tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
יתרונו של תיק גב בהשוואה למזוודה או תיק נגרר הוא במהירות התנועה עמו, בייחוד באזורים שאינם מישוריים ונוחים לגרירה, כדוגמת מדרגות, תחבורה ציבורית, שטחים פתוחים ועוד, וכן באזורים צפופים.
בשל כך, תיק זה נמצא בשימוש נרחב בקרב תלמידים וסטודנטים, הנושאים לרוב תיקים קטנים יחסית.
חלק מתיקי הגב מצוידים ברצועות חזה ובטן, המאפשרים להעמיס חלק ממשקל התיק על אזור החזה והמותניים, ובכך להקל על העומס על אזור הכתפיים והגב.
אמצעי עזר נוסף הוא מערכת גב, המקלה על העמסת התיק על הגב.
אמצעים אלו נפוצים במיוחד בתיקים בינוניים וגדולים המיועדים לטיול ומסעות ארוכים, ולשימושים צבאיים.
אמצעי נוסף המאפשר הקלת העומס הנוצר מנשיאת תיק הם מוטות הליכה.
תיק שקנאי הוא סרט מותחן פוליטי משנת 1993 המבוסס על ספר רב-מכר בשם דומה מאת ג'ון גרישם, בבימויו ובהפקתו של אלן ג'יי פאקולה שכתב גם את התסריט.
העלילה היא כמו ברוב ספרי גרישם: אנשים בודדים נלחמים בגופים גדולים ומושחתים תוך סיכון חייהם.
סטודנטית למשפטים ועיתונאי חוקר מגלים פרשת שחיתות קשה המלווה ברציחות ומגיעה עד לנשיא ארצות הברית.
הסרט התקבל בביקורות מעורבות אך היה שובר קופות.
זה סרטו האחרון של פאקולה כבמאי ומפיק ביחד.
שני שופטי בית המשפט העליון של ארצות הברית, רוזנברג בן ה-91 וג'נסן הצעיר, נרצחים באופן מסתורי והחקירה אינה מגיעה לכלל מסקנות.
בפקולטה למשפט באוניברסיטת טולאן בניו אורלינס מלמד פרופסור תומאס קאלאהאן (סם שפרד) קבוצת סטודנטים, שבינם נמצאת דארבי שו (ג'וליה רוברטס) שהיא גם המאהבת שלו.
הם משוחחים על הרציחות ודארבי מתנדבת לחפש בספרייה חומר הקושר בין שני מעשי הרצח.
היא מוצאת ששני השופטים ידועים במודעותם הסביבתית, ומגלה שחברת נפט עומדת לבצע קידוח בלואיזיאנה במקום שבו מקננים שקנאים הנמצאים בסכנת הכחדה.
בראש החברה עומד טייקון בשם ויקטור מטיס המקורב לנשיא.
היתכנות הקידוח אמורה לידון בקרוב בבית המשפט העליון ולכן כנראה היה צורך לסלק את שני השופטים האלה.
היא מכנה את התיק בשם "תיק שקנאי" ומוסרת אותו לפרופסור קאלאהן בדיעה שכל זה רק השערה שלה.
גם הוא לא מתייחס ברצינות לתיק ומסר אותו לחברו גאבין ורהיק המשרת ב-FBI.
התיק מגיע עד מהרה לבית הלבן.
מרגע זה הופכים דארבי וקאלאהאן למטרת חיסול.
קאלאהאן נהרג בפיצוץ מכוניתו כאשר דארבי שנמצאה בסמוך ניצלת בנס.
דארבי נמלטת ויוצרת קשר עם ורהיק ואז גם הוא מחוסל.
גריי גראנתהאם (דנזל וושינגטון) הוא עיתונאי חוקר ב"וושינגטון הראלד" היה האחרון שראיין את השופט רוזנברג לפני הרצח.
הוא מקבל שיחת טלפון מאדם המזהה את עצמו בשם "גארסיה" המודיע לו שהוא מועסק בחברת הגז וכי גילה שחיתות גדולה בחברה.
דארבי נפגשת עם גריי ומודיעה לו על ממצאיה, הוא נוטה להאמין לה ומעדכן את עורך העיתון (ג'ון לית'גו), המטיל ספק בהשערותיו ומזהיר אותו מהתוצאות החמורות העלולות להיגרם לעיתון.
דארבי וגריי מצליחים לגלות את זהותו של "גארסיה" שהוא עורך דין בשם קרטיס מורגן העובד בחברת הגז אבל כשהם מגיעים למשרדי החברה מנסים להתחמק מהם, ולבסוף טוענים כי האיש נרצח בניסיון שוד.
הם ממהרים לביתו ומשכנעים את אשתו לתת להם את פרטי ומפתח הכספת שלו בבנק.
הם מגיעים לבנק אך נמצאים כל העת במעקב.
הם פותחים את הכספת שבה יש קלטת ומכתב של קרטיס.
הם ניצלים מניסיון לרצחם על ידי יריות ופיצוץ מכוניתם בחניון הבניין,
הם מפרסמים את ממצאיהם בעיתון.
מטיס וארבעה מעורכי הדין של החברה מועמדים לדין והנשיא מודיע שלא יציג שוב את מועמדותו.
ראש ה-FBI נפגש עם גריי ואומר לו שהנשיא ביקש ממנו לא להמשיך בחקירה.
גריי נענה מבטיח שלא לפרסם זאת, ובתמורה מוברחת דארבי בסיוע ה-FBI אל מחוץ לארצות הברית.
תיק קלאץ' הוא תיק ללא ידיות, שיש לו בדרך כלל אבזם.
זהו תיק ערב לנשים המעוצב לרוב בצורה מלבנית וגודלו מאפשר להחזיקו ביד.
מקור תיק הקלאץ הוא בתיקי ערב של נשים.
ראשית תיק הערב הוא בתיק המטבעות שהיה צמוד לאישה ונקרא reticule - תיק נשי מרובע קטן.
תיק זה אפיין את הקיסרית ג'וזפין.
בתקופה הוויקטוריאנית נשים נשאו תיק מקושט בערב בו אחסנו ממחטה ומלחי הרחה.
תיקים אלו נראו שוב בתקופת מלחמת העולם הראשונה בגלל קיצוב בבדים.
מאז הם הפכו לארנק רווח אצל נשים בערב.
בשנות ה-20 נשים השתמשו בתיקי קלאץ' רקומים בחרוזים ובסגנון ארדקו.
בשנות ה-30 יצר הרמס את תיק הקלאץ' המעוצב.
התכשיטן ואן קליף יצר בשנות ה-30 תיק קלאץ' מקושט אותו כינה minaudière ששאב את השראתו מאשת חברה אמריקאית שנשאה בערב קופסת סיגריות ממתכת.
חיקו תיק זה פירמות כמו קרטייה וטיפאני ושות'.
החל משנות ה-30 תיק הקלאץ' הפך להיות רווח אצל כוכבות הוליווד ובהמשך על ידי נשים רבות שהשתמשו בו כתיק ערב.
תיק באגט הוא תיק יד קטן יחסית שתוכנן על ידי פנדי ב-1997. הוא שונה מתיקי יד אחרים עקב גודלו הקטן.
הוא מכונה כך על שום צורתו הדומה לבאגט הצרפתי.תיק זה היה מאוד פופולרי בשנות ה-2000, ומכונה לעיתים "It bag".
למשל, השתמשה בו שרה ג'סיקה פרקר בסדרת הטלוויזיה "סקס והעיר הגדולה".
תיק נעדר הוא סרט מותחן צרפתי, בבימויו של אריק זונקה ובכיכובו של ונסן קאסל, המהווה עיבוד קולנועי לספרו של דרור משעני "תיק נעדר".
הקרנת הבכורה נערכה ב-18 ביולי 2018 והסרט יצא לאקרנים בבלגיה ובצרפת ב-3 באוגוסט 2018.
דני, בנה בן העשרה של משפחת ארנו, נעלם.
על חקירת ההעלמות מופקד פרנסואה ויסקונטי, בלש מותש וציני, שאשתו נטשה אותו לאחרונה.
ויסקונטי חוקר את העלמות הנער הצעיר תוך כדי ניסיון לתקן את מערכת היחסים עם בנו דניס בן ה-16, שמסובך ככל הנראה בעברות סמים.
מר יאן בלאל, המורה לצרפתית של דני, שומע על העלמות הנער ומציע לבלש את עזרתו.
ונסן קאסל - פרנסואה, בלש אלכוהוליסט
רומן דוריס - יאן בלאל, מורה לצרפתית
סנדרין קיברלן - סולנז', אמו של דני
שארל ברלינג - מארק, מפקח במשטרה
אלודי בושז - לולה, אשתו של בלאל
חפציה הרצי - שריפה, שוטרת
ג'רום פולי - רפאל ארנו, אביו של דני
לורנה טלייה - מארי ארנו, אחותו של דני
סאדק - תלמידו של פרנסואה
תִּיקָהּ פָּצָצִיָּה (בגאורגית: თიკა ფაცაცია; נולדה ב-18 באוקטובר 1981) היא זמרת גאורגית.
בגיל שש הלכה ללמוד בבית ספר לבלט בעיר.
ב-1991 החלה ללמד לנגן בפסנתר ובגיטרה.
היא למדה היסטוריה באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי.
היא זכתה במספר תחרויות יופי בארצה וביניהן "מיס טביליסי".
ב-2000 נהייתה חברה בהרכב המוזיקלי "SETI".
ב-2003 הוציאה את אלבומה הראשון.
ב-2006 הוציאה את הסינגל "Tkvi ras apireb".
ב-2008 זכתה בתוכנית המוזיקה "Wave of Hope".
לאחר מכן, באותה שנה, השתתפה בתחרות הלאומית לבחירת נציג גאורגיה לאירוויזיון 2008. היא לא זכתה בתחרות.
באירוויזיון זה היא הציגה את הניקוד של גאורגיה.
ב-2009 ניסתה פעם נוספת לייצג את גאורגיה באירוויזיון.
ב-2010 החלה להנחות את הגרסה הגאורגית של America's Got Talent.
תיק נעדר היא סדרת דרמת מתח בלשית ישראלית המבוססת על ספריו של דרור משעני "תיק נעדר" ו"אפשרות של אלימות".
הסדרה עוקבת אחר עלילותיו של החוקר אברהם אברהם שנחוש למצוא נער בן 16 נעדר.
הסדרה הופקה בשיתוף פעולה בין כאן לקשת.
הסדרה שודרה לראשונה בין 20 במאי עד 30 ביוני 2019 בכאן 11, ושודרה בשידור נוסף בין 2 במאי עד 12 במאי 2020 בקשת 12.
הסדרה צולמה במהלך שנת 2017.
ב-19 במאי 2024 עלתה סדרת ההמשך "האיש שרצה לדעת הכל" המבוססת על ספר באותו שם ומהווה המשכון לסדרה.
הסדרה נפתחת כאשר פקד אברהם (מוריס כהן) נפגש עם חנה שרעבי (אורנה בנאי), אימו של עופר שרעבי בן ה-16 מחולון.
חנה מדווחת שבנה לא חזר הביתה.
פקד אברהם מרגיע אותה, ואומר שהבן יחזור עד הערב.
למחרת מוזעק פקד אברהם בבהילות לתחנה.המפקדת שלו, ניצב משנה אילנה ליס (עירית קפלן), מתחקרת אותו בנוגע להיעדרות של עופר שרעבי.
אילנה אומרת לאברהם שיוסי שרעבי (גולן אזולאי), סגן ראש עיריית חולון ודודו של עופר, מקורב למפכ"ל המשטרה ומפעיל לחצים.
פיגוע ירי מתרחש בתל אביב, וכוחות הביטחון לא מצליחים לאתר את המחבל.
ישנו מידע מאביו של המחבל כאילו הוא התכוון לבצע גם חטיפה, ולכן יש חשש שעופר שרעבי נחטף.
כעת עופר מוכרז כנעדר, לאחר שלא חזר לביתו.
פקד אברהם אברהם הוא השוטר הממונה תחילה על חקירת היעלמותו של הנער, אולם בשל הפיגוע, החקירה עוברת לפקד ברק (בגילום עוז זהבי) מימ"ר תל אביב, שמגלה יחס מתנשא לפקד אברהם, ומשתף פעולה עם השב"כ בצוות מיוחד שמינה שר המשטרה.
פיגוע הטרור בסדרה בטלוויזיה נושא מאפיינים דומים לפיגוע הירי ברחוב דיזנגוף ב 2016, שבו חיפשה המשטרה אחרי המחבל הרוצח במשך שבוע.
בסדרת הטלויזה פקד אברהם הוא זה שאומר לברק שהמחבל גנב את השעון החכם של נהג המונית שרצח, ומייעץ לו לעקוב אחרי מיקום השעון החכם (גם בפיגוע עצמו, במציאות, המשטרה הצליחה לאתר את המחבל באמצעות איכון השעון החכם שנגנב).
האפשרות שהנער נחטף נפסלת לאחר שהמחבל נלכד.
זאבי אבני, שכנו של עופר מדווח בשיחה אנונימית שקרית למשטרה כי גופתו של עופר נמצאת ליד "כיכר הדמעות".
בנוסף מתגלה שאבני זייף מכתב שנכתב לכאורה על ידי עופר ומופנה להוריו בנוגע להיעדרותו.
במקביל לחקירת הפרשה אמורים להגיע שני שוטרים מבלגיה במסגרת חילופי שוטרים.
מגיעה רק השוטרת הבלגית מריאנקה שמוצמדת לפקד אברהם.
זאב אבני מוזמן לחקירה ומודה כי בדה את המכתב מטעם עופר ושיקר בשיחה האנונימית למשטרה.
הוריו של עופר לא דיווחו למשטרה על שיחת הטלפון בנוגע לגורלו של עופר, מה שמוביל את החוקרים לחשוד בהוריו ולעצור את אביו של עופר.
בחקירתו מספר האב כי ראה את עופר פוגע מינית באחותו דנית, הסובלת מאוטיזם, ותוך כדי ניסיון למנוע ממנו להמשיך את מעשיו הרג אותו בשוגג.
האב הימאי מספר כי לקח את גופתו לספינה והשליך אותה לים.
יוסי שרעבי, סגן ראש העיר חולון ואחיו של רפאל שרעבי, מפעיל במהלך החקירה לחצים שונים על החוקרים, בייחוד על אברהם, ומאיים עליו בפניה למפכל המשטרה, כאשר הוא מגלה שאחיו חשוד ברצח.
פקד אברהם מאיים שיעצור אותו בחשד לשיבוש הליכים.
לפקד אברהם נודעה מחקירתה של האם גרסה שונה, לפיה עופר תפס את אביו פוגע מינית בדנית, והאב הרג אותו.
אולם האם מסרבת להעיד על מה שהיא יודעת, ועבור המערכת המשפטית והמשטרה יותר קל לקבל את גרסתו השקרית של האבא.
החלק הזה מסתיים כאשר מריאנקה שואלת אם מצאו את עופר, ופקד אברהם כותב לה שעופר מת, ומזיל דמעה.
המשך הסדרה מבוסס על הספר "אפשרות של אלימות".
פקד אברהם לוקח חופשה של שבוע, כדי להיפגש עם מריאנקה בהולנד.
כאשר מתברר לו שמריאנקה חזרה לחבר שלה בהולנד, הוא מבטל את הטיסה, וחוזר לעבודה לאחר ארבעה ימים.
המפקדת שלו נותנת לו לחקור אירוע של הנחת מטען דמה ליד גן ילדים בחולון.
הוא חוקר חשוד בשם עמוס אוזן, שנעצר בזירת האירוע ותואם לתיאור שמסרה שכנה, אך נאלץ לשחררו מחוסר ראיות.
הוא חוקר גם קבלן מנופים בשם חיים שרה, אשר עוזרת הגננת מעידה כי היה לו ויכוח קולני עם חווה הגננת.
התנהגותו ותשובותיו של שרה, אשר מספר גם כי אשתו התאילנדית נסעה לתאילנד לבקר את אמא שלה, גורמות לפקד אברהם לראות בו את החשוד העיקרי בהנחת המטען.
כשחווה הגננת מותקפת באכזריות, אברהם חושד בחיים.
אולם הגננת, חוה, מתאוששת מספיק כדי לכתוב את שם מי שתקפו אותה, וכותבת את שמה של אורית חדד, עוזרת הגננת.
מתברר שהיא פיטרה את אורית כמה ימים קודם, וכן מתברר שעמוס אוזן הוא החבר של עוזרת הגננת אורית, והוא זה שתקף את הגננת לאחר שאורית קראה לה.
כעת הוסר לכאורה החשד מעל חיים שרה.
הוא מתארגן לקחת את שני ילדיו הקטנים בטיסה לתאילנד, לכאורה כדי לבקר את אימם.
אולם, חקירותיו המוקדמות של פקד אברהם לגבי חיים שרה מעלות כי אשתו לא נכנסה לגבולות תאילנד.
אברהם דואג לשלום ילדיו של שרה (לאחר הטראומה שחווה בחקירת רצח עופר שרעבי), ומתעקש שלא להניח לשרה ולהמשיך עד מיצוי החקירה בעניינו.
הוא מחליט לקחת סיכון, למרות עצות הקולגות שלו, ועוצר לחקירה את חיים שרה בנתב"ג, רגע לפני שהוא עולה למטוס עם הילדים.
אברהם מדבר אל ליבה של אחותו הצעירה של חיים שרה, לירז, כדי שתספר את מה ששמעה מבנו של חיים.
היא מודה שהילד סיפר ששמע את הוריו רבים, ואז שמע קולות של חבטות וצעקות של אימו, וראה את אביו סוחב ומוציא מהבית מזוודה אדומה.
חיים נשבר בחקירה ומודה כי רצח את האם, ומוסר את המיקום בו הטמין את הגופה במזוודה.
פקד אברהם (אבי) אברהם (מוריס כהן): בן 38 (40 בפרק הסיום), רווק, מופנם, חוקר במשטרת חולון.
השוטר הממונה על חקירת היעדרותו של הנער עופר שרעבי.
חנה שרעבי (אורנה בנאי): אימם של עופר ודנית.
רפאל שרעבי (שאול מזרחי): אביהם של עופר ודנית.
דנית שרעבי (נועם לוגסי): בת הזקונים של משפחת שרעבי, הסובלת מאוטיזם.
רס"ר ליאת מנצור (ענת מגן-שבו): שוטרת במשטרת חולון, עובדת על תיקי ההיעלמות של עופר שרעבי וג'ניפר פינקו.
ברק (עוז זהבי): עובד בימ"ר במחוז תל אביב, הופך לאחראי על התיק של עופר עקב אפשרות הימצאותו בת"א.
צעיר מפקד אברהם, יהיר ומתנשא מעליו.
מריאנקה (קרול ויירס ): חוקרת במשטרת בלגיה.
הגיעה לישראל לחילופי שוטרים לפרויקט ערים תאומות.
זאב אבני (מעיין בלום): שכן של עופר והמורה הפרטי לאנגלית שלו.
אדם תמהוני, העוסק גם בכתיבה דרמטית.
מיכל אבני (דפי שושנה אלפרן): אשתו של זאב, שכנתו של עופר.
נצ"מ אילנה ליס (עירית קפלן): ראש משרד החקירות בתחנת המשטרה של חולון.
יוסי שרעבי (גולן אזולאי): סגן ראש עיריית חולון.
חיים שרה (צחי גראד): בן 53, בעלי "מנופי שרה" ובעל פנטהאוז בשכונת יוקרה בחולון.
אשתו התאילנדית, ג'ניפר פינקו, נעלמת.
אבא של אברהם (אורי גבריאל): עורך דין במקצועו.
אמא של אברהם (עירית שלג): אמו המגוננת של אבי.
לירז שדה (מלי לוי): אחותו הצעירה של חיים שרה, מטפלת באחייניה בהיעדר אמם.
חוה כהן (לירית בלבן): הגננת של שלום שרה במרכז חולון.
עמוס אוזן (רמי דוידוף): עבריין מקומי קטן.
הסדרה עלתה לשידור בערוץ כאן 11 במאי 2019. שנה לאחר מכן, במאי 2020, הסדרה עלתה לשידור בערוץ קשת 12.
תיק בחקירה היא תוכנית תחקירים תיעודית ישראלית שמשודרת החל מ-1 ביוני 2017. בעונה הראשונה שודרה בערוץ 2 במסגרת רשת, והחל מהעונה השנייה משודרת בערוץ 13.
תיק טיסה אלקטרוני הוא התקן אלקטרוני שנועד לעזור לצוות הטיסה בביצוע משימותיו, תוך צמצום הצורך להשתמש בניירות.
זהו מחשב נייד שנועד להחליף את השימוש במפות נייר, רשימות תיוג ארוכות, "ספר מטוס", דיאגרמות של שדות תעופה, נתיבי טיסה, תהליכי הצטרפות, עזיבה והנמכות סופיות לשדות תעופה וכיוצא באלו.
תיק רגיל של חומרים לטיסה, כזה שמחזיק את כל הספרות הרלוונטית שנדרש לקחת אל תא הטייס, שוקל סדר גודל 15 ק"ג, מכיל חומרים מודפסים ממגוון סוגים והוא מאוד מסורבל.
תיק טיסה אלקטרוני טיפוסי שוקל לא יותר מק"ג אחד, בדומה למחשב "לפטופ" או "טאבלט".
זמינות המידע הנדרש, בפורמט דיגיטלי, חוסכת עלות, משפרת את היעילות, עשויה לשפר את בטיחות הטיסה ולהקל על עומס העבודה בתא הטייס.
תיק הטיסה האלקטרוני מאפשר עדכון רצוף של "מבזק מבצעי טיס (NOTAM)", דיווחי מזג אוויר וביצוע שינויי נתיב בהתאמה, עדכונים הנוגעים לשדות התעופה ושמישותם, עיכובים בטיסות וכדומה - וכל זה, לכאורה, "בלחיצת כפתור".
תיק הטיסה האלקטרוני מכיל את כל טופסי הנייר המהווים חלק מהתדריך לקראת טיסה, כמו תוכנית הטיסה, הנתיבים, חישובי הדלק, המשקל ומרכז הכובד כמו גם טפסים לדיווח על אירועים בטיסה.
קיימות גרסאות צבאיות של התיק והן, בדרך כלל, כוללות הקשחה של החומרה, התאמה לשימוש כאשר הצוותים חובשים אמצעי ראיית לילה וכדומה.
הנושא החל בהמשך להתפתחות עולם המחשוב המסחרי וכניסת מחשבים ניידים לשוק הצרכני, על ידי אנשי צוות אוויר שהחלו להשתמש במכשירים כדי לאפשר לעצמם מכשיר אישי נישא, גישה למידע הנדרש לטיסה וכדומה.
אחת החברות הראשונות לשלב מחשבים ניידים בתא הטייס הייתה חברת "פדקס" שהחלה במהלך כבר ב 1991.
ב־1996, חברה גרמנית ששמה "אאירו־לויד" החלה לשלב מחשבים נישאים בטיסות, לאחר שהשלימה מהלך רגולטורי מול רשות התעופה האזרחית, הגרמנית.
ב־1999 נרשם פטנט על "התקן מחשב" שמטרתו להחליף לחלוטין את תיק הטיסה המסורתי.
ב־2005 פורסם, לראשונה, "נספח לתעודת סוג (STC)" פורמלי, המאסדר שימוש בתיק טיסה אלקטרוני בטיסות אזרחיות.
ב־2009, חברת התעופה קונטיננטל איירליינס שילבה במטוסיה תיק טיסה אלקטרוני הכולל הצגה דינמית של המיקום העצמי על גבי מפה.
תכונה זו אפשרה לצוותי האוויר להסיע על מסלולי שדות התעופה תוך שהם רואים את מפת השדה ואת מיקומם על גביה.
מימוש תכונה זו חייב העברת מיקום עצמי מהמטוס אל תיק הטיסה האלקטרוני.
ב־2012, פיקוד הכוחות המיוחדים של חיל האוויר האמריקאי רכש 3,000 "תיקי טיסה אלקטרוניים" ובמהלך השנים העוקבות, התפתחו שירותי הפצת מידע שונים ובכלל זה, הפצה של כל תשתיות המיפוי - אל כלל המכשירים בכל העולם.
ככל שהתגבר הצורך בקישור בין "תיק הטיסה האלקטרוני" למטוס, התפתחה אסדרה שמחלקת את סוגי החומרה, המימשקים והאפליקציות למשפחות - ובהתאם, מגדירה מה אסור, מה מותר ומהם תהליכי האסדרה והתקנים הרלוונטיים.
ככלל, מקובל לחלק את "תיקי הטיסה האלקטרוניים" לשלוש קטגוריות:
סוג 1 – מכשירים מסחריים מהמדף, כמו אייפד.
מכשירים אלה לא מתחברים למטוס בשלבים קריטיים של הטיסה אלא מאוחסנים בצד ולא משתמשים בהם.
היתרון העיקרי של מכשירים אלה הוא בכך שהם מוכרים לצוותים, הם נפוצים מאוד בשוק המסחרי ומכיוון שהם לא מתחברים למטוס שילובם בעולם הטיסה המסחרית, יחסית למערכות אחרות, פשוט יותר.
סוג 2 – מכשירים מסחריים מהמדף או מכשירים שעברו "שינויים קטנים", אבל הם מתחברים למטוס לצורך טעינת חשמל או החלפת מידע.
שילוב מכשירים כאלה מחייב בדרך כלל תהליך מלא של הוצאת "נספח לתעודת סוג (STC)".
סוג 3 – מכשירים המותקנים פיזית בתוך החומרה של תא טייס.
מכשירים אלה מחייבים אינטגרציה מלאה ותהליך "תעודת סוג" או "נספח לתעודת סוג", על פי האסדרה.
חלק מהקטגוריות מחייבות הוכחה ליכולת עמידה באובדן לחץ אוויר פתאומי, בדיקות תאימות אלקטרומגנטיות וכדומה.
גם את האפליקציות נהוג לחלק לשלוש קטגוריות:
סוג A – אפליקציות סטטיות כמו צפיין במסמכי PDF, WORD, אקסל, HTML וכדומה.
אפליקציות אלה כוללות בדרך כלל את היכולת להציג רשימות תיוג, "ספר מטוס" וכיוצא באלה.
אפליקציות אלו מאפשרות גם להציג מידע שמתעדכן "לפרקים", כמו מבזק מבצעי טיס - NOTAM.
סוג B – אפליקציות הכוללות יכולת הצגה של מרשמים סטטיים או דינמיים - כולל ביצוע "זום", הזזה של המסמך, שינוי קנה מידה, סיבוב של התצוגה וכיוצא באלו.
סוג C – אפליקציות הכוללות הצגה של ישויות דינמיות וכאלו המחייבות התייחסות למיקום העצמי של המטוס - כמו הצגת ADSB, מפה נעה וכיוצא באלו.
במטוסי נוסעים גדולים, האישור להחליף מסמכי נייר שחובה לקחת במטוס, על פי הרגולציה, בנשיאת "תיק טיסה אלקטרוני", מחייב תהליכי אסדרה של הרשויות המוסמכות (רשות תעופה אזרחית).
המכשירים חייבים לעבור בדיקות לעמידות במקרה של אובדן פתאומי של הדיחוס.
כל חיבור בין תיק הטיסה האלקטרוני למטוס – בין אם לצורך טעינת חשמל ובין אם לצורך החלפת מידע – מחייב הליך אסדרה מסודר של הוצאת "תעודת סוג", "שינוי של תעודת סוג" או "נספח לתעודת סוג".
הצגת מיקום עצמי על גבי מפה נעה, כשהמטוס על הקרקע, מחייבת "הוראה טכנית" מאושרת על ידי הרשויות המאסדרות או "תעודת סוג" מתאימה.
הצגת מיקום עצמי על גבי מפות, בשלבים שבהם המטוס באוויר - אסורה.
עדכון לתהליכי האסדרה בהקשר לתיק טיסה אלקטרוני, פורסם ב־2017 על ידי רשות התעופה הפדרלית של ארצות הברית.
הכנסת "תיק טיסה אלקטרוני" אל המטוסים, מאפשרת להעביר מידע ממקורות שונים - אל המטוס עצמו.
מכיוון שברוב התצורות, צוותי האוויר לוקחים איתם את "תיקי הטיסה האלקטרוניים" כאשר הם יורדים מהטיסה, מטעינים אליהם תכנים שונים, משלבים לתוכם אפליקציות מסחריות שונות וכדומה - המערכת, מעצם טבעה, מהווה "וקטור תקיפה" נוח.
העובדה שעל אותה חומרה יש אפליקציות מסחריות של ספקים שונים, מערכת הפעלה של יצרן מסחרי מהשוק הצרכני הפתוח - לכאורה, נותנת מקום לאפשרות ש"נוזקות סייבר" רגילות, תוקפי סייבר "רגילים" וכדומה יבואו במגע עם חלק משכבות התוכנה במטוסים, בעיקר בהקשר של ניווט ונתונים אלפה נומריים המשמשים את מערכת ניהול הטיסה.
נושא זה נמצא תחת אסדרה קפדנית של הרשויות המוסמכות, יצרניות המטוסים וחברות התעופה.
תיק קוליני הוא סרט דרמה גרמני משנת 2019, המבוסס על הרומן פרשת קוליני מאת פרדיננד פון שיראך שיצא לאור בשנת 2011.
עורך דין צעיר מתמנה להיות סנגור ציבורי של רוצח.
הוא מגלה שיש לו קשר אישי לנרצח ושיש לרצח קשר לאירועים מן העבר הרחוק.
הספר פרשת קוליני (מאת פרדיננד פון שיראך, הוצאת ידיעות ספרים, מגרמנית: נועה קול, 2013) מבוסס על אירוע אמיתי ודן באופן בו מערכת המשפט הגרמנית הגנה על רוצחים נאצים מפני משפט.
הוא מבוסס באופן חלקי על פרשה שכונתה הקצב מגנואה, שארעה בזמן מלחמת העולם השנייה.
קצין אס.אס בשם פרידריך אנגל ציווה להוציא להורג 59 אזרחים איטלקים כעונש על הריגתם של 5 חיילים גרמנים בידי פרטיזנים .
בגרמניה בשנת 1968 חוקק חוק התיישנות על מקרי הרצח שבוצעו על ידי מפקדים זוטרים בתקופת הרייך השלישי.
החוק כונה על שם אדוארד דרהר ששימש תובע מחוזי ראשי באינסברוק בזמן המלחמה.
בסיום המלחמה הוא הורד בדרגה אך כעבור זמן מה הוא מונה לראש המחלקה הפלילית במשרד המשפטים הגרמני.
החוק קבע שמפקדים זוטרים הוגדרו כמסייעים לרצח, כאלה שמילאו פקודות בלבד ולכן הם פטורים מעונש.
אלכסנדרה מריה לרה - יוהנה מאייר
אליאס מ'בארק - קספר ליינן
מנפרד זפטקה - הנס מאייר
יאניס ניוונר - הנס מאייר הצעיר
פרנקו נרו - פבריציו קוליני
ריינר בוק - התובע הראשי
תיק ביטוח של גוף מסוים (אדם, משק בית או תאגיד) הוא כלל פוליסות הביטוח של אותו גוף.
תיק ביטוח של אדם כולל ביטוח רכוש (ביטוח רכב, ביטוח דירה), ביטוח חיים, ביטוח פנסיוני, ביטוח סיעוד, ביטוח אובדן כושר עבודה, ביטוח אחריות מקצועית, ביטוח רפואי פרטי וכדומה.
תיק ביטוח של תאגיד כולל ביטוח רכוש לנכסים המוחשיים של התאגיד וביטוח אחריות מקצועית לנושאי משרה בתאגיד.
תיק ביטוח נועד להגן על המבוטח מפני סיכונים שלא יוכל לעמוד בהם.
לתיק ביטוח יש מחיר (הפרמיה המשולמת תמורת הביטוח).
תיק ביטוח מורכב מביטוחים הנמכרים על ידי מבטחים שונים, ולכן מתקיים חשש לכפל ביטוח.
אף אדם סביר לא יבטח את מכוניתו פעמיים, אך בסוגי ביטוח אחרים קורה לפעמים מצב של כפל ביטוח, שפירושו בזבוז כסף ללא תועלת.
שני בני זוג עובדים, ולכל אחד מהם יש במסגרת תנאי עבודתו ביטוח בריאות לו ולבן זוגו.
זהו ביטוח כפול שתועלתו מועטה, משום שבמקרה של מחלה רק אחד משני המבטחים ישלם את הוצאות הריפוי.
משפחה מתגוררת בבית משותף, שבו ועד הבית מבטח את המבנה בשלמותו.
במקביל המשפחה רוכשת ביטוח דירה שכולל מבנה ותכולה, בזמן שיכלה להסתפק בביטוח תכולה בלבד.
בעת בדיקת התיק הביטוחי, נבדק מצב של תת-ביטוח (ביטוח חסר) בו סכום הביטוח נמוך משווי הנכס המבוטח.
דוגמה: לאחר הולדת בנה הבכור רכשה אישה ביטוח חיים, שיסייע לתינוק ולאביו להתגבר על הבעיה הכלכלית שיגרום מותה האפשרי.
ביטוח זה נבנה על בסיס ההנחה שיש לאישה ילד יחיד.
בהמשך חייה ילדה האישה עוד שני ילדים, אך לא עדכנה את סכום ביטוח החיים, וכך נמצאת המשפחה בתת-ביטוח.
מצב הפוך מכונה ביטוח יתר, כאשר סכום הביטוח (בחוזה) עולה על שווי הנכס בפועל, למשל ביטוח רכב בסכום הכפול משוויו, כאשר בעת תביעת הביטוח תשולם רק עלות הנזק (ללא קשר לפרמיה הגבוהה ששולמה).
בעיה נוספת, אופיינית לביטוח פנסיוני, היא פיצול הביטוח הפנסיוני בין מבטחים אחדים, ללא צורך.
בעיה זו בלטה בעבר, כאשר המבטח הפנסיוני נבחר על ידי המעסיק, כך שהחלפת מקום עבודה הובילה לבחירת מבטח פנסיוני נוסף.
מאז רפורמת בכר, שהעבירה את בחירת המבטח הפנסיוני אל העובד, הבעיה פחות חריפה, אך עודנה קיימת, ולפעמים אדם אינו מודע לשלל הביטוחים הפנסיוניים שלו.
בנוסף לביטוחים שאדם רוכש באופן אישי, ולכן סביר שהוא מודע לקיומם, ייתכן שהוא מבוטח בביטוחים קולקטיביים, כחלק מחברותו בארגון מסוים, ולא בהכרח מודע לקיומו של ביטוח זה.
דוגמה: תלמידים במערכת החינוך בישראל מבוטחים בביטוח תאונות אישיות, לפגיעות שנגרמות להם בכל שעות היממה, אך לא בהכרח כל תלמיד (או הורה לתלמיד) מודע לכך.
להתמודדות עם בעיות אלו, נדרשת בדיקה תקופתית (בכל שנתיים-שלוש) של תיק הביטוח שתוודא שיש בו מענה הולם לצרכים הביטוחיים ובהם תכנון פרישה לגמלאות.
במהלך בדיקת תיק ביטוחי נבחן התיק הביטוחי כפי שהוא בהווה, תוך מבט אל העתיד.
מטרות בדיקת תיק ביטוחי הן לבדוק ולמנוע כפל ביטוחים, לצמצם חבויות מס באמצעות תכנון מס, ולהפחית דמי ניהול, עמלות ופרמיות.
בנוסף נשקלים שינויי מסלולי ניהול בקרנות הפנסיה, והמשכנתא לצורך הגדלת התשואה והפחתת הסיכון.
הבדיקה מבוצעת גם לאחר רפורמות בענף הביטוח, החיסכון ושוק ההון כגון רפורמת בכר, החלת חוק פנסיה חובה, רפורמת פברואר 2019 בביטוחי חיים, שינויים במקדמי המרה בקרנות פנסיה ועוד.
הבדיקה מומלצת גם לאחר שינוי במצב האישי או המשפחתי כגון נישואין והולדת ילדים, גירושין, פיטורים, מחלה קשה, יציאה לגמלאות, מוות במשפחה וכו'.
מיזמים אחדים של משרד האוצר נועדו לסייע לאדם בניהול תיק הביטוח שלו:
מיזם "הר הביטוח" מאפשר לאדם לקבל מידע על כל פוליסות הביטוח הרשומות על שמו.
המסלקה הפנסיונית מאפשרת לאדם לקבל מידע על כל הביטוחים הפנסיוניים שלו והיקפם.
מיזמי "גמל נט" ו"פנסיה נט" מאפשרים להשוות תשואות של קופות גמל וקרנות פנסיה.
מחשבון תעריפי ביטוח חובה מאפשר לדווח פרטים נדרשים לפוליסת ביטוח חובה לרכב, ולקבל את תעריפי חברות הביטוח השונות, כדי לאפשר בחירה בזולה ביותר.
בהתייחסות לסוכנות ביטוח ולחברת ביטוח, תיק ביטוח הוא כלל הפוליסות שמנהל גוף מבטח זה (או כלל הפוליסות בענף מסוים, למשל ביטוח רכב, שמנהל גוף מבטח זה).
גודלו של תיק הביטוח והרכבו משמשים לקביעת שווי של גוף מבטח, בפרט בעת מכירה של תיק זה.
קיימות מספר שיטות חישוב להערכת הכיסוי הביטוחי בתיק ופוטנציאל הרווח הגלום בו (מהפרמיות הקיימות והתאמתו להגדלת הרווח).
תיק ירושלים הוא סרט משנת 1972 בבימויו של ג'ון פלין, בכיכובם של ברוס דוויסון, ניקול ויליאמסון, דריה הלפרין ודונלד פלזנס.
הסרט צולם בישראל והשתתפו בו שחקנים ישראלים.
מפיק ויזם הסרט היה רם בן-אפרים, שעבד קודם ב"קול ישראל" ואחר כך היה מפיק בלונדון.
בן-אפרים הצליח לגייס את אולפני מטרו גולדווין מאייר לטובת הפקת הסרט.
דייוויד, סטודנט אמריקני תמים, נקשר בקשרי ידידות עם צעיר ערבי שלמד אתו במכללה בארצות הברית, ראשיד (זאב רווח), ומגיע לישראל להמשיך בלימודיו.
ראשיד מבקש להנהיג את המחתרת הערבית במזרח ירושלים.
הוא מצליח עד כדי כך שפלגים אחרים מתנכלים לו.
הם מתחילים לחסל, אחד אחד, את נאמניו של ראשיד.
סיפור העלילה מתרחש סביב המרדף המשולש, שרותי הביטחון הישראלים רודפים אחרי ראשיד, סטודנטים ישראלים פעילי שלום מנסים לקיים הידברות עם ראשיד באמצעות הסטודנט האמריקני ופרופסור אמריקאי, המנהל חפירות ארכאולוגיות בקומראן, רודף אחרי הסטודנט אמריקני כדי למנוע ממנו להיות מעורב בסכסוך.
בעלילה משולב גם משולש רומנטי הסטודנטית נורית היא מאהבת של הפרופסור האמריקאי, אך נוטשת אותו לטובת דייוויד.
ברוס דוויסון – בתפקיד דייוויד
ניקול ויליאמסון – בתפקיד לאנג
דריה הלפרין – בתפקיד נורית
דונלד פלזנס – בתפקיד סמואלס
איאן הנדרי – בתפקיד מאיירס
יאיר רובין – בתפקיד ברק
זאב רווח – בתפקיד ראשיד
יונה אליאן – בתפקיד רחל
דודיק סמדר – בתפקיד הרזן
ז'אק כהן – בתפקיד אלולי
הבמאי ג'ון פלין נזכר מאוחר יותר שהתסריט המקורי היה גרוע אבל טרוי קנדי מרטין כתב אותו מחדש ופלין אהב את התוצאה.
פלין אמר על הפקת הסרט:
הקרנת הבכורה של הסרט נערכה בניו יורק בפברואר 1972, והוא זכה לקבלת פנים מעורבת מצד המבקרים.
מבקר הקולנוע של "הניו יורק טיימס" סיכם את סקירתו וקבע, "הפוליטיקה, המניעים השונים והדרמה המרומזת של בני נוער שהובסו על ידי עולם שהם לא רוצים, משתקפים בסרט רק במעורפל והם משניים למרדף, סצנות הירי והאקשן.
פלין אמר שהסרט "לא הלך טוב בקופות וכמעט נעלם".
בישראל נערכה הקרנת הבכורה ביוני 1972. מבקר הקולנוע של העיתון "דבר" זאב רב-נוף טען שהסרט אנטי-ישראלי ובלתי מאוזן, לעומת זאת קיבל ביקורת חיוביות בשבועון "העולם הזה".
גם במהלך הצילום בישראל הסרט נתקלה ההפקה בקשיים לאחר שנטען שהוא הוא אנטי-ישראלי, ומשרד החוץ לחץ לשינוי התסריט לפני שיאשרו את צילומיו בישראל.
בשנת 1975 נרכש הסרט להקרנה בערוץ CBS בארצות הברית.
תיק לטלית ותפילין הוא תיק המשמש לאחסון התפילין והטלית.
התיק בדרך כלל עשוי מבד (ובפרט קטיפה) או מעור ופרווה.
התיק היה קיים כבר בראשית קיום מצוות הנחת תפילין לצורך האחסון.
במשנה נאמר ש"מצילין (משריפה בשבת) תיק הספר עם הספר תיק תפילין עם התפילין".
נוהג מוכר הוא להוסיף תיק מפלסטיק מעל תיק הבד, כדי לשמור על ניקיון התיק.
בקהילות מסוימות נהגו שלקראת החתונה נותנת הכלה לחתן תיק לתפילין, עליו רקום שמו או ראשי התיבות של שמו.
מרכז "תפילין בית אל" המציאו את "תפידנית" (הלחם של מידנית ותפילין): צינור פלסטיק שסגור בקצה אחד שבתוכו מונחים התפילין בתוך בתי התפילין.
לעיתים קרובות רקום על תיק התפילין זיהוי בעל התיק, לצורך אחסון הטלית יש שקית בד שמתחברת לתפידנית ברוכסן.
התפידנית יועדה במקור לצנחנים בצה"ל.
ע"פ ההלכה, צריך להניח קודם תפילין של יד, ורק לאחר מכן תפילין של ראש (משום ש"מעלין בקודש ואין מורידין", וקדושת תפילין של ראש גדולה משל יד).
כלל נוסף בהלכה הוא ש"אין מעבירין על המצוות", שאם הזדמנו לאדם שתי מצוות הוא צריך לקיים קודם את המצווה הראשונה שהזדמנה לפניו.
ע"פ כלל זה אם אדם מוציא מתיק התפילין את תפילין של ראש לפני תפילין של יד, הוא לכאורה היה צריך לקיים את המצווה שהזדמנה לו ראשונה ולהניח קודם את של ראש (כדי לא להעביר על המצוות), וזאת בניגוד לכלל ש"מעלין בקודש ואין מורידין".
כדי להימנע ממצב כזה, נהוג לסדר את התפילין בתוך התיק שלהן בצורה שתפילין של יד יהיו זמינים לפני תפילין של ראש.
מסיבה זו כאשר משתמשים ב"תפידנית", מכניסים אליה קודם את תפילין של ראש ורק לאחריהם את תפילין של יד, כך שיש גישה רק אל תפילין של יד.
לדעת השולחן ערוך אין חשש בכך, אך לדעת המגן אברהם, והמשנה ברורה, יש להימנע מהנחת תפילין של יד על גבי תפילין של ראש שקדושתם גדולה יותר.
לכן יש פוסקים שמורים לשאת את התפידנית במצב מאוזן, ובכך אין פגיעה בתפילין של ראש.
דרגת הקדושה של נרתיק התפילין נתונה במחלוקת, יש אומרים שהוא תשמיש קדושה ויש אומרים שהוא מוגדר כתשמיש של תשמיש, לפיכך יש אומרים שאסור להכניס סידור או פריטים אחרים לתוך תיק התפילין, אלא אם כן התנו מראש שיהיה אפשר להכניס דברים לתיק.
תיק נעדר היא סדרת דרמת פשע פרוצדורלית אמריקאית שנוצרה על ידי דייוויד אי קלי עבור שירות הזרמת המדיה "Peacock".
הסדרה היא עיבוד אמריקאי לרומן הישראלי "תיק נעדר", שנכתב על ידי דרור משעני ויצא לאור בשנת 2011.
הסדרה עלתה לשירות של "Peacock" ב-10 בנובמבר 2022.
עלילת הסדרה מגוללת את קורותיו של אברהם אברהם, בלש ויהודי דתי בעל כישרון מיוחד לפתרון פשעים במשטרת ניו יורק, בעודו נאלץ לפתור תיקים מורכבים.
ג'ף וילבוש – הבלש אברהם אברהם
ג'וליאנה קנפילד – הבלשית ג'נין האריס, שותפתו של אברהם.
קארן רובינסון – קפטן קתלין דייוויס
מייקל מוזלי – הבלש ארל מאלזון
טוני קוראן – ג'ון ונטוורת'
באוקטובר 2021, נמסר כי שירות הזרמת המדיה "Peacock" הזמינה מדייוויד אי קלי סדרה שתתבסס על הרומן הישראלי "תיק נעדר" מאת דרור משעני.
בנובמבר 2021, נמסר על ליהוקו של ג'ף וילבוש לגילום דמותו של הבלש אברהם אברהם.
תיק קטן הוא סינגל הבכורה של צמד ההיפ הופ הישראלי נס וסטילה, אשר יצא לאור ב-30 באפריל 2023. את השיר כתבו השניים והפיק סטילה.
עוד לפני צאתו, זכה השיר להצלחה ויראלית ברשתות החברתיות.
השיר זכה בצאתו להצלחה מסחרית רבה והגיע למקום הראשון במצעדי היטליסט של מאקו והעשירייה של כאן גימל.
באפריל 2023 פרסמה הראפרית נס סרטון בטיקטוק בו היא מבצעת את השיר, שלדבריה צולם כ"אימון על פלואו חדש".
הסרטון צבר במהרה מיליוני צפיות והפך לוויראלי ברשתות החברתיות.
בעקבות הצלחת הסרטון, החליטה נס, ביחד עם המוזיקאי סטילה מהרכב ההיפ הופ הלם תרבות, להשלים את השיר ולהוציא אותו באופן רשמי כסינגל הבכורה שלה.
על תהליך העבודה על השיר והצלחתו הפתאומית ברשתות החברתיות אמרה נס בראיון למאקו:
טרם צאתו של השיר, בעקבות הצלחת סרטונה של נס מבצעת את השיר במכוניתה בפלטפורמת טיקטוק, גופי תקשורת שונים התייחסו להצלחתו הוויראלית והביעו את רצונם לפרסומו בהקדם.
כמו כן, נס החלה לבצע את השיר בהופעות של אמנים שונים על מנת למשוך את תשומת לב הקהל לקראת צאתו.
לאחר צאתו הרשמית של השיר, פורסמו אודותיו ביקורות מעורבות אשר התייחסו לשיטת שיווקו באפליקציית בטיקטוק.
בביקורת של לירון אשקורי מרשת 13, נכתב כי על אף הצלחתה של נס בקידום השיר ברשתות החברתיות והפוטנציאל המוזיקלי שלה, "המהלך הראה אומנית שעדיין לא בשלה לתיק יותר גדול".
במאקו ניתנה ביקורת חיובית על היותו של השיר קליט ונטען כי הצלחתו הרבה ברשתות החברתיות מוצדקת, בטענה כי "רובנו נסכים שמדובר בפזמון קליט יותר מ'יוניקורן'.
אפשר לחשוב על מילותיו, 'כל אחת סוחבת איתה תיק קטן', כמטאפורה למטען רגשי, אבל אפשר פשוט למלמל 'תיקטן תיקטן תיקטן'".
בצאתו הרשמית של השיר ב-30 באפריל 2023, הוא צבר במהרה מאות אלפי השמעות ברשתות הסטרימינג, כשהצליח להיכנס למקום התשיעי במצעד השבועי של פלטפורמת ספוטיפיי בישראל.
השיר זכה להשמעות אף בתחנות הרדיו בישראל, ונכנס למקום השני במצעד השבועי של מדיה פורסט.
ב-9 במאי 2023, הפך השיר לשיר הראשון שנכנס היישר אל המקום הראשון במצעד היטליסט של מאקו.
ב-18 במאי, הגיע למקום הראשון גם במצעד העשירייה של כאן גימל ולמקום הראשון ב.
באוגוסט 2023, חברת ספוטיפיי פרסמה את נתוני ההשמעות שלה ביחס לחודשים יולי-אוגוסט, והשיר היה לשיר המושמע ביותר בחודשים אלו בישראל.
בשיר נעשה שימוש בפרסומת לבזק, בה הופיעו השניים לצד הפרזנטור גידי גוב ביוני 2023.
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור "תיק קטן"אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם30 באפריל 2023הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקהועד הבית • הפי"ל
תיק תיק תק היא סדרת טלוויזיה בריטית-קוריאנית לילדים בהנפשה ממוחשבת, שנוצרה על ידי גיל הון יונג ובוימה על ידי נייג'ל פיקארד וונסה היל.
הסדרה שודרה במקור ב-10 בספטמבר 2012 בערוץ ניק ג'וניור ובערוץ 5 בבריטניה ובערוץ EBS.
בישראל הסדרה שודרה בדיבוב לעברית בשנת 2012 בערוץ ניק ג'וניור.
הסדרה היא בת 5 עונות ו-59 פרקים באורך 23 דקות.
הסדרה עוקבת אחר הרפתאקותיהם של התאומים טומי וטלולה הגרים בחנות שעונים ישנה בעולם של שעון מיוחד.
בכל פרק הם מתחרים נגד הזמן כדי לתקתק ולצלצל את השעה.
הם עושים הכל בהתלהבות, מחויבות וחיוביות, גם אם זה מכניס אותם לצרות.
הדיבוב העברי בוים על ידי עמיחי בר טוב (משנת 2012), מתי אטלס (משנת 2012) ואפרת קרצמן (משנת 2015), והופק על ידי אסנת סדן (משנת 2012) ומעיין שניידר-משה (משנת 2015).
שם הדמותמדבב/ת בעבריתטומישקד פרסיגיא רייפמןטלולהבר סבירפפרטיפלג רנדאסף גשמקומקהוגנסאלי לולאיהפרושיר פרגבאטרסביגילן שחףגברת או לייעדי ארדצ'יקדיהילה מערבילופסילושירלי לילו
תיק הגולן הייתה שלוחה מבצעית של ארגון הטרור חזבאללה שהוקמה כיחידה חשאית, כתוספת ליחידת העלית כוח רדואן.
היחידה הוקמה בשנת 2018, וזאת מתוך הכרה של החזבאללה כי ההישגים של המתקפות מכיוון לבנון דלים יחסית, וכי יש פוטנציאל לגרום לפגיעות רבות יותר בתקיפות שמבוצעות מתוך שטח סוריה במרחב רמת הגולן.
תחילת פעילותו של הכוח המבצעי הייתה ב-2013, במהלך מלחמת האזרחים בסוריה.
ארגון החזבאללה פעל באזור בהובלת היית'ם עלי טבטבאי במטרה לחזק את משטר אסד.
עם חזרת השליטה באזור לידיו של אסד, חזבאללה החליט לשנות את הייעוד של הכוח.
הוא החל בהליך של הקמת תשתית מבצעית באזור, והטיל את המשימה על אחד האנשים בעלי הניסיון המבצעי הרב ביותר בארגון - עלי מוסא דקדוק, שהיה אחראי על המבצעים של יחידת עיראק של החזבאללה, ונכלא למספר שנים לאחר שהוציא להורג חיילים אמריקנים.
לאחר ששוחרר שב ללבנון, ומשם נשלח לסוריה להקמת התשתית המבצעית של היחידה.
היחידה פעלה באופן חשאי, כשהיא ממודרת אף בתוך ארגון חזבאללה עצמו.
המטרה של מזכ"ל הארגון, חסן נסראללה, הייתה להקים יחידת עילית שתפעל מתוך סוריה ותוכל להביא לפגיעה במדינת ישראל מכיוון מזרח, דהיינו מכיוון הגבול הסורי, ובכך ליצור חזית נוספת נגד ישראל.
היחידה מורכבת בחלקה משכבת פיקוד לבנונית, ומפעילים של חזבאללה שעיקר פעילותם המבצעית היא מסוריה.
ההנחה היא שבכדי לאפשר את פעילות הארגון, גורמים במשטר הסורי סייעו לשכבת הפיקוד של היחידה להגיע למקומות בתוך המדינה שהגישה אליהם מוגבלת.
בנוסף, בכדי להתגבר על הקושי של התמצאות במדינה זרה ושל התניידות בין המחסומים הרבים הקיימים בדרך לדמשק, נקט החזבאללה בשיטה של קבלת מידע מודיעיני מאזרחים שגרים בכפרים סמוך לישראל.
הוא הציע לתושבי הכפרים, שחיים על משאבים דלים ביותר, סכומי כסף עבור מידע על פעילות צה"ל לאורך קו הגבול, חלק מההצעות כללו פעולות פשוטות, כמו תצפית של כמה שעות, או התגנבות במסווה של רועה צאן כדי לצלם תמונות מקרוב לגבול.
חלק מהסייענים גם סייעו בשכירת בתים ובשינוע דברים ממקום למקום.
בסופו של דבר, היחידה ניהלה יומן תצפית מתועד של פעילות צה"ל באזור, הכולל את אופי ושעות הפעילות באזור.
ב-13 במרץ 2019 קיומה של היחידה נחשף על ידי צה"ל.
ב-10 בנובמבר 2024 יום ראשון בשעות הצהריים התבצעה תקיפה בדמשק, שמפקד היחידה עלי מוסא דקדוק היה מטרתה.
במהלך מתקפת המורדים הסורים בשנת 2024 אזור פעילות היחידה נכבש על ידי המורדים, היחידה התפרקה ורוב הפעילים ביחידה ברחו לדמשק ולבנון.
בכדי לצמצם את פעילות שיתוף הפעולה של תושבי הכפרים, צה"ל הטיל כרוזים עם שמות הפעילים, מתוך מטרה שלחץ חברתי מצד בעלי תפקידים בכפר יגרום לכך שהתושבים לא ירצו לשתף פעולה, מחשש לנידוי חברתי, גם תמורת תשלום.
בדצמבר 2023 צה"ל חיסל בסיכול ממוקד ארבעה פעילים של היחידה, אחד מהם בנו של מפקד היחידה, עלי מוסא דקדוק.
בינואר 2024 פעיל של הכוח, עית' אל-עבדאללה, נכנס לשטח ישראל.
הוא נעצר, ובמעצרו סיפק מידע מודיעיני חשוב על התוכנית, כמו שמות של פעילים ושיטות פעולה.
בספטמבר 2024 חוסל בקוניטרה פעיל של היחידה, אחמד אלג'בר.
תִּקּוּן לֵיל שָׁבוּעוֹת הוא סדר לימוד המיועד לליל חג השבועות, הכולל התחלות וסיומים של פרקי התורה ועל שמו נקרא גם לימוד התורה המסורתי בליל חג השבועות הנמשך כל הלילה.
על פי המסורת, התורה ניתנה לעם ישראל בבוקר חג השבועות והלימוד הוא ההכנה ליום מתן התורה.
מקור המנהג בספר הזוהר שהופץ לרבים במאה השלוש עשרה ומאז נפוץ המנהג ברוב קהילות ישראל.
השם תיקון ליל שבועות הגיע מספר הזוהר, שם מופיעה המילה הארמית "תיקון", שפירושה בעברית הוא "קישוט".
הכוונה היא שהאנשים שאומרים את ה"תיקון" הם השושבינים המקשטים את הכלה-התורה, במהלך הלילה, לקראת כניסתה לחופה למחרת בבוקר, בעת קריאת עשרת הדיברות.
יש המסבירים את שמו של המנהג מלשון הַתְקָנָה - התכוננות לקבלת התורה שהיהודי אמור להרגיש כל שנה מחדש ביום בו ניתנה התורה.
טעם נוסף שניתן לכינוי 'תיקון' הוא שלימוד התורה בלילה שלפני מתן תורה מתקן את חטאם של בני ישראל אשר על פי האגדה במדרש שיר השירים רבה ישנו עד מאוחר ביום מתן תורה, במקום לצפות בכיליון עיניים והקב"ה נאלץ להעיר אותם בקולות וברקים.
ארבעה טעמים מובאים על פי הפרדס:
פשט - שיר השירים רבה א, יב: עם ישראל ישן כל הלילה ולא ציפה ער כל הלילה לקראת מתן תורה.
משה היה צריך להוציאם מהבתים ("ויוצא משה את העם לקראת האלהים'" ()).
רמז - שלוש הרגלים כנגד שלושה אבות.
דרש - על פי המדרש, עם ישראל אמר "נעשה ונשמע" על תורה שבכתב, אולם תורה שבעל פה הוא קיבל מבחירה.
כדי להראות את החיבה לתורה שבעל פה, אנו מראים את רצוננו ללמוד תורה שבעל פה בלילה, שהוא הזמן היותר מתוקן ללימוד תושב"ע.
סוד - בטרמינולוגיה הקבלית, הלימוד הוא קישוט ה"כלה" (השכינה) בכ"ד מיני קישוטים (כ"ד ספרי התנ"ך) לקראת הזיווג השלם עם ה"חתן" (הקב"ה) למחרת בזמן קריאת עשרת הדיברות (עניין זה מובא גם בסוף התיקון עצמו בקטע המצוטט מתוך האדרא רבא).
המקור הראשון לתיקון הוא ספר הזוהר.
מקור דומה נמצא אצל רבי משה די לאון בכתב יד, והובא על ידי רבי משה כלץ בהגהותיו לספר המוסר.
בתחילתו, תיקון ליל שבועות היה נפוץ במיוחד בחוגים שלמדו זוהר, ולאורך ימי הביניים ובתקופה שלאחריהם, הפך המנהג נפוץ והתקבע במסורת.
על פי סדר האריז"ל בפרי עץ חיים (יסודו בזוהר בראשית ח ע"א):
יהי רצון: אומרים יהי רצון, בו מבקשים שכל הכוונות שבתיקון שאין הקורא יודע יעלו לרצון, כאילו כיוון וכן מבקשים שהתיקון ישפיע על הקורא לתקן את מידותיו ולטהרו.
תנ"ך: מכל פרשה ג' פסוקים ראשונים ואחרונים (ואם יש פרשה פתוחה או פרשה סתומה באורך של כחמישה פסוקים, קוראים אותה שלא להפסיק מאמצע עניין).
אם יש עניין מיוחד בעל קשר לחג השבועות, קוראים את כל העניין (בריאת העולם, יציאת מצרים, עשרת הדיברות, קורבנות החג ועוד).
לכל ספר וספר יש כוונה מיוחדת של סדר שונה של שם אדנות.
יש לקרוא את התנ"ך על פי טעמי המקרא.
משנה: קוראים משנה ראשונה ואחרונה מכל מסכת.
סדר המסכתות בתיקון שונה מהסדר המקובל (יש הנוהגים שלא ללמוד משנה בליל שבועות).
ספר יצירה: קוראים משנה ראשונה ואחרונה.
זוהר: קוראים קטע מהזוהר בפרשת אמור המדבר על התכוננות הכלה (התורה) לחופתה (למתן תורה).
תרי"ג מצוות: קוראים תרי"ג מצוות לפי ספר החינוך (בכל פרשה ופרשה קודם מונים את מצוות עשה ואז לא תעשה).
לפי קריאת תרי"ג מצוות אומרים תפילה מיוחדת על המצוות שבזמן בניין בית המקדש ועל המצוות שבזמן הזה.
אדרא רבא קדישא: קוראים קטע מתחילת האדרא רבא, העוסק בהכנה לגילוי הסודות על ידי רבי שמעון וחבריו.
שיר השירים: קוראים את מגילת שיר השירים בסוף התיקון, לקראת הבוקר.
יהי רצון: אומרים יהי רצון נוסף בגמר התיקון, העוסק בלימוד התורה, צער הלומד ותיקון האדם.
שטר תנאים, שטר אירוסין וכתובה: יש הנוהגים לקרוא את הקטעים הנ"ל שכתבו רבי ישראל נג'ארה ורבי לוי יצחק מברדיצ'ב על הקשר בין עם ישראל לה'.
לאחר כל חלק (תורה, נביאים, כתובים, כל אחד מסדרי המשנה, ספר יצירה, זוהר, תרי"ג מצוות ושיר השירים) אומרים קדיש - סה"כ 13 קדישים.
סדר לימוד זה מקורו בקהילות הספרדיות.
יחד עם התפשטות הקבלה מבית מדרשו של האר"י הוא התפשט גם אל קהילות אשכנזיות, בעיקר החסידיות.
כיום נהוג בקהילות אשכנזיות רבות (בעיקר ליטאיות או מחוגי הציונות הדתית) לימוד חופשי או שיעורים על ידי רבנים.
בכמה קהילות ספרדיות נהוג שרבנים מוסרים שיעורים בנוסף לאמירת סדר תיקון ליל שבועות.
בשנים האחרונות צבר המנהג פופולריות רבה והחל להתפשט גם אל מחוץ לציבור הדתי כחלק ממגמת ההתחדשות היהודית, עד שנהפך לאחד מסימני ההיכר של החג לצד המנהג לאכול מאכלי חלב.
כך ניתן למצוא ערבי תיקון ליל שבועות בבתי כנסת בהם מועברים הרצאות בנושאים מגוונים, לצד רשויות מקומיות ומוסדות תרבות המקיימים מפגשים ולימודים משותפים בליווי שירים והצגות תיאטרליות.
כמו כן מתקיימים מפגשים חברתיים וערבי נגינה במהלך השבוע שלפני החג.
בירושלים, שבה המספר הרב ביותר של ערבי תיקון, נוהרים משתתפים רבים בסיום הלימוד לתפילת ותיקין בכותל.
החיד"א נהג לומר התיקון בעמידה.
יש הנוהגים לומר במניין (בעיקר בקהילות ספרד).
יש להיזהר מלשוח שיחת חולין בלילה.
מי שלא השלים את לימוד התיקון בלילה ישלים ביום חג השבועות.
יש נוהגים לומר תיקון גם בלילה השני (יום טוב שני של גלויות) - כף החיים תצ"ד, ס"ק י.
אצל הנוהגים לומר את התיקון עצמו - נשים אינן אומרות את התיקון.
יש נוהגים לטבול לפני עלות השחר.
תיקון המידות או מצוות הליכה בדרכי ה' הם תחום מרכזי ביהדות העוסק בזיכוך תכונות הנפש והטבת רגשות האדם, במטרה לעשותו לאדם שלם וטוב יותר.
הציווי המופיע בתורה, "ללכת בכל דרכיו", מבואר ככולל את תיקון המידות והטיית הרגשות לדרכים מתוקנות וראויות.
נכתבו ספרים על הנושא כמו גם איגרות של חכמי ישראל שקראו לחזקו.
רבים מחכמי ישראל בכל הדורות ניסו לראות איך יש לחבר את מעשי המצוות עם תיקון המידות.
ישנם כאלה שסברו כי תיקון המידות אינו מכלל תרי"ג מצוות.
רבי חיים ויטאל הוא ממובילי דרך זו.
לדבריהם, תיקון המידות הוא מצע טוב, חשוב והכרחי לעשיית מצוות והוא היסוד עליו עומד האדם, בבחינת "דרך ארץ קדמה לתורה".
אחרים סברו, כי תיקון המידות הוא חלק בלתי נפרד מעשיית המצוות.
מייסד דרך זו הוא רבנו בחיי.
לדבריהם, המצוות וידיעת הדת מתחלקות לשני חלקים – חובות האיברים וחובות הלבבות, כאשר חובות הלבבות הן חשובות ונפוצות אף יותר מחלק מהמצוות של חובות האיברים.
לעומתם יש שסוברים כי תיקון המידות, הוא שלב להשגת החכמה שהיא המטרה, כאשר המצוות מהוות אמצעי חשוב והכרחי להביא את האדם לידי המיצוע במידותיו.
אצל רבים ממחברי ספרי המידות המוטיבציה לחקירת מבנה הנפש ותיקון המידות הייתה במטרה לסלול דרך להגיע למדרגות רוחניות גבוהות של רוח הקודש ונבואה, כנראה בעקבות דברי חז"ל שטענו שהנביא צריך להיות מושלם בשכלו ומידותיו –
לצד התעסקותם הרבה של חכמי ישראל, בהלכה, בהגות ובפרשנות תנ"ך, מעטים יחסית הם הספרים הקשורים לתיקון הנפש ועל עובדה זו עמדו בספריהם רבנו בחיי והרמח"ל.
ספר משלי, שחובר על ידי המלך שלמה, עוסק בתיקון מידות באופן כולל, מעמיק ונעלה; וזאת באמצעות שירים ואמרים קצרים כדרכם של החכמים הקדמונים.
המשלים כתובים בצמצום רב, וכל משל שקול בתוכנו לספר מוסר.
במהלך הדורות שלאחר חורבן בית ראשון, עקב עיסוקם של חכמים בעיקר בתורה שבעל-פה ובגלל שכחת לשון הקודש, הוא לא נלמד באופן מסודר.
רק לאחר התפתחות הבלשנות ופרשנות המקרא בתקופת הראשונים, חוברו לו פירושים מעמיקים, ביניהם הביאורים של רבי מנחם המאירי והרלב"ג, המפרשים את המילה מוסר שבספר משלי כשלמות המידות: עזיבת המידות המגונות והתנהגות לפי המידות המשובחות.
משלים בספר משלי קוראים לאדם לדבוק במידות טובות (ובמיוחד במידותיו של האלוהים) ולעשות צדקה ומשפט, ולקנות מידות טובות כמו אהבה, נדיבות, צניעות ודבקות באמת, לעומת עזיבת מידות רעות כמו שנאה, נקימה ונטירה, חמדנות, עצלות, גאוה, כעסנות, כחש ושקרנות, התאכזרות, התפארות ועוד.
בימי המשנה חוברה מסכת אבות העוסקת בקיצור נמרץ במידות טובות, ובמיוחד במידות הדרושות על מנת ללמוד תורה.
הגאונים והראשונים נחלקו האם המידות שנאמרו במסכת אבות אמרו חכמים מדעתם, או שמא אלו מידות שנמסרו בקבלה, כלומר מידות מהתורה.
לפי רבא, מסכת אבות עוסקת במידת החסידות.
כן התחברו מספר חיבורים הנוגעים לענייני התנהגות נאותה ודרך ארץ כמו מסכתות דרך ארץ זוטא ורבה.
בתלמוד לא ראו לנכון ליצור דיונים מיוחדים על המסכתות הנוגעות להנהגות ומידות.
אמרות שונות בענייני המידות מפוזרים ללא סדר בכל התלמוד, ובהן חלוקה בין מידות טובות ורעות, ובעיקר דברי שבח של המידות הטובות וגינויין של הרעות, אם בצורה מופשטת ואם על ידי הבאת דוגמאות.
חכמי ימי הביניים ניסו להבין ולהתחקות אחרי מבנה הנפש, על מנת לפעול למען תיקון האדם והבאתו לידי מדרגת הנבואה.
רבנו בחיי בספרו הידוע "חובות הלבבות", שבו הוא מפנה את תשומת הלב ל"תורת המצפון המוזנחת" כדבריו, מחלק את חובת הדת לשני חלקים: ידיעת חובת האיברים וידיעת חובת הלבבות.
לטענתו, גם בעיסוק ברגשות יש מצוות עשה ולא תעשה.
רבי יחיאל בן יקותיאל חיבר את ספר "מעלות המידות", המבוסס על מאמרי חז"ל ועל פסוקים מהמקרא ועל ספרי מוסר קודמים; תוך הסבר כל מידה, מעלתה, צדדיה ופרטיה, וגנות המידה ההפוכה לה.
במאה ה-16 בתקופת הזוהר של הקבלה בארץ ישראל נכתב בידי הרב משה קורדובירו הספר "תומר דבורה", בו הוא מוצא את המשמעות העליונה של חיי האדם, בניסיונו של האדם להתדמות לקונו (לאל).
ספר מוסר ותיקון מידות זה מבוסס מפורשות על עשר הספירות.
ספר נוסף שנכתב באותה תקופה, שקשור לתיקון המידות על פי הקבלה הוא הספר "שערי קדושה" של רבי חיים ויטאל תלמיד האר"י, שבהקדמתו הוא כותב שבידי הנביאים ויורשיהם הפרושים הייתה החכמה של זיכוך הנפש, אך שברוב הימים והדורות נתמעטו הלבבות והידיעות, ונסתם כל חזון, ולכן הדבר מניע אותו לחבר את הספר.
בסוף תקופת הרנסאנס יצר המהר"ל בחיבורו המקיף "נתיבות עולם", מיפוי מיוחד של תכונות הנפש, בו סיווג 32 תכונות נפש חשובות והגדרת התכונות (לב נתיבות חכמה), מהותן וההבדלים ביניהן, לאור דברי חז"ל.
הרמח"ל חיבר את ספרו המפורסם, "מסילת ישרים", על פי מאמר של רבי פנחס בן יאיר, בו השתלמות המידות מסודרת בסדר הדרגתי, החל ממידת הזהירות ועד למידת הקדושה.
הספר התקבל בישיבות ובקהילות כספר מוסר יסודי.
רבי ישראל מסלנט, מייסדה של תנועת המוסר, הוסיף נופך משלו ב"אגרת המוסר" שכתב.
הרב קוק כתב את הספר "מוסר אביך", בו הוא דן בהיבטים שונים בתחומים אלו, הנוגעים למוסריותו של אדם.
כן כתב את הספר "מידות הראי"ה", בו הוא מסביר בצורה מעמיקה את עיקרן של המידות.
תלמידו, הרב יעקב משה חרל"פ, חיבר ביאורים על שמונה פרקים לרמב"ם ועל מסכת אבות.
ישנם ספרים שנכתבו בעניינים הללו גם בדורנו.
אחד מספרים הללו שהתפרסם הוא הספר "תיקון המידות", ספרו של הרב דוד אביחיל, ראש ישיבת רמות בירושלים.
בספרו מביא הרב מקורות שונים בעניינים של תיקון המידות, ומתעסק בשורשי המידות ובצדדים שונים של תיקון המידות.
רבנו בחיי קובע שמקצוע של ידיעת המצפון וחקר הפנימיות הוא מקצוע חשוב בלימוד התורה, בין היתר בעקבות מאמר חז"ל "רחמנא ליבא בעי" (הרחמן (אלוהים) רוצה את הלב).
הוא טובע את המושג "אחרי המעשים ימשכו הלבבות", וקובע כי המעשים מטביעים את חותמם בנפש האדם, אם לחיוב ואם לשלילה.
עוד הוא קובע שהאדם זקוק ללהיטות ורצון עז למען תיקון מידותיו, כי שינוי מההרגלים שנטבעו בו, מהווה מאמץ קשה לאדם, והוא משול כפי שכותב הרמב"ם לחולה שצריך לקחת תרופות מרות, ואף הוא מדמה זאת לחולה שצריך לקטוע אחד מאיבריו על מנת ששאר גופו יחלים.
רבי יהודה הלוי (ריה"ל) בספרו הכוזרי (תחילת מאמר שלישי) סובר כי האדם כמו המושל במדינתו, צריך לתת לכל "יושביו" את לחם חוקם וסיפוק צורכיהם, ולנהוג בכולם בצדק.
ובכך למצוא איזון בתכונות נפשו, כך שכל כח ורגש יהיה במידה הראויה, ויקבל את הביטוי הנדרש במקום ובזמן הנכון, תוך ריסון כל הפרזה וחריגה, ובדבריו:
על פי ריה"ל אדם הנוהג בדרך הזו, כאשר הוא נצרך לבצע איזו מטלה (ובמיוחד בתחום הרוחני), הוא ימצא את "כל כוחותיו נשמעים לו, ממהרים להענות לקריאתו, עושים ככל אשר יצום ונזהרים מכל אשר יאסור עליהם", מכיוון שנהג בכולם מנהג צדק ולא קיפח אחד בהם.
ולאחר כל אלו הוא יכול לקרוא ל"עדתו" להדבק במדרגה האלוהית, העומדת למעלה מהמדרגה השכלית.
הרמב"ם קבע בהקדמתו לפירוש מסכת אבות המכונה "שמונה פרקים", כי נפש האדם היא אחת, ויש לה ביטויים רבים, ולכן חיוניותה של הנפש האנושית מתפשטת על כל שיעור קומתו של האדם, ולכן הכוח הביולוגי של האדם נבדל למשל מהכוח הביולוגי של החמור.
עוד קבע עניין עקרוני, שמצוות היהדות למעשה הם אמצעי למטרה של תיקון המידות והשכל, והציוויים נועדו להביא את האדם לאיזון ולדרך האמצע שבה כל מידותיו מאוזנות וממוצעות.
וכל זאת כדי שהאדם ירכז את מרצו במטרת-על אחת, שבה יהיו מרוכזים כל חייו והיא "בכל דרכיך דעהו".
בנוסף, קבע כי כל מידה רעה, היא מחיצה המבדילה בין האדם לבין אלוהיו, וכל נביא הייתה לו מידה רעה קונקרטית, שהיא היא שגרמה לנבואתו להיות עמומה ולא בהירה, מלבד משה שתיקן את כל מידותיו בשלימות, והגיע לפסגת ההשגה האנושית, ללא כל חיץ בינו לבין ההארה האלוהית.
עוד קבע שאדם שמידותיו אינו מתוקנות נחשב ל"חולה נפש", ותקנתו הוא שילך לחכם, "רופא נפשות" שילמד אותו כיצד לתקן את מידותיו, בדיוק כמו שאדם שחולה בגופו, הולך לרופא שנותן לו תרופה לרפא את גופו.
הרב משה קורדובירו (המאה ה-16), מחשובי מקובלי צפת, ורבו של האר"י, בספרו "תומר דבורה" מסדר שיטה מקיפה של תיקון מידות האדם המבוססת על המידות האלהיות – הספירות.
על פי הרב קורדובירו "האדם צריך להתדמות לקונו בפעולותיו, ואז יהיה בסוד הצורה העליונה".
עיקרו של הספר הוא הסבר קצר על מהות הדברים וההשלכות שלהם להתנהגות האנושית.
בחלק הראשון הסבר של 13 מידות של רחמים עליונים שהאדם צריך לסגל לעצמו, ובחלק השני, עשר הספירות שהאדם צריך לממש אותם בחייו.
הוא ניסה למפות את ארבע המידות העיקריות במקביל לארבעת היסודות שהיו נהוגים בזמנו.
כך הוא סבר שיש בנפשו של האדם ארבעה יסודות רעים וטובים, וכנגדם מידות רעות וטובות:
מיסוד האש מגיעות הגאווה והכעס שהן מידה אחת ותולדותיהם, הקפדנות, בקשת השררה והשנאה וכנגדם ענווה.
מיסוד הרוח, דיבור מזיק שתולדותיו התחנפות, שקרנות, לשון הרע והתפארות וכנגדם שתקנות.
מיסוד המים החשק ו, שתולדותיהן חמדה וקנאה וכנגדם הסתפקות במועט.
ומיסוד העפר העצבות שתולדתה העצלות וכנגדם השמחה והזריזות.
הבעל שם טוב מייסד החסידות, חידש שיטה כללית שיש לה פרשנויות שונות, שבין היתר מתייחסת גם לתיקון המידות, שעיקריה מתמצים בשלושה שלבים: "הכנעה, הבדלה, המתקה".
על פי שיטה זו בשלב הראשון, ב"הכנעה", האדם נדרש לקבל עול מלכות שמים ולהכניע ולרסן את המידות הרעות ולשלוט בהן.
זהו שלב הכרחי שכן אם האדם פועל רק על פי הדחפים של מידותיו, הוא איננו יכול להתקדם לשלבים נוספים של התיקון שכן הוא ומידותיו הרעות נתפסות כדבר אחד.
בשלב השני ב"הבדלה" האדם נדרש להבדיל בין טוב לבין רע, ולהבדל מהמידות הרעות שבו ולתפוס מהן מרחק.
להשקיף עליהן מבחוץ ולדעת שהם לא חלק בלתי נפרד ממהותו.
יש את מהותו שעומדת כשלעצמה ויש את הביטויים של מהותו שיכולים לקבל פנים וצורות שונות טובות ורעות.
ובשלב השלישי ב"המתקה" האדם נדרש לדון את המידות הרעות שבו לכף זכות.
למצוא את ניצוצות הטוב שבהן ולסנגר עליהן ולראות את הטוב והיפה שבהן, ובכך להמתיקן ולתת גם להן מקום ותפקיד במציאות, ולא לבטלן מכל וכל, שהרי האלוהות שרויה בכל, ואין דבר שאין לו מקום.
הרמח"ל בהקדמת ספרו "מסילת ישרים" ביאר מדוע מעטים האנשים העוסקים בתחום של תיקון מידותיהם, מפני שהחיוב בזה מפורסם וידוע לכל, דבר הגורם לאנשים לדמות שהם מבינים בעניין, מבלי שיעסקו בפרטים של המידות וביסודותיהם, דבר הגורם למקצוע זה להתפס בידי הבורים, שהופכים אותו לביזארי ואיזוטרי.
אסמכתא לתיקון המידות הוא מוצא בפסוק .
ואת תיקון המידות הוא מגדיר כמידות על פי היושר והמוסר, שגורמים לתפארת לעושיהם, המוליכים אל תכלית ההטבה האמיתית, שהיא חיזוק התורה ותיקון אחוות המדינות.
הרמח"ל משרטט סוג של מסילה או סולם מוסרי, שעולים בו מעלה אחר מעלה באופן הדרגתי, ומתקנים את המידות.
בין השלבים ב"סולם" זה הוא מונה את מאפיינים מצפוניים כמו זהירות מוסרית, זריזות מוסרית, נקיות מוסרית, פרישות חסידות, וענוה.
הגר"א בספרו "אבן שלמָה", כותב כי כל עבודת ה' תלויה בתיקון המידות, שהם כמו לבוש למצוות ולכללי התורה, וכל החטאים מושרשים במידות.
הוא טוען כי האדם נברא על מנת לשבר את מידותיו הרעות, ואם לא למה לו חיים.
הוא מאבחן את שלשת המידות הרעות המרכזיות של האדם ככעס, תאווה וגאווה ("הקנאה, התאוה והכבוד").
לכל מידה יש היבט פנימי וחיצוני, למשל בתאווה יש חמדה של ממון ורכוש שהיא פנימית, ויש את הנאת הגוף כמו אכילה, שתייה וכדומה שהיא חיצונית.
הוא כותב כי האדם צריך להתבונן על עצמו ו"לשקול את מידותיו במאזני צדק" ולחנך את עצמו להטות את מידותיו ממידה רעה לטובה עד קצה ההיפוך, כמו מכעס אל חמלה, ומגאווה אל שפלות, עד שיגיע למיצוע של המידה, שתהפוך לטבע שלו.
עוד הוא טוען שהדרך לתיקונם איננה דיכויים והדחקתם אלא עידונם באמצעות לימוד תורה.
את הכעס הוא מציע לעדן באמצעות הלימוד הנצחני של ההלכה, ואת התאווה והחשק באמצעות לימוד האגדה וההגות המרחיבים את דעתו של האדם, ופורשים לו כנפיים (שם ב' ה').
הוא מציע למי שיש לו "מזג רע", לא ללכת כנגד טבעו כי הדבר לא יעלה בידו, אלא לחפש את דרך הישר לפי טבעו ("חנוך לנער על פי דרכו"), כך למשל אדם בעל מזג רצחני, צריך להיות שוחט או מוהל, ובכך לא יהפוך לשודד.
עוד שם הוא כותב שצריך לחטט אחרי המידות הרעות של עצמו, ומי שמתעצל בכך, לא יעזורו לו כל הסייגים והגדרים שהוא מקבל על עצמו, כי הדבר דומה לפצע פנימי שלא נרפא.
באגרת הגר"א שנכתבה לבני משפחתו ממסעו לארץ ישראל, הוא כותב כי עדיף ללמוד בספרי מוסר, ובספר "משלי" עם לשון אשכנז, שהוא טוב מכל ספרי מוסר.
הרב קוק בספרו "מוסר אביך" מוסיף הסבר נוסף להסברו של הרמח"ל וטוען שישנה סיבה נפשית לכך שמקצוע זה הוזנח, והוא חסרון גבורה נפשית, מפני שכאשר אדם רואה שהוא רחוק מתיקון המידות, דעתו נחלשת עליו, והוא מתייאש מלהגיע לתיקון מידותיו ומפסיק ללמוד את הנושא.
עוד הוא טוען, שהאיסור של תקף גם במידות, דהיינו שיש איסור לגרום לזולת שיגיע למצב שתתפרץ אצלו מידה מגונה.
הוא גם מחדש הבחנה בדבר בירור מידות מצרניות וניסורן אחת מהשנייה, שהיא היכולת להבחין בין תכונות נפש חיוביות ושליליות, שיש ביניהן קווי דמיון משותפים, ולאמץ את החיוביות ולדחות את השליליות.
ולתפיסתו האדם צריך להיות עסוק ב"ניסור המידות", ליצור הבחנה בין מידות טובות לרעות, כדי שיוכל להשתלם בטובות ולזנוח את הרעות.
בבלשנות, תיקון יתר (בלעז: הִיפֶּרְקוֹרֶקְצִיָּה) הוא מבע שגוי לעומת השפה התקנית, שנוצר תוך ניסיון להימנע משגיאה נפוצה אחרת.
לרוב מדובר בכלל דקדוק נדיר יחסית, אשר אינו מתקיים בדרך כלל בלשון המדוברת.
הדובר ער לקיומו של הכלל ולתופעה הפסולה הרווחת, ומתוך תיקון יתר מחיל אותו על מקרים שבהם אינו אמור להתקיים מלכתחילה.
על כן שגיאה כזו מתרחשת בעיקר במשלבים לשוניים גבוהים, שישנה בהם הקפדה ערה על הלשון.
תופעת תיקון היתר מודגמת בתמציתיות בביטוי "כל קריין וחריין", הלועג לה.
בעברית התקנית, אותיות בג"ד כפ"ת הן דגושות (נהגות כעיצורים סותמים) בבואן בתחילת מילה, אך רפויות (נהגות כעיצורים חוככים) לאחר וי"ו החיבור ולאחר חלק משאר אותיות השימוש.
בעברית המדוברת כיום, הביצוע החוכך של בג"ד כפ"ת בהתניה לאחר חלק מאותיות השימוש כמעט שאינו מתקיים.
כמו כן, האותיות כ"ף דגושה וקו"ף התאחדו לכדי עיצור אחד (עיצור סותם וילוני בלתי-קולי: ).
העיקרון מאחורי הדוגמה לעיל בביטוי "כל קריין וחריין" חל על מקרים נוספים.
הכלל הדקדוקי הוא רפיון בג"ד כפ"ת לאחר אותיות השימוש וכל"ב.