב מוגבלת לא יוכל לזהות הבדל בין טקסט-מוצפן שהוא תוצאה של ההצפנה באופן ECB לבין מחרוזת טקסט אקראית באותו אורך.
הסיבה לכך היא שאם מצפינים בלוק מסוים פעמיים עם אותו מפתח מתקבלים בלוקים מוצפנים זהים, עובדה שכל מתקיף יכול להבחין בה בקלות.
יש לציין שזו אינה רק בעיה תאורטית, אלא בעיה מעשית לכל דבר, ניתן ללמוד הרבה על הצופן רק מהעובדה שבלוקים מסוימים שהתקבלו הם זהים.
מסיבה זו אופן ההפעלה ECB אינו נמצא בשימוש כמעט בכלל.
יתרונו הוא שאין בו כשל מצטבר, כשל בקריאת או הצפנת סיבית אחת או יותר, עלול לקרות במקרה של ערוץ התקשורת לקוי או קובץ פגום.
וכן מתאים להצפנה מקבילית, היות שאין תלות הדדית בין בלוקים.
ביטחון; בלוקים של טקסט-גלוי זהים מפיקים תמיד בלוקים של טקסט-מוצפן זהים - כל עוד מפתח ההצפנה זהה.
לכן קל לזהות שהוצפנו בלוקים זהים.
כשל מצטבר; שגיאה בסיבית אחת או יותר של בלוק טקסט-מוצפן משבשת את פענוח הבלוק הגלוי המתאים בלבד.
פענוח של בלוק המכיל סיבית שגויה אחת יהיה אקראי, דהיינו בממוצע 50 אחוז מסיביות הבלוק יהיו שגויות.
תלות הדדית; הבלוקים מוצפנים בנפרד ללא תלות זה בזה.
שינוי סדר הבלוקים המוצפנים גורר אחריו לאחר פענוח שינוי בסדר הבלוקים הגלויים בהתאם.
סידור מחדש או הסרה זדונית של בלוקים שלמים עלולים שלא להתגלות.
אופן הפעלה Cipher-Block Chaining (שרשור בלוקים מוצפנים), מוסיף וקטור אתחול IV באורך סיביות להצפנה.
במצב זה כל בלוק טקסט-קריא מחובר לפני שהוא מוצפן בחיבור (XOR) עם תוצאת הצפנת הבלוק הקודם.
וקטור האתחול הוא ערך אקראי חד-פעמי.
הוא אינו סודי ואינו נחשב למפתח הצפנה.
כדי שהמקבל יצליח לפענח את הטקסט המוצפן הוא צריך לקבל את וקטור האתחול במצב גלוי, יחד עם הטקסט המוצפן.
הצפנה , עבור כל בלוק במסר כאשר בצע:
פענוח עבור כל בלוק כאשר בצע:
ביטחון; תהליך זה הסתברותי בהנחה שווקטור האתחול אקראי, כי תוצאת הצפנת כל בלוק גלוי תלויה גם בטקסט המוצפן קודם והבלוק הראשון תלוי בווקטור האתחול.
לכן במצב ששני בלוקים זהים הוצפנו עם אותו מפתח יתקבלו בלוקים מוצפנים שונים.
הוכח שאם פונקציית ההצפנה היא תמורה פסאודו-אקראית אז CBC יהיה בטוח לפי מודל התקפת גלוי-נבחר בתנאי שווקטור האתחול הוא ערך חד-פעמי שנבחר באקראי בהתפלגות אחידה.
התנפחות; הטקסט המוצפן מתרחב בבלוק נוסף שהוא וקטור האתחול שצריך להישלח גם הוא לצד המקבל.
הביטחון המוכח האמור בסעיף הקודם נכון רק אם וקטור האתחול נבחר באקראי.
וקטור האתחול יכול להיות מספר סידורי.
ואז השולח אינו חייב לשלוח את וקטור האתחול כי שני הצדדים יכולים להתחיל מ-1 ולקדם את ערכו אחרי כל הצפנה.
אך יש לזכור שבמקרה זה אופן CBC לא יהיה בטוח לפי מודל התקפת גלוי-נבחר.
שרשור; בהינתן בלוק טקסט-גלוי, מפתח הצפנה ווקטור אתחול זהים, יופק תמיד בלוק מוצפן זהה.
לכן חובה לבחור וקטור האתחול חדש בכל הצפנה.
תלות הדדית; מנגנון השרשור של CBC גורם לתלות של כל בלוק צופן בבלוק שלפניו.
סידור מחדש של בלוקים עלול להשפיע ישירות על תוצאות הפענוח של אותם בלוקים ועל כן יתגלה.
סיבית אחת או יותר שגויים בבלוק כלשהו, עשויים לגרום לתוצאות פענוח שגויות בבלוק הנוכחי ובבלוק הבא אחריו.
יתרה מזו פענוח הבלוק הנוכחי יהיה אקראי (50% שגיאה) ובבלוק הבא אחריו תופיע השגיאה בדיוק באותן סיביות בהן ארעה בבלוק הקודם.
לכן במחיר של איבוד בלוק אחד (הבלוק הראשון) היריב מסוגל לבצע שינויים זדוניים בסיביות מסוימות של הבלוק הבא אחריו מבלי שיתגלו.
התאוששות עצמית; שיטת CBC בעלת סנכרון עצמי, במובן שבמקרה שגיאה אפילו כגון אם בלוק שלם או יותר מתוך הצופן שגויים או נעדרים לגמרי, רק הבלוק הבא לאחריהם לא יפוענח כראוי, כל היתר לא יפגעו.
אולם יש לשים לב שבמקרה של כשל בקריאה או חוסר של סיביות במספר שאינו בגודל הבלוק עשוי לגרום לפריצת גבולות הבלוק ולכן התאוששות תהיה בלתי אפשרית בבלוקים הבאים.
גישה אקראית; אופן ההפעלה CBC אינו מתאים במקרה שדרושה גישה ישירה, כיוון ששגיאה בבלוק אחד בזמן הצפנה תגרור שגיאה בכל הבלוקים הבאים אחריו.
מקביליות; היות שכל בלוק תלוי בקודמו CBC אינו מתאים ליישום מקבילי.
מאותה סיבה כאשר יש צורך לשנות רק חלק מהבלוקים צריך להצפין מחדש את כולם.
Cipher Feedback (צופן ממושב) הוא אופן הפעלה של צופן בלוקים המדמה צופן זרם והוא שימושי במיוחד כאשר יש צורך להצפין ולשדר מיידית בלוקים קטנים מ- ללא תלות בבלוקים האחרים.
השיטה משתמשת ברעיון אוגר זיזה המכיל פונקציה המשמשת להזנה חוזרת של בלוקי צופן והזזה של סיביות הבלוק כלפי מעלה, בכל שלב חלק מסוים מהאוגר משמש כבלוק הצופן הבא.
השיטה מסומנת CFB-r כאשר מייצג את הכמות המינימלית של סיביות טקסט-קריא שהצופן מעבד ללא עיכוב.
הצפנה תחילה כאשר הוא אוגר זיזה.
עבור כל בלוק במסר בצע:
יהי שווה הסיביות הנמוכות ביותר (הראשונות) של .
(שדר סיביות צופן כבלוק ).
(הזז את סיביות למעלה צעדים).
לאחר מכן עבור כל בלוק מבצעים:
כאשר מחושבים בדיוק כמו בתהליך ההצפנה.
במצב זה לא משתמשים בפונקציית פענוח.
זהו אופן הפעלה הסתברותי והוכח שהוא בטוח לפי מודל התקפת גלוי-נבחר בתנאי שווקטור האתחול הוא ערך שנבחר באקראי בהתפלגות אחידה.
אינו תומך במקביליות, הבלוקים חייבים להיות מוצפנים לפי סדר.
אולם יתרונו על פני CBC שאפשר להכין את זרם המפתח מראש, אם זרם המפתח מוכן ההצפנה עצמה מהירה מאוד.
שרשור; כמו באופן CBC בהינתן בלוק טקסט-גלוי, מפתח הצפנה ווקטור אתחול זהים, יופק תמיד בלוק מוצפן זהה.
לכן רצוי לשנות את וקטור האתחול.
תלות הדדית; כמו באופן CBC מנגנון השרשור גורם לכך שכל בלוק מוצפן תלוי בבלוק המסר המתאים וב- בלוקים מוצפנים קודמים.
סידור מחדש של בלוקי צופן ישבש את הפענוח ולכן מתגלה מיד.
כשל מצטבר; סיבית אחת או יותר שגויים בבלוק מוצפן בגודל סיביות משבש את הפענוח הבלוק הנוכחי ו- הבלוקים הבאים.
כלומר עד אשר סיביות צופן עובדו והבלוק השגוי הוזז לגמרי מתוך האוגר.
יתרה מזו השגיאה תופיע בבלוק הנוכחי בדיוק בסיביות המקבילות בטקסט הגלוי וביתר הבלוקים באופן אקראי כך שבממוצע 50 אחוז יתקבל שגוי.
התקפה אפשרית יכולה לנצל עובדה זו כדי לשנות סיביות ספציפיות מבלי שהשינוי יתגלה, אולם במחיר של שיבוש הבלוקים הבאים.
התאוששות עצמית; אופן CFB מכיל סנכרון עצמי חלקי.
במקרה שגיאה פענוח יחזור להיות תקין לאחר בלוקי צופן משובשים.
הספק; במצב זה ההספק נמוך בהשוואה לאופנים האחרים בפקטור של .
במובן שכל הרצה של פונקציית ההצפנה, מניבה רק סיביות מוצפנות.
אופן ההפעלה Output Feedback (משוב פלט) מדמה צופן זרם והוא שמיש במקרים בהם יש צורך להצפין זרם מידע באורך לא ידוע וכן יש צורך להימנע מכשל מצטבר.
אופן זה דומה ל-CFB ומאפשר הצפנת בלוקים בכל גודל רצוי, אולם שונה בכך שפלט פונקציית ההצפנה עצמה משמש להזנה חוזרת, בשונה מהאופן הקודם שבו חלק מהטקסט המוצפן (לאחר XOR) משמש להזנה.
תיאור האופן לפי תקן ISO 10116 של ארגון התקינה הבינלאומי:
הצפנה תחילה: , ועבור כל בלוק במסר בצע:
(חשב את המפתח הבא להצפנת הבלוק הבא).
עבור כלשהו, , בצע: שווה הסיביות הראשונות של .
(הצפן ושדר את הסיביות הנוכחיות).
תחילה ועבור כל בלוק בצע:
כאשר , , מחושבים בדיוק כמו בתהליך ההצפנה, ללא שימוש בפונקציית פענוח.
גרסה נוספת של OFB לפי תקן FIPS 81:
גרסה זו זהה לאופן הפעלה OFB המתואר למעט השורה האחרונה המוחלפת ב:
אופן הפעלה זה מאפשר הזזה של סיביות ההזנה ימינה לסוף אוגר ההזזה כך שרק סיביות משמשות להזזה.
כאשר ראה להלן ביטחון האופן הזה נמוך מהמצופה.
ביטחון; כמו ה-CFB אופן הפעלה זה הסתברותי ומוגדר כבטוח לפי מודל התקפת גלוי-נבחר אם וקטור האתחול אקראי.
מקביליות; אופן זה סדרתי באופיו ולכן אינו מתאים ליישום מקבילי, אם כי אפשר להכין את זרם המפתח מראש.
שרשור; כמו באופנים הקודמים CBC ו-CFB וקטור האתחול אחראי לכך שבלוקי מסר זהים יוצפנו לבלוקי צופן שונים.
תלות הדדית; זרם המפתח עצמאי ואינו תלוי בטקסט הגלוי.
משמעות הדבר שווקטור האתחול חייב להיות שונה, אם משתמשים באותו מפתח להצפנת טקסט אחר, אחרת כמו בפנקס חד-פעמי XOR של שני בלוקים מוצפנים עם מפתח זהה למעשה מסיר את המפתח ונשארים רק עם בלוקים של טקסט-גלוי כשהם מעורבב זה בזה.
כשל מצטבר; סיבית אחת או יותר שגויים בבלוק צופן נתון, ישפיעו אך ורק על אותם סיביות בבלוק הגלוי המתאים.
כאשר סיביות אלו בבלוק המפוענח יהפכו למשלימים של סיביות המקוריות באותם המקומות.
התאוששות עצמית; אופן OFB מסוגל להתאושש ממצב של סיביות שגויות אך לא ממצב של חוסר סיביות.
בשל כך, כשל בקריאת בלוק צופן אחד או יותר, משבש את התיאום בין הבלוקים לבין זרם המפתח ותוצאת הפענוח מנקודה זו ואילך תהיה שגויה.
הספק; אם הספק הפונקציה נמוך, בדיוק כמו ב-CFB.
אולם מאחר שזרם המפתח אינו תלוי בבלוקי המסר או הצופן, ניתן לחשבו מראש (בהינתן וקטור אתחול כלשהו ומפתח K), מה שמאפשר ייעול תהליך ההצפנה.
אפשר לראות שבאופן OFB כאשר המפתח אקראי כך ש- הוא משתנה אקראי בטווח תמורות האפשריות, המחזוריות הצפויה של סיביות ההזנה לפני שהן חוזרות על עצמן היא .
אולם במקרה שמספר סיביות ההזנה נמוך מ- (כמו במקרה של תקן FIPS 81) המחזוריות הצפויה תהיה לכן מומלץ להשתמש במלוא סיביות אוגר ההזזה.
אופן מונה (Counter mode) בדומה לאופן OFB משנה את התנהגות צופן הבלוקים לצופן זרם על ידי ייצור זרם מפתח מתוך המונה.
בניגוד לאופן OFB במצב זה מצפינים את המונה פעם אחר פעם, כאשר בכל שלב המונה משתנה ותוצאת כל הצפנה מהווה חלק מזרם המפתח איתו מצפינים את הבלוק הבא של המידע בחיבור XOR.
בדרך זו אין מגבלה על גודל הבלוק וכן שינוי המונה יכול להתבצע בכל דרך נוחה כפונקציה כלשהי של המונה הקודם והוא אינו חייב להיות סודי, למשל: כמתואר בתרשים.
עבור כל בלוק של המסר כאשר ו- הוא מונה המכיל ערך התחלתי כלשהו בדרך כלל וקטור אתחול הנקרא Nonce בהקשר זה.
עם הפונקציה Increment שאחראית לעדכונו, בצע:
שימו לב שמשתמשים בפונקציית ההצפנה בלבד כמו בצופן זרם, תחילה טוענים את הערך ההתחלתי של המונה ואז:
הפונקציה Increment יכולה להיות קידום המונה באחד או כל פונקציה אחרת, כל עוד מובטח שהמספר לא יחזור על עצמו בהצפנה של מסר נתון.
אופן מונה ניתן ליישום באופן מקבילי.
למשל אפשר לחלק את ההצפנה של הבלוקים הקריאים בין מספר מעבדים כאשר כל מעבד מתחיל מהיסט אחר של המונה.
הוכח כבטוח לפי מודל התקפת גלוי נבחר בתנאי שווקטור האתחול נבחר באקראי בהתפלגות אחידה בכל פעם שמצפינים מסר חדש.
כאשר מעוניינים לפענח או להצפין בלוק מסוים, אין צורך להתחיל מההתחלה.
אופן זה הוא היעיל ביותר מבין האופנים המנויים, הוא פופולרי מאוד, מומלץ על ידי מומחים רבים כמו נילס פרגוסון וברוס שנייר ונמצא בשימוש בצפנים מודרניים רבים.
החיסרון של אופן המונה המתואר הוא ששינוי סיבית אחת של הצופן משפיע רק על הסיבית המקבילה בטקסט המקור.
בתנאים מסוימים הדבר מאפשר התקפת הבחנה שבה התוקף מבצע Bit flipping (הפיכת סיביות) כדי להשיג מידע על הטקסט המוצפן, לכן המתכונת המתוארת אינה מוכחת בטוחה לפי מודל התקפת מוצפן-נבחר המחמיר יותר.
אפשר לפתור את הבעיה על ידי הוספת קוד אימות מסרים.
אפשר לראות ששלושת האופנים האחרונים מיישמים הצפנת בלוקים באופן הדומה לצופן זרם, בכך שהם מייצרים זרם מפתח ייחודי באורך הטקסט הגלוי, התלוי בפרמטרים אחרים כגון בלוקי צופן קודמים או המפתח עצמו ובעזרת וקטור אתחול.
בעיקרון אפשר בדרך זו, להתייחס לכל צופן בלוקים כאל צופן זרם.
אופן הפעלה Infinite Garble Extension (הרחבת עיוות אין-סופית) בקיצור IGE הוא אופן הפעלה של צופן בלוקים סימטרי המשרשר את הבלוקים להצפנה כמתואר בתרשים משמאל, באופן הבא:
כאשר הוא הצפנה של בלוק אחד עם המפתח .
במילים, הרעיון הוא לחבר את הבלוק הנוכחי לפני הצפנתו ב-XOR עם הבלוק המוצפן הקודם, להצפינו ולחבר את תוצאת ההצפנה ב-XOR עם הבלוק הקריא הקודם.
במצב זה נדרשים שני וקטורי אתחול, ו-.
המפרט המקורי מציין שהערך הראשוני של צריך להיווצר על ידי הפעלה של צופן הבלוקים עם מפתח אחר: , כאשר הוא מפתח אקראי שונה.
אולם OpenSSL שתמך באופן הפעלה זה בעבר, אפשר מצב שבו ערכו של יהיה כל ערך שרירותי שמתקבל כפרמטר למערכת.
אפשר להציג את ההצפנה בשיטה זו באופן הדרגתי בצורה הבאה:
רואים שאופן הפעלה זה מכיל את המאפיין שכל שגיאה בבלוק כלשהו מתפתחת קדימה באופן אין סופי.
במילים אחרות היפוך סיבית אחת בבלוק כלשהו יגרום לבלוק זה וליתר הבלוקים הבאים אחריו להשתבש.
מה שיכול לשמש מעין הבטחת שלמות אם מוסיפים בלוק אפסים בסוף המסר.
בזמן הפענוח אפשר לוודא שלא חלו שינויים באחד מחלקי המסר אם הבלוק האחרון המתקבל לאחר פענוח אכן מכיל אפסים.
השימוש באופן הפעלה זה על ידי OpenSSL נזנח עקב קריפטואנליזה שמעידה שהוא אינו עמיד נגד התקפת הבחנה תחת מודל התקפת גלוי-נבחר.
אם המתקיף מצליח למצוא התנגשות בין שני בלוקים קריאים לפני הצפנתם, לאחר ה-XOR עם בלוק הטקסט המוצפן הקודם, הפלט המוצפן יהיה זהה, למעט העובדה שהוא מחובר ב-XOR עם בלוק קריא קודם שההנחה היא שהוא ידוע מראש.
קל לגרום להתנגשות בגלל שאופן IGE מבצע XOR לפני ואחרי ההצפנה כמתואר בתרשים.
כל מה שהמתקיף צריך לעשות הוא להשיג הצפנה של שני בלוקים קריאים לפי בחירתו ולקבל את תוצאת הצפנתם ומתוך זה הוא יכול לחשב בלוק שלישי זהה לבלוק השני.
התקפת הבחנה ניתנת לתיאור באופן תאורטי כמשחק בין המתקיף לבין אורקל שמסוגל לבצע הצפנה של מסרים לפי דרישתו של המתקיף (אפשר להתייחס אליו כאל קופסה שחורה) בתנאי שלמתקיף אין גישה למפתח ההצפנה.
המתקיף ינצח במשחק אם יצליח לזהות בהסתברות גבוהה מחצי בשיעור בלתי זניח בין תוצאת הצפנה של מסר אחד לבין תוצאה של מסר אחר.
ביתר פירוט, התקפת הבחנה נגד IGE פועלת כדלהלן: תחילה האורקל מגריל שני ערכים התחלתיים ו-.
המתקיף שולח לאורקל שני בלוקים לצורך הצפנתם כאשר .
האורקל מטיל מטבע, נניח שיכול להיות אפס או אחד, לפי התוצאה הוא מחזיר את ההצפנה של הבלוק המתאים: .
המתקיף בוחר שוב שני בלוקים זהים אחרים ושולח אותם לאורקל.
האורקל מצידו מחזיר את .
כעת המתקיף מחשב את ומגריל בלוק חדש השונה מהבלוק אותם הוא שלח לאורקל.
לאחר שהאורקל מחזיר את המתקיף יכול כעת לבדוק ש- אם כן, הרי שהמתקיף הצליח לנחש את אחרת והוא ניצח במשחק.
למרות האמור אופן הפעלה זה נמצא בשימוש בפרוטוקול האבטחה של טלגרם.
אם משתמשים בצופן בלוקים בר התאמה במקום בצופן בלוקים רגיל, אפשר לקבל אופני הפעלה יעילים ובטוחים יותר מאילו המנויים, זאת משום שווקטור האתחול מובנה בתוך הצופן.
הרעיון הוצע לראשונה על ידי מוזס ליסקוב, רונלד ריבסט ודייוויד וגנר.
הם פיתחו את אופן ההפעלה Tweak Block Chaining המבוסס על CBC ומיישם צופן בלוקים בר התאמה, המקבל מלבד המסר ומפתח ההצפנה ערך נוסף ייחודי וחד פעמי (שאינו סודי) כך שתוצאת ההצפנה תלויה גם בו.
ערך זה נקרא בהקשר של צופן בלוקים בר התאמה "tweak" והוא בעצם וקטור אתחול או Nonce.
אופן ההפעלה TBC פועל באופן הבא: ה-tweak הראשוני מתפקד כמו וקטור האתחול .
הבלוק הראשון מוצפן עם מפתח ההצפנה הסודי ו-, כל בלוק הבא אחריו מוצפן באמצעות המפתח הסודי ו- כאשר , כלומר ה-tweak לבלוק הנוכחי הוא תוצאת ההצפנה של הבלוק הקודם.
אופני הפעלה שמבוססים על צופן בלוקים בר התאמה פשוטים ובטוחים ולכן אטרקטיביים לצורך הצפנת דיסקים כיוון שלא קיימת כל התקורה שלאופני ההפעלה המתקדמים כמו EAX, OCB ודומיהם.
גנבת טקסט מוצפן (Ciphertext stealing) בקיצור CTS היא שיטה להצפנת מסר באורך שאינו מתחלק במספר הבלוקים שהצופן מקבל ללא צורך בריפוד המסר אך במחיר עליה קלה בסיבוכיות.
השיטה יושמה בכמה אופני הפעלה מתקדמים כמו XTS.
באופני ההפעלה ECB ו-CBC למשל יש צורך לרפד את המסר בדרך כלשהי כדי לקבל רצף של בלוקים שלמים, באופן שיהיה קל להסיר את הריפוד בזמן הפענוח.
השיטה הנפוצה היא הוספת אחד בסוף המסר ואחריו אפסים במספר הנדרש עד לקבלת בלוק שלם.
החיסרון בזה הוא שבעקבות הריפוד הטקסט המוצפן התרחב בהתאם למספר סיביות הריפוד.
שיטת גנבת טקסט מוצפן מנסה להתגבר על הבעיה באופן הבא.
אם הבלוק האחרון אינו שלם, פשוט מעבירים סיביות טקסט-מוצפן מהבלוק הקודם לבלוק האחרון לפי הצורך עד שמשלימים אותו לבלוק שלם, באופן זה מספר הסיביות הכולל של ההצפנה לא השתנה כלל.
NIST פרסמו שלוש שיטות לגנבת טקסט-מוצפן בנספח לתקן SP800-38A עבור אופן ההפעלה CBC.
ההבדלים בין השיטות הם רק באופן סידור סיביות הטקסט המוצפן.
להלן תיאור האלגוריתם המחולק לשלוש וריאציות CBC-CS1, CBC-CS2 והשלישית CBC-CS3 שהוצעה עבור קרברוס 5. הקלט הוא שהוא מחרוזת סיביות המסר להצפנה באורך כלשהו והפלט יהיה הטקסט המוצפן כאשר .
יהי אורך הבלוק שהצופן מקבל (128 סיביות במקרה של AES).
ויהי השלם הנמוך ביותר המקיים וכן .
מחלקים את המסר לבלוקים כאשר כל הבלוקים למעט האחרון שלמים וכן כאשר .
כלומר הבלוק האחרון עשוי להיות שלם או חלקי.
מרפדים את הבלוק האחרון ב- אפסים כדי להשלימו לבלוק שלם .
ייתכן שלא יהיה צורך בריפוד למשל אם .
מצפינים את כל הבלוקים באופן ההפעלה CBC המתואר לעיל עם המפתח ווקטור האתחול כנדרש ומתקבלים הבלוקים של הטקסט המוצפן .
חותכים את הבלוק כלומר .
הפונקציה MSB מציינת שנוטלים את הסיביות החשובות ביותר בבלוק ואת יתר מוחקים.
התוצאה הסופית משתנה בהתאם לגרסה:
בשיטת CBC-CS1: מסדרים את הבלוקים המוצפנים כך: (הכוכבית מציינת שייתכן שהבלוק אינו שלם).
בשיטת CBC-CS2: סידור הבלוקים תלוי.
אם שני הבלוקים האחרונים מחליפים מקומות: .
בשיטת CBC-CS3: ההחלפה בין שני הבלוקים האחרונים מתבצעת תמיד: .
אם הבלוק שלם בכל השיטות ההצפנה היא בעצם אופן ההפעלה CBC הרגיל.
הפענוח מתבצע בסדר הפוך בהתאם, תחילה מחלקים את הטקסט המוצפן לבלוקים בהתאם לשיטה.
למשל בשיטה הראשונה הבלוק האחד לפני אחרון עשוי להיות חלקי.
כזכור בשיטת CBC הטקסט המוצפן של הבלוק לפני האחרון מחובר ב-XOR עם הבלוק הקריא האחרון לפני ההצפנה.
אם הבלוק האחרון אינו שלם הסיביות העליונות הן אפסים לכן לאחר פענוח הבלוק האחרון נראה כך: , תחילה מבצעים XOR עם הסיביות של ומתקבל הבלוק הקריא האחרון ומה שנותר זה לחבר את עם כדי לקבל את הבלוק המוצפן לפני האחרון ומפענחים.
אופני ההפעלה נחקרו בעבר רק מהיבט של הבטחת סודיות ויכולת התאוששות במקרה של שגיאות שידור.
אופני הפעלה המשלבים סודיות עם הגנה על שלמות ואותנטיות המידע כיעד נוסף, נקראים הצפנה מאומתת.
קיימים אופני הפעלה רבים כאלה, בהם אפשר למנות את: XCBC, IACBC, IAPM, OCB, EAX, CWC mode, CCM ו-GCM.
באופנים אילו לעיתים ההצפנה והאימות מושגים בריצה אחת או בשתי ריצות.
כמו כן בין השיטות (למשל EAX) כאלו המספקות הגנה על שלמות המידע המוצפן כמו גם על שלמות מידע גלוי נלווה.
הקבוצה הזו מסומנת בקיצור AEAD.
ארגון NIST מנהל רשימה של אופני הפעלה בטוחים שהוצעו לצורך בחינה ותיקנון המחולקים לשלוש קטגוריות עיקריות: אופני הצפנה שהם אופני הפעלה המספקים סודיות בלבד, אופני אימות הנקראים גם קוד אימות מסרים שמספקים אימות בלבד (במקרים בהם רצוי שהטקסט המאומת יישאר גלוי) ואופני הצפנה מאומתת המשלבים יחד אימות והצפנה.
אופנבורג (גרמנית: Offenburg, בתרגום לעברית: "מבצר פתוח") היא עיר במדינת באדן-וירטמברג בגרמניה.
אוכלוסייתה מונה כ-60,000 תושבים, והיא המרכז הניהולי והעיר הגדולה במחוז אורטנאו.
אופנבורג ממוקמת בקצה אזור היער השחור, בחצי הדרך בין הערים קרלסרוהה ופרייבורג, ומרוחקת כ- 20 קילומטר בלבד משטרסבורג אשר בצרפת.
אזכור ראשון אודות העיר מופיע במקורות כבר בשנת 1148. בשנת 1240 העיר נזכרת תחת התואר "עיר קיסרית עצמאית", תואר אשר נשמר עד המאה ה-19.
בשנת 1689, במהלך מלחמת תשע השנים בין צרפת והאימפריה הרומית הקדושה נחרבה העיר כמעט לחלוטין.
בין השנים 1701 ו-1771 הייתה העיר וסביבותיה נחלה בחזקתו של המרגרייב של באדן-באדן.
בשנת 1803 איבדה העיר את תואר העיר הקיסרית האוטונומית ונכללה תחת רוזנות באדן.
ב-12 בספטמבר 1847 התרחשה אספה במלון זלמן בעיר, ובה נוסחו הדרישות של תושבי רוזנות באדן מהשלטון, כגון זכויות אדם בסיסיות, חופש העיתונות ומס הכנסה מדורג.
אספה זו הייתה אחד מהאירועים הראשונים אשר הציתו את המהפכה הגרמנית של 1848-49. ב-19 במרץ 1848 הדרישות אושררו והורחבו על ידי אספה שנייה שהתרחשה בעיר, ומנתה 20 אלף משתתפים.
במהלך מלחמת העולם הראשונה סבלה אופנבורג מהפצצות אוויר, ולאחריה הייתה זמן מה תחת כיבוש צרפתי.
עקב הקרבה לגבול הצרפתי, הושפעה העיר מהמערכה על צרפת במלחמת העולם השנייה ובהמשך הייתה נתונה לא פעם להפצצות מהאוויר ולאש ארטילרית.
כוחות צרפתים נכנסו לעיר ב-15 באפריל 1945 ולמשך 4 השנים הבאות הייתה העיר נתונה באזור הכיבוש הצרפתי עד כינונה של גרמניה המערבית במאי 1949.
בשנות ה-70 הורחב שטחה של אופנבורג עקב הכללת 11 כפרים בשטח העיר.
קהילה יהודית התקיימה באופנבורג לפחות מראשית המאה ה-19. ב-1875 נחנך בית כנסת בעיר.
בליל הבדולח, אשר התרחש בנובמבר 1938, נחרב בית הכנסת של העיר ובית קפה סמוך שהיה גם הוא בבעלות יהודית, על ידי המון מוסת.
עם פרוץ המלחמה נאסרו והוגלו רוב הגברים היהודים למחנה הריכוז דכאו.
באוקטובר 1940 הוגלו כל היהודים שנותרו בעיר באותה עת למחנה המעצר גירס בצרפת, ובהמשך משם לאושוויץ.
לאחר השואה לא שוקמה הקהילה היהודית בעיר ובניין בית הכנסת נמכר.
הודו היא מדינה מתפתחת בתעשיית האופנה, עם מסורת עיצוב בגדים עתיקה.
למרות שקומץ של מעצבים היה קיים לפני שנות ה-80, בשנות ה-80 המאוחרות ובשנות ה-90 התקיים פרץ של צמיחה בתחום.
זו הייתה תוצאה של הגדלת החשיפה לאופנה העולמית, והשגשוג הכלכלי לאחר הליברליזציה הכלכלית בכלכלה ההודית בשנת 1990. בעשורים הבאים התבססה היטב האופנה כתעשייה, ברחבי הודו.
לאחר העצמאות: תחיית האתניות ואופנת בוליווד
ההיסטוריה של הבגדים בהודו, שתחילתה בעת העתיקה, עדיין אופנתית בתעשייה החדשה, כפי שהיו הבגדים ההודים המסורתיים עם וריאציות אזוריות, אם זה סארי, צ'ולי או דוטי, שנשארו פופולריים בעשורים הראשונים שלאחר עצמאות הודו.
צורה נפוצה של האופנה ההודית מקורה מהתרבות המערבית.
האופנה כוללת סדרת נצנצים וחוטי זהב על מנת למשוך לקוחות ולהחיל הצהרה לקהילת האופנה ההודית.
סימן מסחרי מפורסם מהאופנה ההודית הוא רקמה, אומנות התפירה של דפוסי חוט שונים.
דרך מסוימת לכלול את המראה המסורתי ובאותו הזמן ליצור הצהרה אופנתית חדשה כוללת רקמה ושימוש בשמלות, חצאיות, חולצות, מכנסיים ושונות, על מנת להראות את השפעת התרבות המערבית וגם לכלול את המסורת ההודית.
כחלק מתנועת תחייה גדולה בתעשיית הטקסטיל בהודו, הדפסות המומחים מעצבי הטקסטיל המבוסס בכלכלותה, התחילו לעבוד על החייאת טכניקות הדפס היד המסורתיות בבנגל, והפכו אותן לחלק מתעשיית האופנה.
מגמת האופנה המוקדמת הייתה בוליווד, שם מעצבי תלבושות החלו לנסות עם האופנה בסרטים ב-1960. התחילו לעבוד על תלבושות במהלך העשור, והמשיכו להציג תלבושות מגוונות במשך שנות השבעים.
עם זאת, בעשורים האחרונים, עם העלייה בחשיפה למערב, בשנות ה-2000, בוליווד ממשיכה להשפיע על האופנה בקרב הודים שאינם חיים במדינה.
אוֹפֶּן סְפֶּייס הוא המונח הגנרי לתיאור סגנון של אדריכלות ועיצוב פנים המשמש בעיקר בתכנון משרדים, ובו תכנון קומה במבנה מתבסס על חללים פתוחים וגדולים, תוך העלמת מחסומים שיוצרים חללים קטנים, כמו קירות ודלתות.
במקום אלו, הפונקציות הספציפיות בחלל המדובר מוגדרות בדרך כלל על ידי תאי עבודה ("קיוביקלז").
אופן ספייס הוא חלק מתפיסה רחבה יותר, המכונה אופן פלאן ("תוכנית פתוחה"), ומתייחסת גם לתכנון בתים פרטיים, שבהם מצומצם מאוד השימוש בקירות או בדלתות ליצירת חללים מוגדרים כמו מטבח, סלון או חדר אוכל; וגם לתכנון נוף, שבמסגרתו נמנעים משימוש בתוחמים כמו קירות, גדרות או גדר חיה.
אופנה איטית היא מכלול של תהליכים הנוגעים לייצור ושימוש במוצרי טקסטיל בדרך המקפידה על הוגנות בכל שלבי הייצור, ההובלה, השיווק והמכירה, תוך הקפדה על תנאי עבודה ושמירה על הסביבה.
התוצר של אופנה איטית הם בגדים איכותיים המחזיקים לשנים רבות.
המונח אופנה איטית יכול להתפרש בשני אפנים: אופנה איטית היא תגובת נגד לאופנה מהירה.
כלומר, היא התנגדות לייצור כמויות גדולות מאוד של פריטים במספר גדול של קולקציות בכל שנה.
פרשנות נוספת, רואה בלבוש חלק מתפיסה של קהילה, קיימות ומגוון.
ועל כן, אופנה איטית היא תנועת נגד לחברת הצריכה של ימינו.
הביטוי אופנה איטית הוטבע ב-2007 על ידי קייט פלטשר בכתב העת "האקולוג'יסט", שבה היא השוותה את תנועת האופנה האיטית/בת קיימא/האתית לתנועת האוכל האיטי.
אופנה איטית דומה בעקרונותיה למזון אטי, בניגוד למזון מהיר, הם: איכות טובה, סביבה נקייה, הוגנות לגבי היצרנים והצרכנים.
יחד עם השיבה אל האופנה האיטית, התפתחה גם תנועת התפירה האיטית, הוא השם שניתן בתחילת שנות ה2000 ליצירת טקסטיל או עיבוד טקסטיל בעבודת כפיים בצורות מסורתיות ולא מתועשת,לשם קישוט, תיקון או ליצירת אמנות.
עקרונות האופנה האיטית כוללת: ייצור מספר קטן של פרטים, שימוש בטכניקות מלאכה מסורתיות, שימוש בחומרים מקומיים שגודלו עם כמה שפחות כימיקלים, איכות מעולה של חומרי הגלם, השקעה זמן מרובה יחסית בייצור הבגדים כך שניתן יהיה להשתמש בהם שנים ארוכות.
תהליך הייצור נעשה בתנאי עבודה הוגנים תוך הקפדה על שמירה על הסביבה.
העיצוב אינו מושפע ממגמות אופנה חולפות.
רמת השיווק והמכירה, עידוד קניה מדודה, קניית בגדים משומשים ומניעת בזבוז.
אופנה איטית מחזיקה עקרונות דומים לאופנה אתית או אופנה בת קיימא (sustainable fashion).
מלתחת קפסולה ומחדוש בגדים הם מגמות נוספות המשלימות את תתפיסת האופנה האיטית.
חלק ניכר מהבגדים המאד ייחודיים הללו נקראים גם אמנות נלבשת.
חלק ניכר נעשה ביד או בשילוב של תפירת במכונה ותפירה ביד, באופני ייצור שונים כגון רקימה, הטלאה, הוספת קטעי תחרה סרוגים וגם בתפירה איטית.
בעבר, במערב, תיקונים והטלאה נחשבו פעולות שיש להסתירם.
לעומת זאת, בתרבויות היפנית וההודית תיקון נחשב ככבוד לבגד.
בשתי התרבויות תיקון בגדים וחפצים אחרים, נעשה כך שהתיקון נראה לעין.
שיטת התיקונים היפנית נקראת בורו וההודית - קנטה.
אופלנד (בנורווגית: Oppland) היה אחד ממחוזות נורווגיה עד ה-1 בינואר 2020, שנמצא מצפון לאוסלו.
למחוז גבול משותף עם המחוזות הדמרק, בוסקרוד, אוסלו (המהווה מחוז בפני עצמה), סוגן והפיורדים, מרה ורומסדל וטרנדלג.
ינלנה היה אחד מכמה שמות שהוצעו לאזור החדש שנוצר ממיזוג המחוזות מהדמרק ואופלנד.
שני המחוזות אוחדו מחדש לאחר פיצולן בשנת 1781 .
מבחינה היסטורית, האזור היה ידוע בכינויו "אופלנדן".
המחוז חולק לחמישה מחוזות: גודבראנדס, ואלדרס, טוטן, האדלנד ולנד.
אופלנד כוללת את העיירות לילהאמר, גיוויק, אוטה ופגארנס, ושני ההרים הגבוהים ביותר של נורווגיה, גליטרטינד וגאלדפיגגן.
עמק גודברנד מקיף את נהר גודברנדסדלגאגן, וכולל את האזור המשתרע מג'וטונהיימן עד באגן בנהר בגנה.
זהו מקום ידוע לסקי ולספורט חורף.
מרכזי האוכלוסייה העיקריים באזור זה היו ביתוסטולן ופגארנס.
שמונה מעשרת ההרים הגבוהים ביותר בנורווגיה ממוקמים בחלק המערבי של אופלנד.
בתקופות הנורדיות נקראו החלקים הפנימיים של נורווגיה אופפלונד 'המדינות העליונות'.
בשנת 1757 הופרדו החלקים הפנימיים של מחוז אקרסהוס הגדול, וקיבלו את השם מחוז אופלנדן.
זה חולק בשנת 1781 למחוז כריסטיאן (על שם המלך כריסטיאן השביעי) ולמחוז הדמרקנס .
במחוז באופלנד היו 26 נפות:
שנות ה-60 באמריקה היו עשור מהפכני בעולם האופנה - טרנדים רבים נוצרו, מסורות ומוסכמות אופנתיות נשברו, ותהליך זה שיקף את תרבות המרד במלחמה ואת המאבק הפמיניסטי שאפיינו את התקופה.
בנוסף, החברה האמריקאית עברה שינוי משמעותי עם כניסתן לשוק של רשתות האופנה הגדולות והמעבר לייצור המוני.
נערות ונשים רבות בעולם המערבי החלו במהלך העשור ללבוש חצאית מיני אשר הסתיימה מעל הברכיים.
מעולם לא הייתה החצאית כה קצרה.
הביקיני הפך לפריט אופנתי בעולם המערבי במהלך העשור לאחר שזכה לפופולריות בעולם המערבי הודות להצלחת סרט הקולנוע "מסיבת חוף" .
תנועת ילדי הפרחים בסוף העשור השפיעה גם רבות על סגנונות הבגדים, ובמיוחד על אופנות כגון חולצות Tie-dye, מכנסי פעמון, בטיק, וכן הדפסי פייזלי.
בתעשיית האופנה החלו במהלך העשור לעשות שימוש בחומרים חדשים מלבד בד (כגון פוליאסטר ו-PVC) אשר הפכו בהדרגה להיות פופולריים.
להקת הביטלס השפיעה רבות על האופנה והתסרוקות של הצעירים במהלך העשור - במיוחד התסרוקת של חברי הלהקה (תסרוקת "Mop-top") ומגפי ביטל .
כמה מדוגמניות האופנה המובילות בשנות ה-60 כללו בין היתר את פאטי בויד, ניקו, וטוויגי.
הביקיני, שנקרא על שם אתר הניסויים הגרעיניים באטול ביקיני שבהוואי, הומצא בצרפת ב-1946, אך הפך פופולרי בעולם המערבי רק ב-1963, לאחר שגרסאות גדולות יחסית של הביקיני זכו לפופולריות בסרט המוזיקלי האמריקני "מסיבת חוף".
המכנסיים הופכים פופולריות בקרב נשים
בעוד שבאופן מסורתי בתרבות המערבית היו אלו בעיקר גברים שלבשו מכנסיים, בתחילת שנות השישים מכנסיים הפכו לפריט לבוש פופולרי בקרב נשים.
מכנסי נשים פופולריות במיוחד היו מכנסי הג'ינס של לוי שטראוס, אשר בעבר נחשבו לפריט לבוש של נשים מעמד הצווארון הכחול.
מכנסי הנשים הגיעו במגוון סגנונות - צר, רחב, מתחת לברך, מעל הקרסול, ולבסוף באמצע הירך.
אופנת עידן החלל החלה עוד בסוף שנות החמישים, והתפתחה במיוחד בשנות השישים.
היא הושפעה במידה רבה מהמירוץ לחלל של תקופת המלחמה הקרה, וכמו גם מספרי מדע בדיוני פופולריים, וכמו גם סרטים וסדרות טלוויזיה כגון "מסע בין כוכבים", ו"אבודים בחלל".
המעצבים של אופנות אלו הדגישו לרוב את התקדמות הטכנולוגיה של עידן המלחמה הקרה ביצירותיהם.
חומר סינתטי היה גם פופולרי בקרב מעצבי אופנת עידן החלל.
הבדים הסינתטיים של שנות ה-60 אפשרו למעצבי אופנת עידן החלל לעצב בגדים עם צורות נועזות ומרקם פלסטיק.
שימוש של חומר שאינו בד, כגון פוליאסטר ו-PVC, הפכו פופולרים הן בבגדים והן כאביזרים נלווים.
המעצב הצרפתי אנדרה קורז' השפיע במיוחד על התפתחות אופנת עידן החלל.
"מראה החלל" שהציג באביב 1964 כלל חליפות מכנסיים, משקפי מגן, שמלות בצורת קופסה עם חצאיות גבוהות ומגפי הליכה.
מגפי הגו גו הפכו בסופו של דבר לפריט אופנתי פופולרי בקרב נערות בשנות השישים.
המעצבת מרי קוואנט המציאה את חצאית המיני ב-1964.
חצאית מיני היא חצאית אשר מסתיימת מעל הברכיים.
ההתייחסות המוקדמת ביותר במדיה לחצאית המיני הוא בעיתון של ויומינג "בילינגס גאזט" בו תוארה חצאית המיני כפריט שנוי במחלוקת שהופק במקסיקו סיטי.
בשנות ה-50 החלה חצאית המיני להופיע בסרטי מדע בדיוני כמו "טיסה למאדים" ו"הכוכב האסור".
במהלך העשור השישי של המאה ה-20 התעורר הגל השני של הפמיניזם.
בניגוד לקודמו, הגל החדש לא התעסק בהיבטים החוקיים של שוויון זכויות לנשים, אלא התמקד בביקורת חברתית וכלכלית על מעמד האישה, וכן בחופש המין של נשים.
ביטוי משמעותי לכך, אשר שינה את פני האופנה ואת הגישה לנשים ומין בעולם כולו, היה חצאית המיני.
לאחר עשורים של מחקר ופיתוח, יצאה לשוק הגלולה למניעת היריון שהותרה לשימוש בארצות הברית בשנת 1957. הגלולה חוללה מהפכה חברתית ותרבותית עצומה, ושינתה את היחס כלפי יחסי מין.
הגלולה אפשרה לפקח על האפשרות להיכנס להיריון ובכך גרמה למהפכה שלמה ביחס למין ולתפקידו.
הספר "sex and the single girl" שיצא בשנת 1962, עודד נשים, בעיקר רווקות, להתלבש יפה, למשוך גברים ולקיים יחסי מין מחוץ לנישואים.
המצאת הגלולה יחד עם הוצאה לאור של הספר הובילו לצמיחה בפתיחות המינית של אנשים, מה שבתורו הוביל נשים להתלבש בצורה יותר ויותר חשופה, צורה שעד אז נחשבה לא מקובלת ופרובוקטיבית.
צורת לבוש זו היא שהובילה לפריצת טרנד חצאיות המיני.
פריצת דרך נוספת בעולם האופנה הנשית, הייתה התפיסה החדשה שמכנסיים מתאימים גם לנשים, ולא לגברים בלבד.
בנוסף, הספר "המסתורין הנשי" (1963) שכתבה בטי פרידן, נתן לראשונה לנשים את הלגיטימציה לראות עצמן כבעלות יכולת לפתח קריירה, ולא רק כעקרות בית.
שינוי זה בתפיסה, הוביל נשים רבות ללבוש חליפות בכלל וחליפות מכנסיים בפרט, שנחשבו עד אז כסממן גברי לאנשי עסקים.
מאוחר יותר החלו נשים ללבוש גם מכנסיים רגילים.
לצד השינויים הגדולים באופנה שהביאה עמה התפיסה החדשה לגבי מעמדן של נשים בחברה, חלו שינויים באופנה בעקבות התופעה התרבותית של "ילדי הפרחים".
דור ילדי הפרחים הוא הכינוי המקובל להיפים - תנועה של נערים, אשר מרדו במוסכמות החברתיות והפוליטיות של דור הוריהם ופעלו למען שוויון זכויות והפסקת המלחמה בווייטנאם.
הם ניסו לבטא את מחאתם דרך מוזיקת רוק ולבוש מרושל ופרוע.
אופנת ההיפים התבססה על בגדים ותכשיטים העשויים בעבודת יד ומחומרים טבעיים כגון כותנה ופרחים.
הפרחים שמשו אותם להכנת כתרים בהם התעטרו בפסטיבלי המוזיקה, וזוהי הסיבה שכונו "ילדי הפרחים".
האופנה שלהם סבבה סביב צבעים, דוגמאות והדפסים שהושפעו מהאמנות הפסיכדלית שפרצה באותה תקופה.
בנוסף עיצוב הבגדים התאפיין בגזרות קצרות ורחבות יותר ממה שהיה מקובל עד אז.
סממן מרכזי נוסף באופנה של ילדי הפרחים היו חולצות הטאי-דיי או הבטיק.
הבטיק היא טכניקת צביעת בדים תוך שימוש בשעווה ממוחזרת.
מספר גורמים הפכו את החולצות הללו לנפוצות ביותר בקרב ההיפים: הקלות בה ניתן להכין אותן, נגישות החומרים, ושמירה על הסביבה על ידי מחזור השעווה.
אופנת ההיפים באה לידי ביטוי גם בהימנעות מכוונת ממראה מטופח וטרחני.
הימנעות זו הייתה ביטוי לתרבות מרד, תרבות שבקשה להיות בדיוק הפוכה מהדורות הקודמים שהתאפיינו ברדיפה אחר כסף ויוקרה.
שיער וזקן ארוכים היו נפוצים.
מאפיין מרכזי בתרבות ההיפים היה שותפות לתנועה להפסקת המלחמה בוייאטנם ופציפיזם, זה בא לידי ביטוי באופנת "ילדי הפרחים" בפריטי לבוש בעלי סמלים למען השלום.
מגמה אופנתית נוספת, שבאה לידי ביטוי בתרבות ההיפים בסוף שנות ה-60 אך המשיכה להוות חלק משמעותי באופנה העולמית גם בשנות ה-70 היא מכנסי הפדלפון, מכנסיים מתרחבים.
המילה פדלפון מגיעה מהביטוי הצרפתי pattes d'éléphant שפירושו רגל פיל, שם שהולם את המכנסיים הללו בשל התחתית הרחבה שלהם.
בשנות ה-60 המוקדמות, חליפות הדוקות בסגנון יפני ועניבות דקות היו אופנתיות במיוחד באנגליה ובאמריקה.
חליפות אלה, אותם לבשו בין היתר שון קונרי כשגילם בקולנוע את ג'יימס בונד, והזמר הפופולרי פרנק סינטרה, היו עשויות לעיתים קרובות מפלאנל, מוהר או כריסקין אפורים.
לחליפות הטוקסידו הייתה גזרה דומה והן היו זמינות בשחור או בצבעים בהירים כמו אדום או כחול.
בעוד שגברים רבים לבשו כובעים עד שנות השישים, באמצע שנות ה -60 חלה דעיכה ניכרת בשימוש בכובעים.
אופנת האייווי ליג היו בגדי קז'ואל למבוגרים המעמד הבינוני באמריקה אשר היו פופולריים במהלך שנות השישים המוקדמות עד אמצע העשור.
בגדים אופיינתיים כללו בין היתר חולצות פולו, מעילי הרינגטון, מכנסי צ'ינו בצבע חאקי, חולצות טריקו מפוספסות, גרבי ארגייל, חותלות, או מעילים ספורטיביים, אפודות סוודר, סוודרים מסוג קרדיגן, וסוודרים מפוספסים.
הסגנון נשאר אופנתי עבור גברים מעל גיל 21 עד שהוא הוחלף על ידי בגדי קז'ואל פשוטים יותר שהושפעו מהתרבות ההיפית של שנות השישים המאוחרות ותחילת שנות השבעים.
הז'אנר המוזיקלי "Surf Rock" הפך פופולרי במיוחד בעולם המערבי בשנים 66–1962, ובמיוחד בארצות הברית, וכתוצאה מכך בני נוער רבים מדור הבייבי בום החלו להתלבש כמו חברי להקת הביץ' בויז.
השפעות של תת-תרבות המוד והפלישה הבריטית
באמצע שנות ה -60 היו לבריטים השפעה ניכרת במיוחד על האופנה בעולם המערבי.
תת-תרבות המוד (מלשון מודרניזציה), אשר צמחה בבריטניה באמצע שנות השישים הקיפה תחומים כמו אופנה, מוזיקה ואף קולנוע ואומנות בבריטניה של שנות ה-60 (תקופת "לונדון החוגגת").
להקות רוק בריטיות בולטות מתקופה זו, כמו The Who, הביטלס, והקינקס הפכו לפופולריות במיוחד באותה העת בעולם המערבי מזוהות עם תת-תרבות המוד.
חברתית הייתה התנגשות בין ה"מודים" ל"רוקרים".
בעוד שהנמנים עם תת-תרבות הרוקרים אהבו במיוחד את מוזיקת הרוק אנד רול של שנות החמישים, לבשו מעילי עור שחורים, תסרוקות משומנות, ורכבו על אופנועים.
ה"מודים" אימצו מראה חלק, מתוחכם, שכלל חליפות מחויטות, עניבות דקות, חולצות צווארון מכופתרות ותסרוקות שמחקות את המראה של שחקני קולנוע צרפתיים, ונהגו לרכב על קטנועים, בדרך כלל מסוג וספה או למברט.
ההשפעות של תרבות הפולק ותרבות הנגד
בסוף שנות ה-60 עד תחילת שנות ה-70 בלטה הסצנה של תרבות הנגד ההיפית בעולם המערבי ובמיוחד בבריטניה, ובארצות הברית.
בני נוער מהמעמד הבינוני משני המינים העדיפו מראה יוניסקס עם שיער ארוך, צבעי TIE DYE ומוטיבים של פרחים, כובעי בוב דילן, מעילי באג'ה, מכנסי פעמון, פונצ'ו בסגנון של מערבוני ספגטי, סנדלים, וטלאים עם פרחים או סמלי שלום.
בהשראת התרבות ההיפית צעירים רבים לבשו בין היתר סרטי ראש, מעילי פרווה, מכנסי קורדרוי, ומגפי בוקרים.
בשל ההשפעה של להקות מוד כמו הביטלס או האבנים המתגלגלות, תסרוקות ה"Mop-top" הפכו פופולריות בקרב גברים צעירים רבים בעולם המערבי באמצע שנות ה-60. תספורת ה"מוד" הייתה גם פופולרית במיוחד בעשור זה.
פיאות לחיים ארוכות יותר, שפם וזקנים הפכו פופולריים בקרב גברים צעירים משנת 1966 ואילך.
במהלך העשור תסרוקת האפרו הפכה לתסרוקת פופולרית במיוחד בקרב צעירים אפרו-אמריקאים.
תסרוקות נשים פופולריות בשנות השישים כללו תסרוקות "כוורת דבורים" בתחילת העשור, ותספורות קצרות לקראת סוף העשור אשר הפכו פופולריות ומזוהות במיוחד עם דוגמניות כמו טוויגי ומיה פארו.
באמצע שנות ה-60 המאוחרות תסרוקות נשים הפכו לגדולות מאוד והשתמשו בכמות גדולה של ספריי שיער, כפי שניתן לראות בסרט היירספריי.
תמונות שמציגות מגמות בולטות באופנה במהלך העשור
האופנה במדינות המערב בשנות ה-70 של המאה ה-20 עסקה באינדיבידואליות.
פריטי אופנה נפוצים בשנות ה-70 כללו, בין השאר, חצאית מיני ומכנסי פעמון.
סגנונות אופנתיים בולטים כללו, בין היתר, את תסרוקת פארה פוסט והסגנונות האנדרוגיניים של סצנת הגלאם רוק והדיסקו, בהם בלטו פריטי אופנה כגון נעלי פלטפורמה, צבעים בהירים, וסאטן.
טכנולוגיות חדשות הביאו להתקדמות בייצור המוני של ביגוד, ביעילות גבוהה יותר, וביצירת סטנדרטים גבוהים יותר לביגוד.
בשנות ה-70 הפכה פופולרית גם הגישה האופנתית הנון-קונפורמיסטית, שהתאפיינה בלבישת חולצות טריקו, ג'ינס ונעלי ספורט.
כמה מדוגמניות האופנה המובילות בשנות ה-70 כללו בין היתר את ג'יה קרנג'י, ג'ניס דיקנסון, ג'רי הול ואימאן.
אופנת נשים וגברים בשנות השבעים
בתחילת העשור בלטה עדיין במיוחד אופנת התרבות ההיפית של שנות ה-60 שכללה בין היתר ג'ינסים מרופטים, וחולצות Tie-dye.
בנוסף לחצאית המיני, שמלות באורך בינוני, שכונו "midis" ושמלות באורך הקרסול שנקראות "Maxis", היו גם פופולריות במיוחד ב-1970 וב-1971.
ב-1971 היו מכנסיים קצרים ודקים במיוחד, שכונו "Hot pants" פופולריים מיוחד בקרב נערות ונשים צעירות.
לאמני הגלאם רוק דייוויד בואי, רוקסי מיוזיק ומרק בולן הייתה השפעה רבה על האופנה בבריטניה ובארצות הברית בין השנים 1972 ל -1974. גברים לבשו לעיתים קרובות חליפות לאמה, חליפות כסף בסגנון אסטרונאוט, מעילים מרופדים בסאטן, מכנסי ג'ינס רחבים או מכנסי קטיפה וחולצות משובצות באבני חן.
בהשראת אופנה זו גם נעלי פלטפורמה עם סוליות בעובי של 2 עד 15 סנטימטרים הפכו פופולריות בקרב גברים ונשים כאחד.
הז'אנר המוזיקלי דיסקו הוליד שיגעון אופנה ייחודי מאמצע עד סוף העשור.
צעירים התאספו במועדוני לילה לבושים בבגדי דיסקו חדשים שהיו אמורים להבריק תחת אורות רחבת הריקודים.
פריט אופנת הדיסקו הפופולרי ביותר עבור נשים היה שמלת גלימה.
בגדי דיסקו שלבשו נשים כללו חולצות צמר, בלייזרים, מכנסיים רופפים, חצאיות מקסי, שמלות כלה, ושמלות ערב.
נעליים פופולריות כללו מגפיים בגובה הברך, אך הנעליים הפופולריות ביותר היו נעליים עם עקבים עבים אשר לעיתים קרובות היו עשויות מפלסטיק.
פאנק-רוק היה ז'אנר מוזיקלי שהשפיע רבות הן על אופנת נשים והן על אופנת גברים לאורך העשור.
חלק ניכר מאופנת הפאנק של שנות ה-70 התבססה על העיצובים של ויויאן ווסטווד ושל שותפה מלקולם מקלארן.
סמנת הפאנק-רוק החלה בסצנות המוזיקה של לונדון וניו יורק.
אופנת הפאנק כללה בדרך כלל בגדים קרועים, חולצות שחורות, מכנסי ג'ינס, מכנסי עור הדוקים, מעילי עור (מעוטר לעיתים קרובות בשרשראות או בדוקרנים), מעילים וחולצות עם תמונות או מסרים שנויים במחלוקת או יוצאי דופן, ונעלי דוק מרטינס.
אחת מתסרוקת הנשים האייקוניות ביותר משנות ה-70 הייתה תסרוקת פארה פוקט.
התסרוקת שהפכה פופולרית בשנת 1976 הפכה פופולרית מיוחד בקרב נשים אמריקאיות רבות באותה התקופה.
נשים ונערות עם תסרוקת זו נהגו גם לחמצן את השיער.
תסרוקת נשים פופולרית נוספות בעשור הייתה תסרוקת האפרו.
בהמשך שנות השישים, תספורת "דרקיל ופומפאדור" (שנודעה אז בשם "תסרוקת אלביס פרסלי") הייתה פופולריות במיוחד בקרב צעירים איטלקים-אמריקאים ומקסיקנים-אמריקאים בערים גדולות כמו ניו יורק.
כמויות גדולות של שומן שימשו בדרך כלל כדי לשמור על השיער במקום.
שיער ארוך אצל גברים הפך פופולרי בשנות השבעים המוקדמות ובאמצע שנות השבעים, כדרך למרוד בנורמות החברתיות.
פאות לחיים הפכו גם פופולריים במהלך העשור.