tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בנטון נולדה בפינצ'לי, לונדון, וגדלה בוודסייד פארק, בת לפולין, מדריכת קארטה ולטרבור, חלבן, אשר התגרשו כשבנטון הייתה בת 11. בנטון נשארה עם אמה ואחיה הקטן, פול ג'יימס.
בנטון למדה בבית ספר לאמנויות ולפני שהחלה את הקריירה המוזיקלית שלה, הופיעה בתפקידים קטנים בתוכניות טלוויזיה שונות.
בסוף שנת 1994 הצטרפה בנטון ללהקת הבנות ה"ספייס גירלז" (שאז נקראה "טאץ'"), במקום החברה המקורית, מישל סטפנסון.
הלהקה הפכה להצלחה בינלאומית ומכרה יותר מ-30 מיליון עותקים משלושת אלבומיה.
בנטון הייתה ידועה בלהקה כ"בייבי ספייס", גם בשל היותה הכי צעירה מבנות הלהקה וגם בשל התדמית ה"תינוקית" שנוצרה לה.
בשנת 2000, לאחר הקלטת האלבום "Forever", הודיעה הלהקה כי היא מתפרקת.
ההפסקה נמשכה כשבע שנים, ובשנת 2007 התאחדה הלהקה לאלבום אוסף וסיבוב הופעות עולמי.
אלבום הבכורה של בנטון, A Girl Like Me, הנפיק את הלהיטים "" אשר כבש את פסגת מצעד הלהיטים הבריטי, "What I Am" בשיתוף טין טין אאוט אשר כבש את המקום השני ו-"Take My Breath Away" אשר נכנס למקום החמישי.
האלבום נמכר בכ-500,000 עותקים ברחבי העולם.
אלבומה השני של בנטון, Free Me יצא לאור בשנת 2004 ונכנס למקום השביעי במצעד מכירות האלבומים הבריטי.
האלבום מכר יותר מאלבום הבכורה של בנטון, והסינגלים "Free Me", "Maybe", ו-"I'll Be There" זכו להצלחה והצליחו להיכנס לעשרת המובילים במצעדי הלהיטים.
האלבום יצא גם בארצות הברית מאוחר יותר, אך לא זכה להצלחה גדולה.
בנובמבר 2006 הוציאה בנטון את הסינגל "Downtown", אשר כל הכנסותיו היו מיועדות לצדקה.
הסינגל נכנס למקום השלישי במצעד הבריטי, והיה חלק מהאלבום הבא של בנטון, Life in Mono אשר יצא בסוף אותה שנה.
האלבום לא נחל הצלחה ומכר עד היום רק 45,000 עותקים, הסינגל השני, "All I Need to Know", נכנס רק למקום 60 במצעד הלהיטים ונחשב לכושל בסינגלים של בנטון.
בשנת 2006 בנטון הופיעה בתפקידי אורח קטנים בסדרות טלוויזיה שונות.
באוקטובר של אותה שנה השתתפה בעונה הרביעית של הגרסה הבריטית המצליחה ל"רוקדים עם כוכבים", והשיגה את המקום השלישי לצד הרקדן דארן בנט.
נודע כי בנטון אמורה להשתתף בסרט ההמשך לסרט "הפנתר הוורוד" וכי קיבלה את התפקיד הראשי, אך לבסוף, לאור הריונה נאלצה בנטון לבטל את השתתפותה.
בשנת 2018 הצטרפה לצוות המנחים לתחרות האפייה האמריקאית "The Great American Baking Show" ברשת ABC, בעונתה הרביעית ושנה לאחר מכן המשיכה גם לעונתה החמישית והאחרונה.
בן זוגה של בנטון הוא ג'ייד ג'ונס, סולן להקת "צ'ריבלאקסטון".
ב-10 באוגוסט 2007 ילדה בנטון את בנה הבכור בו לי בנטון.
בתאריך 23 במאי 2011 התארסה לג'ייד ג'ונס ואמרה שהם עומדים להתחתן, ושקרובים ללידת בנם השני בחודש מאי.
אמה הוא רומן מאת הסופרת ג'יין אוסטן, אשר פורסם לראשונה בדצמבר 1815, והתמקד בניסיונותיה של בחורה עשירה, מפונקת ומקובלת מאוד בחברה, לנהל את ענייני האהבה של סביבתה הקרובה ללא הצלחה יתירה.
לפני שהחלה לכתוב את הרומן, כתבה אוסטן: "אני הולכת ליצור גיבורה, אשר איש מלבדי לא ממש יחבב".
במהלך העלילה חושפת אוסטן, כדרכה ברומנים האחרים שלה, את המנהגים, הגינונים, ההווי והדמויות של מעמד האריסטוקרטיה הכפרית (gentry), אליו היא עצמה השתייכה, תוך כדי שילוב של עין בוחנת ואירוניה שנונה.
אמה וודהאוס היא בחורה עשירה, צעירה ויפה, אשר חיה באנגליה בתחילת המאה ה-19. היא מתגוררת עם אביה ההיפוכונדר שמאופיין בעיקר בדאגתו לבריאותם של יקיריו.
אמה היא אישה בעלת השפעה גדולה על כל ידידיה ומכריה, אך ידידה הקרוב ביותר, והיחיד שמעז לבקר את מהלכיה מדי פעם, הוא מר נייטלי, בעל אחוזה שמתגורר סמוך לביתה של אמה.
נייטלי הוא גם גיסה של אחותה הבכורה, איזבלה.
הרומן נפתח לאחר חתונתה של מיס טיילור, האומנת לשעבר של אמה, וחברתה הטובה ביותר.
מאחר שאמה הציגה את מיס טיילור לבעלה העתידי, מר וסטון, היא זוקפת את נישואיהם לזכותה, ומחליטה לאמץ את עיסוק השדכנות.
אמה מתעלמת מאזהרתו הידידותית של מר נייטלי, ושוקעת ראשה ורובה בתחביב החדש שלה.
הפעם היא מנסה לשדך בין חברתה החדשה הארייט סמית', צעירה בת שבע עשרה, תמימה ולא מנוסה, המתוארת כ"בתו הלא חוקית של אלמוני" - למר אלטון, הויקאר המקומי החדש.
בשלב הראשון, אמה משכנעת את הארייט לדחות את הצעת הנישואין של חוואי צעיר ומכובד, מר מרטין, משום שהיא מאמינה שהמועמד איננו מתאים במעמדו להארייט סמית'.
הארייט הצעירה והתלותית, נאלצת לדחות את הצעתו של מר מרטין בניגוד לרצונה שלה.
מזימותיה של אמה משתבשות כאשר מר אלטון מצהיר, כי הוא רוצה להינשא לאמה עצמה, ולא להארייט בעלת המעמד החברתי הנמוך.
אמה המאוכזבת דוחה את הצעתו, והוא נישא ליורשת עשירה שהביא עמו לאחר שנסע לעיר אחרת.
האישה מתגלית כטיפוס מתנשא וחסר טאקט ואיננה מעוררת חיבה בלבם של אמה וחבריה.
התפתחות מעניינת בפרשיות האהבים, מגיעה בדמותו של פרנק צ'רצ'יל, בנו של מר וסטון.
אמה מעולם לא פגשה את פרנק צ'רצ'יל, אך לאחר שבחים רבים ששמעה עליו, היא מאוד סקרנית לפגוש בו.
דמות נוספת היא ג'יין פיירפקס היתומה, אחייניתה המאופקת אך היפה של שכנתה הענייה של אמה, מיס בייטס הפטפטנית.
מיס בייטס היא רווקה זקנה בעלת כוונות טובות שמרבה לפטפט לתומה.
אמה משתדלת אמנם להיות סובלנית כלפי מיס בייטס, אך היא מתעייפת מהר מדיבוריה המשעממים והבלתי פוסקים על אחייניתה.
ג'יין, אשר מפליאה לפרוט על הפסנתר, היא גאוותה של מיס בייטס.
אמה מקנאה בכישרונה של ג'יין ולא אוהבת את קרירותה ואיפוקה הגלויים לעין.
עקב מצב כלכלי שמדרדר נאלצת ג'יין לחפש עבודה כאומנת.
בלהיטותה למצוא חיסרון בג'יין - וגם כדי למצוא נושא לשעשע את עצמה ואת חבריה - יוצרת אמה מעין פנטזיה, בשיתוף עם פרנק כביכול, שג'יין הייתה נערצת על גבר אחר, והוא זה ששלח לביתה פסנתר חדש שהגיע כהפתעה.
אמה מנסה לגרום לעצמה להתאהב בפרנק, בעיקר משום שכולם אומרים שהם זוג מושלם, אך כאשר הרייט נתקפת בידי צוענים, ופרנק "מציל" אותה - אמה מחליטה כי פרנק והארייט יהיו שידוך טוב יותר מאשר פרנק והיא עצמה.
העלילה מקבלת תפנית חדה כאשר מרת וסטון מעלה השערה בפני אמה, שמר נייטלי מאוהב בג'יין.
אמה כועסת מאוד ומכריזה שמר נייטלי לא ישא אף אישה, אך במקום לבדוק את רגשותיה שלה, היא טוענת שהיא פשוט שומרת על ירושת האחיין שלה.
בפיקניק שנערך בבוקס היל, סארי, אמה פונה בזלזול לא אופייני למיס בייטס ומר נייטלי נוזף בה.
אמה מצטערת מאוד ומתנצלת בפני מיס בייטס.
מאוחר יותר היא לומדת שפרנק צ'רצ'יל וג'יין מאורסים בחשאי מזה כשנה.
פרנק ניסה להסוות את אהבתו לג'יין, ולכן העמיד פנים שהוא מעריץ את אמה.
אמה מתוסכלת מאוד בעקבות חוסר התובנה שלה לגבי התנהגותם של מכריה, ומפני שהיא טוותה חלומות ותוכניות לאחרים, תוך כדי התעלמות, הן מהמציאות עצמה, והן מרצונותיהם של האחרים.
בנוסף לכך, היא חשה אומללה משום שהיא האמינה שמר נייטלי מאוכזב ממנה.
רק כאשר הארייט מתוודה בפני אמה, שהיא אוהבת את מר נייטלי וכי היא מאמינה שגם הוא מאוהב בה, מתעוררת הקנאה בלבה של אמה ומאלצת אותה להבין, שהיא עצמה מאוהבת במר נייטלי.
מר נייטלי מצידו היה מאוהב באמה מזה זמן מה, אך הוא חשש שהבחורה המקובלת כל כך והצעירה ממנו במספר ניכר של שנים - תדחה אותו.
לאחר שהאירוסים בין ג'יין ופרנק מתגלים, מציע מר נייטלי נישואים לאמה, והיא נענית להצעתו בשמחה.
גם הארייט נישאת בסופו של דבר לחוואי ההגון, מר מרטין, והכל בא על מקומו בשלום.
אמה וודהאוס - הדמות הראשית של הרומן.
אישה צעירה בת 21 בקירוב, יפה, נמרצת, נבונה וקצת מפונקת.
אמה נפטרה כאשר היא הייתה מאוד צעירה, ומאז היא הפכה לבעלת הבית, מאחר שאחותה הבכורה התחתנה.
במובנים מסוימים, אמה בוגרת לגילה, על אף שבמהלך העלילה היא שוגה בנושאים חשובים.
היא מכריזה שהיא לעולם לא תתחתן, אך היא נהנית לשדך בין אנשים אחרים.
היא משוכנעת שאין ביכולתה להתאהב, עד שהקנאה פוקחת את עיניה, ומאלצת אותה להכיר באהבתה המתמשכת למר נייטלי.
היא מתערבת בחייהם של אחרים, אך איננה משכילה לראות נכוחה את חייה שלה.
מר ג'ורג' נייטלי - בעל אחוזה בן 37. חבר קרוב של אמה ושל אביה, מרבה לבקר בביתם, והיחיד שמבקר את התנהגותה.
עם זאת, הוא מאוד קשור אליה.
הביקורות שלו הן ביקורות בונות, מחנכות, והן בעצם אלו שמובילות להתפכחותה של אמה.
מר נייטלי הוא אחיו הבכור של בעלה של איזבל, אחותה של אמה.
מר פרנק צ'רצ'יל - בנו של מר וסטון מנישואיו הקודמים.
בחור נעים הליכות אשר מצליח להתחבב על כולם, חוץ ממר נייטלי, שחושב אותו לילדותי.
לאחר מות אימו הוא גודל בידי דודו ודודתו העשירים.
פרנק נהנה משירה וריקוד ואוהב לחיות את החיים הטובים.
פרנק עלול לעשות רושם של אדם חסר התחשבות, אך יחד עם זאת, הוא פחות שלילי מגברים לא חיוביים אחרים ברומנים של אוסטן כמו: מר ויקהם מגאווה ודעה קדומה, ומר וילובי מתבונה ורגישות.
ג'יין פיירפקס - יתומה, אשר קרובי משפחתה היחידים הם דודתה, מיס בייטס, וסבתה, מרת בייטס.
היא מוערכת בתור אישה מטופחת, חכמה, אלגנטית, בעלת הנימוסים הטובים ביותר, ובנוסף לכך היא שרה ומנגנת להפליא בפסנתר.
למעשה, היא האדם היחידי שבו אמה מקנאה.
רכושה הוא מועט ביותר, ובמהלך הסיפור מרחף החשש שתאלץ להתנתק ממשפחתה וידידיה על מנת לעבוד כאומנת.
הארייט סמית' - חברתה של אמה, צעירה יפה מאוד אך לא מתוחכמת, מושפעת בקלות מאחרים, ובעיקר מאמה.
בתם הלא חוקית של אב לא ידוע.
בפרק האחרון מתברר כי היא בתו של סוחר עשיר ומכובד אך לא "ג'נטלמן".
פיליפ אלטון - כומר נאה, בעל נימוסים נעימים ושאפתן.
במהלך העלילה מתגלה מר אלטון כרודף בצע יהיר ומשעמם.
אוגוסטה אלטון - אשתו העשירה והדוחה של מר אלטון.
יהירה, שתלטנית ויומרנית, אשר אוהבת להיות תמיד במרכז תשומת הלב.
היא לא אהודה כלל במעגל החברתי של אמה, ובמיוחד לא על ידי אמה.
אן וסטון - לשעבר מיס טיילור, הייתה האומנת של אמה במשך שש עשרה שנה ונשארה חברתה הטובה גם לאחר נישואיה למר וסטון.
גברת וסטון היא אישה נבונה, אשר אוהבת ומעריצה את אמה.
מר וסטון - אדם שהתעשר לא מכבר וחי בקרבה להארטפילד.
נישא לאומנת של אמה והוא אביו של פרנק צ'רצ'יל מנישואים קודמים.
מר וסטון הוא אדם אופטימי, מלא ביטחון ונהנה מחיי חברה פעילים.
מיס בייטס - רווקה זקנה ידידותית ופטפטנית, אשר אמה, מרת בייטס, מיודדת עם מר וודהאוס.
אחייניתה המלומדת, ג'יין פיירפקס, היא גאוותה ושמחת חייה.
הנרי וודהאוס - אביה של אמה אשר חושש תמיד לבריאותו ובריאותם של חבריו, עד שלעיתים הוא נמנע מלהגיש לידידיו אוכל אשר לדעתו, מסוכן לבריאותם.
הוא מצטער ש"איזבלה המסכנה" ו"מיס טיילור המסכנה" נישאו ו"נאלצו" להתרחק מביתו.
על אף התיאור הפטתי של דמותו, אמה מכבדת ואוהבת אותו.
אמה וודהאוס היא הגיבורה הראשונה של אוסטן שאין לה בעיות כלכליות, ולכן היא ממהרת להצהיר בפני הארייט סמית' שאין לה תמריץ להינשא.
זהו הבדל גדול משאר הרומנים של אוסטן, אשר בהם החיפוש אחר נישואים וביטחון כלכלי הוא הנושא העיקרי בסיפור.
הרווחה הכלכלית הברורה של אמה היא אחת הסיבות שגורמות לרומן להיתפס כקליל יותר מעבודותיה הקודמות של אוסטן, כמו למשל: "על תבונה ורגישות" ו"גאווה ודעה קדומה".
יחד עם זאת, ג'יין פיירפקס, אחת מדמויות המשנה, היא אשה רבת מעלות אך ללא נכסים, ואוסטן חושפת בספר גם את הסיכויים הנמוכים של אישה ענייה, יפה ומוכשרת ככל שתהיה, למצוא לעצמה שידוך הוגן.
בנוסף לכך, מוכיחה אמה שהיא כביכול חסינה בפני משיכה רומנטית, בניגוד לגיבורות אחרות של אוסטן, כמו למשל מריאן דאשווד ב"על תבונה ורגישות" ואליזבת בנט ב"גאווה ודעה קדומה", אשר נמשכות לגבר הלא נכון לפני שהן מכירות את הגבר המיועד להן.
אמה באמת ובתמים מופתעת ואף מגלה דחייה, כאשר מר אלטון מצהיר שהוא אוהב אותה.
ההתעניינות הגחמנית שלה בפרנק צ'רצ'יל מייצגת יותר את ההשתוקקות שלה לשמץ של דרמה בחייה, מאשר התאהבות אמיתית.
אמה נכשלת לחלוטין כאשר היא לא מבינה את חיבתם הניצתת של מר מרטין והארייט סמית'; היא מפרשת את השידוך העתידי אך ורק במובנים של ביטחון כלכלי וקריירה חברתית.
אמה מתפכחת, גם כלפי עצמה וגם כלפי אחרים, כאשר היא הופכת להיות מודעת לאהבתה.
למרות ההבדלים שבין אמה וגיבורות אחרות של אוסטן, יש גם כמה קווי דמיון ברורים.
רובן נשים צעירות ואינטליגנטיות, שחיות בחברה שבה הנשים תלויות בשידוך הטוב שלהן, כדי להתקדם מעמדית וכדי להתקיים כלכלית.
עם כל זאת, בסופו של דבר, הגיבורות של אוסטן אינן מוותרות על האהבה, ומעדיפות את בחירי לבן על ממונם של הגברים המיועדים להן.
על אף חיים בקרב משפחה תומכת, נתונות הגיבורות של אוסטן במעגל חברתי עם מנהגים וחוקים שמגבילים מאוד את כוחה ויכולתה של האישה להתפתח, רוחנית וכלכלית, ומציב אותה בעמדה נשלטת.
והן נאלצות להתעסק תדיר בבילויים חברתיים ובסיכויי השידוכים שלהן.
העיסוק האובססיבי והמסורבל של אמה בשדכנות יכול לבוא כסוג של מחאה כנגד המרחב הצר של חיי הנשים במעמד האריסטוקרטיה הכפרית, שבקרבו חיה ג'יין אוסטן.
גם ברומן זה אימצה אוסטן את העיסוק ביומיומי תוך כדי שהיא משלבת זאת בריחוק מסוים מהמסופר, שמושג בעיקר באמצעות גישה אובייקטיבית אירונית.
אמה אמנם בוחשת בקלחת החברתית בהייבורי.
היא הרוח החיה, היוזמת, המשדכת, הנותנת ציונים, המעלה ומפילה.
אך בשום שלב אין השפעה זו הופכת לאיום על הקהילה, כי אוסטן דואגת היטב שנתרשם מאמה, למרות טעויותיה, שהיא נבונה, מוכשרת, אינטליגנטית, אדיבה, ובסופו של דבר תגיע להחלטה הנכונה.
גיבורה אמיתית של ג'יין אוסטן, גם אם היא סוטה לעיתים מדרך המלך - הסטיות אינן בלתי הפיכות, והן רק משרתות את הליצנות והאירוניה הטבועים עמוק ביצירותיה של הסופרת.
אריק גלסנר כתב על הספר: "אחרי כמה עשרות עמודים של קריאה ביצירה הזו, שחגגה זה עתה מאתיים שנה לפרסומה, אתה נמלא אותה חדווה נדירה, חדוות ההכרה שאתה קורא ביצירת מופת.
החדווה הזו נחלקת לחדווה שנובעת ישירות מהמעלות של היצירה עצמה מצד אחד ולחדווה כללית, על כך שאתה נוכח לדעת שיש ככלות הכל דבר כזה, 'יצירת מופת'...".
הרומן "אמה" עובד בידי ה-BBC לסדרת טלוויזיה באותו שם בשנת 1972. לאחר מכן, בשנת 1995, יצא לאקרנים סרט בשם "קלולס", עיבוד מודרני לספר בכיכובה של אלישיה סילברסטון.
ב-1996 יצא הסרט "אמה" לאקרנים בכיכובה של גווינת' פלטרו, ובאותה שנה שודרה גרסה טלוויזיונית בכיכובם של קייט בקינסייל ומארק סטרונג, התסריט לסרט זה נכתב על ידי אנדרו דייוויס.
בשנת 2009 הופקה ב-BBC מיני-סדרה נוספת לפי הרומן בכיכובם של רומולה גראי וג'וני לי מילר.
בשנת 2020 יצא לאקרנים סרט קולנוע בריטי המבוסס על הרומן.
הספר תורגם לעברית על ידי רנה קלינוב ויצא בשנת 1982 בהוצאת הקיבוץ המאוחד.
בשנת 2015, לרגל 200 שנה לצאת הרומן, ראה אור תרגום חדש של שי סנדיק בהוצאת אהבות וסנדיק ספרים.
אמה גורוכוב (1 באפריל 1899 - 18 ביוני 1973) הייתה פסנתרנית ומורה ישראלית.
אמה גורוכוב לבית פֶּן הייתה מורה לפסנתר ידועת-שם בתל אביב בשנות ה-50 וה-60 בתל אביב.
בין תלמידיה הנודעים היו הפסנתרניות ורדה נשרי, חרות ישראלי וזמירה לוצקי והמלחינים-פסנתרנים שולמית רן ושמעון כהן.
אמה גורוכוב הייתה אשתו השנייה של המלחין ידידיה אדמון.
גורוכוב נקברה בבית העלמין הדרום.
אמה בול היא סופרת מדע בדיוני ופנטזיה וזמרת אמריקאית.
נולדה בעיר טורנס שבמחוז לוס אנג'לס בדרום קליפורניה.
סיימה ב-1976 תואר ראשון בספרות אנגלית בקולג' בלויט שבויסקונסין ועבדה כעיתונאית ומעצבת גרפית.
ידועה בעיקר בזכות ספרה מלחמה למען האלונים, המשתייך לקטגוריית "הפנטזיה האורבנית".
הספר זכה בפרס לוקוס מטעם המגזין "לוקוס" והיה מועמד לפרס מטעם האגודה המיתופואטית.
הייתה מועמדת לפרסי הוגו ונבולה.
הייתה חברה בקבוצת הסופרים The Scribblies.
הייתה זמרת בלהקת פולק רוק בשם Cats Laughing ובנוסף, ניגנה בגיטרה ושרה בלהקה The Flash Girls.
אמה הוא עיבוד לטלוויזיה של רומן באותו שם מאת ג'יין אוסטן שיצא לאור ב-1815. סרט הטלוויזיה הופק בשנת 1996 על ידי רשת ITV בבימויו של דיארמויד לורנס ובעיבודו של אנדרו דייוויס.
באותה שנה יצא לאקרנים עיבוד נוסף של הרומן הסרט "אמה" בהפקת מירמקס ובכיכובה של גווינת' פלטרו.
בסרט הטלוויזיה מגלמת קייט בקינסייל את דמותה של אמה.
עוד משתתפים בסרט סמנתה מורטון בתפקיד הארייט סמית' ומארק סטרונג בדמות מר נייטלי.
זמן קצר לפני כן, ב-1995, עיבד דייוויס רומן נוסף של אוסטן שהפך לסדרת טלוויזיה מצליחה "גאווה ודעה קדומה" עבור רשת ה-BBC.
הוא הציע ל-BBC לעבד גם את הרומן "אמה", אבל ב-BBC כבר חתמו על הסכם על תסריטאי אחר, ודייוויס פנה עם הרעיון ל-ITV.
הסרט "אמה" זכה לביקורות חיוביות מהמבקרים, שסברו שהוא מתעלה על הגרסה של מירמקס.
רובם התמקדו בהופעתה של בקינסייל כגולת הכותרת של הסרט.
הסרט שודר לראשונה ב-ITV ב-24 בנובמבר 1996, וצפו בו כ-12 מיליון איש.
ב-16 בפברואר 1997 שודר לראשונה בערוץ האמריקאי A&E.
מיס אמה וודהאוס מהרטפילד, השוכנת סמוך לעיירה הייבורי, היא צעירה יפה ועשירה.
על אף שהחליטה שהיא עצמה לעולם לא תתחתן, היא מייחסת לעצמה את השידוך של מיס טיילור למר וסטון האלמן.
אמה מחליטה למצוא בני זוג לרווקים שבין המכרים שלה, בניגוד לעמדתו של מר נייטלי המזהיר אותה לא להתערב בחייהם של אחרים.
נייטלי הוא ידיד ותיק של משפחת וודהאוס, הוא גם הגיס של אמה, ובעל אחוזת דונוול אבי.
אמה רוצה לשדך את חברתה החדשה, הארייט, שהיא צעירה יתומה ויפה, לכומר הקהילה מר אלטון.
כישלונה הצורב מתברר לה כשהיא מגלה לחרדתה שאלטון רוצה להתחתן איתה, ולא עם הארייט.
להייבורי מגיעים תושבים חדשים, בהם מיס פיירפקס הצעירה היתומה, ואשתו החדשה והיומרנית של מר אלטון.
פרנק צ'רצ'יל, בנו של מר וסטון מנישואיו הראשונים, מגיע להייבורי לראשונה ומעורר עניין רב בקרב הקהילה.
אמה, שבטוחה ביכולתה לדעת מה שאחרים חושבים ומרגישים, חושבת שפרנק מאוהב בה ורוצה להתחתן איתה.
לבסוף מתברר שפרנק ומיס פיירפקס היו מאורסים בסתר, בעוד אמה מגלה מה הם רגשותיה האמיתיים כלפי מר נייטלי.
קייט בקינסייל – אמה וודהאוס
ברנרד הפטון – מר וודהאוס
מארק סטרונג – מר נייטלי
סמנתה מורטון – הארייט סמית'
אוליביה ויליאמס – ג'יין פיירפקס
ג'יימס הייזלדין – מר וסטון
סמנתה בונד – מיס טיילור / גברת וסטון
ריימונד קולטהרד – פרנק צ'רצ'יל
דומיניק רוואן – מר אלטון
לוסי רובינסון – גברת אלטון
פרונלה סקיילס – מיס בייטס
סילביה ברטר – גברת בייטס
גאי הנרי – ג'ון נייטלי
דידו מיילס – איזבלה נייטלי
אליסטר פטרי – רוברט מרטין
התסריטאי אנדרו דייוויס עיבד לטלוויזיה את הרומן "אמה" מאת ג'יין אוסטן.
ב-1995 הוא כתב את התסריט לסדרה המצליחה "גאווה ודעה קדומה" בכיכובם של ג'ניפר אילי וקולין פירת' ששודרה ב-BBC.
דייוויס הציע ל-BBC לעבד גם את הרומן "אמה", אבל הם דחו אותו כי כבר הזמינו את התסריט אצל סנדי ולץ'.
בתגובה לכך פנה דייוויס לרשת המתחרה ITV.
כל צוות ההפקה של "גאווה ודעה קדומה" הצטרפו אל דייוויס בהפקה של הסרט "אמה".
צילומי הסרט נערכו במהלך קיץ 1996. עלות ההפקה הייתה כ-2.5 מיליון ליש"ט.
ברוטון קאסל , בנבורי – דונוול אבי
סודלי קאסל , גלוסטרשייר – צילומי החוץ של דונוול אבי
סטנוויי האוס סטנוויי , צ'לטנהאם, גלוסטרשייר – צילומי הפנים של דונוול אבי
טרפלגר פארק , סולסברי – הארטפילד
דורני קורט , דורני, בקינגהאמשייר – ראנדלס (בית משפחת וסטון)
לאקוק, וילטשייר – הכפר הייבורי
ת'יים פארק, אוקספורדשייר – חוות אבי מיל, צילומי הפנים בהארטפילד ועוד
הסרט "אמה" שודר ב-ITV ב-24 בנובמבר 1996, עם קהל צופים של 12 מיליון איש.
בארצות הברית שודר הסרט בערוץ A&E ב-16 בפברואר 1997. ב-1999 הופץ הסרט ב-DVD.
ב-2007 שודר הסרט במסגרת "עונת ג'יין אוסטן" של רשת ITV, וב-23 במרץ 2008 במסגרת "מרתון ג'יין אוסטן" ברשת PBS.
עוד שודר הסרט ב-27 בדצמבר 2008 כחלק מסדרת "ספיישל" לחג המולד בערוץ BBC One.
אמה הוא עיבוד טלוויזיוני משנת 1972 של ה-BBC לרומן "אמה".
את הסדרה בת שישה חלקים ביים ג'ון גלניסטר.
עיבוד זה מעורר לחיים את השנינות וההומור של ג'יין אוסטן ברומן "אמה", ויוצר מחדש את הגיבורה עליה אמרה אוסטן שאיש מלבדה לא יוכל לחבב אותה.
אמה מנהלת בהתלהבות את עולמה הקטן והפרובינציאלי של העיירה הייברי, אבל היא מגלה שקל לבלבל בין כוונות טובות לבין סיפוק עצמי.
אמה וודהאוס היא לעיתים קרובות חסרת רגישות, בעלת כוונות טובות, ללא תקנה.
אחרי שארגנה את הנישואים של האומנת ובת הלוויה שלה, מיס טיילור, ממהרת לחפש שידוך לכומר הקהילה מר אלטון, ומוצאת את בת חסותה הצעירה, הרייט סמית'.
היחיד שמנסה לרסן את אמה הוא מר נייטלי, המכיר אותה מאז ילדותה, והוא צופה בהתנהגותה בשעשוע, אבל לפעמים בכעס מופגן.
דוראן גודווין – אמה וודהאוס
ג'ון קרסון – ג'ורג' נייטלי
דונלד אקלס – מר וודהאוס
קונסטנס צ'פמן – מיס בייטס
רוברט איסט – פרנק צ'רצ'יל
אניה מרסון – ג'יין פיירפקס
אלן דריידן – גברת וסטון
ריימונד אדמסון – מר וסטון
פיונה ווקר – גברת אלטון
טימותי פיטרס – מר אלטון
דבי בוואן – הרייט סמית'
ג'ון אלקין – רוברט מרטין
מרי הולדר – גברת בייטס
הילדה פינמור – גברת קול
נורמן אטקינס – מוכרת בחנות
בלינדה טיי – איזבלה נייטלי
איב טיי – ג'ון נייטלי
משפחת טיי (Tighe) – ילדיהם של ג'ון ואיזבלה נייטלי
מולי סאגדן – גברת גודארד
ללה לויד – גברת פורד
מריאן טאנר – בטי ביקרטון
סם ויליאמס – ילד צועני
טום מקול, דייוויד באט, כריסטופר גרין – מוזיקאים
אמה היא מיני-סדרה בת ארבעה חלקים, עיבוד לרומן "אמה" מאת ג'יין אוסטן שפורסם לראשונה ב-1815. את התסריט כתבה סנדי ולץ', מי שכתבה בעבר את התסריטים לסדרות "ג'יין אייר" ו"צפון ודרום".
בסדרה מככבים רומולה גראי בתפקיד הראשי בדמות אמה וודהאוס, ג'וני לי מילר בתפקיד החבר הנאמן מר נייטלי, ומייקל גמבון בתפקיד אביה של אמה, מר וודהאוס.
הסדרה שודרה לראשונה בערוץ BBC One החל מ-4 עד ל-25 באוקטובר 2009.
לפירוט עלילת הרומן ראו את הערך "אמה".
הרומן של אוסטן מגולל את סיפורה של אמה וודהאוס שהיא כדבריה "יפה, פקחית ועשירה".
אמה בולטת בעיירה הקטנה של הייבורי, ומאמינה שהיא שדכנית מיומנת, ומנסה שוב ושוב לשדך בין חבריה ומכריה.
אין דבר שמהנה אותה יותר מאשר להתערב בחיי האהבה של הסובבים אותה.
אבל כשהיא לוקחת תחת חסותה את הנערה הארייט סמית', ההתערבות שלה גורמת נזק.
כשהיא ניצבת מול האיוולת והחוסר בגרות שלה, והמשבר שמגיע בעקבותיו גורם לה לחרטה עמוקה ובהמשך לסיום מאושר.
רומולה גראי בתפקיד אמה וודהאוס.
היא צעירה, חכמה ועשירה, החיה בנוחות ובאושר, ובעשרים ואחת השנים שלה בעולם היו רק מעט מאוד דברים שהציקו לה.
אמה אינה מרגישה צורך להתחתן מכיוון שהיא בעלת בית ורכוש משלה.
היא נהנית לשדך את מכריה זה לזה - ובטוחה שהיא מצליחה בכך על אף ספקותיו של מר נייטלי.
ג'וני לי מילר בתפקיד ג'ורג' נייטלי.
נייטלי הוא היחיד בהייבורי שמעמדו החברתי שווה לזה של משפחת וודהאוס.
הוא בעל אחוזת דאונוול אבי שבמרחק הליכה מהרטפילד.
הוא מכיר את אמה מאז שנולדה.
הוא אדם פרטי, מהיר תפיסה ובעל חוש הומור יבש.
עם זאת הוא בעל מצפון מוסרי, ולעיתים חולק על דעותיה והתנהגותה של אמה.
מייקל גמבון בתפקיד מר וודהאוס.
אביה של אמה מתואר כאדם שדואג באופן כפייתי לבריאותו.
הוא מתואר כזקן טרם זמנו, שהתאלמן כששתי בנותיו היו ילדות קטנות, ופיתח נטיות עצבנות יתר.
הוא אב אוהב וטוב לב, אבל מודאג תמיד בנושאים הקשורים לבריאות.
הוא כמעט אינו יוצא מהרטפילד, ושונא את המחשבה שאמה תעזוב אותו אי פעם.
לואיז דילן בתפקיד הרייט סמית'.
היא בחורה צעירה המתגוררת בפנימיה של גברת גודארד.
אביה, שנשאר אנונימי, שולח אותה, בתו הבלתי חוקית, להתחנך בפנימייה.
אחרי סיום לימודיה היא נשארה בבית הספר לעזור לגברת גודאד עם התלמידות הצעירות.
היא יפה, אבל למעשה אין לה סיכוי להתחתן עם ג'נטלמן.
אמה שבטוחה שאביה האלמוני של הארייט הוא ג'נטלמן לוקחת אותה תחת חסותה.
ג'ודי מיי בתפקיד אן טיילור / וסטון.
הייתה האומנת של אמה, מאז שהייתה תינוקת ואמא שלה נפטרה.
אן הייתה קרובה לאמה כמו אחות, היא דאגה לה וגם פינקה אותה מעט.
כשהיא מתחתנת עם מר וסטון, היא חוששת לעזוב את אמה לבדה בהרטפילד.
רוברט בת'רסט בתפקיד מר וסטון.
הוא אופטימי ללא תקנה על אף שלא היה לו קל בחייו.
הוא נישא כאיש צעיר, לאישה שבזבזה את כספו ונושלה ממשפחה, ואחר כך מתה.
הוא נותר עם בנו בן השנתיים, פרנק, שאותו הוא מוסר לאימוץ למשפחתה של אשתו.
פרנק גדל מאז בחיי מותרות.
רופרט אוונס בתפקיד פרנק צ'רצ'יל.
פרנק הוא אנרגטי, מקסים, שובב ומפונק.
רוב חייו הוא נענה לדרישותיה של דודתו המניפולטיבית, ולעיתים קרובות הוא נאלץ לחזור אליה בגלל מחלתה.
לא ברור אם דרישותיה של דודתו הם רק תירוץ לא לבקר את אביב בהייבורי.
נראה שהוא נהנה לרכל על ג'יין פרפקס.
לורה פייפר בתפקיד ג'יין פרפקס.
הוריה של ג'יין מתו כשהייתה תינוקת.
דודתה, מיס בייטס, וסבתה, גברת בייטס, שלחו אותה להתגורר עם משפחת קמבל, שם תקבל חינוך טוב יותר, ותהיה בת לוויה לבתם.
ג'יין מצטיינת בכל מה שאישה צעירה צריכה לדעת.
מיס בייטס משעממת את אמה בסיפורי מעלותיה של ג'יין בכל הזדמנות.
כעת ג'יין הגיע לגיל שהיא אמורה לעזוב את משפחת קמפבל ולחזור להייבורי.
אבל מה הסיבה האמיתית לכך.
טמזין גרג בתפקיד מיס בייטס.
מיס בייטס היא בתו של הכומר (ויקאר) הקודם בהייבורי, שנפטר לפני שנים.
היא רווקה וכנראה לא תתחתן לעולם.
בלי בעל שיספק הכנסה קבועה היא שוקעת יותר ויותר בעוני.
עם זאת היא תמיד עליזה.
היא מדברת הרבה וממלאה כל שתיקה במילותיה.
ואלרי לילי בתפקיד גברת בייטס.
בניגוד לבתה, מיס בייטס, שאינה מפסיקה לדבר, אמא שלה הזקנה אינה מוציאה מילה מהפה.
היא יושבת בשקט בפינה או שמועברת על ידי מיס בייטס ממקום למקום.
בלייק ריטסון בתפקיד מר אלטון.
בתחילת המאה ה-19 תפקיד הוויקאר העניק לנושא אותו מעמד מסוים כמו גם הכנסה שנתית.
מר אלטון הוא צעיר מקסים שמודע למעמדו בהייברי כרווק מבוקש.
לפעמים הוא יותר מדי מקסים.
כריסטינה קול בתפקיד אוגוסטה אלטון.
היא עשירה ולכן היא שידוך טוב למר אלטון.
היא וולגרית ומפגינה ברבים את העושר שלה ושל קרוביה.
היא מגיעה להייבורי ונחושה להפגין את מעמדה החברתי.
דן פרדנבורג - ג'ון נייטלי
פופי מילר - איזבלה נייטלי
ג'פרסון הול - רוברט מרטין
ורוניקה רוברטס - גברת גודארד
ליזה סאדווי - גברת קול
איילין או'היגינס - מיס מרטין הראשונה
שרה אוונס - מיס מרטין השנייה
סוזי טריילינג - גברת צ'רצ'יל
פרנק דודי - מר דיקסון
איימין לוהטון - מיס קמפבל / גברת דיקסון
בתחילה נערכו הצילומים בכפר צ'ילהאם בקנט במשך ארבעה ימים מ-14 ועד 19 באפריל 2009. צוות ההפקה כיסה רחובות אחדים בחצץ כדי להסוות את כבישי המאה העשרים ואחת.
בנוסף הקימו מזרקה בכיכר הכפר.
הצילומים נערכו מ-8 בבוקר עד 7 בערב, בתקופה שחפפה עם חופשת חג הפסחא.
בהמשך נערכו צילומים בכנסייה הקהילתית בסנד שבסארי ב-24 וב-28 באפריל, שם צולמה החתונה ויום ראשון בכנסייה.
צילומי פנים נערכו בסקווריס קורט שבווסטרהאם בקנט.
הסצנה בה אמה והרייט מבקרות את העניים צולמה בהטפילד שבהרטפורדשייר.
אמה בראונלו הייתה אמנית התקופה הוויקטוריאנית, הידועה ביותר בציוריה המתארים סצנות מהחיים בבית היתומים - "פאונדלינג הוספיטל", בלונדון.
אמה הייתה בתו של ג'ון בראונלו, שגדל בבית היתומים.
הוא התפתח בתוך המוסד עד שהפך למנהלו.
ג'ון בראונלו כתב כמה ספרים על המוסד, וכן את הרומן הנס סלואן (1831).
הרומן הזה השפיע מאוחר יותר על צ'ארלס דיקנס בספרו - אוליבר טוויסט, שאף הכניס את דמותו של המנהל ג'ון בראונלו לתוך ספרו דיקנס היה חבר של משפחת בראונלו.
אמה הפכה לאמנית, שהפיקה סדרה של ציורים בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-19, המתארים סצנות מהחיים בבית היתומים.
היא גם ציירה דיוקנאות וציורים של חיי היומיום.
היא הציגה באקדמיה המלכותית לאמנויות.
הציור הבולט ביותר שלה היה "מצאה מחדש את אמה", שהוצג באקדמיה המלכותית בשנת 1858.
היא פגשה את בעלה דונלד קינג, דרך המעורבות שלה במקהלת בית היתומים.
דונלד קינג היה זמר מקצועי.
בני הזוג עברו מאוחר יותר לניו זילנד.
אחרי נישואיה, ציירה לעיתים נדירות, הקדישה את עצמה למשפחתה.
אמה בראונלו יצרה ארבעה ציורים באותו פורמט המתאר סצנות מבית היתומים "פאונדלינג הוספיטל" ומוצגות באופן קבוע במוזיאון בית היתומים.
ציור השמן הראשון, משנת 1858, נקרא "מצאה מחדש את אמה" שמתאר ילדה מהמוסד שהוחזרה לאמה.
מאחורי השולחן עומד אביה ג'ון בראונלו מנהל בית היתומים.
זהו הציור הבולט ביותר מבין הארבעה.
הציור הבא שלה נעשה ב-1863, "הטבילה", ואחריו "חדר החולים" (1864), ציור שמן על בד המציג גרסה רומנטית של ילד המטופל בבית היתומים.
הציור הרביעי הוא שכותרתו "נטילת חופשה" (1868) מראה את ההחלטה לקראת יציאת היתומים לתחילת העבודה מחוץ לבית היתומים, כשהנערים מוערכים מול חברי צוות המוסד.
הציורים ידועים לא רק בגלל ייצוג החיים בבית היתומים, אלא גם משום שמופיעות בהם רפרודוקציות של ציורים מפורסמים מאוסף בית היתומים, כולל שתי יצירות מרכזיות של ויליאם הוגארת ואחת של בנג'מין וסט.
קתרין רואץ' מציינת כי העבודות של אמה בראונלו מציגות דרמה של גאולה ותקווה עבור ילדים יתומים באמצעות ייצוגים ויזואליים.
יש שטוענים כי בציורים אלה הציירת המשיכה את העבודה של אביה, לשם קידום הערכים של המוסד באמצעות תמונות של חיי היומיום וטקסים שהיו נהוגים בו."
אמה בראונלו גם ציירה עבודות קטנות יותר המתארות סצנות ודיוקנאות של ילדים.
אמה ז'אק אלכסנדר בונפלאן היה חוקר ובוטנאי צרפתי שנסע עם אלכסנדר פון הומבולדט באמריקה הלטינית בין השנים 1799 ל-1804. הוא חיבר את הכרכים שמסכמים את התוצאות המדעיות של מסעם.
בונפלאן נולד בשם אמה ז'אק אלכסנדר גוז'ו בלה רושל, צרפת, באוגוסט 1773. וב -1790 הוא הצטרף לאחיו מיכאל בפריז, שם למדו רפואה.
משנת 1791, הם השתתפו בקורסים שניתנו במוזיאון הטבע של פריז.
בין מוריהם היו ז'אן-בטיסט דה לאמארק, אנטואן לורן דה ז'וסייה ורנה לואיש דפונטן.
אמה למד גם אצל ז'אן-ניקולא קורביזאר וייתכן שהשתתף בשיעורים שניתנו על ידי פייר-ז'וזף דסו בהוטל-דייה.
בתוך המהומה של המהפכה הצרפתית והמלחמות שליוו את המהפכה, בונפלאן שימש כמנתח בצבא הצרפתי ובצי הצרפתי.
לאחר שהתיידד עם אלכסנדר פון הומבולדט בביתו של קורביזאר, הוא הצטרף אליו למסע בן חמש שנים דרך מקסיקו, קולומביה, אגן האורינוקו והאמזונאס.
במהלך המסע הוא אסף וסיווג כ-6,000 צמחים שלא היו מוכרים עד אז באירופה.
תיאורי הממצאים האלה פורסמו על ידו כסדרה של כרכים מ-1808 עד 1816.
עם שובו לפריז, נפוליאון העניק לו פנסיה של 3000 פרנקים לשנה, תמורת הדגימות הרבות שהעניק למוזיאון הטבע.
הקיסרית ג'וזפין חיבבה אותו מאוד והציבה אותו כמפקח על הגנים במלמייסו, שם זכה להנביט את הזרעים הרבים שהביא ממסעו.
בשנת 1813, הוא פרסם את התיאור של צמחים נדירים מטופחים במלמייסו בנווארה.
בתקופה זו הוא הכיר גם את גיי-ליסאק ומדענים דגולים אחרים.
הוא היה נוכח על ערש דווי של ז'וזפין.
בשנת 1816, הוא לקח צמחים אירופיים שונים לבואנוס איירס, שם הוא התמנה לפרופסור להיסטוריה של הטבע.
עד מהרה הוא עזב את תפקידו כדי לחזור ולחקור את פנים יבשת דרום אמריקה.
בשנת 1821, הוא הקים מושבה בסנטה אנה ליד פרנה עבור פרויקט גידול תה מאטה ומכירתו.
המושבה הייתה ממוקמת בשטח שהיו עליו חילוקי דעות של ריבונות בין ארגנטינה ופרגוואי.
יתר על כן, ממשלת פרגוואי של הדיקטטור חוסה גאספאר רודריגז דה פרנצ'יה הייתה בעלת מונופול במסחר תה המאטה, ולכן שלטונות פאראגוואי הרסו את המושבה ובונפלאן נעצר כמרגל ועוכב בסנטה מריה, פרגוואי עד 1829.
בשבי הוא התחתן והוליד כמה ילדים.
הוא קיבל חופש תנועה ופעל כרופא לעניים ולאנשי הצבא.
באותה תקופה, גם חוקר הטבע השווייצרי יוהאן רודולף רנגר עוכב בפארגוואי, לא הורשה לעבור את הגבול, אך היה חופשי להגיש בקשות מיוחדות לכל נסיעה.
בונפלאן שוחרר ב-1829 וב-1831 חזר לארגנטינה, שם התיישב בסן בורג'ה בקוריינטס.
בגיל 58, הוא התחתן עם אישה מקומית והתפרנס מגידול מסחרי של תה המאטה.
בשנת 1853 הוא חזר לסנטה אנה, שם טיפח עצי תפוז.
הוא קיבל שטח אדמה כהוקרה מממשלת קורינטס על עבודתו במחוז.
העיירה הקטנה באזור זה ידועה בשם "בונפלאן" לכבודו.
עיר קטנה אחרת בפרובינציית מיסיונס, מדרום לסנטה אנה, נקראת בונפלה על שמו.
הוא מת בגיל 84, ב-4 או ב-11 במאי 1858, לפני חזרתו המתוכננת לפריז.
הביוגרפיה של בונפלאן נכתבה על ידי אדולף ברונל.
סיפור בדיוני על מסעותיו עם הומבולדט מסופר ב"די וורמסונג דר וולט "של דניאל קאהלמן, שתורגם על ידי קרול בראון ג'נוויי ברומן "מודדים את העולם".
רחוב בונפלאן נמצא בשכונה בבואנוס איירס בין רחובות על שמו של צ'ארלס דרווין, רוברט פיצרוי ואלכסנדר פון הומבולדט.
קיים גם רחוב בונפלאן בעיר באיה בלנקה שבארגנטינה, בקראקס שבוונצואלה ובמונטווידאו שבאורוגוואי.
בעלי חיים וצמחים רבים נקראים על שמו, כולל דיונון וסחלב.
גם אחד ממכתשי הירח נקרא על שמו.
אמה גרינוול היא שחקנית אמריקאית-אנגלייה.
מוכרת בעיקר עקב משחקה כמנדי מילקוביץ' בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "חסרי בושה".
גרינוול נולדה בעיר גריניץ' שבקונטיקט לאב אנגלי ואם צרפתייה.
משפחתה חזרה ללונדון כשהייתה בת פחות משנתיים.
היא למדה במשך שנה באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון, ולאחר מכן עברה ללוס אנג'לס.
הופעתה הראשונה בטלוויזיה הייתה בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "חסרי בושה" של רשת שואוטיים, בה שיחקה בשנים 2012–2016, במהלך 36 פרקים.
בשנת 2012 שיחקה ב-3 פרקים של סדרת הטלוויזיה "דם אמיתי".
בשנת 2013 שיחקה בסרט "אנשי רוח הרפאים".
בשנת 2016 שיחקה בתפקידים מרכזיים בסרטים "גאווה ודעה קדומה וזומבים" ו"אהבה וידידות".
בשנים 2016–2018 שיחקה בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "הדרך" (אנ').
בשנת 2019 שיחקה בתפקיד הראשי במיני-סדרה "הגשר".
באותה שנה שיחקה גם בתפקיד מרכזי בסרט "Rattlesnake".
הוא סרט דרמה קומית-תקופתית בריטי שביימה אוטום דה ויילד .
התסריט שנכתב בידי אלינור קאטון, מבוסס על ספר באותו השם מאת ג'יין אוסטן.
בתפקידים הראשיים משחקים אניה טיילור-ג'וי, ג'וני פלין, ג'וש או'קונור, קאלום טרנר, מיה גות', מירנדה הארט וביל ניי.
הבכורה התקיימה בבריטניה ב-14 בפברואר 2020, בארצות הברית יצא הסרט כעבור שבוע ב-21 בפברואר 2020, ובישראל – ב-12 במרץ 2020.
אמה וודהאוס היא בחורה צעירה, נאה, פיקחית, דעתנית ועשירה השולטת מאחורי הקלעים בכל הנעשה בעיירה הקטנה המנומנמת בה היא גרה ואף עוסקת בשידוך הסובבים אותה, אך מבלי משים רק גורמת לבלגן ובעיות נוספות.
לאחר שהיא מצהירה, לאכזבת הסובבים אותה, כי היא לעולם לא תינשא, אמה נקלעת לתסבוכת המאלצת אותה לפקוח את עיניה ולהבין שאהוב ליבה האמיתי היה מתחת לאפה לאורך כל הדרך.
אניה טיילור-ג'וי – אמה וודהאוס
ג'וני פלין – ג'ורג' נייטלי
ביל ניי – מר וודהאוס
מיה גות' – הארייט סמית'
ג'וש או'קונור – מר אלטון
קאלום טרנר – פרנק צ'רצ'יל
מירנדה הארט – גברת בייטס
רופרט גרייבס – מר וסטון
ג'מה וילן – גברת וסטון
אמבר אנדרסון – ג'יין פיירפקס
טניה ריינולדס – גברת אלטון
קונור סווינדלס – רוברט מרטין
אוליבר כריס – ג'ון נייטלי
קלואי פירי – איזבלה נייטלי
באוקטובר 2018, לוהקה אניה טיילור-ג'וי לעיבוד קולנועי לרומן "אמה", כשבמקביל נודע שאוטום דה ויילד נבחרה לביים את הסרט.
בדצמבר 2018, לוהק ג'וני פלין לצוות השחקנים של הסרט.
במרץ 2019, ביל ניי, מיה גות', ג'וש או'קונור, קאלום טרנר, מירנדה הארט, רופרט גרייבס, ג'מה וילן, אמבר אנדרסון וטניה ריינולדס הצטרפו לצוות השחקנים.
התלבושות עבור הסרט נתפרו על ידי מעצבת הבגדים אלכסנדרה ביירן.
הבמאית הסבירה כי לנקודה בסוף שם הסרט יש תפקיד: באנגלית, למילה Period יש כפל משמעויות: משמעות אחת היא 'נקודה' כסימן פיסוק, והמשמעות השנייה היא 'תקופה' מבחינה היסטורית, באופן שהנקודה מדגישה שהסרט הוא יצירה תקופתית.
הסרט עלה לאקרנים בבריטניה ב-14 בפברואר 2020, בסמוך ליום האהבה, ועלה לאקרנים בארצות הברית ב-21 בפברואר 2020. בישראל, הסרט התעתד לעלות לאקרנים ב-12 במרץ 2020, טרם ההחלטה לסגור לסגור את בתי הקולנוע בעקבות התפרצות מגפת הקורונה בישראל.
אמה אירר , נולדה בשם אמה רוטר, הייתה פעילה פמיניסטית גרמנייה.
אמה נולדה בקלודצקו (כיום בפולין, אז חלק של ממלכת פרוסיה).
היא קיבלה חינוך קתולי ובגיל צעיר התחתנה עם עמנואל אירר, בעל בית מרקחת.
בשנת 1881 המשפחה עברה לברלין.
אמה אירר ראתה את המצב של נשים עובדות והחליטה לפעול לשינוי המצב.
המטרה הראשית של הארגון הייתה בתמיכה מוראלית לחברי הארגון ומתן עזרה כספית ומשפטית.
תוך זמן קצר אמה ראתה שמעורבות הארגון בנעשה בשטח הוא קטן.
הארגון החדש פעל למתן עזרה רפואית ומשפטית ללא תשלום.
פעילות הארגון זכתה להד ציבורי רחב.
אומנם באפריל 1886 הממשל החליט על הוצאת הארגון מחוץ לחוק ובעלה של אמה איבד רישיון להפעלת עסק.
בשנת 1889 אמה אירר וקלרה צטקין היו נציגי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה בקונגרס בפריז.
בשנת 1891 אמה אירר הקימה עיתון שבמרכזו הייתה אישה עובדת.
העיתון לא זכה להצלחה ונסגר תוך זמן קצר.
בשנת 1897 היא תמכה בעמדת לילי בראון, לפיה המפלגה צריכה לשתף פעולה בצורה רחבה יותר עם ארגוני הנשים לא-סוציאליסטיות.
אמה וילארד הייתה מחנכת ופעילת זכויות נשים אמריקאית.
היא עבדה בכמה בתי ספר והקימה את בית הספר הראשון להשכלה גבוהה לנשים במדינת ניו יורק.
וילארד נולדה ב-23 בפברואר 1787 בקונטיקט.
היא הייתה השישה עשר מתוך שבעה עשר ילדים לאביה אשר היה חקלאי שחינך את ילדיו לעצמאות ולמחשבה ביקורתית.
בגיל צעיר בלטה וילארד בדיונים משפחתיים בנושאים שנחשבו כ"גבריים" כמו פוליטיקה, פילוסופיה ומתמטיקה.
בגיל 17 סיימה את לימודיה בבית הספר המקומי.
בשנת 1807, וילארד עזבה את קונטיקט.
לתקופה קצרה היא עבדה במסצ'וסטס עד שקיבלה משרה במידלברי קולג' בורמונט.
היא לא התרשמה מהחומר שנלמד שם ופתחה פנימייה לנשים בשנת 1814, בביתה שלה.
הצלחתה בפנימיה עוררה בהרצון לחלוק את רעיונותיה בנושאי חינוך ולכתוב תוכנית חינוכיות לנשים.
בשנת 1819 הציגה וילארד את רעיונותיה בפני בית המחוקקים של ניו יורק על מנת לחזק את החינוך לנשים במדינה.
בית המחוקקים לא שעה לבקשותיה של וילארד, כאשר חלק מחברי הבית האמין כי חינוך לנשים מנוגד לרצון האל.
אחד המתנגדים הבולטים לחינוך נשים בתקופה זו היה תומאס ג'פרסון.
בסופו של דבר, וילארד קיבלה תמיכה חלקית מהמושל דוויט קלינטון.
וילארד הקימה בית ספר בניו יורק בספטמבר 1821 שהיה הראשון להעניק השכלה גבוהה לנשים.
תוכנית הלימודים כללה מתמטיקה, פילוסופיה, גאוגרפיה, היסטוריה ומדע.
בשנת 1831 כבר למדו בבית הספר למעלה מ-300 סטודנטיות, בעיקר מרקע עשיר.
בתקופה זו וילארד לא הייתה קשורה באופן ישיר למאבק למען זכות בחירה לנשים, מכיוון שהאמינה כי גישת נשים לחינוך חשובה ודחופה יותר.
וילארד התחתנה פעמיים ונולד לה ילד אחד מהנישואים הראשונים.
לצד הכנסותיה מניהול בתי הספר, הרוויחה וילארד גם מכתיבת ספרי לימוד שעסקו בהיסטוריה, גאוגרפיה מוסר, מדעים ופילוסופיה..היא בילתה את שנותיה האחרונות בנסיעות ברחבי אמריקה וברחבי אירופה כדי לקדם את חינוך הנשים.
בין השאר הקימה בית ספר לנשים גם באתונה שביוון.
וילארד נפטרה ב-15 באפריל 1870 ונקברה בניו יורק.
בשנת 1895 נקרא בית הספר שהקימה בניו יורק על שמה.
בשנת 1905 וילארד צורפה להיכל התהילה לאמריקאים הגדולים ובשנת 2013 היא צורפה גם להיכל התהילה הלאומי לנשים.
אמה אסון (באסטונית: Emma Asson; 13 ביולי 1889 – 1 בינואר 1965) הייתה פוליטיקאית אסטונית סוציאל-דמוקרטית.
היא הייתה האישה הראשונה שנבחרה לפרלמנט האסטוני.
אסון השתתפה ביצירת החוקה הראשונה של אסטוניה העצמאית, ועסקה במיוחד בתחומי החינוך והשוויון בין המינים.
נולדה במחוז וורו באימפריה הרוסית כבת למורה.
בבגרותה, למדה היסטוריה בסנקט פטרבורג ועבדה כמורה בטרטו.
בשנת 1919 נבחרה למועצת העיר טאלין וכן לפרלמנט הלאומי הראשון של אסטוניה העצמאית מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית.
בפרלמנט פעלה רבות למען שוויון זכויות לנשים.
בשנת 1921 נישאה לתעשיין והפוליטיקאי פרדיננד פטרסון.
לבני הזוג נולדו שלושה בנים.
בני הזוג התגרשו בשנת 1941.
עד לשנת 1950 היא עבדה כמורה בטאלין.
אמה-ז'ול דאלו היה פסל צרפתי.
דאלו למד אצל ז'אן-בטיסט קארפו.
דאלו ביטא מעבר בפיסול מנושאים מיתולוגיים לנושאים יום יומיים.
אמה הורבאט היא שחקנית אמריקאית.
התפרסמה מתפקידה בסרט האימה "לייק, שתף, עקוב" משנת 2017, ובשל תפקיד כאנה רו בסרט האימה "הגרדום: מערכה 2" במשנת 2019.
הורבאט נולדה ב-28 בינואר 1994 באטלנטה, ג'ורג'יה.
בגיל 6 עברה עם הוריה לקנטקי.
הקריירה של הורבאט החלה למעשה בגיל חמש כאשר הבחינה בפרסומת לאודישנים בתיאטרון מקומי בזמן שקראה את עיתון, ומאז החלה אהבתה למקצוע המשחק.
היא למדה בבית ספר לאומנות, ומאוחר יותר בפנימיית מרכז אינטרלוכן לאמנויות .
כשסיימה בית ספר תיכון, ניסתה הורבאט בתור בדיחה להגיש מועמדות לבית הספר למשחק של אוניברסיטת הרווארד, אך להפתעתה היא התקבלה.
שנהסרטתפקידהערות2017לייק.שתף.עקובשל2019הגרדום: מערכה 2אנה רואוסף בית הלוויותסנדרה2020What Lies Belowליברטי וולס2023Who Are You Peopleאלכס2024הזרים: חלק 1שלי2025הזרים: חלק 2 (אנ')שלי
2020 ‧ דרמה ‧ עונה אחתג'ניתפקיד ראשי; 11 פרקים2022 - הווהשר הטבעותאריין
אצבע אמה היא האצבע השלישית בכף יד של אדם.
היא ממוקמת בין האצבע המורה לקמיצה.
אצבע האמה היא האצבע הארוכה מבין אצבעות כף היד.
משמעות השם "אצבע אמה" הוא על פי הנאמר בהתלמוד במסכת מנחות .
כוונת התלמוד הוא שלצורך מדידת שיעור אמה המקראי, יש לשער ממרפק כף היד ועד לסוף אצבע האמה.
בעקבות דברי התלמוד, נקרא שמה של האצבע.
לתנוחות ותנועות שונות של האצבע 'אמה' עשויות להיות משמעויות נוספות:
החזקת אצבעות – שילוב האמה על הקמיצה נחשב בתרבויות אירופאיות כמחווה המביאה מזל.
מקור המנהג אינו ידוע בוודאות.
יש הרואים בו מחווה נוצרית (יצירת צורה דמוית צלב).
ייתכן שמקור האמונה הזו במחווה שנועדה להרחיק מכשפות ויצורים אחרים הנשלטים על ידי רוחות רעות.
יש המשייכים את החזקת האצבעות לתקופה הקודמת לנצרות, אז נהוגה הייתה מחווה של הצלבת אצבעות כברכת "מזל טוב": המברך היה מניח את אצבעו מעל לאצבעו של מקבל הברכה ויוצר צורת X.
יש המשייכים את מקור המחווה לקשתים האנגלים במלחמת מאה השנים, שסיגלו לעצמם מנהג לשלב את האצבע והאמה לפני שהשתמשו באותן שתי אצבעות למתוח את מיתר הקשת.
סימן V – מחווה שנעשית על מנת לסמל ניצחון.
המחווה נעשית באמצעות כף יד המופנית קדימה, שבה האצבע המורה ואצבע האמה מתוחות ומופרדות אחת מהשנייה, בעוד האצבעות האחרות קמוצות, באופן המדמה האות הלטינית V קיצור של המילה Victory (=ניצחון, בשפות רבות).
אצבע צרדה – מחווה אנושית הנוצרת על פי רוב על ידי הקשה של האמה או הקמיצה – בזרת.
את האצבעות המכות מותחים על האגודל לפני השחרור אל האצבעות הצמודות לכף היד.
אצבע משולשת – מחווה גסה להבעת זילזול ובוז, באמצעות האצבע האמצעית (אמה).
זקירת האמה משמשת להעברת מסר של זלזול כלפי אדם או נושא מסוים.
בעיתונות העברית נהוג לכנות אחת מצורות זקירה זו בשם "תנועה מגונה", "אצבע משולשת" או "תנועה מזרחית מגונה" (הביטוי האחרון הפך לנפוץ פחות עם הזמן).
הנחת תפילין - נוהגים לכרוך את רצועת התפילין על אצבע ה'אמה'.
אמה אלפי אהרון (נולדה ב-7 ביולי 2003) היא שחקנית ישראלית.
אלפי נולדה, גדלה והתחנכה בתל אביב.
היא בתו הבכורה של השחקן והבמאי גורי אלפי ונכדתו של הסופר והמשורר יוסי אלפי.
אלפי למדה במגמת תיאטרון ודרמה בבית ספר לאומנויות.
היא החלה ללמוד משחק כבר בגיל 13 כששיחקה בסדרת הטלוויזיה שביים אביה בשנת 2016, "האחיות המוצלחות שלי".
ב-2017 שיחקה אלפי בסרט הקולנוע, "להציל את נטע", בבימויו של ניר ברגמן.
בשנת 2019, בגיל 15, שיחקה גם בסדרה, "אמא מביכה", את דמותה של יהלי.
בשנת 2020 שיחקה בסדרה, "הבאר", בה גילמה את דמותה של שי.
משנת 2021 היא משחקת בסדרה, "האחיין שלי בנץ", במסגרתה מגלמת אלפי את דמותה של יולי דהן, מלכת הכיתה.
בשנת 2023 שיחקה בסדרה, "מדרסה", אשר בוימה על ידי אביה גורי אלפי, שם שיחקה את דמותה של גילי לוי.
כמו כן באותה שנה שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "השגרירות".
באותה השנה התארחה בתוכנית האירוח הסאטירית, "מה שתגידו", של כאן 11, ושיחקה גם בסדרה "יניב", שמשודרת בערוץ 13.
שנהשםדמותהערותסרטים2016להציל את נטעענבר2018הסוסיתא של הרצלאחות של טלטלוויזיה2016האחיות המוצלחות שלינטלי הילדהתפקיד אורח2019אמאמביכהיהלי2020–2022הבארשי סורקין2021–הווההאחיין שלי בנץיולי דהן2023מדרסהגילי לויהשגרירותקים מימןתפקיד אורחיניבעמית אלג'םמה שתגידו
שנהפרסקטגוריהפרויקטמועמדות2022פרסי נבחרי השנה של פרוגישחקנית אהובה בסדרת נוערהאחיין שלי בנץ, הבאר
אמה האוזר (בהונגרית: Hauser Emma; 11 ביוני 1886, דונפלדוואר – 10 בינואר 1945, בודפשט) הייתה רופאה גינקולוגית יהודייה־הונגרייה, רופאה ראשית בקופת החולים MABI ומחלוצות הגינקולוגיה והחינוך להיגיינה של נשים עובדות בהונגריה.
האוזר הייתה אשתו של הווטרינר והסופר מיהאי רונאי, ואמו של הסופר, המשורר והמתרגם מיהאי אנדראש רונאי.
אמה האוזר נולדה למשפחה יהודית כבתם של הסוחר יוז'ף האוזר יליד אויפשט ואילונה באומגרטן.
לפי עדות כלתה, האמנית מריאן גאבור, בית הספר התיכון המליץ עבורה, כתלמידה מצטיינת, על מלגה ללימודים גבוהים.
כך הצליחה להתקבל לפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בודפשט.
בשנת 1909, האוזר הייתה בין הנשים הראשונות שסיימו לימודי רפואה באוניברסיטת בודפשט ובהמשך הייתה לאחת מהמומחיות הבודדות בגינקולוגיה בהונגריה של זמנה.
הראשונה הייתה שרולטה שטיינברגר, גם היא יהודייה, שקיבלה את התואר דוקטור לרפואה בשנת 1900 והתמחתה בגינקולוגיה בחו"ל.
בשנת 1913 פנתה האוזר במברק ביחד עם כמה רופאות הונגריות נוספות לראש הוועדה לזכויות בחירה של מפלגת העבודה ההונגרית, כדי שידאג להצבעת מפלגתו למען מתן זכות בחירה לנשים.
במהלך ארבע שנות מלחמת העולם הראשונה פעלה האוזר כרופאה בבית חולים צבאי.
בשנים 1918–1920 הייתה הרופאה של "בית החולים לעניים ארז'בט", שברובע 7 בבודפשט.
בהמשך, עברה ל"בית החולים המסחרי פרנץ יוזף" שבשנת 1924 נפתחה בו מחלקת הנשים ובשנת 1927 הפך לקופת-חולים חשובה ושמו שונה ל-MABI.
אמה האוזר מונתה ב-1931 כרופאה ראשית במוסד זה, שבו, ב-15 השנים שעד פרוץ מלחמת העולם השנייה עלה מספר המיטות בבית החולים מ-150 ל־350.
מומחיותה הידועה הייתה טיפולי הריון.
כלתה האמנית מריאן גאבור סיפרה בראיון עיתונאי בשנת 2005: "הייתה לה מומחיות לטיפול במי שלא יכלה ללדת במשך שנים.
היא השקיעה במטופליה זמן רב.
לבעלי הייתה חברה לכיתה ששני בניה נולדו כך עקב טיפוליה.
המשפחה הייתה אסירת תודה לנצח על כך."
אמה האוזר עבדה גם כרופאת בתי ספר ראשית ולימדה מדעי בריאות באנגיאלפלד (חלק מרובע 13 של בודפשט).
היא תמכה בטיפול קהילתי והעבירה הרצאות באקדמיות לעבודה.
בעבודתה זו, בכתביה ובהרצאותיה הייתה יוזמת החינוך להיגיינה של נשים עובדות ואחת מחלוצות הבריאות והרווחה של הנשים בהונגריה.
ב־10 בינואר 1945, בכיכר פרנץ ליסט שבמרכז בודפשט, נרצחה אמה האוזר יחד עם בעלה ועם בנה הצעיר, בידי אנשי מפלגת צלב החץ.
היא קבורה בחלקת החללים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה, בקבר משותף עם בעלה (A-1-14).
האישה ומקצוע המסחר הקמעונאי מנקודת מבט של היגייניה.
אמה ואיינט היא שחיינית אמריקאית, סגנית אלופה אולימפית (טוקיו 2020), זוכת מדליית ארד אולימפית (פריז 2024) וזוכת מדליית ארד באליפות העולם (בודפשט 2022) במשחה ל-400 מטר מעורב אישי.
ואיינט נודלה וגדלה בסרסוטה, קליפורניה.
באליפות ארצות הברית ששימשה כמבחנים האמריקאים לאולימפיאת טוקיו שנערכו באומהה, נברסקה בתחילת יוני 2021 זכתה ואיינט במדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4:33.81 דקות, לפני האלי פליקינר (4:33.96 דקות) ומלני מרגליס (4:34.08 דקות).
במשחקים עצמם היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4:32.76 דקות, אחרי יוי אוהאשי מיפן (4:32.08 דקות) ולפני האלי פליקינר (4:34.90 דקות).
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביוני 2022 היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:36.00 דקות, אחרי סאמר מקינטוש מקנדה (4:32.04 דקות) ובת ארצה קייטי גריימס (4:32.67 דקות).
באולימפיאדת פריז שנערכה ביולי 2024 זכתה במדליית ארד, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:34.93 דקות, אחרי סאמר מקינטוש (4:27.71 דקות) וקייטי גריימס (4:33.40 דקות).
אמה ג'יל אפלטון (באנגלית Emma Jill Appleton; נולדה ב-11 בדצמבר 1991) היא שחקנית ודוגמנית אנגלייה.
אמה ג'יל אפלטון נולדה וגדלה בוויטני, אוקספורדשייר, אנגליה ולמדה בבית הספר היסודי ווסט וויטני ולאחר מכן בבית הספר ווד גרין.
אפלטון החלה בקריירת דוגמנות כנערה, בשנת 2017 החלה לעסוק באופן מקצועי במשחק, כאשר שיחקה לראשונה בסדרת הטלוויזיה "הקליק", בתפקיד פיי ברוקסטון במשך 6 פרקים.
לאחר מכן שיחקה בתפקיד ראשי בשישה פרקים של מותחן הריגול של ערוץ 4, "בוגדים" בשנת 2019. באותה שנה היא שיחקה בתפקיד הנסיכה רנפרי, לצד הנרי קאביל בסדרת הדרמה של נטפליקס "המכשף".
אפלטון לוהקה לתפקיד ראשי כתומסינה בסרט המדע הבדיוני הקרוב "L.O.L.A", שבו שתי אחיות מנסות לשנות את גורלן באמצעות מכונה שיכולה להשיג מידע מהעתיד.
בשנת 2021 פורסם כי תגלם את דמותה של ננסי ספונגן בת זוגו של סיד וישס (לואי פרטרידג'), סולן להקת סקס פיסטולס, במיני סדרה העתידית פיסטול.
שנה סרטתפקיד הערות2018הנזירהאלנה 2021 מכתב אחרון ופרידה האנה2022L.O.L.A תומסינהTBAThe Severed Sun
אמה זיא ד'ארסי היא שחקנ.ית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ממוצא אנגלי.
ד'ארסי למד.ה בבית הספר לאמנות רוסקין , באוניברסיטת אוקספורד.
הם לקח.ה חלק במספר הפקות תיאטרון, ביניהן "רומיאו ויוליה", "ציד המכשפות" בתיאטרון החצר, ובהפקות בתיאטרון אלמיידה ובתיאטרון וסט פלייהאוס ביורקשייר.
בנוסף להופעה בתיאטרון, ד'ארסי הופיע.ה גם בכמה הפקות טלוויזיה, ביניהן הסדרה "מחפשי האמת", סדרת אימה קומית בכיכובו של ניק פרוסט ששודרה בפריים וידאו בשנת 2020. הם הופיע.ה יחד גם בסדרה "תאוות נדודים", ששודרה לראשונה בשנת 2018, כמו גם בעונה השנייה של הסדרה "האנה" ששודרה באמזון פריים.
באותה שנה, ד'ארסי הופיע.ה בסרט הדרמה הקומית "לא ממושמעות", שביימה פיליפה לוטהורפ.
בשנת 2022 ד'ארסי החלה להשתתף בסדרת הטלוויזיה "בית הדרקון", פריקוול של סדרת הטלוויזיה "משחקי הכס", בתפקיד רהאינירה טארגאריין, בתו הבכורה של וייסריז מאשתו הראשונה והיורשת הנבחרת, שמצפה להפוך למלכתה הראשונה של ווסטרוז מכוח סדר הירושה.
על תפקידם בסדרה, הם זכה.תה למועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-80.
ד'ארסי מזדהה כא-בינארי מבחינה מגדרית, ומשתמש.ת בכינויי הגוף, singular they.
שנה סרט תפקיד הערות 2020 לא ממושמעות הייזל 2021 יום האם אמה הובדיי2026ג'ודי
שנה סדרה תפקיד הערות 2018 תאוות נדודים נעמי ריצ'רדס מיני-סדרה 2019 Wild Bill אלמהפרק: "Alte und Einsame" 2020 האנה סוניה ריכטר2 פרקים מחפשי האמת אסטריד תפקיד ראשי; 8 פרקים2021בפטיסטבחורה בפגישהפרק: "#2.2"Foresightאחותפרק: "They Heard Him Shout Allahu Akbar" 2022–הווה בית הדרקון רהאינירה טארגאריין 2 עונות; 13 פרקים
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס גלובוס הזהב2025השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמהבית הדרקוןפרס סאטורן2025השחקנית הטובה ביותר בסדרת טלוויזיהבית הדרקון
אמה הומן תאייר הייתה אמנית בוטנית אמריקאית מהמאה ה-19 ומחברת ספרים על פרחי בר מקומיים.
היא גם כתבה כמה רומנים.
אמה הומן נולדה בעיר ניו יורק ב-13 בפברואר 1842, בתם של ג'ורג' ואנד ואמה הומן.
אביה היה איש עסקים והאדם הראשון שהפעיל אומניבוסים בברודוויי בניו יורק.
דיוקן שלה כילדה צעירה מאוד (בערך 1843) מאת הצייר ג'ון בראדלי נמצא באוסף של מוזיאון המטרופוליטן לאמנות הוא צויר בכפר ווידינג ריבר בלונג איילנד.
אביה העביר את המשפחה לאומהה, נברסקה, כשהייתה בת 15, וכמה שנים לאחר מכן, ב-1860, היא נישאה לג'ורג' א.
גרייבס, שהמשיך לעבוד במחלקת המלחמה בוושינגטון הבירה נולדו להם שני ילדים, איימי (1861–1892) וביירון (נ' 1862).
אמה הומן גרייבס התאלמנה לאחר ארבע שנות נישואים בלבד, ובשלב זה החליטה להמשיך להשכלה גבוהה.
היא למדה במכללת Rutgers Female במשך זמן מה ולאחר מכן נרשמה לאקדמיה הלאומית לעיצוב, שם למדה ציור.
היא הפכה לאחת החברות המוקדמות ביותר בליגת הסטודנטים לאמנות של ניו יורק.
ציורי דמותה וטבע הדומם שלה הוצגו בניו יורק ובמקומות אחרים וזכו בשתי מדליות זהב.
ב-1877 היא נישאה שוב, לאלמר א' תאייר ממסצ'וסטס, שהיה מנהל בתי מלון בקווי דנבר וריו גרנדה הם עברו לשיקגו, אילינוי, שם המשיכה את הקריירה שלה כציירת.
עם תאייר היו לה שני ילדים נוספים, שניהם מתו צעירים למדי (לפני 1899).
ב-1882 הם עברו לקולורדו, שם עברה מציור דמויות לאמנות בוטנית, תוך התמקדות בפרחי בר אמריקאיים המתוארים בסביבה טבעית.
ספרה הראשון היה פרחי פרא של קולורדו (1885), מאויר ב-24 כרומוליתוגרפיות של צבעי המים שלה, המלווים את תיאור מסעותיה ברחבי המדינה.
שנתיים לאחר מכן פרסמה ספר על פרחי פרא של חוף האוקיינוס השקט, שנוסח באופן דומה סביב נרטיב מסע.
הפרחים בשני הספרים מצוירים בסגנון תוסס ואימפרסיוניסטי ללא תשומת לב רבה לפרטים מדעיים.
חלק מהמשיכה של ספריה של תאייר נבע מסגנון היומן בגוף ראשון שבו השתמשה כדי לספר על טיולי המחנאות וההרפתקאות שלה במרדף אחר פרחים יוצאי דופן בשטח טרשי לפעמים.
בספרה על פרחי בר בקולורדו, תאייר הייתה האדם הראשון שדיווח כי ניתן למצוא הלבורין ענק במדינה זו.
עם זאת, לא הייתה תביעה, ולכן היקף העתקה של תאייר מהיל מעולם לא הוברר במלואו.
ב-1889 פרסמה תאייר מהדורה חדשה של פרחי הפרא של קולורדו תחת הכותרת פרחי הפרא של הרי הרוקי; השינויים היחידים היו בכריכה ובדף השער.
הוצע ששינוי זה בוצע כדי שהספר לא יתחרה באופן ישיר בספרה של אליס היל משנת 1886 "הפרחים בקולורדו".
תאייר כתבה גם כמה רומנים, כל ספריה נמכרו היטב, ורבים מהם הופיעו במהדורות רבות.
תאייר מתה בדנבר, קולורדו, בשנת 1908.
אמה הייז היא מאמנת כדורגל אנגליה המאמנת את קבוצת הכדורגל צ'לסי מהסופר ליג האנגלית לנשים.
נחשבת לאחת המאמנות הטובות בעולם שהובילה את צ'לסי לתארים רבים ונבחרה על ידי פיפ"א למאמנת הנשים הטובה בעולם לשנת 2021. בין היתר, זכתה עם צ'לסי ב-6 אליפויות ו-5 גביעים באנגליה.
הייז החלה בקריירת האימון שלה בארצות הברית בשנת 2001 כשאימנה את לונג איילנד ליידי ריידרס במסגרת ליגת כדורגל נשים חובבנית אזורית.
לאחר שנתיים עברה לאמן את קבוצת איונה קולג' במסגרת ליגת המכללות ואימנה בה 3 עונות.
בין השנים 2006–2008 חזרה לאנגליה לתפקיד עוזרת המאמן ומנהלת האקדמיה בקבוצת ארסנל.
בשנת 2008 הצטרפה כמאמנת לקבוצת שיקגו רד סטארס שהייתה בתהליך הקמה והצטרפות לליגת כדורגל נשים מקצוענית בארצות הברית.
פוטרה בשנת 2010 וחזרה לאנגליה.
בשנת 2012 מונתה למאמנת צ'לסי והייתה חלק ממהפך שעברה הקבוצה בבנייה מחדש וגיוס שחקניות חזקות כדי להציב את הקבוצה בפסגת הסופר ליג האנגלית לנשים.
כבר בעונתה הראשונה כמאמנת הגיעה עם הקבוצה לגמר הגביע אך הפסידה בפנדלים.
בעונת 2013/2014 סיימה הקבוצה במקום השני בליגה, בגלל הפרש שערים, אחרי ליברפול.
המקום השני הבטיח לקבוצה את המקום בליגת האלופות לראשונה בתולדותיה.
בעונת 2014/2015 הובילה את הקבוצה לראשונה בתולדותיה לאליפות ואף השלימה דאבל כשזכתה בגביע.
הקבוצה חזרה על הישג זה גם בעונת 2017/2018. בעונת 2019/2020 הקבוצה זכתה שוב באליפות וגם בגביע הליגה.
בעונות 2017/2018 ו-2018/2019 הגיעה עם הקבוצה לחצי גמר ליגת האלופות אך הפסידה לוולפסבורג ולאולימפיק ליון בהתאמה.
בעונת 2020/2021 הגיעה הקבוצה להישג השיא של המועדון כשזכתה בטרבל שכלל את הזכייה באליפות, גביע הליגה והגביע.
בעונה זו גם הובילה את קבוצתה לגמר ליגת האלופות אך הפסידה לברצלונה 4-0. בסוף עונה זו נבחרה כמאמנת הנשים הטובה בעולם.
בעונת 2021/2022 לא הצליחה להתקדם עם הקבוצה מעבר לשלב הבתים בליגת האלופות אך באנגליה כמעט ושחזרה את הישגיה מהעונה הקודמת כשזכתה בדאבל.
בעונת 2022/2023 השלימה עם צ'לסי דאבל שלישי ברציפות.
הייז החלה דרכה ככדורגלנית באקדמיה של ארסנל אך פציעה בחופשת סקי בגיל 17 שמה קץ לקריירת המשחק שלה.
למדה תואר ראשון בלימודים אירופיים, ספרדית וסוציולוגיה ותואר שני במודיעין ויחסים בין לאומיים.
בשנת 2018 הייתה בהריון עם תאומים אך אחד מהם לא שרד והיא עברה לידה שקטה.
לאחר לידת בנה דיברה על הטראומה שעברה על מנת להעלות את המודעות לנושא.
אמה גומץ הייתה חסידת אומות העולם שהצילה בין היתר את אינגה דויטשקרון.
גומץ ובעלה פרנץ (1945-1899) התגוררו בברלין-שרלוטנבורג ברחוב קנסבקשטראסה 17 (Knesebeckstraße 17).
הם הפעילו בבית זה מכבסה, שהשתייכה לפני כן לאביה של אמה, קארל, ופעלה לפני כן ברחוב גרולמנשטראסה (Grolmanstraße).
בין לקוחותיהם היו תושבי השכונה, קצינים, פקידי ממשל ואנשי האופרה "דויטשה אופר ברלין" הסמוכה.
פרנץ גומץ היה מעדי יהוה והיה ממתנגדי המשטר הנאצי.
בשנת 1933 עברה משפחת דויטשקרון היהודיה לשרלוטנבורג והפכה ללקוחה של מכבסת הזוג גומץ.
מרטין דויטשקרון נמלט ב-1939 לבריטניה.
אשתו אלה ובתם אינגה נותרו בברלין.
אמה ופרנץ דאגו מתחילת מלחמת העולם השנייה לספק מצרכי מזון לאלה ואינגה, וכן ליהודים אחרים, ואפשרו להם להקשיב בסתר לתחנות רדיו אנטי-נאציות (Feindsender) שפעלו מחוץ לגרמניה ושידרו בין היתר אל גרמניה.
בסוף 1941 החל גירוש יהודי גרמניה למזרח אירופה.
אמה הפצירה באלה לא לצאת עם הטרנספורטים, והציעה לה את עזרתה.
אמה למדה על גורל היהודים המפונים למזרח מעדותו של חייל, בן של שכנים, ששירת בשורות הצבא הגרמני בפולין.
ב-15 בינואר 1943 נכנסו אלה ואינגה למסתור בחדר קטן בדירה ששימשה בתור המכבסה של בני הזוג גומץ.
לאחר שסביבתם של בני הזוג גומץ החלה לחשוד בהם, עברו אלה ואינגה למסתור אחר, עם מצילים אחרים.
גם במקום ההצלה הבא המשיכה אמה להעביר לאלה ולאינגה מזון.
פרנץ גומץ מת בסוף 1945. בשנת 1971 הוכרה אמה גומץ כחסידת אומות העולם על ידי יד ושם.
בשנת 2004 הוצבה לוחית זיכרון על ביתם של פרנץ ואמה גומץ, לציון מעשה ההצלה.