tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
היה זה בסרט "אמריקה, אמריקה" של איליה קאזאן.
לאחר מכן עבד בקביעות בהוליווד.
ב-1966 צילם את "מי מפחד מווירג'יניה וולף?" וזכה באוסקר.
וקסלר היה לצלם האחרון שזכה באוסקר בקטגוריית צילום בשחור-לבן.
(בין השנים 1939 ו-1966 הוענקו פרסי האוסקר לצילום בשתי קטגוריות, צבע ושחור-לבן.)
בשנת 1969 ביים וקסלר סרט עלילתי, "בעין עירומה" (Medium Cool), שצולם בסגנון דוקומנטרי ונחשב לפורץ דרך.
השפעתו על הקולנוע האמריקאי הייתה רבה והסרט נלמד בבתי ספר לקולנוע ברחבי העולם.
"נועד לתהילה" (Bound for Glory) מ-1976, שעסק בזמר הפולק הנודע, וודי גאת'רי, היה הסרט השני שהקנה לו זכייה באוסקר עבור צילום.
לצורך צילומי הסרט עשה וקסלר שימוש חלוצי בסטדיקאם, מנגנון חדש ומהפכני בזמנו, שנועד לייצב את המצלמה בזמן שהצלם נושא אותה על גופו, כדי להפיק צילום נטול רעידות, תוך כדי תנועה.
ב-1978 נתבקש על ידי ידידו, צלם הקולנוע נסטור אלמנדרוס, למלא את מקומו בצילומי הסרט "ימים ברקיע".
הפקת הסרט התארכה מעבר למתוכנן ואלמנדרוס נאלץ לעזוב בשל מחויבות קודמת.
וקסלר למד בקפידה את הסגנון החזותי שעיצבו אלמנדרוס ובמאי הסרט, טרנס מאליק, והצליח לשמור על המשכיותו ואחידותו באופן מרשים.
למרות שצילם לבסוף חלקים נרחבים מהסרט, תרומתו הצטמצמה בכותרות הסרט ל"צילומי השלמה" (Additional Photography).
בשל כך נשכחה ברבות השנים תרומתו לסרט, המהווה את אחת מפסגות הצילום בקולנוע המודרני.
הסרט זכה באוסקר עבור הצילום, אך היה זה נסטור אלמנדרוס לבדו שאחז בפסלון המוזהב.
בסוף הקריירה שלו הרבה לשתף פעולה עם הבמאי ג'ון סיילס.
במקביל לצילום, המשיך וקסלר ליצור סרטים דוקומנטריים שזכו להערכה ולפרסים, ביניהם "Paul Jacobs and the Nuclear Gang" שזכה בפרס אמי ו-"Interview with My Lai Veterans" שזכה באוסקר.
(1987) עבודה שחורה / Matewan
(1978) השיבה הביתה / Coming Home
(1969) בעין עירומה / Medium Cool (גם תסריט ובימוי)
(1966) מי מפחד מווירג'יניה וולף?
הסקר הגאולוגי של ארצות הברית היא סוכנות מדעית של ממשלת ארצות הברית.
תפקיד מדעני הסוכנות הוא לחקור את הנופים, אוצרות הטבע והסכנות הטבעיות של ארצות הברית.
הסוכנות מתמקדת בארבעה תחומים עיקריים: גאולוגיה, ביולוגיה, גאוגרפיה והידרולוגיה.
הסוכנות משמשת רק כגוף מחקר, ללא כל סמכות ביצועית.
הסוכנות נמצאת תחת אחריותה של מחלקת הפנים של ארצות הברית, ומעסיקה כ-8,670 עובדים ובעלת תקציב של 1.1 מיליארד דולר.
המוטו של הסוכנות הוא "מדע למען עולם משתנה" ("Science for a changing world").
הסוכנות הוקמה ב-3 במרץ 1879, לאור הצורך בגוף שירכז את המידע אודות המתרחש בשטחים הגדולים והבלתי מיושבים שנתווספו לארצות הברית ברכישת לואיזיאנה ב-1803 ובמלחמת ארצות הברית–מקסיקו ב-1848. ג'ון וסלי פאוול היה מנהלה השני (לאחר כהונתו הקצרה של קלרנס קינג) ומי שעצב את דמותה במשך 13 שנות כהונתו.
הסקר מפורסם בזכות סדרת מפות מפורטת ועדכנית שהוצאה על ידיו, ונחשבות כמפות הרשמיות של שטחי ארצות הברית.
את המפות ניתן לקנות, וחלקן הן חינמיות.
אוסף ספריית הסקר מונה 3 מיליון פריטים, מתוכם כ-1.7 מיליון ספרים וכ-700,000 מפות.
הספרייה הוקמה רשמית ב-1882, עם מינוי הספרן הראשון שלה כשברשותה 1,400 ספרים ושלשה אנשי צוות.
הספרייה הורחבה משמעותית מספרייתו הפרטית של ג'ון וסלי פאוול, מנהלו השני של הסקר, שנתרמה לספרייה לאחר מותו.
גם אייזק לי תרם את ספרייתו הפרטית לאחר מותו לרשות הספרייה.
הסקס של מאסטרס היא סדרת דרמה טלוויזיונית של ערוץ "Showtime" האמריקאי.
הסדרה מספרת את סיפורם של מאסטרס וג'ונסון – ויליאם מאסטרס ווירג'יניה ג'ונסון, צמד חוקרים שהתפרסמו בשל מחקרם החלוצי בתחום מיניות האדם.
הסדרה פותחה על ידי מישל אשפורד, לפי הביוגרפיה מאת תומאס מאייר "Masters of Sex: The Life and Times of William Masters and Virginia Johnson, the Couple Who Taught America How to Love" ("הסקס של מאסטרס: החיים והזמנים של ויליאם מאסטרס ווירג'יניה ג'ונסון, הזוג שלימד את אמריקה איך לאהוב").
הסדרה עלתה לשידור ב-29 בספטמבר 2013. ביולי עד ספטמבר 2014 שודרה העונה השנייה, והעונה השלישית שודרה בחודשים יולי-ספטמבר 2015. הסדרה חודשה לעונה רביעית בת 10 פרקים, אשר עלתה לשידור ב-11 בספטמבר 2016 והסתיימה ב-13 בנובמבר 2016. ב-30 בנובמבר 2016 הודיעה רשת שואוטיים כי הסדרה לא תמשיך לעונה חמישית.
בישראל משודרת הסדרה ב-yes, HOT ובשירות סלקום tv.
בלב העלילה נמצא סיפורם של מאסטרס וג'ונסון – ד"ר ויליאם מאסטרס (בגילומו של מייקל שין) ווירג'יניה ג'ונסון (בגילומה של ליזי קפלן), צמד חוקרים שהתפרסמו בשל מחקרם החלוצי בתחום מיניות האדם – ההתנהגות המינית האנושית והפרעות בתפקוד המיני.
העלילה המרכזית מתרחשת החל בשנות ה-50. מאסטרס הוא גינקולוג מצליח בבית החולים האוניברסיטאי של אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, המחליט לפתוח, בנוסף לעבודתו בבית החולים, במחקר על מיניות האדם.
לאחר מאבק הוא מצליח לקבל את הסכמתו של הרקטור למחקר לא שגרתי זה, שאותו הוא עורך לאחר שעות העבודה השגרתיות.
ג'ונסון מתחילה כמזכירתו של מאסטרס, ולאחר שהוא מכיר בתרומתה להצלחת המחקר, הוא משנה את הגדרת משרתה לעוזרת מחקר.
במחקרם השניים צופים במתנדבים העוסקים בפעילות מינית (אוננות ויחסי מין), תוך שהם מחוברים לאמצעי מדידה, כגון אלקטרוקרדיוגרם ואלקטרואנצפלוגרם.
בהתאם לתצפיות השניים מנתחים את ההתנהגות המינית של אוכלוסיית המדגם.
בחלק מהמקרים הופכים מאסטרס וג'ונסון עצמם מצופים למשתתפים בניסוי.
בעונה השנייה עובר מאסטרס לבתי חולים אחרים, לאחר שאיבד את תמיכתו של בית החולים האוניברסיטאי.
בנוסף למיניות עולה בעונה השנייה נושא יחסי לבנים-שחורים, בבית החולים לשחורים שאליו מצטרף מאסטרס, וביחסיה של אשתו עם קורל, מטפלת צעירה של בנם התינוק, ועם רוברט פרנקלין, אחיה של קורל, פעיל למען זכויות אפרו-אמריקנים.
העונה הרביעית מתחילה במשבר שבו נפרדות דרכיהם של וירג'יניה ג'ונסון וביל מאסטרס ומסתיימת בנישואיהם זה לזה.
עלילות משנה בסדרה עוסקת בחייהם האישיים של מאסטרס (קשריו עם אשתו, אותה מגלמת קייטלין פיצג'רלד, המתקשה להרות עקב ספירת זרע נמוכה שלו, ועם אמו) ושל ג'ונסון – גרושה המגדלת שני ילדים קטנים, ובסובבים אותם:
ד"ר איתן האס, רופא צעיר המתמחה בגינקולוגיה אצל מאסטרס ומאוהב בג'ונסון.
ד"ר אוסטין לנגהאם, רופא המתנדב לניסויים של מאסטרס וג'ונסון.
ג'ני, מזכירה המתנדבת לניסויים ולאחר מכן הופכת למזכירתו של מאסטרס.
הרקטור ברטון סקאלי, המתגלה כהומוסקסואל אף שהקפיד להסתיר זאת, אשתו מרגרט סקאלי, ובתם ויויאן סקאלי, המאוהבת בד"ר האס.
הם מופיעים בעיקר בעונה הראשונה.
ד"ר ליליאן דה-פול, גינקולוגית המוטרדת מהאפליה שהיא נתקלת בה עקב מינה ומנסה לקדם עריכת בדיקת פאפ לגילוי מוקדם של סרטן הרחם.
בטי דימלו, "מאדאם" בבית זונות המגייסת את עובדותיה למחקרו של מאסטרס.
בעונה הראשונה היא בתפקיד משני, ובעונה השנייה היא בתפקיד מרכזי.
ערוץ "Showtime" הזמין פיילוט של הסדרה באוגוסט 2011, וביוני 2012 אישר המשך הפקה של סדרה בת 12 פרקים.
שידורה של העונה הראשונה החל ב-29 בספטמבר 2013. ב-13 ביולי 2014 החל שידורה של העונה השנייה.
החל ב-12 ביולי 2015 שודרה העונה השלישית של הסדרה.
שידור העונה הרביעית החל ב-11 בספטמבר 2016. תחילה פורסם כי עונה זו תכלול 12 פרקים כמו קודמותיה, אך מאוחר יותר היא הופחתה ל-10 פרקים.
עונה זו הסתיימה ב-13 בנובמבר 2016, וזמן קצר לאחר מכן הודיעה רשת שואוטיים כי הסדרה בוטלה ולא תשוב לעונה חמישית.
את דמותו של ברטון סקאלי הרכיבה מפיקת הסדרה, מישל אשפורד, מדמותם של גברים אחדים שמאסטרס הכיר.
אחד מהם היה הומוסקסואל, אך לא היה זה הרקטור בזמן מחקרו של מאסטרס.
אחראי האביזרים בסדרה, ג'פרי ג'ונסון, הצביע על הקושי להשיג אביזרי מין בני התקופה או מידע עליהם, כיוון שהעיסוק בכך היה בגדר טאבו.
ישנם שינויים משמעותיים בין שתי המהדורות.
ספר נסיעותיו של ג'יימס, הסצנה האמריקנית, תקף בחריפות את "החומרנות המשתוללת", כפי שכינה אותה ג'יימס, והמבנה החברתי של אמריקה.
הספר עורר מחלוקת לגבי התייחסות החברה האמריקנית לקבוצות אתניות שונות ונושאים פוליטיים.
הספר עדיין רלוונטי לגבי מספר סוגיות שוטפות, כגון מדיניות ההגירה, איכות ושמירה על סביבה, צמיחה כלכלית, ומתחים גזעיים.
הסקר הארכאולוגי של ישראל מטרתו לסקור את שטחי מדינת ישראל במטרה למפות ולתעד את אתריה הארכאולוגים.
במסגרת הסקר עליו מופקדת רשות העתיקות האתרים ממופים, נמדדים, מצולמים ונאסף אודותם מידע מגוון.
מאז ימי הביניים פקדו נוסעים את ארץ ישראל, העלו על הכתב ופרסמו את רשמיהם שלא נשאו אופי מדעי או שיטתי.
בתחילת המאה ה-19 גדל חלקם של אנשי המדע בקרב הפוקדים את ארץ ישראל והמחקר התמקצע.
ביניהם אפשר למנות את אולריך יאספר זטצן, הנרי בייקר טריסטראם, ויקטור גרן, ויליאם פרנסיס לינץ' אדוארד רובינסון ונוספים.
תחומי התעניינותם היו מגוונים ולא התרכזו בהכרח בארכאולוגיה, אבל בספריהם הם מתעדים גם אתרים שתורמים היום למידע במיוחד לגבי אתרים שנעלמו עם השנים.
הסקר הראשון הגדול של שטח ארץ ישראל בוצע על ידי הקרן לחקר ארץ ישראל, קרן בריטית שהוקמה בשנת 1865. הסקר ששמו סקר ארץ-ישראל המערבית שם לו למטרה למפות את כל ארץ ישראל שממערב לנהר הירדן, מנהר הליטני שבצפון ועד נחל באר שבע שבדרום.
הסקר החל בינואר 1872. בין מנהלי הסקר היו קלוד קונדר והורציו קיצ'נר.
סקר זה פרסם בשנת 1880 את מפת הקרן לחקר ארץ ישראל.
מפה זאת ממשיכה לשמש את החוקרים השונים.
בתקופת המנדט הבריטי, כמעט ולא נערכו סקרים ארכאולוגים.
מחלקת העתיקות של ממשלת המנדט התרכזה בחפירות ארכאולוגיות.
הקרן לחקר ארץ ישראל הקימה את בית הספר הבריטי לארכאולוגיה בארץ ישראל ושיתפה פעולה עם מחלקת העתיקות, אבל גם היא עסקה בעיקר בחפירות.
מנהל הסקרים במחלקת העתיקות היה פיליפ לנגסטף אורד גיא, הוא מילא תפקיד זה עד 1927. לאחר מכן מונה למנהל בית הספר הבריטי לארכאולוגיה, ובתפקידו זה ביצעה סקר במישור החוף והנגב.
הסקר שהתקיים בין השנים 1939-1936, לא פורסם מעולם.
עם הקמת מדינת ישראל, נקלט גיא במחלקת העתיקות הישראלית ושימש בתפקיד מנהל חפירות וסקר עד מותו בשנת 1952.
לאחר קום המדינה הציע שמואל ייבין, המנהל הראשון של מחלקת העתיקות לדוד בן-גוריון .
לאחר קום המדינה נעשו בישראל סקרים שונים ברזולוציות שונות, אבל לא בוצע סקר שיטתי של כל שטח ישראל.
הפעילות בנושא הסקרים הלכה וגדלה.
אחד החלוצים בסקר הנגב היה נלסון גליק.
הוא סקר אותו בסוף שנות ה-40 ושנות ה-50 של המאה ה-20. הסקר שלו התקיים בנגב ובעבר הירדן.
הוא זיהה 1,500 אתרים מתוכם 500 בנגב שעיקרם היו אתרים מתקופת הברזל והתקופה הנבטית עוזרו היה בנו רותנברג.
רותנברג החל בשנת 1959 בסקר הערבה הדרומית שהתרכז בחקר תעשיית הנחושת שהביא לפיתוח ענף הארכאומטלורגיה.
בסקר התגלו 194 אתרים מצומת קטורה דרומה, חלקם כבר תועדו לפני כן.
פרישתו של דוד בן-גוריון בשנת 1953 לנגב הגבירה את ההתעניינות באזור זה.
שמואל ייבין הורה לעמנואל ענתי שהיה בתחילת דרכו כארכאולוג לרדת לנגב.
הסקר בוצע ללא ציוד מסודר, ללא מפות טופוגרפיות למעט מפה בקנ"מ של 1:250000. בסקר זה גילה את הר כרכום, נושא בו עסק שנים רבות.
במקביל לסקר הנגב והערבה נערכו בשנות ה-50 סקרים נוספים.
יעקב עולמי ערך סקר אתרים פרהיסטוריים בכרמל, ונ' צורי ערך סקר בעמק בית שאן.
ב-1954 התקיים כנס של סוקרים במכללת אורנים בטבעון.
הכנס שימש להנחת קווי יסוד לסקר שיטתי של ישראל.
אזור הצפון חולק ל-44 אזורים.
הסקר באזור זה נוהל על ידי יוחנן אהרוני הוא נעשה באמצעות 47 סוקרים מתנדבים מיישובים הסמוכים לאזורים שנסקרו.
הסקר באזור הצפון פורסם בספרו שיצא בשנת 1956 בשם "סקר בגליל: יישובים ישראלים וחרסיהם" שעסק בהתנחלות השבטים.
ממצאי הסקר הביאו להכרה בחשיבותו והובילו בהמשך להקמת האגודה.
בשנות ה-50 היה יוחנן אהרוני חלוץ סוקרי מדבר יהודה.
בתקופה זאת יצאו 4 משלחות לסקור את מערות מדבר יהודה ומבנים עתיקים.
הסקרים נערכו על ידי מתנדבים מהתנועה הקיבוצית לעיתים תוך סיכון עצמי גבוה.
אחת המערות שנסקרה הייתה מערת האיגרות, את הממצאים במערה גילה יגאל ידין.
פסח בר אדון גילה בשנת 1961 את מערת המטמון בה התגלה מטמון נחל משמר.
האגודה לסקר ארכאולוגי של ישראל
בשנת 1962 יזמה המועצה לארכאולוגיה את קידום נושא הסקר הארכאולוגי.
המטרה הייתה להקים גוף מסודר שיתמחה בנושא סקרים ארכאולוגים ויפעל במקביל ל"אגף העתיקות".
ב-1964 הוקמה על ידי ארכאולוגים שונים "האגודה לסקר ארכאולוגי של ישראל".
מטרתה הייתה להפיק סקרים מדעיים באופן שיטתי.
המנהל הראשון של האגודה היה ד"ר זאב ייבין.
כנס יסוד האגודה התקיים בחיפה ב-19 ביולי 1964. אגודת הסקר לבקשתו של אבא חושי החלה את פעולתה בסקר באזור חיפה כדי לסייע בתוכנית מיתאר העיר.
ראש העירייה דאז אבא חושי תמך באגודה על ידי מימון חלק מפעולותיה.
יו"ר האגודה היה אברהם בירן ששימש במקביל בתפקיד מנהל אגף העתיקות.
מזכיר האגודה היה זאב ייבין החברים האחרים היו: בנימין מזר, יוחנן אהרוני ומשה דותן.
הקמת האגודה הביאה להתארגנות חוליות סקר רבות שיעבדו בצורה שיטתית לפי מפות בקנ"מ 1:20,000. הסקר השיטתי הביא לגילוי אתרים ארכאולוגים רבים וחדשים.
לכל מפה תהיה חוליית סקר שתהייה גם אחראית לפרסום המדעי של מפת הסקר.
בשלב ראשון נקבעו 2 חוליות סקר, אחת באזור חיפה והשנייה בשדה בוקר.
נקבע שכל חוליית סקר מנה 4-3 אנשים שיכללו 2 ארכאולוגים מוסמכים, מודד וצלם או אדריכל.
בנוסף לכל חוליה יצורפו 4-3 מתנדבים שיסייעו בעריכת הסקר.
החוליה באזור חיפה כללה את אברהם רונן שעמד בראש החוליה, חוליה זאת כללה גם את יעקב עולמי שסייע בידו.
בראש החוליה הדרומית עמד רודולף כהן.
המפה הראשונה שנסקרה הייתה מפת סקר עתלית שהעבודה עליה הסתיימה תוך שנה (פורסמה ב-1978).
החוליה החלה בסקר של מפת חיפה.
במקביל הסתיימה העבודה על מפת סקר שדה בוקר.
ממשלת ישראל תמכה בפעילות זאת שזכתה ליחסי ציבור ענפה.
ב-1966 פעלו באזור חיפה שתי חוליות סקר.
חלק מפעילות האגוד הייתה סקירת הכפרים הערבים שניטשו במלחמת העצמאות כדי לאתר מבנים בעלי ערך ארכאולוגי-היסטורי.
הסקר החל בשנת 1965 לפני מלחמת ששת הימים והוא נמשך עד שנת 1970. ביוני 1967 בעקבות מלחמת ששת הימים החל גם סקר נרחב בשטחי יהודה ושומרון במטרה לקבל מפת אתרים ארכאולוגית מעודכנת באזור.
הסקר נעשה מטעם משרד הביטחון.
הסקר החל באוקטובר 1967 ונמשך גם בשנת 1968. ראשי החוליות של סקר יהודה ושומרון היו:
חבל יהודה - משה כוכבי
מדבר יהודה ובקעת הירדן - פסח בר אדון
ארץ בנימין והר אפרים - זכריה קלאי
ארץ אפרים וארץ מנשה - רם גופנא ויוסף פורת.
רמת הגולן - קלייר אפשטיין ושמריהו גוטמן
תוצאות הסקר יצאו לאור בשנת 1972 בספר "יהודה שומרון וגולן - סקר ארכיאולוגי בשנת תשכ"ח" שהיה הפרסום הראשון של האגודה.
הסקרים הרבים שנערכו הביאו לריבוי סוקרים שצברו ניסיון, ובשנים שלאחר מכן הפכו למובילי הסקרים והארכאולוגיה בישראל.
במשך הזמן גדל מספר חוליות הסקר.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 פעלו חוליות הסקר הבאות:
אזור אשקלון - אריאל ברמן
עמק יזרעאל - אבנר רבן
רמת יששכר ועמק בית שאן - צבי גל
מערב שומרון - שמעון דר
אזור לוד - רם גופנא
צפון סיני - אליעזר אורן
הרי יהודה - עמיחי מזר
אזור נהריה ועמקה - רפאל פרנקל
אזור להב - דוד אלון
אזור לכיש - יהודה דגן
אזור עין גדי - גדעון הדס
חוף השרון - איתן איילון.
בעקבות כך החל סקר חירום בנגב.
סקר החירום של הנגב עמד במרכז העשייה של אנשי האגודה באותן שנים והיה אחד ממפעלי הסקר החשובים שנעשו.
באותה עת העסיקה האגודה מאות עובדים שעסקו בסקרים השונים.
סקר הנגב נמשך לאורך שנים.
נכון ל-1988 הושלמו בנגב סקירת 28 מפות ו-25 מפות סקר היו בתהליכי עבודה.
בשנת 1984 פעלו בשטח במקביל עשרים חוליות סקר.
נסקרו עד אז כ-60 מפות סקר ונמצאו למעלה מ-20,000 אתרים חדשים.
בשנת 1985 הוקם באגודה ועד עובדים וב-1986 נחתם הסכם העבודה הראשון.
אחת הבעיות שהתגלעו בתקופת פעילותה של האגודה היה פרסום מפות הסקר שהעבודה עליהן הסתיימה.
ראשי האגודה היו מודעים לבעיה זאת.
עד לסיום פעילות האגודה נסקרו 71 מפות אבל רק 8 מתוכן פורסמו.
בקיץ 1988, קיבל אמיר דרורי את ניהול אגף העתיקות במשרד החינוך.
הוא הביא למהלך של הקמת רשות העתיקות.
ב-1 בספטמבר 1989 אושר חוק רשות העתיקות, המגדיר את תחומי פעולתה ואחריותה של רשות העתיקות, וב-1 באפריל 1990 נוסדה רשמית רשות העתיקות, הכפופה למשרד החינוך.
ואמיר דרורי היה מייסדה ומנהלה הראשון.
בעקבות הקמת הרשות חדלה האגודה לסקר ארכאולוגי להתקיים.
האחריות על נושא הסקרים עבר מהאגודה לרשות ורבים מעובדי האגף והאגודה נקלטו ברשות העתיקות.
ברשות העתיקות הוקם ענף סקרים בתחום חפירות סקר ומחקר ברשות העתיקות שמרכז את פעילות הסקרים.
האגודה העבירה לרשות העתיקות את כל ארכיון הסקרים שלה.
אחת הבעיות שבהן ניתקל נושא הסקר בעת המעבר לרשות העתיקות היה נושא מיעוט הפרסום.
מהקמת הרשות ועד שנת 2014 נסקרו במסגרת הרשות 13 מפות חדשות.
הרשות עסקה בקידום פרסום הסקרים שכבר נעשו באתר האינטרנט של הסקר.
בין השנים 1995-1990 בתקופתו של ראש התחום אלון דה גרוט, פורסמו 15 מפות.
אחריו בין השנים 2002-1995, ניהל את תחום הסקר ד"ר מרדכי היימן.
בתקופתו פורסמו 10 מפות וכן הוכנס השימוש במערכות מידע גאוגרפי (GIS).
בתקופתו החל גם לפעול "סקר פיתוח", סקר הנעשה במרחב מסוים המיועד לפיתוח במטרה לאתר את האתרים הארכאולוגים הקיימים בשטח לפני פיתוחו, סוג סקר זה הפך במשך הזמן למקור העיקרי למימון סקרים ארכאולוגים ברשות העתיקות.
בין השנים 2010-2002 תחום הסקר נוהל על ידי יהודה דגן.
בתקופה זאת גם הוחלט להפסיק לפרסם את הסקרים בכתב ובמקום זאת להעלותם לאתר האינטרנט כולל העלאת כל הסקרים שכבר יצאו בדפוס.
בשנת 2011 מונה לראש תחום הסקר עפר שיאון.
בתקופתו עד שנת 2014 הושלם פרסומן של 30 מפות הנותרות מתקופת ימי האגודה.
השטח של מדינת ישראל חולק לריבועים ששטחם 100 קמ"ר.
השטחים שמיועדים לפיתוח מקבלים עדיפות בבחירת אזורי הסקר וזאת במטרה להקדים את הפיתוח ולמפות את האתרים בטרם ייהרסו על ידי פעולות פיתוח ובנייה.
עורכי הסקר עובדים עם מפות בקנה מידה של 1:20,000, שטח כל מפה הוא 10X10 ק"מ, המהווה יחידת סקר בסיסית של חוליית סקר ספציפית.
הסוקרים עוברים שיטתית ברגליים באזור של יחידת הסקר הבסיסית.
המידע הנאסף בשטח מעובד בהמשך ביחד עם מידע הנאסף ממקורות שונים.
כל סקר כלל מפת סקר ורשימת האתרים, אופי האתרים תוך תיאור השרידים שנמצאו בו על פי תקופות, המקום שלהם בנוף, איורים, צילומים, מפות תקופתיות וכן רשימה ביבליוגרפית.
כן כלל כל ספר מפתחות האתרים לפי א-ב של שמות האתרים ומפתח נוסף לפי תקופה.
האתרים במפה מוצגים בסדר גאוגרפי מצפון לדרום וממערב למזרח.
שמות האתרים מתבססים על מקורות שונים, ביניהם השמות שמופיעים במפת הקרן לחקר ארץ ישראל, השמות מימי השלטון הבריטי וכן השמות המוכרזים ב"רשימת מצבות ואתרים היסטוריים"
מפת ארץ ישראל חולקה במקור ל-267 ריבועים.
הספרור מתחיל בצפון מערב והולך בשורות מזרחה ודרומה.
רוב הריבועים על קו החוף כוללים גם שטחים בתוך הים.
מפה מספר 1 היא מפת אכזיב.
מפה מספר 267 מפת אילת הדרומית ביותר.
לאחר מלחמת ששת הימים נוספו ריבועים נוספים של שטחי רמת הגולן ויהודה ושומרון שעברו לשליטת מדינת ישראל.
הספרור המקורי לא שונה, והריבועים החדשים באותו גודל של 10X10 ק"מ קיבלו מספרי משנה של הריבוע הקרוב אליהם.
ברמת הגולן נוספו 14 מפות סקר.
וביהודה ושומרון נוספו 44 מפות סקר.
בנוסף נוספו עוד 3 מפות סקר: מפה 48/1 הנמצאת בתוך הים מול קיסריה ממערב למפת בנימינה שמספרה 48. מפת הרצליה-מערב, נמצאת בים ממערב למפת הרצליה שמספרה 69, ומפה 251/1 מפת הר עיט מזרח בערבה.
סה"כ כל שטחה של ארץ ישראל מחולק ל-328 ריבועים, כשכל ריבוע הוא מפת סקר נפרדת.
המפות הצפוניות ביותר הן ברמת הגולן: מפות 8/1 מפת הר דב, ומפה 8/2 מפת כתף חרמון.
המפות המזרחיות ביותר נמצאות ברמת הגולן: מפת הר עקש - 15/2, דרומית לה מפה הר פרס - 18/3 ומפת גבעת אורחה - 36/3 מדרום למפת הר פרס.
בשנת 2006 לערך, החליטה רשות העתיקות להפסיק להדפיס את ספרי הסקר ובמקומו להעלות לרשת אתר אינטרנט, כך שכל המידע יהיה זמין לציבור.
האתר הושק בשנת 2009 אז עלתה לאתר מפה 49, מפת רגבים.
בשנת 2010 עלתה מפה 256, מפת בקעת סיירים שבנגב.
האתר קיבל תנופה גדולה בשנת 2011 ובשנה זאת הועלו מפות נוספות רבות.
בדף הראשי של האתר מופיעה מפת ארץ ישראל מחולקת לריבועים של מפות הסקר, המסומנים בצבעים שונים לפי מצב הסקר.
לחיצה על ריבוע המפה תביא להעלאת המידע הקשור לאותו ריבוע סקר.
לשונית מבואות - הכוללת מידע המתייחס לכל מפת הסקר כגון שמות הסוקרים והעורכים, אם הייתה מהדורה מודפסת: מועד פרסום המהדורה.
מידע כללי המתייחס לניתוח אזור מפת הסקר על פי האתרים שנסקרו.
מפות תקופתיות של מפת הסקר ורשימה ביבליוגרפית.
לשונית אתרים - הכוללת רשימה של אתרים שנסקרו לפי שמות האתרים, כשליד כל שם מופיע מספר האתר באותה מפת סקר.
מספר האתר ליד השם זהה למספר האתר במפה.
לחיצה בלשונית אתרים על אתר מסוים מעלה בלשונית נוספת את המידע על האתר.
והוא כולל את שם האתר בעברית, שמות נוספים, מספר שדה, קואורדינטות ברשת ישראל החדשה וברשת הבינלאומית, התקופות ההיסטוריות שנמצאו באתר על פי הממצאים בשטח, וכן תיאור הממצאים והשרידים בשטח.
רשימה ביבליוגרפית המתייחסת ספציפית לאתר, תמונות ומפות אם יש כאלה וכן שרטוט ממצא קטן.
לא כל אתר כולל את כל המידע פי רמת הפירוט שצוינה.
לחיצה על הלשונית, גורמת גם לסימון האתר במפת הסקר בנקודה חומה בולטת, המקלה על מציאת האתר במפה.
האתר מאפשר באמצעות קישור בראש האתר מימין לקבל את רשימת כל המפות שנסקרו לפי סדר א-ב של שמות מפות הסקרים.
הרשימה כוללת ליד השם את מספר המפה ושמות הסוקרים.
בנוסף האתר מאפשר לבצע חיפוש לפי הפרמטרים הבאים:
המפות באתר מסומנות בצבעים שונים לפי מצב השלמת הסקר (נתוני ההשלמה נכונים ליום ה-3 במאי 2015):
צבע ירוק כהה - הסקר פורסם בספר בלבד ולא עלה עדיין לאתר האינטרנט.
צבע ירוק בהיר - פורסם כספר ובאתר האינטרנט - 52 מפות
צבע סגול - פורסם באתר בלבד.
צבע כחול - סקר הנמצא בעריכה שמשמעותו שהסקר בשטח הסתיים ודוח הסקר נמצא בכתיבה ועריכה - 48 מפות
צבע אדום - סקר פעיל - 10 מפות
צבע צהוב - סקר שטח גמור שמשמעותו שעבודת השדה הסתיימה ויש לאסוף את החומר ולכתבו - 8 מפות
צבע לבן - שטח שלא נסקר - 69 מפות
צבע אפור - רישיון עבר שמשמעותו שניתן רישיון לביצוע סקר, אבל הסקר לא בוצע או בוצע באופן חלקי בלבד - 32 מפות
צבע חרדל - מפות בשטחי יהודה ושומרון (באחריות קמ"ט עתיקות בממשל הצבאי) - 67 מפות
סה"כ סקרים שהושלמו הם 114 מפות המהווים 34.7% מסך השטח המתוכנן לסקירה.
באתר האינטרנט יש 113 מפות זמינות.
הסקה סטטיסטית או סטטיסטיקה היסקית היא תהליך שבו מסיקים מסקנות על התכונות של התפלגות כלשהי, על בסיס ניתוח של מידע אמפירי.
הניתוח של המידע מאפשר להסיק מסקנות לגבי התכונות של האוכלוסייה: בפרט ניתן להשתמש בניתוח בשביל לבצע בדיקת השערות ובשביל למצוא אומדנים לפרמטרים של האוכלוסייה.
בעוד הסטטיסטיקה התיאורית עוסקת בתכונות של המדגם עצמו, ולכן אינה מניחה שבהכרח האוכלוסייה גדולה מהמדגם, ההנחה במסגרת הניתוח של הסטטיסטיקה ההיסקית היא שהאוכלוסייה גדולה יותר (בדרך כלל הרבה יותר) מכמות הפרטים שלגביהם בפועל נאסף המידע; כלומר ההנחה היא שהמידע שנאסף נדגם מתוך אוכלוסייה גדולה יותר.
הסקה סטטיסטית מאפשרת לטעון טענות לגבי האוכלוסייה כולה, על אף שצפינו רק בחלק מתוך אוכלוסייה זו אותו דגמנו (באופן אקראי).
תהליך ההסקה הסטטיסטית מתחיל בבחירת מודל סטטיסטי של התהליך שבאמצעותו נוצר המידע, שנותן לנו להניח מהי צורת ההתפלגות של המידע, ולאחר מכן הסקת מסקנות מהמידע שנאסף תחת ההנחות של המודל.
מספר סטטיסטיקאים ידועים התבטאו בנושא ואמרו שבדרך כלל הבעיה הקשה ביותר בהסקה סטטיסטית היא התרגום של בעיות במציאות למודל סטטיסטי מתאים.
אמידה נקודתית – מתן ההערכה/האומדן הטוב ביותר עבור פרמטר מסוים.
אמידה של טווח – מציאת טווח מסוים שהסיכוי שהפרמטר האמיתי נמצא בתוכו הוא גבוה.
אם הטווח הוא קטע רציף, הוא נקרא רווח בר-סמך, ומידת הוודאות לגבי הימצאותו של הפרמטר בטווח זה נקרא "רמת סמך".
בדיקת השערות – ניסוח השערה ובדיקה אם ניתן לדחות אותה ברמה מסוימת של ודאות.
סיווג של המידע לקבוצות וניתוח אשכולות.
הסקר החברתי בישראל הוא סקר שנתי שוטף, המספק מידע על תנאי החיים של האוכלוסייה בגיל 20 ומעלה ובוחן את עמדות הפרטים לגבי היבטים שונים של חייהם.
הסקר נערך על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה החל משנת 2002. הסקר מבוסס על מדגם חדש בכל שנה ומספק מידע מעודכן על רווחת האוכלוסייה בישראל בדומה לסקרים חברתיים במדינות מפותחות אחרות.
הסקר מורכב מנושאים קבועים הנחקרים מדי שנה כמו עמדות לגבי דיור, אזור מגורים, מצב הבריאות, שימוש במחשב ובאינטרנט, השכלה, ותעסוקה ושביעות רצון בתחומים שונים.
בנוסף יש נושאים שנתיים שנחקרים בהרחבה:
2002 - הסדרי פנסיה וחיסכון
2003 - מדידה של רווחת האוכלוסייה בישראל
2004 - סידורים לילדים והקשר לתעסוקת הורים
2005 - השתתפות בכוח העבודה
2006 - מטפלים ללא תמורה כספית
2007 - רווחת האוכלוסייה ועמדות כלפי שירותי ממשל
2010 - בריאות ואורך החיים ושימוש במחשב ובאינטרנט
2011 - למידה לאורך החיים ושימוש בשפות
2012 - הסדרי פנסיה ופרישה והתארגנויות עובדים
2013 - רווחת האוכלוסייה בישראל
2014 - איכות הסביבה והון חברתי
2015 - עמדות כלפי שירותי ממשל ומעורבות אזרחית
2017 - בריאות ואורך החיים
מסגרת הדגימה - מסגרת הדגימה של הסקר החברתי מבוססת על מרשם התושבים, לאחר ניכוי אוכלוסיות שלא שייכות לאוכלוסיית הסקר: בני 19 ומטה, עולים חדשים ששוהים בארץ פחות משישה חודשים, דיירי מוסדות טיפוליים.
שיטת הדגימה - גודל המדגם תוכנן כך שמספר המשיבים הצפוי יהיה כ-7,500 בני 20 ומעלה.
תוכנן שגודלו של מדגם המשיבים הצפוי בקבוצה יתאים יחסית לגודלה.
שיטת האמידה - הנתונים הנאספים בסקר החברתי מבוססים על מדגם של נפשות מקרב האוכלוסייה הקבועה בישראל.
כדי להפיק אומדנים לגבי כלל האוכלוסייה ותת-הקבוצות שבה, יש לחשב לכל משיב בסקר מקדם ניפוח, המציין את מספר הנפשות באוכלוסייה שהמשיב מייצג.
שיטת האמידה קשורה לשיטת הדגימה ולבעיות שונות באיסוף הנתונים.
אחת הבעיות השכיחות היא שלא כל מי שנדגמו השיבו לסקר, ומי שלא השיבו לסקר אינם בהכרח דומים בתכונותיהם לאלה שהשיבו (אי-השבה אינפורמטיבית), ולכן עלולה להיגרם הטיה באומדני הסקר.
שיטת האמידה מיועדת לצמצם בעיקר את ההטיות העלולות לנבוע מאי-השבה אינפורמטיבית, מתת-כיסוי של האוכלוסייה ומשונות בגודלי המדגם לפי תכונות שלא השתתפו בתכנון מדגם הסקר, כגון: תכונות עבודה והשכלה.
השימוש בנתוני הסקר אפשרי בצורה נוחה וידידותית, באמצעות מחולל הלוחות של הסקר החברתי שנמצא בדף האינטרנט של הסקר, בעברית ובאנגלית.
קובץ הנתונים שבבסיס מחולל הלוחות אושר לשימוש הציבור הרחב (PUF - Public Use File) והוא כולל את כל נושאי הסקר, השנתיים והמיוחדים, ללא פרטים מזהים.
עבודות מחקר וניירות עבודה המתבססים על נתוני הסקר, מוצגים בדף הסקר החברתי באתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
בנוסף, מדי כמה חודשים מתפרסמות הודעות לתקשורת בנושאי הסקר המגוונים.
הסקה בייסיאנית היא שיטת הסקה סטטיסטית המבוססת על נוסחת בייס.
הנוסחה משמשת לעדכון ההסתברות לקיום הנחה על ידי הוספת מידע נוסף.
שיטה זו חשובה בסטטיסטיקה, במיוחד במקרים של מידע המתעדכן באופן דינמי.
שיטה זו מצאה שימוש נרחב במדע, הנדסה, רפואה ודין.
שיטה זו מוצגת לפעמים כשיטה מתחרה להסקה שכיחותנית.
נוסחת בייס מסיקה הסתברות פוסטריורית בהינתן הסתברות פריורית ופונקציית נראות שנתונים על ידי המודל הסטטיסטי.
ההסתברות נתונה על ידי הנוסחה:
H היא השערה, עם הסתברות שיכולה להתעדכן בהתאם למידע חדש.
במקרים מסוימים ישנן מספר השערות מתחרות ומטרת השיטה היא לבחור את הסבירה ביותר.
E היא ראיה, המספקת מידע חדש שלא היה קיים בחישוב הסתברות פריורית.
זו ההסתברות פריורית של H, כלומר הערכת ההסתברות של H ללא ראיה E.
היא הסתברות אפוסטריורית, כלומר ההסתברות ל-H בהינתן E.
במילים אחרות, לאחר קבלת המידע E, מהי הסבירות לכך ש-H אכן התרחש.
זהו המידע שאותו רוצים להסיק.
היא ההסתברות להתרחשות E, נקראת לפעמים נראות שולית.
ערך זה הוא זהה לכל ההשערות הנבדקות וניתן על ידי נוסחת ההסתברות השלמה: , כלומר ההסתברות להתרחשות E בכל התרחישים האפשריים.
במקרה והראיה סותרת את ההשערה, אז ההשערה שגויה.
ומצד שני, אם ההשערה לא סבירה אפריורי (כלומר ללא מידע על הראיה), אז ניתן לפסול השערה זו גם אם כעיקרון הראיה תומכת בה.
לדוגמה, אדם מנסה לנחש את מין הילוד על סמך צבעה של העריסה העומדת מול דלת חדרו.
הצבע יכול לתמוך בהשערה זו או אחרת של הצופה.
אך המצאות של מלונה במקום עריסת תינוק משאירה את ההסתברות הפוסטריאורית לכך שהילוד הוא כלב נמוכה מאוד.
למרות הראיה (הימצאות מלונה), ההסתברות האפוסטריורית לכך שלמשפחה נולד כלב נשארת נמוכה מאוד, מכיוון שידוע שההסתברות האפריורית ללידת כלב על ידי אדם היא נמוכה מאוד.
כך, הנקודה החשובה בהסקה בייסיאנית שהיא מאפשרת להחשיב ראיות חדשות, תוך כדי הסתמכות על אמונות וידע קודם, תוך שימוש בחוק בייס.
זאת לעומת הסקה שכיחותנית, המסיקה מסקנות על סמך ראיות, ללא שימוש בידע קודם.
נוסף על כך, חוק בייס יכול לשמש באופן איטרטיבי.
כלומר, לאחר קבלת ראיה, ההסתברות האפוסטריורית יכולה לשמש כהסתברות אפריורית לחקירת הראיה הבאה.
ולאחר קבלת ראיה חדשה ההסתברות האפוסטריורית תשמש לאיטרציה הבאה.
שיטה זו נקראת לפעמים "עדכון בייסיאני" (Bayesian updating).
הסרבן הוא סרט מלחמה ביוגרפי משנת 2016 בבימוי של מל גיבסון.
הסרט מבוסס על סיפורו האמיתי של החובש הפציפיסט דזמונד דוס, שמסרב לצאת למלחמה עם נשק מכל סוג שהוא.
דזמונד דוס היה לבסוף לסרבן המצפוני הראשון שזכה במדליית הכבוד, שבה זכה על שירותו במהלך קרב אוקינאווה.
הקרנת הבכורה העולמית של הסרט הייתה ב-4 בנובמבר 2016, והוא זכה לביקורות טובות ולהצלחה כלכלית, כשגרף 175.3 מיליון דולר ברחבי העולם.
במהלך העלילה, הוא מתאהב באישה ששמה דורותי, שלימים הופכת לאשתו.
את הסרט ביים מל גיבסון, וזהו סרטו הראשון שביים לאחר עשר שנות הפסקה מבימוי.
התסריטאים הם אנדרו נייט ורוברט שנקאן, ותסריטם מבוסס על סרט דוקומנטרי שנעשה על דזמונד דוס.
כוכבו הראשי של הסרט הוא אנדרו גארפילד כדזמונד דוס, ולצידו משחקים סם וורת'ינגטון, לוק ברייסי, תרזה פלמר, הוגו ויבינג, בן או'טול, רייצ'ל גריפית'ס, וינס ווהן, מיילו גיבסון ראיין קור ומייקל שיסבי בתפקידי משנה.
מכון הסרטים האמריקאי בחר ב"הסרבן" לאחד מעשרת סרטי השנה שלו, והוא זכה במספר פרסים ובמועמדויות לפרסים חשובים.
הסרט היה מועמד לשישה פרסים בטקס פרסי אוסקר ה-89, בהם פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר, פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר עבור גארפילד ופרס האוסקר לעריכת הסאונד הטובה ביותר, והוא זכה בפרס אוסקר למיקס הסאונד הטוב ביותר ובפרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר.
הסרט זכה גם לשלוש מועמדויות בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-74, ול-12 מועמדויות בטקס פרסי האקדמיה האוסטרלית לקולנוע ולטלוויזיה.
בישראל הופץ הסרט בשם „הסרבן" והותר מגיל 16.
בשנת 1925 לינצ'בורג, וירג'יניה, דזמונד דוס הצעיר כמעט הורג את אחיו במהלך קטטה.
אותו אירוע וחינוכו האדוונטיסטי ביום השביעי מחזקים את אמונתו של דזמונד בציווי "לא תרצח".
15 שנים מאוחר יותר, דוס לוקח גבר פצוע לבית החולים ופוגש אחות, דורותי שוטה.
הם מקיימים רומן, ודוס מספר לדורותי על התעניינותו בעבודה רפואית.
לאחר שהמתקפה היפנית על פרל הארבור מביאה את ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, דוס מתגייס לצבא ארצות הברית כדי לשרת כחובש קרבי.
אביו, טום, יוצא מלחמת העולם הראשונה, מוטרד מאוד מההחלטה.
דוס מתחיל הכשרה בסיסית בפיקודו של סמל האוול.
הוא מצטיין פיזית אך הופך למושא לעג בקרב חבריו החיילים, על סירובו להחזיק ברובה ולהתאמן בשבתות.
האוול וקפטן גלובר מנסים לשחרר את דוס מסיבות פסיכיאטריות, אך לא מצליחים, מכיוון שהאמונות הדתיות של דוס אינן מהוות מחלת נפש.
לאחר מכן הם מייסרים את דוס בכך שהם מעבירים אותו לעבודה מפרכת, בכוונה לגרש את דוס.
למרות שהוכה לילה אחד על ידי חבריו החיילים, הוא מסרב לזהות את תוקפיו.
היחידה של דוס מסיימת הכשרה בסיסית ומשתחררת לחופשה שבמהלכה דוס מתכוון להתחתן עם דורותי, אך סירובו לשאת נשק מוביל למעצר בגין סירוב פקודה.
קפטן גלובר ודורותי מבקרים את דוס בכלא ומנסים לשכנע אותו להודות באשמה כדי שיוכל להשתחרר ללא אישום, אך דוס מסרב להתפשר על אמונותיו.
בבית המשפט הצבאי שלו, דוס טוען לחפותו, ובטרם נידון, אביו מתפרץ לבית הדין עם מכתב ממפקדו לשעבר (כיום בריגדיר גנרל) הקובע כי הפציפיזם של בנו מוגן על ידי החוקה האמריקאית.
האישומים נגד דוס בטלים, והוא ודורותי נשואים.
היחידה של דוס משובצת לדיוויזיית הרגלים ה-77 ונפרסת לאזור האוקיינוס השקט.
במהלך הקרב על אוקינאווה, דוס מציל את חייו של חברו ליחידה סמיטי, וזוכה בתשואות.
למחרת בבוקר, היפנים פותחים במתקפת נגד, סמיטי נהרג, והאוול וכמה מחבריו של דוס נותרים פצועים בשדה הקרב.
דוס שומע את זעקות החיילים הגוססים וחוזר להציל אותם, נושא את הפצועים ואת גופתו של סמיטי אל קצה הצוק בחבל מוריד אותם לתחתית המצוק.
קפטן גלובר מתנצל על כך שפטר את אמונותיו של דוס כ"פחדנות" וקובע שהם אמורים להשתלט מחדש על הרכס בשבת אך לא יפתחו במתקפה הבאה בלעדיו.
דוס מסכים, אך הקרב מתעכב עד לאחר שיסיים את תפילות השבת שלו.
במארב של חיילים יפנים שמתיימרים להיכנע, דוס מצליח להציל את גלובר ואחרים על ידי הסטת רימוני האויב.
דוס נפצע מפיצוץ רימון, אבל בקרב היחידה שלו ניצחה.
דוס מורד מהצוק אוחז בתנ"ך שדורותי נתנה לו.
אחד ממפיקי הסרט, דייוויד פרמוט, ציין כי היוצרים של הסרט הקפידו מאוד על מנת לשמור על שלמות הסיפור ואמינותו.
אך היוצרים אכן שינו כמה פרטים בסרט.
"לא היינו מדויקים על כמה פרטים מסביב", כך אמר ביל מכניק, מפיק ותיק בסרט, כאשר שינו את סיפור הרקע לגבי אביו של דזמונד דוס ואת הפרטים הכרונולוגיים של נישואיו לאשתו, דורותי.
בנוסף, הסרט משמיט גם את שירותו הקרבי הקודם של דזמונד דוס בקרב על גואם ואת הקרב על לייטה, ומשאיר את הרושם שפעולותיו של דזמונד דוס בקרב אוקינאווה התרחשו על פני כמה ימים בודדים.
הסר חבר הוא סרט סקרין-לייף אמריקאי משנת 2014, המזוהה עם סוגת האימה העל-טבעית.
עלילת הסרט נסבה סביב התאבדות בני נוער על רקע בריונות רשת, מתרחשת במדיה החברתית ומסופרת דרך צג מקבוק, מצלמות רשת ומיקרופונים של המשתמשים.
ביים לוואן גבריאדזה, הפיקו טימור בקממבטוב ונלסון גריבס שגם כתב את התסריט.
הסרט, שהוא קופרודוקציה אמריקאית-רוסית, הוקרן בהצגות בכורה בפסטיבל פנטזיה ב-20 ביולי 2014 ובמסגרת אירועי South by Southwest בטקסס ב-13 במרץ 2015, ויצא לבתי הקולנוע בארצות הברית ב-17 באפריל 2015. לעומת תקציב נמוך של מיליון דולר בלבד, הסרט גרף סך הכנסות של כ-63 מיליון דולר בבתי הקולנוע.
הנערה לורה בארנס (הד'ר סוסאמן), תלמידת תיכון בעיר פרזנו, קליפורניה, הייתה קורבן לבריונות באינטרנט לאחר שחבריה העלו ליוטיוב סרטון משפיל שהיא צולמה בו שיכורה במהלך מסיבה, מותקפת מינית ולאחר מכן עושה את צרכיה בשכיבה בחצר ללא שליטה.
על הרקע הזה, לורה התאבדה ב-12 באפריל 2013 ביריית אקדח לעיני כל בחצר בית הספר.
סרטון ההתאבדות הועלה לאתר שיתוף הסרטונים LiveLeak.
עלילת הסרט מתרחשת ביום השנה הראשון להתאבדותה של לורה, 12 באפריל 2014, ומוצגת דרך צג המחשב של בלייר לילי (שלי הניג) שהייתה חברתה הטובה של לורה מילדותן.
בלייר צופה בשני הסרטונים, ואחר כך היא מנהלת בסקייפ שיחת סייברסקס קצרה עם החבר שלה מיטש ראסל (מוזס ג'ייקוב סטורם), והם מסכמים לאבד את בתוליהם בליל נשף סיום הלימודים.
שיחתם מופרעת כאשר מצטרפים חבריהם: ג'סיקה "ג'ס" פלטון (רנה אולסטד), אדם סוּאֶל (ויל פלץ), וקנינגטון "קן" סמית (ג'ייקוב וייסוקי) גיק המחשבים.
החמישה שמים לב שאיתם נמצא משתמש שכינויו "בילי227", ללא תמונה ושלא הוזמן לשיחה.
הם מחליטים להתנתק מהסקייפ ועוברים לשוחח בתוכנת מסרים מיידיים iMessage.
אך כאשר הם מתחברים שנית לסקייפ, המשתמש האלמוני ממשיך להופיע.
מיטש מספר שהוא קיבל זה עתה הודעה מוזרה מלורה בארנס, ובעוד בלייר סבורה שהוא מתלוצץ, נשלחת אליה הודעה מחשבון הפייסבוק של לורה המתה, עם השאלה: "במה את צופה, בלייר?", וזו סבורה שחשבון הפייסבוק של לורה נפרץ.
החברים משערים שמדובר בטרול או האקר, ואולי תקלת רשת, אך בלייר מקבלת הודעה שמיטש כביכול שלח לה, בטענה שזו לא תקלה, ומיד נשלח אליה קישור לאתר אינטרנט בשם Unexplained Forums שמכיל תוכני גולשים שקיבלו הודעות מעולם המתים.
בלייר המבוהלת ממהרת להסיר את סרטון ההשפלה מהיסטוריית הגלישה שלה, מדווחת לפייסבוק ומנסה להפוך את הפרופיל של לורה לפרופיל הנצחה, אך מתקבלת הודעת שגיאה עם הכיתוב "תפסתי אותה".
כהצעת חבריה, בלייר מסירה את לורה מרשימת חבריה בפייסבוק, אך למרות זאת היא מקבלת הודעה מלורה: "לא היית צריכה לעשות זאת.
היא מעלה השערה שבת-כיתתם ואלרי "ואל" רומל (קורטני הלברסון) מותחת אותם, ואף על פי שהם לא מחבבים אותה, הם מזמינים את ואל לסקייפ.
לאחר שוואל מצטרפת לשיחה עולות לדף הפייסבוק של ג'ס תמונות מביכות של ואל במסיבה, שתויה ומעשנת באנג.
ג'ס נשבעת שהיא לא העלתה את התמונות ומוחקת אותן, אך הן שבות ומופיעות בדף של אדם.
בין שלוש הבנות מועברים מסרים מסכסכים למרות שאיש מהחברים לא נגע במקלדת.
בעוד הם תוהים מי עושה זאת, עולה "בילי227" מחשבון הסקייפ של לורה, ומודיע שהוא עשה זאת.
כעת ברור שהמשתמש השתלט על המקלדות של כולם ועל התקשורת ביניהם, ועושה כאוות נפשו.
ג'ס שמה לב שהשם מאוית Billie כשם בחורה (ולא Billy כשם גבר) ומשערת שנערה עושה זאת.
ניסיונות להסיר את המשתמש הלא קרוא מהצ'אט נכשלים.
ואל מתקשרת למשטרה ומדווחת על הטרדה ברשת, למרות ש"בילי227" מזהירה אותה לא לעשות זאת, והקשר איתה מתנתק.
מיד לאחר מכן מקבלת בלייר לחשבון הג'ימייל שלה דואר אלקטרוני מהחשבון של לורה, חתום על ידי "בילי", עם קישור לתמונה באינסטגרם.
בתמונה נראה צילום מסך של חילופי מסרים בין לורה לוואל טרם ההתאבדות: לורה ביקשה מוואל להסיר את הסרטון מיוטיוב, וזו ענתה לה "למה שלא תתאבדי?".
בילי227 מעלה את התמונה לדף הפייסבוק של ואל, וחבריה מפרסמים תגובות המגנות אותה על המעשה, ו"בילי227" מקלידה "ואל רומל, תתאבדי!".
לאחר מכן מקבלת בלייר, כביכול ממיטש, סרטון שבו נראית לורה עושה כמעשה אמנדה טוד ומעבירה מסר באמצעות כרטיסים שבהם היא מזמינה אותם ללעוג לה פנים-אל-פנים ולא להיות אמיצים באינטרנט.
בלייר רוצה להתנתק, אך מקבלת מהפייסבוק של לורה אזהרה, שאם היא תתנתק - החברים שלה ימותו.
בהדרגה הולך ומתברר ש"בילי227" היא רוחה של לורה.
לפתע מתחדש הקשר עם ואל כאשר תמונתה קפואה, והמראה בחדר שבורה.
בלייר מתקשרת אליה בדאגה, והטלפון על שולחנה של ואל נראה רוטט למרות שהתמונה נותרת קפואה.
המחשב של ואל נופל מהשולחן כשהמצלמה פועלת.
שוטרים פורצים לחדרה בעקבות קריאתה, וכשהם הופכים את המחשב שנפל, נראית ואל שוכבת על הרצפה.
בלייר מנסה לשוחח עם השוטרים דרך המחשב, ומסבירה שוואל סבלה ממחלה שגרמה לה פרכוסים, אך מחילופי הדיווחים ברשת הקשר המשטרתית, עולה שהשוטרים קבעו שוואל התאבדה (בזמן סצנה זו, ואל יושבת בחדר כביסה, ולידה ניצב בקבוק של מלבין כביסה, אך כאשר מופיעה התמונה הקפואה, הבקבוק מסובב כאילו מישהו נגע בו.
מכך נרמז שוואל התאבדה בשתיית החומר).
"בילי227" אומרת שלכולם יש סודות מלוכלכים, והיא רוצה לחשוף אותם.
היא שולחת לבלייר תמונות של בלייר עם אדם במיטה כשהם עירומים, ובלייר ישנה.
מהתמונות ניתן להתרשם שאדם צילם סלפי שלהם במיטה.
אחר כך "בילי227" אומרת שבכוונתה לשחק משחק ועושה ספירה לאחור במחשבים של החבורה.
קן שולח להם תוכנה להסרת נוזקות ולמרות אזהרתה של "בילי227", הם מצליחים להוציא אותה מהצ'אט.
אולם מיד הם רואים שמאחורי סבכה בחדרו של קן יש מצלמה המצלמת אותו מאחור.
הוא מסיר את הסבכה ובוהה ארוכות באימה, ואז התמונה משחירה.
אדם מתקשר למשטרה לדווח על הטרדה ואיומים ברשת, מספר לשוטרת שענתה לו את מה שאירע עם ואל, ולשאלתה, הוא מוסר שכולם בסדר.
השוטרת שואלת אותו "גם קן בסדר?
אמרתי לא לנתק", ואדם מבין ש"בילי227" מתחזה בטלפון לשוטרת.
המצלמה של קן נדלקת שוב, והוא נראה כשידו האחת תחובה בתוך בלנדר פועל.
הוא משסף את גרונו עם להבי הבלנדר המנותץ, ומת.
כעת, "בילי227" דורשת מארבעתם לשחק במשחק הווידוי "מעולם לא", והמפסיד ימות.
אדם מסרב להשתתף, אך "בילי227" מאלצת אותו לשחק.
כאשר ג'ס מסרבת לשחק, היא מוזהרת שתמות מיד.
אדם מאבד את עשתונותיו ומאלץ את בלייר להודות שהיא שכבה איתו פעמיים, וכבר איננה בתולה.
כהוכחה, "בילי227" מראה להם סרטון התעלסות של אדם ובלייר.
עכשיו מיטש מתפרץ ומאלץ את אדם להודות שהוא החדיר סם אונס למשקה של חברתם ללימודים אשלי דיין, הכניס אותה להריון והכריח אותה לעבור הפלה מלאכותית.
למדפסות של בלייר ואדם נשלחת הודעה.
כולם דורשים מבלייר לחשוף את הכתוב, אך היא מסרבת בתחילה משום שאז "היא", בכוונה ללורה, תהרוג את אדם.
מיטש מאיים עליה שיתנתק מהצ'אט אם לא תראה את הנייר.
בלייר, אחוזת פאניקה, מראה את הנייר שעליו כתוב "אם תחשפי את ההודעה הזו - אדם ימות".
בו-ברגע נשלחת יד לאקדח של אדם ויורה בו.
אז נראה הדף המודפס שהחזיק: "אם תחשוף את ההודעה הזו - בלייר תמות".
בעוד ג'ס מתפרצת על בלייר ומאשימה אותה במות אדם, "בילי227" מבקשת לחשוף מי השחית את הקבר של לורה.
בלייר מתחננת לג'ס שלא תענה, אך האור בחדרה של ג'ס כבה והיא נראית מותקפת באלימות.
מבועתת, בלייר מתחברת לאתר צ'אט רולט ומנסה להשיג עזרה מאנשים אקראיים.
אחרי כמה ניסיונות נפל, בחורה (כריסטה הרטסוק) נענית לה ומתקשרת בשמה למשטרה בבקשה לשלוח עזרה לכתובת של ג'ס.
בלייר מבטיחה לג'ס שניידת משטרה בדרך אליה, אך המצלמה של ג'ס מתנתקת, ואל בלייר נשלח תצלום של ג'ס מתה כשמכשיר להחלקת שיער תחוב בגרונה, עם הכיתוב: "נראה שהיא סוף סוף סתמה את הפה" (Looks like she finally STFU).
כעת נותרו בלייר ומיטש, חדריהם של השניים מחשיכים ו"בילי227" שולחת להם הודעה הדורשת מהשניים להודות מי מהם העלה את הסרטון המשפיל ליוטיוב.
בתחילה, בלייר מטילה את האשמה על מיטש, והסכין שלו ננעצת בעינו.
בלייר, אשר מבינה שנותרה אחרונה, מנסה נואשות לפייס את לורה, אך זו מתחילה בספירה לאחור, מציגה לבלייר גרסה נוספת של הסרטון, ומתברר שבלייר היא שצילמה אותו תוך שהיא אומרת למצלמה בגיחוך "תפסתי אותה" (כתוכן ההודעה שבלייר קיבלה כאשר ניסתה לדווח על פריצה לחשבון של לורה).
לורה מעלה את הסרטון לדף הפייסבוק של בלייר, ומבהירה לה שהוא יישאר שם לדראון עולם.
בעוד הסרטון זוכה לתגובות מזועזעות כנגד בלייר, לורה כותבת לה בתגובה אחת אחרונה "הלוואי שיכולתי לסלוח לך", מתנתקת מהסקייפ, ואז נראות זוג ידי רפאים סוגרות בטריקה את הלפטופ של בלייר, ורוחה של לורה מתנפלת עליה.
שחקנ/יתתפקידשלי הניגבלייר לילימוזס ג'ייקוב סטורםמיטש ראסלרֶנֶה אולסטדג'סיקה "ג'ס" פֶלְטוֹןויל פלץאדם סְיוּאֶלג'ייקוב וייסוקיקנינגטון "קן" סמיתקורטני הלברסוןואלרי "ואל" רומלהד'ר סוסאמןלורה בארנסכריסטה הרטסוקבחורה בצ'אט-רולט
נלסון גריבס כתב את התסריט בהשראת מעשי ההתאבדות של הנערות אמנדה טוד ואודרי פוט .
הבמאי לוואן "ליאו" גבריאדזה, שבעצמו סבל מבריונות בהיותו ילד בגאורגיה הסובייטית, נמשך לנושא לאחר שהבין שבריונות של בני נוער פרצה מגבולות בית הספר, ובאמצעות האינטרנט היא מתקיימת גם אחרי שעות הלימודים.
בראיון איתו, הוא הוסיף ששאב הנאה מהשימוש בשפה הרווחת במדיה החברתית.
התסריט המקורי נשא את הכותרת "אוף ליין" (Offline), אך במהלך הצילומים אנשי ההפקה הבינו שהכותרת הזו לא מתאימה לעלילה, גם הצעת השם "Cyberbullying" נדחתה, ולהצגות הבכורה יצא הסרט תחת הכותרת "Cybernatural", אשר לדעת המפיקים שיקף טוב יותר את ממדי האימה והעל-טבעי.
לקראת ההפצה לבתי הקולנוע, שונה השם פעם נוספת, וניתן לו השם הנוכחי – "Unfriended".
הסרט צולם במשך 16 יום, מתוכם 6 ימים של 12 שעות צילומים בכל יום, ושאר הימים נועדו לשיפורים, צילומי סטילס והשלמות שונות.
בתחילה צולמו קטעים בני 10 דקות כל אחד, אולם השחקנית שלי הניג שגילמה את בלייר לילי, טענה שההפסקות התכופות גורמות לשינויים באנרגיה של השחקנים.
לבקשתה, צולמו כמה רצפים של 80 דקות, מתוכם נבחר רצף אחד.
מלבד ג'ייקוב וייסוקי שגילם את קן, ישבו כל השחקנים בחדרים נפרדים באותו בניין מול מחשבים אישיים.
על מנת להגביר את המתח ותחושת האותנטיות, ההפקה הכניסה תפניות בעלילה באמצעות הודעות טקסט שנשלחו לשחקנים תוך כדי צילומים, והם נדרשו להגיב ולאלתר בהתאם לשינויים.
שנית, ההפקה הניחה לשחקנים להבין שהם הקורבנות ולורה היא הבריונית המתעללת, ורק לאחר סיום העריכה נחשפה להם העלילה במלואה.
כמו כן, כל שחקן עיצב את חדרו לפי טעמו האישי.
אנשי ההפקה יצרו חשבונות סקייפ ופייסבוק אמיתיים עבור הדמויות.
החשבונות לא נמחקו, וממשיכים להתקיים באינטרנט.
כך גם דף האינטרנט Unexplained Forums שנבנה לצורך הצילומים, ונושא את הכותרת "אל תענו להודעות מהמתים...".
הסרט הוקרן בהצגת בכורה בפסטיבל "פנטזיה" ב-20 ביולי 2014 תחת השם "Cybernatural".
לאור ביקורות חיוביות בפסטיבל, רכשה חברת סרטי יוניברסל את זכויות ההפצה והעניקה לסרט את שמו הנוכחי.
הצגות בכורה נוספות התקיימו במסגרת ועידת יוצרי יוטיוב Playlist Live ב-6 בפברואר 2015, וכחלק מאירועי South by Southwest בטקסס ב-13 במרץ 2015.
הסרט הופץ לבתי הקולנוע ב-17 באפריל 2015 ובפורמט Blu-ray ו-DVD ב-11 באוגוסט אותה שנה.
בגרמניה הופץ הסרט בשם "משתמש לא מוכר" כדי לא לבלבל אותו עם סרט אימה גרמני משנת 2016 בשם Unfriend אשר הופץ בעולם תחת השם בקשת חברות.
לקראת ההקרנה בפסטיבל "פנטזיה" הופץ טריילר ראשון עם סצנות מהסרט תחת השם הקודם (Cybernatural), וב-12 בינואר 2015 יצא הטריילר הרשמי הראשון תחת השם "Unfriended".
ב-13 בפברואר 2015 הושק קמפיין פרסומי באמצעות אפליקציית Kik Messenger בה יכולים משתמשי האפליקציה לנהל צ'אט מדומה עם לורה בעזרת תגובות מתוכנתות מראש.
בעת ההקרנה באירועי SXSW חולקו כרטיסי משחק מעולם לא שהופקו במיוחד להקרנה, ואחריה קיימה חברת בלמהאוס הפקות אפטר פארטי, והנוכחים יכלו להצטרף כחברים לדף הפייסבוק של לורה בארנס, וכן הופעל חשבון טוויטר מיוחד.
הסרט קיבל ביקורות מעורבות עד חיוביות.
הביקורות בפסטיבל פנטזיה היו חיוביות בדרך כלל, ומרב התשבחות ניתנו למשחק ולאמצעים הוויזואליים.
אתר Rotten Tomatoes נתן ציון של 62% על בסיס 157 ביקורות ודירוג ממוצע של 6 מתוך 10. אתר Metacritic נתן לסרט ציון 59% על-פי 30 מבקרים.
על-פי סקר שערך אתר CinemaScore בסוף שבוע הבכורה, העניקו הצופים לסרט דירוג C בסולם של A עד F.
באפריל 2015 נמסר שחברת יוניברסל נתנה אור ירוק להפקת סרט המשך.
ב-5 באוקטובר 2017 נודע שצילומי הסרט הושלמו תחת מעטה חשאיות, והקרנת מבחן התקיימה ב-3 באוקטובר.
ב-9 במרץ 2018 התקיימה במסגרת מקבץ סרטי חצות בפסטיבל SXSW, הקרנת הבכורה של סרט ההמשך העצמאי "הסר חבר: רשת אפלה".
זהו סרטו הראשון של המפיק והתסריטאי סטיבן סוסקו , כבמאי, והוא גם כתב את התסריט.
העלילה, המתרחשת גם היא על גבי צג מחשב, עוסקת בצעיר שמחזיק בלפטופ גנוב, ובמהלך משחק לילי עם חבריו בסקייפ, הוא מוצא במחשב מטמון המכיל קבצים נסתרים שדרכם נשאבים הצעירים אל הרשת האפלה.
את הדמות הראשית מגלם קולין וודל, ולצידו משחקים בטי גבריאל, רבקה ריטנהאוס, אנדרו ליס, קונור דל ריו, סטפאני נוגראס וסאפירה וינדיאני.
הסרט הזה על הסוכר הוא סרט תיעודי אוסטרלי משנת 2014 בכיכובו ובבימויו של דיימון גיימאו.
הסרט עוסק בסוכר הנמצא במזון שאנו אוכלים ובהשפעתו על גוף אדם בריא.
הסרט עוקב אחר ניסוי שגיימאו עורך על עצמו: הוא משנה את הרגלי התזונה הרגילים שלו, שאינם כוללים סוכר, לדיאטה נמוכה בשומן אך גבוהה בסוכר, שוות ערך ל-40 כפיות סוכר ליום.
כתוצאה מכך, גיימאו עולה במשקל, חש בעייפות, ומפתח מחלת כבד שומני.
דיאטת הסוכר נבחרה כך שצריכת הקלוריות שלו לא עלתה מזו שבתזונה הרגילה שלו.
מומחה שרואיינו לסרט מייחסים את השינויים במצב בריאות גופו של גיימאו לכמויות הסוכר הגבוהות שהוא צורך, ובפרט משערים שפרוקטוז הוא הגורם העיקרי לכך.
בסרט מוצגת ההשערה כי ממתיקים מלאכותיים עשויים להיות טובים יותר לגוף.
כמו כן הסרט מציג לצופים את "נקודת האושר" - מונח שנטבע בשנות ה-60. בהקשר של סרט זה - הכוונה היא לכמות הסוכר שאתה יכול להוסיף למזון כדי להפוך אותו לנחשק יותר.
הוספת סוכר נוסף, מעבר ל-"נקודת האושר", מובילה לירידה משמעותית בחשק למוצר זה.
לאחר הניסוי, גיימאו חזר לתזונה הקודמת שלו, ורוב ההשפעות השליליות על גופו כתוצאה מדיאטת הסוכר חלפו במהרה.
פרט לדיימון גיימאו, המופיע בסרט בתפקיד הראשי, צוות השחקנים המופיע בסרט כולל את יו ג'קמן, סטיבן פריי, איזבל לוקאס, וברנטון ת'ווייטס.
גארי טאובס, מייקל מוס וד"ר קימבר סטנהופ העניקו ראיונות שנכללו בסרט, ודפש מוד, פיטר גבריאל ופלורנס אנד דה משין מופיעים בפסקול הסרט.
שותפתו של גיימאו, השחקנית זואי טאקוול-סמית' הצטלמה לסרט בזמן ההיריון עם בתם, ולווט, המופיעה אף היא בסרט, לאחר שנולדה במהלך הפקתו.
הביקורות לסרט בתקשורת האמריקאית היו חיוביות בדרך כלל.
בניו יורק טיימס נכתב כי "התערובת הקלילה של הדמיות מחשב, קטעים מוזיקליים, מערכונים וצילומי חוץ" הפכו את "שיעור התזונה לקל לעיכול".
בהוליווד ריפורטר נכתב כי "לגיימאו יש כוונות טובות, ובדרך כלל [הוא] מצליח להמתיק נושא בעל פוטנציאל קל למרירות בקרב הציבור".
עם זאת, בסלייט נטען כי הסרט כה מצועצע, כך שחולשתן של הטענות המועלות בו "נסתרת מעיני הצופים".
בביקורת שפורסמה בעיתון האוסטרלי The Sydney Morning Herald נכתב כי הסרט "לא מספיק קפדני כדי להוכיח משהו בכלל".
הסקיתי הוא סרט ביוגרפי רוסי העוסק במורשת הסקיתים.
הקרנת הבכורה של הסרט נערכה ב-18 בינואר 2018 במוסקבה, רוסיה.
עידן חדש מתחיל ביבשת אירואסיה.
הסקיתים בסכנת הכחדה, וצאצאיהם הופכים ללוחמים ושכירי חרב, המכונים "זאבי ארס".
רטניק ליוטבור עומד בפני משימה קשה.
הוא יוצא למסע מסוכן בליווי סקיתי שבוי בשם קוניצה, על מנת להציל את משפחתו.
אלכסיי פאדייב — רטניק ליוטובור
אנדריי פרמיאקוב — זאב ארס
וסיליסה איזמאילובה — אשתו של ליוטובור
אלכסיי אינגלביץ' — איש הדת ברנדייב
אולג טראווין — שומרו של השליט
סרגיי צפוב — הסוחר גויקו
הסר חבר: רשת אפלה (מאנגלית: Unfriended: Dark Web) הוא סרט אימה ומסתורין אמריקאי משנת 2018, המתרחש כולו על צג מחשב.
זהו סרט המשך עצמאי ל"הסר חבר" משנת 2014. כתב את התסריט וביים סטיבן סוסקו בסרט הביכורים שלו כבמאי.
הפיקו טימור בקממבטוב וג'ייסון בלאם.
במרכז העלילה קבוצת חברים בני עשרים פלוס, שאחד מהם השיג לפטופ משומש שבעליו הקודם מעורב בפעילות לא חוקית ברשת האפלה, עוקב אחרי החברים ודורש שהלפטופ יוחזר לו.
בתפקידים ראשיים משחקים קולין וודל, סטפאני נוגראס, בטי גבריאל, רבקה ריטנהאוס, אנדרו ליס, קונור דל ריו וסאפירה וינדיאני.
הסרט הופץ באמצעות החברות "OTL Releasing", מותג הסרטים בתקציב נמוך של "אולפני יוניברסל" (שהפיצה את הסרט הראשון) ו-"BH Tilt", חטיבת ההפצה חוצת פלטפורמות של "בלאמהאוס הפקות".
לבתי הקולנוע בארצות הברית הופצו שתי גרסאות שסיומן שונה לגמרי, והצופים לא יכלו לדעת מראש איזה סוף הם ייראו.
ההפצה בפורמט ה-Blu-ray כללה, בנוסף לשתי הגרסאות, סוף חלופי שלישי שלא הופץ לקולנוע.
מטיאס או'בראיין (קולין וודל), מתכנת במקצועו, לקח מפינת אבדות בבית קפה אינטרנט לפטופ מדגם מקבוק פרו.
שם המשתמש של הבעלים הקודמים הוא "נורה סי 4" (במקור: Norah C IV).
מטיאס בונה יישום מחשב בשם "Papaya" הממיר קול לתצוגה חזותית עבור בת זוגו החירשת אמאיה (סטפאני נוגראס).
הוא מראה לה בסקייפ את פעולת היישום, אולם אמאיה כועסת על מטיאס שלא מתאמץ ללמוד את שפת הסימנים, ומסבירה שהיישום יעזור לה להבין אותו אך לא להפך.
הלפטופ "נתקע" ושידור הוידאו מתנתק.
מטיאס מנהל צ'אט סקייפ עם חבריו: אליסטר ג'פקוק, "איי.ג'יי" (AJ) היוטיובר שמחזיק בתאוריות קשר לגבי שלטון התאגידים, בחור חסר טקט; לקס העובדת כדי ג'יי; דיימון גאון הטכנולוגיה המתגורר בלונדון, ובנות הזוג נארי וסרינה המבשרות לחבריהן על אירוסיהן זו לזו.
סרינה מביעה צער על שלא הקדימה להציע לנארי את הנישואים, וכעת אמא שלה מאושפזת בטיפול נמרץ בגלל גידול סרטני במוח.
בעודו מנסה להתקשר שנית לאמאיה, מטיאס מכריז על "ליל משחקים", והחברים מתחילים לשחק "קלפים נגד האנושות".
הלפטופ קורס שוב ושוב, ודיימון ממליץ לנקות את הדיסק הקשיח.
אף על פי שמטיאס ניתק את חשבון הפייסבוק של "נורה סי 4" והתחבר לחשבון שלו, מתחילות להתקבל הודעות עבור "נורה" מנשים צעירות ונערות, כולל מישהי שמבררת בצרפתית לגבי כרטיס טיסה שהובטח לה.
אחר כך מתקבלת סדרת הודעות תקיפות ונרגזות מאת "אריקה דאן" הדורשת לדעת מי מחזיק במחשב.
לבסוף היא מסבירה שהיא לא אריקה דאן אלא "נורה סי", חברה של אריקה שנמצאת לידה באותו רגע.
"נורה סי" טוענת שמטיאס גנב ממנה את הלפטופ ותובעת לקבלו בחזרה.
אחרי הכחשות, מטיאס מודה ומתחייב להחזיר מיד את הלפטופ למקום שמשם נלקח.
הוא משתף את הקישור עם חבריו.
דיימון מסביר שמדובר בפעילות ברשת אפלה, ושם לב שהשם "כארון" הוא אנגרמה של השם "נורה סי" (Charon – NorahC) כהרמז לכארון מהמיתולוגיה היוונית, המשיט נשמות לעולם המתים דרך נהר סטיקס.
איי.ג'יי אומר שה"כארונים" כנראה סוחרים בדבר מה לא חוקי.
מטיאס מספר לחברים שמצא בזיכרון מטמון תיקיית קבצים חבויה עם סרטונים שאותם הוא מעלה לצג משותף עם חבריו.
כמו כן, יש בתיקייה קישור לחשבון ביטקוין בשווי 10 מיליון דולר.
"כארון 68" הסבור שהוא מתכתב עם "כארון 4" האמיתי, שואל אם הכסף הגיע.
מטיאס לא מעמידו על טעותו ועונה בחיוב, והאלמוני מבקש לעשות הפעם חירור גולגולת ולהחדיר לחור חפץ בעודה בחיים.
מתקבלת הודעה מהחשבון של "אריקה דאן", ובה טוען "כארון 4" בכעס שהוא נמצא בקפה אינטרנט, אך הלפטופ לא הוחזר.
מטיאס פותח את הסרטונים ובהם נראות צעירות חטופות כשהן מעונות, ומתברר שמדובר בפעילות של צפייה אינטראקטיבית בסרטוני סנאף תמורת תשלום.
בסרטון האחרון, אירוע החטיפה מצולם ושם הקובץ כולל כתובת מגורים.
מטיאס מחפש מידע על הכתובת ומוצא שמהמקום נחטפה נערה בשם אריקה דאן (שהחשבון שלה נמצא כעת בשימוש "נורה סי 4"/"כארון 4").
אמאיה מנסה להתקשר למטיאס, אך כשהוא חוזר אליה, היא במקלחת, ובמקומה משוחחת קלי, שותפתה לדירה.
מאחורי קלי מופיעה דמות עטוית ברדס, תוקפת אותה ומכניסה אותה מעולפת לחדרה.
מתברר שהדמות הוא "כארון 4" הדורש לקבל חזרה את הלפטופ פן יהרוג את אמאיה, ומורה למטיאס להזמין אותה אליו כשהוא, "כארון 4", יעקוב אחריה לצורך עסקת חליפין: הלפטופ תמורת חייה, ואסור לאף אחד להתקשר למשטרה או לעזוב את הצ'אט.
נארי מציעה שמטיאס יפגוש אותה עם הלפטופ בתחנת המשטרה, שם יש לה ידיד שיידע מה לעשות.
מטיאס מניא אותה מכך מחשש לשלום אמאיה, ומתרץ את ההתרחשות בכך שזה משחק מציאות חלופית שהוא המציא לצורך "ליל המשחקים".
החברים כועסים על שהוא מתח אותם, אך נארי חושדת שהוא לא דובר אמת.
לקס עוזבת את הצ'אט לענות לשיחת טלפון מאמא שלה.
אמאיה חוזרת מהמקלחת ומטיאס משכנע אותה תחת לחץ של "כארון 4" לבוא אליו מבלי לנתק את הצ'אט.
אמאיה יוצאת לרכבת התחתית כש"כארון 4" עוקב אחריה.
על מנת להרתיע אותו, מטיאס מעביר את הביטקוין לחשבונו הפרטי, ומודיע ל"כארון 4" שהלפטופ והכסף יוחזרו רק אחרי ששלומה של אמאיה יובטח ואריקה תשוב בשלום לביתה.
"כארון 4" נבהל ומסביר למטיאס שהוא עובד עבור ארגון שנקרא "המעגל", והם לא משחררים נערות.
אנשי הארגון ושאר לקוחותיו של "כארון1", עלולים לחשוד שהוא מרמה אותם ומנסה לפדות את הביטקוין.
הוא מכחיש שהרג את קלי, ומסביר שאם אנשי "המעגל" יבינו שהוא איבד את הלפטופ ומטיאס איננו "כארון 4", חיי שניהם וחיי כל מי שראה את המידע, יהיו בסכנה.
הוא מאיים להרוג את אמאיה שנמצאת לא רחוק ממנו, לדבריו.
מטיאס מקבל באמצעות "הנהר" הודעות של האקרים אנשי "המעגל" שגילו שחשבון הביטקוין רוקן.
הם דורשים ש"כארון 4" יזדהה כדי להוכיח שהוא אחד משלהם.
הוא נחשף כלפי מטיאס בפניו ובקולו, מכתיב לו להקליד את הסיסמה Abyssus abyssum invocat, ומנחה את מטיאס להודיע ל"מעגל" שהוא רוקן את החשבון כדי להמיר את הביטקוין באתריום בגלל שער חליפין טוב יותר.
"המעגל" מתנתקים מ"הנהר" ו"כארון 4" ומטיאס מסכמים להיפגש ולהחליף את הלפטופ באמאיה.
מאטיאס חוזר לצ'אט עם החברים ונארי אומרת שמצאה שאריקה דאן היא אכן נערה אמיתית שנעדרת.
ה"כארונים" פורצים לצ'אט, מראים את לקס על גג בניין מגוריה, ודמות מטושטשת מופיעה ודוחפת את לקס מהגג אל מותה, מה שנראה מהרחוב למטה כהתאבדות.
בינתיים, אמאיה נכנסת למנהרת הרכבת התחתית והקשר איתה מתנתק.
מטיאס מנצל את ההזדמנות ש"כארון 4" לא יכול לשמוע, מתוודה בפני חבריו שהכל אמיתי והוא נסחט כדי להגן על אמאיה ועל אריקה דאן, ומבקש מהם להתנהג ולשחק כאילו הם לא יודעים דבר.
אולם ההאקרים של "המעגל" חושפים שהם ערבלו סרטונים מערוץ היוטיוב של איי.ג'יי לסרטון מזויף שממנו משתמע שאיי.ג'יי מתכנן כביכול לעשות פיגוע ירי בתוך מרכז קניות, התקשרו למשטרה והשמיעו את הסרטון כדי להפליל אותו.
כעבור זמן קצר מגיעים שוטרים לביתו של איי.ג'יי, וההאקרים משמיעים דרך המחשב שלו אפקט צליל של טעינת כלי ירייה.
כתוצאה מכך, השוטרים סוברים שהוא חמוש, והורגים אותו.
נארי יוצאת בדרכה לתחנת המשטרה.
האור בחדרה של סרינה כבה פתאום, וה"כארונים" מראים את נארי בתחנת הרכבת התחתית ואת אמא של סרינה מחוברת למכשירי החייאה.
הם מאלצים את סרינה לבחור מי משתיהן תחיה, ומכיוון שהיא לא מסוגלת לעשות זאת, ה"כארונים" מכבים את מכשירי ההחייאה, אחד מהם דוחף את נארי אל מתחת לרכבת נוסעת, ו"כארון" אחר הורג את סרינה בביתה.
מכיוון שהרכבת שדרסה את נארי היא הרכבת שבה אמאיה נסעה לפגוש את מטיאס, אמאיה נאלצת לרדת מהרכבת ולמצוא דרך הגעה חלופית.