tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
חטיבת אוויר ומודיעין – עוסקת בפיתוח מערכות תקשורת, לוחמה אלקטרונית (ל"א), אמצעי נגד אלקטרו־אופטיים, פיקוד ושליטה, בקרה וניהול שדה קרב, קישורי נתונים, מערכות הגנה על גבולות וחופים, פתרונות להגנת העורף, מערכות לפריצת שדות מוקשים, מערכות מעקב, מערכות הדרכה והדמיה.
חטיבת מו"פ והנדסה ("מפה") – מאגדת בתוכה את כל פעילות המו"פ המתבצעת ברפאל.
תחתה, בין היתר, שטח אלקטרוניקה, שטח מכניקה, שטח אלקטרואופטיקה, שטח תוכנה ושטח מערכות אווירונאוטיות.
חטיבת התפעול - אחראית על מימוש שרשרת האספקה וניהול של משאבי הייצור והרכש של רפאל, כמו גם על מיסוד והטמעה של תהליכי ניהול ובקרת פרויקטים.
בנוסף, שוכן במתקן מטה חברת SCD, שנמצאת בבעלות משותפת בין רפאל לחברת אלביט מערכות.
במתקן שוכן מטה החברה, מרכז הפיתוח ופס הייצור המרכזי שבבעלותה.
זהו המפעל היחידי במדינת ישראל שמייצר גלאים אלקטרו-אופטיים .
מכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע הוא מכון ללימוד משחק המתמחה במשחק מתודי.
לבית הספר קיימים שני קמפוסים.
אחד בלוס אנג'לס ואחד במנהטן (ניו יורק).
המכון קרוי על שם הבמאי, השחקן והמפיק האמריקאי-יהודי לי סטרסברג מייסד שיטת המשחק המתודי הנלמדת במכון.
מכון מגיד ללימודי המשך, תעודה ופיתוח מקצועי הוא מרכז ללימודי חוץ רב תחומיים, מיסודה של האוניברסיטה העברית בירושלים.
המכון הוא מוסד ללא כוונת רווח, שמשרדיו הראשיים בקמפוס הר הצופים של האוניברסיטה העברית והוא כולל גם קמפוס בתל אביב-יפו.
הוועד להשכלת עם ומרכז מרטין בובר
ראשיתו של מכון מגיד בוועד להשכלת העם שהוקם בשנת 1935 ליד האוניברסיטה העברית ופעילותו התגברה החל משנת 1940. הוועד עסק בשנותיו הראשונות בהבאת הרצאות לציבור הרחב בהתיישבות החקלאית ובערי השדה.
אלו כללו הרצאות בודדות, קורסים מקצועיים לצמאי דעת והשתלמויות מקצועיות לעובדים בתחום.
כן קיים הוועד השתלמויות בקיץ למורים.
באמצע שנות ה-40 הוחל בקיום קורסים שנתיים.
לאחר הקמת המדינה עסקה המחלקה להשכלת העם בעיקר בהכשרת מורים להוראת עברית למבוגרים.
בראש המחלקה עמד ד"ר גדעון פרוידנברג.
בשנת 1966 נכנס קלמן ירון לתפקיד מנהל המחלקה.
לאחר פטירתו של מרטין בובר תרמה משפחתו את הריהוט של חדר עבודתו למרכז לחינוך מבוגרים על שם מרטין בובר באוניברסיטה העברית.
לאחר מלחמת ששת הימים וחזרת האוניברסיטה העברית להר הצופים, הוחלט להקים את הבניין של המרכז בהר הצופים בהשקעה של מעל מיליון ל"י, ליד בניין רוזנבלום, וב-30 באוקטובר 1967 הונח אבן פינה לבניין.
במקביל פתחה המחלקה אולפן עברי ערבי במנזר האחיות ציון בעיר העתיקה.
הבנייה החלה באמצע שנת 1971 ומומנה על ידי תורמים מגרמניה וקרן רוטשילד.
בשנת 1972 שונה שם המחלקה להשכלת עם ל"מרכז מרטין בובר לחינוך מבוגרים".
המרכז יזם אז חוגי לימוד במדע, ספרות ואמנות והוציא לאור פרסומים שונים לחינוך מבוגרים.
כן ארגן המרכז נופשי עיון בקריית האוניברסיטה.
המרכז גם נתן חסות לאולפן ללימוד עברית בחברון.
הבניין נחנך במחצית הראשונה של 1974.
בשנת 1988 הוקם "המרכז ללימודי חוץ ולימוד קיץ" שפעל כגוף עצמאי, ובשנת 1992 אוחדו שני המרכזים לגוף אחד שנקרא "מרכז מרטין בובר ללימודי חוץ ולחינוך מבוגרים".
המרכז עסק בלימוד והקניית השכלה ומיומנויות מקצועיות למבוגרים ללא תואר אקדמי, וכמו כן בלימודי המשך ובפיתוח והכשרת מומחים בחינוך מבוגרים.
בשנת 1996 צורף למרכז מרטין בובר גוף חדש בשם "מכון מגיד ללימודי המשך" – מרכז שהוקם על ידי איזידור ואירה מגיד, זוג נדבנים מאוסטרליה שפעלו לקידום החינוך בחברה הישראלית, בין היתר על ידי פיתוח פרויקטים חינוכיים וכן תרומות לבניית מבנים חדשים באוניברסיטה העברית.
עיקר עיסוקו של המרכז היה פיתוח תוכניות הוראה חדשניות למבוגרים, והיחידות החלו לפעול כיחידה אורגנית אחת בשם "מרכז מרטין בובר לחינוך מבוגרים ומכון מגיד ללימודי המשך".
בשנת 1998 הוסב שם היחידה ל"מכון מגיד ללימודי המשך".
מכון מגיד מהווה את המרכז ללימודי חוץ של האוניברסיטה העברית בירושלים ועוסק בפיתוח וניהול תוכניות לימודים וקורסים בתחומים מגוונים ברחבי הארץ, לקהלים שונים.
במכון מוצעות תוכניות להכשרה מקצועית בתחומים שונים, לימודי שפות, השתלמויות והתמחויות ספציפיות לבעלי תארים אקדמיים, לימודי תעודה והמשך וכן תוכניות לימוד לפיתוח אישי ומקצועי.
עוד מציע המכון את תוכנית מעל"ה המאפשרת לאנשים מעל גיל 35 להשתלב בלימודים אקדמיים באוניברסיטה ללא צורך במבחן פסיכומטרי.
המרצים במכון נמנים עם סגל המרצים של האוניברסיטה העברית, נוסף על מומחים בעלי ידע בתחומם.
מכון מגיד פועל תחת דירקטוריון שחברים בו חברי סגל מהאוניברסיטה העברית ונציגי ציבור.
נכון לשנת 2022 עומד בראש הדירקטוריון פרופ' יוסף זעירא.
מכון יופי או סלון יופי הוא מקום המספק טיפולים קוסמטיים.
תחת הגדרה זו נכללים גם עסקים כגון מספרות ומכוני ספא.
עיסוי לגוף הוא טיפול יופי, בשיטות שונות המציעות יתרונות לעור (כולל מריחת מוצרי יופי) והגברת הרווחה הנפשית.
בחלק ממכוני היופי מוצעת הסרת שיער בשיטות שונות מחלקי גוף שונים.
חלק ממכוני היופי גם מעצבים שיער.
חלקם מציעים גם שיזוף באמצעות מיטות שיזוף.
טיפול יופי פופולרי נוסף הוא טיפול פנים, כולל מסכת פנים שמטרתה התחדשות, ריפוי או רענון של העור.
אלה עשויים להניב יתרונות זמניים בהתאם לגורמים סביבתיים, תזונתיים ואחרים.
ישנם לקוחות המשתמשים בשירותים אלה בשאיפה לתוצאות אנטי-אייג'ינג או אנטי דלקתיות, אך למעשה כמעט שאין כל ראיות אובייקטיביות לכך שישנם יתרונות ארוכי טווח לטיפולי הפנים השונים.
מכוני יופי עוסקים בין השאר בבניית ציפורניים ומציעים טיפולים כמו מניקור ופדיקור וריכוך או הסרה של יבלות.
טיפולי יופי נוספים הם איפור מקצועי, איפור כלות, איפור אופנה, שעווה ועיצוב גבות.
עבור גברים יש גם עיצוב זקנים.
ביולי 2023 הכריזה אפגניסטן על סגירת מכוני יופי ברחבי המדינה בתוך חודש.
בישראל מתקיימים חלק מהטיפולים הנהוגים במכוני יופי במרפאות רפואה משלימה של קופות החולים השונות, כגון עיסויים וטיפולים לצורך שיפור ההרגשה הטובה "מבחינת הגוף, הנפש והרוח".
קוסמטיקה נכללת בתחום העיסוקים המכונים "עסקי צווארון ורוד", שהם עבודות ותחביבים שנשים עושות בבית - תפירה, בישול, עיסויים וכו' - שמורחבים באמצעות קורסים ייעודיים לכדי עבודה מקצועית.
לעבודה מקצועית ב-2016 פעלו בישראל יותר מ-380 סלוני יופי וכ-3800 קוסמטיקאיות מקצועיות.
48% מהנשים הישראליות מבקרות באופן קבוע אצל קוסמטיקאית, לעומת 6% בלבד מהגברים הישראלים.
כשליש מהקוסמטיקאיות פועלות בתל אביב ואזור המרכז.
1.1 מיליארד שקל מגלגל ענף הקוסמטיקה והאסתטיקה בישראל מדי שנה.
סלוני יופי הוכיחו את עצמם כתעשייה שאינה סובלת ממיתון בארצות הברית.
אף על פי שהמכירות ירדו במיתון הגדול, הם נשארו חזקים עם תחזית חיובית לטווח ארוך.
עם עלייה בהכנסה לנפש ברחבי ארצות הברית מאז 2015, מכוני היופי פורחים כשהתעשייה מגלגלת 56.2 מיליארד דולר בארצות הברית.
טיפוח השיער הוא הפלח הגדול ביותר, עם 86,000 מכונים.
בטיפוח העור היו הכנסות של כמעט 11 מיליארד דולר עד 2018. צמיחה זו מונעת בין השאר על ידי הגברת המודעות לחשיבות טיפוח העור בקרב נשים אמריקאיות, אך גם במיוחד עקב עלייה בשוק לגברים.
משרד העבודה האמריקאי מעריך שהתעסוקה בארצות הברית עלתה ב-20% בין השנים 2008–2014, עם גידול גדול ביותר בתעסוקה של מומחים לטיפוח העור.
במכוני היופי עובדים קוסמטיקאיות המתמחות בטכניקות ייפוי כלליות.
דרישות הרישוי לקוסמטיקה משתנות ממדינה למדינה, ובהתאם לסוג הרצוי: קוסמטיקאית כללית, מעצבת שיער, קוסמטיקאית, מניקוריסטית, ספרית, אלקטרולוגית ועוד.
מכון לפיזיקה וטכנולוגיה של מוסקבה היא אחת מן האוניברסיטאות הבולטות ברוסיה.
המכון הוקם בשנת 1951 ונכלל בשלישייה המובילה של מוסדות להשכלה גבוהה ברוסיה.
הוא מכין מומחים בעיקר בפיזיקה ומתמטיקה.
ביסוד הקמת המוסד עמדו חתני פרס נובל פיוטר קאפיצה, ניקולאי סמיונוב ולב לנדאו.
בשנת 1946 קאפיצה כתב מכתב מפורט בנושא ליוסיף סטלין.
בעקבות כך התקבלה החלטה על הקמת מוסד לימודים חדש כפקולטה של אוניברסיטת מוסקבה.
פקולטה זו אכן הוקמה בנובמבר 1946. בשנת 1951 פקולטה נסגרה.
בספטמבר 1951 הוחלט על הקמת מוסד חדש להשכלה גבוהה.
בשנת 1954 הסתיימה בניית בניין מגורי סטודנטים ובהדרגה החלו להבנות בניינים חדשים ללימודים.
בשנת 1967 למכון הוענק עיטור הדגל האדום של העמל עבור הישגים יוצאי דופן של הכנת מדענים צעירים.
בהתאם לחזון המייסדים, מבחני כניסה ללימודים נערכו בחודש יולי, סטודנטים שעברו את המבחנים אך לא התקבלו ללימודים היו יכולים להתקבל ללימודים במוסדות להשכלה גבוהה אחרים של ברית המועצות/רוסיה.
במקביל ללימודים סטודנטים עוברים השתלמויות במוסדות של אקדמיה למדעים של רוסיה.
מכון לפיזיקה וטכנולוגיה כולל 16 פקולטות.
בתקופות שונות בין מרצי המכון היו 8 חתני פרס נובל.
בין בוגרי מכון 2 חתני פרס נובל אנדריי גיים וקונסטנטין נובוסלוב, 150 חברי אקדמיה למדעים שלרוסיה, ומעל 20 אלף מקבלי תואר שלישי.
מכון לפיזיקה וטכנולוגיה על שם יופה הוא מוסד מחקר ופיתוח מהמובילים ברוסיה בתחום פיזיקה.
נקרא על שם אברם יופה שהקים אותו והיה מנהלו במשך עשרות שנים.
המכון החל את דרכו ב-23 בספטמבר 1918, עם אישור החלטה להקמת מחלקה לפיזיקה וטכנולוגיה במסגרת המכון לחקר קרני רנטגן.
על פי המסורת, חגיגות לציון הקמת המכון נערכות ב-29 באוקטובר, יום הולדתו של אברם יופה.
יופה היה מנהל המחלקה החדשה עד לשנת 1922 כאשר היא נפרדה פוצלה ממכון לחקר קרני רנטגן והוקם "מכון לפיזיקה, טכנולוגיה וחקר קרני רנטגן".
אברם יופה החל לנהל את המכון.
בהמשך שמו של המכון שונה מספר פעמים, התווספו מחלקות חדשות וחלק מהמחלקות הועברו למוסדות מחקר אחרים.
בשנת 1938 יופה ומדעני מכון נוספים כתבו מכתב לויאצ'סלב מולוטוב על הצורך בעריכת מחקרים בתחום פיזיקה גרעינית.
בשנת 1941 החל לעבוד מאיץ חלקיקים ראשון של המכון.
במהלך מלחמת העולם השנייה חלק ממדעני המכון פונו לקאזאן ופעלו שם.
המכון תרם למאמץ המלחמתי ופעל בתחומים שתמכו בלחימה בחזית בעיקר בתחום המכ"ם והגנת אוניות הצי מפני מוקשים.
בשנת 1946 מדעני המכון החלו לעבוד בפרויקט בניית פצצה גרעינית.
בשנת 1956 עם הקמת מאיץ חלקיקים חדש תחום הגרעין עבר לסניף המכון בגטצ'ינה.
בשנת 1960 מהכון נקרא על שם יופה ובשנת 1968 למכון הוענק עיטור לנין.
בשנת 2002 על בסיס המכון הוקמה אוניברסיטה.
המכון היה בין מייסדים של מספר כתבתי עת מדעיים שמתפרסמים ברוסיה ונוסדו בתקופת ברית המועצות.
נכון לשנת 2024 המכון כולל 5 מחלקות:
מחלקת אלקטרוניה של מצב מוצק
מחלקת פלסמה, פיזיקה גרעינית ואסטרופיזיקה
מחלקת פיזיקה של מוליכה למחצה ומבודדים
כל מחלקה כוללת מספר מעבדות.
במכון עובדים 1977 מדענים ומהנדסים (2024).
במהלך השנים עבדו בו מספר חתני פרס נובל:
ניקולאי סמיונוב (פרס לנובל לכימיה, 1956)
לב לנדאו (פרס נובל לפיזיקה, 1962)
פיוטר קאפיצה (פרס נובל לפיזיקה, 1978)
אלכסיי יקימוב (רפס נובל לכימיה, 2023)
בנוסף במכון עבדו מדענים בולטים לב ארצימוביץ', מאטבי ברונשטיין, איסאק קיקואין, ג'ורג' גאמוב, איגור קורצ'טוב, יעקב פרנקל, יולי חריטון, פיליפ רוטברג, לב גורביץ', ולדימיר גריבוב, ולדימיר פרל
מכון סוורדלין להיסטוריה ותרבות של אמריקה הלטינית הוא מכון מחקר המתמקד בחקר ההיסטוריה של אמריקה הלטינית ותרבותה.
המכון השייך לבית הספר להיסטוריה ע"ש זלמן ארן בפקולטה למדעי הרוח ע"ש לסטר וסאלי אנטין שבאוניברסיטת תל אביב.
באפריל 1999 אישר סנאט אוניברסיטת תל אביב את הקמת המכון להיסטוריה ותרבות של אמריקה הלטינית ובראשו פרופסור צבי מדין.
הקמת המכון נעשתה בד בבד עם קיומו של קונגרס עולמי של הפדרציה העולמית ללימודי אמריקה הלטינית והקריביים באוניברסיטה.
תחת הכותרת "הים התיכון ואמריקה הלטינית" התכנסו כ-400 חוקרי אמריקה הלטינית והקריביים בכינוס ראשון מסוגו ובהיקפו בישראל.
מאז גדל המכון והתפתח וכיום הוא אחד המכונים הפעילים והפוריים ביותר באוניברסיטה.
לאחר תקופה ארוכה בה עמד בראש המכון פרופסור רענן ריין, עברה ראשות המכון בשנת 2005 לידי דוקטור חררדו לייבנר.
במאי 2008 נקרא המכון על שם משפחת סוורדלין.
על אף פעולתו במסגרת בית הספר להיסטוריה מהווה המכון מסגרת רב-דיסציפלינרית שמטרתה היא קידום לימודי אמריקה הלטינית וספרד באוניברסיטה ופיתוח המחקר אודות חלקי עולם אלו.
נוסף על פעילויות אלו מקיים המכון מדי שנה כנס בינלאומי המביא לארץ עשרות מומחים בתחום מסוים של לימודי אמריקה הלטינית וחצי האי האיברי, המאפשר גם לחוקרים ישראלים להציג את מחקרם בפני הקהל הרחב ועמיתיהם מחו"ל.
החל משנת 2003 נקרא גם כנס זה על שם וודרו בורה.
החל משנת 2004 מקיים המכון, בשיתוף עם החוג ללימודים ספרדיים ולטינו-אמריקאים של האוניברסיטה העברית בירושלים ובתמיכת שגרירות ספרד בישראל ומכון סרוונטס, כנס ארצי תחת הכותרת "מחקרים חדשים בהיסטוריה ותרבות של ספרד ואמריקה הלטינית".
כנס זה מהווה במה ייחודית להצגת תחום לימודים זה בעברית ובישראל.
המכון מוציא לאור את סדרת הספרים איברו-אמריקה בעריכת צבי מדין ורענן ריין, המוקדשת כולה למחקר מקורי, ישראלי ומתורגם כאחד.
נוסף על כך מוציא המכון לאור את כתב העת Estudios Interdisciplinarios América Latina y el Caribe, הרואה אור באנגלית, ספרדית ופורטוגזית החל משנת 1990 (טרם ייסוד המכון).
מכון משגב לביטחון לאומי ולאסטרטגיה ציונית (עד 2023 נקרא המכון לאסטרטגיה ציונית) הוא מכון מחקר ישראלי, שמטרתו "לתרום לשגשוגה של ישראל כמדינת הלאום של העם היהודי תוך שמירה על ערכיה כמדינה יהודית ודמוקרטית".
המכון הוקם בתחילת שנת 2005 על ידי ישראל הראל ועורך הדין יואל גולובנסקי.
במרץ 2023 נבחר מאיר בן שבת לעמוד בראש המכון במתכונתו החדשה כמכון משגב לביטחון לאומי ואסטרטגיה ציונית.
כמה מעובדי פורום קהלת ממלאים תפקידים מגוונים במכון, כולל מאיר רובין מנכ"ל קהלת, כחבר בוועד המנהל של המכון, משה קופל יו"ר עמותת פורום קהלת, אריאל ארליך מנהל מחלקת הליטיגציה וכן בעבר החוקרים יאיר אנסבכר ויצחק קליין.
המיזם הראשון של המכון היה הצעת חוקה, שגובשה על ידי צוות מומחים והוגשה בפני ועדת חוקה, חוק ומשפט של הכנסת ה-16 והכנסת ה-17.
צוותי עבודה נוספים של המכון עוסקים בסוגיות הנוגעות לעתידה הקרוב והרחוק של ישראל:
פורום מומחים ממגוון תחומים המשמש גם כוועדה המייעצת של המכון.
בראש פורום זה עמד משה ארנס.
בין הפרסומים נייר שנכתב על ידי ד"ר רפאל בן לוי ובו הוא קרא לממשלת ישראל לפעול כדי להוציא כמה שיותר עזתיים למדינות אחרות (תוכנית הטרנספר).
צוות מומחים בראשות פרופ' אברהם דיסקין שגיבש את הצעת החוקה של המכון.
לקראת כינונה של הכנסת ה-17 התקבצו מספר אנשי אקדמיה, מדינאים, שופטים, רבנים ואנשי ציבור אחרים, וניסחו הצעת חוקה מפורטת למדינת ישראל.
בהצעה ניתן דגש על סעיפי הזהות של מדינת ישראל כבית הלאומי של העם היהודי ועל רפורמות משמעותיות בקשר שבין הרשות השופטת לרשויות המחוקקת והמבצעת.
חברי צוות החוקה מלבד פרופ' דיסקין הם: פרופ' משה קופל, פרופ' ברכיהו ליפשיץ, השופט (בדימוס) אורי שטרוזמן, הרב דן בארי, ד"ר יצחק קליין, עו"ד יואל גולובנסקי וישראל הראל.
הצעה זו היוותה בסיס לעבודתה של ועדת חוקה, חוק ומשפט בבואה להגיש הצעת חוקה בפני הכנסת.
ביולי 2006 הגיש המכון לאסטרטגיה ציונית לנשיא המדינה ולכנסת את הצעת החוקה שלו הקרויה: "חוקה למדינת ישראל".
צוות החוקה ליווה את הדיונים שניהלה ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת ה-17, בראשותו של ח"כ מנחם בן ששון.
צוות מומחים בראשות פרופ' ישראל אומן ומזכיר התק"ם לשעבר, דובי הלמן.
צוות זה עוסק בגיבוש תוכניות לשמירה על אדמות המדינה בעיקר בגליל ובנגב.
בין החברים הנוספים בצוות זה פרופ' גדעון ביגר, פרופ' חיים גבירצמן, פרופ' יוסי כץ וגלעד אלטמן, שהיה אחד ממנהליה של הסיירת הירוקה.
המכון עוסק בניטור היקף התמיכה של ממשלות זרות בארגונים פוליטיים בישראל.
במסגרת פעילות זו ערך המכון בשיתוף עם העמותה לאחריות ארגונים לא ממשלתיים (NGO-MONITOR) מחקר רחב בנושא שבעקבותיו הונחה הצעת חוק חובת גילוי לגבי מי שנתמך על ידי ישות מדינית זרה (בהשראת חוקים דומים הקיימים בארצות הברית ונורווגיה) על שולחן הכנסת.
הצעת החוק אושרה בחודש פברואר 2011.
במכון מספר מומחים לענייני דמוגרפיה, דוגמת ד"ר יצחק רביד, יעקב פייטלסון וד"ר מייק וייז, המפרסמים מעת לעת מחקרים בנושא זה.
בשנת 2008 פרסם המכון מחקר מקיף של יעקב פייטלסון בנושא המגמות הדמוגרפיות בארץ ישראל (1800–2007), וביולי 2011 פרסם מחקר בנושא המגמות הדמוגרפיות והשלכותיהן על מערכת החינוך בישראל.
על פי מסקנות המחקר, הנתונים מצביעים על תהליך של גידול מהיר במספר תלמידי כיתות א' בחינוך העברי בשנים הקרובות, על התייצבות ואף ירידה במספר תלמידי כיתות א' בחינוך הערבי, וכן על ירידה בשיעור תלמידי החינוך החרדי מכלל התלמידים היהודים.
תוכנית שמטרתה לאתר ולטפח צעירים שיהוו את מנהיגי המחר של ישראל ברוח הערכים בהם תומך המכון.
לשם כך, נבחרת מדי שנה קבוצה של כ-25 צעירים, מרביתם סטודנטים לתארים מתקדמים, לשמש כקבוצת דיון העוסקת בסוגיות בהן מטפל המכון.
במסגרת התוכנית, מוזמנים החברים להרצאות ונדרשים ללמוד תכנים ומאמרים של מומחים.
במסגרת התוכנית נדרשים החברים להתמודד עם הבעיות האסטרטגיות העומדות על סדר יומה של המדינה באמצעות פרסום ניירות עמדה שיופצו בקרב המערכת הפוליטית והמנהל הציבורי.
נייר עמדה בנושא פערי בריאות בין מרכז לפריפריה בישראל
נייר עמדה בנושא תמיכה בגרעיני משימה לאומיים
נייר עמדה בנושא העצמת תנועות הנוער בישראל
נייר עמדה בנושא אתגרי החינוך הטכנולוגי והמקצועי בישראל
נייר עמדה בנושא הטיפול בעוני במדינת ישראל
הכנסת ה-17 חותמת מחדש על מגילת העצמאות: לרגל יום העצמאות וחגיגות ה-60 למדינת ישראל, ערך המכון לאסטרטגיה ציונית, בהובלת קבוצת המנהיגות הצעירה של המכון, מיזם בו התבקשו כלל חברי הכנסת ה-17 לאשר בחתימת ידם את אמונתם בערכי הציונות, כפי שהובעו על ידי מייסדי המדינה במגילת העצמאות.
על המגילה חתמו לבסוף 90 חברי כנסת.
בית המדרש לציונות - להלן.
מטרת בית המדרש לציונות היא להנגיש את רעיונותיהם וחזונם של הוגיה ומנהיגיה של הציונות מראשיתה לכלל הציבור במדינת ישראל, באמצעות מפגש עם המקורות ההגותיים.
הלימוד, הנערך בשיטה בית מדרשית של חברותא ועיון יסודי בטקסט, נועד לייצר בסיס ידע בתחום ולקיים בירור ערכי מתוך היכרות עם ההשקפות של הזרמים הציוניים השונים.
בית המדרש החל כיוזמה של בוגרי "תוכנית המנהיגות הצעירה" של המכון.
התוכנית מתקיימת כיום במסגרת ארבע קבוצות לימוד, ב, באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, במכללת תל-חי וב-"לגלות" – בית מדרש ירושלמי.
בין ההוגים הנלמדים: אחד העם, הרצל, א.ד.
גורדון, ביאליק, זאב ז'בוטינסקי, הראי"ה קוק ודוד בן-גוריון ועוד.
בית המדרש מוציא סדרה בשם "הזמן", הכוללת חוברות ובהן הגות ציונית בהקשר ללוח השנה העברי וחגיו.
החוברות יוצאות לאור בשיתוף עם מרכז מורשת בגין ומכון מורשת בן-גוריון.
עד כה יצאו שלוש חוברות, בנושאים שנת שמיטה, תשעה באב ופורים.
החוברות עוסקות גם בהגות של יהדות ארצות האסלאם.
הכנסת ה-17: עם סיום כהונתה של הכנסת ה-17, פרסם המכון את מדד החקיקה הציונית, בו הוענקו מדליות זהב, כסף וארד לחברי הכנסת שהצטיינו בפעילות למען חקיקת חוקים ציוניים (כפי שרואה זאת המכון).
במדליית הזהב זכה ח"כ יעקב מרגי (ש"ס), במדליית הכסף זכו ח"כ עתניאל שנלר, הרב מיכאל מלכיאור ומשה כחלון, ובמדליית הארד זכו ח"כ אמנון כהן, ח"כ גלעד ארדן, ח"כ אריה אלדד, ח"כ אורי אריאל,ח"כ הרב יצחק לוי וח"כ אבשלום וילן.
הכנסת ה-18: עם תום המושב הראשון של הכנסת ה-18, פרסם המכון את מדד החקיקה הציונית למושב זה בו זכו ח"כ אורית נוקד, ח"כ זבולון אורלב וח"כ שי חרמש.
עם תום המושב השני של הכנסת ה-18, פרסם המכון את מדד החקיקה הציונית למושב זה בו זכו ח"כ זבולון אורלב וח"כ דוד רותם.
המכון יוזם פגישות עם עשרות ארגונים ציוניים העוסקים בתחומי התיישבות, חינוך, הסברה, קליטת עלייה, תרבות, צדק חברתי, משפטים ומחקר, ומנסה להביא לשיתוף פעולה ביניהם על מנת להאבק במגמות פוסט-ציוניות ואנטי-ציוניות.
המכון לאסטרטגיה ציונית, במסגרת מחקרו של ד"ר חנן מוזס, בדק האם ובאיזו מידה קיימת הטיה לכיוון הפוסט-ציוני במחלקות לסוציולוגיה באוניברסיטאות בישראל, והאם ניתן ייצוג הוגן וממשי גם לאסכולה הציונית.
ממצאי הבדיקה העלו שבכל האוניברסיטאות למעט אוניברסיטת בר-אילן אכן קיימת הטיה פוסט-ציונית ברורה במחלקות לסוציולוגיה והיא חריפה במיוחד באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ובאוניברסיטת ת"א
ב-2013 הקימו המכון לאסטרטגיה ציונית ויועז הנדל את "זכויות אדם כחולבן", ארגון זכויות אדם ציוני שפועל למען שמירת זכויות האדם מתוך גישה ציונית, כמשקל נגד לארגוני זכויות האדם המזוהים עם השמאל.
הארגון דואג לזכויות האדם של הפלסטינים במחסומי צה"ל, מחנך לטוהר הנשק ומסייע במתן טיפול רפואי ללא הבדל דת, גזע ומין.
על כך זכה הנדל באות אומ"ץ ב-2013.
המכון מפעיל פרויקט בשם "שביל הזהב" שמטרתו הסדרת יחסי עם, דת ומדינה בישראל.
במסגרת הפרויקט פורסמו מחקרים וניירות עמדה בתחומים המגוונים של יחסי דת ומדינה בישראל: מעמד השבת, מערך הכשרות, גיור, בחירת רבנים, הכפילות העדתית בתפקידי הרבנות, מערך המקוואות, מרוץ הסמכויות, קבורת חללי צה"ל שאינם יהודים ועוד.
פרופ' אורן יפתחאל מהמחלקה לגאוגרפיה אוניברסיטת בן-גוריון, עליו נמתחה ביקורת בדו"ח מטעם המכון העוסק בפוסט-ציונות באקדמיה בישראל, טען כי שיטות המחקר בדו"ח מטרתן להלך אימים על חוקרים אקדמיים וכי הטענות שהועלו בו אינן עומדות בסטנדרט אקדמי ומחקרי מקובל.
לביקורת זו הגיב עורך המחקר, ד"ר חנן מוזס, וטען כי ישנן טעויות עובדתיות ובחינה סלקטיבית בביקורת של יפתחאל עצמה.
מכון משנת רבי אהרן שעל יד ישיבת לייקווד בניו ג'רזי, ארצות הברית עוסק בהוצאה לאור של ספרות תורנית.
המכון הוקם במטרה להוציא לאור את כתבי מייסד הישיבה הרב אהרן קוטלר ראש ישיבת לייקווד ונשיא מועצת גדולי התורה באמריקה.
ואחר כך התרחב להוצאת ספרים נוספים.
יושב ראש המכון הוא הרב צבי רוטברג וסגנו בעבר היה הרב משה הכט.
וגם ספר ראשון מסדרת מאמרים ושיחות מוסר.
מכון ירושלים המשיך לאחר פטירת הרב שניאור קוטלר, בהוצאת שני חלקי שו"ת המחולקים לארבעת חלקי השו"ע, (שנת תשמ"ה).
יחד עם הסכמת הרב אלעזר מנחם מן שך.
לאחר מכן הוקם על ידי ישיבת לייקווד מכון עצמאי בשם מכון משנת רבי אהרן, שהמשיך להוציא לאור עוד 15 כרכים מסדרת "משנת רבי אהרן", 10 מהם מסודרים על מסכתות הש"ס, מאחר שהרב אהרן קוטלר עצמו כתבם על סדר הש"ס ונתקשו להחליפם לסדר הרמב"ם משום שפעמים לא דן כלל בדבריו.
ועוד 3 ספרי מאמרים ושיחות מוסר ושני ספרים על התנ"ך.
שיח ערב – נועם שיח: כהמשך למפעל זה התחיל המכון בהוצאת כתבי הרב שניאור קוטלר, ובשנת תשמ"ח יצא לאור ספרו הראשון "נועם שיח" – מאמרים ושיחות מוסר.
מאז המשיך בהוצאת עוד כרך מספר "נועם שיח" (תשנ"ב), ומהדורה מחודשת (תשע"ב), וסדרת ספרים על מסכתות הש"ס בשם "שיח ערב" בראשות הרב משה הכט, על מסכת פסחים (תשס"ו) סדר קדשים (תשס"ו), ומסכת סנהדרין (תשס"ז) שיצא לכבוד 25 שנה לפטירתו, מסכתות שבת, עירובין, סוכה, מגילה וחגיגה (תשע"ב), מסכת קידושין (תשע"ה).
קובץ נהוראי: ביטאון המכיל כאלף עמודים שיצא לאור מדי שנה משנת תשנ"ה עד שנת תשס"ט, בו מתפרסמים מהגיגי ראשי הישיבה ולומדיה בכל הנושאים הנלמדים בישיבה.
עורכיו הרב צבי רוטברג והרב משה הכט.
קובץ נטעי נעמנים: ביטאון המכיל כאלף עמודים שיצא לאור מדי שנתיים משנת תשנ"ח עד שנת תש"ע, בו מתפרסמים מהגיגי ראשי הישיבה ובוגריה בכל הנושאים התורניים, ונחשפים כתבי יד מגדולי דורות העבר ראשונים ואחרונים, ופרקי היסטוריה על ישיבות ורבנים.
קובץ עמודי שלמה: ספר המכיל כאלף עמודים בו מרוכזים על מסכת אחת מהגיגי ראשי הישיבה ומחבורות לומדים מסכת זו, מסודרים דף על דף בשני מדורים, מדור חידושים ארוכים, ומדור הערות קצרות.
עד כה יצא לאור במתכונת זו ספר על מסכת עירובין.
עורך אחראי הרב אליהו פיטרמן.
קובצים שונים מבני הישיבה: קובץ נטע משפט (ב' כרכים) על הלכות דיינים, קובץ הזיכרון, קובץ תאנה שילה.
עד כה יצאו מסכתות שביעית, בכורים, חלה, ידים ופאה.
שפתי ישנים: פרויקט רחב היקף שמטרתו לההדיר ספרים של ראשונים ואחרונים שיצאו בעבר בדפוס משובש, או שעדיין נמצאים בכתב יד.
ספר דברי משפט (ב' כרכים),
ספר אמרי בינה (ג' כרכים),
ספר עצי אלמוגים (הלכות עירובין ידיים ושניות לעריות – ב' כרכים),
ספר נר שמואל (לר' שמואל חרקובר),
ספר קול בן לוי לרבי רפאל הלוי,
ספר שמחת יום טוב (למהרי"ט אלגאזי),
ספר קריית מלך רב (ב' כרכים),
ספר דין אמת – ספר בית מושב (בכרך אחד),
ספר אפיקי מגינים (על שו"ע או"ח),
ספר בתי כהונה (על הרמב"ם),
ספר מהר"י ברונא (על התורה),
ספר מים יחזקאל (על התורה),
ספר דברי ירמיהו (על התורה – ב' כרכים),
ספר חמדת חיים (על התורה),
ספר חידושי הרי"ח (על מדרש רבה),
ספר מדרש תנאים (ברייתא של ל"ב מדות ופרקי דרבי אליעזר עם פירוש המהרז"ו),
ספר אבות דרבי נתן (עם ביאורי שני אליהו ובן אברהם),
ספר עיון מנחם (על אגדות הש"ס – ב' כרכים),
קונטרס נזר ניצחון (על אגדתא סבא דבי אתונא),
קונטרס מרכבות עמי (פירוש על שיר השירים),
ספר נחלת דוד (על מגילת אסתר),
ספר ידי משה (על מגילת אסתר),
ספר מלאכת עבודת הקודש (על עבודת יום הכיפורים),
ספר עיקרי הקרבנות (על עבודת יום הכיפורים),
ספר וזאת ליהודה (על עבודת יום הכיפורים),
ספר הקשורים ליעקב (דרשות היעב"ץ),
ספר אורחות חיים להרא"ש עם פירוש נתיב חיים – וספר זיכרון עולם (בכרך אחד),
ספר בית שלמה (על דיני בן אדם לחבירו),
אוסף מפרשי הסמ"ג הלכות חנוכה,
אוסף מפרשי הסמ"ג הלכות פורים,
אוסף מפרשי הסמ"ג הלכות פסח,
אוסף מפרשי הסמ"ג הלכות ראש השנה יום הכיפורים סוכות.
אודים מאש: פרויקט זיכרון לקהילות ישראל ורבניהם שנספו בשואה, סדרת ספרים בשם "אודים מאש" המקבצת חידושי תורה מרבני הקהילות עם תיאור קצר לחיי הקהילה וקווים לדמותם של רבניה.
מכון מרנגוני (באיטלקית: Istituto Marangoni) הוא בית ספר לעיצוב ולאופנה לאומנות.
לבית הספר 11 קמפוסים ברחבי העולם: בירות האופנה והעיצוב - במילאנו, לונדון, פריז, פירנצה ודובאי.
מרנגוני הוא בית הספר לאומנויות ולעיצוב הראשון שהוכר על ידי משרד החינוך האיטלקי, בשנת 1935, כ"בית ספר מקצועי לאמנות".
בשנת 1951 הוא הועלה לדרגת "מכון".
מסלולי הלימוד הראשיים הם עיצוב אופנה, מנהל עסקים באופנה, קניינות אופנה, סטיילינג, עיצוב פנים, עיצוב תעשייתי, עיצוב גרפי ותקשורת חזותית.
מאז הקמתו בשנת 1935, הכשיר מרנגוני יותר מ-45,000 מעצבים ואנשי מקצוע, בהם פרנקו מוסקינו ודומניקו דולצ'ה וסטפאנו גבאנה, יוצרי המותג "דולצ'ה וגבאנה".
בית הספר מרנגוני בישראל הוא שלוחה של בית הספר מרנגוני בחו"ל ומיוצג על ידי ארז עובדיה.
מכון נסיעה, הממותג בשם נסיעה (Nesiya), ארגן מלכ"ר תוכניות חינוכיות לבני נוער אמריקאיים וישראלים בישראל ובארצות הברית.
מכון נסיעה נוסד ב-1985 ובמהלך השנים השתתפו יותר מ-2,500 צעירים אמריקאים וישראלים בתוכניות הארגון.
מכון נסיעה נתמך על ידי תורמים פרטים וקרנות המקדמות חינוך יהודי.
"לבנות קהילה רבגונית הבנויה על יצירת קשרים אישיים בין יהודים מרקעים וממקומות שונים.
אנו רואים בהכרת היהדות על כל גווניה בסיס ותנאי ליצירת חיים יהודיים עשירים ותוססים.
המפגש הבין-תרבותי בין ישראלים ואמריקאים מרקעים חברתיים, דתיים וסוציו-אקונומיים שונים, מרחיב את עולמו האישי של כל משתתף ומשתתפת, פותח פתח להעצמה אישית ומעשיר את חיי קהילת המשתתפים.
התוכנית מפתחת אצל החניכים זהות אישית וחברתית, מקנה כלים לתקשורת בינאישית ויכולת ביטוי עצמי ומחזקת את המודעות והאחריות החברתית."
לנסיעה שלושה מיזמים מרכזיים: "התוכנית השנתית", "תוכנית הקיץ" ו"סמינר חורף":
התוכנית השנתית היא תוכנית התנדבות במהלך שנת לימודים אחת, כוללת התנדבות קבוצתית פעם בשבוע, לימוד ב"בית מדרש" פעם בחודש, ורצף של שבתונים.
קיימות קבוצות התנדבות בירושלים, תל אביב, בית שאן, אשדוד ובאר-שבע.
רבים מן המשתתפים באים לתוכנית כחלק מפרויקט מחויבות אישית ואחרים משתתפים כהמשך של תוכניות נסיעה אחרות.
המשתתפים מתנדבים במרכז קשישים 'נווה הורים', מועדוניות בירושלים, אשדוד ובאר שבע, מוזיאון ישראל, שכן טוב, בית הגלגלים וגופים נוספים.
ב"בית מדרש" לומדים חברי הקבוצה בעזרת לימוד טקסטים (מסורתיים ועכשוויים) וסדנאות אומנות.
בשבתות, עוסקים בעניינים חברתיים הקשורים לנושא המרכזי בו עסקו כל הקבוצות ב"בתי מדרש" ושמים דגש על איך לבלות שבת ביחד בקהילה פלורליסטית.
תוכנית הקיץ היא תוכנית אינטסיבית שאורכה שישה שבועות לנערים ונערות בגילאי 16-18. במהלכה המשתתפים בונים ביחד קהילה תוך כדי מפגשים תרבותיים בין אמריקאים לישראלים ובין זרמים שונים ביהדות.
התוכנית כוללת סדנאות אומנות, התנדבות, לימוד טקסט יצירתי (כמו בתוכנית השנתית) וטיולים ברחבי הארץ.
סמינר חורף הוא שבוע של סדנאות אמנות ולימוד טקסטים בארצות הברית שבו משתתפים הבוגרים מתוכנית הקיץ מארצות הברית ומהארץ.
מטרת התוכנית היא להמשיך את חוויית הקיץ ולספק הזדמנויות למנהיגות שדרכן הבוגרים לומדים איך ליישם את מה שלמדו בתוכניות נסיעה בחייהם האישיים.
בשנים האחרונות הוא חדל להתקיים, ואין לו אזכור ברשם העמותות או באתרים אחרים בהם מתפרסמות פעולות של מכונים כאלה.
מכון מופ"ת הוא מכון למחקר ולפיתוח מקצועי של סגלי הוראה העוסקים בהכשרת מורים.
המכון נוסד בשנת 1983 על ידי האגף להכשרת עובדי הוראה במשרד החינוך כמוסד ליצירת קהילות עמיתים מהארץ ומהעולם מכל זרמי החינוך.
המקום מקיים מגוון מסגרות להתפתחות מקצועית ואישית וכן פעילות להנגשת ידע מחקרי ומידעני לקובעי מדיניות, וחיבור בין מדיניות ומעשה.
המכון ממוקם בקמפוס מכללת לוינסקי, בקריית החינוך של תל אביב, הסמוכה לצומת גלילות.
הערוץ מזמן מסגרות לימוד במגוון היקפים ובמתכונות שונות הנותנות מענה לקשת רחבה של צרכים ושל אוכלוסיות בקרב סגלי הכשרת המורים.
הערוץ כולל את מסגרות הלימוד הבאות:
בית ספר ללימודי להתמחות מקצועית ע"ש פרופ' משה זילברשטיין: מסייע בגיבוש תפיסה מקצועית של מורי המורים ובהקניית כלים חיוניים לעבודתם.
בבית הספר להתמחות פועלות תוכניות דו-שנתיות: הדרכה הנחיה והוראה בהכשרת מורים, טכנולוגיות מידע ותקשורת, מחקר הערכה ומדידה וניהול אקדמי.
וכן תוכניות חד-שנתיות: "דיאלוג"' חינוך חזותי ולימודי כתיבה.
היחידה לקורסים ולסדנאות: מפתחת קורסים וסדנאות בהיקף משתנה למורים במערכת החינוך ולמורי-מורים (מרצים במכללות להוראה).
היחידה מפעילה מסלול ייעודי של סדנאות לפיתוח סגל מנהלי במכללות (סדנאות א.ד.ם).
מהלך השקפה - מורים מובילים
אלומות - לטיפוח עתודה ניהולית בהכשרת מורים
מרכז ההדרכה להתפתחות מקצועית: המרכז משמש אתר להתפתחות מקצועית עבור אנשי סגל בכירים מארגונים וממוסדות חינוכיים כגון: יחידות מטה במשרד החינוך, מפקחים, אנשי חינוך בשבתון וממלאי תפקידים בחינוך ברשויות מקומיות.
ערוץ הכתיבה מזמן מסגרות כתיבה לכותבים מתחילים ומומחים.
מסגרות הכתיבה מסייעות לכותבים להפוך ידע אישי נצבר - תאורטי ופרקטי - לידע ציבורי העומד לרשות קהיליית אנשי החינוך במכללות ובשדה.
מסגרות הכתיבה בערוץ הן אלה:
הוצאת הספרים: העוסקת בנושאים מרכזיים בהכשרת מורים וחינוך.
"דפים": כתב עת אקדמי שפיט המתמקד בתאוריה, במחקר ובפרקטיקה של הכשרת עובדי הוראה.
"דפי יוזמה": כתב-עת לא שפיט, המהווה במה להצגת יוזמות חדשות בהכשרת מורים.
ביטאון מכון מופ"ת, היוצא לאור כל רבעון ומשמש במה לשיח ולדיון בסוגיות מרכזיות בהכשרת מורים.
חלק מהחומרים המופקים בערוץ מונגשים לקורא בצורה מקוונת (דיגיטלית), כולל ספרים דיגיטליים בפורמט אינטראקטיבי.
לחלקם ניתנת הכניסה למנויים בלבד.
רשות המחקר הבין-מכללתית פועלת לעידוד העשייה המחקרית של סגלי ההוראה במכללות ובמכון מופ"ת ולהובלת מחקרים שעניינים הכשרת מורים וחינוך.
הרשות תומכת בהובלת מחקרים אישיים ורשתות מחקר ששותפים בהן חוקרים רבים.
הרשות יוזמת שיתופי פעולה עם קובעי מדיניות על מנת לספק להם נתוני מחקר שישמשו אותם בתהליכי קבלת החלטות.
רשות המחקר מנהלת מאגר כלי מחקר ומאגר חוקרים לשימושם של כל החוקרים.
תוכנית הפוסט-דוקטורט במכון מופ"ת, היא תוכנית המיועדת לקדם סגל אקדמי צעיר במוסדות האקדמיים להכשרת מורים.
התוכנית נמשכת שנתיים וכוללת ליווי אקדמי של מנחה המומחה/ית בתחום הדעת, למידת עמיתים במסגרת מפגשים דו-שבועיים וליווי של צוות התוכנית.
"ערוץ מפגשי עמיתים" מזמן מגוון רחב של מסגרות לליבון נושאים בהכשרת מורים, לקידום יוזמות, לדיון במחקרים עדכניים ולגיבוש עמדות.
במסגרת הערוץ מתקיימים פורומים לבעלי תפקידים, צוותי חשיבה ליוזמות חדשות, כנסים וימי עיון, מפגשים מקוונים וכן מופעלות סביבות הוראה ולמידה מקוונות במסגרת יחידה המקדמת הטמעת שימוש מושכל בטכנולוגיות עדכניות בחינוך.
היחידה הובילה בעבר רשת חברתית מקצועית בשם "שלובים".
כחלק מהערוץ פועל מרכז TEC לטכנולוגיה, לחינוך ולשונות תרבותית.
הפעילות הבינלאומית המתקיימת במסגרת הערוץ הבינלאומי של מכון מופ"ת מתבססת על הרצון להפיץ בקרב קהילות שונות בעולם הן את הידע והניסיון שנצברו במכון בתחומי הכשרת מורים וחינוך בכלל, והן את המומחיות הייחודית של המכון בהכשרת מורי מורים ובפיתוח תשתיות לעבודה חשובה זו.
כיום מפעיל הערוץ הבינלאומי שני נתיבי פעילות עיקריים: הנתיב האחד מכוון לקהיליית הכשרת המורים ומורי המורים בעולם והנתיב השני מכוון לכל אותם העוסקים בהוראה ובחינוך יהודי בתפוצות.
הפעילויות בשני הנתיבים מתקיימות במסגרות עבודה מקוונות ופנים אל פנים וכוללות:
פורטלי תוכן אקדמיים בשפות שונות
ערוץ מו"פ לטכנולוגיה ולחדשנות בחינוך
הפצת ידע תאורטי ומעשי בנושא טכנולוגיות למידה למערכת הכשרת המורים ולכלל מערכת החינוך
הפצת וקידום של רעיונות חדשים מהארץ ומהעולם אשר יכולים לתרום למערכת הכשרת המורים בישראל
הספקת שירותים טכנולוגיים איכותיים ובמחירים תחרותיים למערכת הכשרת המורים בישראל
המרכז לטכנולוגיה, חינוך ושונות תרבותיות
TEC - המרכז לטכנולוגיה, חינוך ושונות תרבותיות (ראשי תיבות של "Technology, Education and Cultural diversity") פועל בקרב סטודנטים ולתלמידים מתרבויות שונות לקידום חינוך לרב-תרבותיות ולהעלאת הכשירות התרבותית באמצעות קורסים מקוונים.
מדי שנה מקיים המרכז יום בינלאומי לציון המאבק בגזענות.
המודל TEC מבקש לפתח אמון באמצעות סביבות למידה שיתופיות מקוונות.
מודל זה מרחיב את תאוריית המגע (Contact Hypothesis) של אלפורט, ולפיה ניתן להפחית סטראוטיפים ודעות קדומות על ידי מגע קרוב בין אנשים מקבוצות שונות בעלות סטטוס זהה, אינטרסים משותפים ומשימה זהה, אשר נתמך על ידי גוף מוסדי כלשהו.
במודל טק (TEC) הקשרים בין קבוצות בקונפליקט מתבססים בעיקר על האינטרנט.
הקשר ויצירת האמון שבין הסטודנטים מתפתחים בהדרגה: בתחילה הקשר הוא טקסטואלי, לאחר מכן הקשר הוא קולי, ולבסוף מתקיים מפגש פנים אל פנים.
בשנת 2018 קיבל מרכז TEC את פרס ירושלים לאחדות ישראל בבית הנשיא.
מרכז הידע האקדמי נועד לספק שירותי מידע לעוסקים בהכשרת מורים, בחינוך והוראה ובנושאים הקשורים לתחומים אלו, לשם כך הוקמו:
מאגר חומרי למידה, הוראה ומחקר מאפשר גישה לדוחות מחקר, עבודות דוקטורט ועבודות גמר לתואר שני בתחום הכשרת מורים והוראה; כתבי עת אקדמיים בתחום החינוך, מאמרים וספרים רלוונטיים.
ריכוז של תוצרי המכללות להוראה: ספרים, כתבי עת, סילבוסים וידיעונים.
מאגר כלי מחקר: קרוב ל-700 כלי מחקר כדוגמת שאלונים, תצפיות וכלי מחקר אחרים בתחום החינוך והכשרת המורים, שנאספו מתוך דוחות מחקר, מאמרים שפורסמו בכתב העת "דפים", וכן עבודות לתארים שני ושלישי.
רשימות מאמרים חדשים בתחום הכשרת מורים נשלחת למנויים כלקט חודשי.
תוצרים דיגיטליים: ארכיון דיגיטלי (מאגר סילבוסים), מאגר כנסים בארץ ובעולם ועוד.
סקירות מידע ושאילתות על נושאים שונים בהכשרת מורים ובמדיניות חינוך.
מאגר שאילתות: פריטי מידע בתחום הכשרת מורים המצויים במאגרי המידע של מכון מופ"ת
פורטל כתבי עת ישראליים בנושאי חינוך, הוראה למידה והכשרת מורים.
מכון משפטי ארץ הוא כולל דיינות ומכון העוסק במחקר יישומי של המשפט העברי והלכות מדינה.
הוא פועל בצמוד ליישוב עפרה מאז ה'תש"ס, ומטרתו מתן מענה תורני לשאלות העולות במשפט המודרני.
המכון זכה בפרס כץ לשנת 2017.
המכון הוקם על ידי הרב אבי גיסר (רב היישוב עפרה) ועל ידי הרב מיכאל בריס באלול תש"ס.
שניהם עמדו בראש המכון, עד לעזיבתו של הרב בריס.
בראש צוות המחקר של המכון עומד הרב ד"ר איתמר ורהפטיג והרב ד"ר עדו רכניץ.
במסגרת המכון פועל כולל דיינות אשר מכשיר אברכים לקראת מבחני הדיינות של הרבנות הראשית לישראל.
בראשות הכולל עומד הרב חיים בלוך.
צוות המחקר של המכון חוקר נושאים תורניים במטרה להפוך את המשפט העברי למערכת חיה ומתפתחת במדינת ישראל.
המכון עוסק בשני תחומים עיקריים: דיני ממונות ותורה ומדינה.
המכון מפרסם דוגמאות חוזים באתר האינטרנט שלו, וכן מציע ייעוץ הלכתי לעריכת חוזים.
החוזים באים לפתור בעיות רבות שקיימות בין החוק להלכה במסחר.
חלקם הם בעיות של קניין שההלכה מצריכה מעשים מסוימים והחוק מסתפק בדיבור והסכמה.
דוגמה לכך אפשר למצוא בקניית דירה, כאשר לפי ההלכה צריך לקנות בכסף, ובמציאות הקונה לא נותן למוכר אף מטבע, והחוזה אמור לפתור את הבעיה.
חוקרי המכון עונים לשאלות בנושא דיני ממונות שמתקבלות דרך אתר המכון ואתר מורשת.
חלק מהתשובות שנכתבו פורסם במסגרת שני כרכי הספר שו"ת משפטי ארץ.
כמו כן, המכון מפרסם סקר המשפט העברי הבוחן את עמדות הציבור היהודי בישראל בנוגע למשפט העברי.
המכון מקיים כנס דיינים שנתי בשיתוף עמותת הליכות עם ישראל.
במרכז הכנס דיון סביב נייר עמדה שנכתב על ידי אחד מחוקרי המכון.
בעקבות הכנס מתקבלת החלטת מדיניות שבדרך כלל מאומצת על ידי רשת בתי הדין ארץ חמדה גזית.
עד לשנת תש"פ נידונו הנושאים הבאים:
חיוב בנזק עקיף - גרמא
מעמדו של מנהג שיצר חוק המדינה
מעמדם ההלכתי של חוקי המגן בתחום העבודה
מעמדם של חוקי המדינה ושל פסיקת בתי המשפט
נציגי המכון השתתפו בדיונים על החוקה בוועדות הכנסת תוך הצגת עמדת המשפט העברי, וכן הגישו חוות דעת לוועדת שרים לחקיקה שפורסמו באתר המכון.
אנשי המכון כותבים ניירות עמדה ומאמרים בנושאים אלה.
חוקרי המכון עוסקים בחקר המחשבה המדינית היהודית.
במסגרת זו יצא לאור הספר "מדינה כהלכה" מאת הרב עדו רכניץ.
הספר עוסק במבנה המשטר, ביחסים בין מוסדותיו השונים ובערכיו.
הספר זכה בפרס הרב ישראלי לשנת 2016.
חוקרי המכון הרב ד"ר עדו רכניץ והרב אלעזר גולדשטיין הוציאו לאור ספר ובו ניתוח מסמך רוח צה"ל לאור המקורות היהודיים, אשר זכה בפרס הרב ישראלי לשנת 2013. בנוסף, פרסמו סדרת מאמרים בנושאי אתיקה צבאית בכתב העת מערכות.
א - דין, דיין ודיון (תשס"ב)
ב - טענות וראיות (תשס"ה)
ג - קניין ומסחר (תש"ע)
ד - חוזים ודיניהם (תשע"ו)
ה - בית הדין לממונות (תשפ"א)
הרב ד"ר איתמר ורהפטיג, צנעת אדם: הזכות לפרטיות לאור ההלכה (תשס"ט).
א: עבודה, גזל, נזיקין, זכויות יוצרים (תשע"א)
ב: חוק ועסקים, ריבית, צדקה (תשע"ג)
אלעזר גולדשטיין ועדו רכניץ, אתיקה צבאית יהודית (2013, בשיתוף עם ידיעות ספרים).
משה דרורי, השימוש בזכות לרעה במשפט העברי: כופין על מידת סדום (תש"ע).
עדו רכניץ, מדינה כהלכה - התמודדות יהודית עם אתגר העצמאות (תשע"ח, בשיתוף עם הוצאת מגיד).
עדו רכניץ, מדינת התורה הדמוקרטית: עיון במשנתם המדינית של הריא"ה הרצוג, הרא"י וולדינברג והר"ש גורן (תשפ"ב).
אורי סדן, אורות החושן - דיני ממונות בימינו: עבודה וקבלנות (תשפ"ב).
יוסף יצחק ליפשיץ, כלכלה וערכי היהדות (יצא במקור באנגלית בשנת 2012, יצא לאור בעברית דרך המכון בשנת תשפ"ג).
עדו רכניץ, רווחה וערכי היהדות (תשפ"ג).
עד לשנת התשפ"ד (2024) המכון היה ממוקם במבנה בקצה היישוב עפרה, ונטען כי המבנה נרכש מבעליו הפלסטיניים באמצעות חברת "אל-וַטַן", חברה בבעלות אמנה ומועצה אזורית מטה בנימין.
הפלסטינים שהיו בעלי המקום טענו כי מעולם לא מכרו את המבנה, וכי מסמכי הרכישה זויפו.
בקשת "אל-וטן" לרשום את הבעלות במבנה בטאבו על שמה, נדחתה במנהל האזרחי בשל בעיות שהתגלו במסמכי הרכישה.
תביעה שהגישה "אל-וטן" בבית המשפט נגד המנהל האזרחי נדחתה ב-2013 על ידי בית המשפט.
בשנת התשפ"ד המכון עבר לתוך היישוב עפרה.
מכון מנדל למנהיגות נוסד בשנת 1990 בירושלים בידי קרן מנדל על-ידי האחים ג'ק, ג'וזף ומורטון מנדל מקליבלנד, אוהיו ובשיתוף עם משרד החינוך.
במכון מתקיימות מגוון תוכניות לפיתוח מנהיגות, שמטרתן לתרום לשגשוגה של מדינת ישראל על כל קהילותיה.
הרעיון המכונן של מכון מנדל למנהיגות הוא לטפח מנהיגים מונחי חזון, שיהוו סוכני שינוי המובילים ארגונים ומיזמים חינוכיים בישראל ובקהילות יהודיות בעולם.
על פי רוב, המשתתפים בתוכניות מכון מנדל למנהיגות מגיעים עם רקע מקצועי מגוון במגזר הציבורי, ביזמות חברתית, בארגונים ללא כוונות רווח ובצה"ל.
מנהלת מכון מנדל למנהיגות משנת 2018 היא יעל הס.
לאחרונה המכון עבר למשכן חדש בשכונת ניות שבירושלים.
תוכנית בית ספר מנדל למנהיגות חינוכית נוסדה בירושלים בשנת 1991 בשיתוף עם משרד החינוך.
זוהי תוכנית דו-שנתית, ומטרתה לפתח ולטפח מנהיגים חינוכיים בעלי חזון והשפעה שיניעו ויובילו תהליכים לקידום החינוך בישראל.
תפיסת ההכשרה של בית ספר מנדל למנהיגות חינוכית מדגישה את רכיב החזון במנהיגות.
חזון זה מגובש תוך העמקה ביסודות רעיוניים, תרבותיים וחברתיים, עם דגש על פיתוח זהות אישית ומקצועית ועיצוב השקפת עולם, וכן על הפן האסטרטגי של תכנון, קבלת החלטות ויישום מדיניות.
רבים מבוגרי התוכנית משמשים בימינו בתפקידי מפתח במסגרות חינוכיות וחברתיות שונות, בשלטון המרכזי ובשלטון המקומי, במלכ"רים ובעמותות וכן במוסדות אקדמיים, בהן גילה בן הר, ד"ר מירי שליסל יושבת ראש המזכירות הפדגוגית לשעבר, ורחל עזריה.
עד שנת 2015 היה בית ספר מנדל למנהיגות חינוכית חלק ממכון מנדל למנהיגות.
כיום הוא יחידה נפרדת של קרן מנדל-ישראל.
מנהלת בית הספר למנהיגות חינוכית מנובמבר 2022 היא אפרת ארן.
תוכנית מנדל למנהיגות חינוכית בצה"ל נוסדה בשיתוף עם חיל החינוך והנוער בשנת 2005 במטרה לסייע לקציני צה"ל לפתח את זהותם כאנשי חינוך לובשי מדים.
תוכניות מנדל לפיתוח מנהיגות בקהילה החרדית מיועדות לבני ולבנות הקהילה החרדית במטרת התוכניות להכשיר את רובד המבקשים לעסוק "בצורכי ציבור באמונה" ברמה מקצועית גבוהה, ולהקנות להם כלים ומיומנויות שיאפשרו להם לפתח מענה לצורכי הקהילה, לפעול לשגשוגה ולרווחתה ולייצוגה המקצועי בממשל ובמערכות.
בין חברי הסגל של התוכנית: ד"ר נעמי פרל (מנהלת התוכנית), הרב מנחם בומבך וההיסטוריון ד"ר ליאור אלפרוביץ.
תוכנית מנדל למנהיגות נוער מיועדת למנהיגים מקרב הסגל הבכיר של מסגרות החינוך הבלתי פורמלי בישראל (תנועות נוער, ארגוני נוער) ואורכה שנה.
מטרת התוכנית לגבש את זהותם החינוכית של המשתתפים ולסייע להם ליצור פלטפורמה משותפת לעיון בהיבטיו השונים של החינוך ובאתגרים הניצבים בפני הנוער כיום.
תוכנית מנדל למנהיגות בתרבות יהודית מיועדת לטיפוח מנהיגים בתחום התרבות היהודית, כדי שיוכלו ליצור "שפת תרבות" משותפת לשם דיון באתגרים הניצבים בימינו בפני התרבות היהודית.
בין בוגרי התכנית: נטע אלקיים, חן ארצי סרור, ועמיחי חסון.
תוכנית מנדל למנהיגות באקדמיה בהכשרה להוראה מיועדת לבעלי תפקידים מרכזיים בתחום הכשרת המורים, כגון ראשי חוגים ומחלקות ומובילי ההתנסות בהוראה.
מטרת התוכנית ליצור קבוצת מנהיגות אקדמית אשר תוביל תהליכי חשיבה, פיתוח ויישום של מדיניות עדכנית בשדה הכשרת המורים.
זאת באמצעות לימוד והעמקה בתאוריה ובמעשה של התפיסות הרווחות בארץ ובעולם, תכנון מהלכי שינוי מערכתיים במערכת החינוך ובמוסדות אקדמיים, וכן כתיבה והפצה של ידע.
התוכנית היא מיזם משותף של מכון מנדל למנהיגות ומינהל עובדי הוראה במשרד החינוך.
תוכנית עמיתי ירושלים פעלה בשנים 1982–2011 והייתה מיועדת ליזמים חינוכיים וחברתיים הפועלים בקהילות ומוסדות יהודיים ברחבי העולם.
הלימודים התקיימו בירושלים במשך שנה אחת, במהלכה התעמקו העמיתים באתגרי החינוך והעיסוק הקהילתי בעולם היהודי, עם התייחסות רחבה וביקורתית לניסיונם המקצועי הרב.
רבים מבוגרי התוכנית השפיעו על עיצוב החינוך היהודי בתפוצות ובישראל.
בין בוגריה: יולי אדלשטיין, יושב ראש הכנסת לשעבר; הרב פרופ' נריה גוטל, נשיא מכללת אורות ישראל, ועוד.
תוכנית מנדל לדוקטורנטים מצטיינים בחינוך פעלה בשנים 2010–2014 ומטרתה הייתה לעודד ולפתח דור חדש של אקדמאים בתחום החינוך בישראל שהם בעת ובעונה אחת חוקרים מצטיינים ומנהיגים מעורבים.
התוכנית יועדה לקדם את העמיתים בכתיבת הדוקטורט שלהם, להעמיק את היכרותם עם שדה החינוך בישראל ולגבש את זהותם המקצועית כאנשי חינוך.
עם סגל מכון מנדל למנהיגות נמנות דמויות מהאקדמיה ומתחום החברה, התרבות והרוח, בהם מלכה פיוטרקובסקי, ד"ר רות קלדרון, הרב מישאל ציון ועוד.
מכון סאמיט הוא עמותה שהוקמה לשם טיפול ושיקום פסיכו-סוציאלי בתוך הקהילה למתבגרים ומבוגרים שעברו משבר נפשי.
המכון הוקם בירושלים בשנת 1973 על ידי צבי סטיסקין ודייב שונברון.
המכון פועל בשיתוף ובפיקוח משרד הבריאות במסגרת סל שיקום, משרד הרווחה, עיריית ירושלים, המוסד לביטוח לאומי ומשרד הביטחון, הקובעים ומממנים את עלות הטיפול למשתקם.
מאז ינואר 2003 מפעיל מכון סאמיט, במסגרת תוכנית הפרטה של משרד הרווחה, גם את השירות למשפחות אומנה וקלט חירום במחוזות ירושלים והדרום.
משפחות האומנה מטפלות בילדים בסיכון, ילדים עם נכות וילדים עם פיגור שכלי.
בשנת 2008 החל המכון להפעיל מרכז הורים למתבגרים בשיתוף עם עיריית ירושלים והמוסד לביטוח לאומי, הנותן מענה טיפולי באמצעות הדרכת הורים או טיפול משפחתי להורים של מתבגרים.
אומנה - מכון סאמיט מציל ותומך בילדים אשר הוצאו מביתם לאחר התעללות ו/או הזנחה קשה.
מכון סאמיט מגייס ומכשיר משפחות אומנה לתפקיד רב אחריות זה, מעניק סיוע בתחום הטיפולי והלימודי לילדים במשפחות, ומלווה באמצעות אנשי מקצוע את משפחות האומנה ומעניק להן ייעוץ וליווי צמוד בכל שלבי תהליך האומנה.
השירות ניתן למשפחות האומנה באזור ירושלים והדרום, בפיקוח ובשיתוף משרד הרווחה ובתיאום עם המחלקות לשירותים חברתיים ברשויות המקומיות.
הייעוץ כולל הכשרת משפחות אומנה חדשות, סיוע מקצועי על ידי מנחת אומנה, גיבוש תוכנית טיפול על ידי מנחי אומנה ועובדים סוציאליים ויישומם באמצעות מטפלים, חונכויות, עזרה בלימודים, קבוצות תמיכה ומפגשים קבוצתיים להורים ולילדים.
בנוסף ניתן במידת הצורך ליווי ותיווך בין משפחות האומנה לבין משרד העבודה והרווחה לקבלת החזרים כספיים להוצאות מיוחדות עבור ילדים עם צרכים מיוחדים.
שיקום - השירות לטיפול ושיקום נפשי של מכון סאמיט מעניק מגוון שירותי טיפול ושיקום לצעירים נפגעי נפש הסובלים מבעיות נפשיות ותפקודיות, וזקוקים לשיקום פסיכו-סוציאלי.
מכון סאמיט מעניק למשתקמים טיפול פסיכולוגי אישי, פעילות חברתית, שיקום תעסוקתי, וליווי פסיכיאטרי.
השירות מלווה את המשתקמים לעבר חיים עצמאיים.
השירות לשיקום נפשי המופעל על ידי המכון מציע מודל שיקומי, המשלב בתהליך השיקומי בין צרכיו הרגשיים, החברתיים והתעסוקתיים של המשתקם, במסגרת חמש מסגרות שיקום שונות המופעלות דרך "סל שיקום":
שלוש מתוכן הן מסגרות המתבססות על קהילה טיפולית ודירות המשך, המציעות גם גישות התנהגותיות לטיפול במשתקמים עם אישיות גבולית, הפרעות חרדה, טורדנות כפייתית והפרעות נפשיות נוספות.
משנת 2015 פועלת ביחידת המתבגרים תוכנית DBT הפתוחה גם בפני משתקמי הדיור המוגן ויחידת המבוגרים.
ביחידות המבוגרים והמתבגרים מקבלים המטופלים ליווי פסיכותרפויטי שוטף מצוות עובדים מקצועיים ביניהם חברי ההנהלה, פסיכיאטרים, פסיכולוגים, עובדים סוציאליים, דיאטנית ומדריכים.
עם המעבר משלב לשלב, הולכת וגוברת רמת העצמאות של המשתקמים.
זמן השהייה בתוכנית הוא כשלוש שנים, והוא כולל שנה עד שנה וחצי במסגרת אינטנסיבית ולאחריה מגורים עצמאיים יותר בדירות שכורות, לרוב במסגרת הדיור המוגן.
במסגרת הדיור המוגן מוצע למשתקמים מפגש שבועי עם מתאמת טיפול ועם מדריכה שיקומית.
מפעל מוגן "יציר כפיים" - שלב התעסוקה הנתמכת מיועד לאנשים שמתקשים לעבוד בשוק הפתוח, ומציע להם עבודה מוגנת בשכר סמלי של כ-5 ש"ח לשעה, תוך שמירה על אפשרות המעבר לעבודה בשוק החופשי.
בתהליך ההכשרה שמים דגש על התקדמות הדרגתית בהתאם ליכולות ולמוטיבציה של כל משתקם.
כל ההכנסות המתקבלות ממכירת מוצרי המפעל משמשות לרווחת המשתקמים, כגון קיום פעילויות חברתיות, גיבוש ופיתוח תנאי העסקתם.
כל משתקמים המתחיל לעבוד במפעל מקבלים ליווי של עובד שיקום ובהמשך גם עובד השמה שמסייע במציאת עבודה בשוק החופשי.
הפניה לתעסוקה נתמכת נעשית על ידי גורמים שונים, כגון תחנה לבריאות נפש או מטפלים פרטיים, לאחר קבלת האישור מהגורם המממן המתאים.
מרכז השמה תעסוקתי - המרכז לשיקום תעסוקתי של מכון סאמיט מיועד למתבגרים ולמבוגרים צעירים הנמצאים בתהליכי שיקום נפשי.
המשתקמים מגיעים למרכז התעסוקה ממכון סאמיט וממקומות נוספים בירושלים.
המרכז מאפשר תהליכי אבחון יכולות תעסוקה, פיתוח קשרים וכישורים לעבודה וכן ליווי בהשמה ומעקב משותף בעבודה או בלימודים בהתאם לתוכנית האישית שהם בונים לעצמם.
מהות - מרכז להדרכת הורים למתבגרים - מרכז מהות הוקם על מנת לתת תמיכה, ייעוץ וטיפול להורים, למתבגרים ולמשפחה כולה כמענה לתקופת גיל ההתבגרות.
המרכז מנוהל ומופעל על ידי מכון סאמיט, ופועל בשיתוף פעולה עם היחידה לטיפול במתבגרים של עיריית ירושלים.
מרכז מהות מתמקד בשיפור הקשר הורה-מתבגר, שיפור התפקוד ההורי ותמיכה במצבי משבר, במטרה להביא לחיזוק המשפחה ולשיפור במצבו ובתפקודו של המתבגר.
טיפול משפחתי – משותף להורים ולמתבגרים, ובו מטופלים הקשיים ביחסים ובתקשורת בתוך המשפחה.
בטיפול נעשה עיבוד הרגשות והקונפליקטים המשפחתיים בסביבה טיפולית תומכת ומאפשרת.
טיפול להורים – לו שותפים רק ההורים, ובו עולים הקשיים ביחסים ובתקשורת עם המתבגרים.
עיקר העבודה נעשה סביב התפקיד, הסמכות והשותפות ההורית בסביבה תומכת ומאפשרת.
טיפול קבוצתי - השתתפות בקבוצה מאפשרת להורים לקבל נקודת התייחסות לגבי תפקודם ומיקומם כהורים ותהליכי ההתבגרות העוברים על ילדיהם.
בקבוצה רוכשים המשתתפים ידע וכלים העוזרים להם בהתמודדות עם תקופה מורכבת זו.
התמיכה והשיקוף שנותנים הקבוצה והמנחים, מאפשרים להורים להכיר ולהתמודד עם החרדות והתחושות שיש להם ביחס למתבגרים.
מכון מורשת אשכנז הוא מכון שנוסד בשנות ה-90 בבני ברק על ידי חוקר יהדות אשכנז הרב בנימין שלמה המבורגר.
המכון שם לו למטרה לשמר ולחדש את מנהגי היהדות המסורתית שהיו נפוצים במחוזות גרמניה וננטשו על ידי צאצאיהם בארץ ישראל ובמקומות אחרים.
המכון עוסק בחקר ההלכה שהייתה נהוגה בגרמניה, ובחקר נוסח התפילה (יהדות) המסורתי, לצד פולקלור מקומי וניגוני התפילה המקובלים.
המכון הוציא את סדרת הספרים שרשי מנהג אשכנז, העוסקת בחקר מנהגים הנהוגים אצל יוצאי גרמניה, מתוך השוואה לדעות הפוסקים, ומנהגי הקהילות השונות.
עד כה יצאו חמישה כרכים בסדרה.
המכון גם מוציא ספר שנה, "ירושתנו", לנושאים הקשורים למטרות המכון.
בסופו לוח מנהגי בית הכנסת לבני אשכנז.
בחסות המכון נפתחים בתי כנסיות ברחבי ישראל והעולם כדי לשמור על מנהגי אשכנז ומערב אירופה.
קהילות כאלו קיימות היום בבני ברק, בירושלים, בביתר עילית, במודיעין עילית, בחיפה, ובמקומות נוספים בישראל ומחוצה לה.
גדולי הדורות על משמר מנהג אשכנז, בני ברק תשנ"ד
שרשי מנהג אשכנז, א-ה, בני ברק תשנ"ה-תשע"ח
זכרונות ומסורות על החתם סופר, בני ברק תשנ"ו.
נשיא הלויים: פרקי חייו ופעליו של רבנו יצחק דוב הלוי זעליגמאן בער באמבערגער, בני ברק-ניו יורק תשנ"ב
הרב יונה מרצבך, פרקי חיים – דרכו ופעליו, בני ברק תשס"ד
משיחי השקר ומתנגדיהם, בני ברק תשס"ט
מקום שנהגו: מנהגים דק"ק בעכהאפען פרנקוניה בוואריה אשכנז: לאור מנהגי קהילות אשכנז ופולין, לונדון תשע"א-2011
הישיבה הרמה בפיורדא: עיר תורה בדרום גרמניה וגאוניה, א-ג, בני ברק תש"ע
מחזור ליום הכיפורים, ביתר עילית תשע"ו.
נוסח מוגה ע"פ ס"י עם ביאור קצר למילים הקשות.
מכון מחקר הוא מוסד המיועד לביצוע מחקר מדעי בנושא או שטח מחקר מסוים ומוגדר.
מכון המחקר יכול להתמקד במחקר בסיסי (לצורך העשרת הידע וללא כוונה יישומית ספציפית מוגדרת) או במחקר יישומי (שימוש במדע לצרכים מוגדרים, כגון פיתוחים טכנולוגיים, הנדסיים או צבאיים, פיתוח תרופות או זני גידולים חקלאיים).
במכון מחקר אקדמי מועסקים פרופסורים ותלמידי מחקר לתארים מתקדמים.
המונח משמש לא רק למדעי הטבע ומדעים מדויקים אלא גם למחקר במדעי הרוח והחברה.
לעיתים קיים לצד מכון המחקר מוקד חינוכי או לימודי למומחים או לקהל הרחב כגון שותפות בהוראה בפקולטה של אוניברסיטה, ספרייה, מוזיאון או הוצאת ספרים.
בדרך כלל מפיקים מכוני מחקר, בנוסף לפרסומים מדעיים, גם תכנים כספרי לימוד ותוכניות לימודים, הרצאות, כנסים וימי עיון, כתבי עת מדעיים, ניירות עמדה ומדיניות וכדומה.
המונח "מכון מחקר" מתאר לפעמים צוות חשיבה, המורכב ממומחים בתחומים שונים העוסקים במחקר המיועד לרוב לקדם נושאים שונים במדיניות, תעשייה, צבא או תאגידים.
מלבד מכוני המחקר האקדמיים, המונח "מכון מחקר" משמש גם למכונים למחקרי שווקים.
באמצעות חקר שוק, נבנים מאגרי מידע שיווקיים או שמסופקים נתונים לטובת פעילותם של לקוחות, אשר הזמינו מחקרים בתחומים ספציפיים.
מחקרים סטטיסטיים מעין אלה, המבוצעים במכונים למחקרי שווקים, עונים על שאלות הנדרשות לצורך פעילות השיווק והמו"פ של חברות עסקיות או בעת ביצוע מחקרים אקדמיים.
המכונים מעסיקים סוקרים וחוקרים, המשתמשים בשיטות מחקר כמותניות ובנוסף, מבצעים מחקרים איכותניים.
מכון סימן לינוקס הוא מלכ"ר המנהל מטעם לינוס טורבלדס את הסימן המסחרי של לינוקס, לתוכנות המשתמשות בליבת לינוקס, לתוכנות המבוססות על תוכנות הקיימות בלינוקס הן ביישום והן בתיעוד.
הסימן המסחרי לינוקס נמצא בבעלות לינוס טורבאלדס בארצות הברית, גרמניה, האיחוד האירופי ויפן לתוכנת מערכת הפעלה של מחשב, כדי להקל על שימוש במחשב וביישום.
הקצאת הסימן המסחרי לטורבאלדס התרחשה לאחר שעורך הדין ויליאם ר.
דל קרוצ'ה, החל בשנת 1996 לשלוח מכתבי דרישת תמלוגים למפיצי לינוקס שונים, בטענה לבעלות על הסימן מסחרי לינוקס, אשר רשם אותו באוגוסט 1994. המפיצים יחד עתרו נגד הקצאת הסימן המסחרי ודרשו לרשום אותו מחדש על שם לינוס טורבאלדס, והמהלך צלח בסופו של דבר.
בתחילה המכון חייב בתשלום סמלי עבור שימוש בשם לינוקס, בדומה לסימני מסחר אחרים, אבל מאוחר יותר שונתה המדיניות לטובת המשתמשים, ומאז הסימן חופשי, ללא הגבלת זמן, ברחבי העולם.
מכון מחקר תורני הוא מוסד המיועד לביצוע מחקר בנושא או שטח מחקר מסוים ומוגדר בתחום התורני.
מכוני המחקר עוסקים במטרות שונות, החל ממחקר עיוני לצורך העשרת הידע התורני ועד מחקר יישומי (שימוש בפיתוחים מדעיים לצורך יישום בתחום התורני).
ראשון מכוני המחקר התורניים היה מכון הרי פישל שהוקם בשנת תרצ"ב (1932) בתמיכתו ועידודו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק ששאף להקים מוסד שבו ייערך מחקר תלמודי מתוך יראת שמים וכבוד לדברי חז"ל.
לאורך השנים קמו מכוני מחקר רבים שחלקם אימצו מתודות מחקריות מובהקות והשתמשו בהן ברמות שונות.
עם התפתחות עולם המחקר התורני קמו מכונים שעסקו לא רק במחקר תלמודי עיוני אלא גם במחקר יישומי הנוגע לתחומים תורניים.
מחלוצי המחקר היישומי היו המכון מדעי טכנולוגי להלכה ומכון שלזינגר, ובעקבותיהם קמו מכונים נוספים שניסו למצוא פתרונות לשילוב פיתוחים מדעיים וההלכה.
במכון מחקר תורני חוקרים רבנים, אנשי מחקר אקדמי וכאלו המשלבים בין השניים.
החוקרים במכון בעלי רמת ידע תורנית ואקדמית גבוהה בהתאם לתחומי המחקר של המכון.
מכוני מחקר תורניים רבים מהווים חלק מישיבות או מוסדות דתיים שונים (בתי חולים, מכללות וכדומה).
ברוב המכונים, עומד בראש המכון רב פוסק הלכה, הבולט בעיסוקו בתחום (בדרך כלל מייסד המכון), ולצידו מכהן מנכ"ל האחראי על ההיבטים הניהוליים והאדמיניסטרטיביים.
התמיכה הכלכלית במכונים אלו מגיעה מהמוסדות שאליהם הם שייכים, ובחלק מהמכונים גם מלקוחות שצורכים את שירותיהם.
אחדים מהם, המוגדרים בעלי חשיבות לאומית, מקבלים מימון ממינהל התרבות והאומנויות במשרד התרבות.
מכוני מחקר תורניים מפיקים מגוון של תוצרים בהתאם לייעודו של כל מכון:
הוצאה לאור וההדרה של ספרים תורניים
בין כתבי העת שיוצאים לאור על ידי מכונים תורניים: תחומין (מכון צומת), אסיא (מכון שלזינגר)
הפצה והעלאת מודעות של תחום המחקר בציבור
ניירות עמדה ומדיניות וקידום חקיקה
מכון סטרלקה לתקשורת, אדריכלות ועיצוב הוא מרכז חינוך בינלאומי ללא מטרות רווח הממומן על ידי ממשלת רוסיה הממוקם במוסקבה.
המכון הוקם בשנת 2009 במטרה ללמד ולעבוד עם סטודנטים מכל רחבי העולם בנושא של עיצוב, אדריכלות ותכנון ערים.
המכון ממוקם בבניין ההיסטורי של מפעל השוקולד אוקטובר האדום שנמצא על האי בלצ'וג במרכז נהר מוסקבה בסמוך אל חומות הקרמלין לאחר שהוסב למרכז של עיצוב בשנת 2007.
המכון שואף לחנך את הדור הבא של אדריכלים, מעצבים ואנשי תקשורת לקראת המאה ה-21. בכל שנה, המכון מארח אנשי מקצוע צעירים ונותן להם את ההזדמנות לעבוד יחד עם מומחים בתחומים של תכנון ערים, אדריכלות ותקשורת מכל רחבי העולם.
בשנת 2014 זכה המכון בפרס מטעם המגזין Domus בתור אחד מ-100 בתי הספר הטובים ביותר בעולם לאדריכלות באותה השנה.
בשנת 2018 ביחד עם קרן בבעלות איגור ריבקוב המכון פתח קורס ראשון ברוסיה לארגון קהילות.
מכון ממרא הוא מכון מחקר תורני אשר מטרתו היא הנגשת טקסטים בסיסיים ומדויקים של ארון הספרים היהודי: תנ"ך, משנה, תוספתא, תלמוד בבלי, תלמוד ירושלמי, משנה תורה להרמב"ם ותרגום אונקלוס.
חלק מן הטקסטים מוגהים על פי כתבי יד תימניים.
מהדורת משנה תורה שבעריכתם, מבוססת על פי רוב כתבי היד התימניים ולא על פי איכותם.
במסגרת זו הדפיס המכון מהדורה של המקרא לפי נוסח ארם צובה, ובעיקר הנגיש את ספרי היסוד (תנ"ך, רמב"ם ותלמוד) ברשת האינטרנט.
בנוסף לאתר המכון, הטקסטים מוצגים גם במאגר ספרות הקודש של אתר סנונית.
המכון נקרא על שמו של המקום בו חי אברהם: .
תלמידי החכמים הפועלים במכון משתייכים לזרם ה"בלאדי" של יוצאי תימן והם מתלמידיו של הרב יוסף קאפח.