tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
חלק מהאנרגיה של קרינה זו נבלע על ידי המולקולה ומוביל לוויברציות (תנודות) בקשרים הכימיים שבין האטומים בעוד חלק מאנרגיית הקרינה עובר דרך הדוגמה הנבדקת ולא גורם בה לשינויים ויברציונים.
המונח "ספקטרוסקופיית פורייה" נובע מכך שבסיום תהליך ההקרנה המידע שנאסף על ידי הגלאי של מכשיר הספקטרומטר מומר בעזרת שיטה מתמטית הנקראת התמרת פוריה.
המרה זו מובילה לקבלת ספקטרום ה-IR של הדוגמה הנבדקת.
הספקטרום המתקבל מציג את אחוז ההעברה (או לחלופין- הבליעה) של הקרינה כנגד תדירות הקרינה.
ספקטרוסקופיה מוגדרת כאינטראקציות שבין חומר לקרינת-אור.
ספקטרוסקופיית IR היא כלי אנליטי המודד את האינטראקציות שבין חומר לקרינה אלקטרומגנטית בתחום האינפרא אדום לצורך זיהוי מבנה מולקולרי (חלקי או מלא) של החומר ובמקרים מסוימים גם לכימות החומר הנבדק.
ספקטרומטריית ה-IR משתמשת במכשור אופטי לצורך פיזור ומיקוד של קרינה אלקטרומגנטית בתדירות ה-IR אשר מוקרנת על הדוגמה הנבדקת.
כאשר קרינה זו נבלעת על ידי האטומים במולקולה מובילה לשינויים אנרגטיים אשר באים לידי ביטוי בשינויים בתדירות הוויברציות במולקולה.
שינויים אלו נמדדים ומוצגים לבסוף כספקטרום ה-IR של המולקולה.
תחום הIR מוגדר בין 33-12820cm-1 והוא נחלק לשלושה אזורים מוגדרים:
התחום הקרוב (Near IR) הנע בין 4000-12820cm-1. תחום זה עני במידע ספציפי לגבי ויברציות במולקולה והוא מורכב בעיקר מתנועות הרמוניות של המולקולה הנובעות משינויים ויברציונים המתרחשים בתחום ה-IR האמצעי (Mid IR).
התחום האמצעי (Mid IR) הנע בין 400-4000cm-1. תחום זה מספק אינפורמציה מבנית על רוב המולקולות האורגניות בעקבות שינויים ויברציונים המתרחשים בתחום זה במולקולה.
התחום הרחוק (Far IR) הנע בין 33-400cm-1. תחום זה משמש בעיקר עבור מידע מבני לגבי מולקולות אי-אורגניות והוא תחום ה-IR שהמחקרים לגביו פחותים ביחס לשני התחומים האחרים.
האלקטרונים המשתתפים בקשר הקוולנטי שבין שני אטומים עולים לרמה אנרגטית גבוהה יותר כאשר הם בולעים קרינה.
קרינת IR היא קרינה בעלת שיעור אנרגיה העשוי להוביל לוויברציות בקשר הקוולנטי ובמידת האפשר גם לרוטציות של המולקולה (הדבר אפשרי כאשר מדידת הIR מבוצעת בפאזה גזית או נוזלית).
את הקשר הקוולנטי בין שני אטומים ניתן לדמות לקפיץ ואת הויברציות המתרחשות בקשר לאחר הבליעה אפשר לדמות למתיחה ושחרור של הקפיץ.
קשר כימי בין שני אטומים במולקולה עשוי להתנודד בתדירות שונה, התלויה בקירוב ראשוני באטומים שביניהם הקשר מתנודד ובחוזק הקשר בלבד.
לפיכך, ההנחה שעומדת במרכזה של שיטה זו היא שקשר כימי בין שני אטומים יתנודד בצורה זהה ללא תלות במולקולה שבה נמצאים אטומים אלו או בסביבתם.
הנחה זו מובילה לכך ששיטת ה-IR נחשבת לשיטה קלה ומהירה לזיהוי של קבוצות כימיות בדגימה הנבדקת.
לא כל קשר במולקולה יכול לבלוע קרינת IR.
הדבר תלוי במסות של האטומים המשתתפים בקשר הקוולנטי, בחוזק הקשר ובגאומטריה של המולקולה.
על מנת שתתרחש בליעה הקשר צריך להיות בעל מומנט דיפול (התלוי במטען ובמרחק בין האטומים).
לפיכך למולקולות הומואטומיות (מולקולות הבנויות מאטומים זהים) כגון O2, N2, H2 לא יבלעו קרינת IR כיוון שאינן מכילות קשר בעל מומנט דיפול.
למולקולות בעלות 3 אטומים יכול להיות מומנט דיפול, אך הדבר תלוי בגאומטריה של במולקולה.
מולקולת הפחמן דו-חמצני למשל (CO2) היא מולקולה בעלת מבנה קווי, כך שלמרות שלקשר C=O יש מומנט דיפול, הוא מתבטל בגלל המבנה הסימטרי של המולקולה.
לעומת זאת למולקולת המים (H2O) יש מבנה זוויתי, ושני קשרי O-H אינם מבטלים את הדיפול האחד של השני ולמולקולת המים יש מומנט דיפול נטו, ולפיכך בליעה משמעותית בתחום ה-IR.
ב-FTIR מקרינים על הדגימה קרינה בעלת אורכי גל רבים בו זמנית (אור פוליכרומטי), ומודדים כמה מהקרינה נבלע על ידי הדגימה.
לאחר מכן, מקרינים אור עם אורכי גל שונים מהמדידה הראשונה, וכך מושג עוד מידע.
חוזרים על התהליך פעמים רבות.
בסוף, מחשב מעבד את כל המידע ומסיק מה הייתה הבליעה בכל אורך גל.
עיבוד המידע הדרוש הוא אלגוריתם נפוץ הקרוי טרנספורמציית פורייה ולכן שם השיטה.
לעיתים המידע הגולמי קרוי "אינטרפרוגרמה" (באנגלית "interferogram").
צירי "אינטרפרוגרמה" הם ביחידות אורך.
מכיוון שנעשית עליה טרנספורמציית פורייה, המידע שמתקבל אחרי הטרנספורמציה הוא מספר גל והיחידות שלו הן הופכיות לאורך - לדוגמה אחד חלקי סנטימטר.
לאחרונה נעשה שימוש במכשיר ה-FTIR לזיהוי מינרלים שונים בתוך דגימה של משקע מאתר ארכאולוגי.
אמצעי זה, בנוסף לרבים אחרים, הכניס ממד של מדע מדויק לארכאולוגיה.
מאפשר זיהוי של מולקולות מאחר שהספקטרום של כל מולקולה אינו תלוי בסביבתה.
שיטה לא הרסנית (אין צורך לשנות מאום במבנה המולקולה לצורך הבדיקה (כמו :גיבוש, המסה, שינוי בטמפרטורה וכו').
לא ניתן לזהות מולקולות סימטריות (כמו מימן וחמצן)
פענוח מסובך שזהו הקושי המרכזי בשיטה זו.
ספֿקס (, תעתיק מדויק: צפֿאקס; בברברית: ⵙⵉⴼⴰⴽⵙ (סִיפַֿאכּס); בצרפתית: Sfax) היא העיר השנייה בגודלה בתוניסיה ובירת המחוז הקרוי על שמה במזרח המדינה.
העיר, שנוסדה בשנת 849 על חורבות היישובים הרומיים טפרורה (Taparura) ותנאי (Thenae), שוכנת על שפת שבים התיכון, כ־235 ק"מ דרום־מזרחית לבירה תוניס.
יש בה אחד הנמלים החשובים במדינה ומפעל תעשייתי לעיבוד פוספט.
בעת העתיקה התקיימה באזור העיר הקרתחדשתית (Thenae בלטינית, "תעינת" בפיניקית).
ב נכבשה ספקס על ידי הנורמנים, וב כבשו אותה הספרדים.
בימי מלחמת העולם השנייה התבצרו הגרמנים בעיר, והיא הופצצה רבות על ידי מטוסי ארצות הברית, עד שהגרמנים פינוה והבריטים נכנסו לתוכה, בשנת 1943.
ספקס העתיקה ("הקסבה"), מאוכלסת על ידי התושבים הערבים
מספקס יוצאת רכבת אל גאפסה, העשירה במכרות פוספטים, ורכבת אחרת מחברת אותה עם שאר ערי החוף.
הנמל של ספקס הוא גדול ומשוכלל, ודרכו נשלחים מדי שנה מאות אלפי טונות של סחורות: פוספטים, שמני זית, תמרים, שקדים, ספוג, עשב חלפה, אריגי משי, צמר, כותנה וסחורות אחרות מתוצרת המקום.
על פי מפקד האוכלוסין האחרון של תוניסיה משנת 2024, אוכלוסיית העיר מנתה 273,506 בני אדם, 80% מהם הם ערבים, והיתר אירופאים, בעיקר צרפתים.
בספקס קיים גם יישוב יהודי.
עם כיבוש העיר בידי גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה הוקם בעיר גטו יהודי.
איזידור שפרבר, רופא פולני שהתגורר בעיר הוכרז על ידי הגרמנים כראש היודנראט בעיר.
העיר שוחררה על ידי בעלות הברית עם יתר ערי תוניסיה.
עם התפתחות משבר ההגירה באירופה, מהגרים רבים ממדינות אפריקה שמדרום לסהרה החלו להגיע לעיר ולסביבותיה וזאת בשל קרבתה לאי האיטלקי למפדוזה.
ב 2024 האשימו גורמי סיוע את ממשלת תוניסיה בגירוש המוני ומעצרים שרירותיים של מהגרים אלה.
בעיר ספאקס התקיימה קהילה יהודית גדולה בהנהגת רבי אליהו דוד מאזוז.
לאחר מלחמת העולם השנייה ברחו מרבית יהודי הקהילה יחד עם הרב ועלו לארץ.
ספר אדם וחוה הוא אחד מן הספרים החיצוניים, המתאר את קורותיהם של אדם וחוה לאחר גירושם מגן עדן.
כמו יתר הספרים החיצוניים, הוא לא נתקבל על ידי חכמי היהדות לאורך הדורות, ועל כן כמעט ואבד.
בספר אדם וחוה 43 פרקים.
סיפורו מתחיל ביציאת אדם וחוה מגן העדן ומסתיים במותה של חוה וקבורתהּ לצד אדם והבל.
בפסוקו הראשון נקרא הספר "ספר תולדות אדם וחוה".
בתרגומו הארמני הוא מכונה "ספר אדם".
שם דומה יש לחיבור זה בתרגומו הרומי: vite Adae et Evae.
בשלב מסוים כונה הספר בטעות Apocalypsis Mosis (חזון משה).
לפי ספרו של אברהם כהנא, מקור החיבור יהודי, בשל אופיו המשלב דברי אגדה ודברי הלכה.
כמו כן נראה שהספר נכתב במקור בעברית, בשל ביטויים שונים שהמתרגם לא צלח בתרגומן מעברית ליוונית, כגון המילים "הללויה" ו-"דברי בליעל".
החיבור שרד עד ימינו בתרגום ליוונית ובתרגומים נוספים, כגון בארמנית, ברומאית (לטינית) ובשפות הסלאביות.
התרגום הארמני לחיבור זה נראה כנעשה מתוך התרגום היווני לפני שנת 360 לספירת הנוצרים, אולם סימנים רבים מעידים כי הוא קדום בהרבה, עוד לפני ימי הוויכוחים בין ראשוני הנוצרים ליהודים.
זאת ועוד, אין בחיבור שום רמז לאמונה במשיח, כך שנראה שספר זה קדם להתהוות הנצרות - שאלמלא כן לא היו הנוצרים מוסיפים ספר זה לקאנון שלהם.
לפיכך סביר להניח כי חיבור זה נכתב לפני חורבן בית המקדש השני (70 לספירת הנוצרים).
לאחר גירושם מגן עדן, נולדים לאדם וחוה שני בנים: קין והבל.
בחלומה רואה חוה את דמו של הבל ניגר בפי קין אחיו.
חלום זה גורם לאדם ולחוה לצאת לשאול לשלומם של השניים, אז הם מגלים כי הבל נרצח בידי אחיו.
המלאך מיכאל נגלה לאדם ומנחם אותו כי בן אחד ייוולד לו במקום הבל, אולם חוה מתאבלת על הבל כל חייה.
בהמשך נולד להם אותו בן אחר, שת, ובסה"כ נולדים לזוג 30 בנים ו-30 בנות.
בהמשך נופל אדם למשכב וסובל סבל רב.
חוה מאשימה את עצמה בסבלו משום שהיא גרמה לו לאכול מפרי עץ הדעת טוב ורע, והיא יוצאת עם שת לגן העדן להשיג את שמן עץ הדעת טוב ורע על מנת להקל מסבלו של אדם.
בדרכם, מספרת חוה לשת על קורותיה וקורות אביו בגן העדן בפירוט רב יותר מהמסופר בתנ"ך.
הם נכשלים בהבאת השמן לאדם, ולאחר מכן אדם מת, והמלאכים וגורמי הטבע כולם משתתפים באבל על מותו.
האל והמלאכים כורים קבר לאדם ולהבל (האדמה סירבה לקבל את גופתו של הבל עד אשר ימות יציר האל הראשון) והאל מבטיח לאדם כי הוא יחזור לחיים בתחיית המתים.
לאחר שישה ימים מתה גם חוה ונקברת לצד בעלה.
סיפורים אלה משולבים בעניינים מיסטיים רבים, כשהם עוסקים בדבריהם של המלאכים ושל השטן לאדם, חוה ושת.
ספקטרופוטומטר הוא מכשיר מדידה, המאפשר למדוד את בליעת האור של תמיסה נבדקת באורכי גל שונים.
מאחר שלכל חומר ישנו תחום אנרגיות עירור ספציפיות לו (וכתוצאה מכך אורכי גל מסוימים שהוא בולע), יש חשיבות לאורך הגל הנמדד.
לכן ממקור האור יוצאת אלומת אור אל מנסרה, המפרקת את האור הלבן ומפרידה בין אורכי הגל השונים.
על ידי סיבוב המנסרה אפשר להביא את קרן האור בעלת אורך הגל הרצוי אל מול סדק, דרכו עובר האור אל החומר הנבדק.
באמצעות הנתונים המתקבלים מהמדידה, ניתן לקבל מידע על אופי החומר וכן על ריכוזו בתמיסה.
חישובי ריכוזים באמצעות ספקטרוסקופיה (קרויה גם ספקטרופוטומטריה) מתבססים על האזור הליניארי של חוק בר-למברט.
מרבית הספקטרופוטומטרים מודדים בתחום העל סגול ובאור נראה.
קיימים גם מכשירים המודדים בתחום התת-אדום.
כיום קיימים מכשירי ספקטרוסקופיה רבים ומגוונים אך קיים מבנה בסיסי המשותף לכולם.
מקור אור - מספק אנרגיה למערכת.
מונוכרומטור - מסנן אורכי גל.
מעביר טווח צר של אורכי גל.
תא דוגמה - בתוכו נמצא החומר הנמדד.
גלאי - מגלה את עוצמת האור שעבר את תא הדוגמה וממיר את הערך לסיגנל חשמלי.
צג - מציג את ערך הבליעה.
מקור האור מקרין טווח רחב של אורכי גל, בשיטות שונות ניתן לסנן את אורכי הגל ולקבל אלומת אור בעלת טווח צר של אורכי גל.
האלומה פוגעת בדוגמה הנמצאת בתא.
כתוצאה מאינטראקציה בין האור לחומר שבדוגמה עוצמת האור פוחתת.
הגלאי מזהה את עוצמת האור העוברת את הדוגמה ומחשב את היחס בין עוצמת האור שעברה את הדוגמה לעוצמה שנכנסה אליה (גודל המכונה "העברה").
בעבר היה הספקטרופוטומטר מכוון לאורך גל אחד ובו הייתה מתבצעת המדידה.
בספקטרופוטומטרים חדשים, היא מתבצעת בטווח של אורכי גל (מכשיר סורק), וכך ניתן למצוא פרטים על חומר בלתי מזוהה (בדיקה איכותנית).
הקשר בין ריכוז החומר הנבדק ובין הפלט שמתקבל מהמכונה (הבליעה של החומר הנבדק) מתואר על ידי חוק בר-למברט: .
ספירת חיידקים בתמיסה על פי עכירות תרבית נוזלית למציאת ריכוז תאים בתרבית.
ככל שעולה מדד הבליעה כך יש יותר תאים של חיידקים בתמיסה.
יתרון: ספירה מהירה, תוך דקות ספורות.
חסרונות: החיסרון של שיטה זו היא שלא יודעים אם החיידקים חיים או מתים.
בנוסף לכך שיטה זו יעילה רק כאשר מספר החיידקים מגיע ל-107 במ"ל (עשרה מיליון חיידקים במ"ל).
מתחת למספר זה העכירות אינה ניכרת.
ספר אלקטרוני (או ספר דיגיטלי; באנגלית: electronic book או בקיצור e-book או eBook) הוא ספר המוגש לקורא בצורה דיגיטלית, כקובץ הנקרא במחשב או בקורא ספרים אלקטרוני – מכשיר שנועד במיוחד לקריאת ספרים כאלה.
אמצעים נוספים להצגת ספר אלקטרוני הם מחשב לוח (או בשמו הנוסף "טאבלט".) וטלפון חכם.
ניסיונות ראשונים לפיתוח ספרים בעלי מאפיינים אלקטרונים נעשו ברחבי העולם החל משנות ה-30 של המאה ה-20. אולם, ההאצה החשובה ביותר לקידום טכנולוגיות קריאה והפצה חדשניות ניתנה עם הקמתו של פרויקט גוטנברג באוניברסיטת אילינוי, בשנת 1971. מדובר במיזם הקם במטרה לשמר ספרים באמצעות המרתם מפורמט מודפס לפורמט דיגיטלי.
בשנות ה-70 נעשה גם הניסיון הראשון ליצור מחשב שיועד לקריאת ספרים אלקטרוניים.
במשך השנים, ועם התפתחות האינטרנט (בעיקר בשנות ה-90), נעשה קל ופשוט להעביר קבצים אלקטרוניים בין המשתמשים השונים, ועקב כך גדלה גם תפוצת הספרים האלקטרוניים בעולם.
ספרים אלו היו קיימים בעיקר בפורמטים פשוטים כמו TXT ו-HTML.
ספרים נוספים (לרוב בנושאים מקצועיים) הופיעו בפורמט PDF, שיועד לדפוס אך הונגש למשתמשים ונקרא לרוב על גבי המחשב האישי.
מוציאים לאור החלו להציע את ספריהם גם כספר אלקטרוני, ויוצרים עצמאיים מצאו אפשרות זו כדרך אלטרנטיבית, לרוב מוזלת, לפרסום ספריהם.
ספריות בעולם החלו להציע חלק מספריהן בפורמט אלקטרוני, ונבנו אתרי אינטרנט המיועדים לרכישה והורדה של ספרים אלקטרוניים.
בעשור הראשון של המאה ה-21 יוצרו מכשירי קוראי ספרים אלקטרוניים ייעודיים רבים.
הבולטים שבהם היו קינדל של אמזון וסוני רידר של חברת סוני.
ככל שירד מחיר מכשירי הקוראים האלקטרוניים כך גדלה תפוצתם וגדל הביקוש לספרים אלקטרוניים.
בשנת 2010 השיקה חברת אפל, במקביל להשקת האייפד, את iBooks – אפליקציה לממכר ספרים אלקטרוניים הניתנים לקריאה גם על האייפון והאייפוד.
בהמשך השנה הכריזה גם חברת גוגל על פתיחת חנות ספרים אלקטרוניים שיוצעו לקוראים במחשוב ענן וללא צורך בקורא ספרים אלקטרוני ייעודי.
בשנה זו דיווחה אמזון כי לראשונה מכרה יותר ספרים אלקטרוניים מאשר ספרים בכריכה קשה.
בתחילת 2011 דיווחה כי מכירות ספרים אלקטרוניים עברו גם את מכירות הספרים בכריכה רכה.
לפי נתוני התאחדות המו"לים בארצות הברית, מכירות ספרים אלקטרוניים הגיעו במחצית 2010 ל-8.5% מסך מכירות הספרים במדינה.
הסופרת אמנדה הוקינג פרסמה את ספריה בצורה דיגיטלית בלבד והרוויחה מעל למיליון דולר מהמכירות.
הפצה דיגיטלית של מידע גברה מאוד עם התפתחות האינטרנט, ובין השאר נכלל במסגרת זו מידע שבעבר הופץ בצורת ספרים, כתבי עת ועיתונים מודפסים.
ספרים אלקטרוניים יכולים להיות מופצים בחינם, או בתשלום.
תשלום דמי מנוי לשם כניסה לאתר המספק את הספרים
תשלום תמורת עותק יחיד של ספר מסוים
אחת הבעיות בתחום היא בעיית אבטחת התכנים למניעת הפרה של זכויות יוצרים.
להפצת ספרים אלקטרוניים משמשים פורמטים רבים שחלקם מפורטים כאן:
EPUB: פורמט סטנדרטי, חופשי ופתוח שנוצר על ידי הפורום הבין-לאומי להפצה דיגיטלית (IDPF).
הפורמט הזה תוכנן עבור תוכן גמיש, כלומר הטקסט מתאים את עצמו למסך הספציפי עליו הוא נקרא ומושפע מהעדפות של המשתמש.
כיום בגרסה 3.0 התומכת במעבר עמודים מימין לשמאל, מולטימדיה מתקדמת, וידאו אינטראקטיביות ועוד.
עליו מבוסס פורמט AZW של חברת אמזון – יצרנית הקינדל, ומכאן גם שכיחותו.
KF8: הפורמט החדש של אמזון קינדל שמבוסס על פורמט EPUB ותומך בתקנים מתקדמים.
PDF: פורמט שיתרונו, ומכאן גם חסרונו, בדמיון הרב שלו, יחסית לפורמטים האחרים, לזה של נייר מודפס, משום שהצגתו אחידה ונאמנה למקור, וכמעט אינה מושפעת מהמכשיר עליו הוא מוצג ומהעדפות של המשתמש.
DjVu: פורמט המיועד לאחסון טקסט סרוק, ומתאפיין ביחס איכות/גודל־קובץ טוב בהשוואה לפורמטים אחרים.
HTML: הפורמט הסטנדרטי של דפי אינטרנט.
TXT: פורמט פשוט ובסיסי המבוסס על טקסט בלבד.
DOC: מסמכים שנוצרו באמצעות מעבד התמלילים Word.
החסרונות העיקריים של פורמט זה הם היותו פורמט קנייני התלוי ביצרן יחיד, והעדר תאימות בין גרסאות שונות של הפורמט ובין גרסאות שונות של תוכנת "Word".
כל הפורמטים הללו ניתנים להצגה באמצעות מחשב אישי.
מיזמים רבים עוסקים בהעברה לפורמט דיגיטלי של ספרים שזכויות היוצרים עליהם פגו.
מיזמים אלה פועלים בשתי דרכים:
סריקה של הספרים, כך שלמעיין בספר הדיגיטלי מוצג העתק מדויק של הספר המקורי, לעיתים כולל הסימנים שנתנו בו שיני הזמן.
הקלדה של הספרים, כך שהטקסט שבהם ניתן לעיבוד: חיפוש מילה בטקסט, העתקה וכדומה.
לעיתים משולבות שתי השיטות: הספר נסרק, והקובץ הסרוק מעובד בתוכנת OCR והופך לקובץ טקסטואלי.
עם המיזמים העוסקים בהקלדה של ספרים נמנים:
פרויקט גוטנברג, המתמקד בספרות ושירה אנגלית.
פרויקט בן-יהודה, המתמקד בספרות ושירה עברית.
פרויקט השו"ת, המתמקד בספרות תורנית.
עם המיזמים העוסקים בסריקה של ספרים נמנים:
כותר, ספריה של מאות ספרי עיון בעברית
ארכיון האינטרנט מרכז ספרים סרוקים, לגישה חופשית, מספריות בצפון אמריקה ואחרות.
ספרי יזכור אונליין: מיזם של הספרייה הציבורית של ניו יורק, שבמסגרתו נסרקו 650 ספרי זיכרון לקהילות יהודיות שחרבו בשואה, והם זמינים לכל באתר הספרייה.
מיזם HebrewBooks, שבמסגרתו נסרקו למעלה מ-51,000 ספרים תורניים.
תוכנת אוצר החכמה, בה ניתן למצוא עשרות אלפי ספרים וכתבי עת תורניים.
במיזם פא"ר – פתיחת אוצרות רוח – של האוניברסיטה הפתוחה, הועלו לאינטרנט ספרי האוניברסיטה מ-50 קורסים שונים, כולם פתוחים חינם לקהל הרחב.
חלק מהספרים מלווים גם בגרסאות קוליות והרצאות וידאו.
ידידותי לסביבה – חיסכון בנייר, חיסכון במשאבים אחרים להפקת הספר ובדלק לצורך שינועו.
חיסכון בהפקה – הוצאות הדפסה, עימוד, אחסון, הפצה.
חיסכון במקום – ספרים מודפסים דורשים מקום לאחסון וספרים אלקטרוניים מאוחסנים על גבי זכרונות דיגיטליים המכילים מידע רב בנפח מזערי.
במכשיר סטנדרטי לקריאת ספרים אלקטרוניים ניתן לאחסן אלפי ספרים.
נגישות – אפשר להגיע לכל ספר מכל מקום בעולם, כל עוד יש גישה לאינטרנט.
יתר על כן, התפוצה האלקטרונית אינה מוגבלת מספרית, ספר אחד יכול להגיע לאלפי מכשירים בלי לעבור ידיים.
נוחות – משקל קורא אלקטרוני נמוך משמעותית מספר מודפס, ניתן להתאים את גודל הפונט לפי הצורך, מכשירים עם תאורה מובנית מאפשרים קריאה בחשיכה.
שרידות – ספר אלקטרוני לא סובל מבלאי של נייר, לא צובר אבק, קל לשמירה ולגיבוי.
יכולות נוספות – בקוראים אלקטרוניים ניתן לבצע חיפוש בקלות, לדלג לעמוד ייעודי, לתרגם מילים תוך כדי קריאה, להוסיף הערות וסימניות מבלי לפגום בספר קיים.
חוויית הקריאה שונה ביחס לספר מודפס.
אין לספר אלקטרוני "ניחוח" מיוחד ולא "מרגישים" את הנייר והספר.
אין אפשרות לדפדף ולדלג דפים באותו אופן שבו זה מתבצע בספר מודפס.
קריאה ממושכת ממסך של מחשב לוח או טלפון חכם (בניגוד לקורא אלקטרוני ייעודי) עלולה לגרום לכאבי עיניים וכאבי ראש.
יש צורך בחשמל או בהטענת סוללה על מנת לקרוא ספר.
אי-אחידות בפורמטים של ספרים אלקטרוניים מונע העברתם בין מכשירים שונים.
לעיתים אחד מהעמודים אינו נסרק טוב וזה עלול לגרום לשיבוש בספר האלקטרוני או למחסור עמודים (קרה לי).
כמו בכל העולם, גם בעברית החלו להופיע ספרים אלקטרוניים בעשורים האחרונים של המאה ה-20. ספרים אלו היו בעיקר בפורמט HTML שמתאים לאינטרנט או בפורמטים פשוטים ונפוצים שתומכים בעברית כמו TXT, DOC ו-PDF.
אתרים נוספים, כגון "eספרים", הציעו במשך השנים ספרים אלקטרוניים בפורמטים אלו בחינם או בתשלום.
בנוסף לפרויקט בן-יהודה שהחל לפעול בתחילת המאה ה-21, החלו פרויקטי סריקת ספרים תורניים כגון HebrewBooks.
פרויקטים אלו משמרים ומנגישים ספרות בעברית לציבור הרחב ולכן בעלי חשיבות רבה לשימור הספרות היהודית והעברית.
עם הופעת קוראי ספרים אלקטרוניים ייעודיים כדוגמת קינדל וסוני רידר, הסתבר שלא ניתן לקרוא עליהם בצורה טובה ספרים בעברית בפורמטים המתאימים להם.
לרוב הבעיה נובעת מחוסר תמיכה של המכשירים בשפות הנקראות מימין לשמאל (RTL) כמו עברית וערבית.
ספרים בעברית בפורמט AZW שמתאים לקינדל נקראים על ידי המכשיר כשהעברית הפוכה ולא קריאה.
לעומת זאת, הפורמט החדש לקינדל – KF8, תומך בעברית.
ספרים בעברית בפורמט EPUB הוצעו לראשונה באתר מנדלי מוכר ספרים ברשת בראשית שנת 2010. האתר מציע ספרים בפורמט EPUB בעברית כמו גם בפורמט KF8 או MOBI המתאים לקריאה בקינדל, ובכללם ספרים ללא תשלום.
באותה שנה החל לפעול גם מיזם "עברית" מבית ידיעות ספרים שהציע קורא ספרים אלקטרוני שתומך בקריאת ספרי EPUB בעברית.
עם השקת המכשיר, הושק גם אתר למכירת ספרים אלקטרוניים עבורו.
האייפד וטאבלטים אחרים מבוססי אנדרואיד מאפשרים קריאת ספרים אלקטרוניים בעברית בפורמט EPUB ובפורמטים אחרים.
בשנת 2010 הושק לציבור מכשיר ספר אלקטרוני מחברת עברית אשר תמך בשפה העברית.
בשנת 2012 קמה חברת הליקון ספרים המציעה תשתית לשליחת ספרים דיגיטליים מהחנויות ללקוחות, כמו כן מציעה החברה הפקה של ספרים לפורמט דיגיטלי EPUB3 המתאים יותר לקוראים בעברית, תומך במעבר עמודים מימין לשמאל ובמולטימדיה מתקדמת.
כיום מרבית החנויות לספרים אלקטרוניים בישראל עובדות עם התשתית של הליקון ספרים.
ביריד הספרים פרנקפורט 2013 הציגה חברת סיפריאפ את אפליקציית הקריאה הראשונה בעברית המאפשרת קריאה גם במערכת הפעלה iOS, בנוסף ליכולות מתקדמות כגון סימניות, הדגשת טקסט בצבעים וכתיבת הערות שוליים.
אפליקציית הקריאה "סיפריאפ" הוצגה יחד עם מערכת הניהול בענן שאיפשרה שמירת ספרייה אישית לקורא בענן.
אתר מנדלי מוכר ספרים ברשת וכן אתר GETBOOKS משתמשים במערכת סיפריאפ ובאפליקציית הקורא הדיגיטלי שמספקת החברה.
בנוסף לשימוש בפורמטים רגילים להפקת ספרים אלקטרוניים בעברית, מיוצרות גם אפליקציות ייעודיות לטלפונים חכמים ולטאבלטים.
גם אפליקציות אלו מהוות ספרים אלקטרוניים לכל דבר וניתן למצוא היום את התנ"ך לצד ספרי ילדים וספרי עיון בפורמט זה.
בשנת 2011 יצא משרד החינוך בתוכנית להחלפת ספרי הלימוד בספרים אלקטרוניים תוך חמש שנים.
במסגרת זו פורסמה תקינה לספרים דיגיטליים.
התוכנית הלאומית של משרד החינוך "להתאמת מערכת החינוך למאה ה-21", מעודדת אפשרות להוראה ולמידה באמצעות תכנים דיגיטליים, ספר דיגיטלי הוא תוכן דיגיטלי המאפשר חלופה להוראה וללמידה באמצעות ספר לימוד במהדורה מודפסת.
לספרי הלימוד הדיגיטליים הוגדרו שלוש רמות תקן להבטחת מסגרת עבודה תקינה באמצעי קצה שונים ומגוונים, כגון: מחשב נייח; מחשב נייד; טאבלט; טלפון חכם; וכו', כמו גם במערכות הפעלה שונות כגון: חלונות; iOS; Android וכו' ובדפדפנים שונים, כגון: Chrome; IE; Firefox; Safari וכו'.
השימוש בספרים אלקטרוניים לצורכי הוראה נעשה במסגרת E-learning.
ספרים אלקטרוניים יכולים לסייע בהקנייה ופיתוח של יכולות אוריינות כמו קריאה, הבנת הנקרא ואוריינות מדיה.
כמו כן, הם יכולים להפחית את העלויות של ספרי הלימוד, אשר הורים מתבקשים לרכוש עבור ילדיהם הלומדים בבית ספר.
משום שקורא ספרים אלקטרוני בודד יכול להכיל מספר רב של ספרים אלקטרוניים, השימוש בהם יכול להפחית את משקל תכולת הילקוט שתלמידי בית הספר סוחבים על גבם.
מחוז ספֿקס הוא אחד ממחוזות תוניסיה.
אוכלוסיית המחוז מונה 860,000 תושבים (על פי אומדן המכון לסטטיסטיקה של תוניסיה משנת 2005) ושטח המחוז הוא 7,545 קילומטר רבוע.
בירת המחוז היא העיר ספֿקס.
העיר ספֿקס - העיר השנייה בגודלה בתוניסיה, ממוקמת כ-270 ק"מ דרומית מזרחית לתוניס.
העיר, שנוסדה בשנת 849 על חורבות היישובים הרומיים טאפארארה וטאיאנא, היא גם עיר הבירה של מחוז ספקס, וגם עיר נמל ים-תיכונית השוכנת במפרץ גבס.
אוכלוסיית העיר מונה 340,000 תושבים (2005), ויש בה מפעל תעשייתי לעיבוד פוספט.
מחוזות: קירואן, סידי באוזידס וגאפסס בצד המערבי.
למחוז מיקום גאוגרפי טוב, עם קו חוף גדול (של קרוב ל-235 ק"מ).
מחוז ספקס כולל בתוכו גם את הארכיפלג קארקאנאהס.
הכלכלה של מחוז ספקס התבססה בעיקר על שמן זית, דיג ופוספטים.
מאז שנות ה-60 של המאה העשרים החלה ספקס בתיעוש כלכלי, עם הופעתם של עסקים קטנים ובינוניים (מפעלים) ועם התפתחות הסקטור השלישוני.
החקלאות, שבאופן ניכר משמשת בה התרבות של הזית, כובשת למרות כל השינויים האלה מקום חשוב בכלכלה האזורית של ספקס.
מחוז ספאקס מפיק כ-40% מתפוקת שמן הזית וכ-30% מתפוקת השקדים של תוניסיה, מה שעושה אותו למפיק הלאומי העליון בחשיבותו בדברים אלו.
מרכיב אחר של הכלכלה הספקסיאנית, הוא הניצול של הנפט (גז טבעי).
האוכלוסייה הפעילה מחולקת לשלושה סקטורים:
ספקנות מוסרית או סקפטיציזם מוסרי היא גישה מטא-אתית לפיה איננו יכולים להחזיק באמונות מוסריות מוצדקות, או למצער איננו יכולים להחזיק בידע מוסרי.
יש הרואים במגילת קהלת כספר ספקני שבו כל הערכים האנושיים מוצגים כ"הכל הבל".
מקי, טוענים שאיננו מחזיקים בידע מוסרי משום שכל האמונות המוסריות הן בהכרח שגויות.
אמוטיביסטים תומכים בספקנות מוסרית על ידי העלאת הטענה שטענות מוסריות הן למעשה ביטויים של רגשות, על אותו המישור של קריאת "איכס!".
אחרים טוענים שההשפעות התרבותיות על החשיבה המוסרית שלנו הן כה חזקות עד שכל הסקה מוסרית מוכתמת באופן בלתי-נמנע בהטיה.
מכאן שאין באפשרותנו להחזיק באמונות מוסריות מוצדקות.
המאחד בין כל עמדות אלה הוא החשד שאמונותינו המוסריות אינן בנות-הגנה כפי שהשכל הישר עשוי לגרום לנו לחשוב.
הגרסה החזקה אומרת שהטענה "להרוג זה רע" שגויה מכיוון שטענות מוסריות מניחות-מראש במרומז את קיומם של ערכים אובייקטיביים, בעוד אלה אינם קיימים למעשה במציאות.
הגרסה החלשה מסתפקת בכך שאיננו צודקים אפיסטמית בהניחנו שלהרוג זה רע.
הגרסה החזקה מודגמת היטב בספר "אתיקה: להמציא את הטוב והרע" של ג'.ל.
מקי אינו מתכחש לכך שישנו טוּב מוסרי בעולם.
הנקודה שלו היא ש"טוּב" מכל סוג שהוא תמיד נמצא ביחס לרצונות או אינטרסים מסוימים שהם בעלי-חשיבות בהקשר אליו.
למשל, סכין חד בעל עמידות גבוהה, נחשב בדרך-כלל לסכין "טוב", אך הוא נחשב כך רק משום שלמשתמשי הסכין יש אינטרס לחתוך דברים כמו מזון.
חדות ועמידות הן תכונות של סכינים ההופכות אותם ליעילים יותר בעבור תכלית שכזו.
מקי מאמין שדיון מוסרי מניח באופן טבעי שישנו סוג אובייקטיבי של טוּב מוסרי, המתעלה מעל רצונות ואינטרסים מעשיים, והוא גורס שהנחה זו היא בגדר שגיאה.
טיעונו המרכזי של מקי נגד קיומם של ערכים אובייקטיביים הוא "הוכחה בדרך המוזרות" - סוג של "הוכחה בדרך השלילה" - ערכים אובייקטיביים יהיו מאוד מוזרים, שונים ביסודם מכל הדברים שאנו מכירים בעולם - אמנם הם יהיו חייבים להיות משהו כמו "צורות אפלטוניות" (שמקי מחשיבן ל"תוצר פרוע של גחמה פילוסופית").
מעבר לכך, מסתורין אופף את הדרך בה אנו אמורים לגלות ערכים אובייקטיביים אלה.
מסקנתו של הספקן המוסרי היא שככל הנראה ערכים אובייקטיביים (במובן דלעיל) הם לא יותר מבדיות שימושיות הפועלות למטרות כמו שימור החברה.
יתר על כן, אפשר להמציא ערכים מוסריים שישנה סבירות גבוהה לכך שהם יקדמו את רצונותינו והאינטרסים המעשיים שלנו כבני אדם החיים בנסיבות היסטוריות מסוימות.
עמדתו של מקי ידועה גם בשם "תאוריית השגיאה" של המוסר.
במובן הצר, עמדה אגנוסטית יותר האומרת שאנו פשוט איננו יכולים להצדיק טענות מוסריות היא גם "תאוריית שגיאה", כפי שכותב ריצ'רד ג'ויס, המגן על תאוריה כזו בספרו "התפתחות המוסר".
במקרה שכזה, השגיאה לכאורה היא האמונה הרווחת כי טענות מוסריות הן בנות-הצדקה.
עם הפילוסופים בני-זמננו התומכים בספקנות מוסרית נמנים בין השאר ג'ויס, מייקל ריוז, ג'ושוע גרין וריצ'רד גרנר וכן תומך בה הפסיכולוג ג'יימס פלין.
במובן הצר, עבודתו של גילברט הרמן, הטוען בזכות סוג של רלטיביזם מוסרי, אינה מביעה תמיכה בספקנות מוסרית.
אולם היא בעלת השפעה רבה על פילוסופים רבים בני-זמננו הדוגלים בספקנות מוסרית.
ספר אבישע (נקרא "אֲבִישׁוּעַ") נחשב בעיני השומרונים לספר התורה העתיק ביותר.
לפי מסורת העדה הוא נכתב על ידי אבישע בן פינחס בן אלעזר הכהן במאה ה-13 לפנה"ס, אולם החוקרים משערים שהוא נכתב במאה ה-11 לספירה.
השומרונים מתגאים בקיומו של ספר אבישע.
לדעתם זו הוכחה לעליונות הנוסח השומרוני שנכתב קודם מתן תורה בהר סיני.
לדעתם נוסח המסורה של המקרא נכתב רק בתקופות מאוחרות יותר.
הספר שימש גם ראיה לקדמות דתם, שהרי לפי עיקרי דתם ה"מקום" שנבחר, דהיינו הר גריזים, היה המקום הקדוש לפני שדוד ושלמה קבעו אותו בירושלים.
השומרונים נזהרו מלחשוף את הספר לזרים.
הפעם הראשונה שהוא נראה ללא-שומרוני הייתה בזמן מלחמת העולם הראשונה, כאשר היה רעב כבד בארץ ישראל.
הם הסכימו להראות את הספר לאנשי אוניברסיטה מארצות הברית.
בהמשך נראה שגם ליצחק בן-צבי הם הראו את הספר.
בשאר ימות השנה הוא שמור בכספת.
התשקיל הוא מעין קריפטוגרמה, כתב מוצפן בקוד פשוט יחסית.
התשקיל מצפין את חתימת הסופר, לעיתים עם משפטים מבארים לספר, באמצעות הטקסט הקיים.
הטקסט בספר הוא טקסט מקודש, קנוני, והסופר אינו יכול לשנות אותו, אך הוא מדגיש אותיות מסוימות וכך משלב את הטקסט שאותו ברצונו להטמיע.
כאשר מצליחים לאתר את האותיות, לפי הסגנון המיוחד שלהן, מקבלים רצף של אותיות, שמהוות יחד משפט הכולל את המֶסֶר אותו רוצה הסופר להעביר אל הקורא.
במסר של ספר אבישע יש פרטים על המחבר ועל מועד הכתיבה של הספר ועל מקום כתיבתו.
אפשר להבחין, בתמונה המופיעה משמאל, בתשקיל המופיע בחמישה לוחות מתוך תחילת ספר דברים.
בלוח הראשון, בטור הימני, מופיע הכתוב במקור, מעובד לעברית.
הטור מתחיל בפסוק: "והיה כי יביאך".
בטור השמאלי שבלוח אפשר לקרוא – באותיות גדולות – את האותיות שנחשפו בספר המקורי.
"אני אבישע בן פנחס בן אלע(זר)".
תוכנו של התשקיל היה ידוע כבר במאה ה-14 מהספרות השומרונית:
בספר דברי הימים לאבולפתח בן אבולחסן השומרוני הדפני שנכתב בשנת 1352–1353 מסופר:{{ציטוט|שורות=כן|תוכן=ויכהן פנחס בנו (של אלעזר בן אהרן) אחריו כהונה גדולה ועצומה ...
בשנת שלש עשרה לממלכת בני ישראל בארץ כנען.
ובשנה ההיא כתב אדוננו אבישע בן פנחס את הספר הקדוש, הנמצא כעת בשכם המוגנה, בשמירת אדוננו הכהן הגדול פנחס.
לאחר היעלמו והסתרתו בפני הכהן אשר קדם לו בכהונה הגדולה...
באותה שנה נתחדשה התגלותו של הספר ביום השבת של חג הסוכות.
בספר ה"תולידה", כרוניקה שומרונית חשובה, שנכתבה על ידי אלעזר הכהן בשנת 1346, נכללים פרטים נוספים על הספר:
התגלות הכלים החבויים, עשתה רושם רב וראו בה סימן לתחילת תקופת הגאולה.
ראו בספר אבישע את הטקסט האותנטי והמוסמך ביותר.
יצחק בן-צבי מסכם בספרו "ספר השומרונים":
הספר עצמו לא נגנז במערה יחד עם כלי המשכן ונשאר בידי הכהנים עד תקופה מאוחרת למדי.
מזמן שהתגלה במאה ה-14 הוא בבית הכהונה הגדולה בשכם.
בשעה שהתגלה כבר חסרו בו חלקים רבים ולפי עדות המסורת הנזכרת פרחו השמימה.
לעומת זאת נשארו בו חלקים שעליהם מסופר שהצליחו לתפוס אותם.
מסקנתו היא כי הספר קדום לזמנו של פינחס בן יוסף 1308–1362 אבל אין יסוד להקדימו לזמנו של אבישע הראשון בן פנחס, כאמונת השומרונים.
בשנת 1928 נאותו השומרונים להראות ליצחק בן-צבי את ספר אבישע.
הוא הוזמן לצפות בספר לאחר תפילת מנחה ביום השבת בבית הכנסת השומרוני בשכם העתיקה.
כאשר הסתיימה התפילה והתפזרו האנשים, הוגפו התריסים ואנשי העדה הוציאו את ספר התורה מארון הקודש ושמו אותו על השולחן.
וכך הוא מתאר את הספר:
ההבדלים בין נוסח ספר אבישע לבין נוסח המסורה
ישנם הבדלים בין נוסח "ספר אבישע" לבין נוסח המסורה המקובל במסורת היהודית.
ההשוואה גילתה שמספר ההבדלים עולה על 6,000, רובם ככולם הם שינויי כתיב מלא וחסר, כאשר הנוסח השומרוני מעדיף בדרך כלל את הכתיב המלא.
את השינויים שבין הנוסח השומרוני לנוסח המסורה אפשר לחלק לשלושה סוגים:
שינויים שבאים לתקן ולהשלים את הנוסח.
שינויים של כתיב והתאמה לדקדוק של דור המעתיקים.שינויים שיסודם בעיקרון דתי – בספר דברים ניתן ציווי, המופיע בצורות שונות במקראות נוספים: .
כלומר, במקום אשר יבחר ה' - שם בלבד יהיה מותר להביא את הקורבנות לה'.
לא נתפרש בשום מקום בתורה היכן מקום זה נמצא.
חז"ל דנו אם כוונת התורה לשילה או לירושלים או לשניהם, אולם אין חולק על כך שפשט המקראות לא מזכיר מקום מסוים.
לדוגמה, מאחר שכבר נכתב בתורה מהו המקום אשר בחר ה', לא ייתכן שייאמר בתורה "המקום אשר יבחר ה'" (בלשון עתיד).
לכן, במקום 'יבחר' שינו ל'בחר'.
דוגמה נוספת, נאמר בספר בראשית בבריאת העולם: "ויכל אלהים ביום השביעי מלאכתו אשר עשה וישבת ביום השביעי מכל מלאכתו אשר עשה".
כיצד ייתכן שאלוהים סיים לעשות את מלאכתו ביום השביעי וגם שבת ביום השביעי?
בעוד שביהדות סוגיה זו נידונת אצל חז"ל והפרשנים האחרים מבלי לגעת בגוף הנוסח המקראי, השומרונים בחרו לשנות את עצם הכתוב, כדי שלא תיווצר סתירה, ובשל כך כתבו: "ויכל אלהים ביום השישי מלאכתו אשר עשה וישבת ביום השביעי מכל מלאכתו אשר עשה".
תיקונים מעין אלה מופיעים במקומות רבים בתורה השומרונית.שינויים של כתיב והתאמה לדקדוק של דור המעתיקים – שינויים אלה רובם ככולם קטנים הם, כגון שינויי כתיב מלא וחסר, ונובעים מכך שבהלכה השומרונית אין הלכות כתיבת ספרי תורה מחמירות כביהדות (המקפידה על העתקה מדויקת אפילו של תגים וסימנים חיצוניים לאותיות עצמם).
פועל יוצא ממציאות זו, שהדקדוק המקראי שהיה נהוג בתקופת המקרא לא השתמר במלואו בתורה השומרונית, ופעמים רבות הותאם לדור הכותבים של הספר.
דוגמאות לכך: הנוסח השומרוני כמעט ולא מכיר כלל את צורת הזירוז המורחבת עם ו': 'ואברכה', 'ונשאלה', 'הבה נתחכמה' ועוד רבות.
במקום זאת הנוסח השומרוני מכיל את הצורה המדוברת: 'ואברך', 'ונשאל', 'נתחכם' וכו'.
סַפָּר הוא בעל מקצוע העוסק בטיפול בשיער ובעיצוב תסרוקת.
בית העסק של הספר נקרא מספרה.
בעבר הספרים הציעו מספר תספורות פשוטות בלבד, אולם כיום ישנם ספרים הנקראים מעצבי שיער המציעים מגוון תספורות תסרוקות ועיצובים ברוח האופנה, לעיתים נספח למספרתם השם "סלון", אך מילה זו מיוחסת יותר למקום המיועד לנשים.
בעבר כלל מקצוע הספרות גם גילוח וטיפוח זקן ושפם.
גַּלָּבִים (ספרים העוסקים בגילוח) עסקו בעבר בין היתר בפעולות רפואיות כגון טיפולי שיניים שלרוב מוצו בעקירות.
הקזת דם ומילה היו חלק מקובל ובלתי נפרד מעבודת הגלב, הגלב (ספר) התמחה בפעולות הקשורות בטראומטולוגיה שכן כיסא טיפולים מותאם, ואגן רחצה בנוסף ללהב חד ונקי היו בהישג ידו של הספר.
לאחר ניתוח מוצלח היה הספר תולה את התחבושות הלבנות המגואלות בדם על מקל מחוץ לחנותו כסמל מסחרי למשלח ידו.
כיום זהו המקור למקל האדום-לבן המוצב מחוץ למספרות.
באזורים מסוימים במדינות העולם השלישי קיימים הגלבים.
בשכונות חרדיות, ספרים עוסקים בסלסול פאות הגברים, ומספרות מיושנות בשווקים.
את הספר משמשים כלי עבודה אחדים:
כיסא ספרים – כיסא שעליו יושב הלקוח, ומאפשר לספר סיבוב והטיה שלו בהתאם לצורך.
מכונת תספורת – מכונה חשמלית המשמשת לגזירת השיער
מברשת גילוח – משמשת למריחת קצף גילוח
סְפַר הוא מונח פוליטי וגאוגרפי המציין אזור בסמוך לגבול או מעבר לו, אשר רמת השליטה או ההשפעה התרבותית, החברתית והפוליטית בו, שונה מאשר באזורים אחרים.
החברות המתפתחות באזורים אלה קרויות חברות ספר.
בהיסטוריה של כיבוש וההתיישבות בארצות הברית ובמדינות אחרות, קיים פרק של התיישבות וכיבוש הספר, או האזור אשר עדיין לא יוּשַׁב על ידי מתיישבים ממוצא אירופי.
בארצות הברית השימוש במונח התייחס להשפעת האזור שבו עדיין לא התיישבו תושבים ממוצא אירופי על ההתיישבות.
ככל שהחלוצים נעו אל תוך אזור הספר הם השתנו בצורה משמעותית כתוצאה מהמפגש.
ההיסטוריון פרדריק ג'קסון טרנר קרא לתהליך זה "חשיבות הספר" (1893) וטען כי התחושה כי קיימת אדמה בלתי מוגבלת באזור הספר הובילה לתחושה פסיכולוגית של אפשרויות בלתי מוגבלות, שהשפיעו על אופטימיות, תחושת כיוון, השלת המגבלות שנוצרו בחברות אחרות בשל המחסור באדמות ובזבוז משאבי טבע.
מאז ניתוחו של טרנר נתפס הספר כמעצב תרבות חדשה, ובמסגרתה הטיפוס האנושי ששם התואר "אמריקני" נגזר ממנו: אינדיבידואליסט, דמוקרטי, בעל יוזמה, תחרותי, הרפתקן.
את העימותים התרבותיים שהתחוללו בספר ראה טרנר כגורם עיקרי בעיצוב דפוסי הממשל, בחיזוק הפדרליזם, ביחס לשאלת העבדות, ויותר מכך - ביצירת אתוסים, דמויות והלכי רוח המהווים את יסודות התרבות האמריקנית.
חוקרים והוגים רבים חיזקו את עמדתו, ולעומתם ביטאו רבים אחרים גישות מאזנות, המפחיתות מחשיבות הספר בעיצוב תהליכים ומוסדות אלו.
נטען כי למוסדות הפוליטיים, הכלכליים והחברתיים המבוססים במזרח הייתה השפעה רבה על עיצוב מקביליהם במערב, והשפעתה של חוויית הספר על עיצוב מוסדותיהם של המתיישבים לא הייתה כה רבה.
טענה נוספת, הנגזרת מהראשונה, היא שהעימות בין שתי התרבויות שהתקיימו במקביל בברית - תרבות הצפון ותרבות הדרום - השפיע באופן מכריע על התפתחות התרבות בספר והכתיב את אימוץ שתי התרבויות המזרחיות האלו בספר.
לעומת טענות אלו, טוענים המצדדים בתאוריה של טרנר שאמנם תושבים מהמזרח הביאו את מוסדותיהם החברתיים איתם מערבה, אך תהליך זה נמשך בהסתגלות והתאמה של אותם תושבים לתנאי המחיה במערב.
הסתגלות זו יצרה את אותו טיפוס אנושי חדש שמתאר טרנר, ובהדרגה הביאה התעצמותו הדמוגרפית לדומיננטיות שלו גם בפוליטיקה של הברית.
ההתיישבות בספר שינתה את אופיים של הצפון והדרום, ולכן כל פשרה שהגיעו אליה הצדדים בקשר להתפשטות לספר לא החזיקה מעמד.
הפשרה ענתה על צורכי החברות כפי שהיו קיימות בעת הפשרה, אך ההתפשטות שהפשרה נועדה להסדיר, שינתה את החברות עצמן.
בשל כך חדלה הפשרה לענות על צורכיהם של שני הצדדים, ונוצר הצורך בגיבוש פשרה חדשה בין נציגי הצפון והדרום בסנט.
תהליך זה חזר על עצמו מקבלת החוקה ועד מלחמת האזרחים: פשרת שלוש החמישיות ב-1787, פשרת מיזורי ב-1820, קו מייסון-דיקסון בין מדינות העבדות למדינות החירות שנקבע ב-1832, פשרת וילמוט ב-1846 , פשרת 1850, חוק קנזס נברסקה, 1854, ופשרת קריטנדן ב-1860.
הנשיא פרנקלין פירס (1852-1856) ביקש לגרום לשאלת העבדות לדעוך.
הוא אכלס את הקבינט בתומכי העבדות ושולליה בניסיון להגיע למדיניות מאוזנת.
עם זאת, גישתו לספר הייתה התפשטותית במוצהר, ובכך החיש את התפרצות הסכסוך, שכן כך נוספו טריטוריות שעמדו לקבל מעמד של מדינה ולהצטרף לברית, ועל ידי כך הוחש הצורך להכריע בשאלת העבדות.
הספר השפיע על תהליך זה של מחלוקת, פישור ומחלוקת מחודשת בכך שההתפשטות המתמדת של ארצות הברית אל תוכו יצרה שינוי מתמיד במאזן הכוחות בין המדינות ללא העבדות, בצפון, ומדינות העבדות, בדרום.
שינוי מתמיד זה ועלייתו הדמוגרפית והתעשייתית של הצפון הביאה לניסיונות של מדינות הדרום להגביל את כוחן של מדינות הצפון במוסדות הפדרליים ולבסוף לפרוץ מלחמת האזרחים.
כיום ממלא הספר ממלא תפקיד חשוב מאוד בתרבות ארצות הברית ושירים, ספרים, מערבונים וסדרות טלוויזיה נוצרו בהשראת תרבות הספר.
בתקופת המלחמה הקרה, האזורים שבקרבת מסך הברזל באירופה נראו לעיתים קרובות כאזורי ספר פוליטי, בשל הקרבה לאויב הפוליטי ותחושת הסיכון התמידי שבקירבה לגבול.
טולקין נקראת הממלכה רוהן בשם "הספר" על ידי תושביה.
ספקטריה (יוונית: Σφακτηρία) הוא אי קטן לא מיושב, בכניסה למפרץ פילוס במערב הפלופונסוס שביוון.
שמו המודרני של האי, השייך לאיים היוניים, הוא ספאגיה.
האי והמפרץ הסמוך לו היו זירת שני קרבות נודעים בהיסטוריה: קרב פילוס, שניטש ב-425 לפנה"ס בין האתונאים לספרטנים, וקרב נאווארינו (1825) בין צי בריטי-צרפתי-רוסי לבין צי טורקי, קרב שהיה נקודת מפנה חשובה במלחמת העצמאות היוונית.
באוגוסט 1826, במהלך המלחמה, נלכדו באי כמאתיים לוחמים יווניים, כשציו של אבראהים פאשא מטיל עליהם הסגר, אך חולצו בפעולה נועזת של קפיטן צמאדוס.
אונייתו "ארס" (Ares) חמקה בלילה סוער ובאין רואים בין הצי הטורקי לבין מבצר נאווארינו (שהיה אז בידי כוחות טורקיים) אל האי ספקטריה, והעלתה אל סיפונה את מאתיים הלוחמים.
המלחים הטורקיים הבחינו בקפיטן צמאדוס בצאתו, והוא נלכד בין חמש-עשרה אוניותיהם לבין תותחי המבצר שבחוף.
"ארס" הצליחה בסופו של דבר לברוח, אך קפיטן צמאדוס, גנרל סנטרוזה ושר הפנים אנגוסטרס נהרגו בקרב.
ספקנות מדעית היא תפיסה הדוגלת בכך שההבנה הטובה ביותר של המציאות - היא בדיקה מדעית.
ספקנות מדעית דוחה אמונות בעל-טבעי וטענות פסאודו-מדעיות.
המונח ספקנות מדעית הופיע כנראה לראשונה בספריו של קארל סייגן, תחילה בנובלה מגע, ולאחר מכן בספר בליונים ובליונים, אך שורשי המושג נטועים במאה ה-19, וגישות ספקניות בפילוסופיה חוזרות אחורה עד לדקארט ולפילוסופים היווניים.
ספקנות מדעית מכונה לעיתים ספקנות רציונלית או חקירה ספקנית.
הספקנות החדשה, כפי שהגדיר פול קורץ בספרו, גם היא למעשה ספקנות מדעית.
לעיתים קרובות, כשמדובר בספקנות סתם, הכוונה היא לספקנות מדעית.
הספקנות המדעית נעזרת בהסקה דדוקטיבית כדי להעריך את תוקפן של טענות חסרות בסיס-ראייתי מספק.
ספקנים מדעיים מאמינים כי חקירה אמפירית של המציאות תוביל אל האמת, וכי השיטה המדעית היא המתאימה ביותר לביצוע חקירה זו.
בהתחשב בקפדנותה של השיטה המדעית, המדע עצמו יכול להיחשב כצורה מאורגנת של ספקנות.
הספקן המדעי אינו בהכרח מדען (אם כי אין מניעה שיהיה מדען), אלא אדם המקבל טענות המבוססות על השערות הניתנות לבדיקה מדעית ועומדות בחשיבה ביקורתית.
ספקן מדעי אינו מחויב לבדוק כל טענה המובאת בפניו בכוחות עצמו, אלא לדרוש לקבל ראיות התומכות בטענה ולבדוק אותן כמיטב יכולתו.
ספקנים מדעיים מעריכים טענות על סמך היכולת לוודא אותן, ונוטים לדחות טענות המבוססות על אמונה או ממצאים אנקדוטלים.
לעיתים קרובות הם ממקדים את ביקורתם בטענות שהם מחשיבים כבלתי סבירות, מפוקפקות או סותרות ידע מדעי מקובל באופן ברור.
אין לפרש ביקורת כזו כדחיה על הסף של טענות יוצאות דופן.
על פי הגישה הספקנית, טענות בדבר תופעות על טבעיות או חריגות יש לבחון באופן ביקורתי, וטענות יוצאות דופן דורשות הוכחות יוצאות דופן לפני קבלתן כבעלות תוקף.
ישנם קריטריונים רבים לבחינת טענות מדעיות, ובהן עמידה בעקרון ההפרכה של פופר, תערו של אוקאם, עוצמת ההסבר, ויכולת התאוריה לחזות תוצאות נסיוניות.
ספקנות היא לכן חלק מהשיטה המדעית; למשל תוצאה ניסיונית אינה נחשבת כמבוססת עד שניתן יהיה כי ניתן לשחזר אותה בניסוי נוסף שאינו תלוי בניסוי המקורי.
באופן אידיאלי, על פי העקרונות הספקניים, כל אדם אמור להיות מסוגל לגבש דעה בנוגע לכל טענה שהיא על סמך העדויות המובאות לפניו, ללא צורך בפנייה לסמכות ספקנית או אחרת.
בפועל, הדבר נעשה קשה יותר ויותר עקב כמות הידע המדעי הנצבר.
לכן היכולת לאזן בין חשיבה ביקורתית והסתמכות על קונצנזוס מדעי נעשית חיונית.
אף על פי שהגישה הספקנית ניתנת ליישום לגבי כל טענה בדבר ידע, ישנם נושאים הזוכים לתשומת לב רבה יותר מצד הקהילה הספקנית.
בפרט זוכים לתשומת לב פסבדו-מדעים, תחומי ידע הנתמכים או מתיימרים להיתמך על ידי המדע, אך אינם עומדים בדרישות השיטה המדעית.
בין התחומים אשר לדעת הספקנים הם פסבדו-מדעיים ניתן למצוא את האסטרולוגיה, הכירומנטיקה וההומיאופתיה.
לדעת הספקנים, פסבדו-מדע טומן בחובו סכנות ממשיות.
ברטראנד ראסל טען כי מאחר שמעשיו של אדם מבוססים על אמונותיו והשקפותיו, אזי אם אותן אמונות והשקפות אינן מבוססות על עדויות הן עלולות להוביל לפעולות הרסניות.
ג'יימס רנדי כותב רבות על הונאות שמבצעים חוזי עתידות ומרפאים ("הילרים").
מבקרי תורות רפואה אלטרנטיבית למיניהן טוענים כי הסתמכות על ייעוץ שהוא לדעתם פסבדו-רפואי עלול להוביל למצבים רפואיים קשים ואף למוות.
תופעות כאלה נצפו גם בישראל.
התנגדות לחיסונים עלולה להוביל לפרוץ מגפות.
הספקן ריצ'רד דוקינס מרחיק לכת וטוען כי דתות (המבוססות מטבען על אמונות ולא על עדויות מדעיות) הן גורם מרכזי לאלימות (בעיקר בספרו יש אלוהים?), וכי תורות בריאתניות מהוות איום ממשי על מדע הביולוגיה.
ספקנים כג'יימס רנדי התפרסמו בהלעגת טענות הקשורות לחלק מהנושאים שהוזכרו.
עם זאת, חוקר התופעות הפאראנורמליות ג'ו ניקל מזהיר כי גם על "מלעיגנים" להתייחס לטענות פאראנורמליות ברצינות וללא הטיה.
לטענת ניקל, סביר כי חקירה נטולת פניות תשפיע יותר מאשר לעג.
ערוץ יוטיוב "Captain Disillusion" מציג סרטים בנושא וצבר פופולריות רבה.
במאמר בכתב העת New Statesman התייחס ריצ'רד קמרון וילסון לתומכים בעמדות שנויות במחלוקת, כגון הכחשת קיום מחלת האיידס או הכחשת השואה, כאל פסבדו-ספקנים.
תומכי עמדות מסוימות מגדירים עצמם כספקנים, אך בוררים רק את העדויות המאששות את טענותיהם מתוך מאגר העדויות המלא.
באופן כזה, העדויות שהם מציגים תומכות בתאוריה בה האמינו מלכתחילה.
לפי וילסון, המתאר בהרחבה את התופעה בספרו Don't Get Fooled Again (2008), פסבדו-ספקנים ניתנים לאפיון בכך ש-"אינם מתרכזים בחיפוש אובייקטיבי אחר האמת, אלא בהגנה על עמדה אידאולוגית בה החזיקו מראש".
ספקנות מדעית מול ספקנות פילוסופית
יש להבדיל בין הספקנות המדעית והספקנות הפילוסופית החוקרת את יכולת האדם לרכוש ידע על טבע העולם והאופן בו הוא נתפס בעיניו.
בעוד שספקן מדעי דורש ראיה סבירה לתקפותן של טענות לפני קבלתן כידע, ספקן פילוסופי עשוי להכחיש את עצם קיומו של הידע ממגוון סיבות כגון: אי אפשר להסתמך על ידע מכיוון שישנה תמיד חוסר ודאות, המציאות אינה אובייקטיבית והיא רק פרשנות אישית שלנו, או שדדוקציה היא כלי שפועל בניגוד לאינטואיציה.
ספר אלף החוקים (Mādayān ī Hazār Dādestān) הוא ספר משפט זורואסטרי מהמחצית הראשונה של המאה ה-7 (סוף התקופה הסאסאנית), שנערך בידי אדם בשם פַרוֹכְמַרד אִי וַהְרָאמָאן (Farroxmard i Wahrāmān).
הספר נכתב בפהלווית (פרסית בינונית) והוא מכיל אוסף של פסקים ופרשנויות בנושאים משפטיים שונים, כגון דיני משפחה, דיני ממונות ועוד.
הספר נשמר בכתב יד אחד (שאינו מכיל את כל החיבור המקורי, ויש בו שיבושים לא מעטים), והוא ייחודי במובנים רבים: הוא המקור המשפטי הזורואסטרי היחיד ששרד עוד מלפני התקופה האסלאמית, וככזה הוא ראשון במעלה להכרת ההיסטוריה החברתית והמוסדים של פרס הסאסאנית.
בשונה משאר החיבורים הזורואסטרים ששרדו, הוא אינו מכיל בתוכו כל התייחסות תאולוגית (מלבד התייחסויות קצרות לאווסטה ולפרשנויותיה וכדומה), והוא עוסק כמעט אך ורק בחקיקה ובמשפט.
לעומת זאת, בהקדמה, מרחיב המחבר במליצות תאולוגיות ומוסריות, ועומד על החשיבות הדתית העליונה של שמירת המשפט כדרך להגשמת מטרותיה של הדת הזורואסטרית.
תיארוך הספר מסתמך בין השאר על כך שהתאריך האחרון המוזכר בו הוא שנת 26 למלך כוסרו פרוויז (591–628).
גם אם נניח עריכה בתקופה מאוחרת יותר, ברור לחלוטין מתוכנו של הספר שהחקיקה בו היא סאסאנית לחלוטין, ונקייה מכל השפעות של התפתחות המשפט הפרסי בתקופה האסלאמית.
כתב היד של הספר, שהיה שייך לספריית הטאריה בפונה (Poona) פורסם לראשונה כמהדורת פקסימיליה על ידי J.J.
אמנם, המשפט בהקדמת הספר שממנו לקח מודי את כותרתו אומר "ēn mādayān hazār dādestān xwānēnd", דהיינו "ספר זה קרוי 'אלף החוקים'", ואם כן שמו המקורי של הספר היה פשוט "אלף החוקים".
חלק אחר של כתב היד, שהיה ברשותו של Tehmuras D.
Anklesaria ולא פורסם על ידי מודי, פורסם על ידי אנקלסריה ב-1912, והוא ידוע בכינוי MHDA.
סדר הפרקים בפקסימליות הללו מבולבל לעיתים, אך ניתן לעמוד על הסדר המקורי על פי מספור אבג'ד שנוסף לספר בתקופה המוסלמית (שאמנם אינו אמין בכל המקרים, שכן חלק מהדפים אבדו עוד קודם להוספת אותו מספור).
לפי המספור הזה, הפרקים הראשונים, 1–4, אבדו, אך חלק גדול מהספר (75 דפים שכל אחד מכיל 17 שורות בממוצע) שרד.
ספר אינטראקטיבי הוא ספר אלקטרוני שמכיל, בנוסף לעלילת הסיפור או המידע העיוני, גם אינטראקציות שונות, שנועדו להוביל את הקורא בתוך המרחב הספרותי.
בספר האינטראקטיבי הקורא הוא לא רק צרכן מידע פסיבי, הוא פעיל בתוך העולם של הספר ומשתתף בחוויית הקריאה, באמצעות האינטראקציות.
כשמדובר בספרי ילדים לרוב האינטראקציות הן קטעי אנימציה ומשחקים אינטראקטיביים שונים שמהווים חלק עיקרי מהסיפור ומחוויית הקריאה.
בספרי עיון אינטראקטיביים: מדריכים שונים, ספרי היסטוריה וביוגרפיות, האינטראקציות ישמשו להרחבה והעמקת הידע בנושא המדובר.
למשל הצגת סרטון לפי מיקום על מפה, או מעבר מהיר לפרק בהיסטוריה על פני ציר זמן.
השתתפות הקורא מהווה חלק בלתי נפרד מחוויית הקריאה בספר, לעיתים אין אפילו סדר מוגדר לעמודים- הקורא מחליט מה יקרא ובאיזה שלב.
האינטראקציות מופעלות על ידי לחיצה במקומות מוגדרים על המסך, גרירה של פריט ולפעמים גם על ידי ניעור המכשיר.
תחילתו של הספר האינטראקטיבי, כפי שהוא מוכר לנו כיום, עם פריצתו של האייפד של אפל ב-2010. התחלת ההפצה של הספר האינטראקטיבי לא הייתה פשוטה כיוון שסופרים רבים לא רצו לשתף פעולה עם המפתחים.
הסופרים טענו שהספר האלקטרוני יגרע מהקסם של הספר הקונבנציונלי, ושאי אפשר להשוות קריאה בiPad לדפדוף בדפים מוחשיים.
את הפריצה הגדולה של מחסום הספרים האינטראקטיביים עשה הספר Alice for iPad, גרסה אינטראקטיבית לספרו של לואיס קרול אליס בארץ הפלאות.
הספר יצא ב-2010 וזכה למאות אלפי הורדות, והיה חודשים רבים ברשימת רבי המכר של הספרים האלקטרוניים בארצות הברית.
ההצלחה של הספר פתחה את הדלת לשיתופי פעולה רבים נוספים ואף התחילה ז'אנר של כתיבת ספרי ילדים שמיועדים ל-iPad מלכתחילה.
ב-2012 השיקה אפל את iBook 2 חנות לממכר ספרי לימוד אינטראקטיביים.
אפל משתפת פעולה עם כמה מחברות הוצאת ספרי הלימוד בארצות הברית, במטרה להקל על התלמידים ולייצר להם סביבת לימודים חכמה יותר.
ספרי הלימוד יתעדכנו כל הזמן ויחסכו לתלמידים את הצורך לקנות גרסאות חדשות.
הם גם יקלו על התלמידים בהורדת המשקל מהילקוט שלהם.
גם היום, כששוק הספרים האינטראקטיביים מפותח ופעיל, קיימת מחלוקת סביב נחיצותם של הספרים האינטראקטיביים, בעיקר כשמדובר בספרי ילדים.
המתנגדים טוענים שספרי הילדים האינטראקטיביים מסיטים את תשומת הלב של הילד מהסיפור.
המשחקים והסרטונים מפריעים לילדים להתרכז במילים ולא מקנים להם את היכולת לשבת ולשמוע סיפור מהתחלה ועד הסוף.
בספרים מסוימים יש גם קריין שמקריא לילדים את הסיפור, מה שהופך את נוכחות ההורה למיותרת, מה שעלול להוביל לכך שפחות הורים יבלו זמן איכות עם ילדיהם בקריאת ספר.
התומכים בספרים האינטראקטיביים דווקא מציינים את היכולת של הילד להבין ולהשתמש בספר לבדו כיתרון.
הם גם מתייחסים לאינטראקציות בספר כמרחיבות, מעניקות ערך מוסף לספר ומפתחות את החשיבה.
אינטראקציות מעניינות בתחום הספרים האינטראקטיביים לילדים- בספרים מסוימים ההורה יכול להקליט את עצמו קורא בספר, וכך הילד יכול לקרוא איתו גם כשהוא לא נמצא בבית.
בחלק מהספרים בלחיצה על אובייקט או ציור יופיע שם האובייקט בכתב כדי לתרגל עם הילדים קריאה ואוצר מילים.
ספרים מסוימים מאפשרים להשתמש במיקרופון של ה-iPad לדגימת עוצמת הקול, וכך אפשר למשל לנשוף בחוזקה על ערימת עלים בציור ולהעיף אותם לכל עבר.
בישראל קיימות מספר חברות טכנולוגיות שמייצרות ספרים בשיתוף עם המוציאים לאור, ביניהן עברית לילדים שהוציאה לאור קלאסיקות כמו סיר הסירים, הצב של אורן וציפור הנפש לצד ספרי ילדים חדשים יותר כמו תזמורת מפלצות הקצב ואיה אאוץ אווה.
וגם ספרים מסדרת "ספרים לילדים" של חברת פלאפון- כמו "החתול במגפיים" ו"תיבת נח".
ספר אגור הוא ספר הלכה שנכתב על ידי רבי יעקב לנדא, חכם שחי בחצי השני של המאה ה-15 (המחצית הראשונה של המאה השלישית של האלף השישי במניין השנים בלוח העברי).
הספר כולל הלכות תפילה, ציצית, תפילין, ברכה, שבת ויום טוב, שחיטה ובדיקה, איסור והיתר (מליחת בשר, בשר וחלב והגעלה) נדה ומקואות.
בספר מובאים קטעים שלמים מספר הטורים.
מקובל שהוא הספר הראשון בדפוס שקיבל "הסכמות".
בהקדמה לספר המחבר כותב שהוא הכין את הספר עבור תלמידו ר' עזרא עובדיה בן דוד עובדיה הרופא, אשר מרוב עיסוקו לא יכול להספיק ללמוד את ההלכה במקורותיה התלמודיים.
הוא אומר שכל הלכה מחולקת לשלושה חלקים
שאלות שנדונו בספרות הרבנית המאוחרת, ובמיוחד תשובותיו של רבי יעקב מולין (מהרי"ל).
הוא כותב שהספר מביא שלוש תועלות:
סקירה אנציקלופדית של הדעות בכל נושא, מבלי צורך לחפש בספרי הקדמונים.
קביעת ההלכה בכל נושא על פי "גדולי אשכנז וצרפת"
התייחסות לדברי האחרונים ולמנהגי אשכנז.
המחבר מביא שלוש "דרשות" על שם הספר:
כי אגור (מלשון פחד) מפני האף והחימה,כי דעתי תולה על בלימה, ואין אתי שלמות מה
אגורה (מלשון מגורים) ואשכנה באהלי שם, שם ישבו כיסאות למשפט, יתנו צדקות ה'
הספר נדפס פעמים רבות ולאחרונה "ספר האגור השלם" מהדורת ר' משה הרשלר, ירושלים תש"ך, בצירוף מבוא והערות.
את מהדורה זו ביקרו רד"ץ הילמן ויעקב שפיגל וטענו שהמהדורה חסרה ואינה תואמת את הדפוס הראשון.
בפיזיקה אטומית, ספקטרוסקופיית רוויה , היא טכניקה למדידת רמות האנרגיה באטום ברזולוציה גבוהה ("המבנה העל דק").
תאורטית, אור מונוכרומטי יכול להבלע כאשר הוא פוגע באטום אם לאור ישנה בדיוק אנרגיה המתאימה למעבר בין רמות האנרגיה באטום, אנרגיית מעבר זו נגזרת מתכונות האטום.
בפועל, קיימות הרחבות ספקטרליות שונות כגון הרחבה טבעית, הרחבת לחץ, הרחבת דופלר, המאפשרות בליעה בטווח אנרגיות רחב ומונעות גילוי מדויק של ספקטרום הבליעה.
ספקטרוסקופיית רוויה מאפשרת לגלות את טווח האנרגיות בהן האור נבלע ללא אפקט הרחבת דופלר.
משמעות השם ספקטרוסקופיית רוויה היא בחינה של ספקטרום התדרים באטום כאשר החלקיקים מעוררים למצב אנרגיה גבוה ממצב היסוד עד לכך שהמצב המעורר "רווי" בחלקיקים.
טכניקות מקובלות נוספות למציאת רמות האנרגיה ברזולוציה גבוהה מהרחבת דופלר הן ספקטרוסקופיית קיטוב (Polarization Spectroscopy), אשר פותחה על בסיס ספקטרוסקופיית רוויה, ובליעה דו פוטונית.
מלבד מציאת רמות האנרגיה טכניקה זו משמשת לנעילת לייזר לתדר צר.
ספקטרוסקופיה היא תחום מחקר בו נמדד ספקטרום רמות אנרגיה או ספקטרום תדרי קרינה אלקטרומגנטית.
במאה ה-19 נעשו התקדמויות משמעותיות בתחום, ותחום זה היווה בסיס לפיתוח מכניקת הקוונטים.
הלייזר וקודמו המייזר, פותחו על ידי מדענים שעסקו בספקטרוסקופייה באמצע המאה ה-20, המצאה זו אפשרה מדידה ברזולוציה גבוהה יותר מאי-פעם..
בשנת 1970 תאודור הנש (Theodor Wolfgang Hänsch) - זוכה פרס נובל לשנת 2005 לפיזיקה, וקריסטיאן בורדו (Christian Bordé), הציגו לראשונה בנפרד מערכת לקבלת ספקטרום האטום ללא הרחבת דופלר, אשר הייתה מבוססת על עקרון של בחינת הספקטרום כאשר האטומים ברוויה.
את השימוש בספקטרוסקופיית רוויה פיתח ארתור שולוב (Arthur L.
Schawlow), בשיטת inter-modulated fluorescence, על פיתוח זה בין היתר, זכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1981, שאותו חלק עם ניקולס בלומברגן וקאי סיגבאן על מחקרם בספקטרוסקופיה.
אפיון המבנה האטומי בעזרת לייזר היה כרוך בקשיים הנובעים מיצירת לייזר עם אורכי גל בטווחים מתאימים לכל אטום.
קושי זה בלט בעיקר בתחומי האולטרא סגול, ובתחילה שליטה על תדר הלייזר נעשתה בשיטות כגון שינוי הטמפרטורה והפעלת שדה מגנטי.
בשנות ה-70 הוצג לראשונה לייזר רציף בתחום צר של אורכי גל, עם יכולת כיוון גבוהה, דבר אשר גרם לשיפור משמעותי ביכולת אפיון חומרים.
במשך השנים הללו אטומים רבים אופיינו במעבדות שונות, ביניהם אטום המימן אשר בעזרתו נקבע בדיוק רב יותר קבוע רידברג
לאור ההתקדמות הטכנולוגית בפיתוח לייזרים, ובעיקר דיודות לייזר, המערכת לביצוע ספקטרוסקופיית רוויה נעשתה פשוטה ביותר, וניתנת כיום לסטודנטים כניסוי מעבדה באוניברסיטאות רבות.
כמו כן ניתן לקנות ערכה לביצוע ספקטרוסקופייה בחברות שונות העוסקות בתחום.
באיור שמאל מתוארות הרמות האלקטרוניות (n=1, n=2, n=3)
באיור ימין מתוארת פיצול ברמות האלקטרוניות, פיצולי המבנה הדק והמבנה העל-דק של אטום מימן
אחד המאפיינים הייחודיים של מכניקת הקוונטים, היא העובדה שהערכים המתארים את המערכת (אנרגיה, תנע זוויתי, ספין וכו') הם בדידים ולא רציפים, בניגוד למכניקה הקלאסית.
אלקטרונים יכולים לנוע סביב הגרעין אך ורק באורביטלים מוגדרים (קונפיגורציה אלקטרונית), הנמצאים ברמות אנרגיה בדידות אשר מתוארות על ידי מספרים קוונטיים.
המשמעות הפרקטית העיקרית לכך שרמות האנרגיה הן בדידות היא שמעבר אלקטרון בין רמות אנרגיה יכול להתאפשר בעזרת קבלת/פליטת אנרגיה ספציפית כאשר "h" הוא קבוע פלאנק.
אף על-פי שרמות האנרגיה הן בדידות, ישנה תופעה של הרחבה ספקטרלית המרחיבה כל רמת אנרגיה לטווח ערכים.
תופעה זו מקשה על מדידת ספקטרום רמות האנרגיה ברזולוציה גבוהה, מכיוון שבליעה של פוטון בתדר אינה מהווה אינדיקציה לכך שהפרש האנרגיות המתאים לתדר הפוטון הוא באמת הפרש רמות האנרגיה היסודי באטום.
רמות האנרגיה מתחלקות לרמות אלקטרוניות, כאשר כל רמה אלקטרונית מתפצלת למבנה הדק, וכל מבנה דק מתפצל למבנה העל-דק.
ספקטרוסקופיית רוויה מאפשרת להבחין במבנה העל-דק באטום.
כאשר אלקטרון מעורר לרמה אלקטרונית, הוא שוהה בה פרק זמן של עד כמה עשרות ננו-שניות, וחוזר עצמאית לרמה אנרגטית נמוכה יותר.
כיוון שקיימת אי ודאות בזמן חזרת האלקטרון קיימת אי ודאות בציר האנרגיה, כפי שמתואר בעיקרון אי-הוודאות של הייזנברג:
כאשר הוא קבוע פלאנק, הוא אי הוודאות באנרגיה, ו - הוא אי הוודאות בזמן.
הקשר בין אנרגיה לתדירות נתון על ידי: , ומשתי המשוואות מקבלים: .
לדוגמה, עבור רובידיום, מעברים בין הפיצולים במבנה העל-דק הם כ- , והצבה נותנת את גודל ההרחבה הטבעית : .
הרחבת דופלר מתרחשת עקב תנועתם של האטומים (במידה ולא מקררים אותם למילי-קלווין בודדים).
לולא היו האטומים בעלי אנרגיה, מציאת אנרגיית המעבר הייתה אפשרית על ידי לזירת פוטונים בעלי אנרגיות בגדלים שונים, עד למציאת האנרגיה בה הפוטון נבלע (עד כדי הרחבה טבעית).
אנרגיית התנועה של האטומים גורמת לבליעת פוטונים בטווח אנרגיות גדול יותר.
בהינתן תא של גז אטומי, ההסתברות שלאטום תהיה מהירות בין ל - מתפלגת על פי התפלגות מקסוול בולצמן :
כאשר הוא קבוע בולצמן, הוא מסת האטום, ו - הוא הטמפרטורה המוחלטת.
לפי אפקט דופלר הלא יחסותי: , כאשר הוא תדר המעבר בין רמות האנרגיה כאשר האטומים במנוחה (התדר הרצוי).
הצבת בהתפלגות מקסוול בולצמן למהירות, נותנת את התוצאה:
כאשר הוא פרמטר רוחב הפס הספקטרלי (linewidth parameter ), ונתון על ידי:
מכאן ניתן למצוא את רוחב חצי המקסימום התלוי במסת האטום, בטמפרטורה, ובתדר המעבר.
לדוגמה, עבור רובידיום בטמפרטורת החדר מתקיים :, לעומת זאת - .
הרחבת דופלר היא המגבילה בצורה משמעותית את רוחב הסרט המדיד.
לשם ההסבר, נתייחס ראשית לאוסף אטומים הנמצאים במצב גזי ונניח שהאטומים נמצאים במנוחה.