tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
D- ההפרש D=R(y)-R(o), כאשר R(y) הוא מד-הכושר של היריב ו-R(o) מד הכושר של השחקן, שניהם לפני העדכון; אבל אם הערך המוחלט של D עולה על 375, הערך חסום ב-375 (או מינוס 375), אלא אם הערך המוחלט עולה על 750, ואז הערך נקבע ל-400 (או מינוס 400).
B- בונוס למשחק התלוי ב־R(o) ובסוג התחרות ומחושב לפי הכללים הבאים:
אחרת: B=(2300-R(o))/2000 בתחרות בה זמן המחשבה המוקצב לשחקן הוא שעה ויותר.
B=(2300-R(o))/4000 בתחרות בה זמן המחשבה המוקצב לשחקן הוא עד שעה.
לאחר ששחקן מדורג מגיע למד כושר שהוא מעל 1300 הוא אינו יכול לרדת מתחת לזה גם אם עדכון מד הכושר בעקבות משחקים נוספים ששיחק מביא לתוצאה נמוכה יותר.
האיגוד הישראלי לשחמט מעניק תארים ודרגות לשחמטאים שהשיגו מד-כושר כדלקמן:
שחקן יהיה זכאי לדרגה מסוימת אם בעקבות חישוב מד-כושר התחלתי או עדכון מד-כושר השיג מד-כושר השווה או עולה על הנדרש לאותה דרגה.
שחקן ימשיך להיות זכאי לאותה דרגה, גם אם עקב חישוב תחרויות שנסתיימו מאוחר יותר לא השיג את מד-הכושר הנדרש.
התארים והדרגות הנם בתוקף לכל החיים.
קביעת מד כושר בין-לאומי על ידי פיד"ה
להלן כללי קביעת מד הכושר שהוגדרו על ידי פיד"ה, בתוקף החל מ 1 במרץ 2024: כללים אלו חלים על מד הכושר הסטנדרטי וכוללים שינויים יחסית לכללים הקודמים שהיו בתוקף החל מינואר 2022, כללים אחרים נקבעו למד כושר למשחקים מהירים ולמשחקי בזק.
מד הכושר של שחקן שאינו מדורג יחושב לפי רמת ביצועיו לאחר שישתתף בלפחות 5 משחקים כנגד שחקנים מדורגים בתקופה של עד 26 חודש.
מד הכושר לא יפחת מ-1400. במקרה שלאחר עדכון, מד הכושר יירד מ-1400 השחקן ייחשב שוב כלא מדורג.
מד הכושר הראשוני שייקבע מוגבל למקסימום של 2200.
לדוגמה: אם השחקן הלא מדורג ביצע 6 משחקים כנגד יריבים שדירוגם הוא 1500,1450, 1550, 1650, 1700, 1750 אזי מד הכושר הממוצע של יריביו יחושב להיות:
מד-הכושר של שחקן מדורג תלוי בתוצאות משחקיו בתחרויות שנכללו בעדכון מד-הכושר ומחושב על פי מד הכושר של השחקן לפני העדכון, על פי הפרש מד הכושר בינו לבין יריביו ועל פי מקדם מהירות K, בהתאם לנוסחה הבאה:
הפרש מד הכושר בין השחקן לבין יריבו במשחק מסוים נכלל בנוסחה באמצעות ההפרש P-PD, תוצאת המשחק בפועל (P) יחסית לסיכוי לנצח (PD) שהוא פונקציה של הפרש מד הכושר.
PD- הסיכוי של השחקן לנצח את יריבו יחושב לפי ההפרש D=R(y)-R(o), כאשר R(y) הוא מד-הכושר של היריב ו-R(o) מד הכושר של השחקן, שניהם לפני העדכון; אבל אם הערך המוחלט של D עולה על 400, הערך חסום ב-400 (או מינוס 400).
לדוגמה אם מד הכושר של השחקן זהה ליריב, PD=0.5, אם מד הכושר של היריב גבוה ב 400 ממד הכושר של השחקן, PD=~0.08. הכל לפי טבלה המפורטת בכללי קביעת מד הכושר על ידי פיד"ה המתבססת בקירוב על הנוסחא המוסברת בפתיח.
K- מקדם ההתפתחות נקבע באופן הבא:
K=40 עבור שחקן חדש ברשימת הדירוג עד שישלים אירועים בהם שיחק לפחות 30 משחקים או עבור שחקנים צעירים עד לסוף השנה בה הגיע השחקן לגיל 18 וכל עוד מד הכושר של השחקן נמוך מ-2300.
K=20 כל עוד מד הכושר של השחקן הוא נמוך מ-2200.
K=10 מרגע שהשחקן הגיע למד כושר של 2400 (גם אם מד הכושר שלו מאוחר יותר נמוך מ-2400).
K יוגבל למספר שלם הנמוך מהחלוקה של 700 במספר המשחקים הנכללים בעדכון הנוכחי.
לדוגמה אם נכללים 35 משחקים בעדכון, K יוגבל ל 20 ואם נכללים 36 משחקים, יוגבל K ל 19.
כאמור לעיל, ההפרש בין ציוני הכושר הרגעיים של שני מתחרים, שציון הכושר האמיתי שלהם ו- , מתפלג לוגיסטית, סביב ההפרש .
מן הנוסחאות המתארות את ההתפלגות הלוגיסטית אפשר לחשב שכל נקודה אמורה להיות מחולקת בין שני הצדדים ביחס של .
על-פי ה-USCF, לאמן אמור להיות דירוג של 2200–2400, ואמן בינלאומי, דירוג 2400 ומעלה.
הפרש של 200 נקודות פירושו שדו-קרב בן 8 משחקים אמור להסתיים בתוצאה החריגה 6:2. בדרך כלל הפער בין מתמודדים בתחרויות אינו מגיע לרמה כזו.
לאחר תחרות, מעדכנים את מד הכושר של כל משתתף.
העדכון תלוי בעיקר ב"מקדם המהירות" K: מקדם גבוה מאפשר לעדכן את הדירוג במהירות, ומקדם נמוך שומר יותר על יציבותו.
K הוא גבוה יותר לשחקנים חלשים ופחות מנוסים ונמוך יותר לאמנים ולשחקנים חזקים.
K הוא גבוה יותר במשחקים שבהם זמן המחשבה המוקצבת לשחקן גבוה יותר ונמוך יותר במשחקים שבהם זמן המחשבה המוקצבת לשחקן קטן יותר.
המקדם K משמש להכפלת תוצאת המשחק (1 ,0 ,1- עבור ניצחון, תיקו, הפסד בהתאמה) וגם להכפלת ההפרש שבין מד הכושר של השחקן ושל יריבו (מחולק ב 400).
כיוון שהניקוד הצפוי לשחקן A המתמודד נגד שחקן B מנוגד לזה הצפוי לשחקן B המתמודד נגד A (סכום הנקודות הוא 0 למעט מרכיב הבונוס B שמקבלים שני המתמודדים), אפשר לראות במודל העדכון מעין העברה של נקודות מן המפסיד למנצח בכל משחק.
ניצחון מול יריב חזק יותר יביא לתוספת ניקוד גבוהה יותר מאשר ניצחון מול יריב חלש יותר.
תיקו מביא לתוספת ניקוד מול יריב חזק יותר ויכול להביא להפחתת ניקוד כשהיריב חלש יותר.
הפסד מול יריב חלש יותר יביא להפחתת ניקוד גבוהה יותר מאשר הפסד מול יריב חזק יותר.
הניח שלכל השחקנים אותה סטיית תקן, כלומר, שפיזור הציונים הרגעיים סביב לציון האמיתי, אינו תלוי בשחקן.
הנחה זו מפשטת את הניתוח המתמטי ואת החישובים, אך היא אינה הכרחית (משום שכח החישוב הדרוש לעדכון סטיות תקן אישיות נמצא בהישג יד), וגם אינה נכונה (ידוע שיש שחקנים הנוטים יותר להתעלות או לשגות באופן קיצוני ביחס לרמתם הממוצעת, ויש כאלו הנוטים להיות יציבים יותר).
עם זאת, שילוב של סטיות תקן שונות במודל יביא לכך ששחקן המפסיד במשחק מול שחקן בעל אותו מד כושר, יאבד נקודות במספר השונה ממספר הנקודות שיריבו יזכה בהן.
המומחים חוששים שבמקרה כזה, תתעורר תחושה של חוסר-צדק או אפליה מכוונת, ומעדיפים בשל כך להיצמד למודל הפשוט והפחות מדויק.
שרירותיות – בחירת גודלו של הקבוע K שרירותית.
הקבוע שומר על מד הכושר מקפיצות פתאומיות, אך בולם שינוי במקרה שמד הכושר משתנה במהירות לאורך זמן קצר (כתוצאה מלימוד אינטנסיבי, לדוגמה).
קשה להצדיק את הערך 16 שנבחר בשיטת פיד"ה.
אי-התאמה לנתונים – מדידות של אלפי משחקים מראות ששחקנים "חלשים" מצליחים יותר מכפי שהם אמורים להצליח לפי המודל.
פירושו של דבר שישנה הערכת יתר של ההפרש בין ציוני הכושר.
זליגת נקודות – שחקן מן השורה מקבל דירוג התחלתי של לפחות 1200-1300 כשהוא נכנס לדירוג, ופורש כשרמתו גבוהה יותר.
בין הכניסה לפרישה, השחקנים מעבירים נקודות ביניהם, ולכן ההפרש בין נתוני הפרישה לנתוני הפתיחה אמור לגרום לדחיקת הדירוג הממוצע כלפי מטה.
אינפלציה – הניסיונות לתקן את זליגת הנקודות (למשל, בדרך של בונוסים המוענקים למשתתפים בתחרויות חזקות, ואינם נלקחים משחקנים אחרים), גורמים לעליה בדירוג מד-הכושר הממוצע לאורך הזמן.
מדידה יחסית או מוחלטת – יש הטוענים כי עליית מד הכושר הממוצע מוצדקת, לאור התפתחות המומחיות של שחקני השחמט מבחינה תאורטית, בידע הפתיחות והסיומים, וכדומה.
השאלה היא האם מד הכושר אמור לשקף כושר מוחלט, ולאפשר השוואה בין שחקן בן המאה ה-21 לשחקן מראשית המאה ה-20, או להשוות את השחקן לבני תקופתו.
קושי בהשוואות היסטוריות – עקרונית, אפשר לחשב את מד הכושר אחורנית, גם לתקופות בהן טרם הונהג, מתוך השוואת נתונים היסטוריים של המשחקים הידועים לנו.
מד הכושר אמור לסייע לענות על השאלה מי אמור היה לנצח בדו-קרב תאורטי בין בובי פישר וחוסה קפבלנקה, וכדומה.
בפועל, מרחק השנים בין המדידות מקשה על ההשוואה, גם בשל בעיית האינפלציה שהוזכרה לעיל.
בזכות העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90 הפכה ישראל למעצמת שחמט, וכיום מתגוררים בה רבי אמנים ידועי שם.
יחד עם זאת, נכון לאפריל 2025, בוריס גלפנד (עם מד כושר של פיד"ה 2652) ומקסים רודשטיין (עם מד כושר של פיד"ה 2647) הם הישראלים היחידים הנמצאים בין מאה השחמטאים הטובים בעולם.
בוריס גלפנד, אף התמודד בדו-קרב על אליפות העולם בשחמט 2012.
מד הכושר המרבי שנמדד אי פעם היה של מגנוס קרלסן במאי 2014, ועמד על 2882. בכך הוא שיפר את שיאו לאחר שבדצמבר 2012 שבר את שיאו הקודם של גארי קספרוב בן 13 השנים.
גרף מד כושר של עשרת המדורגים הראשונים בעולם
מד סיזן הייתה סופרגרופ אמריקאי שנוצרה ב-1995 משלוש להקות שונות מתוך סצנת הגראנג'.
מקור השם הוא המונח באנגלית המתאר את התקופה בשנה שבה פטריות הגורמות להזיות נמצאות בשיא פריחתן.
שמה המקורי של הלהקה היה "Gacy Bunch", על שמו של הרוצח הסדרתי ג'ון ויין גייסי וכן על שמה של סדרת טלוויזיה משנות ה-70 בעלת אותו השם.
הלהקה הורכבה מליין סטאלי, סולן להקת אליס אין צ'יינס, מייק מקריידי גיטריסט להקת פרל ג'אם, בארט מרטין מתופף להקת סקרימינג טריז וג'ון בייקר סאונדרס (חבר קרוב של מק'ריידי) שבעבר ניגן עם אמני בלוז ידועים.
מארק לאנגן סולן להקת סקרימינג טריז מתארח באלבום בשני שירים.
סטאלי הוא האחרון שהצטרף להרכב כסולן וככותב העיקרי של הטקסטים.
מד סיזן הוציאה אלבום אחד בלבד בשם Above.
הסגנון באלבום הוא שילוב בין גראנג' ובלוז, והוא הוקלט במהלך תקופה נדירה של פיכחות מצידו של סטאלי, שנאבק בהתמכרותו להרואין במשך יותר מעשור.
מד סיזן מופיעה גם באלבום ההוקרה לג'ון לנון, "Working Class Hero", שם היא מבצעת גרסת כיסוי לשיר "I Don't Wanna Be a Soldier".
בשנים 1997–1999 נקראה הלהקה "Disinformation".
ג'ון בייקר סאונדרס וליין סטאלי מתו שניהם בנסיבות דומות.
בייקר נפטר ממנת יתר של הרואין במהלך 1999, וסטאלי (מנת-יתר היא סיבת המוות המשוערת) במהלך 2002.
בשנים 2012 ו-2014–2015 התבצעו איחודים חלקיים של הלהקה עם מקריידי.
מד גשם הוא מכשיר מדידה שבאמצעותו מודדים את כמות המשקעים שיורדים במקום מסוים ובזמן מסוים.
המכשיר יכול להיות אוטומטי או ידני, כלומר שאדם יצטרך לבוא ולבדוק את גובה המים במד הגשם.
מד הגשם הוא כלי פשוט, המודד במילימטרים את כמות המשקעים ומאפשר מדידה אחידה.
מדידת כמות המשקעים חיונית לצרכים שונים, החל בחקלאות וכלה באגירת מים במאגרים שונים.
מידע על כמות המשקעים הממוצעת באזור מסוים יכולה גם ללמד אודות המצב בו נמצאת מערכת אקולוגית באותו מקום, ומהווה גורם חשוב במחקר.
היות שהשונות המרחבית בתפרושת הגשמים גדולה, בגלל מבנה העננים והתפתחותם, מדידה של כמות משקעים אינה מבוססת על מד גשם יחיד וישנה עדיפות למדוד את הגשם באמצעות רשת מדי גשם, המוצבים במקומות שונים, מבחינת תנאי האזור: כדוגמת עוצמת רוחות וטמפרטורה, וכן גובה הקרקע.
בגלל השונות הזמנית הגבוהה, נהוג לפרסם גם מדידות שעתיות וגם מדידות יומיות ושנתיות.
מד התנגדות (אוהם-מטר) הוא מכשיר מדידה חשמלי באמצעותו ניתן למדוד את שיעור התנגדותו של הרכיב הנבדק למעבר זרם חשמלי דרכו.
מכשיר המדידה נותן את הקריאה ביחידות אוהם (או כפולותיו), ומכאן שמו.
מד התנגדות מכונה לעיתים מגר (על שמה של , חברה מובילה ליצור מדי התנגדות).
אוהם-מטר הוא בעל התנגדות חשמלית גבוהה ואמור לשמש כנתק במעגל, ולכן יחובר במקביל לרכיב שאת התנגדותו רוצים למדוד.
המכשיר פועל בהסתמך על הגדרת ההתנגדות החשמלית , לפיה במתח חשמלי V נתון, תהיה עוצמת הזרם החשמלי I ביחס הפוך להתנגדות החשמלית R.
המכשיר הוא למעשה מד זרם (אמפרמטר) אשר לצורך מדידת התנגדות מצורפת אליו סוללה חשמלית כמקור מתח קבוע שעוצמתו ידועה.
הסוללה מפעילה מפל מתח על הרכיב, והמכשיר מודד את הזרם העובר במעגל כתוצאה ממפל מתח זה, ומציג את תוצאת המדידה בסקלה אוהמית המציגה את ערכי ההתנגדות המחושבים לזרם הנמדד במתח הידוע.
בגלל היפוך היחס בין עוצמת הזרם למידת ההתנגדות, הסקלה של אוהם-מטר איננה ליניארית, כלומר המרחק בין שנתות המדידה בה הולך וקטן ככל שההתנגדות גדלה.
קיימים מכשירי אוהם מטר בעלי תצוגה ספרתית הפותרת את אי-הנוחות הכרוכה בעבודה עם סקלת מחוג לא ליניארית.
מאחר שהמכשיר מכיל מד זרם מובנה, ניתן בקלות להתאימו מראש גם למדידת נתונים נוספים, כגון זרם, מתח, ורציפות חשמלית.
מכשירים משולבים הכוללים מספר פונקציות כאלה מכונים "רב מודד" (מולטי מטר), והם קיימים הן בגרסה פשוטה עם סקלת מחוג, והן בגרסאות בעלות מערכת מדידה ותצוגה ספרתיות (רב מודד דיגיטלי).
מד זרם (אמפרמטר) הוא מכשיר מדידה למדידת עוצמה של זרם חשמלי.
שם המכשיר נגזר מהשם של יחידת המידה של הזרם – אמפר, ומהמילה האנגלית מטר (מונה).
האמפרמטר בנוי מסליל נייד ומגנט.
ברגע שעובר זרם חשמלי במעגל, כלומר בסליל, נוצר כוח אלקטרומגנטי שמזיז את הסליל.
לסליל מחוברת מחט הנעה לאורך סקאלה.
לפי תזוזת המחט נקבעת עוצמת הזרם.
ישנם אמפרמטרים הבנויים מסליל וליבת מתכת.
במקרה זה, הסליל הוא החלק הקבוע והליבה ניידת.
ישנם מדי זרם בעלי צג דיגיטלי בהם הזרם מתורגם לתצוגה דיגיטלית.
מדים אלה משלבים, בדרך כלל, מספר מכשירי מדידה במכשיר אחד: אמפרמטר, וולטמטר ועוד.
מדים אלה נקראים רב מודד.
האמפרמטר מחובר למעגל החשמלי בטור, כמו רכיבים אחרים במעגל.
כדי לא לפגוע בתוצאות המדידה או במתח של המעגל החשמלי, לאמפרמטר האידיאלי תהיה התנגדות חשמלית זניחה.
אך במציאות למד הזרם יש התנגדות (חיבור רכיב בטור יפגע במתח, מכיוון שהמתח על כל רכיב במעגל הוא: לפי חוק אוהם.
לכן, אם ההתנגדות אפסית, המתח שילקח מהמעגל יהיה אפסי).
כיום יש מכשירי מדידה שמסוגלים למדוד זרם במעגל גם בלי להתחבר אליו בצורה ישירה.
מכשירים אלו משתמשים בתכונות חשמליות כגון השראה אלקטרומגנטית.
לכל אמפרמטר יש תחום של זרם חשמלי בו הוא יכול לעבוד, הן מבחינת אי יכולת המכשיר לחוש בזרמים חלשים והן מבחינת עמידות המכשיר בזרם חזק מדי.
ניתן להגדיל את תחום העבודה של האמפרמטר בעזרת חיבור נגד במקביל.
חיבור זה נקרא מיצד (Shunt).
במעגל חשמלי כזה, חלק מהזרם החשמלי זורם דרך המיצד, כך שבפועל, דרך האמפרמטר יעבור זרם קטן יותר.
דרך נוספת למדידת זרמים חזקים היא חיבור האמפרמטר באמצעות משנה זרם.
אמפרמטר צבת הוא אמפרמטר ידני העושה שימוש במשנה זרם על מנת למדוד זרמים במעגלים קיימים ללא צורך בפתיחתם.
המכשיר מכיל בקצהו טבעת הנפתחת על ידי הפעלת לחץ על ידית ונסגרת באמצעות קפיץ.
סגירת הטבעת מסביב למוליך מאפשרת מדידת הזרם העובר בו.
מד מתח (וולטמטר) הוא מכשיר מדידה למדידת מתח חשמלי בין שתי נקודות במעגל החשמלי.
מד המתח מחובר במקביל לרכיבים הנמדדים, ומדידת המתח במעגל מתאפשרת בעזרת העברת זרם דרך התנגדות המד (שצריכה להיות גבוהה ככל הניתן).
למעשה מודד המכשיר את הפרש הפוטנציאלים בין שתי נקודות.
המדידה מוצגת על גבי תצוגה דיגיטלית או בצורה אנלוגית של מחט על גבי סולם ערכים.
למד מתח אופייני שני גשושים (Probe) בצבעי שחור ואדום.
הגשוש השחור מסמן את הקוטב השלילי (מינוס) והגשוש האדום מסמן את הקוטב החיובי (פלוס).
היפוך בחיבור הגשושים לצורכי מדידה לא תשפיע על התוצאה אלא על סימון הקוטב (כיוון זרימת המטען החשמלי).
מד קיבול הוא מכשיר מדידה חשמלי המשמש לבדיקת קיבול של קבלים.
מכשירים פשוטים מספקים קריאה של הקיבול, ומכשירים מתוחכמים יותר יכולים לספק גם מדדים נוספים כמו זליגה דיאלקטרית, התנגדות טורית שקולה והשראות.
וולטמטרים רבים כוללים אפשרות למדוד קיבול.
מדידה זו נעשית על ידי טעינה ופריקה של הקבל הנבדק בזרם ידוע מראש ומדידת קצב העלייה של המתח החשמלי; ככל שקצב העלייה איטי יותר, כך הקיבול גדול יותר.
בדרך זו ניתן למדוד קיבולים של ננופארדים עד כמה מאות מיקרופאראדים.
דרך מתוחכמת יותר למדוד את הקיבול היא על ידי שילוב הקבל הנבדק בגשר.
על ידי שינוי ערכי ה"רגליים" האחרות של הגשר (וייצירת שיווי משקל חשמלי) ניתן לקבוע את הקיבול.
הגשר יכול למדוד פרמטרים נוספים (התנגדות טורית שקולה והשראות).
מדי קיבול כאלו מאפשרים למדוד קיבולים של פיקופאראדים עד פאראדים.
אפשר גם ליצור מקדם מתח של זרם ישר ולהשתמש במד הקיבול כדי למדוד את זרם הזליגה.
מד הַשְׁרָאה הוא מכשיר מדידה אלקטרוני-מכני למדידת השראות אלקטרומגנטית, שהיא המתח הנוצר במוליך כתוצאה מתנועתו בשדה מגנטי או משינוי השדה המגנטי המופעל עליו.
שימוש אופייני במד השראה הוא במגלה מתכות.
זה בנוי מסליל מוליך בו זורם זרם (אלקטרומגנט).
כאשר מגלה המתכות מועבר מעל פיסת מוליך, נגרם שינוי בשדה המגנטי שיוצר הסליל בשל ההשראה ממנו לאותה פיסה ומשתנה צריכת הזרם של מגלה המתכות, שינוי המפעיל זמזם שמתריע על גילוי המתכת.
באופן דומה מד השראה משמש למדידת צריכת חשמל ביתית, באמצעות דיסקת מתכת המסתובבת בשל השראה אלקטרומגנטית הנוצרת עליה בעת שזרם זורם ברשת החשמל הביתית.
מד לחץ דם או ספיגמומנומטר (sphygmomanometer, מקור המילה ביוונית "ספיגמוס", sphygmus, שמשמעותה דופק, ובמונח המדעי "מנומטר", manometer, שמציין מד לחץ) הוא מכשיר המשמש למדידת לחץ הדם בעורקי האדם.
ישנם סוגים שונים של מדי לחץ דם, הנחלקים למדים אנלוגיים ומדים דיגיטליים.
תוצאת מדידת לחץ הדם ניתנת בזוג מספרים המסמלים לחץ, בדרך כלל ביחידות של מילימטרים של כספית.
המספר הגבוה מציין את הלחץ הסיסטולי (נוצר בזמן התכווצות שריר הלב) והמספר הנמוך מציין את הלחץ הדיאסטולי (הלחץ בזמן מנוחת שריר הלב בין שתי פעימות).
הערכים התקינים המקובלים ללחץ דם הם 120 מ"מ כספית לחץ סיסטולי ו-80 מ"מ כספית לחץ דיאסטולי, אך הם תלויים בגיל ובמצב הנבדק.
מד לחץ הדם הראשון הומצא בשנת 1711 על ידי כומר אנגלי בשם סטיבן היילס (Stephen Hales).
היילס החדיר צינורית זכוכית לסוס, הקיז את דמו החוצה למבחנה, בחן את כמות הדם שיצאה ואת העלייה בגובה נוזל הדם בין פעימה אחת לשנייה.
שיטה זו הייתה פולשנית, ולכן לא נוסתה על בני אדם.
בשנת 1855, פיזיקאי גרמני בשם קארל וון וירורדט (Karl Von Vierordt) מדד לחץ דם לראשונה שלא באמצעות חדירה ישירה לכלי הדם, אלא חיצונית על ידי הפעלת לחץ זמני על עורק לשם העלמת הדופק.
עם זאת, המכשיר היה גדול ומסורבל (בגובה של 168 סנטימטרים) והפיק מדידות לא עקביות.
מכאן ואילך בוצעו שיפורים רבים באמצעי המדידה החיצוניים עד לקבלת המכשירים המוכרים לנו כיום.
נתאר כיצד נמדד לחץ הדם במד אנלוגי.
מד לחץ דם מורכב משרוול מתנפח המולבש לרוב על זרוע האדם הנבדק, אל השרוול מחובר צינור גמיש (לרוב העשוי מגומי) המוביל אל אמצעי המדידה (מד הלחץ).
לאחר הנחת השרוול מנפחים אותו באמצעות כדור לחיץ.
מנפחים את השרוול המהווה חסם עורקים זמני באוויר דחוס עד שחשים שהדם מפסיק לזרום בעורק, כלומר, מפסיקים לחוש דופק בגפה.
לאחר מכן, משחררים את הלחץ באיטיות על ידי פתיחת המסתם בכדור הלחיץ, תוך כדי האזנה בעזרת מסכת (סטתוסקופ) אחר חידוש זרימת הדם בעורק.
כאשר הלחץ בשקית משתווה ללחץ הדם בעורק, תחודש זרימת הדם לגפה באופן סילוני ולא רציף.
רחשי תהליך זה שנשמעים בסטתוסקופ נקראים "קולות קורוטקוף" (Korotkoff Sounds).
הקול הראשון שבוקע מהווה נקודת ציון לקביעת הלחץ הסיסטולי באמצעות מד הלחץ.
ממשיכים לשחרר בהדרגה את הלחץ בשרוול, עד שלחץ הדם בעורק משתווה ללחץ השרוול המנופח, זרימת הדם הופכת סדירה והדופק הנשמע בסטתוסקופ נעלם.
בנקודה זו נקבע את ערך הלחץ הדיאסטולי.
על פי רוב, שרוול המכשיר מולבש על הזרוע, מעל המפרק.
אמנם ישנם גם מכשירים המודדים את לחץ הדם בפרק כף היד או באצבע אך אלו נחשבים פחות אמינים.
נציין, כי שיטה זו אינה מדויקת לחלוטין, ויכולות להיווצר טעויות מדידה כתוצאה למשל מנוקשות של העורק, התרגשות או רגישות של הנבדק ("יתר לחץ דם של חלוק לבן"), תת-לחץ דם חמור (במיוחד במכשיר דיגיטלי) ועוד.
במידה ודרושה מדידה רציפה, לדוגמה במעקב על חולה בטיפול נמרץ, לרוב משתמשים בשיטה פולשנית במסגרתה מכניסים צנתר לעורק, אשר עוקב באופן רציף אחר לחץ הדם של המטופל.
קיימים מספר סוגי מדי לחץ דם:
מד לחץ דם ידני (אנלוגי) – דורש סטטוסקופ להאזנה.
בדרך כלל נעשה בו שימוש על ידי אנשי מקצוע.
מד לחץ דם כספית – נחשב כמד לחץ הדם המדויק ביותר (מדד הזהב – Gold Standard).
במד מסוג זה מודדים לחץ דם תוך שימוש בצינורית מדידה המכילה כספית ובדיקת גובה עמודת הנוזל לקבלת ערכי לחץ הדם.
בשל הדיוק הרב של מדים מסוג זה, משתמשים בהם בדרך כלל בניסויים קליניים ובקביעת לחץ דם לאוכלוסיות בסיכון (כגון נשים בהריון).
מד לחץ דם אנרואידי (חסר נוזל) - מד מכני שנחשב בטוח יותר לשימוש ממד לחץ הדם של הכספית, אשר נחשבת רעילה.
עם זאת, המד נחשב פחות מדויק ודורש בדיקות כיול בשל הרכיבים המכניים הנכללים בו.
מד לחץ דם דיגיטלי – מכשיר אלקטרוני, קל לתפעול וניתן לשימוש גם בסביבה רועשת.
בניגוד למד לחץ הדם האנלוגי, מד לחץ הדם הדיגיטלי מודד את הערכים באמצעות מדידת תנודות וחישובים אלקטרוניים.
הדבר מתבצע באמצעות חיישנים פיזואלקטריים, חיישן לחץ, ורכיבים אלקטרוניים הכוללים מעבד זעיר.
המכשיר אינו מודד ישירות את לחץ הדם הדיאסטולי והסיסטולי, אלא משתמש בממוצע לחץ הדם ובחישובים סטטיסטיים של נתונים שהוזנו מראש.
מדים מסוג זה נפוצים בשימוש ביתי בשל פשטות הפעלתם.
עקרונות חשובים במדידת לחץ דם
להלן מספר עקרונות מרכזיים בעת מדידת לחץ דם:
יש לוודא שימוש במכשיר מכויל ותקין.
יש להימנע מצריכת קפאין, ביצוע פעילות גופנית ועישון לפחות 30 דקות לפני המדידה.
בזמן המדידה וכ-5 דקות לפניה יש להקפיד על ישיבה נינוחה, כאשר שתי הרגליים על הקרקע והזרוע הנבדקת נתמכת ונמצאת בגובה הלב.
יש להסיר מהזרוע בגדים לוחצים.
את השרוול יש להתאים להיקף זרוע הנבדק ולהניחה על העורק הברכיאלי שנמצא בצד הפנימי של הזרוע, בין הכתף למרפק.
יש לבצע מספר מדידות, כאשר מדידה נחשבת למדויקת במידה שהתקבלה תוצאה דומה לה במדידה עוקבת (הפרש של עד 5 מ"מ כספית).
מאחר שעלול להיות הבדל משמעותי במדידה בין שתי הידיים, יש למדוד בפעם הראשונה את לחץ הדם בשתיהן, לראות היכן מתקבלת המדידה הנמוכה יותר ומרגע זה להמשיך למדוד ביד זאת בלבד.
חשוב להתייחס בזהירות לקשר בין תוצאת המדידה למצב האדם הנבדק.
למשל, היצרות בעורקים המובילים למוח עלולה לגרום לירידה בלחץ הדם בעורקי המוח יחד עם עליה בלחץ הדם שנמדד בזרוע.
מד טי.וי הייתה תוכנית מערכונים קומית זוכה בשישה פרסי אמי ששודרה במוצאי שבת ברשת פוקס האמריקאית בין השנים 1995–2009.
התוכנית מבוססת על עיתון הסאטירה מד מגזין ומכילה מערכונים ופרודיות בסגנון התוכנית "סאטרדיי נייט לייב".
כמו כן, התוכנית מכילה קטעי מעבר המבוססים על קטעי קומיקס מתוך MAD Magazine - כגון - Spy vs.
Spy, והפינה של דון מרטין.
בניגוד לתוכניות כגון סאטרדיי נייט לייב, המחקות אנשים לרוב בצורת ראיונות פיקטיביים עימם, החיקויים ב-MADtv מופיעים לרוב בתור פארודיות כגון חיקויי שחקנים בפארודיות על תוכניותיהם וסרטיהם, חיקויי זמרים באמצעות פארודיות על שיריהם וכדומה.
עם השנים עברו בצוות התוכנית שחקנים כגון ניקול סאליבן, פאבלו פרנסיסקו, מייקל מקדונלד, ויל סאסו, מו קולינס ואלכס בורסטיין, שחלקם הצליחו רבות לאחר עזיבת התוכנית ובעקבות החשיפה בתוכנית השתתפו בתוכניות מצליחות אחרות.
קריסטה פלנגאן - בין החיקויים שעשתה: היידי קלום, מיילי סיירוס, היידן פנטייר, אלן פומפאו, סקרלט ג'והנסון, רייצ'ל מקאדמס, לינדזי לוהן, אליוט פייג', ונסה אן הדג'נס, מילה קוניס, אמריקה פררה, קייט מוס.
קיגן-מייקל קיי - בין החיקויים שעשה: ברק אובמה, קובי בראיינט, סנופ דוג, אדי מרפי, אווה לונגוריה, יוסיין בולט, ליונל ריצ'י, ביל קוסבי, כריס בראון, קית' ריצ'רדס, צ'ארלס בארקלי, לודאקריס, אל רוקר.
בובי לי - בין החיקויים שעשה: קים ג'ונג איל, יאו מינג, לוסי ליו, ג'קי צ'אן, ג'ון מקיין.
מייקל מקדונלד - השחקן הוותיק ביותר בצוות, המופיע כבר 10 עונות בתוכנית.
בין החיקויים שעשה: אל גור, סיימון קאוול, אדם סנדלר, מל גיבסון, כריס מרטין, אוזי אוסבורן, ג'ון קרי, מייקל ריצ'רדס, ג'ף פרובסט, לארי דייוויד, רובין גיב, ד"ר פיל, אדי וודר, שרה ג'סיקה פרקר, סדאם חוסיין, צ'ארלי שין.
ארדן מירין - בין החיקויים שעשתה: ג'ניפר לאב יואיט, טארה ריד, קתרין הייגל, קייטי פרי, סינדי מקיין, ג'יימי לין ספירס, אבריל לאבין, פמלה אנדרסון, גולדי הון, ריס וית'רספון, הלן מירן, ניקול קידמן, פורשיה דה רוסי, אליסה מילאנו, הילרי דאף, טארה ריד, לילי אלן.
ניקול פארקר - בין החיקויים שעשתה: בריטני ספירס, קייטי הולמס, ג'סיקה סימפסון, קים קרדשיאן, גוון סטפאני, קלי קלארקסון, הילרי קלינטון, נורה ג'ונס, פאולה עבדול, פרגי, אשלי טיסדייל, טרי האצ'ר, לורן קונרד, אלן דג'נרס, סלין דיון, רנה זלווגר, אשלי סימפסון, פריס הילטון, איימי אדמס, איימי ויינהאוס, נלי פורטדו, ניקול ריצ'י.
אריקה אש - בין החיקויים שעשתה: נעמי קמפבל, מישל אובמה, ליסה לסלי, וופי גולדברג.
ג'ורדן פיל - בין החיקויים שעשה: מורגן פרימן, פורסט ויטאקר, ג'יימס בראון, קט סטיבנס, או.
סימפסון, דוויין וייד, קניה וסט, טייגר וודס, 50 סנט, ויל.איי.אם, טופאק שאקור, רנדי ג'קסון, מייקל ג'קסון, סיל, פי דידי, ג'ורג' פורמן, ג'יימי פוקס, ג'יי זי.
ג'וני סאנצ'ז - בין החיקויים שעשה: לארי קינג, קרלוס מנסיה, אל פצ'ינו, אנטוניו בנדרס.
דהלי הול - מחקה בין היתר את אופרה וינפרי ומייסי גריי.
דן אוסטר - מחקה בין היתר את מתיו מקונוהיי וקיפר סאת'רלנד.
מד נאוטילוס (MedNautilus) היא מערכת כבלי תקשורת אופטיים תת-ימיים במזרח אגן הים התיכון.
עד לראשית 2012, מערכת זו הייתה מערכת התקשורת העיקרית המחברת את ישראל לשדרת האינטרנט העולמי (כבל לב וכבל CIOS בבעלות חברת בזק סיפקו קיבולת נמוכה באופן משמעותי).
רק בראשית 2012 נפרסו כבלים נוספים, שיצרו תחרות עם הכבל הקיים.
מערכת הכבלים היא באורך כולל של 5,729 ק"מ, הוקמה על ידי חברת מד נאוטילוס האיטלקית והחלה לפעול בשנת 2001. הכבלים מקשרים בין קטניה שבסיציליה, חאניה שבכרתים, אתונה שביוון, איסטנבול שבטורקיה, פאנטסקינוס שבקפריסין, ותל אביב וחיפה שבישראל.
המערכת הימית מחוברת לכבלי תקשורת יבשתיים פנים אירופאים, ודרכם לכבלים תת-ימיים המחברים בין מערב אירופה לצפון אמריקה.
המערכת בנויה בצורה טבעתית, כאשר שני כבלים יוצאים מסיציליה, אחד צפוני ואחד דרומי, ומגיעים לחיפה ולתל אביב בהתאמה.
הכבלים מחוברים ביניהם באמצעות כבל תת-ימי ובכבל יבשתי נוסף המחבר בין תל אביב לחיפה.
צורת תכנון זו מסייעת לשרידות, שכן במקרה תקלה באחד הכבלים ניתן להשתמש בכבל השני כגיבוי.
קצב העברת הנתונים במערכת הוא 3.84 טרה-ביט לשנייה, העוברים בשישה זוגות של סיבים אופטיים.
עד לשנת 2012, עברה כמעט כל תעבורת התקשורת והאינטרנט בין ישראל לאירופה ולארצות הברית דרך צמד כבלים אלו, דבר שהפך את חברת מד נאוטילוס, בעלת השליטה בכבלים, למונופול בתחום תעבורת האינטרנט בין ישראל לעולם, ויצר בעיה פוטנציאלית חמורה במקרה של תקלה או חבלה בכבלים.
מסיבות פוליטיות, ישראל חייבת להסמך על כבלים תת-ימיים, ואינה יכולה להתחבר לשדרת האינטרנט העולמי באמצעות חיבור יבשתי דרך שכנותיה.
זאת למרות הסכמי השלום עם מצרים, ומעבר כבלים רבים בחצי האי סיני ובתעלת סואץ.
בשל חיוניותה של המערכת לתקינות התקשורת בין ישראל לעולם, כלולים מתקני מד נאוטילוס בצו להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים (2007), שמשמעו מתן הנחיות אבטחה פיזית וחמושה על ידי משטרת ישראל והנחיות אבטחת מידע על ידי השב"כ לתשתיות חיוניות בישראל.
ספקיות האינטרנט חוכרות את החיבור לחו"ל בשני מודלים.
באחד, החברות מבצעות חכירה של קו ברוחב-פס של 10 ג'יגה-ביט (המכונה גם "צבע") בחוזה של 15 שנה, תמורת כ-30 מיליון דולר.
ספקיות אינטרנט החוכרות כיום במודל זה הן בזק בינלאומי, 012 סמייל ו-013 נטוויז'ן, החוכרות 150 ג'יגה-ביט, כלומר 15 קווים, בחלוקה שווה ביניהן.
מרבית החוזים במודל זה סגורים עד שנת 2017. מודל אחר הוא שכירות חודשית של STM1 - יחידה בנפח 155 מגה-ביט.
מודל זה בשימוש בעיקר על ידי ספקיות האינטרנט הקטנות.
כמה מדינות ערביות במזרח התיכון, כדוגמת לבנון, נמנעות מלהתחבר לכבל מסיבות פוליטיות, היות שהוא מחובר גם לישראל.
מד מהירות האוויר , הוא מחוון בכלי טיס המציג לטייס את מהירות הטיסה באוויר, בדרך כלל בקשר.
על פני מד המהירות ישנם סימונים של פסים צבעוניים תקניים.
התחום הלבן הוא תחום מהירות ההפעלה הנורמלית כאשר המדפים פתוחים לצורך המראה ונחיתה.
התחום הירוק הוא תחום מהירות ההפעלה ללא מדפים פתוחים.
התחום הצהוב הוא תחום בו המטוס יכול לטוס באוויר יציב ללא טלטולים.
קו אדום מציין את המהירות שאין לעבור אותה (מכונה באנגלית: VNE או (velocity (never exceed).
זוהי המהירות הבטוחה המקסימלית שאסור למטוס לעבור אותה בשום מקרה.
לפני הקו האדום ישנו פס צהוב המסמן את אזור הזהירות, אשר מתחיל ממהירות השיוט המקסימלית (VNO) עד ל- VNE.
הפס הירוק מתחיל ממהירות הזדקרות כאשר המדפים והגלגלים סגורים (VS1) עד ל- VNO.
הפס הלבן מתחיל במהירות הטיסה היציבה המינימלית עם מדפים פתוחים (VSO) עד למהירות המקסימלית בה המדפים יכולים להיות פתוחים (VFE).
במטוסים רב-מנועיים ישנו קו אדום ריק קצר בתחתית התחום הירוק המציין את המהירות המינימלית בה ניתן לשלוט במטוס כאשר ישנה תקלה קריטית באחד מהמנועים והוא הופך להיות לא יעיל (VMC) וקו כחול המציין את המהירות עבור קצב הטיפוס המיטבי כאשר ישנה תקלה קריטית באחד מהמנועים (VYSE).
מד המהירות חשוב במיוחד לשמירה על מהירויות-V בזמן טיסה.
אך במטוסים גדולים מהירויות-V יכולות להיות תלויות במידה רבה בגובה שדה התעופה, בטמפרטורה ובמשקל המטוס.
לכן במטוסים גדולים לא משתמשים בתחומי הצבע המופיעים במד מהירות כמו במטוסים קלים, במקומם ישנם במחוון המהירות מספר מצביעים נעים הניתנים לקביעה מראש על ידי הטייס המציינים את מהירויות ה-V המתאימות לתנאים המסוימים בהם המטוס פועל.
במטוסי סילון אין VNO ו- VNE כמו במטוסים בעלי מנועי-בוכנה, במקום זאת יש להם מהירות טיסה מקסימלית (VMO) ומספר מאך מקסימלי (MMO).
כדי לצפות בגבולות אלה טייס של מטוס סילון נעזר במד מהירות ובמד מאך, כאשר בשניהם יש קו אדום מתאים.
במספר מטוסי סילון, מד המאך משולב בתוך מד המהירות אשר מכיל שני מצביעים האחד על גבי השני, אחד המראה את המהירות והשני מראה את מספר המאך.
מד מהירות חלופי יחיד הוא "מחוון המהירות המותרת המקסימלית".
הוא כולל בתוכו מצביע נע אשר מציין את המהירות שאין לעבור אותה, אשר משתנה בהתאם לגובה כדי להימנע מהתחלה של גלי הלם טרנס-קוליים על הכנף.
המצביע הוא בדרך כלל רצועה הצבועה אדום-לבן.
ככל שהמטוס מטפס לגובה רב יותר כך ש- MMO הופך להיות המהירות המוגבלת במקום VMO, המצביע זז ומראה ערכי מהירות נמוכים יותר.
במטוסים מודרניים המצוידים בתא טייס מזכוכית ישנם שני מחווני מהירות: מד מהירות אלקטרוני בתצוגת הטיסה הראשית (PFD) ומד מכני מסורתי לשימוש כאשר ישנה תקלה במד האלקטרוני.
המהירות בדרך כלל מוצגת בפס הנע למעלה ולמטה כאשר המהירות הנוכחית באמצע.
במד המהירות האלקטרוני משתמשים באותה סכמת צבעים כדי לציין את מהירויות ה-V כמו במד המהירות המכני.
יחד עם מד הגובה ומד המהירות האנכית, מד מהירות האוויר הוא חלק ממחווני הטיסה השייכים למערכת הפיטו-סטטית.
מד המהירות פועל באמצעות מדידת ההפרשים בין הלחץ הסטטי המתקבל באמצעות אחד או יותר מהפתחים הסטטיים לבין הלחץ הטוטלי המתקבל באמצעות זרימת אוויר ישירה דרך צינור הפיטו.
הפרש לחץ זה נקרא "התנגשות לחצים".
הפתחים הסטטיים ממוקמים בחלק החיצוני של המטוס, מיקומם נקבע כך שיהיו חשופים ללחץ אטמוספירי בצורה המדויקת ביותר עם כמה שפחות הפרעות הנגרמות ממבנה המטוס.
ישנם מטוסים בעלי פתחים סטטיים בשני צידיו של גוף המטוס או בזנב המטוס, כדי להשיג מדידה מדויקת יותר של הלחץ הסטטי בזמן החלקה.
התקרחות הוא בעיה נפוצה עבור צינורות הפיטו כאשר טמפרטורת האוויר היא מתחת לאפס וכאשר ישנה לחות באטמוספירה, למשל כאשר טסים דרך ענן או כשיש משקעים.
לכן משתמשים בצינורות פיטו המחוממים בצורה חשמלית כדי למנוע היווצרות של קרח על הצינורות.
כאשר ישנה חסימה במערכת הסטטית, מד מהירות האוויר ומד הגובה לא יפעלו כראוי.
כדי למנוע בעיה זאת, רוב המטוסים מצוידים במקור חלופי עבור הלחץ הסטטי.
במטוסים ללא לחץ אוויר מווסת, מקור הסטטי החלופי מושג באמצעות פתח החשוף לאוויר שבתא הנוסעים.
זוהי מדידה פחות מדויקת אך היא בכל זאת עובדת.
במטוסים בעלי תא נוסעים עם לחץ אוויר מווסת, הפתח הסטטי החלופי הוא סט של פתחים סטטיים במעטפת החיצונית של גוף המטוס אך במיקום שונה מאלה של הפתחים הסטטיים הראשיים.
הטייס משתמש במד מהירות האוויר לאורך כל שלבי הטיסה, החל מההמראה, הטיפוס, השיוט, ההנמכה והנחיתה כדי לשמור על המהירות בהתאם לסוג המטוס ותנאי הסביבה בה הוא פועל כפי שמצוין במדריך השימוש.
בעת טיסת מכשירים, מד המהירות משמש בנוסף למד האופק המלאכותי גם כמד לשליטה על זווית השיפוע סביב ציר הרוחב (עלרוד) בזמן טיפוס, הנמכה ופניות.
משתמשים במד המהירות גם לצורך ניווט לפי חישוב (חישוב המיקום לפי המרחק והזמן שעבר המטוס בכיוונים שונים) בהיעדר אמצעים כמו VOR ,NDB (ניווט על פי תדרי רדיו) או GPS.
מד טווח לייזר (בראשי תיבות מט"ל) הוא מכשיר המודד את המרחק לעצם כלשהו תוך שימוש בקרן לייזר.
במימוש הנפוץ של מד טווח לייזר מודדים את הזמן שדרוש לפעימה של קרן לייזר להגיע לעצם המטרה ולשוב אל המכשיר.
בשל מהירות האור הגבוהה, טכניקה זו אינה מתאימה לשמש למדידות הדורשות דיוקים טובים יותר ממילימטר, שכן אז נדרש למדוד זמן בדיוק גבוה מאוד.
לצרכים אלו ניתן להשתמש בטריאנגולציה ובטכניקות נוספות.
עם זאת, המכשיר מתאים מאוד לצרכים צבאיים, ובמיוחד לטיווח, ונעשה בו שימוש צבאי על ידי כל הצבאות המודרניים.
פעימת קרן הלייזר יכולה להיות מקודדת על מנת להפחית את היכולת של האויב לשבש את המכשיר.
כן ניתן להשתמש באפקט דופלר על מנת לקבוע האם העצם הנמדד מתקרב או מתרחק אל המודד, ומה מהירותו.
דיוק המכשיר נקבע על ידי אורך הפעימה, ומהירות המקלט הקולט את הפעימה.
שימוש בלייזר בעל פעימה קצרה מאוד ומקלט מהיר יכול להביא לקביעת טווח של אובייקט בדיוק של מילימטרים.
על אף שקרן הלייזר היא צרה ביותר, על פני מרחקים ארוכים כתם הלייזר מתרחב, בגלל התבדרות הקרן.
גורמים מטאורולוגיים ואטמוספיריים שונים כגון סינטילציה יכולים להביא אף הם לעיוותים ולסטיות במדידה.
בעיה נוספת היא "החזרה מוקדמת", כאשר הקרן עלולה להיות מוחזרת מעצם כלשהו הקרוב יותר מהעצם הנמדד.
מכשירים מסוימים מצוידים ב"שער טווח", המתעלם מהחזרות של הקרן מעצמים קרובים מדי (שמגיעות זמן קצר מדי לאחר שידור הפעימה), ובכך מקטין את הסיכוי למדידת טווח שגויה.
השימוש הצבאי במד טווח לייזר הוא למציאת טווח מדויק למטרות.
לכך שימושים רבים בפעולת הארטילריה, חיל הרגלים, הטנקים וכוחות ההנדסה.
השימוש הרווח במד טווח הלייזר הוא לטיווח.
מכשירי מד טווח לייזר צבאיים הם משקפת, שעליה מורכב מכשיר הלייזר.
לעיתים ניתן לקבע את המכשיר באמצעות חצובה שעליה התקנים המספקים אזימוט והגבהה, וכך, בלזירה אחת, ניתן לקבוע את הנתונים הדרושים לטיווח.
מכשירים מתקדמים מצוידים במערכות המאפשרות את העברת הנתונים באופן ישיר אל גורמי בקרת האש.
המכשירים הצבאיים משתמשים בסוללות הניתנות לטעינה מחדש, או שהם נטענים ממצבר הרכב.
בטנקים מודרניים מותקן מכשיר מט"ל שמספק נתונים על מרחק המטרה למערכת בקרת האש של הטנק ובכך מאפשר כוונון מהיר ומדויק לעברה (מערכת בקרת האש מחשבת סטיות ותיקונים בהתבסס על מרחק המטרה).
בחיל ההנדסה משתמשים לעיתים במד טווח לייזר כאשר נדרשים לבניית גשרים, התקני צליחה, ביצורים וכדומה.
ישנם מכשירים צבאיים רגישים ורבי עצמה המסוגלים למדוד טווחים של עשרות קילומטרים.
מכשירים אלו מקובעים לרוב על חצובה או על רק"ם ומשולבים עם מכשירי ראיית לילה תרמיים, ציוד תצפית יום ומחשבי ירי.
ישנם מכשירים קטנים וניידים יותר, המשמשים קציני תצפית קדמיים, או קציני סיוע ארטילרי.
כדי להקשות על האויב למדוד טווח למטרות מסוימות, יש צבאות הצובעים את הכלים שברשותם בצבע הבולע אורכי גל של לייזרים נפוצים.
גם בלי חידוש זה ישנם עצמים שאינם מחזירים את אור הלייזר בצורה יעילה, ופעילותו של המכשיר פחות יעילה כלפיהם.
עקב מחירו הגבוה (כמה מאות דולרים) חדירת מד טווח לייזר לשוק הביתי עדיין מוגבלת, אבל השימוש בו נפוץ אצל קבלני בניין וכן סוכני נדל"ן כתחליף יעיל ומדויק לסרט מידה.
חלק מהיתרונות של מט"ל לעומת סרט מידה הם: שימוש בסרט מידה דורש בדרך כלל שני אנשים, והמדידה במט"ל מהירה יותר ומדויקת יותר.
שלא כמו בסרט מידה, מדידה במט"ל מובטח שתהיה בקו ישר.
סוכני נדל"ן משתמשים במט"ל בין השאר למדידת גודלם של בתים וחדרים בבית.
המכשירים המיועדים לשוק הזה בדרך כלל מצוידים ביכולת לבצע שתי מדידות עוקבות ולספק את המכפלה, ובצורה כזו למדוד שטחים בקלות יחסית.
מד חום התנגדותי, הנקרא גם נגד מגלה טמפרטורה, הוא חיישן טמפרטורה המנצל את השינוי הצפוי בהתנגדותם החשמלית של כמה חומרים עם השתנות הטמפרטורה.
בדרך כלל נגדים כאלו הם מפלטינה, ולכן נקראים מד חום פלטינה התנגדותי (PRT).
אט אט הם מחליפים את השימוש במד חום מצומד באפליקציות תעשייתיות בטמפרטורות מתחת ל-600 מעלות צלזיוס עקב הדיוק הרב והחזרה לאותם ערכים.
להלן הסוגים הנפוצים ביותר של מדי חום התנגדותיים:
נגדי פחמן הם נגישים ביותר ומאד זולים.
הם מאוד אמינים בטמפרטורות מאוד נמוכות.
בדרך כלל אינם סובלים מהיסטרזיס או מסטיות מדידה.
הם שימשו לאורך זמן חוקרים בגלל היתרונות הרבים שלהם.
נגדי פילם הם בעלי שכבת פלטינה על מצע, השכבה יכולה להיות דקה ביותר, עד 1 מיקרו מטר.
היתרונות של סוג זה הם מחיר נמוך יחסית ותגובה מהירה.
מכשירים כאלה שיפרו את ביצועיהם למרות קצבי התרחבויות שונים של המצע והפלטינה אשר גורמים לשגיאות מדידה ובעיות יציבות.
נגדים חוטיים הם בעלי דיוק רב, במיוחד בטווח גדול של טמפרטורות.
קוטר הליפוף מספק הפרש אשר שומר על היציבות המכנית ומאפשר התרחבות של החוט על מנת למנוע זליגה וטעויות מדידה.
מדי חום התנגדותיים בוניים במספר תצורות ומציעים יציבות טובה יותר, דיוק טוב יותר, וחזרה לאותם ערכים בצורה טובה יותר מאשר מדי צימוד תרמיים.
בעוד מדי צימוד תרמיים משתמשים באפקט סיבק לייצר מתח, מדי חום התנגדותיים משתמשים במקורות חשמליים ודורשים הספק על מנת לפעול.
הנגדים האידיאלים משתנים באופן ליניארי עם הטמפרטורה.
מדי חום התנגדותיים בדרך כלל עשויים מפלטינה, בשל האופיין התנגדות-טמפרטורה הליניארי שלו, וכן בשל מבנהו הכימי.
החוט העשוי מפלטינה המשמש כחיישן צריך להישמר חופשי מהפרעות על מנת לשמור על יציבות.
יתרונותיו של מד החום ההתנגדותי העשוי פלטינה הם:
מדי חום אלו בדרך כלל אינם משמשים למדידות של טמפרטורות מעל 660 מעלות צלזיוס.
בטמפרטורות כאלה קשה למנוע מהפלטינה מלהזדהם עם המתכת של המדחום.
זו הסיבה שבמעבדות מחליפים את מד החום ממתכת למד חום זכוכית.
בטמפרטורות מאוד נמוכות, פחות מ 270- מעלות צלזיוס, עקב המצאות מעט פונונים, ההתנגדות של מד החום ההתנגדותי נקבעת בעיקר על ידי חוסר האחידות הכימי שלו ולכן אינו תלוי בעיקרון בטמפרטורה.
כתוצאה מכך הרגישות שלו היא קרובה לאפס ולכן הוא לא שימושי במצב כזה.
בהשוואה לתרמיסטורים, מדי חום העשויים מפלטינה פחות רגישים לשינויי קטנים בטמפרטורה, וכן יש להם זמן תגובה יותר איטי.
למרות זאת, לטרמיסטורים יש טווח טמפרטורות קטן יותר, וכן יציבות גרועה יותר.
אלמנטים אלה כמעט תמיד דורשים מוביל מבודד.
בטמפרטורות נמוכות מ- C °250, משתמשים ב- PVC, גומי או סיליקון כמבודדים.
מעל זה, משתמשים בסיבי זכוכית או קרמיקה.
נקודת המדידה, אשר בדרך כלל נמצאת בקצה, צריכה להיות מוגנת בתוך שרוול מגן, העשוי בדרך כלל מסגסוגת מתכת אינרטית מבחינה כימית לתהליך המבוקר.
בחירה ועיצוב מעטפת ההגנה עלולים לדרוש יותר תשומת לב מאשר החיישן בפועל, שרוול המגן חייב לעמוד בפני התקפה כימית או פיזית ויחד עם זאת לספק נקודת מדידה טובה.
מד מן היא סדרת טלוויזיה אמריקאית, שנוצרה והופקה על ידי מתיו ויינר, ושודרה ברשת הכבלים האמריקאית AMC.
הסדרה זכתה לשבחי הביקורת עבור האותנטיות והסגנון החזותי.
הסדרה זכתה בפרסים רבים, בהם ארבעה פרסי אמי לסדרת הדרמה הטובה ביותר, שלושה פרסי גלובוס הזהב, שני פרסי גילדת שחקני המסך ופרס פיבודי.
בשל כך, ועל פי מבקרים רבים וסיקור נרחב, מד מן נחשבת כאחת מסדרות הדרמה הטובות ומשפיעות ביותר בהיסטוריה של הטלוויזיה.
עלילת הסדרה מתרחשת בשנות ה-60 של המאה העשרים, ועוסקת בחברת פרסום "סטרלינג קופר" הממוקמת בשדרת מדיסון בניו יורק.
הסדרה מתרכזת בדון דרייפר, מנהל הקריאייטיב ב"סטרלינג קופר".
העונה נפתחת במרץ 1960, דון דרייפר, מנהל קריאייטיב במשרד הפרסום "סטרלינג קופר", מנסה למצוא תקציב רווחי.
בזמן שאשתו בטי נשארת בבית ומטפלת בשני ילדיו, סאלי ובובי, הוא מבלה את זמנו במנהטן ומנהל רומנים.
פגי אולסון, נערה תמימה, מועסקת בחברה כמזכירתו של דון ומגלה שקשה לעמוד בקצב של המזכירות האחרות.
פיט מגלה כלפיה חיבה וחושק בה למרות חתונתו הקרבה.
לאחר חתונתו וחזרתו מירח הדבש הוא ממשיך בחיזוריו אחר פגי, שלבסוף שוכבת איתו.
אשתו של פיט רוצה דירה גדולה יותר ולכן הוא לוקח סיכון בעבודה, ומפוטר.
ברט קופר, ממנהלי משרד הפרסום, מחזיר אותו לעבודה משום שהוא סבור כי קשריו החברתיים של פיט יועילו לחברה.
דון זוכה בפרס על עבודתו ולאחר שתמונתו מתפרסמת בעיתון העבר חוזר לרדוף אותו.
סיפור קצר של קן קוסגרוב מתפרסם בעיתון.
פגי שומעת סוד חשוב וחולקת אותו עם ג'ואן.
בישיבת סיעור מוחות פגי מתגלה כיותר ממזכירה ונפתחות בפניה הזדמנויות במשרד כשדון שואל לעצתה ברעיון פרסומי חדש.
בטי, אשתו של דון, הסובלת מבעיות עצבים הולכת לפסיכיאטר, לו היא מספרת שהיא יודעת שבעלה שוכב עם נשים אחרות, כאשר היא יודעת שהפסיכיאטר מדווח לדון על פגישותיהם.
רוג'ר, שמתארח אצל דון לארוחת ערב, מפלרטט עם בטי וגורם לקרע בינו לבין דון.
רוג'ר מתנצל ודון סולח לו.
דון מתייסר בגלל זכרונות מעברו המסתורי.
פגי מרגישה מאוימת על ידי חבריה למשרד לאחר הצלחתה הגוברת.
סלבטורה רומנו מפתח יחסים עם לקוחה.
החברה מנסה לחשוב על רעיונות חדשים למסע הבחירות נגד קנדי.
אדם, אחיו של הצעיר של דון, מגיע במפתיע לניו יורק ויוצר אתו קשר.
דון נחרד מהופעתו של אדם, שקורא לו בשמו המקורי ויודע את האמת עליו.
דון מנסה להסתיר אותו ולהיפטר ממנו.
אדם, שמצבו היה מעורער מלכתחילה, נפגע קשות מההתנכרות של דון ומתאבד בחדר המלון העלוב, שבו דון שיכן אותו.
הדבר נודע לדון רק לאחר כמה ימים, כאשר הוא מתחרט על יחסו לאחיו ומתקשר למלון כדי להתפייס אתו.
בסוף העונה דון מאבד תקציב ורוג'ר שמנסה לעודד אותו בעזרת בחורות מקבל התקף לב.
פיט מנסה להתמודד עם דרישות חיי הנישואים.
הוא מגלה חלק מסוד עברו של דון - העובדה שהוא נולד בשם אחר - ומנסה לסחוט אותו.
הוא דורש קידום בעבודה תמורת שתיקתו.
דון מגיב בקור רוח ולוקח את פיט למשרדו של ברט קופר.
פיט חושף את האמת על דון, ומגלה, שלקופר לא אכפת מה שמו האמיתי של דון דרייפר אלא רק התרומה שהוא תורם לעסק.
פיט יוצא בזעם וקופר אומר לדון שהוא רשאי לפטר את פיט או להשאירו ולפקוח עליו עין.
דון בוחר באפשרות השנייה, ופיט עובר בהמשך לעמדה של כניעה וחנופה כלפי דון.
היא גם משמינה מאד ואינה מודעת כלל להיותה בהריון.
כאשר יום אחד היא נתקפת כאבים קשים ומובהלת לבית חולים, היא נדהמת לגלות שהכאבים הם צירי לידה.
מכיוון שפיט הוא הגבר היחיד עמו קיימה יחסי מין, ברור לה, שהבן, שהיא יולדת, הוא שלו.
היא מתנכרת לתינוק, והוא נמסר מיידית לאימוץ.
פגי גם אינה מספרת דבר לפיט.
אמה ואחותה יודעות על הלידה והאימוץ, אך הן בטוחות שהאב הוא דון, ופגי אינה מגיבה, ומניחה להן לחשוב כך.
העונה נפתחת ביום האהבה של שנת 1962, כ-15 חודשים לאחר אירועי העונה הראשונה.
לפיט נודע משידורי הרדיו שמטוס אמריקן איירליינס עליו היה אביו התרסק, וכי אין ניצולים.
דאק (מארק מוזס) שאחראי על התקציבים ב"סטרלינג קופר", מנסה לגייס את חברת אמריקן איירליינס, לאחר שחברת התעופה הצהירה על שינוי בשיווק.
דון מתנגד למהלך, ולבסוף הם אינם מצליחים להשיג את החברה, דבר אשר פוגע במוניטין של דאק.
פגי ששלחה את תינוקה לאימוץ לא מספרת על כך לפיט.
ג'ואן מוצאת לדון מזכירה חדשה בשם ג'יין.
דון קונה מכונית חדשה ויוקרתית.
סאל מזמין את קן כדי לדון על הסיפור הקצר החדש שלו.
ג'ואן מתארסת לגרג האריס, רופא צעיר, הנמצא בשלב ההתמחות בכירורגיה.
זמן קצר לפני החתונה היא מביאה את גרג למשרד, להציגו בפני חבריה לעבודה.
רוג'ר, אשר קיים קשר מיני עם ג'ואן עד אירוסיה לגרג, ניגש לשוחח עם הזוג, ומפלרטט עם ג'ואן באופן המעורר את קנאתו של גרג.
לאחר מכן גרג "לוכד" את ג'ואן במשרד הריק של דון וכופה עליה יחסי מין.
במהלך העונה, הופכת ג'יין, מזכירתו של דון, לאשתו השנייה של רוג'ר, ועוזבת את הסוכנות.
העונה נפתחת במרץ 1963. הסוכנות נמכרה לחברה בריטית וכתוצאה מכך מתחוללים בה שינויים.
התקציבאי הראשי מפוטר ופיטר קמבל וקן קוסגרוב מתחרים על התפקיד החדש.
אביה של בטי, עובר להתגורר בביתם של בטי ודון.
לאחר זמן קצר הוא מת וסאלי חווה התמוטטות.
בטי יולדת וקוראת לתינוק על שם אביה.
קן מקבל את תפקיד התקציבאי.
פוליטיקאי אמיד וגרוש בשם הארי פראנסיס מתאהב בבטי ומחזר אחריה.
בטי נענית לחיזוריו באופן חלקי אך שומרת על איפוק וסודיות.
בסוף העונה נודע לדון כי ההנהלה הבריטית עומדת לערוך שינויים מפליגים בחברה והוא מחליט למרוד.
הוא מגייס את הבכירים, כולל פרייס, הנציג הבריטי, ופיט, שנמצא בהשעייה.
כולם עוזבים את החברה בן לילה במבצע מתוכנן היטב.
למחרת הם כבר נמצאים במקום חדש, לאחר שלקחו איתם את כל הניירת והציוד הנחוצים להם.
הם מכריזים על הקמת חברה חדשה בשם "סטרלינג קופר דרייפר פרייס".
היא אמנם התפטרה מהעבודה, כיוון שחשבה שבעלה הרופא יפרנס אותה, אך הוא לא התקבל למשרה בה רצה, ועליה להמשיך לעבוד.
הארי פרנסיס מציע נישואים לבטי ומבטיח לפרנס אותה ואת ילדיה.
בטי מחליטה להיענות לו ופותחת בהליכי גירושין מדון.
העונה נפתחת במהלך חג ההודיה 1964 כאשר חברת הפרסום החדשה "סטרלינג, קופר, דרייפר, פרייס" מנסה לבסס עצמה.
החברה משיגה תקציבים ומשיגה מעמד נכבד בתעשייה.
שנת 1965 מתחילה ובעלה של ג'ואן מודיעה לה כי הוא מתגייס לצבא.
רוג'ר מחליט לכתוב ספר על חייו.
אשתו של פיט נכנסת להריון.
דון מגלה כי אנה גוססת.
פגי נפרדת מהחבר שלה ונאלצת לפטר את ג'ואי לאחר שביצע מתיחה משרדית על ג'ואן.
דון מתחיל לכתוב על חייו ובמקביל מתחיל לצאת עם פיי שעובדת בחברה.
רוג'ר וג'ואן שוכבים והיא נכנסת להיריון בזמן שבעלה בצבא.
הלקוח העיקרי של "סטרלינג, קופר, דרייפר, פרייס", לאקי סטרייק עוזב, החברה נתקלת בקשיים כלכליים ונאלצת לפטר עובדים.
דון מגלה לפגי את האמת לגבי עברו והיא ממליצה לו לחיות את חייו האמיתיים ולא להמשיך לחיות בשקר.
בטי ובעלה הנרי פרנסיס עוזבים את ביתם המשותף שלה ושל דון יחד עם הילדים, סאלי שפיתחה מערכת יחסים עם גלן בישופ נאלצת להיקרע מהבית בו נולדה ולהיפרד מחבריה.
הילדים נוסעים יחד עם דון לחופשה בקליפורניה, לקראת הנסיעה דון מבקש את עזרתה של מייגן קאלבה מזכירתו בשמירה על הילדים בקליפורניה ובמהלך החופשה מתאהב במייגן.
הוא מציע לה נישואין והיא נענית בחיוב.
לאחר חזרתם לניו יורק הם מכריזים על נישואיהם הקרובים לכל חברי המשרד.
פגי וקן מחתימים לקוח חדש ונראה כי "סטרלינג, קופר, דרייפר, פרייס" בכל זאת תצליח להמשיך את דרכה.
העונה נפתחת ביוני 1966 כשדון חוגג את יום הולדתו הארבעים ומייגן עורכת לו מסיבת הפתעה.
מייגן מקבלת קידום ופגי מקבלת את המשימה להדריך אותה.
במקביל מרגישה מייגן שדון מתרחק ממנה.
ג'ואן חוששת למקום עבודתה בזמן שהיא בחופשת לידה.
בטי מעלה במשקל ומגלה כי יש לה גידול בבלוטת התריס.
רוג'ר לוחץ על פגי להעסיק רעיונאי צעיר בשם מייקל גינזבורג.
לעבודה במשרד מתקבלת מזכירה כהת עור שמתקשה להשתלב אך מתיידדת עם פגי.
גרג חוזר מהצבא וג'ואן מגלה שהוא התנדב לחזור שוב.
דון ומייגן יוצאים לחופשה במהלכה הוא נוטש אותה בדיינר באמצע הדרך אך השניים מתפייסים בסופו של דבר.
מייקל מספר לפגי שהוא נולד במחנה ריכוז.
פגי מחליטה לעזוב את החברה כדי להתקדם באמת בתחום הפרסום.
פגי ואייב עוברים לגור יחד ואמא שלה לא מרוצה מהעניין.
רוג'ר נאבק לשמור על מקומו בחברה ומשלם לגינזבורג כדי שיביא לו לקוחות.
הוא ואשתו, ג'יין, מתנסים ב-LSD והיא חושפת בפניו שהיא רוצה להיפרד והשניים מתגרשים.
פיט שעבר לגור יחד עם אשתו בפרברים מתגעגע לעיר הגדולה והתנהגותו הופכת יותר ויותר נלוזה לאחר שהוא וליין מכים אחד את השני ולאחר שהוא שוכב עם אישה נשואה.
מייגן מצילה ברגע האחרון את התקציב של חברת "היינץ" וג'ואן מגלה שגרג רוצה להתגרש ומתקשה להתמודד עם המצב כאשר החברה מנסה להשיג את התקציב של חברת "יגואר" והתנאי לעסקה הוא שג'ואן תקיים יחסי מין עם מנהל החברה.
בסוף העונה ליין נקלע לחובות עמוקים כאשר עדיין לא התאושש מהשקעת רוב כספו בהצלת המשרד לפני שנה.
לאחר שהשותפים מוותרים על בונוס חג המולד שלהם ליין נאלץ לגנוב מהחברה.
דון מגלה על הגנבה ומפטר אותו אך ליין, שחושש ומובך לחזור כך לאנגליה, תולה את עצמו במשרד ובכך אף אחד חוץ מדון לא יודע את סיבת התאבדותו.
מייגן מתפטרת סופית מעבודתה בחברה וחוזרת לקריירת משחק כושלת.
דון מקבל פרס מהאגודה למלחמה בסרטן על המכתב שכתב לאחר שלאקי סטרייק עזבו את החברה.
בטי הממורמרת מעלייתה במשקל הולכת לקבוצת תמיכה ובמקביל מנסה לסכסך בין דון למייגן.
העונה נפתחת עם חזרתם של דון ומייגן מחופשה בהוואי.
דון שוכב עם סילביה ומייגן מספרת לו שעברה הפלה טבעית.
פיט ממשיך לשכב עם נשים אחרות, וטרודי מתעמתת איתו על כך ומגרשת אותו מהבית.
ג'ואן מתקשה להשלים עם הדרך בה השיגה את השותפות בחברה.
פגי מתמודדת עם קשיים במשרד החדש ונעשית קשוחה יותר ויותר.
דון חווה קשיים עם התקציב של "יגואר" ומפטר אותם.
הדבר גורם לשרשרת אסונות עם התפרצותו של פיט אשר מספר לדון שהחברה הייתה בדרך להנפקה אך זה נהרס עם אובדן התקציב וג'ואן נשברת לאחר מה שעברה כדי להשיג את התקציב.
רוג'ר פותר את המצב כאשר הוא מספר שהצליח להשיג יתרון על מנת להשיג את התקציב של "שברולט".
פיט תופס את חמו בבורדל וכתוצאה מכך נגרם נזק לתקציב של "ויק כימיקלים", כאשר הוא מספר לטרודי על אביה היא מגרשת את פיט מהבית סופית.
דון וטד צ'ו חושבים על רעיון למזג את שתי החברות (CGC וסטרלינג קופר דרייפר פרייס) ולעבוד יחד על מנת ששתיהן לא ייסגרו.
פגי שקנתה דירה יחד עם בן זוגה מחליטה להסכים להחלטה ולהצטרף לחברה החדשה בתור מנהלת הקופירייטינג.
העונה האחרונה של הסדרה חולקה לשני חלקים בני 7 פרקים כל אחד.
החל את שידוריו ב-13 באפריל 2014 והסתיים ב-25 במאי 2014. העונה מתחילה בינואר 1969, מספר שבועות לאחר חג ההודיה של שנת 1968, שם הסתיימה העונה השישית, כאשר הדמויות התמודדו עם חלוקת המשרד בין ניו יורק ללוס אנג'לס.
דון נפרד ממייגן ונותן לה צ'ק על סך מיליון דולר, רוג'ר מוכר את החברה למקאן אריקסון ומנהל רומן עם אימה של מייגן,
ג'ואן נקלעת לקשיים עם ההנהלה החדשה ועוזבת עם פיצוי נמוך, היא מכירה איש עסקים עשיר שמבקש ממנה לעזוב את ניו-יורק ולהתלוות אליו אך בוחרת לפתוח חברת הפקה עצמאית.
סטן ריזו, עמיתה הוותיק של פגי במשרד, מגלה פתאום שהוא אוהב אותה.
הוא אומר לה זאת, ונחוץ לה זמן קצר להכיר בכך, שהוא ידידה הטוב ביותר, ולמעשה גם היא אוהבת אותו.
הסדרה מסתיימת ב"הפי אנד" עבור שניים אלה.
מנהל מקאן אריקסון מתלונן על כך שדון "נעלם".
דון אכן יצא לנדודים, בסופם הוא נמצא במרכז היפי של גמילה ותמיכה.
הוא בוכה לצד גבר אחר במה שידוע כ"נאום המקרר".
בסצנת הסיום הוא עושה מדיטציה ובעיני רוחו עולה פרסומת לקוקה קולה, המשלבת אלמנטים של ניו-אייג', שהם הלקוחות של מקאן אריקסון.
הפרסומת היא פרסומת אמיתית לקוקה קולה ששודרה ב-1971.
דונלד "דון" דרייפר (ג'ון האם): פרוטגוניסט, מנהל קריאייטיב ובעל שליטה בכיר בחברת הפרסום "סטרלינג קופר דרייפר פרייס".
קורות חייו של דון, עד שהגיע למקום בו הוא נמצא, נחשפים בהדרגה במהלך הסדרה: הוא נולד בשם דיק ויטמן לזונה שמתה בלידה.
הוא גר עם אביו האלכוהוליסט ואשתו.
לאחר מות אביו, כשדיק היה בן 10, אמו החורגת נישאה מחדש והוא סבל מכך רבות.
במהלך שירותו הצבאי כחייל פשוט במלחמת קוריאה, נהרג אחד הקצינים בהפצצה כשהיה לבדו עם דיק.
גופתו השרופה הייתה בלתי ניתנת לזיהוי.
דיק, בהחלטה של רגע, החליף דיסקיות ואימץ את זהותו של הקצין, דון דרייפר.
בתחילת העונה דון מוצג כאיש העסקים והמצליחן האולטימטיבי.
אך הוא שותה אלכוהול ללא הפסקה ונכנס למצבי דיכאון.
דון אב לשלושה ילדים- סאלי הבכורה, בובי האמצעי וג'ין הצעיר.
שלושת ילדיו מאשתו הראשונה, בטי.
במהלך הסדרה מתגרשים השניים ודון מתחתן בשנית, הפעם עם מזכירתו הצעירה- מייגן קלבה.
בהמשך התגלו חילוקי דעות בין מייגן לדון בנוגע לקריירת המשחק שמייגן חפצה בה והשניים מתגרשים.
דון עורך מסעות בארצות הברית, בעקבות עברו, ומנסה למצוא את עצמו, לאחר שמיצה את עבודותיו בפרסום.
מרגרט "פגי" אולסון (אליזבת מוס): באה לעיר הגדולה והתחילה לעבוד ב"סטרלינג קופר" (לימים "סטרלינג קופר דרייפר פרייס") כמזכירה של דון דרייפר.
לאחר שהיא מגלה ראש עסקי טוב ורעיונות מבריקים היא הופכת לקופירייטרית הראשונה בחברה.
עם התפתחות הסדרה, והשנים החולפות מפתחת פגי קריירה עצמאית ועוזבת את החברה לטובת תפקיד בכיר בחברת פרסום מתחרה.
בראשית הסדרה מחוזרת על ידי פיט ואף נכנסת ממנו להריון לא רצוי (שמביא אותה למסור את הילד מיד לאחר היוולדו).
מייגן דרייפר (לשעבר "מייגן קלבה") (ג'סיקה פארה): אשתו השנייה של דון דרייפר, אין להם ילדים, אך היא משמשת כאם נוספת לסאלי, בובי וג'ין בעת שהשלושה מגיעים לביקור אביהם.
הצטרפה לסדרה בעונה הרביעית כמזכירה זוטרה בקבלת משרד הפרסום "סטרלינג קופר דרייפר פרייס" ובהמשך התמנתה למזכירתו האישית של דרייפר.
בעת נסיעת דרייפר עם ילדיו ללוס אנג'לס מבקש ממייגן להתלוות אליו ולשמור על ילדיו בזמן עבודתו.
בזמן החופשה מתאהב דרייפר במייגן ואף מציע לה נישואין (הוא מגיש לה את טבעת הנישואין של אנה דרייפר, אשתו של דון דרייפר המקורי).
בעונה החמישית מייגן הופכת לקופירייטרית ומהווה את האישה השנייה היוצאת ממעגל המזכירות במשרד לאחר פגי.
מייגן יצירתית ומצליחה בתפקידה אך איננה מסופקת ממנו.
לבסוף היא מתפטרת ופונה לעולם המשחק.
במקור מייגן ממונטריאול, וצרפתית היא שפת האם שלה.
הוריה גרים בקנדה ובאים מדי פעם לביקור.
אליזבת' "בטי" פרנסיס (בעבר "אליזבת' דרייפר") (ג'נוארי ג'ונס): אשתו הראשונה של דון דרייפר, יש להם שלושה ילדים משותפים- סאלי, בובי וג'ין.
מצטיירת בתחילה כעקרת הבית האידיאלית, הייתה דוגמנית בעברה.
למדה אנתרופולוגיה במכללת ברין מאר ומדברת איטלקית שוטפת.
במהלך הסדרה מוצג מות הוריה (בעיקר מות אימה) כגורם מעצב בחיה.
גם היא כמו דון לא מרוצה מחיים שנראים מושלמים לצידו.
היא יודעת שבעלה שוכב עם נשים אחרות והולכת לטיפול אצל פסיכיאטר בגלל עצביה.
לבסוף מגלה את האמת על עברו של בעלה, דון ומתגרשת ממנו.
לאחר גירושיה מדון מתחילה לנהל מערכת יחסים עם פוליטיקאי מקומי בשם הנרי פרנסיס.
בטי והנרי מתחתנים ועוברים לגור יחד.
דמותה של בטי מבוססת במידת מה על מאמרה של הסופרת הפמיניסטית בטי פרידן - "הבעיה שאין לה שם".
בסוף העונה האחרונה מתגלה, כי בטי חולה בסרטן ומצבה סופני.
פיטר "פיט" קמפבל (וינסנט קרטיזר): תקציבאי ובעל שליטה (שותף זוטר) בחברת הפרסום "סטרלינג קופר דרייפר פרייס".
בראשית העונה הראשונה מחזר אחרי פגי למרות נישואיו הטריים (חיזור שהביא לילד לא רצוני שנמסר לאימוץ בסתר וללא ידיעתו).
אביו נהרג בתחילת העונה השנייה בתאונת מטוס.
פיטר נשוי לטרודי- עקרת בית צעירה ואב לתמי התינוקת.
ג'ואן האריס (בעבר "ג'ואן הלוואי") (כריסטינה הנדריקס): מנהלת המשרד ובעלת שליטה (שותפה זוטרה) ב"סטרלינג קופר דרייפר פרייס".
משדרת נשיות מתפרצת ומיניות בולטת לעין.
בראשית הסדרה ניהלה רומן עם רוג'ר סטרלינג, רומן שנמשך מספר עונות ואף הביא לבסוף להולדת בנה הצעיר (איש מלבדם אינו יודע שרוג'ר הוא אביו).
ג'ואן היא אישה חכמה ומוכשרת שאוהבת את חיי הזוהר.
לא חוששת להתקדם גם באמצעות יופייה והסקס-אפיל שלה.
שואפת לחיים מהוגנים של בעל ובית בפרברים, ואכן במהלך הסדרה מתחתנת ג'ואן עם גרג האריס, רופא מתלמד כושל שמוצא את מקומו במסגרת הצבאית, מה שמוביל לפרדתם.
רוג'ר סטרלינג (ג'ון סלאטרי): שותף בכיר ב"סטרלינג קופר דרייפר פרייס".
לקח את הניהול על עצמו לאחר שאביו הקים את החברה יחד עם ברט קופר.
הוא הביא את דרייפר לחברה והיה מעין "מנטור" בשבילו, העדיף את החיים הטובים ושאלה מתחתיו יעשו את העבודה.
סטרלינג שירת בחיל הים בזמן מלחמת העולם השנייה.
הוא פרוד פעמיים ויש לו ילדה בוגרת.
רוג'ר ידוע כרודף נשים ואף התחיל עם בטי באחד הפרקים.
בזמן שקיים יחסי מין עם אישה מזדמנת, לוקה בהתקף לב.
לאחר מכן החלים ושב למשרד.
במהלך הסדרה מתגרש מאשתו הראשונה "מונה סטרלינג" (אך תמיד ישמור לה אמונים) ומתחתן עם מזכירתו הצעירה של דון דרייפר- ג'יין.
המשקה המועדף עליו הוא גיבסון.
ברט קופר (רוברט מורס): שותף בכיר ב"סטרלינג קופר דרייפר פרייס".
אשר הקים את החברה יחד עם אביו של רוג'ר סטרלינג.
בארט הוא השותף הבכיר ביותר בחברה ונחשב לאקסצנטרי במקצת.
הוא משאיר את ניהול היום יום של החברה ל"צעירים", אך הוא מודע היטב לפעילותו של המשרד.
בארט הוקסם מהתרבות היפנית ולפיכך מחייב את כולם, כולל לקוחות, להסיר את נעליהם לפני שנכנסים למשרד שלו (שהוא מעוטר באמנות יפנית).
במהלך הסדרה מת קופר, אך מופיע לעיתים בחלומות במציאות בהזיות של דון.
ליין פרייס (ג'ארד האריס): לשעבר שותף זוטר ב"סטרלינג קופר דרייפר פרייס".
הוא מופיע לראשונה בפרק הראשון של העונה 3, כאשר נשלח על ידי חברת השליטה הבריטית שרכשה את "סטרלינג קופר" לנהל את תחום הכספים והתקציבים בחברת הפרסום האמריקאית.
פרייס מוקסם מאמריקה ולאחר תאונה מצערת של מחליפו בתפקיד (דריסה כף רגלו על ידי מכסחת דשא) הוא נשאר בתפקידו ולימים פותח את החברה החדשה יחד עם סטרלינג, קופר ודרייפר.
במהלך העונה החמישית נקלע פרייס לחובות כלכליים ובאותה העת גם המשרד מצוי במצב כלכלי לא יציב.
בעוד בעלי השליטה מוותרים על הבונוסים החודשיים כדי להבריא את החברה, פרייס מזייף את חתימתו של דון דרייפר על מנת למשוך לעצמו צ'ק של 7,500$ (אותם התכוון להחזיר במהרה לחברה).
בארט קופר עולה על מעשיו וחושד בדרייפר אשר מבין את המצב ודורש מליין להתפטר.
ליין לוקח קשה את דרישתו של דרייפר ותולה עצמו במשרד.
פול קינזי (מיכאל גלדיס): קופירייטר בסטרלינג קופר.
ניהל בעבר יחסים עם ג'ואן.
יצא עם אישה שחורה, פעילה לזכויות האפרו-אמריקאים, שעזבה אותו לאחר נסיעה משותפת לשם פעילות פוליטית בדרום.