tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בתוך הברד התלקחה אש, ואל הברד נלוו גם קולות מפחידים.
מכת ארבה – ארבה כבד מגיע לארץ מצרים ואוכל את כל הגידולים שעוד נותרו אחרי הברד.
מכת חושך – במשך שלושה ימים שוררת אפלה מוחלטת במצרים.
מכת בכורות – בחצות הלילה בט"ו בניסן מת הבן הבכור של כל משפחה במצרים וכל בכור בבהמה.
מכת בכורות מעוררת פאניקה במצרים, ופרעה נעתר לדרישת משה לאפשר לבני ישראל לצאת ולהקריב קורבנות במדבר.
בהמשך, כשבני ישראל אינם חוזרים למצרים, מתרחש סיפור קריעת ים סוף שמסיים את מסכת הפגעים שהביא אלוהים על המצרים.
יש הסכמה רחבה בין חוקרי המקרא שעורכי המקרא שילבו בפרשת מכות מצרים סיפורים שונים.
בכל אחד מן הסיפורים הללו מספר המכות קטן מעשר ורק שילובם של הסיפורים יצר פרשיה שיש בה עשר מכות.
אכן, אזכורים נוספים בתנ"ך למכות מצרים כוללים רק חלק מהמכות.
כך, ב מוזכרות המכות דם, ערוב וצפרדע, ארבה, ברד, דבר בבהמה ומכת בכורות באדם; וב מוזכרות חושך, דם, צפרדע, ערוב וכינים, ברד, ארבה ומכת בכורות באדם.
את גישתה של השערת התעודות לפרשת המכות סיכם סמיואל רולס דרייבר בפירושו לספר שמות.
על פי גישה זו שולבו בפרשת המכות סיפורים משני מקורות עיקריים, מקור P ומקור J, כשבאחרון נתחבו מעט פסוקים ממקור E.
בסיפורי המכות מן המקור P, משה ואהרון משמשים כאחת, וה' אומר למשה לומר לאהרן לקחת את מטהו.
כך גם בסיפור המפגש עם פרעה ().
מכת שחין יוצאת מן הכלל בעניין זה, אם כי גם שם ה' פונה למשה ולאהרון כאחת.
פרט לסיפור המפגש עם פרעה, אין בסיפורים הללו מפגש נוסף עם פרעה וממילא אין תביעה לשלח את העם, זאת בניגוד לסיפורים ממקור J.
פרט למכת שחין אהרון הוא המביא את המכה על ידי נטית היד והמטה.
הסיפורים הללו אינם מכנים את הפגעים הבאים על מצרים בשם מכות.
החרטומים המנסים כוחם בהבאת האותות והמופתים הללו מצויים רק בסיפורים הללו.
כל הסיפורים הללו מסתיימים בחיזוק לב פרעה ובקביעה "ולא שמע אלהם כאשר דבר ה' ".
בסיפורים ממקור J, אין חלק לאהרן.
משה לבדו מצווה ללכת לפרעה ולתבוע "שלח עמי ויעבדוני".
המפגש מפורט בדרך כלל ואחריו מגיעה המכה.
לפעמים מבקש פרעה את הסרת המכה.
הסגנון של סיפורי המכות של J ציורי ומגוון יותר מזה של P.
בעקבות ניתוח של הטקסט המקראי הסיק משה גרינברג כי בפני עורכי המקרא עמדו שני מקורות שונים, שנבעו משתי מסורות של הסיפור אשר כל אחת מהן תיארה שבע מכות, והם איחדו אותם לרשימה בת עשר מכות.
עד כה טרם נמצאו ממצאים ארכאולוגיים או אזכורים בהיסטוריוגרפיה של מצרים העתיקה אשר מאששים את הסיפור המקראי אודות עשר המכות.
רש"י בפירושו על המקרא, מביא את דברי המדרש, כי סדר המכות הוא כסדרן של לוחמים היוצאים למלחמה - למשל: ראשית המלחמה היא בסתימת מעיינות האויב - מכת דם.
לאחר מכן היו המלכים מרעישים מחוץ לעיר כדי להביא מורך בליבות האויבים - מכת צפרדע, שהרי הצפרדעים מרבים לקרקר ולהרעיש - וכן הלאה.
בספרות הקבלה והסוד נכתב שהמכות כנגד הספירות.
דם כנגד מלכות, צפרדע כנגד יסוד, וכן הלאה עד בכורות שכנגד כתר.
בהגדת פסח כתוב: "רבי יהודה היה נותן בהם סימנים: דצ"ך עד"ש באח"ב".
פרשנים ניסו להסביר מה פשר הסימנים.
על פי פרשנות מקובלת, המכות מסודרות בסדר של שלוש, כאשר כל שלוש מכות היו בסדר שהוא ביחס לאופן ההתראה, שניים בהתראה, והשלישית בלי התראה, וחוזר חלילה.
לדוגמה, על מכות דם וצפרדע התרה משה לפני פרעה ואילו על מכת כינים לא התרה.
על פי פרשנותו של האבן עזרא, דצ"ך הן המכות שנעשו על ידי אהרן, עד"ש על ידי משה מבלי שהשתמש במטה שלו ובאח"ב כאשר הטה אותו לשמים.
יש הסבר מקובל לפיו מכות דצ"ך נעשו על ידי אהרן כדי ללמדנו "בור ששתית ממנו אל תזרק בו אבן".
היאור הגן על משה כאשר התחבא שם בתור תינוק והקרקע הגנה עליו כאשר טמן בה את המצרי שהרג.
לכן כאשר היה צורך להכות ביאור (דם וצפרדע) או באדמה (כנים) עשה זאת אהרן ולא משה.
פרשנות נוספת שמובאת בשם רבי יהודה החסיד היא שמשום שיש מקורות שבהן סדר המכות שונה (כמו בתהילים עח) " לפיכך נתן ר' יהודה סימן הללו, להודיע, שסדר הפרשה עיקר"
ראשי התיבות הנ"ל אף שימשו אנטישמים להעללת עלילות דם.
המפורסמים שבהם היו הפרנקיסטים, אשר 'העידו' שמשמעות ראשי התיבות היא לא אחרת מ-"דם צריכים כולנו על דרך שעשו באותו איש חכמים בירושלים".
המפרשים נחלקו בהסבר מהותה של הכבדת לב פרעה: הרמב"ם כתב שניטלה ממנו הבחירה החופשית, כעונש על מעשיו הרעים, כדי שימות בחטאו ולא יוכל לשוב בתשובה.
אך כמה מחכמי ימי הביניים, אברבנאל ורבי יוסף אלבו, פירשו שהבחירה לא ניטלה ממנו לגמרי, והכבדת ליבו הייתה רק כדי לנטרל את השפעת המכות על החלטותיו.
מכילתא דרבי ישמעאל, המכונה גם בפשטות מכילתא, הוא מדרש הלכה תנאי על חומש שמות, מפרשת בא עד פרשת ויקהל, המזוהה כבא מאסכולת דבי רבי ישמעאל המיוחסת לתלמידי רבי ישמעאל.
מדרש הלכה מקביל על שמות מבית המדרש השני, דבי רבי עקיבא, הגיע לידינו באופן מקוטע, ומכונה מכילתא דרשב"י.
מכילתא פירושה משורה, מידה, אמת-מידה; ובהשאלה כללים בהם נדרשת התורה.
לדעת רבי דוד צבי הופמן ויעקב נחום הלוי אפשטיין, הכוונה בהשאלה לחוק, מנהג, כלל, כלומר מידה במובן ברייתא (משנה סדורה, אוסף חוקים).
מדרש המכילתא כלול במה שחז"ל כינו "ספרי" או "ספרי דבי רב", בספר הלכות גדולות נקרא "מכילתא דואלה שמות", רב שרירא גאון כינהו "מכילתא דארץ ישראל" (ככל הנראה להבדיל בינו לבין מכילתא דרשב"י, שהיה נפוץ בבבל), ורב ניסים גאון כינהו "מכילתא דרבי ישמעאל".
המכילתא נקראת "דרבי ישמעאל" כיוון שהחכם הראשון המוזכר בה הוא רבי ישמעאל, או כי היא מבוססת על המידות של רבי ישמעאל (כלליו לדרישת התורה).
ככל הנראה המדרש נערך על ידי תלמידי רבי יהודה הנשיא על יסוד מדרש של דבי רבי ישמעאל, ולפיכך רבים בו המאמרים מפי רבי ישמעאל ותלמידיו.
מאמרים רבים שנאמרו בתלמודים ובמדרשים בשם רבי ישמעאל נמצאים במכילתא סתם (בלי שם אומרם).
המדרש לפעמים מביא מאמרים ממכילתא דרבי שמעון הנקראים "דבר אחר", לציין שמקורם אחר.
העורך גם השתמש במשנה (אותה קיבל בעל-פה מרבו - רבי יהודה הנשיא), בתוספתא של רבי נחמיה, במשנתו של רבי נתן, ובספרי אגדה.
הקונצנזוס המחקרי השתנה עם הזמן, וכיום מקובל לתארך את חיבור המכילתא למאה ה-3 לספירה, למרות שהמסכת המוקדמת ביותר בה עשויה להיות קדומה אף יותר.
בשנת 1968, החוקר וכהולדר מיקם את חיבור המכילתא במצרים של המאה ה-8, בעוד שעמיתו, נויסנר הצהיר כי הוא אינו סבור שקיימות שיטות מוצקות לתיארוך הטקסט.
בעבודות מאוחרות יותר, הקונצנזוס השתנה לתאריך מוקדם משמעותית, כאשר שטמברגר, כהנא ואחרים מתארכים את הקומפילציה הסופית למאה השלישית לספירה.
המסכת המוקדמת ביותר הכלולה בה, נזיקין, עשויה להיות מוקדמת אף יותר.
ככל מדרשי ההלכה, המדרש מתמקד בנושאי ההלכה שבספר שמות, וכך הוא מתחיל בפרשה ההלכתית הראשונה בספר שמות, פרשת "החדש הזה לכם" שעוסקת בדיני קרבן הפסח, וכן דורש בצורה עקבית את פסוקי הקטעים ההלכתיים שבספר.
עם זאת, במדרש יש קטעים אגדתיים נרחבים (כמחצית), אולם הוא לא רואה עצמו מחויב לדרוש את כל הפסוקים בתורה שתוכנם אינו הלכתי.
לדעת יעקב נחום אפשטיין, הפרשיות הלא הלכתיות שנכנסו למכילתא נכנסו כיוון שהן .
מסכתא דפסחא - עד עוסקת בעיקר בענייני יציאת מצרים וקרבן פסח.
מסכתא דויהי בשלח - עד עוסקת בקריעת ים סוף.
מסכתא דשירתא - עד עוסקת בשירת הים.
מסכתא דויסע - עד עוסקת במסע בני ישראל לאחר קריעת ים סוף, ובירידת המן.
מסכתא דעמלק - עד עוסקת במלחמת עמלק ובעצת יתרו.
מסכתא דבחודש - עד עוסקת במעמד הר סיני.
מסכתא דנזיקין - עד עוסקת בדיני הנזיקין שבפרשת משפטים.
מסכתא דכספא - עד - עוסקת בדינים הנוספים שבחצי השני של פרשת משפטים.
מסכתא דשבתא - ובנוסף פרשיות השבת מתוך פרשות כי תשא וויקהל.
במחקרים שנעשו על קטעי גניזה גילו שיש שני ענפים: ענף מערבי ארצישראלי - הוא הנמצא בדפוסים ומקורותיו נמצאו בגניזת קהיר, וענף מזרחי בבלי שקטעים ממנו נתגלו במאוחר בגניזת קהיר.
פרופסור מנחם כהנא גילה במחקרו שארבעה קטעי הגניזה שמהם הכין יעקב בצלאל לויטרבך את המהדורה השנייה של מהדורת הורוויץ, ועוד שלושה קטעים שפורסמו בידי חוקרים בני זמננו, כולם חלקים מאותו העותק, המשמר הרבה מאוד מידע חשוב ואמין.
בין היתר עותק זה מכיל את החלוקה הקדומה לתשע מסכתות בעלות נושא, וחלוקת מִשְׁנֶה לפרשות שבתוכן הלכות.
בעותק זה השתמרה הלשון הקדומה, על מינוחו ותחבירו, שכמוהו נמצאו ב"עדי הנוסח הטובים" של כתבים אחרים מתקופת אחר החורבן.
בעותק הושלמו חסרונות רבים של קטעים שהושחתו בשיני הזמן או שאבדו, וכן נמצאו נוסחים מדויקים שנשתבשו עם השנים במהלך דורות ההעתקה הידנית, מפאת אי הבנה של המעתיקים.
ספר אות אמת שינויי נוסחאות לכתבי יד המכילתא, פראג שנת ה'שפ"ד
אתר בר-אילן לעדי נוסח של ספרות התנאים הכולל מלל של כתבי היד מן הגניזה, כתב יד אוקספורד, מינכן, וטיקן (ותיקן), רומי-קזנטרנזה, ודפוס ראשון.
באתר כתיב של הספרייה הלאומית ניתן לראות את צילומי כל כתבי היד של המכילתא
מהדורה מדעית למכילתא דרבי ישמעאל נערכה בידי ר' חיים שאול הורוביץ, והושלמה והודפסה בידי ד"ר ישראל אברהם רבין, בפרנקפורט בשנת תרצ"א.
הוצאה שנייה ומתוקנת של המהדורה המדעית נערכה בידי יעקב בצלאל לויטרבך עם מבוא ותרגום לאנגלית, פילדלפיה תרצ"ד.
מהדורה ללומד נערך בידי דן בארי, בהוצאת קורן, מבוסס על מהדורת הורביץ-רבין.
מהדורה מפוארת עם תשעה-עשר פירושים וביאורים יצאה לאור על ידי זכרון אהרן בירושלים תשע"ו.
מהדורה על פי נוסחת הגר"א יצא לאור, בשנת התש"פ, על ידי ישיבת אדרת אליהו.
מרכבת המשנה, רבי דוד משה אברהם מרוהטין
מדרש אליעזר, רבי אליעזר נחום
זה ינחמנו, רבי משה פרנקפורטר
באר אברהם, (על דרך החסידות והקבלה), רבי אברהם וינברג מסלונים.
מבוסס בחלקו על "זה ינחמנו"
שבות יהודה, רבי יהודה נג'אר
בירורי המדות - מיצוי המדות, רבי יצחק אליהו לנדא
התורה והמצווה על התורה, רבי מאיר לייבוש בן יחיאל מיכל (המלבי"ם)
ברכת הנצי"ב, רבי נפתלי צבי יהודה ברלין (יצא לאור על ידי נכדיו מכתבי ידו)
קו המדה - הר אפרים, רבי אפרים זאב גרבוז
אובל אולי, רבי דוד כהן 'הנזיר', נדפס באופן חלקי (שלש פרשיות בלבד) בתוך 'נזיר אחיו' כרך ב, ירושלים, תשל"ח
המכילתות לפרשת עמלק, מנחם כהנא, ירושלים, תשנ"ט
מכינת קשת יהודה היא מכינה קדם-צבאית דתית, השוכנת ביישוב קשת שברמת הגולן.
המכינה הוקמה בשנת 1991 לאחר התייעצות עם הרב אלי סדן, ראש המכינה הקדם-צבאית הראשונה שהוקמה 3 שנים קודם לכן.
מייסדי המכינה היו הרבנים אהרון בדיחי (רב העיר אבן יהודה), הרב יעקב פייגנבוים, הרב עמוס בדש והרב אילן פרלמן והמנהל הראשון של המכינה הרב יצחק ערמוני מרמת מגשימים.
נשיא המכינה הוא הרב יעקב פיגנבוים (אחד המייסדים).
ראש המכינה הוא הרב חיים טייטלבוים.
צוות הרמי"ם במכינה כולל את הרבנים: שמי פריינטה, שילה מרום, גלעד אבודרהם ונתנאל רוזן.
במכינה יש גם תוכנית קב"ע - קבוצת עולים.
רבני התוכנית הם הרבנים: ארז לוי, יהושע ליס.
כל הרבנים במכינה הם בוגרי ישיבות גבוהות.
במכינה מודגשים לימודי אמונה ומחשבת ישראל לאור תורת הרב קוק כהכנה לקראת המפגש עם החברה החילונית בשירות הצבאי.
כמחצית מן התלמידים מתגייסים לצה"ל לאחר שנה, וכמחציתם נשארים ללמוד שנה נוספת.
חלק ניכר מהמתגייסים לצה"ל, ממשיכים במסלול קצונה ובתפקידי פיקוד.
במכינה לומדים מעל 100 תלמידים ויש לה כאלפיים בוגרים.
מכינת עֹצֶם (מכינת עצמונה) היא מכינה קדם-צבאית דתית-לאומית ישראלית.
את המכינה הקים הרב רפי פרץ בשנת ה'תשנ"ב (1991) ביישוב בני עצמון (עצמונה) שבגוש קטיף.
במוסדות המכינה לומדים כ-500 תלמידים.
בכ"ד באדר ה'תשס"ב (7 במרץ 2002), במהלך האינתיפאדה השנייה, חדר מחבל ליישוב ורצח חמישה מתלמידי המכינה בעת שיעור לילי.
בשנת ה'תשס"ה (2005) החל תהליך הפינוי מגוש קטיף אשר בו שכנה המכינה.
בהתנתקות לא התעמתו חניכי המכינה עם החיילים שבאו לפנותם, אלא התחבקו, שרו, ובכו עמם.
לאחר הפינוי, עברה המכינה באופן זמני לבסיס צבאי ליד צומת ראם, לאחר מכן היא שכנה במושב יתד ובאפריל 2011 עברה המכינה למשכנה הקבוע במושב נווה שבחולות חלוצה בדרום המועצה האזורית אשכול.
בראש המכינה עמד מיום הקמתה הרב רפי פרץ.
בשנים 2010–2016, שבהן שימש פרץ הרב הראשי לצה"ל, מילא את התפקיד הרב חיים ברוך.
כאשר פרש מצה"ל שב הרב פרץ לעמוד בראש המכינה עד פברואר 2019, אז מונה פרץ לעמוד בראשות מפלגת הבית היהודי.
מאז עומד בראשות המכינה בנו, הרב רעי פרץ.
מהמכינה יצאו מפקדים וקצינים רבים, בהם: תא"ל טל פוליטיס, אל"מ שמר רביב ואל"מ משה פסל.
מלבד המכינה הקדם צבאית, כוללים מוסדות עצם מוסדות נוספים:
מדרשת רינה בשלומית, בראשות הרב אלי אדלר
מכינת כאייל באופקים, בראשות הרב יותם שורק
ישיבת בני נצרים בראשות הרב הלל אודם-רוטקוף, פעלה בין השנים 2015-2024
ישיבת עצם - ישיבה גבוהה בראשות הרב אשי בלייכר
המכינה הקדם-צבאית אדרת היא מכינה קדם-צבאית המוגדרת כ"בית מדרש ישראלי לחברה וסביבה".
המכינה נוסדה בשנת תש"ס (2001) במושב אדרת שבעמק האלה.
המכינה הוקמה בשנת 2000 על ידי תושבים צעירים מהרחבת מושב אדרת [שמריהו בן פזי, גיל מסטיי, איתן הוניג], אשר ראו ברעיון הסביבתי-חברתי ערך רב והמשך למגמה של התחדשות חברתית שהתרחשה בהרחבת המושב באמצעות החדרת "דם חדש" של משפחות צעירות ממקומות שונים.
ליוזמה הצטרפו תושבים צעירים נוספים מישובי עמק האלה אשר סייעו בהובלת המכינה בשנותיה הראשונות.
ראש המכינה הראשון היה דני פרדקין אשר שימש בפקיד עד 2007, אותדני החליף החליף דר' שמריהו בן פזי שעומד כיום בראש המכינה.
עד שנת 2018 פעלה המכינה מתוך מושב אדרת ובתחילת שנת הלימודים תשע"ח, עברה המכינה לקיבוץ רבדים, בשפלת החוף.
בנוסף, נפתחה שלוחה של המכינה בכפר הנוער עיינות.
כיום מפעילה המכינה ארבע שלוחות, כולן בתוך כפרי נוער, במטרה ליצור שותפות וקהילתיות עם קהילת כפרי הנוער.
מלבד השלוחה בעיינות, קיימות שלוחות בכפר סילבר, הדסה נעורים וכפר הנוער בן שמן.
המכינה מקדישה זמן רב ללימוד תכנים של "בית מדרש ישראלי", כגון תנ"ך, יהדות, ציונות, מזרחנות וכדומה, לצד עיסוק נרחב בחיי קבוצה וב"עבודת המידות" האישית והקבוצתי, זאת לצד עיסוק רחב בהכרת ארץ ישראל, פיתוח כושר גופני והכנה לצבא.
המכינה עוסקת רבות בפעילות קהילתית, והשלוחה בעיינות מאפשרת גם התנסות מעשית בפיתוח נושאי הקיימות הסביבתית.
שיתוף הפעולה עם כפרי הנוער מאפשר לחניכי המכינה ולמדריכיה להכיר וליצור שותפות עם אוכלוסיית כפרי הנוער, שחלקם גם משתלבים במכינה עם תום לימודיהם.
למכינה הקדם-צבאית מגיעים מדי שנה כ-120 חניכים מסיימי כתה י"ב, שבחרו לדחות את גיוסם לצה"ל בשנה, על מנת להתחנך ברוח המכינה.
המכינה גם מפעילה תוכנית לשנה ב' ("מדרשה למעשה"), בה לומדים בוגרי שנה א' של המכינה ושל מוסדות אחרים, המעוניינים בלימוד מעמיק נוסף למשך חצי שנה.
בתוכנית ההמשך משתתפים בדרך כלל, כ-20 חניכים.
המכינה שמה לה למטרה "לטפח מנהיגות ישראלית חדשה שמחה ומלאת תקווה, ליצור מקום העוסק בכנות בשאלה כיצד בונים חברה טובה יותר, מקום המחנך ללימוד על מנת לעשות."
למידה מעמיקה של הבעיות והאתגרים בפניהן ניצבת החברה הישראלית וחיפוש דרכים להתמודד עמן.
העמקת הזיקה לארץ ישראל, למורשת היהודית, לסביבה ולקהילה בה חיים.
הכשרת החניכים ועידודם לשירות משמעותי ומיטבי בצה"ל ובמסלולי פיקוד וקצונה.
חינוך למנהיגות מתוך רגישות חברתית וענווה, על ידי העצמת החניך ברמה האנושית, החברתית והרעיונית.
עבודת המידות, בירור רעיוני, התנסות ואמונה ביכולת להיות אנשים טובים יותר, הלוקחים חלק בתיקון אדם, אומה ועולם.
הלימודים במכינה משלבים עיסוק בנושאים המכשירים את החניכים לחיים במדינת ישראל, עם דגש על הכשרה לצבא בפרט, לבין נושאים שמטרתם לעזור לכל חניך לעצב זהות אישית בדגש על זהות ציונית.
מִכְֿחוֹל (נקרא גם מַצְבוֹע) הוא מברשת המשמשת לציור וצביעה.
בעבר הרחוק שימשו מכחולים גם לכתיבה.
לדוגמה, את הכתב הסיני היו מציירים במברשת דמוית מכחול.
קיימים מכחולים במבחר סוגים, הן לחובב והן למקצוען, מחומרי גלם שונים.
המכחול מורכב משלושה חלקים: ידית, פחית מתכת וסיבים.
הידית, שעשויה לרוב פלסטיק או עץ (בעבר גם שנהב), משמשת להחזקת המכחול.
פחית המתכת מחברת בין הידית לסיבי-המכחול, ומחזיקה את הסיבים במקומם.
תפקיד הסיבים הוא לקלוט חומר כמו צבע ולמשוח אותו.
הסיבים עשויים מחומרים שונים, ובחירתם נעשית לפי מבניהם, תכונותיהם ותפקודם.
רוב הסיבים כיום הם סינתטיים, אך במכחולים המקצועיים קיימים סיבים העשויים שערות מזנב סוס, פרוות סנאי, חמוס או שועל.
מכושפת הוא סרט קומדיה-פנטזיה-מוזיקלי של חברת וולט דיסני שיצא לאקרנים ב-21 בנובמבר 2007, ומשלב בין הנפשה לבין לייב אקשן.
בישראל הוקרן הסרט גם בדיבוב לעברית.
הסרט זכה להצלחה רבה בקופות, והכניס כ-340 מיליון דולר בעולם.
מבקרי הקולנוע וצופי הסרט שיבחו את הסרט שהיה מועמד לשלושה פרסי אוסקר ולשני פרסי גלובוס הזהב.
הסרט זכה בשלושה פרסי סאטורן.
הנסיכה ג'יזל, המתגוררת בעולם המצויר והשלו אנדלסיה, אמורה להינשא לנסיך יפה התואר אך עם זאת טיפש, אדוארד.
המלכה נריסה, אמו החורגת של הנסיך, מפחדת כי אם ג'יזל תינשא לבנה החורג היא תירש את הכתר וכתוצאה מכך לא תהיה עוד מלכה.
לכן היא מפילה את הנסיכה לתוך באר שהיא שער קסום.
ג'יזל נוחתת בעולם חדש ומשונה, מנהטן שבעיר ניו יורק.
העוינות של העיר הגדולה מעייפת במהרה את הנסיכה מהאגדה.
היא נחלצת ממצוקתה בעזרת רוברט פיליפ, עורך דין המתמחה בתיקי גירושין, אשר מנסה לסייע לה להסתדר בעיר הלא כל כך ידידותית, בתחילה לבקשת בתו מורגן, ולאחר מכן מתוך חיבה הולכת וגוברת לג'יזל.
בהתחלה רוברט הוא מארח קר רוח ונוקשה, אך לאחר מכן מצליחה ג'יזל לשבותו בקסמיה, ואף לרכוש את ליבה של מורגן.
עם זאת, ג'יזל גורמת שלא בכוונה לשיבוש יחסיו של רוברט עם ארוסתו ננסי טרמיין.
אדוארד, אשר עובר אף הוא דרך השער הקסום אל מנהטן כדי להציל את אהובת ליבו, מגלה עד מהרה כי גינוני הנסיך מן האגדה אינם מתאימים לעיר הגדולה והמודרנית.
נתניאל, עוזרה הנאמן של המלכה נריסה עובר אף הוא למנהטן על מנת לנסות ולמנוע את האיחוד בין ג'יזל לאדוארד, בעיקר באמצעות שלושה תפוחים מורעלים שקיבל מן המלכה.
פיפ, חברה הסנאי של ג'יזל, מנסה לסכל את תוכניותיו.
בסוף הסרט מגיעה גם נריסה עצמה לניו יורק מרושעת וכועסת לאחר שנתניאל נכשל במניעת מפגשם המיוחל של הנסיך והנסיכה.
העולם המצויר והאמיתי עומדים להתנגש, וג'יזל מוכרחה לבחור בין אדוארד לרוברט
לבסוף היא בוחרת ברוברט ואדוארד חוזר לעולם המצויר עם ננסי טרמיין (ארוסתו לשעבר של רוברט) והם מתחתנים.
מחוות לסרטים אחרים של דיסני
כשג'יזל מתנגשת בתושב ניו-יורק נמוך קומה וממורמר, היא חושבת שהוא רטנוני (אחד משבעת הגמדים)
המלכה נריסה מתחפשת לאישה זקנה, ומציעה תפוח מורעל לג'יזל.
ג'יזל מתעוררת מנשיקת אהוב אחרי שהורעלה מתפוח.
הנסיך אדוארד חושב שהטלוויזיה היא מראת-קסמים.
ג'יזל נעזרת בחיות לביצוע עבודות הבית.
בשתי האגדות האם החורגת רימתה את הגיבורה בכך שהתחפשה לאישה זקנה.
כשג'יזל מבקשת מקום שינה היא אומרת שגם בית עם גמדים זה בסדר בטענה שיש להם קבלת פנים חמה.
ברגע השיא המלכה הופכת את עצמה לדרקון.
הנסיך אדוארד מזכיר בצורה בולטת את מראהו של הנסיך פיליפ.
כשאדוארד מספר למשרתו נתניאל על שהוא רוצה לשיר, הוא מתחיל לשיר ולרקוד איתו כפי שפיליפ עשה לאביו המלך יוברט.
כאשר אדוארד שומע את קולה של ג'יזל, הוא עוקב אחר הקול כדי לראות למי הוא שייך, כמו שפיליפ עשה כאשר שמע את אורורה, ולאחר מכן מצטרף אליה לשיר.
גם ג'יזל וגם אורורה מכינות "נסיך מדומה".
ג'יזל מהדברים שהחיות נותנות לה ואורורה בעזרת הינשוף והחיות היער.
ג'יזל לובשת שמלת חתונה דומה לזו של אריאל.
כאשר אדוארד רוכב על סוסו ביער הוא שומע את קולה של ג'יזל, ומחפש אחר הנערה עם הקול המופלא, מפני שהוא בטוח שהיא תהיה נסיכתו, כמו שאריק מחפש אחר הנערה (אריאל) עם הקול המיוחד, מפני שהוא בטוח שהיא תהיה אהבת ליבו.
אמו של אדוארד מגדילה את עצמה ומתה כתוצאה מהשתפדות, בדומה לאורסולה, מכשפת הים.
כשג'יזל נמצאת במשרד עורכי הדין ומביטה באקווריום בקבלה, ניתן לשמוע ברקע את נעימת השיר "Part of Your World".
כמו כן באותה הסצנה פקידת הקבלה של רוברט (סאם) היא ג'ודי בנסון, המדובבת של אריאל.
הנסיך אדוארד מרים את ג'יזל באוויר כמו שהנסיך אריק הרים את אריאל.
ג'יזל מעמידה פנים שפסל הנסיך אמיתי, כמו שאריאל עשתה לפסל של אריק.
המלכה הפכה לצעירה כמו שאורסולה הפכה לונסה.
גם למלכה וגם לאורסולה יש מעין כדורי בדולח שבהם הן עוקבות אחרי גיבורות הסרט.
בביתו של רוברט יש על אחת הספות בובה בצורת מקס, כלבו של אריק.
על אחת מאוזניו של הטרול בתחילת הסרט יש עגיל בצורת צדפה, כמו של אריאל.
כאשר אדוארד צופה בטלוויזיה שומעים ברקע את השיר "היפה והחיה".
ג'יזל ורוברט רוקדים מתחת לנברשת גדולה, כמו בסצנת הנשף בסרט היפה והחיה, וחליפתו של רוברט מזכירה את חליפתו של החיה.
סצנת הקרב בין ג'יזל לדרקון על הגג מזכירה את המאבק בין החיה לגסטון על קרב הטירה.
בשיר "That's How You Know" אחת הרקדניות לובשת כובע אדום עם פמוט כמו הפמוט שיש בהיפה והחיה.
ג'יזל פוגשת אישה זקנה בפארק וזאת מבקשת ממנה פרוטות כדי להאכיל את הציפורים.
כמו כן הקריינית בסרט היא השחקנית ג'ולי אנדרוז, מי שגילמה את מרי פופינס.
את הגבר הראשון היא פגשה ביער והייתה בטוחה שהוא בחיר ליבה, אך לאחר מכן בעיר (שהייתה עולם חדש גם בשביל ג'יזל וגם בשביל פוקהונטס) היא מתאהבת באחר.
ג'יזל בורחת מהנשף ומותירה אחריה סנדל שקוף, כמו הסצנה המפורסמת שבה סינדרלה מאבדת את סנדל הזכוכית כאשר היא בורחת מהנסיך.
כאשר ג'יזל מסיימת את המקלחת, הציפורים מביאות לה מגבת.
כשג'יזל שוטפת את הרצפה דמותה מתגלת בבועות הסבון.
כשג'יזל אומרת למורגן שהיא הולכת למסיבה, אין לה מה ללבוש ושהיא לא יודעת איפה אפשר למצוא פיה.
כשג'יזל מתחילה לנקות את הדירה, הציפורים קושרות לה את השמלה בצורת סינר.
כשאדוארד שם את נעלה של ג'יזל על רגלה של ננסי, היא מגלה שהנעל תואם לרגלה.
שם משפחתה של ננסי זה טרמיין, שזה גם שם משפחתה של המשפחה החורגת של סינדרלה.
אדוארד ונתניאל מגיעים למלון הנקרא "הדוכס הגדול", שזה גם שמו של הדוכס מהסרט "סינדרלה".
המסעדה האיטלקית שג'יזל ורוברט אוכלים בה נקראת "בלה נוטה" (BELLA NOTTE=לילה יפה) שזה גם שמו של השיר ששר טבח המסעדה כשהיחפן וליידי אוכלים במסעדה איטלקית.
כשג'יזל מביעה משאלה אל הבאר היא נופלת לתוכו כמו שעליסה נפלה אל תוך הבור כשהיא הגיעה לארץ הפלאות.
מחוות נוספות לסרטים שאינם של דיסני
מחווה לסרט "קינג קונג", כאשר המלכה נריסה שהפכה לדרקון בסופו של הסרט, עולה עד קצהו של מגדל ובידה רוברט, אותו חטפה.
בנוסף, ישנה מחווה גם לסרט "צלילי המוסיקה", כשג'יזל רצה על הגבעות כמו בסצנה הפותחת את הסרט ומכינה בגדים מהווילונות.
את הפסקול והמוזיקה לשירים כתב אלן מנקן, מלחין וכותב מוזיקה עבור מחזות זמר בברודוויי, זוכה פרס האוסקר, שמפורסם בשיריו בכמה סרטי דיסני: "בת הים הקטנה", "היפה והחיה", "אלאדין", "פוקהונטס", "הגיבן מנוטרדאם", "הרקולס" ו"מרד החיות".
סטיבן שוורץ (השירים ב"פוקהונטס" של דיסני ו"נסיך מצרים" של דרימוורקס), אף הוא מלחין בברודוויי, כתב את המילים לשירים.
קרוב אבל רחוק (So Close) מבוצע על ידי ג'ון מק'לאגלין
מַכְּחוּל הוא יישוב בדואי בבקעת ערד, השייך למועצה אזורית אל קסום.
היישוב הוקם כחלק מהחלטת הממשלה בשנת 2003 להקים מספר יישובים נוספים למען אוכלוסיית הבדואים באזור הנגב.
מקור השם: על פי נחל כחל וחורבת כחל הסמוכים.
שמו הקודם של המקום (שהיה בתכנון): מרעית.
מכינה קדם צבאית ישיבתית בית יתיר היא מכינה קדם-צבאית דתית שהוקמה בשנת ה'תשנ"א (1991) ביישוב בית יתיר שבדרום הר חברון.
המכינה שוכנת במבנה משטרת לציפר, מבנה שהוקם על ידי המנדט הבריטי.
בראש המכינה עומד הרב איתן שליו.
נשיא המכינה הרב משה הגר-לאו.
במכינה לומדים כ-60 תלמידים בשנה א', וכ-40 תלמידים בשנה ב' .
המכינה שמה דגש על הכשרת התלמידים לשירות צבאי משמעותי תוך שמירה על אורח-חיים דתי, וחינוכם למחויבות אישית, לתרומה משמעותית למדינה ולחברה, במהלך השירות הצבאי ואחריו.
תלמידי המכינה משתלבים בעבודות החקלאיות במושב ובשאר האזור (מרעה, יקב ועוד).
המכינה מפעילה בירושלים בית מדרש לבוגריה, במיוחד בזמני הקיץ.
חלק הבוגרים משרתים בצה"ל בתפקידי איכות שונים, וחלקם ממשיכים אחרי שנת המכינה לישיבה גבוהה.
בסוף שנות התשעים שימש הרב אביחי רונצקי, כראש המכינה במשך כשנתיים, במקביל לרב משה הגר-לאו.
מכילתא דרשב"י הוא כינויו של מדרש ההלכה על חומש שמות.
על פי המחקר מקורו של חיבור זה באסכולת דבי רבי עקיבא.
חיבור זה לא שרד בשלמותו, ובשנת 1905 (התרס"ה) שיחזר הרב דוד צבי הופמן את החיבור על פי מובאות מ"מדרש הגדול", וכן על פי קטעי כתבי יד מהגניזה הקהירית.
בשנת 1955 (תשט"ו) ההדירו יעקב נחום אפשטיין ותלמידו עזרא ציון מלמד את החיבור על פי כתבי יד חדשים שנתגלו בינתיים.
חוקר מדרשי ההלכה מנחם כהנא מצא קטעי כתבי יד נוספים של חיבור זה.
חלקם פורסמו בחיבורו, המכילתות לפרשת עמלק.
לוי גינצבורג סבר שהמדרש נקרא כך משום שהוא יצא מבית מדרשו של רבי שמעון בר יוחאי.
חוקרים אחרים סוברים שחלקים בספר אינם מתאימים לבית מדרש זה, ומקור השם, כמו בכמה מדרשים אחרים, נובע מכך שרשב"י הוא החכם הראשון המוזכר במדרש.
בשנת 2017 יצא הספר לאור במהדורה חדשה על ידי מכון זיכרון אהרן, על פי מהדורת אפשטיין בתוספת הקטעים של כהנא, בנוסף לפירוש, ציונים והערות.
המכינה הקדם צבאית העמ"ק היא מכינה קהילתית לזהות יהודית, מכינה קדם צבאית מעורבת לדתיים וחילוניים, השוכנת בקיבוץ כפר רופין ובקיבוץ שלוחות שבעמק המעיינות.
במרכז המכינה בית מדרש לזהות יהודית ומנהיגות חברתית וקהילתית.
שמה של המכינה מכיל שתי משמעויות – הוא מתייחס הן למיקום המכינה באזור עמק המעיינות או עמק בית שאן, והוא גם מהווה ראשי תיבות "עיר, מושב, קיבוץ".
המכינה הוקמה בשנת 2006 על ידי עמותת חיברותא, עמותה שהוקמה על ידי חברי עמק בית שאן ובראשם אבנר הלר במטרה לגשר על הפערים בחברה הישראלית ולפתח את החברה הישראלית ואת עמק בית שאן בפרט.
מהקמת המכינה ועד ל-2019 עמד בראשה רב-סרן במיל' אודי תמיר, המתגורר בטירת צבי.
מאז 2019 ראש המכינה הוא נאור גליל.
ביוזמת חניכי ומדריכי המכינה הוקם בשנת 2010 שביל עמק המעיינות, נתיב הליכה ארוך מעגלי, המקיף את כל עמק המעיינות באורך כ-145 ק"מ.
מיזם שביל עמק המעיינות נולד כפרויקט חינוכי ששם למטרה לקרב מתנדבים בשביל לערכי טבע היסטוריה ומורשת באזור הפריפריה.
במהלך השנים 2009–2010 עמלו על פריצת השביל קבוצות של נוער מעמק המעיינות ובית שאן, בני נוער מבתי ספר ופנימיות ברחבי הארץ, וכן חיילים בשירות סדיר.
המתנדבים פרצו את נתיב השביל באתי חפירה ומעדרים בידיים חשופות, וסיימו את עבודתם בסיור בשביל ובדיון לימודי - ערכי בנושאים חברתיים והיסטוריים.
מחלקת ילדים ונוער במועצה האזורית מקיימת, בשיתוף המכינה, פרויקטים חינוכיים- קהילתיים רבים על השביל, ביניהם מסע של כל תלמידי כיתות י' הלומדים בעמק במשך שלושה ימים וכן פעילות במספר ימי שישי לתלמידי בית הספר היסודי ביכורה הנמצא במושב רחוב, כחלק מפעילות לחיזוק תחושת השייכות לאזור.
עד תחילת שנת 2017 שכנה המכינה בתל תאומים, חלק מגוש מושבי ביכורה (רחוב, שדי תרומות, רוויה ותל תאומים) שהוקמו בשנות ה-50 על ידי תנועת הפועל המזרחי ונמצאים על כביש 90 כ-7 קילומטרים מדרום לבית שאן, חלק גדול מהפעילות החינוכית-התנדבותית של המכינה עדיין נמצא בגוש ביכורה.
מעורבות בקהילה היא אחת מאבני היסוד של המכינה.
המכינה מעורבות ויוזמת פרויקטים חברתיים והתנדבות בסביבתה מתוך רצון להכיר, לקחת אחריות וליצור שותפות עם הקהילות השונות בעמק.
בנוסף פעם בשבוע לפחות ישנו "זמן ביכורה" בו חניכי המכינה מתפצלים במושבי ביכורה ונמצאים בקשר עם בני הנוער והילדים במושבים, מעניקים מענה לימודי באמצעות חונכויות אישיות עם ילדים בכיתות א' עד ו', מובילים פעילות חברתית ענפה עם נוער המושבים ויוצרים קשר אישי עם אוכלוסיית הקשישים ביישובים הוותיקים.
מרצי המכינה מגיעים מקשת רחבה של החברה הישראלית ומלמדים מגוון נושאים.
בשיעורים נוצר חיבור מיוחד עם המרצה המשלב לימוד תוכן השיעור ולימוד מעולמו של המרצה.
רבים מהמרצים משתלבים גם בסמינרים נושאיים אחרים, בלילות לבנים ובתכנים אחרים במכינה.
נושאי הלימוד במכינה נעים סביב החברה הישראלית, ציונות ויהדות.
בנוסף ללימודי השגרה המכינה מפעילה סדרות האורכות בדרך כלל כשבוע שהם החלק המשלים ללימודים שבמכינה.
האתגרים שבחוץ והמפגשים עם אנשים אחרים מאפשרים לנו לבחון מחדש את עצמנו, את יחסינו אחד עם השני ואת אמונותינו.
בשבועות אלה, המתחלקים לטיולי שטח וסדרות לימודיות, אנו יוצאים החוצה להכיר לעומק את ארץ ישראל על נופיה הגאוגרפיים והאנושיים.
הסדרות מזמנות התמודדות עם אתגרים פיזיים, מנטליים ולימודיים.
חיי קבוצה, פיתוח אישי וניהול עצמי
החניכים במכינה הם למעשה קומונה, כקבוצה המתקיימת באופן רצוף ואינטנסיבי לאורך כל תקופת חודשי המכינה וכל החברים בה קשורים זה בזה באופן עמוק ואמיתי מבחינת הערבות ההדדית, החברות והמחויבות לאורחות החיים במכינה.
חברות בקבוצה משמעותה מוכנות לשיתוף הדדי וקיום יחסים דיאלוגיים ואמון בין החניכים לבין עצמם.
חיי הקבוצה במכינה מושתתים על עקרון הניהול העצמי כך שמהימים הראשונים מוקם מערך של גופי ניהול עצמי וקבלת החלטות על מנת לנהל תחומים אוטונומיים הנמסרים לרשות החניכים.
ככל שהשנה מתקדמת כך נצברים סמכויות וכלי הניהול העצמי ובמקביל גדלים תחומי האוטונומיה עד לכדי ניהול עצמאי כמעט לחלוטין בשליש האחרון של השנה.
מ"מ (מדריך מתנסה): בכל שבוע זוג חניכים מתנסים כמדריכים.
משמעותו של התפקיד היא הוספת התמודדות בתחומי תוכן, עמידה מול קהל, תכנון לו"ז, לקיחת אחריות על מצב הקבוצה והתנהלותה, ניהול קונפליקטים, יוזמה ואסרטיביות.
המ"מ מצטרפים כחברים מן המניין לישיבות הצוות, ומלווים על ידי המדריכים לפני, תוך כדי ובסיום השבוע.
אחראי קבוצות לימוד: בכל שיעור שמתקיים במכינה יש חניך האחראי לקבוצת הלימוד.
משמעותו של התפקיד הוא לקיחת מלוא האחריות של החניכים על מהלך השיעור, קשר עם המרצה והתנהלות החניכים המשתתפים בשיעור.
התפקיד כולל: הכרת הרכב הקבוצה, ווידוא נוכחות של כלל חברי שיעור הנמצאים במכינה בזמן, קיום קשר רצוף עם המרצה, שמירה במהלך השיעור על הנהלים וסטנדרט ההתנהגות הלימודית שנקבע על ידי קבוצת הלימוד וכו'.
ועדות וצוותים: בתפקודה היום יומי של המכינה לוקחים החניכים חלק פעיל בניהול הלו"ז ע"י שותפות בוועדות וצוותים שונים, כל חניך, ע"פ העדפתו האישית, משבץ את עצמו בוועדות ובצוותים השונים ועובד יחד עם חבריו לוועדה בליווי איש צוות.
ישנו גיוון בוועדות ובצוותים: ועדת תרבות, תכנים, אורחות חיים, גיוס חניכים, איכות הסביבה, צוות לוגיסטיקה, צוות מטבח ועוד.
עם התפתחותה של השנה לוקחים החניכים אחריות רבה יותר על ניהול הלו"ז היום יומי וממלאים אותו לפי החלטותיהם.
סדרות: בכל סדרה שמתקיימת לוקחים החניכים אחריות מלאה על יציאתה לפועל.
לכל סדרה ישנם בעלי תפקידים שונים: יו"רים, אחראי יום, אחראי לוגיסטיקה וכו'.
שליש שלישי: היינו השליש האחרון של השנה המכינתית והוא נבנה באופן עצמאי, לפי החלטות ובחירות של המחזור הנוכחי של חניכי המכינה, בליווי הצוות.
לשליש זה מתכוננים רבות מבחינה לוגיסטית ומנטלית חניכי המכינה.
בשליש זה לוקחים חניכי המכינה אחריות מלאה על ניהול הלו"ז היום יומי השוטף ואף על הלו"ז שאינו שגרתי.
שליש זה היינו הזדמנות להוציא לפועל את פרי שאיפותיהם של החניכים לכל אורך השנה.
שמירה על כושר גופני היא ערך בסיס במכינה עם וללא קשר לתהליך ההכנה לצה"ל.
במהלך השבוע מתקיימים שני אימוני ספורט מלאים באורך של שעה וחצי כל אחד ושני אימונים קצרים יותר באורך של 45 דקות.
האימונים מותאמים לרמות הכושר הגופני השונות וליעד הגיוס ומועברים על ידי אנשי מקצוע.
בנוסף במהלך השנה מתנסים החניכים בתחומים רבים מתוך חיי המכינה המכינים אותם למצבים דומים בצבא כגון: מערך חיים אינטנסיבי עם קבוצת אנשים, תפקוד במסגרת היררכית, הובלה והנהגה, דילמות מוסריות, הדרכה והעברת תכנים וכו'.
עם זאת מתקיימות פעילויות במסגרת מערך ההכנה לצה"ל המכוונות ספציפית לפיתוח יכולות ותכונות הנדרשות בשירות הצבאי כגון סדרת ניווטים וסדרת שטח/הישרדות, שיעורים ושיחות בנושא המעבר מאזרח לחייל והחוסן המנטלי הנדרש ומפגשים עם דמויות בעלות עבר צבאי המהוות דוגמה אישית.
מעבר לתהליך ההכנה הכללי אנו מלווים כל חניך וחניך בתהליכי המיון והגיוס לצה"ל ומסייעים בפתרון בעיות בדרך לשירות משמעותי ויציאה לפיקוד.
מכימוזאורוס (שם מדעי: Machimosaurus) הוא סוג טקסונומי של זוחל ימי דמוי-תנין ענק שחי בתקופת היורה העליון, כ-154 עד 145 מיליון שנה לפני זמננו, בים שכיסה את אירופה וצפון אפריקה בתור היורה.
מיני המכימוזאורוס היו גדולים למדי והגיעו לאורכים של .
הם היו טורפים לא בררנים שטרפו בעיקר דגים וצבי ים אך גם יצורים אחרים ואף דינוזאורים שהתקרבו מאוד לחופים.
עם זאת, הם בילו כמעט את כל זמנם בים הפתוח.
בסוג מכימוזאורוס נתגלו המינים הבאים:
hugii בידי פון מייר ב-1837
mosae בידי זאוואג ולינרד ב-1879
nowackianus בידי פון הונה ב-1938
buffetauti בידי יאנג ועמיתיו ב-2014
המכימוזאורוס דמה במראהו לתנין גדול, מכוסה בקשקשים קשים ובעל זנב שרירי ארוך.
הזנב היה "המנוע" של המכימוזאורוס שדחף אותו במים ואילו רגליו הקצרות שימשו להיגוי וייצוב.
המכימוזאורוס היה בעל ראש עם לסת מוארכת ובה שיניים חרוטיות חדות.
חלק מהשיניים היו קהות ונמוכות ונועדו לפצח שריונות של צבי ים, שהיוו מרכיב עיקרי בתזונה של המכימוזאורוס.
נמצאו מספר מאובנים של צבי ים ועליהם סימני נשיכה של מכימוזאורוס ואף שרידי שיניים שבורות.
ארבעת המינים הראשונים שנתגלו חיו כולם בים הרדוד שכיסה את רוב אירופה בשלהי תור היורה, בעיקר בגילאי הקימרידג'יאן והטיתוניאן.
ב-2016 נתגלה מין חדש, גדול מכל שאר המינים, שבשל גודלו זכה לשם Machimosaurus rex, "מלך המכימוזאורים".
אורכו הגיע ל- ומשקלו ל-3 טונות.
מין זה היה מאוחר יותר משאר מיני המכימוזאורים ושרידיו מתוארכים לקרטיקון התחתון, ושרד את ההכחדה ההמונית שהייתה בסוף היורה.
מכילתא דברים היא מדרש תנאי מדבי רבי ישמעאל לספר דברים.
המדרש לא הגיע לידינו, אך ניתן למצוא עדויות לקיומו בספרות הראשונים, וכן ציטוטים ומובאות ממנו ממקורות שונים.
חוקרים מעריכים כי לכל חומש הלכתי (כל חמשת חומשי התורה מלבד ספר בראשית, שאיננו הלכתי) היו קיימים לפחות שני קבצים מדרשיים, אחד מבית ר' עקיבא ואחד מבית ר' ישמעאל (יש הטוענים כי היה קיים מדרש נוסף לכל חומש, מתוך ספרות מדרשי 'ספרי זוטא').
המדרש הקיים בידינו לספר דברים הוא הספרי דברים, שרובו המוחלט הוא מבית ר' עקיבא.
לפיכך מניחים כי היה קיים בעבר מדרש מקביל מבית ר' ישמעאל, ושמו המשוער הוא מכילתא לדברים, בדומה למכילתות על ספר שמות.
בספרות הראשונים מוזכר מדרש הלכתי על ספר דברים בשם 'מכילתא', אך אין לדעת בוודאות האם התכוונו לספר זה, או שמא כינו כך את הספרי.
הרב סולומון שכטר מצא כמה קטעים קטנים מהמדרש האבוד בגניזה הקהירית ופרסם אותם.
בעקבות פרסום זה, החל הרב דוד צבי הופמן במלאכת שחזור המדרש.
הוא השתמש בעיקר בחיבור מדרש הגדול, מדרש תימני מאוחר הנוהג לצטט מקורות רבים.
הופמן עמד על כך שלפני בעל מדרש הגדול עמדה כנראה המכילתא לדברים, והוא מצטט ממנה לא מעט.
הופמן ניסה לזהות את כל הקטעים שמקורם במכילתא לדברים (או שמקורם עשוי להיות בה) וצירף אותם למהדורתו, יחד עם קטעי הגניזה של שכטר (בדומה לעבודה שעשה על המכילתא דרשב"י).
למהדורה זו קרא הופמן מדרש תנאים לדברים, הוא היסס לקרוא לה 'מכילתא לדברים' כיוון שהוא הכיר בכך ששחזורו בעייתי.
במהדורת הופמן נמצאים קטעים בגדלים שונים של האותיות.
בדרך כלל, הקטעים שהופמן היה בטוח בשייכותם למכילתא דברים הובאו באות גדולה, והקטעים המסופקים באות קטנה.
עם זאת, לאורך המהדורה הדבר משתנה לפעמים, ואין לסמוך על כך לגמרי.
לאחר פרסום מהדורת הופמן נמצאו עוד כמה קטעים בגניזה הקהירית, אך רובו נותר עדיין אבוד.
מהקטעים שהתגלו התברר כי חומר רב מהמכילתא לדברים לא צוטט בידי בעל מדרש הגדול, וממילא לא נכנס למהדורת הופמן.
מנגד, התברר כי עקב דרכו של בעל מדרש הגדול בעיבוד מקורותיו, הוטעה הופמן והכניס למהדורתו קטעים שאינם מהמכילתא, ומקורם בספרי, בתלמודים, בחיבורים מאוחרים ואפילו במשנה תורה לרמב"ם.
כיום מקובל להתייחס במשנה זהירות למהדורת הופמן, ולא להניח בפשטות שכל דרשה שם מקורה במכילתא, ואף לא שהדרשות כולן תנאיות.
במשך השנים מנסים חוקרים לשחזר דרשות מהמכילתא לדברים.
מלבד 'מדרש הגדול' עומדים לפניהם מקורות נוספים:
קטעי גניזה חדשים שזוהו על ידי מנחם כהנא.
גליונות בספרי דברים: התברר כי בכמה מעדי הנוסח המערביים של הספרי דברים, שולבו לתוך הספרי דרשות מהמכילתא לדברים.
הדבר קרה ככל הנראה כתוצאה מ'גיליון', כלומר, הסופר כתב בצד הספר שלו הוספות מתוך המכילתא, ומי שהעתיק ממנו הוסיף את ההוספות לתוך הטקסט המקורי.
החוקרים איתרו 'גליונות' אלו ומשתמשים בהם לצורך שחזור המכילתא.
כתבי יד נוספים של מדרש הגדול, המספקים נוסחים טובים יותר ואף קטעים נוספים.
ציטוטים מתוך המכילתא לדברים המובאים בספרי ראשונים, בעיקר במדרש לקח טוב ומדרש דרש המזהיר.
מחקר של הפרופסור מיכל בר אשר סיגל והדוקטור אבי שמידמן שיחזר את המכילתא מהמדרש הגדול בעזרת ניתוח פילולוגי ושימוש באלגוריתם ממוחשב.
הדבר נעשה על ידי זיהוי טקסטים שמתאימים לשונית לתקופת עריכת המכילתא במאה השלישית וניקוי טקסטים שמכילים תוכן שנלקח ממקורות מוכרים אחרים ולכן אין ליחסו למדרש, כלל מקומות בהם שונה סדר המילים או הטייתם.
מצבו הלקוי של המדרש שהגיע לידינו מקשה על הסקת מסקנות מוחלטות על מבנהו ותכניו של המדרש.
מנחם כהנא שיער על סמך הממצאים כי המדרש היה מחולק בצורה דומה לזו של הספרי הדברים, אך לעת עתה אין בידיו להוכיח השערה זו.
בכמה מהקטעים שנמצאו המדרש מחולק ל'פרשיות' הכוללות כארבע-חמישה פסוקים.
מהשוואת מעט החומר שבידינו לזה שבספרי, הסיק כהנא כי החומר האגדתי שבשניהם היה שווה פחות או יותר (כמו שאר החומר האגדתי במדרשי ההלכה, שלטענתו משותף לשני בתי המדרש), אך החומר שבמכילתא נוטה לשמור יותר על צורתו המקורית.
לגבי החומר ההלכתי, לטענתו המכילתא הייתה מפורטת ומורחבת יותר מהספרי.
הוא גם עומד על כך שחלק מההבדלים בין המדרשים נובעים מפערים אידאולוגיים בין עורכי המדרשים.
מכינה קדם-צבאית "אחד משלנו" ע"ש פיני כהן היא מכינה קדם-צבאית הממוקמת בבית ינאי, ומיועדת בעיקר לבנים ובנות יוצאי פנימיות וכפרי נוער מהפריפריה.
המכינה נקראת על שם פיני כהן, אשר נהרג בפעילות מבצעית בגוש קטיף בשנת 2002.
הכנה לצה"ל- הכנה פיזית (אימוני כושר קרבי, קרב מגע,אימוני כוח וכו').
לימוד הישרדות וניווט, מפגשים עם חיילים ומפקדים, היכרות עם המערך הצבאי והכנה למיונים בחילות השונים.
הכרת הארץ- יציאה לטיולי שדה פעם בחודש.
התנדבות- התנדבות בפרויקטים ובמסגרות שונות
למידה- היסטוריה, יהדות, מנהיגות, ביטחון, קרימינולוגיה ועוד תחומים רבים
חיי אוטונומיה-החניכים הם אלו שמנהלים את חיי הקהילה שלהם.
יש להם חלק בתהליך קבלת ההחלטות במכינה כדי שיוכלו להתנסות בחיי שיתוף, דמוקרטיה והנהגה.
במכינה יש 3 שלוחות, שלוחה אחת לבנות, הנמצאת באלוני יצחק, שלוחה חדשה ב-מצפה אילן וותיקה בבית ינאי – במכינה 100 חניכים ואיתם 9 מדריכים, 3 מנהלי מכינות ובראש המכינה עומד שחר אופז.
מכינת רבין, או בשמה המלא המכינה הקדם צבאית להכשרת מנהיגות חברתית ברוח העלייה השנייה והשלישית על שם יצחק רבין היא אחת מחמש המכינות הקדם-צבאיות החילוניות הראשונות שהוקמו במקביל ובנפרד, במטרה ל"שינוי המציאות והשסעים בחברה הישראלית אחרי רצח רבין".
המכינה דוגלת בתפיסת עולם ציונית הומניסטית אשר רואה את ערך האדם במרכזה, תפיסה חברתית וסולידרית אשר שמה במרכזה את ערך החירות והשויון ביחד עם חינוך ליהדות חילונית.
המכינה קמה בא' באלול תשנ"ח, 23 באוגוסט 1998, על ידי דני זמיר בשיתוף עם אנשי מכללת אורנים.
בשנותיה הראשונות מיקום המכינה היה בעכו, ובמחזור הראשון בה היוו כ-17 חניכים בוגרי כיתה י"ב.
מאז אוגוסט 2018 ועד אוקטובר 2023 עמד בראש המכינה עמרי שפרוני, והחל מאוקטובר 2023 עומד בראש המכינה ליאור סלע.
בשנת 2003 המכינה עברה לקמפוס קבוע בתוך מכללת אורנים שבקריית טבעון, כשהיא משתמשת במתקנים הקיימים בתוך המכללה.
לאורך השנים המכינה התרחבה ומספר החניכים בכל מחזור גדל, במקביל למספר הבוגרים.
בשנת 2015 נפתחה שלוחה של המכינה בשכונת הדר שבחיפה על ידי בוגר המכינה.
ב-2016 נפתחה שלוחה נוספת של המכינה בקיבוץ אדמית.
החל משנת 2021 שלוחת אורנים עברה לקיבוץ מזרע שבעמק יזרעאל.
שלוחה זו היא אחת משלוש מכינות בלבד שמונגשות באופן מלא לבעלי מוגבלויות.
החל משנת 2025 עברה שלוחת אדמית לגשר הזיו.
בשנה הקרובה תפתח שלוחה נוספת בראש הנקרה.
כיום, שנת תשפ"ד, יש במכינה יש כ-180 חניכים (40 בגשר הזיו, 60 בחיפה ו-80 במזרע, שביניהם כ-20 בני ישראלים שהיגרו לחו"ל), המכונים "מכינאים", וקיים שיתוף פעולה קבוע בין שלוש השלוחות - מזרע, חיפה וגשר הזיו.
כמו כן שותפה המכינה לתנועת "החלוץ" שבמסגרת תוכנית שנה ב' שלה יש כ-40 חניכים בעיר חיפה.
בוגרי המכינה הקימו קהילות משימתיות בערים יקנעם, ירושלים, וחיפה והיו שותפים דומיננטיים בפתיחת המכינות הקדם צבאיות: "הירושלמית", "בארי" ועוד.
וכן הקימו את תנועת "החלוץ" הכוללת בנוסף למכינות, פעילות שנות שירות בעוטף עזה ובערים בצפון, (כ-70 משרתי ש"ש) תוכניות למשוחררי צבא בעבודה מועדפת וסמינרים עיונים, כפרי סטודנטים ( כ-200 משתתפים) ופעילות בתחום התרבות הקהילה והזהות היהודית שבעבר נוהלו על ידי המדרשה באורנים.
המכינה עומדת על ארבעה עמודי תווך מרכזיים: חיי קבוצה, לימודים, עשייה קהילתית וניהול משותף.
לכל אחד מארבעת עמודי התווך הללו צריכה להיות חשיבות משמעותית עבור חניכי המכינה.
הלימודים במכינה הם במתכונת קבוצתית של כ-20 חניכים בקבוצה.
המכינה מתנהלת כמסגרת דמוקרטית בין החניכים והצוות הבוגר, כאשר החניכים נוטלים חלק פעיל בתפעול המכינה ובתהליך קבלת ההחלטות הקשורות לחייהם.
ה"מכינאים" מתנסים לאורך השנה, בין השאר, בלימודים, בעשייה קהילתית (בצוותים מצומצמים) באזור הסובב את המכינה, בטיולים ובסיורים ברחבי ארץ ישראל ובהיכרות עם אנשים משפיעים בחברה הישראלית.
חזון המכינה מתואר על פיה כך:
מכינת ימין אורד היא מכינה קדם-צבאית הממוקמת בחצור הגלילית.
המכינה מתמקדת בנוער עולה, ומשקיעה מאמצים במטרה לסייע לנערים אלו, אשר לעיתים מגיעים מרקע סוציו-אקונומי נמוך, להשתלב בחברה כאזרחים בוגרים.
90% מבוגרי המכינה שובצו לשירות ביחידות קרביות, לעומת כ-40% מקרב כלל המתגייסים לצה"ל.
7% מבוגרי המכינה - שרובם עולים יוצאי אתיופיה או דור שני ליוצאי אתיופיה - הגיעו לתפקידי קצונה.
לצורך השוואה, מקרב יוצאי אתיופיה 2% בלבד מגיעים לקצונה.
נכון לשנת 2018, ראש המכינה הוא איל אלדר, קצין במיל', יוצא סיירת מטכ"ל.
המכינה הקדם צבאית ימין אורד הוקמה בשנת 2000 על ידי כפר הנוער ימין אורד על רקע ניסיון רב שנים בקרב נוער עולה ונוער בסיכון.
המכינה נתמכת על ידי משרד החינוך (כמו שאר המכינות הקדם צבאיות) ובנוסף על ידי תרומות מידי פילנתרופים פרטיים וקרנות כגון קרן אבי חי והקרן לידידות.
החל משנת 2009 המכינה מופעלת על ידי עמותה בשם דרך כפר יוזמות ימין אורד, אשר הוקמה על ידי אנשי חינוך מכפר הנוער ימין אורד, בהנהגתו של ד"ר חיים פרי.
בשנת 2016 פתחו מייסדי המכינה גם מכינה לבנות, הממוקמת בעמק יזרעאל.
נכון לשנת 2018, סיימו את המכינה 759 בוגרים.
המכינה קולטת לשורותיה כמדי שנה כ-60 חניכים, רובם עולים יוצאי אתיופיה או דור שני ליוצאי אתיופיה, היתר הם עולים יוצאי חבר העמים ועוד.
על פי אתר המכינה, המטרות של המכינה בהתקדמות באוכלוסייה זו, היא מתוך ידיעה כי קיימים פערים סוציו-אקונומיים חברתיים ותרבותיים רבים המהווים קושי רב להשתלבות נכונה הן בשירות הצבאי והן במסגרת החיים האזרחיים, מתוך הנחה אשר, לדבריהם של מייסדי המכינה: "מסגרת שכזו אינה מכינה רק לצבא, אלא לחיים".
על פי ממצאי משרד הקליטה משנת 2010, כ-43% כלל ילידי אתיופיה בגילאי 16-17 חוששים משירותם הצבאי, לעומת 20%–30% מקרב העולים ממדינות אחרות.
כ-90% מבוגרי המכינה שובצו לשירות ביחידות קרביות, בחלקן סיירות מובחרות, כ-30% מבוגרי המכינה נבחרו לתפקידי פיקוד, וכ-7% מבוגרי המכינה הגיעו לתפקידי קצונה.
נתונים אלו מקבלים חשיבות מיוחדת נוכח נתוני צה"ל המצביעים על כך שכ-52% מיוצאי אתיופיה הם בעלי ציוני קב"א נמוכים מ-47, לעומת 23.2% מבין כלל המתגייסים, ונתונים המצביעים על שיעור מיצוי הקצונה הנמוך בקרב יוצאי אתיופיה, לעומת כלל האוכלוסייה (2% לעומת 7% בהתאמה).
משך המכינה הוא 10 חודשים, ובמהלכם לומדים החניכים לתפעל את חיי היומיום של הקהילה באופן עצמאי.
מבחינה ערכית ולימודית, המכינה שמה דגש רב על פיתוח זהות יהודית וציונית.
המכינה מגדירה את עצמה כבעלת אופי א-פוליטי.
כדי לשמור על קשר עם בוגרי המכינה גם עם תחילת חייהם כאזרחים, המכינה מקצה רכז/ת-בוגרים במשרה מלאה ומועצת בוגרים פעילה, אשר מלווים את הבוגרים.
מכינה קדם-צבאית חנתון היא מכינה קדם-צבאית הממוקמת בחנתון אשר בגליל התחתון שהוקמה בשנת 2012. המכינה היא מעורבת בין דתיים לחילונים, וערכיה מושפעים מן היהדות הקונסרבטיבית.
ראש המכינה הוא הרב יואב אנדי.
מנהל המכינה הוא חובב בשן.
המכינה מופעלת על ידי המרכז החינוכי בחנתון.
במכינה מתגוררים בין 30-70 חניכים החיים יחד בחיי קבוצה.
הלימודים במכינה נוגעים בנושאים רבים כגון ציונות, תנ"ך, קבלה, חסידות, כלכלה וחברה, פוליטיקה והיסטוריה.
בנוסף על הלימודים, חניכי המכינה מתנדבים במסגרות רבות באזור הגליל ובפרט באזור בקעת בית נטופה בתדירות של כיומיים בשבוע.
עבודה קהילתית זו כוללת עבודה עם תוכניות התנדבות, התנדבות עם נוער, קשישים, בעלי צרכים מיוחדים והקהילה הערבית באזור (כפר מנדא).
דגש נוסף בחיי המכינה הוא הכרת הארץ באמצעות טיולים (סדרות) המתקיימות אחת לחודש.
המכינה פועלת גם במישור ההכנה לשירות הצבאי – זאת באמצעות הכנה פיזית ומנטלית.
מכינה קדם-צבאית "שחר" היא מכינה קדם-צבאית בעלת שלוחות רבות ברחבי הארץ.
כלל השלוחות הן חצי שנתיות – שנת הלימודים מסתיימת בסוף פברואר/ תחילת מרץ ולא ביוני כמו המכינות השנתיות.
יוזם הרעיון הוא אוריאל אלדד.
בראש התוכנית עומדים אוריאל אלדד, רפאל בן נעים ודנה מלכה.
מטרת המכינות היא חינוך להתנדבות, תפיסת עמדות השפעה בצבא (ובחברה כלל) והכנה לקראתו, גיבוש הזהות הישראלית-יהודית.
בכל השלוחות מתקיים ליווי של החניכים גם לאחר הגיוס לצה"ל ואף לאחר השחרור.
השלוחה הגדולה ביותר ממוקמת בכפר הנוער מקוה ישראל שבסמוך ליפו.
שלוחה זו הוקמה בשנת 2010 וכיום (2020) עומד בראשה דניאל קלמרו, ומשלוחה זו התחנכו למעלה מ-220 צעירים.
שלוחה נוספת ממוקמת בניצן אשר בחולות ניצנים.
שלוחה זו הוקמה בשנת 2013 ובשנתיים הראשונות לפעילותה הייתה השלוחה פתוחה לבנים בלבד וכיום השלוחה פתוחה גם לבנות.
בשלוחה זו ישנו דגש רב על המעורבות הקהילתית בניצן בפרט ובמועצה אזורית חוף אשקלון (אשר תמכה בהקמת המכינה) בכלל.
בראש שלוחה זו עומד יובל שלסינגר.
שלוחה שלישית נמצאת במבוא דותן שבצפון מערב השומרון.
המכינה הוקמה בשנת 2014 ועד היום (2020) סיימו אותה למעלה 130 איש.
בראש המכינה עומד אלעזר שנדורפי.
בשנת 2016 הוקמה שלוחה דרוזית בחורפיש.
במחזור הראשון לקחו חלק כ-25 חניכים ובמחזור השני כ-50 חניכים.
שלוחה זו שמה דגש רב על הקשר בין העם היהודי ומדינת ישראל לדרוזים, והכנת החניכים לשירות משמעותי בצה"ל.
בשנת 2017 קמה שלוחה נוספת בקיבוץ אל-רום שברמת הגולן.
ראש השלוחה הוא חובב אלומה.
בשנת 2019 נפתחה מכינה נוספת בקלע אלון, ראש השלוחה היה שחף עמר אך השלוחה הפכה לשחר טל ועברה לקיבוץ חוקוק בשנה הראשונה על יד השלוחה שבחוקוק ובשנה השנייה עברה לקיבוץ מלכייה בצפון הארץ
מכינה קדם-צבאית בני ציון הייתה מכינה קדם-צבאית שהוקמה בשנת 2007 ופעלה עד שנת 2018. פעילותה הופסקה בעקבות אסון נחל צפית.
למכינה היו שתי שלוחות: בתל אביב-יפו ובפרדס חנה.
חזונה היה גיבוש זהות יהודית-ישראלית-ציונית, חינוך לערכי מחויבות, מסירות, מעורבות ואכפתיות, הכנה מנטלית ופיזית לקראת הגיוס לצה"ל ורצון להשפיע רבות מתוכו.
מקים המכינה ומי שעמד בראשה בשנות פעילותה היה יובל כאהן.
לאחר אסון נחל צפית מונתה הטייסת במיל' ואשת העסקים שירה אטינג למנכ"לית העמותה אך התפטרה מתפקידה לאחר כשנה כשנודע שהמכינה לא תוכל לחדש את פעילותה כמכינה קדם צבאית.
עמותת בני ציון ובתוכה המכינה בתל אביב-יפו הייתה קרויה על שמו של רב-טוראי , לוחם יחידת מגלן שנהרג באוגוסט 2006. העמותה הוקמה על ידי הוריו, בני משפחתו וחברים נוספים, כאשר יובל כאהן מונה להקים ולעמוד בראש המכינה.
המכינה הייתה מעורבת לבנים ולבנות, דתיים וחילונים.
כאשר כל מחזור במכינה מנה כ-45–50 חניכים.
במכינה ניתן דגש רב על לימוד לשם מעשה, ונושאי הלימוד נגעו סביב הזהות היהודית והישראלית וסוגיות בחברה הישראלית.
ההכנה לקראת השירות הצבאי כללה אימוני כושר גופני, אמנות לחימה וקרב מגע, קבלת מיומנויות ניווטים, לימודי מורשת קרב והתנדבות במשמר האזרחי.
במהלך השנה חוו החניכים התנסות בעבודה חקלאית והתקיימו מסעות בנגב, בפריפריה ובאזורים נוספים ברחבי הארץ.
ההתנדבות במכינה כללה עבודה עם נוער בסיכון, עבודה עם ארגון מסיל"ה ועם האוכלוסייה המבוגרת בסביבה.
בשנת 2010 הקים צוות המכינה את ארגון דור לדור, שעסק בחיזוק הקשר הבין-דורי בין אוכלוסיית הקשישים לצעירים בישראל.
גם לאחר סגירת המכינה המשיך לפעול תחת עמותת המדרשה הישראלית למנהיגות בתל אביב בני ציון.
השלוחה בפרדס חנה פעלה בשנותיה הראשונות בכפר הנוער אלוני יצחק, קרויה על שם סמל ראשון שנהרג במבצע צוק איתן.
בניגוד לשלוחה התל אביבית, במכינה זו למדו בנים בלבד והיא הייתה מיועדת לבוגרי כפרי נוער ומסגרות קידום נוער וחסות נוער.
במכינה זו הונהגו הדגשים שנגעו לבניית ביטחון אישי, יכולת מנהיגות להכרת הארץ דרך סדרות שטח, הכנה פיזית, מנטלית וערכית לשירות הצבאי, התנדבויות וגיבוש חיי קבוצה.
בנוסף על שתי שלוחות אלו, המכינה הפעילה תוכנית שנה ב' (הפועלת מספטמבר ועד פברואר) על שם איזבל קונסטבלר.
במסגרת התוכנית, קבוצת החניכים (המונה כ-16 חניכים בכל מחזור) סיירה ברחבי ישראל ופגשה קהילות שונות.
מרבית משתתפי התוכנית היו בוגרי שנה א' של המכינה.
ב-26 באפריל 2018 התרחש אסון נחל צפית.
בעת טיול בנחל צפית נסחפו בשיטפון חניכי המכינה ומועמדים שהיו אמורים ללמוד בה בשנת הלימודים הבאה, ועשרה מהם נספו.
בעקבות אירוע זה, הודיעה מועצת המכינות הקדם-צבאיות ב-7 ביוני על המלצתה לסגור זמנית את המכינה, עד לבנייתה מחדש.
בראש המכינה עמד אז יובל כאהן עד להתפטרותו בעקבות האסון, בתחילת מאי 2018.
במקביל להודעה, החליטה המכינה הקדם-צבאית תבור, שבנוף הגליל על הקמת שלוחה עבור הצעירים שיועדו למכינת בני ציון.
הקמת השלוחה קיבלה את ברכת הדרך ממועצת המכינות וממשרד החינוך והוקמה בקיבוץ רמת השופט.
במאי 2019 התפטרה אטינג מתפקידה, עקב החלטת משרד החינוך שלא לאשר את פתיחת המכינה בשנת תש"ף.
בפברואר 2019 החליט פרקליט המדינה שי ניצן להעמיד לדין, בכפוף לשימוע, את יובל כאהן, ראש המכינה בעת האסון, ואת אביב ברדיצ'ב, מנהל התוכנית החינוכית של המכינה בעת האסון.
בנובמבר 2024 הרשיע בית המשפט את כאהן וברדיצ'ב בגרימת מוות ברשלנות, באפריל 2025 גזר בית המשפט על יובל כאהן ואביב ברדיצ'ב 7 שנות מאסר על אחריותם באסון.
מכינה קדם-צבאית כרם אל היא מכינה קדם-צבאית דרוזית הממוקמת במתחם ליד בית אוליפנט המשמש גם "יד לבנים" שבדלית אל-כרמל אשר הוקמה בשנת 2008. בראש המכינה עומד סא"ל (מיל') מוניר מאדי.
מטרת המכינה היא לפתח דור מנהיגים שייקח אחריות על החברה הישראלית ועל מדינת ישראל.
המכינה היא מעורבת לדרוזים וליהודים.
עד שנת 2016 למדו במכינה דרוזים בלבד.
שגרת המכינה כוללת הכנה פיזית ומנטלית לקראת השירות הצבאי, לימודים, הכרת הארץ והחברה הישראלית.
בנוסף על כך, ישנו דגש משמעותי על לימוד מורשת הקרב של צה"ל ועל מורשת העם היהודי והדרוזי.
במהלך השנה ישנן בין 7 ל-9 סדרות שטח.
נכון לשנת 2018 סיימו את המכינה כ-207 חניכים, עם כ-13% קצונה.
המכינה זכתה באות אביר איכות השלטון 2018 בקטגוריית חינוך ותרבות מטעם התנועה לאיכות השלטון.
ב-2024 המכינה והעמותה שמפעילה אותה זכו בפרס ירושלים לאחדות ישראל.
מכושפות היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת דרמת פנטזיה על-טבעית שנוצרה על ידי היוצרת ג'ני סניידר אורמן.
הסדרה מהווה עיבוד מחודש לסדרת הקאלט "מכושפות", שנוצרה על ידי קונסטנס מ.
ב-3 בפברואר 2021, הסדרה חודשה לעונה רביעית, שעלתה לשידור ב-10 במרץ 2022 ותהיה עונתה האחרונה.
עלילת הסדרה מתרחשת בהילטאון, עיירת קולג' בדיונית, בה האחיות מאל ומגי ורה גרות עם אמן, מריסול, שלילה אחד מותקפת ונהרגת על ידי כוח דמוני לא ידוע.
שלושה חודשים לאחר מכן, מאל ומגי מגלות שיש להם אחות למחצה, מייסי ווהן, שקיומה הוסתר מהן על ידי אמן במשך שנים, אך לאחרונה עברה להילטאון במטרה לקבל עבודה חדשה באוניברסיטה המקומית.
לאחר הפעם הראשונה שהאחיות נמצאות תחת קורת גג אחת, הן מקבלות באופן בלתי צפוי יכולות קסומות חדשות; האחות הבכורה, מייסי, מקבלת את מתת הטלקינזיס, האחות האמצעית, מאל, מקבלת את מתת הקפאת הזמן, ומגי, האחות הצעירה, מקבלת את מתת הטלפתיה.
בסופו של דבר, שלוש האחיות מסכימות לאמץ את ייעודן החדש כ"המכושפות", שלישיית המכשפות החזקות והעוצמתיות ביותר שתפקידן הוא להגן על החפים מפשע ולהביס שדים על טבעיים.
בנוסף, העיבוד המחודש כולל צוות שחקנים מגוון אתנית; השחקניות דיאז וג'פרי הן ממוצא היספני, בעוד שמנטוק היא ממוצא אפרו-קריבי.
אלוויץ ג'ואי פלקו 28 באוקטובר 2018 1.13 4 4 גרשו את השדים שלכם Exorcise Your Demons מלאני מיירון מרקוס לובאנוס 4 בנובמבר 2018 0.96 5 5 נשים אחרות Other Women אמין קדראלי ג'ורג' נורת'י 11 בנובמבר 2018 0.95 6 6 רוח קאפה Kappa Spirit ג'פרי וי.
סטיוארט גילארד ליז קרוגר וקרייג שפירו 23 ביולי 2021 0.43
Sisterhood פול וו ג'ואי פאלקו ואיבי מאלון 27 במאי 2022
מדליין מנטוק – מייסי ווהן , גנטיקאית מעשית, מבריקה ושאפתנית שעוברת להילטאון לצורך עבודה במעבדות האוניברסיטה המקומיות ושם היא מתגלה כבתה של מריסול ואחותן הבכורה למחצה של מאל ומגי הנושאת את מתת הטלקינזיס.
דמותה של מייסי מבוססת בחלקה באופן רופף על דמויותיהן של פרו האליוול ופייג' מת'יוס מהסדרה המקורית.
מלאני דיאז – מלאני "מאל" ורה, האחות האמצעית הנושאת את מתת הקפאת הזמן.
מאל היא אקטיביסטית נלהבת ובוטה וסטודנטית הלומדת לתואר שני במחלקת לימודי נשים באוניברסיטה המקומית.
בנוסף, מאל היא לסבית המנהלת קשר חוזר ונשנה עם ניקו.
דמותה של מאל מבוססת באופן רופף על דמותה של פייפר האליוול מהסדרה המקומית.
שרה ג'פרי – מרגריטה "מגי" ורה, האחות הצעירה במשפחה, הנושאת את מתת הטלפתיה.
מגי היא סטודנטית חדשה, תוססת ואוהבת בילויים באוניברסיטה המקומית, שנחפזת להגיש עזרה לסובבים אותה.
בת זוגו של פארקר, וכמעט מתחתנת איתו בעונה השנייה.
דמותה של מגי מבוססת באופן רופף על דמותה של פיבי האליוול מהסדרה המקורית.
רופרט אוונס – הארי גרינווד, פרופסור ויושב ראש מחלקת לימודי נשים באוניברסיטה המקומית, שמתגלה בהמשך בתור המלאך המואר של שלוש האחיות שמייעד ומכין אותן לגורלן בתור "המכושפת" כשהוא מכנס אותן וחושף בפניהן את האמת אודותיהן.
סרדאריוס בליין – גאלווין , קולגה של מייסי המשמש כמושא אהבתה.
אלן טאמאקי – ניקו האמדה , בלשית לסבית במשטרת הילטון, שנמצאת בקשר חוזר ונשנה עם מאל.
ניק הרגרוב – פארקר קיין , בן זוגה של מגי מהעונה הראשונה עד האמצע של השנייה, מתגלה כחצי שד חצי בן אדם, ניסה לגנוב למגי את הכוחות, בעונה השנייה הופך למלך השדים וכמעט מתחתן עם מגי.
ג'ורדן דוניקה – ג'ורדן צ'ייס , סטודנט למשפטים ומתאגרף חובב, שמשפחתו קוללה על ידי מכשפה עקב כך שאחד מאבותיו עמד בראש הוצאתה להורג, וכתוצאה מכך הגברים במשפחתו אינם חיים מעבר לגיל 25. בהמשך הוא מצליח לשבור את הקללה לעצמו, אך מעוניין למצוא דרך לשבור אותו לצמיתות למען צאצאיו.
פופי דריטון – אביגיל ג'יימסון-קיין , חצי מכשפה וחצי שדה שחולצה על ידי מייסי.
בהמשך מתגלה שהיא בת למשפחת קיין, בהיותה בתו של אליסטר ואחותם למחצה של האנטר ופארקר, ושיש לה אג'נדה סודית להשתלט על עולם השדים.
ואלרי קרוז – מריסול ורה, מכשפה ואמן הביולוגית של שלוש "המכושפות", שכבלה את כוחותיהן של בנותיה על מנת לאפשר להן לחיות חיים נורמטיביים ככל האפשר.
בהמשך מתגלה שמריסול הייתה בכירה ובעלת כוח הנבואה, שנרצחה על ידי צ'ריטי.
בגלל קללת נקרומנסר, היא נאלצה למסור את מייסי למשפחת אומנה.
נטלי הול – לוסי , הנשיאה של קאפה טאו קאפה, האחווה שמגי מעוניינת להצטרף אליה.
בתחילה לוסי נראית כבעלת אופי שטחי וחלול, אך בהדרגה חושפת שכבות נסתרות והופכת לחברה טובה של מגי.
קונסטנטין רוזולי – האנטר קיין , אחיו השד הבכור והיהיר של פארקר.
האנטר הוא משנה צורה שמוטל עליו להרוג מכשפות חזקות על מנת לגנוב את הדנ"א שלהן.
מאוחר יותר מתגלה שהוא עושה זאת במטרה לנסות לחסל את הצד האנושי של אחיו הצעיר.
קרייג פארקר – אליסטר קיין , נדבן האחראי למימון מחלקת הגנטיקה של אוניברסיטת הילטון.
אליסטר קיין הוא שד רב-עוצמה ואביהם של פארקר, האנטר ואביגיל.
וירג'יניה ויליאמס – צ'ריטי קלהאן , בכירה וידידתה של מריסול, שבעבר ניהלה מערכת יחסים רומנטית עם הארי.
בהמשך מתגלה שהיא רצחה את מריסול מחשש שבתה, מייסי, תיכנע לרוע בגלל נסיבות תחייתה.
בסוף העונה הראשונה נהרגת על ידי אחותה הצעירה, פיונה.
ליה פייפס – פיונה קלהאן , מכשפה, אחותה הצעירה של צ'ריטי, ובת חסותו לשעבר של הארי; שידועה כשומרת הלהבה הקדושה, מקור כוח קדמוני שהוא למעשה מקור כל הקסם עצמו.
שיווה קלייזלבאן ֿ– קתרינה , בעליה של חנות בוטניקה קסומה העוסקת בכישוף.
אריק בלפור – ג'וליאן שיי , מיליונר ונדבן מסתורי בעל עניין נחבא ב"סייף ספייס סיאטל".