tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
חוק הברזל שלו הוא להרוג יצורים חיים רק כדי לאכול אותם ולא להרוג שום דבר שאינו אכיל.
משמעות שמו ביפנית היא "חמש ציפורים".
קומאטסו - עוזרו של טוריקו אשר מתלווה אילו לכל מסעותיו.
קומאטסו הוא ילד קטן וצנום שאינו לוחם.
עובד כטבח במסעדת 5 כוכבים.
תפקידו העיקרי בצוות הוא לבשל את החיות.
הוא מתאפיין ביכולת בישול נרחבת.
טינה - מופיעה באנימה בלבד.
טינה היא עיתונאית אשר עוקבת אחר טוריקו ומתעדת את מסעותיו.
בסוף כל פרק, היא מציגה את כל מה שטוריקו אכל או מפלצות חדשות שהוא פגש וגם את הפרומו לפרק הבא.
באחד הפרקים במאנגה, פרק שיצא לאחר יציאת האנימה, הראו את טינה בצד, ולידה היה כתוב: "סוף סוף אני במאנגה!".
זאת הפעם הראשונה עד היום, בו טינה הופיעה במאנגה.
טארי-כלות' - טארי-כלות' היא חיית המחמד של טוריקו.
אימה של טארי הייתה חלק מתחרויות שבהן גורמים למפלצות להיאבק אחת בשנייה ומהמרים מי תנצח כאשר זאת הייתה האלופה.
קוקו - חבר טוב של טוריקו.
כמו, טוריקו, הוא גם אחד ממלכי השמיים.
לקוקו יש את היכולת לשלוט ברעל ולהרעיל את אויביו.
רין - ידידה של טוריקו ואחותו הקטנה של סאני.
סימן ההיכר של רין הוא שהיא מאוהבת נואשות בטוריקו - שמתעלם ממנה.
לרין ישנו מגוון רחב של כלי נשק אשר מבוססים על בשמים עם אפקטים שונים.
סאני - אחד ממלכי השמיים ואחיה הגדול של רין.
סאני משתמש בשיערו הצבעוני ככלי לחימה.
הוא ידוע בכך שהוא נמשך ליופי וסולד מאנשים שמייחסים ליופי חשיבות מופחתת.
זברה - אחד ממלכי השמים, ישב בכלא עקב פשעים חמורים.
במהלך הסדרה התחבר עם קומאטסו.
אף על פי שהאנימה של טוריקו מבוססת על המאנגה בעלת אותו השם, יש ביניהם מספר הבדלים:
פרקים 42–43 הם פירקי פילר - פרקים שלא הופיעו במאנגה.
טינה, היא דמות פילרית, היא לא הופיעה במאנגה.
צנזור- באנימה נמנעו להראות דם, אף על פי שבמאנגה, טוריקו נפצע מספר פעמים קשות ביותר.
טורין טורמבר (ידוע גם כטורין טורמבר, שר נרגותרונד) הוא דמות בדיונית המופיעה בספריו (ילדי הורין במיוחד) של ג'.ר.ר.
דמותו של טורין בין היתר מבוססת על קולרבו, דמות מהקאלוואלה, האפוס הלאומי של פינלנד ממנה הושפע מאוד טולקין.
באותה התקופה היו העלפים רבים וחזקים מאוד ומקומות יישוביהם ומצודותיהם הקיפו את ארצו של שר האופל ומנעו ממשרתיו את השלטון והמעבר בארצות הרחבות שמעבר להם.
אז ביקש מייד'רוס בן פאנור - אחד ממנהיגי הנולדור, לכרות ברית בין כל העמים יושבי צפון מערב הארץ התיכונה על מנת להדביר את שר האופל אחת ולתמיד.
אחת מן הדמויות הבולטות בקרב זה היה הורין בן גלדור שר דור לומין.
הורין שנחשב לאחד הלוחמים הגדולים ביותר מגזע האדם בכל ההיסטוריה, יצא למלחמה בשירותו של פינגון מלך הנולדור.
לאחר התבוסה המוחלטת במלחמה, עמדו אחרונים הורין ואנשיו וחיפו על נסיגתם של אנשי גונדולין.
לכן כפת מורגות' את הורין וקילל אותו ואת כל בני ביתו לגורל אומלל, שלא ימותו עד שיסבלו רבות.
טורין נולד בדור לומין לאביו הורין תליון ולאמו מורוון אלדוון שהיו שליטי דור לומין ומנהיגי בני האדם שבארץ ההיא.
טורין ירש מאמו את מזגה חמור הסבר, המופנם והגאה, את יפי תוארה, את גון עורה החיוור ועיניה האפורות ואת צבע השיער הכהה.
בעודו ילד רך אהב טורין להשגיח על אחותו הפעוטה אורוון, אך מגפה שתקפה את הצפון הפילה את שניהם למשכב.
כשקם טורין והחלים, נודע לו שאחותו מתה במגפה ואמו נעצבה עוד יותר.
בהיותו בן תשע שנים יצא אביו אל קרב הנירנית, משם לא שב אל אשתו ההרה.
לאחר הנירנית שטפו בני המזרח אנשי מורגות' את ארץ דור לומין ושיעבדו את הנשים, הזקנים והילדים שנותרו בלא מגן.
לזמן מה עוד פחדו בני המזרח להניח את ידיהם על גבירת דור לומין ובינתיים שמרה מורוון את טורין בסביבות ביתה למען ביטחונו.
כשהמצב נעשה מסוכן וחמור יותר, שלחה מורוון את טורין אל הממלכה השמורה דוריאת, שם נישאה בת המלך לקרוב משפחתה.
מורוון קיוותה שקרבת המשפחה תגרום למלך לקבל את בנה וכך ינצל מסכנות הצפון.
תינגול מלך דוריאת הגדיל לעשות מכל תקוותיה ואימץ את טורין לבן לכבוד הורין האיתן ומעשי הגבורה שביצע במלחמה.
בדוריאת גדל טורין כנסיך עלפים ורכש השכלה ואומנויות שונות כראוי לבן המלך.
אז גם שמע כי לאחר צאתו ילדה אמו בת נוספת וקראה את שמה ניינור- שפשרו אבל.
משהגיע לגיל נעורים, נלווה אל בלג קותליון - ראש מצביאי המלך לסיורים וקרבות בגבולות הממלכה.
שם נלחמו באורקים ומשרתי מורגות שאחרי הנירנית הסתובבו וסיירו ברחבי בלריאנד באין עוצר בידם.
כך התחזק טורין והפך ללוחם מיומן וקטלני.
הכבוד שזכה לו טורין כבנו המאומץ של המלך וכלוחם בשירות הממלכה, העלה את קנאתו וצרות עינו של סירוס מיועצי המלך תינגול.
סירוס התגרה בטורין בלי הרף והדברים הידרדרו לידי כך שיום אחד כשיצא טורין מבית המלך אל הספר, ארב לו סירוס וביקש להמיתו.
טורין התגבר בקלות על סירוס וכדי ללמד אותו לקח הפחיד אותו ורדף אותו ביער.
סירוס שחשב שהנה בא קיצו, נמלט בפחד עד שנפל מראש צוק ומת.
המולת המרדף הביאה למקום את מבלונג ואנשיו.
היות שכל אשר ראו היה מרדפו של טורין אחרי סירוס עד מותו של האחרון, הם תלו את האשם בטורין ודרשו ממנו לבוא למשפט המלך.
גאוותו של טורין לא הניחה לו להצטדק ולספר כיצד הכל התרחש מתחילה.
הוא סירב לבוא איתם והסתלק אל אזורי הפרא שמחוץ לדוריאת.
בדוריאת ישב המלך תינגול וחקר בחומרה את המעשה, אך לבסוף הכל נתגלה והמלך הכריז על טורין כחף מכל אשמה ואפילו אמר שאולי הוא - המלך, צריך להתנצל בפני טורין על שיועץ המלך התנכל לו כך.
אבל טורין לא היה שם כדי לשמוע ואיש לא ידע היכן הוא.
בלג קותליון יצא בשליחות המלך לבקש את טורין באזורי הפרא המסוכנים, לשם כך קיבל מן המלך חרב חזקה ומיוחדת בשם "אנגלכל".
בינתיים הצטרף טורין לכנופיה של פורעי חוק וכינה את עצמו בשם ניתן שפשרו "הקורבן לעוול".
עם הזמן נעשה טורין ראש הכנופיה.
אז מצא אותו בלג וביקש להשיבו אל דוריאת.
טורין סירב והמשיך להנהיג את כנופיית פורעי החוק ולבסוף הצטרף אליו בלג.
בהנהגתם הפכה הכנופיה לצבא קטן של אנשים שלחמו במורגות' ומשרתיו, עד שגילה מורגות' כי שם הוא בן הורין.
עקב מעשה בגידה הוסגר מחבואו של טורין והאויב בא עליו ועל אנשים בשנתם.
הלחימה הייתה מרה אך הסתיימה בתבוסתם של טורין ואנשיו.
טורין נלקח בשבי ואנשים הומתו כמעט כולם.
בלג שרדף אחרי האורקים חילץ את טורין בחשכה, אך טורין שידע עינויים רבים בימים שלפני כן, חשב ששוב באים לענותו.
לאחר שגילה את מה שקרה, נפל צער גדול על טורין.
הוא קבר את בלג עם קשתו הגדולה, אך לקח לעצמו את החרב אנגלכל על מנת לנקום בעזרתה באנשי מורגות.
עלף מאנשי נרגותרונד שנמלט מאנגבנד, נלווה אל בלג במרדפו אחר האורקים, עת חילץ את טורין משביו.
עתה לקח אותו עלף את טורין איתו אל ממלכת נרגותרונד, שם הזדהה טורין בשם אגרווין בן אומרת שפשרו: העקוב מדם בן ביש המזל.
בנרגותרונד הצטרף טורין אל החיילים ושומרי הגבולות.
החרב אנגלכל חושלה למענו מחדש והוא קרא את שמה "גורתנג".
גבורתו של טורין בקרב העלתה את קרנו בעיני המלך ואנשי נרגותרונד, עד שנעשה מצביא נרגותרונד ויושב מועצת המלך.
שם גם התאהבה בו בת המלך פינדוילס, אך הוא ראה בה כידידה ואחות ולא ידע שהיא מאוהבת בו.
בהשראת טורין עברו אנשי נרגותרונד מלחימה זהירה ומארבים לקרבות אמיצים של פנים מול פנים, את טורין הם כינו "מורמגיל" - החרב השחורה, ובטחו בו שינצח כל יריב.
לאחר זמן מה שבו הביס שוב ושוב המורמגיל את האורקים, גילה מורגות' שזהו טורין בן הורין.
אז שלח מורגות' את גלאורונג אבי הדרקונים בראש צבא אורקים, על מנת לחסל את ממלכת נרגותרונד.
אנשי נרגותרונד יצאו למלחמה ובראשם יצא מורמגיל, אך האויב היה רב מדי ועם האורקים היה דרקון גדול ונורא.
צבא נרגותרונד נחל תבוסה מוחלטת והאורקים נהרו אל היכלי נרגותרונד, לשעבד את הנשים והילדים ולקחת אותם בשבי.
טורין שנחפז בחזרה משדה הקרב אל נרגותרונד על מנת להציל את פינדוילס, נתקל בדרקון והתמודד עמו בדברים.
הדרקון הפיל עליו כשף שהקפיא אותו לזמן מה בעוד פינדוילס זועקת אליו כשגוררים אותה אל השבי.
גלאורונג לגלג על טורין החי לו כנסיך בממלכות העלפים דוריאת ונרגותרונד ושוכח מאמו ומאחותו שחיות כקבצניות נטושות ומוקפות אויבים בבית ילדותו.
טורין התנער מקפאונו ונחפז צפונה אל דור לומין על מנת למצוא את אמו ואחותו ולסייע להן.
בדור לומין שמע טורין כי מזה שנים אמו ואחותו עברו בביטחון מדור לומין אל דוריאת.
המעבר הבטוח התאפשר בזכות כוחו של המורמגיל שהדף באותה עת את כוחות מורגות'.
אז נעור טורין לחלוטין מכשפי הדרקון והאמת המרה נחתה עליו בכל כובד משקלה.
אז נזכר בפינדוילס ונחפז אל היערות שסביב נרגותרונד לחפש מה עלה בגורלה ואולי יצליח להציל אותה.
ביער נתקל טורין בקבוצת אנשים שעמדו על נפשם מפני כנופיה של אורקים, הוא התנפל על האורקים ועזר לאנשי היער להביס אותם.
התברר שהיער הוא יער ברתיל ואלה הם סיירים אנשי הלדין יושבי אפל ברנדיר שבעבי היער, שהיו יוצאים לארוב לאורקים ולהרחיק אותם ממשכנות בני עמם שבעומק היער.
הסיירים סיפרו לטורין כי ניסו להציל את הנשים השבויות מנרגותרונד, אך כשהתנפלו על האורקים, הרגו אלה את השבויות תחילה ואת פינדוילס הצמידו בכידון לעץ.
מילותיה האחרונות היו: אמרו למורמגיל כי כאן היא פינדוילס.
לכן קברו אותה אנשי היער באותו מקום וערמו תל על קברה.
טורין הלך אל קברה והתאבל עליה, אז הצטרף לקהילת אנשי היער.
בהצטרפו אל אנשי היער, ניסה טורין להסתתר מגורלו ומקללת מורגות' והזדהה בפניהם בשם "טורמבר" שפשרו: שר הגורל המר.
אנשי היער קיבלו אותו אליהם ואהבו אותו, אך מנהיגם ברנדיר הפיסח, לא אהב אותו כמו השאר.
בינתיים הגיעה השמועה אל דוריאת על נפילת נרגותרונד ותבוסתו של מורמגיל.
עוד נשמע בדוריאת כי הדרקון כינה את המורמגיל בשם "בן הורין".
אז נדאגה מורוון ויצאה מדוריאת לבקש את בנה חרף עצתם של מלך ומלכת דוריאת.
כדי לשמור עליה באזורי הפרא, שלח אחריה המלך את מבלונג כבד היד ועמו עוד אנשים.
עמם הלכה בתחפושת כאחד מהם, ניינור בת הורין.
משהתקרבו מורוון ומלוויה לנרגותרונד, הרגיש בבואם הדרקון שבחר בנרגותרונד כמאורתו.
אז יצא גלאורונג לקראתם והפיצם לכל עבר.
כך נתקל גלאורונג בניינור ובמבט עיניו הפיל עליה כשף של שכחה גמורה.
לאחר זמן מה התעוררה ניינור והחלה מסתובבת ביערות כילדה קטנה.
היא לא ידעה דבר ולא זכרה דבר.
טורין שיצא מפעם לפעם עם סיירי היער לארוב לאורקים ולהילחם בהם, ראה בלילה גשום דמות עלמה שרועה על תל הקבורה של פינדוילס.
הוא הרים אותה בזרועותיו ונשא אותה אל אפל ברנדיר.
מששאל אותה לשמה, לא ידעה לענות לו ובכתה, אז כינה אותה טורין בשם "ניניאל" שפשרו: עלמת הדמעות.
ברנדיר הפיסח שהיה לו ידע ברפואה, טיפל בניניאל עד שהבריאה.
היא קמה ממיטתה ואנשי היער לימדו אותה לדבר והיא חייתה ביניהם.
ברנדיר התאהב בה אך היא נתנה את ליבה לטורמבר, שכן דימתה בעמקי ליבה שהוא הדבר אשר ביקשה זמן רב.
לאחר זמן נישאו טורמבר וניניאל ואנשי היער שמחו בנישואיהם שמחה גדולה, למעט ברנדיר הפיסח.
לאחר מכן הרתה ניניאל ונעשתה עצובה, אז הגיעו שמועות רעות אל משכנם של אנשי היער - כנופיות גדולות של אורקים נקבצו עליהם להתקיפם.
טורמבר חגר את חרבו והנהיג את אנשי היער בקרב עד שניצחו את האורקים ניצחון גדול.
אך גלאורונג שמע על החרב השחורה ושוב גילה היכן שוכן בן הורין.
גלאורונג יצא מנרגותרונד לכיוון יער ברתיל כשהוא מתווה את שבילו באש ועשן.
טורין יצא לפוגשו והחליט לארוב לו במקום ששמו קבד אן ארס ופשרו: קפיצת האייל.
באותו מקום עבר הנהר בנקיק עמוד בין שני צוקים, והאייל הנמלט מרודפיו היה מדלג מעליו בקפיצה אחת.
כאשר גלאורונג קפץ מצד לצד, ארב לו טורין על צלע המצוק, טיפס למעלה ונעץ בו את גורתנג עד הניצב.
גלאורונג זינק הלאה בייסורים ועיוותי גסיסה וטורין נחפז אחריו להשיב לעצמו את חרבו.
טורין השיב לעצמו את חרבו, אך הדרקון שוב התמודד עמו בדברים, מששלף טורין את חרבו מבטן הדרקון, ניתז ארס על ידו.
מכוות הארס, צחנת הדרקון ועמל הקרב הפילו עילפון על טורין והוא קרס לצד הדרקון הגוסס.
בלב היער ישבה ניניאל ודאגה לטורמבר.
אז יצאה ניניאל בעקבות בעלה כי לא יכלה לשאת את חוסר הידיעה מה עולה בגורלו.
אחרי ניניאל צלע ברנדיר המאוהב שביקש להגן עליה באיזו דרך שיוכל.
ניניאל הגיעה אל מקום גסיסתו של הדרקון, במקום בו שכב טורין כמת.
אז דיבר הדרקון בפעם האחרונה, שבר את כשף השכחה שלה ולעג לה על שנישאה לאחיה והרתה לו.
מגודל הזוועה פנתה ניינור/ניניאל הצידה וקפצה אל מותה מעל קבד אן ארס.
במר נפשו חזר ברנדיר אל אנשי היער ובישר להם כי מת הדרקון אך מת גם טורמבר ומתה ניניאל, כי התברר לבסוף ששניהם היו אחים, בני הורין איש דור לומין.
אנשי היער סירבו להאמין לו והחלו לצעוד לעבר מקום מותו של הדרקון.
בדרכם פגשו את טורין טורמבר שנעור מעלפונו עם מות הדרקון וביקש לשוב הביתה אל רעייתו.
אז אמר לו ברנדיר כי מתה אשתו והטיח בו את דברי גלאורונג.
טורין סירב להאמין כי חשב שאחותו שוכנת בטוחה בדוריאת ושוב ראה איך קללת מורגות' משיגה אותו, הוא שלף את חרבו ורצח את ברנדיר.
בכאב גדול רץ טורין ביער, מקלל את גורלו ואת כל העולם, מוסיף לשנן לעצמו שאחותו עודנה בדוריאת.
אז כשעבר ליד תל הקבורה של פינדוילס, פגש במבלונג ואנשי דוריאת.
מבלונג סיפר לו כי אחותו באה לבקשו ואבדה באזור, אז ידע טורין כי אמת דיבר הדרקון ואמת דיבר ברנדיר.
הוא פנה אל המקום שבו קפצה אחותו אל מותה וביקש את נפשו למות.
אך בראותו את עצמו כרוצח, לא רצה לטמא את מקום מותה בדמו, לכן קבע את גורתנג בקרקע ונפל עליה.
מבלונג ואנשים הגיעו למקום מיד והתאבלו עליו ועל אחותו.
אז קברו את טורין עם חרבו וחרטו על המצבה את המילים הבאות: "טורין טורמבר דגניר גלאורונגה" (טורין טורמבר רועץ גלאורונג).
ומתחת כתבו: "ניינור ניניאל", אף שהיא לא נקברה שם, ולעולם לא נודע לאן נישאה גופתה במי הנהר.
תפקידו של טורין באחרית הימים
בסדרת ספרי ההיסטוריה של הארץ התיכונה, מנבא מנדוס, אחד הולאר, שבקיצו של העולם יתחולל הקרב האחרון (דגור דגורת - "קרב הקרבות"), שבו ישתחרר מורגות' ויקום נגד כל הולאר עם צבא אדיר.
על פי הנבואה, מורגות' יובס אחת ולתמיד על ידי טורין טורמבר, אשר יקטול את הולא הזדוני באמצעות חרבו השחורה המפורסמת.
לאחר הקרב (וייתכן שגם לפניו) טורין ישכון לנצח נצחים באולמות מנדוס, היכל הולאר.
טוריסק (באוקראינית: Турійськ; בפולנית: Turzysk, טוז'יסק; ביידיש: טריסק) היא עיירה במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
טוריסק נזכרת לראשונה במאה ה-11. בשנת 1319 נכבשה העיירה בידי הליטאים, ובשנת 1365 הוענקה לקז'ימייז' השלישי, מלך פולין.
מראשית המאה ה-16 הייתה העיירה בבעלות משפחות אצולה פולניות.
בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה.
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מהמאה ה-16. במהלך המאה ה-19 התגבשה בעיירה חסידות טריסק, אשר הפכה את היישוב למרכז חסידי חשוב.
בין השנים 1918 ו-1920 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות וממעשי שוד מצד החיילים האוקראינים, הבולשוויקים והפולנים שעברו בה.
בין היתר, הועלו באש מבני חצרו של אדמו"ר טריסק.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,200 יהודים, רוב תושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית ופעילות של ארגון הבונד, תוך קיום בית ספר עברי מרשת תרבות ובית ספר יידי מרשת ציש"א.
עם הכיבוש הסובייטי של האזור בספטמבר 1939, הופסקה פעילות זו.
ב-28 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו החלו במעשי שוד ורצח בקרב יהודיה, בהשתתפות אוקראינים מקומיים.
בהמשך, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, חובת מסירת דברי ערך וחובת ביצוע עבודות כפייה.
בד בבד, רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה.
ב-19 באוגוסט 1942 נרצחו כמה מיושבי הגטו בעיירה בשל אי עמידה באחת מחובות תשלום סכומי הכופר.
ב-23 באוגוסט 1942 נרצחו כל יהודי העיירה בבורות ירי שכרו בעצמם.
בשעת האקציה ניסו כמה מיושבי הגטו להתנגד לגרמנים, וחלקם הציתו את בתיהם.
טורמה הייתה יחידה צבאית בחילות הפרשים של הצבא הרומי והצבא הביזנטי.
הצבא הרומי בתקופת הרפובליקה התיכונה, התבסס בעיקר על חיל רגלים כבד, אולם לכל לגיון צורפו 300 פרשים.
על פי פוליביוס הפרשים חולקו ל-10 טורמות על אחת בת שלושים איש.
אנשי הטורמה היו בוחרים מביניהם שלושה דקוריונים שיפקדו עליהם.
לא ידוע על שינויים רבים שנערכו בחיל הפרשים הרומאי, זרוע זו נותרה הזרוע המוזנחת ביותר בצבא הרומי והרומאים העדיפו להשתמש בפרשים גאלים או נומידים.
במהלך המאה ה-7, עבר הצבא הביזנטי רפורמות שנועדו לעקור את הבעיות שהיו בצבא הרומאי שהצבא הביזנטי ירש אותו.
הצבא הביזנטי החל להתבסס על תמות.
כל תמה (θέμα מחוז) היה אחראי על גיוס צבא שהיה אמור להגן על המחוז מפלישות האויב.
הטורמה מתוארת כיחידה העיקרית של הצבא התמתי, אם כי הטורמות שילבו גם יחידות רגליות לפי הצורך.
טורית (שם מדעי: Turritella) הוא סוג של חילזון ימי.
החלזונות מסוג זה המאופיינים בקונכייה בורגית גבוהה וצרה, דמוית מגדל ספירלי.
לעיתים קצהה קטום ומסתיים ב"סתימה" סידנית.
גודלה בינוני, בין 40 ל-120 מילימטר בממוצע.
פירוש שמה המדעי הוא "מגדל" או "צריח", על שם קונכייתה המגדלית.
בסוג זה מינים רבים ומאובנים שלו ידועים עוד מתקופת הקרטיקון והם נפוצים למדיי.
רוב מיני הטורית חיים במפרצים, לגונות וימים רדודים ושקטים.
הם מתחפרים בחולות וניזונים מאצות, חוריריות ומרקבובית המצטברת על הקרקע החולית.
המין טורית מנומרת (Turritella maculata) חי בים סוף ומזדמן גם בחופי אילת.
גובה קונכייתו הוא כ-100 מילימטר.
טורית מקדחית (שם מדעי: Turritella terebra) הוא מין של חילזון ימי בסוג טורית ומשפחת טוריתיים (Turritellidae).
זהו חילזון נפוץ למדי בדרום-מזרח אסיה והאיים שם.
החלזונות ממין זה המאופיינים בקונכייה בורגית גבוהה וצרה, דמוית מגדל ספירלי.
פירוש שם הסוג המדעי הוא "מגדל" או "צריח" ופירוש שם המין הוא "מקדחה", על שם קונכייתה המגדלית דמוית להב המקדחה ודמיונה לקונכייה של חילזון מהסוג Terebrida ממשפחת המקדחיים.
הקונכייה של הטורית המקדחית היא קונכייה בורגית גבוהה וצרה, דמוית מגדל ספירלי או צריח מחודד.
בפרטים בוגרים יכולים להיות בה אף למעלה מ-30 פיתולים.
הקונכייה גדולה יחסית, גובהה 140 מילימטר (14 ס"מ) בממוצע, והיא הגדולה במיני הטוריתיים.
על כל פיתול ישנן צלעות עדינות.
צבעה אחיד: חום עד חום בהיר בז'.
פתח הקונכייה הוא עגול בעל שפה תמימה ודקה.
חלזונות טורית מקדחית חיים במפרצים, לגונות וימים רדודים ושקטים.
הם מתחפרים בחולות ובוץ וניזונים מאצות, חוריריות ומרקבובית המצטברת על הקרקע החולית.
תחום תפוצתה הטבעי הוא בעיקר באוקיינוס ההודי ובאיים שבין דרום-מזרח אסיה לצפון אוסטרליה.
דווחו על מספר פרטים שנצפו גם ביבשות אחרות, כנראה שהובאו לשם על ידי האדם.
טורית מקלונית (שם מדעי: Turittella bacillum) הוא מין של חילזון ימי.
פירוש שם הסוג המדעי הוא "מגדל" או "צריח" ופירוש שם המין הוא "מקל", על שם קונכייתה המגדלית והחלקה.
כמו רוב מיני הטורית, חלזונות הטורית המקלונית חיים במפרצים, לגונות וימים רדודים ושקטים.
תחום תפוצתה הטבעי הוא במזרח אסיה אך ניתן למצאה גם במערב האוקיינוס ההודי, בהודו ובמזרח המפרץ הפרסי.
טוריתיים (שם מדעי: Turritellidae) היא משפחה של חלזונות ימיים בענף סורבאוקונכה.
פירוש שמה המדעי הוא "מגדל" או "צריח", על שם הקונכייה המגדלית של רוב המינים בה.
בסוג זה מינים רבים ומאובנים שלו ידועים עוד מתקופת הקרטיקון והם נפוצים למדי.
הקונכייה של הטוריתיים היא מגדלית ודמויות בורג ארוך וצר.
יש בה בדרך כלל יותר מ-10 פיתולים וגובה נע בין 40 ל-120 מילימטר.
הפתח שלה קטן ועגול, ועל הרגל של החילזון יש מכסה קרני (גולל, operculum).
צורתה הבורגית של הקונכייה מסייעת לחילזון להתחפר בחול.
הם מתחפרים בחולות וניזונים מאצות, חוריריות ומרקבובית המצטברת על הקרקע החולית וכן מחומרים אורגניים אותם הם מסננים מהמים.
הסוג הידוע ביותר במשפחה זו הוא הטורית, על שמו היא נקראת.
למין טורית מקדחית קונכייה מרשימה וגבוהה.
טורנברקון (בהונגרית: Tornabarakony) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
בטורנברקון חיו מעט יהודים לתקופת זמן מוגבלת.
טורנאליה (בסלובקית: Tornaľa; בהונגרית: Tornalja; נודעה בעבר בשם שפריקובו, בסלובקית: Šafárikovo) היא עיירה במחוז באנסקה ביסטריצה שבסלובקיה.
העיירה נמצאת בחלק הדרומי של סלובקיה בקרבת הגבול ההונגרי, הערים ההונגריות אשר נמצאות בקרבתה הן פוטנוק ומישקולץ והערים הסלובקיות שבקרבתה הן לושנץ ורימבסקה סובוטה .
העיירה נמצאת בנפת רבוצה שבמחוז באנסקה ביסטריצה.
העיירה שוכנת על גדות הנהר סלאנה וממוקמת על צומת דרכים חשוב של הכבישים הראשיים בגבול שבין סלובקיה להונגריה.
האזור בו נמצאת העיירה היה מיושב כבר בתקופת הברונזה כפי שמעידים ממצאים ארכאולוגיים.
טורנאליה נזכרת לראשונה משנת 1245 כאחוזה של האצילים טורנאי.
העיירה נשלטה בידי האימפריה העות'מאנית כחלק מסנג'ק פילקובו בשנים 1554–1593 ו 1596–1686. לאחר הפשרה האוסטרו–הונגרית של 1867 החלה התפתחות כלכלית עצומה בעיירה, נסללו כבישים רבים שהפכו את העיירה למקום אסטרטגי שבו עוברות דרכי מסחר רבות.
עד מלחמת העולם הראשונה הייתה העיירה בתחומי הונגריה, אך בשנת 1920 בעקבות התפרקות האימפריה האוסטרו-הונגרית והסכם טריאנון העיירה סופחה לריבונות צ'כוסלובקיה.
ב־2 בנובמבר 1938 בעקבות בוררות וינה הראשונה חזרה העיירה לריבונות הונגריה.
ב־19 במרץ 1944 נכנס הצבא הגרמני להונגריה.
וב־21 באפריל 1944 הוכנסו יהודי העיירה לגטו, ב־4 ביוני 1944 הועברו היהודים לגטו במישקולץ ומשם גורשו בין 12 ל־15 ביוני 1944 למחנה ההשמדה אושוויץ שבפולין.
ב־19 בדצמבר 1944 שוחררה העיירה בידי הצבא האדום וחזרה לשליטת צ'כוסלובקיה.
מאז 1 בינואר 1993, בעקבות פירוק צ'כוסלובקיה, העיירה תחת ריבונות סלובקיה.
התושבים התפרנסו בעבר בעיקר מחקלאות וממסחר אך כיום התעסוקה מבוססת בעיקר סביב מפעלי תעשיית חומרי הבניין, המזון והבגדים.
על פי מפקד האוכלוסין בשנת 2011 התגוררו בעיירה 7,509 תושבים ומהם:
טורנאליה היא עיר תאומה של הערים הבאות:
טורימפייטרה (באיטלקית: Torrimpietra) היא עיירה ופרציונה השייכת לקומונה פיומיצ'ינו בעיר המטרופולין של רומא
"Metropolitan City of Rome Capital" במחוז לאציו באיטליה, לחופי הים הטירני
טורימפייטרה הייתה האזור הארבעים ושישה של רומא ברובע אגרו , מסומן ב-"Z.
XLVI", שהוקם על ידי החלטה עירונית מיום 13 בספטמבר 1961.
בהמשך בעקבות הקמת קומונת פיומיצ'ינו האוטונומית, באמצעות חוק אזורי מס' 25 מ-6 במארס 1992, "טורימפייטרה" הפכה לחלק ממנה.
טורימפייטרה ידועה בשם "מבצר טורה בפייטרה" שנבנה ב-המאה ה-13
עד סוף שנות התשעים של המאה העשרים, הכלכלה העירונית, לרבות גידול הבקר, הייתה קשורה בעיקר לחברה המקומית, שנקראה "טורה בפייטרה" (Torre in Pietra), שהפיקה חלב ויוגורט, שהיו שייכים פעם לבעלי הקרקעות.
הייצור של יין במרתף הטירה ההיסטורי "מבצר טורה בפייטרה" עדיין פעיל
טורישטוואנדי (בהונגרית: Túristvándi) הוא כפר קטן במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג על גדות ה"טור" שהוא אחד מיובליו של נהר טיסה שבצפון מזרח הונגריה.
הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין כבר מהמאה ה-12 ונקרא עד שנת 1908 אישטוואנירול (Istvándiról).
יהודים חיו בטורישטוואנדי בתקופות זמן שונות.
טוריצ'ה (בהונגרית: Túrricse) הוא כפר קטן במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה בסמוך למשולש הגבולות ההונגרי-אוקראיני-רומני
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית טוריצ'ה קטנה בעשרות השנים האחרונות, מ-631 תושבים בשנת 1990 עד 593 תושבים בשנת 2020.
יהודים חיו בטוריצ'ה בתקופות זמן שונות.
טורלבגה (בספרדית: Torrelavega, בקנטברית: Torlavega) היא העיר השנייה בגודלה בקהילה האוטונומית קנטבריה בצפון ספרד.
היא מרוחקת כ־8 קילומטרים מחופי הים הקנטברי (מפרץ ביסקאיה) וכ־27 קילומטרים מבירת הקהילה האוטונומית, סנטנדר.
היישוב נוסד בסוף המאה ה-13 על ידי גרסי לאסו דה לה וגה הראשון, שהיה אציל בכיר בממלכת קסטיליה, שעשה זאת בהוראתו של אלפונסו האחד עשר, מלך קסטיליה.
המקום שימש כמרכז חקלאי חשוב עוד מימי היווסדו.
מקור השם הוא קיצור של הביטוי "טורה דה לה וגה" (Torre de la Vega, מילולית: "המגדל של לה וגה") ומקורו במגדל או טירה שהקימה בעיירה לאונור לאסו דה לה וגה, נינתו של גרסי.
בשנת 1895, לאור התפתחות התעשייה וגידול האוכלוסין, היישוב קיבל מעמד של עיר ממריה כריסטינה, אשר הייתה אשתו של מלך ספרד פרננדו השביעי.
העיר שוכנת בעמק בסאיה , למרגלות ההרים הקנטבריים.
הנקודה הגבוהה בעיר מגיעה לגובה של 606 מטרים.
בצפון־מערב העיר נפגשים שני נהרות: סאחה ובסאיה .
העיר מרוחקת כ־8 קילומטרים מחופי הים הקנטברי (מפרץ ביסקאיה).
היא שוכנת כ־27 קילומטרים מדרום־מערב לבירת קנטבריה, סנטנדר.
בנוסף, אתר המורשת העולמית מערת אלטאמירה שוכן כ־10 קילומטרים מצפון־מערב לעיר.
טורן-טייבל טופ 100 (TurnTable Top 100), הידוע גם בתור טורן-טייבל ניגריה טופ 100 (''TurnTable Nigeria Top 100) הוא מצעד מוזיקה בניגריה, המתבסס על נתוני איירפליי והזרמת מוזיקה, ומתפרסם מדי שבוע על ידי המגזין טורן-טייבל .
בתחילה, המצעד כלל 50 מקומות, ומאוחר יותר (ב-11 ביולי 2022), כלל 100 מקומות.
מצעד המוזיקה החל לפעול ב-13 ביולי 2020, כטורן-טייבל טופ 50 (TurnTable'' Top 50).
באותה תקופה, המצעד התבסס על נתונים מאודיומאק , בומפליי ויוטיוב.
הגיליון הראשון של מצעד המוזיקה הושק ב-9 בנובמבר 2020. השיר במקום הראשון באותו גיליון היה "Ginger" של ויזקיד.
מצעד המוזיקה נערך בימי רביעי, ופורסם מדי יום שני.
מאז 11 ביולי 2022, מצעד המוזיקה נערך בימי חמישי, ומפורסם מדי יום שישי.
ב-31 במרץ 2022, המגזין טורן-טייבל הכריז כי ירחיב את מספר המיקומים במצעד המוזיקה מ-50 ל-100, וכן כי ייקח גם נתונים מספוטיפיי, אפל מיוזיק ודיזר.
הרחבה זו התבצע לבסוף ב-11 ביולי 2022. למעט מצעד זה קיימים גם המצעדים הבאים:
מצעד שירי האפרו-פופ: דירוג שבועי של 25 שירי האפרו-פופ הפופולריים ביותר בניגריה.
מצעד שירי האפרו-אר-אנד-בי: דירוג שבועי של 25 שירי האפרו-אר-אנד-בי הפופולריים ביותר בניגריה.
מצעד שירי הסטריט-פופ: דירוג שבועי של 25 שירי סטריט-פופ הפופולריים ביותר בניגריה.
מצעד שירי ההיפ-הופ/ראפ: דירוג שבועי של 25 שירי ההיפ-הופ הפופולריים ביותר בניגריה.
מצעד שירי הגוספל: דירוג שבועי של 20 שירי הגוספל הפופולריים ביותר בניגריה.
מצעד השירים האלטרנטיביים: דירוג שבועי של 20 השירים הפופולריים ביותר בניגריה שאינם מכילים אלמנטים הקשורים למיינסטרים.
מצעד השירים המסורתיים: דירוג שבועי של 20 השירים הפופולריים ביותר בניגריה, המכילים אלמנטים מסורתיים.
מצעד השירים הבין-לאומיים: דירוג שבועי של 25 השירים הפופולריים ביותר של מוזיקאים לא ניגרים בניגריה.
מצעד השירים מתחת לטופ 100: דירוג שבועי של 25 השירים המובילים מתחת לטופ 100 של ניגריה שמעולם לא הופיעו ב-100 המובילים.
מצעד השירים העולם NXT: דירוג שבועי של 20 השירים הפופולריים ביותר שיצאו על ידי אמנים מתפתחים בניגריה.
במצעד מוזיקה זה, גרסאות המקור והרמיקס של שיר מסוים נחשבים כשיר אחד בלבד, והגרסה עם האחוז הגבוה ביותר של השמעה מסך כלל הסטרימינג וההשמעה תופיע.
עם זאת, במקרה שבו המבנה, המילים והלחן של שיר שונים מהרמיקס, הרמיקס ייחשב כרשומה נפרדת ויירשם כ-"Pt 2" בטבלה.
חלקי אלבומים זכאים להופיע באחד ממצעדי המוזיקה בתנאי שהם עומדים בכל הדרישות של המגזין.
טורלה (Turla) היא קבוצת תקיפת סייבר רוסית אשר תקפה בלמעלה מ-45 מדינות במגזרים מגוונים הכוללים ממשל, שגרירויות, צבא, חינוך, אנרגיה ומחקר.
הקבוצה פעילה לפחות משנת 2004.
+שנהתיאור2022-2023מיילים המכילים דבוקות הגורמות להקצת קוד זדוני, מיועד לגורמי ביטחון
טוּרֶן הוא סוג של מרק שום צרפתי, הידוע גם בשם "le tourin d'ail doux", או "מרק שום חלק".
לאזורים רבים בצרפת יש וריאציות משלהם של המתכון.
בדרך כלל, מתכונים רבים כוללים עד 20 שיני שום לטעם הרבה יותר חזק.
עם זאת יש מתכונים אחרים שכוללים מידה שווה של בצל ושום כדי למתן את הטעם.
להכנה מטגנים את השום הטחון (והבצל הקצוץ אם כלול) עד לריכוך ומכינים רביכה פשוט על ידי הוספת קמח.
לתערובת זו מוסיפים ציר עוף או מים ומבשלים על אש נמוכה כדי לצמצם את המרק ולהסמיכו.
חלבוני ביצה מטופטפים פנימה באיטיות, לא בכמות כמו למרק טיפות ביצים, אבל מוקצפים במהירות רבה כדי למנוע היווצרות של גבשושית גדולה.
המרק מעובה עוד יותר על ידי מזיגת חלמון ביצה לתוכו מעורבב עם חומץ, אשר מוסף למרק.
טורמולינוס (בספרדית: Torremolinos) היא עיר תיירותית בדרום מזרח ספרד, בקרבת העיר מאלגה.
השם טורמולינוס מורכב משתי מילים בספרדית.
החלק הראשון, "טורה" (Torre) פירושו מגדלים.
משמעות של חלקו השני של השם- "מולינוס" (Molinos) הוא טחנות.
השם ניתן למקום, מפני שנבנו בו טחנות רבות לייצור קמח ונייר.
כששני חלקי השם מתחברים, הפירוש בעברית הוא "מגדלי הטחנות".
בעבר היו בעיר 19 טחנות, אך במאה ה-21 נותרה טחנה אחת בלבד.
טורמולינוס ממוקמת בדרום מזרחה של ספרד, לחוף הים התיכון.
היא חלק מאנדלוסיה- אחת מתוך 17 הקהילות האוטונומיות בספרד, ושייכת למחוז מאלגה.
עיר הבירה של המחוז היא מאלגה, הנמצאת במרחק של כ-33 ק"מ בלבד מטורמולינוס.
העיר נמצאת על שפת הים של קוסטה דל סול (חוף השמש).
המרחק לסביליה, בירת הקהילה האוטונומית הוא קצת מעל ל-200 ק"מ ועד למדריד בירת ספרד, מרחק הנסיעה מסתכם בכ-540 ק"מ, בכוון כללי צפון.
עד לצוק גיברלטר כ-125 ק"מ וברצלונה רחוקה כ-1,000 ק"מ מהעיר.
טורמולינוס גבוהה ב-49 מטרים מפני הים.
העיר גובלת בנמל התעופה מאלגה ורחוקה מהעיר מיחאס 18 ק"מ בלבד.
האקלים בטורמולינוס הוא ים תיכוני.
בקיץ לח וחם ולעיתים חם מאוד, למרות ההשפעה הממתנת של הים התיכון.
החודשים החמים ביותר הם יולי ואוגוסט, במהלכם הטמפרטורות הממוצעות במהלך היום מטפסות עד ל־29 מעלות צלזיוס, ובלילות הממוצע עומד על 21 מעלות.
חודשי הקיץ הם גם החודשים הלחים ביותר, ובמהלכם השמים בהירים.
ביתר חודשי השנה השמים מעוננים חלקית.
אחוזי הלחות הגבוהים מתחילים אחרי אמצע יוני ונמשכים עד השליש הראשון של אוקטובר, שבמהלכו מתחילה העונה הקרירה בעיר.
החודש הקר ביותר הוא ינואר, עם 16 מעלות ממוצעות במהלך שעות היום, ו-8 מעלות בלילות.
כמות הגשם בממוצע רב שנתי מסתכמת ב־387.2 מ"מ.
החודש הגשום ביותר הוא נובמבר, עם 66.8 מ"מ, וחודש אוגוסט היבש ביותר- 0.8 מ"מ בלבד, בממוצע חודשי.
התיישבות באזור טורימולינוס הייתה קיימת עוד בזמנים מאוד קדומים.
נמצאו שרידי עצמות מתקופת האדם הנאנדרטלי, שתוארכו אחורה בזמן עד 150,000 שנים, לפי בדיקות מדעיות רדיולוגיות.
נמצאו גם ממצאים ארכאולוגיים מתקופת הברונזה במקום הנקרא מערת טאפדה (Tapada), מתוארכים ל-1500 לפני הספירה.
לפי כתבי המלומד היווני תלמי, הייתה במקום פרובינציה יוונית בשם סדוס (Saduce).
הפיניקים היו פעילים באזור, אך היישוב עצמו במתכונת הדומה לנוכחית נוסד בימיי הרומאים.
זרים רבים שלטו בעיר ובאזור, כובשים הגיעו והלכו בתורם.
המורים כבש את האזור במאה ה-8. את הטחנות שעל שמם העיר נקראת בנו תחת שלטון ערבי.
הערבים הנאסרידים (Arabic Nasrid) מממלכת גראנדה המשיכו בבנייה עם לבנים אדומות, במאה ה-14. בסוף המאה ה-14 האזור עבר לידיי הנוצרים ברקונקיסטה, ואז החלה תקופה פחות טובה לעיר שהייתה חשופה למתקפות של פיראטים, ואוכלוסייה פחתה בהדרגה.
טורמולינוס, כמו גם האזור סביבה הותקפו רבות, על-ידי תוקפים מצפון אפריקה.
בזמן מלחמות הירושה הספרדיות בראשית המאה ה-18, העיר הותקפה על ידי צי אנגלו-הולנדי, בפיקודו של האדמירל ג'ורג' רוק (George Rooke), ונהרסה כמעט לגמרי.
בשנת 1770 נמנו בטורמולינוס 106 תושבים בלבד.
לאחר נקודת שפל זו, החלה תקופה טובה יותר של פעולת טחנות הקמח, ובשנת 1849 אוכלוסיית העיר הגיעה ל־785 תושבים, והיה גם מפעל נייר.
כאשר טחינת קמח ותעשיית הנייר עבר למיכון במהפכה התעשייתית, העיר שוב נחלשה וסופחה למאלגה.
רק עם הגעת גלי התיירות של המאה ה-20, שבה העיר לאיתנה והחלה לגדול ולהתפתח משמעותית.
מולינו דל אינקה (Molino de Inca) - מולינו דל אינקה הוא שריד אחרון בעיר של טחנת קמח ונייר, מתוך תשע עשרה טחנות שהיו קיימות בעבר.
סביב הטחנה הוקם פארק בוטאני רחב ידיים.
פלאסה מיור (Plaza Mayor) - הכיכר הראשית של העיר, סביבה נמצאים בתי קפה, מסעדות, בארים, חנויות ואטרקציות.
קאזה דה לוס נבחאס (Casa de los Navajas)- הוא ארמון שנבנה על ידי משפחת נבאחס, שהתעשרה מתעשיית קנה סוכר.
הארמון משובץ באריחים בגווני ירקרק, ומשמש לתערוכות, קונצרטים, מופעים, חתונות וכדומה.
מגדל פימנטל (Torre del Pimentel) - מגדל שנבנה במאה ה-14, במקור כחלק ממערכת ההגנה של העיר, ומהווה אתר תיירות ותצפית לכיוון החוף והים.
פארק התנינים - בפארק התנינים חיים תנינים מסוגים שונים, מגוון לטאות, צבים ועוד.
הפארק פועל כאתר שימור של מינים בסכנת הכחדה, מטעם משרד איכות הסביבה המקומי.
טיילת הים (בספרדית Paseo Marítimo) - טיילת להולכי רגל, הנמשכת בקטעים ארוכים גם אל מחוץ לאזורי הרחצה, לאורך חוף השמש.
הטיילת מרוצפת, לצידה נטועים עצים, ומסלולה עובר מחוץ לאזור החולי.
אקוולנד(Aqualand) - נמצא באזור רובע סן מיגואל.
אקוולנד הוא פארק מים לכל המשפחה, ובו לגונה, בריכות, בריכות גלים, מגלשות מים, בריכה לילדים קטנים, מסעדות ובתי קפה.
מרכז סי לייף (Sea life center) - במרכז הימי הסמוך למאלגה, יש למעלה מ-30 מכלים ואקווריומים עם מגוון של דגים וחיות, יצורים וצמחיית מים.
במרכזה קיימת מנהרה תת-מימית שקופה, שניתן לעבור דרכה רגלית.
מצעד שלושת החכמים - המצעד מתקיים בחודש ינואר וכולל גם עגלות וסוסים, המובילים טונות של ממתקים וקונפטי.
הקרנבל של טורמולינוס - בקרנבל הנערך בפברואר-מרץ מתקיימים מצעדים, תחרויות של תחפושות ילדים, תחרויות שירה ונגינה, נשפים ופעילויות אחרות.
פסטיבל התרבויות (Festival de las Culturas)- נערך בתאריכים 15 עד 18 ביוני.
הפסטיבל נערך בכיכר נוגאלרה (Plaza de la Nogalera) בעיר העתיקה.
במסגרתו מתקיימות הופעות מחמש עשרה מדינות שונות, מוצגות ונמכרות עבודות אומנות, ומוקמים דוכני מאכלים אופייניים לתרבויות השונות.
פסטיבל "הדובים המטורפים" - פסטיבל של הקהילה הלהט"בית המתקיים בחודש אוגוסט.
טורמולינוס ידועה כעיר ידידותית מאוד ללהט"בים.
הפאב הראשון בספרד שהוגדר כבאר ידידותי לקהילה, נפתח בעיר בשנת 1962.
אוקטוברפסט בטורמולינוס (Oktoberfest in Torremolinos)- פסטיבל בירה בסגנון פסטיבלי הבירה של מינכן בגרמניה אוקטוברפסט.
הפסטיבל נערך החל מיום ג השלישי בחודש אוקטובר, עד וכולל סוף השבוע.
הפסטיבל מתחיל בצהרי היום ונמשך עד שעות הלילה המאוחרות.
שוק - ימי השוק בטורמולינוס הם ימי שלישי.
השוק מתקיים באוויר הפתוח, ומוצבים בו דוכנים רבים, למכירת מגוון גדול ביותר של מוצרים.
סרט: בשנת 2003 יצא לאקרנים סרט בשם (Torremolinos 73).
הסרט הופק בשיתוף פעולה ספרדי-דני וזכה בפרסים בפסטיבל מאלגה.
ביקורי מפורסמים: ברשימת המפורסמים שביקרו ושהו בטורמולינוס נמצאים: האמן והצייר הספרדי סלבדור דאלי, הזמר והשחקן האמריקאי פרנק סינטרה, השחקן אנתוני קווין, הסופר הבריטי גרהם גרין, ג'ון לנון, שהגיע עם מנהל להקת החיפושיות- בריאן אפשטיין, וגם השחקן והקולנוען הצרפתי ז'אן קוקטו.
עד המאה ה-19 הייתה כלכלת טורמולינוס מבוססת על טחנות קמח.
כאשר הכנת הקמח והנייר עברו למפעלים במהפכה התעשייתית- הפכה העיר למקום עני, אשר כלכלתו התבססה על דיג ועל חקלאות בהיקפים לא גבוהים.
כך היה עד אמצע המאה ה-20. כמה שנים לאחר מלחמת העולם-מראשית שנות ה-60 החלה תנועת תיירות העולמית, שטורמולינוס נהנתה ונהנית ממנה, עקב מיקומה המרכזי בחוף השמש (קוסטה דל סול).
להתפתחות המואצת של התיירותית היו גם לא מעט תוצאות שליליות, בראיה של איכות הסביבה, אך העיר התחזקה מאוד כלכלית והתיירות הפכה למנוע הכלכלי ראשי וכמעט בלעדי.
תעשייה זו כוללת את כל שרשרת הצריכה התיירותית, מלונאות, הסעדה, אטרקציות, מכירת חפצים ומזכרות, ספורט ימי ותיירותי, וענפים נוספים.
כבישים: כביש מהיר A7 הוא הכביש העיקרי העובר בסמוך לשוליים המזרחיים של טורמולינוס, ומהווה גם סוג של כביש טבעת לעיר.
בנוסף, הכבישים המהירים A20 ו-A21 מתאחדים צפונית לעיר, וחוצים אותה בכוון כללי דרום, תחת שם אחר- N340a.
לכוון מזרח- מערב יוצא כביש מספר A404, העובר מעט צפונית לעיר.
אוטובוסים: בכל 20 דקות יוצא אוטובוס מעיר המחוז מאלגה לכוון טורמולינוס.
עקב הקרבה הרבה בין הערים, זמן הנסיעה נמשך כ-21 דקות בלבד.
קווי אוטובוס פנימיים עוברים בין חלקי העיר השונים.
עשרה קווי אוטובוס מחברים את טורמולינוס עם ערים וישובים אחרים במחוז.
רכבת: קו רכבת אזורי מחבר את פואנחירולה (Fuengirola) הנמצאת כ-20 ק"מ דרומית לטורמולינוס, עם מאלגה.
לקו יש חמש תחנות בעיר, והוא ממשיך הן לנמל התעופה מאלגה והן לעיר מאלגה עצמה, ממנה ניתן להמשיך ברכבות מהירות של רנפה-חברת הרכבות הספרדית (Renefe), לערים רבות בספרד.
תעופה': נמל התעופה הבין-לאומי של מאלגה צמוד לטורמולינוס, במרחק נסיעה של דקות בודדות בלבד.
לנמל התעופה ניתן להגיע באוטובוסים וגם ברכבת, וכך גם בכיוון ההפוך.
טורמס האטרוסקי (בפינית: Turms, kuolematon - משמעות השם הפיני הוא "טורמס בן האלמוות") הוא רומן היסטורי של מיקה ולטרי, שפורסם לראשונה בפינית, ב-1955.
טורמס האטרוסקי הופיע בעברית ב-1964, בתרגומו של יאיר בורלא, בהוצאת מ.
מזרחי, במסגרת מועדון הספר הטוב.
ספר זה בדומה לספר אחר של ולטרי, שאנהת המצרי, כתוב מנקודת מבט רטרוספקטיבית וסוקר את עלילות גיבור הספר עד הגיעו לאותו שלב.
גם בספר זה, בדומה לספר האחר שהוזכר, מוצא הגיבור מסתורי ומתברר לבסוף במהלך הקריאה.
זירת העלילה היא מדינות אגן הים התיכון, המעצמות שהתקיימו כחמש מאות שנה לפני הספירה.
ברומן מסופר על התפתחותו הרוחנית של הגיבור תוך מסע מיוון לסיציליה ומשם לרומא ולבסוף לטוסקנה שם הוא מגלה את היותו "לוקומון" בן אלמוות ומה חובותיו.
הסיפור משיק לאירועים היסטוריים אמיתיים, אף שהוא אינו אמיתי
טורל ורל "טרי" ווילי (20 באוגוסט 1927 – 25 באוגוסט 1984) היה חוקר, טיבטולוג, סינולוג ופרופסור אמריקאי, הידוע כאחד מחוקרי טיבט המובילים במאה ה-20. הוא לימד כפרופסור ללימודים טיבטיים באוניברסיטת וושינגטון וכיהן כיו"ר הראשון של המחלקה לשפות וספרות אסייתיות.
ווילי ייסד את תוכנית הלימודים הטיבטית באוניברסיטת וושינגטון, הראשונה מסוגה בארצות הברית, וקבע תקדים משמעותי לתוכניות ומחקרים עתידיים בתחום.
שיטתו לתרגום השפה הטיבטית בכתב לטיני, המכונה תעתיק ווילי, היא השיטה העיקרית המשמשת לתעתוק טיבטית בהקשרים אקדמיים והיסטוריים.
"טרי" ווילי נולד בדורנגו, קולורדו ב-20 באוגוסט 1927. הוא למד לתואר ראשון באוניברסיטת וושינגטון, שם סיים תואר ראשון .
[ 1 ] ווילי המשיך בוושינגטון כסטודנט לתואר שני, וקיבל תואר דוקטור בסינית בשנת 1958 עם דיסרטציה שכותרתה "הגאוגרפיה של טיבט על פי "Dzam-gling-rgyas-bshad" ".
ווילי למד גם אצל ג'וזפה טוצ'י, חלוץ מוקדם של לימודי בודהיזם במערב, והוא היה אחד החוקרים האמריקאים הבודדים בתחום שהשכלתם "שילבה הכנה לשונית מוצקה עם שליטה קפדנית בדיסציפלינה פילולוגית מוכוונת טקסט".
ויילי ידוע בעיקר בזכות שיטת התעתוק הטיבטי המתוארת במאמרו פורץ הדרך "מערכת סטנדרטית לתעתוק טיבטי", שפורסם בשנת 1959 בכתב העת Harvard Journal of Asiatic Studies.
כיום, זוהי שיטה כמעט מקובלת לייצוג מדויק של האורתוגרפיה של הטיבטית בכתב הלטיני, והיא מכונה בדרך כלל תעתיק ויילי.
לאחר השתלטות צבא השחרור העממי על טיבט, הזמין ווילי את קבוצת הפליטים הטיבטים הראשונה לסיאטל בשנת 1960, באדיבות קרן רוקפלר.
ביניהם היו גשה נוואנג ל.
נורנאנג, מרצה ידוע לשפה הטיבטית באוניברסיטת וושינגטון, שעבד לאחר מכן עם ווילי כדי להקים את תוכנית הלימודים הטיבטית הראשונה באמריקה במסגרת "חוק החינוך להגנה לאומית", ולדון קרסיפ, שתרם יחד עם גשה נורנאנג בספר "מדריך לטיבטית מדוברת" (1964).
בקבוצה היו גם סאקיה דאגצ'ן רינפוצ'ה, ראש אסכולת סאקיה לבודהיזם הטיבטי, ודז'ונג רינפוצ'ה, מייסד שותף של מרכז סאקיה דהרמה בסיאטל.
ויילי נפטר ב-25 באוגוסט 1984. עם מותו, העיר הדלאי לאמה ה-14: "רגשותיו העזים והכנים של ד"ר ויילי כלפי העם הטיבטי ומטרתו הצודקת יישארו מוערכים מאוד לאורך זמן.
במותו של ד"ר ויילי איבדנו חבר אמיתי וחוקר מכובד של לימודי טיבט."
הוא לא היה זה שיתפשר על דבר למען האמת.
עבור הטיבטים כאן בפרט, הוא היה מורה גדול, מנטור, פטרון ואח אוהב, שטוב ליבו ונדיבותו טיפחו את הקבוצה הראשונה של טיבטים שהביא לסיאטל ב-1960, וצמחו לקהילה קטנה ומשגשגת כפי שהיא כיום."
(1957) אינדקס שם מקום לתרגומו של ג'ורג' נ.
(1975) תפקידה של טיבט באסיה הפנימית .
בלומינגטון, אינדיאנה, אוניברסיטת אינדיאנה, מכון המחקר ללימודי אסיה.
(1959) מערכת סטנדרטית של תעתוק טיבטי.
כתב העת ללימודי אסיה של הרווארד (כרך 22) עמ'.
(1959) תיארוך הגאוגרפיה הטיבטית 'Dzam-gling-rgyas-bshad' באמצעות תיאורו של חצי הכדור המערבי.
(1965) המסורת הטיבטית של הגאוגרפיה.
כתב העת לטיבטולוגיה, קיץ, 1964, עמ'.
(1982) תיארוך מותו של נרופה.
מחקרים אינדולוגיים ובודהיסטיים (עורך: ל.
טורניר הוא שמו של אירוע ספורטיבי בימי הביניים בו התחרו במספר מקצים של ספורטי לחימה שונים, בין שתי קבוצות יריבות או בין יחידים.
הקרבות נערכו בדרך כלל עם כלי נשק לא קטלניים ועל חודי החניתות הורכבו מגני עץ.
במקורו היה הטורניר תחרות בין אבירים.
כיום, המונח טורניר מתייחס לסדרה מאורגנת מראש של תחרויות, על פי שיטה מסוימת.
הטורניר עצמו היה אירוע חברתי, שבו נכחו רוב בני האצולה וקהל רב מקרב פשוטי העם.
לעיתים גם בני משפחת המלוכה נכחו בטורניר (לרוב כצופים, אך מדי פעם גם כמשתתפים).
מסביב לזירת הטורניר התקבצו סוחרים, אומנים, פייטנים ובעלי מלאכה שהציעו שירותים שונים וניצלו את הטורניר להציע את מרכולתם.
לגבי האבירים המשתתפים בו היה הטורניר תחרות על כבוד והזדמנות לזכות בהערכה ותהילה באמצעות הפגנת כישוריהם.
בעיני ההמונים הטורניר היה מעין בידור ופסטיבל עממי שסיפק אתנחתא מרעננת בשגרת חיי היום-יום האפורים והקשים.
התחרויות בטורנירים המוקדמים דמו למעשה למלחמות.
הן כללו במקור משתתפים רבים שנלחמו אלו באלו במלחמת-דמה חסרת סדר, עם הזמן הן התפתחו וכללו מספר אירועים, בהם:
"משחק הסרצאני" בו על האביר לפגוע במטרה מסתובבת עם הרומח ולדהור מספיק מהר על מנת להימלט מהאלה הכבדה שחוזרת עם סיבוב המטרה.
תחרויות הפלה ברומח (Jousting): אלה התחרויות המוכרות והפופולריות ביותר, בהן שני אבירים רכובים על סוס וחמושים ברומח מסתערים ומנסים להפיל אחד את השני.
מקורו של הטורניר הוא בתחילת ימי הביניים והוא הגיע לפופולריות רבה במאה ה-12. מקור השם הוא בצרפתית עתיקה: torneiement, tornei.
בתחילה התנהלו הטורנירים ללא כללים מסודרים, אך עם הזמן התפתחו כללים ברורים יותר שאסרו על שימוש בנשק קטלני, פגיעה באבירים שנפלו מהסוסים ועוד.
אנרי השני, מלך צרפת, הוא אחד הקורבנות המפורסמים של הטורניר.
הוא נהרג בשוגג כאשר חנית שבורה חדרה בטעות לפניו והרגה אותו במקום.
הטורנירים נעלמו בהדרגה החל מהמאה ה-16, כאשר בעקבות המצאת אבק השרפה והנשק החם התייתר תפקידם של הפרשים הכבדים עטויי השריון.
דו-קרב החרבות נשאר פופולרי בקרב האצולה, אך הפעם לא כבידור להמונים אלא כדרך ליישב סכסוכים אישיים.
התחרויות יכולות להיות בתחום הספורט או בכל תחום אחר (למשל שחמט או פוקר).
שיטות נפוצות לטורנירים היום הן:
ליגה – כאשר כל תחרות עצמה כוללת רק שני משתתפים (למשל, שתי קבוצות כדורגל או שני שחקני שחמט) הליגה היא שיטה לארגון התחרויות שבה כל קבוצה או יחיד מתמודדים נגד כל יתר היריבים, והמנצח נקבע על ידי צבירת ניקוד.
שיטת גביע – שיטה בה המנצח בתחרות עולה לשלב הבא בטורניר, והמפסיד יוצא מהטורניר באופן סופי.
שיטה משולבת – כוללת שלב בתים שבו כל בית הוא ליגה קטנה שהמנצחים בה עולים לשלב הפלייאוף המשוחק בשיטת הגביע.
לדוגמה: גביע העולם בכדורגל וליגת האלופות.
סבב – שיטה בה נערכות תחרויות נפרדות שבכל אחת מהן מספר רב של משתתפים הצוברים ניקוד בכל תחרות.
טורנירים רבים משלבים מספר שיטות ביחד לקביעת המנצח בטורניר.
טוּרְנֵה היא עיר בבלגיה, השוכנת 85 ק"מ מדרום-מערב לבריסל על גדות הנהר סכלדה במחוז אֵנוֹ.
קתדרלת נוטרדאם בטורנה הוכרזה בשנת 2000 כאתר מורשת עולמית.
טורנה היא אחת הערים העתיקות ביותר בבלגיה, יחד עם ארלון וטונגרן.
העיר הייתה קיימת כבר בתקופה הרומית, וב-432 עברה לשליטתם של הפרנקים הסאלים.
בתקופת שלטונם של המלך כילדריק הראשון (מת בטורנה ב-481) ושל המלך כלוביס הראשון (נולד בטורנה ב-465) הייתה העיר בירת הממלכה הפרנקית.
ב-486 העביר המלך כלוביס הראשון את בירתו לפריז, אך הפך את טורנה לדיוקסיה שסמכותה השתרעה על כל פלנדריה.
במאה התשיעית, אחרי חלוקת האימפריה הפרנקית, השתייכה טורנה לממלכת פרנקיה המערבית, שלימים הפכה לצרפת.
ב-862 הפך שארל הקירח, מלך פרנקיה המערבית, את טורנה לבירת רוזנות פלנדריה.
טורנה הפכה לעיר מסחר חשובה שאזרחיה שאפו לאי-תלות בשליטים המקומיים.
ב-1187 ביקר בעיר פיליפ אוגוסט, מלך צרפת.
בישוף טורנה הפך לבן בריתו, והמלך לקח את העיר תחת חסותו.
במלחמת מאה השנים בין צרפת ואנגליה נשארה טורנה נאמנה לצרפת, בעוד שפלנדריה תמכה במלך אנגליה.
ב-1513 העיר נכבשה בידי הנרי השמיני, מלך אנגליה, אך ב-1521 הפכה לחלק מנחלות הקיסר קארל החמישי בארצות השפלה.
ב-1581 נפלה העיר לידי הדוכס מפארמה, שהיה מושל ספרד בארצות השפלה.
ב-1668 עברה העיר לשלטון צרפת, אך ב-1713 נפלה תחת שלטון אוסטריה בהתאם להסכם אוטרכט.
ב-1815 הפכה טורנה לחלק מהולנד, ומ-1830 לחלק מבלגיה.
ב-27 במאי 1653 התגלה קברו של כילדריק הראשון בעת שנעשו תיקונים בכנסיית סנט-בריס בטורנה.
נמצאו שם מטבעות זהב וחפצים יקרי ערך רבים עשויים זהב ואבני חן, בהם טבעת עם הכתובת "של המלך כילדריק".
נמצאו גם כ-300 דבורים עשויות זהב.
אוצר זה הועבר תחילה לרשותו של בית הבסבורג בווינה, ואחרי כן נשלח כמתנה ללואי הארבעה עשר, מלך צרפת, שלא גילה בו עניין רב ושם אותו בספרייה המלכותית.
נהר טוֹרְנֶה (בפינית: Tornionjoki, בשוודית: Torne älv) הוא נהר השוכן בצפון שוודיה ופינלנד.
הנהר טורנה משמש בחצי מאורכו כקטע מהגבול בין פינלנד לשוודיה.
זרימתו של הנהר מתחילה מאגם טורנה, סמוך לגבול עם נורווגיה, וממשיכה 522 קילומטרים דרומית מזרחית לכיוון המפרץ הבוטני.
זהו הנהר הגדול ביותר במחוז נורבוטן שבצפון שוודיה, הן באורכו והן באזור קו פרשת המים שלו.
בשנת 1809, כשנחתמה ברית האמינה שדרכה שוודיה איבדה את האזורים שהוסמכו לפינלנד של היום לאימפריה הרוסית, נבחר נהר טורנה יחד עם נהר מואוניו ונהר קנקמה לתפקד כגבול טבעי המפריד בין שוודיה לבין הדוכסות הפינית החדשה של רוסיה (כיום פינלנד), מה שגרם ליצירת המחוזות לפלנד ווסטרבוטן.
עד היום, בדרך כלל, לערים ששוכנות סמוך לנהר טורנה ניתנים שמות גם בשוודית וגם בפינית.
טורניר אמסטרדם היה תחרות כדורגל שנתית ששוחקה לפני תחילת העונה הסדירה באצטדיונה הביתי של אייאקס אמסטרדם - אמסטרדם ארנה.
המשחקים בטורניר היו עבור הקבוצות המשתתפות בעיקר משחקי אימון והכנה לקראת העונה.
הטורניר במתכונתו הנוכחית הוא ממשיכו של טורניר אמסטרדם 700 ששוחק לראשונה בשנת 1975 במסגרת חגיגות 700 שנה להיווסדה של העיר אמסטרדם.
הטורניר התקיים מאז אחת לשנה עד ל-1992, אז שוחק לאחרונה במתכונתו ה"ישנה".
הטורניר במתכונתו החדשה החל את דרכו ב-1999.
במסגרת הטורניר נפגשות 4 קבוצות כדורגל, כאשר באופן קבוע אחת מהן היא תמיד המארחת, אייאקס אמסטרדם.
בין הקבוצות שהשתתפו בטורניר במתכונתו הנוכחית מאז 1999 נמצאות ברצלונה, ארסנל, גלאטסראיי, מנצ'סטר יונייטד, ליברפול, אינטר, לאציו, פורטו, ולנסיה וסנטוס.
הטורניר כולל 4 משחקים המתקיימים באמסטרדם ארנה.
הטורניר מתקיים בחודשים יולי או אוגוסט ונמשך 3 ימים בדרך כלל, כאשר היום השני משמש למנוחה בין משחקי היום הראשון והשלישי.
השנים 1999 ו-2006 היו יוצאות דופן, כאשר הטורניר נפרש על פני יומיים בלבד, ללא יום מנוחה.
שיטת הניקוד בטורניר זה שונה מהניקוד הנהוג בטורנירים רשמיים.
כך למשל, שוויון 3-3 וניצחון 0-1 יזכו כל אחת מהקבוצות (פרט למפסידה) ב-4 נקודות - שיטה שמטרתה לעודד משחק התקפי ופתוח יותר.
שיטת ניקוד זו נמצאת בשימוש גם בגביע האמירויות.
1978 - אייאקס אמסטרדם (הולנד)
1980 - אייאקס אמסטרדם (הולנד)
1981 - איפסוויץ' טאון (אנגליה)
1984 - אתלטיקו מיניירו (ברזיל)
1985 - אייאקס אמסטרדם (הולנד)
1986 - דינמו קייב (ברית המועצות)
1987 - אייאקס אמסטרדם (הולנד)
1991 - אייאקס אמסטרדם (הולנד)
1992 - אייאקס אמסטרדם (הולנד)
2001 - אייאקס אמסטרדם (הולנד)
2002 - אייאקס אמסטרדם (הולנד)
2003 - אייאקס אמסטרדם (הולנד)
2004 - אייאקס אמסטרדם (הולנד)
2006 - מנצ'סטר יונייטד (אנגליה)
2009 - בנפיקה ליסבון (פורטוגל)
טורניר אליפות המכללות בכדורסל הוא האליפות הלאומית של כדורסל המכללות בארצות הברית.
הטורניר, המתקיים במשך 3 שבועות מאמצע מרץ עד תחילת אפריל וידוע בכינוי "השיגעון של מרץ" (March Madness), הוא אחד מהאירועים החשובים בלוח השנה של הספורט האמריקאי.
הטורניר מגיע לאחוזי רייטינג ולרמת עניין גבוהים מאלה של ליגת ה-NBA ומשחקיו משודרים ברשתות הטלוויזיה הארציות.
כיום רשת CBS היא בעלת הזיכיון לטורניר הגברים ו-ESPN משדרת את טורניר הנשים.
למעשה, קיימים מספר טורנירים של אליפויות כדורסל מכללות.
ערך זה עוסק בטורנירים של מכללות הדרגה הראשונה של ההתאחדות הלאומית של ספורט הקולג'ים (National Collegiate Athletic Association, בראשי תיבות NCAA).
בנוסף אליהם מתקיימים טורניר ההזמנה הלאומי (NIT), והטורנירים למכללות מדרגה שנייה ושלישית, כולם באותה תקופה.
אם לא צוין אחרת, הדברים מתייחסים במידה שווה לגברים ונשים.
בדרגה הראשונה (מתוך 3) של NCAA משתתפות בעונת 2006-07 334 מכללות בכדורסל לגברים ומספר דומה של מכללות בכדורסל לנשים.
הרוב המכריע של המכללות משתייכות לאחת מ-31 קונפרנס (ליגות).
העונה הסדירה של כדורסל המכללות, אשר מתחילה בנובמבר ומסתיימת בסוף פברואר או תחילת מרץ, כוללת בדרך כלל בחלקה הראשון משחקים בין מכללות מליגות שונות, ובחלקה השני משחקים בין המכללות באותן ליגות.
בסיום העונה הסדירה נקבעת האלופה של העונה הסדירה בכל ליגה.
אלופת העונה הסדירה זכאית להשתתף בטורניר ההזמנה הלאומי (National Invitation Tournament, ראשי תבות NIT), שהוא הטורניר השני בחשיבותו בכדורסל מכללות, במקרה שהיא לא משתתפת באליפות ה-NCAA.
בכל הליגות פרט לאחת, נערך לאחר סיום העונה הרגילה טורניר אליפות הליגה, ובו מוכתרת אלופת הליגה, אשר משתתפת אוטומטית בטורניר אליפות ה-NCAA.
באייוי ליג (ליגת הקיסוס) של האוניברסיטאות הוותיקות בצפון מזרח ארצות הברית (הרווארד, ייל, פרינסטון ועוד) לא נערך טורניר כזה, ולכן אלופת העונה הסדירה משתתפת אוטומטית באליפות NCAA.
הטורנירים בליגות השונות נערכים במשך כ-10 ימים, עד יום א' השני בחודש מרץ.
אצל הגברים, מתקיימים תחילה הטורנירים של הליגות החלשות והבינוניות, והליגות החזקות, הכוללות את ביג איסט, ביג טן, אטלנטיק קוסט (ACC), סאותאיסטרן (SEC), ביג 12 ופסיפיק טן, מכתירות את האלופות שלהן בסוף השבוע השני של מרץ.
אצל הנשים ברוב הליגות החזקות נערכים הטורנירים כבר בסוף השבוע הראשון או תחילת השבוע השני של מרץ.
במשך 9 ימים, מהשבת הראשונה עד יום א' השני במרץ, מתקיימים כל יום מספר משחקי גמר, כאשר היום העמוס ביותר הוא השבת השנייה.
תקופה זו מכונה בסלנג הספורטיבי בארצות הברית "שבוע האליפויות" (Championships Week) ומהווה "מתאבן" לקראת האליפות הארצית.
תוצאות הטורנירים קובעות ישירות כמחצית מהמשתתפות בטורניר ה-NCAA ומשפיעות במידה רבה גם על בחירת יתר המשתתפות.
כאמור, 30 אלופות הטורנירים בליגות השונות ואלופת העונה הסדירה של האייוי ליג משתתפות אוטומטית באליפות הארצית.
שאר המשתתפות - 37 בטורניר הגברים ו-33 אצל הנשים - נבחרות על ידי ועדות מיוחדות של NCAA (יש ועדות נפרדות לטורנירי הגברים והנשים, והן מורכבות מנשיאי קונפרנס ומנהלי ספורט במכללות), אשר גם מדרגות את המכללות ועורכות את שיבוץ המשחקים.
הוועדות האלה צריכות לבחור את המכללות הטובות ביותר אשר לא זכו באליפויות הליגות, ורובן המכריע מגיע מ-6 הליגות הגדולות אשר זוכות בדרך כלל ל-4-6 נציגות ולעיתים אפילו יותר.
ליגות הנחשבות לבינוניות-חזקות (Mid-Major) עשויות לקבל נציגה אחת או שתיים בנוסף לאלופה, והליגות החלשות זוכות לנציגה נוספת בטורניר לעיתים רחוקות, אם בכלל, והאלופות שלהן שנכנסות אוטומטית מדורגות לרוב במקומות הנמוכים (13-16).
ביום א' השני במרץ, לאחר סיום כל טורנירי הליגות, מפרסמת הוועדה את רשימת המשתתפות בטורניר אליפות הגברים ואת תוכנית המשחקים.
יום זה זכה לכינוי "סלקשן סאנדיי" (Selection Sunday).
למחרת, ביום ב', מתפרסמת תוכנית הטורניר של הנשים.
לקראת "יום הבחירה" נוהגים פרשנים ואוהדים של כדורסל המכללות לנסות לנחש מי יהיו המכללות שייכנסו לטורניר ובאיזה מקום הן ידורגו.
פרסום התוכנית מעורר תמיד ויכוחים רבים ותגובות של המאושרים והמאוכזבים, ומתחילות הספקולציות לקראת פתיחת הטורנירים.
שמונה קבוצות מתמודדות בסיבוב מוקדם על העלייה לסיבוב הראשון, שבו משתתפות 64 קבוצות.
משחקי הסיבוב הראשון והשני של הגברים נערכים ב-8 מקומות שונים.
בכל מקום נערכים 4 משחקים בסיבוב הראשון ו-2 בסיבוב השני.
הסיבוב הראשון מתקיים בימים חמישי ושישי והסיבוב השני בימים שבת וראשון בשבוע השלישי של מרץ.
אצל הנשים הסיבוב הראשון והשני נערכים ב-16 מקומות, כאשר הסיבוב הראשון בימים שבת וראשון והסיבוב השני בימים שני ושלישי.
בסיבוב השלישי, המכונה Sweet Sixteen, משחקות 16 קבוצות ב-4 מקומות.
המנצחות בסיבוב הזה מעפילות לשלב ה-Elite Eight, ממנו עולות המנצחות לפיינל פור.
שלב ה-Sweet Sixteen של הגברים מתקיים בימים חמישי וששי בשבוע הרביעי של מרץ, ה-Elite Eight נערך בימים שבת וראשון.
הנשים משחקות את שלב הסוויט סיקסטין בימים שבת וראשון והאליט אייט בימים שני ושלישי.
בשלב הגמר של הטורניר משתתפות ארבע נבחרות, ולכן הוא נקרא בשם Final Four.
בטורניר הגברים מתקיימים משחקי חצי הגמר בשבת הראשונה של חודש אפריל ומשחק הגמר יומיים אחר כך, ביום שני.
בטורניר הנשים חצי הגמר מתקיים ביום ראשון והגמר ביום שלישי.
"טוּרנדוֹט" היא אופרה בשלוש מערכות מאת המלחין ג'אקומו פּוּצ'יני, האופרה מבוססת על מחזה מאת קרלוֹֹ גוֹֹצי, שכשלעצמו מבוסס על סיפור שאסף חכים ג'מאל א-דין נזאמי בפרס של המאה ה-12, ובעיבוד ללברית על ידי ג'וּסֶפֶּה אדאמי ורנאטו סימוני.
(המחזה המקורי של גוֹֹצי תורגם על ידי נתן אלתרמן והוצג בתיאטרון הקאמרי ביוני 1967 בבימוי שמואל בוּנים ועם מוזיקה מקורית מאת סשה ארגוב).
העלילה מתרחשת בסין, שם מתגוררת טורנדוט - נסיכת הקרח, אשר כל המבקש להינשא לה חייב בפתרון שלוש חידות.
כל אדם שנכשל במשימה ראשו נערף.
הנסיך כלף, אשר התאהב בנסיכה, לוקח על עצמו את האתגר, ובסופו מצליח לענות על שלוש החידות.
טורנדוט ההמומה מתנגדת לנישואיה עם כלף.
הוא מצידו מציע לה דרך להתחמק מהבטחתה להינשא לו; כלף מסכים למותו, בתנאי שטורנדוט תגלה את שמו.
זוהי האופרה האחרונה שכתב ג'קומו פוצ'יני.
עקב פטירתו של פוצ'יני לא נסתיימה כתיבתה, והיא הושלמה על ידי תלמידו פרנקו אלפאנו.
תפקידקולהנסיכה טורנדוטסופרןהקיסר אלטום - אביה של טורנדוטטנורטימור - מלכם המודח של הטטריםבסכלף - בנו של טימורטנורליו - משרתתסופרןפינג - שר הממלכהבריטוןפאנג - שר הארמוןטנורפונג - שר הביתטנורמנדריןבריטוןנסיך פרסטנורהתלייןללא מילים
מנדרין מכריז שלפי צו קיסרי תינשא הנסיכה טורנדוט למחזר בן דם כחול שיענה נכונה על שלוש חידות.
נסיך פרס נכשל בניסיונו לענות על החידה, ועומד להיות מוצא להורג.
בקהל שמתאסף לחזות בהוצאה להורג נמצא איש זקן (טימור) הנשען על מקל, שנדחף על ידי השומרים ונופל.
גבר צעיר בקהל (כלף) ניגש אליו ומזהה בו את אביו האובד.
כלף מזהיר את אביו לא לומר את שמו מפחד שאויביהם יתפסו אותם.
טימור מספר לכלף שמכל המשרתים רק ליו נותרה לעזור לו.
כאשר כלף שואל את ליו לסיבת הישארותה עם אביו הזקן, ליו, שאוהבת את כלף בסתר, עונה לו כי נשארה משום שלילה אחד בארמון, כלף חייך אליה.
הירח עולה ונסיך פרס מובל להוצאתו להורג.
הקהל וכלף בתוכו מבכה את גורלו המר של הנסיך היפה וקורא לטורנדוט לחוס על חייו.
טורנדוט מופיעה ובמחווה אילמת מורה על המשך ההוצאה להורג.
כלף, שלא ראה את טורנדוט מעודו, נפעם מיופייה ומתאהב בה מיד.
בעודו קורא את שמה, עורף התליין את ראשו של נסיך פרס.
כלף, נחוש בדעתו לשאת את טורנדוט לאישה, ממהר לכיוון הגונג, עליו יש להכות שלוש פעמים כדי לקבל את האתגר.
שלושת שרי הממלכה (פינג, פאנג ופונג) מנסים למנוע זאת ממנו ומפצירים בו לחזור למקומו.
גם טימור וליו מפצירים בו בסקסנט.
כלף ממאן לשמוע, ניגש אל הגונג מכה בו שלוש פעמים וקורא בשם טורנדוט שלוש פעמים.
חצר הארמון - עלות השחר
פינג פונג ופנג מתכוננים לטקס החידות שיסתיים בחתונה או בלוויה.
השרים מבכים את גורל המדינה ואת עשרות הנסיכים שמצאו את מותם בשנים האחרונות.
עם עלות השחר נכנס הקיסר על כיסא מלכותו ומפציר שלוש פעמים בכלף לחזור בו.
כלף אינו נסוג ומבקש שלוש פעמים לקבל על עצמו את האתגר.
טורנדוט מופיעה ומסבירה שאחת מאמות-אמותיה נלקחה ונרצחה בידי זר, ולכן עתה היא נוקמת את נקמתה.
טורנדוט שואלת את השאלה הראשונה: "מה נולד כל לילה ומת בבוקר" - כלף עונה מיד: התקווה.
חכמי הממלכה מאשרים את התשובה שלוש פעמים.
השאלה השנייה: "מה אדום וחם ואינו אש, אך לפעמים קופא?" - הנסיך חושב קצת ועונה: דם.
השאלה השלישית: "מה קר כקרח אך גורם לאש לבעור?", הנסיך מתמהמה, טורנדוט בטוחה בניצחונה אך כלף עונה "טורנדוט".
החכמים מאשרים את התשובה, ואווירת הלם שורה על הבמה.
טורנדוט בוכה בעצב ומתחננת לאביה שלא יתן אותה לאישה שפחה.
הקיסר מסביר שיש לקיים את הצו הקיסרי.
כלף מציע לטורנדוט לענות על שאלה אחת ואז תוכל לעשות בו כרצונו.
שאלת כלף היא מה שמו.