tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בכל מקום שבו חדרה השעווה לבד, הצבע לא ידבוק בו.
לעיתים משתמשים במספר שלבים של צביעה, יבוש ומריחה בשעווה כדי לשלב מספר צבעים.
בערך בשנת 1900 התחיל האמן ההולנדי כריס לבו לעסוק בבטיק, שעד אז הוכר כשיטה לצביעה יפה של אריגים שנהוגה בג'אווה, הוא היה חלוץ השיטה הזו בהולנד והפך מהר מאד למומחה סמכותי שלה.
בשנת 2009 הכיר ארגון אונסק"ו במסורת הבטיק של אינדונזיה כמורשת תרבותית בלתי מוחשית.
כדי להכין קווי שעווה צרים משתמשים בצ'הנטינג - כוס מתכת קטנה עם זרבובית זעירה, ממנה נוזלת השעווה.
שיטות אחרות למריחת השעווה על הבד כוללות שפיכת שעווה נוזלית, צביעת השעווה על הבד בעזרת מברשת, ו"החתמה" על ידי הטבעת השעווה על פיסת עץ שנחרטה לצורה הרצויה והצמדת הפיסה המרוחה בשעווה אל הבד.
לאחר הצביעה האחרונה, תולים את הבד ליבוש.
לאחר מכן טובלים אותו בנוזל ממיס כדי לפורר את השעווה, או שמגהצים אותו בין מטליות נייר או עיתונים שאמורים לספוג את השעווה ולחשוף את הצבעים העמוקים והעשירים ואת קווי הקפלים העדינים המאפיינים את הבטיק.
ראשית מחממים את השעווה בפחית בתוך סיר מלא מים.
בצורה כזו מבטיחים שהשעווה לא תישרף ושתהיה בטמפרטורה אחידה.
לאחר מכן מייבשים את הבד לגמרי לפני המריחה בשעווה, על מנת שהשעווה לא תחדור לתוך הבד.
בשלב הבא משתמשים בטבליות שתן פרות כדי לעזור לצבען לחדור היטב לבד.
תהליך זה מעשיר את הצבע.
יש המשתמשים במלח וחומץ לאותה מטרה.
כאשר מנסים ליצור קווים רבים נהוג להשתמש בשעווה מפרפין, וכאשר רוצים להקטין את מספר הקפלים משתמשים בשעווה שמקורה בדונג דבורים.
הבטן היא אזור בגופם של בעלי חיים, הנמצא בין הסרעפת, שמהווה הגבול העליון של הבטן, לבין עצמות האגן בחלקה התחתון.
מעל לסרעפת נמצא בית החזה.
הבטן מכילה בתוכה את רוב מערכת העיכול (הכוללת את הקיבה, את המעי וכדומה) ואיברים פנימיים נוספים (כגון הכבד והכליות, למשל).
הבטן אצל נקבות היונקים מכילה בתוכה גם את הרחם, המכיל בעת היריון את העובר.
אצל רוב בעלי החיים, החלק החיצוני של הבטן שפונה כלפי הקרקע נקרא "גחון".
אכילה של מזון מקולקל, כמו גם וירוסים וטפילים שונים, יכולים לגרום לכאב בטן.
תרגיל נפוץ לחיזוק שרירי הבטן נקרא בשפה העממית "כפיפות בטן" (באופן רשמי שם התרגיל הוא כפיפות גו), ועיקרו מעבר חוזר ונשנה משכיבה על הגב להתרוממות פלג הגוף העליון.
יש המאמינים כי עיסוי נכון של הבטן מרפה את השרירים, ובמזרח יש הרבה מעסים שעוסקים בתחום זה.
עם זאת, יש מדענים שטוענים שעיסוי הבטן גורם לשרירים להיות נוקשים יותר.
היקף הבטן מהווה אחד האלמנטים הנפוצים בבדיקות השמנה וזאת בגלל התרכזות השומנים באזורה.
בטיפול היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוגת דרמה זוכת פרס האקדמיה לטלוויזיה, ששודרה לראשונה בערוץ HOT3 ב-28 באוגוסט 2005. הסדרה, שנוצרה על ידי חגי לוי, אורי סיון וניר ברגמן, עוקבת אחר הטיפולים הפסיכולוגיים השבועיים שעורך למטופליו פסיכולוג קליני בשם ראובן דגן, שמגולם על ידי אסי דיין.
במקביל מוצגים אירועים מחייו הפרטיים של דגן.
שידור עונתה הראשונה החל כאמור ב-2005 ושידור עונתה השנייה ב-2008. בעקבות הצלחה ביקורתית גדולה שזכתה לה הסדרה, נוצרה על ידי רשת HBO גרסה אמריקאית לסדרה, שעלתה לשידור כשנתיים לאחר הסדרה הישראלית.
הסדרה זכתה לתיאור "מופת טלוויזיוני", ואנשי מקצוע הצהירו עליה כבעלת השפעה על תחום הפסיכולוגיה.
עלילת "בטיפול" מתמקדת בחוויותיו הטיפוליות ובחייו הפרטיים של ראובן המשובצים במאורעות דרמטיים, ובהם:
משפחת דגן: גילוי בגידתה של יעל בראובן ששיאה בנסיעתה הגלויה של יעל לרומא עם מאהבה; היחשפותה של יעל ליחסו של ראובן כלפי נעמה במהלך הטיפול הזוגי אצל גילה; עזיבתו של ראובן את הבית ושיחותיו בנושא זה עם בתו רונה.
איילה: "התאמנותה" של איילה על משענת הספה כשידיה נתונות בגבס; ניסיון התאבדותה בקליניקה על ידי נטילת מנת יתר של כדורים; גילוי רומן שניהלה עם מאמנה המבוגר; הגילוי העצמי על כך שניסתה להתאבד בתאונה שבגללה הגיעה אל ראובן; מריבותיה עם אמה ועם אביה בקליניקה ובפתח הקליניקה.
העונה נפתחת בביקור דרמטי של מנחם בביתו של ראובן; מנחם הנסער מאשים את ראובן בהריגתו של ידין בכך שלא מנע ממנו מלחזור לטוס, ומציב לראובן אולטימטום: או שיפרוש מעיסוקו כפסיכולוג מרצונו או שיתצייב למשפט בו תדרוש התביעה השתת פיצוי כספי בשל אחריותו למות ידין.
ראובן פונה לטליה, עורכת דין שבה טיפל 16 שנה לפני כן, בבקשה לעזרה מקצועית, פנייה שמתגלה כמוטעית בשל הקשר הטעון בין השניים.
ההדרכה אצל גילה מתחילה על רקע התביעה של מנחם כאשר היא מתבקשת על ידי ראובן להעיד בנוגע לטיפול של ידין, ומעט בהמשך מתחילה להפוך לטיפול הכולל נבירה בעברו הרחוק של ראובן.
בהמשך העונה, אביו של ראובן נפטר, ראובן מייעץ לטליה לנסות להיכנס להיריון, בתו של אפי יוצאת מהארון, ראובן מקיים מפגש מיני עם תמי, התמוטטות של איריס מאלצת את ראובן לדווח למשפחתה על מצבה, וראובן מוכרז כזכאי "ללא רבב" במשפט התביעה.
בפרק האחרון של העונה מודיע ראובן לגילה על החלטתו להפסיק לטפל לתקופה בלתי מוגבלת בעקבות תחושתו שחלה ירידה ברמתו המקצועית.
ראובן דגן (אסי דיין): הפרוטגוניסט של הסדרה והיחיד שמופיע בכל פרק שלה.
פסיכולוג קליני בעל מוניטין, בן 52, שעובד באזור המרכז.
הוא מטפל פעיל המשתף את מטופליו בתחושותיו כלפיהם גם כשהנושא מורכב.
לאורך העונה נאלץ לתמרן בין צורכיהם של בני משפחתו לבין אלה של מטופליו, ולעיתים בין צורכיהם של מטופלים שונים.
ראובן נשוי ליעל ולהם שלושה ילדים משותפים, איתמר, רונה ובן.
במהלך הסדרה נחשפים פרטים מעברו של ראובן: כשהיה בן 16 אביו הרופא עזב את הבית עם אחת ממטופלותיו, כך שראובן היה צריך לטפל באמו מגיל צעיר.
בנוסף מתגלים פרטים על משפחתו הנוכחית: יחסיו עם אשתו אינם כשהיו, בתו המתבגרת נוהגת "להיעלם" לו וליעל בקביעות ובנו הקטן לא מסתדר חברתית בבית ספרו.
בנוסף לבעיות אלה נאלץ ראובן להתמודד עם המכשולים המופיעים בטיפוליו השונים ולעיתים משתלבים בבעיותיו הפרטיות, כמו יחסו הבלתי ברור כלפי המטופלת נעמה.
ראובן מתבטא לעיתים בפגישותיו עם גילה בנוגע למידת אמונו במקצוע הפסיכולוגיה.
יעל דגן (מירב גרובר): רעייתו של ראובן.
לעומת הדמויות האחרות, לדמותה של יעל אין יום קבוע שבו מופיעה, והיא לרוב מופיעה כשמטופל עוזב או מחמיץ טיפול.
יחסיה עם ראובן, שהחלו בהערצה ובטיפול אינטנסיבי הדדי, הפכו לקרים, כאשר יעל טוענת שהיא מרגישה משנית וחסרת חשיבות בעיני ראובן לעומת עבודתו.
בעקבות משבר גדול ביחסיהם מתחילים השניים בטיפול זוגי אצל גילה, שם הם מדברים על נסיבות היכרותם ועל הסיבות בגללן הם הגיעו למצב הנוכחי.
נעמה לרנר (איילת זורר): מטופלת ביום ראשון.
רופאה מצודדת בשנות השלושים לחייה.
הסדרה נפתחת כשנעמה מספרת לראובן על תחושותיה הנחרצות בנוגע ליחסים ביניהם.
בפרקים הבאים מנסה ראובן להתמודד ולפענח בעצמו וכן באמצעות פגישותיו עם גילה את גישתו ביחס לנעמה.
במהלך העונה מתפתח קשר בין נעמה לבין לאחד ממטופליו האחרים של ראובן.
פרטים שמתגלים על נעמה במשך הסדרה הם יחסה של נעמה כלפי אביה ויחסיה הרומנטיים בעבר.
טיפול זה לרוב מגיע לנקודות שבירה רגישות.
הטיפול של נעמה מסתיים עוד לפני סיום העונה אך ראובן ממשיך בכל זאת לקיים איתה פגישות שמגיעות לשיא דרמטי בפרק האחרון.
ידין ירושלמי (ליאור אשכנזי): מטופל ביום שני.
טייס חיל האוויר, שאחראי להפלת פצצה ברמאללה שגרמה למותם של אנשים חפים מפשע, בהם ילדים.
הוא כבן ארבעים, נשוי למיכאלה, מרצה במכללה לתקשורת, ואב לשני ילדים.
בפרקים השונים מדבר ידין עם ראובן על שלבים בחייו: ההפצצה והיחס שלו אליה, התקף הלב שעבר לאחריה, קשריו עם אשתו ועם נשים אחרות, מיניותו, נסיעתו לאתר ההפצצה, סילוקו והחזרתו לחיל האוויר, השקפת עולמו ויחסיו עם אביו מנחם.
טיפול זה מלווה ביחס קשה ולא נעים בין ראובן לידין, שאף מגיע לקיצוניות.
איילה (מאיה מרון): מטופלת ביום שלישי.
אתלטית מצטיינת צעירה שמבקשת מראובן חוות דעת פסיכולוגית לגבי תאונת דרכים שעברה, כאשר חברת הביטוח של הנהג הדורס מנסה להוכיח שהיא ניסתה להתאבד.
ראובן משכנע אותה להישאר לטיפול, והם משוחחים על נסיבות התאונה, על יחסיה עם הוריה שמדי פעם מצטרפים לטיפול, על חייה הבודדים בפנימיית הספורטאים ועל יחסיה הרומנטיים בעבר.
אורנה ומיכאל נוימן (עלמה זק ורמי הויברגר): מטופלים ביום רביעי.
זוג נשוי עם בן יחיד.
אורנה עברה טיפולי פוריות ארוכים וכושלים, אך לבסוף הצליחה להיכנס להיריון.
בפרקים הראשונים רוב נושאי השיחה עוסקים בחוסר רצונה של אורנה לשמור את העובר, ובכעסו של מיכאל על אורנה בשל כך.
כשהזוג חוזר לטיפול לאחר שחווה אירוע טראומטי, ראובן מתחיל לטפל בחוסר התקשורת וההבנה ביניהם, בעיקר על רקע בגידתה של אורנה במיכאל עם הבוס שלה.
בנוסף לשיחות הממושכות על זוגיות השניים, מטפל ראובן בנושאים כמו העבר והמשפחה שלהם כבודדים.
גילה אבולעפיה (גילה אלמגור): מדריכה את ראובן ביום חמישי.
פסיכולוגית בגמלאות (נכון לעונה הראשונה) שהייתה מדריכתו של ראובן במשך שמונה שנים.
ראובן חוזר לקליניקה שלה לאחר שהשניים לא היו בקשר במשך שמונה שנים על מנת שגילה תדריך אותו בנושא המטופלת נעמה.
במשך הטיפול עולות סוגיות שונות כמו יחסיו של ראובן עם יעל, עברו כמתלמד של גילה והשקפת עולמו כמטפל.
בפרקים מאוחרים יותר מגיעים ראובן ויעל לטיפול זוגי.
בנוסף להעמקה בדמותו של ראובן, עולים בהדרכות פרטים לא נעימים מעברה של גילה.
רונה דגן (טלי רובין): בתם של ראובן ויעל.
מתנדבת במרכז לנוער במצוקה, שם פגשה את בן זוגה.
אוהבת מאוד את אביה ומעדיפה אותו על פני אמה.
המטופלת איילה לומדת בכיתה המקבילה לכיתתה.
מנחם ירושלמי (ישראל פוליאקוב): אביו של ידין ירושלמי.
ניצול השואה ואיש צבא קשוח ואינטליגנטי מאוד, לפחות בעיניו של ידין.
מופיע בפרק אחד שלם של העונה הראשונה ובסצנת הפתיחה של העונה השנייה שהיא הסצנה האחרונה שפוליאקוב הצטלם אליה לפני פטירתו בסוף 2007, ותוארה על ידי יוצרי "בטיפול" כסצנה החשובה ביותר של העונה.
זוהר (דרור קרן): אביה של איילה וגרושהּ של אורלי.
צלם (אך הוא מעדיף להיקרא אמן) תמונות עירום.
בגד באשתו עם אחת הדוגמניות ולאחר מכן עבר לאמריקה עם חברתו ורצה לשכן את איילה יחד עמו, אך הדבר לא צלח.
לאחר שנתיים וחצי חזר לישראל.
אורלי (ליליאן ברטו): אמהּ של איילה וגרושתו של זוהר.
על-אף העלבונות המוטחים בה מצד בתה, היא ממשיכה להפגין את אהבתה כלפיה.
ראובן, רונה, מנחם וגילה: ראובן נפרד מיעל ומטפל בסלון דירתו החדשה, שם מבקרת אותו בתו רונה.
מנחם מערער את חייו של ראובן בהודעה דרמטית.
גילה חזרה לטפל בעקבות הצלחת ספרה.
טליה (אסי לוי): מטופלת ביום ראשון.
עורכת דין ומטופלת לשעבר של ראובן, שחוזרת לטיפול בעקבות פנייה של ראובן אליה על רקע משפטי.
מיכאל, אורנה ואיתי נוימן (רמי הויברגר, עלמה זק, ניב זילברברג): מטופלים ביום שני.
איתי בן ה-10 הוא הבן היחיד של הזוג.
אפי ברעם (מוני מושונוב): מטופל ביום שלישי.
איריס בן-אריה (טלי שרון): מטופלת ביום רביעי.
צעירה שראובן הוא הראשון שמגלה על סוד שהיא מסתירה מכל קרוביה.
תמי סביון (מיכל בת-אדם): אהבת נעוריו של ראובן, שמתייחס אליה בשם נעוריה תמי מסר.
מטופלת אצל גילה ביום חמישי, טיפול אחד לפני ראובן.
אלה (שירה גפן): פסיכולוגית שראובן משכיר לה את הקליניקה שלו בעקבות נסיעתו לארצות הברית.
ב-2005 החליפה "בטיפול" בלוח השידורים של HOT3 את "יצפאן", תוכנית האירוח היומית הפופולרית של אלי יצפאן.
ב-6 במרץ 2008 הסתיימו שידורי עונתה השנייה.
עונתה הראשונה זכתה ב-2006 בכל פרסי האקדמיה לטלוויזיה המוענקים לסדרת דרמה: סדרת הדרמה הטובה ביותר, השחקן והשחקנית, הבימוי והתסריט, וגם עונתה השנייה הועמדה לזכייה בכל חמשת הפרסים.
הסדרה זכתה לביקורות מהללות שהובילו לרכישתה על ידי רשת HBO האמריקאית, וליצירתה של הגרסה האמריקאית לסדרה, הקרויה אף היא "בטיפול" ("In Treatment") ומבוססת על הפורמט והתסריט של הסדרה הישראלית.
"בטיפול", ביחד עם "מרחק נגיעה" של רשת, הייתה בעיני רבים הגורם המרכזי לפריחה בשוק הסדרות הדרמטיות המקוריות בישראל באמצע שנות האלפיים.
אף על פי שהמדרוג של הסדרה נחשב לבינוני, ההשקעה הכספית הנמוכה יחסית להכנסה גרמה לניסיונות לפתח פורמטים חדשים, ודרמות נוספות אכן נרכשו כבר במהלך השנתיים הבאות על ידי רשתות אמריקאיות ("מסודרים" ו"האקס המיתולוגי" הקומיות-דרמטיות על ידי פוקס, "מרחק נגיעה" על ידי HBO).
הסדרה מעסיקה צוות כותבים ובמאים גדול מהמקובל בטלוויזיה הישראלית.
את העונה הראשונה ביימו ניר ברגמן, חגי לוי, אורי סיון ועוזי וייל, וכתבו ניר ברגמן, ארי פולמן, יעל הדיה, דפנה לוין, אורי סיון ואסף ציפור, בעוד שעומר תדמור, מיכל בנגד, מאיה הפנר ועוזי וייל כתבו מספר פרקים משמעותי.
בעונה השנייה ממלא סיון את תפקיד התסריטאי הראשי וצוות התסריטאים לפי ימי השבוע הוא: הדיה ביום ראשון, לוין בשני, שירי ארצי וּוייל בשלישי, קרן מרגלית ברביעי וציפור בחמישי.
המפיקים הראשיים הם חגי לוי ומוש דנון ומפיקה נוספת היא עופרי בר-אילן.
לוי גם מפיק את הסדרה של HBO.
"בטיפול" מתאפיינת במבנה חדשני וקבוע, כאשר בימי ראשון עד רביעי נפגש המטפל ראובן דגן עם מטופל קבוע לאותו יום (או קבוצת מטופלים במקרה של טיפול זוגי או משפחתי), ובימי חמישי עם המדריכה המקצועית שלו, גילה.
ההדרכה אצל גילה מהווה מעין סיכום שבועי למצב המטופלים של ראובן ולמצב האישי שלו עצמו.
בנוסף לטיפולים היומיים, ישנם קטעים ייחודיים שבהם הצופה מתוודע לחייו האישיים של ראובן, דרך שיחותיו עם גילה, עם מטופליו, עם אשתו יעל ועם בתם רונה.
מרבית עלילת הסדרה מתנהלת בתוך אותו חדר קבוע, החדר שבו מטפל ראובן, במשך עונה שלמה (בעונה השנייה מוקם הסט של "סלון ביתו של ראובן" בבניין ברחוב נחמני בתל אביב).
עלות הפקתם של חמישה פרקים של הסדרה אינה רחוקה מעלות הפקתו של פרק אחד של דרמה "רגילה".
הפורמט היומיומי של הסדרה תואר על ידי הצוות ככזה שדורש מאמץ בלתי רגיל.
הבמאי איתן צור כינה את הפקת הסדרה "פרויקט סיזיפי ברמות שקשה לתאר", וניר ברגמן סיפר על כך שתהליך הכתיבה כלל פרקים שלמים שנכתבו מחדש, קביעות מחדש של תאריכי יעד ומחלוקות רבות בין היוצרים.
אסי דיין אמר: "זה קשה נורא...
דיין התבטא גם כי האינטנסיביות של העבודה היא הסיבה בגללה הוא נקשר לסדרה.
העונה הראשונה, הכוללת 45 פרקים, נפתחת בפרק שמהווה מפנה באחד מטיפוליו של ראובן, ובו מטופלת שלו מזה שנה, נעמה, פונה אליו בווידוי דרמטי.
ניתן לראות בנקודה זו תפנית בחייו של ראובן, שכן מכאן ואילך מצבו המשפחתי והאישי של ראובן מחמיר, מצב שייתכן ומשפיע על טיפוליו האחרים שגם הם מקבלים תפניות לא צפויות.
בשבוע הראשון של הסדרה מצטרפים לסדרת מטופליו של ראובן שני מטופלים חדשים: נערה בשם איילה וגבר בשם ידין.
ביום רביעי נפגש ראובן עם זוג נשוי, מיכאל ואורנה, אשר מצויים בטיפול זוגי.
בטיפול זה ניתנת לצופה אפשרות ללמוד על כל בן זוג בפרט וכן על הקשר שלהם כזוג; העונה השנייה כוללת 35 פרקים ונפתחת בסצנה קצרה שתשפיע על עלילת העונה כולה, כאשר מבנה הסדרה זהה לזה של העונה הראשונה.
חגי לוי, בעבודתו כעורך של טלנובלות, נחשף לעוצמתן של הסדרות היומיות, שהופכות לחלק משגרת החיים של הצופים.
במהלך 2005 החלו לוי, סיון וברגמן לפתח את הקונספט שיצר לוי, כאשר השלב הראשון בפיתוח הסדרה היה עיצוב עולמה של כל דמות של מטופל באמצעות התאמה הדרגתית בין הזהויות של השחקן, הכותב והדמות.
סיון השווה שלב זה להברגה הדרגתית של בורגי גלגל מכונית בעת החלפת גלגל.
השלב הבא אופיין בשילוב הדרגתי בין השפעות שונות, כמו זו של השחקן על הכותב, וזו של התהליך הנפשי שחווה הכותב במהלך העבודה על אופייה של הדמות.
בין הקשיים גדולים של תהליך הכתיבה היו הניסיונות להימנע מיצירת קשת מגוונת וקלישאתית מדי של דמויות מן החברה הישראלית, וכן מנפילה של הסדרה בין הכיסאות בניסיון להיות אותנטית ודרמטית בעת ובעונה אחת.
ליהוק צוות השחקנים נעשה זמן רב לפני תהליך הכתיבה הממשי, וכתיבת הדמויות הותאמה לשחקנים, כאשר איילת זורר הייתה השחקנית שלוהקה ראשונה.
סיון טען שייחודה של "בטיפול" נעוץ באופייה המנוגד לזה של הנוף הטלוויזיוני של תקופתה:
הסדרה תוכננה מלכתחילה להימשך עונה אחת בלבד.
משהוחלט על הפקתה של עונה שנייה, תוכננה להחליף את דמותו של ראובן דגן דמות של פסיכולוגית שנמצאת בהיריון ושוקלת אם לבצע הפלה.
בין השחקניות שנשקלו לתפקיד הן מיכאלה עשת, שרה אדלר שהייתה אז בהיריון מתקדם, ואסי לוי.
הכוונה הייתה שראובן יחליף את גילה כמדריך של הפסיכולוגית החדשה.
בסופו של דבר הוחלט להשאיר את דיין כדמות המרכזית של המטפל, שינוי שהצריך שינויים בעלילה וגרם לדחיית הצילומים בחודשים רבים.
במקום כמטפלת, הצטרפה אסי לוי לסדרה כמטופלת של יום ראשון.
הפרק הראשון של העונה השנייה הוקדש לזכרו של ישראל פוליאקוב, שסצנת הפתיחה של העונה הייתה האחרונה לה צולם בחייו.
כותבי הסדרה נעזרים ביועץ פסיכולוגי מקצועי, ד"ר רוני באט.
באט סיפר בריאיון לקראת העונה השנייה שבתחילה סירב להצעה משום שחשב שפסיכולוגים מוצגים באופן גרוע וקיצוני בתוכניות טלוויזיה.
לאחר שבפרק הפיילוט הוצג לבאט מטפל תוקפני, הוא הציע ליוצרים לעשות שימוש בקשר חזק שנוצר בין מטפל למטופל וב"העברה" שגורמת למטופל לחשוף את התנהגותו האמיתית, במקום ליצור מטפל בעל אופי תוקפני.
בריאיון לרגל סיום העונה הראשונה סיפר באט שהעבודה עם כותבי הסדרה דומה להדרכה שהוא מעביר למתמחים ולפסיכולוגים, כאשר כל מודרך מגיע עם תיעוד כתוב של מהלך הטיפול.
בגלל ריבוי הכותבים של דמותו של ראובן נוצרה תחושה של אדם מעט שונה בכל יום, דבר שבעיניו של באט היה "מאוד אמיתי".
באט טען כי חשוב היה לו שראובן יהיה מטפל טוב, ושהוא לא השלים עם התנהגותו של ראובן בסצנה בה ראובן מתבטא בנוגע לאהבתו לנעמה ואז מתיישב לצדה, אבל גם שבנושא היחסים בין ראובן לנעמה, הכותבים "תמיד הגיעו עד המצוק, והשתדלו לא ליפול".
עוד מרכיבים בסדרה שבאט לא הזדהה אתם הם ההדרכה המקצועית של גילה שהופכת בשלב מסוים לטיפול של גילה בראובן, והחלון הגדול שבקליניקה של ראובן בעונה הראשונה (בעונה השנייה אכן עולה בגלוי האפשרות שגילה תטפל בראובן כבר בשבוע השני, וראובן עובר לטפל בתוך סלון ביתו).
ראובן, לגרסתו של באט, הוא מטפל אנושי ואמפתי שהצופה מרגיש שהוא נאבק על המטופלים שלו, אבל הוא לא "סוג של אידיאל".
באט טען שהפער בין גישתו לזו של הכותבים הצטמצם בעונה השנייה של הסדרה.
בנוסף שיבח באט את חגי לוי ותסריטאי "בטיפול" על כך שיצרו סדרה שבנויה מדיאלוגים אישיים ומצליחה ליצור עניין.
הפסקול ונעימת הפתיחה של "בטיפול" הם פרי יצירתו של אבי בללי.
הסדרה האמריקאית עושה שימוש בגרסה מקוצרת של אותה נעימת פתיחה.
הפתיח בעיצובם של אורי סוכרי, יעל בורשטיין ורונן שעיה, כולל אנימציה של כתמים שחורים או שחורים-שקופים למחצה על נייר לבן המדמים התזות דיו, עשן מיתמר או עצים ומבחני רורשאך, עם דמויות מטושטשות של בני אדם בתוך הכתמים, כשלבסוף מופיע שם הסדרה בלבן ובמטושטש כשהוא מרצד על גבי כתם שחור.
במדור הביקורת "משמר המרקע" של ידיעות תל אביב הושווה הפתיח של הסדרה לאלה של הסדרות האמריקאיות "עמוק באדמה" ו"עקרות בית נואשות".
ביולי 2007 סיפר אסי דיין על שיטת צילום הסדרה על כך שהוא והשחקן שמגלם את המטופל מצולמים לחוד, כאשר דיין קורא את הטקסט שלו מתוך טלפרומפטר, ומאוחר יותר מצטלם השחקן השני בצילומי "מעל הכתף".
שיערו של דיין נצבע לשחור על מנת שראובן ייראה צעיר די הצורך מגילו.
אחד מפרקי העונה השנייה בו מעלה ראובן זיכרונות מעברו מציג תמונות מתוך הסרט הראשון שביימה מיכל בת-אדם, "רגעים" (1977), בו היא גם כיכבה לצדו של דיין.
ביולי 2006 החליטה רשת הטלוויזיה האמריקאית HBO להפיק גרסה אמריקאית של "בטיפול" בשם "In Treatment", כאשר בפרקי הפיילוט משתתפים בין השאר כוכבי הקולנוע גבריאל ביירן ודיאן ויסט בתפקידים המקבילים לאלה של דיין ואלמגור.
הסדרה משודרת גם היא בפורמט יומיומי (שני עד שישי), ולדברי חגי לוי, שהפיק את הסדרה האמריקאית, התסריט מבוסס כמעט באופן מוחלט על התסריט המקורי בעברית.
עוד מפיקה היא נועה תשבי שתיווכה בעסקת המכירה.
כמו כן הוחלט לעשות שימוש בנעימת הפתיחה המקורית של אבי בללי.
בינואר 2007 הוחלט על הזמנת 45 פרקי העונה הראשונה, שעובדו ל-43 פרקי עונתה הראשונה של הסדרה האמריקאית.
בכותרות הסיום של כל פרק מופיע שמו של התסריטאי הישראלי שכתב את הפרק המקורי בעברית.
"בטיפול" היא סדרת הדרמה הישראלית הראשונה שנמכרה לשוק האמריקאי.
המכירה נחשבת להישג גדול, בין השאר מכיוון שרובן המוחלט של תוכניות הרכש שנרכשות בארצות הברית הן תוכניות בריטיות, וסדרת המקור אינה דוברת אנגלית, וכן בשל הפורמט היומיומי שקהל הצופים האמריקאי אינו מורגל אליו.
"בטיפול" האמריקאית עלתה לשידור ב-28 בינואר 2008, וזכתה לביקורות חיוביות בדרך כלל.
ביוני 2008 הוכרז על הפקת עונה שנייה.
לאחר העונה שלישית הוחלט לא להפיק עונה נוספת.
עונתה הראשונה של הסדרה זיכתה אותה בשני פרסי אמי מתוך ארבע מועמדויות ובפרס גלובוס הזהב אחד מתוך חמש מועמדויות, ועונתה השנייה ששודרה במהלך 2009 זיכתה אותה בשלוש מועמדויות נוספות לפרסי אמי.
בשנת 2021 העלתה רשת HBO חידוש של הסדרה בכיכובה של אוזו אדובה.
"בטיפול" התקבלה היטב בקרב רובם הגדול של מבקרי הטלוויזיה בישראל במשך כל תקופת שידורה ועד היום.
רובן של הביקורות הראשונות בארצות הברית על הסדרה של HBO, המבוססת על התסריט של הסדרה הישראלית, גם הן היו חיוביות מאוד.
רענן שקד מ-ynet כינה את הפרק החמישי של העונה הראשונה "אחד הדיאלוגים הצלולים והנפלאים שהוחלפו על מסך ישראלי".
שקד גם כינה את הפרק משלהי העונה הראשונה בו ראובן דגן נפגש עם מנחם ירושלמי "האירוע הטלוויזיוני הקריטי של אמש, ושל השבוע ואולי החודש והשנה כולה...
חביות חומר נפץ אדירות, מסודרות בשורה, כולן מתוצרת ישראלית מקורית – ובהן שואה ודור שני, מאצ'ואיזם, זהות מינית, זהות עדתית, יחסי אבות-בנים, אלימות והדחקה – התפוצצו בזו אחר זו על המסך תוך חצי שעה קצרה, במפגן מרהיב ועוצמתי".
במדור "משמר המרקע" של ידיעות תל אביב נכתב ש"בטיפול" היא "אחת מסדרות הדרמה היותר מושקעות וטובות שנעשו פה מעולם", ושהסדרה מעסיקה את בעלי המקצוע המוכשרים ביותר בארץ בתחומי התסריטאות, הבימוי והמשחק.
אופיר ארצי מבידור msn טען שהסדרה היא החשובה ביותר שנעשתה בישראל בתקופתה וכינה אותה "מופת טלוויזיוני".
על פרקי הפתיחה של העונה השנייה כתב אורי קליין מעכבר העיר שהם "מוכיחים שיוצרי הסדרה פסעו על חבל דק בניסיונם לשמר את העניין שהסדרה עוררה בעונתה הראשונה, והצליחו שלא להישמט ממנו", וגדעון לוי כתב שהסדרה "זוהרת בעונתה השנייה אולי אף יותר מקודמתה...
איפה יש עוד בטלוויזיה טקסט שיצטט מספרו של עזריאל קרליבך על הודו, כמו אמש?".
בסיום דבריו של אשרי, הוא מסכם: "אחרי שהבנת את הפרינציפ, הכל נראה קצת צפוי ופסיכולוגיסטי.
הסדרה העמידה את המקצוע למבחן שסופו ידוע מראש - הטיפול עובד.
כל המטופלים, איש איש בדרכו, זוכים לסוג של תיקון.
בכתבה ב-nrg מעריב, שהביאה את דעותיהם של פסיכולוגים שונים על הסדרה, טען הפסיכולוג הקליני יואב ברושי שהסדרה "עושה דבר גדול ותקדימי" בהתמודדות עם תיאור עבודת המטפל.
לדבריו מקובל בקולנוע ובטלוויזיה להציג מטפלים באורח שאיננו מחמיא או מעוות, בעוד ש"בטיפול" מציעה התבוננות מציאותית יותר.
על פגישותיו של ראובן עם גילה, בהן גילה התנגדות מתמשכת לדבריה של מדריכתו, נאמר שראובן "הוא מטופל קלאסי".
עם זאת הביעו בראיון פסיכולוגים שונים מספר הסתייגויות מאירועי הסדרה, חוסר תשומת הלב של ראובן לאהבה האירוטית המתמשכת של נעמה כלפיו, והעובדה שאיילה החלה לחשוף בשלב מוקדם פרטים טראומטיים שעלולים היו להזיק לה מבחינה משפטית.
באופן כללי הובעה ביקורת על ההתקדמות המהירה של הטיפולים ועל כך שטיפול שנמשך 50 דקות נדחס לתוך חצי שעה בה מוצגים לעיתים תהליכים שמתרחשים בטיפול אמיתי במפגשים אחדים.
החל מאמצע שנות האלפיים הגיעה קריירת המשחק של אסי דיין לשיא.
דיין נהנה מביקורות מהללות וממספר זכיות בפרסים על משחק החל מ-2005, בהן פרסי האקדמיה על הופעותיו בשתי עונותיה של "בטיפול".
על גילום דמותו של ראובן דגן על ידי דיין נכתב ב"משמר המרקע": "הוא מוכיח שוב שהוא גדול בארבע מידות מעל רוב מה שעושים כאן", וגדעון לוי כינה את דיין של "בטיפול" "המרלון ברנדו האולטימטיבי שלנו".
שמוליק דובדבני מ-ynet השווה את הופעתו של דיין בסדרה ב"דמות האב הסמכותית, והשבורה אף היא" כדבריו להופעותיו בסרטים "הדברים שמאחורי השמש" ו"הבשורה על פי אלוהים", וטען כי הופעתו של דיין בדמות זו, על תדמיתו הציבורית ו"הפרסונה הקולנועית" שלו, היא המקור לעוצמת הצפייה בו.
דובדבני כתב גם: "הבעות פניו המינימליסטיות ועם זאת מלאות התוכן, מלוות את המונולוגים הארוכים בדיוק מושלם...
הופעתו מעניקה לסדרה כולה ערך מוסף".
רוני קובן, כתב תוכנית הטלוויזיה "עובדה", אמר על ביקור צוות התוכנית בסט של הסדרה האמריקאית: "אתה צריך לשמוע את גבריאל ביירן כשהוא מתלהב מאסי דיין.
יש שם הערכה גדולה מאוד כלפי דיין ושאר השחקנים".
דיין, בעצמו במאי ותסריטאי מוערך, התבטא כי "בשנים האחרונות השתתפתי בשמונה סרטים וסדרות, וזו הפעם הראשונה שהתעניינתי במה שכתוב, במה שנעשה, לא בלתת עצות או להתערב בקונספטים, בתפיסה, אלא להתעניין בזה, בתוכן עצמו", ובהזדמנות אחרת "ראיתי חמישה פרקים בערך [מהעונה הראשונה], קולנועית זו סדרה מעולה".
דיין גם שיבח את הופעתו של ישראל פוליאקוב בסצנת הפתיחה הקצרה של העונה השנייה בה כיכבו שניהם במשותף, בטור שפרסם דיין בידיעות אחרונות בעקבות פטירתו של פוליאקוב.
תהליך כתיבת הדמויות של הסדרה הושווה על ידי אורי סיון לזה של "הסופרנוס".
לדבריו נאלצו תסריטאי "בטיפול" לעבוד על עברן של הדמויות יותר מכפי שעשו בעבר (הוא נתן כדוגמה את "שבתות וחגים"), מפני שההווה של הדמויות מהווה את "קצה הקרחון" לעומת המורכבות הנפשית שנובעת מעברן ומתגלה בהדרגה במהלך הטיפול.
כמו כן ציין סיון את אכזבתו מכך ש"הסופרנוס" לא כללה מעולם פרק שלם המציג טיפול.
בניו יורק טיימס נכתב שדמות הפסיכולוג הנושא עמו הפרעה נפשית כמעט והפכה לקלישאה טלוויזיונית, מעין גרסת הצווארון הלבן לדמות הזונה בעלת לב הזהב.
עונתה הראשונה של הסדרה האמריקאית המבוססת על "בטיפול" כוללת 43 פרקים לעומת 45 הפרקים של הסדרה הישראלית, כאשר בשבוע השידורים האחרון התסריט מדלג על שני ימי הטיפול הראשונים.
התסריט מבוסס על התסריט העברי כמעט באופן גורף, כאשר ההבדלים הבולטים הם שיוכו הצבאי של הטייס הקרבי והרקע הביוגרפי של אביו, שיחתו של המטפל עם בנו הבוגר, ופרק 36 של הגרסה האמריקאית, שמתנהל כולו מחוץ למשרד המטפל ואינו מקביל לאף פרק בגרסה העברית.
השחקן גבריאל ביירן, המגלם את דמות המטפל בסדרה האמריקאית, התייחס בריאיון לרגל עלייתה לשידור של הסדרה לאופרת הסבון היומית הבריטית "רחוב קורוניישן" הזוכה להצלחה גדולה בבריטניה מאז שנות השישים ועד היום, בהתייחסות לפורמט היומיומי של "בטיפול" ולסיכויי ההצלחה שלה בארצות הברית.
ביירן הזכיר בראיון גם את "קולומבו" כדוגמה לסדרה נוספת הדורשת סבלנות מצופיה, כשדיבר על השינויים שחלו בהרגלי הצפייה מאז העשורים הקודמים ועד היום.
הסדרה הישראלית אף אוזכרה בהקשר לעלות הפקתן הזולה במידה רבה של סדרות ישראליות יחסית למקבילותיהן האמריקאיות, כאשר היא מושווית מבחינה זו בין השאר ל"האקס המיתולוגי".
כמו כן נטען שיצירתה של גרסה אמריקאית להיתוך ישראלי מקורי בין טלנובלה ל"דרמת איכות" יכולה להיחשב לסגירת מעגל, עם חשיפתם של האמריקאים דוברי האנגלית להצלחה הכלל-עולמית של ז'אנר הטלנובלה, חשיפה שהגיעה לשיא עם "בטי", הגרסה האמריקאית המצליחה לסדרת הפולחן הקולומביאנית "אני בטי המכוערת".
נטען שהצלחה זו של ז'אנר הטלנובלה החלה במידה רבה כתוצאה מהפצתן של אופרות סבון אמריקאיות באמריקה הלטינית.
"בטיפול" יצאה על גבי מארז DVD בשני פורמטים נפרדים, פורמט של הסדרה בסדר בו שודרה ופורמט בו כל תקליטור מוקדש לדמות שונה מהסדרה.
החברה שהפיצה את המארז היא אן-אם-סי יונייטד.
המהלך גרם לקידום שוק מארזי ה-DVD של סדרות טלוויזיה ישראליות, בראשונה עם יציאתם של מארזים ל"מרחק נגיעה" (אן-אם-סי יונייטד), שזכתה להצלחה מסחרית חסרת תקדים כששודרה בטלוויזיה, ו"החברים של נאור" (הד ארצי).
המארז הכרונולוגי כולל תשעה תקליטורים הכולל את 45 פרקי העונה הראשונה, באורך כולל של כ-25 שעות.
הוא כולל גם קטעים שהוצאו בעריכה, קריינות של הבמאים, תיעוד "מאחורי הקלעים", מערכונים וקטעי "פספוסים".
ביולי 2008 יצא גם מארז ה-DVD של העונה השנייה הכולל בין השאר את פסקול הסדרה.
אסי דיין התארח בפרק 9 של הסדרה הקומית "מסודרים" בתפקיד ראובן דגן במסגרת קרוסאובר של הסדרה עם "בטיפול".
בפרק, שנקרא "מטופלים", הגיעו ארבעת החברים מ"מסודרים" לטיפול משותף אצל דגן בעקבות כתבה שפורסמה עליהם בעיתון והביאה לסכסוך ביניהם, ולאחר מכן לטיפולי יחיד בעקבות עצתו של דגן.
התוכנית התייחסה בצורה הומוריסטית לתגובותיו של דגן כאשר הוא מנסה לברר כיצד המטופלים מרגישים ולנתח את התנהגותם המגוחכת למדי (תומר לראובן: "אם אנחנו שותקים זה אותו תעריף או שזה כמו מונית ורמזור?").
הפרק נכתב במשותף על ידי תסריטאי שתי הסדרות אסף הראל ודפנה לוין.
דמותו של דגן הופיעה בתוכנית הסאטירה "ארץ נהדרת" כמוסכניק המטפל באופן דרמטי ומהורהר במכוניות של לקוחותיו במערכון שכונה "בטיפול 10,000".
בתוכנית הבידור "היכל התרבות" שודר מערכון פרודי שהציג את דגן, מחוקה בידי אדיר מילר, כשהוא עורך טיפול זוגי בצמד שי ודרור שחוקו אף הם.
הפרק "שמונה שיחות" של סדרת הילדים "השמיניה", בו נפגשת החבורה עם יועצת, שודר שבוע אחרי עלייתה לשידור של "בטיפול" ונתפס כמחווה לסדרה.
יוצר הסדרה גיורא חמיצר הכחיש זאת, ואמר כי .
בסדרת הילדים "הפיג'מות בקפה קר סול" (2007), שודרו שלושה פרקים באורך של כ-5 דקות שנקראו "בטיפול", ובהם אילן רוזנפלד חוטף מכה בראש ומתחיל לחשוב ולהתנהג כמו אסי דיין בתוכנית "בטיפול".
ד"ר באט טוען ש"בטיפול" קידמה את תדמית הפסיכולוג, שלדעתו ולדעת פסיכולוגים נוספים מוצג בסרטי הקולנוע כנוקשה ומרוחק.
הוא אף סיפר שמטופלים החלו להתעמת עם המטפלים שלהם ולשאול אותם על חייהם האישיים ועל שיטות הטיפול שלהם, וטען שמדובר בתופעה חשובה.
ברושי טען בריאיון ל-nrg מעריב כי עשייתה והצלחתה של הסדרה היא הוכחה ללגיטימציה של התעסקות האדם בעצמו ללא רגשות אשמה, בתקופה בה בישראל מתחדד תהליך של התנגשות בין האתוס שמקדש את "הרעיון הגדול" לזה שמקדש את הפרט ורצונו החופשי ().
מחקר של פרופ' אורן קפלן מהמסלול האקדמי המכללה למינהל הראה כי "הצפייה בסדרה 'בטיפול' השפיעה על עמדות הצופים בכל הקשור לטיפול פסיכולוגי וכי באופן כללי צופי הסדרה מביעים עמדות חיוביות יותר במובהק כלפי טיפול פסיכולוגי, בהיבטים שונים, כולל נכונות להתנסות בטיפול, מאשר מי שלא צפו בה.
כמו כן נמצא שככל שמידת הצפייה בסדרה הייתה גבוהה יותר, כך נעשו העמדות כלפי הטיפול הפסיכולוגי, הן באופן כללי והן לגבי תועלותיו, חיוביות יותר".
עוד נטען כי ההשפעה הרבה ביותר של הסדרה הייתה על מי שלא חוו טיפול פסיכולוגי בעבר.
בין ממצאי המחקר: עמדה חיובית כללית לטיפול פסיכולוגי גילו 82% מן הצופים הקבועים שצפו ב-5 פרקים ומעלה מהסדרה, ו-58% מן האנשים שלא צפו בסדרה ולא שמעו עליה.
"בטיפול" נותחה ונידונה בקורס "הקשבה דינמית" של האוניברסיטה העברית בירושלים ובמאמרים פסיכולוגיים מקצועיים.
נטען כי הסדרה נתנה לגיטימציה חברתית לגשת לטיפול נפשי, הפכה ל"שיחת היום ואולי גם לשיחת התקופה" בשיחות סיכום ולמידה במכונים פסיכולוגיים רבים, ואף גרמה להעלאת מחירי הפגישות אצל פסיכולוגים (בעונה השנייה גובה ראובן 440 שקלים לפגישה, כפי שניתן לראות בתקריב של המחאה שמשאירה לו איריס לאחר אחד הטיפולים).
אסי דיין הוזמן להופיע בפני פסיכולוגים ו"לשתף אותם בחוויה" במכון גרין לפסיכולוגיה בתל אביב על ידי מנהל המכון ד"ר דוד גרין, שטען כי מטופלים מנסים למצוא את עצמם בסדרה ומבקשים מהמטפל יותר מעורבות רגשית, בדומה לנעשה בטיפוליו של ראובן דגן, שהוא "מטפל מעורב".
לעיתים עולה בראיונות עם דיין בנוגע לסדרה שאלת יחסו לתחום הפסיכולוגיה, שאינו חיובי במיוחד: "אני לא מטופל, אף פעם לא טופלתי על ידי פסיכולוג.
אני רוצה לראות מרשם בסוף...
אגב, בסוף הסדרה מתברר שצדקתי.
"קהילת בטיפול" באתר "פסיכולוגיה עברית" כוללת, בנוסף למחקרו של קפלן, כתבות שבועיות מאת אנשי מקצוע, וכן פורום וביקורות וכתבות עיתונאיות על הסדרה הישראלית והסדרה האמריקאית.
התוכנית נכנסה לתוקף בשנת הלימודים תשפ"ו ויועדה לתלמידי תיכון וחטיבות עליונות הלומדים ברמת חמש יחידות לימוד בקולנוע ותקשורת.
כל הפרסים והמועמדויות ברשימה זו הוענקו על ידי האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה במסגרת טקסי הענקת פרסי האקדמיה לטלוויזיה של 2006 ו-2008. פרס השחקנית הטובה ביותר בדרמה בודדת, מיני סדרה, סרט טלוויזיה וסדרת דרמה הוענק הן לעלמה זק והן לאסי לוי על הופעותיהן בעונה השנייה.
סדרת הדרמה הטובה ביותר (זכייה)
השחקן הטוב ביותר בדרמה בודדת, מיני סדרה, סרט טלוויזיה וסדרת דרמה - אסי דיין (זכייה)
השחקנית הטובה ביותר בדרמה בודדת, מיני סדרה, סרט טלוויזיה וסדרת דרמה - איילת זורר (זכייה)
השחקנית הטובה ביותר בדרמה בודדת, מיני סדרה, סרט טלוויזיה וסדרת דרמה - עלמה זק (מועמדות)
השחקנית הטובה ביותר בדרמה בודדת, מיני סדרה, סרט טלוויזיה וסדרת דרמה - מאיה מרון (מועמדות)
הבימוי הטוב ביותר בדרמה בודדת, מיני סדרה, סרט טלוויזיה וסדרת דרמה - ניר ברגמן וחגי לוי (זכייה)
התסריט הטוב ביותר בסדרת דרמה - אורי סיון, ניר ברגמן, אסף ציפור, יעל הדיה, דפנה לוין וארי פולמן (זכייה)
הפסקול הטוב ביותר - אבי בללי (זכייה)
סדרת הדרמה הטובה ביותר (מועמדות)
השחקן הטוב ביותר בדרמה בודדת, מיני סדרה, סרט טלוויזיה וסדרת דרמה - רמי הויברגר (מועמדות)
השחקנית הטובה ביותר בדרמה בודדת, מיני סדרה, סרט טלוויזיה וסדרת דרמה - עלמה זק (זכייה)
השחקנית הטובה ביותר בדרמה בודדת, מיני סדרה, סרט טלוויזיה וסדרת דרמה - אסי לוי (זכייה)
השחקנית הטובה ביותר בדרמה בודדת, מיני סדרה, סרט טלוויזיה וסדרת דרמה - טלי שרון (מועמדות)
הבימוי הטוב ביותר בדרמה בודדת, מיני סדרה, סרט טלוויזיה וסדרת דרמה - חגי לוי, איתן צור וסיון ארבל (מועמדות)
התסריט הטוב ביותר בסדרת דרמה - אורי סיון, קרן מרגלית, יעל הדיה, שירי ארצי, אסף ציפור, דפנה לוין ועוזי וייל (זכייה)
בטיסטה "פינין" פארינה (באיטלקית: Giovanni Battista "Pinin" Farina; 2 בנובמבר 1893 - 3 באפריל 1966) היה מעצב רכב איטלקי, מייסד חברת המרכבים, קרוצריה פינינפארינה, שהפכה לשם נרדף לכמה ממכוניות הספורט האיטלקיות הקלאסיות והנודעות ביותר.
פארינה, הבן העשירי במשפחה בת 11 ילדים, נולד בטורינו.
כינויו, "פינין", הוצמד לו בשל היותו מצעירי ילדי המשפחה.
פינין החל לעבוד בגיל 12 יחד עם אחיו ג'ובאני בסדנת פחחות, ושם החל להתעניין בעולם הרכב.
הוא נשאר לעבוד ב־Stablimenti Industriali Farina, הסדנה של אחיו, במשך שנים ארוכות ושם למד לעומק את מבנה המכוניות בעודו מתחיל בתכנון מכוניות משלו.
פינינפארינה ייסד את חברת "קרוצריה פינינפארינה" ב־1930 כדי להתמקד בעיצוב ובניית מרכבים למכוניות חדישות.
עד מהרה הוא זכה להצלחה ניכרת והיה בונה המרכבים המבוקש ביותר לאחר "קרוצריה טורינג" בשנות ה־30. עבודתו עם פרארי החל בשנת 1952 הקנתה לו את מרב פרסומו, אף על פי שלמעשה בנו, סרג'ו, היה זה שניהל את רובה.
בשנת 1961 שינה פינין את שמו רשמית ל"בטיסטה פינינפארינה".
בטלסטאר גלקטיקה היא סדרת דרמה המשכית ומדע בדיוני אמריקאית ששודרה בשנים 2009-2003 בערוץ Sci-Fi Channel.
הסדרה מתארת את המסע בחלל של האנושות בעקבות הכחדה של רוב הגזע האנושי על ידי גזע של רובוטים הנקראים "סיילונים" שבני האדם יצרו.
הסדרה היא חידוש לסדרה בטלסטאר גלקטיקה ששודרה בשנים 1979-1978 שלסדרת ההמשך שלה קוראים גלקטיקה 1980. הסדרה החדשה היא בעלת קווי עלילה שונים מן הסדרה המקורית.
בשנת 1999 הפיק ריצ'רד האץ' סרט קצר באורך 30 דקות בשם בטלסטאר גלקטיקה - ההתגלות השנייה שהיווה פיילוט לסדרת טלוויזיה שתהווה המשך ל"בטלסטאר גלקטיקה (1978)" תוך התעלמות מוחלטת מ"גלקטיקה 1980".
האץ' אפילו הפיק פרומו באורך 4 דקות בניסיון לשכנע את אולפני יוניברסל לתת לפרויקט שלו אור ירוק.
האץ' הצליח להשיג כמות נכבדת מן הליהוק המקורי אך האולפנים לא הסכימו לפרויקט.
גם הבמאי בריאן סינגר עשה מאמצים להחיות את הסדרה בשנת 2001 ברשת פוקס אך הפרויקט נגנז בשל פיגועי 11 בספטמבר.
הסדרה היא ההמשך הישיר למיני סדרה בטלסטאר גלקטיקה שיצאה בשנת 2003. בעקבות הצלחת הסדרה בארצות הברית ובעולם, היא זכתה לפרסים רבים כוללים פרס אמי, פרס סאטורן ופרס הוגו.
בשנת 2010 הופקה לה סדרת בת ששמה "קפריקה" והיא מהווה פרולוג של יובל לפני הסדרה הנוכחית המתארת את יצירת הסיילונית הראשונה ומערכת היחסים של משפחת אדאמה ומשפחת גרייסון.
בישראל הסדרה שודרה בערוץ Yes stars Action.
בנוסף, לסדרה נוצרו הפקות נלוות כגון סרטי הטלוויזיה: "בטלסטאר גלקטיקה: התער" ו"בטלסטאר גלקטיקה: התוכנית".
כמו כן נוצרה סדרות הרשת: "בטלסטאר גלקטיקה: המחתרת, בטלסטאר גלקטיקה: רייזר פלאשבאקס ובטלסטאר גלקטיקה: הפנים של האויב.
ב-9 בנובמבר 2012 יצאה הסדרה בטלסטאר גלקטיקה: דם וכרום המהווה פריקוול למיני סדרה ומתוארכת כעשר שנים לאחר פרוץ מלחמת הסיילונים הראשונה.
כמו כן, נוצרו משחקי מחשב רבים לזיכיון הסדרה ומשחקי קופסה.
תסריטי הסדרות גם נכתבו כנובלות וניתן למצוא גרסאות רבות שנכתבו על ידי סופרים שונים.
גם ספרי קומיקס של בטלסטאר גלקטיקה יצאו לאור.
קיימים עשרות רבות של מוצרי צריכה של הסדרה: מצעצועי החלליות השונות, לביגוד עם: תמונות, כיתובים וסמלילים ועד למצנם ("טוסטר" - מילת גנאי לסיילונים) בציפוי כרום (המזכיר את הצנטוריונים) הקולה את הצנימים בדמות סיילון.
בסדרה, האנושות מתקיימת בתריסר כוכבי לכת המכונים "12 המושבות של קובול".
המושבות מרוחקות מאוד מכדור הארץ שקיומו הוא בגדר אגדה והוא מכונה "המושבה ה-13".
אף אחד ב 12 המושבות אינו יודע את מיקומו של כדור הארץ.
האנושות מאמינה שאבותיה הקדומים הגיעו מכוכב לכת בשם קובול שם בני האדם והאלים חיו יחדיו.
בעקבות כעסם של האלים על האנושות הם החליטו להגלות את האנושות מקובול לשלוש עשרה מושבות.
שתים עשרה המושבות הן קבוצה של כוכבי לכת קרובים יחסית זה לזה ובהם האנושות התפתחה באופן יחסית אחיד ולהן ממשל משותף, המושבה השלוש עשרה היא כדור הארץ ומלבד רמזים עלומים במגילות דתיות עתיקות בנות אלפי שנים, לא ידוע היכן היא נמצאת.
האנושות היא בעלת רמה טכנולוגית מפותחת הבאה לידי ביטוי ביכולת מתקדמת של מסע בחלל וביצירת רובוטים תבוניים המכונים "סיילונים" כדי להקל על חיי בני אדם.
בפרולוג מתואר שהסיילונים מרדו בבני האדם, ופתחו במלחמה ארוכה ועקובה מדם שהסתיימה בחתימה על הפסקת אש ובעזיבת הסיילונים את 12 המושבות.
הפסקת האש נמשכה כארבעים שנה שבהן איש לא ראה או שמע מהסיילונים.
בפרקים הראשונים של הסדרה מתוארת סופה של הפסקת האש, כאשר הסיילונים מתחילים במתקפת פתע הרסנית על שתים עשרה המושבות תוך שימוש בסוג חדש של סיילונים, הנראים אנושיים לחלוטין שבזכותם הצליחו הסיילונים להסתנן למושבות ולנטרל כמעט לחלוטין את מנגנוני ההגנה שלהן.
המלחמה הסתיימה בחטף, ובתוצאת השמדה כמעט מוחלטת של המין האנושי באמצעות נשק גרעיני, והסיילונים כובשים את 12 המושבות.
הסדרה מתמקדת בקבוצה אחת של ניצולים מהטבח - צוותה של ספינת קרב ישנה בשם "גלקטיקה" שמתגלה כעמידה בפני מתקפות החבלה הסיילוניות דווקא משום שהטכנולוגיה בה מיושנת והמחשבים אינם מרושתים.
אל הגלקטיקה מצטרפות קומץ של כמה עשרות ספינות חלל אזרחיות נוספות ששהו בחלל בזמן המתקפה והצליחו להימלט מפני הסיילונים ולקבל חסות תחת הגנתה של הגלקטיקה.
הסדרה מתארת את תהליך התגבשותו של הצי המאולתר, המונה כ-50,000 בני אדם בלבד, ואת גיבושו תוך כדי ההימלטות מן ההתקפות של הסיילונים, החוששים שבני האדם יחזרו בעתיד לנקום בהם, ולכן הם רודפים אחרי הצי במטרה למחוק את האנושות כליל.
עיקר הסדרה מתמקד במתרחש על סיפון הגלקטיקה עצמה, בכוחות הצבא המנסים להגן על הצי, ובשלטון הפוליטי המנסה להנהיג אותו.
מעונתה השנייה של הסדרה ניתן משקל רב גם למתרחש אצל הסיילונים בעלי המראה האנושי, המנסים לבנות חברה חלופית לחברת בני האדם ונתקלים במחלוקות פנימיות.
הסדרה שואבת השראה רבה מיוון העתיקה.
יש מאבק בין אמונה פוליתאיסטית לאמונה מונותאיסטית.
הסדרה מעלה שאלות פילוסופיות ורעיונות על מגוון נושאים כגון: הפלות, זכות הבחירה, הסללה, תלות בטכנולוגיה, הישרדות המין האנושי, התאבדות ועוד.
קומנדר (אחר-כך אדמירל) ויליאם "ביל" אדאמה המכונה "האסקר" (אדוארד ג'יימס אולמוס) - דמות מרכזית בסדרה.
למרות שאדאמה הוא מפקד מוערך בקרב אנשיו, הוא הודר לתפקיד שולי יחסית כמפקד הגלקטיקה המיושנת בגלל מבצע חשאי שהשתבש, ועמד בתחילת הסדרה לפרוש בד בבד עם הפיכתה למוזיאון.
הכאת הצבא האנושי שוק על ירך במתקפה הסיילונית הופכת אותו באחת למפקד הצבאי של שארית הפליטה של המין האנושי, המתקבצת סביבו.
גם בסדרה המקורית היה אדאמה אחת מהדמויות המרכזיות בסדרה, אף שבין שתי הגרסאות לדמות ניתן למצוא הבדלי אופי מהותיים.
קולונל סול טיי (מייקל הוגאן) - הקמב"ץ של הספינה.
בתחילת הסדרה טיי הוא שתיין הסובל מהיעדרותה והתהוללותה של אשתו.
טיי הוא השני בפיקוד לאדאמה.
במהלך הסדרה, לאחר שביל נפל לתרדמת בעקבות "בומר" שירתה בו, מכריז טיי על משטר צבאי שמרע את מצב הצי.
בהמשך מתגלה כי הוא סיילון.
אלן טיי (קייט ורנון) - אשתו של סול טיי.
לפני ההתקפה על הקולוניות, חיו אלן וסול בנפרד.
לאלן היו רומנים רבים מאוד, היא הרבתה לשתות ולהתהולל והייתה לה השפעה שלילית על סול.
אלן שרדה את המתקפה ומתאחדת עם סול, שם היא שבה לדרכיה ומשפיעה על סול להכריז על משטר צבאי.
בניו קפריקה מאיימים הסיילונים על אלן כי אם היא לא תעביר להם מידע חשוב על פעילות המחתרת, הם יהרגו את סול.
אלן מוסרת להם מפה של מבצע והסיילונים תוקפים את המחתרת.
המחתרת מצליחה להדוף את הכוח התוקף ולהימלט ובגידתה של אלן מתגלה.
בעקבות כך מרעיל סול את המשקה שלה והורג אותה.
לבסוף מתגלה כי אלן היא סיילונית והיא מתאחדת שוב עם סול.
כמו כן, מתברר כי היא הייתה נשואה לסול עוד בכדור הארץ.
לורה רוזלין (מרי מקדונל) - הנשיאה של הצי.
רוזלין, שטרם המתקפה הייתה שרת החינוך בממשל של הנשיא אדאר, מצאה את עצמה במפתיע (בדומה לאדאמה) בראש שרשרת הפיקוד והופכת לנשיאה של הצי.
בתוך כך, רוזלין מתמודדת עם סרטן שד סופני.
רוזלין היא דמות ייחודית לסדרה החדשה, שאין לה מקבילה בסדרה המקורית.
בעקבות מחלת הסרטן וחוסר אמונה בטיפול הקונבנציונלי לסרטן שלא עזר לאימה, משתמשת רוזלין בתרופה אלטרנטיבית הנקראת תמצית "קמאלה", הגורמת להזיות.
מתברר כי ההזיות של רוזלין הן נבואיות והיא חולקת חזיונות עם גאיוס באלטר, קאפריקה 6 ואת'נה.
ד"ר גאיוס באלטר (ג'יימס קליס) - מדען מבריק ומפורסם בקרב המתיישבים, הוא האינדיבידואליסט הבולט שבין הדמויות הראשיות.
בסדרה המקורית היה הרוזן באלטר בוגד שסייע לסיילונים בהשמדת בני האדם; בסדרה החדשה הוא הפך בלא יודעין לכלי שרת בידי הסיילונים, שהשתמשו במודל אנושי של סיילונית ("קפריקה 6") כדי לפתות אותו ולנצל את מעמדו וקרבתו לשלטון ולמשרד הביטחון כדי להתגבר על מערכות ההגנה של בני האדם.
באלטר הוא מהדמויות המורכבות ביותר בסדרה - מצד אחד, הוא נרקיסיסט במידה חולנית כמעט, והוא חוזר ושם את האינטרס האישי שלו מעל טובת הצי כולו; ומצד שני, כישוריו המדעיים אינם מוטלים בספק והוא מצליח לסייע לצי פעמים רבות.
סרן (אחר-כך רס"ן) לילנד ג'וסף "לי" אדאמה המכונה "אפולו" (ג'יימי באמבר) - בנו הבכור של קומנדר אדאמה, שמתמנה לראש טייסת הקרב של הגלקטיקה (בהמשך למפקד ספינת "פאגאסוס") ואחר-כך הפך לסגן הנשיאה של לורה רוזלין (ולנשיא זמני).
בתחילת הסדרה הייתה איבה בין אפולו לאביו בעקבות עזיבת האב בתקופת הבגרות שלו ולחצו על אחיו, זאק אדאמה, להיבחן כטייס קרב.
זאק לא היה טייס טוב ונהרג בתאונת טיסה.
סגן (אחר-כך סרן) קארה ת'רייס המכונה "סטארבק" (קייטי סאקהוף) - טייסת קרב מבריקה אבל בעלת נטייה להרס עצמי ונטייה למרוד בסמכות.
מערכת היחסים הסבוכה שלה עם אפולו, כמו כן גם הקשר של שניהם לקומנדר אדאמה, מהווים קווי עלילה מרכזיים בסדרה.
קארה הייתה מאורסת לזאק אדאמה אותו הכירה בקורס טיסה, שם הייתה מדריכה.
זאק הראה כישורי טיסה נמוכים, אך קארה העבירה אותו את הקורס ועקב כך הוא נהרג בהתרסקות.
לאחר מכן עברה קארה לשרת על גלאקטיקה בתור טייסת קרב, כדי להיות קרובה לקומנדר אדאמה ששימש לה כאב, לאחר שאביה שלה נעלם בילדותה והפקיר אותה לחינוכה האלים והמתעלל של אמה.
קארה מתחתנת עם סמואל אנדרס, אך יש לה רומנים עם אחרים ובעיקר עם אפולו.
לקארה ת'רייס יש תפקיד ערטילאי וקיימות שמועות נבואיות עליה בקרב הסיילונים.
מש"ק גיילן טירול המכונה "צ'יף" (אהרון דאגלס) - המש"ק בעל הדרגה הגבוהה ביותר בספינה.
הצ'יף אהוד מאוד בקרב פקודיו ומוערך מאוד בקרב מפקדיו.
יש לו כישורים טכניים רבים במערכות מכניות וחשמליות, במהלך הסדרה הוא בונה חללית ביון, מזקקת אלכוהול, מגלה כישורי קרב הכוללים אגרוף, נטרול ובניית פצצות, מבצעי חבלה והסתערות.
בניו קפריקה היה הצ'יף אחד ממפקדי המחתרת וראש איגוד העובדים.
הצ'יף אחראי לתיקון והחזרה לכשרות של כלי הטיס.
בתחילת הסדרה הוא מנהל רומן עם סגן שרון ולארי המכונה "בומר" (גרייס פארק) אך במהרה מתגלה כי היא סוכנת סיילונית רדומה.
בהמשך הסדרה הוא נישא לקאלי הנדרסון אשת צוות תחת פיקודו.
לשניים נולד בן בשם ניקולאס.
לבסוף מתגלה כי גם הוא סיילון וכי הוא היה מאורס לטורי פוסטר בכדור הארץ וכי ניקולאס אינו בנו, אלא בנו של טייס הקרב ברנדון הוט דוג קוסטנזה שלקלי היה רומן איתו לפני נישואיה לצ'יף.
אנדרס (מייקל טרוקו) המכונה "לונגשוט" - שחקן "פירמידה" (ספורט הדומה באופיו לפוטבול בשילוב עם כדורסל) מפורסם שהפך למנהיג המחתרת בקאפריקה.
פוגש שם את קארה ת'רייס כשהיא שבה לקאפריקה כדי למצוא את החץ של אפולו ולאחר מכן היא חוזרת כדי לצרף את המחתרת אל הצי.
לאחר ההתיישבות בניו קאפריקה אנדרס וקארה מתחתנים ובכיבוש הסיילוני השני הוא שוב הופך להיות לאחד ממנהיגי המחתרת.
לאחר ההימלטות מניו קאפריקה והיעלמותה של קארה, הוא מצטרף לשורות הצבא כקצין הופך לטייס ראפטור ווייפר.
מתגלה כסיילון לאחר חזרתה של קארה.
לאחר שנורה בראשו הוא הופך להייבריד ושולט בתפקודה של גלקטיקה שמשולבת בה טכנולוגיה סיילונית כדי למנוע ממנה להתפרק.
לאחר מציאת ארץ החדשה מטיס אנדרס את גלקטיקה וספינות הצי הריקות אל השמש.
אגאת'ון (טאמו פניקט) המכונה "הילו" - קצין הל"א של הגלקטיקה.
במתקפה צולל הראפטור שלו ושל בומר לעבר קאפריקה, אך בומר מצליחה להנחית אותו בבטחה.
הילו וסיילונית שמתחזה לבומר מתאהבים והיא נכנסת להריון.
טורי פוסטר (רקהה שארמה) - עוזרת הנשיאה לורה רוזלין.
טורי מתגלה כאחת מחמשת הסיילונים האחרונים.
קאלי, אשתו של הצ'יף מתוסכלת מהתרחקותו של בעלה ממנה, עוקבת אחריו ומגלה אותו יושב בבר ומדבר עם טורי.
קאלי חושדת שיש ביניהם רומן.
סול טיי מניח בחדרם פתק המודיע על פגישה של הסיילונים האחרונים שנתגלו.
קאלי מגלה את הפתק והולכת למקום המפגש.
היא מצליחה לצותת לשיחה של הארבעה ומגלה שהם סיילונים.
בייאושה היא לוקחת את ניקולס ומחליטה להתאבד ולהרוג את בנה.
טורי משכנעת אותה לא לעשות זאת, לוקחת את ניקולס מידיה והורגת אותה.
לבסוף הצ'יף מגלה את הסוד של טורי והורג אותה.
הסיילונים נוצרו לראשונה על קובול על ידי 12 השבטים של בני האדם.
הסיילונים לא היו מכונות, אלא דמויי אדם שלהם הייתה יכולת תחייה מחדש.
כ-2000 שנים לפני המתקפה הראשונה, עזבו הסיילונים את קובול והגיעו לכדור הארץ והם השבט ה-13. בכדור הארץ, הסיילונים התחילו להתרבות באופן ביולוגי והטכנולוגיה לתחייה מחדש הפכה למיותרת ונשכחה.
באותה התקופה נולדו: סול טיי, אלן טיי, גיילן טירול, סמואל ט.
החמישה עבדו במעבדת מחקר על כדור הארץ.
בעקבות נבואה על השמדת כדור הארץ הם ניסו להמציא מחדש את טכנולוגיית התחייה ולבסוף הצליחו.
הם הקימו את הטכנולוגיה על ספינת חלל שחגה סביב כדור הארץ וכאשר הוא הושמד הם הורדו לתוך גופות חדשות.
מכיוון שארץ הושמד והם הבינו שבני אדם ימשיכו ליצור חיים מלאכותיים.
הם טסו אל 12 הקולוניות, במהירות נמוכה ממהירות האור, כדי לפקח על התקדמות בני האדם.
בדרך הם עצרו במקדש התקווה על כוכב האצות ומשם המשיכו אל 12 הקולוניות.
כאשר הגיעו לשם, בני האדם היו כבר במלחמה עם גזע הסיילונים הרובוטי שנודעה כ"מלחמת הסיילונים הראשונה".
בני הגזע הרובוטי ניסו ליצור סיילונים דמויי אנוש משלהם, אך ללא הצלחה.
כל מה שהם הצליחו ליצור היה ההייברידים.
החמישה האחרונים הבטיחו לעזור לגזע הרובוטי ליצור סיילונים דמויי אנוש בתמורה להפסקת המלחמה עם בני האדם.
שני הגזעים: דמויי האנוש והרובוטים, חברו יחד ויצרו שמונה דגמים דמויי אנוש.
כל דגם של סיילון בעל מראה אנושי מיוצר באופן המוני, ולו מראה אופייני ואישיות משלו.
כאשר גופו של סיילון מת, תודעתו מורדת ומועברת לגוף חדש מאותו הדגם.
על הסיילונים מקובל כי כל הפרטים מאותו דגם הם בעלי אותה דעה וכך נציג אחד של הדגם יכול לייצג את כלל הפרטים של אותו הדגם בהצבעות על עתיד החברה הסיילונית.
הסיילונים אף מתייחסים זה לזה על פי מספר הדגם שלהם.
"מס' 1" (ג'ון / "האח קאביל") (דין סטוקוול) - מודל בדמות גבר מזדקן.
בניגוד לכל דגמי הסיילונים האחרים, קאביל הוא אתאיסט, ציניקן, סאדיסט וסרקסטי.
הוא נוטה לזלזל בשאר הסיילונים ובמטרותיהם, ובפרט כשהדבר מתנגש עם עמדתו בכל הנוגע להשמדת בני האדם.
"מס' 2" ("ליאובן קונוי") (קאלום קית' רני) - סיילון בדמות גבר חסון.
ליאבון טוען שהוא יכול לראות זרמים של קיום בעבר, בהווה ובעתיד.
יש לו קשר חולני עם קארה ת'רייס.
בכיבוש ניו קאפריקה הוא כולא אותה ומנהל ניסוי פסיכולוגי מעוות כדי לגרום לה להתאהב בו.
"מס' 3" ("דיאנה בירס") (לוסי לולס) - מודל בדמות אשה גבוהה ובלונדינית, אגרסיבית ומניפולטיבית במיוחד, שנוטה אף לפעול מאחורי גבם של סיילונים אחרים.
היא אדוקה באמונתה ובעלת סמכות רבה בקרב בני עמה.
מס' 3 זו אף מנסה לגלות את זהותם של חמשת הסיילונים הבלתי ידועים, בניגוד לחוקים.
לאחר שראתה את פניהם של חמשת האחרונים בחיזיון במקדש התקווה על כוכב האצות, מחליטים שאר המודלים לשלוח את כל הפרטים מדגם זה לאחסון.
בעונה הרביעית מעירים את מס' 3 הנ"ל כדי שתגלה את זהותם של חמשת האחרונים.
"מס' 4" ("סיימון אוניל") (ריקי וורת'י) - סיילון בדמות גבר שחור גבוה.
סיימון הוא רופא מנתח בעל הבנה עמוקה בפיזיולוגיה ואנטומיה של בני אדם ופעמים רבות משמש כרופא.
"מס' 5" ("אהרון דוראל") (מתיו בנט) - סיילון בדמות גבר צנום.
שימש לפני המתקפה כמנהל יחסי הציבור של הספינה ואף הטמין בה מכשירי מעקב ופוצץ פצצה על גבי הסיפון.
"מס' 6" (טרישה הלפר) - סיילון בדמות אשה בלונדינית שופעת מיניות, שבולטת באמונה המונותאיסטית החזקה שלה (להבדיל מאמונתם הפוליתאיסטית של המתיישבים), ובשימוש תכוף במיניותה כדי להשפיע על בני האדם.
אחת הסיילונים מדגם זה, המכונה "קפריקה 6" (Caprica Six) או פשוט "קפריקה", היא זו שפיתתה את גאיוס באלטר ופרצה את מערכות ההגנה של בני האדם, ובכך פתחה את הפתח להשמדתם.
בנוסף אליה ממלאת תפקיד חשוב בסדרה מס' 6 ערטילאית, שמלווה את גאיוס באלטר מאז חורבן המושבות, כמעין זיכרון של הסיילונית שפיתתה אותו, ורק הוא רואה, שומע וחש אותה.
עם זאת, רמזים רבים במהלך הסדרה מעלים את האפשרות שהיא לא יציר דמיונו בלבד.
"מס' 7" ("דניאל") (דמות שלא נראתה) - דניאל היה אחד מדגמי הסיילונים אבל עקב קנאה של מס' 1 בקשר העמוק והקרבה בינו לבין אלן טיי שכינתה אותו "יצירתי, רגיש ואומנותי", הוא זיהם את מיי השפיר שבו אוחסנו כל הגופות והנוסחא הגנטית הושחתה ובכך המודל הזה בעצם הושמד.
לשאר הסיילונים מלבד מספר 1 אין זיכרון מדניאל.
"מס' 8" ("שרון ולארי") (גרייס פארק) - סיילונית בדמות אשה כהת שיער מלוכסנת עיניים.
שתי דמויות חשובות בסדרה הן סיילוניות מדגם זה: שרון "בומר" ואלרי, טייסת ראפטור בצוות הגלקטיקה שמנהלת רומן עם צ'יף טירול, ואינה מודעת לזהותה האמיתית.
היא מבצעת מעשי חבלה בגלאקטיקה ויורה בקומנדר אדאמה וכמעט הורגת אותו.
דמות שנייה היא את'נה המתחזה לבומר ומפתחת מערכת יחסים עם הילו על כוכב הלכת קפריקה.
את'ינה והילו מתאהבים והיא הסיילונית הראשונה שמתעברת מאדם ויולדת ילדה שהיא חצי סיילונית וחצי אנושית.
הייברידים - סיילונים אורגניים שנוצרו על ידי הצנטוריונים.
מכיוון שרצו ליצור גזע דמויי אנוש, ערכו הסיילונים הצנטוריונים ניסויים עם דנ"א אנושי.
הם לא הצליחו ליצור יצור אורגני לחלוטין, אלא סייבורג הנקרא הייבריד שנתמך על ידי מערכות ממוכנות ותלוי בהן לשם הישרדותו.
ההייברידים היו בעלי יכולת קליטה עצומה, מתקדמת בהרבה מבני האדם ועל כן דיבורם היה לא מובן.
ההייברידים חוברו אל ספינות האם של הסיילונים ושלטו בכל פעולה בספינות.
ליאובן, שלדעתו כל מילה שיוצאת מפיהם של ההייברידים היא בעלת משמעות עצומה, חושב שההיברידים ראו את פני האלוהים ועל כן השתגעו.
ריידרים וריידרים כבדים - חלליות קרב ותובלה בעלות מוח אורגני.
לריידרים יכולת תחייה מחדש כמו למודלים הסיילונים האנושיים כדי שיכולות התעופה והקרב הנלמדות לא יאבדו.
גישתם הסלחנית של החמישה האחרונים כלפי בני האדם הרגיזה מאוד את ג'ון.
הוא שינה את שמו לקאביל, לכד את החמישה והמית אותם.
לפני שהוריד אותם לגופות חדשים הוא תכנת להם זיכרונות של בני אדם ועירב אותם ביניהם במטרה שילמדו על אופיים הבזוי ויבינו את טעותם.
לאחר מכן, הוא מחק כל זיכרון שלהם ממאגר הזיכרונות הסיילוני ותכנת את הדגמים האחרים לא לחשוב עליהם, אך התכנות לא היה מוצלח במיוחד ודיאנה והריידרים הצליחו למצוא אותם.
בטיסט הוא בד דק מאוד, שקוף למחצה.
ארוג לרוב מסיבי כותנה או פשתן באריגת שתי וערב פשוטה (אריגת פשתן).
משמש לחולצות קיציות אוריריות, כותנות לילה וממחטות.
קיימים כיום גם סוגי בטיסט מסיבים סינתטיים.
אחת מהדרכים לייצור אורגנזה היא טיפול בחומצה לבטיסט עד שיהפוך לשקוף ונוקשה.
בטלות יחסית היא דוקטרינה משפטית, על פיה קיים לבית המשפט שיקול דעת נרחב בשאלה אם ליתן או לשלול סעד – ואם להעניקו, מה תהא התרופה המתאימה לנוכח פגם שלפי הגישה המסורתית דינו היה בטלות.
תוצאותיו של פגם בהחלטה מינהלית תהא יחסית לנסיבות ועל כן תשתנה ממקרה למקרה בהתאם לנסיבות שבית המשפט יראה לנכון לשקול ובהתאם למשקל שיעניק להן.
מטעם זה, אין כל ודאות שפגם חמור יביא לביטולה של החלטה מנהלית: ייתכן, שבמקרה אחד יביא הפגם לביטול ההחלטה המנהלית הפגומה ואילו במקרה אחר יביא לביטול נדחה של אותה החלטה, לביטולה החלקי, לשינויה ואף לשלילת כל סעד בגינה
יתרונה של דוקטרינת הבטלות היחסית הוא הקניית כלים לבית המשפט, לרכך את הסעדים שהיה הוא מחויב להעניק לעותר בלעדי אותה גישה, ומתן אפשרות לבית המשפט להתאים את הסעדים לנסיבותיו המיוחדות של המקרה הקונקרטי שבפניו.
ד"ר שבת, אחד המבקרים של דוקטרינת הבטלות היחסית, טוען, כי אחד החסרונות המרכזיים של דוקטרינה זו הוא השארה על כנן של החלטות מינהליות מפרות, דבר המכרסם בעקרון שלטון החוק.
לשון אחר, במקרים שבהם מיישם בית המשפט את גישת הבטלות היחסית ומשאיר החלטה מינהלית פגומה על כנה, במיוחד (אך לא רק) במקרים שבהם אי החוקיות היא בוטה, פוטר למעשה בית המשפט את הרשות הציבורית מחובת כיבוד החוק.
הדוקטרינה מהווה חלופה לשני המודלים המסורתיים בהם משתמש בית המשפט בבואו להפעיל ביקורת שיפוטית על חוקיות פעולות שלטוניות:
דוקטרינת הבטלות המוחלטת, לפיה חוקיות הפעולה נבחנת ללא כל קשר לתוצאותיה, ואם בוצעה פעולה בניגוד לחוק, הרי שהיא בטלה ומבוטלת מרגע שבוצעה.
למשל, בדוגמה שהובאה קודם, להחלטה שהתקבלה ללא שימוע לא היה כל תוקף.
דוקטרינה זו רווחת בארצות הברית.
מודל הנפסדות, לפיו הפעולה השלטונית תקפה כל עוד לא בוטלה על ידי בית משפט (כלומר, הפעולה אינה בטלה אוטומטית, אלא ניתנת לביטול).
למשל, בדוגמה שהובאה קודם, ההחלטה לא הייתה בטלה, אך היא ניתנת לביטול בהחלטה של בית המשפט.
מודל זה מעוגן בחוקותיהן של אוסטריה וספרד.
אהרן ברק סבור כי ההבדל בין דוקטרינת הבטלות היחסית לבין מודל הנפסדות הוא במישור התאורטי בלבד, וכי בפועל אין ביניהם הבדל של ממש.
דוקטרינת הבטלות היחסית מהווה, למעשה, מודל ביניים בין הבטלות המוחלטת לבין הנפסדות.
כאשר מיישם בית המשפט את הדוקטרינה, הוא בוחן לא רק את תוצאות הפעולה, אלא גם נסיבות נוספות, כגון עוצמת הפגם שנפל בפעולה, סוג התביעה, מידת הנזק שנגרם כתוצאה מהפעולה והנזק שעלול להיגרם אם תבוטל, ועוד.
על כן, תיתכן סיטואציה שבה בית המשפט יידון בשני מקרים שנראים על פניהם דומים, אך באחד מהם יכשיר את הפעולה, באמצעות שימוש בדוקטרינת הבטלות היחסית ובשני יקבע כי הפעולה השלטונית בטלה.
יתרונה העיקרי של דוקטרינת הבטלות היחסית על פני המודלים האחרים מתבטא בגמישות בהפעלת שיקול הדעת, שמאפשרת הימנעות מפגיעה בציפיות סבירות ובהסתמכות על פעולות שכבר בוצעו.
יתרון זה הוא גם חסרונה העיקרי של הדוקטרינה, שכן הוא יוצר אי ודאות באשר לתוצאה המשפטית.
הפסיקה בישראל אימצה בתחילה את מודל הבטלות המוחלטת.
בפסק הדין בעניין טחן, קבע השופט חיים כהן כי "...הפגיעה בעיקרי הצדק הטבעי כמוה כחריגה מן הסמכות, ותוצאתה היא שמבטלת היא את מעשה הרשות מדעיקרא, ואין צורך במעשה ביטול מידי בית המשפט הגבוה לצדק.
בקיעים ראשונים בהלכה זו התגלו בפסיקות בית המשפט העליון בסוף שנות ה-70. כך, למשל, קבע השופט יצחק כהן בבג"ץ דרעי, כי בסמכותו של בית המשפט "לדחות תביעתו של אדם שזכות טיעון שלו נפגעה, אם לגופו של עניין לא היה לאותו אדם מה לטעון.
הנימוק לכך הוא, שבטלות החלטה בגלל פגיעה בעיקרי הצדק הטבעי אינה מוחלטת אלא רק יחסית".
דברים ברוח זו נשמעו גם על ידי השופט לנדוי בפרשת גרינשטיין: "...לא תמיד גורמת הפרת אחד מכללי הצדק לבטלות הדיון מעיקרא.
המבחן אינו נוקשה אלא גמיש, ויחסי הדברים תלויים במידת החומרה של ההפרה ובנסיבותיה".
עם זאת, בפסקי דין אלה ובפסקי דין אחרים, הקפידו השופטים לציין כי הלכת טחן עדיין תקפה, וכי פסיקותיהם נוגעות לעניינים הקונקרטיים בהם דנו.