tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
במקום זאת, הקים ספרסטין ב-1961 ליגה חדשה בשם American Basketball League, ובראשי תיבות ABL, ושימש כנציב שלה וכבעלים של אחת הקבוצות, שיקגו מייג'ורס.
כדי לבדל את ה-ABL מה-NBA הנהיג ספרסטין מספר שינויים חוקתיים במשחק, שחלקם הפך לחלק מהמשחק עד היום.
ללא ספק, השינוי המשמעותי והגדול בהם היה המצאת הקליעה ל-3 נקודות.
ספרסטין, שהתייעץ עם מאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת דפול בשיקגו, ריי מאיירס - לימים חבר בהיכל התהילה של הכדורסל - קבע את מרחק קשת ה-3 נקודות על 25 רגל (כ-7.62 מטר).
אף על פי שרוב קבוצות הליגה דרשו מרחק קצר יותר, התעקש ספרסטין, והמרחק שקבע נותר בעינו במשך שלוש שנות קיומה של הליגה.
גם לאחר הפסקת פעילותה של ה-ABL נשארה הקליעה ל-3 נקודות חיה וקיימת בזכות ליגת ה-ABA שניסתה להתחרות ב-NBA במהלך שנות ה-70, כשהקליעה ל-3 נקודות הפכה לאחד החוקים שבידלו אותה ממתחרתה.
ה-ABA חדלה להתקיים והתמזגה לתוך ה-NBA ב-1976, וב-1979 אימצה ה-NBA את הקליעה ל-3 נקודות, עם קשת במרחק של 23 רגל ו-9 אינץ' (כ-7.24 מטר).
הקליעה ל-3 נקודות אומצה גם על ידי פיב"א ב-1984 וקיימת בכל עולם הכדורסל עד היום.
ספרסטין הרבה לעסוק גם בניהול קבוצות וליגות בייסבול לאפרו-אמריקאים.
אחת הליגות, שפעלה באזור החוף המערבי של ארצות הברית, הוקמה בשותפות בין ספרסטין לאתלט העבר האגדי ג'סי אוונס.
לבקשת ידידו, שהיה הבעלים של קבוצת הליגה האמריקאית (ולימים ה-MLB) קליבלנד אינדיאנס, הפך ספרסטין למגלה הכישרונות של הקבוצה בקהילה האפרו-אמריקאית.
האינדיאנס החתימו בהשפעתו של ספרסטין חמישה שחקנים, שהיו האפרו-אמריקאים הראשונים ששיחקו בליגה האמריקאית.
ספרסטין היה הבכור מבין תשעה אחים ואחיות, שחלקם היו מעורבים גם הם בהארלם גלובטרוטרס.
ספרסטין התחתן ב-1934 והיה אב לבן ובת.
בנו ג'רי ניהל את הפעילות הבינלאומית של הגלובטרוטרס בשנות ה-60, עסק בניהול ספורט גם בהוקי קרח ובטניס, והיה סגן נשיא חברת הניהול של מדיסון סקוור גארדן.
ספרסטין נפטר מהתקף לב ב-15 במרץ 1966. הוא קבור בעיירה נורידג', מובלעת בתוך שיקגו.
בשל תרומתו לענף הכדורסל, התקבל ספרסטין כחבר בהיכל התהילה של הכדורסל ב-1971. התקבל ליד לאיש הספורט היהודי ב-1979, במחזור הראשון של קבלת חברים להיכל.
אייב היא להקת בנות דרום קוריאנית שהוקמה על ידי סטארשיפ אנטרטיינמנט.
הלהקה מורכבת משש חברות: גאול, יוג'ין, ריי, ווניונג, ליז, וליסו.
ב-1 בדצמבר 2021 עשתה הלהקה את הופעת הבכורה שלה, עם אלבום הסינגל Eleven.
הסינגל השני שלהן, "Love Dive", הגיע למקום הראשון במצעד השירים הדיגיטליים של סירקל, היה לסינגל המצליח ביותר של השנה במצעד וזכה בפרסים שונים במספר טקסי פרסים, בהם שיר השנה בטקס פרסי האמנים האסייתי, פרסי דיסק הזהב, פרסי MAMA ופרסי המוזיקה של מלון.
"Love Dive" היה גם לשיר הראשון של הלהקה שנכנס לעשירייה הראשונה במצעד הבילבורד גלובל ללא ארצות הברית.
הסינגל השלישי של הלהקה, "After Like", הגיע גם כן למקום הראשון במצעד.
בשנת 2023 הוציאה הלהקה את אלבום האולפן הראשון שלה, I've Ive, ממנו יצאו הסינגלים "Kitsch" ו-"I Am", שניהם הגיעו לראש המצעד הדיגיטלי של סירקל.
שם הלהקה, Ive, הוא קיצור של "I have", והוא מרמז על הרעיון של להראות לקהל מה "יש לי" בביטחון.
2017–2021: פעילויות לפני הקמת הלהקה
בשנת 2018 השתתפו חברות הלהקה ווניונג ויוג'ין בתחרות הריאליטי Produce 48. ווניונג סיימה במקום הראשון ויוג'ין סיימה במקום החמישי, והשתיים הפכו לחברות בלהקת הבנות של הפרויקט, Iz*One, עד לפירוקה ב-29 באפריל 2021.
בשנת 2017 השתתפה גאול במוקדמות של תחרות הריקודים Incheon, ונבחרה להיות חניכה תחת חברת התקליטים סטארשיפ אנטרטיינמנט.
שנה לאחר מכן, הצטרפה ריי לחברה לאחר שעברה אודישן ב-Loen Friends Global ביפן ובמאי של אותה שנה, היא הגיעה לדרום קוריאה והחלה להתאמן.
ליסו הייתה דוגמנית ב-SM Kids של חברת הבידור SM אנטרטיינמנט.
זמן קצר לפני הרכבת הלהקה מלהקים מטעם סטארשיפ צפו בליז מופיעה בבית ספרה וגילו בה התעניינות.
2021: הופעת בכורה עם Eleven
ב-2 בנובמבר הודיעה סטארשיפ שתחשוף בקרוב להקת בנות חדשה, הראשונה שלהם מאז WJSN שהוקמה ב-2016. חברות הלהקה נחשפו בין ה-3 ל-8 בנובמבר (לפי הסדר: יוג'ין, גיהול, ווניונג, ליז, ריי, ו-ליסו).
ב-8 בנובמבר אישרה סטארשיפ שהלהקה תעשה את הופעת בכורתה ב-1 בדצמבר, ויומיים לאחר מכן הכריזה על אלבום הסינגל הראשון שלה.
ב-1 בדצמבר הוציאה הלהקה את אלבום הסינגל, Eleven, בו נכלל סינגל בעל אותו השם.
ב-3 בדצמבר עשתה הלהקה את הופעת הבכורה שלה בתוכנית מיוזיק בנק של רשת KBS2, וביצעה את "Eleven".
בשבוע של ה-14 בדצמבר, דורג "Eleven" במקום התשיעי במצעד שירי העולם הדיגיטליים של בילבורד וכן נכנס למצעדי הבילבורד גלובל 200 והבילבורד גלובל ללא ארצות הברית, בהם שהה במשך ארבעה עשר שבועות רצופים.
השיר אף עמד בראש מצעד השירים הטרנדיים של בילבורד, ונכנס למצעד הסינגלים יפן הוט 100. במקביל, נכנסה הלהקה למצעד האמנים של בילבורד בפעם הראשונה.
במצעד הדיגיטלי של סירקל צ'ארט ובמצעד ההזרמות הדרום קוריאני, הגיע "Eleven" למקום השני.
ב-8 בדצמבר, שבוע לאחר הופעת הבכורה שלהם, הרוויחה הלהקה את הזכייה הראשונה שלה בתוכנית המוזיקה Show Champion של MBC M, מה שהפך אותה ללהקת הבנות שזכתה במקום הראשון בזמן הקצר ביותר מאז הופעת הבכורה.
"Eleven" המשיך לזכות בתוכניות מוזיקה 13 פעמים, בהן שלוש פעמים ב-Music Bank של KBS2, ב-Music Core של MBC, וב-Inkigayo של SBS.
בנוסף, היה Eleven לאלבום הבכורה של הנמכר ביותר בשבוע הראשון ללהקת בנות.
בינואר שבשנה שלאחר מכן, הופיעה הלהקה מול ספורטאי המשלחת הדרום-קוריאנית הלאומית לאולימפיאדת בייג'ינג.
במרץ 2022 הגיע הקליפ של "Eleven" ל-100 מיליון צפיות.
השיר שהה למעלה משנתיים וארבעה חודשים במצעד הדיגיטלי של סירקל, עד למרץ 2024. במגזין Business Insider קבעו כי "Eleven" הוא אחד משירי הבכורה הטובים ביותר בקיי-פופ בכל הזמנים.
ב-5 באפריל הוציאה את אלבום הסינגל השני שלה, Love Dive, בו נכלל סינגל הנושא את אותו השם.
שבוע לאחר הוצאתו, הפך השיר לויראלי והגיע ל-200 מיליון צפיות הודות לאתגר הטיקטוק שלו.
"Love Dive" כבש את המקום הראשון במצעד הדיגיטלי של סירקל, והפך לשיר הראשון שלהן שעשה זאת.
הסינגל אף זכה ל-28.9 מיליון השמעות ומכירות של 2,800 עותקים מחוץ לארצות הברית בשבוע הראשון.
במצעד הבילבורד, הגיע ב-23 באפריל הגיע השיר למקום העשירי במצעד הבילבורד גלובל ללא ארצות הברית, והיה לשיר הראשון של הלהקה שנכנס לעשירייה הפותחת.
בסך הכל שהה השיר 29 שבועות רצופים באותו המצעד.
השיר אף הגיע למקום התשיעי במצעד אפל מיוזיק העולמי, וב-15 ביוני הגיע הקליפ שלו ל-100 מיליון צפיות.
במצעד השנתי של מלון ובמצעד הדיגיטלי השנתי של סירקל דורג השיר במקום הראשון.
"Love Dive" אף זכה בפרס "שיר השנה" בטקסי מוזיקה שונים, בהם פרסי MAMA, פרסי Melon, פרסי דיסק הזהב, ופרסי המוזיקה של האמנים האסייתיים.
אייב זכתה בפרס להקת הבנות הטובה ביותר והאמן החדש הטוב ביותר בפרסי המוזיקה של מלון, פרס טירוניות השנה בדיסק הזהב, ואחרים בפרסי המוזיקה של ג'יני, פרסי המוזיקה של סירקל צ'ארט, ופרסי המוזיקה של סיאול.
ב-14 וב-15 במאי הופיעו אייב ב-Kpop.Flex שהתקיים דויטשה בנק פארק שפרנקפורט, גרמניה, והייתה זו ההופעה הראשונה של הלהקה מחוץ לאסיה.
חודש לאחר מכן, הופיעה הלהקה באצטדיון האולימפי שבסיאול, כחלק מההרכב ל-Dream Concert ה-28.
ב-18 ביולי הכריזה סטארשיפ על אלבום הסינגל השלישי של הלהקה, After Like.
הוא יצא ב-22 באוגוסט, ולצידו סינגל מוביל בעל אותו שם, המסמפל את השיר "I Will Survive" של הזמרת האמריקאית גלוריה גיינור.
"After Like", בדומה לקודמו, הגיע לראש המצעד הדיגיטלי של סירקל, ובכך היה לסינגל השני שלהן שעשה זאת, וכן הגיע למקום התשיעי בבילבורד גלובל ללא ארצות הברית, ולמקום ה-23 במצעד הספוטיפיי העולמי.
הקליפ לשיר צבר 57 מיליון צפיות ביוטיוב כבר בשלושת ימיו הראשונים.
"After Like" אף הפך לשיר הראשון של הקבוצה שזכה ל-"Perfect all-kill", הישג שמתקבל כאשר שיר מדורג בו-זמנית במקום הראשון במצעד שבועי, יומי ובזמן אמת של פלטפורמות הזרמת המוזיקה השונות של דרום קוריאה, בהן מלון, Bugs, ג'יני מיוזיק ויוטיוב מיוזיק.
בתוכניות המוזיקה הקוריאניות הרוויח השיר 14 זכיות, והיה לשיר עם כמות הזכיות הגדולה ביותר באותה השנה.
מאוחר יותר אושר כי נמכרו למעלה מ-1.7 מיליון עותקי האלבום.
ב-10 באוגוסט, הוכרז באתר היפני הרשמי של הלהקה כי היא תערוך את הופעת הבכורה היפנית שלה בסתיו 2022. ב-8 בספטמבר, הוכרז שהגרסה היפנית ל-"Eleven" תצא לאור ב-19 באוקטובר.
הקליפ לגרסה היפנית פורסם חודש לפני, ב-19 בספטמבר, ואלבום הסינגל כלל את הסינגל עצמו, יחד עם רצועה חדשה ביפנית בשם "Queen of Hearts".
כבר בשבוע הראשון הוסמך האלבום לתואר זהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות היפני, הודות לסך מכירות של 88,312 עותקים.
ב-15 באוקטובר הופיעה הלהקה במהלך היום השני של KCON יפן, שהתקיים באריאקה ארנה, טוקיו, יפן.
ב-16 בנובמבר פרסמה הלהקה רמיקס חגיגי ל-"After Like", שנכנס ל-"Spotify Holiday Single" השנתי של ספוטיפיי, המורכב משירים של אמנים שונים שנבחרו ישירות על ידי ספוטיפיי לקראת עונת חג המולד של סוף השנה.
אייב הייתה לאמן הקוריאני הראשון שהשתתף בפרויקט.
ב-26 בנובמבר זכתה הלהקה בפרס ה-daesang הראשון שלהן ("הפרס הגדול") לשיר השנה בטקס פרסי המוזיקה של מלון לשנת 2022. מאוחר יותר, זכתה הלהקה בשלושה פרסי daesang נוספים בטקסים שונים.
ב-20 בדצמבר 2022 הוכרז כי הלהקה יופיע על שער גיליון ינואר 2023 של ווג קוריאה, ותהפוך ללהקה החמישית שעושה זאת, אחרי ביג באנג, אקסו, בלאקפינק ו-BTS.
ב-16 בינואר 2023 פרסמה אייב את הגרסה היפנית של הסינגל "Love Dive".
בין ה-11 ל-24 בפברואר 2023 החלה הלהקה את החלק הראשון של סיבוב ההופעות "The Prom Queens", שבמהלכו הופיעה בסיאול, יוקוהמה וקובה.
ב-16 במרץ הכריזה הלהקה על אלבום האולפן הראשון שלה, I've Ive, העתיד לצאת ב-10 באפריל.
חברות הלהקה זכו לקרדיטים עבור כתיבת 7 מתוך 11 השירים שלהם שבאלבום.
ב-24 במרץ הוכרז כי הלהקה חתמה בחברת התקליטים קולומביה רקורדס, השייכת מסוני מיוזיק, למטרות קידום בארצות הברית כחלק משיתוף הפעולה של קקאו אנטרטיינמנט, חברת האם של סטארשיפ אנטרטיינמנט, עם החברה.
שבוע לאחר מכן הופיעה הלהקה ב-Music Bank שהתקיים בפריז לה דפנס ארנה, פריז, צרפת.
ב-10 באפריל יצא לאור אלבום האולפן הראשון באורך מלא של הלהקה ,I've Ive.
הסינגל המוביל "I Am", הגיע למקום הראשון במצעד הדיגיטלי של סירקל, והיה לשיר השלישי של הלהקה שהשיג Perfect all-kill במצעדי המוזיקה הקוריאניים.
הודות לשני הסינגלים, "I Am" ו-"Kitsch", הפכה אייב ללהקה הראשונה שהשיגה Perfect all-kill בשני שירים מתוך אלבום אחד מאז 2NE1 שעשתה זאת ב-2011. ב-11 באפריל הודיעה סטארשיפ אנטרטיינמנט שחברת הלהקה ריי תשבית באופן זמני את פעילותה בלהקה מסיבות בריאותיות.
ב-9 במאי יצא לאור "Wave", הסינגל המוביל מתוך המיני-אלבום היפני הנושא את אותו השם.
ב-26 במאי הודיעה סטארשיפ על חזרתה של ריי לפעילות לאחר חודש של הפסקה.
ב-31 במאי הגיע Wave למקום הראשון במצעד האלבומים היומי של אוריקון, ולאחר מכן הגיע למקום הראשון גם במצעד השבועי.
Wave אף כבש את ראש מצעד באלבומים של בילבורד יפן וזכה לתואר זהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות היפני.
בין ה-17 ביוני עד ל-9 ביולי, השלימה הלהקה את החלק השני של סיבוב ההופעות הראשון שלהן, The Prom Queens, שהורכב משש הופעות ברחבי דרום מזרח אסיה וטאיוואן.
בסך הכל, הגיע סיבוב ההופעות לתפוסה של 97,000 צופים.
ב-13 ביולי פרסמה אייב את הסינגל השיווקי "I Want", בשיתוף פעולה עם חברת פפסי.
ב-22 ביולי הופיעה הלהקה באצטדיון מטרופוליטנו שבמדריד, ספרד כחלק מההרכב ל-K-pop Lux SBS Super Concert.
באוגוסט, הוכרז שהלהקה תצא לסיבוב ההופעות העולמי הראשון שלה, Show What I Have, שיחל באוקטובר, וכן כי הלהקה תחשוף לראשונה את המיני-אלבום החדש שלה, העתיד לצאת באותו החודש, במהלך התחנה הראשונה של סיבוב ההופעות.
ב-3 בספטמבר הוכרז כי המיני-אלבום, ששמו I've Mine, עתיד לצאת ב-13 באוקטובר, וכי הוא יכיל שלושה סינגלים; הסינגל הראשון, "Either Way", יפורסם ב-25 בספטמבר, השני, "Off the Record", ב-6 באוקטובר, והסינגל השלישי, "Baddie", ייצא לצד שאר הרצועות.
כל שלושת הסינגלים נכנסו ל-15 המובילים של במצעד הדיגיטלי של סירקל, כאשר "Baddie" הגיע למקום הראשון והפך לסינגל הרביעי של הלהקה שהשיג Perfect all-kill.
ב-9 בנובמבר, הכריזה לייב ניישן אנטרטיינמנט רשימת על סיבוב ההופעות העולמי של הלהקה - "Show What I Have World Tour", וכי הוא יכלול 24 הופעות שיתפרסו בערים שונות ברחבי דרום מזרח אסיה, צפון אמריקה, אירופה, בריטניה, אמריקה הדרומית, מזרח אסיה ואוסטרליה.
ב-10 בנובמבר אושר כי חברת הלהקה ליז תשתתף בסינגל "Nobody", לצד סויון מ- ווינטר מאספה, שייצא ב-16 בנובמבר.
ב-19 בינואר 2024, הוציאה הלהקה את הסינגל הדיגיטלי הראשון שלה בשפה האנגלית, "All Night", בהשתתפות הראפרית האמריקאית סוויטי.
הרצועה היא רמיקס ל-"All Night" של הצמד השוודי איקונה פופ.
הקליפ לשיר צולם ברחוב 222 W 6th St שבסן פדרו, שכונה בלוס אנג'לס.
ב-29 במרץ אושר כי אייב תבצע את שיר הנושא החדש לסדרת האנימה "פוקימון אופקים", ששמו "Will".
ב-12 באפריל, יצא "Will" רשמית לפלטפורמות הפצת המוזיקה, והקליפ עלה לערוץ היוטיוב הרשמי של פוקימון.
ב-3 באפריל הוכרז רשמית כי אייב יוציאו לאור את המיני-אלבום השני שלהם, Ive Switch, ב-29 באפריל, עם שני סינגלים: "Heya" ו-"Accendio".
ב-28 ביוני, אייב הוציאו את הסינגל הפרסומי השני שלהם עבור פפסי, בשם "Summer Festa".
ב-15 ביולי הוכרז כי המיני-אלבום היפני השני שלהם, Alive, ייצא ב-28 באוגוסט.
ב-3 באוגוסט הופיעו Ive בלייב בפסטיבל המוזיקה לולהפלוזה בשיקגו.
ב-8 בנובמבר הלהקה הוציאה את הסינגל "Supernova Love" בשיתוף פעולה עם ה-DJ והמפיק הצרפתי דייוויד גטה.
בספטמבר 2022 מונו חברות הלהקה לשגרירות של "קמפיין כולם" השנתי של הצלב האדום הקוריאני לקידום התנדבות.
באוגוסט 2022 הופיעו חברות הלהקה כפרזנטוריות עבור המותג "V Coloring" של קבוצת SK.
בינואר 2023 נבחרו אייב לדגמן ל"פרויקט פפסי 2023", שיתוף פעולה בין סטארשיפ אנטרטיינמנט ופפסי.
באותו חודש נבחרה הלהקה לדגמן גם לפאפא ג'ונס פיצה.
באפריל, הפכה הלהקה לפרזנטוריות של תה משי התירס של קוואנגדונג פרמצבטיקה.
ביוני נבחרו חברות הלהקה להיות השגרירות של חברת ההלבשה פומה באסיה ובאוקיינוס השקט.
ב-13 ביולי פרסמה הלהקה את הסינגל השיווקי "I Want", בשיתוף פעולה עם חברת פפסי וביוני 2024 את הסינגל השני "Summer Festa".
ב-14 בפברואר 2023 תרמו אייב וסטארשיפ אנטרטיינמנט 150 מיליון וון דרום קוריאני לעמותת Hope Bridge National Disaster Relief Association לצורך סיוע חירום בעקבות רעידות האדמה בטורקיה ובסוריה.
המוזיקה של אייב מתאפיינת בשילוב של כלי נגינה אלקטרוניים, מנגינות קליטות וביטים דינמיים.
מאז הופעת הבכורה שלה בסוף 2021, הלהקה צברה ניסיון בעשיית מוזיקה מז'אנרים שונים, בהם פופ, דאנס, נו-דיסקו ו-R&B.
מילות השירים עוסקות לעיתים קרובות בנושאים אינטרוספקטיביים של זהות, תפיסה עצמית ואהבה עצמית.
ברצועות "Either Way" ו-"My Satisfaction", מתמודדת הלהקה עם המורכבות של צמיחה והעצמה אישית.
חלק מהשירים עוסקים בנושאים אחרים איתם ניתן להזדהות, כדוגמת חוסר ביטחון וגילוי עצמי.
בינואר 2022 נבחרה אייב לאמן הקיי-פופ המצופה ביותר של השנה על ידי 31 מומחים של סוכנויות מוזיקה וחברות בידור שונות.
בנובמבר 2022 ערכה JoyNews24 סקר על 200 בכירים בתעשיית הבידור כדי לקבוע את "אמן השנה", שבסיומו הוצבה אייב בראש הדירוג.
באותו חודש, מכון השיווק היפני "Shibuya109", המנוהל על ידי Shibuya109 Entertainment, ערך סקר לנשים בגילאי 15 עד 24 אודות "הדור הבא של איידולים בקיי-פופ", שגם בו תפסה הלהקה את המקום הראשון.
בדצמבר 2022 זכתה הלהקה בתואר "הזמר הטוב ביותר של השנה" והוצבה במקום השני לתואר "טירון השנה", שהוענקו על ידי מומחים מ-33 משרדי מוזיקת פופ מחברות בידור שונות.
באותו חודש, ערך מכון המחקר Zsouken סקר אודות מי הם האמנים הפופולריים ביותר ביפן עבור דור ה-Z, בו דורגה הלהקה במקום החמישי, הודות ל-12.3% מהקולות בקרב 120,000 משתתפים, ובכך זכו למיקום הגבוה ביותר עבור אמן שאינו יפני.
הלהקה אף נכללה ברשימת ב-Power Celebrity 40 לשנת 2023 של פורבס קוריאה.
מאז הופעת הבכורה, זכתה הלהקה בפרסים שונים, בהם ארבעה פרסי MAMA, שבעה פרסי מוזיקה של מלון, חמישה פרסי דיסק הזהב, שישה פרסי מוזיקה של סירקל צt'רט, שני פרסי מוזיקה של סיאול, ופרס VMA יפן אחד.
בין קטגוריות הפרסים בהם זכו נמנים "טירוניות השנה", "להקת הבנות הטובה ביותר" ו"שיר השנה".
בשנת 2024 ליז הוכתרה כ"הפנים היפות של השנה" בטקס פרסי MAMA.
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס MAMA2025להקת הבנות הטובה ביותראייבאמן אוליב יאנג קיי-ביוטיאמן בימתי – סופר ויזההמבצע הגלובלי האהוב ביותרלהקת בנות אהובההופעת הריקוד הטובה ביותר – להקת בנות"Rebel Heart"שיר המגמה העולמית
בשנת 2023 זכה אלבומן הראשון "IVE" בפרס "אלבום השנה", בנוסף זכו גם בפרסים ב"בחירת המעריצים" וב"הופעה הטובה ביותר" ובשנת 2022 זכו ב"להקת השנה" ושירן "LOVE DIVE" זכה לשיר השנה בטקס פרסי הMAMA.
המידע שלהלן לקוח מהאתר של סטארשיפ אנטרטיינמנט:
אהן- יוג'ין (An Yujin) (유진) - רקדנית, סולנית
גאול (Gaeul) (가을) - רקדנית, ראפרית
ריי (Rei) (레이) - ראפר, סולנית
גאנג ווניונג (Jang Wonyoung) (원영) – סולנית
ליז (Liz) (리즈) – סולנית ראשית, רקדנית, פסנתרנית
ליסאו (Leeseo) (이서) – סולנית
שם שנה במאי (ם) מקור "Have What We Want" 2021 ריגנד פילם סטודיו "Show What I Have" האוס אוף טים "Dear.
שנה שם הערות מקור 2021–הווה Ive On מאחורי הקלעים של פעילויות הלהקה וקידום מוזיקה 2021–2024 תוכנית בידור 2022–הווה Ive Log ולוגים של חברות הלהקה Ive Off מאחורי הקלעים של פעילויות הלהקה שאינן מוזיקה
קום ארנה 26 באוגוסט 2023 Krazy K-Pop Super Concert ניו יורק UBS ארנה
אייבור ורינסדוטיר (באלפבית רוני: ᛅᛁᚢᛅᚱ, "אייבור בת ורין") היא דמות בדיונית שמופיעה במשחק "Assassin's Creed Valhalla מתוך סדרת משחקי Assassin's Creed של חברת יוביסופט.
את הדמות מגלמת השחקנית ססילי סטנספיל באמצעות דיבוב ולכידת תנועה, בעוד את הדמות ממין זכר מגלם השחקן מגנוס בְּרוּן.
בהיסטוריה הבדיונית של סדרת המשחקים, אייבור היא בתולת מגן (ומאוחר יותר גם יארלסקונה) ויקינגית מנורווגיה של סוף המאה ה-9, שערכה פשיטות עם שבט העורב שלה על ממלכת אנגליה.
היא צאצאית של אודין, אל מעורר יראה מהמיתולוגיה הנורדית והגרמאנית ומלך האסיר מבני האיסו, חייזרים קדומים שהיו קיימים עוד משחר האנושות ושידועים בתור הציוויליזציה הראשונה.
אייבור היא בתם של האצילים רוסטה ו-ורין, שהשביעו את נאמנותם ליארל סטירביורן סיגוולדיסון משבט העורב.
היא אומצה בידי סטירביורן לאחר מותם של הוריה בפשיטה של קיוטבה האכזר ושבט הזאב שלו.
היא גדלה לצד אחיה המאמץ סיגורד סטירביורנסון, והעבירה את מרבית ילדותה בחיפוש אחר תהילה כדי לחסל את קיוטבה ולנקום את מות הוריה.
דמותה של אייבור הוצגה בסטרימינג בשידור חי בידי חברת יוביסופט כדמות שניתן להחליף בין המינים שלה - אופציה שהוצגה לראשונה במשחק הקודם, "Assassin's Creed Odyssey".
הכותב הראשי דרבי מק'דביט אישר ששתי הדמויות הן קאנוניות לסיפור, אך בצורה שתהיה הגיונית ושונה ממה שהוצג ב"אודיסיאה", שכן שם דובר על שתי דמויות שונות.
לדבריו, שיטת המשחקיות המומלצת היא "לתת למתקן האנימוס להחליט".
בחירה זו תאפשר שדמותה הנשית של אייבור תהיה נוכחת במרביתו של המשחק, למעט קשת הסיפור שמתייחסת לממצאים העתיקים של בני האיסו, ובה הדמות מופיעה בצורתה הגברית כהתגלמותו הפיזית של אודין.
בניגוד גמור, הנובליזציות על המשחק Assassin's Creed: Valhalla – Song of Glory והסיפור המקושר Assassin's Creed: Valhalla - Geirmund's Saga מציגות בבלעדיות את אייבור ממין נקבה.
מראה החיצוני של אייבור, כולל לבושה, שיערה וצבעי המלחמה שלה ניתנים לשינוי במהלך המשחק.
את קולו הגברי של אייבור מדובב השחקן הדני מגנוס בְּרוּן, שגם מדובב את דמויותיהם של ורין ואודין; בעוד את קולה הנשי של אייבור מדובבת השחקנית הדנית ססילי סטנספיל, שגם מדובבת את קולה של רוסטה.
את קולה של אייבור הצעירה דובבה אידוּן מילור אולסן, שגם דיבבה את דמויותיהם של אסטה, קייג'ה ורטאטוסק.
אמני הקונספט שהיו מעורבים בעיצובה של אייבור שאבו השראה מהתייחסויות רבות מהתרבות הפופולרית.
המעצבת ילים קים ציינה שהמנהל האמנותי לשעבר אשרף איסמעיל ("Assassin's Creed Origins") נתן לה רעיון להשתמש בסצנת הטנק מסרט האנימה משנת 1995 "Ghost in the Shell" כנקודה להשראה, והשוותה את אייבור לפרוטגוניסטית של הסרט, מייג'ור מוטוקו קוסנאגי, היות ששתיהן נלחמות בעוצמה למען בני בריתן, אפילו אם ההשלכות לכך הן הרסניות.
אייבור נולדה בשנת 847 לספירה לרוסטה ו-ורין, שני אצילים זוטרים מנורווגיה.
שנה זו נחשבה לשנה בה הכתה מגפה בארץ, והשניים נאלצו לעבור ממקום מושבם בטרם התיישבו באדמתו של אימאר, אחיה של רוסטה.
אייבור גדלה לצד בן דודה באריד, בנו של אימאר, עד אשר משפחתו עברה לדבלין שבאירלנד מספר שנים לאחר מכן.
משפחתה של אייבור עברה להתיישב בהלבואר, התיישבות קטנה בצפון ריג'פילק - שטח שבשליטת השבט של סטירביורן סיגוולדיסון.
עם הזמן, המשפחה פיתחה יחסי ידידות עם סטירביורן ומשפחתו, ואייבור התחברה לבנו סיגורד, וגדלה לצידו.
בשנת 856 לספירה, אייבור השתתפה במשתה שנערך בידי אביה כדי לכבד את סטירביורן ולהשביע את נאמנותו ליארל.
אייבור העניקה לסטירביורן מתנה לבקשתם של הוריה, אך באמצע החגיגות, ההתיישבות נפשטה בידי קיוטבה האכזר ושבט הזאב שלו.
אייבור חזתה באביה, שנאלץ להניח את גרזנו ולהתעקש בפני קיוטבה שיחוס על חיי משפחתו אם ורין ימסור את חייו למענו, מה שהוביל למותם של הוריה.
כמעט מיידית, קיוטבה שבר את ההבטחה והורה לאנשיו להרוג את אנשי הכפר.
אייבור ניצלה בידי סיגורד, שהצליח לפנות את ההתיישבות השכנה בעודו רכוב על סוס, אך הוא הופרד מאייבור לאחר שהותקל בידי אחד מהפושטים של קיוטבה.
אייבור מצאה את עצמה במרכזו של אגם קפוא, אחרי נפילה ארוכה מראש הצוק, ופגשה בזאב שראה אותה כטרף.
היא זחלה לעבר גרזן שנפל על האגם בדיוק כשהזאב תקף אותה ונשך את צווארה בפראות.
המעשה גרם לה להזות זיכרון חלקי של אודין, ולזעוק מכאבים.
זעקותיה משכו שני עורבים, שהסיחו את דעתו של הזאב מספיק זמן כדי שאייבור תגיע לגרזן ותהרוג את הזאב.
התקרית באגם הקפוא העניקה לאייבור את כינוייה "נושקה בידי הזאב" ("Wolf-Kissed").
מכאן ואילך היא יכלה לשמוע את קולו של אודין, אחד מאבותיה הקדמונים מבני האיסו, בראשה, למרות שהיא לא הייתה מודעת לכך.
עם השנים, היא הפסיקה לראות חזיונות של זכרונותיו ושכחה מהקולות שבראשה.
הקרבתו לכאורה של ורין גרמה לכך שאייבור החלה לנטור טינה לאביה על חולשתו.
היא נלקחה בידי סיגורד וגדלה באחוזתו של סטירביורן עד לבגרותה.
בזמן זה היא התיידדה עם שבט המינגסונס השכן, בהנהגת יארל המינג, יד ימינו טריגווה ו-וילי המינג, בנו של המינג.
בבגרותה, אייבור פשטה על התיישבויות שהיו נאמנות לקיוטבה, בזמן שסיגורד ערך מסעות ימיים ברחבי אירופה.
לאחר שובו של אחיה ממסעותיו, בשנת 872 לספירה, הוא הביא עמו את חברי מסדר הנחבאים באסם אבן אסחאק והיית'ם.
בהיכרותם הראשונה, הם העניקו לה במתנה להב נסתר, שבו היא השתמשה כדי להילחם באויביה.
אחרי שהרגה את קיוטבה ולקחה את אדמותיו בעזרת צבאו של גות'רום החכם, אייבור גילתה שסטירביורן העביר את אדמותיו למלך האראלד, למורת רוחם של סיגורד ושל מרבית שבט העורב.
השניים מחליטים לעזוב את נורווגיה ובהגירה המונית לעבור לאנגליה.
הם מתיישבים בלסטרשייר ומקימים התיישבות לה הם קוראים בשם רייבנסת'ורפ.
היא מעבירה את השנים הבאות בבנייתה של ההתיישבות ובהרחבתה, תוך כריתת בריתות עם הצבא הוויקינגי הגדול, עם בניו של רגנאר לודברוק, עם שבט המינגסון וממלכות אנגליה השכנות.
כמו כן, היא גם עזרה להיית'ם להיפטר ממסדר העתיקים ששלט באנגליה בעזרתו החשאית של אלפרד הגדול, מלך ממלכת וסקס.
אולם, הדבר הוביל ללא ידיעתה להקמתו של מסדר הטמפלרים.
בזמן זה, אייבור נעשתה מודעת להיותה גלגול נשמתו של אודין על ידי חזיונות חוזרים ונשנים של חייה הקודמים, ובעזרתה של הנביאה ולקה.
אולם, היא מסרבת לקבל את מרותו של אודין.
בשנת 879 לספירה, אייבור משמשת כיארלסקונה עבור שבטה.
היא מזומנת לדבלין על ידי באריד מק אימאר, בן דודהּ מצד אמהּ.
היא עוזרת לו להבטיח את שלטונו על ידי כריתת ברית עם פלאן סינה, המלך העליון של אירלנד.
היא גם נלחמת נגד הילדים של דאנו, כת דרואידים שמבקשת למנוע מהאמונות הנורדית והנוצרית מלהחליף את האמונה שלהם.
מספר שנים לאחר מכן, אייבור השתתפה במצור הוויקינגי השני על פריז, לצד שבט אלגרינד של סיגפריד, בעוד הם נלחמים נגד שלטון הטרור של קרל השמן, ולמנוע ממנו להגיע לממלכת אנגליה ולכבוש אותה.
על הדרך, אייבור מגלה מזימה של "הבלאטורה דיי", קבוצת קנאים פנאטיים שמטרתה לגרש את הפגאניזם מפרנקיה.
הקבוצה מבקשת לעשות זאת בעזרתו של המלך המטורף.
הרפתקאותיה של אייבור ברחבי אנגליה הפגישו אותה עם שכירת החרב קסנדרה, שעזרה לה להשיב את תפוח עדן מהאי הסקוטי סקאי.
היא גם עוזרת לחברת מסדר הנחבאים רושאן, שמבקשת ממנה להתנקש בחייה של חברת מסדר העתיקים מאקירה.
לבסוף, פעולותיה של אייבור מבטיחות את הכחדתו כליל של מסדר העתיקים מאנגליה, ושכל פיסות העדן יישמרו הרחק מידיהם של אלה שמבקשים לעשות רע.
מסדר הנחבאים - שברבות הימים יהפוך לאחוות המתנקשים - מקים באנגליה מפקדה, בה יהיו בהמשך חברים כמו אדוארד קנוויי והתאומים פריי.
בשנת 889 לספירה, אייבור מחליטה ללמוד יותר על עברה ועל בני האיסו מזיכרונותיו של אודין.
היא נפרדת לשלום מחבריה וממכריה ועוזבת את אנגליה אל עבר וינלנד שבאמריקה הצפונית.
היא העבירה את שנותיה האחרונות בשיחות עם אודין והתיידדה עם שבט הילידים של הקולוניות לעתיד, מהם יגיע המתנקש ראדונהאגדו.
בשנת 2020, שרידיה של אייבור מתגלים בידי המתנקשים, שמשתמשים בזכרונותיה הגנטיים כדי לאתר את מיקומו של תא היגדראסיל ובכך להציל את כדור הארץ מפני אסון מתקרב.
אייבור גולדסמיד סמואל מונטגיו היה יהודי בריטי, קולנוען, תסריטאי, מפיק, מבקר קולנוע, סופר, פעיל אקטיביסיטי, שחקן טניס שולחן, נשיא איגוד טניס השולחן האנגלי, המייסד של הפדרציה הבינלאומית לטניס שולחן, עמד בראשה במשך כ-40 שנים (1926–1967).
פיתח תרבות קולנוע אינטלקטואלית תוססת בבריטניה במהלך השנים שבין שתי מלחמות העולם ומרגל קומוניסטי בשנות ה-30.
מונטגיו נולד ברובע קנזינגטון, לונדון למשפחה אריסטוקרטית.
בית המשפחה היה ארמון פאר שהעסיק משרתים רבים.
בנם השלישי של גלדיס (לבית גולדסמיד) והברון לואי מונטגיו , בן דודו של הרברט סמואל, ונכדו של הברון סמואל מונטגיו.
בני שושלת בנקאים יהודים בעלי אחוזה בקנזינגטון.
הוא למד בבית הספר ווסטמינסטר ובקינג'ס קולג', אוניברסיטת קיימברידג', שם כתב בגרנטה והיה מעורב במחקר בזואולוגיה.
בשנת 1925 הקים ביחד עם סידני ברנשטיין את אגודת הסרטים של לונדון, איגוד הקולנוע הבריטי הראשון.
הוא הפך למבקר הקולנוע הראשון של "האובזרבר".
המאמר הראשון היה על "הדייר" של אלפרד היצ'קוק ב-1926. הוא שימש כמפיק סרטים בכמה מהמותחנים של היצ'קוק.
מונטגיו הצטרף ל' לאחר מכן למפלגה הסוציאליסטית הבריטית ולאחר מכן ל.
יצר קשרים עם יוצרי קולנוע רוסים ששינו את שפת העריכה והמונטאז' בשנות ה-20. ב-1930 הצטרף לחברו סרגיי אייזנשטיין לניו יורק ולהוליווד.
מאוחר יותר יצר סרטים על מלחמת האזרחים בספרד.
בשנת 1934 הוא ביים את הסרט התיעודי "כנפיים על האוורסט" ביחד עם ג'פרי ברקס .
ב-1933 היה מונטגו חבר מייסד באיגוד טכנאי הקולנוע והטלוויזיה, שם מילא תפקידים עד שנות ה-60. בשנת 1934, ייסד את המכון לקולנוע מתקדם, שם עבד כמבקר קולנוע, לאחר מלחמת העולם השנייה.
הוא גם כיהן במועצת השלום העולמית .
מונטגיו היה חבר במועצה לשימור בעלי חיים ודאג לסוס פרז'וואלסקי במונגוליה שהיה בסכנת הכחדה.
לזוג לא נולדו ילדים, אך הוא אימץ את בתה הצעירה של איילין, רונה בארנט (1922–1996).
מונטגיו היה שחקן טניס שולחן, שייצג את בריטניה בתחרויות ברחבי העולם.
ב-1922 בהיותו בן 17 הוא ייסד את איגוד טניס השולחן האנגלי (ETTA), וכיהן מספר שנים כיו"ר וכנשיא.
ב-1926 הוא נרתם לעזור להקים ולממן את אליפות העולם הראשונה שנערכה בלונדון.
באותה שנה הוא הקים את הפדרציה הבינלאומית לטניס שולחן והיה לנשיאה במשך יותר מארבעים שנה, עד לפרישתו בשנת 1967.
גיוס על ידי המודיעין הסובייטי
אחיו יואן מונטגיו, קצין מודיעין ימי במלחמת העולם השנייה, המוח מאחרוי מבצע קציצה, הונאה המוצלחת שהשיקה את הפלישה לסיציליה.
מזכיר הנספח הצבאי הסובייטי בלונדון, סיימון דוידוביץ' קרמר, גייס את אייבור מונטגיו ב-25 ביולי 1940. תפקידו היה ליצור "קבוצת X" של חברים בעלי דעות דומות לשלו.
שנה לאחר מכן, פלש היטלר לברית המועצות שהפכה לבעלת ברית של בריטניה, כך שעד יוני 1941, שני האחים עבדו מבחינה טכנית עבור אותו צד.
אייבור ידע על עבודת המודיעין של אחיו, אבל אחיו לא ידע את שלו.
סוכני הנגד של הביון הבריטי (MI5), חשדו באייבור באופן כללי בגלל הפוליטיקה הקומוניסטית שלו, וההתרועעות שלו עם רוסים.
הם הקשיבו לטלפון שלו ופתחו את הדואר שלו, אבל לא מצאו שום דבר ספציפי, לרווחתו הרבה של אחיו יואן, שחשש שהקריירה שלו תושפע לרעה מהפעילויות של אחיו הצעיר.
רק לאחר הפענוח בשנות ה-60 של מסמכי וינונה ממרץ 1940 עד אפריל 1942 הוא זוהה לכאורה כ"אייבור מונטגיו, הקומוניסט, העיתונאי והמרצה המקומי הידוע", שם הקוד "אינטליגנציה".
הפענוחים של וינונה, בוטלו ב-1995 ומעולם לא שימשו בשום משפט אמריקאי או בריטי בגין בגידה.
1927 – Blighty (מבוסס על סיפור שלו)
1956 – האיש האחרון שנתלה?
1928 – פרחי תירס / בקבוקים כחולים
1929 – סערת לה סאראז (ביחד עם סרגיי אייזנשטיין והנס ריכטר)
1934 – כנפיים מעל האוורסט (סרט קצר)
1934 – האיש שידע יותר מדי
1934 – ההולנדית הישנה שלי
1935 – חלוף הקומה השלישית בחזרה
1970 – הבן הצעיר, אוטוביוגרפיה
בשנת 1959 זכה מונטגיו זכה בפרס לנין לשלום, שניתן על ידי ממשלת ברית המועצות למקבלים שעבודתם מקדמת את מטרת הסוציאליזם, בעיקר מחוץ לברית המועצות.
בשנת 1984 זכה מונטגיו להיכלל ביד לאיש הספורט היהודי שבמכון וינגייט
בשנת 1995 הוכנס מונטגיו להיכל התהילה הבינלאומי של טניס השולחן.
אחיו הבכור, סטיוארט מונטגיו, פנה לעסקי הבנקאות של המשפחה.
אחיו השני, יואן מונטגיו, קצין מודיעין בצי המלכותי הבריטי במלחמת העולם השנייה, שופט וסופר.
נודע בהובלת "מבצע קציצה", פעולה שהטעתה את גרמניה הנאצית לחשוב שכוחות הפלישה של בעלות הברית ינחתו ביוון ולא בסיציליה במסגרת מבצע האסקי.
החזיק בכמה תוארי אצולה בריטיים.
דודו הוא אדווין מונטגיו, בנו השני של סמואל מונטגיו, מדינאי בריטי ליברלי, חבר המועצה המלכותית ומזכיר המדינה להודו ודודתו היא ליליאן הלן מונטגיו, בתו של סמואל מונטגיו, עובדת סוציאלית, שופטת בבית משפט לנוער בלונדון ופעילת יהדות ליברלית (בריטניה).
אוריס אברם "אייב" מרדוק הבן היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בשני הבתים של הקונגרס של ארצות הברית מטעם יוטה.
מ-1947 עד 1957 כיהן כחבר במועצה הלאומית ליחסי עבודה.
מרדוק נולד ב-18 ביולי 1893 באוסטין, נבדה, ועבר עם הוריו לביבר, יוטה, בשנת 1898. מרדוק למד בבתי הספר הציבוריים ובאקדמיית מרדוק בביבר, ובאוניברסיטת יוטה בסולט לייק סיטי.
מרדוק למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1922.
הוא היה חבר במועצת העיר ביבר בשנים 1920 ו-1921 והיה פרקליט מחוזי בשנים 1923–1924, 1927–1928 ו-1931–1932. הוא שימש כפרקליט העיר ביבר בין השנים 1926 ל-1933, והיה מועמד דמוקרטי לתפקיד תובע מחוז של המחוז החמישי של יוטה ב-1928, אולם לא הצליח להיבחר.
בשנת 1932, מרדוק התמודד ונבחר כדמוקרטי לקונגרס ה-73 ונבחר מחדש לשלושת הקונגרסים הבאים, וכיהן מ-4 במרץ 1933 ועד 3 בינואר 1941. במקום להתמודד לבחירה מחדש ב-1940, הוא קרא תיגר על הסנאטור המכהן ויליאם ה.
קינג התנגד להצעתו של הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט להרחיב את בית המשפט העליון ואת מועמדותו של רוזוולט לכהונה שלישית חסרת תקדים, בעוד מרדוק היה "100% תומך הניו דיל" שתמך מאוד ברוזוולט.
מרדוק ניצח את קינג על המועמדות ונבחר לדמוקרט לסנאט, וכיהן מ-3 בינואר 1941 עד 3 בינואר 1947.
מרדוק הובס על ידי הרפובליקני ארתור ויויאן ווטקינס בהתמודדותו לבחירה מחדש ב-1946. לאחר תבוסתו, הוא חידש את עיסוקו בעריכת הדין ועסק בעיסוקים חקלאיים ובגידול בעלי חיים.
מ-1947 עד 1957, הוא היה חבר במועצה הלאומית ליחסי עבודה ובשנת 1960 היה חבר בפאנל יחסי העבודה-ניהול של אנרגיה אטומית.
מרדוק מת מסיבות טבעיות בבת'סדה, מרילנד, ב-15 בספטמבר 1979, ונקבר בבית הקברות מאונטיין ויו בביבר, יוטה.
אייבט (בסומלית: Ceebaad) הוא האי השני בגודלו מבין ששת האיים בארכיפלג זיילה.
זהו אי נמוך וחולי, הרווי מאוד בשיחים, שאורכו כ-2.8 קילומטרים ורוחבו כ-800 מטרים.
הוא מוקף בשונית הגדולה פי כמה ממנו.
שטחו של האי הוא 1.58 קמ"ר, והוא ממוקם כ-1.9 קילומטרים צפונית לאי סקדין, הגדול ביותר בארכיפלג, וכ-21 קילומטרים מזרחית לגבול ג'יבוטי .
אי זה, יחד עם סקדין, נחשב לאתר מרכזי.
האי אינו מיושב דרך קבע.
אייגרס קלביטיס (Aigars Kalvītis; נולד ב-27 ביוני 1966) היה ראש ממשלת לטביה בשנים 2004–2007.
קלביטיס סיים את לימודיו באוניברסיטה החקלאית של לטביה בשנת 1992 עם תואר בכלכלה.
משנה זו עד שנת 1998 עבד במשרת מנהל בעסקי החקלאות.
קלביטיס היה אחד המממנים של מפלגת העם של לטביה.
ב־1997 נבחר לחבר הפרלמנט הלטבי.
לאחר מכן, ב־1999, נבחר לתפקיד שר החקלאות ושירת בתפקיד עד שנת 2000. ב־2000 מונה לתפקיד שר הכלכלה וכיהן בו עד שנת 2002. במהלך שנים אלו גם הפך ליו"ר מפלגתו ובשנת 2004 נבחר לתפקיד ראש ממשלת לטביה.
הוא כיהן בתפקיד זה עד לשנת 2007 כאשר הוחלף על ידי איברס גודמניס.
בשנת 2009 הודיע על כך שהוא עוזב את הפוליטיקה.
לאחר פרישה מפוליטיקה הוא השתלב במגזר הפרטי.
בשנת 2016 הוא נבחר ליושב ראש של "פדרציה הלטבית להוקי קרח".
אייגיסתוס (ביוונית עתיקה: Αἴγισθος) הוא דמות מהמיתולוגיה היוונית, בנם של תיאסטס ושל בתו, פלופיה, המאהב של קליטמנסטרה, אשת אגממנון ואבי אלטה.
בין האחים התאומים אטראוס ותיאסטס היה סכסוך שלווה בפגיעות קשות.
אטראוס הרג את בניו של תיאסטס והגיש לו את בשרם למאכל.
תיאסטס חיפש דרך לנקום ואורקל אמר לו שאם בתו פלופיה תלד לו בן, הבן הזה יהרוג את אטראוס.
לאחר הלידה, פלופיה הנכלמת מכך שהרתה לאביה, זנחה את התינוק, אך רועה צאן שמצא אותו מסר אותו לאטראוס מבלי שהם ידעו את זהות התינוק.
אטראוס גידל את התינוק, אייגיסתוס, והתייחס אליו כאל בנו.
כשאייגיסתוס בגר, הגיע תיאסטס, סיפר לאייגיסתוס שהוא אביו וסבו והסית אותו נגד אטראוס.
מהמלחמה חזר אגממנון המנצח כשהוא מביא איתו פילגש חדשה, קסנדרה.
קליטמנסטרה ואייגיסתוס רצחו את אגממנון ואת קסנדרה ואת ילדיהם, התאומים פלופס וטלדאמוס.
אייבנהו הוא רומן היסטורי מאת וולטר סקוט, שיצא לראשונה בשנת 1819. עלילת הספר מתרחשת במאה ה-12 באנגליה, על רקע הכיבוש הנורמני הרודה בסקסונים הילידים ומסעות הצלב לארץ הקודש.
הפופולריות הרבה של הספר, שעמוס בהרפתקאות, קרבות אבירים ורומנטיקה - תרמה רבות להתעוררות ההתעניינות של קוראים רבים בעלילות ימי הביניים.
הסיפור מתרחש ב-1194, ונסוב אודות אחד מבתי האצולה הסקסוניים הבודדים שנותרו על אדמותיהם באנגליה, ולא נדחקו מפני מעמד האצולה הנורמני הכובש, הרומס את פשוטי העם הסקסונים.
סדריק הועיד את רוונה להינשא ללורד, שגם הוא היה בתור לירושת הכתר.
הספר פותח בקבוצה של אורחים בלתי קרואים שנזדמנה בליל סערה לטירה הממוקמת אי שם בין שפילד ודונקסטר (Doncaster), של האציל סדריק הסקסוני, והוא נאלץ לתת להם מקלט ללילה.
הקבוצה כוללת אבירים, בראשותו של האביר הידוע מקרב מסדר הטמפלרים, בריאן די בוא גילברט, כומר, עולה רגל מסתורי והיהודי יצחק.
עולה הרגל מספר ליצחק שהאביר בוא גילברט נתן בחשאי הוראה לעבדיו לרצוח את היהודי, והוא מסייע בידו להימלט מהטירה.
יצחק, שהיה מלווה בריבית מהעיר יורק, גומל לעולה הרגל במתנה משמעותית - סוס ושריון.
ימים מספר לאחר מכן, נערך באשבי, לנקסטר, בקרב עם רב, טורניר אבירים על ידי הנסיך ג'ון, שהיה אחיו של ריצ'רד לב הארי.
במהלכו של הטורניר מנצח אביר לבוש שחורים ומסכה את כל מתחריו, כולל את בריאן די בוא גילברט.
כנהוג למנצח, הוא מכתיר את ליידי רוונה כמלכת הטורניר, אך מסרב לחשוף את זהותו.
ביום השני של התחרות מופיע אביר נוסף עטוי במסכה, המכונה: "האביר ללא נחלה", וגם הוא מוכיח את גבורתו.
בסופו של יום מתגלה זהותו כווילפרד מאייבנהו - בנו האציל של סדריק שנושל מנחלתו.
הדבר גורם לחרדות אצל הנסיך ג'ון, שהשתלט על הממלכה בעת היעדרות אחיו המלך, מכיוון שהוא חושש לחזרתו ממסע הצלב של המלך, ריצ'רד לב הארי, שהיה פופולרי בקרב הנורמנים והסקסונים כאחד.
אייבנהו נפצע קשות בקרבות, ונלקח על ידי רבקה, בתו של יצחק, שעסקה בריפוי, בדרכם אל ביתם ביורק, כדי שתיטיב לטפל בו ללא הפרעה.
גם סדריק ואנשי חצרו, ביחד עם הליידי רוונה, נוסעים חזרה דרך יער שרווד לעבר ביתם.
שיירת הנוסעים נופלת בידי האבירים העוינים, אבל רובין הוד (המכונה בספר בשם רוברט לוקסלי) מיידע את האביר לבוש השחורים, המתגלה באמת כריצ'רד לב הארי, והם נלחמים ומסייעים לשבויים להשתחרר.
במהלך השבי מתאהב אחד האבירים בליידי רוונה, ואילו בריאן די בוא גילברט מצליח לחטוף את רבקה היהודיה ומתאהב בה נואשות, ובכך הוא מפר את שבועת הטמפלרים.
אלו מאשימים את רבקה במעשי כשפים והיא נידונה לשריפה.
בוא גילברט מציע לה בחשאי שתבקש אביר שילחם עבורה.
אייבנהו, שהחלים מפצעיו נעתר לבקשתה והוא מגיע ומנצח את האביר הטמפלרי.
אמנם אין הוא הורג אותו, אך בריאן די בוא גילברט מת בכל זאת ממה שראש המסדר הטמפלרי מכנה: משפטו של האל והוכחה לחפותה של רבקה.
סדריק סולח בסופו של דבר לאייבנהו ומתיר לו להינשא לרוונה, בעוד שרבקה ואביה יצחק מחליטים לעזוב את אנגליה לכיוון ספרד.
טרם צאתה את הארץ באה רבקה להיפרד מרוונה ומבקשת ממנה להביע את תודתה וברכתה לארוסה, אייבנהו.
לשאלתה של רוונה מדוע לא יישארו באנגליה, עונה רבקה: .
הספר זכה להצלחה מרובה מיד עם צאתו לאור.
ולא רק באנגליה, אלא ברחבי אירופה.
תיאוריו הריאליסטיים של סקוט את אנגליה במאה ה-12, המשולבים בהומור (ומבה, ליצן החצר של סדריק מספק הרבה מההומור בעלילה) כבשו את לב הקוראים.
חלק מהמבקרים התייחסו לרומן כספר שנועד בראש ובראשונה לעניין נערים.
מסעות אבירים, קרבות, עלילות מפותלות, הרפתקאות אהבה, עוולות ושחיתויות, שמגיעים בסופו של דבר לפתרונם הטוב.
מבקרים אחרים טענו שסקוט יצר רומן ריאליסטי תוסס שמבוסס על העבר, בלי להעניק עדיפות לצד זה או אחר.
לטענתם, וולטר סקוט מציג את שני הצדדים, הסקסונים והנורמנים על יתרונותיהם וחסרונותיהם, בעיצומו של מהלך שיביא בסופו של דבר להתמזגות.
אייבנהו הסקסוני וריצ'רד לב הארי הנורמני מסמלים את התקווה שבהרמוניה הנכספת בין הצדדים, וגם אם הספר לא מדייק בפרטים ההיסטוריים של התקופה, הרי אין זה ספר היסטוריה.
בספר, שגיבוריו הם אבירים, אצילים, מלכים ורוזנים אנגליים, כותב במאמר ב"הארץ" איתן בן יוסף, קשה שלא להתרשם מדמותה האמיצה, טובת הלב, הדעתנית של רבקה היהודייה הנאווה.
היא נרתמת להציל את אייבנהו, עומדת על דעתה מול זהירותו וקמצנותו של אביה, עומדת בפני חיזוריו המפתים של האביר הטמפלרי ולא בוגדת בדתה.
בניגוד ליסכה, בתו של שיילוק השקספירי, שממירה את דתה ומתכחשת לאביה ולעמה, רבקה אינה בוגדת באמונתה ואינה נוטשת את אביה.
אין פלא, אפוא, שהיא זוכה להגנתו של גיבור הספר, האביר הסקסוני הנבחר, וילפרד לבית אייבנהו, אשר איננו אדיש כלפיה כלל ועיקר.
אשר ליצחק היהודי, אביה של רבקה, ניתן לראות בו ניסיון של סקוט לתת גרסה משופרת יותר של שיילוק היהודי, שנוצרה על ידי שייקספיר, כמאתיים שנה קודם לכן.
עדות לכך ניתן למצוא בפתיחה של פרק 5 ב"אייבנהו", בה מצטט סקוט את נאומו המפורסם של שיילוק: "יהודי אנוכי!
האם לא כמוהו כנוצרי אותו לחם יאכל?...
אם תדגדגו אותנו – הלא נצחק?
אם תרעילונו – הלא נמות?..."
אן ון דר מרל טוענת שהציטוט דלעיל של סקוט בא להעביר את המסר, שעל אף שהיהודים בספרו הם עדיין נחותים, זוכים ליחס לא שוויוני ונאלצים לגלות מארצם – לא צריך להיות הבדל בינם ובין הנוצרים, סקסונים או נורמנים, והם זכאים לאותן הזכויות של כל נתיני המדינה.
זו הסיבה שסקוט יצר שתי דמויות יהודיות מרכזיות בספרו, כאשר אחת מהן היא חיובית לחלוטין (רבקה) ואילו אביה, הוא יהודי "משופר" מהגרסה השיילוקית.
וגם היהודים האלו, ששניהם משפיעים בצורה משמעותית על עלילות הספר "אייבנהו", נאלצים, בסופו של דבר, לגלות מארצם ולעבור לספרד.
ווליפרד (מ)אייבנהו - גיבור הסיפור, אביר אמיץ שחוזר ממסע הצלב השלישי.
ליידי רוֹוֶנָה - בת חסותו של סדריק ואהובתו של אייבנהו.
גרת' - מגדל החזירים של סדריק.
ואמבה - ליצן החצר של סדריק.
סדריק הסקסוני - בעל הטירה ברותרווד.
אביו של אייבנהו והאפוטרופוס של רוונה.
ראש המנזר אַיְמֶר - ראש מנזר ז'ורוו.
בריאן דה בוּאָה-גילבר - אביר במסדר אבירי ההיכל (טמפלרים) ובן לווייתו של ראש המנזר.
יצחק מיורק - סוחר יהודי העוזר לאייבנהו.
רבקה - בתו של יצחק, בעלת ידע ברפואה.
רוברט לוקסלי - שמו של רובין הוד.
מנהיג פורעי החוק "האיכרים העצמאיים", ידוע גם בשם "דיקון המושך בקשת".
האביר השחור - השם שבו השתמש ריצ'רד לב הארי כשחזר משוביו.
ידוע גם בכינוי "העצלן השחור".
רג'ינלד פרון-דה-בף - ברון שקיבל מהמלך ג'ון את נחלתו של אייבנהו.
מוריס דה-בראסי - ברון צרפתי המקורב לנסיך ג'ון, והחושק ברוונה.
הנסיך ג'ון - אחיו של המלך ריצ'רד.
וולטר סקוט, איבנהו, תרגם מאנגלית משה בן-אליעזר, תרגמן, תר"פ
וולטר סקוט, אייבנהו, תרגם אורי רפפורט, ערך ש' שיחור, עמיחי, 1955
וולטר סקוט, אייבנהו, בתרגום יצחק לבנון, הוצאת אריה, תשכ"ה
וולטר סקוט, אייבנהו, מאנגלית: אליעזר כרמי, רביבים, תש"ם
וולטר סקוט, אייבנהו, תרגמה חנה לבנת, סדרת מרגנית, זמורה-ביתן, 2004
"אייבנהו" הוסרט בקולנוע ובטלוויזיה מספר פעמים:
בשנת 1911 - "Ivanhoe" בבימויו של סטיוארט בלקטון
בשנת 1913 - "Ivanhoe" בבימויו של הרברט ברנון
בשנת 1952 - "אייבנהו" בבימויו של ריצ'רד תורפ, ובכיכובם של אליזבת טיילור, רוברט טיילור וג'ואן פונטיין.
היה מועמד ל-3 פרסי אוסקר.
בשנת 1983 בברית המועצות - Баллада о доблестном рыцаре Айвенго ("הבלדה של האביר האמיץ אייבנהו"), ביום: סרגיי טרסוב, בכיכובו של פטריס גודינס, עם שירים של ולדימיר ויסוצקי.
כמו כן נעשו סדרות וסרטים רבים בטלוויזיה על הספר.
אייגר הוא הר באלפים הברניים שבמרכז שווייץ.
הוא מתנשא לגובה 3,970 מטר, כ-5.5 קילומטר צפונית-מזרחית לפסגת היונגפראו המתנשאת לגובה 4,158 מטר, ובסמוך למנך המתנשא לגובה 4,107 מטר בינו לבין היונגפראו.
ההר ידוע בעיקר בזכות צידו הצפוני המתנשא כקיר תלול ("Nordwand" - הקיר הצפוני") בגובה של 750 מטרים מעל לעיירה גרינדלוולד.
ההעפלה הראשונה אל ההר התקיימה ב-11 באוגוסט 1858.
בהר חצובה מסילת רכבת שנפתחה בשנת 1912 לאחר 16 שנות עבודה.
המסילה מובילה לתחנת יונגפראויוך הממוקמת בגובה של 3,454 מטר ולכן היא נחשבת לתחנת הרכבת הגבוהה ביותר באירופה.
אייג'נט אורנג' הוא שם הקוד לחומר מנשיר וקוטל צמחים אשר שימש את צבא ארצות הברית במסגרת מבצע רנץ' האנד (Ranch Hand) במלחמת וייטנאם, בין השנים 1961 ל-1971, במטרה למנוע מהווייטקונג מקומות מחסה ומזון.
לפי הערכת מומחים בווייטנאם, כ-400,000 איש מתו או הפכו נכים כתוצאה מהשימוש בקוטלי צמחים, 500,000 ילדים נולדו עם מומים ושני מיליון סבלו ממחלות שונות, בהן סרטן.
אייג'נט אורנג' הוא תערובת של 2,4,5-T ו-2,4-D ביחס 1:1 אשר יוצרה עבור מחלקת ההגנה של ארצות הברית בעיקר על ידי תאגיד מונסנטו ועל ידי דאו כימיקלים.
המרכיב 2,4,5-T ששימש בייצור אייג'נט אורנג' התגלה בהמשך כמזוהם ב-2,3,7,8-טטרהכלורודיבנזודיאוקסין (TCDD), תרכובת דיאוקסין רעילה במיוחד.
אייג'נט אורנג' קיבל את שמו מצבען של החביות שבהן הוא סופק, והוא היה קוטל הצמחים בשימוש הרב ביותר מתוך "קשת קוטלי הצמחים" (Rainbow Herbicides), קוטלים שונים שכונו בשמות של צבעים וששימשו את צבא ארצות הברית במלחמת וייטנאם.
במהלך מלחמת וייטנאם, בין השנים 1962 ל-1971, ריסס הצבא האמריקני כ-76 מיליון ליטרים של חומרים מנשירים וקוטלי צמחים מעורבבים עם דלק סילוני בווייטנאם, במזרח לאוס ובחלקים מקמבודיה, כחלק ממבצע רנץ' האנד.
מטרת המבצע הייתה לגרום להשרה באזורים חקלאיים ומיוערים בכפרים ובכך למנוע מחסה מלוחמי הגרילה, וכן לכפות על האוכלוסייה להימלט לערים שבשליטה אמריקנית, וכך למנוע מלוחמי הגרילה את בסיס התמיכה הכפרי ומזון.
ארצות הברית החלה לפגוע בתוצרת החקלאית באוקטובר 1962, בעיקר באמצעות אייג'נט בלו.
ב-1965, 42 אחוזים מקוטלי הצמחים שרוסס יועדו ליבול חקלאי.
קצב ההגירה מהכפרים לערים עלה בצורה ניכרת בדרום וייטנאם, כשאיכרים ברחו מהמלחמה והרעב בכפרים לערים שבשליטה אמריקנית.
האוכלוסייה העירונית בדרום וייטנאם כמעט שולשה: מ-2.8 מיליון איש ב-1958 ל-8 מיליון ב-1971. קצב ההגירה המוגבר לערים הוביל לעיור מהיר וחסר בקרה, ואוכלוסיית משכנות העוני בסייגון נאמדה בכ-1.5 מיליון נפש.
על פי רישומים של חיל האוויר האמריקני בוצעו לכל הפחות 6,542 משימות ריסוס במסגרת מבצע רנץ' האנד.
בשנת 1971, רוססו 12% מכלל השטח של דרום וייטנאם בחומרים מנשירים, בריכוז הגבוה בממוצע פי 13 מהמלצת מחלקת החקלאות האמריקנית (USDA).
בדרום וייטנאם לבדה, מוערך שהושמדו כ-100 מיליון דונמים של אדמה חקלאית.
באזורים מסוימים ריכוזי ה-TCDD באדמה ובמים היו גדולים מאות מונים מהריכוזים שהוגדרו "בטוחים" על ידי הסוכנות האמריקנית לשמירת הסביבה (EPA).
בסך הכל רוססו יותר מ-20% מיערות דרום וייטנאם לפחות פעם אחת במהלך תקופה של 9 שנים.
אייג'נט אורנג' בדומה לדיוקסינים נוספים הוא סוג של מזהם אורגני עמיד ולפיכך הוא ממשיך להתקיים בסביבה גם היום ולהשפיע על בריאות האנושית ועל מערכות אקולוגיות.
ההשפעות הבריאותיות כוללות את תושבי וייטנאם ואת חיילים צבא ארצות הברית.
המאמצים לנקות את החומר נמשכים עד היום.
אייג'נט אורנג' הוא תערובת ביחס 1:1 של שני קוטלי צמחים: חומצה 2,4-דיכלורופנאוקסיאצטית (2,4-D) וחומצה 2,4,5-טריכלורופנאוקסיאצטית (2,4,5-T).
מספר מחקרים בדקו השפעות בריאותיות הקשורות לאייג'נט אורנג', מרכיביו ותוצרי לוואי בתהליך ייצורו.
עוד קודם למחלוקת סביב אייג'נט אורנג' הצטברו עדויות מדעיות שרמזו על השפעות בריאתיות חמורות ולנזקים אקולוגיים של 2,4,5-T.
ב-1969 התגלה לציבור כי ה-2,4,5-T היה מזוהם בדיאוקסין, 2,3,7,8-טטרהכלורודיבנזודיאוקסין (TCDD), ושחומר זה אחראי לרבים מהנזקים הבריאותיים הלא מוסברים שנקשרו לחשיפה לאייג'נט אורנג'.
עוד ב-1952 מונסנטו (היצרנית של 2,4,5-T) יידעה את הממשלה האמריקנית שה-2,4,5-T שייצרה היה מזוהם.
בתהליך הייצור, חימום יתר שנעשה בטעות של תערובת התגובה גרם לתוצר להתעבות ל-TCDD.
באותו הזמן אמצעי זהירות ללא ננקטו למניעת תגובה צד לא מכוונת זו, אשר גרמה גם לאסון סווסו באיטליה ב-1976.
ב-1979 פרסם הביולוג ארתור גלסטון מייל, שהתמחה במחקר קוטלי צמחים, סקירה על מה שהיה הידוע באותה העת על הרעילות של TCDD.
בניסויים בבעלי חיים נמצא שאפילו כמויות מעטות של דיאוקסין גרמו לנזקי בריאותיים.
מאז נחקר TCDD באופן מקיף, ונמצא בין היתר כי הוא גורם לניאופלזיה מוגברת.
תוכנית הטוקסיקולוגיה הלאומית סיווגה את TCDD כ"ידוע כחומר מסרטן באדם" וקשור לעיתים לסרקומה של רקמות רכות, לימפומה ולוקמיה לימפוציטית כרונית (CLL).
בניסויים על בעלי חיים של שני קוטלי הצמחים המרכיבים את אייג'נט אורנג', 2,4-D ו-2,4,5-T, נמצא כי הם בטוחים לשימוש.
דיין קורטני מ-1969 מצא כי 2,4,5-T עשוי לגרום למומי לידה ולידות מת בעכברים.
מספר מחקרים הראו הגדלה בשיעורי תמותה מסרטן בעובדים שנחשפו ל-2,4,5-T.
באחד המחקרים, מהמבורג בגרמניה, שיעורי התמותה מסרטן עלו ב-170% לאחר עבודה של 10 שנים במחלקת ייצור של 2,4,5-T במפעל.
שלושה מחקרים העלו את ההשערה שחשיפה מוקדמת לאייג'נט אורנג' גורמת לסיכון מוגבר ללוקמיה מיאלואידית חריפה (AML) בילדים של וייטנאמים יוצאי צבא.
ב-1991 ביקש הקונגרס האמריקני מהמכון לרפואה (Institute of Medicine) לסקור את הספרות המדעית אודות אייג'נט אורנג' וקוטלי צמחים אחרים שבהם נעשה שימוש בווייטנאם, כולל מרכיבים פעילים בהם וזיהום דיאוקסין.
המכון מצא קשר בין חשיפה לדיאוקסין וסוכרת.
ב-1943 הביולוג ארתור גלסטון החל לחקור את החומצה הטרייודובנזואידית (triiodobenzoic) כהורמון גדילה צמחי, בניסיון לסגל סויה לעונת גידול קצרה.
גלסטון מצא ששימוש יתר בתרכובת גורם לנשירת עלים.
גילוי זה שימש חוקר נוסף, ין סוסקס כדי לפתח משפחה של קוטלי צמחים אשר שימשו במבצע רנץ' האנד.
ב-1943 ערך הצבא האמריקני יחד עם אוניברסיטת שיקגו מחקר על ההשפעות של 2,4-D ו-2,4,5-T על יבולים של מכוסי זרע ודגנים (ובפרט אורז).
ממחקרים אלו התפתח הרעיון של שימוש בקוטלי צמחים מהאוויר להשמדת יבול חקלאי של האויב ופגיעה במזונו.
ב-1945 ביצע הצבא האמריקני ניסויים בתערובות שונות של 2,4-D ו-2,4,5-T בשדה התעופה הצבאי בושנל בפלורידה.
המטרה הייתה לגרום להשרה באזורים חקלאיים ומיוערים ולמנוע מכוחות הגרילה מזון ומחסה וכן לנקות אזורים רגישים כגון סביבות של בסיסים.
התוכנית הייתה חלק ממדיניות של "עיור מגויס כפוי" (forced draft urbanization), שיועדה להרוס את יכולתם של האיכרים להתקיים בכפרים, ולכפות עליהם להימלט לערים שבשליטה אמריקנית, וכך לשלול מלוחמי הגרילה את בסיס התמיכה הכפרי.
הריסוס נעשה לרוב באמצעות מסוקים או באמצעות מטוסי תובלה C-123 שטסו בגובה נמוך, שצוידו במערכת מרססים ומשאבות ובמכלים כימיים של 3,800 ליטר.
הריסוס נעשה גם באמצעות משאיות, סירות ובריסוס ידני.
האספקה הראשונה של קוטלי צמחים נפרקה בשדה התעופה טן סון נוט (Tân Sơn Nhứt) בדרום וייטנאם ב-9 בינואר 1962. רישומים של חיל האוויר האמריקני מעידים על לפחות 6,542 משימות ריסוס שנעשו כחלק ממבצע רנץ' האנד.
ב-1971, 12 אחוזים משטחה הכולל של דרום וייטנאם רוססו בחומרים מנשירים בריכוז הגבוהים פי 13 בממוצע מאלו המומלצים על ידי USDA.
בדרום וייטנאם לבדה נאמד השטח החקלאי שנפגע בכ-100 מיליון דונמים.
בחלקים מסוימים ריכוזי ה-TCDD באדמה ובמים היו גדולים מאות מונים מהריכוזים שהוגדרו "בטוחים" על ידי הסוכנות האמריקנית לשמירת הסביבה (EPA).
במסגרת המבצע הושמדו 20,000 קמ"ר של יערות ואלפי קמ"רים של יבול חקלאי.
ב-1965 נאמר לחברי הקונגרס האמריקאיים "השמדת היבול היא המטרה החשובה יותר...
אך בפרסומים בציבור של התוכנית הדגש ניתן לרוב להשרת יערות".
לחיילים נאמר שהם משמידים יבול, אשר מגיע להזנת כוחות הגרילה.
מאוחר יותר התגלה שכמעט כל המזון שהושמד לא שימש את כוחות הגרילה; למעשה הוא שימש רק את האוכלוסייה המקומית.
כך למשל בפרובינציית קואנג נגאי (Quảng Ngãi) 85% מהאדמות תוכננו להריסה בשנת 1970 לבדה.
רעב המוני התפשט כתוצאה מכך ופגע במאות אלפים.
הצבא האמריקני החל לפגוע בתוצרת מזון חקלאית באוקטובר 1962, בעיקר באמצעות אייג'נט בלו (חומצה קקודילית; (CH3)2AsO.·OH); הציבור האמריקני לא היה מודע לתוכניות השמדת היבול עד לדצמבר 1965 (ואז נאמר שהריסוס החל רק באותה השנה).
ב-1965, 42% מקוטלי הצמחים יועדו לפגיעה ביבול חקלאי.
ההודעה הרשמית הראשונה על תוכניות אלו הגיעה במרץ 1966 ממחלקת המדינה.
מומחים רבים באותה העת, בהם ארתור גלסטון, הביולוג אשר פיתח וחקר את TCDD, התנגדו לסוג זה של לוחמה כימית, עקב חששות להשפעות לוואי לאדם ולסביבה כתוצאה מריסוס נרחב וחסר הבחנה.
עוד ב-1966 הועלו באו"ם האשמות כלפי ארצות הברית על הפרת אמנות ז'נבה, האוסרות על שימוש בנשק כימי ונשק ביולוגי.
על פי הערכת הצלב האדום הווייטנאמי משנות ה-90 של המאה ה-20, כ-3 מיליון וייטנאמים נפגעו מאייג'נט אורנג', בהם לפחות 150,000 ילדים שנולדו עם מומים.
על פי הערכת הממשלה הווייטנאמית, 4.8 מיליון איש נחשפו לאייג'נט אורנג', שגרם למומים או למוות ב-400,000 איש, ולחצי מיליון ילדים שנולדו עם מומים.
בהשוואה שנעשתה בין ילדים באזורים שבהם נעשה שימוש באייג'נט אורנג' לאזורים שבהם לא נעשה, נמצא שילדים באזורים שרוססו סבלו ממגוון מבעיות בריאותיות שונות ובהן שפה שסועה, עיכוב התפתחותי, בקעים ופולידקטיליה.
בשנות השבעים נמצאו רמות גבוהות של דיאוקסין בחלבן של נשים דרום וייטנאמיות, ובדמם של חיילים אמריקניים ששירתו בווייטנאם.
האזורים שהושפעו בצורה הניכרת ביותר הם אזורי ההרים לאורך רכס טרונג סונג (Trường Sơn) והגבול בין וייטנאם לקמבודיה.
כ-30 בסיסים ששימשו בעבר את צבא ארצות הברית בווייטנאם שבהם אוחסנו קוטלי הצמחים ונטענו למטוסים עשויים עדיין להכיל כמות גבוהה של דיאוקסין באדמה, ומהווים סיכון בריאותי לקהילות מסביב.
בדיקות מקיפות של ריכוז הדיאוקסין נעשו בבסיסי האוויר בדה נאנג (Đà Nẵng), בפו קט (Phù Cát) ובביין הואה (Biên Hòa).
באדמה בבסיסים נמצאו ריכוזים במיוחד של דיאוקסין, כך בדה נאנג ריכוז של עד פי 350 מההמלצות הבינלאומית.
כ-17.8% מהשטח המיוער בווייטנאם רוסס במהלך המלחמה, ושיבש את שיווי המשקל האקולוגי.
טבעם היציב של הדיאוקסינים, סחיפת קרקע שנגרמה כתוצאה מהפגיעה בצמחייה והפגיעה בזרעים גרמו לכך שהתחדשות היער הייתה קשה ולעיתים בלתי אפשרית באזורים רבים.
אל רבים מאזורי היער שנשרו פלשו מינים אגרסיביים כדוגמת במבוק ומשיינים, שמקשים גם הם על התחדשות היערות.
מגוון המינים של בעלי החיים נפגע אף הוא: במחקר שנעשה והשווה בין אזור שרוסס לכזה שלא רוסס, נמצאו 24 מיני עופות ו-5 מיני יונקים ביער שרוסס, בעוד שבשני אזורים סמוכים שלא רוססו נמצאו 145 ו-170 מינים של עופות, ו-30 ו-55 מינים של יונקים.
דיאוקסינים מאייג'נט אורנג' נשארו בסביבה הווייטנאמית מאז המלחמה, והם התפזרו לאדמה ולמשקעים ונכנסו לשרשרת המזון דרך בעלי חיים שניזונו מהאזורים הנגועים.
העברת דיאוקסינים דרך מארג המזון גרמה ל ו האזורים שזוהמו בצורה הקשה ביותר מדיאוקסינים הם בסיסי אוויר אמריקניים.
על פי מזכר 5446-ISA/ARPA של תאגיד RAND: "העובדה כי הווייטקונג השיגו את מרבית מזונם מאוכלוסייה כפרית נייטרלית, הביאה להשמדת היבול האזרחי...
על מנת להשיג פגיעה בהם (הווייטקונג) באמצעות תוכנית הרס, יידרש להרוס חלקים גדולים מהכלכלה הכפרית - כנראה 50% או יותר".
קצב ההגירה מהכפר לעיר התגבר מאוד בדרום וייטנאם, כשאיכרים ברחו מהמלחמה באזורי הכפרים לערים שבשליטה אמריקנית.
האוכלוסייה העירונית בדרום וייטנאם כמעט שולשה, וגדלה מ-2.8 מיליון ב-1958 ל-8 מיליון ב-1971. המעבר המוגבר של אנשים הוביל לעיור מהיר ולא מבוקר.
אוכלוסיית משכנות העוני בסייגון נאמדה בכ-1.5 מיליון נפש.
השפעות על חיילי ארצות הברית
מחקרים שנעשו על חיילים ששירתו בדרום וייטנאם במהלך המלחמה הצביעו על רמות גבוהות של סרטן ופגיעות עצבים, עיכול, עור ונשימה.
ליוצאי צבא מדרום וייטנאם יחס גבוה יותר של סרטן בצוואר, לוקמיה כרונית/חריפה, לימפומת הודג'קין, לימפומה שאינה הודג'קין, סרטן ערמונית, סרטן ריאות וסרטן המעי הגס, סרקומה של רקמות רכות וסרטן כבד.
לאחר חזרתם לארצות הברית החלו לחשוד חיילים ששירתו בווייטנאם כי חשיפתם לאייג'נט אורנג' ולקוטלי צמחים נוספים שאליהם נחשפו במלחמה קשורה לבעיות בריאותיות שמהם החלו לסבול, להפלות ולילדים שנולדו עם מומים.
ב-1977 החלו חיילים ששירתו בווייטנאם להעלות טענות על נזקים בריאותיים שהם האמינו שקשורים לחשיפה לאייג'נט אורנג' למחלקת חיילים משוחררים בבקשה לקצב קצבת נכות, אולם טענותיהם נדחו אלא אם יכלו להוכיח שבעיותיהם הופיעו בשירותם או שנה לאחר שחרורם.
באפריל 1993, המחלקה לענייני חיילים משוחררים פיצתה רק 486 נפגעים, אף על פי שקיבלה בקשות לפיצויים מ-39,419 חיילים שנחשפו לאייג'נט אורנג' בשירותם בווייטנאם.
תובענה ייצוגית נגד היצרנים מצד חיילים
מאז 1978 נעשו מספר תביעות נגד חברות אשר ייצרו את אייג'נט אורנג', ביניהן דאו כימיקלים, מונסנטו ודיאמונד שמרוק - ואלרו.
תובענה ייצוגית בשם החיילים שנחשפו לאייג'נט אורנג' הוגשה ב-1980 בפנסילבניה, וב-1984 יושבה התביעה מחוץ לבית המשפט תמורת 180 מיליון דולר; כ-45% מסכום זה היה אמור להיות משולם על ידי מונסנטו לבדה.
ב-2004 דובר מטעם מונסנטו הצהיר כי מונסנטו איננה אחראית כלל לפגיעות או מוות כתוצאה מאייג'נט אורנג': "אנו חשים סימפתיה כלפי האנשים שמאמינים כי הם נפגעו ומבינים את דאגתם למצוא את הגורם לכך, אולם קיימת עדות מדעית אמינה כי אייג'נט אורנג' אינו הגורם לבעיות בריאותיות חמורות ארוכות טווח".
ועדה החקירה של ניו ג'רזי
ב-1980 הקימה ניו ג'רזי ועדת חקירה לאייג'נט אורנג', ועדת החקירה הראשונה לחקירת השפעותיו.
הוועדה בשיתוף עם אוניברסיטת ראטגרס הקימה פרויקט מחקר בנושא.
ב-1996 פורקה הוועדה על ידי המושלת כריסטין טוד וייטמן.
בחלקו הראשון של המחקר החוקרים תכננו אמצעים לקביעת רמות דיאוקסין נמוכות בדם.
לפני כן רמות פחותות שכאלו יכולות היו להימצא רק ברקמות שומן.
הפרויקט חקר רמות דיאוקסין בדם כמו גם ברקמות שומן בקבוצה קטנה של חיילים ששירתו בווייטנאם ושנחשפו לאייג'נט אורנג' והשוו אותם לקבוצת ביקורת; הרמות שנמצאו בחיילים אכן היו גבוהות יותר.
בחלקו השני של המחקר המשיכו החוקרים להשוות את רמות הדיאוקסין בקבוצות שונות של חיילים: חי"ר, נחתים ואנשי צי.
ב-1991 חוקק הקונגרס האמריקני את חוק אייג'נט אורנג' (Agent Orange Act), שאפשר למחלקת חיילים משוחררים להגדיר תנאים "סבירים" להכרה בחיילים שנפגעו כתוצאה מחשיפה לאייג'נט אורנג'/דיאוקסין, וכך לאפשר לחיילים ששירתו במלחמה להיות זכאים לקבל טיפול ופיצוי.