tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
SAIC השיקה עקב כך מותג חדש בשם Roewe, שבו השתמשה בעיקר בסין, בשאר העולם כל דגמי הרכב שלה החלו להיות משווקים תחת המותג MG.
MG סוג Q - מכונית מרוץ, סך הכל יוצרו 8 יחידות ב-1934
MG סוג R - מכונית מרוץ, סך הכל יוצרו 10 יחידות ב-1935
החל מסוף שנות ה-60 ייצרה MG סדרה של מכוניות ספורט, בתצורת רודסטר 2 מושבים.
MG EX-E - מכונית קונספט 1985
MG 7 - יוצר בין השנים 2007–2011, מכונית סלון המבוססת על MG ZT, ויוצרה בסין.
MG 3 - מיוצר החל מ-2008. מכונית סופר-מיני המבוססת על MG ZR, ומיוצרת בסין.
נעשה ניסיון לשווק אותה גם בישראל.
MG GT - יוצר בין השנים 2014–2019, מכונית קומפקטית שיוצרה בסין.
MG 4 - מכונית משפחתית קטנה חשמלית המיוצרת החל משנת 2022.
MG Hector - מיוצר החל מ-2019
MG Gloster - מיוצר החל מ-2020
MG 3 היא סופרמיני מתוצרת יצרנית הרכב MG, אשר בבעלות תאגיד הרכב הסיני סאיק מוטור אשר מיוצרת משנת 2008 בסין.
הדור הראשון, MG 3 SW, הוא למעשה גרסה מחודשת של רובר סטריטוויז, שהייצור שלה הופסק בבריטניה באפריל 2005, לאחר פשיטת הרגל של קבוצת MG רובר.
הייצור של דגם זה החל בשנת 2008, במפעל הסיני של SAIC בפוקו, נאנג'ינג.
MG 3 SW נמכר רק בסין, ולא ייוצא על ידי חברת SAIC.
MG 3 החדשה הוצגה בתערוכת הרכב הבין-לאומית של בייג'ינג בשנת 2010, בדמות מכונית הקונספט MG Zero.
הדגם החדש משתמש בפלטפורמת רכב חדשה לגמרי עם בסיס גלגלים של 2.5 מטר, הכולל מתלה קדמי של מקפרסון ותא אחורי של קרן פיתול.
עבודות הפיתוח התרחשו בבריטניה, עם ייצור בתחילה בסין.
בהתאמה, עם תיבת הילוכים ידנית בת חמש מהירויות, או תיבת AMT איטלקית שנקראת e-shift.
בתאילנד, MG3 ו-Xross הושקו ב-18 במרץ 2015. יש לו מחיר נמוך יותר ממכוניות אחרות באותו סגמנט, אך הוא מצויד בתכונות רבות יותר, כמו Moonroof ו-ESP.
בישראל שווקה החל משנת 2015, בשלוש רמות מפרט:
'דה לוקס' – גרסה שכללה במושבי עור, בקרת שיוט, חיישני גשם, חיישני תאורה, מראות חשמליות עם הפשרת אדים, מערכת שמע עם 6 רמקולים ושליטה מגלגל ההגה, בלוטות', חיבור USB, AUX, חישוקי ספורט, גלגל הגה מצופה עור, ניטרול כרית אוויר במושב הנוסע ועוד.
'קומפורט' – גרסה ללא בקרת שיוט וחיישנים
'קלאסיק' – גרסה בסיסית שנמכרה בפחות מ-60 אלף שקלים.
הדור השני של MG 3 זמין גם בגרסת קרוסאובר (בדומה ל-Rover Streetwise ו-MG 3 SW), המכונה MG 3 Xross.
MGTOW (ראשי תיבות של: Men Going Their Own Way או בתרגום חופשי לעברית "גברים שהולכים בדרך שלהם"; מבוטא "מג-טאו") היא פילוסופיית חיים, המבוססת על האמונה שעל גברים הטרוסקסואלים לשבור את התבנית המחשבתית הקיימת בחברה לפיה יש לחתור לקיים מערכת יחסים רצינית עם נשים במטרה להקים משפחה.
עם זאת, האנשים שדוגלים בפילוסופיה זו אינם קוראים לגברים לבחור להימנע מכל פעילות מינית, אלא במקום זאת לבחור בדרך חיים חדשה, המבוססת על התמקדות בפיתוח עצמי והגשמה עצמית תוך כדי הימנעות מנישואין, ומגורים משותפים עם נשים.
הקיצוניים שבהם ישללו כל תקשורת עם נשים.
ישנם אנשים רבים במיוחד התומכים בפילוסופיית MGTOW במדינות מערביות, שבהן נישואין וחיים משותפים עם נשים מסוכנים יותר לגברים, וזאת כתוצאה משיעורי גירושין גבוהים יותר שיוזמות בעיקר נשים, וכתוצאה מהגישה הגינוצנטרית והיותר קשה אשר ננקטת בבתי המשפט לענייני המשפחה של אותן המדינות נגד מרבית הגברים שמתגרשים.
בין המתנגדים לפילוסופיית ה-MGTOW יש הטוענים, כי מדובר בפילוסופיה מיזוגניסטית ואנטי-פמיניסטית.
כמו כן, יש אשר סיווגו את האנשים שתומכים בפילוסופיית MGTOW כמשתייכים לתנועות הימין האלטרנטיבי, ואחרים מסווגים אותם כתנועת שנאה שאינה שונה מתת-תרבות האינטרנט של האינסלים.
בעוד שגברים רבים פועלים לפי פילוסופיה זו לאורך ההיסטוריה הרבה לפני שהוטבע המונח, במהלך אמצע העשור הראשון של המאה ה-21 החל להיעשות לראשונה שימוש במונח באינטרנט, ובעקבות כך עם השנים הוא זכה לפופולריות ועניין רב באינטרנט.
בהווה אנשים התומכים בפילוסופיית MGTOW פעילים בעיקר באינטרנט - באתרים, בלוגים, ברשתות החברתיות – במסגרת הפלטפורמות המקוונות המכונות בעגה האינטרנטית "המנוספירה" (Manosphere).
המשותף לאנשים התומכים בפילוסופיית MGTOW, אשר מגיעים ממדינות שונות ומעמדות שונים בחברה, הן ההשקפות לגבי הבעיות החברתיות שעומדות בפני גברים ברחבי העולם בעת הנוכחית, וכמו גם הפתרון המוצע בו תומכים רבים מהם - התמקדות בפיתוח עצמי והגשמה עצמית במקום בנישואין או בחיים משותפים עם נשים.
בעוד שחלק מהגברים שתומכים בפילוסופיית MGTOW לא מעוניינים להביא לעולם ילדים, לא מעט מהגברים שמזדהים כ-MGTOW הם גברים גרושים, שיש להם כבר ילדים, אשר גילו את פילוסופיית MGTOW רק לאחר הגירושין ובחרו בעקבות השפעה זו לא לחתור להתחיל מערכת יחסים רצינית חדשה או להתחתן בשנית.
גברים אחרים שתומכים בפילוסופיית MGTOW קוראים להביא ילדים דרך אם פונדקאית.
האנשים הקיצוניים יותר מבין הגברים שתומכים בפילוסופיית MGTOW, אשר נמנעים לחלוטין מאינטראקציה כלשהי עם נשים, מכונים "נזירי MGTOW" (MGTOW monks).
ההבדלים בין MGTOW לתנועת האינסלים
מטאפורת הגלולה האדומה בהקשר ל-MGTOW
MG GS היא מכונית קומפקטית במרכב קרוסאובר בעלת חמישה מקומות, שמיוצרת על ידי MG משנת 2016. היא הוצגה לראשונה בתערוכת הרכב של שאנגחאי באפריל 2015 והוצגה שוב בתערוכת הרכב של לונדון במאי 2016. באפריל 2013 הציגה MG בתערוכת הרכב בשאנחאי את דגם הקונספט המקדים.
תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים או תיבת הילוכים כפולת מצמדים.
MG 1 היא מכונית קומפקטית במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי MG משנת 2021. היא נחשפה ב-30 ביולי 2021.
היא משווקת עם מנוע בנזין בנפח 1.5 ליטר טורבו המספק 184 כ"ס.
תיבת הילוכים דו-מצמדית בעלת שבעה הילוכים.
MERMOZ (נקרא גם פרויקט MERMOZ וניטור משטחים פלנטריים עם אפיון פולארימטרי מודרני ) הוא פרויקט אסטרוביולוגיהשנועד לזהות מרחוק חתימות ביולוגיות של חיים .
הזיהוי מבוסס על הומוכירליות מולקולרית, תכונה שמאפיינית את הביוכימיקלים של החיים.
מטרת הפרויקט היא לזהות ולאפיין מרחוק את החיים על כדור הארץ מהחלל, ולהרחיב את הטכנולוגיה הזו לגופים אחרים של מערכת השמש ולכוכבי לכת חיצוניים.
הפרויקט החל בשנת 2018, והוא שיתוף פעולה של אוניברסיטת ברן, אוניברסיטת ליידן ואוניברסיטת דלפט לטכנולוגיה .
לדברי חבר בצוות המחקר, "כאשר האור מוחזר על ידי חומר ביולוגי, חלק מהגלים האלקטרומגנטיים של האור ינועו בספירלות עם כיוון השעון או נגד כיוון השעון...
תופעה זו נקראת קיטוב מעגלי והיא נגרמת על ידי ההומוכירליות של החומר הביולוגי." ספירלות אור ייחודיות אלו מצביעות על חומרים חיים; ואילו דוממים שאינם אינם משקפים ספירלות אור ייחודיות כאלה, לפי החוקרים.
צוות המחקר ערך מחקרי היתכנות, תוך שימוש במכשיר זיהוי שעוצב מחדש ששמו FlyPol+ (שדרוג מה- FlyPol המקורי), המבוסס על ספקטרופולרימטריה מעגלית, על ידי הטסתו במסוק בגובה של 2 קילומטרים ומהירות של 70 קמ"ש למשך 25 דקות.
הממצאים מראים על הצלחה בזיהוי מרחוק של חומר חי, ובהבחנה מהירה (בתוך שניות) בין חומר חי לדומם.
החוקרים סיכמו: "ספקטרופולרימטריה מעגלית יכולה להיות טכניקה רבת עוצמה לזיהוי חיים מחוץ לכדור הארץ, ואנו מדגישים את הפוטנציאל של הספקטרופולרימטריה המעגלית ככלי חישה מרחוק לאפיון ולניטור מפורט של הפיזיולוגיה של הצמחייה ותכונות השטח של כדור הארץ עצמו".
בשלב הבא החוקרים רוצים לסרוק את כדור הארץ מתחנת החלל הבינלאומית (ISS) עם מכשירי הזיהוי שלהם.
אחת התוצאות של מחקרים עתידיים מוצלחים נוספים היא משימת חלל אפשרית המתוכננת לשיגור ב-2024.
MG4 היא מכונית משפחתית קטנה חשמלית המיוצרת על ידי יצרנית הרכב הסינית SAIC Motor תחת שם מותג הרכב הבריטי MG.
היא שווקה לראשונה ביוני 2022 כ-MG Mulan בסין (שמה שונה ל-MG4 EV באוגוסט 2023), הוא הושקה באירופה ביולי 2022.
ה-MG 4 הוא הרכב הראשון שמתבסס על פלטפורמת הסוללה המודולרית Scalable Platform של SAIC.
ה-MG4 EV פותח תחת שם הקוד EH32. המוכנית תוכננה כדגם רכב עבור השוק עולמי מחוץ לסין, כשהשוק האירופי הוגדר כשוק המטרה העיקרי.
ל-MG4 EV כי יש חלוקת משקל של 50:50 ומרכז כובד נמוך של 490 מילימטר.
לרכב יש סוללה דקה ושטוחה יותר בהשוואה לרכבים חשמליים טיפוסיים עם מערכת הסוללות שלה הקרויה "One Pack".
הסוללה היא בעובי של 100 מילימטרים בלבד עבור, מה שמקטין את גובה המכונית.
סוללת "One Pack" נועדה גם היא להחלפה.
הפלטפורמה המודולרית המדרגית מאפשרת מבחינה טכנית טכנולוגיית טעינה של 800 וולט, המאפשרת למכונית להגיע לטווח של 200 ק"מ לאחר חמש דקות של טעינה ולהגיע לרמה של 80 אחוז תוך 15 דקות.
לדגמים המצוידים בטכנולוגיית הטעינה הרגילה של 400 וולט, יספיקו חמש דקות טעינה כדי להגיע לטווח של 100 ק"מ ולקחת 30 דקות לטעינה לרמה של 80 אחוז.
החל מיולי 2023 זמין דגם בעל מנוע כפול, עם הנעה לכל הגלגלים, מוכוון ביצועים בשם XPOWER.
השינויים החיצוניים שלו בהשוואה ל-MG4 הסטנדרטי כוללים חישוקי סגסוגת 18 אינץ', קליפרים בלמים צבועים בכתום, הדגשות ועיטורים ואפשרות לצביעה חיצונית בצבעים עזים.
מערכת ההנעה משלבת מנועים חשמליים כפולים, בחלק הקדמי ו מאחור - לתפוקה משולבת של ו של מומנט.
הוא מצויד במערכת בקרת פינות דינמית המשלבת דיפרנציאל נעילה אלקטרוני עם וקטור מומנט .
MG טענה נתון ב-3.8 שניות.
הוא משתמש גם במערך שלדה שונה, על ידי שימוש במתלים קשיחים ב-25 אחוזים עם קפיץ ובולמים מכוילים מחדש ומוטות נגד גלגול קשיחים יותר, היגוי חד יותר, גדול יותר בלמי דיסק, והגדרה חזקה יותר לבלימה רגנרטיבית.
בשנת 2023, נמכרו 152,337 מדגם ה-MG 4 ברחבי העולם, שהשוק הבריטי היה היעד מספר 1 עם 21,715 מסירות, שם היה דגם הרכב החשמלי השני הנמכר ביותר, אחרי טסלה דגם Y.
עם 138,736 יחידות שיוצאו מסין, ה-MG4 EV הוא גם ה-EV הסיני המיוצא ביותר ב-2023. בסין נמכרו 11,186 כלי רכב ובגרמניה 13,263 באותה שנה.
במאי 2024 הושקו בישראל שתי גרסאות מתקדמות מדגם X-POWER ו-X-RANGE עם טווח של עד 520 ק"מ.
מתיל-DNA-חלבון-ציסטאין מתילטרנספראז (בקיצור: MGMT), הידוע גם בשם O6-alkylguanine DNA alkyltransferase AGT, הוא חלבון שבבני אדם מקודד על ידי הגן MGMT.
חלבון זה חיוני ליציבות הגנום, שכן הוא מתקן שברים הנגרמים באופן טבעי במולקולת ה-DNA, באופן ספציפי בחומצת הגרעין גואנין, ומונע חוסר התאמה ושגיאות במהלך שכפול ותעתוק DNA.
בהתאם לכך, אובדן הגן MGMT מגביר את הסיכון לסרטן בעכברים לאחר חשיפה לחומרים אלקילטיביים.
MIM-104 פטריוט היא מערכת נשק נגד מטוסים וטילים בליסטיים שיוצרה על ידי חברת ריית'יאון האמריקאית.
במערך ההגנה האווירית בחיל האוויר הישראלי מכונה המערכת "יהלום".
כיוון שאנטנת המכ"ם היא מסוג Phased Array, הרי שהיא בנויה ממספר רב של אלמנטי שידור־קליטה כשלכל אחד ניתן להזין מופע (פאזה) שונה.
דבר זה מאפשר להסיט את אלומת המכ"ם הן בשידור והן בקליטה לכיוון אחר בזמן אפסי, ולמעשה לסרוק את המרחב עליו אמון המכ"ם מבלי לבצע תנועה מכנית של האנטנה.
בנוסף, לשיטה זו יתרונות בהתמודדות עם לוחמה אלקטרונית, למשל על ידי יצירת הגבר אפס בכיוון ממנו מגיע אות שמטרתו לחסום את המכ"ם וע"י כך להתגבר על החוסם עוד בשלב הקליטה.
הרעיון שעומד מאחורי מערכת הפטריוט עלה עוד בשנות ה־60. פיתוח המערכת החל בשנת 1976 והיא הייתה מבצעית כנגד מטוסים החל משנת 1982, וכנגד טילים בליסטיים משנת 1988. לפרסום רב זכתה מערכת הפטריוט בימי מלחמת המפרץ, אז נעשה בה שימוש נרחב.
במהלך המלחמה, מינואר ועד פברואר 1991, נפרסו סוללות פטריוט של צבא ארצות הברית בערב הסעודית ובישראל במטרה ליירט טילי סקאד עיראקיים, אולם היא נמצאה כלא יעילה מספיק, כיוון שטיל הפטריוט התקשה בזיהוי ראש הקרב של טיל הסקאד ולעיתים פגע בטיל, אך לא פוצץ אותו.
מאז שודרגו טילי הפטריוט מספר פעמים, ואף שולבו במערכות הגנה רב־שכבתיות.
בעתיד מתכננת חברת ריית'יאון האמריקאית לשלב במערכת הפטריוט את ה־Stunner, הטיל המיירט של מערכת קלע דוד שפותח בידי חברת רפאל - מערכות לחימה מתקדמות הישראלית, במיזם שנקרא PAAC-4.
מערכת הפטריוט נמכרה לישראל, גרמניה, ספרד, יפן, הולנד, יוון, פולין, טורקיה, בחריין, מצרים, כווית, קוריאה הדרומית, טאיוואן, ערב הסעודית ובלגיה.
את הפלות הבכורה העולמיות שלו רשם הפטריוט ב־2014 בשירות מערך ההגנה האווירית של חיל האוויר הישראלי.
למערכת ארבע גרסאות, עם משקלים וטווחים שונים:
מערכת הפטריוט מורכבת ממספר משגרי טילי קרקע־אוויר המקבלים מידע ממכ"ם מערך מופע ונשלטים על ידי מרכז הבקרה Engagement Control Station (מכונה בקיצור ECS).
כל רכיבי המערכת ניידים וניתנים להובלה ולפרישה מהירה.
במהלך השנים זכה הפטריוט לשדרוגים משמעותיים, הן בתוכנה והן בחומרה.
כל שדרוג משמעותי כונה בלוק וסדרת שדרוגים משמעותיים מאוד כונתה PAC עם מספר סידורי, כאשר PAC זה ראשי תיבות של Patriot Advanced Capability.
הדור הנפוץ כיום הוא PAC-2 משופר ולצידו PAC-3 הכולל טילים אחרים, קטנים יותר.
מערכת הפטריוט קיימת בשתי תצורות: נייחת (נגררת) וניידת.
המשגר הנייח M-901 נגרר על ידי משאית M983 של חברת "אושקוש" בעלת הנעה 8X8 המתאימה לנסיעת שטח.
המשגר הנייד מורכב כיחידה אחת מתוצרת גרמניה על גבי משאית KAT1 של חברת "מאן".
כל משגר פטריוט מדגמי "PAC-1" ו־"PAC-2" נושא עד ארבעה טילים, ומשגרי "PAC-3" נושאים עד 16 טילים (אם כי קטנים יותר).
במשך השנים יוצרו גרסאות שונות לטילי הפטריוט.
כך לדוגמה, נתוני דגם PAC-2 (גרסה משופרת בעלת יכולת התמודדות טובה יותר עם טילים בליסטיים): אורכו – 5.31 מטרים, משקלו 900 ק"ג והוא טס במהירות המגיעה ל־5.5 מאך.
מערכת הפטריוט מסוגלת ליירט כלי טיס עוינים מטווח של כ־160 ק"מ וטילים מטווח של כ־60 ק"מ וכן מצוידת במערכת זע"ט (זיהוי עמית־טורף) לזיהוי מטרות ידידותיות ועוינות ואף במערכת למניעת שיגור טילים בשוגג לעבר מטרות ידידותיות.
מכ"ם הפטריוט (המכונה Radar Set – RS) מדגם AN/MPQ-53 מצויד באמצעי התמודדות כנגד לוחמה אלקטרונית (נ"לא או ECCM – Electronic Counter Counter Measures) מתקדמים.
זהו מכ"ם מסוג מערך מופע (Phased Array).
גדוד סוללות פטריוט יכול לתקשר עם מרכז בקרה גדודי: Information Coordination Center (בראשי תיבת: ICC), אשר מסוגל לשתף מידע עם סוללות פטריוט ונ"מ אחרות (כגון הוק), ולהקצות להן מטרות ליירוט.
את מערך הפטריוט בישראל הפעיל מערך ההגנה האווירית בצה"ל, והכינוי שלו בצה"ל היה "יהלום".
הדגם של סוללות וטילי פטריוט בשירות צה"ל היה .
בעת שגרה הוצבו בישראל מספר סוללות "יהלום", ובעת מלחמה (למשל, בעת מלחמת לבנון השנייה נפרשו מספר סוללות פטריוט סביב העיר חיפה; בשנת 2018 פורסם כי סוללות פטריוט מוצבות בצפת, בכרמל, בפלמחים ובאזור דימונה).
ייעודו של הפטריוט היה להפיל כלי טיס עוינים, הן מאוישים (כולל מטוסי קרב) והן בלתי־מאוישים, כמו גם לשמש כשכבת גיבוי במערך ההגנה הרב־שכבתי נגד טילים וליירט טילים לטווחים בינוניים־ארוכים במקביל למערכת קלע דוד וכגיבוי לחץ 2.
ההחלטה לרכוש את סוללות הפטריוט התקבלה עוד לפני פלישת סדאם חוסיין לכווית.
מערכת הפטריוט נחשבה למערכת הנ"מ הטובה ביותר לטווחים רחוקים, ונבחנה גם יכולתה ליירוט טילי קרקע־קרקע.
מספר חודשים לפני פרוץ מלחמת המפרץ הגיעו לישראל סוללות הפטריוט הראשונות.
בעקבות הפלישה לכווית, החליטה ארצות הברית להשתמש בחוק סיוע חירום למדינות־חוץ, ולספק לישראל סוללות פטריוט נוספות במחיר זול יחסית.
ב־25 בנובמבר 1990 יצאה משלחת ממערך הנ"מ, שהתבססה בעיקר על אנשי סוללות ה־MIM-23 הוק, לבסיס הדרכת הנ"מ בפורט־בליס, כדי ללמוד את הפעלת הפטריוט.
קורס מיוחד נערך גם לטכנאים ישראלים, כיוון שלפי תורת הלחימה האמריקאית, המפעיל הוא גם הטכנאי.
בחיל־האוויר הישראלי קיימת חלוקה מסודרת לרמות שונות של התחזוקה, וצריך היה לאפיין את תפקידיהם של אנשי המערך הטכני בסוללות הפטריוט.
קורס הטכנאים היה אמור לסיים את הכשרתו באפריל 1991 ובעלי שאר התפקידים היו אמורים לסיים את הכשרתם בסוף פברואר.
אך עקב פרוץ מלחמת המפרץ בינואר 1991, ונפילת טילי הסקאד בישראל, חל שינוי בתוכניות.
בסך־הכל הספיקה המשלחת הישראלית להשלים רק כחודשיים מתוך שלושת חודשי הקורס.
הקורס של הטכנאים, לעומת זאת, נמשך חמישה חודשים, והם עדיין לא הגיעו לשלב בו יוכלו ליישם את הידע אותו רכשו.
לפיכך, הכוח האמריקאי שנשלח לארץ כלל גם לוחמים וגם טכנאים.
במקביל, סוללות פטריוט אמריקאיות שהיו מוצבות בגרמניה הועברו לארץ ונפרשו ברחבי גוש דן וחיפה.
הסוללות נועדו לשמש תחליף זמני עד שהסוללות הישראליות, שכבר היו בארץ, יאוישו על ידי הצוותים הישראליים.
בסוף ינואר קיבל מערך הנ"מ סוללות פטריוט נוספות, וזמן קצר לאחר מכן נפרשה גם סוללה הולנדית במרכז הארץ.
בארץ פעלו, אם כן, כמה סוגי סוללות: הסוללות האמריקאיות, הסוללות הישראליות וסוללה הולנדית.
בסוללות האמריקאיות כל החיילים, כולל המפקדים, היו אמריקאים.
בסוללה הישראלית המפקדים, הקצינים וחלק מהלוחמים היו ישראלים.
הסוללה ההולנדית הייתה על טהרת ההולנדים בלבד.
במהלך המלחמה היוו טילי הפטריוט את ההגנה היחידה מול טילי הסקאד העיראקיים.
במהלך השנים שעברו מאז מלחמת המפרץ נערכו בפטריוט השבחות שונות, בעיקר בתחום התוכנה, לשיפור הדיוק בפגיעה בטק"ק.
במהלך הלחימה נורו עשרות טילי פטריוט נגד טילי הסקאד העיראקים, אך לא הצליחו ביירוט הטילים העיראקים עקב אי התאמה של מערכת ההנחיה בפטריוט למהירות העצומה של הסקאד.
חלק לא ידוע ממטחי הפטריוט הצליחו אומנם ליירט את מטחי הטילים העיראקים אולם את נתוני היירוט מסרב צה"ל עד היום למסור.
בעשור האחרון ביצעה ישראל מספר שדרוגים של המערכת על מנת להגדיל את יעילותה כנגד טילים, ואף שולבה בניסוי האחרון של הטיל "חץ 2" כמערכת גיבוי.
בנובמבר 2009, במסגרת תרגיל 'ג'וניפר קוברה' 10, ביצעו צה"ל וצבא ארצות הברית ירי של 10 טילי פטריוט על אדמת ישראל ובמתקני שיגור על ספינות אמריקאיות.
במהלך מבצע צוק איתן, ב־14 ביולי 2014, יירט מערך ההגנה האווירית של צה"ל באמצעות טיל פטריוט מעל אשדוד כלי טיס בלתי מאויש ששלח חמאס.
ב־17 ביולי יירט מערך ההגנה האווירית כטב"ם נוסף של חמאס, גם הוא באמצעות טיל פטריוט.
ב-30 באפריל 2024, הודיע צה"ל כי בעתיד הקרוב תסיים מערכת הפטריוט את שירותה במערך ההגנה האווירית.
הסיבה לכך היא התיישנותה של המערכת שלא שודרגה בשנים האחרונות, והמעבר לשימוש במערכת קלע דוד שביצועיה דומים לפטריוט מדגם PAC3, אך היא זולה משמעותית ממנה והמכ"ם שלה טוב יותר.
עלות סוללה שלמה של קלע דוד היא כשליש מעלות סוללת פטריוט, ועלות טיל מיירט היא כתשיעית מעלות טיל מיירט של פטריוט.
פריצת מלחמת האזרחים בסוריה והמעורבות של חזבאללה ואיראן בה תוך ניסיון לבסס תשתית טרור על גבול רמת הגולן הביא לעימותים אוויריים בין ישראל לסוריה, איראן וחזבאללה.
העימותים כללו תקיפות אוויריות של ישראל כנגד מטרות צבאיות של סוריה, איראן וחזבאללה, ומנגד חדירות אוויריות של כלי טיס מסוריה אל עבר שטח ישראל.
בחדירות אלו שוגרו טילי פטריוט נגד כלי הטיס החודרים וברוב המקרים הצליחו להפילם.
כמו כן, בחזית זו רשם מערך ההגנה האווירית של ישראל הפלת בכורה עולמית של כלי טיס מאויש באמצעות הפטריוט.
להלן פירוט התקריות בהן שוגרו טילי פטריוט בחזית זו:
ב־31 באוגוסט 2014 יירט מערך ההגנה האווירית של צה"ל כלי טיס בלתי מאויש באזור קוניטרה באמצעות טיל פטריוט.
ב־23 בספטמבר 2014 מערך ההגנה האווירית יירט והפיל מטוס קרב סורי מדגם סוחוי Su-24 שחדר לשטח ישראל, וזאת באמצעות טיל MIM-104D פטריוט.
זהו היירוט הראשון (בעולם) של מטוס מאויש על ידי טיל זה.
ב־17 ביולי 2016 שוגרו 2 טילי פטריוט על ידי מערך ההגנה האווירית על מנת ליירט כלי טיס בלתי מאויש שחדר מכיוון סוריה אל רמת הגולן, היירוט כשל וכלי הטיס שב על עקבותיו.
ב־27 באפריל 2017 הפיל מערך ההגנה האווירית כלי טיס בלתי מאויש שחדר מכיוון סוריה באמצעות טיל פטריוט.
הכטב"ם ככל הנראה שוגר לעבר ישראל בעקבות תקיפה שיוחסה לישראל יום קודם של נשק מתקדם שאוחסן בסמוך לשדה התעופה בדמשק.
ב־19 בספטמבר 2017 חדר כלי טיס בלתי מאויש מתוצרת איראנית שהופעל בידי חזבאללה לשטח המפורז בסמוך לרמת הגולן והופל על ידי מערך ההגנה האווירית באמצעות טיל פטריוט.
ב־24 ביוני 2018 שוגר טיל פטריוט בשמי צפת לעבר כלי טיס בלתי מאויש שחדר לישראל מכיוון סוריה, הטיל החטיא את המטרה וכלי הטיס שב על עקבותיו.
ב־11 ביולי 2018 הפיל מערך ההגנה האווירית מעל הכנרת כלי טיס בלתי מאויש שחדר מסוריה לישראל.
ההפלה בוצעה על ידי טיל פטריוט.
תושבים בעמק הירדן דיווח על פיצוץ ושובל עשן בשמיים.
ב־13 ביולי 2018 שוגר טיל פטריוט מצפת לעבר כלי טיס בלתי מאויש שהתקרב לישראל מכיוון סוריה.
מצה"ל נמסר כי כלי הטיס יורט.
ב־24 ביולי 2018 יירטו זוג טילי פטריוט מטוס קרב סורי מדגם סוחוי Su-22 או סוחוי Su-24 שחדר שני קילומטרים לתוך שטח ישראל.
ב-8 באוקטובר 2023 וב-12 באוקטובר 2023 הופעלה המערכת ושוגרו טילים מעל צפת בשל זיהוי שגוי.
ב-25 באוקטובר 2023 שוגר טיל פטריוט באזור דרום הכנרת.
ב-9 בנובמבר 2023 יירט לראשונה במלחמה טיל פטריוט כלי טיס בלתי מאויש באזור הערבה לפני שחדר ישראל.
סוכנות הביון נוסדה בשנת 1909 יחד עם ה-MI6 וה-GCHQ.
שירות הביטחון, הידוע בכינויו ה-MI5, הוא שירות המודיעין הפנימי בבריטניה, חלק ממנגנון המודיעין לצד המודיעין של השירות החשאי החיצוני MI6, שאחריותו כוללת את ההגנה על הדמוקרטיה הפרלמנטרית הבריטית והמונרכיה והאינטרסים הכלכליים, טיפול בטרור וריגול נגדי בתוך בריטניה.
השירות כולל תשעה משרדים ברחבי בריטניה, כולל מטה ראשי בצפון אירלנד, ויש הטוענים כי גם בגלאזגו.
ארגון שירות הביטחון MI5 פועל תחת סמכותו של שר הפנים בתוך הממשלה.
השירות מופקד על ידי ועדת המודיעין והביטחון של חברי הפרלמנט, אשר מונתה ישירות על ידי ראש הממשלה.
ביקורת שיפוטית על התנהלות של הארגון מבוצעת על ידי בית הדין לחקירת סמכויות.
לארגון השירות MI5 יש מטה ארצי הממוקם בבית התמזה מילבנק לונדון מאז 1995, מקום המאחד כמה מחלקות שונות של השירות.
בית התמזה משותף גם למטה המודיעין של צפון אירלנד, וגם ביתם של המרכז לניתוח והערכת פעולות הטרור (ארגון הכפוף לשירותי הביטחון הבריטיים).
על ארגון ה-MI5 נעשתה סדרת טלוויזיה בשם "MI5", אשר זכתה להצלחה רבה עם ביקורות שנויות במחלוקת על תיאורו של הארגון בתקשורת.
היסטוריה כללית של ארגון MI5
לשכת השירות החשאי של שירותי הביטחון MI5 הוקמה בשנת 1909 כדי להילחם בפעולות הריגול של הקיסרות הגרמנית בבריטניה.
עד מלחמת העולם הראשונה ובמהלך המלחמה עצמה, ביקשו מרגלים גרמנים להשיג סודות צבאיים ותעשייתיים כחלק ממאמץ המלחמה של מדינתם.
השירות הוכיח עצמו כיעיל במאבק נגד איום זה, רשת המרגלים הגרמנים בבריטניה התפרקה ערב הכרזת המלחמה, ובמהלך המלחמה עוד 35 מרגלים נתפסו, חלקם הוצאו להורג, או נכלאו בבתי הכלא.
בין שתי מלחמות העולם עמד ארגון ה-MI5 מול אתגר הולך וגדל של ריגול מברית המועצות וגרמניה הנאצית, כמו גם איום פנימי של חתרנות ידי הקומוניסטים והפשיזם.
למרות זאת, מספר עובדי השירות הצטמצם באופן משמעותי משיא של צוות כ-844 איש לרק כתריסר ב-1929. מייסד הארגון סר ורנון קאל (Sir Vernon Kell), נשאר אחראי על הארגון לאורך כל התקופה שבין המלחמות.
במהלך מלחמת העולם השנייה, שיחק שירות הביטחון תפקיד מרכזי במאבק נגד האויב בריגול ויירוט תקשורת גרמנית, כולל מסירת מידע שגוי חזרה לגרמניה.
השירות זכה להצלחה גדולה בחשיפת סוכני האויב בבריטניה, חלקם שוכנעו על ידי השירות והפכו לסוכנים כפולים להעברת מידע כוזב לידי הגרמנים.
ההצלחה של השירות באה לאחר תקופה ראשונית של בלבול גדול, לאחר שהארגון לא היה מוכן כראוי לגידול המסיבי בעבודה שהגיע עם תחילת המלחמה.
בנוסף למשימות הצבאיות, עם התקדמות הוורמאכט באירופה התמודד השירות עם פחדים עקב "גיס חמישי" של אוהדי נאצים בבריטניה המכין את הקרקע לפלישה הגרמנית.
אחד הגורמים לקושי בהתמודדות עם עומס המשימות היה כוח האדם המצומצם.
בסוף שנת 1938 כלל השירות רק 30 קצינים ועוד 103 מזכירות וצוות רישום.
מלחמת העולם הביאה ביקוש רב למועמדים לשירות-במהלך הרבעון השני של 1940 קיבל השירות בממוצע 8,200 בקשות הצטרפות בכל שבוע.
בשנת 1940 הוחלף ראש השירות סר ורנון קל (Sir Vernon Kell) בבריגדיר אוסוולד הרקר (Brigadier Oswald Harker), ובשנת 1941 נכנס לתפקיד ראש השירות סר דייוויד פטרי.
תחת פטרי עבר השירות רפורמות גדולות כגון שיפור היכולת להתמודד עם דרישות המלחמה, וזכה להצלחות גדולות כנגד הריגול הגרמני.
בעקבות תבוסתה של גרמניה הנאצית גדל החשש במערב אירופה ואמריקה למידת השפעתה של ברית המועצות ושאיפותיה, המלחמה הסתיימה כשאירופה מחולקת בין שתי המעצמות ארצות הברית וברית המועצות.
במרץ 1946 ראש ממשלת בריטניה לשעבר וינסטון צ'רצ'יל (Winston Churchill) תיאר איך "מסך הברזל" ירד על רחבי היבשת, ובמשך שלושים שנה שלט העימות בין שתי המעצמות הגדולות על ידי הסכסוך האידאולוגי בין הגוש הסובייטי לבין הדמוקרטיות המערביות.
אחת המבוכות הגדולות של הארגון הייתה חשיפת רשת קיימברידג' ופרשת הריגול של אנתוני בלאנט שהיה בכיר בארגון, ונחשף כמרגל מטעם ברית המועצות.
תקופת המחתרת האירית ועד הטרור בהווה
שינויים עיקריים עברו על עבודת השירות החשאי בתחילת שנות ה-1990 עם תום המלחמה הקרה, פעולות הטרור לעומת זאת לא שככו, פעולות טרור של המחתרת האירית העסיקו את השירות במידה רבה.
תאריך פיגועי 11 בספטמבר 2001, פיגועי הטרור בארצות הברית ציין נקודת מפנה מפתח עבור השירות, פעולות טרור אלה הדגימו לראשונה כי אנשי הטרור הם בעלי רצון ויכולת לבצע פיגועי הרג עם מספר עצום של נפגעים.
המימון הממשלתי של השירות הוגבר מיד, כדי להגביר את עבודת השירות כנגד איום הטרור הבינלאומי, ומימון נוסף הוכרז בחודש פברואר 2004. ב-2005 אירעו בלונדון סדרת פיגועים של אל-קאעידה.
השירות לקח חלק בסיכול הפיגוע האווירי הטרנס-אטלנטי ב-2006.
ב-2015 איתר הארגון 3 טונות של חומרי נפץ של ארגון חזבאללה בלונדון.
שירות הביטחון מעסיק כיום כ-3800 אנשים, 41% נשים, 56% מתחת לגיל 40, 8% ממיעוט שחור או ממיעוט אתני אחר, ועוד 3% בעלי מוגבלות או נכות כלשהי.
כמו כן עובדים בארגון כ-300 חברי צוות ממחלקות וסוכנויות אחרות.
MHC (ראשי תיבות באנגלית: Major Histocompatibility Complex; בתרגום חופשי: "מערך ראשי של התאמה רקמתית") הוא שמה של קבוצת גנים הנמצאת בגנום של רוב החולייתנים, ובהם האדם, ואשר מקודדת חלבונים בעלי חשיבות עליונה למערכת החיסון.
קיימים כ-200 גני MHC המקודדים לחלבונים.
חלבונים אלו מצויים כמעט בכל התאים בעלי הגרעין בגוף.
תפקיד חלבוני ה-MHC הוא "דיג" חלבונים אחרים המצויים בתא והצגתם לראווה על-פני ממברנת התא.
תהליך זה נועד להציג חלבונים שמקורם זר (כלומר, שמקורם בחיידקים, נגיפים ופולשים אחרים) ללימפוציטים מסוג T.
תאי T אינם מסוגלים לזהות אנטיגנים בעצמם, באופן ישיר, כשהללו זורמים בדם או נמצאים ברקמות, למשל.
הדרך היחידה של תאי ה-T לזהות אנטיגנים (ובכך, בעצם, לזהות פלישה של פתוגן אל הגוף) היא באמצעות מערך חלבוני ה-MHC, אשר ממקמים את האנטיגנים שהם לוכדים על-גבי ממברנת תאי הגוף.
לאחר שתאי ה-T מזהים את האנטיגנים, הם מתניעים שרשרת פעולות הידועות כתגובה חיסונית; זוהי דרכו של הגוף להתמודד עם זיהומים, וזוהי הסיבה שלמרות שמיליוני פתוגנים חודרים לגופנו בכל יום ויום, גורמים אלו למחלה רק לעיתים נדירות.
בראשית הדרך התגלה כי מערך ה-MHC מקודד לחלבונים האחראיים לדחיית שתלים זרים בהשתלת איברים (באותה העת עדיין לא היה ידוע תפקידם המקורי); מכאן "התאמה רקמתית" בשם MHC.
חלבוני ה-MHC אינם מציגים על-גבי הממברנה אנטיגנים בלבד (כלומר, חלבונים ממקור זר), אלא גם חלבונים של הגוף עצמו (חלבונים עצמיים).
במצב תקין, כתוצאה מתהליכי סלקציה המתרחשים בבלוטת התימוס (בהם מושמדים תאי T המזהים מרכיבים עצמיים), לא קיימים בגוף תאי T שמזהים מרכיבים עצמיים ולכן לא מעוּררת תגובה חיסונית כל עוד מולקולות ה-MHC מציגות רק מרכיבים עצמיים.
מנגנון זה פועל כמעט תמיד, אך כשהוא משתבש (כתוצאה מפגם גנטי, למשל) נגרמת מחלה אוטואימונית, בה מערכת החיסון של הגוף תוקפת את תאי הגוף עצמו.
גם בבני אדם קיים מגוון גנטי בחלבוני MHC, אשר נקראים אנטיגנים לויקוציטיים אנושיים (HLA).
סוג I - חלבוני MHC הנמצאים כמעט בכל התאים בעלי הגרעין בגוף.
חלבוני MHC אלו מסוגלים להתקשר ולהציג פפטיד אך ורק לתאי T ציטוטוקסיים (CTL).
תפקידם של תאי T אלו הוא להרוג תאי גוף אליהם פלש נגיף או חיידק או תאים שעברו התמרה סרטנית.
סוג II - חלבוני MHC הנמצאים אך ורק ב-APC (ראשי תיבות באנגלית: Antigen-Presenting Cells, "תאים מציגי אנטיגנים").
תאים אלו מתמחים בבליעת (פגוציטוזה) פתוגנים, פירוקם והצגת האנטיגנים שלהם על-גבי הממברנה.
ה-APC העיקריים הם התאים הדנדריטיים; בנוסף, גם מקרופאג'ים ותאי B משמשים כ-APC.
חלבוני MHC מסוג II מסוגלים להתקשר ולהציג חלבונים אך ורק לתאי T מסייעים (THC).
תפקידם של תאי T אלו הוא להפריש חלבונים הנקראים ציטוקינים ואשר מעוררים את התגובה החיסונית של הגוף.
ניתן לראות התאמה מעניינת בין שני סוגי חלבוני ה-MHC ובין התאים בהם הם נמצאים.
חלבוני MHC מסוג I מציגים אנטיגנים רק לתאי T המסוגלים להרוג תאי גוף; לפיכך נמצאים חלבונים אלו אכן בכל תאי הגוף.
כשנגיף פולש לתא גוף כלשהו, לוכדים חלבוני ה-MHC שבתא כמה אנטיגנים מהנגיף ומציגים אותם לראווה על-גבי ממברנת התא.
תאי T ציטוליטיים מבחינים באנטיגנים ומחסלים את התא הנגוע, לפני שהנגיף מצליח להתפשט לתאים נוספים.
חלבוני MHC מסוג II, לעומת זאת, מציגים אנטיגנים רק לתאי T המסוגלים לגרום לתגובה חיסונית כוללת; לפיכך נמצאים חלבונים אלו רק בתאים שתפקידם להתניע תגובה חיסונית, בעיקר: תאים דנדריטיים.
בכל רגע נתון ברור כי מספר החלבונים העצמיים הנמצאים בציטופלזמה של כל תא, ולפיכך מספר החלבונים העצמיים המוצגים על ידי מערכת ה-MHC, גדול בהרבה ממספר החלבונים הזרים, שמקורם בפתוגנים.
בכל זאת מצליחים תאי ה-T "להתעלם" מאלפי החלבונים העצמיים ולהתייחס אך ורק לחלבונים הזרים, אפילו אם הללו מהווים כ-0.1% מכלל החלבונים המוצגים על-גבי הממברנה.
המספר הכולל של חלבוני ה-MHC המוצגים על ממברנת תאי APC הוא כ-100,000.
חלבוני ה-MHC מקשרים, למעשה, בין התא בו הם נמצאים ובין תאי T.
כפי שהוסבר לעיל, תא ה-T מזהה את האנטיגן שחלבון ה-MHC נושא.
זוהי מהותה של מערכת ה-MHC.
בנוסף, מזהה תא ה-T את סוג חלבון ה-MHC.
לזיהוי זה חשיבות רבה, שכן רק כך מתאפשרת ההפרדה התפקודית בין תאי T ציטוליטיים, המזהים רק חלבוני MHC מסוג I, ותאי T מסייעים, המזהים רק חלבוני MHC מסוג II.
MIDI הוא פרוטוקול תקשורת המשמש להעברת פקודות מוזיקליות בין כלי נגינה אלקטרוניים.
הפרוטוקול, שהוכרז כסטנדרט ב-1983, מאפשר למוזיקאי אחד לנגן בכמה כלים באמצעות מקלדת שליטה או באמצעות תוכנת מחשב.
יכולת זו חוללה שינויים בתעשיית המוזיקה ויצרה ז'אנרים מוזיקליים חדשים.
פקודות מידי נוצרות כאשר מוזיקאי מנגן על כלי-שליטה אלקטרוני, בדרך כלל מקלדת, ומכילות הוראות כגון "נגן את התו X בעוצמה Y" (לדוגמה: "נגן את התו רה-2 בעוצמה 127").
הפקודות נשלחות לכלי-נגינה אלקטרוני, הנקרא Sound Module, שמסוגל לייצר צליל בצבע מסוים, לפי בחירתו של המוזיקאי (לדוגמה: צליל של פסנתר כנף).
כלי נגינה זה מפיק צלילים בהתאם (בדוגמה שלפנינו: יופק צליל של פסנתר כנף מנגן את התו רה באוקטבה השנייה ובעוצמה מקסימלית).
תוכנות מסוגלות גם לייצר פקודות מידי, ובכך להחליף את כלי השליטה, וגם לייצר צלילים בהתאם לפקודות, ובכך להחליף את כלי הנגינה.
תוכנה שמייצרת מידי נקראת "סקוונסר" (Sequencer), ותוכנה שמייצרת צלילים בתגובה למידי נקראת "כלי נגינה וירטואלי" (Virtual Instrument).
כיום קיימות תוכנות שמשלבות סקוונסר וכלי נגינה וירטואליים עם יכולות הקלטה של אודיו, ונקראות "מערכות אודיו דיגיטליות" (Digital Audio Workstation, DAW)
בחורף 2020, בתערוכת המוזיקה NAMM, הושק פרוטוקול MIDI 2.0.
עם התפתחות המוזיקה הדיגיטלית בשנות ה־70 של המאה ה־20, כלי הנגינה הנפוצים היו סינטיסייזרים, שהיו כבדים וגדולים עד כגודל חדר שלם, חסרי זיכרון ויקרים מאוד.
הצורך בשפה נוחה יותר היה נדרש עם התפתחות המוזיקה.
לכן בשנות השבעים החלו מספר חברות, בהן רולנד ופנדר, לייצר מכשירי נגינה דיגיטליים שעובדים על שפת מחשב ולא על מתח חשמלי כמו שהיה עד אז.
בשנת 1983, לאחר שנתיים של פיתוח בין SEQUENTIAL CIRCUITS מארצות הברית (חברה אשר כיום כבר לא פעילה) ו־ROLAND מיפן הומצאה השפה הרשמית לתקשורת בין כלי נגינה דיגיטליים, שפת ה־MIDI.
חיבור מידי סטנדרטי הוא מחבר מסוג DIN5 (בעל חמישה פינים).
על כלי נגינה או מכשיר שתואם מידי יהיו שקעים מתאימים, עם התוויות MIDI OUT,MIDI IN, ולפעמים MIDI THRU.
כבל מידי מעביר מידע בכיוון אחד בלבד, ולכן אם מכשיר צריך גם להגיב למידי וגם לייצר מידי (למשל: מקלדת שהיא גם סינתסייזר וגם קונטרולר) יש לחבר אותו עם שני כבלים: אחד לכל כיוון.
טכניקה נפוצה לנגינה על כמה סינתסייזרים באמצעות מקלדת אחת (או מחשב) היא שרשור שלהם זה לזה דרך MIDI THRU, והגדרת כל מכשיר שיגיב לערוץ מידי אחר.
באופן זה ניתן לנגן על עד 16 כלים שונים ממקלדת שליטה אחת.
הסטנדרט מגביל את האורך של כבל מידי ל-15 מטרים.
מאז ראשית המאה ה-21 נפוץ להעביר מידי דרך כבל USB, וקיימים מכשירים שאין להם את החיבור הסטנדרטי (DIN5) אלא חיבור USB בלבד.
היתרון של חיבור USB הוא תקשורת דו-כיווניות (ניתן לשלוח ולקבל פקודות באמצעות כבל אחד בלבד), שהיא מהירה ואמינה יותר מהחיבור הסטנדרטי.
החיסרון הוא הטווח המקסימלי של 5 מטרים.
לאחרונה גובר השימוש בהעברת מידי באופן אלחוטי, דרך MIDI over Bluetooth.
היכולת לנגן על כלי אלקטרוני ללא תלות בכבל מהווה יתרון עצום, אך לשיטה זו יש זמן השהיה ארוך יותר מאשר לחיבור בכבל.
פקודות מידי יכולות לזרום גם בין כמה תוכנות שרצות על אותו מחשב, או על מחשבים שונים המחוברים ברשת.
פקודת מידי בנויה מארבעה מספרים ברצף:
סוג הפקודה - תו, קונטרולר, תוכנית וכדומה
פרמטר 1 (משתנה בהתאם לסוג הפקודה)
פרמטר 2 (משתנה בהתאם לסוג הפקודה)
פקודת תו מורה על לחיצה על קליד (Note On) או שחרור שלו (Note Off).
הפקודה בנויה משני מספרים שלמים בטווח של 0–127: מס' התו (Note Number) כלומר מיקומו בטווח של 10 אוקטבות; ו-וֶלוֹסִיטִי (Velocity), כלומר המהירות בה נלחץ הקליד.
נגינה רכה תיצור פקודות עם ולוסיטי נמוך, ונגינה אגרסיבית תיצור פקודות עם ולוסיטי גבוה, ולכן ולוסיטי מקושר בדרך כלל עם עוצמת הנגינה, לדוגמה: כלי אלקטרוני שמדמה צליל של פסנתר ייצור תווים עמומים וחלשים בתגובה לפקודות עם ולוסיטי נמוך, ותווים חדים וחזקים בתגובה ל-ולוסיטי גבוה.
כאשר המוזיקאי משחרר את הקליד, נוצרת פקודה עם מספר התו ששוחרר וערך ולוסיטי אפס (0), פקודה הנקראת Note Off.
לעיתים, עקב תקלה בתקשורת או במכשיר, פקודת Note Off לא נוצרת או לא מגיעה לכלי הנגינה, וכלי הנגינה ימשיך לנגן את התו האחרון ללא הפסק.
מצב כזה נקרא "תו תקוע" (Stuck Note), וניתן לפתור אותו בין השאר על ידי שליחת פקודת Note Off עם התו התקוע ממקלדת אחרת, אתחול כלי הנגינה, או הפעלת פקודת "All Notes Off" (המכונה לעיתים "Panic").
פקודת "תו" מורה על נגינת תו בעוצמה מסוימת, אולם זה לא מספיק לצורך הבעה מוזיקלית עשירה.
כלי נגינה רבים משנים את אופי הצליל לאורך תו בודד, למשל מעמעמים אותו בהדרגה, או מוסיפים ויברטו, ובכך מוסיפים עומק רגשי לביצוע המוזיקלי.
פקודת "השלט הרציף", הנקראת בקיצור MIDI CC, עונה על הצורך הזה, בכך שהיא מאפשרת למכשירים לשלוח פקודות רציפות, למשל סיבוב של חוגה (Knob) או הזזה של סליידר (Slider), ולתרגם אותן להשפעה הדרגתית על הצליל שייווצר, למשל הד שהולך וגובר או פילטר שהולך ונפתח.
פקודת MIDI CC בנויה משני מספרים שלמים בטווח 0–127:
מספר השלט - Continuous Controller Number או בקיצור CC# - מקשר בין הכפתור הפיזי על כלי הנגינה לפרמטר של הצליל עליו הוא שולט.
לדוגמה: סיבוב של חוגה על מקלדת שליטה יכול לשלוט על עוצמה של אפקט, אם בעקבות הסיבוב המקלדת מייצרת פקודות עם CC# מסוים, ואם האפקט מתוכנת לשנות את עוצמתו בהתאם לפקודות עם אותו CC#.
ערך - Value - תלוי בסוג השלט שמייצר את הפקודה.
דוגמאות נפוצות הן: פדאל ווליום ייצור ערכים לפי זווית הלחיצה עליו; סליידר ייצור ערכים בהתאם למיקום שלו לגובה או לצדדים; חוגה תיצור ערכים בהתאם לזווית הסיבוב שלה; וכו'.
קיימים שלטים נוספים, כגון Breath Control שיוצר ערכים בהתאם לעוצמת הנשיפה של המוזיקאי לתוך פיה אלקטרונית.
ההשפעה של פקודת MIDI CC על הצליל שייווצר תלויה לחלוטין בכלי הנגינה שיבצע אותה.
כלי נגינה וירטואליים ואלקטרוניים שונים מגיבים לפקודות שונות באופנים שונים, כדי לאפשר למוזיקאי שליטה מקסימלית בכל סוג של צליל (לדוגמה: השלט Modulation Wheel יכול לשמש לעמעום של הצליל בסינתסייזר מסוים ולהוספת ויברטו לצליל בסינת' אחר).
בכלים רבים ניתן לתכנת איזה CC# ייצור כל שלט על המקלדת וכן לאיזה CC# יגיב כל פרמטר בסינתסייזר ובאיזו עוצמה.
פקודה: הפעלת גלגל כיפוף צליל (Pitch Bend)
כלי נגינה רבים מסוגלים לשנות את הגובה של צליל תוך כדי נגינתו - למשל באמצעות מתיחת המיתר בגיטרה.
כדי לחקות פעולה זו מקלדות שליטה רבות מכילות שלט מיוחד שנקרא Pitch Bender ומייצר פקודות מסוג Pitch Bend או בקיצור PB.
פקודה לשינוי כלי נגינה Program Change
כל פקודת מידי משויכת לאחד מ-16 "ערוצי מידי" באמצעות מספר בין 1–16. ניתן לתכנת כל כלי נגינה שיגיב רק לפקודות מערוץ מסוים, וכך לנגן במקביל על מספר כלים דרך יציאת מידי אחת, כאשר כל כלי מגיב רק לפקודות שמיועדות אליו.
יש כלים שיכולים לנגן במצב Omni, בו הם מגיבים לכל הפקודות שנכנסות ומתעלמים ממספר הערוץ.
בכלים מרובי-שכבות (Multi-Timbral) קיים גם מצב Poly, בו כל שכבה בכלי מגיבה לפקודות מערוץ מידי אחר.
מצב זה מאפשר שליטה מקסימלית על התפקיד המוזיקלי ועל הצליל של כל שכבה בנפרד.
ב-1983, עם הופעת פורמט המידי, הושקו כלים מוזיקליים רבים ממשק זה, בהם תופים אלקטרונים, מקלדות שליטה, סינתסייזרים, בס אלקטרוני, מודולים (תיבות יצירת צליל ללא מקלדת) שניתנים לחיבור ביניהם.
מיד עם יציאת המכשירים הראשונים הופיעו בעיות של תאום בין הכלים, דבר שגרם לבעיות רבות.
לכן בהתאחדות המידי העולמית - המתכנסת מדי שנה - נקבע סטנדרט חדש המקובל כיום על רוב החברות - המידי האוניברסלי.
המכשירים שעליהם מופיע סימון GM מתקשרים אחד עם השני בסטנדרט קבוע זה וכיום גם כרטיסי הקול במחשבים מכילים מודול מידי ותומכים בסטנדרט זה.
הכלי יתמוך ב 16 ערוצי מידי - מאפשר לנגן עד 16 כלי נגינה שונים בו זמנית
הכלי יהיה בעל פוליפוניה 24 - יאפשר נגינה של 24 צלילים בו זמנית
הכלי יכיל 128 כלי נגינה, הכלים יהיו מחולקים לקבוצות של 8 כלים בקבוצה ובסדר קבוע ומוסכם ולכל כלי נגינה מספר קבוע משלו
ערוץ מידי 10 תמיד יהיה ערוץ תופים - כל קליד במקלדת יקבל כלי הקשה שונה ובסדר קבוע - למשל קליד דו - C תוף בס
יהיו לפחות 6 מערכות תופים שונות (בערוץ 10)
המכשיר יעבוד במוד 3 - יוכל לקלוט 16 ערוצים בו זמנית וכל ערוץ פוליפוני (כמה צלילים ביחד)
כיום כבר מקובל לעבוד ברוב המכשירים בפורמט מידי אוניברסלי מס 2 - GM2 שבו כל היכולות הוכפלו - 256 כלי נגינה, 32 ערוצים וכו'.
השואה בין פורמט אודיו - AUDIO לפורמט מידי - MIDI
קובץ אודיו מכיל ייצוג דיגיטלי של גלי קול, בעוד קובץ מידי מכיל אך ורק פקודות נגינה.
לעובדה זו השלכות רבות, למשל:
כאשר מנגנים קובץ אודיו, המידע נשלח דרך המפענח לרמקול, והתוצאה שתישמע כמעט תמיד תהיה זהה.
כאשר מנגנים קובץ מידי, המידע נשלח לכלי נגינה (פיזי או וירטואלי) והתוצאה שתישמע תלויה באיכות הכלי ובצלילים שהוא מסוגל להפיק.
גודל הקובץ: הצליל ממכה אחת על גונג יכול להימשך מספר שניות, ולכן קובץ אודיו של אותה מכה צריך להכיל את הצליל לכל ארכו, בעוד קובץ מידי צריך להכיל רק פקודה אחת קצרה: "הכה בגונג".
כתוצאה מכך, קובצי אודיו גדולים פי אלף ויותר מקבצי מידי: שיר ממוצע יכול לשקול עשרות MB בפורמט אודיו איכותי או MB בודדים בפורמט MP3, בעוד קובץ מידי של אותו שיר יכול לשקול עשרות KB בלבד.
פורמט הקובץ: באודיו WAV, MP3, OGG ועוד פורמטים פתוחים וקנייניים.
במידי - MID או MIDI בלבד.
האפשרויות למניפולציה של גובה הצליל ומהירות הנגינה בקובצי אודיו הן מאוד מוגבלות (ניתן לשנות רק במעט, ובמחיר של פגיעה באיכות הצליל).
לעומת זאת בקובץ מידי, כל מרכיב מוזיקלי ניתן לשינוי: גובה הצליל, אורכו, כלי הנגינה שינגן אותו, מהירות הנגינה, שינוי תו בודד בתוך אקורד וכו').
כתוצאה מכך, האפשרות לשפר בדיעבד ביצוע לא מושלם של נגן הן מוגבלות מאוד באודיו וכמעט לא מוגבלות במידי.
הפעלת אפקטים: על קובץ אודיו ניתן להפעיל ישירות אפקטים רבים ושונים (רוורב, דיליי, קורוס וכדומה) כדי לשנות את אופי הצליל.
קובץ מידי יכול להכיל רק פקודות להפעלת אפקטים, והתוצאה תלויה ביכולות ובאיכויות של כלי הנגינה.
הקלטה ממיקרופון: אודיו - ניתן, מידי - לא ניתן.
איכות הצליל: אודיו - בדרך כלל טובה, ותלויה באיכות ההקלטה.
מידי - איכות הצליל משתנה בהתאם לאיכות הצלילים שכלי הנגינה מסוגל להפיק.
לכן, ההבדל שיישמע בין מכשירים שונים שמנגנים את אותו קובץ אודיו, יהיה קטן בהרבה מההבדל בין מכשירים שונים שמנגנים את אותו קובץ מידי.
אמצעי השמעה: אודיו - נגני MP3, נגני תקליטורים, נגני DVD, טלפונים סלולרים, טלפונים חכמים, קונסולות משחקי וידאו, מכונות ארקייד, מחשבים וכדומה.
מידי - סינתסיזרים ומחשבים בלבד.
מוזיקאים ואולפני הקלטה כיום מעדיפים בדרך כלל לשלב את שתי האפשרויות, כדי לנצל את היתרונות היחסיים של כל פורמט.
למשל: בהכנת סקיצה, בה הסולם והטמפו של היצירה עדיין לא סופיים, ייתכן שישתמשו במידי כדי לשמור על גמישות מקסימלית בפרמטרים אלה.
לאחר מכן ישתמשו באודיו כדי להקליט נגנים וזמרים וכדי לעבד את הצליל בעזרת אפקטים.
פרט לסיטואציות בודדות, התוצאה הסופית של עבודת אולפן תהיה קובץ אודיו, גם אם בתהליך ההפקה נעשה שימוש אינטנסיבי במידי.
MHL היא ליגת ההוקי לצעירים של רוסיה ולמעשה הליגה הצעירה של קבוצות ההוקי קרח הרוסיות.
הליגה הוקמה ב-26 במרץ 2009 ומנוהלת על ידי פדרציית ההוקי הרוסית.
במשחקים משתתפים שחקנים עד לגיל 20. בפברואר 2010 הוענק לליגה מדליית זהב מטעם IIHF על תרומה משמעותית לקידום ההוקי קרח והתפתחות ההוקי קרח ברוסיה בקרב הנוער.
אלופת הליגה זוכה בגביע חרלמוב.
האליפות נפתחה ב-4 בספטמבר 2009 במשחק בין דינמו מוסקבה לקבוצת הנוער של צסק"א: הצבא האדום מוסקבה.
החל מ-2010 זהו מבנה הליגה: האליפות נערכת בשני שלבים, כשבשלב הראשון קבוצות מכל דיוויזיה משחקת משחק בית ומשחק חוץ מול יריבות אחרות כשהליגה נערכת במתכונת דומה לזו של ה-KHL.
היא מחולקת לחטיבה מזרחית ולחטיבה מערבית שבכל אחד מהם דיוויזיה המכילה קבוצות מאזור מסוים.
החטיבה המערבית — כוללת את מערב רוסיה, ולטביה
החטיבה המזרחית — מזרח מרכז רוסיה, קזחסטן, סין
ארבע הקבוצות הטובות מכל דיוויזיה משתתפות בשלב השני של האליפות הכולל שלבי הכרעה בכל חטיבה - רבע, חצי וגמר - כשמנצחת הפלייאוף היא אלופת החטיבה, אלופת המערב או, לחלופין, אלופת המזרח - אלופת כל חטיבה מתחרות בגביע חרלמוב, שהוא גמר הליגה וטורניר המכריע למי מוענק תואר אלופת הליגה הצעירה.
קבוצה עיר היכל (תכולה) הקמה בליגת MHL קבוצה שותפה החטיבה המערבית אלמאז צ'רפובץ| היכל הקרח (6,064)
MIAT מונגוליאן איירליינס (במונגולית: Монголын Иргэний Агаарын Тээвэр, באנגלית: Mongolyn Irgenii Agaaryn Teever-MIAT) היא חברת התעופה הלאומית של מונגוליה, בסיסה נמצא בנמל התעופה ג'ינגיס חאן בעיר אולן בטור, והיא מעסיקה כ-1000 עובדים.
החברה החלה את פעילותה בשנת 1956 בסיוע אירופלוט, יעדיה הראשונים היו אירקוטסק, בייג'ינג, ומוסקבה.
בשנות השישים רכשה החברה מטוסי אנטונוב 24 ו-26.
בשנת 1994 חכרה החברה מטוס בואינג 727-200 מקוריאן אייר, והוא היה המטוס המערבי הראשון בצי.
צי המטוסים של החברה נכון לאוקטובר 2019:
ב-4 באוגוסט 1964 התרסק מטוס איליושין Il-14 לתוך הר, כל הנוסעים נהרגו.
ב-26 בינואר 1990 התרסק מטוס אנטונוב An-24, כל 30 הנוסעים ואנשי הצוות נהרגו.
ב-23 באפריל 1993 התרסק מטוס אנטונוב An-26 במהלך הנחיתה בשדה התעופה באולן בטור, 26 נוסעים ו-6 אנשי צוות נהרגו.
ב-21 בספטמבר 1995 התרסק מטוס אנטונוב An-24, 37 נוסעים ו-6 אנשי צוות נהרגו.
ב-26 במאי 1998 התרסק מטוס חרבין Y-12 זמן קצר לאחר ההמראה 26 נהרגו.
MHP ארנה הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר שטוטגרט שבמדינת באדן-וירטמברג שבגרמניה.
האצטדיון נחנך בשנת 1933 ומשמש כמגרשה הביתי של קבוצת שטוטגרט.
עד לשנת 1993 נקרא האצטדיון נקרשטדיון על שם נהר נקר הזורם בעיר.
בין השנים 1993–2008 נקרא האצטדיון גוטליב דיימלר על שמו של המהנדס גוטליב דיימלר שנמנה עם מייסדי חברת מרצדס-בנץ.
בשנת 2008 שונה שמו של האצטדיון למרצדס-בנץ ארנה.
החל משנת 2023 נקרא האצטדיון MHP ארנה.
בשנת 1959 אירח האצטדיון את גמר גביע אירופה לאלופות בו זכתה ריאל מדריד אשר גברה על סטאד ריימס.
האצטדיון אירח חלק ממשחקי מונדיאל 1974 בו אירח ארבעה משחקים משלב הבתים.
במהלך מונדיאל 2006 אירח האצטדיון שישה משחקים, בהם את המשחק על המקום השלישי.
כמו כן, ביורו 1988 אירח האצטדיון משחק אחד משלב הבתים וכן את משחק חצי הגמר.
באותה השנה אירח האצטדיון את גמר גביע אירופה לאלופות בו זכתה פ.ס.וו.
איינדהובן אשר גברה על בנפיקה ליסבון.
פרט למשחקי כדורגל אירח האצטדיון גם אירועי אתלטיקה: בשנת 1986 אירח האצטדיון את אליפות אירופה באתלטיקה, ובשנת 1993 אירח את אליפות העולם באתלטיקה.
במהלך השנים נערכו באצטדיון שינויים רבים.
בין 2004 ל-2005 שופץ האצטדיון על מנת שיעמוד בסטנדרט לאירוח משחקי מונדיאל 2006. בין 2009 ל-2011 עבר האצטדיון שיפוץ כללי שבמסגרתו בוטלו מסלולי האתלטיקה שהפרידו בין הדשא ליציעי האצטדיון, כר הדשא הונמך ושניים מהיציעים נבנו מחדש במטרה לקרב את היציעים לדשא.
כיום תכולת האצטדיון עומדת על 60,441 צופים במשחק ליגה הכוללים יציעי עמידה וישיבה, ו-54,906 צופים במשחקים בינלאומיים הכוללים יציעי ישיבה בלבד.
MICKEY הוא צופן זרם סינכרוני המיועד לפלטפורמת חומרה מוגבלת משאבים, שפותח ב-2006 על ידי סטיב באבג' מחברת וודאפון ומת'יו דוֹד.
שם הצופן הוא ראשי התיבות של Mutual Irregular Clocking KEYstream, והוא מבוסס על אוגר זיזה ממושב (LFSR) שמבוקר בטכניקה ייחודית לאיזון בין הצורך במחזוריות גבוהה ופסאודו-אקראיות לבין הצורך בעמידות נגד קריפטואנליזה.
הוא מספק רמה גבוהה יחסית של ביטחון לחומרה בעלת סיבוכיות נמוכה.
גרסת MICKEY 2.0 נבחרה על ידי eSTREAM כצופן מועדף לשימוש יחד עם מבחר אלגוריתמים נוספים בקטגוריית חומרה.
הצופן מקבל מפתח סודי בגודל 80 סיביות ווקטור אתחול בגודל של עד 80 סיביות ומייצר זרם פסאודו-אקראי באורך מרבי של סיביות, המשמש כמפתח להצפנת זרם הנתונים באמצעות XOR כבכל צופן זרם.
הצופן מורכב משני אוגרי LFSR המסומנים ב- ו- כל אחד בגודל 100 סיביות הנקראות מצבים (states) שמסומנים בקיצור וכן בהתאמה.
בכל פעימת שעון (clocking) כל הסיביות או המצבים מוסטים שלב אחד כלפי מטה (ימינה) והפוזיציות הבאות של האוגר משמשות להיזון חוזר (feedback):
הפרוצדורה CLOCK_R (clocking מתייחס לעדכון האוגר בכל פעימת שעון) ייחודית בכך שהיא משתנה בהתאם לפרמטר.
קלט הפונקציה הוא סיבית-קלט וסיבית בקרה , הסימן הוא XOR והסיביות מייצגות את מצבו החדש של האוגר לאחר העדכון.
בכל פעימה כאשר סיבית הבקרה מאופסת מתבצעת הזזה פוזיציה אחת והזנה (feedback) לפי הפוזיציות המנויות ב-RTAPS.
המשמעות של ההזזה במונחים של אלגברה שהיא פועלת כמו כפל אלמנטים בשדה סופי מורחב מודולו הפולינום הפרימיטיבי
כי בעצם אפשר לראות במצבי האוגר כמקדמים בינאריים של פולינום כלשהו ממעלה 100 כאשר המצב השמאלי הוא המקדם המוביל.
כאן הכפל הוא בין המצב הנוכחי של האוגר לפולינום או (היות שהמקדמים בינאריים זוהי מחרוזת שבה רק הסיבית השנייה משמאל דלוקה).
פעולת כפל זו שקולה למעשה לפעולת ההזזה (shift) של כל סיביות האוגר ימינה.
בנוסף מחברים ב-XOR את סיבית-הקלט למצב הנוכחי.
כאשר סיבית הבקרה היא '1', לאחר ההזזה האמורה כל סיביות המצב מחוברת בחזרה ב-XOR (כמתואר בתרשים).
במונחי אלגברה בשדה פירוש הפעולה הוא כפל בפולינום (הזזה שקולה לכפל ו-XOR שקול לחיבור).
הפולינום נבחר כך שהוא מתחלק ב- כאשר .
קריאה לפונקציית ההיזון עם סיבית הבקרה הדינאמית דלוקה שקולה ל- הזזות.
להלן ניסוח פורמלי של הפונקציה:
תחילה מוגדרות ארבע מחרוזות ערכים קבועים: COMP0, COMP1, FB0, FB1 כל אחת באורך 100 סיביות (כמתואר בטבלה המצורפת).
הפונקציה לעדכון האוגר מקבלת כקלט שתי סיביות וכן ומפיקה ערכי ביניים המשתנים בהתאם לסיבית הבקרה.
התוצאה מומרת למערך סיביות הפלט .
הסימן מייצג את הפעולה הלוגית AND.
המחולל המייצר את זרם המפתח שנקרא keystream generator מוגדר כדלהלן; הקלט הוא שני האוגרים ו- וכן דגל אתחול שנקרא ('1' מציין את שלב אתחול שבו רק מריצים את הצופן ומתעלים מהפלט ו'0' מציין שימוש רגיל) וסיבית קלט .
הפרמטר סיבית הבקרה של שתי הפונקציות לעיל מוגדרות כך:
אם הדגל סיבית הקלט של האוגר תהיה אחרת תהיה עצמה.
סיבית הקלט של האוגר היא .
בכל פעימת שעון המחולל קורא לפונקציות הבאות להפקת סיבית מפתח אחת:
תוצאת המחולל היא XOR של שתי הסיביות במצבי האפס.
מפתח ההצפנה הסודי שמסופק על ידי המשתמש אינו נטען ישירות לאוגרים כדי למנוע התקפות מסוימות, אלא תחת זאת הטעינה מתבצעת באמצעות הפרוצדורה הבאה.
המפתח המיוצג על ידי מחרוזת של 80 סיביות ווקטור האתחול באורך (עד 80 סיביות) נטענים למצב הראשוני של האוגרים כדלקמן: תחילה האוגרים מאופסים ואז, לטעינת וקטור האתחול מבצעים:
ואז מריצים את הצופן 100 פעימות לצורך הכנה.
בשלב זה הפלט אינו משמש כמפתח ההצפנה.
שני המצבים התחתונים של האוגרים ו- בהתאמה, מחוברים ב-XOR : מהם מתקבלת סיבית פסאודו-ראנדומלית אחת המהווה חלק מזרם המפתח המשמש להצפנת המידע.
הקריאה לפרוצדורה להפעלת הצופן במקרה זה מבוצעת עם הפרמטר וסיבית קלט 0 כלומר עבור כל סיבית מידע מבצעים:
פענוח מתבצע באותה דרך בדיוק:
ב-2005 במהלך בדיקת הצופן על ידי eSTREAM התגלו שלוש חולשות בגרסה המקורית.
העובדה שהזיכרון הכולל הוא 160 סיביות שהוא המינימלי ביותר האפשרי (מינימום הזיכרון הדרוש כדי להבטיח את ביטחון הצופן מקובל שיהיה פי שנים מגודל המפתח), עדיין מתאפשרת התקפת איזון זמן/זיכרון/דטה שפורסמה לראשונה על ידי אלכס ביריוקוב ועדי שמיר.
למרות הצהרת המפתחים שמינימום מחזוריות הצופן היא , האנטרופיה של המצב הפנימי (הזיכרון) נחלשת עם הזמן ככל שהצופן פועל.
המבקרים מציינים שגילו קבוצה קטנה של מפתחות הצפנה שנקראים 'מפתחות חלשים' במובן ששימוש בהם מאפשר לנחש את המצב הפנימי.
בכל אופן המפתחים היו מודעים לעובדה זו אך למען שמירה על יעילות בחרו להתעלם מכך בטענה שהסבירות נמוכה מ- שמפתח כזה ייבחר באקראי.
אולם למעשה התגלה שהיא גבוהה במעט ממה שהעריכו.
גרסת MICKEY 2 המתוארת כאן טובה יותר במובן שההתקפות המתוארות אינן יעילות כנגדה.
בשנת 2013 פותחה התקפה כנגד MICKEY 2.0 שהיא שיפור של התקפת Differential Fault Attack בקיצור DFA שיכולה לחשוף את המצב הפנימי כולו בשלב אתחול הצופן בתוך הזרקות ובתוך ניסיונות חישוב בממוצע.
ההתקפה מבוססת על יכולת התוקף לגרום לסיביות שגויות אקראיות במצב פנימי של הצופן והיא מנצלת את העובדה שפונקציית הפלט וכן פעולות עדכון מסוימות פשוטות מדי.
ייתכן שאפשר לשפר את ביטחון הצופן על ידי כמה התאמות.
לדעת מחברי ההתקפה היא ישימה כנגד כל הצפנים שנבחרו על ידי eSTREAM בקטגוריית חומרה.
MI-VAL (אם-איי ואל) היא יצרנית רכב ואופנועים איטלקית, שפעלה בין השנים 1950–1968. מושבה היה בברשה, לומברדיה.
החברה נוסדה ב-1950 על ידי אטורה מינגנטי, בעיירה גארדונה ואל טרומפיה הסמוכה לברשה.
שמה "MI-VAL" נגזר במקור מראשי התיבות "Minganti-Valtrompia" ("מיניאנטי-ואלטרומפיה").
תוכנית הפעילות של MI-VAL הייתה מבוססת מלכתחילה על ייצור של אופנועים זולים וחזקים, שהתבססו על דגמים של חברת מסרשמיט הגרמנית.
על בסיס המודל הראשון שייצרה החברה, "T–125" Mi-Val Mivalino (Mivalino), שהיה בעל מנוע שתי פעימות, בנפח 172 סמ"ק, נוצרה סדרה של גרסאות זהות בבסיסן, שהוענק להן מראה שונה באמצעות שדרוגים אסתטיים ושיפורים טכניים קטנים.
דבר שאִפשר לחברה להציע מגוון רחב של מוצרים תוך השקעה נמוכה בעיצוב ובפיתוח.
אופנועי MI-VAL הפכו להיות הנפוצים ביותר באיטליה המרכזית והצפונית, הם נהנו ממחיר סביר, מתחזוקה וציוד פשוטים, וממגוון גדול יחסית של עיצובים שיכל לקלוע לטעמם של אנשים בגילאים שונים ובעלי טעם שונה.
ההצלחה המסחרית גרמה למינגנטי להתרחב לייצור רכבים תלת גלגליים, ואופנועים בעלי מנוע ארבע פעימות ונפח גדול יותר.
הייצור בפועל החל ב־1954 והתנהל במשך שנה אחת בלבד.
עם מותו של מינגנטי, והמשבר שפקד את תעשיית האופנועים באיטליה בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, נמכרה חטיבת המכוניות של MI-VAL לחברת "ברטה", שהעניקה לראשי התיבות MI-VAL משמעות חדשה: Metalmeccanica Italiana, Val Trompia.
חטיבת האופנועים המשיכה להתקיים כשברשותה מלאי גדול של אופנועים; היא פעלה בשוק למרות הפסקת הייצור, עד גמר מלאי האופנועים בשנת 1968.
+ רשימת דגמי הרכב והאופנועים שיוצרו במשך השנים על ידי MI-VALאופנועים קליםאופנועיםרכב תלת-גלגלירכב תחרותי אבות-טיפוס שלא יוצרו 48 Presa Diretta
במחשוב, מאגר מידע וניהול, MIB (ראשי תיבות של: Management Information Base) הוא תיאור פורמלי של קבוצה של אובייקטי רשת שיכולים להיות מנוהלים באמצעות פרוטוקול ניהול רשת פשוט (SNMP).
הפורמט של MIB מוגדר כחלק מ-SNMP (כל MIBs האחר הם שלוחות של בסיס מידע וניהול בסיסי זה).
MIB-I מתייחס להגדרת MIB הראשונית; MIB-II מתייחס ההגדרה הנוכחית.
SNMPv2 כולל MIB-II ומוסיף כמה אובייקטים חדשים.
לפעמים קובצי MIB ניתנים כקובצי טקסט Unix.
בפורמט טקסט יוניקס הוא שונה באופן משמעותי מאשר בפורמט טקסט DOS / Windows.
בקובצי טקסט DOS / Windows יש מעבר לשורה והזנת שורה בסוף כל שורה; ביוניקס יש בקבצים רק הזנת שורה.
אם קובץ יוניקס טקסט יוצג בעורך טקסט Windows, כל שייראה הוא קו אחד ארוך, כי הכלי הזה מעולם לא פגע מעבר לשורה.
MG סוג Q היא מכונית מרוץ אשר יוצרה בשנת 1934 על ידי חברת המכוניות הבריטית "MG" (בשנת 1934 החברה הייתה קרויה "Morris Commercial Cars").
סך הכל יוצרו 8 יחידות.
MG סוג R היא מכונית מרוץ אשר יוצרה בשנת 1935 על ידי חברת המכוניות הבריטית "MG" (בשנת 1935 החברה הייתה קרויה "Morris Commercial Cars").
סך הכול יוצרו 10 יחידות.
דגם פתוח - מושב בודד 1
מחיר דגם ה-"MG סוג R" בהשקה עמד על 695 לירות שטרלינג
MIC (ראשי תיבות של: Mandatory Integrity Control) הוא רכיב ליבה משמעותי במערכות הפעלה ממשפחת Windows (החל מ-Vista), שמתפקד כ-MAC (בקרת גישה מנדטורית).
MIC מאפשר בידוד תהליכים מבוסס IL (ראשי תיבות של Integrity Levels), כאשר סיווג IL של אובייקט כלשהו במערכת מייצג את רמת המהימנות של האובייקט.
מטרתו של מנגנון זה להשתמש במדיניות גישה מוגדרת מראש והאובייקטים המעורבים באופן סלקטיבי כדי להגביל הרשאות גישה בהקשרים (context) שנחשבים לפחות מהימנים, לעומת הקשרים אחרים, הפועלים תחת אותו חשבון משתמש, אך נחשבים יותר מהימנים.
על מנת לוודא כי התוקפים לא פגעו בתעבורה, נוסף שדה בשם MIC להודעת ה-NTLM_AUTHENTICATE.
ה-MIC הוא HMAC_MD5 המתווסף לשרשור של שלוש הודעות ה-NTLM, באמצעות מפתח ה-session, אשר ידוע רק לחשבון היוזם את האימות ולשרת המטרה.
כתוצאה מכך, התוקף שמנסה לשנות את אחת ההודעות (לדוגמה, לשנות את תהליך החתימה), אינו מסוגל לייצר MIC מתאים, והמתקפה נכשלת.
נוכחות ה-MIC מוכרזת בשדה msvAvFlag בהודעת NTLM_AUTHENTICATE (סמן 0x2 מראה כי ההודעה מכילה MIC), וכי הוא צריך להגן על השרתים מתוקפים המנסים להסיר את ה-MIC ולבצע מתקפת NTLM Relay.
למרות זאת, התגלה כי שרתי מיקרוסופט אינם מנצלים את מנגנון ההגנה ומאפשרים מעבר של הודעות NTLM_AUTHENTICATE ללא חתימה (חסרות MIC).
כברירת מחדל, תהליכים שעלו על ידי משתמש רגיל קיבלו רמת סיווג IL בינוני ולאחר מכן שודרגו, עם מנגנון UAC בהתאם לצורך לרמת IL גבוה.
על ידי היכולות של רמות שלמות, MIC מאפשר לסוגים של יישומים להיות מבודדים, להפעיל תרחישים כמו מנגנון 'ארגז חול' ליישומים בעלי פוטנציאל להזיק (כגון יישומי Internet-facing).
תהליכים עם IL נמוך בעלי גישה מוגבלת ביחס לתהליכים עם IL גבוה יותר היכן שיש שליטה של בקרת הגישה (Access control enforcement).
לאובייקטים עם רשימות בקרת גישה, כגון אובייקטים בעלי שם, לרבות קבצים, Registry keys ואפילו תהליכים ותהליכונים, יש ערך ב SACL (או System Access Control List) המגדירים את הרשאות הגישה אליהם, או במילים אחרות את מינימום רמת התקינות הנדרשת של תהליך כדי להיות מורשה להשתמש באובייקט.
Windows מוודא כי תהליך יכול לכתוב או למחוק אובייקט רק כאשר IL ברמה שווה או גבוהה יותר מאשר מה שצוין על ידי האובייקט (ברשימת בקרת הגישה).
בנוסף, מטעמי פרטיות אובייקטים של תהליך עם IL גבוה הם מחוץ לתחום אפילו לקריאה מכל תהליכים בעלי IL נמוך יותר.
כתוצאה מכך, תהליך אינו יכול לקיים אינטראקציה עם תהליך אחר שיש לו IL גבוה יותר.
תהליך כזה לא יכול למשל לבצע פעולות כגון להזריק DLL לתוך תהליך עם IL גבוה יותר באמצעות ()CreateRemoteThread או לשלוח נתונים לתהליך אחר באמצעות הפונקציה ()WriteProcessMemory.
MG GT היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב MG אשר בבעלות תאגיד הרכב הסיני סאיק מוטור אשר מיוצרת משנת 2014 ועד היום בסין.
דגמי ורמות גימור "MG GT" (נכון לשנת 2015)
מנוע בנזין, הזרקת דלק ישירה
MG P-type היא מכונית ספורט מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית MG Cars שמשנת 1935 הייתה קרויה MG Cars (שם נפוץ: "MG", שם מלא: "MG Car Company Limited") אשר יוצרה בין השנים 1934–1936.