tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
צידון הייתה מוקד מרכזי במלחמת פרס–יוון, שהתרכזה בעיקר בהתנגשויות צידון ואתונה.
הפיניקים היוו את הצי הפרסי והיו החלק המיומן ביותר בו, ומתוך עריהם עמדה בראש צידון.
הפיניקים בכנען באותה תקופה קיימו קשרים עם הפיניקים בעברי הים שתחת קרתחדשת.
כשכנבוזי השני רצה לצאת למלחמה משולשת, נגד הקרתחדשתים, ה"אמונים" (כנראה עם במדבר שממזרח למצרים העליונה) ונגד האייתיופים ; בחלוקת צבאו, למלחמה בקרתחדשתים תכנן לשלוח את הצי.
הוא נתן פקודה לצי הפרסי להפליג נגד קרתחדשת בזמן ששלח חיילים נגד יב, אך הפיניקים התנגדו, משום שהם מחויבים בשבועות להתנגד לכך, וכי הם לא ינהגו כראוי אם יצאו למסע נגד בניהם שלהם (קרתחדשת); ובגלל שהפיניקים התנגדו, לא היה שאר הצי די חזק למלחמה בלעדיהם.
כך ניצלו הקרתחדשתים משעבוד לפרסים, כי כנבוזי לא ראה לנכון לכפות על הפיניקים, הן משום שכוחו הימי תלוי בהם והן משום שהם מסרו את עצמם מרצון לפרסים.
מבחינה מנהלית, פיניקיה חסתה בתחילת התקופה הפרסית תחת פחות בבל (שהשתרעה על דרום נהריים, סוריה הגדולה (כולל פיניקיה) וקפריסין), ולאחר שחולקה פחוות בבל ב־482 לפנה"ס, עברה פיניקיה לחסות תחת אחשדרפנות עבר נהרא.
בתקופת זרובבל בן שאלתיאל, בדומה לתקופת דוד ושלמה, הועסקו אוּמנים פיניקיים רבים בבניין בית המקדש השני: .
בתקופה הפרסית התבססו קהילות פיניקיות מצור וצידון גם בפנים הארץ (כמו מרשה, ירושלים ושכם).
קהילות אלה עסקו, ככל הנראה, במסחר.
על כך מעיד נחמיה .
בשנת 346 לפנה"ס, התמרדו תושבי צידון בארתחשסתא השלישי – מלך פרס, בשל המיסוי הכבד ששילמו לו כדרך קבע.
ארתחשסתא דיכא ביד קשה את המרד, והדבר דרבן את הפיניקים בכלל ואת הצידונים בפרט להתקרב לאלכסנדר מוקדון.
בשנת 333 לפנה"ס, לאחר שהביס את צבא פרס בקרב איסוס, הגיע אלכסנדר מוקדון לפיניקיה, ומלכי הערים הגדולות החלו ליצור איתו קשרים (נסיך ארוד הבטיח לו כניעה; גם גבל נכנעה לו).
הדבר שירת היטב את מטרתו העיקרית, שכן על ידי סיפוח ערי המדינה הפיניקיות, הצליח אלכסנדר להשתלט על מרבית הבסיסים הימיים של הפרסים ובכך להתגבר על היתרון המובהק שהיה לצבא הפרסי מול הצבא המקדוני בים.
אולם העיר צור החליטה שלא לכרות ברית עם אלכסנדר מוקדון כיתר הערים הפיניקיות, כנראה בשל המשך תמיכתה בדריווש השלישי – מלך פרס.
כתוצאה מכך הטיל אלכסנדר מוקדון, בשנת 332 לפנה"ס, מצור כבד על העיר, שבמהלכו – אך לא מיד עם תחילו – הצטרפו אליו מלכי ארוד, גבל וצידון, ובסופו צור נכבשה.
במהלך המצור הפכה צור מאי לחצי אי באופן מלאכותי.
עם כיבוש צור בידי אלכסנדר מוקדון, בוטלו כל משטרי המלוכה הפיניקיים בערי המדינה.
לאחר מותו של מוקדון, בתקופת ממלכות הדיאדוכים עברה רצועת החוף הפיניקית פעמים מספר מיד ליד וזאת בשל רצונם של שליטי בית סלאוקוס ושליטי בית תלמי להשתמש בנמליה המפותחים של פיניקיה למסחר.
בית תלמי נתן לערים הפיניקיות אוטונומיה.
לאחר מאבק פנימי, שנמשך כ־40 שנים, נפלה פיניקיה סופית לידי בית סלאוקוס.
המאה האחרונה של השלטון הסלאוקי בפיניקיה התאפיינה בחוסר יציבות, שבסופה, בשנת 63 לפנה"ס, כבש גנאיוס פומפיוס מגנוס את סוריה ופיניקיה וסיפחן לאימפריה הרומית.
לאחר הכיבוש הרומאי מסר מרקוס אנטוניוס את כל רצועת החוף, ממצרים ועד לחופי לבנון, לקלאופטרה – מלכת מצרים.
רק הערים צור וצידון המשיכו לשמור על עצמאותן.
בתחילת התקופה הרומית המשיכו הפיניקים להחזיק בחוף המזרחי של הים התיכון.
סטראבון תיאר את פיניקיה כרצועת החוף בין אורתוסיה לפלוסיום, נוסף על חלקים צפוניים יותר כגון ארוד, ופליניוס הזקן תיאר את פיניקיה בין קרוקודילופוליס למפרץ אלכסנדרטה.
מבחינה מנהלית, בשנת 194 לספירה חולקה פרובינקיה סוריה לקוילה סוריה ולסוריה פיניקיה (שבהמשך חולקה בעצמה לפיניקיה פרליה – פיניקיה החופית, ופיניקיה לבננסיס – פיניקיה הלבנונית).
עם חלוקתה של האימפריה הרומית לשניים, לאחר מותו של תאודוסיוס הראשון ב־395, הפכה פיניקיה לחלק מהאימפריה הביזנטית.
תחת השלטון הביזנטי, שגשגו הערים ביירות, צור וצידון במשך יותר ממאה שנים.
בפיניקיה, הפיניקים נטמעו בתרבות היוונית והרומית (ביזנטית).
מספר אסונות טבע במאה השביעית, שהרסו את הערים בעלבכ וביירות, שחיתות השלטון הביזנטי והמיסים הכבדים שהוטלו על התושבים, החלישו את האימפריה.
תקופת חוסר יציבות וחולשה זאת הפכה את האימפריה הביזנטית בכלל ואת פיניקיה בפרט לטרף קל עבור הכיבוש הערבי־מוסלמי.
כשהגיע הכיבוש הערבי כבר לא הייתה ישות פיניקית עצמאית והערבים לא כתבו על מפגש עם ישות פיניקית.
בצפון אפריקה המשיכו הפיניקים (הנאו־פונים) להתקיים, להשתמש בלשונם ולהיקרא כנענים עד הכיבוש המוסלמי.
דרך הפיניקים נפוצו כמעט כל שיטות הכתב המוכרות כיום (כולל האלפבית הארמי, האלפבית היווני, האלפבית הלטיני ונגזרותיהם הרבות), והכתב הברברי, השאול מן הכתב הפיניקי (וצורת אותיותיו מעידה שנשאל בתקופה מוקדמת ביותר, אולי אף באלף השני לפנה"ס, ולא בתקופה הפונית), נקרא עד היום תיפינע' (מהשורש פנע'/פנק, על שם הפיניקים).
צאצאי הפיניקים נמצאים כיום בין העמים שחיים באזור חופי הים התיכון, דוגמת: לבנונים, תושבי המגרב, תושבי מלטה וקפריסאים.
לפי מחקר גנטי של אוכלוסיות היושבות כיום במקומות אלה, לכ־6% מהגברים שנדגמו היה כרומוזום Y שניתן לקשרו להגירה הפיניקית.
הלבנונים, ובייחוד האוכלוסייה המרונית הנוצרית, מבססים את הלאומיות הלבנונית על ההיסטוריה הפיניקית – צורה זאת של הלאומיות הלבנונית נקראת פיניקיזם.
הדת הפיניקית הייתה דומה לזאת של שאר עמי כנען, כלומר פוליתאיסטית.
פנתאון האלים הפיניקי כלל את האלים: אל, אשרה, בעל, ענת, עשתרת, מלקרת, אשמון, תנת, בעל חמון, רשף, ירח ועוד, כשפולחן בעל היה מקובל מאוד בערים הפיניקיות, שהגדולות בהן הן צידון וצור.
עם זאת, דתם של הפיניקים לא הייתה אחידה ונבדלה מעיר לעיר: בעיר ארוד היה נפוץ פולחן האל דגן.
בעיר גבל היה נפוץ פולחן האלה בעלת גבל, בצידון היה נפוץ פולחן האל אשמון, בצור של מלקרת ובקרתחדשת של תנת ובעל חמון.
בתקופה ההלניסטית הופיע האל בעל שמם (בעל השמים), הזהה, ככל הנראה, לזאוס ההלני.
בקרב הפיניקים, בעיקר בקרתחדשת (אך לא רק) היה נפוץ לנדור נדרים לאלים, וכאשר היו מתמלאים הנדרים, היו מזכירים אותם במצבות נדר.
המבנה האופייני למקדש פיניקי הוא של שלוש יחידות עיקריות הבנויות בצורת חלל בתוך חלל בתוך חלל:
מקדש שלמה נבנה על־ידי אדריכלים פיניקיים, בתבנית זהה לזאת ששימשה מקדשים פיניקיים, תוך שימוש רב בעמודי ארז הלבנון שסופקו לשלמה על ידי חירם מלך צור.
יש הטוענים, בעיקר על סמך טענות יווניות ורומאיות קדומות, כי במסגרת הפולחן הפיניקי התקיים מנהג קרבן ילדים ב"תופת", אולם הטענה שנויה במחלוקת, וחוקרים רבים חולקים על טענה זאת כתפיסה השאובה מהתעמולה האנטי־קרתחדשתית היוונית והרומאית.
מלבד תרומתם לפיתוח המסחר באגן הים התיכון, לדעת חוקרים מסוימים הפיניקים הם בין העמים המשפיעים ביותר בהיסטוריה, כיוון שהאלפבית בו השתמשו הוא הבסיס לאלפבית המודרני במרבית שפות העולם.
הכתב העברי העתיק קרוב מאוד לכתב הפיניקי.
מהכתב הפיניקי נגזר האלפבית היווני, שממנו התפתח גם האלפבית הלטיני, הנפוץ במרבית ארצות אירופה, והאלפבית הקירילי, הנפוץ במדינות ברית המועצות לשעבר ובמזרח אירופה.
גם האלפבית העברי המודרני מקורו בגלגול הכתב הפיניקי לכתב הארמי.
התיעוד הראשון לאלפבית פיניקי שלם (פרט לשתי אותיות) מתוארך לסביבות 1000 לפנה"ס, בו ציווה אתבַּעַל מלך גבל, על הכנת ארון קבורה לאביו אֲחִרָם ועליו חקוקה כתובת לזכרו.
הפיניקים היו סוחרים מיומנים, ועסקו בייצור מוצרי יוקרה, מזון וטקסטיל משובח, בנפחות, בחטיבת עצים מארזי הלבנון ובדיג.
הם ייצאו סחורות כנעניות ובהן כלים ואריגים צבועים ארגמן וסחרו בהן בערי הים התיכון.
הם השיגו מעמד כלכלי משמעותי במזרח הקרוב, ופנו לחופי הים התיכון כולו להתרחבות מסחרית והתיישבות.
בכל חוף בו מצאו לנכון הקימו תחנה יבשתית לשם חיפוש אוצרות וחומרי גלם, אשר מאוחר יותר התפתחה למושבה.
את צבעי הארגמן הפיקו הפיניקים מחלזונות ימיים ממשפחת הארגמוניים (Muricoidea), כמו ארגמנית אדומת־פה (Stramonita haemastoma), ארגמון חד קוצים (Bolinus brandaris) וארגמון קהה קוצים.
את העדויות הראשונות למסחר הפיניקי ניתן למצוא בחרסים ושברי בהט הנושאים את שמותיהם של פרעונים מראשית האלף ה־3 לפנה"ס.
לאורך האלף ה־2 לפנה"ס התקיים מסחר ענף בין הפיניקים למעצמות וממלכות אזוריות, דוגמת מצרים, כרתים וקפריסין.
המסחר בארזי הלבנון תפס מקום נכבד בקרב הפיניקים.
כך למשל, שלמה המלך רכש קורות עץ עבור בניין בית המקדש ונראה שגם בארמונות ובתי פאר נעשה שימוש בעצים אלה: .
עצי הברוש והארז שימשו את הפיניקים לבניית ספינות משוטים מרובות חותרים ששימשו אותם הן למטרות מסחר והן למטרות מלחמה.
ספינות הסוחר של הפיניקים היו מסוג הִיפּוֹס .
שם זה ניתן לספינות על ידי היוונים עיצוב החרטום כראש סוס.
עם זאת, בניגוד לחרטום, בירכתי האונייה הותקן קישוט בצורת זנב של דג.
היתרון המשמעותי ביותר של ספינות אלה היה טמון ביכולתן להפליג בנהרות.
פרט לכך, הפיניקים נחשבים לממציאי הזכוכית העשויה מחול.
בערי הפיניקים ייצרו כלי זכוכית צבעונית אופיינית וייצאו אותם.
כן נפוצה בערי הפיניקים תעשיית עיבוד בדים וצביעתם ותעשיית צורפות זהב, באבני חן ובשנהב.
הפיניקים סחרו במתכות יקרות (דוגמת הבדיל), אותן ייבאו מאיי הים התיכון ומאירופה (איי סילי).
כשהחל בלבנט השימוש במטבעות בסוף המאה ה־5 לפנה"ס, היו המטבעות של הערים הפיניקיות אמצעי השימוש המרכזי באזור כולו.
חשיבות מיוחדת קיבל השקל הצורי, שהוטבע בין 126/125 לפנה"ס עד סביבות 60 לספירה, וזכה לבלעדיות כמעט מוחלטת בשוקי הלבנט, כולל בתשלומי מחצית השקל בבית המקדש השני.
המסחר ומסעות החקר הפיניקיים בים
הפיניקים היו הסוחרים ויורדי הים הגדולים של העת העתיקה.
הם התיישבו בכל אגן הים התיכון.
עם זאת, קיימות מחלוקות לגבי היקף נתיבי המסחר שלהם.
לפי דעה מקובלת, הפיניקים חצו את מצר גיברלטר החותם את הים התיכון והפליגו לאורך החופים האטלנטיים של אפריקה ואירופה והגיעו עד לאיים הבריטיים בצפון ולדרום אפריקה.
לפי הרודוטוס, הורה פרעה נכו השני בסביבות 600 לפנה"ס לצי הפיניקי שלו לרדת אל הים האדום ולהפליג לכיוון דרום אפריקה של היום; כעבור שנתיים וחצי שב אותו הצי דרך מצרי גיברלטר:
לאור העדות לפיה השמש הייתה לימינם של המפליגים, התואמות את ירידתם מדרום לקו המשווה, מקובל הסיפור כנכון.
קיימות ראיות להפלגות רחוקות לאורך חופי אפריקה ממזרח וממערב.
מסופר שחימלך סחר עמם בעפרת ברזל.
גם סטראבון מתייחס לסחר הפיניקי בעפרת ברזל עם ברטאן.
בשנת 425 לפנה"ס יצא הקברניט הפוני חנֹא (Hanno) למסע ימי דרומה לאורך החוף האפריקני המערבי, על מנת להקים מושבות קרתחדשתיות חדשות.
בהפלגה זאת, המתועדת בלוח המתורגם ליוונית, מסופר על: צי בן 60 ספינות, הנושא 30,000 גברים ונשים, האספקה והציוד הרב, המושבות שהקימו לאורך החופים האטלנטיים, עמים שחורים (שזכו לשם "גורילות") וכן על התפרצויות געשיות על החוף, אשר המטירו לבה אל תוך מי הים.
תיאור זה מזכיר מייד את הר קמרון, הנמצא סמוך לחופהּ של קמרון, אך לסברה זאת יש לא מעט מתנגדים, בשל ריחוקה של נקודה זאת ולכן מציעים לזהות את המקום עם הר קָאקוּלִימָה, הנמצא סמוך לקונקרי – בירת גינאה.
על כל פנים, מדובר במסע ימי ארוך ומכובד אל עומקה של אפריקה הדרום מערבית, שלכל הדעות הגיע לפחות לסנגל.
קיימות גם ראיות לשילוב הפיניקים בסחר ההודי, שהחל בתקופות אלה.
מדובר במסלול סחר שנתגלה על ידי סוחר יווני בשם אאודוקסוס מקיזיקוס, אשר ניצל את רוחות המונסון כדי להגיע להודו ולסחור עם תושביה בתבלינים, שאותם הביא חזרה לעיר אלכסנדריה.
בעקבות זאת, הפך המסלול הזה לדרך סחר מפותחת, שגם אפשרה לסוחרים רומיים ופונים (פיניקים) להגיע לאינדונזיה ולחופים הסיניים.
מטבעות רומיים נמצאו בדלתה של נהר המקונג, והיו חלק מהעדות ליחסי מסחר רומיים–סיניים שהתנהלו בנתיב הימי, ופליניוס הזקן הלין כי מאה מיליון ססטרטיוס מבוזבזים מדי שנה על סחר עם ערב, הודו וסין.
קיימות עדויות למסחר בין כנען לבין דרום־מזרח אסיה כבר בתקופת הברונזה.
בנוסף, מסופר על אותו אאודוקסוס, שמצא בשובו ממסעותיו, אונייה מהמושבה הפיניקית גדיר (היא קדיס שבספרד), שנטרפה מול חופי אפריקה.
ההנחה שלו הייתה שאונייה זאת הקיפה את יבשת אפריקה והנחה זאת גרמה לו לנסות כוחו במסע ימי זה, אך לשווא.
הוא נאלץ לשוב אחור, אולם לאחר מכן ניסה שוב.
אף על פי שההיסטוריון והגאוגרף פליניוס הזקן מניח שאותו אאודוקסוס הצליח בניסיונו השני, הסברה המקובלת היא שהוא מת בדרכו.
לעצם ההנחה, הן של אאודוקסוס והן של גאוגרפים כמו פליניוס, כי ניתן להקיף את אפריקה, חשיבות רבה להיסטוריונים העוסקים בסוגיית ההפלגה הפיניקית מסביב לאפריקה.
ידוע, על כל פנים, שהחוף הדרום אפריקני המזרחי היה מוכר בחלקו הגדול.
את אופיר המקראית (מקור הזהב של בית שלמה) נהוג לזהות עם הממלכות של קרן אפריקה של התקופה.
בתקופה היוונית־רומית הסחר אף התפשט לטנזניה ומדגסקר.
מהמאה התשיעית לערך ועד למאה השישית לפנה"ס התפשטו הפיניקים ברחבי הים התיכון והשתלטו על המסחר בו.
הפיניקים התיישבו והקימו תחנות מסחר רבות, תחילה בקפריסין ואחר כך באיי הים האגאי בקרבת יוון, סיציליה, מלטה, סרדיניה, צפון אפריקה (בה בין השאר נוסדה מושבת הפיניקים המפורסמת והחזקה ביותר, קרתחדשת), ספרד והחוף הצפון מערבי של אפריקה.
המפורסמות ביותר בין המושבות הפיניקיות הן עתיקת (העיר העתיקה) וקַרְתְּ חַדַשְתְּ (העיר החדשה, הקרת החדשה) שנוסדו על ידי יורדי ים פיניקים בהנהגת הנסיכה דידו, אותן כינו הרומאים בהתאמה אוטיקה וקרתגו.
מושבות אלה היו יריבות קשות של רומא.
מאות שנים מאוחר יותר, יצא מקרתחדשת למסע המלחמה שלו כנגד הרומאים חניבעל ברקה, במסגרת המלחמה הפונית השנייה.
חוקרים מעריכים כי התאריך המשוער בו התחילה ה"קולוניזציה" של הפיניקים באגן הים התיכון, הוא ראשית המאה התשיעית לפנה"ס, כלומר בימי הממלכה המאוחדת של הפיניקים תחת שלטון המלך אתבעל.
תחילה היו המושבות הללו לא יותר מאשר תחנות עגינה ומתן שירותי נמל לספינות הפיניקיות, כמו גם נקודות מוצא לחיפוש חומרי גלם טובים.
אולם עם הזמן, במיוחד בשל קשרי המסחר הענפים, רבות מהן גדלו והתרחבו לכדי יישובי קבע מרכזיים.
מחקר גנטי משנת 2025 בחן שרידים מאתרים המזוהים כפיניקיים בלבנט ובמערב הים התיכון.
החוקרים הסיקו מממצאיהם שאף שהפיניקים הפיצו את תרבותם ברחבי הים התיכון, התוכן הגנטי במושבות הפיניקיות בין המאות ה־6–2 לפנה"ס היה מגוון והגנים הפיניקיים מהלבנט היו מיעוט ביחס לגנים אחרים במושבות הפיניקיות.
להלן הרשימה של ערים ומושבות הפיניקים ברחבי אגן הים התיכון ומחוצה לו (הערה: הערים והמושבות מסודרות בסדר אלפביתי, בהתאם למדינות בהן הן נמצאות כיום.
שימו לב שהמעבר בין המדינות הוא כנגד כיוון השעון):
+ערים ומושבות באגן המזרחי של הים התיכון שם המדינה שם העיר/המושבה הערות ישראל אכזיבאפולוניה (תל ארשף)מושבה מאוחרת אשקלון יפומושבה מאוחרת מִשְׂרְפוֹת מַיִם עתלית הקדומהממוקמת בחלקו הצפוני של חוף עתלית, כיום מתחת לפני הים מגדל עבדעשתרת קיסריה של ימינו.
נאוקרטיסערב הסעודית האי עשתרתבערבית תַּארוּת, סמוך לקטיף של היום
+ערים ומושבות באגן המערבי של הים התיכון שם המדינה שם העיר/המושבה הערותאיטליה (חצי האי האפניני) ג'נובהאיטליה (סיציליה)חנהמושבה קרתחדשתית, כיום אנה אגרגנתאגריג'נטו של היום.
נכבשה מספר פעמים על ידי צבא קרתחדשת במהלך המלחמות היווניות־פוניות, ומוזכרת בכתובת אגרגנת ארך בעת העתיקה נקראה אֶרִיקְס, אֶרִיצֶ'ה של היום.
מושבה פיניקית במקור שעברה תהליך של הלניזציה.
נכבשה ונהרסה על ידי קרתחדשת במלחמה הפונית הראשונה.
נכבשה על ידי צבא קרתחדשת במהלך המלחמה היוונית־פונית השנייה דּרֵפָּאנָה טרפאני של היום.
נכבשה על ידי קרתחדשת במלחמה הפונית הראשונה האי למפדוזה אירנם נקרא גם האי קוֹסִירָה, פנטלריה של היום.
מושבה קרתחדשתית הִימֵרָהמושבה יוונית במקור.
נכבשה על ידי צבא קרתחדשת במהלך המלחמה היוונית־פונית השנייה הראקליה מינואה נכבשה מספר פעמים על ידי צבא קרתחדשת במהלך המלחמות היווניות־פוניות ציץ פאלרמו של היום לִילִיבָּאיום מרסלה של היום.
מושבה קרתחדשתית ליפארי מושבה יוונית במקור.
נכבשה על ידי צבא קרתחדשת במהלך המלחמה היוונית־פונית השנייה מטוא בשפות אחרות נקראה מוֹטְיָה מסינה מושבה יוונית במקור.
נכבשה והוחרבה על ידי צבא קרתחדשת במהלך המלחמה היוונית־פונית השנייה סוֹלוּססוֹלוּנְטוּם של היום סֶלִינוּס סֶלִינוּנְטֶה של היום.
נכבשה על ידי צבא קרתחדשת במהלך המלחמה היוונית־פונית השנייה קמארינה מושבה יוונית במקור.
נכבשה והוחרבה על ידי צבא קרתחדשת במהלך המלחמה היוונית־פונית השנייה קַסְטְרָה נִיסִיָה קלטניסטה של היום.
מושבה קרתחדשתיתרש מלקרתהיישוב היווני Κεφαλοίδιον, שמשמעות שמו דומה.
מושבה קרתחדשתית אוֹנוֹבָּה וֶלְבָה של היום אליקנטה מושבה קרתחדשתית בַּרְקִינוֹ ברצלונה של היום.
מושבה קרתחדשתית ספרד (אוטונומיה ספרדית במרוקו) אַבִּילָה/אבן־חק סאוטה של היום.
מושבה קרתחדשתית רוּסַאדִיר מלייה של היוםספרד (האיים הבלאריים) איבשם על פי כיתוב על מטבעות מהאי.
יש המפרשים את שם האי על שם בס (בשין שמאלית), שדמותו נמצאת על המטבעות, ויש הפרשים "אי בשם".
מגןמושבה קרתחדשתית שנקראה על שם מגו ברקה, בנו של חמלקרת ברקה, ששמו הכנעני היה "מגן".
מושבה קרתחדשתיתמרוקו איי אסואירה אַרָמְבִּיס אסואירה של היום.
מושבה קרתחדשתית ווליביליס מושבה קרתחדשתית זִלִיל 13 ק"מ צפון־מזרחית לאַסִילָה של היום.
מושבה קרתחדשתית טנג'ירמושבה קרתחדשתיתלכשליקסוס בשפות אחרות.
עַרַיְשׁ של היוםשַׁאלַהסלא ורבאט בימינותִּימִיאַטֵריוּםסמוך לאגדיר של היום.
מושבה קרתחדשתיתתָּמוּדָהטטואן של היוםאלג'יריה אי־אמן תיגזירת של היום אִיגִילְגִילִי גִ'יגֶ'ל של היוםאי־כֹסִםאלג'יר של היום מַלַקַה גוּאֵלְמָה של היוםהִיפּוֹ רֶגְיוּסעַנַבָּה של היום תבסה מוצב קרתחדשתיאי־חול/אלי־חולשֶׁרְשֶׁל של היום.
מושבה קרתחדשתיתכרטןקונסטנטין של היוםקָרְתֶּנֶסתֶּנֶס של היום רוּסִיקָדֶה סְכִּיכְּדָה של היוםתיפאזהמושבה קרתחדשתיתתוניסיה אוטיקה בּוּלָה רֶגְיָה מושבה קרתחדשתית דוגה מושבה קרתחדשתית אדרמת/דרמת הַאדְרוּמֶטוּם בלטינית.
סוסה של היום הִיפּוֹ דִּאַרִיטוֹס ביזרטה של היום זַרְזִיס טַבַּרְקָה לֵפְּטִיס פַּארְוָהמושבה קרתחדשתית מַהְדִיָה סִיקָה אַלכַּאף של היום.
מושבה קרתחדשתית פּוּפּוּט סמוך לחַמַמַת של היום.
מושבה קרתחדשתית קַבֵּס קֵלִיבְּיָהמושבה קרתחדשתית קרקואןמושבה קרתחדשתית קַרְתְּ חַדַשְׁתְּבירת אימפריית קרתחדשת רוּסְפִּינָהמושבה קרתחדשתית תוניסנכבשה על ידי הפיניקים.
ייתכן שנקראה על שם האלה תנית, אולם אין הסכמה בנושא.תַּפְּסוּס תנסמתביר־בורגבה של היום.לוב העית או ועיתבלטינית Oea, טריפולי של היום לֶפְּקִי (לפטיס מגנה) צברתען צברתה של היום
פינית (Suomen kieli – IPA: ) היא שפה פינו-אוגרית המשתייכת למשפחת השפות האוּרַלִיוֹת.
זוהי שפתה הרשמית של פינלנד, לצד השוודית.
היא מדוברת בפי כ-6 מיליון איש, הכוללים כמעט את כל תושבי פינלנד, וכמה עשרות אלפים במדינות השכנות (שוודיה, נורווגיה, רוסיה ואסטוניה), וכן בקנדה ובארצות הברית.
זוהי שפת האם של כ-93% מתושבי פינלנד; שאר תושבי המדינה, אשר שוודית וסאמי (לאפית) הן שפות האם שלהם, לרוב דוברים פינית כשפה שנייה.
השפות הקרובות ביותר לפינית הן קַרֶלִית (מדוברת ברפובליקת קַרֶלִיָה שברוסיה), אסטונית, חמש השפות, הנפוצות פחות, המדוברות במחוז סנקט פטרבורג (ברוסיה) והשפה הלִיווִית (מדוברת בצפון-מערב לטביה ובדרום-מערב אסטוניה).
תשע השפות האלו מהוות את הענף הבלטו-פיני במשפחת השפות האוּרַאלִיוֹת.
ענף זה, ביחד עם שפת סאמי (לאפּית), מהווה את קבוצת השפות הפינו-לאפּית.
קרובה רחוקה של הפינית היא ההונגרית.
שפה זו, ביחד עם פינית, השפות הפינו-לאפיות ושפות נוספות (38 בסך הכול, רובן ככולן מדוברות ברוסיה) מהוות את משפחת השפות האוּרַלִיוֹת.
בפינית שמונה תנועות ו-18 דיפתונגים המורכבים מצרופיהן.
אחורית קדמית סגורהuyi אמצעיתo̞ø̞e̞ כמעט-פתוחה æ פתוחה ɑ
פינית נחשבת לשפה קשה יחסית ללימוד, בשל התכונות הבאות:
חוקי דקדוק מורכבים (15 יחסות, למשל);
נטייה למילים ארוכות במיוחד, עקב הוספת סופיות בסופי מילים;
אוצר מילים ייחודי, עקב מיעוט השפות הקרובות לפינית;
נטייה לשימוש במונחים פיניים עבור מילים "בינלאומיות" המשותפות לשפות רבות אחרות, כגון טלפון, דיסקט, אימייל;
חיבור מספר מילים ליצירת מילה אחת.
אותיות מסוימות, כגון b ,x ו-c, כמעט ואינן קיימות בפינית.
רוב שמות העצם מסתיימים בתנועה בצורתם הבסיסית.
במקרה של חדירת מילים משפות אחרות, הן נוטות להשתנות ולהתאים את עצמן לכללים אלו.
לדוגמה, המילה "בנק" הפכה בפינית ל-Pankki.
הספר המקיף ביותר לדקדוק השפה, "איסו סואומן קיאליופי", פורסם בשנת 2004.
הן מחולקות לארבע קבוצות שונות.
להלן ההטיה של המילה poika, "ילד"
יחסות תחביריותיחידרביםנומינטיב (נושא)-הילדpoikapojatאקוזטיב (מושא ישיר) ילדpojanpojatפרטיטיב (מושא חלקי) את הילדpoikaapoikiaגניטיב (שייכות) של הילדpojanpoikienיחסות מקומיותיחידרביםאינסיב (בילד)pojassapojissaאלטיב (מהילד)*pojastapojistaאילטיב (אל הילד)poikaanpoikiinיחסות חיצוניותיחידרביםאדסיב (עם ילד\לילד יש)pojallapojilla אלאטיב (לילד)pojallepojilleאבלטיב (מהילד)pojaltapojiltaיחסות אחרותיחידרביםאסיב (כמו ילד)poikanapoikinaטרנסלטיב (להפוך לילד)pojaksipojiksiאבסיב (בלי ילד)pojattapojittaאינסטרוקטיב (באמצעות ילד) -pojinקומיטטיב (בעלות) הילד שלי -poikine
יחסה זו מציינת את המילה "מתוך", כלומר מהחלק הפנימי של משהו.
לדוגמה "הרעש הגיע מתוך הבית"
יחסה זו מציינת את המילית "מ"משהו.
בפינית, בדומה לשפות טורקיות ושפות אורליות אחרות, יש הרמוניית תנועות.
קיימות 3 קבוצות של תנועות, וכל מילה חייבת להשתייך לאחת משתיהן, כשהקבוצה השלישית היא קבוצה נייטרלית.
קבוצה ראשונהקבוצה שנייהקבוצה שלישיתa o uä ö ye i
בפינית, בדומה לטורקית, כאשר מוסיפים יחסות לשמות עצם או הטיות לפעלים, לפעמים העיצורים מתחלפים.
לדוגמה, המילה leipä (לחם) ברבים תהיה leivät (לחמים) ולא leipät
להלן טבלה של החלפת העיצורים בפינית, המחולקים לארבע קבוצות:
עיצורים כפוליםהעיצור שמחליף אותםKKKPPPTTTעיצורים עם 3 אותיותהעיצורים שמחליפים אותםLKILJERKIRJEעיצורים עם 2 אותיותהעיצורים שמחליפים אותם (רובם כפולים)NTNNNKNGLTLLRTRRMPMMעיצורים בודדיםהעיצורים שמחליפים אותםTDPVK - (מושמט מהמילה)
השייכות בפינית מורכבת מהוספת סיומות שייכות למילה, בדומה להונגרית וטורקית.
להלן הטיית השייכות של המילה kirja ספר
גוףהטייהראשון יחיד שלי minunkirjaniשני יחיד שלך sinunkirjasiשלישי יחיד (שלו\שלה) hänen
שלישי רבים (שלהם\שלהן) heidänkrijansaראשון רבים שלנו (meidän)kirjammeשני רבים שלכם (teidän)
בפינית יש שלוש קבוצות של פעלים, ולכל קבוצה יש מספר סיומות שונות לפעלים.
שמות הפועל מוטים באותה צורה כמו היחסות של שם העצם.
אלה הסיומות של הפעלים בפינית:
הפעלים הבסיסיים שנגמרים ב-a לדוגמה, puhua (לדבר)
הפעלים מסוג E (סוג 2) שמוסיפים להם taa.
כל הטיה של פועל בכל זמן מתחלקת לחיוב ושלילה.
קיים זמן אחד של הווה, ושלושה זמני עבר, אבל זמן עתיד לא ממש קיים.
אימפרפקטום – (פעולה שהתחילה ולא הסתיימה)
פרפקט – פעולה שהתחילה והסתיימה (כמו באנגלית have בפועל)
עבר מושלם (פלופרקט) – מציין פעולה שהתחילה, אבל פעולה אחרת קדמה לה (כמו had באנגלית)
מצב חיווי (אינדיקטיבי) – מצב המציין עובדות
מצב תנאי (conditional) – מצב שבו הדובר מציב תנאי
מצב פוטנציאלי – מצב שבו הדובר מדבר על מקרים שיכולים לקרות, אך לא בהכרח קורים
מצב ציווי – מצב שבו הדובר מצווה דבר מה על אחרים
להלן טבלת הפועל puhua (לדבר) בהווה:
גוףסיומתדוגמהתרגום לעבריתאני (minä) -npuhunאני מדבר/תאת/ה(sinä) -tpuhutאת\ה מדבר\תהוא/היא (hän)(הכפלה של התנועה האחרונה)hän puhuuהוא מדבר/היא מדברתאנחנו(me)mme-puhummeאנחנו מדברים\מדברותאתם/אתן(te) או את/ה בצורה רשמיתtte-puhutteאתם/ן מדברים/ות או את/ה מדבר/ת בצורה רשמיתהם מדברים/הן מדברות (he) -vathe puhuvatהם מדברים/הן מדברות
כינוי הגוף של הגוף הראשון והשני בדרך כלל מושמט, כי הוא כבר ידוע מראש לפי הסיומת של הפועל
למשל במקום minä puhun מספיק להגיד puhun, ויהיה ברור לצד השני בשיחה, שאני מדבר/ת ולא מישהו אחר
זמן העבר (אימפרפקטום) בדרך כלל נבנה באמצעות הוספת אות העבר i.
הסיומות הן אותן סיומות כמו בהווה:
puhun (אני מדבר/ת) puhuin (דיברתי)
זמן הפרפקט והפלופרקט יורכבו בעזרת פועל העזר olla (להיות) ועם ההטייה של הפועל הבינוני
olen puhunut (דיברתי) olet puhunut (דיברת) ההטיה היא אותה הטיה כמו בהווה.
olin puhunut (דיברתי) olit puhunut (דיברת) ההטיה היא אותה הטיה כמו בהווה.
ההסבר על השימוש בזמנים אלו מצוין למעלה בדף.
לדוברי האנגלית ו\או הגרמנית, יהיה בדרך כלל יותר קל ללמוד ולהבין זמנים אלו.
לפינים שפה מדוברת השונה במקצת מן הכתובה.
השפה המדוברת אינה יכולה להיחשב כסלנג מאחר שהיא בשימוש קבוע בקרב האוכלוסייה כולה ונחשבת לתקנית.
למעשה השימוש היחיד בשפה הרשמית נעשה בתוכניות טלוויזיה כגון חדשות, ובאירועים רשמיים.
בכתב, הפינים משתמשים בדרך כלל בשפה הרשמית.
ההבדל בין השפה הרשמית למדוברת מתאפיין בין היתר בנקודות הבאות:
לדוגמה, Yksi (אחד) הופך ל-Yks.
שימוש בפאסיבי במקום שימוש בגוף ראשון רבים.
לדוגמה, Menemme (אנחנו הולכים) הופך ל-Mennään (ניתן לתרגם זאת לאנגלית כ-One goes).
לדוגמה, Minun (שלי) הופך ל-Mun בשפה המדוברת.
לדוגמה Maassa (בארץ) הופך ל-Maa's.
גם מילים מסוימות משתנות, בדרך כלל באופן קל.
בשפה המדוברת אין שימוש ב-Hän (הוא/היא) אלא ב-Se שבאנגלית ניתן לתרגמה כ-It.
בניגוד לעמים רבים באירופה, הפינים ממעטים להשתמש בשפה המנומסת.
השימוש בה נפוץ רק בפנייה לאח"מים ובאירועים רשמיים מאוד.
בשפה המנומסת משתמשים בפינית בגוף שני ברבים, "אתם".
פיניקס (אנגלית מיוונית: Phoenix, ) היא בירת מדינת אריזונה שבארצות הברית, והעיר הגדולה ביותר במדינה זו.
אוכלוסייתה מונה כ-1.6 מיליון איש, והיא העיר החמישית המאוכלסת ביותר בארצות הברית.
בנוסף, היא העיר השנייה בגודלה במערב ארצות הברית אחרי לוס אנג'לס.
פיניקס היא עיר מחוז של מחוז מריקופה.
במטרופולין שלה חיים 4.8 מיליון בני אדם נכון לשנת 2020.
פיניקס נמצאת בעמק פיניקס שבמרכז אריזונה.
היא שוכנת בגובה ממוצע של 340 מטר בקצה הצפון-מזרחי של מדבר סונורה.
האתרים הארכאולוגיים העתיקים ביותר באזור פיניקס מתוארכים לתקופה הארכאית, יותר מ-3,000 שנים לפני ההווה.
ארכאולוגים מזהים את רוב האתרים הפרהיסטוריים בעיר, ואת המפותחים ביותר מביניהם, עם תרבות הוהוקם, החל מהמאה ה-1 לספירה ועד שנת 1450. באזור תעלות מים באורך כולל של יותר מ-1,500 ק"מ.
התעלות המוקדמות ביותר מתוארכות לסביבות שנת 100 לספירה, אך משוער שהשקיה באמצעות תעלות החלה כמה מאות מאוחר יותר.
האב אסביו קינו האיטלקי הוא אחד האירופאים הראשונים שהגיע לאזור בשירות האימפריה הספרדית במאה ה-17. באותה תקופה השטח היה חלק ממלכות המשנה של ספרד החדשה.
האב אסביו עבר לדרום אריזונה שם הקים מיסיון.
שטח מרכז אריזונה ועמק פיניקס נשאר בלתי מיושב למעט שבטים אינדיאנים.
בשנת 1865 הקים צבא ארצות הברית מצודה באזור כדי לדכא את האינדיאנים.
שנתיים לאחר כן הגיע ג'ק סווילינג, אשר הגיע למערב ארצות הברית בחיפוש אחר עושר.
במהלך מסעו עצר ללגום 'מי נהר', ואז עלה במוחו הרעיון ליישב את אזור העמק השומם.
סווילינג חפר מספר תעלות במקום התעלות העתיקות של האינדיאנים הקדומים.
העבודה הקשה של סווילינג נשאה פרי.
באותה שנה הוקמה קהילה קטנה כשישה קילומטר מזרחית למקום שבו ממוקמת כיום העיר פיניקס.
העיירה הקטנה נקראה בהתחלה 'פאמפקינוויל' (עיירת הדלעת) על שם גידולי הדלעת הרבים במקום.
לאחר מכן שונה שמה ל'סווילינג מיל' על שמו של סווילינג.
לאחר מכן שונה שמה עוד מספר פעמים.
סווילינג שהיה פעם חייל בצבא הקונפדרציה רצה לקרוא לעיר 'סטונוול' על שמו של הגנרל, תומאס ג'ונתן ג'קסון.
אחרים רצו לקרוא לעיר "סטאלינה".
שני הצדדים לא הצליחו להגיע להסכם משותף עד שהלורד פיליפ דארל לופה הציע את השם "פיניקס", כשם המתאר עיר שקמה מחורבות של תרבות קדומה.
פיניקס באנגלית הוא עוף החול.
העיר פיניקס הפכה רשמית לעיירה ב-4 במאי 1868, ונערכו בה הבחירות הראשונות לראשות העיירה.
ב-15 ביוני הוקם בית דואר כאשר ג'ק סווילינג מונה למנהלו.
כאשר החלה העיר לגדול, הוחלט לרכוש שטחים נוספים עבורה כדי להרחיבה.
נרכש שטח של 1.3 קילומטר רבוע, והוקמו בו בתים חדשים.
מאז נהרסו רוב בתי העיר הישנה ונבנה במקום אזור עסקים מודרני עם גורדי שחקים וכבישים רחבים.
עיירות נוספות הוקמו באזור, וב-12 בפברואר 1871 הרשות המחוקקת של הטריטוריה הקימה את מחוז מריקופה, ופיניקס הפכה לעיר הבירה של המחוז.
באותה שנה הוקמו גם הכנסייה הראשונה והחנות הראשונה בעיירה.
שנה לאחר מכן הוקם בית הספר הראשון.
עד 1874 נפתח בעיר משרד טלגרף, 16 ברים, ארבעה אולמות ריקודים ושני בנקים.
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-19 חוברה פיניקס למסילת הרכבת, כלכלת העיר שגשגה, ואוכלוסייתה העיר גדלה באופן ניכר.
בשנת 1891 נחנכה חשמלית בעיר.
בשנת 1911 הוקם 'סכר רוזוולט' מזרחית לעמק פיניקס כדי לווסת את המים הזורמים בעמק ולהשתמש בהם, וזאת כחלק מהתוכנית "החוק הלאומי להשבחת הקרקע" של הנשיא תאודור רוזוולט.
הקמת הסכר יצרה מספר אגמים בהרים באזור, אך ייבשה לגמרי את הנהר 'סולט ריבר' מה שגרם לעזיבת ציפורים נודדות רבות, בונים, וסכרי בונים ולהשמדת צמחייה מיוחדת.
ב-14 בפברואר 1912 הפכה פיניקס לעיר הבירה של המדינה החדשה, אריזונה.
הסיבה העיקרית למינויה של פיניקס לבירתה של אריזונה היא המיקום הגאוגרפי שלה.
פיניקס הייתה קטנה יותר מטוסון, אך מיקומה במרכז אריזונה ודרכי הגישה אליה הובילו לבחירה בה ולא בטוסון.
בשנת 1947 הרסה שרפה גדולה כמעט את כל צי החשמליות של העיר.
בניית תשתית חדשה ורכישת חשמליות חדשות הייתה יקרה מדי, ומאז לא חודשה נסיעת החשמלית בעיר.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 חיו בעיר ובעיירות סביבה כ-100,000 תושבים.
עם הזמן האוכלוסייה גדלה בהרבה.
מאז שנת 2000, האצה פיניקס את גדילתה.
מאז צמחה ב-24.2%, וכיום היא המטרופולין השנייה במהירות הצמיחה שלה בארצות הברית אחרי לאס וגאס שאוכלוסייתה גדלה ב-29.2% מאז שנת 2000.
פיניקס שוכנת בגובה 300 מטר מעל פני הים ב'עמק סולט ריבר' הידוע בכינויי "עמק השמש" במרכז מדינת אריזונה.
העיר שוכנת בחלק הצפוני של מדבר סונורה המכסה חלק נרחב של מערב-דרום אריזונה, מעט ממזרח קליפורניה וצפון-מערב מקסיקו.
נהר סולט המתחיל במזרח מדינת אריזונה עובר דרך העיר ונשפך מעט מערבית לה לנהר חילה.
הנהר יבש רוב הזמן, אך מדי פעם זורמים בו מים כאשר זרימת יתר של מים מאלצת פתיחת ששת הסכרים מזרחית לפיניקס.
בצפון-מזרח הרי מק'דול, "הרי המכל הלבן" (White Tank Mountains) במערב ו"הרי אמונה טפלה" במזרח, הרי פיניקס ו"הרי נחל סולט" דרומית לה.
חלקים משני ההרים הדרומיים נכללים בשטח המוניציפלי של פיניקס.
צמיחתה של העיר גורמת להקמת שכונות גם בהרים הסובבים את העיר.
פיניקס שוכנת בצפונו של מדבר סונורה, ועל כן מזג האוויר בה הוא צחיח ומדברי.
הטמפרטורה בקיץ דומה לקיץ הישראלי.
הטמפרטורה בה היא בין הטמפרטורות החמות בארצות הברית עם ממוצע של 107 ימים עם מעל 38 מעלות חום.
ממוצע 300 ימי שמש בשנה וימי גשם מועטים עם ממוצע של 204 מ"מ גשם בשנה.
חודש יולי בדרך כלל הוא החודש הגשום ביותר בשנה.
כך לדוגמה בספטמבר 2014 ירדה כמות שיא של גשמים ביממה אחת, 84 מ"מ, ונשבר שיא של 75 שנים שעמד על 74 מ"מ.
הלילות יכולים להיות קרירים בגלל מזג אוויר המדברי.
החורף רוב הזמן חמים עם ממוצע של 20 מעלות צלזיוס.
ביוני 1990 הגיעה הטמפרטורה לשיא כל הזמנים עם 50 מעלות צלזיוס.
לעיתים נדירות יורדות הטמפרטורות בעיר אל מתחת לאפס, הפעם הראשונה שנמדדו היו בנובמבר 1956 והאחרונה במרץ 1987. לכן, גם שלג הוא אירוע נדיר בעיר.
לראשונה נרשם שלג בעיר ב-1898, ומאז נרשמה בה הצטברות של 0.15 ס"מ רק שמונה פעמים.
סופת השלגים הכבדה ביותר נרשמה בינואר 1937, כאשר העיר נצבעה לבן במשך שלושה ימים.
בניגוד לאזורים המדבריים ששם קיים הבדל גדול בטמפרטורות בין היום והלילה, במשך השנים התפוגג הבדל זה בפיניקס בשל ריבוי הבנייה של המדרכות ושל הבניינים שאוגרים את אור השמש במשך היום ומשאירים אותו חם גם בשעות הלילה.
נכון ל-2010 פיניקס היא העיר החמישית המאוכלסת ביותר בארצות הברית עם 1,615,017 תושבים, מה שהופך אותה לבירה המאוכלסת ביותר בארצות הברית.
בשנת 2016 הפכה העיר לעיר הצומחת ביותר בארצות הברית עם 88 לידות מדי יום.
העיר מאוכלסת כמעט במידה שווה בין גברים לנשים כאשר גברים מהווים 50.2% מהאוכלוסייה, הגיל הממוצע הוא 32.2, כאשר רק 10.9% מהאוכלוסייה בני מעל גיל 65, 98.5% מאוכלוסיית העיר מתגוררת במשק בית עם ממוצע של 2.77 נפש.
ההכנסה הממוצעת למשק בית בעיר היא 47,866 דולר וההכנסה המשפחתית למשק בית היא 54,804 דולר, לזכרים הכנסה חיצונית של 32,820 דולר לעומת נשים עם הכנסה ממוצעת של 27,466 דולר.
נכון ל-2010, 63.5% הם מתושבי פיניקס הם דוברי אנגלית, 30.6% ספרדית, 2.5% הודית או שפה אירופאית אחרת, ו-20.6% שפה אסיאתית כלשהי.
נכון ל-2014, 66% מאוכלוסיית העיר הם נוצרים ואילו 26% טענו שאין להם כלל השתייכות דתית, 7% מהאוכלוסייה כוללים יהדות, בודהיזם, אסלאם והינדואיזם.
עד שנות השישים היה הפשע בעיה מרכזית בעיר.
בשנות השבעים אף החמיר הפשע בה, והפך לאזור הפשע הגדול באריזונה.
השפע, שצמח בשנים אלה, התמקד בעיקר באחזקה ובהונאת קרקעות.
הונאות קרקעות אלה הביאה לאחד ממקרי הרצח הידועים לשמצה בעיר, כאשר בשנת 1976 נרצח סופר בשם דוב בולסעל ידי מכונית תופת.
ההערכות הן שנרצח על ידי ארגוני פשיעה כיוון שסיקר בעיתון את ההונאה בקרקעות שמתקיימת בעיר, מה שלא מצא חן בעיני הפושעים.
מקס דנלאפ הורשע ברצח מדרגה ראשונה.
מאז שנת 2003 שבה היה שיא של 241 מקרי רצח בשנה צנחו עד המספרים ל-114מקרי רצח בלבד בשנת 2014 .
בשנים 2001 ו-2002 דורגה פיניקס במקום הראשון במדינה בגניבות הרכב שבה כאשר עם מעל 22,000 ו-25,000 מקרי גניבה בהתאמה, הם ירדו מאז מדי שנה עם 7,200 מקרים בלבד ב-2014, ירידה של כמעט 70%.
עם סיום העשור הראשון של המאה העשרים התרבו בעיר מקרי הפשיעה בענייני סמים.
תחום פשע נוסף שעל פי ההערכות מקורו בסמים הוא חטיפה.
בשנים אלו אף כונתה פיניקס "בירת החטיפות של ארצות הברית", על פי החשד, החוטפים הם חלק מקרטלי הסמים שבאים ממקסיקו.
בתחילת דרכה הסתמכה כלכלת פיניקס בעיקר על חקלאות.
מסילת הרכבת שהגיעה לפיניקס במאה ה-19 עזרה לשנע את פירות ההדר והצמר מפיניקס לשאר חלקי ארצות הברית.
בשני העשורים האחרונים צמחה כלכלת פיניקס והתפתחה במהירות בזכות גידול האוכלוסייה המשמעותי.
רבים מתושבי האזור מועסקים בעבודות ממשלתיות.
מפעלי היי טק נפתחו בעיר מאז שנות ה-80 של המאה ה-20. בשנת 1998 העבירה חברת אבנט, חברת שיווק אלקטרוניקה מהגדולות בעולם, את משרדיה הראשיים לפיניקס.
חברות הייטק רבות פתחו משרדים גדולים בפיניקס ובהן: איביי, גוגל, AOL, אינטל, אמזון ואחרים.
פיניקס מתבססת גם על תיירות קיץ ותיירות גולף בפרט עם מעל ל-200 מסלולי גולף.
חיי התרבות בפיניקס מפותחים מאוד.
יש בה מוזיאונים, היכלי תרבות ומרכזי אופרה.
'מוזיאון פיניקס לאמנות' הוא המוזיאון הגדול ביותר של אומנות חזותית בדרום-מערב ארצות הברית.
מוזיאונים מפורסמים נוספים הם: 'מרכז המדע של אריזונה' ו'מוזיאון ההיסטוריה של פיניקס'.
בעיר נמצא גם 'היכל הסימפוניה' של פיניקס שבו ארבעה אולמות המארחים הופעות של תזמורות פילהרמוניות, אופרה וריקודי בלט.
בשל מזג האוויר הנוח בעיר, ישנן אטרקציות רבות בה שהן בשטחים פתוחים, והן מושכות אליהן מדי שנה אלפי תיירים.
בין היתר יש בעיר גן חיות ללא מטרות רווח שהוקם ב-1962., גן החיות התפרסם כיוון שפיתח מוניטין לשימור בעלי חיים מזנים נכחדים.
בסמוך לו, נמצאים הגנים הבוטניים של פיניקס שנפתחו ב-1939. הגנים זוכים לשבחים בינלאומיים בשל תערוכות האומנות שלהם ותוכניות החינוך.
בגנים אלה נמצא האוסף הגדול ביותר של צמחים צחיחים בארצות הברית .
אירועים שנתיים רבים בפיניקס ובסביבתה משקפים את המורשת העשירה וההיסטוריה של העיר.
הם כוללים מופע סוסים הגדול בעולם, חגיגה של התרבות היפנית, השוק ההודי של פאבלו גראנדה, פסטיבל השבוע במטבח הסיני, חגיגה קבועה בדצמבר לחנוכה, חגיגה לימי הביניים ולתרבות הסקוטית.
פיניקס היא ביתה של אוניברסיטת המדינה של אריזונה, אחת האוניברסיטאות המובילות בארצות הברית בחקר החלל.
לפיניקס נציגות בכל אחת מארבע הליגות המקצועניות הבכירות בצפון אמריקה: ה-NFL (פוטבול), ה-NBA (כדורסל), ה-MLB (בייסבול) וה-NHL (הוקי קרח), היא העיר הגדולה ביותר ללא קבוצה בליגת הכדורגל ה-MLS.
אצטדיון אוניברסיטת פיניקס אריזונה דיאמונדבקס
טוקינג סטיק ריסורט ארנה פיניקס מרקורי
טוקינג סטיק ריסורט ארנה אריזונה קויוטיס
שני נמלי תעופה גדולים משרתים את פיניקס.
נמל התעופה 'סקיי הארבור' ממוקם מעט מזרחית לפיניקס.
הוא נמל התעופה הגדול ביותר באריזונה והתשיעי בעומס הטיסות בארצות הברית וה-18 בעולם.
רק ב-2006 שירת יותר מ-41 מיליון בני אדם.
הנמל משרת יותר מ-100 יישובים.
נמל תעופה נוסף הוא 'נמל תעופה פיניקס-מסה' שהוא קטן יותר.
בעבר זה היה בסיס חיל האוויר האמריקאי אך אוזרח ב-1993. ישנם עוד שלושה נמלי תעופה קטנים יותר המשרתים בעיקר מטוסי מנהלים ומטוסים קטנים.
מועצת העיר מורכבת מראש עיר ומשמונה חברי מועצה, בניגוד לראש עיר שנבחר בבחירות עירוניות כלליות, חברי מועצת העיר נבחרים רק על ידי המחוזות שהם מייצגים, כאשר גם ראש העיר וגם חברי המועצה נבחרים אחת לארבע שנים.
פיניקס סאנס היא קבוצת כדורסל מהעיר פיניקס שבאריזונה, ארצות הברית, המשחקת בליגת ה-NBA.
הקבוצה משובצת בבית הפאסיפי שבאזור המערבי, ומארחת את משחקיה הביתיים באולם מורגג' מאצ'אפ סנטר.
מאז הקמתה בשנת 1968 העפילה פיניקס שלוש פעמים לגמר ה-NBA, אך מעולם לא זכתה באליפות הליגה.
המועדון הוקם והצטרף ל-NBA לקראת עונת , יחד עם מילווקי באקס.
בעונת העפילו הסאנס במפתיע לגמר ה-NBA, בהובלתם של המאמן ג'ון מקלאוד והשחקנים פול וסטפאל ואלבן אדמס, אולם הפסידו בסדרת הגמר לבוסטון סלטיקס בתוצאה 2–4. בשנים הבאות בלטו בקבוצה וולטר דייוויס, טראק רובינסון, דניס ג'ונסון ולארי נאנס, עמם העפילה פיניקס ל-8 הופעות רצופות בפלייאוף ה-NBA בין העונות –.
בעונת הצטרף לקבוצה צ'ארלס בארקלי, אשר הצעיד את פיניקס לצדם של קווין ג'ונסון ודן מארלי למאזן העונה הסדירה הטוב בתולדותיה (62–20), ולהעפלתה השנייה לגמר ה-NBA.
בסדרת הגמר עצמה הפסידו הסאנס לשיקגו בולס בתוצאה 2–4. בעונת הוביל הרכז ג'ייסון קיד את הקבוצה להעפלתה ה-13 ברציפות לשלב הפלייאוף, אך בסיומה הוא הועבר לניו ג'רזי נטס בתמורה לסטפון מרבורי המאכזב.
בקיץ 2004 צירפו הסאנס את סטיב נאש וקוונטין ריצ'רדסון, אשר חברו לכוכבי הקבוצה אמארה סטודמאייר, שון מריון וג'ו ג'ונסון.
חמשת השחקנים המוזכרים היוו את הבסיס לקבוצה שפרצה בעונת תחת המאמן מייק ד'אנטוני, והובילה את פיניקס למאזן הטוב בליגה; 62–20. בסיום אותה עונה, כמו גם בעונות ו-, הודחו הסאנס מהפלייאוף בגמר האזור המערבי.
בקיץ 2010 עזב סטודמאייר את הקבוצה, ומאז העפילה פיניקס לפלייאוף פעם אחת בלבד.
ב-22 בינואר 1968 הודיעה ליגת ה-NBA על צירופן לליגה של הקבוצות פיניקס סאנס ומילווקי באקס, אשר הגדילו את מספר קבוצות הליגה מ-12 ל-14. בכך הפכו הסאנס למועדון הראשון מאריזונה המשתתף באחת מארבע ליגות הספורט הבכירות בארצות הברית – ה-NBA, ה-NFL, ה-MLB וה-NHL.
הכינוי "סאנס" (שמשות), אשר נבחר במסגרת תחרות שמות, מייצג את אריזונה שידועה כאחת מהמדינות עם האקלים החם ביותר בארצות הברית.
לקראת עונת הבכורה של הסאנס, החתימה קבוצת המשקיעים מפיניקס את הסקאוט של שיקגו בולס, ג'רי קולנג'לו בן ה-28, כג'נרל מנג'ר של הקבוצה.
קולנג'לו מינה את ג'וני "רד" קר לעמדת המאמן הראשון של המועדון, ובדראפט ההרחבה בחר, בין היתר, את שחקני השנה הרביעית דיק ואן ארסדייל וגייל גודריץ'.
בעונת העפילו הסאנס לפלייאוף ה-NBA, על אף שרשמו מאזן שלילי 39–43, והודחו בסיבוב הראשון על ידי לוס אנג'לס לייקרס.
בין השנים 1970–1975 הציגה הקבוצה שיפור קל, ורשמה מאזן כולל של 197 ניצחונות ו-213 הפסדים (48.0%), אך לכל אורך התקופה נעדרה מהפלייאוף, בין היתר בשל חוזקן של קבוצות האזור המערבי.
באותן שנים בלטו בפיניקס ואן ארסדייל, ווק, קוני הוקינס וצ'ארלי סקוט.
עונת הביאה למפנה בקבוצה, לאחר שצירפה את הקלע פול וסטפאל (בטרייד מבוסטון סלטיקס) ואת הסנטר אלבן אדמס (בדראפט 1975).
המשחק החמישי של אותה סדרת גמר, אשר נערך בבוסטון כאשר הקבוצות היו בשוויון 2–2, נגרר ל-3 הארכות לאחר חזרה של פיניקס מפיגור של 22 נקודות במחצית הראשונה, ונחשב בעיני רבים ל"משחק הטוב בתולדות ה-NBA".
בשניות האחרונות של ההארכה השנייה קלע שחקן בוסטון, ג'ון האבליצ'ק, זריקה שהעלתה את הסלטיקס ליתרון 111–110, ולאחריה נשמע "באזר" הסיום.
בחושבם כי הסתיים המשחק, פרצו אוהדי הסלטיקס למגרש בזמן ששחקני בוסטון ירדו לחדרי ההלבשה.
בשלב זה ביקש וסטפאל פסק זמן, על אף שידע כי הוא לא חוקי (מאחר שלא נשארו לפיניקס פסקי זמן), ובכך יכלו הסאנס להוציא את כדור החוץ מקו אמצע המגרש במקום קו החוץ שמתחת לסל היריבה.
מכיוון שפסק הזמן לא היה חוקי זכו הסלטיקס לזריקת עונשין, אותה קלע ג'ו ג'ו וייט, והסלטיקס עלו ליתרון 112–110. בהוצאת החוץ של פיניקס קלע גאר הרד זריקה לשתי נקודות ושלח את המשחק להארכה שלישית, לראשונה בתולדות גמר ה-NBA.
המשחק הסתיים בתוצאה 128–126 לזכותה של בוסטון, אשר ניצחה גם את המשחק השישי בסדרה וזכתה באליפות ה-NBA.
בעונת התחילה פיניקס ברצף של 8 העפלות רצופות לשלב הפלייאוף, בהובלתם של המאמן ג'ון מקלאוד והשחקנים וסטפאל, אדמס, וולטר דייוויס, טראק רובינסון, דניס ג'ונסון ולארי נאנס.
בעונות ו- העפילו הסאנס לגמר האזור המערבי, ובעונת רשמו את מאזן העונה הסדירה הטוב ביותר באזור המערבי (57–25), אך הודחו מהפלייאוף כבר בשלב חצי גמר המערב.
לאורך אותה תקופה נבחרו וסטפאל ודייוויס 6 פעמים במשותף לאחת מחמישיות העונה, והשתתפו במשותף ב-10 משחקי אולסטאר.
באפריל 1987, פרקליטות מחוז מריקופה שבאריזונה האשימה שלושה שחקנים פעילים בפיניקס (ג'יימס אדוארדס, ג'יי האמפריז וגרנט גונדרזיק) ושני שחקני עבר (גאר הרד ומייק בראץ) בשימוש ובסחר בקוקאין.
בסופו של דבר נשלחו אדוארדס והאמפריז לתוכנית לגמילה מסמים והמשיכו לשחק בקבוצה, בעוד גונדרזיק, לו ניתנה תקופת מבחן, עבר לשחק בצרפת.
בקיץ 1987 העמיק המשבר של פיניקס מחוץ למגרש, כאשר סנטר הקבוצה ניק ואנוס נהרג בהתרסקות מטוס במישיגן.
שערוריית הסמים פגעה במוניטין של המועדון, וסיפקה לקולנג'לו הזדמנות לרכוש ביחד עם כמה משותפיו את הקבוצה במחיר של 44 מיליון דולר.
העסקה בוצעה ב-16 באוקטובר 1987; יום העסקים האחרון לפני "יום שני השחור".
בעונת השתפרה רמת המשחק של פיניקס לאחר עזיבתם של דייוויס ונאנס, וצירופם של קווין ג'ונסון, טום צ'יימברס והמאמן קוטון פיטסימונס.
הסאנס רשמו שיפור של 27 ניצחונות לעומת העונה הקודמת (55–27) והעפילו לפלייאוף לראשונה מזה 4 עונות, ובכך החלו ברצף של 13 ביקורים בפלייאוף.
בשתי סדרות הפלייאוף הראשונות גברה פיניקס על דנוור נאגטס (3–0) וגולדן סטייט ווריורס (4–1), בטרם הפסידה בגמר המערב ללוס אנג'לס לייקרס (0–4).
בסיום אותה עונה זכה פיטסימונס בפרס מאמן השנה, בעוד קווין ג'ונסון זכה בפרס השחקן המשתפר של העונה ואדי ג'ונסון זכה בפרס השחקן השישי של העונה.
בעונת שוב העפילה הקבוצה לגמר המערב, הודות ליכולת טובה של צ'יימברס, קווין ג'ונסון וג'ף הורנסק, אך היא הודחה על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס בתוצאה 2–4.
בעונת ניצחו הסאנס 55 משחקים והודחו מהפלייאוף בסיבוב הראשון על ידי יוטה ג'אז (1–3).
בעונה העוקבת הובילו את הקבוצה ג'ונסון, הורנסק ודן מארלי לחצי גמר המערב, בו הפסידו לטרייל בלייזרס בתוצאה 1–4. המשחק הרביעי באותה סדרה הסתיים לאחר שתי הארכות בתוצאה 153–151 לטובת פורטלנד, ובכך נקבע סך הנקודות הגבוה ביותר אי פעם במשחק פלייאוף.
משחק זה היה האחרון בתולדות ה-NBA אשר שוחק באולם אריזונה וטרנס ממוריאל קוליסאום, בו אירחו הסאנס את משחקיהם מאז הקמת המועדון.
בקיץ 1992 עברה הקבוצה לאולמה החדש במרכז פיניקס – אמריקה וסט ארנה.
באותה שנה בוצעו שינויים משמעותיים בסגל, עקב גדילה בתקציב המועדון; המהלך המרכזי היה הוספת הפורוורד צ'ארלס בארקלי, אשר הגיע בטרייד מפילדלפיה 76' תמורת ג'ף הורנסק, אנדרו לאנג וטים פרי.
הרכישה של בארקלי, אשר זכה באותה עונה בתואר ה-MVP של העונה הסדירה, הייתה אחד הגורמים המרכזיים להצלחתה של פיניקס בעונות הבאות.
בנוסף לבארקלי, החתימו הסאנס גם את דני איינג' וצירפו את שני שחקני הרוקי המבטיחים – הסנטר אוליבר מילר והפורוורד ריצ'י דומאס.
תחת הדרכתו של המאמן הנכנס פול וסטפאל (שהיה שחקן בקבוצה שהגיעה עד הגמר ב-1976), ניצחה פיניקס שיא מועדון של 62 משחקים בעונת .
לאחר שהדיחו בפלייאוף את לוס אנג'לס לייקרס, סן אנטוניו ספרס וסיאטל סופרסוניקס, הגיעו הסאנס לגמר ה-NBA בפעם השנייה בתולדות המועדון, אך בסופו של דבר הם הפסידו לשיקגו בולס בתוצאה 2–4. המשחק השלישי של סדרת הגמר כלל שלוש הארכות; בכך הייתה פיניקס שותפה בשני משחקי הגמר הארוכים ביותר בתולדות NBA.
הסאנס המשיכו לחזק את סגל הקבוצה עם הוספת שחקני מפתח כגון איי.
גרין, וסלי פרסון ודני מאנינג, עמם המשיכה הקבוצה להציג יכולת גבוהה עם מאזן מצוין של 115–49 (70.1%) בעונות ו-.
על אף ההצטיינות בעונה הסדירה, בשתי העונות הודחה פיניקס מהפלייאוף על ידי יוסטון רוקטס בשלב חצי גמר האזור המערבי.
בקיץ 1994 יזם המנג'ר הנכנס של הסאנס, בראיין קולנג'לו (בנו של ג'רי), עסקה שהתבררה בדיעבד ככישלון; הוא שלח את הגארד דן מארלי ביחד עם בחירת דראפט עתידית לקליבלנד קאבלירס, בתמורה לסנטר ג'ון "הוט רוד" ויליאמס.
העסקה נועדה לספק את הצורך בסנטר עם יכולות חסימה גבוהות, אך עם הזמן היא התבררה כלא-מועילה כאשר הנוכחות של מארלי חסרה, בעוד התפוקה של ויליאמס לא ענתה על הציפיות.
עונת הפכה לעונה מאכזבת ביותר מבחינתה של פיניקס כאשר היא הציגה מאזן בינוני של 41–41, והודחה כבר בסיבוב הראשון על ידי סן אנטוניו ספרס.
המאמן וסטפאל פוטר באמצע העונה, וקוטון פיטסימונס חזר במקומו לתפקידו הקודם.
היחלשות הקבוצה הובילה למתיחות בין בארקלי לג'רי קולנג'לו, אשר התבטאה בהתנצחות הדדית דרך אמצעי התקשורת.
בסיום אותה עונה, שלח קולנג'לו את בארקלי ליוסטון רוקטס בתמורה לסם קאסל, רוברט הורי, מארק בראיינט וצ'אקי בראון.
לאחר "תקופת בארקלי", פתחה פיניקס את עונת עם 13 הפסדים רצופים, ובכך קבעה שיא מועדון שלילי.
במשך רצף ההפסדים התפטר פיטסימונס מעמדת המאמן, והוחלף על ידי שחקן העבר דני איינג'.
אחרי ריב מתמשך בין איינג' לבין רוברט הורי, השחקן הועבר ללוס אנג'לס לייקרס בתמורה לסדריק סבאלוס, ולאחר מכן הועברו סם קאסל, מייקל פינלי ואיי.
גרין לדאלאס מאבריקס תמורת ג'ייסון קיד.
עם חמישייה נמוכה ומהירה, פיניקס הרכיבה רצף של 11 ניצחונות רצופים שהביא אותם לפלייאוף, בו הפסידו בסיבוב הראשון לסיאטל סופרסוניקס.
בפגרה שלפני עונת רכשו הסאנס את שחקן האולסטאר פני הארדוויי, אשר לצד ג'ייסון קיד הרכיב את קו אחורי מוכשר ומבטיח.
אולם, על אף הציפיות הגבוהות, השילוב של הארדוויי וקיד אף פעם לא מומש במלואו עקב פציעות של הארדוויי במשך העונה הרגילה, ושבר בקרסול של קיד לקראת הפלייאוף.
בסיבוב הפלייאוף הראשון הצליח הארדוויי להוביל את הקבוצה לניצחון מפתיע על סן אנטוניו ספרס, אך חרף חזרתו של קיד לסיבוב השני הודחה פיניקס על ידי לוס אנג'לס לייקרס, אשר זכתה בהמשך בתואר האליפות.
בקיץ 2001 החליפו הסאנס את ג'ייסון קיד, בין היתר בשל האשמות על הכאת אשתו, בסטפון מרבורי מניו ג'רזי נטס.
בעונת כשלה פיניקס להעפיל לשלב הפלייאוף, לראשונה מזה 14 שנים.
בדראפט 2002 בחרו הסאנס בבחירה התשיעית את שחקן התיכונים אמארה סטודמאייר.
בעונת מרבורי נבחר לחמישייה השלישית של העונה, סטודמאייר זכה בתואר רוקי העונה, והקבוצה רשמה מאזן חיובי 44–38 וחזרה לפלייאוף.
בסיבוב הראשון הודחו הסאנס פעם נוספת על ידי הקבוצה שבסופו של הפלייאוף תוכתר כאלופת הליגה – סן אנטוניו ספרס.
לאחר פתיחה חלשה לעונת , אותה סיימה עם מאזן שלילי 29–53, העבירה פיניקס את מרבורי והארדוויי לניו יורק ניקס, בתמורה לאנטוניו מקדייס.
עונת סימנה את החזרה של פיניקס לצמרת הליגה, כשהסאנס מסיימים את העונה הרגילה עם המאזן הטוב בליגה; 62–20. המאזן שווה לשיא המועדון אשר נקבע בעונת שבה הסאנס הגיעו עד הגמר.
המהפך הגדול התרחש בעיקר בזכות הצטרפותם של הרכז סטיב נאש, אשר זכה בסיום אותה עונה בתואר ה-MVP של העונה הסדירה ב-NBA, ושל המאמן מייק ד'אנטוני אשר זכה בתואר מאמן העונה.
המפתח להצלחה של הקבוצה היה סגנון המשחק המהיר המכוּנה "7 שניות או פחות" ("Seven seconds or less"), המעודד את השחקנים להגיע למצב זריקה במהלך 7 השניות הראשונות של שעון הזריקות.
הסאנס סיימו את העונה כקבוצה עם מספר הנקודות הגבוה ביותר בממוצע למשחק (110.4), מספר השלשות הגבוה ביותר בממוצע למשחק (9.7) ואחוזי הקליעה ל-3 נקודות הגבוהים ביותר (39.3%).
כמו כן הייתה לפיניקס נציגות גבוהה בסוף-שבוע האולסטאר; סטיב נאש זכה באתגר הכישורים, ג'ו ג'ונסון וקוונטין ריצ'רדסון (שגם זכה) השתתפו בתחרות השלשות, אמארה סטודמאייר הגיע למקום השני בתחרות ההטבעות, ונאש, מריון וסטודמאייר השתתפו גם במשחק האולסטאר עצמו.
הסאנס הגיעו לפלייאוף 2005 מהמקום הראשון באזור המערבי, אשר הבטיח להם יתרון ביתיות לכל אורך הפלייאוף.
עונת נפתחה ברגל שמאל כאשר סטודמאייר נאלץ לעבור ניתוח ארטוסקופיה בברכו הימנית עוד לפני פתיחת העונה, ושותף בשלושה משחקים בלבד לכל אורך העונה.
בנוסף, הקלע המבטיח ג'ו ג'ונסון הועבר בטרייד לאטלנטה הוקס, שבתמורה העבירה לפיניקס את בוריס דיאו יחד עם שתי בחירות דראפט עתידיות.
החתמות נוספות באותה פגרה כללו את ראג'ה בל, טים תומאס וקורט תומאס, אשר פספס את חציה השני של העונה בעקבות פציעה בברכו.
על אף חילופי השחקנים והפציעות המשמעותיות, זכו הסאנס באליפות הבית הפאסיפי בפעם השנייה ברציפות, והשיגו את המקום השני בליגה כולה עם מאזן 54–28. סטיב נאש זכה בתואר ה-MVP של העונה הסדירה בפעם השנייה ברציפות, כשהוא הופך לרכז השני בלבד (אחרי מג'יק ג'ונסון) אשר זוכה בתואר יותר מפעם אחת.
בנוסף, בוריס דיאו זכה בתואר השחקן המשתפר של העונה.
הקבוצה ניצחה בשניים מארבעת המשחקים הראשונים, אך הפסידה במשחקים 5 ו-6 של הסדרה, בין היתר בשל פציעה של ראג'ה בל, והודחה מהפלייאוף.
במהלך עונת רשמו הסאנס שני רצפים של 15 ניצחונות ו-17 ניצחונות, והשיגו את מאזן הניצחונות השני בטיבו בליגה, 61–21, אשר היה גם המאזן השני בטיבו בתולדות המועדון.
בסיום העונה זכה ליאנדרו ברבוזה בתואר השחקן השישי של העונה, לאחר שקלע 18.1 נקודות בממוצע למשחק.
בהצבעות לתואר ה-MVP של העונה סיים נאש במקום השני, אחרי חברו דירק נוביצקי, ובכך נמנעה ממנו זכייה שלישית ברציפות בפרס.
בסיבוב הראשון של פלייאוף 2007 גברה פיניקס על הלייקרס בתוצאה 4–1, לקראת מפגש מול הספרס בחצי גמר המערב.
ביוני 2007 מונה שחקן העבר והפרשן סטיב קר לג'נרל מנג'ר של הקבוצה, במקומו של ד'אנטוני אשר החזיק בתפקיד באופן זמני.
מהלכו הראשון בקבוצה היה החתמתו של הסמול פורוורד הוותיק גרנט היל, אשר הציג יכולת טובה בפיניקס ב-5 העונות הבאות.
כמו כן באותו הקיץ ביצע קר טרייד אשר זכה בדיעבד לביקורות רבות – הוא שלח לסיאטל סופרסוניקס את הסנטר קורט תומאס יחד עם שתי בחירות סיבוב ראשון בדראפט, רק על מנת להיפטר מחוזהו של תומאס אשר נותרה בו שנה אחת.
תקופת טרי פורטר ואלווין ג'נטרי
ביוני 2008 מונה עוזר מאמן דטרויט פיסטונס, טרי פורטר, למאמן הסאנס במקומו של ד'אנטוני.
בדראפט 2008 צירפה הקבוצה את רובין לופז (בחירה 15) ואת גוראן דרגיץ' (בחירה 45), ובדצמבר 2008 המשיכו עם השינויים בסגל, כאשר העבירו את בוריס דיאו וראג'ה בל לשארלוט בובקאטס בתמורה לג'ייסון ריצ'רדסון וג'ארד דאדלי.
בפברואר 2009, כאשר עמד מאזן הקבוצה על 28 ניצחונות ו-23 הפסדים, פוטר פורטר מתפקידו והוחלף על ידי עוזר המאמן אלווין ג'נטרי, אשר נשאר בתפקיד במשך כ-4 שנים.
תחת ג'נטרי חזרה פיניקס לשחק בקצב גבוה, אשר היה סימן ההיכר של הקבוצה בתקופתו של ד'אנטוני; בכל שלושת משחקיו הראשונים קלעו הסאנס לפחות 140 נקודות, ובשלושתם ניצחו בפער ממוצע של מעל 28 נקודות.
על אף שסיימה את העונה במאזן חיובי 46–36, נותרה פיניקס מחוץ לשלב הפלייאוף בשל חוזקן של יתר קבוצות האזור המערבי.
בעונת הובילו את הקבוצה נאש, סטודמאייר וריצ'רדסון למאזן השלישי בטיבו באזור המערבי, 54–28, תוך שהיא קולעת את ממוצע הנקודות הגבוה בליגה – 110.2 נקודות למשחק.
בפלייאוף גברה פיניקס על פורטלנד טרייל בלייזרס (4–2) ועל סן אנטוניו ספרס (4–0), בדרך להעפלתה השלישית בשש שנים לגמר האזור המערבי.
בסדרת גמר המערב עצמה הפסידו הסאנס 2–4 ללוס אנג'לס לייקרס, אשר הייתה בדרך לזכייתה השנייה ברציפות באליפות הליגה.
בקיץ 2010 עזב סטיב קר את פיניקס, ובמקומו מונה לאנס בלאנקס לתפקיד הג'נרל מנג'ר.
באותו הקיץ עזבו את הקבוצה גם שניים משחקניה המובילים ב-8 השנים הקודמות – אמארה סטודמאייר וליאנדרו ברבוזה – ואת מקומם בסגל תפסו הידו טורקוגלו, ג'וש צ'ילדרס והאקים ווריק.
לאחר 25 משחקים בעונת העבירו הסאנס את טורקוגלו, ריצ'רדסון וארל קלארק לאורלנדו מג'יק, בתמורה לוינס קרטר, מרצ'ין גורטאט ומיקאל פיאטרוס.
כחודשיים לאחר מכן העביר בלאנקס את הרכז המחליף גוראן דרגיץ' ליוסטון רוקטס, תמורת ארון ברוקס.
בצל השינויים הרבים בסגל, רשמה פיניקס מאזן שלילי לראשונה מזה 7 שנים (40–42) ולא העפילה לשלב הפלייאוף.
בעונה העוקבת התבססה הקבוצה על אותו סגל שחקנים, למעט צירופו של הרוקי מרקיף מוריס ועזיבתו של קרטר, וסיימה את העונה במקום העשירי במערב עם מאזן ניצחונות 33–33. בכך החמיצה פיניקס את הפלייאוף במשך שתי עונות רצופות, לראשונה מאז עונת .
ביולי 2012 סיכמו הסאנס ולוס אנג'לס לייקרס על עסקת "החתמה והעברה" (Sign-and-Trade), במסגרתה חתם סטיב נאש על חוזה בלייקרס (ל-3 עונות עבור כ-27 מיליון דולר), ובתמורה קיבלה פיניקס 4 בחירות דראפט עתידיות.
בכך נפרד נאש מהקבוצה לאחר 8 עונות רצופות, במהלכן זכה בשני תוארי ה-MVP של העונה, נבחר 5 פעמים לאחת מחמישיות העונה, והשתתף 6 פעמים במשחק האולסטאר.
ביולי 2012 חזר לקבוצה הרכז הסלובני גוראן דרגיץ', אשר חתם בפיניקס על חוזה ל-4 עונות בסך כ-34 מיליון דולר.
ב-18 בינואר 2013, כאשר עמד מאזן הקבוצה על 13 ניצחונות ו-28 הפסדים, התפטר ג'נטרי מאימון הקבוצה, ואת מקומו תפס עוזר המאמן לינדסי האנטר.
תחת האנטר רשמו הסאנס מאזן שלילי 12–29, אשר הציב אותם במקום האחרון באזור המערבי, עם המאזן הכולל הגרוע ביותר של המועדון מאז עונת הבכורה שלו; 25–57. במאי 2013 החליף ראיין מקדונו את בלאנקס כג'נרל מנג'ר הקבוצה, ומינה את ג'ף הורנסק כמאמן הראשי במקומו של האנטר.
בדראפט 2013 בחר מקדונו את הסנטר האוקראיני אלכס לן, ובהמשך אותו הקיץ צירפה הקבוצה גם את הקומבו גארד אריק בלדסו.
באופן מפתיע ביחס לציפיות מהקבוצה הצעירה, סיימה פיניקס את העונה עם מאזן חיובי 48–34, הודות ליכולת טובה של דרגיץ' ובלדסו.
על אף המאזן המרשים (58.6%) ניצבה הקבוצה במקום התשיעי בלבד באזור המערבי, ונותרה מחוץ לפלייאוף.
בדראפט 2014 בחרה הקבוצה את טי.
וורן בבחירה ה-14, וכחודש לאחר מכן צירפה בטרייד את אייזיאה תומאס.
במהלך פגרת סוף-שבוע האולסטאר 2014 ביצעו הסאנס שלושה טריידים נפרדים, במסגרתם נפרדו מדרגיץ', תומאס ושלושה שחקנים נוספים, ובתמורה קיבלו את ברנדון נייט בן ה-23, וכן מספר בחירות דראפט עתידיות ושחקנים משלימים בעלי חוזים קצרים.
מאז ביצוע הטריידים ועד לסיום העונה הסדירה העמידה פיניקס מאזן שלילי 10–18, וסיימה במקום העשירי במערב עם מאזן 39–43.
עם הבחירה ה-13 בדראפט 2015 בחרה פיניקס את הקלע דווין בוקר, ובהמשך אותו הקיץ החתימה את נייט על הארכת חוזה בסך 70 מיליון דולר (ל-5 שנים), וכן החתימה את הסנטר הוותיק טייסון צ'נדלר על חוזה בסך 52 מיליון דולר (ל-4 שנים).
במהלך עונת פוטר הורנסק מאימון הקבוצה, ובמקומו מונה עוזרו ארל ווטסון.
חרף יכולת מעודדת מצדם של נייט (19.6 נקודות למשחק) ובוקר (13.8 נקודות למשחק), השיגו הסאנס באותה עונה 23 ניצחונות בלבד, בין היתר בשל פציעה של בלדסו אשר החמיץ 51 משחקים.
בכך כשלה הקבוצה להעפיל לפלייאוף ה-NBA בפעם השישית ברציפות, לראשונה בתולדות המועדון.
בדראפט 2016 ניצלו הסאנס את הבחירה הרביעית כדי לבחור את דראגן בנדר, וכן רכשו את הבחירה השמינית על מנת לצרף את מרקיז כריס.
שתי הבחירות התבררו בדיעבד ככושלות; פיניקס העבירה את כריס בטרייד לאחר שתי עונות בלבד, ושחררה את בנדר לאחר 3 עונות.
בעוד נייט, צ'נדלר, לן, כריס ובנדר הציגו יכולת מאכזבת, פרץ בוקר בעונה זו, והוביל את קלעי הקבוצה עם 22.1 נקודות בממוצע למשחק.
לאחר שלושה משחקים בעונת , אשר בשניים מתוכם הפסידו הסאנס בהפרש של מעל 40 נקודות, פוטר ווטסון מאימון הקבוצה, ובמקומו מונה עוזר המאמן ג'יי טריאנו.
שמונה משחקים לאחר מכן הועבר אריק בלדסו למילווקי באקס, בתמורה לגרג מונרו ושתי בחירות דראפט עתידיות.
לאורך עונות ו- רשמו הסאנס מאזן כולל של 45 ניצחונות ו-119 הפסדים (27.4%), ובשתיהן סיימו במקום האחרון באזור המערבי.
לקראת עונת מינו הסאנס את איגור קוקושקוב הסרבי כמאמן הראשי של הקבוצה, במקומו של טריאנו, ובדראפט 2018 צירפו את דיאנדרה אייטון ומיקל ברידג'ס עם הבחירות הראשונה והעשירית, בהתאמה.
כמו כן באותו הקיץ חתם בוקר על הארכת חוזה בפיניקס ל-5 עונות נוספות, החל מקיץ 2019, עבור כ-158 מיליון דולר.
בקיץ 2019 מונה מונטי ויליאמס למאמן הראשי של הקבוצה, אשר בכך הפך למאמן החמישי של הסאנס ב-5 עונות.
עם הבחירה השישית של דראפט 2019 בחרה פיניקס את ג'רט קולבר, ומיד העבירה אותו בטרייד למינסוטה טימברוולבס בתמורה לקמרון ג'ונסון (הבחירה ה-11) ודריו שאריץ'.