tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אדריאמיצין (Hydroxydaunorubicin) נקרא גם דוקסורוביצין - כימותרפיה
וינקריסטין (Oncovine) - תרופה שהיא נגזרת של צמחים, אשר פועלת על כישור החלוקה.
הטיפול המשולב ניתן במטרה להוריד את העמידות של החולים כלפי הטיפול.
בעבר ניתן הטיפול כל 21 יום, אולם בשנים האחרונות, בחלק מן המקרים, הטיפול ניתן באופן אינטנסיבי יותר: כל 14 יום, למשך 4 עד 8 מחזורים של טיפול.
סריקת CT נעשית לרוב לאחר 3 מחזורי טיפול כדי להעריך האם החולה מגיב לטיפול.
כאשר קומבינציה זו ניתנת יחד עם ריטוקסימאב (נוגדן מונוקלונלי המיועד ללימפומה B המוכרת בשם המסחרי "מבְּתֶרה" - MabThera) היא נקראת R-CHOP.
אצל חולים עם מחלות קרדיווסקולרית, התרופה דוקסורוביצין (שהיא קרדיו-טוקסית) לרוב אינה ניתנת (ואז הקומבינציה נקראת COP או R-COP).
תופעות לוואי יכולות לכלול תחושה כללית לא טובה והקאות, אובדן שיער וציסטיטיס המורגי (דלקת של שלפוחית השתן אשר מביאה לדימום בשתן, ניתן למניעה על ידי תרופות).
בשבוע השני לאחר מתן הטיפול ניתן לצפות כי תתפתח נויטרופניה, ולכן כדי למנוע זיהומים יש לשקול מתן טיפול פרופילקטי (כגון ciprofloxacin).
כמו כן, כדי למנוע התפתחות של Tumor Lysis Syndrome, כתוצאה ממוות מהיר של תאי גידול, ניתן טיפול פרופילקטי ב- Allopurinol.
cGMP (ראשי תיבות של Cyclic guanosine monophosphate) הוא נוקלאוטיד מעגלי (ציקלי) הנגזר מגואנין טריפוספאט (GTP) הוא פועל כשליח שני בדומה ל-cAMP.
מנגנון הפעולה הסביר ביותר שלו הוא שפעול של פרוטאין קינאזות תוך תאיים כתגובה לקשירת הורמונים פפטידיים בלתי-חודרי ממברנה, לפני השטח החיצוניים של התא.
גואנילאט ציקלאז (GC) מקטלז סינתזת cGMP.
האנזים הזה ממיר GTP ל-cGMP.
הורמונים פפטידיים כגון פפטיד פרוזדורים נטרויטי משפעלים GC הקשור לממברנה בעוד ש-GC מסיס (sGC) בדרך כלל משופעל על ידי חנקן חמצני כדי לעורר סינתזת cGMP.
בנוסף, sGC יכול להיות מעוכב על ידי ODQ.
cGMP הוא ווסת משותף למוליכות תעלות יונים, גליקונאוגנזה ואפופטוזה.
הוא גם מרגיע רקמות שריר חלקות.
בכלי דם, הרגעת שרירים חלקים של כלי הדם מובילה להתרחבות ומגבירה את זרימת הדם.
cGMP הוא שליח שניוני בפוטוטרנסדוקציה בעין.
בפוטורצפטורים בעין של יונקים, נוכחות אור מפעילה פוספודיאסטראז, שמפרק cGMP.
תעלות הנתרן בפוטורצפטורים נשלטות על ידי cGMP, ולכן פירוק cGMP גורם לסגירת התעלות, שמובילה לקיטוב מוגבר בממברנת הפלסמה של הפוטורצפטור ולבסוף מידע חזותי נשלח למוח.
בעיה בתהליך זה תוביל לעיוורון צבעים מסוג Achromatopsia.
המפעל הוקם באזור לואר והתחיל לייצר מנועים ליצרני רכב בשנות ה-20 של המאה ה-20. בשנת 1929 החל ייצור מכונית CIME A2, אך רק כ-20 יחידות נבנו.
בשנת 1922 מנועים מתוצרת החברה הותקנו במכונית שהייתה מיועדת לשוק הבריטי.
מכוניות אלו נוצרו עד לשנת 1926.
ההצלחה הגדולה של החברה היה מנוע שהותקן במכונת מתוצרת E.H.P.
שהשתתפו במרוץ 24 השעות של לה מאן
החברה נסגרה במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20.
מכונית פתוחה, 2 מושבים, מסוג סייקלקאר שהייתה סוג של מכונית קטנה, וזולה שיוצרה באירופה ובארצות הברית בין 1910 לתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20.
דגם פתוח לחלוטין (חלון קדמי - רוחבי בלבד).
בסך הכל יוצרו כ-20 יחידות.
מכונית מדגם זו מוצגת במוזיאון מכוניות בריימס.
בהנדסת תוכנה, CI/CD הוא מכלול שיטות העבודה, הכלים והאוטומציות המהווים את עמוד השדרה הטכני של פיתוח התוכנה הזריז.
כלי CI/CD מאפשרים פיתוח תוכנה רציף, המצמצם ככל האפשר את הזמן העובר בין הוספת תכונה או יצירת שינוי בקוד התוכנה, לבין הגשת גרסה חדשה ויציבה של התוכנה ללקוח.
CI/CD הוא ראשי תיבות של continuous integration/continuous delivery (CD מתפרש לעיתים גם בתור continuous deployment), דהיינו אינטגרציה רציפה של הקוד החדש לקוד המקור הקיים של התוכנה, ומסירה רציפה ללקוח של גרסת התוכנה החדשה.
במתודולוגיית הפיתוח הזריז ובתרבות ה-DevOps, עקרונות הCI/CD מהווים מרכיב מרכזי, וכוללים תמיכה במערכות המאפשרות פיתוח, בדיקות, אינטגרציה ופריסה רציפים ומתמשכים של התוכנה, לאורך כל מחזור חיי הפיתוח שלה.
במהלך פיתוח תוכנה, ישנם תהליכים מוגדרים רבים שעל קוד המקור של התוכנה לעבור, לפני שתוכל התוכנה להימסר ללקוח.
מטרת כלי ותהליכי CI/CD היא לעשות אוטומטיזציה לתהליכים אלה, ולחבר בין תהליכים שונים, כך שהתוצר של כל תהליך הוא בסיס העבודה של התהליך שלאחריו, וסופו של כל תהליך מניע את הפעלת התהליך הבא.
מכלול התהליכים האוטומטיים שעובר קוד המקור של התוכנה נקרא CI/CD pipeline, או הפייפליין.
CI/CD מהווה גשר על הפערים בין צוותים שונים, על ידי אכיפת אוטומציה בבניית, בדיקת ומסירת התוכנה.
כך לדוגמה, לאחר שמפתח התוכנה מוסיף שינוי לקוד המקור של התוכנה, תהליך פייפליין מעביר באופן אוטומטי את תוצר השינויים לצוותי בקרת האיכות, המוודאים את תקינות התוכנה לאחר השינוי.
תהליך ההעברה לבקרת האיכות עשוי להיות מופעל באופן מיידי עם הכנסת השינוי, או בזמנים מוגדרים, כגון בסיום יום העבודה.
תהליכים אוטומטיים שעשויים להיות חלק מתהליך הפייפליין הם:
בדיקת תקינות השינוי ברמה בסיסית: ווידוא שהשינוי מקושר היטב למערכת ניטור משימות כגון Jira, בדיקה שהשינוי איננו מכיל פרצת אבטחה, כגון דליפה של מפתחות פרטיים.
בנייה של קוד המקור של התוכנה יחד עם השינוי החדש, ווידוא שהשינוי איננו יוצר בעיות קומפילציה.
מיזוג הקוד המכיל את השינוי החדש בגרסת התוכנה המיועדת לשחרור ללקוח.
התקנת התוכנה בסביבה המתאימה והרצת בדיקות אוטומטיות על המוצר.
התקנה של התוכנה החדשה על שרתי בדיקות ידניות, שישמשו את אנשי הQA בתהליך עבודתם ביום העבודה הבא.
כישלון בביצוע אחד מן השלבים ימנע את מעבר התוצר לשלב הבא, ויחייב את המפתח או את הבודק לתקן את החלק המכשיל את הפייפליין.
לאחר בדיקות התוכנה בכללותה, וקבלת אישור מצוותי בקרת האיכות, תהליכים נוספים עשויים להיות מופעלים כדי להתקין את עדכוני התוכנה אצל הלקוח.
כלים המשמשים ליצירת CI/CD pipeline
כלי CI/CD מהווים את התשתית המאפשרת את האוטומציה של תהליכי הפייפליין.
על גבי תשתית זו, נכתב הקוד המארגן את עיבוד קוד התוכנה עד למסירתו כמוצר מוגמר.
הפייפליין עשוי להיות כתוב בשפות שונות - שפות תסריט כגון bash או python מחד, ושפות ייעודיות כגון תחביר הפייפליין של gitlab או ansible מאידך.
כלים אלה משמשים בדרך כלל מספר רב של מפתחים במקביל, כאשר 'עבודות' עבור מפתחים וצוותים שונים מתבצעות לפי תור, או בהתאם ליכולות העיבוד של השרת.
לדוגמה, Job (תהליך פייפליין מוגדר) אחד יכול לשמש מפתח המעוניין להכניס את הקוד שלו למאגר הקוד של התוכנה, כאשר במקביל job אחר עשוי להריץ בדיקות אוטומטיות עבור צוותי בקרת האיכות, על גרסה המיועדת לשחרור ללקוח.
צ'ק איי איי טכנולוגיות (2018) בע"מ, המוכרת במותג CHEQ, היא חברת תוכנה ישראלית העוסקת בהגנה על אתרי אינטרנט מפני הונאות.
החברה הוקמה באוגוסט 2013 על ידי גיא טיטונוביץ' (מנכ"ל החברה), אהוד לוי (יו"ר החברה) ואסף בוטובסקי (סמנכ"ל טכנולוגיה).
החברה מפתחת תוכנה להגנה על אתרי אינטרנט מפני תנועה לא נאותה (invalid traffic - IVT) של גולשים: תנועת בוטים, משתמשים מזויפים והונאות.
לפי דו"ח שפרסמה החברה בדצמבר 2021, 20% מהגולשים באתרי אינטרנט ישראליים הם בוטים ומשתמשים מזויפים.
התוכנה מוצעת ללקוחות במודל SaaS.
בפברואר 2022 דיווחה החברה שיש לה 12,000 לקוחות, ושהיא מגנה על 50,000 אתרי אינטרנט.
מטה החברה שוכן בתל אביב, ולה משרדים גם בניו יורק ובטוקיו.
בפברואר 2022 העסיקה החברה 200 עובדים, מתוכם 120 בישראל.
בספטמבר 2020 רכשה החברה את חברת ההזנק הישראלית ClickCease העוסקת במניעת הונאות בתחום הפרסום המקוון.
בגיוסי הון ראשונים גייסה החברה 17 מיליון דולר.
בנובמבר 2019 גייסה החברה 16 מיליון דולר.
בפברואר 2022 גייסה החברה 150 מיליון דולר, ולפי הערכות הגיוס נעשה לפי שווי חברה של מיליארד דולר.
מערכת אופטית קפריסין–ישראל היא מערכת כבלים תת-ימית של כבלים בים התיכון המקשרת בין קפריסין לישראל.
חברת AT&T נבחרה לביצוע התקנת הכבל בעלות של כ-10 מיליון דולר.
לכבל יש נקודות חיבור באיה נאפה ונהריה.
הוא בעל קיבולת שידור של 622 Mbit/s ואורכו הכולל הוא 250 ק"מ.
CHEOPS (ראשי תיבות באנגלית של CHaracterising ExOPlanets Satellite – לוויין לחקר כוכבי לכת חוץ-שמשיות) הוא טלסקופ חלל שנבנה במשותף על ידי סוכנות החלל האירופית וסוכנות החלל של שווייץ.
הפרויקט נבחר ליישום במסגרת פרויקטים קטנים של תוכנית "חזון קוסמי".
הובלת הפרויקט בוצע על ידי צוות של אוניברסיטת ברן תוך שיתוף גופים אחרים.
ייצור המכשיר הועבר לאיירבוס ביטחון וחלל.
עלות הפרויקט לסוכנות החלל האירופית הייתה עד 50 מיליון יורו.
על החללית הותקן פאנל סולארי שמספק 60 ו"ט למערכות השונות.
היקף הנתונים המועברים מגיע לכ-1.2 גיגהבייט ביום.
השיגור בוצע ב-18 בדצמבר 2019 ממרכז החלל הגיאני בעזרת משגר סויוז ST-A.
באותו שיגור שיגרו לוויינים נוספים.
לאחר בדיקות וכיול הצילום הראשון בוצע ב-7 בפברואר 2020. המטרה הייתה כוכב HD 70843 שנמצא במרחק של 150 שנות אור.
איכות הצילומים הייתה מעבר לתוכנן.
באפריל 2020 החלו תצפיות סדירות.
80% מזמן פעילות הטלסקופ מוקדשים לתוכנית שגובשה על ידי צוות האחראי על הפעלת החללית.
20% נותרים פתוחים להזמנות מדענים מגופים שונים.
בין הישגי הטלסקופ גילוי כוכבי לכת חוץ-שמשיות והעמקת ידע על גרמי שמיים ידועות.
על בסיס נתונים שהתקבלו נכתבו עשרות מאמרים מדעיים.
תחילה היה מתוכנן שפעילות תימשך כשלוש שנים וחצי.
ב-7 במרץ 2023 הוחלט להאריך פעילות החללית עד לשנת 2026.
CGP Grey הוא יוטיובר חינוכי אמריקאי, מנחה פודקאסט, ומורה לשעבר, שיוצר סרטוני הסבר בתחומים רבים, וביניהם פוליטיקה, גאוגרפיה, כלכלה, סוציולוגיה, היסטוריה, פילוסופיה ותרבות.
בנוסף להפקת סרטונים, הוא מוכר בשל הפודקאסטים "Hello Internet", ו-"Cortex", אותם הקים.
גריי גדל בלונג איילנד שבמדינת ניו יורק.
הוא למד בקולג' בצפון המדינה, ורכש שני תארים; האחד בפיזיקה והשני בסוציולוגיה.
בילדותו, אביו הגיש בשמו בקשה לקבלת אזרחות אירית, שאושרה, ובכך הפך לאזרח כפול אירי-אמריקאי.
אזרחותו האירית הקנתה לגריי את האפשרות להגר לממלכה המאוחדת.
הוא למד לתואר שני בכלכלה בלונדון, ושם הוא ממשיך לגור.
במשך שהותו שם, עבד כמורה לפיזיקה בעיר.
ערוץ היוטיוב הראשי של גריי, CGP Grey, מכיל בעיקר סרטוני הסבר על פוליטיקה, גאוגרפיה, כלכלה, היסטוריה, פרודקטיביות, האינטרנט, תחבורה, וקסילולוגיה, מדע, ותרבות אמריקאית ובריטית.
גריי נוטה בסרטוניו לפרק מיתוסים ותפיסות שגויות נפוצות, ולענות על שאלות יום-יומיות.
סרטוניו של גריי מציגים אותו, כאשר הוא מקריין על גבי הנפשות ותמונות.
הוא אינו חושף את פניו בסרטונים, וכאשר מופיע בגופו בהם, או בסרטונים של יוצרים אחרים – הן מוסתרות.
גריי מיוצג בסרטוניו כדמות גפרורים ממושקפת.
לפי גריי, סגנון ההגשה של הסרטונים שלו מושפע מזו של הסדרה "Zero Punctuation" .
כמה מיצירותיו של גריי זכו לסקירה תקשורתית; סרטון של גריי שמפריך תפיסות שגויות נפוצות הוצג ברשת הטלוויזיה האמריקאית "CBS", וכן גם סרטון שלו על ההיסטוריה של משפחת המלוכה הבריטית.
סרטון אחר, בשם "איך להפוך לאפיפיור" הומלץ על ידי "וושינגטון פוסט".
סרטון שפרסם על תקרת החוב של ארצות הברית קיבל ביקורות חיוביות מצד כלכלנים.
הסרטון "Humans Need Not Apply" על עתיד האוטומציה, סוקר על ידי "Business Insider" ו"הפינגטון פוסט".
ב-2016 הפיק יחד עם ערוץ היוטיוב הגרמני "Kurzgesagt" את הסרטון "You Are Two" על לטרליזציה מוחית.
בינואר 2014 השיק גריי את הפודקאסט "Hello Internet", בהנחיה משותפת עם בריידי הארן, יוטיובר חינוכי ויוצר תוכן בעצמו.
בפברואר, הפודקאסט הגיע למקום ה-1 מבין המושמעים ברשת "אייטונס" בממלכה המאוחדת, ארצות הברית, גרמניה, קנדה ואוסטרליה.
"הגרדיאן" כלל את הפודקאסט ברשימת 50 הפודקאסטים הטובים ביותר לשנת 2016, וכינה את הפרק ה-66 בסדרה ("A Classic Episode") "פרק השנה".
בספטמבר 2015, גריי דיווח כי לפודקאסט כרבע מיליון הורדות לכל פרק.
בפודקאסט, גריי והארן דנים בנוגע לחייהם כיוצרי תוכן מקצועיים ליוטיוב, וכן תחומי העניין וחיי היומיום שלהם.
הנושאים האופייניים לפודקאסט הם טכנולוגיה, ביקורות על סרטים ותוכניות טלוויזיה, וקסילולוגיה, עתידנות וסגנון החיים של צמד המנחים.
בעקבות קמפיין למען שימור פינגווינים שניהלו גריי והארן בפודקאסט, גן החיות של בריסטול החליט לחלוק להם כבוד בכך שקרא לפינגווין שחור-רגל בשם CGP Grey, והכריז על הארן כמאמצו הרשמי.
הפינגווין נפטרה ב-2017, במהלך העברתה לגן החיות של טביליסי.
פעילות הפודקאסט הופסקה במאי 2020.
ב-3 ביוני 2015, גריי השיק את הפודקאסט השני שלו, "Cortex", בשותפות עם מייק הארלי, מייסד רשת "Relay FM" .
CISV היא תנועת נוער בינלאומית אשר הוקמה על ידי פסיכולוגית הילדים ד"ר דוריס אלן בשנת 1950. כיום הארגון פעיל ביותר מ-80 מדינות וב-200 סניפי פעילות מקומיים שונים, ובמחנותיו הבינלאומיים משתתפים כ-10,000 ילדים ובני נוער בשנה.
מוטו התנועה הוא "CISV: Building Global Friendships" והוא מסמל את אחת ממטרות התנועה: קבלת השונה ויצירת חברויות עם אנשים מכל רחבי העולם ללא קשר לדת, מדינה או לאום.
התנועה הוקמה במטרה לחנך לשלום דרך שיתוף פעולה, הבנה, ובניית קשרים בין-תרבותיים בין ילדים ובני נוער.
בבסיס הפעילות של CISV עומדות האמונה והתקווה כי קיימת אפשרות להגיע לשלום בעולם דרך יצירת בסיס חברות, ושניתן ליצור שינוי בעזרת חינוך החל מגיל צעיר.
בישראל מתקיימת משנת 1973 פעילות מקומית לחניכים מכיתה ד' עד ט' ובוגרים מכיתה י', לצד שליחת משלחות למחנות קיץ במסגרת הפעילות הבינלאומית.
העמותה, שרשומה בישראל ברשם העמותות כמוסד ללא כוונת רווח וארגון חינוכי בישראל, היא א-פוליטית, התנדבותית, עצמאית וממומנת מדמי החברים בה.
לאחר מלחמת העולם השנייה, האמינה דוריס אלן, פסיכולוגית ילדים אמריקאית, שרק על ידי מפגשים בין תרבותיים של בני נוער, ניתן ללמוד על הדמיון ביניהם, להכיר את ההבדלים וללמוד לחיות איתם בשלום.
המחנה הראשון (Village) נערך בסינסינטי שבארצות הברית בשנת 1951, ועשרים שנים לאחר מכן בשנת 1971 נערך המחנה הראשון מסוג Seminar שהתחיל כפגישה של המחנה הראשון.
היום CISV פעיל בכ-80 מדינות.
למעלה מ-190,000 חברים השתתפו במחנותיו הבינלאומיים.
הן בוטלו במסגרת תהליך מיתוג מחדש לארגון שנערך בשנת 2007 וקבע שהשם אינו מתאר עוד נאמנה את מגוון הפעילויות החינוכיות הרחב שהתנועה מציעה כיום.
עם זאת, הוחלט להשאיר את CISV כשם התנועה.
ארגון CISV מחנך ומעורר השראה לתרום ולפעול ליצירת עולם של שלום, שוויון וצדק תוך שמירה על זכויות אדם ופיתוח בר-קיימא.
דברים אלו נעשים באמונה עמוקה כי כל אחד יכול להיות חלק משינוי חיובי בעולם.
הארגון מתמקד בארבעה ערכים ותכנים עיקריים כחלק מפעילויות החינוך לשלום שהוא מקיים:
גיוון – הכרת עם המגוון והשפע הרחב בעולמנו המתבטא בשוני בין התרבויות, הגזעים, הדתות, מינים, דעות ועוד; והבנה כי יש להעריך את השוני ולכבד אותו.
העיסוק בערך זה כולל דיון על פלורליזם ועיסוק בשאלות כמו איך נוכל לחיות עם השוני והגיוון בשלום ושיתוף פעולה, איך יכול מגוון להוביל לקונפליקט, מדוע חיים עם אנשים שונים מאתנו נתפסים כמסובכים יותר, וכו'.
קונפליקטים ופתירתם – בנושא זה אנו עוסקים בקונפליקטים אקטואליים, קונפליקטים בין אישים, בין תרבותיים, מדיניים וכו', כיצד הם נוצרים ואיך להתמודד איתם בצורה הטובה והמועילה ביותר.
בנוסף אנו מדברים על דרכים אפשריות לפתרונם של הקונפליקטים ועל השלכותיהם בסביבות השונות.
זכויות אדם – אלו הן הזכויות הטבעיות אליהן זכאי כל אדם באשר הוא אדם.
לצערנו ישנם בעולמנו מקומות רבים בהם נפגעות זכויות אלה.
הפעילות החינוכיות שלנו פועלות על מנת להעלות את המודעות לזכויות האדם בקרב החניכים והמשתתפים בתנועה ולחשוף בפניהם את הבעיות והפתרונות הנלוות לסוגיה זו.
אנו לומדים על זכויות האדם הבסיסיות, איך הן מושמות בחיינו, מהו ערכן בחברה ודנים בשאלות העולות בנוגע אליהן.
פיתוח בר קיימא (קיימות) – פיתוח העונה על צורכי ההווה בלי לפגוע ביכולתם של הדורות הבאים לספק את צורכיהם הם.
קיום דיון על מסלול ההתנגשות בין בני האדם והעולם הטבעי, על כשלי היסוד האקולוגיים שלנו, איך נוכל להתמודד עם הבעיות הסביבתיות הקיימות ולהימנע מהדפוסים שתורמים לבעיה.
CISV דוגל בחינוך בלתי פורמלי חווייתי (על פי עקרון "Learning by doing") שבבסיסו פעילות אקטיבית במהלכה חווה החניך רגשות מסוימים.
על ידי רפלקציה הנוגעת באותן תחושות שהפעילות עוררה בו ומובילה לדיון כללי יותר, החניך יכול להפנים טוב יותר את תוכן הפעילות וליישם את הדברים החדשים שלמד בחייו שלו.
CISV הוא ארגון התנדבותי, ללא מטרות רווח, המספק חינוך בין תרבותי לשלום.
לצד הפעילות המקומית, CISV מציע מגוון רחב של פעילויות בינלאומיות לגילאים שונים:
Village (גיל 11) - מחנה בן ארבעה שבועות שמטרתו לחשוף ילדים צעירים מכל רחבי העולם לתרבויות שונות ולחנך אותם לחשיבה פתוחה וסובלנית יותר.
בכל מחנה משלחות מ-12 מדינות כשכל משלחת מורכבת משני בנים, שתי בנות ומדריך.
Interchange (גילאי 12–15) - פעילות חילופי נוער לגילאים 13 עד 15. הפעילות מורכבת משתי משלחות (חמישה בנים וחמש בנות) הנפגשות פעמיים, פעם בכל מדינה, במשך כשלושה שבועות, שבהם מתארחים המשתתפים בבית המשפחה ולומדים מקרוב על החיים במדינה אחרת.
Youth Meeting (גילאי 12–15) - מחנה בינלאומי המבוסס על רעיון או ערך מסוים אותו חוקרים מזוויות שונות.
במחנה שאורך 8 או 15 ימים משתתפים בין 25–35 חניכים, כשכל משלחת מורכבת משלושה בנים, שלוש בנות ומדריך.
Step Up (גילאי 14–15) - מחנה שאורכו שלושה שבועות ובו מועברת בהדרגה חלק מאחריות ניהול המחנה מן המדריכים אל החניכים במטרה לפתח יכולות הדרכה ומנהיגות.
בכל מחנה משלחות מ-9 מדינות כשכל משלחת מורכבת משני בנים, שתי בנות ומדריך.
Youth Meeting (גילאי 16–17) - מחנה בינלאומי בן 8 או 15 ימים שמתמקד ברעיון או ערך מסוים אותו המשתתפים חוקרים לעומק דרך תכנון והעברת פעולות ודיונים המתקשרים אליו.
בדומה למחנה ה-Seminar, ההגעה למחנה היא עצמאית והמשתתפים מעודדים לנקוט יוזמה אישית ולהוביל את המחנה.
Seminar Camp (גילאי 17-16) - מחנה שנמשך שלושה שבועות, אליו המשתתפים נשלחים באופן עצמאי (לא חלק ממשלחת).
במהלך התוכנית המשתתפים מובילים את המחנה בעצמם ולומדים על החיים ביחד כקבוצה מגוונת.
דרך פעולות ודיונים עמוקים, התוכנית נותנת מקום לכל משתתף לגבש את דעתו על נושאים שונים ובעיות כלל עולמיות.
(IPP (International People's Project - פעילות קהילתית לגילאי 19 ומעלה שבמהלכה מתגייסת קבוצה של כ-25 מתנדבים ממדינות שונות, בשיתוף ארגון מקומי, להוביל שינוי במקום הזקוק לעזרה.
זו הזדמנות ייחודית להתנדב ולעבוד כקבוצה, ללמוד מיומנויות חדשות ולהכיר חברים לחיים.
העקרונות החינוכיים של ה-CISV מיושמים בישראל גם באמצעות פעילות מקומית: תוכנית המספקת תהליך חינוכי לטווח ארוך ומשתלבת בשגרת החניכים.
הפעילות המקומית מאפשרת לחניכים לקחת חלק בפעילויות החינוכיות ש־CISV מציעה תוך דגש על תוכני וערכי התנועה, מנהיגות, לקיחת יוזמה ואחריות.
הפעילות המקומית בעבור החניכים (כיתות ד' עד ט') מתקיימת אחת לשבועיים בכפר הירוק.
השכבה הבוגרת (JB) עורכת מפגשים שבועיים במתכונות שונות: פעולות, מיזמים חברתיים, מפגשי גיבוש ועוד.
נוסף לאלו נערכים במהלך השנה מיני-קאמפים (סמינרים חינוכיים קצרים לחניכים במהלך סוף שבוע) וסמינרים הדרכתיים לקבוצת ה-JB.
פוגה CM.170 מגיסטר הוא מטוס סילון תת קולי דו-מנועי ודו מושבי, שיוצר בצרפת על ידי חברת אייר פוגה, כמטוס אימון לקורסי טיס צבאיים.
המטוס נודע בזנבו הייחודי, בצורת "V", שנקרא גם "פרפר".
המטוס שירת בלמעלה מעשרים מדינות, וגם לאחר יציאתו משירות צבאי מופעל המטוס על ידי אנשים וגופים פרטיים.
בשל יכולותיו האווירובטיות הופעל המטוס בכמה חילות אוויר בצוותים אווירובאטיים.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 שדרגה התעשייה האווירית לישראל את מטוסי הפוגה מגיסטר של חיל האוויר הישראלי.
ב-1948 תכננה חברת אייר פוגה מטוס אימון ראשוני עבור חיל האוויר הצרפתי, שסומל CM.130. המטוס נבחן ונמצא ששני מנועיו, טורבומקה פאלאס, חלשים מדי.
החברה תכננה מחדש את הדגם על ידי הגדלת התכנון הבסיסי והחלפת המנועים לדגם מרבורה (Marboré) החזקים יותר.
הזנב הייחודי בצורת V, שהיה חלק מהתכנון החדש, בא מהדאון שייצרה החברה, פוגה CM.8. החברה בחנה גם אב טיפוס עם זנב קונבנציונלי, אך מצאה שתצורת ה-V תהיה נוחה יותר לטייס אם יצטרך לנטוש את מטוסו.
במטוסי התקופה, טייסים שנאלצו לנטוש מטוס היו צריכים לפתוח את חופת המטוס ולצאת בכוחות עצמם מתא הטייס.
בעת היציאה נתקלו בזרם האוויר החזק שהיה הודף אותם אל אחורי המטוס, ויוצר סיכון חמור לפגיעה מזנב המטוס.
יתרון נוסף של הזנב היה בכך שלא הפריע לזרימת גזי הפליטה מן המנוע.
הדגם החדש נקרא CM.170, ובדצמבר 1950 הזמין חיל האוויר הצרפתי שלושה אבות טיפוס לבחינה.
הראשון שבהם טס לראשונה ב-23 ביולי 1952. עשרה מטוסי קדם-ייצור הוזמנו ביוני 1953, ובעקבותיהם קיבלה חברת פוגה ב-13 בינואר 1954 הזמנה ל-95 מטוסים סדרתיים.
החברה בנתה מפעל חדש בנמל התעופה טולוז - בלניאק, והמטוסים נכנסו לשירות ב-1956.
ב-1954 בחרה נאט"ו במטוס כמטוס האימונים הבסיסי למדינות הברית.
לאור החלטה זו התקבלו בחברה הזמנות ממספר מדינות .
בנוסף יוצר המטוס ברישיון בגרמניה המערבית, ישראל ופינלנד.
בסך הכל נבנו 929 מטוסים.
במהלך השנים עברה חברת פוגה כמה מיזוגי חברות ובהתאם השתנה שמו במהלך השנים לפוטז פוגה CM.170 מגיסטר, סוד אוויאסיון (פוגה) CM.170 מגיסטר וארוספטיאל (פוגה) CM.170 מגיסטר.
זרוע האוויר של הצי הצרפתי הפעילה נגזרת של ה-CM.170, CM.175 זפיר (צרפתית: Zéphyr, "צפריר", רוח בוקר קלה).
טיסה ראשונה של גרסה זו התקיימה ב-31 ביולי 1956. המטוס נועד לאמן את טייסי הצי בנחיתות על נושאות מטוסים.
לצורך זה צויד המטוס בוו עצירה, חופה שהחליקה לאחור (ולא נפתחת על ציר, כבדגמים האחרים), וכן נסע מחוזק.
החל משנות ה-60 של המאה ה-20 יוצר דגם מתקדם יותר של המטוס שנקרא CM.170-2. דגם זה הונע על ידי מנועים חזקים יותר מדגם מרבורה IV.
לקראת סוף שנות ה-70 של המאה ה-20 הוצע דגם מתקדם שנקרא פוגה 90. הדגם כלל תא טייס משודרג, כיסאות מפלט ומנועים חזקים יותר.
אב הטיפוס טס לראשונה ב-20 באוגוסט 1978, אך לא נתקבלו הזמנות והמטוס לא נכנס לשירות סדרתי.
בצרפת נכנסו מטוסי פוגה מגיסטר לשירות ב-1956 ואספקת המטוסים נמשכה עד 1969 המטוס שימש כמטוס אימונים אך גם כמטוס קישור.
החל מ-1984 הוחל בהוצאה הדרגתית של המטוס משירות, תהליך שהסתיים ב-1996. את המטוס החליף מטוס האימונים דאסו דורנייר אלפא ג'ט.
הצי הצרפתי קיבל 28 מטוסי זפיר בין מאי 1959 לאוקטובר 1960. אחרוני המטוסים יצאו משירות בצי הצרפתי ב-1994.
גרמניה המערבית הייתה הלקוח הזר הראשון של המטוס.
62 המטוסים הראשונים סופקו על ידי חברת פוגה, 22 הבאים יוצרו בגרמניה מקיטים שסופקו על ידי חברת פוגה, ו-166 מטוסים נוספים יוצרו במלואם בגרמניה על ידי פלוגצויג אוניון סיד (Flugzeug Union Süd), קונסורציום משותף של מסרשמיט והיינקל.
62 מטוסים נוספים נבנו ברישיון על ידי חברת ואלמט בין השנים 1958–1967. בחיל האוויר הפיני שימש המטוס כמטוס אימונים בין השנים 1958–1988, עד שהוחלף על ידי מטוס האימונים הבריטי בריטיש אירוספייס הוק.
21 מטוסי פוגה נהרסו בתאונות אוויריות, שש מהן קטלניות.
המטוס נודע בפינלנד בכינוי "קוקופילי" (פינית: Kukkopilli, אוקרינה), בשל הקול הייחודי שיצרו מנועי המטוס.
מטוסי פוגה CM.170 מגיסטר שימשו כמטוסיהם של צוותים אווירובאטיים בחילות אוויר שונים, ביניהם הצוותים של חיל האוויר הבלגי, "השדים האדומים"; הגיס האווירי של אירלנד, "הסנוניות הכסופות"; חיל האוויר הברזילאי, "טייסת העשן" (פורטוגזית: Esquadrilha da Fumaça); והצוות האווירובטי בחיל האוויר הישראלי.
כאמור לעיל, למטוסי הפוגה מגיסטר היה חימוש קל, וניתן היה לעשות שימוש במטוס כמטוס תקיפה לסיוע אווירי קרוב.
מטוסי פוגה מגיסטר של אל סלוודור הופעלו למשימות תקיפה במהלך מלחמת האזרחים באל סלוודור במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20. לא ידוע על מטוסים שאבדו בקרב, אך מ-12 המטוסים שהיו ברשות חיל האוויר של אל סלוודור בתחילת המלחמה נותרו חמישה מטוסים שמישים בלבד בסופה.
חיל האוויר המלכותי של מרוקו עשה שימוש במטוסי פוגה מגיסטר במלחמתו נגד חזית פוליסריו בסהרה המערבית.
כמה מן המטוסים אבדו במהלך הלחימה ובשל כך הפסיקה מרוקו להשתמש במטוסים למטרות מבצעיות בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20. גם חיל האוויר הישראלי הפעיל מטוסי פוגה מגיסטר למשימות תקיפה במהלך מלחמת ששת הימים, כמפורט להלן.
מטוסי פוגה מגיסטר יצאו משירות בחילות האוויר השונים במהלך שנות ה-80 ושנות ה-90 של המאה ה-20. המטוסים הצבאיים האחרונים הוצאו משירות בבלגיה ב-2007. חיל האוויר הישראלי הפעיל את הגרסה המשודרגת של המטוס עד שנת 2010 .
בעשור השני של המאה ה-21 מופעל המטוס על ידי ארגונים אזרחיים וטייסים פרטיים.
חיל האוויר הישראלי החל לבחון אפשרויות למטוס אימון סילוני חדש בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, ומטוס הפוגה התברר כאפשרות מועדפת.
במקביל, מפעל "בדק מטוסים", שלימים הפך לתעשייה האווירית לישראל, שאף לעלות מדרגה ממפעל לתחזוק ושיפור מטוסים למפעל ייצור.
הרכבת הפוגה בארץ הייתה הזדמנות לעליית מדרגה מעין זו.
אנשי המפעל, בראשות אל שווימר, ביקרו בצרפת וב-1957 הגיעו להסכם עם המפעל הצרפתי על הרכבה ברישיון של הפוגה בישראל.
באמצע 1959 החלו העבודות להרכבת המטוסים, וביולי 1960 הושלמה הרכבת המטוס הראשון.
ב-6 ביולי 1960 נמסר המטוס הראשון לחיל האוויר, בטקס בנוכחות ראש הממשלה ושר הביטחון, דוד בן-גוריון, שהעניק למטוס שם - "סנונית".
שנים עשר המטוסים הראשונים הורכבו מקיטים שהגיעו מהיצרן בצרפת, ומן המטוס ה-13 והלאה נבנו המטוסים מחלקים שיוצרו בארץ.
חלק מן החלקים שופרו במפעל הישראלי, ויוצרו מאלומיניום ומפיברגלס.
בסך הכל יוצרו בישראל 50 מטוסי פוגה.
הייצור הופסק ב-1964 לאחר שחיל האוויר קיבל מטוסים מעודפי חיל האוויר הגרמני, שהיו זולים יותר.
במאי 1965 התרסק בחצר בית בסביון מטוס פוגה מגיסטר שהיה בטיסת סולו ראשונה של חניך קורס טיס, .
שירות כמטוסי תקיפה במלחמת ששת הימים
במלחמת ששת הימים שימשו מטוסי הפוגה גם כמטוס תקיפה לסיוע אווירי קרוב.
בעת התכנונים למלחמה התברר שכוחות צה"ל, שיתחילו לתקוף את מתחמי הצבא המצרי ברפיח בבוקר היום הראשון למלחמה, ייאלצו לפעול ללא סיוע אווירי, משום שמטוסי חיל האוויר יהיו עסוקים במבצע מוקד.
מפקד חיל האוויר הציע לדחות את תחילת מתקפת היבשה, אך מפקדי כוחות הקרקע החליטו שההתקפה תתחיל בשעות הבוקר.
בשל כך הוחלט ש-44 מטוסי הפוגה מגיסטר יוקצו לסיוע קרוב לכוחות אלה.
לצורך הפעלת המטוסים הוקמה מחדש טייסת 147 ("האיל הנוגח"), שהוקמה לראשונה ערב מבצע קדש ונסגרה לאחריו.
הטייסת הוקמה בבסיס חצרים וכללה בוגרים טריים של קורס טיס ולצידם טייסים ותיקים כמו אלי איל, מטייסי מלחמת העצמאות.
המטוסים חומשו בשני מקלעי בראונינג 0.3 אינץ' (7.62 מ"מ) בחרטום ובכוורות רקטות.
משימתו הראשונה של המטוס בתחילת המלחמה הייתה משימת הטעייה: בבוקר 5 ביוני, כאשר רוב מטוסי החיל היו בדרכם למצרים עם תחילת "מבצע מוקד", המריאו כמה רביעיות של מטוסי פוגה מגיסטר לטיסת אימונים שגרתית, כדי להטעות את מאזיני האויב ולהציג רושם של בוקר שגרתי.
במלחמה עסקה הטייסת בתקיפת מטרות קרקע ברקטות, בפצצות ובמקלעים.
ביום הראשון למלחמה הטייסת תקפה יעדים בחזית המצרית, בתחילה ברפיח ובהמשך בח'אן יונס ועמדות מצריות אחרות בגבול רצועת עזה.
בהמשך היום הופנו מטוסי הטייסת לתקיפת יעדים בעזה, אל עריש, ג'בל ליבני, קוסיימה ואום כתף.
גיחות נוספות הופנו לאזור ירושלים, עם תחילת המערכה באזור זה.
במבצעים אלה נהרגו ארבעה טייסים.
ביום השני למלחמה התרחקה חזית הלחימה המצרית אל תוך סיני ויצאה מטווח הפעילות של מטוסי הפוגה, ועל כן החל מהיום השני הופנתה הטייסת לסייע בחזית הירדנית.
לאור העובדה שמטוסים רבים נפגעו ביום הראשון מאש מנשק קל הוחלט על תקיפות מגובה רב יותר.
במהלך התקיפות ביום זה תקפה הטייסת בעיקר כוחות שריון ירדניים, בין השאר בציר ירושלים-יריחו ובצפון מערב השומרון.
ביום זה נהרג טייס אחד ליד מנזר מאר אליאס, מדרום לירושלים.
גם ביום השלישי תקפה הטייסת כוחות שריון בחזית הירדנית, בהם כוחות של דיוויזיית שריון עיראקית שהגיעה ממזרח לסיוע.
היקף פעילותה של הטייסת הצטמצם בימים השלישי והרביעי של המלחמה, בשל יכולתו של חיל האוויר להפנות מספר רב יותר של מטוסים למשימות אלו.
ואולם, בלחצם של מפקד בסיס חצרים, אלוף-משנה ג'ו אלון, ומפקד הטייסת, רב-סרן אריה בן-אור, הועברה הטייסת ביומה החמישי של המלחמה לבסיס רמת דוד, כדי שתוכל לצאת לגיחות סיוע לכוחות הקרקע בחזית הסורית.
ואולם, בגיחה הראשונה הופל מטוסו של מפקד הטייסת, והגיחה הופסקה.
בסך הכל איבדה הטייסת במלחמה שישה מטוסים וטייסים.
שני טייסים זכו בציונים לשבח, שהומרו מאוחר יותר לעיטור העוז: מפקד הטייסת, אריה בן אור וסרן יעקב מורגן.
שיעור האבדות הגדול יחסית לגודל הטייסת, יחד עם היעדר כיסא מפלט במטוסי הפוגה מגיסטר ומהירותם האיטית, הוביל להפסקת השימוש המבצעי במטוסים אלה, והטייסת נסגרה לאחר המלחמה.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 בחן חיל האוויר אפשרויות להחלפת מטוסי הפוגה שהחלו להתיישן.
הבחינה העלתה ששדרוג המטוסים יהיה הפתרון הטוב ביותר.
במסגרת השדרוג הוחלפו מנועי המטוס למנועי מרבורה VI חזקים יותר והותקנה מערכת התנעה אוטומטית למנועים.
כדי לדמות את תא הטייס לתאי הטיסה של המטוסים החדשים מתוצרת ארצות הברית שנקלטו בחיל נעשו שיפורים רבים בתאי החניך והמדריך כולל מערכת לבימוי תקלות המופעלת מתא המדריך, החלפת כיסאות הטייסים והחלפת מערכות שונות.
בסך הכל בוצעו במטוסים כ-300 שינויים חדשים.
השדרוג נעשה על ידי התעשייה האווירית, שזכתה בפרס קפלן על ביצועו המוצלח.
המטוס החדש נקרא "צוקית", וטיסת הבכורה נערכה בספטמבר 1980. המטוס הראשון נמסר לחיל האוויר ב-1981, והאחרון בנובמבר 1986. התעשייה האווירית הציעה למדינות זרות דגם לייצוא שכונה AMIT, אך לא התקבלו הזמנות.
הצוקית שימשה כמטוס ההדרכה של מגמת קרב בשלב ראשוני בקורס הטיס של חיל האוויר.
פרט להדרכה, שימשו מטוסי הפוגה את הצוות האירובטי של חיל האוויר במשך 50 שנה, מ-1960 ועד 2010. בשיאו מנה הצוות האווירובאטי 9 מטוסים, ומטוסיו היו ייחודיים לצוות ולא שימשו להדרכה.
עם השנים הצטמצם מספר המטוסים בצוות לארבעה, וכולם היו מטוסים ששימשו במקביל להדרכה.
בשנת 2010 החלו מטוסי הצוקית לצאת משירות, והוחלפו על ידי מטוסי T-6 טֶקסָן II.
הצעה לדגם קל משקל, נגזרת של דגם CM.170R, להפעלה ממסלולי דשא ומסלולים מאותרים.
שלושה אבות טיפוס ועשרה מטוסי קדם ייצור.
גרסה ראשונה, בעלת מנועי טורבומקה מרבורֶה II.
נבנו 761 מטוסים, מתוכם נבנו ברישיון 188 במערב גרמניה, 62 בפינלנד ו-50 בישראל.
גרסה עם מנועי מרבורה VI, 1,055 ליברות דחף כל אחד.
גרסה עם גוף מוגדל, מנועי טורבומֶקה גביזו בעלי דחף של 2,422 ליברות כל אחד.
יוצר אב טיפוס אחד בלבד, שאבד בתאונה ב-20 במרץ 1957.
גרסה עם מנועי מרבורה סופר VI בעלי דחף של 1,143 ליברות כל אחד וכיסאות מפלט.
גרסה ימית עבור הכוח האווירי של הצי הצרפתי, עם כן נסע מחוזק, התאמות להמראה בעזרת מעוט, וו עצירה והתאמות נוספות.
גרסה ארבע מושבית של המגיסטר.
גרסה משודרגת של המטוס, כולל מנועים משודרגים, אוויוניקה משופרת, ועוד.
דגם שפותח מדגם CM.170, עם מנועי טורבומקה אסטאפן בעלי דחף של 1,715 ליברות כל אחד, חופה משופרת לראות טובה יותר ואוויוניקה משופרת.
חיל האוויר האוגנדי - 12 מטוסים שנרכשו מישראל
חיל האוויר האוסטרי - 18 מטוסים
הגיס האווירי של אירלנד - 7 מטוסים
חיל האוויר של אל סלוודור - 9 מטוסים שנרכשו בישראל ו-3 שנרכשו בצרפת
חיל האוויר האלג'יראי - 28 מטוסים שנרכשו מגרמניה
חיל האוויר של ביאפרה - 5 מטוסים
חיל האוויר הבלגי - 50 מטוסים
חיל האוויר של בנגלדש - 8 מטוסים שנרכשו מגרמניה
חיל האוויר הברזילאי - 7 מטוסים בשירות הצוות האווירובטי, "טייסת העשן"
חיל האוויר של גבון - 5 מטוסים שנרכשו מגרמניה
לופטוואפה - 250 מטוסים, 188 מתוכם יוצרו ברישיון
חיל האוויר של טוגו - 4 מטוסים שנרכשו מגרמניה
חיל האוויר הישראלי - 52 מטוסים
חיל האוויר הלבנוני - 8 מטוסים שנרכשו מגרמניה
חיל האוויר הלובי - 12 מטוסים שנרכשו מצרפת
חיל האוויר המרוקאי - 21 מטוסים
חיל האוויר של סנגל - 5 מטוסים שנרכשו מברזיל
חיל האוויר של פינלנד - 80 מטוסים, 18 יחידות יוצרו בצרפת ו-62 יחידות יוצרו בפינלנד
חיל האוויר הצרפתי - 397 מטוסים
הצי הצרפתי - 32 מטוסים
חיל האוויר החרמי הלאומי וחיל האוויר המלכותי הקמבודי - 4 מטוסים
חיל האוויר של קמרון - 9 מטוסים שנרכשו מצרפת
חיל האוויר של רואנדה - 3 מטוסים שנרכשו מצרפת
משקל ההמראה מקסימלי: 3,200 ק"ג
הנעה: 2 מנועים טורבו סילון טורבומקה מרבורה IIA בעלי דחף של 400 ק"ג כל אחד
יחס דחף-משקל: 0.28 כוח סוס לליברה
נקודת נשיאת חימוש אחת על כל כנף.
או - שתי פצצות שימוש כללי, אחת בכל כנף, כל אחת במשקל 50 ק"ג;
או - שני טילים נגד טנקים נורד אוויאסיון SS.11
הנעה: 2 מנועים טורבו סילון טורבומקה מרבורה VI בעלי דחף של 571 ק"ג כל אחד
CMOS (ראשי תיבות של Complementary Metal Oxide Semiconductor) היא הטכנולוגיה העיקרית כיום לייצור של מעגל משולב, המצוי במעבדים, שבבי זיכרון וחיישנים דיגיטליים.
היתרון המרכזי שלה הוא צריכת חשמל נמוכה יחסית, המאפשרת לשבבים לעבוד במהירות גבוהה מבלי להתחמם יתר על המידה.
הטכנולוגיה מבוססת על שילוב של שני סוגי טרנזיסטורים, NMOS ו-PMOS שהם טרנזיסטורי MOSFET עם תעלה מסוג P ומסוג N המיוצרים גב אל גב, עובדים יחד בצורה משלימה, ויחדיו יוצרים שער לוגי.
כך הם מבטלים כמעט לגמרי את זרימת הזרם כאשר אין צורך בפעולה.
בזכות תכונות אלו, CMOS היא השיטה הנפוצה ביותר לייצור רכיבי אלקטרוניקה מודרניים, החל מטלפונים חכמים ומחשבים ועד מצלמות דיגיטליות ומערכות בקרה מתקדמות.
רכיבי ה-CMOS נפוצים היום למעשה בכל המעגלים המשולבים הנמצאים כיום בכל התקן אלקטרוני בהם מיקרו-מעבדים, מיקרו-בקרים ומעגלים דיגיטליים ואנלוגיים אחרים, FPGA, VLSI, ASIC, SRAM ועוד.
ה-CMOS היא הטכנולוגיה העיקרית מבין כמה טכנולוגיות שימושיות אחרות, כגון טרנזיסטורים ביפולריים עליה מבוססת טכנולוגיית ה-Bi-CMOS וטכנולוגיית הגליום ארסניד (GaAs), המשמשת בעיקר ליישומים בהם נדרשים קצבי שעון מהירים במיוחד – עשרות גיגה-הרץ ומעלה.
CMOS הוא לעיתים גם הכינוי לחיישן האור במצלמות דיגיטליות, וכן אמצעי לזיהוי וכימות תגובות (ביולוגיות, כימיות וכיוצא בזה) עם אור.
צריכת זרם סטטית מזערית – אין צורך בזרימה במערכת CMOS כדי לשמור על ערך לוגי קבוע.
צריכת זרם דינמית – צריכת הזרם הדינמית תלויה בריבוע מתח העבודה, בקיבול השער (גאומטריה) ובתדר.
לכן בתכנון מעבדים בהם מנסים להעלות את תדר העבודה מעדיפים מתח הפעלה נמוך ככל הניתן.
ניתן להשיג מתח זה בהתאמה בגאומטריה עדינה יותר, ובה גם הקיבול יותר קטן.
התנגדות יציאה נמוכה (על פי הגאומטריה של הרכיב), מה שיקרב את מתח היצירה למתחי האספקה או יגדיל את זרם היציאה האפשרי.
רגישות גבוהה למתחי יתר – רגישות זו נמנעת ברוב הרכיבים המודרניים על ידי מנגנוני הגנה פנימיים.
רגישות נמוכה לרעש – על ידי דרישה שאותות הכניסה יעברו סִפים מסוימים (כולל היסטרזיס בהרבה מקרים) ועל ידי מרווח אותות היציאה הגדול.
החיסרון העיקרי הוא מהירות העבודה נמוכה יחסית לטכנולוגיות המתחרות כגון טרנזיסטור ביפולרי המשמשות ליישומים מהירים במיוחד, אף על פי שתודות להקטנת ממדי השער לתחום הננו, ניתן להגיע לקצבים גבוהים, במיוחד במעבדים של מחשבים אישיים, של כמה גיגה הרְצים.
העיקרון מאחורי CMOS המאפשר מימוש שערים לוגיים הוא השימוש בשני טרנזיסטורים מסוג MOSFET, האחד עם תעלה מסוג P והשני עם תעלה מסוג N, היוצרים יחדיו נתיבים לזרימת הזרם לכיוון המוצא מספק המתח או מהאדמה.
כאשר הנתיב למוצא נובע מספק המתח, המעגל נקרא מושך למעלה ונמצא במצב דלוק (ON) וכאשר המוצא מחובר לאדמה הוא נקרא מושך למטה או במצב כבוי (OFF).
מאז שנות ה-80, CMOS החליפה כמעט לחלוטין טכנולוגיות קודמות כמו NMOS ו-Bipolar, משום שהיא משלבת מהירות גבוהה עם צריכת חשמל נמוכה.
יש טכנולוגיות נוספות שמיועדות לנישות ספציפיות (למשל GaAs במכשירי רדיו או SiGe לרכיבי הספק גבוה, או חומרים חדשים כגון גרפן ומוליכי על), אבל הן לרוב מתאימות לנישות: תקשורת בתדר גבוה, רכיבי הספק, מחקר.
הן לא מסוגלות, בינתיים להגיע ליעילות, לצפיפות ולעלות של CMOS בייצור המוני.
CMYK (ראשי תיבות באנגלית של Cyan (ציאן), Magenta (מג'נטה), Yellow (צהוב) ו-Key, מפתח - בדרך כלל שחור) היא רביעיית צבעי יסוד, שנמצאת בשימוש נפוץ בדפוס ביתי ותעשייתי.
בשיטת CMYK מערבבים את ארבעת סוגי הדיו ביחסים שונים על מנת ליצור מגוון רחב של צבעים.
הצבע מונח על משטח אחיד, בדרך כלל נייר לבן.
בניגוד לצבעים אחרים, כגון צבעי שמן, שכבת הדיו היא דקה יחסית ולכן הצבע המתקבל מושפע מגוון המשטח שהדיו מונחת עליו.
באופן הפוך לפעולת צג, שבו הדלקת פיקסל אדום, ירוק או כחול מוסיפה אור, כך שבהדלקת כל הצבעים יראה הצופה אור לבן; בדפוס CMYK ככל שמגדילים את כמויות הדיו השונות, הצבע על ההדפס בולע עוד ועוד אור ומפחית מהאור שמוחזר לעין הצופה, עד שמתקבל צבע שחור.
מדפסות הזרקת דיו ביתיות מכילות דיו מארבעת הצבעים האלו, והמידע על הצבע מועבר מהמחשב אל המדפסת בשיטת CMYK: עבור כל פיקסל מועברים ארבעה ערכים - אחד לכל סוג דיו.
את אותו מרחב צבע ניתן ליצור על ידי שימוש בציאן, במג'נטה ובצהוב בלבד, שהרי שילוב של שלושתם מפיק צבע שחור.
יש כמה סיבות להוספת הצבע השחור כצבע רביעי:
תאורטית אומנם ניתן ליצור שחור או אפור על ידי ערבוב יחסים מתאימים של שלושת הצבעים, אך מעשית שינויים קלים בגוונים בגלל אפיצויות ייצור גורמים לקבלת גוון שאינו שחור ממש אלא כהה מאוד עם נטייה לצבע מסוים, והדבר גורם לתוצאה שאינה משביעת רצון.
הוספת הדיו השחורה מאפשרת קבלת גוון מדויק יותר של שחור או אפור.
הדפסת צבע שחור על ידי הנחת שלוש שכבות של דיו צבעונית זו על גבי זו עלולה לגרום לנייר להתעוות מעודף לחות, ולדיו לזלוג ולפגוע ברזולוציה.
חוסר דיוק מכני בהנחת הדיו עלול לגרום להופעת דפנות צבעוניות בקצותיו של אלמנט מודפס שחור.
בעיה זו חריפה במיוחד בהדפסת טקסט ברזולוציה גבוהה.
עלות הפקת הצבען השחור זולה יותר משל שאר הצבענים.
חומר מודפס מכיל פרטים רבים בצבעי שחור או אפור, במיוחד טקסט כתוב, ושימוש במחסנית הצבע השחור מונע בזבוז של דיו יקרה.
Cable Modem Termination System - CMTS (בתרגום חופשי: מערכת מיסוּף מודמי כבלים), הוא סוג ציוד תקשורת מחשבים המשמש לאספקת שירותי נתונים רחבי-סרט, כגון אינטרנט ו-Voice over IP למנויים של חברת תקשורת כבלים.
בדומה לרכיבי מיסוּף נוספים בארכיטקטורת רשתות מחשבים, תפקידו של CMTS הוא לגשר, הן פיזית והן לוגית, בין סוגים שונים של מערכות תקשורת.
ברשתות כבלים - מהצד האחד, רכיבי מרכז התקשורת של חברת הכבלים (Headend), ומהצד השני - מודמים המותקנים בבית המנוי (Subscriber).
מרבית רכיבי ה-CMTS המופעלים על ידי חברות הכבלים עשויים לשרת עשרות-אלפי לקוחות כל אחד.
רכיב ציוד זה מנהל את כל תעבורת המידע המגיעה ממחשבי קצה המצויים באזור גאוגרפי מסוים, מנתב אותה אל ספקית האינטרנט ומבצע רישום של המודם ברשומות שלו.
בנוסף, מתקשר ה-CMTS עם רכיבי CMTS אחרים בתצורת VPN (רשת פנימית) ואף עם רשת האינטרנט (רשת חיצונית).
תפקידיו העיקריים של ה-CMTS הם:
אימות מודם הכבלים ורישומו ברשומות מסד הנתונים שלו:
בשלב ראשוני, מבצע ה-CMTS אימות נתונים ללקוח מול מסד הנתונים של חברת הכבלים על פי כתובת ה-MAC של המודם.
לכל CMTS רשימה משלו ולכן אם יועבר מודם מסוים מאזור גאוגרפי אחד לאזור אחר, המנוהל על ידי CMTS שונה, לא יתאפשר אימות נתוני המודם, כיוון שזה אינו מופיע ברשומות ה-CMTS החדש.
על פי הסכם בין הלקוח לחברת הכבלים או בין ספקית האינטרנט לחברת הכבלים (נקרא גם SLA), מוקצה למודם המתחבר ל-CMTS רוחב-פס להורדת נתונים (Downstream) ורוחב-פס להעלאת נתונים (Upstream), הנקראים גם בהתאמה ערוץ הלוך וערוץ חזור.
הגדרות אלו הן פרטניות לכל מודם ומפעילי ה-CMTS יכולים לשנותן על פי צורך, אם כי בדרך כלל הן נקבעות על פי תקן ה-DOCSIS.
ניתוב מידע והקצאת כתובות IP:
ה-CMTS משתמש בשרת או במספר שרתי DHCP על מנת להקצות כתובות IP למודמי הכבלים המחוברים אליו.
בישראל, יהיה סוג כתובת ה-IP שתוקצה למודם תלוי בפרופיל החיבור לאינטרנט של אותו המנוי, המוגדר אצל ספקית האינטרנט ("חייגן"/"ללא חייגן").
בהתאם לתנאים שנקבעים מול הלקוח, שולחת ספקית האינטרנט לחברת הכבלים קובץ עדכון בדבר מצב הפרופיל הנבחר.
במידה והוגדר פרופיל "חייגן", תוקצה למודם כתובת IP המשויכת לרשתות LAN (שתחיליתה 172).
במידה והוגדר פרופיל "ללא חייגן", תוקצה למודם כתובת ציבורית ("חוקית") לגלישה, מטווח כתובות ה-IP הרלוונטי לספקית האינטרנט דרכה מחובר הלקוח ומשלב זה תתאפשר עבורו גישה ישירה לאינטרנט.
יש לציין כי במרבית מדינות העולם אין שיטת החיבור לאינטרנט בכבלים בחייגן נפוצה, ולכן במקרים אלו ינתב תמיד ה-CMTS למודם כתובת ציבורית לגלישה.
לאחר שהוקצתה כתובת ה-IP, משמש ה-CMTS כנתב לכל דבר והוא הרכיב המרכזי המנתב את תעבורת המידע ממודמי הלקוחות (וממחשבי הקצה שלהם) אל נתבי ספקיות האינטרנט ומנתבי הספקיות חזרה אל המודמים.
CMV (קיצור של: Cytomegalovirus, תעתיק: ציטומגלווירוס) הוא נגיף הגורם למחלה המסכנת אוכלוסיות בעלות מערכת חיסונית פגועה ועוברים.
ההידבקות נגרמת ממגע עם הפרשות של אדם הנגוע בנגיף זה.
CMV מכיל DNA דו-גדילי ומשויך לקבוצת ההרפס.
הידבקות בנגיף ניתנת לאבחון באמצעות בדיקת דם.
על פי נתונים שנאספו בארצות הברית, כ-50% עד 80% מבני האדם נדבקים בנגיף זה.
בדרך כלל הנגיף גורם לתסמינים קלים הדומים לאלו של התקררות או של מונונוקלאוזיס זיהומי (מחלת הנשיקה).
עם זאת, הנגיף עלול להיות קטלני עבור אוכלוסיות עם מערכת חיסון פגועה עקב מצב רפואי כגון סרטן, איידס או השתלת איבר.
כמו כן הוא עלול לסכן נשים הרות ואת עובריהן.
CMV הוא הגורם השכיח ביותר לזיהום תוך רחמי.
רוב האוכלוסייה הבוגרת נחשפת ל-CMV בילדות, וכ-0.2% עד 2% מהנשים ההרות נדבקות במהלך ההיריון.
גם אם האם נחשפה בעבר ל-CMV, זה לא מונע לחלוטין ראקטיבציה של הנגיף, או הדבקה של זן אחר מאותו הנגיף (ר-אינפקציה).
כיום לא קיים טיפול יעיל למניעת זיהום עוברי, ועל כן נדרשת הימנעות מחשיפה, בעיקר הקפדה על הגיינה מול ילדים (כך למשל עבודה במגע קרוב עם ילדים מעלה את הסיכון לחשיפה ל-CMV).
הדבקה ב-CMV עלולה לגרום לעובר מומים ופתולוגיות שונות:
משקל לידה נמוך, מיקרוצפלי, פיגור מוטורי ומנטלי.
במקרים של הידבקות ראשונית של האישה במהלך ההיריון, הסיכון להעברת הנגיף אל העובר הוא בין 30% ל-60%, והאחוזים גדלים ככל שהיא נדבקת בשלב מתקדם יותר של ההיריון.
מבין העוברים שנדבקו מאמם בזמן ההיריון, כ-20% ייוולדו חולים/פגועים בגלל הנגיף.
סיכויי התחלואה לעובר שאמו נדבקה בנגיף בשליש הראשון של ההיריון הם אפסיים.
במילים אחרות, ככל שהדבקת האם בנגיף הייתה בשלב מוקדם יותר של ההיריון, סיכויי ההדבקה של העובר נמוכים יותר, אולם אם העובר בכל זאת נדבק, הסיכויים שייפגע יהיו גבוהים.
לעומת זאת, אם ההדבקה בוצעה בשליש האחרון של ההיריון, סיכויי הדבקת העובר גבוהים, אולם הסיכוי של העובר לחלות שואף לאפס.
כ-10% נוספים יפתחו עד גיל שנתיים הפרעות התפתחות, בעיות בשמיעה ולעיתים גם בראייה.
למעט פגיעה בשמיעה, את כל יתר הפגיעות, ניתן כיום לראות בסקירות כך שגם המחקרים העדכניים ביותר מראים את הקשר החזק שבין סקירות תקינות ותינוקות אסימפטומטיים.
מניעת הדבקה בנגיף בעת היריון
מאחר שאין דרך להתחסן כנגד הנגיף, מומלץ שנשים אשר טרם חלו במחלה תנקוטנה כמה צעדים, על מנת להקטין את הסיכון להידבקות ראשונית דווקא במהלך ההיריון.
כיוון שהנגיף מועבר באמצעות מגע מיני, מומלץ לקיים יחסי מין בתקופת ההיריון בקונדום בלבד.
הפרשות כגון שתן ורוק, בעיקר של ילדים מתחת לגיל שש, הן מקור הדבקה עיקרי בנגיף.
יש להקפיד על רחיצה תכופה של הידיים עם סבון ומים, בעיקר לאחר החלפת חיתולים או ניקוי אף נוזל.
נשים הרות שעובדות בגני ילדים ומעונות יום צריכות להקפיד על כך במיוחד.
יש להימנע מלנשק ילדים מתחת לגיל שש באזור הפה או הלחי.
כדאי להעדיף לנשק אותם על המצח.
יש להימנע מלחלוק מזונות או שתייה ואף כלי אוכל ושתייה עם ילדים מתחת לגיל שש.
אם בדיקות דם לנוגדנים נגד הנגיף מצביעות על הידבקות בעת האחרונה, מומלץ לדחות את הכניסה להיריון בחצי שנה.
באופן כללי, אין המלצה על בדיקת סקר שגרתית ל-CMV בהיריון.
במקרים שמזוהה זיהום ראשוני במהלך ההיריון (לדוגמה בעת תלונה של האם על מחלת חום ופריחה), ניתן להציע אבחון טרום לידתי, דהיינו, לנסות לזהות עוברים אשר נדבקו בנגיף.
האבחון יכול להתבצע בשיטות האלה:
בדיקות הדמיה: ניתן לבדוק באולטרה סאונד סימנים לפיגור בגדילה, מיעוט מי שפיר, מיקרוצפלי, הרחבת חדרי מוח וקלציפיקציות (הסתיידויות).
בדיקת מי שפיר: ניתן לעשות PCR ולבדוק את נוכחות הנגיף.
העובר מפריש את הנגיף בשתן, אם הוא נדבק.
יש לערוך את הבדיקה בתוך 5–6 שבועות מההידבקות, ובתנאי שהעובר מפריש כבר שתן.
אם התוצאה חיובית, יש לשקול בחלק מן המקרים הפסקת היריון, אולם תוצאה חיובית לא מעידה על כך שהעובר סימפטומטי ואינה אינדיקציה לחומרת המחלה, אם קיימת.
גם כאשר התוצאה שלילית, היא לא מעידה באופן חד משמעי שהעובר לא נדבק.
סרולוגיה ל-IgM, IgG: באופן כללי ניתן לבדוק את קיומם של נוגדנים אלו כנגד CMV, כדרך להעריך את המועד שבו נדבקה האישה.
IGG מצביע על הידבקות ישנה של האם במחלה.
IGM חיובי מצביע על הידבקות נוכחית של האם במחלה.
כאשר מועד ההידבקות אינו ידוע (למשל, כאשר IGM חיובי אולם לא ידוע האם ההידבקות קרתה בזמן ההיריון או כמה חודשים לפניו, נעשית בדיקת IgG Avidity: ערך נמוך (מתחת ל-35%) מצביע על הידבקות חדשה, ואילו ערך גבוה מצביע על הידבקות ישנה.
דיקור חבל הטבור: בדרך זו ניתן גם לבדוק את רמת טסיות העובר, תפקודי כבד ורמות IGG עובריות כדי לדעת עד כמה העובר חולה.
קיימות כמה תרופות לטיפול בזיהום על רקע הדבקה ב-CMV, הנפוצה בהן היא גנציקלוביר.
תרופות אלו מותרות לשימוש בזיהום על רקע CMV אצל חולים עם דיכוי של מערכת החיסון.
בזיהום הנגרם מ-CMV מולד, טיפול בגנציקלוביר יכול למנוע בחלק מהמקרים פגיעה בשמיעה, אך נדרש טיפול ממושך.
CNBC (קיצור של "Consumer News and Business Channel") היא רשת טלוויזיה אמריקאית המשדרת חדשות כלכליות ברחבי העולם.
בעלי הרשת הוא תאגיד NBC Universal.
הרשת משדרת בשלושה ערוצים עיקריים: ערוץ CNBC האמריקאי המקורי, ערוץ CNBC אירופה וערוץ CNBC אסיה.
בנוסף להם קיימים כ-11 ערוצי משנה המשדרים בשפות שונות מלבד אנגלית (למשל: הינדית, טורקית ויפנית) או בגרסאות מקומיות המותאמות לאזורים מסוימים (אפריקה, יפן, אוסטרליה), ועוד 4 "מיני-ערוצים" המייצרים תוכן טלוויזיוני מצומצם.
כשהושק ב-1989 נקרא הערוץ בשם Consumer News and Business Channel, אך מאז נזנח השם המלא ונותרו רק ראשי התיבות, שמסמלים בעיקר את הקשר לחברת האם NBC.
ערוץ CNBC נחשב לערוץ החדשות הכלכליות המוביל בעולם ושוויו מוערך בארבעה מיליארד דולר.
מתחריו הם ערוץ Fox Business של רשת פוקס וערוץ בלומברג.
הערוץ משדר 24 שעות ביממה ומלווה את המסחר בבורסות השונות בעולם.
הערוץ האמריקאי שם דגש על הבורסות בארצות הברית ומשדרי הדגל שלו משודרים הישר מרצפת המסחר של בורסת ניו יורק ה-NYSE.
כמו כן משדר הערוץ מדי יום משדרים טרנס-אטלנטיים אותם מנחים במשותף קריינים משלושה מוקדים: מטה CNBC בניו ג'רזי, לונדון והונג קונג.
המגישה הידועה מכל מגישי CNBC, שמאז 2013 עברה לעבוד בערוץ המתחרה Fox Business, היא מריה ברטירומו, חלוצת השידור מרצפת המסחר.
מגישים בולטים נוספים הם: מארק היינס, ג'ו קרנן, בקי קוויק ואחרים.
כוכב נוסף של הרשת הוא ג'ים קריימר, המנחה את התוכנית Mad money ומופיע לעיתים בתוכניות הערוץ השונות כדי לספק פרשנות לאירועים שונים.
מניות המוזכרות על ידי קריימר בשידור, לחיוב או לשלילה, בדרך כלל נסחרות מיד לאחר מכן בעליות או ירידות חדות, בהתאמה.
CMMI (ראשי תיבות של: Capability Maturity Model Integration) היא שיטה בתחום הנדסת תוכנה ובתחום פיתוח ארגוני לשיפור ביצועי הארגון.
ניתן להשתמש ב-CMMI לשיפור ביצועי פרויקט, שיפור ביצועי מחלקה או שיפור ביצועי הארגון כולו.
CMMI פותח באוניברסיטת קרנגי מלון המחזיקה בסימן הרשום עליו ורשמה עליו פטנט.
ה-Software Enginnering Institute מתאר אותו באופן הבא: "CMMI מסייע באינטגרציה של פונקצינאליות שבאופן מסורתי נפרדת, מציב מטרות ועדיפויות בשיפור תהליכים, מספק הנחיות לביצוע תהליכי שיפור איכות ומספק נקודת התייחסות לצורך הערכת התהליכים הנוכחיים בארגון".
בשנת 2005 קיבל לראשונה מפעל בישראל את הדירוג הגבוה ביותר, CMMI5, והוא הוענק למפעל מלמ של התעשייה האווירית.
בגרסה הנוכחית מטפל CMMI בשלושה תחומים:
CMMI For Services) CMMI-SVC) - הקמת, הספקת וניהול שירותים
ניתן להשתמש במודל עם דגש על תהליכים שנחשבים לחשובים בהיבט של מימוש היעדים המידיים של הארגון.
שימוש זה נקרא במונחי CMMI מתמשך (Continious).
שימוש אחר האפשרי במודל של CMMI מתמקד בתהליכים בהם יש רמת סיכון גבוהה.
אופן זה של שימוש נקרא מדורג (Staged).
אזורי התהליכים Process areas או אוסף התהליכים בהם מתמקדים, משתנים בהתאם לנושא בו מתמקדים: רכישה, שירותים או מוצרים.
שישה עשר תהליכים הם תהליכי הליבה, המשותפים לכל שלושת הנושאים.
תהליכי הליבה מתוארים בטבלה הבאה:
חמש רמות הבשלות מתוארות באיור מס' 1.
רמות הבשלות נקבעות עבור פיתוח, שירותים ורכישה על פי התהליכים המיושמים בארגון באופן המתואר להלן ומשלים את הטבלה שבסעיף "מסגרת המודל" לעיל:
תהליכים ייחודיים לרמת בשלות בהקשר של פיתוח
רמת בשלות 4: מנוהל כמותית
רמת בשלות 5: מבצע אופטימיזציה
תהליכים ייחודיים לרמת בשלות בהקשר של שירותים
תהליכים ייחודיים לרמת בשלות בהקשר של רכישה
CLS (ראשי תיבות: Continuous Linked Settlement) הוא מסלקת מטבע חוץ בינלאומית הפועלת משנת 2002. החל משנת 2008 המסלקה פועלת גם בישראל.
CLS הוא בנק לסליקת עסקאות במטבע חוץ של שני צדדים המעוניינים להימנע ככל הניתן מסיכוני סליקה ואשראי.
הייחוד של CLS הוא בהיותו נקודת אמצע, מתווך, של שני צדדים, נייטרלי ובעל מנגנוני סליקה המפחיתים סיכונים באופן מרבי.
שני צדדים המעוניינים להשתמש בשירותי CLS מעבירים אליו את תשלומיהם.
רק ברגע ש-CLS מקבל את תשלומי שני הצדדים במטבע אחד הוא מעביר הלאה את הכספים במטבע השני אליהם.
חוסר יכולת של אחד הצדדים להעביר את מחויבותו בעסקה מאפשרת ל-CLS לבטל את העסקה ולהשיב למי מהצדדים שכן ביצע, חזרה את כספו.
לדוגמה בנק א' סיכם כי יעביר לבנק ב' 100 דולר תמורת 200 שקלים ביום T.
בנק CLS מקבל את המידע על העסקה משני הצדדים וממתין ליום T.
ביום T בנק א' מעביר ל- CLS את 100 הדולרים.
בנק ב' מעביר ל- CLS את 200 השקלים.
מנגנון CLS עודכן כי שני הצדדים העבירו אליו את הכספים (דבר המוכיח כי אין להם בעיות נזילות או כל קושי לעשות כן).
ברגע זה CLS מעביר הלאה לבנק א' 200 שקלים ולבנק ב' 100 דולר.
ללא CLS, בנק א' או בנק ב' עלולים היו להעביר כספים לבנק כושל שקיבל את כספם אך אינו מסוגל להעביר אליהם את מחויבותו.
אירועי כשל אלו מתרחשים במקרה של שווקים מעורערים ) כאשר בנקים נפלו בין לילה.
CISA (ראשי תיבות של: Cybersecurity Information Sharing Act) הוא חוק אמריקאי שהוצג לראשונה לסנאט ביולי 2014, על ידי הסנאטורית דיאן פיינסטיין, שמטרתו "שיפור ביטחון סייבר בארצות הברית בעזרת שיתוף מידע על איומי סייבר, וכן למטרות נוספות".
החוק אמור לאפשר מידע על תעבורת נתונים ברשת בין הממשל האמריקאי לבין חברות טכנולוגיה וייצור.
החוק עמד להצבעה והתקבל על ידי הסנאט ב־27 באוקטובר 2015.
מספר חברות טכנולוגיה גדולות הביעו את התנגדותן לחוק.
החוק נכנס לתוקף בדצמבר 2015.
CLEFIA הוא צופן בלוקים קנייני במבנה פייסטל שפותח על ידי סוני כחלק ממערכת ניהול זכויות דיגיטלי.
שמו נגזר מהמילה הצרפתית Clef שפירושה "מפתח".
הצופן מקבל בלוק קלט באורך 128 סיביות ומפתח הצפנה בשלושה אורכים אפשריים: 128, 192 או 256 סיביות ומחזיר בלוק מוצפן באורך 128 סיביות.
CLEFIA הוצג לראשונה ב- FSE 2007 (סדנת הצפנה מהירה בתוכנה), הוצע כמועמד לתקן הצפנה עבור ממשלת יפן ב-CRYPTREC-2013, נחשב בטוח לשימוש ומציג ביצועים 'סטייט אוף דה ארט' בקטגוריה של צפנים קלי משקל.
CLEFIA מוגן בזכויות יוצרים והשימוש בו כרוך ברישיון.
הוא נמנה עם הצפנים שתוקננו על ידי תקן איזו 29192-2 בקטגוריה צופן בלוקים קל משקל.
לאורך השנים, מאז הופעת DES חלה התקדמות משמעותית בתחום הקריפטוגרפיה.
בפרט, פותחו טכניקות חדשות לבנייה וניתוח של צפני בלוקים.
IDEA, AES, MISTY וקמליה הם רק חלק מהדוגמאות לצפנים מודרניים שנהנו מפירות ההתקדמות הטכנולוגית.
נושא מחקר חשוב הוא בקטגוריה של צפני בלוקים קלי משקל המיועדים לחומרה מוגבלת משאבים.
CLEFIA הוא צופן בלוקים כזה, המבוסס על החידושים האחרונים, יעיל מאוד בתוכנה ובחומרה ונהנה מעמידות גבוהה נגד קריפטואנליזה מתקדמת.
CLEFIA הוא צופן בלוקים איטרטיבי במבנה של רשת פייסטל כללית בארבעה טורים ושתי פונקציות פנימיות המופעלות על 32 סיביות במספר סבבים.
אחד מהחידושים בו הוא שהפונקציה הפנימית שלו מיישמת מנגנון פיזור מתחלף (בקיצור DSM), שתי מטריצות פיזור שונות ושתי תיבות החלפה בעלות תכונות אלגבריות שונות המופעלות לסירוגין, מניבות עמידות גבוהה במיוחד נגד קריפטואנליזה מודרנית.
מסיבה זו מספר הסבבים של הצופן מופחת.
חידוש אחר הוא תהליך הכנת תת-מפתחות קומפקטי ויעיל במבנה פייסטל.
CLEFIA הוא צופן מאוזן היטב הן מהיבט של יעילות והן מהיבט של ביטחון.
הוא משיג ביצועים גבוהים בחומרה, תפוקה של 1.60 Gbps (גיגה-בתים לשנייה) בקירוב עם פחות מ-6000 שערים, עם ספריית CMOS ASIC .
בתוכנה הוא מגיע ל-13 מחזורי שעון לבית (cpb) או 1.48 Gbps על מעבד AMD אתלון 64 ביט.
הביצועים הגבוהים בחומרה מציבים אותו כמתחרה ראוי עבור חומרה מוגבלת משאבים כמו RFID או סנסורים אלחוטיים זעירים.
שלד פונקציות ההצפנה והפענוח בנוי משלושה מהלכים.
המהלך הראשון והאחרון הם פעולות הלבנה והמהלך האמצעי כולל קריאה לפונקציה פנימית המבצעת סבבים של פעולות החלפה ופיזור.
מספר הסבבים משתנה בהתאם לאורך המפתח.
עבור מפתח באורך 128 סיביות , עבור מפתח 192 סיביות ועבור מפתח 256 סיביות .
פונקציית ההצפנה הפנימית הנקראת היא בסגנון רשת פייסטל כללית מסוג 2, כאשר נקרא ענף המייצג את מספר המילים שהפונקציה מקבלת ו- מייצג את מספר החזרות שהיא אמורה לבצע.
פונקציית ההצפנה מנצלת שתי פונקציות פנימיות F0 ו-F1 המפורטות להלן שמקבלות קלט באורך 32 סיביות ומחזירות פלט באורך 32 סיביות.
ביתר פירוט, הפונקציה מקבלת ארבע מילים באורך 32 סיביות כל אחת המסומנים וכן מפתחות סבבים באורך 32 סיביות כל אחד ומחזירה ארבע מילים .
הסימן "" משמש להפרדה בין המילים.
לדוגמה אם נבחר מפתח באורך 128 סיביות, מספר הסבבים הוא 18 ולכן מספר תת-המפתחות הוא .
תיאור הפונקציה הפנימית בשתי גרסאות שמבוצעת בתהליך ההצפנה ו- לצורך הכנת תת-המפתחות במקרה שנבחר מפתח 192 או 256:
לפונקציה קיימת פונקציה הופכית לצורך פענוח המסומנת .
את פונקציית הפענוח הפנימית מכינים מפונקציית ההצפנה על ידי שינוי סדר מפתחות הסבבים מהסוף להתחלה וכן שינוי סדר ההחלפה בשלב 2.2 ל- וסדר ההחלפה בשלב 3 משתנה ל-.
ישנם שני סוגי תיבות החלפה ב-CLEFIA האחד מבוסס על בחירה אקראית של ערכים עם תכונות סטטיסטיות טובות כמו ב-DES והשני מבוסס על פונקציה הופכית מעל השדה כמו ב-AES.
הטבלאות הבאות מכילות את ערכי תיבות ההחלפה בבסיס הקסדצימלי כאשר עבור קלט בגודל בית אחד (8 סיביות), ארבע הסיביות המשמעותיות (הניבל העליון) משמשות כאינדקס לשורה המתאימה בטבלה ואילו ארבע הסיביות הפחות משעותיות (הניבל התחתון) משמשות כאינדקס לעמודה המתאימה:
את ההחלפה אפשר לבצע לפי הטבלאות האמורות או לחשבן תוך כדי ריצה במידה שהזיכרון מוגבל.
שטח הזיכרון ששתי טבלאות מאכלסות הוא 512 בתים (4096 סיביות).
את הכנת הטבלה S0 אפשר לבצע כך.
מתחילים מטבלה המכילה 4 על 16 ערכים בגודל 4 סיביות (בסך הכול 256 סיביות):
מחלקים את הקלט לשני חצאים באורך 4 סיביות כל אחד ומחשבים:
את הטבלה S1 אפשר להכין על ידי הנוסחה הבאה: אם אז אחרת .
הפונקציה ההופכית מבוצעת מעל השדה עם הפולינום הפרימיטיבי והפונקציות ו- הן טרנספורמציות אפיניות מעל (הכפלת וקטור הקלט במטריצה קבועה וחיבור עם וקטור קבוע):
הכפל של המטריצה בווקטור הקלט מתבצע מודולו פולינום אי פריק (פולינום פרימיטיבי) מעל השדה ובבסיס הקסדצימלי הוא .
דרך יעילה במחשב לבצע את הכפל היא רקורסיה של הכפלה בפולינום 'x' () ששקולה להזזה (shift) של הקלט שמאלה סיבית אחת בתנאי אחד; אם מתרחשת גלישה (אם הסיבית המשמעותית ביותר הייתה '1' לפני ההזזה) יש לבצע חיסור (XOR) עם הפולינום הפרימיטיבי האמור (נקרא צמצום מודולרי).
אם נתונה פונקציה שמבצעת את הכפל האמור אז אפשר להכפיל את בכל מספר, למשל או .
להסבר נוסף על אריתמטיקה של פולינומים מעל שדה בינארי מורחב ראה צופן ריינדל.
תהליך הכנת המפתחות תומך בשלושה מפתחות שונים: 128 סיביות, 192 סיביות או 256 סיביות.
התהליך כולל הכנת מפתחות סבבים וארבעה מפתחות הלבנה .
והוא כולל פונקציית החלפה הנקראת DoubleSwap המקבלת קלט באורך 128 סיביות ומבצעת החלפה של סיביות לפי הכלל הבא:
כאשר פירושו תת-מחרוזת של המתחילה בפוזיציה ומסתיימת בפוזיציה .
בנוסף תהליך ההכנה עושה שימוש ב- קבועים כאשר .
מספר הקבועים הדרוש תלוי באורך המפתח שנבחר על ידי המשתמש.
הקבועים הללו משמשים כמפתחות הצפנה לפונקציה או (המתוארת לעיל) כשהתוצאה מוצבת במערך זמני .
אם המפתח שנבחר על ידי המשתמש באורך 128 סיביות מבצעים כדלהלן: