tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
golanica חולקות קרבה ל-2 מיני Dugesia אחרים - D.
ניתן בקלות להבדיל בין שלושת המינים על סמך התבוננות במערכת הרבייה שלהם.
להלן נקודות הדמיון והשוני המרכזיות בין 3 המינים:
golanica - פין מוארך וסימטרי בעל פטמית מחודדת, פקעת הפין שרירית מאוד, מִפְתָּח חלל מערכת המין אינו מחולק על ידי מחיצה, משפך הדיאפרגמה בגודל ממוצע.
libanica - פין מוארך וא-סימטרי (מלופף סביב ה-Adenodactyl) בעל פטמית קטומה (דמוית קצה אצבע), פקעת הפין שרירית אך לא כמו ב-D.
golanica, מִפְתָּח חלל מערכת המין מחולק על ידי מחיצה, משפך הדיאפרגמה מוגדל.
iranica - פין מוארך וסימטרי בעל פטמית קונית, פקעת הפין שרירית אך לא כמו ב-D.
golanica, מִפְתָּח חלל מערכת המין אינו מחולק על ידי מחיצה, משפך הדיאפרגמה בגודל ממוצע.
golanica - מימין לחלק הדורסלי של פטמית הפין, Adenodactyl מוגדל (מגיע ל-1/2 מאורך ולפי-2 עד 3 מרוחב פטמית הפין) ומחולק ל-2 אונות (דורסלית וונטרלית), מעט רקמת שריר חלק, קיימות בלוטות הפרשה רבות.
libanica - מימין לחלק הדורסלי של פטמית הפין, Adenodactyl מוגדל ומוארך (מגיע ל-3/4 מאורך ומעט גדול יותר מרוחב פטמית הפין) ואינו מחולק לאונות (צורה מוארכת), קיימת רקמת שריר מסוימת, קיימות בלוטות הפרשה רבות.
iranica - משמאל לחלק הוונטרלי של פטמית הפין, Adenodactyl בגודל שנע בין 1/4 ל-3/4 מאורך פטמית הפין ואינו מחולק לאונות (צורה מעוגלת או מוארכת), קיימת רקמת שריר מאסיבית, קיימות בלוטות הפרשה רבות.
dselect היא תוכנה המשמשת לניהול חבילות תוכנה במערכת ההפעלה דביאן.
dselect היא אחד מממשקי הקצה הישנים ביותר של dpkg ובסיס פיתוחה היה על ידי איאן ג'קסון, לצד פיתוח dpkg עצמה.
העבודה על dselect החלה כש-dpkg הייתה בגרסה 0.93.12, וגרסת האלפא של dselect הופצה ב-27 במרץ 1995. dselect הופצה יחד עם חבילת dpkg עד ה-21 ביוני 2002, אז פוצלו החבילות.
גם לאחר הפיצול נשארה תמיכת התלויות של dpkg בה, כדי להקל על שדרוג אפשרי.
מה-3 במרץ 2005 בגרסה 0.93.32 הפכה החבילה לעצמאית לחלוטין.
ל-dselect יש מצב של ממשק משתמש טקסטואלי, בו ניתן לכתוב פקודות כדי לבצע פעולות שונות כדוגמת התקנה הסרה וניהול.
המערכת לא אינטואטבית ומשתמשים חדשים עלולים להתקשות בה כיום המערכת מוחלפת במידה רבה ב-apt ואף קיימת בה עצמה תמיכה לשימוש ב-apt.
"Duet" (בעברית: דואט - "בשני קולות") הוא הפרק ה-19 מהעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה הבדיונית האמריקאית "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", שהוא הפרק ה-19 מתוך 176 סך כל פרקי הסדרה.
הפרק שודר לראשונה ב-13 ביוני 1993. בפרק זה, מייג'ור קירה נאלצת להתמודד עם קרדאסי שנחשד כפושע מלחמה - מפקד מחנה העבודה בכפייה, גאלליטפ, בזמן הכיבוש הקרדאסי של באג'ור.
ספינת משא עוגנת ברציפי חלל עמוק 9 לצורך קבלת טיפול רפואי לאחד מנוסעיה הסובל ממחלת קאלה נאורה.
ד"ר באשיר אינו מכיר את המחלה, אך מייג'ור קירה מזהה אותה, ומיידעת את קומנדר סיסקו שמחלה זו אובחנה רק פעם אחת, בתאונת כרייה, במחנה עבודה אכזרי בשם גאלליטפ, בתקופת הכיבוש הקרדאסי של באג'ור.
היא מגיעה למרפאה ומגלה שהנוסע הוא קרדאסי ולא באג'ורני.
היא עוצרת אותו כפושע מלחמה.
מאחר ששמו של האיש, אאמין מריצה, אינו מופיע ברשימת פושעי המלחמה הקרדאסיים, סיסקו אומר לקירה שהם יאלצו לשחררו, אך היא מתעקשת שוב שעצם נוכחותו במחנה העבודה היא חמורה דיה.
היא מספרת לסיסקו על הזוועות שהתרחשו במחנה: עבודת כפייה, אונס נשים באג'ורניות לעיני ילדיהן, הוצאות להורג ועינויים.
קומנדר סיסקו מחליט להוסיף לחקור בעניין, תוך כדי החזקת האיש במעצר.
בינתיים ממשלת באג'ור דורשת למסור את החשוד לידיהם כדי להעמידו לדין ואילו הממשל הקרדאסי דורש לשחרר אותו מיידית שכן מדובר באזרח תמים.
חשדות נוספים מתעוררים כאשר מריצה טוען שהוא מעולם לא היה בבאג'ור, שקר ברור מאחר שהבדיקות של באשיר אישרו שלאיש יש קאלה נאורה, ובהכרח הוא היה צריך להיות על באג'ור כדי להידבק בה.
כשקירה חוקרת שוב את מריצה, הוא מודה אך טוען כי בעת ששהה בגאלליטפ, הוא היה רק פקיד מנהלי.
הוא מוסיף ואומר כי טענת הבאג'ורנים שבגאלליטפ התרחשו זוועות, היא אשליה שנועדה לשמר את תנועת ההתנגדות של הבאג'ורנים לקרדאסים.
בהמשך, תמונה מגאלליטפ מגלה כי האיש אינו אאמין מריצה אלא גול דאר-הל, שנודע כ"קצב מגאלליטפ", שדווח עליו שרצח מאות באג'ורנים.
האיש מודה שהוא אכן גול דאר-הל, מתרברב בסדר וביעילות שבה ניהל את המחנה ושבשבילו מה שהיא קוראת זוועות היו עוד יום עבודה במשרד.
תוך כדי נאום חוצב להבות, הוא פולט את שם תא המחתרת של קירה.
אודו מתחיל לחשוד בהודאתו של האיש כי אמנם גול דאר-הל היה בכיר בצבא הקרדאסי אך הוא לא היה מעורב בלחימה במחתרת הבאג'ורנית אלא ניהל מחנה כפייה - לא סביר שיידע את שם תא המחתרת של קירה נריס.
אודו חושף בנוסף, לאחר שיחה עם גול דוקאט, כי גול דאר-הל מת בקרדסיה וגול דוקאט נשבע שנכח בהלווייתו וראה במותו.
אף על פי כן, קירה מתכחשת לדברים וטוענת שהקארדסים משקרים ומבקשת מקומנדר סיסקו להעמיד את האיש לדין.
בשיחת מסדרון עם דקס, היא אומרת שמשפטו של פושע המלחמה האכזרי הזה, יביא לסיפוק או לפחות לסגירת מעגל עבור באג'ור.
דקס עונה לה שהיא "מתאמצת יותר מדי להאמין שזהו גול דאר-הל" וכי "הנקמה לעולם אינה מספיקה".
בסופו של דבר נחשפת זהותו של האיש כאאמין מריצה שעבר ניתוח פלסטי כדי להיראות כגול דאר-הל מתוך רגשות אשם על פשעי המלחמה הקרדאסיים.
הוא מתוודה בפני קירה, שאמנם היה פקיד מנהלי בגאלליטפ ושמע את צרחות הבאג'ורנים אך לא עשה דבר מתוך פחד.
הוא מאמין שהעמדתו לדין תביא להכרה אמיתית של קארדסיה בפשעיה כלפי באג'ור.
הוא טוען שכל הקרדאסים אשמים אך קירה משיבה שאין צורך ברצח נוסף של אדם טוב ומשחררת אותו.
הוא משוחרר אך נדקר על ידי באג'ורנים שטוענים שעצם היותו קרדאסי היא סיבה מספקת להריגתו.
ניתן לראות בפרק זה הקבלה למחנות העבודה בשואה ולרדיפת פושעי המלחמה הנאצים והעמדתם לדין כגון: משפטי נירנברג, משפט אייכמן וגם למקרים של זהות לא ברורה כגון: ג'ון איוון דמיאניוק.
האם כל הקרדאסים אשמים בפשעי המלחמה שבוצעו במסגרת הכיבוש הקרדאסי של באג'ור?
האם אדם כמו מאריצה חף מפשע כי היה רק פקיד מנהלי ולא נטל חלק מעשי בזוועות או שמא הוא נחשב אשם לא פחות מאחר שהיה מודע למעשים אך לא התנגד להם בפועל מתוך פחד?
האם נקמה בפושעי מלחמה ראויה או לא?
האם היא מהווה פיצוי או סיפוק לנפגעים או שמא היא אינה מספיקה מאחר שאת הנעשה אין להשיב?
האם התנגדות לכיבוש אכזרי על ידי פעולות טרור הכוללות הרג חפים מפשע כגון אלו שבוצעו על ידי תא המחתרת של קירה נריס היא דבר לגיטימי?
הפרק כולל התפתחות משמעותית בדמותה של קירה נריס.
לראשונה בסדרה, הכיבוש הקרדאסי של באג'ור, מוצג בצורה המעוררת הקשרים היסטוריים לשואה, לנקמה בפושעי המלחמה הנאצים ולהקמת מדינת ישראל.
זוהי מלודרמה משפטית המזכירה את העיבוד הקולנועי לספרו של רוברט שו "האיש בתא הזכוכית", שמספר על יהודי המואשם בכך שהוא פושע מלחמה נאצי.
סצנות החקירה בין קירה ומריצה, במיוחד חילופי הדברים המסיטים את מוקד השיחה לחייה האישיים של קירה והופכים את תהליך החקירה, מזכירים את חילופי הדברים בין דמויותיהן של הסוכנת קלריס סטרלינג (ג'ודי פוסטר) וחניבעל לקטר (אנתוני הופקינס) בסרט שתיקת הכבשים.
המפיקים של מסע בין כוכבים: וויאג'ר, ניסו ליצור מחדש את ההצלחה של "Duet", בפרק ה-15 של העונה הראשונה, "Jetrel".
על פי פרשנות ה-DVD הנלוה לעונה השנייה של וויאג'ר, הפרק היה מאמץ מודע ליצור מטפורה להטלת פצצות האטום על הירושימה ועל נגסאקי.
בפרק זה, דמותו של ניליקס נאלצת להתעמת עם מדען שפיתח נשק להשמדה המונית שגרם להרג מסיבי של אלפים מבני עמו.
"Duet" זכה להיות מוצג ב-1994 במוזיאון האמריקני לטלוויזיה ורדיו, והפך לאחד מהאהובים על ידי מעריצי הסדרה כפי שתואר באתר startrek.com: "אחת משעותיה היפות ביותר של חלל עמוק 9".
עם זאת, מספר צופים ציינו כי חלקים מסוימים באקספוזיציה הוצגו בחופזה וכי מהימנות סצנת מותו של מריצה נראית מפוקפקת.
גם צוות ההפקה והשחקנים הגיבו באופן חיובי לפרק.
ארמין שימרמן (קווארק) ציין כי "הכתיבה, הבימוי והמשחק התגבשו בצורה מושלמת" ונאנה ויזיטור (קירה נריס) העירה כי "הפרק מביע דברים כל כך חשובים".
אנשי צוות בולטים שאמרו שהפרק נמצא אצלם ברשימת המועדפים הם המפיק: איירה סטיבן בר ומפיק מסע בין כוכבים: הדור הבא דייב רוסי.
בסקירה של מגזין ורייאטי של 57 הפרקים הטובים ביותר בזיכיון (מתוך כ-900 פרקים נכון ל-2023) קיבל הפרק את המקום ה-11.
Du wahrer Gott und Davids Sohn (בעברית: אתה, אל אמיתי ובנו של דוד), רי"ב 23, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג.
ביצועה הראשון היה ביום ראשון שלפני יום רביעי של האפר, שחל ב-7 בפברואר 1723, כמבחן לקבלת תפקיד מנהל המוזיקה בעיר, לאחר שביצע את קנטטה מס' 22.
ב-1722 מת יוהאן קונאו ששירת כמנצח המקהלה וכאחראי על המוזיקה בכנסיית תומאס הקדוש, אחת משתי הכנסיות המרכזיות בלייפציג.
מיד לאחר מכן החלה מועצת העיר בבחינת מועמדים למילוי המשרה מחדש, ובאוגוסט אותה שנה נבחר גאורג פיליפ טלמן, אך הלה דחה את ההצעה לאחר כשלושה חודשים.
באך התמודד מול כשישה מועמדים נוספים, בהם כריסטוף גראופנר, שהיה המועמד המוביל.
לאחר שגם הוא משך את מועמדותו, ביצע באך את קנטטות מס' 22 ו-23 כמבחן קבלה: את מס' 22 ניגן לפני תפילת המיסה, ואת מס' 23 לאחריה.
אופי הקנטטה זהה לקנטטות שהלחין בעיר קטן, ומכך מסיקים שבאך הלחין אותה עוד בהיותו שם.
מלכתחילה נכתבו רק שלושה חלקים, והחלק הרביעי נוסף זמן קצר לפני הביצוע, ייתכן שמתוך יצירה קדומה יותר שלו, שאבדה.
באך התקבל לתפקיד והחל את עבודתו במאי אותה שנה.
קנטטה זו בוצעה שוב ב-8 בפברואר 1724 בשינויים קלים, ופעם שלישית בין 1728 ל-1731 בגרסה המקורית.
ב-1855 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, יחד עם קנטטה מס' 22, בכרך 5 של פרסומיה.
הקנטטה בוצעה ביום ראשון שלפני יום רביעי של האפר שנקרא בלטינית Quinquagesima () או אסטומיהי (Estomihi).
סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת הראשונה אל הקורינתים העוסקים בשבחי האהבה ופסוקים מהבשורה על-פי לוקאס שמתארים את דברי ישו לשנים-עשר השליחים על הצפוי לעלות בגורלו, וכן על ריפוי העיוור על ידיו.
כמו בקנטטה 22, גם בזו לא ידוע מיהו מחבר הלברית שעוסקת בפנייתו של העיוור אל ישו ומדמה את קריאתו לריפוי ולגילוי האור על ידי ישו, לקריאתו של כל מאמין לישו.
החלק האחרון הוא התרגום הגרמני לפרק "שה האלוהים" מתוך תפילת המיסה הקתולית.
בחלק אחרון זה השתמש גם כחלק המסיים של יוהנס פסיון באחת מגרסאותיו.
הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני סופרן, אלט וטנור בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, שני אבובים, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו.
בחלק האחרון מתווספים גם קורנטו ושלושה טרומבונים.
אריה בדואט לסופרן ולאלט: Du wahrer Gott und Davids Sohn (אתה, אל אמיתי ובנו של דוד)
אל נא תחלוף על פנינו)
מקהלה: Aller Augen warten, Herr (עיני הכל נשואות אליך, הו אדון)
כורל: Christe, du Lamm Gottes (כריסטוס, אתה שה האלהים)
היצירה הוקלטה במלואה כ-23 פעמים בהקלטות מסחריות.
בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את גוסטב ליאונהארדט (ב-1972), טון קופמן (ב-1995), מסאקי סוזוקי (ב-1998) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).
Du sollt Gott, deinen Herren, lieben (בעברית: ואהבת את ה' אלהיך), רי"ב 77, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג.
ביצועה הראשון היה ביום ראשון ה-13 שלאחר חג השילוש הקדוש, ב-22 באוגוסט 1723.
סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת אל הגלטים ומהבשורה על-פי לוקאס המתארים את משל השומרוני הטוב.
במסגרת דברי הבשורה מצוטטים הפסוקים "ואהבת את ה' אלוהיך" וכן "ואהבת לרעך כמוך", בשינוי קל מהמקור התנכ"י וזהו הטקסט של החלק הראשון בקנטטה.
שאר הלברית מבוססת על טקסט שכתב יוהאן אוסוולד קנויר (Johann Oswald Knauer) ועוסקת בדבקות באלוהים וברצון להידמות לשומרוני.
חלק הסיום לקוח ממזמור לותרני שמקורו אבד.
הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני סופרן, אלט, טנור ובס בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, חצוצרה, שני אבובים, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו.
רצ'יטטיב לבס: So muss es sein (כך יהי)
ein Samariterherz (תן לי גם, אלהי, לב של שומרוני)
בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את גוסטב ליאונהארדט (ב-1977), טון קופמן (ב-1998), מסאקי סוזוקי (ב-1999) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).
Du Hirte Israel, höre (בעברית: רֹעֵה יִשְׂרָאֵל הַאֲזִינָה), רי"ב 104, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג.
ביצועה הראשון היה ביום ראשון השני שלאחר חג הפסחא, שחל ב-23 באפריל 1724.
קנטטה זו הייתה השלוש עשרה שהלחין באך באותה שנה, לאחר שבשנה הקודמת הלחין עשרים וחמש קנטטות.
הקנטטה הקודמת שהלחין היא רי"ב 67.
ב-1869 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, בכרך 17 של פרסומיה.
סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מאיגרת פטרוס הראשונה המעמידים את ישו כדוגמה למאמין, ופסוקים מהבשורה על-פי יוחנן בהם ישו מתאר עצמו כרועה הטוב.
הלברית נכתבה על ידי מחבר לא ידוע.
היא נפתחת בפסוק מתהילים פ': "רֹעֵה יִשְׂרָאֵל הַאֲזִינָה!
נֹהֵג כַּצֹּאן יוֹסֵף, יֹשֵׁב הַכְּרוּבִים" וממשיכה בתיאור התלות של המאמין ברועה.
החלק האחרון הוא פרפרזה על תהלים כג.
הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני טנור ובס בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, ובתזמור של שני אבובי ד'אמורה, אבוב טנור, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו.
מקהלה: Du Hirte Israel, höre (רועה ישראל, האזינה)
רצ'יטטיב לטנור: Der höchste Hirte sorget vor mich (הרועה הנעלה דואג לי)
אריה לטנור: Verbirgt mein Hirte sich zu lange (אם רועי מסתתר זמן רב מדי)
היצירה הוקלטה במלואה 27 פעמים בהקלטות מסחריות.
בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את ניקולאוס הרנונקור (ב-1978), הלמוט רילינג (ב-1979), טון קופמן (ב-1997) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).
Dschinghis Khan (בעברית: ג'ינגיס חאן) הוא שיר גרמני אשר נכתב על ידי ברנד מנונגר והולחן על ידי ראלף זיגל.
השיר עוסק בדמותו של ג'ינגיס חאן, המצביא המונגולי הנודע אשר הטיל את אימתו על כל העולם ולקח לו כל אישה שבה חשק.
השיר נכתב על ידי ברנד מנונגר והולחן על ידי ראלף זיגל.
השיר ייצג את גרמניה המערבית באירוויזיון 1979 והגיע למקום הרביעי.
חברי להקת ג'ינגיס חאן שרו את השיר תוך שהם לובשים תלבושות ססגוניות, ואחד מהם, לואיס פוטרגיטר, אף התחפש לג'ינגיס חאן עצמו ורקד ריקוד מזרחי בינות לחבריו.
לאחר הופעתה באירוויזיון, הלהקה התפרסמה מאוד, ובשנות ה-80 הייתה ידועה בכל רחבי אירופה, ובעיקר בגרמניה, ברית המועצות ויפן, ואף זכו להכרה בארצות הברית.
הזמר הפיני פרדריק תרגם את השיר לפינית בשם "Tsingis Khan" באלבום שנשא את אותו השם.
המלחין של השיר המקורי, ראלף זיגל, כל כך נהנה מהגרסה עד שהוא הציע לפרדריק לתרגם ולשיר גם שיר נוסף של להקת ג'ינגיס חאן - "שייח ח'ליף עומר" .
פרדריק נענה להצעה ושר את השיר בשם "שייח עלי חסן" (בפינית: Sheikki Ali Hassan).
הלהקה הצ'ילאנית "מאליבו" (MALIBÚ) הוציאה גרסה בספרדית לשיר.
גרסה ידועה נוספת, היא גרסה ביפנית בביצוע להקת הבנות הפופולרית "Berryz Kobo".
זו גרסה עדינה ומרוככת מעט של השיר, אשר אינה כוללת רמיזות מיניות או סיפורים על צריכת משקאות אלכוהוליים.
השיר זכה גם לגרסאות בקוריאנית, שוודית, פורטוגזית, יוונית ותאילנדית.
הזמר הספרדי איוואן פרסם גרסת כיסוי של השיר בשם "סין אמור".
בישראל נחשב ג'ינגיס חאן לאחד השירים המזוהים ביותר עם תחרות האירוויזיון לדורותיה, והופעתה הססגונית של הלהקה בעת ביצוע השיר באירוויזיון 1979 נחקקה עמוק בזיכרון הישראלי.
על כך תעיד העובדה שהשיר והמופע הנלווה אליו השתלבו בעלילת הקומדיה זוכת פרס האקדמיה הישראלית הללויה, ולואיס פוטרגיטר המחופש לג'ינגיס חאן אף מופיע כדמות בסרט בגילומו של השחקן הישראלי הראל נוף.
השיר זכה בישראל למספר גרסאות כיסוי בעלות אופי פוליטי, הן מימין והן משמאל.
בציבור החרדי התפרסם השיר תודות לגרסת הכיסוי של מרדכי בן-דוד - "יידן" אשר גם נכללה באלבומו "ירושלים לא למכירה".
בן דוד הכניס למנגינת השיר מילים ביידיש העוסקות בביאת המשיח.
השיר "יידן" פופולרי בציבור החרדי עד היום.
הוא אף זכה לצעדי ריקוד מיוחדים.
Dua Lipa (בעברית: "דואה ליפה") הוא אלבום הבכורה של הזמרת פזמונאית הבריטית-אלבנית דואה ליפה.
האלבום יצא לאור ב-2 ביוני 2017, על ידי חברת התקליטים וורנר רקורדס.
בטקס פרסי המוזיקה הבריטית לשנת 2018, האלבום הועמד בפרס "האלבום הבריטי של השנה".
ב-19 באוקטובר 2018, הוציאה ליפה מהדורה מחודשת לאלבום "Dua Lipa: Complete Edition", המהדורה מכילה שני דיסקים אחד המקורי והשני עוד 3 שירים חדשים ועוד 4 שירים שבהם התארחה וגרסת לייב לסינגל "New Rules".
ב-20 בדצמבר 2016, פרסמה ליפה סרט דוקומנטרי שנקרא "Blue", זהו סרט קצר שהופק על ידי YouTube בבימויו של רוברט סמר.
הסרט התיעודי מפרט את המסע שלה בקרירת המוזיקה שלה עד כה ומראה את האני העצמי האמיתי החדש שלה, וחושפת עם מי היא מתנהלת בעבודה.
בנוסף חושפת אך היא החלה את הקריירה המוזיקלית שלה בגיל 14 עם גרסאות כיסוי לשירים של אמנים כגון כריסטינה אגילרה ונלי פורטדו ביוטיוב.
כדי לקדם את האלבום, ליפה יצאה לשני סיבובי הופעות אחד החל ב-24 בפברואר 2017, וזהו סיבוב ההופעות השלישי שלה, "US and Europe Tour", באירופה, וצפון אמריקה.
סבב הופעות השני החל ב-5 באוקטובר 2017, וזהו סיבוב ההופעות הרביעי שלה, "The Self-Titled Tour", באירופה, אוקיאניה וצפון אמריקה, המזרח התיכון, אסיה, דרום אמריקה.
מקוםתאריםמכירותאוסטרליה (ARIA)זהב35,000איטליה (FIMI)זהב25,000ארצות הברית (RIAA)זהב500,000בלגיה (BEA)זהב15,000בריטניה (BPI)פלטינה 2×600,000דנמרק (IFPI Denmark)פלטינה20,000הולנד (NVPI)פלטינה40,000ניו זילנד (RMNZ)פלטינה 2×30,000פולין (ZPAV)זהב10,000צרפת (SNEP)זהב50,000קנדה (Music Canada)פלטינה 2×160,000רוסיה (NFPF)פלטינה 3×60,000שוודיה (GLF)זהב20,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
מדינהתאריך יציאהפורמטגרסהחברת תקליטיםמקורעולם2 ביוני 2017תקליטור • תקליט • הורדה דיגיטליתרגילהוורנר רקורדסתקליטור • הורדה דיגיטליתדלוקסאוסטריהתקליטור • תקליט • הורדה דיגיטליתרגילהורטיגו • קפיטולגרמניהשווייץאיטליה20 באוקטובר 2017תקליטורמיוחדתוורנר מיוזיק גרופיפן25 באפריל 2018עולם19 באוקטובר 2018תקליטור • הורדה דיגיטליתמלאההאחים וורנר
Du soleil au cœur הוא אלבום האוסף הראשון של הזמרת הקנדית סלין דיון.
אלבום האוסף יצא לאור ב-20 בספטמבר 1983, על ידי חברת התקליטים Pathé-Marconi.
עטיפת האלבום נלקחה מהעטיפה המקורית של האלבום Les chemins de ma maison, אשר יצא באותה השנה גם כן.
האלבום הופק על ידי רנה אנג'ליל, אדי מרנאיי ורודי פסקה.
בשנת 2002, יצא אלבום האוסף מחדש על גבי תקליטור בצרפת.
שש שנים לאחר מכן, הוציאה דיון בפעם השלישית את האלבום, במהדורה מחודשת בשווייץ, שהופצה על גבי תקליטור גם כן.
מדינהתאריך יציאהחברת תקליטיםפורמטקטלוגצרפת20 בספטמבר 1983Pathé-Marconiתקליט165233 1קלטת שמע165233 44 באפריל 2002סוני מיוזיקתקליטורSMM 5032582שווייץ16 במאי 2008
Duets (בעברית: דואטים, ידוע גם כ־Star Collection – אוסף הכוכבים בחלק מהמדינות) הוא אלבום אוסף של הזמרת ברברה סטרייסנד אשר ב־26 בנובמבר 2002 על ידי קולומביה רקורדס.
האלבום כולל אוסף של שירים שהוציאה סטרייסנד לאורך הקריירה שלה כאשר המשותף לכל השירים האלו הוא שכולם בוצעו עם אמן נוסף בתוספת שני דואטים חדשים.
מתוך האלבום יצא סינגל אחד, הדואט "I Won't Be the One to Let Go" עם הזמר בארי מנילו אשר יצא לאור באופן אקסקלוסיבי לשירות המוזיקה "AOL Music".
האלבום הופק בפועל על ידי סטרייסנד עצמה ומנהלה האישי ג'יי לנדרס.
הדואטים באלבום זכו לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה אך המבקרים גם הביעו את אכזבתם לאור העובדה שסטרייסנד בחרה שוב להוציא אלבום אוסף אחרי שכבר הוציאה אלבום אוסף באותה שנה.
מבחינה מסחרית האלבום הגיע לעשירייה הפותחת בדנמרק והולנד.
בארצות הברית האלבום זכה להצלחה פחותה כאשר הגיע למקום ה־38 בלבד במדינה ונמכרו ממנו 561 אלף עותקים אך זכה למעמד אלבום זהב.
מהאלבום נמכרו 1.5 מיליון עותקים בכל העולם.
בשנת 2013 האלבום יצא מחדש בדרום אמריקה בשם "Star Collection" ועם עטיפה שונה.
"Du hast mich so fasziniert" (בעברית: "הקסמת אותי כל כך") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר האוסטרי הורסט וינטר.
השיר ייצג את אוסטריה באירוויזיון 1960.
במרכז מילות השיר עומד וינטר, ששר על ילדה שריתקה אותו במדריד ושהוא לא יכול להפסיק לחשוב עליה.
ב-29 במרץ 1960 בוצע השיר באירוויזיון על ידי וינטר.
השיר היה שביעי בסדר ההופעות, לפני מונקו ואחרי נורווגיה.
בתום ספירת הקולות, השיר הגיע למקום השביעי עם שש נקודות.
Duet (בעברית: דואט) הוא אלבומם המשותף השני של הפסנתרן צ'יק קוריאה והוויברופוניסט גארי ברטון, לאחר Crystal Silence משנת 1972. האלבום הוקלט בשנת 1978 ויצא שנה מאוחר יותר על ידי חברת התקליטים ECM.
המבקר סקוט ינאו מאתר Allmusic העניק לאלבום 4 כוכבים מתוך 5, באמרו "סט עדין זה מוצא את ברטון וקוריאה מעוררי השראה זה לזה באמצעות אלתור מלודי וספונטני מאוד.
האלבום זכה להצלחה ניכרת, והגיע למקום ה-14 במצעד אלבומי הג'אז של בילבורד.
במגזין All About Jazz האמריקני נכתב על האלבום כי "דואט משקף הרבה מהניסויים הקומפוזיציוניים של קוריאה עם הפרויקטים האחרים שלו, אך כתמיד, הפסנתרן מצא דרכים לפשט את המוזיקה מבחינה אינסטרומנטלית, אך עם זאת ובאופן פרדוקסלי הצליח לעסוק ברמה מורכבת יותר, בצמד שלו עם ברטון".
Duetos (בעברית: דואטים) הוא אלבום האוסף הראשון של הצמד הברזילאי סימונה & סימריה.
האלבום יצא לאור ב-17 בנובמבר 2017, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ, שנה לאחר צאת אלבום ההופעה השלישי של הצמד, Live, שיצא לאור בשנת 2016. באלבום נכלל הלהיט "Loka", בו התארחה אניטה.
באלבום האוסף משתתפים מוזיקאים כדוגמת אניטה, ברונו אי מרוני, ויקטור בורחס & ויניסיוס, גבריאל דיניז ודילאורי.
לאחר שהצמד הוציא בשנת 2016 את אלבום ההופעה השלישי שלו, Live, הוחלט כי הפעם, יופץ אלבום אוסף שיורכב מדואטים עם מוזיקאים שונים, כדוגמת אניטה וברונו אי מרוני.
לאחר שהקלטות האלבום הסתיימו, הוא הופץ בנובמבר 2017 בהוצאת יוניברסל מיוזיק גרופ.
הסינגל המוביל "Loka" זכה להצלחה בינלאומית.
האלבום כולל שירים מסוגת הפופ הלטיני, המאפיינת שירים רבים של הצמד, כדוגמת "Regime Fechado" ו-"Paga de Solteiro Feliz".
Duets: An American Classic (בעברית: דואטים: קלאסיקה אמריקאית) הוא אלבום האולפן ה-53 של זמר הג'אז האמריקאי טוני בנט.
את האלבום הוציאה לאור ב-26 בספטמבר 2006 חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
האלבום יצא לאור כחודש לאחר יום הולדתו ה-80 של בנט.
השירים שנכללו באלבום כתובים בספר השירים האמריקאי הגדול, בדומה לשאר אלבומיו של בנט.
בניגוד לאלבומים המורכבים מדואטים של אמנים שונים, שלרוב מוקלטים בנפרד, בנט היה נוכח באולפני ההקלטות עם כל אחד מהשותפים שלו לביצוע השירים.
האלבום הגיע למקום השלישי בבילבורד 200, ונמכר ב-202,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו.
הוא שהה ארבעה שבועות רצופים בעשרת האלבומים הפותחים את המצעד.
Duets: An American Classic אף קיבל מעמד זהב מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, והגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי.
אלבום ההמשך Duets II, יצא לאור בשנת 2011. בשנת 2007 הוא זכה בפרס גראמי לאלבום הפופ הווקאלי העממי הטוב ביותר.
Duets II (בעברית: דואטים 2) הוא אלבום האולפן ה-55 של זמר הג'אז האמריקאי טוני בנט.
את האלבום הוציאה לאור ב-20 בספטמבר 2011 חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
הוא פורסם במקביל ליום הולדתו ה-85 של בנט, כאלבום המשך ל-Duets: An American Classic.
Duets II נכנס לראשונה למצעד הבילבורד 200 במקום הראשון, עם נתוני מכירות שנאמדו בכ-179,000 עותקים ברחבי ארצות הברית.
על הישג זה הפך בנט לאמן החי והמבוגר ביותר שהגיע למקום הראשון בבילבורד 200. Duets II אף קיבל תואר פלטינה מאיגוד תעשיית ההקלטות הקנדי על נתוני המכירות שלו בתחומי המדינה.
בשנת 2012 זכה האלבום בפרס גראמי בקטגוריית "האלבום הפופ הווקאלי העממי הטוב ביותר", ואילו השיר "Body and Soul" של טוני בנט ואיימי ויינהאוס זכה בפרס גראמי לביצוע הפופ הטוב ביותר של צמד/להקה.
"Body and Soul" היה אחד מהשירים האהובים על ויינהאוס, והוא נחשב כרצועה האחרונה שהוקלטה על ידיה לפני מותה כמה חודשים לאחר מכן.
זו גם היה השיר הראשון של בנט שנכנס למצעד הבילבורד הוט 100 מזה 45 שנים.
המעבד של "Who Can I Turn To (When Nobody Needs Me)" (דואט של בנט וקווין לטיפה), חורחה קלנדרלי, בפרס גראמי לעבודת ההפקה והעיבוד הטובה ביותר.
"Duje" (בעברית: "לאהוב") הוא סינגל שהוקלט על ידי זמרת הפופ האלבנית אלבינה ומשפחתה, פאמיליה קלמנדי.
לאחר שזכה למספר ההצבעות הגבוה ביותר בקרב הציבור מאלבניה ומקוסובו במהדורה ה-61 של פסטיבלי אי קנגס, אירוע הקדם הלאומי של אלבניה לתחרות הזמר של האירוויזיון, נבחר השיר לייצג את המדינה באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שב.
הוא יצא לאור ב-19 בדצמבר 2022, ונכתב והולחן על ידי אניס מולאי ואריונה רושיטי.
המהדורה ה-61 של פסטיבלי אי קנגס הופקה על ידי רשות השידור האלבנית Radio Televizioni Shqiptar (RTSH) במטרה לבחור את הנציג הלאומי של המדינה לאירוויזיון.
במהדורה זו הונהגו שינויים משמעותיים בשיטת ההצבעה.
מאז 2017, הנציג נבחר אך ורק על ידי השופטים.
במרוצת הזמן שיטה זו התגלתה כשנויה במחלקת, כאשר הואשמו השופטים בנפוטיזם ובשחיתות.
בספטמבר דווח כי הזוכה בפסטיבל יבחר באמצעות מערכת המכילה הצבעה ציבורית.
ב-28 באוקטובר אושר באופן רשמי שיטת ההצבעה: שלושת המקומות הראשונים יבחרו כרגיל על ידי חבר השופטים, אך הזוכה בפסטיבל לא יהפוך לנציגה הרשמי של אלבניה באירוויזיון באופן אוטומטי.
הנציג הלאומי לאירוויזיון יבחר על ידי מערכת הצבעה נפרדת מזו הקודמת, בהתאם לקולות הציבור בלבד.
"Duje" השתתף בחצי הגמר הראשון של התחרות.
כיוון שאלבינה נמנית ברשימת ה"אמנים הגדולים" של האירוע, היא העפילה לגמר באופן אוטומטי.
לקראת הגמר התגלה השיר כמועדף על המעריצים לזכייה.
הוא דורג במקום ראשון בסקרים שפורסמו ב-Wiwibloggs.
בגמר הגיע למקום השני בהצבעות השופטים, אך ניצח במערכת ההצבעה של הקהל, ונבחר לייצג את אלבניה באירוויזיון 2023.
אלבניה שובצה למחצית השנייה של חצי הגמר השני, שהתקיים ב-11 במאי 2023.
אלבניה שובצה כהופעה ה-14 בסדר, לפני ליטא ואחרי אוסטריה.
ב-11 במאי 2023 ביצעו קלמנדי ומשפחתה את "Duje" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2023. עם הקראת התוצאות של שלב זה נמנו בין האמנים שהעפילו לגמר.
אלבניה הופיעה עשירית, לפני איטליה ואחרי שוודיה.
"Due vite" (בעברית: "שני חיים") הוא סינגל של הזמר האיטלקי מרקו מנגוני, שיצא לאור ב-8 בפברואר 2023. השיר זכה בפסטיבל סן רמו 2023, המהדורה ה-73 של הפסטיבל המוזיקלי האיטלקי, ששימש כבחירת השיר לתחרות האירוויזיון 2023 שהתקיימה בליברפול שבממלכה המאוחדת.
השיר גם מסמן את השתתפותו השלישית של מנגוני בפסטיבל המוזיקה בסן רמו אחרי "Credimi ancora" ב-2010 ו-"L'essenziale", אז זכה בפסטיבל המוזיקה וייצג את איטליה באירוויזיון 2013.
את הקליפ לשיר ביים רוברטו אורטו.
הצילומים התקיימו על הדיונות של פיסקינאס בסרדיניה.
על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר.
כיוון שאיטליה היא אחת מהמממנות הגדולות של התחרות, היא העפילה לגמר אוטומטית.
במופע הגמר, בתום הקראת הניקוד שהעניקו צוותי השופטים, דורג השיר במקום השלישי, עם 176 נקודות.
בהצבעת הקהל הוא דורג במקום השישי, עם 174 נקודות.
כך, בתום הקראת הניקוד מהצבעות הקהל בבית, שהתווסף לניקוד מהשופטים, סיים השיר במקום הרביעי, כשבסך הכל זכה ב-360 נקודות.
"Du bist Musik" (בעברית: "את/ה המוזיקה") הוא סינגל שהוקלט על ידי הלהקה האוסטרית בלו דנובה.
את השיר הוציאה בשנת 1980 לאור חברת התקליטים דקה רקורדס, והוא נבחר על ידי תאגיד השידור האוסטרי לייצג את המדינה באירוויזיון 1980, שהתקיים בהאג שבהולנד.
"Du bist Musik" נכתב, הולחן והופק על ידי קלאוס פטר סאטלר.
במהלך השיר מזכירה הלהקה המבצעת עשרות מושגים, ז'אנרים ואמנים מהמוזיקה הפופולרית, דוגמת באך, שלאגר והרמוניה.
המהדורה ה-25 של האירוויזיון התקיימה בהאג שבהולנד, והורכבה מעשרים מדינות משתתפות, שהופיעו בערב אחד ב-19 באפריל 1980. אוסטריה כמדינה הראשונה בסדר ההופעות של האירוע, לפני אז'דה פקאן הטורקית.
עם תום ספירת הקולות דורגה אוסטריה במקום השמיני עם 64 נקודות.
"Due altalene" (בעברית: "שתי נדנדות") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר האיטלקי מיסטר ריין.
הוא יצא לאור ב-7 בפברואר 2024 בהוצאת חברת התקליטים וורנר מיוזיק איטליה, כסינגל מתוך אלבום האולפן החמישי שלו, Pianeta di Miller.
השיר הגיע למקום העשירי במצעד הסינגלים האיטלקי.
השיר נכתב על ידי המבצע ולרונצו ויציני.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-23.1 מיליון השמעות.
"Due altalene" היה שירו של מיסטר ריין לפסטיבל סן רמו השנתי, הקדם האיטלקי לאירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה.
נכון ליוני 2024 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-8 מיליון צפיות.
Duende הוא אלבום האולפן השנים-עשר של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה.
האלבום יצא לאור ב-16 ביולי 2024 בהוצאת ריש הפקות ונענע דיסק.
על האלבום חתום גם המוזיקאי ELK והוא הראשון של ריטה מזה שבע שנים, כשהאחרון – ניסים שקופים יצא לאור בשנת 2017.
באפריל 2022 יצא לאור באופן רשמי השיר "Boom Boom Boom" שתיפקד כשיר הנושא מתוך סדרת הטלוויזיה "מלכות" (2018–2022).
בהמשך לכך, יצא רמיקס מאת הדי ג'יי עופר ניסים, שלא נכלל באלבום.
אחריו, יצא "Bailador" כסינגל השני מתוך האלבום – וידאו קליפ נלווה שלו פורסם באותה העת.
ב-14 באוגוסט 2023 הוחלט להוציא סינגל שלישי מתוך האלבום בשם "So Happy", ביחד עם קליפ שפורסם בסמוך לכך.
הקליפים הועלו לערוץ היוטיוב הרשמי של ריטה.
ביולי 2024 נודע כי האלבום Duende יפורסם באמצע אותו החודש.
הודעה נוספת שפורסמה כללה הצהרה בה נודע שריטה תגיע לדיסק סנטר בדיזנגוף סנטר ותשיק את האלבום באירוע נלווה שיתקיים לכבוד יציאתו.
עוד נודע כי את האלבום בשונה מאלבומיה האחרונים של הזמרת, יפיצו על גבי תקליט בצבע אדום.
האירוע התקיים בשעות הצהריים ב-17 ביולי ובו כלי התקשורת השונים ראיינו את הזמרת בחנות.
לאחר מכן, היא ו-ELK ישבו על במה וחתמו על התקליט כמו גם פוסטרים שונים שחולקו.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם16 ביולי 2024הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית • תקליטריש • נענע דיסק
"Drunken Sailor" (בעברית: "מַלָּח שִׁיכּוֹר") הוא שיר מלחים עממי, שמספרו 322 באינדקס שירי העם של רוד .
הוא הושר על סיפון ספינות מפרש החל משנות ה-30 של המאה ה-19. התיאור הראשון שפורסם של השיר נמצא בדיווח על מסע ציד לווייתנים מניו לונדון, קונטיקט, לאוקיינוס השקט בשנת 1839.
מילות השיר משתנות, אך בדרך כלל מכילות גרסה כלשהי של השאלה "מה נעשה עם מלח שיכור, מוקדם בבוקר?".
בכל בית מוצעת שיטה אחרת כדי לגרום למלח להתפכח משכרונו, או כדי להענישו.
השיר הפך לפופולרי במאה ה-20 ובוצע על ידי מוזיקאים כגון פיט סיגר, הספינרס , ג'ון פרטווי, להקת ג'ינגיס חאן, טים הארט , להקות הפולק The Irish Rovers,The Fisherman's Friends,Fiddler's Green, ועוד.
מחבריו ומקורו של השיר אינם ידועים, אך הוא דומה לשיר העם האירי המסורתי Óró sé do bheatha abhaile,כיוון שבשניהם התקדמות האקורדים דומה והם משתמשים במילים חוזרות על פני רצפים מלודיים.
השיר הושר כדי ללוות משימות עבודה מסוימות על סיפון ספינות מפרש, במיוחד כאלה שדרשו קצב מהיר.
מאמינים שמקורו בתחילת המאה ה-19 או קודם לכן, בתקופה שבה צוותי ספינות, במיוחד אלה של ספינות צבאיות, היו גדולים מספיק כדי לאפשר גרירת חבל תוך כדי צעידה לאורך הסיפון.
עם הופעתן של ספינות צי הסוחר והצמצום בצוות המלחים, נראה כי השימוש בשיר הלך ופחת.
השיר הפך לפופולרי גם על היבשה בראשית המאה ה-20, אז הוא התקבל ברפטואר שירי הגלי (glee) באיטון קולג'.
השיר הוקלט בשם "Drunken Sailor Medley", בשנת 1923, על ידי הכנר האמריקני ג'ון בלצל.
מלחינים קלאסיים השתמשו בשיר ביצירותיהם.
המלחין האוסטרלי פרסי גריינג'ר שילב את השיר ביצירתו "Scotch Strathspey And Reel" משנת 1924.
המלחין והמנצח הבריטי מלקולם ארנולד השתמש בלחן ביצירה שלו "Three Shanties for Woodwind Quintet", אופוס 4, משנת 1943.
במשך למעלה מ-50 שנה, ההרכב המוזיקלי האירי מטורונטו, האירייש רוברס, ניגנו את השיר בכל הופעה שלהם.
ההקלטות של השיר, בשם "Weigh, Hey and up She Rises", הפכו לוויראליות ביוטיוב.
בעקבות זאת, הלהקה הוציאה את האלבום "Drunken Sailor" בשנת 2012, הכולל את שיר הנושא ופריקוול המספר את ראשית חייו של המלח השיכור בשם "Whores and Hounds".
להקת הפופ האירית "ג'ינה, דייל הייז והצ'מפיונס" הוציאו גרסת דיסקו של השיר בשנת 1981, שהפכה ללהיט טופ 20 במצעד האירי.
הסרט הבריטי "Fisherman's Friends" משנת 2019, המבוסס על סיפור אמיתי, מציג קבוצת דייגים מקורנוול ששרים את השיר בדרכם להגיע למצעדי הפופ ולסיבוב הופעות.
השיר מופיע גם בכתוביות הסיום של הסרט.
השיר הושמע גם פעמים רבות בפרקי הסדרה המצוירת של ניקלודיאון "בובספוג מכנס מרובע".
הפזמונאי דן אלמגור כתב מילים בעברית ללחן השיר, וקרא לו "מי זאת שם במים" והוא הוקלט על ידי זיגי בינשטוק (בן אור), בדרן וזמר שפעל בשנות ה־50, מתוך אריך הנגן "שירי דייגים" בהוצאת חברת התקליטים "מקולית" בשנת 1959.
"המקהלה לזמר עם" בניצוחה של בתיה שטראוס, הקליטה את השיר "המלח השַׁתְיָן" למילותיו של עמוס אטינגר ובעיבודו של גיל אלדמע בשנת 1968.
דרגר היא חברה גרמנית רב-לאומית המתמחה בפיתוח, ייצור ושיווק של ציוד אמצעי מיגון נשימתי ומערכות רפואיות.
נכון לשנת 2024, מעסיקה החברה כ-16,500 עובדים ופועלת בלמעלה מ-190 מדינות ברחבי העולם, בהן גרמניה, ארצות הברית, סין, יפן, צרפת, בריטניה וישראל.
מטה החברה הראשי ממוקם בעיר ליבק, גרמניה.
חברת דרגר הוקמה בשנת 1889 על ידי יוהאן היינריך דרגר וקרל אדולף גרלינג, תחת השם Dräger & Gerling, עבמטרה לפתח פתרונות ויסות לחץ וגזים.
בשנת 1902, פיתחה החברה את מכשיר ההרדמה Roth-Dräger, בו נעשה שימוש נרחב בבתי חולים בגרמניה עד תום מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1937, פיתחה את צינור הבדיקה הצבעוני הראשון למדידת גזים רעילים באוויר.
במהלך מלחמת העולם השנייה פעלו במתקני החברה עובדי כפייה ובשנים שלאחר המלחמה ננקטו צעדים להנצחת הקורבנות ולהקמת אתרי זיכרון.
בשנת 1970, הפכה לחברה ציבורית ובשנת 1979, הונפקה בבורסה לניירות ערך של פרנקפורט.
בשנת 2005, מונה שטפן דרגר למנכ"ל החברה, כנציג הדור החמישי של משפחת המייסדים.
במהלך מגפת הקורונה, נרשם גידול חד בביקוש למכונות הנשמה וציוד נשימתי של החברה, מה שהוביל לעלייה משמעותית בהכנסותיה.
מוצרי החברה כוללים מגוון רחב של פתרונות בתחומי הרפואה והבטיחות:
לוח שליטה לצוותי חילוץ והצלה
דרגר פועלת בישראל באמצעות נציגויות ושותפים מקומיים, ומספקת ציוד רפואי מתקדם לבתי חולים ומוסדות רפואיים, וכן פתרונות בטיחות, גילוי גזים וציוד מיגון לתעשייה, לתשתיות ולאנשי חירום.
בבית חולים רמב"ם נמצאים בשימוש כ-32 מכונות הרדמה מתוצרת החברה.
Dulce Et Decorum Est הוא שיר שנכתב על ידי המשורר והחייל האנגלי וילפרד אוון.
השיר נכתב ב-1917 אך פורסם ב-1921, שלוש שנים לאחר מות המחבר.
הציוריות המחרידה של יצירה זו הפכה אותה לאחת מיצירות האנטי מלחמתיות הידועות בשירה ובספרות הפציפיסטית שנוצרו במלחמת העולם הראשונה.
השיר בן 27 שורות ונכתב בפנטמטר יאמבי.
הוא מתאר חיילים צועדים מן החזית בחזרה אל המחנה, "שיכורים מתשישות", כשפורצת מתקפת גז (לפי תיאור התסמינים מדובר כנראה בגז כלור) ואחד החיילים לא מספיק לעטות את מסכת הגז שלו.
המספר צופה בו "מגרגר, נחנק, טובע".
בבית האחרון כותב אוון כי אם הקורא יכול היה לראות את פני האיש ולשמוע את חרחוריו, לא עוד יוכל לספר לצעירים, שראשם שיכור מחזיונות תהילה, את השקר הישן המצוטט מפי המשורר הרומי הורטיוס – "Dulce et decorum est Pro patria mori" (מתוק וראוי הוא למות למען מולדתך).
חנה ניר פרסמה תרגום לשיר זה בעיתון מאזניים.
Duty הוא האלבום השלישי של הזמרת איומי האמאסאקי.
האמאסאקי הוציאה סינגל אחד לחודש, Vogue, Far away, Seasons, מאפריל ועד יוני של שנת 2000. לאחר מכן נודעו שירים אלו כ-"טרילוגיה" עקב האווירה הדומה בשלושת השירים והקליפים המחוברים להם.
Duty, כמו אלבומי הסטודיו הקודמים שלה, הגיעה לראשי מצעדי הלהיטים ונמכר בכארבעה מיליון עותקים.
הסינגל Surreal יצא לאור אף הוא באותו היום, וכמו Duty, גם הוא הגיע לראשי המצעדים.
גם האלבום וגם הסינגל הגיעו למקומות גבוהים במצעדים שבאותו השבוע וקידמו את האמאסאקי למקום הרביעי, אחרי הזמרת סיקו מאטסודה ושני ההרכבים KinKi Kids ו-WANDS.
Duty הוא האלבום הנמכר ביותר של האמאסאקי עם מכירות של 2,904,420 ביפן.
האלבום שהה במקום הראשון במצעדים במשך 3 שבועות.
הוא ממוקם במקום ה-22 ברשימת האלבום הנמכרים ביותר ביפן בכל הזמנים.
הערה: הקליפים של vogue - Far away - SEASONS מחוברים.
הערה: השיר ever free לא יצא בשום אלבום.''
המקום הגבוה ביותר אליו הגיע המצעדים: 3
מספר העותקים שנמכרו: מעל 770,000
תאריך יציאה: 7 ביוני 2000
המקום הגבוה ביותר אליו הגיע המצעדים: המקום הראשון
תאריך יציאה: 27 בספטמבר 2000
הערה: גם לסינגל זה יצאו לאור רק 300,000 עותקים
תאריך יציאה: 1 בנובמבר 2000
מס' שבועות במצעדים: 8 שבועות
Dummy הוא אלבום הבכורה של להקת הטריפ הופ הבריטית פורטיסהד.
האלבום יצא בשנת 1994 ושנה לאחר מכן, ב-1995, זכה בפרס מרקיורי היוקרתי.
בנוסף, בשנת 1997 הגיע Dummy למעמד של אלבום זהב בבריטניה.
ההצלחה הרבה שנחל ה-EP, "Numb" שקדם לאלבום, סייעה לבסס את בריסטול, שם פעלו פורסיטהד, כבירת הטריפ הופ העולמית בעוד הז'אנר עצמו רק החל להתפתח בשנים אלה ועדיין נקרא "הסאונד של בריסטול".
במובן זה, נחשב Dummy לאחד האלבומים החשובים יותר בהתפתחות הטריפ הופ.
האלבום מאופיין בקולה המלנכולי של סולנית הלהקה בת' גיבונס ובצלילים אפלים ודרמטיים.
כמו כן ניכרים בו מקצבי טריפ הופ קלאסיים ועבודת סקראצ'ינג.
עטיפת האלבום מציגה תמונה של גיבונס, מתוך סרט קצר שיצרה הלהקה בשם "To Kill a Dead Man" ולו גם חיברה הלהקה פסקול מקורי.
מלבד Numb הוליד האלבום שני סינגלים נוספים: "Glory Box" (שהיה לימים משיריה המוכרים ביותר של הלהקה) אשר הגיע למקום ה-13 בבריטניה בהוצאתו המחודשת ו-"Sour Times" שהגיע אף הוא למעמד זהה, גם בהוצאה מחודשת.
ב-3 בדצמבר 2008 הוציאה חברת Universal Music Japan מחדש ובמהדורה מוגבלת את שני האלבומים הראשונים של פורטיסהד בפורמט SHM-CD, המאפשר האזנה באיכות שמע גבוהה יותר.
Dummy מכר מעל לשני מיליון עותקים באירופה והגיע למקום השני במצעד מכירות התקליטים הבריטי.
מצעד (1994)הדירוג הגבוה ביותראוסטרליה23בלגיה (FL)18בלגיה (WA)12הולנד15ניו זילנד21נורווגיה29שוודיה20שווייץ26
Dust and Dreams הוא האלבום האחד-עשר של להקת הרוק המתקדם, קאמל.
האלבום ראה אור ב-1991 שבע שנים לאחר שאנדרו לאטימר וסוזן הובר עברו מאנגליה לקליפורניה כדי להקים את חברת התקליטים, Camel Productions.
האלבום הושפע מספרו של ג'ון סטיינבק, ענבי זעם.
כל השירים נכתבו על ידי אנדרו לאטימר מלבד רצועות 6 ו-8 שנכתבו על ידי לטימר וסוזן הובר
Dungeon Keeper (תרגום: שומר הצינוק) הוא משחק אסטרטגיה למחשב מבית Bullfrog שהופץ על ידי חברת EA Games בשנת 1997, ובו השחקן בונה צינוק ומגן עליו מפני "גיבורים" שתוקפים אותו במטרה להרוס או לשלוט על החדרים השונים ולגנוב את האוצרות.
מטרתו של המשחק הוא לפתח צינוק מלא ביצורים אפלים, כמו טרולים וגובלינים, להילחם בבני אדם הפולשים לצינוק ובצינוקים אחרים.
השחקן נעזר בעכבר (בצורת כף יד) כדי להפעיל את היצורים שבשליטתו ולתפעל את התפריט הנמצא משמאל למסך.
בתפריט ניתן לבחור את סוג החדר אותו רוצים לבנות או לבחור איזה קסם להפעיל.
השחקן יכול בעזרת היד לקחת יצור או אובייקט שבשליטתו ולהעבירו למקום אחר על מנת להרחיק יצורים חלשים מאזור לחימה, או להביא לשם יצורים חזקים, או להעביר יצורים לעיסוק באזור אחר.
בנוסף ניתן לסתור ליצור על מנת לזרז אותו בפעילותו.
המבט על המשחק הוא מלמעלה, וקיימת אפשרות לקרב או להרחיק את המבט.
כמו כן, שחקן יכול באמצעות קסם לראות את הצינוק מנקודת מבטו של יצור אחד; כאשר הוא עושה זאת, הוא יכול לשלוט על אותו יצור.
בנוסף למפה העיקרית, בצד שמאל למעלה קיימת מפה קטנה.
בכל שלב, ניתן לסייר ולראות את כל המפה, אולם ניתן לראות רק אזורים שהיצורים שבשליטת השחקן היו בהם, בעוד שאר האזורים מוחשכים.
במשחק 20 שלבים כאשר בכל שלב המטרה היא להרוס את צינוק היריב או להרוג את הגיבורים (heros).
בכל שלב השחקן מתחיל עם "לב הצינוק", ועל השחקן לשמור עליו במשך כל המשחק; ברגע ש"לב הצינוק" מושמד, השחקן הפסיד את השלב והוא צריך להתחיל אותו מחדש.
בנוסף, השחקן מתחיל עם מספר שדונים (imps).
השדונים אחראים על חציבת מנהרות, לכידת חדרים של יריבים, כריית זהב ויהלומים והנחת מלכודות.
לאחר שהשדונים הרחיבו אזור מספק, נדרש לבנות קן למפלצות האחרות, מדגרה בה הם סועדים את לבם בתרנגולות וכספת כדי שהשדונים יוכלו להעביר לשם את הזהב והיהלומים.
לאחר מכן, נדרש לקשר את הצינור ל"פורטל" ממנו היצורים מגיעים.
סוג היצורים שמגיעים תלוי בחדרים השונים הקיימים; היצורים הבסיסיים צריכים רק קן כדי לישון ומדגרה כדי לאכול, אולם יצורים אחרים צריכים חדרים אחרים כמו חדר אימונים.
ישנם יצורים שנוצרים בצורות מסוימות ולא מגיעות דרך הפורטל.
למשל, יצורים שנמצאים בבית סוהר יכולים להפוך לשלדים, יצורים שעוברים עינויים רבים עד למיתתם הופכים לרוחות רפאים והשארת יצורים מתים בבית הקברות יוצרת ערפדים.
היצורים השונים יוצרים סביבה אקולוגית משל עצמם וחלקם תוקפים אחד את השני.
למשל עכביש וזבוב שנפגשים מתחילים להילחם, גם אם הם באותו הצד.
מכשפים לא אוהבים שמישהו נמצא בספרייה שלהם ולכן תוקפים כל מי שעובר שם, המכשפים גם לא אוהבים ערפדים ותוקפים כל ערפד שעובר לידם.
ב-30 בנובמבר 1997 יצאה ההרחבה The Deeper Dungeons, בה נוספו 15 שלבים.
בסוף שנת 1998 יצאה מהדורת זהב (Dungeon Keeper Gold Edition) בה המשחק המקורי וההרחבה ובנוסף שופר מנוע התלת-מימד.
ב-1999 יצא המשחק Dungeon Keeper 2 שהתבסס על מנוע משחק חדש והגרפיקה נתמכה על ידי Direct3D.
בנוסף, המשחק התבסס על מודלים שלמים של תלת-מימד לכל היצורים.
Dungeon Keeper 3 היה בפיתוח אך פיתוחו נעצר.
עובד בחברת Bullfrog אמר ששמו היה אמור להיות War for the Overworld.
אולם הפרויקט קוזז מכיוון שהחברה החליטה לא לייצר יותר משחקי אסטרטגיה בזמן אמת.
ההחלטה נבעה מסיום דרכה של החברה כחלק אוטונומי בחברת Electronic Arts; לאחר מכן הפכה חברת Bullfrog לחלק מ-Electronic Arts UK.
יוצר המשחק המקורי פטר מולינו הצהיר כי חברתו החדשה, Subterranean Games, מפתחת את המשחק War for the Overworld שצפוי לצאת ב-2014.
בדצמבר 2008, חברת NetDragonWebsoft, חברת פיתוח משחקי רשת סינית, הודיע כי היא מפתחת יחד עם חברת Electronic Arts משחק רשת רב משתתפים שמבוסס על הרישיון של Dungeon Keeper.
ככל הנראה המשחק יצא וזמין רק בסין.
באוקטובר 2013, חברת EA השיקה משחק לטלפונים ניידים בשם Dungeon Keeper Mobile.
המשחק מתאים לטלפונים מבוססי מערכת הפעלה אנדרואיד ו-iOS וזמין ב-Google Play וב-App Store.
Durchlauchtster Leopold (בעברית: לאופולד המהולל), רי"ב 173א, היא קנטטה חילונית שהלחין יוהאן סבסטיאן באך.
הוא הלחין אותה בהיותו בעיר קטן וביצע אותה ב-10 בדצמבר 1722, לכבוד יום הולדתו ה-28 של פטרונו, לאופולד נסיך אנהלט-קטן.
ביצוע כזה לכבוד אדם מסוים נקרא גם "סרנדה".
המוזיקה לרוב הקנטטות שלו מתקופה זו אבדה, למעט שלוש: רי"ב 202, רי"ב 134א והנוכחית, שכולן נכתבו לביצוע לא כנסייתי.
ב-1723 עבר ללייפציג וניהל בית ספר למוזיקה, וכן היה אחראי למוזיקה בכמה כנסיות בעיר.
מועד ההלחנה אינו ידוע ומועד הביצוע שנוי במחלוקת; אלפרד דירר סבור שהיה זה בשנת 1717, לרגל אותו אירוע.
הלברית נכתבה על ידי משורר לא ידוע, ועוסקת בתהילתו של הנסיך.
בשנת 1724, כשכבר עבד בלייפציג, חיבר באך טקסט חדש לשישה מחלקי הקנטטה, 1-5 ו-8, ויצר את הקנטטה רי"ב 173. ב-1725 שיבץ את החלק השביעי כחלק השני של קנטטה מספר 175.
הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני סופרן ובס בליווי חליל טרברסו, בסון, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו שמורכב מויולונה ומצ'מבלו.
הקנטטה מורכבת משמונה חלקים של אריה ורצ'יטטיב.
החלק האחרון מסומן לביצוע בידי מקהלה, אך כנראה שזה שינוי מאוחר ובמקור בוצע אף הוא על ידי הסולנים.
היצירה לא מבוצעת רבות, והוקלטה פעמים ספורות בלבד, בעיקר כחלק מפרויקטים של הקלטת הקנטטות כולן.
בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את גוסטב ליאונהארדט (ב-1995), טון קופמן (ב-1998) ומסאקי סוזוקי (ב-2012).
חולית 2 הוא משחק מחשב מסוג אסטרטגיה בזמן אמת, המבוסס על יקום חולית של פרנק הרברט והיה חלק מסדרת המשחקים של חולית.
המשחק זכה להצלחה ולפרסום רב והפך לאבן יסוד בז'אנר משחקי המחשב של אסטרטגיה בזמן אמת בו השחקן מפקד על צבאות הנלחמים בזמן אמיתי ורציף, בניגוד לאסטרטגיה מבוססת תורות (כגון סדרת המשחקים Civilization).
לאחר ההצלחה, Westwood יצאה עם סדרת Command and Conquer, שהייתה דומה באופייה ל-Dune II וזכתה להצלחה עצומה.
חולית 2 הוא משחק אסטרטגיה בזמן-אמת בו נלחמים שלושה צבאות על כיבוש אראקיס, בונים בסיסים וצבאות ועוסקים בכרייה נמרצת של סם המרקוח.
המשחק שיצא בסוף שנת 1992, היווה את אחד מאבות משחקי האסטרטגיה בזמן-אמת כפי שהם נראים בימינו, גם מבחינת הגרפיקה החדשנית והמתקדמת יחסית לתקופה שהוא הציג וגם מבחינת אופן השליטה וההתפתחות במשחק.
אלמנטים אלו זיכו את המשחק לפופולריות רבה.
במשחק זה יכול לבחור השחקן בין שלושה בתים: אטרייאידס האצילים (בצבע כחול), הארקונן האכזריים (בצבע אדום) והאורדוס החתרנים (בצבע ירוק).
לכל צד יש נשק ייחודי שאין לצדדים האחרים (כגון "טנק אולטרא-סוני" לאטרייאידס, רקטת קרקע-קרקע כבדה וארוכת טווח בשם "יד המוות" להארקונן וגז עצבים לאורדוס) וניתן לשחק בכל צד שהוא ולא רק בצד של הטובים.
הצלחת המשחק ששילב בין מורכבות לבין חדשנות הביאה לצמיחת משחקים כגון Command and Conquer (אשר כונה על ידי המעריצים כ-Dune III) ו-Warcraft.
המשחק מבוסס על יקום חולית של פרנק הרברט ומהווה המשך לספר חולית.
הגלקסיה נשלטת על ידי קיסרות בראשות הפאדישאח פרדריק הרביעי לבית קורינו, המתמרן עשרות בתי אצולה השולטים כל אחד על כוכב משלו.
כדי לקשר בין הכוכבים השונים בכל רחבי הגלקסיה ולאפשר לקיסרות להתנהל, הקיסרות ובתי האצולה השונים תלויים בגלדת הנווטים, שלהם היכולת לקפל את החלל ולאפשר מסע מהיר של מרחקים אסטרונומיים בזמנים קצרים.
יכולת זו של גלדת הנווטים תלויה במרקוח (שנקרא פשוט ה-Spice), תבלין מסתורי ומרחיב תודעה שנמצא רק בכוכב הלכת אראקיס, הידוע בשם "חולית" (Dune).
כוכב הלכת אראקיס הוא כוכב מדברי צחיח וחולי בו שולטים עקלתוני החולות - תולעי ענק החיות בחוליות וקשורות באופן הדוק למרקוח.
הבית ששולט באראקיס אחראי על כריית המרקוח, דבר שמעניק לו כוח, השפעה וכסף רב, עקב חיוניות המרקוח למסע בחלל.
הבתים השונים נאבקים ביניהם מי ישלוט באראקיס.
בתחילת המשחק מציב הפאדישאח, ששרוי בחובות גדולים, אתגר לבתי האצולה: להשתלט על אראקיס ולכרות כמה שיותר מרקוח, כאשר המנצח יזכה בכוכב כולו ובעוצמה, היוקרה והשפע הכלכלי הרב הנלווים לכך.
הוא קובע מספר חוקים לאתגר אך מתיר שימוש בכוח צבאי כדי להשתלט על אראקיס ולהביס את הבתים האחרים.
לאתגר נענים שלושה בתים גדולים:
בית אטריידיס (במשחק מאופיין בצבע הכחול): בית אציל של שליטים נאורים וטובי מידות מכוכב הלכת שופע המשקעים קלדן.
הם מהווים איום על הפאדישאח שכן הם מפתחים נשק סודי המבוסס על גלי קול ומאמנים יחידות עילית שיוכלו להביס את הסארדוקאר - לגיונות העילית של הפאדישאח.
בית הארקונן (במשחק מאופיין בצבע האדום): בית אצולה אכזרי של שליטים תאבי דם הנהנים מאלימות ולא בוחלים באף אמצעי להשיג את מטרתם.
הם באו מכוכב הלכת הגעשי גידי פריים ומחזיקים בצבא חזק המבוסס על נשק כבד וכוח ברוטלי.
בית אוֹרדוֹס (במשחק מאופיין בצבע הירוק): בית אצולה של סוחרים תככנים וחתרנים.
בית זה לא הופיע בסדרת הספרים מאת פרנק הרברט, ומקורו באנציקלופדיה של חולית.
כל אחד משלושת הבתים מקים מאחז באראקיס, ובשלבים הראשונים מטרת השחקן היא פשוט ללמוד את המשחק ולכרות כמות דרושה של מרקוח, כאשר מדי פעם הוא מוטרד על ידי יחידות אויב.
בשלבים מתקדמים יותר, מתעמת השחקן עם בתים אחרים ואלה נלחמים זה בזה על טריטוריות שונות.
כאשר הבית צובר עוצמה ומשתלט על רוב הכוכב, שני הבתים הנותרים מתאחדים נגדו.
בשלב האחרון, הקיסרות של בית קורינו, שלכאורה אמורה להישאר נייטרלית באתגר, מתערבת כאשר אחד הבתים קרוב להשתלט על אראקיס ולהשיג עוצמה שיכולה לאיים על שלטון הפאדישאח בקיסרות.
במשחק תשעה שלבים, ולכל בית סרטוני מעבר שונים ביניהם.
המשחק הוא משחק אסטרטגיה בזמן אמת בו הקרבות מתנהלים בזמן רציף ועל השחקן להגיב בזמן אמת למתרחש.
במסגרת המשחק שולט השחקן באחד הבתים ובכל שלב עליו לבנות בסיס עם מבנים שונים, לכרות את המרקוח באמצעות יחידת ה"מקצרה" (Harvester), לבנות יחידות צבא שיאבטחו את הבסיס וישמידו את האויב, ובו בזמן לפקד עליהן בקרב (להורות להן לאן ללכת ואת מי או מה לתקוף).
כריית המרקוח מעניקה לשחקן כסף שבאמצעותו הוא יכול לממן בניית מבנים ויחידות צבאיות.
בכל שלב יכול השחקן לבחור איזו טריטוריה לתקוף, דבר שמשפיע על המפה ועל זהות האויב שבו יילחם.
בשלבים הראשונים מטרת השחקן היא פשוט לכרות כמות נדרשת של מרקוח.
בשלבים המתקדמים יותר מטרתו היא להשמיד את האויב ולהרוס את בסיסו עד היסוד.
בין השלבים ישנם סרטוני מעבר, השונים מבית לבית.
גם סרטוני הסיום שונים מבית לבית.
ככל שהשלב גבוה יותר לשחקן יש גישה לטכנולוגיות מתקדמות יותר ויכולת לבנות כלי נשק כבדים וקטלניים יותר.
כדי לבנות יחידות אלו עליו לבנות את המבנים המתאימים, כגון מפעל רכב כבד ומרכז טכנולוגיה IX.
במשחק יש מספר סוגי קרקע:
קרקע חולית - הקרקע המסוכנת ביותר, לא ניתן לבנות עליה מבנים ולעיתים יש בה עקלתוני ענק הבולעים יחידות המצויות על החול.
קרקע סלעית - קרקע יציבה ונקייה מעקלתונים, עליה ניתן לבנות מבנים.
קרקע הררית - רק יחידות חי"ר יכולים לנוע עליה.
קרקע חולית עם מרקוח - מוצגת בצבע כתום-אדום, בה כורה המקצרה כדי להשיג מרקוח.
"בלוטת מרקוח" - בליטה חולית גדולה שירי עליה מפוצץ אותה ויוצר שדה מרקוח.
גם עליה עם יחידה יוצר פיצוץ שבו מושמדת היחידה ונוצר שדה מרקוח.
המשחק משתמש בקונספט ערפל המלחמה, כאשר רוב שטח אזור הלחימה מוסתר מהשחקן ("שחור") ועל השחקן לשלוח יחידות לסרוק את השטח.
רק שטח שסרקו נעשה גלוי לשחקן, אך מרגע שנסרק הוא גלוי לנצח.
באפשרות השחקן לבנות מבנה מכ"ם כדי להשיג מפה של אזור הלחימה.
מפה זו מאפשרת מעקב מודיעיני אחרי תנועות האויב, התראה מוקדמת ושליטה טובה יותר ביחידות.
הבנייה נעשית באמצעות מבנה מיוחד שנקרא "חצר בנייה" (Construction Yard), באמצעותו בוחר השחקן איזה מבנה הוא רוצה לבנות.
ברגע שמבנה זה מושמד השחקן אינו יכול לבנות מבנים חדשים, אלא אם יש לו מבנה נוסף מסוג זה.
הבנייה אפשרית רק ברצף בנוי והדרך הזולה ביותר להבטיח רצף בנוי היא בניית יסודות בטון (הנראה במשחק כמרצפות חלקות) שחיוניות גם לתחזוקת המבנה.
מבנה שלא נבנה כולו על יסודות בטון סובל משחיקה מתמדת בנקודות הפגיעה שלו, דבר שמקל על האויב להשמידו בהתקפה.
את המבנה ניתן לתקן תמורת כסף.
בנוסף, כדי שהמבנה יפעל על השחקן לדאוג שיהיו בבסיס מספיק תחנות כוח כדי לספק אנרגיה לכלל הבסיס.
השחקן מוגבל גם בכמות הכסף שהוא יכול לצבור על ידי כמות המרקוח שהוא יכול לאחסן.
כדי שיוכל לחסוך יותר כסף עליו לבנות מכלי סילו לאחסון המרקוח.
בשלבים מתקדמים יותר יכול השחקן לבנות ביצורים להגנה על הבסיס.
ביצורים אלה כוללים חומת בטון פשוטה ושני סוגי צריחים נייחים: צריח נושא תותח וצריח נושא רקטות (Rocket Turret) שיעיל גם נגד יחידות אוויריות אך דורש יותר משאבים.
הצריחים פעילים רק כאשר יש מספיק אנרגיה לכלל הבסיס.
המבנה המתקדם ביותר במשחק הוא הארמון, המאפשר לכל בית להשתמש בנשק הייחודי לו.
הקרב במשחק מתנהל בעיקר בין יחידות צבאיות.
אלה הן יחידות ניידות בשליטת השחקן שזזות ויורות לפי פקודת השחקן, אם כי הן מגינות על עצמה באופן אוטומטי כאשר הן מותקפות.
לכל יחידה יש נקודות פגיעה המאפיינות כמה נזק היא יכולה לספוג לפני שהיא מושמדת (יחידות מסוימות ניתן לתקן), דירוג שריון וקצב תנועה, וכן סוג ההתקפה שלה שמאופיין בנזק שהיא גורמת, טווח הירי ודיוקו.
כמעט כל היחידות במשחק הן קרקעיות למעט מטוסי התובלה (Carry-All) והאורניתופטר (Ornithopter) (הנשלטים על ידי המחשב ולא על ידי השחקן) וטיל "יד המוות".
רק צריחי רקטות (Rocket Turret) יכולים ליירט יחידות אוויריות.
יחידות זחליות יכולות לדרוס יחידות חי"ר וכך להרוג אותן במהירות.
לשחקן יש אפשרות להשתלט על מבני אויב באמצעות יחידות חי"ר.
עליו לפגוע במבנה האויב עד לרמה קריטית (מד נזק בצבע אדום) ואז להכניס יחידת חי"ר לתוכו.
ההשתלטות על מבנה האויב מאפשרת לשחקן לייצר את היחידות הרלוונטיות שהאויב יכול לייצר במבנה זה.
לשחקן יש אפשרות לתקן מבנים תמורת כסף ולתקן כלי רכב במפעל תיקונים, מבנה שהשחקן יכול לבנות.
עם זאת, השחקן לא יכול למכור מבנים תמורת כסף, מה שהתאפשר במשחקים מתקדמים יותר דוגמת Command & Conquer.
רוב היחידות במשחק משותפות לכל הבתים, אך ישנן יחידות שלא נמצאות בבתים מסוימים ויש יחידות מיוחדות שנמצאות רק בבית אחד.
יחידות שכל הבתים יכולים לייצר:
מקצרה (Harvester) - רכב זחלי כבד הכורה את המרקוח.
למקצרה אין יכולת התקפית אך היא יכולה לדרוס יחידות חי"ר המאיימות עליה.
חיל רגלים (Infantry) - יחידות חיל רגלים.
אלה הן היחידות החלשות ביותר במשחק.
ג'יפ תלת-אופן (Trike) - רכב שטח קל ומהיר המשמש בעיקר לסיור וחמוש במקלע.
האורדוס מייצרים במקומו רכב שטח קל יותר.
ג'יפ ארבע-על-ארבע (Quad) - רכב שטח מהיר החמוש במקלע, בעל מיגון וכוח אש עדיפים על התלת-אופן.
כמו שאר רכבי השטח, איננו מסוגל לחדור ולהרוס חומות בטון.
טנק (Combat Tank) - הטנק הבסיסי במשחק, רכב זחלי בעל מיגון וכוח אש העדיפים על רכבי השטח ובעל יכולת לדרוס חי"ר ולהרוס חומות.
רכב בנייה נייד (MCV) - רכב גדול, כבד ויקר המאפשר הקמת חצר בנייה (Construction Yard) נוספת (כגיבוי לבסיס הבנייה המקורי או לצורכי הקמת בסיס נוסף על מסלע אחר, המנותק מהמסלע המקורי).
טנק מצור (Siege Tank) - טנק כבד וחזק יותר מהטנק הרגיל.
בעל יכולת להרוס חומות ולדרוס חי"ר.
טנק טילים (Missile Tank) - טנק הנושא רקטות ומשמש כארטילריה, בעיקר נגד ביצורים.
מיגונו קל יחסית לטנק הרגיל אך טווח הירי שלו גדול באופן ניכר.
הרקטות שלו אינן מדויקות ולכן לא תמיד פוגעות במטרה.
האורדוס לא יכולים לייצר טנק זה.
מטוס תובלה (Carry-All) - מטוס תובלה שפועל באופן אוטומטי ומסייע לתפעול והתחזוקה השוטפים של הבסיס והצבא.
הוא אוסף מקצרות מלאות ומחזיר אותן לבית הזיקוק כדי שיפרקו את המרקוח, ובשלבים מתקדמים יותר אוסף יחידות פגועות ונושא אותן למפעל התיקונים (אם נבנה אחד).
יחידות שרק בתים מסוימים יכולים לייצר:
חיל רגלים כבד (Heavy Troopers) - יחידות חיל רגלים כבד בעלות שריון וכוח אש חזקים יותר מהחי"ר הרגיל.
סארדאוקאר (Sardaukar) - לוחמי העילית של בית קורינו, דומים לחיל הרגלים הכבד של ההארקונן אך בעלי שריון וכוח אש עדיפים.
ג'יפ מדברי (Desert Raider) - רכב שטח הדומה ל-Trike אך קל ומהיר יותר.
אורניתופטר (Ornithopter) - מטוס קרב קל שפועל באופן אוטומטי ונשלט על ידי המחשב, ופגיע רק לצריחי רקטות.
רק בית אטרייאידס יכול ליצרם.
טנק קולי (Sonic Tank) - טנק היורה גלי קול חזקים למרחק רב הגורמים נזק לכל העומד בדרכם.
משמש כיחידת הארטילריה של בית אטרייאידס לצד טנק הטילים.
היחידה המיוחדת של בית אטרייאידס.
טנק משמיד (Devastator) - טנק כבד במיוחד המצויד בצמד תותחים ומנוע גרעיני.
כאשר הוא מושמד הוא יוצר פיצוץ גדול הפוגע בכל מה שנמצא בסביבתו.
היחידה המיוחדת של בית הארקונן.
טנק מעריק (Deviator) - משגר רקטות שמשגר גז עצבים המאפשר להשתלט על יחידה של האויב לזמן מוגבל.
נראה חיצונית כמו טנק טילים.
היחידה המיוחדת של בית אורדוס.
כלי הנשק המיוחדים של כל בית מופעלים על ידי הארמון, אחת לכמה זמן.
השליטה עליהם על ידי השחקן היא מוגבלת.
מחבל (Saboteur) - לוחם חשאי ובלתי-נראה, המתגנב לבסיס האויב והורס מבנה שלו.
דררים (Fremen) - נוודי המדבר של אראקיס, יחידות חי"ר קשוחות שמטרידות את האויב במספרים גדולים ונשלטות על ידי המחשב.
הנשק המיוחד של בית אטרייאידס.
טיל "יד המוות" (Death Hand Missile) - הנשק ההרסני ביותר במשחק, טיל בליסטי שיכול לפגוע בכל נקודה במסך וגורם לפיצוץ סביבתי גדול, אידיאלי להשמדת בסיס האויב מרחוק.
חסרונו העיקרי הוא חוסר דיוק של הטיל.
הנשק המיוחד של בית הארקונן ובית קורינו.
עם יציאתו זכה המשחק לביקורות טובות ושבחים רבים.
הביקורות ציינו לחיוב את הממשק החדשני והכיפי לצד גרפיקה וקול איכותיים מאוד לזמנם.
הוא זכה בתואר "משחק האסטרטגיה של השנה" של 1993 על ידי המגזין Computer Gaming World.
גם ברטרוספקטיבה נחשב המשחק לאיכותי ופורץ דרך, ונכלל במספר רשימות ו"היכלי תהילה" של כלי תקשורת שונים וכתבי העת העוסקים במשחקי מחשב.
"Dusk Till Dawn" (בעברית: "חשכה עד עלות השחר") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הבריטי זאין מאליק, בשיתוף הזמרת האוסטרלית סיה.