tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מגדיר משתנה array (או קובע ערך חדש למשתנה array הקיים) שהוא מערך עם הערכים 1, 3, 5, 7, ו־9. המערך מתחיל ב־1, ערך ההתחלה, כל אחד מהערכים נמצא בהפרש קבוע מהקודם של 2 (ערך המרווח), והערכים במערך מגיעים אך לא עוברים את 9 (9 שהוא ערך הסיום).
אם ערך המרווח (יחד עם סימן נקודתיים אחד) מושמט מהתחביר אזי ברירת המחדל היא 1, למשל:
מכניס למשתנה ari מערך עם הערכים 1, 2, 3, 4, ו־5, תוך שימוש במרווח 1 שהוא ברירת המחדל.
האינדקסים של המערכים מתחילים ב־1, דבר המקובל יותר במתמטיקה מאשר בתכנות בו יותר מקובל להתחיל ב־0 (הגם שיש שפות תכנות לא מעטות המתחילות גם הן את האינדקסים ב־1).
מטריצה יכולה להיות מוגדרת על ידי הפרדת הערכים בתוך השורות עם רווח לבן או פסיק ושימוש בנקודה פסיק בסיום כל שורה.
רשימת רכיבי המטריצה צריכה להיות מוקפת בסוגריים מרובעים [].
רכיבים ותת מערכים ניתנים לגישה באמצעות סוגריים עגולים - (), למשל:
ריבוע מטריצת היחידה בגודל n יכול להיווצר באמצעות שימוש בפונקציה eye, ומטריצה בכל גודל של אפסים או אחדים יכול להיווצר עם הפונקציות zeros ו־ones, בהתאמה.
שחלוף מטריצה נעשה על ידי הוספת נקודה-גרש או על ידי הפונקציה transpose.
הצמדה הרמיטית (שחלוף + צמוד מרוכב) נעשה על ידי הוספת גרש או על ידי הפונקציה ctranspose.
במקרה שהמטריצה ממשית אין הבדל בין הפעולות ואפשר להשתמש הן ב- והן ב- לשחלוף.
רוב פונקציות MATLAB יכולות לקבל מטריצה ולהפעיל את עצמן על כל רכיב.
למשל, mod(2*J,n) תכפיל כל ערך ב־J ב־2, ואז תבצע מודולו n עליו.
MATLAB כוללת אמנם לולאות for ו־while, אבל שימוש ביכולת הווקטוריזציה של MATLAB יוצרת בדרך כלל קוד שהוא קריא יותר ומהיר יותר.
למשל הקטע הבא לקוח מהקובץ magic.m המכיל פונקציה magic היוצרת ריבוע קסם עבור ערכים אי זוגיים של n:
ל-MATLAB יש פקודה מקוצרת לפתרון מערכת משוואות ליניאריות המוצגות בצורה וקטורית: הוא קיצור ל-.
הכפל הסטנדרטי ב-MATLAB, האופרטור , הוא כברירת מחדל כפל מטריצות.
אם רוצים לכפול איבר-איבר יש להשתמש באופרטור
הקוד שלהלן מציג את אופרטורי ההשוואה העיקריים: שווה (==), לא שווה (=~), קטן שווה (=>) וגדול שווה (=<).
הקוד מחזיר 1 לוגי אם התנאי הלוגי נכון ו-0 לוגי אחרת.
באמצעות אופרטורים בינאריים אפשר ליצור ביטויים לוגיים מורכבים.
הסימון ~ מייצג NOT, הסימון & מייצג AND, הסימון | מייצג OR.
ניתן להשתמש באופרטורים && (וגם) ו- || (או), שיעילים יותר חישובית מ-& ו-|.
בשפות תכנות רבות אחרות, סימן הנקודה פסיק נדרש על מנת לסיים משפטים.
ב־MATLAB סימן זה איננו חובה.
אם משפט איננו מסתיים עם סימן זה, אז תוצאתו תוצג.
אם משפט זה לא מחזיר במפורש תוצאה, למשל 'clc', אזי לסימן אין השפעה.
הפונקציה plot משמשת ליצירת גרף משני וקטורים x ו־y.
יוצר את הגרף הבא של פונקציית הסינוס:
גרפיקה תלת־ממדית יכולה להיווצר על ידי שימוש בפונקציות surf, plot3 או mesh, למשל הקוד:
יוצר תצוגה תלת־ממדית של הפעלת הפונקציה sinc על הרדיוס.
את הגרפים ניתן לעצב או באמצעות הקלדת קוד לתוך התוכנית או במסך הפקודות, או באמצעות ממשק משתמש גרפי בחלון המציג את הגרף.
את הגרף ניתן לשמור במספר פורמטים, בהם PNG, ולהשתמש בהם בתוכנות אחרות או להוסיפם למאמרים ומסמכים שונים.
ב־MATLAB אין מערכת מרחבי שם, כמו זו הנמצאת בשפות מודרניות כ־Java ו־פייתון, כך שניתן לנקוב בשמן המלא (למשל java.lang.system.out.println).
ב־MATLAB, כל הפונקציות הן מטווח השמות הגלובלי, וסדר הקדימות של פונקציות עם אותו שם נקבעות על פי סדר הגדרתן ועל פי כללים שונים.
כתוצאה מכך, שני משתמשים יכולים לקבל תוצאות שונות עבור אותו קוד אם נתיב החיפוש הוא שונה.
הרבה פונקציות הן בעלת התנהגות שונה עם מטריצה ווקטור ומאחר שווקטורים הם מטריצה של שורה או עמוד, עובדה זאת יכולה לגרום לתוצאות בלתי צפויות.
לדוגמה, הפונקציה (sum(A כאשר A היא מטריצה נותן וקטור שורה המכיל את הסכום של כל עמודה ב־A, לעומת זאת (sum(v כאשר v הוא וקטור עמודה או שורה מחזירה את הסכום של רכיביו; משום כך המתכנת צריך להיזהר אם המטריצה יכולה להתנוון מערך חד־ממדי.
בזמן ש־sum והרבה פונקציות דומות יכולות לקבל ארגומנט הקובע את הכיוון, אחרות, כמו plot לא יכולות, ונדרשות בדיקות נוספות.
אף על פי שטיפוסים אחרים זמינים, ברירת המחדל היא מטריצה של נקודה צפה בדיוק כפול.
טיפוס מערך זה לא כולל דרך להצמיד תכונות כגון יחידות או קצב דגימה.
אף על פי שסימן זמן הוסף ב־R14SP3 עם אובייקט time series, קצב דגימה עדיין לא נתמך ומאפיינים כאלו חייבים להיות מנוהלים דרך מבנים או פונקציות שירות.
בתקשורת מחשבים, MAC flooding היא שיטה המחלישה את האבטחה ברשת מחשבים המחוברת באמצעות מתג (switch).
ברשת המחוברת באמצעות מתג, המתג מחזיק טבלת CAM (קיצור של Content Addressable Memory) הממפה כל כתובת MAC ברשת לפורט פיזי במתג כדי לאפשר למתג לשלוח מידע למחשב היעד בלבד ולא לכלל הרשת כפי שמבוצע למשל ברשת המחוברת באמצעות רכזת (hub).
באמצעות המיקוד בשליחה מושג יתרון הן מבחינת נפח התעבורה ברשת והן מבחינת האבטחה שהרשת מספקת, שכן כל מחשב נגיש לתעבורה שלו בלבד.
בתקיפת MAC flooding סטנדרטית, המתג מוצף בחבילות מידע המכילות כל אחת כתובת MAC שונה בשדה המקור.
כאשר המתג מקבל את החבילות האלו, הוא מוסיף לטבלה התאמה בין כתובות ה-MAC המזויפות לבין הפורט הפיזי של המחשב התוקף.
בכך המחשב התוקף גורם למתג לשלוח את התעבורה המיועדת לכתובות MAC אלו לפורט הפיזי שלו וגם גורם למתג למלא את מרחב הזיכרון שלו כדי להכיל את כלל הרשומות החדשות.
במידה והמתג אינו חסין לתקיפה זו, העומס שגורמת ההצפה של הזיכרון ברשומות מביא לכישלון באחזור כאשר המתג מנסה למצוא את הפורט הפיזי אליו הוא צריך לשלוח את חבילת המידע המבוקשת.
במקרה שהמתג נכשל באחזור, הוא שולח את החבילה לכל הפורטים הפיזיים, בדומה לרכזת ובכך המחשב התוקף משיג את מטרתו ומקבל נגישות לכלל התעבורה ברשת באמצעות רחרחן (Sniffer) המופעל על מצב פרוץ (promiscuous mode).
מתגים מתקדמים יותר יכולים להיות חסינים בפני שיטה זו על ידי הגבלת מספר כתובות ה-MAC שניתן לשייך לפורט פיזי אחד על גבי המתג.
שיטה אחרת היא לזהות עומס פתאומי של כתובות MAC חדשות המוגדרות בפורט מסוים, ולנתק את הפורט הפיזי מהמתג תוך יצירת רשומות לוג מתאימות.
MAC-10 הוא תת מקלע שפותח בשנת 1964 על ידי גורדון ב.
הוא נכנס לשירות בצבא ארצות הברית בשנת 1970 ויצא משירות בשנת 1975, ושימש את צבא ארצות הברית בזמן מלחמת וייטנאם.
למרות שיצא משירות צבא ארצות הברית, ה-MAC-10 עדיין משמש מספר כוחות מיוחדים וכוחות לוחמה בטרור, בין השאר, בזכות היותו קטן וקל להסתרה.
מסיבה זו ה-MAC-10 נהייה כלי נשק פופולרי גם בקרב ארגוני פשע, כנופיות וארגוני טרור.
ה-MAC-10 הופיע בסרטי פעולה רבים.
- בשימוש על ידי המשטרה
MAG-7 הוא שוטגאן דרום אפריקאי מתוצרת Techno Arms PTY, צורתו מזכירה תת מקלע.
פותח ללחימה מטווח קרוב בתוך קרב.
המבנה שלו משלב את הצורה הכללית של תת מקלע וטעינת משאבה (שוטגאן).
האחיזה ברובה היא כמו באקדח.
יוצרו לרובה MAG-7 שני דגמים:
MAG-7 - עבור צבא דרום אפריקה.
MAG-7M1 - בשביל השימוש במשטרה והכוחות המיוחדים.
MAG-7M1 כולל תכונות נוחות יותר, כדי לעמוד בדרישות של הנשק הלאומי של דרום אפריקה במשטרה ובכוחות המיוחדים.
Mitogen-activated protein kinase (קינאזות חלבון מופעלות-מיטוגן) ובקיצור MAPK (), הם אנזימים המזרחנים (קינאזות) קבוצת OH בחומצות האמינו סרין ותריאונין.
אנזימי MAPK מעורבים בהנחיית התגובות התאיות למגוון גירויים כדוגמת מיטוגנים, עקה אוסמוטית, עקת חום וציטוקינים פרו-דלקתיים.
הם מבקרים בין היתר תהליכי פרוליפרציה, ביטוי גנים, התמיינות, מיטוזה, הישרדות תאית ואפופטוזה.
האנזים הראשון מסוג זה התגלה ביונקים וכונה ERK1 (או MAPK3).
מאחר שהן ERK1 והן האנזים ERK2 (מסומן גם כ-MAPK1) הדומה לו קשורים לתהליכי איתות של פקטורי גדילה, כונתה המשפחה "מופעלי-מיטוגן" (mitogen-activated).
חלבונים נוספים השייכים למשפחה זו התגלו גם באורגניזמים אחרים, כולל בצמחים, והתגלה כי השם שניתן להם אינו מאפיין היטב את המשפחה, שכן רבים מהחלבונים במשפחה זו מעורבים בתגובה לעקות (כדוגמת עקה חמצונית, עקה אוסמוטית, נזקי DNA, זיהום וכו').
חלבונים אלו מופיעים באוקריוטיים בלבד, ומצויים בכל בעלי החיים, הפטריות והצמחים.
אף שקיימים יוצאי דופן, התכונות המשותפות למרבית החלבונים ה"קלאסיים" במשפחת חלבונים זו כוללות בין היתר תלות בשני אירועי זרחון לשם פעילותם וכן אתרי הכרה דומים למצע.
בצורתם הבסיסית MAP קינאזות אינן פעילות קטליטית.
כדי להפוך לפעילים נדרשים אנזימים אלו לעבור אירועי זירחון באזור הנקרא "activation loop".
ב-MAP קינאזות קלאסיות, ה-activation loop מכיל מוטיב אופייני של TxY (תריאונין-X-טירוזין; כשבמקום X מופיע E ב-ERK1 ו-ERK2 ביונקים, D ב-ERK5, P ב-JNK, ו-G בקינאזות p38), שמזורחן הן בתריאונין והן בטירוזין כדי לנעול את הקינאז בצורתו הפעילה (הקטליטית).
הזירחון נעשה על ידי חלבוני MAP2K שבעצמם מופעלים על ידי זירחון באמצעות חלבוני MAP3K בתהליך תלת שכבתי.
בשונה מהמסלול התלת שכבתי האופייני ל-MAP קינאזות קלאסיות, קיימות MAP קינאזות שבהן המסלול הוא דו שכבתי בלבד.
לפעילותן של קינאזות אלו נדרש זירחון בשייר יחיד בלבד ב-activation loop.
ביטול פעילותן של MAP קינאזות נעשה על ידי פוספטאזות (חלבונים המזרזים הידרוליזה של קבוצה הפוספט).
MAD TV הוא ערוץ טלוויזיה יווני פרטי המשדר תוכניות מוזיקה.
הערוץ החל לפעול ב-6 ביוני 1996. עיקר שידורי הערוץ עוסקים במוזיקת פופ, מוזיקה אלקטרונית, מוזיקת רוק, מוזיקה אלטרנטיבית, R&B, ומוזיקת היפ-הופ עדכניות.
תוכניות הערוץ כוללות חדשות, ראיונות, וסרטים תיעודיים מעולם המוזיקה, וידאו קליפים, קטעי הופעות, ותוכניות בתחומי האינטרנט, משחקי הווידאו, הקולנוע ומועדוני הלילה, מיוון ומהעולם.
החל מיוני 2005 MAD TV מארגן את טקס פרסי המוזיקה היוונית השנתי, בו צופי הערוץ בוחרים את הווידאו קליפים ואת האמנים המועדפים עליהם בקטגוריות שונות.
הערוץ מארגן ומשדר אירועי מוזיקה נוספים ביוון ומעביר בשידור חי את רוב טקסי פרסי המוזיקה החשובים בעולם.
MAD TV שייך לרשת תקשורת ולרשת מסחרית מבית היוצר של MAD.
הרשת כוללת ערוצי טלוויזיה נוספים במדינות שונות או ערוצים ממוקדי תכנים, כגון MAD BG בבולגריה הכולל תוכניות מוזיקה בולגרית, בלקנית ובינלאומית, MAD TV Cyprus בקפריסין הכולל תוכניות מוזיקה יוונית, קפריסאית ובינלאומית, MAD WORLD בצפון אמריקה, דרום אפריקה ואוסטרליה, המשדר תוכניות מוזיקה יוונית לקהילות היווניות במדינות אלה.
כמו כן הערוץ MAD GREEKZ ביוון מתמקד במוזיקה יוונית מודרנית ומשודר ביוון באמצעות תשתית שידורי הלוויין של NOVA.
רשת MAD כוללת גם את תחנת הרדיו MAD RADIO המשדר תוכניות מוזיקה, תרבות וספורט ביוון, וכן אתרי אינטרנט המציעים תוכני מוזיקה, משחקים, סקרים ומידע על אירועי תרבות, קולנוע, תיאטרון, פסטיבלים וטקסי פרסי מוזיקה.
רשת MAD היא גם רשת מסחרית המציעה בין היתר שירותי תקשורת סלולרית, מכירת תוכני מוזיקה דיגיטליים להורדה למכשירי טלפון ניידים, ומכירת תקליטורים דרך ערוצי הטלוויזיה ואתרי האינטרנט.
בנוסף הרשת משווקת כרטיסי אשראי המיועדים לדור הצעיר ומקנים לו הטבות מיוחדות.
בזכות ההכרה הרבה ברשת MAD ביוון התירה הרשת לחברות מסוימות להשתמש בלוגו שלה ולהטביעו על מוצרים, כגון מחברות ויומנים, שהן משווקות.
MARS הוא צופן בלוקים סימטרי שפותח ב-1998 בחברת IBM על ידי צוות מפתחים בראשות דון קופרשמידט שהיה מעורב בפיתוח DES כמועמד לתקן ההצפנה המתקדם.
MARS הגיע למקום האחרון מבין חמשת המועמדים המובילים (אחרי RC6).
הצופן קומפקטי, מתאים ליישום בתוכנה ובחומרה, מנצל את יכולות המעבד המודרני להשגת מהירות, יעילות וביטחון טובים יותר לעומת אלגוריתמים מדור קודם כמו DES או IDEA ונועד להצפנה מסיבית.
MARS פועל על בלוקים בגודל 128 סיביות ומפתח הצפנה בטווח גדלים של 128 - 400 סיביות.
כיתר המועמדים המובילים שעלו לגמר הוכרז במהלך התחרות שלא התגלו התקפות מעשיות שמסכנות את ביטחונו.
IBM התירה את השימוש בו ומימוש שלו ברישיון חופשי במגבלות מסוימות, למרות היותו מוגן בפטנט וזכויות יוצרים.
השיקולים שהנחו את IBM בפיתוח הצופן כדי לעמוד בדרישות התקן החדש הם:
ניצול מלא של 'פעולות חזקות' הזמינות במעבדים המודרניים כגון כפל מהיר ב-32 סיביות או הזזה מעגלית לפי ערכים משתנים.
מבנה ייחודי שהוא תוצר של ניסיון רב שנים.
ייחודו נובע מפיצול סבבי הצפנה לשלושה מרכיבים עיקריים; עליון אמצעי ותחתון, השלב האמצעי נחשב לגרעין הקריפטוגרפי שמבצע את ההצפנה, בעוד שהאחרים משמשים כשכבת הגנה.
השיטה אומצה מנאור-ריינגלוד ובעיקרה עיטוף של גרעין קריפטוגרפי באמצעות טרנספורמציה לא קריפטוגרפית כלשהי, כדי להקשות על קריפטואנליזה.
לאפשר ניתוח יעיל של ביטחון מרכיבי האלגוריתם והימנעות מפעולות 'קשות לניתוח'.
שימוש ברשת פייסטל מסוג 3. סוג של רשת החלפה-תמורה שבכל סבב מילת קלט אחת משפיעה על כל מילות הקלט האחרות (בניגוד לרשת המקורית שבה כל מילה משפיעה על מילה אחת אחרת).
לשיטה זו יתרונות על פני קודמתה הן ביעילות והן בביטחון.
כדי להתמודד עם התקפות המנצלות חוסר סימטריה בין חלק מסבבי ההצפנה (כגון צופנים שבהם הסבב האחרון שונה מהיתר כמו ריינדל), עובדה המאפשרת התקפה שבה 'מקלפים' את השכבה העליונה או התחתונה ומתמקדים בשכבה הפנימית העיקרית.
הפעולות שבהן משתמש האלגוריתם כוללות
חיבור, חיסור ו-XOR, בעיקר לערבוב ערכי קלט עם ערכי מפתח (פעולות אילו לא נועדו להשגת ביטחון).
טבלת חיפוש (Table lookup) הנקראת גם תיבות החלפה (s-box), המספקות את הביטחון העיקרי של הצופן.
MARS משתמש בטבלה בגודל 512 כניסות של מילים בגודל 32 סיביות.
תיבות ההחלפה תוכננו להשגת אפקט מפולת מהיר ונבחרו בקפידה כדי לעמוד בפני התקפות דיפרנציאליות וליניאריות.
חסרונן העיקרי שנדרשות שלוש פקודות מכונה לכל החלפה וכן צריכת זיכרון - מה שעשוי להיות קריטי במעבד קטן.
הזזה מעגלית (Rotation) קבועה או דינאמית התלויה בקלט.
בפעולה זו הסיביות הנפלטות מצד אחד מוחזרות לצד השני.
שימוש מסיבי בהזזה מעגלית קיים באלגוריתמים מודרניים אחרים כמו RC6. חסרונן העיקרי הוא שלעיתים תוצאת ההזזה אינה מושפעת מכל סיביות האופרנדים, דבר המוביל לחולשה מסוימת.
לדוגמה, אם מספר הפוזיציות להזזה מיוצג על ידי משתנה count בגודל 32 סיביות, הרי שלכל היותר נדרשות שש סיביות מתוכו כדי לייצג את ההזזה (הייצוג הבינארי של הזזה מקסימלית - 32 פוזיציות), ליתר הסיביות אין השפעה.
הפתרון אפשרי הוא שילוב עם פעולת כפל.
פעולת כפל שלמים מודולו כאשר מתייחס לגודל מילה בסיביות.
כמו בצופן IDEA פעולות אילו מניבים פיזור גבוה ותכונות דיפרנציאליות טובות.
בארכיטקטורת מעבדים מודרניים חל צמצום ניכר במספר מחזורי שעון לפעולת כפל.
לכן השימוש בהן הופך אטרקטיבי.
קלט ופלט הצופן הם ארבע מילים בגודל 32 סיביות .
המפתח מיוצג על ידי 40 מילים .
ו-512 תיבות ההחלפה כשהן מחולקות לשתיים דהיינו 256 הכניסות הראשונות נקראות והאחרונות .
כל הפעולות הפנימיות מבוצעות ברמת מילים.
את בתי הקלט ממירים למילים לפי סדר בתים קטן (הבית הראשון מכיל את הספרות הפחות משמעותיות של המילה).
השלד העיקרי של האלגוריתם מורכב מהפעולות הבאות לפי סדר זה:
שמונה סבבים של ערבוב לפנים ללא מפתח.
שמונה סבבים של ערבוב לפנים עם מפתח.
שמונה סבבים של ערבוב לאחור עם מפתח.
שמונה סבבים של ערבוב לאחור ללא מפתח.
אפשר לראות את הסימטריה הרבה של הצופן.
הוספת חלק מהמפתח המורחב שנקראת 'הלבנה' (whitening) מסתיימת בפעולה ההפוכה של חיסור המפתח.
שני המרכיבים הבאים נקראים 'ערבוב לפנים' (Forward mixing), מטרתם לספק ערבוב מהיר ואפקט מפולת להגנה מפני התקפת גלוי-נבחר, זאת באמצעות הוספת חלק מהמפתח המורחב, פעולות ערבוב והזזה נוספות בין מילות הקלט, שימוש בתיבות ההחלפה כאשר שני בתי קלט משמשים אינדקס ל- והבתים ל-, כל זה במבנה מסוג רשת פייסטל.
שני המרכיבים האמצעיים נקראים 'גרעין קריפטוגרפי' ומורכבים משישה-עשר סבבים של רשת פייסטל מסוג 3, שכוללת פונקציית הרחבה E (ראה להלן) וקומבינציה של כפל בשלמים עם הזזה מעגלית, גם הם מחולקים לקדמי ואחורי לצורך הסימטריה.
שני המרכיבים המסיימים נקראים 'ערבוב לאחור' בהם מתבצעות פעולות הפוכות לפעולות שבוצעו בשלבים הפותחים ובסדר הפוך (כלומר הקלט מוזן בסדר הפוך והאינדקסים לתיבות ההחלפה הפוכים) ולמעשה האפקט הוא ביטול השפעת הערבוב הקדמי על הטקסט המוצפן.
הערבוב המסיים נועד להגנה מפני התקפת מוצפן-נבחר.
כאמור מטרת פעולות אילו אינה קריפטוגרפית ולא נועדה להסתיר את המידע אלא למנוע מהמתקיף למקד את ההתקפה בגרעין האמצעי על ידי הוספת שכבת הגנה.
פונקציית ההרחבה E מקבלת מילה אחת ומחזירה שלוש מילים באמצעות שתי מילים מהמפתח המורחב .
התהליך מתואר בתרשים ובפסאודו קוד להלן.
הפונקציה מבצעת הזזות מעגליות קבועות ותלויות משתנים, החלפות בתיבות s-box, כפל שלמים מודולו ופעולות XOR.
השילוב נעשה באופן שינוצלו היתרונות שבכל אחת מהן, למשל ידוע שבכפל שלמים לסיביות הנמוכות השפעה גדולה יותר על המכפלה מאשר העליונות לכן דואגים לכך שסיביות האינדקס לתיבות ההחלפה יהיו מהגבוהות.
וכן הסיביות העליונות של המכפלה חזקות יותר במובן שהן מושפעות מכמעט כל סיביות הקלט.
בבניית תיבות ההחלפה (s-box) הכניסות חושבו בסגנון פסאודו-רנדומלי ונבדקו שלהם תכונות דיפרנציאליות וליניאריות טובות כדלהלן; עבור הכניסה מחושבת על ידי הפעלת פונקציית הגיבוב הקריפטוגרפית SHA-1 שמחזירה 4 מילים של 32 סיביות:
הסימן "||" מייצג שרשור והערך הוא המילה ה- של פלט הפונקציה.
הקבועים (בבסיס הקסדצימלי) חושבו מהקבועים המתמטיים פאי ו-e ועבור המשתנה נבדקו ערכים רבים במטרה למצוא אחד כזה שיניב תוצאה אופטימלית מבחינה קריפטוגרפית.
הבדיקות הן: (א) שלא נוצרו במקרה תיבות החלפה המכילות רק אפסים או רק אחדים.
(ב) שכל זוג ערכים מקבילים מהתיבות יהיו שונים לפחות בשלושה מתוך ארבעת הבתים.
(ג) שהתיבות אינן מכילות שני ערכים כך שמתקיים או .
(ד) של- יהיו הפרשי XOR שונים וכן הפרשי חיסור שונים.
(ה) שכל זוג כניסות יהיו שונות לפחות בארבע סיביות אחת מהשנייה.
באופן דומה בודקים שלתיבות תכונות ליניאריות טובות; הטיית זוגיות נמוכה והטיית סיביות נמוכה וקורלציה נמוכה.
התיבות נבדקו עם ערכים שונים של בבדיקה נמשכה כשבוע ימים ונבדקו מעל ערכים אפשריים עד שנמצא הערך האופטימלי .
בפסאודו קוד להלן הסימנים "" ו-"" פירושם הזזה מעגלית בסיביות (bitwise rotation) לימין או לשמאל לפי כיוון החצים והערך לצידם המציין את מספר הפוזיציות שיש להזיז, הסימן הוא XOR.
ארבעת הבתים של משמשים אינדקסים לתיבות ההחלפה, למשל פירושו שהבית השני של משמש אינדקס לתיבה המתאימה ב-.
Phase (I) השלב הפותח שנקרא ערבוב לפנים
הפעולה האחרונה מבצעת הזזה מעגלית של ארבעת המילים פוזיציה אחת ימינה והמילה הראשונה מועברת לסוף.
השלב האמצעי כולל שימוש בפונקציית E כשהוא מחולק לשניים, שמונת הסבבים האחרונים שונים מהראשונים.
קלט: בגודל 32 סיביות כל אחד.
שימו לב שהביטוי מתייחס לאינדקס בגודל 9 סיביות לטבלה המאוחדת מ- ו-
Phase (III) השלב המסיים המשלים של השלב הפותח שנקרא ערבוב לאחור.
פלט הצופן הוא ארבע המילים .
הרחבת המפתח נעשית מתוך מפתח צופן בגודל מילים של 32 סיביות, טווח ערכים אפשריים הוא .
אותו מרחיבים למפתח עם 40 מילים.
ההרחבה מתבצעת כדלהלן: נתון מערך עזר שבכניסותיו הראשונות מציבים את מפתח הצופן, מוסיפים את ערכו של ומרפדים את היתר באפסים.
בקוד המתואר נקרא מסכת סיביות (bit mask) כאשר הסיביות מחושבות לפי ערכי .
וגודל המסכה הוא לכל היותר .
הסמל הוא האופרטור OR והסמל הוא האופרטור AND.
בבדיקות שנעשו הגיע צופן MARS למהירות של 28 מגה בקירוב לשנייה בהצפנה ופענוח על מחשב מסוג Pentium-Pro.
הסתבר שמהדר בורלנד (שנמנה מבין דרישות התקן) לא הניב ביצועים אופטימליים.
הצופן ניתן ליישום יעיל על פלטפורמות שונות הן בחומרה והן בתוכנה, אך נופל בביצועיו לעומת המתחרים האחרים.
למעשה קיבל את הניקוד הנמוך ביותר לפי דירוג NIST של חמשת המובילים.
להערכת המפתחים עם מפתח 256 סיביות ההתקפה הכי טובה היא על בסיס הערכה זו, מנימוקים קריפטוגרפיים, אין כל סיבה להשתמש במפתחות גדולים יותר.
כמו כן ההתקפה הטובה ביותר האפשרית כנגד האלגוריתם (גם ליניארית וגם דיפרנציאלית) היא בסיבוכיות מקום של - שזה מעבר למידע הזמין בעולם.
הערכת המפתחים שהאלגוריתם יהיה בטוח לפחות לעשור הקרוב.
ועדת המחקר של האיחוד האירופי לבחירת תקן ההצפנה אירופאי הנקראת NESSIE (מקבילה של NIST) ביקרה את כל המועמדים המובילים לתקן AES בשנים 2000 - 2003 וציינה מספר בעיות בקשר ל-MARS.
לדעת הוועדה, טענת המפתחים לגבי ביטחון הצופן מכילה מספר שגיאות ואין בהירות מספקת לגבי תרומתו של המבנה המיוחד (תוספת הסבבים ללא המפתח) לביטחונו, אם כי אין מספיק מידע כדי לפתח התקפה מעשית.
קיימות למעשה התקפות תאורטיות (של ביהם ושנייר) על מספר סבבים מצומצם של הצופן שמלמדות שאין הוכחה ברורה ליתרון זה.
ניתוח תהליך הרחבת המפתח מאוד איטי ואינו מעיד בהכרח על ביטחונו.
במיוחד העובדה ששתי הסיביות הנמוכות של חלקים מהמפתח המשתתפים בכפל שנקבעו ל-"11", משליכה שתמיד יהיו שני קלטים שלא ישתנו בשלב הכפל בלי התחשבות במפתח.
המבקרים מסכמים שמבנה MARS היה מורכב מדי להערכה בזמן הקצר של התחרות ואין ביטחון שלא יתגלו חולשות.
ההתקפה הטובה ביותר הידועה (נכון לשנת 2000) כנגד צופן MARS היא התקפה דיפרנציאלית של ג'ון קלסי, ברוס שנייר וטדיושי קונו.
ההתקפה שנקראת 'בומרנג' מצליחה לפרוץ את MARS באחד-עשר סבבים של הגרעין הקריפטוגרפי בסיבוכיות של טקסטים גלויים נבחרים עם זיכרון ו- ניסיונות (הצפנה חלקית - ללא שכבת הערבוב).
MATE (מבוטא "מָאטֶה", כמו המשקה) היא סביבת שולחן עבודה אשר פיתוחה החל בשנת 2011 עבור הפצות לינוקס, והיא הייתה לראשונה זמינה ב־18 ביוני 2011. סביבה זו היא פיצול של GNOME, ובניגוד לגרסאות החדשות של GNOME, MATE מהווה ההמשך של גרסאות 2 למיניהן של GNOME.
פיתוחה של סביבת עבודה זו החל בעקבות שינוי גרפי מהותי מגרסתו הקודמת של GNOME בגרסה החדשה – 3, שיצאה באותה שנה.
תוכנות ועזרים עיקריים של MATE
לסביבת עבודה זו, כמו כל סביבות העבודה עבור הפצות לינוקס, ישנן תוכנות ועזרים המהווים חלק מסביבת העבודה.
עבור MATE, ישנן רק תוכניות בודדות כאלו, בניגוד לסביבות עבודה כגון KDE, שבהן ישנם עזרים רבים.
Pluma – עורך קובצי טקסט (קובצי .txt).
העין של MATE – מציג תמונות.
Atril – מציג מסמכים (כגון קובצי PDF, PS, EPS, XPS).
Engrampa – מנהל ארכיונים (מאפשר חילוץ קבצים מארכיונים כגון zip, tar.gz, tar.bz2).
מסוף MATE – המסוף (הטרמינל) של סביבת שולחן העבודה.
M94 (נקראת גם NGC 4736) היא גלקסיה ספירלית בקבוצת הכוכבים כלבי ציד, הנמצאת במרחק של כ-16.5 מיליון שנות אור.
M94 התגלתה ב-22 במרץ 1781 על ידי עוזרו של שארל מסיה, האסטרונום הצרפתי פייר מאשן.
מאשן דיווח על תגליתו למסיה, שצפה בה ב-24 במרץ וצירף אותה לקטלוג מסיה כשהוא מתאר אותה כ"ערפילית ללא כוכבים" מעל קור קרולי (הכוכב α בכלבי ציד), עם מרכז בהיר מוקף בערפיליות, דומה ל-M79 אבל בהירה ויפה ממנה.
ויליאם הרשל צפה ב-M94 בשנת 1787 וציין שהיא בהירה מאוד, גדולה עם גרעין זוהר בקוטר של כ-20 שניות קשת מוקף בערפיליות.
ג'ון הרשל צפה בה מספר פעמים בין השנים 1827 ו-1831 וציין שהיא בהירה ועגולה ומרכזה בהיר כמו כוכב עם בהירות נראית מדרגה 8. רק ב-1918 אחרי שצולמה בחשיפה ארוכה במצפה הכוכבים ליק, התגלה המבנה הספירלי שלה על ידי הוברט קרטיס.
M94 נמצאת כ-3 מעלות מצפון-צפון-מערב לכוכב קור קרולי (α בכלבי ציד) וכ-3.25 מעלות ממזרח לכוכב β בכלבי ציד.
עם בהירות נראית מדרגה 8.24 ניתן לראותה באמצעות משקפת או באמצעות טלסקופ חובבים וניתן להבחין בקלות בגרעין הבהיר יותר משאר הגלקסיה.
אך במבנה הספירלי שלה ניתן להבחין רק באמצעות צילום ארוך חשיפה דרך טלסקופ מקצועי.
במרחק של כ-4.75 מעלות ממזרח-צפון-מזרח לה נמצאת גלקסיית החמניה.
מסתה של M94 מוערכת בכ- מסות שמש ובאופן חריג לגלקסיות מסוגה נראה שמסתה מורכבת רק מהכוכבים והתווך הבין-כוכבי שבה ולא נראה שיש בה חומר אפל.
גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-11 דקות קשת ששקולות לקוטר של כ-55,000 שנות אור ויש בה שתי טבעות שצבען כחלחל ומתרחשת בהן יצירת כוכבים חדשים בקצב גבוה.
הטבעת הפנימית היא בקוטר זוויתי של מעט יותר מדקת קשת ששקולה לקוטר של כ-5,500 שנות אור והחיצונית היא בקוטר זוויתי של כ-10 דקות קשת ששקולות לקוטר של כ-48,000 שנות אור.
צילום ארוך חשיפה מראה שלמעשה טבעות אלה הן אזורים בזרועות הספירליות שבהן מתרחשת יצירת כוכבים בקצב גבוה.
M94 שייכת לקבוצת גלקסיות שנקראת על שמה קבוצת M94 או קבוצת כלבי ציד I, ומכילה בין 30 ל-40 גלקסיות, שכולן עמומות ממנה.
גלקסיית החמניה שנראית קרובה אליה נמצאת למעשה במרחק יותר מכפול מ-M94 ואינה חלק מהקבוצה.
M94 היא אחת מ-12 גלקסיות גדולות אשר מקיפות את הקבוצה המקומית ומכונות "מועצת הענקים", האחרות הן מאפיי 1, מאפיי 2, IC 342, גלקסיית המחוגה, גלקסיית הפסל, M64, M81, M82, M83, NGC 4945 וקנטאור A.
M96 (נקראת גם NGC 3368) היא גלקסיה ספירלית בקבוצת הכוכבים אריה, הנמצאת במרחק של כ-35 מיליון שנות אור מכדור הארץ.
היא מהווה חלק מקבוצת גלקסיות הנקראת על שמה וכוללת גם את M95 ואת M105, כמו גם מספר גלקסיות עמומות יותר.
M96 התגלתה ב-20 במרץ 1781, יחד עם הגלקסיה הסמוכה M95, על ידי עוזרו של שארל מסיה, האסטרונום הצרפתי פייר מאשן.
מאשן דיווח על תגליתו למסיה, שצפה בה ב-24 במרץ וצירף אותה לקטלוג מסיה כשהוא מתאר אותה כ"ערפילית ללא כוכבים" ליד M95, כאשר שתיהן נמצאות באותה נטייה כמו של רגולוס, ומזכירות את הזוג M84 ו-M86, אותן גילה כשבוע קודם.
המבנה הספירלי שלה התגלה כבר ב-1850 על ידי ויליאם פרסונס.
ב-9 במאי 1998 התגלתה ב-M96 הסופרנובה היחידה שנצפתה בה עד היום, סופרנובה 1998bu מסוג Ia, שבשיאה הגיעה לבהירות נראית מדרגה 12.
M96 נמצאת כ-4.25 מעלות מצפון-מזרח לכוכב ρ (רו) באריה, כ-9.4 מעלות ממזרח לרגולוס וכ-7.6 מעלות ממערב-דרום-מערב לכוכב θ (תטא) באריה.
עם בהירות נראית מדרגה 9.25 ניתן לראותה באמצעות משקפת איכותית כאשר תנאי הצפייה טובים.
באמצעות טלסקופ חובבים ניתן לראותה בקלות ולהבחין בגרעין הבהיר יותר משאר הגלקסיה ובצורתה האליפטית ובאמצעות טלסקופ בינוני ניתן להבחין גם במבנה הספירלי של זרועותיה.
במרחק של כ-40 דקות קשת ממערב-דרום-מערב ל-M96 נמצאת M95 ו-M105 נמצאת כ-50 דקות קשת מצפון-צפון-מזרח לה.
M96 היא הבהירה והגדולה מבין מספר גלקסיות השייכות לקבוצת אריה I שנקראת גם קבוצת M96 על שמה.
בקבוצה חברות גם M95, M105 ו-NGC 3384 וכן גלקסיות עמומות יותר שקשות לצפייה באמצעות ציוד חובבים.
מישור הספירלה של M96 נטוי בזווית של 55 מעלות ביחס לקו הראייה אליה כך שהיא נראית אליפטית ולא עגולה.
מסתה של M96 מוערכת בכ- מסות שמש, כשביעית ממסת שביל החלב וגודלה הזוויתי כ-7.6 דקות קשת שקול לקוטר של כ-77,000 שנות אור, כשלושה רבעים מקוטר שביל החלב.
ליבת הגלקסיה נראית צהבהבה ומכילה בעיקר כוכבים זקנים, אך מוקפת בטבעת שבה ניתן להבחין בגושים כחלחלים שבהם מתרחשת יצירת כוכבים חדשים.
נראה שבמרכזה נמצא חור שחור שמסתו כ- מסות שמש.
זרועותיה של M96 נראות מעוותות וקרועות, ככל הנראה תוצאה של מפגש עם גלקסיה אחרת מהצביר וזו התוצאה של פעולת כוחות הכבידה עליה.
M95 (נקראת גם NGC 3351) היא גלקסיית מוט ספירלית בקבוצת הכוכבים אריה, הנמצאת במרחק של כ-32.5 מיליון שנות אור מכדור הארץ.
M95 התגלתה ב-20 במרץ 1781, יחד עם הגלקסיה הסמוכה M96, על ידי עוזרו של שארל מסיה, האסטרונום הצרפתי פייר מאשן.
מאשן דיווח על תגליתו למסיה, שצפה בה ב-24 במרץ וצירף אותה לקטלוג מסיה כשהוא מתאר אותה כ"ערפילית ללא כוכבים" ליד הכוכב 53 באריה ושאורה עמום מאוד.
ויליאם הרשל צפה ב-M95 ב-11 במרץ 1784 וציין שהיא בהירה, גדולה, עם גרעין בהיר יותר מהשוליים שנראה כמו כמה כוכבים, ומוקף בערפיליות בצורה שמזכירה שביט.
ג'ון הרשל צפה בה מספר פעמים בין השנים 1825 ו-1831 וציין שהיא בהירה ועגולה ובהירותה גדלה בהדרגה לכיוון המרכז.
רק ב-1918 אחרי שצולמה בחשיפה ארוכה במצפה הכוכבים ליק, התגלה המבנה הספירלי שלה על ידי הוברט קרטיס.
ב-16 במרץ 2012 התגלתה ב-M95 הסופרנובה היחידה שנצפתה בה עד היום, סופרנובה 2012aw מסוג II, שבשיאה הגיעה לבהירות נראית מדרגה 13.
M95 נמצאת כ-3.7 מעלות מצפון-מזרח לכוכב ρ (רו) באריה, כ-8.75 מעלות ממזרח לרגולוס וכ-8.25 מעלות ממערב-דרום-מערב לכוכב θ (תטא) באריה.
עם בהירות נראית מדרגה 9.7 קשה לראותה באמצעות משקפת ונדרשים לשם כך משקפת איכותית ותנאי צפייה מיטביים.
באמצעות טלסקופ חובבים ניתן לראותה בקלות ולהבחין בגרעין הבהיר יותר משאר הגלקסיה, אך במבנה הספירלי שלה ניתן להבחין רק באמצעות טלסקופ מקצועי.
במרחק של כ-40 דקות קשת ממזרח-צפון-מזרח ל-M95 נמצאת M96 ו-M105 נמצאת כ-1.3 מעלות מצפון-מזרח לה.
מישור הספירלה של M95 כמעט ניצב לקו הראייה אליה כך שניתן להבחין במבנה המלא שלה.
אורך המוט המרכזי שלה כ-1.5 דקות קשת השקולות לאורך של כ-14,000 שנות אור.
סביב המוט הזרועות הספירליות הדוקות וכמעט נסגרות לצורת טבעת.
ליבת הגלקסיה מוקפת בטבעת קטנה יותר שקוטרה כ-2,000 שנות אור ובה ניתן להבחין באזורי H II שבהם מתרחשת יצירת כוכבים חדשים.
מסתה של M95 מוערכת בכ- מסות שמש, כעשירית ממסת שביל החלב וגודלה הזוויתי כ-7 דקות קשת שקול לקוטר של כ-45,000 שנות אור, כמחצית מקוטר שביל החלב.
M95 שייכת לקבוצת הגלקסיות אריה I שנקראת גם קבוצת M96 על שם הגלקסיה הגדולה והבהירה ביותר בקבוצה.
חוץ מ-M95 ו-M96, חברות בקבוצה גם M105 ו-NGC 3384 וכן גלקסיות עמומות יותר שקשות לצפייה באמצעות ציוד חובבים.
M98 (נקראת גם NGC 4192) היא גלקסיה ספירלית הנמצאת במרחק של כ-50 מיליון שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים שערות ברניקי.
גלקסיה זו שייכת לצביר הבתולה ונמצאת בחלקו הצפוני, שגולש לתחומי הקבוצה השכנה – שערות ברניקי.
M98 התגלתה ב-15 במרץ 1781 על ידי עוזרו של שארל מסיה, האסטרונום הצרפתי פייר מאשן, שבאותו לילה גילה גם את M99 ואת M100 הסמוכות.
מאשן דיווח על תגליתו למסיה, שצפה בהן ב-13 באפריל וצירף אותן לקטלוג מסיה.
M98 תוארה על ידיו כ"ערפילית ללא כוכבים, שאורה חלש מאוד, מעל הכנף הצפונית של הבתולה ליד הכוכב 6 בשערות ברניקי".ויליאם הרשל צפה ב-M98 ב-30 בדצמבר 1783 וציין שבניגוד לתיאור של מסיה, הערפילית גדולה ומאורכת מאוד, יש לה גרעין בהיר וניתן להבחין בתוכה במספר כוכבים.
בשנת 1826 צפה בה גם ג'ון הרשל וציין שהיא בהירה, מאוד מאורכת – כ-10 דקות קשת בכיוון דרום-מזרח – צפון-מערב, ושמרכזה בהיר יותר משוליה.
M98 נמצאת בחלקו הצפון-מערבי של צביר הבתולה והיא מהגלקסיות הבהירות שבו.
עם דרגת בהירות נראית 10.1 היא ניתנת לצפייה באמצעות טלסקופ חובבים וקל לאתרה כחצי מעלה ממערב לכוכב 6 בשערות ברניקי, שבהירותו הנראית היא מדרגה 5, וכ-6 מעלות ממזרח לכוכב הבולט דנבולה.
M99 נמצאת כ-1.3 מעלות ממזרח-דרום-מזרח לה, M100 כ-2.4 מעלות ממזרח-צפון-מזרח לה ו-NGC 4350 כ-3 מעלות מצפון-מזרח לה.
כ-3.9 מעלות מצפון-צפון-מזרח לה נמצאת NGC 4293 וכ-4.3 מעלות מצפון-מזרח לה נמצאות M85 ו-NGC 4394 הסמוכות זו לזו.
כ-3.5 מעלות מדרום-מזרח ל-M98 נמצאות זוג הגלקסיות M84 ו-M86 ובאותו הכיוון במרחק של כ-4.8 מעלות נמצאת M87, כולן גלקסיות השייכות גם כן לצביר הבתולה.
מישור הדיסקה של M98 נטוי רק ב-16 מעלות ביחס לקו הראייה אליה כך שהיא נראית מאוד אליפטית עם רוחב זוויתי של כ-3 דקות קשת ואורך זוויתי של כמעט 10 דקות קשת, השקול לקוטר של כ-140,000 שנות אור.
מכיוון שהיא מפנה את צידה לכיוון כדור הארץ, ניתן למדוד בקלות את מהירות הסיבוב של החומר בקצה הגלקסיה שעומדת על 245 קילומטר לשנייה, ומשילוב מהירות הסיבוב ורדיוס הסיבוב ניתן לקבל את מסת הגלקסיה שמוערכת בכ- מסות שמש (כמחצית ממסת שביל החלב).
מתוך מסה זו מהווים הכוכבים כרבע ( מסות שמש).
זרועותיה של הגלקסיה הדוקות למדי וניתן להבחין בתוכן באזורים של אבק בין כוכבי וכן באזורים של יצירת כוכבים חדשים.
M98 נעה במהירות של כ-142 קילומטר בשנייה בכיוון מערכת השמש בעוד שצביר הבתולה נע במהירות של כ-1,100 קילומטר בשנייה בכיוון ההפוך, כך שהיא למעשה נעה במהירות של כ-1,250 קילומטר בשנייה ביחס לצביר שאליו היא שייכת, ככל הנראה בהשפעת המסה העצומה של הצביר.
M99 שנראית סמוכה ל-M98 מתרחקת ממערכת השמש במהירות של כ-2,400 קילומטר בשנייה כך שהפרש המהירויות ביניהן הוא למעלה מ-2,500 קילומטר בשנייה.
M99 (נקראת גם NGC 4254) היא גלקסיה ספירלית הנמצאת במרחק של כ-50 מיליון שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים שערות ברניקי.
M99 התגלתה ב-15 במרץ 1781 על ידי עוזרו של שארל מסיה, האסטרונום הצרפתי פייר מאשן, שבאותו לילה גילה גם את M98 ואת M100 הסמוכות.
M99 תוארה על ידיו כ"ערפילית ללא כוכבים, שאורה חלש מאוד, אך לא חלש כמו M98, על הכנף הצפונית של הבתולה ליד הכוכב 6 בשערות ברניקי".
ויליאם הרשל צפה ב-M99 ב-14 בינואר 1787 וציין שהיא בהירה וגדולה ושבהירותה גדלה בהדרגה לכיוון המרכז.
בשנת 1831 צפה בה גם ג'ון הרשל וציין שהיא בהירה, גדולה ועגולה.
ב-1846 גילה ויליאם פרסונס שלערפילית מבנה ספירלי וזו הגלקסיה השנייה שהתגלתה ככזו אחרי M51, שהמבנה הספירלי שלה התגלה כשנה קודם, גם כן על ידי פרסונס.
עד היום התגלו ב-M99 ארבע סופרנובות: סופרנובות מסוג II בשנים 1967 ו-1972 שהגיעו לבהירות נראית מדרגות 14 ו-15.5 בהתאמה, וסופרנובות מסוג I בשנים 1986 ו-2014 שהגיעו לבהירות נראית מדרגות 14 ו-15.5 בהתאמה.
M99 נמצאת בחלקו הצפון-מערבי של צביר הבתולה והיא מהגלקסיות הבהירות שבו.
עם דרגת בהירות נראית 9.9 היא ניתנת לצפייה באמצעות טלסקופ חובבים וקל לאתרה כ-50 דקות קשת מדרום-מזרח לכוכב 6 בשערות ברניקי, שבהירותו הנראית היא מדרגה 5, וכ-7.2 מעלות ממזרח לדנבולה.
כמעלה וחצי מדרום-דרום-מערב ל-M99 נמצאת NGC 4216, כ-1.6 מעלות מדרום לה נמצאת NGC 4267, כ-2.25 מעלות מדרום-מזרח לה נמצאות זוג הגלקסיות M84 ו-M86 ובאותו הכיוון במרחק של כ-3.5 מעלות נמצאת הגלקסיה האליפטית הענקית M87, כולן גלקסיות השייכות גם כן לצביר הבתולה.
מישור הדיסקה של M99 כמעט ניצב לקו הראייה אליה כך שהיא נראית כמעט מעגלית עם קוטר זוויתי של כ-5.4 דקות קשת, השקול לקוטר של כ-80,000 שנות אור.
מהירות הסיבוב של החומר בקצה הגלקסיה מוערכת בכ-278 קילומטר לשנייה, ומשילוב מהירות הסיבוב ורדיוס הסיבוב ניתן לקבל את מסת הגלקסיה שמוערכת בכ- מסות שמש (כ-40% ממסת שביל החלב).
מתוך מסה זו מהווים הכוכבים כ-20% בלבד ( מסות שמש).
זרועותיה של הגלקסיה אינן סימטריות ואחת מהן פתוחה בהרבה מהשנייה.
תצפיות בגלי רדיו מראות מעין זרוע של מימן נייטרלי שמחברת את הגלקסיה עם ענן עצום של מימן חסר כוכבים במרחק של כ-390,000 שנות אור מ-M99 ושמסתו מוערכת בכ- מסות שמש.
הענן שקיבל את השם Virgo H21 אינו פולט אור נראה וניתן לצפייה רק באמצעות רדיו-טלסקופ.
נראה שלפני כ-280 מיליון שנים M99 חלפה בסמוך לגוף מסיבי אחר, ככל הנראה Virgo H21, וכתוצאה מכך קיבלה את צורתה הא-סימטרית.
אפשרות נוספת היא ש-M99 נפגשה עם הגלקסיה הסמוכה NGC 4262 שנמצאת כחצי מעלה מצפון-צפון-מזרח לה.
על פי ההסחה לאדום של אורה, M99 נעה במהירות של כ-2,400 קילומטר בשנייה בעוד שצביר הבתולה נע במהירות של כ-1,100 קילומטר בשנייה בלבד, כך שהיא למעשה נעה במהירות של כ-1,300 קילומטר בשנייה ביחס לצביר שאליו היא שייכת.
אף על פי שגלקסיות אחרות בצביר, שנעות במהירויות גדולות ביחס לצביר, איבדו את המימן הנייטרלי שלהן, M99 עדיין מכילה כמות גדולה של מימן, כך שייתכן שהיא כעת בתהליך של הצטרפות לצביר וזו הפעם הראשונה שהיא עוברת דרכו.
M98 שנראית סמוכה ל-M99 מתקרבת אל מערכת השמש במהירות של כ-140 קילומטר בשנייה כך שהפרש המהירויות ביניהן הוא למעלה מ-2,500 קילומטר בשנייה.
MAM (Mini Akıllı Mühimmat, תחמושת מיקרו חכמה) היא משפחה של תחמושת חכמה מונחת GPS / INS ולייזר המיוצרת על ידי ROKETSAN.
החימוש פותח עבור כלי טיס בלתי מאוישים (UAV), מטוסי תקיפה קלים, מטוסי קרב ומשימות אוויר קרקע לפלטפורמות אוויר בעלות יכולת מטען נמוכה.
MAM יכול לעסוק ביעדים נייחים ונעים בדיוק רב.
גרסת נפץ גבוהה של MAM-C
פיצול פיצוץ גבוה טנדם - יעיל כנגד שריון תגובתי
תרמובריק פיצול פיצוץ גבוה נתיך פגיעה
קרבה פלטפורמות כלי טיס בלתי מאוישים ומטוסי תקיפה קלים.
כלי טיס בלתי מאוישים ומטוסי תקיפה קלים.
כלי טיס בלתי מאוישים, מטוסי תקיפה קלים ומטוסי קרב יצרן ROKETSAN ROKETSAN ROKETSAN
TAI Hürkuş מאמן בסיסי ומטוסי תקיפה קרקעיים עבור כוחות הצבא הטורקיים.
MACS1149-JD1 (ידועה גם בשם PCB2012 3020) היא אחת הגלקסיות הרחוקות ביותר הידועות מכדור הארץ ונמצאת בהיסט לאדום של כ-z=9.11, או בערך .
מאן NL xx3 היא סדרת שלדות אוטובוסים נמוכי רצפה שיוצרה על ידי חברת מאן.
השלדות מיוצאות למספר מדינות בהן בדרך כלל לא מתבצעת רכישה של אוטובוסים מוגמרים תוצרת החברה, ביניהן ישראל.
MAC spoofing היא טכניקה לשינוי כתובת MAC של כרטיס רשת (NIC) שניתנה לכרטיס בעת הייצור במפעל ולכאורה אינה ניתנת לשינוי, שכן כתובת ה-MAC, צרובה על כרטיס הרשת.
לעומת זאת, מנהלי התקנים רבים מאפשרים שינוי של כתובת ה-MAC.
בנוסף, ישנם כלים אשר יכולים לגרום למערכת ההפעלה להאמין שכתובת ה-MAC של כרטיס הרשת שלה תהיה אחת שיבחר המשתמש.
ההליך של מיסוך כתובת ה-MAC נקרא MAC spoofing.
בפועל פעולת MAC spoofing משנה בעיני המתבונן את זהות המחשב, והפעולה ניתנת להשגה בקלות יחסית.
שינוי של כתובת MAC יאפשר לעקוף רשימת בקרת גישה על שרתים או נתבים, על ידי כך שיחביא את המחשב על רשת מסוימת מאחורי זהות מזויפת או יאפשר לו להתחזות למחשב אחר ברשת.
ישנן סיבות לגיטימיות כמו גם בלתי-חוקיות לביצוע MAC spoofing.
MC5, שם מקוצר ל-Motor City Five, הייתה להקת רוק שפעלה בדטרויט, מישיגן.
הלהקה הוקמה ב-1964 בלינקולן פארק שבמישיגן והתפרקה ב-1972, עקב מתחים אישיים ופוליטיים בין חבריה.
חברי הלהקה היו ויין קרמר ופרד "סוניק" סמית' (גיטרות), מייקל דייוויס (בס), רוב טיינר (שירה) ודניס תומפסון (תופים).
MC5 נחשבת לאחת הלהקות המשפיעות ביותר על הפאנק שיצאו מסצנת דטרויט, יחד עם הסטוג'ס.
השיר הידוע ביותר של הלהקה הוא "Kick Out the Jams", מתוך אלבום הבכורה בעל אותו השם מ-1969. נוסף לו הוציאה הלהקה שני אלבומים נוספים.
ה-MC5 נודעו בתקופת פעילותם בעיקר בזכות הופעותיהם האנרגטיות, שאף זיכו אותם בהופעה על שער מגזין הרולינג סטון ב-1968, טרם יצא אלבומם הראשון.
MBCT (ראשי תיבות באנגלית: Mindfulness-based Cognitive Therapy – טיפול קוגניטיבי מבוסס קשיבות) הוא שיטת טיפול נפשי המיועדת לסייע במניעת הישנות דיכאון בקרב אנשים הסובלים מדיכאון חוזר ונשנה.
השיטה משלבת טכניקות מדיטציה וקשיבות (Mindfulness) יחד עם מאפיינים של טיפול קוגניטיבי, והיא אחת ממספר שיטות טיפול המהוות את "הגל השלישי" בטיפול קוגניטיבי-התנהגותי, יחד עם שיטות פסיכותרפיה נוספות המשתמשות בקשיבות, כגון ACT (Acceptance and commitment therapy) וטיפול דיאלקטי התנהגותי (DBT - Dialectical behavioral therapy).
הרציונל הטיפולי מבוסס על החשיבות שבחידוד תשומת הלב והכרת תהליכי התודעה התורמים להישנות של הדיכאון, ולהידרדרות של מצבי רוח שליליים לכדי אפיזודות דיכאוניות חריפות.
המטרה היא לשפר את היכולת להתבונן במחשבות וברגשות מבלי להיסחף לתוכם באופן אוטומטי, ועל ידי כך להרחיב את יכולת ההתמודדות עם הדיכאון ולהעשיר את חוויות החיים.
בשונה מטכניקות טיפוליות רבות, אין בשיטה זו ניסיון לשנות את הדיכאון עצמו, כי אם את יחסו של האדם אל הדיכאון.
תוכנית ה-MBCT מבוססת על שיטת הפחתת לחץ מבוססת קשיבות (Mindfulness-Based Stress Reduction, MBSR), שפותחה על ידי ג'ון קבט-זין ב-1979, אשר הותאמה לחולי דיכאון.
תוכניות MBCT כוללות שמונה מפגשים קבוצתיים שבועיים הנמשכים שעתיים ומשימות לביצוע מחוץ לזמן המפגש.
ממצאים מחקריים מצביעים על כך שבקרב אנשים שעברו שלוש אפיזודות דיכאוניות או יותר, ההשתתפות בתוכנית מפחיתה את הסיכויים להישנות הדיכאון באופן משמעותי.
MBTI (קיצור של Myers-Briggs Type Indicator) הוא שאלון אישיות פסאודו-מדעי שנועד לבחון את ההעדפות של המשיבים בראיית העולם וקבלת החלטות.
בכל שאלה הנבדקים והנבדקות צריכים לבחור בין אחת משתי דיכוטומיות: מוחצנות-מופנמות (E-I), חושים-אינטואיציה (S-N), חשיבה-רגשות (T-F) ושיפוט-תפיסה (J-P).
על בסיס התכונה שנבחרה יותר פעמים בכל דיכוטומיה, המשיבים משויכים לאחד מ-16 דפוסי אישיות, לדוגמה: INFJ.
מקור הדיכוטומיות הללו מבוסס על תאוריית האישיות של הפסיכולוג קרל גוסטב יונג.
נכון לשנת 2020, השאלון קיים בארבע גרסאות שונות ומתורגם ל-29 שפות.
השאלון פופולרי בהקשרים ארגוניים וייעוציים, אך כושל בביקורת מדעית.
רוב המחקרים התומכים בשימוש בשאלון נערכו על-ידי 'המרכז לאפליקציות של טיפוסים פסיכולוגיים'.
ארגון זה פועל מטעם המרכז ל-MBTI וגם מוציא לאור כתב עת שמפרסם את מאמריו.
התנהלות זו מעלה ספקות לגבי מידת ההטיה וניגוד העניינים העומדים מאחורי המאמרים הללו.
השאלון נחשב בעיני רבים לפסאודו-מדע, והוא אינו מקבל תמיכה מדעית רחבה.
חלק מהכשלים המדעיים (פסיכומטריים) בשאלון כוללים תוקף נמוך (השאלון לא מודד את מה שהוא אמור למדוד) ומהימנות נמוכה (חוסר עקביות).
קיים קשר מסוים בין ארבעת הסולמות של ה-MBTI ושאלון האישיות Big-Five המקובל יותר בקהילה המדעית.
בשנת 1921, קרל גוסטב יונג כתב בספרו "Psychological Types" שתכונות אישיות אינן תכונות רציפות, אלא שאנשים מתחלקים לטיפוסים מולדים.
יונג טען שהאישיות היא קודם כל מוחצנת או מופנמת, ולאחר מכן היא מוגדרת על ידי שני זוגות פונקציות נוספות: חושים לעומת אינטואיציה וחשיבה לעומת רגשות.
עשרים שנה לאחר מכן, קתרין קוק בריגס ולאחר מכן בתה, איזבל בריגס מיירס, הרחיבו את התיאוריה של יונג והוסיפו מימד רביעי של שיפוט לעומת תפיסה.
בזמן מלחמת העולם השנייה, בריגס ומיירס החלו לפתח שאלון דיווח עצמי אשר יחשוף את טיפוס האישיות של האדם על בסיס התאוריה של יונג, מתוך האמונה כי ידע זה יוכל לסייע לנשים, אשר נכנסו לראשונה בחייהן לשוק העבודה בתעשייה האמריקנית.
השאלון התפתח לאורך השנים ופורסם לראשונה בשנת 1962.
בריגס ומיירס חברו לחברת CPP (Consulting Psychologists Press) על מנת להפיץ את השאלון באופן מקצועי.
במקביל לבריגס ומיירס, פותחה בשנות ה-70 בברית המועצות שיטת סוציוניקה בעלת מודל 16 טיפוסי אישיות דומה ביותר המבוסס על יונג, אך תוך מתן דגש על יחסים בין טיפוסים.
איזבל בריגס מיירס (1897–1980) פיתחה את השאלון כך שלא רק יזהה את טיפוס האישיות של האדם מתוך 16 האפשרויות, אלא גם יבדיל בין שני אנשים מאותו טיפוס ויזהה את המאפיינים הייחודיים של כל אחד.
במילים אחרות, שהאבחון יראה לא רק מה דומה ביניהם, אלא גם מה שונה.
הגרסה המעודכנת של אבחון MBTI Step II יצאה לאור בשלהי שנות ה-90 וכללה 144 שאלות.
גרסה זו ממפה את האדם על גבי 20 מרכיבי אישיות אשר כל חמישה מהם מהווים תתי התנהגויות בתוך כל אחת מהדיכוטומיות של דפוסי ההתנהגות.
מודל ה-MBTI מציג שמונה דפוסי התנהגות, כאשר לכל אדם יש נטייה לדפוס התנהגות טבעי אחד מבין שניים, על ארבע דיכוטומיות שונות.
האדם משתמש בשני הקטבים של כל אחת מהדיכוטומיות, אך לא בשניהם בו-זמנית ולא באותה מידה של ביטחון.
המודל טוען שכאשר האדם משתמש בשיטות המותאמות ל'טיפוס האמיתי' שלו, הוא מרגיש כשיר, טבעי ונמרץ.
כל השילובים האפשריים של דפוסי ההתנהגות (שני קטבים עבור כל אחת מארבע הדיכוטומיות) מייצרים 16 צירופים המהווים טיפוס אישיות ייחודי שמתבטא בדפוסי חשיבה והתנהגות (לדוגמה ISTJ או ENFP).
קרל יונג האמין שאנשים חיים בשני עולמות, הפנימי והחיצוני, הוא טען כי אנו מחצינים או מפנימים כל אחת מהפונקציות המנטליות.
לכל פונקציה מנטלית תפקיד אחר בחיינו, אנו משתמשים בכולן אולם בסדר זמינות שונה.
הפונקציה הזמינה ביותר אצל האדם נקראת פונקציה הדומיננטית, השנייה אחריה נקראת הפונקציה התומכת, השלישית נקראת 'השלישית', והרביעית נקראת הפונקציה האחרונה או הנחותה (the inferior function).
מוחצנות מופנמות: מוחצנים מונעים על ידי דברים ואנשים, הם ידועים כפעלתנים.
מופנמים מונעים מרעיונות מושגים ודברים מופשטים.
הם פועלים בחברה, אך לוקח להם זמן יותר מלמוחצן על מנת להיכנס לפעילות חברתית.
חושים-אינטואיציה: אנשים הממוקמים קרוב לקוטב החוש הם אנשים המתמקדים בפרטים.
אנשים אינטואיטיבים נוטים יותר לתחור אחר דפוסים וקשרים בין עובדות שלמדו.
הם סומכים על האינטואיציה שלהם, ומחפשים אחר התמונה הגדולה, אחר הפרשנות והוספת רבדים.
חשיבה-רגש: אנשים הקרובים לקוטב החשיבה נוטים להעריך יושרה, ומחליטים לגבי דברים באופן עקבי וממעט בהכנסת רגשות לשיקולים.
ההפך, הם נוטים להשתמש בהיגיון וקריטריונים אובייקטיביים על מנת לקבל החלטות.
אנשים הקרובים לקוטב הרגש לעומת זאת מעריכים הרמוניה, ומתמקדים בערכים ובצרכים אנושיים כשהם באים לקבל החלטות.
שפיטה-תפיסה: אנשים הקרובים יותר לקוטב השפיטה נוטים לתכנן את פעולותיהם, והם מאופיינים בהחלטיות.
הם ממוקדים בהשלמת מטלות, בפעולה מהירה ורוצים לדעת מה חיוני.
הם מתכננים פעילויות ופועלים לפיהן, ונוטים לעמוד במועדים אחרונים.
אנשים הקרובים לקוטב התפיסה נוטים ליכולת הסתגלות, ספונטניות ולסקרנות.
הם מתחילים הרבה מטלות בו זמנית, ומתקשים לסיים אותן.
הם נוטים לחרוג מהמועדים האחרונים בהם הם צריכים לעמוד.
ESFP - ארבע הפונקציות של טיפוס זה הן: הפונקציה הדומיננטית Se, הפונקציה התומכת Fi, הפונקציה השלישית T, הפונקציה האחרונה Ne.
במקרה זה, האדם מחצין ומראה לעולם את הפונקציה הזמינה והטבעית לו ביותר Se.
INTP - ארבע הפונקציות של טיפוס זה הן: הפונקציה הדומיננטית Ti, הפונקציה התומכת Ne, הפונקציה השלישית S, הפונקציה האחרונה Fe.
במקרה זה, האדם מחצין ומראה לעולם את הפונקציה התומכת Ne בעוד הפונקציה הדומיננטית והטבעית ביותר Ti נמצאת בשימוש בעיקר בעולם הפנימי.
חלק ניכר מהמחקרים התומכים בשימוש ב-MBTI נערכו על-ידי 'המרכז לאפליקציות של טיפוסים פסיכולוגיים'.
המרכז פועל מטעם המרכז ל-MBTI וגם מוציא לאור "כתב עת" שמפרסם את מאמריו.
התנהלות זו מעלה ספקות לגבי מידת ההטיה וניגוד העניינים העומדים מאחורי המאמרים.
המרכז ל-MBTI הוא גוף כלכלי עם הכנסות שנתיות של 20 מיליון דולר.
החברה מוכרת אפליקציה, ערכות למילוי ובדיקת השאלון, חומרי קריאה והכשרות.
בתור גוף כלכלי, האינטרס של המרכז לפרסם מאמרים חיוביים עומד בניגוד לאינטרס המדעי לפרסם מאמרים אובייקטיביים.
במאמר סקירה על הכלי נכתב:
התיאוריה היוניגאנית בכללותה, אינה תיאוריה מבוססת עדויות.
התיאוריות של יונג, כמו אלה של פרויד, נוסחו לפני ההבניה המודרנית למושגים של הפרכה ובדיקה אמפירית של קרל פופר.
רעיונותיו של יונג התבססו על טיעונים לוגיים ועל תצפיות אנקדוטליות, ולא על בחינה שיטתית של עדויות.
יש שהציעו שהפופולריות של דמויות כמו יונג ופרויד נובע מ'אפקט הגורו', כאשר אנשים מייחסים אמת עמוקה לאמירות מבלבלות מצד דמויות סמכות.
התיאוריה מאחורי ה-MBTI נשענת גם היא על הנחות לא מבוססות, למשל, ההנחה שקיימים "טיפוסים אמיתיים" שאינם מודעים לנו, או ההנחה שזוגות הפונקציות הן אכן דיכוטומיות.
אחת הבעיות בשאלון ה-MBTI קשורה לקביעת הטיפוס האמיתי של המשתמשת.
לפי ההנחיות, אם המשתמשת אינה מסכימה עם הטיפוס שיצא לה לפי הסולם, היא יכולה לבחור עבור עצמה טיפוס אחר.
צעד זו הוא בעייתי מכמה סיבות.
ראשית, קביעת הטיפוס בצורה זו אינה אובייקטיבית ואינה ניתנת לשחזור.
שנית, קביעת הטיפוס בצורה זו אינה עומדת בקנה אחד עם הטענה שהשאלון יכול לזהות את הטיפוס האמיתי הלא מודע של המשתמשת, שכן היא מתבקשת לשפוט באופן מודע אם הטיפוס שהתקבל מתאים לה או לא.
שלישית, חברת MBTI משתמשת ברמת ההתאמה עליה מדווחים המשתמשים כמדד לאיכות השאלון.
אם המשתמשים יכולים לשנות את התוצאה אותה קיבלו בשאלון, צעד זה יעלה באופן מלאכותי את רמת ההתאמה המתקבלת.
ניתן להבין את ההחלטה לאפשר למשתמשת לשנות את הטיפוס אותו קיבלה כהחלטה בעלת שיקולים כלכליים שנועדה לספק את הצרכנית.
יונג ומאייר-בריגס טוענים שהטיפוס האמיתי הוא מולד והוא מתבסס לפני הבגרות.
לכן, יש להניח שאדם העונה על השאלון פעמיים, יקבל את אותה התשובה לגבי הטיפוס האמיתי שלו.
השוואה בין שתי בדיקות נקראת מהימנות של בדיקות חוזרות, ובמקרה של MBTI היא נמוכה מהמצופה.
אפילו מחקר שפורסם בכתב העת של החברה דיווח על כך שבבדיקה חוזרת לאחר 5 שבועות, 50% מהנבדקים קיבלו טיפוס אחר.
נשאלת השאלה עד כמה שאלון MBTI אכן מעריך בצורה נכונה את הטיפוס האישיותי של האדם.
מלכתחילה, השאלון מתחיל מעמדה חלשה מכיוון שהשאלות שבו מבוססות על בחירה כפויה בין שתי אפשרויות.
בחירה כפויה אינה נפוצה בשאלונים פסיכולוגיים מבוססים, והיא פוגעת ביכולת הניבוי של שאלונים כאלה.
פגיעה זו היא כה משמעותית, שיש הממליצים שלא להתבסס על כלים כאלה לקבלת החלטות חשובות.
תוקף של שאלון נבחן גם במידה בה המבנה הסטטיסטי שלו תואם את המבנה התאורטי.
מחקרים רבים ניתחו את המבנה הסטטיסטי של השאלון ומצאו שהוא אינו תואם למבנה התאורטי שהוצע על-ידי מאייר-בריגס.
למרות היעדר הביסוס המדעי, שאלון MBTI נפוץ בתחומים שונים.
נכון לשנת 2013, כ-2.5 מיליון איש מוערכים בארצות הברית מדי שנה על פי השיטה.
89 מתוך 100 החברות המובילות בארצות הברית, על פי מגזין פורצ'ן, משתמשות בשיטה זו להערכה במודל לפיתוח מנהלים וצוותים.
השאלון קיים ב-115 מדינות ותורגם ל-29 שפות.
למרות הפופולריות של השאלון, מאמר סקירה משנת 1996 סיכם:
מטוס ה-MC-21 הוא פרויקט לבניית מטוס נוסעים רוסי לטווח קצר עד בינוני, שעתיד להחליף את מטוסי הטופולב Tu-154 ומשפחת מטוסי הטופולב Tu-204. המטוס צפוי להתחרות במטוסי הבואינג 737 והאיירבוס A320 המערביים.
המטוס אמור היה להיכנס לשירות בחברת התעופה "Rossyia" (חברת בת של Aeroflot) כבר בשנת 2022. עם זאת, הסנקציות המערביות על רוסיה בשל הלחימה באוקראינה מטילים צל כבד על אפשרות זו.
בין היתר בשל סנקציות שמשפיעות על היכולת לרכוש רכיבים מסוימים של המטוס מחברות אירופאיות ואמריקאיות.
המטוס מפותח על ידי תאגיד המטוסים המאוחד וחברות הבת שלו, חברת יאקובלב ותאגיד אירקוט.
עד פברואר 2008 נטלה חלק בפרויקט גם חברת איליושין, אז נטשה מיוזמתה את הפרויקט.
בתכנון המטוס משתתפות גם חברות מצרפת ומארצות הברית.
עלות הפיתוח מגיעה לכ-190 מיליארד רובל, מתוכם ממשלת רוסיה מימנה 70 מיליארד רובל.
בניית המטוס מתבצעת במפעל החברה בעיר אירקוטסק.
המהנדס הראשי הוא קונסטנטין פופוביץ'.
ביולי 2010 חברת התעופה המלזית "Crecom Burj Resources" הייתה לחברה הזרה הראשונה שהזמינה מטוסים מדגם זה.
העסקה שנחתמה בינה לבין הרוסים הגיעה לשווי של 3 מיליארד דולר כאשר על פי התכנון המטוסים יוצעו למכירה החל משנת 2017. ביוני 2016 הייתה אארופלוט לחברה השנייה שהזמינה מטוסים מדגם זה ואלה יסופקו לה כאשר בסך הכל 9 חברות תעופה הזמינו מטוסים מדגם זה.
בהתאם להודעת נשיא חברת אירקוט תחילה צפויה אספקת מטוס בגרסת 180 מקומות ישיבה.
לחברה כבר קיימות הזמנות ל-185 מטוסים.
במאי 2018 אב טיפוס שני של המטוס ביצע טיסת מבחן שעברה בהצלחה.במרץ 2019 אב טיפוס שלישי ביצע טיסת מבחן מוצלחת.
עלות הפיתוח מגיעה ל-4.54 מיליארד דולרים בעוד שעלות כל מטוס נעה בין 72 ל-85 מיליון דולרים.
טקס חשיפת המטוס נערך במפעלי אירקוט ב-8 ביוני 2016. ב־15 בדצמבר 2020 מטוס חמישי, דגם MS-21 310, המצויד במנועי PD-14 רוסיים, ביצע את טיסתו הראשונה, משדה תעופה באירקוטסק, כשמשך הטיסה היה שעה ו־25 דקות.
ביולי 2021 המטוס הוצג לציבור לראשונה במסגרת הסלון האווירי במוסקבה.
באותה שנה מחשף גם בסלון האווירי בדובאי ובדצמבר 2021 קיבל את אישור משרד התחבורה הרוסי להתחיל בהכנות לייצור סדרתי, שיתחילו ב־2024.
+ טיסת הבכורה של המטוס
MAVEN (ראשי תיבות של: Mars Atmosphere and Volatile EvolutioN) היא גשושית לחקר מאדים ששוגרה על ידי נאס"א ב-18 בנובמבר 2013 כחלק מתוכנית מארס סקאוט.
ב-15 בספטמבר 2008 הודיעה נאס"א כי היא בחרה ב-MAVEN להיות משימת מארס סקאוט 2013. MAVEN גברה על 9 מועמדים אחרים למשימה.
MAVEN שוגרה בנובמבר 2013 ונכנסה למסלול סביב מאדים בספטמבר 2014. עלותה של משימת MAVEN היא כ-485 מיליון דולר.
לקבוע מה תפקידו של החומר הנודף מאטמוספירת מאדים ונפלט לחלל במהלך הזמן.
קביעת המצב הנוכחי של האטמוספירה הגבוהה, היונוספירה והאינטראקציה שלהם עם רוח השמש.
קביעת השיעורים הנוכחיים של הגז הטבעי והיונים הנפלטים לחלל והתהליכים השולטים בהם.
קביעת היחס בין איזוטופים באטמוספירת מאדים.
MAVEN שוגרה על גבי משגר אטלס 5 ב-18 בנובמבר 2013, ונכנסה למסלול של מאדים ב-22 בספטמבר 2014.
MAVEN מבוססת על מבנם של MRO ומארס אודיסיי.
מחלקת החלל של לוקהיד מרטין תבנה את החללית ותבחן אותה.
MAVEN עתידה לחקור את אטמוספירת מאדים ואת האינטראקציה שלה עם השמש.
החללית תישא מכשירים שימדדו את מאפייני הגזים המרכיבים את אטמוספירת מאדים, האטמוספירה העליונה, רוח השמש והיונוספירה.
אוניברסיטת קולורדו, אוניברסיטת קליפורניה בברקלי ומרכז טיסות החלל גודרד אחראים כל אחד על בניית מערכת אחרת שתשוגר על גבי החללית.
Particles and Field (P&F) Package – נבנה על ידי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
SWEA – מודד את האלקטרונים ביונוספירה וברוח השמש.
SWIA – מודד את צפיפות ומהירות רוח השמש והיונים במעטה המגנטוספירה.
STATIC – מודד יונים תרמיים עד ליונים בעלי בריחת-אנרגיה בינונית.
SEP – מזהה את ההתנגשויות בין חלקיקי סולאריים באטמוספירה העליונה.
LPW – קובע את מאפייני היונוספירה וגלי החום של יונים הנמלטים המאטמוספירה וקרינה סולארית אולטרה-סגולה החודרת לאטמוספירה.
MAG – מודד את הרוח הסולארית הבין-כוכבית והשדות המגנטיים של היונוספירה.
Remote Sensing (RS) Package – נבנה על ידי אוניברסיטת קולורדו.
IUVS – מודד מאפיינים גלובליים של האטמוספירה העליונה והיונוספירה של מאדים.
NGIMS – מודד את הרכב האיזוטופים של גזים טבעיים ויונים.
MBSR - הפחתת מתחים באמצעות מודעות קשובה היא תוכנית מובנית ברפואה משלימה שפותחה על ידי פרופסור ג'ון קבט-זין.
התוכנית מלמדת את המשתתפים לפתח מיומנויות של מודעות קשובה על מנת לעזור להם להתמודד טוב יותר עם הקשיים שהם חווים.
מחקרים מדעיים אחדים העלו שהשיטה מועילה לבעיות שונות, ובכלל זה להקלה על התמודדות עם כאב, ושיפור איכות החיים הגופנית והנפשית אצל המתמודדים עם שורה של מחלות ותחלואים.
למרות שמקור תרגול מודעות קשובה הוא בבודהיזם, התוכנית עצמה חפה מסממנים בודהיסטיים ואינה כוללת תכנים דתיים.
בישראל פועלים עשרות מורים לתוכנית.
במאי 2013 ביקר קבט-זין בישראל בהזמנת מרכז מודע והעביר הרצאות וסדנאות שונות.
על בסיס התוכנית פותחו שיטות חדשות המותאמות לאוכלוסיות המתמודדות עם קשיים ייחודיים, כגון MBCT המותאמת לסובלים מדיכאון.
לצידה פועלות שיטות אחרות כמו DBT המשתמשת באלמנטים של קשיבות ומותאמת לאנשים הסובלים מהפרעת אישיות גבולית.
קבט-זין, פרופסור לרפואה, החל לפתח את התוכנית במסגרת עבודתו בבית החולים של בית הספר לרפואה במסצ'וסטס בשנת 1979. התוכנית יועדה במקור לעזרה לחולים אשר לא נמצא להם מענה במסגרת הרפואה הקונבנציונלית, והיא הפכה עם הזמן לתוכנית גנרית שאפשר להתאימה לאוכלוסיות שונות.
במקור אורכה של התוכנית היה עשרה שבועות, אך היא קוצרה לשמונה.
במסגרת התוכנית, המשתתפים נפגשים בקבוצה בת 20–30 משתתפים פעם בשבוע למשך שעתיים וחצי.
בנוסף, מתקיים יום תרגול ארוך בן שש שעות.
בכל מפגש לומדים ומתרגלים מדיטציה בשכיבה על מזרן או בישיבה על כיסא או על כרית.
כמו כן, המשתתפים לומדים תרגילי יוגה המתאימים למצבם הבריאותי.
בין המפגשים המשתתפים מתבקשים לתרגל בביתם, במשך 45 דקות, באופן יומי.
קבט-זין הקים את הקליניקה להפחתת מתחים בבית החולים, וב-1995 את המרכז למודעות קשובה ברפואה, במערכת הבריאות ובחברה.
הפרוטוקול והעקרונות המנחים את הלימוד בתוכנית תוארו לראשונה באופן מלא בספר Full Catasrophe Living שחיבר קבט-זין ויצא לאור בשנת 1991. על בסיס התוכנית פיתחו חוקרים ומטפלים תוכניות המיועדות לאוכלוסיות או בעיות שונות.
התוכנית שזכתה לפרסום הרב ביותר היא טיפול קוגניטיבי מבוסס קשיבות שעוקבת אחר מבנה התוכנית
בת שמונה השבועות בווריאציות קלות שנועדו להתאימה לסובלים מדיכאון מז'ורי.
העיקרון בבסיס התוכנית הוא מודעות קשובה, שמוגדר על ידי ג'ון קבט-זין כ"תשומת לב לא שיפוטית לכל רגע ורגע".
באמצעות מדיטציה המשתתפים לומדים בהדרגה להגביר את המודעות העצמית לאספקטים השונים של החוויה: לגוף, לתחושות, לחושים, להרגשות ולמחשבות.
תשומת לב לא שיפוטית מאפשרת, תחילה, להכיר את תבניות התגובה האוטומטיות לכל אחד מהאספקטים האלה, ואחר כך, מאפשרת לשנות את התגובה האוטומטית ולהחליף אותה בתגובה אחרת, מודעת ומתוך בחירה.
התוכנית מציעה דרך מובנית וספציפית לפתח את המיומנות הזו באמצעות תרגילים, שיחה והסבר.
מחקרים בתחום השפעה על הגוף
בעידן הנוכחי, בני האדם נתונים תחת רמות גבוהות של לחץ אשר מהווה חלק בלתי נפרד מחיי היום יום ומשפיע לרעה על גוף האדם.
כיוון שתוכנית ה-MBSR נבנתה על מנת לתת מענה משמעותי להתמודדות עם גורמי לחץ וחרדה, נבדקה השפעת התוכנית על היבטים גופניים שונים (הורמונים, מערכת חיסון, גנטיים) שעשויים להיות מושפעים מהתוכנית.
למשל, נמצאה השפעה של תוכנית MBSR על המערכת ההורמונלית.
ציר ה-HPA הוא ציר הורמונלי שאחראי על תגובת הגוף לדחק בעיקר על ידי הפרשת הורמון הקורטיזול מבלוטת יותרת הכליה.
באופן רגיל, רמות הקורטיזול גבוהות בסמוך לשעת הקימה ויורדות בהדרגה לאורך היום עד לזמן השינה.