tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
במקרים מסוימים, נגרמת פציעה חמורה הדורשת טיפול רפואי מיידי, במיוחד אם הדימום לא נפסק.
הסימנים והתסמינים של טראומה נרתיקית כוללים: כאבי בטן, דימום, חבורות, התעלפות, הפרשות מהנרתיק, חפץ מוטבע בנרתיק, כאבים בפות, נפיחות, הקאות, כאב במתן שתן, חוסר יכולת להטיל שתן, פצע, דיווח על התעללות מינית ודם בשתן.
במקרים מסוימים יכול להצטבר דם בתוך הרקמות (המטומה), אשר ניתן לזהות בהדמיה.
לידה נרתיקית עלולה לגרום לקרעים בנרתיק, הנעים בחומרתם מקרע בשכבה החיצונית של העור (דרגה ראשונה) עד קרעים נרחבים הכוללים את הסוגר של פי הטבעת ורירית הרקטום (דרגה רביעית).
לעיתים נעשה חתך מכוון ומבוקר מקצה הנרתיק והחוצה בהליך הנקרא חתך חיץ (אפיזיוטומיה).
גורמי הסיכון לטראומה נרתיקית במהלך לידה כוללים: לידה ראשונה, שימוש במלקחיים או במכשיר ואקום במהלך הלידה, תינוק גדול (שמשקלו מעל 3.6 ק"ג), מנח פני התינוק כלפי מעלה במקום מטה במהלך הלידה, התארכות של שלב צירי הלחץ, קבלת משכך כאבים אפידורלי, מוצא אסיאתי.
גורמי הסיכון לטראומה נרתיקית שאינה קשורה להריון כוללים: יחסי מין, תקיפה מינית, גיל המעבר.
הטיפול בטראומה נרתיקית מתחיל בהערכה יסודית של המצב, כולל תשאול על נסיבות הפציעה ובדיקה גופנית.
הטיפול יכול לכלול, בהתאם לצורך, עצירת דימום, תיקון קרעים, טיפול בזיהומים אפשריים ושיכוך כאב.
נוכחות של מישהי או מישהו שיספקו תמיכה במהלך הבדיקה מועילה מאוד.
במקרים של טראומה נרתיקית עקב תקיפה מינית, תמיכה כזו משמעותית במיוחד ויכולה לעזור למזער את הסיכון לטראומה חוזרת.
במקרים אלו יש חשיבות גדולה גם לתיעוד הפציעות ואיסוף ראיות פורנזיות (ערכת אונס).
בבתי החולים בישראל, טיפול ראשוני בנפגעות תקיפה מינית מתבצע בחדר אקוטי.
במקרים של טראומה נרתיקית כתוצאה מלידה נרתיקית, רוב הקרעים מטופלים בתפרים ורק במקרים חמורים יידרש ניתוח.
אצל ילדות, נערכת הבדיקה בדרך כלל תחת אלחוש או הרדמה.
כאשר ישנו דימום קל או שאין דימום כלל ואין הפרעה במתן שתן, הטיפול יהיה להקלה מקומית על הכאב (למשל קירור מקומי, משככי כאבים או משחה).
כאשר ישנו דימום מתמשך, קרע בשפתיים הפנימיות, אי יכולת לתת שתן או חשש רפואי אחר, ייתכן שיהיה צורך בהתערבות משמעותית יותר.
אם ישנו חשש שלא מדובר בפציעה מקרית, יעורבו גורמי המקצוע המתאימים.
טראיאן סבולסקו (ברומנית: Traian Săvulescu: 2 בפברואר 1889 - 29 במרץ 1963) היה ביולוג ובוטניקאי רומני, מייסד בית הספר הרומני לפיטופתולוגיה, חבר בהאקדמיה הרומנית ונשיאה ומשרי החקלאות של רומניה.
טראיאן היה בעלה של אליס סבולסקו ואביה של אולגה סבולסקו.
סבולסקו נולד ברמניקו סראט, הילד השלישי במשפחתו של סוחר אריגים.
הוא למד תחילה בעיר מגוריו, אך לכיתות בית הספר התיכון רשמו אותו הוריו בפנימיה של קוסטקה נגרוצי ביאשי.
בסיום לימודיו בתיכון נרשם ללימודי רפואה באוניברסיטת בוקרשט ובמקביל לקח קורסים בפקולטה למדעי הטבע.
אחרי שלוש שנים זנח את לימודי הרפואה ובגיל 22 השלים את לימודיו במדעי הטבע וקיבל עבודה במכון הבוטני בבוקרשט.
במקביל לעבודתו, סבולסקו המשיך בלימודים לדוקטורט ובשנת 1916 קיבל דוקטורט בהצטיינות רבה, הדוקטורט הראשון בבוטניקה של אוניברסיטת בוקרשט.
ב-1919 קיבל מינוי כפרופסור בבית הספר העליון לחקלאות שליד הרסטראו.
ב-1928 הוצב בראש הקתדרה לפתולוגיה צמחית במסגרת אוניברסיטת בוקרשט.
הוא היה כמה פעמים דקן של הפקולטה לחקלאות ובשנים 1938 - 1940 היה דקן של המכון הפוליטכני בבוקרשט.
ב-27 במאי 1932 קיבל מינוי של חבר מתכתב באקדמיה הרומנית וב-1936 קיבל מינוי מלא כחבר באקדמיה רומנית.
בעבודתו הכיר סדובסקו את דוקטור אליס ארונסקו, השניים התאהבו, סבולסקו התגרש מאשתו הראשונה, אם אולגה ונשא לאישה את אליס ב-1938. גם אליס הייתה לפרופסורית באותו תחום וכך גם בתם המשותפת, אולגה סבולסקו, שהמשיכה בדרך הוריה.
ב-1940, בעת המדינה הלאומית-לגיונרית, פוטרו טראיאן ואליס מעבודתם בגלל המוצא היהודי של אליס.
ב-1941, לאחר כישלון מרד הלגיונרים ופרעות בוקרשט, התקבלו שוב לעבודתם והמשיכו בה.
מ-29 בנובמבר 1946 ועד דצמבר 1947, בתקופת הרפורמה האגררית, סבולסקו כיהן כשר החקלאות וסגן נשיא מועצת השרים של רומניה.
בקיץ 1948 החליטה הממשלה החדשה של הרפובליקה הרומנית (לאחר הדחת המלך) על שינויים בדרכי הקבלה ולאקדמיה הרומנית ובהנהלתה.
הוקמה נשיאות חדשה ובראשה הוצב טראיאן סבולסקו.
עד מותו ב-1963 פרסם סבולסקו יותר משלוש מאות עבודות מדעיות על הצומח ברומניה, בחצי האי ערב ובארץ ישראל.
הטראן (Terran), במשחק סטארקראפט, הם בני אדם מכדור הארץ במקור, אשר הופרדו מן האימפריה הבין-גלקטית ועתה נחושים בדעתם לשמור על האוטונומיה העצמאית שהקימו.
הטראן מאופיינים בטכנולוגיה מתקדמת ומודולרית המסתייעת בחוקי המכניקה והפיזיקה המוכרים בשדה הקרב.
אף על פי שהטכנולוגיה והתרבות העולמית התקדמו במהירות לאורך כל המאה ה-20 החווירה התפתחות זו לעומת קפיצות מדרגה הנועזות שבאו בעקבותיה.
עד לסוף המאה ה-21 ראו בני האדם שינויים אמיצים וחסרי תקדים בתוך עולמם.
טכנולוגיות מהפכניות חדשות הופיעו בקצב לא יאומן והציעו גישה משופרת למחשבים מתקדמים ומאגרי מידע, אפילו לאומות העניות ביותר על כדור הארץ.
בעקבות ביטול הקומוניזם בארצות המזרח נוצר היצע רב של כלי נשק אטומיים.
מבנה הכוח הבינלאומי, קרס לאחר שמדינות העולם השלישי התלוננו על עוצמתו הכלכלית והצבאית של המערב לעומתם.
התפוצצות אוכלוסין על כדור הארץ וליגת הכוחות המאוחדים
הטכנולוגיה המשיכה להתפתח ולהתפשט והגידול באוכלוסייה גבר מאוד.
לקראת סוף המאה ה-20 היו על פני כדור הארץ 6 מיליארד אנשים, תוך שלוש מאות שנה גדלה האוכלוסייה ל-23 מיליארד בני אדם.
זיהום ומחסור במשאבי טבע ודלקים החמירו את המצב ששרר, והעולם הידרדר לקראת אסון בלתי נמנע עם התפשטות עודף האוכלוסייה והשינויים הגנטיים ברחבי העולם.
פיגועי טרור גדולים ואלימות התפרצו וגרמו להגברת פעילות המשטרה.
לבסוף, התפוצץ המאזן העדין בין הכוחות העולמיים ל"גיהנום הבינלאומי".
על-פי הסיפור, ב-22 בנובמבר 2229 נוסדה ליגת הכוחות המאוחדים, שהייתה אמורה להיות אחראית על סדר ברחבי כל העולם.
הליגה הצליחה לשמור על הסדר במשך כ-80 שנה והחליטה על תוכנית שתאחד את כל תרבויות בעולם.
במסגרת תוכנית זו, מרבית הדתות העתיקות יוחרמו והשפה היחידה שתותר תהיה האנגלית.
בדומה לאינקווזיציה שארעה 800 שנה קודם לכן, החלה הליגה בפרויקט טיהור: רצח עמים המוני שהיה "הפתרון הסופי" של הממשלה לצורך ניקוי האנושות מהגורמים המנוונים בה.
במסגרת רצח זה כ-400 מיליון איש הושמדו.
התקשורת העולמית, שהייתה נתונה לפיקוח קפדני המעיטה בדיווחים על הזוועות שאירעו והאנושות כמעט ולא ידעה עליהן.
תוכניות חקר החלל שננטשו על ידי ארצות הברית ורוסיה באמצע המאה ה-21, בגלל קיצוץ משמעותי בתקציבים הפכו לבסיסו של עידן מחקר חדש לאנושות.
עד מהרה הצליחה האנושות לנוע בין כוכבים.
בתוך ארבעים שנה פיתחה הליגה מושבות על הירח.
אסירים שדינם היה עונש מוות על פי גזר הטיהור הגדול הוסעו למעבדות פרטיות של אדם הנקרא ראוות אשר רצה למצוא מינרלים חדשים ושם הוקפאו לתרדמת חורף ממושכת.
כ-40,000 מתוכם נראו כמתאימים לתנאים הקשים על-פי תוכנת מחשב.
אותם 40,000 הועלו על ארבע ספינות חלל אוטומטיות ענקיות המותאמות למסע ארוך בחלל.
מה שתוכנן במקור כמסע של שנה השתנה לרעה.
ארבע הספינות טסו בחלל במהירות שיא במשך של כ-30 שנה.
שתי ספינות נחתו נחיתת אונס על עולם אשר ייקרא בעתיד אומוג'ה.
ספינה נוספת התרסקה וכל נוסעיה נהרגו.
לאחר התרסקות הספינה הופסק תהליך השינה והאנשים התעוררו לאט לאט.
בניסיונם להבין לאן הגיעו הם בדקו במחשב המרכזי והבינו שלעולם לא יראו שוב את כדור הארץ.
אף על פי שנחתו על כוכב ממוזג הם לא יוכלו לתקן את הספינה.
אילו שנותרו חיים פוזרו על פני שלושה כוכבים שונים.
הם החלו בניסיון לפרק את ספינתם ולבנות מקלט בסביבתם החדשה.
תושבי כל אחד מהכוכבים פעלו כדי לשרוד במקומות אותם כינו "העולם החדש".
במשך שנים רבות בני האדם בשלושת כוכבים אלו חיו בבדידות אך תוך זמן קצר ייסדו בני האדם מושבות וכל אחת מן הקבוצות התפתחה לקהילה משגשגת המספקת את כל צרכיה.
לאט לאט הטכנולוגיה המחודשת נתנה למושבה הגדולה ביותר של בני האדם ה"טראסוניס", את האפשרות לתור בין כוכבים.
כך גילו הטראסוניס את בני האדם האחרים אשר היו מפוזרים על שלושה כוכבים שונים.
שלוש המושבות התאחדו, וכך הכוח הצבאי של הטראסוניס גדל.
ממשלה חדשה הוקמה לכל הכוכבים הללו והיא נקראה "הקונפדרציה הטראנית (של כדור הארץ)".
שגשוגה של הקונפדרציה גרם לגל של שגשוג כלכלי ולצריכה מוגברת של משאבים.
כתוצאה מכך, נהנו מושבות הכורים מרווחים גדולים.
הנהנית הגדולה ביותר הייתה מושבת הכורים של מוריה, שהייתה בעלת זיכיון ובעלות פרטית על פעולות כריית המשאבים הגדולות ביותר.
זיכיון זה הכניס לכיסם רווחים רבים ולכן הם חששו שהקונפדרציה תרצה להשתלט על הכרייה.
מסיבה זו הקימו צבא בשם "קל מוריאן קומביין" שימנע מן הקונפדרציה לכפות את מרותה על הכורים.
הקונפדרציה לא יכלה להסכים לקיומו של צבא פרטי והכריזה מלחמה על "קל מוריאן קומביין".
מלחמה זו נמשכה כ-4 שנים ובסופה כפתה הקונפדרציה הסכם שלום על מושבת מוריה והשתלטה על פעולות הכרייה במקום.
כוחה של הקונפדרציה הלך וגבר וככל שמחפשי האוצרות שלה תבעו בעלות על עולמות וכוכבים נוספים במסע התרחבות חסר פשרות.
קבוצת פיראטים והתארגנויות צבאיות קיצוניות החלו לצוץ בתדירות גבוהה.
כוכבים שונים דרשו עצמאות וארגנו מרידות כנגד הקונפדרציה, המוצלח שבהם היה "המרד של קורהל".
המרד התחיל בקריאתו של הסנטור אנגוס מנגסק (Mengsk) לתושבי קורהל למרוד בקונפדרציה.
הקונפדרציה החליטה לשלוח "רוחות",חיילי העילית של הקונפדרציה, להתנקש במנגסק ומשפחתו אך בנו ארקטורוס שורד ופותח במרידה נגד הקונפדרציה ביחד עם מספר כוכבים שכנים.
הקונפדרציה שלא מוכנה לסבול את המרד פותחת במתקפה גרעינית על קורהל והופכת את רוב הכוכב לשממה גרעינית.
ארקטורוס שורד ומקים את "בני קורהל" כדי לנקום בקונפדרציה.
למרות הפיכת קורהל לשממה גרעינית, כוחות שונים מהמושבות וקבוצות פיראטיות שונות המשיכו להתנגש עם כוחות הקונפדרציה.
למרות אי-הסדר בנתיבי החלל, המשיכה הנוכחות הכללית של בני כדור הארץ להתרחב בסקטור המרוחק.
הסכסוכים הקטנים בין המושבות והמליציות הפיראטיות הסתיימו במהרה כאשר הם מצאו תחת איום חיצוני חייזרי גרנדיוזי.
ללא כל התראה, צי של גזע חוצנים מתקדם החל במחיקת המושבות של בני האדם.
אף על פי שהם מעולם לא נפגשו עם איזשהו סוג של חוצנים, מיהרו בני האדם להגן על עצמם מפני אויב חדש זה.
הקונפדרציה פתחה בהתקפת-נגד מסורבלת כנגד הצי הזר שהיה בדרכו לכוכב השני של בני כדור הארץ, מאר סארה (Mar Sara).
הצי הזה, שהזדהה כבני הפרוטוס, הפנה באופן מסתורי את כוחותיו לאחור וכך חיי המושבה ניצלו.
זמן קצר מכן התגלתה נוכחות חוצנית שנייה ומאיימת, הזרג - פולשים חדשים דמויי חרקים.
הללו היו שונים לגמרי מהפרוטוס שתקפו את המושבה זמן קצר קודם לכן.
הזרג התחילו בהתפשטות על פני המושבה בעוד שהקונפדרציה לא עושה דבר כדי לעצור אותם.
המאג'יסטרייט (Magistrate),אותו מגלם השחקן בסטארקרפט, מפחד שהמושבה תושמד על ידי הזרג ופונה אל "בני קורהל" בשביל פינוי בתמורה לכך שהוא וכוחותיו יחברו אל הארגון, בני קורהל מסכימים.
אנשי המושבה מתפנים מהכוכב ומוכרזים על ידי הקונפדרציה כבוגדים.
לאחר שהמושבה פונתה צי הפרוטוס מפציץ את הכוכב ומוחק, שוב, את כל החיים על פניו.
ארקטורוס מנגסק, ראש בני קורהל, שולח את הסגן שלו, סרן שרה קריגן, ביחד עם ג'יימס ריינור, מרשל לשעבר במאר סארה, לעזור בפתיחתו של מרד נגד הקונפדרציה באנטיגה פריים (Antiga Prime) שם במהלך המרד מתרסקת הספינה "נורד II" ועליה גנרל אדמונד דוק (Duke) ראש כוח אלפא, אחד מכוחות העילית של הקונפדרציה.
מנגסק מחלץ אותו ודוק מוכן להצטרף לבני קורהל.
כמו כן במהלך המרד נעשה שימוש לראשונה ב"מכשיר פסי (Psi emitter)" שנבנה על פי תוכניות שנגנבו מהקונפדרציה במהלך הפינוי של מאר סארה.
המכשיר משדר אותות רבי עוצמה שמחקים את האותות ששולח חייל "רוח" אל החלל העמוק ומושך את הזרג אליו.
הזרג התחילו בתקיפה של בסיסי קונפדרציה בכוכב ולאחר שבני קורהל עזבו את המושבה הפרוטוס השמידו, שוב, את כל החיים על פניה.
מנגסק מפנה עכשיו את הצי שלו למסלול מעל טראסוניס, כוכב הבירה של הקונפדרציה, ושולח את גנרל דוק לתקוף את פלטפורמת החלל "גטיסבורג החדשה (New Gettysburg)" שמהווה קו הגנה ראשי לכוכב הבירה.
עם הכיבוש של הפלטפורמה דוק מפעיל, בהוראתו של מנגסק, מכשירי פסי כדי למשוך את הזרג על הכוכב.
צי הפרוטוס שמגיע למקום יוצא למתקפה חזיתית נגד הזרג לאחר שהאקסיקיוטור טאסדר (Tassadar) מחליט לחוס על הניצולים.
מנגסק שולח את קריגן להילחם בפרוטוס אך בזמן המאבק כוחות זרג שוטפים את בסיסה של קריגן בעוד שמנגסק ובני קורהל יוצאים אל מחוץ למערכת.
ריינור שכועס על נטישת קריגן ועל השימוש בזרג לוקח כוח קטן ונעלם אל החלל העמוק.
מנגסק בינתיים מקים את "שלטון הטראן (Terran Dominion)" ומכריז על עצמו כקיסר ארקטורוס מנגסק הראשון כאשר בירתו החדשה ממוקמת בקורהל.
האירועים בסטארקראפט: ברוד וואר (Brood war)
עם הגילוי על קיומם של חיים חוצנים האנושות נכנסת לפאניקה משום הפחד בפלישה חייזרית לכדור הארץ ומדינות רבות מצטרפות לליגת הכוחות המאוחדים שנולדה מחדש כהנהלת כדור הארץ המאוחדת ( United Earth Directorate) או U.E.D.
הממשל החדש התחיל בהשקעה של משאבים ללמידה של הזרג והפרוטוס לשם הבסתם והגנה על כדור הארץ מפלישה.
הU.E.D מחליט על שליחת כוח משלוח אל גזרת קורפול (Koprulu),האזור בו נמצא "שלטון הטארן", כדי להביס את מנגסק ולקחת שליטה על האזור.
הכוח נשלט על ידי אדמירל ג'רארד דוגאל (Gerard DuGalle) וחברו הוותיק וויס-אדמירל אלקסי סטוקוב (Alexei Stukov).
מטרותיו המוצהרות של הכוח הוא לכבוש מחדש את הגזרה על ידי הבסת מנגסק, לקיחת שליטה על הזרג והבסת הפרוטוס.
ההיתקלות הראשונה עם כוחות הפרוטוס היא מעל הכוכב בארקסיס(Braxis), שם צי הU.E.D מנסים למנוע את עזיבת צי הפרוטוס אך נכשלים לאחר שהפרוטוס יוצרים חור במערך ההגנה שלהם.
הצי לאחר זה נכנס למסלול מסביב לבארקסיס ופותח במתקפה על עיר הבירה של הכוכב, שם נתקל בלוטננט סמיר דוראן (Samir Duran) שמציג את עצמו כראש קבוצה קטנה של חיילים מצבא הקונפדרציה לשעבר שמתנגדים לשלטונו של מנגסק ומציע את שירותיו שמתקבלים על ידי דוגאל.
במהלך התקיפה על כוחות דומיניון ברחבי הגזרה כוח סיור של הU.E.D מגלה את המיקום של מכשיר הידוע כ"משבש פסי (Psi Disrupter)", מתקן שנבנה על טראסוניס על ידי הקונפדרציה ומטרתו לשבש את התקשורת של הזרג, בכך הופכים אותם ללא מאורגנים ומורידים את היכולת שלהם לתקוף כוחות גדולים.
דוראן מאיץ באדמירל להשמיד את המתקן בעוד שסטוקוב טוען שהוא יקל את ההשתלטות על האוברמיינד (Overmind).
דוגאל לבסוף מסכים להשמיד אותו ושם את האחראיות להשמדתו על סטוקוב שבמקום להשמיד אותו מרכיב אותו מחדש על בארקסיס ללא ידיעת האדמירל.
הצי פותח במתקפה על כוכב הבירה קורהל ועל עיר הבירה שלו אוגוסטגרד, מביס את כוחות הדומיניון ומתקדם לקראת תפיסתו של מנגסק אך ריינור מופיע ומחלץ את ארקטורוס אל כוכב הבית של הפרוטוס איור (Aiur).
דוגאל שולח כוח לאיור בשביל לתפוס את מנגסק שממוקם במרכז בסיס פרוטוס שנותר באזור.
הקפטן, אותו מגלם השחקן, נשלח להשמיד את מרכז הפיקוד בבסיס בעוד שדוראן וסטוקוב מספקים לו גיבוי.
לאחר שהשחקן משמיד את מרכז הפיקוד כוחות זרג מתחילים לזרום מהצפון, מעמדתו של דוראן וריינור ומנגסק משתמשים בכאוס שנוצר כדי לברוח דרך שער בין כוכבי בבסיס.
דוגאל מחפש את וויס אדמירל סטוקוב שנעלם אחרי שנסוג מאיור עם כוח חיילים ועבר אל ברקסיס.
כאשר הצי במסלול מעל ברקסיס מתגלה שסטוקוב לא מילא אחר הוראות האדמירל והשמיד את המשבש.
האדמירל מסכים ומונע את ההשמדה העצמית שהופעלה על ידי דוראן.
המשבש מופעל ובכאוס שנוצר בקרב הזרג כוחות של הU.E.D נוחתים על צ'אר (Char) ולוכדים את האוברמיינד המתפתח שם.
בשבועות שאחרי קריגן יוצרת ברית ביחד עם כוחותיו של ריינור, פיניקס (לוחם פרוטוס) ומנגסק נגד הU.E.D.
הברית מצליחה להרוס את משבש הפסי ולהרוג את האוברמיינד, מחלישה בכך את כוחות הU.E.D שנאלצים לסגת מהאזור אך מושמדים על ידי כוחותיה של קריגן, שבוגדת בשאר חברי הברית ורוצחת את פיניקס.
ריינור נעלם שוב יחד עם כוחותיו ואקטורוס חוזר אל קורהל כדי לתכנן את בנייתו מחדש של הדומיניון.
הטראנים שאולצו להסתגל לתנאי הקיום הקשים על פני עולמות כמעט חסרי חיים בשולי הגלקסיה, היו אלופים בהישרדות.
צבאם הכיל תערובת מגוונת של יחידות.
החל מהנחתים שחייהם חסרי משמעות ועד לטייסיה בעלי הדרגות הבכירות, בני כדור הארץ עקשנים ואינם מוכנים לוותר על השטחים שלהם.
רוב הבניינים של בני כדור הארץ מצוידים במערכת דחף אשר מאפשרת להם טיסה בגובה נמוך ובכך לשנות את מקומם בשעת הצורך.
יכולת זו שימושית גם כדי להתחמק מהתקפות קרקע.
לחלק מהבניינים אפשר להוסיף מבני צד (add-ons), המאפשרים יכולות נוספות ובניית יחידות מתקדמות יותר.
מבני הצד זולים יותר ונבנים לבד ללא צורך ב-SCV.
כאשר הבניין הראשי מתרומם כדי להעתיק את מקומו, מבנה הצד נשאר על הקרקע ונהפך ללא פעיל.
נקודת התורפה העיקרית של הטכנולוגיה הטראנית היא שהבניינים שלהם פגיעים במיוחד.
כל מבנה של הטראן שניזוק קשות ועובר ל"אזור האדום", מתחיל להתקל בדליקות עקב פיצוץ בצינורות גז ומאגרי דלק.
תופעה זו גורמת לו להמשיך לספוג נזק גם כאשר איננו מותקף, עד שהוא קורס או מתוקן.
מתפתחים על ידי בניית מבנים.
לבניינים אפשר להוסיף מבנים צדדיים (add-ons) המציעים עוד שדרוגים ויכולות מיוחדות.
חלק מהמבנים מחוברים לרקטות תעופה המאפשרות להם לרחף באוויר ולהעתיק את מקומם בשעת הצורך.
את המבנים בונים יחידות התחזוקה (SCV) - כל SCV כפות ליסודות עד שבניית המבנה מושלמת.
יחידות התחזוקה (SCV) של הטראן יכולים לתקן מבנים ויחידות מכניות (רכבים) פגועות.
החובש (medic) (רק בחבילת התוספות Broodwar) יכול לרפא יחידות חי"ר פגועות.
עליהם לבנות מבני תחזוקה ("חוות" או "תחנות אספקה") בשביל להחזיק צבא גדול, שנמדד בהקצאת מקומות תחזוקה.
מבני ההגנה של הטראן הם בונקרים (שצריך לאייש ב 1–4 חיילים) וצריחי טילים (Missile Turret) נגד יחידות אוויריות ויחידות ממוסכות.
יחידות הטראן ממוצעות בכוחן ובמחירן, אם כי מספר יחידות של הטראן הן יקרות ביותר בגלל כוחן הרב (כגון Battlecruiser).
רכב בנייה חללי SCV - רכב העבודה של הטראן שאוסף משאבים, בונה מבנים ומבצע תיקונים.
נחת Marine - החייל הבסיסי.
יורה הן כנגד מטרות קרקע והן כנגד מטרות אוויר.
להביורן "חובט אש" Firebat - חייל המצויד בלהביור.
חובשת Medic (רק ב-Brood Wars) - יחידה שמרפאת כוחות חי"ר פגועים.
טנק מצור Siege Tank - שילוב כבד של טנק וארטילריה לטווח רחוק.
ליחידה זו שני מצבים: מצב טנק בו היא ניידת ויורה לטווח קצר, ומצב תותח בו היא נייחת אך יורה לטווח רחוק וגורמת הרבה נזק סביבתי.
אופנוע "נשר" Vulture Hover Cycle - רכב קל המשמש בעיקר לסיור.
האופנוע חמוש במטול רימונים נ"א ודגמים מתקדמים (אחרי שדרוג) מסוגלים להטמין מוקשים.
גוליית Goliath Combat Walker - סוג של מך (Mech), יחידה משוריינת דו-רגלית.
הגוליית חמוש בתותחים אוטומטיים 20 מ"מ כנגד מטרות קרקע ובטילי הלפייר כנגד יחידות אוויר.
סוכן חשאי "רוח רפאים" Ghost - סוכן חשאי בעל יכולות מיסוך, מתקן המקפיא יחידות מכניות וציין לייזר שבאמצעותו הוא מסמן מטרה לטיל אטומי.
מעבורת Dropship - ספינת משא קלה המשמש לתעבורה בטווחים קצרים ובינוניים וכן להנחתת כוחות בשדה הקרב.
צלמוות Wraith - ספינת הקרב הקלה של הטראן, בעלת יכולת מיסוך.
סיירת קרב Behemoth-class Battle Cruiser - ספינת הקרב הכבדה ביותר במשחק מבחינת כוח אש, שריון ונקודת פגיעה.
ברשותה תותח יאמטו קטלני להריסת הגנות האויב מטווח רחוק.
חללית מדע Explorer Science Vessel - ספינת המחקר של טראן, מצוידת ב-detector שמגלה יחידות ממוסכות ובמספר יכולות מיוחדות (כגון, יוצר פולס אלקטרומגנטי EMP שמשבש כל יכולת הדורשת אנרגיה).
הספינה לא נושאת שום חימוש.
פריגטת טילים ולקיריה Valkyrie Missile Frigate (רק ב-Brood War) - ספינת קרב בינונית של הטראן, מיועדת ליירוט יחידות אוויר בלבד.
היא יורה מטחים של 8 טילים לשטח של 3 על 3 משבצות וגורמת נזק סביבתי לכל יחידת אוויר שבסביבה.
היא לא יכולה לתקוף יחידות קרקע.
טיל אטומי Nuke - טיל רב עוצמה הגורם נזק רב לכל דבר הנמצא באזור הפגיעה, לפצצה יש לסמן מטרה באמצעות ציין לייזר של Ghost.
אם ה-Ghost נפגע לפני שהפצצה נחתה, השיגור נהרס והפצצה הולכת לאיבוד מבלי לגרום נזק.
מרכז פיקוד Command Center - אחראי על אימון רכבי בנייה חלליים ועל איסוף מינרלים וגז הווספן.
תחנת בקרה ותקשורת ComSat Station - משפרת את הקשר והמכ"ם של כל היחידות.
מאפשרת להיעזר בלוויין על מנת לגלות שטחים מרוחקים במפה.
סילו טיל גרעיני Nuclear Silo - מאפשר בנייה ואחסנה של פצצת אטום אחד, עד לשיגורה.
תחנת אספקה Supply Depot - מאחסנת את כל המזון, הכלים והאביזרים הדרושים לניהול יומיומי של הצבא.
בית זיקוק וספן Vespene Refinery - בעזרת מבנה זה הגז נארז אוטומטית במכלים הנוחים לסחיבה על ידי הSCV.
מחנות צבא Barracks - מחסה ומקום אימונים לכל יחידות הרגלים של בני כדור הארץ.
אקדמיה Academy - חקירת טכנולוגיות חדשות וחיפוש אחר דרכים לשיפור איכות הרגלים.
מרכז הנדסי Engineering Bay - מאפשר בניית תעשיות מתקדמות ושדרוג אמצעי לחימה.
בית חרושת Factory - מהווה מרכז ייצור של כל כלי הרכב הקרקעיים של הטראנים.
סדנת מיכון Machine Shop - מאפשרת שדרוגים של היחידות המיוצרות במפעל.
נשקייה Armory - אחראית על פיתוח ושידורג כל נשק קרקעיים ואוויריים.
מעגן ספינות חלל Starport - אחראי על בנייה ותחזוקה של כל כלי הרכב הנעים בחלל ששייכים לקונפדרציה.
מגדל פיקוח Control Tower - מאפשר ייצור יחידות אוויר מתקדמות ושדרוג צי חלליות הצלמוות.
מרכז המדע Science Facility - חוקרים עובדים במקום זה על מנת לפתח כלי נשק חדישים מהפכניים ומערכות הגנה לטובת הקונפדרציה.
מעבדת פיזיקה Physics Lab - תוספת למרכז המדע, מאפשרת חקירת שדרוגים לספינות המערכה הכבדות (battlecruisers).
מרכז מבצעים חשאיים Covert Operations Center - מאפשר בניית סוכני ghost ושדרוגם.
צריח טילים Missile Turret - מבנים זולים שיורים אוטומטית טילים על יחידות אויב אוויריות.
מצוידים ב-detectors שיכולים לגלות יחידות ממוסכות.
בונקר Bunker- מבנה מבוצר שיכול לאכלס עד 4 חיילים, היורים מתוכו על יחידות האויב.
טרנאקי (Taranaki) הוא חבל במערב האי הצפוני של ניו זילנד הכולל את הר טראנאקי וסביבתו.
שטחו של החבל הוא 7,257 ק"מ רבוע ומתגוררים בו 105,000 תושבים, כמחצית מהם בעיר ניו פלימות' (New Plymouth).
רוב הקרקע באזור מורכבת מאדמת בזלת שנוצרה כתוצאה מפעילות געשית של הר טרנאקי.
אדמה זו ביחד עם כמות משקעים גדולה יוצרים בחבל תנאים טובים לחקלאות, שהענף הבולט בה הוא גידול בקר לחלב.
בתחומי החבל ולחופיו נמצאים מספר שדות נפט וגז טבעי גדולים, כולל שדה הגז מאוי - הגדול ביותר בניו זילנד.
בתחומו נמצא גם פארק לאומי אגמונט, הפארק הלאומי השני שהוכרז בניו זילנד.
את המחוז סטרטפורד טראנאקי חלוקת עם מנוואטו-ונגנאוי שממזרח.
רשויות אזוריות בטראנאקי שם בירה שטח(קמ"ר) אוכלוסייה(2018) צפיפות(בנפש לקמ"ר) סוג 1 ניו פלימות'New Plymouth ניו פלימות' 2,205 81,900 37.14 מחוז 2 דרום טראנאקיSouth Taranaki האוורה 3,575 28,300 7.92 מחוז 3 סטרטפורדStratford סטרטפורד 2,163 9,510 4.40 מחוז
נפת טראמו (באיטלקית: Provincia di Teramo) היא נפה בצפונו של מחוז אברוצו שבאיטליה.
שטחה של הנפה חופף פחות או יותר לשטחה של נפת "אברוצו אולטריורה פרימו" (באיטלקית: Abruzzo Ulteriore Primo).
שמה של הנפה נגזר משמו של השבט הלטיני " אברוציום אולטרה פלומן פסקאריה" ( Aprutium ultra flumen Piscariae) שמשמעה "אברוצו בצדו השני של נהר אטרנו-פסקארה (Fiume Aterno-Pescara)".
נפת טראמו התקיימה בממלכת נאפולי ובממלכת שתי הסיציליות.
בירת הנפה הייתה העיר טראמו.
ב-1860 נכבשה הממלכה במסגרת "מסע האלף" של ג'וזפה גריבלדי, ועקב כך סופחה לממלכת סרדיניה-פיימונטה, ולבסוף לממלכת איטליה המאוחדת.
בירתה של הנפה בעיר טראמו.
הנפה גובלת בנפת אסקולי פיצ'נו במחוז מארקה בצפון, בנפת פסקארה במחוז אברוצו בדרום, בנפת ל'אקווילה במחוז אברוצו בדרום ובמערב, בנפת ריאטי במחוז לאציו במערב ובים האדריאטי במזרח.
טראנס וורלד איירליינס הייתה חברת תעופה אשר פעלה משנת 1925 ועד 2001, עת התמזגה עם אמריקן איירליינס.
טראנס וורלד איירליינס הייתה מחלוצות התעופה האזרחית, ואחת מחברות התעופה הגדולות בעולם.
TWA הוקמה ב־16 ביולי 1930, כמיזוג של מספר חברות תעופה שפעלו בעיקר בשירות הדואר האמריקאי להובלת דברי דואר אוויר:
תעבורה אווירית טרנס-יבשתית (TAT), (נוסדה בשנת 1928)
ווסטרן אייר אקספרס (WAE), (נוסדה ב-1925)
תאגיד תעשיות תעופה פיטסבורג (PAIC)
המיזוג היה אילוץ שנכפה על חברות התעופה על ידי שירות הדואר, במטרה ליצור חברה גדולה אחת שתוכל להעביר שקי דואר על פני כל מרחב ארצות הברית.
בשנת 1930 חנכה TWA שירות חוף לחוף – ניוארק, ניו ג'רזי, ללוס אנג'לס עם עצירת ביניים בקנזס סיטי, מיזורי.
בשנת 1934 שוב הפכה ווסטרן אייר אקספרס לעצמאית (שלימים נקראה Western Air Lines), אך TWA המשיכה כחברת תעופה חוצה יבשות.
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 נכנסה החברה לקשיים כספיים ואיש העסקים היהודי קרל אייקן ביצע השתלטות עוינת על החברה ב-1985, באמצעות הליך רכישה ממונפת.
לאחר הרכישה, עמד אייקאן בראש החברה והוביל תוכנית ארגון מחדש שכללה קיצוץ בשכר ושבירת שביתה של איגוד העובדים על ידי העסקה של דיילות ודיילות כעובדי קבלן.
בשנת 1992, עקב חובות כבדים, הגישה החברה בקשת "צ'פטר 11" להגנה מפני בקשות פירוק מצד נושים.
בינואר 2001 הודיעה כי אמריקן איירליינס תרכוש את נכסיה, לאחר שביקשה שוב הגנה מפשיטת רגל (צ'פטר 11).
TWA חדלה להתקיים כחברת תעופה נפרדת בדצמבר 2001.
עד לשנת 1997, TWA הייתה תעופה האמריקאית העיקרית שפעלה בישראל, ואחת מחברות התעופה הזרות הגדולות ומהוותיקות שבהן, שכן היא הפעילה טיסות ללוד עוד בתקופת המנדט הבריטי, החל מ-1946. במהלך מלחמת העצמאות, במרץ 1948 הופסקו טיסות החברה ללוד.
לאחר מלחמת העצמאות חזרה להפעיל טיסות לישראל ביולי 1949.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 הפעילה שלוש טיסות שבועיות מלוד לניו יורק דרך פרנקפורט.
ב-1969 שימשה תל אביב כתחנה בכרטיס מסביב לעולם שמכרה החברה.
בשנות השבעים הפעילה כבר טיסה יומית בבואינג 747 לניו יורק דרך רומא ואתונה.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 הפעילה בין טיסה אחת לשתי טיסות יומיות לניו יורק דרך אירופה, שחלק מהטיסות המשיכו גם אל יעדים נוספים בארצות הברית.
בשנות התשעים הפעילה טיסה יומית מנתב"ג לנמל התעופה קנדי במטוסי בואינג 747. מה שהפך אותה לאחת מחברות התעופה הזרות הגדולות בישראל.
בסוף בשנות ה-90 של המאה ה-20 השירות החל להדרדר בקווים לארצות הברית.
כולל הפעלת קווים בבואינג 200–767 ׁבגרסת קצרת הטווח, שנאלצו לעצור לתדלוק בדבלין.
לאחר איחוד עם אמריקן אייליינס, האחרונה החליטה שלא להמשיך להפעיל את הקו לתל אביב.
ביולי 1999 מטוס של החברה שהמריא מנמל התעופה בן-גוריון בדרכו לניו יורק, נאלץ לנחות שוב לאחר זמן קצר, לאחר שלהקת ציפורים פגעה באחד משני מנועי המטוס וגרמה להשבתתו.
במרץ 2001, הגישו כ-100 מעובדיה וגמלאיה של TWA בישראל בקשת פירוק לחברה, מאחר שלטענתם הייתה חייבת להם כ-13 מיליון דולר.
זאת לאחר שחברת "אמריקן איירלינס" שרכשה אותה הודיעה כי אין בכוונתה לרכוש את פעילותה בישראל.
העובדים בישראל חששו למצוא עצמם ללא מקום עבודה וללא כל יכולת להבטיח את הזכויות שנצברו להם במשך עשרות שנים של עבודה בחברה, לכן ביקשו מינויו של מפרק זמני, שיתפוס את הנכסים, הרכוש והזכויות שעוד נותרו לחברת TWA בישראל וימנע את הוצאתם אל מחוץ לישראל והרחקתם מהישג ידם של הנושים בישראל.
החברה התנגדה לבקשה ואף פנתה לבית המשפט העליון, שדחה את בקשתה.
בנוסף הפסיקה ללא הודעה מוקדמת את כל טיסותיה לישראל, שהמשיכו לפעול עד אז.
ההליכים המשפטיים נגד החברה נמשכו למעלה מ-9 שנים ורק ב-2010 נחתם הסכם פשרה עם העובדים, אך החברה שילמה רק חלק קטן מסך הכספים שהעובדים היו זכאים להם.
טְרָאכִיס הוא שמה של עיר יוונית עתיקה בחבל מאליס שבמזרח יוון, דרומית לנהר ספרכיוס וממערב לתרמופילאי.
לדברי ההיסטוריון הרודוטוס, הייתה טראכיס עירם הראשית של המאלים.
בסביבותיה הקים קסרקסס מלך פרס את מחנהו קודם שהצעיד את צבאו אל מעבר תרמופילאי ב-480 לפנה"ס.
היוונים הציבו בטראכיס צופה, שתפקידו היה להודיע לאוניות הצי הנלחמות באותו זמן בארטמיסיון אם הצליח חיל הרגלים להדוף את צבא פרס אם לאו, והוא שבישר ראשון למחנה היוונים על מפלת לאונידאס מלך ספרטה ואנשיו.
טראכיס הוא גם שם חבל הארץ המקיף את העיר.
ב-426 לפנה"ס, במהלך המלחמה הפלופונסית, הקימו הספרטנים באזור זה קולוניה בשם הראקליאה טראכיניה (Herakleia Trachinia), כי המקום נראה להם מתאים לניהול פעולות מלחמתיות נגד אתונה ובעלות בריתה.
בטראכיס, על פי המיתולוגיה היוונית, התגורר קֵאִיקְס, קרובו של הראקלס.
כאן קבע הגיבור היווני את ביתו לאחר שהשלים את מילויין של שתים עשרה המטלות, ופה אף נולדו בניו מאשתו דִיאַנֵירָה.
טראיריזם (ברומנית: Trăirism, מהמילה הרומנית trăire "חוויה") היה זרם בפילוסופיה הרומנית בתקופה שבין מלחמות העולם שנציגו הבולט והאידאולוג הראשי שלה היה נאיה יונסקו.
גישתו קיבלה השראה מ"פילוסופיית החיים" (של הוגים כמו קירקגור, ניטשה, שפנגלר, ברגסון, סולוביוב, ברדיאייב ואחרים) שדגלה בראשונות החוויה לעומת השכל.
השם "טראיריזם" הומצא על ידי מבקר הספרות שרבאן צ'וקולסקו, שתרגם לרומנית את המונח הגרמני Lebensphilosophie (הפילוסופיה של החוויה).
בהקשר זה מקבלות עדיפות הגישה המיסטית על זו השכלית, הגאולה לעומת האידיאלים התרבותיים, המעשים הרוחניים לעומת החקר האקדמי וכו'.
נאיה יונסקו שאף לביסוס פילוסופיה רומנית שעקרונותיה יהיו המיסטיקה והסמכות, האופייניות לפי דעתו למזרח האירופי.
בתוך האסכולה הזאת התחדדו כמה גישות שונות: מירצ'ה וולקנסקו נמשך לכיוון הרוחניות הדתית, בעוד אמיל צ'וראן שאף לחוויה פרֶנֶטית, ניהיליסטית מתוך פסימיות.
האידאולוגיה הטראיריסטית התאפיינה בגישה פילוסופית "לירית": אין פילוסופיה מדעית, ישנן רק "התפלספויות" שאינן בהכרח ניתנות להשוואה או תואמות זו בזו.
כמו בחיים, הפילוסופיה יכולה ליצור קונפליקטים, ומטבען הפרדיגמות הלא תואמות הן מנוגדות ואינן יכולות להתפשר מבחינה תאורטית.
הרבה מההוגים הטראיריסטים ביטאו בזמנם השקפות פוליטיות ימניות קיצוניות.
נאיה יונסקו עצמו היה מעריץ של התנועה הליגיונרית.
בפועל, למרות שלא היה חבר בה עשה נפשות לטובתה והרבה מתלמידיו היו חברים פעילים בתנועה פאשיסטית זו.
בנקה טרקאס-טראמו באסקט (באיטלקית: Teramo Basket) הייתה קבוצת כדורסל איטלקית מהעיר טראמו.
שהתמודדה בליגה האיטלקית השנייה בכדורסל.
הקבוצה הוקמה בשנת 1973, על ידי הנשיא אנטונטי תחת השם AICS "אגודת איטלקית לתרבות וספורט טראמו".
בעונת 1992/93 העפילה הקבוצה לליגה השלישית.
הקבוצה משתתפת בליגה הבכירה (Serie A) מאז עונת 2003/04. העונה הכי טובה של הקבוצה הייתה 2008/09, כשסיימה במקום השלישי והגיעה עד לחצי גמר הגביע האיטלקי.
הישג שזיכה אותה להשתתף בעונה שלאחר מכן ביורוקאפ, בו הגיעה לשלב הבתים לאחר שניצחה את אפואל ניקוסיה הקפריסאית במוקדמות.
בסיום עונת 2011/12 ירדה הקבוצה עד לליגה השלישית בעקבות בעיות כלכליות.
ההיכל הביתי של הקבוצה נקרא פלאסקפריאנו (ארמון סקפריאנו), בעל קיבולת של 3,500 מקומות ישיבה וממוקם באזור כפרי בסמוך לעיר.
הספונסר הראשי של הקבוצה הוא "בנקה טרקס".
טראנס ווקאלי הוא סוגה של מוזיקת טראנס המתמקד בקול אנושי המשולב במוזיקה וסביבו נבנית המלודיה.
בשונה מסגנונות טראנס אחרים המתמקדים בצלילים מוזיקליים אלקטרונים בלבד.
ז'אנר זה החל לתפוס תאוצה בתחילת שנות התשעים, אומנם רבים מאמני הטראנס הראשונים השתמשו בדגימות קול מעורבת בקצב הטראנס, אולם בטראנס הווקאלי הושם דגש על צלילי הקול האנושי במקום על צלילי מכונה אלקטרונית.
מפיקי טראנס ווקאלי עושים לעיתים קרובות שימוש בזמרים אורחים וברמיקסים של שירים ידועים, לרוב הקול הוא קול נשי המעובד אלקטרונית בעזרת אפקטים קוליים.
טראנס ווקאלי פופולרי בעיקר באירופה, בדגש על גרמניה, אוסטריה, שוודיה, הולנד, בלגיה ובריטניה וישראל.
אמנים בולטים המשתמשים בטראנס ווקאלי:
טראמו (באיטלקית: Teramo) היא עיר הבירה של נפת טראמו שבמחוז אברוצו שבאיטליה.
העיר, הממוקמת במרחק של 150 ק"מ מרומא, שוכנת בין הפסגות הגבוהות ביותר של הרי האפנינים (גראן סאסו) לבין חוף הים האדריאטי.
העיר ממוקמת על מפגש הנהרות וצולה (Vezzola) וטורדינו (Tordino), באזור הגבעות העשיר בכרמי גפנים וזיתים, בזכות מאפייני פני השטח וההאקלים הים-תיכוני.
כלכלת העיר מבוססת בעיקר על פעילויות הקשורות בעיקר לחקלאות ולמסחר יחד עם מגזר תעשייתי מבוסס: טקסטיל, תעשיית מזון, הנדסה, חומרי בניין ותעשיית קרמיקה.
טראמו מקושרת לכבישים המהירים A14 ו-A24.
אינטרמנה (Interamna), היה שמן של כמה ערים בחלקים שונים של איטליה.
המינוח מרמז על מיקומן של הערים על מקום מפגש של שני נהרות.
קיימים כתבי יד בהם המקום מוזכר בשם טראמנה (Teramne) וממנו התפתחה הצורה המודרנית טראמו.
אך בימי הביניים נראה היה שהעיר הייתה ידועה בשם אפרוטיום (Aprutium), שהוא כנראה שיבוש של השם פראטוטיום (Praetutium) או של שמו של השבט המקומי.
ישוב מהאלף הראשון לפני הספירה ומבנים עתיקים המיוחסים לעמים איטליים נמצאו במקום בחפירות ארכאולוגיות.
הממצאים העתיקים ביותר נמצאו בפרברי העיר, שם התגלה בין השאר אתר קבורה.
לכאורה, ההתפתחות של היישוב העתיק התאימה למרכז מסחרי שהוקם על ידי התרבויות ההאטרוסקית והפיניקית.
על פי כתביו של סקסטוס יוליוס פרונטינוס, היישוב העתיק התפתח בממדיו ובחשיבותו עד שהוא נעשה לבירתו של השבט המקומי.
בקרב סנטינום (Sentinum), ב-295 לפנה"ס, הביסו הרומאים את הקונפדרציה של העמים האיטליים ובכך החלו את המלחמות הסאמניטיות.
בשנת 290 לפנה"ס נכבש האזור על ידי הלגיונות שנשלחו על ידי הקונסול פניוס קוריוס דנטאטוס והעיר קיבלה את השם אינטרמניה פרטוטוריום (Interamnia Preatuttorium), "העיר של הפרטוטואים שבין שני הנהרות").
בתקופת מלכותו של אוגוסטוס קיסר העיר הייתה חלק ממחוז פיסניום.
שטחה של נפת טראמו הנוכחית חולק לשלושה חלקים.
לאחר שנת 217 לפנה"ס קיבלה העיר מעמד של מוניקיפיום, שאותו איבדה עקב תמיכתה בלוקיוס קורנליוס סולה במהלך מלחמת בעלות הברית, אך בסופו של דבר הוחזר לה מעמד זה על פי רצונו של יוליוס קיסר.
במהלך התקופה הרומית, הודות לקרבתה לבירת האימפריה, זכתה העיר לשגשוג, כפי שניתן לראות על פי הפסיפסים, התיאטראות, המרחצאות ושרידי האמפיתיאטרון שבה.
על פי כתביהם של היסטוריונים כמו תלמי, טיטוס ליוויוס ופליניוס הזקן, תור הזהב של העיר היה בתקופת שלטונו של אדריאנוס, כאשר נבנו בה המקדשים של מרס ושל אפולו.
מעט ידוע על טראמו בראשית ימי הביניים, לאחר חורבנה של העיר בשנת 410 על ידי הויזיגותים בהנהגתו של אלאריק הראשון.
בין השנים 552–554 משלו באינטרמניה האוסטרוגותים.
מיד לאחר המלחמה הגותית בשנים 535–554, הייתה העיר לנחלה ביזנטית.
טראמו נכללה בהגמוניה של רוונה.
בהמשך היא הייתה לנחלה פאודלית של הלומברדים.
ב-1129 נכבשה העיר על ידי הנורמנים.
ב-1140 היא הייתה לנחלתו של רוג'רו השני, מלך סיציליה.
במהלך הסכסוך שהתעורר בעקבות הכתרתו של רוג'רו, טראמו נהרסה על ידי כוחות נורמנים והמבנה היחיד ששרד היה המגדל של כיכר סנטה אנה.
מכאן ואילך הוא יקרא "המגדל השרוף" (Torre Bruciata).
ב-1268 בא הקץ לשושלת ששלטה בסיציליה בעקבות רוג'רו ובמקומה עלה לשלטון בית אנז'ו.
הסמכות הכנסייתית ששלטה באזור שיפרה את כלכלתה של העיר, כפי שניתן לראות בבנייתם של המצודות, הכנסיות, המנזרים והארמונות שנבנו בה, יחד עם הזכויות שהוענקו לה.
במהלך המאה ה–15 התחוללו מאבקים בין משפחות חשובות בטראמו על השליטה בה.
היו אלה משפחות דה ואלה (De Valle) ומלטינו (Melatino).
הוצאתם להורג בתליה של 13 מתומכיה של משפחת מלטינו עדיין מוזכרת בטבלת אבן במקום מרכזי בטראמו.
האנדרטה מעוצבת בצורה של שני ראשי אדם שלשונותיהם משורבבות ועל האנדרטה חקוקה הכתובת A lo parlare agi mesura (חשוב על מה שאתה אומר).
בראשית אותה מאה נרצח הרודן אנטונלו דה ואלה.
מצודתו, שהייתה ממוקמת במה שהיום הוא כיכר גריבלדי, נהרסה עד היסוד.
האגדה מספרת שהסכסוך בין שתי המשפחות הסתיים הודות לנשות העיר שהכריזו על "שביתת אהבה".
למרות המאבקים הפנימיים, העיר זכתה לתקופת פריחה תרבותית באותה תקופה.
אומנים כמו ג'קובלו דל פיורה וניקולה דה גוארדיגרלה חיו ופעלו בעיר שהיו לה קשרי מסחר עם טוסקנה ועם ונציה.
לאחר מותו של פרדיננד השני מכר קרלוס השני, מלך ספרד את טראמו לדוכס אטרי תמורת 40,000 דוקטים.
תושבי העיר מרדו, אך המרידה נכשלה.
ב-1626 הכה את העיר רעש אדמה וארבע שנים לאחר מכן התחוללה בה מגפה.
החל משנת 1707, לאחר מלחמת הירושה הספרדית, מלך בית הבסבורג על ממלכת שתי הסיציליות במשך 27 שנים.
במהלך עידן הנאורות היית טראמו מרכז חשוב לפעילות אינטלקטואלית, כשהבולט בדמויות שפעלו בעיר היה המשורר והפילוסוף מלכיאור דלפיקו.
ב-1798 נכנסו כוחות צרפתים לטראמו ולמרות שבתחילה הם נהדפו על ידי תושבי העיר, הם שבו כמה ימים לאחר מכן ובזזו את כל העיר.
ב-1806 הביס נפוליאון את כוחותיו של פרננדו הראשון, מלך שתי הסיציליות וטראמו נעשתה לנחלה צרפתית עד לשנת 1815, כאשר היא הוחזרה לממלכת נאפולי.
ב-1925 נוסדה בטראמו האגודה הפסיכואנליטית הראשונה של איטליה.
במהלך מלחמת העולם השנייה, ב-25 ביוני 1943, נכנסו כוחות גרמנים לטראמו והמשיכו משם בדרכם לכפר בוסקו מרטזה, שם הם ניהלו לחימה כנגד המחתרת האיטלקית.
הפרשה ידועה בשם "קרב בוסקו מרטזה".
מאז שנת 1972 נערכת מדי שנה בטראמו אליפות שנתית בכדוריד.
בשנת 1993 הוקמה בטראמו האוניברסיטה המקומית.
טְרָאנִי (באיטלקית: Trani), היא עיר נמל במחוז פוליה שבדרום איטליה, בירת נפת בארלטה-אנדריה-טראני, השוכנת לחוף הים האדריאטי, כ-40 קילומטרים צפונית-מערבית לבארי.
יישוב מתקופת האימפריה הרומית בשם טוּרֶנוּם הסמוך לעיר המודרנית טראני מצוין במפת פויטינגר.
בהמשך, נשלטה העיר על ידי הלומברדים והביזנטים.
האזכור הראשון לשם טראני הוא מהמאה ה-9. בתקופת מסעי הצלב התפתחה העיר, והנמל שבה הפך לאחד החשובים בנמלי הים האדריאטי.
במהלך המאה ה-13, בתקופת שלטונו של פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, בוצרה ופותחה העיר והגיעה לשיא פריחתה.
בהמשך, נכללה העיר בשטחה של ממלכת נאפולי.
בשלהי המאה ה-15 פלש לאזור צבאו של שארל השמיני, מלך צרפת, אך בראשית המאה ה-16 סולקו הצרפתים על ידי צבא ממלכת אראגון.
בעת המלחמות הנפוליאוניות ידעה טראני תקופת אי שקט ונסיגה כלכלית.
לאחר איחוד איטליה, נכללה טראני בשטחה של ממלכת איטליה.
התיישבות יהודים רומניוטים באזור החלה ככל הנראה עוד בתקופה הרומית.
במאה ה-12 תיעד בנימין מטודלה קהילה בת 200 נפשות בעיר.
במחצית השנייה של המאה ה-15 החלו רדיפות יהודים באזור דרום איטליה אשר פגעו קשות בקהילה היהודית במקום.
בראשית המאה ה-16 לאחר השתלטות ממלכת אראגון על העיר גורשו יהודי טראני או אולצו להתנצר והקהילה פסקה מלהתקיים.
שמות המשפחה די-טראני ומטראני מיוחסים לבני הקהילה וצאצאיהם.
טראנס הקס הוא תאגיד יהלומים הפועל בדרום אפריקה ובאנגולה.
תאגיד טראנס הקס נוסד בשנת 1962. מניותיו נסחרות בבורסה של נמיביה ובבורסה לניירות ערך ביוהנסבורג.
הוא פועל בשלל תחומים הקשורים לכריית יהלומים ומסחר בהם, כגון: איתור מרבצי סלעים עם היתכנות גבוהה להפקת יהלומים, כרייה של אבנים בקרקע ובים, ושיווק יהלומים ברחבי העולם.
התאגיד מפיק כ-200,000 קרט יהלומים איכותיים בשנה ונחשב לתאגיד רווחי מאוד.
בין השאר פעיל התאגיד בכריית יהלומים אלובלים בנהר אורנג' לאורך 50 ק"מ.
והיהלומים המופקים באזור כרייה זה הם באיכות גבוהה ובהיקף גדול (למשל, ב-2006 נמצא באורנג' יהלום במשקל 96 קרט, שנמכר ב-2.5 מיליון דולר).
כמו כן, מפעיל התאגיד את מפעל ראונינג סוידהק (Reuning Suidhek), מכרה בלודריף (Bloeddrif) ואת המיזם החברתי גאריפ (Gariep).
חברת טראנס הקס (Trans Hex) הגיעה להסכם עם איגוד הכורים הלאומי של דרום אפריקה, לשינוי מערכת המשמרות בפעילויות הפקת היהלומים בפרויקט Lower Orange River, הכולל את מכרות היהלומים בייקן (Baken) ובלודריף (Bloeddrif).
במסגרת ההסכם, שנכנס לתוקפו בסוף פברואר 2016, הסכימו בסך הכל 125 עובדים (כ-22% מכוח העבודה) לחבילות קיצוצים מרצון.
רוב המתנדבים להסכם הקיצוצים הם עובדים בוגרים יותר, מהוותיקים בחברה.
השינוי עולה בקנה אחד עם האסטרטגיה של טראנס הקס לניהול אחראי של נכסי LOR המתיישנים, בשנים האחרונות לפעילויות בנכס, באמצעות אופטימיזציה של היקפי הכרייה והטיפולים, לצד צמצום הוצאות ושיפורים לרוחב הפעילות.
מטרת החברה היא להאריך ככל הניתן את חיי המכרה ברי-הקיימא של כל פעילות, ולנהל במקביל את הסיכונים הקיימים במכרות אלוביאליים, שמוצו ברובם.
טראנג אן הוא אזור נוף ליד נין בין, וייטנאם, הידוע בשל סיורי המערות בשיט המתקיימים בו.
ב-23 ביוני 2014, במפגש ה-38 של ועדת המורשת העולמית בדוחה, נקבע טראנג אן כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
טראנג אן ממוקמת 3 ק"מ דרומית לבירה העתיקה של אואה לו, 7 ק"מ מערבית לנין בין ו-16 ק"מ צפונית לטאם דיפ.
שטח אזור הנוף גדול מ-6,172 דונם.
טראנג אן כולל את "אואה לו" (Hoa Lư), את "טאם קוק-ביץ' דינג" (Tam Cốc-Bích Động), ואת מקדש באי דין (Bai Dinh Temple).
שלושת האזורים הללו קשורים זה לזה ביער, הרי גיר, נהרות, אגמים וביצות.
באזור טראנג אן מתקיימות שתי מערכות אקולוגיות עיקריות - בהרי הגיר ובמים.
המגוון הביולוגי באזור הוא הגורם להימצאותם של שתי המערכות האקולוגיות הללו.
האזור מגוון ומכיל בעלי חיים רבים החיים בהרמוניה.
טראמה הוא כפר פלסטיני קטן בפסגת הר בגובה 879 מטר מעל פני הים, בנפת חברון שבדרום הגדה המערבית.
היישובים הסמוכים לכפר כוללים את טבקה מצפון, את מחנה הפליטים פוואר ממזרח, את ח'רסא ממערב, ואת דורא ודיר ראזייה מדרום.
שטחו הכולל של הקרקע הוא כ-2,000 דונם, מתוכם כ-1,180 ניתנים לעיבוד.
הכפר מחובר לקווי חשמל וטלפון.
חירבת אל טראמה הוצעה כאתר אפשרי של "יזרעאל" המוזכרת בתנ"ך כעיר בשטחו של שבט יהודה.
בשנות ה-70 ניסה צה"ל להקים שדה תעופה צבאי על אדמות טראמה כדי לשרת את מחנה אל-מג'נונה.
רוב תושבי הכפר שייכים למשפחה המורחבת של משפחת עואלד.
בשנת 1997 נמצא כי למעלה מ-10% מהתושבים היו פליטים פלסטינים.
טראנה בורק היא פעילה אפרו-אמריקאית לזכויות האזרח שייסדה את תנועת Me Too בשנת 2006.
בורק החלה להשתמש כאקט מודע ויזום בביטוי "גם אני", כדי לקדם מודעות חברתית לתופעה החברתית הנרחבת של הטרדות ותקיפות מיניות.
המונח התפתח לתנועה חברתית בשנת 2017 בעקבות חשיפת התעללויותיו המיניות של הארווי ויינסטין.
מגזין טיים העניק לבורק, לצד פעילות חברתיות נוספות, את הכינוי "מפרת שתיקה", כחלק מהענקת פרס איש השנה 2017 לקמפיין ME TOO.
במסגרת פעילותה החברתית, בורק נואמת בציבור ברחבי העולם ועומדת בראש עמותה אמריקאית בשם "בנות לשוויון מגדרי".
בורק נולדה ברובע הברונקס, ניו יורק, וגדלה באזור.
כבר בנעוריה הפכה לאקטיביסטית ופעלה לשפר את חייהן של נערות צעירות מקהילות מוחלשות.
בורק נרשמה לאוניברסיטת אלבאמה סטייט ולאחר מכן עברה לאוניברסיטת אובורן, שם סיימה תואר ראשון.
במהלך לימודיה, ארגנה מסיבות עיתונאים ואירועים חברתיים בנושא צדק חברתי, אנטי-גזענות וזכויות מיעוטים.
בורק היא מנכ"לית בכירה בעמותת "בנות לשוויון מגדרי" הממוקמת בברוקלין.
העמותה פועלת להעצמת נערות אפרו-אמריקאיות באמצעות קורסים ותוכניות פיתוח שונות.
בשנת 1997, בורק פגשה באלבמה נערה צעירה בשם עדן, שסיפרה לה שעברה התעללות מינית על ידי חבר של אמא.
בורק סיפרה כי לא ידעה מה להגיד לנערה אותה לא פגשה שוב מעולם.
אולם, לדבריה, בדיעבד, הצטערה שלא אמרה לה "גם אני."
בעקבות מפגש זה ומפגשים נוספים, בורק הגיעה להבנה שנערות צעירות צריכות סוג אחר של תשומת לב מזה לו נזקקים נערים בני גילן.
מקרה זה, לצד תקריות נוספות הובילו את בורק לייסד את Just Be, ארגון המקדם נערות בנות מיעוטים בגילאי 12–18.
בשנת 2006, בורק יסדה דף לארגון באתר מייספייס ובשנת 2007 הארגון זכה במענק.
בשנת 2006, בורק יסדה את תנועת Me Too והחלה להשתמש בביטוי.
זאת, כדרך להעלאת המודעות החברתית לשכיחות תופעת ההטרדות והתקיפות המיניות בחברה.
הביטוי התפתח לתנועה נרחבת יותר רק בשנת 2017. תרם לכך השימוש בהאשטג לצד האמירה "גם אני", כדי לציין את הטרדותיו המיניות של הארווי וויינסטין.
בין האחראיות לתופעה, השחקנית אליסה מילאנו אשר השתמשה בביטוי שיצרה בורק ועודדה נשים להשתמש בביטוי "גם אני" לצד האשטג כדי לשתף בהטרדות ותקיפות מיניות אותן עברו.
2017: "איש השנה" של מגזין טיים
2018: פרס רידנאור (Ridenhour) על הפגנת אומץ
טראמפ הפקות LLC הייתה חברת הפקות אמריקאית שהוקמה על ידי איש העסקים דונלד טראמפ בשנת 2004 וחלק מאגף של עסקי הבידור תחת ארגון טראמפ, החברה הפיקה מספר סדרות ותוכניות בכבלים.
ההכנסות של החברה היו יותר מ-4 מיליון דולר ב-2015.
דונלד טראמפ שימש כיו"ר ומנכ"ל החברה, ששכנה בלוס אנג'לס.
טראמפ וודקה היה מותג אמריקאי של וודקה שיוצר תחילה בהולנד, לאחר מכן התרחב לגרמניה, המותג נוצר על ידי חברת הפצת המשקאות האמריקאית, משקאות אמריקה וזאת עם רישיון מטעם ארגון טראמפ.
המותג הושק בארצות הברית בשנת 2005, אך טראמפ החליט להפסיק את ייצורו בגלל שלא הצליח לעמוד ברף ההפצה הנדרש.
עם זאת, המותג נמכר תקופה בישראל, במיוחד בימי חג הפסח.
בשנת 2005 חתמה חברת המשקאות, "משקאות אמריקה" הסכם עסקי עם דונלד טראמפ על מנת לקדם מותג חדש של וודקה אשר נודע בשם טראמפ וודקה.
המותג הושק עם הסיסמה "הצלחה מזוקקת", בשנת 2007 חתמה משקאות אמריקה על עסקה שתייצא כ-50,000 בקבוקים של טראמפ וודקה מדי שנה לרוסיה.
המותג טראמפ וודקה הופסק בארצות הברית בשנת 2011 בגלל מכירות שלא עמדו בדרישות הסף של החברה.
לכישלון המסחרי יוחסו מספר סיבות.
בעקבות דברים אלו בשנת 2015, במהלך הקמפיין שלו לבחירותו בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, טראמפ לא כלל את טראמפ וודקה בין הנכסים שהוגשו לדו"ח שהגיש לוועדת הבחירות הפדרלית.
טראמפ וודקה החל להימכר בישראל באופן לא רשמי על ידי חברת שחתמה עם הסכם עם משקאות אמריקה, עם זאת טראמפ הגיש תביעה כנגד החברה שמכרה את הוודקה, בגין הפרת זכויות יוצרים ושימוש ללא רשות במותג.
עם זאת בסופו של דבר ביטל טראמפ את התביעה וחתם על הסכם עם החברה, ששמה היה פיקסל סחר כדי לאפשר להם למכור את טראמפ וודקה בישראל.
בניגוד לכישלון המסחרי של הוודקה בארצות הברית, בישראל הוודקה הייתה בחירה פופולרית בזמן חג הפסח הן בקרב החילונים והן בקרב האורתודוקסים, שכן הוודקה הייתה עשויה מתפוחי אדמה ולא מדגנים וכך סיפקה וודקה כשרה לפסח.
עם זאת שנים לאחר שהחל להימכר בישראל, פורסם בג'רוזלם פוסט כי הוודקה לא כשרה על אף היותה מוצגת ככזו, בעקבות פרסום זה הודיעה היחידה להונאה בכשרות של הרבנות הראשית (מתוקף תפקידה שבא מחוק איסור הונאה בכשרות) כי יש להסיר ממדפי החנויות את המותג.
טראמפ מודל הייתה סוכנות דוגמנות.
הסוכנות הוקמה בשנת 1999 והייתה בבעלותו של נשיא ארצות הברית לשעבר, דונלד טראמפ עד לסיומה פעילותה בשנת 2017.
בין הדוגמניות שחתמו בסוכנות היו קרול אלט, טרישה הלפר, קסימנה נברט, טטיאנה פטיץ, פאולינה וגה, פריס הילטון, אגבאני דארגו, אלי מק'גרו ואף מלאניה קנאוּס שתהיה לימים אשתו של טראמפ והגברת הראשונה של ארצות הברית.
באוקטובר 2014 נתבעה החברה על ידי הדוגמנית אלכסיה פאלמר.
פאלמר טענה כי 80% משכר העבודה שלה נלקח ממנה בטענה כי אלו היו "הוצאות" וכי שולם לה פחות מ-4000 דולר במשך שנתיים.
ביולי 2015 דווח כי טראמפ מודל ביקשה לתת אשרות אמריקאיות לכמעט 250 דוגמניות אופנה מרחבי העולם.
באוגוסט 2016, דוגמניות שעבדו בחברה טענו כי עבדו בסוכנות מבלי שהחברה סיפקה להן אשרות עבודה.
בספטמבר 2016, הסנאטורית ברברה בוקסר הורתה לשירותי ההגירה והאזרחות של ארצות הברית (באנגלית נקראים גם USCIS) לחקור את הטענות.
באפריל 2017, כמה חודשים לאחר שטראמפ הושבע כנשיא ארצות הברית, הוכרז כי הסוכנות תיסגר.
מי מעיינות טבעיים של טראמפ אייס או בקיצור טראמפ אייס, הוא מותג מים מינרליים שבבעלות איש העסקים האמריקאי דונלד טראמפ ופעל תחת ארגונו - ארגון טראמפ, ההפצה המסחרית של המוצר הופסקה בשנת 2010.
החל מ-1995 נמכר טראמפ אייס רק בבתי קזינו שהיו בבעלותו של טראמפ וכן במרכזי מסחר נבחרים אחרים.
עם זאת בסביבות שנת 2003 התפצלה הפצתו של מותג המים לרשתות עם מכולות ברחבי ארצות הברית אחרות.
טראמפ אייס הופץ על ידי Mountain Spring Waters of America שהפיצו את המוצר באזור ניו יורק וניו ג'רזי.
מטרת המפיץ הייתה לפתח אסטרטגית את המותג בשוק הצרכן, המים נמכרו במספר דרכים, החל מבקבוקים של 12 אונקיות ועד בקבוקים של כ-5 גלון, כדי להפוך אותו להשוואה עם מותגי מים בולטים אחרים, על פי אמריקה און ליין, טראמפ השקיע באופן אישי 498,000 דולר בטראמפ אייס.
הפצתו המסחרית של המותג הופסקה בשנת 2010, עם זאת "טראמפ מים מעיינות טבעיים" עדיין מופיע כמוצג באופן בלעדי במלונות, מסעדות ומועדוני גולף שפועלים מטעם ארגון טראמפ.
על פי טופס הגילוי הכספי של טראמפ משנת 2016, שהגיש לוועדת הבחירות הפדרלית בזמן הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, המותג טראמפ אייס הזרים לחשבון הבנק של טראמפ סכום של כ-413,339 דולר בשנת 2015.
טראמפ וילג' הוא מתחם דירות המכיל שבעה בניינים ונמצא בקוני איילנד שבלונג איילנד, ניו יורק.
מתחם הדירות נבנה בשנים 1963–1964 על ידי פרד טראמפ, אביו של איש העסקים ונשיא ארצות הברית דונלד טראמפ.
המתחם, שנבנה באתר מחסן הקולבר שהיה מסוף תחבורה ציבורית לשעבר, המתחם תוכנן על ידי האדריכל מוריס לפידוס.
עלות הקמתו של המתחם הייתה כ-70 מיליון דולר.
והיא מומנה על ידי הסוכנות למימון דיור במדינת ניו יורק ואף קיבלה בהמשך פטור ממס.
חמישה מתוך שבעת הבניינים היו חלק מתוכנית השיכון מיטשל-לאמה שפעלה שנת 2007.
זהו מתחם הבניין היחיד של טראמפ על שם פרד טראמפ בניגוד לשאר המבנים והחברות שקרויים או בבעלותו של בנו דונלד.
טראן דוק לואונג (בוייטנאמית: Trần Đức Lương; 1937 – 20 במאי 2025) היה פוליטיקאי קומוניסט וייטנאמי שכיהן כנשיא וייטנאם בשנים 1997–2006.
טראן נולד בשנת 1937 בהודו-סין, בשטח המשויך כיום לאינדונזיה ועבר להאנוי לאחר שעזב את בית הספר בשנת 1954. הוא למד גאולוגיה באוניברסיטת האנוי לכרייה וגאולוגיה, והועסק כקרטוגרף.
הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית בווייטנאם בשנת 1959 ועד לשנות ה-70 כבר צבר כוח רב.
בשנת 1987 הוא מונה לסגן ראש ממשלת וייטנאם וכיהן בתפקיד זה כעשר שנים.
בשנת 1997 נבחר טראן לנשיא המדינה.
הוא נבחר שנית לתפקיד בשנת 2002 והמשיך בתפקיד זה עד התפטרותו בשנת 2006.
טראמפ פורס 1 הוא שמו הלא רשמי של מטוסם הפרטי של בעלי ארגון טראמפ (פרפרזה על שם מטוסו של נשיא ארצות הברית אייר פורס 1).
השם נטבע עוד לפני שדונלד טראמפ הפך לנשיא ארצות הברית והיה בשימוש על ידי תומכיו במהלך מסע הבחירות שלו לבחירות לנשיאות בשנת 2016. הדגם הנוכחי של המטוס הוא מטוס מסוג בואינג 757 ובעבר היה גם שימוש בבואינג 727. המטוס מופעל על ידי "טראמפ שאטל", חברת התעופה של ארגון טראמפ.
מטוס הבואינג 727 ששימש כ"טראמפ פורס 1" נבנה בשנת 1968 ונמסר מארגון טראמפ לחברת התעופה האמריקאית אמריקן איירליינס.
בשנת 1981 הוא הוסב למטוס עסקי ששימש את חברת Diamond Shamrock .
מאוחר יותר הוא פעל המטוס עבור טראמפ הסעות עוד לפני שנמכרה.
עם חלוף השנים החליט טראמפ לרוכשו מחדש בשנת 1997 על מנת שישמש כמטוסו הפרטי.
עם זאת טראמפ העמיד את המטוס למכירה בשנת 2009, אך עדיין השתמש בו ב-2011, כאשר קיבל את הבואינג 757. הוא מכר אותו עוד באותה שנה, ואז הופעל על ידי ווסט סטאר תעופה .
המטוס קורקע בשדה התעופה הבינלאומי מונטריאול – מיראבל בשנת 2017.
מטוס הבואינג 757 רשום בארצות הברית כ-N757AF ונבנה בשנת 1991. במקור הוא נמסר לחברת התעופה קימבר סטרלינג הדניץ, ובהמשך, לאחר 1993, המטוס הופעל על ידי חברת TAESA המקסיקנית.
בנובמבר 2018 נפגע המטוס בתאונה קרקעית לאחר ניסיון נחיתה בנמל התעופה לה גוארדיה שבניו יורק.
כאשר תפקד כמטוסו הפרטי של דונלד טראמפ, המטוס יכול לנשוא כ-24 נוסעים והוא מכיל בין היתר חדר הורים, חדר אוכל, מטבח וחדרי ישיבות .
המטוס השני יכול לנשוא כ-43 אנשים ויש בו חדר אוכל, אמבטיה, חדר שינה, חדר אורחים, מערכת קולנוע ביתית ומטבח.
טראמפ השתמש במטוס במהלך קמפיין הנשיאות שערך בבחירות לנשיאות ב-2016 בו ניצח את המועמדת הדמוקרטית, הילרי קלינטון.
לאחר השבעתו לנשיאות, טראמפ החל לנסוע באייר פורס 1 מתוקף היותו כלי התחבורה האווירי הרשמי של נשיא ארצות הברית וזנח את מטוסו הפרטי.
מהירות השיוט של המטוס הוא 990 קמ"ש וטווח הטיסה של המטוס ללא תדלוק מגיע עד כ-7,200 ק"מ.
אורכו של המטוס הוא 47 מטרים.
טראמפטיני הוא קוקטייל קר המיוצר על ידי חברת בקרדי העולמית ומכיל תערובת חמוציות ומיץ חמוציות.
המשקה מוגש באופן קבוע בכוס מרטיני עם מלח יחד עם קוויאר מסלמון ופרוסה שעשויה מקליפת לימון בצורת "T" (האות הראשונה בשמו של טראמפ ושמו של המותג).
עם זאת המשקה אינו מרטיני אמיתי, אבל הוא אחד ממספר רב של המשקאות הרבים שמשלבים את המונח בשמותיהם.
החלק המזכיר את השם "טראמפ" בא משמו של איש העסקים ונשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ.
הטראמפטיני הוא קוקטייל הדגל של אתר הנופש החוף הבינלאומי טראמפ שבמיאמי, פלורידה.
ונקרא על שמו של טראמפ לקראת פתיחת המלון בשנת 1992, על אף העובדה כי טראמפ עצמו הוא טטוטליט (מתנגד לשימוש באלכוהול או לכל דבר שמזוהה עם אלכוהוליזם).
ביוני 2016 הועברה הבעלות המסחרית של טראמפטיני מארגון טראמפ לחברת משקאות אמריקה.
במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, מסעדה כפרית ביוסטון הגישה גרסה של הטראמפטיני אך השתמשה בוודקה במקום בקרדי והשתמשה בפתיתי זהב במקום בקליפת לימון.
גם בתל אביב שבישראל הגישו לקראת הבחירות בארצות הברית קוקטייל מיוחד על שם טראמפ וכמו כן גם קוקטייל על שמה של יריבתו למירוץ, הילרי קלינטון שלא בהכרח היה עשוי מאותם חומרים או רק ממרכיבים דומים.
טראמפ שאטל בע"מ, הייתה חברת תעופה בבעלותו של איש העסקים ולימים נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ.
החברה פעלה בין השנים 1989–1992. קוד יאט"א של החברה היה "TB", ולאחר סגירת החברה קוד זה הוקצה לחברת התעופה הבלגית, TUI fly בלגיה.
ההשקה הרשמית של החברה התקיימה במרץ 1988, כאשר טראמפ רכש שלושה מסוקים מסוג Sikorsky S-61 שהיו שייכים ל-Resorts International Airlines (RIA) שנהגו להעביר ציוד למלון באטלנטיק סיטי.
לאחר שטראמפ החליט לרוכשם הוא צבע את המסוקים בשחור ואדום והטביע עליהם את הלוגו "טראמפ אייר".
טראמפ טען שמסוקים אלו "היו מודל זהה לאלו ששימשו את נשיא ארצות הברית".
בסוף שנות השמונים של המאה ה-20 הפעילו חברות התעופה איסטרן איירליינס ופאן אמריקן וורלד איירווייז שירותי טיסה בצפון מזרח ארצות הברית והיו רווחיים מאוד, עם זאת כאשר החלו תחזיות כלכליות פסימיות קרסו החברות ולבסוף פשטו את הרגל.
נשיא חברת איסטרן איירליינס, פרנק לורנצו פגש במסיבה את איש העסקים דונלד טראמפ.
לאחר פגישתם הראשונה החליטו לנהל משא ומתן על מכירת חברת התעופה וציוד המטוסים שלה וזאת תמורת כ-365 מיליון דולרים, דבר אשר היה נחשב יקר בהרבה מהעלות להקמת חברת תעופה דומה אך עדיין מספיק מוצדקת במקרה והחברה תשיג נתח שוק מספק וגבוה.
באותו מחיר טראמפ קיבל צי של כ-17 מטוסי בואינג 727 וכן את הזכות לשים את שמו על החברה וצי מטוסיה.
החברה פעלה בעבר גם עבור נוסעים עסקיים אך לאחר ביקורת רבה הודיע טראמפ כי יהפוך אותו לחברה שתספק טיסות יוקרה.
לאחר שהשניים הגיעו להסכם סופי באוקטובר 1988, הגישה איסטרן איירליינס בקשת לפשיטת רגל.
עם זאת לאחר הבקשה לקוחות רבים עברו לחברת התעופה המתחרה, פאן אם ובעקבות כך איסטרן איירליינס שהייתה בעבר חברת מצליחה החלה להפסיד כמויות גדולות של כסף.
טראמפ ניסה לנצל מצב זה כדי לנהל משא ומתן על מחיר זול יותר ולרכוש עוד מטוסים לחברתו מספק חיצוני.
חברת התעופה אמריקה ווסט איירליינס הגישה הצעה אטרקטיבית יותר מהצעתו של טראמפ אך לבסוף ההצעה לא עלתה על הפרק מכיוון שמימון ההצעה לא סופק בזמן.
הצעתו של טראמפ אושרה על ידי בית המשפט במאי 1989 וחודש לאחר מכן הושלמה העסקה בעזרת מימון הלוואה.
המבצע של טראמפ שאטל הושק ביוני 1989 וכבר חודשיים לאחר תחילת המבצע חזרה החברה לנתח שוק של כ-50% וטראמפ כמו שהבטיח הרחיב את שירותי החברה לטיסות יוקרה.
המטוסים נצבעו בצבע לבן וכללו מספר עיצובים חדשניים גוף המטוס היה מעוצב בעזרת גילופים של עצי מייפל ואף שירותים בצבע זהוב.
החברה הייתה מובילה באימוץ טכנולוגיות מתקדמות, טראמפ שאטל סיפקה יחד עם חברת LapStop מחשבים ניידים לנוסעים, מלבד דברים אלו החברה גם סיפקה ארוחות חינם שכללו עוף וסטייקים ואף לעיתים גם שמפניה ויין.
גם טראמפ שאטל וגם פאן אם הוציאו מיליונים דולרים על קמפיינים לפרסום החברות על מנת לשמור על מעמד חזק בתחום התעופה.
באוגוסט 1989 באחת מטיסות החברה שנחתה בבוסטון נפגע אף המטוס, לאחר שבעת הנתיחה אירעו תקלות שהיו קיימות עוד לפני רכישת החברה אך לא טופלו.
בעקבות כך החליט טראמפ לטוס בעצמו באחת מהטיסות באותו קו כדי לנהל את התגובה מטעם החברה אם יקרה אירוע דומה נוסף.
בעקבות המיתון גם בתי הקזינו של טראמפ נקלעו לקשיים חמורים וטראמפ נאלץ לוותר על מספר מעסקיו על מנת למנוע את פשיטת רגל.
בספטמבר 1990 אזל לחברה הכסף והיא החלה לצבור חובות.
טראמפ הבטיח כי ישלם 135 מיליון דולר של חוב החברה.
תאגיד הבנק האמריקאי, סיטיבנק (מקבוצת סיטיגרופ) סידר כך שנורת'ווסט איירליינס תשתלט על חלק מהחברה תמורת הקלה על חובותיו של טראמפ.