tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
עכשיו 14 – ערוץ טלוויזיה מסחרי בעברית המיועד לקהל היהודי.
גלי צה"ל – תחנת רדיו כללית בעברית שמפעיל צבא ההגנה לישראל.
גלגלצ – תחנת רדיו בעברית שמשדרת מוזיקה, דיווחי תנועה וחדשות.
גלי ישראל – תחנת רדיו אזורית ביהודה ושומרון שנקלטת בכל הארץ, מיועדת לקהל יהודי ודתי.
ערוץ 9 – ערוץ טלוויזיה בשפה הרוסית.
i24news – ערוץ חדשות בטלוויזיה בשפות אנגלית, צרפתית וערבית.
ערוץ הכנסת – ערוץ טלוויזיה פוליטי בשפה העברית.
רדיו קול חי – תחנת רדיו בעברית המיועדת לקהל החרדי.
חדשות 0404 – אתר חדשות ומבזקים, בעיקר בנושאי אקטואליה וביטחון.
ערוץ 7 – תחנת רדיו ואתר אינטרנט בעברית, אנגלית ורוסית.
במחנה – הביטאון של צה"ל, מגזין מקוון בעברית בהוצאת צה"ל.
תיק דבקה – אתר חדשות בעברית ובאנגלית.
המחדש - אתר חדשות חרדי בעברית.
כיכר השבת – אתר חרדי בעברית.
כיפה (אתר אינטרנט) – אתר חדשות ותוכן המיועד למגזר הדתי-לאומי.
מידה – אתר חדשות בעברית ובאנגלית.
על פי האתר, השקפת עולמו היא שמרנית ליברלית והוא תומך בחירות הפרט לצד מתן מקום לזהות הלאומית.
מעריב אונליין – אתר החדשות של מעריב השבוע.
סרוגים (אתר אינטרנט) – אתר חדשות ותוכן המיועד למגזר הדתי-לאומי.
The Times of Israel – אתר חדשות בשפות אנגלית, ערבית, צרפתית, סינית ופרסית.
זמן ישראל - אתר חדשות בשפה העברית מבית העיתון המקוון The Times of Israel אך הפועל עצמאית
ynet – אתר חדשות ופורטל תכנים ישראלי, הנמנה עם קבוצת ידיעות אחרונות.
דוידסון און-ליין – אתר חדשות המדע, ומגזיני מדע מטעם מכון דוידסון לחינוך מדעי.
אמציה סמקאי (נולד ב-17 בפברואר 1981 בצפת) הוא כלכלן ישראלי, מרצה לכלכלה באוניברסיטת בר-אילן, יועץ אסטרטגי בכיר ופרשן כלכלי.
סמקאי הוא המנכ"ל והמייסד של חברת "סמקאי אסטרטגיה" המספקת ייעוץ כלכלי ואסטרטגי למשרדי ממשלה וחברות גדולות, וחבר ועד מנהל בעמותת האינטרס שלנו - הלובי שלך בכנסת .
החל מנובמבר 2024 סמקאי הוא העורך של המדור הכלכלי בעיתון בשבע.
החל מינואר 2025 סמקאי מגיש והפרשן הכלכלי של ערוץ 10 - ערוץ הכלכלה של ישראל.
סמקאי נולד בצפת, למד בבית ספר האר"י.
המשיך ללמוד בישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה ובמכינה קדם-צבאית בני דוד בעלי.
בצבא שירת ביחידת אגוז ולאחר קורס קצינים בגדוד הנח"ל החרדי - נצח יהודה.
ב-2005 למד קופירייטינג אצל תרצה גרנות ועבד במשרד הפרסום ראובני פרידן במשך מספר חודשים.
למד כלכלה ומנהל עסקים במסלול משולב לתואר ראשון ושני אותם סיים בהצטיינות.
בהיותו סטודנט עבד כמנהל מחלקת הייעוץ הכלכלי בחברת הייעוץ 'תבור - כלכלה ופיננסים', הקים בה את מחלקת שוק ההון ועמד בראש החטיבה הכלכלית.
בשנת 2013 פרש מחברת תבור והקים את חברת סמקאי אסטרטגיה.
בשנת 2015 הקים את "בצדק - עמותה למדיניות יהודית" - עמותה שעסקה במדיניות הציבורית של ישראל במטרה שתהיה מקצועית ויהודית יותר.
בשנת 2017 החל לשמש כפרשן הכלכלי של העיתון ישראל היום.
ב-2018 סיים דוקטורט בו קיבל מלגת נשיא, מלגת שופף למנהיגים צעירים ברוח הרב סולובצ'יק ומלגה לדוקטורנטים מצטיינים בחקר כלכלת ישראל מאגף התקציבים של משרד האוצר.
נושא התזה שלו היה תעסוקת חרדים וערבים בשוק העבודה.
בשנת 2024 שימש כפרשן כלכלי בתוכנית כלכלי בלילה עם דני רופ בערוץ עכשיו 14. הקים והחל לערוך את מדור הכלכלה בעיתון בשבע.
ב-2025 הצטרף לצוות ערוץ הכלכלה כפרשן הכלכלי של הערוץ.
סמקאי כתב את המצע הכלכלי של מפלגת האיחוד הלאומי, את המצע הכלכלי של מפלגת ימינה ואת התוכנית שנודעה כ"תוכנית סינגפור".
חבר הוועד המנהל בארגון "האינטרס שלנו!".
סמקאי לוקח חלק בארגון חזון לאומי ומעביר שם הרצאות בתוכנית למנהיגות ציבורית.
סמקאי נשוי לענת ולהם שלושה ילדים.
הם מתגוררים ביישוב הקהילתי אלקנה.
אמציה כהן בית אל הוא דמות מקראית של איש פולחן שפעל בימי ירבעם בן יואש.
דמותו מוכרת מחילופי הדברים הקשים בינו לבין הנביא עמוס.
ירבעם בן נבט, המלך הראשון של ממלכת ישראל, הציב בבית אל פולחן המרוכז סביב עגל זהב, על מנת ליצור תחליף לעליה לרגל לבית המקדש שבירושלים, בירת ממלכת יהודה השכנה.
אף על פי שירבעם ושושלתו חלפו מן העולם, מלכי ישראל הבאים אחריו המשיכו לקיים פולחן זה ככלי פוליטי ליציבות שלטונם.
פולחן זה היה חטא חמור בעיני תושבי יהודה, הן מפני שנעשה בו שימוש בעגל כדי לייצג את אלוהים, והן מפני שהיה מדובר בתחליף לריכוז הפולחני עליו ציוותה התורה.
אמציה כיהן בבית אל במשרת כהן.
תקופת כהונתו הייתה בימי ירבעם בן יואש מלך ישראל.
בתקופה זו נהנתה ממלכת ישראל מעוצמה מדינית, אך כפי שמתואר בעמוס, בתקופה זו פשתה השחיתות בקרב העשירים ובעלי השררה: .
עמוס האשים את ישראל בכך שהם הולכים לפולחן בבית אל: , ואף ניבא את חורבנו של המקום: .
אמציה כעס על תעוזתו של עמוס לנבא נבואות כה קשות על המקום בו הוא גר, ודיווח לירבעם על כך שעמוס ממריד נגדו:
אמציה לא הסתפק בדיווח למלך, והלך בעצמו לקרוא לעמוס להסתלק למקום בו דבריו ימצאו אזניים קשובות:
עמוס לא נרתע מדבריו של אמציה.
ראשית, השיב כלפי הנחתו של אמציה שהוא מתנבא לפרנסתו, שהוא כלל לא יזם בעצמו למלא את התפקיד: .
שנית, השיב לו עמוס בנבואת פורענות אישית כלפי משפחתו, כחלק מנבואת הפורענות על כל ישראל:
לפי התלמוד, ירבעם סירב להאמין לדברים שאמר אמציה על עמוס, כיוון שהתנגד לקבלת לשון הרע.
על פי זה מובן מדוע פנה אמציה עצמו לעמוס בדרישה שיברח, כיוון שראה שלא יקבל סיוע מהמלוכה.
בתלמוד הירושלמי מובאת דעתו של רב שמואל בר רב יצחק, המזהה את דמותו של אמציה עם דמותו של הנביא מבית אל.
זאת על אף שיש פער של כמאתיים שנה במקרא בין הדמויות.
אמצע החיים הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2024 בבימוי של דני רייספלד ויריב הורוביץ, עם צחי הלוי, חן אמסלם, שלום אסייג ומורן גרוס בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הספר "אין שם לאהבה" של דודי גודר (2014) ומתאר אנשים באמצע חייהם שחווים חזרה בתשובה וחזרה בשאלה.
הסרט לא היה מועמד בשום קריטריון לפרס אופיר.
יוצריו טוענים כי הסיבה היא שחלק מחברי האקדמיה מתנגדים להשתתפות "קרן שומרון" בהפקת הסרט.
רוב צילומי הסרט נערכו בחוות גבעות עולם בשומרון.
אחינועם (חן אמסלם) היא אם לשתי בנות במשפחה חרדית שמחליטה לחזור בשאלה ולקחת את בנותיה אתה.
אחותה שרי (מורן גרוס) גם כן חוזרת בשאלה, נשואה ליונתן (צחי הלוי) טייס בחברה אזרחית ואם לנעמה.
אחינועם מגיעה אליה בבקשה להיות אצלה כמה ימים ולהסתדר אך שרי מסרבת לקבל אותה.
אחינועם מסתובבת עם בנותיה והן ישנות ברחוב עד ששירותי הרווחה לוקחים את הבנות ממנה.
אחינועם מסתובבת רעבה ברחובות עד שפוגשים אותה נסים (שלום אסייג) וחברו שמואל (יניב סוויסה), שניהם חוזרים בתשובה.
הם מציעים לאחינועם להצטרף לחווה שלהם בשומרון שם הם משקמים בני נוער אבודים.
אחינועם מסכימה מסתובבת ברחובות ומשכנעת בנות להצטרף אליהם.
היחסים בין שרי ליונתן אינם יציבים והוא בוגד בה כל הזמן עם דיילות.
שרי לוקה בסרטן צוואר הרחם ומצבה מידרדר.
היא משוכנעת שזה בגלל שבגדה באחותה ומשכנעת את יונתן להגיע לחווה.
יונתן שמצבו הנפשי מידרדר ננזף קשות על ידי אביו (דוד גודר) שהוא טייס בכיר ומושעה זמנית מטיסות.
שניהם נפגשים בחווה עם אחינועם שעדיין חילונית אך הם עוברים תהליך של חזרה בתשובה ומחליטים להשתקע בחווה.
שמואל פרוד מאשתו ומאוהב באחינועם ורוצה להציע נישואים.
נסים מחליט לפטר את אחינועם והיא עוברת לגור אצל יונתן ושרי בחווה.
מצבה של שרי מידרדר והיא נפטרת.
אחינועם מחליטה להישאר עם יונתן ולטפל בנעמה.
אביו של יונתן מגיע לחווה ומתפייס אתו.
נסים מורה ליונתן לסלק את אחינועם מבחינה דתית-מוסרית.
יונתן נתון בדילמה האם להחליט כמצוות נסים והדת, או לפי מצפונו.
שם השחקן/יתשם הדמותצחי הלוייונתןחן אמסלםאחינועםשלום אסייגנסיםמורן גרוסשרייניב סוויסהשמואליריב הורוביץרופאדני רייספלדהגרוש של אחינועםלבנה פינקלשטייןחמותה של אחינועםדודי גודראביו של יונתן
חִזְבְּאַללַּה היא מיליציית גרילה וטרור ומפלגת ימין אסלאמיסטית-שיעית בלבנון.
המפלגה הפרלמנטרית שהוקמה על ידי חזבאללה היא הנציגה הבולטת של בני העדה השיעית בלבנון, יחד עם מפלגת "אמל".
חזבאללה הוקם כמיליציה ב־1982 (באופן רשמי ב־1984).
קיימות עדויות רבות לכך שאיראן בנתה, מימנה וציידה את חזבאללה, ולכך שפעולות הטרור של הארגון נעשות בשיתוף פעולה מלא עם המשטר האיראני ובהוראתו.
ההערכות הן כי החזבאללה מחזיק בין 40,000 ל-120,000 רקטות וטילים, יותר מרוב מדינות העולם.
הערכות ישראליות משערות כי מספר הרקטות והטילים שבהן מחזיק חזבאללה, הוא מעל ל-150,000.
זוהי רשימה של חלק מהציוד הצבאי המשמש את הזרוע הצבאית של חזבאללה.
ב־2016 הוערך שלארגון אלפי טילים נגד טנקים.
תמונהאמצעיסוגכמותארץ מקורהערותRPG-7רקטה נגד טנקיםלא ידועRPG-29רקטה נגד טנקיםלא ידועRPG-30רקטה נגד טנקיםלא ידוענטען על ידי
ישראליים.סאעקהטיל נגד טנקיםלא ידועגרסה איראנית
האמריקניסאגרטיל נגד טנקים500 ומעלהרעדטיל נגד טנקיםלא ידועגרסה איראנית
הסובייטי9M111 פאגוטטיל נגד טנקים50 ומעלה9M113 קונקורסטיל נגד טנקים50 ומעלה9M133 קורנטטיל נגד טנקיםלא ידועטאוסאןטיל נגד טנקיםלא ידועגרסה איראנית
הסובייטי9K115-2 מטיס-Mטיל נגד טנקים50 ומעלהBGM-71 טאוטיל נגד טנקים10 ומעלהסופק מארצות הברית
לידי חזבאללהטופאןטיל נגד טנקיםלא ידועגרסה איראנית
האמריקנימילאןטיל נגד טנקיםלא ידועM40תותח ללא רתע נגד טנקיםלא ידועאלמאסטיל נגד טנקיםלא ידועמבוסס על הנדסה לאחור של
3 דגמים: אלמאס 1 עם טווח
טווח של 8 ק"מ, ואלמאס 3
עם טווח של 16 ק"מ.סאגרה 2לא ידועגרסה איראנית של
כלי טיס בלתי מאויש (כטב"ם) או כלי טיס מאויש מרחוק (כטמ"ם) הוא כלי טיס, בדרך כלל מטוס או רחפן רב-להב אשר אינו מאויש ומוטס מרחוק.
חזבאללה מפעיל כטב"מים מסוגים רבים, רובם כטב"מים מתאבדים שמטרתם להתרסק על המטרה עם חומר נפץ ובכך לפגוע בה.
לפי השערות של מרכז מחקר וחינוך עלמה (Alma Research and Education Center) משנת 2022, החזבאללה מחזיק במעל ל-2,000 כלי טיס בלתי מאוישים.
במהלך הלחימה בחזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל, שיגר חזבאללה למעלה מ-2,000 כטב"מים מדגמים שונים שגרמו להרוגים ולנזק.
צה"ל הצליח ליירט כ-80% מהכטב"מים ששיגר חזבאללה.
תמונהאמצעיסוגכמותארץ מקורמוהאג'ר 4כלי טיס בלתי מאויש8אבאביל 2כלי טיס בלתי מאויש12 ומעלהאבאביל 3כלי טיס בלתי מאוישלא ידועשאהד 129כלי טיס בלתי מאוישלא ידועיאסירכלי טיס בלתי מאוישלא ידועהוד הוד 2
("Hud Hud II")כלי טיס בלתי מאויש למעקב וסיור (ISTAR)לא ידוע
כלי רכב כוללים: טנקים, נושאי גייסות משוריינים (נגמ"ש), תותח מתנייע (תומ"ת), רכבי שטח, רכב טקטי לא סטנדרטי וכלי רכב רגילים.
תמונהאמצעיסוגכמותארץ מקורהערותT-55/54טנק מערכהעשרותשלל מאמצעי הלחימה של צבא דרום לבנוןT-62טנק מערכהלא ידועמופעל במסגרת מלחמת האזרחים בסוריהT-72טנק מערכהיותר מ-60
נשקים נגד כלי טיס לעיתים נקראים גם נ"מ (נגד מטוסים).
הם מציינים את אמצעי הלחימה שמטרתם היא הגנה אווירית ("מטרייה אווירית") ויירוט כלי טיס של האויב.
תמונהאמצעיסוגכמותארץ מקורהערותAZP S-60תותח אוטומטי נגד מטוסים2 או יותרZU-23-2תותח אוטומטי נגד מטוסיםלא ידועZSU-23-4נשק אוטומטי נגד מטוסים (SPAAG)לא ידועSA-7טיל כתף נגד מטוסיםכמאההופעל במלחמת לבנון השנייה
נגד מסוקי ומטוסי חיל האוויר הישראליSA-14טיל כתף נגד מטוסיםעשרותSA-16טיל כתף נגד מטוסיםלא ידועSA-18טיל כתף נגד מטוסיםלא ידועFIM-92 סטינגרטיל כתף נגד מטוסיםלא ידועהגיע לידי הארגון מאפגניסטןQW-1טיל כתף נגד מטוסיםעשרותMisagh-1טיל כתף נגד מטוסיםלא ידועגרסה איראנית של QW-1 הסיניתMisagh-2טיל כתף נגד מטוסיםלא ידועגרסה איראנית משופרת של QW-1 הסינית
טיל קרקע־אוויר (טק"א) הוא שם כולל למערכות הגנה מפני כלי טיס, באמצעות שיגור טילים לעברם על ידי כוחות קרקעיים.
תמונהאמצעיסוגארץ מקורהערותSA-8טיל קרקע-אווירSA-17טיל קרקע-אווירסאיאד 2טיל קרקע-אווירשרידים של הטיל
טיל נגד ספינות הוא טיל שתוכנן להשגת פגיעה אפקטיבית בכלי שיט על-מימיים.
חזבאללה מחזיק במספר מוגבל של טילים נגד ספינות.
תמונהאמצעיסוגכמותארץ מקורהערותיאחונטטיל נגד ספינות12-100C-701טיל נגד ספינותלא ידוע, C-802טיל נגד ספינות8+, הופעלה במלחמת לבנון השנייה
נשק קל (נק"ל) הוא שם כולל לכלי ירייה קלים לשימוש והחזקה, היורים תחמושת קליעית ומיועדים בדרך כלל לפגיעה ישירה ביצורים חיים.
מקובל להגדיר את הנשקים הקלים כאמצעי לחימה שחייל מסוגל לסחוב ולתפעל באופן אישי.
תמונהאמצעיסוגארץ מקורהושג מהערותSKSרובה צלפים חצי-אוטומטילא ידוערובה צלפים דרגונוברובה צלפים חצי-אוטומטילא ידועאוסיריס T-5000רובה צלפים בריחילא ידועAK-47רובה סערכלל רובי פלטפורמת ה-AK נמצאים בשימוש רחב.AKMרובה סערAK-74רובה סעררובה סער סוג 56רובה סעררובה M16רובה סער אמריקאיהאופוזיציה הסוריתחלק ככל הנראה נגנבו
ומהאופוזיציה הסוריתרובה M4רובה סער (קרבין) אמריקאילא ידועבשימוש בידי הכוחות
המיוחדים של חזבאללהמקלע PKמקלעבשימוש נרחבמאגמקלעלא ידועM240מקלעלא ידועM1919 בראונינגמקלעלא ידוע
רקטה היא עצם גלילי שנע באמצעות מנוע רקטי ובניגוד לטיל מונחה אין לו מערכת ניווט והנחיה.
תמונהאמצעיסוגקוטר (במ"מ)ראש קרב (בק"ג)טווח (בק"מ)כמותארץ מקורמשגר רקטות 63
("סוג 63")משגר רקטות107לא ידוע8"הרבה"בורכאןרקטה עתירת משקללא ידוע100–50010לא ידוע (בשיתוף פעולה עם )פלק 1רקטה ארטילרית240509–10לא ידועפלק 2רקטה ארטילרית30312011לא ידועגראד (קטיושה)רקטה ארטילרית1222140לא ידועBM-27 אוראגןמשגר רקטות22010040לא ידועפג'ר 3רקטה ארטילרית2404543>100+פג'ר 5רקטה ארטילרית3339075לא ידועM-302רקטה ארטילרית302175100לא ידוענאזעאתרקטה ארטילרית356לא ידוע100–130לא ידועזלזאל 1רקטה ארטילריתלא ידוע600125–160לא ידועזלזאל 2רקטה ארטילרית610600200–250בסביבות
אמצעי לחימה שהחזקתם שנויה במחלוקת
להלן אמצעי לחימה שהחזקתם בידי חזבאללה שנויה במחלוקת בשל אי-תיעוד מספק, הכחשה או סיבות אחרות.
תמונהאמצעיסוגארץ מקורקוטר (מ"מ)סיבהSA-22טיל קרקע-אווירהוכחש על ידי
חזבאללהסאיאדטיל קרקע-אווירשנוי במחלוקתפנצרפאוסט 3רקטה נגד טנקיםשנוי במחלוקת
אמצעי הדברה ביולוגי או ביופסטיציד הוא חומר ביולוגי או אורגניזם אשר משמש להדברה ביולוגית, כלומר לפגיעה, קטילה או דחייה של אורגניזמים מזיקים.
התערבות ביולוגית בניהול מזיקים משתמשת ביחסי גומלין מסוג טריפה, טפילות או הפרשת כימיקלים.
מקור השם bios ביוונית עתיקה פירושה "חיים" ומסמלת את הקשר לחיים, המילה pest בלטינית פירושה "מגפה", מה שמביא נזק.
ביופסטיצידים מופקים מאורגניזמים חיים: צמחים, חיידקים, פטריות, ונמטודות.
אמצעי ההדברה הביולוגיים הם חלק מתוכניות לניהול מזיקים (IPM), ומשמשים כתחליפים למוצרים להגנת צמחים כימיים סינתטיים (PPPs).
לאמצעי הדברה ביולוגיים אין בדרך כלל תפקיד ידוע בפוטוסינתזה, בצמיחה או בהיבטים בסיסיים אחרים של פיזיולוגיה של הצמח.
תרכובות כימיות רבות המיוצרות על ידי צמחים מגינות עליהם מפני מזיקים, והם נקראים נוגדי הזנה.
חומרים אלו מתכלים ומתחדשים, מה שיכול להיות חסכוני לשימוש מעשי.
מערכות חקלאות אורגניות מאמצות גישה זו להדברת מזיקים.
חומרי הדברה מיקרוביאליים מורכבים מחיידקים, פטריות פתוגניות לחרקים או נגיפים (ולעיתים כוללים את המטבוליטים שחיידקים או פטריות מייצרים).
נמטודות אנטומפתוגניות עשויות להיות מסווגות כחומרי הדברה מיקרוביאליים, אף על פי שהן רב-תאיות.
הוא חיידק המסוגל לגרום למחלה של פרפראים, חיפושיות וזבובאים.
הרעלן Bt שנמצא בחיידק שולב ישירות בצמחים באמצעות הנדסה גנטית.
יצרני הרעלן Bt טוענים שיש לו השפעה מועטה על אורגניזמים אחרים, והוא ידידותי לסביבה יותר מחומרי הדברה סינתטיים.
Bacillus subtilis משמש גם הוא לשליטה במיקרואורגניזמים פתוגנים של צמחים.
פטריות אנטומפתוגניות, כגון, , , ו-.
פטריות השייכות לסדרות ו- - טפיל של קימחון הענבים; קוטלי עשבים שמקורם מפטריות, כוללים פטריות ורכיבים שמקורם תאי פטריות, כגון: קונידיה, בלסטוספורים, כלמידוספורים, אוספורים וזיגוספורים בתערובת עם אנזימים הידרוליטיים-הידרולאזות , שתפקידם, ובמיוחד אנזימים השייכים לקבוצת הכיטינאזות להשתתף בתהליכי הקטילה כמעכבי סינתזת הכיטין הבונה את השלד של החרקים.
וירוסים אנתומופתוגניים (וירוסים הגורמים למחלות של חרקים), כמו .
נמטודות מועילות התוקפות חרקים משמשות גם הן כאמצעי הדברה, כגון, התולעת Steinernema feltiae או שבלולים, כגון התולעת .
ידועים מספר חומרים שנמצאים בשימוש מסחרי: פירטרין שמקורו מעלי הכותרת של החרצית, רוטנון איזופלבונואיד שמקורו מזרעים, גבעולים ושורשים של צמחים שונים, שמן נים שמקורו מעץ האזדרכת ההודי ושמנים אתריים שונים.
אלו הם חומרים טבעיים בעלי פעילות נוגדת מזיקים ומחלות מיקרוביאליות שונות.
לעיתים משתמשים גם בפרומונים של חרקים וחומרים סמיוכיים שונים.
האנזים כיטוזן משרה באופן טבעי עמידות מערכתית (ISR) כדי לאפשר לצמח להגן על עצמו מפני מחלות ומזיקים.
ישנם גם כימיקלים מהצומח שמשמשים כאמצעי הדברה ביולוגיים:
מוצרי תסיסה כגון שהוא בעל מבנה של לקטון מקרוציקלי, המופק בתהליך תסיסה על ידי השמר .
מוצרים טבעיים שמקורם בצמחים, הכוללים אלקלואידים, טרפנואידים , פנולים וכימיקלים משניים אחרים.
לשמנים צמחיים כמו שמן קנולה יש תכונות הדברה לחרקים.
מוצרים המבוססים על תמציות צמחים, כגון שום נרשמו כעת באיחוד האירופי ובמקומות אחרים כחומרי הדברה.
חומרים הגורמים להפרעות בפעילות RNA.
חומרים אלה מכונים RNAI מצויים במחקר לשימוש כקוטלי חרקים בריסוס.
השימוש נעשה על ידי חברות סינג'נטה ובאייר.
תרסיסים כאלה אינם משנים את הגנום של צמח המטרה.
RNA היא מולקולה שבירה יחסית שמתכלה בדרך כלל תוך ימים או שבועות.
חברת מונסנטו העריכה את העלויות בסדר גודל של 5 דולר לדונם.
נעשה שימוש ב-RNAi כדי להדביר עשבים שוטים במוצר בשם ראונדאפ .
ניתן לערבב את RNAi עם חומר פעיל שטח סיליקון המאפשר למולקולות ה-RNA להיכנס לרירים המשמשים להחלפת אוויר על פני הצמח.
על מנת לאפשר לקוטל העשבים להיות פעיל.
אסטרטגיה זו תאפשר את המשך השימוש בקוטלי עשבים מבוססי גליפוסט.
תהליך הגנה משולב בצמחים מכונה PIPs.
הוא משתמש בחומר גנטי ממינים אחרים בגידולי שדה מהונדסים GM.
השימוש בגידולים אלה שנוי במחלוקת, בפרט במדינות אירופה.
חומרי הדברה ביולוגיים נפוצים בשימוש בתחום של טיפולים בזרעים וטיפול מיטיב בקרקע.
טיפולי זרעים עם קוטלי פטריות ממאפשרים לשלוט ברמת הפטריות הפתוגניות המצויות בקרקע, הגורמות לריקבון זרעים טרם נביטתם, ריקבון שורשים ונזקים לשתילים.
הם יכולים לשמש גם למטרות שליטה על פתוגנים פטרייתיים פנימיים ופתוגנים פטרייתיים על פני הזרע הנישאים על ידי הזרעים.
מוצרים ביו-פטרייתיים רבים מראים יכולות לעורר הגנה ולעורר תהליכים פיזיולוגיים שעשויים להפוך יבולים מטופלים לעמידים יותר בפני מחלות.
חומרי הדברה ביופסטיצידים נועדו לשימוש נגד מחלות הפוגעות ביבולים של ירקות.
הם מסייעים למשל, בשליטה במחלות טחב פלומתי הנפוץ בירקות ממשפחת הדלועיים, כמו מלפפונים, הנגרם על ידי הפטרייה .
היתרונות שלהם טמונים בעובדה שניתן להפעילם במרווח של 0 ימים לפני הקציר על פי הקריטריון של מגבלת שאריות מקסימליות , בהיותם בלתי רעילים.
הצלחה בטיפול מחלה ברמה "בינונית" עד "חמורה" בתוכנית מקיפה על ידי שילובם עם קוטלי פטריות אחרים.
מכיוון שכמה מחקרי שוק מעריכים שעד 20% מהמכירות העולמיות של קוטלי פטריות מופנים למחלות טחב פלומתי.
התרונות המשמעותיים של שילוב ביופסטיצידים עם פסטיצידים סינתטיים מתבטא בהארכת החיים השימושיים של קוטלי פטריות אחרים, במיוחד אלה בקטגוריית הסיכון המופחת.
לביוצידים שונים יש גם חסרונות, על אף היותם בעלי תועלת רבה לאדם ולסביבה.
הביוצידית ידועים כבעלי ספציפיות גבוהה למזיקים.
הספציפיות מחייבת זיהוי מדויק של הגורם המזיק והצורך בשימוש בו זמנית בכמה מוצרים בגלל הספקטרום הצר של הפעילות.
הספציפיות הרבה עשויה להוות גם יתרון בכך שהחומר פוגע פחות במינים שאינם המטרה ועל ידי כך נשמרת הפלורה הטבעית בסביבת ההדברה.
האיטיות של פעולת הקטילה גורמת לאי התאמה לטיפול במקרה של התפרצות מזיקים בעלת איום מידי.
הפעילות הביוצידית מושפעת משינויים פיזיולוגיים של הגורם ביוצידי המבוסס לעיתים על יצורים חיים, הגורמים להדברת מזיקים על ידי חלוקה והתרבות בתוך או בקרבת המזיק היעד.
שימוש בהדברה ביולוגית עשוי להיות יקר ובעייתי בשטחים פתוחים וגדולים.
מחקרים מצאו כי חומרים המשמשים לביו-הדברה עלולים להיות בעלי השלכות לא מכוונות ומהווים גורמי סיכון קטלניים עבור אורגניזמים המצויים בסביבת ההדברה, כגון מאביקים מקומיים שאינם מטרת ההדברה.
לדוגמה, הביופסטיציד ספינוסד שהוא תוצר תסיסה של האקטינומיצט והפסטיציד הסינתטי אימידקלופריד הגורמים להפרעות למספר מערכות של דבורי הבר הפוגעים במערכת הנשימה, כושר התעופה והפעילות החברתית של דבורי-הבר חסרות העוקץ , בעל כושר האבקה העולה על זה של הדבורה המתורבתת.
דבורים אלה משמשות להאבקה בחממות בברזיל, ופגיעה בהן משבשת את תהליכי ההאבקה המקובלים במדינה זו.
החקיקה בארצות הברית קובעת כי ביופסטיצידים המיועדים לטיפול במחלות הנגרמות על ידי פטריות, מכרסמים וחרקים חייבים להיבדק על ידי המשרד לאיכות הסביבה EPA על מנת להבטיח כי אין בו חומרים מסוכנים לבני האדם ולסביבה, לפני הכנסתם לשוק הצרכנים.
על פי חקיקה זו, הביופסטיצידים חייבים לעמוד בסטנדרטים הבאים:
שימוש בתכשירים לחקלאות אורגנית בישראל מנוהלת על ידי משרד החקלאות ופיתוח הכפר, השירותים להגנת הצומח.
רשימת המוצרים המותרים לשימוש בחקלאות האורגנית מתפרסמת באתר.
אמצעי תחבורה הם כלים ומכונות המשמשים להסעה של נוסעים או שינוע משא.
רוב אמצעי התחבורה כיום משתמשים במנועים מכניים, ומיעוטם משתמש בבעל חיים, בני אדם ואמצעים אחרים כמקור אנרגיה.
אמצעי תחבורה יכולים לפעול ביבשה, בים, באוויר ובחלל.
אמצעי תחבורה הראשון הוא ככל הנראה מזחלת שנמשכה על ידי בני אדם.
לאחר ביות בעלי החיים השתמשו גם בהם כדי להניע אמצעי תחבורה, ובעיקר ביונקים גדולים - סוסים, פילים, חמורים וכלבים משמשים למשיכת עגלות ומזחלות.
מרבית אמצעי התחבורה היבשתיים נעים על פני הקרקע באמצעות גלגלים או זחל.
ישנם גם אמצעי תחבורה יבשתיים עם מערכות תנועה אחרות, המיועדים לשימושים ייחודיים - כגון אמצעי תחבורה סרטניים, שנועדו לאפשר תנועה בשטחים סלעיים על גבי כוכבי לכת או אסטרואידים, רחפות שפועלות על לחץ אוויר ורכבות ריחוף מגנטי.
מרבית אמצעי התחבורה כיום הם אמצעי תחבורה מכניים המונעים באמצעות מנועים.
מנועים אלה מופעלים על ידי שריפת דלקים פחמימנים - פחם, דלק, עץ, גז ומימן - או באמצעות חשמל, לחץ אוויר ואמצעים סולריים.
כלי טיס בעלי כנף מסתובבת
כלי שיט מעל פני המים
כלי שיט מתחת לפני המים
אמצעי תקשורת או מדיה (ביחיד: מדיום) הם ערוצים המשמשים לתקשורת המונים ולהעברת מידע לציבור.
אמצעי התקשורת כוללים עיתונות כתובה, רדיו, טלוויזיה, אינטרנט, טלפוניה ושלטי חוצות.
מודל ההתפתחות של אמצעי תקשורת כולל ארבעה שלבים עיקריים:
שלב הפריצה – מדיום חדש, כמו קולנוע, מופיע.
שלב ההתמסדות – המדיום הופך לחלק שגרתי וקבוע בחיי הקהל, עד כדי שהחברה מפתחת בו תלות.
שלב ההתגוננות – מופיע מדיום חדש מאיים על הממוסד (למשל, הטלוויזיה על הקולנוע).
שלב ההסתגלות – המדיום הוותיק משנה את עצמו כדי להישאר רלוונטי, כמו התאמות הקולנוע עם הופעת הטלוויזיה.
למשל, הקרנת סרטים בצבע, המייחדת את חווית הצפייה על פני טלוויזיות שהיו בשידורי שחור-לבן.
בהתייחסות לכל אחד מאמצעים אלה יש להבחין בין האמצעי, כלומר התשתית הטכנולוגית, לבין התוכן המועבר באמצעות האמצעי.
תפעול התשתית הטכנולוגית הוא עיסוק נפרד לחלוטין מיצירת התוכן, אם כי מובן שמתקיימת אינטראקציה בין השניים.
אף על פי שינויים אלה, קיימים ממדים נוספים אשר באמצעותם ניתן להבחין בין אמצעי התקשורת כמו מידת האינטראקטיביות שלהם.
כלומר, אמצעי התקשורת האינטראקטיביים ביותר הם אלה המאפשרים למשתמשים כמה שיותר הזדמנויות בחירה, תגובה ואספקה של תוכן.
בנוסף, אמצעי התקשורת נבדלים במידה בה הם נתפסים כאמינים ומשפיעים עבור הצרכנים, במידה בה הם נתפסים כמספקים לפרט צרכים פסיכו-חברתיים (כמו צורך בהתבדרות, שייכות או שיפור ידע), וכן במידת הפיקוח והשליטה של המדינה על הפצתם.
כך למשל, קל יותר לפקח על הפצת שידורי טלוויזיה ורדיו כלל-ארציים, וקשה יותר לפקח על הפצת ספרים ודברי דפוס.
בעבר, לכל אמצעי תקשורת היה מאפיין ייחודי, למשל הבדלים בין שימוש פרטי או ציבורי, חוויה אישית או משותפת, ושימוש בתוך או מחוץ לבית.
עם הזמן, ההבדלים בין אמצעי התקשורת התערפלו בשל דיגיטציה, גלובליזציה ומיזוג תאגידי תקשורת, שהובילו ל"התלכדות המדיה".
תופעה זו מטשטשת את ההבחנה בין האמצעים השונים, למשל דרך האפשרות לקרוא עיתון מקוון או להאזין לרדיו בטלוויזיה.
אף על פי כן, ניתן להבחין בין אמצעי התקשורת לפי רמת האינטראקטיביות שלהם.
כשאמצעי תקשורת דיגיטליים נתפסים כאינטראקטיביים יותר מאשר המדיה המסורתית.
למשל, אמצעים ותיקים כמו עיתון הם חד־כיווניים, שכן הקורא לא יכול להגיב לתוכן, ולכן רמת האינטראקטיביות נמוכה.
אמצעים כמו טלוויזיה, בה הצופים יכולים להצביע, כמו בתוכניות ריאליטי, המאפשרים תקשורת דו-כיוונית בסיסית ולכן רמת האינטראקטיביות היא בינונית.
לעומת זאת האינטרנט מאפשר אינטראקטיביות מלאה באמצעות תקשורת דו-כיוונית מתמשכת, כמו בתגובות טוקבק.
בנוסף לאינטראקטיביות, ניתן להבחין בין אמצעי התקשורת בממדים נוספים: מידת האמינות וההשפעה שלהם על הצרכנים, מידת סיפוק הצרכים הפסיכו-חברתיים שהם מעניקים (כמו בידור, שייכות או שיפור ידע), ורמת הפיקוח והשליטה של המדינה על הפצתם.
כך, למשל, המדינה יכולה לפקח ביתר קלות על שידורי טלוויזיה ורדיו כלל-ארציים, בעוד שפיקוח על ספרים ודפוס קשה יותר.
אמצעים פיגורטיביים הם כלים רטוריים המשמשים להמחשת מושג או תיאור באמצעות יצירת תמונה מילולית המתאימה או מקבילה אליו.
אמצעים אלו משמשים בספרות ובעיקר בשירה להמחשה של מושגים מופשטים או של תחושות אישיות שקשה לתארם באופן ישיר.
המושג המקורי מכונה "הנושא הראשי" של האמצעי הפיגורטיבי, ואילו התמונה, הנמצאת בדרך-כלל בשדה סמנטי אחר, מכונה "הנושא המשני".
יש המתייחסים לכלל האמצעים הפיגורטיביים כ"מטפורה", או במונח "מטאפוריקה", אף כי המונח מתייחס למעשה רק לאחד האמצעים.
ניתן למיין את השימוש באמצעים פיגורטיביים על-פי שני מישורים בלתי-תלויים: אופן הקשר שנוצר בין השדות הסמנטיים מצד אחד, ו"תוכנו" של קשר זה, מצד שני.
על פי אופן יצירת הקשר, סוגים עיקריים של אמצעים פיגורטיביים הם:
מטפורה – העברה של הנושא הראשי לעולם הסמנטי של הנושא המשני, כך שנוצר בעצם איחוד בין המושג המקורי לבין התמונה המילולית.
דימוי – השוואה בין הנושא הראשי למשני, היוצרת בין הנושאים יחס סדר מלא או חלקי (גדול מ, קטן מ, שווה ל...)
מטונימיה – החלפה של נושא ראשי בנושא משני שאינו דומה לו אלא נמצא קרוב אליו במקום או בזמן.
סינקדוכה – אמצעי הדומה למטונימיה; החלפה של חלק בשלם או של פרט בכלל ולהפך.
מריזם – אמצעי הדומה לסינקדוכה; החלפה של כלל ברשימה של מרכיביו.
זאוגמה – מילה אחת עומדת ביחס לשתי מילים או יותר או חלקי משפט אחרים, כאשר לרוב יחול שינוי בהוראתה.
על פי תוכן הקשר, סוגים עיקריים של אמצעים פיגורטיביים הם:
האנשה (פרסוניפיקציה) – מתן תכונות אנושיות לחפץ או למושג שאינו אנושי.
החפצה (ראיפיקציה) – מתן תכונות של חפץ לאדם או לבעל-חיים.
הגזמה (היפרבולה) – שימוש בתיאור מוגזם בבירור על מנת ליצור ערך רטורי.
סינסתזיה – ערבוב רשמים משני חושים שונים זה בזה.
אנטונומזיה – שם פרטי שמציין מושג כללי, כגון "ביאליק" במקום "המשורר הלאומי" במשפט: שייקספיר הוא הביאליק האנגלי.
שני המיונים הם בלתי-תלויים, ויכולים לשמש כצירי שתי-וערב למיון אמצעים פיגורטיביים; כך למשל, תיתכן האנשה שהיא מטפורה ('רגלי ההר'), האנשה שהיא דימוי ('העיר שקטה כמו תינוק'), והאנשה שהיא מטונימיה או סינקדוכה ('הבית הלבן חש שיש סיכוי לשלום'); וכך גם באשר לשאר האפשרויות.
אמצעים לפיזור הפגנות (בישראל הם נקראים בראשי תיבות אלפ"ה) הם שורה של אמצעים שנחשבים לבלתי קטלניים או פחות קטלניים (נשק אל-הרג) המיועדים לפיזור הפגנות, הפרות סדר אלימות ומהומות, ללא גרימת אבדות והרוגים בקרב המפגינים או המתפרעים.
עם זאת, שימוש בנשק שנחשב ל"אל-הרג", כגון קליעים מצופי גומי או כדורי ספוג, כבר גרם למותם של מפגינים.
האמצעים ה"קלאסיים" לפיזור הפגנות הם:
אלות – השוטרים מטפלים בעזרתן במפגינים, וכן משתמשים בהן להכות מתפרעים.
מגיני משטרה – מגינים מחומרים פלסטיים שקופים הנועדו להגן על השוטרים מפני יידוי אבנים וכן לאפשר לשוטרים ליצור מחסום אנושי בפני המפגינים על ידי הצמדת המגינים זה לזה.
פרשי משטרה – שוטרים רכובים על סוסים, מצוידים באלות ומגינים.
הפרשים יכולים ליצור מחסומים ניידים, מקנים עמדת שליטה לפרש ומאפשרים שליטה בהתקהלויות ומרתיעים את המפגינים.
רימוני גז מדמיע – רימונים המפיצים גז מדמיע שגורם לעיני המפגינים לדמוע באופן בלתי-נשלט ולתחושת צריבה חזקה.
חלק מהרימונים נזרקים ביד וחלק נורים באמצעות מטול רימונים.
החסרון ברימונים אלה הוא שהמפגינים יכולים לתפוס את הרימון ולידות אותו בחזרה אל עבר המשטרה.
רימון הלם – רימון המשמיע קול נפץ חזק המלווה באפקט סינוור ובעיקרון אינו קטלני, אך אם הוא פוגע קרוב לבני אדם, עלול לפצוע.
חצצית – מתקן המורכב על גבי כלי רכב ומיידה חצץ במתפרעים.
הומצאה בישראל, נעשה בה שימוש באינתיפאדה הראשונה ואחר כך יצאה משימוש.
מערכת סגריר-אבא - מערכת מוטסת על גבי מסוק אנפה (בל-212) שעשתה שימוש בהפלת אבני חצץ קטנות מאד על מתפרעים.
מכת"ז או מפזר מים – כלי רכב בעל צינור המפזר מים בלחץ גבוה על המפגינים ובכך מפזר אותם.
ישנם כלי רכב ייעודיים כאלה אך במקרי הצורך אפשר לאלתר ולהשתמש גם בכבאיות (כלי רכב של מכבי האש שנועדו לכיבוי שרפות).
בשנים האחרונות פותחו מערכות טכנולוגיות לפיזור הפגנות:
מערכת "צעקה" – נשק אשר משתמש בעוצמות קול ויכול לגרום לתחושת אי-נעימות או לנזק.
פועל על מרכז שיווי המשקל שבאוזן באמצעות גלי קול וגורם לחוסר שיווי משקל, בחילות ואף הקאות.
מערכת זו משמיעה צלילים חדים וגבוהים, אשר אינם משפיעים על אנשים בשנות השלושים המאוחרות ומעלה (אשר כבר לא מסוגלים לקלוט צלילים בטווחים אלה), ולצעירים היא גורמת לכאבים בלתי נסבלים.
פצצות סרחון – חומר כימי בעל ריח חריף במיוחד שנורה ממפזר מים (מכת"ז).
ב-8 באוגוסט 2008 נכנס לשימוש בישראל אמצעי חדש בשם "בואש" למטרת פיזור הפגנות באמצעות חומר מסריח.
ה"בואש" נמצא גם בשימוש צה"ל, שם הוא מכונה "בואשית" בשני דגמים: אחד על בסיס משאית REO והשני על גבי מכת"זית.
בהפגנות ובמהומות אלימות נעשה שימוש גם בירי אל עבר המפגינים של תחמושת פחות-מקטלנית, כגון:
כדורי גומי – כדורי מתכת המצופים בגומי, הנורים ממתקן דמוי שרוול המותקן על הרובה האישי, שמטרתם לנטרל מתפרעים אלימים על ידי גרימת פציעות כואבות אך לא קטלניות.
בפועל, מתחת לטווח של 40 מטר כדורי הגומי יכולים להיות קטלניים.
כדורי חול – זהו קליע עשוי חול בקליבר 5.56 מ"מ שניתן לירות מכל רובה.
פגיעת הקליע כואבת יותר מכדורי גומי, אך מסוכנת פחות.
אמצעי זה נמצא בשימוש שירות בתי הסוהר ולאחרונה נכנס לשירות גם בצה"ל.
כדורי מלח – זהו קליע העשוי מלח שבמגע עם דם גורם לכאבים עזים, אך לא הורג.
כדורי ספוג – כדורים שמצופים בספוג או חומר מרכך דומה.
נעשה בו שימוש על ידי המשטרה בהפגנות בתוך שטחי ישראל, בהם אסור השימוש בכדורי גומי.
רינגו - מטול היורה פצצות גז מדמיע בעל יכולת הטענת 6 פצצות ביחד בתוף מסתובב.
רוגר – מכלול של נשק היורה כדורי 0.22 (טו-טו) המוכנס במקום מכלול הנשק האישי.
כדורים אלה הם בקוטר דומה לתחמושת חיה אך בעלי כמות פחותה של אבק שרפה ולכן עוצמתם נמוכה משמעותית.
נורה לטווחים של 100 מטר על ידי קלעים וגורם לפציעה.
השם "רוגר" לאמצעי זה הוא על שם רובה הרוגר 10/22 בקליבר 0.22 אינץ' ששימש במקור לתפקיד זה.
רוגר SR-22 – רובה רוגר חצי-אוטומטי עם מעצה מודרני.
ירי צלפים ואש חיה נעשה כמוצא אחרון לפיזור הפגנה אלימה, כאשר יש סכנת חיים לשוטרים בשטח או לאזרחים חפים מפשע בסביבה.
מכת"ז – משאית ממוגנת הנושאת תותח מים שנועדה לפזר הפרות סדר באמצעות התזת סילון מים על המתפרעים.
בואש (אמצעי לפיזור הפגנות) – נוזל כימי המפיץ סירחון חזק.
בבריטניה ובערב הסעודית הוכנס לשירות דגם משאית משוריינת אלוויס טקטיקה אשר יוצרה בבריטניה, ומשמשת כרכב לבקרת התפרעויות כולל סיוע בפיזור הפגנות.
בישראל כיום, נבחנת אופציה לשימוש בטרקטורון מסוג ריידר בהפגנות.
הריידר יכול להקל על השוטרים את הריצה אחר מפירי סדר.
– טקטיקה בה השוטרים או הלוחמים מסתערים על הקהל באופן מתואם עם אלותיהם ולעיתים גם עם מגני משטרה.
הם רצים לעבר הקהל ומכים באנשים עם אלותיהם, ומשתמשים במגני מהומות כדי לדחוף את הקהל ממקומו.
הסתערות אלות נועדה לגרום לכאב או לעורר פחד מכאב, מתוך כוונה שהקהל יאלץ להתרחק מהמקום, תוך פיזור הציבור הצפוף.
– טקטיקה בה יחידה של לוחמים או שוטרים ממוגנים עטים קדימה במהירות (לעיתים תוך שימוש במבנה ) ופורצים את חזית ההמון כדי לשלוף אדם אחד או יותר למטרת מעצר, כגון מנהיג או נואם מסית.
חוליית חטיפות לעיתים מופעלת בידי שוטרים סמויים בבגדים אזרחיים המופעלים מתוך הקהל או כעוברי אורח.
קטלינג – טקטיקה בה קבוצה גדולה של שוטרים יוצרים חבל או שרשרת אנושית ומכתרים ומצופפים את ההמון למתחם מוגבל ולא מאפשרים כניסה או יציאה מהמתחם לשעות ארוכות, במטרה "לשעמם" את ההמון מפעילות אלימה.
הסתערות פרשים – העוצמה והגובה שמציע הסוס בשילוב אימונים מיוחדים מאפשרים למשטרה הרכובה לחדור בצורה בטוחה יותר אל הקהל.
דה-מורליזציה – טקטיקה בה אנשי יחידה לפיזור הפגנות עומדים כשפניהם מול הקהל, ומתחילים לצעוד באטיות בקו המקביל לחזית ההתפרעות, משתרעים לשני קצותיו, כשהם צועדים באופן רועש ומכים במגניהם עם אלותיהם, כדי לעורר פחד ולהשפיע פסיכולוגיות על ההמון.
אבטחה היקפית – התקנת ביצורים, גדרות או שימוש בחסמים טבעיים או מלאכותיים כגון תעלות, גשרים, הרים, או סוללות על מנת לשלוט על מיקומו ותנועתו של קהל.
הפגנות אחדות שבהן השתמשו באלפ"ה
הפגנות נגד הגלובליזציה ברחבי העולם ב-1999: אלות, מגיני משטרה, גז מדמיע, מפזרי מים, אש חיה.
האינתיפאדה הראשונה: אלות, חצצית, גז מדמיע, כדורי גומי, אש חיה.
אירועי אוקטובר 2000: אלות, גז מדמיע, כדורי גומי ואש חיה.
הפגנות כנגד גדר ההפרדה שאורגנו על ידי אנרכיסטים נגד גדרות, ISM וארגונים פלסטינים: אלות, גז מדמיע, כדורי גומי ואש חיה.
המהומות בצרפת 2005: אלות, מגני משטרה, גז מדמיע, כמות מעטה של כדורי גומי.
הפגנת יוצאי אתיופיה בתל אביב 2015: אלות, מגיני משטרה, גז מדמיע, רימוני הלם, מפזרי מים, פרשי משטרה וכדורי גומי.
מחאות אום אל-פחם (2021): גז מדמיע, כדורי ספוג ורימוני הלם
צ'וקוואמקה נובויסי אוקפור הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הסנטר והפאוור פורוורד.
בעונת 2004 הוביל אוקפור את אוניברסיטת קונטיקט לאליפות המכללות ביחד עם בן גורדון תוך כדי שהוא זוכה בתואר ה-BIG EAST ותואר שחקן ההגנה של המכללות.
ב-24 ביוני 2004 בדראפט נבחר שני על ידי שארלוט בובקאטס לאחר דווייט הווארד שנבחר ראשון על ידי אורלנדו מג'יק.
בקיץ 2004 ייצג את נבחרת ארצות הברית בכדורסל באולימפיאדת אתונה (2004).
בעונתו הראשונה ב-NBA נבחר לרוקי השנה וסיים רביעי בליגה בריבאונדים למשחק.
בעונתו השנייה סבל מפציעות בקרסולו, שבגללן ישב על ספסל קבוצתו רוב העונה.
בעונתו השלישית חזר ליכולותו טרם הפציעה, והוביל את קבוצתו בריבאונדים למשחק ובחסימות למשחק.
בעונת היו ממוצעיו, זו העונה הרביעית ברציפות, ממוצעי דאבל דאבל.
בסיום העונה החתימה אותו קבוצתו על חוזה לשש שנים תמורת 72 מיליון דולר, העסקה הגדולה בהיסטוריית הבובקאטס.
ב-28 ביולי 2009 הועבר בטרייד לניו אורלינס הורנטס תמורת טייסון צ'נדלר.
את עונת סיים אוקפור בסדרת הפלייאוף הראשונה בקריירה שלו, מול לוס אנג'לס לייקרס, אותה הפסידו 4-2.
ב-20 ביוני 2012 העבירה ההורנטס את אוקפור לוושינגטון ויזארדס יחד עם טרבור אריזה תמורת רשארד לואיס ובחירת הדראפט ה-46 בדראפט 2012, דריוס מילר.
הוא היה בין המועמדים הסופיים לזכייה בפרס השחקן הקבוצתי על שם טוויימן-סטוקס, בשל תרומותיו לקבוצה על המגרש ומחוצה לו.
ב-25 באוקטובר 2013, כמה ימים לפני תחילת עונת , הועבר אוקפור בטרייד לפיניקס סאנס, יחד עם בחירת הדראפט של וושינגטון לשנת 2014. התמורה שקיבלה הוויזארדס הייתה מרצ'ין גורטאט, שאנון בראון, קנדל מרשל ומלקולם לי.
הוא החמיץ את כל העונה בעקבות פריצת דיסק, ולא חתם באף קבוצה גם בעונות , ו-.
שחקן ההגנה של השנה במכללות (2004)
מדליית ארד באולימפיאדת אתונה (2004)
אמצעי ראיית לילה (בראשי תיבות: אמר"ל) הם מכשירי ראיית לילה שנועדו לאפשר למשתמש בהם לראות בתנאי חושך.
אמצעי תצפית אלה משמשים לרוב לצרכים ביטחוניים וצבאיים.
קיים מגוון של אמצעים כאלה: משקפות, מצלמות, כוונות טלסקופיות וכדומה.
האמצעים מסווגים לפי שני סוגים עיקריים, הגברת אור כוכבים ורגישות תרמית.
העין האנושית רגישה לאור בתחום אורכי הגל 400–700 ננומטר.
ביום, או תחת תאורה מלאכותית, ניתן לצפות בנוף משום שהאור מוחזר ממנו אל העין.
בלילה מוגבלת ראיית האדם עקב מיעוט האור הזמין, המגיע בעיקר מהירח והכוכבים.
אמר"ל מסוג "מגבר אור כוכבים" (מא"כ) מתבסס על מערכת אופטית דומה למשקפת.
במערכת יש עדשה ראשית (עצמית), שאוספת אור מהשטח וממקדת אותו לתמונה על גבי שפופרת שמגבירה את האור.
עדשה נוספת (העינית) מעבירה את התמונה אל עין הצופה.
במידה שהמפתח האופטי של המערכת גדול יותר מזה של עין האדם, הדבר תורם אף הוא להגברת התמונה.
השפופרת היוצרת את ההגבר בנויה ממשטח רגיש לאור, מ"כוורת" הגברה וממשטח פולט אור.
המשטח הרגיש לאור בכניסת השפופרת נמצא במישור המוקד של העוצמית, והתמונה הנופלת עליו "מתורגמת" לתמונה אלקטרונית בהסתמך על האפקט הפוטואלקטרי: הפוטונים הפוגעים בפוטוקתודה משחררים ממנה אלקטרונים, ונוצר זרם יחסי לעוצמת האור.
אלקטרונים אלו מגיעים לכוורת, (נקראת "לוח רב ערוצי", באנגלית: Multi-Channel Plate, בראשי תיבות: MCP).
שהיא מטריצה של עשרות אלפי צינורות דקיקים, שכל אחד מהם מייצג פיקסל אחד בתמונה.
על חלק זה בשפופרת מפל מתח גבוה שגורם להכפלת כמות האלקטרונים ב"מפולת", ולכן הזרם במוצא ה-MCP גבוה בהרבה מאשר בכניסה שלו.
זרם זה פוגע במסך זרחני (אין קשר ליסוד זרחן) שפולט אור נראה, בדרך כלל בצבע ירוק, כיוון שרגישות העין האנושית מרבית באור ירוק.
את איכות התמונה אפשר לשפר על ידי שימוש בפנסי תת אדום שאינם נראה לעין רגילה.
חסרונה של הארה אקטיבית כזו היא שאמר"ל אחר יהיה מסוגל לזהות את אותה קרינה תת-אדומה ולחשוף את התצפית.
למגברי אור כוכבים חיסרון בולט יחסית לאמר"ל תרמי (שיתואר בסעיף הבא), והוא שאפילו חשיפה קצרה לאור בעוצמה מלאה (כמו אור יום או אור פנס) עלולה לגרום ל"שריפת" הפיקסלים בגלאי באופן בלתי-הפיך.
הבעיה עלולה לקרות גם בצפייה באורות חזקים יחסית בלילה במשך זמן רב, למשל כשצופים באזור שחלקו חשוך אך חלק אחר בו מואר על ידי פנס - הפיקסלים שעליהם נופל אור חזק עלולים להיצרב, וצריבה זו תישאר גם כאשר צופים באזור אחר.
יתרונו של המא"כ הוא בצריכת האנרגיה הנמוכה שלו וממדיו הקטנים שמאפשרים להתקינו על מגוון אמצעים כגון כוונות לרובים, מצלמות וידאו, משקפות וכן הלאה.
כל גוף פולט קרינה אלקטרומגנטית (ראה: "קרינת גוף שחור") שהתפלגותה על-פני הספקטרום תלויה בטמפרטורה שלו, ולכן היא מכונה לעיתים קרינת חום.
ככל שטמפרטורת הגוף גבוהה יותר, כך אורך-הגל שבו "קרינת החום" מקסימלית הוא קצר יותר.
רוב הקרינה של גופים ב"טמפרטורת החדר" (בסביבות 300 קלווין או 30 מעלות צלזיוס), כמו גוף אדם או מכוניות, נמצאת באורכי גל ארוכים מזה של האור הנראה, באזור הספקטרום המכונה "תת אדום רחוק".
אמר"ל תרמיים מתרגמים את התמונה המתקבלת מקרינה בתחום זה לתמונת אור נראה שבני אדם יכולים לצפות בה.
אמצעים תרמיים יהיו לרוב גדולים וכבדים יותר מהאמצעים המבוססים על הגברת אור, וצריכת החשמל שלהם רבה יותר.
זאת מכיוון שהמנגנון שלהם מקורר: כדי לקבל רגישות גבוהה ולהקטין את רמת ה"רעש" מקובל לקרר את הגלאים לטמפרטורה נמוכה מאוד.
יתרונם של מכשירים אלה הוא טווח התצפית הגדול שלהם ויכולתם לראות דרך חומרים מסוימים המעבירים קרינה תת-אדומה (כמו למשל רשת הסוואה) אך אטומים לאור נראה.
ניתן למשל לראות אדם המסתתר מאחורי וילון.
בניגוד למגברי אור כוכבים, מכשירים אלה מסוגלים לפעול גם בשעות היום, אך אז איכות התמונה גרועה יותר, כי הקונטרסט נפגע מעליית הטמפרטורה ומהחזרה ישירה של אור השמש מפני השטח.
לאטמוספירה בליעה חזקה בחלקים גדולים של הספקטרום התת-אדום עקב נוכחותם של אדי מים באוויר, אך ישנם שני תחומים שבהם הבליעה היא מעטה ולכן הם עדיפים לתצפית.
תחומים אלו נקראים "חלונות אטמוספיריים" והם נמצאים בתחום אורכי-הגל שבין 3 לבין 5 מיקרון, ובין 8 לבין 12 מיקרון.
רוב אמצעי התצפית התרמיים פועלים באחד התחומים האלה.
כדי שהאמצעי התרמי יוכל לקלוט את הקרינה ולהציג תמונה המבוססת על הבדלי הטמפרטורה שבין הגופים השונים דרוש גלאי מתאים.
כפי שישנם גלאים ש"רגישים" לקרינה בתחום האור הנראה (למשל גלאי ה-CCD במצלמות המבוססים על צורן), ישנם גלאים אחרים הרגישים לקרינה בתחום התת-אדום, ובהם נעשה שימוש באמר"לים תרמיים (המבוססים על אינדיום-אנטימוניד, InSb או כספית-קדמיום-טלוריד, HgCdTe).
עד שנות התשעים של המאה ה-20 לא הייתה יכולת לבנות מערכים של גלאים כאלה, ולכן אמצעי התצפית התרמיים כללו אז רק גלאי יחיד, שקורר לטמפרטורות קריוגניות, בדרך כלל על ידי התפשטות גז.
התמונה נוצרה על ידי מערכת אופטו-מכנית של מראות ומנועים מהירים שסרקו את פני השטח בקצב גבוה.
מערכת אלקטרונית בנתה אות וידאו מהאות במוצא הגלאי, בשילוב תזמון עם מערכת הסריקה המכנית.
מערכות אלה הן יקרות מאוד ומסורבלות.
במשך שנות התשעים פותחו מערכי גלאים ששימוש בהם מאפשר להיפטר מהסריקה המכנית, והם מקוררים לטמפרטורות נמוכות פחות על ידי מקררים תרמואלקטריים.
ישנם גם אמר"לים תרמיים לא מקוררים, שהם ניידים וקלים יותר שכן אינם זקוקים למערכת קירור, אך ביצועיהם נחותים בדרך כלל.
ישנם אמר"לים המיישמים את שתי השיטות (הגברת אור כוכבים וחישה תרמית), ובהם עשויה להתקבל תמונה ברורה ביותר, קרובה לזו שנצפית באור יום.
אפשרות נוספת היא להשתמש באמצעי תצפית תרמי אקטיבי.
במערכות אלו סורקים את פני השטח באמצעות קרן לייזר (בדרך כלל לייזר CO2).
מערכת אופטית אוספת את הקרינה מהשטח באופן זהה למערכת תרמית פסיבית, אך האות הנקלט מעובד באופן שונה.
מכיוון שקרן הלייזר נסרקת בקצב גבוה, היא גורמת ליצירת אות בתדר הסריקה.
ניתן אם כן לקבל שני אותות: אות קבוע (DC) ואות חילופין (AC).
האות הקבוע נגרם מפליטת פני השטח, והוא זהה לאות שקולטת מערכת תרמית פסיבית.
אות החילופין נגרם מהחזרת קרן הלייזר מהשטח.
שני האותות משלימים זה את זה: עיבוד משולב שלהם מאפשר יצירת תמונה ובה פרטים נוספים, או קונטרסט משופר בהשוואה למערכת תרמית פסיבית.
כך למשל, טנק שנמצא בטמפרטורה דומה לטמפרטורת האדמה שסביבו עשוי לפלוט כמות חום דומה, אך ההחזרה ממנו תהיה שונה מאוד.
במצב זה, תמונה שתפיק מערכת פסיבית תהיה בעלת פרטים מעטים וניגודיות גרועה בהשוואה לתמונה שתפיק מערכת אקטיבית, שכן זו מודדת את ההחזרה של פני השטח.
מכיוון שהמערכת שולחת פולסי לייזר קצרים מאוד ניתן גם למדוד באמצעותה את זמן המעוף של הפולס עד חזרתו מהשטח, וכך לחשב את הטווח אל השטח, בדומה למד טווח לייזר.
המערכות האקטיביות הן יקרות ומורכבות בהרבה מהמערכות הפסיביות בגלל מערכת הלייזר, מערך הסריקה המכני ועיבוד מורכב של אותות ותמונות.
כמו כן ישנה בעיה בטיחותית בהפעלת לייזרים כאלה, שפגיעתם בעין עלולה לעוור.
לכן משתמשים באמצעים תרמיים אקטיביים בעיקר במערכות מוטסות או במקרים מיוחדים.
כוונות אופטיות לכלי נשק כגון רובה, רובה צלפים (רוב"צ) או טנק.
ביטחון אזרחי: מצלמות אבטחה, משקפות.
מצלמות ומשקפות לתנאי אור חלש/חושך.
זיהוי תקלות ופגמים במבנים ובתהליך הייצור, כחלק מבדיקה לא הורסת בשיטת התרמוגרפיה.
חיל ההנדסה הקרבית מצויד בנשק קל וברכב קרבי משוריין כמו שאר חילות השדה בזרוע היבשה, ובנוסף להם מצויד חיל ההנדסה גם בציוד מכני הנדסי (צמ"ה), אמצעי גישור וצליחה, אמצעי סילוק פצצות, אמצעי פריצת שדות מוקשים, מיקוש ואמצעי חבלה, אמצעי גילוי, זיהוי וטיהור בפני לוחמה כימית וביולוגית, ואמצעים מיוחדים.
עד המאה ה-21 לוחמי חיל ההנדסה היו חמושים ברובה שירות מסוג רובה סער מדגמי גליל, M16A2 ארוך, M16A1 מקוצרים ורובי CAR15 מקוצרים.
מאז שנות ה-2000 רובי השירות של לוחמי ההנדסה הקרבית הם רובי M16 מקוצרים ורובי M4A1 ("פלאט-טופ").
למרות זאת, עדיין ניתן למצוא רובי CAR15 מקוצרים בקרב חיילים בתפקידים עורפיים או חיילי מילואים.
לוחמי יהל"ם חמושים גם ברובי תבור X-95 פלאט-טופ ובאקדחים.
הנשק של גדודי ההנדסה הקרבית דומה ברובו לשאר כלי הנשק של גדודי החי"ר בצה"ל וכולל מטול רימונים מדגם M-203, מטולי רקטות כתף מדגמי לאו M-72, מקלע נגב לרבות נגב קומנדו ונגב NG7, מקלע בינוני מאג, ומקלע כבד מדגם M2 בראונינג 0.5.
גדודי ההנדסה כוללים גם מפעילי בארט: מדובר בלוחמים החמושים ברובה נגד ציוד מדגם בארט M82A1 בקליבר 12.7x99 מ"מ נאט"ו (0.5 BMG) עם כוונת טלסקופית וטווח ירי של עד 1,800 מטר, אך עברו הכשרה בירי לצורכי הנדסה קרבית וסילוק פצצות במקום קורס צלפי חי"ר.
כמו כל חטיבות צה"ל, גם חיל ההנדסה (חה"ן) מצוידים ברכבי שטח ממוגנים (כדוגמת ההאמר) ובנגמ"שי M-113 (הנחשבים למיושנים ופגיעים, ובעלי מיגון לא מספק).
בנוסף לנגמ"ש זה מצוידים הגדודים בנגמ"שים מבוססי שוט, הלא הם הנגמחון והנקפדון.
נגמ"שים אלה הם בעלי מיגון כבד יותר מאשר ה-M-113 וממוגנים גם כנגד מטעני גחון וטילי נ"ט.
תפקידם המקורי היה הנדסי, לרבות פתיחת צירים, אך בשל מיגונם הכבד עברו לשימוש חיל הרגלים בפעילות בט"ש באזורים רוויי איומים מסוכנים במיוחד.
בנוסף לכלים סטנדרטיים אלה, בחיל ההנדסה משרת רכב ייחודי - זהו נגמ"ש ההנדסה פומ"ה (פורץ מכשולים הנדסי) הממוגן בכבדות ובעל אמצעים (חלקם מסווגים) בתחום ההנדסה, הפריצה, המיקוש והחבלה.
בנוסף לאלה, את הפומ"ה אפשר לדגם בכף דחפור, מגוב לפריצת שדות מוקשים, צפע שריון, תא לוחמים עילי ממוגן, מנוף טלסקופי, מערכת רקטות ריצוף לפינוי שדות מוקשים, עמדת דרקונית חמושה במקלע כבד ועוד.
הגיוון והתחכום הרב של הפומ"ה הפכו אותה לגאוותם העיקרית של לוחמי החיל.
בעשור השני של המאה ה-21 נעשו ניסויים באבטיפוס של נגמ"ש הנדסי המבוסס על הנמ"ר (נגמ"ש מרכבה).
בסוף 2016 נכנס הנמ"ר ההנדסי לשירות גדודי ההנדסה הקרבית.
בנוסף לשיפורים אלה בנמ"ר ההנדסי יש יותר מקום - הוא יכול לשאת 10 לוחמים-פלסים והכניסה לכלי נעשית מדלת כניסה אחורית (בדומה לנגמ"שים כמו האכזרית וה-M113 ובניגוד לפומ"ה שמבוסס על טנק צנטוריון).
חיל ההנדסה מפעיל ציוד מכני הנדסי (צמ"ה) מסוגים שונים, כגון דחפורים, מחפרים, יעים אופניים, טרקטורים ועוד.
תחום עבודתם, פעילותם, ייעודם והאמצעים של יחידות ולוחמי הצמ"ה הם שונים ביחס לשאר הפלוגות בחיל.
מפעילי הצמ"ה, המכונים "צמ"הייניקים", עושים עבודה שונה לגמרי ביחס לשאר יחידות ההנדסה.
אף על פי שמפעילי הצמ"ה זוכים להכשרת רובאי 05 בלבד לעומת רובאי 07 של הגדודים, לעיתים קרובות הם משתתפים בפעילות לוחמתית בקו האש, ולוקחים חלק ישיר בהכרעת המערכה ובפריצת הדרך לכוחות הלוחמים.
בעוד חלק מכלי הצמ"ה נועדו לעבודות בינוי ותחזוקה בבסיסיים עורפיים, כלים אחרים יועדו לעבוד בבסיסים שבאזורי עימות ואף בחזית עצמה, ולפיכך זכו למיגון הולם.
בין כלי הצמ"ה של צה"ל, ניתן למצוא את אלו:
דחפור משוריין D9: זהו דחפור ממוגן מדגם קטרפילר די-9, כיום מדגמי D9R ו-D9T (גם דגמי D9N ו-D9L עדיין בשימוש) שמיוצר על ידי חברת קטרפילר המשמש לפריצה הנדסית, עבודות עפר ומשימות בנייה והריסה תחת אש.
הדחפור ממוגן במיגון כבד מתוצרת ישראל שהוכיח את עצמו כיעיל ביותר באינתיפאדה השנייה, גם כנגד רקטות נ"ט.
למרות פשטותו היחסית של הכלי, הוא שימושי ביותר למגוון רב של משימות - בהן עבודות עפר, פריצת מכשולים, פתיחת צירים, חילוץ כלי רכב ורכב קרבי משוריין (כגון גרירת טנקים), ניקוי זירות מטענים, חישוף צבאי והריסת מבנים - ואף נחשב על ידי צה"ל כאמצעי יעיל וחיוני במלחמה בטרור.
רעם השחר: זהו דחפור ממוגן בלתי-מאויש מדגם D9N המופעל באמצעות שלט רחוק.
זהו הרובוט הגדול ביותר בשירות צה"ל.
פנדה (דחפור D9T): זהו דחפור ממוגן בלתי-מאויש מדגם D9T.
ניתן להפעילו הן בשלט רחוק והן על ידי מפעיל הנמצא בתוך הכלי.
זהו הרובוט הגדול ביותר בשירות צה"ל, ומצויד במערכות בקרה מתקדמות יותר לעומת "רעם השחר".
מחפר (באגר) ממוגן: זהו מחפר ממוגן מדגמי 225 ו-245 (סדרה 2 הישנה יותר) ו-330 תוצרת קטרפילר, המשמש לעבודות חפירה והריסה תחת אש, בייחוד של בתים רבי-קומות.
את היעה האחורי על זרוע החפירה התלת-מפרקית אפשר להחליף במקדח הידראולי המשמש לקדיחת בורות או בפטיש הידראולי המשמש להריסת בתים.
מחפרים נטלו חלק בהריסת המוקטעה ברמאללה ובמבצע הבאת ביכורים וכן בהריסת מנהרות בציר פילדלפי.
באגר E-349: זהו מחפר ממוגן גדול מדגם E-349 תוצרת קטרפילר, הגדול והמתקדם ביותר בין המחפרים של צה"ל.
ייעודו הוא לחשוף מנהרות וביצורים תת-קרקעיים של האויב, להרוס מבנים ולבנות ביצורים.
יעה אופני (שופל): זהו "שופל" ממוגן מסדרת קטרפילר 966, בעיקר מדגמי 996E, 996F ו-966G, שמיוצרים על ידי חברת קטרפילר.
הוא מיועד בעיקר למשימות בניה, הנדסה, הובלת חומרים ופינוי צירים.
הוא ממוגן כנגד אבנים, בקבוקי תבערה ונשק קל.
היעה האופני מסוגל לנוע במהירות גבוהה יותר מכלי צמ"ה אחרים כיוון שהוא מצויד בגלגלים במקום בזחל.
לביא"ה (ראשי תיבות של לוחם הנדסי ביעה אופני הנדסי): שופל מדגם 966G ממוגן עם עמדת מפקד מיוחדת החמושה במקלע.
נועד לפינוי מכשולים והריסת בתים בעת לוחמה בשטח בנוי.
המקלע מוסיף לו אפשרות להשבת אש והסתערות.
יתרונותיו: גדול מספיק בשביל להרוס מבנים קטנים, בעל עבירות גבוהה בכבישים ולא גורם נזק לאספלט עליו הוא עובר.
מיני-מחפרון ממוגן: מיני-מחפרון משוריין מדגם 1CX תוצרת חברת JCB עם קבינה ממוגנת ולוחות שריון על הבוכנות.
המיני-מחפרון נועד לחפור ולפנות מכשולים בשטח בנוי ובעיקר בסמטאות צרות, איפה שכלים גדולים יותר כמו סופה, שופל ממוגן או דחפור די-9 יתקשו לעבור או יגרמו נזק לתשתיות בגלל גודלם הרב.
הכלי שימש למשימות הנדסיות בלב הערים הפלסטיניות במבצע שובו אחים.
יעה זחלי: יעה זחלי מדגם 963 תוצרת קטרפילר, המיועד בעיקר לעבודות עפר בתוואי שטח קשים ומשלב בין היכולות של השופל (מעמיס קדמי) לבין העבירות של כלי זחלי.
מפלסת ממוגנת: מפלסת ממוגנת המשמשת לפינוי צירים, הכשרת דרכי עפר ופינוי שלג בעת הצורך.
דרילר ממוגן: כלי צמ"ה כבד הדומה למחפר, אך במקום זרוע חפירה הוא מצויד בזרוע שבקצה שלה מותקן מקדח הידראולי גדול, המשמש לחפירת פירים באדמה.
הדרילרים הממוגנים פעלו בעיקר בציר פילדלפי כדי להכין בורות לפיצוץ מנהרות הברחה.
טאטרה-דרילר: מקדח בורות המותקן על גבי משאית טאטרה עם תא מפעיל ממוגן.
הדרילר משמש לגילוי וחשיפת מנהרות תת-קרקעיות המשמשות לטרור ברצועת עזה.
חודר קוני: כלי לאיתור מנהרות תת-קרקעיות הנגרר על ידי דחפור D9. מופעל על ידי אבירי הפלדה.
חופר תעלות: כלי צמ"ה כבד מדגם טרנצ'ר המיועד לחפור תעלות.
מדובר בכלי צמ"ה זחלי במשקל 100 טונות המסוגל לחפור תעלות צרות בעומק של כ-5–10 מטרים בקצב מהיר מאוד.
הוא נועד במקור לפעול בעיקר בציר פילדלפי כנגד מנהרות ההברחה והתופת, אך יכול לשמש גם לחפירת שוחות, חפירים ותעלות נ"ט.
טרנקור רואדמיינר (Trencor Roadminer) - כלי כבד לחציבה ופינוי מוקשים, הכלי מכיל התקן ובו גלגלי שיניים החופר את הקרקע, וגורס ומפוצץ את המוקשים בהם הוא נתקל.
"עמי": מחפרון ממוגן HMEE תוצרת JCB הבריטית שנועד למשימות פריצה ופתיחת צירים בשטח עירוני.
הכלי נחשב לזריז במיוחד ומתאים לרחובות צרים.
הכלי נקרא על שמו של סא"ל עמוס כהן שישמש כסגן האגדי של בהל" צ.
חלוץ או פרונט רנר: מיני-מעמיס זחלי קומפקטי "מיני-קאט" מדגם MTL-257B של קטרפילר ממוגן הנשלט מרחוק שפותח על ידי מפעל רמתא של התעשייה האווירית וחברת זוקו שילובים.
מיועד לפינוי מכשולים והרמת חפצים חשודים בסמטאות ובשטחים בעלי מרחב תמרון מוגבל.
"חתול חולות": מיני-מעמיס זחלי לא-מאויש של בובקאט המצויד בכף, קלשון או מחרשה, הנשלט מרחוק על ידי לוחמי הנדסה.
נועד לטפל במטעני חבלה בשטח חולי.
סה"ר - סייר הנדסי רובוטי: רובוט צבאי וכלי רכב בלתי מאויש על בסיס מיני-מעמיס זחלי של בובקאט המצויד בכף, מגרפה-קלשון או מחרשה, הפועל באופן אוטונומי או הנשלט מרחוק על ידי לוחמי הנדסה.
נועד לטפל במטעני חבלה ומוקשים.
לדברי התעשייה האווירית המייצרת את הכלי: "סהר היא מערכת אוטונומית לחלוטין שפותחה על מנת לבצע מגוון רחב של משימות מבצעיות בזירות שונות הכוללות פריצת צירים, מיפוי סביבה, גילוי ופינוי מוקשים, מטענים וחסימות צירים ועוד."
כלי צמ"ה מסוגים שונים לבנייה ולעבודות עפר, כגון: מכבשים, מגרדות, מנופים, משאיות עפר, משאיות פרקיות ועוד.
אחד מתפקידיו החשובים של מערך הצמ"ה בעת מלחמה הוא לאפשר לכוחות השריון לחצות תעלות נ"ט ומכשולי מים רחבים בעת מלחמה.
לשם כך, עליו להקים גשרים מעל התעלות והנחלים, לעיתים תחת אש, שעליהם ינועו הטנקים וכלי הרכב הצבאיים.
על אמצעים אלו אחראים פלוגות הציוד המכני ההנדסי והוא תחום ייעודי רק להם.
טנק גישור: מדובר בטנקים מדגם M60 פטון שצריחם הוסר ועליהם הותקנו מערכות גישור שונות: כגון גשר צמד, גשר כפול, גשר נפתח ועוד.
גשר מישר: גשר לחציית תעלות נ"ט צרות, ניתן לגרירה ופרישה בידי טנקים ונגמ"שי הנדסה רגילים.
גשר "יעד": גשר מישר משופר רחב יותר, בטיחותי יותר בעל יכולת נשיאה גדולה יותר.
את הגשר תכננה ומייצרת התעשייה הצבאית.
גשר ביילי: מדובר בגשר מודולרי פריק בעל נתיב ברוחב 3.28 מטר הניתן להרכבה ופירוק באופן מהיר למדי בתנאי שדה.
גשר כלובים: גשר שפיתחה יחידת יפת"ח עבור חיל ההנדסה ומורכב מכלובי מתכת מודולריים שניתן להרכיבם לגשר במכשולי מים רדודים.
גשר חי"ר קל: גשר שפיתחה יחידת יפת"ח ונועד רק למעבר לוחמי חי"ר בחתימה נמוכה.
הגשר כולל מסבך פלדה עם פרופיל משולש עליו נעים הלוחמים.
את הגשר ניתן להרכיב ולקפל בזמן קצר.
סירות גומי: למעבר נהרות ומכשולי מים, על מנת לשגר כוחות הנדסה וקומנדו שיתפסו ראש גשר בגדה השנייה.
דוברות: משטחים צפים, חלקם ממונעים, המאפשרים נשיאת טנקים על פני מכשולי מים.
על ידי חיבור דוברות זה לזה אפשר ליצור גשר.
תמסח (ז'ילואה): כלי רכב אמפיבי ישן עם מצופים מתנפחים בצידיו, המסוגל לשאת שני טנקים.
התמסח מסוגל לנוע באופן עצמאי ביבשה ובמים.
דוברה זו נטלה חלק במלחמת יום כיפור וצליחת התעלה.
התמסחים היו הראשונים שהגיעו לתעלה.
גשר הגלילים: גשר למכשולי מים רחבים המורכב מגלילים הצפים על המים, פרי המצאתו של דוד לסקוב ופיתוח של יחידת יפת"ח שבראשותו.
הגלילים נגררים למקום באמצעות טנקים, טנקי-דחפור ודחפורים זחליים ומחוברים בהתאם לאורך מכשול המים.
הגשר שימש בצליחת התעלה במלחמת יום הכיפורים, אף כי התעכב בדרך ואף נקרע.
קיומו היה סודי ביותר עד למלחמת יום הכיפורים.
על פיתוח הגשר זכה לסקוב בפרס ביטחון ישראל.
גשר דוברות: מדובר בגשר שהורכב מדוברות "יוניפלוט" שהוצמדו זו לזו.
חלק מאמצעי הגישור ההיסטוריים של חיל ההנדסה ניתן למצוא במוזיאון "יד לשריון" בלטרון ובמוזיאון בתי האוסף לתולדות צה"ל ביפו.
אמצעים לסילוק פצצות וגילוי מוקשים
אלה אמצעים המשמשים את הפלס, הסלק או החבלן הבודד בטיפול במטעני חבלה, מוקשים, נפלי תחמושת או חפצים חשודים אחרים.
רובוט חבלה וס"פ: זהו רובוט הנשלט מרחוק והוא בעל זרוע, מצלמה ורובה shotgun.
הרובוט נע על זחלים והוא בעל עבירות גבוהה.
מטרתו היא לטפל בחפצים חשודים, להעבירם למקום בטוח, לבדוק את תכולתם ואף לנטרלם במקרה הצורך.
בחיל ההנדסה משרתים מספר דגמים שונים של רובוטים.
רונ"י: רובוט צבאי קטן המשמש למטרות סיור וסריקה.
ניידת ס"פ המכילה את הציוד הדרוש לחבלן בעבודתו בשטח.
רובה צלפים/נגד חומרים בארט M82A1 לפיצוץ מטעני חבלה מרחוק.
בנוסף לשימוש זה הבארט יעיל גם לפגיעה במבנים, כלי רכב ומחבלים שמסתתרים מאחורי מחסה.
שימושי גם לאיתור אמל"ח מוסתר או מוטמן.
דקר: מוט ארוך המאפשר גילוי מוקשים על ידי דקירת הקרקע והתחושה האופייניים לפגיעה בעצם מתכתי או פלסטי קשיח, כגון מוקש.
משמש גם לגילוי תיל ממעיד (סוג של מילכוד המחובר למוקשים או מטענים).קיימים שני סוגי דקרים: דקר חבלנים - בעל שני חלקים שמורכבים בהברגה, ודקר מתקפל - מורכב מפרקים שנפתחים.
סכין פלסים: סכין המשמשת לדיקור הקרקע ובדיקת מילכודים.
כיפת סימון: משמשת לסמן אזור בו הוטמן מוקש.
סנדלי חבלה: משמשים לפיזור משקלו של אדם ההולך בשדה מוקשים.
C-Guard RJ: מערכת ישראלית נגד מטעני חבלה שמופעלים בשלט רחוק (כגון בשידור גלים אלקטרומגנטיים בהם גלי רדיו ואפילו Wi-Fi).
המערכת מונעת את הפעלתם מרחוק באמצעות לוחמה אלקטרונית וחסימת תדרי שידור, ומאפשרת גם איכון של המטען.
אלה אמצעים המשמשים את הכוח המתמרן והמסתער הקיימים על רכבים קרבים משוריינים.
להבקעת שביל נקי דרך שדות מוקשים ביעילות ובמהירות.
אמצעים אלה תוכננו לעבוד עם רכב קרבי משוריין, ללא צורך שהפלסים יצאו מהכלי ויטפלו במוקשים ידנית.
מגוב רציף: זוהי מעין כף פריקה המותקנת על דחפורי D9 משוריינים ותפקידה לפלס ציר רחב הנקי ממוקשים.
המגוב בנוי ממסגרת משולשת בצורת V, שבקצהו שיניים חדות הננעצות בקרקע.
כאשר הדחפור מתקדם המגוב חופר בקרקע ודוחף את העפר עם המוקשים הצידה ובכך מותיר מסלול נקי שרוחבו הוא בין 4 ל-5 מטרים.
מגוב נוכרי: זהו מגוב המותקן על נגמ"שי הנדסה או טנקים ונועד לנקות לכלי את הדרך לפני הזחלים.
מגוב זה מורכב מזוג גלגלים כבדים בעלי בליטות הנמצאים במרחק מה לפני הזחלים ו"חורשים" את הקרקע על מנת לפוצץ מוקשים הנמצאים בדרכו של הכלי.
קיימת לדגם זה גרסה מתקדמת "מגוב נוכרי דור ג'" וכן דגם נוכרי קל השונה ממנו באופן ניכר.
נוכרי קל: זהו מגוב המותקן על נגמ"שי הנדסה או טנקים ונועד לנקות לכלי את הדרך לפני הזחלים.