tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
החורף כאן חמים יחסית ונוח בשל גושי אוויר חם המגיעים מדרום ונבלמים ברכס סרדנה גורה.
שכבת השלג היורדת נשמרת על הקרקע בממוצע 27 ימים בשנה.
הטמפרטורה הממוצעת בקיץ היא 21.4°C, הטמפרטורה הממוצעת בחורף היא 1.1°C, והטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 11.5°C.
כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 500 מילימטרים, בעיקר בין יוני לאוקטובר.
האביב מגיע מוקדם והוא חמים יחסית.
הקיץ מאופיין בטמפרטורות גבוהות ביולי ובאוגוסט, בלחות נמוכה וברוחות קלות.
הרוחות המזרחיות דומיננטיות ומהירותן הממוצעת 1.1 מטרים בשנייה.
רוחות עזות נדירות, ולכן מזג האוויר בחורף נוח.
אין מפעלים המזהמים את המים או את האוויר ברשות המקומית חיסריה.
בתחומי העיר חיסריה נובעים 22 מעיינות חמים הנבדלים זה מזה בהרכבם הכימי-פיזיקלי, בטמפרטורה שלהם וביכולת הריפוי המוכחת שלהם.
חיסריה היא המקום הראשון בבולגריה שבו החלו להשתמש בבלנאותרפיה.
ב-1882 אישר המושל הכללי של רומליה המזרחית את "התקנות להפעלת מרחצאות חיסריה".
כימאי בולגרי בדק את הרכב המים מחמשת מעיינות, הפעם הראשונה שנערכה בדיקה למים מינרליים בבולגריה.
המים המינרליים ממעיין מומינה באנייה (בבולגרית: Момина баня) מכילים את הריכוז הגבוה ביותר של רדון, ונובעים בטמפרטורה של 41°C, ולכן הם המתאימים ביותר לטיפול במחלות אורולוגיות, מחלות של הכליות ובעיות במפרקים.
המים מכילים מעט מינרלים, הם חסרי צבע וחסרי ריח, וטעמם נעים.
מים ממעיין זה היו בין חמשת המעיינות שנבדקו ב-1882.
גם המים המינרליים ממעיין מומינה סלזה (בבולגרית: Момина сълза – "שושן העמקים") מכילים מעט מינרלים, אבל מכילים יסודות קורט רבים – מנגן, אבץ, קובלט, נחושת ואחרים.
שתיית מי המעיין מסייעת בטיפול במחלות של מערכת העיכול.
הטמפרטורה של המעיין היא 42°C.
בסמוך למעיין מומינה סלזה יש מעיין שמימיו פושרים בטמפרטורה של 31°C ונועד לשטיפת עיניים.
ברדיוס של 100 מטרים של אזור זה יש כמה מעיינות הנבדלים אלה מאלה בתכולתם הכימית ובטמפרטורה שלהם.
טופליצה (בבולגרית: ) הוא המעיין החם ביותר (51°C) ועליו נבנו המרחצאות הראשונות מתקופת הרומאים.
המים משמשים לבלנאותרפיה, והם מועילים למחלות גינקולוגיות.
בסמוך אליו נובע מעיין ביסטריצה (בבולגרית: Бистрица), שטמפרטורת מימיו 45°C, המשמש לרחצה בלבד.
הוא משמש לטיפול במחלות עור.
מולם נובע מעיין סבז'סט (בבולגרית: Свежест – "רעננות").
טמפרטורת המים במרחצאות היא 41°C ובבריכה הם יורדים ל-37°C.
בסמוך למכלול זה של מעיינות חמים יש שרידי מרחצאות רומאיות גדולות, שנתגלו ב-1935. הארכאולוגים מתארכים אותן למאה הרביעית לספירה.
הן בנויות מלבנים וקירותיהן בעובי שבין מטר ל-2 מטרים.
הרצפה והקירות מחופים בשיש לבן.
המרחצאות כללו חדרי קלדריום (caldarium – "חדר חם") ופריג'דריום (frigidarium – "חדר קר"), מקום למנוחה, ושתי בריכות שחייה באורך 15 מטרים, ברוחב 5 מטרים ובעומק של 1.40 מטרים.
בחדרים אחרים בוצעו טיפולים רפואיים לאחר הרחצה, עיסויים ומשיכה בשמנים ריחניים.
חדר הרחצה היה גם נימפאום – מקדש לנימפות, שלהן סגדו כאלות של המעיין והמים המרפאים.
במרחצאות פעלה גם מערכת חימום.
צינורות חרס הובילו את המים מתחת למרצפות השיש של הרצפה והקיטור תועל למעלה בין הקירות הכפולים.
שמו של היישוב השתנה פעמים רבות במהלך ההיסטוריה, וחיסריה הייתה קרויה בעבר אוגוסטה (Augusta), דיוקלטיאנופוליס (Diocletianopolis), אלקסיופוליס (Alexiopolis) וטופליצה (Топлица).
האקלים הנוח והמעיינות החמים משכו למקום מתיישבים מתקופות קדומות.
היה במקום יישוב פרהיסטורי לפני האלף הרביעי לפנה"ס.
היישוב התראקי שהוקם סביב המעיינות החמים היה שייך לממלכת אודריסה.
סביב המעיינות הוקמו מבנים הקשורים לפולחנים דתיים ולמרפא.
מכלול המקדשים הגדול של התראקים בסטרוסל מתוארך לתקופה זו.
לאחר כיבוש הפרובינקיה של תראקיה בידי הרומאים בשנת 46 לספירה נבנתה עיר רומית גדולה סביב המעיינות המינרליים.
בשנת 293 העניק הקיסר דיוקלטיאנוס ליישוב מעמד של עיר והחל בביצור היישוב בחומה מאסיבית ויישום תוכנית עיור.
מהעיר דיוקלטיאנופוליס נותרו שרידים מרשימים.
החומה מגיעה במקומות רבים לגובה של 11 מטרים והשער הדרומי מתנשא לגובה של 13 מטרים.
אל העיר העתיקה אפשר היה להיכנס בארבעה שערים גדולים.
האדריכלות האורבנית מרוכזת בפארק המרכזי של העיר ועד מעיין מומינה סולצה.
במקום זה שרידי מבנה ציבורי בן שתי קומות שהמתחם שלו מסתיים בארקדה מרשימה.
בסמיכות למבנה שוכנות המרחצאות על שטח של כ-2,000 מטרים.
המרחצאות של דיוקלטיאנופוליס הן בין המרחצאות הרומיות הבודדות שהשתמרו בחצי האי הבלקני.
המרחצאות השתמרו כמעט עד הגג.
הקירות והרצפות חופו בשיש לבן והשתמשו במי המעיינות לחימום המרחצאות.
מכלול המבנים המייצגים בפארק מומינה סלזה (בבולגרית: парк Момина сълза), כולל גם אמפיתיאטרון שנשמר היטב.
היה זה אחד מהמקומות החביבים על האנשים מתקופה זו שהגיעו לדיוקלטיאנופוליס לנופש ובידור.
האמפיתיאטרון היה בצורת קרקס שבו נערכו תחרויות ספורט ומרוצי חיות.
הוא נבנה במחצית הראשונה של המאה הרביעית ופעל על פי חוקי הדת הנוצרית החדשה שאסרה על שפיכות דמים.
ב-306 נבנה המבנה במעיין מומינה באניה שבו יש כתובת שהשתמרה באורך 16 מטרים שבה מוזכרים הקיסר גלריוס ואביו ליקיניוס.
אחרי שהנצרות הפכה לדת רשמית באימפריה הרומית בעשורים הראשונים של המאה הרביעית הפכה דיוקלטיאנופוליס למרכז נצרות חשוב – מושב של בישוף.
עשר הבזיליקות הנוצריות המוקדמות מהמאה הרביעית למאה השישית, שנתגלו בעיר, משקפים את הייחודיות של התפתחות האדריכלות הנוצרית הקדומה.
ניתן לראות זאת בכנסיות שנחשפו והשתמרו היטב.
בולטת במיוחד בזיליקה שנבנתה באמצע המאה החמישית על חלק מהקסרקטין של העיר העתיקה, היחידה שנחשפה הבנויה משתי ספינות.
מקורות היסטוריים מדווחים כי באותה תקופה העיר מדורגת במקום השלישי בין הערים בפרובינקיה תראקיה לאחר פיליפופוליס (פלובדיב) וברואה (סטארה זאגורה).
לאחר נפילת האימפריה הרומית, העיר המשגשגת ירדה מנכסיה.
כאשר היא נכללה בגבולות בולגריה, הייתה זו רק עיר מבוצרת קטנה.
בתקופת השלטון העות'מאני היא המשיכה להידרדר, ובשלב מסוים הייתה העיר המשגשגת רק מקבץ של בתים קטנים בתוך חורבות רומיות רבות, ששימשו את האיכרים מהכפרים הסמוכים כמקור לאבנים ותוך כדי כך הם חוללו הרס ניכר לשרידים מהתקופה הרומית.
היישוב הוקם מחדש בשם חיסריה במחצית השנייה של המאה ה-17 על חורבות המבנים מהתקופה הקדומות ומימי הביניים.
משמעות המילה "היסר" בטורקית הוא מבצר, אבל ייתכן שהשם "קיסריה" הוא המקור שייתכן שהשתמשו בו במהלך השנים בהתייחס לתפארת לשעבר של העיר.
ב-1878 לאחר שחרור בולגריה, נכללה חיסריה במחוז רומליה המזרחית; לאחר איחוד בולגריה בשנת 1885 היא הפכה לחלק מבולגריה.
חיסריה שגשגה שוב כאשר המעיינות המינרלים התגלו מחדש והמקום הפך למקום בילוי פופולרי.
לאחר שבולגריה הצטרפה לאיחוד האירופי בשנת 2007 שימשו תוכניות מימון שונות לשחזר את החורבות העתיקות, לשפץ את הפארק ואת תשתיות הרחובות, והפכו את העיירה לפנינה אמיתית של ספא, טבע ומורשת היסטורית.
העצים בני המאה בפארקים, שהם בית גידול של מיני ציפורים רבים, והמלונות החדשים המפוארים והמפוארים ובתי הארחה הזולים עם מרכזי הספא, ספורט והנופש הפכו את חיסריה לאתר נופש מועדף נופש להתרגעות, שיקום לאחר ניתוחים, טיפול במחלות ומקום חביב על מבקרים זרים ובולגרים לארגון סמינרים עסקיים ואירועים.
כעיר הנמצאת בצומת הדרכים ההיסטורית, חיסריה היא יישוב של דתות ואמונות שונות.
החל מהפולחנים המסתוריים של התראקים והאורפיזם, דרך הבזיליקות של הנצרות הקדומה ועד ימינו.
בעיר פועלים שלוש כנסיות אורתודוקסיות, שתי הכנסיות קתוליות, כנסיות אוונגליות ומסגד.
הכנסייה האורתודוקסית של פנטלאון הקדוש שוכנת במרכז.
היא נבנתה ב-1889. מרשימים במיוחד ציורי הפרסקו המשחזרים את כל סיפורי הביבליה.
הם צוירו על ידי אמן מקומי בסגנון ציורי הפרסקו של מנזר רילה.
הקדוש המגן של הכנסייה הוא הפטרון של הרופאים והמיילדות.
החג של הכנסייה הוא ב-27 ביולי.
כנסיית העלייה לשמים שוכנת בנפת מומינה באניה והושלמה בספטמבר 1883. הכנסייה הוכרזה מונומנט תרבותי ב-1975. החג של הכנסייה ב-15 באוגוסט.
הכנסייה של סנט דמטריוס בווריגובו היא העתיקה ביותר.
היא נבנתה בשנים 1845–1850. היא נשרפה במהלך מרד אפריל ונבנתה מחדש ב-1882. ברצפת הכנסייה יש לוח שיש המתוארך לאירוע.
ב-1856 נבנה בחצר בית הספר הכנסייתי הראשון ביישוב.
ב-16 ביולי 1982 היא הוכרזה מונומנט תרבותי.
הכנסייה הקתולית על שם פטרוס ופאולוס בנפת מילומיר נבנתה ב-1882. ציורי הפרסקו נעשו על ידי האמן סטויאן איזוב.
יום החג של הקדוש המגן הוא 29 ביוני.
הכנסייה הקתולית "המשפחה הקדושה מנצרת" היא הכנסייה החדשה ביותר בעיירה.
המסגד בחיסריה נבנה ב-1464. הוא שוכן בשער המערבי של חומת המבצר.
הוא נבנה כאשר חיסריה הייתה יישוב עות'מאני.
המסגד נהרס במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) ורק צריח המסגד שרד.
אתר המעיינות החמים – שוכן בתוך פארק ובו שרידי המרחצאות מתקופת דיוקלטיאנוס
האכסדרה – נבנתה ב-1960 והיא העתק מדויק של אכסדרה רומית.
במרכז נובעים מים ממעיין מומינה סולצה.
מבקרים רבים באים על מנת למלא מים ישירות מהמעיין.
על הכיפה בפנים מתוארים שמונה אלים ואלות הקשורים לבריאות, בהם: פנקיאה, אסקלפיוס והיגיאה.
על הקשת של האכסדרה משורטטים הגבישים של המינרלים במים.
שרידי החומות ושער העיר מהתקופה הרומית
המוזיאון הארכאולוגי – מכיל אוסף עשיר של ממצאים ארכאולוגיים ואתנוגרפיים.
מוצגים בו חפצים שנשמרו היטב מהתקופה הפרהיסטורית, התקופה התראקית, כלים רומיים וביזנטיים, עמודים, לוחות שיש ופסלים.
מטבעות זהב, כסף וארד מדגימים את ההיסטוריה של התושבים שחיו באזור.
הנקרופוליס של דיוקלטיאנופוליס - שוכן מחוץ לחומות המבצר.
כ-300 מטרים דרומית לעיר המבוצרת יש קבר רומאי.
הקבר שמור וניתן לבקר בו.
בקבר יש מסדרון ארוך, תא קבורה ופסיפס צבעוני ברצפה.
חיסיון רפואי או חֶסיון רופא-מטופל הוא כלל ראייתי, המאפשר לרופא או מטפל, שלא למסור ראיה על דבר הנוגע לאדם שנזקק לשירותיו והמידע המגיע אליו תוך עבודתו הטיפולית.
זאת, אלא אם המטופל בעצמו ויתר על החיסיון, או שבית המשפט מצא שהצורך לגלות את הראיה לשם עשיית צדק, עדיף מן העניין שיש לא לגלותה.
עיקרון "החיסיון" מכוון לשמור על "סודיות", אך יש להבחין בין השניים.
"החיסיון" - מהווה חריג לעיקרון הגילוי, שעל פיו אין להסתיר דבר בהליך שיפוטי, ואילו ה"סודיות" מהווה חריג לעיקרון הפומביות, ותכליתה למנוע חשיפתו של מידע "סודי" בפני הציבור.
החיסיון מעוגן בשיטת המשפט הישראלי בסעיף 49 ל"פקודת הראיות [נוסח חדש], התשל"א-1971".
בנוסף לרופא עצמו, החיסיון חל גם על הצוות המקצועי העובד עם הרופא.
החיסיון הרפואי הוא של המטופל כלפי הרופא, כך שרק המטופל הוא בעל הזכות לוותר על החיסיון.
החיסיון הוא תוכני ולא רק חיסיון אישי של בעל המקצוע, ועל הרופא המטפל חל איסור מכוח סעיף 498 לחוק העונשין, תשל"ז-1977 לחשוף את סודו הרפואי של החולה.
תכלית החיסיון הרפואי היא לשמור על סודיות הפרטים שמסר המטופל לרופא או שהתגלו אגב הטיפול הרפואי, מבלי לחשוש שהרופא יגלה מידע זה לאחרים.
בשורה של פסקי דין נקבע, כי טובת הציבור מחייבת לאפשר פניה לרופא מבלי שהפונה יצטרך לחשוש מפני גילוי דברים, אשר התכוון שיהיו בידיעתו הבלעדית של הרופא.
בהליך הפלילי, למשל, ההכרעה השיפוטית בעניין חיסיון רפואי, מתעוררת כאשר אחד מבעלי הדין מבקש לעיין בחומר רפואי הקשור לעד או מתלונן בתיק ומתעורר מתח בין מתן היתר העיון בחומר הרפואי לבין הפגיעה בפרטיות.
זאת, לרוב, על רקע המחלוקת האם מעשיו של הנאשם עולים כדי עבירה, ובחינת הפליליות של המעשים דורשת התייחסות גם למסמכים רפואיים אלה.
טיב המידע החוסה בגדר החיסיון
החיסיון עוסק רק במידע שאותו מבקשים להפוך לראיה.
באשר לטיב המידע החוסה בגדרו של חיסיון זה, נפסק כי הדברים שמתגלים לרופא תוך כדי בדיקה בחדר סגור או הבדיקות שהוא עושה בחדרו הסגור הם סוד רפואי.
אחת הסוגיות שעולות מהפסיקה, היא תחולת החיסיון על מידע שבין הלקוחות לרופא ועל חשיפת רשימת שמות הלקוחות של רופאים.
נקבע כי יש בך פגיעה בפרטיותם של המטופלים מאחר שמידע זה נכנס בגדרי סעיף 2(9) לחוק הגנת הפרטיות, התשמ"א-1981, בשל השימוש בידיעה על "ענייניו הפרטיים של אדם או מסירתה לאחר, שלא למטרה שלשמה נמסרה".
חשיפת מידע זה על ידי הרופא מהווה הפרת חובת סודיות של לקוחותיו.
בבג"ץ 447/72 ד"ר ברנרדו ישמחוביץ נ' אהרון ברוך, ו-133 (1973) נתחם גבולו של חסיון רופא–מטופל אשר הוגדר על ידי המחוקק, ונקבע כי אבחנתו של הרופא ודרכי הטיפול חוסים בצלו של החיסיון הקבוע בחוק, בעוד חיסיון זה אינו חל, בדרך כלל, על זהותו של המטופל.
ההלכה היא אפוא כי "עצם הפניה לרופא – לרבות זהותו של הפונה – והסכום ששולם לרופא – כל אלה אינם פרטים שמסירתם מפרה את החיסיון הרפואי הקבוע בסעיף 49 לפקודה".
כאמור, חסיון רופא–מטופל הוא חיסיון יחסי ומשמעות הדבר היא כי בית המשפט מוסמך להסירו מקום שבו הצורך לגלות את הראיה החוסה בגדרו של החיסיון לשם עשיית צדק עולה על העניין שיש שלא לגלותה, למשל מחמת ההגנה על הפרטיות של המטופל.
זאת בדומה לחיסיון עיתונאי, שאף הוא חיסיון יחסי.
יש הבדל בהילוכו של בית המשפט באשר לייחסו אל חסיון רופא–מטופל בהליך הפלילי לעומת בהליך האזרחי.
בהליך הפלילי, בבואו של בית המשפט להכריע בבקשה לעיון במסמכים רפואיים, עליו לפעול בהתאם לסעיף 108 לחוק סדר הדין הפלילי, תשמ"ב – 1982 והדיון יתמקד בסוגיות הבאות:
קיומה של פגיעה בפרטיות וטיבה.
קיומו של חיסיון מפני פגיעה זו.
כיצד יש לנהוג בחומר היה ומטריית החיסיון לא חלה על המשטרה במקרה דנא.
שלב ההליך הפלילי בו המשפט מצוי.
לעומת זאת, בהליכים אזרחיים, בית המשפט עושה שימוש בתקנה 119 לתקנות סדר הדין האזרחי תשמ"ד – 1984, המתירה לבית המשפט שיקול דעת לגבי טענת חיסיון לגבי מסמך או שאלה.
בבוא בית המשפט להכריע בבקשה להסרת חיסיון, עליו לפעול לפי השיקולים הבאים:
עריכת איזון בין השגת הראיות לעומת זכות החולה לפרטיות ולכבוד.
עיון מקדים/שמיעת עדות בדלתיים סגורות - הבקשה להסרת חיסיון נדונה על ידי בית המשפט הדן בעניין והדיון מתנהל בדלתיים סגורות על פי הוראות סעיף 49(ג) לפקודת הראיות.
על בית המשפט לבדוק האם קיימת יכולת בית המשפט להקטין את הנזק על ידי הסרת החיסיון באמצעות שמיעת העדות של הרופא בדלתיים סגורות.
העיון המקדים של בית המשפט בחומר, הוא כלי מרכזי לאיזון בין זכות הפרט לסודיות רפואית ובין זכותו של בעל דין להגן על עצמו ולנהל דיון באופן מיטבי.
ברע"א 8019/06 ידיעות אחרונות בע"מ נ' מירב לוין נקבע כי עיון מקדים מצד בית המשפט הוא מסלול האיזון היעיל ביותר.
על פי אסטרטגיית ההכרעה הכללית שהציעו פרופ' דורון מנשה ואיל גרונר יש להבחין בין שיקולי הסרת החיסיון הרפואי במשפט הפלילי לבין שיקולי הסרת החיסיון הרפואי במשפט האזרחי.
במשפט הפלילי יש להביא בחשבון את הקצאת סיכוני הא - סימטרית בין המאשימה לנאשם ואת עיקרון ההגנה על חפים מפני הרשעות שווא.
לפי אסטרטגיית ההכרעה במשפט הפלילי, יש למקסם את ההגנה על חפים עד לגבול שבו לא ניתן לקיים משפט פלילי אפקטיבי.
משמעות הדבר היא שאם הראיה החסויה חיונית להגנת הנאשם אז יש להסיר את החיסיון ושיקול זה גובר על כל טעם נוגד העומד ביסוד החיסיון הרפואי.
גם אם נניח שביסוד החיסיון עומד ערך כבד משקל שאין לפגוע הרי שעדיף זיכויו של הנאשם בשל מידע שאין לגלותו על פני הרשעתו של הנאשם שלא יכול להציג ראיות מזכות בשל החיסיון.
לעומת זאת, במשפט האזרחי הקצאת סיכוני המשגה בין התובע לנתבע היא סימטרית ולכן על בית המשפט לבצע איזון בין זכות החולה לפרטיות ולכבוד לבין אינטרס גילוי האמת במשפט ועשיית צדק בין הצדדים מתוך נקודת מוצא שוויונית בין הצדדים.
החיסונים המומלצים במהלך היריון נועדו להגן על האם מפני מחלות שונות, וכן להגן על התינוק שמערכת החיסון שלו מתפתחת.
ככלל, חיסונים "מומתים" וכן חיסונים מסוג רעלן בטוחים לשימוש במהלך הריון, ואילו חיסונים "מוחלשים" המכילים רכיב חי אינם מומלצים לנשים בהריון.
חיסונים המכילים חיידק או נגיף מוחלש גורמים למחלה ברמה קלה יחסית למחלה הטבעית.
מערכת החיסון מזהה את המחלה ככל שאר המחלות ומפתחת נוגדנים בהתאם.
עם זאת, הנגיף או החיידק עלולים לפגוע בעובר ולכן מומלץ לקבל את החיסון בטרם הכניסה להריון.
בקטגוריה זו ניתן למצוא חיסונים נגד שחפת (BCG), חיסון נגד אבעבועות רוח, והחיסון המשולש נגד חצבת, חזרת ואדמת (MMR).
חיסון שפעת הניתן בתרסיס לאף גם הוא מכיל נגיף מוחלש (בניגוד לחיסון הניתן בזריקה).
יתר על כן, חיסון נגד נגיף הפפילומה (HPV) אינו מומלץ לנשים הרות.
במקרה בו אישה כבר בהריון ואינה מחוסנת נגד מחלות אלו, יש להקפיד על היגיינה הכוללת שטיפת ידיים לעיתים קרובות, להימנע מקרבה לאנשים חולים (במחלות אלו, או בשלבקת חוגרת), ולקבל את החיסון לאחר הלידה.
חיסון המכיל נגיף או חיידק מומת אינו יכול לגרום למחלה בגוף, ולכן בטוח לשימוש בהריון.
לפי המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן, אין ראיות המעידות על פגיעה בעובר כתוצאה מחיסון מסוגים אלו.
בתהליך הכנת החיסון במעבדה מחולל המחלה מומת, ובכך נמנעת ממנו יכולת ההתרבות וגרימת המחלה, אך מערכת החיסון עדיין מזהה אותו ומפתחת נגדו נוגדנים מתאימים.
חיסון טוקסואיד פועל באופן דומה - חיידק מייצר רעלן הגורם למחלה בגוף, ובתהליך הרכבת החיסון מוחלש הרעלן לרמה שלא מאפשרת לו לחולל את המחלה, אך מאפשרת למערכת החיסון ללמוד כיצד להתגונן.
משרד הבריאות ממליץ לנשים בהריון להתחסן נגד שפעת בכל הריון מחדש לפני תחילת החורף או במהלכו.
המערכת החיסונית של האישה ההרה חלשה יותר, לכן היא בקבוצת סיכון לסיבוכים שונים של מחלת השפעת.
שינויים החלים בלב ובריאות כתוצאה מתפקוד מוגבר בזמן ההריון גם הם מעמידים את האישה בסיכון לסיבוכים ממחלת השפעת.
מתן חיסון שפעת לאם מעניק הגנה גם לתינוק, מכיוון שהנוגדנים שמייצרת מערכת החיסון של האם עוברים דרך השלייה אל העובר.
הגנה זו חשובה ביותר שכן מתן חיסון שפעת מתאפשר החל מגיל 6 חודשים.
הסיבוך הנפוץ ביותר של השפעת הוא דלקת ריאות, וכן נמצא קשר בין הידבקות בשפעת בתחילת ההריון לבין מומים מולדים כמו שפה שסועה, דימומים במוח, ומומים בלב.
בנוסף נמצא קשר בין שפעת לבין הפלות ספונטניות, לידה מוקדמת, משקל לידה נמוך ומוות תוך רחמי.
בישראל החיסון ניתן בזריקה לשריר הזרוע בכל קופות החולים ללא תשלום.
לחיסון כמעט ואין תופעות לוואי, אך לעיתים ייתכנו כאב קל, אדמומיות או נפיחות באזור הזריקה, שייעלמו עד 24 שעות לאחר קבלת החיסון.
לפי המלצות משרד הבריאות, חיסון נגד שעלת לאם לקראת סוף ההיריון (בין שבוע 27 לשבוע 36) מעניק הגנה מיטבית גם לעובר.
החיסון מגן על האם למשך מספר שנים, אך לא ברמה המספקת להגנה על עוברים עתידיים, לכן יש לקבל את החיסון בכל הריון מחדש.
מחלת השעלת מסוכנת במיוחד לתינוקות עד גיל חצי שנה, ועלולה לגרום לדלקת ריאות, ירידה במשקל, דלקת מוח חדה ומוות.
רק מגיל חודשיים ניתן לקבל חיסון נגד שעלת, לכן ההגנה מהאם חשובה במיוחד בחודשים הראשונים לחיי התינוק.
החל מינואר 2015, החיסון נכנס לסל הבריאות וניתן לקבלו בקופות החולים בהשתתפות עצמית.
תרכיב החיסון מכיל בין היתר הגנה מפני טטנוס ודיפתריה.
פחות מ-10% ממקבלי החיסון סובלים מתופעות לוואי מקומיות כמו אודם, כאבים ונפיחות באזור ההזרקה, העלולים להופיע בתוך היממה שלאחר מתן החיסון.
לעיתים תיתכן המלצה על מתן חיסון נגד דלקת כבד נגיפית B או נגד פוליו.
במצבים בהם קיימת סכנה לחשיפה לאנתרקס ייתכן שתתקבל המלצה לחיסון אנתרקס.
אם היתרונות עולים על הסיכון, תיתכן המלצה לחיסון נגד דלקת כבד נגיפית A וכן קדחת צהובה.
בניגוד לחיסונים לעיל הנחשבים חיסונים פעילים, בחיסון סביל מוזרקים לגוף הנוגדנים עצמם, כלומר אין תהליך למידה של מערכת החיסון.
לא ידוע על סיכונים אפשריים לעובר בהזרקת נוגדנים לאם.
נכון לשנת 2016, לא קיים מידע מספק לקביעת המלצה או התווית-נגד לחיסונים נגד פנאומוקוק, דלקת המוח היפנית, וטיפוס בטן
קומירנטי הידוע יותר בשם חיסון Pfizer-BioNTech נגד COVID-19, הוא חיסון נגד קורונה, שפותח על ידי חברת BioNTech הגרמנית בשיתוף עם פייזר האמריקאית, ומיוצר ומופץ על ידיהן ועל ידי Fosun Pharmaceutical הסינית.
זהו חיסון mRNA המורכב מ-modRNA (mRNA עם שינוי בנוקלאוזיד) העטוף בננו-חלקיקים שומניים מוצקים.
ה-modRNA מקודד חלבון ספייק של SARS-CoV-2 עם מוטציה מייצבת.
החיסון כולל שתי מנות, הניתנות בהפרש של שלושה שבועות.
הוא נמצא יעיל לאחר שבוע ממתן המנה השנייה.
יעילות החיסון פחותה אצל אנשים שקיבלו מנה אחת בלבד.
תוצאות הניסויים הקליניים שפורסמו על ידי חוקרי פייזר, הראו כי החיסון מונע תחלואת קוביד תסמינית בשיעור של מעל 95 אחוזים למשך מספר חודשים.
מחקרים לאורך שנת 2021 הצביעו על יעילות גבוהה במניעת תחלואה קשה ומניעת הידבקות, והנתונים היו פחות חד משמעיים לגבי הדבקה על ידי המחוסנים עצמם, אם הם נשאים.
נתונים המראים זאת הצטברו עם הזמן.
נתונים משנת 2022 הצביעו על קושי לשמור על יעילות לאורך זמן במניעת הדבקה, לצד הצלחה למנוע לאורך זמן תחלואה קשה ותמותה מקורונה.
BioNTech היא המפתחת הראשונית של החיסון, שחברה לפייזר לצורך פיתוח, לוגיסטיקה, כספים, פיקוח על הניסויים הקליניים וייצור BNT162b2 ברחבי העולם, למעט סין, שבה נרכש רישיון להפצה וייצור על ידי חברת Fosun המקומית.
ההפצה לגרמניה וטורקיה נעשית על ידי BioNTech עצמה.
פייזר ציינה בנובמבר 2020 כי 50 מיליון מנות יכולות להיות זמינות ברחבי העולם עד סוף 2020, עם כ-1.3 מיליארד מנות עד אמצע 2021. לפייזר הסכמי רכישה מתקדמים בשווי 3 מיליארד דולר למתן חיסון מורשה בארצות הברית, באיחוד האירופי, בבריטניה, ביפן, בקנדה, בפרו ובמקסיקו.
הפצה ואחסון של BNT162b2 הוא אתגר לוגיסטי עולמי מכיוון שיש לאחסן את חיסון ה-mRNA בטמפרטורות שבין מינוס 80 למינוס 60 מעלות צלזיוס, עד שעות לפני ביצוע החיסון.
באוקטובר 2022, משרד התובע הציבורי של האיחוד האירופי הודיע כי מתקיימת חקירה על חוזה הרכישה של חיסוני פייזר ביונטק, אם כי סירב למסור לתקשורת פרטים לגבי נושא החקירה.
העלון לצרכן של קומירנטי בישראל כולל מידע על היעילות ועל תופעות הלוואי של החיסון מגיל 12 ומעלה ועודכן לאחרונה בנובמבר 2023, עם הוספת דיווח על אירועי דלקת שריר לב או קרום לב פאטאליים והגדלת בלוטות לימפה.
החיסון נבדק בניסוי מבוקר הקצאה אקראית על כ-44 אלף אנשים בני 16 ומעלה שהתגייסו במהלך אוגוסט וספטמבר 2020. בנובמבר 2020, ניתוח ביניים של הניסוי בחן את משתתפי המחקר שאובחנו עם COVID-19, ומצא יעילות פוטנציאלית של כ-95% במניעת זיהום תוך שבעה ימים מהמנה השנייה.
תופעות הלוואי השכיחות ביותר כללו כאב באזור ההזרקה (24%), צמרמורות (20%), עייפות (מעל 30%) וכאבי ראש (מעל 25%).
בספטמבר 2021 פורסם ניתוח של מעקב 6 חודשים.
לאחר חיסון נרחב של תושבי ישראל דווחו רופאי בתי חולים על מספר מקרים קלים של דלקת בשריר הלב, שחלפו לאחר טיפול נוגד דלקת.
מחקר אחר שפורסם בכתב העת Human Reproduction ובדק באופן פרטני השפעות תופעות לוואי על פוריות, לא מצא כל עדויות לפגיעה כלשהי בשחלות.
ב-24 בפברואר 2021 התפרסם בעיתון הרפואי המוביל בעולם, הניו-אינגלנד ג'ורנל אוף מדיסין, המחקר הראשון והנרחב ביותר לגבי יעילות החיסון.
במחקר אחר, יעילות החיסון של פייזר היא 95%.
מספר מחקרים ניסו להעריך את האפקטיביות של החיסון בקרב מדוכאי חיסון.
לפי מחקר שבוצע בישראל במרכז הרפואי איכילוב, וזאת בקרב מאובחני סרטן מסוג לוקמיה לימפוציטית כרונית (CLL), התגובה החיובית לחיסון נצפתה בחלק מהמאובחנים בקבוצה זו (39.5%).
לפי אותו מחקר התברר גם, כי האחוז הרב ביותר של תגובה לחיסון היה בקרב מאובחנים עם הפוגה קלינית לאחר שקיבלו טיפול למחלה (79.2%).
כמו כן, לפי ניתוח רב משתני התברר, כי התגובה לחיסון בקבוצה זו קשורה לארבעה משתנים בלתי תלויים: 1. מין; 2. גיל בזמן מתן החיסון; 3. מצב הטיפול בזמן החיסון; 4. רמת הנוגדנים מסוג IgG בזמן החיסון.
בהמשך לאותו מחקר, בוצע מחקר מעקב, שבדק את רמת התגובה לאחר כ-6 חודשים מאז החיסון השני בקרב 61 מאובחני CLL, שלהם הייתה תגובה חיובית לאותו חיסון.
לפי מחקר המעקב התברר, כי נותרה תגובה חיובית בקרב 55 ממאובחנים אלו (90.2%), כאשר התגובה החיובית הייתה נמוכה באופן מובהק בקרב מאובחנים שהיו מצויים בטיפול פעיל כנגד המחלה.
כמו כן התברר, שרמת הנוגדנים ירדה במהלך התקופה באופן מובהק, הן באותם מאובחני CLL והן בקבוצת הבריאים, ששימשה כקבוצת ביקורת, כאשר אחוזי הירידה של הנוגדנים היו 58.2% ו-77.1% באופן חציוני, בהתאם.
מחקרים נוספים שפורסמו הביאו חוקרים למסקנה שיעילות החיסונים עבור אוכלוסיות מדוכאות חיסון (למשל, אלה שנוטלות תרופות מדכאות חיסון בשל מחלות אוטו-אימוניות כמו חולי סרטן, חולי איידס, מושתלי איברים וכדומה) מוגבלת, מכיוון שהיכולת של הגוף לפתח נוגדנים אינה גבוהה.
כך למשל רק 35% ממושתלי הכליה, 31% ממושתלי הלב ו-47% ממושתלי הכבד שקיבלו מנה שנייה של חיסוני הקורונה של פייזר אכן הצליחו לפתח נוגדנים.
לאחר מספר חודשים בהם מדינות שביצעו מבצעי חיסון נרחבים נהנו מיעילות גבוהה בהורדת התחלואה, התפרץ בעולם זן הדלתא, במקביל לירידה ביעילות החיסון לאורך זמן.
בדיקות מאוחרות יותר חיזקו את החשיבות של סיבה זו, כאשר מעקב שביצעה מכבי שירותי בריאות אחר מחוסנים טריים לקורונה בגילי 12–15 השווה בין 35 אלף נערים שחוסנו בשתי מנות, 24 ימים לאחר המנה השנייה, לבין 92 אלף נערים שלא חוסנו - ומצא כי יעילות החיסון עומדת על 95%.
מחקר אחר שהשווה 95 נערים וקבוצת ביקורת הסיק 93 אחוז בהגנה מתחלואה תסמינית.
מחקר מישראל הראה שמנת חיסון נוספת השיבה את היעילות ל-95% לאחר 12 ימים.
מחקר נוסף, שבחן את כל קבוצות הגיל שמעל 16, הראה שהמנה השלישית הגדילה את יעילות ההגנה מהקורונה (הדבקה, תחלואה תסמינית, תמותה, תחלואה קשה)
במחקר משותף של אוניברסיטת הרווארד וקופת חולים כללית (מכון כללית למחקר, בהובלת פרופ' רן בליצר) שהתפרסם ב-NEJM, שבדק דיווחי תופעות לוואי מלמעלה מ-1.5 מיליון משתתפים, נמצא ששכיחות רוב תופעות הלוואי שדווחו בעקבות הידבקות בנגיף הקורונה גדולה משמעותית משכיחות תופעות הלוואי שדווחו בעקבות החיסון.
במאמר ביקורת על המחקר, צוין שאחת ממגבלות המחקר הוא אי פירוט ההשוואה בקבוצות גיל שונות ובין המינים.
בתגובה, פרסמו החוקרים מכתב למערכת ובו פרטו את ההשוואה בקבוצות גיל שונות ובין המינים, ללא שינוי במסקנות.
מטא אנליזה שפורסמה לאחר מספר חודשים בכתב העת הרפואי JAMA הראה שדיווחים רבים על תופעות הלוואי מהחיסון, שנאספו במחקרים משנת 2021, דווחו על ידי חולים שקיבלו חיסון דמה ללא החומר הפעיל.
דיווחים אלו יוחסו על ידי החוקרים לאפקט הנוצבו, בו, בדומה לפלצבו, מדווחים חולים על תופעות לוואי שליליות שחוו כתוצאה מציפיות מבלי שקיבלו חומר שאמור לעורר אותן.
החוקרים שניתחו את מטא האנליזה העריכו שכ־76% מתופעות הלוואי שדווחו היו קשורות לאפקט הנוצבו, כך שלמעשה כרבע מתופעות הלוואי שדווחו במחקרים נגרמו על ידי החיסון עצמו.
במחקר משותף נוסף של מכון כללית למחקר ואוניברסיטת הרווארד שהתפרסם ב-NEJM באוקטובר 2021, נמצא כי יעילות החיסון במתבגרים בני 12–18, בתקופת הגל הרביעי (שנגרם על ידי זן דלתא) הייתה 93% במניעת מחלה תסמינית, ו-90% במניעת הידבקות.
המחקר אשר כלל כ-95 אלף מתבגרים בכל קבוצה, התבצע בשיטה דומה למחקרים הקודמים של כללית והרווארד בהם בוצע 'מעקב מתגלגל' אחר עוקבת מטופלים בהתאם לסטטוס החיסון, והחוקרים ציינו כי שיעור בדיקות ה-PCR היה דומה בשתי הקבוצות.
באוקטובר 2021, פרסמה פייזר את תוצאות הניסויים קליניים ביחס ליעילות החיסון בגילאי 5–11. לפי התוצאה, היעילות הייתה 90.7% נגד הדבקה תסמינית.
תופעות הלוואי השכיחות ביותר כללו כאב באזור הזריקה (71%), עייפות (39.4%), וכאב ראש (28%).
רוב תופעות הלוואי נמשכו לא יותר מיומיים.
ה-FDA החליט במקרה זה, בשונה מאשר בעת אישור החיסון במבוגרים ובני נוער, לערוך גם ניתוח שלפי מסקנותיו, הסיכונים מהקורונה (כמות אשפוזי-קוביד, לונג קוביד) בגילאים אלה עולים משמעותית על תופעות הלוואי של החיסון, שלרוב קלות.
הם נעזרו גם בנתונים ממתן החיסון אצל בני 12–15. זאת לפני הדיון בוועדת ה-FDA, המורכבת מפאנל מומחי חיסונים חיצוניים אשר אישר לחסן.
מחקר שפורסם בינואר 2022 ב־New England Journal of Medicine הראה שבקרב גילאי 12–18 החיסון הגן מאשפוז ביעילות של 98% והגן ממוות ביעילות הקרובה ל-100% (כל 7 מקרי התמותה מבין 1,222 הנבדקים היו לא מחוסנים).
ב-12 בדצמבר 2021, ראשת המרכז לבקרת מחלות בארצות הברית (CDC), ד"ר רושל ולנסקי, אמרה כי עד כה חוסנו במדינה כמעט חמישה מיליון ילדים בני 5–11, ללא תופעות לוואי משמעותיות.
בנוסף, לפי נתונים על תופעות לוואי מהחיסון פורסמו על ידי מכבי שירותי בריאות, שערכה סקר שלפיו 1% מבני 5–11 שהתחסנו נגד קורונה דיווחו על פנייה לקבלת ייעוץ או טיפול רפואי בשל תופעות לוואי מהחיסון.
לפי מכבי, 20% מהילדים דיווחו על תסמינים כמו חולשה, עייפות וכאבי ראש, ורובם דיווחו שתופעות הלוואי חלפו תוך יממה.
מכבי חיסנה עד כה כ-40 אלף ילדים בגילים 5–11, והסקר העלה כי הילדים הצעירים יותר סבלו מפחות תופעות לוואי.
בהמשך אמרו ב-CDC שתופעות הלוואי שאותרו היו קצרות ומתונות וביטאו בנייה של ההגנה החיסונית, וכן שהחיסון הוא הדרך הטובה ביותר למנוע סיבוכים של מחלת הקורונה.
מחקר מישראל ומחקר בארצות הברית הראו שהחיסון סיפק הגנה מול השפעות ארוכות טווח של הקורונה אצל המיעוט שנדבק.
הופעת וריאנט אומיקרון של נגיף הקורונה הובילה לקיצור ההמתנה בין המנה השנייה והשלישית ובישראל אף למתן מנה רביעית לקבוצות סיכון.
הוריאנט שונה מאוד מקודמיו, שכן הוא צבר 55 מוטציות לעומת נגיף הקורונה המקורי – מספר גדול וחריג מאוד לווריאנט חדש.
רבות מהן הן בחלבון הדוקרן (הספייק), שמאפשר לנגיף להדביק תאי אדם.
כך נוצר סיכון מוגבר להדבקה חוזרת של מחלימי קורונה.
ההגנה של החיסונים מתחלואה קשה ואשפוז נשמרה וחלק מהגנה מהדבקה נשמרה.
ממצאים מדרום אפריקה הראו ששתי מנות של חיסון פייזר נתנו הגנה של כ־70% בפני אשפוזים, ו־33% מפני הידבקות מול האומיקרון.
לפי ארגון הבריאות העולמי, היעילות במניעת הדבקה תסמינית לאחר חיסון בשנת מנות היא 88% (רווח סמך של 66% - 96%) אך היא דעכה עם הזמן וירדה ל־49% (24%-65) בשבועות 10–14 לאחר המנה השנייה ולאחר מכן התייצבה ל־34%–37%.
לפי נתונים מבריטניה, מתן מנה שלישית מעלה את היעילות של מניעת מחלה תסמינית בחיסון של פייזר לכ־75%.
10 שבועות לאחר מנת הדחף, היעילות ירדה לכ־45%.
הנתונים הראו גם כי כ־3 חודשים לאחר שקיבלו את המנה השלישית, ההגנה מפני אשפוז בקרב בני 65 ומעלה נותרה על כ־90%.
הממצאים אוששו במידה רבה בארצות הברית.
ב־17 בינואר 2022, פורסם שתוצאות ראשוניות ממחקר הסרולוגיה של בית החולים שיבא הראו שאף על פי שהמתחסנים במנה רביעית פיתחו רמות נוגדנים גבוהות יותר, יעילותן נגד זן האומיקרון במניעת הדבקה פחותה לעומת הזנים הקודמים.
מחקר נוסף של אסתי סייג מאיכילוב השווה בין כמות הנדבקים בקרב קבוצות של מתחסנים שקיבלו את המנה הרביעית לבין מחוסני המנה השלישית, ומצא בקרב מחוסני המנה השלישית שיעור הנדבקים היה כפול.
השוואה של מחקר אחר בו השתתפו חוקרים ממספר אוניברסיטאות בישראל, מצאה כי כמות החולים הקשים בקבוצת מחוסני המנה השלישית אשר עברו 4 חודשים או יותר ממועד חיסונם הקודם הייתה פי 3 בהשוואה למחוסנים עם מנה רביעית.
ב־19 בינואר 2022, על פי המידע שאספו חוקרים מאוניברסיטאות ומכוני מחקר בישראל, בני 5–11 שהתחסנו לאחרונה בשתי מנות מוגנים עד פי 2 מהדבקה בזן האומיקרון, ובני 12–15 שהתחסנו בבוסטר היו מוגנים עד פי 4, לאחר 3 חודשים ממתן החיסון.
תחילת השימוש ועדכוני הרשאות חירום ואישורים
בדצמבר 2020, ביקשו היצרנים אישור להפצה רחבה של החיסון, והחיסון הותר לשימוש חירום נרחב על ידי רגולטורים רפואיים ברחבי העולם.
בריטניה הייתה המדינה הראשונה שהתירה את השימוש על בסיס חירום.
בחריין, קנדה, ערב הסעודית, מקסיקו, ארצות הברית, סינגפור, וכווית פעלו אחריה באותו אופן.
עד 16 בדצמבר 138,000 אזרחי בריטניה קיבלו את החיסון כחלק מתוכנית חיסון לאומית.
ניטור התוצאות העיקריות יימשך עד אוגוסט 2021, ואילו המעקב אחר התוצאות המשניות יימשך עד ינואר 2023.
ב-20 בדצמבר 2020 הנחה שר הבריאות את אנשי משרדו לבדוק את אישור ה-FDA.
בישראל הוא אושר על סמך היתר החירום של ה-FDA.
העלון למקבלי החיסון פורסם באתר ה-FDA עם תרגום ל-27 שפות, כולל רוסית, ערבית ויידיש, אך ללא תרגום לעברית.
החיסון לא נרשם בפנקס התכשירים אך אושר לשימוש תחת תקנה 29 לתקנות הרוקחים.
מבצע לתת כתף הוכרז ב-19 בדצמבר 2020 וב-23 בדצמבר 2020 דווח על ביצוע חיסון ראשון ב-0.8% מאוכלוסיית ישראל.
ב-1 בינואר 2021 הודיע משרד הבריאות הישראלי כי הצליח לחסן מיליון איש מתושבי ישראל.
רובם מגיל 60 ומעלה ובעלי מחלות רקע.
ב-21 בדצמבר 2020 הותר החיסון על ידי סוכנות התרופות האירופית ובכך ניתן האות להפצתו למדינות האיחוד האירופי.
ב-1 בינואר 2021 אישר גם ארגון הבריאות העולמי.
החיסון נבדק ואושר רק למי שגילו לפחות 16. נמסר שחברת פייזר בודקת את השפעת החיסון על שכבות גיל צעירות יותר.
ב-25 בפברואר 2021 ה-FDA התיר לחברה לאחסן ולשנע את חיסוני הקורונה שלה בטמפרטורות של מקפיאים סטנדרטים (מינוס 15 עד מינוס 25 מעלות) לתקופה של עד שבועיים.
ב-9 באפריל 2021 פייזר פנתה ל-FDA בארצות הברית בבקשה לאשר את חיסון הקורונה לילדים בני 12–15. כחודש לאחר מכן קנדה הפכה למדינה הראשונה שאישרה חיסונים אלו.
ב-10 במאי 2021, נתן ה-FDA היתר חירום לחיסון הקורונה לילדים בני 12–15.
ב-13 באוגוסט 2021 נתן ה-FDA היתר חירום למנה שלישית עבור חלק ממדוכאי חיסון.
ב-23 באוגוסט 2021 מנהל המזון והתרופות האמריקאי, ה-FDA, נתן אישור קבוע לחיסון עבור בני 16 ומעלה
באוגוסט 2021, מספר מדינות אישרו חיסון במנת דחף (זריקה שלישית) לחלק מהאוכלוסייה.
בספטמבר הייתה ישראל הראשונה שהחלה לחסן את כלל אזרחיה במנה שלישית.
ב-17 בספטמבר 2021, התכנסה ועדת ה-FDA לדיון בעניין מנת דחף (זריקה שלישית).
הוועדה שמעה את דיווחי חברת פייזר לגבי תוצאות ניסוייה, את נתוני משרד הבריאות הישראלי על תוצאות חיסון דחף של 2.7 מיליון ישראלים ועוד.
מינהל המזון והתרופות האמריקני, ה-FDA, נתן הרשאת חירום לחסן אזרחים אמריקנים בני 65 ומעלה בחיסון שלישי של פייזר.
בנוסף, ניתנה הרשאת חירום למתן חיסון דחף לאוכלוסיות הנמצאות בסיכון למחלה קשה, או שהן בסיכון גבוה להיחשף לנגיף בזמן העבודה.
ב-4 באוקטובר 2021 התירה הסוכנות האירופית לתרופות מתן מנת דחף שלישית: החל מ-28 יום אחרי המנה השנייה לאנשים עם דיכוי-חיסוני חמור, וחצי שנה לאחר מנת החיסון השנייה לכל בני 18 ומעלה.
ב-29 במרץ 2022 העניק ה-FDA אישור חירום המתיר לחסן במנה רביעית את קבוצות הסיכון.
ב-17 ביוני 2022 העניק ה-FDA אישור חירום המתיר לחסן את בני ובנות חצי שנה עד 4. החיסון ניתן בשלוש מנות שבהן שתי המנות הראשוניות ניתנות בהפרש של שלושה שבועות, ואחריה מנה שלישית הניתנת לפחות שמונה שבועות לאחר המנה השנייה לבני 6 חודשים עד 4 שנים.
באותה העת, החיסון היה בעל אישור קבוע לבני 5 ומעלה.
ב-31 באוגוסט 2022 העניק ה-FDA אישור חירום המתיר לחסן בני 12 ומעלה החיסון אשר הותאם לווריאנט אומיקרון של נגיף הקורונה ולזן המקורי.
ב-11 בספטמבר 2023 העניק ה-FDA אישור לחיסון המעודכן לוריאנט אומיקרון XBB.1.5 מגיל 12 שנים ומעלה והרשאת חירום מגיל 6 חודשים עד 11 שנים.
אנה חיסלה וויברדינק-סונליין (בהולנדית: Anna Gisela Söhnlein; 3 באוקטובר 1921, סנטיאגו דה צ'ילה - 16 בנובמבר 2021) הייתה מצילה הולנדית של יהודים במהלך הכיבוש הגרמני של הולנד במלחמת העולם השנייה.
סונליין נולדה בסנטיאגו דה צ'ילה בשנת 1921. אביה הגרמני היה מהנדס מכרות שחי עם משפחתו בבוליביה.
מכיוון שלעיתים קרובות יילודים בבוליביה לא שרדו בגובה רב, האירופים נסעו לסנטיאגו דה צ'ילה כדי ללדת, שם נולדה חיסלה.
אביה נפטר ב-1925 כשהייתה בת ארבע ואמה עברה להולנד עמה ועם אחיה.
משנת 1939 התגוררה המשפחה באוטרכט.
באותה שנה החלה סונליין ללמוד משפטים באוניברסיטת אמסטרדם.
סונליין הפכה לחברה באיגוד הסטודנטים של אמסטרדם (Amsterdamse Vrouwelijke Studenten Vereniging (AVSV)) ולאחר תחילת המלחמה חיפשה מקום מגורים באמסטרדם.
אכסניית הסטודנטים שבה התגוררה הייתה מול משרד הגסטפו, והיא שמעה אנשים צועקים בלילה.
עמית סטודנט שהתגורר באותה אכסניה הביא את חיסלה סונליין במגע עם קבוצת הסטודנטים של אמסטרדם (Amsterdamse Studenten Groep).
משנת 1942 ואילך נאספו היהודים בתיאטרון ההולנדי לגירוש, והילדים הקטנים שוכנו במעון ממול, בנפרד מהוריהם.
ארבע קבוצות של סטודנטים הבריחו את הילדים מהמעון ולקחו אותם למקומות מסתור.
הילדים הועברו מהמעון במכלים, למשל תיקי גב וכדי חלב.
הרגעים בהם חלפה החשמלית ומאבטח התיאטרון לא ראה את דלת הכניסה של המעון נוצלו להבאת ילדים למקום מבטחים.
בתחנות הרכבת באמסטרדם ובאוטרכט קיבלו את הילדים סטודנטים אחרים.
מאחר שאביה החורג של חיסלה סונליין עבד בחברת הרכבות, הצליחה סונליין לנסוע ברכבת בחינם והפכה למקשרת בין קבוצת הסטודנטים של אמסטרדם לבין ועדת הילדים של אוטרכט.
היא אספה את הילדים באמסטרדם ולקחה אותם ברכבת למקומות מסתור ברחבי המדינה, כולל פריסלנד ולימבורג.
היא עבדה עם הטי פאוטה.
חלק מהילדים הוכנסו לבית באחוזת דה-זונבנדה בסינט-מיחיילסחסטל (Sint-Michielsgestel), אך מתנגדי הנאצים החלו לפקפק באמינותם של בני הזוג שבידם הופקדו הילדים.
הטי פאוטה וחיסלה סונליין נסעו לסינט-מיחיילסחסטל ביוני 1943 ולקחו איתם את הילדים בטענה שהם רוצים לטייל, אבל למעשה נסעו עם הילדים לאוטרכט.
אז הגיעה לאחוזה קבוצת של ארגון ההתנגדות לנאצים Oranje Vrijbuiters כדי לחסל את בני הזוג.
היא הזעיקה את האס דה והודיעה להם על כתובתם של הסטודנטים.
למחרת, הטי פאוטה הגיעה לאסוף את אופניה בסינט-מיחיילסחסטל, אבל אנשי אס דה חיכו לה שם.
לאחר יום נעצרה חיסלה סונליין.
שתי הנשים נלקחו למחנה הארן (Haaren) ולאחר שישה חודשים למחנה פוכט.
בספטמבר 1944 גורשו לראוונסבריק, שם נאלצו לעבוד בעבודות כפייה עבור סימנס.
בפוכט וגם בראוונסבריק הן עזרו לחבריהן האסירים ועודדו אותם.
זמן קצר לפני תום המלחמה הן הוצאו ממחנה הריכוז על ידי הצלב האדום השוודי.
חיסלה סונליין חזרה הביתה דרך שוודיה בספטמבר 1945, והטי פאוטה - כמה חודשים לאחר מכן.
לאחר המלחמה סיימה חיסלה סונליין את לימודי המשפטים באמסטרדם ונישאה לאטה וויברדינק (1917–2006), שהיה אסור ארבע שנים במחנות ריכוז.
בשנת 1988 סונליין והטי פאוטה (1918–1999) קיבלו את אות חסידי אומות העולם מיד ושם.
לרגל הצגת הספר Women of Vught (Hans Olink, 1994) באנדרטה הלאומית פוכט, יצא לאור ספר השירים Hoor de vrouwen zingen ("שמעו את הנשים שרות") ובו טקסטים של שירים שחיסלה סונליין והטי פאוטה כתבו במהלך השבי, עם הקדמה מאת המלחין מריוס פלוטהויס.
בשנת 1998, סונליין, פאוטה וליאוני אוברגור היו מעורבים בהקמת לוח הזיכרון למחנה הארן.
כאשר קיבלה סונליין פיצוי מסימנס בשנת 2000, היא הוציאה את הסכום על טיול עם משפחתה "כדי לחגוג את החופש".
חיסלה סונליין מתה ב-16 בנובמבר 2021 בגיל 100.
חִפּוּשִׁיּוֹת (שם מדעי: Coleoptera) היא הסדרה הגדולה ביותר במחלקת החרקים ובטבע בכלל.
הסדרה מונה כ-400,000 מינים, המהווים 40% ממחלקת החרקים, ושוכנים בכל העולם מלבד אנטארקטיקה אך נפוצים בעיקר באזורים הטרופיים.
החיפושיות מגוונות ביותר ומאכלסות מגוון רחב מאוד של בתי גידול וגומחות אקולוגית, דבר שגרם להן לפתח מגוון רחב של מורפולוגיות (צורות גוף), צבעים וסגנונות חיים.
חיפושיות רבות הן מהמינים הצבעוניים ביותר בטבע, לרוב תודות לצבעוניות מבנית שבה המבנה המיקרוסקופי של כסות השלד החיצוני וכנפי החפייה גורם לשבירה והחזרה של האור בצורות מיוחדות וליצירת צבעים מתכתיים בוהקים.
הנחושתיות בולטות במיוחד בגווניהן הבוהקים והמתכתיים וניתן לציין את נחושתית הקוצים בישראל ואת הנחושתית הסגולה ונחושתית הוורדים באירופה, שנחשבות לחיפושיות יפות מאוד.
צבעים בוהקים נפוצים גם במשפחות אחרות, כגון המושיתיים, בה הצבעים הם צבעי אזהרה, ובמגוון מינים כגון גדית זהובת-כתמים.
לאדם מערכת יחסים ארוכה עם החיפושיות שכוללת הערצה (כגון חיפושיות זבל במצרים העתיקה), ניצול לצרכים שונים וכן בחקלאות - בעוד חלקן מהוות מזיקים, אחרות נחשבות למדביר ביולוגי מועיל ביותר, כאשר הידועה ביותר בכך היא מושית השבע.
תיעוד המאובנים הקדום ביותר של סדרה זו הוא מתור הפרם, לפני כ-265 מיליון שנה, ומאז חל גיוון רב במשפחות הסדרה.
המינים הקטנים ביותר שייכים למשפחה Ptiliidae וגודלם 0.3 מילימטרים, המינים הגדולים ביותר עשויים להגיע לכ-15 סנטימטרים (בהם יקרונית טיטאנית, חיפושית גוליית, חיפושית הרקולס וחיפושית אטלס).
בעוד שמרבית המינים בסדרה ניזונים ממזון צמחי, חלקם טורפים, ניזונים מפטריות או טפילים.
כמו כל החרקים מתחלק גופן של החיפושיות לראש, חזה ובטן.
באזור הראש: זוג עיניים מורכבות, מחושים, וגפי פה נושכות.
הכנפיים הקדמיות, כנפי חפייה נוקשות, מגנות על הבטן ועל הכנפיים האחוריות, העדינות יותר.
הכנפיים הקדמיות אינן משמשות לתעופה, אך בשעת מעוף הן מורמות כדי לאפשר לכנפי התעופה לנוע.
לאחר הנחיתה, הכנפיים האחוריות מתקפלות תחת כנפי החפייה.
רוב החיפושיות מסוגלות לעוף, אך מעטות מסוגלות להתחרות בכישורי התעופה של מינים מסדרת הזבובאים.
רובן יעופו רק כאשר הדבר הכרחי.
ישנם מיני חיפושיות שכנפי החפייה שלהן התאחו זו לזו והן אינן יכולות לעוף, בעוד שאחרות הן חסרות כנפיים.
כנפי החפייה הן שהעניקו לחיפושיות את שמן המדעי, Coleoptera, שבא מיוונית עתיקה: κολεός ("קולאוס") פירושו נדן ו-πτερόν ("פטרון") פירושו כנף, וביחד "כנפיים בנדן" או "כנפיים מחופות".
רגליהן בנויות בהתאם לסביבת חייהן - אם להליכה, לקפיצה, לשחייה או לחפירה.
החיפושיות שייכות לחרקים בעלי גלגול מלא.
השלב הצעיר מכונה פגית (לארווה) או זחל.
הרבייה של חלק מהחיפושיות היא הפלודיפלואידית.
ניתן למצוא חיפושיות כמעט בכל בית גידול למעט הים ואזורי הקטבים.
כמו כל החרקים, גוף החיפושית מחולק לשלוש חטיבות: ראש, חזה ובטן.
הראש מצויד בגפי פה, עיניים מורכבות ומחושים.
מהחזה יוצאים 3 זוגות רגליים (בסך הכל 6 רגליים) ו-2 זוגות כנפיים: כנפי החפייה וכנפי תעופה (אם כי בחלק מהחיפושיות כנפי החפייה התאחו וכנפי התעופה התנוונו).
בבטן נמצאים רוב איברי מערכת העיכול ומערכת המין של החיפושית.
מתוכנית בסיסית זו התפתחו החיפושיות למגוון רב של צורות.
בראש נמצאים איברי החושים ואיברי האכילה של החיפושית.
בחזית הראש נמצאות עיניים מורכבות ומחושים.
המחושים מגיעים במגוון צורות: חוטיים, מנוצים, דמויי אלה ועוד.
בעזרת המחושים החיפושית קולטת ריח וכן מגע.
בראש נמצאה הפה של החיפושית ובו לסתות וגפי פה.
לחיפושיות מגוון רחב של גפי פה, תלוי במזון אותו אוכלת החיפושית.
גפי הפה נעות מגפיים מבתרות (אצל חיפושיות טורפות) ועד לחדק שנועד למציצת צוף מפרחים.
חלק מהחיפושיות לא אוכלות בכלל כבוגרים וגפי הפה מנוונים אצלן.
החזה מחולק ל-3 חלקים: חזה קדמי, חזה אמצעי וחזה אחורי.
כל חלק נושא זוג רגליים והחלק האמצעי נושא גם את כנפי החפייה וכנפי התעופה.
ממבט גבי רואים בדרך כלל רק את החזה הקדמי שכן שאר חלקי החזה מוסתרים על ידי כנפי החפייה.
ברוב החיפושיות בחלק העליון שבין התפר של כנפיי החפייה מצויה בליטה קטנה וקשה הנקראת "מגנית" שכן בחלק מהחיפושיות צורתה כצורת מגן.
ברוב החיפושיות היא מכוסה בכנפי החפייה מצידה הגבי ולכן אינה נראית לעין.
מצידה הגחוני ניתן לראות את לוחיות הבטן ששונות במקצת במראהן מפרקי החזה אך לרוב באותו רוחב.
את הפגית של חיפושיות ניתן לחלק לכמה טיפוסים שונים לפי מראה חיצוני:
Campodeiform - זחל עם רגליים מפותחות לגמרי, מחושים וגוף פחוס.
Elateriform - דמויי תולעת עם רגליים מנוונות או קטנות מאוד.
Eruciform - דמוי זחל אמיתי של פרפראים.
זזים בחופשיות בעזרת רגליים קצרות היוצאות מהחזה ומהבטן.
Onisciform - זחל רחב ושטוח, לעיתים עם רגליים קטנות או בלי רגליים בכלל.
Scarabaeiform - זחל דמוי דרן בעל רגליים ארוכות.
Vermiform - זחל דמוי רימה, סימטרי וללא רגליים.
משפחות השייכות לסדרה זו (רשימה חלקית)
נתוזיתיים (Elateridae) - בה המין חיפושית ראש-פנס
מלכיתיים (בעבר Malachiidae היום תחת מליריתיים)
חיפוש בינארי (ידוע גם בשם אריה במדבר) הוא אלגוריתם לחיפוש, כלומר למציאת מקומו של איבר במערך ממוין.
סוג החיפוש הנ"ל נקרא "בינארי" מכיוון שהאלגוריתם מחפש או בצד הימני או בצד השמאלי של המערך.
ישנם רק 2 מקרים אפשריים, ולכן החיפוש "בינארי".
נתון מערך ממוין בגודל , ויש למצוא את מקומו של איבר מסוים במערך.
במעבר סדרתי על איברי המערך נמצא את מיקום האיבר בסיבוכיות .
חיפוש בינארי מאפשר למצוא את מיקום האיבר בסיבוכיות של , כלומר ביעילות גבוהה במידה ניכרת.
נבדוק את האיבר האמצעי שבמערך הנתון (הממוין כך שהאיבר השמאלי ביותר בו הוא הקטן ביותר, והאיבר הימני ביותר הוא הגדול ביותר במערך).
אם האיבר האמצעי הוא האיבר המבוקש, הרי מצאנו את שחיפשנו ונסיים כאן.
אם לא, נבדוק מה יחס הסדר בין האיברים.
אם האיבר המבוקש קטן יותר מאיבר זה, נבחר את חציו השמאלי של המערך (שבו כל האיברים קטנים מהאיבר האמצעי).
אם האיבר המבוקש גדול יותר, נבחר את חציו הימני של המערך (שבו כל האיברים גדולים מהאיבר האמצעי).
כעת נחזור על כל מה שעשינו עם תת-המערך שבחרנו.
במקרה הגרוע ביותר, שבו באף אחד מהמקרים לא היה האיבר האמצעי האיבר אותו אנו מבקשים, נגיע לתת-מערך בעל איבר אחד, שהוא האיבר המבוקש (או שנגיע למסקנה שהאיבר המבוקש כלל אינו נמצא במערך).
הנחות והבהרות: המערך ממוין כך שהאיבר השמאלי ביותר הוא הקטן ביותר.
גישה למקום מסוים במערך תתבצע כך: מערך[מקום_מסוים].
השמת ערך במשתנה תתבצע על ידי הסימן <- (חץ) ואילו בדיקת שוויון תתבצע על ידי הסימן = (שווה).
חיפוש_בינארי (אמצע + 1, סוף_מערך, ערך_מבוקש)
חיפוש_בינארי (תחילת_מערך, אמצע - 1, ערך_מבוקש)
מימוש רקורסיבי עבור מערך בגודל N:
מימוש רגיל עבור מערך בגודל N:
בידינו מערך בגודל כלומר יש בו איברים.
בכל איטרציה (הפעלת האלגוריתם) אנו מצמצמים את המערך לחצי מגודלו, שכן אנו בטוחים שהאיבר אינו בחצי המערך השני ולכן אין אנו בודקים אותו יותר.
לאחר איטרציה אחת יהיה גודל המערך , לאחר שתי איטרציות יהיה גודלו , לאחר שלוש איטרציות יהיה גודל המערך וכן הלאה.
התהליך ייגמר במקרה הגרוע ביותר כאשר יישאר מערך בגודל 1. אם התהליך כולו יימשך איטרציות, יהיה גודל המערך .
אנו דורשים שגודל זה יהיה 1 ולכן נדרוש .
נוציא משני אגפי המשוואה ונקבל כי .
קיבלנו כי סיבוכיות התהליך היא .
כלומר מספר הפעולות שאנו עושים קטן משמעותית (לוגריתמית) ממספר איברי המערך.
נסתכל על מערך המספרים: 1,1,2,3,5,8,13,21,34,55. סדרה זו ידועה בשם סדרת פיבונאצ'י, אך לצורך העניין כל שמעניין אותנו הוא עובדת היותם של מספרים אלה מסודרים בסדר עולה.
כעת נסתכל על מערך שמכיל סדרה זו.
שימו לב שהערכים בשורה העליונה הם המקומות במערך (Indexes), ("מחשב" מתחיל לספור מהספרה אפס ולכן המיקום/האינדקס הראשון הוא 0 ולא 1) ואילו הערכים בשורה התחתונה הם הנתונים הנשמרים במערך (Values).
לדוגמה, במקום השלישי במערך (אינדקס 2) שמור הערך 2.
ננסה לחפש כעת, באמצעות אלגוריתם אריה במדבר, האם המספר 2 מופיע במערך.
במערך עשרה איברים ולכן .
תחילת_מערך הוא מספורו של התא הראשון ובמקרה זה 1 ולו סוף_מערך הוא מספורו של התא האחרון, במקרה זה 10. 10+1=11 ואם נחלק ב-2 נקבל 5 (אם אנו מעגלים כלפי מטה).
אמצע כעת יהיה שקול למספר 5.
2. אם מערך[אמצע] = ערך_מבוקש
ערכו של המערך במקום החמישי הוא 5 וזה לא שווה לערך המבוקש, 2. לכן נדלג על שלב זה ונמשיך מיד לכיוון ה"אחרת".
3.1 אם מערך[אמצע] < ערך_מבוקש
5 אינו קטן מ-2 ולכן נמשיך אל עבר ה"אחרת" של תנאי זה.
3.2.1 חיפוש_בינארי (תחילת_מערך, אמצע, ערך_מבוקש)
משמע יש לשחזר את התהליך כולו אך הפעם סוף_מערך יהיה 5 ולא 10.
תחילת_מערך הוא מספורו של התא הראשון ובמקרה זה 1 ולו סוף_מערך הוא מספורו של התא האחרון, במקרה זה 5. 5+1=6 ואם נחלק ב-2 נקבל 3.
ערכו של המערך במקום השלישי הוא 2 וזהו בדיוק הערך שבקשנו ולכן נכנס לתנאי זה ונמלא אחר ההוראות שם.
אנו מחזירים את המספר 3.
האלגוריתם החזיר 3, משמע שהמספר 2 קיים במערך והוא נמצא בתא מספר 3 ואכן זה נכון.
השם "חיפוש בינארי" נובע מכך שהאלגוריתם בוחר בכל שלב לחפש באיבר שמחלק את תחום החיפוש לשני חלקים בגודל שווה.
מקור השם "אריה במדבר" מגיע מבדיחה על הדרך שבה מחפש מתמטיקאי אריה במדבר: המתמטיקאי מסתכל על המדבר, מחלקו לשני חלקים ובודק היכן נמצא האריה.
כעת הוא ניגש לחלק המתאים וחוזר על פעולותיו עד שהוא מגיע לאריה.
חיפוש פטנט הוא פעולה המבוצעת על ידי אדם בעזרת מכונה (מחשב) לצורך בדיקת קיומם של פטנט או המצאה.
בעבר, חיפושי פטנטים נערכו באופן ידני על ידי ספרנים, בוחני פטנטים, ואנשי מקצוע אשר הכירו את מבנה מדריך הסיווג של ההמצאות השונות וידעו כיצד להתמצא במדריכי הפטנטים המודפסים השונים.
בארצות הברית למשל קיים מדריך לסיווגם של פטנטים לפי תחומי עניין ונושאים טכנולוגיים שונים כפי שהוגדרו על ידי משרד הפטנטים האמריקאי.
כמו כן קיים גם הסיווג הבינלאומי של ארגון ההון האינטלקטואלי העולמי WIPO.
כיום רוב חיפושי הפטנטים מבוצעים באמצעים אלקטרוניים ובמאגרי מידע ייעודיים חופשיים לציבור הרחב, כגון גוגל פטנטים, ומאגרי מידע חינמיים נוספים כגון: מאגר המידע של משרד הפטנטים האמריקאי USPTO, מאגר הפטנטים האירופאי, דיאלוג ואחרים.
לרוב, חיפוש פטנטים יבצע בעל ההמצאה, או עורך פטנטים כרשאי לתת חוות דעת (סעיף 54 לחוק הפטנטים), או בוחן פטנטים מטעם רשות בחינה.
בחיפוש מקדמי, יפנה עורך הפטנטים למאגר המידע הנכון למטרת החיפוש, כגון מאגר מידע לפטנטים או לספרות אחרת, ברשת האינטרנט או כל אמצעי אחר העומד לרשותו.
עליו להפעיל שיקול דעת מה לחפש, שעלול להיות דומה להמצאה, ולעיתים מתחומים הרחוקים מהתחום הטכנולוגי של ההמצאה.
בשלב הבא, מתוך הפרסומים שנמצאו בחיפוש, עליו להפעיל שיקול דעת אלו פרסומים ניתן לצרף זה לזה, כדי לקבוע התקדמות המצאתית לעומתם, שהרי ההתקדמות ההמצאתית היא הדרישה הקשה והמשמעותית ביותר בחוקי הפטנטים.
חיפוש מקדמי על ידי עורך הפטנטים יכול לצפות מראש, על פי ניסיונו מדוחות בחינה יום יומיים, את הלך החשיבה של החיפוש שיבצע בוחן הפטנטים, בבואו להנפיק דוח בחינה.
כאשר ההמצאה אינה מתוחכמת, אז התוצאה במקרים רבים תהיה שאף אם נמצא חידוש, עורך הפטנטים יעלה ספיקות אם יש התקדמות המצאתית, על פי החיפוש וצירוף הפרסומים שביצע.
בשלב הבא, וכאן ניתן להיעזר בגורם טכני הנדסי, רצוי לחפש רכיב טכני שהתעלמו ממנו שצריך רק להגדירו, ובמקרים אחרים להוסיף רכיב חדש, כדי להגיע להתקדמות המצאתית לעומת צירוף הפרסומים.
רכיב טכני זה צריך להיות כזה שבלעדיו אין ערך כלכלי להמצאה, וכאן בעל ההמצאה הוא המכריע.
אחרי הוספת רכיב שהוסכם עליו, רצוי שהחיפוש המקדמי והגדרת ההמצאה המתוקנים, יבדקו שוב זה את זה, הלוך וחזור, ואף בסיעור מוחות - אין אלה שני שלבים שאחד קודם לחברו.
באופן כללי ניתן לסווג כל חיפוש פטנטים לפי החלוקה הבאה:
חיפוש חידוש: חיפוש פטנט הבודק חדשנות נקרא חיפוש חידוש.
מטרת חיפוש חידוש היא להחליט האם ישנם פטנטים קודמים או פרסומים קודמים, המחייבים להוסיף עליהם התקדמות המצאתית.
בעזרת סוג זה של חיפוש פטנטים מחפשים את הפטנטים הקשורים הכי קרובים שניתן למצוא בתחום ההמצאה.
חיפוש נתונים ביבליוגרפיים הקשורים לפטנט: זהו סוג חיפוש פטנטים הפשוט ביותר ולרוב הקל ביותר מאחר שמספר הפטנט או שם הממציא ידוע.
במקרה זה לרוב, יש בידי מזמין החיפוש את המידע לפיו מוזמן החיפוש.
מטרת חיפוש זה היא למצוא מה כוסה על ידי בקשה או בקשות ספציפיות או כדי למצוא איזה פטנט או פטנטים יש בידי ממציא מסוים.
חיפוש ביבליוגרפי יכול להתבצע כחלק מחיפוש מוצר מסוים.
חיפוש לבדיקת כשירות פטנט: חיפוש פטנטים זה הוא הנפוץ ביותר.
בחיפוש זה נעשה ניסיון לקבוע האם המצאה מסוימת היא: (1) בתוך המרחב של נושא בר רישום לפטנט, (2) שימושית, (3) חדשנית, (4) בעלת התקדמות המצאתית, או בניסוח מקובל אחר: שאינה ברורה מאליה לאיש מקצוע ממוצע בתחום ההמצאה.
למרות שחיפושים מסוג זה יכולים להתבצע בשלב הפיתוח של ההמצאה, הם לרוב מומלצים להיעשות בשלב שלפני הגשת בקשת הפטנט.
המטרה של חיפוש זה הוא להחליט או לקבוע האם ישנו ידע קודם המחייב להוסיף עליו התקדמות המצאתית.
יתרון נוסף הוא שבמידה וכתוצאה מהחיפוש התברר כי הרעיון הבסיסי שלו לא עונה על הפרמטרים המוזכרים לעיל, הממציא יכול מראש להוסיף התקדמות המצאתית כדי שרישום של בקשה יתקבל כפטנט בסופו של דבר.
חיפוש מסוג זה יכול להיות יעיל בכך שייתכן כי ידע קודם שנמצא יהיה שימושי בהכנת הבקשה להגשה, כדי להגדיר את ההתקדמות ההמצאתית לעומתו.
חיפוש פטנט לצורך בדיקת מצב הטכנולוגיה הקיים: כל חיפוש שנועד לתת מבט ממעוף הציפור על ידע טכנולוגי קודם בתחום מסוים נקרא חיפוש עדכני.
בבסיסו זהו תהליך של איסוף מידע שיכול להיות עמוק או מהיר לפי הצורך.
סוג זה של חיפוש נעשה על מנת לפתור בעיה מסוימת, למצוא טכנולוגיה לרישוי, לבצע מודיעין עסקי על מתחרים וכדומה.
לדוגמה, יצרן עשוי לבצע חיפוש עדכון במטרה להחליט מה נעשה קודם, האם תחום מסוים רווי, האם ישנה פעילות פטנטית ענפה בתחום ומי הם השחקנים הראשיים.
סוג חיפוש זה נפוץ מאד.
חיפוש פטנט מתמשך: חיפוש מתמשך הוא לא אחר מאשר מעקב שוטף אחר פטנטים חדשים שהונפקו.
באופן כללי, חיפוש זה נחלק לשני סוגים: מעקב אחרי פעילות פטנטית בתחום התעניינות מסוים ומעקב אחר פעילות מתחרים.
לרוב חיפוש זה מבוצע בזמן אמת מול פרסומי רשויות הפטנטים המפרסמות פטנטים חדשים באופן שוטף.
חברות בעלות עניין בפטנטים סורקות את הפרסומים לפי קטגוריות המעניינות אותן על בסיס קבוע.
חיפוש הבעלים של הפטנט: כאשר זכויות בפטנט מועברות לגוף אחר, הדבר דומה למכירה של זכויות בנכס.
הרישום כפי שמופיע ברשויות הפטנטים יהיה לגבי העברת בעלות בזכויות בלבד.
יחד עם זאת רישיונות לשימוש בפטנטים אינם מידע המופיע ברשויות הפטנטים.
מטרת החיפוש הנ"ל היא למצוא את הבעלים החוקיים של הפטנט לצורך קניית רישוי או מסיבות אחרות שלא ניתנות לברור ברשויות הפטנטים.
חיפוש פטנט לצורך בדיקת הפרת פטנט: משתמשים בסוג חיפוש זה במטרה להחליט אם פעילות מסוימת עלולה להפר או להיות כלולה בפטנט בר תוקף.
חיפוש מסוג זה מתייחס רק לתביעות של פטנט בתוקף.
כעניין חוקי, הפרת פטנט יכולה להפוך לדיון בבית משפט, והיא עבירה פלילית לכל דבר.
רשויות הפטנטים הן היחידות שבידן נמצאת כל האינפורמציה הרלוונטית של פטנט מסוים בתיק הקרוי "תיק פטנט" ובתוכו כל התכתובות של רשויות הפטנטים עם המבקש או מי מטעמו.
בשלב מסוים ניתן לבקש העתק של תיק זה כדי להחליט האם ואיך התבצעה הפרת הפטנט.
עו"ד, קרנות הון סיכון וחברות גדולות עושות שימוש בסוג חיפוש זה כאשר ישנו חשש להפרה של פטנט (משני הצדדים).
כלומר, לעיתים חיפוש זה מבוצע כפעולת הגנה.
חיפוש פטנט לצורך בדיקת תוקפו של פטנט: חיפוש תוקף של פטנט באופן כללי מבוצע על ידי חברות או פרטיים בניסיון להחליט אם אפשרי לבטל פטנט אחר (במקרה כזה ניתן לבקש בקשה לבחינה מחדש של פטנט שהתקבל – בכל מדינה בנפרד).
בחיפוש זה מנסים למצוא פטנטים או פרסומים קודמים שמראים כי פטנט מסוים ברור מאליו.
כמובן שהחיפוש אינו מוגבל לפטנטים, ניתן לחפש כל פרסום מוקדם, טעויות טכניות, רמאות או כל דבר אחר שיגרום לפטנט להיחשב לא בר תוקף.
חיפוש זה יכריע האם פטנט מסוים ניתן לאכיפה.
חיפוש פטנט לצורך בדיקת הזכות לייצר: חיפוש הזכות לייצר מתמקדת בפטנטים שפג תוקפם.
בניגוד לחיפוש הפרה, אשר מתמקד בפטנטים בתוקף.
חיפוש זה מבוצע במטרה לדעת האם, תהליך, מוצר או עיצוב של חברה מסוימת נכנס לתחום הציבורי כלומר הפטנט פג וניתן לשכפל את הטכנולוגיה ללא חשש מענישה.
פעולות חיפוש ותפיסה מיועדות להשגת ראיות, אמצעי זיהוי או נכסים או לפירוק מושא החיפוש מנשקים או חפצים אסורים.
חיפוש המבוצע בהרשאה הוא כלי לגיטימי בשירות רשויות החוק, אולם הוא אינו בלעדי להן: גורמים פליליים עלולים לבצע חיפוש כדי להגן על עצמם, מפני ציוד להאזנת סתר, לדוגמה, ומאבטחים אזרחיים מחפשים נשק בכניסה למקומות בילוי.
חיפוש על ידי רשויות החוק
לרשויות החוק סמכויות לביצוע חיפוש במקרים מסוימים שנקבעו בחוק.
שוטר מוסמך לבצע חיפוש מכח החוק.
הסמכויות והמגבלות לגבי חיפוש מכח החוק מוענקות, במקרים מסוימים, גם לשוטר צבאי, סוהר ואיש שירות הביטחון הכללי.
רשם הוצאה לפועל רשאי לצוות על כל שוטר, פקיד בית משפט או אדם אחר לערוך חיפוש על גופו, בכליו או בנכסים שבחזקת חייב, מיוזמתו או לבקשת הזוכה.
רשם הוצאה לפועל מוסמך גם להורות על חיפוש אצל צד שלישי, אם יש לו סיבה להניח שנכסי החייב נמצאים אצלו.
ככלל, חיפוש צריך להיעשות על-פי צו חיפוש שנתן בית המשפט.
בית המשפט נותן צו חיפוש לאחר שמוצג לו חומר המצדיק זאת, ובדרך כלל מצוינים בצו החפצים שאותם מותר לחפש ולתפוס.
עם זאת, סעיף 24(ב) קובע כי "מי שעורך חיפוש לפי צו חיפוש ומוצא חפץ שלא הוזכר בצו, אבל יש יסוד סביר להניח שנעברה, או שמתכוונים לעבור, עבירה בו או לגביו, רשאי לתפוס את החפץ ולהביאו לפני השופט שנתן את הצו, והשופט רשאי לצוות מה ייעשה בו, כפי שיראה לנכון".
מכורח המציאות, רשויות החוק מוסמכות לבצע חיפוש ללא צו מבית המשפט, אשר השגתו כרוכה בהוצאת זמן ועלולה לסכל את מטרת החיפוש.
מסיבה זו מוסמך כל שוטר לבצע חיפוש בכל בית או מקום במקרים מסוימים:
כאשר יש יסוד להניח שמבוצעת שם עבירה מסוג פשע או שעבירה כזו בוצעה שם זה מקרוב.
כאשר המחזיק במקום פונה לעזרת המשטרה.
כאשר אדם שנמצא במקום פונה לעזרת המשטרה ויש יסוד להניח שמבוצעת שם עבירה.
במרדף אחרי אדם המתחמק ממעצר או משמורת חוקית.
כאשר נתן מחזיק המקום הסכמה מדעת לביצוע החיפוש
בדצמבר 2021 אישרה הכנסת בקריאה ראשונה תיקון לחוק, המרחיב את סמכותם של שוטרים לערוך חיפוש בבית או במבנה ללא צו בית משפט, אם יש חשד להעלמת ראיות.