tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-30 באפריל 2023, ערוץ 14 שינה את לוח הזמנים שלו וקבע שתוכנית הטלוויזיה אולפן חמישי תשודר במקום תוכנית הפטריוטים בשעה 20:45, אך לאחר מספר חודשים הנהלת הערוץ שינתה את דעתה בשנית והחזירה את התוכנית לשעה הרגילה ב-18:00 זאת בשל אחוזי הרייטינג הנמוכים שהתוכנית צברה בהשוואה לתוכנית הדגל של הערוץ: הפטריוטים.
היו אולפני ההקלטות הפרטיים של המפיק המוזיקלי הגרמני-רומני מיכאל קרצו, שמוקמו באחוזתו בגבעות איביזה, ספרד.
במאי 2009 נהרסו האחוזה יחד עם האולפנים.
הם שימשו את קרצו עד שנת 2005, ואז התקבלה החלטה לעבור למערכת ממוחשבת ניידת בשם "אלכימאי" ומשנת 2010 מערכת חדשה בשם "מרלין".
אולפן זה תוכנן ונבנה על ידי גינטר וגנר וברנד סטבר (סידני/אוסטרליה) ושימש בהקלטה של כל ההפקות של קרצו (אניגמה, סנדרה וטראנס אטלנטיק אייר וייבס).
ברנד סטבר הגה את הרעיון ללכוד את כל הצלילים האקוסטיים מאחורי פיסת קנבס בגודל מלא שניתן למתוח מצד אחד של החדר לצד השני ולהציג בתור תמונה.
האמן צייר שמי לילה עם אלפי כוכבים ומספר ערפיליות כוכבים קרובות מאוד, בדומה לתמונות שצולמו מטלסקופ החלל האבל.
הקירות היו בנויים בסגנון בלוקים מאבני חול.
הרמקולים הגדולים של המוניטור ומדפי הציוד החיצוני הוכנסו לאותם הקירות והכניסה לחדר הייתה דרך שתי קשתות אבני חול גדולות מאחור.
הרצפה כוסתה בשטיח מקיר לקיר שהודפס עם רפרודוקציה של פני הירח.
בנוסף, היה חלון בצורת קשת בחזית החדר עם נוף במורד הגבעה אל הים.
כל הציוד החיצוני חובר לקונסולת מיקסינג דיגיטלית גדולה שנבנתה בהתאמה אישית על ידי AMEK וחברת מגה אודיו לפי נוהלי העבודה המועדפים על מיכאל קרצו.
הקונסולה הזו קטנה פיזית אבל יש לה 160 כניסות לאיסוף רוב האותות המגיעים מכל מקור MIDI, מחשב או מיקרופון ללא צורך בפאץ' ביי.
כל ההקלטה התבצעה על חומרת מערכת Pro Tools ועל הגרסה העדכנית ביותר של Emagic של תוכנת Logic Audio Platinum.
אולפני Imangi היא חברת משחקי וידאו עצמאית אמריקאית, הידועה בעיקר בזכות יצירת משחקי המובייל החינמיים "Temple Run".
החברה נוסדה על ידי הצמד נטליה לאקיאנובה וקית' שפרד, והמעצב הראשי בחברה הראשי הוא קיריל צ'אנגוב.
Pocket Gamer מיקם את החברה במקום 13 ברשימת "50 המפתחים המובילים של 2013", ובמקום 36 ב"50 המפתחים המובילים של 2014".
בשנת 2013, הניו יורק טיימס דיווח שהאולפנים הפכו פופולריים יותר מזינגה.
אולפני אבדות ומציאות היא סדרת טלוויזיה קנדית לילדים שנוצרה על ידי פרנק ואן קיקן.
הסדרה היא סדרת בת של "נולדו לרקוד".
הדמויות הראשיות של הסדרה הופיעו בתחילת בעונה השלישית של "נולדו לרקוד".
הסדרה עלתה לראשונה ב-11 בדצמבר 2015 בערוץ המשפחה, רצה במשך שתי עונות שכללו 27 פרקים, כאשר הפרק האחרון ב-31 במרץ 2017.
"מקום מוזיקה חיה, אולפן הקלטות וחלל ג'אם, "אולפני אבדות ומציאות" הוא מקום מדהים שאליו מוזיקאים צעירים הולכים להפוך לגדולים.
חברים שוקעים במוזיקה, כותבים שירים, מקליטים רצועות ומקימים להקות בתקווה להפוך את התשוקה שלהם למקצוע.
אבל, אם להצליח בתעשיית המוזיקה לא היה מספיק קשה, האומנים השאפתנים האלה צריכים להתמודד גם עם הבעיות הרבות של בני נוער".
שיין הארט – לוק, סולן וגיטריסט של להקת "אבדות ומציאות", גם כותב שירים ללהקה
אלכס זייצ'קובסקי – ג'ון, הגיטריסט הראשי של "אבדות ומציאות", גם כותב שירים ללהקה
קיארה גרייבס – ליאה, זמרת-יוצרת שמלווה את התוכנית כבר שנתיים, היא רואה את עצמה ככותבת השירים הטובה ביותר בתוכנית.
שרה קרמוסינו – רייצ'ל, זמרת וכותבת שירים עם חוסר ביטחון עצמי.
חברה הכי טובה של ליאה.
לוי רנדל – תיאו, הבסיסט המוזר של להקת "אבדות ומציאות".
דשאון קלארק – ג'וד, ראפר בטוח בעצמו.
אלה ג'ונאס פרלינגר – אווה, זמרת וכותבת שירים ביישנית עם הורים קפדניים.
קתרינה האצ'י – האנה, זמרת וגיטריסטית.
עלי מילנר – פרקר, מנהל האולפן באולפני המוזיקה "אבדות ומציאות"
מייקל טורונטו – מר טי, מפיק מוזיקלי והבעלים של אולפני המוזיקה "אבדות ומציאות".
רקים קלי – אייזק, זמר צעיר משכונה קשה שעובר אודישנים כדי להצטרף לתוכנית המוזיקה "אבדות ומציאות".
אוליביה סולו – אנאבל, זמרת-יוצרת עצבנית שנבחנת כדי להצטרף לתוכנית המוזיקה "אבדות ומציאות" אך היא נכשלת באודישן שלה כשהיא לומדת את השיר הלא נכון.
מתיו באצ'יק – נייט, זמר וקלידן עם אמא מעיקה שמצטרף לתוכנית המוזיקה "אבדות ומציאות".
מרנדה תומאס – מרי, אחותה הגדולה של ג'קי.
זמרת שנכנסת לתוכנית המוזיקה "אבדות ומציאות".
אליסה בייקר – מגי, מוזיקאית וזמרת-יוצרת מעיירה קטנה שעוברת אודישנים כדי להצטרף לתוכנית המוזיקה "אבדות ומציאות".
ג'ני רוס – קלרה, זמרת צעירה, אחותה הקטנה של ג'יזל, שעוברת אודישנים כדי להצטרף לתוכנית המוזיקה "אבדות ומציאות"
ויקטוריה באלדסארה – מישל, רקדנית ב-TNS.
טרבור טורדג'מן – ג'יימס, רקדן לשעבר ב-TNS ומתופף בלהקת "אבדות ומציאות", למרות שהוא לא בתוכנית המוזיקה.
בריטני ריימונד – ריילי, רקדנית ב-TNS.
ג'ורדן קלארק – ג'יזל, רקדנית ב-TNS ואחותה הגדולה של קלרה.
קתרין גרקו – פטרישיה, המנהלת של ג'אווה ג'נקשיין.
איאן מתיוס – תומאס, אביו האלמן של ג'ון.
לאבל אדמס-גריי – טולי, אחיו הגדול של אייזק, שידוע גם בתור האקט המוזיקלי "פרדוקס".
ביילי פלקמן – בריטני, זמרת שעושה אודישן זו השנה השנייה ברציפות כדי להיכנס לתוכנית המוזיקה "אבדות ומציאות".
לורן תומאס – ג'קי, אחותה הקטנה של מרי.
הסדרה שודרה על ידי ערוץ משפחה בקנדה, עם הבכורה ב-11 בדצמבר 2015, וב- CBBC בבריטניה.
בארצות הברית ובעולם, הסדרה שוחררה על ידי נטפליקס, כאשר העונה הראשונה הושקה ב-1 באפריל 2016, והעונה השנייה שוחררה ב-3 בדצמבר 2016. הסדרה עזבה את נטפליקס בדצמבר 2021.
אולפן הנפשה או אולפן אנימציה הוא חברה המייצרת תוכן מונפש.
החברות הרחבות ביותר בתחום זה מתכננות את המוצרים לייצור, מחזיקות בציוד הפיזי הדרוש להפקה, מעסיקות מפעילים עבור ציוד זה, ומחזיקות בנתח משמעותי ממכירות או השכרות התוכן המופק.
כמו כן, הן מחזיקות בזכויות על מוצרי מסחר וזכויות יצירתיות לדמויות שנוצרו או מוחזקות על ידי החברה, בדומה לזכויות יוצרים של סופרים.
בתקופות מוקדמות, חלק מהאולפנים אף החזיקו בזכויות פטנט על שיטות אנימציה שהיו בשימוש באולפנים מסוימים לשיפור הפריון.
בסך הכל, מדובר בגופים עסקיים הפועלים ככאלה במונחים משפטיים.
הרעיון של הקמת אולפן המוקדש להפקת סרטי אנימציה הובל על ידי ראול בארה ואולפנו, אולפן בארה, שהוקם בשיתוף עם ביל נולאן, והקדים את האולפן שהקים ג'ון ר.
בריי, בריי הפקות, בדרך להפוך לאולפן הראשון שהוקדש לאנימציה.
אף על פי שבריי הובס במרוץ להקמת האולפן הראשון, עובד באולפנו, ארל הרד, פיתח פטנטים שנועדו לייצור המוני של תוצרי האולפן.
מאחר שהרד לא רשם את הפטנטים הללו על שמו, אלא העביר אותם לבריי, הם הקימו את חברת הפטנטים בריי-הרד, שמכרה את הטכניקות הללו תמורת תמלוגים לאולפני אנימציה אחרים באותה תקופה.
השם הבולט ביותר בתחום אולפני האנימציה בתקופה המוקדמת היה אולפן האנימציה של האחים דיסני (כיום ידוע כאולפני ההנפשה של וולט דיסני), שהוקם על ידי האחים וולט דיסני ורוי דיסני ב-16 באוקטובר 1923. האולפן יצר את סרט האנימציה הקצר הראשון שלו, ספינת הקיטור וילי, ב-1928, שזכה להצלחה ביקורתית רבה.
עם זאת, הפריצה האמיתית הגיעה ב-1937, כאשר האולפן הצליח לייצר סרט אנימציה באורך מלא, "שלגיה ושבעת הגמדים", שהניח את היסודות לניסיונות של אולפנים אחרים לייצר סרטים באורך מלא.
ב-1932, הסרט פרחים ועצים, שהופק על ידי אולפני וולט דיסני ויונייטד ארטיסטס, זכה בפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר.
תקופה זו, משנות ה-20 ועד שנות ה-50, או לעיתים מ-1911 ועד מותו של וולט דיסני ב-1966, מכונה לעיתים תור הזהב של האנימציה האמריקאית, שכן היא כללה את צמיחת דיסני, וכן את עלייתם של אולפני האחים וורנר ואולפן הקריקטורות של מטרו-גולדווין-מאייר כאולפני אנימציה בולטים.
דיסני המשיך להוביל במצוינות טכנולוגית בין האולפנים במשך זמן רב לאחר מכן, כפי שניתן לראות בהישגיו של אולפני האנימציה של וולט דיסני.
ב-1941, אוטו מסמר יצר את פרסומות הטלוויזיה המונפשות הראשונות עבור מודעות עניבות בוטני ודיווחי מזג אוויר, שהוצגו ב-NBC-TV בניו יורק עד 1949. זה סימן את הצעדים הראשונים של אנימציה המיועדת למסך הקטן, ואחריו הסדרה המונפשת הראשונה שנוצרה במיוחד עבור הטלוויזיה, צלבן הארנב, ב-1948.
ב-1958, האקלברי האונד זכתה בתואר התוכנית הראשונה שהייתה מופע קריקטורות חדש באורך חצי שעה.
זו, יחד עם הצלחתם הקודמת עם הסדרה טום וג'רי, העלתה את אולפן האנימציה שלהם, H.B.
Enterprises (לימים האנה-ברברה הפקות), לשליטה בשוק האנימציה הטלוויזיונית בצפון אמריקה במחצית השנייה של המאה ה-20.
ב-2002, הסרט שרק, שהופק על ידי דרימוורקס הנפשה ופסיפיק דאטה אימג'ס, זכה בפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר.
מאז, דיסני/פיקסאר הפיקו את המספר הגדול ביותר של סרטים שזכו או היו מועמדים לפרס זה.
"ואלס עם באשיר": סרט דוקומנטרי מונפש בבימויו של ארי פולמן, שזכה להצלחה בינלאומית והיה מועמד לפרס האוסקר.
"אגדת חורבן": סרט מונפש המתאר את חורבן בית המקדש השני, שזכה לשבחים רבים.
אולפני אולימפיק היו אולפני הקלטות עצמאיים ששכנו בלונדון.
אמנים ידועים רבים הקליטו כמה משיריהם באולפנים מסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 ועד העשור הראשון של המאה ה-21, ביניהם ג'ימי הנדריקס, הביטלס, הרולינג סטונז, דייוויד בואי, מארק בולאן, לד זפלין, אלה פיצג'רלד, קווין, ריי צ'ארלס, The Who, בי.
קינג, טראפיק, פרינס, האיגלס, אריק קלפטון, פמילי, אדל, ביורק ומיקה.
האולפנים נחשבים לעיתים קרובות לאבן דרך תרבותית חשובה.
שולחנות המיקס של האולפן התפרסמו כאשר הטכנולוגיה והעיצוב שהם חלוצים יוצרו באופן מסחרי.
למרות שחלק ניכר מ"אולימפיק" חזר לייעודו המקורי, כבית קולנוע, הוא עדיין מתחזק מתקן הקלטות קטן, שתוכנן בעזרת חברי צוות האולפן המקורי, אשר מעורבים כעת גם בבניית אולפן הקלטות גדול בהרבה, שיפעל לצד בית הקולנוע במיקומו האייקוני.
אולפני הוליווד של דיסני הוא אחד מפארקי השעשועים המצויים באתר הנופש דיסניוורלד, הממוקם באורלנדו, פלורידה שבארצות הברית.
הפארק נפתח ב-1 במאי 1989 בשם אולפני דיסני - אם ג'י אם (Disney-MGM Studios) ושטחו 546,000 מ"ר.
הפארק אמנם לא היה בבעלות חברת מטרו גולדווין מאייר - היא אם ג'י אם, אבל על פי הסכם עם חברת וולט דיסני לחברת דיסני הייתה הרשאה להשתמש בשם המסחרי של אם ג'י אם ובדמויות מהסרטים שלה בפארק.
ב-9 באוגוסט 2007 הודיעה נשיאת חברת וולט דיסני, מג קרופטון על שינוי שמו של הפארק (שינוי שחל מ-7 בינואר 2008) וזאת לאור גידולו של הפארק לתחומים אחרים ובהם תחום המוזיקה, הטלוויזיה והתיאטרון.
מתקן הסרטים הגדול שפארק ימשיך להתבסס על דמויות מסרטי חברת אם ג'י אם.
הפארק מורכב מחמישה אזורים שונים:
שדרות הוליווד הוא רחוב קניות הנמצא בפתחו של הפארק.
בקצהו נמצאת אטרקציה המתארת את הסרטים השונים של אולפני אם ג'י אם.
מקביל לרחוב הראשי של ארצות הברית בממלכת הקסם.
באזור זה נמצאת האטרקציה רכבת הבריחה של מיקי ומיני.
תפאורת סרטים קבועה המדמה רחוב בעיר ניו יורק.
מופע אינדיאנה ג'ונס - מופע חי בהשתתפות כפילים העושים פעלולים מסוכנים כמו אלו המופיעים בסרטי אינדיאנה ג'ונס.
סטאר טורס - "סיורים בחלל"
הסרט התלת־ממדי של ג'ים הנסון - החבובות בתלת-ממד.
מופע עם דמויות הסרט בת הים הקטנה
מופע המסביר כיצד נעשים סרטי הנפשה (אנימציה).
מופע עם דמויות הסרט היפה והחיה.
מגדל האימה של גבול הדימדומים
רכבת הרוק 'נ' רול (Rock 'n' Roller Coaster) - רכבת הרים מקורה וחשוכה בכיכובם של להקת אירוסמית' עם 3 לולאות ומהירות שיגור גבוהה במיוחד.
מודל בגודל טבעי של אודיטוריום פאן-פסיפיק
בבסיס הרעיון של הקמת פארק זה, היה הקמתו של פארק שעשועים המשלב בתוכו אולפן סרטים וטלוויזיה פעיל.
במסגרת האולפנים הופקו הסרטים מולאן, לילו וסטיץ', ואחי הדוב, וכן סדרות טלוויזיה רבות.
בהמשך, בשל קיצוצים תקציביים הוחלט על העברת האולפנים לברבנק, קליפורניה, ועל העברת הפקות הרדיו לדאלאס, טקסס.
בשנת 1992 הגישה חברת מטרו גולדן מאייר תביעה נגד חברת וולט דיסני בטענה שחברת דיסני הפרה את ההסכם משנת 1985 המחייב שבפארק יופקו סרטים וסדרות.
דיסני הגישה תביעה שכנגד, ובה טענה שאם ג'י אם הפרה את ההסכם עם דיסני לבלעדיות על שם החברה בפארקי שעשועים בכך שהוקם מלון אם ג'י אם בלאס וגאס, נבדה.
בית המשפט פסק לטובת דיסני ואסר על המלון בלאס וגאס להפעיל מתקני פארק שעשועים.
בכל שנה נערכים בפארק אירועי מלחמת הכוכבים בהם במשך חמישה סופי שבוע בתחילת הקיץ נערכות תהלוכות מיוחדות בנושא זה.
אולפני האחים וורנר הוא אולפן הפקה והפצה קולנועית אמריקאי בבעלות קבוצת אולפני ורנר מדיה.
מטה האחים וורנר ממוקם במתחם האולפנים בברבנק, קליפורניה, זהו מותג הדגל של האחים וורנר ומנוהל על ידי האחים וורנר, בעצמה חטיבה של WarnerMedia שנמצאת בבעלות AT&T.
האולפנים נוסדו בשנת 1923 על ידי הארי וורנר, אלברט וורנר, סם וורנר וג'ק ל.
בשנת 1927, האחים וורנר חוללו מהפכה בתעשיית הקולנוע כאשר הוציאו את סרט הסאונד הראשון זמר הג'אז בכיכובו של אל ג'ולסון.
לרוע המזל, המייסד סם וורנר מת לפני הצגת הבכורה של הסרט.
בשנים 1923 עד 1967, האחים וורנר נודעו בשם סרטי האחים וורנר בע"מ והתמקדו בעיקר בתעשיית הסרטים.
כשהחברה גיוונה עם השנים בעיסוקיה השונים, בסופו של דבר נערך מיתוג מחדש לחברה האם כאשר אולפני האחים וורנר שימשו כזרוע הפקת הסרטים של החברה.
החטיבה שולבה בשם סרטי האחים וורנר (Warner Bros.
Pictures) ב-3 במרץ 2003 כדי לגוון בתחום הקולנוע ולהרחיב את הקהל למהדורות הסרטים שלהם.
החברה הפכה לחלק מקבוצת סרטי האחים וורנר, שהוקמה בשנת 2008 וג'ף רובינוב מונה לנשיא הראשון של החברה.
ב-2017 הצטרף לנשיא מנכ"ל ניו-ליין הוותיק טובי אמריך.
בינואר 2018 הוא מונה ליו"ר החברה.
ב-23 באוקטובר 2018 הוכרז כי לין פרנק, נשיאת האחים וורנר, תעזוב את החברה כדי לחפש הזדמנויות חדשות.
ביוני 2019, האחים וורנר חתמו על הסכם עם אולפני SF להפצת סרטיהם בשוודיה, דנמרק, נורווגיה ופינלנד.
החברה מחזיקה בזכויות העיבוד וההפצה של סרטי הארי פוטר והסרטים חיות הפלא והיכן למצוא אותן, חיות הפלא והיכן למצוא אותן 2 והמשכו חיות הפלא והיכן למצוא אותן 3.
מאז 2004 החברה מפיצה באופן בלעדי את סרטי הקומיקס המבוססים על DC קומיקס, לרבות סרטים שהופקו על ידי DC Films וסרטי היקום הקולנועי של DC.
מיזוגים ורכישות סייעו לאחים וורנר לצבור אוסף מגוון של סרטים, סרטים מצוירים ותוכניות טלוויזיה.
נכון לשנת 2019, האחים וורנר החזיקו יותר מ-100,000 שעות תוכניות, כולל 8,600 סרטי קולנוע ו-5,000 תוכניות טלוויזיה הכוללות עשרות אלפי פרקים בודדים.
בעקבות תביעת ההגבלים העסקיים ב-1948, האחים וורנר נאלצו בשנת 1956 למכור את מרבית הסרטים וסרטי האנימציה שהופקו לפני 1950 לחברות אחרות ובכך איבדה את הזכויות על פופאי המלח, במקור של Paramount Pictures.
בשנת 1986, טרנר, שהחזיקה בבעלות על האחים וורנר, רכשה את מטרו-גולדווין-מאייר.
כשהיא מצאה את עצמו בחובות, טרנר שמרה את ספריות הסרטים והטלוויזיה של MGM לפני מאי 1986.
בנוסף, האחים וורנר מחזיקים רק בספריה של Castle Rock Entertainment לאחר שנת 1994.
בשנת 2008 שילבה טיים וורנר את New Line Cinema כחברת בת של האחים וורנר ובכך קיבלה לידיה את הזכויות המלאות על טרילוגיית שר הטבעות ואת הזכויות על סרטי ההוביט.
ביוני 2016 היא הקימה את צוות פיתוח הזכיינות הגלובלי של הארי פוטר כדי לפקח על הבעלות על זכיינות הארי פוטר ברחבי העולם (כולל הסימן המסחרי Wizarding World).
במאי 2020 החברה השיקה בשיתוף פעולה עם HBO את שירות HBO Max המאפשר לצפות בתכני החברה באמצעות מנוי בתשלום.
לחברה שיתוף פעולה ארוך טווח עם קלינט איסטווד ומאז 1975 הוא ביים מספר סרטים ידועים עבור האולפנים כדוגמת בלתי נסלח, מיליון דולר בייבי, ג'יי אדגר, אינוויקטוס, סאלי: נס על ההדסון וריצ'רד ג'וול.
בנוסף, מאז הפקת טרילוגיית האביר האפל, כריסטופר נולאן משתף פעולה באופן הדוק עם החברה בהפצת סרטיו ויש לו חלק בהפקת שוברי הקופות הגדולים ביותר של האחים וורנר בשני העשורים הראשונים של המאה ה-21.
סרט הלייב אקשן הראשון של האולפנים היה ארבע השנים שלי בגרמניה (1918), סרט האנימציה הראשון שלהם היה גיי פור-איי (1962).
אולפני ואן ביורן הייתה חברת אנימציה שהפיקה סרטונים מצוירים בין השנים 1928–1936. החברה הפסיקה את פעילותה בשנת 1936 מאחר שהמפיצים שלהם, חברת RKO, ויתרו על הפקותיהם ועברו לעבוד עם חברת ההפקות של וולט דיסני.
בין סרטוניהם המוכרים היו סדרת (על שתי דמויות אנושיות, להבדיל מסדרת טום וג'רי של MGM המאוחרת יותר על החתול והעכבר) וכמה מסרטוני פליקס החתול.
ואן ביורן הפיקו בנוסף גם מספר סרטוני פעולה.
בשנת 1932 הם רכשו כמה מסרטי הראינוע של צ'ארלי צ'פלין והפיצו אותם מחדש בתוספת פסקול.
אולפני המאה ה-20 , או בשמה הקודם פוקס המאה ה-20 (20th Century Fox) היא חברה אמריקאית להפקה והפצת סרטים, הממוקמת בשכונת סנטרי סיטי שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ממערב לבוורלי הילס.
סרטי פוקס המאה ה-20 מופצים בישראל על ידי חברת א.ד.
החברה נמצאת בבעלות חברת וולט דיסני.
לחברה חברת-בת המפיקה סרטי אנימציה, Blue Sky Studios שפעלה עד 2021 ונסגרה.
החברה היא תוצאה של מיזוג מ-28 בדצמבר 1934 של שתי חברות סרטים – "סרטי פוקס" של ויליאם פוקס (1915) ו"סרטי המאה העשרים" (1933).
החברה החדשה נוסדה על ידי דריל זאנוק וג'וזף שנק.
בחורף 2017 הודיעה חברת וולט דיסני שהיא מעוניינת לרכוש את האולפן.
החברה קיבלה את הסכמת בעלי המניות לכך ב-27 ביולי 2018, והרכישה הושלמה ב-20 במרץ 2019. ב-2020, דיסני שינו את שם החברה ל"אולפני המאה ה-20".
צ'אט ה-al של בגוגל, עדכן שכבר קרה (כרגע מ-19 בינואר 2026) רכישה של אולפני המאה ה-20 ע"י נטפליקס, אחרי ש-דיסני החליטו להסכים לרכישה ולהעדיף ש-נטפליקס יקבלו עוד סרטי גיבורי על שיעברו רשמית לנטפליקס.
סרטים בולטים שהופקו בסטודיו פוקס המאה ה-20 לאורך השנים:
מופע הקולנוע של רוקי (1975)
מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה (1977)
מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית (1980)
מייטי מורפין פאוור ריינג'רס (1995)
פאוור ריינג'רס טורבו: הסרט (1997)
מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום (1999) העשור הראשון של המאה ה-21
אחי איפה האוטו שלי (2000)
מלחמת הכוכבים - פרק 2: מתקפת המשובטים (2002)
עידן הקרח 3: עלייתם של הדינוזאורים (2009)
לא ניתנת לעצירה (2010) העשור השני של המאה ה-21
סיפורי נרניה: המסע בדורך השחר (2010)
פרסי ג'קסון וגנב הברק (2010)
פרסי ג'קסון וים המפלצות (2013)
הרץ במבוך: מבחני הכווייה (2015)
עידן הקרח: מסלול התנגשות (2016)
הרץ במבוך: תרופת המוות (2018)
אולפני יוניברסל פלורידה הוא אחד משני פארקי השעשועים של אתר הנופש אולפני יוניברסל אשר נמצא באורלנדו במדינת פלורידה שבארצות הברית.
הפארק נפתח לציבור ב-7 ביוני 1990.
בשנת 2016 ביקרו בפארק כ-9,998,000 מבקרים, והיה השישי במספר המבקרים בו מבין פארקי השעשועים בארצות הברית והתשיעי מבין פארקי השעשועים ברחבי העולם.
הפארק מחולק לשישה אזורים ("ארצות") בעלי תמות שונות:
מרכז ההפקה ("Production Central") הוא אזור המבוסס על תמה של הפקת סרטים.
אזור זה כולל את המתקנים הבאים:
"שרק 4 ממדים" - מתקן המציג סרט תלת־ממדי המבוסס על הסרט "שרק".
מתקן זה נפתח בשנת 2003 ומשלב תנועה עם סרט.
"גנוב על הירח: מהומת המיניונים" - מתקן סימולטור המבוסס על הסרט "גנוב על הירח" ובו המבקרים פוגשים דמויות מהסרט "והופכים" לדמויות מהסרט, מתקן זה נפתח בשנת 2012.
"פגוש את חמור" (Meet Donkey) - מתקן אינטראקטיבי בו הצופים מקיימים דיאלוג עם דמויות מהסרט: שרק, הנסיכה פיונה והחמור.
"נסיעה הטיל המטלטלטת של הוליווד" (Hollywood Rip Ride Rockit) - רכבת הרים ענקית מפלדה בה ניתן לבחור את הפסקול שיושמע במהלך השימוש במתקן.
"רובוטריקים" - (Transformers: The Ride) - מתקן אפל המשתמש בטכנולוגיית תלת-מדד וסימולטורים הנוסעים על גבי מסילה ומבוססת על סדרת סרטי "רובוטריקים".
מתקנים שהיו בעבר באזור הם:
"העולם העתידי של האנה ברברה" (The Funtastic World of Hanna-Barbera) - סימולטור תנועה המבוסס על דמויות הסדרות של האנה ברברה.
מתקן זה נפתח ב- 7 ביוני 1990 ונסגר בשנת 2002 על מנת לפנות מקום למתקן ג'ימי נייטרון.
"פיצוץ הניקטון של ג'ימי ניוטרון" (Jimmy Neutron's Nicktoon Blast) - סימולטור תנועה המבוסס על דמויות הסדרות של ניקלודיאון.
מתקן זה נפתח ב- 4 באפריל 2003 ונסגר בשנת 2012 על מנת לפנות מקום למתקן גנוב על הירח.
"אלפרד היצ'קוק: אמנות עשיית הסרטים" (Alfred Hitchcock: The Art of Making Movies) - מופע תיאטרון המציג עשיית סרטים, ובין היתר את סצנת המקלחת מהסרט "פסיכו".
מתקן זה נפתח ב-7 ביוני 1990 ונסגר בשנת 2003 על מנת לפנות מקום למתקן שרק.
"אולפני ניקלודיאון" (Nickelodeon Studios) - סיור מודרך באולפני ניקלודיאון.
סיור זה פעל מ-7 ביולי 1990 ועד שנת 2005. בשנה זו אולפן 18 אשר שימש את אולפני ניקלודיאון הועבר לשימוש "קבוצת האנשים הכחולים בתיאטרון שארפ אקווס" המהווה כיום חלק מהיוניברסל סיטיווק.
"סיור האולפנים של אולפני יוניברסל" (Universal Studios Studio Tour) - סיור מאחורי הקלעים באולפני ההפקה שפעל החל מ-7 ביוני 1990 ועד שנת 1998. באזור הסיור מוקם ה"בוניארד".
"במה 54" - תערוכה של תפאורות מסרטי אולפני יוניברסל שפעלה בין 1997–2003. התערוכה נסגרה על מנת לפנות מקום למתקן "פגוש את חמור".
ה"בונאירד" (The Boneyard) - מגרש תערוכות של תפאורות שנסגר בשנת 2008.
אזור זה באתר מדמה תפאורה לצילום סרט בעיר גדולה כלשהי - החל מסמטה בראשית שנות ה-20 של המאה ה-20 וכלה ברחוב במנהטן.
באזור זה מצויים המתקנים הבאים:
"נקמת המומיה" (Revenge of the Mummy) - רכבת הרים המבוססת על הסרט "המומיה".
מתקן זה נפתח בשנת 2004.
"טוויסטר" - (Twister) - מתקן המדמה סופת טורנדו.
מתקן זה נפתח בשנת 1997.
"מופע האחים בלוז" - מופע שירי האחים בלוז.
מתקן זה פעיל מאז שנת 1991.
"מרוץ בניו יורק בעקבות ג'ימי פאלון" - מתקן סימולטור וסרט תלת־ממד המבוסס על תוכנית האירוח של ג'ימי פאלון.
מתקנים שהיו בעבר באזור זה ואינם פעילים עוד:
"המופע המפחיד של מכסחי השדים" (Ghostbusters Spooktacular) - מופע המבוסס על הסרט "מכסחי השדים".
מופע זה הציג החל מ-7 ביוני 1990 ועד 1996 על מנת לפנות מקום למתקן טוויסטר.
"קונגפרונטיישן" (Kongfrontation) - מופע בו המבקרים נוסעים ברכבל מהאי רוזוולט למנהטן בעת שקינג קונג תוקף את ניו יורק.
מתקן זה החל לפעול ב-7 ביוני 1990, ונסגר ב-8 בספטמבר 2002 על מנת לפנות מקום למתקן נקמת המומיה.
"Screen Test Home Video Adventure" - מתקן בו המבקרים השתתפו בסצנות מסרטים קלסיים.
"Extreme Ghostbusters: The Great Fright Way" - מופע שכלל דמויות מהסרטים "מכסחי השדים" ו"ביטלג'וס".
סן פרנסיסקו/אמיטי - אזור זה נסגר בינואר 2012
אזור זה מדמה את רציף הדייגים שבסן פרנסיסקו וכן את העיירה אמיטי (מהסרט "מלתעות").
"מופע רוק אנד רול בית הקברות של ביטלג'וס" (Beetlejuice's Rock and Roll Graveyard Revue) - מופע בו מופיעות דמויות קלסיות מסרטי יוניברסל: פרנקנשטיין, דרקולה, כלתו של פרנקנשטיין ואיש הזאב.
מתקן זה החל לפעול בשנת 1994.
סרט אימה בכיכובך" (Disaster!: A Major Motion Picture Ride...Starring You!) מתקן בו המבקר משתתף בצילום סרט אימה.
מתקנים שפעלו בעבר באזור זה הם:
מופע זה הציג בין 1991 - 1994 ונסגר על מנת לפנות מקום למופע בית הקברות של ביטלג'וס.
"רעידת אדמה - הרעידה הגדולה" (Earthquake: The Big One) מתקן המדמה רעידת אדמה בשיעור 8.3 בסולם ריכטר.
מתקן זה פעל בין 7 ביוני 1990 ונסגר בשנת 2007 על מנת לפנות מקום למתקן "אסון".
"מלתעות" (Jaws) מתקן בו המבקרים מפליגים סביב האי אמיטי ומנסים להתחמק מהכריש.
מתקן זה החל לפעול ב-7 ביוני 1990. הוא נסגר לקראת סוף 2011.
אזור זה מדמה את סמטת דיאגון מסדרת ספרי "הארי פוטר".
"הארי פוטר והבריחה מגרינגוטס" - רכבת הרים מפלדה המשלבת סרטי תלת־ממד ושחקנים חיים ומבוססת על סדרת ספרי "הארי פוטר" ומתרחשת בכספות בתת-קרקעיות בבנק גרינגוטס.
"הוגוורטס אקספרס" - רכבת קיטור במשלבת שימוש במסכים במקום חלונות ומקשרת לעולם הקוסמים של הארי פוטר בפארק הנושא הסמוך איי ההרפתקאות.
אזור זה מציג תערוכה עולמית המשלבת הן סגנון עתידני והן סגנון של נוסטלגי של ראשית המאה ה-20 (כפי שבפועל היו רוב התערוכות העולמית של שנות ה-50 וה-60).
"משפחת סימפסון" - מתקן סימולטור ושימוש בטכנולוגיית IMAX, המבוסס על סדרת הילדים המצוירת "משפחת סימפסון", פועל משנת 2008.
"הסחרחורת של קנג וקודו" - קרוסלה לילדים המבוססת על דמויות החייזרים מ"משפחת סימפסון", פועל משנת 2008.
"גברים בשחור: מתקפת החייזרים" - מתקן המבוסס על הסרט "גברים בשחור" בו על המשתתפים לנסוע בקרונית באזורים שונים ולירות בחייזרים רעים תוך כדי הימנעות מירי בחייזרים טובים, במהלך המתקן כל משתתף מקבל ניקוד לפי תוצאותיו בירי.
מתקנים שפעלו בעבר באזור זה:
"מופע הפעלולים של המערב המאוד מאוד מאוד פרוע" (The Wild, Wild, Wild West Stunt Show) - מופע פעלולים שפעל בשנים 1991–2003 ונסגר על מנת לפנות מקום למופע אפקט הפחד.
"בחזרה לעתיד: המתקן" - מתקן המבוסס על הסרט "בחזרה לעתיד".
המתקן פעל בין 2 במאי 1991 ועד 30 במרץ 2007 על מנת לפנות מקום למתקן הסימפסונים הצפוי להיפתח במקום
"אפקט הפחד" - מופע פעלולים המבוסס על הסדרה.
מתקן זה פועל מאז שנת 2005.
עולם הילדים של וודי וודפקר
עולם הילדים של וודי וודפקר (Woody Woodpecker's Kidzone) הוא אזור המבוסס על דמותו של וודי וודפקר.
"יום בפארק עם בארני" (A Day in the Park with Barney) - מופע לילדים.
"גן המשחקים של פייבל" - מהסרט "אגדה אמריקאית (An American Tail) - גן משחקים לילדים.
"בעלי חיים שחקנים" (Animal Actors On Location) - מופע שנערך עם בעלי חיים מאומנים.
"ג'ורג' הסקרן הולך לעיר" - גן משחקים בו מידי עשר דקות נשטפים כל המשחקים בעשרות ליטרים של מים.
"רכבת ההרים של וודי וודפקר"
"הרפתקאות אי טי" - מתקן אפל המבוסס על הסרט "אי טי".
לאחר הכניסה המשתתפים עולים על אופניים העפים באוויר מעל עיר והרים, טסים בחלל ומגיעים לבסוף לכוכב הבית של אי.טי.
מתקנים בפעלו בעבר באזור זה:
"מלון בייטס" - מתקן שכלל את התפאורה למלון בייטס מהסרט "פסיכו".
מתקן זה פעל בין 7 ביוני 1990 ועד 1998 עת נסגר במטרה לפנות מקום למתקן רכבת ההרים של וודי וודפקר.
"ביקור בבית בייטס" - תפאורת בית בייטס מהסרט "פסיכו".
מתקן זה פעל בין 7 ביוני 1990 ועד 1998 עת נסגר במטרה לפנות מקום למתקן ג'ורג' הסקרן.
מופע זה החליף את מופע Dynamite Nights Stunt Spectacular שהציג בין השנים 1990–2000.
אזור זה מדמה את שדרות הוליווד ואת האתרים הידועים בעיר הוליווד כגון בית המרקחת של שוובס, הדרייב אין של מל, חנות הבראון דרבי.
"מופע איפור האימים של יוניברסל" (Universal's Horror Make-Up Show) - מופע אימים בו המבקרים משתתפים.
מתקן זה פעיל מאז 7 ביוני 1990.
"טרמינייטור 2: קרב תלת־ממדי מעבר לזמן" (Terminator 2: 3-D Battle Across Time) מופע המשלב סרט תלת־ממדי ומופע המבוסס על הסרט "שליחות קטלנית 2: יום הדין".
"מחווה ללובי" - מוזיאון המציג מוצגים ממופעיה של לוסיל בול.
"AT&T בסרטים" - מתקן בו המבקרים יכלו "להתקשר" לשחקנים ידועים באמצעות טלפונים של חברת AT&T.
מתקן זה נסגרת בשנת 2001, ובשטח בו פעל לא נעשה כיום שימוש.
"רצח במשיכת קולמוס" - מופע המבוסס על סדרת הטלוויזיה "רצח במשיכת קולמוס".
מופע זה נסגר בשנת 1996 והוחלף במתקן הרקולס וזינה, אשר אף הוא נסגר בשנת 2000.
"How to Make a Mega Movie Deal" - שעשועון טלוויזיה שנערך בנוכחות הקהל.
מתקן זה נסגרת בשנת 1995 על מנת לפנות מקום למתקן הטרמינייטור.
במהלך השנה נערכים בפארק מספר אירועים, חלקם כלולים במחיר הכניסה לפארק ועבור חלקם נדרש תשלום נוסף:
במסגרת המארדי גרא נערכת בפארק תהלוכה וקונצרט - אלה נערכים מידי שבת בין אמצע פברואר לאמצע אפריל.
"רוק היקום" (Rock the Universe) - אירוע מוזיקה שנערך מידי ספטמבר.
"לילות האימה של הלווין (Halloween Horror Nights) - אירוע שנערך מדי שנה בחודשים ספטמבר - אוקטובר במסגרתו מקבל הפארק ציביון רדוף שדים ורוחות
"תהלוכת החג של מייסיז" - תהלוכה במסגרתה לקראת חג המולד מובאים
אולפני ההנפשה של וולט דיסני הוא סטודיו אמריקאי להנפשה וחברה בת של קואופרטיב הקולנוע "Walt Disney Motion Pictures Group" של חברת וולט דיסני, האחראי ליצירתם של סרטי הנפשה של החברה.
הסטודיו להנפשה החל להתמזג לחברת וולט דיסני כבר בתחילת תהליך ההפקה של שלגיה ושבעת הגמדים בשנת 1937. ב-1986, במהלך ארגון מחדש של החברה, הפך הסטודיו לחברה בת באופן רשמי תחת שם חדש.
תחת שמו הנוכחי פועל הסטודיו מאז שנת 2007.
1921-29: אולפני ההנפשה של האחים דיסני
אולפני האחים דיסני נוסדו לראשונה בלוס אנג'לס בשנת 1921. בתחילה יצרו סדרה בת 11 סרטים אילמים קצרים.
הסרט ה-11 היה סרט פיילוט לסדרת הסרטים האילמים "אליס וארץ הפלאות", בו השחקנית הצעירה וירג'יניה דייוויס גילמה את הדמויות המצוירות.
הקומדיות של אליס הופצו על ידי מרגרט וינקלר והחל משנת 1927 הפיצה וינקלר גם את הסדרה "אוסוולד הארנב" של דיסני.
עם המעבר לקליפורניה, האחים דיסני החלו לעבוד בתחילה במוסך של דודם רוברט דיסני, ובאוקטובר 1923 השיקו רשמית את הסטודיו שלהם במשרד קטן בצד האחורי של משרד סוכנות נדל"ן.
בפברואר 1924 עבר הסטודיו לחלל פרטי בסמוך לסטודיו הקודם.
בשנת 1925, דיסני נתן מקדמה על מיקום חדש ובשנת 1926 עבר הסטודיו למיקום זה ונקרא בשם "אולפני וולט דיסני".
בינתיים, ניסה וולט דיסני לחדש את החוזה שלו עם מרגרט וינקלר מכיוון שהחוזה להפצת סרטי אוסוולד הסתיים באמצע 1928. צ'ארלס מינץ, שהשתלט על עסקיה של מרגרט וינקלר לאחר שהתחתן איתה, רצה להכריח את דיסני לקבל תשלום נמוך עבור כל אוסוולד.
דיסני סירב וכיוון שיוניברסל החזיקה בזכויות אוסוולד ולא דיסני, מינץ הקים אולפן הנפשה משלו על מנת לייצר סרטי הנפשה של אוסוולד.
רוב העובדים של דיסני נשכרו על ידי מינץ.
בשנת 1928, כדי להתאושש מאובדן זכויות היוצרים על אוסוולד הארנב, דיסני הגה רעיון של דמות עכבר בשם מיקי מאוס, אשר את תכנונו הראשוני ביצע האנימטור אב אייוורקס.
סרט הקול הראשון של דיסני, "ספינת הקיטור וילי", סרט מצויר בכיכובו של מיקי, יצא לאור ב-18 בנובמבר 1928 באמצעות חברת ההפצה פט פאוורס.
1929-40: התאגדות מחדש, שלגיה ושבעת הגמדים
דיסני המשיך ליצור סרטי הנפשה עם מיקי מאוס ודמויות אחרות, והחל ליצור את סדרת הסימפוניות הטיפשיות עם סרטי קולומביה שהפיצו את הסדרה החל מאוגוסט 1929. קולומביה הפיצה את הסרטים של דיסני במשך שנתיים, עד שאולפני דיסני נכנסו לעסקה חדשה עם יונייטד ארטיסטס בשנת 1932.
באותה שנה, חתמה דיסני על עסקה בלעדית עם טכניקולור למשך שנתיים אשר אפשרה הנפשות בצבע מלא, באותו הזמן, דיסני יצר את הסרט "פרחים ועצים" באמצעות טכנולוגיה זו.
בשנות ה-30 המוקדמות, הבין דיסני כי ההצלחה של סרטי הנפשה תלויה בסיפורם המרתק מבחינה רגשית, כלומר סיפור שתופס את הקהל כך שלא ניתן יהיה להרפות ממנו, הבנה זו הובילה אותו ליצור בסטודיו "מחלקה סיפורית" נפרדת עם אמנים העוסקים בתכנון סיפור עם דמויות מתפתחות וסיפור מקורי.
בשנת 1934, איגד דיסני כמה מעובדיו והכריז על תוכניותיו ליצור את סרט ההנפשה הראשון שלו.
ההכרזה לא התקבלה כל כך יפה ועובדיו הביעו חוסר אמון ברעיון וראו בו סיכון ואף פרויקט הסרט כונה "השטות של וולט דיסני".
למרות זלזול תעשיית הקולנוע, דיסני המשיך ללא הפוגה עד ייצור הסרט "שלגיה ושבעת הגמדים", הכשרה רבה ופיתוח ניכר נדרשו ליצירת הסרט, מה שגרם לסטודיו להתרחב ולהעסיק עובדים נוספים.
שיעורי ההדרכה החלו בסטודיו בשנת 1932, והורחבו מאוד לשיעורי המשך.
סימפוניות מטופשות כמו "אלת האביב" (1934) ונוספים, שימשו כבסיס לניסוי של טכניקות חדשות כגון אנימציה של דמויות אנושיות ריאליסטיות, הנפשה מיוחדת ועוד.
"שלגיה ושבעת הגמדים" העלו את דיסני לסכום יקר של 1.4 מיליון דולר והייתה זו הצלחה חסרת תקדים אשר הופצה בשנת 1938. זה היה הסרט המרוויח ביותר של כל הזמנים באותן השנים.
במהלך יצירת "שלגיה ושבעת הגמדים", העבודה על הדמות של מיקי מאוס נמשכה.
מיקי מאוס עבר לטכניקולור בשנת 1935, ועד אז התווספו מספר דמויות מרכזיות ביניהן פלוטו הכלב של מיקי וחבריו דונלד דאק וגופי.
דמויות אלו הופיעו בסדרה משלהן בשנת 1940 והסרטים המצוירים של דונלד דאק מאפילות על הסדרה של מיקי מאוס בפופולריות.
1940-48: סרטים חדשים ומלחמת העולם השנייה
ההצלחה של "שלגיה" אפשרה לדיסני לבנות סטודיו חדש וגדול יותר.
ההנפקה הראשונה של וולט דיסני הפקות הייתה ב-2 באפריל 1940.
האולפנים המשיכו ליצור סרטי הנפשה באורך מלא, ביניהם פינוקיו (1940), פנטסיה (1940), דמבו הפיל המעופף (1941) ובמבי (1942).
לאחר שמלחמת העולם השנייה החלה, ההכנסות מהסרטים ירדו.
כאשר ארצות הברית נכנסה למלחמה לאחר מתקפת פרל הארבור, רבים מהאנימטורים של דיסני גויסו לצבא ארצות הברית.
הממשלות של ארצות הברית וקנדה הוזמנו לאולפני החברה כדי להפיק סרטי הדרכה ותעמולה.
עד 1942, 90% מכלל עובדי החברה עבדו על סרטים הקשורים למלחמה.
סרטים מסוימים נוצרו כדי להגביר את התמיכה הציבורית במאמץ המלחמתי הרב.
גם הדמויות של האולפנים הצטרפו למאבק, כדוגמת דונלד דאק שהופיע במספר סרטי תעמולה קצרים, כולל בסרט זוכה האוסקר – פני הפיהרר (1943).
1948-59: לאחר המלחמה, הפקות טלוויזיה ופיטורים
בשנת 1948, חזר דיסני להפיק סרטים באורך מלא, כגון סינדרלה המבוסס על אגדה.
סינדרלה הוכיח כי סרט הנפשה באורך מלא עדיין יכול להצליח בשוק.
סרטים נוספים שנוצרו באותה התקופה הם - עליסה בארץ הפלאות (1951) ופיטר פן (1953).
פיטר פן היה סרט שזכה להצלחה מסחרית והוגדר כסרט המרוויח ביותר בשנה.
באמצע שנות ה-50 כאשר תשומת לבו של דיסני הופנתה בעיקר למאמצים חדשים כגון סרטי פעולה, טלוויזיה ופארק השעשועים של דיסנילנד, הפקת סרטי הנפשה נשארה באחריותה העיקרית של חבורת האנימטורים (או כמו שכונו תשעת הזקנים של דיסני).
מצב זה הביא לעיכובים באישורים במהלך ההפקה של הסרט "היפהפייה הנרדמת", אשר יצא בסופו של דבר ב-1959. סרט זה היה הסרט היקר ביותר של דיסני עד היום.
עלויות היצור הגבוהות וביצועיו הנמוכים בקופות הביאו את האולפן להפסד הכספים הראשון שלה לשנת 1960, דבר שהוביל לגל פיטורים מסיבי ברחבי האולפן.
עד סוף העשור, הסרטים הקצרים של דיסני כבר לא יוצרו על בסיס קבוע, כאשר רבים מעובדי מחלקת הסרטים הקצרים עזבו את החברה או התחילו לעבוד על תוכניות טלוויזיה של דיסני כגון מועדון מיקי מאוס ודיסנילנד.
1959-66: צמצום סרטי ההנפשה ודיסנילנד
למרות גל הפיטורים בשנת 1959 והתחרות על תשומת לבו של דיסני, המשיכה החברה לייצר הפקות הנפשה אך ברמה נמוכה מפעם.
ב-1961 הוציא האולפן את הסרט "101 כלבים דלמטיים", סרט הנפשה אשר זכה להצלחה רבה.
תוכנית ההכשרה של דיסני החלה באולפן לפני יצירת שלגיה בשנת 1932, ובסופו של דבר הובילה לכך שוולט דיסני יסייע להקים את המכון לאומנויות בקליפורניה.
אוניברסיטה זו, שהוקמה באמצעות מיזוג של מכון לאומנות והקונסרבטוריון למוזיקה של לוס אנג'לס, כללה תוכנית של הנפשה של דיסני שפותחה במסגרת לימודי התואר שלה.
הסרט "החרב באבן" שפורסם ב-1963, היה לסרט השישי המרוויח ביותר של השנה בצפון אמריקה עם השכרה מוערכת של 4.75 מיליון דולר.
וולט דיסני נפטר בדצמבר 1966, עשרה חודשים לפני שהסרט "ספר הג'ונגל" הושלם ויצא לאור.
הסרט זכה להצלחה רבה, והוכתר לסרט הרביעי המרוויח ביותר של שנת 1967.
1967-83: ירידת הפופולריות של הסרטים וההנהלה החדשה
וולט דיסני הפקות המשיכה להוציא לאור סרטי משפחה במהלך שנות השבעים, כדוגמת "הבריחה להר הקוסמים" (1975) ו"יום שישי המפחיד" (1976), אולם סרטים אלו לא צלחו בקופות כפי שהסרטים מהשנים הקודמות צלחו.
עם זאת, הסרטים של אולפני האנימציות זכו להצלחה בקופות, ביניהם "רובין הוד" (1973), "הרפתקאות ברנרד וביאנקה" (1977) ו"השועל והכלבלב" (1981).
משנת 1983 עם שחרורו של הסרט "מזמור חג המולד של מיקי" החלה תקופה של סרטים מצליחים.
הסדרה "עולמו המופלא של דיסני" נותרה משודרת בפריים טיים במשך שנים רבות, ולאור הצלחה זו חברת וולט דיסני חזרה לפעילותה בטלוויזיה בשנות השבעים, שבמסגרתה שיתפה פעולה עם חברות הטלוויזיה דאז ויצרה סדרות כגון סדרת האנתולוגיה " עכבר המפעל" וכן החזירה לשידור לתקופה קצרה את "מועדון מיקי מאוס".
בשנת 1980 דיסני השיקה את וולט דיסני וידאו ביתי כדי לנצל את שוק קלטות הווידאו החדש.
ב-18 באפריל 1983 הושק לראשונה ערוץ דיסני כערוץ המשודר בכבלים בפריסה ארצית בארצות הברית, הכולל ספריה גדולה של הסרטים הקלאסיים של דיסני, סדרות טלוויזיה, הפקות מקור וכן תוכניות לכל המשפחה שלא נוצרו על ידי דיסני.
הדיסניוורלד קיבל בשנות ה-70 ובתחילת שנות ה-80 חלק ניכר מתשומת הלב וההשקעה של החברה.
ב-1978 מנהלי וולט דיסני הכריזו על קיומן של תוכניות לפארק דיסניוורלד נוסף בשם אפקוט, שייפתח באוקטובר 1982.
בהשראת חלומו של וולט דיסני על עיר עתידנית, פארק אפקוט נבנה כמעין תערוכה עולמית קבועה בחסותם של תאגידים אמריקאיים גדולים.
על פי התוכניות, הפארק כולל בתוכו ביתנים רבים המבוססים על תרבויות של עמים מכל רחבי העולם.
למרות ההצלחה הרבה של ערוץ דיסני, וולט דיסני הפקות הייתה פגיעה למדי מבחינת כלכלית.
ספריית הסרטים של החברה הייתה יקרת ערך, אולם הציעה כמה סרטים שזכו להצלחה, בעיקר סרטיו של דון בלות' שעזב את החברה ב-1979 יחד עם 11 אנימטורים נוספים, דבר שגרם לתקופת הרנסאנס של דיסני.
כמו כן, צוות ההנהגה של החברה התקשה מאוד לשתף פעולה ולשמור על קשר עם אולפנים אחרים.
בתחילת שנות ה-80 ההכנסות מפארקי השעשועים של דיסני היוו 70% מכלל ההכנסות של החברה.
1984-89: תקופת מייקל אייזנר, ארגון מחדש וחזרה לגדולה
ב-1984, הכריזה קבוצת ההחזקות של בעל ההון סול שטיינברג על הצעה להשתלטות עוינת על הפקות וולט דיסני, מתוך רצון למכור חלק מפעילותה.
וולט דיסני הפקות קנתה את המניות של חברתו של שטיינברג (11.1% ממניות החברה) כדי למנוע את השתלטותו.
עם זאת, בעל מניות אחר הגיש תביעה על ערך המניה של דיסני ועל הניהול של דיסני לשמור על עמדות בעלי המניות.
תביעה זו יושבה בשנת 1989 עבור סכום כולל של 45 מיליון דולר מדיסני והחברה של שטיינברג.
סיד בס, איש עסקים אמריקאי, רכש 18.7% מכלל דיסני ב-1984. עם רכישה זו, בס והדירקטוריון הכניסו את מייקל אייזנר שעבד אז בחברת פרמאונט לתפקיד מנכ"ל החברה, ואת פרנק ולס שעבד אז בחברת האחים וורנר לתפקיד נשיא החברה.
אייזנר ניצל את הצלחתם של שוקי הכבלים והווידאו הביתי כדי לחתום על עסקאות ארוכות טווח לשיווק סרטי ותוכניות דיסני.
בעסקאות אלה הופצו סדרות טלוויזיה מצליחות של דיסני כגון בנות הזהב ושפץ ביתך.
חברת וולט דיסני החלה להפיץ מהדורות מוגבלות של סרטיה בקלטות וידאו בסוף שנות השמונים.
דיסני בהנהגתו של אייזנר רכשה את ערוץ 9, שהייתה תחנת טלוויזיה עצמאית בלוס אנג'לס.
ב-1985 הוסכם כי עסקת השותפות "מסך כסוף 2" תשמש כמקור פיננסי מוגבל בעבור הסרטים של דיסני עם סכום של 193 מיליון דולרים.
בינואר 1987 עסקת מסך כסוף 2 החלה לממן את סרטי דיסני בסכום של 300 מיליון דולרים שגויסו, הסכום הגדול ביותר שגויס לשותפות מוגבלת דאז.
עסקת השותפות "מסך כסוף" גם כן שמשה כמקור פיננסי מוגבל בעבור אולפני הסרטים של דיסני.
החל מהסרט "מי הפליל את רוג'ר ראביט" בשנת 1988, אולפני ההנפשה של וולט דיסני נכנסו לתקופת הרנסאנס של דיסני, תקופה שכללה שורה של הצלחות מסחריות וביקורתיות עם סרטים כמו "בת הים הקטנה" (1989), "היפה והחיה" (1991), "אלאדין" (1992) ומלך האריות (1994).
בנוסף, החברה זכתה להצלחה גם בתחום הנפשה בטלוויזיה עם מספר סדרות עתירות תקציב ושבחים, ביניהן הגומונים, אגדות ברווזים ומפלצות.
דיסני הייתה במקום הראשון בשנת 1988 מבחינת הכנסות והגדילה את הכנסותיה ב-20% בכל שנה.
תקופה זו מתוארת בסרט התיעודי "היפהפייה הנרדמת מתעוררת" שיצא בשנת 2009.
1989-94: תחילת הרנסאנס של דיסני, שחרורים מוצלחים והשפעת התעשייה על ההנפשה
בשנת 1989, פרסם האולפן את "בת הים הקטנה", סרט זה הפך להישג היסטורי של דיסני וזכה להצלחה הגדולה ביותר מזה עשרות שנים.
בת הים הקטנה הכניסה 84 מיליון דולר בקופה של צפון אמריקה, זהו שיא לסטודיו.
הסרט בת הים הקטנה גם זכה בשני פרסי אוסקר.
הסרט הוא הסרט הראשון שנוצר דרך מערכת ייצור הנפשה שפותחה עבור דיסני על ידי פיקסאר.
את הסרט הבא של דיסני, "היפה והחיה", החלו להפיק בלונדון, אך הועבר חזרה לברבנק לאחר שדיסני החליטה לסגור את המשרד בלונדון ולהחזיר את הסרט לפורמט הדומה לפורמט של "בת הים הקטנה".
הופעתו הראשונה של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים בניו יורק 1991, לפני הפצתו שפורסמה בנובמבר 1991. הסרט היה הצלחה גדולה וחסרת תקדים, כאחד מסרטי האולפן הטובים ביותר.
הסרט היה מועמד לשישה פרסי אוסקר.
ההצלחות של "בת הים הקטנה" ו"היפה והחיה" בנו את עתיד דיסני, כל התוכניות תוכננו בקפידה כדי למשוך קהלים מכל הגילאים והסוגים לתיאטראות.
בשנת 1992, יצא הסרט "אלאדין" אשר המשיך את מגמת ההצלחה של סרטי דיסני והרוויח 504 מיליון דולר ברחבי העולם בקופות ושני פרסי אוסקר.
"אלאדין" גם הקים את המגמה של שכירת שחקנים ושחקניות מפורסמים כדי לדבב את דמויות דיסני.
ביוני 1994, פרסמה דיסני את הסרט "מלך האריות", סרט זה הרוויח 768 מיליון דולר בקופות ברחבי העולם, עד עצם היום הזה מדובר בשיא של סרט הנפשה.
בשנים שלאחר מכן הוציאה דיסני סרטים רבים נוספים שזכו להצלחה מרובה.
בנוסף, ההצלחות של "אלאדין" ו"מלך האריות" גרמו לעליה משמעותית בהנפשה תוצרת אמריקה בכל שאר האזור, חטיבות הנפשה חדשות קמו כגון האחים וורנר, פוקס ועוד.
1994-99: סוף הרנסאנס של דיסני וירידה בתשואות
חששות התעוררו בדיסני, בייחוד אצל רוי דיסני, על כך שראש הסטודיו ג'פרי קצנברג לוקח יותר מדי קרדיט על ההצלחה של דיסני בתחילת שנות ה-90. נשיא דיסני, פרנק ולס, נהרג בהתרסקות מסוק בשנת 1994 וקצנברג שידל את המנכ"ל מייקל אייזנר שימנה אותו לתפקיד הנשיא שהתפנה.
במקום זאת, המתחים בין קצנברג, אייזנר ודיסני גרמו לקצנברג להתפטר מהחברה באוקטובר, כאשר ג'ו רוט תפס את מקומו.
קצנברג המשיך להיות אחד ממקימי האולפנים הגדולים שחטיבת ההנפשה שלו הפכה ליריבת המפתח של דיסני.
בניגוד להצלחת ההפקות של דיסני בשנים האחרונות, באמצע 1990 דיסני הציגה מגמה של ירידה בתשואה.
הסרט "פוקהונטס", שיצא לאור בשנת 1995, נחשב לאכזבה בהשוואה לסרטים הקודמים.
הסרט הבא שהוציאה לאור היה "הגיבן מנוטרדם" בשנת 1996. הסרט הופק בחלקו בפריז וגם כן לא זכה להצלחה רבה כמו הסרטים הקודמים.
בקיץ שלאחר מכן, יצא "הרקולס" שדווקא קיבל ביקורות חיוביות אך היה אחראי לתחילת הירידה של סרטי ההנפשה.
"מולאן" (1998), הסרט הראשון שהופק בעיקר בסטודיו בפלורידה, הרוויח 305 מיליון דולר בקופות ברחבי העולם.
בחודש אוקטובר 1999, סטודיו לאפקטים מיוחדים שנרכשו בעבר על ידי חברת וולט דיסני (1996) התמזג עם תוכנת הגרפיקה המבצעת את ההנפשה בדיסני כדי ליצור מחלקה שנקראת "המעבדה הסודית".
המעבדה הסודית הפיקה סרט עלילתי אחד, "דינוזאור" אשר יצא במאי 2000 והציג יצורים פרהיסטוריים.
המעבדה הסודית נסגרה בשנת 2001.
2000-06: מפולת, בעיות ארגוניות וצמצום המרת הנפשה במחשב
פיטר שניידר עזב את תפקידו כנשיא וולט דיסני הנפשות בשנת 1999 כדי להיות נשיא אולפני וולט דיסני תחת ג'ו רוט.
תומאס שומאכר, שהיה סגן נשיא ההנפשה של שניידר במשך מספר שנים, הפך לנשיא החדש של וולט דיסני הנפשות.
בשלב זה, תחרות אולפנים אחרים הובילה את הכנסות האנימטורים לשיאים של כל הזמנים, על שומאכר היה לבצע קיצוץ בעלויות ופיטורים מסיביים שיביאו בסופו של דבר ל-1,200 עובדים (מ-2,200).
ההצלחות הגדולות של חברות ענק אחרות כגון פיקסאר ואולפני סקיי סטודיוס, גרמו לנפילתה הגדולה של דיסני, מה שגרם בפעם נוספת לגל פיטורים גדול, מורל החברה צנח לשפל.
הסטודיו בברבנק צומצם ליחידה אחת וגם הסטודיו בפריז נסגר בשנת 2003.
בשנת 2003, מונה טום שומאכר לנשיא קבוצת התיאטרון, תיאטרון הבמה של דיסני, דייוויד סטיינטון מונה למחליף של שומאכר.
ב-12 בינואר 2004, דיסני הכריזה על סגירת הסטודיו בפלורידה.
בשנת 2005, פרסמה דיסני את הסרט "צ'יקן ליטל", הסרט זכה להצלחה מתונה בקופות והרוויח 315 מיליון דולר ברחבי העולם.
2006-09: קפיצה חזרה, רכישת דיסני של פיקסאר ושינוי שם
ב-24 בינואר 2006 הודיעה דיסני כי היא תרכוש את פיקסאר תמורת 7.4 מיליארד דולר.
לאסטר וקטמול עסקו בשיקום המורל של צוות ההנפשה ושכרו מחדש את הכוכבים שעזבו את הסטודיו.
כל מחלקה הייתה אחראית לפרויקטים שלה בלבד, לא הייתה אפשרות להעביר משימות בין המחלקות, המטרה הייתה ליצור לכל מחלקה אישיות משלה ולמנוע התמזגות ביניהן.
בשנת 2007 יצא הסרט "לפגוש את הרובינסונים", שהרוויח 169.3 מיליון דולר.
מבאותה שנה גם אולפני דיסניטון נבנו מחדש והחלו לפעול כיחידה נפרדת תחת שליטתם של לאסיטר וקטמול.
התערבותו הישירה של לאסיטר עם הסרט הבא של האולפן, הביאה לעזיבתו של הבמאי כריס סנדרס.
"הנסיכה והצפרדע" בבימויו של רון קלמנטס וג'ון מוסקר, היה סרט האנימציה הראשון שצויר באולפן בחמש השנים האחרונות.
את הסרט פרסמו אולפני דיסני בשנת 2009 והוא קיבל ביקורת חיובית ואף היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר.
אחרי שחרור "הנסיכה והצפרדע", יצא גם הסרט "פלונטר" בבימויו של ביירון הווארד נתן גר, הסרט יצא בשנת 2010 והפך להצלחה ביקורתית ומסחרית באופן משמעותי.
הסרט הרוויח 591 מיליון דולר בהכנסות של קופות ברחבי העולם.
ב-2011 הופץ "פו הדב" אשר נעשה בהנפשה קלאסית, הסרט זכה לשבחים רבים אך הסתפק בהכנסות צנועות במיוחד.
לפני הקרנת הסרט בבתי הקולנוע, הוקרן הסרט הקצר "הבלדה של נסי".
ב-2012 הופץ הסרט "ראלף ההורס" אשר זכה לשבחים ופרסים רבים וכן גרף הכנסות גבוהות של למעלה מ-400 מיליון דולר, לאור השבחים הרבים וההכנסות הגבוהות יצא המשך לסרט בנובמבר 2018.
בשנת 2013 פורסם הסרט המוזיקלי "לשבור את הקרח" בהשראת "מלכת השלג" של הנס כריסטיאן אנדרסן, זה היה סרט האנימציה הראשון של דיסני שהרוויח מעל מיליארד דולר ברחבי העולם.
הסרט הבא של האולפן היה "שישה גיבורים", סרט קומדיה בהשראת הסדרה של מארוול קומיקס, שיצא בשנת 2014. במיוחד עבור הסרט, האולפן פיתח תוכנה חדשה לעיבוד אור בשם היפריון, הסטודיו המשיך להשתמש בה בכל הסרטים הבאים.
הסרט זכה לשבחים רבים ובנוסף זכה בפרס האוסקר לאנימציה המונפשת הטובה ביותר.
במרץ 2016 הופץ הסרט "זוטרופוליס", הסרט זכה להצלחה מסחרית עצומה עם הכנסות של מעל 900 מיליון דולר והיה לסרט האנימציה עם הפתיחה הטובה ביותר בהיסטוריה של הקולנוע כבר בסוף השבוע הראשון להקרנתו בקולנוע, כמו כן הסרט זכה גם להצלחה ביקורתית עצומה.
ב-6 ביוני הרוויח הסרט מיליארד דולר והפך לסרט האנימציה השני של אולפני ההנפשה של דיסני שהגיע לסכום זה, כמו כן זכה הסרט בפרס האוסקר לאנימציה המונפשת הטובה ביותר.
"מואנה", סרט הרפתקאות ופנטזיה, יצא בנובמבר 2016. הסרט היה הצלחה מסחרית נוספת עבור הסטודיו, הרוויח מעל 600 מיליון דולר ברחבי העולם והיה מועמד לשני פרסי אוסקר.
ב-20 ביוני 2018 מונתה ג'ניפר לי למנכ"לית של חברת אולפני ההנפשה של וולט דיסני עקב פרישתו של ג'ון לאסיטר.
ב-28 ביוני 2018, אולפני דיסניטון נסגרה ו-75 עובדים פוטרו.
ב-23 באוקטובר 2018, נודע כי אד קטמול יפרוש בסוף השנה וימשיך את עבודתו עד יולי 2019.
בנובמבר 2018 הופץ סרט ההמשך של ראלף ההורס, "ראלף שובר את האינטרנט", הסרט גרף הכנסות גבוהות של מעל 500 מיליון דולר והיה למועמד לפרס אוסקר.
2019-היום: רכישת פוקס הנפשות ובלו סקיי
במרץ 2019, רכשה חברת וולט דיסני את פוקס המאה ה-20, וכן את חטיבת ההנפשה של פוקס המאה ה-20 ו-Blue Sky Studios, נשיאי החברות אנדראה מילורו ורוברט ביירד המשיכו בתפקידיהם.
בנובמבר 2019 הופץ סרט ההמשך "לשבור את הקרח 2".
הסרט הכניס יותר מ-1.4 מיליארד דולר והיה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר.
בין השנים 2020 ל-2022, על רקע מגפת הקורונה והשפעותיה על הרגלי הצפייה של הציבור בסרטי קולנוע, ומסיבות נוספות, לא הצליחה דיסני ליצור סרט אנימציה שובר קופות בסדרי הגודל אליהם הייתה מורגלת.
ריה והדרקון האחרון (2021) ועולם מוזר (2022) לא הצליחו להרוויח בקופות הקולנוע, וגם אנקאנטו (2021), למרות שנחשב ללהיט, לא הרוויח כמצופה.
על רקע זה, כמו גם על רקע הצלחתם של אולפני אנימציה אחרים להציג להיטים קופתיים, נאלצה דיסני לגבש תוכנית להחזרת אולפני האנימציה שלה לרווחיות.
במקביל הודיע אייגר על פיטוריהם של 7,000 מעובדי החברה, מהלך שצפוי לחסוך לדיסני 5.5 מיליארד דולר.
בספטמבר 2024, ג'ניפר לי פרשה מתפקידה כמנהלת הקריאטיבית הראשית של האולפנים כדי להתמקד בכתיבה ובבימוי של סרטי "לשבור את הקרח 3" ו"לשבור את הקרח 4".
ג'ארד בוש, זוכה פרס האוסקר על הסרט "אנקאנטו", מונה למנהל הקריאטיבי הראשי לאחר פרישתה.
1959 - "היפהפייה הנרדמת" (Sleeping Beauty)
1977 - "הרפתקאות ברנרד וביאנקה" (The Rescuers)
1988 - "אוליבר וחבורתו" (Oliver & Company)
1990 - "ברנרד וביאנקה במבצע אוסטרליה" (The Rescuers Down Under)
2001 - "אטלנטיס: האימפריה האבודה" (Atlantis: The Lost Empire)
2007 - "לפגוש את הרובינסונים" (Meet the Robinsons)
בפברואר 2023 עדכן מנכ"ל דיסני, בוב איגר, על פיתוח סרטי המשך לזיכיונות מצליחים של דיסני ופיקסאר, שמועד צאתם לאקרנים טרם הוכרז:
במאים בולטים שעבדו בחברה וסרטיהם
אריק גולדברג - פוקהונטס, פנטזיה 2000
ביל רוברטס - פינוקיו, פנטזיה, דמבו, במבי, סלודוס אמיגוס, שלושת הקבלרוס, חופשי ומאושר
ביירון הווארד - בולט, פלונטר, זוטרופוליס, אנקאנטו, זוטרופוליס 2
ג'ארד בוש - זוטרופוליס, אנקאנטו, זוטרופוליס 2
גארי טרוסדייל - היפה והחיה, הגיבן מנוטרדאם
ג'ון לונסברי - הרפתקאותיו של פו הדוב, הרפתקאות ברנרד וביאנקה
ג'ון מסקר - הרפתקאותיו של סופר בלש, בת הים הקטנה, אלאדין, הרקולס, כוכב המטמון, הנסיכה והצפרדע, מואנה
ג'יימס אלגר - פנטסיה, הרפתקאות איכבוד ומר טוד, פנטסיה 2000
ג'ניפר לי - לשבור את הקרח, לשבור את הקרח 2, לשבור את הקרח 3, לשבור את הקרח 4
ג'ק קני - פינוקיו, דמבו, סלודוס אמיגוס, שלושת הקבלרוס, הבה לי מוזיקה, חופשי ומאושר, עת הזמיר, הרפתקאות איכבוד ומר טוד
דון הול - 6 גיבורים, מואנה, ריה והדרקון האחרון, עולם מוזר
המילטון לוסק - פינוקיו, פנטזיה, סלודוס אמיגוס, עת הזמיר, סינדרלה, עליזה בארץ הפלאות, פיטר פן, היפהפייה והיחפן על כלבים וגנבים.
וולפגנג ריית'רמן - היפהפייה הנרדמת, על כלבים וגנבים, החרב באבן, ספר הג'ונגל, חתולים בצמרת, רובין הוד, הרפתקאות ברנרד וביאנקה.
וילפרד ג'קסון - שלגיה ושבעת הגמדים, פינוקיו, פנטסיה, דמבו, סלודוס אמיגוס, על הזמיר, סינדרלה, אליסה בארץ הפלאות, פיטר פן, היפהפייה והיחפן
מארק דינדל - הקיסר נפל על הראש, צ'יקן ליטל
כריס באק - טרזן, לשבור את הקרח, לשבור את הקרח 2, המשאלה
קירק וויז - היפה והחיה, הגיבן מנוטרדאם
קלייד ג'רונימי - שלושת הקבלרוס, הבה לי מוזיקה, את הזמיר, הרפתקאות איכבוד ומר טוד, סינדרלה, אליסה בארץ הפלאות, פיטר פן, היפהפייה והיחפן, היפהפייה הנרדמת, על כלבים וגנבים
רוב מינקוף - מלך האריות
רון קלמנטס - הרפתקאותיו של סופר בלש, בת הים הקטנה, אלאדין, הרקולס, כוכב המטמון, הנסיכה והצפרדע, מואנה
ריץ' מור - ראלף ההורס, ראלף שובר את האינטרנט
אולפני הרצליה בע"מ הם חברה להפקות טלוויזיה השוכנת בהרצליה.
החברה מספקת שירותי פיתוח והפקה, צילום, פוסט-פרודקשן עד לשלב השידור.
האולפנים עוסקים גם בפיתוח ואספקת תוכן לשוק הטלוויזיה הישראלי והבינלאומי, ומשמשים ספק של שירותי מערך מרובה מצלמות, עם החזקה של אולפני טלוויזיה, חדרי בקרה וניידת שידור.
האולפנים נוסדו על ידי מרגוט קלאוזנר, אחת מחלוצות התיאטרון והקולנוע העברי והישראלי.
קלאוזנר חזתה את הפוטנציאל הטמון בעולם התקשורת כבר בשנות ה-30 של המאה ה-20. בשנת 1933 היא הקימה יחד עם בעלה יהושע ברנדשטטר את חברת ההפקות "אורים", זאת לאחר שהאמינה כי סרטי הקולנוע הם האמצעי הטוב ביותר להפצת רעיונות הציונות והחלוציות, הן בארץ ישראל והן ברחבי העולם.
הסרט הראשון שהופק במסגרת חברת ההפקות, "לחיים חדשים" צולם בארץ ישראל, אולם בהיעדר הטכנולוגיה והכלים הדרושים לפיתוחו הוא נשלח למעבדות חיצוניות.
כתוצאה מכך קלאוזנר שמה לה למטרה להקים אולפני הפקות בארץ ישראל, שיענו בדיוק על צרכים אלו ויעזרו להצמיח תעשיית קולנוע עצמאית ומשגשגת, וב-1947 החלה בחיפושים אחר הדרך שתעזור לה להגשים את החזון.
לאחר הקמת המדינה קלאוזנר ובעלה חכרו מגרש בגודל 72 דונם בהרצליה, שהיה בבעלות הקרן הקיימת לישראל.
טקס הנחת אבן הפינה לאולפנים נערך ב-3 ביולי 1949. מגילת היסוד של הבניין הונחה על היסודות על ידי ברנדשטטר וראש המועצה בן ציון מיכאלי וחתומים עליה, בין היתר, אלוף יצחק שדה והשחקנית חנה רובינא.
מברקי ברכה נשלחו מהבמאי האיטלקי רוברטו רוסליני ממנהלי אולפני "מטרו גולדווין מאייר" ו"פרמאונט" בהוליווד ומהסופר תומאס מאן, שהודיע שישמח אם האולפנים יפיקו סרט על פי ספרו "יוסף ואחיו".
בעזרת השקעת כספי הירושה של אביה שהיוו הון התחלתי של 5,000 דולר בלבד יחד עם כספים שגייסו ממספר משקיעים, הם בנו את התשתיות הנדרשות באמצעות ציוד ומכשירים יקרים שיובאו לישראל.
בתוך תהליך הקמת האולפנים קלאוזנר צברה חובות כבדים, והיא לימים התוודתה שהייתה מוכנה לוותר על הפרויקט לו צפתה מראש את הסיבוכים.
בנוסף, שותפיה ויתרו בשלב מסוים על האמונה שהאולפנים יצליחו והפצירו בה לקנות את חלקם או לפרק את השותפות.
היא החליטה לקנות את חלקם של שותפיה ולהעמיד את האולפנים על הרגליים.
האולפנים פעלו תחילה בשם "אולפני הסרטה בישראל בע"מ".
הקמת שלב א' של האולפנים הסתיימה בסוף 1951 בעלות של מאה אלף ל"י עבור הבנייה ו-150 אלף דולר עבור קניית הציוד בחו"ל.
עוד בטרם השלמת המבנים הופקו שני סרטים תיעודיים: "החלוצים הראשונים" שהוצג בפסטיבל קאן ו"עיר האוהלים" שהוצג בפסטיבל הסרטים של ונציה.
שני הסרטים גם הוצגו בבתי קולנוע באירופה וארצות הברית.
בנוסף החלו לעבוד על הסרט העלילתי הראשון שלהם "אלפיים שנה ועוד שלוש" שכתב וביים ברוך דינר.
יהושע ברנדשטטר ניהל רומן עם עובדת משרד החוץ, אותה הכיר באמסטרדם.
ברנדשטטר החליט לעזוב ולוותר על כל זכויותיו באולפנים ונישא לאהובתו.
קלאוזנר נותרה כמנהלת ובעלת המניות העיקרית.
בשנת 1952 הופקו שני סרטים קצרים, סרט מוזיקלי בשם "קציר בגליל", שהופק עבור המגבית היהודית המאוחדת, וסרט עלילתי קצר - "ירח מלא".
בשנת 1954 הופקו לראשונה שני סרטים עלילתיים באורך מלא, "אבן על כל מיל שביים אריה להולה, ו"גבעה 24 אינה עונה" בבימויו של הבמאי הבריטי תורולד דיקנסון.
בשנת 1957 הוקמה שותפות "כרמל-הרצליה" שהפיקה יומני קולנוע, היא הוקמה כתוצאה ממיזוג פעילות "יומני כרמל" לתוך "אולפני הסרטה בישראל".
"יומני כרמל" הופקו על ידי "נתן אקסלרוד" אך פעלו בהפסד באותה עת, כאשר עלות כל יומן הייתה כ-3,000 ל"י וההכנסות רק כ-1,000 ל"י ואקסלרוד החליט להכניס שותף להוזלת עלויות ההפקה.
בשנת 1963 הופק ב"אולפני הרצליה" הסרט "סאלח שבתי", לצורך הצילומים, הוקם סט צילום בחורשת אקליפטוסים בהרצליה, בה הוקם שחזור של מעברה.
"אולפני הרצליה" גם סיפקו מימון חלקי לסרט, באמצעות אשראי של שלושת רבעי מעלות ההפקה.
בשנת 1967 מונה איציק קול על ידי קלאוזנר למנכ"ל האולפנים.
זאת בעקבת הפקת הצגת "שלמה המלך ושלמי הסנדלר" בתיאטרון הקאמרי, בו שימש קול מנהל האדמיניסטרטיבי.
קלאוזנר החזיקה בזכויות למחזה והתרשמה לטובה מיכולתו.
קול שכנע את קלאוזנר להשקיע בציוד לשידורי טלוויזיה, ובתקופת מלחמת יום הכיפורים היו האולפנים בניהולו מוקד לשידורי הלוויין של רשתות טלוויזיה מכל העולם.
בשנת 1971 הפיקו אולפני הרצליה את סרטו של הזמר ג'וני קאש, "דרך הבשורה: סיפורו של ישו", שצולם בישראל.
בשנות ה-70 האולפנים עברו לעסוק יותר בהפקת תוכניות טלוויזיה אם כי במקביל נמשכה גם הפקת סרטי קולנוע.
בשנת 1978 הוביל קול מהלך לאיחוד אולפני הרצליה עם אולפני גבע, ובשנים שלאחר מכן כיהן כמנכ"ל "האולפנים המאוחדים".
תחת ניהלו הפכה חברת "האולפנים המאוחדים" לחברת ההפקות הגדולה בישראל לתוכניות טלוויזיה וסרטי קולנוע.
במחצית השנייה של שנות ה-80, סבלו "האולפנים המאוחדים" מקשיים כספיים עקב השקעה בציוד עבור ערוץ 2 שהשקתו התעכבה ומאבק בין בעלי המניות.
הם נמכרו לקבוצת משקיעים ואחר כך חתם מנחם גולן על חוזה לרכישתם, אך הוא בוטל ברגע האחרון.
בשנת 1994 הוקם חדר השידור המרכזי של זכיינית ערוץ 2 "רשת" בבניין האולפנים.
בתחילת 2006 עזבה "רשת" את המתחם.
בשנת 2002 הקימה חברת "האולפנים המאוחדים הרצליה" אולפן נוסף ושטחים נילווים (משרדים, חדרי איפור, הלבשה) במרכז תיא ברעננה.
האולפן ברעננה פעל כעשר שנים ונסגר אחר כך.
בשנת 2007 החליטו בעלי האולפנים למכור את המתחם לטובת הקמת שכונת מגורים.
לצורך כך ערכו מכרז לעסקת קומבינציה עם יזמים שיבנו את המתחם בתמורה לבעלות על חלק מהדירות שייבנו במקום.
במכרז זכתה, בפברואר 2008, חברת "אפריקה ישראל מגורים" שהציעה לשלם 43.5% ממחיר המכירה של הדירות במתחם.
בהמשך הצטרפו לעסקה חברת "תדהר" ואיש העסקים עמוס לוזון.
אולם מימוש המכרז התעכב במשך שנים רבות, עקב עיכובים באישור תוכנית הבנייה ומציאת אתר חלופי לאולפנים.
בשנת 2016, רכשו "אולפני הרצליה", במסגרת מכרז שפרסמה עיריית בכפר סבא, שטח של 8.5 דונם בסמוך לכביש 4 ושכונת כפר סבא הירוקה.
בינואר 2019 אישרה הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה במחוז מרכז, תוכנית להקמת קריית התקשורת חדשה עבור "אולפני הרצליה" בשטח שרכשה.
בנובמבר 2019 אושרה התוכנית סופית, לאחר שנדחו מספר התנגדויות שהוגשו.
הקריה תכלול שטח בנוי של 25 אלף מ"ר לאולפני טלוויזיה ומשרדי הפקות, בהשקעה כוללת של כ–150 מיליון שקל ובית-ספר למקצועות התקשורת.
ביולי 2020 נחתמה העסקה להקמת שכונת מגורים במתחם "אולפני הרצליה", בה 326 יחידות דיור, לאחר שהתקבל אישור מרשות מקרקעי ישראל.