tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מעבדות פייר פאבר (Laboratoires Pierre Fabre) היא חברת קוסמטיקה ותרופות רב-לאומית שמטה נמצא בעיר קאסטר שליד טולוז בצרפת.
מחזור החברה בשנת 2012 היה כ-1.978 מיליארד יורו.
החברה הוקמה בשנת 1963 על ידי פייר פאבר, והיא פועלת ביותר מ-130 מדינות ומעסיקה יותר מ-10,000 עובדים, מתוכם כשליש מחוץ לצרפת.
החברה מוכרת בזכות הגרסה של ל-Vinorelbine, בשם Navelbine, תכשיר הנלחם בסרטן.
בשנת 1975 רכשה החברה את Avène, המוכרת בזכות משחות ההגנה נגד שמש.
הפעילות העסקית של החברה מתמקדת במחקר, פיתוח, ייצור ושיווק קוסמטיקה, תרופות מרשם ומוצרי בריאות משפחתיים.
תרופות ופיטותרפיה מייצגות 47% מהמחזור, בעוד שקוסמטיקה מייצגת 53% (אחוזים ממחזור 2012).
מעבורת 2.01 (ידועה גם בשם מעבורת החלל באיקל) הוא השם הלא רשמי של מעבורת החלל הסובייטית השלישית מתוך חמש שנבנתה על ידי ברית המועצות.
בנייתה הופסקה עם הפסקת המימון לתוכנית בוראן (30-50 אחוז מבנייתה הושלמו) ולכן נשארה כבלתי גמורה.
באיקל 2.01 היא המעבורת הראשונה של הסדרה השנייה של מעבורות בוראן.
השינוי העיקרי בין הסדרה הראשונה והסדרה השנייה הוא בתא הטייס, ששודרג בהתאם למידע שהתקבל מטיסת הניסוי של מעבורת החלל בוראן והליך בניית מעבורת החלל פטיצ'קה ואף הותקנו בו לראשונה כיסאות מפלט.
בשנת 1994 תוכננה להתקיים טיסתה המאוישת הראשונה של המעבורת, והייתה אמורה להימשך כ-24 שעות.
הצוות שנבחר לביצוע המשימה היה איגור וולק (מפקד) ואלכסנדר איבנצ'נקו (מהנדס טיסה).
משנת 2004 הושארה המעבורת בחניון במוסקבה, בקרבת Khimki Reservoir.
ב-22 ביוני 2011 הועברה המעבורת דרך נהר מוסקבה באמצעות כלי שיט לתערוכת הסלון האווירי במוסקבה שהתקיימה באותה שנה בין התאריכים 16 ל-21 באוגוסט.
נכון לנובמבר 2013, נשארה המעבורת מאז בנמל התעופה Ramenskoye.
מעבדות רפא בע"מ היא חברת תרופות ישראלית העוסקת בשיווק, ייצור והפצה של תרופות ותכשירים טיפוליים.
החברה נוסדה בשנת 1949, על בסיס מעבדה שהוקמה 12 שנים קודם לכן, ופועלת מאז בירושלים.
בשנת 1937 הקים ד"ר ברוך שמואל לוין (בנו של ד"ר שמריהו לוין) מעבדת מחקר בראשותו באוניברסיטה העברית, בה פיתח וייצר תרכיבי חיסון נגד גחלת ונגד טיפוס הבטן, שהיו נפוצים אז בארץ ישראל.
לפני שהקים את המעבדה, לוין למד בקטריולוגיה בפריז ואחר כך עבד במכון פסטר במשך שבע שנים.
בשנת 1942 החלה מעבדתו של ד"ר לוין לייצור פניצילין על פי שיטה שפיתח, וסינטומיצין (כלורמפניקול).
במלחמת העצמאות והמצור על ירושליט, מילאה מעבדתו של דיר לוין תפקיד חיוני.
עובדי המעבדה עבדו בשלוש משמרות בהכנת תרכיבים ונסיובים לצורכי צה"ל והאוכלוסייה האזרחית.
כולל זריקות נגד טטנוס, זריקות נגד טיפוס הבטן וחיסון נגד כולרה.
בסוף 1949 הוקם מתקן תעשייתי לעיבוד פניצילין וסטרפטומיצין, שחסרונם היה מורגש ביותר בישראל והייצור חסך למדינה סכומים גדולים של מטבע זר, מיד לאחר שהחל המתקן לעבוד, הוא קיבל הזמנה ראשונה לייצוא של פניצילין.
כן ייצר, בשיתוף פעולה עם בית חרושת מקומי, ויטמינים שונים בשביל צה"ל.
בשנת 1952 החלה המעבדה לייצר גם אינסולין.
הייצוא של המעבדה גדל במהירות והיא הפכה לספק מרכזי של מוצריה לטורקיה, יוון ומדינות נוספות.
התשלום עבור המוצרים נעשה גם בסחר חליפין, תמורת סחורות.
שטח המעבדה באוניברסיטה העברית היה צר והמעבדה עברה למבנה חדש שהקימה החברה הכלכלית לירושלים עבורה באזור התעשייה תל ארזה (שנקרא גם "רוממה המורחבת").
המפעל החדש נחנך בסוף 1953 והחל לפעול בשם "מעבדות רפא".
באותה שנה החל המפעל גם לייצר תרופה מקורית לטיפול בעופות.
את מבנה המפעל, בניין בטון ובלוקים מודרניסטי בן שלוש קומות, תכנן האדריכל ראובן טרוסטלר, שהיה ידידו של לוין ותכנן שורה של מבנים נוספים באזור התעשייה רוממה בסגנון דומה, כולל בניין הטלוויזיה הישראלית.
בשנות ה-50 היו "מעבדות רפא" מפעל התרופות הגדול בישראל בהיקף היצוא שלו, והוא העסיק 150 עובדים.
בשנת 1959 החלה החברה לייצר חיסון נגד מחלת שיתוק ילדים, על פי פיתוחו של יונה סאלק, במטרה לטפל במגפת הפוליו שפשטה בישראל וברחבי העולם באותן השנים.
בנוסף החלה לייצר נסיוב נגד ארס נחש הצפע המצוי, לאחר שנסיובים שיובאו לישראל התגלו כלא יעילים נגד הצפע הארץ ישראלי.
בשנות ה-60 חלה האטה בהיקף היצוא של המפעל, לאחר שארצות היעד העיקריות שלה פיתחו יכולות ייצור משלהם.
בשנת 1963 סייעה החברה בהקמת לחלקה לרוקחות תעשייתית באוניברסיטה העברית.
באותה שנה התנהל משא ומתן על מיזוג החברה עם מפעל "פלנטקס" בנתניה וחברת התרופות "צרי" של משה גרוטו בתל אביב, זאת במטרה ליהנות מיתרונות לגודל.
המשא ומתן נכשל ושתי חברות אלו התמזגו אחר כך עם מפעל "טבע בירושלים ליצירת טבע תעשיות פרמצבטיות.
בהמשך משפחת סאקלר מארצות הברית השקיעה ב"מעבדות רפא" ורכשה 75% מהמניות, ומשפחת לוין החזיקה 25%.
בשנת 1973 רפא החלה לשתף פעולה עם יצרנים בינ"ל, בהם ד"ר פאלק, בורינגר אינגלהיים ועוד.
ד"ר לוין פרש ממעבדות רפא ומינה את בנו, שמריהו לוין, למנכ"ל ויו"ר החברה.
בשנת 1985 הייתה רפא הראשונה להשיק בישראל מורפיום בטבליות שחרור מבוקר (MCR) לטיפול בכאב.
כמו כן, היא משווקת תרופות אופיאודיות לשיכוך כאב סרטני ושאינו סרטני.
בשנת 1989 החלה לייצר את התרופה בונדורמין (Bondormin, שם מדעי: ברוטיזולאם) המיועדת לטיפול בהפרעות שינה.
בשנת 1990 החלה החברה לפעול גם בתחום התרופות ללא מרשם.
המוצר הראשון שייצרה בתחום זה היה טבליות לכאבי גרון, תחת המותג "קלגרון".
שנה אחר כך החלה גם לעסוק ביבוא תרופות לישראל.
בשנת 1993 נכנסה לתחום התרופות הגנריות ויבוא של מוצרי טיפוח אישי.
בשנת 2007 מונה ליושב ראש החברה אמיר לוין, נכדו של המייסד ברוך לוין.
ב-2018, בעקבות מותו של המנכ"ל ירון זקהיים, עבר אמיר לוין לשמש כמנכ"ל החברה.
בשנת 2013 נפתח מפעל הייצור החדש של החברה, שהותאם לדרישות הרגולטוריות של הסוכנות האירופית לתרופות ובהתאם לסטנדרטים של משרד הבריאות בישראל.
המפעל נבנה בהשקעה של 130 מיליון שקל.
מבנה המפעל של החברה בשכונת רוממה נמכר ליזם, שהקים במקומו מבנה מגורים לציבור החרדי.
בשנת 2020 נמכרה השליטה בחברה ממשפחת סאקלר שהחזיקה ברוב המניות לקרן פימי אשר שולטת גם בחברות רקח וקמהדע.
ביולי 2022 רכשה רפא 40% מחברת הפצת תרופות שבסיסה בפראג, צ'כיה, תמורת כ-7 מיליון.
בינואר 2024 הודיעה רפא על מינויו של עידו לשם, טייס מסוקים לשעבר, למנכ"ל במקומו של אמיר לוין, שימשיך כסגן יו"ר החברה.
בינואר 2026 רכשה החברה את חברת התרופות "תרימה", תמורת 45 מיליון ש"ח.
החברה היא חלק מקבוצת החברות הבינלאומיות NAPP/Mundipharma המאגדת חברות פרמצבטיות ממדינות שונות.
חברות אלה הן חברות עצמאיות (Independent affiliate companies), בבעלות פרטית, הפרוסות ברחבי העולם, ומפתחות תרופות או רוכשות זכויות עבור תרופות בתחומי כאב, נשימה וסרטן.
במסגרת שיתופי פעולה עם חברות מובילות בעולם רפא פועלת במספר תחומי בריאות ובהם גסטרואנטרולוגיה, עור, פסיכיאטריה ותכשירים להשמדת כינים וטיפול בצלקות.
בחברה יחידת רגולציה וכן יחידה למעקב תרופתי (Pharmacovigilance), אשר אחראית על איסוף וניטור רציף של מידע המתקבל בנושא בטיחות ותופעות לוואי של המוצרים המשווקים על ידי רפא.
מעבדת נוֹבּוֹרִיטוֹ (ביפנית: "登戸研究所"), מוכרת גם בתור: מעבדת המחקר של הארמייה התשיעית (ביפנית: "第9陸軍技術研究所"), הייתה מתחם מעבדות מחקר בשימוש הצבא היפני הקיסרי בין השנים 1945-1937. מתחם מעבדות נובוריטו היה לגדול שבמרכזי המחקר של הצבא היפני הקיסרי וכל ההתנהלות בו נערכה תחת מעטה כבד של סודיות ומידור מוחלט.
המחקר הצבאי במקום שעתיד להקרא "מתחם מעבדות נובוריטו" החל מיד לאחר תום מלחמת העולם הראשונה, אז נודע בשם "המכון הצבאי לפיתוח חומרי נפץ".
בשנת 1919 שונה שמו ל-"המכון הצבאי למחקר מדעי".
המכון כלל שתי מחלקות מחקר, האחת בכימיה והשנייה בפיזיקה.
בשנת 1925 נוספה מחלקה לפיתוח אמצעי לחימה כימיים.
בשנת 1937, מעט לפני פרוץ מלחמת סין–יפן השנייה רכש הצבא היפני הקיסרי שטח בגודל של 364,000 מטרים רבועים של אדמה חקלאית באזור קווסאקי לשם הקמת מתחם מעבדות מחקר ופיתוח למטרות הבאות:
פיתוח אמצעי לחימה קונבנציונליים ובלתי קונבנציונליים (נשק ביולוגי וכימי).
פיתוח אמצעי מעקב, ריגול ומודיעין מתקדמים.
בראש מיזם רכישת הקרקע ובניית מתחם המעבדות עמד לוטננט גנרל ריו שינודה (Ryo Shinoda) שהתמנה לאחר מכן למפקדו.
תחילה הועסק במקום צוות של 60 עובדים, אולם עם התרחבות המערכה בדרום מערב האוקיינוס השקט גדל במהרה צוות המקום, כך שבשיאה של מלחמת העולם השנייה מנה כ-1,000 מדענים, מהנדסים ופועלים שעבדו על מספר פרויקטים שונים תוך מידור מוחלט.
באוגוסט 1945 פורק מתחם המעבדות ומרבית המסמכים המסווגים והראיות הושמדו על ידי עובדי המקום אשר הושבעו לסודיות ולשתיקה.
בשנת 1988 התפרסמו העדויות הראשונות אודות הפעילות במתחם מעבדות נובוריטו מפי אחד הקצינים שהוצב במקום במהלך המלחמה.
מתוך העדויות שפורסמו עולה כי במקום נערכו הפרויקטים הבאים:
פיתוח וייצור פצצות כדור פורח - כדורים פורחים ממולאים מימן, שנשאו מטען של 15 ק"ג חומר נפץ, ושימשו את האימפריה היפנית במלחמת העולם השנייה לשם תקיפה של ארצות הברית היבשתית.
לפי הערכות כ-10,000 פצצות כדור פורח יוצרו במקום.
שיתוף פעולה מחקרי עם יחידה 731 - אודות השפעת רעלים שונים על גוף האדם.
המחקרים והניסויים נערכו על שבויי מלחמה במנצ'וריה.
פיתוח אמצעי לחימה ביולוגיים - לשם פגיעה בחקלאות וביבולים והרעלת בארות ומקורות מים.
זיוף כסף סיני - בדצמבר 1941, לאחר כיבוש הונג קונג, הוחרמו לוחות הדפסה לשטרות כסף שהיו שייכים לבנק סין.
הלוחות הועברו למעבדת נובוריטו ובאמצעותן הצליחו היפנים לזייף בין 3 ל-4 מיליארד יואן (כ-48.5 מיליארד דולר במונחים של ימינו).
השטרות המזויפים הועברו בחשאי על ידי סוכנים יפניים לשאנגחאי במטרה לפגוע בכלכלה הסינית של צ'יאנג קאי שק.
ייצור אמצעי מעקב וריגול מתקדמים - מצלמות זעירות, דיו סתרים וציוד מעקב.
בתום המלחמה קיבלו עובדי המקום חסינות מפני תביעה משפטית והעמדה לדין בגין ביצוע פשעי מלחמה מממשלת ארצות הברית, בדומה למדענים יפניים שעבדו במקומות אחרים בזמן המלחמה (לדוגמה ביחידה 731).
חלק מן העובדים שעבדו במרכז לזיוף כסף במתחם אף סייעו לארצות הברית בזמן מלחמת קוריאה בזיוף מסמכים קוריאניים וסיניים.
חמש שנים לאחר תום מלחמת העולם השנייה נרכש השטח והמבנים ששמשו את מתחם המעבדות על ידי אוניברסיטת מייג'י שהקימה במקום את אחד הקמפוסים שלה.
מתוך מתחם המעבדות שכלל למעלה מ-30 מבנים נותרו כיום שני מבנים בלבד: בניין מספר 36 ובניין נוסף שקרוי "מחסן התחמושת".
שני בניינים נוספים, בניין 26 ובניין 5, שככל הנראה שימשו להדפסת ואחסון השטרות המזויפים, נהרסו בין השנים 2009-2011.
ב-7 באפריל 2010 נפתח, בבניין מספר 36, בתמיכת אוניברסיטת מייג'י מוזיאון שקרוי "מכון נובוריטו ללימודי שלום".
במוזיאון מוצגים שלל ממצאים וציוד שנמצאו במתחם המעבדות, לרבות שטרות יואן מזויפים, וכן הסברים על הפעילות שהתרחשה במקום במהלך התקופה
מעבדה רפואית או מעבדה קלינית היא מעבדה שבה נערכות בדרך כלל בדיקות על דגימות מעבדה רפואית לצורך קבלת מידע על מצב בריאותו של המטופל בהתייחס לאבחון, טיפול, ומניעה של מחלות.
מעבדות רפואיות מתמקדות לכן במדע שימושי, תוך ביצוע בדיקות בדומה לשיטת פסי ייצור תעשייתיים, תוך שימוש במכשור אוטומטי ורובוטים, בניגוד למעבדות ומכוני מחקר המתמקדים במחקר בסיסי ואקדמי.
רפואה מעבדתית מתחלקת לכעשרה מקצועות מעבדה עיקריים, המעוגנים בחקיקה בישראל (תקנות בריאות העם [מעבדות רפואיות]), שכל אחד מהם מתחלק גם הוא למקצועות משנה נוספים:
פתולוגיה אבחנתית: כוללת את מקצועות המשנה: היסטופתולוגיה, ציטופתולוגיה, מיקרוסקופיה אלקטרונית, וגם פתולוגיה מולקולרית.
לימודים אקדמיים להכשרה בתחומים אלה כוללים קורסים באנטומיה, פיזיולוגיה, היסטולוגיה, פתולוגיה, פתופיסיולגיה וביולוגיה מולקולרית.
מיקרוביולוגיה קלינית: כוללת את מקצועות המשנה-בקטריולוגיה, וירולוגיה, פרזיטולוגיה, מיקולוגיה וביולוגיה מולקולרית.
האבחנה נעשית על נוזלי גוף (דם מלא, שתן, נוזל שדרה, צואה, כיח) או רקמות.
ביוכימיה קלינית: כוללת את מקצועות המשנה-ביוכימיה, אנדוקרינולוגיה, פרמקולוגיה, וטוקסיקולוגיה.
האבחון נעשה במכשור אוטומטי או ידני של דם מלא, סרום או פלזמה או של נוזלי גוף אחרים (כמו, שתן, נוזל שדרה, צואה).
המטולוגיה קלינית: כוללת את מקצועות המשנה- המטולוגיה, קרישה.
האבחון נערך באמצעות מכשור אוטומטי או ידני על תאי דם
בנק דם: לרבות פלזמה פרזיס
אימונולוגיה קלינית: כוללת את מקצועות המשנה- אימונולוגיה, סווג רקמות, אלרגולוגיה.
האבחון נעשה במכשור אוטומטי או ידני,
גנטיקה: כוללת את מקצועות המשנה- גנטיקה כללית (גנטיקה מולקולרית), ציטוגנטיקה, זיהוי גנטי (הורות ונפטרים).
פוריות: הכוללת את מקצועות המשנה- בדיקות זרע (אנדרולוגיה), בנקי זרע, הפריה חוץ גופית (IVF), אנדוקרינולוגיה של פוריות.
פרמקולוגיה וטוקסיקולוגיה: כוללת בדיקת רמות תרופות בדם ובשתן לקביעת מינון מתאים למטופל, לשמירה על טווח טיפולי מתאים ולמניעת רעילות בעקבות מנות יתר של תרופות, ובדיקות לניתור אלכוהול, סמים נרקוטיים, וחשיפה לחומרים רעילים בסביבת עבודה, חומרים רדיואקטיביים.
מעבדה רפואית כללית: כוללת את מקצועות המשנה: ביוכימיה, המטולוגה ומיקרוביולוגיה (בהיקפים מצומצמים, מיועדת למעבדות בתי חולים קטנים, מעבדות דחופות או מעבדות פרטיות).
קיימים מקצועות מעבדה שאינם מעוגנים נכון להיום בתקנות משרד הבריאות, אך בהחלט נערכות בדיקות מעבדה רפאית גם בתחומים אלה:
גסטרואנטרולוגיה: ביצוע בדיקות בעלות אופי ביוכימי או אימונולוגי לאבחון מחלות במערכת העיכול.
נפרולוגיה: ביצוע בדיקות בעלות אופי ביוכימי בעיקר לצורך אבחון, ומעקב טיפולי בחולי דיאליזה או לאבחון תפקודי כליה.
מעבדה פורנזית: מעבדה רפואית שנועדה בעיקר לצרכים משטרתיים ומשפטיים, העוסקת בחקר, זיהוי ובדיקה של דגימות אדם מזירות פשע או לצורכי זיהוי נפטרים.
להלן פירוט תפקידי מקצועות המעבדה השונים והבדיקות (באופן כללי) הנערכות במעבדות אלה, כפי שהם מוכרים בישראל ומחוצה לה:
מיקרוביולוגיה קלינית עוסקת בחקר, גילוי וזיהוי מיקרואורגניזמים פתוגנים.
המעבדה מקבלת כמעט כל דגימה קלינית, לרבות מטושים ומשטחים, צואה, שתן, דם, ליחה, נוזל שדרה, נוזל סינוביאלי , כמו גם רקמות נגועות.
עבודת המעבדה עוסקת בעיקר בתרביות, בידוד וזיהוי פתוגנים.
לאחר זיהוי, מבצעים בדיקות נוספות המבוססות על בדיקות ביוכימיות, סרולוגיות ומולקולריות.
כמו כן, מבצעים בדיקת רגישות לאנטיביוטיקה לקביעת רגישותו או עמידותו לתרופות שהוצעו כטיפול.
התוצאות המדווחות כוללות את זיהוי הפתוגן, ואת סוג ומינון התרופות המומלץ לטיפול במטופל.
פרזיטולוגיה יחידה במיקרוביולוגיה העוסקת בחקר, גילוי וזיהוי של טפילים.
הדגימה הנפוצה ביותר היא דגימת צואה.
עם זאת, דגימות דם, שתן, כיח, או רקמות גם הן עלולות להכיל טפילים.
וירולוגיה יחידה במיקרוביולוגיה העוסקת בחקר גילוי וזיהוי נגיפים בדגימות כגון דם, שתן, ונוזל שדרה.
המטולוגיה עוסקת בבדיקות דם מלא לבצוע ספירת דם מלאה, משטחי דם, וכן בסדרה שלמה של בדיקות מיוחדות של נוזל שדרה ומח עצם, לאיתור מחלות.
קרישה יחידה בהמטולוגיה העוסקת בחקר וגילוי הפרעות בקרישת דם, דורשת דגימות דם שמכילות ציטראט כאנטיקואגולנט-נוגד קרישה, על מנת לבחון זמני קרישת דם וגורמי קרישה Coagulation factors.
ביוכימיה קלינית עוסקת בזיהוי וכימות מרכיבים ביוכימיים.
דגימות הסרום או פלסמה ניבחנות לנוכחות שורה שלמה של מרכיבים (אנליטים) המצויים בדם.
אלה כוללים מגוון רחב של חומרים, כגון ליפידים, סוכר, אנזימים, הורמונים, מינרלים, ויטמינים, שומנים וכולסטרול.
כמו כן, בדיקות של מראה כגון שומניות והמוליטיות.
טוקסיקולוגיה ופרמקולוגיה עוסקת בעיקר בבדיקות נוכחות (או העדר) תרופות וסמים ונגזרותיהן בדגימות שתן ודם המועברות למעבדה, לצורך אבחון תקינות ומהלך הטיפול בחומרים אלה.
אימונולוגיה / סרולוגיה עוסקת באינטראקציה אנטיגן-נוגדן ככלי לאבחון.
כמו כן, ניבדקים פרמטרים של סיווג רקמות לצורכי תאימות של איברים מושתלים, וכן באבחון סוגי אלרגיה לחומרים שונים.
על ידי המצאות נוגדני IeG בבדיקת RAST.
בנקאות דם או אימונוהמטולוגיה, עוסקת בקביעת סוג דם, ומבצעת בדיקות להתאמת תרומות דם בין דם תורם לדם נתרם.
כמו כן עוסקת בהכנת מרכיבי דם, נגזרות של מרכיבי דם, ומוצרי דם ופלסמה המיועדים לעירוי.
התהליך מחייב רגולציה מיוחדת, היות שתרומת דם שלא נעשית בצורה קפדנית תוך הצלבת המנות המתאימות לנתרמים מתאימים, מסוכנת וגורמת לתמותה.
היחידה קובעת את סוג הדם ואת ההשתיכות לקבוצ, - של המטופל וכן בדיקות לנוגדנים נפוצים הנמצאים על תאי דם אדומים, ויחידות התאמות הצלבה לוודא כי הם שליליים לאנטיגן.
בדיקת שתן, עוסקת למגוון רחב של בדיקת אנליטים.
בדיקת שתן מבוצעות ביחידה או במעבדת הביוכימיה הקלינית.
דגימות השתן נבדקות לנוכחות סוכר, חלבון, כימיקלים שונים כגון שתנן וקראטינין המעידים על תפקוד הכליות, pH המעיד על חומציות השתן, וכן בדיקות של מראה, כגן צבע ועכירות.
במקרים אחרים נדרשת בדיקה ציטופתולוגית שתתבצע במעבדה ציטולוגית לאיתור תאים סרטניים.
היסטופתולוגיה עוסקת בבדיקות רקמה מוצקה (החשודה כגידול שפיר או גידול ממאיר) שנדגמה מהגוף.
הרקמה המוסרת (לרוב בניתוח או בשאיבה) נקראת ביופסיה, ונמסרת לאבחון ברמה המיקרוסקופית.
ציטופתולוגיה בוחנת משטחי תאים מהגוף כולו (כגון משטח מצוואר הרחם), כעדות לדלקת, סרטן, ומחלות אחרות.
מיקרוסקופייה אלקטרונית מיועדת להכנת דגימות ומבחן מיקרוגרפים של פרטים עדינים מאוד באמצעות TEM - Transmission electron microscopy ו-Scanning electron microscope - SEM שהן טכניקות במיקרוסקופיה אלקטרונית.
גנטיקה מולקולרית מבצעת בעיקר בדיקות שמאבחנות סטיות בגנום על ידי אבחון מולקולרי של DNA או של תגובות ביוכימיות מסוימות.
ציטוגנטיקה כרוכה באבחון של תאי דם ותאים אחרים על מנת לקבל קריוטיפ כדי לסייע באבחון טרום לידתי (למשל תסמונת דאון), כמו גם בסוגי סרטן (בכמה סוגי סרטן עם כרומוזומים לא תקינים).
פתולוגיה כירורגית בוחנת, איברים, גידולים, עוברים, ורקמות אחרות שעברו ביופסיה בניתוח כגון ניתוחי הסרת שד.
פלבוטומיה, עוסקת בנטילת דגימות דם ורידי בעיקר אך גם בדגימות אחרות כגון דגימות שתן, צואה ומשטחי גרון וכו'.
המטופל בדרך כלל, אינו בא במגע באופן אישי עם עובד המעבדה, למעט באותם מקרים שעובד המעבדה משמש גם כפלבטוטמיסט, לצורך נטילת דגימות דם או וקבלת דגימות לבדיקה אחרים, כגון דם, שתן, מח עצם, מוח ונוזלי מפרקים, זרע וצואה.
עם זאת, עובדי מעבדה בכירים בעלי מומחיות ברמה גבוהה, עשויים להציע לעיתים קרובות הדרכה וייעוץ, למשל.
בהקשר לבדיקות גלוקוז עצמית בדם, ובתחומי מעבדה רפואית במקצועות מעבדה אחרים כמו בדיקות זרע.
במדינות מסוימות מנוהלות המעבדות הרפואיות באופן בלעדי על ידי רופא מומחה, במקרים אחרים יועץ, רפואי או לא רפואי, עשוי להיות מנהל המעבדה.
למדענים קליניים יש הזכות לפרש ולדון בתוצאות הפתולוגיה והמשמעות שלהם.
במדינות רבות באירופה נדרש לפחות תואר ברמת .M.Sc, יכול להיות בעל תואר .Ph.D.
בצרפת רק צוות רפואי (בעלי תואר Pharm.D.
מומחים בביולוגיה קלינית או פתולוגיה) רשאים לדון בתוצאות מעבדה רפואית.
מעבדות רפואיות בישראל מנוהלות על ידי מנהל מעבדה רפואית בעל היתר לניהול מעבדה, פרט למקרים מיוחדים בהם המנהל הוא רופא בעל התמחות רפואית בתחום הרלוונטי כמו בפתולוגיה למשל.
במדינות אחרות המצב יכול להיות שונה:
מרבית העבודה במעבדה רפואית נעשית על ידי עובד מעבדה רפואית.
קיימים שלושה סוגי עובדי מעבדה רפואית:
עובד מעבדה רפואית מוסמך (בעל השכלה מקצועית על תיכונית של עובד מעבדה רפואית),
עובד מעבדה רפואית אקדמאי (בעל תואר אקדמי במדעי המעבדה הרפואית, או תואר אקדמי אחר במקצוע לימוד מדעי כמו מדעי החיים, מדעי הרפואה וכו', שאושר לשם כך בתקנות)
עובד מעבדה רפואית בכיר (עובד מעבדה אקדמאי בעל תואר אקדמי שני (.M.Sc) בתחום מדעי שאושר בתקנות, עם ותק ושנות ניסיון וכן עליו לעבור בהצלחה בחינה בפני ועדת בוחנים מומחים.
כל עובד מעבדה בישראל חייב לקבל רישוי בצורת "הכרה במעמד כעובד מעבדה רפואית".
רישויו של עובד מעבדה בכל אחת מן הקטגוריות לעיל, מתקבל מהאגף לרישוי מקצועות הרפואה והבריאות במשרד בריאות.
צוות של מעבדות קליניות עשוי לכלול:
מחוץ לישראלבישראלפתולוגפתולוג במעבדה פתולוגית בלבדביוכימאי קליניעובד מעבדה רפואית אקדמאי (בכל מקצועות המעבדה הרפואית)עוזר פתולוגים (PA)עוזר פתולוגמדען ביו-רפואי (BMS) בבריטניה,
מדען מעבדה רפואית (MT, MLS או CLS) בארצות הברית או בקנדה.
טכנולוג במעבדה הרפואיתמנהל מעבדה רפואית
עובד מעבדה רפואית בכיר (בכל מקצועות המעבדה הרפואית)טכנאי רפואי מעבדה (MLT בארצות הברית)עובד מעבדה רפואית מוסמךעוזר מעבדה רפואית (MLA)כוח עזר למעבדה רפואית (היה בעבר, לא קיים היום, ייתכן ויהיה בעתיד)Phlebotomist) PBT)פלבוטומיסט
מוסדות אקדמיים להכשרת עובדי מעבדה רפואית בישראל
בישראל קיימים מספר מוסדות אקדמיים ממכשירים עובדי מעבדה רפואית אקדמיים, המאפשרת לבוגרים לקבל הכרה במעמד (רישיון עיסוק) מטעם משרד הבריאות:
המכללה האקדמית הדסה (ירושלים) - מסלול של שלוש שנים לתואר ראשון (B.Med.L.Sc), המשלב לימודים בתחומי הרפואה והביולוגיה, ובו מכירים שיטות חדשניות בתחום מדעי החיים, הגנטיקה וטכנולוגיות בתחום הביולוגיה המולקולרית.
אוניברסיטת בן-גוריון בנגב - מציעה תוכנית תלת-שנתית לקבלת תואר B.Med.L.Sc, המאפשרת לבוגרים לקבל הכרה במעמד (רישיון עיסוק) מטעם משרד הבריאות בתנאי ביצוע השתלמות במעבדה רפואית.
הטכניון - בפקולטה לביולוגיה של הטכניון מתקיימת תוכנית ללימודי מעבדה רפואית כחוג לתואר ראשון נוסף.
הלימודים משלבים בין קורסים בביולוגיה לבין קורסים משותפים עם הפקולטה לרפואה.
התוכנית מכינה את תלמידיה לקבלת הכרה במעמד (רישיון עיסוק) והיא כוללת סטאז'.
המכללה האקדמית צפת - תוכנית לתואר B.Sc ראשון במדעים, המקנה ידע בתחומים הפרה-רפואיים, במערכות מעבדה ובמכשור העדכני.
התוכנית כוללת 600 שעות התמחות מעשית במעבדות רפואיות קליניות.
קמפוס שטראוס - בקמפוס שטראוס מציעים תוכנית ללימודי מדעי המעבדה הרפואית שמתאימה במיוחד לסטודנטים חרדים.
תוכניות לימוד בלימודי במדעי המעבדה הרפואית מעניקים לסטודנטים הכשרה מקצועית בתחומים כמו מחקר רפואי ומעבדנות רפואיות, מספקים להם ידע בשיטות עבודה מתקדמות בתחומי המעבדה השונים, לרבות, ביולוגיה המולקולרית, אימונולוגיה, מיקרוביולוגיה, וירולוגיה, פרזיטולוגיה, ביוכימיה, הנדסה הגנטית ועוד.
בוגרי המסלול זכאים לתואר אקדמי ראשון (B.Med.Lab.Sc), ויכולים להשתלב בין השאר, במחקר האקדמי והרפואי, ובעבודה במעבדה.
תוכניות מסוימות מקנות תואר .B.Sc.
מעבדות רפואיות מצויות במוסדות רפואה ממשלתיים, ציבורים ופרטיים כמו בתי חולים, קופות חולים וכן קיימות מעבדות רפואיות פרטיות שאינן קשורות למוסדות רפואה.
תפוצתן של מעבדות רפואיות וחלוקתן לפי תתי-תחום במוסדות רפואה משתנה מאוד ממקום אחד למשנהו.
לדוגמה, מעבדה למיקרוביולוגיה, יכולה להיות מעבדה יחידה הכוללת את הבדיקות של מקצועות המשנה, בעוד שבמוסדות רפואה אחרים (גדולים בדרך כלל), תתכנה מעבדות עצמאיות של מקצועות המשנה כמו, בקטריולוגיה, וירולוגיה, מיקולוגיה או פרזיטלוגיה.
במדינות רבות, קיימים ארבעה סוגים עיקריים של מעבדות רפואיות המבצעות בדיקות אנליטיות על דגימות אדם המגיעות אליהן:
מעבדות רפואיות ציבוריות הכוללות מעבדות בית חולים המבצעות בדיקות על חולים מאושפזים ומטופלי חוץ, וכן מעבדות הקהילה (קופות חולים).
מעבדות פרטיות המקבלות דגימות לבדיקות מעבדה מנבדקים פרטיים, מרופאים כלליים, חברות ביטוח, מכוני מחקר קליניים ומרפאות אחרות.
מעבדות ייחוס כמו מרכזים ארציים, שאליהם שולחות מעבדות קצה בדיקות לאבחון יסודי ומעמיק יותר, לצורך בדיקות מיוחדות או לאפיון גזעי מיקרואורגניזמים.
לבדיקות מאוד מיוחדות, מרבית המרכזים הארציים מצויים לרוב במעבדות לבריאות הציבור.
במקרים מסוימים עשויות דגימות ייחודיות להישלח למעבדות מחקר.
דגימות רבות נשלחות בין מעבדות שונות לבדיקות נדירות, לפי התמחות המעבדות.
הדבר נובע משיקולי עלות-תועלת וומשיקולי חיסכרון.
כאשר מעבדה מסוימת מתמחה בבדיקה נדירה, היא עשויה לקבל לבדיקה דגימות (ומימון) ממעבדות רפואיות אחרות, שאינן מסוגלות לבצע בדיקות אלה.
הטיפול בדגימות מעבדה מתחיל בדרך כלל מאיסוף הדגימה על ידי פלבוטומיסטים או עובדי מעבדה או רופאים או אחיות במרפאה או במחלקה באשפוז.
סדרת הדגימות בליווי טופס דגימה (או בקשת בדיקה) ידני או ממוחשב, מועבר או משונע למעבדה הרפואית.
סדרת מבחנות וקוטיינר טיפוסית המכילות דם, או דגימה מסוג אחר תגיע בדרך כלל למעבדה במכלים או צידניות מקוררות יחד עם טופס הדגימה.
לטופס ולדגימות מוצמד מספר מעבדה, ברוב המעבדות החדישות נעשה זיהוי אוטומטי של מציין או מספר חד-חד ערכי באמצעות ברקוד או אמצעי זיהוי אלקטרוניים אחרים.
הדגימות בדרך כלל מקבלות אותו המספר, לעיתים קרובות כמדבקה שניתן להדביק על הטופס והמבחנה.
במעבדות חדישות, לכל תווית כזו קיים ברקוד הניתן לסריקה באמצעות קוראי ברקוד מובנים באנלייזרים אוטומטיים, תוך זיהוי של דרישות בדיקה הנטענות ממערכות רישום ממוחשבות (LIS או LIMS).
כניסה של בקשות למערכת ניהול מעבדה כרוכה בהקלדה, או סריקה (בשימוש עם ברקוד) של מספר המעבדה או המציין החד-חד ערכי, המאפשרים זיהוי המטופל, וכן כל הבדיקות הנדרשות לאותה דגימה.
התוכנה וציוד ממוחשב אוטומטי זה, מאפשר לצוות הרפואי הרלונטי לדעת בכל רגע נתון את מצב הדגימה, הבדיקה והתוצאה הספציפית עבור כל נבדק.
הדגימות מוכנסות לפי סוגן למיכשור לביצוע הבדיקות, תוך ביצוע בקרת איכות פנימית.
תוצאות הבדיקה עוברות בקרת איכות ומאושרות על ידי הגורם המאשר במעבדה.
תוצאות הבדיקה המאושרות מועברות לגורם הרפואי המוסמך במחלקה או המרפאה שבה נמצא הרופא מזמין הבדיקה.
מטופלי מערכות הבריאות השונות מקבלים את התוצאות באמצעות תוכנה, מלבד תוצאות רגישות המגיעות לרופא המשפחה בלבד.
בד בבד עם התוצאות מתקבלים גם ערכי ייחוס המאפשרים למטופל לקבל מידע רלוונטי לבדיקה.
מרבית התוצאות המעבדתיות השגרתיות מתקבלות בטווח של יום עד מספר ימים מעת הביצועע.
מערכות מידע אלה LIS או LIMS מתממשקות לעיתים קרובות עם מערכת מידע רפואית או תיק רפואי אישי של חולים במרפאות ובמחלקות בתי החולים.
מערכות אלה מבטיחות לבתי חולים ולמעבדות הקהילה להזמין את הבדיקות הנכונות עבור כל חולה/מטופל, לעקוב אחר ההיסטוריה הרפואית של המטופלים או הדגימות, ולהבטיח איכות ואמינות טובה יותר של התוצאות וכן הדפסת עותקים קשיחים של התוצאות עבור רשומות המטופל לעיון וידיעת הרופאים המטפלים.
איסוף המידע מאפשר בניית עקו
התקנים מקובלים במדינות מפותחות אחדות, אך עדיין לא קיימת הסכמה גורפת לגביהן.
על פי תקנות בריאות העם (מעבדות רפואיות) ודרישות משרד הבריאות בישראל, וכן על פי תקן ISO 15189 למעבדות רפואיות, כל תוצאות הבדיקה של מעבדה הרפואית חייבות להיות מאומתות על ידי איש מקצוע מוסמך ומנוסה.
במדינות מסוימות צוות כמו מדענים קליניים/רופאים מומחים אחראיים במסגרת המעבדה.
בישראל הדבר מתבצע על ידי עובדי מעבדה רפואית בכירים, או לפחות עובדים מיומנים בעלי ותק מקצועי רב שנים.
בחלק מן המקרים, כאשר מדובר בתוצאות בדיקה חריגות או בעלות משמעות רפואית קריטית, קיים שתוף פעולה בין צוות המעבדה הבכיר הרלוונטי למקצוע המעבדה, לבין הצוות הרפואי הרלוונטי.
כאשר מתקבלות תוצאות חריגות הן מופנות ישירות לרופא המטפל, בדרך כלל בעל המומחיות הספציפית המתאימה.
רוב התוכנות לניהול מעבדה רפואית בנויות כך שהן מסוגלת לזהות תוצאות חריגות במספר רמות, ומסוגלות להתריע כשמדובר בערכים קריטיים.
במקרים אלה חלה חובת דיווח מידית לגורמים המתאימים (מנהל המעבדה, הרופא המטפל וכו').
הצוות המקצועי של המעבדה נדרש לעיתים להסביר ולפרש את משמעות תוצאות המעבדה לצוות הרפואי.
טווחי ייחוס של ערכים נורמליים נאספים בדרך כלל על אוכלוסייה רבת אנשים בריאה לכאורה.
מה שנקרא ערכים נורמליים הם הגבול העליון והתחתון של הטווח שבו מצויים 95% מכלל הערכים הנמדדים.
לכן, ערך המצוי מחוץ לטווח הנורמלי אינו אומר באופן אוטומטי שהנבדק הרלוונטי הוא חולה.
הטווחים הרגילים תלויים במידה רבה במתודולוגיה שבה נעשה שימוש לחקר האוכלוסייה הנבדקת.
הגבולות לערכי הנורמה בבדיקות דם ובבדיקות שתן, משמשים כערכי ייחוס בלבד, בשל גורמים רבים ומגוונים המשפיעים על תוצאות הבדיקה.
טווחי ייחוס של ערכים חריגים הם ערכים שעשויים להעיד על מצב לא רגיל, מחלה של המטופל, אם כי, כאמור לעיל, יש להתחשב בגורמים נוספים רבים ופעמים רבות קיים צורך לבצע בדיקות נוספות וכן להעריך את התוצאות לפי תוצאות בדיקה אחרות, או לפי בדיקות חוזרות.
על מנת להעריך את ממצאי המעבדה כראוי, על הרופא להתחשב לא רק בערכים אלה, אלא עליו להתאימם לגורמים קליניים, וכן בגורמים נוספים כמו גיל, מין, ולעיתים אף במוצא אתני, שימוש בתרופות מסוימות, לקשר למחלות אחרות וכדומה.
קיימת חשיבות בפרשנות רפואית המתאימה אישית לנבדק.
ערכים קריטיים / ערכי פאניקה מוגדרים כערכים המצויים מחוץ לטווח הרגיל עד לרמה העלולה להוות סיכון בריאותי מידי לאדם או שדורשים פעולה מיידית מצד הרופא מזמין הבדיקה.
המדיניות של המעבדה הקלינית מתייחסת לערכים הקריטיים הרשומים בהתאם למדיניות בית החולים או המוסד הרפואי.
במעבדות ממוחשבות קיים דיגול בתוכנת המעבדה שמסמן ואף מזעיק מיידית כאשר מתקבל ערך קריטי/ערך פאניקה של אנליט מסוים לגבי נבדק מסוים.
לאחר הקמת רשימת הערכים הקריטיים והפצתם לידיעת הנוגעים בדבר, הן במעבדה הרפואית והן מחלקות האשפוז השונות בבית החולים, או למרפאות השונות בקופות החולים במקביל, יש להגדיר את הליך הדיווח על ערכים קריטיים.
הליכים אלה, לא תמיד מוגדרים מספיק ואינם אחידים במוסדות רפואה שונים.
יש להטמיע ערכים אלה במעבדה, בין העובדים ברמות השונות.
תשומת לב מיוחדת יש להקדיש להטמעה ממוחשבת בתוכנת המעבדה.
יש לציין לתוכנה באילו ערכים לגבי כל בדיקה, יש התראת דיגול על ערך חריג ועל ערך פאניקה.
ברגע שבמעבדה רפואית מתקבלים ערכים הקריטיים, על עובדי המעבדה להפנות מיידית את תשומת לבם של המנהל הרפואי והצוות הרפואי לערכים אלה.
יש להגדיר היטב את נוהל העברת המסרים/תוצאות הבדיקה לצוות הרפואי במחלקות השונות.
על מוסר התוצאה לוודא שהמסר, הובן והתקבל על ידי האדם הנכון, במקום הנכון ובזמן הנכון.
דבר זה יכול להתבצע אוטומטית דרך מערכת ממוחשבת או באופן ידני באמצעות אמצעי תקשורת.
אך תמיד חשוב לוודא קבלת אישור על כך שהתוצאה נתקבלה במקום ובזמן הנכונים, לאיש המקצוע המתאים המסוגל לפעול על פי המידע שהתקבל, ולתת מענה רפואי למטופל.
חשוב להגדיר מי יהיה אחראי על תוצאות הדיווח.
רצוי שההודעה תינתן על ידי מנהל המעבדה או לפחות עובד המעבדה הבכיר בתחום.
יש לתעד את פרטי הדיווח, כולל שם מקבל הדיווח, תאריך ושעת הדיווח.
הבטחת איכות (quality assurance - QA) היא כל תהליך שיטתי המשמש להגדרת השאלה האם מוצא או שירות כלשהו עונה לכל הדרישות הייחודיות לגביו.
הבטחת איכות מגדירה מערכת שלמה של דרישות לפיתוח או ייצור מוצרים או שירותים אמינים.
מערכת להבטחת איכות נועדה לשמש ככלי להגדלת ביטחון המעבדה והלקוח המשתמש במוצר או שירות, כמו גם תחושת האמינות, תוך מעקב מתמשך, הגברת יעילות התהליך ושיפורו אצל היצרן או נותן השירות.
יש לציין את הערכים הבאים כמרכיבים עיקריים, במערכת הבטחת איכות של מעבדות רפואיות:
בקרת איכות במעבדה רפואית היא מכלול הפעולות האנליטיות הנדרשות על מנת להבטיח שהמעבדה תדווח תוצאות מעבדה איכותית, אמינות, מדייקות ומהימנות.
בקרת איכות יומית המבוצעת במעבדה, מפוענחת ומנותחת על ידה באופן עצמאי, לשם קביעת הקבלה או הדחייה של התוצאה תוך יישום חוקים מוגדרים של בקרת איכות.
בקרת איכות מתבצעת בדרך כלל על ידי אנליזה של דגימות יציבות (או דגימות מאוכלוסיות בעלות אפיון יציב) וע"י ניתוח סטטיסטי של התוצאות לתיאור רמת הביצוע האנליטית.
המעבדה מריצה דגימות בקרת איכות (בקרים) בכל הרצה (משך הזמן או אורך סדרת המדידות שבה מצפים לשמירת יציבות מדדי הדיוק והדירות התוצאות), ומשווה את תוצאות בדיקת האנליטים הספציפיים עם הבקרים המתאימים.
כל האנליטים הנבדקים במעבדה חייבים להיות מושווים לבקרים בכל הרצה.
בקרת איכות תקופתית המתבצעת במסגרת בין מעבדתית או במסגרת של חברה לאומית או בין לאומית, על ידי העברת דגימות מדודות וידועות של מבחני מיומנות בין המעבדות.
התוצאות מפוענחות ומנותחות באופן מרכזי על ידי הגוף החיצוני ולקחיה מיושמים באופן השוואתי תקופתי בדוח חוזר עם המלצות, הערות והשלכות על תפעול המעבדה.
נושא חשוב של מעבדה רפואית מחויבת לו, היא בטיחות וגיהות.
הבטיחות והגיהות במעבדה כוללת נושאים רבים, כמו נוהלי בטיחות וגיהות, גיהות אישית, בטיחות אש, בטיחות חשמל, בטיחות מכנית-פיזיקלית, בטיחות עם חומרים כימיים ובטיחות עם חומרים ביולוגיים מזהמים.
פרק הבטיחות במעבדה עוסק בשיטות ואמצעי מיגון ואביזרי בטיחות.
פיקוח, הסמכה והתעדה של מעבדה רפואית
אמינות המעבדות הרפואיות חשובה ביותר לבריאותם ובטיחותם של החולים, בהסתמך על שירותי הבדיקות הניתנים על ידי מעבדות אלו.
התקן בין-לאומי בשימוש להסמכה של מעבדות רפואיות הוא ISO 15189 - מעבדות רפואיות, תקן זה מפרט דרישות להבטחת איכות וכישורים.
הגוף הרגולטורי במדינת ישראל המפקח על המעבדות הרפואיות הוא המחלקה למעבדות של משרד הבריאות.
המחלקה למעבדות פועלת בשיתוף גורמים אחרים במשרד הבריאות, שתפקידם לבקר ולפקח באמצעות תקנות ונהלים ובאמצעות מבדקים תקופתיים ומבדקי פתע, בכל מוסדות הרפואה בישראל, לרבות מעבדות בתי חולים, מעבדות קופות חולים ומעבדות פרטיות.
פיקוח על הצד האנליטי (כלומר, על ביצוע הבדיקות האנליטיות, לרבות בקרת האיכות עליהן)
פיקוח על הצד הקדם-אנליטי (כלומר, על איסוף והפקת הדגימות, סימונן ורישומן במרפאות הנוטלות דם ודגימות רפואיות אחרות, העברתן וקבלתן במעבדות הרפואיות)
פיקוח על הצד הפוסטאנליטי, במקרים מסוימים (כלומר על העברת התוצאות, קבלתן ופרשנותן על ידי המעבדה ועל ידי הגורמים הקליניים)
הפיקוח נערך לפי תקנות בריאות העם (מעבדות רפואיות), ועל פי נוהלי וחוזרי משרד הבריאות הספציפיים.
כל אלה מחייבים את כל המעבדות הרפואיות ברישום, ובהטמעת דרישות התקנות, החוזרים והנהלים.
הסמכת מעבדה רפואית בישראל אינה חובה בשלב זה.
במדינות מפותחות אחדות הסמכת מעבדה רפואית היא חובה.
הסמכת מעבדה רפואית נערכת על ידי הרשות הלאומית להסמכת מעבדות (ISRAC), לפי מסמך בין לאומי ISO 15189. רוב בתי החולים במדינת ישראל עוברים הסמכה הכוללת את כל המחלקות בבית החולים לרבות המעבדות הרפואיות, על ידי גוף בין- לאומי אחר בשם JCI .
במקרים מיוחדים כמו מעבדות של בנקי הדם או מעבדות לזיהוי גנטי קיימת דרישה להסמכה של גופים בין-לאומיים חיצוניים כמו AABB , המחייבים קיום תקנים חמורים, שנבדקים על ידי גופים אלה.
במדינת ישראל קיימת חובת התעדה לפי מסמך המעבדות הרפואיות.
ב-2016 דו"ח המדינה מתח ביקורת על מערך המעבדות הרפואיות בארץ.
כיום קיימת מצוקת כוח אדם בתחום זה, כאשר כמחצית מן העובדים במעבדות הם מעל גיל 55, מה שצפוי ליצור מחסור בעובדים בעתיד הקרוב עקב יציאתם לגמלאות.
התקיימו שביתות של עובדי המעבדות, בין היתר בנוגע לתנאי שכרם.
אילמ"ר – האיגוד הישראלי למדעי המעבדה הרפואית
אילמ"ר - האיגוד הישראלי למדעי המעבדה הרפואית,היא עמותה מדעית מקצועית המאגדת בתוכה אקדמאים העוסקים במדעי המעבדה הרפואית.
אילמ"ר הוא חבר מן המניין בארגון הבין-לאומי לביוכימיה קלינית ורפואה מעבדתית IFCC ובארגון האירופאי EFLM.
האיגוד הוא הרחבה של החברה הישראלית לביוכימיה קלינית (חיב"ק), שנכללו בה מקצועות המעבדה המטולוגיה, ומיקרוביולוגיה.
האיגוד פועל בתחום המקצועי-מדעי בלבד, ולא בענייני עובדים ושכר.
באילמ"ר כ-1,500 עמיתים ממעבדות רפואיות בכל הארץ.
אילמ"ר פועל למען חבריו באמצעות ועד, הנבחר אחת לשלוש שנים.
כנשיאי אילמ"ר כיהנו: פרופ' אריה שינברג, ד'ר יעקב זיידמן, פרופ' אורן זינדר, פרופ' מיכאל מאיר, ד'ר דניאלה הראל, ד'ר רחל גולן, ד'ר עדינה בר חיים, נורית אלגור, ד"ר מריאל קפלן, ד"ר אבי פרץ.
פעילות הוועד כוללת פעילות מקצועית ומדעית שוטפת לאורך השנה
כנס שנתי בן יומיים בו מובאים חידושים בנושאי המעבדנות הרפואית לכל מקצועותיה.
ימי עיון שכל אחד מוקדש לנושא ייחודי.
מפגשי "קפה מדע" לדיון והחלפת דעות בסוגיות מקצועיות.
הענקת פרס אילמ"ר לעבודה מצטיינת וכן מלגות לעמיתים הלומדים לתארים מתקדמים.
אתר האינטרנט משמש לקשר בין הוועד לחברים לדווח על פעילויות וחידושים מהמעבדות בישראל ומחוצה לה.
הוועד פועל גם בתחום התקינה והמדיניות הארצית והבין-לאומית
האיגוד פועל למעורבות בנושא חקיקה הקשורה למקצועות הרפואה המעבדתית ולקידום מסגרות לבקרה במעבדות הרפואיות.
נציגי האיגוד חברים במועצה למעבדות המייעצת לשר הבריאות בנושא המעבדות וכך משפיעים על דמות המקצוע ברמה לאומית.
נציגי האיגוד חברים בוועדה מקצועית המייעצת לרשות הלאומית להסמכת מעבדות.
כמה מחברי אילמר חברים בוועדות שונות ב-IFCC וב-EFLM ותורמים לעצוב מדיניות מקצועית ברמה הבין-לאומית.
ב-2018, נשיא ה-EFLM פרופ' מיכאל מאיר נתן הרצאת מליאה בכנס השנתי של אילמ"ר.
מעבדות יאנדקס הייתה חברה שהתקיימה בשנים 2008–2012 כחברת בת של יאנדקס שפעלה בפאלו אלטו שבעמק הסיליקון, ארצות הברית, לאחר מכן עברה החברה לסן חוזה שהיה המשרד היחיד של יאנדקס בארצות הברית.
על פתיחת המשרד החדש הוכרז ב-20 ביוני 2008 במטרה לפתח את טכנולוגיות החיפוש של יאנדקס.
בראש החטיבה עמד וויש מחיג'אני, שניהל בעבר את חטיבת החיפוש של יאהו!.
מספר העובדים עמד בתחילה על כ-20 איש.
בסוף מאי 2009, וויש עזב את החברה.
בשנת 2010, למנכ"ל החברה מונתה אניה ברסקי.
ביוני 2010, נשיא רוסיה דאז דמיטרי מדבדב ביקר במשרדי מעבדות יאנדקס, במסגרת ביקורו בארצות הברית.
ב-2011, המעבדות החלו לעבוד גם על אינדקס טקסטים באנגלית (בעבר "מעבדות יאנדקס" היו גם מעורבות בשיפור טכנולוגיות החיפוש) ובוצעו שינויים במצבת כוח האדם בחברה.
בתחילת 2012 מעבדות יאנדקס חדלו מלהתקיים.
המטרה העיקרית של המשרד בקליפורניה של יאנדקס היה לתמוך בשירות Yandex.com.
עם זאת, בנוסף, "מעבדות יאנדקס" ידועים בפיתוח כמה ממוצרי החברה:
בוט חיפוש מהיר בשם Orange שנועד לדפי אינדקס של אתרים המתעדכנים בתדירות גבוהה (אתרי סוכנויות ידיעות וכו').
פיתוח משותף יחד עם אנשי החברה במוסקבה.
פיתוח טכנולוגיית החיפוש בזמן אמת (פותח עם המשרד במוסקבה).
פיתוח האפליקציה Wonder ("פלא"), המתמקדת אך ורק במשתמשים דוברי אנגלית ומסוגלת לתת המלצות בהתבסס על העדפות המשתמש ברשתות חברתיות.
השירות הביא לעיתים לחסימת פייסבוק.
פיתוח ממשק שליטת תוכן על מסך הטלוויזיה.
מעבורות מדינת וושינגטון הוא שירות מעבורות ציבורי במדינת וושינגטון שבארצות הברית, הפועל במסגרת מחלקת התחבורה שלה.
השירות מספק תחבורה ימית ליעדים במפרץ פיוג'יט ואיי סן חואן.
השירות הוא הגדול מסוגו בארצות הברית והרביעי בגודלו בעולם.
בשנת 2016 השתמשו בשירותיו 24.2 מיליון נוסעים.
מקורו של השירות ב"צי היתושים", אוסף של קווי מעבורות פרטיות מונעות בקיטור, שפעל במפרץ פיוג'יט בשלהי המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. בשנות השלושים נותרו מהם רק שני קווים פעילים והקו האחרון קרס בראשית שנות החמישים.
אז קנה ממשל מדינת וושינגטון את נכסיו והמשיך להפעיל את המעבורות (מ-1951).
הממשל התכוון להפעילן רק עד אשר ייבנו גשרים לרוחב נתיבי המים של המפרץ, אלא שהם לא נבנו לבסוף והמדינה המשיכה להפעיל את שירות המעבורות מאז ואילך.
השירות כולל 13–15 קווים, שמקצתם עונתיים.
אחד מהם מגיע גם ליעד בינלאומי - העיר סידני בקולומביה הבריטית שבקנדה.
הקווים פוקדים עשרים תחנות עגינה שונות.
הקו העמוס ביותר במערכת הוא הקו המחבר בין העיר סיאטל לבין האי ביינברידג' שממערב לה.
אורך נתיבו הוא כ-14 קילומטר ובשנת 2017 השתמשו בו 6.429 מיליון נוסעים ו-1.929 מיליון כלי רכב.
בכל אחד מעשרה קווים נוספים השתמשו באותה שנה למעלה ממיליון נוסעים (מ-2 מיליון ועד 4.1 מיליון).
נכון ל-2019 כלל צי המעבורות 23 כלי שיט משמונה דגמים שונים.
מהירות המעבורות היא 13 עד 20 קשר.
כולן צבועות בסכמת הצביעה הירוקה-לבנה של השירות.
גשרי פיקוד וכבשי העמסה קיימים בשני קצותיה של כל מעבורת, כך שהיא אינה צריכה להסתובב בצאתה מאחת מהתחנות.
עד ראשית שנות ה-2000 הפעיל השירות גם מעבורות לנוסעים בלבד, שכולן הוצאו משירות.
המספנה הראשית של השירות נמצאת באי ביינברידג'.
מעבדות ג'יג'י , היא חברת קוסמטיקה מקצועית ישראלית שנוסדה בשנת 1957. החברה מייצרת ומפיצה מוצרי קוסמטיקה לתחום המקצועי, מפתחת מכשור מקצועי ומייבאת מותגים בינלאומיים.
מוצרי החברה נמכרים לקוסמטיקאיות, דרמטולוגים, קליניקות ומכוני יופי ביותר מ-50 מדינות ברחבי העולם כגון קוריאה, הונג קונג, רוסיה, ארצות הברית, סינגפור, הונגריה ועוד.
את הרעיון להקים את מעבדות GIGI כחברת קוסמטיקה שתשרת את העוסקים המקצועים בתחום הטיפוח, הגה בשנות ה-50 אליעזר לנדאו, ניצול שואה שעלה לישראל מהונגריה, התיישב במושב שאר ישוב ונדד לתל אביב בשנות ה-30 לחייו.
את דרכו בתחום התחיל ככימאי במעבדות הקוסמטיקה "קראוס" אך כעבור 3 שנים בלבד הקים את מעבדות ג'יג'י.
בתחילת דרכה פעלה החברה מרחוב בוגרשוב בתל אביב.
בשנת 2014 העתיקה החברה את מקומה למשכנה החדש בפתח תקווה.
את שם החברה בחר לנדאו האב ז"ל, בהשראת הסרט "ז'יז'י" (בצרפתית Gigi), בכיכובה של השחקנית לסלי קארון, שסימלה עבורו את תמצית היופי הנשי.
מעבדות ג'יג'י חדרה לתודעה הציבורית בישראל מיומה הראשון כאשר השיקה את המוצר הראשון – שעווה להסרת שערות בגוף.
בשנת 1972, סימנה הצלחה בינלאומית ראשונה כאשר הפיקה סדרת קרמים מצמח האלוורה.
בשנת 1994, הצליחה לפתח את סדרת "אוקסיג'ן" על בסיס חמצן.
בתחילת שנות ה-90, חדרה החברה לשוק האירופאי כשהיא פותחת את הסניף הראשון בהונגריה – מעבדות GIGI, הייתה לחברה המערבית הראשונה שנכנסה להונגריה לאחר נפילת מסך הברזל.
בשנת 2001, הקימה מעבדות GIGI את GIGI אקדמי, בית ספר ללימודי מקצועות היופי.
בשנת 2002, הקימה החברה את הסניף הראשון במוסקבה.
בשנת 2003, החליפה החברה את המיתוג הגרפי של המוצרים ועדכנה את הלוגו בהשקעה של 2.5 מיליון ש"ח.
מאז שנת 2008, אימצה החברה את עקרונות השמירה על סביבה ירוקה, אינה משתמשת במרכיבים מהחי ואינה עושה ניסויים בבעלי חיים.
היא עומדת בתקן ISO ובתקנים האירופאיים והאמריקנים החדשים.
נכון לשנת 2024, החברה משווקת את תכשיריה למעל 50 מדינות בעולם.
סל מוצרי החברה מורכב מכ-400 פריטים שונים לטיפולים מקצועיים והמשך טיפול בבית.
מוצרי החברה מעניקים טיפול לבעיות עור מגוונות בין היתר טיפול באקנה, בפיגמנטציה, פילינגים אנטי-אייג'ינג להצערת העור, ומוצרי טיפוח מתקדמים למניעת נזקי סביבה וקרינה ועוד, והם כוללים:
בכל שנה מקפידה החברה להוסיף סדרה חדשנית לסל המוצרים.
מעבדות GIGI נמצאת בבעלות משפחת לנדאו, מיום ההקמה.
בשנת 2007, הועברה החברה לידיו של הבן רון לנדאו – ממשיך דרכם, המשמש כיום כמנכ"ל החברה.
אליעזר לנדאו נפטר בשנת 2002, אגנס לנדאו שימשה כנשיאת החברה עד פטירתה בשנת 2023, לאחר מכן מונתה כלתה, סיגליה לנדאו, לנשיאת החברה.
הנכד, שון לנדאו, הצטרף לצוות הניהולי של החברה בשנת 2018.
מעבדות GIGI משתתפת בתערוכות הבינלאומיות "קוסמופרוף" בולוניה והונג קונג, החל משנת 2000 וזוכה להכרה מקצועית ולפרסי חדשנות במסגרת התערוכה.
בשנת 2018, החברה זכתה בתואר המוצר החדשני בתחום המקצועי על ידי המגזין הבריטי Professional Beauty.
מעבדות ג'יג'י תומכת בקבוצת כדורסל נשים.
בשני העשורים האחרונים, תורמת החברה באופן קבוע מדי שנה מוצרי קוסמטיקה למרכזי סיוע ומקלטים לנשים ברחבי הארץ.
מאז 2010, מעסיקה החברה עובדים עם מוגבלויות.
מעבדת שיניים (מכונה גם מעבדה דנטלית, בכתיב מיושן: בית מלאכה לשיניים) היא מעבדה המייצרת מכשירים ואביזרים לשיקום השיניים וחלל הפה.
את המעבדה מפעיל טכנאי שיניים על פי הנחיות שהוא מקבל מרופא שיניים.
במעבדה מיוצרים עזרים דנטליים, לרוב בהתאמה אישית: שיניים תותבות, גשרי שיניים, כתרים או שיניים מחרסינה או פלסטיק.
חלק מהמרפאות הפרטיות הקטנות, מפעילות מעבדת שיניים קטנה בתוך המרפאה, אשר היקף פעולתן מצומצם ובהתאם לגודל המעבדה והכשרת הטכנאים העובדים בה, היא עשויה להיות עצמאית או להפנות חלק מייצור האביזרים למעבדות חיצוניות.
החלק המהותי ביותר במעבדה הוא עיבוד הטבעה דנטלית שיוצר רופא השיניים מפה המטופל, והעברתה באמצעות שיטת השעווה האבודה לחומר קשיח עד ליצירת דגם של פה המטופל.
דגם זה משמש לייצור תותבות, כתרים, שתלים וכו'.
במעבדה משתמשים בכלים וחומרים רבים ובהם: ארטיקולטור המדמה את מפרק הפה וחיבור הלסתות, לקרון (Lecron) מכשיר מתכתי שקצהו מחומם באש, ומשמש לפיסול ועיצוב החומר, מברשות, קליבר, סקלפל ועוד.
המרפאה מחולקת לרוב למספר אזורי עבודה, אשר במרפאות גדולות נמצאים בחדרים נפרדים.
חלל הייצור העיקרי להרכבת התותבות, ובו שולחנות לעבודה עם חומרים קרמיים, פלסטיק, מתכות ושעווה.
חלל עבודה עם גבס, להעברת רושם מהטבעה דנטלית.
בחדר זה ישנו ציוד ליטוש (נייר זכוכית, מלטשת), שולחן ויברציה, מכשיר חיתוך וכלים לאחסון הגבס.
פולימרזיציה - מכשירים להזרקת שעווה או פלסטיק מומסים בשיטת השעווה האבודה ליצירת תותבות.
חימום - מכיל מלחם לחיבור גשרים, קצוות כתרים וכו'.
בנוסף ישנו כבשן קטן לטיפול בחום ביציקות מתכת, המסת מתכות וכו'.
אזור ליטוש - ליטוש המוצרים המוכנים להסרת תומכות שהודבקו במהלך הייצור, לקראת הרכבת המכשיר בפה המטופל.
במעבדות מודרניות, חיישנים דיגיטליים מיוחדים המוכנסים לחלל הפה משמשים ליצירת מודל תלת־ממדי.
בישראל, המעבדה כפופה להנחיות משרד הבריאות, הקובעות את מפעיליה, ודרכי פעולתה.
מעבדות אבוט היא חברת מכשור רפואי תרכובות מזון לתינוקות ותוספי תזונה אמריקאית.
החברה נוסדה ב-1888 והמטה הראשי שלה באילינוי.
היא מעסיקה כ-107,000 עובדים ברחבי העולם והכנסותיה כ-32 מיליארד דולר.
בין מוצרי החברה הבולטים סימילאק (תרכובות מזון לתינוקות), פדיאלייט (תמיסת אלקטרוליטים), אנשור (תוספי תזונה), גלוצרנה (תוספי תזונה), פדיאשור (תוספי תזונה), פריסטייל ליברה (מדי סוכר), ומכשור לבדיקת קורונה.
החברה נוסדה בשיקגו על ידי וואלאס אבוט.
ב-1905 פתחה את השלוחה שלה בלונדון, הראשונה שלה מחוץ לארצות הברית.
לאורך השנים רכשה חברות תרופות בתחום פעילותה.
ב-2004 פוצלה ממנה חברת הוספירה (Hospira).
ב-2013 פוצלה חטיבת המחקר והפיתוח לחברה עצמאית בשם AbbVie.
אבוט החלה לפעול בישראל באפריל 2004, שהקימה סניף מקומי לשיווק תרופות ומוצרי מזון מתוצרתה בשוק הישראלי.
בדצמבר 2009 רכשה אבוט את חברת התוכנה הישראלית סטארלימס, תמורת 123 מיליון דולר.
בפברואר 2022 הודיעה החברה על איסוף (ריקול) של איסוף מוצרי סימילאק המיועדים מיועד לתינוקות עם בעיות כליה.
שבוע קודם הודיעה החברה על איסוף של מוצר נוסף סימילאק PM 60/40 הניתן במרשם.
האיסוף בוצע בעקבות מותו של תינוק בארצות הברית ולפי הודעת החברה לא התקבלו בארץ תלונות לגבי המוצר.
מעבדות אנאפורנה בע"מ היא חברה ישראלית בענף השבבים.
החברה נוסדה ב-2011, וב-2015 נרכשה על ידי חברת אמזון האמריקאית.
חברת מעבדות אנאפורנה נוסדה במאי 2011 על ידי הרבויה ביליץ', נאפע בשארה ורונן בונה, שקיבלו השקעה ראשונית מאביגדור וילנץ.
הרבויה מונה למנכ"ל החברה, בשארה מונה לנשיא וסמנכ"ל טכנולוגיות, בונה מונה לסמנכ"ל ההנדסה ווילנץ מונה ליו"ר הדירקטוריון.
שלושת המייסדים עבדו קודם לכן בחברת מארוול טכנולוגיות.
משרדי החברה שכנו ביוקנעם עילית, ובשנת 2016 עברו לפארק מת"ם בחיפה.
החברה פיתחה שבבים ומערכת מחשוב מבוססת הנדסת רשת ואחסון.
בינואר 2015 נמכרה החברה לחברת אמזון האמריקאית, תמורת כ-370 מיליון דולר.
בעקבות הרכישה החברה מפתחת מעבדים לשירותי הענן של אמזון, Amazon Web Services.
מוצר מרכזי שפותח בחברה עבור חטיבת AWS של אמזון הוא סדרת מעבדי גרביטון (AWS Graviton) מבוססי ארכיטקטורת ARM: הראשון הוכררז בנובמבר 2018, גרביטון 2 הוכרז בדצמבר 2019, גרביטון 3 הוכרז בדצמבר 2021, וגרביטון 4 הוכרז בנובמבר 2023.
שבב נוסף שהוכרז בדצמבר 2018 הוא AWS Inferentia, שנועד ליישומי בינה מלאכותית.
סדרת שבבים נוספת ליישומי בינה מלאכותית היא Trainium, המיועדת בעיקר לאימון של מודלי שפה גדולים למען יישומי בינה מלאכותית יוצרת.
מעבד Trainium2 הוכרז בנובמבר 2023.
מעבדת נפץ היא אתר המשמש לייצור חומרי נפץ ולהרכבת מטעני חבלה.
למרות שמעבדת נפץ (תקנית) משמשת גם כוחות סדירים לשם הרכבה של מטעני חבלה לשימוש בפעולות קומנדו, השימוש במונח רווח בעיקר לתיאור סדנאות לא תקניות המשמשות ארגוני טרור ומיליציות לשם ייצור חומרי נפץ והרכבה של מטעני חבלה, לרוב מאולתרים.
לעיתים מעבדות הנפץ ממוקמות בריכוזי אוכלוסייה על מנת להקשות על האיתור וההשמדה של המעבדה, וכן להשתמש במבנים האזרחיים שסביבה כמגן אנושי.
המעבדה כוללת בנוסף לסדנה גם מחסן בו מאוחסנים חביות עם חומרים שיכולים לשמש ליצירת חומר נפץ כגון דשן וזרחן וכן מטעני חבלה מוכנים.
לעיתים המחסן ממוקם במרתף או מתחת לאדמה.
מכיוון שמעבדות הנפץ הן מאולתרות ולא תקניות, הן לא בטיחותיות ומתרחשות בהן לא מעט תאונות, כלומר מטעני חבלה שמתפוצצים תוך כדי הכנתם ופוגעים במחבלים שמכינים אותם.
השמדת מעבדות נפץ לא חוקיות נעשית על ידי מומחי חבלה וסילוק פצצות, כוחות חיל הנדסה או חבלני משטרה, לרוב באמצעות פיצוץ מבוקר.
לעיתים, בייחוד כאשר מעבדת הנפץ נמצאת בשטח עוין ומסוכן, השמדתה נעשית על ידי ירי פגזים או טילים, הפצצה מהאוויר ולעיתים רחוקות גם על ידי הריסה באמצעות דחפור משוריין.
מעבדת המחקר של צי ארצות הברית היא מוסד מחקר ששייך לצי ארצות הברית ולחיל הנחתים של ארצות הברית.
המעבדה הוקמה בשנת 1923 בהמלצת תומאס אדיסון.
המעבדה עוסקת במחקר בתחומים כמו תורת החומרים, פיזיקת פלזמה, חקר החלל ולוחמה אלקטרונית.
המעבדה ממומנת מקרנות הצי לכן אין לה שורה ייעודית בתקציב ארצות הברית.
בשנת 2016 תקציבה היה כמיליארד $.
בשנת 1915 תומאס אדיסון פרסם מאמר בו הציע לממשלה להקים מעבדת מחקר גדולה.
בשנת 1916 קונגרס של ארצות הברית תיקצב את הפרויקט ב-1.5 מיליון $.
מסיבות שונות הקמת המוסד התעקבה והוא התחיל לפעול בשנת 1923. אדיסון היה ראש הוועדה המייעצת.
בתחילה המעבדה כללה מחלקות רדיו ואקוסטיקה.
הם עסקו במחקרים בתחום רדיו והתפשטות קול מתחת למים.
בתחילת שנות ה-40 של המאה ה-20 נוספו מחלקות אופטיקה, כימיה, מכניקה וחשמל, מטלורגיה ותקשורת.
במהלך מלחמת העולם השנייה מספר עובדים גדל מ-396 ל-4400 ותקציבה עלה ל-13.6 מיליון $.
המעבדה נכנסה לתחום חקר החלל.
היא הובילה תוכנית ואנגארד, מהפרויקטים הראשונים של ארצות הברית בתחום.
בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 מהנדסי המעבדה הובילו תוכנית חדשנית שהסתיימה בשיגור לוויין ריגול ראשון של ארצות הברית.
מערכת ניווט לוויינית שפותחה על ידי המעבדה הייתה מערכת ראשונה מסוגה שהופעלה.
בשנת 1976 הופעלו לוויינים ראשונים של מערכת NOSS.
המעבדה ממשיכה בפיתוחי לוויינים שונים גם במאה ה-21.
סניף המעבדה במונטריי עוסק בחיזוי מזג אוויר בהתבסס על צי של 18 לוויינים.
בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20 המעבדה נכנסה לתחום בדיקות ללא הרס ובדיקת מצב אוניות הצי.
ידע זה נוצל בהמשך לבדיקות כור גרעיני ומכלי אחסון של חומרים מסוכנים.
המעבדה פיתחה שיטות גידול גבישים GaAs שמנוצלים שתחומים רבים.
המכ"ם הראשון של ארצות הברית נבנה בשנות ה-20 על ידי מדעני המעבדה.
בשנת 1939 מכ"ם מתוצרת מעבדה הותקן לראשונה על אוניית הצי.
ניצול טכנולוגיה זו תרם להצלחות בקרבות ימיות של מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1939 המעבדה נכנסה לתחום מחקר גרעיני.
שיטת העשרת אורניום שפותחה במעבדה הועברה למדעני תוכנית מנהאטן.
במחקרי פיזיקה מדעני המעבדה עוסקים בתחומים שונים.
בשנת 1985 עובדי המעבדה הרברט האופטמן וג'רום קרל זכו בפרס נובל לכימיה על הישגיהם בפיתוח שיטות ישירות לקביעת מבנה גבישי.
עם התפתחות המחשוב, המעבדה נכנסה לתחום לוחמה אלקטרונית ובינה מלאכותית.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 עובדיה פיתחו ניתוב בצל לתקשורת בטוחה.
המעבדה מבוססת על עובדים אזרחים.
ככלל זה אזרחי ארצות הברית ללא אזרחות נוספת.
ב-2015 במעבדה עבדו 2540 מעדנים אזרחים ופחות ממאה קציני צי ארצות הברית.
היא כוללת כיום 4 מחלקות מחקר:
"מחלקת מערכת" שעוסקת בחקר מכ"ם, טכנולוגיית מידע, אופטיקה ולוחמה אלקטרונית
"מחלקת תורת החומרים וטכנולוגיה" שעוסקת בתחומים אלו לטובת הצי.
"מחלקת אוקיינוס, אטמוספירה וטכנולוגיה" שעוסקת בתחומים שונים של מדעי כדור הארץ.
"מרכז ימי לטכנולוגיית חלל" שעוסק בתחומים שונים של חקר החלל תוך שימוש בלוויינים.
בשנת 2001 הוקם מכון לננוטכנולוגיה בו משולבים מדענים ממחלקות שונות.
המטה הראשי של הארגון ממקום בוושינגטון די סי.
בנוסף לכך מעבדה מפעילה מספר אתרים ברחבי ארצות הברית.
"מעבדות לחירות" הוא שיר מאת אריק איינשטיין, שיצא לאור ב-16 בפברואר 2011, כחלק מהאוסף אריק איינשטיין שר יצחק קלפטר.
השיר נכתב על ידי יענקל'ה רוטבליט והולחן על ידי יצחק קלפטר בשיתוף עם גיא בוקאטי, שגם אחראי על העיבוד וההפקה המוזיקלית של השיר.
בשיר אריק איינשטיין ויצחק קלפטר משלבים יחד נושאים של קשר רוחני וחיפוש אחר חירות והתמודדות עם המציאות הקשה.
הלחן המורכב והעיבוד הפשוט מתאימים לכאב ולתקווה שבמילים, ויחד הם יוצרים חוויה מוזיקלית עמוקה ורבת משמעות.
שיתוף הפעולה בין השניים החל עוד בתחילת שנות ה-70 כאשר להקת אחרית הימים שבה ניגן קלפטר הייתה להקת החימום בהופעותיו של איינשטיין.
לאורך השנים הם המשיכו לעבוד יחד ויצרו מספר אלבומים משותפים שהשאירו חותם במוזיקה הישראלית.
השיר מתאר את המאבק הפנימי של האדם להשתחרר מהכבלים שלו במטפורה למסע לחירות.
המילים מתארות תחושת דחף לשינוי תקווה לעתיד טוב יותר והכרה במחיר הסיכון הכרוך בכך.
ההזדהות עם דמות משה שראה את הארץ המובטחת מרחוק ולא הגיע אליה מוסיפה עומק רוחני והיסטורי לשיר.
מעבדת קורנל לאורניתולוגיה היא יחידה נתמכת של אוניברסיטת קורנל באית'קה, ניו יורק, החוקרת ציפורים וחיות בר אחרות.
היא שוכנת במרכז אימוג'ין פאוורס ג'ונסון לציפורים ומגוון ביולוגי ב-Sapsucker Woods Sanctuary.
כ-250 מדענים, פרופסורים, אנשי צוות וסטודנטים עובדים במגוון תוכניות המוקדשות למשימתה של המעבדה: לימוד ושימור המגוון הביולוגי של כדור הארץ באמצעות מחקר, חינוך ומדע אזרחים המתמקדים בציפורים.
העבודה במעבדה נתמכת בעיקר על ידי 100,000 חבריה ותומכיה.
מעבדת קורנל מפיקה פרסום רבעוני, מגזין Living Bird, ועלון אלקטרוני המועבר פעמיים בחודש.
היא מנהלת מספר רב של פרויקטים ואתרי מדע שיתופיים, כולל All About Birds זוכה פרס ובי.
מעבדת קורנל לאורניתולוגיה נוסדה על ידי ארתור א.
אלן, שדחף ליצירת התוכנית הראשונה במדינה לתואר שני באורניתולוגיה; המעבדה הוקמה באוניברסיטת קורנל בשנת 1915. בתחילה שכנה המעבדה לצפרות במחלקה לאנטומולוגיה ולימנולוגיה של האוניברסיטה.
תורמים ובעלי קרקעות חברו אל הצפר ואיש העסקים לימן סטיוארט, ויחד הם רכשו או תרמו אדמות חקלאיות ב-1954, אשר היו אמורות להיות מוקדשות לשמורה.
כיום, מעבדת קורנל לאורניתולוגיה שוכנת במרכז אימוגן פאוורס ג'ונסון לציפורים ומגוון ביולוגי, שנפתח בקיץ 2003.
מקלט Sapsucker Woods המשתרע על פני 300 דונם מכיל יותר מ-5 מיילים של שבילים המתפתלים סביב בריכת Sapsucker, על טיילות, דרך אדמות ביצות ויער.
יותר מ-230 מיני ציפורים תועדו בשמורה.
כ-55,000 אנשים מבקרים בכל שנה בשמורה ובאזורים הציבוריים של מעבדת קורנל.
בסתיו 2023, מרכז המבקרים עבר עיצוב מחדש בעלות מיליוני דולרים.
הוא נפתח מחדש ביוני 2024 עם מגוון תערוכות אינטראקטיביות חדשות.
מרכז המבקרים חופשי לביקור ונגיש לכל.
המרכז פתוח בימים שלישי עד ראשון מהשעה 10:00 עד 16:00 וסגור בימי שני.
המעבדה היא יחידה מנהלית בתוך אוניברסיטת קורנל.
יש לה מועצת מנהלים נפרדת בת 30 חברים שמתמנה על ידי מועצת הנאמנים של קורנל.
נכון לשנת הכספים 2023, למעבדה תקציב שנתי של 45.4 מיליון דולר והכנסה של 45.8 מיליון דולר.
יש לה 18 עובדים בכירים, הכוללים שמונה מינויים של סגל קורנל.
איסוף התצפיות של צפרים לשימוש מדעי הוא סימן ההיכר של המעבדה.
צפרים בכל הגילאים ובכל רמות המיומנות משתתפים באיסוף נתונים, מהן נוצרת תמונה רחבה המלמדת על תפוצת הציפורים.
מאות אלפי אנשים ברחבי העולם משתתפים בפרויקטים של המעבדה במרכז למעורבות במדע וטבע .
פרויקט eBird מאפשר לצפרים לדווח על כל אחד מיותר מ-10,585 מיני ציפורים בכדור הארץ למסד נתונים מדעי אחד.
נתוני eBird וכלים פורצי דרך היוו את הבסיס למאות מחקרים מדעיים על ציפורים.
פרויקטים נוספים של מעבדת קורנל מדע משתתפת מתקיימים בכל עונות השנה וכוללים את Project FeederWatch,NestWatch, ו-Celebrate Urban Birds.
מדי פברואר, המעבדה, אגודת Audubon ו-Birds Canada מארחות את ספירת ציפורי חצר הבית למשך 4 ימים, המתרחשת בכל העולם.
מעבדת קורנל מפעילה גם מצלמות ציפורים רבות המזרימות שידור חי של ציפורים מקננות באביב.
האקדמיה לציפורים של המעבדה ותוכניות הלימודים K-12 מלמדות על ציפורים וטבע לתלמידים בכל הגילאים.
אקדמיית הציפורים היא מאגר של קורסים מקוונים על נקרים, קוליבריים, איור ציפורים, צילום ציפורים, שיפור מיומנויות לזיהוי ציפורים ועוד.
החומרים ב-K-12 מיועדים הן לתלמידים והן למורים, ומסייעים להם ללמד וללמוד כיצד לחשוב כמו מדען.
מעבדת קורנל מפרסמת את אפליקציית מרלין לזיהוי ציפורים החינמית עבור מכשירי iOS ואנדרואיד.
אפליקציית מגדיר וזיהוי ציפורים זו עוזרים למשתמשים לזהות את מיני הציפורים שהם רואים או שומעים, ומכסה 3,000 מינים ברחבי אמריקה, מערב אירופה והודו.
בנוסף לגלישה ברשימות מותאמות אישית של מיני ציפורים לכל מקום בעולם, משתמשים יכולים לענות על שאלות פשוטות כדי לקבל רשימה של המינים הסבירים ביותר, יחד עם תמונות והקלטות.