tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
קריאה כזו של המילה "שמם" מספקת הסבר גם לסוף פסוק כ"ז בדניאל ט': .
הפועל "תִּתַּךְ" מתייחס להענשת אנטיוכוס על ידי ה', בדומה למקרים אחרים בתנ"ך בהם הפועל משמש בהקשר זה.
בעקבות ההפנייה המפורשת בבשורות לספר דניאל, ברור כי כוונת הביטוי הייתה ליצור אנלוגיה בין האסון המנובא באפוקליפסה הסינופטית לבין האסון עליו התנבא דניאל, קרי, חילול המקדש על ידי אנטיוכוס אפיפנס והגזרות שנגזרו על היהודים בתקופתו.
החוקרים חלוקים באשר לתקופה אליה מתייחסת הנבואה.
יש הטוענים כי הבשורה על-פי מרקוס (או לפחות סצנת האפוקליפסה הסינופטית) נכתבה בתקופה בה קליגולה, קיסר רומא, ביקש להציב צלם בדמותו בהיכל.
לגרסתם, כוונה זו העלתה לתודעה את נבואת דניאל, וביטוייה נשזרו בבשורה על פי מרקוס.
על פי גרסה זו, קישור האפוקליפסה הסינופטית והשיקוץ המשומם עליו מדבר ישו לחורבן ירושלים על ידי טיטוס, נעשה רק מאוחר יותר, בבשורה על פי לוקס.
עם זאת, חוקרים רבים כיום סבורים כי הבשורה על-פי מרקוס נכתבה בסביבות שנת 70 לספירה, מעט לפני או מעט אחרי חורבן בית המקדש השני.
חוקרים אלו טוענים כי מדובר בנבואה בדיעבד, שמושאה הוא חורבן בית המקדש על ידי טיטוס או כניסתו לבית המקדש.
טענה אחרת קושרת את השיקוץ המשומם בכניסתו של אלעזר בן שמעון, ממנהיגי הקנאים לבית המקדש, מאורע עליו סיפר יוספוס פלביוס, מאורע שקדם למצור על ירושלים, ולכן יש הגיון בקריאה לאנשי יהודה לברוח אל ההרים באותו זמן, וכך יינצלו מהמצור.
בלשון העברית המודרנית משמש הביטוי כביטוי המדבר על חילול הקודש, או על דבר מה שפל ומתועב.
ביצירות ש"י עגנון מופיע הביטוי בהקשרים הקשורים בשואה, או ככינוי להיטלר, כמופיע בהקדמה לספר עיר ומלואה:
שִׁיר אֵלַיִךְ ("סתיו בחלונות") הוא שיר אהבה של המשורר הישראלי יעקב אורלנד.
השיר הולחן על ידי מרדכי זעירא, וזכה לביצועים רבים במאה ה-20 וה-21, ביניהם בפי יהורם גאון, רונית אופיר ועוזי מאירי.
"שיר אלייך" הוא שיר אהבה וגעגועים לאהובה אישה, השזור באהבה לארץ ישראל.
בנוסח הגרסה הראשונה, בבית הראשון מתאר הדובר את מקומה של אהובתו בלבו, הגם שלא שעתה אל בקשותיו:
הוא מתאר מערכת הציפיות מאהובתו, אשר כולן נכזבו והושבו ריקם:
בבית השני ממשיך הדובר ומתאר את כאבו ואכזבתו, אבל מבקש מאהובתו שלא תשעה אל תחנוניו ולא תרחם עליו בעטיים; כך למשל במילים:
בבית השלישי מתאר הדובר מפגש עתידי דמיוני, שבו נעתרת לו האהובה.
המפגש העתידי יהיה פיצוי על כל שנלקח או נפגע, עד אז.
מילות הבית האחרון של השיר (בגרסתו המאוחרת) חרותות על מצבתם של יעקב אורלנד ואשתו בת אל.
שיר אלמליח (נולדה ב-28 באוקטובר 1989) היא דוגמנית ושחקנית ישראלית.
אלמליח נולדה וגדלה בקצרין, לאב איש צבא קבע, ולאם מנהלת חשבונות.
היא החלה את הקריירה שלה בשנה האחרונה ללימודיה בבית הספר התיכון, כאשר חתמה על חוזה עם סוכנות הדוגמנות של בטי רוקאווי.
אלמליח שירתה בצה"ל כמש"קית לוגיסטיקה בגדוד תותחנים.
עבודתה הראשונה הייתה בצילומים למגזין האופנה "GO".
ב-2011 הצטלמה לקטלוג ההלבשה התחתונה של "קסם נשי".
בהמשך השתתפה בקמפיינים בישראל ומחוצה לה, הצטלמה למגזינים ועוד.
כמו כן, השתתפה ב-2013 בווידאו קליפ לשירו של דודו אהרון "האוטו שלי היופי שלך", מתוך אלבומו ימים טובים.
בשנת 2014 השתתפה בתוכנית הדוקו-ריאליטי "מאמא ליגה" בערוץ 10, העוסקת ברעיות כדורגלנים.
בשנת 2015 השתתפה בעונת ה-VIP השנייה של תוכנית הריאליטי "האח הגדול", העפילה לגמר התוכנית וסיימה במקום השלישי.
בדצמבר אותה שנה, זכתה בתואר "הישראלית הכי סקסית" בדירוג השנתי המסורתי שערך אתר mako.
בשנים 2017–2016, הצטלמה בקמפיינים בשלל שפות של משרד התיירות, לעידוד התיירות הנכנסת לישראל מהעולם.
בשנת 2018 הוחתמה כפרזנטורית של החברות "Jackie-O", ו"Lee Cooper" בישראל.
בשנים 2013–2016 הייתה נשואה לכדורגלן אלרואי כהן.
ביולי 2019 נישאה בשנית לאיש הנדל"ן האיטלקי-יהודי מייקל זנזורי.
בני הזוג התגרשו במרץ 2021, ולהם שני בנים: רפאל וגבריאל שנולד לאחר הגירושים בהחלטה משותפת.
ביוני 2023 הכירה את עורך הווידאו והאפקטים דותן שטרן, במהלך צילומי קמפיין.
בהמשך עברו להתגורר יחד, וביוני 2024 נולדה בתם המשותפת, עמנואל.
במרץ 2025 נישאה לשטרן בטקס אזרחי מצומצם, אותו ניהל צביקה הדר.
שיר הוא יצירה אשר ניתן לתפוס אותה כיחידה מובחנת העומדת בפני עצמה, בעלת מאפיינים ייחודיים ומוגדרים של גובה צלילים, צורה ותבנית.
לרוב, מילות השיר נכתבות במיוחד ללחן, אך ישנם מקרים בהם מלחינים שירי משוררים קיימים.
מבנה השיר הסטנדרטי מורכב מכמה חלקים: פתיחה, בית, פזמון, c part, קטעי מעבר וסיום.
מבנה השיר השתנה רבות במהלך השנים וניתן לשינוי על ידי האמן היוצר.
כמו כן, אורכו של השיר יכול לנוע בין כמה שניות לכמה דקות ועשרות דקות.
שיקוף היא טכניקת התערבות טיפולית שבאמצעותה מנסח המטפל את דבריו של המטופל ומציג בפניו את המשמעות הרגשית שהמטופל מביע.
בטכניקת השיקוף מתקיים תהליך שבו המטפל מחזיר למטופל את דמותו.
המטפל חוזר על תכניו שהעלה המטופל בנוסח אחר.
כך המטפל מסייע למטופל לחדד את הרגשותיו ובנוסף מעביר למטופל את קבלתו והבנתו.
טכניקת הפרשנות – טרום השיקוף
אבי הפסיכואנליזה זיגמונד פרויד נהג לטפל במטופליו בעיקר בעזרת טכניקת הטיפול פרשנות: כלי מרכזי להתערבות טיפולית במסגרת טיפול פסיכודינמי, בו תגובת המטפל מאפשרת תובנה חדשה או חוויה חדשה אצל המטופל.
לרוב, מעלה המטפל הצעות להסבר המשמעות הסמויה והלא-מודעת בתכנים ובהתנהגויות של המטופל, ובכך מקדם את התהליך הטיפולי דרך חלומות ואסוציאציות חופשיות.
פרויד האמין כי האדם מונע מדחפים לא מודעים ופיתח את מודל הנפש הפרוידיאני.
היינץ קוהוט היה פסיכואנליטיקאי וממייסדי זרם ה"פסיכולוגיית העצמי".
עיקר הדגש של פסיכולוגיית העצמי היא בחוויית האדם המודרני של המאה העשרים.
פסיכולוגיית העצמי מדגישה כי גורמי טראומה המקשים על תפקוד בחיי היום-יום אינם דחפים פרימיטיביים המתעוררים מבפנים כדחף, אלא כשלים בסביבה ההתפתחותית של הילד.
חלק מהמרכיבים החיוניים בתהליך טיפול פסיכולוגיית העצמי הם אמפתיה ושיקוף, וזאת בניגוד לסיטואציה הפסיכואנליטית ה"קלאסית" שבה המוקד העיקרי הוא פרשנות.
קוהוט הסיק מכך שהמטפל משקף בעדינות למטופל את הרגשות שהמטופל חווה באופן אמפתי כבר בשלב הראשוני, ונוצרת יכולת הכלה מצד המטופל להכיל את קשייו שלו.
כך נוצרת "הרמוניה" בין המטפל והמטופל.
שיקוף לפי תפיסת דונלד ויניקוט
דונלד ויניקוט היה פסיכיאטר ילדים, רופא ילדים ופסיכואנליטיקאי אנגלי, מממשיכי דרכם של זיגמונד פרויד ומלאני קליין, שפיתח את הטיפול הפסיכולוגי בילדים באמצעות טיפול במשחק.
ויניקוט הביע רעיונות מקוריים שסטו הן מהתאוריה הפרודיאנית והן מהתאוריה הקליניאנית.
ויניקוט קישר את השיקוף ליחסיהם של אם ותינוקה כאשר האם משקפת לתינוקה את עצמו, כלומר, האם רואה בעצמה ובתגובותיה את חוויותיו ואת מחוותיו בהכלה ובצורה זו האם מאפשרת לתינוקה להכיל בעצמו את התנסויותיו וחוויותיו ו"מאשרת" לו את קיומו.
קארל רוג'רס מאבות הפסיכולוגיה הומניסטית האמין כי מימוש עצמי הוא המניע המשמעותי ביותר לצמיחה אישית ולפיתוח כישורים אישיים, להבדיל מפרויד אשר טוען כי האישיות שואפת להגיע לאיזון נפשי.
אחת מתפיסותיו הבולטות של קארל רוגרס היא שהמניעים הפנימיים של האדם כלומר, נפשו ואישיותו שואפות להציב יעדים בכל רגע נתון ומטרת העל היא להגשימן.
משום כך, האדם לעולם לא יגיע למימוש עצמי מלא.
רוג'רס התנגד לשימוש בפרשנות בטיפול, הפרשנויות לטענת רוג'רס נעשות ברמה האינטלקטואלית כלומר, הן מייצגות ידע אשר מבוסס על עולם החוויות דווקא של המטפל ולא על חוויותיו ועולמו הפנימי של המטופל.
רוג'רס האמין כי על המטפל להבהיר למטופל את הרגשות שהמטופל מבטא ולעזור לו להכיר ברגשותיו מבלי לכפות עליו את ראייתו של המטפל.
בדרך זו המטפל גם מסייע למטופל לחדד את רגשותיו וגם מאיר לו את קבלתו והבנתו.
כך למעשה המטפל משתמש בטכניקת השיקוף (המטפל חוזר על תכניו שהעלה המטופל במילים אחרות).
אנסמבל שיר אדמה הוא הרכב מוזיקלי אקוסטי המתמחה בשירי ארץ ישראל.
ההרכב מתייחד במופעי מוזיקה ותוכן המשלבים בין ישראליות ליהדות, באמצעות חיבורים מקוריים בין טקסטים מהזמר העברי לטקסטים מהמסורת היהודית.
דוגמה לחיבור מסוג זה הוא המופע "שרים מדרשיר", המחבר בין שירי ארץ ישראל לפרשות השבוע.
המופע התבסס על הגותו של חנן פורת, ועל הטור מדרשיר שכתב בעלון השבת מעט מן האור.
השירים שמנגן ההרכב שייכים לרפרטואר הארץ-ישראלי הקלאסי, ומשלב בהם נגיעות של ג'אז, מוזיקה אתנית ורוק, תוך שמירה על המסגרת הכללית של הביצועים המקוריים.
אדם צחי נולד ב-1980. זמר, גיטריסט ומלחין.
למד שירה בשיטת בל קנטו.
דוקטור לקולנוע מאוניברסיטת תל אביב, ומרצה במכללת הרצוג.
נעם גולדשטיין נולד ב-1981. נגן חליל צד וסקסופון.
בעל תואר ראשון מהאקדמיה למוזיקה בירושלים.
למד הלחנה אצל רפי קדישזון.
בעל תואר שני בפסיכולוגיה קלינית.
יוני שרון נולד ב-1986. נגן כלי הקשה.
למד דף, דרבוקה וריק אצל אמן כלי ההקשה זוהר פרסקו, למד בוראן וכפות אצל אייב דורון, ולמד מוזיקה אצל יאיר דלאל ופרץ אליהו.
בשנת 2015 הוציא ההרכב אלבום קאבר לשירי ארץ ישראל, המבוסס על המופע "שרים מדרשיר".
בשנת 2016 החל ההרכב להקליט פרויקט חידוש שירי מחתרות.
עד כה חודשו השירים חיילים אלמונים, שיר בית"ר ועיר שלום של זאב ז'בוטינסקי.
"שִׁיר אַהֲבָה בֵּדוּאִי" הוא שיר בביצועם של דויד ברוזה ויעל לוי.
את המילים כתב איציק ויינגרטן, הלחין יצחק קלפטר ועיבד דני סנדרסון.
השיר נכתב עבור המופע "שיחות סלון" של יהונתן גפן ו"להקה טובה", שתועד על גבי אלבום בשם זה.
במופע שר בתחילה קלפטר את השיר יחד עם יעל לוי, אך לאחר שעזב את המופע החליף אותו דייוויד ברוזה.
השיר, בביצוע של ברוזה ולוי, נכנס למצעדי הפזמונים השבועיים של רשת ג' ב־19 ביוני 1978, וצעד 13 שבועות, עד 18 בספטמבר 1978. בשיאו הגיע לשבוע אחד לראש המצעד (14 באוגוסט 1978), ובמצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשל"ח (1978) של רשת ג' דורג במקום השביעי.
השיר בוצע לאחר מכן על ידי קלפטר עצמו באלבומה של להקת צליל מכוון, בה היה שותף, שנה לאחר מכן.
השיר עצמו מדבר על זוג אוהבים השוכנים באוהל.
בעוד האישה רוצה להשתקע ("חדל להיות כמו החולות אני רוצה אותך כמו סלע") הגבר חש תשוקה אל הנדודים והמדבר למרות שהבטיח לה להשתקע איתה.
לאחר זמן מסוים נוטש אותה הגבר ויוצא אל הנדודים למרות הבטחתו ("וכשפרצו השיטפונות שכח את כל מה שהבטיח/.../במחול טירוף בקני הסוף נסחף שיכור כמו חול ברוח").
כשחוזר הגבר אל אוהלו מגלה שהאישה יצאה גם היא לנדודים, והשאירה מסר רקום ש"גם אותי סופה נודדת סחפה".
גרסת כיסוי לשיר הוקלטה על ידי גיתית שובל, שאותה עיבד בעלה רון דרויאן.
שיר אהבה הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2016, בבימויה של סו יונג קים, אשר כתבה את הסרט יחד עם בראדלי ראסט גריי.
בסרט מככבות ג'נה מאלון וריילי קיאו, לצד ברוקלין דקר, איימי סימץ, מרשל צ'פמן, ריאן אגולד ורוזנה ארקט.
בכורת הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים סאנדנס ב-24 בינואר 2016.
שרה (ריילי קיאו) נשואה לדין, שנעדר בשל נסיעות עבודה כמעט כל הזמן, ואינו מתעניין בחייה.
להם ילדה קטנה, שבה מטפלת שרה לבדה.
מתוך בדידותה הגדולה, מתקשרת שרה לחברתה הטובה מימי הלימודים, מינדי (ג'נה מאלון), שאותה לא ראה מזה שנים, והשתיים יוצאות למסע ספונטני, יחד עם בתה ג'סי.
השתיים מדברות על אורח חייהן השונה.
שרה משוכנעת שמינדי חיה חיי חופש והרפתקה, ואילו בתורה מינדי מופתעת לגלות פרטים שלא ידעה על חייה האישיים של שרה.
אחרי לילה של העלאת זכרונות מחוויותיהן המיניות מעת הלימודים באוניברסיטה, השתיים מתנשקות, מה שמוביל לאינטימיות פיזית נוספת.
ביום למחרת, נעלבת מינדי כשהיא מרגישה ששרה מתייחסת בנונשלנטיות למה שקרה ביניהן, מתוך מחשבה שזה פשוט היה חלק מהרפתקנותה המינית של מינדי.
כשהן עוצרות בתחנת דלק, קונה מינדי כרטיס אוטובוס חזרה לביתה בניו יורק ועוזבת.
כעבור שלוש שנים עם קשר מועט, מזמינה מינדי את שרה לחתונה שלה.
בהתחלה, מרגישה שרה מודרת ומבודדת במערך ההכנות לחתונה, כמו שהיא מרגישה מנותקת מחייה של מינדי.
אך מינדי מפתיעה את שרה בביקור בחדר המלון שלה, והשתיים מתקרבות מחדש.
במסיבת הרווקות של מינדי הן שוב מתנשקות.
ביום החתונה הן יוצאות לטיול ומדברות על המסע שערכו שנים קודם לכן, הלילה המשותף, והשנים של הנתק ביניהן.
מינדי אומרת לשרה שהיא אוהבת אותה, ותמיד תאהב אותה.
ועדיין, מינדי ממשיכה עם תוכניותיה, ומתחתנת.
מרשל צ'פמן - ג' סיקה
קארי ג'וג'י פוקונאגה - דין
סקיי אוק גריי - ג'סי (גיל 6)
"שיר אהבה" זכה לביקורות חיוביות ממבקרי הקולנוע.
יש לו דירוג של 81% באתר Rotten Tomatoes, בהתבסס על 26 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 7.4/10. באתר Metacritic, יש לסרט ציון ממוצע משוקלל של 74 מתוך 100, בהתבסס על 14 מבקרים, ציון המעיד על "ביקורות חיוביות בכללי".
שיר אהבה הוא שיר על אהבה רומנטית, התאהבות, שברון לב לאחר פרידה, והרגשות המלווים חוויות אלו.
ניתן למצוא שירי אהבה במגוון רחב מאוד של שירה.
פזמוני אהבה הולחנו בשלל ז'אנרים מוזיקליים.
שירי אהבה קיימים כבר אלפי שנים וניתן למצוא אותם בתולדותיהן ובתרבויותיהן של רוב החברות.
דוגמה קדומה לשיר אהבה היא מגילת שיר השירים, שהיא סדרה של שירי אהבה בין בני זוג, גבר ואישה, למשל: (במסורת חז"ל התפרשו שירים אלה באופן אלגורי, כמשל ליחסי עם ישראל ואלוהיו).
בממצאים מהמיתולוגיה המסופוטמית ומיתולוגיות נוספות, התגלו שירי אהבה קדומים בין אלים הכתובים על לוחות טין, כגון שירת החיזור בין דומוזי לאיננה, שעל פי השערת החוקרים הושרה בעת נישואי הקודש שבין כוהניהם.
במיתולוגיה היוונית אראטו הייתה המוזה הממונה על השירה הלירית, ובפרט על שירת האהבה והשירה הארוטית.
הסופר והתאורטיקן השווייצרי דני דה רוז'מון, בספרו "Love in the Western World", הציע הסבר לראשיתם של שירי האהבה, שנחשב לשנוי במחלוקת.
על פי התאוריה שלו, שירי האהבה צמחו מתוך שירת הטרובדורים, ושירים אלו מייצגים דחייה של התפיסה הנוצרית ההיסטורית של האהבה.
בשירי האהבה של ימי הביניים יש מקום מרכזי לשירים על אהבה נכזבת, והערצת האישה היא מוטיב נפוץ.
קודקס מאנסה, שנוצר בתחילת המאה ה-14 והוא כתב יד מאויר המכיל את אוסף השירה הלירית הגדול והשלם ביותר של אמני השיר הגרמנים מימי הביניים, כולל שירי אהבה מאת דוכסים כגון יוהאן הראשון, דוכס בראבנט וגיום התשיעי מאקיטן .
כתב יד Gruuthuse , שנערך בברוז' בשנת 1400 בערך, כולל 147 שירים, בהם שירי אהבה אחדים שמלווים בתווים.
פרנצ'סקו פטרארקה, משורר ומלומד איטלקי בן המאה ה-14, ראה בשנת 1327 בכנסייה באביניון אישה בשם לאורה שעוררה בו רגשות אהבה עזים.
הייתה זו אהבה נכזבת, אך פטרארקה הביע את רגשותיו ב-366 שירים שכתב במשך יותר מעשרים שנה ושהקדיש ללאורה.
השירים הולחנו על ידי קלאודיו מונטוורדי, אורלנדו לאסוס, גיום דופאי ואחרים.
הסונטות של שייקספיר הן אוסף של 154 סונטות שנכתבו על ידי ויליאם שייקספיר.
הליד, השיר האמנותי הגרמני, כולל גם שירי אהבה.
הטוחנת היפה (Die schöne Müllerin) - מחזור שירים בן 20 שירים שהלחין פרנץ שוברט, למילים של וילהלם מילר.
לפי מכתביו של מילר ומקורות בני-התקופה, נכתבו השירים בשל אהבתו הבלתי-מושגת של מילר למשוררת לואיזה הנזל.
"שירי שוליה נודד" מחזור שירים מאת גוסטב מאהלר עוסק באהבה נכזבת.
שירי אהבה משתנים מעת לעת, על פי רוח התקופה.
למשל: שירים בשנות ה-70 עסקו בעיקר באהבה, אלו של שנות ה-80 אופיינו במסיבות וחיי לילה, ואילו שנות ה-90 היו מאופיינים ברומנטיקה אפלה.
לשירי אהבה של שנות ה-2000 לא היה אפיון ייחודי.
שירי אהבה נכתבו בסגנונות שונים, אך ניתן למצוא בהם את הנושאים הנפוצים הבאים:
תיאור יופיים ומעלותיהם של האהוב או האהובה: דימויים רבים משמשים בשירי אהבה לתיאור יופיו של האהוב, למשל: לעומת משוררים אלה, בסונטה 130 מציג ויליאם שייקספיר את אהבותו כמי שאינה יפה, אך
חיזור אחר האהובה: שירה של נעמי שמר, לדוגמה, "אהבת פועלי בניין", האומר, בין השאר:
קנאה: שירו של נתן אלתרמן, "ניגון עתיק", מתחיל בשלושה בתים שבהם המאהב מבטיח לאהובתו לעשות הכל למענה, אך בבית האחרון יש תפנית חדה:
כאבו של האוהב אהבה נכזבת.
דוגמה: שירו של יורם טהרלב, "בשביל אל הבריכות".
"שיר אהבה אינדיאני (Miguel)" (מוכר כ"שיר אהבה אינדיאני (מיגל)") הוא שיר שכתבה, הלחינה וביצעה עלמה זהר.
השיר יצא לאור בשנת 2008 ונכלל באלבום הבכורה של זהר, דברי (2008).
בשנת 2005, לאחר שזהר התגרשה, היא נסעה לפסטיבל מוזיקה באתיופיה.
בעת ששהתה בצפון המדינה הכירה את טמסהגן, תושב מקומי, ויצרה איתו קשר רומנטי.
לאחר ששבה לישראל הכירה בן זוג ישראלי ושמו שחר, ושמרה על קשר ידידותי עם טמסהגן.
זהר כתבה את "שיר אהבה אינדיאני" ברקע היכרותה עם טמסהגן כשיר פיוס הומוריסטי לבן זוגה הישראלי.
עם זאת היא שינתה את דמותו של טמסהגן לדמות של אינדיאני.
כשהקליטה את אלבום הבכורה שלה היא לא תכננה להכניס אליו את השיר, אך לבסוף הוא נכלל בו בעידודו של מפיק האלבום, אסי איילון.
השיר זכה להצלחה רבה, בצד השיר אגו טריפ.
הדוברת בשיר מתארת כיצד היא מקבלת שיחת טלפון מחו"ל.
בצד האחר של הקו מיגל, אדם שאיתו הייתה ניהלה קשר זוגי כששהתה מחוץ לישראל, והיא שרה את מילותיו.
תחילה מיגל פונה אליה בספרדית בביטוי mi amor (אהובתי).
בהמשך הוא פונה אליה באנגלית ומביע את אהבתו אליה.
הדוברת מזכירה רגעים יפים מן הזוגיות שלה עם מיגל.
מנגד היא מתמודדת עם תלאות היום־יום בישראל ויודעת שסוג כזה של אהבה יכול להתרחש רק בטיול בחו"ל.
בבית השלישי הדוברת חושבת לרגע לתת צ'אנס לאהבתה למיגל.
בהמשך השיר נשמע קול גברי.
בן זוגה הנוכחי, משה, מתנגד לקשר עם מיגל ומציב לה אולטימטום: "או שאת איתו או שאת איתי".
"שיר אהובת הספן" הוא שיר שנכתב על ידי יאיר לפיד, הולחן על ידי רמי קליינשטיין ובוצע על ידי ריטה.
השיר נכתב על ידי יאיר לפיד והולחן על ידי חברו רמי קליינשטיין, והוא אחד מבין מספר שירים שיצרו יחד.
הוא בוצע על ידי ריטה, שהייתה אז אשתו של קליינשטיין.
השיר נכלל באלבום הבכורה שלה שנשא את שמה.
השיר נכתב על ידי לפיד בהשראת הספר "ים המוות", שכתב הסופר הברזילאי ז'ורז' אמאדו.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת התשמ"ו (1986) הגיע השיר למקום השמיני.
בשנת 2017 ערכה תחנת הרדיו גלגלצ מצעד משיריה של ריטה, והשיר זכה במקום הראשון באותו המצעד.
השיר בוצע גם כחלק ממופע הפסטיבל בצבעים טבעיים 1986.
הזמרת היווניה קונסטנטינה הקליטה שיר ביוונית בלחן של "שיר אהובת הספן".
שיקלוש (בהונגרית: Siklós) היא עיר במחוז באראניה, מרכז נפת שיקלוש.
שיקלוש ממוקמת דרומית להרי וילאני, בפינה המערבית ביותר של המישור ההונגרי הגדול.
בשכנות אליה בכיוון מערב נמצא העיר הרקני, בעוד מזרחה היישוב הסמוך הוא הכפר נאג'טוטפלו.
מדרום לשיקלוש נמצא הכפר מטי, והעיר היא כמה קילומטרים מנהר הדראווה; חלק מאפיק הנהר הוא הגבול הקרואטי -הונגרי.
שיקלוש היא העיר השנייה הדרומית ביותר בהונגריה בתחרות צמודה עם הרקני.
ההיסטוריה של שיקלוש מגיעה עד לפרהיסטוריה.
זו הייתה עיירת שוק בימי הביניים, אחר כך כפר בעקבות הכיבוש הטורקי, ומאות שנים לאחר מכן, מאז 1977, היא שוב ישוב עירוני.
טירת שיקלוש (המאות ה-13 - 16), כולל מוזיאון ותא עינויים
מנזר פרנציסקני גותי (המאה ה-15), כולל בית יצירתי מקרמיקה
המסגד של מאלקוץ' ביי (המאה ה-16) הוקם במהלך הכיבוש הטורקי
כנסיית פרנציסקוס הקדוש (המאה ה-18)
הכנסייה הקלוויניסטית שיקלוש (המאה ה-19)
הכנסייה הסרבית של שיקלוש (המאה ה-19)
נוף שיקלוש מהצד הצפוני של הטירה
ג'ורג' מיקש (בהונגרית: Mikes György באנגלית: George Mikes בשמו המקורי קוהן (הגרסה ההונגרית-גרמנית של כהן, 1912–1987) היה סופר, עיתונאי, הומוריסט, הונגרי-יהודי-בריטי.
"שיר אחד" הוא הסכת דוקומנטרי מבית תאגיד השידור הישראלי העוסק בסיפורם של שירים ישראלים אשר נערך ומוגש לסירוגין על ידי: אייל שינדלר, ניר גורלי, תומר מולוידזון, מאיה קוסובר, ורום אטיק.
ההסכת עוסק בשירים שונים מכלל סוגות המוזיקה העברית.
בכל פרק מסופר סיפור הולדת של שיר ישראלי, דרך הסיפור הביוגרפי, המוזיקלי או הסוציולוגי שמתחבאים מאחורי השיר ויצירתו.
התוכנית עלתה לראשונה בשנת 2017. פרקי התוכנית נמשכים כ-25 דק' בממוצע פחות או יותר.
ב-2024 עלתה לשידור בכאן 11 גרסת הטלוויזיה של הפודקאסט, בבימוי אבידע ליבני.
העונה השנייה עלתה לשידור ב-2025.
כל פרק סוקר את סיפורו של שיר ישראלי אחד.
לאחר הקדמה בה מספר אחד מהמנחים מעט רקע אודות השיר, היוצרים והאמן המבצע, מתחיל הפרק, בו מסופר בין היתר בעזרת קטעי ראיונות והקלטות מהעבר, על הדרך ליצרת השיר ועל הגורמים שהשפיעו על היצירה, בין אם מדובר בכותב השיר, המלחין, המבצע או באנשים וגורמים נוספים אשר השפיעו על יצירת השיר.
את ההשראה ליצרת הפודקאסט שאבו היוצרים ממספר פודקאסטים אמריקאים, כך אמר עורך התוכנית והמגיש רום אטיק בריאיון לעידן בן טובים במגזין האינטרנטי Geektime:
בגרסת לייב- מאיה בלזיצמן ודניאל רובין4 באפריל 2022גיבור גדול לייב בבית אבי חי-2סי היימן
בגרסת לייב- מאיה בלזיצמן ודניאל רובין4 באפריל 2022היי שקטה לייב בבית אבי חי-3ריקי גל
בגרסת לייב- מאיה בלזיצמן ודניאל רובין4 באפריל 2022טוליקאושיק לוי3 במאי 2022אמן על הילדיםחנן בן ארי18 באוגוסט 2022איש וכינורלהקת שפתיים22 באוגוסט 2022יעקבללדין5 בספטמבר 2022קול גלגלשוטי הנבואה19 בספטמבר 2022Lover Lover Lover / אנא, אנא, אנאכתב ושר בביצוע המקורי באנגלית: לאונרד כהן
פרסשנהקטגוריהתוצאהמקורפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה2024סדרה עובדתית
שיר אהבה הוא סרט ביוגרפי אמריקאי משנת 1947, בבימויו של קלרנס בראון, עם קתרין הפבורן, פול הנרייד ורוברט ווקר בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על מחזה בשם זה מאת ברנרד שוברט ומריו סילבה.
העלילה מתארת את חייהם של רוברט שומאן וקלרה שומאן ויחסיהם עם יוהנס ברהמס, הבסיס הוא היסטורי אבל יחסי ברהמס וקלרה מתוארים באופן רומנטי לשם עלילת הסרט ולא באופן היסטורי מדויק.
ארתור רובינשטיין מבצע את נגינת הפסנתר בפסקול.
קתרין הפבורן עברה אימונים ממושכים כדי להתאים את אצבעותיה לנגינת הפסנתר.
10 במאי 1839, הפסנתרנית קלרה ויק (קתרין הפבורן) מנגנת בקונצרט חגיגי בדרזדן לפני פרידריך אוגוסט השני, מלך סקסוניה את הקונצ'רטו לפסנתר מס' 1 של פרנץ ליסט כשאביה, פרופסור ויק (לאו ג.
קרול) יושב מאחוריה חמור סבר ומשגיח על נגינתה.
היא זוכה לתשואות ובוחרת לנגן כהדרן את הקטע "חלומות" ("Traumerei") של קומפוזיטור צעיר ומבטיח בשם רוברט שומאן (פול הנרייד).
לאחר הקונצרט מבקש את הסכמתו של ויק לשאת את קלרה אך נתקל בסירוב מפני שלדברי האב הוא מבוגר ממנה, לא מפורסם ולא יוכל לכלכל אותה.
הם פונים לבית משפט בו מגן פרנץ ליסט (רוברט דניאל) על שומאן ואומר שהוא גאון וצפוי לו עתיד מזהיר.
לאחר החתונה נושא שומאן את קלרה לדירה קטנה ומנגן לכבודה את שירו "הקדשה" (Widmung - Dedication).
תוך מספר שנים נולדים להם שבעה ילדים המטופלים על ידי העוזרת הנאמנה שלהם, ברטה (אלזה ינסן).
יום אחד מגיע אליהם יוהנס ברהמס (רוברט ווקר) עם המלצה מיוזף יואכים ובקשה ללמוד אצל פרופסור שומאן.
הוא מנגן לפני בני הזוג את הרפסודיה בסול מינור ומתקבל וגם מקבל חדר בדירה.
שומאן מסכים ללמד אותו וברהמס נקשר לשבעת ילדי הזוג ומשחק אתם בפרה עיוורת.
כששומאן מתרגז על העוזרת ברטה, היא עוזבת את הבית וברהמס מטפל במטבח, מבשל ורוחץ כלים ולבסוף משכנע את ברטה לחזור.
קלרה וברהמס מאוהבים אפלטונית ולאחר תקופה, הוא עוזב לדרך עצמאית למרות הפצרותיה.
מצבו של שומאן מידרדר, הוא שומע מדי פעם צפצופים באזניו.
האורטוריה שלו "פאוסט" נדחית וליסט שמכיר בכישרונו מצליח בעזרת השפעתו על קרל ריינקה לקבל את היצירה.
שומאן מנצח על פאוסט אך לא מחזיק מעמד ומתמוטט.
קלרה מבקרת אותו והוא מנגן לה את "חלומות" אך מתמוטט שוב ומת אחר כך.
ברהמס מגיע לנחם את האלמנה ומתוודה על אהבתו אליה.
הוא מבקש להתחתן אתה ולהיות אבא לילדיה.
היא כמעט מסכימה אבל נגן כינור מגיע לשולחנם ומנגן את "הקדשה" וקלרה מודיעה לו כי היא מסרבת להתחתן ותקדיש את כל חייה להפצת עבודותיו של שומאן.
הסצנה הסופית היא הקונצרט האחרון של קלרה שומאן שנערך בבית האופרה של דרזדן ב־10 במאי 1890 לזכרו של שומאן ובנוכחות אלברט, מלך סקסוניה.
קלרה מנגנת את הקונצ'רטו לפסנתר של שומאן ומסיימת שוב ב"חלומות" תוך פנייה למלך ששמע זאת ממנה לראשונה כשהיה בן עשר.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותקתרין הפבורןקלרה שומאןפול הנריידרוברט שומאןרוברט ווקריוהנס ברהמסלאו ג.
קרולפרופסור ויקאבא של קלרההנרי דניאלפרנץ ליסטאלזה ינסןברטהעוזרת
פרנסיסקה אדוויגס נבס גונזגה (בפורטוגזית: Francisca Edwiges Neves Gonzaga; 17 באוקטובר 1847 – 22 בפברואר 1935) הייתה מלחינה ברזילאית, פסנתרנית, והמנצחת המקצועית הראשונה של ברזיל.
יצירתה המפורסמת ביותר היא "Atraente" (בעברית: מושך) אשר התפרסמה בשנת 1881. "Atraente" שינתה את הנוף המוזיקלי של ברזיל בכך שהציגה סגנון מוזיקה המשלב אלמנטים מוזיקליים שונים כדוגמת וואלס, פולקה, רגטיים, ומקצבים אפרו- ברזילאים.
סגנון זה בסופו של דבר נודע כשורו ("choro").
שיקיניה גונזגה נולדה בשנת 1847 בריו דה ז'ניירו בשם פרנסיסקה אדוויגס גונזגה (Francisca Edwiges Neves Gonzaga).
אמה של גונזגה, מריה רוזה דה לימה (Maria Rosa de Lima) הייתה בתו של עבד, בעוד שאביה, חוסה נבס גונזגה בזיליו (José Neves Gonzaga Basilieu) היה גבר לבן ממשפחת אצולה.
הוריו של אביה לא אשרו את השידוך, כיוון שבמאה ה-19 נישאי תערובת בברזיל היו אסורים.
אף על פי כך, הוריה של גונזגה היו נשואים, והיא זכתה להשכלה גבוהה כילדה.
מגיל צעיר הוריה של גונזגה דאגו לה ללימודי נגינה בפסנתר, ובגיל 11, היא למדה מוזיקה אצל המנצח אליאס אלווארס לובו (Elias Álvares Lobo).
כאשר הגיעה לגיל 16, נישאה גונזגה לקצין ימי כחלק מנישאים מאורגנים שארגן לה אביה, שקיווה שחתנה החדש יכיר את גונזגה לחברה הגבוהה של ריו.
הנישואים בין השניים לא נמשכו לאורך זמן, בן זוגה לא תמך בהתעסקות ובעניין הרב שמצאה גונזגה במוזיקה והתעקש שהיא תקדיש את עצמה או אליו או למוזיקה.
גונזגה בחרה במוזיקה והתגרשה מבן זוגה, למרות העובדה שבברזיל הפטריארכלית של המאה ה-19, לא היה מקובל שנשים התגרשו מבעליהן.
כתוצאה מכך לאחר הגירושין משפחתה של גונזגה התכחשה לה, והקהילה שלה נמנעה ממנה.
גירושים אלו גם הובילו את גונזגה לתביעת גירושין שנמשכה שנים רבות, ובמהלכה הורשתה לקחת איתה רק את בנם הבכור של הזוג מתוך שלושתם ילדיהם המשותפים.
בברזיל של המאה ה-19 לא היה נפוץ ומוכר שאישה תתפרנס כמוזיקאית מקצועית, אך למרות זאת ולמרות הדעות הקדומות עליה, גונזגה הייתה נחושה בדעתה להמשיך את הקריירה שלה כמוזיקאית.
בשנת 1881 פרסמה את היצירה "Atraente" אשר הלחינה, ואחרי הצלחתה החלה לעסוק גם בהוראה פרטית וכתיבת תווים לתיאטרון מוזיקלי.
בשנת 1880 גונזגה החלה להיות פעילה בתנועה לביטול העבדות, היא מכרה את התווים שלה בשביל לגייס כספים, ואפילו שילמה על האמנציפציה של מוזיקאי משועבד, חוסה פלוטה (Jose Flauta).
בשנת 1899 כתבה גונזגה את מצעד הקרנבל הראשון "O abre alas!" (כנפיים פתוחות, Open Wings), שהיה מחווה לחופש.
לאחר שהמוזיקה של גונזגה נהייתה מפורסמת ומוכרת לרבים, מוזיקאים אחרים החלו להשתמש במוזיקה שהלחינה וכתבה ללא רשותה.
בשנת 1917, גונזגה עזרה לייסד את האגודה הברזילאית לזכויות האומנים (SBAT).
אגודה זו נועדה להגנת יצירות אמנותיות וזכויות יוצרים בברזיל, מטרה שבה תמכה גונזגה לאחר שגילתה שהשתמשו בעבודותיה.
גונזגה שברה את המחסומים החברתיים של זמנה כדי ליצור חיים בתנאים שלה.
הקריירה המוזיקלית שלה סללה את הדרך להגדרת ההתקדמות המוזיקלית הברזילאית.
חייה פתחו דלתות להעצמה נשית ולהתמקצעות של נשים במוזיקה.
גונזגה החלה את דרכה המוזיקלית בגיל 11 כאשר הלחינה את השיר הראשון שלה, מזמור חג במולד הנקרא "Canção dos Pastores" (שיר הרועה, shepherd's song).
"Atraente", שיצא לאור ב-1881, היה ליצירתה המפורסמת ביותר, המלווה בצליל שכיום נקרא "שורו" ("choro").
בשנת 1884, הלחינה את הוולס 'Walkyria' לאופרטה 'A corte na roca', שסימן את הופעתה הראשונה של גונזגה בתור כותבת מוזיקה לתיאטרון.
שנה לאחר מכן, בשנת 1885, גונזגה הופיעה את הופעת הבכורה שלה בתור מנצחת, עם יצירתה "Palhares Ribeiro, A Corte na Roça".
למרות הפופולריות הרבה של המוזיקה שלה, גונזגה התמודדה עם התנגדות לכך שהייתה אישה בעסק הנשלט על ידי גברים.
היא הרבתה להופיע עם קבוצה אשר הוביל חברה הטוב החלילן חואקים אנטוניו דה סילבה קאלאדו ג'וניור (Joaquim Antônio da Silva Callado Jr), ועם בנה ז'ואאו גואלברטו (João Gualberto) אשר ניגן על קלרינט.
בשנת 1933 בגיל 85 כתבה גונזגה את האופרטה האחרונה שלה אשר נקראה Maria, ובשנת 1935 נפטרה גונזגה בגיל 87. במהלך חייה הלחינה גונזגה 77 אופרטות ויותר מ-2,000 שירים.
שיקשד (בהונגרית: Sükösd) הוא כפר בנפת באיה שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה, גם בשיקשד אוכלוסיית היישוב נמצאת בירידה.
שמו של הכפר שיקשד הוזכר במסמכים לראשונה בשנת 1521.
"שיר אהבה חיילי" הוא שיר ישראלי שנכתב על ידי חיים חפר, הולחן בידי סשה ארגוב ובוצע על ידי להקת התרנגולים במקור, ובמשך השנים השיר בוצע גם על ידי אפי נצר, אריק איינשטיין, יהודה עמנואל ותזמורת צה"ל במסגרת האלבום מנגינות לכת.
השיר הוא מעין שיר אהבה היתולי והומוריסטי ששרים חיילים לאהובתם הרחוקה מהם מחמת שירותם בצבא.
הריחוק גורם לחיילים להתפתות לחיילות אחרות ("ואם גם נמזמז אחרת", "וכששולחים אנו ידיים אל אחוריים חביבים"), אך לטעון בכל זאת לנאמנות ("אך בסיכום הרי רואה את / כמה אנחנו נאמנים").
השיר מסתיים בפרידה, ובהצהרה של החיילים שלא יראו בזה כבגידה אם לא תחכה לשובם ותאהב אחרים: "אבל לבטח עד הקיץ / (את זאת נאמר לך כגברים) /את יכולה עם אחרים...".
השיר הופיע באלבום "התרנגולים התוכנית השנייה" שיצא לאור ב-1963.
בראיון שנתנה דרורה בן אב"י ב-1979 סיפרה שנשקלה פסילת השיר לשידור בגלל השורה "וכששולחים אנו ידיים
אל אחוריים חביבים" (שההקשר המיני שלה היה נחשב כלא מקובל באותם ימים), אך בסופו של דבר אושר השיר.
חפר טען שהשיר אושר להשמעה רק בלילות.
אין מקור נוסף לטענה זו.
שיקיין (תעתוק מלועזית: Chicane) הוא מונח, המתאר התפתלות שנכללה בכביש בכוונה, ולא בשל הגאוגרפיה סביב הכביש.
המונח מוכר בעיקר בספורט מוטורי, בו משתמשים בשיקיין כדי להאט את התנועה וליצור הזדמנויות עקיפה.
המילה chicane נגזרת מהפועל הצרפתי chicaner, שפירושו "ליצור קשיים".
בספורט מוטורי משתמשים בשיקיין כדי להוסיף מורכבות וריגוש למסלול מרוצים.
לעיתים קרובות הם ממוקמים במקומות אסטרטגיים כדי לאלץ נהגים להאט ולנווט דרך סדרה של פניות והתפתלויות לפני שהם מאיצים שוב.
זה יכול לייצר יותר הזדמנויות עקיפה והופך את המרוץ למאתגר יותר עבור הנהגים.
ישנם מסלולים המוסיפים שיקיינים כדי להגביר את הבטיחות במסלול, בדרך כלל, לאחר תאונת דרכים קטלנית או שאינה.
במסלול הוקנהיימרינג, לדוגמה, נוספו שני שיקיינים לאחר מותו של נהג המרוצים ג'ים קלארק, ושיקיין נוסף לאחר מותו של פטריק דפיילה.
כמו כן, לאחר מותו של איירטון סנה נוסף שיקיין למסלול הבין-לאומי אנצו ודינו פרארי, בו נהרג.
שיקיין יכול לבוא בצורות שונות.
כדי להאט את התנועה בכביש רגיל, השיקיין יכול להיות מורכב מקונוסים או ממחסומים פשוטים המונחים על הכביש.
סוג נפוץ של שיקיין הוא "תחנת אוטובוס".
השיקיין הזה מורכב בדרך כלל מסדרה של פניות שנועדו להאט את המכוניות ולאלץ אותן לעשות פנייה איטית.
השם "תחנת אוטובוס" נובע מהעובדה שהשיקיין מוצב לעיתים קרובות בקצה ישורת ארוכה ומהירה, שם הוא משמש כמעין "אזור בלמים" לפני שהמכוניות נכנסות לקטע צפוף יותר של המסלול.
צורה נוספת של שיקיין היא פנייה קצרה ורדודה בצורת S, המחייבת את הנהג להאט, לפנות מעט שמאלה ואז מעט ימינה כדי להמשיך בכביש.
במרוצי ראלי, הם ממוקמים לעיתים קרובות במקומות אסטרטגיים כדי לבחון את המיומנויות של הנהג, והם מורכבים לרוב ממכשולים טבעיים כגון עצים, סלעים או בולדרים, שהנהג חייב לנווט סביבם או דרכם כדי להישאר במסלול.
"שיר אהבה" (מוכר גם בשם "כמו גלגל") הוא שיר שכתב אהוד מנור, הלחין מתי כספי וביצעה עפרה פוקס.
השיר נכלל באלבומהּ של פוקס "כמו גלגל בתוך גלגל", שהתפרסם ב־1972.
ב־1978 הקליט מתי כספי את השיר לאלבומו "צד א' צד ב'".
ב־1995 התפרסם האלבום "שירים מלילה גוב", שכלל ביצוע של גידי גוב, רמי קלינשטיין ויהודית רביץ לשיר בתוכנית "לילה גוב".
ב־2000 הקליט כספי את השיר עם אתי אנקרי לאלבומו "דואטים".
אהוד מנור כתב את "שיר אהבה" לאשתו, עפרה פוקס.
ב־1972 החל שיתוף הפעולה של מנור עם מתי כספי.
כספי הלחין לפוקס את השירים "שיר אהבה" ו"באי קטן" לאלבומהּ "כמו גלגל בתוך גלגל", שהתפרסם ב־1972. כספי גם השתתף באלבום הזה בעיבודים ובקולות רקע.
במילים שכתב מנור כתובות השורות "ליבה בזרועותיו ו"כך היא בזרועותיו".
בשיר בביצועהּ של פוקס ב־1972 היא שינתה את המילים המקוריות ושרה "אני בזרועותיו" בשני המקומות האלה.
כשכספי חידש את השיר באלבומו "צד א' צד ב'" שש שנים לאחר מכן, הוא שר את המילים המקוריות שכתב מנור.
עם זאת, מבצעים אחרים שינו את המילים, וכך עשה גם כספי עצמו בדואט שלו עם אתי אנקרי ב־2000, שבו שינו שניהם את המילים.
השיר בביצוע עפרה פוקס ערך את הופעת הבכורה במצעד הפזמונים השבועי של הגל הקל ב־27 במרץ 1972 וצעד חמישה שבועות, עד 1 במאי 1972. בשיאו הגיע למקום ה־16 ב־10 באפריל 1972.
במצעד השבועי של גלי צה"ל ערך השיר את הופעת הבכורה שלו ב־26 במרץ 1972 במקום ה־19. ב־7 במאי הוא הגיע למקום השמיני, מיקום השיא שלו במצעד.
ב־4 ביוני 1972 יצא השיר מהמצעד בתום 10 שבועות צעידה.
מתי כספי ואתי אנקרי (2000)
מתי כספי הקליט את השיר עם אתי אנקרי לאלבומו "דואטים", שהתפרסם ב־2000.
הדואט של כספי ואנקרי הוצג לבחירת הקהל ב"בפינה לשיפוטכם" של מצעד רשת ג' ב־4 ביוני 2000 ושבוע לאחר מכן נכנס למצעד במקום ה־10, בכניסה הגבוהה למצעד של אותו השבוע.
בשיאו הגיע השיר למקום השלישי ב־2 ביולי 2000, והוא יצא מהמצעד ב־6 באוגוסט 2000 בתום שמונה שבועות צעידה.
"שיר אהבה לחייל" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית עפרה חזה.
הוא יצא לאור ביוני 1980, בהוצאת חברת התקליטים פונוקול, כסינגל השישי והאחרון מתוך אלבום הבכורה שלה, "על אהבות שלנו" (1980).
את השיר כתב בצלאל אלוני ללחן של אמיר פרוהליך והפקה מוזיקלית של אלדד שרים.
השיר נכתב על ידי בצלאל אלוני, הולחן על ידי אמיר פרוהליך והופק על ידי אלדד שרים.
ב-10 ביוני 1980 דורג לראשונה לפחות במקום ה-15 במצעד העברי השבועי של רשת ג'.
בשיאו, דורג במקום הראשון במצעד במשך שבועיים וזכה להצלחה בישראל.
במצעד סוף השנה של התחנה דורג במקום ה-13.
בשנת 1986 יצא אלבום האוסף של חזה, אלבום הזהב, בו נכלל "שיר אהבה לחייל" בעיבוד חדש של אריק רודיך.
הווידאו קליפ הרשמי של "שיר אהבה לחייל" הוא מעין הופעה חיה של חזה בביצועו.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולםיוני 1980תקליט 12 אינץ'פונוקול
פרנסיסקו ז'ורז'ה טבארש אוליביירה (בפורטוגזית: Francisco Jorge Tavares Oliveira; נולד ב-5 בפברואר 2000), המוכר בשם שיקיניו (בפורטוגזית: Chiquinho), הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הקיצוני בקבוצת אלוורקה מליגת העל הפורטוגלית.
שיקיניו נולד בקשקאיש, מחוז ליסבון, ובילה כמעט עשור במחלקת הנוער של ספורטינג ליסבון המקומית.
בשנת 2019 הוא חתם באשטוריל, וערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הפורטוגלית השנייה ב-18 בינואר 2020 בניצחון ביתי 1-0 על אקדמיקה דה קוימברה, בו הוא נכנס כמחליף בדקה ה-60. הוא כבש את שער הבכורה שלו בחודש שלאחר מכן, בניצחון 4-1 על קאזה פיה.
בעונת 2020/2021, שיחק שיקיניו 13 משחקים במסגרת ליגת המשנה הפורטוגלית, וסייע לקבוצתו לחזור לליגה הראשונה.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הפורטוגלית ב-7 באוגוסט 2021, כשפתח בהפסד חוץ 2-0 מול ארוקה.
שער הבכורה שלו הגיע מאוחר יותר באותו חודש, כשהוא כבש את שער הניצחון נגד מאריטימו, במשחק שנגמר בתוצאה 2-1.
ב-17 בינואר 2022, הצטרף שיקיניו לוולבס בחוזה לשלוש וחצי שנים, תמורת דמי העברה מדווחים של 2.9 מיליון ליש"ט.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-5 בפברואר, יום הולדתו ה-22, כשהחליף את לאנרד דנדונקר לקראת סיום, בהפסד ביתי 1-0 נגד נוריץ' סיטי בסיבוב ה-32 של הגביע האנגלי.
הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג הגיעה חמישה ימים לאחר מכן, מול ארסנל, כאשר הוא עלה מהספסל, בהפסד נוסף באצטדיון מוליניו.
הוא רשם את הבישול הראשון שלו ב-10 במרץ, כשבישל לרובן נבש את השער הרביעי בניצחון ביתי 4-0 על ווטפורד.
שיקיניו ספג פציעה קשה בברך במשחק ידידות בקדם העונה נגד ברנלי ביולי 2022, בעקבותה נאלץ לעבור ניתוח, ולהיעדר מהמגרשים למשך שנה.
בקיץ 2023 הוא הצטרף לסטוק סיטי בהשאלה לעונה.
עם זאת, הוא הוחזר לוולבס לאחר ששיחק רק ארבעה משחקים בכל המסגרות, ולאחר מכן עבר לפמליקאו בליגה הפורטוגלית הראשונה, גם בהשאלה.
ב-30 באוגוסט 2024, עבר שיקיניו למיורקה מהלה ליגה, בהשאלה לעונה אחת.
שיר אליפות הוא שיר או פזמון המוקלט ומבוצע לרגל זכייה של קבוצת ספורט או נבחרת לאומית בתחרות כלשהי, לרוב אליפות או גביע.
שירים אלו נוצרים בדרך כלל על ידי מוזיקאים הידועים כאוהדי הקבוצה, ולעיתים השחקנים אף לוקחים חלק בביצוע השיר.
שיר האליפות הראשון בכדורגל בישראל היה "מממ-נננ" (ידוע גם כ"מה מה מה נה נה נה"), שנכתב על ידי אהוד מנור והולחן על ידי שלמה ארצי לרגל זכייתה של מכבי נתניה באליפות המדינה בכדורגל בעונת .
את השיר ביצעו ארצי ושחקני הקבוצה גם לאחר זכיותיה של נתניה באליפות ב- וב-.
בעונה שלאחר מכן הקליטה האלופה החדשה מכבי תל אביב גם היא שיר אליפות בשם "יש אליפות" שנכתב על ידי מולי אורן ואבי קורן ובוצע על ידי אורן ושחקני הקבוצה, וב- הקליט צביקה פיק את השיר "הכח זהו כוח", שנכתב על ידי אילן גולדהירש לרגל זכייתה של הכח רמת גן.
שיר האליפות הראשון ב היה "זה בפנים זה מכבי", שהקליט גדי יגיל עם שחקני מכבי תל אביב לרגל זכייתם באליפות בעונת .
ב-, לאחר זכייתה של הקבוצה בגביע אירופה לאלופות בכדורסל, הוקלט מחדש "שיר המנון למכבי תל אביב" (שנכתב במקור כשנה לפני כן על ידי אילן גולדהירש לכבוד קבוצת הכדורגל) על ידי ג'קי אלקיים.
השיר, שהפך לאחד המזוהים ביותר עם המועדון כולו ונודע גם במילותיו הראשונות של הפזמון "מכבי שלנו", אף הגיע למקום השלישי במצעד הפזמונים העבריים של גלי צה"ל.
המסורת של שירי אליפות בשאר העולם פחות נפוצה מבישראל, ובדרך כלל קבוצות שזוכות באליפות חוגגות עם שירי האוהדים הקיימים או עם שירים העוסקים בניצחון, שהבולט ביניהם הוא "We Are the Champions" של להקת קווין.
כך למשל, ב-1981 ארבעה מחברי הלוס אנג'לס דודג'רס – ג'רי רויס, ג'יי ג'ונסטון, ריק מאנדיי וסטיב ייגר – יחד עם הבסיסט לילנד סקלאר והמתופף של להקת טוטו ג'ף פורקרו, הקליטו גרסת כיסוי לשיר לאחר שהקבוצה זכתה בוורלד סיריס (סדרת גמר ה-MLB, ליגת הבייסבול האמריקאית).
מקרה יוצא דופן של שיר שהוקלט במיוחד לאחר זכייה באחת מארבע הליגות המקצועניות בצפון אמריקה היה "The Berenguer Boogie" שהקליטו חברי המינסוטה טווינס שזכו באליפות ה-MLB ב-1987 לכבוד המגיש המחליף של הקבוצה, חואן ברנגר, והחגיגה שביצע בכל פעם שפסל חובט בשלושה סטרייקים.
שירים נוספים שנחשבים לשירי אליפות הם כאלה שנכתבו במיוחד לקראת העונה או משחק הגמר, ולאחר הזכייה בתואר קיבלו משמעות נוספת.
שיר בולט כזה הוא "" שהקליטה ב-1985 קבוצת הפוטבול האמריקאית שיקגו ברס לקראת סופרבול XX.
שיר האולד-סקול היפ הופ שוחרר יותר מחודש לפני שהקבוצה ניצחה בגמר חטיבת ה-NFC והעפילה לסופרבול וכמעט חודשיים לפני שגברה בו על ניו אינגלנד פטריוטס וזכתה באליפות ה-NFL.
לאחר הזכייה של הברס הגיע השיר למקום ה-41 במצעד בילבורד הוט 100 ואף היה מועמד לפרס גראמי ב-1987 לשיר ה-R&B הטוב ביותר של צמד או להקה.
כעבור שנה הקליטו הניו יורק ג'איינטס את השיר "Walk Like a Giant", המבוסס על "Walk Like an Egyptian" של הבאנגלס, לאחר שזכו בסופרבול XXI.
באופן דומה, הניו יורק מטס הקליטו במהלך עונת 1986 ב-MLB שיר היפ-הופ בשם "Get Metsmerized", שהפך גם הוא לשיר אליפות לאחר שהקבוצה זכתה בוורלד סיריס.
שירי אליפות שנכתבים עבור ספורטאי יחידני הם נדירים יחסית.
ב-2004 הוציאו להקת ההארד רוק הגרמנית סקורפיונז והזמר מיכאל קלייטמן את הסינגל "You Are the Champion" ("אתה האלוף") לכבוד זכייתו השביעית של בן ארצם מיכאל שומאכר באליפות הפורמולה 1. השיר, שמבוסס על "We Are the Champions" למעט שינוי של מספר מילים בודדות, הגיע למקום ה-92 במצעד הגרמני.
השיר Ramenez la coupe à la maison הוקלט על ידי זמר ההיפ-הופ וג'ידרים לרגל זכייתה של נבחרת צרפת בכדורגל במונדיאל 2018. השיר, המונה את כל שחקני הנבחרת ומאמנה דידייה דשאן, הגיע למקום הראשון במצעד ה-SNEP הצרפתי.
לאחר הניצחון של נבחרת ארגנטינה בכדורגל על יריבתה המושבעת בגמר קופה אמריקה 2021 כתב המורה הארגנטינאי פרננדו רומרו שיר המבוסס על "Muchachos, esta noche me emborracho" של להקת הרוק לה מוסקה צה-צה.
השיר, שנקרא "" (חברים, אנחנו שוב מקווים עכשיו) ומדבר על שאיפתם של אוהדי הכדורגל בארגנטינה לזכות בגביע העולם בפעם השלישית, צבר פופולריות ולאחר שארגנטינה ניצחה את בפיינליסימה 2022 שחקני הנבחרת אף שרו את השיר בחגיגות הזכייה.
עם זאת, השיר הגיע לשיא הפופולריות שלו בארגנטינה ובעולם במהלך מונדיאל 2022, אז הפך לשיר האוהדים הנפוץ ביותר בקרב אוהדי הנבחרת והושר בידי השחקנים בסיום המשחקים.
עם זכייתה של ארגנטינה במונדיאל הפך השיר לאחד הסמלים הגדולים של הזכייה, והושמע עם חזרתם של שחקני הנבחרת למדינה.
ב-1973 הקליטה נבחרת גרמניה המערבית בכדורגל שיר בשם "כדורגל הוא חיינו" .
במהלך מונדיאל 1974 הפך השיר ללהיט, הגיע עד למקום ה-13 במצעד הגרמני ועם זכייתה של הנבחרת בגביע הפך להמנון הזכייה בתואר.
מאז ועד מונדיאל 1994 התקבעה בגרמניה המסורת בה הנבחרת מוציאה סינגל לפני כל מונדיאל, וגם השיר "Sempre Roma", שהוקלט לפני מונדיאל 1990 באיטליה בו זכתה גרמניה המערבית, הפך לשיר אליפות.
החל משנות ה-70 עד שנות ה-90 של המאה ה-20 היה מנהג ב בו הוציאו שתי הקבוצות שהגיעו לגמר גביע ה-FA סינגלים לקראת המשחק, בהשראת השיר "" שהקליטה נבחרת אנגליה בכדורגל לקראת מונדיאל 1970 והגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי.
השיר הראשון שבוצע לרגל ההגעה לגמר היה "", שבוצע בידי שחקני ארסנל לקראת גמר הגביע ב-1971 מול ליברפול.
השיר, שנכתב בידי ג'ימי היל ללחן של "Rule, Britannia!", הגיע בשיאו למקום ה-16 במצעד הבריטי לאחר שהקבוצה ניצחה 2–1 וזכתה בגביע (ומאוחר יותר אף זכתה באליפות והשלימה דאבל).
כעבור שנה הוציאה לידס יונייטד סינגל לקראת גמר הגביע מול ארסנל, כשצד א' היה "לידס יונייטד" וצד ב' היה "לידס!
שני השירים זכו להצלחה בקרב אוהדי הקבוצה לאחר הזכייה בגביע ומושמעים עד היום במשחקי הבית שלה באלנד רואד.
ב-1972 הקליטה צ'לסי את השיר "" לקראת גמר גביע הפוטבול ליג, ועל אף ההפסד בו לסטוק סיטי הוא הגיע למקום החמישי במצעד הבריטי והפך לאחד מהשירים הנפוצים ביותר בקרב אוהדי המועדון.
שיר גמר גביע ה-FA היחיד שהגיע לפסגת המצעד הבריטי היה שהקליטה מנצ'סטר יונייטד עם להקת הרוק סטטוס קוו לפני הניצחון בגמר 1994 על צ'לסי.
הוא היה בפסגת המצעד במשך שבועיים ונשאר במצעד בסך הכל 15 שבועות.
בנוסף זכה השיר להצלחה בין-לאומית, כשהגיע למקום הראשון במצעד הדני, למקום השני במצעד הסינגלים האירי ולאחד מעשרת המקומות הראשונים במצעד הסינגלים הסקוטי, באירופה הוט 100 וב-VG-lista (נורווגיה).
השיר חולק את שיא השבועות במצעד עם שיר נוסף של יונייטד, , שהוציאה הקבוצה לקראת גמר הגביע ב-1996, בו ניצחה 1–0 את יריבתה הגדולה ליברפול.
ליברפול הוציאה גם היא שני שירי גמר גביע שהגיעו לצמרת המצעד הבריטי: שהגיע למקום ה-3 ב-1988 ו-"" שהגיע למקום ה-4 ב-1996.
המסורת של שירי גמר הגביע דעכה לקראת שלהי שנות ה-90. הקבוצה האחרונה שעשתה זאת הייתה קארדיף סיטי לקראת גמר גביע ה-FA ב-2008, אז הוציאה עם הזמר ג'יימס פוקס את השיר "".
"שיר הכבוד", מכונה גם "אנעים זמירות" על פי מילות פתיחתו, הוא פיוט מבית מדרשם של חסידי אשכנז, שנכתב במאה ה-11 או ה-12 על ידי פייטן אנונימי.
שתי סיבות יש לשם השיר.
הראשונה שבעבר נהגו לומר לפניו את הפסוק , והשנייה משום שהוא עוסק בכבוד הבורא.
הפיוט מיוחס לעיתים לרבי יהודה החסיד בעל ספר חסידים, בשל כתב יד עתיק שבו נכתב "את השיר יסד רבינו יהודה החסיד מריגנשבורק", אך על פי דבריו שמהם ניכר שהוא הכיר את הפיוט בעצמו, נראה שנכתב לפני תקופתו.
סידור בית יעקב של רבי יעקב עמדין מפרש את המילים , המופיעות לקראת סוף הפיוט, כרמז למחבר – ר"ש הוא רבי שמואל החסיד, אביו של רבי יהודה החסיד.
הרב צבי יהודה הכהן קוק הביא שיש שייחסו שיר זה לרבי שלמה אבן גבירול.
במשך הדורות ובהשפעת הפוסקים ועמדותיהם נוצרו מנהגים שונים בנוגע לסדר אמירת השיר בבית הכנסת.
בתחלה תקנו לאמרו בליל יום כפור אחרי שיר היחוד, ומהר התפשט המנהג בכל יהדות אשכנז לאמרו בכל יום אחרי תפילת שחרית וחלק משיר היחוד.
מהרש"ל ביטל אמירת שיר היחוד בקהילות שהיו תחת השפעתו, אבל לשיר הכבוד לא התנגד.
מהר"ל מפראג פסל אמירתו מלבד בליל יום כפור, משום שאין נכון לשבח את הבורא יותר מדי.
הוא הציע לפחות לאמרו לפני ברוך שאמר.
ר' מרדכי יפה צידד לאמרו רק בשבת ויום טוב מפני חשיבותו.
ברוב הקהילות האשכנזיות והחסידיות נהוג כיום לומר אותו בכל שבת וחג, אולם יש האומרים אותו רק בליל יום כיפור כחתימה לשיר היחוד.
בשאר קהילות ישראל לא נהוג לאומרו.
נהוג לומר זמר זה במניין כשארון הקודש פתוח.
בעניין זמן אמירת השיר קיימים שלשה מנהגים: בסיום תפילת מוסף בשבת בבוקר, לפני הוצאת ספר תורה, או לפני ברוך שאמר.
בספר "שני לוחות הברית" של ר' ישעיה הלוי הורוביץ (השל"ה) נכתב שיש לומר זמר זה בנחת ולא בחיפזון, ולכן היו שנהגו לאמרו לאחר קידוש וטעימת דבר מה.
כשאין עושים קידוש בבית הכנסת, אומרים אותו לפני הקידוש ובלבד שיאמר בבית הכנסת.
הפיוט נאמר בשבתות וימים טובים לאחר סיום תפילת מוסף, ובקצת קהילות לאחר תפילת שחרית בפתיחת הארון להוצאת ספר תורה).בחלק מהקהילות בימים הנוראים הפיוט נאמר לפני התפילה.
לפי המנהג המקורי, החזן קורא שורה והקהל קורא אחריו את השורה הבאה בפיוט וכך הלאה עד סופו.
בתקופה המאוחרת, יש שהנהיגו שכל הקהל קורא ביחד את כל הטקסט.
בחלק מבתי כנסת הנוהגים שהחזן קורא שורה והקהל קוראים שורה, נוהגים לתת את החזנות לילד קטן (מתחת לגיל בר מצווה).
אדם ברוך סיפר על חוויה זו: "בן שבע שרתי אותו כחזן קטן בבית הכנסת אוהל שרה שבשכונת מאה שערים.
פחד ותענוג כאלה לא אראה עוד.
כל אותו לילה שרתי אותו במיטה".
בקהילות היקים, מקפידים שלא לתת את החזנות לילד קטן, שזה נחשב כבזיון לשיר הקדוש הזה.
הפיוט עוסק בתיאורים של הבורא על ידי דימויים וכינויים שונים שהופיעו בתנ"ך ובספרות חז"ל, ומדגיש כי דימויים אלו אף שיש בהם תיאור כביכול של הבורא, הם רק תיאור של האופן בו הוא מתגלה בעולם, אבל אינם תיאור של אלוהים עצמו, דבר שאינו בר השגה לבן אנוש.
הדרך היחידה לאדם להכיר את האלוהים הוא באמצעות פעולותיו בעולם: .
המחבר פונה לאלוהים כביכול, ומציין שהוא נגלה לנביאים בחזיונות שונים ואף סותרים לעיתים: - לעיתים הנביאים תיארו אותו כזקן בעל שיער שיבה, ולעיתים כבחור בעל שיער שחרות.
את הסתירה לכאורה המחבר פותר בשורה הבאה: הדימויים השונים, הם צורות התגלות שונות של אלוהים לפי העניין הנידון, למשל: , כלומר: כשהוא נראה לנביאים בהקשר של משפט, הוא נראה כזקן, שאין ראוי ממנו לשבת ולדון, וכשהוא נראה "ביום קרב" הוא נראה כבחור, שאין ראוי ממנו להיות איש מלחמה.
האל מתגלה לנביאים בדמויות שונות, כדי לתאר הנהגות שונות (בדומה לדברי הרמב"ם בהלכות יסודי התורה, פרק א הלכה ט).
אף על פי שהדימויים נראים שונים (ואף סותרים לעיתים), מדגיש המחבר ש, הבורא הוא אחד, ומתגלה בצורות שונות לפי העניין.
בשיר קיים מתח מובנה סביב הניסיון לגעת באל, למרות אינסופיותו.
למשל, המשפט: "ויְשַווך לפי מעשיך", הוא משפט המתאר את הקושי לגעת באל
ועל הדבר שהאדם נאלץ להסתפק במקומו: להכיר את האל על פי מעשיו ודימוייו הנגלים לו בלבד.
נושא עיקרי בשיר הוא הבקשה כי תפילתנו תעלה להיות עטרה לראשו של מלך מלכי המלכים.
המילה ראש מופיעה בשיר הזה י"ג פעמים, ובסופו של השיר מפורשת הבקשה "תהילתי תהי נא לראשך עטרת".
הפיוט בנוי שורות שורות, ללא בתים או פזמון.
בכל שורה חריזה פנימית, אך אין חריזה משורה לשורה.
בגוף הפיוט יש אקרוסטיכון אלפביתי.
ארבע השורות הראשונות הן התנצלות על התעוזה לשיר שיר שכזה, ושש השורות האחרונות (מהשורה ואילך) תוכנן הוא בקשה שתתקבל שירתו ברצון.
על השיר נכתב פירוש בשם "אוצר נחמד" מאת בנימין מילר.
הרב צבי יהודה קוק נתן סדרת שיעורים על השיר, וראה בו שיר נעלה מכל השירים ממינו.
סדרת השיעורים נערכה על ידי הרב חיים אביהוא שוורץ בספר מתוך התורה הגואלת חלק ד.
לדבריו, המילים "עם דורשך דרוש" הם שיאו של השיר בה חותם המשורר "בתפלה לקב"ה שיסדר את ענייניו של עם ישראל, את סדרי גאולת ישראל".
לשיר מנגינה קלאסית ומנגינה אחרת, שמושרת גם היא בקהילות רבות.
קיימים לחנים נוספים לחגים ולשמחות, בהם לשמחת תורה ולימים נוראים.
בשמחת תורה תשכ"ב לימד הרבי מלובביץ' את הניגון על שני המשפטים הראשונים של השיר.
לחנים מודרניים נוספים הם של הזמר פורת נוב ושל הרב דני סגליס (ראש ישיבת ההסדר נוף הגליל).
שיר אשיר בגשם הוא סרט מוזיקלי משנת 1952, אשר ביימו ג'ין קלי וסטנלי דונן.
קלי אף משחק בתפקיד הראשי בסרט, לצד דונלד או'קונור ודבי ריינולדס.
דון לוקווד (ג'ין קלי) הוא כוכב ראינוע אשר התחיל את דרכו כמוזיקאי, רקדן ופעלולן.
ברוב סרטיו משחק לוקווד לצידה של לינה למונט (ג'ין הייגן), וכחלק מיחסי הציבור של אולפן הסרטים שלהם, מסופר במדורי רכילות בעיתונים על רומן פיקטיבי ביניהם.
למעשה, דון אינו סובל את לינה, אך זו מאמינה כי באמת יש ביניהם רומן.
לאחר הצלחת הסרט זמר הג'אז, אחד הסרטים המדברים הראשונים, מחליט מנהל האולפן ר.
סימפסון (מילארד מיטצ'ל) כי אין ברירה אלא להפיק את סרטם הבא, "הפרש הלוחם", כסרט מדבר.
שילובו של קול בסרט גורם לבעיות רבות, אשר בראשן קולה הצורמני של לינה.
לאחר הקרנת הניסיון הכושלת, מציע קוזמו בראון (דונלד או'קונור), חברו הטוב של דון, כי את הקול של דמותה של לינה תדובב השחקנית הצעירה קת'י סלדן (דבי ריינולדס), בה דון מאוהב.
לשנות את "הפרש הלוחם" לקומדיה המוזיקלית "הפרש המחולל".
כאשר לינה מגלה כי קולה בסרט מדובב, היא כועסת ומנסה למנוע את הרומן בין דון לקת'י.
כך שקת'י תמשיך לדבב את קולה בסרטים הבאים, ללא קרדיט.
קת'י נאלצת להסכים, מאחר שהיא תחת חוזה.
לאחר הצגת הבכורה המוצלחת של הסרט, מבקש הקהל מלינה לשיר.
כאשר קת'י שרה מאחורי פרגוד בעוד לינה מניעה את שפתיה על הבמה, מרימים דון, קוזמו ור.
את הפרגוד, וכך מתגלה האישה האמיתית מאחורי קולה של לינה.
את מוזיקת הרקע של הסרט הלחין ארתור פריד, אשר גם היה מפיק הסרט.
פריד אף הלחין את רוב השירים בסרט, למילותיו של נסיו הרב בראון.
כמעט כל השירים בסרט, לרבות שיר הנושא, הם למעשה חידושים של שירים מסרטים ישנים יותר, משנותיו הראשונות של הקולנוע:
"Fit as a Fiddle" - מתוך "מאמן מכללה" (1933) (מילים של אל גודהרט, לחן של אל הופמן)
"Temptation" - נעימה אינסטרומנטלית, מתוך "הולכים על הוליווד" (1933)
"Make 'Em Laugh" - שיר מקורי אשר נכתב בשביל הסרט, אך דומה מאוד לשירו של קול פורטר "Be a Clown" אשר הופיע בסרט "שודד הים" (1948)
"Should I?" - מתוך "לורד ביירון מברודוויי" (1930)
"Beautiful Girl" - מתוך "הולכים על הוליווד"
"You Were Meant for Me" - מתוך "מנגינת ברודוויי"
"Moses Supposes" - שיר מקורי, מילים של בטי קומדן ואדולף גרין, לחן של רוג'ר אידנס
"Broadway Rhythm" - מתוך "מנגינת ברודוויי של 1936" ו"תינוקות"
"You Are My Lucky Star" - מתוך "מנגינת ברודוויי של 1936" ו"תינוקות"
מספר סצנות בסרט, בעיקר הקשיים וההתמודדות עם המעבר מראינוע לקולנוע, מהוות אזכור לסרטים אחרים:
הסצנה ב"הפרש הלוחם" בה אומר דון ללינה שוב ושוב "אני אוהב אותך" היא אזכור לסצנה בסרטו המדבר הראשון של ג'ון גילברט.
"הפרש הלוחם" מהווה אזכור לסרט משנת 1928 "הפרש", הזכור בעיקר בשל השירים המדובבים בו בצורה רופפת, אשר הוכללו בו לאור הצלחת הסרטים המדברים.
השיר והריקוד "Broadway Melody Ballet" הם אזכור לסרט המוזיקלי המלא הראשון בהוליווד- "מנגינת ברודוויי" מ-1929.
שמו של מנהל אולפני מוניומנטל, ר.
סימפסון, לקוח משמו של מפיק הסרט, ארתור פריד.
הסרט זכה להצלחה מזערית בשנת צאתו, עם הכנסות של כ־120,000 דולר בלבד בארצות הברית.
הוא היה מועמד לשני פרסי אוסקר, על מוזיקה (המועמד היה לני הייטון, המנהל המוזיקלי), ועל שחקנית משנה (ג'ין האגן), אך לא זכה באף אחד מהם.
בפרס גלובוס הזהב, זכה דונלד או'קונור בפרס השחקן הטוב ביותר בסרט מוזיקלי.
עם זאת, הסרט זכה בעיקר לביקורות חיוביות, אשר שיבחו את עלילתו המשעשעת, את השירים המשובחים ואת הכוריאוגרפיה המושקעת.
בשנת 1998, בחר מכון הסרטים האמריקני בסרט כסרט העשירי הטוב ביותר אי פעם.
בשנת 2004 בחר המכון את שיר הנושא של הסרט כשיר השלישי הטוב ביותר בהיסטוריית הקולנוע, ובשנת 2006 זכה הסרט מהמכון לתואר הסרט המוזיקלי הטוב ביותר בהיסטוריה.
הסרט נמצא באופן קבוע ברשימת "250 הגדולים" של אתר IMDb, המבוססת על דירוג גולשי האתר.
אזכורים בסרטים אחרים ובסדרות אחרות
הסרט זכה לאזכורים רבים בסרטים אחרים, כולל פארודיות לא מעטות.
רוב האזכורים והפרודיות היו של שיר הנושא של הסרט, עם ריקודו המפורסם של ג'ין קלי.
אחד המפורסמים ביותר שבהם הוא בסרטו של סטנלי קובריק "תפוז מכני", בו שר אלכס את השיר בסצנות שונות בסרט.
אזכור נוסף היה בסרטו של אלפרד היצ'קוק "מזימות בינלאומיות", בו מזמזם את השיר קרי גרנט בעודו מעמיד פנים שהוא מתקלח.
בסרט לאון, בחיקוי של ג'ין קלי, שרה נטלי פורטמן הצעירה את השיר, בסיטקום הילדים המצליח "החיים היפים של זאק וקודי" נעשה פרק מיוחד לסרט "היי סקול מיוזיקל" שבו מעלים את הסרט בתור הפקה בית ספרית.
ובסרט המצויר רובוטס, הרובוט פנדר שר את השיר בשם "בשמן אני שר".
בסדרת הטלוויזיה "גאליס" יולי מזיזה את שפתיה בחזית כאשר רונה אחותה שרה באמת מאחורי וילון.
במערכון בתוכנית "סיבה למסיבה" ישנה גרסה פארודית עם הדמויות של שמעון פרס ויצחק שמיר המגולמים על ידי טוביה צפיר.
ב"רחוב סומסום" כרובי עושה את הסצנה המפורסמת, כשמירי מביימת אותו, כאשר נוצרת תקלה ובכל פעם היה מזג אוויר שונה כמו: שלג.
העלילה המרכזית של "הסוכן" עוסקת בזמרת מתחילה שנראית טוב מבחוץ, אך שרה גרוע שנעזרת בקול של כוכבת מתחילה אחרת שהיא מופנמת יותר.
לציון שבעים שנה ליציאת הסרט לבתי הקולנוע, ב-26 באפריל 2022 הפיצה חברת "האחים וורנר" מהדורת בלו-ריי של הסרט, בפורמט 4K UHD.
המארז המשולב כלל, בנוסף לסרט עצמו, התייחסויות מוקלטות של השחקניות דבי ריינולדס וקאת'לין פרימן , השחקן דונלד או'קונור, הרקדנית סיד צ'ריס, הבמאי-כוריאוגרף סטנלי דונן, הפזמונאים בטי קמדן ואדולף גרין , הקולנוען האוסטרלי באז לורמן, וההיסטוריון של הקולנוע רודי בלמר .
עוד נכללו במארז: הסרט התיעודי "Singin' in the Rain: Raining on a New Generation" (בתרגום חופשי: "שיר אשיר בגשם: גשם יורד על דור חדש") משנת 2012, והקדימון המקורי של הסרט.
שיר הורסט וסל הוא שיר שנכתב על ידי הורסט וסל כמה חודשים לפני רציחתו.
הוא פורסם בעיתון הנאצי "דר אנגריף" ("ההתקפה") תחת השם "הדגל מתנופף אל על".
כדי לפאר את הורסט וסל כקדוש, הפך השיר להמנונה הרשמי של המפלגה הנאצית, והושר אחרי ההמנון הגרמני.
לאחר מלחמת העולם השנייה, כחלק ממדיניות הדה-נאציפיקציה, נאסרה בחוק בגרמניה השמעת השיר, על פי סעיפים 86 ו- 86A לקוד הפלילי הגרמני.
האס אה צועד בצעד שקט ובטוח
ועמיתינו ירויי החזית האדומה והריאקציה
Der Tag für Freiheit und für Brot bricht anהרחובות פנויים לגדודים החומים,רחובות פנויים לחייל הסער
אל צלב הקרס נושאים כבר מיליונים עיניים בתקווה יום החירות והלחם מפציעבית שלישיZum letzen Mal wird nun Appell geblasen
Die Knechtschaft dauert nur mehr kurze Zeitבפעם האחרונה תישמע התרועהלמען המאבק עומדים כולנו בהיכוןבקרוב יתנופפו דגלי היטלר מעל כל רחובהשעבוד יימשך רק עוד זמן קצר בית רביעיDie Fahne hoch die Reihen fest geschlossen
צועד בצעד שקט ובטוחועמיתינו ירויי החזית האדומה והריאקציהצועדים בין שורותינו ברוחם פירוש מונחים
איגוד הפשיסטים הבריטי השתמש במנגינת השיר הורסט וסל לניגון המנון המפלגה.
פרודיה על השיר נוצרה ונוגנה למנגינת השיר בסרט המצויר של דיסני "פני הפיהרר" ב-1943. המנגינה שימשה גם במשחק המחשב Wolfenstein 3D שיצא בשנת 1992, ובשירה של המפלגה הפינית (IKL) "לדגל".
השיר מופיע בסרט "האחים בלוז", בסצנה שבה רואים את מנהיג המפלגה הנאצית באילינוי במפקדתו.
השיר גם מופיע בסרט האנימציה "מכשפים" ובסרט "ההינדנבורג".
בשנת 2005 השתמש סניף אלברטה של איגוד הווטרנים הקנדי בטעות במנגינת השיר לפרסומת לגיוס כסף.
שיר גוטליב (נולדה ב-9 באפריל 1974) היא שחקנית וזמרת בעברה ומורה ישראלית.
גוטליב התפרסמה לראשונה כאשר הופיעה בתוכנית הטלוויזיה "תופסים ראש" בערוץ הראשון במסגרת לימודיה בבית הספר בית הספר לאמנויות תל אביב.
כמו חלק מחבריה לתוכנית (בהם טל מוסרי, דנה דבורין, עידו מוסרי, נועה כהן ואסף קמיל), גוטליב הצטרפה ללהקת הנוער "צעירי תל אביב" בה הייתה חברה בין השנים 1990–1993. במסגרת הלהקה השתתפה בסדרה "לא כולל שירות" ששודרה אף היא בערוץ הראשון, והיא הייתה אחת הכוכבות הבולטות בה.
את לימודי התיכון עשתה גוטליב במגמת תיאטרון בתיכון עירוני א' בתל אביב.
את שירותה הצבאי עשתה כפקידה בקריה, בין השנים 1993–1995.
במהלך שנות התשעים הנחתה גוטליב את התוכנית "זאפ לראשון" בערוץ הראשון.