tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אבל אביו של יאנגו התעקש שהבנים ישמרו על אזרחותם היוונית ובשל כך נמנעה ממנו הזכות לשחק במשחקים רשמיים של הנבחרת.
תחת נבחרת יוון שיחק יאנגו משחק אחד, ב-1961 נגד נבחרת צפון אירלנד (2-1).
יחד עם פאבלוס וסיליו (יוון וקפריסין), קוסטאס חמיס (יוון ורומניה) ואופוסטולס ג'אנו (יוון ואוסטרליה) היו שחקני הכדורגל היוונים היחידים ששיחקו בשתי נבחרות שונות אך יאנגו היחיד שגם לקח חלק במשחק רשמי.
משפחת סימנדיריס התגוררה בחיפה בסמוך למושבה הגרמנית ולמגרש הפועל.
לאב המשפחה ששיחק בעברו במצרים, הגיע מיוון נולדו שלושה בנים.
מיכאל המכונה "מיכאליס" יליד 1936, עמנואל המכונה "לולי" יליד 1938 ויעקב שכונה "יאנגו" יליד 1940. האחים סימנדיריס שיחקו בקבוצת הנוער של הפועל חיפה.
הראשון שהגיע לקבוצה הבוגרת ב-1953 היה מיכאליס שתפס את עמדת הבלם ושנה אחריו הצטרף אחיו לוליק ששיחק בקישור.
מיכאל פרש מכדורגל ב-1963 בשל פציעה בכף הרגל ועמנואל פרש ועזב את יוון לדרום אפריקה וניהל סופרמרקט.
לאחר פרישתו של יאנגו הוא עבד כנהג מונית.
בשנת 2007 הלך לעולמו בגיל 67 והותיר אחריו אישה ושלושה ילדים.
יַאנְג שַׁאנְג-קוֹן (במנדרינית: 杨尚昆; ) היה חבר משפיע בקונגרס הלאומי העממי של סין העממית ובין השנים 1988–1993 פעל כנשיא הרפובליקה העממית של סין תחת השפעתו של המנהיג העליון דנג שיאופינג (יושב ראש המפלגה הקומוניסטית של סין).
בעת היותו נשיא העולם הקומוניסטי סבל מכה קשה עם נפילת ברית המועצות וכמותה אף הגוש המזרחי.
עקב היחלשות השפעת הקומוניזם וסיום המלחמה הקרה, עוד בשנת 1989 החלה הפגנה נגד השלטון הטוטליטרי בבירה בייג'ינג ולמען ישמר כוחה של הממשלה, הורה יאנג לירות על האזרחים המפגינים ולהבטיח את יציבות הממשל באירועי כיכר טיין-אן-מן.
בעת שחזר עם כמשלחת של "28 בולשביקים" אל סין החלה מלחמת האזרחים הסינית בין מפלגת הקוומינטנג השלטת למיעוט הקומוניסטי אשר פעלה להכחידו.
יאנג הובל לתמוך בראשי המפלגה ובהם ואנג מינג, אוטו בראון, ורבים אחרים, אך לאחר המצעד הארוך הביע יאנג (ביחד עם יי ג'יאן-יינג) את נאמנותו למאו דזה-דונג, אשר לעתיד ישמש כיושב ראש המפלגה.
לאורך מלחמת האזרחים, כמו גם מלחמת סין–יפן השנייה שימש יאנג כקומיסר פוליטי מטעם המפלגה.
בעודו קומיסר שירת יאנג יחד עם חילותיו של פנג דה-חואי ולאחר שהאחרון עצר בשנת 1959 את הקפיצה הגדולה קדימה, יאנג היה מחברי המפלגה הקומוניסטית היחידים אשר שמרו על קשר עם פנג.
לאחר הכרזת הרפובליקה העממית של סין בשנת 1949 ונסיגת ממשלת הקוומינטנג לאי של טאיוואן, אחז יאנג במספר תפקידים בכירים, מראש עריית גואנגג'ואו ועד לחבר במועצה המרכזית של המפלגה.
בשנת 1966, לקראת מהפכת התרבות בסין, יאנג צודד כתומך בליו שאוצ'י ודנג שיאופינג ועל כן 'טוהר' כמהפכן-נגד.
יאנג פוטר מתפקידיו ועונה בפומבית ברחובות בייג'ינג, מאוחר יותר נשלח חזרה למחוז מולדתו.
לאחר שחי בין מאואיסטים רדיקלים, יאנג החל להביע את תמיכתו בתוכניות הרפורמה בכלכלת סין של דנג שיאופינג.
דבר אחד שיאנג לא ראה בעין יפה עם שאר תומכיו של דנג הוא הרעיון להביא לליברליזציה פוליטית דמוקרטית בסין.
בשנות ה-80 יאנג פעל לתמוך בהיסטוריון החוץ לענייני סין, האריסון סליסבורי, בכתיבתו ספר מקיף על תולדות המצעד הארוך.
עם מותו של מאו החלו פוליטיקאים מנודים מעת מהפכת התרבות לחזור אל המשחק המדיני ועם הפיכתו של דנג שיאופינג ליושב ראש המפלגה הקומוניסטית ומכאן למנהיג העליון של סין, יאנג נקרא לשוב אל עמדתו הפוליטית.
לאחר ששב היה יאנג אחד משמונה החברים המבוגרים ביותר במפלגה.
בשובו לחיים הפוליטיים תמך יאנג ברפורמות כלכליות אך כאמור התנגד נחרצות לליברליזציה פוליטית.
יאנג הגיע לשיא הקריירה הפוליטית שלו בעודו נשיא הרפובליקה העממית של סין, תפקיד סמלי ברובו באותה העת כאשר רוב הסמכויות המדיניות הוחזקו בידי דנג, יושב ראש המפלגה.
תפקידו של יאנג בקשר לאירועי כיכר טיין-אן-מן השתנה עם הזמן.
תחילה היה יאנג סימפתי לעבר הסטודנטים המוחים אך עם גדילת המחאות החל יאנג משנה דעתו, הוא נטה להסכים עם קודמו, הנשיא לי שייניין אשר פעל להפלת המחאות.
יאנג אף הביע התנגדות ישירה להפגנות בראיון טלוויזיוני.
המחאות נגמרו בירי ממושך על המפגינים והסתיימו במותם של מאות סטודנטים.
לאחר 1989, החל שינוי מסיבי בפעולת הקונגרס הלאומי העממי.
יאנג השיג כוח רחב יותר ויותר בתוככי צבא השחרור העממי ועקב הקשרים הפנימיים שלו מתנגדיו כינו את חבר תומכיו "קליקת משפחת יאנג".
לבסוף אופוזיציה גוברת מצידו של ג'יאנג דזה-מין הביאה את דנג להוציא את יאנג לגמלאות.
יאנג התחתן בשנת 1929 עם לי בוזהאו ולזוג שלושה בנים.
יאנג די-פרטואן נגארה (במלאית נקרא כ"(הוא) שהוא לורד"), הוא תואר של ראש המדינה, ושימש כתואר רשמי בתקופות שונות בסבה, סינגפור וברוניי, בלי להתבלבל עם ארבעת ראשיהם הלא-מונרכיים של מדינות מלזיות המכונות יאנג די-פרטואה נגרי, וגם לא המלך הראשי של מלזיה המכונה יאנג די-פרטואן אגונג.
ראש מדינת סבה היה ידוע פעם בשם יאנג די-פרטואן נגרה ומאוחר יותר נודע בשם יאנג די-פרטואה נגרי.
בשנת 1959, לאחר תיקונים בחוקת סינגפור שהעניקה ממשל עצמי פנימי לסינגפור, החליף תפקידו החגיגי של "יאנג די-פרטואן נגארה" את המושל הקולוניאלי הבריטי סינגפור כנציג המלוכה הבריטית בסינגפור.
אף על פי שלתואר הייתה משמעות מילולית של ראש מדינה, "יאנג די-פרטואן נגארה" היה חוקתית רק מנכ"ל "דה-יורה", שפעל כנציג סגן מלכות במקום המושל הכללי האופייני.
תחת הסדר מעבר, המושל האחרון של סינגפור, סר ויליאם גוד, שימש כ"נגה די-פרטואן נגארה הראשון" מ-3 ביוני 1959 עד 3 בדצמבר 1959. את מקומו ירש יוסוף בן אסחאק, שהושבע לתפקיד באותו יום בו אומצו דגל המדינה, סמל המדינה וההמנון הלאומי.
התואר נשמר כאשר סינגפור הפכה למדינה הארבע-עשרה של מלזיה בשנת 1963. נושא המשרה שימש אז כנציג סגנו של "יאנג די-פרטואן אגונג" ממלזיה.
ב-9 באוגוסט 1965 הופרדה סינגפור מהפדרציה והפכה למדינה עצמאית במסגרת חבר העמים.
ב-22 בדצמבר אותה שנה תוקנה החוקה כדי להפוך את המדינה לרפובליקה, ולשנות את התואר לנשיא בתוקף רטרואקטיבי מיום העצמאות.
בברוניי, הסולטן של ברוניי ידוע גם בשם "יאנג די-פרטואן נגארה ברוניי דרוסלאם".
התואר המלא של ראש המדינה וראש השלטון של ברוניי הוא "קבאווה דולי יאנג מהא מוליה (KDYMM) פדוקה סרי באגינדה סולטן ויאנג די-פרטואן נגארה ברוניי דרוסלאם".
יאנג די-פרטואה נגרי (בתרגום מילולי ממלאית: ראש מדינה) הוא התואר הרשמי של המושלים העומדים בראש המדינה של ארבע מדינות מלזיה שאינן מונרכיות: פננג, מלאקה, סבה וסראוואק.
הם ממונים לתקופה של ארבע שנים המתחדשת על ידי יאנג די-פרטואן אגונג, ראש מדינת מלזיה, בהתייעצות עם השר הראשי.
יאנג די-פרטואה נגרי זכאי לתואר טואן יאנג טרוטמה (TYT), או בעברית כבודו הגדול ביותר.
יאנג די-פרטואה נגרי מתפקד כראש מדינה בדמוקרטיה פרלמנטרית.
תפקידיו השיקוליים כוללים מינוי ראש הממשלה, הקטועה מנטרי או השר הראשי (בדרך כלל מנהיג המפלגה הגדולה בבית המחוקקים הממלכתי), ומניעת הסכמה לפיזור מחוקק המדינה.
בכל הנושאים האחרים עליו לפעול לפי עצתו של השר הראשי, כגון מינוי חברי המועצה הפועלת של המדינה (המכונה הקבינט בסבאח וסרוואק), הענקת כבוד ממלכתי ומתן חנינות בגין עבירות שבוצעו במדינתו (למעט סליחות על עבירות לחימה ושריעה, המוענקות על ידי יאנג די-פרטואן אגונג).
קיימות שתי הבחנות עיקריות בין התפקידים החוקתיים של תשעת השליטים התורשתיים לבין ארבעת האנשים המשמשים כיאנג די-פרטואה נגרי.
בעוד שיאנג די-פרטואה נגרי חברים בוועידת השליטים, הם אינם יכולים להשתתף בבחירת יאנג די-פרטואן אגונג, דיונים הקשורים לפריבילגיות של השליטים המלאיים ובעניינים הנוגעים לקיום האסלאם.
בנוסף, יאנג די-פרטואה נגרי אינו מתפקד כראש האסלאם במדינותיהם; התפקיד ממלא על ידי יאנג די-פרטואן אגונג.
לפני 1976 כונו ראשי המדינה של פנאנג, מלאכה וסארוואק מושל באנגלית וויאנג די-פרטואה נגרי במלאית, ואילו ראש המדינה של סבאח נקרא בשתי השפות יאנג די-פרטואה נגרה.
לסינגפור היה יאנג די-פרטואן נגארה כאשר היא קיבלה שלטון עצמי בריבונות בריטית בשנת 1959. המושל שימש את התואר בזמן שסינגפור הייתה חלק ממלזיה בין השנים 1963–1965, אז גורשה ממלזיה והפכה לרפובליקה עצמאית.
מאז 1976 ראשי המדינה של פננג, מלאכה, סבאח וסארוואק נקראו בשתי השפות יאנג די-פרטואה נגרי.
להלן טבלה של יאנג די-פרטואה נגרי מכל מדינה:
מדינה יאנג די-פרטואה נגרי נכנס לתפקידומלאקה מוהד עלי רוסטם פננג עבדול רחמן עבאס סבה ג'והר מהירודין סראוואק עבדול טייב מחמוד
אבאנג מוחמד סלאחודין (לשעבר יאנג די-פרטואה נגרי מסארוואק)
סאקאראן דנדאי (לשעבר יאנג די-פרטואה נגרי מסבאח)
אחמדשה עבדאללה (לשעבר יאנג די-פרטואה נגרי מסבאח)
מוחד חליל יעקב (לשעבר יאנג די-פרטואן נגרי ממלאקה)
קים היא פוליטיקאית אמריקאית, אשת המפלגה הרפובליקנית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-39 של מדינת קליפורניה.
היא נבחרה לתפקיד בבחירות 2020. בשנים 2014–2016 הייתה חברת האספה המדינתית של קליפורניה.
ב-2020 נבחרה אל הקונגרס של ארצות הברית אחרי שגברה בבחירות לבית הנבחרים על גיל סיסנרוס, זאת אחרי שב-2018 התמודדה מולו גם אך הפסידה.
קים נולדה באינצ'ון שבקוריאה הדרומית, גדלה בסיאול.
בשנת 1975 עזבה עם משפחתה את קוריאה הדרומית והיגרו לארצות הברית.
הם התיישבו בגואם, שם סיימה את לימודיה בחטיבת הביניים, וכעבור זמן מה עברו להוואי שם השלימה את לימודיה התיכוניים.
ב-1981 החלה קים ללמוד באוניברסיטת דרום קליפורניה, שם השלימה לימודי תואר ראשון במנהל עסקים.
אחרי תום לימודיה הגבוהים, עבד קים כאנליסטית פיננסית ב"בנק הבין-מדינתי הראשון" ולאחר מכן כמפקחת בחברה "JK Sportswear Manufacturing" המתחמחה בייצור בגדי ספורט.
כמו כן, פתחה קים עסק משלה בענף הביגוד.
בעלה של קים, צ'ארלס, פגש ביום מן הימים את אד רויס, אז חבר הסנאט של קליפורניה, תוך שהוא מקדם מוסד ללא כוונת רווח בשם "הקואליציה האמריקאית-קוריאנית".
מאוחר יותר שכר רויס את יאנג קים לעבוד אצלו.
כאשר רויס נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית, היא המשיכה לעבוד עבורו, ובמשך 21 שנה הייתה מנהלת לשכתו של רויס לקשרי קהילה ולענייני אסיה.
במהלך רוב אותה תקופה היא הופיעה בקביעות גם בתוכנית טלוויזיה משלה, "לוס אנג'לס-סיאול עם קים יאנג" ("LA Seoul with Young Kim"),כמו גם הנחתה תוכנית רדיו בשם "רדיו סיאול" בה דנה בנושאים פוליטיים הנוגעים לאמריקאים ממוצא קוריאני.
בבחירות 2014 נבחרה אל האספה המדינתית של קליפורניה, הבית התחתון בבית המחוקקים של המדינה, כשהיא מנצחת את חברת האספה המכהנת שרון קווירק-סילבה.
בבחירות 2016 הפסידה קים לקווירק-סילבה בהתמודדות חוזרת.
היא האישה האמריקאית-קוריאנית הראשונה מטעם המפלגה הרפובליקנית שנבחרה אל בית המחוקקים של מדינת קליפורניה.
בשנת 2017 הודיעה קים כי תתמודד למועצת המפקחים של מחוז אורנג' מטעם הרובע השלישי.
עם זאת, בינואר 2018, מיד לאחר שאד רויס הודיע על פרישתו מהחיים הפוליטיים, הכריזה קים על התמודדותה לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-39 של קליפורניה אותו ייצג רויס.
רויס העניק לקים את תמיכתו הרשמית יום לאחר שהודיע על פרישתו.
קים הגיעה למקום הראשון בבחירות המקדימות שהתקיימו ב מתוך 17 מתמודדים, מה שאפשר לה להתקדם לבחירות הכלליות מול גיל סיסנרוס, מועמד המפלגה הדמוקרטית.
הסקרים הצביעו לאורך כל בחירות האמצע על מרוץ צמוד למדי.
לראיה, FiveThirtyEight דירג את המירוץ כ"תיקו".
התוצאות הראשוניות מליל הבחירות הראו כי קים מובילה עם סיסנרוס ביחס של 52.5% מול 47.5%, אך עם קבלת ההצבעות בדואר נבחר סיסנרוס לבית הנבחרים עם 51.6% מהקולות.
ב-18 בנובמבר 2018 קים הודתה בהפסדה.
באפריל 2019 הודיעה קים כי תתייצב בשנית מול סיסנרוס לקראת בחירות 2020 בארצות הברית.
מיד לאחר הכרזתה התארגנו בכירי הרפובליקנים מאחורי קים, כולל מנהיג הסיעה הרפובליקנית בבית הנבחרים קווין מקארתי.
בסוף ליל הבחירות, קים נהנתה מיתרון זעום בן אלפי קולות.
עם ספירת ההצבעות בדואר היתרון של קים המשיך לגדול, בניגוד למגמה ממנה נהנה סיסנרוס לפני שנתיים.
סוכנות הידיעות "AP" חזתה רשמית ב-13 בנובמבר את מפלתו של סיסנרוס ואובדן מושבו לטובת קים.
כהונתה התחילה עם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית.
היא, יחד עם מישל סטיל ומרילין סטריקלנד, הייתה לאישה הראשונה בקונגרס ממוצא קוריאני-אמריקאי.
מצע הבחירות של קים משנת 2016 כלל התנגדות להחלת שינויים ב"הצעה 13", תיקון לחוקת קליפורניה שהתקבל ב-1978 והטיל מגבלות על ארנונה.
ב-2018, מצע הבחירות של קים כלל התנגדות אל חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה ותמיכה ב.
בשנת 2018 דווח ברשת הטלוויזיה "NBC News" כי הנושאים הנמצאים בראש מעייניה של קים הם היא תומכת בפירעון הלוואות לסטודנטים אם הלווה נמצא על סף פשיטת רגל.
קים התנגדה לחקיקה בקליפורניה שחייבה את בתי הספר הציבוריים לאפשר לתלמידים טרנסג'נדרים להשתמש בחדרי מלתחות לפי בחירתם ולהשתתף בשיעורי ספורט על פי זהותם המגדרית ולא על פי מינם האנטומי.
את התנגדותה לחוק נימקה בחששותיה פן יהא צורך לבנות מתקני ספורט חדשים בבתי הספר מה שיוביל להוצאות כספיות נוספות על חשבון משלם המיסים.
כמו כן, היא הביעה דאגה מכך שהתלמידים עלולים יהיו לשנות את זהותם כגחמות, ולתלמידים טרנסג'נדרים ששינו את מינם מזכר לנקבה יינתן יתרון לא-הוגן בפעילויות ספורט.
עם זאת, בשנת 2015 תמכה קים בהחלטה שהתקבלה באספה המדינתית של קליפורניה לפיו חודש יוני יהיה חודש הגאווה ותמוסד הכרה בנישואים של בני-זוג מאותו המין.
יאנג בויז הוא אלבום הבכורה של צמד ההיפ הופ הישראלי יאנג בויז.
האלבום יצא לאור ב-23 בנובמבר 2017.
האלבום כולל 8 רצועות שהופקו על ידי יאנג הפנר ובוי אצ'י ומוקססו על ידי אורי שוחט.
באלבום מתארחים בוי צ'יקן, שיפי, מיכאל סוויסה, ונורוז.
לשירים "2 בייפ" ו"יש לי בגד" מתוך האלבום, הופקו וידאו קליפים.
יאנג היון-ג'ון (בקוריאנית: 양현준; נולד ב-25 במאי 2002 בפוסאן שבקוריאה הדרומית) הוא כדורגלן דרום קוריאני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת סלטיק מליגת העל הסקוטית ובנבחרת קוריאה הדרומית.
יאנג משחק בקבוצה הבוגרת של גנגוון מליגת העל הדרום קוריאנית החל משנת 2021. בסך הכל ערך 66 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע תשעה שערים.
ב-24 ביולי 2023 חתם על חוזה לחמש שנים בסלטיק מליגת העל הסקוטית.
יאנג היה חלק מסגל נבחרת קוריאה הדרומית עד גיל 23 בטורניר גביע אסיה עד גיל 23 בשנת 2022, וערך שתי הופעות בטורניר.
ב-7 בספטמבר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קוריאה הדרומית, בתיקו 0-0 נגד נבחרת ויילס במשחק ידידות.
יאנג גואוצ'יאנג (בסינית מפושטת: 杨国强; בסינית מסורתית: 楊國強; בתעתיק פין-יין: Yáng Guóqiáng; בתעתיק יוטפנג: Yeung Kwok Keung; נולד ב-9 באוקטובר 1954 בגואנגדונג) הוא יזם סיני.
מייסד ומנכ"ל קבוצת קאונטרי גרדן המאוגדת באיי קיימן.
הוא הקים את החברה ב-1992 והעביר 70% ממניותיה לבתו הואיאן זמן מה לפני הנפקתה הראשונית בבורסה.
החברה המשפחיתית נסחרת מאז 2007 ב, הייתה ב-2020 בעלת שווי שוק של קרוב ל-30 מיליארד דולר והופיעה במקום ה-154 ברשימת Fortune Global 500 .
אך בשל משבר הנדל"ן המתמשך בסין ופגיעת האמון בתעשיית הנדל"ן, צנחו מניות החברה ובאוגוסט 2023 דיווחו סוכנויות הידיעות על השלמת ירידה של 60% בשווי האחזקות ואובדן 8.2% מהונה האישי של הבת, הואיאן.
ג'אנג יופיי (בסינית מפושטת: 杨浚瑄; נולדה ב-26 בינואר 2002) היא שחיינית סינית, אלופה אולימפית (טוקיו 2020), אלופת עולם בבריכת 25 מטר (האנגג'ואו 2018) ושיאנית עולם בעבר במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי.
אלופת העולם (בודפשט 2022) במשחה ל-200 מטר חופשי.
באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה בהאנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין בדצמבר 2018 היא זכתה ב-3 מדליות, אחת מכל סוג.
נוסף לכך, היא סיימה במקום תשיעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:54.87 דקות.
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 היא סיימה במקום רביעי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:46.22 דקות, כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 1:56.41 דקות.
באולימפיאדת טוקיו זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף.
מדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם טאנג מוהאן, ג'אנג יופיי ולי בינגג'יה בשיא עולם חדש של 7:40.33 דקות, לפני ארצות הברית (7:40.73 דקות) ואוסטרליה (7:41.29 דקות), שאף הן שיפרו את שיא העולם.
כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 1:54.37 דקות, השלישית בטיבה במשחקים ומדליית כסף במשחה שליחים משולב 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:38.86 דקות, אחרי הממלכה המאוחדת שקבעה שיא עולם חדש של 3:37.58 דקות ולפני אוסטרליה (3:38.95 דקות).
היא סיימה פעמיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:55.01 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:54.13 דקות, כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 53.02 שניות.
נוסף לכך, היא סיימה בשלב המוקדמות במקום שמיני במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.02 שניות ופרשה מהמשך התחרות.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביוני 2022 היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:54.92 דקות, לפני מולי אוקלהן מאוסטרליה (1:55.22 דקות) וחברתה לנבחרת טאנג מוהאן (1:56.25 דקות).
היא סיימה פעמיים במקום רביעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:35.25 דקות, כשחיינית שלישית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 52.79 שניות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:45.72 דקות, כשחיינית שלישית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:54.18 דקות.
היא סיימה במקום שישי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:57.73 דקות, כשחיינית שלישית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 53.51 שניות.
נוסף לכך, היא סיימה בשלב המוקדמות במקום שמיני במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.18 שניות ופרשה מהמשך התחרות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום שמיני במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.09 שניות.
בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 53.67 שניות ובמקום תשיעי במשחה שליחים משולב 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:27.08 דקות, כשחיינית שלישית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 54.47 שניות.
באולימפיאדת פריז שנערכה בסוף יולי תחילת אוגוסט היא זכתה ב-4 מדליות, 1 כסף ו-3 ארד.
מדליית כסף במשחה שליחים משולב 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:37.55 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:37.43 דקות ולפני אוסטרליה (3:38.76 דקות), כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 51.96 שניות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:55.38 דקות ובמקום שישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.82 שניות.
כריסטופר יאנג קים , שמוכר בשם הבמה שלו יאנג מאזינו, הוא שחקן אמריקאי הידוע בעיקר בזכות תפקידו פול צ'ו בסדרת הטלוויזיה בהפקת נטפליקס, "עצבים", עליה היה מועמד לפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן משנה יוצא מן הכלל במיני סדרה או סרט ב-2023.
כריסטופר יאנג קים נולד במרילנד.
הוא גדל בסילבר ספרינג, מרילנד.
שני הוריו היגרו מקוריאה לפני הולדתו.
יש לו שתי אחיות גדולות.
אביו היגר לארצות הברית מקוריאה בגיל 16. למאזינו יש חגורה שחורה מדרגה ראשונה בטאקוונדו.
הוא למד באוניברסיטת מרילנד, מחוז בולטימור, אך נשר ועבר לניו יורק בשנת 2014 כדי ללמוד בסטודיו למשחק סטלה אדלר, שם התאמן במשך שנה.
לפני תפקיד הפריצה שלו בסדרה עצבים, מאזינו היה אנליסט בכיר בתאגיד LVMH במשך שש שנים.
הוא שיחק תפקידים במספר סרטים קצרים ותוכניות טלוויזיה לפני שלוהק לתפקיד פריצה כאחיו הצעיר של סטיבן יאון, פול, בסדרת נטפליקס המצליחה "עצבים", עליה היה מועמד לפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן משנה יוצא מן הכלל במיני סדרה או סרט.
בינואר 2024 פורסם שמאזינו יצטרף לקאסט של העונה השנייה של סדרת הטלוויזיה, "האחרונים מבינינו" המשודרת בערוץ HBO, בתפקיד ג'סי.
שנה כותרתתפקיד אמן 2023Snooze אוהב עניין סיזה
יאנג מין-הייוק (בקוריאנית: 양민혁; נולד ב-16 באפריל 2006 בקוואנגג'ו שבקיונגי, קוריאה הדרומית) הוא כדורגלן דרום קוריאני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת קובנטרי סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, בהשאלה מטוטנהאם הוטספר, ובנבחרת קוריאה הדרומית.
יאנג גדל במחלקת הנוער של גאנגוון, ובעונת שיחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת הכדורגל של קוריאה הדרומית.
הוא ערך 38 הופעות ליגה בעונה זו, בהן הבקיע 14 שערים.
ב-28 ביולי 2024 חתם יאנג על חוזה לשש שנים בטוטנהאם הוטספר החל מינואר 2025. ב-29 בינואר 2025 הושאל לקווינס פארק ריינג'רס מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
ב-1 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 למילוול במסגרת המחזור ה-30 בליגה לעונת 2024/2025. ב-29 במרץ הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–3 לסטוק סיטי במסגרת המחזור ה-39 בליגה.
ב-8 באוגוסט 2025 הושאל לפורטסמות'.
ב-6 בינואר 2026 הושאל לקובנטרי סיטי.
ב-25 במרץ 2025 ערך יאנג את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קוריאה הדרומית, בתיקו 1-1 נגד נבחרת ירדן במסגרת מוקדמות מונדיאל 2026.
יאנג האנסן (בסינית: 杨瀚森; נולד ב-26 ביוני 2005) הוא כדורסלן סיני המשחק בקבוצת פורטלנד טרייל בלייזרס מליגת ה-NBA, בעמדת הסנטר.
יאנג נולד ב-26 ביוני 2005 בעיר זיבו שבמחוז שאנדונג, והחל לשחק כדורסל בילדותו, בבית הספר לספורט בזיבו.
בשנת 2020, הצטרף לקבוצת מחלקת הנוער של מועדון צ'ינגדאו איגלס.
בשנת 2021 גברה קבוצת הנוער של צ'ינגדאו על תיכון צ'ינגחווה במשחק הגמר וזכתה באליפות הלאומית עד גיל 17, ויאנג נבחר לשחקן ההגנה הטוב ביותר.
בשנת 2022 שמרה הקבוצה על תואר האליפות הלאומית עד גיל 17, ויאנג נבחר לשחקן המצטיין.
במהלך עונת 2023/2024 הועלה יאנג לקבוצה הראשונה של צ'ינגדאו איגלס מליגת ה-CBA על מנת להשתתף במשחקים מקצועניים.
במשחק האולסטאר של אותה עונה נבחר יאנג לשחקן הפותח של נבחרת מחוז הצפון.
בעונה הבאה רשם ממוצעים של 16.6 נקודות, 10.5 ריבאונדים, 3.0 אסיסטים ו-2.6 חסימות למשחק, נבחר בשנית להשתתף במשחק האולסטאר, והוביל את האיגלס לשלב רבע הגמר בפלייאוף ליגת ה-CBA.
יאנג נבחר על ידי ממפיס גריזליס בבחירה ה-16 של דראפט ה-NBA 2025, ובכך היה הסיני השישי אי פעם שנבחר בדראפט ה-NBA, והשלישי שנבחר בסיבוב הראשון (אחרי יאו מינג ואי ג'יאנליאן).
מיד לאחר הדראפט הועבר יאנג בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס, לצד 3 בחירות דראפט עתידיות, תמורת הנבחר בבחירה ה-11 – סדריק קאוורד.
יאנגוואנג U9 היא מכונית-על חשמלית בתצורת מרכב קופה, המיוצרת על ידי יצרנית הרכב הסינית BYD Auto תחת חטיבת היוקרה יאנגוואנג.
ה־U9 הוצגה רשמית בתערוכת הרכב הבין-לאומית של שאנגחאי באפריל 2023. בספטמבר 2025 הציגה החברה את גרסת ה־"Xtreme", שלטענתה היא מכונית הייצור המהירה בעולם, עם מהירות מרבית של כ-.
ה־U9 פותחה על ידי מעצב הרכב הגרמני וולפגנג אגר , שכיהן בעבר כמעצב ראשי של חברות הרכב אלפא רומיאו, אאודי ולמבורגיני.
אגר החל לעבוד עבור BYD בשנת 2017.
ל־U9 זמן הקפה לא רשמי של 7 דקות ו-17.9 שניות בנורבורגרינג בנובמבר 2024. ה־U9 השיגה מהירות מרבית בקו ישר של , נתון שממצב אותה כמכונית הסינית המהירה ביותר בייצור סדרתי.
דגם ה-U9 Xtreme, השיג מהירות מרבית של 496.22 קמ"ש (308.33 מייל לשעה), נתון שממצב אותה כמכונית המהירה בעולם.
ה־U9 מצוידת בארבעה מנועים חשמליים המפיקים 322 כוח סוס כל אחד.
יחד מספקים המנועים תפוקת כוח כוללת של 960 קילוואט (1,287 כוחות סוס).
לרכב טווח מקסימלי של 450 ק"מ (280 מייל) בתקן CLTC.
BYD דיווחה על תאוצה 0–100 קמ"ש זמן תאוצה של 2.36 שניות וזמן מרוץ דראג קורטר מייל (402 מטר) של 9.78 שניות.
ה-U9 בנויה עם ארכיטקטורה חשמלית של 800V, עם עוצמת טעינה מקסימלית של 500 קילוואט (בטעינת DC).
ה-U9 תומך גם בטעינה כפולה, או חיבור שני מטענים בו זמנית כדי להגביר את מהירות הטעינה.
בדומה ל-U8, גם ה-U9 מצויד במערכת ההנעה של BYD בשם e4 המבוססת על הנעה נפרדת לכל גלגל.
מערכת זו מאפשרת חלוקה מחדש של המומנט בין ארבעת הגלגלים במקרה של אובדן אחיזה או תקר בצמיג במהירות גבוהה.
בנוסף, הדגם כולל את מערכת המתלים האקטיבית "DiSus", המאפשרת שליטה נפרדת במרווח הגחון של כל גלגל, ואף ביצוע של קפיצה אנכית קצרה.
מערכת המתלים האקטיבית מורכבת משלוש תת־מערכות: מערכת "DiSus-C", האחראית על שיכוך משתנה, "DiSus-A", השולטת במתלי האוויר; ו־"DiSus-P", השולטת על המערכת ההידראולית.
בעת ביצוע הקפיצה האנכית ה-U9 שוקעת תחילה, ולאחר מכן מנתרת כלפי מעלה כך שכל ארבעת הגלגלים מתנתקים מהקרקע בו־זמנית.
BYD לא פרסמה את המטרה הייעודית של פונקציית הקפיצה, אך היא משמשת כהדגמה ליכולות מערכת בקרת המרכב DiSus-X.
באוגוסט 2025 פורסמו המפרטים של מהדורת U9 Track Edition על ידי MIIT .
היא שומרת על מערכת ההנעה האישית, אך משנה את המנועים לדגם TZ240XYA שמפיק 555 קילוואט (744 כוחות סוס) כל אחד עבור סכום כולל של 2,220 קילוואט (2,977 כוחות סוס), מה שהופך אותה למכונית הייצור החזקה ביותר שנבנתה אי פעם.
היא מצוידת בגלגלים קטנים יותר בגודל 20 אינץ' כאשר רוחב הצמיג הקדמי גדל מ-275מ"מ עד 325מ"מ כדי להתאים לגלגלים האחוריים.
באוגוסט 2025, דוגמת מבחן הנדסית של U9 Track Edition שברה את שיא המהירות המרבית המהירה ביותר של מכונית חשמלית, והגיעה ל-472.41 קמ"ש (293.54 מייל לשעה).
יאנגוואנג הכריזה על זמן הקפה של 6 דקות ו־59.157 שניות בנורבורגרינג.
על פי BYD ייצור הרכב יוגבל ל־30 יחידות.
ה־U9 Extreme צפוי להופיע בסימולציית המרוצים Gran Turismo 7 ככלי רכב שניתן לשחק בו כחלק מעדכון עתידי.
יאנה מאריט פלקונן (פינית: Jaana Maarit Pelkonen; נולדה ב-27 בינואר 1977 בלהטי, פינלנד) היא מנחת טלוויזיה ודוגמנית פינית.
פלקונן החלה את הקריירה התקשורתית שלה כמשירה ברדיו 99 בלהטי, בו עבדה בין 1995 ל-1997. היא התפרסמה בפינלנד לאחר שהנחתה את תוכנית משחקי המחשב המקומית "Tilt" בין 1997 ל-2005, ואת תוכנית הנוער Jyrki בשנת 1998. היא הנחתה גם את מוקדמות האירוויזיון של פינלנד במשך חמש שנים.
ב-12 במאי 2007 היא הנחתה את האירוויזיון ה-52 ביחד עם מיקו לפילאמפי.
כמו כן, היא הציגה את ההצבעות של פינלנד באירוויזיון לרוקדים השני, שנערך בגלאזגו שבממלכה המאוחדת ב-2008.
פלקונן לא המשיכה בקריירה התקשורתית לאחר מכן.
ב-2007 סיימה תואר שני במדע המדינה באוניברסיטת הלסינקי, והיא עובדת כעוזרת של שר התקשורת הפיני סובי לינדן.
היא השתתפה גם בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו בפינלנד ב-2008, ונבחרה למועצת העיר של הלסינקי מטעם מפלגת הקואליציה הלאומית.
פלקונן היא סטודנטית לסוציולוגיה באוניברסיטת הלסינקי.
יאנה קלמן (נולדה ב-18 במאי 1974) היא מלכת היופי של ישראל לשנת 1995.
יאנה קלמן נולדה בסיביר שברוסיה הסובייטית דאז.
בגיל 18 עלתה לישראל יחד עם אביה והתקבלה לעבוד במחלקה האונקולוגית במרכז הרפואי תל אביב.
בשנת 1995 זכתה בתחרות מלכת היופי של ישראל, לפני סגניתה מירי בוהדנה.
הגישה תוכנית אקטואליה בשפה הרוסית בערוץ 33, היום עובדת כאחות חדר ניתוח.
בשנת 2006 עברה קלמן ניתוח להוצאת גידול ממוחה.
קלמן השתתפה בתוכנית הטלוויזיה הישרדות איי קמרינס שעלתה לשידור בפברואר 2011. היא הגיעה לשבט המאוחד והייתה המודחת ה-13 והמושבעת הרביעית.
קלמן נשואה לדור זילברג, עורך דין וד"ר לנוירוכירורגיה, בנו של הבמאי יואל זילברג, ולהם שתי בנות ובן, אחת הבנות היא השחקנית אלכס זילברג, הבת השנייה היא סטפני זילברג, והבן אדם זילברג.
יאנה חודריקר-כנפו (נולדה ב- 22 בדצמבר 1972) היא דוגמנית, מלכת היופי של ישראל לשנת 1993, מגשרת וכתבת.
יאנה חודריקר נולדה בקייב שבאוקראינה הסובייטית.
לאחר שסיימה את לימודי התיכון בהצטיינות בגיל 16 וזכתה במדליית זהב על הישגיה בלימודים, המשיכה ללמוד באוניברסיטת קייב במגמת כימיה.
בגיל 18 עלתה לישראל ובאותה שנה, התקבלה ללימודי מדעי החיים באוניברסיטת תל אביב.
כעבור שנתיים, בגיל 20, זכתה בתחרות מלכת היופי, וייצגה את ישראל ברחבי העולם.
לאחר הזכייה, המשיכה חודריקר את לימודיה וסיימה בהצטיינות תואר ראשון במדעי החברה.
בשנת 1997 נבחרה לככב במסע פרסום עולמי עבור חברת התכשיטים "H.
Stern" וייצגה את החברה בישראל ובעולם.
בשנה זאת גם השתתפה בסרט הטלוויזיה הבלשי "מותה של רקדנית הדיסקו" בבימוי אמנון וינר, לצד שלמה בראבא.
בשנת 1999 שיתפה פעולה עם חברה-לחיים, הדוגמן-לשעבר יעקב (קובי) כנפו, כלוביסטים למען מפלגת "ישראל ביתנו".
המפלגה זכתה אז ב-4 מנדטים.
בשנת 2002 החלה את עבודתה ברכבת ישראל כמנהלת שיווק ופרסום, עם התמחות במגזר העולים.
לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה הוצבה במקום הרביעי במפלגת "חרות - התנועה הלאומית".
בשנת 2008 סיימה בהצטיינות תואר שני במדיניות ציבורית וגישור באוניברסיטת תל אביב.
ב-2012 התחילה לכתוב בלוג באתר Xnet, בו היא מתמקדת בנושאי חינוך.
יַאנְדֶקס (רוסית: Яндекс) היא חברת תוכנה ומחשבים רוסית שבסיסה במוסקבה, מחברות התוכנה הגדולות במדינות ברית המועצות לשעבר.
אחד המוצרים הידועים של החברה הוא מנוע החיפוש הנחשב לרביעי בגודלו בעולם.
יאנדקס הופעלה תחילה כמנוע חיפוש על ידי חברת CompTek ובשנת 2000 הוקמה בנפרד חברת יאנדקס, הממשיכה לתפעל את מנוע החיפוש.
במאי 2011 החברה הונפקה בנאסד"ק לאחר גיוס של 1.3 מיליארד דולר והייתה להנפקת האינטרנט הגדולה ביותר בארצות הברית מאז הנפקת גוגל ב-2004.
נכון ל-2016 ליאנדקס למעלה מ-50 שירותים, כשהפופולרים מביניהם הם: יאנדקס.
שוק (Яндекс.Маркет), המהווה שירות מסחר אלקטרוני, יאנדקס.
דואר (Яндекс.Почта), שירות האי-מייל של יאנדקס, יאנדקס מפות (Яндекс.Карты), יאנדקס.
יאנדקס תופסת נתח של למעלה משני שלישים מסך הכל החיפושים בשפה הרוסית.
מטה החברה נמצא בבניין בן 7 קומות ברחוב לב טולסטוי 16 במוסקבה.
חוץ ממנו ליאנדקס 12 סניפים ברוסיה ובעבר גם כללה משרדים באודסה ובקייב שבאוקראינה.
ב-1988, איש העסקים ומתכנת התוכנה, ארקדי וולוז', התעניין בהקמת מנוע חיפוש בכתב הקירילי ויחד עם מומחה המחשבים ארקדי בורקובסקי הם הקימו את חברת "ארקדיה" ב-1989, עם חקיקת חוק העסקים הפרטיים שהתיר לראשונה רכוש פרטי ברוסיה.
ב-1993 ארקדיה התאחדה עם חברת התוכנה הרוסית CompTek, שבה עבד באותה עת חברו לכיתה של וולוז', איש התוכנה איליה סגלוביץ'.
באותה שנה הוקמה תוכנת למנוע חיפוש בדיסק הקשיח של המחשב, בשיתוף פעולה עם המכון לבעיות העברת מידע ע"ש אלכסנדר חרקביץ' של האקדמיה הרוסית למדעים.
באותה שנה הקימה CompTek את המילון המקוון הקירילי הראשון ומנוע חיפוש בעל קידוד קירילי וב-1994 הוקמה אנציקלופדיה מקוונת תנ"כית בשפה הרוסית.
כאשר ב-1995 הוחלט להקים מנוע חיפוש כלל רוסי, הוא התמקד רק בכמה אזורים ורק לאחר מכן הפך למנוע החיפוש הנפוץ ביותר באינטרנט הרוסי.
רשמית, מנוע החיפוש Yandex.Ru נרשם ב-23 בספטמבר 1997, בתערוכת Softool, תערוכת טכנולוגיית מידע חד-שנתית ברוסיה.
בשנת 2000 הוקמה חברת המניות יאנדקס, כמפעילת מנוע החיפוש, והורחבו שירותי יאנדקס.
לאורך העשור הראשון של המאה ה-21 התרחב שוק האינטרנט הרוסי בהתמדה, וכך גם יאנדקס וב-2011 הונפקה לראשונה בנאסד"ק.
ביוני 2008 ועד 2012 החברה הפעילה גם את מעבדות יאנדקס (Yandex Labs) בקליפורניה שבארצות הברית.
בשנת 2013 החברה העבירה ל-UCoz את הכלי שלה לבניית אתרים ללא תשלום במזומן.
עד 2024 יאנדקס הייתה בבעלות חברת ההחזקות ההולנדית Yandex N.V.
בפברואר 2024, החברה נמכרה לחברת Consortium Perviy ו-Solid Management, שבעליהן הם משקיעים רוסיים, בעוד ש-Yandex N.V מיתגה את עצמה מחדש כנביוס.
בשנת 2010 השקיעה לראשונה בישראל, בחברת הסטרטאפ face.com.
במרץ 2014 החליטה החברה על פתיחת מרכז פיתוח בישראל, זאת לאחר שרכשה את חברת הסטארט אפ הישראלית, KitLocate.
במאי 2014, הודיעה החברה על השקעה של 4.1 מיליון דולר בחברת הסטארטאפ הישראלית SalesPredict של ד"ר קירה רדינסקי.
בספטמבר 2018 שירות המוזיקה יאנדקס.
מוזיקה נכנס לשוק הישראלי והחל להציע שירים ורצועות בעברית.
בדצמבר 2018 נכנסה יאנדקס לתחרות על שוק המוניות והשיקה את שירות יאנגו ומפעילה דרכו את שירות יאנדקס.
טקסי שבשלב הראשון פועל באזור גוש דן ובאשדוד.
יאנה סנזיאנה (ברומנית: Iana Sânziana) היא אלה כתונית במיתולוגיה הרומנית.
על פי גרסה אחת, יאנה סנזיאנה היא אחותו של אל השמש המאוהב בה.
סנזיאנה בורחת מפניו עקב חששה מגילוי עריות.
על פי האגדה, השמש חיפש אותה בין כל הכוכבים, עד שמצא אותה וביקש ממנה להינשא לו.
יאנה סנזיאנה העמידה תנאי שהשמש ייצור גשר מעל הים והשמש עשה זאת, העמידה תנאי שני של יצירת גרם מדרגות אל השמים והשמש עשה גם זאת.
יאנה סנזיאנה הסכימה בלב כבד וביקשה מהשמש שלכלולותיהם היא רוצה כנסייה עשויה משעווה, עם כמרים משעווה, באמצע הים.
השמש עשה גם זאת וכשהם צעדו בכנסייה אל כלולותיהם הגיע אביהם, האל העליון, המיס את השעווה והכל שקע במצולות הים.
האל העליון קבע לשמש וליאנה סנזיאנה (בתפקיד ירח) מסלולים מנוגדים שאף פעם לא נפגשים.
למרות הדמיון בשמות, אין קשר בין יאנה סנזיאנה ובין אילאנה קוסנזאנה.
יאנה אולקסנדריבנה קלוצ'קובה (באוקראינית: Яна Олександрівна Клочкова נולדה ב-7 באוגוסט 1982) היא שחיינית עבר אוקראינית, אלופה אולימפית בשתי אולימפיאדות רצופות במשחים ל-200 מטר ול-400 מטר מעורב אישי (סידני 2000 ואתונה 2004) ובעלת 5 מדליות אולימפיות, אלופת עולם בעלת 6 מדליות עולמיות, מתוכן 4 זהב ושיאנית עולם.
יאנה קלוצ'קובה נולדה בסימפרופול שבחצי האי קרים.
באליפות העולם שנערכה בפרת' בשנת 1998 זכתה קלוצ'קובה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:38.60 דקות, אחרי יאן צ'ן מסין (4:36.66 דקות) ולפני יאסוקו טאג'ימה מיפן (4:39.45 דקות).
בנוסף, היא סיימה במקום הרביעי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:15.01 דקות, אחרי המנצחת יאניאן הו מסין (2:10.28 דקות).
באולימפיאדת סידני (2000) זכתה קלוצ'קובה ב-3 מדליות.
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה בשנת 2001 זכתה קלוצ'קובה ב-3 מדליות.
כחודש לאחר מכן זכתה קלוצ'קובה באוניברסיאדה שנערכה בבייג'ינג בשתי מדליות זהב במשחה ל-800 מטר חופשי ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי.
ב-20 בפברואר 2002 בתחרות שחייה שנערכה בפריז, צרפת (בריכה של 25 מטר), קבעה קלוצ'קובה שיא עולם חדש במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:27.83 דקות.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה בשנת 2003 זכתה קלוצ'קובה ב-2 מדליות זהב.
כחודש לאחר מכן זכתה קלוצ'קובה באוניברסיאדה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית ב-4 מדליות זהב.
במשחה ל-200 מטר חופשי, במשחה ל-200 מטר פרפר, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי.
באולימפיאדת אתונה (2004) הגנה קלוצ'קובה על שני תאריה כשזכתה בשתי מדליות זהב פעם נוספת.
במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:11.14 דקות, לפני אמנדה בירד מארצות הברית (2:11.70 דקות) וקירסטי קובנטרי מזימבבואה (2:12.72 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:34.83 דקות, במעט לפני קייטלין סנדנו (4:34.95 דקות) וחורחינה בארדץ' מארגנטינה (4:37.51 דקות).
נוסף לכך, היא סיימה במקום עשירי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:09.79 דקות (היא שחתה את משחה הפרפר, בתוצאה של 1:00.16 דקות).
באוניברסיאדה שנערכה בבנגקוק, תאילנד באוגוסט 2007 היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי ובמדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי.
קלוצ'קובה זכתה לשאת את דגל אוקראינה בטקס הפתיחה של אולימפיאדת בייג'ינג (2008).
במשחקים עצמם היא לא השתתפה.
על הישגיה עוטרה בעיטור גיבור אוקראינה.
בסך הכל קבעה קלוצ'קובה שני שיאי עולם חדשים במשחה ל-400 מטר מעורב אישי אחד בבריכה אולימפית ואחד בבריכה של 25 מטר.
בסך הכל זכתה קלוצ'קובה ב-4 תארים אולימפיים, 10 תארים עולמיים (4 בבריכה אולימפית ו-6 בבריכה של 25 מטר) ו-19 תארים אירופאים (10 בבריכה אולימפית ו-9 בבריכה של 25 מטר).
בשנת 2004 זכתה קלוצ'קובה בתואר שחיינית השנה בעולם.
התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר מעורב אישי (ויקיפדיה האנגלית)
יאנה גור היא דוגמנית ושחקנית ישראלית.
מוכרת בעיקר בזכות תפקידה כאנה בסדרת הדרמה "לאהוב את אנה".
נולדה בשם יאנה גורקיכר בטשקנט, בירת אוזבקיסטן הסובייטית.
במאי 2001 עלתה לישראל לבדה בגיל 19. כחודש לאחר עלייתה החלה בקריירת דוגמנות בישראל, שהפכה גם לקריירה בינלאומית, שבמסגרתה הצטלמה לקמפיינים בינלאומיים ומגזינים נחשבים, דוגמת: MADAM FIGARO ,NYLON, Vogue, Marie Clair ,Elle, L'OFFICIAL, QVEST, TANK.
באוקטובר 2006, נבחרה על ידי מאות מאנשי תעשיית האופנה בישראל כאחת מארבע המועמדות לפרס "דוגמנית השנה" בטקס פרסי האופנה, ששודר בערוץ 2.
גור החלה קריירת משחק בסדרת הדרמה "לאהוב את אנה" בערוץ 10, שבה כיכבה בתור אנה.
תפקיד שזיכה אותה במועמדות ל"פרסי האקדמיה לטלוויזיה" בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה לשנת 2009.
בשנת 2009 השתתפה בסרטו של דני לרנר "קירות", (לצד אולגה קורילנקו, נינט טייב, שלום מיכאלשווילי, זוהר שטראוס, הנרי דוד) בו גילמה את דמותה של נינה, צעירה מחבר המדינות המועסקת בישראל כזונה.
בשנת 2010 השתתפה בעיבוד הקולנועי של "בדמי ימיה", המבוסס על סיפורו של ש"י עגנון, בבימוים של לינה וסלבה צ'פלין, בתפקיד לאה (לצד סיון לוי, מוריס כהן, צק ברקמן).
באותה שנה גם שיחקה בעונה השנייה של הסדרה חצויה בתפקיד "לילית".
בשנת 2011 שיחקה בעונה השנייה של הסדרה "תמרות עשן" (בימוי: עודד דוידוף) בתפקיד מוריה.
באותה שנה גם שיחקה בסרט קצר, "Mother's Fading" (תסריט ובימוי: ארתור סטפאניין) שהשתתף בפסטיבל "קאן".
בשנת 2012 השתתפה בסדרה סברי מרנן בפרק 5 בתור חברתו של אדם הדר.
בשנת 2014 שיחקה בסרט "מקום אחר" של מיכל זילברמן, לצד אניה בוקשטיין, עלי סלימאן, מולי שולמן.
באותה שנה שחקה גם בסדרה "מתים לרגע" בתפקיד ולנטינה.
בשנת 2016 השתתפה בסדרה "תאג"ד" כשחקנית אורח בתור טניה.
גור השתתפה בשלושה וידאו קליפים לשיריו של הזמר אסף אמדורסקי:
"אל תעזבי את תל אביב" - חידוש של אסף אמדורסקי לשיר של להקת "טנגו" משנת 1984
ביולי 2016 נישאה גור לבן זוגה, סוכן הדוגמניות דויד ישעיהו.
יאנה נובוטנה (בצ'כית: Jana Novotná; 2 באוקטובר 1968 – 19 בנובמבר 2017) הייתה שחקנית טניס מקצועית צ'כית.
בשיאה דורגה במקום השני בעולם בדירוג ה-WTA בשנת 1997.
הישג השיא של נובוטנה הוא זכייה בטורניר גראנד סלאם, אליפות וימבלדון בשנת 1998.
נובוטנה נולדה בברנו, מוראביה שבצ'כיה.
בשנים 1983–1986 היא התאמנה בהדרכתו של מייק אסטפ ובשנת 1987 היא החלה להשתתף בתחרויות סבב המקצועניות.
בשנים 1990–1999 היא התאמנה בהדרכתה של האנה מנדליקובה.
בשנת 1991 הגיעה נובוטנה לשלב הגמר באליפות אוסטרליה הפתוחה והפסידה למוניקה סלש מיוגוסלביה ב-3 מערכות, 7–5, 3–6, 1–6.
בשנת 1993 לאחר שהפסידה במשחק הגמר באליפות וימבלדון היא בכתה על כתפיה של קתרין, דוכסית מקנט שהעניקה לה את צלחת משתתפת בגמר וימבלדון.
באליפות וימבלדון שנערכה בשנת 1997 הפסידה נובוטנה במשחק הגמר למרטינה הינגיס משווייץ ב-3 מערכות, 2-6, 6-3, 6-3.
נובוטנה זכתה ב-3 מדליות אולימפיות מהן 2 כסף ו-1 ארד (סיאול 1988 ואטלנטה 1996).
נובוטנה יצאה מהארון כלסבית בשנת 1991 במהלך אליפות אוסטרליה הפתוחה.
ב-19 בנובמבר 2017 נפטרה נובוטנה בביתה ממחלת הסרטן.
יאנה יוסף-ברוך (נולדה ב-29 בנובמבר 1988) היא שחקנית ודוגמנית ישראלית.
היא התפרסמה לראשונה בזכות השתתפותה בעונה הרביעית של תוכנית המציאות "האח הגדול", שבה הגיעה לשלב הגמר.
נולדה בשם יאנה יוסופוב (בטג'יקית: Яна Юсуфов) בטג'יקיסטן הסובייטית שבברית המועצות לשעבר.
היא בת לאב יהודי, ולאם נוצרייה-מוסלמית.
יש לה שתי אחיות ואח.
ב-1993, כשהייתה בת חמש, משפחתה עלתה לישראל והתגוררה בשכונת שפירא שבדרום תל אביב.
היא סיימה 12 שנות לימוד בבית ספר ממלכתי-דתי לבנות.
בגיל 17 החלה תהליך גיור וכמעט סיימה אותו, אך לא ניגשה למבחני הרבנות הדרושים באותה העת.
היא צלחה את תהליך הגיור בגיל 24. אחיה ואחיותיה משתייכים לציונות הדתית.
בשנת 2006 שירתה בשירות לאומי.
בין השנים 2009–2012 הייתה שוליית הקוסם של תומר דודאי.
בתחילת 2012 התמודדותה יוסף כדיירת שהגיעה בעונתה הרביעית של תוכנית המציאות "האח הגדול" בערוץ 2 של קשת, למקום ה-5 בגמר.
בקיץ 2012 שיחקה בהצגת הילדים "הרפתקאות נמו בספארי" בתפקיד מלכת הים, סולן.
ההצגה רצה במשך כחמישה חודשים.
בשנת 2013 גילמה את דמותה של נטע בתפקיד בסדרה "מקימי" ששודרה ב-HOT3.
בשנת 2014 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה הדרמה הרומנטית "להיות איתה" של אסי עזר, שם גילמה את דמותה של שמרית.
באותה שנה השתתפה בעונה הראשונה של סדרת הנוער "שוברי גלים" בתפקיד לארה בק.
הסדרה שודרה בערוץ הילדים למנויי yes, וכן השתתפה בסרט הקומי-תיעודי של ריקי שלח "אילוף הגוררת", בתפקיד עצמה.
במאי אותה שנה השתתפה בשעשועון "ששטוס" ביחד עם מנחי ושחקני ערוץ הילדים, ביניהם שירן סנדל, דנה פרידר, דניאל מורשת ועומר דרור.
בשנת 2016 שיחקה בסרט "אבינו" של הבמאי מני יעיש.
עוד ב-2016 כן שיחקה בתפקיד המשנה בסרטו של אורי סיון, "הרמוניה", בו גילמה את הגר – עיבוד מודרני לסיפורם המקראי של אברהם, שרה והגר – לצד אלון אבוטבול וטלי שרון.
על תפקידה בסרט זה הייתה מועמדת לפרס אופיר.
בשנת 2017 החלה לגלם את דמותה של דיתי בסדרת הילדים והנוער "ראש גדול".
בשנת 2019 שיחקה בפקיד השומרת בסדרת האימה מבית HOT "ג'ודה" שיצר בעלה ציון ברוך וביים מני יעיש.
בשנת 2022 הצטלמה לסרט הקולנוע "רות" בבימויה של הילה ארציאל ובהפקת שינובי מדיה הגל היהודי, בה היא מגלמת בתפקיד הראשי את רות, גיורת שמחפשת את דרכה בעולם התשובה.
הסרט בהשראת סיפורה המקראי של רות במגילת רות.
באותה שנה גילמה תפקידים שונים בסדרה הקומית "פשע לא מאורגן" בקשת 12. עוד ב-2022 שיחקה בתפקיד מרכזי בסדרת המדע-בדיוני לנוער "אינפיניטי" לצידן של עומר נודלמן ונועה כהן, שם גילמה את פרופ' אווה צדוק.
ב-2024 השתתפה בעונה השלישית של תוכנית הריאליטי "רוקדים עם כוכבים" שמשודרת בקשת 12 והודחה שנייה.
בשנת 2025 לוהקה לתפקיד מרכזי בסדרה "זרות", שיצרה ליהיא לפיד עבור yes.
בשנת 2012, לאחר יציאתה מבית "האח הגדול", שימשה יוסף כפרזנטורית לחברת הנעליים הישראלית "סקופ".
בספטמבר 2013 כיכבה בקמפיין פרסומי עבור מותג הקפה "ILLY" בשנת 2014 שימשה פרזנטורית עבור המותג "גרי וובר".
בשנת 2015 שימשה כפרזנטורית לחברת האופנה לבגדי היריון "רמי לי".
בשנת 2015 החלה לשמש כפרזנטורית לחברת התכשיטים "יעקובוב דיאמונד קוטור".
באוגוסט 2016 השיקה את מיזם האופנה שלה, המתמקד באופנה עבור נשים צנועות.
בשנת 2019 החלה לפרסם את מכוני הכושר לנשים של "סטודיו סי".
לאחר שיצאה מבית "האח הגדול", המשיכה יוסף בזוגיות שנרקמה במהלך התוכנית עם הזוכה קותי סבג.
כעבור כחצי שנה, באוקטובר 2012, דווח כי בני-הזוג נפרדו.
בדצמבר 2012 החלה יוסף בזוגיות עם הקומיקאי והשחקן ציון ברוך, שהתמסר לתהליך הגיור שלה, בין היתר בשל דרישת הרבנות שבן-הזוג היהודי ייקח בו חלק פעיל.
ב-15 ביולי 2014 דווח כי היא התארסה לברוך, ובנובמבר 2014 השלימה בהצלחה את הגיור.
כחודש לאחר מכן, ב-21 בדצמבר 2014, ברוך ויוסף נישאו כדת משה וישראל.
מאוחר יותר, הוסיפה את שם משפחתו לשלה, ומאז היא מוכרת גם בשמה המלא יאנה יוסף-ברוך.
בנובמבר 2015 ילדה יוסף-ברוך את בתם הבכורה.
באפריל 2020 נולד להם בן נוסף.
שנה כותר תפקיד הערות 2014 אילוף הגוררת בתפקיד עצמה 2016 אבינו סלקטורית הרמוניה הגר פרס אופיר – מועמדות לשחקנית המשנה הטובה ביותר2022רותרות
שנה כותר תפקיד הערות 2012 האח הגדול דיירת מקום חמישי בגמר הרפתקאות נמו בספארי מלכת הים, סולןהצגה 2013 להיות איתה שמרית מקימי נטע 2014 שוברי גלים לארה 2017 ראש גדול דיתי פוליאקובים בתפקיד עצמה עונה 2, פרק 22019ג'ודההשומרת2022פשע לא מאורגןדמויות שונותאינפיניטיפרופסור אווה צדוק
שנה יצירה ארגון קטגוריה תוצאהסימוכין 2016 הרמוניה פרסי אופיר שחקנית המשנה הטובה ביותר
ינובה (גם יאנובה; ביידיש: יאנאווע; בליטאית: Jonava; בפולנית: Janów; ברוסית: Йонава או Ионава; לעיתים נכתב Jonawa) היא עיר בת כ-35,000 תושבים במרכז ליטא, במחוז קובנה.
לפני השואה הייתה זו עיירה יהודית מובהקת: ב-1893 היה אחוז היהודים מבין תושביה 92%, וערב שואת יהודי ליטא - כ-65% (2,700 יהודים).
העיר הוקמה בשנת 1750 על גדות הנהר נריס.
עוד במאה ה-17 היה יישוב יהודי בכפר על גדתו השמאלית של הנהר ובין שרידיו בית קברות יהודי עתיק.
במאה ה-18 החל היישוב היהודי לעבור לגדתו הימנית של הנהר, לאחוזותיו של האציל קוסקובסקי (Kosakovski).
מרכז העיירה היה בנוי בתי-אבן וכולו אוכלס ביהודים.
גויים חיו בפאתי העיירה בבתי עץ.
העיירה היוותה מרכז מסחרי ומנהלי לסביבה כפרית גדולה.
כלכלת העיירה התבססה על עצי היערות הסמוכים, ששונעו על גבי הנהר לגרמניה.
במאה ה-19 הוקמה בעיירה תחנת רכבת מרכזית ותעשיית רהיטים, עיבוד עור, מסגרות ובניית קרונות רכבת.
כן עסקו רבים מתושבי העיירה, השוכנת בצומת-דרכים מפותח כעגלונים ולאחר מכן כנהגים.
בשנים 1894 ו-1905 כילו שרפות נרחבות חלקים ניכרים של העיירה.
חוסנה של הקהילה איפשר את הקמת העיירה מחדש.
בעת מלחמת העולם הראשונה הוצא צו מאת ממשלת האימפריה הרוסית לפינוי היהודים מהעיר, כיוון שהיהודים נחשבו מקורבים לגרמניה.
רבים מהיהודים התפנו מהעיר לעמקי רוסיה ורק חלק מהם שב לאחר שהעיר נכבשה על ידי כוחות הקיסרות הגרמנית.
לאחר מהפכת אוקטובר, הגירה לאזור של "רוסים לבנים", מתנגדי ונרדפי הבולשביזם ופליטי מלחמת האזרחים ברוסיה, סיפקה הכנסה לבעלי חנויות ובעלי מלאכה בעיירה וסייעה בשיקומה לאחר המלחמה.
במקביל, יצאו צעירים רבים לבקש השכלה בקובנה הסמוכה.
עזיבת הצעירים (הן לקובנה ומשם לאוניברסיטאות אירופה והן בעלייה לארץ ישראל), יחד עם המשבר הכלכלי אליו נקלעה ליטא בשנות השלושים הובילו לשקיעה כלכלית ותרבותית של העיר ערב מלחמת העולם השנייה.
בניגוד לעיירות רבות ב"תחום המושב", יאנובה הייתה עיר בעלת מעמד כלכלי איתן ורוב יהודיה עבדו והתפרנסו.
רבים מהם גם יצרו קשרי מסחר עם ליטאים, פולנים, רוסים וגרמנים וכך הכירו היטב את הסביבה הלא-יהודית.
בעיר היו מספר בתי כנסת (רובם קלויז לפי משלח-יד: הקלויז של החייטים, של הבורסקאים, של העגלונים וכדומה), בית כנסת מרכזי "בית הכנסת הגדול" ובית מדרש ("בית המדרש הגדול"), חברת "מעות חיטים" לגמילות חסדים ושטיבל של חב"ד.
כן פעל בה בית חולים יהודי.
במאה ה-20 היו ביאנובה נציגויות לכל המפלגות הפוליטיות הארציות והיהודיות ובכלל זה כל תנועות הנוער היהודיות הציוניות, בונדיסטים, קומוניסטים ועוד.
במקום הוקם "בית החלוץ" של תנועת החלוץ להכשרה לצורך עלייה לארץ ישראל וגרעין גדול מיאנובה ("אחוה") עלה במסגרת העלייה השלישית והצטרף ל"גדוד העבודה".
בין הרבנים שנולדו או התגוררו ביאנובה: רבי צבי הירש (חותנו של יהושע צייטלין) ורבי אהרן הגדול מקרלין.
במחצית השנייה של המאה ה-19 כיהן בה כרב ואב"ד הרב משה אריה הלוי (שהיה בין הרבנים שנתנו הסכמה לספר חפץ חיים).
אחריו כיהנו בה הרבנים חיים סגל ויצחק ליפקין.
רבה האחרון היה הרב נחום ברוך גינצבורג, בעל "מקור ברוך".
עוד מילידי העיר הרב דב זוכובסקי (הנקרא על שמה "ר' בערל יאנובר"), שכיהן כמשגיח בישיבת לומז'ה בפתח תקווה, האחים הדיינים רבי אליעזר ורבי ישעיהו גולדשמידט.
בשנת 1939, לאחר כיבוש פולין על ידי גרמניה הנאצית נמלטה לינובה ישיבת סלוצק - קלעצק ופעלה בה מספר חודשים עד לסגירתה.
בשנת 1940 נכבשה ינובה, יחד עם כל ליטא על ידי ברית המועצות.
במסגרת הישות המדינית החדשה, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הליטאית, הולאמו כל מקורות הפרנסה בעיר, המפלגות ותנועות הנוער פוזרו, ומוסדות החינוך היהודי נסגרו.
ב-1941 הוגלו חלק מיהודי העיר לסיביר וכך למעשה ניצלו מרצח בידי הנאצים והליטאים משתפי הפעולה.
ב-23 ביוני 1941 החלה הפלישה הגרמנית במסגרת מבצע ברברוסה.
העיר הופצצה קשות וכמעט נהרסה כליל.
הדרכים החסומות וההפצצות הכבדות מנעו מרבים להימלט מזרחה לתוככי ברית המועצות, אך חלק מהיהודים נמלטו ליערות והצטרפו לפרטיזנים.
הגרמנים נכנסו לעיירה ב-26 ביוני.
משטרת העזר הליטאית, שפעלה בחסות הנאצים, החלה בחטיפת גברים יהודים, ובביזה.
ביולי חויבו היהודים לשאת טלאי צהוב ונדרש מהם כופר בסך 150,000 רובל, רב העיר והנשיא האחרון של אגודת הרבנים בליטא, הרב נחום ברוך גינזבורג, הסביר שלאחר השנתיים של הכיבוש הרוסי לא נותר בידי היהודים כסף ולפיכך נלקח כבן ערובה.
בראשית אוגוסט נלקחו 500 גברים יהודים ונורו למוות בחורשת גיריאלקה הסמוכה לעיירה.
בעיירה נותרו אז בעיקר נשים, ילדים וקשישים, הם נורו למוות באותה חורשה ב-23 באוגוסט 1941. בסה"כ, נרצחו שם 2180 גברים, נשים וילדים.
באתר הטבח הוקם גן זיכרון ואנדרטאות עם כיתוב בעברית וביידיש.
כ-150 יהודים נוספים מהעיירה ומסביבותיה הועברו לגטו קובנה באוקטובר 1941, חלקם הועסקו בעבודות כפייה, בין היתר בבנייתו של שדה התעופה הסמוך אלקסוטי.
רובם הובלו באקציות שונות לפורט התשיעי שם הוצאו להורג בירייה.
זכרונותיהם ועדויותיהם של שורדי השואה מבין תושביה היהודים של ינובה רוכזו לספר הנושא את השם "ינובה על גדות הוויליה".
איסוף החומרים: יצחק בורשטיין, עריכה: שמעון נוי.
יאנובה ידועה בשל מפעל הדשנים Achema, הגדול ביותר במדינות הבלטיות.
ב-20 במרץ 1989 אירעה תקלה במפעל (אז נקרא Azot) במסגרתה נפלטו 7,500 טונות של אמוניה וכן חמצן דו-חנקני וכלור.
ענן הזיהום השתרע על פני רוחב של 7 קילומטרים ואורך של 50 קילומטרים וגרם למותם של שבעה ול-29 מקרי נכות.
לאחר תום המלחמה, הוקמה מחדש ספריית יאנובה ובשנת 1950 החלה לשמש כספרייה המרכזית במחוז.
יאנובה (בצ'כית: Janová; בגרמנית: Johannowa, בין 1939–1945: Johannau, ובעבר: Johannesdorf – יוהנסדורף), היא כפר ורשות מקומית במחוז וסטין, בחבל זלין, שבמזרח הרפובליקה הצ'כית, כ-275 ק"מ מזרחית לבירה פראג.
היא משתרעת על שטח של 9.21 קמ"ר, ונכון לראשית שנת 2014 היו בה 750 תושבים.
כיישוב במקום קיים משנת 1575. בשנים 1975–1991 הוא נכלל בתחום של העיר וסטין.
יאנה אלכסיינבה קודריאבצבה היא מתעמלת אומנותית רוסייה.
היא אלופת עולם בעלת 16 מדליות, מהן 13 זהב ו-3 כסף, אלופת אירופה בעלת 13 מדליות זהב וסגנית אלופה אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016).
קודריאבצבה מחזיקה בשיא כמתעמלת הצעירה ביותר שניצחה באליפות העולם בקרב-רב בגיל 15. שברה שיא נוסף באליפות העולם 2014 כמתעמלת הצעירה ביותר שניצחה בתחרות הקרב-רב בגיל 16, בניקוד 75.266 נקודות, שמהווה שיא בפני עצמו.
באליפות אירופה 2015 שברה את השיא של עצמה בתוצאה של 76.100 נקודות בקרב-רב (הציון הגבוה ביותר אי פעם במערכת השיפוט מהשנים 2013–2016).
היא מתאמנת בהדרכתה של אירנה וינר.
אביה של קודריאבצבה, אלכסיי קודריאצב הוא שחיין אולימפי בעל מדליית זהב אולימפית במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי (ברצלונה 1992).
אביה של קודריאבצבה שלח אותה לעסוק בהתעמלות כשהייתה בת ארבע כדי לשפר את הגמישות, היציבה וצורת הגוף.
הופעת הבכורה הבינלאומית שלה הייתה כשהשתתפה בתחרות לנוער בפינלנד ב-2007. היא זכתה בתחרויות זוטרות (לנוער) ברוסיה, כולל אליפויות זוטרות לאומיות בשנת 2009 דמיטרי, 2011 סמארה וב-2012 בקאזאן.
בשנת 2011, קודריאבצבה זכתה בתחרות הנוער העולמית (גביע העולם) וגם בשנים 2011–2012.
באליפות אירופה לנוער זכתה במדליית הזהב בכדור, ובנוסף עזרה לקבוצת הג'וניור הרוסית לזכות במדליית זהב קבוצתית.
ב-2018 התחתנה עם שחקן הוקי.
בסוף אותה השנה נולדה בתם המשותפת.
יאנוב (בפולנית: Janów) הוא כפר במחוז סוקולקה שבפרובינציית פודלסיה בפולין, כ-39 ק"מ צפונית לביאליסטוק, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
הכפר יאנוב נזכר לראשונה בתחילת המאה ה-15 כיישוב כנסייתי, ובאמצע המאה ה-15 הוענקו לו זכויות עיר, אשר ניטלו ממנו בהמשך.
בכפר פעלו כמה מאדמו"רי חסידות לובושוב.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו ליישוב מאות פליטים יהודים ממערב פולין, ובהמשך החודש הועבר לשליטת ברית המועצות.
ב-26 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבש היישוב בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיו גזירות שונות, תוך גיוסם לעבודות כפייה.
בסוף אוגוסט 1941 רוכזו כ-2,500 יהודי היישוב בגטו שהוקם באזור עני וקטן בו, בו רבים מתו ממגפת טיפוס הבהרות.
ב-2 בנובמבר 1942 גורשו כל יושבי הגטו שבכפר למחנה בקלבסין, וכעבור מספר שבועות שולחו ממנו למחנות ההשמדה טרבלינקה ואושוויץ.
אנדרטה לקדושי יאנוב נמצאת במושב צופית.
יאנוב פודלאסקי (בפולנית: Janów Podlaski) הוא כפר במחוז ביאלא פודולסק שבפרובינציית לובלין בפולין, בסמוך לגבול בלארוס, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
יאנוב פודלאסקי נזכר לראשונה במאה ה-15 כיישוב בבעלות הבישופים של לוצק, ובשנים אלה שימש כמרכזי דתי ליישובים החקלאיים שסביבו.
במחצית השנייה של המאה ה-15 הוענקו ליישוב זכויות עיר, והיתרים לקיים בו ירידים ושווקים.
התיעוד הראשון לישיבת יהודים ביישוב הוא משנת 1704, ובשנים שלאחר מכן כבר התקיימה בכפר קהילה עצמאית, עם בית כנסת, בית מדרש ובית עלמין.
בתחילת המאה ה-20 נמנו ביישוב 2,149 יהודים, וצביונה של הקהילה במקום היה דתי.
בין מלחמות העולם התקיימה ביישוב פעילות ציונית ופעילות של אגודת ישראל.
עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים באמצע ספטמבר 1939, החלו אלו בביצוע מעשי התעללות ביהודיו, והטילו עליהם גזירות שונות.
בסוף אוגוסט 1942 עוד נמנו ביישוב 1,883 יהודים.
ב-19 בספטמבר 1942 הוצא צו גירוש לכל יהודי היישוב, אשר נצטוו לעבור לביאלא פודולסק.
לפני הגירוש, נשדדו יהודי היישוב משארית רכושם.
מביאלא פודולסק שולחו יהודי היישוב תוך מספר ימים למיינדזיז'ץ פודלסקי, תוך רצח חלקם במהלך האקציה, ומשם שולחו עם יתר יהודי המקום למחנה ההשמדה טרבלינקה.
יאנוב לובלסקי (בפולנית: Janów Lubelski; ביידיש: יאָנעוו) היא עיירת מחוז בפרובינציית לובלין שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
יאנוב לובלסקי נזכרת מסוף המאה ה-16 ככפר בבעלות משפחת האצולה הפולנית זמויסקי, ובשנת 1640 הוענקו לה זכויות עיר והיתרים לקיום ירידים ושווקים.
בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיירה בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית.
במהלך המאה ה-19 הוקמו בעיירה מספר בתי חרושת.
יהודים ישבו בעיירה מהמאה ה-16, ובתחילת המאה ה-17 התקיימו בה בית כנסת ובית עלמין יהודי.
רבה הראשון של הקהילה במקום היה הרב יעקב אשכנזי, מחבר צאינה וראינה.
במהלך פרעות ת"ח ות"ט הושמדה קהילת יאנוב, וזו החלה להשתקם רק בסוף המאה ה-17. בשנת 1868 נערכו פרעות ביהודי העיירה בידי תושביה הפולנים.
בשנת 1897 נמנו בעיירה 2,696 יהודים, ואלו נטלו חלק מרכזי בפיתוחה הכלכלי, ובפרט בתעשיית הכותנה המקומית.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 2,881 יהודים, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות השונות ופעילות של אגודת ישראל, שרוב אנשיה נמנו על חסידות גור.
בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות כלפיהם מצד שכניהם הפולנים, שכללו הצבת משמרות חרם בפתח חנויותיהם.
בתחילת מלחמת העולם השנייה הפציצו הגרמנים את העיירה, וגרמו להרס רב בה.
עם כניסת הגרמנים לעיירה ב-18 בספטמבר 1939, החלו אלו בביצוע מעשי שוד והתעללות ביהודיה, בשיתוף פולנים מקומיים.
כעבור שבוע אילצו הגרמנים מספר יהודים מהעיירה לשרוף בידיהם ספרי תורה מבית הכנסת המקומי.
ב-20 בספטמבר 1939 רוכזו כ-200 יהודים מהעיירה בבית הכנסת בה, ובהם נשים וילדים, והוכו באכזריות בידי הגרמנים.
בהמשך, גויסו יהודי העיירה לעבודות כפייה, ובעיירה אף הוקם מחנה עבודה, בו הוחזקו למעלה מ-1,000 עובדים.
בד בבד, רוכזו יהודי העיירה ברובע אחד בה, אליו הובאו גם יהודים מיישובי הסביבה, ואלו שוכנו בצפיפות רבה במקום.
באוקטובר 1942 נערכה אקציה בעיירה, בה רוכזו יהודיה, והקשישים נרצחו בשטח בית העלמין היהודי המקומי.
יתר היהודים גורשו במועד זה לקרשניק ולזקליקוב, ומשם שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ, עם יתר יהודי יישובים אלו.
יאנה בורצ'סקה (במקדונית: Јана Бурческа; נולדה ב-6 ביולי 1993) היא זמרת מקדונית, שייצגה את מקדוניה בתחרות האירוויזיון לשנת 2017 שהתקיימה באוקראינה.
בורצ'סקה נולדה בבירת מקדוניה, סקופיה.
התפרסמה לראשונה בשנת 2010, בגיל 17, כאשר השתתפה בתוכנית הריאליטי "Macedonian Idol" (המקבילה המקדונית ל"כוכב נולד" בישראל), וסיימה במקום החמישי.
בשנת 2011 מונתה בורצ'סקה כשגרירה על ידי יוניסף בקמפיין לאומי למניעת אלימות בבתי ספר.
בשנים 2012, 2013 ו-2015 השתתפה בתחרות השירים הלאומית השנתית "Skopjefest".
בורצ'סקה נבחרה על ידי תאגיד השידור המקדוני (MRT) בבחירה פנימית לייצג את המדינה בתחרות אירוויזיון 2017, עם השיר "Dance Alone" ששובץ בחצי הגמר השני שייערך ב-11 במאי, במקום הרביעי בסדר ההשמעה (עם פרישת רוסיה השיר קודם להיות השלישי בסדר ההשמעה).
באירוויזיון 2017, הודיעה שהיא בהיריון ובנוסף, קיבלה הצעת נישואים מחבר שלה, אלכסנדר.
יָאנְגְשְׁווֹ (בסינית מפושטת: 阳朔; בסינית מסורתית: 陽朔; בפין-יין: Yángshuò) היא נפה השייכת לנציבות העירונית גְווֵילִין בצפון המחוז האוטונומי גואנגשי שבדרום הרפובליקה העממית של סין, הידועה בזכות הנופים המרהיבים שלה.
כאחד מיעדי התיירות הפופולריים ביותר והראשונה שנפתחה לתיירות בסין מאז הרפורמה הכלכלית של דנג שיאופינג, היא מושכת תיירים רבים בזכות נופיה הייחודיים.
תעשיית התיירות היא מקור ההכנסה העיקרי של כלכלת יאנגשוו.
על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנפה העירונית מנתה 273,124 תושבים.
נכון לשנת 2010, ישנן ביאנגשוו 11 קבוצות אתניות: האן, ג'ואנג, יאו, חווי, מיאו, טיבטים, דונג, קוריאנים, טוג'יה, מנצ'ו ובאי.
נפת יאנגשוו משתרעת על פני 1,434 קמ"ר בדרום הנציבות העירונית גווילין.
בגבולה הצפון-מזרחי נמצא רכס .
נפת יאנגשוו מחולקת לשש עיירות ושלושה פלכים:
בשנת 2015 התוצר המקומי הגולמי של הנפה כולה היה 10.82 מיליארד יואן סיני.
כלכלת יאנגשוו מתבססת בעיקר על תעשיית התיירות הענפה שלה.
בשנת 2015 ביקרו ביאנגשוו כ-13 מיליון תיירים, וההכנסה ברוטו מתיירות הייתה כ-10 מיליארד יואן סיני.
מהמפורסמים שבנופי יאנגשוו הם הנופים לאורך נהר לי הזורם מכיוון גווילין ועובר דרך עיירת שינגפינג העתיקה.