tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
Libra (בעברית: מזל מאזניים) הוא אלבומה השישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית, טוני ברקסטון, אשר יצא לאור ב-27 בספטמבר 2005, על ידי חברת התקליטים בלאקגראונד רקורדס בארצות הברית ובספר מקומות נוספים בשאר העולם.
אלבום זה הוא אלבומה הראשון עם חברת התקליטים החדשה שלה לאחר שפוטרה מחברת התקליטים הקודמת שלה לאור כישלון אלבומה הקודם.
שם האלבום קרוי על שם המזל של ברקסטון בגלגל המזלות: מזל מאזניים.
עם יציאתו הוא פתח במקום ה-4 בארצות הברית ובמקום השני במצעד אלבומי ה-R&B וההיפ-הופ כאשר מכר 114 אלף עותקים בשבוע הראשון ליציאתו.
נכון להיום מכירות האלבום עומדות על חצי מיליון עותקים במדינה מה שמזכה אותו במעמד זהב.
הסינגלים מהאלבום לא זכו להצלחה כאשר נכשלו מלהיכנס למצעד האמריקאי הרשמי.
ביוני 2006 האלבום יצא לאור מחדש באירופה על ידי הלייבל אדל רקורדס עם מהדורה מיוחדת אשר כוללת 13 שירים ואת הסינגל The Time of Our Lives עם להקת Il Divo, אשר יצא לאור גם כחלק מפסקול מונדיאל 2006.
האלבום הגיע עם יציאתו למקום הרביעי בארצות הברית עם מכירות של 114 אלף עותקים ובכך הפך לאלבום הרביעי שלה שנכנס לחמישייה הפותחת במדינה ולאלבום הראשון שלו מאז שנת 2000 שנכנס לחמישייה הפותחת במדינה ומוכר מעל 100 אלף עותקים בשבוע הראשון ליציאתו.
בנוסף האלבום פתח במקום השני ברשימת אלבומי האר אנד בי וההיפ-הופ של המדינה.
בתוך 5 חודשים האלבום מכר 355 אלף עותקים ונכון להיום מכירותיו עומדות על חצי מיליון עותקים מה שמזכה אותו למעמד זהב.
אלבום זה גם היה האלבום האחרון של ברקסטון עם חברת התקליטים בלאקגראונד.
בינואר 2007 היא תבעה את ראש החברה בארי האנקרסון על 10 מיליון דולר בגין תמרון כדי שתעזוב את חברת התקליטים הקודמת שלה ותעבור אל שלו.
לטענתה הוא ניצל אותה כדי לחתום על חוזה של מספר אלבומים שנועד לשלול את זכויותיה בכך שלא העביר לה דוחות חשבונאיים ושיקר לגבי עסקאות שביצע.
בפברואר 2007 העניין הוסדר בכך שברקסטון הסכימה לשלם מקדמה בסך 375 אלף דולר ולשלם תמלוגים מהאלבום הבא שלה להאנקרסון על מנת שתוכל להשתחרר מהחוזה.
Life Goes On (בעברית: החיים ממשיכים) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ליאן ריימס, מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, Twisted Angel.
השיר יצא לאור ב-26 באוגוסט 2002, על ידי חברת התקליטים קורב רקורדס, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום השביעי במצעד המוזיקה האוסטרלי.
השיר נכתב על ידי ליאן ריימס, דזמונד צ'יילד ואנדראס קרלסון והופק על ידי דזמונד צ'יילד, פיטר אמאטו וגרג פגאני.
איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי העניק לשיר את תואר הפלטינה, על מכירות של למעלה מ-70,000 עותקים במדינה, דבר אשר הופך אותו לאחד משיריה הנמכרים ביותר של ריימס במדינה.
פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-4.5 מיליון השמעות.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-17 בדצמבר 2010, בערוץ היוטיוב של ליאן ריימס וצבר למעלה מ-5 מיליון צפיות.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם26 באוגוסט 2002תקליטור • הורדה דיגיטליתקורב
Life הוא אלבום האולפן השמיני של הזמר הפוארטו ריקני ריקי מרטין.
האלבום יצא לאור לראשונה באירופה ב-10 באוקטובר 2005 דרך חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
יום לאחר מכן יצא האלבום בארצות הברית, וכשבוע לאחר מכן ביפן.
האלבום הגיע למקום השישי במצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200, לאחר שמכר כ-73 אלף עותקים בשבוע הראשון להוצאתו.
"Life's a Mess" (בעברית: "החיים הם בלאגן") הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי ג'וס וורלד, ביחד עם הזמרת-יוצרת האמריקאית הלסי, מתוך אלבום האולפן של וורלד, Legends Never Die.
השיר יצא לאור ב-6 ביולי 2020, על ידי חברות התקליטים גרייד A רקורדס ואינטרסקופ רקורדס, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום השמיני במצעד הסינגלים האוסטרלי.
השיר נכתב על ידי ג'וס וורלד, הלסי, ריאן ווג'אסאק ומסמונה קודו והופק על ידי רקס קודו, האבי מלוו וריק רובין.
ב-31 ביולי 2020, הוציאה הלסי את המיני-אלבום השישי שלה Collabs, מתוכו יצא השיר כסינגל השני.
השיר הוא שיר מסוגת האימו ראפ, המשלבת בתוכה גם את סוגת הפופ.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-97 מיליון השמעות.
הווידאו קליפ הוויזואלי הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של ג'וס וורלד ב-6 ביולי 2020, תוך שהצליח לצבור למעלה מ-20 מיליון צפיות.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם6 ביולי 2020הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתגרייד A • אינטרסקופ
Lie (בעברית: לשקר) הוא שיר של להקת הפופ והנשמה הדנית לוקאס גרהאם.
השיר יצא לאור 27 בספטמבר 2019 על ידי חברות התקליטים קופנהגן רקורדס ו-Then We Take the World.
השיר הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הדני.
את השיר כתבו דייוויד לברל, ג'ורג' טיזרד, ג'רמי דניאלס, לוקאס פורקאמר, ריק פרקהאוס וסטפן פורסט.
הווידאו קליפ לשיר יצא ב-27 בספטמבר 2019. בקליפ מופיעים שני שחקנים שמגלמים זוג לסירוגין (שנפרד וחוזר שוב ושוב).
הנער מבחין בחברתו לשעבר ממשיכה בחייה עם בחור אחר, ומתגעגע לימים בהם היו מאושרים יחד.
הזיכרונות של המריבות והמזמוזים מופיעים לאורך הסרטון בין הסצנות של המציאות הנוכחית.
לקראת סוף הסרטון, הם חזרו להיות ביחד.
נכון לנובמבר 2020, הקליפ צבר למעלה מ-13 מיליון צפיות ביוטיוב.
מקוםתאריםמכירותדנמרק (IFPI Denmark)פלטינה 1×90,000* מכירות בלבד מכירות + הזרמת מדיה בלבד
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורדנמרק27 בספטמבר 2019הורדה דיגיטליתקופנהגן רקורדס • Then We Take the World
Life Is Good הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי פיוצ'ר, בשיתוף הראפר הקנדי דרייק, מתוך אלבום האולפן השמיני של פיוצ'ר, High Off Life.
השיר יצא לאור ב-10 בינואר 2020, על ידי חברות התקליטים אפיק רקורדס ופריבנדז, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
במקור, השיר היה אמור להיות חלק מהמיקסטייפ השני המשותף של פיוצ'ר ודרייק, לאחר What a Time to Be Alive, אך בסופו של דבר נכלל באלבומו השמיני של פיוצ'ר.
השיר הגיע היישר אל המקום השני במצעד הבילבורד הוט 100 והפך לשיר הראשון ששהה במקום זה במשך שמונה שבועות, כשמעליו השיר "The Box" של רודי ריץ'.
השיר הוא שירו של פיוצ'ר שהגיע למקום הגבוה ביותר במצעד.
השיר מכר כ-7 עותקים סך הכל בארצות הברית, נכון ל-29 ביוני 2020.
בסוף דצמבר 2019, פיוצ'ר ודרייק נצפו באטלנטה, ג'ורג'יה, וצילמו קליפ במקדונלד'ס, מה שהוביל לאמונה כי לשניים יש שיתוף פעולה שצפוי לצאת לאור.
הצילום כלל אמנים כמו 21 סבאג', מייק ויל מייד איט, ליל יאכטי וביג בנק .
הידיעה על הווידאו קליפ התפשטה כשהתקליטן ואושיית המדיה די ג'יי אקדמיקס פרסם את קריאת הליהוק לקליפ.
פיוצ'ר פרסם בעבר קטע ממה שהצמד עבד עליו בסטורי באינסטגרם שלו.
השיר והווידאו קליפ, אותו ביים ג'וליאן כריסטיאן לוץ , פורסם ב-10 בינואר בחצות.
בקליפ נראים פיוצ'ר ודרייק כגברים עם משרות רגילות, כולל עובדי מזון מהיר, מכונאים, עובדי טכנולוגיית מידע, עובדי אפל סטור מחוץ למותג, אנשי זבל, שפים, ראפרים שאפתנים ועוזרי במאי.
נכון לנובמבר 2020, הקליפ עומד על כ-1.2 מיליארד צפיות באתר יוטיוב.
ב-15 בפברואר 2020 פורסם רמיקס לשיר על ידי פיוצ'ר בהשתתפות דרייק והראפרים האמריקאים דה-בייבי וליל בייבי.
שלושה ימים לפני צאת הרמיקס, פיוצ'ר פרסם טיזר לרמיקס עם קולותיהם של דה-בייבי וליל בייבי בסטורי באינסטגרם.
הרמיקס נכלל באלבום האולפן השמיני של פיוצ'ר, High Off Life, יחד עם הגרסה המקורית.
מדינהתוארמכירותאוסטרליה (ARIA)פלטינה ×2140,000אוסטריה (IFPI Austria)זהב15,000דנמרק (IFPI Denmark)זהב45,000צרפת (SNEP)זהב100,000איטליה (FIMI)זהב35,000מקסיקו (AMPROFON)זהב30,000ניו זילנד (RMNZ)זהב15,000פולין (ZPAV)פלטינה20,000פורטוגל (AFP)פלטינה20,000הממלכה המאוחדת (BPI)פלטינה600,000ארצות הברית (RIAA)פלטינה ×77,000,000
אזורתאריך יציאהפורמטחברות תקליטיםמקורעולם10 בינואר 2020הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתאפיק • פריבנדזארצות הברית14 בינואר 2020רדיו אורבני עכשווי25 בפברואר 2020רדיו להיטים עכשוויים
Life Goes On הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הבנים הדרום קוריאנית BTS, מתוך אלבום האולפן התשיעי שלה, Be.
השיר יצא לאור ב-20 בנובמבר 2020, על ידי חברות התקליטים Big Hit Entertainment וקולומביה רקורדס, כסינגל הראשי מתוך האלבום.
השיר הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100.
בעקבות דחיית סיבוב ההופעות שלהם עקב מגפת הקורונה, החלה הלקה לעבוד על אלבום חדש.
חברת התקליטים של הלהקה, Big Hit Entertainment, הודיעה רשמית על האלבום ב-27 בספטמבר 2020, וקבע כי האלבום "מעניק מסר של ריפוי לעולם על ידי הצהרה 'אפילו לנוכח הנורמליות החדשה הזו, חיינו נמשכים'", בהודעה לעיתונות.
השיר הוכרז כסינגל המוביל של האלבום ב-30 באוקטובר.
אורכו של השיר שלוש דקות ו-27 שניות.
על אף ההצלחה הגדולה עם הסינגל הקודם באנגלית, "Dynamite", השיר הזה, יחד עם שאר השירים באלבום, מושר כמעט לחלוטין בקוריאנית.
מילות השיר מרוממות, ומבקשות לספק תקווה למעריצים במהלך מגפת הקורונה.
השיר הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, והפך לסינגל השלישי ברציפות של הלהקה שהגיע להישג זה.
כתוצאה מכך, הלהקה השיגה את ההצטברות המהירה ביותר של שלושה שירים במקום הראשון, מאז להקת הפופ-דיסקו בי ג'יז, בין השנים 78–1977. זהו השיר הראשון שהגיע היישר אל המקום הראשון במצעד המושר בעיקר בקוריאנית.
השיר מכר כ-150,000 עותקים בשבוע הראשון שלו, כולל 129,000 הורדות דיגיטליות ו-20,000 עותקים פיזיים.
ב-17 בנובמבר הוציאה חברת התקליטים Big Hit Entertainment קדימון לשיר באורך 26 שניות.
יממה לאחר מכן, פורסם קדימון נוסף, שאורכו 22 שניות.
הקליפ עצמו פורסם ב-19 בנובמבר, יום לפני צאת האלבום, ובוים על ידי חבר ה-BTS, ג'ונגקוק.
בקליפ נראים חברי הלהקה מתרוצצים במעונות שלהם, תוך שוי מסיע אותם והם צופים בסרטים ובמצעים את השיר באצטדיון ריק.
הקליפ הפך לסרטון היוטיוב החמישי הנצפה ביותר במהלך 24 השעות הראשונות, כששזכה לכ-71.6 מיליון צפיות.
ב-22 בנובמבר 2020, הלהקה ביצעה את "Life Goes On" לצד "Dynamite" בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית 2020. למחרת, הם ביצעו את השיר בתוכניות בוקר טוב אמריקה ולייט לייט שואו.
אזורתאריך יציאהפורמטחברות תקליטיםמקורעולם20 בנובמבר 2020הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתביג היטארצות הברית7-אינץ' • קלטת שמעקולומביה
Lie Lie Lie הוא שיר של הזמר האמריקאי ג'ושוע באסט.
הוא יצא לאור ב-14 בינואר 2021 על ידי וורנר רקורדס, כסינגל הראשון מתוך המיני-אלבום הראשון שלו.
באסט כתב את השיר, בהפקתו של Afterhrs.
הווידאו הקליפ עבור השיר יצא לאור ביוטיוב ב-15 בינואר.
נכון למאי 2021 צבר השיר מעל ל-18 מיליון השמעות בפלטפורמת הספוטיפיי.
באסט מככב בסדרת המוקומנטריה של דיסני+ החל משנת 2019, היי סקול מיוזיקל: המחזמר: הסדרה.
הוא שיתף קליפ משיר בשם "I Know" באינסטגרם יום לפני צאתו.
הוא כתב עם אוליביה רודריגו את השיר "Just for a Moment" לפסקול הסדרה.
הסדרה חודשה לעונה שנייה בשנת 2021. באסט חתם על חוזה הקלטות בחברת וורנר רקורדס, והוציא את הסינגלים "Common Sense" ו-"Everyone Else" בשנת 2020.
ב-4 בינואר 2021 הודיע באסט כי "I Know" (שכיום נקרא "Lie Lie Lie") ייצא לאור כעבור 10 ימים.
הוא יצא לאור בחנויות המוזיקה הדיגיטליות ופלטפורמות הסטרימינג ב-14 בינואר, ויום למחר יצא הקליפ שלו.
הוא הסינגל הראשון מהמיני אלבום הראשון של באסט, Joshua Bassett.
מבחינה לירית השיר מתאר מערכת יחסים של באסט בה הוא מתעמת עם חבר אשר הפיץ שקרים לגביו.
הקליפ של "Lie Lie Lie" יצא לאור ב-15 בינואר 2021. מגזין סבנטין הצביע על כמה קווי דמיון בין הקליפ של באסט לקליפ "Drivers License" של אוליביה רודריגו, המשחקת לצידו בסדרת היי סקול מיוזיקל: המחזמר: הסדרה.
Libra הוא אלבום האולפן הרביעי של השחקנית והזמרת הארגנטינאית לאלי.
הוא יצא ב-12 בנובמבר 2020 דרך חברת התקליטים סוני מיוזיק ארגנטינה.
לאלי עבדה עם מגוון מפיקים ופזמונאים באלבום, כולל רפאל ארקוטה, טייני, פיטו פאז, קמילו, מאו וריקי, חוליו רייס, אברהם מטאו, ביג וואן ו-רק 808, בין היתר.
האלבום מרחיב את סאונד הפופ של קודמיו, A Bailar, Soy ו-Brava, תוך שילוב אלמנטים של היפ הופ, טראפ, R&B, רגאטון ופופ אורבני.
דווקא Libra גרם ללאלי לחפש את האיזון בין צליל הפופ האופייני לה, אותו היא מגדירה כ"מהות" שלה, לבין האלמנטים האורבניים החדשים הללו שהיא משלבת במוזיקה שלה מאז Brava.
באלבום הזה, משתתפים CNCO, קאזו, מאו וריקי ונוריאל.
לפני צאת האלבום יצאו ארבעה סינגלים בין אוקטובר 2019 לאוגוסט 2020: "Laligera", "Como Así", "Lo que have yo" ו-"Fascinada".
האלבום יצא בליל 12 בנובמבר 2020 כאלבום הפתעה, שעה בדיוק לאחר שהשיר "Ladrón" עם קאזו יצא כסינגל החמישי שלו.
הסינגל הראשון מהאלבום, "Laligera", שוחרר ב-10 באוקטובר 2019, ביום הולדתה ה-28 של לאלי, יחד עם קליפ.
הקליפ צולם על ידי אורקו בשכונת פארק פטריציוס בבואנוס איירס, שם נולדה אספוסיטו.
בקליפ לאלי נראית מחליקה על מגרש כדורסל ומבלה עם קבוצת רקדנים.
החלקה אמנותית הייתה הענף בו עסקה בילדותה, מה שאפשר לה להראות את כישרונה לקהל בפעם הראשונה.
השיר דורג במקום הראשון במצעד הלאומי ובמקום הרביעי במצעד הכללי של מוניטור לטינו בארגנטינה.
בשנת 2020, "LALIGERA" נכלל בין היצירות שבגינן היה רפאל ארקוטה מועמד כמפיק השנה בטקס פרסי גראמי הלטיני ה-21.
"Como así" יצא כסינגל השני מהאלבום ב-8 בנובמבר 2019. השיר הוא שיתוף פעולה עם להקת הבנים CNCO.
הקליפ לסינגל צולם במקסיקו סיטי ובבימויו של חואקין קמברה.
בקליפ, אספוסיטו מגלמת את אהובתו של כל אחד מחברי הלהקה, וכל סצנה מספרת סיפור אחר.
הוא הגיע למקום שלושים ושלוש במצעד ארגנטינה הוט 100; הוא מוקם במקום הראשון במצעד הלאומי במקום הרביעי במצעד הכללי בארגנטינה, ונכנס גם למצעדים של צ'ילה, הרפובליקה הדומיניקנית, אקוודור, פנמה, פרגוואי, פרו ואורוגוואי.
ביולי 2020, השיר קיבל מועמדות בטקס פרסי גרדל ל"שיר הדואט/שיתוף הפעולה הטוב ביותר".
במאי 2020, אספוסיטו הוציאה את הסינגל השלישי מהאלבום, "Lo que tengo yo".
הזמרת הודתה שהשיר לא היה צפוי לצאת במקור ושהוא לא הגיע לבחירת השירים הסופית עבור Libra.
עם זאת, בוקר אחד במהלך מגפת הקורונה, היא מצאה את עצמה מזמזמת את הדמו של השיר, וזה שימח אותה.
מסיבה זו היא החליטה להוציא את השיר ולשמח אנשים במהלך הסגרים.
השיר נשאר במשך 18 שבועות במצעד ארגנטינה הוט 100, שם הגיע למקום ה-28. הוא הגיע גם למקום השני במוניטור לטינו ארגנטינה ולמקום הרביעי בסך הכל ברשימת השירים הלאומיים של ארגנטינה.
באוגוסט 2020, היא הוציאה את "Fascinada" כסינגל הרביעי של האלבום, עם קליפ שצולם במדריד.
השיר הגיע למקום ה-73 במצעד ארגנטינה הוט 100.
בנובמבר 2020, לאלי הוציאה את "Ladrón" בשיתוף פעולה עם קאזו.
את הקליפ בשחור לבן ביימה אספוסיטו בעצמה והוא צולם במדריד ובבואנוס איירס.
שנהפרסקטגוריהתוצאהסימוכין2021פרסי קרלוס גרדלאלבום הפופ הטוב ביותר – אישה
"Lie to Me" (בעברית: "שקר לי") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית, טייט מקריי, והזמר-יוצר הקנדי-עיראקי, עלי גייטי.
השיר יצא לאור ב-14 באוקטובר 2020, על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס, כסינגל מתוך המיני-אלבום השני של גייטי The Idea of Her.
מקריי הודיעה על צאת הסינגל החדש שלה עם עלי גייטי בטוויטר שלה, "אז גייטי ואני סוף סוף שיתפנו פעולה!!!!
חברים אני מקווה שתיהנו מהקליפ הזה.
זה היה כל כך זמן מצוין לצלם את זה.
צילמנו אותו בין השעות 19:00 בערב עד 6:00 בבוקר!
אוהבים אתכם כל כך הרבה!
בראיון למגזין בילבורד, נשאלה מקריי "אם היא תציג קודם את שיריה בעמוד שלה ב-TikTok, מקריי אמרה, ש"לפעמים אקליט תזכיר קולי לגבי צאת הקליפ לשיר שבוע לפני שאני מוציאה אותו.
כשאני עלי גייטי ואני הוצאנו את 'Lie to Me', עשינו את הסרטון הזה כשהתחלתי לישאול אותו, 'אתה רוצה לכתוב שיר?' כולם עסקו רק בזה.".
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם14 באוקטובר 2020הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתRCA רקורדס
"Lie to Me" הוא סינגל של להקת הפופ רוק האוסטרלית, .
הסינגל, שיצא ב-15 ביוני 2018, נמצא באלבום האולפן השלישי של הלהקה, Youngblood.
גרסה זו הושמעה למעלה מ-106 מיליון פעמים בספוטיפיי.
גרסה מחודשת של השיר, בשיתוף פעולה עם הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'וליה מייקלס, יצאה ב-21 בדצמבר 2018. גרסה זו הושמעה למעלה מ-208 מיליון פעמים בספוטיפיי.
גרסה אקוסטית של השיר יצאה ב-1 בפברואר 2019. גרסה זו הושמעה למעלה מ-9 מיליון פעמים בספוטיפיי.
ברוק בזג'רוביץ', מבילבורד, אמר כי: "בגרסה החדשה של 'Lie to Me' יש שירה רכה של מייקלס, שמשנה את הנרטיב.
בעוד שבמילים המקוריות, החבר'ה נשמעו אבודים מאהבה לא חזקה, המילים בביצוע האחרון מתאימות לשני הצדדים של מערכת היחסים."
דניאל קרפס, מרולינג סטון, הגדיר את הגרסה האקוסטית כ-"צילום מואט בהנחיית פסנתר" ותיאר את הקליפ הנלווה כציורי.
הווידאו קליפ של השיר, שבוים על ידי ברנדן ווהאן, יצא ב-19 בינואר 2019. נכון לספטמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-31 מיליון פעמים.
מדינהתאריםמכירותאוסטרליה (ARIA)פלטינה70,000קנדה (Music Canada)זהב40,000פולין (ZPAV)זהב10,000
אזורתאריךפורמטגרסהחברת תקליטיםהערותעולם 15 ביוני 2018הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקהמקורית קפיטול 21 בדצמבר 2018גרסת דואט עם ג'וליה מייקלסאיטליה 1 בפברואר 2019 להיט עכשווי ברדיו יוניברסלעולםהורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקה סינגל אקוסטיקפיטול
Life Is Beautiful (בעברית: החיים יפים) הוא אלבום האולפן ה-35 של זמר הג'אז האמריקאי טוני בנט.
את האלבום הוציאה לאור בשנת 1975 חברת התקליטים אימפרוב רקורדס.
האלבום פורסם כמחווה לספר השירים האמריקאי, בו מופיעים כותבים ופזמונאיים רבים דוגמת קול פורטר, ריצ'רד רוג'רס ואירווינג ברלין.
את צלילי התזמורת המתלווה לקולו של בנט הלחין הפסנתרן טורי זיטו.
ג'ון בוש מאתר "AllMusic" כתב כי הבחירה בעשרת שירי האלבום מסקרנת אותו, ומשקפת את 25 שנות החקירה של בנט בספר השירים האמריקאי.
לטענתו, הרצועה הטובה ביותר באלבום היא "Reflections", שנכתבה בידי דיוק אלינגטון ומילט רסקין.
עם זאת, הוא כתב כי קולו של בנט נשמע לא טוב בחלק מהקטעים.
Life Is a Beach (בעברית: החיים הם חוף ים) הוא אלבום האולפן החמישי של הדי ג'יי הגרמני סאש.
הוא יצא לאור ברחבי העולם ב-31 באוגוסט 2012 על ידי חברת התקליטים טוקאפי רקורדינגס.
הסינגל המוביל מתוך האלבום, "What Is Life", יצא לאור ב-2 בנובמבר 2012, כמה חודשים לאחר יציאתו במטרה לעזור בקידום שלו.
בשנת 2013, הוחלט להוציא את השיר "The Secret" כסינגל השני מתוך האלבום; בשיר מתארחת הזמרת-יוצרת הבריטית שרה ברייטמן.
בניגוד להוצאה לאור של המשחקים הקודמים בתור פרקים נפרדים, ההוצאה לאור של המשחק לא פוצלה לפרקים וכל המשחק שוחרר בבת אחת, אך למרות זאת הוא עדיין מחולק לחמישה פרקים ופרק בונוס שיצא לאור כשבועיים וחצי לאחר צאת המשחק.
המשחק זכה לביקורות חיוביות אשר שיבחו את הדמויות, הכתיבה, הרקע, דיבוב הדמויות ואנימציית הפנים אך ביקרו לרעה את אורכו הקצר, קצבו, סביבות שחוזרות על עצמן וחוסר בבחירות משמעותיות משפיעות.
המשחק הוא משחק הרפתקה גרפית בגוף שלישי, המתרחש בסביבה פתוחה למחצה בעיירה הבדיונית הייבן ספרינגס שבקולורדו.
השחקן שולט בדמותה של אלכס חן, ומנווט אותה בין אזורים שונים בעיירה, תוך כדי חקירה, איסוף פריטים, פתרון חידות פשוטות ואינטראקציות עם דמויות שאינן שחקן (NPC).
מרכיב מרכזי במשחקיות הוא יכולתה העל־טבעית של אלכס לחוש רגשות של אחרים.
יכולת זו באה לידי ביטוי באופן חזותי באמצעות הילות צבעוניות סביב דמויות, בהתאם לרגש שהן חשות (למשל כעס, פחד, שמחה או צער).
השחקן יכול להשתמש ביכולת זו כדי להשפיע על מצבן הנפשי של הדמויות, לפתוח שורות דיאלוג נוספות ולחשוף מידע נוסף.
במקרים מסוימים, מתרחשת "התפרצות רגשית" (Nova), אשר גורמת לשינוי מהותי בסביבה ומעמיקה את החקירה בנוגע לחוויות טראומטיות של הדמויות.
כמו במשחקים קודמים בסדרה, קיימת מערכת בחירות דיאלוגיות, בהן נדרש השחקן לבחור בין אפשרויות שונות במהלך שיחות, אשר עשויות להשפיע על מערכות היחסים והתרחשות העלילה.
בסיום כל פרק מוצגות סטטיסטיקות בחירות של השחקן בהשוואה לשחקנים אחרים.
בנוסף לעלילה המרכזית, המשחק כולל פעילויות צדדיות כמו משחקי שולחן, מכונות ארקייד ומשחק תפקידים חי (LARP), התורמים להעמקת ההיכרות עם הדמויות והעולם הפנימי של העיירה.
באמצעות שילוב בין מכניקת בחירות מוכרת ליכולת אמפתית ייחודית, המשחק מבקש להציע חוויה אינטראקטיבית המשלבת דרמה רגשית עם אלמנטים של חקירה ונרטיב אישי.
במרכז העלילה ניצבת אלכס חן, צעירה אמריקאית ממוצא אסייתי המחזיקה ביכולת אמפתית על־טבעית, המאפשרת לה לחוש ולהבין את רגשותיהם של אנשים אחרים באופן מוחשי.
בתחילת הסיפור, המתרחש באפריל 2019, אלכס משתחררת ממערכת האומנה ועוברת להתגורר בעיירה הבדיונית הייבן ספרינגס (Haven Springs) שבקולורדו, במטרה להתאחד עם אחיה, גייב.
זמן קצר לאחר הגעתה, גייב נהרג בפיצוץ מסתורי סמוך למכרה מקומי.
בעקבות מותו, אלכס יוצאת למסע לחשיפת האמת סביב התאונה, כשהיא נעזרת ביכולתה לזהות רגשות נסתרים.
במהלך החקירה היא מגלה שחברת הכרייה Typhon, כמו גם תושבים מסוימים בעיירה, מעורבים בטיוח נסיבות המוות.
אלכס משתפת פעולה עם ריינר, קצין משטרה מקומי, וסטף ג'ינגריץ', תקליטנית בעיירה ודמות חוזרת ממשחק הספין־אוף Life Is Strange: Before the Storm.
במהלך החקירה נחשפת מעורבותו של ג'ד, הבעלים של פאב מקומי, באירוע מהעבר שבו נהרגו כורים – אירוע שטויח גם הוא, וקשור למניעים שהובילו לתאונה שגרמה למות אחיה של אלכס.
שיאו של הסיפור מגיע בישיבת מועצת העיירה, שבה אלכס מציגה את ממצאי החקירה שלה ומאלצת את ג'ד להודות באחריותו לאסונות.
בסיום המשחק ניצבת אלכס בפני החלטה: להישאר בהייבן ספרינגס, לצאת למסע מוזיקלי ברחבי ארצות הברית, או לשלב בין האפשרויות, לעיתים בליווי ריינר או סטף, בהתאם לבחירות שביצע השחקן במהלך המשחק.
Life Is Strange: True Colors יצא לאור ב-10 בספטמבר 2021 למחשב האישי, לקונסולות המשחקים Xbox One, Xbox Series X/S, פלייסטיישן 4, פלייסטיישן 5 ולשירות ההזרמה Stadia וב-7 בדצמבר 2021 לקונסולת המשחקים נינטנדו סוויץ'.
גרסה קמעונאית פיזית לסוויץ' יצאה לאור ב-25 בפברואר 2022. בניגוד למשחקים הקודמים בסדרה, אשר יצאו לאור בצורה של פרקים המשכיים, המשחק הוצא לאור בשלמותו בבת אחת.
המשחק מורכב מחמישה פרקים, אשר נועדו לגרום לשחקן להתנסות ולחוות את חווית המשחק בחלקים קטנים.
חבילת ההרחבה "Wavelengths" אשר מתרכזת בדמות סטף, יצאה לאור ב-30 בספטמבר באופן אקסקלוסיבי לגרסת הדלוקס (Deluxe Edition).
כמו כן חבילה בשם "הגרסה האולטימטיבית" (Ultimate Edition) אשר כוללת גם את אוסף הרימסטר של Life Is Strange (הוצאה מחודשת של Life Is Strange ו-Life Is Strange: Before the Storm אשר כוללת שיפורים ויזואליים שונים) זמינה גם כן.
פסקול המשחק Life Is Strange: True Colors מורכב משלושה רכיבים עיקריים: פסקול מקורי, שירים מקוריים שהופקו במיוחד עבור המשחק, ורצועות מוזיקה מורשות.
הפסקול המקורי נכתב והולחן על ידי צמד הפולק־אינדי האוסטרלי Angus & Julia Stone, ויצא באלבום נפרד בשם Life Is Strange, שפורסם ב־20 באוגוסט 2021.
בנוסף, נכללו פסקולים מקוריים חדשים מאת mxmtoon ו־Novo Amor, וכן רצועות מורשות של אמנים שונים, בהם רדיוהד (תחת השם mxmtoon), Phoebe Bridgers, Gabrielle Aplin, קינגס אוף ליאון ואחרים.
השירים המקוריים משתלבים ברגעים דרמטיים במשחק, וכוללים בין היתר את "When Was That" ו־"Heavy Gets Light" מאת Angus & Julia Stone, וכן גרסאות כיסוי לשירים "Creep" ו־"Blister in the Sun" בביצוע mxmtoon.
Lichess הוא שרת שחמט אינטרנטי חינמי הכתוב בתוכנת קוד-פתוח המנוהל על ידי ארגון ללא מטרות רווח עם אותו השם.
משתמשי האתר יכולים לשחק שחמט מקוון באופן אנונימי או לחלופין להירשם ולשחק משחקים מדורגים.
אין כלל פרסומות ב-Lichess וכל התכונות זמינות בחינם, שכן האתר ממומן על ידי תרומות מתומכים .
התכונות כוללות חידות שחמט, ניתוח ממוחשב, טורנירים וגרסאות שחמט.
Lichess הוקם על ידי המתכנת הצרפתי תיבו דופלסי ב-2010. ב-2015 הושקה אפליקציית האתר בפלטפורמות המובייל אנדרואיד ו-IOS.
לפי נתונים מ-11 בפברואר 2022, האתר lichess.org הוצב במקום ה-683 בדירוג הגלובלי של אלכסה.
רוב מבקרי האתר הגיעו מארצות הברית, מהודו ומסין.
לפי דירוג זה, האתר שני רק לChess.com כאחד משרתי השחמט האינטרנטיים הפופולריים ביותר.
Lie Like This הוא סינגל של הזמר-יוצר הישראלי מרגי.
הוא יצא לאור ב-1 בספטמבר 2022 תחת הוצאת סבן מיוזיק גרופ.
השיר הוא הסינגל השני מתוך המיני-אלבום Dark Side of the Rainbow.
באוקטובר 2021, פורסם כי מרגי נפגש עם מפיקים שונים בלוס אנג'לס על מנת לקדם את הקריירה הבינלאומית שלו, וביניהם המפיק המוזיקלי האמריקאי זוכה פרס גראמי מייק דין.
ב-14 באוגוסט 2022 חשף מרגי לראשונה את השיר בעמוד הטיקטוק שלו.
את השיר כתבו והפיקו מרגי ודין לצד נגה ארז, אורי רוסו, סייג' סקולפילד ושון סולימר.
הווידאו קליפ יצא סמוך לצאת השיר ב-1 בספטמבר 2022. בדומה לקליפ הקודם "Sucks to Know You (FU)", הוא צולם בקרואטיה ובוים על ידי עומר בן שחר.
הקליפ מהווה המשך ישיר ל-"Sucks to Know You (FU)", כשבקליפ זה מכוניתו האדומה של מרגי מתהפכת בשדה ומרגי מעלה אותה באש.
מרגי ציין כי "בקליפ האוטו הוא המטאפורה למערכת יחסים, ואפילו כשהוא מתהפך, עולה באש ומסכן אותי, אני מתעלם מהבעיה וממשיך לנסות לתקן את המצב".
נכון לנובמבר 2025, לשיר יש למעלה מ-1 מיליון צפיות ביוטיוב.
"Lick" (בעברית: "לְלַקֵק") הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרית הג'מייקנית שנסיאה, בהשתתפות הראפרית האמריקאית מייגן די סטליון.
הוא יצא לאור ב-2 בינואר 2022, בהוצאת חברות התקליטים ריץ' אמיגרנטס ואינטרסקופ רקורדס, כסינגל מתוך אלבום הבכורה של שנסיאה, Alpha (2022).
השיר הגיע למקום ה-20 במצעד השירים מתחת להוט 100.
שנסיאה חתמה על חוזה הקלטות עם ריץ' אמיגרנטס ואינטרסקופ רקורדס ב-2019, והוציאה את "Blessed", סינגל הבכורה שלה מאוחר יותר באותה שנה.
אחרי "Blessed" הוציאה את הסינגלים "Run Run", "Be Good" ו-"You're The One I Love" בשנת 2020. בשנת 2021 היא שיתפה פעולה עם קניה וסט לשני שירים באלבומו, Donda.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-21 בינואר 2022 בשידור חי והועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של שנסיאה.
נכון לאוקטובר 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-15 מיליון צפיות.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם2 בינואר 2022הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתריץ' אמיגרנטס • אינטרסקופ
Licence to Kill (בעברית: רישיון להרוג) הוא סינגל מאת הזמרת האמריקאית גלדיס נייט, אשר שוחרר ב-30 במאי 1989. השיר שימש כשיר הנושא של הסרט "רישיון להרוג", ה-16 בסדרת סרטי ג'יימס בונד.
השיר נכתב והולחן בידי צוות שכלל את נארדה מייקל וולדן, ג'פרי כהן, וולטר אפנסייף.
הוא הוקלט בסן רפאל ובלאס וגאס.
השיר יצא לאור ב-30 במאי 1989, זמן קצר לפני הקרנת הבכורה של הסרט.
ב-2017 ביצעה הזמרת דורגה מקבורן קאבר לשיר במסגרת הפרויקט Songs, Bond Songs: The Music of 007.
Life Hack (או פטנט לחיים) הוא כל טריק, קיצור דרך, מיומנות או חידוש שמגבירים את הפרודוקטיביות והיעילות, בתחום כלשהו בחיים.
במקור שימש המונח בעיקר מומחי מחשבים שטיפלו בעומס גבוה של מידע או כאלה שחיפשו שיטות יצירתיות להאיץ את זרימת העבודה שלהם בדרכים אחרות מלבד תכנות.
ההגדרה המקורית של המונח "Hack" היא "לחתוך במכות גסות או כבדות".
בשפה המודרנית מונח זה שימש לעיתים קרובות כדי לתאר פתרון לא אלגנטי אך יעיל לבעיית מחשוב ספציפית, כגון סקריפטים (shell scripts) שנכתבו בזריזות וכלי עזר אחרים של Command Line שסיננו, גרסו ועיבדו זרמי נתונים כמו דואר אלקטרוני ו- RSS Feeds.
המונח הורחב מאוחר יותר ל־Life Hack, בהתייחס לפתרון לבעיה שאינה קשורה דווקא למחשבים ושעלולה להופיע בחיי היומיום של מתכנת.
דוגמאות לסוגים אלה של Life Hacks עשויות לכלול כלי עזר לסנכרון קבצים, מעקב אחר משימות, תזכורות לאירועים, או סינון דואר אלקטרוני.
המונח Life Hack הוטבע ב-2004 במהלך ועידה לטכנולוגיות מתעוררות של O'Reilly בסן דייגו, קליפורניה, על ידי עיתונאי הטכנולוגיה דני אובריאן, כדי לתאר את הסקריפטים וקיצורי הדרך ה"מביכים" (לדבריו) שאנשי IT יעילים משתמשים בהם כדי לבצע את עבודתם.
אובריאן והבלוגר מרלין מאן הנחו מאוחר יותר מפגש בשם "Life Hacks Live" בכנס O'Reilly Emerging Technology ב-2005. השניים גם כתבו יחד טור בשם "Life Hacks" עבור מגזין O'Reilly's Make אשר יצא לראשונה בפברואר 2005.
האגודה האמריקאית לדיאלקט בחרה ב־lifehack (מילה אחת) כסגנית לזוכה בתואר "המילה השימושית ביותר של 2005" (הזוכה הייתה המילה "פודקאסט").
Life Is Strange: Double Exposure (בתרגום חופשי לעברית: החיים מוזרים: חשיפה כפולה) הוא משחק הרפתקאות אינטראקטיבי משנת 2024 שפותח על ידי Deck Nine ויצא לאור על ידי Square Enix ב-29 באוקטובר 2024 למערכת ההפעלה Microsoft Windows ולקונסולות המשחקים פלייסטיישן 5 ו-Xbox Series X/S וב-19 בנובמבר לקונסולת המשחקים נינטנדו סוויץ'.
עלילת המשחק שבה להתמקד בקורותיה של מקס קולפילד, גיבורת המשחק המקורי, שכעת, כמבוגרת, נאלצת לפתור תעלומת רצח המתפרשת על פני שני צירי זמן.
בסוף שנת 2023 עברה מקס קולפילד להתגורר בלייקפורט, ורמונט, שם היא עובדת כצלמת-אורחת באוניברסיטת קלדון.
החלטתה שלא להשתמש עוד ביכולתה להחזיר את הזמן לאחור נובעת מההשלכות שחוותה בעבר בעקבות שימוש בכוחותיה ב-4 בדצמבר, לאחר שבילתה עם חבריה ספיה "ספי" לוולין-פאיאד ומוזס מרפי, מגלה מקס בזעזוע כי ספי נרצחה מירי.
מקס מתכנסת באבלה, עד שהיא מגלה יכולת חדשה: היכולת "לפעום" אל ציר זמן חלופי שבו ספי עדיין בחיים.
יכולת זו מתפתחת במהרה ומאפשרת למקס לנוע בחופשיות בין צירי הזמן המקבילים.
בציר הזמן החלופי מתגלה כי מכוניתה של ספי הושחתה, רמז לכך שהיא עדיין נתונה בסכנה, ומקס פותחת בחקירה שמטרתה לחשוף את זהות הרוצח בציר הזמן המקורי.
בציר הזמן החלופי מתברר כי גוון ולוקאס הואשמו כל אחד במעשים שלא ביצעו, בעוד שבציר הזמן המקורי טוען רג'י כי ראה כפיל של עצמו.
מוזס מודה כי גנב את מצלמתה של ספי מזירת הרצח, ומקס משיבה אותה ומסתירה אותה מהבלש וינס אלדרמן.
בעקבות זאת מגלה מקס יכולת נוספת: "שזירה" של חפצים בין צירי הזמן.
המצלמה חושפת צילום שבו נראית מקס מכוונת אקדח אל ספי, מה שגורם למוזס להאמין כי מקס היא הרוצחת.
ניסיונה של מקס להשתמש בכוח החזרת הזמן על התצלום מפעיל חזון של סערה עתידית בקלדון, הדומה לזו שהכתה בעבר בארקדיה ביי, ובו מתחננת ספי בפני מקס לירות בה כדי לשים קץ לכאוס.
מקס חושפת בפני מוזס את כוחותיה וזוכה מחדש באמונו.
השניים נתקלים בהתגלמות על-טבעית של אלדרמן, וכאשר הבלש האמיתי מגיע, שתי הגרסאות שלו מתקשרות זו עם זו ונמחקות מן הקיום.
בציר הזמן החלופי, לומדת מקס כי גוון ביטלה את עסקת הספר של ספי משום שהתמקדה במאיה אוקאדה – סטודנטית לשעבר וחברתה הטובה של ספי – שהתאבדה לאחר שלוקאס גנב את עבודתה.
וין וספי כשלו בהגנה על מאיה, והדבר תרם למותה.
עם שובה לביתה מתעמתת מקס עם פולש, שמתברר כספי עצמה, בעלת יכולות שינוי-צורה, אשר התחזתה לגוון וללוקאס כדי לחבל בקריירותיהם על חלקם במותה של מאיה ובביטול ספרה.
מקס וספי מחליטות לחשוף את הגנבה הספרותית של לוקאס במסיבה בנושא "קרמפוס", תוך שימוש בכוחותיהן.
אף שהמהלך מצליח, לוקאס מגלה לספי כי יסמין היא שהורתה על ביטול ספרה, וכי גוון פעלה לפי דרישותיה בלבד.
ספי מתעמתת עם אמה, הטוענת שפעלה למען ביטחונה של בתה.
כוחותיה של ספי יוצאים משליטה ומחוללים את הסערה שראתה מקס בחזונה.
מקס משתמשת ביכולתה להחזיר את הזמן לאחור ולוקחת את השתיים חזרה ל-4 בדצמבר, תוך שהן שומרות על זיכרונותיהן – אך הסערה מגיעה עמן.
ספי מתחננת בפני מקס להרגה כדי לעצור את האסון, אך מקס בוחרת להתמודד עם הסערה יחד עמה.
בתוך הסערה הן מוצאות עצמן בציר זמן המשלב את קלדון עם זיכרונותיה של מקס מארקדיה ביי, שנוצר משילוב כוחותיהן; שם משתמשת מקס במצלמת הפולארויד שלה כדי להפריד את ספי מחבריה, שתודעתם התמזגה עמה.
לבסוף שבות מקס וספי אל העולם הממשי, שבו שמי צירי הזמן התאחדו והסערה שככה.
ספי מחליטה לעזוב את קלדון כדי לאתר אנשים נוספים בעלי כוחות, ומבקשת ממקס להמתין לשובה ולעזור לה לשלוט ביכולותיה, אף שמקס חוששת שהדבר ישפיע על חייהן ועל חיי אחרים.
השחקן נדרש לבחור אם מקס תיענה לבקשה או תסרב לה.
לאחר מכן חושפת מקס את כוחותיה בפני חבריה בקלדון, בעוד ספי נפגשת עם דיימונד – הסובלת מדימומי אף חריגים – ומציעה לה עזרה בחיפוש אחר תשובות.
פיתוחו של המשחק החל בשנת 2021, סביב יציאתו של המשחק השלישי בסדרת "Life is Strange", "Life Is Strange: True Colors".
קדימון ראשון שהציג את עלילת המשחק נחשף בתערוכת הקיץ של "Xbox" בשנת 2024. מידע נוסף על המשחק, הכולל בין היתר מבט מאחורי הקלעים על תהליך יצירת המשחק וקטעי משחקיות בלעדיים, עתיד להיחשף בשידור ייעודי שיתקיים ב-13 ביוני 2024 בערוץ היוטיוב הרשמי של סדרת המשחקים.
"Lie To Girls" הוא שיר של הזמרת-יוצרת האמריקאית סברינה קרפנטר, שיצא לאור ב-23 באוגוסט 2024. השיר מופיע כרצועה ה-11 באלבום האולפן השישי של קרפנטר, Short n' Sweet.
השיר, שהופק על ידי ג'ק אנטונוף, הוא בלדת פולק-פופ אקוסטית המשלבת הפקה עם שכבות של שירה וסינתיסייזרים.
מבחינה תמטית, היצירה זכתה לשבחי הביקורת על היותה בחינה נוקבת וחשופה של הונאה עצמית ומניפולציות במערכות יחסים רעילות.
חשיבותו האמנותית של השיר בולטת במיוחד בשל המילים שלו, המדגישות כיצד נשים נוטות לעיתים להתעלם מ"דגלים אדומים" ולשקר לעצמן למען שימור הקשר.
"Lie To Girls" הוקלט כחלק מאלבומה השישי של קרפנטר, Short n' Sweet, שיצא לאור ב-23 באוגוסט 2024. השיר מייצג את שיאו של עידן בקריירה של קרפנטר, שבו עברה ממעמד של כוכבת ערוץ דיסני לשעבר למעמד של כוכבת פופ גלובלית המדורגת בראש המצעדים.
מעבר זה החל עם אלבומה החמישי, Emails I Can't Send (2022), שהיה הפרויקט הראשון שבו זכתה לשליטה אמנותית מלאה לאחר המעבר לחברת התקליטים איילנד רקורדס.
קרפנטר הגדירה את Short n' Sweet כ"אחות הגדולה והלוהטת" של אלבומה הקודם וכאלבומה השני כ"אישה בוגרת".
השיר נכתב במהלך יום עבודה פורה במיוחד באולפן, שבו נוצרו גם הלהיט "Please Please Please" ותחילתו של השיר "Slim Pickins".
קרפנטר העידה כי כתיבת האלבום כולו הייתה עבורה חוויה "טיפולית", שאיפשרה לה לבטא את מחשבותיה ללא פילטרים.
לדברי קרפנטר, ההשראה לשיר נבעה מהתבוננות בדרכים שבהן נשים במערכות יחסים מודרניות נוטות להשלות את עצמן.
היא ציינה כי השיר בוחן "אמת קשה" שלמדה מניסיונה – שהונאה רגשית במערכת יחסים יכולה להיות מונצחת על ידי הקורבן עצמו, שבוחר לבצע רציונליזציה למציאות כואבת כדי להישאר בקשר.
קרפנטר התייחסה בדבריה גם לדפוסים בין-דוריים, וציינה כי ההשראה הגיעה מהתבוננות באמה, באחיותיה ובחברותיה, ומהנטייה המשותפת שלהן להעדיף שימור של מערכת יחסים על פני דרישה לכבוד וכנות.
השיר נכתב על ידי קרפנטר בשיתוף עם איימי אלן וג'ק אנטונוף.
אנטונוף הפיק את השיר (אחד מארבעה שירים שהפיק באלבום).
קרפנטר תיארה את העבודה עם אנטונוף כמתאפיינת בכימיה אמנותית מיידית ובסינכרון מוזיקלי מלא.
קרפנטר ציינה כי היא משתדלת להימנע משינויים רבים מדי בשירים לאחר כתיבתם, מתוך אמונה שפרויקט מוזיקלי צריך להכתיב "תקופה" מסוימת בחייה ולהישאר נאמן לרגש המקורי שהביא לכתיבתו, גם אם הרגש הזה השתנה שנה לאחר מכן.
אנטונוף העיד כי קרפנטר היא זמרת מיומנת מאוד שמבצעת הרמוניות קוליות מושלמות, מה שאיפשר לו כמעט שלא לבצע "ניתוחים" או תיקונים בהקלטה המקורית ולשמר את הפגיעות הקולית שלה.
השיר לא יצא כסינגל מקדים, אלא נחשף לראשונה כחלק מרשימת הרצועות של האלבום המלא.
"Lie To Girls" מוגדר כבלדת פולק-פופ אקוסטית.
השיר משתייך לקבוצת השירים המופשטים והאינטימיים יותר באלבום Short n' Sweet, המתרחקים מהסאונד הקצבי המאפיין להיטים כמו "Espresso" לטובת אווירה חשופה ומהורהרת.
הסגנון המוזיקלי משלב אלמנטים של פולק מודרני עם הפקה המדגישה הגשה קולית רגשית וניואנסית.
השיר מתאפיין במבנה הנבנה בהדרגה, רובד על גבי רובד, מהפקה מינימליסטית בפתח היצירה ועד לעיבוד עשיר יותר בסופה.
הכלי המרכזי המוביל את השיר הוא הגיטרה האקוסטית, המלווה את קרפנטר לאורך כל הרצועה.
לליווי האקוסטי נוספים סינתיסייזרים המעניקים לשיר תחושה "שמימית".
חלק מהמבקרים ציינו כי השימוש בסינתיסייזרים ובקולות הרקע המהדהדים משקף את חתימת הסאונד המוכרת של המפיק ג'ק אנטונוף.
השירה של קרפנטר בשיר מתוארת ככזו המשלבת פגיעות לצד נימה מאשימה או כואבת.
קולה הוקלט עם אפקטים של הדהוד ותהודה המאפשרים למילים להישמע צלולות ומודגשות מעל ההפקה המאופקת.
ההפקה, תחת ניצוחו של אנטונוף, כוללת שימוש בשכבות קוליות צפופות, טכניקה המעניקה עומק ודרמטיות לפזמון ולחלקו האחרון של השיר.
הניגוד בין הגשת הטקסט המתוקה לבין התוכן הלירי העוסק בהונאה עצמית ושיברון לב יוצר מתח מוזיקלי המאפיין את סגנונה של קרפנטר בעידן זה של הקריירה שלה.
השיר "Lie To Girls" מהווה בחינה נוקבת וחשופה של תופעת ההונאה העצמית והרציונליזציה במערכות יחסים רומנטיות.
הנושא המרכזי של היצירה אינו רק חוסר הכנות של בן הזוג, אלא נטייתן של נשים להשלות את עצמן, להתעלם מ"דגלים אדומים" ולייפות מציאות כואבת כדי לשמר את הקשר.
קרפנטר מתארת את השיר כחלק מאלבום "טיפולי" שבו היא מרשה לעצמה להיות ישירה ובוטה לגבי מחשבותיה וניסיונה האישי.
מילות השיר מאופיינות בשנינה המזוהה עם קרפנטר, תוך שילוב בין פגיעות רגשית לציניות.
היא מצביעה על כך שהמאמץ של הצד המשקר הוא לעיתים מיותר, שכן הצד השני מבצע את עבודת ההונאה עבורו כדי להימנע מהכרה באמת המרה.
קרפנטר משתמשת בשורה "I'm stupid but I'm clever" כדי לתאר את הקונפליקט הפנימי שבו היא מצד אחד חכמה מספיק כדי לזהות את השקרים, ומצד שני בוחרת ב"טיפשות" מודעת כדי להישאר בקשר.
השורה "We love to mistake butterflies for cardiac arrest" זכתה לניתוחים רבים בקרב מעריצים ומבקרים כאחד.
פרשנות מקובלת אחת גורסת כי נשים נוטות לפרש חרדה ומתח רעיל (דום לב) כהתרגשות רומנטית חיובית (פרפרים בבטן), ואילו פרשנות אחרת מציעה כי מדובר בהפרזה של רגשות: הפיכת משיכה קלה ("פרפרים") לאהבה גורלית ודרמטית המשתקת את הלב, וזאת כדי להצדיק את ההישארות במערכת היחסים.
בכך היא רומזת על דפוסים משפחתיים וחברתיים שבהם נשים לומדות להקריב את הכנות והכבוד העצמי שלהן למען שימור התא הזוגי.
האזכור של "The girl outside the strip club getting her tarot cards read" משמש כמטאפורה לחיפוש נואש אחר משמעות ותקווה במקומות שאינם מציעים פתרונות אמיתיים, תוך התעלמות מעובדות קשות בשטח.
זוהי פרפרזה אפלה על נדרי הנישואין המסורתיים, המדגישה את גודל ההקרבה העצמית והאובדן של הזהות האישית בתוך מחזוריות של שקרים והונאה.
הביקורות לשיר "Lie To Girls" היו מעורבות, אך נטו ברובן לחיוב, כאשר עיקר השבחים הופנו לכתיבה המושחזת ולנושאים המורכבים שבו, בעוד שחלק מהמבקרים מתחו ביקורת על ההפקה המוזיקלית.
מבקרים רבים שיבחו את השיר על הליריקה החריפה והתובנות המוצגות בו בנוגע למערכות יחסים.
רוב שפילד מהמגזין "רולינג סטון" הגדיר את השיר כ"קלאסיקת קריוקי עתידית" וטען כי זהו השיר הטוב ביותר באלבום, אפילו יותר מהסינגלים המצליחים שיצאו לפניו.
במגזין "בילבורד" נכתב כי השיר "מדהים בדרך הטובה ביותר", וצוין כי ההפקה הצנועה מאפשרת לקולה של קרפנטר להדהד ולמילותיה לקבל את המשקל הראוי להן.
המבקר אנתוני פנטנו ציין לטובה את הכתיבה "האפלה והנועזת" המנתחת כיצד נשים מבצעות רציונליזציה להתנהגות בני זוגן כדי להישאר בקשר, והוסיף כי קרפנטר "באמת מוכרת" את השיר בזכות הביצוע הקולי והמנגינה שלו.
ב-"פיצ'פורק" תואר השיר כרגע משמעותי שבו קרפנטר יוצאת ממערכת יחסים עם "אמת קשה" שלמדה, והגדיר את הרצועה כמרתקת.
ביקורות נוספות הדגישו את הצמיחה של קרפנטר ככותבת שירים המסוגלת להתמודד עם נושאים קשים בכנות חושפנית.
מנגד, חלק מהמבקרים סברו כי השיר מהווה נקודת חולשה באלבום בשל היותו בלדה אטית ופחות זכירה מהלהיטים הקצביים.
ב-"Teen Vogue" נטען כי על אף שהמילים "ברוטליות וכבדות", המוזיקה עצמה מתאפיינת ב"רגש חסר ברק", וכי קרפנטר מתקשה להעביר עצב או בדידות בעוצמה שבה היא מעבירה כעס או תשוקה.
מבקרים ב-"The Standard" ו-"The Line of Best Fit" הגדירו את השיר כ"נקודת תורפה מרכזית" וכבלדה "סטטית" שאינה עומדת בסטנדרט ההפקה של שאר האלבום.
ביקורת חוזרת הופנתה כלפי עבודת ההפקה של ג'ק אנטונוף בשיר זה.
ב-"Sputnikmusic" נטען כי ההפקה של אנטונוף "פוגעת בשיר שהיה יכול להיות בסדר גמור", וב-"Exclaim!" נכתב כי השיר לוקה בסינתיסייזרים משמימים ובשכבות קוליות שמאפיינות את עבודותיו הפחות מוערכות של המפיק.
בדומה לכך, ב-"Paste" תואר השיר כבלדת פולק-פופ "גנרית" ומשעממת.
ביצוע בולט של השיר התקיים ב-O2 ארנה בלונדון במרץ 2025, שם תוארה קרפנטר כמי ש"נבלעת" תחת גיטרה אקוסטית גדולה בעת שהיא שרה את מילות השיר, המלוות בפזמון חוזר של אלפי מעריצים בקהל.
המבקרים ציינו כי הופעות אלו מדגישות את יכולותיה הקוליות של קרפנטר ואת יכולתה ליצור חיבור רגשי עם הקהל בסביבה מופשטת מהפקה גרנדיוזית.
Life Is Strange: Reunion (בתרגום חופשי לעברית: החיים מוזרים: האיחוד) הוא משחק הרפתקאות אינטראקטיבי משנת 2026 שפותח על ידי Deck Nine ועתיד לצאת לאור על ידי Square Enix.
זהו המשחק המרכזי החמישי בסדרת "Life Is Strange", והוא מהווה המשך ישיר ל-"Life Is Strange: Double Exposure" (2024).
עלילת המשחק עוקבת אחר מפגש מחודש בין קלואי פרייס לבין מקס קולפילד באוניברסיטת קלדון.
קלואי פונה למקס בבקשת עזרה בהתמודדות עם זיכרונות מחיים – או ממוות – שאולי מעולם לא חוותה בפועל, על רקע איום מתקרב של תופת הרסנית המאיימת להשמיד את קמפוס האוניברסיטה.
מקס וקלואי משמשות כדמויות הראשיות, כאשר מקס מחזיקה ביכולת ה"הרצה לאחור" לשליטה בזמן, וקלואי עושה שימוש ביכולת ה-Backtalk המאפשרת לה להתעמת עם דמויות אחרות ולהשיג גישה לאזורים חסומים.
דווח כי "Deck Nine" החלה לעבוד על משחק המשך ל-"Double Exposure" כבר בשנת 2025, והדלפות ראשונות על "Reunion" הופיעו בינואר 2026 דרך ועדת הדירוג האירופאית "Pan-European Game Information".
חשיפתו הרשמית של המשחק אושרה בשלהי ינואר.
לראשונה בסדרה, "Life Is Strange: Reunion" כולל שתי דמויות הניתנות למשחק: מקס קולפילד וקלואי פרייס.
יכולת ה"הרצה לאחור" של מקס, שהופיעה לראשונה במשחק המקורי, חוזרת ומאפשרת לה לבטל פעולות ולשוב לעבר באמצעות תצלומי פולארויד.
היכולת גמישה יותר מאשר בעבר וניתנת לשימוש כמעט בכל שלב במשחק, אך מוגבלת לפרקי זמן קצרים של דקות ספורות, ומאפשרת חזרה רק לנקודות זמן שבהן מקס נכחה בפועל.
יכולת ה-"Backtalk" של קלואי, שהוצגה במשחק "Life Is Strange: Before the Storm" (2017), חוזרת אף היא ומאפשרת עימות מילולי עם דמויות אחרות, כמו-כן גם גישה לאזורים מוגבלים במשחק.
העלילה מתרחשת באוניברסיטת קלדון לאחר אירועי "Life Is Strange: Double Exposure".
מקס קולפילד שבה לקמפוס לאחר סוף-שבוע מחוץ לעיר, ומגלה אותו עולה בלהבות.
בעקבות ניסיונה של מקס למזג את שני צירי הזמן ב-"Double Exposure", שבה אליה יכולת ה"הרצה לאחור", המאפשרת לה לחזור שלושה ימים לאחור לפני התקרית באמצעות תצלום פולארויד.
במקביל, קלואי פרייס שבה לחייה של מקס, כשהיא מוצפת בזיכרונות מחיים – או ממוות – שאולי חוותה ואולי לא.
קלואי מבקשת את עזרתה של מקס בהתמודדות עם זיכרונות אלה, ובו בזמן מסייעת לה בחקירת הגורם לשריפה שעתידה לכלות את קלדון.
בחירות שביצע השחקן במשחק הראשון וב-"Double Exposure" בנוגע לגורלה של קלואי ולטיב הקשר בינה לבין מקס משתקפות באמצעות אפשרויות דיאלוג מתפצלות.
המשחק תואר גם כסיומו של סיפורן של מקס וקלואי.
בשנת 2025 דווח כי חברת הפיתוח "Deck Nine" החלה לעבוד על משחק המשך ל-"Life Is Strange: Double Exposure".
בהמשך לכך דלפו דיווחים ממפתחים ממורמרים, שלפיהם פיתוח המשחק והזיכיון בכללותו לווה בקשיים ובעיות משמעותיות.
בניגוד למשחק המקורי בסדרה, כל תוכן המשחק ישוחרר ביום ההשקה, ולא בפורמט אפיזודי.
ועדת הדירוג האירופאית "Pan-European Game Information" (PEGI) הייתה הגורם הראשון שהדליף מידע על המשחק, לרבות תקציר עלילתי, ב-7 בינואר 2026. בעקבות ההדלפה, מספר פרסומים הביעו דאגה בנוגע לפרטים שנחשפו ולכיוון העלילתי האפשרי של המשחק.
אחד מהם ציין כי עצם קבלת דירוג PEGI מעידה שהמשחק נמצא בשלב פיתוח מתקדם יחסית לקראת הפצה.
ב-15 בינואר 2026 הודיעה "Square Enix" כי חשיפה רשמית של משחק חדש בסדרת "Life Is Strange" תתקיים ב-20 בינואר.
חלק מהפרסומים קישרו הודעה זו ישירות להדלפת Reunion, בעוד אחרים נמנעו מכך והעלו השערות שונות לגבי זהות המשחק ופרטיו.
במקביל, צוינה תגובה מעורבת למשחק הקודם בסדרה, "Life Is Strange: Double Exposure", ו-"Deck Nine" התייחסה לכך ברשתות החברתיות לקראת החשיפה הרשמית.
כמו כן, אתר "Xbox Wire" פרסם את ההכרזה מוקדם מן המתוכנן במסגרת הדלפה.
ההכרזה הרשמית על "Reunion" ביססה אותו כהמשך ישיר לאירועי "Double Exposure", חשפה את תאריך יציאתו, ואישרה כי מקס קולפילד וקלואי פרייס ישובו ויהיו דמויות נשלטות במשחק.
Lightbulb Sun הוא אלבום האולפן השישי של להקת הרוק המתקדם הבריטית פורקיופיין טרי.
האלבום יצא בשנת 2000, ונחשב לאחד האלבומים המוצלחים יותר של הלהקה.
סטיבן וילסון - שירה, גיטרה, פסנתר, בנג'ו
ריצ'רד ברביירי - סינתיסייזר, האמונד, מלוטרון
כריס מייטלנד - תופים, כלי הקשה
Light Grenades הוא אלבומה השישי של להקת אינקיובס.
האלבום הופץ ב-28 בנובמבר 2006 ומכר 229,000 עותקים בשבוע הראשון ברחבי העולם.
בארצות הברית, Light Grenades התמקם במקום הראשון במצעד הבילבורד כשמכר 165,000 עותקים בשבוע הראשון להפצתו.
עם זאת, האלבום מחזיק גם שיא שלילי, כשרשם את הירידה הגבוהה ביותר מהמקום הראשון, לאחר שבשבוע השני ירד למקום ה-37 במצעד.
"Light My Fire" (בעברית: "תדליקי את האש שלי") הוא שיר של להקת הרוק האמריקאית הדלתות מתוך אלבומם הראשון, The Doors.
למרות שהשיר נכתב בעיקר על ידי גיטריסט הלהקה, רובי קריגר, הקרדיט למילות השיר ניתן לכל חברי הלהקה.
השיר מוכר כאחת הדוגמאות המוקדמות ביותר לרוק פסיכדלי, הוא הוקלט באוגוסט 1966 ויצא בינואר 1967 באלבומם הבכורה.
בטקס פרסי הגראמי השנתי ה-11 שנערך בשנת 1969, זכתה גרסת הכיסוי של פליסיאנו בפרס גראמי לביצוע הפופ הווקאלי הגברי הטוב ביותר.
פליסיאנו זכה גם בפרס גראמי לתגלית השנה.
"Light My Fire" נכתב בתחילת 1966 כיצירה של רובי קריגר שאמר שהוא קיבל השראה מהלחן של "Hey Joe" ומהמילים של "Play with Fire" של הרולינג סטונז.
ג'ון דנסמור הציע שהיצירה תהיה יותר לטינית, ג'ים מוריסון כתב את הבית השני וחלק מהפזמון ("Try to set the night on fire") בעוד שריי מנזרק הוסיף את פתיח העוגב שהושפע מבאך.
דנסמור גם הציע שהוא ייפתח עם מכת תוף סנר יחיד.
הלהקה החלה לנגן את השיר בהופעות באפריל 1966, והאריכה אותו באלתור ג'אזי.
כאשר הדלתות ביצעו את השיר בהופעות חיות, מנזרק ניגן את הבס של השיר בידו השמאלית על בס קלידים של פנדר רודס, תוך ביצוע שורות הקלידים הראשיות בווקס קונטיננטל באמצעות ידו הימנית.
כאשר הם באו להקליט את השיר מאוחר יותר באותה שנה, המפיק פול רוטשילד הביא את מוזיקאי הסשן לארי קנצ'טל כדי להקליט אובר-דאב גיטרת בס מדויקת של פנדר כדי להכפיל את הבסליין של הקלידים.
רוטשילד גם הציע שההקלטה תחזור על מוטיב הפתיח בסוף השיר.
אף על פי שגרסת האלבום הייתה באורך של קצת יותר משבע דקות, היא הייתה מבוקשת להשמעות רבות ברדיו, בעיקר על ידי הדי ג'יי דייב דיאמונד מלוס אנג'לס, והבעלים של אלקטרה רקורדס, ג'ק הולצמן, ביקש שגרסה קצרה יותר תשוחרר כסינגל.
למרות חוסר רצונה של הלהקה, רוטשילד ערך גרסה אחת, שצומצמה לפחות משלוש דקות, כאשר כמעט כל ההפסקה האינסטרומנטלית הוסרה להשמעה בשידורי AM.
הלהקה הופיעה בתוכניות טלוויזיה שונות, כגון American Bandstand, תוך חיקוי להשמעה של הסינגל.
"Light My Fire" בוצע גם בשידור חי על ידי הדלתות במופע של אד סאליבן ששודרה ב-17 בספטמבר 1967. הדלתות התבקשו על ידי המפיק בוב פרכט, חתנו של אד סאליבן, לשנות את השורה "Girl, we couldn't get much higher", מכיוון שהספונסרים לא הרגישו בנוח עם ההתייחסות האפשרית לסמים.
עם זאת, משמעות השורה אושרה להיות מילולית, כמו "גבוה בשמים".
הלהקה הסכימה לעשות זאת, ועשתה חזרות עם המילים המתוקנות, "Girl, we couldn't get much better".
עם זאת, במהלך ההופעה החיה, הסולן ג'ים מוריסון שר את המילים המקוריות, ללא שינוי.
סאליבן לא לחץ את ידו של מוריסון כשעזב את הבמה.
הלהקה ניהלה משא ומתן על עסקה מרובת פרקים עם המפיקים.
עם זאת, לאחר שהפרו את ההסכם שלא לבצע את השורה הפוגענית, נאמר להם כי לעולם לא יופיעו שוב במופע.
תגובתו של מוריסון הייתה: "היי גבר.
הרגע עשינו את המופע של סאליבן".
הופעה זו הוצגה בסרטו הביוגרפי של אוליבר סטון משנת 1991, אך מוריסון שר "Much Higher" בצורה נחרצת יותר וללא תגובתו לאחר מכן לסאליבן ולמפיק הסדרה.
גרסת הופעה חיה יצאה בשנת 1983 באלבום ההופעה החיה של הלהקה, Alive, She Cried, הראשון מבין מספר אלבומי הופעה שיצאו בעשורים שלאחר מכן שכללו את השיר.
"Light My Fire" זכה להצלחה צנועה באוסטרליה, שם הגיע למקום ה-22 במצעד ARIA.
הסינגל הגיע במקור למקום ה-49 בבריטניה בשנת 1967, אך זכה להצלחה מאוחרת במדינה זו בשנת 1991, כאשר הוצאה מחודשת הגיעה למקום השביעי.
הוצאה מחודשת זו זכתה להצלחה רבה יותר באירלנד, והגיעה לראש מצעד IRMA במשך שבועיים ביוני.
ההוצאה המחודשת התרחשה עקב העניין המחודש בלהקה בעקבות סרטו הביוגרפי של אוליבר סטון, "הדלתות".
הסינגל הגיע למעמד זהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי בספטמבר 1967 לאחר שנמכר ביותר ממיליון יחידות.
נכון לדצמבר 1971, הוא היה הסינגל הנמכר ביותר של הלהקה עם למעלה מ-927,000 עותקים שנמכרו.
הוא גם קיבל תואר פלטינה על ידי RIAA בספטמבר 2018 על כך שהגיע ל-1,000,000 יחידות דיגיטליות.
בילבורד תיאר את הסינגל כ"היצע דיסקוטקים מוביל" עם "ביט מדבק" ש"ממש מתקצב מתחילתו ועד סופו".
"Light My Fire" נחשב לשיר הדגל של הדלתות, וכיצירה מובהקת של ז'אנר הרוק הפסיכדלי.
בשנים 2004 ו-2010 דורג השיר במקום ה-35 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של מגזין הרולינג סטון, ולאחר מכן דורג מחדש במקום ה-310 ברשימת 2021. השיר נכלל ברשימת שירי המאה של RIAA, במקום ה-52. בשנת 2014 דירגו NME את השיר במקום ה-199 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים.
גרסת הכיסוי של חוזה פליסיאנו זכתה בפרס גראמי לשנת 1969 עבור ביצוע הפופ הווקאלי הגברי הטוב ביותר, באותה שנה הוא גם זכה בפרס גראמי לתגלית השנה.
בשנת 1998 נכנס השיר להיכל התהילה של הגראמי תחת הקטגוריה רוק (סינגל).
אמנים כמו בריאן וילסון, ז'אן ז'אק ברנל ופליסיאנו עצמו, בין היתר, מעריצים של השיר.
רובי קריגר - גיטרה חשמלית ואקוסטית
ריי מנזרק - ווקס קונטיננטל, בס פנדר רודס
לארי קנכטל - גיטרה בס
הסולן והגיטריסט הפורטוריקני חוזה פליסיאנו זכה להצלחה בינלאומית משמעותית כאשר הוציא את גרסתו לשיר "Light My Fire" בשנת 1968 כסינגל בלייבל RCA Victor.
זוהי אולי גרסת הכיסוי הידועה ביותר של שיר זה, שהגיע למקום ה-3 במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי במשך שלושת השבועות הרצופים של 31 באוגוסט, 7 ו-14 בספטמבר, שנה בלבד לאחר שהמקורי היה להיט מספר אחת באותו מצעד.
גרסתו הפכה ללהיט הגדול ביותר באוסטרליה וגם בקנדה, שם הגיעה למקום הראשון.
הגרסה המחודשת של פליסיאנו שילבה השפעות לטיניות, כולל שילוב של גיטרה ספרדית קלאסית, ומוזיקת נשמה, עם פופ אמריקאי.
הוא מכיל סגנונות רוק פרוטו-לטיני, וקצב איטי יותר מהגרסה המקורית של הדלתות.
בריאיון משנת 1969 אמר פליסיאנו כי אהב את השיר כששמע אותו לראשונה, אך הרגיש שעליו להמתין שנה לפני שיוציא את השיר.
הוא גם אמר כי "California Dreamin'" היה האיי-סייד המקורי של הסינגל.
הסינגל סייע לדרבן את ההצלחה העולמית של אלבומו, Feliciano!, שהיה מועמד למספר פרסי גראמי בשנת 1969. העיבוד של פליסיאנו לשיר "Light My Fire" השפיע על מספר גרסאות מאוחרות יותר, כולל זו של ויל יאנג.
כותב השירים רובי קריגר אמר בראיון על הכיסוי: "זו באמת הרגשה נהדרת לכתוב קלאסיקה.
אני חושב שאני חייב חוב גדול לחוזה פליסיאנו כי הוא בעצם האחד, כשהוא עשה את זה, כולם התחילו לעשות את זה.
הוא עשה על זה עיבוד אחר לגמרי".
פליסיאנו חזר על השיר, וביצע דואט עם מיני ריפרטון באלבומה Minnie משנת 1979.
פרויקט Lightning הוכרז ב־22 בדצמבר 2004 ומפותח כיום על ידי קרן מוזילה כהרחבה המוסיפה פונקציות לוח שנה וזימונים לתוכנת הדואר וקבוצות הדיון Mozilla Thunderbird.
Lightning היא תוכנת לוח שנה התואמת ל־iCalendar.
בניגוד ל־Mozilla Sunbird - מטרתה של Lightning היא להשתלב באופן הדוק עם Thunderbird.
פרויקט Lightning מפותח במקביל לפרויקט Sunbird, והקוד של שני הכלים זהה עם מספר קבצים שונים בכל תוכנה כך שהן יוכלו לרוץ כמצופה.
חברת Sun Microsystems תרמה תרומה משמעותית לפרויקט Lightning במטרה לספק למשתמשים אלטרנטיבה חופשית ופתוחה ל־Microsoft Office באמצעות שילוב של OpenOffice.org ו־Thunderbird עם ההרחבה Lightning.
האזורים בהם Sun מתמקדת בנוסף לתיקון באגים כללים הם תצוגות לוח השנה, תכונות שיתוף ותמיכה ב־Sun Java Calendar Server.
Lightning הוא שם הקוד ולא השם הרשמי של המוצר.
לכן, מבחינה טכנית לא נכון לקרוא לו "Mozilla Lightning".
LightWave 3D היא תוכנה לגרפיקה ממוחשבת התואמת את מערכות ההפעלה – Windows ו-Mac OSX.
התוכנה פותחה על ידי חברת NewTek.
היא משמשת ליצירת תמונות וסרטים תלת־ממדיים.
היא תומכת במגוון אפקטים, בהם השתקפות מציאותית.
לייאאוט, המאפשר יציאת פלט והנפשת האובייקטים אשר נוצרו במודולר.
הלייאאוט מאפשר גם הצבה והנפשה של מספר אובייקטים בו זמנית, הצבת גופי תאורה שונים בסצנה (פנס, שמש, זרקור, לייזר) והצבת מצלמות.
סרטים וסדרות שעשו שימוש בתוכנה (רשימה חלקית)
מסע בין כוכבים: הדור הבא
להלן דוגמאות לתמונות אשר נוצרו באמצעות תוכנה זו:
Life in Technicolor II הוא סינגל של להקת הרוק האלטרנטיבי הבריטית, קולדפליי, מתוך המיני אלבום שלה, Prospekt's March.
השיר אמנם הוכרז כסינגל בשנת 2009, אך הוא יצא יחד עם האלבום בשנת 2008. השיר מכיל גרסה ווקאלית מלאה של השיר "Life in Technicolor" מאלבום האולפן הרביעי של קולדפליי, Viva la Vida or Death and All His Friends.
הסינגל יצא בפברואר 2009 להורדה דיגיטלית, והוא מכיל רצועה שלא פורסמה בעבר, "The Goldrush".
השיר נועד במקור להיות באלבום Viva la Vida or Death and All His Friends, אך בסוף הלהקה ויתרה עליו והחליטה לצרפו למיני-אלבום.
השיר הועמד לשני פרסי גראמי וזכה באחד.
הקליפ הופיע בפעם הראשונה ב-20 בינואר 2009 בערוצים "4Music" וב-Channel 4 בבריטניה.
הקליפ מתחיל כשילדים יושבים ומחכים לתיאטרון בובות על חוטים מסורתי, אך במקום זאת כל חברי הלהקה מופיעים בתור בובות על חוטים.
עם זאת, תיאטרון הבובות הופך לראוותני יותר ויותר כשהווידאו ממשיך, כשלבסוף מופיע סולן הלהקה כריס מרטין בתור בובה, כשהוא "גולש" על קהל הילדים.
בסוף הקליפ חברי הלהקה עולים על מסוק קטן שעובר דרך החלון ושובר אותו.
מצעד דירוג שיא אוסטרליה 63 אוסטריה 53 בלגיה 39 הולנד 15 אירלנד 29 איטליה 30 שווייץ 39 פולין 1 מצעד הסינגלים הבריטי 28 יפן 23 בילבורד "שירי הרוק המודרניים" (ארצות הברית) 21
Life for Rent (בעברית: חיים להשכרה) יצא ב-23 בספטמבר 2003 על ידי אריסטה רקורדס והוא האלבום השני של דיידו.
האלבום שהופק ברובו על ידי דיידו ואחיה רולו, היה בין הנמכרים ביותר בעולם בעשור הראשון של שנות ה-2000.
האלבום מכר נכון לשנת 2003 כ-12 מיליון עותקים וקיבל 7 אותות פלטיניום על ידי BPI.
דיידו היא הזמרת היחידה שלה שני אלבומים בראש רשימת עשרת הנמכרים ביותר בעולם.
בנוסף לכך, הפך האלבום לאלבום הנמכר ביותר בבריטניה בשנת 2003.
Life for Rent הוא האלבום הנמכר ביותר במהירות על ידי זמרת בעולם כולו.
האלבום מכר ביומו הראשון כ-102,500 עותקים ובשבוע הראשון כ-400,351 עותקים.
על פי דוחות של IFPI, האלבום הוא הרביעי הנמכר ביותר בעולם לשנת 2003, ועל פי דוחות של BPI הוא בין שבעת הנמכרים ביותר באנגליה, בין השנים 2000 ו-2009.
האלבום שהה עשרה שבועות בראש מצעדי המכירות בבריטניה ונשאר 54 שבועות נוספים במצעד.
האלבום שהה 18 שבועות לא רצופים במקום ראשון במצעד האלבומים האירופאי.
מכירות האלבום הגיעו לכ-מיליון וחצי עותקים כחודש לאחר צאתו.
האלבום היה מועמד לפרס גראמי לשנת 2004 על השיר "White Flag" ודיידו התמודדה בקטגוריית הזמרת הטובה ביותר.
בניגוד לביקורות הקהל, ביקורתם של מבקרי מוזיקה רבים בעולם הייתה שלילית.
האלבום קיבל ציון בינוני והשוואת מכירותיו כלפי No Angel, הושוותה להבדל הכישרון בין דיידו לאחיה-רולו.
השיר "White Flag" יצא כסינגל המוביל של האלבום וצילומי הווידאו קליפ של השיר נערכו ב-הוליווד.
בקליפ הופיע השחקן דייוויד בורנזס.
סינגלים נוספים היו Don't Leave Home, Life for rent ו- Sand in my Shoes היה הסינגל האחרון לאלבום זה.
בשני הקליפים ל-Don't Leave Home ו- Life for rent צולמו סצנות התאבדות ועל מהותם דיידו נשאלה בראיונות רבים ובפורום הבית באתרה.
תשובתה הייתה ששיריה הם כמעין אגדות ותרחישים דמיוניים וכאלה הם גם הקליפים שלה.
על תשובתה הגיבו מאזיניה בשאלה לגבי הדמות איזובל מהשיר Isobel מאלבומה הראשון: No Angel, ותשובתה הייתה שהגתה את הדמות בגיל צעיר, בזמן שהותה באירלנד.