tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בטקס ה"גראמיס" של 2007, זכה הצמד בכל שש הקטגוריות שבהן היה מועמד: מלחין השנה, ה-DVD המוזיקלי של השנה, מפיק השנה, קבוצת הפופ של השנה, אלבום השנה ואמן השנה.
בדומה לזכייתם ב-2003, גם מטקס זה הם נעדרו, ובמקום זאת בחרו לשלוח סרטון ערוך בו הם נראים כקשישים ובעלי קול מעובה מהרגיל.
האלבום Silent Shout נבחר לאלבום הטוב ביותר של 2006 על ידי מגזין האינדי האמריקני פיצ'פורק.
בראיון שהעניקו לפיצ'פורק ב-2006, ציינו חברי הצמד כי מקורות ההשראה שלהם כוללים, בין היתר, את המוזיקאי והבמאי דייוויד לינץ', הבמאי הפיני אקי קאוריסמקי, סדרת משחקי הווידאו דום, סדרת הטלוויזיה הקנדית Trailer Park Boys, הסרט דוני דארקו וכן סרטי קולנוע דרום קוריאניים.
בנוסף, ציינה קארין כי מקורות ההשפעה שלה כוללים את סוניק יות', קייט בוש, להקת הרוק האלקטרוני Le Tigre והלהקה האנגלית סוזי והבאנשיז, בעוד שאולוף ציין כי הוא הושפע ממוזיקת טכנו, מוזיקת גריים ומהיפ הופ דרומי.
The Judgment Day קבוצה חברי הקבוצה פין באלור "דירטי" דומיניק מיסטיריו JD מקדונה ליב מורגן ראקל רודריגז
רוקסן פרז שם/שמות The Judgment Day חברי הקבוצה לשעבר אדג' (מנהיג) דמיאן פריסט ריאה ריפלי קרליטו תאריך הקמה 3 באפריל 2022 שנות פעילות 2022–
The Judgment Day (בתרגום חופשי לעברית: יום הדין) היא קבוצת היאבקות מקצועית אשר מופיעה בארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE בתוכנית הדגל Raw וכוללת את פין באלור, "דירטי" דומיניק מיסטיריו, JD מקדונה, קרליטו וליב מורגן.
הקבוצה נוסדה והונהגה בעבר על ידי אדג'.
במסגרת הלילה השני של האירוע, שנערך ב-3 באפריל, אדג' ניצח את אותו סטיילס לאחר הסחת דעת מצידו של דמיאן פריסט.
לאחר רסלמניה, אדג' קיבל את פריסט בתור תלמידו וחשף את שם הקבוצה שלו – The Judgment Day (שפירושו: "יום הדין").
ב-18 באפריל בפרק של התוכנית Raw, אדג' איתגר את סטיילס לקרב חוזר באירוע רסלמניה באקלאש, אתגר שאליו סטיילס הסכים.
באירוע זה, שנערך ב-8 במאי, אדג' יצא עם ידו על העליונה פעם נוספת, הפעם לאחר שדמות בעלת מסכה דחפה את סטיילס מהחבל העליון ואיפשרה לאדג' לנצל זאת לטובתו ולנצח.
לאחר הקרב, הדמות הצטרפה לאדג', כאשר היא נחשפה כלא אחרת מאשר ריאה ריפלי; כתוצאה מכך, ריפלי הצטרפה אף היא לקבוצה.
באירוע גיהנום בכלוב, שנערך ב-5 ביוני, קבוצת יום הדין גברה על AJ סטיילס, פין באלור וליב מורגן בקרב שלושה נגד שלושה מעורב.
בפרק העוקב של התוכנית Raw, אדג' הציג את באלור כחבר החדש בקבוצה; לעומת זאת, באלור, פריסט וריפלי תקפו את מנהיג הקבוצה, אדג', ואף הכו אותו בעזרת מהלכו האופייני, הקונצ'יירטו.
בעקבות מעשים אלו, אדג' סולק מן הקבוצה אותה יצר, בעוד שבאלור הפך לדמות המרכזית בקבוצה.
צירופו של דומיניק מיסטריו והפיוד מול ה-O.C.
לאחר מכן, קבוצת יום הדין פתחה בפיוד עם המיסטריוס (ריי מיסטריו ודומיניק מיסטריו) במטרה לגייס את דומיניק לשורותיהם.
באירוע סאמרסלאם, שנערך ב-30 ביולי, באלור ופריסט נוצחו על ידי המיסטריוס לאחר הפרעה של אדג', שביצע את חזרתו.
באירוע Clash at the Castle, שנערך ב-3 בספטמבר, אדג' וריי ניצחו את באלור ופריסט בקרב זוגות.
לאחר הקרב, דומיניק ביצע את מעברו לדמות הרעה, זאת לאחר שהוא תקף את אדג' ואת אביו.
דומיניק הצטרף באופן רשמי לקבוצה לילה לאחר מכן בפרק של התוכנית Raw, כשעזר לקבוצה לתקוף את אדג' וריי.
ב-26 בספטמבר בפרק של התוכנית Raw, אדג' איתגר את באלור לקרב "אני נכנע" באירוע חוקי אקסטרים, אתגר שאליו באלור נענה בחיוב.
באירוע זה, שנערך ב-8 באוקטובר, באלור ניצח את אדג'.
לאחר הקרב, ריפלי תקפה את אשתו של אדג', בת' פיניקס (שהתערבה בקב לטובת אדג') בעזרת מהלך הקונצ'יירטו.
זמן קצר לאחר מכן, קבוצת יום הדין חידשה את היריבות עם סטיילס, שבתגובה גייס לשורותיו את הצמד Good Brothers (לוק גאלוס וקארל אנדרסון) אשר ביצעו את חזרתם לארגון; צעד זה גרם לאיחוד של קבוצת The O.C., זאת לאחר שסטיילס נענה בסירוב להצעה של באלור, שהיה אחד המנהיגים בקבוצת הבולט קלאב.
אירועים אלו הביא לקיום קרב בין הקבוצות באירוע היהלום שבכתר.
באירוע זה, שנערך ב-5 בנובמבר, קבוצת יום הדין ניצחה את קבוצת ה-O.C.
לאחר התערבות של ריאה ריפלי.
בפרק העוקב של התוכנית Raw, קבוצת O.C.
הציגה את המתאבקת מיה יים, שביצעה את חזרתה לארגון, כפתרון שלהם להדוף את ריפלי.
באירוע סדרת ההישרדות WarGames, שנערך ב-26 בנובמבר, באלור נוצח על ידי סטיילס, בעוד שקבוצתה של ריפלי נוצחה על ידי קבוצתה של יים במסגרת קרב ה-WarGames.
בפרק העוקב של התוכנית Raw, קבוצת יום הדין ניצחה את קבוצת ה-O.C.
בקרב ארבעה נגד ארבעה מעורב, קרב שלמעשה סיים את הפיוד בין הקבוצות.
באירוע הרויאל ראמבל, שנערך ב-28 בינואר, דומיניק, באלור ופריסט השתתפו בקרב הרויאל ראמבל המסורתי.
באלור ופריסט הודחו על ידי אדג', בעוד שדומיניק הודח על ידי הזוכה בקרב, קודי רודס.
ריפלי הופיע גם היא בקרב זה, כשעזרה לחבריה בתקיפתם על אדג', עד שנבלמה על ידי בת' פיניקס.
מאוחר יותר באותו הערב, ריפלי ניצחה בקרב הרויאל ראמבל של הנשים לאחר שהדיחה אחרונה את ליב מורגן.
בעקבות ניצחונה, ריפלי הפכה למתחרה הרביעית (לאחר שון מייקלס ב-1995, כריס בנואה ב-2004 ואדג' ב-2021) ולמתאבקת הראשונה שזוכה בקרב הרויאל ראמבל לאחר שנכנסה ראשונה לקרב.
באירוע תא ההדחות, שנערך ב-18 בפברואר, באלור וריפלי נוצחו בקרב זוגות מעורב על ידי אדג' ובת' פיניקס חרף הסחת דעת מצד דומיניק, בעוד שפריסט כשל בניסיונו לזכות באליפות ארצות הברית.
בלילה הראשון של רסלמניה 39, דומיניק נוצח על ידי אביו, ריי לאחר התערבות מצד קבוצת Latino World Order ובאד באני.
מאוחר יותר באותו הערב, ריפלי ניצחה את פלייר וכתוצאה מכך זכתה באליפות הנשים של סמאקדאון, ניצחון שהעניק לקבוצה זכייה ראשונה בחגורת אליפות במהלך קיום הקבוצה.
בלילה השני של אירוע הדגל, באלור, תחת דמות "הדמון" שלו, נוצח על ידי אדג' במסגרת קרב גיהנום בכלוב.
במהלך הקרב, באלור נפצע לאחר שהוא ספג סולם שהטיח בו אדג'.
ברסלמניה 40 פריטס פדה את החוזה שלו וניצח את דרו מקינטייר.
באירוע סמראלם: : שנערך ב-3 באוגוסט 2024, חברי קבוצת Judgment Day, דומיניק מסטיריו ופין באלור, ביצעו מהלך מפתיע שהוביל לשינויים דרמטיים בהרכב הקבוצה.
במהלך הקרב בין ריאה ריפלי לליב מורגן, דומיניק בגד בריאה והצטרף לליב, בעוד פין באלור התערב בקרב בין דמיאן פריסט לגונתר, ותרם להפסדו של פריסט את התואר.
כתוצאה מכך, פריסט וריפלי הודחו מהקבוצה, וליב מורגן וקרליטו הצטרפו אליה
חבר/ת הקבוצה תקופהפין באלור6 ביוני 2022–היוםדומיניק מיסטריו5 בספטמבר 2022–היוםJD מקדונה13 בנובמבר 2023–היום ליב מורגן5 באוגוסט 2024–היום ראקל רודריגז5 באוקטובר 2024–היום
קרב השנה (2023) - נגד שארלוט פליירברסלמניה 39
המתאבק השנוא של השנה (2023) – מיסטריו
PWI דירג את ריפלי במקום ה-1 מתוך 250 המתאבקות הטובות ביותר לשנת 2023
PWI דירג את פריסט במקום ה-57 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2022
PWI דירג את באלור במקום ה-61 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2023
PWI דירג את מיסטריו במקום ה-94 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2023
אליפות העולם במשקל כבד (פעם אחת) – פריסט
האליפות הבין-יבשתית (פעם אחת, נוכחי) – מיסטריו
אליפות הנשים העולמית (פעמיים) – ריפלי, מורגן
אליפות צפון אמריקה של NXT (פעמיים) – מיסטריו
אליפות העולם לזוגות של ה-WWE (4 פעמים) – באלור ופריסט (2), באלור ו-JD מקדונה (פעמיים)
אליפות הזוגות של סמאקדאון (פעמיים) – באלור ופריסט
אליפות זוגות הנשים של ה-WWE (3 פעמים) – מורגן ורודריגז (2), פרז ורודריגז (1)
מחזיק מזוודת "כסף בבנק" (2023) – פריסט
אלופת הטריפל קראון השביעית – ריפלי
אלופת הגראנד סלאם החמישית – ריפלי
אלוף הגראנד סלאם ה-17 (לפי הפורמט הנוכחי, בכללי מקום 24)
The Joys of Yiddish (בעברית: "שמחות היידיש") הוא לקסיקון מאת לאו רוסטן של מילים וביטויים נפוצים ביידיש, שבהשפעת יהדות ארצות הברית נודעו גם לדוברי אנגלית בארצות הברית.
הספר יצא לאור ב-1968 בהוצאת McGraw Hill, ולאחר מכן פורסם במהדורות מעודכנות אחדות.
המילים והביטויים בלקסיקון מסודרים בסדר אלפביתי.
לאחר כל הגדרה מילונית של מילה או ביטוי מופיעה בדיחה (או בדיחות אחדות), הממחישה את השימוש בביטוי זה.
באופן זה הספר הואלא רק ספר עיון שימושי, אלא גם אוסף חשוב של הומור יהודי.
כספר העוסק בתרבות פופולרית, נדרשו עדכונים לספר, בשל השינויים שעברו התרבות האמריקאית (והתרבות היהודית-אמריקאית) במהלך 30 השנים הבאות.
רוסטן פרסם גרסאות מעודכנות של הספר עם כותרות שונות: ("הידד ליידיש!", 1982) ו-The Joys of Yinglish {"שמחות היינגליש",1989).
בשנת 2001, לאחר מותו של רוסטן, יצאה לאור מהדורה חדשה של הספר, בעריכת לורנס בוש , בכותרת The New Joys of Yiddish ("השמחות החדשות של יידיש"), עם הערות שוליים רבות שנוספו כדי להבהיר קטעים שהתיישנו.
חלק מהחומר גם סודר מחדש.
בשנת 1998 צ'אק שומר ואל ד'אמטו התמודדו על תפקיד סנטור המייצג את מדינת ניו יורק.
במהלך המירוץ, ד'אמאטו התייחס לשומר כאל putzhead.
הניו יורק טיימס התייחס לערך putz ב-The Joy of Yiddish וטען כי הביטוי אינו אומר רק "טיפש", כפי שהתעקש ד'אמאטו, אלא היה משפיל במידה ניכרת - בהתבסס על הערך הזה, תרגום טוב יותר עשוי להיות "ראש זין".
בסופו של דבר ד'אמטו הפסיד במירוץ; כמה משקיפים מייחסים לתקרית זו את הפסדו בבחירות.
סיפור המדע הבדיוני של הרלן אליסון משנת 1974, "I'm Looking for Kadak" (נכלל בספרו מ-1976 Approaching Oblivion and in Wandering Stars: An Anthology of Jewish Fantasy and Science Fiction) מסופר על ידי חייזר יהודי בעל אחת עשרה זרועות מכוכב הלכת Zsouchmuhn עם אוצר מילים נרחב ביידיש.
אליסון מספק "מדריך דקדוקי ומילון מונחים לגויים", שבו, הוא אומר, "המילים ביידיש הן שלי...
אבל חלק מההגדרות הותאמו והתבססו על אלו בספר המקורות המופלא The Joys of Yiddish של לאו רוסטן ...
שאני מפציר בכם למהר ולקנות, פשוט קריאה טובה."
סרט הפנטזיה של דייב מקין וניל גיימן משנת 2005, MirrorMask, כולל את החידה הקלאסית של רוסטן, שנדונה ב"The Joys of Yiddish" כדלקמן:
החידה הראשונה ששמעתי אי פעם, כזו המוכרת כמעט לכל ילד יהודי, הוצגה לי על ידי אבי:
"מה זה תלוי על הקיר, ירוק, רטוב - ושורק?" קימטתי את המצח וחשבתי וחשבתי, ובתמיהה אחרונה ויתרתי.
"הרינג," הגבתי, "הרינג לא תלוי על הקיר!" "אז תולים את זה שם." "אבל הרינג זה לא ירוק!" מחיתי.
"צבע את זה." "אבל הרינג לא רטוב." "אם זה רק צבוע זה עדיין רטוב." "אבל -" פלטתי, בכל הזעם שבי, "הרינג לא שורק!!"
"פשוט הכנסתי את זה כדי להקשות."
הרומן האחרון של ג'ון אפדייק בסדרת "הארנב", "ארנב במנוחה", מעתיק את הבדיחה של רוסטן מהערך tsuris ("צרות").
תרגום של הספר לגרמנית, בשם Jiddisch.
Eine kleine Enzyklopädie, יצא לאור בשנת 2002. תרגום לצרפתית, בשם Les Joies du Yiddish, יצא לאור בשנת 2011, ותרגום לצ'כית, בשם Jidiš pro radost, יצא לאור בשנת 2013.
The Last Episode הוא המיני-אלבום השלישי של הזמר הישראלי אושר כהן, אשר יצא לאור ב-8 בפברואר 2024, באמצעות חברות התקליטים הליקון ארומה מיוזיק ו-PAI.
זהו האלבום האחרון בטרילוגיית המיני-אלבומים של כהן, הכללה את אושר ו-Part II (2023).
שלושת שירי המיני-אלבום נכנסו לעשירייה הפותחת של מצעד היטליסט של מאקו, כאשר "מנגן ושר" במקום הראשון.
זהו שירו השני של כהן שהגיע להישג זה.
ב-9 בפברואר 2023, הוציא כהן את מיני-אלבום הבכורה שלו, אושר, אשר זכה להצלחה רבה ומתוכו השירים "אני פה" עם אודיה ו"אקורדים בלילות" נכנסו לעשירייה הפותחת במצעדי הפזמונים.
כארבעה חודשים לאחר מכן, בעקבות הצלחת המיני-אלבום הראשון, הוציא כהן מיני-אלבום המשך בשם Part II, מתוכו זכה להצלחה רבה השיר "אהבה" שנכנס לראש מצעדי הפזמונים בישראל.
The Last Episode יצא ב-8 בפברואר 2024, כשנה לאחר צאתו של המיני-אלבום הראשון בטרילוגיה, וכולל שלושה שירים.
האלבום יצא על רקע דיווחים בתקשורת על פרידתו של כהן מארוסתו לשעבר.
"The Judas Kiss" (מאנגלית: "נשיקת יהודה", בהתייחס ליהודה איש קריות) הוא שיר מאת להקת הת'ראש מטאל האמריקאית מטאליקה, אשר יצא לאור ב-8 בספטמבר 2008. שיר זה מהווה לסינגל השיווקי השני מתוך אלבומה התשיעי, Death Magnetic.
בעת שיצא לאור, היה זמין להאזנה באתר האינטרנטי של הלהקה עבור כלל הציבור, ולהורדה מהאתר Death Magnetic Mission: Metallica (עבור חברי מועדון הלהקה בלבד).
בהמשך, הועלה השיר בפורמט סינגל לשירות ההזרמה אייטונס.
בנוסף, פתיח השיר הוצג בפרסומת של הלהקה, בה חשפה את שם האלבום בו יכלל.
+מצעד (2008)מיקום שיאארצות הברית (מצעד השירים מתחת להוט 100)12נורווגיה (VG-lista)13פינלנד (המצעדים הפיניים הרשמיים)20קנדה (קנדה הוט 100)71שוודיה (סוורייטופליסטן)44
ג'יימס הטפילד - שירה, גיטרת קצב
רוברט טרוחיו - גיטרת בס
התוכנית הפכה לאורך השנים לאחת מתוכנית לימוד הציור הפופולריות ביותר בכל הזמנים.
התוכנית כללה בסך הכל 31 עונות, וכללה 403 פרקים (כל עונה הייתה מורכבת מ-13 פרקים).
ב-2015 כל 403 הפרקים של התוכנית הפכו זמינים בערוץ היוטיוב של בוב רוס.
כל פרק בתוכנית היה באורך 30 דקות.
ברוב פרקי התוכנית רוס לימד טכניקות לציור נופים באמצעות צבעי שמן, ובכל פרק הוא צייר מאפס ציור נוף ייחודי מתחילת התהליך ועד סופו.
מעת לעת התארחו בתוכנית אמנים אורחים שהציגו לצופים טכניקות ציור שונות.
רוס השתמש בטכניקת הציור ציור אלה פרימה (Wet-on-wet) אשר כרוכה בשימוש בצבע רטוב על גבי צבע רטוב, ובאופן זה מורידים את תקופת ההמתנה בין הוספת כל שכבת צבע חדשה.
על ידי שימוש בטכניקה זו, יחד עם שימוש במברשות בגודל אינץ' אחד או שני אינץ', הוא הדגים כיצד לצייר נופים מורכבים עם אלמנטים כמו הרים, עצים, מים, ועננים במהירות רבה יחסית וללא מאמץ רב.
לטענתו של רוס, בשיטת הציור שלו אין טעויות - רק "תאונות חיוביות" שניתן לגרום להן לעבוד היטב בסופו של דבר בכל ציור.
התוכנית אופיינה גם בהתנהגותו השלווה והעדינה של רוס, אשר לו בין היתר אמרות כנף בולטות כמו "עצים קטנים ומאושרים" ו"אין טעויות, רק תאונות משמחות".
לאורך כל הסדרה, רוס עודד את הצופים לצייר יחד איתו, על מנת שתהליך הציור יהיה נגיש בהרבה לכל הציבור.
הוא נהג תמיד להדגיש שאמנות מיועדת לכולם וחדוות היצירה חשובה יותר מהתוצר הסופי.
לעיתים רבות רוס נהג לפרק טכניקות מורכבות לשלבים פשוטים אשר קלים לביצוע.
התוכנית הופקה ושודרה לאורך השנים ב-275 תחנות טלוויזיה ציבוריות ברחבי ארצות הברית.
העונה הראשונה של התוכנית עלתה לשידור ב-11 בינואר 1983. התוכנית הופקה בתחילת על ידי תחנת הטלוויזיה WNVC בפולס צ'רץ' שבווירג'יניה.
בין 1984 ועד 1994 התוכנית הופקה על ידי תחנת הטלוויזיה WIPB באינדיאנה.
החל משנת 1992 התוכנית משודרת גם בשידורים חוזרים בסינדיקציה בתחנות של רשת PBS בארצות הברית תחת השם "The Best of Joy of Painting".
בעקבות ההצלחה של התוכנית בארצות הברית התוכנית שודרה גם לאורך השנים במדינות שונות ברחבי העולם כולל במקסיקו, קוסטה ריקה, קולומביה, הממלכה המאוחדת, מדינות אמריקה הלטינית, יוון, הולנד, גרמניה, שווייץ, אוסטריה, טורקיה, איראן, קוריאה הדרומית, אוסטרליה, ויפן.
כל 31 העונות של התוכנית יצאו לאורך השנים ב-DVD, והסדרה כולה הפכה לבסוף זמינה לצפייה בחינם בערוץ היוטיוב הרשמי של בוב רוס.
פרקי התוכנית הפכו לאורך השנים גם זמינים לצפייה בפלטפורמות סטרימינג שונות.
The Last Dinner Party היא להקת אינדי רוק בריטית מלונדון, שהוקמה בשנת 2021. חברי הלהקה הם אביגייל מוריס (שירה), ליזי מיילנד (שירה וגיטרה), אמילי רוברטס (גיטרה מובילה, מנדולינה וחליל), ג'ורג'יה דייוויס (בס) ואורורה נישבצ'י (קלידים ושירה).
ללהקה אין מתופף קבוע, וכיום הם מלווים בהופעות חיות על ידי קספר מיילס.
מוריס, דייוויס ומיילנד נפגשו בשנת 2018 במהלך שבוע הפתיחה בקינגס קולג' לונדון.
שלושתן הפכו לחברות לאחר שהחלו לבקר יחד בהופעות במועדון "The Windmill", והושפעו מהמוזיקה של להקות כמו Black Midi ו-HMLTD.
שם הלהקה המקורי היה "The Dinner Party", בהשראת הרעיון של סעודה פרועה וחגיגית.
אמילי רוברטס צורפה ללהקה בעקבות המלצה של חברה משותפת, ולאחר מכן הצטרפה גם נישבצ'י.
רוברטס ונישבצ'י למדו בבית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה.
בשל מגפת הקורונה, הלהקה התקשתה לעשות חזרות, וההופעה הראשונה שלה התקיימה רק בנובמבר 2021. בתחילת 2022 חתמו על חוזה ניהול עם Q Prime, ובמהלך השנה בנו לעצמן קהל נאמן בהופעות ברחבי לונדון, כולל חימום לרולינג סטונז בהייד פארק ביולי 2022.
באפריל 2023 הוציאה הלהקה את סינגל הבכורה שלה, "Nothing Matters", בהפקת ג'יימס פורד.
השיר הפך ללהיט בממלכה המאוחדת והגיע לעשירייה השנייה במצעד הסינגלים.
בפברואר 2024 יצא אלבום הבכורה של הלהקה, Prelude to Ecstasy, אשר הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי.
בקיץ של אותה שנה הודיעו על מהדורה מיוחדת בשם Prelude to Ecstasy: Acoustics and Covers, שכללה גרסאות אקוסטיות לשירים וכן גרסאות כיסוי, ביניהם שיר של להקת Sparks.
ביולי 2025 יצא הסינגל "This Is the Killer Speaking", כסנונית ראשונה מאלבומם השני From the Pyre, שצפוי לצאת באוקטובר 2025. באוגוסט 2025 הלהקה ביטלה את הופעתה בפסטיבל ויקטוריוס באנגליה.
ההחלטה התקבלה כמחאה על קיצור ההופעה של להקת The Mary Wallopers, לאחר שחבריה הניפו דגל פלסטין וקראו "Free Palestine".
הלהקה פרסמה ברשתות החברתיות כי אינה מוכנה "לחתום על צנזורה פוליטית" וקראו לאמנים להשתמש בבמה שלהם להעלאת מודעות למתרחש בעזה.
הלהקה הוסיפה קריאה לתרומות למען סיוע רפואי לפלסטינים.
המוזיקה של הלהקה תוארה כ"שואו רוק ארטיסטי" על ידי רולינג סטון בריטניה, וכ"פופ בארוק ייחודי" על ידי איבנינג סטנדרד.
הלהקה הושוותה לאמנים כמו דייוויד בואי, קייט בוש, פליטווד מק, רוקסי מיוזיק, אבבא, קווין, Sparks, פלורנס אנד דה משין ו-Warpaint.
בין ההשפעות שהלהקה ציינה ניתן למצוא את קווין, סנט וינסנט, לנה דל ריי וצ'אפל רואן.
אביגייל מוריס – שירה מובילה
ליזי מיילנד – שירה, גיטרה, חליל
אמילי רוברטס – גיטרה מובילה, מנדולינה, חליל, שירה
ג'ורג'יה דייוויס – גיטרת בס, שירה
אורורה נישבצ'י – קלידים, פסנתר, סינתיסייזר, אורגן, שירה
קספר מיילס – תופים, כלי הקשה (2024–הווה)
דייוויד סקוט (נולד ב-11 בפברואר 1988), הידוע גם בשם הבמה שלו "הקיפנס (The Kiffness)", הוא מוזיקאי, מפיק ואמן פרודיה דרום אפריקאי, המייסד והסולן של להקת "הקיפנס".
בשנת 2004, סקוט היה חבר במקהלת הנוער של קוואזולו-נטאל (KwaZulu-Natal), מקהלה בדרבן אשר בדרום אפריקה.
הוא התחנך בבית הספר בדרום אפריקה ולמד רפואה באוניברסיטת ויטווטרסראנד.
אך הוא נשר מלימודיו שם ועבר ללימודי מוזיקה ופילוסופיה ב, תוך כדי לימודיו עבד כדי ג'יי וניגן בלהקת ג'אז.
בשנת 2013, הוא הוציא את הסינגל הראשון שלו, "Where are You Going?", עם מת'יו גולד.
סקוט מופיע בדרך כלל לבוש בחליפה פרחונית בהתאמה אישית שתפר בווייטנאם, מבד שנבחר על ידיו ועל ידי אשתו, מכיוון שהוא דמה לווילונות של סבתו.
סקוט יוצר שירים סאטיריים המכוונים בעיקר לסוגיות פוליטיות בדרום אפריקה.
בשנת 2017, הוציא שיר בשם "White Privilege" כניסיון להגביר את המודעות החברתית בקרב דרום אפריקאים לבנים.
בשנת 2018 הוא צילם קליפ לשירו באפריקאנס "Pragtig Meisie", עם תמונה של פניו של הזמר סטיב הופמיר על בובה מתנפחת.
בשנת 2019, סקוט אסר על תאגיד השידור הדרום אפריקאי להשמיע את המוזיקה שלו כאשר התברר שהם לא שילמו למוזיקאים עבור השמעת שיריהם, והוא טען שמגיע לו 60,000 ראנד.
באותה שנה, הוא השיק קריירת סולו.
בשנת 2020, להקת הקיפנס עשתה פרודיה על ההמנון הלאומי של דרום אפריקה בתור שיר בשם "Nkosazan' Dlamini Trafficker", כחלק מביקורת על האיסור של נקוסאזנה דלמיני-זומה על מכירת סיגריות במהלך מגפת הקורונה.
ראש עיריית אקורהולני דאז, מזוונדילה מסינה, מתח ביקורת על סקוט בטענה שהשיר גזעני.
סקוט ומסינה דנו בכך מאוחר יותר בטלפון, כאשר המוזיקאי הגן על עבודתו כסאטירה.
בנוסף, סקוט יצר פרודיה על השיר "Jerusalema" שכוון למנהיג מפלגת לוחמי החופש הכלכלי, יוליוס מאלמה, בעקבות פעילי EFF שתקפו חנויות של הרשת בגלל פרסומת לשמפו שנחשבו בעיניהם לגזעניות.
בסוף 2020, סקוט שיתף פעולה עם המוזיקאי הטורקי בילאל גורגן' ברמיקס לביצועו של גורגן לשיר "Ievan polkka" שהפך ויראלי ביוטיוב.
בשנת 2021, הוא יצר שיר פרודיה לשיר "The Click Song" של מרים מקבה כדי לסייע לאנשים בהגיית השמות החדשים פורט אליזבת, קינג וויליאמז טאון ומקליר לאחר שממשלת דרום אפריקה שינתה אותם.
בספטמבר 2024, סקוט הפיק שיר סאטירה על הטענה שהעלה דונלד טראמפ אשר היה מועמד לנשיאות ארצות הברית, בעימות נשיאותי באותו חודש.
טראמפ חזר על דיווחים לא מאומתים לפיהם מהגרים מהאיטי לספרינגפילד אכלו חתולים וכלבים שהוחזקו כחיות מחמד על ידי חברי הקהילה המקומית.
הטענה נדחתה לאחר מכן על ידי ראש עיריית ספרינגפילד, רוב רו, ונדחתה בלעג רב בתקשורת.
השיר של סקוט, "אוכלים את החתולים", הפך מאז ויראלי ברשתות החברתיות.
בשנת 2016, סקוט ספד לקורבנות הירי במועדון הלילה פולס באורלנדו, פלורידה, על ידי הוצאת שיר בשם "You Say You Love Me".
בשנת 2021, סקוט גייס מעל 100,000 ראנד עבור אגודה נגד התעללות בבעלי חיים עם יציאת המיני-אלבום שלו, Cat Jams.
במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה בשנת 2022, סקוט תמך באוקראינה על ידי רמיקס לשיר העם האוקראיני "Oi u luzi chervona kalyna", בביצוע סולן להקת Boombox, אנדריי קליבניוק, שביטל את סיבוב ההופעות שלו בארצות הברית כדי להגן על ארצו מפני הפלישה של הכוחות המזוינים הרוסיים.
תמלוגים מהרמיקס נועדו לסיוע הומניטרי לכוחות המזוינים של אוקראינה.
The Jordan Times (ג'ורדן טיימס) הוא עיתון יומי בשפה האנגלית היוצא לאור בעמאן, ירדן .
העיתון נוסד בשנת 1975, ונמצא בבעלות קרן העיתונות הירדנית, חברת ציבורית המוציא לאור גם את היומון בשפה הערבית "א-ראי", העיתון הנמכר ביותר בממלכה.
קרן העיתונות של ירדן נמצאת בבעלות ממשלתית ברובה מאז הקמתה, אך לא ברור עד כמה ירד חלקה של הממשלה מאז שנת 2000, כאשר הוכרזה תוכנית למכור חלק ממניות הקרן.
ה"ג'ורדן טיימס" שומר על עצמאות עריכה מהיומון האחות שלו, "א-ראי".
העיתון כולל שני מדורים עיקריים:
חדשות: מכסה חדשות מקומיות, אזוריות ועולמיות, וכולל תתי-מדורים בנושאי עסקים וספורט.
דעות: כולל פרשנויות וניתוחים מאת סופרים ירדנים, ערבים ובינלאומיים.
בין העיתונאים הבולטים שעבדו ב"ג'ורדן טיימס" נמנים:
ראמי ג'ורג' ח'ורי, עיתונאי ופרשן למזרח התיכון.
ג'יל קרול, כתבת של כריסטיאן סיינס מוניטור שנחטפה בעיראק.
מרואן מועשר, שר ההסברה לשעבר.
ג'ורג' חוואטמה, מייסד מכון התקשורת הערבי.
איימן א-ספדי, שר החוץ של ירדן.
סגן ראש הממשלה לשעבר ועורך ראשי.
משנות ה-80 ועד 2011, העיתונאית הוותיקה רנדה חביב פרסמה טור שבועי ב"טיימס", אך הנהלת העיתון הפסיקה את פרסומו.
Journal of Organic Chemistry, הידוע בכינויו JOC, הוא כתב עת מדעי שפיט לתרומות מקוריות של מחקר בסיסי בכל ענפי התיאוריה והפרקטיקה בכימיה אורגנית וביו-אורגנית.
הוא מתפרסם על ידי זרוע ההוצאה לאור של האגודה האמריקאית לכימיה, עם 24 גיליונות בשנה.
בשנת 2023, Journal Citation Reports קבע שלכתב העת יש אימפקט פקטור של 3.3 והוא כתב העת שקיבל את מספר הציטוטים הרב ביותר (100,091 בשנת 2017) בתחום הכימיה האורגנית.
על פי Web of Knowledge (נכון לדצמבר 2012), אחד עשר מאמרים מכתב העת קיבלו יותר מ-1,000 ציטוטים, כאשר המאמר המצוטט ביותר צוטט 7,967 פעמים.
העורך הראשי הנוכחי הוא סקוט ג'יי מילר מאוניברסיטת ייל.
"The Ketchup Song (Aserejé)" הוא סינגל של להקה הבנות לאס קטשופ, שיצא ב-10 ביוני 2002 בהוצאת חברות התקליטים קולומביה רקורדס ושייקטאון מיוזיק.
השיר נכתב, הולחן והופק על ידי מנואל רואיז קווקו .
ב-31 באוגוסט 2002, להקת הבנות הברזילאית Rouge הוציאה גרסת כיסוי לשיר, תחת הכותר "Ragatanga", בהוצאת חברות התקליטים קולומביה רקורדס וסוני מיוזיק אנטרטיינמנט.
השיר נהיה להיט בברזיל, תוך שהגיע למקום הראשון במצעד ברזיל הוט 100, בו שהה למשך 11 שבועות.
The Journal of Physical Chemistry B הוא כתב עת מדעי שפיט, העוסק במחקר בתחומים שונים של כימיה של חומרים (מקרו-מולקולות, חומר רך וחומרים פעילי שטח), וכן במכניקה סטטיסטית, תרמודינמיקה וכימיה ביופיזיקלית.
הוא מתפרסם מדי שבוע מאז 1997 על ידי האגודה האמריקנית לכימיה.
על פי Journal Citation Reports, לכתב העת היה אימפקט פקטור של 3.5 לשנת 2023.
עקב כמות המחקר ההולכת וגדלה בתחומים שהוא מכסה, כתב העת פוצל לשניים בתחילת 2007, כאשר כתב העת The Journal of Physical Chemistry C מתמחה בננו-מבנים, מבנים ותכונות של משטחים וממשקים, אלקטרוניקה ונושאים קשורים.
האנשים הבאים כיהנו כעורכים ראשיים:
The Last Tour on Earth הוא אלבום הופעה של להקת המטאל מרילין מנסון.
האלבום יצא ב-1999 והוא מתעד סיבוב-הופעות שלם, שנערך לשם קידום האלבום Mechanical Animals.
השירים הוקלטו בין השאר במישיגן ובאיווה.
האלבום מסתיים בשיר חדש שהוקלט באולפן, ושמו Astonishing Panorama of the Endtimes (נוף מפעים של קץ הימים).
הווידאו-קליפ לשיר מציג את חברי הלהקה במהלך הופעה, כשהם מפוסלים בפלסטלינה.
המהדורה המצומצמת כללה תקליטור בונוס שכלל את Coma White בגרסה אקוסטית ועוד שני שירים חדשים שהוקלטו באולפן.
The Lazy Song הוא שירו של הזמר והמלחין האמריקאי ברונו מארס.
השיר הוא חלק מאלבום הבכורה של מארס – Doo-Wops & Hooligans, והוא הסינגל השלישי שיצא מהאלבום ב-15 בפברואר 2011. מארס כתב את השיר יחד עם קיינאן וצוות ההפקה שלו – הסמיזינגטונס, שבנוסף הפיקו את הסינגל.
השיר מושפע מבחינה מוזיקלית מסגנונות הרגאיי והסגנון המוזיקלי של הוואי ובעל אלמנטים של פופ ו-R&B.
השיר הגיע למקום הראשון במצעדים בממלכה המאוחדת, והפך לרביעי במספר שהגיע למקום זה אחרי "Nothin' on You", "Just the Way You Are" ו-"Grenade".
נכון להיום 2011 נמכרו 6.5 מיליון עותקים דיגיטליים של השיר.
בשבוע ה-15 לצאת השיר הגיע למקום הרביעי במצעדים בארצות הברית.
מבקרים רבים ציינו את השפעות הרגאי על השיר.
הביקורות על השיר היו ברובן חיוביות ורבות אף שיבחו את השיר ואת האווירה הנעימה והפסטורלית שהוא משדר, "בו מתואר היום בו הדמות הראשית לא תעשה כלום".
הקליפ המוזיקלי של השיר מציג חבורת אנשים מחופשים לשימפנזים.
הקליפ כולו הוא צילום אחד ממושך וארוך של מארס שר את השיר בחדר שינה ומסביבו השימפנזים רוקדים, משתוללים ומחקים לרקע מילות השיר.
פיליפ לורנס מבצע הופעה בקליפ כשהוא שר שורה אחת, עד שהשימפנזים דוחפים אותו החוצה ופעם נוספת בסוף הקליפ.
הקליפ בוים על ידי מארס וקמרון דאדי.
השיר נכנס לאלבום הלהיטים הישראלי "NOW 17", מחברת התקליטים הליקון ו-MTV.
79", שזוהי הגרסה הבריטית והמפורסמת של סדרת האלבומים, והוא נכנס גם ל-"Now That's What I Call Music!
("האריה ישן הלילה"), הידוע גם בשם "Wimoweh" ("וימבווה"), ואשר במקור נקרא "Mbube", הוא שיר שהוקלט במקור בשנת 1939 על ידי הזמר האפריקני סולומון לינדה יחד עם להקת ציפורי הערב.
בעוד שהשיר זכה לגרסאות כיסוי רבות במהלך שנות ה-50, כאשר המבצעים הבולטים ביותר כוללים את הוויברז, ג'ימי דורסי, אימה סומאק, מרים מקבה, ולהקת שלישיית קינגסטון - גרסת הכיסוי המצליחה ביותר של השיר היא זו של להקת הדו-וופ The Tokens אשר פורסמה בשנת 1961 ואשר הגיעה למקום הראשון במצעד האמריקני.
במהלך שנות ה-90 השיר זכה להצלחה מחודשת לאחר שחברת דיסני השתמשה בשיר בסרט מלך האריות, בסדרת הספין אוף של הסרט ובמחזמר המבוסס על הסרט וסרט הלייב אקשן המבוסס על הסרט.
בעקבות כך נתבעה דיסני על ידי צאצאיו של סולומון לינדה.
השיר בגרסתו המקורית נקרא "Mbube" (שפירושו בשפת הזולו: אריה) ונכתב במהלך שנות ה-20 על ידי הזמר הדרום אפריקאי סולומון לינדה.
השיר הוקלט והופץ לראשונה בגרסת אריך נגן במהלך 1939 והפך ללהיט אשר הפך את סולומון לינדה לכוכב ברחבי דרום אפריקה.
עד לשנת 1948 הסינגל נמכר במעל ל-100,000 עותקים ברחבי אפריקה.
בשנת 1949 המפיק המוזיקלי אלן לומקס הביא את אריך הנגן של סולומון לינדה לידיעתו של פיט סיגר מלהקת הוויברז.
בנובמבר 1951, לאחר שהלהקה ביצעה את השיר במשך כשנה לפחות במופעים שלהם, להקת הוויברז הקליטה גרסת כיסוי משלה לשיר תחת הכותרת "Wimoweh" (שיבוש מוטעה של השם המקורי של השיר).
גרסת הכיסוי של להקת הוויברז הגיעה למקום ה-10 במצעד הבילבורד והפכה בולטת ברפרטואר השירים שהלהקה נהגה לשיר בהופעותיהם.
בשנת 1950 סולמון לינדה מכר את הזכויות על השיר לחברת התקליטים הדרום האפרקנית Gallo Records עבור 10 שילינג (בסביבות 1.70 דולרים).
סולומון לינדה מת בעוני ממחלת כליות בשנת 1962 בהיותו בן 53.
בשנת 1961 המפיקים המוזיקליים של חברת RCA Victor, הוגו פרטי ולואיג'י קריאטור, והמוזיקאי והתמלילן ג'ורג' דייוויד וייס, החליטו להפיק גרסה מחודשת לשיר עבור להקת הדו-וופ The Tokens.
וייס הוסיף לגרסה מספר שורות חדשות וכמו כן הוחלט לשלב בשיר את זמרת האופרה אניטה בדריאן.
חברי להקת The Tokens שאהבו במיוחד את גרסת הכיסוי של הוויברז לשיר, הזדעזעו בתחילה מהשינויים המוצעים ובשל כך סירבו בתחילה לבצע את השיר בקומפוזיציה החדשה.
אף על פי כן, בסופו של דבר, הם השתכנעו לעשות כן.
במהלך 1961 פרסמה חברת RCA את הסינגל בשם "The Lion Sleeps Tonight" אשר זכה להצלחה עצומה והגיע לצמרת המצעד האמריקני.
השיר המשיך להיות פופולרי לאורך השנים וזכה לגרסאות כיסוי רבות, כאשר אמנים בולטים שביצעו את השיר בשנים המאוחרות יותר כוללים את אר.אי.אם., בריאן אינו, ואן סינק.
במהלך שנות ה-90 השיר זכה להצלחה מחודשת לאחר שחברת דיסני השתמשה בשיר בסרט מלך האריות, בסדרת הספין אוף של הסרט ובמחזמר המבוסס על הסרט.
בעקבות כך, בשנת 1999 נתבעה חברת וולט דיסני על ידי צאצאיו של סולומון לינדה שטענו כי דיסני חייבת להם תמלוגים.
צאצאיו של לינדה זכו לבסוף בתביעה 6 שנים מאוחר יותר.
כחלק מהסדר שהושג לבסוף עם צאצאיו של לינדה הם מקבלים 25% מהתמלוגים - סכום ניכר במיוחד בהתחשב בכך שהשיר מושמע באופן תדיר ברדיו ובהתחשב בכך שנעשה שימוש רב בשיר בסרטים הוליוודים שונים לאורך השנים.
The Least We Can Do Is Wave to Each Other הוא האלבום השני של להקת הרוק המתקדם הבריטית, ואן דר גראף ג'נרייטור אשר יצא ב-1970. האלבום יצא מחדש בשנת 2005 עם שתי רצועות בונוס.
למרות שהאלבום הוא השני בדיסקוגרפיה של הלהקה, זהו האלבום הבכורה האמיתי של הלהקה.
אלבומם הקודם, The Aerosol Grey Machine נכתב והוקלט על ידי פיטר האמיל ותוכנן לאלבום הסולו שלו.
אך בגלל החוזה שחתמו חברי הלהקה עם חברת התקליטים, הם מחויבים להוציא את האלבום תחת השם ואן דר גראף ג'נרייטור.
The Least We Can Do Is Wave to Each Other הוקלט באולפני טרידנט, לונדון, 11-14 בדצמבר 1969. אולפני טריידנט, היו אולפני ההקלטות הכי מתקדמים באירופה בכל הזמנים.
רוב האלבום הוקלט על טכניקת 8-track.
למרות זאת, השיר After the Flood, הוקלט בטכניקת 16-track.
זהו היה אחד השירים הראשונים שהוקלטו בטכניקת 16-track.
כל השירים נכתבו על ידי פיטר האמיל למעט איפה שצוין
The Last of Us (בתרגום חופשי לעברית: האחרונים מבינינו) הוא משחק וידאו שפותח על ידי חברת Naughty Dog והופץ על ידי סוני בלעדית לקונסולת הפלייסטיישן 3 ביוני 2013. המשחק עצמו נחשף לראשונה בדצמבר 2011.
המשחק מתרחש בארצות הברית פוסט-אפוקלפטית לאחר שפטרייה פתוגנית הורסת את התרבות האמריקאית וכל אדם הנחשף אליו נהפך ליצור דמוי זומבי (המכונים "נגועים") שיתקוף כל דבר שהוא ישמע.
השחקן שולט בדמותו של ג'ואל, אדם בשנות הארבעים בחייו שהפך לסוחר ומבריח לאחר המשבר.
הוא מתבקש לשמור על ילדה בת 14 ששמה אלי, ולהביא אותה לתנועת התנגדות - הגחליליות.
במהלך המשחק השחקן חייב להילחם כנגד "נגועים", ציידים (שורדים אכזריים) ואף קניבלים.
המשחק שם דגש רב על התגנבות והיכולת לבנות כלי נשק מחפצים שונים.
עם יציאתו, The Last Of Us זכה לקבלת פנים אוהדת ולשבחים רבים, שרובם היו מכוונים לעלילתו, הנושאים והעומק הרגשי שבו, התסריט והדמויות, הסאונד והגרפיקה.
קבלת הפנים והרעש היחצני סביב המשחק לפני יציאתו סייעו לו לקבל מעמד של תוספת חשובה לדור הקונסולות השביעי.
המשחק היה גם הצלחה כלכלית, ומכר יותר משלושה מיליון עותקים כשלושה שבועות לאחר יציאתו.
בשנת 2020 יצא לשווקים משחק ההמשך The Last of Us Part II, ובאותה שנה המשחק עובד לסדרת טלוויזיה מצליחה (האחרונים מבינינו) מבית HBO.
בשנת 2025, מגזין רולינג סטון דירג את המשחק במקום החמישי ברשימת 50 משחקי הוידאו הגדולים בכל הזמנים.
The Last Of Us מוצג בגוף-שלישי ומכיל אלמנטים של משחקי אימה, הישרדות והתגנבות.
במהלך מרבית המשחק השחקן שולט בדמותו של ג'ואל (טרוי בייקר), אף על פי שגם ניתנת לשחקן שליטה זמנית על דמותה של אלי (אשלי ג'ונסון); אלי עצמה נשלטת לרוב על ידי אינטליגנציה מלאכותית.
המשחק משלב בין קרבות ירי, קרבות פנים-אל-פנים, ומערכת מחסה מיוחדת בה הדמות הנשלטת מתכופפת ותיצמד אל אובייקט המחסה כאשר היא לידו.
האויבים המרכזיים במשחק הם 'נגועים' - יצורים דמויי-זומבים שנחשפו לפטרייה דרך נשימה או נשיכה, המשטר הצבאי או 'שורדים' - בני אדם ששרדו את המגפה, אך בכל זאת תוקפניים כלפי דמות השחקן ומלוויו.
המשחק מתחיל בקיץ 2013, בטקסס.
ג'ואל הוא אב לילדה ששמה שרה בשנות ה-30 לחייו.
בערב יום ההולדת שלו, ג'ואל חוזר מעבודתו ומקבל שעון מבתו, שנרדמת תוך צפייה בטלוויזיה.
בלילה פורצת מגפה שבה אנשים מאבדים את עשתונותיהם, תוקפים וטורפים בני אדם אחרים.
ג'ואל, שרה ואחיו של ג'ואל - טומי - מנסים לברוח מהמקום, אך תוך כדי, ג'ואל ושרה נתקלים בחייל, שאינו מאמין שאינם נגועים ומקבל הוראה להרוג אותם, והחייל יורה בשרה והורג אותה, ולאחר מכן טומי מגיע והורג אותו.
עשרים שנה לאחר מכן, ג'ואל הוא סוחר ומבריח בבוסטון שעובד יחד עם שותפתו, טס.
השניים מחליטים לקבל משימה מארגון מחתרתי ה"גחליליות" להביא לאחת המעבדות של הארגון ילדה בת 14 בשם אלי, שהיא בת חסותה של מנהיגת הארגון - מרלין, והיא האדם היחיד אשר ידוע כמי שחסינה לפטרייה (או מחלת הקורדיספס).
במהלך המשימה, טס ננשכת על ידי אחד הנגועים, ובתור בקשה אחרונה לפני מותה הצפוי, מבקשת מג'ואל להמשיך את המסע עם אלי.
השניים מגיעים ללינקולן על מנת להשיג מכונית מ"חבר" של ג'ואל - ביל.
במהלך הנסיעה הם מגיעים לפיטסבורג, ושם הם נופלים קורבן למארב של שורדים אחרים שמנסים להרוג אותם ולקחת את הציוד שלהם.
בדרך הם פוגשים זוג צעירים, הנרי ואחיו הקטן סאם, והארבעה מחליטים ללכת ביחד כיוון שגם הנרי מחפש את ה"גחליליות".
לפני שהם הולכים לישון, מספר ג'ואל להנרי על הפעם בה הוא ואחיו שכרו אופנועי הארלי דייווידסון ונסעו ברחבי ארצות הברית, הנרי מביע תקווה שאולי גם לו יהיה אופנוע כזה.
אלי הולכת לחדר בו סאם נמצא, ונותנת לו את הצעצוע שהנרי לא הסכים שייקח כשהם ברחו לדירת המסתור שלהם.
במהלך שיחת נפש שמתפתחת בין השניים, סאם מתוודה על הפחד שלו להידבק ותוהה האם נותרה בנגועים שמץ של אנושיות, אלי מתוודה בפניו על הפחד להישאר בודדה בעולם, כיוון שהיא איבדה כמה אנשים שהיו יקרים לה.
למחרת בבוקר הם מגלים שסאם נדבק ושהפטרייה השתלטה עליו, ג'ואל מנסה להרוג את סאם אך נהדף על ידי הנרי, שהורג את סאם בעצמו ומתאבד כמה שניות לאחר מכן.
בסתיו ג'ואל ואלי מגיעים לג'קסון ומוצאים לבסוף את טומי ואשתו מריה שבנו קהילה מבוצרת ואף השמישו עבורה סכר הידרואלקטרי ישן.
ג'ואל מעוניין להשאיר את שאר המסע לטומי.
כשאלי מגלה שג'ואל מתכוון לנטוש אותה היא נמלטת לבית נטוש ביער, ג'ואל וטומי מוצאים אותה ונלחמים בדרך בחבורת שודדים.
לאחר מכן אלי מתעמתת עם ג'ואל, הוא מנסה להסביר לה שטומי הוא שורד מנוסה יותר ושהוא מכיר את האזור, אך אלי מבינה שג'ואל מפחד לאבד אותה כפי שאיבד את שרה.
היא אומרת לו שהיא יודעת על שרה ושלה זה לא יקרה, ג'ואל מתרגז ואומר לה בכעס שהיא אינה יודעת מהו אובדן.
אלי נשברת ואומרת לו בעצב שכל מי שהיא אי פעם אהבה מת או עזב אותה והיא לא רוצה שגם הוא יעזוב אותה כי היא מפחדת להישאר בודדה.
טומי מכוון את השניים לאוניברסיטת קולורדו, שם ה"גחליליות" אמורים להיות, אך השניים מגלים שהארגון נטש את המקום.
הם מותקפים בידי שורדים אחרים, וג'ואל נפצע אנושות בבריחה.
בבוא החורף, ג'ואל עדיין נמצא במצב קשה ואלי היא זו שדואגת לו (בשלב זה השחקן לוקח שליטה על אלי).
במהלך ציד, אלי פוגשת זוג שורדים אחרים, אשר אחד מהם - דייוויד, מסכים להחליף תרופות בעד הבשר שאלי מצאה.
לאחר שנלחמו יחד נגד נחיל של נגועים, דייוויד מגלה כי הוא היה המנהיג של השורדים אשר תקפו את ג'ואל ואת אלי בסתיו, אך הוא נותן לה לברוח ושולח את אנשיו לעקוב אחריה.
אלי מרחיקה את הציידים מג'ואל אך נתפסת, ומגלה כי דייוויד ואנשיו הם למעשה קניבלים.
דייוויד מגלה חיבה ומשיכה לאלי ורוצה שהיא תצטרף אל החבורה שלו, אך אלי מסרבת להצטרף אליהם, מביעה את הסלידה והגועל שהיא חשה כלפיו ומנסה לברוח.
בתגובה לכך, דייוויד ושותפו מתכוננים להרוג אותה, אלי מגלה להם שהיא נגועה בנגיף, מראה להם את הצלקת שעל זרועה ומודיעה לדייוויד שגם הוא נדבק כשהיא נשכה אותו, אז היא מנצלת רגע של חוסר תשומת לב מצד דייוויד ושותפו ומצליחה להרוג את שותפו של דייוויד ולברוח.
היא מגיעה למסעדה בוערת כאשר דייוויד בעקבותיה, אז מתרחש ביניהם מרדף "חתול ועכבר" שבסופו דייוויד מצליח לגבור על אלי, הוא מנסה לחנוק אותה למוות אך היא מצליחה להגיע למצ'טה שלו, להיחלץ מאחיזתו ולהרוג אותו.
באותו הזמן, ג'ואל מתאושש מפצעיו ומחפש את אלי.
הוא תופס שניים מאנשיו של דייוויד ומענה אותם תוך שהוא מנסה לדלות מהם מידע על מיקומה המדויק של אלי.
כשהוא מוצא אותה הוא מביט בה בזמן שהיא מרטשת את גופתו של דייוויד, ג'ואל מוציא מידיה את המצ'טה, מחבק אותה חזק ומנסה להרגיע אותה.
במהלך החיבוק היא אומרת "הוא ניסה ל-", מה שהוביל שחקנים רבים למסקנה שדייוויד ניסה לאנוס אותה ולא רק להרוג אותה.
באביב, השניים מגיעים סוף כסוף לאזור החדש של ה"גחליליות", ושם מגלה מרלין לג'ואל שהדרך היחידה לייצר נוגדן לפטרייה הוא על ידי ניתוח המוח של אלי, דבר אשר יגרום למותה.
ג'ואל מסרב לכך לקרות ונלחם באנשיה של מרלין כדי להציל את אלי.
מרלין מבקשת שירחם עליה, אך ג'ואל הורג את מרלין מהחשש שהם ימשיכו לרדוף אחריהם.
בדרך מחוץ לאזור אלי מתעוררת וג'ואל משקר לה שהגחליליות הפסיקו לחפש תרופה לאחר שנמצאו עוד אנשים החסינים לפטרייה.
בסוף המשחק, השניים מגיעים לגבעה ממנה משתקף ביתו של טומי, ואלי, אשר מתמודדת עם 'תסמונת אשמת השורד', מבקשת מג'ואל להישבע שכל האירועים עם ה"גחליליות" קרו במציאות כפי שהוא סיפר לה אותם, והוא מסכים להישבע.
חבילת ההרחבה יצאה ב-14 בפברואר 2014 ומתרחשת בין האירועים באוניברסיטת קולורדו לבין החורף.
במהלך ההרחבה השחקן שולט באלי שמנסה למצוא ציוד רפואי בקניון נטוש על מנת לטפל בפציעתו של ג'ואל, תוך כדי מאבק עם נגועים ועם שורדים אנושיים אחרים.
חלק מהעלילה מתרחש בעבר ומציג את ריילי, חברתה הטובה של אלי, שחוזרת לבוסטון אחרי היעדרות ארוכה, אלי כועסת עליה וריילי מנסה לפצות אותה ולוקחת אותה ל-"יום כיף" בקניון נטוש, אליו הן מתגנבות באישון לילה.
במהלך הקטעים בקניון השחקן נחשף לחברות האיתנה בין אלי וריילי ומגלה צדדים נוספים באישיותה, לקראת סוף ההרחבה, כשאלי וריילי מבלות בחנות נטושה, ריילי מספרת שהיא מתכוונת להצטרף לשורות ארגון הגחליליות ולעזוב את בוסטון לתמיד, אלי מנסה להניא אותה מכך ומצליחה.
אלי מנשקת את ריילי על השפתיים כאות תודה וכמחווה רומנטית ומיד לאחר מכן מפתיעים אותן כמה נגועים שנמשכו למוזיקה שהן רקדו לצליליה בחנות.
ריילי ואלי נמלטות מהם בעור שיניהן אך מגלות ששתיהן ננשכו ושבעוד כמה שעות הפטרייה תשתלט עליהן וגם הן יהפכו לנגועות.
האפשרויות שעמדו לפניהן הן להתאבד לפני שהפטרייה תשתלט עליהן או להעביר ביחד את הזמן, הן מחליטות "להיות פואטיות ולאבד את השפיות ביחד" כדבריה של ריילי.
The Last Of Us זכה לקבלת פנים חמה ולשלל שבחים וביקורות חיוביות:
ב-29 ביולי 2014 יצאה גרסה חדשה של המשחק לקונסולת הפלייסטיישן 4 (PS4) שנקראת Remastered.
בגרסה זו רזולוציית המשחק שונתה ל-1080p, וקצב הפריימים עלה ל-60 בשנייה.
בתאריך ה-3 בדצמבר 2016 הוכרז בכנס PSX משחק המשך בשם The Last of Us Part II.
באפריל 2021, ג'ייסון שרייר מ-Bloomberg News דיווח על גרסה מחודשת של The Last of Us, בשם הקוד "T1X", שנמצא בפיתוח עבור פלייסטיישן 5.
הגרסה המחודשת, שכותרתה The Last of Us Part I, הוכרזה רשמית ב-Summer Game Fest ב-9 ביוני 2022. בגרסה זו יהיו שינויים באפשרויות המשחק, הפקדים, הביצועים והנגישות.
בפלייסטיישן 5, המשחק יתמוך בתכונות חומרה שונות כגון אודיו תלת מימד והמשוב ההפטי והטריגרים האדפטיביים של בקר ה-DualSense.
המשחק מתוכנן לצאת לפלייסטיישן 5 ב-2 בספטמבר 2022,
למשחק התלווה קומיקס בן ארבע גליונות שאויר על ידי חברת דארק הורס קומיקס.
הקומיקס, "'The Last Of Us: American Dreams'" (האחרונים מבינינו: חלומות אמריקאים), מתרחש בערך שלושה שבועות לפני החלק המרכזי של המשחק ומספר על חייה של אלי עד לתקופה זו, שם היא שורדת באזור בוסטון ביחד עם חברתה (קשר רומנטי), שורדת צעירה ששמה הוא ריילי.
במרץ 2020, רשת "HBO" הכריזה שהיא עובדת על פיתוח עיבוד טלוויזיוני, שעתיד לעבד את אירועי המשחק.
The Listening Sessions (בעברית: מושבי ההקשבה) הוא סיבוב ההופעות הראשון של זמרת הפופ-אר אן בי אריאנה גרנדה אשר נועד לקדם את אלבום הבכורה שלה Yours Truly.
הסיבוב התקיים בצפון אמריקה מה-13 באוגוסט 2013 ונמשך כחודש עד ה-9 בספטמבר במהלכו גרנדה הופיעה עם כל שירי האלבום למעט "Popular Song".
לאחר צאת האלבום הייתה ציפייה להגדיל את מספר ההופעות אמנם עקב לוח זמנים צפוף של הזמרת היא לא התממשה.
הרווחים של סיבוב ההופעות הסתכמו ב-$679,360 מ-10 הופעות סך הכל.
ב-22 ביולי 2013 ביום שיצא הסינגל השני של גרנדה "Baby I" היא הכריזה על יציאתה לסיבוב ההופעות הראשון שלה באוגוסט של אותה שנה.
את הבחירה בשם "The Listening Sessions" ("מושבי ההקשבה") נימקה בכך שיהיו הופעות ספורות בלבד אשר יתקיימו באולמות קטנים ואינטימיים ושמעריצים יזכו לשמוע את השירים לפני שהאלבום יוצא.
המכירה המוקדמת החלה ב-18 ביולי ונגמרה מוקדם מהצפוי לאחר שכרטיסים נמכרו במהירות, כשלמחרת היו הכרטיסים הרגילים זמינים לקהל הרחב.
במהלך ההופעה בניו יורק היא הופיעה עם שיר שטרם פורסם בשם "Higher".
במהלך ההופעות בטורונטו, רויאל אוק ורוזמונט נייתן סייקס הצטרף אליה לביצוע בדואט שלהם "Almost Is Never Enough".
במהלך ההופעה בלוס אנג'לס הראפרים ביג שון ומק מילר הצטרפו אליה לביצועי שיתופי הפעולה שלהם "Right There" ו-"The Way" בהתאמה.
The Least Successful Human Cannonball (מאנגלית: כדור התותח האנושי הכי פחות מוצלח) הוא האלבום החמישי של להקת הת'ראש מטאל הגרמנית דסטרקשן.
האלבום יצא לאור בשנת 1998. מבחינה מוזיקלית, האלבום שונה מאוד מסגנון הת'ראש הרגיל של הלהקה ומכיל בתוכו אלמנטים של ז'אנרים נוספים כגון גרוב מטאל ומטאל אלטרנטיבי.
The Light Is Coming (בעברית: האור בא/הגיע) הוא סינגל שיווקי של הזמרת האמריקאית אריאנה גרנדה בשיתוף פעולה יחד עם הראפרית ניקי מינאז' והמפיק פארל ויליאמס.
השיר יצא לאור ב-20 ביוני 2018, כסינגל שיווק ראשון מתוך אלבום האולפן הרביעי, Sweetener.
השיר דורג במקום ה-89 במצעד הוט 100.
The Less I Know the Better (בעברית: עדיף שאדע כמה שפחות) הוא שיר של להקת הרוק האוסטרלית טיים אימפלה, ששוחרר כסינגל השלישי והאחרון מתוך אלבום האולפן השלישי של הלהקה, Currents ב-29 בנובמבר 2015. הקליפ של השיר מתרחש בתיכון שבו שחקן כדורסל סובל מלב שבור.
השיר הגיע למיקום שיא של 23 במצעד הסינגלים הבלגי, מקום 66 במצעד הסינגלים של ARIA ומקום 195 במצעד הסינגלים הצרפתי.
בארצות הברית, השיר הגיע למקום 36 במצעד Hot Rock Songs של מגזין בילבורד.
יחד עם "Let It Happen", השיר היה אחד מתוך שני השירים של Currents שהגיעו לאחד מ-5 המקומות הראשונים ב-Triple J Hottest 100, 2015.
וידאו קליפ של השיר הועלה ב-26 בנובמבר 2015 לערוץ היוטיוב של הלהקה.
הקליפ עוקב אחר שחקן כדורסל בבית ספר תיכון שמאוהב באחת המעודדות, שבמהרה מתחילה מערכת יחסים עם הקמע הגורילה של הקבוצה (בשם "טרבור").
לארס ברנדל ב"בילבורד" תיאר זאת כך: "הקליפ הוא סיפור מוזר של תאווה וקנאה בבית הספר התיכון שמתגלים בטכניקולור טריפ".
"The Last Time" (בעברית: "הַפַּעַם הָאַחֲרוֹנָה") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבומה הרביעי, Red.
השיר יצא לאור ב-4 בנובמבר 2013, על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס, כסינגל השביעי מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-14 במצעד שבפלנדריה, וה-15 במצעד שבאירלנד.
השיר נכתב על ידי טיילור סוויפט, גארי לייטבודי וג'קנייף לי והופק על ידי ג'קנייף לי גם כן.
כמו כן, הופיעה סוויפט עם השיר בתוכנית הטלוויזיה הבריטית "The X Factor".
השיר נחשב לאחד מהשירים היחידים בקריירה של סוויפט, שלא הצליחו להיכנס למצעד הבילבורד הוט 100 אך הוא הגיע למקום השלישי במצעד השירים מתחת להוט 100.
במצעד הסינגלים הבריטי הוא זכה להצלחה נאה, כאשר דורג בשיאו במקום ה-25.
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של טיילור סוויפט ב-15 בנובמבר 2013. בדומה לקליפ של "Red", גם הקליפ הזה מכיל בתוכו קטעים מתוך מופע שהתקיים במסגרת סיבוב ההופעות השלישי של סוויפט, "The Red Tour".
נכון לינואר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-45 מיליון צפיות.
בספוטיפיי צבר השיר למעלה מ-35 מיליון השמעות.
רנדל רוברטס מלוס אנג'לס טיימס סקר את השיר בחיוב רב ואמר כי "השיר עשוי בצורה מדויקת, והוא כולל בתוכו גם רגש".
בנוסף לכך, ברולינג סטון הוא דורג במקום ה-220 ברשימת "כל 229 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
ארגוןרשימהמיקוםמקוראינדפנדנט100 רצועות האלבומים של טיילור סוויפט - מדורגות97רולינג סטוןכל 229 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג220BuzzFeed167 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג153NMEהשירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג81Paste158 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג124Vulture179 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג170
"The Last Time" בוצע באצטדיון אקרישור בפיטסבורג ב-16 ביוני 2023 יחד עם השיר "Mr.
(בעברית: הפעם האחרונה (גרסתה של טיילור)) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט.
ההקלטה החוזרת של סוויפט לשירה "The Last Time" משנת 2012, היא הרצועה העשירית מאלבום ההקלטה החוזרת השני שלה, ; הקלטה חוזרת של אלבומה Red, משנת 2012. יצא לאור ב-12 בנובמבר 2021, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס.
"" כולל את אותן המילים, ההפקה והמכשור של "The Last Time" המקורי.
The Legend of Xanadu (בעברית: אגדת קסנדו) הוא סינגל של להקת דייב די, דוזי, ביקי, מיק וטיץ' שהגיע בשנת 1968 למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, והיה הלהיט המצליח ביותר של הלהקה.
כמו רבים משירי הלהקה, כתבו את השיר הפזמונאים קן הווארד ואלן בלייקלי.
בדומה להקלטות אחרות של הלהקה השיר כולל חידושים כגון קטע של חצוצרה, וקול ברור של הצלפה בשוט.
את הליווי המוזיקלי ניהל ג'ון גרגורי.
"The Legend of Xanadu" (קן הווארד, אלן בלייקלי) – 3:35
"Please" (דייב הרמן, ג'ון דיימונד, טרוור דייוויס) – 3:20
מצעדים (1968) מיקוםמצעד הסינגלים הבריטי1מצעד הסינגלים האוסטרלי (NSW)3 מצעד הסינגלים האוסטרי6 מצעד הסינגלים הבלגי6 המצעד ההולנדי (Dutch Top 40)5 מצעד הסינגלים הפיני20 מצעד הסינגלים הגרמני5 מצעד הסינגלים האירי1 מצעד הסינגלים היפני11 מצעד הסינגלים הנורווגי3 מצעד הסינגלים השוודי1
להקת The Fall הקליטה את השיר עבור אלבום האוסף "Ruby Trax" בהוצאת NME.
בפרק "Timeslides" של הסדרה "ננס אדום" דייב ליסטר בממד אחר הוא אדם עשיר שחי בארמון בשם "קסנדו", כמחווה לשירם של דייב די, דוזי, ביקי, מיק וטיץ'.
The Legend of Zelda: Breath of the Wild (בתרגום חופשי: האגדה של זלדה: נשימת הפרא) הוא משחק פעולה והרפתקאות ממוחשב משנת 2017, המהווה חלק מזיכיון משחקי הווידאו "האגדה של זלדה".
המשחק פותח והופץ על ידי חברת נינטנדו ויצא לנינטנדו סוויץ' ול-Wii U.
בדומה למשחק הראשון בסדרת המשחקים, גם במשחק זה השחקן מסוגל לחקור עולם שלם.
המשימות במשחק כוללות איסוף פריטים שונים, פתירת חידות, ותתי משימות שונות, שהשלמתן מזכה את השחקן בדברים שונים.
פיתוח המשחק נמשך חמש שנים.
נכון לתחילת 2019 נמכרו מעל ל-14.27 מיליון עותקים של המשחק ברחבי העולם, מה שהופך אותו למשחק הנמכר ביותר בסדרת המשחקים של זלדה.
בשנת 2025, מגזין רולינג סטון דירג את המשחק במקום הראשון ברשימת 50 משחקי הוידאו הגדולים בכל הזמנים.
המשחק הוא משחק עולם פתוח לגמרי ולשחקן יש חופש מוחלט לבחור כיצד יתקדם.
השחקן יכול לשוטט בעולם, לפתור את חידות המקדשים, לתקשר עם דמויות ללא שחקן, למכור ציוד, לקנות ולבשל.
בתחילת המשחק לינק מקבל לרשותו מכשיר דמוי טלפון חכם בשם "השיקה סלייט" המעניק ללינק מספר יכולות מיוחדות שעוזרות לו בקרב וכן בשיטוט בעולם.
השיקה סלייט מכיל את מפת העולם ומאפשר לשחקן להשתגר למקומות בהם הוא ביקר קודם כאמצעי ל-Fast Travel.
כמו כן, בעזרת מצלמה מיוחדת הנמצאת בשיקה סלייט, לינק יכול לצלם מקומות ספציפיים ברחבי העולם הקשורים לזכרונותיו.
לאחר שהשחקן צילם את כל המקומות הנדרשים, הוא יכול לפתוח סוף אלטרנטיבי בו לינק וזלדה מחליטים לבנות מחדש את היירול לאחר הניצחון על גאנון.
שימוש במצלמה יכול לסייע ללינק למצוא חפצים שונים שיעזרו לו לבנות שריונות, כלי נשק ומתכוני בישול שונים.
מלבד המצלמה, השיקה סלייט מעניק ללינק יכולת לייצר פצצות מיוחדות בהן הוא יכול להיעזר בקרב נגד אויבים, יכולת להקפיא חפצים דוממים עד סוף ההשפעה, יכולת הקפאת המים והליכה עליהם וכוח מיוחד שמאפשר לו לשאת משטחי מתכת גדולים.
לאחר שהשחקן סיים את משימותיו של האיש הזקן בתחילת המשחק, הוא מקבל מעין מצנח דאיה בעזרתו הוא מסוגל לקפוץ ממקומות גבוהים ולדאות למרחקים ארוכים.
במידה ומד המאמץ של לינק מתרוקן, הוא יתרסק לקרקע ויאבד נקודות חיים בהתאם.
מערכת מזג האוויר במשחק היא דינמית ומשפיעה על הקרבות במשחק ועל דמותו של לינק.
לדוגמה, אם במהלך סופת ברקים לינק יחזיק נשקים אשר עשויים מתכת, הוא עשוי להתחשמל ולאבד נקודות חיים.
בנוסף, חלק מהאזורים הם הרריים ומושלגים ולינק, לא לבוש בביגוד מתאים יכול לאבד נקודות חיים בגלל הקור.
אזורים אחרים (בעיקר כאלו שקרובים ללוע הר געש או מדבריות) הם חמים ובהיעדר ביגוד מתאים, לינק יכול להתחמם ולאבד נקודות חיים.
מערכת הבישול במשחק היא דינמית ומאכלים מסוימים שלינק מבשל יכולים להעניק לו תוספות להתקפה, להגנה וכן הגנות מפני נזקי מזג אוויר שונים.
את חלק ממתכוני הבישול לינק יכול לגלות בעזרת שיח עם דמויות בעולם המשחק ואת חלקם הוא יכול ליצור באופן חופשי על ידי ערבוב שלל מרכיבים ביחד בסיר.
מלבד מאכלים רגילים, לינק גם יכול להכין שיקויים שונים שיכולים לשפר את יכולות ההתקפה, ההגנה וכן מעניקים לו תוספות זמניות לנקודות החיים ומד המאמץ.
המשחק אינו ליניארי וברגע שלינק עובר את שלב ה-Tutorial (ההדרכה הראשונית שניתנת לשחקן על המשחק בתחילתו) השחקן יכול לנוע לאן שירצה ולעשות דברים בכל סדר שיבחר.
גם כיום, כחמש שנים לאחר צאת המשחק (נובמבר 2022) ישנם סודות נוספים ומכניקות חדשות ששחקנים עדיין מגלים במשחק נכון לימינו.
ישנם גם שחקנים שאיתגרו את עצמם והלכו להתעמת עם גאנון מיד לאחר שלב ה-Tutorial כשברשותם ציוד לחימה וביגוד פשוטים.
כוחם של האויבים במשחק אינו מותאם לציוד ולמספר נקודות החיים שיש לשחקן, ולכן במהלך מסעו, לינק יכול לפגוש במפלצות שחזקות ממנו בהרבה ובהיעדר ציוד מתאים, הוא יכול למות בקלות בקרב מולן.
מה שדורש מהשחקן לתכנן היטב את המסלול בו ייבחר ללכת ולבחור בקפידה ואת המפלצות איתן הוא רוצה להתעמת.
מפלצות חזקות יותר מפילות שלל רב יותר והלחימה בהן הופכת לכדאית, למרות הסיכון שבה.
במהלך עלילת המשחק, על לינק להילחם במפלצות ספציפיות במטרה להתקדם (לדוגמה, להילחם במפלצת גדולה וחזקה בשם ליינל במטרה להתקדם לשחרור אחת מהחיות האלוהיות) כך שהשחקן נדרש להיערך בהתאם.
אויבים שונים דורשים מהשחקן אסטרטגיות לחימה שונות.
לדוגמה, אויב עיוור לא יראה את לינק, אך כן מסוגל לשמוע אותו בצורה מוגברת.
או לחלופין, קרב מול אויב שרגיש למתקפות חשמל יידרוש מהשחקן לבנות חצי חשמל לקשת שלו או להשתמש בחרב חשמלית בקרב נגדו.
במהלך המשחק, השחקן יכול להיחשף לתופעה בשם "ירח הדם" הגורמת לשמיים להיצבע באדום ולמפלצות שלינק הרג להתעורר לחיים מחדש, כשהפעם הן חזקות יותר כל עוד ירח הדם עדיין מתקיים.
בתחילת כל ירח דם, המשחק מציג לשחקן סרטון קצר.
במהלך המשחק, השחקן יכול להיתקל במקדשים שונים הפזורים בעולם המשחק.
מקדשים אלו מורכבים לעיתים קרובות מחידות אותן על השחקן לפתור או באויבים חזקים בהם השחקן נדרש להילחם.
פתירת מקדש מעניקה ללינק כדור מיוחד המקושר לאלה "הילייה" ולאחר שפתר מספר מקדשים ואסף מספיק כדורים, השחקן יכול להמיר אותם לנקודות חיים או נקודות מאמץ נוספות.
נקודות מאמץ מסייעות ללינק לרוץ, לטפס, לדאות ולשחות לאורך זמן ונקודות חיים מגדילות את מד הלבבות של השחקן.
כמו כן, על מנת להשתמש בחרב המאסטר (החרב האגדית של לינק ברוב משחקי הסדרה) על השחקן להשיג 13 לבבות, ולכן לפתור כמה שיותר מקדשים.
למרות שהמשחקים הקודמים בסדרה נחשבים לאגדות עם במשחק זה, השחקן, בשיטוטו בעולם יכול למצוא ביצי פסחא ומידע ששופך אור על עולם המשחק, דמויות המפתח שבו וכן אזכורים למשחקים הקודמים.
למשחק יצאו שתי חבילות הרחבה בתשלום המעניקה לשחקן אפשרויות חדשות:
חבילת ההרחבה הראשונה הנותנת לשחקן אפשרות לעבור מספר משימות בהן הוא צריך להרוג מספר מסוים של אויבים, כאשר בסופן השחקן מקבל את היכולת לנצל את מלוא הפוטנציאל של חרב המאסטר.
המשימות הופכות לזמינות לאחר שהשחקן השיג 13 לבבות ושלף את חרב המאסטר ממקומה באדמה.
החבילה גם מעניקה לשחקנים מספר בגדים חדשים ללבישה, את סוסה האקסקלוסיבי של הנסיכה זלדה וכן מוסיפה עוד סיפורי צד לעולם המשחק.
חבילת ההרחבה השנייה הנותנת לשחקן אפשרות לעבור מספר משימות שלאחריהן הוא יכול לקבל "חיה אלוהית" משלו דמוית אופנוע עליה לינק יכול לרכוב.
בנוסף, לאחר שסיים את משימות ההרחבה, הכוח שהוא מקבל ממפעילי החיות האלוהיות זמין לו לשימוש רב יותר (כאשר בתחילה היה על השחקן לחכות עד שהכוחות ייטענו מחדש).
החבילה גם מעניקה לשחקנים מספר בגדים חדשים ללבישה וכן מוסיפה עוד סיפורי צד לעולם המשחק.
המשחק מתרחש בממלכה בדיונית בשם "היירול", כ-10,000 שנה לאחר אירועי המשחקים האחרונים (שכיום נחשבים סיפורי עם).
אנשי היירול הגיעו לפריצות דרך טכנולוגיות וכדי לשמור על עצמם, שמא השד המרושע גאנון יחזור בשנית, הם בנו 4 מפלצות רובוטיות בשם "החיות האלוהיות" שאמורות להגן על תושבי היירול.
על כל מפלצת רובוטית הפקידו גיבור שתפעל אותה.
בנוסף, נבנו שומרים, רובוטים מכניים שתפקידם להילחם בגאנון לצד החיות האלוהיות.
לאחר מכן גאנון חזר לחיים והם ניצחו אותו בקלות.
100 שנה לפני אירועי המשחק, גאנון חזר לחיים והחל במלחמה עקובה מדם נגד תושבי היירול.
התושבים לא חשבו שגאנון יזכור איך הם ניצחו אותו בפעם שעברה אבל בגלל שהוא נזכר בהכל הוא הרג את ארבעת המפעילים של החיות האלוהיות ומשרתיו השתלטו על החיות האלוהיות ועל רובוטי השומרים ואלו החלו לתקוף את התושבים.
לינק, אביר בשירות משפחת המלוכה ניסה להילחם בגאנון, אך נפצע אנושות.
כמוצא אחרון, הנסיכה זלדה ביקשה להעביר את לינק למערה מסתורית שם הוא יוכל לנוח ולאגור כוחות לקרב.
בינתיים, זלדה כלאה את עצמה ביחד עם גאנון בטירת היירול על מנת שלא יוכל לצאת ולהתפשט, בכך היא מרוויחה זמן עד שלינק יתעורר.
100 שנים לאחר מכן, לינק מתעורר משנתו וחסר זיכרון לגבי מי הוא והיכן הוא נמצא.
לינק מקבל את השיקה סלייט ("Sheikah Slate" - בתרגום חופשי: לוחית הצפחה של השיקה): מעין מכשיר דמוי טלפון חכם שאצורה בו אנרגיה אשר מעניקה לו יכולות מיוחדות הקשורות בקסם.
ביציאתו מהמערה, לינק פוגש בדמותו של זקן מסתורי שמספר לו על העולם שבו הוא התעורר ומסביר לו על ציד, לחימה וכן על מקדשים שעליו להיכנס אליהם.
במידה ולינק יצליח לפתור את רצף החידות בכל מקדש, הוא יקבל כוחות מוגברים.
לאחר שלינק פתר ארבעה מקדשים, האיש הזקן חושף את עצמו כרוחו של מלך היירול לשעבר, אביה של זלדה שנהרג בקרב נגד גאנון.
המלך מספר ללינק מי הוא ומה משימתו - להגיע לטירת היירול, לנצח את גאנון ולשחרר את זלדה מכלאה.
מכאן, השחקן יכול להתקדם בכל דרך שיבחר:
השחקן יכול לגשת ישירות לטירת היירול ולהילחם נגד גאנון (למרות הקושי שבדבר).
השחקן יכול לשחרר את ארבעת החיות האלוהיות ולרתום את כוחן במלחמה נגד גאנון (במידה ולינק שחרר את כל החיות משליטתו של גאנון, משרתיו של גאנון לא יופיעו בקרב הסופי וארבעת רוחות הגיבורים יתקפו את גאנון ביחד עם לינק).
השחקן יכול להגיע למקומות שונים בהיירול שם נמצאים כל הזכרונות שאיבד, מה שפותח סוף אלטרנטיבי למשחק בו לינק וזלדה מתאחדים ומחליטים לבנות את היירול מחדש ביחד.
השחקן יכול למצוא את חרב המאסטר, מה שיכול להקל עליו בקרב נגד גאנון.
השחקן גם יכול לעבור שרשרת אימונים סזיפית במטרה לחזק את חרב המאסטר ולהשתמש במלוא הפוטנציאל שלה, במידה ויש לשחקן את הרחבת המשחק.
השחקן יכול לפתור את החידות בכל המקדשים שנמצאים בהיירול (120 מקדשים במשחק הבסיס, 136 עם ההרחבה למרות שה-16 האחרים לא נספרים) ובכך להגדיל את מאגר החיים או המאמץ שלו.
כדי להביס את גאנון, לינק נדרש להגיע אל תוך טירת היירול, להתחמק או להילחם במפלצות ובשומרים שמקיפים אותה, ולבסוף להיכנס לחלל המרכזי שם ילחם בגאנון, שהוא הבוס המרכזי של המשחק.