tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בעתות שפל של העיר, ה"סטודיו סנזה" היה אחד המרכזים המעטים לפיתוח ולחדשנות שהיו פעילים ביישוב והוא הצליח לייבא לסיינה את
ההמצאות ואת הרעיונות בני התקופה.
גם אחרי שהעיר נפלה לידי פירנצה, שמרה סיינה את הזכות לאוניברסיטה משלה.
בשנת 1808 הפלישה הצרפתית הביא לסגירת המוסד, שנפתח רק עם "הרסטורציה".
באביב העמים של 1848 הסטודנטים והמורים מסיינה, מכונסים ב"פלוגה של המשמר האוניברסיטאי", הוכיחו את רגשם הפטריוטי והשתתפו במספרים גדולים בקרבות בקורטטונה ובמונטנארה.
אהדתם ל"ריסורג'ימנטו" אילץ את הדוכס הגדול של טוסקנה לסגור את הפקולטה לרפואה, בעוד השאיר פתוחות את הפקולטות למשפטים ולתאולוגיה.
רק בשנת 1859 חזרה האוניברסיטה לתנופה.
התפרסמו במיוחד הפקולטות לרוקחות, למיילדות, וגם בית הספר לרפואה החזיר עטרה ליושנה, כשהפך בניין האכסניה "סנטה מריה דלה סקאלה" לקליניקה אוניברסיטאית.
בשנת 1880 בית הספר למשפטים הקים את ספריית המשפטים Circolo Giuridico ("החוג המשפטי").
למרות התרעננות הפעילות האקדמית בשנת 1892 הציע שר החינוך של איטליה לסגור את האוניברסיטה.
מרד עממי מלווה בשביתה כללית והתערבות ראשי העיר הכריחו את השר לוותר על תוכניתו.
במאה ה-20 גדל היקף האוניברסיטה מ-400 סטודנטים בין שתי מלחמות העולם לכמעט 20,000. הפקולטות גדלו: בנוסף לפקולטות ההיסטוריות לרפואה וכירורגיה, ולמשפטים, התווספו פקולטות לרוקחות (1933), מדעי מתמטיקה, פיזיקה וטבע (1962), כלכלה (1966), ספרות ופילוסופיה בשלוחה בארצו (1969), ספרות ופילוסופיה (1970), הנדסה (1992), ומדעי המדינה (1997).
בנובמבר 2012 הפקולטות הפכו ל-15 "מחלקות".
החל משנת 2012, לאחר הרפורמה הכללית באוניברסיטאות האיטלקיות, האוניברסיטה מורכבת מחמש עשרה מחלקות, המקובצות בארבעה תחומים.
מחלקות אלו הן המרכזים העיקריים למחקר, הוראה והדרכה מדעיים.
במקום 9 הפקולטות הקודמות, לאוניברסיטת סיינה יש כעת 15 מחלקות:
המחלקה לרפואה, כירורגיה ומדעי המוח
המחלקה למדעי המדינה והיחסים הבינלאומיים
המחלקה למדעי הפיזיקה, כדור הארץ וסביבה
המחלקה לחינוך, מדעי הרוח ותקשורת בין-תרבותית
המחלקה למדעי החברה, המדינה והקוגניציה
סלווטורה אוטולנגי - רופא יהודי-איטלקי, מומחה ברפואה משפטית
אנטונלה אנדה - סופרת איטלקייה
פרנצ'סקו אקאריג'י (1622-1557) פרופסור למשפט אזרחי
נורברטו בוביו - פילוסוף, היסטוריון ופוליטיקאי
סמואל בולס - כלכלן אנגלי
לוצ'אנו בלוזי (1936–2011) היסטוריון של האומנויות
ז'אן בלונדל - מומחה צרפתי במדעי המדינה
לואיג'י ברליגואר - פוליטיקאי איטלקי
אלסנדרו ברקיאזי (נולד ב-1955) פרופסור לשפה והספרות הלטינית
קמילו גולג'י - רופא, אנטומיסט איטלקי
אנטוניו ג'ורדנו ידוע כאנטוניו דה ונאפרו (1530-1459) היה משפטן וראש ממשלה של סיינה
סאנטה דוד - בלשן, גרמניסט יהודי-איטלקי
אנטוניו טאבוקי (2012-1943) סופר איטלקי ופורטוגזי
מריו טרונטי - פילוסוף ופוליטיקאי
סטיבן לוקס - סוציולוג ופוליטיקאי אנגלי
אקילה לוריה - כלכלן וסוציולוג יהודי-איטלקי
גודו ליברג - בלשן, גרמניסט
ג'וליו מנצ'יני - רופא, אספן אמנות וסופר איטלקי
פדרו ז'וליאו, ידוע כ"פייטרו הספרדי" או "פייטרו איספאנו" (1277-1215) רופא ופילוסוף, לימים האפיפיור יוחנן ה-21
פרנצ'סקו פיללפו - מחנך, מתרגם, דיפלומט ומשורר איטלקי
אפשטיין - היסטוריון יהודי - בריטי של הכלכלה
ג'וזפה ברוצו - פרמקולוג איטלקי
אלפרדו ברטולי - משורר איטלקי בלטינית
פלאביו דלבונו (נולד ב-1959) כלכלן איטלקי
ברנרדינו מסיינה - נזיר פרנצ'סקני, מטיף וקדוש של הכנסייה הקתולית
דינו ג'ארוסו - איש טלוויזיה ופוליטיקאי
טומאזו גרצוני - סופר איטלקי
לו לפורי - סופר, עיתונאי, מתרגם ובמאי שווייצרי
אנדז'יי לשצ'ינסקי - פוליטיקאי פולני, קנצלר
פאולו מסקאני - רופא, אנטומיסט איטלקי
מאצ'יי מטרקאי - בישוף ליטאי
ג'אנה נאניני - זמרת איטלקייה
ג'ורג'ו סאנטי - בוטנאי איטלקי
ברונורי סאס - זמר ומוזיקאי איטלקי
יוסוף גראד עומר - פוליטיקאי סומלי, שר החוץ
ארמנדו סאפורי - היסטוריון איטלקי
אניולו פירנצואלו - סופר טוסקני
מוריץ פרבר - נסיך-בישוף גרמני בארמלנד (ורמיה)
קרלו קוטרלי - כלכלן ופוליטיקאי איטלקי
אנטוניו קורנצאנו - רקדן, משורר ופוליטיקאי איטלקי
פיאבו קיג'י - קרדינל ודיפלומט איטלקי
פרידריך מסקסוניה - מגיסטר גדול של המסדר הטבטוני
לנצ'לוטו פוליטי - נזיר דומיניקני איטלקי
אוגוסטינו פרנקטי - היסטוריון ומשפטן יהודי-איטלקי
מאורו קריסטופאני (1997-1941) חוקר התרבות האטרוסקים
גאורג אנטון פון רודנשטיין (1652-1579), בישוף של וורמס
רנו רופואלי - מיקרוביולוג איטלקי
קרלו רוסלי - פוליטיקאי, היסטוריון ועיתונאי יהודי איטלקי
אבי ריבקינד - כירורג ישראלי
אוניברסיטת סיני היא אוניברסיטה פרטית הממוקמת בעיר אל עריש שבחצי האי סיני, מצרים.
האוניברסיטה הוקמה בשנת 2006. נכון לשנת 2014 נשיא האוניברסיטה הוא פרופסור חאתם מוסטפא אל-בולוק, ויו"ר חבר הנאמנים שלה הוא איש העסקים המצרי חסן כמאל ראתב.
לאוניברסיטה שני קמפוסים; קמפוס בקנטרה (המזרחית) וקמפוס באל-עריש.
האוניברסיטה מדורגת מבחינה אקדמית במקום ה-14,493 מבין כלל האוניברסיטאות בעולם, ובמקום ה-41 מבין האוניברסיטאות במצרים.
הפקולטה למערכות מידע ולמדעי המחשב
אוניברסיטת סראטוב, בשמה הרשמי האוניברסיטה הממלכתית הלאומית למחקר של סראטוב על שם ניקולאי צ'רנישבסקי — הוא מוסד רוסי להשכלה גבוהה, הנחשב למוסד החינוכי הוותיק ביותר בעיר סראטוב.
אוניברסיטת ניקולאי הקיסרית נוסדה ב-10 יוני 1909 ביוזמת עיריית סראטוב וראש הממשלה פיוטר סטוליפין.
האוניברסיטה נפתחה כאוניברסיטה על שמו של ניקולאי.
הפתיחה התקיימה ב-6 בדצמבר, עם הסכמתו של הקיסר ניקולאי השני לתת לאוניברסיטה את שמו.
באותו יום, לאחר תפילה ותהלוכה הונחה אבן הפינה באתר הבנייה שבו נבנו מבני האוניברסיטה.
על עבודת הבנייה פיקח האדריכל קארל מיופקה.
הרקטור הראשון של האוניברסיטה היה וסילי איוואנוביץ' ראזומובסקי.
בתחילה האוניברסיטה כללה רק פקולטה לרפואה.
בשנת 1917 הוקמה פקולטה לפיזיקה ומתמטיקה, פקולטה להיסטוריה ופילולוגיה ובית ספר למשפטים.
בשנים הראשונות לאחר מלחמת האזרחים הוקמה כפקולטה לאגרונומיה בה עבד ניקולאי ואווילוב.
בשנת 1922 הפקולטה לאגרונומיה הפכה למכון חקלאי עצמאי.
באוקטובר 1923 האוניברסיטה שינתה את שמה לאוניברסיטה הממלכתית של סראטוב על שם צ'רנישבסקי.
בשנת 1930 הפקולטה לרפואה הפכה למכון נפרד, אם כי כפוף לאוניברסיטה.
בשנת 1931 הוקם המכון לחוק סובייטי, אשר היה לחלוץ בתחומו בעולם האקדמי ובענייני דין.
באותה שנה הפקולטה לחינוך הפכה למכון.
במהלך שנות מלחמת העולם השנייה, העיר סראטוב קלטה אליה את אוניברסיטת לנינגרד שפונתה מהעיר לנינגרד.
ב-1998 בהחלטה של ממשלת הפדרציה הרוסית האוניברסיטה התמזגה עם מכוני ההוראה בלאשוב והמכון הפדגוגי של סראטוב אליהם צורפה גם המכללה לאלקטרוניקה ותקשורת רדיו.
מבנה האוניברסיטה מורכב מ-15 פקולטות (ביולוגיה, גאוגרפיה, גאולוגיה, סוציולוגיה, מתמטיקה, שפות זרות, מדעי המחשב וטכנולוגיית המידע, ננו וביו טכנולוגיות, תהליכים א-ליניאריים, פסיכולוגיה, חינוך וחינוך מיוחד, פיזיקה, פילוסופיה, כלכלה ומשפט), 6 מוסדות חינוך (המכון להיסטוריה ויחסים בינלאומיים, לחינוך מקצועי, אמנות, תרבות גוף וספורט, מכון פילולוגיה ועיתונאות, מכון לתהליכים כימיים ועוד).
זו אחת משלוש אוניברסיטאות ברוסיה, שזוכה למענקים של משרד החינוך ומעניקה לתלמידיה מלגות שונות (בתמיכת חברת קרנגי, קרן מק'ארתור ו-CRDF, מכון MION – המכון הבינאזורי למדעי החברה).
בסראטוב לומדים 26,342 סטודנטים, 590 סטודנטים לתואר שני.
לאוניברסיטה תוכנית לימודים משותפת עם שירות הביטחון הפדרלי בתחום אבטחת מחשבים ומתמחה במתן ידע בתחום "ננו-טכנולוגיה ואלקטרוניקה".
מאז 2002, האוניברסיטה משתתפת באליפות העולם בתכנות ACM ICPC.
ב-2013 האוניברסיטה זכתה ב-5 מדליות כסף ו-2 מדליות זהב באליפות אירופה ב-2002 ואת התואר של אלופי העולם ב-2006.
בשנת 2010, נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב העניק לאוניברסיטה מעמד של אוניברסיטה לאומית למחקר.
אוניברסיטת סראטוב נחשבת לאחת מעשרים האוניברסיטאות הטובות ביותר ברוסיה.
סגל ההוראה של שפות זרות ובלשנות
הפקולטה למדעי המחשב וטכנולוגיות מידע
הפקולטה לפסיכולוגיה, פדגוגיה וחינוך מיוחד
המכון להיסטוריה ויחסים בינלאומיים (לשעבר החוג להיסטוריה)
המכון לפילולוגיה ועיתונאות (לשעבר הפקולטה לפילולוגיה ועיתונאות)
המכון לכימיה (לשעבר הפקולטה לכימיה)
מוסד חינוכי מדעי לאופטיקה וביו-פוטוניקה
המכון המאוחד למיקרו וננו אלקטרוניקה
ב-1997 הפך לחלק מהאוניברסיטה, ובו שש פקולטות:
ב-2011, המכון הפדגוגי חדל מלהתקיים והפקולטות אורגנו מחדש.
המכללה לרדיו ואלקטרוניקה ע"ש יאבלוצ'קוב
כולל את המחלקות למכשור, רדיו אלקטרוני ולהנדסה.
כוללת את המחלקות לכלכלה ומשפט, גאודזיה ונפט
הספרייה האזורית המדעית על שם ארטיסביץ'
הספרייה הלימודית של המכללה לרדיו ואלקטרוניקה על שם יאבלוצ'קוב
הספרייה הלימודית של המכללה הגאולוגית
אוניברסיטת סטוקהולם (בשוודית: Stockholms universitet) היא אוניברסיטה ציבורית בסטוקהולם, שוודיה, שנוסדה כמכללה בשנת 1878, עד שנת 1960 כשהוענק לה מעמד של אוניברסיטה.
היא אחד המוסדות האקדמיים הגדולים בסקנדינביה, עם למעלה מ-39,000 סטודנטים (2007) ב-4 פקולטות שונות: משפטים, מדעי הרוח, מתמטיקה ומדעי הטבע, והאוניברסיטה ה-4 הוותיקה ביותר בשוודיה.
האוניברסיטה דורגה במקום ה-84 בדירוג האקדמי של אוניברסיטאות בעולם (ARWU).
אוניברסיטת סטוקהולם מציעה כ-1,200 קורסים בתחומים שונים כגון משפטים, כלכלה, מדע המדינה, דרמטורגיה, פיזיקה, כימיה וגאוגרפיה.
היוזמה להקמת אוניברסיטה בסטוקהולם נלקחה על ידי מועצת העיר סטוקהולם.
התהליך הושלם בדצמבר 1865 כשהוחלט להקים קרן ועדה להקמת "מוסד להשכלה גבוהה בעיר הבירה".
9 חברי הוועדה היו אזרחים בולטים ומכובדים, אשר סייעו בהתפתחות המדע והחברה.
הצעד החשוב הבא התרחש באוקטובר 1869, כשאגודת מכללת האוניברסיטה של סטוקהולם הוקמה.
כמה מחברי הוועדה הפכו לחברי האגודה, מתוכם פרופסור פר הנריק מאלסטן (Pehr Henrik Malmsten).
משימתה של האגודה הייתה להקים אוניברסיטה בעיר סטוקהולם, אשר "לא תתמוסס עד להקמת המכללה ועתידה יובטח".
תזכיר המכללה אומץ במאי 1877, וכבר בסמסטר הסתיו של השנה הבאה החלה פעילותה.
בשנת 1878 החלה מכללת האוניברסיטה Stockholms högskola בפעילותה, עם סדרת הרצאות פתוחות לקהל בנושא מדעי הטבע.
ציון דרך משמעותי בתולדות האוניברסיטה הוא מינויה של סופיה קובלבסקיה במחלקה למתמטיקה ב-1889, מה שהפך אותה לפרופסורית השלישית באירופה.
ב-1904 הפכה המכללה למוסד רשמי להענקת תארים.
תחילה, היה מתחם האוניברסיטה ממוקם במרכז סטוקהולם באובזרווטוריילונדן, אך עם עלייה מתמדת במספר הנרשמים, נדרש להעתיק את קמפוס האוניברסיטה למקום גדול יותר.
מאז 1970, מתקיימות רוב פעילויותיה של האוניברסיטה במתחם הקמפוס העיקרי בצפון מרכז העיר, שהיה בשימוש האקדמיה המלכותית לחקלאות ויעור.
בשנת 1988 נבנה בקמפוס בניין אאולה מגנה.
המקום נבחר לארח בשנת 2019 את הויקימניה, הכנס השנתי הבינלאומי של קרן ויקימדיה.
סוונטה ארהניוס - כימאי שוודי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1903.
הנס פון אוילר-שלפין - ביוכימאי שוודי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1929.
ג'ורג' דה הוושי - חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1943.
גונאר מירדאל - חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 1974.
תומאס טראנסטרמר - סופר ומשורר, חתן פרס נובל לספרות לשנת 2011.
אינגמר ברגמן - במאי ושחקן.
קארל בילדט - פוליטיקאי ודיפלומט, ראש ממשלת שוודיה לשעבר.
הנס בליקס - שר החוץ השוודי וראש הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית לשעבר.
דאג המרשלד - דיפלומט שוודי.
אולוף פלמה - ראש ממשלת שוודיה לשעבר.
אנדראס פפנדראו - כלכלן, מדינאי ופוליטיקאי יווני.
יורגוס פפנדראו - ראש ממשלת יוון לשעבר.
פרדריק ריינפלט - פוליטיקאי וכלכלן שוודי, ראש ממשלת שוודיה לשעבר.
פיטר לינדגרן - מוזיקאי שוודי.
כריסטר פוגלסנג - פיזיקאי ואסטרונאוט שוודי.
ספריית אוניברסיטת סטוקהולם היא אחת הספריות הגדולות למחקר ואחד ממוסדות התרבות הפופולריים ביותר בסטוקהולם, עם כ-1.5 מיליון מבקרים בשנה.
הספרייה מהווה גם כן מקום מפגש בקמפוס ומרכז לזרימת מידע באוניברסיטה.
אוניברסיטת סנט קמילוס מוקדשת אך ורק ללימודי מדעי הרפואה ומכוונת בייחוד עבור סטודנטים בינלאומיים שאינם באיחוד האירופי, כמו גם עבור סטודנטים מהאיחוד האירופי המגלים עניין מדעי ומקצועי בנוגע לסוגיות בריאותיות המשפיעות על מדינות מתפתחות.
בחזון המחויבות ההומניטרית עליה האוניברסיטה מצהירה, ידוע על חתימתה של מזכר הבנות עם איגוד הרופאים ממוצא זר באיטליה (AMSI) והקהילות של העולם הערבי באיטליה (Co-mai), וכן הסכמי שיתוף פעולה עם האיטי, מצרים ומדינות אחרות שאינן אירופיות.
מתוכנית הלימודים של האוניברסיטה עולה כי התוכניות הדידקטיות כמו גם פעילויות המחקר מתמקדות בפתולוגיות השורשיות בבעיות הבריאותיות הנפוצות ביותר בדרום הגלובלי כמו מלריה, HIV/איידס, שחפת ומחלות טרופיות מוזנחות, כמו גם דרישות ספציפיות לרופאים ולאנשי מקצוע בתחום הבריאות, הפועלים באזורי מלחמה או באזורים מוכי אסון טבע.
כל הקורסים נלמדים בשפה אנגלית.
תואר שלוש-שנתי בטכניקות מעבדה ביו-רפואיות.
תואר שלוש-שנתי ברדיולוגיה, אבחון דימות וטכניקות רדיותרפיה.
אוניברסיטת סצ'נוב הוא בית ספר לרפואה ומוסד ההשכלה לרפואה הוותיק ביותר ברוסיה, שנמצא במוסקבה.
האוניברסיטה הוקמה בשנת 1758 כפקולטה לרפואה של אוניברסיטת מוסקבה הקיסרית כבית הספר לרפואה הראשון ב.
ביוזמת ניקולאי סקליפוסובסקי בסוף שנות ה-80 של המאה ה-19 לפקולטה לרפואה הוקם מתחם מיוחד בוא נבנו בנייני לימודים ובנייני בתי חולים בתחומים שונים.
המוסד נפרד מאוניברסיטת מוסקבה והפך לעצמאי בשנת 1930. האוניברסיטה נקראה על שם הפיזיולוג הרוסי, איוואן סצ'נוב, בשנת 1955.
המוסד ממוקם בשדה דוויצ'ה בקמפוס הרפואי ההיסטורי, במוסקבה.
האוניברסיטה נחנכה כאוניברסיטת מוסקבה הקיסרית (האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה מאז 1917) בשנת 1755. היא נקראה על שם איוואן סצ'נוב, בוגר בית הספר, המכונה "אבי הפיזיולוגיה הרוסית".
המוסד נעשה עצמאי בשנת 1930 ורכש מעמד כמוסד אוניברסיטאי מלא בשנת 2010. האוניברסיטה חגגה 260 שנה להיווסדה בשנת 2018.
האקדמיה מהווה מרכז להכשרה, הסמכה והשכלה נוספת לצוות רפואי ורוקחים.
בקומפלקס האוניברסיטה יש 20 בניינים עם כיתות ואולמות הרצאות, מרכז קליני, מרכז מחקר, ספריה, מדור הוצאה לאור, מחלקת צילומי וידאו, מעבדות, גן בוטני ומעונות סטודנטים.
כ-1,500 בוגרים מעורבים בהכשרה לאחר התואר במסגרת התמחות ראשונית והתמחות קלינית, המכסים את כל ההתמחויות הקליניות, או קורסים שלאחר התואר.
האוניברסיטה משתפת פעולה עם ארגונים בינלאומיים שונים ובהם האיגוד הבינלאומי של התוכניות האוניברסיטאיות לניהול בריאות, הארגון העולמי של המכללות הלאומיות, האקדמיות והמתרגלים הכלליים, הברית הבינלאומית האמריקאית לבעיות בריאות, האיגוד האירופי לניהול בריאות והאקדמיה העולמית לחינוך רפואי.
בשנת 2020 האוניברסיטה הייתה מעורבת במרוץ לפיתוח חיסון למגפת הקורונה, בשיתוף פעולה עם בית החולים הצבאי הראשי על שם בורדנקו, במהלך התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה והיא הייתה הראשונה בעולם להכריז על השלמת הניסויים הקליניים.
הפקולטה להכשרה מקצועית לרופאים לאחר התואר הראשון
סרגיי בוטקין - קלינאי, מטפל וממייסדי מדע הרפואה ברוסיה
ניקולאי פירוגוב - מדען רוסי, רופא, ממציא, פדגוג וחבר האקדמיה הרוסית למדעים (1847); נחשב כמייסד ניתוחי שדה והיה בין המנתחים הראשונים באירופה שהשתמשו בחומר הרדמה
איוואן סצ'נוב - נוירופיזיולוג רוסי; חבר כבוד באקדמיה הרוסית למדעים; האקדמיה הרפואית במוסקבה והמכון לפיזיולוגיה התפתחותית וביוכימיה נקרא על שמו
ניקולאי סקליפוסובסקי - מנתח רוסי, מדען ומורה
אנטון צ'כוב - רופא רוסי, מחזאי וסופר; נחשב לגדולי סופרי הבדיון הקצר בהיסטוריה
מקסים קונכלובסקי - קלינאי רוסי; אחת הדמויות החשובות ביותר ברפואה הפנימית הרוסית במחצית הראשונה של המאה העשרים
אלכסנדר מיאסניקוב - רופא סובייטי, קרדיולוג, אקדמאי של האקדמיה למדעי הרפואה של ברית המועצות
יונאס בסנביצ'יוס - רופא ליטאי, פעיל ומחסידי התחייה הלאומית הליטאית
אלכסיי אבריקוסוב - פתולוג רוסי וחבר האקדמיה הסובייטית למדעים (1939)
יבגני באבסקי - פיזיולוג סובייטי וחבר האקדמיה למדעים באוקראינה
מיכאיל חומקוב - מיקרוביולוג וירולוג רוסי; סייע בפיתוח החיסון נגד פוליו וארגן את ייצורו ההמוני
דמיטרי ונדיקטוב - סגן שר הבריאות של ברית המועצות בשנים 1965–1981
ולנטין פוקובסקי - אפידמיולוג רוסי; נשיא האקדמיה הרוסית למדעי הרפואה בשנים 1987–2006, אקדמאי האקדמיה הרוסית למדעים (משנת 2013) ומנהל מכון המחקר המרכזי לאפידמיולוגיה במשרד הבריאות
ולרי שומקוב - כירורג ומנתח רוסי; מומחה להשתלות ברוסיה וחלוץ בתחום ניתוחי איברים מלאכותיים; חבר מסדר אנדריי הקדוש
מיכאיל דווידוב - מדען רפואי רוסי, אונקולוג, מנתח; לשעבר נשיא האקדמיה הרוסית למדעי הרפואה; חבר האקדמיה הרוסית למדעים, החברה הבינלאומית למנתחים והאקדמיה למדעים בניו יורק וחתן פרס המדינה למדע וטכנולוגיה (2001)
ליאו בוקריה - מנתח לב רוסי; אקדמאי של האקדמיה הרוסית למדעי הרפואה, האקדמיה הרוסית למדעים.
רנאט אקצ'ורין - מנתח לב רוסי; אקדמאי של האקדמיה הרוסית למדעי הרפואה (1997) והאקדמיה הרוסית למדעים (2011)
בוריס יגורוב - רופא-אסטרונאוט סובייטי שהפך לרופא הראשון שביצע טיסת חלל
אולג אטקוב - קרדיולוג ואסטרונאוט רוסי
אנטולי קודריאוויצקי - סופר ומשורר רוסי-אירי
אוניברסיטת סווטי קיריל אי מתודי (במקדונית: Универзитет „Св.
Кирил и Методиј"; מילולית: "אוניברסיטת קירילוס ומתודיוס הקדושים") היא אוניברסיטה שנמצאת בסקופיה, מקדוניה הצפונית.
האוניברסיטה הוקמה ב-29 בנובמבר 1946 עם 3 פקולטות, וכיום נמצאים בה 23 פקולטות ו-10 מכונות מחקר.
הרקטור הראשון של האוניברסיטה היה קיריל מילובסקי , והרקטור הנוכחי הוא ניקולה ינקולובסקי .
מכון מחקרשנת הקמהמכון החקלאות1923המכון להיסטוריה לאומית1948מכון "מרקו צ'פנקוב" לפולקלור1950המכון לגידול בקר1952המכון לכלכלהמכון קרסטה מיסירקוב לשפה המקדונית1953המכון למחקר סוציולוגי, פוליטי ומשפטי1965המכון להנדסת רעידת אדמה וסייסמולוגיההפקולטה לתאולוגיה "סנט קלמנט מאוחריד"1977המכון לספרות מקדונית1998
ספריית האוניברסיטה (מוכרת בשם: הספרייה הלאומית והאוניברסיטאית הקדוש קלמנט מאוחריד), היא הספרייה הלאומית של מקדוניה הצפונית.
הספרייה נפתחה ב-1920 כספרייה של הפקולטה לפילוסופיה, ובהמשך הפכה לספרייה ציבורית ולספריית האוניברסיטה בבניין הנוכחי.
ב-2007, הוענק לאוניברסיטה את מסדר הרפובליקה של מקדוניה על התוצאות החריגות שהושגו בפעילות מדעית, הוראה ויישומיות ארוכת טווח, תוך שהיא תרמה תרומה משמעותית להתפתחותה של מקדוניה הצפונית כדמוקרטיה מודרנית.
אוניברסיטת סטרת'קלייד היא אוניברסיטה ציבורית, הממוקמת בגלאזגו שבממלכה המאוחדת, אשר הוקמה בשנת 1796, מה שהופך אותה למוסד האקדמי השני בוותיקותו בעיר.
האוניברסיטה קיבלה את אמנתה בשנת 1964 כאוניברסיטה הטכנולוגית הראשונה בבריטניה.
נכון ל-2020, לומדים באוניברסיטה כ-22,000 סטודנטים, והיא השלישית בגודלה בסקוטלנד.
האוניברסיטה חברה באיגוד אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי ובוועידת בתי הספר האירופיים לחינוך ומחקר הנדסי מתקדם.
אוניברסיטת סטרת'קלייד נוסדה בשנת 1796 על פי צוואתו של ג'ון אנדרסון, פרופסור לפילוסופיה מאוניברסיטת גלאזגו.
אוניברסיטת סטרת'קלייד מורכבת מארבע פקולטות:
אדריכלות ימי, הנדסת ים וים (מחלקה משותפת עם אוניברסיטת גלאזגו)
בית הספר למדעי החברה היישומיים
בית הספר לממשל ומדיניות ציבורית
בית הספר למדעי הפסיכולוגיה והבריאות
בית ספר לעבודה סוציאלית ומדיניות חברתית
ג'ון לוגי ביירד – ממציא ומהנדס סקוטי
הנרי פולדס – רופא, מיסיונר ומדען
דייוויד ליווינגסטון - מגלה ארצות
לורן מייברי - זמרת ועיתונאית
אוניברסיטת ססקצ'ואן היא אוניברסיטת מחקר ציבורית, הממוקמת בססקטון שבקנדה, אשר הוקמה בשנת 1907. אוניברסיטה זו היא הגדולה ביותר בפרובינציית ססקצ'ואן ולה מוניטין מחקרי רב.
בוגרי האוניברסיטה הבולטים הם ג'ון דיפנבייקר, ריי נטישין, הנרי טאובה וקים קואטס.
דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 340 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 14 (2024)
אוניברסיטת סינסינטי היא אוניברסיטה ציבורית, הנמצאת בעיר סינסינטי שבאוהיו, ארצות הברית.
האוניברסיטה, אשר נוסדה בתור מכללה בשנת 1819, היא המוסד להשכלה גבוהה השני הכי וותיק בסינסינטי, אחרי אוניברסיטת אוהיו, והאוניברסיטה השנייה בגודלה באוהיו, אחרי אוניברסיטת המדינה של אוהיו.
על פי הדירוג של עיתון פורבס לשנת 2023, מדורגת סינסינטי כאוניברסיטה ה-320–500 באיכותה בארצות הברית, בעוד מגזין U.S.
המוסד הוקם בשנת 1819, בתור "מכללת סינסינטי", על ידי ויליאם לייטל .
בשנת 1825 נסגרה המכללה בשל קשיים כלכליים, ועשור לאחר מכן הקים אותה מחדש הפיזיקאי דניאל דרייק , אשר כיהן כנשיאה.
בשנת 1870 הוכר המוסד באופן רשמי על ידי בית המחוקקים של אוהיו כאוניברסיטה, ושמו שונה ל"אוניברסיטת סינסינטי".
בהשפעת תנועת הסופרג'יזם, הקימה האוניברסיטה בשנת 1905 מסלולי לימוד ייחודיים לסטודנטיות ב"מכללה להוראה" וב"מכללה למדע ואומנות".
בשנת 1968 הכיר בית המחוקקים של אוהיו באוניברסיטה כ"מוסד עירוני המזוהה עם המדינה".
באותה העת הייתה סינסינטי האוניברסיטה העירונית השנייה בגודלה בארצות הברית.
בשנת 1977 הפכה האוניברסיטה ל"אוניברסיטת מדינה".
לאוניברסיטה שלושה קמפוסים מקומיים בעיר סינסינטי: הקמפוס המרכזי הוא המערבי (West Campus), אשר חולש על פני כ-0.55 קמ"ר וכולל 62 בניינים.
בשנת 2010 נבחר קמפוס זה, על ידי מגזין פורבס, לאחד מ-13 הקמפוסים היפים ביותר בעולם.
שני הקמפוסים הנוספים הם הרפואי (Medical Campus) וקמפוס ויקטורי פארקוויי (Victory Parkway Campus).
כמו כן, פועלים במסגרת האוניברסיטה שני קמפוסים אזוריים נוספים: "מכללת בלו אש" (Blue Ash College) ו"מכללת קלרמונט" (Clermont College).
קבוצות הספורט של האוניברסיטה, המכונות "סינסינטי ברקאטס" (Cincinnati Bearcats), משתתפות בליגת המכללות הבכירה של ארצות הברית (NCAA Division I), ומשובצות ב-American Athletic Conference (מחוז ACC).
קבוצות האוניברסיטה זכו בשש אליפויות לאומיות בסך הכול: בשנים 1961 ו-1962 זכתה סינסינטי בטורניר אליפות המכללות בכדורסל, ובשנים 2004, 2005, 2006 ו-2009 זכתה קבוצת הריקוד של האוניברסיטה באליפות ליגת המכללות האמריקאית.
בשנת 2009 נבחרה קבוצת הריקוד של סינסינטי ליצג את ארצות הברית בתחרות הריקוד הבין-לאומית למכללות, וזכתה במדליית הזהב בכל שלוש קטגוריות הריקוד.
רבים מבוגרי האוניברסיטה התפרסמו לאחר לימודיהם, ביניהם: נשיא ארצות הברית ויליאם הווארד טאפט, נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית סלמון צ'ייס, חתן פרס נובל לשלום צ'ארלס דוז, הרופאים דוד אפלבום ותומאס סאס, האדריכל מייקל גרייבס, המהנדס ג'וזף שטראוס, הרב יהודה לייב מאגנס והפעיל החברתי ג'רי רובין.
מבין הבוגרים אשר התפרסמו בתחום הבידור, בולטים השחקנים תידה בארה, לי באומן, דייוויד קנארי, רנדי הריסון, דוריאן הרווד ופיית' פרינס, הזמרים קת'לין באטל ודייוויד דניאלס, המוזיקאי רנדי אדלמן, הכנר כריסטיאן טצלאף, הסופר תומאס ברגר, הרקדנית סוזן פרל והקומיקאי ניפסי ראסל.
מבין בוגרי קבוצות הספורט של האוניברסיטה ניתן לציין את שחקני הכדורסל אוסקר רוברטסון, ג'ק טוויימן, ניק ואן אקסל וקניון מרטין, שחקני הבייסבול סנדי קופקס, מילר האגינס וקווין יוקיליס, הטניסאי טוני טראבר והאתלטית מרי ויינברג.
אוניברסיטת סידני המערבית היא אוניברסיטת מחקר ציבורית אוסטרלית, הממוקמת במערב העיר סידני, במדינת ניו סאות' ויילס, שנוסדה בשנת 1989.
נכון ל-2020, לומדים באוניברסיטה כ-48,000 סטודנטים בכ-5 פקולטות (בנוסף על בית חולים אוניברסיטאי ובית ספר לניהול).
האוניברסיטה מעניקה תארים לתואר ראשון ולתארים מתקדמים ולה קמפוסים בבנקסטאון, בלקטאון, קמפבלטאון, הוקסברי, ליברפול, פאראמאטה, פנרית' וסורבאיה שבאינדונזיה.
אוניברסיטת סידני המערבית חברה בארגונים איגוד אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי (ACU), ארגון האוניברסיטאות העולמי (IAU) ואסטרונומי אוסטרליה (AAL).
מבין אנשי הסגל הבולטים במוסד ניתן למנות את סטיב קין וניב חורש.
בתחילה הוצע לקרוא לאוניברסיטה על שם ראש ממשלת אוסטרליה בן צ'יפלי מן מפלגת הלייבור, אך הצעה זו ירדה מן הפרק על ידי השלטונות הליברליים.
דירוג Times Higher Education (2024): מקום 301–450 (מקום 21= באוסטרליה)
דירוג QS לאוניברסיטאות (2024): מקום 375= (מקום 23 באוסטרליה)
אוניברסיטת סנטיאגו דה קומפוסטלה (בגליסית: Universidade de Santiago de Compostela, ידועה בר"ת: USC) היא אוניברסיטה ציבורית, הממוקמת בעיר סנטיאגו דה קומפוסטלה, בגליסיה, ספרד.
לאוניברסיטה קמפוס נוסף בעיר לוגו.
זו אחת האוניברסיטאות הוותיקות בעולם, הפועלות באופן רצוף.
תחילת פעילותה של האוניברסיטה עוד בשנת 1495, אז נפתחה כבית ספר בסנטיאגו.
בשנת 1504 אישר האפיפיור יוליוס השני הקמת אוניברסיטה בסנטיאגו אולם בולה אפיפיורית להקמתה הוענקה על ידי קלמנס השביעי רק בשנת 1526. בשנת 1555 החל המוסד להוסיף תכנים נוספים, מעבר להוראה דתית בלבד, זאת בעזרת החשמן חואן אלברס דה טולדו, תוך פיתוח תחומים הוראה הכוללים את תחומי המדע המתהווים.
כיום שטחי האוניברסיטה משתרעים על יותר מ-1,300 דונם.
באוניברסיטה למעלה מ-2,000 מרצים העוסקים בהוראה ובמחקר, מעל 25,000 סטודנטים ויותר מ-1,000 עובדי מינהל ושירותים.
בשנת 2009 קיבלה האוניברסיטה הכרה כקמפוס למצוינות בינלאומית על ידי משרד החינוך הספרדי, ובכך הצטרפה לרשימת האוניברסיטאות היוקרתיות בספרד.
את היסודות לאוניברסיטה ניתן למצוא כבר בשנת 1495, כאשר עורך הדין לופז גומז דה מזואה, בן העיר סנטיאגו דה קומפוסטלה, ייסד בעזרת אב מנזר סן מרטינו פינאריו בית ספר לעניי העם אשר נודע בשם"האקדמיה הדקדוקית".בתחילת דרכו של בית הספר הוא סבל ממחסור במשאבים כלכליים.
בשנת 1504 הוציא האפיפיור יוליוס השני בולה אפיפיורית אשר בה הכיר במוסד והתיר את המשך פעילותו כמוסד ההשכלה הגבוהה בשם ה"אקדמיה הדקדוקית".
הצעד הסופי להפיכת המוסד לאוניברסיטה אירע לאחר שאלונסו השלישי דה פונסקה מונה לארכיבישוף של סנטיאגו דה קומפוסטלה בשנת 1507. פונסקה היה אדם משכיל ביותר, איש אשכולות ופטרון של אמנים רבים בני תקופתו, שהיה בקשר עם הוגים בולטים בתקופתו, דוגמת ארסמוס מרוטרדם.
בתקופתו נרכש בניין בית החולים הישן של עולי הרגל בעיר, במטרה להפוך אותו לבניין האוניברסיטה.
נבנתה גם מכללת סנטיאגו אלפאו, המכונה כיום מכללת פונסקה, שהפכה למוקד פעילות האוניברסיטה עד למחצית השנייה של המאה ה-18, זהו בניין בעל חשיבות סמלית אף באוניברסיטה בת ימינו.
בסוף המאה ה-16 ותחילת המאה ה-17 הוקמה מכללת סן פטריסיו.
בניגוד לנהוג בעידן המודרני, מעונות הסטודנטים שכנו באותו בניין בו התקיימה אף פעילות ההוראה.
אותה תקופה המקצועות העיקריים אשר נלמדו במוסד היו: תאולוגיה, דקדוק ואמנויות, מאוחר יותר נוספו לימודי משפטים (עם דגש על המשפט הכנסייתי) ורפואה.
במאה ה-18 עברה האוניברסיטה שינוי מהותי, היא השתחררה לחלוטין משליטת הכנסייה הקתולית, אולם גם איבדה חלק מהאוטונומיה שלה לשלטון המרכזי של המלוכה הספרדית.
בתקופה זו העניק קרלוס השלישי, מלך ספרד, את התואר "רג'יה" (מלכותית) לאוניברסיטה.
לחותם האוניברסיטה נוסף כתר המלכותי על גבי שלט האצולה של קסטיליה, לאון וגליסיה, כמו גם סמלי המייסדים הבולטים.
לאחר גירוש הישועים מגליסיה העניק קרלוס השלישי את אדמותיהם ואת מבניהם בסנטיאגו לאוניברסיטה, ובכך ביסס את האוניברסיטה.
שינויים אלה קיבלו ביטוי מיידי בתוכנית הלימודים והחלו תוכניות לימוד חדשות לתארים אקדמיים ובתי ספר לפיזיקה וכימיה ניסיונית.
בתחילת המאה ה-20 קם דור חדש של אינטלקטואלים אשר זוהו עם האוניברסיטה והיו במוקד תחיית חיי התרבות בגליסיה.
במקביל, שררה באוניברסיטה אווירה של קבלה ותמיכה רחבה של זרמי המחשבה המודרניים, עובדה שמשכה למוסד דמויות מפתח מתחומים מדעיים שונים.
בתקופה זו היה גידול משמעותי במספר הסטודנטים במוסד והתפתחות משמעותית של התשתיות.
באוניברסיטה נבנו בניינים חדשים, הוגדל בניין האוניברסיטה המרכזי, נבנתה הפקולטה לגאוגרפיה והיסטוריה, נוספו מעונות, הוקם בית הספר לווטרינריה, הוקמה מכללה לחירשים ורפי-שכל והפקולטה והרפואה.
בשנת 1930 הוקמו מעונות הסטודנטים.
לצד התפתחות משמעותית בתשתיות, בתקופה זו הושם דגש על פיתוח תוכניות לימוד תוך התאמה מיטבית למציאות הגליסית.
במאה ה-20 כרתה האוניברסיטה הסכמים עם מוסדות אקדמיים זרים, תחילה עם אוניברסיטאות בפורטוגל.
החל משנת הלימודים 1913–1914 החלו נשים ללמוד באוניברסיטה.
מענק לרכישת ספרים הביא להגדלה משמעותית של אוסף הספרים באוניברסיטה.
המרד ופרוץ מלחמת האזרחים בספרד הביאו תקופת שינוי לאוניברסיטת סנטיאגו.
ההפיכות הצבאיות הביאו לשינויים במועצת העיר, וכפו על האוניברסיטה רקטור חדש וכללים חדשים, דוגמת תפילה לפני ואחרי כל שיעור.
בניגוד למתרחש בוויגו, פרול ולה קורוניה, בסנטיאגו דה קומפוסטלה תנועת האופוזיציה נגד פרנקו שאבה כוחה מאינטלקטואלים ממעמד הביניים ומסטודנטים של האוניברסיטה ולא מתנועות הפועלים.
אוניברסיטת סנטיאגו דה קומפוסטלה היא האוניברסיטה הראשונה שקמה בגליסיה.
בשנות ה-80 הוקמו שני קמפוסים אוניברסיטאיים נוספים בלה קורוניה ובוויגו, אשר פעלו כשלוחות של אוניברסיטת סנטיאגו דה קומפוסטלה.
מאוחר יותר באותו עשור הפכו שני הקמפוסים לאוניברסיטאות עצמאיות.
קודם לכן, המוסד האקדמי היחיד בגליסיה, לצד האוניברסיטה, אשר העניק תואר רשמי היה בית הספר להנדסה ימית ותעשתייתית בפרול, אשר הוקם בצו ממשלתי ביוזמתו של הגנרל פרנסיסקו פרנקו בראשית שנות ה-60. בית הספר להנדסה פעל באופן עצמאי עד שנות ה-90 ואז מוזג לתוך אוניברסיטת לה קורוניה.
בעקבות החוקה הספרדית החדשה משנת 1978 והנהגת משטר דמוקרטי במדינה, הנשיא הנבחר החדש של ספרד, פליפה גונסאלס, מנהיג מפלגת העובדים הסוציאליסטית הספרדית (PSOE), יזם חקיקה להפיכת המדינה הספרדית הריכוזית לאיחוד של קהילות אוטונומיות שלהן מידות שונות של ניהול עצמי.
גליסיה, בפינה הצפון-מערבית של חצי האי האיברי, קיבלה מעמד אוטונומי והשפה הספרדית היא שפה נוספת לשפה הגליסית שהיא כיום השפה הרשמית באוטונומיה.
בשנת 1995 ציינה האוניברסיטה 500 שנה להיווסדה.
האוניברסיטה פועלת בשלושה קמפוסים: הקמפוס הצפוני והקמפוס הדרומי בסנטיאגו דה קומפוסטלה וקמפוס נוסף בלוגו.
באוניברסיטה כ-80 מחלקות וכ-60 תוכניות לתואר, לצד מספר רב של מכוני מחקר, מעונות, מתקני ספורט, אולמות תרבות וספריות.
נכון לשנת 2012 אוסף הספרייה של האוניברסיטה הכיל למעלה ממיליון ספרים ומספר כתבי-יד נדירים.
באוניברסיטת סנטיאגו דה קומפוסטלה פועלות 19 פקולטות המציעות מגוון תוכניות לתואר:
בין בוגרי אוניברסיטת סנטיאגו דה קומפוסטלה נמצאים רבים מבחירי הממשל הספרדי, בהם ראש ממשלת ספרד מריאנו רחוי (2011–2018), שרים בממשלת ספרד, שופטים, ראשי ערים וכל חמשת נשיאי הקהילה האוטונומית של גליסיה.
אוניברסיטת סנגקיונקואן (ידועה בראשי תיבות SKKU) היא אוניברסיטת מחקר פרטית בקוריאה הדרומית.
שורשיו ההיסטוריים של המוסד הם בסנגקיונקואן, מוסד חינוכי מוביל בקוריאה אשר נוסד בשנת 1398. המוסד ממוקם במרכז סיאול.
כמוסד החינוך החשוב ביותר בשושלת ג'וסון, הוא נוהל על פי תקנון ממשל המדינה, בהסכמה מלכותית.
המוסד עבר ארגון מחדש והפך לאוניברסיטה מקיפה בסוף המאה ה-19, ומאז הרחיב עד מאוד את היצע מסלולי הלימוד בו.
הוא נחשב לאחת האוניברסיטאות הפרטיות היוקרתיות ביותר בקוריאה הדרומית ובולט בזכות בוגריו הנמצאים בעמדות השפעה רבות במדינה, דגש מחקרי חזק ושותפות הדוקה עם תאגיד הענק סמסונג.
האוניברסיטה משקיעה רבות במחקר ופיתוח, בעיקר בחסות סמסונג, יונדאי וסוכנויות ממשלתיות, ובין בוגריה מדענים בולטים, בהם פרופסור להנדסת כימיה פארק נאם-גיו, שהיה מועמד לפרס נובל לכימיה בשנת 2017 ופרופסור לפיזיקה לי יאנג-הי, מנהל המרכז לפיזיקת ננו-מבנים משולבת במכון למדעי יסוד של ממשלת קוריאה.
שני מדענים פרסמו רבות בכתב העת Nature.
קמפוס מדעי הרוח והחברה של האוניברסיטה, בו גם המחלקות לאמנויות, נמצא במרכז סיאול על אותה גבעה בה נמצאים הארמונות המלכותיים צ'אנגדאוקונג וצ'אנגג'יאונגונג.
הקמפוס סמוך לתחנת הרכבת התחתית הייואה בקו 4 של הרכבת התחתית של סאול.
קמפוס מדעי הטבע, ובו נלמדות התוכניות במדעי הטבע, הנדסה, רפואה וספורט, נמצא במרחק הליכה מתחנת המטרו של אוניברסיטת סנגקיונקואן בצפון מערב סוואן.
הקמפוס, אשר שטחו 1,010 דונם, שוכן 45 ק"מ דרומית לסיאול, והוקם בשנת 1978.
חברת סמסונג חברה לאוניברסיטת SKKU בין השנים 1965–1977 וחידשה את השותפות בשנת 1996. השותפות סייעה ל-SKKU לקדם את חזונה בחיפוש אחר גלובליזציה וטיפוח בוגרים מוכשרים.
באמצעות השותפות פיתחה SKKU תשתית מחקר איכותית והעלתה את איכות ניהול משאבי האנוש.
השותפות אפשרה גם ל-SKKU לפתח תוכניות אקדמיות מובילות בעולם בפיתוח תוכנה, הנדסת תקשורת סלולרית, הנדסת אנרגיה, ננוטכנולוגיה, עסקים, רפואה ומשפטים.
באמצעות תוכנית המלגות העולמית של סמסונג (GSP), נבחרים כל שנה 15–25 סטודנטים ללימודי הנדסה באוניברסיטה הלאומית בסיאול או בבית הספר לעסקים של SKKU.
לסטודנטים מצטיינים ניתנת אפשרות ללמוד סמסטר באחת האוניברסיטאות בארצות הברית עימן SKKU מקיימת שיתופי פעולה (בתי הספר לעסקים ב-MIT, אוניברסיטת קולומביה, אוניברסיטת נורת'ווסטרן, אוניברסיטת מישיגן, דארטמות' קולג' או אוניברסיטת אינדיאנה).
על פי דירוג האוניברסיטאות הדרום קוריאניות המתפרסם מדי שנה על ידי העיתון היומי הלאומי JoongAng Daily, אוניברסיטת סנגקיונקואן מדורגת כאוניברסיטה השלישית בטיבה ביותר בקוריאה הדרומית אחרי האוניברסיטה הלאומית בסיאול והמכון המתקדם למדע וטכנולוגיה של קוריאה.
זוהי אוניברסיטת המחקר הפרטית מספר הטובה בקוריאה הדרומית על פי דירוג US News & World Report.
SKKU מדורגת במקום ה-145 בדירוג QS של אוניברסיטאות בעולם לשנת 2021. בדירוג אוניברסיטאות בעולם של Times Higher Education לשנת 2021, SKKU מדורגת במקום ה-101.
בדירוג QS לאוניברסיטאות באסיה, SKKU מדורגת במקום ה-16 לשנת 2021. המוניטין של האוניברסיטה נובע ממעורבותה הבינלאומית של SKKU, כולל תוכניות לימוד לטווח קצר במדינות אחרות ותוכניות לתארים כפולים, כמו גם שותפויות תעשייתיות שיצרה, והמוניטין של בוגריה, כפי שמעיד שיעור התעסוקה הגבוה של בוגרי SKKU.
בית הספר לרפואה של SKKU קשור למרכז הרפואי של סמסונג, בית החולים המחקרי המוביל בקוריאה.
האוון גו-האן (황교안), ראש ממשלת קוריאה הדרומית לשעבר ממלא מקום נשיא קוריאה הדרומית.
אוניברסיטת סן פרנסיסקו היא אוניברסיטה פרטית ישועית בעיר סן פרנסיסקו.
היא ממוקמת שטח של 22 הקטאר באזור בין גשר שער הזהב לבין פארק שער הזהב.
בשנת 1855 בעיר הוקמה אקדמיה של סיינט איגנציאוס.
בשנת 1859 היא קיבלה אישור להוציא דיפלומות ושינתה את שמה ל"קולג' סאיינט איגנציאוס".
בשנת 1862 נבנה בניין חדש ובשנת 1863 לראשונה הוצא תעודת גמר עם תואר בוגר אוניברסיטה.
בשנת 1906, במהלך רעידת האדמה הבניין נהרס וסוכם על בניית מתחם חדש במקום בו אוניברסיטה פועלת גם כיום.
תהליך המעבר הסתיים בשנת 1927. בשנת 1930 שם המוסד שונה לשם הנוכחי.
האוניברסיטה כוללת פקולטות למשפטים, ניהול, חינוך, מדעי רפואה וקולג' לאמנות.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 קבוצת כדורסל של האוניברסיטה הייתה בין החזקות וזכתה בפרסים.
בשנת 2019 למדו באוניברסיטה 10,636 סטודנטים ועבדו בה 1,174 מרצים מדרגות שונות.
אוניברסיטת סנט גאלן היא אוניברסיטה ציבורית בעיר סנט גאלן המתמחה במנהל עסקים, כלכלה, משפטים ויחסים בינלאומיים.
במאי 1898 מועצת הקנטון החליטה על הקמת אקדמיה למסחר ומינהל בעיר.
ההרצאות הראשונות נערכו בשנת 1899. בשנת 1963 המוסד עבר לבניין החדש שתוכנן ל-900 סטודנטים, אך כבר בשנת 1963/64 נרשמו 1150 סטודנטים.
בשנת 1978 נפתחה פקולטה למשפטים.
בשנת 1994 מועצת הקנטון שינתה את שם המוסד לשם הנוכחי.
בשנת 2002 האוניברסיטה עברה ארגון מחדש תוך התאמת תוכניות הלימודים ותוארים שהיא מעניקה להסכם בולוניה.
באוקטובר 2005 נפתח בית ספר לניהול, טכנולוגיה ומשפט.
בשנת 2011 האוניברסיטה אורגנה מחדש וכיום היא כוללת פקולטה לניהול, פקולטה למשפטים, פקולטה למדעי הכלכלה ופוליטיקה, פקולטה למדעי החברה ופקולטה לניהול אוצר ותקצוב.
בנוסף לכך במסגרת הפקולטה פועלים כ-40 מרכזי מחקר.
כ-25% מהסטודנטים מגיעים מחוץ לשווייץ.
החל משנת 1970 האוניברסיטה מארגנת את סימפוזיון סנט-גאלן.
בשנת 2020 למדו באוניברסיטה 9,047 סטודנטים.
בשנת 2019 מועצת הקנטון החליטה על הרחבת האוניברסיטה כך שלקראת 2027 מספר הסטודנטים יגדל ב-3000.
אוניברסיטת סנט גאלן מורכבת משישה בתי ספר:
בית הספר לניהול - בין המכונים ומרכזי המחקר בבית הספר נכללים מכון לחשבונאות, בית ספר לניהול וטכנולוגיה, מכון מחקר לניהול בינלאומי, מכון למדעי ההתנהגות, מכון לשיווק, מכון למנהיגות וניהול המשאב האנושי ועוד.
בית ספר למדעי החברה והרוח - בין המקצועות הנלמדים בבית הספר נכללים היסטוריה, אנגלית, לימודי מגדר, יישוב סכסוכים, פסיכולוגיה, פילוסופיה, סוציולוגיה, שפות ועוד.
בית הספר למשפטים - בבית הספר מתקיימות תוכניות לתואר ראשון, שני ושלישי במשפטים וכן תוכניות משולבות במשפטים וכלכלה ותוכנית למשפט בינלאומי בשפה האנגלית.
בית הספר לכלכלה ומדעי המדינה - בבית הספר מתקיימות תוכניות לתואר בוגר ומוסמך בכלכלה, תואר שלישי בכלכלה ופיננסים, תואר ראשון, שני ושלישי ביחסים בינלאומיים, וכן תוכנית לימודי תעודה במדעי הנתונים.
בית הספר לפיננסים - תוכניות הלימוד בבית הספר מתמקדות במקצועות הפיננסים, ביטוח ובנקאות.
בית הספר למדעי המחשב - בבית הספר נערכות תוכניות לתואר בוגר ומוסמך במדעי המחשב.
בין בוגריה הידועים של אוניברסיטת סנט גאלן נכללים:
הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין
אדריאן הסלר - ראש ממשלת ליכטנשטיין בין השנים 2013 - 2021
חתני פרס נובל הבאים קיבלו דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת סנט גאלן:
מרטי אהטיסארי - נשיא פינלנד בין השנים 1994-2001, חתן פרס נובל לשלום לשנת 2008.
אוליבר ויליאמסון - חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 2009
אוניברסיטת סרייבו (בסרבו-קרואטית, בוסנית:Univerzitet u Sarajevu / Универзитет у Сарајеву) היא האוניברסיטה הגדולה והוותיקה שבין אוניברסיטאות בוסניה והרצגובינה ומושבה הוא בעיר סרייבו.
קדמה לה בשנת 1537 בימי השלטון ההעות'מאני מדרסה מוסלמית בעיר סראייבוסנה הלא היא סרייבו של היום.
היא פתחה את שעריה בשנת 1949 בימי השלטון הקומוניסטי של טיטו ומאז ועד 2014 העניקה תואר ראשון לסך הכול 122,000 סטודנטים, תואר שני ל-3,891 ותואר דוקטור לעוד 22,284 סטודנטים ב-45 תחומים שונים.
נכון לשנת 2014 יש לה 20 פקולטות, שלוש אקדמיות ושלוש פקולטות לתאולוגיה ו-30,866 סטודנטים.
הסגל שלה כולל מעל אלף מורים.
התקופה העות'מאנית, ימי הביניים המאוחרים, התקופה המודרנית המוקדמת
לפני הקמת האוניברסיטה פעלו בבוסניה החל מהמאה ה-16 מוסדות לחינוך גבוה תחת חסות עות'מאנית.
הראשון – המדרסה והספרייה על שם גאזי חוסרב-בג נפתחה בסראיבוסנה בשנת 1573 על ידי גאזי חוסרב בג.
זה היה בהתחלה בית ספר אסלאמי.
התקופה האוסטרו-הונגרית וימי יוגוסלביה לפני ובזמן מלחמת העולם השנייה
אחרי סיפוח בוסניה על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית נוסדה בשנת 1887 האקדמיה למשפט אסלאמי ("שאריה").
ב-1888 הוקם מוזיאון, לימים המוזיאון הלאומי של בוסניה והרצגובינה, ובשנת 1890 הסמינר הקתולי של ארכיבישופות בוסניה.
בשנת 1892 עבר שדרוג אקדמי גם הסמינר הנוצרי האורתודוקסי ("נוצרי מזרחי") של סרייבו.
בימינו המוזיאון הלאומי הוא מוסד מסונף לאוניברסיטת סרייבו, בעוד הפקולטה לתאולוגיה קתולית הוא חלק אינטגרלי של האוניברסיטה.
בשנת 1940 הוקמה הפקולטה לחקלאות ולסילביקוטורה ובשנת 1944 הפקולטה לרפואה.
תקופת השלטון הקומוניסטי – יוגוסלביה בראשות טיטו ויורשיו
בשנת 1946 נפתחה מחדש הפקולטה לרפואה, נפתחה פקולטה למשפטים ומכללה לחינוך ובשנת 1948 נפתחה מחדש הפקולטה לחקלאות ולסילביקולטורה.
ב-2 בדצמבר 1949 התמנה הרקטור הראשון והוקמה האוניברסיטה באופן רשמי.
ב-1952 הוקמו הפקולטות לפילוסופיה ולכלכלה.
בשלה השני להתפתחות המוסד (1955–1969) נפתחו פקולטות נוספות והוחל גם בלימודי פוסט-תואר.
השלב השלישי בשנים 1970–1982 חלה התפתחות ועלייה נוספת ברמת הלימודים כולל בתחום ההכרה הבין-לאומית.
האוניברסיטה של סרייבו תרמה להקמת אוניברסיטאות אחיות בערים באניה לוקה, מוסטאר וטוזלה
בשלב רביעי (1982–1992) הופרדה פעילות המחקר המדעי בתוך מכונים מדעיים מחוץ לאוניברסיטה.
רפורמה זאת הזיקה לתיאום בין ההוראה למחקר.
וגרמה להורדת רמת ההשכלה ולקיפאון טכנולוגי של המוסד.
המוסד הוצף בסטודנטים, יעילות החינוך ירדה ובכמה תחומים נוצר עודף של בעלי תארים.
ימי מלחמת בוסניה והרצגובינה והמצור על סרייבו
בשלב החמישי בתולדות המוסד המודרני (1992–1995) המלחמה והמצור על העיר גרמו להרס לבניינים ולציוד.
עם זאת למשך שנות המצור המורים והסטודנטים התמידו בעבודתם ובלימודים, מה שסימל את ההתנגדות לברבריות ואת המאבק ללריבונות, לחופש ולדמוקרטיה.
בהתחלת שנת 1996 החל שלב השיקום שלאחר המלחמה.
בלטה יוזמת בניית הקמפוס החדש של האוניברסיטה.
עדיין לא חזרה האוניברסיטה לפוטנציאל המלא שלה מלפני העימות הצבאי.
האוניברסיטה נזקקת לשיקום המעונות, הציוד ולהוספת אנשי סגל.
הרבה מחברי הסגל שעבדו בה לא חזרו.
לבוסניה והרצגובינה יש 11 תוכניות לימוד גבוה ואין תוכנית מאוחדת להשכלה גבוהה ועל כן הסכם בולוניה בתחום מיושמים בכל מקום בצורה שונה.
תהליך השיקום זכה לתמיכת איחוד האוניברסיטה האירופי, מועצת אירופה והאיחוד האירופי וארגונים ומוסדות בין-לאומיים אחרים.
לאוניבסיטת סרייבו הסכמי שותפות עם מעל 120 אוניברסיטאות באירופה, ארצות הברית, קנדה והמזרח התיכון.
נכון לשנת 2018 האוניברסיטה מונה 32 פקולטות, אקדמיות ומכללות, המחולקות לשש קבוצות אקדמיות ועוד מספר תוכנית לימודים.
בית הספר לכלכלה ומנהל עסקים של סרייבו
האקדמיה לאמנויות יפות של סברייבו
האקדמיה לאמנויות הבמה של סרייבו
פקולטה להנדסת חשמל של אוניברסיטת סרייבו
מכון לחקר הפשעים נגד האנושות ולמשפט בין-לאומי
מכון להנדסה גנטית ולביוטכנולוגיה INGEB
דריטן אבאזוביץ' – פוליטיקאי מונטנגרי, ראש ממשלת מונטנגרו
אלייה איזטבגוביץ' – פוליטיקאי בוסניאקי, הנשיא הראשון של בוסניה והרגובינה העצמאית
בקיר איזטבגוביץ' – פוליטיקאי בוסניאקי
סוון אלקלעי – דיפלומט בוסני, יהודי
יסמילה ז'באניץ' – במאית קולנוע בוסניאקית
סוליימן טיחיץ' – פוליטיקאי בוסניאקי, כיהן כנשיא בוסניה והרצגובינה
מאיה סאר – זמרת בוסנית
פרדראג פינצי – פילוסוף, מסאי ושחקן בוסני-בריטי, יהודי
זדרבקו צ'וליץ' – זמר בוסני
רדובאן קאראג'יץ' – פוליטקיאי ומשורר סרבי בוסני, נשיא ראשון של רפובליקה סרפסקה בבוסניה, הורשע על פשעים נגד האנושות בימי מלחמת בוסניה
ז'לקו קומשיץ' – פוליטיקאי קרואטי מבוסנה והרצגובינה, כיהן כנשיא בוזניב והרצגובינה
חאריס סילייג'יץ' – פוליטיקאי בוסניאקי, כיהן כנשיא וכראש ממשלת בוסניה והרצגובינה
דאניס טאנוביץ' – במאי קולנוע בוסני
סוליימן טיחיץ' – פוליטיקאי בוסניאקי
פרדראג פינצי – פיסולוף ומסאי בוסני-בריטי, יהודי
אוניברסיטת עין שמס , שנוסדה בשנת 1950, היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת בקהיר שבמצרים.
האוניברסיטה מספקת השכלה ברמת תואר בוגר, תואר מוסמך ותארים גבוהים יותר.
אוניברסיטת עין שמס, שנוסדה ביולי 1950, היא האוניברסיטה המצרית הציבורית הלא-עדתית השלישית במניין הוותק אחרי האוניברסיטה האסלאמית אל-אזהר והאוניברסיטה האמריקאית בקהיר שקדמו לה.
היא נקראה בתחילה על שמו של איבראהים פאשא, בנו של שליט מצרים מוחמד עלי, אחרי מהפכת הקצינים החופשיים ביולי 1952 שונה שמה ל"אוניברסיטת הליופוליס" ובאותה שנה הוחלף השם ל"עין שמס".
הקמפוס המרכזי של האוניברסיטה ממוקם באתר ארמון זעפרן .
שתי האוניברסיטאות הציבוריות הלא-עדתיות האחרות במצרים הן אוניברסיטת קהיר (לשעבר אוניברסיטת פואד) ואוניברסיטת אלכסנדריה (לשעבר אוניברסיטת פארוק).
בעת הקמתה כללה עין שמס מספר פקולטות ומכונים אקדמיים, שאוחדו מאוחר יותר לאוניברסיטה.
המבנה האקדמי של האוניברסיטה כולל 14 פקולטות, מכללה אחת ו-2 מכונים גבוהים וכן 12 מרכזים ויחידות מיוחדות.
סמל האוניברסיטה הוא האובליסק ושני הבזים.
הסמל ממחיש את הקשר בין שם האוניברסיטה להיסטוריה העתיקה של מצרים.
האובליסק מייצג את בית החיים בעיר און, בעוד ששני הבזים מסמלים את האל המצרי באותה תקופה.
לאוניברסיטת עין שמס יש שמונה קמפוסים.
כל הקמפוסים נמצאים בקהיר רבתי.
הקמפוס הראשי נמצא בשכונת עבאסיה , משני צידי הרחוב הראשי אל-ח'ליפה אל-מאמון שבקהיר.
הוא מאכלס את מנהלת האוניברסיטה בארמון זעפרן ואת המרכז לפיתוח החינוך המדעי, הספרייה המרכזית, המרכז לילד על שם הוּד ומעונות הסטודנטים (גברים בלבד).
מצידו השני של הרחוב הראשי אל-ח'ליפה אל-מאמון נמצא הקמפוס השני, שבו פועלות הפקולטות למדעי המחשב, מדעים, משפט ואמנות.
בקמפוס סמוך שוכנת הפקולטה למסחר, מדעי התרופות ורפואת שיניים.
מכללת הנשים נמצאת בקמפוס משלה.
הפקולטה לחינוך ייחודי, הפקולטה לחינוך והפקולטה לחקלאות נמצאות כל אחת בקמפוס נפרד – בעבאסיה, בהליופוליס ובשוברא אל-ח'ימה, בהתאמה.
מעונות הסטודנטים לגברים ממוקמים ישירות מול קמפוס האוניברסיטה הראשי שבצמוד לארמון זעפרן, בעוד שהמעונות לנשים ממוקמים בקמפוס שבהליופוליס, ליד מכללת הנשים.
זאת בנוסף למספר בתים חיצוניים ששכרה האוניברסיטה כדי להכיל את המספר ההולך וגדל של סטודנטים וסטודנטיות המגיעים מחוץ לקהיר.
לפי דירוג האוניברסיטאות העולמיות של Webometrics 2014 (שמטרתו לקדם פרסום באינטרנט, לא לדרג מוסדות), אוניברסיטת עין שמס מדורגת במקום השלישי במצרים, במקום ה-25 בעולם הערבי ובמקום ה-15 באפריקה.
בשנת 2012, חברת הסרטים Misr International הפיקה סדרת טלוויזיה המבוססת על הרומן זעת ذات מאת סונאללה איברהים .
צילומי סצנות המתרחשות באוניברסיטת עין שמס היו אמורים להתרחש בקמפוס האוניברסיטה במהלך שנת הלימודים.
תלמידים מהאחים המוסלמים וכמה ממורי האוניברסיטה מחו, כי לדבריהם, הבגדים בהתייחס לעידן שנות השבעים שלבשו השחקניות אינו מספיק צנוע ועל כן הם אינם מאפשרים לצלם, אלא אם כן הלבוש יוחלף.
גבי חורי, ראש חברת הסרטים, הצהיר כי ראש אגף ההנדסה שריף חמאד "התעקש שהצילומים יפסיקו ושנקבל החזר...
והסביר שהוא לא יכול להבטיח את ההגנה על החומרים או האמנים."
עאישה עבד א-רחמאן (1913–1998), סופרת ופרופסור מצרי לספרות (שם עט: בנת א-שאטי)
שריף איסמעיל (נולד ב-1955), ראש ממשלת מצרים
סאמח שוקרי (נולד ב-1952), שגריר מצרים בארצות הברית
אוניברסיטת פאבול יוזף שפאריק בקושיצה (סלובקית: Univerzita Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach) היא אוניברסיטה הפועלת בקושיצה, סלובקיה.
האוניברסיטה נוסדה בשנת 1959 ובה חמש פקולטות.
האוניברסיטה קרויה על שם פאבול יוזף שפאריק, פילולוג, משורר והיסטוריון סלובקי מהמאה ה-19.
מסורת ההשכלה הגבוהה בקושיצה קיימת עוד משנת 1657, כאשר הבישוף בנדיקט קישדי ייסד במקום אקדמיה.
האקדמיה הוקמה ונוהלה על ידי נזירים ישועים.
חותם זהב הוענק למוסד ב-6 באוגוסט 1660 על ידי הקיסר הרומי ליאופולד הראשון במסגרתו הוענקו לאוניברסיטה הרשאות זהות לכל שאר האוניברסיטאות בממלכה ההבסבורגית, בדומה למוסדות שפעלו, בין השאר, בווינה, פראג, קלן, גראץ, טרנבה, אולומוץ.
החותם הרשה למוסד להעניק תארים אקדמיים מוכרים בדומה לכל אחת מהאוניברסיטאות הוותיקות והמפורסמות יותר.
מבנה "האקדמיה קאסוביינסיס", אשר פעלה בקושיצה, היה דומה לזה של אוניברסיטאות אחרות אשר נוהלו על ידי ישועים.
הפקולטות לפילוסופיה, משפטים והתאולוגיה היו הבולטות ביותר.
לאוניברסיטה הייתה ספרייה משלה, כנסייה, בית דפוס והיא קיימה קשרים גם למוסדות אחרים, בית ספר תיכון, סמינר ומנזר.
לאוניברסיטה הייתה השפעה משמעותית על קידום המדע, השכלה והתרבות הרוחנית במאה ה-17 וה-18.
בשנת 1773 הופסק הניהול הישועי והאוניברסיטה הפכה למוסד ציבורי.
במאה ה-19 איבד המוסד את עצמאותו והוכפף לאוניברסיטה ההונגרית בבודה.
בשנת 1850 הפכה האקדמיה לאקדמיה למשפטים, אשר פעלה עד שנת 1921.
בעשור הרביעי והחמישי של המאה ה-20 פעלו בקושיצה מוסדות אקדמיים טכניים, בהם אוניברסיטה חקלאית ובית ספר וטרינרי, שהיו מסונפים לאוניברסיטת קומניוס.
בשנת 1959 נוסדה האוניברסיטה מתוך איחוד של פקולטות שונות אשר פעלו כחלק מאוניברסיטת קומניוס.
הפקולטה לרפואה של האוניברסיטה כוללת תוכניות לימוד לתואר דוקטור לרפואה ולרפואת שיניים.
בפקולטה גם תוכניות לימוד לתואר ראשון ולתארים מתקדמים בסיעוד, פיזיותרפיה ובריאות הציבור.
לימודי הרפואה בקושיצה החלו בשנת 1948, עת הייתה הפקולטה חלק מן האוניברסיטה הסלובקית בברטיסלבה.
בשנת 1992 נוסדה בפקולטה תוכנית בינלאומית ללימודי רפואה, בה הלימודים מתנהלים באנגלית.
נכון לשנת 2024 למדו בתוכנית זו סטודנטים מ-50 מדינות שונות בעולם ותואר דוקטור לרפואה המוענק לבוגריה מוכר באיחוד האירופי.
לפקולטה מסונף בית החולים האוניברסיטאי ע"ש לואי פסטר הנמצא בסמוך לבניין הפקולטה.
אוניברסיטת סמרה היא אוניברסיטה השוכנת בעיר סמרה.
היא הוקמה בשנת 2015 תוך איחוד מוסדות השכלה גבוהה קיימות.
באותה שנה היא קיבלה מעמד מכובד של "אוניברסיטה לאומית למחקר".
בדירוג של מסודות להשכלה גבוהה ברוסיה האוניברסיטה ממוקמת בעשירייה החמישית.
באוניברסיטה לומדים כ-16 אלף סטודנטים וסגל שלה כולל 1,373 מרצים.
בשנת 1941 לעיר הועברו מפעלים רבים של תעשיית התעופה הסובייטית.
בעקבות כך הוחלט להקים מוסד להשכלה גבוהה בתחום תעופה שהחל לפעול בשנת 1942. בשנת 1957 המכון החל להכין מהנדסים לעבודה בתעשיית החלל.
בשנת 1966 המכון נקרא על שם סרגיי קורוליוב ובשנת 1967 למכון הוענק עיטור הדגל האדום של העמל.
בשנת 1991 שם העיר שונה מ"קויבישב" ל"סמרה" והחל משנת 1992 שם של המוסד שונה ל"אוניברסיטה לתעופה של סמרה".
בשנת 1990 לרקטור מונה ויקטור סויפר שהיה בנו של מייסד ומנהל ראשון של המכון.
האוניברסיטה הוקמה בשנת 1969 במטרה לתת השכלה גבוהה בתחום מדעי הטבע ומדעי החברה.
אוניברסיטת סן דייגו היא אוניברסיטה נוצרית קתולית פרטית למחקר בסן דייגו, קליפורניה בארצות הברית.
האוניברסיטה קמה כמיזוג, של "מכללת סן דייגו לנשים" (San Diego College for Women), שהוקמה ב-1952, המכללה ובית הספר למשפטים, לגברים, שהוקמו ב-1954. המיזוג התקיים ב-21 ביולי 1972, ואוניברסיטת סן דייגו היא, אוניברסיטה עצמאית המנוהלת על ידי מועצת הנאמנים שלה.
האוניברסיטה ממקומת על קצה הר שולחן המשקיף על מפרץ (Mission Bay) ומאפשר מבט על נופים פנורמיים של סן דייגו.
הפילוסופיה של המייסדים הדתיים של USD התבססה על האמונה שלימודים בסביבה יפה עשויים לשפר את חוויית הלימודים של הסטודנטים ולכן בנייני האוניברסיטה עוצבו באדריכלות פלטרסקית (Plateresque) מהמאה ה-16, סגנון של הרנסאנס הספרדי, תוך הוקרת המורשת הקתולית של סן דייגו ואוניברסיטת דה אלקלה (Universidad de Alcalá), שליד מדריד, בספרד.
הקמפוס ממוקם כשלושה קילומטרים צפונית למרכז העיר סן דייגו, על הר שולחן הצופה על מפרץ Mission Bay והעיר סן דייגו.
בפברואר 2022, בחר המגזין Travel+Leisure בקמפוס USD כאחד מקמפוסי המכללות היפים ביותר בארצות הברית, והאתר bestchoiceschools דירג אותו כקמפוס העירוני היפה ביותר בארצות הברית.
למרות היותה אוניברסיטה קתולית, USD אינה נשלטת ישירות על ידי הדיוקסיה של סן דייגו והיא מנוהלת על ידי דירקטוריון.
עם זאת, הבישוף של סן דייגו הוא חבר קבוע בדירקטוריון ושומר היות האוניברסיטה קתולית.
אוניברסיטת סן דייגו מציעה יותר מ-80 תארים ברמות תואר ראשון, שני ודוקטורט.
הסטודנטים בוחרים מבין התוכניות לתואר ראשון ושני בשבעת בתי הספר והמכללות המרכיבות את אוניברסיטת סן דייגו:
בית הספר לעסקים על שם קנאוס (Knauss),
בית הספר להנדסה על שם שיילי-מרקוס (Shiley-Marcos).
ביתה ספר לסיעוד ומדעי הבריאות ע"ש האן (Hahn),
בית ספר ללימודי שלום ע"ש ג'ואן ב.
התוכניות לתואר ראשון מציעות: 43 תארים ראשונים עם התמחויות רבות ו-56 קורסים משניים.
התוכניות לתארים מתקדמים מציעות: 36 תארים שניים, דוקטורט במשפטים (JD), חמישה תארים במשפטים (LLM), ארבעה דוקטורטים, תוכניות לתואר כפול.
סיווג קרנגי למוסדות השכלה גבוהה העניק סיווג של R2 ל-USD כאוניברסיטה לדוקטורט.
נתונים דמוגרפיים של סטודנטים לתואר ראשון נכון לסתיו 2020
גזע ומוצא אתני % לבנים49% היספנים22% אחר 10% אסייתים7% אזרחים זרים7% שחורים3%
קבוצת הפוטבול "טוררוס" (Toreros) של האוניברסיטה, מתחרה במסגרת חטיבת אליפות הפוטבול של ליגת ה-NCAA דרג I (FCS) של התאחדות הקולג'ים הלאומית לאתלטיקה וקבוצות הספורט והאטלתיקה של האוניברסיטה, חברת בוועידת החוף המערבי (West Coast Conference) ברוב ענפי הספורט.
חדר משקולות של האוניברסיטה: Varsity Weight Room
אוניברסיטת עלאמה טבאטבאי (ATU; בפרסית: دانشگاه علامه طباطبائی) היא האוניברסיטה הציבורית הגדולה והמובילה במדעי הרוח והחברה באיראן.
האוניברסיטה נמצאת תחת פיקוחו של משרד המדע, המחקר והטכנולוגיה האיראני, והיא נקראת על שם , חכם ופילוסוף איראני.
בשנת 2013 הוקמה באוניברסיטה גם הפקולטה לסטטיסטיקה, מתמטיקה ומדעי המחשב.
האוניברסיטה הוקמה בשנת 1957 תחת השם "בית הספר לתארים מתקדמים למסחר".
לאחר המהפכה האיראנית ומיזוג הפקולטות שהוקמו בהדרגה לפני המהפכה, נוסדה אוניברסיטת עלאמה טבאטבאי בשנת 1984.
ל-ATU יש את הפקולטות, בתי הספר והמכללות הבאים:
הפקולטה לספרות פרסית ושפות זרות
הפקולטה לחינוך גופני ומדעי הספורט
אוניברסיטת פנסילבניה , הידועה בכינוייה פן (Penn) או יו-פן (UPenn), היא אוניברסיטה אמריקאית פרטית בעיר פילדלפיה שבפנסילבניה.
חברה בליגת הקיסוס ונחשבת לאחת מהאוניברסיטאות הטובות בעולם.
מוכרת כאוניברסיטה הראשונה בארצות הברית עם לימודים לתואר ראשון וגם שני, ולמוסד להשכלה גבוהה הרביעי הכי ותיק בארצות הברית.
חברה באיגוד האוניברסיטאות האמריקניות וחברה בפורום מנהיגי האוניברסיטאות העולמי.
מייסד האוניברסיטה, בנג'מין פרנקלין, דגל בחינוך מעשי של תחומים כמו מסחר ושירות ציבורי על פני לימודים קלאסיים ותאולוגים.
אוניברסיטת פנסילבניה הייתה בין האוניברסיטאות הראשונות שריכזה מספר פקולטות שונות תחת החסות של מוסד אקדמי אחד.
התוכניות לתואר ראשון הן בין הסלקטיביות ביותר בארצות הברית (12.3% שיעור קבלה).
אחת מתכונותיה הידועות ביותר של אוניברסיטת פן היא הדגש על חינוך רב תחומי, שהיא מקדמת באמצעות תארים משותפים, מרכזי מחקר, קמפוס מאוחד; והאפשרות הניתנת לתלמידים לקחת קורסים מכל אחת מהפקולטות.
כל הפקולטות של אוניברסיטת פן מציגות פעילות מחקר ענפה מאוד.
אוניברסיטת פן כלולה באופן עקבי בין חמש אוניברסיטאות המחקר המובילות בארצות הברית ובין אוניברסיטאות המחקר המובילות בעולם, ביחס לכמות ואיכות המחקר.
בשנת הכספים 2011, עמדה אוניברסיטת פן בראש ליגת הקיסוס בהוצאות מחקר אקדמיות, עם תקציב של 814 מיליון דולר, 4,000 אנשי סגל אקדמאי בכיר, 1,100 פוסט-דוקטורנטים, ו-5,400 אנשי סגל אקדמאי זוטר.
כאחד ממרכזי המחקר הפעילים והפוריים ביותר, אוניברסיטת פן קשורה במספר חידושים ותגליות חשובים בתחומים רבים של מדע ומדעי הרוח, בהם המחשב האלקטרוני הראשון למטרות כלליות (אניאק), החיסונים לאדמת והפטיטיס B, רטין-A, טיפול קוגניטיבי, ניתוח conjoint ואחרים.
תשעה חברי סגל או בוגרי פן זכו בפרס נובל.
בין בוגרי האוניברסיטה שלושה-עשר ראשי מדינות (כולל שני נשיאי ארצות הברית, ויליאם הנרי הריסון ודונלד טראמפ), שלושה שופטי בית המשפט העליון של ארצות הברית ושופטי בית משפט העליון של מדינות אחרות, מייסדי חברות טכנולוגיה, משרדי עורכי דין ומוסדות פיננסיים בינלאומיים, נשיאי אוניברסיטאות ו-18 מיליארדרים.
בית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת פנסילבניה הוא וורטון, בית הספר הוותיק בעולם למנהל עסקים, אשר תופס באופן קבוע את אחד המקומות הראשונים בדירוג בתי הספר המובילים לעסקים בינלאומיים לקורסי MBA.
לאוניברסיטה שיתוף פעולה מחקרי עם בית החולים לילדים של פילדלפיה שפועל בסמוך לה.
לאחר טבח שבעה באוקטובר סירבה נשיאת האוניברסיטה ליז מגיל לגנות אנטישמיות, ואף אמרה כי קריאות להשמדת העם היהודי בקמפוס אינן מפירות את הקוד האתי של האוניברסיטה.
במענה, דרש רוס סטיבנס, מנכ"ל חברת סטון רידג' האמריקאית, את התפטרות הנשיאה, אחרת ימשוך את תרומתו בסכום של 100 מיליון דולר.
יום לאחר מכן, ב-9 בדצמבר הודיעה מגיל על התפטרותה מתפקידה כנשיאה.
ליו"ר הזמנית של האוניברסיטה מונתה היהודיה ג'ולי פלאט.
בית הספר למנהל עסקים ע"ש וורטון (1881)
נשיאי ארצות הברית: ויליאם הנרי הריסון, הנשיא התשיעי, ודונלד טראמפ, נשיאה ה-45 של ארצות הברית
קוואמה נקרומה - נשיאה הראשון של גאנה
אלאסן ואטארה - נשיאה של חוף השנהב
ויליאם ברנן - שופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית
אילה פרוקצ'יה - שופטת בבית המשפט העליון, קיבלה תואר דוקטור במשפטים
עזרא פאונד - משורר, משתף פעולה עם הפשיזם האיטלקי
דרו גילפין פאוסט - נשיאת אוניברסיטת הרווארד, לשעבר
נועם חומסקי - בלשן והוגה דעות
אילון מאסק - יזם, מייסד טסלה ו-SpaceX
וורן באפט - איש עסקים, משקיע ופילנתרופ
אוניברסיטת פרוג'ה לזרים (באיטלקית: Università per Stranieri di Perugia) היא אוניברסיטה בעיר פרוג'ה שבאיטליה.
זוהי אחת משתי האוניברסיטאות היחידות באיטליה המיועדות לתלמידים זרים (כלומר שאינם איטלקים), השנייה נמצאת בסיינה.
את האוניברסיטה ייסד בניטו מוסוליני בשנת 1921, אולם החלה לפעול כמוסד אקדמי לאחר 1925. ניתן לראות את הקמת האוניברסיטה בתקופת הפשיזם כחלק מאמירה פוליטית-חברתית שמטרתה הייתה "להפיץ בעולם את העליונות האיטלקית".
האוניברסיטה היא כיום מוסד בבעלות פרטית, ומטרתה פשוטה יותר: "ללמד ברמה גבוהה את השפה האיטלקית ואת תרבות איטליה, לסטודנטים זרים מרחבי העולם".
בשנת 1992 הפכה האוניברסיטה לעצמאית.