tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
1993 -מדליית "Resnik Challenger" מהאגודה לנשים מהנדסות
1993 -אות הצטיינות יתרה במנהיגות מנאס"א.
1995 -מדליית השתתפות בטיסת חלל של נאס"א (STS-71)
1996 -אות הצטיינות יתרה מנאס"א
1998 -מדליית השתתפות בטיסת חלל של נאס"א (STS-89)
2000 - פרס גיימס מילר מהאגודה האמריקאית לקרמיקה.
2000- נבחרה להכיל התהילה של נשים בטכנולוגיה (WITI)
2002 - חברה באקדמיה הלאומית להנדסה (NAE)
2006 - אות הוקרה עמית שותף של המכון האמריקאי לאווירונאוטיקה ואסטרונאוטיקה (AIAA)
בונהאנג וורצ'יט (בלאית: ບຸນຍັງ ວໍລະຈິດ;, נולד ב-15 באוגוסט 1937) הוא פוליטיקאי לאי המשמש מאז אפריל 2016 כנשיא המדינה.
בשנים 2001–2006 כיהן גם כראש ממשלת המדינה.
בשנים 2006–2016 כיהן וורצ'יט כסגן הנשיא.
וורצ'יט נולד ב-15 באוגוסט 1937 בדרום לאוס הצרפתית.
למד בווייטנאם בשנים 1958–1961. בשנת 1969 החל לכהן בתפקידי ממשל שונים.
בשנת 1996 נבחר לשמש כסגן ראש הממשלה.
בקונגרס העשירי של המפלגה המהפכנית העממית של לאו התקיים באפריל 2016, וורצ'יט נבחר לכהן כמזכיר הכללי של המפלגה ולמעשה להנהיג את המדינה.
בכל תפקידיו לאורך השנים דאג לטפח את הקשרים הדיפלומטיים על וייטנאם.
הוא נשוי ואב לשלושה בנים ושתי בנות.
בונו היה אתר אינטרנט ישראלי שהופעל על ידי חברת בונו פאי אינטרנשיונל ופעל בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21.
האתר, שהיה בכתובת www.bono.co.il, החל לפעול בספטמבר 1999 ופנה לילדים ובני נוער בני 8–18. במסגרת האתר עזרו הגולשים אחד לשני בשיעורי הבית.
הילדים צברו "בונואים", כסף וירטואלי, שתורגם לפרסים בתמורה למתן תשובות על שאלות החברים באתר.
בנוסף, הילדים באתר יכלו לבנות אתר פרטי משלהם.
נכון ליולי 2000 פעל האתר גם ברוסית ובצרפתית, והיה במשא ומתן לצורך הפעלת גרסה יפנית.
באותו מועד הוערך שווי ב-35 מיליון ש"ח.
נכון לאוגוסט 2000 היו באתר כ-130 אלף רשומים.
באותה עת פורסם כי בנק לאומי עומד לרכוש 10% מהאתר תמורת מיליון דולר.
בספטמבר 2000 הודיע בנק לאומי על הקמת מיזם "בונו בנק", בשיתוף עם אתר בונו, שנועד להיות הבנק הראשון לילדים באינטרנט, שיאפשר לילדים לנהל את חשבון ה"בונואים" שלהם.
האתר נסגר, ככל הנראה, בסוף שנת 2002.
בונה סאר הוא כדורגלן צרפתי-סנגלי, המשחק בעמדת המגן.
סאר שיחק כילד באולימפיק ליון, ובגיל 17 עבר לשחק במץ.
תחילה שיחק סאר בקבוצת המילואים, ובעונת 2011/12 ערך תשע הופעות עם הקבוצה בליגת המשנה הצרפתית, ממנה נשרה מץ בסיום העונה לליגה השלישית.
החל מעונת 2012/13 הפך סאר לשחקן משמעותי בקבוצה, והעפיל ביחד עמה שתי ליגות ברצף, כשבעונת 2012/13 העפיל עמה מהליגה השלישית לליגה השנייה, ובעונת 2013/14 העפילו סאר ומץ מהליגה השנייה לליגת העל הצרפתית.
בעונת 2014/15, ערך סאר את הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית במדי מץ, אך לא הצליח לשרוד עמה בליגה, והקבוצה נשרה בחזרה לליגת המשנה כעבור עונה אחת בלבד, על אף יכולת אישית טובה של סאר.
לאחר ירידת הליגה עם מץ, הוחתם סאר באולימפיק מרסיי, אף היא מליגת העל הצרפתית, ועד מהרה הפך לשחקן הרכב קבוע.
בעונת הבכורה שלו בקבוצה, 2015/16, סיימו סאר ומרסיי במקום ה-13 בליגה, ובעונת 2016/17 סיימו במקום החמישי, שהבטיח להם כרטיס למפעל הליגה האירופית.
בעונת 2017/18 רשמו סאר ומרסיי עונה מרשימה אף יותר, כשסיימו במקום הרביעי בליגה, והגיעו עד לגמר הליגה האירופית 2018, בו הפסידו 0–3 לאתלטיקו מדריד; סאר שיחק 90 דקות בגמר זה.
סאר ומרסיי סיימו את עונת 2018/19 במקום החמישי בליגה, אך רשמו אכזבה בליגה האירופית, כשסיימו את שלב הבתים עם נקודה אחת בלבד.
בעונת 2019/20 סאר ומרסיי סיימו במקום השני בליגה הצרפתית, הגבוה ביותר מאז הגעת סאר לקבוצה.
את עונת 2020/21 פתח סאר במרסיי, אך ביום האחרון של חלון ההעברות נמכר לבאיירן מינכן תמורת 10 מיליון אירו.
סאר שימש בעיקר שחקן מחליף בעונה זו, בה ערך 8 הופעות בבונדסליגה, וסיים אותה עם זכייה באליפות.
סאר היה חלק מבאיירן מינכן עד לתום עונת 2023/24, שבסיומה שוחרר כשתם חוזהו בקבוצה, וערך בכל עונה הופעות בודדות.
סאר נולד בצרפת לאב שהיגר מסנגל ואם שהיגרה מגינאה.
אי לכך, הוא היה יכול לבחור לשחק בנבחרות הכדורגל של צרפת, סנגל וגינאה.
סאר זומן לסגל נבחרת גינאה בדצמבר 2014, אך לא שיחק לבסוף.
באפריל 2018 קיבל סאר הצעה מנבחרת סנגל, אך דחה אותה.
בספטמבר 2021 החליט סאר לבסוף להיעתר לבקשתו של מאמן נבחרת סנגל אליו סיסה, ולהצטרף למשחקי הקבוצה במוקדמות מונדיאל 2022. סאר ערך את הבכורה שלו בנבחרת סנגל במוקדמות מונדיאל 2022 בניצחון 1–4 על נמיביה באוקטובר 2021.
בינואר 2022 זכה סאר עם נבחרתו סנגל בגביע אפריקה לאומות 2021, לאחר ניצחון בבעיטות הכרעה על מצרים, במשחק שהסתיים בתיקו 0-0 בתום 120 דקות.
סאר החטיא את הבעיטה שלו, ועל אף זאת סנגל ניצחה וזכתה בטורניר.
במרץ 2022 העפיל סאר עם נבחרתו סנגל למונדיאל 2022, לאחר שנבחרתו גברה בפלייאוף המוקדמות על מצרים בבעיטות הכרעה, לאחר שכל נבחרת ניצחה 0–1 במשחק הביתי שלה.
עם זאת, סאר נופה מהסגל הסופי למונדיאל עצמו.
בוני בסלר היא ביולוגית מולקולרית הידועה בעיקר בזכות מחקרה על תקשורת בין חיידקים בעזרת חישת מניין.
היא ראש המחלקה לביולוגיה מולקולרית באוניברסיטת פרינסטון ועמיתת מכון הווארד יוז למחקר רפואי (HHMI).
בסלר נולדה בשיקגו אך גדלה בדנוויל, קליפורניה.
היא הייתה סקרנית מגיל צעיר, ואהבה מאוד בעלי חיים.
בנעוריה, היא עבדה במרפאת כלבים וחתולים ובגן חיות, ונרשמה לאוניברסיטת קליפורניה בדייוויס בכוונה ללמוד וטרינריה.
אך מהר מאוד היא הבינה שהעבודה הפיזית ושינון שמות של עצמות ושרירים אינם מתאימים לה.
במקום זאת, היא התחילה ללמוד ביוכימיה וגנטיקה.
במקביל ללימודיה החלה בסלר לעבוד במעבדתו של פרדריק טרוי – פרופסור לביוכימיה ורפואה מולקולרית.
למעבדה היו אז שני פרויקטים עיקריים: מחקר אחד על פחמימות בחיידקים ומחקר נוסף על מערכת היחסים שבין וירוס אפשטיין בר לבין סרטן.
אף על פי שבסלר רצתה לעבוד על פרויקט הסרטן, טרוי ניתב אותה דווקא לפחמימות.
במחקר זה, בסלר אפיינה את האנזים נוירמינידאז, אנזים שחותך גליקופרוטאינים הנמצאים בממברנת החיידק.
אף שלא רצתה לעבוד על חיידקים בהתחלה, עד מהרה היא התאהבה בהם.
היא סיפרה: "כולם חושבים שהם היצורים הפשוטים ביותר בעולם, אך אני חושבת שהם היצורים המושלמים ביותר שאפשר לעבוד איתם."
לאחר שקיבלה תואר ראשון בביוכימיה באוניברסיטת קליפורניה, בסלר נסעה לאוניברסיטת ג'ונס הופקינס.
שם היא המשיכה לחקור אינטראקציות בין חיידקים לפחמימות בקבוצת המחקר של סול רוזמן.
רוזמן נתן לבסלר לחקור את החיידק הימי "Vibrio furnissii".
בסלר בדקה כיצד החיידק נצמד לסוכרים שונים.
היא גילתה שחיידקי "Vibrio furnissii" נמשכים לסוכרים מורכבים מסוימים במטרה להיצמד אליהם ולאכול אותם.
לאחר שקיבלה את הדוקטורט שלה בביוכימיה מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס, בסלר עברה לעבוד במכון אגורון.
במכון זה היא חקרה את התקשורת הכימית המתקיימת בין חיידקים ימיים הזוהרים בחושך (חיידקים ביולומינסנטיים).
מחקרה של בסלר התבסס על מחקרים קודמים שהוכיחו שחיידקים ביולומינסנטיים פולטים אור רק כשיש מספיק מהם בסביבה.
החיידקים מתקשרים אחד עם השני בעזרת חישת מניין – שיטה בה החיידקים שולחים מולקולת איתות (הנקראות אוטואינדוסר).
כדי לתקשר עם בני מינם.
בסלר הראתה שגם החיידק "Vibrio harveyi" מבצע חישת מניין, וגילתה שיש כמה מולקולות שונות המשמשות לתקשורת זו.
בשנת 1994, לאחר 4 שנים של מחקר במכון אגורון, בסלר עזבה את המכון כדי להקים קבוצת מחקר באוניברסיטת פרינסטון, שם היא ממשיכה לחקור את מנגנוני חישת המניין ותפקידיה, את המנגנונים הביוכימיים בהם חיידקים מתקשרים אחד עם השני, ומשלבת במחקריה מתחומי הגנטיקה, ביוכימיה, ביולוגיה מבנית, כימיה והנדסה.
במעבדת המחקר בפרינסטון מנסים להבין לעומק את התקשורת בתוך אותו המין ובין מינים שונים של חיידקים, זיהוי עצמי לעומת זיהוי גורמים זרים, העברת אינפורמציה בין חיידקים ושיתוף פעולה ביניהם.
כמו כן, מנסים לענות על שאלות כמו: למה חיידקים מתקשרים?
מה הם משקיעים כדי לתקשר לעומת מה שהם מרוויחים מכך?
איך החיידקים קולטים ומבינים אינפורמציה מתוך מולקולות איתות?
איך קבוצות של חיידקים המתקשרים אחד עם השני מתמודדים עם "ציתות" של חיידקים אחרים או שיבוש של האות?
כמעט כל החיידקים גורמי המחלות זקוקים לחישת מניין כדי להדביק בעלי חיים, וחוקרי המעבדה מנסים לייצר מולקולות המדמות אוטואינדוסרים.
למולקולות כאלו יש פוטנציאל לתפקד בתור תרופות אנטי-בקטריאליות היכולות לשמש אלטרנטיבה לאנטיביוטיקה.
בתאוריה, מולקולות אלו יוכלו לנטרל חיידקים על ידי דיכוי גנים ספציפיים או הפעלתם.
בסלר הוכיחה שחישת המניין משמשת להרבה יותר מ"הדלקה וכיבוי אורות".
התקשורת מאפשרת "כיבוי" והפעלה של מאות גנים שונים, ויוצרת מערכת גנטית עצומה.
התקשורת מאפשרת לחיידק לשתף פעולה עם בני מינו, ולפעול בצורה דומה ליצור רב תאי.
כלומר, חישת המניין מאפשרת לחיידק לעבור מיצור חד תאי יחיד לחלק מקבוצה גדולה ומתואמת.
ב-1999 היא גילתה שחיידקים משתמשים בחישת מניין כדי לתקשר לא רק עם בני מינם, אלא גם עם מינים אחרים של חיידקים.
כך, מין אחד של חיידקים יכול להפעיל או לכבות גנים של חיידק שונה.
ב-2002 בסלר הצליחה לגלות את המבנה המולקולרי של האוטואינדוסר (מולקולת האיתות) המאפשר את התקשורת בין סוגים רבים של חיידקים ימיים.
נוסף על כך, הניסוי הראה שהיסוד בור משמש כקו-פקטור בתהליך.
האוטואינדוסר נקשר למולקולות בור כדי לבצע את תפקידו הביולוגי.
יסוד זה נדיר באזורים יבשתיים, אך באוקיינוסים – אזור המחיה של החיידקים שבסלר חוקרת, הוא נמצא בשפע.
כלומר, החיידקים הללו משתמשים בחומר הנפוץ בסביבת מחייתם כדי לתקשר אחד עם השני.
2011 פרס לוריאל-אונסק"ו לנשים במדע
2012 פרס האגודה הפילוסופית האמריקאית
2012 פרס האגודה המלכותית הבריטית
2012 דוקטור לשם כבוד – אוניברסיטת טאפטס
2012 דוקטור לשם כבוד – קולג' בייטס
2014 הצטיינות בהוראה – האגודה האמריקאית למיקרוביולוגיה
2014 הצטיינות בהוראה – פי בטא קפא
2014 פרס אליס קתרין אוונס – האגודה האמריקאית למיקרוביולוגיה
2016 פרס הצטיינות במדע – הפדרציה של האגודות האמריקאיות לביולוגיה ניסיונית (FASEB)
2016 נבחרה כחברה באקדמיה הלאומית לרפואה של ארצות הברית
2016 פרס מקס פלאנק למחקר
2023 פרס קרן גיירדנר הבינלאומי
בונזו הוא מותג מזון לכלבים של חברת ביופט, פרי פיתוח ישראלי-צרפתי-אמריקאי.
מותג זה הוא בין הנפוצים ביותר בתחום בישראל עד כדי הפיכתו לשם גנרי למזון לבעלי חיים.
ייצור "בונזו" החל משנת 1974 במפעלי ביופט, מקיבוץ מעברות, המייצרת גם את המותג "לה-קט" לחתולים.
מאז עבר ייצור המזון היבש לאירופה.
החברה מייצרת מזון יבש בטעמי בקר, כבד ועוף.
בנוסף, תחת המותג מופיעות סדרות חטיפים ועצמות ומקלוני בשר ככבש וברווז.
החברה מייצרת גם חטיפים לאילוף.
על פי חברת ביופט, המוצר מיוצר בפיקוח וטרינרי צמוד, עשיר במינרלים וויטמינים ולא מכיל צבעי מאכל.
המוצר מסופק במגוון אריזות, בהתאם לגיל הכלב, כאשר האריזה הקטנה ביותר היא במשקל 3 ק"ג ועד למשקל 15 ק"ג.
מרבית המוצרים מכילים שילוב בשר כגון בקר, כבד ועוף, ודגנים ובהם תירס, חיטה, אורז ופשתן.
המזון היבש מכיל השלמת ויטמינים עד ל-100% מכמות הוויטמינים והמינרלים הנדרשת.
Bones (ביפנית: 株式会社 ボンズ) הוא אולפן אנימציה יפני, שנוסד בשנת 1998 על ידי מסהיקו מינאמי, הירושי אוסקה וטושיהירו קוואמוטו, שלושה עובדים לשעבר באולפני סאן רייז.
מטה החברה ממוקם כיום ברובע סוגינאמי שבטוקיו.
Wolf's Rain (סדרת האנימה שודרה במקור בשנים 2003)
Eureka Seven (סדרת האנימה שודרה במקור בשנים 2005–2006, 2012)
Ouran High School Host Club (סדרת האנימה שודרה במקור בשנים 2006)
Soul Eater (סדרת האנימה שודרה במקור בשנים 2008–2009)
אקדמיית הגיבורים שלי (סדרת האנימה שודרה במקור בשנים 2016–2025)
בונוס ביוגרופ בע"מ היא חברת ביוטכנולוגיה ישראלית העוסקת בהנדסת רקמות לייצור שתל עצם ומפתחת תרופה לטיפול בחולים קשים במחלת נגיף קורונה 2019.
החברה נוסדה באוקטובר 1981. באוגוסט 1993 הנפיקה החברה לראשונה את מניותיה בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
החברה שוכנת בפארק מת"ם בחיפה.
יו"ר החברה הוא יוסף רויך ומנכ"ל החברה הוא ד"ר שי מרצקי.
בוועדה המדעית המייעצת של החברה חברים פרופ' נמרוד רוזן, פרופ' יהודה אולמן וד"ר אפרים צור.
לחברה חברה בת בבעלות מלאה, בונוס תרפואטיקה בע"מ, וחברה בת נוספת, בונוס סלורה בע"מ, שבה היא מחזיקה ב-95.5% מהבעלות.
בונופיל (BonoFill) – שתל עצם מותאם אישית המיוצר בהנדסת רקמות מתאי המטופל, לשם שיקום חסר בעצם, לשימוש בכירורגיית פה ולסת ובכירורגיה אורתופדית.
השתל מותאם לצרכים הביולוגיים, הפיזיים והקליניים של המטופל.
הבסיס לייצור שתל חי של עצם, הוא תאים מזנכימליים, המופקים מרקמת שומן של המטופל.
להערכת החברה, אישור שיווק למוצר יינתן בשנים 2024–2025.
מזנקיור (MesenCure) – תרופה לטיפול בסערת ציטוקינים שיוצרת מצוקה נשימתית מסכנת החיים.
התרופה מיוצרת מתאים מזנכימליים המופקים מרקמת שומן של תורמים בריאים, ומיועדת לטיפול בדלקות במערכת הנשימה, כאלה שמקורן בנגיף הקורונה החדש או בכל נגיף אחר, וכאלה שמקורן בחיידק או בחשיפה למזהמים אחרים.
התרופה נמצאת בניסוי קליני בבתי חולים בישראל.
ביולי 2021 דיווחה החברה על הצלחה ניכרת של התרופה בטיפול בחולי קורונה (19-Covid) קשים.
בוני אן ברגר היא מדענית מחשב ומתמטיקאית אמריקנית, פרופסור למתמטיקה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT), במינוי משותף במדעי המחשב והנדסת חשמל.
תחומי העבודה שלה עוסקים בעיצוב אלגוריתמים למטרת פענוח מידע ביולוגי ולהשגת תובנות ביולוגיות מכמויות מידע עצומות.
ברגר עובדת כראש קבוצת מחשוב וביולוגיה במעבדת מדעי המחשב והבינה המלאכותית של MIT .
בנוסף לכך, היא חברת מועצה במדור המתמטיקה באגודה האמריקאית לקידום המדע (AAAS).
השתתפה בכתיבה של למעלה מ-140 מאמרי מחקר מדעיים, תרמה רבות לתחומי הביו-רפואה, הגנומיקה והביולוגיה החישובית, באמצעות חידושים אלגוריתמיים.
נבחרה לכהן בתפקידים רבים בעקבות בקיאותה בתחום, ועל הישגיה זכתה בפרסים רבים.
ברגר נולדה ב־1961 וגדלה במיאמי, פלורידה, עם הוריה ואחיה הגדול.
גילתה חיבה למתמטיקה עוד מילדותה ואהבה לפתור עם אביה בעיות מתמטיות, חידות שחמט ופאזלים.
החלה את לימודיה האקדמיים באוניברסיטת ברנדייס, שם קיבלה תואר ראשון במדעי המחשב ב-1983. עברה ללמוד ב-MIT, שם קיבלה תואר שני במדעי המחשב ב-1986. המשיכה את לימודיה ב-MIT וב-1990 קיבלה את תואר דוקטור במדעי המחשב, בהנחייתו של סילביו מיקאלי.
סיימה פוסט דוקטורט במתמטיקה שימושית ב-MIT ב־1992. היא זכתה במספר פרסים לאורך לימודיה.
במהלך לימודיה ב-MIT ברגר התחתנה עם פרופסור למתמטיקה שימושית, פרנק ט.
תחומי העניין של ברגר מחוץ לעבודה הם ילדיה, טניס ושחייה.
היא מתגוררת עם משפחתה בניוטון, מסצ'וסטס.
בשנת 1992 הצטרפה לסגל האקדמי של MIT ובשנת 2002 מונתה לפרופסור.
מחקרה עוסק בעיקרו בתחום הגנומיקה (תחום בגנטיקה החוקר את הגנומים בגוף חי) וביישומים של טכניקות מתמטיות לבעיות בביולוגיה מולקולרית.
הבעיות שברגר חוקרת קשורות בעיקרן לניתוח נתונים בביולוגיה וגנומיקה.
מחקריה פורסמו בכתבי עת מדעיים, כגון סיינס(Science).
בין השנים 2012–2018 הייתה חברה בקבוצה שחקרה גנומיקה חישובית.
המחקרים עסקו בפיתוח פרוטוקול לניתוח גנום בקנה מידה גדול תוך שמירת הסודיות של גנוטיפים ופנוטיפים.
הוכח שהפרוטוקול יכול לנתח מידע מיותר ממיליון איש תוך זמן קצר.
השיטה מאפשרת לאנשים לתרום את הגנום שלהם למחקר מבלי לוותר על פרטיותם.
בין השנים 2013–2015 פרסמה מספר מאמרים בנושא גנטיקה של אוכלוסיות.
המחקרים עוסקים בפיתוחים סטטיסטים ואלגוריתמים בכדי לשפר את הכוח והמהירות של מבחני אסוציאציה.
בכדי להדגים את השיפור, קבוצת המחקר ניתחה נתונים בגנום רחב שנדגם מ-56 אוכלוסיות.
המחקר הראה כי כל קבוצות דרום מזרח אסיה שנבדקו, קשורות קשר הדוק יותר לאבוריג'ינים, יותר מאשר לכל אוכלוסייה מרכזית כיום ובכך סייעו לפתור שאלה במוצאם של אנשי דרום מזרח אסיה.
בין השנים 2018–2021 פרסמה מאמרים הקשורים לגנומיקה של תא בודד.
המאמרים עסקו בפיתוח אלגוריתמים העובדים על למידת מכונה עבור הדמיה ופיתוח גאומטרי של רצפי RNA.
1992-1990 מלגת מחקר לפוסט דוקטורט במתמטיקה שימושית מ-NSF.
1992–1993 מכון רדקליף באנטינג, חוקרת מדע.
1992 חברה במדעי המחשב ומעבדת הבינה המלאכותית (CSAIL), MIT.
1992–1997 מרצה בכירה למתמטיקה שימושית, MIT.
1997–2002 פרופסור חבר למתמטיקה שימושית, MIT.
2002 פרופסור למתמטיקה יישומית, MIT.
2004–2012 פקולטה משותפת, אוניברסיטת הרווארד–MIT מדעי בריאות וטכנולוגיה (HST).
2004 פקולטה משולבת, ביולוגיה חישובית ומערכות (CSBI) ב-MIT.
2008 ועד המשגיחים של בת' ישראל והוועדה המייעצת הרפואית.
2010 מינוי משותף, מחלקת הנדסת חשמל ומדעי מחשב, MIT.
2010 חבר עמית, המכון הרחב של MIT והרווארד.
2012 סגל מתקשר, בית הספר לרפואה של הרווארד.
2014 חברת סגל, הרווארד-MIT מדעי בריאות וטכנולוגיה.
2016 סימונס פרופסור למתמטיקה, MIT.
2018–2019 ראש ביניים של מתמטיקה שימושית, MIT.
1990 תזת הדוקטורט זכתה לפרס ג'ורג' ספרוול על המחקר הטוב ביותר במדעי המחשב.
1995–1998 פרס קריירה מהקרן הלאומית למדע (NSF).
1999 פרס דיווף של החברה הביופיזית למחקר (פרס אחד בשנה).
1999 פרס טכנולוג'י רוויו (Technology Review) עבור 100 חדשנים צעירים למאה ה-21.
2010 פרס מבחן הזמן עבור "קיפול חלבון במודל HP הוא NP מלא" מ-"RECOMB".
2012 פרס מרגרט פיטמן מהמכונים הלאומיים לבריאות (NIH) עבור הישגים מדעיים מצטיינים & מרצות.
2012 נבחרה כעמיתת החברה הבינלאומית לביולוגיה חישובית (ISCB).
2013 נבחרה לאקדמיה האמריקאית לאמנות ולמדעים.
2013 פרס אוניברסיטת ברנדייס לבוגרים הישגים.
2015 דוקטור לשם כבוד מ-EPFL.
2016 נבחרה למכון האמריקאי להנדסה רפואית וביולוגית (AIMBE).
2019 פרס מבחן הזמן על פיתוח אלגוריתם Isorank מ-"RECOMB".
2019 נבחרה כעמית של האגודה האמריקאית למתמטיקה (AMS).
2020 פרס סוניה קובלבסקי מ-AWS/SIAM.
2020 נבחרה כחברה באקדמיה הלאומית למדעים (NAS)
בונזי אלכסנדר קולסון השני הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד בפנרבחצ'ה.
קולסון החל לשחק כדורסל בבית הספר התיכון סנט אנדרו שבברינגטון, רוד איילנד.
כשסיים את התיכון, שוכנע על ידי עוזר מאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת נוטרדאם להצטרף לאוניברסיטה, שתתאים ותטפח את הצד ההתקפי שלו.
בסיום עונת הרוקי שלו באוניברסיטה, הוא נבחר ל'תגלית העונה' של הקבוצה.
בעונתו השנייה קלע 30 נקודות בניצחון קבוצתו על קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת דיוק בחוץ, ובעונתו השלישית הוביל את הקבוצה בנקודות ואת הליגה בריבאונדים.
בעונת 2017/2018 שבר פעמיים את רגלו, והחמיץ מספר רב של משחקים.
ב-18 בספטמבר 2018 חתם בקליבלנד קאבלירס, שוויתרה עליו ב-13 באוקטובר ושלחה אותו לקאנטון צ'ארג' מליגת הפיתוח של ה-NBA.
במשחקו הראשון בליגה קלע 23 נקודות ואסף 15 ריבאונדים.
ב-15 בינואר 2019 חתם על חוזה דו-כיווני במילווקי באקס, כשעל פי תנאי החוזה הוא ישחק במקביל בוויסקונסין הרד מליגת הפיתוח.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA ב-25 בפברואר 2019, כששיחק שלוש דקות בניצחון הבאקס 117–106 על שיקגו בולס.
ב-31 במרץ פתח לראשונה בחמישייה במשחק נגד אטלנטה הוקס, בו קלע 15 נקודות וקטף 16 ריבאונדים ב-41 דקות.
ב-21 ביולי 2019 הבאקס ויתרו עליו, לאחר ששיחק שמונה משחקי NBA, בהם רשם ממוצעים של 4.9 נקודות, 3.8 ריבאונדים ו-0.4 אסיסטים ב-12.3 דקות למשחק.
ב-30 ביולי 2019 חתם בדרושפאקה.
ב-24 באפריל 2020 עזב את המועדון, לאחר שהעמיד ממוצעים של 12.2 נקודות ו-5.1 ריבאונדים למשחק בליגה הטורקית ו-10.8 נקודות ו-5.0 ריבאונדים למשחק ביורוקאפ.
ב-31 באוגוסט 2020 חתם בשטרסבורג.
ב-14 באוקטובר 2020 נבחר לשחקן השבוע, לאחר שרשם 24 נקודות, תשעה ריבאונדים ושני אסיסטים בניצחון קבוצתו על אורליאן.
ב-10 ביולי 2021 חתם בפינאר קרשיאקה מליגת העל הטורקית.
קולסון וקבוצתו הגיעו עד לגמר ליגת האלופות בו הפסידה הקבוצה 59–64 לסן פבלו בורגוס.
למרות ההפסד, קולסון נבחר לשחקן המצטיין של הטורניר.
ביוני 2024 חתם קולסון בפנרבחצ'ה לשלוש שנים.
בונה תירוש (נולד ב-16 בספטמבר 1945) הוא סופר ועיתונאי ישראלי, מחבר ספרי פרוזה וספרי עיון, מרצה לעיתונאות, שהתמחה בכתיבת נאומים לנבחרי ציבור.
תירוש נולד ברומניה לסלה (לבית קרושינסקי), ולדוד פייביש (תירוש), שהיה מראשוני תנועת השומר הצעיר ברומניה, עבד שם כמורה לעברית, וחיבר את המילון העברי-רומני והרומני-עברי הראשון.
זמן קצר אחר הקמת המדינה הגישו ההורים בקשה לעלות לארץ, אך זו סורבה על ידי המשטר הקומוניסטי והאב נעצר על קיום קשרים אסורים עם הצירות הישראלית בבוקרשט.
הוא נכלא כאסיר ציון ועם שחרורו ב-1960 הותרה עליית המשפחה.
עם העלייה שינתה המשפחה את שמה לתירוש.
בישראל עבד האב תחילה כעורך הביטאון של מפ"ם בשפה הרומנית, וכמגיה בעיתון על המשמר, ואחר כך כעורך בהוצאת מסדה.
בשנת 1964 סיים את לימודיו בתיכון בליך ברמת גן.
בגלל בעיה רפואית נדחה גיוסו – והוא התחיל לשרת בצבא רק בתום לימודיו בטכניון, בפקולטה להנדסת חשמל.
על אף הכשרתו כמהנדס, שירת ככתב צבאי בשבועון במחנה.
עוד בטרם השתחרר מונה לעורך הירחון במחנה נח"ל.
במקביל לעריכת הירחון היה בעל טור אישי במעריב, אך מכיוון שאחד מבכירי מעריב, אברהם תירוש, נפגע מטור שכתב ובו ביקורת על הרבי מלובביץ', נקבע שכדי למנוע בלבול אצל הקוראים בין שני העיתונאים ששם משפחתם זהה, יחתום בונה תירוש על הטור שלו בשם "בונה" בלבד.
אחרי ארבע שנים חזר לשבועון במחנה כסגן עורך ועורך עד שנת 1989.
בשנים 1975–1994, במקביל לעבודתו העיתונאית, פרסם שלושה ספרי סיפורת.
בין השנים 1990 ל-1993 ערך את "ראש אחד" שבועון הנוער של ידיעות אחרונות, ואחריו עד שנת 2002 את המקומון "במקום" מרשת ידיעות אחרונות.
מ-2005 ועד 2012 לימד באוניברסיטה הפתוחה שתי סדנאות בלימודי תקשורת: "כתיבה עיתונאית" ו"עריכה עיתונאית", ובמקביל ערך את ביטאון האוניברסיטה הפתוחה "עדכן".
בשנות האלפיים המשיך לעסוק בכתיבה, במקביל לעבודתו באוניברסיטה, ופרסם 4 ספרי עיון, והעלה על במה מחזה אחד.
בשנת 2012 פרש לגמלאות מהאוניברסיטה, אך הוא ממשיך לכתוב ולפרסם.
(עם ארנון הדר) זאב בודד בחצר עוינת: עלילות ריגול ומתח מן ההיסטוריה, ירושלים, הוצאת פלג, 1975. סיפורים שרוב גיבוריהם הם סופרים מפורסמים ששימשו כסוכנים חשאיים.
הבית - מעין הגדה, תל אביב, הוצאת תמוז, 1975. ספר שעוסק בחיי צעירים תל אביבים בדירה שכורה בעיר, בשולי הבוהמה ובתוכה.
אחד מגיבורי הספר הוא נתן זהבי (שמו בספר: שמשון דומברובסקי).
זהבי עצמו חזר ופרסם במהלך השנים קטע מהספר, המתאר כיצד פנה במכתב אל יצחק רבין, אז שר העבודה, וגינה אותו על ששכח את העניים.
דנה: פוטורומן, תל אביב, הוצאת זמורה ביתן מודן, 1980. ספר שמתאר את חיי הנישואין של זוג צעיר בתל אביב ואת קיצם הטרגי.
אחד הספרים הראשונים בספרות הישראלית שדן בנושא הטיפול הנפשי.
ברוך, תל אביב, עם עובד, 1994. ספר ששויך לסוגה של ספרות בלשית פאראפסיכולוגית.
סיבוב שני, חיפה, פרדס הוצאה לאור, 2021. סיפורו של עיתונאי וסופר תל אביבי המציג את שלוש אהבותיו: לנוקי – כוכבת גל"צ, לנעמי אמנית חוזרת בתשובה ולאלונה, אם ילדיו.
שנים רבות אחר כך, שומע הגיבור על מותה הטרגי של נוקי, וכדי לחזור ולפגוש בה הוא קורא שוב דפים שכתב לעצמו בשנות הקשר ביניהם.
אחיו של אשמדאי, חיפה, פרדס הוצאה לאור, 2026. סיפור על שלמה המלך ועל אחיו אשמדאי, מלך השדים.
הפנתיאון היהודי, הוצאת ידיעות אחרונות, 2001. סיפוריהן של שמונה דמויות מרכזיות ביהדות: משה רבנו, דוד המלך, ישעיהו הנביא, רבי עקיבא, רש"י, הרמב"ם, הבעל שם טוב והגאון מווילנה.
תולדותיהם, המחלוקות שעוררו בחייהם ואחרי מותם, והסיפורים הפיקנטיים הממחישים את אנושיותם.
שירי העני ממעש: התפילה היהודית כשירה, הוצאת כתר, 2001. קטעי ליטורגיה יהודית מן הסידור ומחזורי התפילה מוגשים לקוראים כדברי שירה, בשורות קצרות, בליווי הסברים ופרשנות.
cjv הדרך צלחה - סיפורו של פרויקט כביש חוצה ישראל 1995-2004, הוצאת כביש חוצה ישראל, 2004. ספר בפורמט אלבומי, שנכתב על סמך מפגשים וראיונות עם מנהלי הפרויקט ושותפיהם לביצוע ומתאר כיצד הצליחו אנשי cjv להשלים את סלילת 87 הק"מ הראשונים של הכביש תוך 54 חודשים.
מרכז עזריאלי: סיפורו של אייקון, הוצאת אלבטרוס, 2012. הספר מתאר את פרשת הבנייה של המגדלים שהפכו לסמל תל אביבי, ומהווים אחד מהישגיה של האדריכלות הישראלית.
איוב 2020. מחזה שהוצג בשנת 2015 בתיאטרון הסימטה ואחר כך בשנת 2016 בצוותא.
מחזה כמו-עתידני, המבקר את ההתמכרות הישראלית להקרבת קורבנות אדם על מזבח המולדת.
כאשר הסיסמה "טוב למות בעד ארצנו" כבר לא עובדת - מחפשים דרך חדשה, דרך הריאליטי, כדי לשווק את הצורך בקורבנות.
בנוסף לעבודתו העיתונאית עסק תירוש לפרנסתו בכתיבת נאומים ומאמרים לנבחרי ציבור.
בשנת 1999 התחיל לכתוב נאומים לראש ממשלת ישראל אהוד ברק והמשיך בכך עד התפטרותו ב-2001.
בשנים 2002–2003 היה כותב הנאומים והמאמרים של שר התרבות והספורט מתן וילנאי.
שנה אחר כך, התחיל לכתוב נאומים לראש הממשלה אריאל שרון ואחריו ליורשו אהוד אולמרט – עד שנת 2009. משנת 2009 ועד שנת 2021 היה כותב הנאומים של ראש עיריית תל אביב רון חולדאי.
נשוי משנת 1985 לחנה (לבית גבירץ), פסיכותרפיסטית.
בשנת 2003 זכה בפרס מפעל הפיס להמחזת אגדה יהודית על המחזה "אחיו של אשמדאי".
בונות אלטרנטיבה היא עמותה וקבוצת לחץ אקטיביסטית פוליטית א-מפלגתית.
התנועה פועלת לקידום שוויון חברתי, העצמת נשים והעלאת המודעות לאלימות נגד נשים.
הקבוצה נוסדה בשנת 2020 על ידי מורן זר קצנשטיין, שאיגדה נשות עסקים, יזמות, מנכ"ליות, נשות תקשורת, פעילות חברתיות וראשות ארגוני נשים.
בארגון פעילות מאות נשים בקבוצות פעולה שונות ובפעילותה ברשתות החברתיות מעורבים אלפי נשים וגברים שמזוהים עם המאבק ולוקחים בו חלק, בין השאר בפעילות שטח ובמוסדות חינוכיים.
המהלך הראשון של הארגון היה הובלת שביתת הנשים בשנת 2020, בעקבות אונס הנערה באילת.
המהלך כלל מעל 30 הפגנות ברחבי הארץ ועצרת מרכזית בכיכר רבין בהשתתפות למעלה מ-5,000 נשים.
לשביתת הנשים הצטרפו עשרות ארגונים וחברות.
בצהרי אותו יום שבתו חברות מסחריות, בהן ערוץ 13 ומקדונלד'ס מפעילות עסקית וסגרו את סניפיהן לאות הזדהות.
לארגון הצטרפה הדס רגולסקי אשר שימשה כדוברת הארגון בהתנדבות.
בשנת 2021 הובילה התנועה את הקמפיין הוויראלי "#שוות_משוות", שמטרתו העלאת המודעות בסקטור העסקי לקידום נשים לתפקידי ניהול ולצמצום פערי שכר מגדריים.
בקמפיין לקחו חלק נשים וגברים והוא הוביל לשיח מתמשך בכלי התקשורת ולשינוי מעשי בארגונים שונים.
בינואר 2022 השיקה התנועה, בשיתוף עם ארגוני נשים נוספים את קמפיין "חוק_חינוך_(מיני)_חובה" שעסק בחשיבותו של חינוך מיני בבתי ספר.
בעקבות המהלך המשותף הוביל משרד החינוך שולחן עגול שעסק בנושא, ממנו יצאה הנחיה לחינוך לשוויון מגדרי.
החל משנת תשפ"ג שולב הנושא כחלק מתוכנית הלימודים, באופן קבוע.
ביוני 2022 ליוו נשות התנועה את המתלוננות ט' ונ' הנפגעות בפרשת משחקי חברה.
נשות התנועה הפגינו מול האולם בו נערכה הופעתו של איל גולן שסוקרה בהרחבה בכלי התקשורת.
יחד עם איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית, הגיעו נשות התנועה כדי לתמוך בנ' בהגיעה לעימות הראשון מאז נתקבל הערר.
החקירה הראשונה הייתה על סעיף אונס.
העימות היה הראשון מתוך 12 עימותים, אחד מהם היה מול גולן עצמו.
ב-23 באוגוסט 2022 נערכה הפגנה בהשתתפות מאות נשים בכדי להפעיל לחץ על המפלגות להתחייב לחוזה השוויון שהובילה העמותה יחד עם 17 ארגוני נשים נוספים.
על חוזה השוויון חתמו יו"ר מפלגת יש עתיד יאיר לפיד, יו"ר מפלגת המחנה הממלכתי בני גנץ, יו"ר מפלגת ישראל ביתנו אביגדור ליברמן ויו"ר מפלגת העבודה מרב מיכאלי.
באותה שנה השיקו חברות התנועה את הקמפיין "לא משחקות משחקים" יחד עם שחקניות נבחרת ישראל בכדורגל נשים.
היוזמה לקמפיין החלה לאחר שנחשפו תנאים ירודים, חילוקי דעות עם מאמן הנבחרת הבוגרת, ותחקיר על מאמן האקדמיה לנערות שהתעלל בשחקניות הכדורגל.
מטרת המאבק הייתה להביא להשוואת תנאי שכר ומתן מעטפת מקצועית לשחקניות בנבחרת ישראל.
ההסכם שנחתם בעקבות הקמפיין קידם תוכנית אסטרטגית ארוכת טווח לכדורגל הנשים בישראל.
ההסכם שנחתם היה פורץ דרך והשוו בו לראשונה התנאים של השחקנים והשחקניות.
באוקטובר 2022 עתרה תנועת הנשים יחד עם איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית בישראל לבית המשפט נגד זימונו של עומר אצילי לסגל נבחרת ישראל בכדורגל.
בעקבות המחאה בחר אצילי לפרוש מהנבחרת.
קבוצת הנשים הפעילה לחץ תקשורתי לאחר פרסום כתב האישום נגד המעורבים באונס הקבוצתי באילת.
בעקבות לחץ זה שונה כתב האישום.
התנועה פעלה עם ארגוני נשים אחרים להחלת חוק האיזוק האלקטרוני.
נשות התנועה הפגינו מול ביתו של יו"ר מפלגת יש עתיד יאיר לפיד כשהן מביעות תמיכה בהעברת חוק הצמיד האלקטרוני ודורשות מהמדינה לחתום על אמנת איסטנבול.
החל מחודש אפריל 2023, "בונות אלטרנטיבה" היא עמותה רשומה בישראל.
תרומה לעמותה מוכרת לזיכוי ממס הכנסה לפי .
ב-29 ביוני 2023 בונות אלטרנטיבה הפגינו ליד ביתה של השרה לקידום מעמד האשה מאי גולן, מאחר שלטענן, "השרה פוגעת במו ידה במאבק למען זכויות נשים במדינת ישראל".
המשטרה עיכבה את מורן זר קצנשטיין לחקירה והיא שוחררה זמן קצר מאוחר יותר.
ב-2023 דורגה העמותה במקום ה-21 ברשימת 100 המשפיעים/ות של כלכליסט לשנת 2023.
במלחמת חרבות ברזל הסבה העמותה את פעילותה למרכזי חוסן המעניקים תמיכה למשפחות וסיוע נפשי.
בעקבות שתיקת האו"ם ובעיקר של ארגון האו"ם לקידום והעצמת נשים על הפשעים נגד האנושות שביצע חמאס ובפרט על האלימות נגד נשים שכללה טבח, אונס, התעללות ותקיפה מינית, יזם הארגון הפגנות מול מטה האו"ם בניו יורק.
לקראת הבחירות שנערכו ברשויות המקומיות בפברואר 2024, עודדה התנועה השתתפות של נשים כמועמדות בבחירות אלו, ועקב כך חלה עלייה משמעותית בייצוג נשים במועצות שנבחרו.
בהמשך, על מנת לקדם את אותה מגמה של ייצוג הקול הנשי על כל גווניו האפשריים גם בפוליטיקה, ויצירת השפעה של נשים על ההחלטות המתקבלות בכל התחומים, יצאה התנועה בקמפיין לעידוד התפקדות למפלגות ליברליות מכל קצוות הקשת הפוליטית, אשר לווה בפרסומת שבה כיכב השחקן צחי הלוי.
ב-2023 במסגרת המחאה נגד הרפורמה המשפטית יזמו נשות התנועה בראשות זר קצנשטיין את "מחאת השפחות", ששאבה השראה מספרה של הסופרת הקנדית מרגרט אטווד, "מעשה השפחה" ומהסדרה סיפורה של שפחה המבוססת על הספר.
המיצג כלל מאות נשים ברחבי הארץ שצעדו בדממה בגלימות אדומות.
השפחות הפכו לסמל של המחאה נגד המהפכה המשפטית.
אטווד שיתפה בטוויטר סרטון שבו נראות מלמעלה עשרות נשים הלבושות כמו השפחות ב"סיפורה של שפחה", צועדות לאורך רחוב קפלן בתל אביב, וכתבה: "מדהים!".
עוד הוסיפה הסופרת: "הדרך שבה ארגנו את מחאת הנשים בישראל יכול הייתה להיות שוט בסדרה".
בין שלל אירועי מחאת השפחות:
ב-8 במרץ 2023 – יום האישה הבינלאומי, אלפי נשים בעשרות מוקדים ברחבי ישראל יצרו שרשרת אנושית נשית.
ב-16 במרץ 2023 הובילה הזמרת אפרת גוש את מחאת השפחות בתל אביב.
ב-1 באפריל 2023, במהלך הופעה בהאנגר 11 עטתה הזמרת קרן פלס את תלבושת "סיפורה של שפחה" כחלק מחאת הנשים נגד המהפכה המשפטית.
נאשון "בונז" היילנד הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת מינסוטה טימברוולבס מליגת ה-NBA, בעמדות הרכז והקלע.
היילנד נולד וגדל בעיר וילמינגטון שבדלאוור.
בצעירותו זכה לכינוי "בונז" (עצמות) בשל מבנה גופו הצנום.
במרץ 2017 פרצה בביתו שרפה, אשר גבתה את חייהם של סבתו ובן דודו בן השנה.
היילנד עצמו ניצל מהשרפה, לאחר שקפץ מחלון חדרו שבקומה השנייה.
בין השנים 2019–2021 למד ושיחק באוניברסיטת וירג'יניה קומונוולת'.
בעונת 2020/2021 קלע 19.5 נקודות בממוצע למשחק, וזכה בתואר שחקן העונה של מחוז "Atlantic 10".
היילנד נבחר בבחירה ה-26 של דראפט ה-NBA 2021, על ידי דנוור נאגטס.
לאורך עונת הרוקי שלו שותף ב-69 משחקים וקלע 10.1 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה.
בפברואר 2023, לאחר כשנה וחצי בדנוור, הועבר ללוס אנג'לס קליפרס במסגרת טרייד בין ארבע קבוצות, בו היו מעורבות גם לוס אנג'לס לייקרס ואורלנדו מג'יק.
עד לסיום עונת קלע 10.8 נקודות בממוצע למשחק במדי הקליפרס.
ב-27 בפברואר 2025, חתם היילנד על חוזה דו כיווני עם הטימברוולס.
בוני גרמוס היא סופרת אמריקנית, פרסומאית לשעבר ומחברת רב המכר שיעורים בכימיה.
במשך עשורים, עבדה כפרסומאית וכמנהלת קריאייטיב בארצות הברית ומחוצה לה, בעיקר בתחומי טכנולוגיה, רפואה וחינוך - בין היתר בחברת ספרי לימוד מדע.
במהלך עבודתה כמנהלת מחלקה בסוכנות פרסום, חוותה מיזוגניה מצד אחד מהקולגות שלה, שניכס לעצמו רעיון שלה.
גרמוס סיפרה כי את הזעם בעקבות המקרה תיעלה לחיבור ספר, עליו עבדה חמש שנים - תוך שמירה על עבודה כפרסומאית, שבמרכזו כימאית המופלית מגדרית בשנות ה-50 וה-60 בארצות הברית.
לפני פרסום ספרה, קיבלה גרמוס 98 דחיות מהוצאות לאור בנוגע לספרים אחרים שחשבה לפרסם.
באפריל 2022, יצא לאור ספר הביכורים שכתבה, שיעורים בכימיה.
הנובלה תורגמה ל-43 שפות,, עמדה בראש רשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס כששה חודשים ונבחרה כספר השנה (2022) של בארנס אנד נובל, הניוזוויק, וושינגטון פוסט ובטופ 20 במדד ספרי השנה (2022) של אמזון.
הספר זכה לעיבוד טלוויזיוני בהפקת אפל TV פלוס ובכיכובה של ברי לארסון.
ב-2023 זכתה בפרס לזכר פול טורדיי (The Paul Torday Memorial Prize) לנובלת הביכורים הטובה ביותר למחברים גיל 60 ומעלה.
הסופר אנדרו טיילור , שופט בוועדת הפרס, כתב:
כיהנה בוועדת השיפוט של פרס הספר המדעי על שם טריבדי של החברה המלכותית לשנת 2023.
התגוררה בעבר בקולומביה, בשווייץ, ובסיאטל.
נכוון ל-2023, גרה גרמוס בלונדון עם בעלה, מדען במקצועו, ושתי בנותיה.
היא חובבת שחייה במים פתוחים ומתחרה בחתירה, תחביב שהיא חולקת עם גיבורת ספרה.
Lessons in Chemistry, דאבלדיי 2022. בעברית: שיעורים בכימיה, הוצאת תכלת 2022.
בוני & קלייד הוא מחזמר עם מילים מאת דון בלק, לחן מאת פרנק וילדהורן ותסריט מאת איוון מנצ'ל.
המחזמר מגולל את סיפורם של בוני וקלייד אשר פעלו בתקופת השפל הגדול.
וילדהורן תיאר את המוזיקה כשילוב של קאנטרי, טקסס בלוז, גוספל ורגטיים.
בנובמבר 2009 התקיימה הבכורה העולמית של המחזמר בסן דייגו, קליפורניה.
לאחר מכן, בשנת 2010, המחזמר עלה בסרסוטה, פלורידה.
בדצמבר 2011, המחזמר עלה לראשונה בברודוויי, והיה מועמד לשלושה פרסי מעגל המבקרים החיצוני, לחמישה פרסי דרמה דסק ולשני פרסי טוני.
הפקות נוספות של המחזמר הועלו בווסט אנד, ביפן, בבלגיה, ובפולין.
בפברואר 2009, נערכה קריאה של המחזמר בחברת התיאטרון ראונאבאוט, בהשתתפותם של לורה אוסנס בתפקיד בוני פארקר וסטארק סנדס בתפקיד קלייד בארו.
הפקת הבכורה עולמית של המחזמר התקיימה בתיאטרון לה ג'ולה בסן דייגו, קליפורניה.
הצגות מקדימות החלו ב-10 בנובמבר 2009, ערב הפתיחה התקיים ב-22 בנובמבר.
ההפקה הסתיימה ב-20 בדצמבר, לאחר 15 הצגות מקדימות ו-33 הופעות רגילות.
צוות השחקנים כלל את לורה אוסנס בתפקיד בוני פארקר, סטארק סנדס בתפקיד קלייד בארו, ויין דובאל בתפקיד שריף שמיד, קלייבורן אלדר בתפקיד באק בארו, כריס פלוסו בתפקיד טד הינטון, מייר וינינגהם בתפקיד אמה פארקר ומליסה ואן דר שיף בתפקיד בלאנש בארו.
המחזמר עלה בהרצה מוגבלת בתיאטרון הרפרטוארי אסולו בסרסוטה, פלורידה.
הצגות מקדימות החלו ב-12 בנובמבר 2010, והפתיחה הרשמית התקיימה ב-19 בנובמבר.
ההרצה הסתיימה ב-19 בדצמבר, עם ג'רמי ג'ורדן בתפקיד קלייד.
בשנת 2011 התקיימה הופעת הבכורה של המחזמר בברודוויי בתיאטרון ג'רלד שונפלד, כשההצגות המקדימות החלו ב-4 בנובמבר וערב הפתיחה התקיים ב-1 בדצמבר.
אוסנס וג'ורדן שבו לגלם את בוני וקלייד בהתאמה.
ההפקה נסגרה ב-30 בדצמבר באותה שנה, לאחר 33 הצגות מקדימות ו-36 הופעות רגילות.
ב-17 וב-18 בינואר 2022, המחזמר עלה בשני קונצרטים בתיאטרון דרורי ליין, וסט אנד.
בהפקה היו אמורים להופיע השחקנים ג'רמי ג'ורדן ולורה אוסנס מההפקה המקורית בברודוויי בתפקידים שגילמו במקור.
ב-5 בנובמבר 2021 דווח כי אוסנס הוחלפה על ידי פרנסס מיילי מקאן.
הפקת הקונצרט הוקלטה עבור הפצה עתידית.
ביום הקונצרט השני, הוכרז כי תעלה הפקה של המחזמר בווסט אנד בבימויו של ניק וינסטון אשר תתחיל בהצגות מקדימות בתיאטרון האמנויות ב-9 באפריל 2022.
ב-23 בפברואר 2022, פורסם כי פרנסס מיילי מקאן וג'ורדן לוק גייג' יככבו בתור בוני וקלייד בהתאמה, בהפקת המחזמר העתידה לעלות בתיאטרון האומנויות.
כמו כן פורסם כי צוות השחקנים יכלול את גורג'י מגווייר בתפקיד באק, נטלי מקווין בתפקיד בלאנש, קליב ספטמבר בתפקיד טד, אקו מיטשל בתפקיד מטיף, אליסטר סו בתפקיד שריף שמיד וגרייסי לאי בתפקיד אמה פארקר.
ההפקה נפתחה ב-9 באפריל ונסגרה ב-10 ביולי באותה שנה.
פתיחה מחודשת, וסט אנד (2023)
ב-25 באוקטובר 2022 הוכרז שהפקת המחזמר בווסט אנד תיפתח מחדש בשנת 2023. ב-7 בנובמבר באותה שנה פורסם כי פרנסס מיילי מקאן וג'ורדן לוק גייג' ישובו לגלם את בוני וקלייד.
רוב צוות השחקנים שב לגלם את תפקידיהם, מלבד נטלי מקווין שהוחלפה על ידי ג'ודי סטיל בתפקיד בלאנש בארו.
ההפקה נפתחה ב-4 במרץ 2023 בתיאטרון גאריק ונסגרה ב-20 במאי באותה שנה.
בוני פארקר וקלייד בארו, יישובים מתים במושב הקדמי של מכוניתם.
הבזק לֶעָבָר למערב טקסס לתקופת השפל הגדול, כשבוני הצעירה חולמת על חיים ככוכבת קולנוע, וקלייד הצעיר, חולם על חיים דומים לאלו של אל קפונה ובילי הנער ("Picture Show").
השניים גדלים, נאחזים באותם חלומות ורודפים אחריהם, למרות שאף אחד מהם לא נמלט מחייהם במערב טקסס - בוני מלצרית בדיינר וקלייד אסיר שנכלא שוב ושוב בכלא המחוזי.
קלייד, שזה עתה נמלט מהכלא עם באק, אחיו ושותפו לפשע, מוצא את בוני תקועה עם מכונית מקולקלת לבד וללא אמצעים בצד הדרך.
השניים מתחברים מיד, וקלייד מתקן את המכונית של בוני בתמורה לכך שתסיע אותו לדאלאס ("This World Will Remember Me").
בינתיים, באק בורח אל אשתו בלאנש, שדוחקת בו להסגיר את עצמו בחזרה משום שברגע שיסדר את הדברים עם החוק ועם האל, הם יוכלו להתחיל מחדש את חייהם ("You're Goin' Back to Jail").
בוני וקלייד מעבירים יחד את הימים הבאים.
היא משתפת אותו בחלומותיה להיות כוכבנית, משוררת וזמרת.
קלייד משכנע אותה לשיר עבורו ("How 'Bout a Dance").
בוני לוקחת אותו חזרה לביתה כדי להישאר שם ללילה ולהתחמק מהחוק.
אך טד, קצין משטרה וחבר של משפחת פארקר, מופיע לבדוק מה שלום בוני ולהזהיר אותה מפני אסיר חופשי שנצפה באזור שלה.
הביקור הבלתי צפוי מאלץ את קלייד לברוח, לאחר שהוא משכנע את בוני שחלומותיהם יתגשמו אם יברחו יחדיו מהעיר – הוא יחיה בלי לדאוג לכסף, והיא תחיה עם תהילה יוצאת דופן.
הוא אומר לה לפגוש אותו בבית אחיו באק, ויוצא למצוא אותו.
בתחילת המפגש, האחים נרגשים לראות זה את זה שוב ומדברים על לעזוב את העיר במכונית ("When I Drive").
בוני מגיעה וקלייד מאיץ באחיו להצטרף אליהם.
אולם, בלאנש מאלצת את באק להתוודות על תוכניותיו לחזור לכלא, ויכוח פורץ בין הארבעה.
הוויכוח מביא לכך שקלייד סוטר לבוני על שהציעה לו ללכת בעקבות באק ולפרוש מחיי הפשע.
בוני, בתורה, סוטרת לקלייד והשניים עוזבים בכעס.
באק מסגיר את עצמו, והרשויות תופסות גם את קלייד ("God's Arms Are Always Open").
בלאנש ובוני מבקרות את באק וקלייד ומגלות שקלייד עובר תקיפות בלתי פוסקות מצד האסירים האחרים, בעידוד הסוהרים בכלא.
טד, שנמצא על המשמר בכלא, מגלה על דבר קיומה של מערכת היחסים בין בוני לקלייד.
הוא מקונן על כך שהוא האדם הטוב יותר עבור בוני, בעוד קלייד מתעקש שאהבתו שלו היא האהבה היחידה הראויה לה ("You Can Do Better Than Him").
בלילה שלאחר מכן, ערב השימוע של האחים בארו, בלאנש ובוני מתמודדות עם ביקורת מצד חבריהן ובני משפחתן על כך שהן נשארות לצד הפושעים, אך הנשים מבינות שהן אינן יכולות לעזוב את מושא הערצתן ("You Love Who You Love").
הן מוצאות את עצמן עם שאר בני משפחת בארו, שבאים לשמוע על גורל האחים: באק ישוחרר על התנהגות טובה וקלייד ירצה עוד שש-עשרה שנים בכלא על שבעה סעיפי שוד ובריחה מהכלא.
שישה חודשים לאחר מכן, בוני מבקרת את קלייד המוכה קשות, והשניים זוממים לשחרר אותו ("Raise a Little Hell").
בוני חוזרת למחרת עם אקדח חבוי בחזייה ומשאירה אותו אצל קלייד, שמאיים להשתמש בו על הסוהר אם הוא לא ישחרר אותו.
הסוהר נאלץ לעשות כן, ובתוך זמן קצר, קלייד חוזר לגנוב כסף כדי להסתדר.
בזמן שחבריהם ובני משפחתם מגיבים לחדשות על הבריחה הגדולה, בוני וקלייד נמלטים במכוניתם, נחושים להגשים את חלומותיהם ("This World Will Remember Us").
החברה נעה בין הצדק בחיים תחת החוק, לבין האהדה לניסיון לחיות חיים טובים יותר בזמנים קשים ("Made in America"), ומראה שהבריחה של בוני וקלייד לא רק משכה את תשומת הלב של העיתונות, אלא גם את תמיכת הציבור הרחב.
אולם, במהלך שוד חנות מכולת שהשתבש, קלייד הורג סגן ש"ניסה להיות גיבור".
כשקלייד מספר לבוני על המעבר המקרי משוד לרצח, בוני ההיסטרית רוצה לפרוש אבל מגלה שמאוחר מדי לחזור לחייה הקודמים ("Too Late to Turn Back Now").
אירוע הירי בחנות המכולת מעלה את השניים למעמד גיבורים ברחבי המדינה, כששוטרים בכל מדינות הדרום רודפים אחריהם.
קלייד שולח מכתבים באופן לא סדיר לבאק ולבלאנש, וכותב על ההרפתקאות וההזדמנויות שהם מצאו לעצמם בדרכים.
באק רואה שהחיים האלה אפשריים גם עבורו ועבור אשתו, ומנסה לשכנע את בלאנש שהם צריכים להצטרף לבוני ואחיו, אך היא מסרבת ("That's What You Call a Dream").
הצמד ממשיך במסע השוד שלהם, הופכים בהדרגה ליותר נועזים ושודדים בנקים במקום חנויות ("What Was Good Enough for You").
קלייד מציע לבוני לשלוח את השיר האחרון שכתבה על קורותיהם לעיתון מוכר.
השיר לא רק מזכה את השניים בתהילה נוספת, אלא גם מעורר את זעם צוות החוקרים מטקסס.
מושלת טקסס מרים פרגוסון מתערבת ומגייסת את פרנק האמר, שוטר טקסס ריינג'רס בדימוס, לערוך מצוד אחרי בוני וקלייד.
באמצע שוד בנק הרסני, קלייד נורה בכתף.
כשבאק שומע את החדשות, הוא עוזב את הבית כדי לעזור לקלייד, ובלאנש נקרעת בין צדקתה לבין אהבתה לבאק.
במקום המסתור שלהם, בוני וקלייד חולקים רגע עדין ("Bonnie"), שנקטע במהירות עם הגעתו של באק.
בלאנש המהוססת, שבחרה באהבה על פני חוק, מלווה אותו.
ימים לאחר מכן, באק וקלייד יוצאים לשוד נוסף ("Raise a Little Hell (reprise)").
בזמן ששתי הנשים מחכות בדאגה לשובם של האחים, בלאנש מבררת כיצד בוני יכולה להיות מאושרת, כשהיא חיה בצורה כזו.
בוני מתעקשת שהיא וקלייד הם האנשים היחידים שבאמת חיים את חייהם במלואם ("Dyin' Ain't So Bad").
האחים חוזרים בשלום, אך החגיגה נקטעת כשהם מגלים שהשלטונות מקיפים את מקום המסתור שלהם.
מתפתח קרב יריות, בו קלייד ובוני מצליחים להימלט, אך באק נפצע אנושות ומת בזרועותיה של בלאנש.
בעודם חוזרים לדאלאס לבקר את הוריהם, קלייד מוטרד האם משפחתו תסלח לו אי פעם על שנטש את באק והשאיר אותו למות.
בוני מרגיעה אותו שמותו של באק לא היה באשמתו, אך שניהם מתחילים להבין שההרפתקאות שלהם מגיעות לסופן ("Picture Show (reprise) / Dyin' Ain't So Bad (reprise)").
כל אותו הזמן, טד ושאר השוטרים שרודפים אחרי הזוג מגלים את ההרגל של השניים לבקר את הוריהם.
ב-23 במאי 1934, על כביש בלואיזיאנה, בוני וקלייד נקלעים למארב, המסמן את סוף מסעם.
דמותסן דייגוסרסוטהברודווייקונצרט, וסט אנדהפקת וסט אנדפתיחה מחודשת, וסט אנד20092010201120222023בוני פארקרלורה אוסנספרנסס מיילי מקאןקלייד בארוסטארק סנדסג'רמי ג'ורדןג'ורדן לוק גייג'בלאנש בארומליסה ואן דר שיףנטלי מקוויןג'ודי סטילבאק בארוקלייבורן אלדרג'ורג' מגוויירטד הינטוןכריס פלוסוקווין מסיילואי הובסוןליאם טייםקליב ספטמברמטיףמייקל לאנינג—מייקל לאנינגטרוור דיון ניקולסאקו מיטשלדום הארטלי-האריסשריף שמידויין דובאלג'ון הארטג'רמי סקומבאליסטר סו―אמה פארקרמייר וינינגהםמימי בסטג'ולי יאמאניגרייסי לאי—
ב-2 בינואר 2012 הוקלט אלבום של צוות השחקנים המקורי בברודוויי הכולל את כל 20 השירים וקטע בונוס – השיר "This Never Happened Before".
אלבום ההקלטות הופץ ב-24 באפריל באותה שנה.
מספר שירים מהמחזמר עובדו מחדש לסגנון ג'אז עבור הופעה חיה של צוות השחקנים בברודוויי ב-Feinstein's/54 Below; אלבום ההקלטות הופץ ב-3 ביוני 2016 בשם: "פרנק וילדהורן וחברים: בוני & קלייד והרבה ג'אז".
ב-28 ביולי 2023, הופץ אלבום ההקלטות של צוות השחקנים המקורי בווסט אנד.
בוני ארנולד היא מפיקת קולנוע ומנהלת אמריקאית, שפעלה באולפני דיסני, פיקסאר ודרימוורקס הנפשה.
ארנולד נולדה באטלנטה שבמדינת ג'ורג'יה.
היא בעלת תואר ראשון בעיתונאות מאוניברסיטת ג'ורג'יה ובעלת תואר שני מאוניברסיטת בוסטון.
היא התחילה את דרכה כיחצנית בהפקת King of America של תוכנית הטלוויזיה "American Playhouse".
תפקידה הראשון בסרט קולנוע הוליוודי היה רכזת הפקה בסרט The Slugger's Wife (1984) של ניל סיימון.
לאחר מכן עברה להפקות עצמאיות באטלנטה, שם הכירה את המפיק דייוויד פיקר, שהזמין אותה לעבוד באולפני קולומביה בלוס אנג'לס.
במהלך הפקת הסרט Revenge הכירה את השחקן קווין קוסטנר והצטרפה לצילומי "רוקד עם זאבים" כעוזרת הפקה.
בשנת 1992 גויסה לדיסני לעבודה על "צעצוע של סיפור" תחת פיטר שניידר וג'ון לאסיטר.
לאחר הצלחת הסרט הפיקה את "טרזן" והובילה צוות של כ־1,100 עובדים עם תקציב של כ־130 מיליון דולר.
לאחר סיום העבודה על "טרזן" הצטרפה לדרימוורקס לבקשת ג'פרי קצנברג והפיקה את "מעל הגדר".
בהמשך הפיקה את סדרת סרטי "הדרקון הראשון שלי", אשר זיכתה אותה במועמדויות לפרס גלובוס הזהב ולשני פרסי אוסקר.
בשנת 2015 מונתה לנשיאת תחום האנימציה העלילתית בדרימוורקס (יחד עם מיריי סוריה), תפקיד שבו המשיכה לבדה החל מ־2016 עד לפרישתה מתפקיד ניהולי ב-2017.
לאחר מכן שימשה כמפיקה בפועל בסרטים "Orion and the Dark" (נטפליקס, 2024) ו־"That Christmas" (בשיתוף נטפליקס ו־Locksmith Animation).
היא צפויה להפיק סרט אנימציה על פי "פינאטס" עבור אפל TV פלוס, שהפקתו החלה ב־2024.
עד היום הכניסו סרטיה מעל 2.2 מיליארד דולר בקופות.
ארנולד חברה באקדמיה האמריקאית לקולנוע וב-BAFTA הבריטית.
בוני מספרת שאהבתה לאנימציה נבעה ממוזיקת הסרטים של דיסני, ובמיוחד מהסרט סינדרלה, שאת פסקולו נהגה להאזין לו כילדה.
היא מתגוררת בסנטה מוניקה עם בעלה ובתם, אוהבת טניס ונהנית מקריאת ספרים של הסופרת אודורה ולטי.
לדבריה, אהבתה לקולנוע משפחתי הגיעה מאִמה, מורה ו"חובבת קולנוע" שלקחה אותה ואת אחיה לסרטים בקולנוע בו עבד דודם כמקרין.
בונוסוס היה אוזורפטור (תופס שלטון בכוח) רומי בסוף המאה ה-3 לספירה.
הוא נולד בהיספניה לאב בריטי ואם גאלית.
הוא נפטר כאשר בונוסוס היה עדיין צעיר, אך אמו העניקה לו חינוך ראוי.
הוא רשם קריירה צבאית מכובדת, טיפס בהדרגה בדרגות ובמישרות הטריבון.
אך בזמן שהוצב כאחראי על הצי של הריין בערך בשנת 280, הצליחו הגרמאנים להעלות את הצי באש.
מפחד מפני עונש על אבדן הצי עליו פיקד, הוא הכריז על עצמו כקיסר רומא בקולוניה אגריפינה (קלן) יחד עם פרוקולוס.
לאחר מאבק ממושך, הוא הובס על ידי מרקוס אורליוס פרובוס ותלה את עצמו במקום להיתפס.
בונוסוס הותיר אחריו אישה ושני בנים.
פרובוס חס על חייהם והעניק לאשתו קצבת קיום עד יום מותה.
בוני גונטראן בנואה ז'וניור אמיאן הוא כדורגלן מחוף השנהב המשחק בעמדת הקשר בקבוצת הפועל פתח תקווה מליגת העל הישראלית.
אמיאן החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת סקסאן מליגת המשנה המולדובית.
בחודש ינואר 2024 חתם בחימקי מליגת העל הרוסית, ממנה הושאל לדנייפר מוהילב ולדינמו מינסק מליגת העל הבלארוסית.
בתחילת שנת 2025 חזר מההשאלות והחל לשחק במדי חימקי במסגרת ליגת העל הרוסית.
ב-11 ביולי 2025 חתם בהפועל פתח תקווה מליגת העל הישראלית.
ב-30 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד עירוני קריית שמונה במסגרת המחזור השני בליגה לעונת 2025/2026. ב-17 בינואר 2026 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-1 לבית"ר ירושלים במסגרת המחזור ה-19 בליגה.
בּוֹנִיִּים (שם מדעי: Castoridae) היא משפחה בסדרת המכרסמים.
בני משפחה זו הם יונקים מימיים בעלי התאמה לחיים במים, עם זנב שטוח, כפות עם קרומים ושסתום בנחיריו ואוזניו האוטם את המים.
הבונים ניזונים מגזעי עצים ובונים מהעצים הכרותים סכר, בתוכו הם גרים.
הבונים הם הגדולים במכרסמים המודרניים לאחר מיני הקפיבארה מאמריקה הדרומית.
הם יכולים לשקול עד 40 ק"ג.
בעבר היו מינים גדולים יותר כמו בונה ענק (Castoroides) ששקל עד 200 ק"ג.
בעבר, משפחה זו הייתה מגוונת וכללה סוגים ומינים רבים, ואילו כיום כוללת סוג אחד - בונה (Castor), המכיל בתוכו שני מינים: בונה קנדי (Castor canadensis) ובונה אירופי (Castor fiber).
בוני פארקר (1 באוקטובר 1910 – 23 במאי 1934) וקלייד בארו (24 במרץ 1909 – 23 במאי 1934) היו שודדים שפעלו במרכז ארצות הברית בזמן השפל הגדול, בשנות ה-30 של המאה ה-20. הם משכו תשומת לב רבה מצד התקשורת, ומעלליהם ריתקו רבים מקוראי העיתונים של אותה תקופה.
הם נודעו כשודדי בנקים, על אף שבארו העדיף דווקא לשדוד חנויות קטנות ותחנות דלק.
פארקר ובארו פעלו כחלק מכנופיית פשע אותה הנהיג בארו.
למרות האמונה הרווחת, תפקידה של פארקר בכנופיה היה, ככל הנראה, משני.
על פי עדותם של חברי הכנופיה וו.
ג'ונס וראלף פולץ, היא מעולם לא ירתה בנשק, ותפקידה בכנופיה היה לוגיסטי בלבד.
בוני אליזבת פארקר (Bonnie Elizabeth Parker) נולדה ב-1 באוקטובר 1910 ברואנה (Rowena) שבטקסס.
לאחר מות אביה כשהייתה בת ארבע, עברה אמה עם שלושת ילדיה למערב דאלאס, שם הם חיו בעוני.
היא זכתה בתואר תלמידה של כבוד בבית הספר התיכון שבו למדה והצטיינה בכתיבה יוצרת, ולאחר מכן זכתה בתחרות אזורית של סופרים צעירים, ואף נאמה נאום מקדים לפני פוליטיקאים.
היא תוארה כאינטליגנטית ונעימת הליכות בידי אלה שהכירו אותה, אך בעלת רצון חזק.
ב-25 באוקטובר 1926 התחתנה עם רוי תורנטון.
הזיווג היה קצר ימים, ובינואר 1929 הם נפרדו.
זמן קצר לאחר מכן, נידון תורנטון ל-5 שנות מאסר.
פארקר ותורנטון מעולם לא התגרשו, ופארקר אף ענדה את טבעת הנישואין של תורנטון כשמתה.
פארקר פגשה את בארו והם התאהבו.
מאותו הזמן נשארה נאמנה לו כאשר ביצעו את פשעיהם.
על פי חלק מהמקורות, קלייד "האלוף" צ'סנאט בארו (Clyde "Champion" Chestnut Barrow) נולד ב-24 במרץ 1909, במחוז איליס, טקסס.
לטענת מקורות אחרים, הוא נולד ב-1910. קלייד היה הילד החמישי מתוך שבעה או שמונה ילדים שנולדו למשפחה חקלאית ענייה.
בארו נעצר לראשונה בסוף 1926, לאחר שברח מהמשטרה עקב ריב בגין החזרתה שלא בזמן של מכונית להשכרה.
מעצרו השני היה בגין שוד תרנגולות הודו יחד עם אחיו באק.
על אף שהחזיק בעבודות רגילות בתקופה שבין 1927 ל-1929, המשיך קלייד לפרוץ לכספות וחנויות ולגנוב מכוניות.
למרות היותו מוכר בעיקר בגין שוד בנקים, העדיף בארו עבודות קטנות יותר כמו שוד חנויות ותחנות דלק.
למעשה, הוא שדד ביחד עם הכנופיה שלו רק כעשרה או חמישה עשר בנקים.
ישנם חילוקי דעות בשאלה כיצד נפגשו בוני וקלייד בפעם הראשונה.
על פי גרסה אחת נפגשו השניים באמצעות קלרנס קליי - חברו של קלייד.
על פי גרסה אחרת, נפגשו השניים כאשר קלייד ביקר את אחת מידידותיו, ששלחה אותו למטבח "לפגוש בחורה נחמדה".
עד אמצע פברואר 1930, פארקר ובארו התראו על בסיס קבוע, עד שהמשטרה החלה לעקוב אחר בית אמה של פארקר, מתוך מטרה לתפוס את בארו, שהיה מבוקש באותם ימים.
המשטרה הצליחה לבסוף לשים את ידיה על בארו, והוא נשפט לשנתיים מאסר בפועל.
מלבד שבוע אחד שבו הצליח לברוח (ושבסופו נתפס מחדש במידלטאון שבאוהיו) המשיך בארו לרצות את מאסרו בבית הכלא באיסטרן פארם שבטקסס, עד לתחילת 1932. חברו לכלא, ראלף פולטס, אמר עליו כי בין כותלי בית הכלא הפך בארו מ"ילד לנחש ארסי".
לאחר שחרורו ב-1932 עבר בארו למסצ'וסטס, בעיקר כדי להתחיל ברגל ימין את חייו מחוץ לכלא.
הוא חזר לטקסס בניגוד לרצונו כעבור שבועות מספר, כאשר בראשו מתבשלת תוכנית פריצה לכלא בו שהה בעבר, במטרה לשחרר את שותפו ריימונד המילטון ופושעים אחרים.
הוא שכר עזרה וקנה תחמושת כדי להוציא לפועל את תוכניתו הנועזת.
באפריל ראה שומר לילה את בארו וראלף פולטס פורצים לחנות לכלי בניין.
הם חמקו מהחנות בחסות קרב יריות שניהלו, חברו לבוני וניסו לעזוב את האזור "החם".
מקרה זה הביא ליצירת דפוס בהתנהגותם הקרימינלית של בוני וקלייד עד ליום מותם - התחמקות נואשת במהירות גבוהה בדרכים לא דרכים תוך גניבת מכוניות והחלפתן באופן תדיר.
על אף שכישורי נהיגתו של קלייד ויכולות הימנעותו מתפיסה השתכללו ברבות הזמן, המקרה הנדון הסתיים בכי רע מבחינת החבורה, ייתכן בגלל שהחליטה על גניבת פרדות בטקסס.
בעוד שהוא התחמק הרי שבוני ופולטס נעצרו.
לאחר חודשיים שבילתה בבית כלא טקסני, בוני חזרה לדאלאס ביוני 1932 ולא עבר זמן רב בטרם חזרה לדרכים בחברתו של קלייד.
בזמן שהותה של בוני בכלא ב-1932, קלייד שימש כנהג במהלך שוד חנות.
אשתו של קורבן הרצח באותו אירוע זיהתה אותו כאחד היורים.
באוגוסט 1932, בשעה שבוני ביקרה את אמה, קלייד ושני שותפיו שתו אלכוהול במסיבה באוקלהומה (זאת בזמן ש"חוק היובש" היה בתוקף).
כאשר הבחינו השלושה בשריף מקומי וסגנו שמים פעמיהם לעברם, קלייד פתח בירי והרג את סגן השריף – יוג'יין סי.
רצח זה, הוא הרצח הראשון של אנשי חוק מתוך תשעה המיוחסים למה שברבות הימים ייקרא "חבורתו של בארו".
באק מצטרף לחבורה, החיים על המסלול המהיר
ב-22 במרץ 1933 קיבל באק, אחיו של קלייד, חנינה מלאה ושוחרר מכלאו.
באפריל, באק ואשתו בלאנש חיו עם ג'ונס, קלייד ובוני במקום מחבוא זמני בג'ופלין, במדינת מיזורי.
הסתבכותם הבאה עם החוק לא אחרה לבוא.
מספר שוטרים מקומיים ארגנו כוח משטרתי כדי להתעמת עם החבורה שנחשדה בהברחת אלכוהול בלתי חוקי והתגוררה בדירה שכורה מעל המוסך המקומי.
על אף שנתפסו לא מוכנים, הגיבה החבורה בנחישות.
קלייד, אשר היה ידוע בקור רוחו תחת אש, צבר יותר ניסיון בקרבות ירי מאשר מרבית אנשי החוק.
תוצאות הקרב היו עגומות מבחינת השוטרים שכן בקרבם נהרגו שניים ואחד נפצע אנושות.
ג'ונס נפצע כתוצאה מחילופי הירי ובנוסף, תפסה המשטרה את מרבית חפציהם שהשאירו בדירתם השכורה מעל המוסך ובכלל זה מצלמה עם צילומיהם.
הנגטיב פותח על ידי ג'ופלין גלוב וכלל הרבה תמונות אשר ברבות הימים נהפכו למפורסמות.
מכאן והלאה, למדו בוני וקלייד את הלקח והשתמשו במעילים ובכובעים לכסות את לוחיות הרישוי של רכבם הגנוב כאשר צילמו צילומים נוספים.
בין 1932 ל-1934 היו מספר מקרים שבהם חבורתו של בארו חטפה שוטרים או לחלופין, קורבנות שוד שאותם נהגו לשחרר רחוק מביתם, לעיתים מצוידים בכסף שיסייע להם לחזור.
סיפורים כגון אלו תרמו להילת המסתורין שאופפת את בוני וקלייד; זוג אשר הציבור בו זמנית פחד ממנו והעריץ אותו.
חבורתו של בארו הייתה ידועה לשמצה בכך שלא היססו לירות בכל אדם, אזרח או שוטר, אם עמד בדרך הימלטותם.
קלייד עצמו נחשד בכעשרה מקרי רצח שכאלו.
חברים אחרים בחבורתו של בארו שהיו ידועים או שנחשדו ברצח הם: ריימונד המילטון, דאבליו.די.ג'ונס, באק בארו, ג'ו פאלמר והנרי מטווין.
למרות התדמית הנוצצת אשר לעיתים קרובות נוצרת באופן אסוציאטיבי עם סגנון חייהם של בוני וקלייד, בפועל היו בני הזוג נואשים ומנותקים.
כתב יד שפורסם לאחרונה מספק הצצה חטופה להסתכלותו של קלייד על החיים במנוסה תמידית.
קלייד היה המכונה המניעה את הגלגלים, בדרכים מסוכנות ובחיפוש מתמיד אחר מקום בו כל החבורה תוכל לישון או לאכול מבלי להתגלות.
זאת, כאשר במקביל ובכל אותה עת חבר אחד מהחבורה תמיד מונה לשמור ולפקוח עין על המתרחש מסביב.
קצרות הרוח ששררה בחבורה הובילה לעיתים תכופות למריבות קולניות.
ביוני 1933, בעודו נוהג במכונית עם ג'ונס ובוני, קלייד לא הבחין בשלטי דרכים המורים על תיקוני דרך והשלושה מצאו עצמם כשמכוניתם מוטלת הפוכה בתוך תעלה ומתחילה לבעור.
כתוצאה מהתאונה נלכדה בוני מתחת למכונית הבוערת כשהיא סובלת מכוויות מדרגה שלישית ברגלה השמאלית.
משהצליחו השלושה להיחלץ, קלייד עמד על כך כי בוני תתאושש ותחזור לקו הבריאות בטרם ימשיכו.
לפיכך, לאחר שנפגשו שוב עם בלאנש ובאק, הם נשארו מספר ימים באותו מקום עד שבאק וג'ונס כשלו בניסיונם לשדוד בנק, בהורגם בדרך מרשל שהיה אחראי על אכיפת החוק בעיר.
ב-18 ביוני 1933 ביצעה החבורה "צ'ק אין" במתחם התיירות ה"כתר האדום", דרומית לעיר פלאט שבמדינת מיזורי ושכרה את המתחם שהיה מורכב משתי בקתות לבנים המחוברות ביניהן על ידי שני מוסכים, כשבכל מוסך היה מקום למכונית אחת.
השריף יצר קשר עם קפטן בקסטר מה"היי-וואי פטרול" כדי שיגיע מקנזס-סיטי ויתגבר אותו ברכב משוריין.
ב-23:00 באותו לילה ממש, שריף קופי הוביל קבוצה של אנשי חוק חמושים מכונות ירייה מסוג תומפסון לבקתות שבהן הסתתרה החבורה.
החימוש של קבוצת החוק התגלה כלא יעיל ובנחיתות כלפי רובי הבראונינג האוטומטיים של חבורתו של בארו אשר נשדדו לאחרונה מנשקייה.
על אף שהחבורה נמלטה שוב, באק בארו נורה בצד ראשו ובלאנש כמעט התעוורה משברי זכוכית בעיניה.
ב-24 ביולי 1933, חבורתו של בארו שהתה בדקספילד-פארק, פארק שעשועים נטוש ליד העיר דקסטר שבאיווה.
מספר אזרחים הבחינו בחבורה המוזרה למראה והבינו כי ככל הנראה מדובר בחבורתו של בארו.
השמועה עשתה לה כנפיים והגיעה לאוזני אנשי החוק באזור אשר מיהרו לשים תחת מצור את אנשי החבורה בעוד שכל ה"מחזה" נעשה לעיניהם של לפחות כמאה אזרחים.
כך, מצאה עצמה שוב החבורה תחת אש.
קלייד, בוני וג'ונס נמלטו ברגל בעוד שבאק נורה בגבו ואשתו נפגעה שוב בפניה ועיניה משברי זכוכית מתעופפת.
באק נותח אך מת מפצעיו כחמישה ימים לאחר התקרית בבית החולים "בנות המלך" באיווה.
בוני וקלייד התארגנו מחדש וב-27 בנובמבר 1933 נמלטו שוב מניסיון מעצר בעודם נפגשים עם קרובי משפחתם בקרבת העיר סווארס, טקסס.