tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
היא ביישנית ומופנמת ואין לה חברים פרט לספרית מרילן (פלורנס ג'ורג'טי), המבוגרת ממנה ובעלת ניסיון עשיר עם גברים.
לאחר שהגבר האחרון של מרילן נוטש אותה, היא מחליטה לנסוע לחופשה עם ביאטריס בעיירת החוף קאבורג בנורמנדי.
מרילן רוקדת שם, אך ביאטריס יושבת ולא נענית להזמנות גברים לריקוד.
מרילן מתאהבת בגבר אמריקאי, עוברת לגור אתו ומשאירה את ביאטריס לבדה במלון.
ביאטריס משוטטת לבדה ופוגשת סטודנט צעיר לספרות בשם פרנסואה (איב בניטון).
הוא אינטליגנט, נאה, ממשפחה עשירה, והוא מוקסם מהפשטות של ביאטריס.
למרות הבדלי ההשכלה ביניהם הרומן מתהדק והם עוברים לגור ביחד בדירה קטנה בפריז ושם ממשיך פרנסואה בלימודיו וביאטריס במספרה, למרות שפרנסואה מעדיף שתלמד ותמצה את עצמה בעיסוק מכובד יותר.
כאשר חבריו באים לבקר, השיחה עוסקת בבעיות פילוסופיות, וביאטריס יושבת בצד מנותקת.
היא אינה מסוגלת להשתלב בעולמו האינטלקטואלי של בעלה.
פרנסואה לומד לבחינות בעוד שביאטריס מגהצת ו"מפריעה" לו.
לבסוף מחליט פרנסואה להיפרד וביאטריס מקבלה זאת בהכנעה.
היא חוזרת לגור עם אמה, נכנסת לדיכאון עמוק ומפסיקה לאכול.
לבסוף היא מתעלפת ברחוב ונלקחת לאשפוז במוסד למחלות נפש.
פרנסואה, אכול רגשות חרטה מבקר אותה בבית חולים ומוצא אותה מנותקת בתוך עולמה הפנימי.
היא סורגת עם פנים קפואות כמו בציור רוקמת התחרה של ורמיר.
איזבל הופר זכתה בפרס באפט"א לשחקן חדש ומבטיח ביותר.
היא זכתה גם בפרס דוד די דונטלו לשחקנית הזרה הטובה ביותר.
קלוד גורטה היה מועמד לפרס דקל הזהב.
הסרט היה מועמד לשלושה פרסי סזאר - השחקנית הטובה ביותר (איזבל הופר), שחקנית המשנה הטובה ביותר (פלורנס ג'ורג'טי) והסרט הטוב ביותר.
רוֹקָמָדוּר הוא כפר וקומונה בדרום-מערב צרפת במחוז לוט.
במרחק 41 ק"מ צפונית לקאור בירת המחוז ו-173 ק"מ מזרחים לבורדו.
רוקמדור משכה ומושכת תיירים ועולי רגל בזכות ההיסטוריה שלה, מיקומה על צוק גבוה ומרשים, 152 מטר במרום הקניון של נהר Alzou , ובמיוחד בזכות המתחם המקודש ופסל המדונה השחורה הנמצא שם.
המקום נקרא על שם אמאטור, (או אמאדור) הקדוש שלו מיוחסת קדושת המקום.
לפי גרסה אחרת מקור השם הוא אוקסיטני: roc amator שפירושו "הוא שאוהב את הסלע".
רוקמדור והמערות הרבות שבסביבתה היו מיושבים כבר בתקופה הפלאוליתית.
במהלך המאה ה-8 לפנה"ס יושב האזור על ידי הקדורקים (Cadurques).
המקום נזכר בכתובים לראשונה במסמך משנת 968 שבו האזור הועבר לרשות המנזר הבנדיקטיני של טיל.
במסמך מ-1105 מוזכרת הקמת קפלה קטנה במסתור שבמצוק במקום הנקרא ""רופיס אמטוריס"" (Rupis Amatoris).
ב-1112 התיישב ברוקמדור אבל מטורן (Turenne), אב המנזר של טיל.
ב-1119. התקבלה תרומה ראשונה מיודס (Eudus) דוכס לה מרש (comte de la Marche).
דיווח כתוב ראשון על ניסים שאירעו במקום נכתב במאה ה-12 על ידי נזיר בנדיקטיני מטיל.
עיקר הבנייה במתחם הקדוש הייתה במחצית השנייה של המאה ה-12.
בשנת 1166 נמצאה גופה, במצב שימור מושלם (corps intact), בקבר עתיק במקום בו נמצאת כיום כנסיית נוטרדאם.
הגופה יוחסה לאמאטור הקדוש, הבישוף של אוסר שחי במאה הרביעית.
"עכשין היה לרוקמדור הקדוש שלה".
רוקמדור הייתה כבר אתר עלייה לרגל עוד לפני הגילוי.
הנרי השני, מלך אנגליה הגיע למקום כבר בשנת 1159.
בחורף 1211 ארנו אמורי, השגריר האפיפיורי למסע הצלב האלביגנזי, שהה ברוקמדור.
ב-1291 האפיפיור ניקולאוס הרביעי הוציא שלושה שטרי אינדולגנציה לעולים לרגל לרוקמדור.
במאה ה-14 ירדה הפופולריות של רוקמדור כיעד לעולי רגל והנזירים הבנדיקטיניים עזבו את המקום.
אמנם ב-1417 הוחלט על שיפוץ נרחב, אולם לא נמצאו המשאבים הנדרשים.
כנסיית נוטראדם (שנהרסה במפולת סלעים), שופצה רק ב-1479.
ב-1562, במהלך מלחמות הדת בצרפת, הפרוטסטנטים השתלטו על רוקמדור הרסו מבנים, הרסו וטמאו אביזרי קדושה ובזזו את אוצר הכנסייה.
המקום נבזז שנית במהלך המהפיכה.
במאה ה-19 החלה בצרפת פעילות של שיקום מונומנטים היסטוריים, שבמסגרתה שוקמה גם רוקמדור שבתחילת המאה הייתה במצב של הזנחה קשה: רק 3 כנסיות נשארו פעילות השאר היו מוזנחות או חרבות.
עבודות השיפוץ הסתיימו רק ב-1872.
העלייה לרגל לרוקמדור הייתה מקובלת מאוד בימי הביניים.
היא מהווה מרכז משיכה לעולי רגל כבר מראשית המאה ה-12, אז הוקמה במקום קפלה קטנה.
חלק מעולי הרגל הגיעו כעונש שהוטל עליהם בבית דין של הכנסייה, ובהמשך גם במסגרת הדין החילוני.
עולה הרגל שהגיע במסגרת זו הולבש בבגד מבד גס ושרשראות נכרכו סביב צווארו וזרועותיו.
היה עליו לזחול על ארבע במעלה 216 המדרגות המובילות למתחם המקודש.
שם ביקש מחילה בכרעו לפני המזבח בכנסיית נוטרדאם.
לאחר מכן ניתנה לו תעודת מחילה ותג של עולה רגל.
בשנת 2013 נחוג יובל ה-1000 לעלייה לרגל לרוקמדור.
באוגוסט 2016 חגגו את שנת ה-850 לגילוי גופתו של אמאטור הקדוש.
כיום עולי הרגל מהווים רק אחוזים בודדים מכמיליון המבקרים מדי שנה ברוקמדור.
הקדוש ברנאר מקלרבו - ראשית המאה ה-12.
אלינור דוכסית אקוויטניה - המאה ה-12.
הנרי השני, מלך אנגליה - המאה ה-12.
סימון דה מונפור - סוף המאה ה-12.
דומיניקוס הקדוש - סוף המאה ה-12
בלנקה, נסיכת קסטיליה אשתו של לואי השני - המאה ה-13.
לואי הקדוש מלך צרפת - המאה ה-13.
שארל הרביעי, מלך צרפת - המאה ה-14.
לואי האחד עשר, מלך צרפת - המאה ה-15.
פרנסיס פולנק, מלחין ופסנתרן צרפתי - המאה ה-20.
רוקמדור בנויה על המדרון בשלושה מפלסים:
במפלס התחתון נמצאת העיירה על סמטאותיה העקלקלות ובתיה הימי ביניימים.
לעיירה 4 שערים מבוצרים: שער סלמון (porte Salmon), שער קבליר (porte Cabilière), שער בית החולים (porte de l'Hôpital), שער עץ התאנה (porte du Figuier).
מהמפלס תחתון מוביל "גרם המדרגות הגדול" אל המתחם המקודש.
במתחם המקודש, שניתן להגיע אליו במעלית מהמפלס התחתון, נמצאות 7 כנסיות.
כנסיית נוטרדאם היא החשובה ביותר.
היא בנויה מעל הקריפטה של אמאטור הקדוש.
המבנה הנוכחי של הכנסייה נבנה ב-1479. בכנסייה נוטרדאם נמצא פסל המדונה השחורה , שלפי המסורת פוסל על ידי אמאטור הקדוש עצמו.
אולם על פי הסגנון הוא מיוחס למאה ה-12.
בזיליקת סנט-סביאור (Saint-Sauveur) שבשנת 1988 הוכרזה כחלק מאתר המורשת העולמית של דרך סנטיאגו.
כנסיית סנט אמאטור התת-קרקעית, הנמצאת מתחת לבזיליקת סנט-סביאור.
הכנסיות הקטנות יותר: כנסיית בלזיוס הקדוש (St.
Blaise); כנסיית יוחנן המטביל (St.
Jean-Baptiste); כנסיית אנה הקדושה (St.
זהו מפלס המצודה שנבנתה במאה ה-14 להגנה על המתחם המקודש.
למצודה 3 צריחים והיא מוקפת בחפיר.
ליד המצודה הוקם, בשנת היובל 2013, מחנה לאכסון בני נוער שנקרא על שם האפיפיור יוחנן פאולוס השני.
למפלס העליון ניתן להגיע בקרוניות ממפלס הביניים.
יער הקופים (La Forêt des Singes), בו קופי מקוק מסתובבים חופשי.
פארק הציפורים Rocher des aigles, שנערכות בו תצוגות של בַּזְיָירוּת
ל'אופיטאלה L'Hospitalet, כפר סמוך שממרפסת התצפית שלו נשקף נוף מרהיב של רוקמדור.
כלכלת הכפר התבססה בעבר על עולי הרגל וכיום על תיירות: כמיליון מבקרים מגיעים למקום מדי שנה.
הכפר גם ידוע בזכות גבינת רוקמדור, גבינת עזים הנקראת על שמו, שקיבלה סיווג אפלאסיון בשנת 1996.
הגישה לרוקמדור היא בכביש המהיר A20 .
בקרבתה נמצאת תחנת הרכבת רוקמדור פדריאק (Gare de Rocamadour-Padirac) .
נמלי התעופה הקרובים נמצאים בטולוז (145 ק"מ) ובבורדו (170 ק"מ)
רוקמדור היא גבינת עיזים צרפתית שמקורה במחוז לוט שבדרום מערב צרפת.
הגבינה קרויה על שם הכפר רוקמדור.
הגבינה קיבלה סיווג אפלאסיון בשנת 1996.
הגבינה מיוצרת מחלב עיזים לא מפוסטר, בצורת עיגולים קטנים במשקל של כ-35 גרם.
היא מובשלת זמן קצר מאוד: 12 עד 15 ימים.
היא נמכרת גם לאחר תקופת הבשלה ארוכה ואז טעמה נעשה דומיננטי יותר.
נהוג לאכול אותה על טוסט.
בצורתה הבשלה יותר היא מוגשת כמות שהיא כחלק ממגש גבינות שבסיום הארוחה, יחד עם יין אדום.
לריסה רוקסנה ג'ורג'ו (; נולדה ב-5 בינואר 2000), ידועה בעיקר בשם הבמה שלה רוקסן, היא זמרת רומנייה.
רוקסן נכנסה לתודעה כאשר התארחה בסינגל של המפיק הרומני סיקוטוי "You Don't Love Me" בשנת 2019, אשר הגיע למקום השלישי במצעד הרומני, ונכנס למצעד במדינות אחרות באזור.
רוקסן ייצגה את רומניה באירוויזיון 2021 שהתקיים ברוטרדם, הולנד.
לריסה רוקסנה ג'ורג'ו נולדה ב-5 בינואר 2000 בעיר קלוז' נאפוקה, שברומניה.
רוקסנה גילתה את חדוותה למוזיקה בגיל 7. היא חתמה בחברת התקליטים גלובל רקורדס, במסגרתה שיתפה פעולה עם המפיק סיקוטוי בשיר "You Don't Love Me" שהפך לפופולרי במיוחד ברומניה ובבולגריה באוגוסט 2019. השיר הגיע לפלייליסטים של תחנות רדיו במספר מדינות נוספות בהן צרפת, ארצות הברית, רוסיה וספרד.
באותה השנה הוציאה לאור רוקסן את סינגל הבכורה שלה "Ce-ți cântă dragostea" שהגיע למקום ה-26 במצעד הרומני.
בתחילת פברואר 2020 נודע כי רוקסן היא אחת משלושה מועמדים לייצוג רומניה באירוויזיון 2020, ב-11 בפברואר נחשף כי רוקסן היא זו שתישא את הדגל הרומני במאי ברוטרדם.
ב-10 במרץ ערכה הזמרת קדם אירוויזיון בו היא ביצעה חמישה שירים שונים, כאשר השיר הנבחר לייצוג רומניה באירוויזיון 2020 הוא "Alcohol You".
בעקבות התפשטות נגיף הקורונה בעולם הוחלט לבטל את אירוויזיון 2020 ולכן רוקסן נבחרה לייצג את רומניה באירוויזיון 2021 עם שיר חדש.
ב-4 במרץ רוקסן שחררה את שירה לאירוויזיון 2021, "Amnesia".
ב-18 במאי 2021, רוקסן ביצעה את השיר בחצי הגמר הראשון של התחרות וסיימה במקום ה-12, שלא הפסיק לצורך העפלה לגמר.
הסגנון המוזיקלי המאפיין את רוקסן הוא סגנון ההאוס, עם מוטיבים דיכאוניים.
הסגנון המוזיקלי של רוקסן דומה במידת מה לזה של בילי אייליש ודואה ליפה.
רור הוא נהר גדול הזורם במדינות בלגיה, גרמניה והולנד, אם כי 90 אחוז ממסלול הנהר הוא בגרמניה.
משנת 1795 עד 1814 היה האזור חלק מצרפת, בימי הרפובליקה הצרפתית הראשונה עד הקיסרות הראשונה, מה שנתן את לו את שמו הצרפתי, מחוז (departement) הרור.
הרור ייצג חזית חשובה בהתקדמותה של בעלות הברית לכיוון גרמניה בסוף מלחמת העולם השנייה.
אזור מבוצר המכונה משולש הרור, שהוקם על ידי הערים רורמונד וסיטארד שבהולנד והיינסברג שבגרמניה, היה זירה לקרבות כבדים בתחילת 1945.
בין 16 בדצמבר 1944 ל-23 בפברואר 1945, לא הצליחו חיילי הארמייה התשיעית של ארצות הברית להתקדם ברחבי הכפרים שבאזור, מכיוון שהכוחות הגרמניים שלטו בסכרים הסמוכים לנהר באזור היער הצפוף של הוה-וון.
פירוש הדבר, שכוחות הציר עלולים היו לפוצץ את הסכרים, לשחרר כמות מים גדולה, ובכך למנוע מהארמייה התשיעית להתקדם, ולעצור את תקיפת בעלות הברית.
בסופו של דבר, התקיפה הנגדית הוצפה והמהנדסים הגרמנים, בתמיכת הפגזות מהאוויר וארטילריה, שחררו הגרמנים את הסכרים.
עם דעיכת השיטפון, כוחות בעלות הברית חצו את הרור ברפסודות בשעות המוקדמות של 23 בפברואר 1945.
ב-1960 וב-1970 זיהמה עופרת שמקורה בכריית פחם את חלקו הצפוני של הנהר בצורה קשה.
לא ניתן היה לאכול דגים מהנהר וגם היה מסוכן לשחות בנהר.
פתיתי קצף רעילים הציפו באופן קבוע חלקים מהנהר שבאזור רורמונד.
לאחר סגירת המכרות, הטיפול בשפכים בגרמניה ובהולנד השתפר מאוד.
רק החלק התחתון של הנהר עדיין מזוהם מעט.
כיום, המים בחלקו העליון של הנהר נקיים כל כך, עד כי טרוטה ויותר מ-30 מיני דגים חזרו להימצא בנהר.
בשנת 2004, לאחר היעדרות של 125 שנה, חזר דג האלתית (סלמון) לרור.
הרור זורם תחילה באזור הביצות הגבוהות , בסמוך לפסגה הגבוהה בבלגיה, סיניה דה בוטרנז' בגובה 696 מטר, בגובה של 660 מטר מעל פני הים.
מדרום למונשאו הוא זורם לגרמניה, דרך נורדריין-וסטפאליה.
הנהר זורם גם דרך החלק הצפוני של הרי אייפל.
לאחר 39 ק"מ הוא מתאחד עם מאגר רור, האגם המלאכותי השני בגודלו בגרמניה.
לאחר כ-160 ק"מ הוא זורם להולנד, וכשהוא מגיע לנקודת ה-170 הקילומטרים מתחילתו, הוא מתחבר לנהר המז שבעיר רורמונד.
הנתיבים הגדולים של הרור עוברים בערים הגרמניות היינסברג, היקלהופן, ליניך, ייליך, דירן, נידגן, היימבאך, וברורמונד שבהולנד.
רוקמונד דנבר הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידיו כביינס בסדרת הטלוויזיה של רשת NBC, "Earth 2", קני צ'דווי בדרמה המשפחתית "Soul Food", כמו כן שיחק בדרמת הפשע של פוקס, "נמלטים".
הוא גם גילם את שריף אלי רוזוולט, בסדרת הדרמה "ילדי האנרכיה", סוכן ה-FBI דניס אבוט בסדרה "המנטליסט", וסוכן ה-FBI אייב גיינס בסדרת הטלוויזיה "The Path".
הוא למד בבית הספר התיכון הטכני באוקלנד וסיים את לימודיו במכללת מורהאוס לפני שעבר ללמוד במכללת סנטה פה ובאוניברסיטת ניו מקסיקו.
דנבר הצטלם לגיליון נובמבר 2003 של המגזין "פלייגרל" והמגזין TV Guide כינה אותו כאחד מ"50 הכוכבים הכי סקסיים בכל הזמנים".
דנבר ידוע בתפקידו הראשי כקני צ'אדווי בסדרת הטלוויזיה "Soul Food".
הוא שיחק בסדרת הטלוויזיה "נמלטים".
בשנת 2007 כיכב בדרמה הרפואית של TNT קצרת החיים "Heartland".
הוא הופיע בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "תיבת נח" בתפקיד עצמו.
כמו כן היה לו תפקיד בסדרה "חברות", בהמשך שיחק בסדרת הטלוויזיה "משחקות את המשחק".
תפקידי טלוויזיה נוספים שלו כוללים הופעות אורח בסדרות "Earth 2", "פליסיטי", "המתחזים", "שני בחורים ונערה", ו"חוף נורת'".
בשנת 2011 הצטרף כשחקן קבוע בסדרה "ילדי האנרכיה", כשריף החדש, אלי רוזוולט.
בשנת 2013 שיחק דנבר בדרמת הפשע של CBS "המנטליסט" בתפקיד סוכן ה-FBI דניס אבוט.
בשנת 2016 הוא שיחק את סוכן ה-FBI אייב גיינס בסדרת הדרמה "הדרך" (אנ') של רשת הולו.
בשנת 2018 הוא החל לשחק בסדרת הטלוויזיה "מוקד 911" בתפקיד מייקל גרנט.
הפרויקטים הקולנועיים שלו כוללים את הסרט Punks, שהצגת הבכורה שלו הייתה בפסטיבל הסרטים סאנדנס בשנת 2000 ו-Misery Loves Company, Sick Puppies, Whodunit.
בשנת 2008 שיחק בסרטו של טיילר פרי "המשפחה שמתפללת".
בשנת 2025 שיחק בסרט נוסף של פרי, "הקש האחרון" (אנ') מותחן פשע פסיכולוגי בכיכובה של טראג'י פ.
על פי ניתוח ממצאי בדיקת ה-DNA, מוצאו של דנבר משבט היורובה בניגריה.
בביקורו בניגריה הוא קיבל בשפת יורובה את השם "אומובובלה" (צורה אחרת לשם "אומובלה") שמשמעותו "בננו חזר הביתה".
הוא היה נשוי לאייבי הולמס בין השנים 2003–2006.
לאחר שיצאו במשך פחות משנה, דנבר התארס עם חברתו מאיה גילברט, שחקנית וסופרת.
אירוסיהם של בני הזוג התקיימו במונטיגו ביי, ג'מייקה ב-30 בדצמבר 2012. לבני הזוג ארבעה ילדים.
רוקסטאר, כפרה הוא אלבום סולו הבכורה של הראפר הישראלי המנוח נועם כהן, המכונה בשם הבמה נומי.
האלבום יצא לאור ב-8 בספטמבר 2019, כאשר הוא מורכב מ-10 שירים, ואורכו 34 דקות ו-50 שניות.
אלבום זה היה גם האחרון של האמן אשר נהרג בתאונת אופנוע שנתיים מאוחר יותר.
מתוך האלבום יצאו כסינגלים "לא במקרה", "עלים ברוח", "רוקסטאר כפרה" ו"בית".
כל שירי האלבום הופקו על ידי גיא קושנירסקי באולפני SevenStudio אשר היה אחראי גם על המיקס ביחד עם אביחי נפתלי, שהיה אחראי גם על המאסטרינג באולפני הרפת.
האלבום החל לרקום עור וגידים בשנת 2017 לאחר שחזר לארץ מארצות הברית.
נועם חשב שיתחיל את האלבום שם, אך צעד זה לא צלח בטענה שלפיה סיפר באחד הראיונות עימו: "אמנם כתבתי הרבה, אבל הבנתי שאלבום לא ייצא שם, כי אני צריך את הבלאגן של הארץ".
השירים באלבום נוגעים בחייו האישיים, כמו גם המרדף אחר חלומותיו להיות אמן מצליח.
את ההשראה ליצירת האלבום קיבל מאמנים שאהב כמו משין גאן קלי, ג'יי קול, ילאוולף וג'י-איזי.
בשנת זו החליט שאת האלבום המלא הראשון שלו הוא רוצה לעשות ליד חבר הילדות שלו, תום גוטמן – הראפר "טיאובי", המתגורר בארצות הברית.
נועם ארז עצמו וטס ללאס וגאס במטרה לקבל השראה ולנסות לכתוב שם ולהקליט את האלבום "רוקסטאר, כפרה".
ההשראה לאלבום לא הגיעה; לעומת זאת, מה שכן קרה היה שנועם נכנס עם תום לאולפנו, וכשהשניים שיכורים מוויסקי הם הקליטו שיר אחד, שהיה אמור להיות חלק מתוך אלבום משותף, שתכננו בעתיד להפיק אשר ייקרא בשם "האחים בלוז".
בחודש דצמבר של 2022, תום הפיק את השיר המשותף והוציא אותו לאור כחלק מאלבום לזכרו של נועם שנקרא בשם "ג'ון בלושי", כשכולו הוקדש למשפחתו של נועם.
בשנת 2017, נועם החל לעבוד על יצירת אלבום הבכורה שלו, כאשר ב-21 במאי 2019 יצא הסינגל הראשון, "לא במקרה".
ב-9 ביוני, הסינגל השני, "עלים ברוח", יצא לאור.
הסינגל הבא, שנקרא כמו שם האלבום, "רוקסטאר כפרה", יצא לאור ב-14 ביולי.
שלושת סינגלים אלו שוחררו כווידאו קליפ, בעוד הסינגל האחרון מהאלבום, "בית", שוחרר בסגנון אנימציה, אותו הפיק ארז שני.
ב-3 בנובמבר, וידאו קליפ אחרון מהאלבום לשיר "אין לי זמן", שוחרר כשבוע לפני השקת האלבום.
וידאו קליפ זה הוא מקבץ שיחות בינו לבין אימו, העוסק בהסבר למה אין לו זמן להיות בקשר רציף מתוך שאיפה לרדוף אחר הגשמת החלום להיות אמן מצליח וכל מה שצריך אמן לעשות בדרכו אל הפסגה והאם זה שווה בכלל.
האלבום "רוקסטאר, כפרה" שוחרר במלואו בפלטפורומות השונות ב-8 בספטמבר.
מנהלו האישי של נועם, שגיא דהן, דחף אותו לבצע הופעה מקצועית יותר, השונה מהופעותיו הקודמות בהן ביצע את שיריו על גבי ביטים.
השניים בשיתוף עם גיא קושנירסקי, פנו אל הבסיסט, פאשה דובוביק, שדאג לבחירת והקמת הלהקה אשר כללה את דובוביק, ניר מרדן ומיכאל מיטל, להקה שליוותה אותו במופע ההשקה שנקבע ל-9 בנובמבר במועדון הבארבי בתל אביב.
לאחר מופע השקת האלבום, נועם ולהקתו יצאו לסיבוב הופעות ברחבי הארץ מחיפה ועד לבאר שבע, סיבוב זה זכה לכינוי "טור קוביין, באנג!".
הופעתו האחרונה בסבב התבטלה עקב התפרצות מגפת הקורונה.
ב-3 באוקטובר 2021, נועם תוכנן להופיע במועדון ה"כולי עלמא" בתל אביב, הופעה ראשונה לאחר המגפה, אולם, הוא נהרג בתאונת אופנוע יומיים לפני קיום המופע.
קרלה גונזלס הידועה יותר בשם הבמה שלה, רוקסן פרז היא מתאבקת אמריקאית, המופיעה בארגון ההיאבקות WWE בתוכנית הדגל Raw.
היא הייתה אלופת זוגות הנשים של NXT.
בנוסף, היא מוכרת בשל תקופתה בארגון ההיאבקות Ring of Honor, שבו הופיעה תחת שם הבמה רוק-סי ובו הייתה אלופת הנשים הראשונה של ROH.
ארגונים עצמאיים ו-Ring of Honor (2018–2022)
גונזלס החלה להתאמן כבר בגיל 13 וכעבור שלוש שנים, היא החלה להתאמן תחת הדרכתו של חבר היכל התהילה של ה-WWE, בוקר טי.
קרב הבכורה שלה הגיע בשלהי שנת 2018 תחת שם הבמה רוק-סי במסגרת ארגון ההיאבקות של בוקר טי, Reality of Wrestling.
שם הבמה שלה נגזר מהמתאבק דה רוק, אותו הגדירה כהשפעה עליה בתחילת הקריירה.
רוק-סי העבירה את שנותיה הראשונות עבור ארגוני היאבקות במדינת טקסס, כשהמוכר ביניהם הוא ROW, בו כיהנה פעם אחת כאלופת מחלקת היהלומים.
בשנת 2021, היא החלה להופיע עבור ארגון ההיאבקות Ring of Honor.
היא נטלה חלק בטורניר על אליפות הנשים של ROH בו הגיעה למעמד הגמר.
באירוע Death Before Dishonor XVIII, שנערך ב-12 בספטמבר, היא התמודדה מול מירנדה אליז ואף ניצחה אותה והפכה לאלופת הנשים הראשונה בתולדות הארגון, כאשר היא בת 19 בלבד.
היא שמרה על התואר מול ווילו נייטינגייל במסגרת האירוע Final Battle, שנערך ב-11 בדצמבר.
ב-13 בינואר במסגרת פרק של התוכנית !Impact של ארגון ההיאבקות Impact Wrestling, היא הפסידה את אליפות הנשים של ROH לדיאונה פוראזו בקרב שהונחה בו גם אליפות Reina de Reinas של ארגון ההיאבקות AAA בה החזיקה פוראזו.
במרץ 2022, דווח שגונזלס חתמה על חוזה פיתוח במותג NXT, המשמש כמותג הפיתוח של ה-WWE תחת שם הבמה רוקסן פרז.
פרז רשמה את קרב הבכורה שלה ב-WWE ב-15 באפריל בפרק של התוכנית NXT Level Up, שבו גברה על סלואן ג'ייקובס.
ארבעה ימים לאחר מכן, היא ניצחה את ג'ייסי ג'יין במסגרת הפרק השבועי של התוכנית NXT.
בחודשי מאי ויוני, פרז השתתפה בטורניר פריצת הנשים של NXT, כשהגיעה עד לגמר, בו גברה על טיפאני סטרטון.
כתוצאה מכך, הוענקה לה ההזדמנות להתמודד על אליפות נשים לבחירתה.
בפרק הספיישל המסיבה האמריקאית הגדולה, שנערך ב-5 ביולי, פרז ביחד עם קורה ג'ייד ניצחו את טוקסיק אטרקשן (ג'יג'י דולין וג'ייסי ג'יין) וזכו באליפות זוגות הנשים של NXT.
שבוע לאחר מכן, פרז פדתה את ההזדמנות לקרב על אליפות הנשים של NXT, בה החזיקה מנהיגת קבוצת טוקסיק אטרקשן, מנדי רוז.
לעומת זאת, ג'ייד בגדה בשותפתה וגרמה לפרז להפסיד בקרב על התואר.
בפרק העוקב של התוכנית, ג'ייד השליכה את חגורת אליפות הזוגות לפח וכתוצאה מכך, ארגון ה-WWE הכיר בפרז כאלופה היחידה, שהחזיקה בתואר הזוגות.
ב-26 ביולי, פרז ויתרה על ההחזקה באליפות הזוגות ובשל החלטתה, התואר נותר ללא אלופות.
מעשה של ג'ייד הוביל לקרב בין השתיים ב-16 באוגוסט בפרק הספיישל Heatwave, שבו ג'ייד יצאה עם ידה על העליונה.
ב-4 באוקטובר, קרב נשקים נקבע בין פרז לג'ייד לאירוע Halloween Havoc.
השתיים הסכימו להתניה שלפיה כל אחת תבחר ליריבתה, יריבה מהארגון.
פרז הופיעה לראשונה ברוסטר הראשי ב-14 באוקטובר במסגרת פרק של התוכנית סמאקדאון, שבו היא בחרה את ראקל רודריגז כיריבתה של ג'ייד.
השתיים איחדו כוחות מאוחר יותר עם שוטצי בהפסדן לקבוצת Damage CTRL (ביילי ואלופות זוגות הנשים של ה-WWE, דקוטה קאי ואיאו סקיי).
ב-18 באוקטובר בפרק של התוכנית NXT, פרז הפסידה לריאה ריפלי, אותה ג'ייד בחרה בשבילה במסגרת ההתניה שנקבעה מראש.
ארבעה ימים לאחר מכן באירוע Halloween Havoc, פרז ניצחה את ג'ייד.
באירוע Deadline, שנערך ב-10 בדצמבר, פרז ניצחה באתגר האיירון סורבייבר וכתוצאה מכך הפכה לטוענת לכתר לאליפות הנשים של המותג.
שלושה ימים לאחר מכן בפרק של התוכנית NXT, היא ניצחה את מנדי רוז וזכתה באליפות הנשים של NXT.
ב-16 במאי, פרז ניצחה את ג'ייסי ג'יין.
הישגים בארגון ההיאבקות New Texas Pro Wrestling
אליפות הנשים של New Texas Pro (פעם אחת)
PWI דירג אותה במקום ה-28 מתוך 150 המתאבקות הטובות ביותר לשנת 2021
אליפות ויקסנס של RWR (פעם אחת)
אליפות הנשים של ROH (פעם אחת)
טורניר אליפות הנשים של ROH (2021)
הכוכבת החדשה של השנה (2021)
אליפות מחלקת היהלומים של ROW (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Sabotage Wrestling
אליפות מלחמת המגדרים של Sabotage (פעם אחת)
אליפות הנשים של NXT (פעמיים)
אליפות זוגות הנשים של ה-WWE (פעם אחת) - ביחד עם ראקל רודריגז
אליפות זוגות הנשים של NXT (פעם אחת) - ביחד עם קורה ג'ייד
טורניר פריצת הנשים של NXT (2022)
רוקנרולה הוא סרט פשע בריטי משנת 2008 שנכתב ובוים על ידי גאי ריצ'י.
הסרט עוסק בעולם התחתון של לונדון ומתאר את התככים, הבגידות והקונספירציות בין דמויות שונות המנסות להשיג כוח וכסף בעולם הפשע.
הסרט ידוע בסגנון הייחודי של ריצ'י, הכולל דיאלוגים שנונים, עלילה מסובכת ודמויות צבעוניות.
הסרט יצא לאקרנים בבריטניה ב-5 בספטמבר 2008, והגיע למקום הראשון בקופות בבריטניה בשבוע הראשון ליציאתו.
העלילה מתמקדת בכנופיית פושעים קטנה בלונדון, בראשותו של לני קול, גנגסטר ותיק שחולם על עסקת נדל"ן שתספק לו רווח עצום.
אך כאשר דמות מסתורית בשם "ג'וני קוויד", כוכב רוק מפוקפק, גונב את התמונה היקרה המשמשת להבטחת העסקה, הכל מתחיל להסתבך.
קבוצה של פושעים קטנים בראשותו של אחד מוצאים את עצמם מעורבים במזימה שמערבת גנגסטרים רוסים, שוטרים מושחתים ופושעים מקומיים.
ג'רארד באטלר — בתפקיד אחד
טום וילקינסון — בתפקיד לני קול
טנדי ניוטון — בתפקיד סטלה
מארק סטרונג — בתפקיד ארצ'י
אידריס אלבה — בתפקיד מאמבלס
טום הארדי — בתפקיד בוב הבוגד
טובי קבל — בתפקיד ג'וני קוויד
קרל רודן — בתפקיד יורי אובומוביץ'
רוקנרולה קיבל ביקורות חיוביות ברובן מצד המבקרים, ששיבחו את חזרתו של גאי ריצ'י לסגנון הפשע הקומי שהפך אותו למוכר עם סרטים כמו "לוק, סטוק ושני קנים מעשנים" ו"סנאץ'".
הסרט הוגדר כמשעשע ומותח, עם דמויות מעניינות ועלילה מורכבת אך מהנה.
באתר Rotten Tomatoes הסרט קיבל ציון של 60%, המבוסס על דעתם של מבקרים מקצועיים.
הציון ב-Metacritic הוא 53 מתוך 100, מה שמצביע על ביקורות מעורבות.
לעומת זאת, הקהל נתן לסרט ציון CinemaScore של "B", מה שמעיד על תגובה חיובית מתונה מצד הצופים.
רוקס הוא טיל בליסטי מוטס, המפותח ומיוצר בישראל על ידי חברת רפאל מערכות לחימה מתקדמות.
הטיל נועד לשיגור ממטוסי קרב ומפציצים במרחק רב משטח האויב ומאפשר לנטרל מערכות הגנה אווירית כגון S-300 וS-400 ללא סיכון של חשיפת המטוס.
הרוקס מנווט באמצעות INS או GPS את ניווט הביניים בעוד שאת הניווט הסופי הוא מבצע באמצעות ראש ביות המתביית על פליטת קרינת רדיו ( ARM) ואמצעי עיבוד תמונה מתקדמים, כך שהוא יכול להתגבר על הטעיות ושיבושי GPS.
על פי ההערכות הוא ניתן לשיגור ממטוסי F-35 ו־F-16I סופה.
הרוקס מיועד לפגוע במטרות ניידות או נייחות ומסוגל לשאת ראש קרב המיועד לפגוע במטרות תת-קרקעיות, בבחירת מסלול אנכי או אופקי.
הטיל נע במהירות על-קולית ונהנה מטווח של כ-300 קילומטר ורמת דיוק גבוהה עם CEP של 3 מטרים.
הטיל הוצג לראשונה בפברואר 2019 במסגרת סלון אווירי בהודו - AeroIndia.
באפריל 2024 דווח כי חיל האוויר ההודי מבצע ניסויים בגרסה ההודית של הרוקס הנקראת Crystal Maze 2. על פי הדיווח הטיל שוגר ממטוס Sukhoi Su-30MKI, הגרסה ההודית של מטוס סוחוי Su-30.
באוקטובר 2024, על רקע ההיערכות בישראל לתקיפה באיראן כתגובה למתקפה האיראנית על ישראל, הודלפו מסמכים מהפנטגון העוסקים במידע שנאסף לגבי אופי הפעולה הישראלית טרם ביצועה.
במסמכים אלו הוזכר הרוקס כחלק מהתחמושת שישראל הכינה לקראת התקיפה.
על פי השערות הטיל גם שימש את חיל האוויר הישראלי במכת הפתיחה במבצע עם כלביא על אדמת איראן ביוני 2025.
רוקסיתרומיצין היא אנטיביוטיקה מקרולידית חצי-סינתטית, המשמשת לטיפול בזיהום חיידקי של דרכי הנשימה, דרכי השתן ורקמות רכות.
היא נגזרת של אריתרומיצין (Erythromycin) – וכוללת את אותה טבעת לקטון בת 14 אטומים – עם שרשרת צד המבוססת על אוקסים המחוברת לטבעת המקרולידית.
רוקסיתרומיצין נרשמה כפטנט בשנת 1980 ואושרה לשימוש רפואי בשנת 1987. היא זמינה תחת מספר שמות מסחריים באוסטרליה, צרפת, גרמניה, ישראל, דרום קוריאה, וניו זילנד, אך אינה זמינה בארצות הברית.
חברת התרופות הצרפתית Roussel Uclaf שיווקה לראשונה את רוקסיתרומיצין בשנת 1987. בנוסף, הודגם כי לרוקסיתרומיצין קיימת גם פעילות נגד מלריה.
תופעות הלוואי השכיחות ביותר הן במערכת העיכול: שלשול, בחילה, כאב בטן, והקאות.
תופעות לוואי פחות שכיחות כוללות השפעות על מערכת העצבים המרכזית או ההיקפית, כגון כאב ראש, סחרחורת וורטיגו.
תופעות לוואי נדירות כוללות פריחה בעור, ערכים חריגים של תפקודי כבד, ושינויים בחוש הריח ובחוש הטעם.
כמקרוליד, לרוקסיתרומיצין יש הרבה אינטראקציות בין תרופתיות.
יש פחות אינטראקציות תרופתיות בהשוואה לאריתרומיצין, מאחר שיש לו זיקה נמוכה יותר לאנזימי ציטוכרום P450.
לא ידוע על אינטראקציה בין רוקסיתרומיצין לבין אמצעי מניעה הורמונליים, פרדניזולון, קארבאמזפין, רניטידין או סותרי חומצה.
כאשר רוקסיתרומיצין ניתן יחד עם תאופילין, חלק מהמחקרים הראו עלייה בריכוז התאופילין בפלזמה.
בדרך כלל אין צורך בשינוי מינון, אך אצל מטופלים עם רמות גבוהות של תאופילין בתחילת הטיפול יש לעקוב אחר רמות הפלזמה.
נראה כי רוקסיתרומיצין יוצר אינטראקציה עם וורפארין.
אינטראקציה זו מתבטאת בעלייה בזמן הפרותרומבין או ב־INR (International Normalized Ratio) אצל מטופלים הנוטלים רוקסיתרומיצין וּוורפרין במקביל.
כתוצאה מכך דווחו גם אירועי דימום חמורים.
רוקסיתרומיצין זמינה בדרך כלל בצורת טבליות או תרחיף פומי (נוזלי לשתייה).
רוקסיתרומיצין מונעת את התרבות החיידקים על-ידי פגיעה בסינתזת החלבונים שלהם.
התרופה נקשרת לתת-היחידה 50S של הריבוזום החיידקי, ובכך מעכבת את סינתזת הפפטידים.
לרוקסיתרומיצין ספקטרום אנטימיקרוביאלי דומה לזה של אריתרומיצין, אך היא יעילה יותר נגד חיידקים גרם-שליליים מסוימים, ובפרט Legionella pneumophila.
כאשר רוקסיתרומיצין נלקחת לפני הארוחה, היא נספגת במהירות רבה, ומתפזרת לרוב הרקמות ולתאים פגוציטיים.
בשל הריכוז הגבוה בתאים הפגוציטיים, רוקסיתרומיצין מועברת באופן פעיל לאתר הזיהום.
במהלך פגוציטוזה פעילה משתחררות כמויות גבוהות של רוקסיתרומיצין.
רק חלק קטן מרוקסיתרומיצין עובר מטבוליזם.
מרבית התרופה מופרשת ללא שינוי אל המרה, וחלק ממנה מופרש גם באוויר הנשוף.
זמן מחצית החיים של רוקסיתרומיצין הוא כ־12 שעות.
רוריטניה היא מדינה בדיונית במרכז אירופה, המופיעה בשלושה מספריו של הסופר האנגלי אנתוני הופ.
הידוע בהם הוא "השבוי מזנדה" שהתפרסם בשנת 1896, האחרים הם "ליבה של הנסיכה אוסרה" משנת 1897, ו"רופרט מהנזאו" משנת 1898.
בספרים אלו מתוארת רוריטניה כארץ דוברת גרמנית שהדת השלטת בה היא הנצרות הקתולית, ובה שולטת מונרכיה אבסולוטית, והפערים החברתיים בה הם עמוקים.
מבחינה גאוגרפית אמורה רוריטניה להימצא בין סקסוניה ובוהמיה, כאשר מצוין כי בירת רוריטניה, שטרסלאו, נמצאת על קו הרכבת שבין דרזדן ופראג.
ספריו של הופ אינם מתארים את רוריטניה כמקום שטוב לחיות בו.
מלכה מתואר כאריסטוקרט חדל אישים, האצולה מצויה בסכסוכים פנימיים, ומשטרה חשאית מחפשת את החתרנים באוכלוסייה, המקוטבת בין עשירים מאוד ועניים מאוד.
גרסאות במה וקולנוע לספרים אלו נתנו לרוריטניה תדמית רומנטית, עידנו את הביקורת החברתית בספריו של הופ, והציגו ממלכה שיצאה מספרי האגדות.
"רוריטניה" הפכה לביטוי לכל ממלכה דמיונית שבה הרומנטיקה והאינטריגות מובילות את הגיבורים להרפתקאות.
סופרים רבים אימצו מונח זה, בהם הסופר האנגלי אוולין וו אשר באחד מספריו מופיעה דמות אשר היא שליטה המודח והסנטימנטלי של רוריטניה.
השימוש במונח "רוריטניה" מחוץ לעולם הספרות
כלכלנים מן האסכולה האוסטרית, כגון לודוויג פון מיזס, אימצו את השם "רוריטניה" כמודל להסברת רעיונות כלכליים.
כן אימצו את השם כלכלנים אחרים.
אף עולם המשפט שאל את המונח "רוריטניה" לתיאור מדינה שאינה מדינה קונקרטית, בדומה לשימוש במונח "פלוני" כלפי בני אדם.
כך, למשל, כתב השופט מישאל חשין בבג"ץ עדאלה, שעסק בחוקתיותו של חוק האזרחות והכניסה לישראל, בבואו לתאר טעמים אפשריים לשינוי במדיניות הגירה:
בתחום המשפט, שמה של המדינה משמש בעיקר מלומדים מתחום המשפט הבינלאומי הפומבי.
ארנסט גלנר בספרו "לאומים ולאומיות", משתמש בכינוי "רוריטניה" לתיאור חבל ארץ דמיוני, שהתפתחות הלאומיות בו אמורה לשקף התפתחויות דומות בתנועה הלאומית הפולנית, צ'כית, סרבית, רומנית, וכיוצא בזה.
התנועה הלאומית הרוריטנית התפתחה מאיכרים רוריטנים שחיו תחת שלטון "האימפריה של מגלומניה" ופיתחו תודעה לאומית באמצעות יצירתה של "תרבות גבוהה" רוריטנית על ידי קבוצת אינטלקטואלים קטנה שהגיבה לתהליכי התיעוש וניוד העבודה.
גלנר יורד בספרו לפרטי הפרטים של ההיסטוריה והתרבות ה"רוריטנית", השונים בתכלית מהממלכה הקתולית האריסטוקרטית שיצר הופ:
הפרק הששי בעונה הששית של הכתר נקרא בשם רוריטנייה.
משמעות השם בהקשר לסדרה שהמלוכה אינם דמיונית וחסרת משמעות כפי שמשתמע מדבריו של ראש הממשלה, טוני בלייר, אלא שמירה על מסורות מיוחדות העוברות מדור לדור.
רושטו רצ'בר (בטורקית: Rüştü Reçber; נולד ב-10 במאי 1973 באנטליה, טורקיה) הוא כדורגלן עבר ששיחק בעמדת השוער.
לזכותו 120 הופעות במדי נבחרת טורקיה.
רושטו הפך לשוער הראשון של נבחרת טורקיה כבר ב-1994. ביורו 1996 שיחק עם הנבחרת אבל שיא הצלחתו הייתה במונדיאל 2002 שם הגיע עם טורקיה עד למקום השלישי.
רושטו מיעט לשחק בברצלונה וחזר לשחק בפנרבחצ'ה, קבוצתו הקודמת, אך לאחר כשלוש עונות עבר ב-2007 לבשיקטש הטורקית.
ביורו 2008, שיחק רושטו ברבע הגמר נגד נבחרת קרואטיה לאחר הרחקתו של השוער הראשון וולקן דמירל במשחק האחרון בשלב הבתים.
הוא סייע לנבחרתו להעפיל לחצי הגמר, לאחר שעצר את הפנדל האחרון בדו-קרב הפנדלים נגד קרואטיה.
בשנת 2012 פרש רושטו ממשחק פעיל.
רושטו נשוי לאיזיל רצ'בר, ולשניים בן ובת.
רוריימה (בפורטוגזית: Roraima) היא המדינה הצפונית ביותר בברזיל.
היא גובלת במדינות פארה ואמאזונס השייכות לברזיל בדרום, ובוונצואלה וגיאנה בצפון.
רוריימה היא המדינה דלילת האוכלוסין ביותר בברזיל.
האקלים ברוריימה הוא טרופי, עם טמפרטורה ממוצעת של 26 מעלות צלזיוס.
רוב המדינה ממוקמת ביער האמזונאס, עם רצועה קצרה של סוואנה במזרח.
המדינה עשירה במרבצי מחצבים - במיוחד זהב, יהלומים, קסיטריט, בוקסיט ונחושת, אשר בעטיים יש עימותים רבים בין שלטונות ברזיל והתושבים הילידים המקומיים, במיוחד בני שבט הינומאמי.
הפארק הלאומי של יער רוריימה ממוקם בסביבות אחד ההרים הגבוהים בברזיל, הר רוריימה טפוי שפסגתו מגיעה לגובה 2,810 מטרים.
ב-1943 הכריז הממשל הפדרלי על חלוקת האזור ממדינת אמאזונס.
השטח נקרא בהתחלה ריו ברנקו על שם הנהר הראשי באזור, וב-1962 השם שונה ל"רוריימה".
שם המדינה נלקח מהר רוריימה, ששמו בא לו מהמילים בשפת הפמון "רורוי" ("סיאן") ו-""מה" ("גדול").
הכחול בדגל מסמל את השמיים והאוויר הנקי של רוריימה, הרצועה הלבנה מסמלת שלום, והירוק בצד ימין מסמל את היערות והשדות.
הכוכב מסמל את המדינה בדגל הלאומי של ברזיל, הצהוב בכוכב מסמל את המחצבים של המדינה.
הפס האדום שבתחתית הדגל מסמל את קו המשווה, שחוצה את המדינה.
הדגל עוצב על ידי האמן מאריו בארטו, ואומץ לפי חוק ב-14 ביוני 1996.
רורואוני קנשין: סיפור אהבה של לוחם חרב בתקופת מיג'יי (ביפנית : るろうに剣心 -明治剣客浪漫譚-), הוא שמה של סדרת מאנגה ואנימה שנכתבה על ידי נובוהירו וואטסוקי (Nobuhiro Watsuki).
בארצות הברית הופצה סדרת המאנגה בשם "Wandering Samurai" ("רורואוני" מילולית - "הנודד").
עלילת הסדרה מתרחשת בתקופת המייג'י המוקדמת ביפן.
הסדרה מספרת את סיפורו של נווד שוחר שלום בשם הימורא קנשין (Himura Kenshin, ביפנית:緋村 剣心) שנודע בעבר כמתנקש שכיר בשם "היטוקירי באטוסאיה" (ביפנית 人斬り抜刀斎.
קנשין נע ונד ברחבי יפן ומציע הגנה ועזרה לנזקקים, בניסיון לכפר על מעשי הרצח שביצע בעבר.
במהלך נדודיו, מגיע קנשין לטוקיו שם הוא מסייע לאישה במאבקה כנגד מתנקש אחר ומביס אותו.
האישה מגלה כי קנשין הוא למעשה "מאסטר הבטאוג'וטסו" ומציעה לו מקום מגורים בדוג'ו שלה מאחר שהיא רואה בו אדם עדין וטוב לב.
לאחר מספר חודשים של מגורים בדוג'ו, בהם מתוודע קנשין למספר ידידים ואויבים חדשים, מתגלה מזימה של "רוצח צללים" אחר, בשם שישיו מאקוטו (Shishio Makoto), לכבוש את יפן ולהפיל את שלטון שושלת מייג'י.
קנשין מחליט להתעמת עם שישיו ובעזרת ידידיו הוא נאבק בו ומצליח להביסו.
סדרת האנימה הולמת את סיפור המאנגה עד לנקודה זו ומכאן והלאה מופיעים בסדרת האנימה סיפורים חדשים שלא הופיעו בסדרת המאנגה.
נערה בשם קאמייאה קאורו מחשיבה את קנשין לרוצח הנודע "היטוקירי באטואוסאיי".
כשהיא רואה את החרב הפוכת- הלהב (סאקאבאטו.
ביפנית:逆刃刀) של קנשין, היא חושבת שלא יכול להיות שהוא הרוצח המפורסם.
קנשין מציל אותה ממוות בטוח בקרב נגד הרוצח האמיתי אשר טוען שהוא היה תלמיד של סגנון ה"קמייאה קאשין", סגנון הסיף של קאורו, ותוך כדי כך משתמש בשם "היטוקירי באטואוסאי".
קנשין לוקח את קאורו בחזרה לדוג'ו שלה והיא מספרת לו על האירועים שאירעו לאחרונה בזמן שאדם בשם הירומה קיהיי חובש את ידה.
מאוחר יותר, מתברר שקיהיי והרוצח, ששמו האמיתי הוא הירומה גוהיי, הם אחים שמשתפים פעולה כדי לשכנע את קאורו למכור את הדוג'ו שלה.
האחים לוקחים את קאורו כבת-ערובה ומשסים את הבריונים שלהם בקנשין אשר מצליח להביס את כולם בעזרת מהירותו העליונה וסגנון הסיף שלו.
לפני שהוא הורס את רצפת הדוג'ו של קאורו באמצעות פניו של גוהיי, קנשין מספר שסגנון הסיף של "היטוקירי באטואוסאיי" אינו קאמייאה קאשין אלא סגנון עתיק מתקופת הסנגוקו אשר נותן את היכולת לאדם אחד להביס רבים:"היטן מיטסורוגי".
בכך שגילה את זהותו האמיתית, קנשין מתכונן לעזוב -- עד שקאורו שואלת את שמו ומבקשת ממנו להישאר.
הימורה קנשין: רוצח-לשעבר עם הכינוי "היטוקירי באטואוסאי".
במהלך הסיפור קנשין נודד ברחבי יפן כדי לעזור לכל מי שצריך עזרה.
הוא עושה זאת כדי לכפר על הרציחות שביצע כשהיה רוצח בתקופת הבאקומאטסו.
כאשר הוא מגיע לטוקיו, קנשין פוגש אישה צעירה בשם קאמייאה קאורו אשר מזמינה אותו לגור אצלה למרות שגילתה שהוא היה רוצח.
אירועים חשובים מתרחשים מנקודה זו, וקנשין מפתח מערכת יחסים עם הרבה אנשים כולל אויבים לשעבר.
קאמייאה קאורו: מורה בבית ספר לקנדו שבטוקיו אשר נקרא "קאמייאה קאשין ריו".
בית הספר מתחיל לאבד את כל תלמידיו כשגנב מהעיר מתחיל להרוג מספר רב של אנשים וטוען שהוא "היטוקירי באטואוסאי מקאמייאה קאשין ריו".
קאורו ניתקלת בו אבל לפני שהיא נהרגת היא ניצלת בידי ההיטוקירי באטואוסאי האמיתי, שעכשיו נווד, הימורה קנשין, אשר לו היא מציע להישאר לגור אצלה.
סאגארה סנוסוקה: סאגארה סנוסקה הוא חבר לשעבר בארגון הסקיהוטאי (צבא פרטי אשר הושמד בעוון בגידה) שלאחר פירוקו, נהיה לשכיר חרב.
במהלך הצגתו הוא פוגש את קנשין, אשר מביס אותו בקלות ומסביר לו שהוא נלחם כדי למחוק את כעסו.
מהאירוע הזה, סאנוסקה נעשה להיות חברו של קנשין ושותפו ללחימה.
מיוג'ין יאהיקו: מיוג'ין יאהיקו הוא יתום ממשפחה סמוראית אשר נאלץ לעבוד כגנב כדי להחזיר את החוב שלכאורה היה חייב עקב מות הוריו אשר לא הספיקו לשלם את החוב.
כשהוא פוגש את קנשין, הוא ניצל על ידו, ומחליט לגדול ולהיות כמוהו.
אך בגלל האמונה החזקה של קנשין בלא ללמד את סגנון הסיף שהוא רכש, הוא נותן את יאהיקו לקאורו כדי שזו תלמד אותו את הקאמייאה קאשין ריו.
ככל שהסדרה מתקדמת, יאהיקו נעשה להיות מוכשר בסיף ומתייצב נגד הרבה אויבים.
שינומורי אאושי - מנהיג אוניוואבאנשו
רוֹשְׁטִי או רֶשְׁטִי הוא מאכל העשוי תפוחי אדמה בצורת לביבה שטוחה ועגולה.
מאכל זה נחשב למאכל הלאומי של האזורים דוברי הגרמנית בשווייץ.
מאכל זה היה בעבר מאכל שנאכל לארוחת בוקר בקנטון ברן, אולם כיום המאכל נאכל בכל רחבי שווייץ ובכל שעות היום.
מאכל זה מורכב מתפוחי אדמה מגוררים ומטוגנים עם חמאה, שומן או שמן.
יש המוסיפים למאכל בשר חזיר, בצלים או גבינה.
תפוחי האדמה מטוגנים או נאפים בצורה חלקית ("אל דנטה"), והרשטי מוגש עם רוטב של צלי או עם גבינה.
רורי או'קונור היה פעיל רפובליקני אירי.
או'קונור ידוע בעיקר בשל תפקידו במלחמת האזרחים האירית, שהתרחשה בשנים 1922–1923.
בעקבות פעילותו במהלך המלחמה הוא הוצא להורג.
או'קונור נולד בדבלין, ב-1883. בנעוריו עבד כמהנדס מסילות ברזל בקנדה.
אחרי שחזר לאירלנד הצטרף לתנועה האירית הלאומית, במסגרתה הצטרף למסדר היברניאן העתיק.
בעקבות פעילותו הוא נשלח למחנה ריכוז לאחר מרידת חג הפסחא ב-1916. במהלך מלחמת העצמאות האירית בין השנים 1919–1921, מונה או'קונור למפקד הנדסה בצבא האירי הרפובליקני (IRA), ארגון צבאי אירי שהיה מורכב ממתנדבים.
או'קונור התנגד לאמנה האנגלו–אירית שנחתמה בשנת 1921 – אמנה שהכריזה על ייסודה של מדינה אירית חופשית אך ביטלה את סמכות הרפובליקה האירית שהוקמה בשנת 1916, אשר הוא ועמיתיו נשבעו לתמוך בה.
ב־26 במרץ 1922 קיימו קציני ה־IRA שהתנגדו לאמנה, כנס בדבלין, בו החליטו על דחיית הפשרנות שמייצגת האמנה והתנכרותה לדאל אירן (הפרלמנט האירי).
כאשר או'קונור נשאל האם מטרת צעד זה הייתה הקמת מנהיגות דיקטטורית חדשה באירלנד הוא ענה: "אתה יכול להתייחס לזה כך, אם תרצה בזה."
באפריל 1922 השתלטו או'קונור ו־200 אנשי IRA שהיו תחת פיקודו על המבנה בו שכנו ארבעת בתי המשפט שבמרכז דבלין, כמהלך מחאתי נגד הממשלה האירית החדשה, במטרה להתגרות בחיילים הבריטים ששהו באירלנד.
או'קונור סבר שהדבר יוביל להתחלה מחודשת של מלחמה עם בריטניה ויאחד את ה־IRA נגד אויבם המשותף.
מייקל קולינס ניסה נואשות לשכנע את או'קונור ואנשיו לעזוב את המבנה לפני שתיפתח הלחימה.
ביוני 1922, לאחר שחיל המצב שהיה בבתי המשפט חטף את ג'יי ג'יי או'קונל, גנרל בצבא אירלנד החופשית, הפגיז קולינס את מבנה ארבעת בתי המשפט באמצעות ארטילריה שהשאיל מהבריטים.
או'קונור נכנע אחרי יומיים של לחימה ונכלא בכלא מאונטג'וי.
אירוע זה הצית את מלחמת האזרחים באירלנד, וקרבות החלו להתפרץ ברחבי האי בין כוחות התומכים והמתנגדים לחוזה.
ב־8 בדצמבר 1922 הוצא רורי או'קונור להורג על ידי כיתת יורים, כפעולת תגמול על רצח חברי ה־IRA שהתנגדו לחוזה האנגלו–אירי והשתתפו בהריגתו של חבר הפרלמנט של אירלנד החופשית, שון היילס.
עם או'קונור הוצאו להורג שלושה רפובליקנים נוספים (ליאם מלואס, ריצ'רד בארט, וג'ו מק'אלביי), שנעצרו ביחד בזמן המצור על מבנה ארבעת בתי המשפט.
ההוראה להוצאה להורג ניתנה על ידי קווין או'היגינס, שבחר באו'קונור להיות השושבין בחתונה שלו פחות משנה לפני כן, דבר המציג את השנאה והפילוג להם גרמה האמנה בקרב התושבים האירים.
או'קונור ושבעים ושישה רפובליקנים אירים נוספים שהוצאו להורג, נתפסו כתוצאה מכך כקדושים מעונים בעיני התנועה הרפובליקנית באירלנד.
רוֹשׁ (שם מדעי: Conium) הוא סוג צמח רב-שנתי בעל פרחים, רעיל ממשפחת הסוככיים, שבו שני מינים: רוש עקוד (Conium maculatum), המצוי באירופה ובאגן הים התיכון, ו-Conium chaerophylloides, המצוי בדרום אפריקה.
עונת הפריחה שלו היא בחודשים אפריל עד יוני.
מקובל כי ברוש עקוד, המוכר באנגלית בשם "Mother Die", נעשה שימוש ביוון העתיקה בהוצאה להורג (למשל במקרה של סוקרטס) באמצעות שיקוי שהופק ממנו.
הרעלה חזקה מדכאת את מערכת הנשימה וגורמת למוות.
הרוש נזכר בתנ"ך פעמים מספר, למשל בספר דברים: .
משמעות המילה רוש בעברית היא ארס או רעל.
רוריק היה שליט נובגורוד משנת 862 עד פטירתו בשנת 879. רוריק הוא המייסד של שושלת רוריק, ששלטה במשך יותר משבע מאות שנים בשטחים שהיום הם רוסיה האירופית וחלקים מאוקראינה ובלארוס.
בהתאם לכרוניקה הרוסית הראשונה מהמאה ה-12, רוריק הוזמן להיות מנהיג נובגורד על ידי התושבים המקומיים במטרה להפסיק מלחמות פנימיות.
הוא בא בראש קבוצה גדולה שכללה גם את שני אחיו.
האחים, טרובור וסינאוס קבלו תחת שליטתם אזורים בסביבת בלואוזרו ואיזבורסק.
לאחר פטירתם, גם שטחים אלו הועברו לשליטת רוריק.
רוריק התחתן עם אישה ממוצא סקנדינבי בשם אפנדה (Efanda).
בנם, איגור, נסיך קייב היה בהמשך השליט של רוס של קייב.
רוריק נפטר בשנת 879 והשליטה על השטחים עברה לאולג מנובגורוד שהיה קרוב משפחתו.
על שמו של רוריק נקראה סיירת משוריינת אשר פעלה בעיקר בצי הבלטי הרוסי במלחמת העולם הראשונה.
קיימת אי-בהירות לגבי מוצאו של רוריק.
בהתאם לכרוניקה הרוסית הראשונה רוריק יסד ישוב באזור לדוגה.
חפירות ארכאולוגיות שבוצעו במאה ה-20 מראות שישוב זה היה קיים כבר במחצית המאה ה-8 ומיושב על ידי תושבים ממוצא שוודי.
נכון להיום קיימות שתי תאוריות עיקריות לגבי מוצאו.
האחת מדברת על מוצאו הסקנדינבי והשנייה על מוצאו הסלבי, ייתכן משבטים סלביים שגרו באותה תקופה באזור מקלנבורג.
בנוסף לכך, ישנם היסטוריונים הטוענים כי הוא דמות מיתולוגית בלבד.
בכרוניקה רוסית הוא מכונה ורנג - שם זה שייך ליוצאי סקנדינביה ולכן הוא וכל אנשיו סקנדינבים.
השם Roðrekr מהווה גרסה של שמות «Roð» (ג'ינגי כמו תור) או «rekr» (שליט).
בכרוניקות של ימי הביניים, שם זה בדרך כלל מופשט ל-Rorik.
רוריק מיוטלנד - לפי חלק מההיסטוריונים מדובר בקרוב משפחת מלך דנמרק.
בשנת 826 הוא קיבל מלואי החסיד מלך הפרנקים, שטחים באזור פריסלנד.
אין שום עדויות על כך שהוא היה מעורב במסעות כיבושים לרוסיה, יחד עם זאת קיימות עדויות לינגוויסטיות שמקשרות את השם אזור ווירגה בפריסלנד עם השם ורנגים.
אייריק משוודיה - היה שליט של אופסלה בשוודיה.
בהתאם לעדויות בכרוניקות איסלנדיות, בשנת 1018, במהלך דיון באופסלה הוזכר אייריק אמודרסון שעשה כיבושים ברוסיה ונפטר בשנת 882.
תאוריה שנייה: מוצא סלאבי מערבי.
בהתאם לתאוריה זו השם "ורנגים" קשור לעם סלבי "וארגי" שהתגורר באזור פרוסיה.
מוצא מקלנבורגי - בעדויות שנאספו בצפון גרמניה, במאה ה-8 השבט הסלבי (תושבים המקוריים של האזור) היה נשלט על ידי מלך גודלב והיו לו 3 בנים - רוריק, סיבאר וטרובאר.
הם הלכו למזרח והגיעו לרוסיה בה זכו לתהילה צבאית.
שני אחים נפטרו ללא צאצאים ורוריק נהפך להיות השליט הבלעדי.
בהתאם לעדויות היסטוריונים גרמנים מהמאה ה-18, האחים נסעו לנובגורוד בשנת 840. יחד עם זאת, קיימת אי-התאמה בשנים שמביאה לכך, שלפי תאוריה זו, בנו של רוריק איגור נולד כאשר רוריק היה בן 70 - הדבר אפשרי אך סבירותו נמוכה.
כרוניקת איואכים - כרוניקת מנובגורוד שלא שרדה עד היום, אך שימשה את ההיסטוריון הרוסי מהמאה ה-18. בהתאם לכרוניקה זו, רוריק היה בן של נסיך ורנגי מפינלנד ואישה ממשפחת נסיך נובגורוד גוסטומיסל.
בסוף ימי חייו, כאשר כל יתר בניו של גוסטומיסל נהרגו, הוא ביקש שרוריק יהיה היורש שלו.
לגבי אחיו של רוריק, קיימת תאוריה שהם לא היו קיימים כלל.
חלק מהיסטוריונים סבורים כי סינאוס הוא למעשה "משפחה" (sine hus בשוודית) וטרובור הוא "צוות נאמן" (thru varing בשוודית).
כלומר, הכוונה הייתה שרוריק בא לנובגורוד עם המשפחה (שכללה גם את אולג מנובגורוד) וצוות נאמן של לוחמים.
רורוטו (Rurutu) הוא הצפוני מבין איי ארכיפלג טובואיי (איי אוסטרל) השייך לפולינזיה הצרפתית וממוקם 572 קילומטרים דרומית לטהיטי.
האי נוצר בפעילות געשית של נקודה חמה לפני כ-12 מיליון שנים.
הפעילות הגעשית המשיכה לעצב את פניו עד כמיליון שנה לפני ההווה, אז חלף קטע קרום כדור הארץ שבו מצוי האי מעבר לנקודה החמה המקומית, והפעילות הגעשית באי נפסקה.
רורוטו התגלה ב-1769 על ידי ג'יימס קוק, וב-1889 הפך למדינת חסות צרפתית.
בזכות שוניות האלמוגים המפותחות סביב האי, הוא משמש כסביבה מועדפת ללווייתנים וכנקודת תצפית נוחה של בני אדם על לווייתנים.
הקהילה הקטנה שעל האי (כ-2,300 אנשים) מתפרנסת בעיקר מדיג ומחקלאות בסיסית, אולם ענף התיירות הולך ומתפתח שם.
רושניה הייתה אגודת סתרים מוסלמית סופית אפגנית במאה ה-16 שהוקמה על ידי באיאזיד אנצארי מג'ולונדאהר.
באיאזיד יותר מאוחר כינה את עצמו פיר רושאן (שליח האור) וטען שהוא אנצאר, כלומר אחד מהאנשים שעזרו למוחמד לברוח ממכה, ולכן גם מואר, מכאן פירוש השם "רושנייה" או "המוארים".
פיר רושאן הושפע הן מהיוגים והן מסופים אחרים והוסיף דוקטרינה משלו.
לפי פיר רושאן ההתגלמות המושלמת ביותר של אלוהים נמצאת בקדושים.
מבחינת ערכים פיר רושאן דיבר על חובתו של האדם לשחרר את עצמו מבורות עצמית ומרודנות של שליטים כמו גם ממערכות הירושה שלהם.
עוד עיקרון היה שחרור כל האנושות מאי-סובלנות והזכות של כל בן אנוש לחפש ידע, כולל נשים.
לדעתו, כל בני האנוש נוצרו שווים ובעלי חרות לבחור את דרכם הייחודית.
רעיונותיו עלו בקנה אחד עם רעיונות עידן הנאורות, ולכן נרדפו על ידי אנשים שרצו לשמר את המצב הקיים.
באירופה תנועות פשיסטיות, הבינו את רעיונותיו כחופש מוות בפני הרודן, משם רעיונותיו התגלגלו לימין ולתאוריות הקונספירציה וזאת הצורה שהמסדר מפורסם בה כיום.
הקונספירטורים מאשימים את הראשנייה כממשיכים ושארית של מסדר החשישיון האיסמעילי, כהשראה להקמת מסדר האילומינטי בבוואריה, כלוקחים חלק בסדר עולמי חדש ועוד האשמות רבות ומגוונות מספור.
יחד עם זאת חשוב לזכור שפיר רושאן הטיף לערכים סובלניים בתקופה שרוב האנושות חיו כעבדים, איכרים או בעוני מחפיר.
הראשנייה חוסלו סופית על ידי האימפריה המוגולית.
ויליאם רורי גלאגר (מבוטא גלאהר, באנגלית: William Rory Gallagher; 2 במרץ 1948 - 14 ביוני 1995) היה נגן בלוז רוק, רב נגן ומלחין ממוצא אירי.
גלאגר נולד בבאלישנון, אירלנד וגדל בקורק.
לבד מהיותו נגן גיטרה כשרוני קנה לו פרסום בעיקר בהופעותיו הכריזמטיות ובהתמסרותו לאמנות שבמוזיקה.
אלבומיו של גלאגר נמכרו ברחבי העולם בכ-30 מיליון עותקים.
גלאגר עבר השתלת כבד ב-1995, אך נפטר מסיבוכים שלה מאוחר יותר באותה שנה בלונדון, אנגליה.
גלאגר נחשב מגדולי הנגנים וממוקם במקום ה-57 ברשימת 100 הגיטריסטים הגדולים בהיסטוריה של המגזין רולינג סטון משנת 2010.
גלאגר נולד בבאלישנון לבית מוזיקלי - אביו, דניאל ניגן באקורדיון בלהקה מקומית כתחביב ואימו, מוניקה הייתה זמרת ושחקנית תיאטרון.
רורי שניחן בכישרון מוזיקלי מגיל צעיר, קיבל מהוריו עידוד משמעותי וכן בגיל 9 את הגיטרה האקוסטית הראשונה שלו, עליה למד לנגן לבד.
לאחר שזכה בתחרות כישרונות, בהיותו בן שתים עשרה בלבד, החל גלאגר להופיע עם הגיטרה האקוסטית שלו ועם גיטרה חשמלית אותה קנה בכספי הזכייה.
אולם הגיטרה המשמעותית שהייתה המזוהה איתו ביותר היא 1961 פנדר סטראטוקסטר שקנה שלוש שנים אחר כך.
גלאגר היה נשאר ער כל הלילה כדי להקשיב למוזיקה ברדיו, כשבתחילה משכה אותו מוזיקת הסקיפל ולאחר מכן פולק ובלוז.
בעקבות זאת הוא החל להתנסות בנגינת פולק, בלוז ורוק, ולבסוף נמשך לנגינת אקוסטית של הסגנונות הללו.
בחלוף שנותיו הבאות למד גלאגר לנגן על גיטרת סלייד, סגנון שפיתח ושיכלל לדרגת אמנות, מפוחית פה, סקסופון, מנדולינה, בנג'ו וסיטאר ברמות שונות של מומחיות.
בהמשך, גלאגר ניסה צורות שונות של בלוז בעודו שואב השראה מאמנים שונים ובעיקר מאדי ווטרס.
לאחר שהתנסה בנגינה עם מספר להקות ובעקבות עלייה בפופולריות של להקות קצב בשנות השישים, החליט גלאגר להקים להקה משלו - "טייסט".
טעם הייתה פאוור טריו שניגנה בעיקר בלוז רוק ורית'ם אנד בלוז.
הלהקה נוסדה עם עוד שני חברים של גלאגר מקורק, אך שנתיים אחר כך הם הוחלפו בנגנים מקצועיים יותר מבלפסט - מתופף (ג'ון וילסון) ובסיסט (ריצ'רד מק'ראקן) שליוו את גלאגר ששר וניגן על גיטרה.
הלהקה הופיעה תכופות בבריטניה (כולל הופעה שזכתה לאהדה גורפת מצד הקהל בפסטיבל האי וייט) ואף באמריקה.
היא הוציאה שני אלבומי אולפן ושני אלבומים מהופעותיה החיות עד שהתפרקה לבסוף ב-1970.
לאחר התפרקות "טעם" ערך גלאגר כמה סיבובי הופעות תחת שמו.
ניתן לומר כי שנות השבעים היו התקופה הפורה ביותר בכל הקריירה שלו, בתקופה זאת הוא הפיק עשרה אלבומי אולפן ושני אלבומים של הופעות חיות.
כמו כן הוא נבחר לזמר השנה במגזין המוזיקה מלודי מייקר ב-1971, כשעקף אפילו את אריק קלפטון.
ג'ימי הנדריקס נשאל בריאיון ב-1969 מיד לאחר פסטיבל וודסטוק: "אז ג'ימי, איך זה להיות נגן הגיטרה הטוב בעולם?" הנדריקס: "אני לא יודע, תשאלו את רורי גלאגר".
רורנבאקה (בספרדית: Rurrenabaque; מכונה גם "רוּרֶה") היא עיירה בצפון בוליביה, לגדות נהר בני.
תושביו המקוריים של האזור בו שוכנת כיום העיירה היו ציידים-לקטים בני הצימנה (Tsimané).
במהלך המאה ה-16 הגיעו לאזור מגלי ארצות אירופיים, במסגרת חיפושיהם אחר עיר הזהב האגדית של האינקה, אל דוראדו.
מציאת זהב בכמויות קטנות באדמות המקום עודדה את מגלי הארצות להעמיק את חיפושיהם במעבה היער.
במהלך המאה ה-17 הגיעו גם מיסיונרים פרנציסקנים וישועים, והחלו להקים יישובים וחוות לגידול בקר.
ב-1844 הוקמה גם העיר רורנבאקה.
ככל הנראה, מקור שמה במילים סושה אנאבאקה (Sushe enabaque), שפירושן בשפת הטאקנה הילידית "לגונת הברווזים".
היא החלה לשגשג כמרכז להפקת כינין, ובהמשך גם נהנתה מ"בום הגומי", עד ראשית המאה ה-20. התושבים הילידים החלו לעבוד כפועלים בתעשיות אלה, ונטמעו בהדרגה באוכלוסייה הקולוניאלית.
במהלך המאה ה-20 הוקמו בעיר בתי ספר ממלכתיים.
לצד השיפור ברמת ההשכלה של התושבים, נגרמה כתוצאה מכך שחיקה נוספת במעמדן של השפות הילידיות והמסורות המקומיות.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 הוקמה בסמוך לעיירה הטריטוריה הילידית פילון לאחאס (Pilón Lajas) במטרה לסייע בשימור מסורות אלו.
ב-1995 הוכרז הפארק הלאומי מאדידי.
העיירה הפכה לשער הכניסה העיקרי ליערות הגשם שלו ולביצות הפמפאס, והייתה בשל כך למוקד משיכה למטיילים.
בעקבות התפתחות ענף התיירות בעיירה, חל גידול חד במספר תושביה מאז שנות ה-90 של המאה ה-20. ב-1992 התגוררו בה כ-5,000 תושבים, ב-2001 כ-8,500, וב-2012 כבר התגוררו בה למעלה מ-15 אלף תושבים.
רורנבאקה ממוקמת כ-410 ק"מ צפונית ללה פאס, בדרך שנמשכת כ-18 שעות נסיעה, ועד 2006 כללה את דרך היונגאס, המכונה "דרך המוות".
בנוסף, פועל בסמוך לעיירה שדה תעופה קטן.
שלוש חברות תעופה מקומיות מקיימות טיסות סדירות בינו לבין לה פאס, סנטה קרוס, טרינידד וסן בורחה.
רק בשנת 2010 נסלל מסלול הטיסה בשדה.
עד אז, נחתו המטוסים על האדמה, ועקב כך הושבת שדה התעופה בזמן גשם.
רורי קוקריין הוא שחקן אמריקאי שהתפרסם בזכות תפקידיו בסרטים "טריפ נעורים", "אויבי הציבור", "ארגו" ובסדרה "CSI: מיאמי".
קוקריין נולד בעיר סיירקוס שבמדינת ניו יורק לאב ממוצא אירי ולניקי קוקריין, שחקנית ממוצא הודי.
קוקריין התפרסם כשחקן לראשונה בתחילת שנות ה-90 בקומדיות הנעורים "טריפ נעורים" בה שיחק בתפקיד הצעיר רון סלייטר ו"רקורד חזק" בתפקיד לוקאס, מוכר צעיר בתחנות התקליטים הקטנה "אמפייר רקורדס".
שיחק בנוסף גם בסרט המסע "אהבה ו45" בתור האסיר המכור לסמים בילי מאק בלאק, במיני סדרת הפשע "הדון האחרון" בתפקיד דנטה נכדו של בוס הפשע דון קלריקוזיו (דני איילו) ובדרמת הפשע הקומית של ג'ואל שומאכר "אנשים מושלמים" .
ב-2002 שיחק בסדרת המתח "CSI: מיאמי" בתפקיד החוקר טים ספידל המצטרף למעבדת הזיהוי הפלילי, את התפקיד גילם קוקריין במשך חמש עונות.
ב-2006 חזר קוקריין להשתתף בסרטים קולנוע ושיחק במותחנים "סורק אפלה" בההפקת ג'ורג' קלוני וסטיבן סודרברג בתור צ'ארלס פריק המכור לסמים
ב-2007 השתתף במיני סדרת הביון "הארגון" בהפקת רידלי סקוט בתפקיד יבגני טסיפין חברו של סוכן הCIA ג'ק מקאוליף (כריס אודונל) לספסל הלימודים ב"אוניברסיטת ייל".
ב-2009 הופיע קוקריין בעונה שביעית של סדרת דרמת הפעולה "24" בתפקיד גרג סאטון יד ימינו של ג'ונאס האדג'ס (ג'ון ווייט) ראש ארגון שכירי החרב "סטארקווד".
כמו כן השתתף גם בדרמת הפשע "אויבי הציבור" בתפקיד הסוכן הפדרלי קרטר באום שותפו של מלווין פרביס (כריסטיאן בייל).
ב-2012 השתתף קוצ'ריין בדרמה הפוליטית זוכת 3 פרסי האוסקר של בן אפלק "ארגו" בתפקיד הדיפלומט האמריקאי הכלוא לי שאטץ'.
רורי מק'קאן הוא שחקן סקוטי.
זכה להכרה בינלאומית כשהחל לגלם את דמותו של סנדור "כלב הציד" קלגאן בסדרת הפנטזיה של רשת HBO, משחקי הכס.
שיחק גם בסרט ג'ומנג'י: השלב הבא את הנבל ג'ארגן האכזר.
לפני שהחל בקריירת משחק, הוא עסק בגננות של אחוזות בדרום העיר ובצבעות.
משחקו הראשון היה בפרסומת לדגני בוקר, בהם היה לבוש בווסט וקילט.
בשנת 2002 הופיע בסדרת הטלוויזיה הבריטית "מועדון הספר", שם שיחק מאמן אישי נכה, וזכה על תפקיד זה בפרס באפט"א הסקוטי.
לאחר מכן שיחק במספר תפקידים כפיוטר הגדול בסדרה "פיוטר בגן עדן" וכאיש דת בסדרה הבריטית, "לגדול בלי בושה".
בשנת 2004 הופיע בסרט אלכסנדר.
בשנת 2008 הופיע בדוקודרמה מבית ה-BBC "גיבורים ונבלים" , בה שיחק את אטילה ההוני.
משנת 2011 מופיע כסנדור "כלב השמירה" קלגאן בסדרה משחקי הכס המבוססת על ספרי שיר של אש ושל קרח ברשת HBO.
בשנת 2017 שיחק בסרט הפעולה "XXX: הילוך גבוה" לצד וין דיזל וסמואל ל.
רושדי תעשיות מזון בע"מ היא אחת היצרניות הגדולות בישראל של טחינה גולמית, וחלבה תחת המותג בארכה.
מפעל החברה נמצא באזור התעשייה אלון תבור שבעמק יזרעאל.
החברה נמצאת בבעלות משפחת בשיר, מנכ"ל החברה הוא מוחמד בשיר.
בשנת 1984 אבי משפחת בשיר, אבו רושדי, חבר לחברת תוצרת מזון ישראלית (תלמה) ויחד הקימו מפעל לייצור טחינה.
בשנת 2004 רכשה משפחת בשיר את חלקה של יוניליוור (שרכשה את תלמה) ומאז רושדי תעשיות מזון בע"מ היא חברה פרטית.
השלב הבא בצמיחתה של החברה היה מיתוג מוצרי הטחינה והחלבה תחת השם "בארכה" והשקת קו מוצרים חדש.
בשנת 2016 השיקה בקבוק לחיץ של טחינה גולמית מעודנת ומוכנה לאכילה, במרקם קטיפתי.
בנוסף למוצרי טחינה בארכה וחלבה בארכה, מייצרת חברת רושדי חטיפי חלבה הנקראים "חלבה בקטנה".
האחים בשיר, ממייסדי החברה, גדלו באום אל-פחם, במשפחה בת שבעה ילדים.
אבי המשפחה, אבו רושדי, ניהל את לשכת התעסוקה באזור וכשסיים את תפקידו פעל להקמת מפעל טקסטיל בשיתוף חברת לודז'יה, במטרה לספק תעסוקה לתושבי האזור.
בשנת 1984, כאשר נוצרה השותפות בין אביהן של האחים לבין תלמה, נשלח חלק מהאחים ללמוד ייצור טחינה בשכם.
לאחר שנתיים של למידה במפעל טחינה מסורתי, חזרו האחים והיו שותפים להקמת המפעל ולניהולו.
רושה דה נה (Rochers de Naye) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,042 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון וו ובסמוך לגבולו עם קנטון פריבור בשווייץ.
ההר צופה על אגם ז'נבה וממוקם בין הערים וילנף ומונטרה, והוא ההר המערבי ביותר ברכס האלפים הברניים יחד עם הדאן דה ז'אמאן.
מצפון להר ממוקם הדאן דה ז'אמאן וממערב אגם ז'נבה, מדרום לו נמצא שפך הרון לאגם ז'נבה, וממזרח הר פוינט ד'אבנייר (Pointe d'Aveneyre).
להר פסגה נמוכה יותר (1,982) הנקראת גרנד קו דה נה (Grande Chaux de Naye) המהווה את קו הגבול בין הקנטונים.
ניתן להגיע לפסגת ההר על ידי הרכבת בקו מונטרה-גילון-רושה דה נה המתחיל בעיר מונטרה ועולה עד לגובה של 1,968 מטר משם ניתן להמשיך רגלית עד לפסגה.
בנוסף ניתן להגיע ברכב עד קול דה ז'אמאן (Col de Jaman) ומשם להגיע לפסגת ההר בהליכה רגלית של כשעתיים.
בהר ישנם מספר נקודות עניין, בהם:
ויה פראטה (Via Ferrata) - מסלול טיפוס על ידי ידיות וכבלי ברזל.
המסלול נחשב למסלול ברמת קושי גבוהה (ED).
מערות - מספר מערות אליהן ניתן להגיע דרך המסלול העולה לפסגת ההר מקול דה ז'אמאן.
מרמיטות - מספר מכלאות בהם מצויים זנים שונים של מרמיטות מכל רחבי העולם.
רוריק גיסלסון (באיסלנדית: Rúrik Gíslason; נולד ב-25 בפברואר 1988) הוא כדורגלן עבר איסלנדי ששיחק בעמדת הקשר.
גילסון התחיל את הקריירה שלו בהייץ'.
קואופווגיר וכבר בגיל צעיר עבר לצ'רלטון את'לטיק מהפרמייר ליג.
אחרי שלא מצא את מקומו באנגליה, חתם בויבורג מליגת העל הדנית.
בתום עונתו הראשונה במועדון, ירדה ויבורג לליגה השנייה.
בעונה בה שיחק המועדון בליגה השנייה כבש 14 שערים, אך הקבוצה נכשלה בניסיונה לחזור לליגה הראשונה וגיסלסון עזב את המועדון.
במדי אודנסה שיחק במשך 3 עונות וחצי עד שעבר לפ.צ.
קופנהגן עימה זכה באליפות דנמרק בתום העונה שהייתה התואר הראשון שלו בקריירה.
בקיץ חתם בנירנברג מהבונדסליגה השנייה.
בפגרת החורף של עונת 2017/18 עבר גיסלסון לס.ו.
זנדהאוזן, גם היא מהבונדסליגה השנייה.
בנובמבר 2020 הודיע על פרישה ממשחק.
בצעירותו שיחק גיסלסון בנבחרת הצעירה של איסלנד עימה העפיל לראשונה בתולדותיה לאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2011. ב-13 באוקטובר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 0–1 נגד .
ב-11 באוגוסט 2010 הבקיע גיסלסון את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד .