tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לאחר מותו של הרגריבס בשנת 1988, יצר בנו, אדם הרגריבס, סיפורים חדשים בסדרה.
סדרת הספרים החלה באקראי, לאחר שרוג'ר הרגריבס קופירייטר בריטי, נשאל על ידי בנו אדם בן ה-8, איך נראה "דגדוג".
הרגריבס החליט לענות לשאלת בנו באיור של דמות וספור נלווה, וכך נולדו הדמות הראשונה והספר הראשון (שיצא לאור באוגוסט 1971).
הרגריבס הוציא לאור את ספריו בעצמו, כי לא מצא מו"ל לרעיונותיו, ותוך שלוש שנים כבר מכר מיליון עותקים.
הוא התפטר מעבודתו ועסק מאז ועד מותו רק ביצירת דמויות וספרים חדשים - 43 דמויות גבריות ו-21 דמויות נשיות.
הרגריבס נפטר במפתיע משבץ בספטמבר 1988. בן 53 בלבד במותו.
בנו אדם שהיה אז בן 25 החליט להמשיך להוציא אור את הספרים.
אדם הרגריבס התחקה אחר סגנון האיורים, יצר בעצמו 13 דמויות נוספות, הרחיב את נושאי הספרים ומכר מהסדרה לחברה היפנית "סנריו" בעלת המותג "הלו קיטי".
מבין הדמויות שאדם יצר: ב-2011, נוצרה דמותה של "גברת נסיכה", בתקופת החתונה המלכותית של הנסיכה קייט והנסיך ויליאם.
"גברת סטלה" נוצרה לכבודה של האופנאית הבריטית סטלה מקרטני, בתו של סר פול מקרטני.
להקת הספייס גירלז הונצחה בסדרה בשנת 2019, ולכבוד הקורונה, נוצרה דמותו של "מר רגוע".
ב-2021, בשנת ה-50 לסדרה, התבקש הקהל על ידי אדם, לבחור את הדמויות האהובות עליו ביותר, ולקלאסיקה של "מר וגברת" נבחרו "מר רגוע" ו"גברת אמיצה".
לאורך השנים יצאו כמעט 100 ספרים בסדרה.
הסיפורים והאיורים הפשוטים ומלאי ההומור הפכו את סדרת הספרים לפופולריים במיוחד, כאשר לאורך השנים נמכרו מעל למאה מיליון עותקים של הספרים ב-28 מדינות שונות, נכון לשנת 2012, וכרבע מיליארד עותקים בעשרות מדינות ברחבי העולם, נכון לשנת 2021.
כל ספר בסדרה מתמקד בהרפתקאותיה ההומוריסטיות של דמות שונה בעלת תכונת אישיות דומיננטית (מר מגושם, מר שמח, גברת שובבה, מר חמדן, מר גאוותן, וכו') המוצגת באופן מוגזם במטרה להעביר שיעור מוסרי פשוט.
במהלך הסיפור, הדמות מתמודדת עם התכונה המיוחדת לה, מעדנת אותה ולעיתים משלימה איתה.
הספרים ריבועיים ודקים, ועל עטיפתם מצוירת הדמות עליה מספר הסיפור.
הדמויות מאוירות בקו עבה וברור עם צבעים חלקים ועם פנים גדולות.
לדעת מומחי ספרי ילדים, הצלחת הספרים היא בזכות הנגשה ישירה ופשוטה של רגשות וצורות התנהגות.
ישנה סדרה שנוצרה בסגנון של הספרים שקוראים לה "שכונת השעשועים".
עם מתרגמי הספרים לעברית נמנו: הוצאת "מודן" בתרגומם של יורם טהרלב, יעקב שבתאי, אפרים סידון, שמעון ריקלין והוצאת תכלת בתרגומה של עטרה אופק.
מספר עיבודים לטלוויזיה הופקו לסדרת הספרים, ביניהם , "אדון וגברת בשינוי אדרת" ו"המופע של מר שמח" אשר דובבו לעברית.
עם ציון 45 שנים לסדרה, הנפיק שירות הדואר הבריטי ב-2016, בולים עם דמויות הסדרה.
מר חטטן/מר חוטם/מר יואף (Mr.
מר ג'לי/מר פחדן/מר שקשוק (Mr.
Bounce; אפריל 1976) מר בלבול/מר בולבול (Mr.
מר בלתי אפשרי/מר כל-יכול (Mr.
מר קל דעת/מר תעלול (Mr.
גברת שובבה, תרגום: אפרים סידון, הוצאת מודן, 2004 (Little Miss Naughty; ספטמבר 1981)
גברת פגע, תרגום: אפרים סידון, הוצאת מודן, 2004 (Little Miss Trouble; ספטמבר 1981)
גברת תאומות, תרגום: אפרים סידון, הוצאת מודן, 2004 (Little Miss Twins; 1984)
גברת מזל, תרגום: אפרים סידון, הוצאת מודן, 2004; תרגום: עטרה אופק, הוצאת תכלת, 2018 (Little Miss Lucky; 1984)
גברת שכל, תרגום: אפרים סידון, הוצאת מודן, 2004 (Little Miss Brainy; ינואר 1990)
גברת סקרנית, תרגום: אפרים סידון, הוצאת מודן, 2004; תרגום: עטרה אופק, הוצאת תכלת, 2018 (Little Miss Curious; 1990)
גברת מפקדת, תרגום: שמעון ריקלין, הוצאת מודן, 2013 (Little Miss Bossy; ספטמבר 1981)
גברת מתק, תרגום: שמעון ריקלין, הוצאת מודן, 2013 (Little Miss Sunshine; ספטמבר 1981)
גברת נסיכה, תרגום: שמעון ריקלין, הוצאת מודן, 2013; תרגום: עטרה אופק, הוצאת תכלת,2018 (Little Miss Princess; מרץ 2011)
גברת חיבוק, תרגום: עטרה אופק, הוצאת תכלת, 2019 (Little Miss Hug; מאי 2014)
גברת ממציאה, תרגום: עטרה אופק, הוצאת תכלת, 2019 (Little Miss Inventor; 2018)
גברת מתלבטת, תרגום: עטרה אופק, הוצאת תכלת, 2019 (Little miss Fickle; 1984)
גברת יום הולדת/גברת חגיגה, תרגום: עטרה אופק, הוצאת תכלת, 2019 (Little Miss Birthday; 2006)
גברת קסם, תרגום: עטרה אופק, הוצאת תכלת, 2019 (Little Miss Magic; ספטמבר 1981)
גברת חכמה, תרגום: עטרה אופק, הוצאת תכלת, 2019 (Little Miss Wise; 1990)
גברת כוכבת, תרגום: עטרה אופק, הוצאת תכלת, 2019 (Little Miss Star; 1984)
גברת כיף, תרגום: עטרה אופק, הוצאת תכלת, 2020 (Little Miss Fun; 1990)
גברת עסוקה (Little Miss Busy; ינואר 1990)
גברת ניקיו (Little Miss Neat; ספטמבר 1981)
גברת ביישנית (Little Miss Shy; ספטמבר 1981)
יורם טהרלב כתב, בהשראת הסדרה, את הפזמון "מר אפצ'י", שהגיע שבוצע על ידי ציפי שביט בפסטיבל שירי הילדים של שנת 1977 והגיע למקום השני.
מר לינקולן הצעיר הוא סרט ביוגרפי אמריקאי משנת 1939 בבימויו של ג'ון פורד, עם הנרי פונדה בתפקיד הראשי.
העלילה היא על חייו של אברהם לינקולן בתור עורך דין צעיר בספרינגפילד (אילינוי) בטרם היכנסו לחיים הפוליטיים.
דרמת המשפט בה ניצח היא בהשראת משפטו של ויליאם "דאף" ארמסטרונג עליו הגן לינקולן בהצלחה ("משפט האלמנך").
בשנת 2003 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית שבספריית הקונגרס "על חשיבותו מבחינה תרבותית, היסטורית ואסתטית".
1832, אברהם לינקולן הוא בעל חנות בעיירה ניו סיילם, אילינוי.
למקום מגיעה משפחה נודדת והאב מבקש לקנות בגדים לילדיו אך אין לו כסף, לינקולן מסכים לתת לו סחורה תמורת חבית מלאה בספרים ובתוכם ספר החוק "Blackstone's Commentaries" .
הוא מתעמק בספר ומנהל שיחות נפש עם חברתו אן רטלדג' (אן וויבר) שמעריצה את חכמתו והשכלתו.
לאחר שהיא מתה בגיל צעיר הוא מניח פרחים על קברה ומחליט לעבור ב-1837 לספרינגפילד (אילינוי) ולפתוח שם משרד ביחד עם חברו, ג'ון סטיוארט (אדווין מקסוול).
לינקולן משתתף בחגיגות יום העצמאות של ארצות הברית, אנשים חוגגים, שותים וצוהלים ותזמורות צועדות בעיר.
משפחת קליי גרה בחווה קטנה בפאתי העיר.
לאלמנה אביגייל (אליס בריידי) שני בנים - מאט (ריצ'רד קרומוול) ואדם (אדי קווילן) ושתי בנות.
שני הבנים מסתבכים בקטטה עם תושב העיר, סקראב ווייט.
הוא נופל והם בורחים והאולר של מאט נופל מכיסו.
לפתע יוצא ג'ון קס (וורן בונד) מבין העצים, גוחן על ווייט וצועק שהוא מת/נרצח.
שני הבנים נעצרים ונכלאים אבל ההמון הנסער והשתוי מסתער על תחנת המשטרה ומבקש לעשות בהם לינץ'.
לינקולן עומד בפתח ומצליח להרגיע את ההמון באמרו שהחשודים יעמדו למשפט והוא העורך דין שלהם וזקוק להם במקרה הראשון החשוב לו כעורך דין.
מרי טוד מתרשמת מלינקולן ומזמינה אותו לנשף לשם היא מגיעה עם המחזר שלה סטיבן דאגלס (מילברן סטון), יריבו הפוליטי של לינקולן.
היא מתרשמת יותר מאופיו של לינקולן ונוכחת בכל ישיבות בית המשפט בפרשת הרצח.
התובע, גון פלדר (דונלד מיק) מזמן את אביגייל קליי לעדות ונותן לה להחליט על אפשרות איומה - או שתעיד מי מהאחים הוא הרוצח ואז השני יינצל מתלייה, או שלא תעיד על אף אחד ואז שניהם ייתלו...
העד המרכזי הוא ג'ון קס שהעיד כי ראה ממרחק 100 יארד את מאט קליי דוקר את סקראב ווייט וזאת לאור הירח הבהיר.
המשפט נראה אבוד אבל לפני שקס עוזב הוא עוצר בעדו ומוכיח לבית המשפט כי לפי אלמנך האיכרים שקיבל מאביגייל קליי, בשעת הרצח הירח כבר היה מוסתר ובמקום הייתה חשיכה.
הוא מאשים את קס כי התקרב לסקראב השכוב, מצא את הסכין שנשמט ממאט ודקר אותו למוות בגלל סכסוך שהיה ביניהם.
קס נשבר ולינקולן זוכה לאהדה גדולה אפילו מיריבו סטיבן דאגלס.
לינקולן עולה על גבעה ופניו לעבר קריירה גדולה.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותהנרי פונדהאברהם לינקולןאליס בריידיאביגייל קלייאלמנהמרג'ורי וויברמרי טוד לינקולןאשתו לעתיד של לינקולןפאולין מוראן רטלדג'חברתו הראשונה של לינקולןריצ'רד קרומוולמאט קלייאדי קווילןאדם קליידונלד מיקג'ון פלדרתובעוורד בונדג'ון פלמר קסעד לרצחמילברן סטוןסטיבן דאגלספוליטיקאי
מועמדות לפרס אוסקר לסיפור הטוב ביותר - לאמאר טרוטי.
מועמדות לשחקן הטוב ביותר של National Board of Review, USA - הנרי פונדה.
מועמדות לשחקן הטוב ביותר של פרסי חוג מבקרי הקולנוע של ניו יורק - הנרי פונדה.
מר הובס בחופשה הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1962 בבימוין של הנרי קוסטר, עם ג'יימס סטיוארט ומורין אוהרה בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן "מר הובס בחופשה" של אדוארד סטריטר משנת 1954.
בסרט משתתף גם הזמר והשחקן פביאן שהיה אז אליל נוער.
רוג'ר הובס (ג'יימס סטיוארט) הוא בנקאי מבוסס מסנט לואיס, מיסורי.
הוא סובל מהצפיפות וזיהום האוויר בעיר ומתכנן לצאת עם אשתו פגי (מורין אוהרה) לחופשה בחוף הים בקליפורניה ללא הילדים.
פגי מתעקשת לצאת עם כל המשפחה שזה ערך חשוב בעיניה.
בגלל זה היא שכרה בית מומלץ על שפת הים.
לזוג יש שתי בנות נשואות - ג'ייני (לילי ג'נטל) הנשואה לביירון (ג'ון סקסון) וסוזן (נטלי טרנדי) הנשואה לסטן (ג'וש פיין).
בבית גרים אתם הבת המתבגרת קייטי (לורי פיטרס) ובן הזקונים דני (מייקל ברנס) שדבוק כל הזמן לטלוויזיה.
הצרות מתגלות מיד בהתחלה, הבית נראה מוזנח ונטוש כמו ביצירות של אדגר אלן פו.
משאבת המים לא עובדת וכשהוא מנסה לתקן, פורצים מים במטבח והעוזרת שלהם בורחת.
סטן וסוזן רבים כל הזמן ומתברר שסטן הוא מובטל והוא עוזב אותם לפתע לראיון עבודה.
ביירון מתחיל בחוף עם יפהפייה מושכת בשם מריקה (ואלרי ורדה), דני דבוק כל הזמן לטלוויזיה וקייטי לא רוצה לצאת מהבית בגלל שיש לה פלטה בשיניים.
רוג'ר ופגי משכנעים את קייטי לבוא אתם למסיבה במועדון שיט אך אף בחור לא מזמין אותה לרקוד עד שרוג'ר מדבר עם ג'ו (פביאן) ותוחב שטר כסף בידו כדי שיזמין את קייטי והיא דווקא מוצאת חן בעיניו למרות הפלטה בשיניים.
הטלוויזיה בבית מתקלקלת ורוג'ר מזמין את דני לחתירה בסירה בה מתגלים מיומנותיו מהעבר בתור ימאי.
הוא מצליח לנווט את הסירה בערפל ודני מעריץ אותו.
סטן מוצא עבודה והבוס המיועד שלו מר טרנר (ג'ון מגווייר) ואשתו (מרי וילסון), באים לבית כדי לתהות על קנקנה של המשפחה.
ג'יימס נאלץ לצערו לצאת למסע עם מר טרנר לצפייה בציפורים.
גב' טרנר נתקעת במקלחת ורוג'ר מנסה לחלץ אותה עירומה לזעמו של בעלה שמתחיל להיאבק אתו ו"זוכה" לחבטה הגונה.
לבסוף הכל מסתדר: בריאן עוזב את מריקה לאחר שיחה עם רוג'ר, סטן מתקבל לעבודה, העוזרת חוזרת, קייטי מתראה עם ג'ו והביטחון העצמי חוזר אליה.
כולם חוזרים מרוצים ופגי מזמינה את הבית לקיץ הבא אבל רק לשניהם...
שם השחקן/יתשם הדמותהערותג'יימס סטיוארטרוג'ר הובסמורין אוהרהפגי הובסג'ון סקסוןביירוןלורי פיטרסקייטיפביאןג'ולילי ג'נטלג'יינינטלי טרנדיסוזןג'וש פייןסטןואלרי ורדהמריקהמייקל ברנסדני הובסג'ון מגייוורמר טרנסמרי וילסוןגב' טרנר
מר מרצדס הוא רומן מאת הסופר האמריקאי סטיבן קינג.
הוא כינה אותו מותחן ספרות הבלשים הראשון שלו.
הספר יצא לאור ב-3 ביוני 2014. זהו הכרך הראשון בטרילוגיה, שאחריו יצאו "כל המוצא זוכה" ב-2015, שהטיוטה הראשונה שלו הושלמה בסביבות תאריך ההוצאה לאור של מר מרצדס, ו"סוף המשמרת" ב-2016.
בשנת 2015 זכה הספר בפרס אדגר בקטגוריית הספר הטוב ביותר מאת אגודת סופרי המסתורין של אמריקה.
ובפרס בחירת הקוראים (גודרידס) בקטגוריית מתח ומסתורין ב-2014.
בשעה שהמון מחוסרי עבודה עומד בתור ליריד התעסוקה, מכונית מסוג מרצדס דוהרת אל תוך ההמון, הורגת שישה-עשר ופוצעת באורח קשה רבים נוספים.
ביל הודג'ס, בלש שפרש לגמלאות לאחרונה מהמשטרה המקומית, מקבל מכתב מאדם הטוען כי הוא האיש שאחראי לתקרית ביריד התעסוקה, ומכנה את עצמו בשם "מר מרצדס".
הודג'ס הוא גרוש, בודד, שנמאס לו מהחיים.
מפעם לפעם הוא שוקל התאבדות.
התקרית התרחשה לקראת סוף שירותו של הודג'ס במשטרה ונשארה בלתי פתורה כאשר פרש.
מר מרצדס יודע פרטים על הרצח ומזכיר גם את אוליביה טרלוני, האישה ממנה גנב את מכונית המרצדס.
אוליביה שמה קץ לחייה זמן קצר לאחר הטבח בגלל רגשי אשמה.
הודג'ס מסוקרן ומתחיל לחקור את המקרה בעצמו במקום למסור את המכתב לשותפו לשעבר, פיט האנטלי.
בריידי הרטספילד, האיש שמתגלה כמר מרצדס, הוא פסיכופת עם הפרעה רגשית בשנות העשרים המאוחרות שאיבד את אביו בגיל שמונה.
כשהיה ילד צעיר, הרג את אחיו שהיה ילד עם מוגבלות שכלית בעידודה של אימו האלכוהוליסטית שאיתה הוא כעת חי ומנהל מערכת יחסים הכוללת גילוי עריות.
בריידי עובד בחנות למוצרי אלקטרוניקה ובנוסף כמוכר גלידה.
אוטו הגלידה שבו הוא נוהג מאפשר לו להתבונן בהודג'ס ובשכניו, בהם ג'רום רובינסון, בן השבע-עשרה, שמבצע מטלות עבור הודג'ס.
בזמן שהודג'ס חוקר את אוליביה טרילוני העשירה, הוא פוגש את אחותה, ג'ייני, ששוכרת אותו לחקור את התאבדותה של אוליביה ואת גניבת המרצדס.
זמן קצר לאחר שהודג'ס מתחיל לעבוד אצל ג'ייני הם הופכים לזוג.
הודג'ס מגלה, בעזרת מומחה המחשבים, שכנו ג'רום, כיצד גנב מר מרצדס את המכונית.
מר מרצדס גרם לאוליביה (איתה יצר קשר דרך עבודתו בחנות האלקטרוניקה) להתאבד בכך ששתל קובצי אודיו היפנוטיים במחשב שלה.
הקבצים הופעלו בזמנים שונים, דבר אשר החריף את תחושת האשמה שלה.
אוליביה, בשומעה את הצלילים, האמינה כי הם רוחות הקורבנות של טבח המרצדס.
בהלוויית אימם של ג'ייני ואוליביה, הודג'ס פוגש את קרובי המשפחה של האחיות, ביניהם את בת-דודתה החרדתית, הולי.
לאחר ההלוויה, ג'ייני מסיעה את מכוניתו של הודג'ס אל מדרגות הכנסייה.
בשעה שג'ייני בתוך המכונית, מר מרצדס מפעיל פצצה באמצעות טלפון הנייד שעל מושב המכונית, ג'ייני נהרגת בפיצוץ.
הודג'ס חש חרטה וכעת אף נחוש עוד יותר לפתור את התיק ללא עזרת המשטרה.
הולי מצטרפת להודג'ס ולג'רום בחקירתם.
הרטספילד הורג בטעות את אימו באמצעות המבורגר מורעל, שאותו הכין בשביל כלבו של ג'רום.
בזמן שגופתה מרקיבה בביתם, בריידי מתכנן להרוג את עצמו בפיצוץ במהלך הופעה שקהל היעד שלה הוא נשים צעירות.
הוא מתכוון להתחזות לנכה בכסא-גלגלים ולמלכד את הכיסא.
ג'רום, הודג'ס והולי מגלים את זהותו של הרטספילד ועורכים חיפוש בכוננים של המחשב שלו.
לבסוף, כאשר הם מגלים שמטרתו של הרטספילד היא ההופעה, השלישייה ממהרת לשם לעצור אותו.
הודג'ס עובר התקף לב ולא יכול להגיע לאולם עם הולי וג'רום, אך מפציר בהם להמשיך.
הולי מאתרת את הרטספילד ומכה בו מספר חבטות חזקות בראש עם "המצליף המאולתר" של הודג'ס – גרב שמלאה במיסבים כדוריים.
הרטספילד נותר מדמם ובתרדמת על רצפת האולם.
הודג'ס (שניצל בעזרתם של צוות האולם), הולי וג'רום עורכים פיקניק כדי לדבר על האירועים שהתרחשו.
הודג'ס מגלה שהוא לא יעמוד בפני כתבי-אישום או תלונות על אופן התנהלותו בחקירתו של הרטספילד.
שלושתם מקבלים מדליות מהעירייה והוקרה על עבודתם.
בינתיים, הרטספילד מתעורר מהתרדמת ומבקש לראות את אימו.
"מר מרצדס" קיבל ביקורות חיוביות ומבקרים ציינו שסגנון הספר שונה מ"סיפורי האימים" של קינג ומהווה "ספר מותחן פשיעה סוחף".
בנוסף, קיבל הספר ציון של 4 מתוך 5 אצל ברנס אנד נובל.
מייקל מרשל סמית' מה"גארדיאן" ציין כי הספר "מוצב בשטחו של ז'אנר המתח ובז'אנר הלא-על-טבעי – מקום היכן שבו קינג הולך ומרגיש כמו בבית[ ...
], מר מרצדס הוא סיפור מרדף קלאסי של חתול ועכבר, על רוצח פסיכופת והשוטר הסורר שמטרתו היא להפיל את הפושע".
בשלוש קטגוריות של הערכה: איכות, ציפיותיהם של קוראיו של קינג ש"חוזרים לחוויית מספר הסיפורים המיוחדת והבלתי ניתנת לעצירה וכמו כן, לקול הייחודי", וחוקי כל-ז'אנר בהם קינג מתעסק, סמית' מסכם: "ספר טוב?
ספר טוב של סטיבן קינג?
קינג הוא קינג ולעולם לא יהיה פחות ממפחיד.
מי ירצה בכך?" וציינה שזהו אחד מספריו שבמקום היותו "מצמרר, קינג מבטא רכות ורואים זאת."
טאשה רובינסון, כתבת בעיתון האינטרנטי A.V Club הייתה יותר מאופקת בתגובתה וכתבה כי הספר מתחיל באופן הכי טוב ו"יורד באיכותו סביב האמצע, אך מתכוונן לקראת סיום שייזכר לטובה...
השיא שהוא מותח, מניע את הקורא, ונקרא בקצב סופר מהיר, נראה כאילו נכתב במיוחד עבור סרט".
ביקורתה המרכזית הייתה "אוסף של חזרות על אותו דבר עד כדי צחוק באמצע הספר...
דמויות שדי צפוי מה היא דרכן".
אך היא שיבחה את הספר בכך שהוא "יוצא דופן בהפתעות לקהל הקוראים" ולדעתה "הרבה יותר טוב מספרו הקודם של קינג, דוקטור סליפ".
בינואר 2015 פורסם כי "מר מרצדס" יהפוך לסדרת טלוויזיה, דייוויד אי קלי יכתוב את התסריט וג'ק בנדר יביים.
קלי וסטיבן קינג ישמשו כמפיקים בפועל, ובנוסף להם הסופר דניס ליהיין (מיסטיק ריבר, שאטר איילנד) ישמש כיועץ מיוחד לבניית התסריט.
באוקטובר 2017 שודרה העונה הראשונה ברשת Audience והיא מבוססת ברובה על עלילת הספר.
העונה השנייה עלתה ב-2018, התבססה על הדמויות של העונה הראשונה והביאה עלילת המשך שפותחה במיוחד לסדרה ואינה קשורה לטרילוגיית הספרים של קינג .
העונה השלישית שודרה בין ספטמבר לנובמבר 2019 והיא מבוססת על הספר השני בטרילוגיה - כל המוצא זוכה - משולב בעלילת המשך של העונה השנייה.
לפיכך שלוש עונות הסדרה אינן משקפות את טרילוגיית הספרים כפי שמקובל להניח אלא רק את הספר הראשון והשני (באופן חלקי) בתוספת עלילה חדשה.
רוברט "בוב" פאר , הידוע גם בשם מר סופר-על , הוא גיבור-על בדיוני המופיע בסרט ההנפשה "משפחת סופר-על" (2004) ובהמשכו, "משפחת סופר-על 2" (2018).
לבוב חוזק, עמידות וסיבולת על-אנושיים; הוא נשוי להלן פאר, ולזוג שלושה ילדים בשם ויולט, חץ וג'ק-ג'ק.
את דמותו של בוב בסרטים מדבב קרייג טי.
נלסון, בעוד שבסרט הקצר "מר סופר-על וחברים" ובמשחקי הווידאו, את דמותו מדבבים פיט דוקטר, ריצ'רד מקגונגל וג'ף ברגמן.
דמותו של בוב פאר נוצרה על ידי הקולנוען בראד בירד, שהצהיר כי הדמות מבוססת בחלקה על אביו של בירד: "הוא קצת דומה לאבא שלי, כי אבא שלי היה בחור כארז, ממש מצחיק וחכם, ואני אוהב אותו מאוד".
דעת הקהל פונה נגד גיבורי-העל בשל הנזק הנלווה שנגרם כתוצאה ממאבקם בפשע.
לאחר מספר תביעות, הממשלה יוזמת את תוכנית רילוקיישן לגיבורי-על, המאלצת אותם לדבוק לצמיתות בזהותם הסודית ולנטוש את מעלליהם.
15 שנים לאחר מכן, בוב ואשתו, הלן פאר– הידועים לשעבר כמר סופר-על ונערת הגומי – וילדיהם ויולט, חץ וג'ק-ג'ק חיים בעיר מטרוויל ונאלצים לשמור בסוד את כוחותיהם.
ללא ידיעתה של הלן, בוב מנסה לחיות מחדש את "ימי התהילה" שלו בעזרת חברו הטוב, לוציוס בסט – הידוע לשעבר כפריזון.
יום אחד, בזמן שבוב עובד כשמאי ביטוח, הוא חוזה במקרה שוד, אך הממונה עליו, גילברט הוף, מאיים לפטר אותו אם ימנע את השוד.
לאחר שאיבד את עשתונותיו, בוב מביא לפיטוריו ומקבל הודעת וידאו הולוגרפית מאישה בשם מיראז' המבקשת ממנו להילחם באומנידרואיד, רובוט שהתקלקל.
בוב נענה להצעה מבלי לספר על כך למשפחתו ועולה על טיסה עם מיראז', שם הוא נלקח לאי בשם נומניסן במטרה להילחם באומנידרואיד.
בוב נלחם עם האומנידרואיד ומשטה בו להשמיד את מקור הכוח שלו.
לאחר הקרב, בוב מתחיל להיכנס לכושר על ידי ביצוע אימונים מפרכים; ומבקש ממעצבת התלבושות של גיבורי-העל, עדנה מודה, לתקן את חליפתו.
בניגוד לכך, עדנה מעצבת תלבושות חדשות לגמרי עבור כל המשפחה, בהנחה שהלן יודעת על מעלליו של בוב.
בנומניסן, בוב מגלה שמיראז' עובדת עבור באדי פיין, מעריצו לשעבר שהפך ל"סינדרום", ממציא וסוחר בנשק עשיר ששיכלל את האומנידרואיד על ידי שכירת גיבורי-על שונים שיבואו להילחם בו.
סינדרום מתכוון לשלוח את האומנידרואיד המושלם למטרוויל, שם הוא יתמרן בחשאי את השליטה בו על מנת להביס אותו בפומבי, ולהפוך ל"גיבור-על" בעצמו.
לאחר מכן הוא מתכנן למכור את ההמצאות שלו לכולם כדי שכולם יוכלו להפוך לגיבורי-על, באומרו ש"כשכולם יהיו סופר, אף אחד לא יהיה".
בינתיים, הלן, שחושדת במניעיו של בוב, מגלה מעדנה על מעלליו ומפעילה משואה המובנית בחליפות על מנת לאתר אותו, מה שגורם לתפיסתו על חם תוך הסתננות לבסיס של סינדרום.
באמצעות מטוס פרטי שמיורט, הלן והילדים מצליחים להתגנב לנומניסן, שם הלן מגלה על תוכניתו של סינדרום בזמן שמיראז' משחררת את בוב.
הלן מוצאת את בוב ושניהם ממהרים למצוא את ילדיהם כשהם נרדפים על ידי שומריו של סינדרום, ולאחר מכן נמלטים חזרה למטרוויל בעזרתה של מיראז'; שם בוב ומשפחתו מצליחים להביס את האומנידרואיד ואת סינדרום.
כשהסרט ממשיך מנקודת הסיום של הסרט הקודם, משפחת סופר-על ופריזון נלחמים באיש החפרפרת ומצליחים למנוע ממנו להרוס את בית העירייה, אך לא לשדוד בנק ולברוח.
הנזק הנלווה נותן לממשלה את התירוץ המושלם לסגור את תוכנית הרילוקיישן לגיבורי-על, ומונעים ממשפחת פאר וגיבורי-על אחרים סיוע כספי.
בינתיים, הלן נתקלת בנבל-העל "טלווירוס", שמקרין תמונות מהפנטות דרך מסכי טלוויזיה.
במסיבה שחוגגת את מעצרו של "טלווירוס", הלן מגלה ששליח הפיצה הופלל על ידי אוולין, שחושפת את טינתה לגיבורי-על מאז שאביה נהרג על ידי פורצים בזמן שניסה לקרוא לגיבורי-על לעזרה במקום להסתתר (בניגוד לווינסטון שהאמין שהמחסור בגיבורי-על גרם לכך), ומותה של אמה בעקבות לב שבור.
אוולין מפתה את בוב למלכודת ושולחת קבוצה של גיבורי-על מהופנטים להכניע את ילדי משפחת פאר.
ויולט, חץ וג'ק-ג'ק נמלטים באמצעות מכונית-העל שהייתה פעם בבעלות אביהם, ומגיעים ליאכטה של ווינסטון.
על הסיפון, בוב, הלן ולוציוס המהופנטים מדקלמים מניפסט נקמני שנועד לצייר את גיבורי-העל כאיום, ואז מכניעים את צוות היאכטה, ומכוונים אותה לכיוון העיר.
לאחר שג'ק-ג'ק מסיר את משקפי השליטה מהלן; היא בתורה משחררת את בוב ואת לוציוס, ולאחר שמנעו מהיאכטה להתרסק לתוך העיר, הלן תופסת את אוולין בעודה מנסה להימלט; וגיבורי-העל חוזרים למעמדם החוקי ברחבי העולם.
דמותו של בוב זכתה לביקורות מעורבות מהמבקרים, שחלקם ציינו כי הוא אינו מצליח לעמוד בסטנדרטים הנדרשים מגיבור-על.
מנגד, סטפני זכרק מ"טיים" ציינה כי דמותו של בוב מייצגת נאמנה וחיובית את דמותו של האב במשפחה.
בשלהי שנת 2021, דמותו של בוב הפכה לתופעת אינטרנט פופולרית, שזכתה לשם "Mr.
המם מציג תמונה של בוב, שהופך להיות יותר טראומטי ומזועזע ככל שמגוון נושאים ועובדות מוצגים בצורה מטרידה ומבעיתה בהדרגה.
מר סאנשיין (בקוריאנית: 미스터 션샤인) היא דרמה טלוויזיונית דרום-קוריאנית שהופקה בשנת 2018, פרי עטה של התסריטאית קים יון-סוק ובבימויו של יי אונג-בוק.
הסדרה בכיכובם של לי ביונג-הון, קים טה-רי, יו יון-סוק, קים מין-יונג וביון יו-האן, מתרחשת בעיר האנסונג (שמה ההיסטורי של סיאול) בראשית המאה ה-20 ומתמקדת בפעילים קוריאנים הפועלים למען עצמאות מולדתם תחת שלטון זר.
מר סאנשיין שודרה בערוץ הכבלים tvN מדי שבת וראשון, החל מ-7 ביולי ועד 30 בספטמבר 2018, והופצה במקביל גם בפלטפורמת הסטרימינג הבינלאומית נטפליקס.
עם שידור פרקה האחרון, דורגה הסדרה כדרמה בעלת שיעור הצפייה השלישי בגובהו בתולדות הטלוויזיה הקוריאנית בכבלים, עם רייטינג שיא של 18.129% ורייטינג ממוצע של 12.955% - הגבוה ביותר שנרשם באותה עת בז'אנר הדרמה בטלוויזיה בכבלים בקוריאה.
הסדרה זכתה לשבחים נרחבים מצד מבקרים על הישגיה האסתטיים והנרטיביים, ובמיוחד על איכות הצילום, המבנה העלילתי, ועיצוב דמויות נשיות חזקות ונציגות אותנטית של המעמדות הנמוכים.
עם זאת, היא עוררה גם מחלוקת ציבורית וביקורת אקדמית בנוגע לדיוקה ההיסטורי.
יש שהאשימו את הסדרה בנטייה פרו-יפנית, בעוד אחרים טענו כי היא דווקא מציגה את היפנים באופן סטריאוטיפי ככובשים אכזריים, לעומת האמריקאים המוצגים כדמויות חיוביות ובעלות תדמית של גיבורים.
במהלך שליחותו הצבאית בג'וסון שבתחילת המאה ה-20, שב יוג'ין למולדתו ההיסטורית, שם הוא פוגש בגו אה-סין (Kim Tae-ri), נכדתו של אציל קונפוציאני ולוחמת במיליציה מחתרתית המתנגדת לשלטון הזר ותומכת בעצמאות קוריאה.
בין השניים נרקם קשר רגשי מורכב, אשר נמתח ונבחן אל מול פערי המעמד החברתי והנורמות התרבותיות של התקופה.
מערכת היחסים בין יוג'ין לגו אה-סין מסתבכת אף יותר עם הופעתו של קים הי-סונג (Byun Yo-han), בן לאצולה הקוריאנית המאורס לאה-סין על פי הסכם שנקבע עוד בילדותם.
הנרטיב משלב גם דמויות נוספות אשר מהוות צמתים דרמטיים ופוליטיים משמעותיים: גו דונג-מאי (Yoo Yeon-seok), לוחם סמוראי בעל עבר אלים וזהות מורכבת, והינא קודו (Kim Min-jung), בעלת מלון יוקרה בשם "גלורי", אשר משמש מרכז חברתי ופוליטי בו מצטלבים אינטרסים מקומיים וזרים כאחד.
באמצעות דמויות אלה נבחנים תהליכים סוציו-היסטוריים מרכזיים של התקופה, ובהם קריסת הסדר הפיאודלי, עליית תודעה לאומית מודרנית, חדירת כוחות אימפריאליסטיים למזרח אסיה, והמורכבות של זהות קולוניאלית מול שאיפות ריבוניות.
הסדרה פורשת יריעה רחבה של קונפליקטים היסטוריים ופוליטיים דרך פריזמה דרמטית, ומציעה ייצוג תרבותי עשיר של תקופה סוערת בתולדות חצי האי הקוריאני.
לי ביונג-הון בתור יוג'ין צ'וי / צ'וי יו-ג'ין
קים קאנג-הון בתור הילד צ'וי יו-ג'ין
ג'יון ג'ין-סאו בתור הנער יוג'ין צ'וי
יוג'ין צ'וי, קצין בדרגת סרן בחיל הנחתים של ארצות הברית, מהווה דמות מורכבת הבוחנת סוגיות של זהות, קולוניאליזם ומעבר בין תרבויות בשלהי המאה ה-19. מוצאו בג'וסון כעבד מציב אותו בשולי המערכת החברתית הקונפוציאנית של קוריאה המסורתית.
לאחר שחזה באירוע טראומטי – הוצאתם להורג של הוריו העבדים בידי בעליהם – הוא נמלט לארצות הברית.
במרחב זה, למרות מגבלות של אפליה גזעית ממוסדת, הצליח להשתלב בממסד הצבאי האמריקני, ואף לשרת כחלק מהמאמץ המלחמתי של ארצות הברית במהלך מלחמת ארצות הברית–ספרד (1898).
שירותו של יוג'ין בצבא האמריקני משמש עבורו כלי להשגת מוביליות חברתית ולביסוס זהות חדשה כאזרח של מעצמה קולוניאלית.
כאשר הוא שב לג'וסון במסגרת שליחות דיפלומטית אמריקנית, הוא ניצב בפני קונפליקט ערכי ואידאולוגי: מחד, מחויבותו למוסדות המדינה האמריקנית ולמדיניות החוץ שלה; מאידך, הזדהותו עם מאבקם של בני עמו לשעבר לשחרור לאומי, בדמותה של גו אה-סין – לוחמת חירות ופעילה בתנועה לעצמאות קוריאה.
הדילמה שחווה יוג'ין משקפת את המתחים בין זהות קולוניאלית לזהות ילידית, בין שייכות מוסדית לבין מחויבות אתית, וכן את האופן שבו יחידים פועלים בתוך מערכות של כוח גלובלי ומקומי בעת העתיקה המאוחרת.
קים טה-רי בתור גו אה-סין
הו ג'ונג-און בתור הילדה גו אה-סין
גו אה-סין היא צאצאית למשפחת יאנגבּן, מעמד האצולה הקונפוציאני בג'וסון, ויתומה מגיל צעיר.
הוריה, שהיו חברים פעילים במיליציית לוחמי החירות הקוריאנית, נספו ביפן כתוצאה מבגידה שביצע אחד מעמיתיהם למאבק.
לאחר מותם, גודלה אה-סין בידי סבה מצד אביה, גו סה-הונג – דמות מרכזית במעמד האצולה שחרף נאמנותו לסדר הישן, תומך בפעילותה המחתרתית של נכדתו.
במסגרת הכשרתה לשירות במיליציה, אה-סין מתאמנת בצליפה תחת הדרכתו של ג'אנג סונג-גו, אשר משמש לה כמורה וכמנטור צבאי.
דמותה מגלמת את המעבר ההיסטורי מהדור הישן של האליטה הקוריאנית אל דור חדש של נשים וגברים הפועלים למען שחרור לאומי, תוך אתגור מגדרי של תפקידי נשים בחברה המסורתית.
אה-סין מציבה דגם פמיניסטי ועמיד של התנגדות קולוניאלית, הפועל במקביל למבנים המסורתיים ובתוך מגבלותיהם.
יו יון-סוק בתור גו דונג-מאי / אישידה שו
צ'וי מין-יונג בתור הנער גו דונג-מאי
גו דונג-מיי, בן למשפחת קצבים – מעמד נמוך ונרדף בחברה הקונפוציאנית של ג'וסון – חווה טראומה קשה בילדותו עם מות הוריו, אשר נתפשה בעיניו כתוצאה ישירה של הסדר החברתי ההיררכי והבלתי שוויוני של קוריאה המסורתית.
בעקבות האסון, הוא נמלט ליפן, שם הוא עובר תהליך של סוציאליזציה מחודשת: הוא הופך לסמוראי ולחבר באגודת מוסין – ארגון פרטי צבאי-למחצה הפועל כחלק מהיאקוזה, המשלב אידאולוגיה לאומנית עם אינטרסים כלכליים וצבאיים.
דונג-מיי רואה בשלטון הקונפוציאני של ג'וסון מנגנון דיכוי שמונע מוביליות חברתית, ולטענתו – הוא האחראי הישיר לאובדן משפחתו.
לכן, כששב לג'וסון כאיש צבא וכסוכן יפני למחצה, הוא נושא עמו אג'נדה של נקמה וסדר חדש, ובוחר לשתף פעולה עם פרויקט ההתפשטות האימפריאלית של יפן.
דמותו מייצגת את הדילמה הפוסט-קולוניאלית של בני המעמדות הנמוכים, שביקשו לפרק את הסדר המקומי המדכא גם במחיר של שיתוף פעולה עם כוחות קולוניאליים חיצוניים.
קים מין-ג'ונג בתור קודו הינא / יי יאנג-הווה
אלמנה בעלת מעמד והשפעה, הפועלת בתקופת שלטונה של שושלת ג'וסון, ירשה את "מלון גלורי" לאחר פטירתו בנסיבות מסתוריות של בעלה, איש עסקים יפני קשיש ועשיר, עמו נישאה בכפייה ביוזמת אביה, יי וואן-יק.
עם קבלת הבעלות על המלון, נטלה לידיה את ניהולו והביאה אותו לשגשוג תפעולי וכלכלי באופן עצמאי.
במסגרת מאמציה לתקן את נזקי פעילותו ההיסטורית של אביה, וכן מתוך מניעים אישיים הנוגעים לחיפוש אחר אמה הביולוגית, היא פועלת לצד יי ג'ונג-מון במאבק אידאולוגי ומעשי כנגד שלטון הכיבוש היפני ונציגיו המקומיים, תוך שימוש במשאבים ובמעמד החברתי שברשותה לצורך קידום ההתנגדות הלאומית.
ביון יו-האן בתור קים הי-סונג
הי-סונג הוא בן למשפחת אצולה מהחשובות והעשירות ביותר בג'וסון, שנחשבת לנחותה במעמדה רק ממשפחת הקיסר.
הוא נושא עמו מטען רגשי כבד הקשור לפעולותיו של סבו בעבר.
בחר לעזוב את ג'וסון ולחיות במשך יותר מעשור ביפן בכדי להתחמק מהנישואין שתוכננו עבורו על ידי משפחתו.
שהותו הממושכת מעבר לים משקפת את רצונו להתרחק מהמסגרת המשפחתית והחברתית הנוקשה שגדל בה, ולחפש לעצמו דרך עצמאית וזהות אישית שאינה כפופה לציפיות הסביבה.
חצר המלוכה והממשלה של ג'וסון
לי סונג-ג'ון בתור הקיסר קוג'ונג
קאנג יי-סוק בתור הנער קוג'ונג
שליט קוריאני שפעל בנחישות ובאמצעים אסטרטגיים לשם הגנה על ריבונות המדינה לנוכח איומים חיצוניים.
קאנג שין-איל בתור יי ג'ונג-מון
פוליטיקאי אנטי-יפני נאמן לקיסר, עומד בחשאי בראש מיליציית לוחמי החופש של ג'וסון.
קים אואי-סונג בתור יי וואן-איק / רינוי הירואקי
פקיד פרו-יפני אכזר ואנוכי, אביה של קודו הינא, ורוצח הוריה של גו אה-סין.
התמנה לשר החוץ של ג'וסון.
קים ג'ונג-הי בתור יי דיוק-מון
אציל פרו-יפני, עוזרו של יי וואן-איק ובעלה המתעלל של גו אה-סון.
צ'וי ג'ין-הו בתור יי סה-הון
שר חוץ שחצן ומושחת, שמעשיו הובילו בעקיפין למות משפחתו של יוג'ין צ'וי.
יונג הי-טה בתפקיד מפקד המשטרה
שין מון-סונג בתור מנהל הדואר
קים קאנג-איל בתור דוקטור מאטסויאמה
רופא יפני שעובד בסתר עבור יי וואן-יק.
יונג סונג-גיל בתור יה וואן-יונג
שר פרו-יפני ידוע לשמצה וחלק מחמשת בוגדי אולסה.
קים קאפ-סו בתור הוואנג יון-סאן
קדר מיומן שסייע לצ'וי יו-ג'ין להימלט לארצות הברית בילדותו, מנהיג המיליציה.
לי סי-הון בתור יושינו קו
גבר יפני שמסייע להוואנג יון-סאן
צ'וי מו-סונג בתור ג'אנג סונג-גו
סונג יו-בין בתור הנער ג'אנג סונג-גו
צייד מיומן המכשיר את גו אה-סין ביכולות צליפה.
בעקבות תפיסה שגויה, הוא מגלה בתחילה עוינות כלפי הקיסר, אך בהמשך משנה את עמדתו ומתמנה לראש משמר הארמון במטרה להבטיח את שלומו.
אציל צעיר המונע ממניע לאומי עז, המתמסר למאבק למען שמירת ריבונותה של קוריאה.
אם צ'ול-סו בתור ג'און סונג-ג'ה
חבר מיליציה שהיה חבר קרוב של הוריה של אה-סין בתקופת חייהם.
ג'י סונג-היון בתור סונג יונג
בן דוד של אימה של גו אה-סין, שכיהן כשר במהלך הפלישה האמריקאית לקוריאה, כיום מתגור ביפן ותומך במיליציה.
לי דונג-יונג בתור יי סאנג-מוק
נושא ג'יגה וחבר במיליציה שנלכד לזמן קצר על ידי גו דונג-מאי.
לי סון-וון בתור פארק מו-ג'ול
שומר הפעמון, חבר במיליציה בחשאי.
חבר המיליציה ובעל מאפייה/חנות ממתקים צרפתית.
חבר של ג'אנג סונג-גו שמיומן בתיקון מכונות.
קים ין-וו בתור איטו הירובומי
התושב הכללי הראשון של האימפריה היפנית בקוריאה.
ג'ונג ין-קיום בתור האיאשי גונסוקה
שר ומנהיג בפועל של הנציגות היפנית בקוריאה.
קים נאם-הי בתפקיד מורי טקאשי
סדיסטי ואכזר, עם סלידה כבדה מג'וסון.
התגורר בשכנות ליוג'ין בניו יורק.
גונג דה-יו בתור סאסאקי סויו
רב-סרן יפני שחצן המשרת תחת מורי טקאשי.
יון דאה-יול בתור הסגווה יושימיצ'י
המושל הכללי היפני של קוריאה תחת איטו הירובומי.
לי יונג-היון בתור סמל משנה צודה
קצין מש"ק יפני נאמן בקנאות, אימפולסיבי ונתון להתקפי זעם.
צ'וי קוואנג-ג'יי בתור סמל משנה ימאדה
אדם שעובד בנציגות היפנית שמפתח איבה עם גו דונג-מאי.
משק הבית של משפחת גו
לי הו-ג'ה בתור גו סה-הונג
סבה של גו אה-סין, מלומד בעל מעמד רם ומורו האינטלקטואלי של הקיסר לשעבר.
מצדד בריבונותה של ג'וסון, מאפשר באי רצון לאה-סין להצטרף למיליציה.
לי יונג-און בתור גב' המ-אן
המשרתת הנאמנה של גו אה-סין.
שין יונג-ג'ון בתור מר האנג-ראנג
המשרת הנאמן של גו אה-סין.
קים נא-וואן בתור מאדאם צ'ו
פארק אה-אין בתור גו אה-סון
בת דודה של אה-סין ואשתו הראשונה של יי דיוק-מון.
אה-סון לא מצליחה להביא ילדים ועוברת התעללות קבועה על ידי בעלה.
דייוויד לי מקיניס בתור קייל מור
רב-סרן בחיל הנחתים האמריקאי שהוא גם המפקח הישיר וגם ידידו של יוג'ין צ'וי.
ג'ו וו-ג'ין בתור ים גוואן-סו
מתורגמן לאנגלית המועסק בנציגות האמריקאית בג'וסון, אשר בהמשך מתמנה למתורגמן הרשמי של הקיסר.
קו וו-רים בתור סון דו-מי
קים מין-ג'ה בתור הנער סון דו-מי
ילד צעיר שעובד בנציגות האמריקאית, שם הוא מלמד את יוג'ין צ'וי האנגול.
לורן אדוארד אוליבר בתור הוראס ניוטון אלן
השר האמריקאי המושחת שרואה ביוג'ין צ'וי יותר קוריאני מאשר אמריקאי.
קים אונג-סו בתור קים פאן-סאו
אציל אכזר ועשיר במיוחד האחראי למותם של הוריו של יוג'ין צ'וי.
קים דונג-גיון בתור קים אן-פיונג
לי האק-ג'ו בתור קים אן-פייונג הצעיר
קים היי-און בתור יון הו-סון
פארק ג'י-יאון בתור יון הו-סון הצעירה
אחותו של ג'ון-יונג ואשתו של הי-סונג.
אנשים בסביבתו של גו דונג-מאי
הכפוף הנאמן של גו דונג-מי באגודת מוסין.
מגדת עתידות יפנית אילמת שחיה עם גו דונג-מאי.
האקוריו בתור מנהיג אגודת מוסין
שין סו-יאון בתור סון סו-מי
אחותו הגדולה של דו-מי שמחזיקה בסתר חפץ יקר ערך.
משרתת במלון גלורי עובדת בסתר עבור גו דונג-מאי.
יון ביונג-הי בתפקיד קים יונג-ג'ו
חבר לשעבר של הוריו של אה-סין שבגד בהם למען יי וואן-יק.
צייד עבדים לשעבר, בעל חנות 'כל מה שתרצו' ביחד עם צ'ון-סיק.
צייד עבדים לשעבר, בעל חנות 'כל מה שתרצו' ביחד עם איל-סיק.
ג'ייסון נלסון בתור ג'וזף ו.
מבריח את יוג'ין לאמריקה ומהווה עבורו דמות אב.
מיסיונרית אמריקאית שעובדת כמורה לאנגלית בג'וסון.
פארק בו-מי בתור יון נאם-ג'ונג
תלמידה בבית הספר לאנגלית של סטלה, שלימים הופכת לעוזרת של הי-סונג.
לי סי-אה בתור אמו של צ'וי יו-ג'ין.
ג'ו וואן-קי בתור אביו של צ'וי יו-ג'ין
יון קיונג-הו בתור אביו של ג'אנג סונג-גו
אים סה-מי בתור אימו של גו דונג-מאי
שים וואן-ג'ון בתור אביו של גו דונג-מאי
ג'ין גו בתור גו סאנג-וואן
נהרג בזמן שתכנן להתנקש בחייו של יי וואן-יק.
קים ג'י-וון בתור קים הואי-ג'ין
אימה של אה-סין שנהרגת על ידי יי וואן-יק.
קים ג'ו-ריונג בתור בת הזוג האצילית הקיסרית סון-האון
פילגשו של הקיסר גוג'ונג וחברה קרובה של הינא.
פארק ג'ונג-מין בתור אהן צ'אנג-הו
פעיל עצמאות קוריאני המתגורר באמריקה.
• נטפליקס השקיעה 30 מיליארד ₩ בסדרה.
• הסדרה היא שיתוף הפעולה השלישי בין התסריטאית קים יון-סוק והבמאי לי אונג-בוק, אחרי צאצאי השמש (2016) ו-Guardian: The Lonely and Great God (2016).
• הדרמה מציינת את הופעת הבכורה של שחקנית הקולנוע קים טה-רי על המסך הקטן.
• הדרמה הוצגה לראשונה על ידי סטודיו דרקון ל-SBS, אך האחרונה דחתה את הפרויקט בשל אילוצים כספיים ופרסומיים.
• קים סה-ראנג לוהקה במקור לסדרה, אך נסוגה בפברואר 2018 עקב סכסוכים בתזמון.
• הצילומים החלו בספטמבר 2017 והתרחשו בחלקים שונים של קוריאה כולל בוסאן, דאגו, מחוז גוקסונג, גיאונגג'ו ומחוז הפצ'און.
מספר סטים שהוקדשו אך ורק לתפאורה של קוריאה של שנות ה-1900 נבנו באתר של 20,000 מ"ר בנונסאן ובדרום צ'ונגצ'ונג, ומערכת מקורה נוספת נבנתה באתר בגודל 6,600 מ"ר בדאג'און.
1,000 ניצבים נשכרו לסצנת קרב.
• הדרמה תוכננה במקור ב-2009 להיות דרמה תקופתית בנושא ספורט המתרחשת בשנות ה-20 וה-30, עם דמות ראשית אמריקאית.
שין וו-צ'ול, שותפו של קים און-סוק לטרילוגיית "אוהבים", צורף להיות הבמאי באותה תקופה.
מר וגברת סמית' היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת מותחן שנוצרה על ידי דונלד גלובר ופרנצ'סקה סלואן.
הסדרה מבוססת רעיונית על הסרט בעל אותו השם מ-2005, אך בעלת סיפור שונה במקצת.
הסדרה מתארת זוג זרים אשר הופגשו בניהם על ידי ארגון מסתורי וחשאי למטרת ביצוע משימות שונות, והקשר שבניהם.
עלילת הסדרה מתארת זוג זרים אשר נרשם לעבוד בארגון מסתורי וחשאי, ומצוות לעבוד כזוג נשוי בעל השמות הפלוניים ג'ון וג'יין סמית'.
הזוג מקבלים משימות בצורה אנונימית דרך הודעות טקסט מדמות בשם "Hihi", ואינם יודעים פרטים על הארגון בו הם עובדים.
דונלד גלובר - ג'ון סמית' \ מייקל (עונה 1)
מאיה ארסקין - ג'יין סמית' \ אלנה (עונה 1)
דונלד גלובר ופרנצ'סקה סלואן יצרו את הסדרה, כשבעונה הראשונה גלובר ומאיה ארסקין גילמו את ג'ון וג'יין סמית'.
באוקטובר 2024, פורסם כי הפקת מחפשת שחקנים חדשים לתפקידים הראשיים בעונה השנייה, כאשר תפקידים אלה הם של ג'ון וג'יין סמית'.
השחקנים הנדרשים הם גבר ואישה בשנות ה-20 לחייהם, והחוזים מיועדים לשנה אחת.
בילי אייליש היא בין השמות המועמדים לתפקידים, כשמועה נוספת מתבססת על הופעתה הקודמת בסדרת "נחיל" של דונלד גלובר.
על פי השמועות, ייתכן שהעונה השנייה תתקדם בפורמט אנתולוגיה, כאשר כל עונה תציג סיפור ודמויות חדשות, בדומה לסדרה "פארגו" שבה עבדה סלואן.
בינואר 2026 פורסם שהתסריטאית אנה אויאנג מואנץ' מונתה לתפקיד מנהלת הסדרה עבור העונה השנייה והחליפה בתפקיד זה את פרנצ'סקה סלואן, שעזבה את הפרויקט לטובת הסכם עם רשת HBO הכולל את כתיבת העונה השלישית של הסדרה "שקרים קטנים גדולים".
השחקנים מארק אידלשטיין וסופי תאצ'ר נבחרו לככב בתפקידים הראשיים בעונה השנייה של הסדרה.
צילומי העונה השנייה תוכננו להתחיל בסתיו 2025, אך נדחו למועד בלתי ידוע.
כוכבי העונה הראשונה, דונלד גלובר ומאיה ארסקין, אינם צפויים לשוב ולהופיע בעונה החדשה.
"מר הפקרה – מורשתו של נוטש החטופים" הוא ספר עיון שיצא לאור בשנת 2024 וכולל מאמרים, איורים וטקסטים ספרותיים העוסקים בביקורת כלפי ראש הממשלה בנימין נתניהו, ובפרט בנוגע לתפקודו ביחס לחטופים שנחטפו במהלך טבח שבעה באוקטובר.
הספר הוא פרי יוזמה של "פורום חיים – פורום משפחות להצלת החטופים", המאגד משפחות חטופים וחטופות הפועלות מאז טבח שבעה באוקטובר לשחרור בנות ובני המשפחות בקריאה להפסקת המלחמה והשבת כל החטופים והחטופות בהסכם, באופן מיידי.
יותר ממיליון וחצי שקלים גויסו במימון המונים למען הוצאת הספר שהודפס בדפוס בארי.
המהדורה הראשונה של 10,000 עותקים אזלה ולאחריה הודפסה מהדורה מלאה יותר – בשתי פעימות של 50 אלף כל אחת, שהחל מ-18 באוגוסט אף נמכרת ברשת סטימצקי.
באוגוסט 2024 הוצב יעד התרמה בסך שני מיליון שקלים, והכוונה היא להדפיס מאות אלפי עותקים עוד ב-2024. הספר תורגם לאנגלית בשם Dark Legacy.
הפצת הספר לוותה בקמפיין נרחב על שערי העיתונים בישראל ובצילום הספר באתרים שונים בארץ ובעולם.
לקראת נאומו של בנימין נתניהו בקונגרס האמריקאי ביולי 2024 קיימו משפחות מפורום חיים פגישה בבניין הקונגרס עם שורה של נבחרי ציבור אמריקנים והעניקו לחלקם את הספר בגרסה האנגלית.
בין 100 חברי קונגרס וסנאט היו גם יו"ר בית הנבחרים לשעבר ננסי פלוסי וחברי הקונגרס קלייבורן, דלורו, רסקין, מקגברן וטקנו.
כמו כן, ברחובות וושינגטון נסעו משאיות הנושאות את כריכת הספר.
אחדים מחברי הכנסת מן האופוזיציה, בהם נעמה לזימי, אפרת רייטן ויוראי להב הרצנו, הקריאו קטעים מהספר במליאת הכנסת.
הספר כולל כ-330 עמודים ומורכב מקטעים קצרים – של שני עמודים לכל היותר – רובם בפרוזה, מיעוטם בשירה, וכן מאיורים.
282 כותבים ומאיירים תרמו לספר – בני משפחות החטופים, אנשי רוח, אקדמיה וביטחון.
בסוף הספר מופיע פרק "ציר הזמן – כך הכשיל נתניהו באופן שיטתי את המשא ומתן לשחרור החטופים", ובו לקט ידיעות מהעיתונות בנושא זה, מ-17 בינואר ועד 7 ביולי.
עינב צנגאוקר, אימו של מתן שנחטף מביתו בניר עוז, כתבה כי פעולותיו של ראש הממשלה "נעצו חץ בליבי – כאמא של מתן – וחידדו לי את מדיניות ההפקרה המתמשכת" והוסיפה כי היא מרגישה נבגדת על ידי ההנהגה שבה בחרה.
פרופסור דן אריאלי כתב כי רבים מהעם חשים כי המדינה בגדה בהם ובחוזה איתם.
עדינה משה, שנחטפה מביתה בקיבוץ ניר עוז לעזה ושוחררה מהשבי לאחר 49 ימים, סיפרה כי החטוף חיים פרי, שנרצח בשבי החמאס, אמר לה "ביבי לא ימהר לשחרר אותנו, אנחנו שמאלנים" ומדברת על "בגידה של ראש הממשלה שלי".
עמוס מלכא, ראש אמ"ן לשעבר, כתב כי נתניהו מסכן את ביטחון ישראל.
דן נתניהו, בן דודו של בנימין נתניהו, כתב כי ראש הממשלה מפקיר ומחרב את המדינה לאורך שנים בביטחון ובכלכלה.
אפרת (כהן) מצ'יקווה, מומחית לדיפלומטיה תרבותית ואחייניתם של גדי ומרגלית מוזס, דנה בנושא לקיחת אחריות וערכים כגון מחויבות ודוגמה אישית בתרבות היפנית, ותוהה לגבי מחויבות ההנהגה הישראלית להחזרת וזניחת הערכים של לקיחת אחריות, הנהגה ויושרה.
עו"ד אבי כאלו, לשעבר ראש מחלקת שבויים ונעדרים באמ"ן, דן בנושא בריחת האחריות של ההנהגה הישראלית ובעיקר של נתניהו העומד בראשה, ובמאמציו למנוע את הקמתה של ועידת חקירה ממלכתית.
הסופרת שהם סמיט מציגה דו-שיח דמיוני בין ראש הממשלה לבין אזרחית שאומרת בין היתר: "ציפינו מהמדינה שתשמור ותגן עלינו.
אחרי הכל, לשם מה קיימות מדינות?".
אפרים סידון כתב את השיר 'לילה בחוף קיסריה'.
הסופרת שירי ארצי כתבה על ילדתה שזעקה 'איך לא מחזירים אותם, תסבירי לי אמא?'.
פרופסור דוד הראל כתב כי 'איננו רוצים מלך, אלא מנהיג אמיתי'.
פרופסור חגי לוין כתב כי מורשת נתניהו היא הפקרת בריאות הציבור, הפקרת החיים עצמם.
בוגי יעלון, לשעבר הרמטכ"ל ושר הביטחון בחלק ממשלות נתניהו, כתב כי הפקרת החטופים תהיה מורשתו של נתניהו לדיראון עולם.
מאמרה של פרופ' אניטה שפירא עוסק בשאלה 'איך ייזכר בנימין נתניהו בהיסטוריה?', והיא מרחיבה:
האם ייזכר כמי שאחראי למחדל שבעה באוקטובר, כמי שהביא למלחמה שאין לה קץ ותכלית, כמי שהרס את החיבורים בחברה הישראלית, אולי אפילו גרם למלחמה רבת הרס נגד חזבאללה, והכול למען שמירת שלמות הקואליציה המטורפת שלו, כדי להימלט מאימת הדין.
או אולי יתעשת, ייזכר באביו ובמורשת ההדר הז'בוטינסקאי ויבין שהמעשה האחד שסביבו רוב רובם של הישראלים יתאחדו, אולי אפילו יסלחו על כמה מפגעי העבר, הוא החזרת החטופים הביתה.
תמי ארד, סופרת ואשתו של הנווט הנעדר רון ארד, נתנה תשובה לשאלה זו וכתבה: "נתניהו ייזכר כראש הממשלה שהפקיר במודע אזרחים וחיילים לגורלם למען שרידותו הפוליטית".
פרופ' אווה אילוז עונה ברוח דומה: "נתניהו ייזכר כמנהיג ללא כבוד וללא אהבה".
אל"ם (מיל') רמי מתן קובע כי "הפקרת החטופים היא חרפה וכתם לדיראון עולם.
הכתם הזה יהיה חרוט על מצחו של נתניהו לכל הדורות." ברוח דומה כתב רא"ל (מיל') משה יעלון.
חברת הכנסת לשעבר קסניה סבטלובה עונה: "ההיסטוריה תזכור את נתניהו בתור ראש הממשלה המושחת והכושל ביותר בתולדות ישראל", וכך אומר גם פרופ' מרדכי קרמניצר: "בדברי ימי ישראל יהיה שמו לדיראון עולם".
השחקן דרור קרן כתב שנתניהו "ייזכר כאיש שהפקיר, איש כזב, שנס כל חייו מתוצאות מעשיו, שהישרדותו הייתה תמצית משילותו, והוא נשא את שם עמו לשווא."
לעומתם כותב אלוף (מיל') נמרוד שפר: "לכן, ביבי, לא נזכור אותך ולא נזכיר אותך.
נְבַכֶּה את מתינו בשקט, נחבק את החוזרים בשקט, נתקן ונאחה את השברים האיומים ששברת בנו, גם כן בשקט, ובלי להזכירך במילה.
נגזר עליך להיעלם מחיינו, להתפוגג כמו מעולם לא היית, זו תהיה מורשתך – דממה ואין."
הכותבים, על פי סדר הופעתם בספר
חלק מהכותבים, בהם נילי מרגלית, אפרת (כהן) מצ'יקווה, אלעד אור, אבי מרציאנו, עינב צנגאוקר, יעל אדר והדס קלדרון, הם קרובי משפחה של חטופים, נרצחים והרוגים.
המאיירים, על פי סדר הופעתם בספר
"מר מיליארד" הוא סרט קומדיית פעולה/הרפתקאות פעולה משנת 1977 בבימויו של ג'ונתן קפלן.
אנתוני פלקון, מולטי-מיליארדר, נפטר בתאונה ונותן לגידו פלקון, מכונאי איטלקי נינוח, את כל ירושתו.
על מנת לתבוע את ירושת מיליארד הדולר שלו, גוידו חייב להגיע לסן פרנסיסקו תוך עשרים יום כדי לחתום על מסמך.
עוזרו החמדן של דודו, ג'ון קטלר (ג'קי גליסון), רוצה את הכסף לעצמו, ושוכר את הבלשית רוזי ג'ונס (ואלרי פרין) כדי למנוע מגידו לתבוע את הירושה שלו.
טרנס היל – גידו פלקונה.
ולרי פרין – רוזי ג'ונס.
ג'קי גליסון – ג'ון קטלר.
סלים פיקנס – דואן הוקינס.
ויליאם רדפילד – ליאופולד לייסי.
צ'יל ווילס – קולונל קלייטון טי וינקל.
ארמסטרונג – שריף TC בישוף.
ניל סאמרס – סגן האנק.
הסרט היה הרעיון של דינו דה לורנטיס, שרצה להציג את טרנס היל, שהיה באותה התקופה אחד מכוכבי הקולנוע הגדולים באירופה, לקהל הבינלאומי.
הוא גייס את הבמאי ג'ונתן קפלן.
קפלן אומר שההפקה הייתה קשה – הוא רצה ללהק את לילי טומלין, אבל האולפן התעקש על ולרי פרין.
בביקורת רטרוספקטיבית, המבקר קית' ביילי כינה את הסרט .
מר מאני היא מיני-סדרה ישראלית ששודרה בערוץ 1 החל מ-13 באוקטובר 1996 ועד לסיומה ב-10 בנובמבר 1996 וכללה 5 פרקים.
הסדרה מבוססת על ספרו של א.
כל דובר פונה ישירות אל המצלמה, כאילו אל בן שיחו הבלתי נראה, ובכך מזמין את הצופה ליטול חלק פעיל במארג הדרמטי.
הסיפורים האישיים, המנותקים זה מזה מבחינה זמנית ומרחבית, מצטברים אט-אט לחשיפת סוד אפל, הנחשף במלוא עוצמתו רק לקראת סיום היצירה.
שחקנ/יתתפקידירדן בר-כוכבאהגר שילהיהורם גאוןאברהם מאנימארק איוונירד"ר אפרים שפירועמיר ממןאפי מאניאיציק סיידוףגבריאל מאנימוטי לוייוסף מאני ב'רונלד חיילובסקיד"ר משה מאניטל ליפשיץלינהסרגיי פריסלקובמראדקלאה שלנגרסטפהתהל רןתמרהלוטוף נוסיירמשרתיונתן גדולמר מאני הצעירטטיאנה בלאכרנזירהעדי לבמיילדתטניה חזנובסקיאחותא.
יהושעסוחראודליה מורה-מטלוןג'וש אביןאילן פופקוציפור אייזןמחמוד קדאחפואד דחדל
עונהפרקיםשודרה לראשונה (ישראל)הפרק הראשוןהפרק האחרון1513 באוקטובר 199610 בנובמבר 1996
מספר הפרקשם הפרקתאריך שידור מקורי1סיפור ראשון13 באוקטובר 19962סיפור שני20 באוקטובר 19963סיפור שלישי27 באוקטובר 19964סיפור רביעי3 בנובמבר 19965סיפור חמישי10 בנובמבר 1996
מר שושני (כונה גם פרופסור שושני או החכם שושני; בצרפתית: Monsieur Chouchani; י"ג בטבת תרנ"ה, 9 בינואר 1895 בריסק, האימפריה הרוסית – כ"ו בטבת תשכ"ח, 26 בינואר 1968, דוראסנו, אורוגוואי) היה חכם ואינטלקטואל יהודי מסתורי, אשר העלים את זהותו האמיתית.
לטענת רבים (שנים לאחר פטירתו) שמו האמיתי היה הלל פרלמן.
הידיעות אודות שושני מתארות אותו כאיש אשכולות, תלמיד חכם ופילוסוף פנומנלי, בעל ידיעות מופלגות בכל מקצועות היהדות ובייחוד בתלמוד ובקבלה, וכן במתמטיקה, פיזיקה, תולדות הפילוסופיה, דתות העולם, שפות, ספרות ועוד.
שושני שלט בלפחות 30 שפות.
מר שושני לימד תלמידים רבים בכמה ארצות בשיעורים ובאופן אישי, בהם אישים ידועים כמו אנדרה נהר, שלום רוזנברג, עמנואל לוינס, אלי ויזל, מניטו וג'ורג פולדס.
"מר שושני" היה דמות מסתורית ששמה האמיתי ורבים מפרטיה הביוגרפיים אינם ברורים.
הוא שמר בקנאות על פרטיותו ועל שמו, וכדי להסתיר את זהותו קרא לעצמו "שושני".
יש המספרים כי מעולם לא ראוהו "עולה לתורה" (מלבד עדותו של אלי ויזל, להלן) כדי שלא ייוודע שמו האמיתי.
לכן מספר שמות נקשרו בדמותו:
שלום רוזנברג ואחרים סבורים כי מדובר בהלל פרלמן, כיוון שמר שושני סיפר לו כי למד אצל הרב קוק ונסע לארצות הברית, ובאגרותיו של הרב קוק מופיעה דמות בלתי מוכרת בשם זה שפרטיה מתאימים לתיאור זה.
אומנם באיגרות אלו, הממוענות לפרלמן עצמו ולרב מאיר בר-אילן מכנה אותו הרב קוק "החתן", וככל הידוע הוא לא נישא מעולם (אולם כינוי זה משמש ביידיש גם עבור מי שהגיע לפרקו ועדיין לא השתדך).
רוזנברג, כמו גם נכדו של עמנואל לוינס, משוכנעים בזיהוי זה ושניהם אף קראו לאחד מבניהם "הלל" על שמו.
כמו כן כתב אלי ויזל בסוף ימיו שהוא נפגש עם אחיינו של שושני והלה סיפר לו הכול אודותיו.
משה נחמני ויעל לוין טוענים כי הוכח במחקריהם מעל לכל ספק ששמו הוא הלל פרלמן.
הוא אף לא הסתיר את שמו בערך עד גיל שלושים, מחקריהם בנושא הצליחו להתחקות אחרי חלק נכבד מחייו של פרלמן ולאתר את זהות משפחתו הביולוגית, בעקבות סיבה שאינה ידועה וייתכן שמחמת מצוקה נפשית כלשהי החל פרלמן (בערך בגיל 30) להפסיק להזדהות בשמו ובדה לעצמו מספר שמות וכינויים.
אלי ויזל כתב באוטוביוגרפיה שלו כי שמו המקורי היה מרדכי רוזנבאום, (בסרט הדוקומנטרי "חידת שושני" סיפר ויזל כי חשף את שמו - מרדכי, כאשר בשבת כשקראו בתורה "כיבד" את מר שושני בעלייה לתורה - מה שעל פי מנהג מצריך את העולה לומר את שמו ואת שם אביו).
אף על פי שלדבריו אסף פרטים רבים מאנשים שונים ייתכן שמקור השם בעובדה שמר שושני השתמש מאז אוגוסט 1952 בתעודת לידה מרוקאית שנתן לו אדם בשם "מרדכי בן שושן" (רוזן = שושן).
יש הטוענים כי השתמש בכינוי זה כדי להזדהות עם מרדכי היהודי משושן הבירה.
יעל לוין כתבה כי מסתבר שוויזל העדיף לשמור על סודו של רבו ולכן נקב בשם זה.
היא טוענת שהוא עצמו ידע ששמו האמיתי הוא הלל פרלמן.
ויזל עצמו כתב במאמר בצרפתית כי פגש את אחיינו של מר שושני לאחר מותו והוא סיפר לו את זהותו האמיתית.
אחיין זה היה הרב מאיר מינץ ממונסי, אחיינו של הלל פרלמן.
מינץ מת בשנת תשמ"ח אך אשתו אישרה כי הוא זיהה את דודו.
במאמר אחר פרסמה לוין עדויות נוספות ביחס לשושני וכן תמונה בלתי מוכרת של פרלמן שצולמה בסביבות שנת 1912, המשמשת ראיה נוספת לזהות שבין פרלמן לשושני.
שם אחר שנצמד לו הוא עאיין-ויקטור סושון.
לפי תאוריה זו, נולד סושון במרקש שבמרוקו למרדכי (מרקו) וללאה דוד, בחודש דצמבר 1889 - שש שנים קודם גילו המזוהה עם תאוריית הלל פרלמן (אך ככל הנראה אינו שמו האמיתי אלא עוד כיסוי שחי תחתיו 12 שנה).
הלל פרלמן נולד בבריסק בשנת 1895 (ה'תרנ"ה).
עוד כילד התפרסם כבעל זיכרון פנומנלי, עילוי מיוחד וכילד מחונן ומוכשר מאד ששלט היטב בכל פסוקי התנ"ך.
על פי עדותו של הרב ישראל בונדהיים, בילדותו למד מר שושני תורה בירושלים.
שם, הובטח לו בעבור כל דף גמרא שידע בעל פה מטבע בשם "טול", ובכל יום היה לומד 20 דפים.
לפי מחקריו של נחמני, הלל פרלמן עלה לארץ ישראל בילדותו, לפני הגיעו לגיל מצוות.
לאחר עלייתו לארץ ישראל הגיע לישיבת מאה שערים כדי ללמוד אצל ראש הישיבה הרב שאול חיים הלוי הורוויץ.
עדות לנוכחותו בישיבה קיימת בארכיון הישיבה ששמר הרב מנחם שלמה ראב, בה נמצא ספר עליו כתוב שמו בכתב יד.
בשנת ה'תרס"ט הקים הרב קוק את ישיבת מהרא"י קוק ביפו לבחורים בגילי 14–21. בנו, הרצי"ה שלח מכתבים לישיבות בארץ ישראל, בבקשה שישלחו לאביו את הבחורים המחוננים ביותר בכל ישיבה (שכונו "עילויים").
בישיבה למדו תחומים מגוונים, כגון תלמוד בבלי וירושלמי, תנ"ך, קבלה, פילוסופיה, גאוגרפיה והיסטוריה.
כמו כן למדו בישיבה שפות רבות: צרפתית, גרמנית, ערבית וטורקית, ובנוסף עסקו תלמידי הישיבה שעתיים בכל יום בעבודות כפיים.
על פי הארכיון של הרב מנחם שלמה ראב נשאר פרלמן בישיבה עד לסגירתה ב-1915 (ה'תרע"ה), כשהיה בן 20.
ידוע כי בערך בשנת 1915 גר פרלמן בביתו של הרב קוק בנווה צדק, שבעצמו כבר לא נכח בבית משום שבשנת 1914 נסע לאירופה כדי להשתתף בכנסייה הגדולה של אגודת ישראל (שבסוף כלל לא התקיימה בגלל פרוץ מלחמת העולם הראשונה).
אולם משפחתו של הרב קוק (אשתו, בנו הרצי"ה ובנותיו הקטנות) נשארו בבית זה.
תיעוד של מגוריו של פרלמן בבית הרב קוק ניתן למצוא באגרות הרב קוק בעצמו שכתב לפרלמן:
לימים סיפר אלי ויזל כי "מר שושני" הראה לו מכתב שקיבל מהרב קוק בו כינהו "רבי אלופי ומיודעי".
בשנת תרע"ה כתב הרב קוק איגרת לרב מאיר בר-אילן וביקש ממנו לסייע לפרלמן בארצות הברית.
מלשון המכתב ניתן לראות את הערכתו המרובה לפרלמן:
משפרצה מלחמת העולם הראשונה ועם גירוש יהודי יפו גלו רוב הישיבה ורבניה (ובכלל היישוב היהודי) למצרים, אך ההסתגלות למקום ולשפה הייתה קשה, ומשום כך היגרו רבים מאנשי הישיבה, ובהם פרלמן וגולדברג, לארצות הברית (ומתקופה זו המכתבים ששלח הרב קוק).
בשנת 1917 מילא טופס רישום לגיוס בניו ג'רזי, אם כי אין עדות שאומנם התגייס.
בשנת 1919 התפרסמה מודעה בעיתון יהודי אמריקאי בשם "דער מארגען זשורנאל" המבשרת על "שיעור בפרשת תולדות מפי הרב ר' הלל פערלמאן העילוי מירושלים":
במשך חייו הסתובב שושני כנווד ערירי ברחבי העולם: באירופה, בארץ ישראל, בארצות הברית, באורוגוואי ובארצות נוספות.
בשנות השלושים של המאה העשרים שהה שושני באוראן ובערים אחרות במגרב, שם למד היטב את מנהגיהם של יהודי עדות המזרח ואת השפה הערבית.
ב-1942 שהה בפריז, ומכיוון שלא היו לו מסמכים נעצר על ידי הגסטאפו ועקב היותו נימול הואשם כיהודי.
הוא הצליח לשכנע את חוקריו כי הוא מוסלמי ולכן נימול.
לשם בירור הדברים הוזמן המופתי הראשי של צרפת לתאו לברר את טענותיו.
בתום חמש שעות של שיחה דרש המופתי לשחרר את האיש באומרו שהוא קדוש מוסלמי.
על פי גרסה אחרת לסיפור, המובאת בסרטו של גרינשפן, השיחה ארכה שעתיים ובסופה אמר המופתי כי בן שיחו הוא מוסלמי באופן ודאי, ושמעולם לא למד יותר על הקוראן בזמן קצר שכזה.
בזמן מלחמת העולם השנייה ברח שושני לשווייץ, שם, (על פי מסמכים מקומיים תחת השם ויקטור סושון) הזדהה כפרופסור לתאולוגיה ואובחן כבעל הפרעות נפשיות של פסיכופתיה ונוירוזה.
הומלץ לא להסגירו לידי הגסטאפו בצרפת.
באותן שנים שימש כמורה פרטי ולימד כמה מגדולי אנשי הרוח היהודיים של צרפת, בהם הפילוסוף עמנואל לוינס, פרופסור אנדרה נהר והרב יהודה ליאון אשכנזי ("מניטו").
הוא קיים בביתו לימוד בספר "נפש החיים" לרבי חיים מוולוז'ין.
לימוד זה היה בתשלום, לדבריו במטרה שהתלמידים יעריכו את השיעור.
הוא התחיל בשעות הקטנות של הלילה ונמשך עד הבוקר.
בעיתון "מעריב" שפורסם ב-16 באוקטובר 1952 פורסמה כתבה של העיתונאי דוד גלעדי אודות הרב-גוניות שבספינות העולים:
שושני עלה לארץ ישראל על האניה "ארצה" בתאריך 9 באוקטובר 1952. מהנמל הוא עבר למחנה העולים "שער העלייה", וחמישה שבועות לאחר מכן עלון קיבוץ סעד מזכיר שביקר בקיבוץ.
בשנה הראשונה לשהותו בארץ ישראל היה שושני במספר קיבוצים של הקיבוץ הדתי (כגון בארות יצחק, שם פגש את צבי בכרך ואחרים), ומשנת 1953 ואילך מופיעות ידיעות שונות בעיתונות התקופה על הרצאות שנתן במרכזים של תנועת המזרחי (כך בירושלים, תל אביב, חיפה ופתח תקווה).
יאיר מינצקר, ששיחזר את שהותו של שושני בארץ ישראל, הראה שנותן החסות להרצאותיו היה המרכז לחינוך תורני במשרד החינוך.
נושא תדיר בהרצאותיו היה מחשבת הרמב"ם.
ביולי 1954, מזכירות קיבוץ סעד ביקשה משושני לעזוב את הקיבוץ, בו ממילא לא שהה כבר תקופה ארוכה.
בין השנים 1955–1956 התגורר שושני שוב בצרפת, ולאחר מכן עבר לדרום אמריקה והתגורר במונטווידאו.
קשר היה לו עם האדמו"ר מליובאוויטש האחרון, רבי מנחם מנדל שניאורסון, אשר נפגש ושוחח איתו מספר פעמים בצרפת, בשנת תש"ז כאשר שניאורסון ביקר שם לפני היותו אדמו"ר.
כמו כן הרבי דרש בשלומו על ידי אנשים שהכירוהו במונטווידאו אורוגוואי.
בנוסף לכך חלק ממחברות כתבי שושני שפורסמו, נכתבו על מחברות שהונפקו על ידי המרכז לענייני חינוך, ארגון בראשו עמד האדמו"ר.
מר שושני נפטר מהתקף לב בכ"ו בטבת תשכ"ח, 26 בינואר 1968, בדוראסנו שבאורוגוואי, במהלך סמינר לחניכי בני עקיבא ולמורים דתיים.
בשעת מותו היה על ידו תלמידו שלום רוזנברג.
בכיסו נמצא פתק ובו מספר טלפון בשווייץ של אדם שהכירו.
כאשר התקשרו למספר הטלפון, התברר כי אותו אדם נפטר כ-24 שעות קודם לכן.
כך נותרה אישיותו עלומה גם אחרי מותו.
מר שושני נקבר בבית הקברות היהודי בלה פאס שבאורוגוואי.
על מצבתו נכתבו על ידי הסופר אלי ויזל, בין היתר, השורות הבאות: "הרב והחכם שושני ז"ל / לידתו וחייו סתומים בחידה / נפטר ביום שבת קודש כו טבת תשכ"ח".
בכל שנה ביום פטירתו עורכת הקהילה היהודית במונטווידאו טקס אזכרה לזכרו.
הלל פרלמן נולד למאניס (נולד ב-1866 בבריסק לדוד ופייגא מלכה פערלמאן) ולפייגא (לבית ליכטנברג) פערלמאן לשניים נולדו ככל הידוע שלושה ילדים: הלל, פישל, ושרה מינץ.
מאניס נרצח בשואה בגיל 76.
אחותו של שושני, שרה מינץ, נולדה גם היא בבריסק בשנת 1899 (הלל היה בן 4), נישאה לאשר מינץ ונרצחה בשואה בשנת 1942 בגיל 43. לשרה ואשר נולד בן בשם מאיר מינץ, לימים רב.
להלל פרלמן היה גם אח בשם "פישל".
לא ידוע עליו דבר מלבד שחיפש את אחיו (הלל) בארצות הברית באוגוסט 1947. חיפושו זה כלל מודעה במדור החיפושים של העיתון "⁨⁨דער מארגען זשורנאל":
בשנה זו כבר לא הזדהה הלל בשם הלל פרלמן, ואחיו, כנראה, לא ידע זאת.
אחיינו, ופגישתו עם אלי ויזל
כמה חודשים לאחר פטירתו של שושני, הרב מאיר מינץ כתב לאלי ויזל וביקש לפגוש אותו.
אלי ויזל במאמרו בצרפתית בספרו Paroles d'étranger, המקביל למאמרו ב"ידיעות אחרונות" משנת 1968, כתב לקראת סוף המאמר כי חודשים אחדים לאחר פטירת שושני קיבל מכתב מרב שחשף בפניו שהוא שאר בשרו הקרוב ביותר - הוא אחיינו.
רב זה ביקש לבקרו, וכשעשה כן חשף בפניו את סודו של שושני.
ויזל מציין כי הודות לו בא להכיר את האמת עליו.
לדבריו, אותו אחיין השביעו לבל יגלה את זהותו כדי לכבד את רצון דודו.
בקובץ "מונסיור שושני" מרחיב ויזל את היריעה בעניין אחיין זה.
לדבריו, הוא נפגש עמו במשך שעות רבות וזה סיפר על זהותו האמיתית.
ויזל מעיר שנוכח בדמיון החיצוני שהיה קיים בינו לשושני בהיותו צעיר יותר (עמ' 64–66).
ויזל סיפר עליו דברים אחדים, ובנקודה מסוימת אמר שאינו בטוח שהוא רשאי למסור פרטים על חייו האישיים.
ויזל ציין כי דיבר על שושני עם בני אדם רבים באופן שהוא יודע פרטים רבים עליו, והוא מזכיר מידע כללי כלשהו, לרבות העובדה שנולד בליטא (עמ' 15–16).
גם כאן הוא מעלה את השאלה האם מותר לו לחשוף את דמותו המסתורית (עמ' 214).
אחיינו של שושני מוזכר ב"מונסיור שושני" בשמו בידי דניאל שנורמן, שהיה שכנו במונסי.
באותה עת הוא כבר לא היה בין החיים, ושלמה מלכה שוחח עם רעייתו.
הרבנית חשפה שהרב מינץ, בן אחותו של פרלמן, שמע על שושני באמצעות בני אדם ששבו ממונטווידאו ודיברו עליו, והוא זיהה מיד שמדובר בדודו האבוד.
בין היתר סיפרה הרבנית שמוצא המשפחה מבריסק.