tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הם מסכימים ומינדי מרמה אותם ובלי שהשניים שמים לב, מדביקה מתחת לאפם אצות דמויות שפם.
בובספוג ופטריק חושבים שהם נהפכו לגברים וממשיכים במסעם ומתגברים על מפלצות מסוכנות תוך כדי שירה.
בעוד השניים מתקדמים בבטחה לעבר עיר הצדפים, מגיע דניס, שליחו של פלנקטון.
הוא כמעט מצליח להרוג אותם אך בדיוק אז דורך עליו מגף ענק.
בובספוג ופטריק מגלים שזה לא אחר מאשר הקיקלופ האכזרי.
הקיקלופ לוקח את בובספוג ואת פטריק לעיר הצדפים.
הם מתעוררים בתוך אקווריום ומגלים להפתעתם הרבה, שעיר הצדפים היא בכלל חנות מזכרות על שפת הים, (הם גילו זאת כשקיקלופ ייבש אותם) והכתר האבוד נמצא בחנות.
הם קוראים לדגים שיש בחנות לעזור להם אך מסתבר שכל הדגים האלה מתים.
הם מגלים שהקיקלופ (שהוא צולל ובעליה של החנות) ייבש את כל הדגים.
הקיקלופ לוקח את בובספוג ואת פטריק לייבוש על ידי מנורת חום.
בובספוג ופטריק שרים לפני מותם את שירו של בובי בוטן ולאחר מכן זולגת דמעה מהעיניים שלהם.
בשלב זה חוזרים אל בארט הפיראט בבית הקולנוע.
כל שודדי הים בוכים, אך התוכי של בארט משתיק את כולם ואומר להם להסתכל אל המסך.
הסרט ממשיך, והדמעה זולגת על כבל החשמל של המנורה עד שהיא מגיעה אל השקע החשמלי ויוצרת קצר.
העשן מפעיל מערכת מתזים בחנות, מה שגורם לכך שבובספוג, פטריק, וכל הדגים חוזרים לחיים.
ביחד הם מורדים בקיקלופ, ובובספוג ופטריק יוצאים לחוף עם הכתר.
פטריק מפעיל את שק הרוחות אך זה מתעופף לכל הרוחות.
למזלם הרב מגיע בחור שרירי (דייוויד הסלהוף בתפקיד עצמו) אשר מסכים לקחת אותם הביתה אל ביקיני בוטום.
בדרך נאלצים בובספוג ופטריק להתמודד בפעם השנייה מול דניס שחוזר כדי להרוג אותם.
לאחר מאבק הם נפטרים מדניס.
בינתיים נגמר הזמן שנפטון הקציב, והוא מגיע למסעדת הסרטן הפריך כדי להרוג את מר קראב.
הנסיכה מינדי מנסה לעכב את ההוצאה להורג אך נפטון מסלק אותה.
הוא מתכוון להרוג את קראב, אך בדיוק אז מגיעים בובספוג ופטריק ומבטלים את ההוצאה להורג.
פלנקטון משתלט בעזרת קסדה על המלך נפטון, ומתגרה בבובספוג ואומר לו שהוא ילד.
בובספוג אומר לפלנקטון שבמסע שהוא עבר הוא הבין שמה שעזר לו להתגבר על המכשולים הייתה הידיעה שהטוב ביותר הוא להישאר עצמך.
בובספוג שר את השיר בובי בוטן בסגנון רוק, מה שמוציא מכלל פעולה את כל הקסדות.
פלנקטון מושלך לכלא, המלך נפטון הפך לשליט טוב יותר, ומר קראב שחזר לחיים ממנה לתפקיד המנהל את בובספוג.
בסוף הסרט (אחרי כתוביות הסיום) הסדרנית אומרת לשודדי הים לעזוב את האולם כי נגמר הסרט.
דמויות נוספות מסדרת הטלוויזיה מופיעות גם כן בסרט, וביניהן פרל קראב, בדיבובה של לורי אלן.
מדבבים נוספים שלקחו חלק בסרט הם קרלוס אלזראקוי, די בראדלי בייקר, סירנה אירווין, תומאס פ.
אהרון האנדרי מגלם את הקיקלופ, בעוד ניל רוס נותן את קולו לאותה דמות.
בסצנה שאחרי הכתוביות, מגיינה טובה מגלמת סדרנית בבית הקולנוע.
חברי צוות ההפקה - דרק דריימון, סטיבן הילנבורג ואהרון ספרינגר מדבבים בהופעת קמע בסרט.
הסרט דובב באולפני אלרום ובוים בידי עידו מוסרי (קולו העברי של בובספוג, שגם שימש כמנהל מוזיקלי).
את הנוסח העברי לדיבוב תרגם שרון כהן שהיה אמור להיות גם במאי הדיבוב, אך בעקבות בעיות בלוח זמנים העביר את הבימוי למוסרי, ודיבב את הקריין הצרפתי.
בובספוג: הסרט היה בפיתוח זמן רב; ניקולודיאון ופרמאונט נגשו מספר פעמים ליוצר הסדרה בבקשה ליצור סרט המבוסס על סדרתו אך נענו מצידו בסירוב למשך מעל לשנה.
הלינבורג, שהיה מודאג עקב צפייתו עם בנו בענק הברזל ובצעצוע של סיפור מההשלכות העלולות להיווצר מעלילותיהם של בובספוג ופטריק במדיום הקולנועי שעלולות "להרוג" את הסדרה.
הוא טען כי "לעשות סרט בן 75 דקות על בובספוג שמנסה ליצור ג'לי מדוזות יהיה טעות.
לדעתי זה צריך להיות סרט על בובספוג בהרפתקה גדולה.
משם תגיע כל הקומדיה, כאשר שתי הדמויות התמימות, בובספוג ופטריק - טיפוס מגוחך והשני אידיוט, יצאו למסע מסוכן והרואי כנגד כל הסיכויים".
בשנת 2002, הילנבורג והצוות של הסדרה הפסיקו להפיק פרקים לסדרה לצורך עבודה על הסרט בסוף העונה השלישית.
בעלילה המקורית של הסרט, בובספוג היה אמור להציל את פטריק מדייג שחטף אותו בפלורידה; דבר המהווה רפרנס ברור לסרט מוצאים את נמו (2003), ולאחר מכן טום קני אמר כי היה מדובר בבדיחה בכדי להעסיק את המעריצים של הסדרה.
הילנבורג ביים והפיק את הסרט, וגם היה שותף לכתיבתו לצד 5 אנימטורים נוספים מהסדרה (פול טיביט, דרק דריימון, אהרון ספרינגר, קנת אוסבורן וטים היל) במשך למעלה משלושה חודשים.
אוסבורן אמר כי "היה ממש כיף, למרות שזה היה גם מעט מאתגר".
בעוד בתחילת ההפקה של הסדרה הילנבורג הקרין מספר סרטים קצרים אילמים (כדוגמת סרטיהם של השמן והרזה, צ'ארלי צ'פלין ובאסטר קיטון) ואת עבודותיהם של שני שחקנים קומיים מודרניים: ג'רי לואיס ופי.
הרמן, אשר שניהם מהווים השראה ברורה לדמותו של בובספוג, עבור הפקת הסרט, הכותבים יצרו סיפור מסע הרפתקאות אגדתי: החיפוש אחר כתר גנוב, דבר המביא את בובספוג ופטריק אל פני השטח.
ביל פאגרבאקי, המדבב של פטריק, אמר על העלילה "זה מטורף.
אני ממשיך להתלהב ולהיהנות מהרעיונות של הבחורים הללו".
כאשר העבודה על הסרט הסתיימה, הילנבורג רצה לסיים אף את הסדרה בכדי שלא "תקפוץ את הכריש".
אולם, ניקולודיאון רצתה עוד פרקים; הילנבורג אמר כי "היה חשש כשעשינו את הסרט שהסדרה הגיעה לשיאה.
היה חשש מטעם המנהלים בניקלודיאון".
כתוצאה מכך, הילנבורג פרש מתפקידו בעוד פול טיביט, ששימש בין היתר כבמאי, ממנה כותבים ואמן סטוריבורד החליף אותו.
טיבט היה אחד מאנשי הצוות האהובים על הילנבורג.
טיבט המשיך בתפקידו עד 2015 כאשר החליפו אותו וינסנט וולר ומארק צקרלי.
לצד כך שימש טיבט גם כמפיק בפועל בין השנים 2008-2018. בעוד הילנבורג כבר לא כתב וביים את הסדרה, הוא פיקח אחר כל פרק ונתן הערות: "הבנתי בזקנתי כי אני עוד יכול לצייר אך לא יודע בעניין הרצת התוכנית".
קני, פאגרבאקי והצוות אישרו שהם השלימו ארבעה פרקים לשידור בניקלודיאון בתחילת 2005, ושהם מתכננים לסיים כ-20 פרקים עבור העונה הרביעית.
ב-2015, הילנבורג חזר לסדרה על תקן מפיק בפועל בעקבות השלמת הסרט השני עד למותו ב-26 בנובמבר 2018.
בספטמבר 2003 הלך לעולמו ז'ול אנגל, שהיה המנטור של הילנבורג כאשר הוא למד הנפשה נסיונית ב-CalArts.
הילנבורג הקדיש את הסרט לזכרו: "הוא באמת היה האמן הכי משפיע בחיי.
אני מחשיב אותו ל'אבי האמנותי'".
נוסף על צוות הסדרה המקורית, דווח ב-23 במרס, 2004 כי סקרלט ג'והנסון, ג'פרי טמבור ואלק בולדווין ידבבו את הדמויות החדשות - הנסיכה מידי, המלך נפטון ודניס בהתאמה, ודייוויד הסלהוף יופיע בתפקיד עצמו.
ג'והנסון הסכימה לקבל את התפקיד כיוון שאהבה סרטוני הנפשה והעריצה את הסדרה המופע של רן וסטימפי.
כאשר טמבור ניגש לתפקידו, הוא ראה את דמותו וצחק, "זה אני".
הוא נזכר בסרט המצויר הראשון אותו ראה - במבי: "הסרט הראשון שראיתי לווה בבכי.
הסרט הזה הוא ממש פציעה אמריקאית לדורות: מותו של אמא של במבי.
סטיבן הילנבורג אמר כי בולדווין הקליט את דמותו של דניס בטלפון.
הסלהוף אמר שהסרט העניק לו קהל חדש של מעריצים: "זה מדהים - כל כך הרבה ילדים היו צעירים ולא ראו את משמר המפרץ ואת אביר על גלגלים, כך שזכיתי לקהל מעריצים חדש".
לסרט היו מספר שלבים של הנפשה אשר כללו קטעי אנימציה ראשוניים שצוירו על גבי פתקיות דביקות.
הכותבים ציירו, ופעלו מכתיבה באמצעות הציור במקום כתיבת תסריט ממשי בתור התחלה (דבר שהוביל להומור ויזואלי יותר מאשר מילולי.
אמני הסטוריבורד, ובניהם שרם כהן, היו אז מציירים את אותם רעיונות שהעלו התסריטאים בצורה יותר מלוטשת.
בסדרה, טום יאסומי ואנדרו אוברטום עשו את שלב האנימאטיקס, אך בסרט את שלב זה עשו הילנבורג ודריימון, בעוד יאסומי ואוברטום שימשו כבמאי תזמון ההנפשה בסרט.
בובספוג: הסרט, בזהה לסדרה, הונפש באולפני Rough Draft Studios בדרום קוריאה.
האנימטורים פעלו בצורה חצי-דיגיטלית, כאשר רשמי העפרון נסרקו למחשב ונצבעו בתוכו, והודבקו במערכת רב-שכבתית בתוכנת הפוטושופ.
אריק וייס, ששימש כתסריטאי בסדרה ואמן סטוריבורד עזב את הסדרה למשך שנה בכדי לעבוד על סמוראי ג'ק ודני פנטום, אך חזר לסרט בכדי לעשות סטוריבורד ורשמים לדמויות.
על כך הוא אמר כי "תמיד רצה להיות אנימטור של סרט באורך-מלא, והסרט הרגיש כמו הסיום של דמות ההנפשה".
הילנבורג נהנה מהליך יציאת הסרט: "לוח הזמנים בהפקות טלוויזיה הוא צפוף, ואין לך תמיד הרבה זמן לעבוד על הציורים שלך".
הוא הביע את הערכתו להנפשה המסורתית שבסרט: "אני חושב שהציורים בסרט מתעלים על אלו שבסדרת הטלוויזיה", למרות שהנפשה ממוחשבת הייתה בפריחה עם צאת הסרט.
"הרבה מדברים על כך שההנפשה המסורתית כבר מתה, אך אני מקווה שאנשים אינם חושבים כך.
אפילו בראד בירד תומך בהנפשה מסורתית.
הוא יסכים איתי שהכל תלוי במה שאתה מנסה לומר.
ישנן דרכים רבות לספר סיפור, ומה שמיוחד בהנפשה הוא שיש מספר רב של סגנונות בהם ניתן לספר את אותו סיפור".
סצנות שכללו הנפשת פלסטלינה צולמו בידי מארק קארבלו, שיימוס וואלש וכריס פיניגן בסטודיו Screen Novelties בלוס אנג'לס.
הסרט כלל סצנות מצולמות בבימויו של מארק אוסבורן שצולמו בסנטה מוניקה שבקליפורניה.
הספינה שמופיעה בסצנת הפתיחה בה שרו פיראטים את שיר הפתיחה של הסדרה הייתה ספינת הבאונטי, ספינה באורך 55 מטרים המבוססת על ספינת המפרש של הצי המלכותי הבריטי - "אוניית הוד מלכותו הבאונטי" משנת 1787, שנבנתה במקור עבור הסרט "המרד על הבאונטי" (1962).
הספינה הזו הופיעה במספר סרטים נוספים, ביניהם "אי המטמון" (1999), "שודדי הקאריביים: תיבה של איש מת" (2006) ו-"שודדי הקאריביים: סוף העולם".
בטריילרים לסרט, נלקחו סצנות מצולמות מהסרט "הצוללת" (1981), "המרדף אחר אוקטובר האדום" (1990) ו-"צוללת U-571" (2000).דייוויד הסלהוף מופיע בסרט בהופעת קמע בסצנות המצולמות, בהן הוא מציע לבובספוג ופטריק לרכוב עליו בדרכם חזרה לביקיני בוטום.
הסצנה נכתבה עוד לפני שפנו להסלהוף.
הילנבורג היה מרוצה מהסטוריבורד; אמן הסטוריבורד הראשי, שרם כהן אמר "הוא נאבק במציאת סיום לסרט למשך זמן-מה, ולבסוף היה מוכן להציג את רעיונו ליתר אמני הסטוריבורד".
הילנבורג בנה על ליהוקו של הסלהוף, והשאלה הראשונה אותה שאל כהן הייתה "אז, הצלחת להשיג את הסלהוף?" והילנבורג היה לו "לא", בעודו מחייך.הסלהוף הסכים לבסוף, עוד לפני שקרא את התסריט.
הילנבורג אמר על הסלהוף כי "הוא בחור נהדר.
...הוא היה נהדר בלצחוק על עצמו".
צוות ההפקה בנה העתק במשקל 340 ק"ג ובגובה 3.7 מטר של הסלהוף בעלות של 100,000 דולר.
לאחר צילומי הסרט ההעתק נשמר בביתו של הסלהוף; הסלהוף אמר על כך: "זה 'הטריף' אותי כי ההעתק נראה מלא חיים, עם שיניים, וכשנוגעים בו עורו מרגיש כמו עור אמיתי.
עורו רך, כמו עור רך".
הסלהוף צילם את הסצנות שלו במים קרים, בעוד הוא שוכב על מגררה שנסעה עד כ-8 מטרים מקו החוף; הוא תיאר את החוויה כ-"קרה אבל מהנה מאד".
בשלהי מרץ 2014, הסלהוף הציע את ההעתק במכירה פומבית לצד מזכרות נוספות שאסף במהלך הקריירה שלו.
חברת Julien's Auctions ניהלה את מכירת הפריטים שלו, פריטים שהוערך סכומם הכולל בין 20,000 דולר ל-30,000 דולר.
לבסוף, הסלהוף החליט שלא להעמיד את הפריט למכירה ומשך אותו מספר ימים לפני תחילת המכירה הפומבית.
הוצאות ה-DVD והבלו-ריי של הסרט כללו סצנות שנמחקו מהסרט עוד בשלבי האנימציה ראשונית, וביניהן סצנה ובה בובספוג ופטריק פוגשים בסנדי צ'יקס על פני השטח לאחר שהם בורחים מעיר הצדפים.
פטריק מקיא שוב ושוב למראה המוזר של סנדי.
סנדי נרדפת לאחר מכן בידי מדבירי מזיקים הלבושים בחליפות, ומגנה על עצמה מהם באמצעות בלוטים.
היא אומרת לבובספוג ולפטריק שהם יכולים לשוב לביקיני בוטום בכך שייקחו אוטובוס בחוף הים.
רעיון זה, בו סנדי מוצגת כסנאית ריאליסטית, שומש לאחר מכן בסרט ההמשך מ-2015 בובספוג מכנס מרובע – הסרט.
בשנת 2013, אמן הסטוריבורד הראשי, שרם כהן, העלה לוח סטוריבורד של סצנה שנמחקה מהסרט ובה בובספוג מתעורר מחלומו ומר קראב מחזיק כובע מנהל.
גרגור נרהולץ הלחין את המוזיקה לסרט וניצח בסשן ההקלטות (שנעשו באודיו סראונד 5.1) על תזמורת המטרופוליטן של לונדון באולפני אבי רוד שבלונדון.
נרהולץ הוחתם כמלחין לסרט לאחר שעורך המוזיקה בסדרה, ניק קר המליץ עליו להילנבורג לאחר שהם עבדו יחד בספריית ה-APM (Associated Production Music).
נרהולץ קיבל כבוד עבור עבודתו בסרט זה מטעם האגודה האמריקאית למלחינים, מחברים ומוציאים לאור, וקיבל מועמדות בטקס פרסי האנני ה-32 עבור פס הקול הטוב ביותר.
הם צילמו את הוידאו קליפ, אותו ביים חבר הלהקה וויין קווין והמפיק בראדלי ביזלי באוסטין שבטקסס.
קווין אמר כי "דומה שסטיבן הילנבורג מעריץ של מוזיקה מוזרה מסוף שנות השמונים ותחילת שנות התשעים.
הוא רצה להיזכר בסגנון המוזיקה שאהב מאותה התקופה".
הוא אף הציע להילנבורג דואט עם ג'סטין טימברלייק, אך הוא השיב לו בסירוב ואמר "אני לא רוצה אף זמר ממוסחר כזה-או-אחר בסרט.
להקת הרוק האמריקאית Wilco הקליטה את השיר Just a Kid.
אחד ממפיקי הסרט יצר קשר עם סולן הלהקה ג'ף טווידי לאחר שראה מבשם אוויר של בובספוג על המראה של טווידי בדוקומנטרי על להקת Wilco.
טווידי אמר כי "אני התאהבתי בבובספוג כאשר שמעתי כיצד הוא מתאר את החושך בקרקעית הים כ-'חושך ממש ממש משוכלל'.
איך הייתי יכול שלא לכתוב שיר לסרט הזה?
זה הופך אותי אוטומטית לאבא המגניב ביותר ברחוב".
אבריל לאבין הקליטה את שיר הפתיחה של הסדרה עבור אלבום הפסקול של הסרט.
קני ופיילי עבדו על מה שייהפך לאחר מספר שנים לאלבום The Best Day Ever, וכתבו את השירים The Best Day Ever ו-Under My Rock.
צוות ההפקה של הסרט היה זקוק לעוד שני שירים לאלבום הסרט.
הילנבורג שמע את השירים והחליט להכניס אותם לאלבום.
השיר The Best Day Ever נשמע בסוף בכתוביות הסיום של הסרט.
פסקול הסרט הופץ בארץ מספר פעמים.
במרץ 2005, על ידי הד ארצי, בפברואר 2007 על ידי התו השמיני, ובדצמבר 2024 בתקליט ויניל על ידי הליקון.
ג'וליה פיסטור, ששמשה כמפיקה-שותפה בסרט, אמרה כי למרות שניקולודיאון (בעלת הסימן המסחרי של "בובספוג") רצו למכור ילקוטים, קופסאות אוכל ושעוני-יד הנושאים את דמותו של בובספוג, עם כיבדו את בקשתו של הילנבורג ונתנו לו שליטה על המוצרים שנעשו.
להילנבורג לא הייתה בעיה במכירת ממתקים וגלידות הנושאות את דמותו של בובספוג, אך כן הייתה לו בעיה לצימוד דמותו של בובספוג לרשתות מזון מהיר; לטענתו, לעניין הצימוד לרשתות מזון מהיר היו מספר תנאים.
פיסטור אמרה כי "הבעיה היא שלא ניתן להשיק סרטי הנפשה מבלי לקדם אותם דרך רשתות מזון מהיר.
אנשים לא ייקחו אותך ברצינות." הילנבורג השיב לכך באומרו "אני לא סבור שעלינו לעשות כך.
לא רצינו להפוך פתאום לאנשים שמשווקים אוכל שאינו בריא עבור אנשים, ובמיוחד לילדים.
אנחנו עובדים עם ברגר קינג, והם מכינים צעצועים ושעוני-יד.
אך לעשות צעד ובו נשווק אוכל עם הדמות הוא מבחינתי חציית גבול אדום.
אני לא רוצה להיות 'החלילן מהמלין' של רשתות המזון המהיר".
הסרט קודם ברחבי ארצות הברית וברחבי העולם.
לצד הליין הזה, כ-4,700 סניפי ברגר קינג הושיבו על גגם בובות מתנפחות של בובספוג בגובה 2.7 מטר כחלק ממסע הקידום, ובנוסף לקוחות היו יכולים לרכוש אחד מתוך חמשה שעוני-יד שונים הנושאים את דמותם של הדמויות מבובספוג בעלות של 1.99 דולר לאחד ברכישות ארוחה.
ב-11 בנובמבר 2004 דווח שמספר דמויות מתנפחות נגנב מגגות סניפי ברגר קינג ברחבי ארצות הברית.
ראס קליין, ראש מחלקת השיווק של ברגר קינג אמר כי "אנו רק יכולים לשער מה הנסיבות ל-'חטיפות הספוג' הללו.
קבלנו רק כתב כופר אחד הקשור להיעלמות דמות מתנפחת של בובספוג ממינסוטה".
הרשת הציעה אספקה לשנה של כריך וופר לכל מי שיתן מידע שיוביל להשבת הבובות המתנפחות.
איי קיימן חברו לניקלודיאון ליצירת "בית הספר ללימודי ימאות עם בובספוג" הראשון של איי קיימן.
שיתוף הפעולה הוכרז על ידי פילר בוש, סגן-מנהל של מחלקת התיירות של איי קיימן ב-10 במרס, 2004. כחלק מההסכם, שיתוף הפעולה עם איי קיימן נצפה בשירותי המולטימדיה של ניקולודיאון, הכוללים שידורים בטלוויזיה וכתבות במגזינים.
שיתופי פעולה נוספים היו עם החברות מיצובישי, הולידיי אין, קלוגס ו-Perfetti Van Melle.
בשנת 2005, ניקולודיאון וחברת סיימון אנד שוסטר הוציאו לאור את הספר "חלומות גלידה", המשמש כספר נלווה לסרט.
את הספר כתבה ננסי קרוליק ואיירה הת'ר מרטינז.
ספר נוסף שיצא היה "מפריחי הבועות, הזהרו!" שכתב דויד לומן ואייר ברי גולדברג.
את שני הספרים תרגם לעברית סיגל גפן.
הסרט יצא בארץ בתקופה בה הסדרה החלה לצבור את הצלחתה בארץ (שידוריה החלו כשנה וחצי לפני שהסרט עלה בארץ) אך עדין לא זכתה לנתוני צפייה גבוהים בארץ ומוצרים של הסדרה עוד לא נמכרו בישראל הדבר הוביל בין היתר לכך שהסרט הוקרן בגרסה מתורגמת בלבד, ולא בדיבוב עברי.
לקידום הסרט, מפיצי הסרט בארץ, גלובוס גרופ, החלו במסע פרסום שנחשב באותה תקופה לגדול מאד עבור סרט שאינו של חברת וולט דיסני, ובוודאי עבור סרט אנימציה שלא דובב לעברית.
ערוץ ניקולודיאון הציג פרסומת בדיבוב עברי של הסרט בין שידורי הסדרות בערוץ עם הגרלה לאותם פרסים ולכרטיסים לסרט (ערוץ ניקלודיאון ישראל באותה תקופה, בניגוד לערוץ האמריקאי, היווה חברה נפרדת מסרטי ניקולודיאון וסרטי פרמאונט, ולמעשה אין להם זכויות הפצה על הסרט בארץ מלבד שיתוף פעולה לצורך שיווקו).
הסרט זכה להצלחה גדולה בארץ והיה מספר שבועות ברשימת הסרטים הכי נצפים והוא הוקרן ברציפות עד אוקטובר 2005, לצד צמיחת פופולריות הסדרה בארץ והחלו להגיע עוד מוצרי בובספוג.
מפתחי המשחק מחברת Heavy Iron Studios שיפרו את הגרפיקה בכדי להעניק למשחק מראה חד ודמיוני יותר מאשר היה ב-Battle for Bikini Bottom.
דבר זה הגדיל את כמות בפוליגונים, לצד הוספת מספר שלבים של מרוצים ושילובן של דמויות מתוך הסרט.
עלילת המשחק התבססה על זו של הסרט, כשבובספוג ופטריק נמצאים במשימה הלוקחת אותם מחוץ לגבולות ביקיני בוטום במטרה להשיב את הכתר של נפטון.
ב-4 באוקטובר 2004, THQ הודיעה על יציאת גרסה של המשחק עבור הטלפון הנייד סגן הנשיא לפיתוח עסקי במדיה חדשה של חברת ניקולודיאון, פול ג'לינק אמר כי "בתור אחד המפיצים המובילים בתחום הבידור האל-חוטי, חברת THQ Wireless מגישה את זיכיון בובספוג מכנסמרובע לקהל חדש של גיימרים.
THQ מהווה שותפה נהדרת עבור ניקולודיאון במרוצת השנים, ואנו מצפים לאותו סטנדרט של מצוינות עבור הכותרים הבאים של בובספוג מכנסמרובע אשר עתידים לצאת למכשירים הניידים".
הממשק של גרסת הטלפון הנייד פותח בידי Amplified Games.
ב-15 באוקטובר 2004 הסרט היה לסרט הראשון שנתן חסות למרוץ 300 מייל (480 ק"מ) של נאסקאר מסדרת בוש שקודם כ-SpongeBob SquarePants Movie 300 (בובספוג: הסרט 300) ונערך ב-Charlotte Motor Speedway בקרוליינה הצפונית.
היה זה המרוץ הראשון מסוגו בו ילדים היו יכולים להאזין למשדר רדיו ידידותי לילדים של המאורע.
קייל בוש וג'ימי ג'ונסון נסעו בזוג מכוניות מרוץ של שברולט הנושאות את דמותו של בובספוג מכנסמרובע.
רכב מספר 48 של ג'ונסון כלל תמונה של בובספוג על הגג, ורכב מספר 5 של בוש כלל תמונה של פטריק.
ג'ונסון אמר כי "זה נשמע מגניב מאד.
אני יודע שיש הרבה משפחות שישמחו שאנו עושים את הדבר הזה עכשיו.
הדבר הנהדר הוא שיהיה משהו אליו יוכל להתחבר כל אוהד מרוצי מכוניות.
בנוסף, איך משהו ישתבש כאשר בובספוג נחלץ לעזרתך על גב המכונית?".
בכורת בובספוג: הסרט נערכה ב-14 בנובמבר 2004 בתיאטרון הסיני של גראומן בלוס אנג'לס.
הסרט יצא לאקרנים ברחבי ארצות הברית ב-19 בנובמבר.
בין הידוענים שהגיעו לבכורת הסרט עם ילדיהם היו ריי רומנו, לארי קינג, אייס קיוב, גארי דוראן וליסה קודרו.
בבכורה, בניגוד לבכורות הוליוודיות, היה שטיח צהוב ולא אדום, עליו אמר טום קני, המדבב של בובספוג: "יש לי ילדה בת 15 חודשים, אז שטיח צהוב אינו דבר שזר לי".
הסרט הגיע לארץ ב-16 בנובמבר 2004 כאשר ניתנו לו 28 עותקי פילם בפורמט 35 מ"מ באמצעות המפיץ "סרטי נח", ועם זאת הוגש למועצה לביקורת סרטים תחת השם "בוב ספוג" רק בתאריך 10 באפריל 2005 לאור התלבטויות של האם יש להפיצו בארץ.
האישור ניתן מהמועצה ב-13 באפריל 2005, יום לפני הקרנת הבכורה המיועדת, וקיבל התר להיות מוקרן לכל הגילאים.
הסרט הופץ ב-קלטות וידאו וב-DVD בארצות הברית ב-1 במרס, 2005, במהדורות מסך רחב ומסך מלא נפרדות, על ידי Paramount Home Entertainment.
מהדורת קלטות הווידאו ידועה בכך שסרט זה היה סרט ההנפשה האחרון של סרטי ניקולודיאון שהופץ על קלטות וידאו.
לשיווק הפצת ה-DVD, רשת סבן אילבן השיקה משקה (Slurpee) לזמן מוגבל בטעם "אננס תת-ימי" במהלך מרס 2005.
ב-16 במאי באותה שנה יצאה באנגליה מהדורת ה-DVD של הסרט שכללה תרגום עברי בלבד, וגרסה זו נמכרה בארץ באופן לא רשמי במקביל להקרנתו.
דיבוב הסרט לעברית והפצתו לקלטות וידאו ול-DVD
בעקבות הצלחת הסרט בארץ וצמיחת הפופולריות של הסדרה לצד עליית המכירות של מוצרי הסדרה, הוחלט לדבב את הסרט לעברית עבור ההפצה הביתית שלו, והעבודה על הדיבוב העברי החלה בסוף חודש ספטמבר, תחת לחץ זמנים צפוף של 10 ימי עבודה על הדיבוב.
הסרט דובב באולפני אלרום ולא באולפני נ.ל.ס, שם דובבה הסדרה באותה תקופה, ואת הדיבוב של הסרט ביים עידו מוסרי, המדבב גם את בובספוג עצמו.
שרון כהן היה אמור בתכנון המקורי להיות במאי הדיבוב של הסרט, אבל מסיבות פרטיות, כהן לא יכול היה לביים את הסרט והקליט בסוף רק את השורות של הקריין הצרפתי.
הבימוי הועבר לעידו כאשר נטע בן-צבי, הטכנאית באולפן, הציעה לו לביים את הסרט.
גרסת הרוק של "בובי בוטן", הוקלטה, בניגוד ליתר הסרט, באולפני נ.ל.ס., כאשר עוזי פוקס (מפיק הדיבוב של הסדרה באותו הזמן) וטכנאי הדיבוב של הסדרה שרון בורגאוקר (שלימים הפך להיות במאי דיבוב הסדרה) סייעו בהפקה של דיבוב השיר.
כיום גרסת ה-DVD נחשבת לנדירה, היות שבמרץ 2008, עקב מיתוג מחדש של חברת ההפצה "גלובוס יונייטד" כ-"NMC יונייטד", הסרט חדל מלהיות מודפס בשנית, נוסף לשינויי הסכמים מול חברת פרמאונט.
הסרט הופץ בפורמט הבלו-ריי לראשונה ב-29 במרס 2011, במהדורה שכללה את תקליטור מהדורת ה-DVD בנוסף.
בובספוג: הסרט הרוויח 9,559,752 דולר ביום הפתיחה שלו בארצות הברית, הסרט השני המרוויח באותו יום אחרי אוצר לאומי (2004) (שהרוויח 11 מיליון דולר).
בשבוע הפתיחה שלו, הרוויח הסרט במצטבר 32,018,216 דולר, כאשר הוא הוצג על גבי 4,300 מסכים ב-3,212 בתי קולנוע.
הסרט נפל באופן לא צפוי ב-44 אחוז מהרווחים במהלך סוף השבוע של חג ההודיה, וב-57% בשבוע שלאחר מכן.
שבוע הפתיחה הכניס לסרט 37.48 אחוז מרווחו הסופי של הסרט, והוא ירד מהמסכים בארצות הברית ב-24 במרס 2005, לאחר שהתקשה להתמודד מול סרטי הנפשה אחרים במהלך תקופת החגים, בינים משפחת סופר-על (2004) ו-רכבת לקוטב (2004).
הסרט עדיין היה רווחי עבור סרטי פרמאונט וסרטי ניקולודיאון, בכך שהכניס 85,417,988 דולר בארצות הברית ו-140,161,792 דולר ברחבי העולם, כאשר עלותו הייתה 30 מיליון דולר.
באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", קיבל הסרט את הציון 68% על בסיס 125 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 6.3/10. בקונצנזוס המבקרים נכתב: באתר הביקורות המשוקללות "Metacritic", קיבל הסרט את הציון 67/100 על בסיס 32 ביקורות, דבר המרמז על ביקורות "ביקורות חיוביות ברובן".
באתר IMDb קיבל הסרט את הציון 7.2/10, על בסיס למעלה מ-108,000 דירוגים.
צופים שנשאלו על ידי חברת הסקרים "CinemaScore" העניקו לסרט ציון ממוצע של "B+", בעוד שצופים שנסקרו על ידי "PostTrak" העניקו לסרט דירוג ממוצע של B+ בסולם של A+ ל-F.
רוג'ר איברט מה-"שיקגו סאן-טיימס" נתן לסרט שלושה כוכבים מתוך ארבעה, וכינה אותו "ה-'גוד בורגר' של האנימציה שמכניס אותנו לתוך מלחמת מזון מהיר בה נלחמים ספוגים, כוכבי-ים, סרטנים, פלנקטון זעיר והמלך נפטון האדיר".
אד פארק מ-"וילג' ווייס" כתב, "אין סרט של פיקסאר?
הסרט בהנפשה המסורתית בובספוג: הסרט, מכיל יותר צחוקים מ-"תפוס ת'כריש" (2004) ובעל יותר נשמה בכדי לבלוע את "רכבת לקוטב" בשלמותה".
מייקל רכטשאפן מ"הוליווד ריפורטר" נתן לסרט ביקורת חיובית, וכינה אותו "הרפתקה מונפשת מצחיקה יותר מ-"תפוס ת'כריש" ויותר מקסימה מ-"רכבת לקוטב".
וויל לורנס מ-"אמפייר" נתן לסרט ארבעה מתוך חמישה כוכבים, וכינה אותו "סרט לילדים, סטודנטים, סטלנים, כל מי שנהנה להתנתק מהמציאות".
ליסה שוורצבאום מ-"אנטרטיינמנט ויקלי" נתנה לסרט ציון B-minus: "הרגעים הטובים ביותר בסרטו הראשון של בובספוג, הם הרגעים בהם הסרט מרגיש כמו סדרת הטלוויזיה, סתם עוד יום פשוט בחברה התת-ימית האופטימית, שנוצרה בטיפשות מדבקת על ידי סטיבן הילנבורג".
דסון תומסון מה-"הוושינגטון פוסט" נהנה מהסרט: "אתה חייב לאהוב את בובספוג.
הספוג הכי מגניב בים, למרות שיש לו מראה מתועש בצורה מחשידה".
קרלה מאייר מה-"סן פרנסיסקו כרוניקל" כתבה כי "בובספוג: הסרט שומר על הקסם הדו-ממדי של סדרת האנימציה הפופולרית של ניקלודיאון, אך מוסיף כמה טריקים: קצת תלת-ממד פה, קצת דייוויד הסלהוף שם.
עם זאת, סוד קסמה של הסדרה מעולם לא היה טמון בוויזואליה שלה.
'בובספוג' מצא חן בעיני ילדים ומבוגרים בזכות מתיקות וחוכמה, שגם כאן יש בשפע".
סקוט מ-"הניו יורק טיימס" נתן לסרט ציון של ארבעה מתוך חמישה: "בובספוג: הסרט הוא קומדיה מצחיקה ומהנה".
חלק מהביקורות שיבחו את הופעתו של דייוויד הסלהוף בסרט.
ג'ניפר פריי מהוושינגטון פוסט כתבה, "לראות את השערות על גבו (וירכיו ושוקיו) של הסלהוף מוגדלות באופן מוגזם כל כך זה אולי קצת מפחיד.
כמו הסרט, הכל נעשה בטעם טוב".
מייסד "סינמה בלנד", ג'ושוע טיילר, קרא לתפקידו של הסלהוף "הופעת האורח הטובה ביותר שראיתי מאז שפרד סבאג' תקע ג'וינט במפשעה שלו וניגן בקלרינט כדי להקסים את הנחש העשן שנוצר".
דייוויד אדלשטיין מ-"סלייט" מתח ביקורת על עלילת הסרט, וכינה אותה "עוגן גדול וכבד של מבנה עלילתי שגורר את הסרט מטה".
מייק קלארק מ"USA Today" כינה אותו "מאולתר ולא מזיר - אך מול תחרות רב-קולנועית ותיקה הרבה יותר - בובספוג בקושי "בסדר" בהשוואה ל-"משפחת סופר-על".
מבקר ציין ב"טיים אאוט לונדון" בביקורתו של טוד מקארתי ב-"וראייטי", אמר כי הסרט "סופג יותר מדי מים במהלך טבילה ארוכה בסרט באורך מלא".
אהרון קשלס מ-ynet שיבח את הסרט וכתב כי בקונצנזוס המבקרים נכתב: .
גם מבקרים שלא הכירו את סדרת הטלוויזיה בארץ (שלא הייתה מוכרת לכל באותה תקופה היות שרק החלה את שידוריה נתנו ביקורות טובות.
ב-Time Out תל אביב נכתב כי נכתב: .
מבקר הקולנוע יהודה סתיו מידיעות אחרונות נתן לסרט שלושה כוכבים מתוך חמשה וכתב נכתב: .
רותה קופפר מ-"הארץ" ו-"TheMarker" כתבה כי:
בעוד הסרט קיבל לרוב ביקורות טובות מצד מבקרים ומעריצי הסדרה, הוא נחשב לנקודת המפנה עבור הסדרה; מעריצים רבים מאמינים שחלה ירידה באיכות הפרקים של הסדרה החל מיציאתו לאקרנים של הסרט הראשון.
בעוד פרקים ששודרו לפני צאת הסרט זכו לשבחים על "הגאונות המוזרה" שלהם, על הפרקים ששודרו לאחר צאת הסרט נאמר כי הם "מבזבזים את תשומת הלב של ילדים", "מייגעים", "משעממים", "מדכאים מבינוניות" ו-"מצחיקים בקושי".
לאחר צאתו של הסרט, מעריצים החלו לעזוב את הסדרה, ואתרי המעריצים נותרו עזובים.
חלק מהמעריצים חושבים שהירידה ברייטינג של הסדרה בשנת 2012 נובעת מירידה באיכות הסדרה, וכי כל תמיכה מטעם המעריצים שהסדרה מקבלת מדי פעם אינה מספיקה בכדי להציל אותה ממדרון הרייטינג בו היא נמצאת.
דבר זה נבע עקב כך שלאחר הסרט, סטיבן הלינבורג וכותבים נוספים מהצוות המקורי עזב את הפקת הסדרה.
לזכרו של סטיבן הילנבורג, פרויקט של שיתוף פעולה ללא מטרות רווח בהנפשה מחדש בשם "בובספוג: הסרט - רטוב מחדש", שוחרר לאינטרנט ב-1 במאי 2022. בדומה לשיתוף הפעולה של 3GI "Shrek Retold", בסרטון לקחו חלק למעלה מ-300 אמנים שהנפישו והקליטו מחדש את האנימציה והאודיו של הסרט בסגנונות האמנותיים שלהם.
במהלך בכורת הסרטון ביוטיוב, הוא הוסר על ידי פרמאונט גלובל עקב הפרת זכויות יוצרים.
כתוצאה מכך, ההאשטאג #JusticeForSpongeBob (#צדקלבובספוג) הפך לטרנד בטוויטר נגד פעולתה של פרמאונט.
בובספוג מכנס מרובע - הסרט
בפברואר 2012 הוכרז כי סרט שני של בובספוג נמצא בפיתוח וכי פול טיביט יביים אותו, על בסיס תסריט שכתב בידי ג'ונתן איבל וגלן ברגר על פי סיפור מאת סטיבן הילנבורג פול טיביט, בעוד הילנבורג שם גם כמפיק-שותף בסרט.
פרמאונט הודיעה בתחילת יוני 2014 כי הסרט יצא לאקרנים ב-6 בפברואר 2015. בסרט, בובספוג, פטריק, סקווידוויד, מר קראב, פלנקטון וסנדי יוצאים להחזיר את המתכון הסודי של קציצת הסרטן מפיראט שגב אותו, ובכך עולים אל פני השטח.
טים היל שימש כבמאי, בעוד התסריט נכתב על ידי אהרון ספרינגר, ג'ונתן איבל וגלן ברגר כתבו את התסריט.
בסרט, בובספוג ופטריק יוצאים למסע להציל את גארי, ומגלים כיצד בובספוג וגארי נפגשו במחנה האלמוגים.
בובספוג הסרט: מחפשים את מכנסמרובע
סרט הקולנוע הרביעי של "בובספוג מכנסמרובע" אושר רשמית לפיתוח בפברואר 2022. באפריל 2023, במהלך פאנל ה-CinemaCon של סרטי פרמאונט, הוכרז שהסרט ייקרא "The SpongeBob Movie: Search for SquarePants", כאשר דרק דריימון הוותיק בסדרה אמור לביים את הסרט.
באפריל 2024, דווח כי המדבבים הקבועים של הסדרה הכוללים את טום קני, קלנסי בראון, רוג'ר באמפס, ביל פאגרבקה, קרולין לורנס ומר לורנס ישחזרו את תפקידיהם.
פאם בריידי וליסה סטיוארט ישמשו כמפיקות.
באירוע קומיק-קון בסן דייגו ביולי 2024, מארק המיל הכריז שהוא ידבב את ההולנדי המעופף, במקום השחקן המקורי בריאן דויל-מורי.
הסרט מתוכנן לצאת לאקרנים ב-19 בדצמבר 2025, על ידי Paramount Pictures.
הוא תוכנן בעבר ל-23 במאי 2025,אך נדחק ל-19 בדצמבר 2025 עם הסרט "משימה בלתי אפשרית: חשבון סופי" שתפס את משבצת מאי 2025 עקב שביתת אמני הטלוויזיה והרדיו בשנת 2023.
בּוֹבְּלְהֵד הוא בובת צעצוע שראשה, שלעיתים קרובות גדול יחסית לממדי הגוף, מחובר אל גופה בקפיץ, כך שטפיחה קלה על ראשה גורמת לראש להתנועע, ומכאן מקור השם ("bobble" באנגלית היא תנועת ראש חדה).
בובות בובלהד נעשות בדמותן של דמויות מתחומים מגוונים.
בארצות הברית הבובות מזוהות בעיקר עם ספורטאים, בייחוד שחקני בייסבול.
בארץ נפוצות בובות בובלהד לרכב, לרוב בצורת בעלי חיים.
במהלך השנים יוצרו הבובות מחומרים שונים.
הבובות המודרניות יוצרו בראשונה מעיסות נייר, בהמשך מקרמיקה וכיום נהוג להכין אותן מפלסטיק.
כמו כן, חלו לא מעט עליות וירידות בפופולריות שלהן במהלך השנים.
ככל הנראה האזכור הראשון לבובות אלו הוא בסיפור הקצר "האדרת" מאת ניקולאי גוגול מ-1842, שבו נכתב על הצוואר של הדמות הראשית כי הוא "נראה מופלג באורכו...
ממש כצווארם של חתולי הגבס הקטנים, המטלטלים ראשם לעשרותיהם על ראשי הרוכלים הנוכרים שברוסיה".
בהמשך יוצרו גם בגרמניה בובות בובלהד מקרמיקה בצורת חיות, בגדלים הנעים בין 15 ל-20 ס"מ.
בשנות ה-20 יוצרה בובת בובלהד בדמות כדורסלן של הניו יורק ניקס, והתגלה עניין מחודש בבובות אלו.
עם זאת בשנות ה-30 העניין בבובה דעך שוב, ומתקופה זו עד שנות ה-50 יוצרו פריטים בודדים בלבד.
בשנת 1960 החלה ליגת הבייסבול MLB להפיץ סדרה של בובות בובלהד שהוכנו על בסיס של עיסת נייר, כאשר לכל קבוצה בובה משלה וכאשר כל הבובות נעשו באותה דמות.
במהלך סדרת הוורלד סיריס שנערכה באותה שנה נמכרו לראשונה בובות בובלהד בדמותם של שחקנים ספציפיים, שחקני הבייסבול רוברטו קלמנטה, מיקי מנטל, רוג'ר מאריס ווילי מייז.
עדיין לכל הבובות היו אותם פנים, אך הן נבדלו במדי הקבוצות.
מאחר שגם בובות אלו נוצרו על בסיס עיסת נייר, נותר אך קומץ של פריטים שמורים היטב מסדרת בובות אלו.
בשנות ה-70 החלו לייצר בובות בובלהד מקרמיקה, במקום מעיסת נייר, ואז יוצרו גם בובות בדמות ספורטאים מתחומי ספורט אחרים וכן כאלו בדמותן של דמויות מצוירות.
סט בובות של הביטלס, שיוצר באותה תקופה, נחשב לאחד מפריטי האספנות הנדירים והידועים בתחום זה.
עם זאת, באמצע שנות ה-70 קרנן של בובות הבובלהד ירדה שוב, ויוצרו פריטים בודדים בלבד.
רק בשנות ה-90 חזרו הבובות להיות פופולריות.
שיטות ייצור חדשות אפשרו לייצר את הבובות מפלסטיק במקום מקרמיקה, ובכך הפחיתו משמעותית את עלויות הייצור ומורכבותו.
ב-9 במאי 1999 חילקה קבוצת הבייסבול סן פרנסיסקו ג'איינטס, במהלך משחק של הקבוצה, 35,000 בובות בובלהד בדמותו של וילי מייז, שהיו להיט גדול בקרב אוהדים ואספנים.
בתקופה זו עלתה הפופולריות של בובות הבובלהד במהירות ושוק בובות הבובלהד התרחב.
נוצרו בובות רבות, גם בדמותן של אושיות תרבות לא ידועות במיוחד.
בשנות ה-2000 נוצרו סוגים חדשים של הבובה, למשל בובות מוקטנות בשם "מיני-בובלהד", שגודלן נע לרוב בין 5 ל-8 ס"מ, שהופצו בקופסאות דגני בוקר.
כמו כן, מוצעים למכירה מוצרים נוספים בצורת בובת בובלהד, כמו מטהרי אוויר וקופות חיסכון, ואף בובות בובלהד בהתאמה אישית.
בוביה דה פלאנדר (מצרפתית: Bouvier des Flandres) הוא גזע כלבי רועים שמקורו בפלנדריה אשר בבלגיה.
משמעות שמו בצרפתית היא "רועה הפרות של פלנדריה", בהתייחסו למוצאו הפלמי של הגזע.
הגזע שימש בעבר בעבודות החווה, כגון רעיית בקר או כבשים, וגרירת עגלות.
כיום הכלבים הללו משמשים בעיקר ככלבי מחמד, כלבי שמירה וכלבי משטרה.
נזירים מפלנדריה היו המגדלים הראשונים של הגזע.
שורשיו של הגזע מגזעי כלבים כמו וולפהאונד אירי ודירהאונד סקוטי אשר הוכלאו עם כלבי חווה מקומיים, עד אשר נוצר האב הקדמון של הבוביה דה פלאנדר המודרני.
הוא שימש ככלב עבודה לרעיית ושמירת הבקר, ואף למשיכת עגלות בזכות עוצמתו ואופיו, והתאים למזג האוויר המקומי בזכות הפרווה העבה שלו.
עד תחילת המאה ה-20 הגזע לא היה מוגדר וכלל מספר סוגים.
ב-1912 ו-1913 מספר מועדוני כלבנות מקומיים אימצו סטנדרטים לבוביה.
מלחמת העולם הראשונה גרמה לגזע להיעלם כמעט לחלוטין, עקב הרס מקום מוצאו של הבוביה ושימושו במלחמה למטרות צבאיות.
ואכן, ניק, כלב זכר מאולף לחפירות אשר שירת במלחמה, וזכה בתחרויות כלבים אחריה, נחשב למייסד הגזע.
תקן אחיד לגזע נוצר ב-1936 על ידי ועדה צרפתית-בלגית.
מלחמת העולם השנייה העמידה בסכנה שנית את הגזע.
בגלל אילוצים אלה התפתחותו של הבוביה הייתה איטית, ורק ב-1964 הוכר על ידי הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות.
התכונה הבולטת ביותר של הבוביה דה פלאנדר הוא הפרווה בפניו וזקנו.
הוא כלב חסון, בעל פרווה ארוכה אפורה, שחור, חומה או זהובה ולעיתים מנומרת.
זהו כלב נאמן ומגן מטבעו, ולכן הוא חיית מחמד וכלב שמירה טוב.
הוא בדרך כלל ממושמע עם אופי טוב, וקל יחסית לאילוף.
בוּבנאי, בובן או מציג בובות הוא אדם המפעיל בובות בתיאטרון בובות או במופע.
המושגים בובן ובובנאי מציינים אדם המפעיל בובה, אולם הבובנאי גם יוצר את הבובה, ואילו הבובן אחראי רק להפעלתה ולמשחק התפקידים שנוצר במהלך ההצגה.
על פי הכתוב במילונו של המתרגם ראובן אלקלעי הוא שחידש את המילה בובן.
בובנאי הוא הלחם של בובה ובנאי, הלחם המשקף את מקצועו כיוצר בובות.
בעבודתו הוא מתפעל חפץ דומם, כמו בובה, כדי ליצור אשליית מציאות.
המפעיל יכול להיות גלוי לקהל או מוסתר ממנו.
את הבובות אפשר להפעיל על ידי שימוש בחוטים, מוטות, תילים או ישירות על ידיו של המפעיל הממוקמות בתוך הבובה או אוחזות בה מבחוץ.
ישנו מגוון רחב של סגנונות תיאטרון בובות, אבל בכל אחד מהם תפקיד הבובן הוא לתפעל את האובייקט הפיזי באופן כזה שהקהל יאמין שהאובייקט חי.
במקרים מסוימים דמות הבובן היא גם מרכיב חשוב בהצגה.
בישראל קיים בית ספר לבובנאות בשם "בית 9" שמציג תיאטרון בובות באולם בית הספר.
לעיתים הוא מציג גם ברחוב.
בובנאי יכול להיות אחראי לכל תהליך הפיתוח והעיצוב של הבובה – יצירת הסקיצה, ציורים בקנה מידה מתאים או יצירה מתוך רעיון של אדם אחר, מתוך שרטוט או מחשבה וההבאתה לפועל.
ביצירת הבובה מאפס הבובנאי יכול להשתמש בבובה שהיא אב טיפוס או ליצור אותה על בסיס בובות קיימות.
בין שהוא בוחר את הבדים לבובה ובין שמדובר בתהליך בנייה משותף עם תופר או מעצב תחפושות.
הבובן הוא שמפעיל את הבובה על ידי הנעת חוטים, כדוגמת המריונטה, מוטות או מנגנונים אחרים.
עליו ללמוד את מנעד התנועות ויכולת ההבעה של הבובה כדי להתאימה לטקסט של ההצגה.
הוא יכול להיות גם אחראי לפיתוח התסריט.
ישנם בובנים שהם גם פיתומים והם אינם מוסתרים במהלך הצגה, הם עומדים עם הבובה על הבמה ויש להם תפקיד כפול: הם משחקים הן את דמותם הן את דמותה של הבובה.
בובספוג מכנס מרובע – הסרט (מוכר גם בשם בובספוג הסרט: ספוג מחוץ למים, באנגלית: The SpongeBob Movie: Sponge Out of Water) הוא סרט קומי והרפתקאות אמריקאי בהנפשה ממוחשבת ולייב אקשן שיצא ב-2015 המהווה המשך לסרט "בובספוג: הסרט".
הסרט מבוסס על סדרת הטלוויזיה הפופולרית "בובספוג מכנסמרובע".
ב-11 ביולי 2013 הוכרז כי הסרט יצא לאקרנים ב-13 בפברואר 2015 אולם ביוני 2014 הוחלט להקדים את יציאת הסרט ל-6 בפברואר 2015 הסרט יצא לישראל ב-5 במרץ 2015 ובטרום בכורה בבתי הקולנוע של חברת גלובוס (גלובוס בתי קולנוע, גלובוס מקס) ב-4 במרץ 2015.
הסרט הפך לשובר קופות וללהיט עולמי כאשר הוא הצליח לגרוף ולהכניס 310 מיליון דולר ברחבי העולם לעומת תקציב הפקה די קטן של 74 מיליון דולר בלבד.
פיראט בשם בורגר בירד מפליג לאטול ביקיני, שם הוא משיג ספר קסום בעל כוח להפוך כל טקסט הכתוב בו למציאות.
הספר מספר את סיפורו של בובספוג מכנסמרובע והרפתקאותיו בעיר התת-ימית ביקיני בוטום.
בובספוג עובד אצל מר קראב במסעדת המזון המהיר הסרטן הפריך, שם הוא מכין קציצות סרטן.
במשך שנים רבות, בובספוג שמר על סודיות הנוסחה של קציצת הסרטן מפני פלנקטון, הבעלים של מסעדת הדלי המתחרה.
יום אחד, פלנקטון תוקף את הסרטן הפריך בניסיון לגנוב את הנוסחה.
לאחר קרב הכולל מאכלים ענקיים ורטבים, פלנקטון מביים כניעה ומשתמש בתכסיס כדי להיכנס לכספת של מר קראב.
פלנקטון גונב את הנוסחה ומשאיר מסמך מזויף במקומה.
בובספוג תופס אותו והשניים נאבקים על הנוסחה, אך לפתע היא נעלמת.
ללא הנוסחה הסודית, לא ניתן להכין קציצות סרטן והלקוחות משתוללים ברעב.
מר קראב מאשים את פלנקטון, אך בובספוג בטוח שהוא חף מפשע.
השניים בורחים באמצעות בועת סבון, בעוד ביקיני בוטום הופכת למדבר שומם עקב היעדר קציצות הסרטן.
לאחר מאבק בין בורגר בירד וכמה שחפים, דף מתוך הספר נזרק לים ונוחת בכיפת העץ של סנדי צ'יקס.
בובספוג מציע לפלנקטון לשתף פעולה כדי למצוא את הנוסחה, והשניים מחליטים לנסוע בזמן לרגע שלפני היעלמותה.
בובספוג ופלנקטון מרכיבים מכונת זמן אך נשלחים בטעות לעתיד הרחוק, שם הם פוגשים את בועות, דולפין קסום המשגיח על היקום.
כאשר כוכבי הלכת צדק ושבתאי מתנגשים, בטעות הם גורמים לפיטוריו.
לאחר שהם נמלטים מבאבלס הזועם, בובספוג ופלנקטון משיגים את הנוסחה מהעבר, אך כאשר הם חוזרים להווה, הם מגלים כי זהו המסמך המזויף שהשאיר פלנקטון בעבר.
סנדי, שאיבדה את שפיותה, מציעה להקריב קורבן לאלוהי הכריך כדי לקבל בחזרה את קציצות הסרטן, ובובספוג מתנדב.
כאשר התושבים מנסים להקריב אותו, בובספוג מזהה ריח של קציצות סרטן, וגם מר קראב מריח אותן.
התושבים עוקבים אחר הריח, המוביל אותם לפני הים.
בועות חוזר ומספר לבובספוג שהוא שנא את עבודתו ומודה לו על כך שפוטר.
כאות תודה, הוא מעניק לבובספוג ולחבריו את היכולת לנשום מחוץ למים כדי שיוכלו לעקוב אחר הריח.
החבורה מגיעה לחוף ומגלה שהריח מוביל לספינתו של בורגר בירד, שהפך אותה למשאית מזון.
מתברר כי בורגר בירד גנב את הנוסחה באמצעות הספר הקסום.
הוא משתמש בכוח הספר כדי לגרש את החבורה לאי מלא שקנאים.
בובספוג מנצל את הדף שנותר בידיה של סנדי כדי להפוך את עצמו ואת חבריו לגיבורי-על.
הם חוזרים ומתעמתים עם בורגר בירד, שנמלט עם הנוסחה.
במרדף שלאחר מכן, החבורה הורסת את הספר, אך בורגר בירד מצליח לגבור עליהם.
פלנקטון מופיע בדמות גיבור-על שרירי ותוקף את בורגר בירד.
בעזרתו של בובספוג, השניים משיבים את הנוסחה ומשגרים את בורגר בירד בחזרה לאטול ביקיני.
בעזרת כוח הקסם של הדף האחרון, החבורה חוזרת לביקיני בוטום.
עם חזרתן של קציצות הסרטן, העיר שבה להיות כפי שהייתה, ופלנקטון חוזר לתפקידו כמתחרה עסקי של מר קראב.
הדיבוב העברי לסרט בוים בידי נינה אמיר, והופק על ידי יעל אללוף, דן שצברג ואמי בכר באולפני וידאופילם אינטרנשיונל.
לאחר יציאת "בובספוג: הסרט" ב-2004 הודיע ג'וליה פיסטור, המפיק, כי יש סבירות להפקת סרט המשך.
בראיון שנתן הבמאי והתסריטאי פול טיבטי לאתר Digital Spy הוא נשאל על הפקת סרט המשך וענה כי ", טיבטי אינו אמר שיציאת סרט המשך אינה אפשרית והוסיף כי .
ב-2010 דווחו ניקלודיאון כי יוצרי בובספוג פנו לבקשת הפקת סרט, ניקלודיאון היו מעוניינים בהפקת סרט המשך על מנת לקדם את התוכנית לאחר ירידת אחוזי הצפייה בה.
ב-4 במרץ 2011 דווח בכתבה של עיתון הניו יורק טיימס כי פרמאונט עובדים על סרט המשך.
ב-28 בפברואר 2012 הודיע נשיא ומנכ"ל ויאקום, חברת האם של סרטי פרמאונט, כי סרט ההמשך נמצא בפיתוח וכי הוא יצא בסוף 2014.
ב-10 ביוני 2014 נחשף פוסטר הסרט והוכרז כי הסרט ייקרא "בובספוג מכנסמרובע – הסרט: ספוג מחוץ למים".
הפקת הסרט הסתיימה בנובמבר 2014 בעוד הוא יצא לאקרנים ב-6 בפברואר 2015.
ב-30 ביולי 2014 ייצא הטיזר טריילר הראשון לסרט.
וב-30 באוקטובר 2014 ייצא הטריילר השני שיצא בגרסה מדובבת גם כן.
אנימציית הסרט הופקה באולפני "Rough Draft Studios" שבקוריאה הדרומית.
הסרט ישלב כמו קודמו הנפשה קלאסית יחד עם לייב אקשן בתוספת שימוש Computer-generated Imagery על מנת לעבד את הדמויות להנפשה ממוחשבת.
בהמשך נודע כי הסרט יופק במלואו ב-CGI בשילוב קטעי לייב אקשן.
סצנות הלייב אקשן של הסרט בוימו על ידי מייק מיטשל.
הצילומים החלו ב-30 בספטמבר 2013 ותמו בנובמבר 2013, הצילומים התבצעו בסוואנה, ג'ורג'יה ובאיי טייבי.
ג'ון דבני הלחין וכתב את המוזיקה המקורית של הסרט, פארל ויליאמס והלהקה שלו N.E.R.D הלחינו, מבצעים וכתבו שיר נוסף לסרט שנקרא "Squeeze Me".
שיר נוסף של הסרט שנקרא "Thank Gosh It's Monday" שזהו גם שיר הנושא של הסרט שמושמע במהלך כתוביות הסיום של הסרט, מבוצע בידי משתתפי הסרט.
מוזיקה מתוך בובספוג: הסרט – ספוג מחוץ למים – The EP Album
מספרשם השירמבצעים, כותבים ומלחיניםמבצעים בגרסת הסרט הישראליתאורך1."Squeeze Me"N.E.R.DN.E.R.D2:342."פטריק סטאר"N.E.R.DN.E.R.D1:463."סנדי צ'יקס"N.E.R.DN.E.R.D3:014."עבודת צוות"טום קני ודאג לורנסעידו מוסרי וצביקה שוורצברג1:075."Thank Gosh It's Monday" (שיר שנחתך בעריכה, נוסף בתוספות של הסרטטום קני, ביל פייגרברייק וקלנסי בראוןעידו מוסרי, לירון ברנס ועמי מנדלמן2:40
הסרט זכה לביקורות חיוביות עם ציון של 79% באתר rotten tomatoes.
"בובי" קנאבלי הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי.
זוכה שני פרסי אמי על הופעותיו בסדרות "אימפריית הפשע" בתור ג'יפ רוזטי ו"ויל וגרייס".
התפרסם כשחקן ראשי בסדרה "משמרת שלישית" ושיחק בסרטים "אנשי התחנה", "יסמין הכחולה", "ווין ווין", "פול בלארט: שומר בקניון" ו"נחשים על המטוס".
קנאבלי נולד בעיר יוניון סיטי שניו ג'רזי שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית.
אימו איזבל ואביו סאל קנאבלי.
הוריו התגרשו בגיל צעיר והוא עבר להתגורר ביחד עם אמו בפוארטו ריקו, לאחר שחזרו השתקעו קנאבלי ומשפחתו בעיר מרגייט שבפלורידה.
זכה להיחשף לראשונה בסדרת הדרמה "משמרת שלישית" בה שיחק במשך שתי העונות הראשונות בתפקיד הפרמדיק רוברטו "בובי" קאפי.
משנת 2004 עד ל-2006 שיחק קנאבלי כשחקן אורח בסדרה הקומית "ויל וגרייס" בתפקיד וינס דיאנג'לו בן זוגו של ויל טרומן, תפקיד אשר זיכה את קנאבלי בפרס אמי לשחקן הטוב ביותר בתפקיד אורח.
בשנת 2008 שיחק בסדרת הפשע "פשע מן העבר" בתור הבלש אדי סקארדו.
בשנת 2012 זכה קנאבלי לחשיפה רבה ולביקורות מהללות על תפקידו המרכזי בעונה השלישית של סדרת הפשע "אימפריית הפשע".
בסדרה הופיע בתפקיד המאפיונר ג'יפ רוזטי וזכה בשנת 2013 בפרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר.
באותו טקס הועמד קנאבלי לפרס אמי נוסף על הופעות אורח שעשה בסדרה "האחות ג'קי" בתור ד"ר מייקל קרוז.
בשנת 2017, השתתף קנאבלי בסדרה "מומחה לכלום" בתור שף ג'ף, המעסיק של דוב ובהמשך שותפו להנחיית התוכנית BFFS תוכנית ביקורת אוכל שהשניים מצלמים יחד.
החל את דרכו בקולנוע בשנת 1999 לצידה של אנג'לינה ג'ולי בסרט "אספן העצמות".
קנאבלי פרץ לתודעה לראשונה כשחקן קולנוע בשנת 2003 בדרמה העצמאית "אנשי התחנה" בה שיחק בתפקיד ג'ו אורמאס עליו זכה קנאבלי להערכה לא מבוטלת.
לאר מכן הופיע קנאבלי בסרטים "נחשים על המטוס" בתפקיד הסוכן המיוחד האנק האריס, "הנרקוד?" בתפקיד צ'יץ' התלמיד לריקוד, "מאזין לילי" בתור ג'ס בן זוגו של מגיש הרדיו גבריאל נון (רובין ויליאמס) ו"סופים טובים".
בשנת 2006 שיחק בדרמה הרומנטית "עד 10 פריטים" לצידו של מורגן פרימן.
ב-2008 שיחק קנאבלי בקומדיה "הקידום" בתפקיד המנתח ד"ר טים ובסרט האימה "100 רגל" בתור השוטר לו שיינקס לצידה של פמקה ג'נסן.
בשנת 2009 שיחק בקומדיה בהפקת אדם סנדלר "פול בלארט: שומר בקניון" בתור ראש צוות הSWAT ג'יימס קנט.
ב-2011 שיחק בדרמה הקומית "ווין ווין" בתפקיד מוערך מאוד צידו של פול ג'יאמטי.
ב-2013 הופיע קנאבלי בסרטו של וודי אלן "יסמין הכחולה" ובמותחן הפשע "פארקר" בתפקיד איש החוק ג'ק פרננדז.
ב-2014 שיחק בסרט הדרמה הקומי "מבוגרים מתחילים" לצד בת זוגו רוז ביירן וניק קרול.
בשנת 2016 שיחק בסרט הקולנוע היסודות של האכפתיות.
בשנת 2017 גילם את דמותו של פרנקי בסרט האנימציה "שודדי הפיצוחים 2".
באותה שנה הוא גם דיבב את וואלינטה השור בסרט פרדיננד של אולפני Blue Sky Studios, וכמו כן החל לשחק בעונה השלישית של סדרת הדרמה "מר רובוט" ברשת USA, בתפקיד אירווינג.
בשנת 2021 דיבב את ג'ימי קריסטל בסרט לשיר 2 של חברת אילומיניישן.
לקנבאלי ילד אחד מנישואיו לשחקנית והתסריטאית ג'ני לומט, שממנה התגרש.
מאז 2012 הוא בזוגיות עם השחקנית האוסטרלית רוז ביירן, ולהם עוד שני בנים משותפים.
ניומן וודוורד: כוכבי הקולנוע האחרונים (אנ') (2022)
בובספוג הסרט: מבצע הצלה הוא סרט לייב אקשן והנפשה המבוסס על סדרת הטלוויזיה "בובספוג מכנסמרובע".
הסרט בוים על ידי כותב הסדרה לשעבר טים היל , ואת התסריט כתבו היל, ג'ונתן איבל וגלן ברגר ומיכאל קוואמה, על פי סיפור מאת ארון ספרינגר.
צוות המדבבים מהסדרה ומהסרטים הקודמים חזרו לדבב בסרט זה.
זהו הסרט הראשון בסדרה ללא מעורבותו של סטיבן הילנבורג, יוצר הסדרה, עקב פטירתו ב-2018.
במקור, הסרט היה אמור לצאת לאקרנים ב-22 במאי 2020 בהפצת סרטי פרמאונט.
תאריך הסרט נדחה מספר פעמים בעקבות מגפת הקורונה, עד שהוכרז ב-22 ביוני כי עלייתו לאקרנים בוטלה, והוא יעלה לסרטי פרמאונט+ ב-2021 בארצות הברית.
ביולי 2020, נטפליקס רכשו את הזכויות על הסרט בהפצה לרחבי העולם (כולל ישראל) מלבד ארצות הברית, קנדה וסין, והוא יצא ב-5 בנובמבר של אותה שנה.
ב-30 ביולי 2020, פרמאונט הכריזו שהסרט יופץ בבתי הקולנוע בקנדה ב-14 באוגוסט 2020.
בובספוג ופטריק נוסעים לעיר האבודה של אטלנטיק סיטי כדי להציל את גארי שנחטף על ידי פוסידון.
בסרט מתגלה סיפור המקור של בובספוג כשפגש את גארי ב"מחנה האלמוגים".
טום קני - בובספוג מכנסמרובע וגארי החילזון
ביל פייגרברייק - פטריק סטאר
קלנסי בראון - יוג'ין קראב
רוג'ר בומפאס - סקווידוויד טנטקלס
דאג לורנס - שלדון פלנקטון
ג'יל טלי - קרן פלנקטון
קרולין לורנס - סנדי צ'יקס
מרי ג'ו קטלט - גברת פאף
לורי אלן - פרל קראב
דני טרחו - אל דיאבלו
הדיבוב העברי בוים על ידי נינה אמיר, והופק על ידי רעות גדות, תומר קאופמן ואמי בכר באולפני וידאופילם אינטרנשיונל.
אדם זילברמן - בובספוג הצעיר
גיא גולדברג - פטריק הצעיר
רועי אבירן - סקווידוויד הצעיר
עמי מנדלמן - מר קראב
ליה שקד - סנדי הצעירה
עדי בר לב - סנדי (שירה)
דניאל מגון - אוטו/פרץ' פרקינס
מוטי דיכנה - אל דיאבלו
מאיה מיטלפונקט - גברת פאף
דקלה הדר - ברבורה סטרייסנד
בנוסף, בדיבוב העברי דיבבו גדי לוי, אורי דרור, יולי סקר, אורי זלצמן, ערן מור, יובל בינדר, גילן שחף, דן שצברג, דניאל שופוב, דור לרון, לביא עזיזה ויהונתן בכר.
בראיון שהתרחש ב-2015 על הצלחתו של הסרט הקודם, מייגן קוליגן אמרה שאפשרות לסרט שלישי תהיה "הימור טוב".
בראיון נוסף, סגן יו"ר פרמאונט רוב מור אמר "אני מקווה שלא ייקח עשר שנים כדי להכין סרט נוסף", בהתייחסו לזמן שעבר בין הסרט הראשון להמשכו.
מאוחר יותר התגלה כי סרטי פרמאונט עובדת על סרטי המשך לזיכיונות שלה, כולל סרט נוסף של בובספוג.
וינסנט וולר, שעבד על סדרת הטלוויזיה אך לא היה מעורב בסרט, הכריז באוגוסט 2015 כי הסרט היה בתהליך קדם הפקה.
וולר אמר כי הסרט יהיה בעיקר הנפשה דו-ממדית.
הוא גם אישר כי הצוות של הסדרה לא יעבוד על הסרט, אם כי מאוחר יותר הוא אישר כי ארון ספרינגר, אחד מכותבי הסדרה לשעבר, יכתוב את הסיפור לסרט.
הסרט היה מתוכנן לעלות לאקרנים ב-2019, אך נדחה בשלב מאוחר יותר ל-2020. עד חודש ינואר 2016, ג'ונתן איבל וגלן ברגר נבחרו לכתוב את התסריט.
בחודש מרץ 2017, נשיא פרמאונט מארק אוונס הודיע כי האולפן יעבוד בשיתוף פעולה הדוק עם ויאקום על המותגים שלה בטלוויזיה, כולל הסרט של בובספוג.
ציינו כי הסרט יקרא "בובספוג: הסרט".
באפריל 2018 הכותרת הרשמית של הסרט נחשפה בתור "זה ספוג נפלא", וכי טים היל, אחד מכותבי הסדרה לשעבר, נבחר כבמאי וכותב עבור הסרט.
מאוחר יותר באותה השנה דווח כי הסרט ייכתב על ידי אייבל, ברגר ומיכאל קוואמה.
צוות השחקנים המקורי צפוי לחזור לדבב גם בסרט זה באותם התפקידים שניתנו להם בסדרה ובסרטים הקודמים.
עלילת הסרט נחשפה באוקטובר 2018 במהלך כנס VIEW בטורינו, איטליה.
ב-22 בינואר 2019 אושר כי הפקת הסרט החלה באופן רשמי.
לארי פונג הוא הצלם של הסרט.
הסרט היה אמור לצאת לאקרנים ב-22 במאי 2020 על ידי סרטי פרמאונט.
בעקבות מגפת הקורונה, פרמאונט הודיעו כי עלייתו לאקרנים בוטלה, ובמקום זאת יעלה לשירותי וידאו על פי דרישה בשנת 2021 בארצות הברית.
ביולי 2020, נטפליקס רכשו את הזכויות על הסרט בהפצה לרחבי העולם מלבד ארצות הברית, קנדה וסין, והוא הוצא לאור ב-5 בנובמבר של אותה שנה.
ב-30 ביולי 2020, סרטי פרמאונט הכריזו שהסרט יופץ בבתי הקולנוע בקנדה ב-14 באוגוסט 2020.
כרזת הסרט הראשונה נחשפה בקומיק-קון, סן דייגו ביולי 2019. כרזה נוספת נחשפה בנובמבר 2019, ואיתה נחשף השם החדש של הסרט, "ספוג במנוסה".
טריילר ראשון עלה ב-14 בנובמבר 2019.
ביוני 2018 הכריזו ניקלודיאון על סדרת ספין אוף בשם "מחנה האלמוגים: שנות הילדות של בובספוג", ובה מוצג בובספוג הצעיר במחנה קיץ.
הוא צמד פופ נורווגי הכולל את האנה קרוג הנורווגית ואליזבת אנדריאסן השוודית-נורווגית.
הצמד זכה באירוויזיון 1985 עם השיר "La det swinge" ("תן לזה להתנדנד").
הצמד הוקם בשנת 1983. קרוג ואנדריאסן השתתפו בעבר באירוויזיון.
שירם הראשון של הצמד היה "אני לא רוצה לשבור את ליבי" בשנת 1984. הרעיון שמאחורי שיריהם של הצמד היה לקחת שירים משנות ה-50 בסגנון הסווינג, ולהוסיף להם פאן "מודרני" של שנות השמונים.
רעיון זה הושם במלואו על תקליט הפטיפון הראשון שלהם, אשר היה מורכב מאוסף של קאברים ושירים חדשים.
הצמד תכנן שהסינגל הבא שלהם ייקרא "רדיו", אך התוכניות השתנו כאשר הצמד זכה בתחרות האירוויזיון.
"La det swinge" טיפס למקום הראשון במצעד השירים בנורווגיה, וכמו כן גם בבלגיה.
שיר זה היה באחד מעשרה המקומות הראשונים בשוודיה ובאירלנד, ובטופ 20 של הולנד ואוסטריה.
הוא נכנס למצעד הסינגלים הבריטי ב-25 במאי 1985, והגיע למקום ה-44; השיר נשאר במקום זה למשך ארבעה שבועות.
היא הוחדרה גם למדינות כמו גרמניה, יפן ואוסטרליה.
בשנת 1985, הודות לניצחונם בתחרות האירוויזיון, הצמד זכו בפרס פר גינט, אשר הוענק על ידי ה-סטורטינג, הפרלמנט הנורווגי.
נוסף על כך, בעקבות ניצחונם באירוויזיון, הצמד שחררו מחדש תקליט פטיפון עם השיר "La det swinge" בתוכו.
תקליט זה הגיע למעמד הזהב.
האלבום הבא שלהם, "Waiting for the Morning" (מחכה לבוקר), יצא באפריל 1986. אלבום זה נושא את שמו של סינגל נוסף שלהם, בעל אותו השם.
גם הסינגל וגם האלבום הגיעו להצלחה ענקית בנורווגיה בכך שהגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים הנורווגי ובמצעד האלבומים.
האלבום "Walkin' on Air" (הולכים על האוויר) הוקלט בלוס אנג'לס בשנת 1987 והופק על ידי ביל מקסוול.
אלבום זה הגיע למעמד זהב במשך ארבעה ימים והפך להיות התקליט השלישי והאחרון של הצמד.
ממש לפני ששוחרר האלבום "If I Fall" (אם אפול), הסינגל במקום הראשון בנורווגיה, הצמד החליט לבצע מעשה "משוגע בצורה עדינה" וביצע קאבר ל"Swing it, magister'n", שיר משנת 1940 שהושר במקור על ידי הזמרת השוודית והשחקנית אליס באבס.
השיר שוחרר כסינגל בקיץ של 1987.
בשנת 1988, הצמד התפרק לאחר 4 שנים מוצלחות, אך עדיין קרוג ואנדריאסן המשיכו להופיע פעם אחר פעם על הבמה בנורווגיה.
הן הופיעו יחדיו בשיר היובל באירוויזיון בקופנהגן, דנמרק, באוקטובר 2005.
במהלך מאי 2010, הצמד ביצעו קאמבק קצר בו חגגו 25 שנים מאז זכייתם באירוויזיון בשנת 1985, בו השיקו אלבום לקט הנקרא "Let It Swing - The Best Of Bobbysocks!" ("תן לזה להתנדנד - המיטב של Bobbysocks") אשר כלל 2 שירים חדשים שהוקלטו, אשר השיגו את המקום ה-13 במצעד האלבומים הנורווגי.
השגת מקום זה סייעה ל"ייבוא מעריצים" לא רק בנורווגיה, אלא גם במדינות שונות ברחבי העולם.
(שוחרר מחדש בשנת 1985 עם "תן לזה להתנדנד")
1987: Walkin 'on Air (הולכים על אוויר)
2010: תן לזה להתנדנד - המיטב של Bobbysocks!
1984: "אני לא רוצה לשבור את ליבי"
1987: "אל תעזוב אותי כאן בלעדיך"
בובי קריסטינה בראון הייתה אישיות טלוויזיה ריאליטית אמריקאית, אשת תקשורת וזמרת.
היא הייתה בתם של הזמרים ויטני יוסטון ובובי בראון.
בובי נולדה ב-1993 לויטני יוסטון ובובי בראון בליווינגסטון, ניו ג'רזי, ארצות הברית.
היא גדלה עם ארבעה אחים: לאפרינסיה, לאנדון, בובי בראון ג'וניור וקאסיוס.
בשנת 2013 התארסה לניק גורדון, אך הזוג מעולם לא התחתן.
היא הופיעה לצד אופרה ווינפרי בתוכנית אופרה ווינפרי בשנת 2009 ובפרק נוסף של אופרה בשנת 2012.
ב-31 בינואר 2015 נמצאה מחוסרת הכרה באמבטיה שבביתה, ומאז הייתה בתרדמת.
ב-26 ביולי 2015 מתה בגיל 22. בהמשך נקבע שסיבת המוות הייתה טביעה באמבטיה תחת השפעת סמים, בדומה לאופן מותה של אמהּ, וויטני.
מודסט סחופן (בהולנדית: Modest Schoepen; 16 במאי 1925 – 17 במאי 2010), הידוע בשם הבמה בוביאן סחופן (בהולנדית: Bobbejaan Schoepen), היה זמר, בדרן, גיטריסט, קומיקאי, שחקן ומלחין בלגי.
סחופן כתב וביצע 482 שירים בסגנונות מוזיקליים שונים, דוגמת קברט, שאנסון, קאנטרי, עממי, ווקאלי ופופ.
במהלך הקריירה, סחופן מכר חמישה מיליון עותקים של שיריו ואלבומיו.
הוא נולד בעיר , בלגיה למשפחה ענייה, ובסוף הקריירה, הוא הוכתר כאחד מ-200 האנשים העשירים ביותר בבלגיה.
ב-18 במאי 1961 סחופן התחתן עם זמרת האופרה והצלמת ההולנדית, ג'וזפינה יונגן.
במרוצת השנים, בנם הצעיר, טום, הפך למנהל המוזיקלי של סחופן.
סחופן נולד בעיר שבבלגיה למשפחה בעלת נפחייה.
בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20, הוא ואחותו הקטנה ליז'ה נהגו לערוך מופעי וודוויל בעירם ובכפרים שמסביבה.
בשנת 1943, החל ללמוד לנגן על גיטרה אצל הגיטריסט פרנס דה גרודט.
בשנת 1944, הוא נרשם לאודישין הראשון שלו לרדיו בריסל.
בשנת 1943, בעת מלחמת העולם השנייה, סחופן ערך את הופעות הבכורה שלו בבירה הבלגית, בריסל.
סחופן ביצע את השיר הדרום אפריקאי, "Mama, ek will 'n man hé" - שיר אנטי-גרמני, שנכתב כמחאה על מעשי הטבח שהגרמנים ביצעו במלחמה.
כמה חיילים נאצים שנכחו בהופעה, הורידו אותו מהבמה ולקחו אותו אל מחנה ריכוז בסמוך לבריסל.
באוקטובר 1944, הנאצים העבירו אותו אל גטו מכלן, שם הוכרח לשיר לכלואים בגטו, עד תום המלחמה.
בשנת 1945, סחופן וקיס ברוג הקימואת הצמד המוזיקלי, "שני בנים ושתי גיטרות".
הם הופיעו בעיקר עם שירים דרום אפריקאים באמסטרדם ובבריסל.
בשנת 1946, סחופן אימץ את שם הבמה שלו, בוביאן, מהשיר הדרום אפריקאי, "Bobbejaan klim die berg" (בעברית: בבון מטפס על ההר).
בשנת 1948, סחופן הוציא לאור את הלהיט הראשון שלו, "De Jodelende Fluiter", שהושר בשפה ההולנדית.
בעקבות פרסום הסינגל, סחופן זכה להכרה בהולנד.
בשנת 1949, סחופן התלווה אל צבא הולנד, וטס לסיבוב הופעות נרחב באיי הודו המזרחיים ההולנדים (אינדונזיה).
סיבוב ההופעות מנה 127 הופעות שונות ברחבי איי אינדונזיה.
לאחר מסע של 220 ימים, חזר לבלגיה, שם פרסם גרסאות כיסויי רבות לשירים נוסטלגיים, דוגמת "De lichtjes van de Schelde".
יחד עם האמנים, ג'וזפין בייקר, קטרינה ולנטה, ז'ילבר בקו טוטס טילמנס, סחופן ערך סיבובי הופעות בעשרים מדינות שונות.
סחופן היה לאחד האירופאים הראשונים שהופיעו בגרנד אול אופרי, בנאשוויל, אחד המופעים ושידורי הרדיו החשובים ביותר של מוזיקת הקאנטרי בארצות הברית.
סחופן הופיע עם זמר הקאנטרי האמריקאי, רד פולי.
בשנת 1974, הזמר, טקס ויליאמס, הוציא לאור דרסת כיסויי שלו לשיר "Fire and Blisters" של סחופן.
בשנת 1954, סחופן יצא לסיבוב הופעות בן שלושה חודשים באירופה, דרך גרמניה, איסלנד ודנמרק.
ההופעה האחרונה של סחופן בסיבוב ההופעות הייתה בפולי ברז'ר בבריסל.
בשנת 1955, ערך מספר הופעות בגרמניה וברפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
בשנת 1957, סחופן הופיע התכנית הטלוויזיה האמריקאית, המופע של אד סאליבן, בניו יורק.
במהלך שהותו בארצות הברית, סחופן הקליט מספר אלבומים ב-RCA רקורדס, עם המפיק, סטיב שולס.
שולס הציע לסחופן לחתום על חוזה הקלטות למספר שנים, אך סחופן, שהוחתם כבר בחברת הקלטות אירופית, סירב והחליט לא להמשיך את הצלחתו בארצות הברית.
באותה השנה, סחופן נבחר על ידי רשות השידור הבלגית, לייצג את בלגיה באירוויזיון 1957. סחופן הוטס מארצות הברית לבלגיה.
השיר שנבחר בקדם הבלגי היה "Straatdeuntje" (בעברית: קול רחוב).
יש הטוענים כי סחופן לא ידע איזה שיר הוא אמור לבצע בתחרות עד הגעתו לגרמניה, שם נערכה התחרות.
סחופן זכה במקום השמיני עם חמש נקודות.
בין השנים 1950–1967, סחופן שיחק בחמש הפקות קולנוע מוזיקליות, שתיים בלגיות, שתיים גרמניות ואחת צ'כית.
בשנת 1962, שיחק בתפקיד הראשי בסדרה "alias De Ordannans".
בשנת 1967, רשות השידור הגרמנית, הפיקה סרט דוקומנטרי על סחופן ועל שיריו.
בשנת 1999, סחופן אובחן כחולה בסרטן המעי.
בשנת 2004, החלים מהמחלה וחזר לעסוק במוזיקה.