tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
באותו היום היא פרסמה הצצה לסינגל "Working", ביחד עם חאליד.
בנובמבר 2021 מקריי הוציאה לאור את הסינגל "Feel Like Shit", הסינגל המוביל מאלבום הבכורה שלה, I Used to Think I Could Fly, שיצא לאור במאי 2022. בינואר 2022, היא הייתה מועמדת לשלושה פרסי iHeartRadio.
ב-3 ביוני 2022, מקריי הוציאה קליפ לסינגל שלה "don't come back" באופן בלעדי דרך טיקטוק, ומאוחר יותר הוציאה את הגרסה האנכית של הקליפ ב-11 ביולי 2022 ביוטיוב.
היא הייתה אמורה לשמש כמופע חימום בסיבוב ההופעות של שון מנדס, שבוטל ביולי 2022 מסיבות של בריאות נפשית.
ב-30 בספטמבר 2022 הוציאה מקריי את הסינגל Uh" Oh", שעוסק במערכת יחסים מורכבת וחוזרת, שבה היא נמשכת מחדש לבן זוג למרות שניסתה להתרחק ממנו.
ב-4 בנובמבר 2022 הוציאה מקריי בשיתוף טייסטו את הסינגל "10:35", כחלק משיתוף פעולה עם אתר הנופש היוקרתי Atlantis The Royal בדובאי.
השיר והקליפ, שצולם באתר הנופש על רקע קו הרקיע של דובאי, שודרו לראשונה ב-MTV ובשלטי ענק של Paramount Times Square.
ההשראה לשיר נבעה מהחוויה הכפולה של אתר הנופש ביום ובלילה, כשהשעה 10:35 מייצגת את המעבר בין שני המצבים.
בינואר 2023 מותג היוקרה הגרמני MCM בחר במקריי להוביל את קמפיין אביב 2023 שלו, בשיתוף עם פלטפורמת Filtr של סוני מיוזיק.
בספטמבר 2023 מקריי פתחה את סיבוב ההופעות שלה "Are We Flying" בשיקגו והוא נמשך כחודש ברחבי ארצות הברית וקנדה.
ב-15 בספטמבר 2023 יצא השיר "Greedy" לצד קליפ רשמי.
ב-12 בספטמבר 2024, מקריי הוציאה את הסינגל "It's OK I'm OK".
מאוחר יותר באותו החודש הוכרז שמקריי היא חלק מהאמנים שיופיעו בסבב ההופעות של "ג'ינגל בל KIIS-FM" לשנת 2024. בנובמבר 2024 מקריי הודיעה על שני פרויקטים גדולים.
סיבוב ההופעות יתחיל במקסיקו סיטי ויכלול הופעות באירופה, קנדה וצפון אמריקה עד סוף נובמבר 2025. זארה לארסון וביני יתארחו בסיבוב ההופעות.
הסינגל "" יצא לאור ב-14 בנובמבר 2024, יחד עם וידאו קליפ.
ב-24 בינואר 2025, מקריי הוציאה את השיר "Sports Car" בנוסף לקליפ שהושק יחד עם הסינגל.
ב-30 במאי 2025 הוציאה את הסינגל "Just Keep Watching" מתוך אלבום הפסקול F1 the Album שזיכה אותה במועמדות לגראמי בקטגוריית הקלטת הדאנס פופ הטובה ביותר.
במרץ 2025 מקריי זכתה בארבעה פרסים בטקס פרסי ג'ונו: זמרת השנה, סינגל השנה, אלבום השנה ואלבום הפופ של השנה.
הסגנון הבמתי של מקריי מתאפיין בשילוב בין יכולות הריקוד המקצועיות שלה לבין הופעת פופ מודרנית, המשלבת כוריאוגרפיה מורכבת עם ביצוע ווקאלי חי.
מקריי, שרקדה מילדות והתחרתה בתחרויות בינלאומיות, שואבת השראה מהופעות הפופ הגדולות של שנות ה-90 וה-2000, כמו בריטני ספירס.
בהופעותיה היא מקפידה לשלב קטעי ריקוד מובנים היטב, כאשר היא מבצעת את התנועות באותה רמת דיוק ואנרגיה כמו רקדני הליווי שלה, ללא גרסאות מופשטות של הכוריאוגרפיה.
בנוסף, הקליפים שלה כוללים סצנות ריקוד דינמיות המשולבות בסיפור הוויזואלי, תוך שימוש בתפאורה ותאורה המעצימות את האווירה.
השילוב בין ריקוד לשירה הפך לסימן ההיכר של הופעותיה, והקנה לה השוואות תכופות לאמניות כמו ספירס וכריסטינה אגילרה.
מקריי מספרת כי יש לה אלטר אגו על הבמה, שבו היא הופכת ממופנמת לאדם מוחצן שמתקשר עם כל הקהל.
מקריי ציינה כי השפעותיה המוזיקליות הגדולות ביותר באו מהאומנים פוסט מאלון, דה ויקנד, חאליד, ג'סי רייז וג'רמי צוקר.
היא ציטטה את זנדאיה ואת דואה ליפה כאחראיות להשפעות הרבות שלה, ותיארה אותן כשתי הנשים האלילות הגדולות ביותר שלה, וציינה שהיא שואבת מהן השראה בכל תחומי החיים.
היא הזכירה את ברונו מארס וג'סטין טימברלייק כהשראה לכך שהיא משלבת ריקודים בהופעותיה, וגם את טיילור סוויפט, ג'וליה מייקלס ואלק בנג'מין כהשראות לכתיבת שירים.
מקריי הביעה גם הערצה גדולה לזמרות בילי אייליש ואוליביה רודריגו.
היא סיפרה שאינה חובבת מועדונים במיוחד, ומעדיפה להאזין למוזיקה משנות ה-2000, דוג'ה קאט, סיזה ופרנק אושן.
היא שואבת השראה מההופעות של רוסליה וקנדריק לאמאר, ומשלבת את אהבתה לתיאטרון ולנרטיב בהופעותיה.
הליך הכתיבה שלה מתחיל לעיתים בלופ גיטרה או פסנתר, עליו היא מאלתרת מנגינות ומקליטה הערות קוליות, ולאחר מכן מוסיפה רעיונות מתוך שירים או שירה שכתבה מראש.
באפריל 2024 היא והמוזיקאי האוסטרלי דה קיד לארוי, אשרו שהחלו בקשר זוגי.
בשנת 2025 דווח כי השניים נפרדו.
טייגר לייק הוא שם הקוד של אינטל עבור מעבדי Intel Core מהדור ה-11 למחשבים ניידים, המבוסס על ארכיטקטורת Core החדשה הנקראת וילו קוב (Willow Cove) המיוצרת באמצעות הדור השלישי של טכנולוגיית 10 ננומטר של אינטל, המכונה 10SF ("10 ננומטר SuperFin").
טייגר לייק מחליף את משפחת המעבדים הניידים של אייס לייק.
מעבדי Tiger Lake-H35 הושקו ב-11 בינואר 2021. מעבדי ארבע ליבות אלה מיועדים ל"ניידים במיוחד למשחק", מחשבים ניידים עם 28–35 W TDP.
אינטל הודיעה גם כי מעבדי Tiger Lake-H עם 45 W TDP ועד שמונה ליבות יהיו זמינים ברבעון הראשון של שנת 2021. אינטל השיקה רשמית את סדרת ה- Intel Core-H מהדור ה-11 ב-11 במאי 2021.
ג'אי המאנט שרוף (ידוע בשם הבמה: טייגר שרוף, באנגלית: Tiger Shroff, נולד ב-2 במרץ 1990) הוא שחקן הודי, זמר ורקדן אשר עוסק גם בקידום אמנויות לחימה משולבות, וידוע בבעיקר בהופעותיו בקולנוע ההודי.
בין סרטיו המפורסמים, סדרת סרטי ה-Baaghi שלו, הסרט "הרופאנטי" והסרט "מלחמה".
הוא מופיע ברשימת 100 הסלבריטאים של פורבס הודו מאז 2018.
הוא ביצע את הופעת הבכורה שלו עם סרט הפעולה הרומנטי "הרופאנטי" משנת 2014 שהפך להצלחה מסחרית וזיכה אותו במספר פרסים, כולל פרסי אבק כוכבים לסופרסטאר של המחר ופרסי IIFA להופעת הבכורה של השנה.
בשנת 2019 הוא הקים ארגון לקידום אמנויות לחימה משולבות, בשם Matrix Fight Night במסגרת זו, נכון לפברואר 2023 הוא ערך 10 הופעות בהודו ובאיחוד האמירויות.
אמו היא המייסדת והבעלים של החברה ואחותו והוא שותפים בה.
הארגון נחשב לגדול בתחומו בהודו.
ג'אי המאנט שרוף נולד ב־1990, לשחקן הקולנוע ההודי ג'קי שרוף ולאשתו עיישה שרוף (לבית דוט).
יש לו אחות צעירה בשם קרישנה שרוף.
מצד אביו הוא ממוצא גוג'ראטי וטורקמני ואילו מצד אמו, הוא ממוצא בנגלי ובלגי.
שרוף הוא חסיד הינדי אדוק של שיוויזם וייחס את מבנה גופו לאל שיווה.
הוא נוהג לצום בכל יום שני ובמהלך כל פסטיבל מהא שיוורטי.
בילדותו הוא למד בבית הספר האמריקאי של בומביי.
בשל ניסיונו באמנויות לחימה, הוא בילה לעיתים קרובות בסיוע לשחקנים אחרים להתאמן לסרטים.
בשנת 2014 הוענקה לו חגורה שחורה לכבוד תואר חמישי בטאקוונדו.
ביוני 2012, שרוף הוחתם על ידי המפיק סאג'יד נדיאדוואלה להופעת הבכורה שלו בקומדיית הפעולה הרומנטית של סביר חאן "הרופאנטי".
הרופאנטי שוחרר ב-23 במאי 2014, וזכה להצלחה מסחרית עם הכנסות של 9.8 מיליון דולר ברחבי העולם והפך לסרט פופולרי.
הוא זכה לשבחים על כישורי הריקוד, ביצועי הפעולה, מבנה הגוף הקשוח ועל היכולת לבצע פעלולים מורכבים, אך גם ספג ביקורת על משחקו, המראה והדיאלוג שלו.
דמותו בסרט הביאה לו את פרס המסך לשחקן הבכורה הטוב ביותר ואת פרס ה-IIFA להופעת הבכורה של השנה בנוסף למועמדות באותה קטגוריה בטקס פרסי הפילמפייר ה-60 .
בשנת 2015 יצא אלבומו "Zindagi Aa Raha Hoon Main", אלבום שהפך ללהיט.
בהשתתפותו של אטיף אסלאם ובבימויו של אחמד חאן.
שרוף זכה לשבחים על כישורי הריקוד שלו באלבום.
בשנת 2016, שרוף הופיע בסרט "באאגהי".
עוד הופיעו בסרט שראדה קאפור וסודהיר באבו.
הסרט הרוויח 16 מיליון דולר ברחבי העולם, והיה הלהיט הראשון שלו.
באותה שנה הוא גם גילם מורה לאמנויות לחימה שצובר כוחות על, בסרט גיבורי העל של רמו ד'סוזה A Flying Jatt לצד ג'קלין פרננדס.
בשנת 2017, שרוף שיתף פעולה עם סביר חאן בפעם השלישית בסרט הריקוד Munna Michael יחד עם נידהי אגרוואל.
בשנת 2018, שרוף השיג נקודת מפנה בקריירה שלו והתבסס בתעשייה עם הסרט באאגהי 2 של הבמאי אחמד חאן, הסרט היווה את הפרק השני של סדרת סרטי באאגהי בו כיכב עם דישה פטאני.
הסרט הציג אותו כקצין צבאי הנמצא במשימה למצוא את בתה הנעדרת של חברתו לשעבר.
בניגוד לתחזיות הראשוניות הסרט הכניס 21 מיליון דולר בהודו ולמעלה מ 32 מיליון דולר ברחבי העולם, מה שהפך אותו לאחד מסרטי בוליווד הרווחיים ביותר של אותה שנה.
לאחר ההצלחה שוברת הקופות של באאגהי 2, אלבומו של טייגר שרוף "Get Ready to Move" יצא ב-2018. גם האלבום הזה היה להיט.
בשנת 2019, שרוף הופיע בדרמת הנעורים של פונית מלחוטרה תלמיד השנה 2, הדרמה הרומנטית המיינסטרים הראשונה שלו.
בסרט שרוף מגלם תלמיד מכללה שמתחרה באליפות בית ספר שנתית.
באוקטובר 2019, שרוף כיכב במותחן הפעולה של סידהארת' אנאנד "מלחמה" לצד ריטיק רושאן.
הסרט היה הסרט הבוליווד הרווחי ביותר של אותה השנה ומדורג כהקרנה הרווחית ביותר של שרוף עד לאותה תקופה ואחד מסרטי שוברי הקופות הגדולים בקריירה של טייגר שרוף.
הרווחים הבינלאומיים של הסרט היו 63 מיליון דולר והוא היה הסרט הרווחי ביותר ליום הפתיחה.
הסרט התגלה כשובר קופות ענק והפך לסרט ההודי הרווחי ביותר של 2019 ולאחד הסרטים ההודיים הרווחיים ביותר בכל הזמנים.
במרץ 2020, הוא כיכב בפרק השלישי של סדרת סרטי באאגהי בסרט באאגהי 3, שם התאחד שוב עם שראדה קאפור.
הסרט הושפע כלכלית מסגירת בתי הקולנוע עקב מגפת הקורונה, אך עדיין הצליח להפוך להפוך לסרט השני הכי רווחי של 2020 עם הכנסות עולמיות של 17 מיליון דולר.
לאחר הפסקה של שנה אחת, באפריל 2022, שרוף כיכב בסרט נוסף בבימוי של אחמד חאן שהיה סרט ההמשך של סרט הפעולה הראשון שלו מ-2014 הרופאנטי 2, שם התאחד עם טארה סוטריה.
הוא קיבל ביקורות שליליות מהמבקרים והקהל.
אך הסרט הפך בסופו של דבר הצלחה קופתית בינלאומית.
ב-2023 הופיע בסרט "Ganapath" של הבמאי ויקאס באהל, סרט מותחן פעולה הודי/בוליוודי בכיכובם של קריטי סנון ואמיטאב באצ'אן בתפקידים ראשיים.
במשך מספר שנים היה שרוף במערכת יחסים עם השחקנית דישה פטאני.
באוקטובר 2022 ציין שרוף כי הוא רווק וכי השניים רק חברים טובים מה שהצית שמועות על פרידה ומאוחר יותר על כך ששרוף יוצא עם השחקנית אקנשקה שארמה.
טייג מרפי (באירית: Tadhg Murphy; נולד ב-30 במאי 1979) הוא שחקן אירי הידוע בתפקידיו בסדרות הטלוויזיה "ויקינגים" ו"מפרשים שחורים".
עינו הימנית מלאכותית, לאחר שאיבד אותה בתאונה תוך כדי משחק בקשת בגיל 13. מרפי שילב את מוגבלותו בכמה מתפקידי המשחק שלו.
שנה סרטתפקיד הערות 2004 אלכסנדר חייל גוסס 2005Boy Eats Girl חופרים 2021 שומר טינה שירלי 2022 מלך הצפון אירקיר2025Oddityאולין בול
טייגו ריביירו לסרדה (בפורטוגזית: Thiago Ribeiro Lacerda; נולד ב-19 בינואר 1978) הוא שחקן ברזילאי.
לסרדה נולד בריו דה ז'ניירו, בנעוריו עסק בשחייה ואף זכה במדליות בתחרויות שחייה, הוא עבד תקופה כמוכר בחנות בגדים וגם עסק בדוגמנות, הוא קיבל הצעה להיבחן לתפקיד בטלנובלה "Malhação" והחליט שהוא מעוניין לעסוק במשחק.
בשנת 1999 הוא שיחק את מתאו, התפקיד הגברי הראשי בטלנובלה "טרה נוסטרה".
הוא גילם את ג'וזפה גריבלדי במיני סדרה A Casa das Sete Mulheres, ב-2006 שיחק בסרט הקומדיה "Se Eu Fosse Você", אודות בעל ואישה המתחלפים בגוף אחד של השני.
בשנת 2003 הוא דיבב את סינבד בדיבוב לפורטוגזית ברזילאית בסרט "סינבד: אגדת שבעת הימים" ואת מטרו-מן בסרט "מגה-מוח" משנת 2010, את שניהם במקור דיבב בראד פיט.
בתיאטרון שיחק בין היתר במחזה המלט.
בשנת 2023 שיחק בטלנובלה "Amor Perfeito" בתור חספר אווריסטו.
בשנת 2001 נישא לשחקנית ונסה לואס.
יש להם בן אחד, גאל, ושתי בנות, קורה ופילאר.
טייג'ין קיופושו (ביפנית: 対人恐怖症, באנגלית: Taijin kyofusho symptoms או בראשי תיבות TKS) היא תסמונת ספציפית לתרבות יפנית.
המונח טייג'ין קיופושו מתורגם להפרעה (症, "שו") של פחד (恐怖, "קיופו") מיחסים בין אישיים (対人, "טייג'ין").
אלה הסובלים מטייג'ין קיופושו צפויים להיות נבוכים מאוד מעצמם או מפחדים לא לרצות אחרים בכל הנוגע לתפקודים של גופם או ההופעות החיצוניות שלהם.
תפקודים גופניים והופעות חיצוניות אלה כוללים את פניהם, הריח, הפעולות או המראה שלהם.
הם לא רוצים להביך אנשים אחרים בנוכחותם.
תסמונת תרבותית זו היא פוביה חברתית המבוססת על פחד וחרדה.
התסמינים של הפרעה זו כוללים הימנעות מיציאות ופעילויות חברתיות, דפיקות לב מואצות, קוצר נשימה, התקפי פאניקה, רעד ותחושות אימה ופאניקה בסביבת אנשים.
הגורמים להפרעה זו הם בעיקר מטראומה רגשית או מנגנון הגנה פסיכולוגי.
הפרעה זו שכיחה יותר אצל גברים מאשר אצל נשים.
שכיחות לכל החיים מוערכת ב-3%–13%.
טייג'ין קיופושו מתוארת בדרך כלל כצורה של חרדה חברתית (פוביה חברתית), כאשר האדם מפחד ממגע חברתי ונמנע ממנו, וכתת-סוג של שינקיישיטסו (הפרעת חרדה ספציפית ליפן).
עם זאת, במקום פחד להביך את עצמם או להישפט בחומרה על ידי אחרים בגלל חוסר היכולת החברתית שלהם, הסובלים מטייג'ין קיופושו מדווחים על חשש להעליב או לפגוע באנשים אחרים.
ההתמקדות היא אפוא בהימנעות מפגיעה באחרים ולא בעצמו.
מקור אחד אפילו מחלק את טייג'ין קיופושו לשני תת-סוגים שונים: נוירוטי ופוגעני.
ניתן לחלק את תת-הסוג הראשון לשני חלקים שהם סוג קלאסי וסוג נמנע: הטיפוס הקלאסי החושש להישפט לשלילה בגלל סימנים פיזיים של חרדה ותחושת בושה בגלל חרדה, כאשר הסימנים הפיזיים שיכולים לגרום לפחד משיפוט כוללים הזעה ורעד.
תת-הסוג השני עוסק באנשים שחושבים שמשהו בהם פוגעני, וכחלק מהפחדים שלהם נכללים ריח גוף, גזים, מגע עין מוגזם או לא מספיק, הסמקה וכו'.
במערכת האבחון היפנית הרשמית, טייג'ין קיופושו מחולקת לקטגוריות הבאות:
סקימן-קיופו (ביפנית: 赤面恐怖) – פוביה מהסמקה (אריתרופוביה).
שובו-קיופו (ביפנית: 醜貌恐怖) – פוביה מגוף מעוות, בדומה להפרעת גוף דיסמורפית.
ג'יקושיסן-קיופו (ביפנית: 自己視線恐怖) – פוביה מקשר עין.
ג'יקושו-קיופו (ביפנית: 自己臭恐怖) – פוביה מריח גוף מסריח (המכונה גם תסמונת ייחוס ריח, אוסמופוביה או ברומידרוסיפוביה).
פסיכולוגים יפניים מזהים גם סוגים נוספים של טייג'ין קיופושו על סמך החומרה:
חולף: סוג זה של טייג'ין קיופושו הוא קצר מועד וחומרתו בינונית.
הוא מופיע לרוב בקרב בני נוער, אך עשוי להתרחש בכל עת.
הזייתי: זהו הסוג הנפוץ ביותר של טייג'ין קיופושו והוא הדומה ביותר לפוביה חברתית.
הוא כרוני, מתחיל לרוב לפני גיל 30 ומשתנה בחומרתו מבינוני לחמור.
פובי עם סכיזופרניה: זוהי הפרעה מסובכת יותר.
במקרים כאלה, במקום פוביה, טייג'ין קיופושו היא ביטוי של תסמינים סכיזופרניים.
אדם עשוי להיות מאובחן כסובל מטייג'ין קיופושו אם הוא מרגיש כאילו גישתו, התנהגותו ומאפייניו הפיזיים אינם מתאימים במצבים חברתיים.
כתוצאה מתחושות אלו, הוא גם חווה סבל מתמשך בצורה של מצוקה רגשית באמצעות בושה, מבוכה, חרדה, פחד ורגשות מתוחים אחרים המתרחשים בהתמודדות עם נסיבות חברתיות.
בנוסף, אנשים גם דואגים מחוסר יכולת לשמור על קשרים בריאים עם אחרים.
כשזה מגיע ליצירת קשרים חברתיים, הסובלים מטייג'ין קיופושו נמנעים ממצבים חברתיים ובין-אישיים כואבים, ובמקביל נרתעים מלעשות זאת.
לאלו הצפויים לפתח טייג'ין קיופושו יש מאפיין רגשני של היפוכונדריה.
האיזון בין מופנמות למוחצנות ברגשנות היפוכונדרית מכוון יותר למופנמות.
המופנמות גורמת לסובלים להתמקד בעצמם ובבעיות שיש להם, ועל ידי התקבעות בחולשות שלהם הם הופכים לחרדים ומדוכאים יותר.
הטיפול היפני הסטנדרטי לטייג'ין קיופושו הוא , שפותח על ידי בשנות ה-10 של המאה ה-20 כטיפול בהפרעות הנפש היפניות טייג'ין קיופושו ושינקיישיטסו (חרדה).
המשטר המקורי כלל בידוד חולים, מנוחה כפויה במיטה, כתיבת יומן, עבודת כפיים והרצאות על החשיבות של קבלה עצמית ומאמץ חיובי.
מאז שנות ה-30 של המאה ה-20, הטיפול שונה כך שיכלול טיפולים קבוצתיים וטיפולי חוץ.
גרסה שונה זו ידועה כטיפול נאו-מוריטה.
גם תרופות מקובלות כאפשרות טיפולית בטייג'ין קיופושו.
טיפולים אחרים כוללים הקהיה שיטתית, הכוללת חשיפה איטית לפחד ולמידת מיומנויות רגיעה, כדי לכבות פחד וחרדה.
מילנציפרן, מקבוצת תרופות ה-SNRI, משמש בטיפול בטייג'ין קיופושו והוכח כיעיל להפרעת חרדה חברתית זו.
ההיבט העיקרי בטיפול בהפרעה זו הוא לגרום למטופלים למקד את תשומת לבם בחלקי גופם ובתחושותיהם.
בדרך כלל, מחלה זו מתבטאת בהיסטוריית ילדות של עיכוב חברתי וביישנות.
ייתכן שהיא נובעת מחוויה טראומטית משפילה, או שהיא יכולה לנבוע מהתפרצות של המחלה לכל החיים שעולה לשטח רק לאחר זמן.
נתונים קליניים מצביעים על כך שיותר גברים סובלים מהמצב מאשר נשים, למרות העובדה שנשים קיבלו ציונים גבוהים יותר בסולם פוביה חברתית מגברים, ומדווחות על ציונים גבוהים יותר עבור נטייה לתחושות מבוכה.
זה בשונה מהחברה המערבית שבה השכיחות של נשים עם פוביות חברתיות גבוהה במידה מסוימת מזו של גברים.
בנוסף, מחקרים מצאו כי ההפרעה שכיחה בדורות מבוגרים יותר.
שכיחות ההפרעה לכל החיים היא בין 3% ל-13% כאשר שינויים בחומרה מתרחשים לאורך כל חיי הסובלים ממנה.
ההערכה היא שכ-17% מהאנשים הסובלים מטייג'ין קיופושו חוששים להיות בעלי ריח גוף מסריח.
אף על פי שלפעמים הם אינם מאובחנים, תסמינים של טייג'ין קיופושו אינם נדירים ביפן.
טיילור רובן היקס זמר מוזיקת נשמה, מוזיקאי אמריקני.
זוכה העונה החמישית של אמריקן איידול.
הוא נולד עם שיער בלונדיני, לאחר מכן שיערו השתנה לחום כהה/שחור, וכשהיה בן 13 שיערו הפך לאפור.
ב-1995 נרשם היקס לבית ספר למוזיקה והתחיל להוציא דיסקים עצמאיים לבדו.
היקס השתתף בעונתה ה-5 של אמריקן איידול לאחר שעבר את האודישנים בלאס וגאס.
במהלך העונה שר היקס שירים רבים אשר התאפיינו בסגנונו המיוחד.
לבסוף, ב-24 במאי 2006, גבר היקס על המתמודדת נגדו, קתרין מקפי עם יותר מ-63.4 מיליון קולות, והפך לזוכה אמריקן איידול המבוגר ביותר.
מיד לאחר הניצחון בתוכנית, הוציא היקס את הסינגל הראשון שלו "Do I Make You Proud", אשר זינק מיידית למקום הראשון במצעד הסינגלים בארצות הברית.
אלבום הבכורה שלו יצא ב-12 בדצמבר 2006, זמן מה לאחר שחרור הסינגל הראשון מתוכו.
כחודש לאחר יצא האלבום, הוא זכה למעמד של דיסק זהב לאחר שמכר מעל חצי מיליון עותקים בארצות הברית לבדה.
בינואר 2008 הודיעה חברת תקליטי RCA כי היקס שוחרר מההסכם להפקת תקליטים עם החברה.
ביוני 2008, חתם היקס על חוזה בחברת התקליטים "ונגאורד".
ב-12 באוגוסט הוא הוציא אלבום אוסף בשם "Early Works".
ב-10 במרץ 2009, יצא אלבומו השני "The Distance".
אוליבר טיילור הוקינס היה מוזיקאי אמריקאי, מתופף להקת הפו פייטרס.
הוקינס נולד בפורט וורת' שבטקסס.
הוא בילה את רוב שנות נעוריו בקליפורניה.
המתופפים אשר השפיעו עליו הם פיל קולינס, רוג'ר טיילור מלהקת קווין, סטיוארט קופלנד מהפוליס וסטיבן פרקינס מג'יינז אדיקשן.
הוקינס החל את הקריירה שלו בלהקה מקומית, סילביה, ולאחר מכן שימש המתופף בסיבוב ההופעות של הזמרת אלאניס מוריסט במשך שנתיים.
בשנת 1996 נוצרה מריבה בין המתופף ויליאם גולדסמית' לסולן הלהקה דייב גרוהל, ובעקבות זאת פרש גולדסמית' מהלהקה.
גרוהל יצר קשר עם הוקינס כדי שימליץ לו על מתופף חדש.
להפתעתו של גרוהל נידב הוקינס את עצמו כמתופף ללהקה.
הוא נבחן ללהקה ולבסוף התקבל.
כמו־כן שר גרסת כיסוי לשיר "Shadow Dancing" של אנדי גיב בדי ג'יז, כינויה של פו פייטרס באלבום מיוחד שהוציאה לכבוד יום חנויות התקליטים.
ב־2004 הקים הוקינס את פרויקט הצדדי "Taylor Hawkins & The Coattail Riders", שבו היה פעיל כזמר וכמתופף.
להקה אחרת שלו נקראה "The Birds of Satan".
ב־25 במרץ 2022 נמצא הוקינס מת בחדר בבית מלון בבוגוטה שבו שהתה הלהקה במהלך סיבוב הופעות.
בנתיחה לאחר המוות נמצאו בגופו עשרה סוגים שונים של סמים, בין השאר הרואין, נוגדי דיכאון, סמי הרגעה ומריחואנה.
לזכרו, ערכה הלהקה בשיתוף משפחתו שני מופעי מחווה גדולים, ב-3 בספטמבר 2022 באצטדיון וומבלי בלונדון, וב-27 בספטמבר באותה שנה בפורום קיה בלוס אנג'לס.
במופעים אלו השתתפו מתופפים ומוזיקאים מפורסמים רבים, ביניהם בריאן מיי, רוג'ר טיילור, פול מקארתני, לארס אולריך, אלאניס מוריסט, מיילי סיירוס ועוד.
גם בנו של הוקינס, שיין, מתופף בעצמו, ניגן עם הלהקה שיר לזכרו של אביו.
הוקינס ואשתו אליסון התחתנו ב־2005. לזוג נולדו שלושה ילדים, והמשפחה התגוררה בקליפורניה.
טיילור אליסון סוויפט היא זמרת-יוצרת אמריקאית ואחת הזמרות עם שיאי המכירות הגבוהים בעולם.
סוויפט נולדה בווסט רידינג, פנסילבניה.
עברה להתגורר בנאשוויל, טנסי בשנת 2004 כדי להמשיך לפתח את קריירת מוזיקת הקאנטרי שלה.
אלבום הבכורה שלה משנת 2006 היה האלבום היחיד משנות ה-2000 שהצליח לשהות 275 שבועות במצעד הבילבורד 200. הסינגל השלישי מתוכו, "Our Song", הפך אותה לאדם הצעיר ביותר שכתב והקליט שיר לבדו, שהגיע למקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי.
אלבום האולפן השני שלה, Fearless (2008), המאופיין בסוגת הקאנטרי פופ זיכה אותה בפרס גראמי לאלבום השנה.
לאור הצלחתם הבין-לאומית של שני הסינגלים "Love Story" ו-"You Belong with Me", קיבל Fearless את תואר היהלום, על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA).
Speak Now (2010), אלבומה השלישי, שילב את סוגת הקאנטרי פופ עם קאנטרי רוק וכלל את הלהיטים "Mine" ו-"Back to December".
אלבום האולפן הרביעי שלה, Red (2012), היה אלבום ניסיוני שהכיל סוגות כמו פופ, קאנטרי ורוק.
הוא כלל את שני הלהיטים "We Are Never Ever Getting Back Together" ו-"I Knew You Were Trouble", שהפכו לשניים מהשירים המצליחים ביותר בעשור השני של המאה ה-21.
עם צאת אלבום האולפן החמישי שלה, 1989 (2014), הודיעה סוויפט על מעבר מלא לעולם הפופ.
האלבום הפך אותה לאישה הראשונה שזכתה פעמיים בפרס גראמי לאלבום השנה.
בנוסף יצאו ממנו שלושה להיטים שכבשו את פסגת מצעד הבילבורד הוט 100: "Shake It Off", "Blank Space" ו-"Bad Blood".
הסינגלים המובילים מתוכם, "Cardigan" ו-"Willow", הפכו אותה לאמן הראשון בכל הזמנים שהופיע לראשונה במקביל במקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 והבילבורד 200.
עם מכירות של למעלה מ-414.86 מיליון אלבומים ושירים, סוויפט היא אחת מהאמנים הנמכרים ביותר בכל הזמנים.
הישגיה כוללים 14 פרסי גראמי, פרס אמי, מעל שמונים שיאי גינס, 40 פרסי המוזיקה האמריקאית, 39 פרסי המוזיקה של בילבורד, 11 פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי, שמונה פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי ושני פרסי המוזיקה הבריטית.
חמשת סיבובי ההופעות הראשונים של סוויפט הכניסו מעל 940 מיליון דולר, וסיבוב ההופעות השישי שלה, The Eras Tour, שבר את שיא ההכנסות כשהכניס מעל שני מילארד דולר.
היא נכללה שלוש פעמים ברשימת 100 האנשים המשפיעים ביותר בעולם של טיים מגזין.
היא דורגה במקום השמיני ברשימת "האמנים הגדולים ביותר בכל הזמנים" על פי בילבורד ונכללה ברשימת "100 כותבי השירים הגדולים בכל הזמנים" על פי רולינג סטון (2015).
היא נבחרה לאשת העשור (של שנות ה-2010) על ידי בילבורד, לאמנית העשור (של שנות ה-2010) על ידי פרסי המוזיקה האמריקאית, לאמנית הנשית השנייה המושמעת ביותר באותו עשור בספוטיפיי (אחרי אריאנה גרנדה) והמושמעת ביותר בכל הזמנים בפלטפורמה, תוך ששניים מאלבומיה הופיעו ב-500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים על פי רולינג סטון (2020).
בשנת 2021 זכתה בפעם השלישית בפרס גראמי בקטגוריית "אלבום השנה" עבור Folklore והייתה לאישה הראשונה והיחידה בהיסטוריה שעשתה זאת.
בשנת 2023 נבחרה לאשת השנה של טיים מגזין.
בשנת 2024 זכתה בפרס גראמי בקטגוריית "אלבום השנה" בפעם הרביעית עבור אלבום האולפן העשירי שלה, Midnights, היא האדם הראשון והיחיד שעשה זאת.
באותה שנה הוציאה סוויפט את אלבום האולפן ה-11 שלה, The Tortured Poets Department וב-2025 הוציאה את האלבום The Life of a Showgirl.
סוויפט נולדה ברדינג, פנסילבניה לאנדריאה גרדנר (בתה של הזמרת מרג'ורי פינלי), מנהלת שיווק בקרן נאמנות, וסקוט קינגסלי סוויפט, יועץ השקעות במריל לינץ'.
אחיה הצעיר, אוסטין, הוא בוגר אוניברסיטת נוטרדאם ועוסק במשחק.
בגיל 9 החלה סוויפט להתעניין בתיאטרון מוזיקלי – היא הופיעה בהפקות תיאטרון לנוער ונסעה באופן קבוע לברודוויי לשיעורי פיתוח קול ומשחק.
שיריה של זמרת הקאנטרי שאניה טוויין גרמו לה להפנות את תשומת לבה למוזיקת קאנטרי.
היא בילתה את סופי השבוע שלה בהופעות בפסטיבלים מקומיים, בירידים, בבתי קפה, בתחרויות קריוקי ובאירועי ספורט.
לאחר צפייה בסדרה דוקומנטרית שעקבה אחרי סיפור גילויה של זמרת הקאנטרי פיית' היל, סוויפט הייתה בטוחה שעליה להגיע לנאשוויל כדי לפתח קריירה מוזיקלית.
בהיותה בת עשר זכתה במקום הראשון בתחרות שירה לאומית עם פואמה שכתבה, "Monster in My Closet".
בהיותה בת אחת-עשרה, נסעה עם אמה לנאשוויל עם הקלטות דמו שלה, בהן ביצעה גרסאות כיסוי לדיקסי צ'יקס ולדולי פרטון, אך חברות תקליטים רבות דחו אותה.
סוויפט הבינה כי עליה לייחד את עצמה משאר הזמרים המתחילים בעיר והחלה להתמקד בכתיבת שירים עצמאית.
בהיותה בת שתים-עשרה הראה לה טכנאי המחשב שלה איך לנגן שלושה אקורדים בגיטרה ועורר בה את העניין ללמוד לנגן בגיטרה ואת ההשראה לשירה הראשון, "Lucky You".
בשנת 2003 החלו סוויפט והוריה לעבוד עם דן דימטרואו, סוכן מוזיקה מניו יורק.
בעזרתו של דימטרואו דגמנה סוויפט עבור אברקרומבי אנד פיץ', הכניסה את השיר "The Outside" לתקליטור אוסף של מותג הקוסמטיקה מייבלין והשתתפה בפגישות עם חברות תקליטים גדולות.
לאחר שביצעה שירים מקוריים בתצוגה של חברת התקליטים RCA, קיבלה סוויפט חוזה מעקב ופיתוח אמן מטעם החברה והחלה לנסוע תכופות עם אמה לנאשוויל, הידועה כ"בירת הקאנטרי".
בשנת 2003 עברה המשפחה להנדרסונוויל, טנסי, עיר הסמוכה לנאשוויל.
בטנסי למדה סוויפט בתיכון הנדרסונוויל.
בשנת 2006, עם תחילת ההופעות לקידום האלבום הראשון, עברה לבית ספר פרטי המספק שירות חינוך ביתי, אותו סיימה בהצטיינות.
סוויפט קיבלה תעודת בגרות ב-2008, לאחר שהשלימה את מכסת קורסי הלימודים של שתי השנים האחרונות בתיכון, בשנה אחת בלבד.
לאחר ההצלחה הגדולה בתחום המוזיקה, רכשה סוויפט להוריה אחוזה בבל מיד, טנסי.
מקום המגורים העיקרי של סוויפט הוא בשכונת טרייבקה שבניו יורק.
סוויפט מתגוררת בחלק מהזמן בבוורלי הילס, קליפורניה ובמרכז נאשוויל, טנסי.
בנוסף, היא מחזיקה בבית קיץ בכפר החוף ווץ' היל, רוד איילנד.
היא בעלת מטוס מנהלים וכמו כן יש לה האנגר בנמל התעופה הבינלאומי של נאשוויל.באוקטובר 2024, סוויפט הפכה למוזיקאית העשירה בעולם ועקפה את ריהאנה.
לפי מגזין פורבס, ההון שלה מוערך ב-1.6 מיליארד דולר.
סיבוב ההופעות "The Eras Tour", שהתרחש בשנים 2023–2024, הקפיץ אותה לסטטוס של מיליארדרית.
סוויפט הרוויחה כ-600 מיליון דולר מהכנסות מהופעות ותמלוגים ועוד 600 מיליון דולר מקטלוג המוזיקה שלה.
2004–2008: התחלת הקריירה ו-Taylor Swift
עם המעבר של סוויפט ומשפחתה סמוך לנאשוויל ובעקבות החוזה עם חברת התקליטים RCA, החלה להשתתף במפגשי כתיבה עם כותבי שירים מנוסים.
היא פגשה את ליז רוז, כותבת שירים מנאשוויל, כשרוז הופיעה באירוע של כותבי שירים ב-RCA, והציעה לה שהן יכתבו יחד.
סוויפט ורוז החלו להיפגש לצורך כתיבה פעם בשבוע למשך שעתיים, אחרי בית הספר.
רוז אמרה כי מפגשי הכתיבה היו קלים במיוחד ושהיא רק ערכה את השירים שכתבה סוויפט.
היא הכירה לסוויפט את נייתן צ'פמן, מפיק מוזיקלי עצמאי מתחום הקאנטרי, וסוויפט החלה להקליט דמואים עמו.
סוויפט הפכה לכותבת השירים הצעירה ביותר אי פעם שנשכרה על ידי סוני, כשהייתה בת 14 בלבד.
בגיל 15, לאחר כשנה שבה עבדה ב-RCA, החליטה לעזוב את חברת התקליטים.
החברה רצתה שהיא תקליט שירים של כותבי שירים אחרים ושתמתין עם הוצאת אלבום עד גיל שמונה-עשרה, אך סוויפט הרגישה מוכנה להתחיל קריירה עם החומר המקורי שלה.
היא נפרדה גם מהסוכן שלה, דימטרואו, שמאוחר יותר תבע את סוויפט והוריה בענייני כספים שלטענתו הם היו חייבים לו.
התביעה הסתיימה מחוץ לכותלי בית המשפט.
באחד הערבים שבהם הופיעה היא משכה את תשומת לבו של סקוט בורצ'טה, עובד לשעבר בחברת תקליטים שעמד להקים חברת תקליטים משלו, ביג משין רקורדס.
סוויפט הייתה אחד האמנים הראשונים שבורצ'טה החתים, ואביה קנה שלושה אחוזים ממניות חברת התקליטים החדשה.
בורצ'טה פתח בפני סוויפט את השער לעסקי מוזיקת הקאנטרי, כשהכניס אותה כאמן מלווה לפסטיבל המוזיקה של איגוד מוזיקת הקאנטרי.
זמן קצר לאחר חתימת העסקה החלה סוויפט לעבוד על אלבום הבכורה הנושא את שמה.
לאחר שהתנסתה עם מספר מפיקי מוזיקה ותיקים בנאשוויל, היא שכנעה את ביג משין רקורדס לשכור את מפיק הדמואים שלה, נייתן צ'פמן.
הייתה זו הפעם הראשונה שבה הקליט צ'פמן אלבום אולפן, אולם סוויפט הרגישה שיש ביניהם את הכימיה הנכונה.
Taylor Swift יצא לאור באוקטובר 2006. סוויפט כתבה שלושה משירי האלבום לבדה והייתה שותפה בכתיבת שמונה הנותרים עם כותבים נוספים.
עם צאת האלבום זכתה סוויפט לביקורות חיוביות מעיתונים מובילים בארצות הברית.
הביקורות החמיאו על סגנונה המוזיקלי שמצליח ליצור תמהיל מוצלח של קאנטרי הנוטה לפופ.
כמו כן, זכתה סוויפט למחמאות על איכות האלבום, שלמרות גילה הצעיר בעת הקלטתו (16), נשמע כמו יצירה מגובשת של אמנים בוגרים.
ביג משין רקורדס עדיין הייתה בחיתוליה עם יציאתו לאור של "Tim McGraw", סינגל הבכורה, ביוני 2006. סוויפט ואמה עזרו בשליחת הסינגלים לתחנות הרדיו וסוויפט פתחה בסיבוב הופעות ברדיו שנמשך חצי שנה (לעומת כשישה שבועות אצל רוב האמנים).
היא הופיעה בטלוויזיה פעמים רבות לצורך קידום האלבום.
סוויפט, שתיארה את עצמה כ"ילדת אינטרנט", השתמשה במייספייס כדי לבנות בסיס מעריצים, דבר שבאותה העת נחשב מהפכני בתעשיית מוזיקת הקאנטרי.
בורצ'טה אמר כי החלטתו להחתים זמרת-יוצרת בת 16 גרמה בהתחלה להרמת גבות בקרב עמיתיו לתעשיית ההקלטות, אבל סוויפט גילתה שוק שלא היה ידוע קודם לכן: נערות שמאזינות למוזיקת קאנטרי.
ארבעה סינגלים נוספים יצאו בהמשך במהלך 2007 ו-2008: "Teardrops on My Guitar", "Our Song", "Picture to Burn" ו-"Should've Said No" – כולם הצליחו מאוד במצעד שירי הקאנטרי של בילבורד; "Our Song" ו-"Should've Said No" הגיעו למקום הראשון במצעד.
"Our Song" הפך את סוויפט לאדם הצעיר ביותר שיצר וביצע לבדו שיר שהגיע למקום הראשון במצעד.
"Teardrops on My Guitar" הצליח גם כלהיט פופ קטן; הוא הגיע למקום ה-13 במצעד הבילבורד הוט 100. האלבום נמכר בלמעלה מ-39,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו, ונכון למרץ 2011 נמכר בלמעלה מ-5.5 מיליון עותקים ברחבי העולם.
סוויפט הופיעה רבות עם השירים מתוך Taylor Swift, אך לא כחלק מסיבוב הופעות רשמי.
היא ביצעה גרסאות כיסוי לשירים של ביונסה, ריהאנה, ג'ון וייט, לנרד סקינרד ואמינם.
היא נפגשה עם מעריצים לפני ההופעות ואחריהן – פגישות שנמשכו עד ארבע שעות.
כמו כן הייתה לאמנית חימום של אמני קאנטרי רבים, בהם רסקל פלאטס, ג'ורג' סטרייט, קני צ'זני ובראד פייזלי.
סוויפט הוציאה מספר אלבומי הופעה ומיני-אלבומים בתקופה זו, בין השאר, את The Taylor Swift Holiday Collection, באוקטובר 2007 ואת, Beautiful Eyes, ביולי 2008.
בעקבות הצלחת האלבום Taylor Swift, זכתה סוויפט במספר פרסים.
אלבום האולפן השני של סוויפט, Fearless, יצא לאור באוקטובר 2008. סוויפט כתבה שבעה משירי האלבום בעצמה, שניים מתוכם סינגלים, והייתה שותפה בכתיבת ששת הנותרים עם כותבי השירים ליז רוז, ג'ון ריץ', קולבי קאליי והילרי לינדזי.
האלבום הופק בשיתוף עם נייתן צ'פמן.
Fearless זכה לביקורות חיוביות, שהחמיאו לסוויפט על כתיבתה האינטימית והאותנטית, המאפשרת לשיריה להישמע כאילו נלקחו מיומנה של נערה.
היא זכתה גם למחמאות על כשרונה יוצא הדופן, על בגרותה ועל הפרגמטיזם שהפגינה כשקירבה את מוזיקת הקאנטרי למוזיקת הפופ.
הסינגל המוביל מהאלבום, "Love Story", יצא לאור בספטמבר 2008, הגיע למקום הרביעי במצעד הבילבורד הוט 100 והיה שיר הקאנטרי הנמכר ביותר בכל הזמנים.
"You Belong with Me" היה הסינגל המצליח ביותר באלבום והוא הגיע למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100.
Fearless נחת היישר במקום הראשון במצעד 200 האלבומים של הבילבורד, עם מכירות של 592,000 עותקים בשבוע הראשון, ונשאר בפסגת המצעד במשך 11 שבועות.
הצלחת האלבום הביאה להפיכתה של סוויפט לאמן הנמכר ביותר בשנת 2008 בארצות הברית.
האלבום עצמו היה האלבום הנמכר ביותר בשנת 2009 בארצות הברית, לאחר שמכר עד סוף שנה זו 3.217 מיליון עותקים.
מאז נמכר האלבום בלמעלה מ-17,350,000 עותקים ברחבי העולם.
"Fearless Tour", במרכזו עמד האלבום Fearless, היה סיבוב ההופעות הראשון של סוויפט.
"Fearless Tour" החל באפריל 2009, הסתיים ביולי 2010 וכלל 105 מועדים – מתוכם 90 באמריקה הצפונית, 6 באירופה, 8 באוסטרליה ואחד באסיה.
אמני החימום של סיבוב ההופעות היו ג'סטין ביבר, גלוריאנה וקלי פיקלר.
סוויפט הזמינה את ג'ון מאייר, פיית' היל וקייטי פרי לבצע איתה דואטים חד-פעמיים במועדים שונים במהלך הסיבוב בצפון אמריקה.
סוויפט שרה את שירה "Fifteen" עם מיילי סיירוס בטקס פרסי גראמי ה-51 וביצעה מערכון ראפ פרי עטה עם טי-פיין בטקס פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי.
סוויפט הייתה שותפה בכתיבת שני שירים לפסקול של "האנה מונטנה: הסרט" – "You'll Always Find Your Way Back Home" ו-"Crazier"; היא גם הופיעה בסרט וביצעה את "Crazier".
היא תרמה את קולה לשיר "Two Is Better Than One" של בויז לייק גירלז.
היא ביצעה גרסת כיסוי לשיר "American Girl" של טום פטי והוציאה אותה כסינגל בחנות המוזיקה הדיגיטלית Rhapsody.
היא תרמה את קולה כקול רקע לשיר של ג'ון מאייר, "Half of My Heart", וכתבה והקליטה במשותף עם קלי פיקלר את השיר "Best Days of Your Life".
היא תרמה שני שירים, בהם "Today Was a Fairytale", לפסקול הסרט "יום האהבה" וביצעה גרסת כיסוי לשיר "Breathless" של Better Than Ezra לאלבום ההופעה, Hope for Haiti Now.
Fearless זכה לשבחים רבים והפך לאלבום הקאנטרי המעוטר ביותר בהיסטוריה.
סוויפט זכתה בארבעה פרסי גראמי בשנת 2010, מתוך שמונה מועמדויות בסך הכול.
Fearless זכה בפרס אלבום השנה ובפרס אלבום הקאנטרי הטוב ביותר, והסינגל "White Horse" זכה בפרס שיר הקאנטרי הטוב ביותר ובפרס ביצוע סולו הקאנטרי הווקאלי הטוב ביותר לזמרת.
היא הייתה האמן הצעיר ביותר אי פעם שזכה בפרס אלבום השנה.
במהלך הטקס שרה סוויפט עם סטיבי ניקס את השיר "Rhiannon" של פליטווד מק.
הביצוע הקולי שלה ספג ביקורות שליליות.
בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2009, זכה הקליפ של "You Belong with Me" בפרס בקטגוריית "הקליפ הטוב ביותר של אישה"; סוויפט היא אמן הקאנטרי הראשון שזכה בפרס בטקס.
נאום הזכייה שלה נקטע על ידי הראפר קניה וסט, שהתפרץ בעודו מסומם לבמה ולקח מידה את המיקרופון והכריז שהפרס מגיע לביונסה, על הקליפ לשיר "".
כמה ימים לאחר מכן, סוויפט אמרה בריאיון שווסט התנצל בפניה באופן אישי, והיא קיבלה את התנצלותו.
בפרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי זכתה סוויפט בפרס בדרן השנה.
היא זכתה בפרס אבן הדרך של האקדמיה למוזיקת הקאנטרי.
בפרסי המוזיקה האמריקאית (AMA) זכתה בפרס אמנ/ית השנה ובפרס אמנית הקאנטרי האהובה ביותר בשנת 2009 ובפרס אמנית הקאנטרי האהובה ביותר בשנת 2010. היא הוכרזה אמן השנה לשנת 2009 על ידי הבילבורד.
בטקס פרסי בחירת הקהל ב-2010 זכתה סוויפט בפרס אמנית השנה.
היא נכללה ברשימת 100 המשפיעים ביותר בעולם של טיים לשנת 2010.
סוויפט הוציאה לאור את אלבום האולפן השלישי שלה, Speak Now, באוקטובר 2010. היא כתבה את כל ארבעה-עשר שירי האלבום בעצמה והפיקה את האלבום עם נייתן צ'פמן.
הביקורות תיארו את האלבום כפראי וכמגוון מבחינה מוזיקלית והחמיאו לסוויפט על כתיבתה החכמה הגורמת לה לבלוט מעל אמנים אחרים בסוגות הפופ, הרוק או הקאנטרי.
כמו כן, זכתה סוויפט למחמאות על הדרמטיות שבכתיבתה ועל הדרכים אותן היא מוצאת לתאר דמויות ומצבים מהחיים.
סוויפט ביצעה קמפיין פרסומי נרחב לפני יציאתו לאור של Speak Now; היא הופיעה בתוכניות אירוח ובתוכניות בוקר שונות והגישה מיני-קונצרטים בחינם במקומות לא-שגרתיים, כולל אוטובוס עם גג פתוח בשדרות הוליווד ואולם הנוסעים היוצאים בנמל התעופה JFK.
הסינגל המוביל, "Mine", יצא לאור באוגוסט 2010. חמישה סינגלים נוספים יצאו לאור במהלך 2010 ו-2011: "Back to December", "Mean", "The Story of Us", "Sparks Fly" ו-"Ours".
Speak Now זכה להצלחה מסחרית ודורג במקום הראשון במצעד 200 האלבומים של הבילבורד במשך שישה שבועות.
האלבום נמכר בלמעלה מ-1.04 מיליון עותקים בשבוע הראשון לצאתו והיה לאלבום ה-16 בהיסטוריה של ארצות הברית שנמכר במעל למיליון עותקים בשבוע.
"Speak Now World Tour", סיבוב הופעות שבמרכזו עמד Speak Now, החל בפברואר 2011 והסתיים במרץ 2012. סיבוב ההופעות כלל 111 מועדים – מתוכם 80 באמריקה הצפונית, 12 באירופה, 12 באוסטרליה ו-7 באסיה.
אמני החימום של סיבוב ההופעות היו האנטר הייז, פרנקי באלארד, דני גוקי, ג'וש קלי, רנדי מונטנה וג'יימס וסלי.
סוויפט ביצעה גרסאות כיסוי אקוסטיות רבות במהלך סיבוב ההופעות בצפון אמריקה – היא אמרה שגרסאות הכיסוי אפשרו לה להיות ספונטנית בהופעה מתורגלת היטב.
בסיבוב ההופעות השתתפו יותר מ-1.6 מיליון מעריצים והוא גרף מעל 123 מיליון דולר.
אלבום ההופעה הראשון של סוויפט, Speak Now World Tour – Live, כולל כל שבע-עשרה ההופעות מהחלק הצפון-אמריקאי של סיבוב ההופעות, יצא לאור בנובמבר 2011.
סוויפט זכתה במספר פרסים על Speak Now.
בטקס פרסי גראמי ה-54, השיר "Mean" מתוך האלבום זכה בפרס שיר הקאנטרי הטוב ביותר ובפרס ביצוע סולו הקאנטרי הטוב ביותר.
היא גם ביצעה את השיר בטקס.
הביצוע זכה לביקורות טובות, וב-USA Today ציינו כי הביקורת משנת 2010 הפכה אותה ליוצרת ולמבצעת טובה יותר.
סוויפט זכתה בפרס בדרן השנה בפרסי האקדמיה למוזיקת הקאנטרי בשנים 2011 ו-2012 ובפרס בדרן השנה בפרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי בשנת 2011. כמו כן זכתה בפרס המוזיקה האמריקאית בקטגוריות אמנ/ית השנה ואמנית הקאנטרי האהובה ביותר במהלך טקס פרסי המוזיקה האמריקאית 2011. היא הוכרזה אשת השנה לשנת 2011 על ידי הבילבורד.
בטקסי פרסי בחירת הקהל 2011 ו-2012 זכתה סוויפט בפרס אמן הקאנטרי של השנה.
סוויפט תרמה שני שירים מקוריים לפסקול של "משחקי הרעב".
בנוסף, סוויפט תרמה את קולה לשיר "Both of Us" של B.o.B, מאלבומו השני, Strange Clouds.
אלבום האולפן הרביעי שלה, Red, יצא לאור באוקטובר 2012. סוויפט כתבה תשעה מתוך שישה-עשר שירי האלבום.
שבעת הנותרים נכתבו במשותף עם מקס מרטין, ליז רוז, דן וילסון, אד שירן וגארי לייטבודי מלהקת סנואו פטרול.
נייתן צ'פמן שימש כמפיק הראשי של האלבום, ואילו ג'ף באסקר, בוץ' ווקר, ג'קנייף לי, דן האף ושלבאק הפיקו שירים בודדים.
הביקורות בעיתוני ארצות הברית היו חיוביות בעיקר, אך בחלקן נטען שהאלבום היה מעט חפוז מהרגיל.
הביקורות שיבחו את סוויפט על נכונותה לחקור סוגות נוספות מחוץ לקאנטרי וחשיפתה כזמרת פופ.
כחלק ממסע הפרסום של Red, נציגים מ-72 תחנות רדיו ברחבי העולם הוטסו לנאשוויל במהלך שבוע היציאה של האלבום, לראיונות אישיים עם סוויפט.
כמו כן השתתפה סוויפט בתוכניות אירוח רבות והופיעה בטקסי פרסים בארצות הברית, בריטניה, גרמניה, צרפת, ספרד ואוסטרליה.
האלבום הגיע למקום הראשון גם במצעד האלבומים הבריטי.
נכון למאי 2013, נמכר האלבום ביותר מ-6 מיליון עותקים ברחבי העולם.
"The Red Tour", סיבוב ההופעות של Red, החל במרץ 2013 והסתיים ביוני 2014. סוויפט הופיעה ב-66 מועדים באמריקה הצפונית, כולל 13 מופעי אצטדיון, 7 מועדים באצטדיונים ברחבי ניו זילנד ואוסטרליה, 6 מועדים בבריטניה ובגרמניה ו-7 מועדים באסיה.
אמני החימום של סיבוב ההופעות היו אד שירן, ברט אלדרדג', פלורידה ג'ורג'יה ליין, אוסטין מאהון, ג'ואל קראוס וקייסי ג'יימס.
במהלך סיבוב ההופעות אירחה את קארלי סימון, טיגן ושרה, ג'ניפר לופז, לוק בריאן, פטריק סטאמפ מלהקת פול אאוט בוי, אלי גולדינג, נלי, שרה ברליס, שר לויד, B.o.B, גארי לייטבודי מלהקת סנואו פטרול, טריין, ניאון טריז, רסקל פלאטס, האנטר הייז, אמילי סאנדיי וסם סמית'.
בסיבוב ההופעות השתתפו יותר מ-1.7 מיליון מעריצים והוא גרף מעל 150 מיליון דולר.
סוויפט שיתפה פעולה עם מספר אמנים אחרים בתקופה זו – היא כתבה יחד עם ג'ק אנטונוף את השיר "Sweeter than Fiction" עבור פסקול הסרט "צ'אנס אחרון", עליו הייתה מועמדת לפרס השיר המקורי הטוב ביותר בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-71 והתארחה בשיר "Highway Don't Care" של טים מקגרו.
Red זיכה את סוויפט במגוון פרסים ומועמדויות, גם בקטגוריית הפופ.
טים מקגרו, פיית' היל, קית' אורבן, רסקל פלאטס, ג'ורג' סטרייט ובראד פייזלי העניקו לסוויפט את הפרס, בעוד מיק ג'אגר, קארלי סימון, ג'וליה רוברטס, ריס וית'רספון, אתל קנדי, אלן דג'נרס וג'סטין טימברלייק שלחו הודעות ברכה בווידאו.
בתקשורת האמריקאית תואר הטקס כניסיון לשכנע את סוויפט להישאר בז'אנר, או כרגע שבו סוויפט והז'אנר שעזר לנווט אותה לשליטה בעולם הפופ נפרדים.
היא זכתה בשלושה פרסים בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה בשנת 2012 בהם "זמרת השנה".
"I Knew You Were Trouble" זכה בקטגוריית "הקליפ הטוב ביותר של אישה" בטקס פרסי ה-VMA של 2013. בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית לשנת 2012 זכתה בפרס אמנית הקאנטרי האהובה ביותר.
בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית לשנת 2013 זכתה בארבע קטגוריות, כולל אמן השנה בפעם השלישית ואמנית הקאנטרי האהובה ביותר בפעם השישית ברציפות.
סוויפט זכתה בשמונה פרסים בטקס פרסי המוזיקה של בילבורד לשנת 2013, בהם פרס אמן השנה ופרס אמנית הקאנטרי של השנה.
בטקס פרסי בחירת הקהל בשנים 2013 ו-2014 זכתה בפרס אמן הקאנטרי של השנה.
אלבום האולפן החמישי של סוויפט, 1989, יצא לאור באוקטובר 2014. סוויפט כתבה שיר אחד באלבום לבדה ואת שנים-עשר הנותרים כתבה במשותף עם ג'ק אנטונוף, אימוג'ן היפ, ראיין טדר, מקס מרטין, שלבאק ועלי פייאמי.
סוויפט תיארה את 1989 כאלבום הפופ הרשמי הראשון שלה ונפרדה מחברי הלהקה הוותיקה שלה.
האלבום, ששמו כ-שנת לידתה, נוצר בהשראת מוזיקת הפופ של סוף שנות ה-80, בין השאר בהשראת המוזיקה של פיטר גבריאל, פיל קולינס, אנני לנוקס, ופיין יאנג קניבלז.
האלבום זכה לביקורות חיוביות ששיבחו את ההפקה המהוקצעת ואת סאונד הפופ בסגנון שנות השמונים.
האלבום תואר כאלבום מלא רגש והתלהבות שנשמע שונה מאלבומיה הקודמים של סוויפט אך מצליח לשמור על האופי הייחודי שלהם.
סוויפט זכתה למחמאות על חתירתה ליצירת אלבום על-זמני.
לקראת צאת האלבום עברה סוויפט לניו יורק, שם מונתה לשגרירת התיירות של העיר.
במהלך מסע הפרסום של 1989 הזמינה סוויפט מעריצים למפגשי האזנה סודיים לאלבום בבתיה שבניו יורק, בנאשוויל, בלוס אנג'לס וברוד איילנד.
השימוש של סוויפט במדיה החברתית לצורך קידום האלבום זכה לשבחים מטעם אנליסטים בתעשיית המוזיקה.
בנוסף, סוויפט הופיעה בתוכנית האירוח של אלן דג'נרס ושימשה כיועצת למתמודדים בעונה השביעית של תוכנית המציאות האמריקאית "The Voice".
1989 נמכר ב-1.287 מיליון עותקים בארצות הברית בשבוע הראשון להוצאתו – 600,000 מתוכם כבר ביום הראשון – מה שהפך את סוויפט לאמן היחיד שמכר שלושה אלבומים ביותר ממיליון עותקים בשבוע.
האלבום נחת היישר במקום הראשון של מצעד 200 האלבומים של הבילבורד, שם נשאר במשך אחד-עשר שבועות.
האלבום זכה להצלחה גם באוסטרליה.
האלבום היה הנמכר ביותר ב-2014 בארצות הברית, עם 3.66 מיליון עותקים שנמכרו עד סוף שנה זאת.
ברחבי העולם היה 1989 האלבום השני הנמכר ביותר ב-2014, עם 6 מיליון עותקים שנמכרו עד סוף שנה זו; הצלחת האלבום הביאה להפיכתה של סוויפט לאמן המצליח ביותר מסחרית בשנת 2014. הסינגל הראשון, "Shake It Off", יצא לאור באוגוסט 2014 והיה במקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 במשך ארבעה שבועות.
הסינגל השני מהאלבום, "Blank Space", יצא בנובמבר 2014 ותפס את מקומו של "Shake It Off" בפסגת המצעד, שם נשאר במשך שבעה שבועות רצופים.
הקליפים לשני השירים זכו להצלחה רבה וחצו את רף שני מיליארד הצפיות ביוטיוב.
הסינגל השלישי, "Style" יצא בפברואר 2015 והגיע לעשרת הגדולים במצעד הבילבורד הוט 100. הסינגל הרביעי, "Bad Blood", יצא במאי 2015 והיה הראשון בו אירחה סוויפט ראפר – קנדריק לאמאר.
הסינגל הגיע גם הוא למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. בקליפ לשיר השתתפו שחקניות, זמרות ודוגמניות רבות כמו סלינה גומז, זנדאיה, קארה דלווין, סינדי קרופורד, ג'סיקה אלבה, היילי סטיינפלד ואלי גולדינג.
באוגוסט 2015 יצא הסינגל החמישי, "Wildest Dreams", שהגיע גם הוא לעשרת הגדולים במצעד הבילבורד הוט 100. הסינגלים הנוספים, "Out of the Woods" ו-"New Romantics" יצאו במהלך 2016. נכון ליוני 2015, נמכר האלבום ביותר מ-6 מיליון עותקים בארצות הברית לבדה והגיע למעמד פלטינה משושת.
ברחבי העולם נמכר האלבום ביותר מ-23.5 מיליון עותקים, נכון לאפריל 2021.
בנובמבר 2014 הכריזה סוויפט על "The 1989 World Tour", סיבוב ההופעות שבמרכזו עמד האלבום.
סיבוב ההופעות החל במאי 2015 והסתיים בדצמבר באותה שנה, וכלל מועדים באמריקה הצפונית, באירופה, באסיה ובאוסטרליה.
חיים, ואנס ג'וי, שון מנדס וג'יימס ביי שימשו כאמני החימום לסיבוב ההופעות.
במהלך סיבוב ההופעות הזמינה סוויפט אמנים רבים ומגוונים מבחינה מוזיקלית לשיר איתה על הבמה משיריהם.
בנוסף, ידוענים שונים הצטרפו לסוויפט על הבמה לצלילי השיר "Style" מהאלבום.
בסיבוב ההופעות השתתפו מעל 2.2 מיליון מעריצים והוא הכניס מעל 250 מיליון דולר, מה שהפך אותו לסיבוב ההופעות המצליח ביותר של 2015. The 1989 World Tour Live, סרט הופעה שצולם בסידני, יצא לאחר סיבוב ההופעות בלעדית דרך אפל מיוזיק.
סוויפט זכתה בפרסים רבים בקטגוריות הפופ בתקופת האלבום 1989. בטקס פרסי גראמי ה-57, הסינגל "Shake It Off" היה מועמד בשלוש קטגוריות – "שיר השנה", "הקלטת השנה" ו"ביצוע סולו הפופ הטוב ביותר".
בטקס פרסי גראמי ה-58 זכתה סוויפט בקטגוריית "אלבום השנה" עבור 1989, מה שהפך אותה לאישה הראשונה שזוכה בו פעמיים.
בנוסף זכתה בקטגוריית "אלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר" ו"הווידאו קליפ הטוב ביותר" עבור "Bad Blood" והייתה מועמדת בקטגוריות "שיר השנה" ו"הקלטת השנה" עבור "Blank Space".
סוויפט זכתה בתואר אשת השנה לשנת 2014 מטעם הבילבורד, בפעם השנייה.
בטקס פרסי המוזיקה הבריטית 2015 זכתה בפרס "אמנית סולו בינלאומית".
היא נכללה ברשימת "50 המנהיגים הגדולים ביותר" של פורצ'ן במקום השישי, ברשימת 100 המשפיעים ביותר בעולם של טיים, וברשימת 100 הנשים החזקות בעולם של פורבס במקום ה-64. בטקס פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי ה-50 הייתה סוויפט אחת משבעה אמנים שזכו בפרס אבן הדרך על הישגיהם במוזיקת הקאנטרי.
היא זכתה בשמונה פרסים בטקס פרסי המוזיקה של בילבורד 2015, בהם פרס "האמן המוביל".
בפרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2015 זכתה סוויפט בארבעה פרסים, בהם פרס "קליפ השנה" עבור "Bad Blood" ופרס "הקליפ הטוב ביותר של אישה" עבור "Blank Space".
סוויפט זכתה גם בפרס אמי על האפליקציה שליוותה את "Blank Space", עבור "התכנה האינטראקטיבית המקורית הטובה ביותר".
בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה 2015, זכתה סוויפט בשני פרסים, בהם פרס "השיר הטוב ביותר" עבור "Bad Blood".
באפריל 2015 הודיעה סוויפט כי אימה אובחנה כחולת סרטן ועודדה אחרים ללכת ולהיבדק.
חודש קודם לכן, היא החלה לצאת עם המפיק והדי ג'יי הסקוטי קלווין האריס.
לפני שהודיעו על פרידתם ביוני 2016, כתבו השניים יחד את השיר "This Is What You Came For", כשסוויפט נרשמה בקרדיטים לשיר תחת שם עט.
השיר זכה להצלחה רבה בעולם והגיע למקום הראשון באוסטרליה, קנדה ואירלנד, למקום השני בבריטניה ולמקום השלישי בארצות הברית.
באוקטובר כתבה ללהקת ליטל ביג טאון את "Better Man", השיר הראשון מתוך אלבומה השמיני, The Breaker.
השיר הגיע למקום הראשון במצעדי שירי הקאנטרי של ארצות הברית וקנדה.
בדצמבר של אותה שנה הוציאה סוויפט, יחד עם הזמר זאין מאליק, את השיר "I Don't Wanna Live Forever" מתוך פסקול הסרט "חמישים גוונים של אופל" (2017).
השיר היה השיר הראשון של סוויפט שהגיע למקום הראשון בשוודיה וזכה להצלחה באירופה ובארצות הברית, שם הגיע למקום השני.
באוגוסט 2017 ניצחה סוויפט במשפט נגד דייוויד מילר, לשעבר שדרן תוכנית בוקר של תחת הרדיו KYGO-FM בדנוור.
ארבע שנים קודם לכן, הודיעה סוויפט לבוסים של מילר שהוא תקף אותה מינית במהלך מפגש מעריצים לפני אחת ההופעות שלה, מה שהוביל לפיטוריו.
שנתיים לאחר מכן תבע מילר את סוויפט בסכום של 4 מיליון דולר על כך שהפסיד את עבודתו והאשים אותה בשקר.
זמן קצר לאחר מכן, הגישה סוויפט תביעה נגדית בסכום של דולר אחד.
חבר המושבעים דחה את טענותיו של מילר ופסק לטובת סוויפט.
ב-20 באוגוסט 2017 מחקה סוויפט את כל התוכן מהרשתות החברתיות שלה ומאתר האינטרנט שלה.
שלושה ימים לאחר מכן הכריזה על אלבומה השישי, Reputation, ויומיים לאחר מכן הוציאה את הסינגל הראשון מתוכו, "Look What You Made Me Do".
השיר הגיע למקום הראשון בארצות הברית, בבריטניה, באוסטרליה, בניו זילנד, באירלנד ובישראל.
הווידאו קליפ לשיר צבר יותר מ-43.2 מיליון צפיות במהלך היום הראשון שלו ביוטיוב, ושבר את השיא לסרטון הנצפה ביותר בתוך 24 שעות.
באוקטובר הוציאה את הסינגל השני מהאלבום, "", שהגיע למקום השלישי באוסטרליה ולמקום הרביעי בארצות הברית.
האלבום יצא ב-10 באוקטובר 2017, ובשבוע הראשון ליציאתו נמכר בלמעלה מ-1.216 מיליון עותקים בארצות הברית ובלמעלה משני מיליון עותקים ברחבי העולם.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעדי האלבומים של מספר מדינות, בהן ארצות הברית, בריטניה, אירלנד, קנדה, אוסטרליה וניו זילנד.
בהמשך הוציאה את "End Game" כסינגל השלישי מתוך האלבום.
לקראת סוף נובמבר 2017, הוציאה את "New Year's Day" כסינגל החמישי מתוכו.
בינואר 2018, הוציאה את "Gorgeous" כסינגל השישי מהאלבום, ובמרץ יצא "Delicate", כסינגל השביעי.
סיבוב ההופעות שליווה את האלבום החל במאי 2018, והכניס למעלה מ-200 מיליון דולר, נכון לאוקטובר 2018. בספטמבר 2018, הוציאה את השיר "Getaway Car", כסינגל האחרון מתוך האלבום, ובכך חתמה את התקופה עד להוצאת Lover.
בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית (AMA) של 2018, סוויפט זכתה בפרסי "אמן השנה", "אלבום הפופ/רוק הטוב של השנה" וכן "סיבוב ההופעות הטוב של השנה".
עם 23 זכיות בסך הכול, סוויפט הפכה לאמנית עם מספר הזכיות הרב ביותר בפרס זה.
לאחר שסיבוב ההופעות "Reputation Stadium Tour" הסתיים, פורסם כי הוא גרף 345.7 מיליון דולר, מה שהופך אותו לסיבוב ההופעות הרווחי ביותר בכל הזמנים בארצות הברית ול-19 הרווחי ביותר בעולם.
ב-26 באפריל 2019, יצא השיר "" בהשתתפות ברנדון יורי, כסינגל הראשון מתוך אלבומה החדש שיצא באותה השנה.
בתוך יממה הצליח קליפ השיר לצבור למעלה מ-65.6 מיליון צפיות.
השיר נכתב על ידי טיילור סוויפט, ברנדון יורי וג'ואל ליטל והופק על ידי סוויפט וליטל גם כן.
לפני שיצא השיר, פרסמה סוויפט באתר הרשמי שלה שעון עצר, וחשפה כי ב-26 באפריל 2019, עתיד לצאת הסינגל החדש שלה.
השיר הפך ללהיט בינלאומי, תוך שהצליח להגיע למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לו את תואר הפלטינה, על מכירות של למעלה ממיליון עותקים במדינה.
ב-13 ביוני 2019, הודיעה סוויפט בשידור חי באינסטגרם כי האלבום השביעי שלה ייקרא Lover, תוך שהוסיפה כי היא תוציא אותו לאור ב-23 באוגוסט.
בנוסף, הודיעה גם כי הסינגל השני מהאלבום יהיה "You Need to Calm Down", שיצא לאור ב-14 ביוני, והווידאו קליפ שלו יצא לאור ב-17 ביוני.
במהלך פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2019, הועמד השיר תשע פעמים, תוך שזכה בשתי קטגוריות: "קליפ השנה" ו"הקליפ הטוב ביותר בעל מסר חברתי".
בשבוע צאתו, הצליח האלבום להגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, עם מכירות של 867,000 עותקים בארצות הברית בלבד, מה שהופך את הפתיחה שלו לאחת מהפתיחות הגדולות ביותר בכל הזמנים בעולם ובמדינה, כאשר בעולם נמכר בלמעלה משלושה מיליון עותקים.
ב-17 באפריל 2020, סוויפט הודיעה כי סיבוב הפסטיבלים שלה התבטל בגלל מגפת הקורונה.
הסיבוב היה צריך לכלול בתוכו הופעות בפסטיבלים גדולים, אך לא פורסמו לו תאריכים חלופיים.
סיבוב הפסטיבלים "Lover Fest" מעולם לא התקיים, וזאת בנוסף לכך שסוויפט הצהירה שהיא לא תצא לסיבוב ההופעות עד 2021, ולא תופיע בשידור חי בשום מקום בהמשך שנת 2020.
סוויפט הכריזה על Folklore בהפתעה ברשתות המדיה החברתיות שלה, שש עשרה שעות לפני ההשקה הרשמית שלו.
האלבום הופץ אחד עשר חודשים לאחר צאת אלבום האולפן השביעי של סוויפט Lover משנת 2019. כמו כן, הייתה זו הפעם המהירה ביותר שהוציאה אלבום אולפן נוסף.
בהמשך, הכריזה על כך שאת הקליפ של הסינגל הראשון מתוך האלבום "Cardigan", היא תוציא ב-24 ביולי 2020; יום צאתו של האלבום.
במהלך השידור החי של "Cardigan" ביוטיוב, חשפה סוויפט כי המילים של השירים באלבום מכילות ביצת פסחא שמאפיינות את חתימות הדגל שלה; "דבר אחד שעשיתי בכוונה באלבום הזה היה לשים את ביצי הפסחא במילים של השירים, יותר מאשר רק בקליפים שלהם.
יצרתי קשתות אופי ונושאים חוזרים שממפים את מי שר על מי...
למשל, יש אוסף של שלושה שירים שאני מתייחסת אליהם כאל "משולש אהבה של מתבגרים".
בשונה מההוצאות של שאר האלבומים שלה, את האלבום הזה לא הוציאה סוויפט עם הודעה מראש, אלא דיווחה על צאתו 16 שעות לפני כן.
זאת בטענה ש-"הבטן שלה נתנה לה את התחושה שהדבר צריך לקרות בהפתעה וכך למעשה היה והוא יצא בהפתעה מוחלטת".
על צאתו דיווחה ברשתות החברתיות השונות.
הוא הופץ בכל פלטפורמות המוזיקה הדיגיטליות בחצות 24 ביולי 2020; וזאת בנוסף לצאתם של שמונה תקליטורי ויניל מפוארים עם עטיפות שונות שיצאו והיו זמינים לרכישה באתר האינטרנט שלה.
מהדורת הדלוקס שהייתה בהתחלה זמינה בעותקים פיזיים בלבד, הכוללת את רצועת הבונוס "The Lakes", הועלתה לפלטפורמות הדיגיטליות ורשתות הזרמות המדיה השונות ב-18 באוגוסט 2020.
סוויפט הוציאה ארבעה אוספים שמורכבים משישה שירים מתוך Folklore והעלתה אותם לרשתות הסטרימינג.
היא הסבירה ש"השירים ב-Folklore משתלבים בקבוצות שונות ומחולקים לפרקים, בהתבסס על האופן שבו הם משתלבים זה בזה, מבחינת הנושא שלהם".
האלבום שבר כמה שיאים בשירותי הסטרימינג ברחבי העולם, ביניהם "האלבום עם הפתיחה הגדולה ביותר בספוטיפיי ב-24 שעות לזמרת", "האלבום השני עם הפתיחה הגדולה ביותר בספוטיפיי ב-24 שעות" ו-"אלבום הפופ עם הפתיחה הגדולה ביותר באפל מיוזיק".
ספר השיאים של גינס כלל אותו ברשימות השיאים בקטגוריות שצוינו קודם לכן.
בארצות הברית נמכר בלמעלה מ-500,000 עותקים בשלושה ימים; הפתיחה הגדולה ביותר לאלבום בשנת 2020. כמו כן, נמכר בעולם בלמעלה מ-1.3 מיליון עותקים במהלך היממה הראשונה לצאתו; אחד מהאלבומים היחידים בהיסטוריה שעשו זאת.
בשבוע צאתו נמכר בלמעלה משני מיליון עותקים ברחבי העולם; אחת מעשר הפתיחות הגדולות ביותר בכל הזמנים.
בין היתר, הייתה סוויפט לאמן הראשון בהיסטוריה שנחת במקום הראשון באותו השבוע במצעד הבילבורד הוט 100 ובמצעד הבילבורד 200. בטקס פרסי גראמי ה-63, Folklore והשירים שנכללו בו קיבלו חמש מועמדויות.
האלבום עצמו הועמד ל-"אלבום השנה" ו-"אלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר" ונחשב למועמדות הרביעית שלה בשתי הקטגוריות.
הסינגל המוביל, "Cardigan", הועמד בקטגוריית "שיר השנה" ו-"ביצוע סולו הפופ הטוב ביותר" ואילו "Exile" הועמד בקטגוריית "ביצוע הפופ הטוב ביותר של צמד/להקה".
ב-10 בדצמבר 2020, שלושה ימים לפני יום הולדתה ה-31, העלתה סוויפט תשע תמונות לאינסטגרם, שיצרו יחד את עטיפתו של Evermore.
מיד לאחר מכן, הודיעה ברשתות החברתיות שלה כי אלבום האולפן התשיעי שלה Evermore, ייצא בחצות.
היא פרסמה את רשימת הרצועות שלו וחשפה ששלוש הלהקות בון איבר, חיים ודה נשיונל יתארחו בו.
היא הוסיפה שווידאו קליפ נלווה ל-"Willow" יופץ בחצות אותו היום גם כן.
בעקבות תקנות שעת החירום למאבק בנגיף הקורונה שהופעלו במהלך מגפת הקורונה, כתבה סוויפט: "כולכם כל כך דאגתם, תמכתם והתחשבתם בי וביום ההולדת שלי ולכן הפעם חשבתי לתת לכם משהו!
אני יודעת שתקופת החגים הזו (חג המולד) תהיה בודדה עבור רובנו ואם קיים אי שם מישהו שהמוזיקה עוזרת לו להתמודד עם זה, זה עבורו".
לפני יציאת הקליפ של "Willow", היא השוותה את Evermore לסתיו ולחורף, בניגוד ל-Folklore אותו השוותה לאביב ולקיץ.
ב-Evermore, סוויפט השתמשה בסגנון כתיבת השירים בו השתמשה ב-Folklore.
(סגנון שתואר ככזה "שכתוב בגוף שלישי") בדומה לקודמו, Evermore הוא תוצר של שיתוף פעולה מרחוק ותקשורת וירטואלית.
חלק רב מהאלבום הוקלט במהלך הפקת "Folklore: The Long Pond Studio Sessions"; סרט הופעה של סוויפט משנת 2020. Evermore הגיע למקום הראשון באוסטרליה, קנדה, ניו זילנד, בריטניה וארצות הברית.
כל 15 רצועות האלבום נכנסו באותו השבוע לבילבורד הוט 100, תוך שהסינגל המוביל, "Willow", הפך לשירה השביעי שכבש את פסגת המצעד.
סוויפט הפכה לאמן הראשון בהיסטוריה שדורג לראשונה במקום הראשון באותו השבוע במצעד הבילבורד הוט 100 ובמצעד הבילבורד 200 פעמיים.
היא גם שברה את השיא של האמנית המהירה ביותר שכבשה עם שישה אלבומים את פסגת מצעד האלבומים הבריטי.
היא הצטרפה ל-BTS וניקי מינאז' כחלק מהאמנים היחידים שכבשו את פסגת המצעד שלוש פעמים בשנת 2020.
ב-12 בפברואר 2021 הוציאה סוויפט מחדש את השיר "", כסינגל המוביל מתוך ההוצאה החוזרת, Fearless (Taylor's Version).
בנוסף לכך, פורסם כי ההוצאה המחודשת עצמה, תצא לאור ב-9 באפריל באותה השנה.
עוד פורסם, כי שש רצועות חדשות שמעולם לא פורסמו, יכללו בהוצאה הזו.
הראשונה מבין הרצועות שיצאו הייתה "You All Over Me", בה השתתפה הזמרת-יוצרת האמריקאית מארן מוריס.
לבסוף, יצאה ההוצאה החוזרת Fearless (Taylor's Version) וכמה ימים קודם לכן, יצא הסינגל השיווקי השני מתוכה "Mr.
ב-18 ביוני 2021 פרסמה סוויפט כי תוציא ההוצאה החוזרת של אלבום האולפן הרביעי שלה, Red, ב-12 בנובמבר 2021. הרצועה האחרונה מהאלבום, All Too Well (10 minute version) הפך לשיר הארוך ביותר שמגיע לראש המצעד של בילבורד.
סוויפט גם שחררה סרט קצר באותו השם.
שתי אלבומי ההקלטות מחדש הגיעו לראש מצעדי האלבומים בשבוע יציאתם.