tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
באשר לטיפוסים 2 ו-3, הראשונים מוגדרים כ-'זאבים בודדים' – כאלו המשקיעים מאמץ בביצוע תפקידם על הצד הטוב ביותר אך בלא כל הזדהות ממשית עם הארגון.
מכאן ששיעורי תחלופה בקרב עובדים מטיפוס 2 גדולים מאשר עובדי טיפוס 3.
בספרם, "ניהול כוח אדם",(1978) מחלקים ווטקינס ו-סמית' את עלויות תחלופת העובדים לשלוש קטגוריות עיקריות:
עלויות ההפרדה כוללות בתוכן את תשלומי הפיצויים לעובד ועלויות מנהלתיות שונות הכרוכות בהליך הפיטורים / סיום עבודתו של העובד בארגון.
עלויות החלפה כוללות בתוכן את גיוס כוח העבודה החלופי על היבטיו: פרסום לצורך משיכת מועמדים, ראיונות, מיון עובדים באמצעות מבחנים, בדיקות רפואיות.
עלויות הכשרה – השקעת משאבים כגון כוח אדם לטובת ביצוע חפיפה, עזרי מחשוב, הדרכת עובדים, כל אלו לשם לימוד העובד את תפקידו.
בנוסף לעלויות שהוזכרו לעיל אשר ניתן להגדירן כעלויות ישירות, קיימות גם עלויות עקיפות אשר מתייחסות להפסדי הכנסה אפשריים שייגרמו עקב תחלופת עובדים (ירידה בכושר הייצור עקב עזיבת עובדים, מוראל נמוך בקרב הנשארים)
תחלופה גבוהה מאפיינת לרוב תפקידים שלא דורשים מיומנות גבוהה, כיוון שהעובדים יכולים להיות מוחלפים ללא נזק לתפקוד בארגון.
הקלות שבהחלפה גורמת לחוסר תמריץ למעסיקים להציע חוזים נדיבים.
החוזים הנוצרים, מטיבים עם המעסיק, מעודדים תחלופה גבוהה כיוון שהעובדים מחפשים, ולבסוף גם מוצאים, תעסוקה מועדפת.
תחלופה מהירה של מקצועות הדורשים מיומנות יכולה להוות סיכון לעסק או לארגון, עקב אובדן הון אנושי המתבטא במיומנויות, אימון וידע.
ייתכן ועובד שעזב, יועסק על ידי ארגון מתחרה.
לכן אובדן של עובדים מיומנים עשוי להזיק לארגון גם בשל ההוצאות על התחלופה וגם עקב התמודדות בסביבה תחרותית בעת שהיתרון הוא אצל המתחרים המעסיקים את העובד שעזב.
יצירת סביבת עבודה נעימה, המעודדת ומעצימה את העובדים, ומאפשרת להם התפתחות אישית ומקצועית תוביל לתחלופה איטית וגם לאחוז היעדרויות נמוך.
על מנת למנוע את התחלופה יש להבין את הסיבות להתנהגויות נסיגה מצד העובדים.
יש להציג לעובד תמונה ברורה של מקום ואופי העבודה, טרם העסקתו.
בנוסף, יש להקנות לעובד את המיומנויות הנחוצות על מנת שיצליח בעבודתו.
הוקרה באמצעות פרסים מראה לעובדים שהם מוערכים וחשובים לארגון.
התייעצות עם העובדים החדשים תגרום להם לתחושת מעורבות וגם תגביר את תחושת הנאמנות לארגון.
לאורך השנים, היו מאות מחקרים שחקרו את ההיבטים השונים של תחלופות, ועד כה הוצעו מספר מודלים של תחלופת עובדים.
המודל הראשון שזכה לתשובת לב מרבית מצד חוקרים, הוצע במרץ 1958 על ידי מרצ' וסימון.
בהמשך נעשו מאמצים להרחיב את המודל הזה ומאז 1958 הוצעו מס' מודלים נוספים.
תַּחְלִיב או אֵמוּלְסִיָּה הוא קולואיד (תערובת) של נוזל בנוזל שאינם מתערבבים או נמסים זה בזה, למשל מים ושמן.
תחליבים מתאפשרים הודות להימצאות חומר מְתַחְלֵב, המאפשר להם ערבוב ללא היפרדות.
מיונז הוא דוגמה לתחליב, שבו מים מעורבבים בכמות רבה של שמן – עד פי 20 ויותר מכמות המים – ונראים יחד כחומר הומוגני הודות לחומר מתחלב שמצמיד את פרודות המים והשמן זו לזו, ושמגיע מחלמון ביצה שאתו עורבבו.
גם חלב וחמאה הם תחליבים.
שומן החלב (שמהווה כ-3.5% בחלב וכ-80% בחמאה) מעורבב במים הודות לחומרים מתחלבים שמצויים בחלב באופן טבעי.
קיימים חומרים מתחלבים רבים, בהם לציטין וחומרים אחרים המצויים ברקמות תאים של בעלי חיים וצמחים.
חומרים מתחלבים משמשים לתעשייה בתחומים כגון הנדסת מזון, ייצור צבעים ועוד.
לתחליבים שונים עמידות שונה, התלויה בחומרים המעורבבים והאלמנט המתחלב.
בהינתן זמן מספיק – תחלש פעולת המתחלב עד למצב בו ייפרדו המתחלבים לחלוטין, לחומר שומני הצף על פני הנוזל המיימי.
ייתכן שתחליבים תעשייתיים מסוימים במזונות אולטרה-מעובדים משפיעים לרעה על רירית המעי ועל אוכלוסיית החיידקים בו ומחמירים מחלות מעי דלקתיות כמו קרוהן וקוליטיס.
תחליף חלב הוא משקה בגוון לבנבן הדומה לחלב פרה.
קיימים שלושה סוגים עיקריים של תחליפי חלב: חלב צמחי, מלבין קפה ותרכובת מזון לתינוקות.
אנשים נזקקים לתחליפי חלב במצבים כגון אי-סבילות ללקטוז המצוי בחלב, או אלרגיה לחלב.
גם טבעונים צורכים תחליפי חלב ונמנעים מחלב מן החי.
שימוש בתחליפי חלב נעשה גם במקרים של צורך בהפרדת חלב ובשר מטעמי כשרות.
השימוש בחלב צמחי התפתח במהלך ההיסטוריה במיוחד במדינות מחוץ לעולם המערבי, בהן בני אדם צרכו באופן מסורתי חלב צמחי במשך מאות או אלפי שנים, בין השאר מפני שבמדינות אלה שכיחה יותר האי-סבילות ללקטוז.
באירופה ובארצות הברית, לעומת זאת, צרכו בעיקר חלב פרה.
תחליפי החלב כוללים פחות שומן רווי, ואינם כוללים כולסטרול ולקטוז.
לעיתים מוסיפים לתחליפי חלב רכיבים תזונתיים כמו ויטמין B12 או סידן, כדי להעשיר את ההרכב התזונתי כך שיהיה דומה יותר לחלב פרה.
בתחליפי החלב ניתן להשתמש להכנת גבינה טבעונית, גלידה, שמנת צמחית, יוגורט ועוד.
כיום נפוצים סוגים שונים של משקאות חלב צמחי, כאשר הנפוצים בהם הם חלב סויה, חלב שקדים, חלב קוקוס, חלב אורז וחלב שיבולת-שועל.
עם זאת, קיימות תקנות האוסרות על השימוש במילה "חלב" למשקאות אלה, כדי לא ליצור בלבול עם חלב פרה.
חלב צמחי משמש גם כבסיס להכנת יוגורט, גבינה, גלידה, מעדני חלב, קינוחים ומוצרים דומים.
חלב סויה ושאר סוגי החלב הצמחי הם המצאה מודרנית.
מלבין קפה נועד לשמש כתחליף לחלב בקפה או במשקאות חמים אחרים.
מלבין קפה יכול להיות חלבי או פרווה (לא חלבי).
מלביני קפה יכולים להיות נוזליים או באבקה.
אבקת מלבין קפה אינה זקוקה לקירור ולכן נוחה יותר לאחסון.
חלק ממלביני הקפה מכילים חומר ממתיק, כמו סוכר או תחליף סוכר, ולעיתים טעמים נוספים כמו וניל או אגוזי לוז.
בדומה למוצרי מזון מעובד אחרים, קיימות למלבין קפה גרסאות דלות קלוריות או דלות שומן.
תרכובת מזון לתינוקות מיועדת לשמש כתחליף חלב להזנת התינוק במקרים בהם לאם לא מתאפשר להניק את התינוק ולספק לו חלב אם, בשל בעיה בריאותית או תפוקת חלב נמוכה, או כאשר האם מעדיפה לא להניק מסיבות שונות.
תרכובות אלו מבוססות על חלב פרה או חלב צמחי.
בכל אחד מהמקרים התרכובת מועשרת ברכיבים תזונתיים, בהם תערובת של ויטמינים ומינרלים, החיוניים לצמיחתו ובריאותו של התינוק.
הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות מאופיינת בתחלואה נלווית משמעותית.
באופן כללי, "תחלואה נלווית" או "תחלואה כפולה" הם מושגים המתארים מצב בו קיים יותר ממקור אחד הגורם לתסמינים המדווחים.
זהו מצב של מתאם אקראי, משום שאף על פי שהגורמים השונים מופיעים יחדיו באופן שכיח באוכלוסייה מסוימת אין קשר סיבתי ביניהם.
תחלואה נלווית יכולה להקשות על האדם להתמודד הן עם הפרעת הקשב והן עם הגורמים הנוספים.
מידת הפגיעה בתפקוד תלויה באופי ובחומרה של הגורמים השונים לקשיים ולאינטראקציה ביניהם.
נדיר שהפרעת קשב מופיעה לבדה, ללא תחלואה נלוות כלשהי בהתאם לכך, חלק אינטגרלי מאבחון הפרעת קשב צריך לכלול התייחסות למצבים אילו, גם אם המאבחן לא תמיד יהיה בעמדה שתאפשר לו לאבחן אותם באופן מדויק.
אם עולה חשד שקיים מקור נוסף לקשיים יש להפנות את האדם לאנשי המקצוע המתאימים להמשך בירור וטיפול.
ישנן לקויות פסיכולוגיות והתפתחותיות מגוונות אשר באופן תדיר מתקיימות בכפיפה אחת לצד הפרעת קשב.
אנשים עם הפרעת קשב לעיתים קרובות סובלים גם מלקויי למידה, הפרעות שינה, דיכאון, חרדה, הפרעת מצב רוח, הפרעת התנהגות, הפרעות נוירולוגיות שונות ועוד.
התייחסות לתחלואה הנלווית להפרעת קשב במסגרת האבחון תקיפה בשני הכיוונים.
כלומר, אם נמצא אצל אדם שלא אובחן כבעל הפרעת קשב אחד מהמצבים הידועים כבעלי נטייה להופיע באופן תדיר עם הפרעת זו, יש לבדוק את האפשרות לקיומה.
לקויות למידה חופפת בשכיחות של 40%-60% להפרעת קשב.
לכן לאנשים רבים עם הפרעת קשב ישנה גם לקות למידה אחת או יותר, כגון: דיסלקסיה - קשיי קריאה, דיסגרפיה - קשיי כתיבה ודיסקלקוליה - קשיים בחישובים.
כאשר לקויות למידה נלוות להפרעת קשב, עולה שכיחות קשיי ההסתגלות והיכולת להתמודד עם ריבוי הקשיים.
בעקבות השכיחות הגבוהה של שילוב זה, כה רבה חשיבות האבחון דידקטי, בדיקת המוטוריקה הגסה והעדינה והערכת של סימנים נוירולוגים "רכים".
במקרים בהם אותרה לקות למידה במסגרת האבחון, יש לתת את המענה הטיפולי המתאים עבורה בנוסף למערך הטיפולי שניתן עבור הפרעת הקשב.
להפרעת קשב ולקויות למידה ישנם מאפיינים משותפים רבים, אשר לעיתים עלולים להקשות על ההבחנה ביניהם.
בשני המקרים רוב הסימפטומים יביאו לידי ביטוי בילדות לנוכח המפגש מול מערכת החינוך וימשיכו ללוות את האדם גם בחייו הבוגרים.
שניהם עלולים לפגוע בתפקוד האקדמי ולהוביל לקשיים משניים בתחום הרגשי וההתנהגותי, הנובעים מצורות התמודדות לא יעילות וקשיי הסביבה להבין ולקבל את מקור הבעיה.
הדמיון הרב בין שני גורמים אלו מוביל לכך שפעמים רבות מתייחסים עליהם כתופעה אחת.
עם זאת, קיימים הבדלים משמעותיים בין הפרעת קשב ללקויות למידה אשר משליכים על אופן הטיפול וההתייחסות.
מכאן שישנה חשיבות רבה לבדוק באופן יסודי כבר בשלב האבחון האם הקשיים המדווחים בתפקוד נובעים מהפרעת קשב, לקות למידה או שילוב של השתיים, על מנת להתאים את המערכת הטיפולית.
שתי ההפרעות מתגלות בבית הספר ומתאבחנות אצל אותם מטפלים.
ליקוי בתפקודים ניהוליים נפוץ יותר בקרב אנשים עם הפרעת קשב בהשוואה לאוכלוסייה הכללית, במיוחד בקרב אלו אשר סובלים גם מלקות למידה
בדומה לסמפטומים של הפרעת קשב, אשר לרוב באים לידי ביטוי ראשוני בילדות, גם תלמיד עם ליקוי בתפקודים ניהוליים חווה כישלונות רבים בבית-הספר, לעיתים קרובות למרות כוונותיו הטובות ולמרות הכוונות הטובות של המורים.
בדומה למצב העלול להיווצר בעקבות הפרעת קשב, הכישלונות פוגעים בערך העצמי, חוסמים למידה עתידית ויוצרים פערים.
תלמידים עם ליקוי בתפקודים הניהוליים צריכים תמיכה רבה בהתארגנות שלהם, משום שבאמצעות עזרה בהתארגנות משחררים אותם ומאפשרים להם להשתתף בלמידה בהתאם למצופה מבני גילם.
קיים ויכוח בקרב אנשי המקצוע בשאלה האם ליקוי בתפקודים ניהוליים הוא חלק בלתי נפרד מהפרעת קשב, או שמא מדובר בשתי ישויות נפרדות.
אחת הסיבות לכך היא שקשיים בפונקציות ניהוליות איינם ייחודיים להפרעת קשב, ויכולים להיראות גם בהפרעות פסיכיאטריות אחרות.
רוב המחקרים תומכים בסברה שמתוך האוסף הרחב של תפקודים שכליים המקושרים להיבט זה, רק סוגים מסוימים של חסכים בתפקודים הניהוליים מקושרים להפרעת קשב.
אצל חלק מהאנשים הפרעת הקשב היא חלק ממכלול של בעיות הכוללות גם בעיות בתפקוד המוטורי.
כמעט מחצית מהילדים עם הפרעת קשב חווים גם מגוון של בעיות במוטוריקה העדינה, במוטוריקה הגסה, ביציבה ובשמירה על שיווי משקל.
פגיעה בבקרת התנועה והאינהיביציה יכולה להסביר את החפיפה גבוהה של בעיות מוטוריקה וקואורדינציה עם הפרעת קשב.
חסר ברגישות הפרופריוצפטיבית של תחושת מיקום הגוף ואבריו ביחס לעצמו ולסביבה, פגיעה בוויסות התחושתי או בוויסות המוטורי, מעכבים את האינטגרציה הסנסומוטורית ומשפיעים על פעלתנות היתר וחוסר השקט הפסיכומוטורי.
למערכת החזותית יכולה להיות תרומה משמעותית לקשיי היציבה ושיווי המשקל של אנשים עם הפרעת קשב.
ריפוי בעיסוק וסוגי ספורט טיפולי, יכולים לעזור בשיפור הוויסות התנועתי.
חסך בשינה יכול לדמות מצב של הפרעת קשב מבחינת הפגיעה בתפקודו של האדם.
מחסור בשעות שינה יכול לגרום לקשיים בזיכרון ובשיפוט, ירידה ברמת הקשב, דיכאון וחרדה וירידה בקצב התגובה.
בעקבות זאת חסך בשינה מזיק גם לתפקוד הלימודי באופן ניכר.
הפרעות שינה המתבטאות בקשיי ריכוז במהלך היום נמצאות כתחלואה נלווית להפרעת קשב, במיוחד תנועות רגליים טורדניות (Restless legs syndrome) או קשיי הירדמות ויקיצה.
במקרים אלה חשוב להפנות לבירור הפרעות השינה.
מחסור בברזל מגביר את הופעת התסמינים של הפרעת קשב ותנועות רגליים טורדניות (אף על פי שהוא לא הגורם להן), ובכך הוא הופך אותן קלות לאבחון.
הפרעת קשב היא גורם סיכון לפתולוגיות בדפוסי האכילה.
התסמינים של הפרעת קשב מקושרים להפרעות באכילה והאימפולסיביות האופיינית לאנשים עם הפרעת קשב מקושרת במיוחד להתנהגויות בולימיות.
הקשר בין הפרעת קשב להפרעות אכילה מורכב מאוד וכולל לולאות משוב הקשורות ליכולת הכללית של ההתמודדות עם אתגרי החיים.
למשל, הקשר בין אימפולסיביות ל ולבולמוסי הזלילה של בולימיה נרבוזה.
קשיי הקשב, ההתארגנות והניהול העצמי עלולים אף הם לפגוע בדפוסי האכילה.
זאת משום שאנשים עם הפרעת קשב עלולים לשכוח לאכול כשהם שקועים בפעילות ולא לשים לב לתחושת הפיזיולוגיות שהגוף משדר בזמן הפעילות, עד להצטברותו של רעב גדול מאוד.
במקביל, ההיפראקטיביות והנטייה לפעלתנות יתר עלולה לתרום לעיסוק אינטנסיבי מידי בספורט ופעילות גופנית.
מצד שני, אותה נטייה לפעלתנות יתר יכולה להיות גם גורם מגן מפני השמנת יתר, במיוחד אצל ילדים.
לכן יש לקחת בחשבון שהעיסוק הרב בפעילות גופנית עלול להסתיר דפוסים לא בריאים של אכילת יתר משום שהיא מפחיתה את האופן שבו הם באים לידי ביטוי במשקל או במראה החיצוני.
כלומר, עבור אנשים עם הפרעת קשב משקל תקין לא בהכרח מעיד על היעדרה של אכילה יתרה.
משום שהביטוי של פעלתנות היתר נוטה להתעדן עם השנים, דפוסי אכילה לא בריאים שלא טופלו בגילאי הילדות, עלולים להוביל להשמנה כאשר רמת הפעילות הגופנית של האדם יורדת במהלך התבגרותו.
משום שהפרעות אכילה עלולות לפגוע בצורה משמעותית בבריאות הפיזית והרגשית של האדם, רצוי להעריך את הסיכון להפרעות בדפוסי אכילה כחלק מתהליך האבחון והבנייה של המערך הטיפולי של אנשים עם הפרעת קשב.
בעיות בוויסות החושי הן תחלואה נלווית נפוצה להפרעת קשב.
לעיתים קרובות מופיעה הפרעת קשב יחד עם סף תחושתי נמוך.
במקביל, הפרעת קשב יכולה לבוא גם עם רגישות יתר.
אדם בעל רגישות יתר של מערכת החושים חווה כל גירוי בעוצמה רבה.
לכן גירוי שנראה מתון ושולי לצופה מהצד, הופך עבורו לגירוי מפריע מאוד, שהוא חייב להגיב עליו.
האימפולסיביות והקושי בדיכוי התגובה המאפיינים חלק מהאנשים עם הפרעת קשב עלולים להקשות על האדם למתן או למנוע את תגובותיו.
במצבים אילו, הצורך של האדם להתגונן יכול להתפרש על ידי הסביבה כתגובה בלתי ראויה ובלתי מוצדקת, דבר העלול להוביל לדחייה חברתית.
הפרעות ההתנהגות נמצאות בחפיפה גבוהה עם הפרעת קשב.
למעשה, הפרעות התנהגות והפרעות התנגדות מלוות כ-40% מהמקרים של ילדים הסובלים מהפרעת קשב.
הפרעת התרסה התנגדות (או "תסמונת הילד הסרבן") מופיעה בשכיחות של עד 60%-70% עם הפרעת קשב.
אנשים שיש להם גם הפרעת התנהגות וגם הפרעת קשב עלולים לפרש פחד ככעס, באופן שעלול להוביל לעלייה ברמת האגרסיביות והאלימות, בשעת עימות או במצבי סכסוך.
הם גם עלולים להתבלבל בין פחד לעצב.
הפרעה בקשת התקשורתית-חברתית נוטה לבוא יחד עם הפרעת קשב.
הפרעת קשב נוטה להופיע יחד עם הספקטרום האוטיסטי לעיתים קרובות.
הספקטרום האוטיסטי (ASD), המוכר גם כקשת האוטיסטית, הוא רצף תסמונות שיש להן מכנה משותף ברור עם האוטיזם הקלאסי.
בעבר נקראו קבוצת תסמונות לא מובחנת הדומה לאוטיזם קלאסי בשם "הפרעה התפתחותית נרחבת" (PDD).
ה-DSM 5 כולל תחת הספקטרום האוטיסטי הן את האוטיזם הקלאסי והן תסמונות קרובות כגון תסמונת רט, אוטיזם נסגני, תסמונת אספרגר ותסמונת איקס שביר (במקרים של אוטיזם) אך לא כולל בתוכו את ההפרעה הפרגמטית בלקות חברתית.
הפרעת קשב נוטה לבוא יחד עם הפרעות במצב הרוח.
בנוסף, בעקבות יחסי גומלין בין רגש וקוגניציה, מצבים רגשיים מסוימים יכולים גם הם לפגוע בתפקודי הקשב.
בהתאם לכך, הנמכה ביכולת הריכוז יכולה לנבוע בין היתר גם מסיבות רגשיות, או ממצבי חיים המשפיעים על הפן הרגשי (כמו קשיים בתפקוד חברתי, בעיות משפחתיות קשות וכו').
כאשר יש מעורבות רגשית, חשוב לעשות אבחנה מבדלת בין הפרעת קשב לקשיים רגשיים, על ידי פסיכיאטר שמתמחה בשני התחומים.
ויסות רגשי הוא היכולת של אדם לכוון ולאזן את הרגשות שלו בהתאם למצב נתון.
קשיים בוויסות רגשי נוטים להתלוות להפרעת קשב לעיתים קרובות.
למעשה, שינויים יומיומיים במצב הרוח אופייניים מאוד להפרעת קשב.
עם זאת, להבדיל מהדיכאון והתרוממות הרוח הקיצוניים אשר מאפיינים הפרעה דו-קוטבית, התנודות הרגשיות האופייניות לאנשים עם הפרעת קשב משקפות ויסות לקוי של תווך רגשי נורמלי.
חרדה פוגעת ביכולת להתרכז ולתכנן.
לכן היא יכולה ליצור מצב הזהה להפרעת קשב מבחינת הפגיעה שלה בתפקוד.
בנוסף, הפרעות חרדה נוטות לבוא יחד עם הפרעת קשב.
הפרעות חרדה בילדים מופיעות בשכיחות של 6%-8% מכלל האוכלוסייה, ועד 30% בחפיפה עם הפרעת קשב.
אחת מהתחלואות הנלוות להפרעת קשב היא דיכאון.
מחקרי משפחות הראו קשר בין דיכאון להפרעת קשב.
ההערכות המקובלות הן, שבכל זמן נתון 30% מאלו שיש להם הפרעת קשב, סובלים גם מדיכאון בדרגה כלשהי (בדרך כלל דיכאון קל בלבד).
הקשר בין הפרעת דיכאון להפרעת קשב נמצא באונה המצחית של המוח.
גם בהפרעת דיכאון וגם בהפרעת קשב רמות הפעילות בלפחות חלק מהאונה המצחית של המוח הן נמוכות מבמוח של אדם נורמלי.
בנוסף, כישלון בלימודים ובשאר תחומי החיים, הנובעים מההפרעה ולא מטופלים גורמים לרוב לתחושות תסכול.
תחושות אלו נאספות במשך השנים ולכן אנשים רבים עם ADHD (או ADD) מפתחים תחושות דיכאון.
דיכאון קשור לפגיעה קוגניטיבית ביכולת הזיכרון ובתפקודים ניהוליים.
בניגוד למבוגרים, אצל ילדים דיכאון מתבטא ברגזנות, אי שקט פסיכו-מוטורי וחוסר ריכוז.
מסיבות אילו דיכאון חבוי יכול ליצור תמונה הדומה להפרעת קשב.
כדי להבחין בין דיכאון, להפרעת קשב או למצב משולב, יש לעשות אבחנה מבדלת מול פסיכיאטר.
נמצא שהטיפול התרופתי להפרעת קשב מוריד את הסיכון לדיכאון ראשוני ומשני בקרב אנשים עם הפרעת קשב.
לא רק זאת, אלא שהסיכון לדיכאון מצטמצם ככל שהטיפול התרופתי להפרעת קשב ניתן במשך זמן ממושך יותר.
הטיפול התרופתי להפרעת קשב מקושר לרמות נמוכות יותר של דיכאון ראשוני בקרב אנשים עם הפרעת קשב בפני עצמו, גם לאחר שנלקחה בחשבון השפעתן של תרופות אנטי-דיכאוניות.
כלומר, יש לו תרומה ייחודית לטיפול בדיכאון אצל אנשים עם הפרעת קשב, בין אם הם לוקחים במקביל גם תרופות אנטי-דיכאוניות ובין אם לאו.
הן הפרעה דו־קוטבית והן הפרעת קשב מאופיינות בשינויים של מצב הרוח.
עם זאת, בעוד שהתנודות הרגשיות האופייניות לאנשים עם הפרעת קשב משקפות וויסות לקוי של תווך רגשי נורמלי, הפרעה דו-קוטבית מאופיינת בדיכאון והתרוממות רוח קיצוניים.
בשונה ממבוגרים, אצל ילדים הפרעה דו-קוטבית מציגה תמונה העלולה להראות כהפרעת קשב.
היא תתבטא אצלם ברגזנות, חוסר שליטה עצמית, פעלתנות יתר ושיבושים בשינה.
בילדים אילו מומלץ לא לטפל בתרופות מעוררות (כמו רטלין) ללא טיפול נוסף שיגן מפריצה מאנית.
מחקרים שונים הראו קשר סטטיסטי בין הפרעת קשב להפרעות נוירולוגיות מסוימות אחרות, כגון הפרעה טורדנית-כפייתית ותסמונת טורט.
הפרעות טיק נוטות לבוא יחד עם הפרעת קשב.
תסמונת טורט, שהיא המורכבת והחמורה מתוך הפרעות הטיקים, נמצאת כתחלואה נלווית בכ־10%-15% מהאנשים עם הפרעת קשב.
אחוז האנשים עם הפרעה טורדנית כפייתית (OCD) שיש להם גם הפרעת קשב, גבוה באופן משמעותי מאחוז האנשים עם הפרעת קשב באוכלוסייה הכללית.
קווים כפייתיים הדומים להפרעה טורדנית-כפייתית מתפתחים אצל אנשים עם הפרעת קשב כנראה על רקע של "פיצוי יתר".
למשל, ארגון וסדר נוקשים, שמירה נוקשה על זמנים, שימוש בלוחות זמנים ופעולה נוקשים ביותר ועוד.
כמו כן, נמצא קשר בין אנשים שיש להם שילוב של OCD עם הפרעת קשב, לבין אגרנות כפייתית.
בהתאם לכך, אנשים עם אגרנות כפייתית, נוטים להראות בנוסף לאגרנות גם קשיים בתפקודים ניהוליים ובתפקודי קשב.
הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות המאופיינת בעיקר בקשיי קשב היא הסוג הנפוץ של הפרעת קשב בקרב אנשים עם OCD ואגרנות.
בהתאם לכך נמצאו אחוזים גבוהים יותר של תסמינים הקשורים לבעיה בתפקודי הקשב בקרב אנשים עם אגרנות והפרעה טורדנית כפייתית, בזמן שלא נמצא הבדל משמעותי בתסמינים הקשורים להיפראקטיביות ואימפולסיביות בין אוכלוסייה זו לכלל האוכלוסייה.
תסמיני הליבה של הפרעת קשב בקרב אנשים עם הפרעת קשב ואגרנות, נוטים להיות חמורים במידה משמעותית בהשוואה לאלו של אנשים עם הפרעת קשב ללא אגרנות.
סוגי התסמינים של הפרעת קשב קשורים לביטויים שונים של דפוסי אגרנות.
קשיי ריכוז מקושרים לעומס וערבובביה (clutter), היפראקטיביות ואימפולסיביות קשורים לרכישה, השילוב של קשיי ריכוז עם היפראקטיביות ואימפולסיביות קשור לקושי להיפרד מחפצים, מצוקה סביב האגירה ותסמיני אגרנות חמורים יותר באופן כללי.
הקשר בין אגרנות לתסמינים של הפרעת קשב מוסבר על ידי השילוב של הנטייה לרכוש חפצים בצורה אימפולסיבית, יחד עם קושי לארגן או להיפרד מהם, שעלול להיווצר עקב הפגיעה בתפקודים הניהוליים.
החשיבות האישית המיוחסת לחפצים שנצברו יכולה להעלות עם הזמן בעקבות התפתחות של קשר רגשי כלפיהם, או הישענות על נוכחותם כאסטרטגיות פיצוי על התסמינים של הפרעת קשב, כסוג של גיבוי למקרה שחפצים נחוצים יאבדו או יהרסו.
ההתקשרות הרגשית והקוגניטיבית יכולה להוביל לחיזוק של הנטייה לאגרנות וחוזר חלילה.
ילדים עם הפרעת קשב ואגרנות, שלא מצליחים לעמוד בדרישות הוריהם לשמירה על סדר וארגן של החלל האישי, עלולים להגיב במצוקה רגשית והתפרצויות.
בהתאם לכך, ילדים עם הפרעת קשב ואגרנות נוטים להראות דפוס ייחודי של תסמיני קשב מוחמרים ונטייה לבעיות התנהגות בהשוואה לילדים עם הפרעת קשב ללא אגרנות.
אנשים עם הפרעת קשב נמצאים בסיכון לשימוש לרעה בחומרים.
נטייה זו מאפיינת בעיקר מקרים של הזנחה, שבהם האדם כלל לא אובחן או שלא ניתן לו טיפול הולם בשלב מוקדם דיו.
בהתאם לכך, איתור וטיפול בגיל מוקדם יכולים למנוע או לצמצם באופן משמעותי את הסיכון לשימוש לרעה בחומרים.
במקרים אלו, בדומה לבעיות רגשיות אחרות, יש המשתמשים בסמים כדרך לטיפול תרופתי עצמי.
כמו כן, אצל חלק מהמתבגרים עם הפרעת קשב יש שימוש עצמי בממריצים כמו קפה וקוקה-קולה במקום מתילפנידאט.
במשפט העברי, תחילתו בפשיעה וסופו באונס היא שמה של סוגיה בדיני שומרים העוסקת בנזק שנגרם לפיקדון או לחפץ שהיה באחריות השומר באונס, אך האונס אירע כהמשך למעשה פשיעה של השומר.
סוגיה זו נתונה במחלוקת אמוראים, אך להלכה נפסק בגמרא כי תחילתו בפשיעה וסופו באונס - חייב.
בדומה למשפט העברי, גם הדין הישראלי (ב) קובע כי כל רשלנות בשמירה מחייבת את השומר, גם אם סופה באונס.
כל השומרים שפשעו בשמירתם ונגרם נזק מחמת פשיעתם חייבים לשלם את הנזק שנגרם, וכל השומרים (למעט שואל) שנאנסו ולמרות שמירתם נגרם נזק לחפץ השמור פטורים מלשלם.
הדיון הוא מה הדין כאשר הנזק נגרם עקב אונס שהוא המשך של מעשה פשיעה של השומר.
הדוגמה בגמרא למקרה כעין זה הוא שומר שהטמין את הפיקדון בצריף שנעשה מערבות.
שמירה זו היא שמירה מעולה מגנבים שאינם מעלים בדעתם לחפש במקום כזה, אך שמירה גרועה מפני אש שיכולה לשרוף את הצריף יחד עם הפיקדון.
בסופו של דבר הכסף לא נשרף כי אם נגנב, כך שנזק נגרם, אך באונס של השומר, שהרי אין השומר אמור להעלות על דעתו שגנבים יגנבו ממקום כזה.
אך יש שתי לשונות בגמרא מה פסק לפי הלישנא קמא, רב יוסף פסק כי "תחילתו בפשיעה וסופו באונס - חייב".
ולמרות שלעניין גנבים הוי שמירה, היות שתחילתו בפשיעה חייב.
לפי הלישנא בתרא רב יוסף פסק הפוך בדיוק שאפילו שתחילתו בפשיעה היות שסופו באונס פטור.
היות שלעניין גנבי הוי שמירה, הרי הוא פטור.
כבר הגמרא בעצמה פוסקת כלישנא קמא דרב יוסף שתחילתו בפשיעה וסופו באונס חייב.
במקרה שהפשיעה לא קשורה כלל לאונס
במקרה ששומר פשע בבהמה והבהמה יצאה לאגם, מה שמהוה פשיעה לגבי גנבים, אך בסופו של דבר לא נגנבה אלא מתה כדרכה.
כך שאמנם סופו באונס אך האונס אינו קשור כלל לפשיעה שהרי לגבי המיתה כדרכה אין הבדל היכן נמצאת הבהמה.
ישנה מחלוקת בדעת רבה, אביי בשם רבה אומר שחייב לשלם, ואילו רבא בשם רבה אומר שפטור.
להלכה קיימא לן שפטור מלשלם.
תחילתו בגניבה ואבידה, וסופו באונס
במקרה שבהתחלה לא הייתה פשיעה אלא הייתה רק רשלנות ברמת גניבה ואבידה, רמה המחייבת בתשלום רק בשומר שכר ולא בשומר חינם, וסופו היה באונס.
דעת התוספות והרמב"ן שהשומר שכר פטור אף שבדרך כלל כן מתחייב בגניבה ואבידה.
לעומת זאת בעל חידושי תלמיד הרשב"א מדייק מדברי הרמב"ם שגם תחילתו בגניבה ואבידה וסופו באונס חייב.
בחידושי רבי עקיבא איגר כתב שהדבר תלוי במחלוקת אביי ורבא במקרה של אונס שאינו קשור כלל לפשיעה, והיות וקיי"ל שם שפטור הוא הדין כאן.
להלכה הובאו רק דברי התוספות על ידי הסמ"ע.
ואילו דברי תלמיד הרשב"א לחייב, לא הובאו בפוסקים.
הנתיבות המשפט כותב שהשומר חייב לשלם כפי שהבהמה שווה בשעת האונס שנאבדה מהעולם ולא כפי ששווה בשעת הפשיעה למרות שהגורם לחיוב הוא שעת הפשיעה.
בעבדים וקרקעות, שלפי שיטת הרמב"ם חייבים בפשיעה.
כתב הנתיבות המשפט שגם בתחילתו בפשיעה וסופו באונס יהיו חייבים לשלם.
תחליפי גבינה הם מוצרים המשמשים כתחליפים קולינריים לגבינות.
תחליפים אלו כוללים סוגים שונים של גבינות טבעוניות כמו גם מוצרי חלב תחליפיים אחרים, בין היתר: גבינה מעובדת או תחליף גבינה מתוצרת תאגיד המזון קראפט, שאינם נחשבים לגבינות אמיתיות.
מוצרים אלו עשויים להיות מיועדים כמחליפי גבינה, כמו במוצרים טבעוניים, או כחיקויי גבינה, כמו במקרה של מוצרים המשמשים לבר-סלטים ולהכנה של מאכלים כמו פיצות, המיועדים לעיתים ככאלו שיחשבו כגבינה אמיתית, אך הם בעלי תכונות כמו נקודות התכה שונות או עלויות נמוכות יותר, שהופכות את התחליפים האלו לאטרקטיביים לעסקים.
בדומה לחלב צמחי, גבינה טבעונית ניתן לייצר מפולי סויה, אורז, שקדים, שמרים וממרכיבים אחרים שאינם חלביים.
קהל היעד של גבינות טבעוניות הוא לעיתים טבעונים או אחרים שרוצים להימנע ממוצרים מן החי מסיבות מוסריות, סביבתיות, דתיות או בריאותיות, כולל אי-סבילות ללקטוז או רצון להימנע מכולסטרול.
אחוזי השומן בגבינות טבעוניות עשוי להיות נמוך יותר בהשוואה לגבינות העשויות מחלב.
הן נטולות כולסטרול ולעיתים קרובות הן מקור לחלבון סויה ואיזופלבונים.
במקרים רבים מוסיפים להן סידן.
ישנם כמה מוצרים שמתנהגים בדומה לגבינות העשויות מחלב, כך שבעת בישול או אפייה מתרחשת המסה או התכה של הגבינה באופן דומה לגבינה רגילה, בעוד שאחרים נשארים ברובם יציבים, או נמסים רק כאשר הם במצב מגורר.
מגוון הגבינות ללא חלב כולל סוגים שונים, בין היתר: גבינה אמריקאית, גבינה כחולה, צ'דר, גבינת שמנת, אדם, גבינת עיזים, גאודה, מוצרלה, פרמזן, גבינה שווייצרית ועוד.
סוג אחד של גבינה תחליפית מפוסטרת נועדה, על פי מקור בתעשיית האירוח, להיות גבינה שנמסה בצורה המיטבית על גבי פיצה מאחר שהמרקם שלה נותר מתאים ללעיסה.
גבינה זו תוארה כ"חומר גבינה מלאכותי שהרבה יותר מהיר וזול לייצור מאשר הדבר האמיתי".
במקרים רבים שומן החלב הנדרש על מנת לייצר מוצר שעונה לתיאור של "גבינה", מוחלף בשמן צמחי ותוספים זולים יותר; זה לא חוקי לכנות מוצר זה בשם גבינה אם הוא לא עומד בתנאים.
על פי התזונאית דרורית סירקיס גדרון: בניגוד לגבינה רגילה שהמקור שלה הוא בחלב בקר או חלב צאן, תחליפי הגבינה מורכבים מחלבוני חלב ותוספת של שומן צמחי.
כאשר מוסיפים לחלב שומן צמחי בתהליך הייצור של הגבינה, המוצר הסופי לא יכול להיחשב כגבינה.
בגבינה רגילה המבוססת על חלב יש חלבון וסידן ברמה גבוהה, לעומת תחליפי החלב בהם זה לא בהכרח כך.
תחליפי גבינה יכילו לעיתים קרובות שומנים מהסוג שנחשב פחות בריא למאכל: שומנים צמחיים שהם שומנים מוקשים, שומני טראנס, שעלולים להזיק לבריאות.
תחקיר מצולם שנערך בחדשות 2 מצא כי בהרבה פיצריות משתמשים בתחליפי גבינה זולים וגם ברשתות השיווק נמכרים פתיתים מתחליפי גבינה עם שומן צמחי.
המוצרים המכונים "תחליף גבינה לפיצה" המשמשים בתעשיית הפיצות המוכנות הנמכרות בשוק, מיוצרים בתהליכים של ייצור המוני.
את תהליך ההכנה של אותם התחליפים ניתן לבצע בעזרת ציוד בסיסי לייצור גבינות, אך ללא הציוד והעיבוד הנוסף שנדרש לתהליך הייצור של גבינות כמו גבינת המוצרלה, למשל תהליכי ערבוב ועיצוב.
תחליפים אלו נוטים להיות בעלי מרקם רך וברגע שהם נמסים הם יכולים לקבל מרקם מעט קשה בעת הלעיסה.
הם עשויים להיות מותכים או להתמזג במרכיבים אחרים בעת בישול או אפייה.
נראה כי גבינת הפיצה היא הסוג המוביל של תחליפי גבינה המיוצר ברחבי העולם.
בשנת 1987 נטען כי מדי שנה נמכרו בארצות הברית למעלה מ־700 מיליון פיצות קפואות, וכ־75% מהמוצרים הנמכרים הכילו תחליפי גבינה.
בתחקיר חדשות 10 נטען כי יש פיצריות שמבטיחות שהן משתמשות בגבינה איכותית ולא בתחליפי גבינה, אך לצרכנים אין יכולת לוודא שלא מדובר בתחליף גבינה.
תחליף לדמעות (נקרא גם דמעות מלאכותיות) הן סוג של טיפות עיניים, המספקות לחות מלאכותית לעין האנושית בעיקר לטיפול בתסמונת העין היבשה וגירוי בשטח העיני.
שכבת הדמעות (פילם הדמעות) מתפזרות על פני קרנית העין ומקנה לה שטח פנים חלק, לחות ושמירה על אפיתל הקרנית.
השכבה מורכבת מ-3 שכבות: תמיסה מימית, ליפיד וקרום רירי.
השכבה המימית מורכבת בין השאר מאלקטרוליטים, אנזימים, נוגדנים וחלבונים אנטימיקרוביאלים.
השכבה הליפידית אחראית להתאיידות הפוחתת של שכבת הדמעות.
השכבה הרירית מכילה מוצינים (חומרים המורכבים בעיקר מחלבון וסוכר) וגליקופרוטאין שאחראי לפיזור שכבת הדמעות באופן שווה על פני שטח העין והפחתת החיכוך בעת מצמוץ.
דמעות מלאכותיות מחליפות את הדמעות המופקות באופן טבעי על ידי העין, ומגבירות את לחות העין על ידי חיקוי תכונות שכבת הדמעות.
הן משווקות כתרופות ללא מרשם.
תכשירים אלו גם מסייעים לליחוח עדשות מגע ולבדיקות עיניים.
הרכב תחליף הדמעות אמור לחקות את הרכב הדמעות הטבעיות שמפיקה בלוטת הדמעות.
טיפות עשויות להכיל יונים של ביקרבונט, ג'לים בעלי צמיגות גבוהה, סביבה היפוטונית ומשחות שונות.
הטיפות מיועדות לחקות את תפקידי שכבת הדמעות, אך הן מכילות מים, אלקטרוליטים ופולימרים אחדים, אך אינם מכילים את החומרים בעלי הפעילות הביולוגית המצויה בדמעות הטבעיות.
נהפוך הוא, הדמעות המלאכותיות לעיתים קרובות מכילות חומרים כימיים שאינם מצויים בדמעות הטבעיות, כגון, קרבוקסיל מתיל-צלולוזה, כוהל פוליויניל, הידרוקסיפרופיל מתיל צלולוזה, הידרוקסיפרופיל צלולוזה, חומצה היאלורונית המעניקות להן צמיגות.
התחליף משווק באריזות בנפח גדול הכולל חומר משמר כגוןבנזלקוניום כלוריד, או בחלוקה לאריזות קטנות סטריליות לשימוש חד-פעמי ללא חומר משמר.
אלה מיועדות למטופלים המשתמשים בתחליף יותר מארבע פעמים ביום ולמטופלים המשתמשים במספר טיפות עיניים הכוללות חומרים משמרים.
לתחליף דמעות אין פעולות מנוגדות לתרופות אחרות.
תופעת הלוואי הנפוצה ביותר היא טשטוש ראייה זמני עד לספיגת הנוזל בעין.
תגובות אלרגיות הן גירוד בעיניים, עיניים שקועות, סחרחורת, הפרעות נשימה.
הפרעות אלו דורשות פנייה מידית לרופא.
תופעות נוספות הן תחושת צריבה, שרפה, אודם, כאב ותחושת גוף זר.
למרכיבי עדשות מגע, יש להימנע משימוש בסוגים מסוימים שעלולות לפגוע בעדשת המגע עצמן, ובמקרה בו נעשה שימוש במספר סוגי טיפות, יש להמתין מספר דקות בין הזלפת הטיפות השונות כדי למנוע שטיפת הטיפות הקודמות.
טכניקה נכונה להזלפת הטיפות חשובה כדי למנוע התפתחות זיהומים, שטיפת ידיים לפני ההזלפה והימנעות ממגע בפתח הבקבוק.
בוטרינריה, כטיפול לתסמונת העין היבשה בבעלי חיים כגון, כלבים, חתולים וסוסים, מזליף הווטרינר טיפות לתוך עיני החיה.
השימוש זהה ובמיוחד יש להימנע ממגע הבקבוק המזליף בעין המטופל כדי למנוע זיהומים ויש צורך פניה לווטרינר בעת התפתחות סימני אלרגיה, גירוי או כאב.
תחלואיני מלקה (Tachlowini Melake Gabriyesos; נולד ב-1 בינואר 1998) הוא אתלט יליד אריתריאה במעמד של פליט בישראל.
הוא רץ למרחקים ארוכים, סיים במקום ה־16 באולימפיאדה כנציג משלחת הפליטים באולימפיאדת טוקיו (2020) בריצת מרתון.
בגיל 12 ברח מלקה מאריתריאה כאשר הוא עובר בדרכו את סודאן ומצרים שם עבר את מדבר סיני ברגל כדי להגיע לישראל.
הוא גר ומתאמן בתל אביב שם הוא מתאמן במסגרת מועדון הפועל עמק חפר, בתמיכת מלגת ספורטאי פליטים מטעם הוועד האולימפי הבינלאומי.
מלקה הוא אתלט המתחרה בריצות למרחקים ארוכים.
הוא נבחר לאחד מששת הספורטאים שהתמודדו בקבוצת הפליטים באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר באוקטובר 2019 וסיים במקום 34 בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:28.11 דקות.
באוקטובר 2020 הוא נבחר להתחרות במסגרת משלחת הפליטים באליפות העולם בחצי מרתון שהתקיימה בגדיניה שבפולין, אך לבסוף לא נסע להתחרות בגלל בעיה באישור הוויזה.
חודשיים לאחר מכן, הוא קבע בריצת חצי מרתון שיא אישי חדש של 1:02:21 שעות.
שלושה חודשים לאחר מכן, בתחרות שהתקיימה באגם החולה ב-14 במרץ 2021 הוא רץ מרתון בפעם השנייה בחייו וקבע תוצאה של 2:10:55 שעות ובכך הפך לספורטאי הפליטים הראשון שהשיג את הקריטריון האולימפי לאולימפיאדת טוקיו.
לקראת משחקי טוקיו מועצת המנהלים של הוועד האולימפי הבינלאומי החליטה שלראשונה ייקחו במשלחת הפליטים גם שני אתלטים השוהים בישראל: ג'מאל עבדלמאג'י עיסא מוחמד מסודאן המתחרה בריצת 5000 מטר, ורץ המרתון תחלואיני (לואי) מלקה מאריתראה.
במשחקים האולימפיים עצמם הוא סיים במקום 16 בריצת המרתון בתוצאה של 2:14:02 שעות.
באולימפיאדת פריז הגיע מלקה למקום ה-42 בתוצאה 2:12:47 שעות.
תחליף בשר הוא שם כולל למוצרי מזון המיוצרים ברובם מחלבונים שאינם מן החי,מטרתם לחקות באופן מרקמי, ויזואלי וגסטרונומי את בשר הבקר, העוף או הדגים.
בעוד שמוצרי בשר מן הצומח קיימים אלפי שנים (כגון טופו וסייטן), הדור החדש של תחליפי הבשר התפתח כתגובה לשיקולי קיימות סביבתית, בריאות הציבור, ודרישות אתיות של צמחונים וטבעונים.
המזון הדומה בתכונותיו לבשר אך אינו מיוצר מבעלי חיים.
המטרה העיקרית של תחליפי הבשר היא להקנות למזון תכונות דומות לבשר כמו טעם, מרקם וערך תזונתי, זאת במטרה לתת מענה סביבתי ואקולוגי לתעשיית ייצור הבשר, ולהבטיח ביטחון תזונתי לאוכלוסיית העולם הגדלה בעשורים הבאים.
תחליפים מודרניים אלה, המכונים גם "בשר מן הצומח", עושים שימוש בטכנולוגיות מתקדמות כמו אקסטרוזיה (שיחול) של חלבונים (בעיקר סויה, אפונה וחיטה), במטרה לשחזר באופן מדויק את מבנה סיבי השריר והשומן של הבשר.
ענף זה מציג יתרונות סביבתיים מובהקים בהשוואה לגידול בקר (במונחי שימוש בקרקע ופליטות גזי חממה), אך הוא מתמודד עם אתגרים טכנולוגיים מתמשכים וכן עם ביקורת הנוגעת לערך התזונתי של מוצרים רבים המוגדרים כמזון מעובד מאוד.
חלבונים מן הצומח מהווים את המקור העיקרי לבסיס תחליפי הבשר.
חומר הגלם הנפוץ ביותר בתעשיית תחליפי הבשר הוא חלבון הסויה.
לצד חלבון הסויה נעשה שימוש בחלבונים נוספים כמו חלבון אפונה, חלבון תפוח אדמה, חלבון עדשים, חלבון חומוס ועוד.
בנוסף, תחליפי הבשר מיוצרים גם באמצעות שיטות ביוטכנולוגיות מתקדמות הכוללות הדפסה תלת-ממדית של חומרי גלם מבוססי חלבון צמחי, גידול בשר מתורבת שמקורו מתא חיה בתנאי מעבדה ועוד.
מקובל להתייחס לכלל החלבונים שלא ממקור בעל חיים כאל "חלבונים אלטרנטיביים".
שוק תחליפי הבשר הולך וגדל ברחבי העולם.
בשנת 2020 תחליפי בשר צמחי בארצות הברית הכניסו יותר מ-1.4 מיליארד דולר, גידול של 45% לעומת שנת 2019. במקביל, מספר החברות בתחום החלבון האלטרנטיבי ברחבי העולם גדל במהירות, גם בתחום המזון המתורבת וגם בתחום המזון מן הצומח.
צריכת מוצרים מעובדים מצמחים החלה בתרבויות עתיקות כמו הבודהיזם ובמדינות כמו סין והודו עוד בימי קדם.
המאכל הראשון שיכול להיחשב כתחליף בשר הוא טופו, מוצר העשוי מסויה שהחל להיות מיוצר בסין עוד לפני 2000 שנה.
כמו כן, קיים תיעוד של סייטן וטמפה מאותה התקופה.
באירופה ובארצות הברית הטופו התפרסם רק בשנת 1960. בשנות השישים חל גידול בביקוש לתחליפי בשר במדינות מערביות מפותחות בעקבות מספר הצמחונים הגדל.
במקביל יצאו לשוק תחליפי בשר נוספים מבוססי סויה שניסו לחקות את מרקם הבשר, ובשנות השבעים החל פרסום שיווקי נרחב של מוצרים אלה כתחליפי בשר.
בשנות השמונים התרחשה פריצת דרך בתחום תחליפי הבשר כאשר החלו לפתח מוצרים מפטריות בעקבות הדמיון הרב בטעם ובמרקם לבשר.
במאה ה-21 מוצרים רבים מיוצרים בשיטות שונות, ממקורות שונים כמו אפונה, חיטה, חרקים, חלבוני חלב וחלבון המיוצר במעבדה.
בערת טכנולוגיות חדשניות קיימים אמצעים לייצר תחליפי בשר בעלי מרקם ועסיסיות הדומים יותר מבעבר לתכונות הבשר האמיתי.
טופו - מוצאו של הטופו הוא בסין והוא נחשב ל "תחליף הבשר" הראשון, על אף שלא הומצא לשם מטרה זו ובסין נאכל לעיתים לצד בשר, ולא במקומו.
הטופו מיוצר מחלב סויה שהומצק באמצעות תהליך הדומה להגבנה.
הטופו עשיר בחלבונים ומכיל מגוון רחב של חומצות אמינו, ויטמינים ומינרלים.
מלבד מוצר הטופו, ניתן להכין מפולי סויה גם שבבי סויה, טמפה ויובה.
סייטן - התפתח לראשונה בסין.
הכנת הסייטן נעשית באמצעות שטיפה של בצק המורכב מקמח חיטה ומים, המבוצעת מספר רב של פעמים על מנת לנקות את הבצק מעמילנים .
לאחר השטיפה נשאר הגלוטן, שנקרא גם חלבון חיטה והוא המרכיב העיקרי בסייטן.
הגלוטן עובר בישול כדי לייצב את מרקמו.
טעמו של הסייטן אינו דומיננטי והוא מוכר בעיקר בזכות מרקמו שדומה מאוד למרקם "בשרני".
חלבונים מהצומח - ניתן להפיק חלבון ממגוון רב של מוצרים מן הצומח כמו אפונה, חומוס, תורמוס, אורז, תירס וקטניות.
מגוון החלבונים הרב אותם ניתן להפיק מאפשרת לתעשיית תחליפי הבשר להתפתח וליצור מוצרים הדומים יותר בתכונותיהם ובטעמם לבשר.
בנוסף חלבונים אלו נותנים מענה לתחליף בשר שלא מכיל גלוטן (בשונה מהסייטן).
בשר מתורבת (cultured meat) - תאי בעל חיים המגודלים בתנאי מעבדה ומעובדים לאחר מכן ליצירת מוצר מוגמר.
בשר מתורבת מפותח במגוון רב של מעבדות וחברות כבר במשך 15 שנים, ורק בסוף שנת 2020 היה זמין לראשונה לשיווק לציבור הרחב במסעדת "1880" בסינגפור, שהייתה למדינה הראשונה שאישרה שיווק של בשר מתורבת.
המסעדה מגישה מנת עוף מתורבת של חברת Eat Just תחת המותג GOOD Chicken.
המכשול העיקרי העומד בפני תעשייה זו, מלבד מכשול רגולטורי, הוא מכשול כלכלי שכן תהליך ייצור בשר מתורבת עדיין נחשב ליקר מאוד ולא כדאי מבחינה כלכלית.
בנוסף קיימים תחליפי בשר נוספים העשויים מקטניות, פטריות ואגוזים.
בשר מן החי אינו מכיל רק חלבון, ומכיל באופן טבעי גם ברזל, ויטמין B12 ואבץ, אותם לא ניתן למצוא בחלבונים מן הצומח.
על מנת להקנות לתחליפי הבשר ערכים תזונתיים הדומים לבשר, מוספים בתהליך העיבוד ברזל, ויטמין B12 ואבץ.
תעשיית תחליפי הבשר שמה דגש רב על ערכי החלבון במוצרים ולכן תחליפי הבשר בעלי אחוז חלבון גבוה ועשירים במגוון רחב של חומצות אמינו.
עם זאת, תהליכי העיבוד דורשים תוספות של חומרי טעם, ריח ומייצבים למיניהם שגורמים למוצרים להיחשב כמוצרי מזון אולטרה מעובד ולהיות בעלי תכולת נתרן גבוהה ביחס למוצרי בשר.
שיטה מקובלת להכנת תחליפי בשר היא הכנת אמולסיה בשילוב של חלבונים, שומן מלח ורכיבים נוספים וחימום האמולסיה בלחץ גבוה.
הלחץ גורם לארגון מרחבי של שרשראות החלבון והחום משנה את מבנה החלבון ומקנה יציבות למוצר.
שיטה שכיחה נוספת לייצור תחליפי בשר היא אקסטורזיה (בישול בשיחול).
שיטה זו יעילה ואינה צורכת הרבה אנרגיה ביחס לשיטות אחרות.
השיטה מתחלקת לאקסטרוזיה יבשה (עד 30% לחות במוצר) ואקסטורזיה רטובה (40%-80% לחות במוצר).
תהליך האקסטרוזיה הרטובה מקנה לתחליף הבשר תכונות אורגנולפטיות (תחושתיות) דומות יותר למוצרי בשר.
תהליך האקסטרוזיה מבוסס על בישול בטמפרטורה ולחץ גבוהים, לרוב על ידי קיטור ועיצוב צורת הבשר על ידי מכונה ייעודית.
התהליך משנה את התכונות הפיזיות והכימיות של המזון אך איכות החלבון ונעכלותו אינם נפגעים.
בשיטות עיבוד מסורתיות ניתן לייצר בעיקר תחליפים למוצרים טחונים (כמו בשר בקר, בשר עוף טחון ונקניקיות), אולם ייצור נתחים שלמים הוא מורכב יותר.
הדפסה תלת-ממדית של חומרי גלם ממקור צמחי מהווה את הפתרון הנוכחי על מנת לייצר מבנה תלת־ממדי מורכב שמשויך לנתחים שלמים, שמכילים בין היתר גם מבנה תלת־ממדי של שומן המפוזר ברקמה.
החברה הישראלית Redefine Meat מיישמת טכנולוגיה זו והשיקה בסוף שנת 2021 מספר מוצרים המחקים נתחים שלמים של בשר בקר.
הסיבות העיקריות לגידול העולמי בשוק תחליפי הבשר הן סיבות סביבתיות-אקולוגיות המקושרות לגידול בשר (בעיקר בקר) וסיכונים בריאותיים הכרורכים בצריכה רבה של בשר אדום.
סיבות נוספות הן ביטחון תזונתי לאוכלוסיית העולם ההולכת וגדלה ודאגה לרווחת בעל חיים.
ענף החקלאות אחראי לשימוש של כ-70%–85% מצריכת המים העולמית ולפליטה של כ-30% מכלל גזי החממה הנפלטים לסביבה, כאשר חלק אינטגרלי מצריכה זו שייך לתעשיית הבשר, בעיקר בשר בקר.
תהליכי ייצור בשר אינם ידידותיים לסביבה בעקבות שימוש רב במים, אדמות ומשאבים ביחס לתהליכי יצור אחרים.
בעקבות גידול האוכלוסייה הכללית והגידול בצריכת המזון לאדם, ייצור המזון צפוי לעלות ב-70% עד לשנת 2050 בעקבות כך גם ההשפעה ההרסנית על הסביבה.
במטרה לתת מענה לבעיה אקולוגית זו יש צורך להפחית ביצור בשר בקר באמצעות פיתוח תחליפי בשר ועידוד צריכתם.
החלפה חלקית של בשר בקר במזון צמחי יכולה להפחית את פליטת גזי החממה ב-5%–15%, להפחית את השימוש בקרקעות ולחסוך במים.
גם הפחתה בצריכת בקר לטובת צריכת מוצרי עוף עדיפה מבחינה סביבתית שכן גידול עופות דורש פחות משאבים.
מבחינה תזונתית, ארגון הבריאות העולמי ממליץ להפחית בצריכה של מוצרי בקר, ובפרט במוצרי בקר מעובדים שמסווגים לפי הגדרתו ככאלו שמעלים את הסיכוי לחלות בסרטן.
מבחינה מוסרית קיימות בעיות הקשורות לרווחת בעלי החיים וכוללות סוגיות אתיות כמו סבל בעלי החיים בעת החזקתם ובעת תהליך השחיטה.
קיימים ארגונים רבים שמטרתם לשמור על הספקת צורכיהם של בעלי החיים בניהם ארגונים ממשלתיים ולא ממשלתיים.
ארגונים אלה פועלים במטרה לעודד צריכת חלופות בשר צמחיות.
בעיה נוספת העולה מצריכת בשר היא גידול בפערים הסוציואקונומיים הקיימים.
גידול בקר למאכל מהווה ניצול לא יעיל של משאבי הטבע וגורם לשימוש מוגבר במשאבים חיוניים להשרדות כלל שכבות האוכלוסייה.
על מנת להאכיל בקר יש צורך במי שתייה רבים, בשטחי מרעה ובדגנים המשמשים כמזון העיקרי, כאשר לטובת גידול של קילוגרם אחד של בשר בקר למאכל יש לספק שבעה ק"ג דגנים.
לעומת זאת, עבור בשר עוף היחס עומד על 2 ק"ג דגנים עבור קילוגרם מזון אחד.
בעקבות הביקוש הגובר מחיר הדגנים עולה ומגביר את הרעב במדינות עניות בהם ניזונים בעיקר מדגנים.
תחום תחליפי הבשר נמצא בתהליכי פיתוח נרחבים וממשיך להתפתח משנה לשנה.
על פי הערכות של קמעונאית המזון האמריקאית Cargill שפורסמו ביוני 2021, תוך מספר שנים מוצרי בשר צמחי יהוו 10% מנתח שוק המזון.
בתחילת דרכם, תחליפי בשר נוצרו בעיקר ממקורות צמחיים כמו חלבוני קטניות או דגנים, אך קיימת מגמה לבדוק אפשרויות נוספות ליצור תחליפי בשר.
אחת האפשרויות הנבדקות היא יצור של תחליפי בשר ממיקרופרוטאינים שמקורם בין היתר מפסולת חקלאית.
מיקרופרוטאינים מהווים מקור לחומצות אמינו חיוניות, פחמימות, ויטמינים וקרוטנים ולכן יכולים להחליף באופן חלקי את הצורך בבשר ובכך לתרום רבות לשמירה על הסביבה.
בנוסף קיימת התקדמות בתחום הדפסת תלת-ממד אשר מטרתה היא הדפסת בשר בר קיימא בתנאי מעבדה.
בתנאים אלה מתאפשרת שמירה על ערכים תזונתיים אידיאלים ומוקנה מרקם הדומה מאוד למרקם הבשר.
כמו כן, גם תחום גידול תאי שריר במעבדה, שמטרתו יצור רקמות בשיטות ביוטכנולוגיות, מתפתח עם השנים וקיימות יותר חברות המנסות לייצר מוצר מסוג זה.
שיטות אלה שמות דגש על שיפור המרקם הטעם והערך התזונתי של תחליפי בשר על מנת להגדיל את השוק העתידי ולעודד צריכה של תחליפי בשר.
חלק מתחליפי הבשר שמקורם מן הצומח נחשבים למזון אולטרה מעובד מכיוון שעברו מספר תהליכי עיבוד תעשייתיים.
למרות העלייה המשמעותית של שוק תחליפי הבשר הצמחוניים, קיימת ביקורת רבה מצד הציבור ומצד גורמי בריאות כלפי מוצרים אלו.
משרד הבריאות ממליץ להימנע מצריכה מוגברת של מזונות אולטרה מעובדים ומקשר ביניהם לבין עודף משקל, תחלואה בסרטן, התפתחות דלקות והזדקנות מוקדמת.
קיימות חברות רבות העוסקות בפיתוח תחליפי בשר, ומספרן גדל מדי שנה ככל שההתעניינות בשוק גוברת.
בתחום הבשר המתורבת בלבד הושקו בשנת 2020 עשרות חברות חדשות, ובסך הכול פעלו אז כ-76 חברות בתחום.
החברה הבינלאומית הבולטת ביותר היא Beyond Meat, שהוקמה בלוס אנג'לס בשנת 2009 על ידי איתן בראון.
החברה פיתחה מגוון מוצרים, בהם תחליפי עוף ובקר המבוססים על רכיבים צמחיים.
חברה נוספת היא Impossible Foods, שהוקמה בשנת 2011 על ידי פטריק בראון.
בשנת 2016 פיתחה החברה, בשיתוף עם רשת Burger King, את ההמבורגר הצמחי Impossible Whopper, שהושק למכירה רחבה בשנת 2019.
ישראל נתפסת כמדינה מובילה בתחום החלבון האלטרנטיבי, ומדורגת שנייה בעולם בהיקף ההשקעות והחברות הפעילות בתחום, לאחר ארצות הברית.
בין החברות הישראליות הבולטות בתחום תחליפי הבשר מן הצומח ניתן למצוא את Redefine Meat ו-Savoreat, ובתחום הבשר המתורבת את Aleph Farms, שהשלימה בשנת 2021 גיוס של 105 מיליון דולר ותכננה להשיק את מוצר הדגל במהלך 2022.
גם יצרניות בשר מסורתיות נכנסו לתחום.
בשנת 2021 זוגלובק השיקה תחת המותג "Wonders of Nature" קו של תחליפי בשר צמחיים, הכולל נקניקיות צ'וריסו, קבב, המבורגר ובשר טחון המבוססים על רכיבים צמחיים בלבד.
בישראל פועל גם The Good Food Institute Israel (GFI Israel), ארגון מדעי ללא מטרות רווח שהוקם בשנת 2019 במטרה להאיץ את פיתוח פתרונות החלבון האלטרנטיבי.
הארגון מקדם מחקר, השקעות ורגולציה מתאימה בתחום, והוא חלק מרשת סניפים עולמית.
חברות בינלאומיות נוספות פועלות בשוק הישראלי.
כך למשל, חברת Future Foods Group מהולנד, המייצרת תחליפי בשר מן הצומח, נכנסה לישראל בשנת 2023 באמצעות שיתוף פעולה עם "עוף הגליל", שהחלה לשווק את מוצריה בישראל.
תחלופת אוכלוסייה הוא תהליך בו משתנה המבנה הדמוגרפי של אזור מסוים, ואוכלוסיות בו משנות את גודלן ביחס לאוכלוסייה הכללית בו, ולעיתים משתנה האוכלוסייה הדומיננטית בו.
התהליך עשוי להיות ארוך מאוד.
התהליך גורר השלכות רבות, מלבד השינוי הדמוגרפי של האזור, ביניהן שינוי במצבו הכלכלי, מבנהו החברתי, שינוי באופי האזור, ובמקרים מיוחדים גם חילון, הדתה או התחרדות.
תחלופת אוכלוסייה קיצונית יכולה גם ליצור בועה חברתית באזור, ולעיתים גם הדרה של הציבור הדומיננטי הקודם, או של ציבור מסוים, בתוך האזור.
לאורך כל ההיסטוריה שינוי באוכלוסיית אזור גרר בחלק גדול מהמקרים תסיסה רבה והתנגדות עזה לתהליך בקרב הציבור שחי בו עד תחילת התהליך, מחאות הדדיות ואף אלימות קשה והחרמות.
ערים שהתפרסמו בכלי התקשורת ככאלה הן בית שמש המתחרדת, חריש החילונית-חרדית וערד.
עיר נוספת אשר נתונה לתהליך זה היא ירושלים.
נוסף על כך, רבים רואים בהיווצרות אחד הגורמים לתחלופת אוכלוסייה באזורם, גם אם ללא כוונה או רצון מצד גורם כלשהו להחליף את האוכלוסייה באזור, כאיום על אורח חייהם וניסיון לגרש אותם מביתם.
במקרים רבים תחלופת אוכלוסייה יוצרת בועה חברתית, מכיוון שהציבור שנשאר באזור מדיר ממנו את שאר הציבורים, שבינו לבינם נוצר ריחוק קשה בעקבות מחאות הדדיות במהלך התחלופה.
בתחלופות פנים-מדינתיות, ובישראל בעיקר, יש הרואים בקיום תופעה זו העמקה של השסע החברתי והגברת הריחוק החברתי, השנאה, הפילוג וההסתה בין ציבורי המדינה.
גורמים רבים יכולים לגרום ולהתסיס תחלופת אוכלוסייה, והעיקריים שבהם:
חילופי אוכלוסייה בין מדינות שונות, טרנספר או גירוש מאסיבי הם גורמים נדירים לקיום תחלופת אוכלוסייה, אך קיומם גורר תחלופה רחבת היקף בדרך כלל.
התאמת האזור לציבור מסוים מעודדת את הגירת אותו ציבור לתא השטח.
לדוגמה: בניית מרפסות סוכה מעודדת הגירת דתיים וחרדים.
הגירה מאסיבית של אוכלוסייה מהמעמד הבינוני והגבוה לשכונות חלשות נקראת "ג'נטריפיקציה"
קריאת גורם משפיע להתיישבות באזור, כדוגמת רב חשוב, מעודדת הגירת ציבור לאזור.
אידאולוגיה גורמת ללאום או חלקים בו לעבור לחבל ארץ החשוב להם, ובכך להחליף את האוכלוסייה הקיימת או את המבנה הדמוגרפי שלה.
דוגמאות ידועות הן העלייה לארץ ישראל ומאוחר יותר התיישבות או התנחלות ביהודה, שומרון, רצועת עזה, רמת הגולן, הגליל, הנגב, מזרח ירושלים וסיני על ידי יהודים.
רצח עם גורם אף הוא לתחלופת אוכלוסייה מאסיבית.
מאזן תחלופת תושבים או תחלופת דיירים הוא מדד לגודל האוכלוסייה שעברה באזור מסוים בתקופה מסוימת, אך לא השתקעה בו.
בדרך כלל, תחלופת תושבים גבוהה נגרמת בעקבות שינוי מהיר באופי האוכלוסייה והחלפת אוכלוסייה, או עוני האזור.
פרק הזמן הנפוץ ביותר למדידת תחלופת תושבים בפרק זמן מסוים הוא שנה.
המאזן מחושב על פי הנוסחא הבאה:
תחלופת תושבים = גודל האוכלוסייה לפני תקופת המדידה + מספר התושבים שעברו להתגורר באזור במהלך תקופת המדידה - מספר התושבים באזור בסוף תקופת המדידה.
בניגוד למאזן ההגירה, מאזן תחלופת התושבים מתייחס גם לתושבים שלא שינו את גודל האוכלוסייה באזור (מאחר שעברו אליו אך גם עזבו אותו)
מאזן תחלופת התושבים משמש לעיתים כמדד להצלחת אזור ויציבות אופיו: כאשר המדד נמוך, ניתן ללמוד על הצלחתו מאחר שתושבים נשארים בו ולא בורחים ממנו, ועל חוסר שינוי באופיו מאחר שלא עוזבים אותו או עוברים אליו מספר גבוה של תושבים.
מדד נמוך נמדד בעיקר באזורים עשירים ווילות.
מדד גבוה לעומת זאת מצביע על התאכזבות תושבים חדשים מהאזור וכישלונו, או על שינוי באופיו, הגירה מרובה אליו של ציבור מסוים והחלפת אוכלוסייה.
לעיתים קרובות מחושב מאזן תחלופת התושבים מסך תושבי האזור, על פי הנוסחא הבאה:
מאזן ההגירה באחוזים = 100 * מאזן תחלופת התושבים \ מספר התושבים הכללי אחרי התקופה המדודה.
מאזן ההגירה בשיטה זו, המחושב באחוזים, משמש על מנת לבטא את תחלופת התושבים באזור ביחס לגודלו, בעיקר על מנת להשוות הצלחת או שינוי בשתי ערים שונות ביחס לגודלן, או שתי מדינות שונות.
גורמים רבים יכולים להשפיע על מאזן תחלופת התושבים, ביניהם:
החלפת אוכלוסייה ושינוי באופייה מעלים את מאזן תחלופת התושבים
עוני מעלה את מאזן תחלופת התושבים
שירותים ברמה גבוהה מעודדים הישארות באזור, ורמה נמוכה שלהם יכולה לעודד את היציאה ממנו, מה שיעלה את המאזן.
יוקר מחיה גבוה יכול מצד אחד לגרום לתחלופת אוכלוסייה מהירה, אך גם מונע מקניית דירה באזור מסוים מראש, כך שתושבים חדשים יימנעו מלעבור אליו ומאזם תחלופת התושבים לא יעלה.
שינוי בתחושת הביטחון האישי משנה את תחלופת התושבים.
אבטלה ואפשרויות תעסוקה יכולות לגרום לאדם לעבור מאזור בו הוא חדש.
שינויים פתאומיים מחליפים את תושבי אזור מסוים.
אכזבה מעלייה לארץ ישראל (בישראל) מורידה עולים חדשים מארץ ישראל ובכך מעלה את מאזן תחלופת התושבים.
בטווחי זמן גדולים ניתן לדבר גם על שינויי אקלים כמשפיע מרכזי.
חוסר הצלחה בהשתקעות באזור הוא גורם מרכזי לעזיבה מהירה של תושבים.
"תחלום" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל.
את השיר הוציאה לאור ב-8 באוגוסט 2002 חברות התקליטים דנה מיוזיק ו-IMP רקורדס, כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השביעי שלה, החלום האפשרי (2002).
"תחלום" יצא לאור כסינגל בספטמבר 2002, תקופה קצרה מאוד לאחר "סיפור קצר".
הוא מדבר על עולם החלומות ועל היכולת של בני האדם לפתח מציאות ורסטלית ומשתנה בעולם זה.
זהו השיר האחרון שנכתב לאינטרנשיונל על ידי אהוד מנור קדם למותו ב-12 באפריל 2005. בכתבה שפורסמה בוואלה!
אינטרנשיונל אמרה על השיר כי הוא עוסק בפרידה מאדם אהוב עקב מוות.
זהו בעצם ניסיון הרגעה וההבטחה של החי אל המת כי פניו מועדות לעולם שכולו טוב, עולם החלומות השמימי.
השיר הוקלט גם בגרסה באנגלית תחת השם "Dream on, Dream".
בסמוך לצאת האלבום התראיינה אינטרנשיונל בתוכנית בערוץ הראשון, וכחלק ממנו הצטלמה במועדון ה-Dome ושרה חלקים שונים מ"תחלום".
בשנת 2014 התפרסם בערוץ היוטיוב סרטון הממזג את החלקים השונים, שהיוו יחד וידאו קליפ לשיר.
"תחלום" זכה לשבחים רבים מפי מבקרי המוזיקה העכשווית, והוא נחשב לאחד מהשירים הזכורים ביותר באלבום החלום האפשרי.
עם זאת, בתחנות הרדיו הושמע מעט, והגיע למקום העשירי בלבד במצעד של רדיו אמצע הדרך.
בביקורת על האלבום באתר המוזיקה Fresh נכתב כי: .
בביקורת על מארז התקליטורים, אוסף הסינגלים, שנכתבה במעריב נטען כי .
אינטרנשיונל תכננה לבצע חידוש לשיר כחלק מהאלבום הכל זה לטובה, אך זה לבסוף בוטל.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם8 באוגוסט 2002תקליטורדנה • IMP
תחל"ס (תוכנית חרדים לסדיר) היא תוכנית שפועלת לעידוד שילובם של בני הציבור החרדי המעוניינים בשירות צבאי, בתוך מערך השירות הצבאי הסדיר של צבא הגנה לישראל.
מאז קום המדינה נקבע חוק גיוס חובה לפיו כל אדם שהגיע לגיל 18 צריך להתגייס לצבא.
עם זאת, לומדי התורה הוחרגו בפטור שנקרא תורתו אומנותו, לפיו כל עוד אדם לומד בישיבה באופן מלא, הוא פטור משירות צבאי.
עם השנים מספר מקבלי הפטור הלך וגדל, בפרט בציבור החרדי שאינו נכלל במסגרת ישיבות ההסדר.
בנוסף עלתה טענה שגם מי שאינו לומד בישיבה מקבל דה-פקטו פטור זה, ובכך משתמט משירות צבאי, דבר הפוגע גם בשילוב הציבור החרדי בשוק התעסוקה.
בעקבות הדיון הציבורי הער וארוך השנים סביב העניין, נעשה ניסיון לחוקק תיקון לחוק שירות ביטחון הקובע את מסגרת הפטור של תלמידי ישיבות.
במקביל לניסיון להסדיר את המצב באמצעות חוק, קמו יוזמות שונות לשילוב בני הציבור החרדי בשירות הצבאי, בדגש על אלו שאינם לומדים בישיבות.
אחד המיזמים הבולטים בתחום הוא תוכנית תחל"ס.
ארגון תחל"ס הוא ארגון אזרחי שמעודד את בני הציבור החרדי שאינם לומדים תורה להתגייס לשירות קרבי בצה"ל.
הארגון אינו מופעל על ידי גורמים צבאיים או ממשלתיים.
מטרתו המוצהרת היא "לסייע למתגייס החרדי ולמשפחתו, ולהבטיח כי כל צעיר חרדי יכול לשרת בתנאים הטובים ביותר", ובכלל זאת שמירה על אורח חיים דתי מלא..
יוזם התוכנית הוא עו"ד משה תורג'מן, שעוסק רבות בשילוב חרדים בצה"ל.
המסלול הראשון של התוכנית נפתח במרץ 2024. באוגוסט 2024 השתתפו במסלול כבר כ-150 בחורים שהתגייסו למחלקות חרדיות בחטיבת גבעתי ובצנחנים.
תחמוצת (בלועזית: אוקסיד, Oxide) היא תרכובת של יסוד או חומר עם חמצן.
מקור השם "תחמוצת" הוא מהמילה "חמצן".
תחמוצות רבות נוצרות בתהליך הבעירה.
שמות התחמוצות בעבר היו בפורמט של דו-תחמוצת הפחמן, למשל; מאז שנות ה-70 נהוג להשתמש בפורמט פחמן דו-חמצני.
תחמוצת של יסוד אנאורגני נקראת אנהידריד (אם כי במונח זה משתמשים בעיקר לציון תחמוצות אורגניות).
תרכובות ידועות רבות הן תחמוצות.
חול, זכוכית וקוורץ, למשל, מורכבים מאותו החומר: צורן דו-חמצני.
חומר זה, הקרוי גם סיליקה, מופיע בלא פחות מ-17 צורות גבישיות שונות, רבות מהן אבנים יקרות למחצה, כגון אופאל.
חלודה גם היא תחמוצת: ברזל חמצני; היא נוצרת כשברזל "בוער" באטיות, כלומר – מתרכב עם החמצן שבאוויר.
גופרית דו-חמצנית נוצרת בשרפה בלתי-מלאה של תרכובות גופרית הנמצאות בדלק ישן.
גז זה נפלט לאוויר ומתרכב עם מים ליצירת חומצה גופריתית; חומצה זו חודרת לאדמה כשהיא מעורבת בגשם תוך גרימת נזקים סביבתיים, תופעה הנקראת גשם חומצי.
חנקן חמצני הוא מולקולת איתות בעלת חשיבות עליונה ביצורים חיים.
באדם הוא משמש כנוירוטרנסמיטר (כלומר, משמש להעברת אותות כימיים בין נוירונים – תאי עצב) וכן הוא גורם להתרחבות של כלי הדם ולפיכך – להורדת לחץ הדם בשעת הצורך.
פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה ניתן ב-1998 לשני מדענים שגילו את תפקידיו אלו של החנקן החמצני בגוף.
סידן חמצני ידוע יותר בשם סיד יבש או ליים.
זוהי האבקה ממנה מכינים את נוזל הצביעה הלבן.
תַּחְמָסָאִים (שם מדעי: Caprimulgiformes) היא סדרת עופות ליליים או של בין-השמשות, שוכני יערות.
צבעם אפור-חום מוכתם, בדומה לקליפות העצים שבהם הם שוכנים.
שולי אברותיהם משיים והתעופה חרישית.
אופייני להם - ראש עבה עם עיניים גדולות מאוד.
מקורם קטן, ובבסיסו זיפים ארוכים.
מפתח-הפה רחב ועמוק עד מאחורי העיניים.
התחמס מוזכר במקרא (ויקרא יא) אם כי יש הטוענים שמדובר שם במה שהיום קרוי בז.
התחמס המצרי, הנובי והאירופי נדירים, אך נצפו מקננים בארץ.
הגדול בבני הסדרה הוא פוטו ענק (Nyctibius grandis) שאורכו עד 60 ס"מ, ומשקלו עד 650 גרם.
הקטן ביותר הוא תחמס ננסי (Chordeiles pusillus) שאורכו עד 16 ס"מ.
משפחה תחמסונים אוסטרליים (Aegothelidae) - נחשבת לעיתים לסדרה עצמאית.
תחמושת הוא כינוי כללי לקליעים הנורים מאמצעי לחימה שונים, כגון אקדחים, רובים, מקלעים ותותחים אך גם מכלי ירייה עתיקים כגון קשת או קטפולטה.
במובן הכללי יותר, תחמושת מתייחסת לכל אמצעי הלחימה החד-פעמיים המתכלים עם השימוש בהם, לרבות רקטות או טילים.
התחמושת המודרנית לכלי ירייה מורכבת מקליע הנורה מנשק חם בעל קנה, באמצעות הדיפת גזים הנוצרים בעת פיצוץ חומר נפץ הודף (חנ"ה) הנמצא בתרמיל המחובר לקליע (ואז הקליע+התרמיל נקראים כדור) או מוטען בנפרד לקנה היריה.
הקליעים המודרניים מיוצרים במגוון גדלים וסוגים, בהתאם לייעודם.
קליעים נגד אדם מתוכננים לנוע או להתפרק בתוך גוף הנפגע, כדי לגרום לנזק מרבי.
פגזים נגד אדם מתוכננים להתפוצץ באוויר, ולפזר רסיסים חדים בשטח גדול.
פגזים חודרי שריון כוללים אמצעים שמקלים עליהם לחדור לכלי המשוריין.
פגזי בעירה כוללים חומרי בעירה חזקים, וקליעים נותבים מסמנים באור את מסלול מעופם.
קליעים שונים מכילים ראשי קרב שונים, בהם חודרן קינטי ("חץ"/"חוצצן"), נפיץ, מצרר ו חלול.
היצרן העיקרי של תחמושת בישראל הוא התעשייה הצבאית (תע"ש).
צריכת התחמושת על ידי היורה נעשית בטעינה בודדת (כלומר טעינת כדור או פגז בודד לפני כל ירייה) או במחסנית ובשרשיר תחמושת, שבאמצעותם נטענים בבת אחת כדורים רבים, המאפשרים ירי בצרורות.
עם סוגי התחמושת הנפוצים ביותר בעולם נמנים:
הקליע בתוספת התרמיל ואבק השרפה נקרא כדור.
תחמושת צליפה – כדורים המיוצרים בקפדנות ואיכות גבוהה על מנת להבטיח דיוק מרבי בעת ביצוע ירי צליפה.
פצצות שימוש כללי המוטלות ממטוסי קרב ומפציצים.
פצצות מונחות המוטלות ממטוסי קרב ומפציצים.
רקטות ובהן רקטות ארטילריות ורקטות כתף.
בזמן מלחמה צריכת התחמושת מוגברת, ולשם אספקתה הסדירה נדרשת היערכות לוגיסטית נאותה.
יש לתכנן את המלאי הנדרש בעת לחימה למוצב, לבסיס ולמדינה כולה, תוך התחשבות ביכולת הצפויה לשנע מלאי נוסף (ברמת המוצב והבסיס) או לייצר ולייבא מלאי נוסף.
למלאי תחמושת גדול יש עלות גבוהה, ומאידך במלאי קטן מדי יש סיכון של תבוסה בקרב או במלחמה.
חשש מאמברגו או מצור שיוטלו בעת מלחמה מגדיל את הנחיצות של מלאי גדול ויכולת ייצור מקומית.