tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בביאור מקור הכינוי ("מודים דרבנן" - מודים של חכמים), יש שכתבו שזהו מפני שהנוסח מקבץ את שיטות חכמים ("רבנן") השונות בעניין נוסח ברכת הקהל בשעה ששליח הציבור אומר את ברכת ההודאה.
בתלמוד הבבלי מובאות דעות שונות מהו הנוסח שיש לקהל לומר בשעה שאומר השליח ציבור 'ברכת ההודאה':
לאחר כל הדעות הובאה דעתו של רב פפא שאמר "הילכך נימרינו לכולהו", כלומר לפי שיש דעות שונות בנוסח נאמר את כולן יחד.
טעם אמירתו על ידי הציבור
בשונה מכל חזרת הש"ץ שהציבור שומע מהחזן, ויוצא ידי חובה בכך על ידי שומע כעונה, את "מודים דרבנן" על כל יחיד לומר בפני עצמו.
האבודרהם נתן לכך טעם, והסביר שאי אפשר להודות על ידי שליח:
קטע תפילה זה, נשתבש הרבה ונמצאו לה בתלמוד ובסידורי התפילה נוסחאות שונות:
בתלמוד הירושלמי מובאים נוסחים נוספים של אמוראי ארץ ישראל:
ההבדל המהותי בין התלמוד הבבלי לזה הירושלמי הוא שלפי התלמוד הירושלמי הברכה חותמת "ברוך אתה ה' אל ההודאות", ואילו לפי התלמוד הבבלי אין חתימה כלל אלא אומרים "על שאנו מודים לך" ותו לא.
אכן הרמב"ם לא מזכיר חתימה כלל וכן הוא הנוסח בסידורי תימן.
מנגד, דעת הרא"ש כשיטת הירושלמי לחתום עם הזכרת ה', וכן הביא הרמ"א שכך המנהג, וכן דעת הגר"א.
ברם, ר' יוסף קארו בבית יוסף הביא את דעת תלמידי רבנו יונה בשם רבם בנוגע לברכת בורא נפשות.
שם קיימת מחלוקת דומה, ודעת ר' יונה שיש לחתום "ברוך חי העולמים", ללא הזכרת השם.
ר' יוסף קארו סבר שהוא הדין לסוגיה זו, ויש לחתום ללא הזכרת השם, "ברוך אל ההודאות", וכך פסק בשולחן ערוך, וכן המנהג הנפוץ כיום.
מודיבו קייטה היה פוליטיקאי מאלינזי, והנשיא הראשון של רפובליקת מאלי (1960–1967) ובזמנו ראש ממשלת הפדרציה של מאלי (1959–1960).
תמך בצורה של סוציאליזם אפריקאי ובאחדות אפריקה.
נודע בכישוריו כמתווך בסכסוכים בינלאומיים, כמו סכסוך הגבול בין אלג'יריה ולמרוקו בשנת 1963.
מודיבו קייטה נולד ב-1915 בבמאקו-קורה, שכונה של במאקו, שהייתה אז בירת סודאן הצרפתית, במשפחה של מוסלמים מאמינים בני לאתניה מאלינקה.
הוריו היו דאבה קייטה והטומה (פאטומתה) לבית קמארה.
כינויו בילדות היה "מוד" והצטיין מנעוריו בקומתו הגבוהה וגופו האתלטי.
מאוחר יותר הנשיא שארל דה גול, שהיה ידוע בגובהו, סיפר שקייטה היה ראש המדינה היחיד שבשיחה איתו, הוא לא נצרך להנמיך את הראש.
קייטה התחנך בבית הספר היסודי העירוני קוראמה של במאקו בשנים 1925–1931, אחר כך בבית הספר התיכון "טראסון דה פוז'ר" (כיום התיכון "אסקיה מוחמד").אחרי שלוש שנים עבר ללמוד למשך שנתיים בבית הספר הגבוה "אקול נורמל סופרייר" ע"ש ויליאם פונטי בדקאר, שבו היה התלמיד המצטיין במחזורו.
לפי עדותו של המאני דיורי (לימים נשיא ניז'ר) אחד מעמיתיו ללימודים, ב-1 באפריל 1936 הציל מודיבו קייטה
את אחד התלמידים מטביעה במים.
גם תלמיד זה, אמיל דרלן-זנסו, עתיד היה להיבחר לראש מדינה, נשיא דהומיי (בימינו בנין)
החל משנת 1936 מודיבו קייטה עבד כמורה בבמאקו, בסיקאסו ובטימבוקטו, החל מספטמבר 1938 עם הסמכה רשמית.
מוריו התרשמו מכישוריו אך הזהירו מפני השקפתו הפוליטית ה"אנטי-צרפתית", כלומר אנטי-קולוניאליסטית.
בשנת 1937 הנחה קייטה קבוצת אמנות ותיאטרון, שב מסגרתה הציג מערכונים סאטיריים שבהם לעג לבורגנות ולשלטון הקולוניאלי.
בתקופת שלטון "החזית העממית" בצרפת, תחת הסיסמה "שוויון מול הלבן", יזם יחד עם וואזין קוליבאלי מוולטה עילית את הקמתו של איגוד המורים מאפריקה המערבית הצרפתית.
בשלב מסוים הצטרף לתא של קבוצות הלימוד הקומוניסטיות שפעל בבמאקו.
כדי לעקוף את האיסורים לפעילות פוליטית, הקים יחד עם ממאדו קונאטה את "איגוד המשכילים של סודאן", ששינה מאוחר יותר את שמו ל"בית", או "הטרקלין של סודאן" (Foyer du Soudan).
בשנת 1943 הקים קייטה את "ל'איי דה קנדוגו" (L'oeil de Kénédougou – "העין של קנדוגו"), מגזין בקורתי כלפי השלטון הקולוניאלי והחברה הפאודלית.
שוב יחד עם קונאטה ייסד את הפדרציה של האיגודים המקצועיים של המורים.
בעקבות פעילותו הפוליטית נידון בשנת 1946 לשישה חודשי מאסר.
בסופו של דבר נכלא למשך שלושה שבועות בלבד – בין 21 בפברואר ל-11 במרץ 1947 בבית הכלא "סאנטה" בפריז.
בשנת 1945 היה מועמד לבחירות לאספה החוקתית של הרפובליקה הצרפתית הרביעית, בתמיכת קבוצות הלימוד הקומוניסטיות (GEC) ושל המפלגה הדמוקרטית הסודנית.
מאוחר יותר באותה שנה, יחד עם ממאדו קונאטה הקים את ה "גוש הסודני" (Bloc soudanais), שהפך אחר כך ל"איחוד הסודני".
באוקטובר 1946 בוועידה של נציגים מכל מושבות צרפת באפריקה שהתכנסה בבמאקו הוקמה קואליציית המפלגות RDA – "ההתלכדות הדמוקרטית האפריקאית" ובראשה פליקס הופואה-בואני.
מודיבו קייטה נבחר למזכיר הכללי של RDA בסודאן הצרפתי.
בשנת 1948 נבחר קייטה ל"יועץ כללי" באספה הטריטוריאלית מטעם סודאן הצרפתית.
ב-10 באוקטובר 1953 נבחר לאספת האיחוד הצרפתי.
ב-26 בנובמבר 1956 נבחר לראשות העיר במאקו ובאותה שנה נבחר לחבר באספה הלאומית של צרפת.
יתרה מזו הוא נבחר לסגן היושב ראש האפריקאי הראשון של הפרלמנט הצרפתי.
פעמיים שימש כמזכיר מדינה בממשלות צרפת של מוריס בורז'ס-מונורי (יוני 1957) ושל פליקס גאיאר (נובמבר 1957).
בשנת 1958 הפך מודיבו קייטה ליושב ראש האספה החוקתית של הפדרציה של מאלי ואחר הבחירות במרץ 1959 לראש הממשלה של הפדרציה, שכללה את סודאן הצרפתית ואת סנגל.
ב-3 ביולי 1959 הקים בדקאר את "מפלגת הפדרציה האפריקאית" והיה למזכיר הכללי שלה, בעוד לאופולד סדאר סנגור היה אמור להיות ליושב ראשה.
בסופו של דבר סנגור ויתר על התפקיד לטובת ממאדו דיה.
ב-20 ביוני 1960 הוכרזה העצמאות של הפדרציה של מאלי.
ב-20 ביולי 1960 נבחר שוב לראש הממשלה של הפדרציה של מאלי.
אולם באוגוסט 1960 פרץ קרע ביחסים עם סנגל ועם הנשיא סנגור וסנגל עזבה את הפדרציה.
אחרי התפרקות הפדרציה של מאלי, הסניף המאלי של ה"התכנסות הדמוקרטית האפריקאית" הכריז על עצמאותה המלאה של רפובליקת סודאן (הצרפתית לשעבר) בשם "רפובליקת מאלי".
מודיבו קייטה היה ב-22 בספטמבר 1960 לנשיאה הראשון של המדינה העצמאית החדשה.
בינואר 1961 נבחר שוב לנשיא הרפובליקה על ידי האספרה הלאומית של מאלי שהצביעה בעדו בפה אחד.
כאוהד הרעיונות הסוציאליסטים, הוביל קייטה את ארצו אל סוציאליזציה הולכת וגוברת של כלכלתה.
תהליך זה התחיל בתחום החקלאות והמסחר, עם הקמתה באוקטובר 1960 של "החברה המאלית ללייבוא ולייצוא" SOMIEX, שזכתה למונופול על ייצוא תוצרתה של מאלי, על הפצתה ברחבי המדינה, על ייבוא המוצרים התעשייתיים ומוצרי המזון (למשל, סוכר,תה, אבקת חלב ועל הפצתם במדינה.
הקמת המטבע הלאומי – הפרנק המאלי, בשנת 1962 וקשיי האספקה גרמו לאינפלציה חמורה ולאי שביעות רצון גוברת בקרב האוכלוסייה, במיוחד האיכרים ואנשי העסקים.
ביוני 1961 ערך מודיבו קייטה ביקור ממלכתי בבריטניה, ובהזדמנות זו עוטר על ידי המלכה אליזבת השנייה בצלב הגדול של מסדר הקדושים מיכאל וג'ורג' עם דרגת אביר.
אף על פי שנחשב בארצות הברית לסוציאליסט, הבהיר קייטה באופן ברור כי הוא מעוניין ביחסים טובים עם וושינגטון.
בספטמבר 1961 נסע לארצות הברית יחד הנשיא האינדונזי סוקרנו ופגש את הנשיא קנדי.
מודיבו קייטה הקדיש חלק רב מפעילותו לשאיפה לאחדות אפריקה.
החוקה של מאלי בהנהגתו כללה את הסעיף 48, שבו צוין:
.יחד עם לאופולד סדאר סנגור הוא מילא תפקיד חשוב בהקמת הפדרציה של מאלי.
אחרי התפרקותה התרחק מסנגור השמרן יותר, (בין היתר תוך חילוקי דעות לגבי התמיכה במאבק האלג'ירי נגד צרפת) כדי להתקרב אל המנהיגים ה"מתקדמים" סקו טורה, נשיא גינאה ואל קוואמה נקרומה, נשיא גאנה, איתם ייסד במאי 1961 במפגש קונאקרי, את "האיחוד של מדינות מערב אפריקה".
הוא היה פעיל במסגרת תנועת המדינות הבלתי-מזדהות והשתתף באופן אקטיבי בוועידת ראשי המדינות הבלתי-מזדהות בבלגרד בשנת 1961. בדצמבר 1961 התקיים מפגש חוזר של קייטה, טורה ונקרומה כדי להוקיע את המצב שנוצר בקונגו הבלגית לשעבר.
יחד עם מצרים ומרוקו, מאלי, גינאה וגאנה הקימו את "קבוצת קזבלנקה" שתמכה בחזית הלאומית לשחרור אלג'יריה והתנגדה לניסויים גרעיניים הצרפתים בסהרה.
בשנת 1963 תרם לניסוח מסמך יסוד של הארגון לאחדות אפריקה.
בשנת 1963 הזמין לבמאקו את מלך חסן השני של מרוקו ואת נשיא אלג'יריה, אחמד בן בלה, בתקווה להשיג את סיום מלחמת החולות, סכסוך גבולות בין שתי מדינות אלה.
יחד עם הקיסר היילה סלאסי הביא קייטה לחתימת הסכמי במאקו ששמו לבסוף קץ לסכסוך זה.
כתוצאה מכך זכה באותה שנה לפרס לנין לשלום.
בשנים 1963–1966 השיג מודיבו קייטה נורמליזציה ביחסי מאלי עם סנגל, וולטה עילית (כיום בורקינה פאסו) וחוף השנהב .
בספטמבר 1958 משלחת מסודאן הצרפתית בראשות מודיבו קייטה כיושב ראש האספה החוקתית של הפדרציה של מאלי, ביקרה בישראל להזמנת שרת החוץ של ישראל, גולדה מאיר.
במישור הפנימי דיכא מודיבו קייטה את האופוזיציה וכלא מנהיגים שלה כמו פילי דאבו סיסוקו.
החל משנת 1967 הכריז על "מהפכה פעילה" (Révolution active) ביטל את החוקה והקים את ה"וועד הלאומי להגנת המהפכה" (CNDR).
אלימות חברי "המיליציה העממית" (של ה-US-RDA) ופיחות הפרנק המאלי בשנת 1967 עוררו מהומות כלל ארציות.
קייטה פיזר את הלשכה הפוליטית של המפלגה השלטת והקים ועד לאומי להגנת המהפכה.
אחרי פיזור הפרלמנט בינואר 1968 ועד זה בהנהגתו קיבל את רוב הסמכויות בניהול המדינה.
ניסה להחזיר את היציבות לכלכלה על ידי חזרת מאלי לאזור הפרנק הצרפתי וחתימת כמה הסכמים עם צרפת.
אולם התרעומת בקרב העם לא שככה.
ב-19 בנובמבר 1968 הקולונל מוסא טראורה, בן 32, ארגן הפיכה צבאית נגד הנשיא קייטה, שנעצר ונשלח לכלא בעיר הצפונית קידאל, באזור מדברי, כ-1,500 קילומטר מבמאקו.
לא נשפט כלל והוחזק בהסגר כמעט מוחלט.
אושר לו לקבל ארבעה משלוחים בשנה.
אחרי שבפברואר 1977 הובל חזרה לבמאקו במסגרת מה שהממשלה הצבאית תיארה כמחוות פיוס לאומי, לקראת שחרורו הקרוב מן הכלא.
ב-8 במאי התקיימה ברחובות במאקו הפגנה שבו הושמעה הקריאה "יחי מודיבו!".
כעבור שבוע נפטר מודיבו קייטה, עדיין במאסר, ב-16 במאי 1977, בנסיבות שנשארו מסתוריות.
יש אומרים אחרי שקיבל זריקה וניתן לו לאכול מנת דייסת דוחן.
הרופא פנאן סמאקה שנתן לו את הזריקה האחרונה התאבד בשנת 1978. השלטון הודיע במודעה קצרה כי "המורה בדימוס מודיבו קייטה נפטר בעקבות בצקת ראות חריפה".
מודיבו קייטה הובא לקבורה בבית הקברות המדלה בבמאקו.
בניגוד לרצון המשטר הפכה הלווייתו למפגן אדיר של הרבה אלפים של מוקיריו.
חלק מהמשתתפים הבולטים בלווייה נעצרו.
שמו טוהר בשנת 1992 בעקבות נפילת משטרו של מוסא טראורה ובחירתו לנשיאות של אלפא אומר קונארה.
הצלב הגדול של המסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש בדרגת אביר
1963 פרס לנין לשלום ולאחוות העמים – מטעם ברית המועצות
6 ביוני 1999 הוקם אתר לזיכרונו של מודיבו קייטה
נמל התעופה של במקו והאצטדיון המרכזי שלה נושאים את שמו
יום מותו של מודיבו קייטב, 16 במאי, הפך לתאריך חשוב בלוח השנה של המאלינזים.
מודוק הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס הענק הירוק, איירון מן והאוונג'רס ביקום מארוול קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Tales of Suspense #93 מספטמבר 1967, ונוצרה בידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.
מודוק הוא האלטר אגו של ג'ורג' טרלטון, יליד מיין וטכנאי פשוט מארגון A.I.M..
לאחר שערך ניסויים בקובייה הקוסמית, מדעני A.I.M השתמשו בניסויים ובמוטגנים על מנת לשנות את טרלטון, להגדיל את ראשו ולשנות את מראהו בצורה דרסטית באופן כללי.
הם הפכו אותו למודוק בעל אינטלקט-העל (באנגלית M.O.D.O.C, ראשי תיבות של Mental Organism Designed Only for Computing, בתרגום לעברית: אורגניזם מנטלי שפותח לצורך מחשוב).
הוא התמרד, הרג את אדוניו, השתלט על A.I.M ושינה את ראשי התיבות שלו ל-M.O.D.O.K (Mental Organism Designed Only for Killing, אורגניזם מנטלי שפותח לצורך הריגה).
הוא נאבק בקפטן אמריקה, אשר ניסה להציל את סוכנת S.H.I.E.L.D שרון קרטר מידי ארגון A.I.M.
הוא נאבק בקפטן מספר פעמים נוספות, ובהזדמנות נאבק בדוקטור דום ובנאמור.
מודוק ננטש על ידי A.I.M ומחייה את אבומיניישן בניסיון להשתמש בו נגד A.I.M.
התוכנית נכשלת כאשר מתגלה כי אבומיניישן לא יציב, ולאחר מכן, מודוק הופך את קתרין ויינסבורו לגרסה נשית של עצמו אך היא חוזרת למצבה הקודם.
מתוך רצון לנתק עצמם ממודוק, A.I.M שוכרים את אגודת הנחשים להתנקש בחייו של מודוק, שנהרג על ידי פתן המוות.
גופתו נלקחת חזרה ל-A.I.M, המשתמשים בו כמחשב-על.
בשלב מסוים, A.I.M עשו שימוש בגרסה נשית נוספת של מודוק, מודאם.
A.I.M הקימו את מודוק לתחייה, על מנת שיסייע להם ביצירת הקובייה הקוסמית.
הוא סייע לקבוצת נבלי-על (אך חזר בו על מנת להימנע ממפגש עם הדפנדרס), התעמת עם צוות אלפא פלייט, חזר להנהיג את A.I.M ונתפס על ידי כוח של ה-NCIS וקרטל סמים.
הוא נאלץ לעבוד עבורם, עד שנלקח למעצר על ידי סוכנות S.H.I.E.L.D.
מודוק ניסה להשיג דגימה מהגזע הקיברנטי הפלנקס, ולאחר שנאבק באקס-מן, הובס על ידי וונדר מן וגברת מארוול.
במהלך אירוע "נפילת הענקים", התגלה כי מודוק חבר בקבוצת אינטליג'נסיה, וכי השתתף בהפיכת ת'נדרבולט רוס לענק האדום ובהפיכת בטי רוס לענקית האדומה.
הם חטפו מספר מהאנשים החכמים ביותר ביקום מארוול, מה שהוליך לאירועי "מלחמת-עולם הענקים".
כאשר מספר גיבורי-על הפכו לגרסאות ענקיות של עצמם, היחיד שלא הפך לגרסה ענקית היה אמדאוס צ'ו.
הוא נעשה דומה למנהיג, ורוכש כוח עיוות המציאות בטווח עשרה מטרים.
הוא משתמש בכוח זה על מנת להחזיר את מודוק למצבו האנושי, ג'ורג' טרלטון.
הוא נלקח למעצר על ידי צבא ארצות הברית, ונותר נכה.
מאוחר יותר, מתגלה כי אחד משיבוטיו הרבים של מודוק, שלא שימש כמחשב-על או נהרג, נותר בחיים עם זיכרונותיו של מודוק המקורי.
הוא קרא לעצמו מודוק העליון, וחזר לאינטליג'נסיה.
הוא נאבק באוונג'רס, והובס על ידי תור.
במהלך אירוע "הפחד עצמו", מודוק צופה בסקאד'י ומודיע לנאמניו כי היא למעשה סין, בתו של הגולגולת האדומה.
מודוק נעשה מעורב במאבק בין הענק האדום והדבר - כעת אנגריר, שובר הנשמות - ומסייע במאבק נגד כוחותיו של "הנחש".
בהקדמה לאירועי "אוונג'רס נגד אקס-מן", נראה כי מודוק סימן למטרה את דוקטור אודאקו, חייל A.I.M לשעבר שלווה לפנטגון על ידי כוחות ואקאנדה.
לפני שמודוק שרף את אודאקו, מכשפת השני הגיעה למקום ונאבקה במודוק ובחיילי מודוק זעירים רבים.
ברגע האחרון, ספיידרוומן וגברת מארוול הגיעו ועזרו להביס את מודוק וכוחותיו.
בשנת 2014, מודוק הצטרף לסוכנות S.H.I.E.L.D ולאוונג'רס הסודיים במטרה להרוג את אנדרו פורסון, מנהיג A.I.M הנוכחי.
דמותו של מודוק מדורגת במקום ה-100 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN.
את דמותו של מודוק בסדרת האנימציה "מודוק" מדובב השחקן פאטון אוסוולט.
הופעת הבכורה של הדמות בלייב אקשן הייתה בסרט היקום הקולנועי של מארוול "אנטמן והצרעה: קוונטומאניה".
מודיבו מאיגה (נולד ב-3 בספטמבר 1987) הוא כדורגלן מאלי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אל-ג'יל.
לזכותו 59 הופעות במדי נבחרת מאלי.
מאיגה התחיל את הקריירה שלו בסטאד מאליין המקומית.
בגיל 17 עזב את מאלי וחתם ברג'א קזבלנקה המרוקאית בה שיחק 3 שנים, שבסיומן חתם בלה מאן הצרפתית בה שיחק 3 שנים.
בתום עונת ירד עם המועדון לליגה השנייה וחתם ל-4 שנים בסושו.
בעונת שיתף פעולה עם בראון אידאייה והשניים היו מלכי השערים של המועדון עם 15 שערים כל אחד ומוקמו במקום ה-7 של מלכי השערים של הליגה ביחד עם ז'רביניו מליל, והיו שותפים לעונה מוצלחת של המועדון שהסתיימה במקום ה-5 שמוביל למוקדמות הליגה האירופית.
ב-12 באוגוסט 2011 הודיע כי הוא אינו מעוניין להמשיך בשל ההתעניינות מצידה של ניוקאסל יונייטד.
ב-16 בדצמבר 2011 דווח בצרפת שעסקת ההעברה שלו לניוקאסל נפלה ומאיגה סירב לשחק עבור המועדון, אלא שב-22 בפברואר 2012 חזר לשחק בהפסד 1-0 נגד ליל.
ב-17 ביולי 2012 עבר בדיקות רפואיות בווסטהאם יונייטד ויום למחרת הוא חתם על חוזה ל-4 עם אופציה לשנתיים נוספות.
ב-18 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בווסטהאם בניצחון 0-1 נגד אסטון וילה.
ב-28 באוגוסט 2012 מאיגה הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 0-2 נגד קרו אלכסנדרה במסגרת גביע הפוטבול ליג.
ב-20 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה בניצחון 1-4 נגד סאות'המפטון.
ב-1 בדצמבר 2012 הבקיע בניצחון 1-3 נגד צ'לסי שהיה הניצחון הראשון של "הפטישים" על "הבלוז" מאז .
לאחר שהתקשה לספק את הסחורה, ב-31 בינואר 2014 הושאל לקווינס פארק ריינג'רס עד לסיום העונה.
יום למחרת הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 3-3 נגד ברנלי בו אף הבקיע את שער הבכורה שלו במדי קבוצתו החדשה.
באוגוסט חזר לליגה הצרפתית כאשר הושאל למץ עד לסיום העונה עם אופציה לרכוש את כרטיס השחקן שלו בסיום תקופת ההשאלה.
ב-1 בנובמבר 2014 הבקיע צמד בניצחון 2-3 נגד קאן.
ב-4 באפריל 2015 הבקיע שלושער ראשון בקריירה בניצחון 2-3 נגד טולוז.
מאיגה סיים את העונה עם 9 שערים ב-25 משחקים, אך קבוצתו ירדה לליגה השנייה בסיום העונה.
באוגוסט חתם בא-נסר מליגת העל הסעודית.
בקיץ חתם באל-איתיחאד כלבה מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות.
ב-6 בינואר 2019 מאיגה חתם בבורי ראם יונייטד מליגת העל התאית.
ב-6 בינואר 2020, מאיגה חתם בעג'מאן.
ב-20 באוגוסט 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מאלי בהפסד 3-2 נגד .
ב-21 ביוני 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-3 נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. מאיגה נכלל בסגל הנבחרת 4 פעמים לקראת גביע אפריקה לאומות: 2010, 2012, 2013 ו-2015.
מוֹדוּלַרִיוּת בתוכנה או תכנות מודולרי היא טכניקת עיצוב תוכנה המדגישה את הפרדת הפונקציונליות של תוכנה למודולים עצמאיים הניתנים להחלפה, כך שכל אחד מהם מכיל רק היבט אחד של כלל הפונקציונליות הנדרשת לביצוע.
טכניקה זו של מערכת מחשוב מתארת את מידת הפריקות שלה, כדי לאפשר החלפה של חלקים או הוספה של חלקים שלא הוגדרו מראש.
מערכת מודולרית היא מערכת הבנויה מיחידות משנה, שיכולות להיות זהות או שונות.
הרכיבים, שלכל אחד מהם יש קיום נבדל ועצמאי, צריכים להיות מסוגלים להתחבר, לתקשר, לתפעל ולהחליף מידע באמצעות ממשק סטנדרטי, כאשר רצוי (אבל לא הכרחי) שיהיו בעלי צמידות רופפת.
בתחום התוכנה, הצורך במודולריות הוא מרכזי.
חלוקה של התוכנה לתת מערכות שמבצעות תת-משימות, ואבחנה ברורה בין חלקים שונים בתוכנה, באופן שתפקיד כל חלק מוגדר וברור היטב מאפשרת מודולריות.
שפות תכנות רבות תומכות בצורות שונות של חלוקת התוכנה ליחידות בעלות תפקיד מוגדר, לדוגמה, פרוצדורה (או פונקציה), Unit, אובייקט, פרויקט, וחבילה (package או module).
מימוש של מודולריות אפשר לראות בשימוש בקובצי DLL שבהם הוכמסו פעולות שונות תוך חשיפת ממשק של פונקציות כלפי חוץ.
הדבר אפשר לתוכנה מהודרת להשתמש בפונקציונליות שקיימת בקבצים חיצוניים, ואף אפשר החלפה של קבצים (לצורך שדרוג היכולות או אף שינויים) ללא צורך בהידור מחדש של המערכת הראשית.
המעבר למתודולוגיה של תכנות מונחה-עצמים שיפר רבות את המודולריות של התוכנות, אף שלפני כן היה קיים מושג של יחידה בשפות פרוצדורליות.
השימוש בטכנולוגיית OLE ו-COM של מיקרוסופט בסביבת חלונות אף הוא הוסיף יכולת נוספת למודולריות של התוכנות, כך שניתן להוסיף יחידות תכנותיות שהוגדרו מראש, ושאף נכתבו בשפות אחרות לסביבה קיימת.
כך למשל, התפיסה הרווחת בשפת VB הייתה שימוש בפקדי OCX שנכתבו בשפות אחרות, בסביבת הפיתוח שלה.
למעשה נוהג די רווח של מיקרוסופט הוא לייצר מנוע שקיים כרכיב ActiveX עצמאי כמו בנגן המדיה או בדפדפן ה-IE, ולפתח סביבו תוכנה שלמה.
בשיטה זו מפתחים בסביבת חלונות יכולים לעשות אף הם שימוש באותו מנוע ללא הגבלה בשפה שהם כותבים.
מלבד האפשרות ליצור תוכנה על ידי צירוף של יחידות תוכנה מוגדרות למערכת אחת, מודולריות בתוכנה מאפשרת גם גמישות בפיתוח התוכנה.
בנוסף, כאשר הפיתוח הוא מודולרי, ניתן לבצע חלוקת משימה גדולה להרבה צוותים, כאשר כל צוות פיתוח יכול להתרכז במודול שלו, מבלי להיות תלוי בצוות אחר, ומבלי להשפיע על עבודה של צוות אחר.
המודולריות מקילה על בדיקת נכונות של התוכנה, על תחזוקה שוטפת ועל מציאת תקלות.
המודולריות גם מאפשרת ליצור תכנה שאחר כך מישהו אחר ירחיב את יכולתה, מבלי שיוצר התוכנה יכין מראש יכולות אלה.
כך למשל נעשה שימוש במודולריות בתוכנה, בהרחבות של דפדפנים וסביבות פיתוח, עדכוני תוכנה והרכבות של משחקי מחשב.
בכתיב עברי נכתב גם מונדז'יוב או מונדז'ב) הוא רובע של העיר סוסנוביץ בפרובינציית שלזיה בדרום-מערב פולין.
בעבר הייתה מודז'יוב עיר עצמאית.
הרובע מתוחם מצפון עם דמבובה גורה , במזרח עם ניווקה , ומדרום וממערב עם מיסלוביצה שעל גדות הפשמשה השחור , מיובלי הוויסלה.
במרכז המחוז עובר הכביש הלאומי מס' 79 .
העיר מופיעה החל מ-1650. בשמה הנוכחי מופיעה העיר החל מ-1711. עם הזמן הסתפחה העיר כפרוור של סוסנוביץ, אף על פי שהיא מרוחקת ממנה שישה ק"מ.
בעיר קיים בית קטן, שעל פי מסורות מקומיות התאכסן בו נפוליאון בונפרטה בדרכו לכיבוש מוסקבה.
טרום מלחמת העולם השנייה היה הבית בבעלותו של יהודי בשם שמואל ווגנר.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה וכיבוש פולין נסוג הצבא הפולני ממיסלוביצה לעבר מודז'יוב, כשהוא חוצה את נהר הפשמשה השחור ומפוצץ אחריו את גשר ברזל המחבר ביניהם, ב-3 בספטמבר.
למחרת היום, ב-4 בספטמבר, נכנסו הנאצים לעיר והחלו בהתעללויות ובמעשי שוד.
בעיר היה ריכוז יהודי גדול החל מתקופה מוקדמת.
בעקבות מגפה שהשתוללה, היגרו היהודים למקום מפיליצה, צ'נסטוחובה, אולקוש ועוד.
בשנת 1713 כבר היה לקהילה היהודית במקום בית הכנסת ובית קברות משלה.
ערב מלחמת העולם השנייה עדיין הייתה קיימת בבית הקברות מצבה בת 250 שנה של הרב נפתלי הירץ בכרך, בעל "עמק המלך", שנפטר בה בשנת ה'תפ"ד (1724) כאשר שהה במקום.
בשנת 1849 חיו בעיר 310 יהודים שהיוו סך של 84% מאוכלוסייתה, ובשנת 1884 מנתה העיר 586 יהודים שהיו סך 89.3% מתושבי העיר.
הרב יצחק טוביה פרידע כיהן כרב העיר בין השנים ה'תרמ"ה (1885) - ה'תרפ"ח (1928), כשבשנותיו האחרונות סייע לו הרב ישעיהו אנגלרד.
בין שתי מלחמות העולם התפרנסו רוב תושבי העיר מתעשייה וכריית פחם.
כ-70% מיהודי העיר עסקו במסחר, וכ-30% באומנות.
בעיר היה בית מדרש, קופת גמ"ח, הסתדרות ציונית כללית, תנועת המזרחי, פועלי ציון, ארגון רוויזיוניסטי ועוד.
בין רבני העיר בשנים שלפני מלחמת העולם השנייה נמנים הרב יחיאל יצחק רפפורט (מטעם המזרחי), שבלט בה בפעילותו הציונית, והרב ישראל יצחק פיקרסקי.
עם כיבוש הנאצים את העיר במלחמת העולם השנייה, נאסר על היהודים להימצא ברחובה הראשי של העיר, הם הוטלו בעוצר, וחויבו לענוד על בגדיהם טלאי להקל את זיהויים כיהודיים.
האוכלוסייה הפולנית, שגם מלפני כן לא הייתה ביחסים טובים עם היהודים, ניצלה את המצב ושדדה אף ההיא את החנויות והמעונות היהודיים.
רבים מהפולנים שיתפו פעולה עם המשטר הנאצי והסגירו יהודים, ורק מעטים מתוך הפולנים חסו על היהודים וסייעו להם ככל יכולתם.
ב-11 בנובמבר נאסרו מספר יהודים במיסלוביצה למשך חודש, כערבות ביטחונית.
צעירים נלקחו לעבודות כפייה, ומספר יהודים הוצאו להורג על התאספות לתפילה בציבור.
עם התגברות הגזירות נמלטו צעירים רבים לאזורים שבשליטה הסובייטית.
כבר ב-1940 הוקם בעיר גטו (ברחוב הנריקה (Henryika), על פי אחת הגרסאות) אל תוכו צופפו היהודים.
בגטו הוקם יודנראט בראשותו של יהודי בשם הוכצייט (Hochzeit), שעמד תחת פיקוחו של היודנראט המרכזי של שלזיה עילית שהיה ממוקם בגטו סוסנוביץ (בראשות משה מרין).
תחת היודנראט ובפיקודו של פרידמן הוקמה משטרה יהודית שמנתה שלושה שוטרים.
עם הקמת הגטו (1940) מנו תושביו 1,700 יהודים, וכעבור שנה (1941) ירד מספרם ל-1,600. גיוס הגברים לעבודות כפייה והנשים לעבודות תפירה עבור הצבא הגרמני, הביא את היודנראט להקים מעון יום עבור הילדים, כשבני נוער מקומיים מנהלים אותו.
מפעלים חיוניים הוקמו במקום, על מנת לדחות ככל הניתן את גירוש היהודים.
משפחות רבות קרסו תחת הנטל כאשר בעליהן נחטפו לעבודות כפייה במחנות עבודה.
המצב בגטו הלך והחמיר, שירותי התברואה והבריאות הידרדרו, יוקר המחיה האמיר והרעב נעשה כבד.
במאי 1942 בוצעה אקציה במודז'יוב, יחד עם כל אזור סוסנוביץ.
הגטו הוקף בחיילים והתושבים הצטוו להתאסף בכיכר העיירה במקום בוצעה סלקציה בה נשלחו הצעירים לעבודות כפייה.
כעבור שלושה חודשים, ב-12 באוגוסט בוצעה אקציה גדולה בכל האזור, כולל בנדין, ובה רוכזו כ-60,000 יהודים.
לאחר סלקציה, נשלחו מתוכם 10,500 אל מותם באושוויץ.
הנותרים שבו לגטאות, ומודז'יוב נותרו בשלב זה 1,000 יהודים.
ב-13 במאי 1943 חוסל הגטו סופית, ותושביו נשלחו לגטו שרודולה שבצפון מחוז סוסנוביץ.
תושבים יהודים שהתחבאו במקומות מסתור נקראו על ידי פרידמן לצאת ממחבואיהם, ואף הם הצטרפו לגטו שרודולה (יהודי אחד שנותר בבונקר אצל פולני, ניצל ושוחרר עם בוא הרוסים).
חודשים ספורים לאחר מכן, ביוני-אוגוסט, חוסל גטו שרודולה ותושביו נשלחו לאושוויץ.
חמישה אנשים מתושבי מודז'יוב שהסתתרו בבונקרים - ניצלו.
מלבדם, רק 25 נוספים שרדו את המחנות לאחר השואה.
מודי מאור (נולד ב-27 ביוני 1985) הוא מאמן כדורסל ישראלי המאמן את נגסאקי ולקה מהליגה היפנית בכדורסל.
מאור נולד בארצות הברית ועלה לארץ בשנת 1992. גדל בהרצליה ואף שיחק בקבוצת הנוער של בני הרצליה.
מאור שירת כקצין קרבי בחיל האוויר והגיע לדרגת סרן.
לאחר שהשתחרר מצה"ל אימן במחלקת הנוער של עירוני קריית אונו.
בעונות 2012/2013–2013/2014 שימוש כעוזר מאמן בהפועל חולון תחת המאמנים דן שמיר וליאור ליובין.
בעונת 2014/2015 עבר עם ליובין למכבי אשדוד באר טוביה, ולאחר פיטוריו של ליובין המשיך במועדון תחת צביקה שרף.
והחזיק באותו תפקיד גם בעונת 2015/16 כאשר הקבוצה אף הגיעה לגמר גביע המדינה.
בקיץ 2016 מונה כעוזר מאמן בהפועל ירושלים, תחת סימונה פיאניג'אני והיה חלק בהעפלת הקבוצה לחצי גמר היורוקאפ ובזכייה באליפות ישראל בכדורסל לעונת 2016/2017.
את עונת 2017 פתח כעוזרו של פוטיס קציקאריס בהפועל ירושלים.
בנובמבר 2017 מונה כמאמן ראשי של הפועל ירושלים לאחר פיטוריו של פוטיוס קציקאריס מאימון הקבוצה.
ב-22 בפברואר 2018 פוטר מתפקידו כמאמנה הראשי של הפועל ירושלים, והמאמן עודד קטש החליפו.
ב-2019 הצטרף לעונה אחת לדן שמיר כעוזר מאמן בניו זילנד ברייקרס.
בדצמבר 2019 האריכה הקבוצה את חוזהו בקבוצה עד לתום עונת 2021/2022. בהמשך הפך למאמנה הראשי של הקבוצה, וסיים את תפקידו בתום עונת 2023/2024.
החל מעונת 2024/2025 יאמן את נגסאקי ולקה מהליגה היפנית הראשונה.
בין השנים 2015–2017 שימש כסקאוט נבחרת ישראל בכדורסל.
לפני כן שימש כעוזר מאמן בנבחרת העתודה של דן שמיר וכן שימש בתפקידים שונים בנבחרות הצעירות של איגוד הכדורסל.
מודי הוא סרט ביוגרפי משנת 2016 אודות הציירת מוד לואיס, ציירת קנדית בסגנון האמנות הנאיבית, שחיה כל חייה בנובה סקוטיה, פרובינציה קנדית לחוף האוקיינוס האטלנטי.
מוד לואיס חיה בין השנים 1903–1970. בגיל צעיר היא לקתה בדלקת מפרקים שיגרונית שהחריפה עם השנים.
בילדותה לימדה אותה אמה לצייר גלויות לחג המולד.
הסרט מתאר את חייה עם בעלה אוורט לואיס, סוחר דגים מתבודד וזעוף.
בתחילת חייהם המשותפים מוד התקבלה לעבודה כמנקה בביתו.
בהמשך היא התגלתה כציירת מוכשרת.
היא ציירה בבקתה שבה גרו על הקירות, החלונות והרהיטים ומכרה גלויות מצוירות לפרנסתם.
במשך הזמן הציורים הפכו להיות מקור פרנסתם העיקרי ואנשים הגיעו לבקתה המבודדת של הזוג כדי לרכוש את ציוריה.
מודוס (בשוודית: Modus) היא סדרת מתח פסיכולוגית שוודית, הסדרה מבוססת על הרומן "Frukta inte" מאת הסופרת הנורווגית אן הולט.
הסדרה עוקבת אחר אינגר יוהאנה ויק, פסיכולוגית המתמחה בפשע ומחקר קרימינולוגי שעבדה עם משטרת שוודיה וה-FBI.
בעונה הראשונה בתה הבכורה של אינגר יוהאנה, סטינה, הלוקה באוטיזם עדה לרצח המתרחש בבית המלון בו שוהה המשפחה, על מנת לחשוף את זהות הרוצח חוזרת אינגר יוהאנה לעבוד ביחד עם המשטרה, חוקר המשטרה אינגוואר ניימן מסייע לה בחקירת הפשע.
העונה השנייה נפתחת עם היעלמותה של נשיאת ארצות הברית במהלך ביקורה בשוודיה, לאחר מכן מתגלה שההיעלמות קשורה לכך שהנשיאה התגוררה בשוודיה לפני שנים, עת בעלה שיש כמרצה באוניברסיטת סטוקהולם.
האי מודי הוא אי מכוסה קרח, הממוקם בתוך מדף הקרח סולזברגר מול חופי ארץ מרי בירד, שבאנטארקטיקה.
האי נקרא שמו של אי.
Moody), נהג מזחלת כלבים, במשלחת החקר של בירד בשנים 1933–1935.
מודיניה (בפורטוגזית: Modinha) הוא סוג של שירה פורטוגזית קלילה וסנטימנטלית, שהייתה פופולרית במאות ה-18 וה-19. כמה מהדוגמאות המוקדמות ביותר למודיניות נמצאות באופרות פורטוגזות (1733-41) מאת אנטוניו ז'וזה דה סילווה (היהודי), ששילב את השירים בדיאלוג הפרוזאי של הדרמות שלו.
מנגינות פשוטות במקור, לעיתים קרובות היו מעוטרות באפקטים מוזיקליים מורכבים ומורכבים בעת ביצועם בבית המשפט או למען האצולה.
שירי המודיניות הוצגו בברזיל בסוף המאה ה-19, שם הם נותרו ביטויים פשוטים של החיים העירוניים.
מודיניה היא צורת החיבה (המכונה בדקדוק 'זעיר') של שם העצם הפורטוגזי "מודה", שפירושו "אופנה".
המילה מודה "moda" משמשת גם בפורטוגל, כיום, בדרך כלל מתייחסת לשירים אזוריים מסורתיים.
בפורטוגל, שירת המודיניה הייתה, מהחלק השלישי האחרון של המאה ה-18 ועד תחילת המאה ה-19, מונח כללי המייעד שירים רגשניים בפורטוגזית.
מודי אפרים (נולד ב-29 בדצמבר 1965 בתל אביב) הוא דיפלומט ישראלי.
כיהן כשגריר ישראל בהולנד, סמנכ"ל במשרד החוץ וראש אגף אמריקה הלטינית והקריביים, שגריר ישראל בפרו ויועץ מדיני לנשיא שמעון פרס.
אפרים נולד בתל אביב וגדל ברמת גן, למד בבית הספר "אהל שם" ושירת בצה"ל כפקח טיסה ומדריך בחיל האוויר.
ב-1995 סיים תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב, הוסמך לעריכת דין והצטרף למשרד החוץ.
בסיום קורס הצוערים הוצב בשגרירות ישראל בגואטמלה בתפקיד קונסול ומזכיר ראשון, בתקופה בה נחתם הסכם השלום בגואטמלה לאחר 36 שנות סכסוך ומלחמת אזרחים.
ב-1997 עבר לשרת כקונסול בקונסוליה הכללית של ישראל ביוסטון שבטקסס.
בתקופה זו כיהן ג'ורג' ווקר בוש כמושל טקסס וביקר לראשונה בישראל.
בשנת 2005 מונה כציר מדיני בשגרירות ישראל בבואנוס איירס והיה שותף לקידום הסכם הסחר החופשי בין ישראל לגוש מדינות דרום אמריקה (מרקוסור).
ב־2009 נבחר לתפקיד יועצו המדיני של הנשיא שמעון פרס והיה אחראי על פגישותיו הדיפלומטיות של הנשיא בישראל ובביקוריו בחו"ל, כמו גם בייעוץ בנושאי מדיניות חוץ.
ב-2011 מונה לשגריר ישראל בפרו במקום וליד מנסור ובתום שלוש שנות כהונה מונה בסוף 2014 לתפקיד סמנכ"ל אמריקה הלטינית והקריביים במשרד החוץ.
ביולי 2021 מונה אפרים לשגריר ישראל בהולנד, תפקיד בו החזיק עד ספטמבר 2025.
אפרים נשוי לענת ואב לשלושה בנים ובת.
תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת תל אביב
תואר שני במנהל עסקים משלוחת אוניברסיטת דרבי בישראל
קורס ניהול לבכירים מטעם קרן וקסנר בבית הספר לממשל ע"ש קנדי באוניברסיטת הארוורד
אפרים הוא מחבר הספר "מעוף הקונדור" המתאר את ההיסטוריה, הגאוגרפיה, החברה והפוליטיקה הפרואניות וזיקות שונות ביחסי ישראל-פרו במבט אישי מבעד לעיניים ישראליות.
כן חיבר מאמרים על היבטים שונים ביחסי ישראל עם מדינות אמריקה הלטינית.
מודיליאנה היא קומונה (עירייה) בצפון איטליה בנפת פורלי-צזנה שבמחוז אמיליה-רומאניה, השוכנת כ-50 קילומטרים מדרום-מזרח לבולוניה וכ- דרומית-מערבית לפורלי.
משנת 1850 ועד שנת 1986 הייתה קתדרלת מודיגליאנה מקום מושבה של דיוקסיה מודיליאנה
על פי המחקר, מקור השם נובע מהביטוי בלטינית "קסטרום מוטילום", שמשמעותו "טירה מבודדת".
לפי מחקר אחר, שם העירייה יכול לנבוע מהשם הלטיני של אישיות ידועה "מוטילוס".
הרובע היהודי מתועד בעיר החל מהמאה ה-13.
שמן של מספר משפחות יהודיות נגזר משם העירייה כמו משפחת מודיאנו (במקור מודיליאנו), ומודיליאני (אשר אחד מבניה היה הצייר הידוע אמדאו מודיליאני).
מודוק היא סדרת אנימציית סטופ מושן קומית אמריקאית שנוצרה על ידי ג'ורדן בלום ופאטון אוסוולט, שגם מדבב את הדמות הראשית, עבור השירות הזרמת מדיה הולו.
הסדרה הופקה על ידי אולפני מארוול תחת המותג מאוורל טלוויזיה ומבוססת על דמותו של מודוק ממארוול קומיקס.
שחקנים מוכרים רבים העניקו את קולם לדמויות הסדרה לרבות בן שוורץ, מליסה פומרו וג'ון האם.
השם מודוק מהווה ראשי תיבות שמשמעותן באנגלית: "אורגניזם מנטלי, נייד ומְמוּכָּן שמתוכנן רק לגרימת מוות".
העונה הראשונה עלתה לשידור במלואה ב-21 במאי 2021. במאי 2022 הסדרה בוטלה.
הסדרת מתמקדת במודוק, נבל-על שבמשך שנים ניסה להשתלט על העולם, שהחברה שלו A.I.M (ראשי תיבות שמשמעותן באנגלית: "מכניקת רעיונות מתקדמים"), המבוססת על ארגון פשע בדיוני ממארוול קומיקס, חווה קשיים כלכליים שמובילים למכירתה לתאגיד גרומבל ובמקביל מודוק מתמודד עם בעיות משפחתיות.
מודוק / ג'ורג' טרלטון - פאטון אוסוולט.
נבל על דמוי ראש מרחף.
ג'ודי רמירז-טרלטון - איימי גרסיה.
לואיס "לו" טרלטון - בן שוורץ.
מליסה טרלטון - מליסה פומרו.
מוניקה רפאצ'יני - ונדי מקלנדון-קובי.
מדענית בכירה שעובדת בחברה A.I.M .
אוסטין ואן דר סליט - בק בנט.
הבוס הצעיר החדש של מודוק.
גארפילד "גארי" גארולדסון - סם ריצ'רדסון.
עובד בחברה A.I.M, נאמן למודוק ברמה אבסורדית.
M.O.D.O.K אריק טאונראלכס קרמר ג'ורדן בלוםפאטון אוסוולט 21 במאי 2021 2 2 המודוק שהזמן שכח!!The M.O.D.O.K.
That Time Forgot אריק טאונראלכס קרמר ג'ף ברבאנלאיתי גרונפלד 3 3 היזהרו מפני מה שמגיע מהפורטל!!Beware What from Portal Comes אריק טאונראלכס קרמר בראט קולירוברט מאיטיה 4 4 אם שבת תתרחש...למען הבנים!!If Saturday Be...
For the Boys אריק טאונראלכס קרמר פאטון אוסוולט 5 5 אם בירוקרטיה תתרחש...המוות שלך!!If Bureaucracy Be...
Thy Death אריק טאונראלכס קרמר קולן קרופורד 6 6 מעשיות ממלחמת הבר-מצווה הגדולה!!Tales from the Great Bar-Mitzvah War אריק טאונראלכס קרמר לורן סודה אוטרו 7 7 האיש הזה...השינוי הזה!!This Man...
הסדרה הוכרזה בפברואר 2019 על ידי הולו.
אנימציית הסטופ מושן של הסדרה נוצרה על ידי חברת ההפקה Stoopid Buddy Studios.
באוקטובר 2020 היוצר והמדבב פאטון אוסוולט אישר שהסתיימה הכתיבה והקלטת הסאונד של הסדרה.
עשרת פרקי העונה הראשונה עלו לשידור בהולו ב-21 במאי 2021. ב-13 במאי 2022 הסדרה בוטלה.
בדקדוק, מוֹדוּס אוֹפְּטַטִיבִי הוא מודוס המתייחס להבעת משאלה.
באנגלית, המודוס האופטטיבי יכול להופיע בפעלים הכוללים מודוס מובנה:
(!מי ייתן ותחיה חיים ארוכים)
הצירוף "If only" עשוי להעיד אף הוא על שימוש במודוס אופטטיבי:
(.הייתי שר לו רק לא הייתי חירש)
כך גם באשר לצירוף "Let's":
המודוס האופטטיבי מופיע בשפה המשוחזרת פרוטו-הודו-אירופית.
כדי ליצור אותו יש לשנות את הפועל הקיים.
בפעלים לא-תמטיים, המוספית באה בין השורש לכינוי הגוף והביאה להשמטת התנועה שאחרי כינוי הגוף בצורת היחיד: למשל, h₁ésmi* (הנני) לעומת h₁siéh₂m*.
בפעלים תמטיים, המוספית באה בין תנועת העזר לכינוי הגוף וחייבה את שינוי תנועת העזר ל-o* בכל מקרה.
בדומה לפעלים הלא-תמטיים, הושמטה אף התנועה שבאה אחרי כינוי הגוף: למשל, bʰéresi* (הוא לוקח) לעומת bʰéroih₂s*.
מרדכי (מוֹדִי) פרידמן (נולד ב-4 בפברואר 1960) הוא איש תקשורת ישראלי, ממייסדי "קשת".
כיהן כמנכ"ל ערוץ 10, יו"ר דירקטוריון ערוץ 10, יו"ר "נגה תקשורת", ומנכ"ל ב-RGE ומשנה למנכ"ל ynet.
מרדכי פרידמן עבד במוסך של אביו בזמן שלמד באוניברסיטה.
לאחר מכן פנה לענף השיווק, ועבד במשרד הפרסום "דחף" של מינה צמח.
משם עבר ל"ידיעות אחרונות", ומשם לצוות ההקמה של הזכיינית קשת בערוץ 2, כמנהל השיווק.
לאחר מכן היה מנכ"ל ידיעות תקשורת, משנה למנכ"ל "קבוצת ידיעות אחרונות ", ובהמשך מנכ"ל של חברת נגה תקשורת.
הקים את ynet יחד עם זאב חספר.
בשנת 2000 עבד כמשנה למנכ"ל ynet.
כמנכ"ל הערוץ, תקף ב-2008 את המלצות ועדת תורג'מן שהמליצה שלא-לוותר לערוץ 10 על מחויבויות התוכן משנים עברו, שעמדו בהיקף של כ-60 מיליון ש"ח.
ב-2008 מונה לסגן-יו"ר ערוץ 10, לאחר שיסיים את תפקידו כמנכ"ל הערוץ.
ב-2009 עזב את ערוץ 10 לטובת תפקיד המנכ"ל בקבוצת התקשורת הישראלית "RGE".
ב-2012 הופיע בתוכנית טלוויזיה תיעודית בשם "אתם שם בבית" בערוץ 8 על תולדות הפריים טיים הישראלי.
ב-2014 היה מועמד לתפקיד האחראי על הקמת רשות השידור החדשה.
ב-2016 עזב את תפקידו ב-RGE, אולם נשאר בתפקיד יושב-ראש דירקטוריון ערוץ 10.
ב-2017 מונה ליו"ר של העיתון הכלכלי "גלובס" ופרש מתפקיד יו"ר ערוץ 10.
ביוני 2022 ליאור שליין ופרידמן הקימו ביחד חברה בשם "פרי הדר תקשורת", שמטרתה היא מיזם תוכן באינטרנט.
ביוני 2020 הודיע שירוץ לראשות איגוד הטניס בישראל.
אם כי, ביולי 2020 הודיע שיתמוך ביו"ר האיגוד המכהן אבי פרץ, ובמקביל פרידמן ישנה את מועמדותו שלו לתפקיד נשיא איגוד הטניס בלבד.
הוא נבחר לנשיא האיגוד הישראלי, בבחירות של 2020.
ב-2023 הקים יחד עם ליאור שליין את חברת התקשורת "רלוונט:".
פרידמן נשוי למטי ואב לשלושה בנים ובת.
במיתולוגיה הנורדית, מודי ומאגני הם בניו של ת'ור.
שמותיהם מתורגמים ל"זעם" ו"אדיר", בהתאמה.
רודולף סימק קובע שיחד עם בתו של תור, טרודר ("כוח"), הם מגלמים את תכונותיו של אביהם.
על מוצאם של מודי ומאגני מת'ור מעידים ההכרות "אביו של מודי" (faðir Móða, בהזמר של הימיר , 34) ו"אביו של מאגני" (faðir Magna, בת'ורסדרפה והפואמה של הורברד , 53).
סנורי סטורלוסון מאשר זאת (ההטעיה של גילבי , 53, שפת השירה , 4).
על פי שפת השירה (17) מאגני הוא בנם של ת'ור והיוטונית יארנסקסה .
שני האחים מוזכרים בין הניצולים מראגנארוק באדה הפואטית הבלדה של ואפת'רודניר :
מלבד תפקידו לאחר ראגנארוק, אין דבר שאנו יודעים על מודי, אבל בספר האדה הפרוזאית, שפת השירה, מאגני משחק תפקיד במיתוס הקרב של תור עם הרונגניר הענק:
ג'ון לינדאו עורך הקבלה בין מאגני ובנו של אודין ואלי שכן לשניהם יש אמא ענקית (רינדר עבור ואלי) והם מגיעים להישג בגיל צעיר מאוד (ואלי רק בן יום אחד כשהוא הורג את הוד'ר, ובכך נוקם את מותו של בלדר).
מודי רוזנפלד (נולד ב-29 באפריל 1970, בשם מרדכי רוזנפלד), המוכר בשמו המקצועי מודי (מעוצב כ-MODI) הוא סטנדאפיסט ושחקן יהודי ממוצא ישראלי המתגורר בניו יורק.
מודי נולד בתל אביב ועבר עם משפחתו לוודמיר במדינת ניו יורק כשהיה בן שבע.
ב-1988 סיים את לימודי התיכון, וב-1992 השלים באוניברסיטת בוסטון תואר בפסיכולוגיה ופיתוח קול.
מודי למד חזנות בבית הספר למוזיקה יהודית על שם פיליפ ושרה בלז בישיבה יוניברסיטי ומשמש לפעמים כחזן בבית הכנסת בו הוא מתפלל.
לפני שהחל בקריירה שלו כקומיקאי עבד במחלקה הבינלאומת של מריל לינץ' בוול סטריט.
מודי מופיע באופן קבוע במועדונים בניו יורק ובלוס אנג'לס, בראשם "Comedy Cellar".
בין היתר השתתף במסיבה לכבודו של האסטרונאוט הישראלי אילן רמון שנערכה ביוסטון לפני שהמריא למשימתו.
בראיונות הוא סיפר כי הוא שואב את ההשראה הקומיות שלו מקומיקאים ידועים אחרים כגון דון ריקלס, ג'קי מייסון, ג'ורג' קרלין ולואי סי.
קיי, ואת התזמון הקומי שלו מאלן קינג.
מודי השתתף בתחרויות הריאליטי Fashion Police ו-Last Comic Standing, שם הגיע לחצי הגמר של העונה הרביעית, ומאז 2021 מגיש פודקאסט אישי בשם And Here's MODI.
ב-2023 יצא לראשונה לסיבוב הופעות מחוץ לארצות הברית במסגרתו הופיע בין היתר בברלין, אמסטרדם, ותל אביב.
מודי הוא המייסד והמפיק של פסטיבל קומדיה לקומיקאים יהודים בשם "Chosen Comedy Festival" (פסטיבל הקומדיה הנבחר, על משקל "העם הנבחר") לצד הקומיקאים אילון גולד ודני זולדן.
ב-2024 נבחר לאחד מ-10 הקומיקאים המובילים בניו יורק על ידי ה-Hollywood Reporter.
בין הדמויות הקומיות שעיצב רוזנפלד נמנים יואלי, חסיד סאטמאר אקסצנטרי (המנסה בין היתר להתקבל כתסריטאי בהוליווד ומתמודד לנשיאות) ומאמן הכושר הישראלי היודע-כל ניר.
מודי חבר בבית הכנסת של "קהילת הרחוב השישי", קהילה אורתודוקסית מודרנית במנהטן, שבה חברה גם הקומיקאית סנדרה ברנהרד.
מלבד אנגלית הוא דובר גם עברית ויידיש.
מודי נשוי לבן זוגו ליאו ויגה, המשמש גם בתור המנהל האישי שלו.
השניים שהו בישראל במהלך מתקפת הפתע של חמאס ולאורך מלחמת חרבות ברזל הביע מודי תמיכה חד-משמעית בישראל בהופעותיו.
הופעה שלו שתוכננה להתקיים בפריז בוטלה בשל הפגנות אנטישמיות שנערכו מול האולם.
ב-26 ביוני 2018 הכריזה עיריית ניו יורק על "יום מרדכי 'מודי' רוזנפלד".
ב-2024 נבחר להיות אחד האומנים המייצגים את ההומור היהודי באנו – מוזיאון העם היהודי, לצד ג'רי סיינפלד ושלישיית הגשש החיוור.
מודי הוא אלבום הופעה מאת אמנים שונים אשר יצא לאור ב-19 באפריל 2024 לרגל יום חנויות התקליטים הבין-לאומי.
האלבום יצא לאור כמחווה למנחה הטלוויזיה ושדרן הרדיו הישראלי מודי בר-און, אשר הלך לעולמו שנתיים לפני כן, ב-30 במאי 2022.
מנחה הטלוויזיה ושדרן הרדיו הישראלי מודי בר-און הלך לעולמו ב-30 במאי 2022 בגיל 59 עקב מאבק בסרטן הריאה, אותו חשף בחודש ינואר באותה שנה.
בספטמבר 2023 השיקו רשת חנויות התקליטים האוזן השלישית וחברת הבידור ToMix את "תבלו", מופע מחווה לזכרו של בר-און, אשר יעסוק בשלושת עיסוקיו העיקריים לאורך חייו – ספורט, קומדיה ומוזיקה.
את המופע ינהל המפיק המוזיקלי חיים שמש, ובו ישתתפו אלי אילדיס, אתניX, יוני בלוך, עמיר בניון, אפרת גוש, הדג נחש, היהודים, נינט טייב, נדב יעקבי, רותם ישראל, יהונתן כהן, אבי מלר, מירי נבו, רמי פורטיס ושרון פרי.
בנוסף, אישרו הגעתם יוסי פרץ, חברו של בר-און ללהקת "איך זה עובד באמת", בה היו חברים השניים בעבר, וחברי החמישייה הקאמרית, שהודיעו על איחוד חגיגי לרגל המופע.
בנוסף, נחשפה הידיעה כי במסגרת המופע יושק אלבום הופעה בפורמט תקליט ויניל כפול, אשר יכלול הופעות שהתקיימו לאורך השנים בתוכניתו של בר און, אולפן ליגת האלופות.
המופע היה אמור להתקיים ב-27 בנובמבר באותה שנה בהאנגר 11, תל אביב, אך בעקבות פרוץ מלחמת חרבות ברזל המופע בוטל והשקת האלבום בוטלה.
לרגל יום חנויות התקליטים הבין-לאומי לשנת 2024, חברה האוזן השלישית לערוץ הספורט, ואלה הוציאו יחדיו לאור את האלבום הגנוז.
האלבום יצא לאור בפורמט תקליט כפול בלבד בשתי וריאציות – הראשונה בהן הכילה תקליטים בצבע שחור, בעוד שהשנייה הכילה תקליטים בצבע כחול-ים במהדורה מוגבלת.
השקת האלבום לוותה בהופעת מחווה קצרה בסניף האוזן השלישית בתל אביב בהשתתפות אפרת גוש ומשפחת בר-און.
כל אחד מצדדי האלבום נפתח במונולוג מאת בר-און, ובתומו מופיעים חמישה שירים מתוך הופעות שהתקיימו באולפן ליגת האלופות בשנים 2003-2012.
המודיעין הצבאי נועד לספק לגוף הממונה (מדרג הגדוד ועד לדרג המדינה) בזמנים שנקבעו ורלוונטיים, מידע אמין ומדויק ככל האפשר בנוגע למושא המחקר, כגון כוונותיו, האינטרסים שלו, יכולותיו וחולשותיו.
עבודת המודיעין נעשית בשלושה נדבכים:
מודיעין לאומי – מודיעין המאפשר גיבוש אסטרטגיה לאומית ביטחונית, קביעת איומי ייחוס ותרחיש ייחוס לבניין כוח.
מודיעין אסטרטגי – מודיעין המאפשר עיצוב ותכנון של מערכות וניסוח תכלית אסטרטגית צבאית, אשר משקפת את מטרות הדרג המדיני.
מודיעין מערכתי – מודיעין המאפשר הפעלת כוח ברמה המערכתית והטקטית, על מנת למקסם את הפגיעה באויב, והשגת יתרון טקטי בכל הממדים.
מודיעין זה יגיע מכלל סוכנויות האיסוף ועד רמת הגדוד, המטוס הבודד והספינה.
ככלל נחלקת עבודת המודיעין לשני תהליכים מרכזיים:
מחקר – עיבוד וניתוח המידע שנאסף לכדי "תמונת מצב", אשר תאפשר מתן הערכה מדויקת על מושא המחקר.
מטרתו העליונה של המודיעין הצבאי ברמה האסטרטגית, היא להתריע בפני מלחמה, ולאפשר לקברניט להחליט על תגובה מתאימה למצב.
מעבר לכך, נועדה עבודת המודיעין לספק מידע שיאפשר היכרות מעמיקה ככל האפשר של מזמין השירות עם מושא המחקר.
כך, יכול המודיעין לספק מידע אודות סדר גודל כוחותיו, האמצעים שבידיו, מבנה הביצורים שהכין ועוד.
היכרות מעמיקה עם האויב ותוכניותיו, עתידה לסייע בזיהוי סימני התרעה בעת הצורך, ומאפשרת את בנייתו השוטפת של הצבא למול האיומים הניצבים בפניו והכנת מענה טקטי או טכנולוגי ליכולותיו הצבאיות ומערכות הלחימה של האויב.
עבודת המודיעין נעשית על ידי שני סוגי גופים, גופי האיסוף וגופי המחקר.
נהוג לתאר את התהליך המודיעיני כמעגל, המתבצע באופן הבא:
בשלב הראשון נקבע מהם הנושאים המרכזיים העומדים על הפרק, אשר בהם יושקעו המשאבים האיסופיים והמחקריים.
קביעה זו נעשית על ידי הקברניט והוא זה שמנחה את גופי המודיעין במה עליהם לעסוק.
בשלב השני, ממפים הגופים השונים את המצב הקיים בתחום זה ואת הפערים הדורשים תיקון; כך, ממפים גורמי המחקר מהו המידע הקיים ומהם פערי המידע.
ואילו גורמי האיסוף ממפים מהם יכולות האיסוף הקיימות ומהם הפערים באיסוף הקיים לנדרש.
בשלב השלישי, מתחילה העבודה המודיעינית עצמה להתבצע.
עבודה זו פועלת בצורת מעגל של שיח בין גורמי האיסוף, המחקר והקברניטים - שיח זה מתבצע בתצורת המעגל המודיעיני המופיע בשרטוט שלמעלה:
איסוף – בשלב זה מנסים גורמי האיסוף השונים, באמצעות יכולותיהם, לספק את מרב התשובות לשאלות הקונקרטיות שהוצגו בפניהם בצי"ח.
בידי האיסוף מגוון רחב של כלים אשר יוצגו בהמשך.
מחקר – כלל החומר שנאסף מועבר אל המחקר לשם מיון ועיבוד.
עבודתו של איש המחקר היא לצרף את פיסות המידע שנאספו ממקורות שונים לכדי תמונה שלמה, הנקראת "תמונת מודיעין".
עליו להעריך את איכות המידע שקיבל ולברור אותו, לדעת להפריד עיקר מטפל, ולהוסיף את החומר החדש למסדי הנתונים הקיימים, בצורה בה יהיה ניתן לשלוף אותו בקלות בהמשך.
הערכה – זהו אולי החלק הבעייתי והקשה ביותר בעבודת המודיעין, בה ראשי המערכת צריכים להשתמש בכל המידע המונח לפניהם כדי להעריך מהם כוונותיו של היריב ומה הוא מתכוון לעשות.
בשלב זה יש לפרש את כל העובדות המודיעיניות הידועות הרלוונטיות לנושא אודותיו תינתן ההערכה (החל בסדר הכוחות, האימונים שעברו, הפרופיל הפסיכולוגי של גורמי המערכת היריבה ומצבם המדיני והכלכלי), כל זאת על מנת להעריך את יכולותיו וכוונותיו של היריב.
דוגמה מפורסמת ביותר בישראל לטעות בהערכה מודיעינית, היא הכישלון של אמ"ן לחזות את פרוץ מלחמת יום הכיפורים ולהתכונן אליה בזמן.
רוב האשמה הוטלה אז על ראש אמ"ן, אלי זעירא.
זו אולי הפרשה הכואבת ביותר בתולדות המודיעין הישראלי, המשפיעה עד היום.
הפצה – לאחר השלמת פעולת ההערכה יופצו התוצרים המודיעיניים אל הקברניט, כמו גם אל גורמי האיסוף השונים וגורמי המחקר העמיתים (זאת בכפוף להרשאות סיווג ביטחוני).
לכאורה, חשיבות ההפצה בעבודת המודיעין פחותה, אך למעשה, כישלון בהפצת מודיעין כמוהו כאילו לא הופק המודיעין כלל.
כישלון בהפצת המודיעין יכול להיות בעל השלכות הרסניות.
ולראייה: מערכת הביטחון בארצות הברית לא הצליחה לסכל את פיגועי 11 בספטמבר 2001, בין השאר בגלל נתק ששרר בין ה־CIA ל־FBI, דבר שמנע העברת התראות על פיגועים ומעקב יעיל אחרי גורמי טרור אסלאמי ומחבלים מוסלמים שהסתננו לארצות הברית.
מנגד, בתקופת האינתיפאדה השנייה מערכי המודיעין והכוחות בשטח (בעיקר השב"כ, צה"ל והימ"מ) בנו מערך הפצת מודיעין יעיל, שאיפשר קבלת התראות וסיכול פיגועים בזמן אמת.
בעזרת המודיעין הערכי שהופץ ניצלו חיי אדם רבים, ומערכת הביטחון הישראלית רשמה הישג חסר תקדים באחוזים הגבוהים של סיכול פיגועים.
עולה ביקורת על הצגה זו של עבודת המודיעין, אשר מייצגת נאמנה את המודיעין הטקטי (בו ניתן להכווין את גופי האיסוף לשאלה הקונקרטית "מה יש מעבר לגבעה"), אך לא מתייחסת לאתגרי המודיעין האסטרטגי.
בדרג המערכתי והאסטרטגי גופי המחקר והאיסוף לא רק "מצ"יחים" ומפיצים, אלא בעיקר מייצרים שיח משותף על בסיס הפוזיציות השונות, לטובת בירור רחב של הסוגיות.
מושאי מחקר מרכזיים - הנושאים בהם עוסק המודיעין
המחקר הצבאי הוא הקלאסי בין צורות המחקר המקובלות.
המחקר הצבאי מתקיים בכל הדרגים, מהגדוד (העוסק בהערכה מיקרו-טקטית של פעולות היריב) ועד המטכ"ל.
המחקר המדיני מצוי רק בדרג האסטרטגי-מטכ"לי ובמרבית מדינות העולם אינו מצוי בתחום אחריותו של הצבא.
תכליתו של המחקר המדיני הוא מעקב אחר מגמות במערכת המדינית היריבה - זאת על מנת לעמוד כראוי על שינויים שעשויים להתרחש בה ואשר אם יתחוללו ישפיעו על המאזן הביטחוני באזור.
במסגרת תחום זה קיים בין היתר עיסוק ב"מחקר אישים" - המתרכז בבניית פרופילים אישיים, פסיכולוגיים ובריאותיים של גורמים בעלי כוח ואנשי מפתח במערכת היריבה.
מחקר זה הוא מחקר טכני של המערכות המצויות בידי היריב (בהן כלי נשק, אמצעי לחימה, אמצעי גילוי כגון מכ"ם, מערכות תקשוב, קשר, שליטה ובקרה), על מנת לאפשר הבנה מלאה של יכולות המערכת הצבאית היריבה (כגון מאפייניה, דרך פעולתה, יתרונותיה וחולשותיה), ולפתח דרכים להתגבר עליה.
מחקר זה הוא למעשה חלק מן המחקר הצבאי וההפרדה ביניהם נובעת מהכישורים השונים המחייבים חוקר טכנולוגיות.
צורות איסוף המודיעין המקובלות הן מודיעין ממקורות גלויים (אוסינט), מודיעין אותות (סיגינט), מודיעין חזותי (ויזינט) ומודיעין אנושי (יומינט).
מקובל לראות באיסוף המודיעיני פעולה חשאית בעיקרה אשר חלק מכריע מעיסוקה בנושאים שהשתיקה יפה להם.
עם זאת, לאמיתו של דבר, חלק גדול מהמודיעין (בעיקר בתחום המדיני) מופק ממקורות מודיעין גלויים.
האוסינט (OSINT, קיצור של Open Source Intelligence) הוא מודיעין המופק ממידע גלוי אשר לא ננקטו כל צעדים כדי למנוע הגעתו לידיים זרות, כגון שידורי רדיו וטלוויזיה, עיתונות כתובה ומקוונת, פרסומים אחרים, נאומי מנהיגים וכדומה.
מידע זה הוא מסווג במידת מה, וזאת מחמת חשיפתו של הצי"ח, על פיו נאסף החומר.
שיטות עבודה דומות נהוגות גם במודיעין עסקי.
על אף שקיים מידע, לעיתים בעל ערך רב, המופק ממודיעין גלוי, הרי שעיקר ייחודו של המודיעין הוא ביכולות מודיעין המופקות ממקורות שאינם גלויים.
מידת המהימנות של ידיעות מסוג כזה גבוהה יותר, שכן היעד אינו מודע לזמינות המקור.
הסודיות של ידיעות ממקור מידע כזה גדולה יותר, מאחר שאם ילמד היריב על קיום המידע אודותיו, עשוי הוא להקיש מכך על יכולות איסוף המודיעין של היריב ולנקוט אמצעי הגנה אפקטיביים יותר או, לחלופין, לנצל זאת לצורך הטעיה.
בשנת 2013 חשף ה-NSA מדריך משנת 2007, אשר שימש אותו להכשרת סוכני הוובינט (אוסינט מבוסס אינטרנט) המופעלים על ידיו.
מודיעין אותות, או סִיגִינְט (SIGINT, קיצור של Signals Intelligence) הוא שם כולל למודיעין המבוסס על האזנה לאמצעי תקשורת ולגלים אלקטרומגנטיים, המשמשים להעברת מידע או הפעלת מערכות צבאיות.
במודיעין המערבי נודעת חשיבות הולכת וגדלה לאיסוף הסיגינטי ונראה כי הוא מהווה בסיס עיקרי בפעולותיו של המודיעין המודרני.
חסרונותיה המרכזיים של צורת איסוף זו, הן העלויות הגבוהות הנדרשות לצורך אחזקתה, כמו גם בחוסר היכולות לתחקר את מבועי המידע.
תחום זה כולל שתי צורות איסוף עקריות:
מודיעין תקשורת, או קומינט (COMINT, קיצור של Communications Intelligence) - האזנה לתקשורת מדוברת וכתובה, בכלל זה קשר רדיו, תקשורת טלפונית ותקשורת מחשבים.
מטרת הקומינט היא לפענח את תוכן התקשורת, ולזהות את האנשים (או הגופים) ביניהם התקשורת עוברת.
מודיעין אלקטרוני, או אלינט (ELINT, קיצור של Electronic Intelligence) - יירוט אותות אלקטרוניים המשודרים מאמצעי לחימה מסוגים שונים, כגון מכ"מים של כלי טיס ושיט, מכ"מים של סוללות טילי קרקע-אוויר, ועוד.
מטרת האלינט היא לזהות את סוג אמצעי הלחימה, על פי סוג מכ"ם המשמש אותו (לדוגמה, סוללת טילי SA-6) ולאתר את מיקומו.
איסוף מודיעין אותות יכול להיעשות ממגוון פלטפורמות:
תחנות קרקעיות (לדוגמה: רשת האשלון)
כלי רכב יבשתיים (לדוגמה: מערכת ה'פרופט' (Prophet) המותקנת על ה-HMMWV)
כלי שיט (לדוגמה: הספינה האמריקנית ליברטי שהייתה מעורבת בתקרית ליברטי)
כלי טיס (לדוגמה: תצורת ה'נחשון שביט' של מטוס הגאלפסטרים 5 של חיל האוויר הישראלי)
במקרים רבים עשוי היריב להשתמש בתקשורת מוצפנת.
ייעודה של ההצפנה, היא למנוע את יכולת פענוח ההודעות שנמסרות אף אם אלו יורטו (ביטחון מידע).
לפיכך, ניסו גורמי מודיעין לאורך ההיסטוריה לפצח את הצופן על מנת למצוא את תרגומן הנכון של הודעות אלו, אשר הצפנתן עשויה להעיד על חשיבותם הגדולה בראייתו של היריב.
מודיעין חזותי, או ויזינט (VISINT, קיצור של Visual Intelligence), הוא מודיעין המתמקד במידע חזותי.
מקורות נפוצים למודיעין חזותי הם:
תצפיות בידי חיילים (כפי שמבוצעת על ידי חיל האיסוף הקרבי בצה"ל, למשל).
תצפיות בעומק עורף האויב בידי כוחות מיוחדים לסיור מיוחד.
יחידות אלה הן יחידות עילית המאומנות בריגול, הסוואה צבאית, שדאות והישרדות בשטח עוין.
אימינט (IMINT, קיצור של Imagery Intelligence), הוא מונח המתאר תת-תחום במודיעין חזותי הכולל את המקורות הבאים:
תצלומי אוויר, המצולמים באמצעות מטוס ריגול או באמצעות כלי טיס בלתי מאויש.
תצלומי לוויין, המצולמים באמצעות לווין ריגול.
המודיעין החזותי מספק 'תמונה עדכנית מהשטח', מאפשר מעבר לניתוח הפריטים המופיעים בצילום, כולל הסקת מסקנות גאוגרפיות וגאולוגיות לגבי פני השטח, הקרקע וכדומה.
מודיעין חזותי בזמן אמת, מאפשר גם איכון של המטרות וסגירה מהירה של מעגל ירי כאשר המודיעין מסמן את המטרה ואילו גורמי האש (בעיקר חיל האוויר, ארטילריה או צלפים) יבצעו תקיפה מדויקת שלה.
למשל, שימוש בוויזינט וסגירת מעגל ירי בזמן אמת, היא הסיכול הממוקד של מייסד חמאס, אחמד יאסין, שאותר על ידי כלי טיס בלתי מאויש, בעת שיצא ממסגד ונהרג תוך דקות ספורות בידי מסוק אפאצ'י של חיל האוויר הישראלי, שירה טיל מדויק אל עבר המטרה שסימן לו הכטב"ם.
מודיעין אנושי, או יוּמִינְט (HUMINT, קיצור של Human Intelligence), הוא שם כולל למודיעין אנושי.
ריגול – הפעלה של מרגלים שתולים וגיוס סוכנים ומודיעים "נייטרלים" מקרב הצד השני.
חקירות – חקירת שבויים על מנת לדלות מהם מידע.
לפי אמנת ז'נבה, אסור לחקור שבויי מלחמה, אך מדינות בהחלט משתמשות בחקירה כנגד מחבלים וטרוריסטים.
כמו כן חלק נכבד מהמדינות, בעיקר הדיקטטוריות, מתעלמות מהאיסור בתירוצים שונים ומשונים (למשל במלחמת וייטנאם, טענה צפון וייטנאם כי הטייסים האמריקאים הם פושעי מלחמה ולא שבויי מלחמה ולכן האיסור לא חל עליהם) וחוקרות את השבויים, לעיתים תוך שימוש בעינויים.
תחום זה נחשב לרגיש ולבעייתי ביותר מבין כל תחומי המקורות, וההפעלה בו מורכבת ביותר.
למרות זאת, התמורה שמקבלים מהפעלה נכונה של יומינט היא עצומה ועומק החדירה שאפשר להשיג הוא כמעט בלתי מוגבל.
לכן, למרות הבעייתיות והסיכון, ארגוני ביון רבים בעולם משתמשים בטכניקה זו אימתי ואיך שאפשר.
דוגמה ליומינט, הוא המרגל הישראלי אלי כהן, שהופעל בדמשק ואסף מידע על ביצורי הסורים ברמת הגולן.
מנגד, ישראל בר היה מרגל סובייטי שנהפך לאחד האנשים הקרובים ביותר לדוד בן-גוריון.
דוגמה נוספת היא שירות הביטחון הכללי, אשר התמחה בהפעלת סוכנים, מודיעים וסייענים - דבר שהתבטא במודיעין רב ואיכותי שאפשר סיכול מספר רב של פיגועים במהלך האינתיפאדה השנייה, כמו גם סיכולים ממוקדים (כלומר: הריגתם וחיסולם) של בכירים רבים בארגוני הטרור.
תפיסה מקובלת לחיבור בין שתי דיסציפלינות: בין מחקר – תהליך המתבצע על ידי "חוקרים", לבין איסוף מידע מבצעי המתבצע על ידי 'קמנ"י הכוונה'.
מטרת החיבור הוא יצירת שלם מודיעיני המכונה "מעגל המודיעין".
מדובר בתהליך מחזורי ובעל מספר שלבים מובחנים, עליהם אחראי כל גוף בנפרד, ללא מקום למעורבות של גוף אחד בעולמו של האחר.
העבודה המודיעינית הוא תהליך החוזר על עצמו, אשר לו כמה שלבים ברורים ומובחנים זה מזה: איסוף ידיעות, עיבוד ידיעות (כלומר מחקר) והפצת המודיעין המוגמר לצרכנים השונים.
המימוש המבני של תפיסה זו התבצע, עם הקמתו של אגף המודיעין בצה"ל, בהפרדת המפעל המודיעיני לגופי האיסוף וגופי המחקר, כאשר בין גופים אלה מתווך ענף איסוף המכוון את פעולות סוכנויות האיסוף, בלי לפקד עליהן במישרין, על ידי שהוא מרכז את צורכי מדורי המחקר ומעביר אותם בצורה מרוכזת לגורם האיסופי הרלוונטי.
ההיגיון של "מעגל המודיעין" הוא ארגון העשייה המודיעינית לפי כללים ברורים, תוך זרימה חד-כיוונית של המידע: המחקר שולח לאיסוף את שאלות הצי"ח (ציון ידיעות חיוניות), האיסוף שולח חזרה למחקר את התשובות, ללא מקום רב למעורבות של אחד מהצדדים בעולמו של האחר, וכמעט ללא צורך באזורים משותפים של שיח לפיתוח ידע.
המידור שבין גופי המחקר והאיסוף נועד להבטיח ש"כל אחד יעשה את העבודה שלו" ולא "יפריע" לעבודה של יתר מרכיבי המערכת או יוטה על ידם.
רבים מהארגונים המודיעיניים, בישראל ומחוצה לה, אכן אורגנו על פי רעיון מכונן זה, שבבסיסו תפיסה מבדלת, היוצרת לא רק התמחויות שונות, אלא גם הגיונות ודגשים שונים לכל אחד מהשלבים.
פרדיגמה היא תפיסת עולם הקובעת את הפרספקטיבה המושגית, וממנה נגזרים המבנה וההיגיון של התפקוד הבסיסי של רכיבי המערכת.
הפרספקטיבה מבוססת על מוסכמה חברתית וארגונית שקובעת את יחסי הגומלין בין הגורמים השונים, וכן מסבירה ומפרשת את הסביבה שבה הפרט והארגון פועלים.
על "מעגל המודיעין" נמתחת ביקורת כבר שנים ארוכות, בטענה כי לא רק שאינו מתאר את התהליך המודיעיני במציאות - הוא אף שגוי מבחינה תפיסתית.
הטענה היא שההבחנה הבסיסית בין האיסוף לבין המחקר היא מלאכותית, וכי למעשה, כולם שותפים בפיתוח הידע על האויב והסביבה.
צוותים משותפים לאיסוף ולמחקר, שהוקמו לאורך השנים והשיגו הישגים מוכחים, הובילו לתחושה כי ההפרדה העומדת בבסיס "מעגל המודיעין" שגויה מיסודה, וכי יש ערך רב לשילוב בין האיסוף לבין המחקר בפעילויות משותפות.
אתגרים במימוש תפיסת "המעגל המודיעיני" בעקבות הפרדיגמה
בהקשר הצבאי מקובל להצביע על ה"מהפכה" בעניינים צבאיים (RMA), כמהפכה המרכזית של עידן המידע אשר שינתה מבחינה תפיסתית את האופן בו צבאות נלחמים.
בהקשר המודיעיני, המודיעין בעולם הישן נוהל ישירות על ידי מצביאים.
כך היה משה בפרשת המרגלים בתנ"ך וכך היה גם נפוליאון.
במסגרת פרדיגמה זאת, המודיעין התבסס על יחסי אמון בין המנהיג ובין המרגלים האנושיים אותם הפעיל.
פרדיגמה חדשה התבססה בעידן התעשייתי, שהביא, בין היתר, להמצאתם של הטלגרף ושל מכשירי הקשר האלחוטיים.
פרדיגמה זאת שמה במוקד את היכולת לאסוף אותות ולפענח אותם (ה"אניגמה", כמפעל המודיעיני המרכזי במלחמת העולם השנייה, היא דוגמה מייצגת לכך).