tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
קפיצת הקנגורו (מכשול 2, מקצה הזדמנות אחרונה) על המתמודדים להתקדם לאורך הבריכה דרך שני ברים קבועים וארבעה מוטות קופצניים המחוברים לקפיץ בבסיסם.
מגדל הדו-קרב (מכשול 3, כל המקצים) על שני המתחרים לטפס על קיר 6 מטרים אל ראש המגדל, ולהתחרות בשני מסלולים זהים ומקבילים, לעבור את כל המסלול ההיקפי, ואז לחזור אל נקודת המוצא בראש המגדל.
שם מחכה לכל אחד מהמתחרים ידית, והראשון שמושך בה מנצח את הדו-קרב וממשיך למכשולים הבאים, המפסיד מודח מהעונה.
בכל מקצה המכשולים בתוך המגדל שונים.
גשר הפטישים (מכשול 4, מקצים 1, 5, 6) על המתמודד לדלג מעל 5 פטישים המתנדנדים לצדדים, בלי לאבד שיווי משקל, ולזנק למזרן.
אפקט הדומינו (מכשול 4, מקצים 2, 7) על המתמודד לדלג מעל 5 "אבני דומינו" ענקיות המתהפכות כאשר דורך עליהן ולהגיע למזרן.
המרחק בין האבנים 1.20 מ'.
להבי המדחף (מכשול 4, מקצים 3, 9, 11) על המתמודד לחצות את הבריכה באמצעות שלושה להבי מדחף.
גשר המטבעות (מכשול 4, מקצים 4, 10) במכשול זה המתמודד צריך לדלג מעל ארבעה לוחות עגולים, מסתובבים התלויים באוויר מבלי לאבד שיווי משקל, ולזנק למזרן.
החבית המתגלגלת (מכשול 4, מקצים 8, 12) על המתמודד לקפוץ אל בר קבוע, ממנו לעבור אל בר נוסף, ואז לזנק ולתפוס את הבר של החבית הראשונה, אחר כך לעבור בזינוק אל הסולם בין שלושת השלבים כדי להגיע לבר של החבית השנייה, וניתן להיעזר ברגליים.
גלגלי האופניים (מכשול 4, מקצה הזדמנות אחרונה) במכשול זה המתמודד צריך לנתר אל בר קבוע (יכול לדלג עליו), ממנו לזנק ולהיתלות על גלגל האופניים הראשון, ממנו לקפוץ לגלגל השני וממנו למזרן.
על הטבעות לנחות בדיוק על הווים, אחרת זו פסילה.
המנעולים (מכשול 5, מקצים 2, 7) על המתמודד לטפס על חבל, ממנו להגיע אל מוט מתח, ואז לחצות את הבריכה דרך שלושה לוחות עגולים מסתובבים.
את הלוח הראשון עליו לגלגל כך שניתן יהיה לאחוז בו מלמטה, ברגע שנועל אותו עובר אליו.
ואז יוצר תנופה ומזנק אל הלוח השני הממוקם 1.90 מ' ממנו, ואז יוצר תנופה ומזנק אל הלוח השלישי, אותו תופס מלמעלה.
ואז עליו לסובב את הלוח 180 מעלות לצד הנגדי באמצעות גופו, ברגע שנועל אותו קופץ למזרן.
סולם הסלמון אל רחוק מהעין (מכשול 5, מקצים 3, 9, 11) על המתמודד לתפוס במוט המונח על שלבים ולעלות 3 שלבים לגובה, אחרי שמסיים עובר אל מוט מתח קבוע, ואז צריך לחצות את הבריכה בארבעה זינוקים בין קופסאות תלויות שהאחיזות בהן קטנות מאוד.
הקפיצות הראשונה והשלישית הן אל שתי קופסאות, והקפיצות השנייה והרביעית הן אל קופסה אחת בה נאחזים בשתי הידיים.
בניגוד לשאר הקופסאות, את הקופסה האחרונה צריך לתפוס בצד השני.
אחרי שמסיים קופץ אל המזרן.
האנקונדה (מכשול 5, מקצים 4, 10) על המתמודד לטפס על חבל ולעבור מסלול על "אנקונדה" באמצעות 16 ידיות אחיזה ושני ברי אחיזה.
הברים נמצאים על שתי הנקודות הגבוהות ביותר על ה"אנקונדה" ומרוחקים 3.30 מ', ניתן לבחור לזנק ביניהם ובכך לדלג על הידיות האמצעיות.
מותר לאחוז אך ורק בידיות ובברים, אחרת זו פסילה.
כשמגיע לסוף האנקונדה מזנק אל המזרן.
הגלגל המתהפך (מכשול 5, מקצים 8, 12) על המתמודד לנתר אל צמד גלגלים שמחוברים אחד לשני, ולגלגל 3 פעמים את הגלגלים באמצעות סיבוב של אחד מהם.
כשמסיים, עובר אל חבל, ממנו אל המזרן.
ואז על המתמודד להסתובב ולעבור למאחזים אחרים שגם הם נמצאים על זכוכית בצורת האות L, רק שהפעם היא הפוכה, ולעבור על כל המאחזים, ומהמאחז האחרון לעבור אל חבל, ממנו למזרן.
חוכמת הבייגלה (מכשול 6, מקצים 1, 5, 6) המכשול מורכב משלושה מוטות שעליהם ידיות עגולות מסתובבות בצורת בייגלה, כל אחת בזווית שונה.
בניגוד לשאר המוטות, הראשון אינו מתנדנד קדימה ואחורה.
על המתמודד לנתר אל ה"בייגלה" הראשון, ממנו לזנק אל השני שתלוי על וו, לנתק אותו באמצעות סיבוב ה"בייגלה", לייצר איתו תנופה ולזנק אל השלישי שתלוי גם הוא על וו, לנתק גם אותו, לייצר תנופה ולזנק אל המזרן.
ממיר המתח (מכשול 6, מקצים 2, 7) מכשול זה מורכב משני לוחות אופקיים עם ציר שיאלץ את הלוח להתהפך לשמאל או לימין.
על המתמודד לנתר אל הלוח הראשון, לסובב אותו כך שיוכל להיאחז במתלה האצבעות עליו, להתקדם על מתלה האצבעות ואז לסובב את הלוח שוב, כך שיוכל להגיע למאחז בצד השני בסוף הלוח.
מהמאחז לייצר תנופה ולעבור אל המאחז על הלוח השני, להתקדם עליו עד הסוף, ממנו לזנק אל חבל ואל המזרן.
נקודת מפנה (מכשול 6, מקצים 3, 9, 11) במכשול זה על המתמודד לזנק אל "מסור" של 6 משושים ולהשתמש בגוף כדי להרים אותו לגובה מספיק שיאפשר לו לעבור אל ה"מסור" השני שאינו מורכב ממשושים, ואז צריך להתקדם על המסור השני עד סופו.
ברגע שמגיע לסופו, המסור גולש למטה, ואז על המתמודד לעבור דרך שני מתלי אצבעות ולהגיע אל המזרן.
מקיר לקיר (מכשול 6, מקצים 4, 10) מכשול זה מורכב משלושה קירות מסתובבים עם מדפים צרים לאחיזה.
שני הקירות הראשונים הם לרוחב, עליהם שני מדפים צרים לאחיזה.
הקיר השלישי והקטן ביותר הוא לאורך, ועליו מדף אחד בלבד.
על המתמודד לנתר אל הקיר הראשון, להיאחז במדפיו עם הידיים והרגליים, ולסובב אותו באמצעות גופו נגד כיוון השעון כדי שיוכל להתייצב מול מדפי האחיזה בקיר השני.
לאחר מכן צריך לקפוץ אל הקיר השני שקטן יותר מהראשון, להיאחז במדפיו ולסובב גם אותו.
לאחר מכן על המתמודד לקפוץ אל הקיר השלישי.
ברגע שתופס בו, הקיר יורד 20 ס"מ למטה.
לאחר מכן מזנק אל המזרן.
במקצה מספר 10, על הנשים היה להתחיל את המכשול באמצעות בר קבוע, ולסיים באמצעות חבל.
הקפצת מוט אל ווים בשמיים (מכשול 6, מקצים 8, 12) על המתמודד לנתר אל בר קבוע, ממנו לעבור אל מוט מתח שמונח על מסילות, ולהתקדם על זוג המסילות הראשון.
כשמגיע לסוף המסילות, על המתמודד להקפיץ את המוט אל זוג המסילות השני, ולהתקדם גם עליו.
כשמגיע לסוף זוג המסילות השני, עליו לעבור אל טבעת שמונחת על וו ולהקפיץ אותה לוו שמולה.
לאחר מכן, לקפוץ אל המזרן.
תלוי במשקל (מכשול 6, מקצה הזדמנות אחרונה) על המתמודד לטפס על חבל, ממנו לעבור אל מוט מתח, ממנו לעבור אל סט של שני מוטות המחוברים זה לזה באמצעות גלגלות, כלומר אחיזה במוט אחד מורידה אותו למטה ומעלה את השני למעלה.
הקיר הכפול (מכשול 7, כל המקצים) במכשול זה המתמודד יכול לבחור בין הקיר הרגיל (4.60) לבין המגה קיר (5.25) (במקצה מספר 10, מקצה הנשים, הוחלט להנמיך את הקיר הרגיל חזרה לגובה 4.25 מ').
במקצה ההזדמנות האחרונה, מי שעובר את המגה קיר לא מקבל הזדמנות לנסות את ההאשיגו.
סולם סלמון של 40 שלבים.
+מקצה 1דו-קרבשם המתמודדמכשול אחרוןזמןמקוםIכרמל רז רומאוסולם הסלמון אל המשקפיים2:143גבע לויןמגדל הדו-קרבIIיוסי שליטמגדל הדו-קרבגיל אהרוןסולם הסלמון אל המשקפיים2:344IIIינאי גרניתמגדל הדו-קרבישי כלפוןסיים את המסלול (מגה קיר)4:471IVיעקב בוכבינדרמגדל הדו-קרבהדר בן סימוןגשר הפטישים1:575Vעידן זהבימגדל הדו-קרבאלירן בן דודסיים את המסלול5:542
+מקצה 3דו-קרבשם המתמודדמכשול אחרוןזמןמקוםIגיא מזרחימגדל הדו-קרבנעם אביקסיסלהבי המדחף2:016IIיובל הראללהבי המדחף1:475אלעד פורתמגדל הדו-קרבIIIאלעד קאלושמגדל הדו-קרבניתאי חסוןסולם הסלמון אל רחוק מהעין2:534IVדור עזרןסולם הסלמון אל רחוק מהעין2:222נטע רבידמגדל הדו-קרבVראם זכריהסולם הסלמון אל רחוק מהעין2:383אביעד אבוטבולמגדל הדו-קרבVIיואב ברקנקודת מפנה3:261רם לויןמגדל הדו-קרב
+מקצה 4דו-קרבשם המתמודדמכשול אחרוןזמןמקוםIאיתן יעקבסהאנקונדה2:278דניאל טויטומגדל הדו-קרבIIרון רובלביץ'מגדל הדו-קרבליאב ברודשהאנקונדה2:299IIIאילי אלקייםמגדל הדו-קרבעידן רוזנטלהאנקונדה2:5910IVגיא זילברמגדל הדו-קרבשלמה ויצמןמקיר לקיר4:275Vמוסא חסונהמגדל הדו-קרבשחר עותמיסיים את המסלול3:101VIמשה מוסלאויהאנקונדה2:047תום וינוגרדמגדל הדו-קרבVIIאופיר יקובוביץ'האנקונדה2:106אלקנה כהןמגדל הדו-קרבVIIIנתנאל הרפנסמגדל הדו-קרבפז סנפירסיים את המסלול6:193IXנפתלי יוסףמגדל הדו-קרבאור מיניאליסיים את המסלול5:152Xליאור שלמהמגדל הדו-קרבאורי לינצ'בסקימקיר לקיר3:164
+מקצה 6דו-קרבשם המתמודדמכשול אחרוןזמןמקוםIדניאל סיירהמגדל הדו-קרבגל כהןמגדל הדו-קרבIIנרי זאבי אדלרחוכמת הבייגלה3:152אשד גל עוזמגדל הדו-קרבIIIיוני אינוזמגדל הדו-קרביואב דללסולם הסלמון אל רחוק מהעין2:094IVדניאל בן יוסףמגדל הדו-קרבנתאי הדרסיים את המסלול (מגה קיר)4:541Vנועם דרעימגדל הדו-קרבאור המשולםחוכמת הבייגלה4:023VIיעקב גורימגדל הדו-קרביוסי בן יוסףסולם הסלמון אל רחוק מהעין3:185
+מקצה 8דו-קרבשם המתמודדמכשול אחרוןזמןמקוםIסתיו שלזינגרסיים את המסלול5:564רון דהןמגדל הדו-קרבIIעידן איפרגןהכוורתאלי רוטסיים את המסלול5:283IIIרן אלתרמןמגדל הדו-קרבאליסף הרפנסהחבית המתגלגלת2:005IVדניאל גנוןמגדל הדו-קרבשריה בן שלמההחבית המתגלגלת -6Vעידו פידלמגדל הדו-קרבשניאור שמחסיים את המסלול4:492VIאיתי וולףמגדל הדו-קרביוגב מלכהסיים את המסלול4:301
+מקצה 9דו-קרבשם המתמודדמכשול אחרוןזמןמקוםIלירי אביגדורמגדל הדו-קרבתמיר נהורסולם הסלמון אל רחוק מהעין2:015IIרודיון זיריאנובמגדל הדו-קרבגבריאל זקנקודת מפנה3:184IIIאלעד לשםמגדל הדו-קרבאיל היימןנקודת מפנה3:121IVיונתן כהןסולם הסלמון אל רחוק מהעין3:026אביאל אלחדדמגדל הדו-קרבVאביחי בן דודמגדל הדו-קרבאושר שמואלנקודת מפנה3:012VIאברהם פופקומגדל הדו-קרברוני קפלנסקינקודת מפנה3:333
+מקצה הזדמנות אחרונהדו-קרבשם המתמודדמכשול אחרוןזמןמקוםIאופיר יקובוביץ'מגדל הדו-קרביואב דללתלוי במשקל3:504IIליאל גרניליקידיות הדלת3:085ניצן מכנימגדל הדו-קרבIIIאלון עזרןמגדל הדו-קרבגבריאל זקתלוי במשקל3:043IVאיתי יעקבסוןגלגלי האופניים1:386אלה מנשהמגדל הדו-קרבVנעם אביקסיסמגדל הדו-קרבסתיו שלזינגרהקיר6:062VIיעקב שפיזדהמגדל הדו-קרבגיל אהרוןסיים את המסלול (מגה קיר)8:251
שלב חצי הגמר שודר בין התאריכים 11 במרץ - 25 במרץ 2023. בשלב זה 52 המתמודדים חולקו ל-5 מקצים.
מתוך המנצחים, אלה שהגיעו הכי רחוק בזמנים הקצרים ביותר עלו לגמר.
מנצחי הדו-קרב שלא עלו לגמר, קיבלו הזדמנות להתחרות במקצה כרטיס הזהב.
קפיצת הקנגורו (מכשול 2, מקצים 1, 5, כרטיס הזהב) על המתמודדים להתקדם לאורך הבריכה דרך שני ברים קבועים וארבעה מוטות קופצניים המחוברים לקפיץ בבסיסם.
הכוורת (מכשול 2, מקצים 2, 4) על המתמודדים לחצות את הבריכה באמצעות חבל, שני ברים קבועים ושלוש כוורות המסתובבות על צירן.
המדרגות המרחפות (מכשול 2, מקצה 3) על המתמודדים להיאחז בשלבי המדרגות ולטפס עד למעלה, ואז לעבור דרך שני גלילים, מהם לעבור אל גרם המדרגות היורד ולרדת עד המזרן.
פרוזדור החלונות (מכשול 4, מקצים 1, 5, כרטיס הזהב) במכשול זה המתמודד צריך לעבור "מבוך" של חלונות על ידי כך שהוא עובר מתחת לחלונות, ברגע שמסיים המתמודד קופץ למזרן.
התקרה התלולה אל הלוחות המרחפים (מכשול 4, מקצים 2, 4) במכשול זה על המתמודד לטפס על קיר טיפוס שתלוי בזווית של 45 מעלות.
מותר לאחוז אך ורק במאחזי הטיפוס, ואסור לגעת במסגרת של הקיר, אחרת זו פסילה.
ואז, על המתמודד לעבור אל בר קבוע, ממנו אל הלוח המרחף הראשון, להתקדם לאורכו באמצעות קפיצות, לזנק אל הלוח השני, לבצע את אותה פעולה גם על לוח זה, ולזנק אל המזרן.
האקווריומים (מכשול 4, מקצה 3) על המתמודד לעבור 3 "אקווריומים" אשר כל אחד בגודל שונה ושיפועים שונים בלי להחליק.
ההגעה אל האקווריום הראשון היא באמצעות שני עמודים.
מהאקווריום האחרון על המתמודד לעבור דרך 3 עמודים נוספים, מהם אל המזרן.
הגשר השבור (מכשול 5, מקצים 1, 5, כרטיס הזהב) במכשול זה המתמודד צריך לדלג מעל 6 משולשים התלויים באוויר מבלי לאבד שיווי משקל.
גשר המטבעות (מכשול 5, מקצים 2, 4) במכשול זה המתמודד צריך לדלג מעל ארבעה לוחות עגולים, מסתובבים התלויים באוויר מבלי לאבד שיווי משקל, ולזנק למזרן.
גשר הקוביות (מכשול 5, מקצה 3) במכשול זה המתמודד צריך לדלג מעל 6 קוביות בגדלים שונים, זוויות שונות ומרחקים שונים, הקוביות נעוצות במוט ורובן נוטות שמאלה.
טבעת קיצור הדרך (כל המקצים) כל מתמודד שמגיע למכשול מספר 5, יכול ללחוץ על כפתור שמשחרר טבעת שגולשת על חוט.
ואז, עליו לעבור את מכשול מספר חמש ולהגיע אל הטבעת בזמן.
אם מצליח, הטבעת נושאת אותו ומדלגת איתו אל מעל מכשול מספר 6, ישירות למכשול מספר 7. אם לא, חייב לעבור את מכשול מספר 6.
הרולטה (מכשול 6, מקצים 1, 5, כרטיס הזהב) במכשול זה צריך לזנק לגלגל כבד עם מאחזים המונח על מסילות משני צדדיו, ואז על המתמודד לגלגל את הגלגל לאורך המסילה.
כשמסיים, עובר לחבל ממנו למזרן.
לוח האם (מכשול 6, מקצים 2, 4) על המתמודד לנווט את הדרך בעזרת לוח האם ולהיאחז בידיות שבצד אחד מאחז צר ובצד השני מאחז בצורת כדור (אותו המתמודד אמור להכניס), חלק מהידיות קבועות במקום וחלקן ניתנות להעברה דרך החריצים שחלקם רחבים וחלקם דקים ושני גדלים של ידיות.
טריפל אקס (מכשול 6, מקצה 3) על המתמודד לקפוץ אל בר קבוע ואז לעבור אל "איקס" ומשם לקפוץ בין 3 "איקסים" על ידי תפיסת 2 מאחזים אדומים כאשר ה- "איקס" נמצא ב-90° ואז ה-"איקס" יורד ב-90° (ממצב אופקי לאנכי) כאשר המתמודד תופס במאחזים.
תפסת מרובה (מכשול 7, מקצים 1, 5, כרטיס הזהב) על המתמודד לקפוץ אל לוח אנכי, להתקדם מעלה באמצעות תשעת הדוקרנים המוצבים עליו ואז הלוח יינעל במצב אופקי.
משם על המתמודד להתקדם באמצעות תשעת הדוקרנים לעבר לוח אנכי נוסף, לקפוץ אליו, להיאחז בידיות שעליו עם הידיים והרגליים ולסובב אותו, ואז לקפוץ אל המזרן.
המערבולת (מכשול 7, מקצים 2, 4) מכשול זה כולל שלושה לוחות משולשים.
על המתמודד להגיע באמצעות חבל אל בר קבוע, וממנו לזנק אל המוט שעל הלוח הראשון, אחר כך לסובב את הלוח 180 מעלות, ולהקפיץ את המוט אל הלוח השני, ואז לבצע את אותה הפעולה על שני הלוחות האחרים.
רק אחרי שמסובב את הלוח השלישי, מזנק למזרן (אחרת זו פסילה).
הגלשן האווירי (מכשול 7, מקצה 3) על המתמודד להגיע באמצעות חבל אל בר קבוע, ממנו עובר אל בר נוסף, ממנו עובר אל "גלשן מעופף".
ואז עליו לחצות את הבריכה באמצעות אחיזה בידיות ה"גלשן", ודילוג באמצעות ההנפה שלו בעדינות קדימה ולמטה בין ארבעה סטים שונים של מסילות שתלויות בירידה.
משקלו של ה"גלשן" הוא 7 ק"ג.
שר הטבעות (מכשול 8, כל המקצים) על המתמודד לטפס לראש המגדל בעזרת 2 טבעות לראש המגדל ואז ללחוץ על הבאזר.
מקצה1הסטפרקפיצת הקנגורומגדל הדו-קרבפרוזדור החלונותהגשר השבורהרולטהתפסת מרובהשר הטבעות2הכוורתהתקרה התלולה אל הלוחות המרחפיםגשר המטבעותלוח האםהמערבולת3המדרגות המרחפותהאקווריומיםגשר הקוביותטריפל אקסהגלשן האווירי4הכוורתהתקרה התלולה אל הלוחות המרחפיםגשר המטבעותלוח האםהמערבולת5קפיצת הקנגורופרוזדור החלונותהגשר השבורהרולטהתפסת מרובהכרטיס הזהב
+מקצה 1דו-קרבשם המתמודדמכשול אחרוןזמןמקוםIאלי רוטמגדל הדו-קרבאור המשולםהרולטה5:304IIראם זכריההרולטה6:025שקד שוסטרמגדל הדו-קרבIIIגיל אהרוןמגדל הדו-קרבשליו בצלאלסיים את המסלול5:431IVאדם מלכיתפסת מרובה6:093שלמה ויצמןמגדל הדו-קרבVפז סנפירמגדל הדו-קרבשניאור שמחסיים את המסלול6:592
+מקצה 2דו-קרבשם המתמודדמכשול אחרוןזמןמקוםIכפיר עצמוןסיים את המסלול5:392יונתן יגןמגדל הדו-קרבIIאדמה אבןהתקרה התלולה אל הלוחות המרחפים4:325נועה מאירהכוורתIIIאילי דגןמגדל הדו-קרבגל שריםסיים את המסלול4:411IVעדי כרםמגדל הדו-קרבתם שקדהמערבולת7:023Vשרון ברנבויםמגדל הדו-קרבספיר כהן כרמיהתקרה התלולה אל הלוחות המרחפים4:044
+מקצה 3דו-קרבשם המתמודדמכשול אחרוןזמןמקוםIשון גואטהמגדל הדו-קרבאביב חליליהאקווריומים2:154IIאלירן בן דודמגדל הדו-קרבעידו עמרןטריפל אקס5:433IIIנרי זאבי אדלרסיים את המסלול8:502יואב ברקמגדל הדו-קרבIVאושר שמואלהאקווריומים2:285תום שניאורסוןמגדל הדו-קרבVישי כלפוןסיים את המסלול5:361רוני קפלנסקימגדל הדו-קרב
+מקצה 4דו-קרבשם המתמודדמכשול אחרוןזמןמקוםIכרמל רז רומאומגדל הדו-קרבאור מיניאלילוח האם4:124IIדור עזרןהתקרה התלולה אל הלוחות המרחפים2:035יונתן סיבונימגדל הדו-קרבIIIנתאי הדרסיים את המסלול5:413אורי כהןמגדל הדו-קרבIVשיר שריםסיים את המסלול5:362איל היימןמגדל הדו-קרבVרובי פרץמגדל הדו-קרבאשד עצמוןסיים את המסלול5:231
+מקצה 5דו-קרבשם המתמודדמכשול אחרוןזמןמקוםIאלכס קוסטנקוהרולטה4:045דימה דומקובמגדל הדו-קרבIIאלון מרוןסיים את המסלול5:513יהונתן הרןמגדל הדו-קרבIIIקן-גורו מיטלמןפרוזדור החלונות3:17 -אור מטלוןמגדל הדו-קרבIVנועם ליבלייןמגדל הדו-קרבשחר עותמיסיים את המסלול5:272Vאלון לביאהרולטה5:466גיל מרנץקפיצת הקנגורוVIאורי לינצ'בסקימגדל הדו-קרביוגב מלכהסיים את המסלול6:274III (דו-קרב חוזר)קן-גורו מיטלמןמגדל הדו-קרבאור מטלוןסיים את המסלול4:441
+מקצה כרטיס הזהבדו-קרבשם המתמודדמכשול אחרוןזמןמקוםIדור עזרןתפסת מרובה2:553אלון לביאמגדל הדו-קרבIIאושר שמואלסיים את המסלול8:011אביב חלילימגדל הדו-קרבIIIאדמה אבןמגדל הדו-קרבאור המשולםשר הטבעות5:212IVאור מיניאליהרולטה5:014ספיר כהן כרמימגדל הדו-קרב
שלב הגמר שודר ב-2 באפריל וב-3 באפריל 2023.
הסטפר המשולב (מכשול 1) על המתמודד לרוץ על 4 משטחים משופעים בסדר עולה, מהם לזנק אל חבל, לנחות על משטח ישר, ממנו לזנק אל חבל נוסף, ממנו אל המזרן.
המטרונום (מכשול 2) על המתמודד לחצות את הבריכה באמצעות שתי מטוטלות ענק, המעבר ביניהן באמצעות זינוק.
מגדל הכוח (מכשול 3) על המתמודד לטפס על קיר באמצעות חבל, ואז לעבור דרך 7 מסגרות וסולם מתנדנד בן 7 שלבים.
קליעת הוו (מכשול 4) המתמודדים צריכים לעבור בין 2 נדנדות שלכל אחת מהן מחובר וו תלייה, שבראשון הוו בצד ימין ועליו תלויה טבעת, ובשני הוו הוא קדמי.
ענן היתדות אל פצצות הזמן (מכשול 5) על המתמודד לטפס על חבל, ממנו לעבור אל בר קבוע, ואז לחצות את הבריכה באמצעות מעבר בין 6 קופסאות מרחפות בעלות נקבים ליתדות, באמצעות שתי יתדות.
הנקבים ממוקמים בכל קופסה בדופן אחרת.
כשמסיים, עובר אל בר קבוע, ואז צריך לעבור בין 6 ווים מסתובבים, באמצעות שתי "פצצות" - ידיות קטנות בצורת כדור פלדה, אל כל אחת מהן מחוברת טבעת קטנה, אותה המתמודד צריך לתלות על הווים.
מותר לאחוז אך ורק בפצצות.
עלה ורד (מכשול 6) על המתמודד לטפס על חבל, ממנו לעבור אל מוט שנמצא בתוך מסילה, להקפיץ אותו קדימה, ואז המסילה מתהפכת והמוט מחליק אל סופה.
ואז על המתמודד לזנק אל עוד מסילה כזאת, לבצע את אותה פעולה, ולזנק אל המזרן.
הקיר הכפול (מכשול 7) במכשול זה המתמודד יכול לבחור בין הקיר הרגיל למגה קיר.
סולם הסלמון אל טביעות האצבע (מכשול 8) במכשול זה יש שני סולמות.
המתמודד צריך לזנק אל מוט המונח על שלב של הסולם המקורב, להקפיץ את המוט אל הסולם השני ולעלות 6 שלבים לגובה.
אחר כך על המתמודד להתקדם בקפיצות לאורך סדרת מאחזים עגולים בצורות שונות דמויי טביעות אצבע שנמצאים על קופסאות בצורות שונות.
הקופסאות האחרונות מסתובבות על צירן.
פיר המעלית (מכשול 9) במכשול זה על המתמודד להיצמד ברגליו ובידיו אל הקירות שבצדדיו, ולטפס כך במעלה הפיר.
לכל הכיוונים (מכשול 1) על המתמודד לטפס על חבל, ממנו לעבור אל בר קבוע, ואז לזנק מהבר אל מדף אחיזה, לאחוז בו משני צדדיו ולזנק אל הצלחת הראשונה, שמסתובב קצת ימינה ושמאלה.
מהצלחת לזנק אל מדף אחיזה נוסף, ממנו לזנק אל הצלחת השנייה, אשר מסתובבת במעגלים.
ואז על המתמודד לייצר תנופה נכונה ולהגיע אל המזרן.
ווים בשמיים (מכשול 2) על המתמודד לטפס על חבל, ממנו לעבור אל בר קבוע, ואז לעבור אל טבעת שמונחת על וו ולהקפיץ אותה לוו שמולה, ואז לעבור לטבעת אחרת שמונחת על וו אחר, ולבצע את אותה פעולה.
קפיצה בזמן (מכשול 3) על המתמודד לטפס על עמוד נטוי, ממנו לעבור אל מוט המחובר בחוטים מהקצוות היושב בתוך התושבת ראשונה מתוך 3 תושבות.
עליו לשחרר את המוט, להתנדנד איתו ולתלות אותו על התושבת השלישית, ואז על המתמודד להסתובב ולעבור אל המוט השני שנמצא על התושבת השנייה, לשחרר אותו, לזנק איתו אל המזרן וללחוץ על הבאזר.
בר הקופים (מכשול 1) במכשול זה המתמודד צריך לעבור 5 ברים באמצעות העברה של שני מוטות, אם המתמודד יפיל אחד מהם או את שניהם הוא לא יוכל להתקדם.
חומת אצבעות הברזל (מכשול 2) מכשול זה מורכב מחומה ענקית, עליה פזורים תשעה מאחזי טיפוס דקים.
על המתמודד לחצות את החומה באמצעות המאחזים.
כשמגיע למאחז האחרון, שם רגל על המאחז מתחת, מייצר תנופה וקופץ אל מתלה אצבעות ממול, עובר אל מתלה אצבעות נוסף, ממנו אל חבל ואל המזרן.
קפיצת מוט המתח (מכשול 4) על המתמודד לטפס על חבל, ממנו לעבור אל מוט מתח חופשי, ואז להתקדם איתו דרך 4 סטים אשר כל אחד מרוחק מרחק גדול מהקודם לו, מהסט הרביעי עליו לזנק אל המזרן.
+שלבים 2 ו-3מקוםשלב 2שלב 3מכשול אחרוןזמןמכשול אחרוןזמן 1 יוגב מלכהסיים את השלב 1:21סיים את המסלול6:35 2 שניאור שמחסיים את השלב 1:22סיים את המסלול9:36
+שלב אחרון (הר המידוריאמה)מקוםזמןתוצאה 1יוגב מלכה22 שניות (המנצח של העונה)עבר את המידוריאמה בזמן הקצר ביותר והפך לנינג'ה ה-20 בעולם2שניאור שמח29 שניותצלח את המידוריאמה אך לא הפך לנינג'ה ה-20 בעולם
ב-8 ו-12 באפריל 2023 שודר ספיישל מיוחד בשם "קרב המנחים" בו 24 מתמודדים, במיוחד מהעונה האחרונה, מחולקים ל-4 נבחרות בראשות המנחים והפרשנים, אסי עזר, רותם סלע, ניב רסקין וירדן ג'רבי.
בכל קבוצה 6 מתמודדים: 4 גברים ו-2 נשים.
באירוע זה, אלוף העולם בטיפוס בולדרינג לשעבר ומקום שני בגמרי עונות 1 ו-3 של נינג'ה ישראל, אלכס חזנוב, לקח חלק כפרשן לצד יובל שמלא.
ארבע הנבחרות חולקו לשני בתים: בית א' - "אסי וחתולי הרעם" נגד "הג'ורדנים", בית ב' - "כוח הסלע" נגד "הרסקינינג'ות".
מתוך ששת המתחרים בכל נבחרת, מנהל הקבוצה בוחר שלושה מתמודדים שיעלו להתחרות בחצי הגמר, ושלושה לשמור לגמר, אם הנבחרת שלו תגיע לשם.
בכל בית יש שלושה דו-קרבות.
בכל דו-קרב, כל אחד משני מנהלי הקבוצה בוחר מתמודד.
(שני המתמודדים לא עולים יחד על המסלול הכפול כמו בעונה, אלא אחד מהם עולה קודם ומציב את הרף ליריב שלו).
ניצחון בדו-קרב = 1 נק'
בכל בית, הנבחרת שצוברת את מספר הנקודות הגבוה ביותר עולה לגמר, השנייה מודחת.
הסטפר (מכשול 1) על המתמודד לדלג מעל 6 משטחים עגולים, מהם לזנק אל חבל ולהגיע אל המזרן.
הקרוסלות (מכשול 2) על המתמודד לטפס על חבל, ממנו לעבור דרך שני ברים קבועים, ואז לזנק אל שתי "קרוסלות" הפוכות, לקפוץ ביניהן ולנחות על המזרן.
מגדל הכוח (מכשול 3) על המתמודד לטפס על קיר באמצעות חבל, לעבור מסלול היקפי של 6 מסגרות, ואז לחזור אל נקודת המוצא בראש המגדל באמצעות 3 מדפים קורסים.
לאחר מכן, על המתמודד לקחת את אומגת החבל ולהמשיך את המסלול.
קפיצה בדרך (מכשול 5) על המתמודד לטפס על חבל, ממנו לעבור אל בר קבוע, ואז לקפוץ אל בר שמחובר במגנטים באוויר, לתפוס אותו, ואז הבר מתנתק והמתמודד צריך להנחית אותו על שתי תושבות.
לאחר מכן, על המתמודד לעבור אל בר קבוע, ולבצע את אותה פעולה.
הקיר הכפול (מכשול 7) במכשול זה המתמודד יכול לבחור בין הקיר הרגיל (4.60) לבין המגה קיר (5.25).
אם מצליח הוא לוחץ על הזמזם וכך מסיים את המסלול, אך אם לא מצליח אחרי 3 ניסיונות (מגה קיר - אחד, קיר רגיל - שניים/קיר רגיל - שלושה) - הוא נפסל.
בית א' ("אסי וחתולי הרעם" נגד "הג'ורדנים")
דו-קרבסדרשם המתמודדמכשול אחרוןזמןניקודI1שיר שריםסיים את המסלול2:508 נק'2גל שריםסיים את המסלול2:459 נק'II3דפנה גיטלרקפיצה בדרך4:334 נק'4תם שקדקפיצה בדרך3:585 נק'III5כפיר עצמוןסיים את המסלול (מגה קיר)5:3410 נק'6אשד עצמוןקפיצה בדרך2:594 נק'
+ניקוד סופיהג'ורדנים23עלו לגמראסי וחתולי הרעם17הודחו
בית ב' ("כוח הסלע" נגד "הרסקינינג'ות")
דו-קרבסדרשם המתמודדמכשול אחרוןזמןניקודI1ישי כלפוןקפיצה בדרך2:265 נק'2שניאור שמחקפיצה בדרך3:284 נק'II3נועה מאירקפיצה בדרך4:405 נק'4שרון ברנבויםהסטפר0:040 נק'III5יוגב מלכהקפיצה בדרך1:445 נק'6אלון מרוןהסטפר0:050 נק'
בשלב זה מכל קבוצה שלושת המתמודדים שלא עלו למסלול חצי הגמר עולים על ההאשיגו - סולם סלמון של 40 שלבים.
הקבוצה שצוברת הכי הרבה נקודות, מנצחת וזוכה בצלחת האליפות.
סדרשם המתמודדניקוד1איל היימן39 נק'2שליו בצלאל38 נק'3עדי כרם13 נק'4נועם הוד0 נק'5נתאי הדר31 נק'6יהונתן הרן32 נק'
+ניקוד סופיהרסקינינג'ות84אלופת קרב המנחיםהג'ורדנים69מקום שני
ב-20 באפריל 2023 שודרה "אליפות האולסטארז 2023" בה 8 מתמודדים בולטים מארבע העונות הראשונות שלא השתתפו בעונה החמישית התחרו ראש בראש על מסלול הדו-קרב.
בשלב זה, שמונת המתמודדים חולקו לארבעה דו-קרבות.
בכל דו-קרב שני המתמודדים עלו למסלול הכפול באותו זמן והתחרו ראש בראש על שלושת מכשולי הדו-קרב.
המתמודד שמשך את הידית בסוף מגדל הדו-קרב ראשון, ניצח בדו-קרב והמשיך לארבעת המכשולים הבאים.
מתוך ארבעת המנצחים, רק השניים הטובים ביותר עלו לגמר.
הסטפר (מכשול 1) על המתמודדים לדלג מעל 6 משטחים עגולים, מהם לזנק אל חבל ולהגיע אל המזרן.
הקרוסלות (מכשול 2) על המתמודדים לטפס על חבל, ממנו לעבור דרך שני ברים קבועים, ואז לזנק אל שתי "קרוסלות" הפוכות, לקפוץ ביניהן ולנחות על המזרן.
מגדל הדו-קרב (מכשול 3) על שני המתמודדים לטפס על קיר באמצעות חבל, ולהתחרות בשני מסלולים זהים ומקבילים, לעבור מסלול היקפי של 6 מסגרות, ואז לחזור אל נקודת המוצא בראש המגדל באמצעות 3 מדפים קורסים.
שם מחכה לכל אחד מהמתחרים ידית, והראשון שמושך בה מנצח את הדו-קרב וממשיך למכשולים הבאים, המפסיד מסיים את דרכו בתחרות.
דו-קרבשם המתמודדמכשול אחרוןזמןמקוםIגור ארדקפיצה בדרך2:293אדם ברוטמןמגדל הדו-קרבIIסאן הנוברקפיצה בדרך3:174אילן בלופרבמגדל הדו-קרבIIIהראל דודסוןסיים את המסלול3:571טל קלפפרמגדל הדו-קרבIVיפתח קושנירמגדל הדו-קרבאלכס חזנובקפיצה בדרך1:502
בשלב זה שני המתמודדים שעלו לגמר התחרו ראש בראש על ההאשיגו - סולם סלמון של 40 שלבים.
המתמודד שמיקם את עצמו הכי גבוה בסולם, הוכרז כמנצח וזכה ב-10,000 שקלים.
סדרשם המתמודדמספר שלבים1אלכס חזנוב192הראל דודסון6
נינה גורודצקי (נולדה ב-1981) היא שחקנית בדמינטון פאראלימפית ישראלית.
גורודצקי נולדה בגאורגיה ועלתה לישראל בגיל 11. בשנת 1998 בגיל 17 נפגעה קשה בתאונת דרכים ונותרה משותקת בפלג הגוף התחתון.
בגיל 19 החלה בפעילות בבית הלוחם בחיפה והתאמנה בשחייה, טניס ובדמינטון.
היא משתתפת במשחקים גם כיחידה וגם בתחרויות זוגיות.
כיחידה, הייתה סגנית אלופת העולם ואלופת אירופה, ובתחרות זוגות, בשנת 2018 זכתה עם אמיר לוי באליפות אירופה לזוגות מעורבים.
בשנת 2021 דורגה שביעית בעולם.
בשנת 2020 זכתה במדליית ארד בתחרויות הסבב העולמי.
בשנת 2023 זכתה במדליית הכסף במשחקים האירופיים.
גורודצקי הייתה שחקנית הבדמינטון הראשונה מישראל להתחרות ב עם כניסת הענף לראשונה לתחרויות, במסגרת המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020).
גורודצקי מתגוררת בקריית טבעון, נשואה משנת 2013 לאדריכל ומאמן הבדמינטון דור קסל ולהם שני ילדים.
היא בעלת תואר ראשון בפסיכולוגיה ותואר שני בייעוץ חינוכי.
נינה (בספרדית: Nina; נולדה ב-1966) היא זמרת ספרדייה.
נינה נולדה בברצלונה בשם אנה מריה אגוסטי פלורס.
היא החלה את הקריירה המוזיקלית שלה בשנות השמונים כששרה במספר להקות.
היא התפרסמה כשלקחה חלק בשעשועון הטלוויזיה "Un, dos, tres...
היא ייצגה את ספרד באירוויזיון 1989 עם השיר "Nacida para amar", שם סיימה במקום ה-6.
היא הופיעה במספר מחזות זמר, ביניהן מאמא מיה בתפקיד דונה, קברט וכמעט נורמלי.
כשחקנית היא גם הופיעה במספר סדרות טלוויזיה.
ב-2003 נכנסה לתחום הפוליטיקה שהייתה כלולה ברשימה מפלגית לבחירות מקומיות.
היא הייתה נשואה פעמיים, כיום היא מתגוררת עם בן זוגה שגם הוא מוזיקאי.
ד"ר נינה ברלין (שלוש) (6 במרץ 1897 – 2 בנובמבר 1964) בת למשפחת ברלין ולמשפחת פוליאקוב הייתה רופאת עיניים ביישוב שעיקר עיסוקה הרפואי היה כפרו בונו לעניי תל אביב.
כן, הייתה ממייסדות ההגנה ב' וחברת הוועד המרכזי של ההסתדרות ציונית חדשה.
נינה ברלין (שלוש) נולדה בצאריצין בשנת 1897 לאליהו ברלין וציטה פוליאקוב, בתו של הנדבן לזר פוליאקוב ממשפחת פוליאקוב הנודעת.
אביה, אליהו ברלין, היה חובב ציון מושבע ולאחר שביקר בארץ מספר פעמים העלה לארץ את משפחתו בשנת 1907.
משפחת ברלין (אליהו האב, האם צ'יטה ושתי האחיות נינה ובלה) גרה תחילה ברחוב אילת 21 מעל משכנה השני של הגימנסיה העברית "הרצליה" ולאחר שתל אביב החלה להיבנות עברה לבית ברחוב השחר.
נינה סיימה את לימודיה התיכוניים כבוגרת המחזור השלישי של הגימניסיה הרצליה.
לאחר סיום לימודיה התנדבה בשנת 1916 לעבוד "בחוות כנרת" אצל חנה מייזל במגדל, ולאחר תקופה חלתה וחזרה הביתה.
בהשפעת זבוטינסקי נינה ואחותה בלה התגייסו במלחמת העולם הראשונה לצבא הבריטי כאחיות רחמניות, נינה הוצבה בבית החולים הצבאי "בילה" ליד רפיח.
לאחר מלחמת העולם הראשונה נסעה ללמוד רפואה בלוזאן שבשוויץ והתמחתה ברפואת עיניים באוניברסיטת שטרסבורג בצרפת ובבית החולים הממשלתי של פריז ואז שבה ארצה ב־1926 כרופאת עיניים ופתחה מרפאה בבית הוריה ברחוב ביאליק 18 .
בשנת 1928 נישאה למשה שלוש בנו של יוסף אליהו שלוש ועברה להתגורר בבית משה ברחוב פינס 30. שם פתחה מרפאה פרטית בחדר גדול בבית שפעלה בשעות אחר הצהריים.
אמנם, עיקר עיסוקה הרפואי היה במרפאת עיניים ציבורית שהקימה בסוף רחוב שבזי ובה לקחה סכום סמלי לטיפול מעניי האזור.
נינה הייתה בקשר חברי קרוב עם ז'בו שהשפיע עליה רבות .
כך הייתה חברת הוועד המרכזי של ההסתדרות ציונית חדשה מבית מדרשו של זאב ז'בוטינסקי.
וכן בהשפעתו של ז'בוטינסקי פרשה מארגון ההגנה וייסדה יחד עם עוד 5 חברים את ההגנה ב' שהפכה ברבות הימים להאצ"ל- אף שככל הנראה לא הייתה שותפה פעילה בלחימה עצמה.
משנת 1939 הצטרפה למועדון הארחה של חיילי הברית ובמסגרתו אירחה בביתם מדי יום עשרות חיילים וקצינים מכל מדינות בעלות הברית וקיבלה על פועלה זה תעודת הוקרה מהצלב האדום.
כן משנה זו ועד מלחמת העצמאות נהגו בני הזוג שלוש, לשכן בביתם ולכלכל עולים שהגיעו בחוסר כל לתקופה מסוימת של בין מספר חודשים לשנתיים, עד שהם יתאקלמו בארץ.
עקב מעמדם וקשריהם העסקיים, החברתיים והפילנתרופים של אביה ואמא וכן שלה ושל בעלה- אירחה בביתם מנהיגים, אנשי שלטון ודיפלומטים, אישי ציבור, ספורטאים, אמנים ומוזיקאים, מקומיים ובינלאומיים והבית תפקד כסלון תרבותי לחוגי היישוב החדש והמדינה שבדרך.
במסגרת פעיליותיו השונות של משה וכן פעיליותיה שלה התארחו, לא אחת, אצל אנשים רמי מעלה בכל רחבי העולם.
כך, בשנת 1935, במסגרת תפקידו של משה, בעלה כקונסול בולגרי, התארחו אצל מלך בולגריה בוריס.
וכן בשנת 1938 הוזמנו לשהות עם משפחת טוסקניני באחוזתם שבאגם מאג'ורה שבצפון איטליה.
נינה ניהלה את ביתה כפי שניהלו ברוסיה אך עם עידון צרפתי ודיוק שווייצרי, כך מתאר את ביתם אהרן שלוש (ניצב) בספרו "מגאלביה לכובע טמבל":
החל משנת 1949 בעלה משה לקה מספר פעמים בדימומים מוחיים שגרמו לשיתוק חלקי.
לאחר שטיפלה בו תקופה ארוכה, חלתה אף היא בטרשת עורקים.
בשנת 1961 לאחר שכבר עברו לצפון העיר, מכרו את ביתם ברחוב פינס עקב השתנות הסביבה ומחלתם.
את הבית רכש בית הספר לאמנויות רננים.
בשנת 1964 נפטרה נינה ונקברה בחלקת הקבר של משפחת שלוש בבית הקברות טרומפלדור.
מאחר שלא היו לא צאצאים משלה ואף לאחותה בלה (שנשאה למרק גינזבורג) לא היו צאצאים משלה- עם מותן של האחיות, נגדע ענף זה של משפחת ברלין ולא זכה להמשך כשושלת פטריארכלית.
יוניס קתלין ויימון הידועה יותר בשם הבמה נינה סִימוֹן (Nina Simone) הייתה זמרת, כותבת שירים, פסנתרנית ואקטיביסטית אמריקאית.
היא נחשבה כמוזיקאית ג'אז, אף שהיא עצמה חלקה על ההגדרה הזו.
עבודתה מכסה יריעה רחבה של סגנונות מוזיקליים, ובהם בלוז, רית'ם אנד בלוז ומוזיקת נשמה.
הסגנון הקולי שלה מאופיין על ידי תשוקה, נשימתיות ושימוש רב בוויברטו.
ב-2023, מגזין המוזיקה רולינג סטון דירג אותה במקום ה-21 ברשימת הזמרים הגדולים של כל הזמנים.
יוניס קתלין ויימון נולדה בטריון, קרוליינה הצפונית למשפחה אפרו-אמריקאית ענייה, בת שישית מתוך שמונה ילדים.
אמה הייתה מטיפה נוצרית-מתודיסטית ואביה היה ספר ואיש במה.
היא החלה ללמוד נגינה קלאסית על פסנתר בגיל שלוש או ארבע, וניגנה בכנסייה המקומית שבה אמה שימשה כמטיפה.
היא הופיעה פומבית לראשונה ברסיטל קלאסי בגיל שתים עשרה.
בהופעה זו נאלצו הוריה השחורים, שישבו בשורה הראשונה, לפנות את מקומם לאנשים לבנים.
סימון סיפרה בבגרותה, שעקב כך היא סירבה לנגן, ומארגני המופע נאלצו להחזיר את הוריה לשבת בקדמת האולם, ושמקרה זה השפיע על חייה וגרם לה להפוך ללוחמת זכויות ומעורבת בתנועה לזכויות האזרח.
בדומה לאמנים שחורים רבים הושפעה כילדה ממריאן אנדרסון.
המורה לפסנתר של סימון סייעה להקים קרן מיוחדת שתשלם עבור השכלתה.
בעזרת כספי הקרן, היא יכלה ללמוד בבית הספר התיכון אלן לבנות באשוויל, צפון קרוליינה.
לאחר סיום לימודיה, בילתה סימון את קיץ 1950 בבית הספר ג'וליארד כתלמידתו של קרל פרידברג, בהכנה לאודישן במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה.
היא נבחנה, והמועמדות שלה נדחתה.
מכיוון שמשפחתה עברה לפילדלפיה בציפייה לכניסתה לקרטיס, המכה לשאיפותיה הייתה קשה במיוחד.
אמנם רק 3 מתוך 72 מועמדים התקבלו למכון קרטיס באותה שנה, אך במשך שארית חייה, סימון האמינה שבקשתה נדחתה בגלל דעות קדומות גזעיות, האשמה שהצוות בקרטיס דחה, והייתה סבורה שבשל כך לא יכלה להגשים את חלומה להיות פסנתרנית הקונצרטים השחורה האמריקאית הראשונה.
כתחליף, היא למדה שיעורי פסנתר פרטיים עם ולדימיר סוקולוף, פרופסור בקרטיס, אבל מעולם לא הצליחה להגיש מועמדות מחדש.
באותה תקופה מכון קרטיס לא קיבל סטודנטים מעל גיל 21.
מאחר שכספי הקרן שלה תמו, סימון עבדה בעבודות שונות, ביניהן כעוזרת של צלם, כמלווה באולפן הווקאלי של ארלין סמית' וכמורה פרטית לפסנתר.
במקביל, היא התחילה לנגן בפסנתר במועדון הלילה Midtown Bar & Grill באטלנטיק סיטי, ניו ג'רזי.
החל משנת 1954 היא הופיעה בשם הבמה "נינה סימון" כדי שבני משפחתה לא יגלו את עיסוקה כפסנתרנית בארים, לאחר שבחרה לנגן את מה שהם נהגו להגדיר כ"מוזיקת השטן".
השם "נינה סימון" הורכב מהמילה "נינייה" (Niña) שבספרדית משמעותו "ילדה", שם החיבה שבו כינה אותה בן זוג שלה, ששמו היה צ'יקו (שם שגם משמעותו בספרדית היא "ילד"), ו"סימון" על שם השחקנית הצרפתייה סימון סיניורה שהייתה אהובה עליה מאז שראתה אותה משחקת בסרט Casque d'Or ב-1952.
במועדון הלילה שבו ניגנה נאמר לה שהיא תצטרך לשיר בעצמה, מה שהשיק למעשה את הקריירה שלה כסולנית ג'אז.
השילוב של ג'אז, בלוז ומוזיקה קלאסית בביצועיה הקנה לה קהל מעריצים קטן אך נאמן.
בשנת 1958, היא התיידדה והתחתנה עם דון רוס, ביטניק שעבד כאיש מכירות ביריד, אך במהרה הצטערה על נישואיהם והתגרשה.
באותה שנה, כאשר ניגנה במועדונים קטנים, היא הקליטה את שירו של ג'ורג' גרשווין I Loves You, Porgy (מתוך האופרה "פורגי ובס"), שאותו למדה מאלבום של בילי הולידיי וביצעה כטובה לחבר.
שיר זה היה להצלחה הגדולה היחידה שלה במצעד הבילבורד טופ-20 בארצות הברית.
מכיוון שמכרה מראש את כל זכויותיה באלבום בסכום של 3,000 דולר, סימון לא נהנתה כלכלית ממכירות האלבום, והפסידה למעלה ממיליון דולר בתמלוגים (רובם בהוצאה המחודשת של גרסתה לסטנדרט הג'אז "My Baby Just Cares for Me", כאשר השיר הפך ללהיט בבריטניה בשנות ה-80 כששימש כפרסומת לבושם שאנל מספר 5).
לאחר הצלחת Little Girl Blue, סימון חתמה על חוזה עם חברת התקליטים Colpix.
חברת Colpix העניקה לסימון את כל השליטה היצירתית כולל על בחירת החומרים שיוקלטו, בתמורה לחתימתה על החוזה.
בשנים הבאות היא הקליטה מגוון רחב של אלבומי אולפן והופעות חיות, ולאחר יציאת אלבום ההופעה החיה שלה, Nina Simone at Town Hall, הפכה סימון למבצעת אהובה בגריניץ' וילג'.
מנקודת מבטה של סימון, היא ביצעה מוזיקה קלה רק כדי להרוויח כסף ולהמשיך את לימודיה במוזיקה קלאסית, והייתה אדישה לקיום חוזה הקלטות.
היא שמרה על גישה זו כלפי תעשיית התקליטים במשך רוב הקריירה שלה.
בדצמבר 1961 נישאה סימון לאנדרו סטראוד, בלש במשטרת ניו יורק.
בתוך מספר שנים הוא הפך למנהלה האישי ולאב בתה ליסה.
לפי עדותה של סימון, סטראוד היה "המנהל האישי הטוב ביותר שהיה לי" והוא הוביל אותה להצלחה כלכלית, אך הוא הפך תובעני מאוד לגבי האינטנסיביות של הקריירה המוזיקלית שלה, ובהמשך נישואיהם, התעלל בה פסיכולוגית ופיזית.
ב-1961 הקליטה סימון גרסה לשיר המסורתי "בית השמש העולה", שיר שאחר כך הוקלט גם על ידי בוב דילן והפך ללהיט בביצוע "החיות".
שירים מפורסמים אחרים שלה כוללים את: "I Put a Spell on You" (המקור בוצע על ידי סקרימינג ג'יי הוקינס), "Here Comes the Sun", "Four Women" של הביטלס ורבים נוספים.
ישנן עדויות המצביעות על כך שבמהלך תקופה זו סבלה סימון מתשישות מתמשכת, מעומס נפשי, ומהתפרצויות זעם ותוקפנות.
על פי ביוגרף, סימון נטלה תרופות פסיכיאטריות מאז אמצע שנות ה-60, אם כי זה היה ידוע רק לקבוצה קטנה של קרובים.
1964–1974: פעילת זכויות אזרח לשחורים
באלבום הבכורה שלה לחברת התקליטים ההולנדית פיליפס, "Nina Simone in Concert" שיצא ב-1964, התייחסה לראשונה סימון לאי-שוויון הגזעי בארצות הברית בשיר "Mississippi Goddam".
השיר היה התגובה שלה לרצח מדגר אוורס ב-12 ביוני 1963 ולהפצצה ב-15 בספטמבר 1963 של כנסיית הרחוב ה-16 בבירמינגהאם, אלבמה, שהרגה ארבע ילדות שחורות ועיוורה חלקית ילדה חמישית.
השיר יצא כסינגל, והוא הוחרם בכמה מדינות בדרום ארצות הברית, הן בשל המסר החברתי והמחאתי שלו, והן בשל השימוש בביטוי הבוטה Goddam.
תחנת רדיו בקרוליינה ניפצה עותקי קידום והחזירה אותם לפיליפס שבורים.
סימון אמרה שהשיר היה "כמו לזרוק עשרה כדורי רובה בחזרה אל הרוצחים", ומאוחר יותר ציינה כי זה היה "שיר זכויות האזרח הראשון שלה" ואיך השיר הגיע אליה "בפרץ של זעם, שנאה ונחישות".
גם "Old Jim Crow", באותו אלבום היה שיר מחאה שהתייחס לחוקי ג'ים קרואו.
מאז והלאה, מסר זכויות האזרח הפך לנורמה בהקלטות של סימון ובהופעות שלה.
בהמשך שנות ה-60 הייתה סימון מעורבת בתנועה לזכויות האזרח.
היא הופיעה ונאמה במפגשים למען זכויות האזרח, כמו במצעד מסלמה למונטגומרי.כמו מלקולם אקס, היא תמכה בלאומיות שחורה ודגלה במהפכה אלימה, ולא בגישה הלא-אלימה של מרטין לותר קינג ג'וניור.
לצד זה היא הקליטה מספר שירים פוליטיים שכללו בין השאר את "Backlash Blues" שנכתב על ידי חברה, מנהיג הרנסאנס של הארלם לנגסטון יוז, ויצא ב-1967 באלבום "Nina Simone Sings the Blues", האלבום הראשון שלה עם RCA.
האלבום "Nuff Said!" כלל הקלטות חיות מההופעה ב-Westbury Music Fair ב-7 באפריל 1968, שלושה ימים לאחר ההתנקשות במרטין לותר קינג ג'וניור.
היא הקדישה לקינג את ההופעה ושרה את "Why?
(The King of Love Is Dead)", שיר שנכתב על קינג על ידי נגן הבס שלה, ג'ין טיילור.
ב-1969 הייתה (יחד עם בי בי קינג, סטיבי וונדר, אבי לינקולן ואמנים שחורים נוספים) חלק מהמוזיקאים הבולטים בפסטיבל "וודסטוק השחור" Harlem Cultural Festival שנערך כמחאה במזרח שכונת הארלם בניו יורק ב-Mount Morris Park ימים אחדים אחרי פסטיבל וודסטוק המפורסם.
בראיון למגזין Jet, סימון הצהירה שהשיר השנוי במחלוקת שלה "Mississippi Goddam" פגע בקריירה שלה.
היא טענה שתעשיית המוזיקה הענישה אותה על ידי החרמת התקליטים שלה, ושהקריירה שלה מעולם לא חזרה לעצמה לאחר מכן.
עם זאת, כשהיא נזכרת בתקופה הזו, כתבה סימון באוטוביוגרפיה שלה, "אז הרגשתי חיה יותר מאשר עכשיו כי הייתי נחוצה, ויכולתי לשיר משהו שיעזור לעמי".
1974–1993: לאחר שיא הקריירה המוזיקלית
בספטמבר 1970 עזבה סימון את ארצות הברית.
לטענתה סיבת העזיבה הייתה גזענות, ולטענת אחרים סיבת העזיבה הייתה חילוקי דעות עם אמרגנה, עם חברת התקליטים שלה ועם רשויות המס.
היא הותירה אחריה את טבעת הנישואים שלה, ונטשה את בתה ליסה.
ליסה התאחדה בסופו של דבר עם סימון בליבריה, אך לפי דבריה של ליסה, אמה התעללה בה פיזית ונפשית.
ההתעללות הייתה כה בלתי נסבלת, שליסה הפכה אובדנית והיא חזרה לניו יורק לחיות עם אביה אנדרו סטראוד.
סימון חזרה לארצות הברית ב-1978 וגילתה שהוצא נגדה צו מעצר בעוון העלמת מס (היא לא שילמה כמה שנים מס הכנסה, לטענתה – כמחאה על מלחמת וייטנאם).
בתקופה לאחר מכן גרה במדינות שונות באיים הקריביים, באפריקה ובאירופה.
היא חזרה להופיע בפריז, אך מצבה הנפשי היה לא יציב, והיא הייתה ידועה בטמפרמנט שלה ובפרצי תוקפנות.
ב-1985, סימון ירתה באקדח לעבר מנהל בחברת תקליטים, אותו היא האשימה בגניבת תמלוגים.
סימון אמרה שהיא "ניסתה להרוג אותו" אך "החטיאה".
באביב 1988, סימון עברה לניימכן שבהולנד.
היא רכשה דירה ליד מלון בלבואר בעזרתו של חבר שלה, גריט דה ברוין, שגר עם משפחתו במרחק רחוב ושמר עליה.
הרעיון היה להביא את סימון לניימכן כדי להירגע ולהתייצב מחדש.
טיפלה בה מטפלת יומית, ג'קי האמונד מלונדון.
לצערה, התקפי הזעם התלוו אליה גם לניימכן.
סימון אובחנה עם הפרעה דו-קוטבית על ידי חבר של דה ברוין, שרשם לה את התרופה טרילפון.
הוא הזהיר שהתרופה תפגע באופן הדרגתי ביכולתה לשיר ולתפקד, אך הבטיח שיפור במצב הנפשי.
התרופה אכן הביאה לה הקלה, ולמרות המחלה, זו הייתה תקופה יחסית מאושרת עבור סימון בניימכן, שם יכלה לחיות חיים די אנונימיים.
מאוחר יותר בשנות ה-80 הופיעה בקביעות במועדון הג'אז של רוני סקוט בלונדון.
ב-1993 התיישבה באקס-אן-פרובאנס בדרום צרפת.
ב-1995 ירתה סימון, לכאורה, בבן של שכנה ברובה אוויר אחרי שהצחוק שלו הפריע לה להתרכז.
היא נשפטה ל-8 חודשי מאסר, אך העונש לא מומש עקב הערכה פסיכיאטרית.
בשנים המאוחרות שלה נהנתה סימון לשתף את הקהל באנקדוטות מצחיקות מהקריירה המוזיקלית שלה.
למרות זאת היו שפרשו את הסגנון הבימתי שלה כמתנשא ומרוחק.
הנוכחות הבימתית המלכותית והמצווה שלה גרמו לכך שזכתה לתואר "הכוהנת הגדולה של מוזיקת הנשמה".
לסימון הוענקו שני תוארי דוקטור לשם כבוד במוזיקה ובמדעי הרוח, מאוניברסיטת מסצ'וסטס ומהקולג' על שם מלקולם אקס.
לאחר מכן העדיפה להיקרא "דוקטור נינה סימון".
את שנותיה האחרונות העבירה בקרי-לה-רואה ובה נפטרה ב-2003. יומיים לפני מותה הוענק לסימון תואר דוקטור לשם כבוד על ידי מכון קרטיס, המוסד שסירב לקבלה בתחילת הקריירה שלה.
בנוגע לסגנון המוזיקלי שלה היא אמרה: "ג'אז הוא מונח של אנשים לבנים למוזיקה שחורה, המוזיקה שלי היא מוזיקה קלאסית שחורה".
בפעם הראשונה היה מתי כספי הצעיר מפקח התאורה והסאונד של המופע.
סימון הייתה מיודדת עם זמר הפולק רוק החסידי שלמה קרליבך.
היא הציגה בפניו לראשונה את מוזיקת הנשמה והגוספל, והוא לימד אותה שירים יהודיים, כולל "ארץ זבת חלב ודבש" שסימון ביצעה בעברית.
באוגוסט 2013 עלה על במות ברודוויי המחזמר Soul doctor ("רופא הנשמה") מאת דניאל וייס, המתעד את היחסים בין קרליבך לסימון, שאת דמותה מגלמת השחקנית אמבר אימן.
נינה קסיאן (ברומנית: Nina Cassian; 27 בנובמבר 1924 – 14 באפריל 2014) הייתה משוררת, סופרת, מתרגמת לרומנית מגרמנית, צרפתית, אנגלית ורוסית, ציירת, פסנתרנית, מלחינה וסופרת ילדים רומנייה-יהודייה.
כקומוניסטית מגיל 16 העריצה את סטלין, וכתבה לו שירי הלל.
היא התאמצה להתאים את עצמה לדרישות הכתיבה הקומוניסטית, אך סיימה כגולה בארצות הברית.
קסיאן נמלטה מהמשטר ברומניה בגלל אזכורים עליה ביומנים של ידידה, גאורגה אורסו, ויצירותיה האחרונות היו יומנים - "הזיכרון כנדוניה".
לדבריה, התאכזבה מהקומוניזם ועזבה אותו כפי שעוזבים אמונה דתית.
קסיאן נולדה בשנת 1924 בגאלאץ, רומניה בשם רנה אניה קסיאן-מטסארו (Renée-Annie Cassian-Mătăsaru) ליוסף קסיאן-מטסארו, שהיה מתורגמן מהשפה הגרמנית לשפה הרומנית, חייל מצטיין במלחמת העולם הראשונה בעל מדליית הגבורה והנאמנות מדרגה שנייה ולז'אנה מבית שמילוביץ'.
בחירת השם, רנה אניה בעל הצליל הצרפתי היה גחמה ומוקדם מאוד התחילו לקרוא לה בשם נינה, שם שעמד ללוות אותה כל חייה.
לאחר שנתיים עקרה משפחתה לברשוב, עיר בה חיו מיעוטים גרמניים והונגריים גדולים מאוד.
שם הושפעה מהשפות הונגרית וגרמנית, בהן דיברו ילדי המקום.
רק בחופשות הקיץ הייתה חוזרת לגאלאץ, שם דיברו רומנית.
בגיל חמש כבר ידעה לקרוא וקיבלה שיעורי נגינה וכבר בגיל זה הלחינה את הואלס הראשון וחיברה את השיר הראשון.
בברשוב למדה בבית הספר היהודי המקומי ובסיומו נכנסה לבית ספר תיכון, אך לאחר חודש עברה עם משפחתה לבוקרשט.
בית הוריה של קסיאן היה בית עם נטייה לאמנויות, אביה ניגן בפסנתר והלחין טנגו לאימה.
אימה חיברה שירים ושרה בליווי אביה בפסנתר.
בהיותה בת 11 עברה משפחתה לבוקרשט.
קסיאן למדה בבית ספר יוקרתי לאמנויות, מכון פומפיליאן.
בין מוריה היו גם מקסימיליאן הרמן מקסי, מיכאיל ז'ורה וקונסטנטין סילבסטרי.
שפת ההוראה במכון הייתה צרפתית.
במכון לימדו דרמה, מוזיקה ואמנויות פלסטיות, ובכל התחומים האלה היו לקסיאן כישורים ניכרים.
עם סילוק התלמידים והמורים היהודים ממערכת החינוך הרומנית עברה קסיאן ל-Liceul Teoretic Evreesc (התיכון העיוני היהודי), שם המשיכה את לימודיה.
בתקופת לימודיה במכון ביררה לעצמה קסיאן את דרכה האידאולוגית בעזרת חברות יהודיות.
חברה אחת ניסתה למשוך אותה אל הציונות, אך שאיפותיה לתיקון עולם לא מצאו מענה נאות בתנועה, שעושה תיקונים רק בתחום היהדות, והיא שאפה ליותר מזה.
חברה אחרת ניסתה לעניין אותה בתנועת השומר הצעיר, שמנסה לתקן נושאים רבים יותר.
לדבריה, זה נראה לה יותר, אך זה כלל עקירה מרומניה לארץ ישראל והיא לא רצתה בכך, משום שהרגישה רומניה.
התלבטויותיה הובילו אותה לבסוף להתפקד, בגיל 16, לתנועת הנוער הקומוניסטי, שבאותם ימים הייתה בלתי חוקית.
בפניה של נינה קסיאן בלטו אף גדול וחד וסנטר דומה.
קסיאן הייתה מודעת למצב וציינה שעד גיל 17 "אפילו כלב לא הביט בה".
חרף זאת היו לה קשרים רומנטיים עם רבים מאנשי הספרות הרומנים והתפרסמה ותוארה על ידי המבקר הספרותי אלקס שטפנסקו, בספרו "ההיסטוריה של הספרות הרומנית בת זמננו" במילים: „cea mai atrăgătoare femeie urâtă din câte s-au afirmat în literatura română" - "האישה המכוערת המושכת ביותר מבין הבולטות בספרות הרומנית".
לא רק גברים נמשכו אל קסיאן, השחקנית הרומנייה אאורליה וסילסקו (Aurelia Vasilescu) הכריזה בפניה על אהבתה והציעה לה הצעות, אך לדברי קסיאן היא נמשכה יתר על המידה למין הנגדי.
נינה קסיאן וולדימיר קולין, שניהם אנשי ספרות, שניהם ממוצא יהודי ושניהם בעלי השקפות אוהדות לקומוניזם, מצאו את המשותף להם ויחד התפקדו לארגון הנוער הקומוניסטי המחתרתי כשהיא הייתה בת 16 ויחד הדביקו כרזות ברחובות.
יחד היו בקורס שערך מיכאל סבסטיאן על יצירותיו של שקספיר ולבסוף, בשנת 1943, כשעדיין לא מלאו לה 18, התחתנו.
דרך קולין הפכה קסיאן לקרובת משפחה של אנה פאוקר, שרת החוץ היהודייה של רומניה ומראשי הצמרת של המפלגה הקומוניסטית, שהייתה דודתו של קולין.
חיי הזוג הצעיר היו חיי עוני, קולין צבע כפתורים לפרנסתו וקסיאן צבעה פיסות פלסטיק ליצירת מרצישורים, אך כל זה לא הספיק והם קיבלו סיוע מהוריהם.
במהלך הנישואים האלה היו לקסיאן שתי פרשיות אהבים מחוץ לנישואים, פרשיות, שלדבריה, סדקו את הזוגיות והביאו אותה להגיד לבעלה, שהם צריכים להיפרד.
הפרשה הראשונה הייתה עם סנדו פיטארו, גבר מופלא לדברי קסיאן, שנהרג ב-1944 בהפצצה.
השני היה יוז'י קראיובאנו, שהיה חולה שחפת ומבוגר.
לדברי קסיאן המשיכה הייתה בעיקר אינטלקטואלית.
בגיל 22 הכירה את המתמטיקאי דן ברביליאן, שכתב שירה תחת שם העט יון בארבו, אדם מבוגר ממנה בהרבה, שהקדיש לה יצירה.
לדברי קסיאן, היא הוקסמה משפמו העבות, שכיסה את פיו ומשיער השיבה.
הם התאהבו ובארבו השפיע על שירתה, שנשתלו בה מושגים מתמטיים.
שניהם הקדישו שירים היא לו והוא לה.
בשנים 1947 - 1948 עבדה קסיאן כעורכת בשבועון לאמנות "רמפה", שם הכירה את אל.
מ-1949 הייתה עורכת ב-Urzica (הסרפד) ומורה בבית הספר לספרות ולביקורת ספרותית על שם מיכאי אמינסקו.
קסיאן כתבה גם בכתב העת Pițigoiul תחת שמות העט Cezarina Pipotă (צ'זארינה פיפוטה, פיפוטה ברומנית זה קיבת השרירים), Haralambina Ficat (הרלמבינה פיקאט, פיקאט ברומנית זה כבד) ו-Clementina Maț (קלמנטינה מאץ, מאץ ברומנית זה מעי).
היא התחתנה עם סופר אחר שהיה גם מורה לצרפתית ומבקר, אל (ברומנית זה קיצור לאלכסנדרו).
שטפנסקו, שנולד במשפחה יהודית, אך התנצר.
חבריו ונינה נהגו לקרוא לו "אלי" (חיבור של ראשי תיבות שמותיו הפרטיים).
כשנישאה לשטפנסקו היא לא הפסיקה את קשריה עם בארבו ובמהלך נישואים ארוכים אלה, 36 שנים, היו לה, לפי דבריה, פרשיות אהבים נוספות, אך הן לא גברו על נישואיה, הן היו, במילותיה: "יובלים המצטרפים לזרם המרכזי".
בעלה, המבוגר ממנה, היה סובלני כלפי מנהגה.
רבים ממאהביה, כמו ניקולאה ברבאן וניקיטה סטנסקו, היו אנשי ספרות, לכן כונתה "המפתה הגדולה של הספרות הרומנית".
קשר בולט היה לה עם הסופר מרין פרדה.
על הקשר עם פרדה דיווח לסקוריטטה חברו של פרדה, המשורר יון קאראיון.
קסיאן לא נפגעה אישית, רק זועזעה מרעידת האדמה בוורנצ'אה (1977), אך ידידים שלה, כולל ורוניקה פורומבקו ובעלה, נהרגו באירוע.
לאחר מותו של שטפנסקו ממחלת הסרטן, היא יצאה לארצות הברית כפרופסור אורח עם מלגת סורוס.
בגיל 73 התחתנה קסיאן עם האמריקאי מוריס אדוארדס (Maurice Edwards), המנהל האומנותי בדימוס של הפילהרמונית של ברוקלין.
אדוארדס היה מבוגר ממנה בשנתיים וגם עבורו היו אלה נישואים שלישיים.
נישואי הזוג נמשכו עד מות קסיאן.
אדוארדס עצמו מת בגיל 97 ממחלת הקורונה.
קסיאן הלכה לעולמה בגיל 89 ולפי רצונה נשרפה גופתה ואפרה נשלח לרומניה, להפקדה בקרמטוריום Cenusa בבוקרשט, שם נמצאים גם האפר של הוריה ואפרו של בעלה השני, שטפנסקו.
בספטמבר 2018, במוזיאון הלאומי של הספרות הרומנית, בבוקרשט הוצג לראשונה האירוע Am iubit iubirea (אהבתי את האהבה) על פי יצירתה של נינה קסיאן וראיונות איתה.
בסיום האירוע הצופים עוברים לגני המוזיאון, שם מוקרן הסרט התיעודי Distanța dintre mine și mine (המרחק שביני וביני) על חייה ויצירתה של נינה קסיאן.
האירוע, שזכה לביקוש רב ולאולמות מלאים, מוצג מאז שוב ושוב במשך שנים,
יצירתה של נינה קסיאן משתרעת על פני כמה תחומים, ספרות, תרגום, שירה, הלחנה, נגינה, ציור.
לפי המסופר היא התחילה ליצור בגיל צעיר מאוד, עוד בטרם הגיעה לגיל בית ספר יצרה שירה והלחינה ואלס.
במהלך חייה יצאו לאור יותר מחמישים ספרים פרי יצירתה, ברומנית ובאנגלית.
יצירות שלה תורגמו לשפות רבות, אנגלית, איטלקית, ספרדית ועוד.
חלק מהתרגומים לאנגלית בוצעו על ידי קסיאן עצמה.
השיר הראשון שלה, שפורסם ב-1945, נשא שם פרובוקטיבי: "הייתי משורר דקדנטי".
הפואמה הופיעה בכתב העת România Liberă (רומניה חופשית), תחת שם העט Maria Veniamin.
תחת אותו שם עט פרסמה גם תרגומים מהמשורר הבלגי Georges Rodenbach (ז'ורז' רודנבך).
היצירות הראשונות של קסיאן נעשו בתמיכתם של טודור ארגזי ושל יון בארבו.
הראשון הביע את דעתו, לאחר שקרא מחברת שירים שלה, שמדובר ללא ספק בכישרון פואטי.
על ספר השירים הראשון של קסיאן, La scara 1/1, הגיבו מבקרים קומוניסטים רשמיים "שנכתב בסגנון סוריאליסטי, יצירה קרובה מדי מבחינה סגנונית לטונים אוונגרדיים וצוהלת מדי", היצירה הוגדרה על ידם כדקדנטית וזכתה לביקורות שליליות של Traian Șelmaru (טראיאן שלמרו), מי שהיה מזכיר איגוד הסופרים הרומנים וחסיד הסגנון של ריאליזם סוציאליסטי.
שלמרו האשים את קסיאן ב"פורמליזם" בעיתון המפלגה הקומוניסטית,Scânteia לכן נאלצה לשנות את סגנונה, לכתוב בסגנון פרולטקולט, להשתמש בשפה פשוטה ולהימנע ממטאפורות, כדי להתאימו לדרישות השלטון.
חרף מאמציה היא נכשלה שוב כאשר לא תיארה את לנין כנדרש ופרצה שערורייה.
היא כתבה בשלב זה 4 ספרים, כולל Sufletul nostru (הנשמה שלנו), An viu, noua sute si saptesprezece (שנה חיה, 1917) ו-Tinerete (נעורים), שמאוחר יותר התכחשה להם מנקודת מבט אסתטית.
לאחר 1960 הצליחה להשתחרר מהדוגמה של המפלגה וזה בא לידי ביטוי ביצירותיה.
קסיאן היא דוגמה לקיומו של הזרם הסוריאליסטי בשירה הרומנית.
הביקורת מציינת את דמיונה העשיר ואת עומק יצירתה
רבות מיצירותיה של קסיאן נכתבו בשני מקומות הנופש הרומניים החביבים עליה, בסינאיה ובכפר הדייגים 2 Mai, הממוקם 5 קילומטרים מהגבול עם בולגריה.
בכפר הדייגים התארחה קרוב לשלושים שנה, תמיד באותו בית וכתבה על אותו שולחן או שכתבה על ברכיה בחוף.
קסיאן טענה במהלך חייה, שמעולם לא עזבה את רומניה, כי היא חיה בשפה הרומנית, השפה הרומנית היא מולדתה.
את הצהרותיה מחזק השיר הבא:
גם אם אקבר אי פעם
חרף דבקותה בשפה הרומנית, לאחר יציאתה לגולה האנגלו-סקסית, החלה ליצור בשפה האנגלית.
בתרגום יצירותיה לשפות אחרות יש קושי לבטא את משחקי המילים והמקצבים שלה.
ב-1990 התפרסם באנגלית הספר Life sentence, ספר שירים שתרגמה קסיאן בעצמה מרומנית לאנגלית.
ב-1998, בניויורק, התפרסמו מספר שירים שלה באנגלית, Take My Word for It!.
מרבית השירים חוברו על ידה באנגלית ומיעוטם תורגמו על ידה מרומנית.
חרף השימוש בשפה שאינה שפת האם שלה, קסיאן הפגינה גם בשירתה באנגלית איכויות ניכרות וב-2014, כשנבחרו 50 שירי האהבה היפים ביותר, שנכתבו בחמישים השנים האחרונות באנגלית, נכלל ברשימה אחד משיריה, Lady of Miracles/Donna miraculata.
במהלך חייה בניו יורק כתבה קסיאן ופרסמה שישה ספרים באנגלית.
את הספר Continuum הקדישה לבעלה, מוריס אדוארדס.
limba spargă ותרגומים לשפות אחרות
קסיאן ניסתה להרחיב את אופקיה מעבר לגבולות השפה הרומנית ולשם כך המציאה שפה פואטית, limba spargă, שפה דומה לרומנית, אבל, בהיותה שפה פרטית, מאפשרת למשוררת המצאת מילים לפי צורכי חיבור השירים.
קסיאן כתבה שירים בשפה זו, אך לא הצליחה לפרסם אותם.
קדם לקסיאן וירג'יל תאודורסקו, משורר רומני סוריאליסטי, שכתב שירים בשפה הלאופרדית, שפה שהמציא בעצמו.
בשלהי חייה, ב-2013, הופיעה באיטליה אסופה של שיריה, שכללה שירים ברומנית, שירים באנגלית ושירים בשפת spargă.
השירים תורגמו לאיטלקית על ידי אניטה נאטאסקיה ברנכיה ואוטביו פאטיקה.
את יצירתה Femeia miracol תרגם לשוודית דן שפרן והיא הופיעה בהוצאת Ellerströms.
קסיאן פנתה לספרות הילדים, שם היה לה חופש רב יותר במשחקי מילים ופנטזיות לשוניות.
לאחר מות סטלין ותחילת הדה-סטליניזציה כתבה ספר אחר ספר.
יצירותיה של קסיאן לילדים זכו לפופולריות רבה, הן בגלל הפנטזיה, הן בגלל החרוזים המתנגנים ולעיתים מפתיעים והן בגלל הסגנון הקליל, ההומוריסטי.
כעבור יותר ממחצית המאה, במאה העשרים ואחת, מחדשים ברומניה את הדפסת הספרות שלה לילדים עם איורים של אמנים מהשורה הראשונה.
אחד מספרי הילדים המפורסמים והאהובים של קסיאן הוא Povestea a doi pui de tigru, numiţi Ninigra şi Aligru "סיפורם של שני גורי נמרים הקרויים ניניגרה ואליגרו".
היא סיפרה שאת שמות גורי הנמרים פיתחה משמה, נינה, ומשם החיבה של בעלה, אלי.
קסיאן שלטה היטב בשפות רבות.
אביה, מתרגם מוכר, הנחיל לה את הגרמנית והצרפתית, בשכונה בבראשוב, תרגלה עם ילדי המקום גרמנית והונגרית.
הקומוניזם שלה הוביל אותה לרוסית.
את הקריירה כמתרגמת התחילה ב-1944, בכתב העת Ecoul (ההד) עם תרגומים מז'ורז' רודנבך וקריסטיאן מורגנשטרן.
תרגומיה הופיעו תחת שמות עט שונים: Maria Veniamin (מריה וניאמין), Ana Varga (אנה ורגה), Nic (ניק), Hortensia (הורטנסיה) ועוד.
קסיאן תרגמה בהצלחה מסרגיי מיכאלקוב, ולדימיר מאיאקובסקי, מיכאיל איסאקובסקי, אגניה ברטו, קורניי צ'וקובסקי, מוליאר, מרגריטה אליגר, גילביק אז'ן, איציק מאנגר, שקספיר, ברטולד ברכט, יאניס ריטסוס, פאול צ'לאן ועוד.
וכן גאורג ביכנר והיינריך היינה.
חלק מספרי הילדים שכתבה קסיאן עובדו על ידה להמחזה בתיאטרון בובות.
היא גם הלחינה את המוזיקה המלווה מחזות אלה.
בין המחזות הפופולריים ביותר היו ועדיין מוצגים:
בין השנים 1955–1957 הפסיקה לכתוב והחלה לחבר יצירות מוזיקליות.
בתחום זה, טענה, לא יוכלו להאשימה ברמיזות בלתי תקינות פוליטית.
בתחום המוזיקה תרומתה הייתה מגוונת, הלחנה, לבריות, מוזיקת רקע להצגות הילדים ונגינה.
בסוף אוקטובר 2019, בניו-יורק, הופק אירוע מוזיקלי על בסיס יצירותיה המוזיקליות של נינה קסיאן.
ניגנה הפסנתרנית הרומניה הצעירה סינזאנה מירצ'אה.
בשנת 1985 הוזמנה לארצות הברית, במסגרת תוכנית פולברייט, להנחות קורס של כתיבה יוצרת באוניברסיטת ניו יורק.
באותו קיץ נעצר מהנדס בנין רומני זקן מגאלאץ בשם גאורגה אורסו ונחקר על ידי הסקוריטטה.
לאחר חודש במעצר ובחקירה נפטר אורסו, אך במשרדו נמצא יומן שבו כתב בצורה חופשית וגם הזכיר בו שיחות עם ידידיו.
קסיאן, אחת מידידותיו, הבינה את העתיד לקרות ולא חזרה יותר לרומניה.
לאחר מכן השלטונות החרימו את ביתה וסילקו את ספריה מהחנויות ומהספריות עד לנפילת ניקולאה צ'אושסקו במהפכה הרומנית של 1989.
בשנותיה האחרונות קסיאן חיה בניו יורק, באי רוזוולט וכתבה את זיכרונותיה.
היא נפטרה בניו יורק ב-14 באפריל 2014.
ב-1991, לאחר המהפכה הרומנית, הגיעה קסיאן לביקורים ברומניה.
היא שקלה את רעיון שובה לרומניה ובדקה את האפשרויות לקבל בחזרה את דירתה ואת תוכן דירתה, שהוחרמו בתקופת השלטון הקומוניסטי.
היא הצליחה לאתר את הפסנתר וכמה ספרים לא חשובים, כל היתר אבד.
בעניין דירתה, שנמסרה לאחרים, אמר לה בהיתממות קרין הלאיקה, ראש עיריית בוקרשט: "חשבנו שכבר אינך בחיים".
היא ביקשה שיקצו לה את דירתה של בת דודתה, הסופרת סנדה רדיאן (Sanda Radian), שנפטרה, אך סגן ראש העיר העדיף להקצות את הדירה לעצמו.
קסיאן המשיכה לבקר ברומניה כתריסר פעמים, אך לא חזרה אליה.
לביקורים נוספים הגיעה, לאחר נישואיה לאדוארדס, עם בעלה האמריקאי.
הביקורים נועדו גם להשקת 3 ספרי הזכרונות שלה - הזיכרון כנדוניה.
כפי שציינה בעצמה באחד הראיונות, "שבתי כמה פעמים, אך הישארותי הייתה בלתי אפשרית".
בשנת 1984 ביקרה קסיאן בישראל.
ביקור נוסף ערכה ב-1991, כשהשתתפה בפסטיבל המשוררים במשכנות שאננים, בירושלים.
המשוררת פועה שלו-תורן תרגמה לעברית, מהשפה האנגלית, חלק משירי קסיאן.
שיר של קסיאן נכלל גם בקובץ "בסימן כוכב", אוסף של מאה שירים של משוררים יהודים מכל העולם.
ב-1969 הוענק לקסיאן פרס איגוד הסופרים הרומנים.
בגאלאץ, עיר הולדתה, קרוי על שמה רחוב.
בשנת 2020 הופקה האנתולוגיה Nina Cassian – O mie de poeme (נינה קסיאן - אלף שירים) עם מיטב יצירתה השירית.
לרגל מלאות מאה שנה להולדתה של קסיאן נערכים אירועים שונים לזכרה, ברומניה ובארצות נוספות.
אירוע באולם הקריאה של הפקולטה לספרות באוניברסיטת בוקרשט, אירוע נוסף נערך בספריית הפקולטה לספרות.