tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-1990 הלהקה הוציאה לאור שני שירים שזכו להצלחה ברדיו: "השיגעון שלי" ו"קיץ קטלני" שיועדו לאלבומן השני, אולם במאי 1991 במהלך העבודות על האלבום הודיעה גמליאל על פרישתה מהלהקה, ועקב כך תחילה ניסו לחפש לה מחליפה, אך בסופו של דבר האלבום נגנז ולאחר מכן הלהקה התפרקה.
בנובמבר 2010 התאחדו שלוש חברות הלהקה בערב מחווה לצדי צרפתי וביצעו בו את השיר "גרה בשינקין" בגרסה חדשה.
את הגרסה החדשה עיבד יועד נבו, ומהופעה זו הופק סינגל.
ב-2021 התאחדו שלוש חברות הלהקה בשנית לרגל יום הולדתו ה-80 של צדי צרפתי וביצעו את השיר "מתחילה מההתחלה" בגרסה חדשה.
מנגו (שם מדעי: Mangifera indica) הוא מין של עץ טרופי, שאזור הגידול הטבעי שלו הוא באזורים הטרופיים של הודו וסין.
העץ כולל כ-35 זנים, והוא המין המוכר והנסחר ביותר בסוג מנגיפרה.
עץ המנגו זקוק לסביבת גידול חמה ולהשקיה קבועה.
עץ המנגו יתפתח היטב במבחר סוגי קרקע, מועשרת ברקבובית ומנוקזת היטב.
קרקעות שהן עשירות ועמוקות יגדילו את היבול.
רוב פרחי המנגו מתפקדים כזכר ומייצרים אבקנים שנאספים על ידי זבובים, צרעות ודבורים וחלקם דו-מיניים ומהם נוצרים הפירות.
גובה העץ יכול להגיע ל-35–40 מטרים, וקוטרו ל-10 מטרים.
בהתאם לזן, פרי המנגו יכול להיות בגדלים שונים, צבעו משתנה בין צהוב, כתום ואדום וטעמו נע בין מתוק לחמוץ.
במרכז הפרי גלעין אליפטי גדול המחודד בקצוותיו.
למנגו שימושים שונים מלבד אכילתו כפרי, הוא משמש כמרכיב גם בסלטים, במאפים ובקינוחים.
נוסף על כך, מאכל העמבה הנפוץ במטבח הדרום-הודי עשוי ממנגו מוחמץ.
המילה מנגו מקורה במילה בשפת המלאיאלאם "מאנה" (מלאיאלאם: മാങ്ങ; מהשורש הדראווידי עבור מנגו) דרך המילה הפורטוגזית מנגה ודרך המילה האנגלית מנגו.
השימוש הראשון המתועד במילה בשפה אירופאית הוא בטקסט שכתב חוקר הארצות האיטלקי לוּדוֹוִיקוֹ די וֶרתֶמָה באיטלקית בשנת 1510 בתור magna.
המופעים המתועדים הראשונים בשפות כמו צרפתית ולטינית מאוחרת הם כנראה תרגומים של הטקסט הזה.
מקורה של הסיומת o שהוספה באנגלית אינו ברור.
בארץ ישראל גידול המנגו כיום הוא נרחב, בעיקר בדרום הגליל העליון ובאזור הכנרת, וענף הייצוא החקלאי הוא משגשג ביותר.
כשליש מתנובת המנגו המובחר ביותר הגדל בארץ נשלח למדינות אירופה השונות, ואילו שני השלישים הנותרים מהווים כ-90% מהיקף שוק המנגו בישראל.
שלי - התוצר הראשון של פרויקט ההשבחה של המנגו בארץ שהפך לזן מסחרי.
נטוע בהיקף נרחב בארץ מתחילת שנות האלפיים, והוא מצליח ומגודל באופן מסחרי גם בחו"ל.
הוא מבשיל החל מאמצע אוגוסט והפרי מתוק, עגלגל, וללא סיבים.
הוא מפתח צבע יחסית מוקדם, לפני שהוא מבשיל.
לכן מגדלים נוטים לקטוף אותו לפני שהוא בשל, בשלבים יחסית מוקדמים בעונה כשאין עוד הרבה מנגו לשווק, להבחיל אותו ולשווק אותו למרות האיכות הנמוכה שמתקבלת.
מאיה - זן ישראלי, אחד הזנים הוותיקים.
בורר על ידי פרופסור חנן אופנהיימר בשנת 1931. אחד הזנים המסחריים העיקריים בארץ.
הטעם של מאיה נחשב משובח, מתוק ומעט חמצמץ.
הוא מבשיל באמצע העונה, אוגוסט ספטמבר, וחיי המדף שלו קצרים יחסית.
הקליפה עדינה, בדרך כלל צהובה-כתומה, לעיתים עם "לחי" אדומה..
קיט - זן ותיק מפלורידה, מאוד פורה כבר בגיל צעיר.
מבשיל יחסית מאוחר בעונה, סוף ספטמבר עד נובמבר.
הפרי יחסית גדול והקליפה בצבע ירוק.
אחד הזנים המסחריים העיקריים בארץ.
קנט - זן מפלורידה, בעל עץ קטן מאוד, בתנאי הארץ נחשב לזן חצי ננסי.
הפרי ביצתי וכשהוא בשל הוא בצבע ירוק עם לחי אדומה.
הפרי ללא סיבים ונחשב איכותי וטעים.
יש בו יחסית הרבה סוכר וטעמו חמצמץ מתוק.
הפרי מבוקש מאוד באירופה ולכן הוא זן מסחרי נפוץ בארץ לייצוא.
עומר - זן של אמצע העונה, סוף יולי אוגוסט ספטמבר.
הפרי בצורה ביצתית, הוא צבעוני יחסית בצבעי אדום-סגול והוא מתוק עדין, מזכיר לעיתים טעם של אננס.
מבוקש מאוד לייצוא לאירופה כי הפירות בגודל יחסית אחיד והוא עמיד במיוחד לתהליכי האריזה והשיווק.
"מנגינת הלב" הוא אלבום אוסף משולש של הזמרת-יוצרת הישראלית עפרה חזה.
אלבום האוסף יצא לאור ב-5 באפריל 2000, על ידי חברת התקליטים הד ארצי.
אלבום אוסף זה מחולק לשלושה תקליטורים שונים, המכילים בתוכם את מיטב להיטיה של חזה.
האלבום נקרא על שם שירה המוכר "מנגינת הלב" שיצא באלבום "בית חם" בשנת 1984.
אלבום זה החליף את אלבום הלהיטים הכפול "אלבום הזהב" שיצא בשנת 1986.
לכל תקליטור אשר נכלל באלבום האוסף הזה, עטיפה משלו.
ב-1999 החלה חזה לעבוד עבור הד ארצי על אלבום אוסף משולש המכיל את מיטב להיטיה.
עפרה בחרה את השירים ואף הייתה אמורה להקליט שני שירים חדשים לצורך האלבום.
בפברואר 2000 נפטרה עפרה חזה, בטרם הסתיימה העבודה על האוסף, ובטרם הספיקה להצטלם ולהקליט את שני השירים החדשים.
חודש לאחר פטירתה הוציאה חברת התקליטים הד ארצי את אלבום האוסף על שם אחד מלהיטיה של חזה "במנגינת הלב".
כבר בצאתו, זכה האלבום להצלחה חסרת תקדים.
בהמשך, במופע שהוקדש לשירי עפרה חזה קיבל אביה של עפרה, יפת חזה, מאנשי הד ארצי את תקליט הפלטינה המשולשת על מכירת אלבום האוסף.
בסך הכל, נמכר אלבום האוסף בכ-180,000 עותקים.
במקביל להצלחת אלבום האוסף וכתוצאה מהצלחתו אוגדו שני האלבומים "חי / בית חם" למארז, ובכך הומרו כלל אלבומיה של עפרה חזה שהופקו בחברת "הד ארצי" לפורמט דיסק.
לאור הצלחתו של אלבום האוסף, קיבלו הד ארצי פניות ממעריצים של חזה להוציא אלבום אוסף נוסף שיעסוק בשירים יותר נדירים ובשירים שנגנזו.
הד ארצי, בסיועו של בצלאל אלוני הוציאו את אלבום האוסף מנגינת הלב 2 שהכיל פחות שירים מוכרים, אך יותר נדירים.
בין היתר, מכיל מנגינת הלב 2 את ההופעה המפורסמת בפסטיבל הג'אז במונטרה משנת 1990, להיטי סדנת תיאטרון שכונת התקווה, הקלטות מהטלוויזיה, דואטים, גרסאות כיסוי לשירים וכן את שירי האלבום הגנוז משנת 1995 Queen in Exile (מלכה בגלות).
"אחרי החגים" (עם אבי טולדנו)
"Daw Da Hiya" (עם איגי פופ)
"לא דיברנו עוד על אהבה" (עם גידי גוב)
"מנגינת הלב 2" הוא אלבום אוסף משולש בעל שני חלקים משירי עפרה חזה.
אלבום אוסף זה הוא הרביעי של חזה, והוא יצא לאחר מותה ב-31 במרץ 2004, כאלבום אוסף הממשיך את חלקו הראשון בעל אותו השם, מנגינת הלב.
האלבום מכיל את מיטב שיריה של חזה.
האלבום יצא תחת חסותה של חברת התקליטים "הד ארצי", בדומה למנגינת הלב.
עם זאת, בשונה מאלבום האוסף הראשון שהכיל שירים שהוקלטו במסגרת "הד ארצי", שם הוקלט חלק גדול מיצירתה, נעשה שיתוף פעולה עם "פונוקול" ו"NMC", חברות תקליטים שמחזיקות אף הם בחומרים של חזה.
אלבום האוסף מכיל בתוכו שירים בסגנון הפופ, הזמר העברי, רוק קל, מוזיקת עולם, וכולי.
להבדיל מחלקו הראשון של "מנגינת הלב", החלק השני מתמקד יותר בחומרים גנוזים, לרבות האלבום הגנוז "Queen in Exile" מ-1995, להיטים נוספים של חזה שלא יכלו להיכנס לחלקו הראשון של האוסף שיצא עם פטירתה מסיבות שונות וכן אלבום הופעה של חזה משנת 1990 בפסטיבל הג'אז במונטרה.
אלבום ההופעה היה האלבום האחרון של חזה שהופץ עוד בחייה בעולם, בשנת 1998, אך זאת הפעם הראשונה שהאלבום במלואו מופץ לקהל הישראלי.
את אלבום האוסף חותם השיר "Nous N'irons Plus", גרסתו הצרפתית של השיר "מנגינת הלב", שעל שמו נקרא אלבום האוסף.
בסך הכל מכילים כל אלבומי סדרת "מנגינת הלב", למעלה מ-40 שירים שאותם חזה הקליטה ושרה במהלך כל הקריירה שלה.
ספר השירים מנגינות עבריות הוא יצירה משותפת של המשורר הבריטי לורד ביירון ושל המלחין הבריטי היהודי יצחק נתן, אשר פורסמה בשנת 1815.
הספר תורגם לעברית על ידי יעקב אורלנד ויצא בהוצאת אחיאסף בשנת 1944. בשנת 1983 יצאה מהדורה חדשה של הספר בתרגום שמואל פרידמן בהוצאת ש.
בשנת 1815 התפרסם קונטרס המכיל תריסר שירים על תוויהם.
הקונטרס נמכר בכמות של יותר מ-10,000 עותקים במחיר של 1 גיני לעותק.
אחר כך נוספו עוד שירים, ובסך הכל מכילות ה"מנגינות העבריות" שלושים שירים על מילותיהם ותוויהם.
שלושה עשר שירים הם שירים רומנטיים בסגנונו של ביירון, ואין להם דבר עם הרקע העברי; אולם למרבית השירים יש רקע מקראי.
דמויות ואירועים היסטוריים המופיעים בשירים הם המלך שאול (לו מוקדשים שלושה ואולי ארבעה שירים), בת יפתח, איוב, קהלת, סנחריב, בלשאצר (לו מוקדשים שני שירים), הורדוס, מרים וטיטוס.
ניתן להבחין בחלק מהשירים בניצנים ראשונים של ביטויים ציוניים, שמקורם אצל מי שאינו מבני ברית.
בשירים מרומז הגורל המר של העם היהודי הגולה מארצו.
אלה רמזי ציונות המקדימים בעשרות שנים את הדוברים הציוניים הראשונים.
הנושאים העבריים-מקראיים, ואולי גם הרמזים הציוניים המצויים ב"מנגינות העבריות", היו אולי הסיבה שסופרים ומשוררים יהודיים לקחו על עצמם לתרגם את השירים – כולם או מקצתם – לעברית.
שלמה מאנדלקרן (בעל "היכל הקודש" – הקונקורדנציה הידועה למקרא) הוציא אסופת השירים המתורגמים על ידו בלייפציג בשנת 1890 בגרסה דו לשונית, תחת הכותרת "שירי ישורון".
התרגום הוא בעל סגנון מליצי, מקראי, כיאה למי שראשו ורובו היה שקוע בלשון המקרא.
מאנדלקרן שמר בתרגומו על החריזה, אבל חרג מאוד מן המשקל.
אולם כבר ב-1850, התחיל מאיר לעטעריס לתרגם כמה מן המנגינות, והגרסה המלאה הראשונה תורגמה על ידי מתתיהו שמחה רבנר ב-1864, שכללה גם את תרגום ל-Darkness.
ביירון התחיל את שיריו הציוניים בדיוק במקום שהכמיהה לציון התחילה – בגלות בבל; ואמנם הוא מקדיש לפרק הזה בתולדות העם היהודי שלושה שירים.
בשיר "במישור הנהרות" נזכרים שלם (ירושלים) וגם הארץ הרחוקה.
בשיר "על נהרות בבל" נזכרים שלם ובית המקדש.
שני שירים מתוך האסופה זכו לפופולריות רבה ביותר בקרב הציבור הדובר אנגלית, ומתוך שיריו הרבים של ביירון הם בין הידועים ביותר.
האחד הוא השיר הרומנטי 'ביופי תהלך' (She walks in Beauty), שאין בו שמץ של היסטוריה עברית או רמזים ציוניים.
השיר השני הוא זה המספר על מפלתו של סנחריב מלך אשור מול שערי ירושלים (The destruction of Sennacherib), כמסופר במקרא (; ).
עם השנים חזרו ותרגמו שירים שונים מתוך המנגינות העבריות יעקב אורלנד, שמעון זנדבנק, שמואל פרידמן, יהושע כוכב, רוני רייך ואחרים.
רמזים ציוניים: השיר "בְּכוּ בָכוֹ להֹלֵךְ"
השורה האחרונה מעלה את השאלה הציונית במלוא מובן המילה.
שנים אחדות לאחר תרגומו של מאנדלקרן, תרגם יהודה לייב גורדון (יל"ג) שירים אחדים לעברית.
מנגוסטין או מנגוסטין סגול (שם מדעי: Garcinia mangostana) הוא עץ פרי קטן ועגול שגדל באזורים טרופיים.
צידו החיצוני של הפרי מזכיר בצבעו חציל, וחלקו הפנימי, שהוא החלק היחיד הניתן לאכילה, הוא לבן וצורתו דומה לשום.
טעמו של הפרי מתוק-חמצמץ, והוא מכיל כמות גדולה של ויטמין C, ולכן מייצרים ממנו תמצית של ויטמין זה.
מקורו ביערות הגשם בדרום-מזרח אסיה.
המנגוסטין הסגול שייך למשפחת עצי המנגוסטין שבהם יש מיני מנגוסטין שונים כמו מנגוסטין כפתור (G.
בגרות של האקסוקרפ (הקליפה) ושל החלק האכיל
בשלב הצעיר של פרי המנגוסטין, שלא דורש הפריה ליצירת הפרי, הקליפה בצבע ירוק בהיר, ובאזורים מוצלים בצבע לבן, גודל הפרי בקוטר של 6-8 ס"מ.
פרי המנגוסטין נותר קשה עד שמבשיל בפתאומיות וקליפתו הופכת לסגולה.
מנגינה הוא אלבומה הרביעי של להקת הרוק מוניקה סקס, שיצא ב-4 בפברואר 2011, כשהלהקה חזרה לפעולה 8 שנים לאחר הוצאת אלבומה השלישי.
רוב שירי האלבום מתאפיינים במוזיקה מלודית אלטרנטיבית.
רובם נכתבו על ידי הסולן יהלי סובול, כשיוצאי דופן הם "רמקולים" ו"אתה ללא" שכתב שחר אבן צור ו"ילד מפתח" שכתב פיטר רוט.
מבין שירי האלבום זכו להצלחה "השמלה ממדריד", "מנגינה", "לפני השינה" ו"רמקולים" שיצאו כסינגלים לתחנות הרדיו השונות.
השיר "השמלה ממדריד" אף צעד במשך ארבעה שבועות בראש מצעד הפזמונים השבועי של גלגלצ.
באלבום השתתפו חברי ההרכב המקורי: הסולן יהלי סובול שכתב, שר, ניגן בגיטרה והלחין את מרבית השירים, הגיטריסט פיטר רוט והמתופף שחר אבן צור.
על ההפקה המוזיקלית היה אחראי עופר מאירי, שגם עיבד את השירים יחד עם חברי הלהקה.
באלבום התארחו מספר מוזיקאים, כשלומי שבן, שניגן בפסנתר בשיר אחד, וקרני פוסטל, שהשתתפה בשירה בשיר "אתה ללא".
האלבום זכה להצלחה רבה, הן בהופעות והן בהשמעות הסינגלים מתוכו בתחנות הרדיו השונות.
כל המילים והלחנים: יהלי סובול (חוץ מ-5, 9, 10)
רמקולים (3:31) - מילים ולחן: שחר אבן צור
אתה ללא (3:48) - מילים ולחן: שחר אבן צור
פיטר רוט: גיטרות, שירה וקולות
שחר אבן צור: תופים, שירה וקולות
עופר מאירי: הפקה מוזיקלית, קלידים
קרני פוסטל: צ'לו, שירה ב"אתה ללא"
מנגו היא חברת תעופה זולה דרום אפריקאית המפעילה שרותי טיסות פנים בדרום אפריקה.
החברה פועלת מנמל התעופה הבינלאומי או.אר טאמבו והיא חברת בת של סאות' אפריקן איירווייז.
מנגו החלה למכור כרטיסי טיסה ב-30 באוקטובר 2006, וטיסתה הראשונה המריאה ב-15 בנובמבר 2006. החברה מנסה להתחרות בנתח השוק של קולולה.
מנגו טסה ל-8 יעדים ברחבי דרום אפריקה, כאשר הקו העיקרי הוא בין קייפטאון ליוהנסבורג.
החברה הפסיקה לטוס באוגוסט 2021, ופורקה רשמית ב-2022 כחלק מהמשבר הכלכלי שתקף את סאות' אפריקן איירווייז בעקבות הקורונה.
חברת התעופה הצטרפה לברית סטאר אליינס כשותפה מקשרת ברבעון השלישי של 2016 והיא מציעה לחברי SAA Voyager את היכולת לממש מיילים בעזרתה.
"מִנֶּגֶד" הוא שיר מאת רחל המשוררת, אשר נכתב בחורף תר"ץ.
הולחן על ידי יהודה שרת והושר בתנועות הנוער ביישוב.
המשוררת מאזכרת בשיר את הסיפור המקראי, על עלייתו של משה רבנו אל "הר נבו", בספר דברים, שם נמסר לו כי לא יכנס לארץ ישראל: מעמד הר נבו נטבע בתרבות היהודית לדורותיה, כסמל לאי מימוש או חוסר יכולת לממש.
באמצעותו, בדומה לשיריה האחרים, מתארת המשוררת געגועים ומאוויים אל מטרות ויעדים, ללא הוודאות שאי פעם ימומשו או יכבשו.
הבית האחרון בשיר חקוק על מצבת קברה של רחל המשוררת בבית הקברות כנרת.
מנגינת ברודוויי הוא סרט קולנוע מוזיקלי בבימויו של הארי בומונט משנת 1929. מנגינת ברודוויי הוא הסרט המדבר הראשון שזכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר.
גרסתו הראשונה של הסרט צולמה בשיטת טכניקולור והסרט היה המיוזיקל הראשון שצולם בהוליווד.
אולם גרסת הטכניקולור נעלמה ורק גרסת הסרט השחור-לבן שרדה.
תסריט הסרט נכתב על ידי ג'יימס גליסון ונורמן יוסטון על פי ספרו של אדמונד גולדינג.
פסקול הסרט הולחן על ידי ניקו הרב בראון, ג'ורג' מ.
בסרט משחקים צ'ארלס קינג, אניטה פייג', בסי לאב וג'ד פרוטי.
מלבד הזכייה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, לאב הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ובומונט היה מועמד לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר.
האנק (בסי לאב) וקוויני מאהוני (אניטה פייג') הן צמד אחיות המהגרות לניו יורק במטרה להתפרנס בברודוויי.
אדי (צ'ארלס קינג) הוא כותב שירים ומלחין הנמצא במערכת יחסים עם האנק והוא משכנע אותה לבוא לניו יורק.
אך כשאדי פוגש את קוויני, הוא מתאהב בה.
קוויני מתחילה לצאת עם אדם עשיר אך מפוקפק בשם ג'ואק וורינר (קנת' תומפסון) כדי לגרום לאדי לחזור לאהוב את האנק.
הסרט פותח בסצנה שבה אדי מסרב לתת את שירו החדש "The Broadway Melody" לצמד בנות המבקשות ממנו אותו אלא לתת אותו לאחיות מאהוני.
בינתיים האנק וקוויני מגיעות לבית המלון שם הן מחכות לאדי.
האנק נלהבת להגיע לניו יורק והיא נחושה בדעתה להפוך אותן למפורסמות בעוד שקוויני פחות נלהבת.
כשדוד ג'אד (ג'ד פרוטי) מציע להן עבודה זמנית האנק דוחה את ההצעה למורת רוחה של קוויני.
כשאדי מגיע הוא לוקח אותם למנהל זאנפילד (אדי קיין).
זאנפילד לא מרוצה מהצמד אך הוא מחליט להעסיק את רק קוויני.
קוויני משכנעת אותו גם להעסיק את האנק.
במהלך חזרה להופעה זאנפילד מחליט לבטל את הופעתן של האחיות מאהוני ולהשאיר את קוויני בתפקיד שולי.
באותו תפקיד קוויני מושכת את תשומת לבו של ג'ואק וורינר שמתחיל לחזר אחריה.
אדי מביע את מורת רוחו לגבי ג'ואק ואילו האנק כועסת על קוויני שהיא הצליחה עקב יופייה ולא כישרונה.
בהמשך הסרט אדי מביע אהבה בפני קוויני כשהאנק לפתע האנק מופיעה.
האנק מבינה שהשנים מאוהבים והיא נותנת את הסכמתה בטענה שהיא מעולם לא אהבה את אדי אלא ניצלה אותו לצרוך עסקי הבידור.
בסוף הסרט קוויני ואדי חוזרים מירח דבש בעוד שהאנק ממשיכה לנסות את מזלה בעסקי הבידור.
ג'ד פרוטי – דוד ג'אד
קנת' תומפסון – ג'ואק וורינר
לסרט נעשתה גרסה אילמת דבר שהיה מקובל באותו זמן בהוליווד.
בעקבות הצלחת סרט זה נעשו מספר רב של סרטים מוזיקליים בשיטת הטכניקולור כמו "On with the Show", "Gold Diggers of Broadway", "Sally" ו-"The Life of the Party".
אולם אף אחת מגרסאות הטכניקולור שלהם הצליחה לשרוד.
בזמנו הסרט זכה לביקורות מהללות ולהכנסות גבוהות.
אולם עם השנים מבקרים תקפו את הסרט על חולשתו, מלודרמטיות יתר וקלישאותיו רבות.
רבים טוענים שהסרט זכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר עקב הסרטים הגרועים שהיו מועמדים בקטגוריה באותה שנה בטקס פרסי אוסקר ה-2. האתר "Filmsite" סבר שזה נבע מהכאוס של המעבר מסרטים אילמים לסרטים מדברים.
נכון ל-2013 הסרט מחזיק ציון "רקוב" של 38% בהתבסס על 16 ביקורות מהאתר "Rotten Tomatoes".
השירים נכתבו על ידי ארתור פריד והולחנו על ידי ניקו הרב בראון.
פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר - הארי בומונט (הפסיד לפרנק לויד מהסרט "אישה אלוהית")
פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר - בסי לאב (הפסידה למרי פיקפורד מהסרט "מגונדרת")
לא הוכרזו מועמדויות לפרס אוסקר בטקס שנערך בשנת 1930. ברם בומונט ולאב נחשבו למועמדים פוטנציאלים והאקדמיה האמריקאית לקולנוע הכירה במועמדותם באופן רשמי.
מנג'ר הוא אדם, המדריך ומנווט את שחקני הקבוצה.
האחראי לאסטרטגיה של הקבוצה ולמהלכי הטקטיקה תוך כדי משחק הבייסבול.
המנג'ר שווה בסמכותו למאמן ראשי בקבוצות כדורגל או כדורסל תחת המנג'ר עובדים מספר מאמנים.
(בין שנים לשישה), שלכל אחד מהם תחום התמחות שונה.
בדרך כלל הכינוי מנג'ר קיים רק בבייסבול המקצועני, בסוגים אחרים של בייסבול ישתמשו במונח מאמן.
מאמני הבייסבול שונים משאר המאמנים בקבוצות הספורט.
בכך שהם לובשים את מדי הקבוצה.
ולחולצתם ישנו גם כן מספר.
מנגבי הביצות (שם מדעי: Allenopithecus nigroviridis) הוא מין של קוף בעל זנב החי במערב אפריקה ומהווה מין יחידי בסוגו.
קוף זה הוא בינוני בגודלו ומגיע לאורך 45–60 ס"מ ולמשקל 6 ק"ג בזכרים והנקבות קטנים מהם מעט.
הם בעלי פרווה שעירה בצבע ירקרק-אפור והפנים אדמדמות.
בדומה לרוב הקופים הם יודעים לטפס היטב וגם נוטים להיכנס למים ולשחות.
הקופים הללו חיים במערב אפריקה ברפובליקה של קונגו וברפובליקה הדמוקרטית של קונגו בשטחי יערות וביצות והם מחפשים את מזונם במים ועל היבשה.
כמו רוב הפרימטים הם אוכלי כל וניזונים מפירות, עלים, חרקים, תולעים וביצים.
הם עלולים להיטרף על ידי עופות דורסים, נחשים ושיפמנזת הבונובו.
הם גם ניצודים עבור בשרם אך הם לא בסכנה למרות זו ואף על פי שיערות הגשם בהם הם חיים מתמעטים.
תוחלת חייהם בטבע מגיעה ל-23 שנה.
מנגבי אפור-לחיים (שם מדעי: Lophocebus albigena) הוא מין של קוף בעל זנב מהסוג מנגבי מצוייץ החי ביערות מרכז אפריקה.
התפוצה של קוף זה משתרעת מקמרון עד גבון.
הם מזכירים בצורתם בבונים קטנים ושעירים עם פרווה שחורה כמעט לגמרי אף על פי שאזור החזה זהוב והפנים גם כהות.
קופים אלה שוכנים בעיקר בין הענפים של היער.
הם אוספים מזון מקרקעית היער אך גם מבין הענפים.
הם ניזונים בעיקר מפירות כמו התאנה ומירקות וגם מחרקים, פרחים ועלים.
הם חיים בלהקות המונות 5–30 פרטים ובראשם זכר בודד או כמה זכרים.
הצעירים פורשים מהלהקה שלה בגיל צעיר ומחפשים להקה אחרת.
הם הרבה יותר רגועים מקרוביהם הבבונים ויכולים לחיות בשטח מספק יחד עם נחלה שכינה.
בנוסף אליהם המנגבי האוגנדי (L.
ugandae) בעבר נחשב לתת-מין של מנגבי אפור-לחיים אך בדיקת הגולגולות הובילה למסקנה שהוא מין עצמאי.
מנגבי מצוייץ (שם מדעי: Lophocebus) הוא סוג של קופים מתת-משפחת הגנונים שבמשפחת קופים בעלי זנב החיים רק ביערות מערב אפריקה המשוונית.
הם קרוביהם של המנגבים האמיתיים (Cercocebus) ובעבר נחשבו לחלק מהם.
בסוג זה ישנם 6 מינים.
אלו קופים שחורים בעלי ציצת שערות ופנים שחורות.
הם חיים על העצים ועל הקרקע ובעלי זנב ארוך וכפות חזקות.
כמו רוב הפרימטים הם אוכלי כל וניזונים מהחי והצומח.
בעבר היה שייך לסוג המין היחידי קיפונג'י (Rungwecebus kipunji).
מַנְגַּבִּי (שם מדעי: Cercocebus) הוא סוג של קופים מתת-משפחת הגנונים שבמשפחת קופים בעלי זנב החיים רק ביערות אפריקה המערבית ואפריקה המזרחית.
בסוג שישה מינים והוא קרוב משפחתם של מנגבי הרמות והמנגבי המצוייץ.
למנגבים פרווה עבה בצבע חום-כתום, זנב ארוך ועור פנים חשוף וכהה בעל כתמי עיניים לבנים.
המנגבים חיים באפריקה הטרופית באזורים הטרופיים וחיים בסביבות יער או שפלות לחות.
הם טובים בטיפוס על עצים, אך יכולים לרדת לקרקע.
הם ניזונים מצמחייה, פירות, נבלות ובעלי חיים קטנים.
"מנגינת הנדודים" הוא אלבום האולפן החמישי של מאיר בנאי.
בנאי הפיק ועיבד את האלבום בעצמו ביחד עם הגיטריסט יאיר מיכאל, שעבד איתו ברצף מאז האלבום "גשם (אלבום)" בשנת 1987.
כל המילים והלחנים לשירים היו של בנאי, מלבד "העוקד הנעקד והמזבח", שכתב אהוד מנור בהשראת "עת שערי רצון להיפתח", והשיר "ציורים בחלון", שאת מילותיו כתבה צרויה להב והלחין בנאי.
בין השירים הבולטים באלבום היו "מנגינת הנדודים", "הפרא", כמה אהבה" ו"טוב לה וגם רע", שהיה בדיעבד רמז לבאות באלבום "שמע קולי" משנת 2007, שהוקדש כולו לפיוטים ותפילות.
טכנאי הקלטה: גיל תורן, פיני כהן
טכנאי מיקס: גיל תורן, פיני כהן ("יום", "ליצן רחוב"), אוהד דקל ("הפרא", "טוב לה וגם רע")
ייצוג וניהול אישי: רונן בן-טל
מנגבי לבן-עורף או מנגבי הפיה וכן מנגבי אפרורי (שם מדעי: Cercocebus atys) הוא מין של קוף ממשפחת קופים בעלי זנב החיי ביערות אפריקה המערבית ונמצא בסכנת הכחדה עקב בירוא יערות.
המנגבי יכול להגיע למשקל 10 ק"ג.
הוא בעל פרווה אפורה-כסופה ובעל פנים לבנות ועורף לבן.
החזה לבן וגם הבטן, אך הרגליים והזנב אפורים.
קוף זה הוא מטפס טוב החי בין ענפי העצים של יערות הגשם הטרופיים.
הוא חי גם בביצות, ביצות מנגרובים, יערות פתוחים ושדות מיוערים.
הוא ניזון הן מהחי והן מהצומח, בעיקר מזרעים ומפירות, אך גם מבעלי חיים קטנים.
קופי המנגבי יכולים לחיות בקבוצות של עד 95 פרטים, אך בדרך כלל הם יכללו פחות פרטים.
הקבוצה צועדת יחדיו ביער ומחפשת מזון ואם אחד מחבריה מבחין בטורף הוא משמיע אזעקה אותה כל חברי הקבוצה שומעים ומגיבים.
הם יכולים לקפוץ מיד למטה או אל ענפים נמוכים וסבוכים בהם טורפיהם לא יכולים להגיע.
הם נטרפים על ידי נמרים, עופות דורסים, נחשים גדולים ושימפנזות.
"מנגינה" הוא סינגל שהקליטה הזמרת הישראלית עדן בן זקן, מתוך אלבום הבכורה שלה, מלכת השושנים.
השיר יצא לאור ב-11 בינואר 2015, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום, וכסינגל הבכורה שלה.
השיר הגיע למקום האחד-עשר במצעד של רדיו אמצע הדרך, והשישי במצעד של מדיה פורסט.
השיר נכתב והולחן על ידי דנה לפידות וחנה לפידות והופק על ידי תמיר צור.
שיר זה נחשב כסינגל הבכורה של בן זקן, אך לפניו השתתפה בלהיט "מקסיקאנה", שהוציאה ביחד עם אתניX.
לשיר יצא רמיקס רשמי שיצר מורן קירב.
הרמיקס עלה לערוץ היוטיוב של עדן בן זקן ב-3 במרץ 2015, וזכה להצלחה נאה, כאשר מונה הצפיות שלו עומד על למעלה מ-330 אלף צפיות בסך הכל (נכון למאי 2019).
הרמיקס אף הועלה לרשתות הזרמת המדיה בסמוך לצאתו.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של בן זקן ב-14 בפברואר 2015. בתחילת הקליפ ניתן לראות אוזניות כרוכות על צווארה של בן זקן, תוך שהיא מחזיקה טלפון חכם אליו הן מחוברות.
לאורכו של הקליפ ניתן לראותה לבושה בבגדים שחורים ועשן מסביבה.
נכון לאוגוסט 2021 מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-15 מיליון צפיות.
מנגיונדה (בקוריאנית: 만경대구역) הוא רובע של פיונגיאנג, בירת קוריאה הצפונית.
בעבר זה היה כפר שסופח לעיר בספטמבר 1959. בשטח מוקף בגבעות, שהגבוהה מהן נקראת "גבעת מנגיודה" - "גבעת עשרת אלפים נופים".
כפר זה היה מקום לידה של קים איל-סונג, מייסד המדינה.
הרובע בנוי ממספר אזורים עם רבי קומות בהם מתגוררים אנשי התרבות והתקשורת וכולל 26 שכונות.
בין הבניינים הבולטים ניתן לציין:
ארמון הנוער הגדול בעיר שכולל בין היתר אולם תיאטרון ל-2000 מקומות ישיבה.
אוניברסיטה צבאית לקצינים שנוסדה בשנת 1948.
פארק שעשועים שנפרס על שטח של כ-700 דונם.
בית ספר יוקרתי לחברי המעמד העליון.
בוגרי בית ספר זה מהווים כ-30% מהנהגת המפלגה הקומוניסטית.
אנדרטה במקום לידתו של קים איל-סונג.
.Punto Fa, S.L הנסחרת בשם מנגו (בספרדית: Mango), היא חברה ספרדית לעיצוב וייצור ביגוד.
נוסדה בברצלונה על ידי האחים היהודים-ספרדיים, אייזק ונחמן אנדיק.
החברה מעסיקה למעלה מ-16,000 עובדים, מהם 1,850 עובדים במרכז העיצוב האנגר ובמטה שלה ב-Palau Solità i Plegamans (ברצלונה).
ב-1969 היגרו אייזק אנדיק, אחיו נחמן, ומשפחתם היהודית-ספרדית מאיסטנבול לברצלונה.
אחרי מספר ניסיונות בענף הביגוד, הקימו שני האחים חברה עם עוד צמד שותפים ב-1984. איזק אנדיק בחר למתג את החנויות מחדש בשם "מנגו", כיוון שכשהיה בטיול לפיליפינים וטעם מנגו, גילה ששם הפרי נשאר זהה בשפות רבות.
אתר האינטרנט הראשון של מנגו הוקם בשנת 1995 ובשנת 2000 היא פתחה את החנות המקוונת הראשונה שלה.
HE by Mango הוא קו גברים שנוצר בשנת 2008, ושנה את שמו למנגו מן (Mango Man) בשנת 2014. כדורגלן העבר הצרפתי זינדין זידאן הפך לפרזנטור של קמפיין Mango Man.
החל מסתיו 2011 החלה דוגמנית העל האנגלייה קייט מוס לשתף פעולה עם מנגו.
היא הופיעה לראשונה בסרטון בהשתתפות הצלם האמריקאי טרי ריצ'רדסון שצילם את הקמפיין וביים את הפרסומת.
מוס הוחלפה על ידי הדוגמנית האוסטרלית מירנדה קר.
בשנת 2015 צברה מנגו הכנסות של 2.327 מיליארד אירו ורווח לפני ריבית של 170 מיליון אירו.
רשת החנויות של מנגו משווקת אופנה לנשים, לגברים ולילדים.
חנויות הרשת פרושות ברחבי העולם: 76 באפריקה, 163 באמריקה, 391 באסיה ואוקיאניה, ו-1,254 באירופה.
בישראל 49 חנויות, וברשות הפלסטינית 2 (נתונים ממרץ 2020).
המדינה בה המספר הגדול ביותר של חנויות הרשת היא ספרד עם 315 סניפים, והעיר בה המספר הגדול ביותר של חנויות היא איסטנבול.
ב-24 באפריל 2013, בניין המסחרי רנה פלאזה בן שמונה הקומות התמוטט בסאבאר, נפה הסמוכה לדאקה, בירת בנגלדש.
המפעל אכלס מספר מפעלי בגדים נפרדים שהעסיקו כ-5,000 עובדים, מספר חנויות ובנק, שייצרו ביגוד למותגים, ביניהם, בנטון גרופ, ג'וי פרש The Children's Place, פריימרק, מונסון ו-DressBarn.
מבין 29 המותגים שזוהו כמי שמוצאו ממוצרי רנה פלאזה, רק 9 השתתפו בישיבות שהתקיימו בנובמבר 2013 כדי להסכים על הצעה לפיצוי לקורבנות.
מספר חברות סירבו לחתום, ובהן וולמארט, קרפור, מנגו, אאוצ'ן וקיק.
ההסכם נחתם על ידי פריימרק, לובלאו, בונמרשה ואל קורטה אינגלס.
תביעה על תיק יד מקטיפה
בשנת 2010, האגף הצרפתי של מנגו נתבע על ידי אן-ססיל קוטיל, יוצרת המותג Velvetine, שטענה כי מנגו העתיקה שני דגמים של תיקים שלה.
למרות הדמיון בין מוצריה לאלה של מנגו, היוצרת הפסידה בתביעה, והוטל עליה לשלם 6,000 אירו למנגו.
בבלוג שלה, קוטיל טענה שהיא מעוניינת להגיש ערעור.
מספר בלוגרים אחרים הופתעו מההחלטה השיפוטית וטענו שהיא לא הוגנת.
דף המותג מנגו הגיב בפייסבוק דרך עמוד האוהדים הרשמי שלו וענה גם בבלוג של היוצרת.
מנג'רו היא הפצת לינוקס המתבססת על ההפצה Arch Linux.
היא משתמשת במודל הפצה רציפה להפצתה ובמנהל חבילות הקרוי פקמן.
ניתן להשתמש בהפצה זו בסביבות שולחן עבודה רבות, ביניהן נמצאות בתמיכה רשמית שלושת ה"מהדורות הרשמיות" של ההפצה: מהדורת Xfce, מהדורת KDE ומהדורת GNOME.
מעבר לכך, יש גם גרסאות לא רשמיות שנקראות "מהדורות קהילה" וכמשתמע משמן הן נתמכות על ידי קהילת מפתחי ההפצה, והן כוללות גם סביבות עבודה נוספות, דוגמת שולחנות העבודה MATE, Cinnamon, Budgie, ואף מנהלי חלונות קלי-משקל דוגמת i3 או bspwm.
שולחנות עבודה נוספים אפשר להוריד ממנהל החבילות.
הפצה זו אומנם מתבססת על Arch Linux, אך רוב כליה פותחו בגרסה ייחודית לה.
עם זאת, ניתן להתקין ולהשתמש גם באלה של Arch Linux, ואף לגשת למאגרי התוכנה שלה (AUR).
הפצה זו כוללת הן ממשק התקנה גרפי והן אחד העושה שימוש בממשק שורת פקודה.
בקשר לאחרון, הנקרא Manjaro Architect זהו קובץ התקנה המוריד את קובצי ההתקנה דרך האינטרנט ועל כן עדכני בקביעות ושוקל פחות מקבצי התקנה גרפית.
הוא מאפשר לבחור מסביבות שולחן העבודה השונות, כולל אלו הלא רשמיות.
מֶנְגגְ'יָאנְג (במנדרינית: 蒙疆, במונגולית:) או בשמה הרשמי הממשלה האוטונומית המאוחדת של מנגג'יאנג הייתה מדינת בובות מונגולית שנשלטה על ידי האימפריה היפנית, אשר נוסדה במסגרת מלחמת סין–יפן השנייה עם כיבוש מונגוליה הפנימית בידי צבא קוואנטונג בשנת 1937 ועד לכניעת האימפריה היפנית וכיבוש השטחים בידי ברית המועצות במבצע סערת אוגוסט בשנת 1945.
ב-1 בינואר 1912 נכנסה ממשלתה הזמנית של הרפובליקה הסינית לתפקידה בנאנג'ינג, עם סון יאט-סן כנשיא זמני.
הרפובליקה החדשה ירשה למעשה את שטחה של שושלת צ'ינג הקיסרית אותה הדיחה, והפכה לרפובליקה רב-אתנית הקוראת לשליטתה על טיבט ומונגוליה ודוגלת בעקרון של חמישה עמים מאוחדים (מנדרינים, מונגולים, מנצ'ורים, טיבטים וחווי).
לעומת תוכניות הרפובליקה, התפתחה תסיסה מהפכנית גם במונגוליה.
במהלך תקופה זו, החלה רוסיה לנקוט במדיניות פעילה יותר כלפי השפעה על מונגוליה, עד אשר מונגוליה החיצונית הכריזה על עצמה כמדינה עצמאית ב-1 בדצמבר 1911 על בסיס נאמנותה לשושלת המנצ'ורים ולא לסין.
במשא ומתן עם ברית המועצות לאחר מלחמת האזרחים ברוסיה הרחיבה האימפריה היפנית את גבולות אזורי ההשפעה שלה כפי שנקבעו בשני ההסכמים שלה עם רוסיה עד שאלו הגיעו לגבולות מונגוליה הפנימית.
כתוצאה מכך, מונגוליה הפנימית פוצלה לשני אזורי שליטה, כאשר יפן דומיננטית במזרח ורוסיה במערב.
דבר זה הביא להכרה שחלקיה המזרחיים של מונגוליה הפנימית יהוו מעתה חלק מתחום השליטה היפני.
שאלת גורל ההשפעה מעל מנצ'וריה הפכה לשאלת מנצ'וריה ומונגוליה לאחר שיפן הקימה במנצ'וריה את מדינת החסות של מנצ'וקוו.
מדינת החסות היפנית מנגג'יאנג הוקמה על ידי הנסיך דה וואנג (דמוצ'וגדונגרוב) לאחר שנמלטה מהשפעת ברית המועצות במונגוליה הפנימית.
דה וואנג, נסיך משפחת אצולה מונגולית, פעל למען אוטונומיה במונגולית הפנימית.
בספטמבר 1933 ניהל הנסיך דמוצ'וגדונגרוב כינוס של נסיכים מונגולים ממחוזות צפון סין כדי להקים תנועה שתלחץ למען הקמת מדינתם הפאן-מונגולית.
הממשלה הלאומנית בנאנג'ינג, בלחץ המונגולים הדורשים אוטונומיה, הקימה את המועצה הפוליטית האוטונומית האזורית של מונגוליה, אך דמוצ'וגדונגרוב לא היה מרוצה.
הנסיך דמוצ'וגדונגרוב התקרב לצבא קוואנטונג, שהשתמש בהסכם לפיהם יהיה פעל השפעה על המדינה המונגולית ובתמורה הוא יצא במאבק צבאי כדי להבריח את הצבא הסיני.
באפריל 1936 הוקמה הממשלה הצבאית המונגולית בהנהגת צבא קוואנטונג, עם דמוצ'וגדונגרוב כראש הממשלה, וממשלה זאת סיכמה במהרה אמנה של סיוע הדדי עם מנצ'וקוו.
בספטמבר 1936 נדחק הצבא הפנימי של מונגוליה לצפון מחוז סויואן, בגיבוי צבא גואנדונג, והתעמת עם כוחות סינים, אירוע המכונה תקרית סויואן.
כניעת האימפריה היפנית נחתמה ב-1 בספטמבר 1945 והממשל של מנגג'יאנג, אשר עוד קודם נכבש בידי הצבא האדום, התמוטט.
לאחר מלחמת העולם השנייה, דמוצ'וגדונגרוב המשיך לפעול בניסיון להקים מדינה ריבונית במונגוליה הפנימית עד אשר הרשויות של הרפובליקה העממית של סין תפסו אותו ושלחו אותו למוסד חינוך מחודש.
מורשת מנגג'יאנג מרוכזת בחשיבותה בזמן קיומה וסמלה כמאבק לעצמאות מונגוליה הפנימית.
יתרה מזאת, היא הייתה המדינה המונגולית המונרכית הראשונה מזה 700 שנים שמנהיגה לא פעל לחפס בשושלתו את ירושתו של ג'ינגיס חאן.
מנגבי אדום כיפה (שם מדעי: Cercocebus torquatus) הוא מין של פרימט מהסוג מנגבי החי באפריקה המשוונית במדינות גבון, ניגריה, קמרון וגינאה המשוונית.
אורך גופו של הזכר הוא 47 עד 67 סנטימטרים כולל הזנב שאורכו 40 עד 75 סנטימטרים ומשקלו 7 עד 12.5 קילוגרמים ואילו אורכה של הנקבה 46 עד 59 סנטימטרים ומשקלה 4.5 עד 7 קילוגרמים.
הפרווה והזנב של המנגבי בצבע אפור-לבן.
המנגבי בעל ראש בצבע אדום ומכאן שמו.
המנגבי שוכן עצים ויורד לעיתים רחוקות לקרקע היער.
המנגבי חי בקבוצות הכוללות כמה זכרים, נקבות והצאצאים שלהן.
המנגבי חי ביערות הגשם של אפריקה המשוונית וניזון בעיקר מפירות, אגוזים כמו אגוז קולה, זרעים, עלים אך גם מחסרי חוליות קטנים כמו חרקים.
לאחר 175 ימים של היריון הנקבה ממליטה צאצא אחד בלבד שמגיע לבגרות בגיל 3 שנים אצל הנקבה ו-5 עד 7 שנים אצל הזכר.
הטורפים העיקריים של המנגבי הם שימפנזות, נמרים, חתול זהוב אפריקני, עיט כתר ופיתון סלעים אפריקני.
תוחלת החיים של המנגבי בטבע אינה ידועה אך בשבי הוא חי עד 30 שנים.
המנגבי נמצא על פי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור סכנת הכחדה עקב ציד ובירוא יערות.
מנגו היה טלפון סלולרי של חברת מוטורולה שיוצר ושווק בשנות ה-90.
חברת מוטורולה ייצרה מספר דגמים של סדרת מנגו.
כך לדוגמה, שווקו מכשירים אשר מותגו בשם מנגו, לצד מכשירים מסדרת מנגו פרו (Mango PRO).
מכשירי מנגו שווקו במגוון צבעים: ירוק, צהוב, כחול וסגול.
המכשיר שווק בישראל בין השנים 1996–1998 על ידי חברת פלאפון, וזכה לפופולריות עקב מחירו הנמוך יחסית למכשירי סלולר אחרים, כ-400–700 ש"ח והעובדה שההצטרפות הייתה ללא דמי מנוי חודשיים וללא חתימה על הסכם עם חברת פלאפון.
בשונה ממכשירים אחרים באותה עת, מכשיר המנגו נמכר גם ברשת סופר-פארם ולא רק בסניפי פלאפון או חנויות סלולר.
בהתאם לסוג המכשיר, פרו או רגיל, נקבעה גם שיטת החיוב.
בעוד מכשיר פרו יועד לעסקים, וניתן היה לחייג ממנו לכל מספר והחיוב היה מושת על העסק, במכשירים הרגילים ניתן היה להתקשר באמצעות כרטיס בזקכרט אשר היה מקושר ומחויב באמצעות חשבון קו הטלפון הביתי של חברת בזק או ליעד אחד שהוגדר מראש.
שיטת השיווק של המכשיר, שנוצרה על ידי סמנכ"ל השיווק של מוטורולה בישראל, הביאה לכך שתוך פחות משנה, 5% ממכשירי הסלולר בישראל היו מסוג מנגו.
באותה שנה דורגה ישראל במקום השני בעולם בשיעור חדירת טלפונים סלולריים.
מגזין Advertising Age (אנ') בחר במנגו כאחד מ-12 שיטות האסטרטגיה השיווקית המבריקות של 1995.
מנגינות קופים הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1930. זהו הסרט ה-13 בסדרת הסרטים "סימפוניות טיפשיות".
כל החיות בג'ונגל שרות ורוקדות, בעיקר קופים ופרימטים אחרים עם עופות ותנינים עם ריקוד משלהם.
העלילה מתרכזת סביב שניים מהקופים שמאוהבים ומבטאים את הרומנטיקה שלהם בצורה של ריקוד וקצב לאורך הסרט.
ההפקה של מנגינות הקופים התרחשה מיולי עד אוגוסט 1930. במהלך ההפקה, האנימטורים לא השתמשו בדפי מודל כדי לשמור על עיצוב הדמויות עקביות.
בהתאם לאמן, הקופים יצוירו באמצעות סגנונות שונים.
הסרט מציג מספר שירים ומנגינות כולל, למטה בעיר הג'ונגל (אדוארד מאדן ותאודודר מורס, 1908), ירח דבש אבא דאבה (ארתור פילדס וולטר דונובן, 1914), נרקיס (אתלברט נווין, 1899), במחנה בג'ורג'יה.
Town Meeting (קרי מילס, 1897), ושימוש קצר בלחן סנט לואיס בלוז (ויליאם כריסטופר הנדי, 1914).
וראייטי (15 באוקטובר 1930): "רק קצת יותר טוב מהרצף הרגיל של סרטים קצרים מצוירים.
בהינתן סנכרון מוזיקלי טוב, שמושך כמה צחוקים יחד עם התעלולים של הדמויות המצוירות.
כאן אלו שני נזירים שהם המתוקים, עם אליגטור נבל.
דברים רגילים, מבושל בצורה אחרת."
Motion Picture News (18 באוקטובר 1930): "חכם בטיפשות: לכל השאר, כך נראה, היה יום המצויר שלו.
וולט דיסני די התעלה על עצמו במבחר התנוחות והתנועות המגוחכות שדרכן הוא מכניס את דמויות העט והדיו שלו.
כשהם מתחכמים בצורה מטופשת וזה בדיוק מה שהמפיק עשה עם מנגינות קופים."
הסרט היומי (26 באוקטובר 1930): "פרק אהבה קטן בג'ונגל, עם שני סימאנים בתור המתוקים ותנין בתור הנבל המאיים, מספק את המסגרת לקומדיה המצוירת הזו.
כל הכבוד כל הכבוד הן בפעולה והן בתוצאה מסונכרנת."
מנגינות אמא אווזה הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1931 בביומו של ברט ג'ילט, אשר לוקח חלק בסדרת הסרטים "סימפוניות טיפשיות".
שנתיים לאחר יציאתו הוא הופץ מחדש בטכניקולור בתור "המלך קול".
ליטל בו פיפ וטלה: מיי קוסטל
שריקות: מריון דרלינגטון ופורב פולן
Motion Picture Herald (9 במאי 1931): "נהדר: וולט דיסני עשה יצירה יוצאת דופן ביותר בסרט הזה מסדרת סימפוניות טיפשיות הזו.
מצוין צעד גדול קדימה מבחינה טכנית, באנימציה ובסנכרון, בנוסף לחומרי הנושא המצוינים, הרעיונות המונפשים חכמים ומהירות הפעולה.
יש בסרט כמעט אשליה של החיים האמיתיים בחלק מהדמויות, כל כך משובחת היא האנימציה.
חרוזים רבים של אמא אווזה ידועים כלולים יחד עם הסיפורים המתרוצצים בצורה מסודרת.
המלך קול מופיע, וג'ק הורנר הקטן נוכח גם כן.
צעירים יטרפו את זה ויבקשו עוד, והילדים המבוגרים ייהנו מאוד.
בשום פנים ואופן אל תפספסו, זה נהדר."
הסרט היומי (13 בספטמבר 1931): נהדר: וולט דיסני ועוזריו הוציאו קומדיה מצוירת מסונכרנת שיהיה קשה לנצח בה.
כל החרוזים של אמא אווזה עבדו בסיפור והטרנספוזיציה מאחד לשני מתבצעת על ידי הפיכת דפי ענק בספר סיפורים.
ציורים על הדפים מתעוררים לחיים ומבצעים תעלולי צחוק אמיתיים.
זה יגרום לקהל לצחוק הרבה."
הסרט הקצר הופץ ב-4 בדצמבר 2001, באוצרות וולט דיסני: סימפוניות טיפשיות - קלאסיקות מוזיקליות היסטוריות.
מנגינות מצריות הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1931, ה-21 בסדרת הסרטים "סימפוניות טיפשיות".
הסרט הקצר הופק על ידי וולט דיסני ובוים על ידי וילפרד ג'קסון.
בסרט, עכביש נודד לתוך קבר מצרי.
הכניסה שלו נראית כאילו עוקב אחרי העכביש והיא בהחלט טכניקה בולטת באנימציה של התקופה.
ברגע שהוא נכנס לקבר, המומיות מתחילות לרקוד וההירוגליפים מתעוררים לחיים.
וראייטי (23 בפברואר 1932): "אחת הסרטים הטובים בסדרת סימפוניות טיפשיות של וולט דיסני וסתם חומר מילוי הוגן.
כתיבה יפה, כרגיל בסדרה הזו, יוצאת מן הכלל.
מתחילה כאילו היא עומדת להיות מקורית, עם רקע מצרי, ואחד הספינקסים פתאום פותח דלת.
עכביש זוחל במסדרונות ובמורד מסדרונות, עם הדברים הרגילים של רוח הרפאים והמומיה."
מנגבי טאנה (שם מדעי: Cercocebus galeritus) הוא מין של פרימט מהסוג מנגבי האנדמי ליערות שמדרום לנהר טאנה שבקניה.
לא כל החוקרים מכירים במין נדיר זה וחלק מייחסים אותו למין הקרוב מנגבי סנג'ה (Cercocebus sanjei).
מנגבי זה הוא פרימט בינוני בעל זנב ארוך חצי-לופתני באורך של 40 עד 76 ס"מ והוא בעל פרווה חומה-צהובה כשהראש עוטה רעמת פרווה ארוכה וכהה.
הפנים כהות אך בעלות עפעפיים לבנים, בהירים יותר מקרוביו לסוג.
הוא בעל לסתות עבות המותאמות לפיצוח אגוזים בעוצמה חזקה.
הזכרים גדולים יותר מהנקבות כשאורך הזכרים כ-49 עד 63 ס"מ ומשקלם 9.6 עד 10.2 ק"ג.
הקוף הוא שוכן קרקע או עצים והוא פעיל יום החי בקבוצות של בין 1 ל--36 פרטים, ולעיתים נדירות נראה בקבוצות של 50 עד 60 פרטים.
המנגבי הוא אוכל כל המתבסס על פירות ואגוזים.
המנגבי הוא שוכן יערות קטנים במזרח קניה סמוך לנהרות ולצידו חיים באזור עוד מספר פרימטים.
הקוף מצוי בסכנת הכחדה עקב בירוא היערות בהם חי וחלקם גם ניצודים בידי חקלאים לאחר שהם גורמים לנזקים.
כיום זהו מין מוגן שאוכלוסייתו העולמית מונה בין 1,000 ל-1,300 פרטים בוגרים.
היילטון קור'יה דה ארודה (בפורטוגזית: Haílton Corrêa de Arruda; 26 באפריל 1937 – 8 באפריל 2025), הידוע בכינויו מנגה, היה שוער כדורגל ברזילאי.
הוא שיחק בבוטפוגו בשנות ה-60, וזכה עמה בגביע ליברטדורס.
בנוסף הוא שיחק גם בנסיונל ועמה הוא זכה בשנת 1971 בגביע הבין-יבשתי.
הוא היה אחד משוערי נבחרת ברזיל במונדיאל בשנת 1966. ידוע בכינוי מנגה משום שהוא אהב לאכול פירות מעץ מנגו שהיה ליד מרכז האימונים של קבוצתו.
מנגה נולד ב-26 באפריל 1937. הוא התחיל את הקריירה שלו במועדון הנוער של רסיפה, בשנת 1954 למשך שנה אחת בלבד.
בשנת 1955 קודם לשחק בקבוצה הבוגרת של רסיפה בברזיל, ושם זכה בשנת 1958 באליפות האזורית של פרנמבוקו.
בשנת 1959 עבר לשחק במועדון הכדורגל בוטפוגו שם הפך לכוכב לאומי בברזיל.
בנוסף זה המועדון שהוא הכי מזוהה איתו במהלך הקרירה שלו.
מנגה זכה שם בשלוש אליפויות אזוריות של ריו דה ז'ניירו בכדורגל בשנים 1961 1962 ו־1967 בנוסף הוא זכה עם בוטפוגו שלוש פעמים בטורניר ריו באו פאולו בשנים 1962 1964 ו־1966. מנגה הוא מלך הופעות של בוטפוגו במשחקים רשמיים עד היום עם 442 הופעות.
בשנת 1969 עזב את ברזיל לראשונה ועבר לשחק באורוגוואי במועדון הכדורגל נסיונל, עמה זכה בארבע אליפויות אורוגוואי רצופות בין השנים 1969 עד 1972. בנוסף היה שותף לזכייתה בשנת 1971 בגביע ליברטדורס ובהגביע הבין-יבשתי, וכן בגביע אינטראמריקנה בשנת 1972. מנגה המשיך לשחק בנסיונל עד 1974.
בשנת 1974 חזר לשחק בברזיל במועדון ספורט אינטרנסיונל עד שנת 1977, עמה זכה בשלוש אליפויות אזוריות רצופות של בין השנים 1974–1976, בנוסף זכה בשתי אליפות בליגת העל הברזילאית בשנים 1975 ו־1976.
בשנת 1977 עבר לשחק בקבוצה אופרריו ושם זכה באליפות האזורית.
בשנת 1978 עבר לשנה אחת לקבוצה קוריטיבה ושם גם זכה באליפות האזורית.
בשנת 1979 עבר לגרמיו וגם שם זכה באליפות האזורית שלה.
בשנתיים האחרונות שלו בקריירה עזב שוב את ברזיל ועבר לשחק בליגה העל האקוודורית אצל ברצלונה ספורטינג קלוב בשנת 1982 פרש ממשחק פעיל.
סכ"ה כל הקרירה שלו מנגה זכה ב-20 תארים קבוצתים, רובם היו אלופיות אזוריות בברזיל.
מנגה הטביע את חותמו כאחד השוערים הברזילאים בגדולים בדורו.
"יום השוער" בברזיל מצוין ביום הולדתו ב-26 באפריל.
מנגה נפטר ב-8 באפריל 2025 מסרטן הערמונית.
מנגה שיחק את משחקו הראשון בנבחרת ברזיל ב-1965 במשחק ידידות נגד נבחרת מערב גרמניה.
במונדיאל ב-1966 שיחק משחק אחד בשלב הבתים, מול נבחרת פורטוגל, בו הפסידה בתוצאה 1–3 וסיימה במקום השלישי בשלב הבתים, ולא העפילה לשלב הבא.
מנגה המשך לשחק בנבחרת ברזיל עד שנת 1967. סה"כ לזכותו למנגה 13 משחקים בנבחרת ברזיל.
"מנגינת הלב" הוא שיר מאת אביב גפן בביצוע משותף עם ברי סחרוף, אשר יצא לאור ב-25 בינואר 2026 כסינגל מתוך מיני-אלבום חדש של גפן.
השיר מסמן חידוש של שיתוף הפעולה בין השניים, כמעט שלושים שנה לאחר שעבדו יחד בסוף שנות התשעים בשיר "סוף העולם" ובאלבום "חלולים".
השיר הופץ לרדיו ולשירותי ההאזנה במקביל לצאתו כסינגל שני מן המיני-אלבום החדש של גפן, לאחר הדואט "יש מישהו ששר לך" שבוצע עם עומר אדם.
הרקע ליצירת "מנגינת הלב" נטוע ביחסי ההערכה וההשפעה ההדדית שהתפתחו לאורך שנים בין גפן לסחרוף.
גפן התייחס לסחרוף כאחת הדמויות המרכזיות שעיצבו את דרכו המוזיקלית, החל מתקופת העבודה המשותפת על האלבום "חלולים" וכלה בשיתוף הפעולה הראשון ביניהם בשיר "סוף העולם".
תהליך הכתיבה של השיר הונחה מתוך ניסיון להתבונן ביצירתו של סחרוף ובהקשר הרחב של הרוק הישראלי, ולבחון איזה סוג של שיר יכול להשתלב באופן אורגני בעולמו המוזיקלי.
מתוך מחשבה זו נבנה שיר שנועד להתווסף באופן טבעי לרצף יצירות המזוהות עם סחרוף, אך גם להשתלב בקו היצירתי העכשווי של גפן.
בחירת שם השיר משקפת את תחושת הדאגה והאהבה המשותפת של השניים למציאות הישראלית, ואת הניסיון לבטא תנועה פנימית של תקווה לאחר תקופה ממושכת של אבל ושכול.
בתוך הקשר זה, "מנגינת הלב" מוצג כיצירה המבקשת לבטא אופטימיות זהירה והתחדשות רגשית, מבלי להתעלם מן המציאות שממנה נוצרה.
הטקסט של "מנגינת הלב" מצייר מציאות שאחרי טראומה, ואינו מציג תמונת עולם מושלמת או סיום מוחלט של הכאב.
על פי יוסי חרסונסקי, השיר מתאר שינוי עדין והדרגתי, המאפשר להרים מבט אל האופק גם כאשר הזיכרון והכאב עדיין נוכחים.
השורות מתמקדות בתחושת תנועה פנימית ולא במהפכה חיצונית, ובכך משרטטות תהליך של ריפוי אזרחי ולא של הכרעה או ניצחון.
השיר עושה שימוש בדימויים של חזרה לחיים, כגון חייל השב מהקרב, הורים, ילדים, אהבה וצחוק, כסמלים של שגרה מתחדשת ושל המשך קיום.
מבחינה מוזיקלית, "מנגינת הלב" בנוי כלחן פופ נגיש, שאינו רוק כועס ואינו בלדה שבורה.
הקצב מתואר כקצב ביניים רך, המאפשר תחושת שיקום והמשכיות ולא התפרצות רגשית.
הבחירה בפשטות מלודית ובמבנה קליט נתפסה על ידי חרסונסקי כחלק ממדיניות מוזיקלית מודעת, המבקשת להעביר מסר של נחמה דרך תנועה ולא דרך טיעון או עימות.
לפי חרסונסקי, הביצוע המשותף של גפן וסחרוף יוצר איזון בין רגש גלוי לבין ריסון.
סחרוף מזוהה כמי שמביא עומק ורוק מהורהר, בעוד גפן מזוהה עם חשיפה רגשית ומלודרמה.
החיבור בין השניים מונע מן השיר להישמע מתוק מדי או אפור מדי, והקולות משתלבים זה בזה באופן המשרת את אופיו של הדואט.
בסקירה שפרסם יובל אראל עם יציאת השיר הודגש אופיו התקווה והאופטימי של "מנגינת הלב".
אראל ציין את הממד האישי של הבחירה בדואט ואת הקשר הישיר להיסטוריה המשותפת של השניים, תוך הדגשת הרצון ליצור חיבור כן ואותנטי בין שני קולות בולטים ברוק הישראלי.
בביקורת שפרסם יוסי חרסונסקי הוצג השיר כיצירה הנוגעת בדילמה סביב מקומו של שיר אופטימי במציאות ישראלית פצועה.
חרסונסקי תיאר את השיר כשיר שיקום, המעדיף חיבוק ונחמה על פני מחאה חזיתית, והצביע על פשטות השפה, היעדר מורכבות רעיונית עמוקה והיעדר רגע מטלטל כחולשות יחסיות.
עם זאת, הוא ציין כי השילוב בין גפן לסחרוף יוצר איזון בין רגש לפיכחון, וכי המוזיקה, הקצב והביצוע תורמים ליצירת תחושת המשכיות ויכולת להמשיך לחיות למרות הכול.
מַנְגָן (Manganese) הוא יסוד כימי שסמלו הכימי Mn ומספרו האטומי 25. מנגן הוא מינרל קורט חשוב בגוף האדם.
זוהי מתכת קשה ומאוד שבירה, קשה להתכה ומתחמצנת בקלות.
מתכת המנגן היא פרומגנטית רק אחרי טיפול מיוחד.
מנגן דו ערכי מחליף לעיתים מגנזיום דו ערכי במערכות ביולוגיות.
למנגן שימושים רבים בתחום הסגסוגות.
מנגן משולב עם אלומיניום בסגסוגות רבות ובעזרתו אפשר לייצר פלדת אל-חלד זולה במיוחד.
מנגן מוסף לבנזין בשביל למנוע נזק למנוע.
MnO2 משמש כקתודה בסוללות אלקליין וכזרז כימי.
בצביעת זכוכית, מנגן מעלים גוון ירקרק שמקורו בברזל ומוסיף בריכוז גבוה צבע סגול.
אשלגן פרמנגנט (KMnO4) הוא מחמצן חזק שמשתמשים בו לעיתים קרובות בכימיה אורגנית.
בשנת 2009 התגלה באוניברסיטת אורגון, באורח מקרה, שניתן להכין פיגמנט כחול מתרכובת מנגן, אשר תהיה גם עמידה וגם בלתי-רעילה, וזאת בניגוד לפיגמנטים הכחולים שנעשה בהם שימוש קודם לתגלית.
למנגן שימושים עוד מימי קדם - ציורי קיר נצבעו במנגן דו-חמצני לפני אלפי שנים.
המצרים והרומאים השתמשו בתרכובות מנגן בשביל לשנות את צבע הזכוכית.
המנגן זוהה בשנת 1774 על ידי יוהאן גוטליב גאהן (Johann Gahn) שבודד אותו ממנגן דו-חמצני.
עד אמצע המאה ה-18 השתמשו כבר במנגן דו-חמצני בייצור כלור.
בשנת 1816 הבחינו שהוספת מנגן לברזל מקשיחה אותו וגורמת לו להיות פחות שביר, דבר זה הביא לכך שבתחילת המאה ה-19 מדענים החלו לחקור את השימוש במנגן בייצור פלדה.
ב-1837 גילה אקדמאי בריטי שחשיפה ממושכת למנגן יכולה לגרום למחלת פרקינסון.
בתחילת 2024 גילה צוות חוקרים בינלאומי ריכוזים גבוהים של מַנְגַּן במכתש גייל, שנמצא בסמוך לקו המשווה של כוכב הלכת מאדים.
מנגן חיוני לחיים בכמויות מזעריות:
מנגן הוא אחד המרכיבים של האנזימים אוקסידורדוקטז, טרנספראז, הידרולז, החלבון לקטין ועוד.
מנגן ממלא תפקיד מפתח בפוטוסינתזה - יוני מנגן במרכז הפעיל של מערכת האור שניהם מקטלזים את ראקציית פרוק המים וייצור החמצן.
חשיפה לאבק ואדי מנגן יכולה להיות מסוכנת אפילו ברמות נמוכות.
תמיסת פרמנגנט חומצית תחמצן כל חומר אורגני שתבוא איתו במגע.
ב־2005, מחקר הראה על קשר בין שאיפת מנגן לבין בעיות במערכת העצבים המרכזית אצל עכברים.
בהרי סיני הגבוהים ובהרי אילת בהם מצויים סלעי יסוד, מוצאים בסלעים כעין ציור של שרך הנקרא "פרחי מנגן".
הדבר נגרם על ידי תחמוצות מנגן בסלע והוא מכונה Manganese dendrite.
תופעה זה נצפתה על ידי נוסעים ועולי רגל מימי הביניים שעלו לג'בל מוסא שמזוהה כהר סיני.
ונקשרה על ידם ב"סנה הבוער" או כתופעה שנגרמה בעקבות אותו הנס שמתואר בתנ"ך ובקוראן.
באוטוביוגרפיה 'חיי שלמה מימון', מביא המחבר את הדברים הבאים בהקשר ל'מורה נבוכים' ועניין ה'סנה הבוער':
"הנני להביא כאן מקום אחד מפירושו של ר' משה נרבוני לחיבור זה ...
"דע כי הר סיני העידו עליו (התיירים) כי האבנים הנמצאות בו מצויר עליהן הסנה, ולכן נקרא ההר ההוא הר סיני.
ואחד מנכבדי ברצלונה מבני בן חסדאי הביא עמו מן האבנים ההן וראיתי בהם הסנה מצויר בתכלית הציור, ושברתי האבן לחלקים קטנים ונמצא הסנה מצויר בשטח כל חלק בפנימיותו ..."..
מנגנון זרימת אוויר הנקרא גם חניכה, הוא הדרך בה נוצרת תנועת האוויר במערכת הקול.
האיבר המווסת את תנועת האוויר במערכת הקול נקרא האיבר החונך והוא יכול להיות אחד משלושת החונכים המוכרים בלשונות האנושיות הריאות, הגרון או הווילון.
ניתן לחלק את מנגנוני זרימת האוויר ללחץ ויניקה.
בראשון האיבר המבצע את החניכה יוצר לחץ חיובי במערכת הקול וגורם לתנועת האוויר החוצה, הגאים המבוצעים בדרך זאת נקראים מחוצנים, באחר האיבר המבצע את החניכה יוצר לחץ שלילי במערכת הקול וגורם לשאיבת האוויר פנימה, הגאים המבוצעים בדרך זאת נקראים מפונמים.
החניכה הריאתית היא חניכה המתחילה בריאות, רובם המוחלט של הגאי השפות האנושיות מתבצע תוך חניכה ריאתית, כל התנועות ורובם של העיצורים נוצרים במנגנון הריאתי המחוצן.
זאת ועוד בשפות רבות כל ההגאים הם ריאתיים מחוצנים.
החניכה הגרונית היא חניכה המתחילה בגרון, מאחר שהחללים העליונים במערכת הקול קטנים מאוד מהריאות לא ניתן לבצע עיצורים מקורבים או תנועות עם חניכה גרונית.
בביצוע חניכה גרונית מחוצנת יורדת פיקת הגרון כמו בעת ניסיון לשיר תו נמוך, נסגרים מיתרי הקול כמו בעת הגיית עיצור סדקי סותם, נחסם בסיס חיתוך בחלל הפה ואז עליית פיקת הגרון גורמת להיווצרות לחץ חיובי בחלל הפה מאחורי הסתימה.
בביצוע חניכה גרונית מפונמת עולה פיקת הגרון, כמו בניסיון לבצע תו גבוה, לאחר מכן נחסם בסיס חיתוך בחלל הפה, אז יורדת פיקת הגרון תוך יצירת לחץ שלילי בחלל הפה מאחורי הסתימה.
החניכה הווילונית היא חניכה המתחילה בחך הרך (הווילון), עיצורים סותמים וילוניים-מפונמים מוכרים כעיצורים מצוצים.
העיצור החכי המצוץ (צקצוק לשון) מסמן בהרבה שפות אירופאיות ובעברית הבעת רגשי צער.
העיצור המכתשי מצוץ צדי משמש רבות את פרשי הסוסים כדי להאיץ את סוסיהם.
בביצוע חניכה וילונית מפונמת נוצרת סתימה בחלל הקדמי של הפה ולאחר מכן מתקרב גב הלשון אל החך הרך ונע עוד אחורנית כך שנוצר לחץ שלילי בחלל הפה שלאחר החסימה הראשונה וכשהחסימות נפתחות האוויר נע מהחוץ פנימה.
לא ניתן לבצע עיצורים סדקיים, אפיגלוטיים, לועיים או ענבליים בחניכה וילונית מאחר שבסיסי חיתוך אלו מופיעים מאחורי האיבר החונך.
כמו כן משום שחלל האוויר הזמין לחניכה הווילונית אינו גדול דיו נחשבת הגיית עיצורים חוככים ועיצורים מקורבים כבלתי אפשרית.
מאחר שהחניכה הווילונית מתבצעת מעל מיתרי הקול, ניתן לייצר רק עיצורים אטומים בחניכה זאת.
מַנְגָּל (מערבית: منقل, "מָנְקַל", כירה ניידת) או גְּרִיל (לפי האקדמיה ללשון העברית: מַצְלֶה) הוא מתקן עליו צולים אוכל.
המתקן כולל אסכלה, שהיא רשת מתכת, המונחת מעל מקור חום ישיר.
במנגל הקלאסי והפשוט, מקור החום הוא גחלים (לרוב, הכוונה היא לפחמי עץ), לעומת מנגלים מודרניים, הצולים באמצעות חשמל או גז.
נדירים יותר הם מנגלים סולאריים - תנורי שמש, המשתמשים באנרגיית השמש ומראה פרבולית לשם החימום.
צליית אוכל על רשת מקובלת ברחבי העולם.
בארצות הברית, המתקן, המנהג ואופן ההכנה מכונים "ברביקיו".
שם זה התקבל בשפות רבות.
בארגנטינה, השם המקובל הוא "אסאדו", ובדרום אפריקה "בראי" (Braai).
בקרב יוצאי עיראק בישראל מכונה המנגל ג'אפוף.
הביטויים הישראליים העממיים המקובלים לצליית אוכל באמצעות מנגל הם "לעשות על האש" או "למנגֵל".
בישראל, המנגל הפך לנוהג עממי נפוץ בחגים רבים כמו גם באירועים ובמפגשים חברתיים, ובמיוחד ביום העצמאות שם המנגל הפך לקונצנזוס של ממש בפולקלור הישראלי.
נַפְנַף הוא אביזר מפלסטיק או קרטון מאולתר, קְטן-מידות וקל-משקל, המשמש לליבוי האש והלהטת הגחלים על ידי הגברת אספקת החמצן לאש כדי ללבותה.
מקור המילה מנגל הוא במילה הערבית מַנְקַל (منقل).
בערבית, השורש נ-ק-ל משמעו "להעביר", ומכאן גם נגזרת המילה "נָקְלַה" ("נָגְלַה", בהגייה בדואית), כלומר "העברה".
קרי, מַנְקַל - (משהו) שניתן להעבירו; כלומר, נייד (בניגוד לתנור נייח).
לעברית המילה הגיעה מהשפה הטורקית, ואולי מההגייה בדואית, שבה הצליל "ק" (q) נהגה כמו "ג" (g).
מקור המילה "ברביקיו" הנפוצה ברחבי העולם הוא במילה משפת האראווק "barabicu", משם עברה לספרדית ולשאר השפות האירופאיות.
המילה שימשה את הילידים באזור פלורידה והקריביים לתיאור שיטת הבישול בצלייה של חיות שלמות משופדות על ענפים ירוקים מעל לבורות אש.
מנגנון אנטיקיתרה הוא מכונת חישוב אנלוגית קדומה, שהתגלתה על קרקעית הים סמוך לאי היווני אנטיקיתרה, בין קיתרה לכרתים, וקרויה על שמו.
מנגנון זה מתוארך לתקופה שבין 150 ל־100 לפנה"ס, ונבנה ככל הנראה כדי לחשב מיקומים אסטרונומיים של גרמי שמיים, ליקויי חמה ולבנה, ואירועים נוספים הקשורים בלוח השנה, כמו זמן המשחקים האולימפיים כל ארבע שנים.
בשנת 1900 גילה צולל יווני בשם אליאס סטאדיאטיס את שרידיה של אוניית משא עתיקה - הספינה הטרופה מאנטיקיתרה סמוך לאי אנטיקיתרה בעומק 42 מטרים.
צוללים שָלו ממעמקים מספר פסלים ושרידים אחרים.
המנגנון עצמו התגלה ב-17 במאי 1902, כאשר הארכאולוג ואלריוס סטייס שם לב לכך שעל אחד הסלעים שנחשפו באתר היה גלגל שיניים.
בחינה מדוקדקת יותר העלתה כי ה"סלע" הוא למעשה מנגנון חלוד מאוד, אשר התפצל בעת הטביעה לשלושה חלקים ראשיים ועשרות חלקים קטנים.
ההתקן עצמו דק, אורכו כ-33 סנטימטרים, רוחבו כ-17 סנטימטרים ועוביו כ-9 סנטימטרים.
הוא עשוי ברונזה ובמקור היה מונח בתושבת מעץ.
על המנגנון חקוקות כתובות בנות יותר מ-2,000 תווים, שמרביתן פוענחו רק בתחילת המאה ה-21, לפיהן משוער שהמנגנון הכיל 37 גלגלי שיניים שונים.
המנגנון מוצג כחלק מאוסף הברונזה של המוזיאון הארכאולוגי הלאומי באתונה, מלווה במספר דגמים שנבנו לפי שחזורים משוערים.
דגמים נוספים נבנו במקומות נוספים בעולם, ביניהם דגם שנמצא במוזיאון האמריקאי למחשוב במונטנה.
סוגיית מקור המנגנון ונסיבות היותו על הספינה
הנסיבות שהביאו להעמסת המנגנון על הספינה נותרו בגדר חידה, כמו גם מקור המנגנון.
הספינה הייתה רומית אולם אין ספק שהמנגנון נבנה ביוון.
השערה אחת גורסת כי המנגנון נבנה באקדמיה אשר נוסדה על ידי הפילוסוף פוסידוניוס באי היווני רודוס - המרכז לחקר האסטרונומיה והנדסת המכונות באותה תקופה.
החוקרים העלו אפשרות שייתכן כי הספינה העבירה את המנגנון לרומא, יחד עם אוצר נוסף אשר נשדד מהאי כדי להיות חלק ממצעד ניצחון שערך יוליוס קיסר.
מרקוס טוליוס קיקרו מציין בדיאלוג הפילוסופי שלו , שתי מכונות אשר מזכירות את מנגנון אנטיקיתרה.
המכונה הראשונה נבנתה על ידי ארכימדס והובאה לרומא על ידי הגנרל הרומי מרקוס קלאודיוס מרקלוס לאחר מות ארכימדס במצור על סירוקסאי בשנת 212 לפנה"ס.
מרקלוס העריך מאוד את ארכימדס והמכונה הייתה הפריט היחיד שהאיש הצליח להחביא בעת המצור.
ההתקן הציג את תנועת השמש, הירח וחמישה כוכבי לכת.
כאשר גאלוס הזיז את הגלובוס, הירח עקב אחר השמש כפי שמתרחש בעולם הממשי.
אם עדותו של קיקרו נכונה, אזי טכנולוגיה כזו הייתה קיימת כבר במאה השלישית לפנה"ס.
ההתקן של ארכימדס מוזכר על ידי סופרים רומיים מאוחרים יותר כמו לקטאנטיוס , קלאודיאנוס ופרוקלוס במאה הרביעית ובמאה החמישית.
קיקרו גם מציין שהתקן נוסף נבנה על ידי ידידו פוסידוניוס.
הסבירות שאחת ממכונות אלה היא המנגנון שהתגלה בספינה נמוכה.
הסיבה לכך היא ששתי המכונות שהוזכרו על ידי קיקרו היו ממוקמות ברומא לפחות 50 שנים מאוחר יותר מהתאריך המוערך של טביעת הספינה.
מדענים ששיחזרו את המנגנון של אנטיקיתרה מסכימים שהמנגנון היה מורכב מדי מכדי להיות יחיד במינו, ללא דגמים מוקדמים יותר, פחות מורכבים.
הסברה שמנגנון אנטיקיתרה לא היה יחיד במינו, תומכת ברעיון שהייתה מסורת יוונית עתיקה של טכנולוגיה מכנית מורכבת; מסורת אשר מאוחר יותר הועברה לעולם המוסלמי, שם נבנו התקנים דומים אך פשוטים יותר במהלך ימי הביניים.
ספר מהמאה ה-9 המכונה בערבית "כיתאב אל-חייל" מזכיר מעל מאה התקנים מכניים שנשמרו במנזרים.
ייתכן שידע כזה שולב בימי הביניים עם ידע אירופאי בבניית שעונים ועגורנים.
עקרון הפעולה של המנגנון הוא גלגל שיניים דיפרנציאלי.
המנגנון מציג רמות מזעור ומורכבות יוצאות דופן, שדומות למה שניתן למצוא בשעונים שנבנו ב.
למנגנון יותר מ-30 גלגלי שיניים בעלי שיניים משולשות.
כאשר הוזנו תאריכים בעבר או בהווה באמצעות ידית (שלא נמצאה), חישב המנגנון את מיקום השמש, הירח וכן מיקומי כוכבי לכת אחרים.
השימוש בגלגלי שיניים דיפרנציאליים אפשר למנגנון לבצע פעולות חיבור וחיסור של מהירויות זוויתיות.
ייתכן שהמנגנון מבוסס על עקרונות הליוצנטריים ולא על ההשקפה הגאוצנטרית שאומצה על ידי אריסטו ואחרים.
הדבר מצביע על כך שההשקפה ההליוצנטרית באותה תקופה הייתה ככל הנראה שכיחה יותר משסברו בתחילה.
המנגנון מכיל שלוש חוגות עיקריות, אחת בחזית ושתיים מאחור.
השימושים שנעשו בהתקן אינם ברורים.
אסטרולוגיה - על מנת לייצר טבלה אסטרולוגית, דרוש מיפוי הרקיע בנקודת זמן מסוימת.
הדבר יכול להיות מורכב לביצוע ידני.
המנגנון המוצע היה מקל את המלאכה.
חישוב ליקויי ירח וליקויי חמה.
המנגנון הוא אחד ההתקנים המכניים העתיקים ביותר הידועים, והוא עורר סקרנות בקרב היסטוריונים מאז גילויו.
לאחר עשרות שנים של עבודה נוקה ההתקן.
בשנת 1951 היסטוריון המדע הבריטי דרק דה סולה פרייס ביצע מחקר שיטתי אודות המנגנון.
בשנת 1959, פרסם פרייס, במגזין סיינטיפיק אמריקן, מאמר ראשי בשם "מחשב יווני עתיק".
במאמר, קידם פרייס את התאוריה שמנגנון אנטיקיתרה היה התקן שנועד לחשב את תנועת הכוכבים וכוכבי הלכת.
אם התאוריה נכונה אזי ההתקן הוא המחשב האנלוגי הראשון שידעה האנושות.
עד אותה שנה, כל שהיה ידוע אודות המנגנון היה שהוא סוג כלשהו של התקן אסטרונומי או אצטרולב.
בשנת 1971, פרייס, חבר לצ'רלמפוס קאראקלוס, פרופסור לפיזיקה גרעינית במכון היווני לחקר המדע.