tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-2006 חבר בשנית לג'סטין לין וגילם בסרט "מהיר ועצבני 3: טוקיו דריפט" את הדמות של האן, הדריפטר העשיר שעושה עסקים עם נהג מרוצי הרחוב הטוב ביותר בטוקיו, טאקאשי (בריאן טי).
ב-2007 הופיע בתפקיד קטן לצידם של ברוס ויליס וג'סטין לונג בסרט הפעולה "מת לחיות 4.0" ובסרט האקשן "מחסל פראי" בתור צלף ה-FBI גוי בו משתמש הסוכן ג'ון קרופורד (ג'ייסון סטיית'האם).
ב-2009 שיחק בסרט "מהיר ועצבני 4" בתור שותף לצוות הגנבים החדש שמארגן דומיניק טורטו (וין דיזל).
ב-2011 הופיע בסרט "מהיר ועצבני 5", המצליח בסרטי הסדרה, בו הוא מגויס על ידי טורטו לשוד מסובך בריו דה ז'ניירו.
ב-2013 הופיע בסרט "מהיר ועצבני 6" בו הוא מגויס שוב על ידי טורטו כדי לתפוס נוכלים וכדי לחזור למולדתם.
בשנת 2014 הוא גילם את סוכן ה-FBI תאי קים בסדרת הפשע "כנופיות אל-איי" ברשת FOX אשר בוטלה לאחר עונה אחת.
התפקיד דרש ממנו לדבר קוריאנית, שבה הוא בקיא.
הדמות נכתבה במיוחד עבורו על ידי היוצר כריס מורגן, איתו עבד בסדרת סרטי "מהיר ועצבני".
בינואר 2020 קאנג הקים את ערוץ היוטיוב "Sung's Garage", המארח את הסרטונים לפודקאסט באותו שם.
קאנג הודה לכתבת ג'ן יאמטו מהלוס אנג'לס טיימס ולקמפיין המדיה החברתית שלה #JusticeForHan, על גיוס העניין הציבורי והחזרת דמותו של האן לו לזכיינית Fast & Furious, שבה הוא חוזר על תפקידו בסרט "מהיר ועצבני 9" (2021) ומתאחד עם הבמאי ג'סטין לין פעם נוספת.
בשנת 2022, קאנג גילם את האח החמישי במיני-סדרה "אובי ואן קנובי" המבוססת על דמותו של אובי ואן קנובי מזיכיון "מלחמת הכוכבים" ומשודרת בשירות הסטרימינג של דיסני+.
קאנג הוא בעל מסעדת האוכל האסייתי "סאקטיני" שבשכונת ברנטווד, לוס אנג'לס.
תפקיד אורח (עונה 6); 22 פרקים2018מגנום, בלש פרטייושי טאנאקהפרק: "I Saw the Sun Rise"2019ויסקי קוואלירדניאל לו פרק: "Two of a Kind"2020Power Book II: Ghostג'ון מאק3 פרקים2021סיפורה של ליסידן בוקמןמיני-סדרה2022אובי ואן קנוביהאח החמישימיני-סדרה
סונדסוואל (בשוודית: Sundsvall) היא עיר לחופה המזרחי של שוודיה.
העיר הוקמה במאה ה-17 על ידי אולף בור.
היא ממוקמת 395 ק"מ צפונית לסטוקהולם ושוכנת לחופו של המפרץ הבוטני.
נכון לשנת 2009 שכנו בעיר כ-50 אלף תושבים, רובם בשטחה המונוציפאלי של סונדסוואל ולא במרכזה של העיר.
במהלך השנים העיר נשרפה ונבנתה מחדש ארבע פעמים, והשריפה האחרונה בשנת 1888 הייתה השריפה הגדולה ביותר בשוודיה אי פעם.
סונדארה ראמאסוואמי (בטמילית: சுந்தர ராமசாமி; 30 במאי 1931 – 14 באוקטובר 2006) היה סופר, משורר, מתרגם טמילי ואבי הספרות המודרנית הטמילית.
ספרו: סיפורו של עץ התמרהינדי.
תורגם לאנגלית, הינדית, מלאיאלאם ולעברית והוא הספר הראשון שתורגם מטמילית לעברית.
סונדארה ראמאסוואמי נולד ב־30 במאי 1931 בדרום הודו בעיר קוטאיאם במדינת קרלה.
מאידך מכוון שהטמילים היוו מיעוט בקרלה נאלץ סונדארה לרכוש את השכלתו העממית בשפת המלאיאלאם, בשפת סנסקריט ומעט באנגלית.
רק בשנת 1947 למד הסופר קרוא וכתוב בשפת אבותיו, טמילית וזאת לאחר שהמשפחה עברה לנאגרקוייל המצויה בקצה תת-היבשת ההודית.
לפיכך ספג הסופר את תרבות המעורבת של אזור הגבול בין קרלה לטמיל נאדו בה הטמילית והמלאיאלאם מעורבות זו בזו והערבוב הלשוני הזה שימש רקע לרומאן: סיפורו של עץ התמרהינדי.
סונדארה החל לכתוב את הרומן בשנת 1959 והספר יצא לאור ב-1966. הספר נחשב למהפכני מבחינה לשונית ואף סגנון הכתיבה של הרומן מהווה פריצת דרך, סונדארה בחר לכתוב בסגנון פרוזה תיאורית בעוד הספרות הקלאסית הטמילית התאפיינה בחריזה ובתבניות קבועות.
טמילית היא שפה המתאפיינת בפער גדול בין השפה הכתובה לבין השפה המדוברת, ועד צאת הספר לאור, לא הצליח איש להעביר את השיח העממי הטמילי לדפוס בשפה טמילית פורמלית.
סונדארה היה החלוץ בתחום זה ולמעשה יצר במו ידיו את הספרות הטמילית המודרנית.
החל משנות השישים החלו סופרים נוספים לכתוב ספרות מודרנית טמילית המצליחה להעביר במדויק את שפת היומיום הטמילית.
ניתן לציין את שמו של הסופר ומבקר הספרות הטמילי B .Jeyamohan אשר הושפע מאוד מכתיבתו של סונדארה.
סונדארה הושפע מתפיסת העולם של המנהיג הדגול ההודי, מוהנדס קרמצ'נד גנדי, והמיסטיקן ההודי: ראמאקרישנה.
בשנת 1957 נפגש עם הסופר M.Govindan שנחשב לאחד מבכירי הסופרים הכותבים בשפת המלאיאלאם והם הפכו לחברים טובים במשך כל חייהם וידידות זו אף הובילה להשפעות ספרותיות הדדיות.
בשנת 1952 התוודע אל העיתונאי והמנהיג הקומוניסט הטמילי TM Chidambara Ragunathan.
סונדארה הושפע מאוד מהפילוסופיה המרקסיסטית והיא החלה להשפיע על השקפת עולמו ועל יצירתו הספרותית.
בשנת 1959 פרסם סונדרה את שירו הראשון תחת שם העט Pasuvia ותחת שם העט הזה פרסם את כל שיריו, ניתן לציין את אוסף שיריו: כלבים של חצות.
מלבד היותו סופר ומשורר, היה סונדארה מבקר ספרות, מסאי ואף מתרגם.
הוא תרגם יצירות מאנגלית לטמילית ויצירות חשובות משפת המלאיאלאם לטמילית ובכך הביא להתפתחות הספרות הטמילית המודרנית, בנוסף הרבה הסופר לבקר בחו"ל ולהשתתף באירועים ספרותיים בינלאומיים ולייצג בהם את הספרות המודרנית הטמילית ואת התרבות הטמילית.
סיפורו של עץ התמרהינדי, הוצאת הקיבוץ המאוחד, המועצה הציבורית לתרבות ואמנות, המפעל לתרגום יצירות מופת.
מטמילית: רונית ריצ'י, אחרית דבר: דוד שולמן, 2000
סונו ג'וי (ביפנית: 尊皇攘夷, מילולית: "כבדו את הקיסר, גרשו את הברברים") הייתה פילוסופיה פוליטית ותנועה חברתית יפנית ששאבה מהנאו-קונפוציאניזם.
היא הפכה להיות המוטו של התנועה שפעלה להדחת שוגונות טוקוגאווה בשנות החמישים והשישים של המאה ה-19, בסוף תקופת אדו.
מקורה של הססמה "סונו ג'וי" הוא סיני, באדון הואן ממדינת צ'י בתקופת האביב והסתיו.
באותה תקופה איבדה שושלת ג'ואו את שליטתה על הנחלות הפאודליות ונפלה קורבן לפלישות חוזרות ונשנות.
האדון הואן השתמש בססמה כביכול על מנת לעודד בעלי נחלות אחרים לתמוך בג'ואו, אך למעשה השתמש בה על מנת לזכות באהדתם של האדונים הפאודלים ולקרוא תגר על שלטונה של השושלת.
ביפן, ניתן לזהות את שורשי הססמה בכתביהם של הוגים קונפוציאניים מהמאה ה-17, בתארם את קדושת הכס הקיסרי ואת עליונותו על פני שאר המונרכים בעולם.
המלומד סיישיסאי אאיזאווה כתב ב-1825 שסונו פירושו הכבוד אותו חולק השוגון לקיסר, וג'וי הוא נידוי הנצרות מיפן.
עם הגעת כלי שיט זרים לחופי יפן בסוף המאה ה-18 וראשית המאה ה-19, עמדה מדיניות הבידוד של יפן בסימן שאלה.
חלק ה"ג'וי" (גרשו את הברברים) ב"סונו ג'וי" קיבל משמעות של התנגדות להסכם קנגאווה, שבו אילצו האמריקאים את יפן לסחור עמם ב-1853. ההסכם נחתם תחת איומי ספינות התותחים של קומודור מת'יו פרי ונתקל בהתנגדות הסמוראים.
העובדה שהשוגונות חתמה על ההסכם על אף התנגדות הקיסר הייתה הוכחה מספקת לסמוראים רבים שחלק ה"סונו" (כבדו את הקיסר) לא עמד במבחן המציאות, ורבים קראו להדחת השוגונות והחלפתה בממשלה שתציית לקיסר.
הססמה הפכה להיות קריאת הקרב של ההאן המורדים צ'ושו וסצומה, שזכו לתמיכת הארמון הקיסרי בקיוטו.
הקיסר קומיי הפר מסורת בת מאות שנים והחל להתערב בענייני המדינה, התסיס כנגד ההסכמים, אף ניסה להתערב בסדר הירושה של השוגונות וב-1863 פרסם קומיי צו שקרא לסילוק הברברים.
אף על פי שלשוגונות לא הייתה אפשרות לאכוף אותו, עורר הצו התקפות כנגד השוגונות עצמה וכנגד זרים ביפן, שהמפורסמת בהם הייתה תקרית נממוגי, בגינה נאלצה השוגונות לשלם לבריטניה פיצויים.
התקפות אחרות כללו ירי תותחי חוף על ספינות זרות בעיר שימונוסקי.
פעולה זו הביאה בסופו של דבר לשינוי בתנועת סונו ג'וי.
לאחר הפגזת הספינות הזרות דרשה ממשלת בריטניה תשלום פיצויים, ומשנדחתה הדרישה הפגיזו ספינותיה את בירת סצומה, קגושימה.
תקרית זו הבהירה ליפנים שאין באפשרותם להילחם במעצמות הזרות, והתנועה הפנתה את מרצהּ להדחת השוגון, בתהליך שהסתיים ברסטורציית מייג'י.
הססמה מעולם לא הפכה למדיניות רשמית של הממשלה או אפילו של המורדים.
על אף תוכנהּ, למורדים, ובעיקר לסצומה, היו קשרי מסחר עם המעצמות הזרות, דרכן רכשו רובים, כלי ארטילריה, ספינות וטכנולוגיה אחרת.
לאחר השלמת רסטורציית מייג'י והשבת השלטון לקיסר, החליפה את סונו ג'וי הסיסמה "מדינה עשירה, צבא חזק" (富国強兵), שקראה לתושבי יפן לאמץ את המודרניזציה.
בספר גאי ג'ין של ג'יימס קלאוול מופיעות דמויות החברות בתנועת סונו ג'וי ונבחנת השקפת עולמם כלפי השוגונות והזרים.
סונדרה לוק הייתה שחקנית, במאית וזמרת אמריקאית מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1968 על הופעתה בסרט "צייד בודד הוא הלב".
הופיעה כבת זוגו של קלינט איסטווד בארבעה מסרטיו, ולצידו בשישה סרטים.
לוק נולדה בעיר שלביוויל שבטנסי לריימונד סמית, איש צבא במקצועו, ופאולין ביירן לוק, פועלת מפעל.
הוריה נפרדו לפני שנולדה ולוק גדלה לצד אביה החורג אלפרד טיילור לוק.
למדה במשך שנה ב"אוניברסיטת מרכז טנסי" לפני שנשרה מן הלימודים במטרה לפנות לקריירת משחק.
לפני שהפכה לשחקנית עבדה לוק במספר עבודות.
לוק הצליחה לגבור על 2000 מועמדות לתפקיד הצעירה מיק קלי בדרמה "צייד בודד הוא הלב".
הופעה זו הייתה הראשונה של לוק בקולנוע והיא העניקה לה מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ושתי מועמדויות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפריצת השנה.
זכתה לדחיפה מקצועית רבה מקלינט איסטווד במחצית השנייה של שנות ה-70 של המאה ה-20, לאחר שליהק אותה למערבון שלו "פורע החוק ג'וסי וולס" (1976) ולסרט הפעולה "מלכודת לבלש" (1977).
שיתוף המשיך בין בני הזוג גם לסרט ההרפתקאות "מחפש צרות" (1978) בו שיחקה לוק בתור הזמרת לין האלסיי טיילור ובסרט ההמשך "צרות צרורות" (1980).
בהופעתה השלישית עבור איסטווד במערבון הקומי "ברונקו בילי" הופיעה בתפקיד אנטונט לילי עליו הייתה מועמדת לפרס השחקנית הגרועה ביותר.
ב-1983 הופיעה לוק בסרט הרביעי והרווחי ביותר בסדרת סרטי "הארי המזוהם" "מכת פתע".
לוק הופיעה בתפקיד ג'ניפר ספנסר השוכרת את שירותיו של הבלש הארי קלהן לחקירת אונס שנאנסה בעברה.
לוק ביימה את סרטה הראשון, "רטבוי", בשנת 1986, והייתה מועמדת בפעם השנייה לפרס פטל הזהב כשחקנית הגרועה ביותר.
בשנת 1990 ביימה לוק את סרטה השני, המותחן "דחף", ובשנת 1997 את סרטה הרביעי "עשה לי טובה".
בשנת 1967 התחתנה לוק עם הפסל גורדון אנדרסון, הומו מוצהר שהיה חבר קרוב שלה.
ע"פ הביוגרפיה שפרסמה לוק בשנת 1997 "The Good, the Bad, and the Very Ugly" סידורי החתונה מעולם לא מומשו (כלומר בני הזוג לא קיימו יחסי מין זה עם זו).
לוק הייתה בת זוגו של כוכב הקולנוע קלינט איסטווד במשך 14 שנה (1989-1975) בעודו נשוי.
במהלך מערכת היחסים שלהם, לטענתה, היא עברה שתי הפלות על פי בקשותיו של איסטווד.
לאחר שנפרדו תבעה לוק משפטית את איסטווד מכיוון שהחליף את מנעולי הבית המשותף בו גרו השניים.
כשנה לאחר מכן הגיעו השניים להסדר לאחר שאיסטווד נתן ללוק חוזה בימוי, אולם האולפנים בהם הייתה לכאורה חתומה, מעולם לא שכרו אותה לביים.
בשנת 1996 הגישה תלונה שנייה כנגד איסטווד בגין הונאה.
השניים הגיעו בשנת 1999 להסכם שלא פורסם.
בשנת 1990 נאלצה לוק לעבור כריתת שד לאחר שאובחנה כחולה במחלת סרטן השד, ממנה החלימה באופן מלא.
צילה של צ'יקארה (קללת הר השדים) (1977)
סנגהה ג'ונג (בקוריאנית: 정성하; ) הוא גיטריסט דרום קוריאני בטכניקת הפינגר סטייל שהתפרסם על ידי העלאת סרטוני נגינה על גיטרה אקוסטית ל-YouTube ולאתרים נוספים.
נכון לינואר 2022, קטעי הווידאו שלו צברו למעלה מ-1.8 מיליארד צפיות, ונרשמו לערוצו כ-6.8 מיליון מנויים.
לג'ונג בדרך כלל לוקח שלושה ימים כדי ללמוד ולתרגל קטע חדש, להקליט אותו בווידאו ולהעלותו ל-YouTube.
בחירת הז'אנר שלו היא רחבה למדי, כאשר הוא לומד ומנגן יצירות רבות שניתן לנגן בגיטרה, וכתוצאה מכך הוא התפשט על פני ז'אנרים רבים.
סונגה זכה ב-15 פרסים ב-YouTube.
הווידאו הנצפה ביותר שלו (מעל ל-63 מיליון צפיות (נכון לינואר 2022)) הוא הווידאו שבו הוא מנגן את שיר הנושא של סדרת הסרטים "שודדי הקאריביים".
בשנת 2010, הוא הופיע באלבום הסולו של הזמר נרשה שנקרא בשמו "נרשה" בשיר "אני מאוהב".
סונגה הלחין 18 יצירות החל מפברואר 2011, כאשר שתיים מהן נכנסו לאלבום הבכורה שלו, "כחול מושלם".
אלבומו השני, "האירוניה", יצא לאור ב-21 בספטמבר 2011.
בשנת 2011, הוא השתתף בסיבוב הופעות עם הזמר טרייק בונדי שהתחיל בארצות הברית, והמשיך לאחר מכן גם לסקנדינביה ויפן.
סונומה הוא מחוז בחופה הצפוני של קליפורניה, ארצות הברית.
אוכלוסיית המחוז (נכון ל-2010) עומדת על 483,878 תושבים ובירת המחוז היא העיר סנטה רוזה.
במחוז מספר רב של כרמים והוא המחוז ה-32 בהיקף החקלאות שבו, בנוסף המחוז מהווה מרכז תיירותי חשוב, עם יותר מ-7.4 מיליון תיירים בשנה.
החקלאות במחוז מתייחדת בהיותה מונוקולטורית, ברובה ענבים ומרעה.
האזור היה מיושב בשבטים אנדיאניים החל מהאלף השמיני לפנה"ס.
מגלי ארצות אירופאיים הגיעו לאזור לראשונה במהלך המאה ה-16. הראשון שבהם היה חואן רודריגס קבריו, שתבע את האזור (עד לנהר רוסיאן) בשנת 1542 עבור האימפריה הספרדית.
תביעה זו חזרה ונשנתה בידי סבסטיאן ויסקאינו בשנת 1602.
ממלכת אנגליה, ביוני 1579 במהלך מסעה של הגולדן היינד תחת פיקודו של סר פרנסיס דרייק, תבעה אף היא בעלות על השטח.
גם בעיניי האימפריה הרוסית היה האזור תחת חסותה, אחרי שמשלחת רוסית-אמריקנית ייסדה את עיר-הנמל פורט רוס (Форт-Росс) באזור בשנת 1812, ונוכחות רוסית התקיימה באזור עד שנת 1842.
האימפריה המקסיקנית הראשונה שלטה באזור (במקביל לנוכחות הרוסית) בין אוגוסט 1821 ועד להתפוררותה בשנת 1823. אז השתלטה רפובליקת מקסיקו על האזור, ושלטה בו עד ליוני 1846. ביוני 1846 הוקמה רפובליקת קליפורניה קצרת הימים, וב-9 ביולי 1846 סופח האזור כולו לארצות הברית כחלק ממדינת קליפורניה.
אז גם נקבעו גבולות המחוז, ושמו על שם העיירה סונומה שבשטחו.
העיירה שהייתה באותה עת זנוחה ורחוקה, התמודדה עם ערים בשטח המחוז שגדלו במהירות ושתבעו את כתר בירת המחוז אליהם.
בסופו של דבר נקבעה העיירה סנטה רוזה כבירת המחוז בשנת 1854.
בשנת 1996 הצלם צ'ארלס א'וריר צילם תמונה של גבעה ירוקה עם שמיים כחולים הנמצאת במחוז שהפכה לתמונה המפורסמת של מערכת ההפעלה של תאגיד מיקרוסופט, Windows XP, התמונה נקראת Bliss (בעברית: אושר).
סונדאר פיצ'אי הוא מנהל טכנולוגי אמריקאי ממוצא הודי.
מכהן מאוגוסט 2015 כמנכ"ל חברת גוגל, ומדצמבר 2019 גם כמנכ"ל חברת האם של גוגל, "אלפאבית".
פיצ'אי נולד בטאמיל נאדו שבהודו ב-1972. סיים תואר ראשון ב-IIT KGP (ראשי תיבות של "Indian Institute of Technology Kharagpur") ועל הישגיו האקדמיים קיבל את אות "מדליית כסף" מהאוניברסיטה.
לפיצ'אי תואר שני במדעי החומרים והנדסה מאוניברסיטת סטנפורד, ותואר שני נוסף במינהל עסקים מוורטון (השייכת לאוניברסיטת פנסילבניה), הוא קיבל אות הצטיינות "Siebel Scholar" ו-"Palmer Scholar".
הוא עבד במחלקת הנדסה ומוצר בחברת Applied Materials ולאחר מכן בחברת הייעוץ האסטרטגי מקינזי.
פיצ'אי הצטרף לגוגל בשנת 2004 בתפקיד "חדשן טכנולוגי", שם הוביל את פרויקט Google Client.
לאחר ההצלחה המסחררת של ה-Google Toolbar התקדם פיצ'אי מהר בסולם ניהול הפרויקטים בגוגל והיה אחראי על מרבית הפרויקטים המרכזיים בגוגל כגון Google Drive, גוגל מפות ו-Gmail.
בנובמבר 2009 הוא התפרסם כאשר ביצע הדגמה פומבית של "Chrome OS".
במאי 2010 הודיע על סטנדרט חדש של Video Codec VP8 של גוגל והציג פורמט וידאו חדש בשם WebM.
במרץ 2013 מונה אחראי גם על פרויקט אנדרואיד, שנוהל עד אז על ידי אנדי רובין.
פיצ'אי היה סגן מנהל בכיר (Senior Vice President) בגוגל.
בין השאר, הוא אחראי על הפרויקטים אנדרואיד, כרום ו-Google Apps.
יש לו חלק עיקרי בפיתוח Google Drive, גוגל מפות, Gmail ו-Chrome OS.
בשנת 2010 הציעה לו טוויטר עבודה כבכיר, אך גוגל סיכמה איתו שידחה את ההצעה ובתמורה יקבל מענק של 50 מיליון דולר.
פיצ'אי חבר בדירקטוריון Ruba Inc ושימש בעבר כדירקטור של Jive Software מאפריל 2011 עד יולי 2013.
ב-10 באוגוסט 2015, בעקבות שינוי ארגוני והקמת חברת אלפאבית, התמנה פיצ'אי למנכ"ל גוגל.
ב-4 בדצמבר 2019 מונה למנכ"ל אלפאבית חברת האם של גוגל במקומו של לארי פייג', שהחליט לעזוב את החברה.
וכיום הוא משמש גם כמנכ"ל גוגל וגם כמנכ"ל אלפאבית.
סונדאר נשוי ולו בן ובת.
נפת סונדריו (באיטלקית: Provincia di Sondrio) היא נפה במחוז לומברדיה שבאיטליה.
בירתה של הנפה בעיר סונדריו.
הנפה גובלת בגראובינדן בצפון ובמערב.
היא גובלת בנפת קומו ובנפת לקו במערב.
בדרום היא גובלת בנפת ברגמו.
במזרח היא גובלת בנפת ברשה ובנפת בולצנו ובנפת טרנטו במחוז טרנטינו - אלטו אדיג'ה.
סונדובה וישנייה (באוקראינית: Судова Вишня - סודובה וישנייה; בפולנית: Sądowa Wisznia; ביידיש: סאַנדאָווע ווישניע) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
נזכרת לראשונה בשנת 1230, ובשנת 1368 הוענקו לה זכויות עיר.
בשנים 1504 ו-1624 נהרסה העיירה בידי הטטרים.
מסוף המאה ה-19 פעלו בעיירה מספר מפעלי תעשייה קטנים.
בחלוקת פולין הראשונה, בשנת 1772, נכללה העיירה בתחום גליציה האוסטרית, ובשנת 1921, בהתאם להסכם ריגה, נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1547, ובסוף המאה ה-19 נמנו בה כ-1,300 יהודים.
בשל הגירה, הצטמצם מספר יהודי העיירה, ובין מלחמות העולם נותרו בה כ-900 יהודים, פחות מרבע מתושביה.
מראשית המאה ה-20 התקיימה בעיירה פעילות ציונית.
בתחילת מלחמת העולם השנייה נכבשה העיירה בידי הגרמנים למשך זמן של שבועיים, בו רצחו 18 מיהודיה.
במהלך מבצע ברברוסה, בסוף יוני 1941, שבו הגרמנים לעיירה.
ב-15 באפריל 1942 ערכו הגרמנים אקציה בעיירה, בה שילחו כ-450 גברים יהודים למחנה ינובסקה.
באוקטובר שלאחר מכן שילחו הגרמנים את רוב יהודי העיירה הנותרים למחנה ההשמדה בלז'ץ.
יהודים מעטים שעוד הושארו בעיירה גורשו ממנה בדצמבר 1942 לגטו יבורוב.
קרל סונה דטלוף ברגסטרם (בשוודית: Karl Sune Detlof Bergström; 10 בינואר 1916 – 15 באוגוסט 2004) היה ביוכימאי שוודי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1982.
הוא למד במכון קרולינסקה וסיים אותו בשנת 1944.
בשנת 1965 נבחר כחבר האקדמיה המלכותית השוודית למדעים, וב-1983 נבחר לשמש כנשיאה.
בשנת 1975 הוענק לברגסטרם ולבנט סמואלסון פרס על שם לואיזה גרוס הורוביץ מטעם אוניברסיטת קולומביה.
ב-1977 זכה בפרס לסקר יחד עם סמואלסון וג'ון ר.
בשנת 1982 זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, יחד עם סמואלסון וג'ון ר.
ויין (אשר איתם גם זכה בפרס לסקר, ועם סמואלסון גם בפרס על שם לואיזה גרוס הורוביץ), על גילוייהם לגבי פרוסטגלנדינים.
בשנת 1985 מונה לחבר האקדמיה האפיפיורית למדעים.
נפטר ב-15 באוגוסט 2004. הותיר אחריו אישה (שנפטרה ב-2007) ושני ילדים, ביניהם, סוונטה פבו - גנטיקאי אבולוציוני שוודי, מן האבות המייסדים של תחום הפלאוגנטיקה, מוביל הפרויקט הבינלאומי למיפוי גנום האדם הניאנדרטלי, ושותף לגילויו של האדם הדניסובי.
בנו זה אף הוא חתן פרס נובל לרפואה לשנת 2022.
סונגדו (בקוריאנית: 송도신도시; בשמה המלא: Songdo IBD - Songdo International Business District, מחוז העסקים הבין-לאומי של סונגדו) היא עיר מתוכננת בדרום קוריאה, חלק מהמטרופולין של אינצ'ון, כ־40 קילומטרים מדרום־מערב לבירה סיאול.
העיר החדשה מתוכננת כעיר חכמה ואקולוגית, בין היתר הותקנו בה מערכת איסוף אשפה פנאומטית שבצינורותיה מפונה האשפה, וזאת במקום משאיות אשפה, והותקנו בה תחנות עגינה לטעינת מכוניות חשמליות בכל חניוני הרכב הגדולים.
העיר נבנתה על שטח של 600 דונם לאורך חופי אינצ'ון ומחוברת לנמל התעופה הבין-לאומי של אינצ'ון באמצעות גשר אינצ'ון שנפתח בשנת 2009, ושאורכו 21.38 ק"מ.
העיר וחיבורה לנמל התעופה מהווים מודל של אירוטרופוליס.
עיר העסקים סונגדו תכלול את מגדל הסחר של צפון מזרח אסיה ואת מגדל אינצ'ון 102 , לצד חיקויים אדריכליים של הסנטרל פארק של ניו יורק ושל תעלות המים בוונציה.
שיוך מעמדי (בהנגול, הכתב המקובל בקוריאה הדרומית: 성분, תעתיק: סונגבון; באופן רשמי: 출신성분, תעתיק: צ'ולסין סונגבון; במקור בניב סיני-קוריאני: 出身, מילולית: "מקורי" או 成分, מילולית: "מרכיב") היא שיטת דירוג מעמדי הנהוגה בקוריאה הצפונית.
בהתבסס על הרקע הפוליטי, החברתי והכלכלי של אבות אבותיו של כל יחיד בקוריאה הצפונית, יחד עם הליכותיו, נעשה שימוש בשיוך המעמדי כדי להגדיר אם ניתן לבטוח באותו אדם ולהטיל עליו תחומי אחריות, לאפשר לו לנצל הזדמנויות, או אף להגדיר את איכות וכמות המזון שהוא יקבל.
השיוך המעמדי משפיע על גישתם של האזרחים להזדמנויות חינוך ותעסוקה ובמיוחד הוא מגדיר אם הם זכאים להצטרף למפלגה השלטת, מפלגת הפועלים של קוריאה.
ב-1957 העביר הפוליטביורו של מפלגת הפועלים של קוריאה צו המכונה "על המעבר מהמאבק כנגד האלמנטים האנטי-מהפכניים לתנועה של כל העם וכל המפלגה", שהנהיג מדיניות ותוכניות לניהול הטיהורים הראשונים בקנה מידה רחב של החברה הצפון קוריאנית.
ההחלטה של ה-30 במאי ו"מיזם ההדרכה האינטנסיבי" של המפלגה הניחו את היסוד למדרג הפוליטי-חברתי של השיוך המעמדי עבור כל אוכלוסיית קוריאה הצפונית באמצעות חלוקת כלל האזרחים לשלוש קבוצות נאמנות נפרדות המבוססות על רקע משפחתי: "הידידותיים", "הנייטרליים" ו"האויבים".
קיימים שלושה סיווגים ראשיים וכ-50 סיווגי משנה במסגרת השיוך המעמדי.
על פי דבריו של קים איל-סונג משנת 1958, "מעמד הליבה" הנאמן כלל 25% מאוכלוסיית קוריאה הצפונית, "המעמד המהסס" כלל 55% ו"המעמד העוין" כלל 20%.
אנשים שהיו בעלי קרקעות, סוחרים, עורכי דין או אנשי כמורה נוצרים השתייכו למעמד נמוך מאוד.
למעמד הגבוה השתייכו צאצאיהם של אלו שהשתתפו בתנועת ההתנגדות לכיבוש היפני בקוריאה במהלך מלחמת העולם השנייה ולפניה ולאלה שב-1950 היו פועלי בתי חרושת או איכרים.
בריאן רינולדס מאיירס, פרופסור ליחסים בינלאומיים באוניברסיטת דונגסאו שבפוסן, קוריאה הדרומית, סיכם את מהותו של "מעמד הליבה" כמי שכולל את "אנשי הסגל הבכיר של המפלגה ובני משפחותיהם", "המעמד המהסס" כלל את כל מי שנחשב לאזרח הצפון קוריאני הממוצע ו"המעמד העוין" כלל אלמנטים חתרניים אפשריים (למשל בעלי הקרקעות).
על פי האנליסטית מטעם ה-CIA, הלן לואיזה הנטר, הצליחו הקומוניסטים היטב להפוך את המרקם החברתי הטרום-מהפכני על פניו, ושיטת השיוך המעמדי היא תמונת ראי שלו.
על פי השקפתה של הנטר, "המעמדות המועדפים" כוללים 30% מהאוכלוסייה, "האנשים הפשוטים" כוללים 40% וה"לא רצויים" כוללים -30% מהאוכלוסייה.
על כל אחד מאזרחי קוריאה הצפונית מנוהל תיק על ידי כוחות הביטחון ועל ידי סגל המפלגה, מרגע הגיעו לגיל 17 והוא מתעדכן כל שנתיים.
באופן כללי קשה להוכיח שיוך מעמדי, אך הוא יכול לרדת עקב מגוון של סיבות כמו חוסר התלהבות פוליטית, נישואין עם מישהו בעל שיוך מעמדי נמוך יותר או הרשעתו של אותו אדם או מישהו מבני משפחתו בפשע, פוליטי או אחר.
עד לסוף שנות השישים, היה ניתן להסתיר את שיוכו המעמדי הנמוך של קרוב משפחה.
עם זאת, אילנות היוחסין של כל אזרחי קוריאה הצפונית נבדקו ביסודיות החל ממפקד האוכלוסין של 1966. חקירות אלו התנהלו ככל הנראה כתגובה למהפכת התרבות בסין שהחלה באותה שנה.
קים איל-סונג, שחשש מהתערבותה של בייג'ינג בענייני ארצו, בין אם על ידי פלישה או בין אם על ידי מתן חסות להפיכה (חיילים סינים נשלחו קודם לכן לבצע "חדירות פרובוקטיביות" לשטחה של קוריאה הצפונית), שם לו למטרה לחזק את ביטחונה הפנימי של המדינה על ידי הגדרת שיוכם המעמדי של כל האזרחים.
חקירות אלו בוצעו שוב כמה פעמים בשנים הבאות, מסיבות שנעו מחשדות למעשי שחיתות בחקירות הקודמות ועד לדיכוי של כל אופוזיציה אפשרית.
העיתונאית האמריקאית, ברברה דמיק, תיארה את "המבנה החברתי" הזה כעדכון של "שיטת הקאסטות" המסורתית שכללה שילוב בין קונפוציאניזם לסטליניזם.
היא טוענת שרקע משפחתי גרוע מכונה "דם מזוהם" ושעל פי החוק, דם מזוהם זה ממשיך להיות משמעותי במשך שלושה דורות.
עם זאת, היא טוענת שאזרחי קוריאה הצפונית לא מיודעים בדבר שיוכם המעמדי וילדים יכולים לגדול מבלי לדעת על מעמד משפחתם.
באופן דומה, מתארת הנטר את שיטת השיוך המעמדי כ"רקע מעמדי" והיא אומרת שנתונים אלו לא מפורסמים באופן רשמי או מוגדרים במדויק.
מנגד, ממשלת קוריאה הצפונית טוענת שכל אזרחיה שווים ומכחישה את קיומה של אפליה כלשהי על בסיס שיוך משפחתי.
מאז נפילת הגוש הקומוניסטי בסוף שנות השמונים ובראשית שנות התשעים, ירדה חשיבותו של השיוך המעמדי.
לפני כן, נתמכה הכלכלה הצפון קוריאנית באופן נרחב על ידי הגוש.
באמצעות כספים אלו הייתה הממשלה מסוגלת לספק את כל הצרכים, כך שהכנסתם של האזרחים הייתה נגזרת מעבודה בתעשייה או בפקידות.
כתוצאה מכך, יכולתו של כל אזרח להשיג מוצרים ממערך החלוקה, מקום מגוריו, הקריירה שהוא פיתח, או יכולתו להתקדם במעלה הסולם החברתי, היו תלויים אך ורק בשיוכו המעמדי, שהפך ל"גורם היחיד והחשוב שהגדיר את חייהם של הצפון קוריאנים".
לפני התמוטטותה של המערכת הריכוזית (שגרמה לרעב ההמוני), הייתה לממשלה "שליטה כמעט מוחלטת על חיי היחיד".
לפיכך, הדרך היחידה להעלות את מעמדו או השפעתו של אדם הייתה להתקדם בסולם המערכת הפקידותית.
לאחר קריסתה של המערכת הריכוזית ירדה חשיבותו של השיוך המעמדי.
לצורך שרידותם של הצפון קוריאנים, הקפיטליזם "התגלה מחדש" והצפון קוריאני הממוצע מרוויח את רוב הכנסתו באמצעות מיזמים פרטיים.
עם תחילת פעילותו של השוק הפרטי הזה, היה זה מועיל יותר להיות חלק מ"המעמד העוין", בשל העובדה שהאנשים שהשתייכו אליו לא היו תלויים בממשלה כפי שהיו אלו שהשתייכו למעמדות הגבוהים יותר.
הפופולריות של השירות הצבאי ירדה.
קודם לכן, לאחר שבע עד עשר שנים בשירות, יכול היה אזרח צפון קוריאני לקוות להיות פקיד נמוך דרג, אך כיום משתלם יותר להיות מעורב בעסקים פרטיים.
שיטת השיוך המעמדי נותרה חשובה מבחינתם של חברי האליטה הממשלתית, אך לרוב אזרחי קוריאה הצפונית, עושר הפך לחשוב יותר מאשר שיוך מעמדי גבוה להגדרת מקומם בחברה.
דוגמה בולטת לשיוך מעמדי קשורה לקו יונג-הוי, אמו של השליט הנוכחי, קים ג'ונג-און.
קו נולדה באוסקה שביפן, נתון שעשוי היה להפוך אותה לחלק מ"המעמד העוין" בשל מורשת העוינות היפנית-קוריאנית.
יותר מכך, סבה עבד במתפרה עבור הצבא היפני הקיסרי.
לפני שיצא לאקרנים סרט תעמולה פנימי, לאחר עלייתו לשלטון של קים ג'ונג-און, נעשו שלושה ניסיונות לרומם את שמה של קו באופן דומה לקאנג פן-סוק, אמו של קים איל-סונג ולקים ג'ונג-סוק, אמו של קים ג'ונג-איל ואשתו הראשונה של קים איל-סונג.
ניסיונות קודמים אלו לרומם את שמה של קו כשלו והם הופסקו ב-2008, לאחר שקים ג'ונג-איל לקה בשבץ מוחי.
בניית פולחן האישיות סביב דמותה של קו נתקלה בבעיה שנוגעת לשיוך המעמדי הנמוך שלה, שכן האדרת דמותה הציבורית עלולה לחתור תחת ניקיון הדם של שושלת קים.
שמה האמיתי של קו או פרטים אישיים נוספים שלה לא נחשפו בציבור, כך שהיא כונתה "האם של קוריאה" או "האם הגדולה", וסרטי התעמולה העדכניים ביותר מכנים את הדמות המרכזית ביותר בשם לי יון-מי.
התסבוכות הנוגעות לרקע החברתי של קו הגיעו לידי כך שלאחר מותו של קים ג'ונג-איל, המידע האישי אודותיה, כולל שמה, הפך לסוד מדינה.
בעוד שהשיוך המעמדי נגזר ממוצאו של האב, הרקע של קו התאפיין ב"איכויות המעמדיות הנמוכות ביותר שניתן להעלות בדמיון" עבור תושבי קוריאה הצפונית.
סונוסוכוס (שם מדעי: Sunosuchus) הוא סוג של דמוי-תנין נכחד אשר חי בתור היורה לפני 164.7-155.7 מיליון שנה (וייתכן שאף שרד עד לתחילת הקרטיקון).
בסוג זה התגלו 5 מינים, הראשון שבהם ב-1948. הם נמצאו בסין, תאילנד וקירגיזסטן.
בעבר חלק מהמינים היו שייכים לסוג גוניאופוליס.
מתנינאי קדום זה נמצאו מאובני לסתות רחבות, חוליות ועצמות גפיים, מהם נראה שהתנין כוסה באוסטאודרם.
הוא היה בעל לסתות גדולות וארוכות שהיו נמוכות יותר משאר הגולגולת והעיניים.
בצורתו הוא הזכיר סרקוסוכוס קטן.
ייתכן שדמוי-תנינאי זה חי באזורים ימיים ולא במי ביצות ואגמים, כפי שמאובנים שנמצאו בקירגיזסטן בקרבתו הכילו מאובנים של כרישים, דגי ריאות וצבי ים ללא סימנים למים מתוקים.
סונדוס סאלח היא פוליטיקאית ואשת ציבור ערבייה-ישראלית, שכיהנה כחברת הכנסת מטעם מפלגת תע"ל כחלק מסיעת הרשימה המשותפת.
קודם לבחירתה הייתה פעילה חברתית, מורה, יזמית, ומזכירת מועצת הנשים של תע"ל.
לסאלח תואר ראשון בחינוך עם התמחות בהוראת מדעים ותואר שני בחינוך טכנולוגי בטכניון.
עבודת המוסמך שלה התמקדה בנושא "חסמים בפני נשים משכילות ערביות בעולם ההייטק".
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת נבחרה סאלח לתפקיד מזכירת מועצת הנשים של תע"ל.
כמו כן, היא נבחרה למקום השלישי ברשימתה.
ברשימה המשותפת חד"ש-תע"ל שובצה במקום השביעי, אך זו קיבלה רק 6 מנדטים, וסאלח לא נכנסה לכנסת.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים לא השתנתה רשימתה של מפלגת חד"ש-תע"ל וסאלח נותרה במקום השביעי במפלגה.
עם איחוד חד"ש-תע"ל ורע"מ-בל"ד במפלגת הרשימה המשותפת שובצה סאלח במקום ה-14. המפלגה קיבלה 13 מנדטים, וסאלח לא נכנסה לכנסת.
בבחירות לכנסת ה-23 שובצה במקום ה-3 ברשימת תע"ל והוצבה במקום ה-14 בסיעת הרשימה המשותפת אשר קיבלה 15 מנדטים ונכנסה לראשונה לכנסת.
במהלך כהונתה הציעה לאזרחים וארגונים חברתיים להעביר לה שאילתות על מנת שתגיש אותן למשרדים ממשלתיים.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע הוצבה סאלח במקום השלישי בתע"ל שהוא המקום העשירי ברשימה המשותפת ולא נכנסה לכנסת לאחר שהרשימה קיבלה שישה מנדטים בלבד.
סונדוס היא מנכ"ל עמותת מוג'תמענא (קהילתנו), העוסקת בעיקר בחוגים וקורסי העשרה בתחומי התרבות והאומנות.
ב-2016 העמותה השיקה קמפיין לתמיכה בזכויותיהם וביטחונם של עובדי הבניין.
משנת 2015 עוסקת סאלח בחינוך ובהוראה ונכון ל-2019 היא מורה בתיכון "סנט ג'וזף" בנצרת.
סונדוס היא מנכ"לית חברת הסטארט אפ "Aleen health care" המפתחת תכשירים להיגיינת הפה.
נשואה ולה שלושה ילדים, מתגוררת בכפר משהד.
סונדרס לואיס היה מהחשובים שבסופרים שכתבו בשפה הוולשית במאה העשרים.
הוא גם היה פוליטיקאי ומייסד מפלגת פלייד קמרי.
סונדרס לואיס נולד בצ'שייר למשפחה עם שורשים מוויילס.
לאחר סיום בית הספר הוא התחיל ללמוד שפות באוניברסיטת ליברפול.
לאחר תחילת מלחמת העולם הראשונה סונדרס גויס ושירת בתוך קצין.
עם סיום הלחימה הוא השלים לימודים באוניברסיטה וקיבל תואר באנגלית.
בשנת 1922 סונדרס לואיס התחיל ללמד ולשית בסוונסי.
בתקופה זו הוא כתב מספר עבודות בתחום חקר הספרות.
בעקבות ניסיונו בזמן המלחמה הוא נעשה לאומני ובשנת 1925 הקים מפלגה חדשה - פלייד קמרי.
בשנת 1936 ביחד עם כמה חברים סונדרס לואיס ארגן שרפה בבית הספר לטייסי קרב במחאה להתערבות הממשל המרכזי בחיי האזור.
בעקבות המשפט הוא איבד את משרתו, אך מפלגתו קיבלה פרסום רב.
בהמשך הוא חזר ללמד בבית הספר והתחיל בקריירה של עיתונאי.
בכל חייו סונדרס לואיס היה פעיל לאומני ונאבק להכרה של השפה הולשית לרבות הצבת תמרורי דרך דו-לשוניים ופתיחת ערוץ טלוויזיה בשפה זו.
במהלך הקריירה סונדרס לואיס כתב מחזות, שירים ונובלות רבות.
רובו של היצירות היו בשפה הוולשית.
את המחזה הראשון הוא פרסם בשנת 1923. הוא המשיך ביצירה ספרותית עד לשנת 1964. בשנת 1970 הוא היה מועדת לקבלת פרס נובל לספרות.
בנוסף, הוא קיים קשר ספרותי קרוב עם קייט רוברטס במשך ארבעים שנה באמצעות חליפת מכתבים.
מכתבים אלה, שקובצו בשנת 1992 בספר בשם Annwyl Kate, Annwyl Saunders: gohebiaeth (קייט יקרה, סונדרס יקר: חליפת מכתבים), מציירים תמונה של החיים בוויילס באותה התקופה, בליווי הערותיהם של שני ענקים ספרותיים אלה על אירועים שהתרחשו בוויילס ובעולם.
סונה ג'ובארטה היא זמרת, נגנית רב-כלית ומלחינה מגמביה.בת לאחת מחמש משפחות הגריוט העיקריות ממערב אפריקה המנגנות בכלי המיתר קורה - היא נגנית הקורה המקצועית הראשונה שהגיעה ממשפחת גריוט.
היא נכדתו של מאסטר הגריוט בדורו, אמדו בנסנג ג'ובארטה ובת דודתו של נגן הקורה הידוע טומאני דיאבאטה.
מאיה סונה ג'ובארטה נולדה בלונדון.
היא חברה באחת מחמש משפחות הגריוט העיקריות ממערב אפריקה המנגנות בקורה, והנגנית הנשית הבולטת הראשונה ממשפחה כזאת.
נגינה של כלי זה עם 21 מיתרים כמו נבל הועברה אך ורק מאב לבן.
הכלי הוא נדבך חשוב של עמי המנדינגו במערב אפריקה והנגינה שלהם שמורה רק למשפחות מסוימות בשם Griot.
היא נכדתו של המאסטר גריוט, אמדו בנסנג ג'ובארטה (יליד 1915), שהיגר ממאלי לגמביה.
בן דודה הוא נגן הקורה הידוע טומאני דיאבאטה.
היא למדה לנגן בקורה מגיל שלוש, בתחילה על ידי אחיה טונדה ג'ג'דה, המבוגר ממנה ב -11 שנים, ואיתו נסעה כמה פעמים בשנה לגמביה בילדותה, ואז על ידי אביה, סנג'לי ג'ובארטה.
היא למדה במכללה המלכותית למוזיקה, שם למדה צ'לו, פסנתר וצ'מבלו, וזמן קצר לאחר מכן המשיכה לבית הספר למוזיקה של פרסל ללמוד הלחנה.
בנוסף סיימה תואר ראשון בבית הספר ללימודים אוריינטליים ואפריקאיים (SOAS), באוניברסיטת לונדון.
את ההופעה הראשונה שלה היא העבירה בבית הקפה ג'אז קפה בלונדון כשהייתה בת ארבע, והופיעה בפסטיבלים מספר פעמים בילדותה המוקדמת.
כשהייתה עדיין סטודנטית למוזיקה, היא עבדה על מספר פרויקטים תזמורתיים, כולל "נהר הצליל" עם התזמורת הקאמרית האירית, בהשתתפות אוולין גלני, ויצירות שיתופיות אחרות כולל הופעות עם התזמורת הפילהרמונית המלכותית, בריטן סינפוניה, תזמורת העיר מילטון קיינס והתזמורת הקאמרית ויוה.
בשנת 2002 הופיעה בווינה עם זמרת הג'אז הנודעת קליבלנד ווטקיס, והיוותה גם חלק ממעשה התמיכה שלה בקסנדרה וילסון בברביקאן בלונדון.
היא גם השתתפה בפרויקט המוזיקה של מלי של דיימון אלברן שבוצע לאחר מכן עבור ג'ולס הולנד .
היא שיתפה פעולה על הבמה עם התזמורת הסימפונית של ה- BBC.
ג'ובארטה היא חברה קבועה באנסמבל המוזיקה הקלאסית האפריקאית של אחיה טונדה ג'ג'ד, שסייר בסיבוב הופעות באנגליה, אירלנד, אפריקה וחלקים מהאיים הקריביים.
אלבום הבכורה שלה היה נשמה אפרו אקוסטית, ובו שירים על אהבה מרירה ונושאים חברתיים.
ההשפעות על אלבום זה מעורבבות עם כמה שניתן היה להשמיע בפורמטים רדיו אירופיים קונבנציונליים יותר.
האלבום השני שלה הייתה פאסיה (2011).
ג'ובארטה גם מלמדת את הקורה בלונדון.
היא עבדה עם אביה, סנג'לי ג'ובארטה, בהקמת בית ספר למוזיקה רשמי בגמביה, על שם סבה המפורסם.
סונה ג'ובארטה ערכה את הופעת הבכורה שלה כמלחינת קולנוע בשנת 2009 כאשר הוזמנה להקים את הפסקול לסרט דוקומנטרי על אפריקה בשם המולדת .
התוצאה הייתה חקירה חדשנית לייצוג הקולנועי של עולם הצלילים האפריקני הקלאסי.
בעוד שחלק גדול מהפסקול של ג'ובארטה נבע בעיקר ממסורת הגריוט של מערב אפריקה, היא נאלצה להמציא אותו מחדש כדי להתאים לדרישות התחום הוויזואלי.
כדי ליצור את הפסקול לסרט הזה סונה בחנה כלי נגינה בדרכים שונות מאלו המסורתית שלהם.
היא השתמשה בקורה ככלי בס וכן כיוונה אותו לסולם "ערבי".
היא השתמשה בגיטרה כדי לחקות את הצליל של לוטה אפריקאית, וכן הושפעה מסגנון הנגינה של הגריוט ממערב אפריקה.
היא המציאה כלי חדש בשם נקוני לשימוש ברבים מהקומפוזיציות כדי לתפוס צליל ייחודי.
כלי זה הוא הכלאה בין הקורה לדונסו נגוני, ומרחיב את הטונליות ואת האווירה של הסוניק המוזיקלי האפריקאי.
הסגנון הקולי של ג'ובארטה מושרה מסגנון הגריוט של מערב אפריקה, אם כי ישנם היבטים הנוטים גם להשפעות מזרח אפריקאיות.
היווצרותה של אסתטיקה אפריקאית ייחודית נבעה בין היתר מהימנעותה של ג'ובארטה משתי פרדיגמות מכריעות; ראשית, ההסתמכות על ההיכרות הקולנועית של כלי המיתר המערביים, ושנית הדומיננטיות הסטראוטיפית של התיפוף כחתימה לייצוג המוזיקלי האפריקני.
היא ילידת אירופה ממורשת אפריקאית, ומזדהה מאוד עם האחרונה.
היא מבלה זמן משמעותי באנגליה וגם בגמביה, והיא משלבת סגנונות מוזיקליים שונים, מהמסורת האירופאית והאפריקאית המערבית כאחד.
עם זאת, בניגוד לבני גילה, היא חוקרת ומתרחבת על שורשים אפריקאים מסורתיים ולא מנסה למזג אותם עם היפ הופ וג'אז עכשווי.
במקום זאת היא מנסה לפרש מחדש מוזיקה מסורתית.
בנוסף לקורה, היא גם שרה ומנגנת בגיטרה.
מפיקה ואמנית אורחת ב- Spoken Herbs - (2006)
מוזיקה של התפוצות (פסקול 500 שנה מאוחר יותר ) - Souljazzfunk (2006)
אפרו נשמה אקוסטית - רשומות Sona Soul (2008)
המולדת: הציון - רשומות הגילדה האפריקאית (2010)
Fasiya - רשומות הגילדה האפריקאית (2011)
500 שנה מאוחר יותר (נגנית קורה)
סונדאלנד (המכונה גם האזור הסונדאי) הוא אזור ביו-גאוגרפי נרחב בדרום-מזרח אסיה, שהיה מעל פני הים בתקופת הפליסטוקן אשר החלה לפני כ-2.588 מיליוני שנה ונמשכה עד לפני 11,700 שנה.
האזור כלל את חצי האי הודו-סין וחצי האי המלאי בקצה הדרום מזרחי של יבשת אסיה, כמו גם את האיים הגדולים של בורנאו, ג'אווה, סומטרה, פלאוואן ואת האיים הסובבים אותם, אשר ממוקמים במים הרדודים של מדף סונדה.
סונדאלנד היא צירוף של מספר לוחות יבשתיים הנגזרים מהשוליים ההודו-אוסטרליים של יבשת גונדוונה המזרחית.
בתקופת עידן הקרח האחרונה, שהחלה לפני 115,000 שנים ונמשכה עד לפני 11,700 שנים כל אזור סונדאלנד נחשף בגלל ירידת פני הים (בכ-100 מטר מתחת לגובה פני הים הנוכחיים) לאחר שהאוקיינוסים בקטבים קפאו.
ראיות מגאומורפולוגיה, פלינולוגיה, ביוגאוגרפיה ומודלים של צמחייה ואקלים, מצביעים על כך שאזור כזה מצפון לדרום אכן היה קיים והשתרע על פני האזורים המתוארים לעיל בתקופת עידן הקרח האחרון, כפי שהוצע במקור על ידי הזואולוג לורנס היני (1991).
סוֹנְגסֶן גָמְפוֹ (בטיבטית: སྲོང་བཙན་སྒམ་པོ, במנדרינית: 松贊干布; 557–649) היה מייסדה והקיסר הראשון של האימפריה הטיבטית, שימש הראשון להביא את בשורת הבודהיזם לטיבט (מה שלעתיד יתפתח לתוך בודהיזם טיבטי) בעת רוב תושבי האזור האמינו לדת הבון, הקים את העיר להסה ושימש אחד מהאבות המייסדים לאומה הטיבטית.
סונגסן גמפו נולד כבנו ויורשו של , מלכה ה-32 במספר של ממלכת טיבט, ממלכה צנועה שישבה מסביב לאזור דרום-מזרחית ממרכז טיבט של היום.
סונגסן גמפו השתייך ל, שושלת מיתולוגית ששלטה בטיבט.
שנת עלייתו לכס, 618, היא השנה בה נוסדה האימפריה הטיבטית וסונגסן גמפו היה לקיסר הראשון שלה, כמו כן למלך הטיבטי ה-33 לשושלת יארלונג.
במסגרת נישואים פוליטיים נע סונגסן גמפו אל נפאל, שם פגש את דת הבודהיזם ואימץ אותה לעצמו.
בשובו הביא מספר אוצרות ומתנות מצפון תת-היבשת ההודית ובהם תמונה של גאוטמה הבודהה אשר למענה בנה את ארמון פוטאלה בעיר להסה והפך אותה למרכז שלטונו ואת הארמון מקום מושבו.
סונגסן גמפו ידוע כמלך הדהרמה הראשון (Dharma king), מתוך שלושה כאלה, שהציגו את הבוזהיזם בטיבט.
בתקופת מלכותו הבודהיזם קיבל את האחיזה שלו בטיבט.
עד שהבודהיזם בטיבט התערבב עם דת הבון ויצר את הבודהיזם טיבטי - הדת שעד היום שולטת בטיבט.
עם ירושתו אל הכס הטיבטי החל סונגסן גמפו במדיניות התפשטות של טיבט לעבר כל שכניה.
טאי-דזונג, קיסר סין ראה את איומו של סונגסן וצלח בהרגעתו של המלך הטיבטי בעזרת נישואים פוליטיים.
בינתיים כבש גמפו את רכס הרי ההימלאיה ואת כלל הרמה הטיבטית (במפה של היום התפרשה האימפריה על המחוז הטיבטי, צ'ינגהאי, נפאל וחבל קשמיר).
היחידים שעצרו את גמפו היו המעצורים הטבעיים: מדבר טקלה מקאן, ההימאלאיה, הינדו-כוש, מדבר גובי ויער הגשם בחבל יונאן ומיאנמר.
סונגסן גמפו נפטר ככל הנראה בשנת 649 או 650.
ישנה מחלוקת לגבי יורשו של סונגסן גמפו כקיסר טיבט, ייתכן שהיורש היה בנו היחיד, , וייתכן שהיורש היה נכדו, מאנגסונג מאנגטסן (בנו של גונגסונג גונגטסן).
לא ידוע אם גונגסונג גונגטסן באמת שלט כקיסר, ולכן לרוב נהוג להחשיב את מאנגסונג מאנגטסן כיורש של סונגסן גמפו והקיסר השני של האימפריה הטיבטית.
סונגקראן (בתאית: เทศกาลสงกรานต์) הוא חג לאומי הנערך מדי שנה בתאילנד ב-13 באפריל.
חג סונגקראן חותם את השנה הקודמת ופותח את זו ההחדשה לפי לוח השנה התאילנדי.
החג נמשך בפועל במשך 3 ימים, ובעיר צ'אנג מאי החג נמשך שישה ימים.
המילה "סונגקראן" מגיעה מהמילה בסנסקריט סאמקראנטי שמשמעותה המילולית היא "מעבר אסטרולוגי", כלומר טרנספורמציה או שינוי.
חגיגות חג הסונגקראן, אשר מכונה גם פסטיבל המים, נודעות במיוחד כיום בשל קרבות המים הציבוריים שמתקיימים ברחבי תאילנד במהלך יום החג.
סונדרה גוטורמסן (בנורווגית: Sondre Guttormsen; נולד ב-1 ביוני 1999) הוא אתלט נורווגי אלוף אירופה באולם (איסטנבול 2023) בקפיצה במוט.
גוטורמסן נולד בנורווגיה אחד משלושה ילדיהם של קריסטין ואטלי.
אחיו הצעיר סימן גוטורמסן אף הוא קופץ במוט.
את שנתו האחרונה בתיכון עשה בדייוויס שבקליפורניה שם אביו היה בשנת שבתון.
באליפות אירופה עד גיל 18 ב-2018 זכה במדליית ארד בתוצאה של 5.05 מטר.
באליפות אירופה באתלטיקה 2018 סיים שישי בשיא נורווגיה של 5.75 מטר.
ב-2019 החל ללמוד ולהתאמן באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס וב-2021 עבר לאוניברסיטת פרינסטון.
ב-2022 זכה באליפות המכללות באצטדיון ובאולם באותה עונה בתוצאה של 5.75 מטר.
באליפות אירופה באתלטיקה 2022 סיים שישי בתוצאה של 5.75 מטר ובאליפות העולם באתלטיקה באולם 2022 סיים שמיני בתוצאה של 5.75 מטר.
באליפות אירופה באתלטיקה באולם 2023 זכה במדליית זהב בתוצאה של 5.80 מטר.
ב-10 במרץ 2023 זכה באליפות המכללות באולם שנערכה באלבקרקי וקבע שיא אישי של 6.00 מטר.
סונובה, רשמית "סונובה החזקות" (באנגלית; Sonova Holding AG, הייתה ידועה בשם Phonak Holding AG עד 1 באוגוסט 2007) היא קבוצת חברות שווייצרית בינלאומית שבסיסה בעיר סטפה, המתמחה במתן פתרונות שמיעה (מכשירי שמיעה, שתלי שבלול, תקשורת אלחוטית).
זהו אחד הספקים הגדולים ביותר בתחום ברחבי העולם.
הקבוצה והמותגים שלה מחזיקים ב-24% משוק מכשירי השמיעה העולמי במכירות.
מ-11 בספטמבר 2022, סונובה מהווה מרכיב במדד השוק השווייצרי.
חברת Phonak Holding AG נוסדה בשנת 1985 כחברת אחזקות עבור קבוצת Phonak.
החברה הונפקה בבורסת SWX Swiss ב-1994 ושמה שונה ל-Sonova Holding AG ב-1 באוגוסט 2007, אם כי שינוי זה חל רק על חברת האחזקות ובחלקים של חברות הבנות; שמות המותגים לא הושפעו.
החברה מיוצגת בישראל על ידי חברת שטיינר, המכונה סונובה ישראל.
סונובה מפתחת ומשווקת בעיקר מכשירי שמיעה, שתלי שבלול ומכשירי תקשורת אלחוטיים התואמים למכשירי השמיעה שלהם.
הקבוצה מורכבת מיותר מ-30 חברות מרכיבות.
מתקני המחקר שלה ממוקמים בשווייץ, קנדה וארצות הברית, עם מפעלי ייצור בשווייץ, סין ובווייטנאם.
ההפצה מטופלת על ידי הרשת הסיטונאית הפנימית שלה ושותפי מכירות עצמאיים.
הקבוצה מחזיקה גם בחנויות קמעונאיות במדינות נבחרות.
בנובמבר 2009, הודיעה סונובה על השתלטות על חברת Advanced Bionics Corporation, חברה שבסיסה בקליפורניה המתמחה בפיתוח וייצור שתלי שבלול.
הרכישה הושלמה בהצלחה בינואר 2010.
במרץ 2015, סונובה הודיעה על השתלטות על Hansaton Akustik GmbH, חברה משפחתית של ייצור מכשירי שמיעה מהמבורג.
הרכישה הושלמה בהצלחה באפריל 2015.
במאי 2016, החברה הודיעה על הסכם לרכישת AudioNova International B.V., אחת מחנויות מכשירי השמיעה הגדולות באירופה והשלימה בהצלחה את רכישת AudioNova בספטמבר 2016. השילוב של AudioNova וסונובה יוצר את אחת מהרשתות הקמעונאויות הגדולות ביותר של מכשירי שמיעה באירופה.
החברה פועלת באמצעות מותגי הליבה העסקיים שלה:
פונאק (Phonak) מייצרת מגוון רחב של מכשירי שמיעה דיגיטליים ומערכות תקשורת אלחוטיות משולבות.
לאחר המיזוג של Advanced Bionics לתוך סונובה, פונאק החלה לפתח טכנולוגיה אלחוטית עבור שתלי השבלול של Advanced Bionics; במיוחד את מקלטי Roger שמתחברים למעבדי דיבור של שתל השבלול.
בשנת 2016 השיקה פונאק את מכשיר השמיעה הנטען הראשון שלהם, שלא מצריך סוללות.
ב־2022 חשפה גם את מכשיר השמעה הראשון שעמיד למים.
יוניטרון (Unitron) היא יצרנית מכשירי שמיעה שנוסדה בשנת 1964 בניופאונדלנד, קנדה.
כיום היא פועלת ביותר מ-70 מדינות ומרכזה בקיצ'נר, אונטריו, קנדה.
חברת סנהייזר (רשמית Sennheiser Consumer Business), היא יצרנית מוצרי אלקטרוניקה המתמחה באודיו.
סנהייזר הודיעה שהם מחפשים למכור את עסק הצרכנות שלהם לקונה מוכן להתמקד בעסק המקצועי.
ב-7 במאי 2021 הוכרז כי סונובה תרכוש את העסק תמורת סכום לא ידוע.
הרכישה הושלמה בתחילת 2022. המותג הפך לחלק ממחלקת ה-Consumer Hearing של סונובה.
על פי ההערכות, כ-600 עובדים היו מעורבים במעבר החברה לידיה של סונובה.
Advanced Bionics נוסדה בשנת 1993 והיא חברה בת של קבוצת סונובה מאז 2009. Advanced Bionics מפתחת טכנולוגיה של שתלי שבלול שנועדה לסייע לילדים ומבוגרים עם אובדן שמיעה עמוק לקבל גישה רבה יותר לקול.
עם הרכישה על ידי סונובה, Advanced Bionics החלה לשלב את טכנולוגיית פונאק במעבדי הדיבור שלה, החל מסדרת Naida.
יחד עם מעבדי קול, החברה משתמשת בטכנולוגיה של פונאק להזרמת בלוטות', התקשרות קלה EasyCall ומערכות FM, באמצעות Telecoil.
בשנת 2016, המתחרים העיקריים של Advanced Bionics היו MED-EL וחברת Cochlear Limited בשוק שתלי השבלול, שבו שתי החברות הללו החזיקו בסביבות 67% מנתח השוק; בשנת 2022 איבדה Advanced Bionics 5% מנתח השוק ל-Cochlear Limited ול-Med-EL עקב סיפור ריקול השתלים.
בשנת 2020, החברה הוציאה את מעבד הקול הראשון בעולם לשתל שבלול במיוחד לילדים.
מעבד ה-Sky CI M משתמש בפלטפורמת Marvel של פונאק ויש לו טכנולוגיה מובנית של מכשיר ה-Phonak Roger.
בנובמבר 2010, Advanced Bionics קראה לריקול של שתלי HiRes 90K שלה לאחר שמושתלים רבים, כולל ילדים, חוו תקלות כואבות שגרמו להתחשמלות, עוויתות והקאות.
Advanced Bionics, נמצא שהחברה התרשלה ונאלצה לשלם פיצויים וכן עבור הטיפול הרפואי הדרוש למושל המכשיר הפגום, אך החברה הודיעה כי תערער על נימוקי הפיצויים העונשיים הגבוהים מדי.
שנים לפני שחולים חוו כשלים כה דרסטיים במכשירים, החברה הוזהרה שוב ושוב מפני בעיות בשתל HiRes90k מאז 2004. למעלה מ-4,000 מכשירים הוזכרו בפרשה, מתוכם 1,000 היו תקולים.
במרץ 2020, Advanced bionics נאלצה לקרוא לריקול של שתלי Ultra 3D שלה עקב ביצועים גרועים.
סוניה מיזונו היא שחקנית ודוגמנית אנגלייה.
מיזונו נולדה בטוקיו, וגדלה בסומרסט, אנגליה.
אמה היא ממוצא חצי אנגלי וחצי ארגנטינאי ואביה יפני.
היא סיימה את לימודיה בבית הספר המלכותי לבלט לפני שרקדה עם כמה להקות בלט, כולל בלט סמפרופר בדרזדן, בלט אירלנד, תיאטרון הבלט האנגלי החדש והבלט הסקוטי.
מיזונו החלה לעסוק בדוגמנות מקצועית בגיל 20 בסוכנות Profile Models בלונדון.
היא דגמנה עבור שאנל, אלכסנדר מקווין, סן לורן ולואי ויטון.
במהלך 2014, היא הופיעה ביצירתו של ארתור פיטה של תיאטרון המחול The World's Greatest Show בגריניץ' דאנס ובבית האופרה המלכותי.
תוך כדי דוגמנות, היא למדה שיעורי משחק ועשתה את הופעת הבכורה שלה בסרט ב-2014, במותחן המדע הבדיוני של אלכס גרלנד אקס מכינה, וב-2016 הופיעה בסרט הריקוד High Strung, בבימויו של מייקל דמיאן.
מאוחר יותר באותה שנה היא הופיעה בקליפ לשיר "Nikes" של פרנק אושן וכיכבה בקליפ של Dom & Nic ל"Wide Open" של The Chemical Brothers, בהשתתפות בק, שם גילמה רקדנית שהפכה בהדרגה לסריג תלת־ממדי.
כמו כן בשנת 2016, היא הופיעה בלה לה לנד, וגילמה את התפקיד של קייטלין, אחת משלוש השותפים לדירה של מיה, בגילומה של אמה סטון.
בשנת 2017, מיזונו הופיעה בתפקיד קטן בתור הבכורה בעיבוד הלייב אקשן של דיסני ליפה והחיה, ובשנת 2018 היא שיחקה בסרט האחים וורנר אסייתים עשירים ומטורפים.
היא הופיעה בתפקידי טלוויזיה/סטרימינג, כולל מטורף של קארי ג'וג'י פוקונאגה בנטפליקס.
ב-2018 היא קיבלה את התפקיד הראשי של לילי צ'אן במיני-סדרה של אלכס גרלנד Devs של רשת FX.
בשנת 2024, היא הופיעה בדרמת המלחמה של אלכס גרלנד הקרב על אמריקה.
מיזונו עבדה עם אלכס גרלנד חמש פעמים: בתפקיד הראשי של Devs, כדמות משנה ב-אקס מכינה (סרט) ו-הקרב על אמריקה, וכניצבת ב-Annihilation ו-Men.
שנה סרט תפקיד הערות 2012 Venus in Eros שומרת יערות 2014 אקס מכינה קיוקו 2016 High Strung ג'אזי Alleycats סוזי לה לה לנד קייטלין 2017 היפה והחיה 2018 Annihilation קייטי הכל אודות נינה גאנג'ה The Domestics בטסי Crazy Rich Asians Araminta Lee 2019 Ambition שרה2022 Am I OK?
ג'יין רדופה מוקדנית במשטרה (קול) 2023 Shortcomings מרדית' 2024 הקרב על אמריקה אניה2025נכנסים לתפקיד (אנ')שושTBA Eternal ReturnMouse Guardדיבוב
2016 "פתוח לרווחה" The Chemical Brothers בהשתתפות בק
שָׁנָה סדרה תפקיד הערות 2018 מְטוּרָף ד"ר אזומי פוג'יטה מיני-סדרה 2020 Devs לילי צ'אן מיני סדרה 2022–הווה בית הדרקון מיסרייה 2 עונות; 13 פרקים 2024 שליחות קטלנית: ההתחלה איקו דיבוב2025מוגזמתפרגריןפרק: "One Wedding and a Sex Pest"
סונדוס עבאס היא פעילת זכויות נשים עיראקית.
כמנהלת המכון למנהיגות נשים בבגדד, היא פעלה לשיפור זכויות הנשים.
עבאס הוכשרה בתחום מדע המדינה, ופעלה לשיפור מעורבותן של נשים עיראקיות במפלגות הפוליטיות שלהן, בתהליך הניסוח והתיקון של החוקה, ובמאמצי פיוס לאומיים ופתרון סכסוכים.
היא גם כתבה בעיתונים היומיים המרכזיים של עיראק בנושא זכויות נשים, ערכה מסיבות עיתונאים כדי לטפל בסוגיות המדאיגות נשים, וכן לימדה שיעורים בנושא קבלת החלטות.
עבאס גם טיילה ברחבי המזרח התיכון לכנסים וסמינרים לנשים.
בשנת 2007, היא קיבלה את אות האומץ הנשי הבין-לאומי.
סונדרה ברונסטאד פט (בנורווגית: Sondre Brunstad Fet; נולד ב-17 בינואר 1997) הוא כדורגלן נורווגי המשחק בעמדת הקשר בבודה/גלימט מליגת העל הנורווגית.
ברונסטאד פט החל את הקריירה בסיקילבן, ומשם הצטרף ב-2013 לאולסון.
את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הנורווגית ערך באוגוסט 2014.
ב-29 במאי 2020 הושאל ברונסטאד פט לבודה/גלימט מליגת העל הנורווגית לעונת אחת.
ברונסטאד פט שיחק בנבחרת נורווגיה עד גיל 18.
סונדרה אוקלנד (בנורווגית: Sondre Auklend; נולד ב-10 ביוני 2003) הוא כדורגלן נורווגי המשחק בעמדת הקשר בבודה/גלימט מליגת העל הנורווגית.
אוקלנד שיחק במחלקת הנוער של וידאר, ובגיל 11 עבר לוויקינג.
ב-1 באוגוסט 2018 חתם על חוזה ראשון במועדון.
ב-15 במאי 2020 קודם לסגל הקבוצה הבוגרת בוויקינג וחתם על חוזה לשלוש שנים.
את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הנורווגית ערך ב-16 ביוני 2020 בהפסד 4–2 לבודה/גלימט.
ב-9 באוגוסט 2021 הושאל עד סוף העונה לאוסנה מליגת המשנה הנורווגית.
ב-8 בדצמבר 2021 האריך את חוזהו בוויקינג עד סוף 2024. במאי 2023 הושאל ליירב מליגת המשנה הנורווגית, וחזר לוויקינג באוגוסט 2023.
ב-10 באוגוסט 2024 חתם אוקלנד על חוזה לארבע שנים בבודה/גלימט מליגת העל הנורווגית.
אחיו, וטלה אוקלנד, הוא גם כדורגלן.
סונג קאנג-הו (בקוריאנית: 송강호) הוא שחקן קולנוע דרום קוריאני.
נחשב לאחד השחקנים הקוריאנים החשובים והמצליחים ביותר במאה ה-21. זוכה פרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל קאן עבור הסרט ברוקר .
בשנת 2020 דורג על ידי הניו יורק טיימס כשחקן השישי הטוב ביותר במאה ה-21.
סונג מוכר במיוחד בזכות שיתוף הפעולה שלו עם הבמאי בונג ג'ון-הו, שסונג השתתף בארבעה מסרטיו, לרבות הסרט פרזיטים שזכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר בשנת 2019. סונג כיכב ב-13 מתוך מאה הסרטים הדרום-קוריאניים המצליחים ביותר בהיסטוריה .
סונג נולד בשנת 1967 בגימהא, קוריאה.
הוא שאף להיות שחקן עוד בזמן לימודיו בחטיבת הביניים.
לאחר שסיים את התיכון, ניסה להתקבל ללימודי משחק, אף על פי שהיו מעט מאוד מוסדות בקוריאה שהציעו את האפשרות הזאת.
אף על פי שנכשל בפעם הראשונה שניסה להתקבל, הוא בסופו של דבר למד באוניברסיטה הלאומית גיונגסאנג בבוסאן.
זמן קצר לאחר שהתחיל ללמוד הוא גויס לצבא, ולאחר שחרורו הוא לא חזר לאוניברסיטה, אלא הצטרף ללהקת תיאטרון.
תפקיד הבכורה שלו היה כשחקן ביט בסרטו של הונג סאנג-סו, "היום בו חזיר נפל לבאר".
תפקידו המשמעותי הראשון היה בסרט "הדג הירוק" של הבמאי הקוריאני המוערך לי צ'אנג-דונג .
בשנים 1997 - 1999 שיחק במספר סרטים, הבולטים שביניהם היו "מס' 3'", "המשפחה השקטה" ו"שירי" , שהאחרון היה הסרט המרוויח ביותר בדרום קוריאה באותה שנה.
בשלושת הסרטים הללו כיכב לצידו של השחקן צ'וי מין-סיק.
"המשפחה השקטה" היה שיתוף הפעולה הראשון של סונג עם הבמאי המצליח קים ג'י-וון , כשבשנת 2000 כיכב סונג בסרט נוסף שלו, "המלך הרשע".
הקריירה של סונג קיבלה קפיצה משמעותית בשנת 2000, אז כיכב בסרט "אזור הביטחון", בבימויו של פארק צ'אן-ווק ולצידו של לי ביונג-הון.
הסרט זכה להצלחה רבה מאוד בקוריאה, זכה שם בפרסים רבים, וגם היה מועמד לפרס דוב הזהב.
סונג זכה על הופעתו בסרט בפרס גראנד בל (האוסקר הקוריאני, ) לשחקן הטוב ביותר.
בשנת 2002 כיכב בסרט נוסף של פארק, "שלום לנוקם".
סרט זה הוא הראשון מבין שלושת סרטי "טרילוגיית הנקמה" של פארק צ'אן-ווק (הסרט השני בטרילוגיה הוא 'אולדבוי').
באותה שנה גם שיחק בסרט "קבוצת הבייסבול YMCA" על קבוצת הבייסבול הדרום קוריאנית הראשונה.
בשנת 2003 כיכב בתפקיד המפורסם ביותר שלו עד אז, בסרט זכרונות מרצח של הבמאי בונג ג'ון-הו.
זהו שיתוף הפעולה הראשון של השניים.
הסרט זכה לביקורות מהללות בכל העולם וזכה לצלחה גדולה בקוריאה וגם מחוצה לה.
הן בונג והן סונג זכו בפרסים רבים על סרט זה.
בשנת 2004 כיכב בסרט "הספר של הנשיא" שבו הוא מגלם את הספר של נשיא דרום קוריאה, פאק צ'ונג-הי.
בשנת 2005 שיחק בסרט "Antarctic Journal", סרט עטיר תקציב שכשל בקופות.
באותה שנה גם שיחק תפקיד אורח בסרט השלישי בטרילוגיית הנקמה של פארק צ'אן-ווק, "שלום לנוקמת", ודיבב את אלכס האריה בסרט מדגסקר, אך הוחלף בסרטים הבאים.
ב-2006 כיכב בסרט "המארח", שיתוף הפעולה השני שלו עם בונג ג'ון-הו.
הסרט היה הצלחה ענקית בדרום קוריאה וזכה לביקורות חיוביות בכל רחבי העולם, מה שביסס את מעמדו של בונג כאחד מהבמאים הקוריאניים המוכרים ביותר.
על תפקידו בסרט זה זכה סונג בפרסים רבים, לרבות פרס השחקן הטוב ביותר בטקס פרסי הקולנוע האסייתי שהוענק לראשונה באותה שנה.
בשנת 2007 כיכב לצידה של ג'ון דו-יאון בסרטו המפורסם של לי צ'אנג דונג, 'שמש סודית'.
הסרט זכה לביקורות חיוביות מאוד והיה מועמד לפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן באותה שנה, וג'ון זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר באותו פסטיבל, השחקנית הקוריאנית הראשונה שהגיעה להישג זה.
ב-2008 כיכב בתפקיד "המוזר" במערבון "הטוב, הרע, המוזר" של קים ג'י-וון, שנעשה בהשראת מערבון הספגטי המפורסם של סרג'ו לאונה, הטוב, הרע והמכוער.
הסרט היה הסרט המצליח ביותר בקוריאה הדרומית באותה שנה וזכה בפרסים רבים.
ב-2009 כיכב בסרט "צמא", אף הוא של פארק צ'אן-ווק.
הסרט היה מועמד לפרס דקל הזהב וזכה בפרס חבר השופטים בפסטיבל קאן באותה שנה.
בשנת 2010 כיכב במותחן הריגול "איחוד סודי", שבכתיבתו השתתף הבמאי הידוע קים קי-דוק.
בשנים 2011–2012 הסרטים בהם השתתף לא זכו להצלחה רבה, אך בשנת 2013 הוא כיכב בשלושה סרטים שזכו להצלחה קופתית וביקורתית גדולה מאוד.
הראשון שבהם הוא רכבת הקרח של בונג, סרט שהופק בתקציב הגבוה ביותר בתולדות קוריאה אך רוב הדיאלוגים בסרט הם בשפה האנגלית.
שני הסרטים האחרים הם "קורא הפנים" ו"עורך הדין", שיחד עם "רכבת הקרח" גרפו את רוב פרסי הקולנוע בדרום קוריאה באותה שנה, וזכו להצלחה קופתית גדולה מאוד.
בשנת 2015 כיכב בסרט "הכס" בתפקיד המלך יאונג'ו.
הסרט היה מועמד לפרס הסרט הזר הטוב ביותר ולפרס התלבושות בטקס פרסי סטלייט.
בשנת 2016 חזר לשתף פעולה עם קים ג'י-וון בסרט "עידן הצללים".
הסרט זכה להצלחה ביקורתית וקופתית רבה.
בשנת 2017 כיכב בסרט נהג מונית .
הסרט זכה להצלחה ביקורתית וקופתית גדולה מאוד והיה הסרט המצליח ביותר בקוריאה הדרומית באותה שנה.
על תפקידו בסרט זכה סונג בפרסים רבים, כולל פרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל סרטי הפנטזיה במונטריאול .
בשנת 2019 כיכב סונג בתפקיד האב במשפחה הענייה בסרטו הידוע ביותר של בונג ג'ון-הו, פרזיטים.
הסרט זכה להצלחה קופתית גדולה ברחבי העולם וקיבל ביקורות נלהבות במיוחד.
הסרט זכה בפרסים רבים, כולל ארבעה פרסי אוסקר (סרט, בימוי, תסריט מקורי וסרט זר), פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר, פרס דקל הזהב ופרס גילדת שחקני המסך לצוות השחקנים.
תפקיד זה הוא תפקידו המפורסם ביותר של סונג.
על ליהוקו של סונג לתפקיד, אמר בונג:
בשנת 2021 שיחק בסרט האסונות "הכרזת חירום".
בשנת 2022 שיתף לראשונה פעולה עם במאי לא קוריאני, כשכיכב בסרטו של הירוקאזו קורה־אדה, ברוקר.
הסרט היה מועמד לפרס דקל הזהב, ועל תפקידו בסרט זכה סונג בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל קאן.
בשנת 2023 שיתף פעולה שוב עם קים ג'י-וון, בסרט "קורי עכביש".
בשנת 1994 התחתן סונג עם הוואנג ג'אנג-סוק, אף היא שחקנית תיאטרון.
לזוג שני ילדים, ג'ון-פיונג וג'ו-יאון.
היום בו חזיר נפל לבאר (1996) - שחקן ביט
שלום לנוקמת (2005) - הופעת קמע
מדגסקר (2005) - דיבוב קולו של אלכס האריה לקוריאנית
המופע חייב להימשך (The Show Must Go On) (2007)
עצבים (עונה 2) - הופעת אורח
סוֹנֶטָּה, או סונט (מאיטלקית: צליל קטן) היא צורת שיר לירי הנפוצה בשירה המערבית, במיוחד האיטלקית והאנגלית, וגם בשירה העברית החדשה.
הסונטה מורכבת מארבע-עשרה שורות מחורזות, המחולקות לשני קוורטינים מחורזים בני ארבע שורות, ולשני טרצינים מחורזים בני שלוש שורות.
הסונטה בכללותה משמשת כלי למבע של רגש או מחשבה באופן השואף לשלמות.
לרוב שני הקוורטנים מצטרפים לחלק ראשי הנקרא אוקטבה, ושני הטרצינים לחלק משני הנקרא ססטט.
האוקטבה והססטט אמורים להיבדל זה מזה באווירה המוזיקלית, ולהצטרף יחדו למכלול אחד.
לעיתים תכופות האוקטבה שימשה למבע של שאלה או בעיה, והססטט למבע תשובה או פתרון.
היו משוררים שחילקו את הסונטה גם בדרכים מבניות והגיוניות אחרות, כגון חלוקתה לשלושה או לארבעה חלקים.
הסונטה צורת מבע מצומצמת הדורשת הקפדה סגנונית, איזון של מחשבה ומשקל, שלמות מוזיקלית, והישמרות מפני תוכן שגרתי וחריזה מאולצת, על מנת להגיע ליופי ואחדות.
צורת שירית זו התחבבה במהלך הדורות על משוררים מאומות רבות.
במה כוחה של הסונטה גדול?
השיב טשרניחובסקי: "ככל צורה קבועה ומסוימה היא סוללת למפרע מסילה למהלך מחשבתו של המשורר, אבל היא גם המכרחת אותו לרכז את ניצוצי מחשבתו לבל יתעו הנה והנה ולא ידעכו אחד אחד".