tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המתחם היה למוקד משיכה לחובבי קולנוע.
במקום פועלים שלושה מתחמי קולנוע ובהם 30 אולמות, כולל קולנוע IMAX וקולנוע המציג סרטים באנגלית, וכן אקדמיה לקולנוע ומוזיאון קולנוע.
בכיכר פוטסדאם אף "התיאטרון בכיכר פוטסדאם" (Theater am Potsdamer Platz) ובו 1,800 מושבים, אשר בו אף מקרינים סרטים ובו מתקיים מדי שנה פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.
בקומה תת-קרקעית מתחת לתיאטרון שוכן מועדון ריקודים פופולרי בשם Adagio Nightlife.
ב-1 במרץ 1992, לאחר שיפוץ כולל נפתחה מחדש בכיכר פוטסדאם תחנת הרכבת הפרוורית (S-Bahn), וב-13 בנובמבר 1993 נפתחה מחדש תחנת הרכבת התחתית.
מתחת לכיכר נבנתה תחנת רכבת תחתית נוספת, אולם לא הוחלט עדיין על השלמת הקו שיעבור בה והיא משמשת בינתיים כגלריה לאומנות.
בשנת 2006 נפתחה במקום אף תחנת רכבת אזורית (Regionalbahnhof).
קיימות תוכניות לחדש אף את תנועת הקרוניות החשמליות לכיכר פוטסדאם.
קווי אוטובוס רבים משרתים את אזור הכיכר ובמקום נבנו כ-4,000 מקומות חניה, 2,500 מתוכם תת-קרקעיים.
מרתון ברלין המתקיים מדי שנה בסוף השבוע האחרון של חודש ספטמבר, עובר מאז 2001 בכיכר פוטסדאם.
מובילי המרוץ חולפים בדרך כלל בכיכר כ-10 דקות לפני הגיעם לקו הגמר.
פוטרג'איה (במלאית: Putrajaya) היא עיר וטריטוריה פדרלית במלזיה.
פוטרג'איה משמשת כמרכז השלטון הפדרלי, מרבית משרדי הממשלה הפדרלית נמצאים בה והיא משכנו של בית המשפט העליון של מלזיה (בית המשפט הפדרלי של מלזיה).
למרות זאת היא אינה בירת מלזיה, תואר השייך לעיר קואלה לומפור הנמצאת במרחק של 25 קילומטרים צפונית לה ואשר בה שוכן היאנג די-פרטואן אגונג, השליט העליון של מלזיה, והפרלמנט המלזי.
הטריטוריה הפדרלית מוקפת כולה על ידי מדינת סלנגור.
בעקבות עומסים רבים על אזור קואלה לומפור בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 ראש ממשלת מלזיה מהתיר מוחמד תכנן יצירה של מרכז פדרלי חדש למלזיה שיוריד את העומס.
הוחלט לקרוא לעיר החדשה פוטרג'איה.
השם מורכב משני חלקים: פוטרה (Putra), על שמו של טונקו עבדול רחמן פוטרה, ראש הממשלה הראשון של מלזיה, וג'איה (jaya), מילה מלאית שפירושה הוא "הצלחה" או "ניצחון".
לאחר משא ומתן מדינת סלנגור הקצתה לעיר החדשה שטח באזור שנקרא עד אז פרנג בסר (במלאית: Prang Besar).
העבודות על הקמת העיר המתוכננת החלו ב-1995. העבודות הואטו מעט בעקבות המשבר הפיננסי באסיה ב-1997.
ב-1999 הסתיימו העבודות והחל מעבר של משרדי הממשלה הפדרלית מקואלה לומפור לפוטרג'איה.
ב-1 בפברואר 2001 מהתיר בין מוהמד הכריז על פוטרג'איה כטריטוריה פדרלית.
קיימת רכבת פרוורית שנחנכה ב-2002 המקשרת בין נמל התעופה הבינלאומי של קואלה לומפור והעיר קואלה לומפור העוברת דרך פוטרג'איה.
יש תוכנית להקמת מונורייל בעיר, אך הבנייה הופסקה עקב עלויות כספיות ב-2004.
פוטרוס (בפרסית: فطرس פירושו מלאך שנפל במיתולוגיה השיעית, אנגלית: Fotros) הוא כטב"ם איראני ארוך טווח המיועד לצרכים צבאיים ובעיקרם ביון ותקיפה מתוצרת IAIO האיראנית; הוא נחשף בנובמבר 2013.
כלי הטיס עדיין לא נמצא בשירות מבצעי ומתוכנן להיכנס לשירות בזרוע האוויר של משמרות המהפכה האסלאמית בשנת 2017.
גורמים מערביים שבחנו את הכלי טוענים כי יש לו נקודות דמיון עם מל"ט האיתן הישראלי וייתכן שבוסס עליו.
כמו האיתן, הוא מצטיין בטווח פעולה ארוך ויכולת שהות ארוכה באוויר.
המטוס מונע ככל הנראה על ידי מנוע טורבו פרופ בעל שני להבים.
כלי הטיס בעל כנפיים ארוכות שעליהן מותקנות נקודות לנשיאת חימוש.
הפוטורוס תוכנן לשהות באוויר פרקי זמן ארוכים שבין 16-30 שעות ולהיות בעל טווח מקסימלי של עד כ-2,000 קילומטרים.
בנוסף לכך, האיראנים טוענים כי ניתן לחמש את כלי הטיס במגוון של טילי אוויר-קרקע, והוא בעל מצלמות ואמצעי ביון בחלקו הקדמי של כלי הטיס.
שר ההגנה האיראני, חוסיין דהקאן, טען בחשיפת המערכת לתקשורת כי לכלי הטיס שני שימושים:
בקדמת המל"ט ישנן מצלמות וציוד ביון, וכמו כן האיראנים טוענים כי הוא יכול לשאת על כנפיו טילי אוויר-קרקע.
אזרחי: שליטה על הגבולות, פיקוח על עורקי תחבורה ראשיים וכמו כן אפשרות לפיקוח על אזורים מוכי אסונות - רעידות אדמה, אסונות סביבתיים וכו'.
אוטומטי: למשימות ביון, מזינים למל"ט את המסלול בו נדרש לעבור ולאחר מכן הוא מבצע את המשימה באופן עצמאי (שגר ושכח).
ידני: כלי הטיס נשלט דרך תא הבקרה באופן ידני (שגר ועדכן).
באנליזה וקטורית, פוטנציאל סקלרי הוא סקלר המתאר את האנרגיה הפוטנציאלית שיש לאובייקט מסוים.
הפוטנציאל הסקלרי, בדומה לפוטנציאל "קלאסי", מתואר על ידי הנוסחה
כאשר הכוח (וקטור), ו- גרדיאנט של הפוטנציאל P.
ניתן לראות שבמימד אחד הפוטנציאל מקבל את הנוסחה הקלאסית לאנרגיה פוטנציאלית.
לפוטנציאל הסקלרי חשיבות רבה בפיזיקה, ובפרט במכניקה, למציאת הפוטנציאלים של כוחות משמרים בעזרת חוק שימור האנרגיה, ובכך להימנע מחישובי עבודה.
לא לכל שדה וקטורי יש פוטנציאל סקלרי.
שדות שיש להם פוטנציאל סקלרי נקראים שדה וקטורי משמר, והם מתאימים לכוח משמר בפיזיקה.
דוגמאות לכוחות שאינם משמרים הם למשל כוח חיכוך וכוח מגנטי.
פוֹטֶס (בספרדית: Potes) היא עיירה ורשות מוניציפלית בקהילה האוטונומית קנטבריה שבספרד, במרחק כ-100 קילומטר מערבה מסנטנדר.
ממוקמת בגוש ההרים המרכזי של רכס פיקוס דה אירופה.
פרנסת המקום היא בעיקר מתיירות.
פוטסי (מאנגלית: Footsie, שמשמעו: משחקי רגל, פלירטוטי רגל או מזמוזי רגל) הוא סוג של משחק חיזור ופלירטוט שבו שני אנשים נוגעים זה בזה בעזרת רגליהם, מתחת לשולחן, במיטה או במקום מוסתר אחר, לעיתים קרובות כביטוי לאהבה וקרבה בין שניהם.
משחק זה נעשה לרוב בתור מעשה פלירטוט וחיזור, או פשוט להנאה של מגע בין השניים.
אף על פי שפוטסי במהותו ובטבעו אינו מעשה רומנטי או מיני, הוא כן נעשה בדרך כלל בין שני אוהבים צעירים כסימן של חיבה, ולעיתים קרובות ללא תיאום והסכמה מוקדמת על ביצועו.
המשתתפים לעיתים נוהגים להסיר את נעליהם ולהישאר יחפים או בגרביים בזמן ביצוע הפוטסי.
המונח "פוטסי" התפתח בשנות ה-40 של המאה ה-20 כצורת הקטנה הומוריסטית למילה "פוט" (כף רגל).
השפעות הפוטסי על היחס לבן הזוג
במחקר על "יחסים סודיים" שנערך בשנת 1994, קבוצת משתתפים (סטודנטים מארצות הברית) התבקשו לשחק במשחק קלפים משותף של בן עם בת זוגו, כאשר החוקרים הורו לכמה משתתפים לשחק בפוטסי עם שותפתם למשחק.
מתוך כלל המשתתפים, זוג אנשים שרגליהם התחככו תוך שמירה על סודיות המעשה, דירגו את האטרקטיביות של בן הזוג שלהם באופן משמעותי יותר מאלו שלא התחככו ברגליהם, או כאלה שחיככו את רגליהם בצורה גלויה ופומבית.
על פי החלטת בית המשפט העליון לערעורים באיטליה בשנת 2000, משחק פוטסי אינו נחשב להטרדה מינית.
כותב הקומיקס האמריקאי רוברט קראמב פרסם בשנת 1987 רצועת קומיקס אוטוביוגרפית בשם "פוטסי".
הרצועה עוסקת ב"התנגשות של בן הנעורים עם רגלי יצורים חסונים בבית הספר", וזאת כתיאור של פטיש מיני נפוץ.
בסרטוני יוטיוב רבים נראים משחקי פוטסי בין שתי נשים יחפות המלטפות זו את כף רגלה של זו, מדגדגות ומשלבות את אצבעות הרגליים.
לעיתים תוך שימוש בשמן או בקרם להגברת העונג.
בתרבות הקולנוע, במשך השנים יצאו סרטים רבים המשלבים קטעי "פוטסי" כחלק מפלירטוט וחיזור בין איש ואישה.
פוטנציאל קשור-אירוע או פוטנציאלים מעוררים הוא סדרה של שינויי מתח במערכת העצבים המרכזית הקשורים באופן קבוע בזמן לאירוע מוגדר אירוע זה יכול להיות גרייה חושית, אירוע מוטורי או אירוע הכרתי.
הרכיבים של הפוטנציאלים המעוררים הם ביטויים חיצוניים לתהליכים תוך מוחיים.
הם מחושבים על ידי מיצוע התגובה המוחית לאירועים חיצוניים, במהלך ביצוע מטלה.
ניתן להסתייע בפוטנציאלים המעוררים להבנה של תהליכים קוגניטיביים המעורבים בתפיסה, קשב, רגש, פעולה, זיכרון ועוד.
האותות החשמליים במוח מתרחשים על ידי מעבר יונים דרך תעלות יונים הנמצאות על קרום התא.
יש תעלות כאלה המופעלות על ידי קשירה של מוליכים עצביים לקולטנים, ואחרות נפתחות על ידי שינויים במתח על פני קרום התא.
מעבר יונים זה יוצר פוטנציאל חשמלי הניתן למדידה.
לרוב מדידת הפוטנציאל החשמלי בבני אדם מתבצעת בצורה לא פולשנית באמצעות מכשיר הנקרא אלקטרואנצפלוגרם (EEG).
מכשיר זה יוצר רישום המשקף את הפעילות החשמלית של תאי העצב באזורים השונים של המוח בעזרתן של אלקטרודות המונחות על פני הקרקפת.
כאשר נבדק מבצע מטלה, רק חלק קטן מהרישום החשמלי ב- EEG מכיל את הפעילות החשמלית שקשורה למטלה, רוב הפעילות הנמדדת אינה קשורה למטלה, ומוגדרת כרעש.
על מנת לחלץ מן הפלט הכללי את אותו החלק הרלוונטי אשר קשור למטלה נדרש מנגנון המפריד בין האות הרלוונטי לבין הרעש.
אחת השיטות לבצע זאת היא מדידת ERP.
בשיטה זו ה-ERP הוא החלק מן האות אשר מקיים שני תנאים:
מופיע באופן עקבי לאורך הרצות חוזרות ונשנות של מהלך הניסוי.
מופיע בזמן קבוע ביחס לאירוע המעניין את החוקר.
לתכונה זו קוראים נעילות בזמן (Time-locked).
שני תנאים אלה מתבססים על ההנחה כי בעת התרחשות מאורע המוח מפיק דפוס קבוע של פעילות מוחית שהוא נעול בזמן ביחס לאותו מאורע.
הנחה זו אינה תמיד מדויקת, וישנם מנגנונים שונים אשר הוצעו בעקבות זאת.
למרות זאת כוחה של שיטת ה-ERP הקלאסית מוכח מההצלחה האמפירית של שלל מחקרים בחקר המוח, גם אם המנגנון עליו מסתמכת השיטה אינו נכון אובייקטיבית.
השיטה הנפוצה למדידת ה-ERP היא באמצעות מיצוע.
בשיטה זו רישום ה-EEG הרציף עובר חיתוך לתקופות נעולות בזמן, דהיינו לפרקי זמן קבועים סביב אירוע.
לאחר מכן כל החלקים מסודרים זה כנגד זה, ומתבצע חישוב של ממוצע המתח הנמדד בכל רגע של הרישום.
מנגנון זה נועד על מנת לצמצם את הרעש למינימום.
הפוטנציאלים המעוררים הנרשמים מורכבים מסכימה של גלים, המכונים רכיבים, אשר נהוג לקשר אותם לפעילות קוגניטיבית קבועה.
כל רכיב ניתן לאפיין באמצעות כמה מדדים: חביון, הזמן בין המאורע לבין הופעת הפיק, משרעת, גובה הפיק במיליוולטים.
קוטביות המתח, האם המתח הוא חיובי או שלילי ודפוס ההתפלגות על פני הקרקפת.
כמו כן, לעיתים מאפיינים את סדר ההופעה של הרכיב ביחס לרכיבים אחרים.
משום שהמתח של פוטנציאל קשור-אירוע חלש בהשוואה לאותות החשמליים האקראיים של המוח, נדרשות חזרות רבות על המדידה כדי להגדיל את היחס בין האות לרעש הרקע.
הבסיס הביופיזיקלי של פוטנציאל מוחי
לרוב עיקר השינויים במתח נגרמים בעקבות מעבר יונים בסינפסות, בתהליך הנקרא יצירת פוטנציאל פוסט סינפטי, ולא בעקבות פוטנציאל הפעולה המתפתח בתא העצב הפוסט סינפטי.
הגדרת רכיב פוטנציאל קשור אירוע (ERP component)
מדידות של ERP יכול לתת מידע חדש אשר קשה להשגה באמצעים התנהגותיים.
היכולת למדוד פעילות קונסיסטנטית אף לפני הצגת גירוי יכולה להחשב כמוכנות של המיינד למטלה אשר ביטויה הגופני מועט.
כמו כן, היכולת לסווג לתתי תהליכים מושגים קוגניטיביים מתאפשר גם הוא באמצעות הבחנה בתנודות בלתי תלויות זו בזו ברכיבים מסוימים של ה-ERP.
עם זאת, בעיות הסקה אשר פחות בולטות בניסויים פסיכולוגים קלאסיים, צצות כאשר יש ניסיון לקשר פעילות מוחית אנושית לתהליכים פסיכולוגיים.
היכולת לקשור בין תהליך מוחי הנצפה בעת מטלה לבין היותו חלק מהבסיס לפעולה המבוצעת במטלה הוא בעייתי, כיוון שלא מתאפשרת דיאסוציאציה כפולה.
כלומר אין דרך מספיק טובה לגרום להשתקת רכיב ספציפי בבני אדם, ולבחון את ההשפעה של ההשתקה על ההתנהגות, לכן לרוב ההסקה היא פוזיטיבית.
כאשר יש אוסף של ראיות בהם רכיב ERP מסוים מופיע תחת שלל תנאים השונים זה מזה אפשר להגיד בביטחון מסוים כי רכיב זה או אחר קשור למאפיין המשותף לשלל הניסויים.
מיצוע - מינימיזציה של שגיאה תחת רעש נתון
בעולם אידיאלי ללא רעש היה ניתן להקרין גירוי מסוים לנבדק, לראות את הפלט של ה-EEG ובכך לזהות את הפעילות הקשורה למטלה.
בפועל אין זה כה פשוט, בכל רגע ורגע יש פעילות מוחית שאינה קשורה למטלה אשר מונחת לפני הנבדק, או לחלופין הפעילות הנמדדת אינה עונה על הנחות היסוד של ה-ERP והיא מפריעה לזיהויו.
אי לכך, המדידה בפועל בכל אלקטרודה סוכמת גרעין של פעילות הקשורה למטלה יחד עם רעש.
פיתוח שיטת המיצוע שמובאת להלן מופיעה בקצרה במאמר של חוקרים נתניאל סמית' ומרתה קוטס שפורסם בשנת 2015 בכתב העת פסיכופיזיולוגיה.
נגדיר משתנה המייצג את הפוטנציאל החשמלי הנמדד בנקודת זמן מסוימת לאחר הופעת גירוי באלקטרודה מסוימת, בהרצה ה-.
ונגדיר משתנה כפוטנציאל אשר תלוי באירוע, ה-ERP אותו מבקשים למדוד, כאשר אנו יודעים כי הוא נשאר קבוע לאורך ההרצות.
אזי ניתן לתאר את הרצות הניסוי כסט של משוואות כדלהלן:
בשלב זה לחוקר ישנו רק את התוצאות הנמדדות () ואת סט המשוואות דלעיל על מנת למצוא את .
השיטה הישנה, הפשוטה והכי נחקרת לפתרון שאלות מסוג זה היא עיקרון הריבועים הפחותים.
לפי שיטה זו צריכה להיות הגורם אשר יביא את סך הרעש בריבוע:
על מנת למצוא את המינימום לנוסחה של הרעש בריבוע נגזור את הביטוי:
נשים לב כי בטא הביטוי של שווה לממוצע.
כלומר, לפי עקרון הריבועים הפחותים הדרך הטובה ביותר לאמוד את בטא היא למצע את הערך הנמדד באלקטרודות על פני כל ההרצות .
על מנת לקבל את ה-ERP הרציף נמצע את הערך הנמדד על פני כל ההרצות עבור כל נקודה בזמן אותה דגמנו.
תהליכי צמצום רעש במידע גולמי של EEG
מלבד המיצוע, אשר כפי שנראה לעיל מצמצם למינימום את השגיאה תחת רעש נתון בהינתן קיום ההנחות של ה-ERP, ניתן להשתמש בשיטות לצמצום מרכיב הרעש ובכך להביא לתוצאה מדויקת יותר.
שיטות אלו כוללות שימוש בפילטרים שונים, אלגוריתמים מתחום מדעי המחשב להפרדת מקורות ובהסרה ידנית של מוקדי רעש באמצעות עזרים ממוחשבים המכווינים את החוקר אל מוקדים אלו.
על מנת לחלץ את ה-ERP מן המידע הרועש שרושם ה-EEG יש צורך לבצע כמה תהליכים לפני ביצוע המיצוע.
אחד התהליכים הנפוצים והראשוניים ביותר הוא החלת מסננים על הרישומים, כאשר המטרה היא לסנן כמה שיותר מידע לא רלוונטי ורעש מן האות.
אחד המסננים שמאוד נפוץ להשתמש בהם הוא מסנן גבוה עובר לתדרים של עד חצי או אחד הרץ, בו רק תדרים הגבוהים מ 1-0.5 הרץ נשארים.
זאת משום שלרוב לא מצוי מידע משמעותי מהמוח בתדרים אלו, אלא מצוי יותר רעש שמקורו בהצטברות מטענים כתוצאה מהזעה וכדומה.
כמו כן, לעיתים משתמשים בפילטרים מסוג "נמוך עובר" המנפים מהרישום את כל התדרים אשר אינם נמצאים בטווח בו מתעניין החוקר.
על מנת לשלול את התרומה המשותפת של מקורות עמוקים לכלל הפוטנציאל החשמלי עם הקרקפת, ובכך להגדיל את היכולת לזהות מקורות בלתי תלויים קרוב לשטח פני קליפת המוח, לעיתים קרובות משתמשים בפילטר הנקרא פילטר לפלסיאן.
פילטר זה הוא פילטר מרחבי, ולכן הוא נעשה על פני כל האלקטרודות בנקודות זמן קבועה.
הפילטר משנה את המפה הטופוגרפית בנקודת זמן זו, הוא מסיר רכיבים שהם בעלי תדר מרחבי נמוך, כלומר שמידת המקומיות שלהם נמוכה יחסית.
בכך הוא מחדד את המפה הטופוגרפית והוא מסיר רעשים שמקורותיהם בצוואר ובפנים.
אחת השיטות הנפוצות להסרת רעש מן המידע הנמדד ברישום EEG היא הסרת רכיבים בלתי תלויים, שמקורם מזוהה עם פעילות שאינה נובעת מהמוח.
לדוגמה: מצמוץ העין, תנועת שריר או פעילות הלב.
חילוץ הרכיבים הבלתי תלויים, הקיימים ברישום ה-EEG, מתבצע באמצעות אלגוריתם מתחום מדעי המחשב הנקרא ניתוח גורמים בלתי תלויים - או בקיצור ICA .
לאחר שהאלגוריתם מוצא את הרכיבים הבלתי תלויים, החוקרים בודקים עבור כל רכיב האם מקורו בפעילות מוחית או שמקורו בפעילות שאינה מוחית.
בדיקה זו מתבצעת על מנת לדעת אם להשאיר את הרכיב במידע שנאסף או לחלופין להסירו.
קביעת מקור הרכיב מצריכה ידע וניסיון של החוקר, ומסקנותיה עשויות להיות שונות בין חוקרים שונים כתלות במידת המיומנות, בשמרנותם של החוקרים ובטיב הניסוי.
לרוב ישתמש החוקר בשיטות כמו התמרת פורייה ו המנתחות את תכונות הרכיבים עצמם, שעוזרות לבצע שיפוט בצורה מושכלת יותר.
מרכיב נוסף המקשה על סיווג הרכיבים הוא העובדה כי ישנם צורות של רכיבים אשר סיווגם שנוי במחלוקת בקהילה המדעית.
הסרת ארטיפקטים סמי-אוטומטית מבוססת קריטריון
לאחר הרצת ה-ICA נהוג להשתמש בתוכנה אשר מוצאת מקטעים ברישום ה-EEG שעונים לקריטריונים שמגדיר החוקר.
קריטריונים אלה מעידים על פעילות שמקורה אינה מוחית.
פעילות זו יכולה לנבוע מתנועת שרירים של הקרקפת, הזעה או תנועה חדה של הנבדק.
קריטריונים לדוגמה הם: אמפליטודה מאוד גבוהה של הרשם, תנודות מהירות וגדולות באמפליטודה, חוסר פעילות משמעותי וכדומה.
לאחר סימון התוכנה את המקטעים שעונים על הקריטריונים, עובר החוקר על הרישום של ה-EEG ובודק עבור כל מקטע מזוהה אם קיימת עילה להסירו מהניתוח הסופי, וכן מוודא שלא נשכחו מקטעים שרלוונטיים להסרה.
לעיתים בעקבות ריבוי מקטעים בעייתיים באלקטרודות, יכול החוקר להגיע למסקנה כי יש צורך להסיר אלקטרודות שלמות.
כאשר מוסרים החלקים הבעייתיים יש אפשרות או להתעלם ממקטע הזמן לחלוטין, או לחלופין לנסות לשער את הפעילות באלקטרודות הבעייתיות בטווח הזמנים הבעייתי.
הליך אמידת הפעילות נקרא אינטרפולציה.
הליך זה לעיתים חשוב על מנת לשמור על כמות אלקטרודות קבועה ובכך לפשט את הליך הסקת המסקנות הסטטיסטי.
הפוטנציאל קשור-אירוע המתקבל דרך מדידת אלקטרואנצפלוגרם מייצג פעילות בו זמנית של יחידות עצביות רבות ושונות שסכומן יוצר שינוי חיובי או שלילי במתח החשמלי.הרכיבים של הפוטנציאלים המעוררים מוגדרים על פי שני ממדים שונים:
הקוטביות שלהם - חיובית (P) או שלילית (N).
זמן החביון, הזמן שבו הקוטביות מגיעה לשיאה מהצגת הגירוי - פרק זמן זה נמדד באלפיות השנייה.
רכיבים המופיעים בזמן קצר מהצגת הגירוי לרוב עד כ-100 אלפיות השנייה, מכונים פוטנציאלים אקסוגניים כיוון שככל הנראה הם מייצגים תהליכים עצביים הרגישים למאפיינים הפיזיקליים של הגירוי, הקשורים בעיבוד ראשוני הכולל פירוק לרכיבים פיזיקליים וכדומה.
רכיבים אשר מופיעים מאוחר יותר, מכונים פוטנציאלים אנדוגניים והם ככל הנראה מייצגים עיבוד מתקדם יותר של הגירוי.
עיבוד המערב מלבד ניתוח פיזיקלי גם הסקת מסקנות וייחוס משמעות.
רכיבים של פוטנציאל קשור-אירוע בעלי קוטביות שלילית מסומנים על ידי האות N, מתוך המילה האנגלית Negative.
הרכיב N1 מתייחס לשינוי שלילי במתח החשמלי ששיאו כ-100-200 מילי-שניות ממתן הגירוי.
ידוע כי רכיב זה מוגבר בעקבות הפניית קשב ראייתי-מרחבי (Visuospatial) לעבר גירוי מסוים.
הרכיב N400 מתייחס לשינוי שלילי במתח החשמלי ששיאו כ־400 אלפיות השנייה לאחר הצגת הגירוי.
הוא מקושר לעיבוד של מידע סמנטי.
בהתאם לכך, זוהי תגובה המופקת בעקבות ביטויים לא צפויים או לא מתאימים מבחינה לשונית, אשר מופיעים בסיום משפט
Mismatch negativity או בקיצור MMN הוא רכיב המופיע כתגובה למידע הסותר ניבוי של המערכת הקוגניטיבית על הסדר בסביבה החיצונית לאורגניזם.
לדוגמה משפט עם שגיאות תחביר לאחר שלל משפטים תקינים יעורר MMN כיוון שהמיינד יצפה לכך שהמשפט יהיה תקין, והניבוי יסתר.
רכיבים של פוטנציאל קשור-אירוע בעלי קוטביות חיובית מסומנים על ידי האות P, מתוך המילה האנגלית Positive.
גל P300 הוא פוטנציאל קשור-אירוע מרכזי במחקר הנוירופסיכולוגי, המופק במוח בתהליכים המערבים קשב וקבלת החלטות.
הרכיב נחשב כמייצג תהליכי עיבוד פנימיים של מערכת העצבים המרכזית.
הגל מופיע לרוב כאשר המטלה אותם עושי הנבדקים מערבת זיהוי מודע של חריגות בקלט החושי או לחלופין כאשר מתבצעת הבחנה קטגורית.
זמן הופעתו של הגל P300 משקף בין היתר את משך הזמן הדרוש כדי לעבד את משמעות הגירוי, גודל המשרעת שלו נקבע על פי מגוון משתנים, למשל: כמות הקשב שהושקעה לצורך עיבודו של הגירוי, ההסתברות של הופעת גירוי חריג והרלוונטיות שלו למטלה.
בעת רישום EEG, ה-P300 מאופיין בעליית פוטנציאל כאשר שיא הפוטנציאל מגיע בין 250 ל-500 אלפיות שנייה מהצגת הגירוי.
כמו כן האלקטרודות בהם נמצאת התגובה הגדולה ביותר, מבחינת גודל האמפליטודה, לרוב נמצאות על האונה הקודקודית.
הרישום מציג את שיא המתח מעל ריכוזי אלקטרודות קדמיים ומרכזים, עם שיא השהייה בטווח של 250 - 280 אלפיות שנייה.
P3b הוא ה-P300 הקלאסי; גל רכיב יכולת קשורת אירוע עם משרעת ששיאה הוא 300 אלפיות שנייה (על פי רוב יחסי וממוצע של אותות באזור האוזניים).
המשרעות מרישום פעילות על הקרקפת בדפנות המוח בדרך כלל גבוהות.P3b הוא כלי חשוב למדידת תהליכים חשיבתיים ובעיקר למחקר פסיכולוגי על עיבוד מידע.
פוטנציאל חיובי מאוחר (LPP) הוא עליה ממושכת בפוטנציאל קשור-אירוע המתגברת בעקבות גירוי רגשי מעורר.
ידוע כי רכיב זה קשור להשוואה חברתית.
פוטש יולי היה ניסיון הפיכה כושל כנגד שלטון האוסטרופשיזם על ידי נאצים אוסטרים, שהתרחש בין 25 ל-30 ביולי 1934.
חודשים ספורים לאחר מלחמת האזרחים באוסטריה, תקפו אנשי המפלגה הנאצית האוסטרית וחיילי אס אס גרמנים את הקנצלרות בווינה.
זאת בניסיון להפיל את שלטונה של מפלגת חזית המולדת האוסטרית תחת הנהגתו של אנגלברט דולפוס, ולהקים ממשלה פרו נאצית חדשה תחת הנהגתו של אנטון רינטלן, ראש המפלגה הנוצרית-סוציאלית האוסטרית.
הפוטש הנאצי באוסטריה נכשל, משום שרוב האוכלוסייה האוסטרית וכוחות השיטור היו נאמנים לדולפוס.
הנאצים הצליחו אמנם לרצוח את דולפוס, אך קורט שושניג לקח את מקומו, והאוסטרופשיזם המשיך להתקיים במדינה.
גרמניה הנאצית רצתה לפלוש לאוסטריה כדי להפוך אותה למדינת חסות נאצית, אך איטליה הפשיסטית שהייתה בעלת ברית של אוסטריה, מנעה מן הגרמנים את הפלישה.
עליית הנאצים לשלטון ב-30 בינואר 1933, כאשר פאול פון הינדנבורג מינה את היטלר לקנצלר גרמניה, חיזקה מאוד את הנאצים באוסטריה.
ב-4 במרץ 1933, אנגלברט דולפוס ביטל אסיפות במועצה הלאומית של אוסטריה (הפרלמנט האוסטרי), הדבר עורר את זעמם של הנאצים שדרשו בחירות חדשות וכן הגיבו בגל של מעשי טרור.
דולפוס הורה לבצע מעצרים וחיפושים בבתים של פעילים נאצים כדי לבלום את הטרור.
אז התערב בנעשה הנס פרנק, שר המשפטים ועורך דין בווארי - הוא איים שגרמניה הנאצית תפלוש לאוסטריה.
דולפוס התמקד דווקא מאיומים בתוך המדינה, הוא פעל כדי להחליש את כוחה של המפלגה הקומוניסטית האוסטרית ואת הרפובליקנישר שוצבונד (המפלגה הסוציאל-דמוקרטית).
הנס פרנק, יחד עם חברים נוספים במפלגה הנאצית הגרמנית, הנס קרל ורולנד פרייזלר, הגיעו לוינה ב-13 במאי 1933 כדי להשפיע על דעת הקהל במדינה, הם אף נאמו בגראץ.
לאחר יומיים הנס פרנק גורש מאוסטריה והמפלגה הנאצית האוסטרית הוצאה מחוץ לחוק ב-19 ביוני 1933. אוסטרים נאצים רבים עזבו לגרמניה והצטרפו ללגיון האוסטרי, בעוד שאחרים ירדו למחתרת.
ממשלתו של היטלר הפעילה סנקציות כלכליות, בעיקר בתחום התיירות, נגד אוסטריה.
ב-25 ביולי 1934, בשיאה של המתיחות הפוליטית בין גושי אוסטריה, ובידיעתם של בכירים נאצים, 154 אנשי אס אס הסוו את עצמם לחיילים ולשוטרים אוסטרים והסתערו על הקנצלרות בווינה.
הקנצלר דולפוס נהרג מירי שני כדורים לחזה על ידי אוטו פלאנטה.
יתר נציגי הממשל הצליחו להימלט.
פעילים נאצים אחרים השתלטו על ה-ORF, הרדיו הציבורי של אוסטריה והפיצו תעמולה כוזבת כי השלטון עבר מידיו של דולפוס אל אנטון רינטלן.
הייתה זו קריאה לכל הפעילים הנאצים באוסטריה לצאת ולסייע לפוטש.
מהומות אלימות פרצו בקרינתיה, שטיריה, אוסטריה עילית וכן התקוממות בזלצבורג.
מעשי האלימות הנוראים ביותר התחוללו בשכאלדמינג ובעיר לאובן.
אל רחבי אוסטריה זרמו פעילים מן המפלגה הנאצית שבאו להרוג את כוחות אוסטריה הנאמנים לדולפוס.
הנאצים לא היו חמושים, הם האמינו שכוחות המשטרה והצבא האוסטריים יצטרפו עליהם מיד עם הכרזת הפוטש ברדיו, אולם כוחות אוסטריה היו נאמנים לממשל המכהן.
ב-26 ביולי, שיירה גרמנית נעצרה בגבול אוסטריה ובה נמצאו הנחיות לביצוע הפוטש.
מסמכים אלה שנמצאו בקרבה לעיר קולרשלאג מכונים "מסמכי קולרשלאג" והם מעידים על קשר הדוק בין הממשלה בגרמניה לבין פוטש יולי.
בסופו של דבר הפוטש דוכא על די כוחות המשטרה, כוחות הצבא ומיליציות שנותרו נאמנים לשלטון.
מספר ההרוגים בניסיון הפטוש אינו ידוע בוודאות והדעות חלוקות באשר למספרם.
לדעת היסטוריון אחד, כמות ההרוגים הכוללת היא 270 איש, כאשר 153 מתוכם הם פעילים נאצים (כולל 13 איש שהוצאו להורג בעקבות הפושט ו-7 ששלחו ידם בנפשם), ואילו 104 הרוגים נספרו בצד הנגדי, מהם 13 אזרחים.
לדעת היסטוריון אחר, קורט באואר, היו 223 הרוגים: 111 פעילים נאצים, 101 מצד הממשלה האוסטרית ו-11 אזרחים.
מספר ההרוגים מן הפוטש מעורך ב-500 עד 600 איש.
ב-26 ביולי 1934 בתי דין צבאיים שפטו את המורדים, 13 מהם הוצאו להורג, ביניהם ארבעה שוטרים אוסטרים ששיתפו פעולה עם הנאצים.
רבים נמלטו מן המדינה ליוגוסלביה או לגרמניה.
קורט שושניג עלה לשלטון באוסטריה בעקבות כישלון הפוטש.
במהלך קיץ 1934 נערכו טיהורים במוסדות אוסטריה, לרבות במשטרה.
פוי דה דום הוא הר געש רדום בגובה 1,465 מטר, הממוקם במחוז פוי-דה-דום שבחבל אוברן-רון-אלפ, חלק מ בדרום-מרכז צרפת.
זהו ההר הגבוה ביותר של שן דה פוי, שרשרת הרי הגעש המכונים פוי.
ההר שוכן כחמישה עשר קילומטרים ממערב לעיר קלרמון-פראן, מעליה הוא מתנשא מעל לאלף מטרים.
על ההר הותקנו ב-1956 אנטנות של מערכת שידור עבור VHF וטלוויזיה.
פוי דה דום מורכב משתי כיפות לבה טרכיטיות שנדחקו זו אחר זו מעל חרוטי אפר קדומים לפני 11,000 עד 10,000 שנה.
על המדרונות יש סלעי ברקציה ומשקעים של זרמים פירוקלסטיים (איגנימבריט) מהתמוטטות הכיפה הראשונה.
חלקים גדולים מכוסים גם על ידי הטפרה של לוע קיליאן הסמוך (Cratère Kilian), שקרס לפני 8,550 שנה.
מכיוון שהר הגעש הוא אחד מהרי הגעש המונוגנטיים, שלרוב יש בהם רק התפרצות אחת או שלב התפרצות אחד, התפרצות חדשה בהר אינה סבירה.
עם זאת, לא ניתן להניח כי מדובר בשדה הגעשי של השן דה פוי בכללותו, מכיוון שהיו כאן תקופות של הפסקת הפעילות הגעשית שוב ושוב במשך כמה עשרות אלפי שנים.
הפסגה היוותה השראה לבניית מקדשים ומקומות פולחן עוד מימי קדם.
במקום הוקם מקדש קלטי של האל דומאטיס, ומכאן השם פודיום דומאטיס (podium Dumiatis), שייתכן שהיה המקור לשם ההר, ואחריו הוקם מקדש מרקוריוס בתקופה הרומית.
בימי הביניים הייתה קפלת עלייה לרגל על הפסגה.
שרידי המקדשים נחשפו באמצעות חפירות.
ב-19 בספטמבר 1648 ביצע פלורין פריה, גיסו של הפיזיקאי בלז פסקל, את הניסוי המפורסם "vide dans le vide" בפוי דה דום שיזם פסקל, שהפריך את ההשערה האריסטוטלית של ה"הפחד מפני הריק", לפיה אדים בלתי נראים ממלאים את הריק.
פסקל הוכיח כי לחץ האוויר מבוסס על משקל האוויר מעל המיקום על ידי מדידת הפרש הלחץ בין קלרמון-פראן לפסגת הפוי דה דום באמצעות ברומטר כספית וכך יכול היה לחשב בערך את המשקל הספציפי.
רק באמצע המאה ה-18, כאשר אנשים החלו להתמודד מדעית עם הטבע, התגלה מקורם הגעשי של ההרים הללו.
עד אז האמינו כי מדובר במבצרים ענקיים שנבנו על ידי הרומאים.
עם הקמת מחוזות צרפת בשנת 1790 במהלך המהפכה הצרפתית, נתן הר הגעש לחלק זה של אוברן את שמו.
במקור, אנשים רצו לקרוא למחוז שלהם (רכס ממוצא געשי עתיק), על שם הרכס שבו מתנשא בגובה 1,885 מטרים, הנקודה הגבוהה ביותר במחוז.
חלק מהאזרחים, בראשות גוטייה דה ביוזה (Gaultier de Biauzat), חבר פרלמנט מקלרמון-פראן, היו בדעה כי שם זה, שניתן גם להבין אותו כ"הרי זהב", יכול להביא את הבירה פריז לגבות מיסים מופרזים.
תושבי אוברן החליטו אפוא על שם המחוז פוי-דה-דום.
פוי דה דום הוא אחד האתרים המתוירים ביותר באזור אוברן, ומושך אליו כמעט 500,000 מבקרים בשנה.
הפסגה מציעה תצפיות רחבות ידיים על שן דה פוי וקלרמון-פראן.
זהו מרכז ידוע למצנחי רחיפה.
אל הפסגה ניתן להגיע בשני שבילים להולכי רגל: דרך דרומית ("Le sentier des muletiers", בעבר דרך רומאית) ודרך צפונית ("Le sentier des chèvres") שעוברת על פני הלוע ני דה לה פול (Nid de la Poule).
שביל GR 4 למרחקים ארוכים כולל את שני השבילים לחציית ההר.
עד 1925 אפשר היה להגיע להר מקלרמון-פראן באמצעות רכבת של מסילה צרה תוך שימוש במנגנון של פס מרכזי נוסף (Fell mountain railway system).
רכבת גלגלי שיניים המכונה "Panoramique des Dômes" פועלת על המסלול מאז יוני 2012, והנסיעה בה אורכת 12 דקות מתחנת העמק לפסגה.
בעונת הנסיעות העיקרית היא פועלת כל חצי שעה.
תחנת הפסגה שוכנת בגובה 1,406 מטר.
קיים כביש לאורך פסי הרכבת, אך הוא סגור לתנועה הכללית, למעט הצבא, רכבי השירות או מצבי חירום.
בראש ההר יש מסעדות וחנויות, כמו גם מרכז מבקרים המספק מידע על ההיסטוריה והגאולוגיה של האזור.
מהמצפה שבו מוזיאון קטן על הפסגה יש לעיתים נוף מרתק מעל ים עננים, שקשור לתנאי האינוורסיה המתרחשים כאן לעיתים קרובות.
ביום בהיר ניתן לראות כמאה הרי געש לא פעילים במרחק של כ-30 קילומטרים.
שביל טיול רחב עם לוחות מידע מוביל סביב רמת הפסגה.
נקודת המוצא היא תחנת הפסגה של מסילת הרכבת.
הכביש מקלרמון-פראן לפוי דה דום היה אחד מקטעי הרכיבה התלולים המפורסמים ביותר בטור דה פראנס ויש בו הפרש גובה של מעל 1,000 מטר לאורך 14 קילומטרים, עם שיפוע ממוצע של 7.5 אחוזים.
בין שנות החמישים לשנות השמונים נכלל קטע זה בסך הכל 13 פעמים בטור דה פראנס.
פאוסטו קופי היה הראשון שניצח בשנת 1952. הדו-קרב בין ז'אק אנקטיל לריימונד פולידור בפוי דה דום בטור של 1964 נחשב לרגע אגדי בתולדות הטור.
בשנת 1975 הוכה אדי מרקס על ידי צופה זמן קצר לפני נקודת הסיום.
מאז 1988 עד ל-2023 לא נעשה יותר שימוש בפוי דה דום בטור דה פראנס, בעיקר מסיבות לוגיסטיות ואקולוגיות, אך ב-2023 נכלל הקטע שוב בטור דה פראנס.
פוטר סטיוארט היה עורך דין ושופט אמריקאי, שכיהן כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית בשנים 1958–1981. במהלך תקופת כהונתו על כס השיפוט הוא תרם בין השאר תרומות חשובות לרפורמה במשפט הפלילי, לתחום זכויות האדם, לנגישות האזרח לבתי המשפט ולשיפוט על פי התיקון הרביעי לחוקה.
לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל ב-1941, שירת סטיוארט במלחמת העולם השנייה בכוחות המילואים של צי ארצות הברית.
לאחר המלחמה הוא עסק בעריכת דין ושימש כיועץ המשפטי של עיריית סינסינטי.
ב-1954 מינה הנשיא דווייט אייזנהאואר את סטיוארט כשופט בבית המשפט הפדרלי לערעורים בסבב השישי.
ב-1958 מינה אותו אייזנהאואר כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית במקומו של השופט הרולד בארטון, ובשנה שלאחר מכן אושר המינוי על ידי הסנאט של ארצות הברית.
בתקופה בה כיהן כנשיא בית המשפט העליון ארל וורן, מצא סטיוארט את עצמו לעיתים תכופות במיעוט, אך בתקופת נשיאותו של וורן ברגר הוא היה ללשון המאזניים.
סטיוארט פרש מכהונתו ב-1981 ובמקומו מונתה סנדרה דיי או'קונור.
סטיוארט כתב את חוות דעת הרוב בפסקי דין שהיו ציון דרך, כמו פסק הדין "ג'ונס נגד חברת אלפרד ה.
מאייר" , פסק הדין "כץ נגד ארצות הברית" , פסק הדין "צ'ימל נגד קליפורניה" ופסק הדין "סיירה קלאב נגד מורטון" .
הוא כתב חוות דעת מיעוט בפסקי דין כמו פסק הדין "אנגל נגד ויטאל" , פסק הדין "בעניין גאולט" , ופסק הדין "גריזוולד נגד קונטיקט" .
חוות הדעת המשלימה שלו בפסק הדין "ג'קובליס נגד אוהיו" טבעה את המשפט "אני מזהה את זה כאשר אני נתקל בזה" .
פוטר סטיוארט נולד בג'קסון, מישיגן, כאשר שהתה שם משפחתו בחופשה.
הוא היה בנם של הארייט (לבית פוטר) וג'יימס גרפילד סטיוארט.
אביו, איש המפלגה הרפובליקנית מאוהיו, כיהן כראש עיריית סינסינטי במשך תשע שנים, ובהמשך כשופט בבית המשפט העליון של אוהיו.
סטיוארט קיבל מלגת לימודים שבזכותה הוא למד בבית הספר הוטצ'קינס היוקרתי, שאת לימודיו בו הוא סיים ב-1933. לאחר מכן הוא המשיך את לימודיו באוניברסיטת ייל, שם הוא היה חבר באחוות דלתא-קאפא-אפסילון ובאחוות הגולגולת והעצמות.
ב-1937 הוא סיים את לימודי התואר הראשון בהצטיינות.
הוא שימש כיושב ראש עיתון הסטודנטים Yale Daily News.
לאחר שלמד משפט בינלאומי באוניברסיטת קיימברידג' באנגליה במשך שנה, הוא החל ללמוד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל, וב-1941 סיים את לימודיו בהצטיינות.
בעת לימודיו בבית הספר למשפטים, הוא היה עורך עיתון הסטודנטים Yale Law Journal וחבר אחוות פי-דלתא-פי.
בין חבריו לספסל הלימודים באותה תקופה נמנו ג'רלד פורד, פיטר דומיניק, וולטר לורד , , סרג'נט שרייבר, סיירוס ואנס וביירון וייט.
זה האחרון יהיה לימיו עמיתו של סטיוארט על כס השיפוט בבית המשפט העליון של ארצות הברית.
במלחמת העולם השנייה שירת סטיוארד בכוחות המילואים של צי ארצות הברית על סיפונן של מכליות נפט.
ב-1943 הוא נשא לאישה את מרי אן ברטלס.
לאחר המלחמה הוא עסק בעריכת דין במגזר הפרטי במשרד עורכי הדין "דינסמור ושוהל" בסינסינטי.
בראשית שנות ה-50 הוא שימש כיועץ המשפטי של עיריית סינסינטי.
ב-6 באפריל 1954 מונה סטיוארט על ידי הנשיא דווייט אייזנהאואר כשופט בבית המשפט הפדרלי לערעורים בסבב השישי במקומו של השופט קסנופון היקס שנפטר.
ב-23 באפריל אושר המינוי על ידי הסנאט של ארצות הברית.
בתפקיד זה הוא כיהן עד 13 באוקטובר 1958, עת מונה לבית המשפט העליון.
ב-14 באוקטובר 1958 מינה הנשיא אייזנהאואר את סטיוארט כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית במינוי פגרה במקומו של השופט הרולד בארטון שפרש מכהונתו.
ב-17 בינואר 1959 הוגשה מועמדותו לאישור הסנאט, וב-5 במאי היא אושרה ברוב של 70 תומכים מול 17 מתנגדים.
כל המתנגדים היו סנאטורים דמוקרטים מהדרום.
במשך כל תקופת כהונתו בבית המשפט העליון, כיהן סטיוארט במקביל כשופט בבית המשפט הפדרלי לערעורים בסבב השישי ומאוקטובר 1972 ועד ינואר 1972 כשופט בבית המשפט הפדרלי לערעורים בסבב החמישי.
הוא כיהן בבית המשפט העליון עד לפרישתו ב-3 ביולי 1981.
סטיוארט הגיע לבית המשפט העליון שנשלט אז על ידי שני פלגים אידאולוגים שנאבקו זה בזה ומצא את עצמו במרכז.
פסק דין שניתן בראשית ימי כהונתו על כס השיפוט ושהמחיש את תפקידו כלשון המאזניים היה פסק הדין "אירווין נגד דאוד" .
מבחינת מזגו נטה סטיוארט להיות בעל עמדות מתונות ופרגמטיות, אך לעיתים קרובות הוא ניצב בעמדת מיעוט בתקופה בה כיהן ארל וורן כנשיא בית המשפט העליון.
בפסק הדין אנגל נגד ויטאל לא מצא סטיוארט שום תקדים לבטל את האפשרות לתפילות במסגרת הלימודים בבתי הספר, ובפסק הדין אבינגטון נגד שמפ הוא סירב לפסול את הנוהג של בתי הספר הציבוריים לקריאת התנ"ך.
סטיוארט היה השופט היחידי שכתב חוות דעת מיעוט בשני פסקי דין אלו.
בפסק הדין "גריזוולד נגד קונטיקט" מ-1965 כתב סטיוארט חוות דעת מיעוט על בסיס הטענה שבעוד שהחוק של מדינת קונטיקט שאסר על השימוש באמצעי מניעה נראה לו "חוק מטופש באופן בלתי רגיל", לא עלה בידו למצוא לכך זכות לפרטיות כללית בסעיף ההליך הראוי של התיקון ה-14.
לפני מינויו של וורן ברגר כנשיא בית המשפט העליון, שיערו רבים שהנשיא ריצ'רד ניקסון יקדם את סטיוארט לתפקיד.
סטיוארט, על אף שראה את ההצעה להתמנות לתפקיד כמחמאה, לא היה מעוניין לעבור שוב את תהליך אישור המינוי בסנאט, ותוך כדי כך לחשוף את משפחתו.
הוא גם לא היה מעוניין לקבל את תחומי האחריות המנהליים שהיו כרוכים בתפקיד נשיא בית המשפט העליון.
לפיכך, הוא נועד בשיחה בארבע עיניים עם הנשיא וביקש ממנו ששמו לא יילקח בחשבון כמועמד לתפקיד.
בתקופה בה כיהן ברגר כנשיא בית המשפט העליון, הפך סטיוארט לאיש המרכז ולעיתים קרובות השפיע על פסקי הדין של בית המשפט.
הוא הצטרף לדעת הרוב בפסק הדין "פורמן נגד ג'ורג'יה" מ-1972, שפסל את חוקי עונש המוות שהיו אז בתוקף, וארבע שנים לאחר מכן הצטרף להחלטת הרוב בפסק הדין גרג נגד ג'ורג'יה , שאישר את חוקי עונש המוות המתוקנים שאומצו על ידי רוב מדינות ארצות הברית.
על אף התנגדותו לפסק הדין גריזוולד, שינה סטיוארט את דעתו בנוגע לזכות לפרטית והיה הכוח המניע מאחורי החלטת בית המשפט בפסק דין רו נגד וייד מ-1973, שהכיר בזכות להפלה מלאכותית תחת הזכות לפרטיות.
סטיוארט התנגד למלחמת וייטנאם, ובכמה הזדמנויות הוא דחק בבית המשפט העליון לתת צו עיון מחדש במקרים בהם נקרא תיגר על חוקתיותה של המלחמה.
סטיוארט הצביע באופן עקבי נגד טענות של נאשמים בפלילים לצו הביאס קורפוס פדרלי ולעיון מחודש בפסקי הדין.
הוא היה מודאג בנוגע לפירושים הרחבים של סעיפי ההליך הראוי וההגנה השווה.
הוא היה השופט היחידי שכתב חוות דעת מיעוט בפסק הדין "בעניין גאולט" מ-1967 שהיווה נקודת ציון.
פסק דין זה החיל על קטינים את הזכות לקבל הודעה על זכויותיהם ואת הזכות היוועץ בעורך דין, שהוענקה לבגירים בפסק דין מירנדה נגד אריזונה מ-1966 ובפסק דין "גדעון נגד ויינרייט" מ-1963, בהתאמה.
בפסק הדין "ג'קובליס נגד אוהיו" מ-1964, שעסק בדברי תועבה, כתב סטיוארט את חוות הדעת המשלימה הקצרה שלו שבה ציין שקשה להגדיר "פורנוגרפיה קשה", אך "אני מזהה את זה כאשר אני נתקל בזה" , "והסרט שקשור לתיק זה הוא לא כזה".
הוא המשיך והגן על הסרט שהיה נשוא התיק ("הנאהבים" של לואי מאל) מפני צנזורה נוספת.
אחד הפרשנים הביע את דעתו ש: "התבוננות זו מסכמת את משנתו השיפוטית של סטיוארט: פלורליסטית, אינטואיטיבית ופרגמטית".
ב-1981 העיר סטיוארט על מחשבותיו החוזרות בנוגע לציטוט זה.
"באופן מסוים אני מתחרט על כך שאמרתי את מה שאמרתי על דברי תועבה - דברים שייכתבו על המצבה שלי.
כאשר אני זוכר את כל המילים המוצקות שכתבתי", הוא אמר, "אני מצטער מעט שאם ייזכרו אותו, זה יהיה בגלל המשפט הזה".
עד 1967, ההגנות של התיקון הרביעי היו מוגבלות לסוגיות בעלות על רכוש.
חוות הדעת של סטיוארט בפסק הדין "כץ נגד ארצות הברית" נקבע שהתיקון הרביעי "מגן על אנשים, לא על מקומות".
סטיוארט כתב שמתקני ציתות של הממשלה בטלפונים ציבוריים מפרים את הציפייה ההגיונית לפרטיות, ושהממשלה ביצעה "תפיסה" של מילותיהם של המתקשרים.
לפיכך, פסק דין כץ נגד ארצות הברית הרחיב את חלותו של התיקון הרביעי מעבר לחדירה הפיזית לפרטיות, הוא אמור להגן כנגד "תפיסתן" של מילים לא מוחשיות.
בנוסף, חלותו של התיקון הגיעה כעת עד לציפיות ההגיוניות של האדם לפרטיות, ולא הוגדרה עוד אך ורק על ידי גבולות הרכוש הפיזי.
פסק הדין כץ נגד ארצות הברית הפך את האזנות הסתר, הן על ידי הממשל הפדרלי והן על ידי המדינות, לכפופות לדרישות של התיקון הרביעי לקבלת צו לצורך ביצוען.
בפסק הדין "צ'ימל נגד קליפורניה" מ-1969 כתב סטיוארט את חוות הדעת שבה נקבע שמעצר חשוד בביתו לא נותן למשטרה את הזכות לבצע חיפוש ללא צו בכל רחבי הבית, רק באזור שסביב הימצאו של העצור.
בפסק הדין "אלמידה סנצ'ז נגד ארצות הברית" כתב סטיוארט שלסיורים ניידים של משמר הגבול של ארצות הברית חייבת להיות סיבה מוצדקת לעצור רכב לביקורת.
הם לא יכולים לערוך חיפוש בכל רכב ללא סיבה סבירה רק בגלל שהוא נמצא במרחק של 190 ק"מ מהגבול הבינלאומי.
בפסק הדין "ואהלן נגד רו" התנגד סטיוארט בחוות הדעת המשלימה שלו לכל ביסוס רחב של הזכות לפרטיות.
הוא אמר שהחלטות קודמות של בית המשפט לא "הכירו באינטרס הכללי של ההגנה מפני חשיפת מידע אישי".
סטיוארט הוביל את הניסיון לאפשר נגישות לבתי המשפט הפדרליים בתיקי זכויות האזרח.
הוא היה אחד מהמתנגדים התקיפים ביותר לנטייה למנוע מעותרים את הגישה לבתי המשפט הפדרליים.
ב-1972 הוא כתב את חוות דעת הרוב בפסק הדין "סיירה קלאב נגד מורטון" וב-1973 את פסק הדין "ארצות הברית נגד SCRAP" , שקבע באופן רחב את הדרישות לזכות העמידה בבתי המשפט הפדרליים.
ב-1968, בפסק הדין "ג'ונס נגד חברת אלפרד ה.
מאייר" , הרחיב סטיוארט את כך שהוציא מחוץ לחוק סירוב לקנייה, מכירה או השכרה של נכס פרטי מסיבות של אפליה גזעית.
ב-1976 הוא הרחיב את החוק שוב בפסק הדין "קוניון נגד מק'קריי" , שבתי הספר הציבוריים שהיו פתוחים לכל התלמידים הלבנים לא יוכלו עוד שלא לקבל ילדים שחורים, ושכל ההצעות הציבוריות להתקשרות תהיינה גם הן כפופות לחוק זכויות האזרח של 1866.
בפסק הדין "שאטלסוורת' נגד עיריית ברמינגהאם" מ-1965 פסק סטיוארט שכוחות המשטרה לא יכולים לעשות שימוש בחוק למניעת שוטטות כדי למנוע מפעילי זכויות האזרח מלעמוד או להפגין בצידי הדרכים.
בחוות דעת המיעוט שכתב בפסק הדין "גינזבורג נגד ארצות הברית" מ-1966, אמר סטיוארט, "צנזורה משקפת את חוסר הביטחון של החברה בעצמה.
היא סימן ההיכר של משטר סמכותני".
ב-18 ביוני 1981 הודיע סטיוארט על פרישתו מכס השיפוט בראשית חודש יולי הקרוב, בגיל 66. במקומו מונתה על ידי הנשיא רונלד רייגן סנדרה דיי או'קונור, שהייתה האישה הראשונה שכיהנה בבית המשפט העליון.
בעת פרישתו ציין סטיוארט שהוא מעוניין להקדיש יותר זמן לנכדיו ושברצונו לפרוש מבית המשפט כל עוד הוא בבריאות טובה.
לאחר פרישתו הוא הופיע ב-1984 בסדרת הטלוויזיה הלימודית "החוקה: האיזון העדין" על חוקת ארצות הברית יחד עם פרד פרנדלי.
בינואר 1985 ניהל סטיוארט את טקס ההשבעה של סגן נשיא ארצות הברית ג'ורג' הרברט ווקר בוש.
פוטר סטיוארט נפטר ב-7 בדצמבר 1985 בבית הקיץ שלו בשוגר היל שבניו המפשייר כתוצאה משבץ מוחי.
באלקטרודינמיקה, פוטנציאלים מעוכבים (retarded potentials) הם פוטנציאלים אלקטרומגנטיים בשדה אלקטרומגנטי שנוצר על ידי זרם חשמלי משתנה בזמן או צפיפות מטען משתנה בזמן - בעבר.
השדות מתפשטים במהירות האור c, ולכן ההשהיה של השדות המחברים סיבה ותוצאה בזמנים מוקדמים ומאוחרים הוא גורם חשוב: לאות לוקח זמן סופי להתפשט מנקודה בתוך התפלגות המטען או הזרם (נקודת ה"סיבה") לנקודה אחרת במרחב (שם ההשפעה נמדדת), ראו איור למטה.
נקודת המוצא היא משוואות מקסוול בגישת שדה הפוטנציאל שלהן, בעזרת כיול לורנץ:
כאשר φ( r, t ) הוא הפוטנציאל החשמלי ו- A ( r, t ) הוא הפוטנציאל הווקטורי המגנטי, עבור מקור שרירותי של צפיפות המטען ρ( r, t ) וצפיפות הזרם J ( r, t ), וכן הוא הד'אלמבריאן.
פתרון משוואות אלו נותן את הפוטנציאלים המעוכבים למטה (כולם ביחידות SI).
עבור שדות תלויי זמן, הפוטנציאלים המעוכבים הם:
כאשר r הוא נקודה במרחב, t הוא הזמן, ו-
הוא הזמן המעוכב, ו- הוא גורם האינטגרציה לפי .
השוואה לפוטנציאלים סטטיים עבור שדות בלתי-תלויים בזמן
במקרה שהשדות אינם תלויי זמן (שדות אלקטרוסטטיים ומגנטוסטטיים), נגזרות הזמן של האופרטור מתאפסות, והמשוואות של מקסוול מצטמצמות ל:
המשוואות מקבלות צורה של משוואות פואסון בארבעה רכיבים (אחד עבור φ ושלושה עבור A), והפתרונות שלהן הם:
אלה גם נובעים ישירות מהפוטנציאלים המעוכבים.
במקרה הפרטי שבו השדה החשמלי נגרם עקב מטען נקודתי בודד שמסלולו , הפוטנציאלים המעוכבים המתקבלים בכיול לורנץ הם פוטנציאלי ליאנארד-ויקרט, על שמם של אלפרד-מארי לינארד ואמיל ויקרט.
היא מהירות המטען המנורמלת למהירות האור
הוא המרחק בין נקודת המדידה של הפוטנציאל לבין מיקום המקור
הוא וקטור היחידה המקשר מהמקור אל נקודת המדידה
הסימן משמעותו חישוב הערך שבתוך הסוגריים בזמן המעוכב
נשים לב שכדי למצוא את הזמן המעוכב עלינו לפתור את המשוואה:
בכיול קולון, משוואות מקסוול הן
הפתרונות המתקבלים בכיול זה שונים מהפתרונות המתקבלים בכיול לורנץ מכיוון ש-A הוא פוטנציאל מעוכב אך φ משתנה באופן מיידי, לפי:
התוצאה מציגה יתרון וחיסרון של כיול קולון: φ ניתן לחישוב בקלות מהתפלגות המטען ρ אך לא ניתן לחשב את A מההתפלגות הנוכחית j.
עם זאת, בתנאי שאנו דורשים שהפוטנציאלים יתאפסו באינסוף, הם יכולים לבוא לידי ביטוי בצורה מסודרת במונחים של השדות:
הפוטנציאל המעוכב בגרסה הליניארית של תורת היחסות הכללית דומה מאוד למקרה האלקטרומגנטי.
הטנזור בעל העקבה ההפוכה ממלא את התפקיד של פוטנציאל ארבעת הווקטורים, הכיול ההרמוני מחליף את כיול לורנץ האלקטרומגנטי, משוואות השדה הן , ופתרון הגל המעוכב הוא:
פוטרקאסט הוא הסכת ישראלי עצמאי בתחום התרבות, העוסק בסדרת "הארי פוטר" ובחוויית הקריאה הראשונית של הסדרה.
יוצר הפודקאסט הוא מורן קלפר, המשמש גם כמנחה הפודקאסט, לצידם של חברי הפאנל השונים.
הפודקאסט החל את שידורו ביולי 2021, ואחת לשבועיים מתפרסם פרק.
נכון לינואר 2026, הפודקאסט מונה 6 עונות, ו-132 פרקים (חלקם פרקי בונוס).
הפודקאסט זכה חמש פעמים בתחרות פודקאסט השנה של אתר גיקטיים – לשיא הגיע בשנת 2025, כאשר הגיע למקום הראשון בקטגוריית הפודקאסט העצמאי ולמקום השני בקטגוריית התרבות.
בשנת 2022, זכה במקום השלישי בקטגוריית הפודקאסט העצמאי של השנה, בשנת 2023 זכה במקום השני בקטגוריית פודקאסט התרבות של השנה, ובשנת 2024 זכה שוב במקום השלישי בקטגוריית הפודקאסט העצמאי של השנה.
נכון לפברואר 2025, צבר הפודקאסט מעל מיליון האזנות.
הרעיון אשר עומד מאחורי הפודקאסט, הוא רצונו של יוצר הפודקאסט, קלפר, מעריץ של סדרת הספרים "הארי פוטר", לחוות מחדש את חוויית הקריאה הראשונית בספרי "הארי פוטר".
בשנת 2020, תוך כדי מגפת הקורונה, גיבש קלפר פאנל של שלושה מחבריו, שמעולם לא קראו את הארי פוטר ולא נחשפו לספויילרים משמעותיים בהקשר של הסדרה והחליטו יחד ליצור את הפודקאסט.
לאחר כחצי שנה, התחילו בפועל בהקלטות ובשידור הפודקאסט.
לפני כל פרק בפודקאסט כל אחד קורא בעצמו פרק או שניים מהספרים (לפי הסדר – כל עונה מלווה קריאה של אחד הספרים), ובפודקאסט עצמו הפאנל בהנחיית קלפר דנים על מה שקראו, מעלים תהיות, שאלות, ניחושים להמשך, ומנתחים יחד את התגובות והתחושות שלהם לאותם פרקים שקראו.
בעונות הראשונה והשנייה, הפאנל כלל שלושה אנשי ונשות תקשורת: אילור צחור, מיכאל תמרוב ורוני קצובר-זמורה (נכדתו של בני קצובר).
בין העונה השנייה לשלישית פרשה קצובר-זמורה מהפודקאסט, בשל אילוצי לו"ז, ובמקומה הצטרפה לפאנל שני סגל ברדה.
לאחר העונה החמישית מיכאל תמרוב פרש מהפודקאסט, עקב מנויו לעורך המהדורה המרכזית של כאן 11, ואת מקומו תפסה ורד טרומר, שכבר הופיעה בפודקאסט בפרקי הספיישל הנקראים "מבצע סבתא".
את הפודקאסט מלוות שתי קבוצות פייסבוק (אחת ללא ספויילרים, ובה חברים גם הפאנליסטים, והשנייה מכילה ספויילרים להמשך וסגורה בפני הפאנליסטים).
בכל אחת מהקבוצות אלפי חברים.
בעונה החמישית נפתחה קבוצה חדשה פוטרקאסט 18+ הכוללת תכנים שירדו בעריכה ולא מתאימים לילדים.
הפודקאסט מופק ונערך בעזרתו של יותם רוזנטל, איש סאונד ומעריץ הארי פוטר שהאזין לפרק הראשון של הפודקאסט והתנדב לסייע ולערוך את הפודקאסט.
הפודקאסט מוקלט כיום באולפן ההקלטות של רוזנטל והשותף שלו.
רוזנטל אף אחראי למוזיקת הרקע ולכל אפקטי הסאונד בפודקאסט.
בתחילת כל פרק, קלפר המנחה נותן תקציר של הפרקים עליהם ידונו באותו פרק, ולאחר מכן חברי הפאנל משתלבים בשיחה ומנתחים את הפרקים שקראו.
קלפר המנחה אינו מסגיר ספויילרים, ובאופן כללי חברי הפאנל נשמרים מלהיחשף לספויילרים אודות הסדרה, על מנת לשמור על חווית הקריאה ראשונית ככל שניתן.
אות הפתיחה והסיום של כל פרק כוללים קאבר לנעימת הנושא Hedwig's Theme של סרטי הארי פוטר אשר נוצרה על ידי אופיר כהן, חבר של קלפר.
בסיומו של כל פרק, חברי הפאנל נחשפים לשמות של הפרקים הבאים שהם עתידים לקרוא, ועל בסיס השמות בלבד, מנסים לנחש מה יקרה בפרקים הבאים.
בנוסף, בסיום הפרק, כל אחד מחברי הפאנל מדרג את הפרקים שקרא עד כה ואת מידת העניין שיש לו באותו זמן בספר – הדירוג נקרא "מדד הפוטריות", ונע בין 0 ל־10 (אם כי אחת לעונה מותרת חריגה ונתינת ציון מעל 10).
החל מעונה שלוש, לאור פרישתה של הפאנליסטית הראשונה, רוני קצובר זמורה, בשל אילוצי לו"ז, חלק מפרקי הבונוס הם פרקים אשר מורן ויותם מקליטים עם רוני בלבד, ובהם רוני מנתחת בכל פעם מספר פרקים גדול (כמחצית מהספר).
פרקי ספיישל מיוחדים הם פרקי הקראה – החל מהעונה הראשונה, פרק אחד או יותר, מפרקי הפודקאסט, הוא פרק בו חברי הפאנל מקריאים באולפן פרק מהספר, ודנים בו.
החל מעונה 2, פרקי הסיום/השיא של העלילה בכל ספר, הם פרקי הקראה המתרחשים באירוע לייב מול קהל – חברי הפאנל והמנחה נמצאים על במה, עם תפאורה, ומתחלקים בהקראה של הפרק מול הקהל החי.
אירועי הלייב התקיימו במתחמי סינמה סיטי בנתניה ובגלילות.
אירוע הלייב הראשון של הפודקאסט, בתום עונה ראשונה, היה אירוע במסגרתו הוקרן הסרט הראשון של הארי פוטר, והפאנל צפה בו לראשונה יחד עם הקהל, ולאחר הצפייה הוקלט הפרק בו הפאנל ניתח את הסרט והשווה אותו לספר.
אירוע הלייב השני, בתום עונה שנייה, היה אירוע הקראה של פרקי הסיום של הספר השני, אל מול כ־200 צופים בקהל.
אירוע הלייב השלישי בתום עונה שלישית, היה אף הוא אירוע הקראה של פרקי הסיום של הספר השלישי, ובו השתתפו כ־300 צופים.
אירוע הלייב הרביעי בתום עונה רביעית, היה האירוע הגדול ביותר עד כה, ואליו הגיעו מעל 700 משתתפים.
האירוע התקיים באולם הגדול בסינמה סיטי גלילות, והכיל תפאורה, דוכנים שונים של הארי פוטר, הגרלות מיוחדות במסגרת 'גביע האש', סרטון מאוליבר פלפס (ששיחק את ג'ורג' וויזלי בסדרה) וכן הופעה של להקה שביצעה שירי רוק שנכתבו במסגרת הפודקאסט, בהשראת להקת אחיות הגורל מהספר הרביעי של הארי פוטר.
אירוע לייב נוסף התקיים בפרק הראשון של העונה החמישית, במתכונת שונה – מבחינת התוכן היה מדובר בפרק רגיל, שבו חברי הפאנל מדברים על הפרקים שקראו ומנתחים אותם, אלא שהפרק לא הוקלט באולפן אלא באולם לפני קהל חי של מאות אנשים.
באמצע העונה החמישית, נערך אירוע נוסף בסינמה סיטי ירושלים, באותו פורמט בו התקיים אירוע פתיחת העונה: חברי הפאנל קראו מראש שלושה פרקים, והקליטו פרק מול קהל חי.
באירוע השתתפה גם רוני קצובר-זמורה כפאנליסטית עבר אורחת.
באירוע צוין גם "יום ההולדת" השלישי של הפודקאסט.
בתחילת דרכו כפודקאסט עצמאי, חברי הפאנל והמנחה ספגו את כל עלויות ההפקה על עצמם, והמודל לא היה כלכלי.
החל מאירוע הסיום של העונה הראשונה, החל הפודקאסט לקבל חסויות מעסקים הקשורים לתחום של הארי פוטר.
בנוסף, החל מעונה 3 הפודקאסט מפעיל גם עמוד פטריאון (אשר החל מעונה 5 נקרא פוטרקאסט+), ותומכי הפטריאון מהווים גם הם מקור הכנסה כלכלי לצורך המשך קיום הפודקאסט.
התומכים בפטריאון זוכים לקבל תוכן נוסף אשר לא מועלה לפלטפורמות השונות בהן משודר הפודקאסט – תכנים בלעדיים כפיספוסים, מאחורי הקלעים של הפקת הפודקאסט, פרקי הקראה אישיים של חברי הפאנל, אירועים לתומכים בלבד ועוד.
החל מ-2024 ניתן לצפות בתכני הפטריאון גם מעמוד מיוחד בספוטיפיי, פוטרקאסט+, שנעול בפני מי שאינו מנוי.
הפרק הוקלט עם אמנון הלל.
בשלב זה ורד הגיעה לנקודת הפתיחה של העונה השישית והצטרפה לפאנל בפרקי העונה הסדירים.120*ספיישל 15 - סוד הקסםכל הספר החמישי14/07/251:15:28*פרק זה הוקלט לאחר סיום העונה החמישית אך שודר בפועל רק לאחר שהתחילה העונה השישית.
צולם יחד עם הפטרונים בזום.1361926 (חצי הפרק השני)12/02/2616:50ביום אירוע הלייב הפאנל קראו את חצי הפרק הזה, והגיבו עליו.
הכנס נקרא הוגיקון - כנס הקוסמים והמכשפות בישראל, כאשר הוגיקון היא הלחם בסיסים ומחבר בין השם של בית הספר לקוסמים בסדרה - הוגוורטס, לבין הסיומת קון הנהוגה בכנסים מסוג זה, והיא קיצור של המילה האנגלית convention (בעברית - כנס).
הכנס הראשון נערך ב-8 באוגוסט 2023, והתקיים בסינמה סיטי נתניה.
באירוע נערכו הרצאות שונות בנושא הסדרה, וכמו כן נערך ראיון של קלפר עם גילי בר-הלל, מתרגמת הסדרה לעברית.
בנוסף נערך חידון הארי פוטר, והתבצעה הגרלה בין כל משתתפי הכנס על טיסה ללונדון וסיור באולפני הארי פוטר.
כנס שני מבית הוגיקון נערך בתחילת אפריל 2024, ובשל העובדה שהכרטיסים לאירוע הראשון בכנס זה אזלו במהירות, פתחו מארגני הכנס כנס נוסף זהה יום לאחר מכן.
גם אירועים אלו התרחשו בסינמה סיטי בנתניה.
מוטיב הכנס היה קרב בין בתי הוגוורטס השונים, והוא נקרא קרב הבתים המרובע.
כלל משתתפי הכנס נדרשו בעת קניית הכרטיס, לבחור בית אליו ישוייכו בכנס, ובמהלך הכנס התחרו הבתים זה בזה במגוון משימות עד לניצחון אחד הבתים - במתכונת התחרות בסדרה עצמה בין בתי הוגוורטס השונים.
כנס שלישי מבית הוגיקון, התקיים ב-5-6 בספטמבר 2024, בהיכל התרבות בפתח תקווה.
הכנס התקיים במשך יומיים, וכלל הרצאות, פעילויות וחידונים.
בין המרצים בכנס שהעבירו הרצאות הקשורות לעולם הקסם של הארי פוטר היו גיורא חמיצר, גילי בר-הלל ומאירה ברנע-גולדברג.
פוטנציאל למידה הוא יכולת מולדת המאפשרת ללמוד באופן יעיל ולרכוש מיומנויות והתנהגויות חדשות.
פוטנציאל הלמידה הוא מרכיב בסיסי בהתפתחות ובצמיחה האנושית ותלוי במגוון גורמים הכוללים גנטיקה, סביבה, חינוך ומוטיבציה.
הגורמים המשפיעים על פוטנציאל הלמידה
גנטיקה - תכונות מולדות היכולות להשפיע על יכולות הלימוד, ההתמקדות, הזיכרון והיצירתיות.
סביבה - תמיכה ולמידה מקדמים את פוטנציאל הלמידה ומאפשרים למידה משמעותית בבית הספר.
חינוך - איכות החינוך ומתן כלי למידה מותאמים לילד, מקדמים את פוטנציאל הלמידה ואת ההתפתחות האקדמית.
מוטיבציה - גורם מרכזי המשפיע על פוטנציאל הלמידה, המתבטא במוכנות להשקיע מאמץ ולהתמודד עם אתגרי למידה.
ההבדל בין למידה לפוטנציאל למידה
למידה היא תהליך של רכישת ידע או מיומנויות באמצעות לימוד, התנסות או הוראה.פוטנציאל הלמידה היא היכולת ללמידה וצמיחה עתידית, היכולת להתפתח, ללמוד ולרכוש מיומנויות עתידיות בהתחשב ביכולות הקוגניטיביות, במוטיבציה ובגורמים הסביבתיים.
קידום פוטנציאל למידה בגילאי 0-6 שנים
גילאי 0-6 שנים נחשבים לגילאים קריטיים בקידום פוטנציאל הלמידה.
אלו שנים בהן הילדים קולטים מידע וחוויות המניחות את הבסיס ללמידה משמעותית וצמיחה עתידית.
סביבה עשירה בצעצועים, משחקים או ספרים מעודדת סקרנות ומקנה הרגלי משחק.
משחקים וחומרים המערבים תחושות מגע שונות, כמו פלסטלינה, צבעים או בצק מעודדים יצירתיות.
יצירת קשרים המבוססים על אמון ותקשורת בונה עם הסביבה יוצרת התקשרות בטוחה המשפרת את הרווחה הרגשית ובעקבותיה את פוטנציאל הלמידה.
פוטנציאל הלמידה קיים אצל כל ילד בכל מגוון הקהילות והתרבויות ובא לידי ביטוי כשהסביבה מאפשרת לו להתנסות במגוון שיטות למידה ובהקדשת זמן לפעילויות למידה המשפרות את השליטה בארבע מיומנויות היסוד, מיומנויות הלמידה בבית הספר והמיומנויות הנדרשות ללמידת קשת המקצועות והתחביבים - ספורט, אומנויות, מחשוב, בישול, תקשורת וכו'.
הקשר בין פוטנציאל למידה למוטיבציה
פוטנציאל למידה מתייחס ליכולתו של הפרט לרכוש ידע ומיומנויות חדשים, בעוד מוטיבציה מתייחסת לדחף ולנכונות לעסוק בפעילויות למידה.מוטיבציה היא הנטייה להשקיע זמן ומאמץ בכל תחום שהפרט בוחר (ספורט, אומנות, משחקי מחשב וכו').
המוטיבציה משפרת תהליכים קוגניטיביים כמו קשב, זיכרון ופתרון בעיות, החיוניות למימוש פוטנציאל הלמידה של האדם.
השפעות פוטנציאל הלמידה על הגיל המבוגר
פוטנציאל הלמידה משפיע בכל גיל.
לילדים שפיתחו יכולות למידה יעילות בגיל צעיר, יהיה קל יותר ללמוד למידה משמעותית ולהתמודד עם אתגרים מקצועיים בצורה יעילה יותר בחייהם הבוגרים.
למידה משמעותית היא תהליך אישי המתבסס על התנסויות שכליות, רגשיות, ערכיות, גופניות, ואחרות.
זהו תהליך של הבניית ידע בו לומדים לשאול שאלות, לאתר מקורות מידע וליצור ידע חדש בעל משמעות ללומד, עם דגש על הבנת הקשר בין הלימוד לבין היעד הסופי של הלמידה.
הלמידה המשמעותית שהפרט בוחר ללמוד, מתבססת על פוטנציאל הלמידה שנבנה בילדות והיא מאפשרת לקדם את הפוטנציאל האישי בכל תחום שנבחר על ידי הפרט.
פוטנציאל לוחית סופית הוא שינוי במתח הממברנה הפוסט-סינפטית בסיבי שריר השלד, הנגרם כתוצאה מגירוי פרה-סינפטי
במאה ה־19, כשחוקרים (כמו שֶרינגטון sherington וקלוד ברנרד Claude Bernard) הסתכלו במיקרוסקופ אור על הקשר עצב-שריר, הם הבחינו שהאזור בשריר המיוצבב על ידי קצה האקסון ונראה שטוח, כמו לוחית, לכן כינו אותו "Motor end plate" – לוחית מוטורית סופית.
בלוחית הסופית יש קיפולים רבים של קרום השריר, ובהם ריכוז גבוה של קולטנים לאצטילכולין.
רוב העבודה החלוצית בנושא הולכת עצב-שריר בוצעה על ידי ברנרד כץ ועמיתיו ביוניברסיטי קולג' לונדון בשנות ה-50 וה-60, וכץ זכה להכרה רחבה על תרומותיו המדהימות להבנת ההולכה הסינפטית.
הצומת עצב-שריר (neuromuscular junction) הוא הסינפסה שנוצרת בין נוירון אלפא מוטורי (α-MN) לבין סיב שריר השלד.
על מנת ששריר יתכווץ, פוטנציאל פעולה מתפשט תחילה במורד עצב עד שהוא מגיע למסוף האקסון של הנוירון המוטורי.
לאחר מכן הנוירון המוטורי מעיר את סיבי השריר להתכווצות על ידי גרימת פוטנציאל פעולה על הממברנה הפוסט-סינפטית של הצומת עצב-שריר.
כאשר פוטנציאל פעולה מגיע לקצה האקסון של נוירון מוטורי, שלפוחיות (וזיקולות) המכילות נוירוטרנסמיטורים (בעיקר אצטילכולין) משתחררות בתהליך אקסוציטוזה לצומת העצב-שריר (NMJ – Neuromuscular Junction).
הנוירוטרנסמיטורים נקשרים לקולטנים על גבי הממברנת השריר (הממברנה הפוסט-סינפטית) נפתחות תעלות יונים, וכתוצאה מכך מתרחש שינוי במתח הממברנה (דה-פולריזציה) זהו פוטנציאל לוחית סופית (EPP).
כאשר הדה-פולריזציה חזקה מספיק ועוברת את סף העירור, היא גורמת ליצירת פוטנציאל פעולה בסיב השריר, שמוביל להתכווצות השריר.
בהיעדר פוטנציאל פעולה, שלפוחיות אצטילכולין דולפות באופן ספונטני לצומת העצב-שריר, וגורמות לדה-פולריזציות קטנות מאוד בממברנה הפוסט-סינפטית.
תגובה קטנה זו, בעוצמה של כ~0.4mV, הנובעת משחרור שלפוחית אחת שמכילה נוירוטרנסמיטר נקראת פוטנציאל לוחית קצה מזערי (Miniature End Plate Potential – MEPP).
MEPP הוא מייצג את הדה-פולריזציה הקטנה ביותר האפשרית שניתן לגרום בשריר.
EPP הוא כפולה של mEPP.
כלומר נובע משחרור מספר גדול של שלפוחיות.
בפיזיקה של חלקיקים, אטומית ושל חומר מעובה, פוטנציאל יוקאווה (ידוע גם כ פוטנציאל חשמלי מוקרן) נקרא על שם הפיזיקאי היפני הידקי יוקאווה .
כאשר הוא קבוע סקיילינג של גודל הפוטנציאל, הוא מסת החלקיק, הוא המרחק הרדיאלי בין מקור הכוח לחלקיק, ו- הוא קבוע סקיילינג נוסף.
הוא סדר גודל של הגדלים ביחס אחד לשני.
הפוטנציאל גדל באופן מונוטוני ב- והוא שלילי, מה שמרמז שהכוח הוא כוח מושך.
פוטנציאל חשמלי הוא דוגמה לפוטנציאל יוקאווה בתנאי שהגורם שווה ל-1.
אם לחלקיק אין מסה (כלומר, ), אזי פוטנציאל היוקאווה מצטמצם לפוטנציאל קולומב, ונאמר שהטווח הוא אינסופי.
מפשט לצורת הפוטנציאל של קולומב
שבו אנו מגדירים את קבוע קנה המידה להיות:
פוטרה (בספרדית: Putre) היא עיר וקומונה בצ'ילה, בירת הפרובינציה פרינאקוטה במחוז אריקה ופרינאקוטה.
העיר ממוקמת 130 קילומטרים מזרחית לעיר אריקה, בגובה 3,500 מטר.
ברקע העיר ניתן לראות את הקומפלקס הגעשי טאפקה.
פוטרה נמצאת בקצה הפארק הלאומי לאוקה, והיא פופולרית בקרב מבקרים המגיעים לפארק הלאומי ומעוניינים להתרגל לשהות בגובה.
ב-6 במרץ 2011, רעידת אדמה בעוצמה של 6.2 שמרכזה היה 110 קילומטרים מתחת לפוטרה הרעידה את צפון צ'ילה ודרום פרו, ולא גרמה לנפגעים.
לפי סיווג האקלים בשיטת קפן, לפוטרה אקלים טונדרה אלפיני (ET) הגובל באקלים קר חצי צחיח (BSk).