tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
זה חיזק את עמדת המשא ומתן הסלובנית במחלוקות בין שתי המדינות.
סלובניה תמכה בהצטרפותה של קרואטיה לאיחוד האירופי, אך דרשה לפתור את השאלות הבילטרליות ביניהן לפני כניסתה של קרואטיה לאיחוד.
הבעיה הסלימה בשנת 2008 עם ההתנגדות של סלובניה להצטרפותה של קרואטיה לאיחוד האירופי שנמשכה בשנת 2009, לפני ששתי המדינות הסכימו לבוררות בחסות האיחוד.
ב-3 במרץ 2013 חתמו קרואטיה וסלובניה על הסכם לגבי בנק ליובליאנה.
חודש לאחר מכן אישר הפרלמנט של סלובניה פה אחד את הסכם ההצטרפות הקרואטי.
סכסוכי הגבול בין שתי המדינות נוגעים ל:
חלוקת המים הטריטוריאליים לשעבר ביוגוסלביה, במיוחד במפרץ פיראן
הכפרירים בוז'יני, מליני, שקודליני ושקרילה הממוקמים מדרום לנהר דרגוניה באיסטריה, אשר נוהלו על ידי קרואטיה משנת 1954, לאחר הטיה מחדש של הנהר, ולטענת סלובניה הם חלק מהרשות המקומית סצ'ובליה
סבטה גרה (פסגת טרדינה) בהרי ז'ומברק, כאשר הצבא הסלובני תופס עמדות שלפי הצד הקרואטי נמצאות בחלקן בשטח קרואטי
פיתוליו המשתנים של הנהר מורה, ליד חוטיזה וסבטי מרטין נה מורי, שם המצב בשטח שונה מהתיאורים במפות ומסמכים רשמיים
סלובניה טוענת כי הגבול הימי במפרץ פיראן אינו עובר באמצע המפרץ, בעוד קרואטיה טוענת שכן.
זה גורם לבעיות לדייגים מפני שישנו אזור בלתי מוגדר בו המשטרה הימית של כל מדינה עשויה לסייר.
הגבול במפרץ פיראן קשור לגישה סלובנית למים בינלאומיים בצורת מסדרון שיחייב את קרואטיה לוותר על זכויותיה הבלעדיות על לפחות חלק מהמים הטריטוריאליים שלה ממערב לאומג.
אזור הדרגוניה השנוי במחלוקת ממוקם בסמוך לנקודת מעבר הגבול הרשמית סצ'ובליה-פלובניה, שהוקמה על ידי הסכם ביניים של שתי המדינות בשנות התשעים.
משאל עם הנוגע לאשרור ההסכם לבוררות בין סלובניה לקרואטיה בנוגע לסכסוך גבול מפרץ פיראן, נערך בסלובניה ביוני 2010. קרואטיה וסלובניה הסכימו לתת לבוררים מבחוץ לבוא עם תוכנית לחלוקת המפרץ בשנת 2009, בתקווה למצוא פתרון לסכסוך ולהקל על כניסת קרואטיה לאיחוד.
אף כי הפרלמנטים בקרואטיה ובסלובניה אשררו את ההסכם, הפרלמנט הסלובני הצביע בנוסף לדרוש משאל עם לציבור בנושא העסקה.
ההסכם נתמך על ידי 51.54% מהמצביעים והתנגדו לו 48.46% מהמצביעים.
באוקטובר 2010, החוק הסלובני בנושא אשרור ההסכם הוכר אף פה אחד על ידי בית המשפט החוקתי בסלובניה כתואם לחוקה של סלובניה.
השטרות הדיפלומטיים אודות ההסכם הוחלפו בין ממשלת סלובניה לממשלת קרואטיה ב־25 בנובמבר 2010. ההסכם נכנס לתוקף ב־29 בנובמבר 2010.
אזור כלכלי בלעדי של קרואטיה בים האדריאטי
סוגיה נוספת שנויה במחלוקת עם קרואטיה הייתה התנגדות סלובנית ואיטלקית להכרזת אזור הגנת האקולוגיה והדיג של קרואטיה (אזור כלכלי בלעדי) בים האדריאטי.
סלובניה חולקת על כך ודורשת גישה ישירה למים הבינלאומיים.
מדיניות זו הייתה קיימת מאז סוף 2004, אך אינה כוללת את מדינות האיחוד האירופי (כלומר, סלובניה ואיטליה).
במשא ומתן עם האיחוד האירופי הוחלט כי קרואטיה יכולה להכריז על אזור הגנה אקולוגית למדינות שלישיות, אך לא למדינות האיחוד האירופי.
כ-40% מכל תחום הדייג של סלובניה מקורו באזור.
נושא פתוח נוסף הוא הפיצוי הכספי למפקידים הקרואטיים שאיבדו את חסכונותיהם בפירוק בנק ליובליאנה שהיה קיים בתקופה היוגוסלבית.
במהלך אותה תקופה היה לבנק האמור סניף בזאגרב.
בדצמבר 1991 אישרו הרשויות בקרואטיה להעביר שני שלישים מהחובות במטבע חוץ של סניף זאגרב בבנק ליובליאנה למספר בנקים קרואטיים.
עם זאת, כ-132,000 לקוחות שמרו על חסכונותיהם בבנק ליובליאנה.
עד 1994 הקים הפרלמנט הסלובני את בנק נובה לובליאנסקה (בנק לובליאנה החדש) עם נכסי הבנק הישן אך הוא לא כלל את חובותיו.
בשנת 1995 הגיש הבנק הקרואטי פריברדנה בנקה זאגרב תביעה נגד בנק לובליאנה, לאחר שמשרד האוצר הקרואטי אישר זאת.
בשנת 1997 הפרלמנט הסלובני דחה את כל התביעות נגד בנק ליובליאנה על ידי אזרחים זרים.
בשנת 2001 האריך משרד האוצר בקרואטי את אישור התביעה לבנק זאגרבצ'קה בנקה .
שתי המדינות חתמו על הסכם נושאי הירושה משנת 2001, שעסק במשא ומתן בירושה לאחר פירוק יוגוסלביה.
בשנת 2002 נערך משא ומתן בנושא הירושה על ידי הבנק להסדרי סליקה בינלאומיים בבזל, אך קרואטיה ובוסניה והרצגובינה דחו את המודל המוצע בו יצטרכו להחזיר את כספי המפקידים.
המשא ומתן נתקע לאחר מכן.
בשנת 2010, לאחר הסכם קוסור-פאחור, הסכים הצד הקרואטי לעמדת סלובניה, שהייתה תנאי מקדים לכך שקרואטיה תסיים את המשא ומתן עם האיחוד האירופי בנוגע לפרק 4 של אמנת האיחוד, תנועה חופשית של הון.
עמדת סלובניה טענה כי הפיצוי הוא נושא ירושה, ואף הציבה את עמדתה כתנאי לקבלת קרואטיה לאיחוד האירופי, לאחרונה ביולי וספטמבר 2012. באפריל 2012 העבירה קרואטיה מסקנה שלפיה מדובר בסכסוך בלבד בין הבנק לחוסכים בקרואטיה, ויש לפתור אותה בבתי משפט.
הנציבות האירופית רואה בכך סוגיה דו צדדית.
ב-6 בנובמבר 2012, פסק בית הדין האירופי לזכויות אדם פסק דין מדרגה ראשונה בתיק אלישיץ ואחרים נ' בוסניה והרצגובינה, קרואטיה, סרביה, סלובניה והרפובליקה היוגוסלבית לשעבר של מקדוניה, ומצא כי סלובניה פעלה בניגוד לאמנה האירופית לזכויות אדם והורה עליה לפצות את המבקשים וכל האחרים בתפקידם (חוסכי בנק ליובליאנה בודדים).
בקרואטיה, יש שפירשו זאת כתקדים לסוגיה הדיפלומטית, אך שר החוץ הסלובני קארל ארייבץ פרסם הצהרה לפיה מדובר בסוגיה נפרדת מהנושא הדיפלומטי, אלא שהאחרון עסק ב"חוב מועבר".
ב-7 בפברואר 2013 אמרו שרי החוץ של קרואטיה וסלובניה כי הם פתרו את בעיית בנק ליובליאנה לשעבר, שאיימה להכשיל את הצטרפותה של קרואטיה לאיחוד האירופי ביולי אותה שנה.
חברות האנרגיה הלאומיות של שתי המדינות מנהלות במשותף את תחנת הכוח הגרעינית קרשקו , שהוקמה עוד בתקופת יוגוסלביה, והיו להם מחלוקות שונות, בעיקר בין השנים 1997–2001.
יחסי סינגפור–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת סינגפור לבין הקונפדרציה השווייצרית.
בין רפובליקת סינגפור לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים.
על פי משרד החוץ של שווייץ, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת סינגפור לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים ידידותיים שמלאים בשיתופי פעולה בתחומים כלכליים, חינוכיים ופיננסיים.
בין שתי המדינות דמיון רב מבחינת שיטה כלכלית.
שווייץ וסינגפור כוננו לראשונה את יחסיהן הדיפלומטיים בשנת 1967. יחסי המסחר שבין שווייץ לאזור סינגפור החלו בין השנים 1835–1839.
הצהרת ידידות בין שתי המדינות נחתמה במאי 2014 על מנת לחזק את הקשרים הקיימים.
ההצהרה כללה שיפור של השיח הפוליטי השותף והיא מעודדת שיתוף פעולה קרוב הרבה יותר בתחומים: כלכלה, פיננסים, מחקר והשקעות בין שתי המדינות שנחשבות למדינות הקפיטליסטיות ביותר בעולם על פי מדד החירות.
שווייץ וסינגפור התחייבו ליצור דיאלוג משותף בנושאים פיננסיים באפריל 2015.
מאז 2015 מתקיימת בין שתי המדינות תוכנית חינוכית משותפת של חילופי תלמידים.
סינגפור היא שותפת הסחר החשובה ביותר של שווייץ באזור דרום-מזרח אסיה.
לאחר חתימת הסכם הסחר החופשי בין המדינה לבין איגוד הסחר החופשי האירופי בשנת 2003 (שהיה ההסכם הראשון של הארגון עם מדינה אסייתית), גדלו היקפי שיתופי הפעולה הכלכליים בין שתי המדינות והסחר צמח בהתאמה.
המרכז העסקי השווייצרי והוועדה הקבועה השווייצרית–אסייתית מספקות תמיכה לארבע מאות חברות שונות שפועלות בסינגפור.
המרכז העסקי השווייצרי פועל גם באינדונזיה, וייטנאם ומלזיה הסמוכות והעניות יותר.
מספר רב של חברות מחזיקות משרדים אזוריים בסינגפור ושתי המדינות מקדמות גם את התיירות האחת אצל השנייה.
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2017 התגוררו בסינגפור שלושת אלפים מאתיים וחמישים אזרחים שווייצרים.
שווייץ מיוצגת בסינגפור בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בעיר המדינה.
סינגפור אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות.
סינגפור מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בז'נבה.
יחסי סלובניה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת סלובניה לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שווייץ לסלובניה כוננו בשנת 1992. סלובניה פתחה שגרירות בברן, בירת שווייץ בחודש ינואר באותה השנה.
מן הצד השני שווייץ פתחה את שגרירותה בליובליאנה ב-2001.
במהלך שלב ההתפתחות של סלובניה מחדש כאומה עצמאית בשנות התשעים של המאה העשרים, הייתה סלובניה מדינה מועדפת לשיתוף פעולה עם שווייץ במזרח אירופה, היא קיבלה סיוע בשווי של עשרות מיליוני פרנק שווייצרי בדמות תמיכה טכנולוגית, תמיכה כספית למערכת הבריאות, הסביבה והבנקים של סלובניה.
שווייץ מיוצגת בסלובניה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בליובליאנה, בירת המדינה.
סלובניה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בברן, בירת המדינה.
סלובניה מיוצגת בשווייץ גם בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות שהיא מחזיקה בערים סיון, וציריך.
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2018 התגוררו בסלובניה ארבע מאות חמישים וארבעה אזרחים שווייצרים.
יחסי סינגפור–רוסיה הם יחסים הדו-צדדיים בין סינגפור לרוסיה.
רוסיה מינתה את הקונסול הראשון שלה לסינגפור, בשנת 1890, כאשר האי היה עדיין חלק מהאימפריה הבריטית כישובי המצרים.
ניקולאס השני מרוסיה ביקר בשנה שלאחר מכן בסינגפור במהלך מסעו ברחבי העולם.
סינגפור וברית המועצות כוננו יחסים דיפלומטיים מלאים ב-1 ביוני 1968.
עדיין נדרשת ויזה לאזרחי סינגפור המתכננים לבקר ברוסיה, אזרחי רוסיה יכולים להגיש בקשה לוויזה אלקטרונית אם הם מתכננים לבקר בסינגפור.
הפוטנציאל החיובי שהצטבר ביחסי רוסיה וסינגפור איפשר להרחיב ולהעצים אותם עוד יותר במהלך השנים האחרונות.
הביקור הממלכתי הראשון של ראש מדינה רוסי בסינגפור היה בשנת 2009, אז ביקר נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב בסינגפור בין התאריכים 15–16 בנובמבר.
הנשיא מדבדב נפגש עם ראש הממשלה לי הסין לונג והקבינט שלו.
ההצהרה המשותפת בין רוסיה לסינגפור על ביקורו הממלכתי של נשיא רוסיה מדבדב בסינגפור קובעת את הצעדים הנוספים שיש לנקוט כדי לשפר עוד יותר את הקשרים הדו-צדדיים.
אחת התוצאות העיקריות של ביקור המדינה של המנהיג הרוסי בסינגפור הייתה הקמת הוועדה הבין-ממשלתית רוסיה-סינגפור.
המושב הראשון והשני של הנציבות התקיים בסינגפור, ספטמבר 2010, ובמוסקבה, ספטמבר 2011, בהתאמה.
נכון לעכשיו, הנציבות מנוהלת על ידי סגן ראש הממשלה, ראש המטה של ממשלת הפדרציה הרוסית וויאצ'סלב וולודין וסגן ראש הממשלה, שר האוצר ושר כוח האדם של סינגפור טרמן שאנמוגראטנם.
כראש ממשלת רוסיה, דמיטרי מדבדב פגש לאחרונה את ראש ממשלת סינגפור לי הסין לונג שוב בנובמבר 2015, וציין את הגידול בסחר בין המדינות, והרחבת הפעילות הכלכלית על ידי חברות רוסיות.
היחסים הבין-פרלמנטריים והבין-אזוריים גם התקדמו בשנים האחרונות.
הפסגה האסיאנית-רוסית מתקיימת מדי שנה, ובה נפגשים מנהיגי המדינות החברות עם נשיא רוסיה.
סחר וכלכלה הוא הגורם העיקרי של השיתוף פעולה הדו צדדי.
מלבד הסחר הדו-צדדי בשווי יותר מ-17 מיליארד דולר, השקעות, שיתוף פעולה מדעי וטכנולוגי קיבלו דחף נוסף, לאחר שנחתם הסכם בין ממשלת סינגפור לממשלת רוסיה להימנעות ממיסוי כפול ומניעת התחמקות פיסקלית ביחס למיסים על הכנסות שמקורן ב-1 בינואר 2010 או אחריו.
ההסכם לקידום והגנה הדדית על ההשקעות נחתם ב-27 בספטמבר 2010.
הפורום העסקי השנתי רוסיה-סינגפור נערך בסינגפור בספטמבר 2011. בפורום השתתפו נציגי המגזרים הציבוריים והפרטיים של רוסיה, סינגפור, כמה מדינות עצמאיות ואזור אסיה-פסיפיק.
רוסיה וסינגפור חגגו 50 שנה ליחסים דיפלומטיים בשנת 2018. נשיא רוסיה פוטין נפגש עם מקבילו הנשיא חלימה והתארח בארוחת ערב ממלכתית.
הוא השתתף גם בפסגת אסיה ורוסיה וחשיפת אבן היסוד של מרכז התרבות הרוסי וכנסייה רוסית אורתודוקסית.
סינגפור מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה בלבד, ורוסיה מחזיקה שגרירות בסינגפור בלבד.
היחסים הדו צדדיים בין הרפובליקה של סינגפור לממלכת תאילנד מתוארכים רשמית לשנת 1965, אז כוננה תאילנד יחסים דיפלומטיים זמן קצר לאחר עצמאותה של סינגפור.
שתי המדינות הן החברות המייסדות באיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה.
סינגפור וסיאם החלו ביחסי סחר לפני הקמתה של סינגפור על ידי תומאס סטמפורד ראפלס.
באותה תקופה, כמה סוחרים סיאמיים סיניים נסעו לסינגפור לצורך פעילות מסחר.
בשנת 1871 ביקר בסינגפור המלך ראמה החמישי, וזו הייתה הפעם הראשונה שביקר בן המלוכה של תאילנד במדינה זרה.
במהלך ביקורו העניק פסל פיל לסינגפור שנמצא היום מחוץ לבית הפרלמנט הישן.
בשנת 1965 כוננה תאילנד יחסים דיפלומטיים עם סינגפור, שזה עתה קיבלה את עצמאותה ממלזיה.
בשנת 1967 הקימו שתי המדינות, עם מלזיה, אינדונזיה והפיליפינים, את איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה.
בשנת 1978, כשפרצה מלחמת קמבודיה-וייטנאם, סינגפור תמכה במעשיה של תאילנד כלפי קמבודיה.
בשנת 2005 ביקר בתאילנד נשיא סינגפור, ס.ר.
נתן, מה שהיה ביקורו הראשון של נשיא סינגפור בתאילנד.
באוגוסט 2015 ביקר בסינגפור Tanasak Patimapragorn, סגן ראש הממשלה ושר החוץ של תאילנד, ופגש את לי הסיין לונג, ראש ממשלת סינגפור.
המנהיגים אישרו את היחסים ארוכי השנים והמצוינים בין סינגפור לתאילנד.
במהלך ביקורו של טאנאסאק, הוא פגש גם את ק.
שאנמוגאם, שר החוץ של סינגפור לצורך פעילות ההנצחה של כינון היחסים הדיפלומטיים בין המדינות, והעצמת היחסים הבין אישיים בין המדינות.
על פי נתוני המרכז למחקר המורכבות הכלכלית, היצוא מסינגפור לתאילנד עמד על בין 2 מיליארד ל-4 מיליארד דולר בין השנים 1995–2002, ובשנת 2008 עלה ל-7 מיליארד דולר.
למרות שהשווי ירד ל-5 מיליארד דולר בשנת 2009, הוא עלה שוב והגיע לשיא של 8 מיליארד דולר בשנת 2013. סינגפור ייצאה בעיקר מכונות לתאילנד.
מאז 2002 גדל היקף המוצרים הכימיים במוצרים המיוצאים.
בין 1995 ל-2003 היצוא מתאילנד לסינגפור היה בין 4 ל-6 מיליארד דולר.
היצוא החל לעלות בשנת 2003 והגיע לטווח שבין 9 מיליארד ל-10 מיליארד דולר.
תאילנד ייצאה בעיקר מכונות לסינגפור ואילו שיעור הנפט המזוקק במוצרים המיוצאים החל לעלות בשנת 2003.
כאשר ביקר פריות צ'אן-אוצ'ה, ראש ממשלת תאילנד בסינגפור ביוני 2015, הוא חתם על שני הסכמים בדבר הימנעות ממיסוי כפול ומסע תיירות.
יתרה מזאת, על מנת לספק במה למסחר, השקעות, פעילויות מסחריות והדרכת כוח אדם, חתמו הפדרציה לייצור של סינגפור והפדרציה של התעשיות התאילנדיות על מזכר הבנות.
מאז 1997 הקימו סינגפור ותאילנד את תוכנית חילופי השירותים האזרחיים של תאילנד-סינגפור לאינטראקציות שוטפות של אנשים וחוויות.
בין היבטים אלה, ישנם יותר אינטראקציות חינוכיות בין שתי המדינות.
לשתי המדינות יש גם שיתוף פעולה טכני במסגרת תוכנית שיתוף הפעולה בסינגפור.
במסגרת תוכנית חילופי השירותים האזרחיים תאילנד-סינגפור, שתי המדינות מעניקות סיוע טכני למדינות כמו קמבודיה, לאוס, וייטנאם, מיאנמר ומזרח טימור.
בשנת 2015, הרשות לפיתוח מדיה של סינגפור וסוכנות לקידום תעשיית התוכנה של תאילנד, שיפרו את שיתופי הפעולה בהיבטי שידור, אורקולי, אנימציה, משחק ומדיה דיגיטלית על ידי חתימה על מזכר הבנות.
באותה שנה, אוניברסיטת סילפקורן בתאילנד וסימפוניית הרוח הסינגפורית העלו מופע מוזיקלי משותף במהלך פעילות שארגן משרד החוץ של תאילנד.
שתי המדינות חולקות קשרי הגנה הדוקים, ושולחות באופן קבוע מדריכים צבאיים ומקיימות תרגילים שנתיים שונים בין הכוחות המזוינים של סינגפור לכוחות המזוינים של תאילנד.
יחסי קנדה–סלובניה הם יחסי החוץ בין קנדה לרפובליקת סלובניה.
קנדה הכירה בעצמאות סלובניה בינואר 1992, וכיוננה יחסים דיפלומטיים שנה לאחר מכן.
קנדה מיוצגת באמצעות שגרירותה בבודפשט, הונגריה, וכן באמצעות קונסוליה בליובליאנה.
סלובניה מיוצגת בקנדה על ידי שגרירות האוטווה וקונסוליה כללית בטורונטו.
ישנם יותר מ-35,000 סלובנים שגרים בקנדה.
מיקאל ז'אן, המושלת הכללית של קנדה, ביקרה בסלובניה באוקטובר 2009.
יחסי סלובניה–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת סלובניה לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.
אמנה בין רפובליקת סלובניה לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו בגין כינון יחסים דיפלומטיים רשמיים - 13 בינואר 1992.
אמנה בין רפובליקת סלובניה לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו בגין פטור הדדי מאשרה - 4 באוקטובר 2005.
אמנה בין רפובליקת סלובניה לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו בגין מעבר טובין ונוסעים ממדינה למדינה דרך הכביש - 24 בינואר 2006.
סלובניה אינה מיוצגת בסן מרינו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
סן מרינו אינה מיוצגת בסלובניה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי סלובניה–צ'ילה הם היחסים הבינלאומיים בין הרפובליקה של סלובניה לבין הרפובליקה של צ'ילה.
צ'ילה הכירה בעצמאות סלובניה ב-16 בינואר 1992, ועד מהרה כוננה עמה יחסים דיפלומטיים.
צ'ילה מיוצגת בסלובניה באמצעות שגרירותה בווינה, אוסטריה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בליובליאנה.
סלובניה מיוצגת בצ'ילה באמצעות שגרירותה בבואנוס איירס, ארגנטינה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בסנטיאגו דה צ'ילה.
יחסי סלובניה–ספרד הם היחסים הבילטרליים והדיפלומטיים בין סלובניה וספרד.
יחסי שתי המדינות הללו מוגדרים בעיקר על ידי חברותן בנאט"ו ובאיחוד האירופי.
היחסים בין ספרד לסלובניה טובים.
שתי המדינות חולקות אינטרסים ויעדים בקשר הרב-צדדי, בענייני הים התיכון בעניין הרחבת האיחוד האירופי למערב הבלקן ולטורקיה ובצורך להגביר את המאמצים לחידוש הדיאלוג עם רוסיה לגבי המשבר באוקראינה.
המאמצים של שגרירות ספרד בלובליאנה מתמקדים בהעצמת וגיוון היחסים בין המדינות.
ב-8 וב-9 ביוני 2015 ביקר אריאבץ, סגן ראש הממשלה ושר החוץ של סלובניה, באופן רשמי בספרד, שם נפגש שוב עם גרסיה-מרגאיו, עם סגנית ראש הממשלה, סוראיה סאנס דה סנטה מריה ועם נשיא הסנאט פיו גרסיה-אסקודרו.
השר אריאבץ ניצל את ביקורו כדי לחנוך את קונסוליית הכבוד הסלובנית החדשה בסביליה.
מאז הפגישה במדריד של מזכיר המדינה לאיחוד האירופי, אינייגו מנדס דה ויגו, עם מקבילו הסלובני, איגור סנצ'ר, באוקטובר 2012, הוסדרו ההתייעצויות הדו-צדדיות שנתיות ברמת ה-DG.
בשנת 2014 היצוא הספרדי לסלובניה הסתכם ב-558 מיליון אירו (הנתונים נבדקו בדצמבר 2015).
המדינה מייצגת את הלקוחה ה-54 בגודלה של ספרד.
בתקופת ינואר–אוקטובר 2015, היצוא הספרדי לסלובניה הגיע לשווי של 394 מיליון אירו, המהווה ירידה של 4% בהשוואה לתקופה המקבילה של 2014.
היחסים בתחום מכוניות, התחום המוביל ביצוא ספרד לסלובניה, מגיעים ל-131 מיליון אירו, שליש מהסך הכללי, ונותר בערך דומה בהשוואה לשנה הקודמת.
מאז 2006 ספרד תרמה לקרן הנאמנות הבינלאומית לפינוי מוקשים (ITF).
בשנת 2011 המדינות תרמו 70,000 אירו, ששימשו לפרויקטים של פינוי חומרי נפץ בלבנון.
בנובמבר 2015 שלחה ספרד ציוד הומניטרי לסלובניה כדי להכיל את המספר הרב של פליטים שהגיעו לשטחה.
סלובניה מחזיקה בספרד שגרירות במדריד ושלוש קונסוליות בברצלונה, סן סבסטיאן וסביליה.
ספרד מחזיקה בסלובניה שגרירות בליובליאנה.
יחסי סלובניה–רומניה הם יחסי החוץ בין סלובניה ורומניה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-28 באוגוסט 1992, לאחר פרישתה של סלובניה מיוגוסלביה.
שתי המדינות הן חברות מלאות ב ובנאט"ו.
בשנת 2007 פתחה סלובניה את שגרירותה בבוקרשט.
סלובניה מחזיקה ברומניה שגרירות בבוקרשט.
רומניה מחזיקה בסלובניה שגרירות בליובליאנה.
יחסי סלובניה–צ'כיה הם יחסי החוץ בין סלובניה לצ'כיה.
שתי המדינות היו חלק מממלכת הבסבורג מאז המאה ה-16, ולאחר מכן חלק מהאימפריה האוסטרית והאימפריה האוסטרו-הונגרית עד לאחר מלחמת העולם הראשונה.
לאחר מכן היו שתי המדינות חלק מממלכת יוגוסלביה וצ'כוסלובקיה, אשר היו חברות בברית ההסכמה הקטנה.
במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשו שתי המדינות על ידי גרמניה הנאצית, ולאחר המלחמה הוקם בשתי המדינות משטר קומוניסטי.
בשנת 1991 הכריזה סלובניה על עצמאותה מיוגוסלביה, וב-1 בינואר 1993 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים, לאחר שצ'כיה נפרדה מסלובקיה.
צ'כיה נמצאת במקום ה-11 מבין שותפות הסחר החוץ של סלובניה.
אף על פי שלסלובניה יש גירעון סחר קבוע עם צ'כיה, היא נותרה אחת משותפות הסחר החשובות ביותר של סלובניה.
בשנת 2001 הסתכם הסחר בין שתי המדינות ב-416.7 מיליון דולר.
היצוא הסלובני היה בשווי 168 מיליון דולר, עלייה של 11.4 אחוזים לעומת השנה שקדמה לה, והייבוא מצ'כיה היה 248.7 מיליון דולר, ירידה של 1.4 אחוזים.
כל ההסכמים הרלוונטיים מהתחום הכלכלי נחתמו והמדינות הן חברות ב-CEFTA, הסכם הסחר החופשי המרכזי של אירופה.
סלובניה מחזיקה בצ'כיה שגרירות בפראג.
צ'כיה מחזיקה בסלובניה שגרירות בליובליאנה.
יחסי סלובניה–פולין הם היחסים הדיפלומטיים בין סלובניה לפולין.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-10 באפריל 1992. במרץ 2017
בהזמנת נשיא סלובניה בורוט פאהור, נשיא פולין אנדז'יי דודה ורעייתו ביקרו ברפובליקה של סלובניה.
מדובר בביקור חוזר רשמי של הנשיא דודה, לאחר ביקורו הרשמי של הנשיא פאהור בשנת 2016 בפולין.
פולין היא שותפה כלכלית חשובה לסלובניה.
הסחר בין שתי המדינות מציג צמיחה מבטיחה.
בשנת 2001 הוא הסתכם ב-386 מיליון דולר, מתוכם 242 מיליון דולר יצוא מסלובניה ו-144 מיליון דולר יבוא לסלובניה.
בהשוואה לשנת 2000 היצוא עלה ב-7 אחוזים והיבוא ב-4.5 אחוזים.
לסלובניה יש עודף סחר מתמיד עם פולין - בשנת 2001 הוא הסתכם ב-98 מיליון דולר.
השוק הפולני צובר חשיבות עבור חברות סלובניות אשר מגדילות את השקעותיהן שם מדי שנה.
בשנת 1997 ההשקעה הישירה של סלובניה בפולין הייתה שווה 4 מיליון דולר.
בסוף שנת 2000 זה גדל ליותר מ-55 מיליון דולר, מה שדירג את פולין כמקבלת החמישית בגובהה של השקעות סלובניות, שהחשובות שבהן הן בתעשיית התרופות.
יותר מ-20 חברות סלובניות רשומות כיום בפולין.
לנמל קופר תפקיד מיוחד בחיזוק היחסים הכלכליים.
לשכת המסחר והתעשייה של סלובניה משתפת פעולה בהצלחה עם לשכת המסחר הפולנית.
מספר מצגות אורגנו בסלובניה ובאזורים שונים של פולין - קטוביץ, קרקוב, ורשה ופוזנן.
בשנים האחרונות ניכרת עלייה במספר התיירים הפולנים המבקרים בסלובניה.
בשנת 2001 חלה עלייה של 23 אחוז במספר המבקרים הפולנים.
סלובניה מחזיקה בפולין שגרירות בוורשה.
פולין מחזיקה בסלובניה שגרירות בליובליאנה.
יחסי סלובניה–פורטוגל הם יחסי החוץ בין סלובניה לפורטוגל.
פורטוגל הכירה בעצמאותה של סלובניה ב-15 בינואר 1992, וב-3 בפברואר 1992 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים.
במהלך ההתקרבות של סלובניה ל, התקרבו גם היחסים בין פורטוגל לסלובניה.
שתי המדינות חתמו על הסכם שיתוף פעולה בתחומי החינוך, התרבות והמדע ב-6 באפריל 1998 בליסבון, ואחריו הסכם שיתוף פעולה ביטחוני בליובליאנה ב-16 בספטמבר 1998. ב-20 במאי 1999 בוורשה הם חתמו על הסכם הובלה בכבישים על הובלת אנשים וסחורות.
ב-4 במאי 2000 נכנס לתוקף הסכם קידום השקעות הדדי והגנת השקעות.
ב-6 ביוני 2001 חתמו בליובליאנה על הסכם לשיתוף פעולה במדע וטכנולוגיה, ושוב בליובליאנה ב-5 במרץ 2003 על הסכם דו-צדדי למניעת העלמות מס וכפל מס שנכנס לתוקף ב-13 באוגוסט 2004. ב-2004 הצטרפה סלובניה לאיחוד האירופי, שפורטוגל חברה בו מאז 1986, והפכה לחברה בנאט"ו, שפורטוגל הייתה שותפה להקמתה ב-1949.
בשנת 2005, פורטוגל פתחה שגרירות משלה בליובליאנה, ובאותה שנה גם סלובניה פתחה נציגות משלה בליסבון.
במהלך צעדי הצנע המתאימים כתוצאה ממשבר האירו מ-2010, פורטוגל וסלובניה סגרו שוב את השגרירויות ההדדיות שלהן ב-2012. היחסים בין המדינות נשארו טובים.
היקף הסחר הדו-צדדי ב-2016 הסתכם ב-96.8 מיליון אירו, עם עודף סחר של 18.4 מיליון אירו לטובת סלובניה.
בשנת 2016, 346 חברות פורטוגזיות עסקו במסחר עם סלובניה.
באותה שנה ייבאה סלובניה סחורות ושירותים בשווי 39.2 מיליון אירו מפורטוגל.
חלק הסחורות היה 29.8 מיליון אירו, מתוכם 21.8% פלסטיק וגומי, 14.3% נעליים, 13.7% מכונות והתקנים, 11.6% חומרי טקסטיל, 7.3% מוצרים כימיים-פרמצבטיים ו-6.5% נייר ותאית.
באותה תקופה, פורטוגל ייבאה סחורות ושירותים מסלובניה בשווי 57.6 מיליון אירו, מתוכם 28.1% כלי רכב וחלקי רכב, 28.1% מוצרים כימיים-פרמצבטיים, 14.3% מכונות וציוד, 6.6% עורות ועור, 6.0% מוצרי מתכת ו-5.0% פלסטיק וגומי.
סלובניה מחזיקה בפורטוגל קונסוליות כבוד בפונשל ופורטו.
פורטוגל מיוצגת בסלובניה באמצעות שגרירותה בווינה.
בין רפובליקת סלובקיה לבין הרפובליקה הצ'כית מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים.
עד לנובמבר 1918 היו שתי המדינות תחת שלטון בית הבסבורג, כחלק מממלכת הבסבורג, ולאחר מכן כחלק מהאימפריה האוסטרית, שהפכה בשנת 1867 לאימפריה האוסטרו-הונגרית.
בין השנים 1918–1993 היו שתי המדינות מאוחדות כמדינת צ'כוסלובקיה, למעט בתקופת מלחמת העולם השנייה, אז הייתה צ'כיה חלק מגרמניה הנאצית בשם הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה, ואילו סלובקיה הייתה למדינה עצמאית, על אף שגם היא הייתה גרורה של גרמניה.
הרפובליקה הצ'כית שמרה לעצמה את ההמנון והדגל של צ'כוסלובקיה, ומיד באותו יום כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים מלאים ביניהם.
כיום שתי המדינות הן חברות מלאות בנאט"ו ובאיחוד האירופי.
בסביבות 200,000 איש ממוצא סלובקי חיים בצ'כיה, וכ-46,000 איש ממוצא צ'כי מתגוררים בסלובקיה.
גוסטב סלאמקה, אזרח סלובקי, היה שר התחבורה של הרפובליקה הצ'כית בשנים 2009–2010, ובמשרדו הוא השתמש רק בשפה הסלובקית.
לצ'כיה יש שגרירות בברטיסלבה וקונסוליה כללית בקושיצה, ואילו לסלובקיה יש שגרירות בפראג וקונסוליה כללית בברנו.
היחסים בין המדינות מוגדרים "מצוינים" ו"מאוד לבביים", ובדרך כלל הנשיאים בשתי המדינות מבקרים ביקור ראשון בחו"ל במדינה השכנה.
בדצמבר 2016 אישרה ממשלת סלובקיה את הסכם שיתוף הפעולה על הגנה הדדית של המרחב האווירי, המאפשר שימוש במטוסים צבאיים צ'כיים וסלובקיים במרחב האווירי של המדינה השנייה, וחיזוק אפשרי של חיל אוויר ממדינה אחת על ידי עמיתו מהמדינה השנייה בשעת הצורך.
לאחר אשרור ההסכם מהצד הצ'כי, ההסכם אמור להיכנס לתוקף ביולי 2017.
בין סלובקיה לבין רומניה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים.
בשנת 1918 הובסה האימפריה האוסטרו-הונגרית במלחמת העולם הראשונה, ובעקבות כך הוקמה צ'כוסלובקיה ורומניה קיבלה את שטחי טרנסילבניה ובוקובינה.
ב-8 בפברואר 1919 מונה פרופסור קונסטנטין איסופסקו-גרקול לציר רומניה בבצ'כוסלובקיה, וב-6 באפריל אותה שנה בוהומיל צ'רמק מונה לציר צ'כוסלובקיה ברומניה, ובו בזמן הוא מונה גם לנספח הצבאי ברומניה.
ב-30 בינואר 1920 הגיש בוהומיל צ'רמאק, השגריר הצ'כי הראשון בבוקרשט, את כתב האמנה בפני קרול השני, מלך רומניה, וב-6 באוגוסט 1920 מונה קונסטנטין היוט לשגריר מיוחד של רומניה בפראג.
ב-23 באפריל 1921 נחתמה ההסכמה הקטנה בין צ'כוסלובקיה לרומניה, ובסוף אוגוסט אתה שנה נערך המפגש הראשון של נציגי שתי המדינות עם נציגי יוגוסלביה.
בספטמבר 1923 ראש ממשלת רומניה יון (יונל) ברטיאנו ביקר בצ'כוסלובקיה, וב-24 בספטמבר 1925 ביקר קרול, נסיך הכתר הרומני בפראג.
באוקטובר 1936 ביקר שוב הנסיך קרול בפראג, ובדצמבר אותה שנה נשיא צ'כוסלובקיה אדווארד בנש ביקר ברומניה.
בסוף מלחמת העולם השנייה חברה רומניה לבעלות הברית, וכוחותיה סייעו בשחרור צ'כוסלובקיה.
ב-7 באפריל 1945 חודשו היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות, ובשנת 1946 נפתחו מחדש השגרירויות בשתי המדינות.
ב-21 ביולי 1948 נחתם בבוקרשט הסכם ידידות בין הרפובליקה הצ'כוסלובקית לבין הרפובליקה העממית הרומנית, ולאחר מכן היו שתי המדינות חברות בברית ורשה.
בשנת 1968 סירבה רומניה להשתתף בפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה, כאות מחאה על דיכוי האביב של פראג.
ב-20 בפברואר 1991 הוקמה האגודה הצ'כוסלובקית-רומנית, וביוני 1991 נשיא רומניה יון איליאסקו הגיע לפראג לחתום על פירוק ברית ורשה.
ב-1 בינואר 1993 פורקה צ'כוסלובקיה ובמקומה קמו צ'כיה - שירשה את מקומה וסלובקיה, ומיד כוננו היחסים בין שתי המדינות.
ב-24 בספטמבר 1993 נחתמה בברטיסלבה אמנת ידידות ושיתוף פעולה בין רומניה לסלובקיה, אשר נכנסה לתוקף ב-23 במאי 1994. ב-16 באפריל 1999 אושר בברטיסלבה על ידי שרי החוץ של שתי המדינות, כל תוקפן של אמנות והסכמים שנחתמו בין רומניה לצ'כוסלובקיה.
בין שתי המדינות מתקיימים יחסי סחר פעילים, ושיתוף פעולה הדוק בתחומי ביטחון, חינוך ותרבות, וכן שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.
רומניה מחזיקה בסלובקיה שגרירות בברטיסלבה ו-2 קונסוליות בבאנסקה ביסטריצה ובסטארה לובובנה, מאידך, סלובקיה מחזיקה ברומניה שגרירות בבוקרשט וקונסוליה באוראדיה
בין סלובקיה לבין צרפת מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים.
צרפת הייתה המדינה הראשונה שהכירה בצ'כוסלובקיה ב-28 באוקטובר 1918. לאחר מכן צרפת תמכה בחתימת ההסכמה הקטנה, ומשום כך צ'כוסלובקיה חתמה על ברית עם צרפת.
במהלך הסכם מינכן הפרה צרפת את בריתה עם צ'כוסלובקיה, ותמכה בדרישות היטלר, מה שהביא לסיפוח חבל הסודטים לגרמניה הנאצית, ולאחר מכן לפירוק צ'כוסלובקיה והקמת סלובקיה העצמאית, על אף שגם היא הייתה גרורה של גרמניה.
לאחר מלחמת העולם השנייה הפכה צ'כוסלובקיה למדינה קומוניסטית וחלק מברית ורשה, ומשום כך הושפעו היחסים בין שתי המדינות ממהלך המלחמה הקרה.
כיום קיימים יחסים חמים בין שתי המדינות, הכוללים שיתוף פעולה במגוון תחומים, וביקורים הדדיים של נציגים בכירים משתי המדינות מפעם לפעם.
כמו כן, שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.
צרפת היא המשקיעה ה-11 בסלובקיה, ושותפת המסחר השישית בסלובקיה.
כמו כן מתקיים שיתוף פעולה בין שתי המדינות בתחומי החינוך והתרבות, וקיימים בתי ספר בסלובקיה ללימוד השפה הצרפתית.
צרפת מחזיקה בסלובקיה שגרירות בברטיסלבה.
סלובקיה מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז ו-5 קונסוליות בבורדו, גרנובל, ליל, ליון ומרסיי.
יחסי סמואה–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים שבין מדינת סמואה העצמאית לבין הרפובליקה הצרפתית.
סמואה אינה מיוצגת בצרפת אלא באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בבריסל, בלגיה שמואמנת על צרפת בנוסף לאזור ארצות השפלה.
צרפת מיוצגת בסמואה באמצעות קונסוליה כללית שהיא מחזיקה באפיה, בירת המדינה.
שגרירות צרפת בניו זילנד, ניו זילנד, מאומנת גם על סמואה ורוב אזור האוקיינוס השקט בנוסף לניו זילנד.
שר הפיתוח הצרפתי השתתף בוועידת המדינות המתפתחות שנערכה ב-2008 באפיה, סמואה.
ראש ממשלת סמואה, נכח בפסגת צרפת-אוקיאניה הרביעית, שהתקיימה בפריז ב-26 בנובמבר 2015, וכן בכנס האקלים הבינלאומי בנושא ההתחממות הגלובלית (COP21) בדצמבר 2015.
היחסים הכלכליים בין סמואה לצרפת הם מזעריים, אבל קיימים.
שווי הסחר הכולל בין סמואה לצרפת בשנת 2015 היה 419.626 דולר אמריקאי.
סמואה ייצאה לצרפת סחורה בשווי 6.26 אלף דולר אמריקאי והיא ברזל בלבד.
צרפת ייצאה לסמואה סחורה בשווי 413 אלף דולר אמריקאי כאשר הסחורה העיקרית שהיא ייצאה היא שסתומים והנייר שעוטף את הסיגריות.
סמואה והאוניברסיטה הצרפתית בפולינזיה הצרפתית משתפות פעולה.
משרד החוץ הצרפתי מנהל פרויקטים משותפים עם סמואה דרך האגף הפסיפי שלו.
יחסי סמואה–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מדינת סמואה העצמאית לבין קנדה.
קנדה אינה מיוצגת בסמואה בדרג השגרירות, אלא באמצעות הנציבות הגבוהה שהיא מחזיקה בוולינגטון, ניו זילנד.
סמואה אינה מיוצגת בקנדה בדרג השגרירות, אלא באמצעות הנציבות הגבוהה שקנדה מחזיקה בניו יורק, ארצות הברית.
על פי משרד החוץ הקנדי, "קנדה נהנית מקשרים בילטרליים לבביים עם סמואה".
שותפות של קנדה וסמואה בארגונים בינלאומיים מולטילטרליים ומגוון שיתופי פעולה עקב כך, הופכות את היחסים לידידותיים אף יותר.
קנדה וסמואה חולקות אינטרסים ביחס לנושא הדיג, והן צדדים לאמנת הדיג של האו"ם.
קנדה היא גם שותפה ברב שיח של איי האוקיינוס השקט, מועדון אליו סמואה שייכת.
משלחת קנדית לוועידת SIDS של האו"ם בספטמבר 2014 הובלה על ידי מזכיר הפרלמנט דוד אנדרסון.
קנדה גם מסייעת לפיתוח סמואה, היא תומכת בפרויקטים באמצעות הקהילה הקנדית הקטנה התושבת בסמואה וקרן קנדה ליוזמות מקומיות באיי האוקיינוס השקט (CFLI), המנוהלת בנציבות העליונה של קנדה בוולינגטון, ניו זילנד.
הפרויקטים האחרונים של CFLI בסמואה כוללים הפקת סרט חינוכי בנושא אלימות במשפחה ויצירת מחלקה לטיפול בילדים עם בעיות דיבור, תקשורת, ושפה.
קשרי המסחר של קנדה עם סמואה מנוהלים על ידי השירות הממונה על הסחר בניו זילנד.
החקלאות והתיירות הם הפעילות הכלכלית העיקרית.
יחסי סלובקיה-סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה הסלובקית לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.
בין המדינות נחתם הסכם דיפלומטי אחד:
הסכם בדבר כינון היחסים הדיפלומטיים בין המדינות - 1 בינואר 1993
בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מסן מרינו לסלובקיה הגיעה לסך 361 אלף דולר אמריקאי והיא כללה חלקי רכב, מוצרי פלסטיק, מכונות כביסה ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מסלובקיה לסן מרינו הגיעה לסך 8.06 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה אלומיניום גולמי (94%), נייר טואלט ומוצרים נוספים.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מסן מרינו לסלובקיה הגיעה לסך 459 אלף דולר אמריקאי והיא כללה חלקי רכב, מוצרי פלסטיק, מכונות כביסה, מכונות הקלטה וסאונד, משאבות אוויר ועוד.
באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מסלובקיה לסן מרינו הגיעה לסך 9.67 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה אלומיניום גולמי (94%), נייר טואלט ומוצרים נוספים.
סן מרינו אינה מיוצגת בסלובקיה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
סלובקיה אינה מיוצגת בסן מרינו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
השגרירות המייצגת את סלובקיה נמצאת ברומא, בירת איטליה.
יחסי סלובקיה-קרואטיה הם היחסים הדו-צדדיים בין קרואטיה לבין סלובקיה.
צ'כוסלובקיה הכירה בקרואטיה ב-16 בינואר 1992. לאחר פירוק צ'כוסלובקיה, קרואטיה וסלובקיה, שהוקמו זה עתה, הכירו והקימו יחסים דיפלומטיים ב-1 בינואר 1993.
שתי המדינות הן חברות מלאות באיחוד האירופי ובנאט"ו.
קרואטיה סלובקיהאוכלוסייה 4,154,200 5,435,343 שטח 56,594 קמ"ר 49,035 קמ"ר צפיפות אוכלוסין 75.8 איש לקמ"ר 111 איש לקמ"ר עיר בירה זאגרב ברטיסלאבהיבשתאירופהאירופה ממשלהרפובליקה פרלמנטרית חוקתיתרפובליקה פרלמנטרית חוקתיתמנהיג/ה נוכחי/ת הנשיאה קולינדה גרבר-קיטרוביץ' הנשיא אנדריי קיסקה שפה רשמיתקרואטיתסלובקית
סלובקיה מחזיקה שגרירות בזאגרב, ויש לה קונסוליות כבוד באוסייק ובספליט.
יחסי סמואה–פקיסטן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מדינת סמואה העצמאית לבין הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן.
פקיסטן וסמואה כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים הרשמיים ב-7 במרץ 1983, פקיסטן הייתה המדינה ה-27 במספר לכונן את יחסיה עם סמואה.
בספטמבר 2014 השתתפה פקיסטן בוועידת המדינות המתפתחות שהתקיימה באפיה, בירת סמואה.
באוקטובר 2016 נערך טקס גדול בעת ביקור הנציב הגבוה של פקיסטן בניו זילנד ואיי האוקיינוס השקט בסמואה.
הוא נפגש עם בעלי תפקידים חשובים.
יחסי סלובקיה–רוסיה הם יחסי החוץ בין סלובקיה לרוסיה.
היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו עם קבלת עצמאותה של סלובקיה ב-1 בינואר 1993. רוסיה פתחה את שגרירותה בברטיסלאבה בשנת 1993. לסלובקיה יש גם שגרירות במוסקבה.
שתי המדינות מתנגדות בתוקף לעצמאותה של קוסובו בשנת 2008, וסירבו להכיר ולקיים יחסים דיפלומטיים עם קוסובו.
שלא כמו צ'כיה, שיש לה השקפה שלילית על רוסיה עקב משקעי העבר, נראה כי סלובקיה מקיימת יחסים טובים יותר עם רוסיה.
במרץ 2018 טענה דוברת משרד החוץ הרוסי מריה זכארובה כי סלובקיה הייתה אחת מארבע מדינות שסביר להניח שייצרה את סוכן נוביצ'וק ששימש להרעלת סרגיי סקריפל ובתו.
סלובקיה מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה, ו-7 קונסוליות באסטראחאן, חנטי-מנסיסק, קרסנויארסק, אומסק, סנקט פטרבורג, ולדיווסטוק ויקטרינבורג.
מאידך, רוסיה מחזיקה בסלובקיה שגרירות בברטיסלבה, וקונסוליה כללית בקושיצה.
יחסי סמואה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מדינת סמואה העצמאית לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקונפדרציה השווייצרית לבין מדינת סמואה העצמאית כוננו ב-1987 לאחר שהנהיגה שווייץ מדיניות חדשה השואפת לקשרי חוץ עם כמה שיותר מדינות ברחבי העולם.
סמואה מרוויחה מהתרומה השווייצרית לפרויקטים למען אזור האוקיינוס השקט, בו נמצאת סמואה, בעיקר בתחום השמירה על האקלים.
חוקרים ואמנים בתחומים שונים מסמואה יכולים להגיש בקשה למזכירות המדינה למחקר וחדשנות בחינוך השווייצרית ולקבל את מלגת ההצטיינות הממשלתית ללימודים גבוהים בשווייץ.
בסוף שנת 2012 התגוררו בסמואה 20 שווייצרים, מהם שבעה מחזיקים באזרחות כפולה של סמואה ושל שווייץ.
שווייץ אינה מיוצגת בסמואה בדרג השגרירות.
שווייץ מיוצגת בסמואה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה באפיה, בירת המדינה.
שווייץ האמינה את שגרירותה שבוולינגטון, בירת ניו זילנד, על סמואה.
סמואה אינה מיוצגת בשווייץ, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
בין סלובקיה לבין פולין מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, כפי שהתקיימו עוד לפני פירוק צ'כוסלובקיה בשנת 1993. המדינות משתפות ביניהן פעולה בנושאים שונים, בין השאר מהעובדה ששתי המדינות חולקות גבול משותף שאורכו 539 ק"מ, ובתוקף היותן חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.
לפולין שגרירות בברטיסלבה, ולסלובקיה שגרירות בוורשה וקונסוליה כללית בקרקוב.
בין סלובקיה לבין סרביה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים מאז פירוק צ'כוסלובקיה בשנת 1993. לסרביה שגרירות בברטיסלבה.
סלובקיה היא אחת החברות היחידות באיחוד האירופי ובנאט"ו אשר אינה מכירה בעצמאותה של קוסובו מסרביה.
בשנת 2015, סלובקיה הצביעה נגד קבלת קוסובו לארגון אונסק"ו.
יחסי סמואה–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינה העצמאית של סמואה לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינה העצמאית של סמואה לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים, עם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות.
היחסים הדיפלומטיים שבין סמואה לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-24 באוגוסט 1978.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בסמואה אינם זקוקים לאשרה מראש על מנת לעשות כן (אם כי יצטרכו להנפיק אחת בשדה התעופה) והם יכולים לעשות זאת באופן חופשי למשך חודש שישים ימים.
לעומת זאת, אזרחי סמואה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה זקוקים לאשרה על מנת לעשות כן.
צ'ילה אינה מיוצגת בסמואה בדרג השגרירות.
צ'ילה מיוצגת בסמואה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה באפיה, בירת המדינה.
צ'ילה האמינה את שגרירותה שבולינגטון, בירת ניו זילנד הסמוכה, על סמואה.
סמואה אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי סלובקיה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הסלובקית לבין הקונפדרציה השווייצרית.
13,000 פליטים הגיעו לשווייץ מצ'כוסלובקיה לאחר האביב של פראג בשנת 1968 בו תקפו הסובייטים מברית המועצות את צ'כוסלובקיה שניסתה להחיל רפורמות שנטו לצד הקפיטליסטי.
צ'כיה וסלובקיה התפצלו בשנת 1992 בצורה שקטה ובלי פגיעה ממשית באזרחים.
שווייץ הכירה בשתי המדינות החדשות בתחילת שנת 1993 וכוננה יחסים דיפלומטיים רשמיים עם שתיהן.
במהלך שלב ההתפתחות של סלובקיה מחדש כאומה עצמאית בשנות התשעים של המאה העשרים, הייתה סלובקיה מדינה מועדפת לשיתוף פעולה עם שווייץ במזרח אירופה, היא קיבלה סיוע בשווי של עשרות מיליוני פרנק שווייצרי בדמות תמיכה טכנולוגית, תמיכה כספית למערכת הבריאות, הסביבה והבנקים של סלובקיה.
שווייץ פתחה את שגרירותה בבראטיסלבה בשנת 1999 והיא מחזיקה גם קונסוליה בעיר פרשוב.
סלובקיה מחזיקה שגרירות בפאתי ברן וקונסוליה בלוזאן.
שווייץ מיוצגת בסלובקיה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בבראטיסלבה, בירת המדינה.
שווייץ מיוצגת בסלובקיה גם בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בעיר פרשוב.
סלובקיה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בברן, בירת המדינה.
סלובקיה מיוצגת בשווייץ גם בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בעיר לוזאן.
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2018 התגוררו בסלובקיה שלוש מאות שישים ואחת אזרחים שווייצרים.
יחסי סמואה–קוריאה הדרומית הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינה העצמאית של סמואה לבין הרפובליקה של קוריאה.
בין המדינה העצמאית של סמואה לבין הרפובליקה של קוריאה מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינה העצמאית של סמואה לבין הרפובליקה של קוריאה כוננו ב-15 בספטמבר 1972. בין שתי המדינות מתקיימים שיתופי פעולה כלכליים מועטים והתקיימו ביניהן ביקורים רמי דרג שהגבירו את הדיאלוג הפוליטי ביניהן.
אוגוסט 2014 - טופוגה אפי, או לה אאו או לה מאלו של סמואה
דצמבר 2017 - טואילאפה איונו סאיללה מליילגאוי, ראש ממשלת סמואה
ספטמבר 2017 - סגן השר לעניינים פוליטיים הדרום-קוריאני
סמואה אינה מיוצגת בקוריאה הדרומית, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
קוריאה הדרומית אינה מיוצגת בסמואה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי סלובקיה–צ'ילה הם היחסים הבינלאומיים בין הרפובליקה של צ'ילה לבין הרפובליקה הסלובקית.
יחסים דיפלומטיים בין צ'ילה וסלובקיה כוננו ב-1 בינואר 1993 וצ'ילה הכירה באותו יום בעצמאות סלובקיה.
צ'ילה מיוצגת בסלובקיה באמצעות שגרירותה בווינה, אוסטריה, ובנוסף היא מחזיקה קונסוליית כבוד בברטיסלבה.
סלובקיה מיוצגת בצ'ילה באמצעות שגרירותה בבואנוס איירס, ארגנטינה, ובנוסף היא מחזיקה קונסוליית כבוד בסנטיאגו דה צ'ילה.
יחסי סלובקיה–ספרד הם היחסים הבילטרליים בין סלובקיה וספרד.
יחסי שתי המדינות הללו מוגדרים בעיקר על ידי חברות הן בנאט"ו והן ב.
כחברה ב-OECD, הרפובליקה הסלובקית כבר לא נחשבת כמדינה הנהנית מסיוע אלא צועדת לעבר מעבר למדינה תורמת.
הסכם בין ספרד לרפובליקה הסוציאליסטית של צ'כוסלובקיה למניעת מיסוי כפול ומניעת העלמת מס במרץ 1981.
הסכם שיתוף פעולה כלכלי ותעשייתי בין ממשלת ספרד וממשלת הרפובליקה הסוציאליסטית של צ'כוסלובקיה נחתם בפראג ב-21 במרץ 1986.
הסכם לסיוע משפטי, הכרה ואכיפה של פסקי דין בעניינים אזרחיים בין ממלכת ספרד לרפובליקה הסוציאליסטית של צ'כוסלובקיה, נחתם ב-11 באוקטובר 1988 ונכנס לתוקף ב־10 בדצמבר 1988.
הסכם להגנה וקידום השקעות בין ממלכת ספרד לבין הרפובליקה הפדרלית הצ'כית וסלובקית נחתם במדריד ב-12 בדצמבר 1990. נכנס לתוקף ב־28 בנובמבר 1991.
חוזה יחסי ידידות ושיתוף פעולה בין ממלכת ספרד לרפובליקה הפדרלית הצ'כית וסלובקית, נערך בפראג ב-11 בנובמבר 1989. מכשיר לאשרור של 27 באוקטובר 1992. כניסתו לתוקף ב-10 בדצמבר 1992.
הסכם לשיתוף פעולה תרבותי וחינוכי בין ממלכת ספרד לרפובליקה הסלובקית, נערך בברטיסלבה ב־11 באפריל 2000 (BOE מס' 35 מ־9 בפברואר 2001).
זה נמצא בתהליך התחדשות לשנת 2013.
הסכם בין ממלכת ספרד לרפובליקה הסלובקית בנושא הובלת נוסעים וסחורות בדרך בינלאומית, שנערך בברטיסלבה ב-27 בנובמבר 2001.
הסכם שיתוף פעולה מדעי וטכני בין ממלכת ספרד לרפובליקה הסלובקית, נערך בברטיסלבה ב-7 במאי 2002.
הסכם ביטוח לאומי בין ממלכת ספרד לרפובליקה הסלובקית, נערך בברטיסלבה ב-22 במאי 2002.
הסכם הקמה והפעלה של מדורים דו לשוניים בבתי ספר תיכוניים של הרפובליקה הסלובקית, נחתם בברטיסלבה ב-29 במרץ 2007.
הסכם בין ממלכת ספרד לרפובליקה הסלובקית להגנה הדדית על מידע מסווג, נחתם בברטיסלבה ב-20 בינואר 2009.
סלובקיה מחזיקה בספרד שגרירות במדריד ושלוש קונסוליות בברצלונה, מאלגה וסנטה קרוס דה טנריפה.
ספרד מחזיקה בסלובקיה שגרירות בברטיסלאבה.
יחסי סמואה–ספרד הם היחסים הבילטרליים והדיפלומטיים בין ספרד לסמואה.
לספרד יש קונסוליית כבוד באפיה.
ספרד מקיימת יחסים עם סמואה מאז 1980.
בשנת 2018 סכום הייצוא של ספרד לסמואה עמד על 252 אלף דולר, כאשר מיץ פירות, תרופות ונייר לסיגריות הם המוצרים העיקריים.
מנגד עמד סכום הייצוא של סמואה לספרד בשנת 2018 על 839 אלף דולר כאשר סומאה מייבאת לספרד רק מכשירי וידאו.
יחסי סמואה–רוסיה הם היחסים בין המדינה העצמאית של סמואה לבין הפדרציה הרוסית.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-2 ביולי 1976. שתי המדינות חברות מלאות באו"ם, ומקיימות שיתוף פעולה דיפלומטי מועט.
בשנת 2018 תרמה רוסיה לסמואה 7.5 מיליון דולר, לחיזוק המדינה מפני סערות האוקיינוס השקט, אשר הועברו באמצעות קרן הפיתוח של האו"ם.
רוסיה מיוצגת בסמואה באמצעות שגרירותה בוולינגטון, ניו זילנד.
סמואה אינה מיוצגת ברוסיה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
יחסי סלובקיה–קניה הם יחסים דו-צדדיים בין קניה לסלובקיה.
סגן ראש הממשלה ושר החוץ של סלובקיה, מירוסלב לייצ'אק ביקר בקניה בשנת 2014. הוא ניהל שיחות עם שר הממשלה לענייני חוץ בקניה ונשיא קניה.
לממשלת סלובקיה פרויקטים של סיוע בשווי 206 מיליון שילינג קנייתי (2 מיליון אירו).
הם מתמקדים בעיקר בבריאות, חינוך, חקלאות ומינהל ציבורי.
תחומי התמקדות נוספים הם תעסוקה, דמוקרטיה וממשל תקין.
קניה היא אחת משתי מדינות אפריקה הנמצאות תחת תוכניות SlovakAid.
שתי המדינות משתפות פעולה גם בסחר, אנרגיה (גרעינית), בנייה, תחבורה, תשתיות, הנדסה, מים, חקלאות וטכנולוגיות מידע.
כ-2,000 סלובקים מבקרים בקניה מדי שנה.
סלובקיה מסייעת לקניה בפיתוח היכולת הגרעינית שלה, כך שקניה תוכל לענות על צורכי האנרגיה העתידיים שלה.
קניה שואפת להכשיר 100 סטודנטים מדי שנה ואחת המדינות בהן התלמידים הולכים ללמוד היא סלובקיה.
בשנת 2011 הסחר בין קניה לסלובקיה הסתכם בשווי 632 מיליון שילינג קנייתי (5.84 מיליון אירו).
קניה ייצאה סחורות בשווי 65.99 מיליון שילינג קנייתי (0.61 מיליון אירו) לסלובקיה וסחורות מיובאות בשווי 570 מיליון שילינג קנייתי (5.27 מיליון אירו) מסלובקיה.
הייצוא העיקרי של קניה לסלובקיה כולל: פרחים חתוכים, קטניות, פירות, אגוזים, קפה, ברגים, ברזל ופלדה.
קניה מיוצגת בסלובקיה באמצעות שגרירותה בווינה, אוסטריה.
סלובקיה מחזיקה בקניה שגרירות ניירובי.
יחסי סלובקיה–פורטוגל הם יחסי החוץ בין סלובקיה ופורטוגל.
פורטוגל כוננה יחסים דיפלומטיים עם סלובקיה ב-2 בינואר 1993, לאחר פירוק צ'כוסלובקיה, וב-22 בספטמבר 1994 הוסמך שגריר פורטוגל בווינה, אוסטריה גם עבור סלובקיה.
ב-15 במאי 1999 נכנס לתוקפו הסכם הגנה וקידום השקעות הדדי.
ב-12 במאי 1999 חתמו שתי המדינות על הסכם לשיתוף פעולה הגנתי בברטיסלבה, ואחריו הסכם דו-צדדי על שיתוף פעולה כלכלי, תעשייתי וטכנולוגי בליסבון ב-9 בפברואר 2001. ב-5 ביוני 2001 חתמו שתי המדינות בברטיסלבה על הסכם תעופה, הימנעות מכפל מס ומניעת התחמקות ממס.
ב-17 בפברואר 2003, פורטוגל וסלובקיה הסכימו לחזק את שיתוף הפעולה במדע וטכנולוגיה בליסבון, וב-1 ביולי 2003 הן חתמו על הסכם שיתוף פעולה בתחומי החינוך, המדע והטכנולוגיה, הנוער, הספורט והתקשורת.
בשנת 2004 סלובקיה הצטרפה ל, בו פורטוגל חברה מאז 1986. באותה שנה סלובקיה גם הפכה לחברה בנאט"ו, שפורטוגל הייתה אחת מהמדינות המייסדות בשנת 1949. בשנת 2005 פתחה פורטוגל שגרירות משלה בברטיסלבה, וסלובקיה פתחה גם שגרירות משלה בליסבון.
במהלך צעדי הצנע הנרחבים לאחר משבר האירו משנת 2010, סגרה פורטוגל את נציגותה בברטיסלבה שוב בדצמבר 2013, ולאחריה הייתה סלובקיה שוב חלק מהמחוז המנהלי של שגרירות פורטוגל באוסטריה עד ששגרירות פורטוגל בברטיסלבה נפתחה מחדש באוקטובר 2015.
היקף הסחר הדו-צדדי בין פורטוגל לסלובקיה הסתכם בשנת 2016 ב-490.6 מיליון אירו, עם עודף סחר של 75.9 מיליון אירו לטובת פורטוגל.
בשנת 2016 סחרו 1,041 חברות פורטוגזיות עם סלובקיה.
בשנת 2016 ייבאה סלובקיה סחורות ושירותים בשווי 283.3 מיליון אירו מפורטוגל.
חלק הסחורות הסתכם ב-225.9 מיליון אירו, מתוכם 28.0% מכונות ומכשירים, 14.8% כלי רכב וחלקי רכב, 11.1% פלסטיק וגומי, 7.9% מוצרי טקסטיל ו-6.1% עורות.
ההבדל בין חלק הסחורות לבין סך כל התוצאות נובע מחלק השירותים, שמורכב בעיקר מהוצאות תיירים סלובקיים בפורטוגל.
באותה תקופה, פורטוגל ייבאה סחורות ושירותים מסלובקיה בשווי 207.3 מיליון אירו, מתוכם 205.2 מיליון אירו סחורות.
פורטוגל מחזיקה בסלובקיה שגרירות בברטיסלבה.
סלובקיה מחזיקה בפורטוגל שגרירות בליסבון ו-3 קונסוליות בפארו, אלגרבה ופונשל.
יחסי סלובקיה–קנדה הם היחסים הבילטרליים בין הרפובליקה הסלובקית לקנדה.
שתי המדינות חברות באו"ם, בנאט"ו ובארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה.
קנדה וסלובקיה נהנות מיחסים דו-צדדיים מצוינים, בעיקר הודות למחסה של קנדה לפליטים פוליטיים מצ'כוסלובקיה בין השנים 1948–1968, תמיכה קנדית איתנה במתנגדי המשטר בצ'כוסלובקיה לאורך כל תקופת השלטון הקומוניסטי, ושיפור הקשרים בין המדינות מאז 1989. הקהילה הסלובקית בקנדה המונה כ-65,000 איש היא גורם נוסף המחזק את הקשרים בין שתי המדינות.
קנדה הייתה הראשונה לאשרר את חברותה של סלובקיה בארגון האמנה הצפון-אטלנטית (NATO).
מאז יולי 2018, סלובקיה פורסת עד 152 חיילים בלטביה כחלק מנוכחות נאט"ו במדינה בהנהגת קנדה.
שתי המדינות שיתפו פעולה גם במשימות שמירת שלום, כולל באפגניסטן וביוגוסלביה.
היחסים המסחריים הדו-צדדיים בין קנדה לסלובקיה היו עמידים ביותר בשנים האחרונות.
הסחר דו-צדדי בין קנדה וסלובקיה הגיע ל-830 מיליון דולר בשנת 2021, כאשר היצוא הקנדי לסלובקיה עמד על 44 מיליון דולר, והיצוא הסלובקי לקנדה גדל ל-786 מיליון דולר.
קנדה מחזיקה שגרירות בברטיסלבה, בירת סלובקיה.
סלובקיה מחזיקה שגרירות באוטווה, בירת קנדה.
לסלובקיה יש גם קונסוליות בקלגרי, מונטריאול, טורונטו, ונקובר וויניפג.
יחסי סן מרינו–קטר הם ההתייחסות הפוליטית ושיתופי הפעולה שבין הרפובליקה של סן מרינו למדינת קטר.
בין המדינות מתקיימים יחסים חמים ומלאים.
האינטרסים הקטריים בסן מרינו מנוהלים בשגרירות בסן מרינו והשגריר הקטרי הלא תושב בסן מרינו הוא עבד אל-עזיז א-מאליכי אאל ג'והני.האינטרסים הסן מרינזיים בקטר מנוהלים בשגרירות סן מרינו בספרד, השגריר בשגרירות הזו הוא חוסה מנואל דה מולינדו מרטינז.
ב-31 במאי 2010 השתתפה שרת החוץ הסן מרינזית אנטונלה מולרוני ב"פורום דוחה" העשירי.
הפורום מתקיים מדי שנה בחסות אמיר קטר חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני דאז ודהיום תמים בן חמד אאל ת'אני.
גם השגריר הפועל בספרד, חוסה מנואל דה מולינדו מרטינז הגיע לקטר והשתתף בפורום.
ב-1 באוקטובר 2012 ביקר שגריר קטר הלא תושב דאז סולטאן בן סעד אאל מריחי בסן מרינו והשתתף בטקס מינוי קפטני המחוז, הביקור היה הראשון של בעל תפקיד מדרגה ראשונה קטרי בסן מרינו.
בביקור שיגר השגריר את הברכה של אמיר קטר לקפטני המחוז החדשים של סן מרינו ואיחל להם בהצלחה בחצי שנת שלטונם.
ב-23 בספטמבר 2015 נפגשו שגריר קטר באיטליה ובסן מרינו ושר התעשייה הסן מרינזי ברומא, אחד הנושאים הבולטים שהועלו בפגישה הוא שיפור היחסים הדיפלומטיים בין קטר לסן מרינו וייסוד שיתופי פעולה.
ב-2 באפריל 2017 נפגשו שגריר קטר באיטליה ובסן מרינו ומזכיר החוץ של סן מרינו בסן מרינו, הנושאים שהועלו בפגישה בין השניים היו בין היתר מציאת מכנים משותפים בין שתי המדינות, תמיכה של כל אחת מהמדינות בשנייה ושיפור של היחסים הדו-צדדיים הקיימים.
סן מרינו היא אחת מ-33 מדינות שאזרחיהן רשאים להיכנס למדינה עם אשרה כללית לקטר ועומאן.
יחסי סן מרינו–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לבין הרפובליקה הצרפתית.
לא קיימים שיתופי פעולה מיוחדים בין השתיים אך שתי המדינות ידידותיות אחת אל השנייה.
סן מרינו מחזיקה שגרירות בצרפת מאז 1988.
צרפת כוננה את היחסים הדיפלומטיים עם סן מרינו בשנת 1855 בעת שסן מרינו פתחה נציגות בפריז.
ב-14 בינואר 1954 חתמו צרפת וסן מרינו על הסכם הדדי המסדיר את תנאי המגורים וההתיישבות של אזרחי שתי המדינות בשטחה של האחרת.
בשנת 1982 ביקר קפטן המחוז של סן מרינו בצרפת והזמין את בכירי הממשלה לביקור גומלין בסן מרינו.
במהלך ביקורו של שר החוץ בסן מרינו בצרפת, בדצמבר 1985, נחתם הסכם תרבותי ומדעי, שהתמקד בחילופי תלמידים בתחומי החינוך המדעי, האומנות וספורט.
שר האוצר הצרפתי נסע לסן מרינו בשנת 2009 וחתם על אמנה למניעת כפל מס.
יחסי סן מרינו-קנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לבין קנדה.
היחסים בין שתי המדינות בנויים בעיקר על שותפות כלכלית.
התוצר המקומי הגולמי של סן מרינו עומד על 1.44 מיליארד דולר אמריקאי, סכום עצום למדינה כזו קטנה.
עם 44,208 דולר אמריקאי לאדם, מה שגרר משקיעים קנדים אחדים להשקיע בסן מרינו.
קנדה אינה מיוצגת בסן מרינו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
השגרירות המייצגת של קנדה בסן מרינו נמצאת ברומא, בירת איטליה.
סן מרינו אינה מיוצגת בקנדה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
סגן הנציג במשלחתה של סן מרינו לאו"ם מתמנה באופן אוטומטי להיות שגריר המדינה בקנדה.
יחסי סן מרינו–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לבין הקונפדרציה השווייצרית.
עד שנת 2000 הקונסוליה השווייצרית בפירנצה ייצגה את האינטרסים של שווייץ בסן מרינו, ולאחר מכן השגריר ברומא לקח על עצמו את האחריות.
הנציג הדיפלומטי של סן מרינו בשווייץ הוסמך כשגריר בשנת 1997.
שיתוף הפעולה בין שתי המדינות מתמקד במתן תמיכה הדדית למועמדים בארגונים בינלאומיים ורב-צדדיים.
בנוסף, לשתי המדינות יש אינטרס לקיים מדי פעם שיחות על פיתוח יחסים הדוקים יותר עם האיחוד האירופי (שתי המדינות נחשבות לחלק מהגוש האירופי אך לא חברות באיחוד).
בפרט לגבי המגזר הפיננסי, סוגיות המס, ותנועת אנשים חופשית.
16 בדצמבר 1981 - הסכם וחילופי מכתבים בנושא ביטוח לאומי.
20 בדצמבר 2007 - הסכם בנוגע לשיתוף פעולה הדדי ולהחלפת מידע כספי הנוגע להלבנת הון ומימון טרור.
30 בנובמבר 2016 - הסכם בנוגע לחילופי מידע כספי.
סן מרינו אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות.
סן מרינו מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות שהיא מחזיקה בלוגאנו ובז'נבה.
שווייץ אינה מיוצגת בסן מרינו הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי, הגורם המייצג שלה הוא שגריר לא תושב היושב ברומא, בירת איטליה.
יחסי סן מרינו-סרביה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לבין הרפובליקה של סרביה.
ב-14 בפברואר 2002 כוננו סרביה וסן מרינו יחסים דיפלומטיים רשמיים.
שר החוץ של סן מרינו, פאביו בררדי ביקר בבלגרד ב-15 ביולי 2005, שם נפגש עם נשיא סרביה בוריס טאדיץ', עם ראש הממשלה ווייסלב קושטוניצה ועם שר החוץ ווק דראשקוביץ'.
במהלך הביקור הבטיח בררדי כי סן מרינו תתמוך בכל בקשותיה של סרביה במועצת אירופה, וברשותן הטביעות הטריטוריאליות של סרביה.
ב-11 במאי 2008 הכירה סן מרינו בעצמאותה של קוסובו בניגוד לציפיותיה של ההנהגה הסרבית ששידלה אותה לא לעשות זאת.
סן מרינו מיוצגת בסרביה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בבלגרד, בירת המדינה.
סרביה אינה מיוצגת בסן מרינו בדרג השגרירות אלא באמצעות שגרירותה ברומא, בירת איטליה.
יחסי סן מרינו-רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לבין הפדרציה הרוסית.
שתי המדינות הן ריבוניות וחברות בארגון האומות המאוחדות, בנוסף לכך הן חברות גם במועצת אירופה ובאונסק"ו.
המגע הראשון שבין ברית המועצות (מעצמת העל לשעבר שבעיני רבים נחשבת רוסיה ליורשתה) לבין סן מרינו התרחש בשנות השבעים של המאה העשרים, מה שהוביל את המדינות לחתום ב-20 בספטמבר 1979 על הסכמי שיתופי פעולה במגזר החינוך והתרבות, ועל הובלת 90,000 טון של נפט לסן מרינו.
היחסים שבין סן מרינו לבין ברית המועצות נחתמו בהסכמים מכיוון שבעבר הייתה אירופה מחולקת לשני גושים, הגוש המזרחי והגוש המערבי, האחד הזדהה עם ברית המועצות והשני עם ארצות הברית.
סן מרינו הייתה יחד עם איטליה, המדינה בה היא מובלעת, חברה בגוש המערבי.
לכן, לא היו לה אינטרסים לפתח יחסים דיפלומטיים רשמיים עם ברית המועצות.
בתחילת שנות התשעים של המאה העשרים, כשברית המועצות התפרקה ורוסיה ירשה אותה, החלו מגעים רציניים בין שתי המדינות לכינון יחסים דיפלומטיים.
היחסים הדיפלומטיים שבין סן מרינו לרוסיה כוננו ב-30 בספטמבר 1993.
ב-19 בפברואר 2002 הגיע שר החוץ הסן מרינזי, ג.
גאטי לרוסיה כדי לנהל משא ומתן על נושאים שונים עם חברי ממשל.
במהלך המשא ומתן נדונו בפירוט הסיכויים להתפתחות נוספת של היחסים הדו-צדדיים, לרבות בתחום התרבות והתיירות.
גם שיתוף הפעולה הכלכלי נידון, במיוחד בתחום העסקים הקטנים והבינוניים.
שני הצדדים ציינו את חשיבות הפרוטוקול שנחתם בין ראשי משרדי החוץ של שתי המדינות במהלך ביקורו של ג.
גאטי במוסקבה בין ממשלת הפדרציה הרוסית לבין ממשלת הרפובליקה של סן מרינו על שיתוף פעולה בתחומים תרבות, חינוך, ספורט, תיירות ומסחר וכלכלה.
שני הצדדים סברו שהמסמך יוביל להתפתחויות ביחסים גם בתחומים אחרים.
שר החוץ הרוסי איגור איבנוב וגטי דנו גם במספר נושאים אקטואליים בפוליטיקה העולמית, ובכללם סוגיות המאבק בטרור, שיתוף הפעולה האירופי ושיתוף הפעולה בין רוסיה לסן מרינו באו"ם ובארגונים בינלאומיים אחרים.
בסוף השיחות, הוענק לשר הפרס הגבוה ביותר של סן מרינו, פרס מסדר סנט אגאטה, כהוקרה על ההתפתחות שנעשתה ביחסים הרוסיים-סן מרינזיים.
עשר שנים לאחר כינון היחסים ב-30 בספטמבר 2003, הועלו היחסים בדרג והפכו ליחסים דיפלומטיים מלאים.
ביולי 2006 צוינו בסן מרינו ארבעה ימים שלמים שהיו מוקדשים לתרבות הרוסית בלבד, "ימי רוסיה".
הימים צוינו מ-12 ביולי עד ל-16 ביולי.
סן מרינו אינה מיוצגת ברוסיה בדרג השגרירות.
סן מרינו מיוצגת ברוסיה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה שהיא מחזיקה במוסקבה.
רוסיה אינה מיוצגת בסן מרינו בדרג השגרירות אלא באמצעות השגרירות הרשמית שהיא מחזיקה ברומא, בירת איטליה.
יחסי סן מרינו-צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לבין הרפובליקה של צ'ילה.
סן מרינו אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
צ'ילה אינה מיוצגת בסן מרינו בדרג השגרירות אלא באמצעות השגרירות שהיא מחזיקה ברומא, בירת איטליה.