tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אוסטרליה ועיראק ניהלו יחסים משתנים מאז שנת 1938, ובשנת 1968 כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים בין המדינות.
בשנת 1991 שלחה אוסטרליה כוח צבאי, אשר לחם נגד עיראק במלחמת המפרץ, ושוב בשנת 2003 שלחה אוסטרליה כוח צבאי, אשר השתתף במלחמת עיראק.
היחסים בין המדינות השתפרו לאחר נפילתו של סדאם חוסיין בשנת 2003.
אוסטרליה מספקת לעיראק סיוע חוץ; בנוסף, קיימים גם קשרי סחר צנועים ששתי המדינות שואפות להגדיל בשנים הבאות.
קהילה עיראקית ניכרת מתגוררת באוסטרליה.
בשנת 2009 הפך נורי אל-מאלכי לראש הממשלה העיראקי הראשון שביקר באוסטרליה.
הוא וראש ממשלת אוסטרליה קווין ראד חתמו על הצהרה להגדלת שיתוף הפעולה ולחיזוק קשרי הסחר והשקעות.
אוסטרליה מחזיקה בעיראק שגרירות בבגדאד בלבד.
מאידך, עיראק מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה וקונסוליה כללית בסידני.
יחסי אוסטרליה–סינגפור הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של סינגפור לאוסטרליה.
במהלך מלחמת העולם השנייה הובילה הדיוויזיה האוסטרלית ה-8 כוחות לסינגפור, אז מושבה בריטית, כדי להילחם נגד האימפריה היפנית במהלך קרב סינגפור, אך הובסה על ידי היפנים.
באפריל 1965 ביקר באוסטרליה ראש ממשלת סינגפור, לי קואן יו, הביקור הראשון שנערך באוסטרליה על ידי ראש ממשלת סינגפור.
ב-9 באוגוסט, אותה שנה, הכריזה סינגפור על עצמאות והתנתקה ממלזיה, ובאותה שנה הכירה אוסטרליה בסינגפור וכוננה עימה יחסים דיפלומטיים.
מאז הקמת היחסים הדיפלומטיים בין סינגפור לאוסטרליה התחזקו היחסים בין המדינות, וקיים שיתוף פעולה מעמיק ומשמעותי בתחומים שונים כמו ביטחון לאומי, כלכלה, סחר וחינוך.
בינואר 1996, פרסמו ראש ממשלת אוסטרליה פול קיטינג וראש ממשלת סינגפור גו צ'וק טונג הודעה משותפת, על שיפור היחסים הדו-צדדיים הכוללים שיתוף פעולה מדיני, תרבותי, כלכלי והגנה.
באוקטובר, נערך מפגש השרים המשותף הראשון של סינגפור ואוסטרליה בקנברה.
באפריל 2012 ביקרה ראש ממשלת אוסטרליה ג'וליה גילארד בסינגפור והודיעה במשותף עם ראש ממשלת סינגפור, לי הסיין לונג, על הקמת מנגנון פגישה קבוע בין שני ראשי הממשלה.
ב-17 בפברואר 2003 חתמו סינגפור ואוסטרליה על הסכם הסחר החופשי סינגפור-אוסטרליה, שנכנס לתוקף ב-28 ביולי באותה שנה.
בנוסף, סינגפור ואוסטרליה חברות גם בהסכם הסחר החופשי ASEAN-אוסטרליה-ניו זילנד שנכנס לתוקף בשנת 2010.
סינגפור היא שוק היצוא השמיני בגודלו באוסטרליה והיבואן הרביעי בגודלו באוסטרליה.
בשנת 2013 היצוא האוסטרלי לסינגפור הסתכם בכ-57 מיליארד דולר ואילו היצוא של סינגפור לאוסטרליה היה 13 מיליארד דולר.
בין השאר, סינגפור מייצאת בעיקר נפט מזוקק, מחשבים, תרופות, ומזון מעובד לאוסטרליה, ואילו אוסטרליה מייצאת בעיקר נפט גולמי, נפט מזוקק, חומרי גלם, ניקל, חלב מרוכז, מחפרים, סוכר גולמי, חלקי מטוסים וכו' לסינגפור.
סינגפור היא גם אחד מיעדי התיירות העיקריים באוסטרליה.
בשנת 2012 ביקרו באוסטרליה 343,600 סינגפורים.
בשנת 2011 ביקרו בסינגפור קרוב למיליון אוסטרלים.
בשנת 2012 הייתה סינגפור המשקיעה הרביעית בגודלה באוסטרליה, והשקיעה בסך הכל 55.9 מיליארד דולר באוסטרליה, כאשר עיקר השקעותיה באופן מסורתי מרוכזות בעיקר בנדל"ן.
אוסטרליה השקיעה בסינגפור 26.7 מיליארד דולר.
סינגפור ואוסטרליה כוננו יחסי הגנה דו-צדדיים איתנים.
באוגוסט 2008 חתמו ראש ממשלת אוסטרליה קווין ראד וראש ממשלת סינגפור, לי הסיין לונג, על מזכר ההבנות בין ממשלת אוסטרליה לממשלת הרפובליקה של סינגפור על שיתוף פעולה בהגנה.
מאז 2012 הקימו שני שרי ההגנה מנגנון ישיבה שנתי.
אוסטרליה גם משתתפת בדיאלוג שנגרי-לה שמתקיים בסינגפור מדי שנה, ושתי המדינות הן גם חברות בברית הסדרי ההגנה של חמש המעצמות.
מנובמבר 2008 ועד יוני 2013, כוחות הצבא של סינגפור השתתפו גם בעבודות שיקום באפגניסטן, יחד עם כוחות ההגנה האוסטרלים.
אוסטרליה מחזיקה נציבות עליונה בסינגפור.
סינגפור מחזיקה באוסטרליה נציבות עליונה בקנברה.
יחסי אוסטרליה–נאורו הם יחסי החוץ בין אוסטרליה לנאורו.
אוסטרליה ניהלה את נאורו כטריטוריה תלויה בשנים 1914–1968 ונשארה אחת השותפות העיקריות בכלכלה וסיוע לנאורו לאחר מכן.
לנאורו יש קונסוליה כללית בבריסביין.
אוסטרליה היא אחת משתי מדינות בלבד שיש לה שגרירות (נציבות עליונה) בנאורו.
שתי המדינות חברות בחבר העמים.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, אוסטרליה תפסה שליטה על נאורו, שטח גרמני.
בריטניה, אוסטרליה וניו זילנד קיבלו מנדט של חבר הלאומים על נאורו בשנת 1920, אך האי נוהל על ידי אוסטרליה.
אוסטרליה שלטה באי כטריטוריית נאמנות של האו"ם לאחר מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1968 הפכה נאורו לאומה ריבונית עצמאית.
היחסים הדו צדדיים מאז עצמאותה של נאורו
בשנת 1989, נאורו הגישה ערעור נגד אוסטרליה לבית הדין הבין-לאומי לצדק (ICJ), בשל ההרס הסביבתי שנגרם מכריית הפוספטים בתקופה הקולוניאלית.
בשנת 1993 הציעה אוסטרליה לנאורו הסדר מחוץ לבית המשפט של 2.5 מיליון דולר אוסטרלי מדי שנה במשך 20 שנה.
בשנת 2001 התחזקו היחסים הדו-צדדיים על ידי הסכם המכונה "הפתרון הפסיפי".
נאורו הסכימה לארח בית מעצר לפליטים המבקשים מקלט באוסטרליה, בתמורה לסיוע כלכלי.
הסכם זה הסתיים בשנת 2007, לאחר בחירתו של קווין ראד לראש ממשלת אוסטרליה, מה שהגביר את חששותיה של נאורו לגבי עתיד הכנסות האי.
בשנת 2008 החלו שיחות בין אוסטרליה לנאורו בנוגע לעתיד סיוע הפיתוח הכלכלי של אוסטרליה לנאורו.
שר החוץ והאוצר של נאורו, ד"ר קיארן קיי, הצהיר כי ארצו אינה רוצה חלוקות סיוע.
פתרון אפשרי אחד שנבחן כעת יהיה שאוסטרליה תסייע לנאורו בהקמת "תעשיית תיקון סירות" עבור ספינות דיג אזוריות.
ביולי 2008, אוסטרליה התחייבה בסכום של 17 מיליון אירו לשנת הכספים שלאחר מכן, יחד עם סיוע ל"תוכנית שמטרתה לסייע לנאורו לשרוד ללא עזרה", כך דיווחה ABC Radio Australia.
בשנת 1972 קנתה ממשלת נאורו את האדמה במחיר של 19 מיליון דולר שהפכו לבית נאורו במלבורן כהשקעה בינלאומית.
בשנת 2004 נאלצה ממשלת נאורו למכור את בית נאורו כדי לפרוע חובות.
אוסטרליה נותרה אחת משתי השותפות הדיפלומטיות והכלכליות העיקריות של נאורו, יחד עם הרפובליקה של סין (טאיוואן).
יחסי אוסטרליה–פורטוגל הם היחסים הדיפלומטיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין הרפובליקה הפורטוגלית.
היחסים בין שתי המדינות נחשבים לטובים.
בערך 70,000 אנשים ממוצא פורטוגזי מתגוררים באוסטרליה ואילו 280 אוסטרלים מתגוררים בפורטוגל (נכון לשנת 2015).
הקרטוגרף והנווט הפורטוגזי מנואל גודיניו דה ארדיאה (1563–1623), נולד במלאקה, ופעל באינטנסיביות באזור.
המפות שלו, שהראו אי זהב לא ידוע (אילאה דו אורו) או לוקה אנטארה, הראו ידע פורטוגזי קונקרטי יותר באוסטרליה לפני הגעתו של ההולנדי וילם יאנס בשנת 1606. יש עדויות לפתק מ-1601 של ארדיאה על קיומה המוחשי של טרה אוסטרליס.
הפורטוגזי, פדרו פרננדס דה קווירוס (1565–1614), שנסע בשירות ספרד, נסע לאזור וכיום מכונה לעיתים קרובות מחבר שם המדינה של אוסטרליה.
במפרץ ביטאנגאבי בפארק הלאומי קאנאנגרה בויד, נשמרו שרידי ביצור פורטוגזי קטן, 33 מטרים.
כבר לא ניתן לפענח את הספרה השלישית בתאריך הארבע הספרות החקוקות עליו.
לדברי מריו רמריני, זה יכול להיות 2, כך שהשנה תהיה 1524 ותחפוף עם אובדן אוניותיו של כריסטובאו דה מנדונזה (1475–1630), שטבעו באזור בגלל מזג אוויר קשה.
מאז המאה ה-16 היה לפורטוגזים בסיס באי מלוויל, מול החוף הצפוני של אוסטרליה, שם המשיכו לסחור בעבדים עד המאה ה-19. במקום השתמרו שלושה תותחי ברונזה.
במהלך מלחמת העולם השנייה (1939–1945) פורטוגל נותרה נייטרלית תחת הדיקטטור סלזר, אך המושבה שלה בטימור סבלה מהמלחמה.
בסוף 1941, לראשונה כוחות בעלות הברית, במיוחד יחידות אוסטרליות, נכנסו למושבה על מנת לבנות בסיס הגנתי נגד היפנים.
הקרב על טימור והכיבוש היפני החל בשנת 1942. היחידות האוסטרליות ניהלו מלחמת גרילה נגד היפנים באי, שנתמכו על ידי חלקים מאוכלוסיית טימור המקומית ופורטוגזית, למרות הנייטרליות הרשמית של פורטוגל.
כך גם מנואל ישו פירס, קצין פורטוגלי שנלחם בצד האוסטרלי.
היפנים מחו כמה פעמים בפני ממשלת פורטוגל, גם מפני שהמושל הפורטוגלי, מנואל דה אבראו פריירה דה קרוואלו, בקושי שיתף פעולה.
ב-26 בספטמבר 1945 נכנעו היפנים באופן רשמי בדילי והמושבה הוחזרה לפורטוגזים.
אוסטרליה והולנד התנגדו ללא הצלחה בהחזרת מזרח טימור לפורטוגל.
משנות ה-50 גברה הגירה פורטוגזית לאוסטרליה.
לאחר העצמאות המוחלטת של דומיניון אוסטרליה בשנת 1947, שתי המדינות התקשרו ביחסים דיפלומטיים בשנת 1960. ב-12 בדצמבר 1960 ייסד מנואל רודריגז דה אלמיידה את שגרירות פורטוגל בקנברה, וב-9 בדצמבר 1969 הוסמך קרלוש אלברטו אמפיס וימאנס להיות השגריר האוסטרלי הראשון בליסבון.
בשנת 1963 קיבל וודסייד פטרוליום האוסטרלי אישור מממשלת אוסטרליה לחפש נפט בים טימור.
עם פורטוגל היו הבדלים ביחס לשרטוט הגבול, שנמשך עד 2018 כסכסוכי גבול בין אוסטרליה למזרח טימור.
לאחר מהפכת הציפורנים וסיום הדיקטטורה הפורטוגזית אסטדו נובו בשנת 1974, סיפחה אינדונזיה את המושבה הפורטוגזית לשעבר מזרח טימור.
מספר גדול של טימורסים נמלטו לאוסטרליה ופורטוגל.
במיוחד לאחר טבח סנטה קרוז ב-1991, נערכו הפגנות מחאה גדולות והבעות הזדהות באוסטרליה ופורטוגל.
מזרח טימור השיגה לבסוף עצמאות מלאה בשנת 2002. מאז היו אוסטרליה ופורטוגל המדינות השותפות החשובות ביותר של הרפובליקה הצעירה בבניית המבנים החברתיים, הכלכליים, המינהליים והמשפטיים שלה, ההגנה, התשתיות, העבודה התרבותית והביטחון הפנימי שלה.
לשכת המסחר הפורטוגזית AICEP מחזיקה סניף בסידני.
מאז 2013 שוכנת בסידני גם לשכת המסחר לוסו-אוסטרלית קאמרה דה קומרסיו פורטוגל אוסטרליה (פורטראדה).
בין הטובין היו 42.2% מכונות וציוד, 17.1% עורות ועור, 13.0% תאית ונייר, 8.4% מכשירים אופטיים ומדויקים ו-7.2% מוצרים חקלאיים.
לפיכך, פורטוגל מדורגת במקום ה-101 ביבוא ו-58 ביצוא בסחר החוץ האוסטרלי, ואילו אוסטרליה הייתה במקום ה-41 ביבוא ו-88 ביצוא עבור סחר החוץ הפורטוגזי.
אוסטרליה מחזיקה בפורטוגל שגרירות בליסבון.
פורטוגל מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה ו-5 קונסוליות באדלייד, בריסביין, דרווין, מלבורן וסידני.
יחסי אוסטרליה–פרו הם יחסי החוץ בין הקהילייה של אוסטרליה והרפובליקה של פרו.
אוסטרליה ופרו כוננו את היחסים הדיפלומטיים ביניהם ב-1 במרץ 1963. שתי המדינות חברות ב-APEC ובאו"ם.
שגרירות אוסטרליה הייתה פעילה בפרו עד 1986, ונפתחה מחדש בשנת 2010.
אוסטרליה מייצגת 0.4% מההגירה הבינלאומית של פרואנים לשנת 2013. באוסטרליה חיים 8,840 פרואנים לפי המפקד האוסטרלי משנת 2011.
ב-12 בפברואר 2018 נחתם הסכם הסחר החופשי בין פרו לאוסטרליה.
ב-12 בפברואר 2019 אישרה פרו את הסכם הסחר החופשי.
אוסטרליה מחזיקה בפרו שגרירות בלימה.
פרו מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה ו-4 קונסוליות בבריסביין, מלבורן, פרת' וסידני.
יחסי אוסטרליה–פרגוואי הם היחסים הדו-צדדיים בין אוסטרליה לפרגוואי.
יחסים דיפלומטיים כוננו בשנת 1974. שתי המדינות חברות בקבוצת קיירנס.
אוסטרליה ופרגוואי כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1974, והשגריר הראשון של אוסטרליה בפרגוואי, ח.א.
דאן, הציג את אמנתו ב-6 באוקטובר 1976. קונסוליית פרגוואי במלבורן נחנכה בשנת 2008. בשנת 2011 כוננו יחסים דיפלומטיים וקונסולריים בין אוסטרליה לפרגוואי.
בינואר 2011 פתחה אוסטרליה קונסולית כבוד בעיר אסונסיון, כאשר יאן ספרנזה הרשמי, הוא גם מנכ"ל קרן מויסס ברטוני בפרגוואי, בנוסף לתפקידו כקונסול.
קונסוליית הכבוד מספקת שירותים קונסולריים מוגבלים לאוסטרלים בפרגוואי.
בספטמבר 2011, פרגוואי פתחה שגרירות בקנברה.
האירוע הבולט ביותר בין אוסטרליה לפרגוואי היה הקמתה של אוסטרליה החדשה התנחלות סוציאליסטית אוטופית בפרגוואי שנוסדה על ידי התנועה האוסטרלית החדשה האוסטרלית.
תנועה זו הוקמה על ידי ויליאם ליין.
ליין גייס 220 מלחים, אנשי מניות ואיגודים והפליגו מסידני ביולי 1893 לפרגוואי.
באותה תקופה ממשלת פרגוואי הייתה להוטה להגירה מאוסטרליה כדי להגביר את אוכלוסיית הצעירים, לבנות מחדש את האוכלוסייה ולחזק את הכלכלה המקומית, והממשלה הציעה לקבוצה שטח גדול של אדמה טובה.
המושבה הוקמה רשמית ב-28 בספטמבר 1893 כקולוניה נואבה אוסטרליה וחיו בה 238 מבוגרים וילדים.
הסחר הדו-צדדי בין אוסטרליה לפרגוואי קטן, מה שמשתקף בעסקות שמתרחשות לפעמים ולא ביחסים רציפים.
בשנים 2013–2014 הסתכם הסחר בסחורות בכ-3.4 מיליון דולר, מתוכם 1.3 מיליון דולר יצוא אוסטרלי, המורכב בעיקר ממוצרי נייר ונייר, ציוד להנדסה אזרחית וכלים למכונות לעיבוד מתכת.
היבוא העיקרי של אוסטרליה מפרגוואי (2013–2014) היה זרעי שמן ופירות שמנים.
בדצמבר 2009 רכשה P&O Services Maritime אחזקה של 70 אחוז בעסקי Dos Santos Group Bulking Barging, עסק לניווט בנהר שבאסונסיון.
המשרד הראשי של P&O נמצא במלבורן והחברה פועלת בחמישה נמלים אוסטרלים.
ייתכנו כמה פתחים להשקעה בענף החקלאות ולייצוא מוצרים ושירותים הקשורים לחקלאות ואוסטרליה.
תעשיית הכרייה בפרגוואי הייתה עד כה יחסית מפותחת אך התגלית האחרונה של אחד משלושת המרבצים הגדולים בעולם של אילמניט (עפרות טיטניום) עשויה להרחיב מאוד את הכרייה במדינה.
חברות אוסטרליות עם אינטרסים קיימים בארגנטינה, ברזיל ואורוגוואי עשויות לגלות כי הקשרים המסחריים ההדוקים שיש למדינות אלה עם פרגוואי עשויים להקל על כניסה לשוק הפרגוואי.
בשנת 2011 הוקמה לשכת המסחר הפרגוואית-אוסטרלית.
ארגון זה עובד בצמוד לשגרירות אוסטרליה בבואנוס איירס כדי להקל ולעודד סחר והשקעות בין שתי המדינות.
אפריל 2013 - משלחת פרלמנטרית אוסטרלית בראשותה של אנה בורק ביקרה בפרגוואי.
מאי 2014 - פרגוואי יוצגה בכנס אמריקה הלטינית תחת ועידת הכרייה 2014 בסידני על ידי גורם ממשרד המכרות והאנרגיה.
פרגוואי מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה.
אוסטרליה מיוצגת בפרגוואי באמצעות שגריר שאינו תושב בבואנוס איירס.
יחסי אוסטרליה–סרביה הם יחסי החוץ בין אוסטרליה וסרביה.
שתי המדינות קיימו יחסים דיפלומטיים שכוננו על ידי אוסטרליה והרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה בשנת 1966. המשרד האירופי של המשטרה הפדרלית האוסטרלית ממוקם בבלגרד החל משנת 2003.
במפקד האוכלוסין באוסטרליה בשנת 2006, 95,364 אנשים זיהו את עצמם ממוצא סרבי.
בתקופה 2006–2007 ייצוא הסחורה האוסטרלי לסרביה עמד על כ-2.04 מיליון דולר אוסטרלי, וכלל בעיקר מצעצועים, משחקים ומוצרי ספורט.
באותה תקופה הייצוא הסרבי עמד על כ-3.19 מיליון דולר, וכלל בעיקר ממוצרי מזון משומרים.
ממשלת אוסטרליה המשיכה את כל האמנות וההסכמים הדו-צדדיים שנחתמו עם יוגוסלביה ביחסיה עם סרביה, וקיימים תשעה הסכמים בתוקף, ביניהם החשובים ביותר הם הסכם סחר, הסכם מגורים והעסקת אזרחי סרביה באוסטרליה והסכם לשיתוף פעולה תרבותי.
יחסי תרבות וחינוך מבוססים על ההסכם על שיתוף פעולה תרבותי ומדעי, שנחתם בין ממשלות שתי המדינות ב-14 בספטמבר 1976.
בשנים האחרונות לא נערכו ביקורים של ראשי מדינות או ממשלות בין שתי מדינות.
המשלחת בראשות חברי הפרלמנט רוג'ר פרייס ודנה וייל והסנאטורית ג'ודית טריית' ביקרה בסרביה באוקטובר 2008 ואילו המשלחת בראשות סלביצה סוקיץ' דג'נוביץ' ביקרה באוסטרליה בספטמבר 2009.
אוסטרליה מחזיקה בסרביה שגרירות בבלגרד.
סרביה מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה וקונסוליה כללית בסידני.
יחסי אוסטרליה–מלזיה הם יחסי החוץ בין אוסטרליה לבין מלזיה.
אוסטרליה מחזיקה נציבות עליונה בקואלה לומפור מלזיה מחזיקה באוסטרליה נציבות עליונה בקנברה.
גם אוסטרליה ומלזיה חברות בהסדרים של הגנת חמש המעצמות ולעיתים קרובות משתתפות בתרגילים צבאיים יחד.
נושאים מזדמנים כמו השפעה אוסטרלית בענייני דרום-מזרח אסיה, וכן מעצרם והוצאתם להורג של אזרחים אוסטרלים במלזיה, מסבכים עוד יותר את היחסים בין שתי המדינות.
לשתי המדינות קשרים מוסדיים ותיקים יותר מכל שכנה אסייתית אחרת.
ניתן לאתר קשרים בין אוסטרליה ומלזיה מאז המאה ה-18, המלזים השתתפו בתעשיית הפנינים מול החוף הצפוני של אוסטרליה במאה ה-19, שם צאצאיהם מהווים כיום חלק בלתי נפרד מהחברה הרב תרבותית של דרווין.
היחסים הפורמליים בין שתי המדינות המודרניות החלו בשנת 1955.
אוסטרליה הקימה שלושה קמפוסים אוניברסיטאיים במלזיה.
שני קמפוסים נמצאים בסראוואק, מזרח מלזיה: אוניברסיטת קורטין ואוניברסיטת סווינבורן; ואילו אחת ממוקמת בסלנגור, מערב מלזיה: אוניברסיטת מונש.
דרך הקמפוסים הללו נרשמו יותר מ-23,000 מלזים למוסדות אוסטרלים.
יותר מ-300,000 סטודנטים מלזיים למדו באוסטרליה.
באפריל 2005 ערך ראש ממשלת מלזיה עבדאללה אחמד בדאווי ביקור רשמי באוסטרליה.
בשנה שלאחר מכן ביקר שר החקלאות והתעשיות החקלאיות מוהידין יאסין באוסטרליה במרץ 2006 כדי להסיר חסמים בסחר הייצוא של בשר בקר חלאל למלזיה עם חתימת מזכר ההבנות בנושא שיתוף פעולה חקלאי עם עמיתו האוסטרלי פיטר מקגאורן.
שר החוץ של מלזיה, סייד חמיד אלבר, ביקר באוסטרליה בין התאריכים 1–8 ביוני 2006, ושר הסחר והתעשייה הבינלאומי, רפידה עזיז, ביקר בין התאריכים 31 ביולי–8 באוגוסט 2006, כדי להשתתף בישיבת ועדת הסחר המשותפת של אוסטרליה ומלזיה ולנהל סדרה של סמינרים לקידום סחר במלזיה.
ב-4 בנובמבר 2012, לאחר ביקורו של שר החוץ האוסטרלי בוב קאר, שתי המדינות סיכמו על תוכנית חילופי תרבות אוסטרלית-מלזית לצעירים אוסטרלים ומלזים לנסוע אחת למדינות השנייה ולפתח הבנה חזקה יותר זו של זו של תרבויות ואמונות אחרות.
לאוסטרליה ומלזיה מסורת מבוססת היטב של שיתוף פעולה צבאי, כאשר הכוחות האוסטרלים תרמו באופן משמעותי להגנת מלזיה מאז הקמתה.
כחלק מברית הגנת חמש המעצמות, אוסטרליה ממלאת תפקיד מפתח בתרגילים הצבאיים התכופים בין המדינות המעורבות.
חיל האוויר המלכותי האוסטרלי (RAAF) הפעיל בעבר את בסיס ה-RMAF Butterworth במלזיה עד שהנהלת בסיס האוויר הועברה לחיל האוויר המלכותי המלזי (RMAF) בשנת 1970. כחלק מה-FPDA, ה-RAAF עדיין שומר על נוכחות בבסיס זה עד תאריך זה.
פעילות לינאס במלזיה וחששות לזיהום הסביבה
בשנת 2011, חברת כריית יסודות נדירים באוסטרליה, לינאס הביעו את כוונתם להקים מפעל בפהנג שבמלזיה.
ההחלטה נתקלה בהתנגדותם של התושבים המקומיים המתגוררים בסמוך לאתר המוצע למפעל יחד עם קבוצות סביבתיות ומפלגות אופוזיציה מלזיות שהביעו את חששותיהם מחשש לזיהום רדיואקטיבי.
ההימפונאן חיג'ואו (האספה הירוקה) הוקמה אז במרץ 2011 כדי למחות על הפרויקט של לינאס במלזיה.
למרות המחאה, בניית המפעל נמשכה והוענק לו רישיון זמני על ידי הרשויות במלזיה כשהמפעל החל את פעילותו החל מדצמבר למשלוח תחמוצות אדמה נדירות.
ארבעה חברי פרלמנט מלזים (האחראים על סחר, מדע, משאבי טבע ובריאות) פרסמו הצהרה משותפת באומרם כי הרישיון הזמני שהוענק ללינאס מחייב אותו להסיר את "כל השאריות" מחוץ למדינה.
עם ההתנגדות המתמשכת למבצע לינאס במדינה, נערכו כמה עצרות בקואלה לומפור ובעשר ערים אחרות במדינה, כמו גם ב-34 מדינות אחרות.
בשנת 2016 חודש רישיון החברה לשלוש שנים נוספות עם בדיקה זהירה שנערכה על ידי מועצת הרישוי לאנרגיה אטומית (AELB) במלזיה.
ביולי 2011 שתי המדינות חתמו על הסכם החלפת פליטים עם אוסטרליה, לפיו ישלחו 800 מבקשי מקלט למלזיה ויקבלו בתמורה 4,000 פליטים מאומתים ממלזיה.
מרבית מבקשי המקלט הם מאפגניסטן, איראן, עיראק וסרי לנקה ובדרך כלל מהגרים לאוסטרליה דרך מלזיה או אינדונזיה.
אולם העסקה נדחתה והוכרזה כבלתי חוקית על ידי בית המשפט העליון באוסטרליה בחודש שלאחר מכן בגלל החששות שכן למלזיה לא הייתה כל ערובה חוקית להגן על זכויות מבקשי המקלט, במיוחד כאשר המדינה אינה חתומה על אמנה בדבר מעמדם של פליטים.
עם עדויות רבות אשר הראו התנהלות לא נכונה של 93,600 מבקשי מקלט במדינה, כולל שלילת זכויות בסיסיות לפליטים, שמגיעים בעיקר ממיאנמר, סרי לנקה, סומליה, עיראק ואפגניסטן.
פרשנות מוטעית של נאום קסנופון על ידי כלי תקשורת במלזיה והכחשת כניסה לאחר מכן למלזיה
מעצרם של עיתונאים אוסטרלים במלזיה
שני עיתונאים מתאגיד השידור האוסטרלי (ABC) עוכבו ב-13 במרץ 2016, לאחר שניסו לחקור את ראש ממשלת מלזיה נג'יב רזאק בגין האשמות שחיתות כלפיו, בעיקר שערוריית פיתוח ברהאד 1 מלזיה (1MDB).
יחסי אוסטרליה–קובה הם היחסים הדיפלומטיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין הרפובליקה של קובה.
שתי המדינות כוננו רשמית יחסים דיפלומטיים בשנת 1989. קובה פתחה שגרירות בקנברה באוקטובר 2008 והיחסים זכו למומנטום מחודש בשנים האחרונות.
אוסטרליה וקובה עבדו בעבר יחד כדי לתמוך בשילובם של רופאים שהוכשרו בקובה במערכות הבריאות של האי הפסיפי.
ארצות הברית מקיימת אמברגו סחר נגד קובה.
בעוד שלאוסטרליה אין חקיקה או אמצעי מסחרי כלכלי שמגביל סחר או השקעה לקובה או ממנה.
מאז 1996, אוסטרליה הצביעה בעד ההחלטה השנתית של קובה ב הקוראת להפסיק את אמברגו הסחר האמריקני של קובה.
בשנים 2017–2018, ממשלת אוסטרליה העניקה סיוע של כמעט 40,000 דולר באמצעות תוכנית הסיוע הישיר של השגרירות (DAP) בעקבות ההוריקן אירמה וכן סיפקה 19,127 דולר עבור פרויקט טיפול במים ותברואה בקהילת לה פה.
בשנת 2018 העניקה המועצה לקשרי אוסטרליה-אמריקה הלטינית (COALAR) מענקים לחיבור ולשיתוף פעולה עם אנשים ומוסדות בקובה.
ממשלת אוסטרליה תומכת במשקיעים אוסטרליים בקובה על ידי מתן ייעוץ וייעוץ בנושאי מדיניות, כלכלה ורגולציה באמצעות שגרירות אוסטרליה במקסיקו סיטי.
הזדמנויות ייצוא והשקעה קיימות עבור עסקים אוסטרליים, במיוחד בתחום האנרגיה והמשאבים, התרופות והחקלאות.
קיים עניין גובר בקרב חברות אוסטרליות בשוק הקובני.
מספר חברות זיהו הזדמנויות בתחומי מומחיות אוסטרלית העולות בקנה אחד עם סדרי עדיפויות קובניים.
אלה כוללים ענפי חקלאות, כרייה ואנרגיה, ביוטכנולוגיה, תשתיות ותיירות.
הקמת המועצה העסקית אוסטרליה-קובה ב-2015 וביקור משלחת העסקים בפברואר 2016, בהובלת השליח המיוחד אנדרו רוב, מעיד על ההזדמנויות והפרופיל החדשים שמייצגת קובה לעסקים באוסטרליה.
בשנים 2017–2018 שלחה קובה שלוש משלחות עסקיות לאוסטרליה כדי לחקור תחומים פוטנציאליים לשיתוף פעולה.
כתוצאה מכך, אוסטרליה הסכימה לנסות חיסון נגד קרציות בקר המיוצר על ידי SOE קובנית, BioCubaFarma.
אוסטרליה מיוצגת בקובה באמצעות שגרירותה במקסיקו סיטי, מקסיקו.
קובה מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה וקונסוליה בסידני.
יחסי אוסטרליה–קולומביה הם היחסים הדיפלומטיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין רפובליקת קולומביה.
שתי המדינות לחמו יחד במהלך מלחמת קוריאה, ובשנת 1976 שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים.
אוסטרליה פתחה את שגרירותה בבוגוטה ביוני 2017.
אוסטרליה וקולומביה חברות ב-IMF, הבנק העולמי, קבוצת Cairns, OECD, ארגון הסחר העולמי (WTO), האומות המאוחדות (UN) וארגוני האו"ם.
בשנת 2018 קולומביה הצטרפה לנאט"ו לצד אוסטרליה.
אוסטרליה וקולומביה פועלות יחד במגוון פורומים בינלאומיים, כולל האו"ם, ה-WTO ו-OECD, שאליהם הצטרפה קולומביה בשנת 2018. שתי המדינות משתפות פעולה במגוון נושאים בינלאומיים, כולל סחר והשקעות, פיתוח חקלאי, נגד שחיתות ופשע בין לאומי.
קולומביה היא חברה מייסדת בברית האוקיינוס השקט ובפורום לשיתוף פעולה אמריקה הלטינית–מזרח אסיה (FEALAC) ומבקשת חברות ב-APEC.
קולומביה היא גם חברה בקהילת מדינות אמריקה הלטינית והקריביים (CELAC), איגוד מדינות הקריביים (ACS) וארגון המדינות האמריקאיות (OAS).
קולומביה כיהנה כחברה שאינה קבועה במועצת הביטחון של האו"ם בשנים 2011–2012.
מאז 2017, ממשלת אוסטרליה העניקה תמיכה כספית באמצעות תוכנית הסיוע הישיר ל-14 פרויקטים, שהגיעה לכמעט 4,000 איש ברחבי קולומביה.
הפרויקטים התמקדו בפיתוח כפרי וחקלאי, הגנה על הסביבה, שוויון בין המינים, בריאות הקהילה, סיוע הומניטרי וחינוך.
מדענים אוסטרלים ומומחי מדיניות משתפים פעולה עם רשויות קולומביה בנושאים בעלי עניין הדדי, כולל אבטחה ביולוגית, מדעי הים, מדעי האקלים ובטיחות אזבסט.
בשנת 2019, המועצה ליחסי אוסטרליה-אמריקה הלטינית (COALAR) העניקה מענקים רבים, כולל האקדמיה האוסטרלית למדעים, המכון האוסטרלי ללימודי תושבי האבוריג'ינים וטורס, Somos21 Limited, בית הספר לתואר שני וביטחון באוסטרליה בצ'ארלס סטורט.
אוניברסיטה ואוניברסיטת ניו סאות' ויילס כדי ליצור קשר ולשתף פעולה עם אנשים ומוסדות בקולומביה.
קולומביה היא הכלכלה הרביעית בגודלה באמריקה הלטינית, ומתרחבת בקצב שנתי ממוצע של 3.2 אחוז בחמש השנים האחרונות.
משנת 2000 היא נהנתה מצמיחה כלכלית ללא הפרעה עד שמגפת הקורונה גרמה להתכווצות בשנת 2020, אולם הצמיחה צפויה להתאושש.
מעמד הביניים במדינה גדל באופן עקבי מכ-30 אחוזים מהאוכלוסייה בשנת 2014 לכ-37 אחוזים בשנת 2020. קולומביה חברה ב-OECD ומתגאה ביסודות מקרו-כלכליים חזקים, בסביבה התורמת לעסקים ובגישה יזומה ליברליזציה כלכלית.
השיפורים בסביבת הביטחון של קולומביה פותחים הזדמנויות חדשות להתפתחות כלכלית, במיוחד בענפי החקלאות, שירותי הבריאות והחינוך.
אוסטרליה מנהלת בימים אלה משא ומתן עם ה-FTA הראשון שלה עם קולומביה באמצעות גוש הסחר האזורי של הברית הפסיפית (צ'ילה, קולומביה, מקסיקו ופרו).
היא גם מזהה הזדמנויות בשוק ומקדם את היכולות של יצואנים וספקי חינוך אוסטרלים.
קולומביה היא כלכלה גדולה ותוססת החובקת את פתיחות השוק ומושכת תשומת לב גוברת מצד משקיעים ועסקים בינלאומיים, כולל אוסטרליה.
החינוך הוא היצוא המוכר ביותר באוסטרליה לקולומביה (בשווי של 430 מיליון דולר בשנים 2016–2017), בעוד שההשקעה האוסטרלית בקולומביה מתמקדת בענף ציוד כרייה, טכנולוגיה ושירותים (METS) עם צמיחה בטכנולוגיה ושירותי אנרגיה חדשים, ואילו ההשקעה האוסטרלית בקולומביה התמקדה בענפי הכרייה והתשתיות.
ישנם 90 עסקים אוסטרליים עם נוכחות בקולומביה, מתוכם 49 פתחו משרד בארץ ו-15 רשומים ב-ASX.
אוסטרליה מחזיקה בקולומביה שגרירות בבוגוטה.
קולומביה מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה, קונסוליה כללית בסידני וקונסוליות במלבורן ופרת'.
יחסי אוסטרליה–פולין הם היחסים הדיפלומטיים בין אוסטרליה לפולין.
מעל 170,000 אזרחים אוסטרלים הם ממוצא פולני.
שתי המדינות חברות בקבוצת אוסטרליה ובארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי .
האזרחים הפולנים הראשונים שהגיעו לאוסטרליה הגיעו בדצמבר 1696. 10 האזרחים הפולנים הפליגו עם החוקר ההולנדי וילם דה פלמינך במהלך חקירתו את אוסטרליה המערבית.
הפולני הידוע הראשון שהתיישב באוסטרליה היה ג'וזף פוטסקי שהגיע להובארט, טסמניה כאסיר, יחד עם משפחתו, בשנת 1803. במשך 40 השנים הבאות הגיעו עשרות מהגרים פולנים והתיישבו באוסטרליה.
בראשית המאה ה-20 התנהלו היחסים הדיפלומטיים בין אוסטרליה לפולין דרך לונדון כאשר אוסטרליה הייתה חלק מהאימפריה הבריטית.
זמן קצר לאחר תום מלחמת העולם הראשונה, הקימה פולין העצמאית החדשה קונסוליה בסידני בשנת 1919 וקונסוליה במלבורן בשנת 1931. אולם שתי הקונסוליות נסגרו מיד לאחר פלישת גרמניה הנאצית לפולין בספטמבר 1939. במהלך המלחמה לחמו חיילים אוסטרלים ופולנים יחד במערכה האיטלקית, במיוחד במהלך הקרב על מונטה קאסינו.
לאחר המלחמה צמחה פולין מחדש עם גבולות שונים ממה שהייתה לפני המלחמה והקימה מערכת שלטון קומוניסטית.
רבים מהמהגרים הפולנים היו ותיקים, עקורים, ניצולים ממחנות עבודה וריכוז, מחנות שבויים או מחנות מעצר.
בפברואר 1972, אוסטרליה ופולין כוננו רשמית יחסים דיפלומטיים.
באותה שנה פתחה פולין שגרירות בקנברה.
אוסטרליה פתחה שגרירות בוורשה בספטמבר 1973.
לאורך שנות השמונים, פולין חוותה את תנועת הסולידריות שתרמה בסופו של דבר לנפילת הקומוניזם במדינה.
במהלך פרק זמן זה, למעלה מ-25,000 מהגרי "סולידריות" היגרו לאוסטרליה.
הביקור החשוב ביותר התרחש בספטמבר 2000 כאשר נשיא פולין אלכסנדר קוושנייבסקי ביקר באוסטרליה והשתתף בטקס הפתיחה של אולימפיאדת הקיץ 2000 שנערכה בסידני.
במאי 2013 ערך שר החוץ הפולני רדוסלאב סיקורסקי ביקור רשמי באוסטרליה.
הביקור הוחזר במהרה על ידי שרת החוץ האוסטרלית, ג'ולי בישופ, במרץ 2014, אז חתמו שתי המדינות על הסכם אשרת עבודה וחופשה.
בשנת 2013, שתי המדינות חגגו 40 שנה להקמת יחסים דיפלומטיים.
מאז כינון היחסים הדיפלומטיים בשנת 1972, שתי המדינות חתמו על הסכמים רבים כגון הסכם השקעה וקידום והגנה (1991); הסכם מיסוי כפול (1991); אמנת ההסגרה (1999); הסכם שירותי אוויר (2005); קומוניקה משותפת בנושא שיתוף פעולה בטכנולוגיות, טובין ושירותים סביבתיים (2006); והסכם ביטוח לאומי (2010).
בשנת 2012, אוסטרליה תרמה 500,000 דולר לקרן אושוויץ-בירקנאו כדי לשמור על מחנות המוות של אושוויץ-בירקנאו בפולין.
בשנת 2018 הסתכם המסחר בין אוסטרליה לפולין ב-1.1 מיליארד דולר.
הייצוא העיקרי של אוסטרליה לפולין כולל פחם, עפרות נחושת, עפרות אבץ ותרכיזים ותרופות.
הייצוא העיקרי של פולין לאוסטרליה כולל כסף ופלטינה, ציוד וחלקי טיפול מכני, רכבי סחורה וכלי רכב ממונעים.
אוסטרליה מחזיקה בפולין שגרירות בוורשה.
פולין מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה וקונסוליה כללית בסידני.
יחסי אוסטרליה–סמואה הם היחסים הדיפלומטיים בין אוסטרליה לבין סמואה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-31 במרץ 1971, זמן קצר לאחר שסמואה קיבלה את עצמאותה מניו זילנד, ואוסטרליה הייתה המדינה הרביעית שעשתה זאת לאחר ניו זילנד, הודו ובריטניה.
באוקטובר 2012 הקימה סמואה קונסוליה כללית בסידני, במטרה לקדם את האינטרסים של סמואה בכלכלה, סחר, תיירות, מטרות פוליטיות וביטחוניות.
הקונסוליה מספקת גם שירותים קונסולריים לנתינים סמואיים ולזרים הנוסעים לסמואה.
אוסטרליה מחזיקה בסמואה נציבות עליונה באפיה.
סמואה מחזיקה באוסטרליה נציבות עליונה בקנברה וקונסוליה כללית בסידני.
יחסי אוסטרליה–נורווגיה הם יחסי החוץ בין אוסטרליה ונורווגיה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1905, לאחר עצמאותה של נורווגיה.
ישנם כ-30,000 נורווגים החיים באוסטרליה ו-1,125 אוסטרלים החיים בנורווגיה.
לשתי המדינות יש תביעות טריטוריאליות באנטארקטיקה והן חולקות גבול הדדי ב-44°38'E.
שתי הממשלות התעמתו בקצרה בשנת 2001, בגלל פרשת טמפה.
עד לשנת 2003 הייתה אוסטרליה מיוצגת בנורווגיה באמצעות שגרירותה בסטוקהולם, שוודיה, אולם מאז היא מיוצגת בנורווגיה באמצעות שגרירותה בקופנהגן, דנמרק.
אוסטרליה מיוצגת בנורווגיה באמצעות שגרירותה בקופנהגן, דנמרק.
נורווגיה מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה.
יחסי אוסטרליה–פינלנד הם יחסי החוץ בין אוסטרליה לפינלנד.
היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-31 במאי 1949.
סחר הסחורות הדו-צדדי הכולל בין אוסטרליה לפינלנד בשנת 2008 עמד על יותר מ-2.1 מיליארד דולר (שותפת הסחר ה-31 בגודלה של אוסטרליה).
יצוא אוסטרליה לפינלנד בשנת 2008 הסתכם ב-1.1 מיליארד דולר כולל עפרות ניקל; פחם ומלחים של חומצות אורגניות ומתכות.
יצוא פינלנד לאוסטרליה בשנת 2008 הסתכם ביותר ממיליארד דולר כולל נייר וקרטון; ציוד להנדסה אזרחית ומכונות וחלקים מיוחדים.
נשיא פינלנד טריה הלונן ביקר באוסטרליה בפברואר 2007 ונפגש עם ראש ממשלת אוסטרליה ג'ון הווארד.
בין שתי המדינות הוסכם על חוזים דו-צדדיים בין אוסטרליה לפינלנד המשתרעים על תחומים שונים כגון הסגרה, ביטוח לאומי ומיסוי.
ישנם 12,234 אוסטרלים החיים בפינלנד.
אוסטרליה מיוצגת בפינלנד באמצעות שגרירותה בסטוקהולם, שוודיה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בהלסינקי.
פינלנד מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה.
היחסים הדיפלומטיים בין אוסטרליה למרוקו כוננו בשנת 1976. למרוקו הייתה שגרירות בקנברה מאז שנת 2004 ושגרירות אוסטרליה ברבאט הוקמה במאי 2017, ושדרגה את משרד אוסטרדה הקיים ברבאט.
בעבר הוסמכה שגרירות אוסטרליה בפריז למרוקו מאז 1978.
ב-13 ביולי 1976, שר החוץ האוסטרלי, אנדרו פיקוק, הודיע על הצהרה משותפת המסמנת את כינון היחסים הדיפלומטיים עם מרוקו כ"סימן לרצונם של שתי המדינות לגבש ולחזק את ההבנה ההדדית ולעורר תרבות.
וקשרים מסחריים." ב-6 באוקטובר 1978 הודיע שר החוץ, איאן סינקלייר, על מינויו של ג'ון רולנד, שגריר אוסטרליה המכהן בצרפת, לשגריר המוסמך במרוקו.
הסחר בין מרוקו לאוסטרליה קטן אך הולך וגדל, כאשר המסחר הכולל בסחורות בין שתי המדינות בשנים 2015–2016 היה 79,307 דולר אוסטרלי, גידול של 17.2%.
הייצוא האוסטרלי העיקרי למרוקו כולל בשר וסוכרים, דבש ומולסה, ואילו הייצוא המרוקאי העיקרי לאוסטרליה כולל דשנים גולמיים ומעובדים.
הקשרים בין כוח ההגנה האוסטרלי לכוחות הצבא המלכותיים של מרוקו מוגבלים.
ביוני 2015, HMAS אנזאק ביקרה בקזבלנקה בביקור נדיר של ספינת חיל הים האוסטרלית במרוקו.
במאי 2011 ביקרה משלחת מטעם הצי המרוקאי המלכותי באוסטרליה כדי לבחון סירות סיור מסדרת ארמידל כמחליף פוטנציאלי לצי סירות הסיור הקיים שלהן.
בשנת 1991 שלחה אוסטרליה 45 אנשי צבא לשמש כיחידת תקשורת בכוח של MINURSO.
הכוח האוסטרלי נסוג ב-1994. ב-21 ביוני 1993 נהרגה רופאת הצבא רס"ן סוזן פלש, מחיל הרפואה המלכותי של הצבא האוסטרלי, בתאונת מטוסים של היחידה הרפואית, בעת ששירתה ב-MINURSO.
במרוקו קיים קבר מלחמה אוסטרלי יחיד, המוחזק על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה: קצין התעופה ליאו ג'ורג' הרדימן, שהוצמד ליחידת התחזוקה מס' 145 של חיל האוויר, נהרג בתאונה בשירות פעיל ב-30 בנובמבר 1944, ונקבר בקזבלנקה.
יחסי אוסטרליה–עומאן הם היחסים הדיפלומטיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין סולטנות עומאן.
אוסטרליה כוננה יחסים דיפלומטיים עם עומאן בשנת 1981. אוסטרליה מינתה קונסול כבוד במסקט בדצמבר 2011. שירותי אוסטרדה בעומאן ניתנים באמצעות שגרירות אוסטרליה בריאד.
עומאן פתחה קונסוליה כללית במלבורן ביוני 2005, בעיקר כדי לתמוך בסטודנטים עומאנים באוסטרליה.
היחסים בין המדינות הם ידידותיים ומשתפים פעולה.
כמייסדי עמותת איגוד האוקיינוס ההודי (IORA), אוסטרליה ועומאן עובדות בשיתוף פעולה כדי לקדם את שיתוף הפעולה במגוון נושאים אזוריים של שפת האוקיינוס ההודי, כולל דיג וביטחון ים ובטיחותו.
אוסטרליה ועומאן נהנות משיתוף פעולה הגנתי הדוק, עם ביקורים תכופים בנמל של ספינות הצי המלכותי האוסטרליות שנפרסות במפרץ ומגוון של תוכניות חילוף והכשרה להגנה.
קשרי החינוך נותרים חזקים, עם 1,190 הרשמות לסטודנטים עומאנים במוסדות אוסטרליה בשנת 2019. קיימים שמונה הסכמים פורמליים בין האוניברסיטאות האוסטרליות לעומאניות כדי להקל על חילופי סטודנטים ואקדמיה ושיתוף פעולה במחקר.
הסחר הדו-צדדי בין המדינות הסתכם ב-615.0 מיליון דולר בשנים 2018–2019. הייצוא העיקרי של אוסטרליה כולל בשר, חיטה ובעלי חיים.
בשנים האלו היבוא מעומאן לאוסטרליה היה בשווי 57 מיליון דולר וכלל בעיקר נפט וסחורות נלוות.
מספר חברות אוסטרליות פעילות בעומאן במגוון תחומים.
עומאן מעודדת השקעות אוסטרליות לתמוך באג'נדה שלה לרפורמה כלכלית, ויש לה אינטרס לנצל את ענפי החקלאות של אוסטרליה ואת המומחיות הקשורה למשאבי טבע, כולל בייצור חלב.
קיים פוטנציאל לשיתוף פעולה מדעי שימושי בנושאי חקלאות, חקלאות ימית ומערכות אקולוגיות בחוף.
ישנם סיכויים משמעותיים להרחבה נוספת בשירותי החינוך האוסטרלים, כולל בתחום החינוך המקצועי (VET).
אוסטרליה מיוצגת בעומאן באמצעות שגרירותה בריאד, ערב הסעודית, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד במסקט.
עומאן מיוצגת באוסטרליה באמצעות שגרירותה בטוקיו, יפן, ובנוסף מחזיקה קונסוליה כללית במלבורן.
יחסי אוסטרליה–צ'כיה הם היחסים הדיפלומטיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין הרפובליקה הצ'כית.
אוסטרליה וצ'כוסלובקיה כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1920. במהלך מלחמת העולם השנייה לחם הגדוד ה-11 הצ'כוסלובקי במהלך המצור על טוברוק לצד הכוחות האוסטרלים.
לאחר מלחמת העולם השנייה היו שני גלי הגירה עיקריים מצ'כוסלובקיה לאוסטרליה: לאחר ההשתלטות הקומוניסטית על צ'כוסלובקיה בשנת 1948 ובעקבות הכיבוש הסובייטי בשנת 1968. בשנת 1993 נפרדו צ'כיה וסלובקיה, ובעקבות כך כוננה אוסטרליה יחסים דיפלומטיים עם צ'כיה.
הסחר הדו-צדדי בין צ'כיה לאוסטרליה הוערך ב-1.0 מיליארד דולר בשנת 2019. הייצוא מאוסטרליה לצ'כיה הוערך ב-220 מיליון דולר והיבוא לאוסטרליה מצ'כיה הסתכם בכ-821 מיליון דולר.
יבוא הסחורה העיקרי מצ'כיה לאוסטרליה כלל כלי רכב, משאבות וחלקים, ציוד טלקומוניקציה וחלקים, מכונות וחלקי חשמל וציוד וחלקי הנדסה אזרחית.
ייצוא הסחורות העיקרי לצ'כיה מאוסטרליה כלל צמר ושיער בעלי חיים אחר, חלקי רכב ואביזרים, ציוד טלקומוניקציה וחלקים, מנועים ומנועים שאינם חשמליים ותרופות (כולל וטרינריה).
אוסטרליה מיוצגת בצ'כיה באמצעות שגרירותה בוורשה, פולין, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בפראג.
צ'כיה מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה, קונסוליה כללית במלבורן וקונסוליות כבוד בסידני, פרת', אדלייד, הובארט ובריסביין.
יחסי אוסטרליה–סלובניה הם היחסים הדו-צדדיים בין אוסטרליה וסלובניה.
היחסים בין אוסטרליה לסלובניה מבוססים על קשרים קהילתיים חזקים ויחסי סחר צנועים, אך הולכים וגדלים.
אוסטרליה הכירה בסלובניה כמדינה עצמאית ב-16 בינואר 1992 וכוננה יחסים דיפלומטיים ב-5 בפברואר 1992. היחסים הבילטרליים בין אוסטרליה לסלובניה עומדים בבסיסם של הסכמים דו-צדדיים המכסים את הביטוח הלאומי (2004), בריאות הדדית (2011) ואשרות עבודה ונופש (2015).
יצוא הסחורות האוסטרלי לסלובניה הסתכם ב-93.2 מיליון דולר, כאשר המוצרים העיקריים הם מעגלים משולבים ומעגלים אלקטרוניים.
היבוא מסלובניה הסתכם ב-170.7 מיליון דולר, כאשר המוצרים העיקריים הם תרופות וכלי רכב.
אוסטרליה מיוצגת בסלובניה באמצעות שגרירותה בווינה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בלובליאנה.
סלובניה מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה, וקונסוליות בסידני, קלאונדרה ואדלייד.
יחסי אוסטרליה–סלובקיה הם היחסים הדיפלומטיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין הרפובליקה הסלובקית.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-1 בינואר 1993 לאחר היפרדותה של סלובקיה מצ'כיה ופירוק צ'כוסלובקיה.
באוסטרליה חיים בסביבות 8,500 אנשים ממוצא סלובקי.
הסחר הדו-צדדי בין אוסטרליה לרפובליקה הסלובקית הוערך ב-528 מיליון דולר בשנת 2019. המסחר נוטה בכבדות לטובת הרפובליקה הסלובקית, כאשר סך הייצוא לאוסטרליה הוערך ב-478 מיליון דולר לעומת 50 מיליון דולר בייצוא מאוסטרליה.
היבוא העיקרי מהרפובליקה הסלובקית לאוסטרליה כולל כלי רכב, ציוד וחימום וקירור וחלקים, ומשאבות, וחלקי רכב ואביזרים.
היצוא העיקרי לרפובליקה הסלובקית מאוסטרליה כולל ציוד מעגלים חשמליים, עור, מכשירי מדידה וניתוח ומכשירים רפואיים.
אוסטרליה מיוצגת בסלובקיה באמצעות שגרירותה בווינה, אוסטריה.
סלובקיה מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה וקונסוליות כבוד במלבורן, פרת' ובריסביין.
יחסי אוסטרליה–נמיביה הם יחסי החוץ בין אוסטרליה ונמיביה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1990, לאחר שנמיביה קיבלה את עצמאותה מדרום אפריקה.
אוסטרליה מיוצגת בנמיביה באמצעות הנציבות העליונה שלה בפרטוריה שבדרום אפריקה, ובנוסף מחזיקה קונסוליה כללית בווינדהוק.
נמיביה מחזיקה באוסטרליה קונסוליה כללית בסידני.
יחסי אוסטרליה–סנגל הם היחסים הדו-צדדיים בין אוסטרליה לסנגל.
עד 2004 הנציב העליון של אוסטרליה בניגריה היה מוסמך גם בסנגל (יחד עם גאנה וגמביה).
בוב וויטי כיהן בתפקיד זה מינואר 2001, ואחריו אייין קמרון דיקי מפברואר 2004. בשנת 2004 נפתחה נציבות אוסטרלית עליונה בגאנה, והנציב העליון הוסמך לסנגל (יחד עם בורקינה פאסו, חוף השנהב, גינאה, ליבריה, מאלי, סיירה לאון וטוגו).
ג'ונתן ריצ'רדסון היה הנציב העליון הראשון בתפקיד זה, לאחר מכן החזיק ויליאם ויליאמס בתפקיד עד פברואר 2012, אז הוחלף על ידי ג'ואנה אדמסון.
סנגל מוסמכת כיום לאוסטרליה דרך שגרירותה בטוקיו, יפן.
במאי 2012 הוכרז כי אוסטרליה תקים שגרירות בדקר, סנגל, שתהיה השגרירות האוסטרלית הראשונה במדינה אפריקאית דוברת צרפתית.
הבטחה זו סייעה לספק קולות אפריקאים לאוסטרליה כדי להשיג מושב במועצת הביטחון של האו"ם באוקטובר 2012. במאי 2013, ההבטחה נדחתה ללא הגבלת זמן עקב קיצוצים בתקציב במשרד החוץ והמסחר תחת ממשלת גילארד.
קוד הכרייה של סנגל משנת 2003 מבוסס על אלו של אוסטרליה וקנדה.
מנהל המכרות והגאולוגיה של סנגל מקדם באופן פעיל השקעות בכרייה באוסטרליה.
מספר חברות כרייה הרשומות בבורסת ניירות ערך האוסטרלית כולל BHP, Mineral Deposits Limited, Bassari Resources, Erin Resources, ו-First Australian Resources (בשיתוף עם Petrosen, חברת הנפט הלאומית של סנגל), יש פרויקטים בסנגל, בעיקר כריית זהב, חולות מינרליים, ונפט וגז.
יחסי אוסטרליה–סיישל הם יחסי החוץ בין אוסטרליה וסיישל.
אוסטרליה ואיי סיישל נהנו מיחסים טובים, כחברות בחבר העמים הבריטי ובאגודת שפת האוקיינוס ההודי, עוד לפני עצמאותה של איי סיישל.
ראש ממשלת סיישל ג'יימס מנצ'ם ערך ביקור רשמי באוסטרליה באפריל 1976. יחסים דיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-29 ביוני 1976, יום העצמאות של סיישל.
ישנה פזורה סיישלית משמעותית באוסטרליה, באופן מסורתי הגדולה ביותר מחוץ לאיי סיישל, אם כי מספר התושבים ילידי סיישל ירד בשנים האחרונות.
המפקד האוסטרלי האחרון בשנת 2016 רשם 2,519 ילידי סיישל באוסטרליה.
הפזורה גדלה באופן משמעותי על ידי דור שני ושלישי למוצא סיישל שמקיימים קשרים עם מדינת האיים.
מנהיגים פוליטיים ועסקיים רבים של סיישל למדו באוסטרליה.
סך סחר הסחורות בין שתי המדינות בשנים 2019–2020 הוערך ב-10.6 מיליון דולר אוסטרלי.
המושל הכללי האוסטרלי, קוונטין ברייס, ערך ביקור ממלכתי באיי סיישל באפריל 2009 כדי לקדם את היחסים הבילטרליים.
כנגד, באוגוסט 2011 ערך נשיא סיישל ג'יימס מישל ביקור ממלכתי באוסטרליה.
עורך דין אוסטרלי עומד בראש ועדת האמת, הפיוס והאחדות הלאומית (TRNUC) שהוקמה על ידי האספה הלאומית של סיישל בשנת 2018. TRNUC בוחנת את המורשת הפוליטית, זכויות האדם והמשפטיות של השליט הסמכותי הוותיק של סיישל, פרנס-אלבר רנה.
אוסטרליה מיוצגת בסיישל באמצעות הנציבות העליונה שלה בפורט לואיס, מאוריציוס.
סיישל מיוצגת באוסטרליה באמצעות הנציבות העליונה שלה בניו דלהי, הודו.
בין הקהילייה של אוסטרליה למדינת קטר מתקיימים יחסים דיפלומטים מלאים.
אוסטרליה לא מינתה שגריר היושב בקטר בדרך קבע עד 2018 בה פתחה אוסטרליה שגרירות רשמית בדוחה הבירה.
ב-2012 פתחה קטר שגרירות חדשה בקנברה שבטריטוריית הבירה האוסטרלית, ואוסטרליה, כמחווה, מינתה את שגרירה באיחוד האמירויות הערביות, היושב באבו דאבי, לשגרירה בקטר, בנוסף למשרתו.
זו הייתה הפעם הראשונה שבה מינתה אוסטרליה שגריר לקטר.
יחסי אוסטרליה–שוודיה הם יחסי החוץ בין אוסטרליה ושוודיה.
לאוסטרליה יש שגרירות בסטוקהולם, ולשוודיה יש שגרירות בקנברה, וכן קונסוליה כללית בסידני.
שוודיה גם מיוצגת על ידי קונסוליות באדלייד, בריזבן, קיירנס, דרווין, הובארט, מלבורן ופרת'.
היחסים בין אוסטרליה ושוודיה הם חזקים במיוחד בתחומים של סחר ושירותי חינוך.
ב-2007, הסחר בין שתי המדינות הסתכם בשווי 2.6 מיליארד דולר.
על פי מועצת הסחר השוודית, סך היצוא של אוסטרליה לשוודיה גדל ביותר מ-27% לכ-445 מיליון דולר בשנת 2008 בזמן שאוסטרליה מייבאת משוודיה בקצב הגדל ביותר מ-7.5%, כ-2.5 מיליארד דולר.
ליותר מ-150 חברות שוודיות יש חברות בת אוסטרליות.
לשתי המדינות יש גם הסכם כפל מס, כמו גם הסדר חגים וימי עבודה דו-צדדי.
על הידידות בין אוסטרליה ושוודיה, מלך שוודיה קרל השישה עשר גוסטב, אמר כי שתי המדינות "הן דומות במובנים רבים.
קשה לדמיין שתי המדינות כה רחוקות ושונות גאוגרפית.
אך עדיין יש לנו קשרים קרובים ואנו נהנים משיתוף פעולה פורה".
יחסי אוקראינה – ארצות הברית הם היחסים הבילטרליים בין אוקראינה לארצות הברית של אמריקה.
לאחר נפילת מסך הברזל, ארצות הברית הכירה רשמית בעצמאותה של אוקראינה ב-25 בדצמבר 1991. ארצות הברית שדרגה את הקונסוליה שלה בקייב למעמד שגרירות ב-21 בינואר 1992.
שגרירת ארצות הברית באוקראינה החל מ-18 באוגוסט 2016 היא מארי יובאנוביץ, השגרירה השביעית של ארצות הברית באוקראינה מאז קבלת עצמאותה.
ארצות הברית תומכת בהצעה של אוקראינה להצטרף לארגון האמנה הצפון-אטלנטית על אף התנגדותה של רוסיה.
בהתאם למסמכים שנחשפו במהלך פרשת קייבלגייט, דיפלומטים אמריקאים על מגנים ריבונותה של אוקראינה בפגישות עם דיפלומטים אחרים.
האוקראינים רואים בדרך כלל את ארצות הברית באור חיובי, כאשר 80% הביעו עמדה אוהדת כלפי ארצות הברית ב-2002 ו-60% ב-2011. על פי דוח המנהיגות העולמית של ארצות הברית לשנת 2012, 33% מהאוקראינים בוטחים במנהיגות האמריקאית, עם 26% הביעו את מורת רוחם ו-41% טענו שלא ניתן לסמוך עליה.
ארצות הברית נהנית מיחסים ידידותיים ואסטרטגיים עם אוקראינה, והיא מייחסת חשיבות רבה להצלחת המעבר של אוקראינה למדינה דמוקרטית עם שוק כלכלי משגשג.
לאחר תקופה בה חוותה כלכלת אוקראינה שיעורי צמיחה שליליים שהתבטאו בהצטמקות הכלכלה בשיעור של כ-60%, בהיפר-אינפלציה ובצמיחה שלילית ומחסור בחומרי גלם ובמוצרי צריכה, ממשלת אוקראינה החלה לנקוט צעדים בסתיו 1999 שמטרתם הייתה להמריץ מחדש את הרפורמה הכלכלית, שהייתה תקועה במשך שנים בשל היעדר רוב במועצה העליונה.
נחישותה של ממשלת אוקראינה ליישם רפורמה כלכלית מקיפה הייתה התפתחות מבורכת בעיני הקבינט של ארצות הברית, וארצות הברית התחייבה לתמוך באוקראינה למען שתמשיך בדרך זו.
ביחסים הבילטרליים נרשמה הידרדרות מה בספטמבר 2002, כאשר הקבינט של ארצות הברית הודיע שאימת את ההקלטה של נשיא אוקראינה ליאוניד קוצ'מה ביולי של אותה השנה שבה החליט להעביר את מערכת הסיוע האלקטרונית "קולצ'וגה" לעיראק.
ממשלת אוקראינה הכחישה כי ההעברה התרחשה.
המהפכה הכתומה הובילה לשיתוף פעולה הדוק ודיאלוג פתוח יותר בין אוקראינה וארצות הברית.
המדיניות האמריקנית כלפי אוקראינה המשיכה להתרכז במימוש וחיזוק של הדמוקרטיה באוקראינה וקירוב אוקראינה לעולם המערבי באמצעות הידוק הקשרים שלה עם נאט"ו והאיחוד האירופי.
בשנת 2012 החליטה ועדת החוץ של הסנאט האמריקאי על החלטה 466, הקוראת לשחרור האסירה הפוליטית יוליה טימושנקו ללא תנאי, והחרימה את האחראים למאסרה.
ההחלטה גינתה את ממשלו של נשיא אוקראינה ויקטור ינוקוביץ' והורתה לנאט"ו להשעות את כל הסכמי שיתוף הפעולה עם אוקראינה.
בתגובה לכך, כתב הסגן הראשון לתובע הכללי של אוקראינה, רנאט קוזמין, מכתב לנשיא ארצות הברית ברק אובמה והתאונן שאשרת השהייה שלו לארצות הברית בוטלה.
ב-8 ביוני 2017 הושלך מטען נפץ אל עבר שגרירות ארצות הברית בקייב.
היחסים בין המדינות היו בלב פרשת טראמפ–אוקראינה שהובילה להליך ההדחה של דונלד טראמפ (2019–2020), הנשיא דאז.
הפרשה נגעה לנשיא דונלד טראמפ ולגורמים בכירים בממשלו שלטענת חושף שחיתות, שידלו לכאורה התערבות זרה בבחירות בארצות הברית לטובתו האישית והפוליטית של טראמפ.
בתחילת 2025, עם כניסתו של טראמפ בפעם השנייה לכהונת נשיא ארצות הברית, חל שינוי ביחסה של ארצות הברית למלחמה באוקראינה.
ב-24 בפברואר 2025 נערכה בעצרת האו"ם הצבעה על החלטה שאותה יזמו אוקראינה והאיחוד האירופי, הקוראת לשמירה על ריבונותה ושלמותה הטריטוריאלית של אוקראינה ולקידום שלום צודק ובר קיימא באוקראינה.
ארצות הברית הצביעה יחד עם רוסיה נגד החלטה זו, שאושרה ברוב של 93 מדינות.
יחסי אוקראינה–הממלכה המאוחדת, הם יחסי החוץ בין אוקראינה לבין הממלכה המאוחדת.
לאחר מלחמת העולם השנייה, אישר ראש ממשלת בריטניה קלמנט אטלי גיוס אוקראינים לעבוד בבתי החרושת בלנקשייר ובחממות בלאה ואלי (מידלסקס/אסקס).
מספר גדול של אוקראינים (בעיקר עקורים מן המחנות בגרמניה) הגיעו לבריטניה.
האוקראינים שולבו בבריטניה כעובדים וולונטריים אירופיים, בעוד שבויי מלחמה אוקראינים מהצבאות הפולניים והגרמניים שוחררו והתיישבו גם בערים הגדולות של בריטניה.
ראש ממשלת בריטניה מרגרט תאצ'ר ביקרה באוקראינה ביוני 1990, כאשר היא הייתה חלק מברית המועצות.
אחרי שקיבלה אוקראינה עצמאות מברית המועצות באוגוסט 1991, כוננו יחסים דיפלומטיים בין אוקראינה והממלכה המאוחדת ב-10 בינואר 1992.
עד שנת 2005, נשיאי אוקראינה ביקרו פעמיים בבריטניה; בפברואר 1993 ובדצמבר 1995. ראש ממשלת בריטניה ביקר באוקראינה באפריל 1996. היחסים בין המדינות השתפרו במהלך 2008-2009. ובאותה שנה, נשיא אוקראינה ויקטור יושצ'נקו ביקר בבריטניה שלוש פעמים; במאי ובאוקטובר 2008 ובינואר 2009.
היחסים בין בריטניה ואוקראינה כיום קרובים מאוד, ומתקיימים ביקורים קבועים בין המדינות, ודיאלוג פוליטי נרחב במגוון סוגיות בינלאומיות.
מאז תחילת המהפכה האוקראינית פרו-רוסית, תמכה בריטניה באופן פעיל באוקראינה, ואף גינתה בפומבי את הפעולות הרוסיות.
בריטניה תומכת בצירוף אוקראינה לאיחוד האירופי ולנאט"ו.
מאז תחילת מלחמת רוסיה-אוקראינה, ובמיוחד בעקבות הפלישה הרוסית ב-2022, היחסים היו הדוקים ביותר שכן בריטניה סיפקה כמויות גדולות של סיוע צבאי, הומניטרי, פיננסי ומודיעיני לאוקראינה.
אוקראינה והממלכה המאוחדת, יחד עם פולין הסכימו ליצור הסכם ביטחון משולש בתחילת 2022. במהלך ביקור באוקראינה באפריל, פגש ראש ממשלת בריטניה בוריס ג'ונסון את נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי והציע להקים "חבר העמים האירופי".
ההתאחדות המוצעת תהיה איחוד כלכלי ופוליטי שיכלול את אוקראינה, ליטא, פולין, אסטוניה, לטביה וטורקיה
בריטניה היא שותפת הסחר העיקרית של אוקראינה, והמשקיעה החמישית הגדולה ביותר באוקראינה.
מפקד האוכלוסין בבריטניה 2001 נרשמו 11,913 אנשים שנולדו באוקראינה כתושבי בריטניה.
אוקראינה מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון, וקונסוליה כללית באדינבורו.
מאידך, בריטניה מחזיקה באוקראינה שגרירות בקייב בלבד.
יחסי אוקראינה – סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים שבין אוקראינה לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.
בין המדינות נחתמו ארבעה הסכמים דיפלומטיים:
הסכם בדבר כינון היחסים הדיפלומטיים בין המדינות – 24 במרץ 1995
הסכם בדבר שיתוף פעולה כלכלי – 25 ביוני 2004
הסכם בדבר קידום והגנה על השקעות – 13 בינואר 2006
הסכם בדבר שיתוף הפעולה בתרבות – 20 בדצמבר 2012
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מסן מרינו לאוקראינה הגיעה לסך 445 אלף דולר אמריקאי והיא כללה מכונות שטיפה, רהיטים ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מאוקראינה לסן מרינו הגיעה לסך 3.64 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה צינורות ברזל, אגוזים, ירקות, זרעים ועוד.
בשנת 2014, שווי הסחורה שיוצאה מסן מרינו לאוקראינה הגיעה לסך 906 אלף דולר אמריקאי והיא כללה מכונות שטיפה, כביסה ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מאוקראינה לסן מרינו הגיעה לסך 2.68 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה זרעים, צינורות ברזל ועוד.
אוקראינה מיוצגת בסן מרינו על ידי קונסוליה כללית שהיא מחזיקה בסן מרינו, בירת סן מרינו.
בנוסף, אוקראינה מחזיקה קונסוליה הכללית שנמצאת במילאנו.
סן מרינו אינה מיוצגת באוקראינה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי אוסטרליה–קניה הם היחסים שבין הקהילייה של אוסטרליה לרפובליקת קניה.
שיתוף הפעולה בין המדינות היה חזק תמיד, בעיקר בשל העובדה ששתי המדינות היו שייכות לחבר העמים הבריטי.
שתי המדינות גם משתייכות לאיגוד שפת האוקיינוס ההודי.
במאי 2012 נפגשו שר החוץ הקנייתי והנציב העליון האוסטרלי.
לאוסטרליה יש נציבות עליונה בניירובי.
לקניה יש נציבות עליונה בקנברה.
יחסי אוסטרליה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין הקונפדרציה השווייצרית.
ההגירה השווייצרית לאוסטרליה החלה מספר שנים לאחר ייסוד הקולוניה הבריטית בשנת 1788. ההגירה המשמעותית השווייצרית החלה בשנת 1839 כאשר החל צ'ארלס לה טרוב לשרת כמושל ויקטוריה.
ללה טרוב היו קשרים רבים עם מגדלי יין מנשאטל ומברן שבשווייץ והוא עודד את הגירתם לאוסטרליה יחד עם משפחותיהם.
המהגרים השווייצרים עזרו להפוך את ויקטוריה לאזור חשוב ומוכר לגידול יינות.
במהלך הבהלה לזהב העתיקו את מגוריהם לאוסטרליה כ-2,000 מחפשי זהב מקנטון טיצ'ינו.
בסוף המאה התשע עשרה הפכה אוסטרליה לאטרקטיבית עבור אמנים וסוחרים מהאזור דובר הגרמנית של שווייץ.
במהלך המחצית השנייה של המאה העשרים הפכה ההפיכה השווייצרית לאינדיבידואלית והרילוקיישן הפך לגורם הבולט להגירה.
רוב המתיישבים החדשים השווייצרים באוסטרליה התיישבו בסידני ובמלבורן.
שווייץ פתחה קונסוליה בסידני בשנת 1855 ובמלבורן ב-1856. מלבד הקונסוליות הללו ישנן קונסוליות שווייצריות בפרת', הובארט, דרווין, בריזביין ואדלייד.
הקונסוליה הכללית של אוסטרליה לשווייץ ממוקמת בז'נבה ובשנת 2012 נפתחה קונסוליית כבוד אוסטרלית בציריך.
לאוסטרליה ושווייץ ארגון משותף למען ייעול היחסים הכלכליים שבין שתי המדינות.
בסוף שנת 2011, התגוררו באוסטרליה 23,378 אזרחים שווייצרים.
הקהילה השווייצרית באוסטרליה היא הקהילה השלישית בחשיבותה ובגודלה במדינות שהן לא שווייץ לאחר ארצות הברית וקנדה.
אוסטרליה אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות.
אוסטרליה מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות שהיא מחזיקה בז'נבה ובציריך.
אוסטרליה האמינה את שגרירותה שבברלין, בירת גרמניה, על שווייץ.
שווייץ מיוצגת באוסטרליה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בקנברה, בירת המדינה.
שווייץ מיוצגת באוסטרליה בדרג הקונסולרי באמצעות שבע קונסוליות שהיא מחזיקה בערים: סידני, פרת', מלבורן, הובארט, דרווין, בריזביין ואדלייד.
יחסי אוסטרליה–רוסיה הם יחסי החוץ והיחסים הדו-צדדיים בין הקהילייה של אוסטרליה לפדרציה הרוסית.
פיוטר הגדול הכיר את ניו הולנד דרך קשריו עם ההולנדים, והאימפריה הרוסית במהלך המאה ה-18 ניסתה כמה פעמים, ללא הצלחה, להגיע ליבשת אוסטרליה.
בשנת 1807 ביקר הסלופ הרוסי נבה, בפיקודו של סרן לודוויג פון הגמייסטר, במפרץ ג'קסון.
תאריך זה נחשב לתחילת היחסים בין המושבות האוסטרליות לרוסיה.
הסלופ נבה בפיקודו הייתה הספינה הרוסית הראשונה שביקרה באוסטרליה.
לזכרה של האירוע הזה, בשנת 1957 הנפיקה ממשלת אוסטרליה מדליית הנצחה, המוקדשת לשנת ה-150 של הביקור הרוסי הראשון באוסטרליה.
המגעים נמשכו עד 1820, כאשר שתי ספינות רוסיות "ווסטוק" ו"מירני", בקרו במפרץ ג'קסון תחת פיקודו של מיכאיל לאזארב ופביאן גוטליב פון בלינגסהאוזן לתיקון ספינות ולהמשך דרכה של המשלחת לחקור את אנטארקטיקה, אשר הייתה מאורגנת מטעם אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה.
באמצע המאה ה-19 חיו באוסטרליה, שנותרה חלק מהאימפריה הבריטית, כמה עשרות רוסים, אוקראינים, ליטאים, לטבים, פינים ומהגרים אחרים מהאימפריה הרוסית.
אוניות רוסיות ביקרו באוסטרליה לאורך כל המאה ה-19, וחלק מהמלחים התיישבו באוסטרליה לנצח.
כתות דתיות, כולל מנוניטים ודוחובורים, תכננו לחזור וליישב 40,000 אנשים באוסטרליה ובגינאה החדשה, אבל בפועל התיישבו רק כ-2,000 אנשים.
היחסים הקונסולריים בין האימפריה הרוסית לאוסטרליה כוננו בשנת 1857. בשנת 1863 ביקרה הקורבטה הרוסית "בוגאטיר" ביקור ידידותי במלבורן ובסידני.
מידע שהתקבל מעריקים פולנים הצביע על תוכניות רוסיות לתקוף את אוסטרליה בתמיכת ארצות הברית, במקרה ותפרוץ מלחמה בין רוסיה לבריטניה.
בשנת 1882 ביקרו בנמל מלבורן - אפריקה, וסטניק ופלסטון שלוש ספינות רוסיות, מה שגרם שוב לפרסומים אנטי-רוסיים בעיתונות האוסטרלית, בה נחשדה האימפריה הרוסית בניסיונות השתלטות על היבשת.
בשנת 1885, מתיישבים בריטים, מודאגים מהמחשבות על פלישה רוסית, בנו מבצר להגנת סידני במפרץ הבוטני.
אחד התושבים הרוסים המפורסמים ביותר באוסטרליה היה הביולוג והאנתרופולוג ניקולאי מיקלו-מקלאי.
הפרנויה מפלישה רוסית שככה בשנת 1888, כאשר הדוכס הגדול אלכסנדר מיכאילוביץ' הגיע למושבה על סיפון הקורבטה "רינדה", כחלק מחגיגות המאה להתיישבות הקולוניאלית ביבשת.
בשנת 1893 ממשלת רוסיה מינתה את אלכסיי פוטיאטה לקונסול הרוסי הקיסרי הראשון באוסטרליה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה לחמו רוסיה ואוסטרליה כחלק ממדינות ההסכמה, אולם לאחר מהפכת 1917 לחמו כוחות אוסטרלים, כחלק מהצבא הבריטי, לצד כוחות הצבא הלבן, נגד כוחות הצבא האדום, אולם לבסוף נסוגו ללא הישגים.
בשנת 1924 הכירה בריטניה בברית המועצות, אולם היו קולות באוסטרליה שטענו כי הכרה זו לא מחייבת אותם.
לאחר הפלישה הגרמנית לברית המועצות ביוני 1941, שלחה אוסטרליה סיוע צבאי לברית המועצות, כחלק מהסיוע הבריטי.
יחסים דיפלומטיים בין ברית המועצות לאוסטרליה כוננו בשנת 1942, במהלך מלחמת העולם השנייה, והשגרירות האוסטרלית הראשונה במוסקבה נפתחה בשנת 1943. שתי המדינות לחמו זו לצד זו במהלך המלחמה כנגד מדינות הציר.
ביולי 1945 שודרגה המשלחת הרוסית בקנברה למעמד שגרירות, ובפברואר 1948 שודרגה המשלחת האוסטרלית במוסקבה למעמד שגרירות.
בסוף שנות ה-40 של המאה ה-20 הדרדרו היחסים בין המדינות, כחלק מהמלחמה הקרה.
בשלהי 1948 ותחילת 1949 ממשלת אוסטרליה - כמו רוב בעלות הברית המערביות - התנגדה באופן פעיל למצור הסובייטי על מערב ברלין, והשתתפה ברכבת האווירית לברלין.
לאחר מכן לחמה אוסטרליה לצד כוחות האו"ם במהלך מלחמת קוריאה, בעוד שרוסיה לחמה לצד קוריאה הצפונית.
בשנת 1954, כתוצאה מפרשת פטרוב, נותקו היחסים בין המדינות.
בהיעדר יחסים דיפלומטיים, ייצגה שוודיה את האינטרסים של ברית המועצות באוסטרליה, ואילו האינטרסים של אוסטרליה בברית המועצות יוצגו על ידי בריטניה.
בשנת 1959 חודשו היחסים בין המדינות, והם התחזקו עוד יותר במהלך הדטאנט בשנות ה-70 של המאה ה-20.
ב-26 בדצמבר 1991, אוסטרליה הכירה בפדרציה הרוסית כמדינה היורשת של ברית המועצות לאחר פירוק ברית המועצות.
הממשלה הרוסית קיבלה הצעה של רוסקוסמוס ב-10 במרץ 2001 בעד שיתוף פעולה עם מרכז חלל אסיה-פסיפיק, בפיתוח נמל חלל על אי חג המולד, טריטוריה אוסטרלית בתחום האוקיינוס ההודי.
בספטמבר 2007 הפך נשיא רוסיה ולדימיר פוטין למנהיג הרוסי המכהן הראשון שביקר באוסטרליה לקראת פסגת ה-APEC בסידני.
אוסטרליה ורוסיה הן חברות בAPEC.
סיימון קרין, שר המסחר האוסטרלי הצהיר באוקטובר 2008 כי אוסטרליה תומכת בבקשת רוסיה להצטרף לארגון הסחר העולמי.
רוסיה הגישה בקשה לכניסה לארגון בשנת 1993, וטוענת כי ארצות הברית והאיחוד האירופי הציבו לה דרישות בלתי סבירות על מנת להצטרף לארגון, אף שארצות הברית והאיחוד האירופי מאשימים את רוסיה בעיכובים בכניסתה לארגון.
רוסיה מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה, ו-3 קונסוליות באדלייד, בריסביין וסידני.
מאידך, אוסטרליה מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה, ו-2 קונסוליות בסנקט פטרבורג וולדיווסטוק.
יחסי אוסטרליה–קנדה מתייחסים ליחסים הבינלאומיים בין אוסטרליה לקנדה.