tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
רזולוציית המסך היא 2532x1170 פיקסלים, עם צפיפות פיקסלים של 460 PPI וקצב רענון של עד 60 הרץ.
האייפון 13 מיני מגיע עם מסך 5.4 אינץ' (14 ס"מ), ברזולוציה של 2340x1080 פיקסלים ועם צפיפות פיקסלים של 461 PPI.
האייפון 13 ו-13 מיני מגיעים עם מערך של שלוש מצלמות: מצלמה קדמית אחת ושתי מצלמות אחוריות, אחת רחבה והשנייה אולטרה-רחבה.
המצלמות האחוריות כוללות חיישנים גדולים יותר שמאפשרים ליותר אור להיכנס פנימה, מה שתורם לצילומים בתנאי תאורה נמוכים.
מערך המצלמות בגב המכשיר מסודר בצורה אלכסונית במקום אופקית בשביל להתאים לחיישנים הגדולים יותר.
לאחת המצלמות האחוריות מפתח צמצם f/1.6 ועדשה רחבה והיא כוללת ייצוב אופטי מובנה, ולמצלמה האחורית השנייה מפתח צמצם f/2.4 וכן עדשה אולטרה-רחבה המאפשרת צילום תמונות בזווית רחבה של 120 מעלות.
אפליקציית המצלמה כוללת מצב הסרטה קולנועי חדש המכונה "Cinematic Mode", המאפשר לבחור באיזו דמות למקד את הפוקוס כאשר מספר דמויות מופיעות בפריים בעת צילום הווידאו.
המצב נתמך במצלמה הרחבה הקדמית ברזולוציית צילום של 1080p במהירות 30 פריימים לשנייה.
אייפון 13 ואייפון 13 מיני מגיעים עם מערכת ההפעלה של אפל, iOS 15.
אייפון 13 פרו ואייפון 13 פרו מקס הם סמארטפונים, אשר פותחו ושווקו על ידי חברת אפל.
הם מכשירי הדגל בדור ה-15 של סדרת מכשירי האייפון, ממשיכים את האייפון 12 פרו ואייפון 12 פרו מקס.
הסמארטפון נחשף ב-14 בספטמבר 2021 לצד האייפון 13 והאייפון 13 מיני באירוע של חברת אפל שנערך באפל פארק שבקופרטינו, קליפורניה.
מכשירי האייפון 13 פרו ואייפון 13 פרו מקס זמינים לרכישה מוקדמת בארצות הברית החל מ-17 בספטמבר 2021 ולרכישה מלאה החל מ-24 בספטמבר 2021.
האייפון 13 פרו ו-13 פרו מקס זמינים לרכישה בארבעה צבעים: כסף, אפור, זהב וכחול.
מבחינה חיצונית המכשירים כמעט זהים לקודמיהם בסדרה, אלא שהמצלמות האחוריות מכסות שטח גדול יותר מגב המכשיר בגלל עדשות מצלמה מוגדלות.
בנוסף, המגרעת בחלק העליון של המכשיר, שכוללת חיישן זיהוי פנים, קטנה ב-20% ביחס לאייפון 12 פרו.
האייפון 13 פרו ו-13 פרו מקס, בדומה לאייפון 13, מכיל בתוכו את המעבד A15 Bionic של אפל.
דגמי המכשיר מגיעים עם ארבע אפשרויות לאחסון פנימי: 128, 256, 512 ג'יגה או 1 טרה, וסך זיכרון RAM של 6GB.
שני הדגמים משתמשים בטכנולוגיית סופר רטינה XDR OLED.
מסכי שני הדגמים תומכים בקצב רענון מסך של עד 120 הרץ (Hz), כדי לחסוך סוללה הטלפון מתאים את קצב רענון המסך.
האייפון 13 פרו ו-13 פרו מקס מגיעים עם מערך של ארבע מצלמות: מצלמה קדמית אחת ושלוש מצלמות אחוריות – עדשה טלה-פוטו צרה, עדשה רחבה ועדשה אולטרה-רחבה.
המצלמות האחוריות כוללות חיישנים גדולים יותר שמאפשרים ליותר אור להיכנס פנימה.
העדשה הרחבה והאולטרה-רחבה כוללות צמצם גדול יותר, מה שתורם לצילומים בתנאי תאורה נמוכים.
לעדשה האולטרה-רחבה יש לראשונה אפשרות של פוקוס אוטומטי.
העדשה הצרה כוללת צמצם קטן יותר מאשר באייפון 12 פרו, אבל יש לה את היתרון של צילום במצב לילה.
באמצעות העדשה הצרה אפשר להשתמש בזום דיגיטלי של עד 15x.
אפל הכריזה גם על עדכון תוכנה שיוסיף את האפשרות לצלם באיכות Apple ProRes 4K במהירות 30 פריימים לשנייה בדגמים עם זיכרון של 256GB או יותר, בעוד שדגמי הבסיס עם 128GB יוגבלו לצילום באיכות Prores 1080p במהירות 30 פריימים לשנייה.
המצלמה כוללת מצב מאקרו שמאפשר להתפקס עד 2 ס"מ מאובייקט הצילום, תוך שימוש ביכולת הפוקוס האוטומטי של העדשה הרחבה כאשר המצלמה נמצאת בקרבת אובייקט הצילום.
קיבולת סוללת דגם הפרו 3,095 מיליאמפר ושל דגם הפרו מקס 4,352 מיליאמפר.
אייפון 13 פרו ו-13 פרו מקס מגיעים עם מערכת ההפעלה של אפל, iOS 15.
אייפון 14 ואייפון 14 פלוס הם סמארטפונים אשר תוכננו, פותחו ושווקו על ידי חברת אפל.
הם הדור ה־16 בסדרת מכשירי האייפון, ממשיכים את האייפון 13.
הדירוג במחקר התבצע על פי דגמים ספציפיים של סמארטפונים וזה יוצר יתרון מסוים לאפל, ששחררה ארבעה דגמי טלפונים ב-2023, בעוד שסמסונג משיקה בדרך כלל כ-50 עד 60 דגמי סמארטפונים בשנה.
האייפון 14 וה־14 פלוס מופעלים על ידי מעבד בעל 6 ליבות כאשר 2 מהן פועלות בתדר עבודה של 3.23 ג'יגה הרץ וה-4 הנותרות פועלות בתדר עבודה של 2.02 ג'יגה הרץ.
למכשיר, מעבד גרפי בעל 5 ליבות.
במכשיר ישנה מערכת על שבב מדגם A15 Bionic מתוצרת אפל.
דגמי המכשיר מגיעים עם שלוש אפשרויות לאחסון פנימי: 128, 256 או ו-512 ג'יגה בייט, וסך זיכרון RAM של 6 ג'יגה בייט.
כמו כן, המכשירים מופעלים על ידי סוללת ליתיום פולימר, סוללת האייפון 14 בקיבולת 3,279 מיליאמפר-שעה, וסוללת האייפון 14 פלוס בקיבולת 4,325 מיליאמפר-שעה, במתח טעינה מהירה בת 20 וואט.
האייפון 14 מגיע עם מסך 6.1 אינץ' (15 ס"מ) מסוג סופר רטינה XDR OLED, עם קצב רענון של 60 הרץ.
רזולוציית המסך היא 2532x1170 פיקסלים, עם צפיפות פיקסלים של 460 PPI.
האייפון 14 פלוס מגיע עם מסך 6.7 אינץ' (17 ס"מ) עם אותו סוג מסך, ברזולוציה של 2780x1284 פיקסלים ועם צפיפות פיקסלים של 458 PPI.
האייפון 14 ו-14 פלוס מגיעים עם מערך צילום זהה, הכולל שלוש מצלמות: מצלמה קדמית אחת ברזולוציה 12 מגה פיקסל; המצלמות האחוריות הן אולטרה רחבות בשדה ראייה של 123 מעלות, ושתיהן ברזולוציה 12 מגה פיקסל.
המצלמות כוללות חיישנים גדולים יותר מהאייפון 13, שמאפשרים ליותר אור להיכנס פנימה, מה שתורם לצילומים בתנאי תאורה נמוכים.
אייפון 14 ואייפון 14 פלוס מגיעים כשמותקנת עליהם מערכת ההפעלה iOS 16.
אייפון 14 פרו ואייפון 14 פרו מקס הם סמארטפונים, אשר פותחו ושווקו על ידי חברת אפל.
הם מכשירי הדגל בדור ה־16 של סדרת מכשירי האייפון, ממשיכים את האייפון 13 פרו ואייפון 13 פרו מקס.
הסמארטפון נחשף ב-7 בספטמבר 2022 לצד האייפון 14 והאייפון 14 פלוס באירוע של חברת אפל שנערך באפל פארק שבקופרטינו, קליפורניה.
מכשירי האייפון 14 פרו ואייפון 14 פרו מקס זמינים לרכישה מוקדמת בארצות הברית החל מ־9 בספטמבר 2022, וזמינים לרכישה מלאה החל מ־16 בספטמבר 2022.
בין החידושים העיקריים במכשירים אלו לעומת קודמיהם בסדרת האייפון הוא צורה חדשה למגרעת המסך, הנקראת "אי דינמי".
דגמים אלו, בנוסף לאייפון 14 וה־14 פלוס, הם גם הראשונים בסדרה להימכר בארצות הברית ללא מגירה לכרטיס SIM, ועם תמיכה ב-eSIM.
המכשיר מופעל על ידי מעבד בעל 6 ליבות כאשר 2 מהן פועלות בתדר עבודה של 3.46 ג'יגה הרץ, וה-4 הנותרות פועלות בתדר עבודה של 2.02 ג'יגה הרץ.
במכשיר ישנה מערכת על שבב מדגם A16 Bionic של אפל.
למכשיר זיכרון RAM בנפח 6 ג'יגה בייט.
שניהם עם מסך מסוג סופר רטינה XDR OLED, בקצב רענון של 120 הרץ.
רזולוציית מסך האייפון 14 פרו 2556x1179 פיקסלים, ומסך הפרו מקס עם רזולוציה של 2796x1290 פיקסלים.
שני המסכים בצפיפות פיקסלים של 460 PPI.
האייפון 14 פרו ופרו מקס מגיעים עם מערך של ארבע מצלמות: מצלמה קדמית אחת ושלוש מצלמות אחוריות.
אחד החיישנים יספק איכות של 48 מגה פיקסל, השדרוג המשמעותי ביותר למצלמה של אפל מזה שבע שנים.
החיישן יתלווה לעדשה טלה-פוטו, שבזכותו תאפשר זום x2 וצילום 4K ללא זום דיגיטלי.
המכשיר 14 פרו מופעל על ידי סוללה בקיבולת של 3,200 מיליאמפר שעה, והסוללה של המכשיר 14 פרו מקס בקיבולת של 4,323 מיליאמפר-שעה.
אייפון 14 פרו ואייפון 14 פרו מקס מגיעים כשמותקנת עליהם מערכת ההפעלה iOS 16.
אייפון 15 ואייפון 15 פלוס הם סמארטפונים אשר תוכננו, פותחו ושווקו על ידי חברת אפל.
הם הדור ה־17 בסדרת מכשירי האייפון, ממשיכים את האייפון 14.
הסמארטפון הוכרז ב־12 בספטמבר 2023 לצד האייפון 15 פרו ואייפון 15 פרו מקס באירוע מיוחד של אפל שנערך באפל פארק שבקופרטינו, קליפורניה.
מכשירי האייפון 15 וה־15 פלוס זמינים לרכישה החל מ־22 בספטמבר 2023.
בשנת 2021 הנציבות האירופית החלה לבחון הצעה לחייב את השימוש במחבר USB-C בכל מכשירי הטלפון שנמכרים במדינות האיחוד האירופי, כולל מכשירי אייפון.
האנליסט של אפל מינג-צ'י קואו טען שאפל תפסיק להשתמש במחבר לייטנינג הקנייני שלה עד 2023. במקביל, אפל החל לשקול את ההצעה לעבור לשימוש במחבר USB-C בשל הסבירות הגבוהה שההצעה של האיחוד האירופי תתקבל.
ההצעה של האיחוד האירופי התקבלה באוקטובר 2022. אפל אישרה שהיא תעמוד בתקנות האיחוד האירופי עוד באותו החודש.
האייפון 15 וה־15 פלוס מופעלים על ידי מעבד בעל 6 ליבות כאשר 2 מהן פועלות בתדר עבודה של 3.46 ג'יגה הרץ וה-4 הנותרות פועלות בתדר עבודה של 2.02 ג'יגה הרץ.
האייפון 15 מגיע עם מסך 6.1 אינץ' (155 מ"מ) מסוג סופר רטינה XDR OLED.
רזולוציית המסך היא 2556×1179 פיקסלים, עם צפיפות פיקסלים של 460 PPI.
האייפון 15 פלוס מגיע עם מסך 6.7 אינץ' (170 מ"מ) עם אותו סוג מסך, ברזולוציה של 2796×1290 פיקסלים ועם צפיפות פיקסלים של 460 PPI.
אייפון 15 ואייפון 15 פלוס מגיעים כשמותקנת עליהם מערכת ההפעלה iOS 17.
אייפון 15 פרו ואייפון 15 פרו מקס (iPhone 15 Pro Max) הם טלפונים חכמים שעוצבו, פותחו ומשווקים על ידי אפל.
הם מכשירי הדגל של הדור השבעה-עשר של אייפון, אחרי אייפון 14 פרו ואייפון 14 פרו מקס.
המכשירים נחשפו לצד האייפון 15 והאייפון 15 פלוס במהלך אירוע אפל באפל פארק בקופרטינו, קליפורניה, ב-12 בספטמבר 2023. המכשירים זמינים למכירה החל מ-22 בספטמבר 2023.
בדומה לאייפון 15 ו-15 פלוס, גם באייפון 15 פרו ופרו מקס החליפה אפל את מחבר הלייטנינג שלה ב-USB-C על מנת לעמוד בדרישות האיחוד האירופי, שחייב את השימוש במחבר זה ב-2022.
הכיסוי של אייפון 15 פרו ואייפון 15 פרו מקס עשוי מטיטניום, והדגמים יהיו זמינים בצבעי טיטניום טבעי, טיטניום כחול, טיטניום לבן וטיטניום שחור.
צבעשם טיטניום טבעי טיטניום כחול טיטניום לבן טיטניום שחור
האייפון 15 פרו והאייפון 15 פרו מקס ישתמשו ב-USB-C עם מהירויות העברה USB 3 (כ-10 Gbps), שיפור לעומת האייפון 14 פרו ודגמי הבסיס של אייפון 15, להם מהירויות העברה USB 2 (כ-0.48 Mbps).
כל דגמי האייפון 15, ובכללם גם הפרו והפרו מקס, תומכים במצב חלופי DisplayPort על פלט וידאו USB-C עם רזולוציית HDR עד 4K.
לדגמי האייפון הקודמים (מאייפון 5 עד אייפון 14 פרו) הייתה רזולוציה מקסימלית של 1600x900 (קצת פחות מ-1080p) עם מתאם ה-Lightning Digital AV עקב אילוצים טכניים של מחבר לייטנינג.
האייפון 15 פרו והאייפון 15 פרו מקס כוללים כפתור פעולה, המחליף את מתג ההשתקה.
הפונקציה של כפתור הפעולה יכולה להיות מוגדרת על ידי המשתמש.
כברירת מחדל, כפתור הפעולה מחליף מצב שקט.
אפשרויות אחרות כוללות פתיחת מצלמה, הקלטת תזכיר קולי או החלפת מצב מיקוד.
האייפון 15 פרו והאייפון 15 פרו מקס הושקו עם IOS 17.
אייפון 16 ואייפון 16 פלוס הם סמארטפונים מבית אפל, הדור ה-18 בסדרת מכשירי האייפון.
המכשירים נחשפו באירוע ההשקה ב-9 בספטמבר 2024, שהתקיים באפל פארק שבקופרטינו, קליפורניה.
החידוש העיקרי במכשיר הוא כפתור פיזי ייעודי לשליטה במצלמה, עם אפשרות לשלוט בתנאי הצילום באמצעות החלקה ולחיצה על הכפתור, וכן תמיכה בתכונות הבינה המלאכותית של אפל אינטליג'נס.
התקינה המחייבת של האיחוד האירופי המחייבת סטנדרט של שקע טעינה מסוג USB-C, נכנסה לתוקף ב-2023. בהתאם, הדגם של האייפון 15 החליף את חיבור ה-Lightning הקודם בחיבור של USB-C.
הדגמים 16 ו-16 פלוס נשארים עם גודלי מסך זהים לסדרה הקודמת, שהם 6.1 אינץ' ו-6.7 אינץ', בהתאמה.
המכשירים מגיעים בחמישה צבעים חדשים שונים, כולל: ורוד, שחור, כחול עמוק, ירוק ולבן.
האייפון 16 מצויד בשבב חדש ומתקדם יותר – A18, שתוכנן במיוחד עבור מכשיר זה.
השבב מותאם להפעלת מודלים גנרטיביים של בינה מלאכותית וכולל רכיב חומרה ייעודי עבור חישובי בינה מלאכותית, הנקרא על ידי החברה "מנוע עצבי" והוא מהיר פי שניים מקודמו.
מצלמת המכשיר מגיעה עם 48 מגה-פיקסל, ומציעה רזולוציה גדולה פי 4 מזו של האייפון 14. בנוסף, המכשיר כולל גם מצלמה רחבה יותר המאפשרת לכידת אור רבה יותר במצבים של תאורה חלשה וכן פוקוס אוטומטי.
הזמן של מצב ההמתנה (Stand by) במכשיר ארוך יותר מאלו של קודמיו, בגלל שדרוג בקיבולת הסוללה לקיבולת של 3,355 מיליאמפר, ו-4,676 מיליאמפר בגרסת הפרו מקס.
פריסת המצלמות במכשיר היא אנכית, בדומה לאייפון 12, ובשונה מהפריסה האלכסונית של הדגמים האחרונים.
למרות השימוש בחיבור USB Type-C, מהירות העברת נתונים היא בקצב נמוך יותר, הזהה לזה של USB 2.0, של עד 480Mb/s.
אייפון 16 פרו ואייפון 16 פרו מקס הם סמארטפונים אשר תוכננו, פותחו ושווקו, על ידי חברת אפל.
הם הדור השמונה-עשר של מכשירי האייפון, והממשיכים של האייפון 15 פרו ואייפון 15 פרו מקס.
המכשירים נחשפו לצד הדגמים הבסיסיים יותר בסדרה – אייפון 16 ואייפון 16 פלוס במהלך אירוע מיוחד של אפל, שהתקיים ב-9 בספטמבר 2024 באפל פארק שבקופרטינו, קליפורניה.
המכירה המוקדמת של המכשירים נפתחה ב-13 בספטמבר 2024. בישראל, המכירה המוקדמת החלה ב-19 בספטמבר, והחל מ-26 בספטמבר המכשיר זמין לרכישה בחנויות.
החידושים העיקריים במכשיר הם כפתור פיזי ייעודי לשליטה במצלמה, עם אפשרות לשלוט בתנאי הצילום באמצעות החלקה ולחיצה על הכפתור, ארבעה מקרופונים עם יכולות הקלטה שונות, ויכולת הפרדה בין דיבור לרעשי רקע.
המכשיר כולל מסך Super Retina XDR OLED בגודל 6.3 אינץ', כשבדגם המתקדם יותר – אייפון 16 פרו מקס מכיל מסך גדול יותר בגודל 6.9 אינץ'.
שני הדגמים ממשיכים עם עיצוב של תצוגה מקצה לקצה, אך עם שוליים דקים יותר.
הדגמים מגיעים בגימור טיטניום לבן, טיטניום מדברי, טיטניום טבעי וטיטניום שחור.
לדברי החברה, הגימור עמיד בפני שריטות.
הדגמים מגיעים עם שבב Apple A18 Pro, שהוא דור שני של מעבדי 3 ננומטר, מה שמשפר משמעותית את הביצועים, בפרט במשימות הקשורות לבינה מלאכותית.
השבב כולל מעבד 6 ליבות, מעבד גרפי עם 6 ליבות ומנוע עצבי בעל 16 ליבות המאיץ יכולות למידת מכונה, ומאפשר שילוב של תכונות הבינה המלאכותית של אפל, Apple Intelligence, בחומרת המכשיר.
לשני הדגמים זיכרון של 8GB ואפשרויות אחסון החל מ-128GB (256GB ב-Pro Max), ועד ל-1 טרה-בייט.
אחת מתכונות הדגל של ה-iPhone 16 Pro היא השילוב שלו עם תכונות הבינה המלאכותית של Apple Intelligence הכוללות שיפור בפונקציונליות של סירי, שיפור בהבנת שפה טבעית, וכן תכונות ג'נרטיביות כגון אימוג'ים מותאמים אישית וניתח תמונות וזיהוי אובייקטים בזמן אמת.
יכולות אלו נועדו להפעלה בעיקר בחומרת המכשיר, אם כי חלקם מופעלים באמצעות שרתים חיצוניים.
הדגמים מציגים מערכת המצלמות שודרגה, והיא כוללת מצלמה רחבה בעלת 48 מגה פיקסל עם ייצוב תמונה אופטי (OIS), עם העברת חיישן ועם מיקוד אוטומטי (PDAF).
המצלמה הרחבה כוללת 48 מגה פיקסל, בשדה ראייה של 120 מעלות, והיא מותאמת לתנאי תאורה חלשים.
הדגם המתקדם יותר – Pro Max כולל גם מצלמת טלפוטו עם זום אופטי 5×, לעומת זום האופטי 3× בדגמים קודמים.
לשני הדגמים יכולת צילום וידאו 4K בקצב של 120 פריימים לשנייה.
לדגמים נוסף מעקב בריאות משופר, חלקו בשילוב שלו עם השעון החכם Apple Watch Series 10. באירוע הוכרז כי המכשיר יוכל לזהות דום נשימה בשינה, באמצעות תכונות מעקב הבריאות של האייפון והאפל ווטש.
אייפון 17 הוא סמארטפון מבית אפל, הדור התשע עשרה בסדרת מכשירי האייפון, שמחליף את האייפון 16. המכשיר הוכרז לצד המכשירים המתקדמים יותר בסדרה – אייפון 17 פרו, 17 פרו מקס, ואייפון אייר.
המכשירים נחשפו באירוע ההשקה ב-9 בספטמבר 2025, שהתקיים באפל פארק שבקופרטינו, קליפורניה.
המכשיר מגיע עם מערכת ההפעלה IOS 26 עם עיצוב חדש, וסוללה גדולה לעומת הדגמים שקדמו לו.
האייפון 17 מגיע בחמישה צבעים: לבנדר, מרווה, כחול ערפל, לבן ושחור.
צבע שם לבנדר מרווה ערפל כחול לבן שחור
האייפון 17 משתמש במעבד חדש בשם Apple A19 SoC, בשילוב עם שבב רשת חדש – N1 שתוכנן על ידי אפל.
דגם האייפון הבסיסי מגיע עם 256 או 512 ג'יגה-בייט של אחסון, לעומת קודמו, האייפון 16, שהיה זמין גם בגרסה של 128 ג'יגה-בייט.
אייפון 17 כולל צג OLED גדול יותר בגודל 6.3 אינץ' וקצב רענון דינמי של 120 הרץ שנקרא "ProMotion", שלפני כן היו שמורים לדגמי הפרו המתקדמים יותר.
הצג ברזולוציה של 2622x1206 עם צפיפות פיקסלים של 460 פיקסלים לאינץ'.
אייפון 17 מגיע עם מערכת מצלמות Dual Fusion ברזולוציית 48 מגה פיקסל, עם עדשה ראשית של 48 מגה פיקסל, ועדשה רחבה יותר של 48 מגה פיקסל.
דבר זה מאפשר צילומים מעדשת הטלפוטו ברזולוזציה של 12 מגה פיקסל באיכות אופטית באמצעות עדשת המצלמה הראשית.
המצלמה הקדמית משולבת עם מצלמת Center Stage ברזולוציה של 18 מגה פיקסל, ותומכת בתכונה של צילום כפול, המאפשרת להשתמש במצלמה הקדמית והאחורית במקביל.
אייפון 17 פרו ואייפון 17 פרו מקס הם טלפונים חכמים המפותחים ומשווקים על ידי חברת אפל.
המכשירים הוכרזו ב-9 בספטמבר 2025 במהלך אירוע אפל באפל פארק בקופרטינו, קליפורניה, לצד האייפון 17 והאייפון אייר, והם מהווים את הדור התשע עשרה בסדרת מכשירי האייפון.
המכשירים זמינים לרכישה החל מ-19 בספטמבר 2025.
דגמי האייפון 17 פרו מגיעים בשלושה צבעים: כתום קוסמי, כחול עמוק וכסף.
צבע שם כתום קוסמי כחול עמוק כסף
אייפון 17 פרו ופרו מקס מגיעים עם מערכת שבבים חדשה של אפל – A19 Pro, המשלבת את שבב הרשת החדש – N1 שתוכנן על ידי אפל.
המכשיר מגיע עם 12 ג'יגה-בייט של זיכרון RAM.
למכשיר הפרו מסך בגודל 6.3 אינץ', לעומת המכשיר בגרסת הפרו-מקס, שמגיע עם מסך בגודל 6.9 אינץ'.
שניהם זהים למסכים של דגמי אייפון 17 ואייפון 16, למעט שינוי ברמת הבהירות, העומדת על בהירות של כ־3,000 ניטים בפיק.
אזור המצלמה שבחלק האחורי עוצב מחדש, לראשונה מאז האייפון 11 פרו, והוא כולל מצלמה אופקית גדולה בולטת, ועדשת מצלמה מסוג "טטרפריזמה" בעלת זווית טלפוטו פי 4, במקום פי 5 שהייה בעבר.
עם זאת, החיישן החדש הוא ברזולוצייה של 48 מגה פיקסל, עם אפשרות לזום אופטי של עד פי 8, דבר שמחפה על הירידה בזווית הטלפוטו.
המצלמה הקדמית משתמשת במצלמת Center Stage של 18MP עם אפשרות לצילום כפול, במצלמה האחורית והקדמית במקביל.
אייפל 65 (באיטלקית: Eiffel 65) היא להקת יורודאנס איטלקית שהוקמה בטורינו בשנת 1998 על ידי ג'אנפרנקו רנדונה המכונה ג'פרי ג'יי (סולן ובסיסט), מאוריציו לובינה (קלידן וגיטריסט) וגברי פונטה (DJ).
שלושת חברי הלהקה ניגנו יחד כבר משנת 1992, אבל רק ב-1998 החליטו להקים להקה.
השם "אייפל" נבחר באקראי על ידי תוכנת מחשב והמספר 65 צורף לשם בטעות; במקור הוא היה חלק ממספר טלפון.
באוקטובר 1998 הוציאה הלהקה את השיר "Blue", שבאמצעות מנגינתו הקליטה, הקולות הממוכנים והפזמון, הפך להיט בינלאומי והגיע למקומות ראשונים במצעדים רבים העולם.
האלבום ממנו לקוח השיר, Europop, יצא בסוף אותה שנה והגיע למקום החמישי במצעד האלבומים של הבילבורד.
הסינגל השני מאלבום זה, "Move Your Body", הצליח גם הוא וכך ניצלה הלהקה מהתואר המפוקפק "להקה של להיט אחד", חוץ מבארצות הברית וקנדה.
האלבום השני של אייפל 65, !Contact, יצא ב-2001 ונחל הצלחה בינונית מחוץ לאיטליה.
ב-2003 יצא האלבום השלישי של אייפל 65 שנשא את שם הלהקה ובו בעיקר שירים באיטלקית.
ביוני 2006 עזבו חברי הקבוצה (ג'פרי ומאוריציו) את חברת ההפקות הקודמת שלהם "BlissCo", ויצאו להקים חברה משלהם (Blue Boys), כאשר הם משנים את שם הלהקה ל-Bloom 06, ויוצאים לדרך חדשה בניסיון ליצור מוזיקה שונה וחדשנית.
במרוצת השנים שירים של אייפל 65 זכו בביצוע מחדש (רמיקס) על ידי זמרים רבים - קים לוקאס, אלפאוויל, לאורה פאוזיני ועוד.
2006 01 Crash Test (יצא בספטמבר 2006 כאלבום הראשון של Bloom 06)
אייקוויטס המכונה גם אייקטיה הייתה אלת המסחר וההגינות במסחר במיתולוגיה הרומית.
האלה תוארה כמחזיקה בידה מאזניים, המסמלים את השוויון וההגינות, וכן את קרן השפע, המסמלת את העושר שמתקבל במסחר.
בתקופת האימפריה הרומית היווה פולחן האלה חלק מפולחנו של הקיסר הרומי, מאחר שהקיסר נחשב למייצג את תכונותיה של האלה.
במהלך פולחן זה כונה הקיסר "אייקוויטס אוגוסטי" - "הקיסר מביא ההגינות".
השנה בה התפרסם הייתה 2004 לאחר יציאת הסינגל "Locked Up" מאלבום הבכורה שלו "Trouble".
הוא היה מועמד לזכות בפרס גראמי על השיר "Smack That" בשנת 2006.
אייקון נולד בשם אליאָאון טיאם, בעיר סנט לואיס.
אביו, מור טיאם, הוא מוזיקאי ג'אז סנגלי מבני שבט הדוגון.
עד גיל שבע הוא התגורר בסנגל מאחר שמשפחתו רצתה שהוא ואחיו יוכלו לקבל חינוך טוב, ובגיל חמש עשרה הוא עבר יחד עם משפחתו אל ניו ג'רזי.
בגלל המעברים בין המדינות אליאָאון שלט בשלוש שפות: אנגלית, צרפתית ווולופית.
בניו ג'רזי הוא ביקר בבית ספר בשם "תיכון שיידר" ושם נערכה ההיכרות בינו לבין מוזיקת ההיפ הופ.
מאוחר יותר בחייו אייקון נעצר והואשם בתקיפה ומכירת סמים.
את כל הזמן ששהה בבית הכלא, הוא הקדיש למוזיקה.
לאחר שחרורו הוא החל להקליט שירים בסטודיו הפרטי שלו.
אחיו החורג, הכוריאוגרף דיוין סטיבנס, שלח בסתר את קלטת הדמו של אחיו אל חברות הקלטה שונות.
לאחר זמן מה, חברת ההקלטות "Street Records Corporation" נענתה בחיוב ולקחה את אייקון תחת חסותה.
בשנת 2004 היא הוציאה לאייקון את אלבומו הראשון, "Trouble".
ב-27 ביוני 2005, הוציא את הסינגל "Belly Dancer (Bananza)".
בדצמבר 2006, היה אייקון מועמד לפרס גראמי, אך לבסוף הפסיד אותו לג'סטין טימברלייק.
ב-7 ביולי 2007, הופיע אייקון בלייב ארת' בניו ג'רזי.
ב-2 באוגוסט 2007, הוא היה אמור להופיע באוסטרליה, אך בגלל עברו הפלילי לא קיבל אשרת כניסה ולבסוף לא הופיע.
ביולי 2007 הופיע אייקון בתל אביב ישראל.
באותה שנה בפברואר 2007 השיק והחל במכירות חברת ההלבשה של אייקון "Konvict Clothing".
המיוחד בלבוש היה שאותם הבגדים היו מתאימים גם לגברים וגם לנשים.
הלבוש כלל מעילי ספורט, מכנסי ג'ינס, חולצות וכובעים.
עם בגדים דומים לאלה אייקון הופיע בהופעות שלו.
אייקון עובד כעת על תוכנית ריאליטי שתקרא "My Brother's Keeper".
בנוסף הוא מתכנן להשתתף בסרט על חייו, שיקרא "Illegal Alien".
בינואר 2010 השתתף ברמיקס הרשמי לשיר של הזמר החרדי לשעבר מתיסיהו "Matisyahu ft.
אייקון מתגורר כיום בשני בתים, האחד באטלנטה והשני בדקר שבסנגל.
אייקון שהה בכלא למשך חמש שנים.
בסוף שנת 2005, נרצח במכוניתו מנהלו האישי רוברט מונטנז, לכן האלבום "Konvicted" מוקדש לו.
אייקון היה בתוך המכונית בזמן הרצח ונפצע בכתפו.
בעברו, היה אייקון מוכר סמים, אך על פי טענתו, הוא מעולם לא השתמש בהם.
כמו כן אייקון טוען שהוא שינה את חייו לחלוטין לאחר שחרורו מהכלא.
יש לו תשעה ילדים מכמה נשים שונות.
הקים ארגון צדקה בשם "Konfidence Foundation" למען ילדים באפריקה.
כמו כן יזם את פרויקט "Akon Lighting Africa" לאספקת תאורה על בסיס אנרגיה סולרית באפריקה.
בשירו sorry ,blame it on me מנצל אייקון את האפשרות לסגור מעגל בחייו, בשיר מספר את סיפורו האישי למעריצים, על אשתו וילדיו, מתנצל בפני האנשים בהם פגע כמו ילדיו, חבריו, אשתו ומשפחתו.
מספר שנכנס לכלא בגין תקיפת קטינה בת 15 אך מספר שלא ידע שהיא עדיין קטינה.
המתנצל בפני בעלי המועדון שבו קרתה התקיפה על כך שבגללו נסגר המועדון ומסביר שבכניסה למועדון היה שלט האוסר על כניסה מתחת לגיל 21 ולכן לא ידע שהנערה קטינה.
המתנצל על העיסוק בסמים, מתנצל בפני מעריציו ומספר שלמענם הוא לוקח על עצמו את האחריות, אף על פי שלדעתו זו היא אשמתה של הנערה שנכנסה למועדון ללא היתר מתאים בגיל, ולמקום שהיה אסור לה ללכת אליו.
בשיר מספר את סיפורו המלא ומבקש להתנצל באנשים שבהם פגע.
נכון לשנת 2017, הונו של אייקון מוערך בכ־80 מיליון דולר.
אלבום הבכורה של אייקון נקרא "Trouble" והוא יצא ב-29 ביוני 2004. הוא כלל בתוכו את הלהיטים "Locked Up", "Lonely", "Belly Dancer", "Pot of Gold" ואת השיר בו ביטא את רגשותיו משהותו בכלא, "Ghetto".
הסינגל הראשון והמוצלח ביותר מתוך אלבומו היה "Lonely", חידוש לשיר קלאסי מפורסם של הזמר בובי וינטון עם תוספת של אמרות מפורסמות מתוך שירים של הראפרים טופאק שאקור והנוטוריוס בי.
בארצות הברית נמכרו 1.4 מיליון עותקים מהאלבום ובשאר העולם כ-3 מיליון.
ב-14 בנובמבר 2006 אייקון מוציא את אלבומו השני "Konvicted".
האלבום נמכר ברחבי העולם ועקף את האלבום הראשון בכמות העותקים שנמכרו.
שלושת הסינגלים מתוך האלבום, "Smack That" (שהוקלט בשיתוף עם הזמר אמינם), "I Wanna Love You" (בשיתוף עם הזמר סנופ דוג) ו"Don't Matter", עמדו בראש המצעדים בארצות הברית ובבריטניה יותר מחודש.
בארצות הברית נמכרו כמעט 2.2 מיליון עותקים של אלבום זה ובשאר העולם כמעט 3.5 מיליון עותקים.
ב-1 באוקטובר, יצאה עריכה מחודשת של האלבום בבריטניה.
ב-2 בדצמבר 2008 הוציא אייקון את אלבומו השלישי, Freedom (חופש) שזכה להצלחה גדולה.
הסינגל הראשון שיצא מהאלבום היה "Right Now" שהגיע למקום החמישי במצעד הבריטי.
אחריו יצא הסינגל "I'm So Paid" שגם זכה להצלחה רבה.
בתחילת 2009 יצא הסינגל השלישי מהאלבום שנקרא "Beautiful".בסוף שנת 2010 הוציא שיר חדש עם השלישייה "דה לונלי איילנד" בשם "I Just Had Sex".
השיר "Angel Eyes" (בשיתוף עם Play-N-Skillz) הודלף לאינטרנט, השיר ששימש כהשראה לשיר זה של אייקון הוא בבירור השיר הקלאסי של קים קרנס, "Bette Davis Eyes".
ב-18 באוגוסט 2023 השתתף בסינגל "Locked Up" של סטיב איוקי וההרכב Trinix.
המקום ה-8 במצעד האמריקאי, המקום ה-5 במצעד הבריטי
"Lonely" - המקום ה-4 במצעד האמריקאי, המקום ה-1 במצעד הבריטי
"Belly Dancer" - המקום ה-30 במצעד האמריקאי, המקום ה-5 במצעד הבריטי
"Smack That" - בשיתוף עם אמינם.
המקום ה-2 במצעד האמריקאי, המקום ה-1 במצעד הבריטי
"I Wanna Love You" - בשיתוף עם סנופ דוג.
המקום ה-1 במצעד האמריקאי והבריטי
"Don't Matter" - המקום ה-1 במצעד האמריקאי, המקום ה-3 במצעד הבריטי
"Sorry, Blame It on Me" - המקום ה-7 במצעד האמריקאי, המקום ה-22 במצעד הבריטי
"I Cant Wait" - בשיתוף עם טי-פיין
"Right Now" - המקום ה-8 במצעד האמריקאי, המקום ה-6 במצעד הבריטי
"I'm So Paid" - בשיתוף עם ליל ויין ויאנג ג'יזי.
המקום ה-31 במצעד האמריקאי, המקום ה-59 במצעד הבריטי
"Beautiful" - בשיתוף עם קולבי אודונ'ס וקרדינל אופישל.
המקום ה-19 במצעד האמריקאי, המקום ה-8 במצעד הבריטי
"Oh Africa" - בשיתוף עם קרי הילסון
"We Takin' Over" עם T.I., פאט ג'ו, ליל ויין, בירדמן ודי ג'יי חאלד
"What You Got" עם קולבי אודונ'ס
"Out Here Grindin" עם די ג'יי חאלד, פלייס, ליל בוסי, אייס הוד וטריק דאדי
"Body on Me" עם נלי ואשנטי
"Day Dreaming" עם די ג'יי דרמה, סנופ דוג וT.I.
"Overtime" עם אייס הוד וטי-פיין
"Sexy Bitch" עם דייוויד גטה
"Hold My Hand" עם מייקל ג'קסון
Boomerang עם פיטבול ו ג'רמיין דופרי ו די ג'יי פלי פל
Chop My Money עם פי סקואר ו מאי די
בשנת 2012 שיחק בסרט הדרמה הניגרי "Black November" לצד שחקנים כמו מיקי רורק, קים בייסינגר ווייקליף ז'אן.
בשנת 2014 שיחק בסרט הפשע "שוד אמריקאי" את שוגר, לצידם של אדריאן ברודי וג'ורדנה ברוסטר.
אייפקס פרטנרס היא קרן השקעות פרטית וקרן הון סיכון, שמשרדיה הראשיים בלונדון ופועלת בכל רחבי העולם.
מאז ייסודה ובמשך כ-30 שנה הייתה הקרן מעורבת בהנפקות שונות והשקעות במספר רחב של תחומים, ובהם: טכנולוגיה וטלקומוניקציה, רפואה, שירותים פיננסים ועסקיים, קמעונאות וצריכה.
החל משנת 2005 חדרה לשוק הישראלי באופן מאסיבי ורכשה את השליטה בחברות בזק, תנובה ופסגות בית השקעות, וכן השקיעה בחברות הייטק.
משרדי החברה בישראל נמצאים במגדל המוזיאון בתל אביב.
ב-1969 הקים אלן פטריקוף את קרן פטריקוף בארצות הברית, ב-1972 הקים איש העסקים היהודי הבריטי רונלד כהן יחד עם מוריס טכניו את קרן MMG בלונדון, שהפכה מאוחר יותר לאייפקס.
ב-1977 החלו שתי הקרנות לשתף פעולה במסגרת אייפקס פרטנרס, וב-2002 התמזגו שתי הקרנות לגוף אחד, תחת ניהולו של היו"ר רונלד כהן.
הקרן פועלת בדרך המאפיינת קרנות הון פרטיות.
היא מגבשת קבוצות של משקיעים פרטיים וגופים מוסדיים, ומשקיעה את כספיהם בחברות עם פוטנציאל גידול.
מדיניות הקרן בדרך כלל לרכוש גרעיני שליטה המאפשרים לה להשתתף בניהול פעיל של החברות הנרכשות, ולהשביחן.
לאחר פרק זמן מסוים מוכרת את חלקה בחברות תוך כדי מימוש רווח.
בדרך זו הייתה מעורבת ב-10 השנים האחרונות בהשקעות והנפקות בהיקף של 35 מיליארד דולר.
בין החברות בהן השקיעה: קלווין קליין, חברת האופנה טומי הילפיגר, travelex (מהגדולות בעולם בשוק המרת מטבע חוץ), france telecom, אזימוט אחזקות, inmarsat (חברת לוויין בריטית).
אחת העסקאות הגדולות ביותר של הקרן, רכישת yell בית הוצאה לאור לונדוני של מדריכי טלפון, הניבה לקרן תשואה של 150 אחוז.
משרדי החברה ממוקמים ב-30 שלוחות במרכזי עסקים גדולים באירופה, אסיה וארצות הברית, והיקף פעילותה בכל רחבי העולם נאמד בכ-20 מיליארד דולר.
ב-2008 הודיע סר רונלד כהן על פרישתו, ובמקומו התמנה מנכ"ל הקרן מרטין האלוסה.
נציגות מקומית של קרן אייפקס כקרן הון סיכון פעילה בישראל החל מ־1994, בהשקעה של כ־40 מיליון דולר.
עד 1999 גדלה הקרן להשקעות בישראל ל־100 מיליון דולר, רובם בחברות טכנולוגיה.
בשנת 2000 הודיעה הקרן הישראלית על מיזוגה עם הקרן האירופאית, ועל כוונה להגדיל באופן ניכר את ההשקעות בישראל, לסכום של כ־600 מיליון דולר, הצהרה שהגיעה לביצוע בשנת 2004, כאשר רוב ההשקעה מרוכז בחברות טכנולוגיה.
החל מ־2005 השתנתה האסטרטגיה של הקרן בהשקעותיה בארץ ומהשקעה בחברות טכנולוגיה בתחילת דרכן הפכה להיות האסטרטגיה השקעה בחברות ותיקות והשגת שליטה בחברות ענק או חברות להן מונופול בשוק הארצי, והעלאת מחירי המוצרים של החברה לאחר קנייתה על מנת להחזיר את ההשקעה.
דוגמאות לאסטרטגיה זו הם ההשקעות בחברת בזק (2005), תנובה (2007) ובית ההשקעות פסגות (2010).
ב-2005 רכשה הקרן בשותפות עם גורמים עסקיים אחרים את גרעין השליטה של חברת בזק בסכום של 4.2 מיליארד ש"ח.
במקביל המשיכה להשקיע ב-44 חברות סטארט-אפ מקומיות, ובהן: קומטאץ', לנאופטיקס, מודם ארט, ואחרות.
בחודש נובמבר 2007 רכשה החברה יחד עם מאיר שמיר את גרעין השליטה בחברת תנובה בהיקף של כמיליארד דולר.
במהלך שלוש שנים מקניית גרעין השליטה הרוויחה הקרן יותר ממיליארד דולר בדיבידנדים שמשכה ובעליית ערך המניות שבבעלותה.
בסוף 2010 רכשה קרן אייפקס כ־76.8% מבית ההשקעות פסגות מקרן יורק במחיר של כ־2.71 מיליארד שקל.
ב-2 באוקטובר 2011 נאלצה זהבית כהן, מנכ"לית הקרן בישראל מאז 2006, להתפטר מתפקידה כיו"ר תנובה ופסגות עקב חקירת הרשות להגבלים עסקיים בחשד כי תנובה הסתירה, לכאורה, מידע מהרשות.
כהן החליפה את חנוך ברקת, שכיהן בתפקיד זה לפניה.
ב-22 במאי 2014 מכרה אייפקס את תנובה לחברת ברייט פוד מסין לפי שווי של 8.6 מיליארד שקל חדש, אחת העסקאות הגדולות ביותר בישראל מאז ומעולם.
בשנת 2017 רכשה קרן אייפקס את טן חברה לדלק תמורת 166 מיליון ש"ח.
ביוני 2017 רכשה הקרן 55% מרשת החנויות "מקס סטוק", לפי שווי חברה של כ-300 מיליון ש"ח.
בספטמבר 2020 הונפקה מקס סטוק בבורסה לניירות ערך בתל אביב לפי שווי של 1.7 מיליארד ש"ח.
במאי 2021 מכרה קרן אייפקס את "פסגות" תמורת 910 מיליון ש"ח לחברת "אלטשולר שחם גמל", שהיא חברה בת של "אלטשולר שחם.
ההפסד של קרן אייפקס מהשקעתה ב"פסגות" הוא יותר מחצי מיליארד ש"ח.
קרן אייפקס השקיעה 21 מיליון דולר בחברת ההזנק גלובל-אי אונליין, ומימשה השקעה זו ב-729 מיליון דולר.
בדצמבר 2025 רכשה קרן אייפקס את "יד2", ההסכם בהיקף של 950 מיליון דולר.
אייקון איי 5 (ICON A5) הוא מטוס ספורט קל המיוצר החל משנת 2013.
למטוס כנפיים מתקפלות, המאפשרות לאחסנו בקלות במוסך ולגרור אותו באמצעות מכונית.
במטוס יש מקום לטייס ולנוסע אחד.
בשנת 2015 החברה הודיע שבידיה כ-1200 הזמנות והיא מתכננת לייצר 500 מטוסים כל שנה.
נכון לשנת 2019 רק 100 מטוסים נמסרו ללקוחות.
בשנת 2019, בעקבות מלחמת הסחר בין ארצות הברית לסין השקעות בחברה הוקטנו והיא פיטרה חלק משמעותי של העובדים.
בשנת 2017 מטוס נחת בתחום הפארק הלאומי ביסקיין וטבע.
בסך הכול עד היום התרחשו חמש תאונות עם המטוסים.
המטוס מפותח בשיתוף פעולה בין קירק הוקינס, טייס אף 16 לבין סטין סטראנד, מעצב סקייטבורד.
אייקון פופ (מאנגלית: Pop icon) היא הגדרה לידוען, דמות או אובייקט, שניתנת בדרך כלל על ידי התקשורת או הציבור הרחב.
אייקון הפופ משפיע רבות על תרבות הפופ.
אדם שנחשב אייקון הפופ מוגדר ככזה עקב הערצת המונים, נשיאת אידיאל מסוים, מראה חיצוני יוצא דופן או התנהגות מיוחדת.
אייקוני פופ רבים מתו בגיל צעיר וחלקם נהפכו לאייקונים רק אחרי מותם.
אייקון יכול להיות גם דמות מצוירת, להקה, סרט או אפילו חפץ.
פעמים רבות מעטרת תמונתו או ציורו של אייקון הפופ בגדים וחפצים.
כמו כן, אמרות בולטות של אייקון הפופ עשויות להופיע על הדפסים שונים.
אייזק "אייק" אייזקס היה גיטריסט יהודי יליד בורמה, שחי ופעל רוב חייו באנגליה ואוסטרליה, ונודע כמבצע, מלחין ומורה בתחום מוזיקת ג'אז.
בין היתר ניגן יחד עם סטפן גרפלי.
אומן הסווינג וירטואוז, אייק אייזקס נחשב לאחד הגיטריסטים המובילים בג'אז הבריטי במחצית השנייה של המאה ה-20.
אייזק, הידוע כ"אייק" אייזקס נולד וגדל ברנגון, בירת בורמה, אז חלק מהודו הבריטית, כבן למשפחה מאוד מוזיקלית של יהודים שהגיעו להודו ובורמה מבגדאד.
אחיו מוריס ניגן כינור ואחיו שאול (סול) - גיטרה.
אייק למד פסנתר ואחר כך נגינת גיטרה כאוטודידקט החל מגיל 14 והפך לנגן גיטרה מקצועי בזמן שהיה סטודנט לכימיה באוניברסיטת רנגון.
אז הקים להקת ג'אז משלו.
בשנת 1942 סיים את התואר הראשון ונאלץ להימלט מבורמה מפני הפולשים היפנים יחד עם להקתו של ראובן סולומון, "ג'ייב בויס".
המשיך זמן מה לנגן איתם בקולקטה.
התפרנס כמחסנאי בבית חרושת לתחמושת וכגיטריסט.
חי תקופה בעיר מוסורי, ניגן עם הרכב של תשעה נגנים בבית מלון "גרינ'ס" בעיר דרהדון ולפרק זמן הועסק כמוזיקאי על ידי המהראג'ה מפטיאלה (פנג'אב),יאדבינדרה סינג.
בשנת 1946 עבר לגור באנגליה, שם עבד תקופה ככימאי וכגיטריסט פרי לנסר במופעי רדיו ובלהקות ג'אז קטנות.
בהתחלת שנות ה-1950 היה גיטריסט קבוע יחד עם תזמורת צ'פי ד'אמאטו במסעדה "הצ'טס".
עבד עם לזלי דאגלס בומבר קומאנד בנד ומאוחר יותר הצטרף ל "בי.בי.בי שואו בנד" של סיריל סטייפלטון והקליט איתם שורה של אלבומים עם מוזיקה תזמורתית.
התפרסם מאוד בתוכנית הפופולרית של רדיו בי.בי.סי "גיטאר קלאב" שבה הופיע עם הרכב קבוע משלו בין השנים 1955–1958. הופיע גם בתוכניות הבידור "בריידן'ס ויקס" (Braden's Weeks) ו"מקס בייגרייב'ס שואו" (Max Bygrave's Show).
במקביל, במשך 12 שנה ניגן עם להקתו של תד הית.
עם מוזיקה של מישל לגראן.
בשנות ה-1960–1970 ניגן אייק אייזקס פעמים רבות עם הכנר סטפן גרפלי.
יחד עם גרפלי והבנד של דיז דיזלי (הוט קלאב אוף לונדון) יצא במשך שנתיים (1975-1974) לסיור הופעות בעולם.
בשנות ה-1970 שיתף פעולה גם עם דיגבי פרווד'ר, לן סקיט ודני רייט, הטריו לשעבר של גרפלי, בהרכב "ולווט".
ניגן בדואו עם תלמידו, מרטין טיילור.
אייק אייזקס הקליט עשרות פסקולים של סרטים.
אחד מהלחנים שהלחין וניגן יחד עם קן סייקורה, Little Black Dog היה, למשל, נושא בפסקול הסרט הקצר הבריטי Bedforshire Clanger שהוצג בפסטיבל קאן בשנת 2007.
במשך כמה שנים כתב מדור בקורת למוזיקת ג'אז לגיטרה במגזין "קרשנדו".
בשנות ה-1980 היגר אייזקס לאוסטרליה, בה לימד ב"בית הספר לגיטרה של סידני" (Sydney Guitar School).
אייק אייזקס נפטר בסידני ממחלת הסרטן בשנת 1996. פרטו להוראה, באוסטרליה עסק אייזקס רבות בכתיבת מנגינות ועיבודים.
המשיך להופיע בהרכבים קטנים ובשישיית ג'אז מקומית.
לעיתים קרובות ביקר והופיע גם באנגליה.
אייק אייזקס היה נשוי למוירה ובנם היה גם כן לגיטריסט ולמלחין, והתחתן עם פסנתרנית של מוזיקה קלאסית
נכדו, מארק אייזקס (יליד לונדון 1958) הפך לפסנתרן ומלחין של מוזיקת ג'אז וקלאסית.
ספרי לימוד למוזיקת בלוס לגיטרה
אייפל (במקור: Eiffel) היא שפת תכנות מונחת עצמים.
שפה זו פותחה ועוצבה על ידי ברטראנד מאייר ועל ידי חברת Eiffel Software בשנת 1985. השפה נקראת על שם גוסטב אייפל, המהנדס שתכנן את מגדל אייפל.
השפה באה לענות על חסרונותיהן של שפות תכנות מונחות עצמים קודמות לה.
כתיבת השפה הושפעה מהשפות פסקל, Simula, Ada, Z ושימשה השראה לשפות פופולריות כמו C#, Java, Ruby, D, ועוד.
מושגים רבים שהוצגו לראשונה על ידי אייפל, לאחר מכן שולבו בעיצובן של שפות תכנות מוכרות יותר כמו C# ו־Java.
מאייר חיבר ספר על עקרונות התכנות המונחה עצמים (Object-Oriented Software Construction), כללי הפרדיגמה שניסח בספר בסופו של דבר הולידו את השפה אייפל.
השפה משלבת שתי גישות לתרגום—יש לה גם מפרש, וגם מהדר.
קוד שלא נעשה בו שינוי מאז הפעם האחרונה, כולל ספריות מערכת, הוא קוד שעבר הידור, ולכן במינוח השפה הוא קפוא.
לעומת זאת, קוד ששונה הותך, ועל ההרצה שלו מופקד המפרש של השפה.
תכנון לפי חוזה—יצירת חוזה בעבודה עם קטעי קוד.
טיפוסיות קבועה—דורשת הגדרה והתאמת טיפוסיות בזמן הידור.
קריאות—מנגנונים ללוגיקה, מבניות בקוד ותיעוד.
מחלקות גנריות—מאפשרת שימוש במחלקות גנריות.
העמסת מתודות—ניתן לבצע חפיפת מתודות של השפה.
העמסת אופרטורים—ניתן לבצע חפיפת אופרטורים של השפה.
חשבון מצביעים לא קיים בשפה.
ביטויים רגולריים לא קיימים בשפה.
חוזה הוא קובץ אילוצים המוגדר על ידי המתכנת על מנת להבטיח את אמינות הקוד.
העיקרון הומצא על ידי ממציא השפה וזאת אחת התכונות החשובות של השפה.
בשפות תכנות עכשוויות נעשה שימוש בפיתוח מונחה בדיקות כתחליף לתכנות מונחה חוזים.
לכל פונקציה ניתן להצהיר את האילוצים הבאים.
תנאים לפני ביצוע הפונקציה (pre-conditions).
תנאים לאחר ביצוע הפונקציה (post-conditions).
מגבלות לגבי תוכן הפרמטרים שהפונקציה מקבלת.
מגבלות לגבי התוכן שהפונקציה מחזירה.
מגבלות לגבי תוכן החריגות שהפונקציה יכולה לזרוק.
תופעות לוואי של הרצת הפונקציה (לדוגמה, שימוש בלולאה לצורך השהייה).
נתונים על הביצועים שלה (זיכרון, זמן ריצה).
ביטויים קבועים לאורך התוכנית (invariant).
"Design by Contract" הוא סימן רשום של Eiffel Software, והמונח הוטמע והומצא על ידי ד"ר ברנרד מאייר, יוצר השפה.
עובדה זאת מאוששת את חשיבות החוזה כמרכיב מרכזי בשפת התכנות אייפל.
הקוד הקיים (מתוך ספריות) צריך להיות פתוח להרחבה, אך סגור לשינויים, והדבר יכול להתבטא בשתי צורות הבאות.
כפי שהעיקרון מתבטא בשפת אייפל - כותבים מחלקה בצורה רגילה, ואם נתפס באג בתוכנה, אז במקום לשנות את המחלקה המקורית, יוצרים מחלקה חדשה שמשתמשת במחלקה הקודמת ועושה את השינויים הדרושים, או שיוצרים מחלקה שיורשת מהמחלקה המקורית שבה עושים את השינויים.
שימוש במחלקה מופשטת, וירושה המאלצת הלימה לממשק ההפשטה.
מכאן עקרון הפולימורפיזם בתכנות מונחה עצמים יאפשר שימוש עם תאימות לאחור בקוד הקיים.
כיוון שיש שינויים ותוספות של אובייקטים חדשים לשפה, דאגו לעשות שכל הפניות יהיו באותה צורה כדי לחסוך תקלות.
ולכן יש מנגנון גישה זהה לכל הפונקציות והמחלקות.
לדוגמה הסימון Foo.Bar(5) יכול לשמש בתור קריאה לפונקציה ושליחת הערך 5 כפרמטר, ויכול גם לשמש לאתחול מחלקה שהמשתנה שלה יקבל את הערך 5.
הפרדה מוחלטת בין פונקציה שמחזירה ערך, כלומר בקשת מידע ואשר אינה יכולה בשום אופן לעדכן מידע, לבין פרוצדורה המעדכנת או מבצעת פעולה, אך אינה מחזירה מידע.
עיקרון זה ידוע יותר בתכנות פונקציונלי באופן מקובל יותר כהפרדת פונקציות פונקציונליות גרידא מפונקציות שאינן פונקציונליות גרידא ולהן תוצאות לוואי.
מעצב השפה כינה פונקציות עם תוצאות לוואי כ־"פקודות", ופונקציות פונקציונליות גרידא כ־"שאילתות", אך המינוח הזה אינו נהוג בשפות אחרות.
השפה בנויה כך שתוכל להתממשק בקלות עם מגוון שפות (בדגש על שפת C, ושפות התכנות מבוססות .NET).
השפה מאפשרת לכתוב קוד בשפת C הישר בגוף הפונקציה של Eiffel, ובכך להשלים כל חיסרון שעלול להיות בשפה עם הספריות של שפת C.
ניהול זיכרון של תוכנית Eiffel הוא מאתגר כהשלכה מהנסיבות הבאות.
תוכנית בשפת Eiffel יכולה לקרוא לפונקציות בשפת C, לכן צריך להתחשב בכך שיכולים להיות בתוכנית שני סוגי זיכרון: זיכרון ל־Eiffel וזיכרון ל־C.
צריך להבחין בין אובייקטים רגילים - אובייקטים בעלי גודל קבוע שנקבע באופן סטטי (בזמן ההידור) על פי מספר תכונות האובייקט, לבין אובייקטים מיוחדים - אובייקטים בעלי גודל משתנה (מערכים, מחרוזות ועוד).
לא מספיק לשחרר זיכרון רק לשם שימוש חוזר בתוכניות בשפת Eiffel, אלא אנו מעוניינים שניתן יהיה להחזיר את הזיכרון אל מערכת ההפעלה לשימוש חוזר גם באפליקציות אחרות.
מסיבות אלה, Eiffel אינה מסתפקת ב־syscall malloc() (שכן malloc() לא יכול להחזיר את הזיכרון אל מערכת ההפעלה), אלא יש לה מנגנון לניהול זיכרון משלה.
כמו כן, על מנת לפתור את בעיית איסוף הזבל, השפה אינה מסתפקת באלגוריתם יחיד לאיסוף זבל, אלא היא משתמשת בכמה אלגוריתמים בסיסיים, ובכל פעם שיש צורך, בחירת האלגוריתם המיטבי נקבעת לפי הנסיבות ורמת הדחיפות.
שני האלגוריתמים העיקריים לאיסוף זבל בשפת Eiffel, הם mark & sweep, ו־memory compaction.
כברירת מחדל, כל יישום בשפת Eiffel כולל איסוף זבל אוטומטי.
אבל בכל אופן ניתן לשלוט על מנגנון ניהול זיכרון ולכוון אותו כך שיתאים לצרכים הספציפיים של המתכנת באמצעות פונקציות ופרוצדורות השייכות למחלקה MEMORY, המאפשרות למתג את תהליך איסוף הזבל האוטומטי.
המאפיין הייחודי של מאסף הזבל של Eiffel הוא שאינו מבצע שחרור זיכרון רק עבור שימוש חוזר על ידי הקצאת אובייקטים נוספים לאותה תוכנית, אלא למעשה, מחזיר את הזיכרון למערכת ההפעלה ומשחרר אותו לשימוש חוזר על ידי תוכנית אחרת.
למרות שקשה ליישם את המאפיין החשוב הזה, הוא הכרחי בעיקר למערכות שצריכות לרוץ לאורך זמן, או אפילו באופן קבוע.
לשפה קיים מנגנון לטיפול בחריגות המבצע מספר ניסיונות שהוגדרו לו מראש על מנת לטפל בחריגה בזמן הריצה.
הגדרת ההצלחה לטיפול נעשית לפי בדיקת ה־post-condition של החוזה שהוגדר לו מראש.
קריאות חד פעמיות – משמשות לאיפוס ערכים באובייקטים.
המהדר אינו מבחין בין אותיות גדולות וקטנות, אבל מקובל להשתמש בסגנון כתיבה קבוע לשפה כדי לשמור על הקוד קריא לכל מי שמכיר את השפה.
נוהגים לכתוב שמות של מחלקות באותיות גדולות, שמות פונקציות באותיות קטנות, שמות משתנים עם אות ראשונה גדולה והשאר קטנות, צירוף מילים כותבים תמיד עם קו תחתון בין המילים.
ב־Eiffel אין חובה להפריד בין פקודות באמצעות נקודה פסיק ; בסוף שורה.
יש להבדיל בין אופרטור הבדיקה = המחזיר ערך בוליאני (אמת או שקר) כתוצאה של הערכת תנאי, לבין אופרטור ההקצאה =:.
הסימון -- (מינוס כפול) פותח הערה באותה שורה.
פונקציות יצירה הן סוג של פונקציות בונות (אלא שקוראים להן אקטיבית) המשמשות לאתחול והגדרות המחלקה.
מגדירים פונקציות כאלה בחלק CREATE במחלקה, אך ממשים אותן בחלק FEATURS כמו כל שאר הפונקציות.
החלק IS בהגדרת הפונקציה מכיל הערה הממצה את מהות המחלקה ("מטפורה").
פונקציות נקראות באופן דומה למשתנים, ולכן המתכנת לא צריך לדעת את אופן המימוש.
השפה מבנית, נכתבת בבלוקים לכל קבוצת קוד באופן דומה לשפת התכנות עדה.
כאשר פונקציה מחזירה פרמטר, משתמשים בפרמטר המובנה בשפה RESULT לצורך החזרה.
אין נגישות למערך אחרי הגדרתו.
לכן מאתחלים עצמים כגון מערכים, וקבצים בעזרת CREATE.
בטיפוס מסוג עצם בברירת מחדל הקצאה מחזירה מצביע לעצם, ולכן אם הוא נמחק קיים מצביע מתנדנד ולכן רצוי להשתמש ב־CLONE או COPY.
הגדרת משתנים נעשית בדרך דומה לשפת פסקל, שם המשתנה נכתב מצד שמאל לאחריו נקודתיים ושם הטיפוס.
נקראים גם REFERENCE ומכילים עצמים או מערכים.
נקראת TUPLE, מקבילה של STRUCT או CLASS ללא פונקציות, אלא רק נתונים.
else אם לא מתקיים התנאי
במינוח השפה ישנה הסכמה לגבי הפרדה גמורה בין פונקציות ללא תוצאות לוואי ופונקציות עם תוצאות לוואי.
פונצקיות - עושות חישובים ומחזירות ערך, אבל לא יכולות לבצע שינויים במשתנים.
פרוצדורות - עושות שינויים במשתנים, אבל לא מחזירות ערך.
בצורה כזאת, אפשר לשלוח פונקציה בלי לדאוג שישתנו דברים בתוכנית.
אך בפועל המהדר אינו אוכף נושא זה.
אחרי שם הפונקציה באים הפרמטרים בסוגרים, ואחר כך הערך המוחזר (אפשר להשמיט את הערך המוחזר, את פרמטרים, או את שניהם) ה־IS מכיל הערה שמתארת את הפונקציה.
כמו בשפות תכנות מונחות עצמים אחרות, ב־Eiffel מגדירים תבנית לעצמים בעזרת מחלקה.
EiffelStudio - סביבת הפיתוח והמהדר העיקריים של השפה, פותחו ועוצבו על ידי מתכנני השפה.
הסביבה חינמית אך ורק לפיתוח תוכנה חופשית.
SmartEiffel - מהדר חינמי קוד פתוח מתאים לכל מעבד ANSI C.
Visual Eiffel - סביבת פיתוח מסחרית IDE כולל GUI עובד על Win32, Linux.
ל־Eiffel שני שלבי הידור: החלק הראשון הוא הידור לקוד ביניים בעזרת מהדר, עליו רץ מפרש.
אחר כך, הקוד מתורגם לשפת C, ובעזרת מהדר C הוא מהודר לשפת מכונה.
לטענת מתכנני השפה, מטרת התרגום לשפת C כשפת ביניים, הוא ניצול שיטות הייעול הקיימות במהדרי שפת C.
(לטענת מעצבי השפה, קוד בשפת Eiffel יכול להיות יעיל כאילו נכתב בשפת C עצמה או Fortran).
אייצ'ירו אודה (ביפנית: 尾田 栄一郎; נולד ב-1 בינואר 1975) הוא אמן מאנגה ממוצא יפני, הידוע בעיקר כיוצר של המאנגה הנמכרת בכל הזמנים, וואן פיס.
אודה נולד ב-1 בינואר 1975 בעיר קוממוטו, שנמצאת באי קיושו.
עוד בילדותו שאף להפוך לאמן מאנגה בהשראת עבודותיו של אקירה טוריאמה.
במהלך ילדותו הוא הגיש איור של דמות מקורית בשם "פנדה-מן" ליוצרי מאנגת ההיאבקות "קיניקומן" (キン肉マン).
דמותו של פנדה-מן שולבה במאנגה זו ובהמשך גם שולבה לאורך השנים בעבודותיו השונות של אודה.
בגיל 17, אודה פרסם לראשונה את המאנגה "" שהייתה בז'אנר המערבונים.
מאנגה זו זכתה במספר פרסים, בהם המקום השני בטקס פרסי המאנגה של אוסאמו טזוקה.
בעקבות ההצלחה הרבה לה זכה, לאחר שסיים את לימודיו עבר לטוקיו והחל לעבוד עבור שבועון מאנגת השונן היפני הפופולרי Weekly Shōnen Jump, שבו הוא היה שותף בתחילה ביצירת סדרת המאנגה "Suizan Police Gang" כעוזר של אמן המאנגה שינובו קאייטני.
בהמשך היה שותף ביצירת המאנגה "Jungle King Tar-chan" מאת מאסייה טוקוהירו, והסדרה "Mizu no Tomodachi Kappaman" אשר השפיעה באופן ניכר על סגנונו האמנותי.
בגיל 19, הוא היה שותף ביצירת המאנגה רורואוני קנשין כעוזר של אמן המאנגה נובוהירו וואטסוקי.
במהלך תקופה זו זכה בפרס "הופ סטפ" המוענק לאמני מאנגה חדשים.
וואטסוקי ציין בעבר כי אודה יצר באותה העת את הדמות הונג'ו קאמאטרי ב"רורואוני קנשין".
באותה העת אודה יצר שתי גרסאות של מאנגת פיראטים בשם "Romance Dawn", שהייתה בעלת פרק אחד, אשר פורסמה בשנת 1997 לראשונה במגזין המאנגה Weekly Shōnen Jump.
הגיבור של המאנגה "Romance Dawn" היה הדמות מונקי ד.
לופי, אשר בהמשך הפך לגיבור הראשי בסדרה "ו-וואן פיס".
במהלך שנת 1997 פרסם אודה לראשונה את הסדרה "ו-וואן פיס" במגזין Weekly Shōnen Jump ובאופן מיידי הסדרה הפכה לאחת מסדרות המאנגה הפופולריות ביותר ביפן.
בעקבות הצלחת סדרת המאנגה הפיקו אולפני האנימציה טואי אנימציה סדרת אנימה אשר מבוססת על עלילת סדרת המאנגה, אשר משודרת ברשת Fuji Television מ-20 באוקטובר 1999 ועד היום.
כמו כן, לאורך השנים הופקו 13 סרטי קולנוע באורך מלא בסדרה, שלושה סרטי OVA, קלפי משחק, ומספר רב של משחקי וידאו אשר מבוססים על עלילת סדרת המאנגה.
סדרת המאנגה של וואן פיס הייתה בין המועמדים הסופיים לפרס טזוקה שלוש פעמים ברציפות בשנים 2000–2002.
בשנת 2015 הכריז ספר השיאים של גינס על וואן פיס כסדרת המנגה והקומיקס הכי נמכרת בכל הזמנים שלאורך כולה נכתבה על ידי אדם אחד.
נכון לרגע הזכייה וואן פיס מכר 516,566,000 עותקים.
(1998, אוסף המכיל את הסיפורים הקצרים שלהלן)
בסקר שבוצע שנערך על ידי חברת המחקר היפנית אוריקון (株式会社オリコン) במהלך שנת 2008 נבחר אייצ'ירו אודה במקום החמישי ברשימת אמני המאנגה האהובים ביותר ביפן.
ב-7 בנובמבר 2004 אודה נישא לדוגמנית לשעבר צ'יאקי אינבה.
אייקון הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום DC של DC קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Icon #1 ממאי 1993, ונוצרה על ידי הכותב דווין מקדאפי והמאייר מארק ברייט.
אייקון הוא למעשה חייזר, כמו סופרמן, שנחת בכדור הארץ ואומץ על ידי אישה מקומית.
אייקון הוא האלטר אגו של ארנוס, אך כינויו הארצי הוא אוגוסטוס פרימן.
הנסיכה אייקו, המכונה הנסיכה טושי (ביפנית: 敬宮愛子内親王; בתרגום לעברית: טושי-נו-מיה-אייקו-נאשינו; נולדה ב-1 בדצמבר 2001) היא הבת היחידה של קיסר יפן, נארוהיטו ואשתו הנסיכה מסאקו.
הלידה עוררה התרגשות עזה ביפן, כיוון שיורש העצר ורעייתו ניסו להרות במשך שמונה שנים.
רשתות הטלוויזיה במדינה הפסיקו את מתכונת השידורים הרגילה, ועברו לשדר צילומים של מסאקו, נסיכת יפן בת ה-37 מגיעה לבית היולדות המלכותי ומנופפת לקהל.
הנסיכה מסאקו סירבה לבדוק את מין העובר בהיריון, ובעם היפני התעוררו תקוות כי מדובר בבן.
לקיסר יפן לשעבר, אקיהיטו, שני בנים: הקיסר הנוכחי, נארוהיטו ואחיו פומיהיטו, נסיך אקישינו, אבי הנסיכות מאקו וקאקו.
מאז 1965 לא נולד בן בשושלת המלוכה היפנית.
החוק היפני מאפשר רק לבנים לרשת את הקיסר, כך שהולדת הנסיכה החדשה עדיין לא סיפקה יורש עצר לכס הקיסרות.
ביפן התעורר ויכוח האם יש לשנות את החוק כדי לאפשר גם לאישה לשבת על כס הקיסרות.
ראש ממשלת יפן ג'וניצ'ירו קואיזומי יזם חוק שיאפשר לאישה לשבת על כס הקיסרות, כדי לפתור את משבר ההמשכיות.
הוויכוח הסתיים ב-6 בספטמבר 2006, כאשר קיקו, נסיכת אקישינו, אשתו של פומיהיטו, נסיך אקישינו, ילדה בן, הנסיך היסאהיטו (悠仁親王).
שמה הפרטי של הנסיכה מורכב משתי סימניות קאנג'י: אהבה (愛) וילד (子) והמשמעות היא "אדם שאוהב את הזולת".
שמה הקיסרי הוא הנסיכה טושי (敬宮)) שמשמעותו "אדם שמכבד את הזולת".
היא לא תוכל להמשיך ולהשאיר כינוי זה אם תינשא לאדם שאיננו מהמשפחה הקיסרית.
שמה ניתן לה על ידי הוריה, ששברו את המסורת הקיסרית בה ניתן שמו של הצאצא על ידי הקיסר המכהן.
הנסיכה אייקו החלה את לימודיה בגן ילדים מרשת מוסדות החינוך היוקרתיים גאקושין (学習院) ב-3 באפריל 2006, אותו סיימה ב-15 באפריל 2008. באותה רשת המשיכה גם בבית הספר היסודי ובבית ספר תיכון לבנות.
ביום הולדתה השמיני פורסם שהנסיכה מתעניינת בקליגרפיה, סימניות קאנג'י, קפיצה בחבל, שירה ונגינה בפסנתר וכינור.
במרץ 2010 הודיע דובר משפחת המלוכה ביפן כי הנסיכה הפסידה כמה ימי לימוד משום שסבלה מחרדה שהיא תוצאה של הצקות ובריונות של כמה מהבנים בבית הספר.
תקרית זו פתחה צוהר לנעשה במערכת החינוך ביפן, שהתבררה כסובלת ממקרי אלימות.
אייק: הספירה לאחור הוא סרט טלוויזיה אמריקאי שנעשה עבור ערוץ A&E בשנת 2004, הסרט בוים על ידי רוברט הרמון ונכתב על ידי ליונל צ'טוינד.
הסרט מתמקד בדמותו של הגנרל האמריקאי דווייט אייזנהאואר (המגולם על ידי טום סלק), אשר ידוע בכינויו "אייק".
הסרט מתאר את הקשיים בקבלת ההחלטות שקדמו ליום הפלישה.
בסרט עצמו מושם דגש כיצד אופי האנשים בתפקידי המפתח משפיע על קבלת ההחלטות.
בסרט עצמו אין סצנות אקשן ועיקרו מתמקד בעבודה שהתרחשה במפקדה העליונה של חיל המשלוח של בעלות הברית בימים שקדמו לפלישה.
ישנה התמקדות בהחלטות שהתקבלו על ידי איזנהאואר והלחצים שהופעלו עליו באופן אישי.
כמו כן ישנו דגש על יחסיו עם מספר אישים ביניהם ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל (משוחק על ידי איאן מון).
הסרט עצמו צולם כולו בניו זילנד כאשר הדמויות הבריטיות שוחקו על ידי ניו זילנדים והדמויות האמריקאיות שוחקו על ידי אמריקאים.
איקצ'וקוו "אייק" אופייבו הוא כדורסלן אמריקאי-ניגרי המשחק במכבי הוד השרון.
אופייבו נולד בסן אנטוניו שבטקסס, בן להורים מניגריה שהיגרו לארצות הברית.
הוא למד ושיחק באוניברסיטת סאת'ורן מתודיסט בדאלאס.
את הקריירה המקצוענית החל בגנט הבלגית.
לאחר מכן שיחק בקבוצות בפוארטו ריקו, מקסיקו ובוונצואלה.
בעונתו השנייה בקבוצה רשם ממוצע של 17.7 נקודות ו-6.7 ריבאונדים למשחק ונבחר לחמישיית העונה בליגת העל בכדורסל.
באוקטובר 2015 חתם על חוזה לחודשיים במכבי תל אביב.
בדצמבר 2015 האריך את חוזהו במכבי תל אביב לחודשיים נוספים.
בדצמבר 2019 הצטרף למכבי אשדוד.
אופייבו היה חבר בסגל נבחרת ניגריה בכדורסל שזכתה במדליית ארד באליפות אפריקה בכדורסל ב-2011. הוא רשם באליפות ממוצע של 5.5 נקודות ו-2.8 ריבאונדים למשחק.
אייקה אימל הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר בבורוסיה דורטמונד, בשטוטגרט ובנבחרת גרמניה המערבית בעמדת השוער.
אימל מחזיק בשיא ההצלות לשוער בבונדסליגה בכל הזמנים, עם 829 הצלות שערים ב-534 הופעות, וממוקם במקום השביעי בטבלת שיאני ההופעות בבונדסליגה בכל הזמנים.
אימל החל את קריירת הבוגרים שלו בבורוסיה דורטמונד כאשר היה בן 17, בשנת 1978, והחליף את השוער הוותיק הורסט ברטרם.
אימל נשאר בבורוסיה דורטמונד שמונה עונות בהן צבר 247 הופעות בבונדסליגה, ובקיץ 1986 חתם בשטוטגרט תמורת סכום שיא עבור שוער בבונדסליגה באותם ימים, שני מיליון מארק גרמני.
אימל שיחק בשטוטגרט במשך תשע עונות, וזכה עמה באליפות הבונדסליגה בשנת 1992, והגיע לגמר גביע אופ"א בשנת 1989, בו הפסידה הקבוצה במפגש כפול לנאפולי, כשאימל פותח בהרכב בשני המשחקים.
בשנת 1995, לאחר תשע שנים ו-287 הופעות במדי שטוטגרט, חתם אימל במנצ'סטר סיטי, שם שיחק שנתיים, עד שפרש ממשחק פעיל בתום עונת 1997.
אימל נכלל בסגל של נבחרת גרמניה המערבית בארבעה טורנירים גדולים.
ביורו 1980 בו זכתה נבחרת גרמניה המערבית בתואר, במונדיאל 1982 ובמונדיאל 1986, בהם סיימה הנבחרת כסגנית, אימל היווה גיבוי להראלד שומאכר מהספסל, אולם לא זכה לדקות משחק.
ביורו 1988, בו הודחה הנבחרת בחצי הגמר, היה אימל השוער הראשון, אך לא זומן לטורנירים מאוחרים יותר, בהם הועדף על פניו בודו אילגנר כשוער הראשון, ושוערים צעירים יותר נבחרו כמחליפים.
סך הכול ערך אימל 19 הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית.
אייקוט ארצ'טין (בטורקית: Aykut Erçetin; נולד ב-14 בספטמבר 1982 בגפינגן שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר טורקי ששיחק בעמדת השוער.
במשך רוב הקריירה שלו, שימש ארצ'טין כשוער מחליף בגלטאסראיי מליגת העל הטורקית.
בשנת 2001 החל לשחק במחלקת הנוער של שטוטגרט, ובשנת 2002 ערך שתי הופעות ליגה בשטוטגרט II, קבוצת המילואים של המועדון.
לקראת עונת עבר ארצ'טין לגלאטסראיי מליגת העל הטורקית.
הוא שיחק במועדון במשך 11 עונות, בהן ערך 39 הופעות ליגה בלבד.
ב-16 בדצמבר 2009 ערך ארצ'טין את הופעתו היחידה במפעל אירופי, כששיחק 90 דקות בהפסד 1-0 לשטורם גראץ במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית.
לקראת עונת עזב ארצ'טין את גלאטסראיי וחתם בריזספור מליגת העל הטורקית.
ב-21 בפברואר 2015 ערך ארצ'טין את הופעת הליגה היחידה שלו במדי הקבוצה, כששיחק 90 דקות בתיקו 1-1 נגד בורסאספור במסגרת המחזור ה-21 בליגה.
הוא הוסיף 9 הופעות בגביע הטורקי.
בתום העונה פרש ארצ'טין מכדורגל.
אייפיקמלוס (שם מדעי: Aepycamelus; מילולית: "גמל גבוה") הוא סוג נכחד של גמל ענקי שחי באמריקה הצפונית בתקופת המיוקן.
גמל זה היה גבוה בהרבה מהגמלים הקיימים, בזכות צווארו הארוך אך היה בעל רגליים דומות בצורתם וב"כריות" שבתחתית הרגל שדמו לפרסות גדולות.
הוא חי בצורה שהזכירה את הג'ירפה וכנראה ניזון מעלים בצמרות העצים.
ייתכן שרעה בחבורות קטנות בדומה לג'ירפות.
הוא חי לאורך הפרריה של אמריקה הצפונית בתקופת המיוקן ומאובניו נמצאו ממונטנה עד לפלורידה וקליפורניה.
לצידו נמצאו מיני קרנפים פרהיסטוריים, גומפותריומיים, סוסיים שונים וטורפים גדולים כמו ההאינודון.
היצור נכחד לפני הפליוקן, ייתכן שבשל שינויי אקלימיים קשים שייבשו את הפרריות.
אייקוום אודו אוטין הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת מרסה.
אודו התחיל את הקריירה שלו באקדמית הכדורגל אלסקה וממנה עבר לזו של אנימבה.
בשנת אודו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת.
בפברואר נבחר לכדורגלן הצעיר של השנה בניגריה.
ב-5 במאי 2019 אודו חתם לארבע שנים במכבי חיפה מליגת העל.
ב-25 בספטמבר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון קבוצתו 3–0 על מכבי נתניה.
ביולי , הושאל לבני סכנין עד לסיום העונה.
ב-4 בספטמבר 2021, אודו עבר לסלאבן בלופו מליגת העל הצ'כית.
אודו הוא חלק מסגל נבחרת ניגריה בכדורגל עד גיל 20 ואף נכלל סגל הנבחרת לקראת גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 של שנת 2019. הוא השתתף בתחרות עצמה בה נבחרת הודחה בשלב הפלייאוף.
ב-28 בינואר 2018 אודו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 2–1 על .
איזאר לוסטר "אייק" טרנר ג'וניור היה מוזיקאי רית'ם אנד בלוז, כותב שירים, זמר ומפיק אמריקאי.
בין השנים 1962–1978 היה נשוי לטינה טרנר.
בשנת 1989 טרנר נכלא בבית סוהר למשך 17 חודשים בעקבות פרשיות הסמים.
טרנר מת ב-12 בדצמבר 2007 ממנת יתר של קוקאין.
בשנות ה-60 וה-70 הוא זכה לתהילה כחלק מצמד ה-R&B, "אייק וטינה טרנר" .
בשנת 2006 הוציא טרנר את אלבומו "Rising With the Blues".
אייקה (בהונגרית: Ajka) היא עיר במחוז וספרם, שבמערב הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם באייקה מספר התושבים נמצא בירידה.
במקום חיו יהודים בתקופות זמן שונות.
במאי 1944 נשלחו יהודי הכפר לגטו דווצ'ר ומשם למחנה ההשמדה באושוויץ.
במקום נותר בית קברות יהודי.
אימרה ברודי - פיזיקאי, כימאי וממציא יהודי-הונגרי.
מפתח נורת הגז קריפטון, חי ועבד באייקה, נרצח בשואה.
גרגה קיש - שחיין הונגרי.
אייפסטר בע"מ (Apester) היא פלטפורמת שיווק מבוסס תוכן המציעה לבעלי אתרים, בלוגרים, עסקים, מותגים וגופי תוכן גדולים לשפר את ביצועי התוכן שלהם באמצעות הטמעה של תכנים אינטראקטיביים.
החברה פיתחה כלים דיגיטליים המאפשרים ליצור תוכן אינטראקטיבי שניתן להטמיע באתרי אינטרנט או אפליקציות מובייל, כמו סקרים, חידונים ויחידות סטורי, וכן לפרסם על גביהם.
הפלטפורמה התפרסמה הודות לשיתופי פעולה עם כמה מגופי התוכן ומהמפרסמים הגדולים והמשפיעים בעולם, לרבות הטלגרף הבריטי, הפינגטון פוסט, מגזין טיים, קיקר (גר'), ואחרים.
החברה היא גלגול של Qmerce, שנוסדה בשנת 2011 על ידי מוטי כהן ודני צדוק.
מוצריה של קיומרס, החל מפלטפורמה לייצור משחקי פנאי על גבי פייסבוק ועד יצירת מערך משחקיות על גבי אתרי תוכן, פותחו כולם מתוך הניסיון לשלב בין אינטראקטיביות, צריכת תוכן, וחומר פרסומי בסביבה דיגיטלית.