tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
10 ביוני – ג'ק ג'ונסון, מתאגרף אמריקאי, האיש השחור הראשון שהיה אלוף העולם באגרוף (נולד ב-1878)
27 ביולי – גרטרוד שטיין, סופרת אמריקאית (נולדה ב-1874)
25 בנובמבר – הנרי מורגנטאו (האב), דיפלומט אמריקאי (נולד ב-1865)
10 בדצמבר – דיימון ראניון, עיתונאי וסופר אמריקאי (נולד ב-1884)
1948← 1948 ← 1948 ← כל ערכי השנים בארץ ישראלכרונולוגיה של אזור ארץ ישראלאירועים בולטים בעולם ב-1948פורטל היישוב • לוח שנה של שנת 1948
להלן אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1948 בארץ ישראל תחת שלטון המנדט הבריטי.
הנציב העליון - סר אלן גורדון קנינגהם
אירועים בולטים עד 14 במאי 1948
5 בינואר – ארגון ההגנה מפוצץ את מלון סמירמיס בשכונת קטמון בירושלים.
14 בינואר – קרב ג' בשבט: ניסיון ערבי לכבוש את גוש עציון נכשל
16 בינואר – נפילת מחלקת הל"ה, מחלקת פלמ"ח שהתגלתה בדרכה לגוש עציון, ולוחמיה נפלו בקרב
22 בינואר – מלחמת העצמאות: נפילת שבעת הנוטרים ליד יאזור.
2 בפברואר – 3 הרוגים בפיצוץ במערכת העיתון ג'רוזלם פוסט (פצוע נוסף נפטר מפצעיו לאחר שבוע).
15 בפברואר – הגיליון הראשון של עיתון מעריב יוצא לאור
22 בפברואר – הפיגוע ברחוב בן-יהודה: חיילים בריטים מפוצצים מכונית תופת ברחוב בן-יהודה בירושלים ומביאים למותם של 54 אנשים ולפציעתם של 130
28 בפברואר – מוקמות חטיבת גולני וחטיבת כרמלי
2 במרץ – אנשי ההגנה מחבלים במסילת הברזל של רכבת העמק
6 במרץ – פאוזי קאוקג'י חוצה את הירדן ומגיע לארץ ישראל בראש 500 ממתנדבי צבא ההצלה
11 במרץ – 12 הרוגים בפיצוץ מכונית תופת בבניין הסוכנות היהודית בירושלים
12 במרץ – מוקם חיל התותחנים הישראלי
13 במרץ – מלחמת העצמאות: ההגנה משתמשת לראשונה בדוידקה, בהתקפה על שכונת אבו כביר ביפו
17 במרץ – הקמת השירות הימי - חיל הים הישראלי בראשית ימיו
27 במרץ – שיירת יחיעם הותקפה באזור כברי.
27 במרץ – שיירת נבי דניאל הותקפה בדרכה חזרה מגוש עציון לירושלים.
30 במרץ – מלחמת העצמאות - מבצע השמד של חטיבת גבעתי לתקיפת "צבא ההצלה" הערבי ביבנה
2 באפריל – מלחמת העצמאות - מתחיל מבצע נחשון להעברת שיירות מזון לירושלים הנצורה, המבצע הראשון בו כוח המגן העברי נקרא לכבוש שטח מעבר לזה שהוקצה בהחלטת החלוקה למדינה היהודית ולהחזיק בו
4 באפריל – מלחמת העצמאות: פורץ קרב משמר העמק
6 באפריל – מלחמת העצמאות: שיירה ראשונה מגיעה לירושלים במסגרת מבצע נחשון
9 באפריל – מלחמת העצמאות: פרשת דיר יאסין - כוחות האצ"ל כובשים את הכפר הערבי דיר יאסין.
9 באפריל – מלחמת העצמאות: הקסטל נכבש סופית בידי כוחות ההגנה, אחרי שהחליף ידיים כמה פעמים
13 באפריל – שיירת הדסה - התקפה ערבית על שיירה שיצאה מירושלים היהודית בדרכה להר הצופים הנצור.
ובה פורעים ערבים רצחו 79 יהודים, ביניהם עובדי רפואה של בית החולים הדסה, עובדי האוניברסיטה העברית, אנשי ההגנה מגיני ההר, חולים, מבקרים ואזרחים.
18 באפריל – מלחמת העצמאות: נפתח מבצע אברהם
22 באפריל – מלחמת העצמאות: כוחות ההגנה משתלטים על חיפה
28 באפריל – האצ"ל כובש את יפו
3 במאי – מלחמת העצמאות: נפתח מבצע מטאטא
11 במאי – הוועד הערבי העליון קורא לכל האליטה הפלסטינית שנמלטה לשוב לקראת הקמת מדינה עצמאית
12 במאי – עבדאללה הראשון מלך עבר ירדן, וגולדה מאיר נפגשים במאמץ אחרון למנוע מלחמה בין הלגיון הערבי לבין כוחות היישוב היהודי בארץ ישראל
13 במאי – מלחמת העצמאות: יישובי גוש עציון נכנעים לצבא הירדני
13 במאי – מלחמת העצמאות: עם עזיבת אחרוני הבריטים מהרובע היהודי מתחילה מתקפה של ערבים בלתי סדירים על תושבי הרובע
13 במאי – ארגון האצ"ל תוקף את יפו והיא עוברת לשליטה יהודית
14 במאי – הכרזת העצמאות - דוד בן-גוריון מכריז על הקמת מדינת ישראל, ערב סיום המנדט הבריטי, במוזיאון תל אביב.
15 במאי – בחצות הלילה שבין ה-14 וה-15 במאי 1948 היה סיום המנדט הבריטי וכינונה של מדינת ישראל.
אירועים בולטים אחרי ה-14 במאי 1948
15 בינואר – אבישי ברוורמן, כלכלן ופוליטיקאי ישראלי.
29 ביולי – מאיר שלו, סופר ופובליציסט (נפטר ב-2023)
19 באוגוסט – אביהו מדינה, זמר, פזמונאי ומלחין
להלן אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1947 בארץ ישראל תחת שלטון המנדט הבריטי.
12 בינואר – לוחמי ארגון הלח"י החדירו מכוניות תופת לחצר מרכז המשטרה בחיפה.
4 אנשים נהרגו במתקפה וכ-140 נפצעו.
26 בינואר – אנשי אצ"ל חוטפים קצין מודיעין בריטי יומיים לפני המועד המתוכנן להוצאותו להורג של דב גרונר
27 בינואר – אנשי אצ"ל חוטפים את נשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב ראלף ווינדהאם
18 בפברואר – שר החוץ הבריטי, ארנסט בווין מודיע על החזרת המנדט על ארץ ישראל לידי האו"ם
27 בפברואר – מעפילי האוניה חיים ארלוזורוב, נתפסים על ידי האנגלים בחוף בת גלים
17 במרץ – משה ברזני, מחברי מחתרת הלח"י, מועלה למשפט, נמצא אשם ונגזר דינו לעונש מוות בגרדום.
31 במרץ – מעפילי האונייה מולדת נתפסים ומגורשים לקפריסין.
25 באפריל – אנשי לח"י מצליחים להחדיר מכונית תופת לשרונה.
בהתפוצצות נהרגים ארבעה בריטים ונגרם נזק רב למבנים
28 באפריל – נערכות בחירות לעיריית יפו בהן זכה ראש העירייה המכהן יוסוף הייכל.
יהודי העיר החרימו את הבחירות.
4 במאי – כוחות האצ"ל פורצים לכלא עכו ומשחררים אסירים יהודים מלוחמי האצ"ל והלח"י
6 במאי – אלכסנדר רובוביץ נרצח על ידי רוי פאראן
8 במאי – ספינת המעפילים "התקוה" מפליגה מאיטליה לארץ ישראל ועל סיפונה 1,414 מעפילים.
16 ביוני – ועדת אונסקופ, הוועדה המיוחדת של האו"ם לעניין ארץ ישראל, מתחילה את עבודתה בארץ
11 ביולי – אוניית המעפילים אקסודוס יוצאת לדרכה
12 ביולי – האצ"ל חוטף שני סמלים (סרג'נטים) בריטים בנתניה, ככלי מקח כנגד שלושה נידונים למוות הכלואים בכלא עכו
18 ביולי – אוניית המעפילים אקסודוס מגיעה לחופי ארץ ישראל כשעל סיפונה 4,500 נפש.
לאחר מאבק קשה שניהלו הבריטים במעפילים, שגרם למותם של שלושה מעפילים ולעשרות פצועים נגררה הספינה לנמל חיפה.
הנוסעים לא הורשו להיכנס לתחומי ארץ ישראל, והוחזרו בכוח למחנות העקורים בגרמניה, לאחר מאבק מר.
22 ביולי – אוניית המעפילים שיבת ציון מגיעה לחופי ארץ ישראל.
הבריטים עלו לספינה ובאמצעות מקלות ונשק השתלטו עליה.
המנוע חובל כדי לעכב את ההשתלטות, ולמנוע הפלגה לקפריסין.
29 ביולי – הבריטים מוציאים להורג את לוחמי האצ"ל אבשלום חביב, יעקב וייס ומאיר נקר, שנתפסו במהלך הפריצה לכלא עכו.
בתגובה, תולה האצ"ל את שני הסרג'נטים (סמלים) שחטף קודם לכן כבני ערובה.
30 ביולי – בתגובה להוצאתם להורג של שלושת אנשי האצ"ל על ידי הבריטים, נמצאים למחרת שני סרג'נטים בריטים שנחטפו תלויים בחורשה ליד נתניה
31 באוגוסט – הוועדה המיוחדת של האו"ם לענייני ארץ ישראל מפרסמת את תוכנית החלוקה
10 בנובמבר – הקמת "שרות האוויר" של ההגנה בפיקודו של יהושע אשל
29 בנובמבר – החלטת האו"ם על תוכנית החלוקה ועל הקמת מדינת ישראל
29 בנובמבר – המגילות הגנוזות נרכשות על ידי הארכאולוג אלעזר ליפא סוקניק
30 בנובמבר – למחרת כ"ט בנובמבר, נפתחת מלחמת העצמאות
2 בדצמבר – מהומות בירושלים, ערבים צועדים לכיכר ציון ונחסמים על ידי הבריטים
11 בדצמבר – הותקפה שיירת העשרה שנועדה להעביר אספקה לגוש עציון הנצור
30 בדצמבר – בעקבות פעולת האצ"ל שהשליכו קופסאות שימורים ממולאות בחומר נפץ והרגו שישה פועלים ערבים - התרחש טבח בתי הזיקוק בחיפה
20 בינואר – בתיה גור, סופרת ישראלית (נפטרה ב-2005)
22 בפברואר – יהונתן גפן, משורר, מחזאי, סופר, פזמונאי, פובליציסט, מתרגם וסאטיריקן ישראלי (נפטר ב-2023)
2 באפריל – ציפי שביט, שחקנית וזמרת ישראלית
22 באפריל – שמואל רוזנטל, כדורגלן ישראלי
23 באפריל – דן מרידור, פוליטיקאי ישראלי, כיהן כשר בממשלת ישראל
13 ביוני – אליקים רובינשטיין, היועץ המשפטי לממשלה לשעבר ושופט בית המשפט העליון
27 ביולי – גיורא שפיגל, שחקן ומאמן כדורגל
17 בספטמבר – אילנית, זמרת ישראלית
27 בספטמבר – שאול יהלום, פוליטיקאי ישראלי
1 באוקטובר – אהרן צ'חנובר, ביוכימאי ישראלי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 2004
24 באוקטובר – עפרה גלברט, סופרת ילדים ישראלית
26 באוקטובר – מרים נאור, שופטת בית המשפט העליון (נפטרה ב-2022)
7 בנובמבר – ספי ריבלין, שחקן ובדרן ישראלי (נפטר ב-2013)
24 בנובמבר – ששי קשת, זמר ושחקן ישראלי
21 באפריל – משה ברזני (נולד ב-1926), לוחם בלח"י, ומאיר פיינשטיין (נולד ב-1927), לוחם באצ"ל, התאבדו זמן קצר לפני עליתם לגרדום
6 במאי – אלכסנדר רובוביץ', ישראלי צעיר פעיל בלח"י, נרצח בידי אנשי צבא בריטים (נולד ב-1929)
23 במאי – עקיבא אריה ויס, אדריכל ומתכנן ערים, ממייסדי תל אביב (נולד ב-1868)
29 ביולי – יעקב וייס, אבשלום חביב ומאיר נקר, לוחמי האצ"ל, הוצאו להורג (נולדו ב-1924, 1926 ו-1926 בהתאמה)
להלן אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1946 בארץ ישראל תחת שלטון המנדט הבריטי.
21 בפברואר – 22 בפברואר – פעולת ליל המשטרות בה תקפו כוחות הפלמ"ח, שנעזרו באנשי "ההגנה", תחנות משטרה בהן היו בסיסים של יחידות המשטרה הניידת.
21 בפברואר - 22 בפברואר – במסגרת פעולת ליל המשטרות, תקף כוח של פלמ"ח ו-חי"ש את הבסיס הצבאי הבריטי שהתמקם בבתי המושבה שרונה.
בפעולה שכשלה נהרגו 4 לוחמים של הכוח התוקף.
25 בפברואר – ליל המטוסים: אנשי אצ"ל ולח"י מפוצצים עשרות מטוסים של הצבא הבריטי בשדות התעופה בלוד, קסטינה (חצור) וסירקין
27 בפברואר – בחירות לעיריית באר שבע, הראשונות מתוך הבחירות לעיריות שהתקיימו במהלך השנה
6 במרץ – ועדת החקירה האנגלו-אמריקאית לענייני ארץ ישראל מגיעה לירושלים לאחר שביקרה במחנות העקורים בווינה והתרשמה ממצבם של הפליטים היהודים באירופה.
הוועדה הוקמה בעקבות לחץ למציאת פתרון בעיית העקורים מצד ארצות הברית.
25 במאי – בריטניה מעניקה ריבונות מלאה לממלכת ירדן על אזור עבר הירדן.
הפרלמנט של ממלכת ירדן הכריז כי השליט של ממלכת ירדן יהיה האמיר עבדאללה והחליט על שינוי שם המדינה מ"האמירות של עבר הירדן" ל"הממלכה ההאשמית של עבר הירדן".
שלוש שנים לאחר מכן שינתה המדינה את שמה לירדן.
12 ביוני – ממשלת בריטניה מחליטה לחזור בה מהחלטה לאמץ את מסקנות הוועדה האנגלו-אמריקאית שהמליצה להתיר את העלאתם של 100,000 יהודים לארץ ישראל
16 ביוני – "ליל הגשרים" - אנשי הפלמ"ח מפוצצים עשרה גשרים ברחבי הארץ.
ניסיון פיצוץ הגשר האחד עשר, באכזיב, נכשל.
29 ביוני – "השבת השחורה", במהלכה נאסרו רבים ממנהיגי היישוב והתנועה הציונית
22 ביולי – פיצוץ מלון המלך דוד בירושלים על ידי האצ"ל
30 ביולי – פתיחת מבצע כריש.
בתגובה לפיצוץ מלון המלך דוד, הטילו שלטונות המנדט עוצר על תל אביב.
20,000 חיילים ושוטרים בריטים עברו מבית לבית ועצרו כ-800 בני אדם, ביניהם יצחק יזרניצקי.
העוצר נמשך 84 שעות והוסר בערב שבת.
12 באוגוסט – הונחה אבן הפינה לבית ברל
30 באוקטובר – פיצוץ תחנת הרכבת בירושלים על ידי האצ"ל
19 בנובמבר – משה בן בצלאל, שוטר במשטרה בריטית נרצח על ידי מתנקש לח"י.
6 באוקטובר – 11 יישובים חדשים עולים על הקרקע בנגב, במבצע שמכונה "11 הנקודות בנגב"
23 באוקטובר – נוסד קיבוץ עין צורים
2 בנובמבר – נוסד קיבוץ נאות מרדכי
26 בפברואר – אפרים סידון, סאטיריקן ישראלי, סופר ילדים ומחזאי
30 במרץ – אלחנן הלפמן, כלכלן ישראלי זוכה פרס ישראל לכלכלה
9 במאי – יואל בן נון, רב ישראלי ממייסדי ישיבת הר עציון
11 במאי – מוני פנאן, מנהל קבוצת מכבי תל אביב בכדורסל, (נפטר ב-2009)
18 באוגוסט – צילה דגן, זמרת ישראלית (נפטרה ב-2004)
1 בספטמבר – שלום חנוך, זמר ישראלי
20 בספטמבר – דודו טופז, שחקן ומנחה תוכניות בידור ישראלי (נפטר ב-2009)
20 בדצמבר – אורי גלר - שהתפרסם ברחבי העולם כמי שמעיד על עצמו כבעל כוחות על טבעיים.
22 בדצמבר – מנחם פרי, שדרן רדיו ישראלי
15 באפריל – משה אביגדור עמיאל, רבה של תל אביב ומראשי הציונות הדתית (נולד ב-1883)
10 באוגוסט – ד"ר יצחק ברויאר, משפטן, סופר, והוגה דעות, איש אגודת ישראל (נולד ב-1883)
1946 בברית המועצות הייתה שנה בה נחגגה השנה ה-29 למהפכת אוקטובר.
יושב ראש הסובייט העליון של ברית המועצות - מיכאיל קלינין (עד ל-19 במרץ), ניקולאי שברניק - מ-19 במרץ
במהלך מחצית השנייה של שנות ה-40 ועד לתחילת שנות ה-50 בשטחים ליטא, אסטוניה ולטביה התנהל מאבק מזוין בין מוסדות השלטון הסובייטי לבין מחתרות מקומיות ("אחים של יערות") שנתמכו על ידי התושבים המקומיים.
כמו כן, במערב אוקראינה פעל צבא מחתרתי שדגל בעצמאות אוקראינה.
בשנים 1946–1947 היה רעב בברית המועצות.
היקף הרעב היה מצומצם לעומת הולודומור, אך בכל זאת לפי הערכות במהלך שנתיים נפטרו מרעב עד כ-1.5 מיליון אזרחים.
לפי הערכות אחרות היקף הקורבנות היה קטן מזה.
30 בינואר – ארגון האומות המאוחדות מקבל החלטה מס' 2 - הקוראת לברית המועצות להוציא את כוחותיה מאיראן.
10 בפברואר – בחירות לסובייט העליון
9 בפברואר – נאום סטלין לציון הניצחון על גרמניה.
בניגוד לנאומים קודמים הוא מציין שהניצחון הושג רק לאור היתרונות של המשטר הסובייטי.
25 בפברואר – הצבא האדום נקרא מעתה "הצבא הסובייטי".
27 בפברואר – חתימת הסכם ידידות ושיתוף פעולה מסחרי ותרבותי עם מונגוליה.
5 במרץ – וינסטון צ'רצ'יל בנאומו בארצות הברית השתמש בפעם הראשונה במונח "מסך הברזל" והזהיר מרצון של ברית המועצות להרחבה.
15 במרץ – מועצת הקומיסרים העממיים מכונה מעתה "מועצת השרים" (סובייט מיניסטרוב) וחברי הממשלה הם "שרים" ("מיניסטרים").
18 במרץ – כינוס הוועד המרכזי.
לברנטי בריה וגאורגי מלנקוב קודמו ומעתה הם חברי פוליטביורו.
19 במרץ – הסובייט העליון מקבל חוק בהקשר לתוכנית החומש 1946–1950. תוכנית החומש מבוססת על פיתוח מואץ של התעשייה הכבדה והגדלת ייצור פלדה, כריית פחם והפקת נפט במיוחד.
19 במרץ – לאור מצב בריאותו מיכאיל קלינין מוחלף על ידי ניקולאי שברניק בתפקיד יו"ר הסובייט העליון.
26 במרץ – תחילת שידורי BBC בשפה הרוסית.
עם זמן שידורים אלו רכשו קהל רחב והיו שניים בפופולריות לאחר שידורי "קול אמריקה".
5 באפריל – ברית המועצות הסכימה על הוצאת כוחותיה מאיראן כתוצאה מלחץ בינלאומי וכתגובה למספר החלטות ארגון האומות המאוחדות בנושא.
התקדמות בהקשר לפתרון משבר איראן.
21 באפריל – לאחר הפסקה של 25 שנים חודשה פעילות דתית בלאוורת השילוש-סרגייב במוסקבה.
24 באפריל – טיסה ראשונה של מטוס מיג-9 - מטוס סילון סובייטי ראשון.
4 במאי – גאורגי מלנקוב מודח מתפקיד מזכיר המפלגה לענייני משאבי אנוש.
11 במאי – מפקד חיל האוויר הסובייטי אלכסנדר נוביקוב ומספר מנהלים בולטים בתעשיית התעופה הסובייטית מואשמים בבגידה ונשפטים לתקופות מאסר ממושכות כחלק של פרשת הגנרלים.
לאחר מות יוסיף סטלין שוחררו וזוכו מההאשמות.
13 במאי – יוסיף סטלין חתם על צו לפיו הוקמה תעשיית החלל בברית המועצות והקמת אתר ניסוי בקפוסטין יאר.
באוגוסט אותה שנה, סרגיי קורוליוב מונה לתפקיד המתכנן הראשי.
28 ביוני – תחילת ייצור מכונית "פובדה" במפעל גא"ז בניז'ני נובגורוד.
ייצור המודל נמשך עד לשנת 1958.
28 ביוני – תחילת ייצור מכוניות מדגם פובדה במפעל גא"ז בניז'ני נובגורוד.
24 ביולי – התפוצצות אונייה העוגנת בנמל נחודקה.
כ-105 אנשים נהרגו ונגרם נזק גדול לנמל.
29 ביולי – תחילת ועידת פריז.
במהלך הוועידה מתגבשים הסכמי שלום עם מדינות שהיו בעלות ברית של גרמניה במהלך מלחמת העולם השנייה.
14 באוגוסט – פרסום החלטת הוועד המרכזי של המפלגה בהקשר לירחונים "זבזדה" ו"לנינגרד".
תחילת מערכה רחבה הידועה בשם "ז'דאנובצ'ינה" (על שם אנדריי ז'דאנוב שהוביל את הקו) נגד הסופרים בעלי דעות "אנטי-סובייטיות" כביכול.
הדבר נעשה על רקע מאבקי כוח בוועד המרכזי של המפלגה הבולשביקית.
8 באוקטובר – גאורגי מלנקוב מונה לסגן ראש הממשלה.
22 בדצמבר – תחילת אליפות ראשונה של ברית המועצות להוקי קרח.
עם הזמן הוקי קרח הפך לענף ספורט הפופולרי ביותר בברית המועצות לאחר כדורגל.
25 בדצמבר – תחילת עבודה של כור גרעיני ראשון בברית המועצות.
בדצמבר החל ייצור מכונית מוסקביץ' 400 על בסיס ציוד שהובא ממפעל אופל.
המכונית הייתה זהה לדגם אופל-קאדט שהיה מיוצר בגרמניה לפני מלחמת העולם השנייה.
מדעני טילים גרמנים הובאו לתחומי ברית המועצות והחלו לעבוד על תוכנית הטילים הסובייטית.
תחילת ייצור המוני של אופנועים במפעל בעיר איז'בסק שבאודמורטיה.
הייצור מבוסס על ציוד ותרשימים של אופנוע גרמני.
26 בינואר – ויאצ'סלב דוברינין, מלחין וזמר סובייטי ורוסי.
25 באפריל – ולדימיר ז'ירינובסקי, מדינאי רוסי
12 ביולי – ולנטינה טולקונובה, זמרת סובייטית (נפטרה ב-2010)
27 ביולי – טוקטאר אובקירוב, קוסמונאוט סובייטי, אזרח קזחסטן
11 בנובמבר – ולדימיר סולוביוב, קוסמונאוט סובייטי
20 בנובמבר – קיריל, ראש הכנסייה הרוסית
24 בדצמבר – לאוניד פילאטוב, שחקן ובמאי סובייטי ורוסי (נפטר ב-2003)
16 בפברואר – איוואן מוסקבין, שחקן סובייטי, (נולד ב-1874)
13 באפריל – אלכסנדר אלכסנדרוב, מלחין סובייטי (נולד ב-1883)
24 במרץ – אלכסנדר אלכין, רב-אמן בשחמט ממוצא רוסי, (נולד ב-1892)
3 ביוני – מיכאיל קלינין, מדינאי סובייטי, (נולד ב-1875)
2 באוגוסט – אנדריי ולאסוב, גנרל סובייטי שנפל בשבי ושיתף פעולה עם הגרמנים, הוצא להורג, (נולד ב-1902)
11 בנובמבר – ניקולאי בורדנקו, רופא מנתח רוסי וסובייטי (נולד ב-1876)
1947 בברית המועצות הייתה שנה בה נחגגה השנה ה-30 למהפכת אוקטובר.
יושב ראש הסובייט העליון של ברית המועצות - ניקולאי שברניק
במהלך המחצית השנייה של שנות ה-40 ועד לתחילת שנות ה-50 בשטחים ליטא, אסטוניה ולטביה התנהל מאבק מזוין בין מוסדות השלטון הסובייטי לבין מחתרות מקומיות ("האחים של יערות") שנתמכו על ידי התושבים המקומיים.
בתחילת שנת 1947 החלו שידורים של תחנת רדיו "קול אמריקה" בשפה הרוסית.
4 בפברואר – חתימת הסכם ידידות ושיתוף פעולה עם רומניה.
9 בפברואר – נערכות בחירות למוסדות שלטון של הרפובליקות המרכיבות את ברית המועצות.
10 בפברואר – בפריז נחתמו הסכמים בין בעלי הברית לבין מדינות שנלחמו במלחמת העולם השנייה לצד הגרמניה הנאצית.
בנוסף לשינויי גבולות סוכם על תשלום פיצויים למדינות המנצחות.
ברית המועצות קיבלה במסגרת זו כמיליארד $.
12 בפברואר – נפילת מטאוריט סיחוטה-אלין: מטאוריט גדול (עד 100 טון) נופל באזור מחוז פרימוריה
16 בפברואר – הסובייט העליון קיבל החלטה על איסור נישואים עם אזרחים זרים.
מרץ – אחת מיחידות כוח בתחנת כוח הידרואלקטרית "דנייפרוגס" חזרה לעבודה לאחר שיקום בעקבות המלחמה.
תחנת כוח זו הייתה אחד מסמלי של תיעוש המדינה.
3 במרץ – מרשל ניקולאי בולגנין החליף את יוסיף סטלין בתפקיד שר ההגנה.
10 במרץ – כישלון של ועידה שרי החוץ במוסקבה.
הוועידה דנה על עתיד גרמניה.
21 במאי – תחילת תהליך של קולקטיביזציה של המשקים החקלאים בלטביה, ליטא ואסטוניה.
26 במאי – ביטול עונש מוות.
צו זה היה מתוקף עד לשנת 1950.
16 ביוני – העיתון פראבדה מגנה את תוכנית מרשל.
22 בספטמבר – בכינוס של המפלגות הקומוניסטיות אנדריי ז'דאנוב הכריז על כך שמסתמנת חלוקת העולם ל-2 מחנות.
סוכם על הקמת משרד משותף להחלפת מידע - קומאינפורם.
נובמבר – רובה הסער AK-47 המוכר גם בשם "קלשניקוב", אשר תוכנן על ידי מיכאיל קלשניקוב, נכנס לשירות ניסיוני במספר מצומצם של יחידות מובחרות של הצבא הסובייטי.
רק לקראת סוף 1949 נכנס הרובה באופן רשמי לשירות בצבא הסובייטי.
25 בנובמבר – כישלון ועידת שרי החוץ בלונדון.
כישלון זה הביא לנתק בין מדינות המערב לבין מדינות המזרח והיה צד נוסף לכיוון המלחמה הקרה.
26 בנובמבר – צרפת גירשה 19 אזרחי ברית המועצות בטענה להתערבות בענייני הפנים.
14 בדצמבר – רפורמה מוניטארית וביטול תלושי מזון בברית המועצות.
23 בדצמבר – יום הניצחון על גרמניה (9 במאי) שונה לעבודה עבודה רגיל והפסיק להיות יום חופשי מעבודה.
חגיגות לציון 800 שנים ליסוד מוסקבה
1 בינואר – ולדימיר טיטוב, קוסמונאוט סובייטי
2 בינואר – אלכסנדר טיכונוב ספורטאי סובייטי זכה ב-5 מדליות אולימפיות (מהם 4 זהב)
29 במרץ – אלכסנדר ויקטורנקו, קוסמונאוט סובייטי
28 ביולי – ילנה בלובה סייפת סובייטית זכתה ב-6 מדליות אולימפיות (מהם 4 זהב)
7 באוגוסט – סופיה רוטרו, זמרת סובייטית ורוסית
16 בינואר – פיוטר קרסנוב, ממנהיגי הצבא הלבן, הוצא להורג (נולד ב-1870)
8 באוגוסט – אנטון דניקין, גנרל בצבא האימפריה הרוסית במהלך מלחמת העולם הראשונה (נולד ב-1872)
13 בדצמבר – ניקולאי רוריך, צייר, פילוסוף וסופר סובייטי ורוסי (נולד ב-1874)
1948 בברית המועצות הייתה שנה בה נחגגה השנה ה-31 למהפכת אוקטובר.
בשנת 1948 החלה הפעלת אמצעים טכניים שהיקשו על קליטת שידורי "קול אמריקה" בתחומי ברית המועצות.
3 בפברואר – מספר אדמירלים בצי הסובייטי כולל מפקד הצי מואשמים בבגידה ונשפטים לתקופות מאסר ממושכות.
חלק מהם זוכו ושוחררו עוד בתקופת סטלין והיתר בשנת 1953 לאחר מותו.
4 בפברואר – חתימת הסכם שיתוף פעולה עם רומניה
20 במרץ – כצעד מחאה לפעילות של בריטניה וארצות הברית, ברית המועצות מוציאה את נציגיה מוועדה להסדרת נושאים בגרמניה.
1 באפריל – ברית המועצות מתחילה לנקוט בצעדים שמקשים על הקשר בין גרמניה המערבית לבין מערב ברלין.
6 באפריל – חתימת הסכם שיתוף פעולה עם פינלנד
17 במאי – ברית המועצות מכירה בהכרזת ישראל כמדינה עצמאית.
22 במאי – מבצע רחב לגירוש ליטאים התומכים במחתרת אנטי-סובייטית.
במהלך הפעולה גורשו כ-40 אלף ליטאים לסיביר.
21 ביוני – תחילת הסגר על ברלין
28 ביוני – לאחר החלפת מכתבים, יוגוסלביה מוכרזת כמדינה שלא מהווה חלק אינטגרלי במחנה הסובייטי.
היחסים בין המדינות נמצאים במשבר.
31 ביולי – תחילת שיחות במוסקבה להסדרת משבר סביב ברלין.
8 באוגוסט – בהובלת טרופים ליסנקו מתקבלת החלטה על כך שגנטיקה אינה מדע ומהווה "משרתת של האימפריאליסטים".
תחילת רדיפת ביולוגים שמבצעים מחקרים בתחום הגנטיקה.
20 באוגוסט – ארצות הברית גירשה את הקונסול הכללי של ברית המועצות בניו יורק.
25 באוגוסט – ברית המועצות מנתקת את קשריה הדיפלומטיים עם ארצות הברית בטענה שבארצות הברית מוחזקים בכוח 2 אזרחי ברית המועצות.
ארצות הברית מודיעה שאזרחי ברית המועצות נשארים בשטחה באופן וולונטארי.
ספטמבר – שגרירת ישראל גולדה מאיר הגיעה למוסקבה והשתתפת בחגיגות שמחת תורה בבית הכנסת של מוסקבה ביחד עם מאות יהודים סובייטים.
19 בספטמבר – הודעת ברית המועצות על פינוי כל כוחותיה מקוריאה תוך שנה.
10 באוקטובר – בנמל חלל קפוסטין יאר התחילו בשיגורים של טיל R-1 המהווה העתק של טיל גרמני V-2.
20 באוקטובר – קבלת החלטה במועצת השרים על תחילת ביצוע תוכנית ייעור רחבה.
במסגרת התוכנית היה מתוכנן לשתול שורות יער באורך כולל של 5300 ק"מ.
בשנת 1953, לאחר פטירת יוסיף סטלין, ביצוע התוכנית נעצר.
26 באוגוסט – מתקבלת החלטה של הסובייט העליון על כך שניתן לבנות בתים פרטיים באופן עצמאי.
6 באוקטובר – רעידת אדמה בעוצמה 7.3 בסולם ריכטר פוקדת את העיר אשגבאט שבטורקמניסטן (באותה העת חלק מברית המועצות).
רעידת האדמה אשר גרמה למותם של כ־110,000 אנשים נחשבת לאחת מרעידות האדמה הקטלניות ביותר בזמן המודרני.
12 באוקטובר – כינון יחסים דיפלומטיים בין ברית המועצות לבין קוריאה הצפונית.
20 באוקטובר – קבלת החלטה על תחילת יישום של התוכנית הגדולה לשינוי הטבע.
20 בנובמבר – קבלת החלטה על פיזור הוועד היהודי האנטיפשיסטי.
מעצר חלק מחברי הוועד באשמת ריגול לטובת ארצות הברית.
16 בינואר – אנטולי סולוביוב, קוסמונאוט סובייטי
31 במרץ – ולדימיר וינוקור, שחקן סובייטי ורוסי ממוצא יהודי.
22 במאי – יבגני מרטינוב, מלחין סובייטי (נפטר ב-1990)
27 במאי – אלכסנדר וולקוב, קוסמונאוט סובייטי
8 באוגוסט – סבטלנה סביצקי, קוסמונאוט סובייטי
28 באוגוסט – נטליה גונדרבה, שחקנית סובייטית ורוסית (נפטרה ב-2005)
28 בספטמבר – ויקטור קרובופוסקוב סייף סובייטי זכה ב-4 מדליות אולימפיות (מהן 4 זהב)
13 בינואר – שלמה מיכאלס, שחקן סובייטי ממוצא יהודי, נהרג במינסק (נולד ב-1890)
11 בפברואר – סרגיי אייזנשטיין, במאי סובייטי, (נולד ב-1898)
24 במרץ – ניקולאי ברדייב, פילוסוף רוסי, (נולד ב-1874)
31 באוגוסט – אנדריי ז'דאנוב, מדינאי סובייטי, (נולד ב-1896)
30 בספטמבר – ואסילי קצ'לוב, שחקן רוסי וסובייטי (נולד ב-1875)
טור דה פראנס - ג'אן רביק ()
ג'ירו ד'איטליה -פאוסטו קופי ()
וואלטה אספניה - אדוארד ואן דייק ()
אליפות אוסטרליה הפתוחה - ננסי בולטון ()
אליפות צרפת הפתוחה - פטרישה טוד ()
וימבלדון - מרגרט אוסבורן דופונט ()
אליפות ארצות הברית הפתוחה - לואיז ברוף ()
אליפות אוסטרליה הפתוחה - דיני פיילס ()
אליפות צרפת הפתוחה -יוז'ף אשבות ()
וימבלדון - ג'ק קרמר ()
אליפות ארצות הברית הפתוחה - ג'ק קרמר ()
נבחרת ארצות הברית () זכתה בגביע דייוויס לאחר ניצחון 1-4 על נבחרת אוסטרליה ().
נבחרת ארגנטינה () ניצחה את נבחרת פרגוואי () בגמר קופה אמריקה.
ריבר פלייט מארגנטינה מנצחת את נסיונל מאורוגוואי בתוצאה 7-4 בסיכום המפגש הכפול וזוכה בגביע.
טורינו זוכה בסקודטו בפעם הרביעית.
גביע האיטלקי -תחרות לא נערכה.
אליפות אנגליה - ליברפול זוכה באליפות.
גביע ה-FA - צ'רלטון את'לטיק זוכה בגביע.
אליפות ריו דה ז'ניירו בכדורגל -ואסקו דה גאמה זוכה באליפות
ריאל מדריד זוכה בקופה דל גנרליסימו
מכבי תל אביב זוכה ובגביע ארץ ישראל.
מכבי תל אביב זוכה ובליגת העל בכדורגל.
נבחרת הולנד () זכתה במדליית זהב בכדורמים באליפות אירופה.
נבחרת ברית המועצות () זוכה באליפות.
אורוגוואי () זכתה באליפות וברזיל () זכתה במקום השני.
ליגת העל האיטלקית בכדורסל - וירטוס בולוניה זוכה באליפות.
פילדלפיה ווריורס זוכה באליפות ליגת ה-BAA (ראה עונת 1946/1947 ב-BAA).
שיקגו אמריקן גירס זוכה באליפות ליגת ה-NBL.
אליפות ברית המועצות בכדורסל גברים - מועדון סקיף מקובנה זוכה באליפות.
הליגה היוגוסלבית בכדורסל - הכוכב האדום בלגרד זוכה באליפות.
מרוצי הגרנד פרי למכוניות - לואידג'י וילורזה () עם מכוניות מתוצרת אלפא רומיאו.
שיקגו קרדינלס מנצחת את פילדלפיה איגלס 21-28 באליפות ה-NFL במשחק שנערך בשיקגו.
נערכה במונטה קרלו שבמונקו מ-10 עד 14 בספטמבר.
קארן הארופ () הייתה השחיינית המצטיינת של האליפות כולה לאחר שזכתה ב-3 מדליות זהב.
אלכסנדר ז'אני () היה השחיין המצטיין של האליפות לאחר שזכה ב-3 מדליות, 2 מדליות זהב אישיות ומדליית כסף במשחה שליחים.
תאריך משחה שם השחיינית מדינה מקום תחרות שיא 29 במרץ 200 מטר חזה נל ואן פליט אמסטרדם, הולנד 2:51.9 דקות 20 ביולי 200 מטר חזה נל ואן פליט הילברסום, הולנד 2:49.1 דקות
תאריך משחה שם השחיין מדינה מקום תחרות שיא 15 בפברואר 200 מטר חזה ג'ו ורדור ניו הייבן, ארצות הברית 2:35.0 דקות 12 בספטמבר 400 מטר חופשי אלכסנדר ז'אני מונטה קרלו, מונקו 4:35.2 דקות 15 בספטמבר 100 מטר חופשי אלכסנדר ז'אני מנטון, צרפת 55.9 שניות
27 ביולי - צליחה ראשונה בשחייה של הים האירי על ידי טום בלואר.
טור דה פראנס - התחרות לא נערכה
וואלטה אספניה - דלמציו לנגריקה ()
אליפות אירופה השלישית באתלטיקה נערכה באוסלו נורווגיה.
אליפות צרפת הפתוחה - מרגרט אוסבורן דופונט ()
וימבלדון - פאולין בץ ()
אליפות ארצות הברית הפתוחה - פאולין בץ ()
אליפות אוסטרליה הפתוחה - ג'ון ברומיץ' ()
אליפות צרפת הפתוחה - מרסל ברנר ()
וימבלדון - איבון פטרה ()
נבחרת ארצות הברית () זכתה בגביע דייוויס לאחר ניצחון 0-5 על נבחרת אוסטרליה ().
אליפות אנגליה משחקי העונה הסתיימו בשנת 1947.
דרבי קאונטי זוכה בגביע ה-FA.
קופה דה קומפטנסיה בריטניקה - בוקה ג'וניורס זוכה בגביע.
אליפות ריו דה ז'ניירו בכדורגל - Internacional de Petrópolis זוכה באליפות
סביליה (כדורגל) זוכה באליפות ספרד
ריאל מדריד זוכה בקופה גנרליסימו
ליגת העל האיטלקית בכדורסל - וירטוס בולוניה זכה באליפות
ליגת ה-NBL - רוצ'סטר רויאלס זוכה באליפות.
נוסדה ליגת ה-BAA, בהמשך התאחדה עם ליגת ה-NBL, ונקראו ליגת ה-NBA
אליפות ברית המועצות בכדורסל גברים - מועדון הצבא האדום מטביליסי זוכה באליפות.
ריימונד סומר () עם מכוניות מתוצרת מזראטי.
שיקגו ברס מנצחת את ניו יורק ג'איינטס 14-24 באליפות ה-NFL במשחק שנערך בניו יורק.
תאריך משחה שם השחיינית מדינה מקום תחרות שיא 17 באוגוסט 200 מטר חזה נל ואן פליט בילטהובן, הולנד 2:52.6 דקות
תאריך משחה שם השחיין מדינה מקום תחרות שיא 5 באפריל 200 מטר חזה ג'ו ורדור ביינברידג', ארצות הברית 2:35.6 דקות 20 בספטמבר 200 מטר חופשי אלכסנדר ז'אני מרסיי, צרפת 2:05.4 דקות
אולימפיאדת לונדון (1948) היא האולימפיאדה ה-12
אולימפיאדת סנט מוריץ (1948) היא אולימפיאדת החורף ה-5
ג'ירו ד'איטליה -פיורנצו מאני ()
וואלטה אספניה - ברנרדו רוי ()
פאני בלנקרס-קואן (), זכתה ב-4 מדליות זהב, בריצת 100 מטר, בריצת 200 מטר, בריצת 80 מטר משוכות ובריצת שליחות 4X100 מטר.
מישלין אוסטרמייה (), זכתה ב-3 מדליות מהן 2 זהב, בהדיפת כדור ברזל ובזריקת דיסקוס.
הריסון דילארד (), זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר ובריצת שליחים 4X100 מטר
מל פטון (), זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 200 מטר ובריצת שליחים 4X100 מטר
רוי קוקרן (), זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר משוכות ובריצת שליחים 4X400 מטר
מל ויטפילד (), זכה ב-3 מדליות, מהן 2 מדליות זהב בריצת 800 מטר ובריצת שליחים 4x400 מטר.
אליפות צרפת הפתוחה -נלי לנדרי ()
ווימבלדון - לואיז ברוף ()
אליפות ארצות הברית הפתוחה - מרגרט אוסבורן דופונט ()
אליפות צרפת הפתוחה -פרנק פרקר ()
ווימבלדון - בוב פלקנבורג ()
אליפות ארצות הברית הפתוחה - פנצ'ו גונזאלס ()
נבחרת ארצות הברית () זכתה בגביע דייוויס לאחר ניצחון 0–5 על נבחרת אוסטרליה ().
אליפות אנגליה - ארסנל זוכה באליפות.
גביע ה-FA - מנצ'סטר יונייטד זוכה בגביע.
אליפות ריו דה ז'ניירו בכדורגל -בוטפוגו זוכה באליפות
סביליה זוכה בקופה דל גנרליסימו
התחרויות לא הסתיימו בשל מלחמת העצמאות
נבחרת ארצות הברית () זכתה במדליית זהב בפעם השנייה ברציפות, לאחר שהביסה במשחק הגמר את נבחרת צרפת () 21-65.
בלטימור בולטס זכתה באליפות ליגת ה-BAA (ראה עונת 1947/1948 ב-BAA).
מינאפוליס לייקרס זכתה באליפות ליגת ה-NBL.
אליפות ברית המועצות בכדורסל גברים - דינמו מקובנה זוכה באליפות.
מרוצי הגרנד פרי למכוניות - לואידג'י וילורזה () עם מכוניות מתוצרת מזראטי.
פילדלפיה איגלס מנצחת את שיקגו קרדינלס 0-7 באליפות ה-NFL במשחק שנערך בפילדלפיה.
אן קרטיס (), זכתה ב-3 מדליות מהן 2 זהב.
קארן הארופ (), זכתה ב-3 מדליות, מהן אחת זהב
גרטה אנדרסן (), זכתה בשתי מדליות, בהן מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי.
נבחרת ארצות הברית () קבעה במשחה שליחים 4x200 מטר את שיא עולם חדש 8:46.0 דקות.
ג'יימס מקליין (), זכה ב-3 מדליות מהן 2 זהב
וולטר ריס (), זכה בשתי מדליות זהב
ביל סמית' (), זכה בשתי מדליות זהב.
1946 בירדן הייתה השנה בה העניקה הממלכה המאוחדת עצמאות לאמירות עבר הירדן.
ראש ממשלה – אבראהים האשם
22 במרץ – הממלכה המאוחדת מעניקה לאמירות עבר הירדן עצמאות; 3 שנים לאחר מכן המדינה משנה את שמה לירדן.
25 במאי – ייסוד הממלכה ההאשמית של עבר הירדן והכתרת עבדאללה הראשון למלך.
7 באוקטובר – נאדר א-דהבי, ראש הממשלה ה-70 של ירדן
עלי אבו א-ראע'ב, ראש הממשלה ה-66 של ירדן
אומייה טוקאן, פוליטיקאי וכלכלן ירדני
1947 בירדן הייתה השנה בה חגגה ירדן שנה מיום היווסדה.
עד 4 בפברואר: אבראהים האשם
4 בפברואר - 28 בדצמבר: סמיר א-ריפאעי
החל מה-28 בדצמבר: תאופיק אבו אל-הודא
20 באוקטובר – בחירות כלליות בממלכה ההאשמית של עבר הירדן
20 במרץ – הנסיך חסן בן טלאל
20 בספטמבר – מערוף אל-בח'ית, ראש הממשלה ה-69 וה-72 של ירדן
5 בנובמבר – וג'יה עויס , שר ההשכלה הגבוהה והמחקר המדעי לשעבר
תאופיק קרישאן , פוליטיקאי ירדני
סעד האיל אל-סרור , פוליטיקאי ירדני ויושב ראש פרלמנט ירדן לשנת 2013
1948 בירדן הייתה השנה בה חגגה ירדן שנתיים מיום היווסדה.
ראש ממשלה: תאופיק אבו אל-הודא
14 במאי – המנדט הבריטי מסתיים באופן רשמי, ולאחר הכרזת העצמאות של מדינת ישראל, צבאות מצרים, ירדן, סוריה, לבנון, ערב הסעודית ועיראק פולשים אליה.
4 בינואר – תִימור דאגסתאני , דיפלומט ירדני
27 באפריל – הנסיך עאסם בן נאיף , נסיך ירדני
20 ביולי – מארון לחאם , ארכיבישוף ירדני
7 באוגוסט – פירוזה פוכשורי , נסיכה ירדנית
22 באוקטובר – ראמי ג'ורג' ח'ורי, פובליציסט והוגה דעות
6 בנובמבר – מוחמד חדיד , יזם בנייה אמריקאי-ירדני
תוג'אן אל-פייסל , פעיל זכויות אדם ירדני
אליאס פרכוח , סופר ירדני
שנת 1948 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 961 שנות לאום.
ראש ממשלת צרפת: עד 24 ביולי רובר שומאן, עד 2 בספטמבר אנדרה מארי, עד 11 בספטמבר רובר שומאן והחל מ-11 בספטמבר הנרי קוויל.
17 במרץ - אמנת בריסל נחתמת בין בלגיה, צרפת, לוקסמבורג, הולנד והממלכה המאוחדת במטרה למנוע התחמשות גרעינית אפשרית.
5 בספטמבר - רובר שומאן מתמנה לראש ממשלת צרפת.
30 ביוני - מתחיל הטור דה פראנס.
25 ביולי - מסתיים הטור דה פראנס עם זכיית ג'ינו ברטלי מאיטליה.
10 במרץ - ז'אן פייר אדמס, כדורגלן.
11 במרץ - דומיניק סנדה, שחקנית.
9 באפריל - ברנאר-מארי קולטס, מחזאי, במאי וסופר (נפטר ב-1989).
3 באוגוסט - ז'אן-פייר רפרן, ראש ממשלת צרפת לשעבר.
27 בדצמבר - ז'ראר דפארדיה, שחקן.
15 בינואר - הנרי אלקסנדרס דסלנדרס, אסטרונום (נולד ב-1853).
12 במרץ - אנטואן לקרואה, מינרלוג וגאולוג צרפתי (נולד ב-1863).
11 באוקטובר - אנדרי בלוך, מתמטיקאי (נולד ב-1893).
1948 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה גרמניה 78 שנות לאום.
בשנה זו גרמניה הייתה כבושה על ידי מנצחות מלחמת העולם השנייה, ולא הייתה לה הנהגה מקומית.
כמו כן, שנה זו אופיינה בהתאוששות המדינה מנזקי מלחמת העולם השנייה.
1 במרץ - בנק המדינות הגרמניות נוסד בפרנקפורט.
25 במאי - המפלגה הדמוקרטית הלאומית של גרמניה נוסדת באזור הכיבוש הסובייטי.
24 ביוני - מתחיל המצור על ברלין.
8 באוגוסט - מועדון הכדורגל נירנברג הוא מחזיק הגביע הגרמני, לראשונה אחרי מלחמת העולם השנייה.
16 בינואר - גרגור גיסי, פוליטיקאי גרמני
12 באפריל - יושקה פישר, פוליטיקאי גרמני
14 באפריל - פיטר אורבן, עיתונאי גרמני
17 במאי - וינפריד קרטשמן, פוליטיקאי גרמני
25 במאי - קלאוס מיינה, זמר גרמני
31 במאי - יורגן שטארק, כלכלן גרמני
8 ביוני - הנס יוזף-בקר, בישוף
18 ביולי - הארטמוט מישל, ביוכימאי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1988
16 בנובמבר - נורברט למרט, פוליטיקאי גרמני
23 בנובמבר - גבריאל סייפרט, שחקן החלקה אומנותית
2 בדצמבר - ריינהרד הופנר, פוליטיקאי גרמני
2 בדצמבר - כריסטין וסטרמן, עיתונאית גרמנייה
6 בדצמבר - מריוס מולר-ווסטהאגן, זמר גרמני
9 בפברואר - קרל ולנטין, שחקן וקומיקאי גרמני (נולד ב-1882)
14 בפברואר - קונרד גרובר, בישוף (נולד ב-1872)
16 בפברואר - ריכרד פון-קוהלמן, דיפלומט ותעשיין גרמני (נולד ב-1873)
10 באפריל - וילהלם קולץ, פוליטיקאי גרמני (נולד ב-1875)
2 במאי - וילהלם פון אופל, חלוץ רכב גרמני (נולד ב-1871)
9 באוגוסט - הוגו בוס, מעצב אופנה גרמני (נולד ב-1885)
9 באוקטובר - אלפרד רוט, פוליטיקאי וסופר גרמני (נולד ב-1879)
25 באוקטובר - ולטר בוק, כימאי גרמני (נולד ב-1895)
10 בנובמבר - יוליוס קרטיס, פוליטיקאי גרמני (נולד ב-1877)
28 בנובמבר - וויל דוהם, שחקן גרמני (נולד ב-1897)
1947 בגרמניה היא השנה בה ציינה גרמניה 77 שנות לאום.
בשנה זו הייתה גרמניה נתונה תחת כיבוש בעלות הברית ועצמאותה מושעית.
10 באפריל - נחתם חוזה פריז בין נציגי בעלות הברית לבין גרמניה, בולגריה, פינלנד, הונגריה, איטליה ורומניה.
16 באפריל - מפקד מחנה הריכוז אושוויץ, רודולף פרנץ הס, הוצא להורג בוורשה שבפולין.
20 באוגוסט - שבעה רופאים נאצים נידונו למוות במשפטי נירנברג
10 בינואר - פיר שטיינבריק, פוליטיקאי גרמני
15 בינואר - מיכאל סצ'נז, מנחה טלוויזיה גרמני
14 בפברואר - היידה רונזהל, אתלטית מערב גרמנית בעבר
1 באפריל - אינגריד סטיגר, קומיקאית גרמנייה
7 באפריל - פלוריאן שניידר, מוזיקאי גרמני
11 באפריל - אולי אדל, במאי קולנוע גרמני
3 במאי - גץ עלי, עיתונאי, היסטוריון גרמני ומומחה לתולדות המשטר הנאצי
24 במאי - מרטין וינטרקורן, איש עסקים גרמני
1 ביוני - קונסטנטין וקר, זמר ומשורר גרמני
6 ביוני - פיטר לנק, פסל גרמני
16 ביוני - גונתר קאופמן, שחקן גרמני (נפטר ב-2012)
20 ביולי - גרד ביניג, פיזיקאי גרמני
25 ביולי - מיקי סקוט, שחקן בייסבול אמריקאי יליד גרמניה (נפטר ב-2011)
11 באוגוסט - דיטר קרבס, שחקן וקומיקאי גרמני (נפטר בשנת 2000)
27 באוגוסט - פריץ שרמה, פוליטיקאי גרמני
27 באוקטובר - גונתר דמניג, אמן גרמני
29 בנובמבר - פטרה קלי, פוליטיקאית, פעילת שלום ואקטיביסטית גרמנייה (נרצחה ב-1992)
1 בפברואר - פול מולנהאואר, עורך דין, כלכלן ופוליטיקאי גרמני (נולד ב-1876)
5 בפברואר - הנס פאלאדה, סופר גרמני (נולד ב-1893)
6 בפברואר - מקס גלסטורף, שחקן גרמני (נולד ב-1882)
1 באפריל - פרנץ זלטה, מנהיגהּ ומייסדהּ של מיליציית "קסדת הפלדה" ברפובליקת ויימאר ושר העבודה בממשלת גרמניה הנאצית מ-1933 ועד 1945 (נולד בשנת 1882)
20 במאי - פיליפ לנארד, פיזיקאי גרמני (נולד ב-1862)
22 ביוני - גוטהרד פליגל, גאוגרף גרמני (נולד ב-1873)
13 ביולי - קרל הופמן, במאי קולנוע גרמני (נולד ב-1885)
4 באוקטובר - מקס פלאנק, פיזיקאי גרמני (נולד ב-1858)
5 בנובמבר - פריץ שומאכר, אדריכל גרמני (נולד ב-1869)
11 בנובמבר - מרטין דיבליוס, תאולוג (נולד ב-1883)
20 בנובמבר - וולפגנג בורכרט, סופר ומחזאי גרמני (נולד ב-1921)
30 בנובמבר - ארנסט לוביטש, במאי קולנוע גרמני (נולד ב-1892)
1 בדצמבר - פרנץ יוזף אמיל פישר, כימאי גרמני (נולד ב-1877)
25 בדצמבר - אוטו פלקנברג, במאי ומחזאי גרמני (נולד ב-1873)
1946 בגרמניה היא השנה בה ציינה גרמניה 75 שנות לאום.
מתמזגות מפלגות ה-KPD וה-SPD ויוצרות את מפלגת האחדות הסוציאליסטית הגרמנית
19 בינואר – ריינהרד לאקומי, משורר ומלחין גרמני (נפטר ב-2013)
23 בפברואר – בודו האוזר, עיתונאי וסופר גרמני (נפטר ב-2004)
24 במרץ – קלאוס דינגר, מוזיקאי גרמני (נפטר ב-2008)
6 באפריל – וולפגנג אישינגר, דיפלומט גרמני
14 במאי – אלמאר ברוק, פוליטיקאי גרמני
15 במאי – קלאוס-פיטר סיגלוך, עיתונאי גרמני
17 במאי – אודו לינדברג, זמר גרמני
26 ביוני – מריה פון וולצר, עיתונאית גרמנייה
וולפגנג שניידרהאן, רמטכ"ל הבונדסוור בין השנים 2002–2010
29 ביולי – רות פוקס, ספורטאית גרמנייה
30 בדצמבר – ברטי פוגטס, כדורגלן גרמני
8 בפברואר – פליקס הופמן, כימאי גרמני (נולד ב-1868)
10 בפברואר – אדוארד פרסניוס, יזם גרמני (נולד ב-1877)
22 במרץ – קלמנס פון גאלן, כומר קתולי (נולד ב-1878)
16 במאי – ברונו טש, כימאי ויזם גרמני (נולד ב-1890)
6 ביוני – גרהרט האופטמן, מחזאי גרמני (נולד ב-1862)
5 באוגוסט – וילהלם מרקס, פוליטיקאי גרמני (נולד ב-1863)
15 באוקטובר – הרמן גרינג, טייס ומפקד הלופטוואפה ומשרד התעופה
אלפרד רוזנברג, אידאולוג נאצי (נולד ב-1893)
ארתור זייס-אינקווארט, פוליטיקאי גרמני (נולד ב-1892)
יואכים פון ריבנטרופ, פוליטיקאי גרמני (נולד ב-1893)
30 בנובמבר – גוסטב נוסקה, פוליטיקאי גרמני (נולד ב-1868)
1948 – לזכור ולשכוח הוא סרט תעודה ישראלי משנת 2023 של הבמאית נטע שושני העוסק במלחמת העצמאות והדרך שבה עוצב זיכרון המלחמה.
הסרט הופק ומומן על ידי תאגיד השידור הישראלי כאן 11. הוא זכה בפרס התחקיר בפסטיבל דוקאביב 2023.
הסרט עורר מחלוקת ציבורית בישראל, והוטל איסור על הקרנתו.
לאחר מכן איסור הקרנת הסרט הוסר והסרט הוקרן בכאן 11 בחודש ספטמבר 2025 והועלה לצפייה חופשית באתר כאן 11.
הסרט מורכב משני חלקים, שהם למעשה שני סרטים שחוברו יחדיו.
החלק הראשון, הקרוי "לזכור", עוסק באופן שבו זוכרים את המלחמה, לרבות תחושות אופטימיות וגאווה לאומית מצד אחד ותחושות חשש וחוסר ודאות מהמלחמה מצד שני.
הוא מכסה את תקופת הלחימה בין הכרזת תוכנית החלוקה של האו"ם בכ"ט בנובמבר עד לסופו של המנדט הבריטי והכרזת העצמאות.
חלק זה בנוי מצילומי וידאו ארכיונים שעל גביהם מוקראים טקסטים שנכתבו בזמן אמת ונלקחו מיומנים אישיים ומכתבים של אזרחים, לוחמים ומנהיגים, יהודים ופלסטינים.
דרך חומרים אלו, בשילוב קטעי גרפיקה אינפורמטיביים המציגים תאריכים, מקומות, קרבות ומספרי הרוגים, מגולל הסרט את אירועי המלחמה ומציג נקודות מבט מרובות המביעות את תחושותיהן של חלקים שונים באוכלוסייה ביחס למלחמה, לעיתים בהתייחס לאותם אירועים.
אלו מוצגים זה לצד זה ללא קריינות ופרשנות.
לצידם, בציר זמן של ההווה, מוצגת פעילותה של יחידה צבאית העוסקת בחיפוש גופות נעדרים מהמלחמה.
חלק השני, "לשכוח", מכסה את תקופת המלחמה מיום הכרזת העצמאות ופלישת צבאות ערב ועד סיום המלחמה.
חלק זה עוסק בחלקים המושתקים והמצונזרים מהמלחמה ובמאבק לחשוף חלקים אלו לציבור.
לצד המשך הצגת אירועי המלחמה, מתקיים גם ציר זמן עכשווי בו מוצגים מספר חוקרים, היסטוריונים, עובדי ארכיונים וצנזורים בשירות המדינה.
חלק זה מציג את התיעוד והצנזור של אירועי טבח באוכלוסייה הפלסטינית וגירושה הידועים בתור הנכבה, המתוארים בסרט על ידי ההיסטוריון בני מוריס כפשעי מלחמה; המאמץ של היסטוריונים לחשוף מסמכים רשמיים מארכיון המדינה וצה"ל שתיעדו את אירועים אלו; ועבודתם של עובדי הארכיונים והצנזורה למנוע את חשיפתם.
עיקר המאבק הוא על דו"ח ועדת שפירא שהזמין דוד בן-גוריון במהלך המלחמה מהיועץ המשפטי לממשלה יעקב שפירא, במטרה לחקור האשמות של פשעי מלחמה מרובים שנעשו במהלך מבצע "חירם".
הדו"ח נגנז ונותר חסוי עד היום.
בראיונות עם היסטוריונים ועובדי ארכיון המדינה מוצגות טענות המצדדים בחשיפת הדו"ח מחד וטענות התומכים בשמירה על חסיונו מאידך.
עמדת גנזך המדינה היא כי חשיפת הדו"ח עלולה לפגוע בביטחון המדינה, ביחסי החוץ שלה ובביטחון הציבור.
לעומתו, עמדתם של ההיסטוריון בני מוריס וגנז המדינה לשעבר יעקב לזוביק התומך בשחרור הדו"ח מטעמי חופש מידע, לצד טענה שמדינה דמוקרטית יכולה להתמודד עם עבר שאינה מתגאה בו.
בנוסף מתוארת פעילות חוקרי מכון עקבות, הפועלים להסרת החיסיון.
בעוד הניסיון נכשל, הם כן זוכים להצלחה חלקית: חשיפת פרוטוקולים של ישיבות הממשלה שבהן דנו השרים באירועים, בממצאי הדו"ח ובשאלה האם לחקור ולהעמיד לדין את המבצעים.
כל התייחסות בפרוטוקולים לתוכן הדו"ח הושחר, אך נחשפו בהם תגובות השרים לתוכן, תוך הבעת תחושות זעזוע וערעור מוסרי המרמז על אופי הממצאים.
הסרט הוזמן בשנת 2019 על ידי תאגיד השידור "כאן" מהמפיקה מיקה תימור והבמאית נטע שושני.
סיני אבט, שהיה אז ראש מחלקת הדוקו בתאגיד, הזמין את הפקת הסרט לרגל יום העצמאות ה-75.
בראיון עם ההיסטוריון אדם רז לפודקאסט "אמצעים וכוונות" מתאריך 21 במאי 2024, מספרת שושני כי חומרי הווידאו הארכיוניים נלקחו מיותר מ-60 ארכיונים מרחבי הארץ והעולם.
רבים מקטעי הארכיונים בסרט מוצגים בפעם הראשונה לציבור.
שושני מספרת שמבחינה היסטורית הסרט אינו מחדש רבות ונשען על מחקרו של ההיסטוריון בני מוריס ומחקרים נוספים של "ההיסטוריונים החדשים" שפורסמו בסוף שנות ה-80 ובתחילת שנות ה-90.
בראיון מספרת שושני שבמהלך התחקיר עבור סרטה "נולד בדיר יאסין", היא נחשפה למספר רב של סיפורים מהמלחמה שלא קיבלו את אותה רמה של תשומת לב כמו טבח דיר יאסין, ורצתה ליצור סרט שיציג לקהל הישראלי תמונה מלאה של כל האירועים הדומים שהתרחשו במלחמה.
לדבריה "אני ישראלית, ולכן הדבר היחידי שבאופן אמיתי אני יכולה לעסוק בו זה החברה ממנה אני באה, בה גדלתי ושאני חלק ממנה.
אני חייה פה בישראל, יש לי ילדים פה, בחרתי לגדל אותם פה...
יש לי רצון שהילדים יגדלו למקום מורכב יותר מבחינת התודעה ההיסטורית שאני חושבת שתוביל גם להווה או עתיד אחר, אם היא תהיה יותר מורכבת ופחות בנויה על אתוס שהוא לא מורכב.
לכן היה לי חשוב לעשות את זה בתוך התאגיד, במימון של כסף ישראלי, של המדינה."
הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל דוקאביב 2023, שם זכה בפרס התחקיר הטוב ביותר.
ביולי 2023 הוקרן הסרט בברלין, באירוע שהתקיים בחסות מכון עקבות.
בהמשך הקיץ נערכו מספר הקרנות בסינמטקים בישראל.
ב-5 בפברואר 2024 הוקרן הסרט במכון ואן ליר בירושלים במסגרת תחרות פרסי הפורום הדוקומנטרי, שבה זכה בפרס התחקיר הטוב ביותר ובפרס העריכה הטובה ביותר.
הסרט יועד להקרנה טלוויזיונית בתאגיד השידור "כאן" סביב אירועי יום העצמאות ה-75, אך שידור הסרט נדחה מאז מספר פעמים.
דחיית השידור לוותה במחלוקת ציבורית וטענות לצנזורה פוליטית.
בסופו של דבר נקבע מועד שידורו בכאן 11 בשני חלקים ב-6 בספטמבר וב-13 בספטמבר 2025 אבל 2 החלקים שודרו ב-6 בספטמבר.
בנובמבר 2024 תוכננו הקרנות קולנוע של הסרט וחלקן נדחו בשל פנייה מטעם המועצה לביקורת סרטים, אך ב-25 בנובמבר התירה המועצה את הקרנתו.
בכך התיישרה המועצה לביקורת סרטים לפי הקו שקבע בג"ץ ב-2003 בפסק דין בעניין הסרט "ג'נין ג'נין" של מוחמד בכרי, ולפיו "המועצה אינה מוסמכת להגביל ביטויים פוליטיים או אידאולוגיים גם אם השלטון או רוב הציבור חולקים עליהם".
לצד זאת, בהיעדר מועד שידור לא ניתן לקיים הקרנות מסחריות של הסרט והוא הוקרן במספר קטן של הקרנות שאינן למטרות רווח במסגרת אירועי תרבות ודיונים אקדמאים.
בפסטיבל דוקאביב 2023 זכו לילי יודינסקי, גל רוזנבלוט וז'נאן בסול עבור "1948 – לזכור ולשכוח" בפרס התחקיר.
בנימוק הזכייה כתב חבר השופטים כי "עבודת התחקיר המעמיקה ורחבת ההיקף בסרט צוללת אל ההיסטוריה של קום המדינה ומביאה עדויות חדשות, חומרי ארכיון ויזואליים עשירים ושורה של דמויות הנוברות בעבר, המשרטטים יחד תמונה מורכבת ומפורטת של זיכרון קולקטיבי מודחק המאיים להכתים את דמותה של המדינה".
בפרסי הפורום הדוקומנטרי 2024 זכו עבור הסרט לילי יודינסקי, גל רוזנבלוט וז'נאן בסול בפרס התחקיר.
בפרס העריכה זכתה עורכת הסרט נטע דבורקיס.
ב-16 במאי 2023 כתב מבקר הקולנוע מרקו סטוצ'ילצ'קוביץ' באתר "Cineuropa":
ב-18 במאי 2023 כתב עופר ליברגל באתר סריטה:
שני ליטמן כתבה על הסרט בעיתון הארץ כי "הסרט של שושני מאפשר דיון חשוב ומעמיק בשאלה כיצד מדינה מעצבת את האתוס שלה, מה היא מדחיקה באופן אקטיבי, מי השותפים להדחקה הזאת ומה הם מחיריה."
ב-5 במאי 2025 כתב עינב שיף "אחד המסמכים הדוקומנטריים הכי מתוחקרים ומנומקים שנעשו בישראל על אודות המלחמה שמתוכה נולדה האומה, שנוגע בלי פחד גם בסוגיות היסטוריות וגם בשאלת הזיכרון ההיסטורי."
ב-7 בספטמבר 2025 כתב רועי אבן באתר מאקו "וכשסוף סוף צופים בו, לא מאמינים שבמשך שנתיים רבו כאן על הסרט הזה.
"מקדם נרטיב כוזב ואנטישמי", הגדיר אותו השבוע שר התקשורת שטרם צפה בו, בלי להבין שכל מה שהסרט עושה זה להימנע מנרטיבים.
במקומם הוא מתעדף יסודיות, ענייניות, איזון בריא והגיוני.
כאלה שנשענים לא על אתוסים אלא על עדויות ונתונים גולמיים".
באותו יום כתב שמוליק דובדבני באתר ynet על שושני: "היא מבקשת לייצר את מה שנדמה כנרטיב האולטימטיבי של מלחמת 1948, מתוך הבנה שהסיפור ההיסטורי הציוני אינו צדו השני של הסיפור הפלסטיני, אלא שמדובר בנרטיב אחד, ושאי אפשר לספר את הסיפור האחד (לזכור) בלי להתייחס לסיפור האחר (לשכוח).
שני הסיפורים כרוכים זה בזה, וכמו שאומר אחד המרואיינים: מדינה בריאה חייבת לדעת להתמודד עם הפינות האפלות" ו"קשה לחשוב על סרט רלוונטי יותר למציאות העכשווית".
ב-12 בספטמבר 2025 כתב דורון ברוש באתר מעריב ביקורת על הסרט והגדיר אותו כ"די בינוני".
בביקרותו הוא מאשים את שושני שמטרתה הסמויה בסרט היא להציג את "צה"ל הרע" ואת פשעי המלחמה שעשה במהלך המלחמה ומטרתה "נובעת מתוך, נגיד, רצון לזכות בהערצת הברנז'ה, בהזמנות לפסטיבלים מקומיים בארץ ובחו"ל".
בנוסף הוא אומר שלאחר השביעי באוקטובר השאלה האם צה"ל טבח בכפרים ב-1948 לא ניצבת בראש סדר העדיפויות שלו.
בפברואר 2024 שלח שר התקשורת שלמה קרעי מכתב ליו"ר תאגיד השידור גיל עומר ובו טען כי בסרט "עלילות דם מזוויעות ושקריות", והוסיף כי השקעת כספי ציבור בהפקתו הוא הפרה לכאורה של החוק האוסר מימון ציבורי לאירועים המציינים את יום הנכבה.
תאגיד השידור הגיב כי פנייתו של קרעי חורגת מסמכותו להתערב בתכני התאגיד, והוסיפו כי "זאת כחלק מתפקידו של השידור הציבורי לתת ביטוי לחלקים שונים של החברה והעם..." האגודה לזכויות האזרח צדדה בתאגיד, ומשרד המשפטים קיבל את עמדתם.
במכתב ליועצת המשפטית לממשלה גלי בהרב-מיארה ממאי 2024 עמד קרעי על סמכותו לפיקוח על התאגיד ועל כן גם על תכניו אף על פי שהחוק תוחם את סמכויותיו.
לשיטתו חוק הפרשנות וכמו כן השכל הישר מסמיכים אותו לפנות לתאגיד ולחוות את דעתו, וכי היותו נציג ציבור משמע שהוא משמיע את קול הציבור.
בפוסט נלווה ברשת X האשים קרעי את בהרב-מיארה בהשתקה ותמיכה ב"שונאי ישראל".
במאית הסרט נטע שושני כתבה בתגובה שהיא "...מזמינה את קרעי לצפות בסרט '1948', ללמוד שיעור חשוב בהיסטוריה שכנראה חסר לו, ואז, אולי גם יבין שלקרוא לו אנטי ישראלי, או לי כיוצרת 'שונאת ישראל' זו פשוט הוצאת דיבה".
שידור הסרט בתאגיד השידור נדחה מספר פעמים.
לדברי שושני מועד ההקרנה המקורי היה יוני 2023, אך נדחה בצורה חוזרת מנימוקי פריצת מלחמת חרבות ברזל..
בתאגיד טענו כי דחיית השידור אין פירושה גניזתו ולא קשורה בלחץ פוליטי.
דחיית שידור הסרט לוותה בביקורת כי הדחייה בעלת מניעי השתקה פוליטיים.
במהלך נובמבר 2024 תוכננו מספר הקרנות בסינמטקים שנאסרו על ידי המועצה לביקורת סרטים בטענה כי שהסרט לא הועבר לאישורה, על פי "פקודת סרטי הראינוע" מ-1927. מנהלי הסינמטקים הבהירו כי מדובר בצעד חריג.
מנהל הסינמטק בחיפה ירון שמיר אמר כי "אף פעם לא ביקשו מאיתנו (להגיש סרטים לאישור המועצה), וברור שיש פה ניסיון למנוע את ההקרנה ולהשתמש בכלי חוקי כדי למנוע אותה.".
מספר הקרנות נדחו ובוטלו בעקבות הפעלת הפקודה.
איגודי יוצרי הקולנוע והטלוויזיה ופורום מוסדות תרבות קראו למועצה שלא לערב שיקולים פוליטיים בהחלטותיה, וגינו את השימוש "בהחלטה שרירותית מכוח פקודה מנדטורית שלא נעשה בה שימוש יותר מ-30 שנים".
בתאריך 25 בנובמבר 2024 התירה המועצה את הקרנת הסרט תוך הגבלת גיל הצפייה ל-16 ומעלה.
משרד התרבות מסר כי גם עם הסתייגות מחלק הטענות העולות בסרט ובעת מלחמה, אין מסמכות המועצה לדון באמיתות הטענות ואין צידוק לאיסור הקרנת הסרט.
שר התרבות והספורט מיקי זוהר מסר כי "מדובר בהחלטה הזויה ומופרכת".
לדברי שושני הסרט נותר מצונזר בפועל.
הדחייה החוזרת הופכת את הקרנתו בבתי קולנוע לבלתי אפשרית בעקבות סעיף בחוזה המתיר את הקרנת הסרט בבתי קולנוע בחלון זמן של 28 ימים ממועד שידורו בתאגיד.
על פי תאגיד השידור אי שידור הסרט נובע ממורכבות בניית לוח שידור, וטען שדחיית שידורו המקורית הייתה עקב "חוסר מוכנות ההפקה ורצונה להשתתף בפסטיבלים".
שושני דחתה את הטענה, ואמרה כי הסרט מוכן לשידור ממאי 2023. בעיתון "הארץ" דווח כי בפגישה במהלך נובמבר 2024 נאמר לשושני על ידי מנכ"ל התאגיד גולן יוכפז כי הסרט נדחה לשידור בכדי להימנע מפגיעה ברגשות הציבור תוך כדי מלחמה.
לדברי שושני סירבו בפגישה להתחייב לשידור הסרט בעתיד הנראה לעין, ושללו טענות לצנזורה עצמית.
התאגיד הגיב כי הסרט "מביא בין היתר, גם עמדות מורכבות - אך הטענה כאילו תאגיד השידור מבקש חלילה לפגוע בצה"ל היא מופרכת ומשוללת יסוד".
לאחר מספר ימים פורסמה הודעת גינוי נגד השר הקרעי מטעם מספר ארגונים מתעשיית הקולנוע והטלוויזיה, ביניהם איגוד הבמאיות והבמאים, הפורום הדוקומנטרי בישראל, איגוד תסריטאי הקולנוע והטלוויזיה, איגוד העורכים - איגוד מקצועות הפוסט בישראל ואיגוד מקצועות האנימציה.
שנת 1946 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 959 שנות לאום.
שנה זו היא גם שנת הקמתה של הרפובליקה הרביעית, שהתקיימה עד 1958, אז הוחלפה על ידי הרפובליקה החמישית.
עד 26 בינואר – שארל דה גול
26 בינואר–24 ביוני – פליקס גווין
24 ביוני–28 בנובמבר – ז'ורז' בידלו
28 בנובמבר–16 בדצמבר – ונסן אוריו (ממלא מקום)
מ-16 בדצמבר – לאון בלום
16 בינואר – שארל דה גול מתפטר מתפקיד ראש הממשלה הזמנית.
20 בינואר – שארל דה גול מתפטר מנשיאות צרפת.
6 במרץ – הו צ'י מין חותם על הסכם עם צרפת להכרה באוטונומיה של וייטנאם כחלק מהפדרציה ההודו–סינית והאיחוד הצרפתי.
19 במרץ – גויאנה הצרפתית, גוואדלופ, מרטיניק וראוניון הופכים למחוזות מעבר לים.
7 באפריל – צרפת מכירה רשמית בעצמאות סוריה.
5 במאי – נערך משאל עם על החוקה שנדחית.
2 ביוני – נערכות בחירות כלליות.
5 ביולי – מוצג לראשונה הביקיני, שעוצב על ידי לואי ריאר והוצג על ידי מישל ברנרדיני בתצוגה בפריז.
13 באוקטובר – נערך משאל עם על החוקה שמאושרת, ומוקמת הרפובליקה הרביעית.
10 בנובמבר – נערכות בחירות לאספה הלאומית של הרפובליקה הרביעית.
12 בדצמבר – לאון בלום מקים ממשלה שמורכבת מהמפלגות הסוציאליסטיות.
16 בדצמבר – מותג היוקרה כריסטיאן דיור מוקם על ידי כריסטיאן דיור.
24 בדצמבר – מוקמת רשמית הרפובליקה הרביעית.
7 באפריל – קולט בסו, אתלטית ואלופה אולימפית (נפטרה ב-2005).
17 באפריל – אלן דורבל, מדבב.
17 במאי – פיליפ טילו–בורד, ממציא ומהנדס (נפטר ב-2022).
22 ביולי – מיריי מאתיה, זמרת.
25 ביולי – ניקול פרחי, מעצבת אופנה, חברת מסדר האימפריה הבריטית.
30 בספטמבר – קלוד וריון, עיתונאי שייסד ומנהיג את תנועת הראלים.
8 באוקטובר – ז'אן–ז'אק בייניש, במאי סרטים (נפטר ב-2022).
6 בנובמבר – רומן ארגירודיס, כדורגלן.
24 בדצמבר – רוזלין בכלו, פוליטיקאית.
11 בפברואר – לודוויק–אוסקר פרוסר, פוליטיקאי סוציאליסט וקומוניסט (נולד ב-1889).
12 בפברואר – ז'ורז' דומה, רופא ופסיכולוג (נולד ב-1866).
10 באוגוסט – לאון גומו, ממציא, מהנדס ותעשיין (נולד ב-1864).
16 בספטמבר – אנרי גורו, מפקד בכיר בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה, הנציב העליון הראשון של סוריה ולבנון (נולד ב-1867).
5 באוקטובר – ססיל ברונשוויג, פוליטיקאית (נולדה ב-1877).
12 בדצמבר – רנה ז'נה פלקונטי, שחקנית תיאטרון וקולנוע (נולדה ב-1892).
שנת 1947 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 960 שנות לאום.
עד 16 בינואר – לאון בלום
מ-16 בינואר – ונסן אוריו
עד 22 בינואר – לאון בלום
22 בינואר–24 בנובמבר – פול רמדיה
מ-24 בנובמבר – רובר שומאן
16 בינואר – ונסן אוריו מושבע לנשיאות צרפת.
10 בפברואר – הסכמי השלום של פריז נחתמים בין בעלות הברית לבין איטליה, הונגריה, רומניה, בולגריה ופינלנד.
12 בפברואר – כריסטיאן דיור מציג את "המראה החדש" בתצוגת אופנה בפריז.
28 בפברואר – ארצות הברית מעבירה לצרפת בסיס בקזבלנקה.
29 במרץ – ההתקוממות המלגשית: בני שבטים לאומיים מתחילים להתקומם נגד השלטון הצרפתי.
6 במאי – ההתקוממות המלגשית: נהרגים במדגסקר 124–160 פעילים לא חמושים.
11 ביולי – אוניית המעפילים אקסודוס יוצאת מנמל סט, בסמוך למרסיי, ועל סיפונה 4,554 מעפילים.
27 ביולי – האונייה אושן ליברטי מתפוצצת בנמל ברסט וגורמת למותם של 26 בני אדם ולנזק רב.
יולי – חמישה גדודים מגיעים למדגסקר לדיכוי ההתקוממות המלגשית.
27 באוגוסט – הורדת הקצבת הלחם ל-200 גרם מובילה להתפרעויות בוורדן ובלה מאן.
30 באוגוסט – שריפה בבית קולנוע בפרבר של פריז גורמת למותם של 87 בני אדם.
ספטמבר – נפתח לראשונה פסטיבל אביניון.
7 באוקטובר – בווייטנאם, נפתח מבצע לאה לדיכוי מרד הווייט מין.
10 בנובמבר – מעצר ארבעה פועלי פלדה במרסיי גורם למהומות קומוניסטיות.
20 בנובמבר – פול רמדיה מתפטר מראשות ממשלת צרפת.
מחליפו, רובר שומאן, מגייס 80 אלף חיילי מילואים כדי לדכא את ההתפרעויות של הכורים.
27 בנובמבר – המשטרה משתלטת בפריז על משרדי המערכת של עיתונים קומוניסטיים.
3 בדצמבר – קומוניסטים מתקיפים רכבת בגלל שמועה שהיא מובילה חיילים.
4 בדצמבר – שר הפנים ז'ול מוק מפעיל אמצעי חירום אחרי שישה ימי ויכוחים אלימים באספה הלאומית.
9 בדצמבר – איגודי העובדים מפסיקים לשבות ופותחים במשא ומתן.
22 בדצמבר – מבצע לאה מסתיים בניצחון טקטי לצרפתים.
16 בינואר – ז'ולייט ברטו, שחקנית, במאית ותסריטאית (נפטרה ב-1990).
31 בינואר – ברנאר גווינדו, שחקן כדורגל (נפטר ב-2021).
1 באפריל - אלאן קון, מתמטיקאי ופיזיקאי תאורטי.
15 ביוני – אלאן אספה, פיזיקאי, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 2022.
10 ביולי – מישל אטיוון, עיתונאי, היסטוריון וסופר (נפטר ב-2021).
30 ביולי – פרנסואז בארה-סינוסי, ביוכימאית, כלת פרס נובל לפיוזיולוגיה או לרפואה לשנת 2008.
3 בספטמבר – ז'ראר הוייה, מאמן כדורגל (נפטר ב-2020).
20 בספטמבר – פטריק פוביר ד'ארבור, עיתונאי וסופר.
2 בדצמבר – יצחק ביטון, מוזיקאי צרפתי–יהודי.
19 בפברואר – פייר בסנאר, סינדיקליסט מהפכן (נולד ב-1886).
15 במרץ – ז'אן–רישאר בלוך, מחזאי, מבקר ומחבר נובלות (נולד ב-1884).
21 בספטמבר – מרסל אסטייר, פוליטיקאי (נולד ב-1885).
7 בדצמבר – טריסטאן ברנאר, מחזאי וסופר צרפתי–יהודי (נולד ב-1866).
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1948 ונוגעים לתחום הספרות.
4 במאי - הקרנת הבכורה של העיבוד הקולנועי למחזה המלט בכיכובו של סר לורנס אוליבייה.
זה יהיה הסרט הבריטי הראשון שיזכה בפרס האוסקר בקטגוריית הסרט הטוב ביותר.
הווארד פאסט - אחי גיבורי התהילה
אלן פטון - זעקי, ארץ אהובה
טובה ינסון – הסיפור על מגבעת המכשף (הספר השלישי בסדרת ספרי המומינים)
3 בפברואר - הנינג מנקל, סופר שוודי (נפטר ב-2015)
15 בפברואר – ארט ספיגלמן, אמן קומיקס יהודי-אמריקאי
4 במרץ - ג'יימס אלרוי, סופר אמריקאי
17 במרץ - ויליאם גיבסון, סופר מדע בדיוני אמריקאי-קנדי
4 באפריל – פטרישיה א' מק'קיליפ, סופרת אמריקאית של פנטזיה ומדע בדיוני
28 באפריל - סר טרי פראצ'ט, סופר בריטי, שכתב ספרי פנטזיה (נפטר ב-2015)
31 במאי - סבטלנה אלכסייביץ', סופרת ועיתונאית בלארוסית, זוכת פרס נובל לספרות לשנת 2015
21 ביוני – אנדז'יי ספקובסקי, סופר פנטזיה פולני
24 באוגוסט - אלכסנדר מק'קול סמית, סופר סקוטי
16 בספטמבר – ג'וליה דונלדסון, סופרת, מחזאית ושחקנית אנגלייה
מרטין, סופר מדע בדיוני ופנטזיה, תסריטאי ומפיק יהודי-אמריקאי
17 באוקטובר - רוברט ג'ורדן, סופר פנטזיה אמריקאי (נפטר ב-2007)
20 בדצמבר – עבדולראזק גורנה, סופר טנזני המתגורר בבריטניה.
חתן פרס נובל לספרות לשנת 2021
10 במרץ - זלדה פיצג'רלד, סופרת אמריקאית (נולדה ב-1900)
5 ביולי - ז'ורז' ברנאנוס, סופר צרפתי (נולד ב-1888)
27 ביולי - סוזן קיטינג גלספל, כותבת מחזות, שחקנית, סופרת ועיתונאית אמריקאית (נולדה ב-1876)
9 בספטמבר - לאיוש בירו, סופר, עיתונאי, תסריטאי יהודי-הונגרי (נולד ב-1880)
פרס נובל לספרות: טי אס אליוט
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1947 ונוגעים לתחום הספרות.