tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בנוסף באר מפעיל ומפיק בלוג ופודקאסט.
באר נולד במושב שרונה בגליל התחתון, בן זקונים לאפרים באר (רובינשטיין) ולמרים.
באר התגייס לצה"ל ב-1973, בשלהי מלחמת יום הכיפורים, שירת בצנחנים ובנח"ל, ולאחר מכן במילואים בחיל האוויר וביחידת קצין חינוך ראשי עד לשחרורו בדרגת סרן.
כחייל השתתף בהתשה ברמת הגולן (1974) וכקצין מילואים במלחמת לבנון הראשונה (1982).
באר סיים תואר ראשון ביחסים בינלאומיים והיסטוריה של ארצות האסלאם באוניברסיטה העברית בירושלים.
באמצע שנות השמונים החל לעבוד ככתב של העיתון הירושלמי "כל העיר" בתחום הפלילים והמשפט, ואחר כך התמנה לכתב השטחים של העיתון.
ככתב שטחים סיקר את האינתיפאדה הראשונה.
בשנת 1989 עבר לעיתון "הארץ" והמשיך לסקר עבורו את האינתיפאדה ככתב השטחים.
בשנת 1991 התמנה באר למנכ"ל "בצלם – מרכז המידע לזכויות האדם בשטחים" ועמד בראש הארגון במשך שש שנים.
בשנת 1997 הקים, יחד עם קבוצה של אנשי רוח, את עמותת "קשב - מרכז להגנת הדמוקרטיה בישראל".
משנת 2016 מפיק באר פודקאסט/בלוג, שעוסק בבחינה ביקורתית של מיתוסים ישראליים.
בשנת 2009 זכה באר בפרס "אליאב-סרטאווי לעיתונות המזרח התיכון" מטעם ארגון "קומון גראונד".
בשנת 2010 זכה בפרס העיתונות בקטגוריית תרבות ומורשת של קרן אנה לינד בזכות רשימתו "העיר והכלבים", שפורסמה במקור באתר "הפינגטון פוסט" האמריקאי.
באר אב לשלושה, מתגורר במושב בלפוריה.
מרבית חייו המקצועיים עסק באר בנושאי הסכסוך הישראלי-פלסטיני בהקשריו השונים.
ככתב השטחים בעיתונים "כל העיר" ו"הארץ" היה מן העיתונאים הישראלים הראשונים שסיקרו מקרוב את המתרחש בשטחים בתקופת האינתיפאדה הראשונה.
בהיותו כתב ב"כל העיר" חשף את פרשת קבורתם חיים של ארבעה פלסטינים בכפר סאלם שליד שכם בשנת 1988. בעקבות החשיפה נפתחה חקירה של מצ"ח והאחראים הועמדו למשפט צבאי.
בתחקיר נוסף שביצע באר ככתב ב"כל העיר" הוא חשף את נסיבות הריגתו של רועה פלסטיני בירי לכאורה ממסוק שבו טס מח"ט אזור יהודה, אל"ם משה גבעתי.
בעקבות הפרסום הועמד גבעתי לדין בפני סגן הרמטכ"ל, האלוף אהוד ברק, וננזף.
בתקופת כהונתו כמנכ"ל "בצלם", חשף באר מקרים רבים של פגיעה בזכויות אדם בשטחים, שקיבלו חשיפה תקשורתית רחבה.
בספטמבר 1993, במהלך עבודתם המשותפת על המחקר, ראיינו באר ועבד אל ג'וואד, באישור שר המשטרה משה שחל, את ראש תנועת החמאס שייח' אחמד יאסין, בעת היותו אסיר בכלא אשמורת, בנוגע לגישת החמאס כלפי תופעת משתפי הפעולה הפלסטינים.
בשנת 1998 הקים באר יחד עם קבוצה של אנשי ציבור ורוח את עמותת "קשב - מרכז להגנת הדמוקרטיה בישראל", שמטרתה לאתר, לחקור ולפעול מול תופעות הפוגעות לטענתה בצביונה הדמוקרטי של מדינת ישראל.
החל משנת 2005, עיקר פעילות העמותה התמקד בפרויקט "מעקב תקשורת", המתמקד בניטור ובניתוח של הסיקור התקשורתי בישראל בנושאי הסכסוך הישראלי-פלסטיני בקבוצות מיעוט ובאוכלוסיות חלשות בחברה.
בתקופת כהונתו כמנכ"ל קשב הציג באר ביקורת כלפי התנהלותה של התקשורת הישראלית בסיקור הסכסוך הישראלי-פלסטיני וביקר את אופן היווצרותם של נרטיבים מכוננים בתולדות הסכסוך.
בעקבות העיסוק התקשורתי הרחב בפרשת הילד מוחמד א-דורה טען באר כי כלי תקשורת רבים בישראל התמסרו בקלות לטענות קונספירציה, דבר שהעיד על הידלדלות השיח הציבורי.
מנגד טענו מבקרי גישה זו כי באר זלזל בנתונים שהביאו מומחים ישראלים, אשר חיזקו את התאוריה שלפיה נהרג א-דורה מאש פלסטינית.
מאז שנת 2017 מפעיל באר את הפודקאסט/בלוג "פרות קדושות - מיתוסים ישראליים", שעוסק בבחינה ביקורתית של סיפורים, שאמיתותם לא נבחנה עד הסוף.
יזהר הס (נולד ב־5 ביולי 1967) הוא סגן וממלא מקום יושב ראש ההסתדרות הציונית העולמית ולשעבר מנכ"ל התנועה המסורתית בישראל.
פעיל שנים רבות בתחומי העמיות היהודית, משפטן ופובליציסט.
יזהר הס נולד וגדל בירושלים, למד בגימנסיה העברית רחביה והתגייס לצה"ל בשנת 1985. שירת כלוחם בחיל השריון וכקצין הסברה בחיל החינוך.
פיקד על יחידת ההסברה למפקדים בהר גילה.
השתחרר מצה"ל בשנת 1990 בדרגת סגן.
עם שחרורו מצה"ל עבד כקופירייטר במשרד פרסום ומאוחר יותר כעיתונאי בעיתון 'שישי'.
במהלך לימודיו באוניברסיטה העברית, הצטרף ל"מכון שרשים – מרכז לימודים יהודיים", שהתמחה בעיסוק יהודי פלורליסטי בתחומי דעת שונים.
הס ערך והנחה סמינרים במסגרת המכון עד שהתמנה לסמנכ"ל המכון בשנת 1996. הוא כיהן בתפקיד זה עד 1999. במסגרת תפקידו במכון "שרשים", היה מיוזמי "הפסטיבל ללימודי יהדות" בכפר בלום, אירוע יהודי פלורליסטי ראשון מסוגו שמושך עשרות אלפי צרכני תרבות מדי שנה.
הס שימש כסמנכ"ל הפסטיבל בשלוש שנותיו הראשונות, משנת 1997 ועד 1999. ערך יחד עם אלעזר שטורם את הספר שאלות על אלוהים (הוצאת מעריב, 1998).
בשנת 2000 יצא לשליחות מטעם הסוכנות היהודית בארצות הברית.
במשך שלוש שנים שימש כשליח קהילתי וכמנהל 'מרכז ישראל' בפדרציה היהודית בטוסון, אריזונה.
בין השנים 2001–2003 כתב טור אישי דו-שבועי בעיתון היהודי Arizona Jewish Post.
זכה בפרס הצטיינות (2002) מטעם איגוד המרכזים היהודיים בצפון אמריקה (JCCA) על תוכנית התרבות שיזם באריזונה ופרס הצטיינות מטעם הפדרציה היהודית (2003).
עם שובו ארצה המשיך בסוכנות היהודית ושימש כמנהל שותפויות בין קהילות יהודיות בחו"ל לאזורים בישראל.
במסגרת זו ניהל את השותפות בין הקהילה היהודית בוושינגטון והקהילות היהודיות בדרום אפריקה לעיר בית שמש ולמועצה אזורית מטה יהודה, והשותפות בין העיר מודיעין לקהילה היהודית ברוצ'סטר, ניו יורק.
הס עזב את הסוכנות היהודית בעקבות פנייה של התנועה המסורתית, ארגון הגג של היהדות הקונסרבטיבית בישראל, לשמש כמנהלה הכללי.
הוא כיהן בתפקיד מנכ"ל התנועה משנת 2007.
הס הוביל במסגרת זו, יחד עם חברי הנהגת התנועה, תהליכים של שינוי אסטרטגי בצד גיבוש חזון מעודכן ומיתוג חדש לארגון ותיק שציין עת הצטרף אליו הס שלושים שנות פעילות בישראל.
בצד פיתוח התנועה בישראל והכפלת מספר הקהילות המשתייכות לתנועה המסורתית ולזרם הקונסרבטיבי בישראל, הס היה בין מקדמיו של הסידור 'ואני תפילתי: סידור ישראלי', הסידור המחודש של התנועה המסורתית שיצא בהוצאה משותפת לידיעות אחרונות ולתנועה המסורתית בשנת 2009 והיה לרב מכר.
בהובלתו, הוקם על ידי התנועה המסורתית מכון "על משמר הכנסת" – מהגופים המובילים בקידום אג'נדה פלורליסטית בתחומי הדת והמדינה בישראל.
המכון מבצע מעקב ובקרה לצורך יידוע ושיתוף הציבור בפעילותם של נבחרי הציבור בתחומי הדת והמדינה והפלורליזם היהודי.
במקביל, ייסדה התנועה בהנהגת הס את מרכז "אדרבא" לסיוע לילדים עם מוגבלות ו/או צרכים מיוחדים.
יחד עם מנהיגים נוספים בעולם הפלורליזם היהודי, הקים הס את "השדולה הפלורליסטית" שפעלה בשנים 2012–2015 מול המפלגות בישראל ומול חברי הכנסת לקידום ערכים של פלורליזם יהודי, חופש דת ושוויון אזרחי בנישואין וגירושין, כשרות, קבורה, הכרה בזרמים הפלורליסטיים, הדרת נשים ועוד.
הס הוביל את התנועה המסורתית במאבק למען הסדרי תפילה שוויוניים ופלורליסטים בכותל והיה ממובילי המשא ומתן מול ממשלת ישראל מטעם הזרמים הפלורליסטיים לכינון "מתווה הכותל".
בהובלתו לקחה התנועה המסורתית מקום משמעותי בהפעלת רחבת התפילה השוויונית בכותל, היא כותל המשפחות.
הס תומך פעיל בתנועת "נשות הכותל" ומשתתף דרך קבע משך שנים בתפילות ראש חודש של התנועה.
סגן ומ"מ יו"ר ההסתדרות הציונית העולמית ופעילותו במוסדות הלאומיים
החל מנובמבר 2020, משמש הס כסגן ומ"מ יו"ר ההסתדרות הציונית העולמית.
הוא נבחר לתפקיד על ידי הקונגרס הציוני העולמי ה-38 ובמקביל משמש כחבר בהנהלה ובחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית וחבר במועצת הנגידים של קרן היסוד.
במסגרת תפקידו מוביל הס את הפעילות בתחומי העמיות היהודית ויחסי ישראל ויהדות התפוצות בהסתדרות הציונית העולמית.
בהובלתו קיימה ההסתדרות הציונית העולמית שני אירועים מרכזיים בכותל המשפחות, רחבת הכותל השוויונית.
האחד – הקראת מגילת העצמאות בטעמים בכותל המשפחות והשני – אירוע סליחות בין ראש השנה ליום הכיפורים.
הס מכהן כבעל התפקיד הבכיר מטעם היהדות הקונסרבטיבית והברית הציונית שלה – "מרכז עולמי" - במוסדות הלאומיים.
בהובלת הס, פועלת ההסתדרות הציונית לחזק את הקשר בין היהדות הציונית-ליברלית בתפוצות לבין התנועה הציונית ומדינת ישראל תוך ניסיון לצמצם את המתח בין מדינת ישראל שלא נוהגת בשוויון כלפי הזרמים הלא-אורתודוקסים לבין העולם היהודי מחוץ לישראל שרבים ממנו אינם אורתודוקסים.
והריחוק בין הציונות לליברליזם בעולם היהודי.
קודם לכן, שימש הס בין השנים 2015–2020 כחבר ההנהלה הציונית וכחבר חבר הנאמנים ובמסגרות אלו הוביל פעולות לקידום השקיפות והמינהל התקין בהסתדרות הציונית העולמית וקק"ל ולהגדלת התקציבים של התנועה הציונית לפעילות יהודית פלורליסטית באמצעות הזרמים ביהדות ולהרחבת התמיכה בפעילות תנועות הנוער העולמיות והתנועות המגשימות.
מכהן כדירקטור בחברת אוצר התיישבות היהודים.
הס הוא מהקולות הבולטים בדיון הציבורי על פלורליזם יהודי בישראל ובמאבק לשוויון בין הזרמים השונים ביהדות.
טוריו ומאמריו של הס מתפרסמים תדיר בעיתונות בישראל ובעיתונות היהודית בעולם.
נשוי לאל"ם (מיל') יעל הס, לשעבר רמ"ח חינוך במפקדת קצין חינוך ראשי.
הס בעל תואר ראשון בספרות עברית ומדע המדינה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, בעל תואר במשפטים מהמרכז הבינתחומי הרצליה, תואר שני במדעי היהדות ממכון שכטר בירושלים ותואר דוקטור מהמחלקה לפילוסופיה של החינוך באוניברסיטת סאסקס בברייטון, אנגליה.
יֶזי (באיטלקית: Jesi) היא עיר בנפת אנקונה במחוז מארקה שבאיטליה.
דבר איננו ידוע על ייסוד העיר, ככל הנראה נוסדה על ידי העם האומברי.
בשנת 247 לפנה"ס הפכה יזי לחלק מהאימפריה הרומית בשם אסיס (Aesis).
התפוררות האימפריה הרומית הביאה לכיבוש העיר על ידי שבטים גרמאניים, תחילה על ידי אודואקר בשנת 476, ולאחר מכן בשנת 493 על ידי אוסטרוגותים בראשות מנהיגם תאודוריק הגדול.
במאה השישית עברה העיר לשליטת האימפריה הביזנטית.
בשנת 1194 נולד בעיר פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
בפאתי יזי מצוי בית הקברות העירוני המורכב ממספר מתחמים, כשאת המתחם הבולט שבהם תכנן האדריכל לאונרדו ריצ'י והוא מדמה עיר מתים שכולה מבטון חשוף.
העיר היא מרכז חקלאי וכלכלי אזורי.
יזהר ערמוני (כ"ו בתמוז ה'תרפ"ט, 3 באוגוסט 1929 – י"א בניסן ה'תש"ח, 20 באפריל 1948) היה לוחם בפלמ"ח שקיבל את עיטור הגבורה על לחימתו בהתקפה על משטרת נבי יושע במלחמת העצמאות, במהלכה נהרג.
יזהר ערמוני נולד בירושלים ליהודית ולגדליה, חלוצים מהעיר קובל שבפולין.
בן דודו הוא אבינעם ערמוני.
למד במגמה הריאלית בגימנסיה רחביה.
בצעירותו, כתב שירים והלחין אותם, ובחגיגות בר המצווה חיבר מנגינה להפטרה.
בנוסף היה פעיל ומדריך בתנועת הצופים בשבט "מצדה", וכן עסק בעבודות יד - בניית דגמי מטוסים והרכבת מיכשור, דוגמת טלסקופ וטורבינת קיטור.
באחד מחיבוריו לבית הספר כתב: "לא תהיה לנו מדינה אם העם לא יידע להקריב את מבחר בניו".
בגיל 15 הצטרף ערמוני לארגון ההגנה, ובסיום לימודיו יצא להכשרת הפלמ"ח בקיבוץ דפנה, ועבד בבריכות הדגים ובסלילת הכביש ללהבות הבשן.
עם פרוץ מלחמת העצמאות יצא לחופשה לבית הוריו אך הדרך לירושלים נחסמה והוא חזר לצפון והצטרף ללוחמי חטיבת יפתח כמפעיל מרגמה.
ב-20 באפריל 1948 השתתף בהתקפה השנייה על נבי יושע, ולאחר שספגו הלוחמים אבדות גדולות והחלו בנסיגה, המשיך לעמוד על המשמר ולחפות על יציאתם ועל איסוף הנפגעים.
חודש לאחר מותו הובא לקבורה בקבר אחים בנבי יושע, וביום העצמאות הראשון למדינה העניקו לו ראשי המדינה את אות גיבור ישראל, בו נכתב:
סמוך לבית הוריו בירושלים, בשכונת נחלת צדוק, נקרא על שמו רחוב, מבוא יזהר.
בשנת 1955 הדליקה אימו יהודית את משואת הזיכרון בהר ציון.
ביום העצמאות ה-25 למדינת ישראל, בשנת 1973, הודלקו 12 משואות על ידי נושאי אות גיבורי ישראל או בני משפחותיהם, ביניהם אביו של ערמוני, גדליה.
בשנת 2014 עלה ליוטיוב סרט קצר בבימויו של מיקי יוסף בשם "רעות תחת אש".
הסרט מתחיל בסיקור פועלו של יהודה דקל, ומשם ממשיך לשחזור ההכנות לקרב השני על המצודה ומהלך הקרב עצמו.
בסרט בולטות דמויותיהם של ערמוני, פילון פרידמן, ודוד "דודו" צ'רקסקי.
יזהר פלד (25 בפברואר 1961 – 7 באוקטובר 2023) היה קצין משטרה ישראלי בדרגת תת-ניצב.
נרצח בטבח בכפר עזה במהלך טבח שבעה באוקטובר.
פלד החל את שירותו בצה"ל בחטיבת הצנחנים והתקדם להיות קצין.
ב-1995 מונה למפקד מרכז שליטה כיסופים של מג"ב עזה, ב-1996 מונה לקצין אג"ם של מג"ב מרכז וב-1999 מונה לקצין אג"ם של מג"ב עזה.
ב-2001 מונה לקצין ענף יישובים במשמר הגבול וב-2004 לראש ענף מבצעים.
במרץ 2005 קודם לדרגת ניצב משנה ומונה לסגן מפקד מג"ב איו"ש.
ב-2007 מונה לראש מחלקת התיישבות ומתנדבים במג"ב, ב-2010 מונה למפקד מג"ב ערבה וב-2011 מונה למפקד מג"ב דרום.
בנובמבר 2012 מונה למפקד מג"ב ירושלים בדרגת תת-ניצב.
בשנת 2013 נתפס על נהיגה במהירות מופרזת, הדו"ח בוטל בנסיבות שנמתחה עליהן ביקורת בדו"ח מבקר המדינה.
ביולי 2016 מונה למפקד מג"ב איו"ש.
הוא פרש מהמשטרה ביולי 2020.
פלד נרצח בביתו בכפר עזה עם אשתו גילה ובנם בטבח שבעה באוקטובר, ונקבר בקיבוץ גת בגלל שהמצב הביטחוני בזמן מבצע חרבות ברזל לא אפשר קבורה בקיבוצו כפר עזה.
יזהר פלד נולד למשפחת עולים מתימן במושב חלץ, למד בבית ספר "הרב קוק" במושב תלמים והמשיך את לימודי התיכון במקווה ישראל (בוגר מחזור פ"ג-סקטור דתי).
פלד היה בעל תואר ראשון במזרחנות ותואר שני בהיסטוריה של המזרח התיכון.
היה נשוי לגילה, אחות במקצועה, ואב לארבעה ילדים.
יזהר הר-לב (נולד ב-14 ביוני 1969) הוא סופר ותסריטאי ישראלי.
נולד בתל אביב וגדל בחיפה.
בן שני למשפחה בת 4 ילדים.
בשירותו הצבאי שירת בחיל הים.
כשחזר מטיול במזרח, השתקע לתל אביב, שם החל לעבד בענף הפרסום כקופירייטר ועיתונאי .משנת 2001 החל לעבוד ככותב ותסריטאי עצמאי.
לאחר שטייל בדרום אמריקה ובניו יורק, חזר לישראל, פגש את מירית ונישא לה.
ספרו הראשון פובידיליה ראה אור בשנת 2003, זכה לעיבוד קולנועי שהוצג בפסטיבל הסרטים העולמי במונטריאול ואף השתתף במסלול פנורמה בפסטיבל ברלין.
ספרו השני מיקסי גריל ראה אור בשנת 2005.
ספרו השלישי קצב התמוססות הקרחונים ראה אור בשנת 2013 והיה בין המועמדים לפרס ספיר.
לדבריו, המשותף בין שלושת ספריו הוא "תחושה בסיסית של חרדה ודאגה מול הקיום".
בשנת 2020 יצא לאור ספרו הרביעי שיעורים בהתפרקות.
בין עבודותיו הרבות בתחום התסריטאות: "מסכים", סדרת דרמה עבור yes, "תא גורדין", סדרת מתח וריגול עבור yes ושידורי קשת שנמכרה לרשת NBC ו"המדרשה" סדרת מתח עבור רשת.
כמו כן יצר את הסדרה "ילדות רעות".
פובידיליה, תל אביב, ידיעות ספרים, 2003
מיקסי גריל, תל אביב, ידיעות ספרים, 2005
קצב התמוססות הקרחונים, ירושלים, כתר, 2013
שיעורים בהתפרקות, כנרת זמורה - ביתן דביר, 2020
יזהר ניצן שי (נולד ב-16 ביולי 1963, כ"ד בתמוז ה'תשכ"ג) הוא פוליטיקאי שכיהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת "חוסן לישראל" שברשימת "כחול לבן" וכשר המדע והטכנולוגיה.
מלבד עשייתו הפוליטית-ממלכתית, שי הוא יזם היי-טק ישראלי, משקיע הון סיכון, יזם חברתי בקהילת הסטארט-אפים, סופר, כתב עיתונות, מגיש רדיו ומרצה.
שי נולד בקיבוץ עין השלושה לישעיהו ותמר, שעלו מארגנטינה.
משפחתו עברה לירושלים מעט לפני מלחמת ששת הימים והוא גדל בעיר ולמד בגימנסיה העברית ברחביה.
התגייס בשנת 1981 והתנדב לחטיבת הצנחנים, בה שובץ לגדוד 890. שירת כלוחם במלחמת לבנון הראשונה והשתחרר מצה"ל בדרגת סגן בשנת 1985, לאחר שמילא תפקיד מ"פ בבית הספר למ"כים.
בעל תואר ראשון בהנדסת אלקטרוניקה מהטכניון.
הקריירה המקצועית של יזהר שי כללה משרות הנדסה, ניהול ופיתוח עסקים שונים בהייטק הישראלי.
הוא עבד כיזם היי-טק ומנהל במספר חברות בארצות הברית במשך קרוב לעשר שנים.
בשנת 1998 ייסד את חברת Business Layers, ושימש כמנכ"ל החברה עד למכירתה בשנת 2003 לחברת Netegrity האמריקאית, על פי הערכות בעבור כ-50 מיליון דולר.
בשנים 2004–2005 שימש יושב ראש ומנכ"ל חברת V-Secure Technologies, אותה הוביל למכירה לחברת רדוור.
בשנת 2006 הצטרף לקרן ההון סיכון הבינלאומית Canaan Partners כשותף וניהל את פעילות ההשקעות שלה בישראל עד לשנת 2014. ביחד עם שותפו אהוד לוי הקים את Canaan Partners Israel בשנת 2014, וביצע במסגרת זו השקעות בחברות סטארט-אפ ישראליות בתחומי הטכנולוגיה.
בשנת 2005 הקדיש לו ה"ניו יורק טיימס" כתבה שכותרתה "קיבלתי את ה-MBA שלי בצבא הישראלי".
שי התמקד בהשקעות בתחומי המובייל, מדיה דיגיטלית, אינטרנט, תקשורת ותוכנה.
שימש כדירקטור בחברות Apertio, LiveU, Viewbix, Rollout.io, Drupe, Regulus, בחברת Prime Sense טרם מכירתה לאפל וכן בחברת N-trig, שנמכרה למיקרוסופט.
בשנת 2015 נבחר לרשימת מאה האנשים המשפיעים בהיי-טק הישראלי של אתר גיקטיים.
שי שילב עשייה במגוון תחומים בקהילת היזמים וההיי-טק הישראלית.
אצטדיון הסטארט-אפ - בשנת 2011 הקים את "אצטדיון הסטארט-אפ", קהילת יזמים דיגיטלית, המונה למעלה מ-44 אלף חברים.
במסגרתה מקדם שי סדר יום חברתי ציבורי המכוון לשילוב אוכלוסיות מודרות בהייטק הישראלי וצמצום פערים חברתיים.
היי-טק בפקקים - בשנת 2015 יזם תוכנית רדיו שבועית בשם "היי-טק בפקקים" והוא מגיש אותה בשיתוף עם מגישים נוספים.
"היי-טק בפקקים" מוגשת בפורמט של תוכנית אקטואליה והיא זוכה מדי שבוע לחשיפה בפני עשרות אלפי מאזינים וצופים בערוצים דיגיטליים כמו דף הפייסבוק של "כלכליסט" ודף הפייסבוק של "אצטדיון הסטארט-אפ".
"היי-טק בפקקים" אירחה רבים ממובילי הדעה, המנהלים הבכירים, המשקיעים והאנשים השונים (כולל פוליטיקאים) המשפיעים על העשייה בהיי-טק הישראלי.
צהלה – למען הנוער בישראל - בשנת 2008 הצטרף שי כמתנדב לפרויקט "צהלה" כחונך קבוצת נוער וכחבר בצוות ההיגוי.
בשנת 2016 התמנה ליו"ר "צהלה" עם פרישתו של מייסדה, תא"ל רן פקר.
תחת הנהגתו של שי הפך פרויקט "צהלה" לעמותה העצמאית "צהלה - למען הנוער בישראל".
"צהלה" פועלת בקרב בני הנוער בישראל על מנת לתת בידיהם כלים ערכיים ומעשיים לקראת הפיכתם לאזרחים בוגרים; פעילות זו גם מייצרת הזדמנויות שוות עבור כל נער ונערה, ומסייעת בצמצום הפערים החברתיים.
אקדמיה - שי מרצה בישראל ובעולם בתחומי היזמות הטכנולוגית והחברתית.
הוא מופיע לעיתים קרובות בפני משלחות המבקרות בישראל ומייצג את ההייטק הישראלי בחו"ל בכנסים רבים.
הוא המרצה של הקורס על קרנות הון סיכון ויזמות הייטק במסגרת תוכנית ה-EMBA של קלוג-רקנאטי.
כנסים ואירועים - שי מנחה לעיתים קרובות בפאנלים ובכנסים.
הוא היה בין היזמים של "The Pitch", תחרות הסטארט-אפים של כנס Journey .
היה היזם והמנחה של "ההייטק הישראלי בגובה העיניים", סדרת כנסים בשיתוף עם פורום MIT ליזמות, הנחה את "צו 8 לברצלונה" ועוד עשרות כנסים אחרים.
קמא-טק - עוסקת במתן הזדמנויות תעסוקה ויזמות לבני הקהילה החרדית בישראל.
ב"קמא-טק" הוא מתנדב בתפקיד יו"ר ועדת המיון למיזמים המועמדים לאקסלרטור החרדי וכן משמש כחבר בהתנדבות בוועדת ההשקעות של "12 האנג'לים" (12Angles) קרן ההון סיכון שקמה בשנת 2016 על מנת להשקיע במיזמים המנוהלים על ידי יזמים חרדים.
תרומה לקהילה - במהלך הקריירה שלו הקפיד יזהר שי להיות מעורב בפעילויות לקידום החינוך הפורמלי והבלתי פורמלי בישראל.
הוא לימד היסטוריה ישראלית וציונות בבית ספר פרטי לילדים ישראלים בארצות הברית.
היה חבר הוועד המנהל של עמותת "סנונית" וכמו כן היה חבר דירקטוריון אורט ישראל.
בשנת 2019 הצטרף למפלגת "חוסן לישראל" בראשות בני גנץ לקראת הבחירות לכנסת ה-21 ושובץ במקום ה-12. אחרי התאחדות המפלגות "חוסן לישראל", "יש עתיד", ותל"ם - תנועה לאומית ממלכתית לרשימת "כחול לבן", שובץ שי במקום ה-20 ברשימה, ונבחר לחבר הכנסת העשרים ואחת כשהרשימה קיבלה 35 מנדטים.
ב-17 במאי 2020 מונה במסגרת ממשלת ישראל השלושים וחמש לשר המדע והטכנולוגיה.
ביוני 2020 הודיע על החלטתו למנות את פרופ' יעל אמיתי לחברה במועצת הנגידים של קרן גרמניה-ישראל למחקר ולפיתוח מדעי (GIF), מינוי שעוכב במשך שנתיים על ידי קודמו בתפקיד, אופיר אקוניס.
התפטר מהכנסת במסגרת "החוק הנורווגי".
חודש לאחר מכן השתתף בחנוכת המכון הטכנולוגי הראשון שישמש את המגזר הדרוזי.
המכון הוקם בעספיא ומשרת חיילים דרוזים משוחררים וצעירים מהעדה שרוצים ללמוד את תחומי הטכנולוגיה והייטק.
בדצמבר 2020 השתתפו השר שי, מנכ"ל עמותת SpaceIL, שמעון שריד, מנכ"ל התעשייה האווירית, בועז לוי ובכירים נוספים באירוע ההשקה של החללית הישראלית השנייה שתשוגר לחלל, "בראשית 2"..
ב-31 בדצמבר 2020 הודיע לבני גנץ שלא יתמודד ב במסגרת רשימת כחול לבן.
ב-8 בינואר 2021 הודיע לגנץ כי בכוונתו להתפטר מהממשלה בהקדם האפשרי.
ב-10 בינואר 2021 הצטרף אל מפלגת תל"ם – תנועה לאומית ממלכתית, בראשות משה יעלון.
ב-12 בינואר, עם התפטרותו מהממשלה, שב לכהן בכנסת, בעקבות החוק הנורווגי, למשך 4 חודשים, עד התחלת כהונת הכנסת העשרים וארבע.
ביוני 2021 מונה ליו"ר הדירקטוריון של חברת קנדגו.
ביולי 2021 הצטרף לוועדה המייעצת של חברת הביו-טק אינוקאן פארמה.
ב-12 ביולי 2022 מונה ליו"ר תנועת דרכנו.
הוא פרש מתפקידו ב-23 בפברואר 2024.
לאחר נפילת בנו בקרב בכרם שלום בטבח שבעה באוקטובר, פעל שי להקמת ועדת חקירה ממלכתית.
כמו כן, היה מעורב יחד עם דדי שמחי, אב שכול גם הוא, בהצעת פשרה בנוגע למבנה הוועדה לבחירת שופטים.
אך לאחר שהחל הליך להדחת היועצת המשפטית לממשלה, הסיר את תמיכתו מהמתווה וקרא לעצירת החקיקה.
ביולי 2025 מונה ליו"ר הדירקטוריון של חברת "גרופ 107", שמניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
שי נשוי להילה ואב לארבעה, מתגורר ביישוב קדימה-צורן.
בנו , לוחם בחטיבת הנח"ל, נהרג בקרב כרם שלום במהלך טבח שבעה באוקטובר.
כתב את הטור השבועי "בעיטת קרן", שהתפרסם בעיתון "גלובס", ברציפות מתחילת שנת 2008 ועד לשנת 2019.
"בעיטת קרן", (אוסף טורים), בהוצאת ספריית "גלובס" בשנת 2013.
"מישהו יפה כמוך", יצא לאור בשנת 2009. בספר 227 עמודים.
התרגום לאנגלית של הספר, As Beautiful As You, התפרסם באמזון בשנת 2016.
יזהר דוד (נולד ב-1 בדצמבר 1969 במושב אביטל) הוא מרצה ומחבר הספרים "פצצה מתקתקת" ו"מסוכלים" בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, ששירת כמנהל שטח ביחידת רכזי שב"כ בשומרון.
ממייסדי "העמותה למנהיגות ישראלית משותפת" והמנכ"ל שלה, יזהר הוא ממייסדי ארגון גג "שותפות מגן ישראלית לטיפול וצמיחה מפוסט טראומה".
הלום הקרב הראשון שקיבל אות מופת שיקומי.
נולד במושב אביטל בשנת 1969.
בעל תואר ראשון בכלכלה ובמנהל עסקים מאוניברסיטת חיפה ובלימודי האסלאם והמזרח התיכון מהאוניברסיטה העברית בירושלים, בעל תואר שני במנהל ובמנהיגות בחינוך מאוניברסיטת תל אביב.
בעל תואר שני נוסף בלימודי המשפט מאוניברסיטת בר-אילן, ותעודת הוראה במסגרת "צוות הטובים לחינוך" בבית ברל.
שירת כלוחם ומפקד בפלגת עורב גולני.
בסיום השירות, בשנת 1990, התגייס בעקבות אחיו לשירות הביטחון הכללי.
במהלך האינתיפאדה השנייה היה מנהל ביחידת שטח.
בעקבות שירותו בשב"כ לקה בהלם קרב.
במהלך ההחלמה השלים תואר שני במשפטים באוניברסיטת בר-אילן.
בשנת 2014, לאחר שהוצע לו לנהל את יחידת הרכזים בשומרון, החליט לפרוש לגמלאות, אך נשאר בשב"כ כיועץ עד שנת 2022.
יזהר פרסם את "הלם הקרב" שלקה בעת פעילות מבצעית בשב"כ בספרו הראשון "פצצה מתקתקת", דבר שהוביל את השב"כ לבחינה מחדש של הליווי והטיפול שמקבלים אנשי שטח, שבעקבותיה הוכנסו שינויים רבים שבחלק מהם יזהר שותף.
בשנת 2015 עמד בראש "תנועת המורים – מחנכים.
מורים דרך", שהוקמה למען קידום החינוך בישראל.
בשנת 2017 היה ממייסדי "העמותה למנהיגות ישראלית משותפת" והיה המנכ"ל הראשון שלה.
עמותה זו מקדמת לימודי ערבית ותרבות ערבית, ופתחה (בשותפות עם "מרכז מעשה") את "המדרשה למנהיגות ישראלית משותפת" בתוך מכללת עמק יזרעאל – המכינה הראשונה בארץ שבה לומדים גם תלמידים ערבים.
בשנת 2019 היה מייסד ויו"ר "שותפות מגן ישראלית לטיפול וצמיחה בפוסט טראומה", שנועד להיות ארגון גג לעמותות המסייעות להלומי הקרב בישראל.
בשנת 2019 קיבל את אות המופת השיקומי.
בנובמבר 2023 ייסד את פרויקט "הוילה" לעיבוד חוויות קרב של לוחמים ולוחמות ממלחמת "חרבות ברזל", ועל כך קיבל בפברואר 2025 את אות "גיבורי החברה הישראלית".
פצצה מתקתקת – סיפורו המטלטל של איש שב"כ – סיפורו האישי כמנהל שטח בזמן האינתיפאדה השנייה וכנפגע הלם קרב, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2016
מסוכלים - להציל חיים של אחרים לאבד את עצמך - מותחן המבוסס על סיפור אמיתי שהתרחש בעת שירותו של יזהר בשב"כ.
בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר 2022.
יזהר קנה (נולד ב-9 בפברואר 1963) הוא רואה חשבון ישראלי, שותף ומנהל משותף בפאהן קנה ושות'; כיהן כנשיא לשכת רואי חשבון בישראל.
יזהר קנה נולד בפתח תקווה, לעליזה ולמוריס קנה.
אביו היה יליד עיראק שעלה ארצה במבצע עזרא ונחמיה, רואה חשבון שנמנה עם מייסדי הפדרציה הבין־לאומית לרואי חשבון (IFAC) בישראל.
גדל בשיכון וותיקים ברמת גן והתחנך בבית הספר ניצנים.
את לימודי התיכון סיים בשנת 1981 בגימנסיה אוהל שם.
ב־1982, התגייס לצה"ל ושירת כלוחם ומפקד ביחידת שקד 424 עד שנת 1983, אז יצא לקורס קצינים, ובסיומו שירת מפקד צוות במסלול הראשון בפלוגת העורב של חטיבת גבעתי.
בהמשך היה קצין מבצעים של גדוד רותם בהקמה משנת 1985, ומ"פ מילואים בחטיבה.
ב־2000 השתחרר משירות מילואים בדרגת סרן.
קנה בעל תואר ראשון (B.A) בחשבונאות וכלכלה מאוניברסיטת תל אביב (מצטיין מחזור) ותואר שני במנהל עסקים ומימון (M.B.A) – מאוניברסיטת בר-אילן.
בתקופת לימודי התואר הראשון, בשנים 1986–1988, היה נשיא מועצת אגודת הסטודנטים.
ב־1987 החל לעבוד בפירמה "פאהן קנה ושות'" שנוסדה ב־1955 על ידי אביו, מוריס קנה.
בתקופה זו גדלה הפירמה מכ־30 עובדים לכ־300 עובדים.
ב־1995, נבחר קנה על ידי הנהלת הפדרציה הבין־לאומית של רואי החשבון (IFAC) לשמש כחבר הוועדה הבינ"ל לתקינת ביקורת חשבונאות.
ב־2015, נבחר קנה לשמש כנשיא לשכת רואי החשבון בישראל.
במהלך תקופת כהונתו 2015–2018 היה קנה שותף לרפורמות וחקיקות רבות, ביניהן פרויקט "הקודיפיקציה בתקני הביקורת" אשר לפיהם פועלים רו"ח בעבודתם המקצועית.
רפורמה זאת באה כהמשך לתקופת כהונתו בשנים 2009–2015 כיו"ר הוועדה לתקני ונוהלי ביקורת של לשכת רו"ח בישראל, ועדה בה הוא חבר משנת 1998.
חוות דעתו המקצועיות בתחום "אחריותו החוקית של רו"ח" וב "תקינת הביקורת", שימשו כהגנה במספר תביעות ייצוגיות והליכי אכיפה מנהלית של הרשות לניירות ערך ואף שימשו כבסיס לפסיקה בתחום, ביניהם פסק הדין של אוברלנד משנת 2013 ופסק הדין של טאואר סמיקונדקטור משנת 2018.
בשנים 2013–2015 קנה היה גזבר כבוד של לשכת רואי החשבון בישראל.
הוא פעל כיו"ר וחבר בכ־80 ועדות בלשכת רואי החשבון בישראל.
קנה נמנה בעבר כמרצה בכיר באקדמיה בנושא ביקורת וחשבונאות באוניברסיטת תל אביב, באוניברסיטה הפתוחה, במכללה למנהל, באוניברסיטה העברית.
הוא מרצה אורח במוסדות אקדמאיים נוספים ובלשכות מקצועיות (עו"ד, יועצי מס).
קנה חבר במועצה המקצועית של לשכת רו"ח בישראל ובוועדת ההתמחות של מועצת רו"ח.
בשנים 1998–2019 הוא כיהן כחבר מועצת רו"ח של משרד המשפטים ומשנת 1998 משמש קנה כחבר הוועד המרכזי של לשכת רו"ח בישראל ובנשיאות לשכת הרו"ח.
קנה, שימש כיו"ר משותף דירקטוריון במוסד הישראלי לתקינה בחשבונאות וכיו"ר דירקטוריון המוסד לסקר עמיתים (אשר הוא נמנה עם מקימיו) ב־2004.
בשנים 1995–1997 קנה ייצג את ישראל בוועדה הבינ"ל של רואי חשבון לכתיבת גילויי דעת בינ"ל בביקורת חשבונאות.
משנת 1994, הוא חבר דירקטוריון מרכז הספורט של אוניברסיטת תל אביב, ומ־2011 עומד בראשו.
הוא חבר הוועד הפועל של מוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט, הפועל במסגרת אוניברסיטת תל אביב, משנת 2016.
קנה נשוי לעו"ד גיל אייזנשטיין קנה ולהם ארבעה ילדים.
הוא מתגורר עם משפחתו ברמת גן.
יזהר בר-גד (נולד ב-7 ביוני 1971) הוא פרופסור מן המניין במרכז לחקר המוח ע"ש לסלי וסוזן גונדה באוניברסיטת בר-אילן.
בר-גד הוא חוקר בתחום הנוירופיזיולוגיה והחישוביות העצבית.
תחומי המחקר העיקריים שלו הם עיבוד מידע בגרעיני הבסיס (basal ganglia) במצב נורמלי ובפתולוגיות שונות, כגון מחלת פרקינסון וסינדרום טורט.
נולד ברחובות וגדל בפרטוריה, דרום אפריקה ובקריית גת.
התגייס לצה"ל בשנת 1989 לחיל המודיעין, השתחרר ב-1994 בדרגת סרן.
בשנים 1994–1997 עבד בחברת אמדוקס, כאיש מחקר ומנהל פרויקטים בפיתוח של בינה מלאכותית מבוזרת.
בשנים 1997–2002 עבד בחברת סנקטום (Sanctum) בישראל ומאוחר יותר בקליפורניה כמנהל טכנולוגיות ראשי (CTO).
בשנת 2005 מונה כמרצה במרכז לחקר המוח באוניברסיטת בר-אילן.
בשנים 2008–2011 שימש ראש החוג למדעי המוח.
בשנת 2010 התמנה למרצה בכיר.
בשנת 2012 התמנה לפרופסור חבר ומשנת 2018 הוא משמש פרופסור מן המניין באוניברסיטת בר-אילן.
יזהר בר-גד חוקר עיבוד מידע בגרעיני הבסיס במצב נורמלי ובמצבים פתולוגיים שונים.
מחקרו משלב בין שיטות ניסויות בתחומי הנוירופיזיולוגיה של מערכות עם שיטות חישוביות מתחומי מדעי הנתונים והחישוביות העצבית.
מחקריו המוקדמים עסקו בעיקר בשינויים בחישוביות המוחית המתרחשים בזמן מחלת פרקינסון והטיפולים בה (טיפולים תרופתיים וגריית מוח עמוקה).
מחקריו המאוחרים עוסקים בשינויים הנוירופיזיולגיים המתרחשים בהפרעות התפתחותיות, כגון סינדרום טורט והפרעת קשב (ADHD).
יזהר בר-גד נשוי לשיבולת שדה ולהם 3 ילדים.
בשנים 1992–1995 למד ביולוגיה לתואר ראשון באוניברסיטת תל אביב, בתוכנית המצטיינים.
בשנת 2003 השלים תואר שלישי באוניברסיטה העברית בחישוביות עצבית, בהנחייתם של פרופ חגי ברגמן ופרופ' יעקב ריטוב.
עבודת הדוקטור שלו נכתבה בנושא "הפחתת ממדים תלוית עידוד כמודל לעיבוד מידע בגרעיני הבסיס".
2015 – פרס מפא"ת לחשיבה יוצרת.
יזהר שאבי (נולד בי"א בכסלו ה'תשכ"ו, 4 בדצמבר 1965) הוא מוזיקאי ישראלי.
עוסק גם בכתיבת סת"ם וקליגרפיה.
בצה"ל שירת כלוחם וחובש קרבי בנח"ל מוצנח.
התחיל לנגן על גיטרה בגיל 15. הושפע מוזיקלית מבוב דילן, ג'ימי הנדריקס ולד זפלין.
כשהיה בתיכון הקים יחד עם המתופף יקי לוי להקה בשם "פיוז".
כשהשתחרר מצה"ל החל בלימודי הומאופתיה, אך לאחר תקופה קצרה חזר לעסוק במוזיקה, ולמד ג'אז ברימון בית ספר למוסיקה אצל אילן מוכיח, יוסי לוי ועמוס הדני יחד עם אביב גפן ואילן בן עמי.
למד נגינה בעוד אצל יוסף שם טוב ויאיר דלאל.
הוא גם ניגן באחד מאלבומיו של דלאל, והופיע יחד עם דלאל כנגן גיטרה חשמלית בטקס בטקס לציון שנה להסכמי אוסלו, בספטמבר 1994.
להקת "זרעי קיץ" של מאיר אריאל
בין השנים 1991–1996 היה גיטריסט בלהקת "זרעי קיץ" שליוותה את מאיר אריאל.
על כך סיפר בריאיון: .
בשנת 1993 היה סולן וגיטריסט בלהקת "קבוצה ריקה" הירושלמית.
בלהקה היו חברים יובל יבנה (גיטרה ושירה), גלעד מאירי, ערן הורביץ (גיטרה בס), והרן שאבי (תופים).
הלהקה הוחתמה בחברת התקליטים NMC, ובסוף 1995 יצא אלבומה הראשון והיחיד.
הלהקה התפרקה כחצי שנה לאחר יציאת האלבום, בין השאר בגלל עזיבת אחד מחברי הלהקה לחו"ל, ובגלל חזרתו בתשובה של שאבי.
בשנת 1996 החל בתהליך של חזרה בתשובה.
כשהיה בתחילת התהליך פגש את ל.
שנקר (הכנר של להקת שאקטי), והאחרון הציע לו לנגן עמו בהופעה במשכן לאמנויות הבמה.
הקים והיה סולן בלהקת "מעומקא דליבא" שלאחר תקופה שינתה את שמה ללהקת "שובה".
ב-2001 הופיע כנגן עוד במופע "שירת הים" של הפסנתרן אבי אדריאן בפסטיבל הג'אז הבינלאומי אילת.
ב-2006 החל להופיע יחד עם אהוד אריאל במופע שנקרא "ממאיר אריאל עד רבי מאיר בעל הנס".
המופע כלל פיוטים ושירים של מאיר אריאל, אהוד אריאל ושאבי, מלווים בנגינה של שאבי על עוד.
ב-2008 השתתף במופע "מְסַפְּרִים שוק" על שוק מחנה יהודה שנערך בבית אבי חי.
ב-2013 השתתף במופע "מקום לשירה" במסגרת פסטיבל "סינדרום ירושלים" - אירועי תרבות בעקבות יום ירושלים שנערך בבית אבי חי.
מהאלבום לב טהור יצאו הסינגלים לב טהור, דור המדבר, ויגדל אלוהים חי.
לשיר המעלות יצא וידאו קליפ.
השיר "דור המדבר" הולחן בהשראת הגרסה של ג'ימי הנדריקס לשיר All Along the Watchtower של בוב דילן.
השיר "כ"ו באב" נכתב לזכרו של אמיתי יקותיאל, מאבטח בזק שנהרג בפיגוע ליד שער שכם ב-2002.
בנגינה באלבום השתתפו בין השאר נאור כרמי, אליהו דגמי (סאז), אבי אדריאן (פסנתר וקלידים), אברהם ששון אליהו (גיטרה בס), אייל יחיאלי (כלי נשיפה), אסף זמיר (תופים), וזיו יחזקאל (קולות).
בשנת ה'תש"ע למד כתיבת ספרי תורה, תפילין ומזוזות ומאז הוא משלב בין העיסוק במוזיקה לכתיבה.
דמעה - מילים: יאיר מדינה לוי, לחן: שלמה מדינה, 2009 (לשיר יצא גם וידאו קליפ ששודר בערוץ 1)
שמע קולו - (על הרב עובדיה יוסף), מילים, לחן, עיבוד: יזהר שאבי, הפקה מוזיקלית, מיקס והקלטה: יהודה גלאנץ, 2013
עוקד והנעקד - לחן, שירה קולות, שופר, עיבוד והפקה מוזיקלית: יזהר שאבי, 2019
מרחבי דוד - (לזכר אהוביה סנדק) מילים ולחן: יזהר שאבי, 2021
מזמור לתודה - לחן, עיבוד והפקה מוזיקלית: יזהר שאבי, פברואר 2023
אודה לאל - שירה: יזהר שאבי ותומר אסרף, אפריל 2023
מזמור לדוד - לחן: יזהר שאבי, עיבודים והפקה מוזיקלית: אילן בריידמן, דצמבר 2023
מאז 1999 הוא נשוי לאיילת ולהם שבעה ילדים, והם מתגוררים בשכונת רמות בירושלים.
יזהר זהבי (1933 - 26 ביולי 2016) היה קרדיולוג ישראלי, מייסד המערך הקרדיולוגי בבית חולים השרון בפתח תקווה.
יזהר זהבי נולד בנס ציונה להוריו, יעל, שהייתה דור חמישי בישראל, ולדוד נתן שעלה בצעירותו לארץ מפולין כחלוץ.
כבר בגיל צעיר מאד התעניין ברפואה ואף הקים במו ידיו מוקד לעזרה רפואית ביישוב.
עד מועד גיוסו לצבא עסק זהבי בטיפול באנשים ובניהול הסניף הקטן של קופת חולים, שהיה בו מרכז לרפואת חירום ששירת את תושבי הסביבה.
אחרי שירותו הצבאי נסע ללמוד רפואה בעיר סיינה שבאיטליה, אך חזר להמשיך את לימודיו בפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1959 סיים את לימודי הרפואה והחל להתמחות בניתוחי מוח ונוירוכירורגיה בבית החולים בילינסון, תחת הדרכתו של פרופסור מרדכי טור.
בשנת 1972 הוזמן להשתלמות בבית החולים למחלות לב בשיקגו, ובתום שנתיים של השתלמות, אף כי הוצע לו תפקיד ניהולי בבית החולים בשיקגו, בחר לחזור לישראל וקיבל על עצמו את ניהול מחלקה פנימית ג' בבית החולים השרון.
במסגרת תפקידו זה הקים את המערך הקרדיולוגי של בית החולים - שכלל את מכון הלב של בית החולים, את חדר הצינתורים, ואת המחלקה לטיפול נמרץ לב - ועמד בראשו 30 שנה.
בשנת 1977 הקים זהבי בסיוע עיריית פתח תקווה את אגודת "מלב אל לב" ששמה לה למטרה לפתח את המודעות למניעת מחלות לב בקרב ילדים ומבוגרים.
בשנת 1989 פרסם ביחד עם פרופ' יהודה שיינפלד את הספר "הלב בבריאות ובמחלה" (הוצאת הקיבוץ המאוחד).
בשנת 1998 פרש מעבודתו בבית החולים אולם המשיך לעבוד עוד מספר שנים כקרדיולוג בקופת חולים.
במהלך חייו קיבל זהבי את תואר יקיר העיר פתח תקווה (2011) ויקיר העיר רמת גן, וכן ופרסים מאגודת ותיקי נס ציונה, האגודה לרפואה, ליונס, רוטרי ועוד.
זהבי הותיר אחריו את רעייתו נינה, ארבעה ילדים ו־11 נכדים.
אחיו הצעיר הוא העיתונאי לשעבר וסוכן הכדורגלנים פיני זהבי.
יזי לטאצ'ק (בצ'כית: Jiří Letáček; נולד ב-9 בינואר 1999) הוא כדורגלן צ'כי המשחק בעמדת השוער בחטאפה.
לטאצ'ק החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של פרדוביצה.
בשנת 2018 קודם לקבוצה הבוגרת, וב-13 במרץ 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הצ'כית, בהפסד 1–0 לאופבה.
בעונת 2022/2023 עבר לבאניק אוסטרבה, תחילה בהשאלה, ובהמשך בהעברה קבועה.
ב-13 ביולי 2024 חתם על חוזה לארבע שנים בחטאפה מהלה ליגה.
יזְנוּב גדול (שם מדעי: Rhinopoma microphyllum) הוא עטלף חרקים גדול יחסית משקלו 16–45 גרם, אורך האמה 59–71 מ"מ, מוטת כנפיו כ-37 סנטימטר.
לקראת סוף הקיץ אוגרים היזנובים שומן רב באזור רגליהם האחוריות, המסייע להם ככל הנראה להעביר את החורף מבלי להיזון.
מקור שמו של היזנוב הוא בזנבו הארוך והחופשי מקרום התעופה.
אורך הזנב כ-6 סנטימטר ובקצהו שערה רגישה המשמשת ככל הנראה לגישוש.
היזנוב הגדול מצוי בארץ ישראל לאורך בקעת הירדן מעמק החולה ואצבע הגליל ועד דרום מדבר יהודה.
הוא חודר לאזור הים תיכוני באזור הכרמל.
על פי מחקר ישראלי שנערך בשנים 2003–2011, נוהגות נקבות היזנוב הגדול לשחר למזון בשפכי נחלי רמת הגולן אל צפון-מזרח הכנרת, בעוד הזכרים משחרים למזון על מצוקי אצבע הגליל.
היזנוב הגדול ניזון בחרקים מעופפים, במיוחד חיפושיות ודבוראים.
משתמש באקולוקציה במאפייני QCF בתדרים 22-33kHz.
יזמות היא הליך ההוצאה לפועל של מכלול הפעולות הדרושות להקמתו וניהולו של מיזם חדש, עסק או של תחום פעילות חדש בארגון קיים.
בעוד שלעיתים קרובות נוטים לקשור יזמות לסטארט־אפים חדשים, קטנים ורווחיים, ניתן גם לראות התנהגות יזמית בחברות קטנות, בינוניות וגדולות, חברות חדשות ומבוססות וארגונים למטרות רווח ולא למטרות רווח כולל מלכרי"ם, ארגוני צדקה וממשל.
יזמות היא פעילות ליצירה של ערך.
זהו תהליך של שינוי, הכרוך בדרך כלל בסיכון כמו גם בערכים אחרים מלבד ערכים כלכליים.
אנשים שמקימים מיזמים מכונים לעיתים קרובות יזמים, בעלים/מנהלים, או סוכני שינוי.
בתחום הכלכלה, המונח יזם משמש לישות שיש לה יכולת לתרגם המצאות או טכנולוגיות למוצרים ושירותים שניתנים למיסחור.
חלק ניכר מהמיזמים אינם שורדים את שנות פעילותם הראשונות או נאלצים להיסגר בשל סיבות כגון: חוסר מימון, החלטות עסקיות שגויות, קושי להתמודד עם מדיניות ממשלתית, משבר כלכלי, חוסר ביקוש בשוק, או שילוב של כל אלה.
נהוג להתייחס לשלושה כוחות מרכזיים המחוללים את היזמות: יזם, הזדמנות ומשאבים.
היזם הוא המוציא לפועל של מכלול הפעולות ומהווה הכוח המניע היוצר את החיבור בין ההזדמנות למשאבים.
יזמות נחשבת כגורם המשמעותי ביותר כמעט בהתפתחות כלכלית וצמיחה של מדינות ומושפעת בין היתר מהתנאים הכלכליים והלא כלכליים כמו נורמות וערכים, שמתקיימים במדינה.
במצב בו מתקיימים תנאים הכלכליים טובים, תוספת של מוטיבציה אנושית יכולה להביא לצמיחת יזמות וצמיחה כלכלית.
מקורות ושימושים היסטוריים במונחים יזם ויזמות
המילה "יזם" (Entrepreneur) מקורה בשפה הצרפתית.
המילה הופיעה לראשונה במילון הצרפתי Dictionnaire Universel de Commerce, שנערך על ידי ז'אק דה ברוסלס ופורסם בשנת 1723. בבריטניה, נהגו לעיתים קרובות להשתמש במונח "הרפתקן" (Adventurer) לתיאור היזם.
מחקר היזמות החל בסוף המאה ה־17 ובתחילת המאה ה־18 על ידי הכלכלן האירי־צרפתי ריצ'רד קנטילון (Richard Cantillon), שהיה הראשון לזהות את היזם ותרומתו למערכת הכלכלית במדינה.
קנטילון הגדיר את המונח לראשונה ב־Essai sur la Nature du Commerce en Général, (מסה על טבע הסחר הכללי).
קנטילון הגדיר את היזם כ"ספקולטור", שמשלם מחיר מסוים עבור מוצר ומשווק אותו מחדש במחיר לא ידוע מראש.
כך, כשהוא מקבל החלטות לגבי השגת משאבים על ידי הקצאת משאבים, הוא מודה למעשה בסיכון הכרוך במיזם.
לפיכך, החשיב קנטילון את היזם כנוטל סיכונים, המקצה משאבים בכוונה לנצל הזדמנויות לשם מקסום התשואה הכספית.
קנטילון הדגיש את נכונותו של היזם לקחת את הסיכון ולהתמודד עם חוסר ודאות, ובכך הפנה את תשומת ליבו לתפקידו של היזם והבחין בין תפקידו של היזם, מבצע העסקה, לבין הבעלים (Owner) שסיפק את הכסף לעסקה.
ז'אן־בפטיסט סאי (Jean-Baptiste Say) גם זיהה יזמים כגורם מניע להתפתחות כלכלית, והדגיש את תפקידם כאחד מגורמי הייצור המקצים משאבים מתחומים פחות יצרניים לתחומים יצרניים יותר.
סאי וקנטילון השתייכו לאסכולה הצרפתית והיו ידועים בשם הפיסיוקרטים (Physiocrats).
בתקופות מוקדמות יותר כמו תקופת הגילדות מימי הביניים בגרמניה, בעל מלאכה נדרש אישור מיוחד לפעול כיזם.
מנהל/בעלים של עסק, על סמך "ההוכחה הקטנה למיומנות" (Kleiner Befähigungsnachweis), שהגבילה את הכשרת החניכים לאנשי מלאכה שהיו בעלי תעודת מאסטר (Meister).
עם זאת, לא נדרשה הוכחת כשירות לפתיחת עסק.
בשנת 1935 ובשנת 1953 הוכנסה מחדש תעודת "ההוכחה ליכולת גדולה יותר" (Großer Befähigungsnachweis Kuhlenbeck), שדרשה מאנשי מלאכה להשיג תעודת הכשרת חניכות מייסטר לפני שהורשו להקים עסק חדש.
באימפריה האשנטית, בממלכת אקאאן (גאנה של ימינו) בין השנים 1701 עד 1957 יזמים מצליחים שצברו עושר גדול וגברים שבלטו במעשי גבורה זכו להכרה חברתית ופוליטית בכך שהם מכונים "אבירמפון" (Abirempon) שפירושם גברים גדולים.
במאות ה־18 וה־19 לספירה, הכינוי "אבירמפון" התגבש והפך רשמי כדי להיטיב עם אלה שניהלו סחר שממנו נהנתה כל המדינה.
המדינה גמלה ליזמים שהגיעו להישגים כאלה עם מנא Mena (זנב הפיל) שהיה "התג ההראלדי" (Heraldic Badge)
תיאוריות כלכליות קלאסיות לא התייחסו אל היזם ולמעשה עד לימינו לא קיימת תיאוריה כלכלית כוללנית המיוחסת ליזם ולתהליך היזמות.
ברמה המיקרו כלכלית קיימת הבנה שהיזם הוא דמות חשובה בתהליך הקמת והתפתחות מיזמים ועסקים ועל פי האינטואיציה ניתן להניח כי יש קשר הדוק בין המטען האישי של היזם וההצלחה הכלכלית של המיזם כפי שנמדדת במונחים של רווח וצמיחה.
כך, הגישה הממקדת את אישיות היזם במרכז ההצלחה העסקית נדונה רבות בהיבטים תאורטיים סוציולוגים ופסיכולוגים אך פחות מההיבט הכלכלי
בבסיס צמיחת התיאוריות הכלכליות עד תחילת המאה ה־20, עמדה ההבנה שלשם התוויית מדיניות כלכלית יש לחקור 1. איך נוצרת רווחה כלכלית (עושר) ו־2. איך העושר מופץ ומתחלק בחברה ובשוק.
בשוק החופשי, על פי התאוריה הניאו קלאסית של אדם סמית ובהמשך של החוקרים מארשל ווורלס על שיווי המשקל בשוק, לא ניתן להרשות לאף ספק ליצור מוצר שונה ממוצרים אחרים.
אף מוכר לא יכול לקבוע בעצמו מחירים או לשלוט במחירי השוק.
במקום זאת, יצרנים מתנהגים בפאסיביות, כמגיבים ללא אפשרות לקבוע כללי המשחק חדשים.
בשוק חופשי כזה, כאשר מחירים עולים היצרנים מייצרים יותר כאשר מחירים יורדים היצרנים מייצרים פחות, למעשה מתאפשר חיזוי של התהליכים הצפויים (עלייה וירידה בביקוש ובהיצע).
חיזוי זה מתקיים על ידי אלימינציה של ההתנהגות הבלתי ניתנת לניבוי של היזם שביכולתו ליצור ולמכור מוצרים ושירותים חדשים כלומר: ליצור ביקוש חדש.
בהתאם לכך, התאוריה הניאו קלאסית וזו הקפיטליסטית אמנם מתייחסות לאופן בו נוצר העושר וכיצד הוא מופץ אך אינן מתייחסות ליזם כשחקן משפיע או מושפע בתוך המערכת הכלכלית.
Bygrave מציין כי השמטתו של היזם ממרכז התאוריה הכלכלית צריך להיות מיוחס לאדם סמית אשר החליף את היזם עם הקפיטליסט.
היעדרותו של היזם ניכרת גם מהתיאוריה הקיינסיאנית.
התאוריה הקייסיאנית רואה בהחדרה מאסיבית של הוצאות ממשלה בסיס ליצירה של תעסוקה מלאה בשוק ("הפצת העושר").
ניתן להניח כי על פי הגישה הקיינסיאנית, יזמות תתרחש רק לאחר תקופה ארוכה, לאחר שכל ההוצאות הושלמו הן בסקטור הפרטי והן בציבורי על מנת ליצור תעסוקה מלאה.
בעוד שאימוץ המילה "יזם" (Entrepreneur) מצרפתית מתוארכת לשנת 1762, המילה "יזמות" (Entrepreneurism) אומצה בשנת 1902. לטענתם, כדי לחדד ההבנה איך השוק פועל – ולעצב מדיניות כלכלית עלינו להתמקד, הרבה יותר מכפי שרגילים לחשוב, במהותו ובתפקידו של היזם.
לדעת שומפטר יזמים הם המכניזם ליצירת עושר כלכלי והפצתו במערכת הקפיטליסטית.
שומפטר ראה במונח "חידוש" או "חדשנות" או "המצאה" כוח מניע ביצירת ביקוש חדש למוצרים ושירותים שעונים על צורך מסוים של צרכנים.
כל חידוש יוצא לשוק באמצעות חברות עסקיות גדולות או קטנות, ותיקות או חדשות ויוצר ביקוש חדש למוצר או השירות וכך נוצרת רווחה והתפתחות כלכלית.
במקום שהתיאוריה הניאו קלאסית דיברה על שווקים מתחרים המתפקדים באופן שיביא לידי שיווי משקל בין קונים למוכרים, שומפטר ראה מערכת שווקים כאוטית המונעת על ידי הופעה של יזמים הנכנסים לשוק באמצעות חידוש כלשהו אשר יוצא כנגד אותם מספר מוכרים השולטים בשוק.
יזמים מקימים את העסק שלהם עם הון קטן עם האמביציה ליצור עושר לעצמם.
הם המפתחים מוצר או שירות חדש ונאבקים להצליח בשוק.
אם הם מצליחים הם מתרחבים לכל השוק ויוצרים רווחה כלכלית.
החידוש של היזם השומפטריאני, יוצר סדרים חדשים בשוק על ידי הריסת מבנה השוק הקיים ודעיכת מתחרים קיימים וותיקים וגזילת העושר מידם.
בו בזמן יזמים שוכרים עובדים חדשים, ומשלמים דיבידנדים לבעלי המניות שלהם או לבעלי העניין.
עושר חדש נוצר באמצעות ביקוש חדש.
תהליך זה של הריסת מבנה שווקים קיימים ויצירת עושר חדש באמצעות חידוש, מכונה על ידי שומפטר "הרס יצירתי" Creative Destruction.
ההרס היצירתי מתרחש על ידי שימוש חדש במשאבים קיימים.
התיאוריה של שומפטר הרואה ביזם שחקן מרכזי במערכת הכלכלית, זה המחולל את ההרס היצירתי, מנוגדת לחלוטין לתאוריה הניאו קלאסית הגורסת לפאסיביות ותגובתיות של הקונים והמוכרים המגיבים לשינויים במחירים שנועדו ליצור שיווי משקל בשוק.
תאוריות מודרניות כלכליות החלו לכלול את היזם בתוכן.
על פי ישראל קירצנר, ביזמות בשוק, רעיון נושא רווח עולה כאשר אדם שם לב שאפשר לקנות "משאבים" בסכום כסף מסוים ולהמירם לכדי "מוצר" שאפשר למוכרו בסכום כסף גדול יותר.
"שימת לב" זו יכולה גם להתבטא בזיהוי פער מחירים של אותו פריט בשני שווקים.
זה הבסיס למודל הארביטרז' (ניצול פערי מחיר) הטהור של היזמות.
ברוב המקרים, "שימת הלב" כוללת, נוסף על ההתוודעות לפערי המחירים הרלוונטיים, גם את גילוי האפשרות לאסוף משאבים פיזיים לשם ייצור מוצרים השונים מהם פיזית – למשל המצאת טכניקה חדשנית ונושאת רווח.
שום תהליך של ייצור פיזי בשוק אינו מתרחש בלי שמישהו שם לב תחילה לאפשריותו.
כל ייצור (רווחי) הוא תוצאה של רעיונות (טובים), שבאו בהשראת הדחף לנצל הזדמנויות לרווח.
רכיב זה של היזמות, הוא כשלעצמו איננו משאב (במובן שבו קרקע, בולי עץ, פלדה, עבודה ומכונות הם משאבים).
קרקע, בולי עץ, פלדה וכל היתר הם משאבים במובן זה שהם מנוצלים במתכוון בעת תהליך הייצור.
יזמות היא תהליך ארוך המורכב מצעדים רבים, אשר כל אחד מהם מצריך משאבים וכישורים שונים.
פיטר דרוקר (אבי תורת הניהול המודרנית) הגדיר יזמות עסקית כך: יישום של תהליכים, רעיונות, מוצרים ושירותים תוך חיפוש מכוון אחר שינויים וניתוח שיטתי של הזדמנויות המאפשרות להכניס חידוש.
איתור ובדיקה של תנאי השוק והיערכות למתן פתרונות בזמן הנכון, במקום הנכון ובמחיר הנכון.
בהתאם לכך, שלושת השלבים הראשוניים של ייזום הם: גילוי עניין, זיהוי הזדמנות והתנהגות המכוונת לנקיטה בפעולות הנחוצות עבור הקמת המיזם.
בפני היזם עומדים מכשולים רבים בדרך ליישום הרעיון בבסיס המיזם והוצאתו לפועל, גם אם מדובר ברעיון מוצלח.
בין קשיים אלו ניתן למנות את תהליך השגת המימון, קבלת אישורים רגולטוריים, גיוס צוות עובדים מיומן ורישום פטנטים (במידת הצורך) וכדומה.
בתחום היזמות הטכנולוגית, המיזם החדש נקרא בשם "חברת הזנק" (סטארטאפ).
חלק מהמיזמים נעזרים בחברות ייעוץ או ביועצים עסקיים המתמחים בליווי והקמת עסקים חדשים.
אף שאין דרך אחת נכונה בתהליך היזמות, ככל שמדובר ביזמות עסקית, נהוג בבתי הספר למנהל עסקים לתת ללומדים מסגרת מסודרת ליזמות מוצלחת – כגון כיצד לעבד את הרעיון העסקי, להגדיר אסטרטגיה עסקית, לכתוב תוכנית עסקית, לגייס מימון, לבנות צוות ועוד.
למרות השוני הקיים בתהליך הפיתוח של מוצר/שירות בין התעשיות השונות, ניתן לזהות תהליך יזמות ג'נרי בן 5 שלבים:
שלב הרעיון – הרעיון למוצר/שירות יכול להגיע ממגון מקורות: צרכנים, מתחרים, עובדי החברה ועוד.
רעיונות צריכים להיבחן בזהירות על מנת לקבוע מי מהם טוב וייחודי.
שלב התפיסה (הקונספט של המיזם) – בשלב זה הרעיונות מפותחים כקונספט של מוצר/שירות עובד.
בהערכה זו יש לבחון לעומק את ההזדמנות והצורך של השוק במוצר ובשירות לצד נקודות החוזק והחולשה של הגוף היוזם.
ההיתכנות של המוצר/השירות לשגשג תידון בשלב זה במסמך התוכנית העסקית.
שלב הפיתוח – כולל פיתוח אב טיפוס ובחינה מחודשת שלו על ידי גורמי מקצוע בתעשייה ולקוחות פוטנציאליים.
שלב מבחן השוק – הערכת של רמת הביקוש הצפויה בשוק למוצר/השירות וגיבוש תוכנית שיווק.
שלב המסחור – שבו מתחיל המיזם את מחזור חיים שלו בענף ובשוק.
תהליך היזמות יכול להארך זמן רב או להתקצר בהתאם לסוג המוצר/השירות, מידת החדשנות שבו, מורכבותו, השוק ועוצמת התחרות בו וכן בתלות בעלויות המעורבות בפיתוח והמסחור.
ניתן למנות שלושה גורמים שיכולים לקדם או לעכב את תהליך הפיכת הרעיון למוצר/שירות ממוסחר:
ממשלה – מדיניות ממשלתית, תקנות וחוקים וכן רמת הבירוקרטיה עשויים להשפיע על הזדמנויות לפיתוח מוצרים ושירותים חדשים.
יזמות בארגון פעיל – יזמות במסגרת פנים ארגונית יכולה להיתרם ממערכות ארגוניות קיימות וכן מידע, וניסיון מצטבר הקיימים בארגון ונחוצים לפיתוח המיזם.
מאידך תהליכים פנים ארגוניים בירוקרטיים ופוליטיקה פנים ארגונית יכולים לעכב יזמות.
יצירתיות בפתרון בעיות – יצירתיות היא מרכיב חשוב אצל כל יזם באמצעותה ניתן לגשר על המחסור במשאבים והקשיים בתהליך ביתר קלות.
משאב הוא כל נכס בבעלות המיזם שיש לו פוטנציאל ליצירת ערך כלכלי.
משאבים חיוניים ליזמות יכולים להיות מוחשיים ובלתי מוחשיים.
משאבים מוחשיים הם בעלי צורה פיזית וניתנים לכימות.
בקטגוריית משאבים מוחשיים/חומריים נכללים: ציוד, בניין, רהיטים, קרקע, רכב, מכונות, מלאי, מזומנים, אג"ח ומלאי.
לעומתם, משאבים בלתי מוחשיים אינם פיזיים ולכן מאתגרים יותר לזיהוי והערכה.
משאבים בלתי מוחשיים הם בעלי יכולת יצירת ערך רבה מאוד וכוללים את ההון האנושי ואנשי המפתח במיזם, מיומנויות וניסיון בתחום מסוים, מבנה ארגוני של החברה, שם מותג, מוניטין, רשתות קשרים חברתיות ועסקיות שיכולים לתרום לקידום המיזם והתמיכה הכלכלית בו, ידע, קניין רוחני כולל זכויות יוצרים, סימני מסחר ופטנטים.
משאבים ומימון ממקורות פנימיים (Bootstrapping) הם למעשה מקורות עצמיים של היזם או המיזם.
אחת הסיבות לכך שיזמים מעדיפים להשתמש במקורות פנימיים היא שקבלת מימון מחייבת את היזם לספק שותפות כמו מניות בעלות למשקיעים או להשתמש במימון בנקאי יקר (הלוואות).
יתרה מזו, עסקאות מימון ממכירת מניות בשלב מוקדם עשויות לספק רוח גבית למשקיעים והפסד עצום ליזם.
מאידך, כניסת משקיעים ושותפים בשלבים מוקדמים יכולה להשפיע משמעותית על אסטרטגיית המיזם, על בחירת המנכ"ל ועל החלטות חשובות אחרות.
עבור יזמים רבים זה בדרך כלל בעייתי מכיוון שלמשקיע עשויות להיות השקפות שונות לגבי המטרות ארוכות הטווח של המיזם.
במיזמים עסקיים משקיע בדרך כלל יכוון לאקזיט רווחי ולכן יקדם מכירה בשווי גבוה של החברה או הנפקה למכירת מניותיהן, בעוד שליזם עשויות להיות כוונות פילנתרופיות ושיקולים אחרים שיהוו כוח מניע בפעילות המיזם.
המקורות הפנימיים הם אם כן, אוסף של שיטות המשמשות למזעור ההתחייבויות לגורמים חיצוניים כמו: בנקים ומשקיעים ומאפשרים אוטונומיה רבה יותר ליזם בניהול המיזם.
במילים אחרות, בעוד שמימון ממקורות פנימיים כרוך בסיכון פיננסי אישי גבוה עבור יזמים, היעדרותו של בעל עניין אחר מעניק ליזם יותר חופש לפתח את החברה.
עבור יזמים רבים החיסכון האישי משמש לרוב כבסיס התחלתי.
מימון עצמי של היזם כולל חיסכון, הלוואות אישיות ושימוש בכרטיסי אשראי
ניהול הון חוזר שממזער את היקף החייבים על ידי גביית חובות מואצת, הרחבת תנאי תשלום ותקבולים, השקעה חוזרת של רווחים
ניהול יעיל להפחתת תקורה על ידי שימוש בקבלנים עצמאיים.
הגדלת החובות לתשלום על ידי עיכוב התשלום לספקים או ליסינג במקום רכישת ציוד ומשאבים יקרים
אסטרטגיות ייצור חסכוניות כגון: מזעור מלאי והפעלה רזה להפחתת עלויות פיתוח מוצרים
מאידך, משאבים ומימון ממקורות חיצוניים נדרשים כי מיזמים רבים זקוקים להון רב יותר ממה שיש בידיהם.
במקרה זה, קיימות מגוון אפשרויות הכוללות מגוון רחב של הון פרטי, ציבורי ומענקים.
מימון ממקורות פרטיים כוללים מרכזי האצת פיתוח (Accelerators), משקיעים פרטיים (אנג'לים), משקיעי הון סיכון, מימון המונים וקרנות גידור.
הלוואות הן אמצעי מקובל נוסף וכוללות מגוון סוגים: הלוואות מבנקים, חברות טכנולוגיה, חברות פיננסיות וביטוח, וארגוני פיתוח כלכלי, קווי אשראי מבנקים ומחברות טכנולוגיות פיננסיות, מיקרו־אשראי/מיקרו הלוואות.
מענקים בדמות סכום כספי חד פעמי או בדמות שירות שווה כסף, לשם סיוע בתלות בתנאים שמכתיב הגורם המעניק.
בהקשר זה ניתן לכלול מרכזי האצה שלא דורשים חלוקת מניות והשתתפות בבעלות (Equity-free accelerators), תחרויות על תוכניות עסקיות ליזמים באוניברסיטאות, מכללות ומטעם גופים אחרים, מענקי מחקר חדשנות לעסקים קטנים מהממשלה, סובסידיות ומענקים לאזורי פיתוח ואוכלוסיות מיוחדות.
מרכזי סיוע ליזמים כמו חממות טכנולוגיות וחממות עסקיות וכן מרכזי האצה שמטרתם לעודד יזמות ולסייע ליזמים בנושאי פיתוח, שיווק ותפעול המיזם כמו מט"י (מרכז טיפוח יזמות), שלו סניפים ברחבי הארץ.
ישנם גם ארגוני נוער שמטרתם לעודד יזמות בקרב בני נוער, כמו הארגון הבינלאומי "יזמים צעירים".
יזמים עומדים בפני מגבלות נזילות ולעיתים קרובות חסר להם אשראי הדרוש לצורך הלוואת סכומי כסף גדולים למימון המיזם שלהם.
מחקרים רבים מגלים שההשפעה של מיסים על ההסתברות להפוך ליזם קטנה ולעיתים נדרשת ירידה של 50 נקודות בשיעור המס העליון כדי לייצר שינוי של אחוז אחד בפעילות היזמית.
הנטייה ליזמות משתנה בין קבוצות שונות של אנשים.
למאפייני היזם ולגורמים המשפיעים על המוטיבציה של אנשים לבחור ביזמות על פני עבודה כשכירים, ישנה חשיבות רבה עבור קובעי המדיניות.
זאת משום שהם אלו שצריכים לקבל החלטות בנוגע לפעולות ויוזמות למען קידום ופיתוח של עולם היזמות.
על כן, ההבנה של הגורמים המשפיעים על הבחירה של מסלול התעסוקה של אנשים שונים יכולה לסייע רבות בתחום זה.
ראשית מחקר ההתנהגות היזמית עסק בשאלה מיהו היזם?
בין מאפייני האישיות הבולטים של יזמים שזוהו במחקרים היו:
צורך בהישג של היזם מניע התמדה ונטילת אחריות אישית במצבים של השגת מטרות, פתרון בעיות ותחרות.
צורך בהישג מניע חדשנות ויזמות על מנת להגיע לתוצאות טובות יותר, בעלויות נמוכות יותר, ביעילות גבוהה יותר ולשם חיפוש מתמיד אחר הזדמנויות, מידע, רעיונות ומשוב מאחרים עליהם.
מניע ההישג אינו עולה בהכרח במצבי סיכון גבוה ונמצא קשור לנטילת סיכון מתון.
עוד נמצא כי מניע ההישג קשור לצורך בשליטה באירועים, תחושת אוטונומיה ועצמאות לעומת כסף, המהווה מניע משני בלבד בכניסה ליזמות עסקית.
מאפיין אישיותי נוסף הוא מיקוד שליטה פנימי המבטא הכרה ביכולת להשפיע על התרחשות הדברים, הוא מרכיב חשוב בחדשנות וביכולת לשכנע משקיעים, לקוחות ואחרים להאמין במיזם.
יזמים מצליחים זוהו כשקולים וזהירים נוכח האתגרים הכלכליים, הרגשיים, הבריאותיים, החברתיים ואלה הנוגעים לעתידם המקצועי.
מחקרים אחרים מצאו קשר בין תסמינים של הפרעת קשב לבין נטייה גבוהה יותר לגישות ושאיפות יזמיות.
אחת הסיבות המרכזיות לנטייה זו היא שלהפרעת קשב יש השפעה חיובית על מאפיינים יזמיים כגון: צורך בהישגיות, עצמאות ואוטונומיה, נטייה ליצירתיות, ונטייה מתונה של נטילת סיכונים.
בהתאם לכך, לאנשים עם הפרעת קשב יש סיכוי גבוה יותר להיות יזמים בהשוואה לאוכלוסייה הכללית.
עם זאת, אנשים עם הפרעת קשב ונטייה ליזמות עלולים להתקשות בביצוע פעילויות יזמיות בפועל.
לכן הנטייה של התקשורת להציג יזמים מצליחים עם הפרעת קשב אשר מייחסים את ההצלחה שלהם לתסמינים של הפרעת קשב עלולה להיות מטעה.
הביקורת על הגישה האישיותית נבעה מהשאלה העומדת בבסיס גישה זו: האם יזמות היא תכונה מולדת או נרכשת?השמת הדגש על אישיות היזם משמעה שרק אלה בעלי תכונות אישיות מולדות יוכלו להצליח ולפיכך אין מקום לאמן ליזמות.
הביקורת על הדטרמיניזם של הגישה האישיותית הולידה הסתכלות רחבה יותר על היזם/ האדם כמכלול של תכונות והתנסויות שמניעים ומסייעים לצמיחת יזמות ובמקום זאת, נבחנה השאלה: מה עושה היזם?
גישה זו ליזמות מניחה שמאפיינים דמוגרפיים וניסיון חיים, מניעים באופן ישיר או עקיף להתנהגות יזמית.
ניסיון חיים הוא מכלול ההתנסויות התורם למגוון המיומנויות והיכולות של האדם, הערכים שרכש ומידת ההלימה שלהם עם הכניסה ליזמות.
ניסיון החיים יאפשר ליזם הפוטנציאלי להכיר וללמוד מהצלחות וכישלונות קודמים.
בהתאם לכך, מאפיינים דמוגרפיים כמו: גיל, מגדר, רמת השכלה ניסיון קודם בעבודה וביזמות וכן מוצא אתני והגירה יניעו כניסה ליזמות.
הגיל הכרונולוגי בו מתחיל אדם ליזום קשור גם להשכלה וגם לניסיון קודם בעבודה.
ככלל, ניתן להגדיר שלושה סוגי קריירה יזמית במונחי גיל (מאז סיים תואר ראשון): 1: המתחילים בגיל מוקדם (Early starters) שנכנסים ליזמות בתקופת הלימודים או מיד אחרי הלימודים, בשנות העשרים המוקדמות שלהם.
2: כאלה העובדים כשכירים לאחר כ־8 שנים מסיום הלימודים הופכים ליזמים בעצמם 3: אלה שמתחילים באמצע שנות השלושים שלהם.
במחקרים רבים גיל הביניים דהיינו סביבות גיל 35, מהווה הגיל הממוצע של יזמים לאחר שרכשו ניסיון וקשרים מספיקים מבחינתם כדי להקים עסק ובכך לקחת סיכון מתון.
כניסה ליזמות בגיל צעיר תורמת לצבירת ניסיון ביזמות.
ככל שהכניסה ליזמות מוקדמת יותר כך גדל הסיכוי להישאר יזם גם אם חווה כישלון במהלך הדרך
הממצאים על רמת ההשכלה של היזמים והקשר שלהם ליזמות אינם חד משמעיים.
חלק מהחוקרים טוענים שההשכלה חוסמת את התהליך היזמי ואחרים טענו כי השכלה מסייעת ליזמים להצליח.
מחקרים על פני שנים מצביעים על כך שיזמים משכילים יותר מכלל האוכלוסייה ובמקצועות הטכנולוגיים אף יותר ממנהלים יזמות בתעשיות שמשיקות לתחומים כמו רפואה, הנדסה ומקצועות מדעיים נוספים מחייבים השכלה או מומחיות בתחום על מנת לזהות הזדמנות לעצב את המוצר והשירות.
לימודי ניהול יכולים לסייע ביזמות אך מאידך יכולים להוות חסם ליזמות כי הקונספטים שבהם משתמשים עלולים להגביל חשיבה ולדכא יצירתיות.
למרות הביקורת ישנן עדויות שהשכלה פורמלית בתחום הניהול כן מסייעת בהצלחה ליזמות.
לימודי תואר ראשון בעלי פוטנציאל לגרות את הסקרנות, והיצירתיות ואת פתיחות המחשבה וכן את הקשרים בין אישים התורמים ליזמות והחדשנות.
בהתאם, הם עשויים לתרום גם ליכולת לאגד לארגן משאבים בשלבים מאוחרים יותר של מחזור החיים של המיזם.
כישורים טכניים יהיו חשובים לקריירה היזמית בענפים מסוימים ויתרמו ליצירת חידושים טכנולוגיים.
חוסר השכלה יכול להשפיע על יזמים שאינם משכילים שעלולים לחשוש מהעסקת עובדים משכילים ומנוסים מהם.