tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המלודיה של הבתים של "Stay (Faraway, So Close)" וקטע רקע אינסטרומנטלי שהפך ל-"Numb" היו במקור בהקלטות של Achtung Baby.
זמר הקאנטרי ג'וני קאש הקליט את המילים של "The Wanderer" במהלך ביקור בדבלין, ולמרות שבונו הקליט את הקול שלו לשיר, הוא העדיף את הגרסה של קאש.
בזמן ההקלטות, U2 לא החליטו על סגנון מוזיקלי אחיד, וכתוצאה מכך, הם עבדו על שלוש רשימות שירים פוטנציאליות - אחת של השירים הכי טובים, אחת של "וייבים" ואחת של פסקול.
בונו הציע לערוך ביחד את הקטעים הטובים ביותר של השירים ליצירת מונטאז'".
בזמן שהמשך סיבוב ההופעות התקרב, U2 המשיכה לעבוד על האלבום בזמן שהיא ערכה חזרות לסיבוב ההופעות.
הזמן שלהם מנע מהם מלעבוד על עיבודים חיים לשירים החדשים.
למרות המהירות שבה הם הקליטו, האלבום לא היה מוכן עד שהם חזרו להופיע.
בנוסף, פלוד ואינו היו צריכים להתחיל לעבוד על פרויקטים אחרים.
דה אדג' זוכר שכולם אמרו ללהקה, "טוב, זה מיני-אלבום.
עשיתם עבודה טובה, אבל צריך לעשות הרבה עבודה כדי לסיים כמה מהשירים האלה".
עם זאת, הלהקה לא רצתה להקפיא את הפרויקט מכיוון שהם האמינו שהם היו ב"שוונג יצירתי" ושהם יהיו בהלך רוח אחר לגמרי אם הם יחזרו לחומרים בעוד חצי שנה.
הפתרון של הלהקה היה לטוס הלוך ושוב בין דבלין ויעדי ההופעות שלהם במשך עשרה ימים כדי לסיים את ההקלטות והמיקסינג בלילה ובזמן ימים חופשיים.
קלייטון אמר שהתהליך היה "הדבר הכי משוגע בערך שאתה יכול לעשות לעצמך", ומולן אמר, "זה היה מטורף, אבל זה היה מטורף טוב, בניגוד למטורף רע".
מקגינס אמר אחר כך שהלהקה כמעט החריבה את עצמה בתהליך.
פלוד קרא לתקופה "טירוף מוחלט".
המהנדסים אימצו גישה של "הופעה חיה" במיקסינג, בהתבסס על חוויות עבר עם לנואה.
פלוד היה צריך לעזוב בערך שבוע לפני סוף המיקסינג בגלל התחייבות להפיק את ניין אינץ' ניילז בלוס אנג'לס.
הקלטת Zooropa הסתיימה ב-14 במאי 1993.
הלהקה החליטה לא לכלול שירי רוק מסורתיים מבוססי גיטרה שהם כתבו לטובת "אלבום מפורק של פופ ניסיוני".
דה אדג' קיבל קרדיט על ההפקה, הראשון שלו באלבום של U2. עשרים שירים הוקלטו במהלך ההקלטות ועשרה נבחרו.
עם אסתטיקה מוזיקלית אפילו יותר "אירופאית" מב-Achtung Baby, האלבום Zooropa הוא התרחקות נוספת מהצליל ה"שורשי" של הלהקה בסוף שנות ה-80. כמו שהלהקה אימצה את הטכנולוגיה בסיבוב ההופעות Zoo TV, היא השתמשה בטכנולוגיה כמקור מוזיקלי במידה גדולה יותר ב-Zooropa.
האלבום מציג השפעות נוספות מרוק אלטרנטיבי, מוזיקת דאנס אלקטרונית ומוזיקה תעשייתית.
הוא יותר מסונתז מהעבודות הקודמות של U2 וכולל אפקטים, לופים וסינתיסייזרים.
בנוסף לנגינה של דה אדג' על סינתיסייזרים, בריאן אינו קיבל קרדיט על נגינה בכלי בשישה שירים.
נגינת הגיטרה של דה אדג' ב-Zooropa מציגה שינוי נוסף מהסגנון המסחרי שלו, עם יותר דגש על אפקטים של גיטרה ופחות דגש על קטעי גיטרה.
"Daddy's Gonna Pay For Your Crashed Car" המעוות תואר על ידי בונו כ"בלוז תעשייתי".
התזמור של השיר האחרון באלבום, "The Wanderer" מורכב בעיקר מבס מסונתז ותואר על ידי הלהקה כ"להקת ההולידיי אין האולטימטיבית מהגיהנום".
השיר נבחר כשיר האחרון באלבום כי U2 רצתה לסיים את האלבום עם "בדיחה מוזיקלית".
כמה שירים ב-Zooropa מסמפלים קטעי אודיו.
השיר הפותח, "Zooropa" כולל קולאז' רועש של קולות אנושיים לא מובנים מאותות רדיו מ"עולם הפרסום" שמושמעים על גבי אקורדים מסונתזים.
בשיר "Numb" יש קולות רקע רועשים שכוללים "קולות מארקייד", ווקמן שמועבר לאחור וילד מהנוער ההיטלראי שמכה בתוף בס בסרט התעמולה ניצחון הרצון מ-1935. השיר "Daddy's Gonna Pay For Your Crashed Car" מתחיל עם קטע של תרועת חצוצרות מ"השירים האהובים על לנין" וסימפולים מהשיר "The City Sleeps" של MC 900 Ft.
שני שירים כוללים זמרים ראשיים אחרים - ב-"Numb" דה אדג' הוא הזמר הראשי וב-"The Wanderer" ג'וני קאש הוא הזמר הראשי.
בונו הוא היחידי שקיבל קרדיט על המילים של שמונה מהשירים.
דה אדג' קיבל קרדיט על המילים של השיר "Numb".
שניהם חולקים קרדיט על המילים של "Dirty Day".
טכנולוגיה היא תמה שכיחה ב-Zooropa, בהשראת החוויות של הלהקה מסיבוב ההופעות Zoo TV.
השיר "Babyface" הוא על אדם שמביע את האהבה האובססיבית שלו לאישה מפורסמת בכך שהוא מעוות את המראה שלה בצילום טלוויזיה.
השיר "Lemon" קיבל השראה מסרטון של אימו של בונו בשמלה בצבע לימון והוא מתאר את ניסיונותיו של האדם לשמר זמן בעזרת טכנולוגיה.
בניגוד למילים שמושפעות מטכנולוגיה ברבים מהשירים, בשירים אחרים יש תמות יותר ביתיות.
השיר "The First Time" הושפע מהסיפור של הבן האובד, אבל בגרסה הזו, הבן מחליט לא לחזור הביתה.
"Dirty Day" נכתב על אדם שעוזב את משפחתו וחוזר אחרי שנים כדי לפגוש את בנו.
הרבה מהמילים בשיר נלקחו מדברים שאבא של בונו נהג להגיד, כמו "No blood is thicker than ink" ו-"It won't last kissing time".
השיר "Stay (Faraway, So Close)" הוא שיר אהבה לאישה שהתעללו בה.
בונו ביסס את המילים של "The Wanderer" על מגילת קהלת מהברית הישנה.
ועיצב את הדמות בשיר על פי המספר של הספר, "המטיף".
בשיר, המספר מסתובב בעולם פוסט-אפוקליפטי בחיפוש אחר ניסיון, מנסה את כל ההיבטים של התרבות האנושית ומקווה למצוא משמעות בחיים.
בונו תיאר את השיר כ"תרופת נגד למנפיסטו של חוסר הוודאות של Zooropa" והוא מאמין שהוא מציג פתרון אפשרי לחוסר הוודאות המופיע מוקדם יותר באלבום.
עטיפת האלבום עוצבה על ידי Works Associate of Dublin תחת הנהגתו של סטיב אווריל, אשר יצר את רוב עטיפות האלבומים של U2. בריאן ויליאמס היה המעצב הגרפי ויצר את התמונות הדיגיטליות ואת המתווה.
בהשראת "תמונות הטלוויזיה האלקטרוניות מאוד בצבעים הרווים שלהן והתסיסה שלהן" מסיבוב ההופעות Zoo TV, חברת Works Associate יצרה "סוג של דגל אלקטרוני" עבור Zooropa.
עטיפת האלבום מציגה את מעגל הכוכבים מדגל אירופה עם ציור של "ילד-אסטרו".
האיור נוצר על ידי שון מקגרת' והוא עריכה של "גרפיטי של פני תינוק" מאת צ'ארלי ויסקר שהופיע במקור על עטיפת האלבום Achtung Baby.
האיור על העטיפה היה אמור לייצג אגדה אורבנית של טייס חלל סובייטי שלכאורה נותר לרחף בחלל במשך שבועות אחרי התפרקות ברית המועצות.
ברקע יש מונטאז' של תמונות מטושטשות הדומות לתמונות על העטיפה של Achtung Baby.
התמונות כוללות תמונות של פנים ופה של אישה, וגם תמונות של מנהיגים אירופאים, כולל ולדימיר לנין, בניטו מוסוליני וניקולאה צ'אושסקו.
התמונות האלה מטושטשות על ידי טקסט סגול מעוות שמורכב משמות שירים שהיו אמורים להיות באלבום והוגשו ל-Works Associate במהלך תהליך העיצוב של העטיפה.
עם זאת, רשימת השירים שונתה וכמה מהשירים שלא נכללו באלבום נשארו בטעות על העטיפה.
Zooropa נקרא כך על שם חלק מסיבוב ההופעות של Zoo TV שנקרא Zooropa והחל במאי 1993. השם הוא הלחם בסיסים של המילה "זו" (גן חיות, מ-Zoo TV ומהשיר "Zoo Station" מהאלבום Achtung Baby) והמילה "אירופה".
בזמן הפקת האלבום, אחד השמות שהוצעו היה Squeaky.
האלבום יצא בחברת איילנד רקורדס.
U2 השתעשעה עם הרעיון של הוצאת Zooropa כפרויקט אודיו-וידאו אינטראקטיבי במקום בפורמטים פיזיים, אבל תאריך היעד לסיום האלבום מנע זאת מהלהקה.
השיווק של האלבום היה אמור להתרכז פחות בסינגלים ויותר באלבום כמקשה אחת.
הסינגל הראשון "Numb" יצא ביוני 1993. הקליפ לשיר בוים על ידי קווין גודליי.
הסינגל הגיע למקום השביעי באוסטרליה, למקום התשיעי בקנדה ולמקום השני במצעד שירי הרוק המודרניים של בילבורד.
עם זאת, הוא לא נכנס למצעדי הסינגלים בבריטניה ובארצות הברית.
Zooropa יצא ב-5 ביולי 1993 בזמן סיבוב ההופעות Zoo TV.
האלבום הצליח מאוד מסחרית ופתח במקום הראשון בארצות הברית, בבריטניה, בקנדה, באוסטרליה, בניו זילנד, בצרפת, בגרמניה, באוסטריה, בשוודיה, בשווייץ, בהולנד, באיטליה, ביפן, בנורווגיה, בדנמרק, באירלנד ובאיסלנד.
בארצות הברית, האלבום היה בשבועיים הראשונים במקום הראשון במצעד בילבורד 200, ונשאר בעשירייה הראשונה במשך שבעה שבועות.
האלבום הגיע לעשירייה הראשונה ב-26 מדינות.
Zooropa היה 40 שבועות במצעד הבילבורד 200 ו-34 שבועות במצעד האלבומים הבריטי.
שני סינגלים נוספים יצאו מהאלבום.
"Lemon" יצא באמריקה הצפונית, באוסטרליה וביפן בספטמבר 1993. הסינגל הגיע למקום השישי באוסטרליה ולמקום השלישי במצעד שרי הרוק המודרניים.
הסינגל האחרון היה "Stay (Faraway, So Close)" שיצא ברחבי העולם ב-22 בנובמבר 1993. הוא היה הסינגל הכי מצליח מהאלבום והגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי, למקום החמישי באוסטרליה, למקום השישי בניו זילנד, למקום הרביעי בבריטניה ולמקום ה-61 בארצות הברית.
הוא היה הסינגל היחיד מהאלבום שהגיע למצעד הסינגלים הבריטי ולבילבורד הוט 100.
באוקטובר 2011, Achtung Baby יצא במהדורה מחודשת כדי לציין 20 שנה לאלבום.
עותקים של Zooropa נכללו במהדורת הסופר דלוקס ובמהדורת האובר דלוקס.
ב-27 ביולי 2018, האלבום יצא במהדורה מחודשת על גבי תקליט.
האלבום נערך מחדש על ידי דה אדג' וכלל שני רמיקסים לציון 25 שנה לאלבום: "Lemon (The Perfecto Mix)" ו-"Numb (Gimme Some More Dignity Mix)".
Zooropa קיבל ביקורות טובות בעיקר.
האלבום סיים במקום התשיעי ברשימת "האלבומים הטובים ביותר" במשאל "Pazz & Jop" של המגזין וילג' ווייס.
בטקס הגראמי ה-36, הוא זכה בפרס לאלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר.
הרבה משירי האלבום מצאו מקום קבוע ברשימת השירים של סיבוב ההופעות Zoo TV אחרי ש-U2 המשיכו אותו אחרי יציאת האלבום.
השירים "Lemon" ו-"Daddy's Gonna Pay For Your Crashed Car" בוצעו על ידי בונו בפרסונת מקפיסטו שלו.
השיר "Zooropa" והשיר "Babyface" בוצעו כמה פעמים, אבל הלהקה הורידה אותם מהרשימה כי הם לא היו מרוצים מאיך שהם נשמעו בהופעה חיה.
Zooropa זכה לפלטינה כפולה בארצות הברית, לפלטינה משולשת באוסטרליה, לפלטינה אחת בבריטניה ולפלטינה מרובעת בניו זילנד ובקנדה.
לאחר צאת האלבום, דייוויד בואי שיבח את הלהקה וכתב ש"[U2] הם אולי רק תלתנים ומארקים גרמניים לכמה אנשים, אבל אני מרגיש שהן אחת מלהקות הרוק היחידות שמנסות לרמוז על עולם שימשיך אחרי החומה הגדולה הבאה - השנה 2000".
למרות שהאלבום הצליח, בשנים לאחר הוצאתו הלהקה התייחסה אליו ברגשות מעורבים ומיעטה לנגן שירים ממנו בהופעות.
בונו אמר, "חשבתי בזמנו ש-Zooropa היה גאוני.
חשבתי שדיסציפלינת הפופ שלנו תאמה את הנסייניות שלנו ושזה היה ה-'Sgt.
האמת היא שדיסציפלינות הפופ שלנו אכזבו אותנו.
לא בדיוק הגשנו את השירים.
Pepper' בלי שירי פופ?" דה אדג' אמר שהוא לא חשב שהשירים היו "חזקים" והוסיף ש"מעולם לא חשבתי על Zooropa כיותר מקטע ביניים...
הכי מעניין שלנו עד כה".
ב-2005, בונו טען ש-"Stay (Faraway, So Close)" מ-Zooropa הוא "אולי השיר הכי טוב ביותר של U2".
ב-2011, הרולינג סטון דירג את האלבום במקום ה-61 ברשימת "100 האלבומים הטובים ביותר של שנות ה-90" שלו.
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי U2.
דה אדג' - גיטרה, פסנתר, סינתיסייזרים, שירה
לארי מולן ג'וניור - תופים, כלי הקשה, קולות רקע
בריאן אינו - סינתיסייזרים, פסנתר, צלילי ארקייד, קולות רקע, לופים, כלי מיתר, הרמוניום
פלוד - מפיק מוזיקלי, מיקסינג, טכנאי קול
בריאן אינו - מפיק מוזיקלי
דה אדג' - מפיק מוזיקלי
אנה-לואי קלי - מנהלת הפקת האלבום
רובי אדמס - טכנאי קול
וילי מנינון - טכנאי קול ועוזר מיקסינג
רוב קירוון - טכנאי קול ועוזר מיקסינג (שירים 1-7,9)
מרי מקשיין - טכנאית קול ועוזרת מיקסינג (שיר 3)
סוזן דויל - מנהלת הפקה באולפן
סטיוארט וויטמור - עריכה דיגיטלית
שריל אנגלס - מתאמת פוסט-פרודקשן
טרי קרומר - שירותי הקלטות נוספים (מהנדס אודיו)
ג'וליאן דאגלס - שירותי הקלטות נוספים (מהנדס אודיו)
סטיב אווריל - מנהל אמנותי
בריאן וילימאס - עיצוב, טיפול במחשב
שון מקגרת' - איור תינוק
+מצעד אלבומים (שבועי)מצעד (1993)מיקום שיאאלבומים אוסטרלים (ARIA)1אלבומים אוסטרלים (Ö3 Austria)1אלבומים בקנדה (RPM)1אלבומים דנים (Album Top 100)1אלבומים צרפתיים (SNEP)1אלבומים גרמניים (מצעדי ה-GfK אנטרטיינמנט)1אלבומים הונגריים (MAHASZ)7אלבומים ניו זילנדים (RMNZ)1אלבומים נורווגים (VG-lista)3אלבומים ספרדים (AFYPE)2אלבומים שוודים (סוורייטופליסטן)1אלבומים שווציירים (המצעד השווייצרי)1מצעד האלבומים הבריטי (OCC)1ארצות הברית, בילבורד 2001
+מצעד אלבומים (סוף השנה)מצעד (1993)מיקוםאלבומים אוסטרלים (ARIA)9אלבומים אוסטרלים (Ö3 Austria)9אלבומים בקנדה (RPM)8אלבומים דנים (Album Top 100)24מאה האלבומים האירופאים החמים (מוזיקה & מדיה)8אלבומים גרמניים (Offizielle Top 100)32אלבומים ניו זילנדים (RMNZ)8אלבומים ספרדים (איגוד תעשיית ההקלטות הספרדי)24אלבומים שווציירים (המצעד השווייצרי)36מצעד האלבומים הבריטי (OCC)9ארצות הברית, בילבורד 20029
+מצעד (1994)מיקוםאלבומים אוסטרלים (ARIA)28אלבומים ניו זילנדים (RMNZ)27
+אזורתעודהמכירותארגנטינה (CAPIF)פלטינה60,000אוסטרליה (ARIA)פלטינה משולשת210,000אוסטריה (IFPI אוסטרליה)זהב25,000ברזיל (איגוד תעשיית ההקלטות הברזילאי)זהב100,000קנדה (איגוד תעשיית ההקלטות הקנדי)פלטינה מרובעת400,000צרפת (SNEP)פלטינה300,000גרמניה (BVMI)זהב250,000יפן (RIAJ)זהב100,000ניו זילנד (RMNZ)פלטינה מרובעת60,000נורווגיה (IFPI נורווגיה)זהב25,000ספרד (PROMUSICAE)פלטינה100,000שוודיה (GLF)זהב50,000בריטניה (BPI)פלטינה300,000ארצות הברית (RIAA)פלטינה כפולה2,000,000עולמי -7,000,000
דְזְה-יְוֵּ'אן (בסינית:; בתרגום לעברית: משאב) היא סדרת לוויינים סינים מסוג חישה מרחוק.
הלוויין הראשון שוגר בשנת 1999. מאז שוגרו לוויינים נוספים ומתוכננים שיגורים חדשים.
Ziyuan -1. שיגורים החלו בשנת 1999. רוב הלוויינים של הסדרה היו בשימוש משותף של סין וברזיל בהתאם להסכם שיתוף פעולה SBERS שנחתם בין המדינות.
משקל היה 1450 ק"ג והם נבנו בשנחאי.
מכשירים שהותקנו על הלוויין סיפקו נתונים ברגישות של כ-20 מ'.
בעקבות חתימה לתוספת להסכם בשנת 2019 שוגר לוויין חדש לטובת ברזיל.
משקל של לוויינים מתקדמים מדור זה גדל לכ-2,000 ק"ג ופאנל סולארי היה נותן חשמל בהספק של כ-2300 וא"ט.
הם היו מתוכננים לעבודה במשך שלוש שנים.
בסך הכול מדגם זה שוגרו 10 לוויינים, כולל שיגור בודד שנכשל.
Ziyuan-2 היה בשימוש של מערכת הביטחון של סין.
הלוויינים מסוגלים להגיע לרגישות של כ-2 מ'.
השיגורים בוצעו בשנים 2002–2004. אורך חיים המתוכנן של הלוויין היה מספר שנים אך הם פעלו מעל ל-10 שנים מאז השיגור.
לוויינים אלו הוחלפו על ידי לוויינים מסדרה Yaogan.
Ziyuan-3 בשימוש של משרד משאבי טבע של סין.
משקלו גדל ל-2,630 ק"ג והוא נותן נתונים ברגישות של עד 2.5 מ'.
זה הלוויין הסיני הראשון שמסוגל לתת נתונים בתלת-מימד וברזולוציה גבוהה.
הלוויין הראשון שוגר בשנת 2012 לאחר פיתוח של מספר שנים.
הוא מצויד בפאנל סולארי וסוללת מצברים.
נכון לשנת 2024 מתוכנן שיגור של הלוויין הרביעי.
.Zipline International Inc היא חברה אמריקאית שמפתחת, מייצרת ומפעילה רחפני משלוחים.
לחברה מרכזי הפצה ברואנדה, גאנה, יפן, ארצות הברית, ניגריה, חוף השנהב וקניה.
נכון לספטמבר 2023, רחפני המשלוחים של החברה ביצעו 750 אלף משלוחים וטסו למרחק כולל של 64 מיליון ק"מ.
הרחפנים של החברה מעבירים דגימות דם ופלסמה שונות, לצד חיסונים, אינפוזיות ואחרים.
בספטמבר 2021 ציינה Zipline ש-75% מבדיקות הדם מחוץ לבירת רואנדה קיגאלי הועברו דרך הרחפנים של החברה.
באפריל 2019 החלה החברה לפעול בגאנה, ובמהלך הקורונה Zipline קיבלה אישור פעילות מרשות התעופה האמריקאית, במטרה לאפשר לחברה להעביר ציוד מגן בין בתי חולי בצפון קרוליינה.
החברה מציעה משלוחים גם למטרות לא רפואיות, וב-2021 החלה לשתף פעולה עם וולמארט למשלוחים אוויריים.
בשנת 2023 הצטרפה לשיתוף הפעולה גם Sweetgreen.
בשנת 2011 ייסד קלר רינודו קליפטון את Remotive, שייצרה צעצוע רובוטי שנשלט על ידי האייפון ונקרא Romo.
בתקופה זו הצטרפו לחברה גם ריאן אוקסנהורן וויליאם הצלר.
בינואר 2014 החליטו השלושה לסגור את Remotive כדי לעסוק בתחום אחר.
בשלב זה הצטרף אליהם קינן ויירובק.
במרץ 2014 החליטו המייסדים להקים חברה שתעסוק במשלוחים רפואיים באמצעות רחפנים.
בשנת 2016, חתמה Zipline על הסכם עם ממשלת רואנדה במסגרתו היא תבנה מרכז הפצה בדרום המדינה, ובהמשך השנה היא החלה בטיסות.
ב-2018, חתמה החברה על הסכם נוסף עם הממשלה להקמת מרכז נוסף במזרח המדינה, וכן להרחיב את הפעילות כך ש-Zipline תשרת גם מרכזים רפואיים קטנים יותר.
באפריל 2019, החלה Zipline לפתוח בגאנה ארבעה מרכזים שמשרתים מעל 2,500 מרכזים רפואיים.
המרכז הרביעי שנפתח החל לפעול ביוני 2020. במאי גייסה 190 מיליון דולר לפי שווי של 1.2 מיליארד דולר.
בספטמבר, המוזיקאי בונו הצטרף לחבר המנהלים.
לפי המייסד רינודו באותה שנה: "רפואה בכפרים היא אתגר שנתקלת בו כל מדינה בעולם, לרבות בארצות הברית...
אתם יכולים לראות מדינות גדולות ועשירות בהרבה כמו ארצות הברית משתמשות ברואנדה כמודל לחיקוי."
ב-2020, יחד עם עוד תשע חברות אחרות, Zipline נבחרה על ידי רשות התעופה האמריקאית להשתתף במסלול הרישוי המהיר.
בנובמבר 2020, החלה Zipline בבדיקות עם רשות התעופה הפדרלית את בטיחות הרחפן שלה לקראת אישור הטיסה שלו בארצות הברית.
בפברואר 2021 הכריזה על הכוונה להפעיל במרכזי ההפצה מקררים מתאימים לחיסוני הקורונה.
במאי 2021, בלומברג דיווחה שהחברה מבצעת משלוחים של חיסונים בניגריה.
חודש אחר כך, החברה דיווחה על גיוס של 250 מיליון דולר לפי שווי מוערך של 2.75 מיליארד דולר.
באפריל 2022 הוכרז על שיתוף פעולה עם Toyota Tsusho לביצוע משלוחים ביפן.
חודשיים אחר כך, שתי החברות הכריזו על פיתוח מיקרופון שיודע לאתר מיקום של כלי טיס סמוכים ולמנוע התנגשות.
בדצמבר 2022, הכריזו Zipline וממשלת רואנדה על הרחבת שיתוף הפעולה כך שהמשלוחים יתבצעו בכל רחבי המדינה, במטרה לבצע 2 מיליון משלוחים ולטוס יותר מ-200 מיליון קילומטרים עד 2029.
במרץ 2023, Zipline הציגה את הפלטפורמה השנייה שפיתחה, שנקראת P2, שיכולה לספק משלוחים במדויק בערים ובפרברים.
עוד דווח שממשלת רואנדה, Sweetgreen ו-Michigan Medicine הן הלקוחות הראשונים של הרחפן החדש.
ב-8 במאי, במהלך ריאיון, נחשף שהחברה טסה כבר מעל 64 מיליון ק"מ בצורה אוטונומית.
Zipline מעצבת, מייצרת ומפעילה את הרחפנים שלה ממרכזי הפצה, שמשמשים גם כ"נמל תעופה" לרחפנים.
לפני המשלוח, אנשי צוות במקום מרוחק מכניסים הזמנה, שנקלטת על ידי עובד במרכז ההפצה, שמכין את המשלוח ומכניס אותו לקופסה ייעודית עם מצנח.
לאחר מכן, עובד טיסה עורך בדיקות על הרחפן וטוען אותו במשלוח.
אחרי ההכנה הרחפן משוגר ממכשיר רב עוצמה דמוי קטפולטה, שמאפשר לרחפן להאיץ מ-0 ל-110 קמ"ש ב-0.33 שניות.
מנקודה זו, הרחפן טס ליעד המשלוח, כשמפעילים עוקב אחריו בנקודת היציאה ובנקודת הנחיתה.
לקראת מסירת המשלוח, הרחפן מנמיך ל-20–35 מטרים ומפיל את המשלוח עם המצנח, כשהמשלוח נוחת בסטייה של עד 5 מטרים מהנקודה שהוגדרה.
בסוף הטיסה, הרחפן חוזר לנקודת ההמראה, שם הוא נתפס על ידי וו עצירה, בדומה לנחיתה על נושאת מטוסים.
מרכז הפצה יכול לכסות רדיוס של עד 80 ק"מ, גם בתנאי שטח הרריים ובמזג אוויר בעייתי.
הרחפן מדגם זה יכול לטוס במהירות של 101 קמ"ש ובגובה של 80–120 מטרים, ומבטיח לספק את המשלוח תוך 45 דקות.
לרחפן זה יכולת לשאת 1.8 ק"ג מטען, ויכול לטוס עד 300 ק"מ בטעינה בודדת.
עם זאת, בזמן שהמטען עדיין על הרחפן, הוא מגביל עצמו לטווח של 80 ק"מ.
כל מרכז הפצה יכול לבצע עד 500 משלוחים ביום.
לרחפנים סוללה נשלפת שמאפשרת להשמיש אותם במהירות לטיסות הבאות, והם מורכבים מסיבי פחמן וציפוי קלקר.
אורך מוטת הכנפיים של הרחפן הוא 3.4 מטרים.
לרחפן שני להבים למטרת יתירות ויכול לטוס גם עם להב אחד בלבד.
במקרה שמספר תקלות גורמות לנפילת הרחפן, נפתח מצנח שמאט את התרסקותו.
במידה והוא אכן מתרסק, החלקים שבו מתפרקים לחלקים כדי להקל את עוצמת הפגיעה בקרקע.
הרחפנים מדגם זה הם אוטונומיים ברמה 4: הם אינם דורשים התערבות אדם בתנאים סטנדרטיים.
ב-15 במרץ 2023 הכריזה החברה על רחפן מדגם חדש שנקרא Platform 2. הוא מיועד לטיסות בטווח קצר יותר והוא מספק את המשלוח על ידי הפלה מהשמיים או הנחה באמצעות כבל ודרואיד שנוחת איתו.
הרחפן מדגם זה יכול לשאת עד 3.6 ק"ג מטען למרחק של 16 ק"מ, והוא בעל יכולת טעינה אוטונומית, דבר שמפחית את העבודה הנדרשת במרכז ההפצה.
Zipline החלה לפעול ברואנדה ב-2016, והייתה המדינה הראשונה בה עבדה.
היא פועלת כיום בכל רחבי המדינה.
מחקר מ-2022 מצא שהשירות של Zipline עולה על השירות בדרכים אחרות מבחינת המהירות, ותרם להורדת המשאבים המבוזבזים במעבדות.
לפי המחקר, הרחפנים קיצרו את זמן פענוח בדיקות דם ב-61%, הפחיתו את מספר הדגימות שפג תוקפן ב-67% ושימשו ב-43% ממקרי החירום הרפואיים.
ב-2018 נחתם הסכם עם ממשלת גאנה לביצוע 600 משלוחים ביום למשך ארבע שנים בעלות של 12.5 מיליון דולר.
באפריל 2019, נשיא גאנה, ננה אקופו-אדו הכריז על פתיחת מרכז ההפצה הראשון במדינה, וסגן הנשיא הוציא את הרחפן הראשון לטיסה.
בשנת 2021, הורחב ההסכם כך שיוקמו עוד ארבעה מרכזי הפצה, דבר שיביא את מספרם לשמונה במדינה.
עם השלמת הקמת המרכזים, תהיה ל-85% מהאוכלוסייה גישה לרחפנים, ומעל 3,000 מרכזים רפואיים ייהנו מהמשלוחים.
במרץ 2022, הוכרז שהרחפנים העבירו מעל מיליון חיסוני קורונה במדינה בשנה שעברה.
מחקר עצמאי מצא שהרחפנים צמצמו את המחסור בחיסונים ב-60%.
מספר הימים בהם מרכזים רפואיים היו ללא אספקה קריטית ירד ב-21%.
החל מ-2018, החברה עובדת עם רשות התעופה האמריקאית כדי לגבש כללים לתפעול רחפנים.
במגפת הקורונה, קיבלה החברה הקלות כדי לספק ציוד רפואי למרכזים רפואיים בצפון קרוליינה.
ב-18 בנובמבר 2021, החל שיתוף פעולה עם וולמארט למשלוחים בארקנסו.
השירות מעניק לקונים את האפשרות לבחור במשלוח ברחפן ברדיוס של 80 ק"מ מחנות של וולמארט.
ב-21 ביוני 2022 קיבלה החברה רישיון למשלוח חבילות לפי תקנה 135.
ב-4 באוקטובר 2022, החלה החברה לספק משלוחים ביוטה.
באפריל 2021 הוכרז על שותפות עם Toyota Tsusho לאספקת מוצרים רפואיים ביפן.
בניגוד למדינות אחרות, ביפן המרכזים מופעלים על ידי חברת Toyota Tsusho כש-Zipline מספקת סיוע בהדרכה.
בניית מרכז ההפצה הראשון הושלמה באפריל 2022 באיי פוקו.
השירות מספק משלוחים מבתי מרקחת ב-140 איים וחמישה יישובים עיקריים.
השימוש ברחפן מצמצם את הצורך בהובלה אווירית וימית ומקצר אותן מכמה שעות ל-30 דקות.
בפברואר 2021 הכריזה Zipline על הקמת שלושה מרכזי הפצה בניגריה.
במרכזים קיימים מקררים שמאחסנים את חיסוני הקורונה, ובאמצעותם מרכזי רפואה במדינה יכולים להשתמש בהם מבלי להחזיק במקררים כאלו בעצמם.
בכוונת ניגריה להשתמש ברחפנים למטרות רפואיות נוספות.
מרכז ההפצה הראשון נפתח ב-4 ביוני 2022.
בדצמבר 2021 הוכרז על הקמת ארבעה מרכזי הפצה בחוף השנהב.
בפברואר 2022 הודיעה החברה על הקמת מרכז הפצה במחוז קיסומו שבקניה.
בין ה-30 ביולי ל-5 בספטמבר 2019 נערך שיתוף פעולה בין החברה לצבאות אוסטרליה וארצות הברית לאספקת יותר מ-400 מנות דם במסגרת תרגילים לאירוע רב נפגעים.
"Zorra" (בעברית: "כלבה" / "שועלה") הוא שיר של צמד הסינת'-פופ הספרדי נבולוסה.
השיר זכה ב-Benidorm Fest 2024 וייצג את ספרד באירוויזיון 2024 שהתקיים במאלמה שבשוודיה.
פירושו המילולי של שם השיר, שחוזר על עצמו בכמה הזדמנויות, הוא שועלה.
אולם בשפת הרחוב של ספרד לעיתים משתמשת המילה כגנאי, היות שפירושה השני הוא "כלבה" או "זונה".
אחד מחוקי תחרות הזמר של האירוויזיון אוסר על שימוש במילים לא נאותות בשיר, ולפיכך דן איגוד השידור האירופי בתקינותו של "Zorra".
בהצהרה שפורסמה ב-El País טען כי זו אינה הפרה של כללי התחרות.
אתר Wiwibloggs טען כי המילה "Zorra" היא אחת הדוגמאות הבולטות ביותר לסקסיזם מובנה בשפה הספרדית.
בעוד שפירוש המקבילה הגברית למילה הוא חיובי, לרוב "Zorra" משמשת כעלבון מיזוגני.
השיר משתמש בכך ומנסה לנכס מחדש את העלבון הנשי מהמילה.
הוא מבקר את החברה הספרדית שרואה בנשים דבר שלילי ומאדירה תכונות נשיות ייחודיות.
ב-7 בפברואר 2024 הודיע תאגיד השידור הספרדי שכותרו האנגלי הרשמי של השיר יהיה "Vixen".
הצמד נבולוסה הוציא וידאו קליפ רשמי לשיר עם מילים אנגליות גם כן.
תרגומים נוספים נרשמו גם בצרפתית, גרמנית, איטלקית ושוודית.
בחצי גמר הראשון, "Zorra", עבר לשלב הגמר עם 149 נקודות, ולאחר מכן בגמר, ניצח השיר עם 15 נקודות.
כיוון שספרד חלק מחמש המדינות הגדולות, היא העפילה לגמר אוטומטית.
ספרד הופיעה אחרי לטביה ולפני סן מרינו.
הופעתה של ספרד התאפיינה בבימוי תיאטרלי מוקפד שכלל 77 שוטים שונים של מצלמה, שימוש בתפאורה בהשראת הסרט האילם "מטרופוליס", פסל ונוס ממילו ותיבה אדומה נעולה, כסמל לשחרור ממוסכמות חברתיות.
התלבושת המרכזית, שעוצבה על ידי מייקל קוסטלו, כללה מחוך ויניל שחור נוצץ שנועד לשדר תדמית דומיננטית ונועזת.
ההופעה כללה גם שימוש באפקטים של עשן ופרוטכניקה, והייתה מלווה בריקוד ואווירה של מופע קברט.
ב-4 במאי 2024 נערכה הגרלה כדי לקבוע באיזו מחצית מהגמר תופיע כל מדינה ב"חמש הגדולות".
ספרד הוגרלה להופיע בהתאם לבחירת ההפקה.
ספרד שובצה כהופעה השמינית, אחרי ליטא ולפני אסטוניה.
לקראת המופע, השתתפו נבולוסה בחזרות הגנרליות למופע הגמר, ב-10 וב-11 במאי, כולל גמר חבר השופטים, שבו דירגו השופטים המקצועיים את כל השירים.
ספרד הגיעה למקום ה-22 עם 30 נקודות; 19 נקודות מהשופטים, ו-11 נקודות מהקהל.
הווידאוקליפ הרשמי של השיר כולל התייחסות לזמרת הטרנסג'נדרית מנואלה טרסוברס, שפעמים רבות כונתה "Zorra".
כמו כן, נעשה שחזור לרגע בו זרקה כוס על הרצפה במהלך תוכנית אירוע תוך קריאה למתן זכויות שוות לנשים.
ב-5 באפריל 2024 יצא רמיקס רשמי לשיר בהשתתפות גלוריה טרווי.
Zimride מבית Enterprise Holdings הייתה חברה אמריקאית לקארפול שחיברה בין נהגים ונוסעים בנסיעות בין–עירוניות, תוך שימוש ברשתות החברתיות.
התוכנית שווקה עבור אוניברסיטאות ועסקים כשירות להתאמות בין אנשים.
החברה הוקמה במאי 2007. היא מותגה מחדש בשם Lyft במאי 2013, ונמכרה לבסוף ל-Enterprise Holdings ביולי אותה שנה.
נכון ליולי 2013, היו לשירות למעלה מ-350 אלף משתמשים והיו לה שיתופי פעולה עם פייסבוק ו-Zipcar.
בינואר 2015 החברה הפסיקה את האפשרות לשיתוף נסיעות והחלה להציע שירותי התאמות בתוך אוניברסיטאות ועסקים.
ב-31 בדצמבר 2020, השעתה החברה את כל הפעילות שלה.
החברה נוסדה על ידי לוגן גרין, ג'ון זימר וראג'אט סורי.
גרין פיתח את Zimride לאחר שנסע בטרמפ מקמפוס אוניברסיטת קליפורניה שבסנטה ברברה כדי לבקר את חברתו בלוס אנג'לס.
הוא השתמש בלוח מודעות הנסיעות של קרייגסליסט, אך רצה למנוע את החרדה שנגרמה מחוסר הידיעה מי הנוסע או הנהג.
הוא החל לעבוד על האפליקציה לאחר שפייסבוק פתחה את ה-API שלה למפתחים חיצוניים.
זימר הושפע מהמושבים הריקים בנסיעה שלו מאפסטייט ניו יורק לניו יורק בעודו אנליסט בליהמן ברדרס.
בתור סטודנט באוניברסיטת קורנל, זימר לקח מספר קורסים בתחבורה.
לאחר שלמד על ההתקדמות מתעלות מים לרכבות ולאחר מכן לכבישים מהירים, הוא ראה בנסיעה משותפת את הצעד הבא לקראת יעילות תחבורתית.
הוא ציין כי 80% מהמושבים במכוניות שבכבישים האמריקאים ריקים, וטען כי נסיעה משותפת היא "הזדמנות עצומה ליצור יעילות לחסוך הרבה כסף ולהפחית את טביעת הרגל הסביבתית שלנו".
זימר וגרין הכירו באמצעות חבר משותף ושוחחו לראשונה בפייסבוק.
גרין פרסם פרטים על החברה החדשה שלו בשם "Zimride", שעניינה את זימר, שניהל יומן ובו רעיונות לנסיעה משותפת.
שם החברה מגיע מזימבבואה, שם גרין ראה כיצד המקומיים פיתחו מערכת תחבורה ציבורית עממית.
ב-2007 גייסה Zimride 250 אלף דולר מ-fbFund של פייסבוק, אחרי שזו בחרה בהם יחד עם עשרה סטארטאפים נוספים מתוך 1,000 מועמדים, והתרחבה לשישה עובדים.
בנוסף, היא הצליחה למכור את המוצר שלה לשתי אוניברסיטאות - סטנפורד ודרטמות'.
באוגוסט 2010, Zinride הודיעה על סבב גיוס כספים ראשון של 1.2 מיליון דולר בשנת 2011, Zimride השלימה סבב גיוס נוסף של 6 מיליון דולר בסדרה A מה שהביא את סך ההשקעות בה ל-7.5 מיליון דולר.
בשנת 2007, גרין וזימר השיקו את הגרסה הראשונה של תוכנית הנסיעה המשותפת באוניברסיטת קורנל; תוך שישה חודשים, נרשמו לשירות 20% מהסטודנטים.
גרין וזימר קידמו את השירות בצורה ייחודית; השניים התחפשו לצפרדעים וחילקו עלונים לסטודנטים.
מאוחר יותר, במהלך סבב גיוס של ליהמן ברדרס, זימר זוהה על ידי מגייס פוטנציאלי, שראה אותו לובש חליפת צפרדע בקמפוס.
עד שנת 2007, Zimride הייתה פעילה בקמפוסים של קורנל ו-UCSB.
זימר עזב מאוחר יותר את עבודתו בליהמן ברדרס כדי לעבוד במשרה מלאה עם גרין על Zimride.
באפריל 2012, ל-Zimride היו 29 עובדים, והיא אפשרה יותר מ-26 אלף נסיעות משותפות.
השירות היה פעיל ביותר מ-125 אוניברסיטאות.
כל אוניברסיטה שילמה כ-10,000 דולר בשנה כדי להשתמש בפלטפורמה.
הנסיעה בין סן פרנסיסקו ללוס אנג'לס הייתה המסלול הפופולרי ביותר ב-Zimride.
בשנת 2012, Zimride עיצבה מחדש את אתר האינטרנט שלה כך שיתאים למובייל.
הגרסה החדשה של האתר עוצבה על ידי פרנק יו, מנהל המוצר והעיצוב המוביל של לינקדאין.
במאי 2012 הכריזה Zimride על ליפט, שמאפשרת למשתמשים להזמין נסיעות לכל מקום.
לאחר הצמיחה המהירה של ליפט, שינתה Zimride את שמה לליפט במאי 2013, ולבסוף מכרה את המוצר המקורי ל-Enterprise Holdings ב-13 ביולי 2013.
המשתמשים בחרו תחילה רשת שהוקמה על ידי תאגיד או אוניברסיטה מסוימים.
נהג יכול היה לפרסם נסיעה ומספר מושבים פנויים במכוניתו, יחד עם פרטים נוספים כמו עישון והעדפות מוזיקליות, מה שאפשר לנוסעים למצוא התאמה בדרכם ליעד.
השירות חיבר רק אנשים שעובדים באותה חברה או לומדים באותו בית ספר, וצימצם את החרדה וחוסר האמון שהיו, לפי זימר, הסיבה העיקרית לכישלון של קארפול בעבר.
יצירת פרופיל Zimride היא בחינם.
האתר משתמש באלגוריתם שמתחשב במרחק לאיסוף מישהו ובזמן הסטייה שנדרש להורדת נוסע.
לאחר מכן האתר מדרג את האפשרויות ומקצה ציון להתאמות הטובות ביותר.
הנהגים מחליטים מה לגבות מהנוסעים, אף על פי ש-Zimride מציעה חיובים מומלצים בהתבסס על עלויות הדלק.
הנוסעים יכולים לשלם באמצעות PayPal או כרטיס אשראי, ויקבלו החזר כספי מלא אם הנהג לא יאסוף אותם.
המסלולים בין סן פרנסיסקו ללוס אנג'לס ובין סן פרנסיסקו לאגם טאהו הם מסלולים ציבוריים, כלומר נהגים יכולים למכור מושבים במכוניותיהם לקונים, שרוכשים את הנסיעה כמו כרטיס טיסה.
רוב משתמשי Zimride הן נשים.
ב-2009, Zimride פתחה בשיתוף פעולה עם Zipcar כדי להציע למשתמשים ששכרו רכב להציע נסיעות למשתמשים.
שיתוף הפעולה נרקם שנים קודם לכן, כשזימר הציע את הרעיון למנכ"ל Zipcar עוד כשעבד בליהמן ברדרס.
האתר מנה מעל 350 אלף משתמשים רשומים נכון ליולי 2013. נציגים מאוניברסיטת דרום קליפורניה ציינו כי Zimride "שונה מאוד מקריאת מודעה ריקה.
רויטרס ציינו כי "ההבטחה של מותג Zimride היא להפחית פליטות CO2, להקטין את העומס השנתי על תשתיות התחבורה שלנו ולעזור לכל המעורבים לחסוך כסף.
ייתכן שיש להם סיכוי להפוך את הנסיעה המשותפת לסקסית".
בשנת 2009, זימר וגרין נבחרו לגמר ברשימת "היזמים הצעירים הטובים ביותר באמריקה" של Business Week.
Zimride שיתפה פעולה עם חברת הקונצרטים Live Nation ועם פסטיבלי המוזיקה Bonnaroo, Coachella ו-Lollapalooza כדי לקיים תחרויות נסיעה משותפת שמעניקות למשתמשים פרסים.
Zimride גם שיתפה פעולה עם ג'ק ג'ונסון, דייב מת'יוס בנד ושריל קרואו כדי לספק נסיעה משותפת לאירועים שלהם.
משתמשי Zimride הפכו לעיתים לחברים במהלך הנסיעות.
המטרה של זימר עבור Zimride הייתה להביא "קהילות יחד ולעזור לאנשים לחסוך כסף".
"Zjerm" (בעברית: "אש") הוא סינגל שהוקלט על ידי הצמד האלבני שקודרה אלקטרוניקה.
הוא יצא לאור ב-10 בדצמבר 2024 באופן עצמאי.
לאחר זכייתו בפסטיבלי אי קנגס ה-63 נבחר לייצג את באירוויזיון 2025, שהתקיים בבזל שבשווייץ.
"Zjerm" נכתבה על ידי ביאטריצ'ה ג'רג'י, והופק על ידי קולה לאקה.
ג'רג'י תיארה את השיר כ"עבודה אישית על החמלה האנושית" וכ"שיר אלבני עם נגיעה מודרנית".
המוטיב המרכזי של השיר הוא אש, המסמלת כוח, טיהור והתחדשות.
האש מתוארת כאירוע חשוב בריקודים אלבנים, ומשמשת כקישור בין מסורת לשינוי.
השיר מעורר תחושות כאב, חוסן ותקווה, תוך הדגשת החשיבות בשלום הפנימי ובכמיהה לעולם חופשי מאלימות, סבל ונזק סביבתי.
הוא קורא לריפוי רוחני וחברתי, ולהכרה בכבוד של כל אדם, כולל אלו שעשויים להיות נשכחים או מודרים.
ב-30 בספטמבר 2024 אישר תאגיד השידור האלבני, Radio Televizioni Shqiptar (RTSH), את השתתפות המדינה באירוויזיון 2025, ואת שימור שיטת הקדם המסורתית "פסטיבלי אי קנגס" לבחירת הנציג לתחרות.
זו הייתה המהדורה ה-63 של אירועי הפסטיבל.
היא כללה 30 משתתפים, שני חצאי גמר, ערב נוסטלגיה וגמר.
חבר השופטים בחר את מחצית המתמודדים שהעפילו לשלב הגמר.
זהות הזוכה נקבעה על ידי שילוב בין קולות השופטים, הצבעות הקהל הבין-לאומי (סט הצבעה שנקרא "קולות התפוצות") ומסרוני ה-SMS של אזרחי אלבניה וקוסובו.
ב-7 באוקטובר 2024 נחשף כי השיר "Zjerm" בביצוע שקודרה אלקטרוניקה יתחרה בקדם הארצי.
הוא העפיל לגמר מחצי הגמר הראשון של התחרות, שנערך ב-19 בדצמבר.
בגמר זכה במרבית קולות השופטים והקהל, ועל כן נבחר לייצג את אלבניה באירוויזיון.
אלבניה שובצה לחלקו השני של חצי הגמר הראשון, שהתקיים ב-13 במאי.
אלבניה הופיעה כמדינה ה-12, אחרי ולפני .
בסוף הערב הוכרזה אלבניה כאחת מעשר המדינות שהעפילו לשלב הגמר.
מאוחר יותר התברר כי אלבניה דורגה במקום השני עם 122 נקודות.
אלבניה שובצה להופיע במחצית השנייה.
אלבניה שובצה כהופעה ה-26 והאחרונה, אחרי .
אלבניה דורגה במקום השמיני עם 218 נקודות; 45 נקודות מהשופטים, ו-173 נקודות מהקהל.
(אחד בספרדית) הוא אלבום האולפן התשיעי של הלהקה האמריקאית גרין דיי.
האלבום הוא חלק מטרילוגיית האלבומים "", שיצאו בספטמבר-דצמבר 2012. , הראשון שבהם, יצא בתאריך 25 בספטמבר 2012. לפי דבריה של הלהקה הטרילוגיה תחזור לשורשי הלהקה.
הסינגל הראשון מהאלבום שיצא הוא Oh Love, אשר יצא ב-16 ביולי 2012 והציג סגנון אשר שונה מסגנונה הקודם של הלהקה.
שמו של הסינגל השני הוא Kill the DJ אשר גם לו יצא קליפ.
לסינגל השלישי, Let Yourself Go, הלהקה הוציאה גם קליפ הופעה.
ב-12 בספטמבר 2012 יצא הקליפ לשיר Nuclear Family וב-25 בספטמבר 2012 יצא קליפ לשיר Stay the Night.
בשבוע הראשון ליציאתו נמכרו 139,000 עותקים של האלבום.
בנוסף, האלבום זכה להיות אלבום כסף בבריטניה.
Oh Love יצא כסינגל הראשון מהאלבום.
הסינגל יצא לאור ב-16 ביולי 2012. השיר בוצע טרם יציאתו בהופעה סודית של הלהקה, בה בוצעו מספר שירים חדשים.
השיר מציג פאנק רוק בשילוב סגנון ה-Power Pop שעד כה לא היה בשימוש בשירי הלהקה.
הסגנון די דומה לרוק האלטרנטיבי.
מעריצי הלהקה התאכזבו מהסגנון בגלל שהוא שונה מאוד מסגנונה של הלהקה ובגלל שהלהקה הודיעה שהאלבום יחזור לשורשיו ולפי השיר זה לא נראה נכון.
בענייני אחרים השיר צלח וסגננו לא אכזב.
בתאריך 16 באוגוסט 2012 הוציאה הלהקה את הקליפ לשיר Oh Love.
בקליפ נראים חברי הלהקה מנגנים את השיר ומולם יש חבורה של נשים בלבוש חושפני.
הקליפ זכה עד כה למעל 47 מיליון צפיות (נכון ל-1 ביוני 2024).
Kill the DJ הוא הסינגל השני מהאלבום.
הסינגל יצא ב-15 באוגוסט 2012. למרות שהוא הסינגל השני באלבום הוציאה הלהקה את השיר Let Yourself Go לפניו.
השיר מציג את הסגנון החדש Power Pop ביחד עם סגנון חדש נוסף בשם דאנס פאנק ובנוסף יש בשיר מעט פאנק רוק (Punk rock), דבר שאכזב את מעריצי הלהקה.
לשיר יצא קליפ ב-4 בספטמבר 2012. בתחילת הקליפ רואים את חברי הלהקה נוהגים באופנועים במדבר.
אחרי הפזמון הקליפ עובר למסיבה.
תחילה חברי הלהקה הולכים בין האנשים ובהמשך הם מנגנים על הבמה.
(שתיים בספרדית) הוא אלבום האולפן העשירי של הלהקה האמריקאית גרין דיי.
האלבום הוא חלק מטרילוגיית אלבומים שתכונה "
השני בהם יצא בתאריך 13 בנובמבר 2012. לפי דבריה של הלהקה הטרילוגיה תחזור לשורשי הלהקה.
Águas de Março (מפורטוגזית: "גשמי מרץ") הוא שיר ברזילאי בסגנון הבוסה נובה, אשר נכתב והולחן על ידי טום ז'ובים בשנת 1972. השיר הוא אחד השירים הברזילאים המוכרים ביותר, ואף נבחר בשנת 2001 לשיר הברזילאי הטוב ביותר בסקר של למעלה מ-200 עיתונאים ומוזיקאים ברזילאים.
לשיר ביצועים רבים, כאשר המפורסם ביותר הוא הדואט של טום ז'ובים ואליס רז'ינה משנת 1974.
שמו של השיר, המים של חודש מרץ, מתייחס לגשמים העזים היורדים באזור ריו דה ז'ניירו בתקופה זו.
גשמים אלו, המסמנים את סוף הקיץ, גורמים פעמים רבות להצפות בעיר הסוחפות איתן עצמים שונים.
השיר מתאר אוסף של "תמונות" מן החיים החולפים להם, בדומה לעצמים הנסחפים בשיטפונות.
השיר מורכב משורות קצרות, הפותחות ברובן ב-"É..." (זה/זהו) שאחריו עצם מוחשי (pau=מקל,pedra=אבן וכדומה) או מושג מופשט (fim do caminho=סוף הדרך,um pouco sozinho=קצת לבד), כאשר פעמים רבות הקשר ביניהם הוא קשר של ניגוד (חיים ומוות, אור ולילה) או משחקי מילים בפורטוגזית.
השיר תורגם לעברית על ידי עלי מוהר בשם "והגשם יבוא" ובוצע על ידי גידי גוב ומיקה קרני במסגרת תוכניתו של גוב "לילה גוב" ונכלל באלבום של שירים מהתוכנית בשם "לילה גוב 2" (1997)
שנה לפני הלחנת "Águas de Março", סבל טום ז'ובים מהרדיפה הפוליטית הגדולה היחידה בחייו.
במחאה נגד הצנזורה שהייתה בתוקף במהלך הדיקטטורה הצבאית בברזיל, חתמו טום ז'ובים וכמה מלחינים על מניפסט ופרשו מפסטיבל הזמר הבינלאומי Rede Globo.
שנים עשר אמנים, בהם ז'ובים, נעצרו ונחקרו במשך מספר שעות.
בשנת 1992 הוא הצהיר, עבור העיתון Jornal do Brasil, שכתב את השיר "בתקופה שבה הייתי ממש מדוכא.
נראה היה שהכל נגמר בשבילי, שלא היה לי מה לעשות.
לדברי אדו לובו, ז'ובים התרעם על כך ש"אף אחד לא הקשיב לתקליטים שלו".
הלנה ז'ובים גם ציינה שאחיה התבדח באותה תקופה שהוא חושש לסיים את הקריירה שלו "בגיל 80, לשיר את 'הנערה מאיפנמה', בקרקס בכפר ולקבל קריאות בוז".
"Águas de Março" הולחן על ידי טום ז'ובים במרץ 1972. הוא החל לעבוד על הגיטרה בחווה שלו ב-Poço Fundo, באזור ההררי של ריו דה ז'ניירו.
לפי עדותה של תרזה הרמני, אשתו של ז'ובים באותה תקופה, ההשראה ל"Águas de Março" הגיעה בסופו של יום עבודה מעייף שנגרם על ידי החיבור של "Matinta-Pereira", שהפסוקים הראשונים "é pau, é pedra, é o fim do caminho" באים ממנו.
לאחר שהבין מיד את ערכו של השיר, בעודו מוקדם בבוקר, דפק ז'ובים על החלון והעיר את אחותו הלנה ואת גיסו כדי להראות להם את הטיוטה הראשונה של מילות השיר, עם ההקדמה והמשפטים הראשונים, שנכתבו בעיפרון על פיסת נייר עטיפה ללחם.
בחזרה בריו דה ז'ניירו, הוא סיים את השיר באחר צהריים אחד.
ברגע שסיים אותו, ז'ובים "הלך לאנטוניו והזמין את כל חבריו שישבו במרפסת המסעדה לבוא ולהאזין לשיר החדש בביתו".
כשהם התאספו סביבו, הוא "שלף פיסת נייר מקומטת מכיסו" ו"ניגן בגיטרה, שר את השיר (...) כל מי שהגיע לביתו באותם ימים זכה מיד להאזנה ל'אגואס דה מרסו'".
לשיר "Águas de Março" הוקלטו מחדש מספר גרסאות, בברזיל ומחוצה לה.
בארץ מוצאו בלטו ההקלטות של ז'ואאו ז'ילברטו, לני אנדרדה , מיוצ'ה, נארה לאאו, ג'ויס , דנילו קאיימי , סרג'יו מנדס ואוס קריוקאס .
במדינות אחרות, "Waters of March ", כפי שתורגם מילולית, זכה, בין היתר, לביצועים של ארט גרפונקל, אל ז'ארו, אלה פיצג'רלד ודיון וורוויק.
גרסה צרפתית, "Les Eaux de Mars" בוצע על ידי הזמר ז'ורז' מוסטאקי והאמריקאית סטייסי קנט.
בסרט "האדם הגרוע בעולם", מתוך טרילוגיית אוסלו, גרסת הסרט בוצעה על ידי האמריקאי ארט גרפונקל.
השיר תורגם לעברית על ידי עלי מוהר בשם "והגשם יבוא" ובוצע על ידי גידי גוב ומיקה קרני במסגרת תוכניתו של גוב "לילה גוב" ונכלל באלבום של שירים מהתוכנית בשם "לילה גוב 2" (1997).
הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הקולומביאנית שאקירה, מתוך אלבומה השלישי, Pies Descalzos.
השיר יצא לאור ב-2 בפברואר 1996, כסינגל השני מתוך האלבום.
במצעדים העיקריים הגיע השיר למקום החמישי במצעד השירים הלטיניים, והשלישי במצעד שירי הפופ הלטיניים.
השיר כשמו, מדבר על אהבה שחמקה מזרועותיה של שאקירה ועל המשבר שהיא חווה לאחר מכן, ומילותיו מדברות על כך שהיא לא מצליחה למצוא אהבה חדשה, אך בכל זאת מנסה להמשיך ולחפש את אותה אהבה חדשה.
עבור השיר נעשו מספר רמיקסים, אשר נכללו אלבום הרמיקסים הראשון של שאקירה, The Remixes.
בשנת 2002, נכלל השיר בהוצאה המחודשת Colección de Oro, שהוציאה עבור אלבומה השלישי Pies Descalzos, ומאוחר יותר אף נכלל השיר באלבום הלהיטים השני שלה, Grandes Éxitos.
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר בוים וצולם על ידי אוסקר אסולה וחוליאן טורס.
צוות הצילום בחר לצלם את הקליפ בשחור-לבן ובצבעים דהויים וכהים, כדי להמחיש את הכאב שבו.
בנוסף לכך, שאקירה הולבשה בשמלה כסופה שהשתלבה עם אווירת הצילום.
את הקליפ פרסמה לראשונה שאקירה בארץ מולדתה, קולומביה.
לאחר 16 שנים מצאתו המקורית של השיר הוחלט כי הקליפ יעלה לערוץ ה-Vevo שלה.
מונה הצפיות שלו, נכון לפברואר 2020, עולה על למעלה מ-50 מיליון צפיות.
תחילה נכלל השיר ברשימת השירים אותם שרה שאקירה בסיבוב ההופעות הראשון שלה "Tour Pies Descalzos", אשר התקיים בין השנים 1996 ל-1997. כמה חודשים לאחר מכן, היא הופיעה עם השיר הזה ועם "Estoy Aquí", בפסטיבל אקפולקו, שמתקיים במקסיקו בכל שנה.
בתחילת שנת 1997 היא ביצעה את השיר בפסטיבל המוזיקה שנערך מדי שנה בוויניה דל מאר.
ב-12 באוגוסט 1999 קיימה שאקירה סדרת הופעות אקוסטיות שאותה הפיקה רשת MTV.
באחת מן ההופעות היא ביצעה את השיר הזה, ומאוחר יותר, בשנת 2000, יצא לאור אלבום ההופעה הראשון שלה MTV Unplugged, אשר הכיל בתוכו את כל אותן ההופעות.
גם בסיבוב ההופעות השני שלה "Tour Anfibio", אשר התקיים בשנת 2000, שרה שאקירה את השיר במרבית המופעים אשר נכללו בו.
בסמוך לכך, שאקירה ביצעה את השיר באחד מהפרקים של סדרת הטלוויזיה "Caliente".
השיר הצליח להיכנס לשני מצעדים, ובשניהם נכנס לחמישיות הפותחות.
À l'Olympia הוא אלבום ההופעה השני של הזמרת הקנדית סלין דיון.
אלבום ההופעה יצא לאור ב-21 בנובמבר 1994, על ידי חברות התקליטים קולומביה רקורדס ואפיק רקורדס.
עם יציאתו נכנס אלבום ההופעה אל המקום השלישי במצעד האלבומים של קוויבק.
אלבום ההופעה צולם והוקלט ב-21 בנובמבר 1994, באולימפיה, פריז שבצרפת.
במהלך ההופעה ביצעה דיון להיטים שונים כדוגמת "", "" ו-"Je danse dans ma tête".
איגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי העניק לאלבום ההופעה את תואר הפלטינה על מכירות של למעלה מ-394,100 עותקים במדינה.
מקוםתאריםמכירותצרפת (SNEP)פלטינה394,100קנדה (Music Canada)פלטינה200,000סיכוםאירופה (IFPI)פלטינה1,000,000
מדינהתאריך יציאהחברת תקליטיםפורמטקטלוגמקורצרפת21 בנובמבר 1994קולומביהתקליטור • קלטת שמע478161קנדה22 בנובמבר 199480212
(בעברית: מה אני אעשה בלעדייך) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הספרדי מיקל הרצוג.
השיר נכתב על ידי אלברטו אסטבנס ומיקל הרצוג בעצמו.
הוא מוכר כהיותו השיר שייצג את ספרד באירוויזיון 1998.
בערב התחרות, השיר היה ה-4 בסדר ההופעה אחרי מארי ליין מצרפת עם "Où aller" ולפני גונבור גוגיסברג משווייץ עם "Lass ihn".
השיר קיבל 21 נקודות והגיע למקום ה-16 מתוך 25 מדינות שהשתתפו בתחרות.
"" (בעברית: "מה חשבת?") הוא שיר של הזמרת-יוצרת האמריקאית סלינה, שנלקח מאלבום האולפן השלישי שלה, (1992).
הוא נכתב על ידי פיט אסטודילו וא.ב.
קינטנייה; היצירה הייתה תוצאה של אתגר שהציע קינטנייה לאסטודילו – ליצור שיר לפני שהגיעו ללאס וגאס מקליפורניה.
אסטודילו שאב השראה מיצירותיו של הזמר המקסיקני חואן גבריאל.
זהו שיר לפיד והמילים שלו מבהירות את עמדתה הבלתי גמישה של סלינה לגבי סירובה למחול לבן זוג בוגד.
היא פונה ישירות למאהבה לשעבר שלקח אותה כמובן מאליו, ומיידעת אותו על יכולתה להתקיים בלעדיו.
המבקרים העריכו את טווח הקול הרגשי של סלינה ואת הביטוי הפואטי שלה עם רמיזות פמיניסטיות.
"" הגיע למקום הארבעה-עשר במצעד השירים הלטיניים של בילבורד, וקיבל את תואר הזהב הלטיני על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA).
במהלך ההופעות החיות של סלינה לשיר, היא בחרה לעיתים קרובות במתנדב (גבר) לגלם את אהובה לשעבר על הבמה, מה שמאפשר לה לבטא את זעמה כבת הזוג שנפגעה.
הדבר הומחז על ידי כריסטיאן סראטוס בדרמה בת שני חלקים של נטפליקס, "סלינה: הסדרה" (2020).
אלישיה ויאריאל ביצעה את השיר במהלך .
© (בתרגום מילולי: ראה) הוא אלבום האולפן השני של להקת ההיפ הופ הפינית, האחים טפלון.
האלבום יצא לאור ב-4 באוגוסט 2010, בהוצאת חברת התקליטים "Monsp Records".
אלבום זה, היה האלבום הראשון של הלהקה שהופק על ידי מלוסט קוס.
הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Kokkonen on ykkönen", יצא לאור בשלהי חודש יולי.
© הוא אלבום פופ פיני מסורתי.
הוא משלב בתוכו צלילי מיתר ופסנתר.
עטיפת האלבום מזכירה את עטיפת האלבום The Dark Side of the Moon של פינק פלויד.
זיסקיילר היא חברת אבטחת מידע אמריקאית, העוסקת בפיתוח תוכנה לאבטחת מידע, אבטחת רשתות ומחשבים, מכשירים ניידים וענן.
מטה החברה ממוקם בסן חוזה, קליפורניה, ארצות הברית והיא מעסיקה כ-1,480 עובדים.
חברת זיסקיילר הוקמה בשנת 2007, על ידי ק.
בשנת 2012, גייסה כ-38 מיליון דולר בסבב גיוס שנוהל על ידי קרן ההשקעות Lightspeed Ventures.
בחודש מרץ 2018 החלה להיסחר בבורסת הנאסד"ק תחת הסימול ZS, בהנפקה שבה גייסה כ-242 מיליון דולר.
בחודש אפריל 2020 רכשה את חברת קלאודנטי (Cloudneeti) בסכום שלא פורסם.
בחודש אפריל 2021 רכשה את חברת טראסטדום (Trustdome) הישראלית תמורת כ-40 מיליון דולר.
ב 2023 רכשה את קנוניק סקיוריטי אשר מפתחת פלטפורמה לניהול יישומים ארגוניים שמאפשרת להגן על אפליקציות מפני איומי סייבר.
במרץ 2024 רכשה את אוולור טכנולוגיות הישראלית תמורת כ-350 מיליון דולר.
לחברת זיסקיילר שני מוצרים עיקריים:
Zscaler Private Access - מספק גישה מאובטחת ליישומים מקומיים המתוקנים בארגון.
Zscaler Internet Access - מספק גישה מאובטחת ליישומים חיצוניים.
Ábranse Perras הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת המקסיקנית גלוריה טרווי, מתוך אלבום האולפן השנים עשר שלה, Diosa de la Noche.
השיר יצא לאור ב-2 במאי 2019, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט, כסינגל השביעי מתוך האלבום.
השיר, בדומה לשירים נוספים שהוציאה טרווי במהלך הקריירה שלה ("Todos Me Miran"), הוא המנון גאה וזאת, בנוסף לכך שבקליפ שלו מופיעות דראג קווינס שונות (דמות דראג המגולמת בעיקר על ידי גברים המתלבשים בלבוש דראג נשי).
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-3 במאי 2019 בשידור חי בערוץ היוטיוב הרשמי של גלוריה טרווי.
בתחילת הקליפ, ניתן לראות כמה גברים ונשים בתוך בריכת שחייה ולאחר מכן, דראג קווינס המקיפות את כולם.
ישנן סצנות שונות שצולמו במועדון לילה, בו נעשה שימוש באורות ניאון בצבעים שונים.
נכון לאפריל 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-70 מיליון צפיות.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם2 במאי 2019הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתיוניברסל לטין
À Procura da Anitta Perfeita הוא המיני-אלבום הרביעי של הזמרת-יוצרת הברזילאית אניטה.
המיני-אלבום יצא לאור ב-30 בנובמבר 2022, בהוצאת חברת התקליטים האחים וורנר.
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור À Procura da Anitta Perfeitaאזורתאריך יצאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם30 בנובמבר 2022הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטורהאחים וורנר
(בעברית: "כן אדוני!") הוא שיר של הזמרת האמריקאית גלוריה אסטפן.
הוא יצא כסינגל הרביעי מתוך אלבומה Mi Tierra במהלך שנת 1993 בקנדה, אוסטרליה ובאירופה כאשר באירופה הוא יצא בשלושה פורמטים שונים.
בניגוד לשאר אירופה בממלכה המאוחדת יצא השיר "Montuno" כסינגל הרביעי מהאלבום.
בארצות הברית יצא השיר "Tradición" כסינגל הרביעי מהאלבום.
אן הארלי באנטרטיינמנט ויקלי תיארה את השיר "כנטישה מעגנת", ועורך AllMusic תיאר את השיר כ"אופטימי ושמח".
ג'ון לנרט מהעיתון "Sun Sentinel" כ"כניסה מטורפת לרחבת ריקודים".
השחקנית סוזן לוצ'י רקדה לצלילי השיר בסבב השישי בעונה השביעית של "רוקדים עם כוכבים".
Zunge הוא אלבום הבכורה של טיל לינדמן, סולנה של להקת האינדסטריאל מטאל הגרמנית ראמשטיין.
הסינגל "Ich hasse Kinder" (אני שונא ילדים) משנת 2021 מופיע כרצועה שביעית, בין "Tanzlehrerin" ל-"Nass" במהדורה הפיזית של האלבום.
ß היא ליגטורה של האות ſ (או s ארוכה) עם האות s או z, שהפכה לאות בפני עצמה בשפה הגרמנית.
שמה הגרמני של האות הוא אֶסְצֶט (Eszett) או S חדה .
בכתיב גרמני ניתן בתנאים מסוימים להחליף את האות ß בצירוף ss, וכך עושים תמיד כאשר האות אינה זמינה לשימוש (למשל במקלדת מחשב או מכונת כתיבה שהאות אינה מופיעה בה).
האות ß לעולם אינה מופיעה בתחילת המילה - בכך היא ייחודית בין כל האותיות באלפבית הגרמני.
מסיבה זו הכתיב הרישי שלה, ẞ, נכנס לשימוש רק בשנת 2017, והמנהג הקודם של כתיבת SS בתור ß רישית הוצא משימוש רשמי רק ב-2024. בניגוד לאות S, שיש לה בגרמנית שלוש הגיות שונות (כמו סמ"ך, זי"ן או שי"ן בעברית), את האות ß הוגים תמיד כמו סמ"ך.
על פי חוקי סדר האותיות בגרמנית יש לראות את ה-ß כאילו היא ss.
לדוגמה, סדר המילים הנכון הוא:
לליגטורה ß שני מקורות נבדלים:
הליגטורה ſs: ליגטורה של s ארוכה (ſ, הדומה לאות f ללא הקו המרכזי) עם s עגולה (כלומר, רגילה).
הליגטורה ſz: ליגטורה של ſ עם z.
הליגטורה הראשונה הייתה בשימוש נפוץ בגופנים מסוג '' ובכתבי יד בשפות אירופיות רבות (כולל אנגלית, איטלקית וצרפתית), אך היא יצאה משימוש משהפסיקו להשתמש ב־ſ בסוף המאה השמונה עשרה.
בגופנים הגותיים בגרמנית הייתה הליגטורה ſz בשימוש מאז ימי הביניים.
במעתק ההגאים השני של השפות הגרמאניות הפך הצליל /t/ בפרוטו-גרמאנית לצליל /s/ או /ts/ בגרמנית בינונית ועילית.
בתחילה נכתבו שני ההגאים zz, אבל עד מהרה כבר החלו להבדיל ביניהם באמצעות הכתיב: ſz או tz.
הצליל /s/, שנכתב ſz, היה שונה בתחילה מצליל הצירוף ss, שהיה קיים כבר בגרמנית עתיקה, אבל ההבדל נעלם בימי הביניים.
לפיכך נוצר בלבול בין האיות ſz והאיות ss.
האבחנה המודרנית בין שני האיותים נוצרה רק מאות שנים לאחר מכן, ורק ברפורמת האיות של 1901 נקבע סטנדרט אחיד לשימוש בשתי הצורות.
טקסטים גרמניים נכתבו לרוב באותיות גותיות.
בסוף המאה ה־18 ותחילת המאה ה-19, משהחלו להדפיס יותר ויותר טקסטים גרמניים בגופנים בסגנון אנטיקווה (כלומר, אותיות לטיניות רגילות), החלו המדפיסים לחפש חלופה לטינית לליגטורה הגותית, משום שרצו לשמר את האבחנה בין ſz ל־ss.
כיום ההבחנה בין שתי הצורות היא הכרחית, על־פי .
ארבע דרכים טיפוגרפיות נמצאו כדי להביע בדפוס 'אנטיקווה' את הליגטורה ß:
הצירוף ſs, לא כליגטורה אלא כשתי אותיות נפרדות.
ליגטורה של ſ עם z גותית היורדת מתחת לשורה, או הדומה לספרה 3. צורה זו דומה לליגטורה הגותית המקורית.
ליגטורה של ſ עם צורה דמוית הספרה 3, כך שנוצרת אות המזכירה את האות היוונית β (פשרה בין הצורה השנייה והשלישית).
ברוב הגופנים הלטיניים כיום מעוצבת האות ß לפי הדרך השנייה או הרביעית, ואילו שתי האחרות נדירות למדי.
מאז רפורמת האיות הגרמנית ב-1996, מיוצג הצליל /s/ באמצעות ß או ss בכל מקום שבו האות s לבדה תישמע כ-/z/, על פי החוקים הבאים:
ß תבוא לאחר תנועות ארוכות, למשל בפועל grüßen ('לברך').
ß תבוא לאחר דיפתונגים, לדוגמה beißen ('לנשוך').
ss תבוא לאחר תנועות קצרות, לדוגמה küssen ('לנשק').
לעיתים נדירות יגרום החילוף בין ss ל-ß לא רק לשינוי באורך התנועה שלפני, אלא גם לשינוי במשמעות:
Busse (הגייה: ) = אוטובוסים, Buße (הגייה: ) = כפרה;Masse (הגייה: ) = מסה (משקל),Maße (הגייה: ) = מידות;floss (הגייה: ) = זָרַם,Floß (הגייה: ) = רפסודה.
על כל פנים, אם משתנה התנועה בהטיית הפועל, ß עשויה להתחלף ב-ss, לדוגמה, beißen ('לנשוך'), wir / sie haben gebissen ("[הם/אנחנו] נשכנו").
החלפת ß ב-ss וכתיב ברישיות
אם האות ß אינה זמינה, משתמשים ב-ss במקומה.
הדבר נכון בעיקר בעת כתיבה ברישיות, משום שאין לאות ß כתיב רישי (על כל פנים, במסמכים משפטיים נהוג לשמור על האות ß כדי למנוע בלבול; לדוגמה: HANS STRAßER).
אם מחלקים מילה במעבר בין שורות, יש למקֵף במקרה כזה בין שתי האותיות S, לדוגמה Stras-se (באיות רגיל: Stra-ße).
בחדרי צ'אט באינטרנט מקובל היום גם שימוש באות B כחלופה ויזואלית מהירה, אם כי לא-תקנית.
לעיתים קרובות מחליפים ß ב-ss כשמוזכר שם גרמני בטקסט בשפה אחרת הנכתבת באותיות לטיניות.
זהו הנוהל המקובל ברוב העיתונים החשובים ברוב שפות אירופה.
בשווייץ וליכטנשטיין מחליפים על פי רוב את כל האותיות ß ב־ss.
על פי מילון דודן (Duden), שהוא הסמכות הרשמית בכל הנוגע לחוקי השפה הגרמנית, הדבר מותר בשתי מדינות אלו.
דוברי גרמנית ממדינות אלו לעיתים קרובות אינם יודעים מתי להשתמש ב־ß, אף כי הם נתקלים בה כל אימת שהם קוראים טקסט גרמני שמקורו מחוץ לשווייץ.
ה־ß יצאה בהדרגה משימוש בשווייץ בשנות ה-30 של המאה העשרים, כשרוב הקנטונים של שווייץ החליטו לא ללמד אותה עוד בבתי הספר וכשהדואר השווייצרי הפסיק להשתמש בה בשמות מקומות.
ה היה העיתון האחרון שהפסיק להשתמש באות ב־1974. כיום היחידים שעושים שימוש באות בשווייץ הם בתי הוצאה לאור המדפיסים ספרים שנועדו להפצה גם מחוץ למדינה.
אחת הסיבות לצאתה של ה־ß משימוש הייתה הופעתה של מכונת הכתיבה והפופולריות הגוברת שלה.
מאחר שמכונות כתיבה שווייצריות נועדו לשימוש בידי דוברי גרמנית, צרפתית ואיטלקית, היו בהן קלידים לאותיות הצרפתיות והאיטלקיות è, é, à, ç וכן לאותיות הגרמניות ä, ö, ו־ü, כך שלא נותר מקום לאות ß.
השימוש ב-ß לפני הרפורמה של 1996
עד רפורמת הכתיב של 1996 היה קיים גם חוק ש-ß תופיע בסופי מילים (למשל, naß - רטוב) או רכיבי-מילים (Naßrasur - גילוח רטוב), וכן לפני עיצור, אפילו אם התנועה קצרה - לדוגמה, wäßrig (מימי) שמוצאו ב-Wasser (מים).
כתוצאה מכך, לדוגמה, הפועל 'זָרַם' נכתב floß (בתנועת O קצרה), בדיוק כמו שם-העצם Floß (רפסודה, ב-O ארוכה).
מאז הרפורמה נכתב הפועל 'floss', מה שמונע בלבול.
גם כמה שמות מקומות השתנו בעקבות הרפורמה - שמה של רוסיה נכתב עד 1996 Rußland, וכיום Russland; שמה הגרמני של ברטיסלאבה הפך מ-Preßburg ל-Pressburg.
על פי החוקים שנהגו עד הרפורמה, בעת כתיבה ברישיות יש לתעתק את ß כ-sz במקומות בהם יש חשש לבלבול בינה לבין ss; כך לדוגמה, את המילים in Maßen (בכמויות מדודות) יש לכתוב ברישיות "IN MASZEN", ואילו את המילה Massen (כמויות גדולות, מאסות) יש לכתוב ברישיות "MASSEN".
מספר המקרים בהם תיתכן דו-משמעות כזאת הוא כה זעום, עד שהחוק גרם ליותר בלבול מתועלת, והוא בוטל ב-1996. על כל פנים, מדי פעם משתמשים עדיין בתעתיק SZ בצבא, וכן בתשריטים אדריכליים, שבהם השימוש במילים Maßen ו-Massen נפוץ למדי.
נעשו ניסיונות חוזרים ונשנים לעיצוב ß גדולה, לשימוש בעת כתיבה ברישיות וברישיות מוקטנות.
אחת הדוגמאות המוכרות ביותר היא במילון דודן המזרח-גרמני מ-1957. (לצורות נוספות ראו גם בוויקיפדיה הגרמנית, :de:Großes ß).
ב-2004 נדחתה הצעתו של אנדריאס שטצנר להוסיף ß-רבתי ליוניקוד, בנימוק שזהו נושא טיפוגרפי שאין לו דבר עם קידוד אותיות.
בהמשך, האות צורפה ליוניקוד בקוד U+1E9E.
יש להבדיל בין האות היוונית בטא (β) לבין ה-ß, למרות מה שנראה כדמיון רב ביניהן (במיוחד בעיני מי שאינו דובר גרמנית או יוונית).
שימוש באחת מהן במקום האחרת יביא לתוצאה בלתי-מקצועית לחלוטין, כמו החלפת האות 'ש' באות הלטינית 'w'.
החלפה כזאת תביא לתוצאות לא נכונות במנועי חיפוש באינטרנט.
החלופה היחידה ל-ß היא ss, כאשר ß אינה זמינה.
ברוב הגופנים, ההבדלים בין β ל-ß הם:
β יורדת אל מתחת לשורה, בעוד ß אינה יורדת מתחת לשורה בדפוס (בכתב יד על פי רוב גם ß יורדת מתחת לשורה).
β סגורה בתחתיתה, ואילו ß פתוחה בתחתיתה.
ב-β נוהגים חוקי היוונית באשר לעובי הקווים (הקווים המלוכסנים הם הדקים ביותר) ואילו ב-ß נוהגים החוקים הלטיניים (הקווים המאוזנים הם הדקים ביותר).
β לעיתים קרובות נוטה מעט ימינה, ואילו ß תמיד זקופה לחלוטין (בכתב יד גם ß לעיתים נכתבת בהטיה).
בגרמניה ובאוסטריה מופיעה האות ß במקלדות מחשבים ובמכונות כתיבה, לרוב בשורה העליונה בצד ימין.
במקלדות בהן אין לאות קליד משלה, יש להפיק אותה באמצעות צירוף של קלידים אחרים.
ב-Microsoft Word, במצב כתיבה לועזי, כאשר מקש Caps lock אינו פעיל, החזקה בו-זמנית של שלושה מקשים: מקש Shift ימני, מקש Ctrl ימני, הספרה 7 בשורת הספרות העליונה.
בהקשר של עיבוד תמלילים מופיעה ה-ß לעיתים קרובות ביחד עם האומלאוטים, אך אין לכך כל בסיס לשוני או היסטורי.
הסיבה העיקרית היא שגם ß וגם האומלאוטים אינם מופיעים ב-ASCII, ולכן נוטים לגרום לבעיות ביישומי טקסט המבוססים על ASCII.
בהונגריה נפוץ השימוש ב-ß במסרונים, כתחליף לצירוף ההונגרי sz (הנהגה כסמ"ך).
גם שווייצרים דוברי גרמנית משתמשים בו במסרונים כתחליף ל-ss.
Straßen-S, או S של רחוב, או של המילה StraßeBuckel-S או S גיבנתRingel-S או S מפותלתDreierles S או S עם הספרה הקטנה שלושDoppel-S או S כפולה (בשווייץ)
Ñ (באותיות קטנות: ñ) היא האות השבע-עשרה באלפבית הספרדי.
שמה הוא eñe (נהגה, בקירוב: אֵ-נְיֶה) והיא מייצגת עיצור חכי אפי (בייצוג IPA: /ɲ/).
האות נהגת בדומה ל"ניי" (באנגלית כמו "ny", באיטלקית gn ובספרדית כמו ní).
האות ñ הייתה במקור הדיגרף nn.
עם הזמן, במקום לכתוב nn החלו לכתוב n שמעליה אות n זעירה, וכך נוצרה האות ñ.
(תהליך דומה התרחש גם בפורטוגזית, שבה צירופים כגון an הפכו ל-ã.) לסימן ~ שמעל האות קוראים כיום טילדה (tilde).
האות ñ הייתה ייחודית לשפה הספרדית, אולם מאוחר יותר היא אומצה על ידי שפות אחרות, כגון ארגונית, אסטורית, גליסית, טגלוג, בסקית ועוד.
בצרפתית ובאיטלקית קיים הצירוף Gn, שהגייתו קרובה להגיית Ñ ספרדית.
בפורטוגזית יש צירוף Nh שהגייתו זהה להגיית Ñ ספרדית.
וכן בפולנית קיימת האות Ń הזהה בהגייתה ל-Ñ הספרדית.