tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
סעיף 12א לחוק זה קובע כי עובד קבלן שהועסק ברציפות במשך תשעה חודשים (או תקופה ארוכה יותר שקבע שר התמ"ת) על ידי אותו מעסיק בפועל, יהפוך לעובד של המעסיק בפועל.
סעיף זה אינו חל על עובד קבלן המועסק אצל מעסיק בפועל בתפקידי מחשוב.
סעיף 12א נחקק בשנת 2000, אך כניסתו לתוקף נדחתה שוב ושוב באמצעות חוק ההסדרים ביוזמת הממשלה, שהיא מעסיק גדול של עובדי קבלן.
ב-1 בינואר 2008 נכנס הסעיף לתוקף.
בשנת תשס"ב, ב-1 במרץ 2002 נקבע שסעיפים 12א ו-13 לחוק זה לא יחולו על תפקידי המחשוב - תחזוקה, פיתוח והטמעה של מערכות מחשוב.
תניה בחוזה האוסרת על המעסיק בפועל להעסיק ישירות את עובד הקבלן, או האוסרת על העובד להיות עובדו של המעסיק בפועל - אין לה תוקף.
הגנה נוספת לעובדי קבלן ניתנת בחוק שכר מינימום, התשמ"ז-1987. סעיף 6א לחוק זה קובע כי עובד קבלן שלא שולם לו שכר מינימום רשאי לתבוע גם את המעסיק בפועל.
בתנאים מסוימים ניתן להטיל עונש מאסר על מעסיק בפועל של עובד קבלן שהקבלן לא שילם לו שכר מינימום.
בחוק הזכות לעבודה בישיבה, התשס"ז-2007 נקבע כי הוראותיו של חוק זה חלות, לעניין מעביד ועובד, גם על מעסיק בפועל ועל עובד קבלן המועסק אצל מעסיק בפועל.
הסעיף בחוק עבודת נשים, התשי"ד-1954, המגביל את פיטוריה של עובדת בהיריון, הורחב כדי להגן גם על עובדת קבלן, ונקבע בו "לא יגרום מעסיק בפועל לכך שקבלן כוח אדם יפטר עובדת בהיריון בניגוד להוראות סעיף זה".
קשר מוט, או קביעת מוט הוא קשר-קביעה של חבל על מקל או מוט.
הוא בנוי כך שהחבל יישאר קבוע למקומו ולא יחליק לאורך המוט.
ניתן ליצור קשר מוט בשני אופנים, התוצאה זהה:
קשר מוט מולבש - כאשר "מלבישים" את הקשר על גבי המוט מאחד מצדדיו בהשחלה.
יוצרים שתי לולאות - כאשר היתר של האחת מעל הלולאה, ושל השנייה מתחת, מצליבים את שתי הלולאות ומשחילים את המוט באמצע.
קשר מוט פשוט (מכונה לעיתים קשר מוט בנוי) - יוצרים לולאה סביב למוט, כאשר היתר הקצר מוצלב מעל ליתר הארוך.
מעבירים את היתר הקצר מתחת למוט, ומתחת להצלבה, ולבסוף מותחים.
את קשר המוט מסיימים על ידי קשר בוהן או קשר שטוח.
קשר המוט הוא הקשר הבסיסי המשמש להתחלת רוב הכפיתות.
קבלה הוא מונח המתייחס למצב בו אדם חווה אירוע או מצב (לרוב אירוע בעל קונוטציות שליליות), מבלי לנסות לשנות אותו, למחות או להתרחק ממנו.
המונח נמצא בשימוש בדתות מזרחיות, דוגמת בודהיזם, ובפסיכולוגיה מערבית.
יש הטוענים כי מטרה מרכזית של דתות שונות וכן גישות פסיכולוגיות שונות היא לסייע בהתוויית הדרך לקבלה של מצב על ידי האדם, כשמדובר במצבים שאינם רצויים ואינם ניתנים לשינוי.
המילה קבלה מתארת חוסר פעולה חיצוני שמטרתו שינוי של מצב כלשהו, משמשת גם לתיאור של מצב נפשי-קוגניטיבי.
ניתן לסווג את תהליכי ההגעה לקבלה למספר קבוצות, כאשר העיקריות הן: קבלה עצמית, קבלה חברתית וקבלה של אובדן.
קיים מצב של קבלה הדורשת שינויים חיצוניים, המכונה קבלה מותנית.
על פי המודל של קובלר ורוס, קבלה היא השלב החמישי והאחרון בהתמודדות מול האובדן (לרוב מוות).
ארבעת השלבים המובילים לקבלה הם הכחשה, זעם, התמקחות ודיכאון; ארבעת השלבים הראשונים הם סכמתיים ולעיתים יש דילוגים על חלקם, אך כאשר לא נצפית התקדמות בין השלבים, עולה בעייתיות ותחושת "תקיעות" של האדם בתהליך התגברותו על האובדן.
קבלן הוא ארגון או אדם העוסק בהקמתו של מבנה, בייצורו של מוצר או במתן שירות, בהתאם לחוזה שנחתם בינו ובין מזמין – מי שמקבל את המבנה, המוצר או השירות.
התקשרות עם קבלן נעשית באמצעות חוזה, שבו מפורטים המוצר או השירות שעל הקבלן לספק, והתמורה שתינתן לו (להלן).
פעמים רבות קודמת להתקשרות עם קבלן הוצאתו של מכרז, שעל זכייה בו מתחרים קבלנים אחדים.
ההתקשרות בחוזה מוגדרת היטב: התקשרות להקמתו של מבנה מסוים, התקשרות לייצור כמות מסוימת של פריטים או התקשרות למתן שירות במשך תקופה מסוימת.
לעיתים ניתנת למזמין אופציה להארכת ההתקשרות.
הקבלן חופשי לנהל את פעילותו, ובין השאר לקבוע את זהות העובדים שיעסקו במיזם, את הציוד ואת חומרי הגלם שישמשו לכך, במסגרת מגבלות כלליות שנקבעו בחוזה ההתקשרות (כגון דרישות בעניין השכלתם או הכשרתם של העובדים במיזם או איכות חומרי הגלם).
בנוסף, עשוי הקבלן להיעזר בשירותיהם של קבלנים נוספים לטובת המיזם.
קבלנים אלה מכונים קבלן משנה.
קבלן פועל במסגרת של תאגיד או כעובד עצמאי (בינו ובין המזמין לא מתקיימים יחסי עובד-מעביד).
בדרך כלל משרת הקבלן מזמינים רבים, כל אחד והזמנתו שנקבעה בחוזה אתו, ולא מזמין יחיד.
התמורה שמשולמת לקבלן מורכבת מכמה רכיבים עיקריים, גם אם אינם מפורטים תמיד בנפרד בחוזה.
רכיבים אלה נחלקים לעלויות ישירות, עלויות עקיפות, רווח, ולעיתים תוספות מיוחדות שמוגדרות בחוזה:
עלות העבודה (שכר עבודה בפועל) המשקפת את הזמן והמאמץ של הקבלן או עובדיו - שכרם, עלויות נלוות, ביטוחים סוציאליים וכדומה.
עלויות החומרים הנצרכים לביצוע העבודה והוצאות השימוש בציוד, כולל , תחזוקה ושחיקה.
גילום של הוצאות שאינן קשורות לעבודה מסוימת אך נחוצות להפעלת העסק של הקבלן כגון מנהלה, רישוי, ביטוחים, רכב, אחסנה, אתר משרד, הנהלת חשבונות, פיקוח, תקשורת ועוד.
רווח קבלני - מרווח יזמי שהקבלן מוסיף מעל העלויות הכוללות, המשקף סיכון, אחריות, ניהול ותשואה לעסק.
תשלום עבור שינויים/תוספות בתכנון (פעמים רבות שינויים אלו צפויים ומתומחרים מראש)
תגמול על על מסירה מוקדמת או פיצוי על עיכובים.
דוגמאות לעבודות המבוצעות על ידי קבלן:
הקמתו של בית מגורים (או מבנה אחר) על ידי קבלן בניין, לפי הזמנתו של יזם בנייה.
ייצורו של רכיב מסוים במוצר, לפי הזמנתו של יצרן המוצר.
העוסק בכך קרוי קבלן משנה, משום שהוא פועל בשירותו של הקבלן הראשי, זה שהתחייב על ייצורו של המוצר השלם.
אספקתם של שירותי ניקיון, הניתנים על ידי עובדיו של הקבלן הפועלים בחצריו של המזמין.
מיקור חוץ הוא שיטת ניהול מודרנית, שבבסיסה עומד הרעיון להוציא מהארגון את תפעול הפעילויות שאינן נמצאות בבסיסו ולהעבירן לקבלנים, ולהותיר בתפעול ובניהול ישיר רק את פעילויות הליבה.
השימוש בשיטת מיקור חוץ תפס תאוצה החל מסוף המאה העשרים, עם התפתחות תעשיית ההיי-טק, מערכות המידע והכלכלה העולמית, והיווצרות "הכפר הגלובלי".
קבלן משנה הוא אדם או חברה המבצע חלק או כל ההתחייבויות בחוזה של קבלן אחר, או מבצע פעילות (לדוגמה ייצור מוצר) עבור גוף אחר.
קבלן עיקרי או קבלן ראשי עשויים לשכור קבלני משנה לביצוע משימות ספציפיות כחלק מפרויקט כולל, במטרה להפחית עלויות או להפחית את סיכוני הפרויקט.
בהעסקת קבלני משנה, הקבלן הראשי מקווה לקבל שירות זהה או טוב יותר ממה שיכול היה לספק בעצמו, בסיכון כולל נמוך יותר.
בנוסף הקבלן הראשי מתקשר עם קבלני המשנה לפי פרויקט, ואינו מחויב להעסקתם הרציפה.
השימוש בקבלני משנה מתרחש בעיקר בענפי הבנייה, לוגיסטיקה, טכנולוגיית מידע, תחבורה ציבורית, תיירות ואופנה.
בענף הבנייה חברה קבלנית תעסיק קבלני משנה לביצוע סוגי עבודות בהם הם מתמחים, כגון עבודות חשמל, אינסטלציה או בניית שלד.
בענף האופנה, מותגי האופנה המובילים בעולם לרוב לא יחזיקו ישירות במפעלי ייצור, אלא רוכשות מוצרים מקבלני משנה, המייצרים על־פי הזמנה במפעלים שלהם, לרוב במדינות מתפתחות, לעיתים עבור כמה מותגים שונים במקביל.
בענף התיירות, חברות תיירות המוכרות חבילות נופש מעסיקות קבלני משנה כמדריכי טיולים, נהגי הסעות וכדומה.
בענף האלקטרוניקה רווח הנוהג של העברת הייצור לקבלני משנה מתמחים בשיטת OEM (Original Equipment Manufacturer - יצרן ציוד מקורי), כך לדוגמה חברת אפל מעסיקה את חברת פוקסקון כקבלן משנה לייצור האייפון בסין, והחל מ-2022 גם במפעלי ענק בהודו.
החסרונות בהעסקת קבלני משנה הם, בין השאר: סיכון שלא לעמוד בלוחות הזמנים של הפרויקט, בעיות איכות, יצירת תלות בקבלן משנה, דליפה של ידע, מחלוקות כספיות שעלולות לפגוע בתזרים המזומנים, וסכסוכים משפטיים לגבי האחריות לביצוע העבודה.
חסרון נוסף הוא פגיעה במוניטין של מזמין העבודה או הקבלן הראשי.
לדוגמה מספר חברות אופנה מובילות בעולם הואשמו בכך, שבמטרה להוריד עלויות, התעלמו במשך שנים מהעובדה שקבלני המשנה שלהם מעסיקים ילדים, מנצלים ומתעללים בעובדים.
ב-2013, בעקבות קריסת המפעל בבנגלדש שבו 1,129 בני אדם מצאו את מותם, הופנה זעם ציבורי רב על אזלת ידן של חברות האופנה, בהן: מנגו, בנטון ופריימרק שעבורן ייצר המפעל על שלא הבטיחו תנאי עבודה הולמים ובטוחים במפעל.
גם חברת "אפל" נאלצה להתמודד עם האשמות ביחס לא ראוי לעובדים של קבלן המשנה שלה חברת "פוקסקון", כולל העסקת ילדים, שעות עבודה ארוכות, תנאי בטיחות ירודים ושכר נמוך.
לקבלני המשנה יש חיסרון כאשר יש אי רציפות בביצוע פרויקטים, ובזמן זה הם עדיין מעסיקים עובדים, אך אין להם הכנסה.
קביעת סדר היום (וכן: עיצוב סדר יום באנגלית: Agenda-setting theory), אג'נדה תקשורתית מוטה, היא תאוריה בתקשורת המונים המתארת "יכולת (של אמצעי התקשורת) להעלות נושא אל ראש סדר העדיפויות הציבורי".
היא גובשה בשנות ה-70 על ידי מקס מקומבס (Max McCombs) ודונלד שו (Donald Shaw).
ב"מחקר צ'אפל היל" ("Chapel Hill study") שערכו על הבחירות של שנת 1968 בארצות הברית, הראו מקומבס ושו קורלציה חזקה (r > .9) בין מה שחשבו 100 תושבים שהם הנושאים החשובים ביותר במערכת הבחירות לבין מה שהציגה התקשורת בתור הנושאים החשובים ביותר.
תאוריה זו טוענת כי אמצעי התקשורת הם שקובעים לציבור את נושאי השיח היומי ואף מדרגת את חשיבותם ובכך קובעת "סדר יום תקשורתי" שמשפיע בסופו של דבר על סדר היום הפוליטי והציבורי.
הציבור לומד על החשיבות המיוחסת לנושא מסוים מתוך הדגשים שאמצעי התקשורת מעניקים לו.
ככל שהנושא מסוקר בצורה אינטנסיבית ובולטת באמצעי תקשורת ההמונים, כך הוא ייתפס כחשוב יותר גם בעיני הציבור.
קביעת סדר יום היא יצירת מודעות ציבורית לנושאים או רעיונות המוצגים כחשובים על ידי התקשורת.
שתי הנחות יסוד מנחות את המחקרים בקביעת סדר יום:
התקשורת אינה משקפת את המציאות; היא מסננת אותה ומעצבת את תצוגתה.
התמקדות התקשורת במספר מצומצם של נושאים מביאים את הציבור לתפוס נושאים אלו כחשובים יותר מנושאים אחרים.
סוגי מופעים של קביעת סדר יום
מקובל להבחין בין שלושה סוגים של סדר יום:
סדר יום ציבורי - הנושאים הנתפסים כחשובים, חשובים פחות או לא חשובים בכלל בעיני הציבור.
סדר היום הציבורי משפיע על סדר היום התקשורתי אך גם מושפע ממנו.
סדר יום פוליטי - הנושאים בהם עוסק שלטון המדינה.
סדר היום הפוליטי גם הוא מושפע מסדר היום התקשורתי וגם משפיע עליו, וגם במידה מסוימת מסדר היום הציבורי.
סדר היום הפוליטי מושפע משני כיוונים: מצד אחד, התקשורת המסורתית כמו טלוויזיה ורדיו משפיעה על הנושאים שהשחקנים הפוליטיים רואים כחשובים ולכן יש לדבר עליהם.
ומצד שני, השחקנים הפוליטיים משפיעים על סדר היום הציבורי באמצעות הבלטת נושאים שהם מעוניינים לקדם באמצעות הרשתות החברתיות.
כיום עם התפתחותן של הרשתות החברתיות לפוליטיקאים יש יותר יכולת לעצב את השיח הפוליטי ולהשפיע על סדר היום.
המדיה החברתיים הפכו לערוץ רלוונטי לתקשורת פוליטית ושחקנים פוליטיים משתמשים בה כדי לתקשר עם עיתונאים ועם הציבור וגם כדי לתקוף את יריביהם הפוליטיים.
כיום נראה שהרשת הנפוצה ביותר שבה פוליטיקאים משתמשים כדי לעצב את סדר היום הפוליטי היא X (טוויטר לשעבר) מכיוון שבהשוואה לנאומים פרלמנטריים במדיה המסורתית, בטוויטר פוליטיקאים לא מוגבלים בהבעת דעותיהם ובעקבות כך, ערוצי מדיה חברתית הם כלי אידיאלי עבורם.
בנוסף, הרשתות החברתיות הרחיבו את מספר הפוליטיקאים שיכולים להשפיע על סדר היום הציבורי והם יכולים להגיע לקהל רב יותר באמצעותן וזאת בעקבות הגדלת החשיפה שהם מקבלים דרך הרשת והנגישות הרבה שיש לציבור להיחשף אליהם.
ציוצים של פוליטיקאים מגיעים לכלי התקשורת המסורתיים ולחדשות גם באמצעות עיתונאים שעוקבים אחר הנעשה ברשת החברתית.
כך שכאשר הם רואים ציוץ שהוא בעל ערך חדשותי ובעל עניין ציבורי, הם מפרסמים אותו באתרי החדשות וכך הפוליטיקאים מקבלים יותר במה ויכולים להשפיע על סדר היום התקשורתי באמצעות המדיה החברתית.
קביעת סדר היום הפוליטי מאפשרת לפוליטיקאים להשיג יתרון על ידי מיקוד הדיון הציבורי בנושאים החשובים להם ולכן הם פועלים באופן אסטרטגי ברשת ומדגישים סוגיות מדיניות הנתפסות כחשובות בעיני הציבור.
מחקרים מראים כי מידע פוליטי שנצפה ברשתות החברתיות משפיע על תפיסת חשיבותם של נושאים בעייני הציבור.
סדר יום תקשורתי - קובע לציבור הרחב איזה נושאים חשובים יותר, איזה חשובים פחות, או אף לא חשובים כלל.
הוא מורכב ממקרים ואירועים אותם בוחרת התקשורת לסקר ולהתמקד.
סיקורו של אירוע מסוים בתקשורת הופכת אותו לנושא חשוב בעיני הציבור והפוליטיקאים.
קַבָּל MOS (ראשי תיבות של Metal Oxide Semiconductor) הוא התקן מוליך למחצה המהווה קבל.
מידת הקיבול של ההתקן תלויה במתח המופעל עליו.
לקבל חשיבות רבה במיקרואלקטרוניקה, בעיקר משום שהוא לב-ליבו של טרנזיסטור MOSFET, המהווה אבן הבניין של מעבדים מודרניים והתקנים חשובים נוספים.
חשיבותו של קבל MOS והשימושיות שלו נובעות מהעובדה שבאמצעותו ניתן להשפיע על התכונות האלקטרוניות של המוליך למחצה, מבלי להעביר דרכו זרם.
בנוסף לכך, קבלי MOS מהווים את הבסיס גם להתקני CCD ובסוגים מסוימים של זכרונות פלאש (כחלק מטרנזיסטור).
קבל MOS מכונה לפעמים גם קבל MIS (ראשי תיבות של metal insulator semiconductor), המהווה שם מדויק יותר משום שהמבודד לא חייב להיות תחמוצת (אם כי לרוב זה אכן המקרה).
עם זאת השם MOS הוא הנפוץ ביותר עבור ההתקן.
כפי שניתן להבין משמו של הקבל, הוא בנוי ממצע של מוליך למחצה, עליו מגודלת או שקועה שכבה של מבודד או מבודדים, ועליה מגע מתכתי בעל שטח מוגדר.
בדרך כלל המוליך למחצה מהווה גם את המצע להתקן, והוא לרוב יהיה חד-גבישי.
ההתקנים הנפוצים ביותר מבוססים על פרוסה של גביש יחיד של סיליקון.
שכבה דקה של מבודד מגודלת או שקועה על פני השטח של המוליך למחצה והיא מכונה גם תחמוצת השער (gate oxide), מבודד השער ובתעשייה מקצרים לעיתים לאוקסיד.
בהתקנים מודרניים עובי השכבה הוא ננומטרים בודדים בלבד.
ברוב המכריע של המקרים המבודד הוא תחמוצת.
מראשית ימי שבבי הסיליקון נעשה שימוש בתחמוצת סיליקון (SiO2).
תחמוצת זו תפקדה היטב מאז ראשית ימי התקני הסיליקון המסחריים אולם התקדמות הטכנולוגיה והמזעור הבלתי-פוסק של ההתקנים הביאו לדרישות שתחמוצת הסיליקון לא יכלה לעמוד בהן.
לאחר למעלה מעשור של מחקר בחומרים בעלי מקדם דיאלקטרי גבוה (High-k dielectrics), חברת אינטל הוציאה לשוק בשנת 2007 את המעבד הראשון בעל תחמוצת שער המבוססת על תחמוצת הפניום.
המגע מתכתי העליון משוקע על גבי המבודד, ונקרא אלקטרודת השער (gate electrode) או שער.
גם כאן השם מטעה משום שבמשך שנים רבות, עד להחלפת תחמוצת הסיליקון נעשה שימוש במוליך למחצה מנוון (degenerately doped), אשר החליף את האלומיניום שהיה נהוג לפניו.
מל"מ מנוון הוא מל"מ בעל אילוח כבד כך שרמת פרמי שלו נמצאת בתוך פס ההולכה או פס הערכיות, ויש הקבלה בין חלק מתכונותיו לבין תכונות של מתכת.
כאשר הוחלפה תחמוצת הסיליקון היה צורך להחליף גם את אלקטרודת השער בחזרה למתכת (או סגסוגת), בעיקר מסיבות של יציבות תרמית של החומרים.
לצרכים דידקטיים, נהוג לתאר קבל MOS אידיאלי שהוא המודל הפשטני ביותר המאפשר לתאר את אופני הפעולה של הקבל
מודל זה אינו מציאותי עבור קבלי MOS מעשיים, אך עם זאת, ניתן לגשר על הפער באמצעות תיקונים שהם לעיתים קרובות פשוטים למדי.
במודל של קבל MOS אידיאלי מבצעים את ההנחות הבאות:
המטענים חשמליים במבודד ובממשקים שלו עם המוליך למחצה ועם המתכת הם זניחים.
המלכודות והמצבים האלקטרוניים בפני השטח של המוליך למחצה הם זניחים.
פונקציות העבודה של המתכת ושל המוליך למחצה זהות.
קבל ה-MOS פועל בצורות שונות עבור תחומי מתחים שונים שמופעלים עליו.
(הערות: אופן הפעולה של הקבל מתואר כאן עבור מוליך למחצה מסוג P, אולם ההסבר נכון גם עבור מוליך למחצה מסוג N, עם שינויים המתאימים במתחים ובמבנה הפסים.
המצבים השונים יתוארו לפי סדר המתחים הפועלים על השער, החל מערכי מתחים שליליים וכלה בערכי מתחים חיוביים, כאשר המתח אליו נתייחס הוא המתח על הקוטב המתכתי של הקבל, שהפוך בערכו למתח שמופעל על המוליך למחצה.)
כאשר מופעל מתח שלילי ('ממתח אחורי') על השער, השדה החשמלי שנוצר מושך חורים אל פני השטח של המוליך למחצה, ואלקטרונים יצטברו על פני השטח של המתכת בקרבה למבודד.
לחלופין ניתן לתאר זאת בתור כיפוף פסים כלפי מעלה של המל"מ בקרבת המבודד (כאשר רמת פרמי נשארת קבועה), אשר משמעותו שפס הערכיות מתקרב עוד יותר לרמת פרמי, מה שמתבטא בעליה בריכוז החורים על פני השטח של המל"מ.
במצב זה, הגדלה של מתח השער השלילי, תביא להגדלה של כיפוף הפסים מעלה, או להצטברות של יותר חורים בפני השטח של המל"מ (מטען פני שטח) - ולכן הוא נקרא מצב אקומולציה.
בתחום זה, הקיבול של ההתקן הוא הקיבול של המבודד, והוא אינו תלוי במתח - בדיוק כמו קבל קונבנציונלי.
כאשר המתח השלילי המופעל על השער קטֵן ומתקרב (או מגיע) לערכים חיובים, במתח מסוים כיפוף הפסים במוליך למחצה יהיה שווה לאפס.
כלומר, הפסים במוליך למחצה יהיו ישרים.
המתח על השער עבורו הפסים במוליך למחצה הם ישרים נקרא מתח יישור הפסים (Flatband voltage) והוא מסומן VFB.
למתח יישור הפסים יש חשיבות דרסטית בביצועים של התקנים המתבססים על קבל MOS, ובפרט בביצועי טרנזיסטור MOSFET.
במודל הפשטני של קבל MOS אידיאלי מתח יישור הפסים הוא בדיוק 0 וולט.
בקבל MOS מעשי מתח יישור הפסים תלוי בהפרש פונקציות העבודה בין המתכת לבין המוליך למחצה, בסה"כ המטענים במבודד ובפני השטח שלו, ובצפיפות המלכודות והמצבים בפני השטח של המוליך למחצה.
עבור מוליך למחצה מסוג P, אם מתח השער הוא חיובי יותר ממתח יישור הפסים, אזי הפסים בקרבת פני השטח של המל"מ יתכופפו כלפי מטה.
במילים אחרות, רמת פרמי מתרחקת מפס הערכיות ולכן המל"מ הופך להיות "פחות" מסוג P.
המשמעות היא שבקרבת פני השטח של המל"מ יש פחות חורים בהשוואה לגוף המל"מ, כלומר: אזור פני השטח של המל"מ מדולדל מחורים, ולכן תחום המתחים הזה נקרא מִחְסוּר.
האזור בו אין חורים נקרא אזור הדלדול (depletion region).
ניתן לראות תהליך זה גם באופן הבא: במתחי שער חיוביים (ביחס למתח יישור הפסים), מצטבר מטען חיובי על השער.
בקבל קונבנציונלי המצאות של מטען חיובי על לוח אחד תשרה מטען שלילי על הלוח השני.
בקבל MOS עם מל"מ מסוג P, בצד של המל"מ יש בעיקר נושאי מטען חיוביים.
המטען החיובי על המתכת "דוחה" את המטענים החופשיים החיוביים במל"מ (החורים) במקום "למשוך" מטענים שליליים.
באופן פשטני זהו ההבדל העיקרי בין קבל קונבנציונלי לקבל MOS.
האזור בו חסרים חורים נקרא אזור הדלדול.
הירידה בריכוז החורים בקרבת פני השטח של המל"מ משמעה שבמצב זה אטומי המאלחים המיוננים (אקספטורים בעלי מטען שלילי עבור מל"מ P) מהווים מטען מרחבי שלילי ונייח (וזאת בניגוד לחורים שהם נושאי מטען ניידים).
ככל שמתח השער החיובי גדל, הפסים של המל"מ בקרבת פני השטח מתכופפים יותר, רמת פרמי מתקרבת למצב האינטרינזי (בקירוב באמצע הפער האסור), יש פחות חורים בקרבה לפני השטח של המל"מ, והעומק של אזור הדלדול גדל עם הגדלת המתח על השער.
המטען החיובי על המתכת מתאזן עם המטען השלילי באזור הדלדול, ובכך נשמרת נייטרליות חשמלית (סך-כל המטען על הקבל בשיווי משקל נשאר אפס).
במצב זה הקיבול הכללי הוא סכום בטור של שני קבלים: קבל המבודד (אותו קיבול כמו במצב אקומולציה), ואזור הדלדול מהווה קבל נוסף.
בחיבור בטור של קבלים הקיבול הכולל תמיד יהיה קטן מהקיבול הקטן ביותר (בדיוק כמו בחיבור נגדים במקביל).
ככל שהמתח החיובי על השער גדל כך גדל עומק אזור הדלדול, הקיבול שלו יורד, ולכן הקיבול הכללי של קבל ה-MOS יורד בצורה חדה.
בתחום הדלדול השינויים בקיבול כתלות במתח הם החדים ביותר.
כאשר מתח השער מספיק גדול, כיפוף הפסים בפני השטח של המוליך למחצה מספיק גדול כך שרמת פרמי חוצה את רמת פרמי האינטרינזית (הנמצאת בקירוב באמצע הפס האסור).
במצב כזה, בעקבות גנרציה תרמית, קרוב מאוד לפני השטח יש יותר אלקטרונים מחורים, אף על פי שמדובר במל"מ מסוג P.
במילים אחרות: קיים היפוך (אינוורסיה) של סוג נושאי מטען הרוב קרוב מאוד לפני השטח.
התכונה הזו מהווה את הבסיס לפעולתו של טרנזיסטור MOSFET.
במצב כזה הגדלה של מתח השער לא תגדיל יותר את אזור הדלדול, והמטען יאוזן על ידי נושאי מטען ההיפוך בפני השטח של המל"מ.
היפוך חזק מתחיל בנקודה ספציפית בתחום ההיפוך, בה המרחק של רמת פרמי מרמת פרמי האינטרינזית בפני השטח של המל"מ זהה למרחק שלה רחוק מהצומת, אולם בכיוון ההפוך.
במילים אחרות, צפיפות מטען המיעוט (האינוורסיה) בפני השטח של המל"מ זהים לצפיפות נושאים מטען הרוב רחוק מפני השטח של המל"מ.
מתח השער בה מתרחש מקרה זה נקרא מתח הסף של טרנזיסטור MOSFET, הנקודה בה הוא מוגדר כ"פתוח".
למתח זה חשיבות רבה בתכנון של התקנים ומעגלים.
כאשר הקבל נמצא במצב היפוך תחת מתח שער הנמוך ממתח הסף המצב נקרא גם היפוך חלש (weak inversion), וכאשר הוא גבוה ממתח הסף התחום נקרא היפוך חזק.
הסדרה זכתה לתגובות נלהבות ונקנתה על ידי רשתות שידור ברחבי העולם.
העונה השנייה עלתה לשידור ב-8 באוגוסט 2014 באוסטרליה.
ב-12 ביולי 2014 אישרה רשת ABC2 שהסדרה תמשיך לעונה שלישית.
שם השחקן/ית אודות הדמות ג'וש תומאס ג'וש גיבור הסדרה, בחור גיי בן 21, המתמודד עם מערכות יחסים מורכבות - עם קרובי משפחתו, חבריו הקרובים ובני-זוג שונים.
תומאס וורד טום שותפו לדירה של ג'וש וחברו הטוב ביותר.
דברה לורנס רוז אמו של ג'וש, בעלת נטיות אובדניות.
דייוויד רוברטס אלן אביו של ג'וש, בחור לחוץ ונוירוטי.
רנה לים מיי זוגתו התאילנדית של אלן, אביו של ג'וש.
קייטלין סטייסי קלייר זוגתו לשעבר של ג'וש.
לאחר פרידתם הופכת לחברתו הקרובה.
קיגן ג'ויס ארנולד בחור צעיר הסובל מהתקפי חרדה ומאושפז בבית החולים לחולי נפש שבו מאושפזת גם רוז, אמו של ג'וש.
מתיידד עם ג'וש והופך לבן-זוגו.
האנה גאדסבי האנה מטופלת בבית החולים לחולי נפש שהופכת לחברתה הטובה של רוז.
עוברת לגור עם רוז, לאחר שהשתיים משתחררות מבית החולים.
בן פרנקלין סטיוארט מטופל בבית החולים לחולי נפש שהופך לבן-זוגה של רוז.
ניקיטה לי-פריצ'רד ניב בת-זוגו של טום.
צ'ארלס קוטייר פטריק שותפו לדירה של ג'וש בעונה השנייה, בו מתאהב ג'וש ללא ידיעתו.
וייד בריג'יס ג'ופרי הומו יפה תואר, בן זוגו של ג'וש בעונה הראשונה.
אמילי ברקלי אלה בת-זוגו של טום.
נביי בנגיט גרייס בתם התינוקת של אלן ומיי, אחותו-למחצה של ג'וש.
דניס דרייסדל ג'ינג'ר מטופלת בבית החולים לחולי נפש שהופכת לחברתה הטובה של רוז.
שארלוט ניקדאו ג'ני תיכוניסטית שיוצאת עם טום.
ג'ודי פר פג דודתו של ג'וש, אליה הוא קשור מאוד.
דייוויד קווירק בן בחור שג'וש מכיר באמצעות גריינדר.
אנדרו ס' גילברט רוד גבר איתו רוז יוצאת.
ניק קודי סטיב אחיו של ארנולד.
ג'ון ג'ון הכלב של ג'וש.
עונהפרקיםשודר לראשונהתאריך יציאת DVDתחילת עונהסיום עונהאזור 4אזור 21628 בפברואר 201328 במרץ 20134 באפריל 2013יעודכן בהמשך21012 באוגוסט 201414 באוקטובר 201430 באוקטובר 2014יעודכן בהמשך31015 באוקטובר 201517 בדצמבר 201514 בינואר 2016יעודכן בהמשך467 ביולי 201614 בדצמבר 2016
מס' בסדרהמס' בעונהשםבמאיתסריטאיתאריך שידור מקוריצופים באוסטרליה11גמילה ופודינגמתיו סאווילג'וש תומאס28 בפברואר 2013176,000ג'וש (ג'וש תומאס), סטודנט בן 20 המתגורר במלבורן, אוסטרליה, נזרק על ידי חברתו קלייר (קייטלין סטייסי) מכיוון שהוא גיי, למרות שהוא לא הבין את זה עד עכשיו.
באותו לילה, שותפו לבית וחברו הטוב ביותר של ג'וש, טום (תומאס וורד), מזמין לארוחת ערב את חברו לעבודה ג'פרי, גיי יפה תואר (וייד בריג'יס), והוא שואל את ג'וש אם הוא יכול להישאר לישון, מה שמוביל לקטע מיני מביך.
בבוקר שלמחרת, ג'וש מתעורר ומגלה שאמו רוז (דברה לורנס) ניסתה להתאבד ונלקחה לבית חולים.
בעלה לשעבר של רוז ואביו של ג'וש, אלן (דייוויד רוברטס), מודאג מכך שהניסיון היה בגללו ובגלל חברתו התאילנדית, מיי (רנה לים), עליה רוז אינה יודעת.
הפסיכיאטר של בית החולים מסביר לשניהם שרוז אינה יכולה להישאר לבד, וג'וש מחליט לחזור לגור עם אמו.22לחם מטוגןמתיו סאווילג'וש תומאס28 בפברואר 2013176,000רוז נפגשת לראשונה עם פסיכיאטר חדש, שמאמין שהיא עשויה לבצע ניסיון התאבדות נוסף ואינה יכולה להישאר לבד, מה שהורס את תוכניותיו של ג'וש לאכול ארוחת ערב עם ג'פרי.
ג'וש מזמין את פג, דודתה הזקנה הזעפנית של רוז, לשמש לה חברה כדי שהוא יוכל לצאת.
טום נשבע להיפרד סופית מחברתו השתלטנית ניב, אולם היא מפתיעה אותו לפני שיש לו הזדמנות, והוא נכנע ומבטיח להתייחס אליה טוב יותר.
קלייר באה לבקר (כי חשבה שתוכל לבלות עם טום לאחר הפרידה) וצופה בטלוויזיה בפלה מאגי מאדוקה מג'יקה (שהיא מכנה בטעות "מאנגה יפנית") עם ניב וטום.
ג'וש מודאג לגבי קיום יחסי מין עם ג'פרי בפעם הראשונה, אבל חששותיו נרגעים זמנית על ידי שיחה היסטרית מאלן, שלא מצליח להשיג את רוז בטלפון, ומבקש מג'וש וג'פרי לבדוק מה קורה איתה.
ג'וש מוצא את רוז ופג ישנות בשלווה וחוזר לדייט שלו עם ג'פרי.33טארט קרם פורטוגזימתיו סאווילג'וש תומאס7 במרץ 2013178,000טום זורק את ניב אחרי שהיא מאשימה אותו שהדביק אותה בכלמידיה.
ג'פרי מכיר את אביו של ג'וש.
טום וקלייר מתקלחים יחד לאחר בילוי משותף בג'קוזי.44אכול כפי יכולתךמתיו סאווילג'וש תומאס14 במרץ 2013לא דורגהרומן המתפתח הפתאומי של טום וקלייר מוביל את ג'וש לפלרטט עם בחור נחמד; רוז נחושה לקפוץ לעולם הדייטים באתר היכרויות אינטרנטי, בעזרתו של ג'וש.55חביתה ספרדיתמתיו סאווילג'וש תומאס21 במרץ 2013לא דורגרוז מתעמתת עם אלן בנוגע לחברתו, מיי.
ג'פרי לוקח את ג'וש למשחק פוטבול, אבל ג'וש חש לא בנוח.
כשג'פרי נסחף מדי והם נזרקים מהמגרש, ג'וש נפרד מג'פרי.
רוז ואלן ממשיכים להתווכח עד שהם מגלים שפג נפטרה.66סנדוויצ'ים דוחיםמתיו סאווילג'וש תומאס28 במרץ 2013לא דורגטום וג'וש דנים איך ייתכן שג'וש לא מצליח לבכות על מותה של פג.
רוז מאחלת לג'וש יום הולדת שמח, וטום וג'וש עוזרים לרוז להכין כריכים להלוויה.
אלן מגיע ושואל כמה זמן תימשך ההלוויה, ורוז מבינה שמיי נמצאת במכונית.
היא מזמינה את מיי להיכנס, ולהלוויה.
ג'וש מקריא במקום רוז הספד שפג כתבה בעצמה.
מס' בסדרהמס' בעונהשםבמאיתסריטאיתאריך שידור מקוריצופים באוסטרליה71חלבמתיו סאווילג'וש תומאס12 באוגוסט 2014103,000ג'וש, טום ופטריק יוצאים למועדון.
הם מדברים על כך שג'וש נראה עצוב ולא מצליח להשיג דייטים, בניגוד לפטריק, שהוא מגניב.
פטריק וטום מתחברים עם אנשים מהמועדון.
רוז צובעת את שיערה בכתום.
ג'וש פוגש את אלן ומיי לארוחת צהריים ופוגש את אחותו התינוקת, גרייס.
אלן מציק לג'וש בנוגע לאוניברסיטה, ומחליט שג'וש צריך יותר אחריות בחייו ומצהיר שג'וש ישמור על גרייס.
ג'וש, טום ופטריק דנים בכך שזה מוזר שטכנית, היה יכול להיות להם תינוק, אבל טום חושב שהיא נראית חמודה ואומר שהוא רוצה להיות אבא.
ניב מגיעה לעזור לשמור, ומתחילה לעשות רעשים לגרייס.
כשניב עוזבת את החדר, ג'וש אומר לטום שהיא אוהבת אותו, ושהוא צריך להפסיק לשכב איתה.
טום טוען מנגד שהוא לא אחראי להחלטות שלה.
מיי משכנעת את אלן להזמין בקבוק שמפניה בדייט שלהם.
ניב מראה לטום בית משמיכות שבנתה בשבילם - טום נכנס בגמלוניות והם מתחילים להתמזמז - טום עוצר מספר פעמים, אולם לבסוף אומר שעדיף שהם יעברו למיטה במקום.
פטריק מזמין בחור לישון אצלו.
טום וניב ופטריק והבחור שוכבים, וג'וש מבין שצריך להחליף לגרייס את החיתול.
הוא מגגל "האם זה בסדר להכניס תינוק למקלחת", ואז מתקלח בזהירות עם גרייס.
מיי ואלן מגיעים לאסוף את גרייס, ושואלים אם ג'וש עורך מסיבה.
רוז מגיעה גם היא, עם מהפך חיצוני וכלבלב חדש.
מס' בסדרהמס' בעונהשםבמאיתסריטאיתאריך שידור מקוריצופים באוסטרליה171חצילמתיו סאווילג'וש תומאס15 באוקטובר 2015129,000ג'וש נאבק להבין את מערכת היחסים שלו עם ארנולד, שהחרדה שלו מתגלה כמכשול.
לאחר מספר דייטים, ג'וש וארנולד שוכבים בפעם הראשונה, אולם מערכת היחסים עדיין לא מרגישה מגובשת.
ארנולד בשיכרותו אומר לג'וש לראשונה שהוא אוהב אותו, אבל כשג'וש אומר לו שהוא אוהב אותו למחרת, ארנולד אינו עונה בחזרה.
כשהם רוקדים, טום מכיר בחורה בשם אלה, אולם תאונה מצערת מובילה אותם לבית החולים.
ב-6 ביולי 2016, פרסם ג'וש תומאס סרטון טיזר לעונה הרביעית, שתשודר בהמשך השנה ותכלול שישה פרקים.
תומאס יביים שלושה מהפרקים, וחלק מהדמויות החוזרות יהיו טום, האנה וארנולד (וכמובן ג'וש).
כמו כן פורסם, שהסדרה תשודר לראשונה גם בבריטניה, כנראה דרך שירות הווידאו של אמזון.
בסדרה משולבים שירים רבים, רבים מהם של להקות ואמנים אוסטרליים.
מלבד שיר הפתיחה, המבוצע על ידי קלרי בראון והבנגינ' ראקטס, I'll Be Fine (אני אהיה בסדר), הושמעו בסדרה השירים הבאים:
Jigga5, 6, 7, 8Steps1998השיר של המשפחה, מנגנים באוטו תמיד כדי לשפר את מצב הרוח.
(גם בפרקים 5,6)GirlThe honey Pies2011EvieCub Spoer2012השיר בסלון, ומאוחר יותר במועדון, כשג'וש, טום וקלייר יוצאים.6Let Us GatherP.
קבלה היא מסמך המאשר את קבלתו של תשלום.
מקבל התשלום כותב את הקבלה ומוסר אותה למשלם במעמד התשלום (או שולח אותה אליו כאשר המשלם מרוחק ולא מתאפשרת מסירה מידית).
קבלה כוללת את הפרטים הבאים: מספר סידורי, שם מקבל התשלום וחתימתו, תאריך הוצאת הקבלה, סכום התשלום ומהות התשלום (תיאור המוצר או השירות שבגינם ניתן התשלום).
פעמים רבות כוללת הקבלה גם את שם המשלם ותיאור של אמצעי התשלום: מזומן, המחאה, כרטיס אשראי, העברה בנקאית וכדומה.
כאשר התשלום מפוצל לתשלומים אחדים, מפרטת הקבלה את מועדי התשלום ואת הסכום שייפרע בכל אחד מהם.
כאשר מקבל התשלום הוא עוסק, קודמת הוצאת חשבונית למסירת הקבלה, ולעיתים משולבים שני מסמכים אלה למסמך אחד, המציג במשולב את הפרטים הנדרשים בשניהם.
מוסר הקבלה שומר לעצמו העתק של כל קבלה שנתן.
פנקס הקבלות משמש בסיס לקביעת ההכנסה של העסק, הן לשם הניהול הפנימי שלו והן למתן הוכחה לרשויות המס.
בידי מקבל הקבלה משמשת הקבלה אסמכתה להוצאות שהיו לו.
חובת ניהול מערכת חשבונות, ובכלל זה מתן קבלה על כל תשלום, מוסדרים בישראל בהוראות מס הכנסה (ניהול פנקסי חשבונות), תשל"ג-1973. את הקבלה יש להפיק מיד עם קבלת התשלום.
קבלת תשלום ללא מתן קבלה היא עבירה פלילית, העלולה להביא לפסילת ספרי החשבונות של הנישום ולקביעת שומה לפי מיטב השפיטה.
הנפקת קבלות היא מרכיב בסיסי של מערכת הנהלת חשבונות ממוחשבת.
קופה רושמת משמשת לרישום מוצרים שרכש קונה, והיא מפיקה קבלה בסוף תהליך הרישום.
גם מלכ"רים מוסרים קבלות על שירות או מוצר שהם מספקים, וכן על תרומות הניתנות להם.
כאשר תרומה למלכ"ר מזכה בזיכוי ממס הכנסה, כוללת הקבלה גם את מספר האישור לזיכוי תרומות, המאפשר לתורם לקבל את הזיכוי המגיע לו.
הקבלה הנוצרית היא תנועה רוחנית שהתפתחה בחוגים נוצריים מסוף המאה החמש-עשרה והאמינה שהמשמעות הנסתרת של תורת הקבלה מכוונת לנצרות.
תנועת הקבלה הנוצרית טענה שבקבלה נמצאת ההתגלות המקורית שאבדה למין האנושי, ורק על ידי גילויה המחודש ניתן יהיה להבין הן את תורותיהם של פיתאגורס ואפלטון והן את סתרי הנצרות.
המלומדים הנוצרים שעסקו בקבלה נמשכו אליה בשל נקודות תאימות מסוימות שמצאו בה לאמונת הכנסייה, כמו רעיון השילוש, ולכן ראו בה את הגרעין המקורי והאמיתי של תורת ישראל, לעומת ההלכה וספרות חז"ל שנתפשו על ידם כהשחתה וסילוף כפרניים.
הקבלה הנוצרית במהותה, היא הפנמה של הטענה היהודית הכללית כי מקורה של התורה שבעל פה הוא במסורת שניתנה למשה בהר סיני, והטענה המיוחדת של המקובלים שתורת הסוד שבידיהם היא חלק ואולי החלק החשוב ורב המשמעות ביותר של מסורת זו.
הקבלה הנוצרית צמחה על רקע תנועת הרנסאנס שהופיעה באירופה החל מהמאה הארבע-עשרה וששיאה היה באיטליה במאה החמש-עשרה.
הרנסאנס, התגבש סביב אנשי רוח שהעמידו בבסיס פעילותם התרבותית את העניין המחודש במורשת העולם הקלאסי, ולא פסח אף על המלומדים הנוצריים.
אלו האמינו, כי התנאי הראשון לתחייה (רנסאנס) של העולם הנוצרי קשור גם הוא לשיבה אל הערכים והמקורות הנוצריים הקלאסיים, החבויים בתוך המורשת היהודית.
תופעה מרכזית שצמחה בתוך המרחב המחשבתי הזה מכונה "הבראיזם", ומאפיינה העיקרי הוא פנייה של מלומדים נוצרים רבים ללימוד שיטתי של השפה העברית, והבעת עניין הולך וגובר בספרות היהודית לענפיה, ובייחוד בספרות התלמוד והקבלה.
זרם נוסף שהתפתח בתקופת הרנסאנס ותרם תרומה חשובה להתפתחותה של הקבלה הנוצרית הוא הנאו-אפלטוניזם.
הנאו-אפלטוניזם הרנסאנסי הנוצרי יצא מנקודת המוצא שאפשר להציג תמונת עולם שתהיה מושתתת על הנצרות, אך שונה מתמונת העולם הנוצרית המקובלת.
המחזיקים בתורה זו האמינו בקיומה של דת אחת המשותפת לכל בני האדם, אך בעלת ביטויים שונים.
אמונתם זו הכשירה עבורם את הדרך לאימוץ אמונות ודעות מחוץ לנצרות, ובמיוחד כתבים אזוטריים קדומים שונים.
הם הניחו, כי כתבים אלה אוצרים בתוכם אמת קדומה שיש לחשוף ולשלבה במסגרת הנוצרית הכללית.
מטרתם הייתה ליצור סינתזה בין הנצרות לבין תורתו של אפלטון ותורות אחרות, רובן בעלות אופי מיסטי, ופנו ללמוד קורפוסים ספרותיים עתיקים שונים.
גישה זו הוליכה בין היתר גם לעניין בספרות המיסטיקה היהודית – הקבלה, מתוך כוונה לאמץ את הכתבים היהודיים אליה, כעוד נדבך במבנה הנוצרי.
הקבלה היהודית שהתפתחה במסגרת יהודית נורמטיבית מובהקת שאבה השפעות ורעיונות גם ממקורות חיצוניים, ובייחוד רבים בה רעיונות נאו-אפלטוניים.
ניתן למצוא דמיון רב בין כמה מרעיונות היסוד הקבליים לבין עיקרי האמונה הנוצרית.
רעיונות אלו הכשירו את הקרקע לקשר שבין הנאו-אפלטוניזם הרנסאנסי לקבלה, ומשם כגשר לנצרות.
הקבלה כ"מקור האמת היהודית הקדומה" שימשה לא מעט ככלי להוכחת אמיתותה של הנצרות.
ייסוד תנועת הקבלה הנוצרית מיוחס לרוזן פיקו דלה מירנדולה (1494-1463) שהיהודי המומר פלביוס מיתרידטס תרגם עבורו ספרי קבלה יהודיים רבים ללטינית.
דלה מירנדולה למד עברית, התרועע עם חכמים יהודים (מקובלים כמו יוחנן אלימנו, ולא-מקובלים כמו אליהו דלמדיגו) וביסס את תורתו הקבלית על מקורות אלה.
ממשיכו העיקרי בתחום זה היה יוהנס רויכלין (1522-1455), שהפיץ בעולם הנוצרי את מפעלו של דלה מירנדולה בקבלה.
ספרו "על אמנות הקבלה" זכה לפרסום רב.
רויכלין אף תרגם קטעים רבים של חיבורים קבליים מעברית ללטינית והנחילם בדרך זו לכלל ציבור המלומדים באירופה.
בשנת 1486 פרסם פיקו דלה מירנדולה תשע מאות תזות שמטרתן הייתה להעמיד את האמת הנוצרית על מסורות ועל גופי ידע שונים ומגוונים.
בתוך התזות האלו שתי סדרות מבוססות על לימוד הקבלה.
האחת כוללת ארבעים ושבע תזות, מביאה את דברי המקובלים היהודיים.
האחרת, ובה שבעים ושתיים תזות, מסכמת את דעתו ורעיונותיו של פיקו לגבי המסורת היהודית.
בתזה התשיעית מבין אלה קובע פיקו: "שום חכמה אינה מוכיחה לנו את אלוהותו של כריסטוס ביתר וודאות משמוכיחה לנו אותה הקבלה".
ואכן חקר הקבלה היה מעורה בתחילתו על ידי הנוצרים בשאיפות מיסיונריות, אולם מספר המתנצרים בעקבות הקבלה הנוצרית היה קטן וללא כל יחס למספר המתנצרים בכלל.
כפי שכבר הוזכר לעיל, הקבלה הנוצרית בתחילת דרכה התרכזה בהוכחת אמיתותה של הנצרות על ידי קישורה לאמת האבודה החבויה בכתבי הסוד היהודיים.
ואכן, במחציתה הראשונה של המאה השש-עשרה התעמקו מלומדים נוצרים בעיקר במקורות הקבלה היהודיים בעברית ובתרגומים לטיניים.
כך לדוגמה החשמן אג'ידיו דה ויטרבו שספריו "השכינה" ו"על האותיות העבריות" הושפעו מ"ספר התמונה" ו"הזוהר" היהודיים, והנזיר פרנצ'סקו ג'ורגי מוונציה שחיבר שני ספרים שהיו גדולים וידועים מאוד בשעתם: De harmonia mundi (1525) ו"פרובלמטה" (1536) המסתמכים גם הם בעיקר על ספר הזוהר.
וכן המיסטיקן הצרפתי הנודע גיום פוסטל (1510 – 1581) שתרגם ללטינית את ספר הזוהר ואת ספר היצירה ואף כתב להם פירושים.
לסופרים אלה היו קשרים רבים עם חוגים יהודיים, ועיסוקם בקבלה היה קשור למקורה היהודי קשר הדוק.
ואולם במשך הזמן נתמעטו הקשרים בין המקובלים הנוצרים לחוגים היהודיים, והקבלה הנוצרית החלה לצמוח כדיסציפלינה עצמאית שהקשר שלה לדת היהודית הוא שרירותי בלבד.
קבלה נוצרית זו לא הייתה עוד פירוש נוצרי של קבלה יהודית, אלא פירוש מיסטי של הנצרות, עיקרי אמונתה וכתבי הקודש שלה (ביבליה), המסתייע באותן הדרכים שמקובל יהודי מסתייע בהן לשם גילוי האמת הכמוסה בתורה.
בנוסף, הקבלה הנוצרית שונה באופן מכריע מזו היהודית: הקבלה היהודית היא בעלת אופי מיסטי מובהק ואילו הקבלה הנוצרית לעומתה נוטה לכיוון המדעי-מאגי.
ההיסטוריונית פרנסיס ייטס טוענת למשל במחקריה, כי למקובלים הנוצרים חלק בלתי נפרד בפיתוחו של מדע הטבע הניסיוני באירופה.
לטענתה, הקבלה הנוצרית היוותה חלק מהתחום הנרחב של בקשת האמת על הטבע, דבר שאינו מאפיין את הקבלה העברית שמרבה לעסוק באל ובנשגב.
גם מבחינת הפרופורציות הפנימיות בין תחומי העיסוק שלהן מובחנות השתיים זו מזו.
כך לדוגמה בין תחומי העיסוק העיקריים של הקבלה הנוצרית הוא הנומרולוגיה (מיסטיקה של מספרים) וגימטריה, בעוד שתחומים אלו שוליים בקבלה היהודית.
היחס מצד העולם הנוצרי והכנסייה
פרסומן של תשע-מאות התזות של פיקו ובתוכן אמירתו "שום חכמה אינה מוכיחה לנו את אלוהותו של כריסטוס ביתר וודאות משמוכיחה לנו אותה הקבלה", עוררה סערה גדולה בעולם הנוצרי.
גילויה של מסורת אזוטרית ביהדות שנעלמה עד אז מדעת הקהל הנוצרי המשכיל יצרה סנסציה, ובעקבותיה התעורר הוויכוח הראשון על ערך הקבלה בחוגים ההומניסטים והכנסייה.
לא אחת הוטחה ביקורת כלפי מקובלים נוצרים והם נרדפו והואשמו במינות.
אנשי הכנסייה הקתולית לא קיבלו בעין יפה את התנועה הרוחנית החדשה שרבים מחבריה היו מובילי התנועה הפרוטסטנטית, ויוהנס רויכלין הותקף בחריפות על ידי נזירים דומיניקנים ומומרים על יחסו החיובי לקבלה ולתלמוד.
בשנת 1520 הוחרם רויכלין, וכתביו נאסרו לקריאה בבולה של האפיפיור לאו העשירי (לבית מדיצ'י) יחד עם מרטין לותר.
היחס האוהד לכתביהם של היהודים העומד בבסיס תנועת הקבלה הנוצרית הועמד בבולה זו בשורה אחת עם פילוגה של הנצרות ושבירת ההגמוניה האוניברסלית של הכנסייה הקתולית בידי לותר ותלמידיו.
על אף הרדיפות תנועת הקבלה הנוצרית המשיכה לפרוח עד המאה השמונה-עשרה, והמחקר על אודותיה ממשיך עד היום.
קבלאן היא עיירה פלסטינית במזרח השומרון, המשתייכת לנפת שכם של הרשות הפלסטינית.
לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2016 מנתה האוכלוסייה הפלסטינית בעיירה 8,652 תושבים.
מסביבה נמצאים הכפרים עקרבה וג'וריש ממזרח, תלפית וא-סאוויה מדרום, סאוויה ויתמא ממערב, וביתא ואוצרין מצפון.
לפי המכון הפלסטיני למחקר יישומי, הכפר נוסד בשנת 1550. על-פי מסורת בעל-פה, הכפר נוסד בידי אדם בשם אלעזאר.
המושל העות'מאני הציע לו מספר מקומות לגור בהם, אך הוא דחה את כל ההצעות הללו, מלבד האחרונה.
לכן הכפר נקרא בשם זה, מלשון קבלה, הסכמה.
הכפר נזכר ברישומי המס העות'מאנים של שנת 1596 כחלק מנפת ג'בל קובאל שבמחוז שכם.
אוכלוסיית הכפר הייתה 4 משקי בית, כולם מוסלמים.
הם שילמו מס קבוע של 33.3% על תוצרת חקלאית, כולל חיטה, שעורה, עצי זית, עיזים וכוורות, בנוסף להכנסות מזדמנות ומס בשיעור קבוע לתושבי אזור שכם, סה"כ 2,410 אקצ'ה.
בשנת 1838, אדוארד רובינסון כתב כי הכפר "מוקף בכרמי גפן ובמטעים גדולים של עצי זית ותאנה.
הוא מוקם בנפת אל-ביתאווי, מזרחית משכם.
בשנת 1882 הכפר תואר במסגרת סקר ארץ ישראל המערבית של הקרן לחקר ארץ ישראל כ"כפר בגודל בינוני, השוכן במקום גבוה, ומוקף בזיתים ובבארות."
במפקד 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, הייתה בקבלאן אוכלוסייה של 771 מוסלמים.
בשנת 1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 1,310 מוסלמים, ושטח הקרקע הכולל היה 8,290 דונם, שמתוכם הוקצו 3,948 למטעים וחקלאות שלחין, 2,383 לגידולי דגנים, ואילו 72 דונם סווגו כשטח בנוי.
בשנת 1961, האוכלוסייה של קבלאן הייתה 1,151 נפש.
מאז מלחמת ששת הימים ב-1967, נמצאת קבלאן תחת שליטה ישראלית.
בעקבות הסכמי אוסלו הוגדרו 67% מאדמות הכפר מוגדרות כשטח B, ואילו 33% הנותרים מוגדרות כשטח C.
תושבי הכפר סובלים לעיתים קרובות מאלימות במסגרת "פעולות תג מחיר".
קבל־על הוא קבל בעל יכולת קיבול גבוהה משמעותית מקבל רגיל, אך עם הגבלת מתח נמוכה יותר.
קבלי על יכולים להיחשב כהתקן ביניים בין קבל אלקטרוליטי וסוללה נטענת: קבל־על יכול לאגור עד פי 100 יותר אנרגיה חשמלית מקבל רגיל בגודל פיזי דומה, ובעל יכולת טעינה/פריקה מהירות יותר ומספר מחזורי טעינה גדול יותר מסוללה נטענת רגילה.
קבלי־על נמצאים בשימוש במכשירים הדורשים פריקה/טעינה מהירה, כגון: מכוניות, אוטובוסים, מעליות, מנופים ורכבות.
קיימים מספר סוגים שונים של קבלי־על:
קבל בהגדרתו בנוי משני לוחות מוליכים מקבילים עם מרחק קטן ביניהם, כאשר לוח אחד טעון במטען חיובי והאחר בשלילי כך שיש הפרש פוטנציאלים משמעותי ביניהם המאפשר מעבר של מטען ברגע שיש חיבור בין שני הלוחות.
ההבדל בין קבל רגיל לקבל־על נעוץ בנוסחת הקיבול:
D – מרחק בין הלוחות
מכאן, שכדי להשיג קיבול מקסימלי יש צורך להגדיל את שטח הפנים (A) ולהקטין את המרחק בין האלקטרודות (D).
בקבל־על לא משתמשים במשטחים חלקים, אלא במשטח הבנוי מחומר נקבובי המגדיל בצורה משמעותית את שטח הפנים של האלקטרודות.
בדרך כלל משתמשים בפחם פעיל המוליך טוב וניתן לנקב אותו בקלות, עד להגעה לגבול התאורטי של שטח פנים למסה (2000 מ"ר\גרם).
מבחינת המרחק, הקושי בהקטנת המרחק הוא פריקה ספונטנית בין האלקטרודות במרחק קרוב מאוד.
בקבל־על מתגברים על הבעיה בעזרת שימוש בתופעת השכבה הכפולה המאפשרת בידוד על ידי שכבה של יונים מהממס הנצמדים לאלקטרודה הנגדית, ויוצרים עוד שכבה המכונה שכבת סולבציה.
שכבה זו מאפשרת בידוד וקירוב האלקטרודות למרחק מינימלי, ובכך הגדלת הקיבול.
השכבה הכפולה הזו יכולה להגיע לממדים של מולקולות בודדות, בניגוד לקבל רגיל בו המרחק הוא ננומטרים עד מילימטרים ספורים.
עיקרון הפעולה של קבל־העל גורם בסופו של דבר לקבל בעל שטח פנים גדול מאוד ומרחק זעיר עד מינימלי בין הלוחות.
עיקרון הפעולה של קבל רגיל: קבלים רגילים מאחסנים חשמל סטטי על ידי בניית מטענים מנוגדים המופרדים על ידי חומר מבודד (דיאלקטרי).
השדה החשמלי בין הלוחות מקטב את המולקולות הנמצאות בין הלוחות וגורם להן להסתדר בכיוונים מנוגדים.
הדבר מוריד את הכוח של השדה ומאפשר לקבל להכיל מטען יותר גדול עבור מתח נתון.
עיקרון הפעולה של קבל־על: קבלי־על מאחסנים יותר אנרגיה מקבל רגיל בעזר יצירת "שכבה כפולה" דקה מאוד של מטען בין הלוחות.
לוחות אלו עשויים מחומר נקבובי, בדרך כלל על בסיס פחמן, הטבולים באלקטרוליט.
על ידי כך יש להם שטח פנים גדול יותר המאפשר ללוחות להכיל הרבה יותר מטען עבור מתח נתון, ומכך יותר אנרגיה חשמלית.
קבלי־העל תופסים מקום נרחב בשוק אחסון האנרגיה, ולפיכך נמצאים בשימוש במגוון תחומים.
מוצרי אלקטרוניקה: מחשבים ניידים, מנורות פלאש במצלמות דיגיטליות.
תחבורה: רכבים היברידיים, חשמליות, בוסטרים.
צבא: טילים עם GPS, מכשירי קשר, מכשירי לייזר
שימוש נפוץ של קבלי־על הוא בטורבינות רוח, בהן נמצאים קבלי־על גדולים שעוזרים לווסת את זרימת החשמל הנוצרת מהרוח.
בנוסף, ברכבים חשמליים או היברידיים משתמשים בקבל־על בתור מקור אנרגיה זמני המאפשר לאחסן אנרגיה שהייתה מתבזבזת בזמן עצירה ותחילת נסיעה.
דו"ח משנת 2020 העריך את שווי השוק של קבלי־על ב־3.27 מיליארד דולר ב־2019, והעריכו שיגיע עד 16.95 מיליארד דולר בשנת 2027.
קבל אלקטרוליטי הוא קבל מקוטב המשתמש באלקטרוליט כחומר דיאלקטרי.
כתוצאה מכך, לקבלים אלקטרוליטיים קיבול גדול יותר ליחידת נפח מאשר סוגי קבלים אחרים.
קבלים אלקטרוליטיים עשויים בדרך כלל מטנטלום או מאלומיניום, אם כי ניתן להשתמש בחומרים אחרים.
קבלים אלומיניום עשויים משני רדידי אלומיניום וביניהם נייר ספוּג באלקטרוליט.
אחד משני רדידי האלומיניום מכוסה בשכבת תחמוצת, והרדיד הזה משמש כאנודה, בעוד שהרדיד שאינו מצופה משמש כקתודה.
במהלך פעולה רגילה, האנודה חייבת להיות במתח חיובי ביחס לקתודה, ולכן הקתודה מסומנת לרוב בסימן מינוס לאורך גוף הקבל.
השכבות מגולגלות בצורת ספירלה, ועטופות בקופסה גלילית, עם שני פינים הבולטים ממנו לצורך חיבור הקבל למעגל החשמלי.
ישנן שתי גאומטריות נפוצות: צירית ורדיאלית.
לקבלים צירים יש פין אחד בכל קצה של הגליל כשכל פין מחובר לרדיד אחר, בעוד שבגאומטריה הרדיאלית שני הפינים ממוקמים באותו קצה של הגליל.
כמעט כל הקבלים האלקטרוליטיים מקוטבים, כלומר המתח בהדק החיובי תמיד גבוה מהמתח בהדק השלילי.
הקיטוב נוצר בשל המבנה הא-סימטרי שלהם.
הקבלים חייבים להיות מופעלים בקוטביות קבועה בכל עת.
מסיבה זו, הקוטביות מסומנת על בית המכשיר.
הפעלת מתח בקוטביות הפוכה העולה על 1 או 1.5 וולט, עלולה להרוס את התווך הדיאלקטרי (התחמוצת) ובכך את הקבל.
אופי הכשל של קבלים אלקטרוליטיים עלול להיות מסוכן, ולגרום לפיצוץ או לשרפה בשל שחרור מימן בראקציה הכימית בה מתכלה שכבת החמצון.
עם זאת, קיימים גם קבלים אלקטרוליטיים דו-קוטביים הניתנים להפעלה בכל אחת מהקוטביות, תוך שימוש בקונסטרוקציות מיוחדות עם שתי אנודות המחוברות בטור.
ניתן גם ליישם קבל אלקטרוליטי דו קוטבי על ידי חיבור שני קבלים אלקטרוליטיים רגילים בטור, אנודה לאנודה או קתודה לקתודה.
לקבלים אלקטרוליטיים יש קיבול גדול יותר מלרוב סוגי הקבלים האחרים, בדרך כלל 1µF עד 47mF.
סוג מיוחד של קבלים אלקטרוליטיים, הנקראים קבלים דו-שכבתיים או קבלי-על, בעלי קיבול היכול להגיע לאלפי פאראד.
הקיבול של קבל אלקטרוליטי מאלומיניום נקבע על ידי מספר גורמים, כגון שטח הלוח ועובי האלקטרוליט.
המשמעות היא שקבל בעל קיבול גדול הוא מגושם וגדול ממדים.
היתרון של קיבול גדול בקבלים אלקטרוליטיים מגיע עם כמה חסרונות.
בין החסרונות ניתן למנות זרמי זליגה גדולים, טולרנס רחב של הקיבול, התנגדות טורית שוות-ערך (Equivalent Series Resistance - ESR) גבוהה ומשך שימוש מוגבל.
לקבלי אלומיניום מתח פעולה מקסימלי של החל מוולט אחד לקבל-על ועד כמה מאות וולט בזרם ישר.
קבלים אלקטרוליטיים מאלומיניום נמצאים ביישומים רבים כגון ספקי כוח, לוחות אם במחשבים ומכשירי חשמל ביתיים רבים.
מכיוון שהם מקוטבים, ניתן להשתמש בהם רק במעגלי זרם ישר.
ישנם יישומים רבים שאינם זקוקים לטולרנס הדוק ולקיטוב AC, אך דורשים ערכי קיבול גדולים.
למשל, קבלים אלקטרוליטיים משמשים לסינון מתח היציאה בספקי כוח מזרם חילופין לזרם ישר, כדי להפחית את .
כאשר משתמשים בהם בספקי כוח ממותגים, הם לרוב המרכיב הקריטי המגביל את אורך החיים השמיש של ספק הכוח, ולכן משתמשים שם בקבלים באיכות גבוהה.
קבלים אלקטרוליטיים עשויים לשמש גם בהחלקת קלט ופלט כמסנן מעביר תדירויות נמוכות, או אם האות הוא אות זרם ישר עם רכיב זרם חילופין חלש בהרבה ממנו.
עם זאת, קבלים אלקטרוליטיים אינם פועלים היטב עם משרעת מתח גדולה ותדרים גבוהים, בשל ההספק המתפזר בהתנגדות הטורית השקולה.
ביישומים כאלה, משתמשים בקבלים בעלי התנגדות טורית שקולה נמוכה כדי להפחית הפסדים ולהימנע מחימום יתר.
דוגמה אחרת היא השימוש בקבלים אלקטרוליטיים כמסננים במגברי שמע שמטרתם העיקרית היא להפחית אשר ישמע אם יוגבר.
קַבָּל אוויר הוא קבל בו החומר הדיאלקטרי הוא אוויר.
קבל האוויר הפשוט ביותר עשוי משני לוחות מוליכים שבינם מרווח אוויר.
בדרך כלל, בנויים קבלי אוויר משתי קבוצות של לוחות מתכת בצורת חצי מעגל, סט אחד קבוע והשני מחובר לציר המאפשר את סיבוב המכלול, וכך את שינוי הקיבול.
ככל שהחפיפה בין שתי קבוצות הלוחות גדולה יותר, כך הקיבול גבוה יותר.
מצב הקיבול המרבי מושג כאשר החפיפה בין שתי קבוצות הלוחות היא הגבוהה ביותר, בעוד שמצב הקיבול הנמוך ביותר מושג כאשר אין חפיפה כלל.
לקבלים משתנים הקיבול המינימלי הוא בין 2pF ו-10pF בעוד שהקיבול המקסימלי הוא בין כמה עשרות pF ו-200pF.
המתח המקסימלי של קבל כזה הוא בין כמה מאות וולטים ל-2,000 וולט ואף יותר.
קבל אוויר יכול להיות עם קיבול משתנה או קבוע.
בקבלי אוויר עם קיבול קבוע משתמשים לעיתים רחוקות מכיוון שישנם סוגי קבלים יעילים בהרבה.
קבלי אוויר משתנים משמשים לעיתים קרובות יותר בגלל פשטות הבנייה שלהם.
היישומים עבור קבלים משתנים מוגבלים בעיקר למעגלי זרם חילופין.
ברוב היישומים נדרשים פעולה בתדר גבוה, בהספק גבוה ועם אובדן אנרגיה נמוך.
הם משמשים ביישומי כוונון רדיו, כוונון אמפדנס של אנטנות וכן הלאה.
קבלי אוויר מעניינים ליישומים צבאיים בשל ההתנגדות המובנית שלהם לפולסים אלקטרומגנטיים שיכולים להיווצר בכוונה כדי להרוס ציוד אלקטרוני או כתוצר לוואי של פיצוץ גרעיני.
יישומים מודרניים כוללים רשתות התאמת RF לבקרת פלזמה בציפוי של חומרים מוליכים על פרוסות סיליקון, כמו גם סורקי דימות תהודה מגנטית רפואיים, הדורשים קבלים משתנים לא מגנטיים.
מכיוון שקבלי אוויר עשויים מאלומיניום, שאינו מגנטי, הם פועלים מצוין גם בתנאי סביבה של שדות מגנטיים חזקים.
קבל קרמי הוא קבל המשתמש בחומר קרמי כתווך הדיאלקטרי.
שני הסוגים הנפוצים ביותר הם קבלים קרמיים רב שכבתיים (Multi-Layer Ceramic Capacitors - MLCC) וקבלי דיסק קרמי.
קרמיקה הייתה אחד החומרים הראשונים ששימשו לייצור קבלים, שכן זה היה מבודד ידוע.
גאומטריות רבות שימשו בקבלים קרמיים, שחלקם, כמו קבלים צינוריים קרמיים וקבלי שכבת מחסום, מיושנים כיום בשל גודלם או המאפיינים החשמליים שלהם.
MLCC מיוצרים בטכנולוגיית השמה משטחית (SMT) ונמצאים בשימוש נרחב.
קבלים קרמיים מיוצרים בדרך כלל עם ערכי קיבול קטנים מאוד, בדרך כלל בין 1nF ל-1µF, אם כי אפשריים ערכים של עד 100µF.
קבלים קרמיים הם קטנים מאוד בגודלם ובעלי מתח נקוב מרבי נמוך.
הם אינם מקוטבים, ולכן ניתן לחברם בבטחה למקור זרם חילופין.
לקבלים קרמיים יש תגובת תדר מצוינת בגלל השפעות טפיליות נמוכות כמו התנגדות טורית שקולה או השראות טורית שקולה.
קבל קרמי רב-שכבתי (ראה איור מימין של חתך בקבל כזה) בנוי ממספר שכבות של חומר קרמי מצופה מתכת.
כל ציפוי כזה מהווה אלקטרודה אחת של הקבל, כשציפוי צדה השני של השכבה מהווה את האלקטרודה השנייה של הקבל.
בכל זוג כזה הציפוי של אלקטרודה אחת מחובר להדק הימני בעוד השכבה הבאה מחוברת להדק השמאלי.
מספר זוגות כאלה מוערמים (Stacked) זה על זה ומהווים מספר קבלים המחוברים במקביל, כשהקיבול הכללי הוא סך הקיבולים של כל הזוגות.
התוצאה היא קבל לחיבור במעגל בטכנולוגיה של השמה משטחית - SMT.
קבל דיסק קרמי (ראה איור משמאל של חתך בציפוי המגן החושף את המבנה הפנימי של קבל כזה) בנוי ממשטח מתכת (בדרך כלל נחושת) אליו מודבק דיסק קרמי המצופה מתכת מצדו החיצוני.
הנחושת מחד וציפוי הדיסק מאידך מהווים קבל.
הן הקבל הרב-שכבתי והן קבל הדיסק הקרמי הם קבלי לוח.
כבכל קבל לוח, בהינתן שטח הלוח והקבוע הדיאלקטרי של התווך בין הלוחות, עובי החומר הדיאלקטרי יקבע את הקיבול של הקבל.
ככל שיקטן העובי יגדל הקיבול.
אולם, הקטנת העובי תגרום להקטנת המתח המקסימלי המותר לפני פריצת וקריסת (Breakdown) התווך הדיאלקטרי.
לקבלים קרמיים יציבות גדולה בטמפרטורה ובמתח העבודה.
לקבלים רב-שכבתיים מסחריים "מן המדף" גודל הקיבול הוא בתחום מכ-10nF ועד כ-1μF.
לקבלים בתחום הקיבול הנמוך (עובי תווך דיאלקטרי גבוה), המתח המקסימלי הוא בין 1,000 ו-2,000 וולט בזרם ישר.
לקבלים בתחום הקיבול הגבוה, המתח המקסימלי הוא כ-500 וולט בזרם ישר.
לקבלי דיסק קרמיים הקיבול הוא בתחום של 100pF עד 1,500pF ומתח מקסימלי של מעל 10,000 וולט בזרם ישר.
ישנן שני סוגים של קבלים קרמיים הזמינים כיום: Class 1 ו־Class 2.
קבלים קרמיים Class 1 משמשים כאשר נדרשת יציבות גבוהה והפסדים נמוכים.
הם מדויקים מאוד וערך הקיבול יציב ביחס לשינויים במתח המופעל, הטמפרטורה והתדירות.
לסדרת הקבלים NP0 יש יציבות תרמית קיבולית של ±0.54% בטווח הטמפרטורות של 55- עד 125+ מעלות צלזיוס.
הטולרנס (טווח) של ערך הקיבול ביחס לערך הנומינלי יכול להיות נמוך עד כדי 1%.
קבלים Class 2 הם בעלי קיבול גבוה לנפח והם משמשים ליישומים פחות רגישים.
היציבות התרמית שלהם היא בדרך כלל ±15% בטווח טמפרטורת ההפעלה, והטולרנס של הקיבול ביחס לנומינלי יכול להיות בסביבות 20%.
כאשר נדרשת צפיפות גבוהה של רכיבים, כפי שקורה ברוב המעגלים המודפסים המודרניים, מציעים התקני MLCC יתרון גדול בהשוואה לקבלים אחרים.
כדי להמחיש נקודה זו, הממדים של קבלים קרמיים רב-שכבתיים באריזה 0402 הם 4 מ"מ על 2 מ"מ.
באריזה כזו יש 500 או יותר שכבות קרמיקה ומתכת.
עובי הקרמיקה המינימלי נכון לשנת 2010 הוא בסדר גודל של 0.5 מיקרון.
קבלים קרמיים יכולים לשמש במגוון רחב של שימושים במעגלים חשמליים, מכיוון שהם אינם מקוטבים וזמינים במגוון גדול של קיבולים, רמות מתח וגדלים פיזיים.
יישום אחד הדורש דיוק גבוה והספק גדול הוא מעגל תהודה במשדרים.
קבלים בעלי הספק גבוה מסוג 2 משמשים בספקי כוח לייזר במתח גבוה, במפסקי חשמל, בתנורי אינדוקציה וכו'.
קבלים קטנים מסוג SMT משמשים במעגלים מודפסים.
קבלי דיסק משמשים גם בממירי DC-DC בהם יש עומס רב על הקבל ורמות גבוהות של רעש חשמלי.
קבלי דיסק קרמיים המחוברים להדקי מנועי DC בעלי מברשות משמשים שם למזער רעשי RF.
קבלו אותי הוא סרט קולנוע עצמאי ישראלי מסוגת הדרמה להט"בית משנת 2022 שנכתב בידי אייל קנטור ודידי לובצקי ובוים בידי אייל קנטור.
הסרט הוא סרט הביכורים של הבמאי אייל קנטור.
בסרט מככבים יואב קרן, גל אמיתי ומנדי ברששת.
הסרט הופק בידי אייל קנטור ויואב קרן בחברת ההפקה שלהם טוני הפקות ומופץ בידי The Open Reel.
תום (יואב קרן), תלמיד כיתה י"ב שנדרש על ידי אביו למצוא מקום מגורים חדש תוך שבועיים מוצא עצמו במערכת יחסים תובענית עם צלם אופנה מבוגר ממנו בעת שהוא מאוהב בסתר בחברו הקרוב גלעד.
שם השחקן/ית אודות הדמות יואב קרן תום תלמיד כיתה י"ב מנדי ברששת גלעד גל אמיתי רמי צלם האופנה שתום נמצא איתו במערכת יחסים דני גבע אבא של תום רוני נדלר אמור הדריה עתליה זהבי איתמר מלול אסתי זקהיים עודד מנסטר
הסרט היה מועמד לפסטיבל הסרטים הבינלאומי גוואדלג'רה במקסיקו לפרס Premio Maguey.
הסרט היה מועמד לפסטיבל הסרטים הלהט"ב אמור בקטגוריית הסרט הבין-לאומי.
הסרט היה מועמד לפסטיבל הסרטים הלהט"ב אאוט-סאוט בדרהאם, אנגליה.
הסרט היה מועמד לפסטיבל הסרטים הגאה TLVFest שהתקיים בתל אביב.
הסרט היה מועמד לפסטיבל הסרטים אאוט-שאיין בפורט לודרדייל, פלורידה, ארצות הברית.
פסקול הסרט נוצר על ידי איתי עמרם ויצא לספוטיפיי ואפל מיוזיק בתאריך 25 בנובמבר 2022. הפסקול כולל 12 שירים באורך של 24 דקות.
הסרט הוצג לראשונה והוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי גוואדלג'רה במקסיקו.
הסרט מופץ ב20 מדינות ובהן: ארצות הברית, אנגליה, מקסיקו ועוד.
הסרט עצמו מופץ באנגליה גם דרך בתי הקולנוע וגם דרך הפריים וידאו.
הסרט ניתן לצפייה דרך פריים וידאו רק באנגליה.
הסרט מדורג לצפייה מגיל 18+.
הסרט יוקרן בהקרנת בכורה ישראלית בפסטיבל הסרטים הגאה TLVFest בתל אביב בתאריכים 29 באוקטובר 2022 ו-31 באוקטובר 2022.
קבל משתנה הוא קבל שהקיבול שלו עשוי להשתנות באופן מכוון וחוזר באופן מכני או אלקטרוני.
בקבלים משתנים בשליטה מכנית, ניתן לשנות את המרחק בין הלוחות, או את כמות שטח פני הלוח שחופף.
הצורה הנפוצה ביותר מסדרת קבוצה של לוחות מתכת חצי מעגליים על ציר סיבובי (רוטור ) הממוקמות במרווחים בין קבוצה של לוחות נייחים (סטטור ) כך שניתן לשנות את אזור החפיפה על ידי סיבוב הציר.
ניתן להשתמש באוויר או ברדיד פלסטיק כחומר דיאלקטרי.
על ידי בחירת הצורה של הלוחות הסיבוביים, ניתן ליצור פונקציות שונות של קיבול לעומת הזווית, למשל כדי לקבל סולם תדרים ליניארי.
צורות שונות של הפחתה, באמצעות מנגנוני גלגלי שיניים, משמשות לעיתים קרובות להשגת בקרת כוונון עדינה יותר, כלומר לפיזור וריאציה של הקיבול על פני זווית גדולה יותר, לעיתים קרובות על ידי מספר סיבובים.
קיבול מקסימלי מושג כאשר הלוחות "מרושתים" זה לזה, כלומר, הם משולבים זה בזה.
קיבול מינימלי מושג כאשר הלוחות "לא מרושתים", כלומר, הם אינם משולבים כלל.
קבל משתנה משתמש בסט של לוחות העשויים מצילינדרים קונצנטריים שניתן להחליק פנימה או החוצה באמצעות מערך מנוגד של צילינדרים (שרוול ובוכנה).
צלחות אלה נאטמות בתוך מעטפה לא מוליכה כגון זכוכית או קרמיקה וממוקמות תחת ואקום (ריק) גבוה.
החלק הנייד (בוכנה) מותקן על ממברנת מתכת גמישה האוטמת ושומרת על הוואקום.
מוט בורג מחובר לבוכנה; כאשר הציר מסובב, הבוכנה נעה פנימה או החוצה מהשרוול וערך הקבל משתנה.
הוואקום לא רק מגדיל את המתח החשמלי של העבודה ואת יכולת הטיפול בזרם החשמלי של הקבל, הוא גם מקטין מאוד את הסיכוי להיווצרות קשתות חשמליות על פני הלוחות.
השימוש הנפוץ ביותר למשתני ואקום הוא במַֹשדרים בעלי הספק גבוה, כגון אלו המשמשים לשידור רדיו צבאי וגם של חובבי רדיו, כמו גם ברשתות כוונון RF בעלות הספק גבוה.
קבלים משתנים בוואקום יכולים להיות גם נוחים יותר.
מכיוון שהאלמנטים נמצאים בתוך ריק, מתח העבודה יכול להיות גבוה יותר מקבלים משתנים באוויר באותו גודל, מה שמאפשר להקטין את גודל קבל הוואקום.
הקבלים המשתנים הזולים מאוד בנויים משכבות של רדיד אלומיניום ופלסטיק שנלחצים זה על זה באופן משתנה באמצעות בורג.
עם זאת, מ"סחטנים" אלה (כפי שנקראים) אינם יכולים לספק קיבול יציב וניתן לשחזור.
קבלים משתנים קטנים המופעלים על ידי מברג (לדוגמה, כדי להגדיר במדויק תדר תהודה במפעל ולאחר מכן לעולם לא להתכוונן שוב) נקראים קבלי גוזם (טרימרים).
בנוסף לאוויר ולפלסטיק, ניתן לייצר גוזמים (טרימרים כאמור) גם באמצעות דיאלקטרי מוצק, כגון נציץ.
צורות מיוחדות של קבלים משתנים מכנית
הקבל המשתנה עם חומר דיאלקטרי אוויר הומצא על ידי המהנדס והממציא היהודי-הונגרי דז'ה קורדה.
הוא קיבל פטנט גרמני על ההמצאה ב-13 בדצמבר 1893.
קיבול מכוון באמצעות מתח (חשמלי)
עובי שכבת הדלדול של דיודה (מוליכים למחצה) מוטה הפוך משתנה בהתאם למתח ה-DC (זרם ישר) המופעל על פני הדיודה.
כל דיודה מציגה את האפקט הזה (כולל חיבורי p/n בטרנזיסטורים), אבל מכשירים הנמכרים במיוחד כדיודות קיבול משתנה (שנקראות גם ואראקטורים או דיודת ואריקאפ ) מתוכננות עם שטח חיבור גדול ופרופיל סימום שתוכנן במיוחד כדי למקסם את הקיבול.