tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אם הקוראים אוהבים אותך, אתה טוב".
מעל 225 מיליון עותקים שנמכרו מספריו מצביעים על האהדה לה זכה מקהל הקוראים.
ספריו של ספיליין תורגמו לעברית בהוצאות רמדור, הספרייה הלבנה וספרית מסתורין בהוצאת מ.
הוצאות אלו תיעתקו את שמו "ספילאני" כאילו השם הוא איטלקי, ואילו הוא שם אירי, והגייתו "סְפִּילֵיין".
זריחת הדמים (Bloody Sunrise), הוצאת רמדור
שלטון האקדחים (Day of the Guns), הוצאת רמדור
הציפייה הממושכת (The Long Wait), הוצאת מעיינות.
מאוחר יותר יצא בשם "הכפיל", בהוצאת הספרייה הלבנה
הקרב לאור היום, בהוצאת ספרים עממית של חיים בן דב
שתי פנים למוות (The Twisted Thing), בהוצאת ש.
מאוחר יותר יצא תחת השם "המוח המעוות", בהוצאת רמדור, ובשמו המקורי, שתי פנים למוות, בהוצאת טופז
מרחץ הדמים (The Big Kill), בהוצאת מיקי ספילאני בהפצת שילה, ובאותו שם בהוצאת ספרים עממית של חיים בן דב
המוות: הצגת בכורה (The Deep), בהוצאת ש.
הנחש (The Snake), בהוצאת רמדור
המוות הוא ירוק (One Lonely Night), בהוצאת הספרייה הלבנה, ומאוחר יותר בהוצאת טופז
סוחרי המוות (The Death Dealers), בהוצאת הספרייה הלבנה, ומאוחר יותר בהוצאת טופז
נשקני, מוות (Kiss Me Deadly), בהוצאת הספרייה הלבנה
נקמת המטורף, בהוצאת ספרים עממית של חיים בן דב
רצח היפהפייה, בהוצאת הספרים העממית של חיים בן דב
מיכאל (מיקי) לאון (נולד ב-20 בספטמבר 1973) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ישראלי.
זוכה "מלגת קרן" לשנת 2001 ו"פרס השחקן המצטיין" לשנת 2003 בפרויקט משותף של "קמרה אובסקורה" ו"ניסן נתיב".
לאון נולד בבת ים וגדל בחיפה למד בפנימייה הצבאית של בית הספר הראלי בחיפה.
שירת בצבא בשמשון ולאחר שחרורו עבד כברמן, מתקין כבלים וקצין ביטחון במלון באילת.
בשנת 2002 הצטרף לאון לתיאטרון גשר ושיחק במחזות: "שאריות של אהבה", "העבד", "שושה", "כולם רוצים להוליווד", "מדיאה", "איש הכריות", "שיחות לילה", "גן הדובדבנים", "הלילה השנים עשר", "הבן הבכור", "רומן בעבודה", "הרפר ריגן", "פרימדונה", "אותלו", "במנהרה", "אורסטיאה", "רווקים ורווקות","השחף" ו"בכל שעה עגולה".
בשנת 2003 שיחק בסרטו של הבמאי דובר קוסאשווילי "מתנה משמיים".
בשנת 2004 שיחק בסדרת הדרמה של HOT "מיכאלה" לצד אלברט אילוז וטלי שרון.
בשנת 2006 שיחק בסרט הדרמה של אורי ברבש "מלח הארץ", בסרטו של ארז לאופר "דילמת הדריין" שם גילם את זאב שינד, בסרטו של אבידע ליבני "הימנית האחרונה של מקס בר" בתפקיד המרכזי של מקס בר, בסרטו של דן וולמן "ידיים קשורות" שם שיחק לצד גילה אלמגור ועידו תדמור.
בנוסף, שיחק תפקיד אורח בעונה הראשונה של "פרשת השבוע" ב-HOT.
בשנת 2007 שיחק בסרט "מתוק ומר" בבימויו של דורון בנבנישתי, וכן שיחק תפקיד אורח בסאטירה "הישראלים" בכיכובם של שלישיית מה קשור.
בשנת 2008 שיחק בסרט המלחמה "בית אבי" בתפקיד מינץ.
לצורך תפקיד זה למד לאון מספר חודשים יידיש.
דיבב בסרט האנימציה של ארי פולמן "ואלס עם באשיר", אשר זכה בפרס אופיר לסרט העלילתי הטוב ביותר ובפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר, וכן היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
בטלוויזיה, שיחק בסדרת המתח לנוער "דאוס", ששודרה בערוץ הילדים למנויי Yes, שם גילם את נמרוד.
גילם את גולומב בסרט ההוליוודי "אדם בן כלב" בבימויו של פול שרדר.
שיחק באחד מהפרקים של קומדיית המצבים המצליחה של ערוץ 2 "החיים זה לא הכל" לצד אבי קושניר וענת וקסמן.
בשנת 2009 שיחק בקומדיה, הספין אוף של הפיג'מות - "מנדלבאום בלש פרטי" בתפקיד שלמה, "מעורב ירושלמי" בתפקיד מורה למשחק.
בשנת 2010 החל לשחק בסדרת הדרמה "חטופים", בתפקיד יעקב (יקי) זך.
באותה השנה שיחק בסדרת הטלוויזיה "חיים אחרים", בתפקיד שמואל אבידן, גורו וכוריאוגרף לריקוד.
בשנת 2012 שיחק בסדרת הדרמה "אלנבי", המשודרת בערוץ 10, בסדרת הנוער הפופולרית "גאליס" ובסרט נוסף של דובר קוסאשווילי, "רווקה פלוס".
בשנת 2013 השתתף בסדרת הטלוויזיה "בני ערובה" וגילם את אלכס, שכיר חרב חמום מוח הנמנה עם חוליית החוטפים.
בשנת 2014 שיחק בסרט "טוביאנסקי" בבימויו של ריקי שלח.
בשנת 2015 שיחק בסדרת המתח "כפולים" וגילם את דמותו של איתן קופל, סוכן המוסד לשעבר וראש צוות החקירה מטעם שירות הביטחון הכללי החוקר מספר אזרחים ישראלים על מעורבותם בפרשיית ריגול בינלאומית.
באותה שנה שיחק בסרט "ארץ פצועה".
בשנת 2016 החל לשחק בסדרות הטלוויזיה "תאג"ד", "מטומטמת","אורי ואלה", ובעונה השנייה של "בני ערובה".
בשנת 2017 שיחק בסרטו של אריק רוטשטיין "אנטנה".
בשנת 2018 גילם סוכן מוסד בסרט המלאך של נטפליקס.
באותה שנה חזר לשחק ב"כפולים" בעונתה השנייה,
בשנת 2019 שיחק בסדרת הנוער "נעלמים" בתפקיד גדעון.
באותה שנה שיחק בתפקיד הראשי בסרטו של דוד קריינר "הסוסיתא של הרצל".
בשנת 2021 גילם בסדרת הטלוויזיה "מותק בול באמצע" את מיקי בר נתן, מנכ"ל תשלובת המזון "Best".
באותה שנה שיחק בסרט "הלילה הארוך ביותר".
בשנת 2022 חזר לשחק ב"כפולים" בעונתה השלישית.
בשנת 2025 השתתף בסדרה "אור ראשון" על טבח השבעה באוקטובר, בתפקיד אוהד יהלומי ובסרט "חשבונות שמיים".
בשנת 2007 דיבב את ג'קסון ב"כוורת בסרט", עשה קולות רקע ב"מדגסקר 2", דיבב את ג'ק רוסו ואת אלכס רובר בסרט "האי של נים", ועשה דמויות משניות בסרט "טרמפ לירח".
בשנת 2009 דיבב את צ'יף יוניקורן ב"ארתור: נקמתו של מלתזאר" ועשה קולות רקע לסרט "מפלצות נגד חייזרים".
בשנת 2011 דיבב בסרט "רנגו" ציפור פצועה וג'דייה.
בשנת 2019 דיבב את דמותו של באטמן בסרט "סרט לגו 2: החלק השני".
סיים במקום שישי באליפות העולם בשחייה ובמקום רביעי באליפות אירופה בשחייה (בריכה של 25 מטר) במשחה ל-50 מטר חזה.
מלול נולד וגדל בראשון לציון.
הוא החל לשחות בגיל 6 בקבוצת השחייה של מכבי ראשון לציון ושחה בקבוצת השחייה של מכבי קריית ביאליק.
לאחר מכן העתיק את מגוריו לארצות הברית שם המשיך לשחות וללמוד במכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה באטלנטה.
לאחר מכן התחיל לעבוד בהום דיפוט והתחיל בפיתוח אפליקציות.
כיום הוא יזם ובעלים שותף במספר חברות הזנק.
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בגלאזגו, סקוטלנד בשנת 2003 סיים מלול במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 29.23 שניות, במקום 19 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:10.04 דקות ובמקום 32 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:07.26 דקות.
בתחרויות השחייה של המכביה ה-17 שנערכו בווינגייט ביולי 2005 זכה מלול במדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי וסיים במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.60 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 24.34 שניות ובמשחה ל-100 מטר חזה הוא פסל.
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בטריאסטה, איטליה בדצמבר 2005 סיים מלול במקום 12 במשחה ל-50 מטר חזה בשיאי אישי של 27.50 שניות.
בנוסף, הוא סיים במקום 33 במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי של 1:01.63 דקות ובמקום 55 במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי נוסף של 51.95 שניות.
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2006 סיים מלול במקום 14 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.38 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא ישראלי חדש של 28.23 שניות.
בנוסף, הוא סיים במקום 55 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.44 דקות.
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בהלסינקי, פינלנד בדצמבר אותה שנה סיים מלול במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 27.25 שניות, שתי מאיות השנייה איטי ממדליית ארד.
בנוסף, הוא סיים במקום 40 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.68 דקות.
באליפות העולם שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 סיים מלול במקום שישי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.19 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא ישראלי חדש של 27.92 שניות ובשלב חצי הגמר תוצאה של 28.09 שניות, היה זה הישג שיא לשחיין ישראלי באליפות העולם.
נוסף לכך, הוא סיים במקום 47 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.72 דקות ובמקום 18 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, ביחד עם אהוד סגל, גיא ברנע ושי לבנת בתוצאה של 3:42.96 דקות.
באוניברסיאדה שנערכה בבנגקוק, תאילנד באוגוסט אותה שנה סיים מלול במקום שביעי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.28 שניות.
באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה בדברצן, הונגריה בדצמבר אותה שנה סיים מלול במקום שביעי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 27.28 שניות.
בנוסף הוא סיים במקום שמיני במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב ביחד עם ברנע, סגל ולבנת בתוצאה של 1:37.18 דקות.
באליפות אירופה שנערכה באיינדהובן, הולנד במרץ 2008 סיים מלול במקום שמיני במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.48 שניות.
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה ברייקה, קרואטיה בדצמבר אותה שנה סיים מלול במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 26.67 שניות, מאית השנייה איטי ממדליית ארד.
באוניברסיאדה שנערכה בבלגרד בתחילת יולי 2009 סיים מלול במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 27.57 שניות.
בשלב המוקדמות הוא קבע שיא ישראלי חדש של 27.27 שניות.
שבועיים לאחר מכן, באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה הוא סיים במקום 24 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 27.60 שניות.
שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה אף היא בווינגייט בחודש אוגוסט הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חזה בשיא ישראלי בינלאומי חדש של 27.45 שניות, לפני דני מלניק (28.73 שניות) ובמדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.76 דקות, אחרי תום בארי (1:02.61 דקות) ומלניק (1:02.75 דקות).
באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול טורקיה בדצמבר אותה שנה סיים מלול במקום שישי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 26.46 שניות.
בשלב חצי הגמר הוא קבע ישראלי חדש של 26.42 שניות.
בשנת 2007 נבחר מלול לספורטאי השנה של ישראל בצוותא עם שחר פאר על ידי עיתון מעריב.
מיכאל (מיקי) פדרמן (נולד ב-9 בספטמבר 1943) הוא איש עסקים ישראלי אשר מחזיק בחברת ההחזקות "מפעלי פדרמן", שמחזיקה בתורה בשליטה בחברת "מלונות דן" ובחברת "אלביט מערכות".
ביוני 2022 דירג אותו העיתון הכלכלי "TheMarker" במקום ה-13 ברשימת עשירי ישראל, עם הון של כ-5.9 מיליארד דולר (יחד עם שאר בני משפחתו).
פדרמן נולד בחיפה לבלה ויקותיאל (קסיל) פדרמן, אח לאירית פדרמן-לנדאו (אמה של השחקנית אלכסיה לנדאו ).
נשוי לליאורה, האחראית על העיצוב ברשת המלונות.
אב לדוד, לגידי, ולדניאל (שב-2011 נישא לשרונה פיק).
עם גיוסו לצה"ל התנדב לשרת בסיירת מטכ"ל.
לאחר טירונות צנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם ביחידה וכן הכשרה כמפקד כיתה בצוות עליו פיקד אהוד ברק.
הוא בעל תואר ראשון בכלכלה ומדע המדינה ותואר שני במנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית.
לאחר סיום לימודיו ב-1966 הצטרף לעסקי המשפחה.
אביו יקותיאל היה אחד מאנשי העסקים הפעילים בישראל, ובנוסף להחזקה ברשת "מלונות דן" (יחד עם אחיו שמואל פדרמן), הוא עסק גם בתחומי התעשייה, הנדל"ן, הטכנולוגיה והפיננסים.
בין השאר רכש את השליטה בבנק פויכטוונגר ובהמשך רכש גם את בנק המשכנתאות "אוניקו".
ב-1955 היה יקותיאל פדרמן גם שותף בגילוי הנפט בקידוח בחלץ.
תחילה נכנס מיקי פדרמן לעסקי הנדל"ן של המשפחה, בין השאר ניהל את בניית מגדלי פנורמה על רכס הכרמל בחיפה.
בשנת 1974 נגנב ממשרדו אוסף ציורים בשווי חצי מיליון ל"י.
בשנת 1975 מונה למנכ"ל רשת "מלונות דן", לאחר 4 וחצי שנים עזב את התפקיד וחזר אליו ב-1982.
בשנת 1990 מונה לנשיא התאחדות המלונות בישראל.
באותה שנה גם חשף העיתונאי יגאל לביב מהעיתון "חדשות" כי פדרמן חבר במועצת מנהלים של בנק שווייצרי קטן ושחברה שווייצרית מחזיקה במניות של קבוצת החברות של משפחתו.
פדרמן סירב לאשר אם הוא או משפחתו שולטים בבנק או בחברה זו ואם היא משמשת להם כמקלט מס.
במרץ 1992 רכשה משפחת פדרמן את חלקה של "תדיראן" בחברת "אל-אופ", תמורת כ-20 מיליון דולר.
המשפחה כבר החזיקה במחצית הבעלות כך שהיו בידיה 100% מהמניות.
פדרמן מונה ליושב ראש החברה.
משפחת פדרמן קיבלה 32.5% ממניות החברה הממוזגת.
פדרמן מונה ליושב ראש החברה הממוזגת.
בשנת 2004 רכש פדרמן עוד 20% ממניות "אלביט מערכות" שבהמשך רכשה את אלישרא ו"תדיראן קשר".
בנובמבר 2006 רכש מ"כור תעשיות" עוד 5.5% מהמניות.
לאחר מספר רכישות נוספות, כולל חברת תעש מערכות, הפכה "אלביט מערכות" לחברה הביטחונית הגדולה בישראל מבחינת הכנסות, הרווח ומספר העובדים.
במרץ 2022 הרוויח פדרמן יותר מחצי מיליארד דולר "על הנייר", תוך ימים ספורים, עקב עליית מחיר מניית אלביט בעקבות פריצת מלחמת רוסיה-אוקראינה.
בשנת 1996 העניקה לו האוניברסיטה העברית תואר דוקטור לשם כבוד.
בשנת 2005 הוענק לפדרמן פרס התעשייה בקטגוריית האלקטרוניקה.
מכהן כקונסול כבוד של חוף השנהב.
יו"ר מועצת המנהלים של אלביט מערכות
יו"ר מועצת המנהלים של רשת מלונות דן
יו"ר חבר הנאמנים של האוניברסיטה העברית
מיקי צ'ארלס מנטל היה שחקן בייסבול במייג'ור ליג האמריקאי בשנים 1951–1968. מנטל נחשב לאחד משחקני המייג'ור ליג הפופולריים ביותר בכל הזמנים.
מנטל שיחק לאורך כל הקריירה שלו בקבוצת הניו יורק יאנקיז וזכה עימה שבע פעמים בוורלד סיריס.
במהלך הקריירה שלו זכה בשנת 1956 בתואר הכתר המשולש (הוביל את הליגה בהום ראנס, נקודות וממוצע חבטות) וזכה שלוש פעמים בתואר ה-MVP של העונה הסדירה (1956, 1957 ו-1962).
כמו כן, לאורך הקריירה שלו השיג מנטל ממוצע חבטות של 0.298 ו-536 הום-ראנס.
מנטל מת בדאלאס שבטקסס ב-13 באוגוסט 1995.
מכלוף "מיקי" זוהר (נולד ב-28 במרץ 1980) הוא שר התרבות והספורט מטעם הליכוד ויו"ר עמית של הליכוד העולמי.
בעברו כיהן כחבר מועצה וסגן ראש עיריית קריית גת במשך שבע שנים.
מכלוף (מיקי) זוהר נולד בבאר שבע וגדל בקריית גת, לאלי, יליד מרוקו, ולדינה, ילידת תוניסיה.
נקרא מכלוף על שם סבו.
בהיותו בן חמש נהרג אביו בתאונת דרכים.
למד בבית הספר היסודי-דתי משואה בקריית גת, ובנעוריו גר באשקלון, שם למד בחטיבת הביניים ובתיכון אורט ישראל.
שירת בצה"ל כמפקד טירונים בבסיס ניצנים.
עסק שנים בתחום הנדל"ן, היה פעיל חברתי בקריית גת והקים את קבוצת הכדורסל המקומית.
בעל תואר ראשון במשפטים מהמרכז האקדמי למשפט ולעסקים ברמת-גן ותואר שני במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן.
בשנת 2008 נבחר למועצת העיר בקריית גת כשהוא עומד בראש רשימה עצמאית, ושימש יו"ר ועדת הביקורת של העירייה.
בשנים 2004–2014 שימש יו"ר קבוצת הכדורסל מכבי קריית גת שעלתה לליגת העל בעונת .
בשנת 2013 נבחר ליו"ר סניף הליכוד בעירו, ובשנת 2014 נבחר לחבר במזכירות הליכוד מטעם הדרום.
ניצח בפריימריז ב"ליכוד" לקראת הבחירות המוניציפליות (2013) בקריית גת.
הרשימה בראשותו קיבלה שני מנדטים במועצת העיר.
שימש סגן ראש עיריית קריית גת, יו"ר החברה הכלכלית והממונה על הספורט ודירקטור בחברת י.ש.
בבחירות המקדימות לכנסת ה-20 התמודד על תפקיד נציג מחוז הנגב, מקום 22 ברשימה, זכה בו ונכנס לכנסת.
נגדו התמודד אז מישל בוסקילה, לימים חבר הכנסת מטעם מפלגת תקווה חדשה.
ביולי 2015 מונה לרכז הקואליציה בוועדת הכספים וליו"ר ועדת המשנה לספורט של הכנסת.
ביולי 2016 מונה ליו"ר הוועדה המיוחדת לצדק חלוקתי ולשוויון חברתי.
ביולי 2017 קיבל הערה מוועדת האתיקה של הכנסת על ניגוד עניינים בכך שניהל דיונים על שכונת "כרמי גת" כיו"ר הוועדה המיוחדת לצדק חלוקתי ולשוויון חברתי, אף על פי שהוא ואשתו מחזיקים נכסים בשכונה.
הוועדה קבעה שעל זוהר להימנע מליזום ומלנהל ישיבות העוסקות בשכונה.
ח"כ זוהר כפר בטענות והבהיר כי הדיונים נערכו לבקשת עיריית קריית גת ונועדו לטפל בצרכיהם של קרוב ל-8,000 תושבי השכונה.
בינואר 2018 מונה ליו"ר ועדת הכנסת.
ב-2019 הוצב במקום ה-27 ברשימת הליכוד לכנסת העשרים ואחת.
עקב התפטרותו של פנחס עידן מהרשימה לפני הבחירות קודם למקום ה־26. זוהר נבחר לכנסת, ולבקשת ראש הממשלה, בנימין נתניהו, הוביל את חוק התפזרות הכנסת העשרים ואחת שאושר בסוף מאי 2019.
ב-2020 נבחר לכנסת העשרים ושלוש לאחר שהוצב במקום ה-28 ברשימת הליכוד, ומונה ליושב ראש הקואליציה.
במהלך כהונתו היו מספר עימותים ציבוריים בינו לבין חבריו לסיעה.
בסוף יולי 2020 החליט, בגיבוי ראש הממשלה נתניהו, להטיל עונשים על חברי כנסת ושרים בסיעה, שהפרו משמעת קואליציונית.
ב-2020 התמודד לראשות תנועת הליכוד העולמי וזכה במרבית הקולות בישראל, אך החליט שלא להתמודד מול יעקב חגואל שזכה למרבית הקולות בעולם.
השניים הגיעו להסכם שבמסגרתו מונה חגואל ליו"ר ההסתדרות הציונית העולמית.
בפועל, לאחר פשרה נוספת נבחר דני דנון ליו"ר הליכוד העולמי וזוהר מונה ליו"ר עמית של הליכוד העולמי.
בנובמבר 2020 נחקר זוהר על ידי משטרת ישראל בחשד של סחיטה באיומים של היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט בעקבות ראיון ברדיו ללא הפסקה.
במרץ 2021 החליטה הפרקליטות לסגור את התיק נגדו.
בבחירות המקדימות בליכוד באוגוסט 2022 נבחר זוהר למקום העשירי ברשימה.
לאחר הבחירות לכנסת מונה זוהר לשר התרבות והספורט והתפטר מהכנסת במסגרת "החוק הנורווגי".
עם כניסתו לתפקיד פעל זוהר לשלילת מימון מהסרט "שני ילדים ביום" משום שהוא "מוציא את דיבתה של ישראל".
בחודש אוקטובר 2023, עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל יזם מבחן תמיכה למוסדות התרבות והספורט שנועדו להחזרת הפסדים עצמיים ולתשלום משכורות לשכירים ולפרילנסרים איתם משרד התרבות והספורט עבד.
במסגרת מבחן התמיכה הוקצו כ-115 מיליון ש"ח, ואף מוסד לא נסגר או הוציא לחל"ת.
בנוסף יזם את תוכניות "בלב אחד" ו"משיב הרוח" שנועדו לתשלום לאמנים שהופיעו בפני חיילים ומפונים ונערכו דרכן למעלה מ-6,000 מופעים.
הוא הגדיל את קרן הסיוע לאמנים פי ארבעה, והגמיש את הקריטריונים על מנת לסייע לאמנים שנקלעו למצוקה כלכלית בעקבות המצב.
בינואר 2026 בוטלו בהחלטתו כ-60 פרסים שמוענקים מדי שנה בתחומי יצירה שונים, ממחול וספרות ועד מוזיקה ואומנות פלסטית.
השר זוהר נימק את הביטול בכך שהפרסים חולקו "תוך התעלמות ברורה מאמנים בעלי דעות שרוב העם מחזיק בהם".
איגודי התרבות שיגרו מכתב חריף לזוהר בו דחו את הטענות וציינו כי "לאורך השנים זכו בפרסי היצירה יוצרים ויוצרות מכל קצוות הקשת התרבותית, החברתית והאידיאולוגית של החברה הישראלית".
הם הזהירו כי "המהלך פוגע לא רק ביוצרים עצמם אלא במערכת התרבות כולה".
זוהר הגיש תביעת לשון הרע על סך 140 אלף ש"ח נגד עמותת "חוזה חדש" המפעילה את תנועת המחאה 'קריים מיניסטר' עקב פרסום בו נאמר כי "מיקי זוהר הוא חייל בכיר בארגון הפשע של נתניהו שלא מפסיק להסית ולשקר".
לאחר שהתביעה עברה שלוש ערכאות היא נדחתה בבית המשפט העליון, מבלי להשית הוצאות על זוהר.
באפריל 2016 יזם זוהר תיקון לתקנות הרעש של המשרד להגנת הסביבה, לפיהן ליל מימונה וליל ל"ג בעומר יוחרגו מ"חוק הרעש" ובלילות אלה ניתן יהיה להפעיל מוזיקה ולחגוג גם אחרי השעה אחת עשרה בלילה.
בעקבות היוזמה, אבי גבאי, השר להגנת הסביבה, שינה את התקנות בהתאם להצעתו של זוהר.
בנובמבר 2015 יזם חוק שמביא להטבות מס ביישובי הפריפריה, הטבות שממשיכות עד היום בכ-400 יישובים ונועדו למשוך תושבים לאזורים המרוחקים והמוחלשים.
ביוני 2018 אושרה הצעת חוק של זוהר ועליזה לביא לפיה כל עובד יוכל לסרב לעבוד בשבת ללא צורך בהצהרה כי הוא דתי וללא חשש פיטורים.
על פי החוק, מעסיק אינו רשאי לסרב לקבל לעבודה עובד המצהיר כי הוא שומר שבת ואינו רשאי לכפות על העובד לעבוד ביום המנוחה השבועי שלו.
זוהר מתנגד למדינה פלסטינית ותומך בסיפוח יהודה ושומרון למדינת ישראל.
לשיטתו הפלסטינים צריכים להיות בעלי זכויות מלאות מלבד הזכות לבחור לכנסת חוץ ממי שמשרת בצבא או שירות לאומי ואזרחי.
בראיון שנתן עם כניסתו לתפקיד שר התרבות והספורט אמר כי הוא מאמין בחופש ביטוי מלא בעולם התרבות והאמנות, והוא לא יגביל חופש אמנותי מלבד במקרים בהם מזוהה הסתה כנגד חיילי צה"ל ללא שבוצע תחקיר רשמי בנושא, ואז יישלל מימון המדינה מיוצרי הסרט.
בראיון שהעניק לירון דקל אמר זוהר: "אדם חכם לימד אותי שיש את שלושת הכ"פים: כוח, כבוד וכסף.
בדרך כלל, אדם לא יצליח להשיג את כל השלושה.
לכן אני, מבין שלושת הכ"פים, בעיקר עובד על הכ"ף של הכוח, ומקווה מאוד שבסוף היא גם תקנה לי את הכ"ף של הכבוד".
לאחר פרסום הראיון הסביר זוהר כי דבריו הוצאו מהקשרם שכן הגיע לעשייה ציבורית לאחר שוויתר על עסקיו מתוך רצון לעבוד למען הציבור ולזכות בהערכתו.
באוקטובר 2020 הודיע זוהר כי הוא מקבל את הביקורות ומשנה את גישתו באופן מוחלט ואמר בישיבת הסיעה: "קיבלתי החלטה עם עצמי לשנות גישה.
בהרבה מקרים זה קשה, כשאני רואה איך מנסים לרמוס אותנו ומתפוצץ.
אני הולך באופן אישי לשנות את השיח".
בראיון במרץ 2023, חודשיים לאחר כניסתו למשרד התרבות והספורט, התייחס זוהר לראיון הישן ולשינוי שעשה ואמר כי החליף את שלושת הכ"פים שלו בכדורגל, כדורסל וכדורעף.
זוהר נשוי לימית, מתווכת דירות, ואב לארבעה ילדים.
בנו, אליאב, זמר-יוצר, זכה בעונה התשיעית של תוכנית המציאות "הכוכב הבא" ובתו, הילי, השתתפה בעונה השלישית של "סליחה על השאלה ילדים" בפרק "ילדים של מפורסמים" שמשודרת בכאן חינוכית.
בשנת 2022 השתתף יחד עם אשתו בתוכנית הריאליטי "המטבח המנצח" ששודרה בערוץ קשת 12.
מיכאל (מיקי) סירושטיין (באוקראינית: Майкл Сіроштейн; נולד ב-25 באפריל 1989) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדות הקשר האחורי והבלם.
סירושטיין נולד באוקראינה הסובייטית שבברית המועצות לשעבר, ובגיל שנה עלה לישראל, הוריו התגרשו לאחר כשלוש שנים, ואביו ירד לאוסטרליה.
סירושטיין החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הפועל רעננה.
ב-1 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, במשחק מול הפועל עכו במסגרת גביע הטוטו, אשר הסתיים בתיקו 1–1. עד סיום העונה הוא הספיק לרשום עוד הופעה במפעל, אך לא זכה לדקות משחק בליגה.
לאחר שרעננה נשרה בתום העונה לליגה הלאומית קיבל את ההזדמנות בהרכב הקבוצה.
ב-13 באוגוסט 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0–1 על הפועל הרצליה.
ב-18 במרץ 2011 עלה כמחליף בדקה ה-22 והבקיע צמד שהוביל לניצחון 2–1 נגד מכבי באר שבע.
בספטמבר חתם במועדון ספורט אשדוד מליגת העל.
ב-22 בספטמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 0–1 על מכבי חיפה.
ב-13 באפריל 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בניצחון 0–1 על הפועל חיפה.
ב-12 ביולי 2016 חתם לשנתיים בבני יהודה תל אביב אולם שוחרר כעבור כחודש לאחר שרשם שתי הופעות בגביע הטוטו והופעה אחת בליגת העל.
אשדוד וחתם על חוזה עד תום העונה.
ב-15 ביוני 2017 חתם לעונה אחת בבית"ר ירושלים עם אופציה לעונה נוספת.
ב-20 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–4 לבוטב פלובדיב במסגרת השלב השני של מוקדמות הליגה האירופית.
את שערו הראשון במדי בית"ר ירושלים כבש ב-24 בדצמבר 2017, בניצחון 1–3 על מ.ס.
ב-3 ביולי 2019 עזב כשחקן חופשי וחתם לעונה וחצי בסופאן בורי מליגת העל התאילנדית תמורת 300 אלף דולר לעונה.
ב-7 ביולי 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 0–0 עם האלופה בורירם יונייטד.
ב-18 באוגוסט 2019 כבש את שער הבכורה שלו, בהפסד קבוצתו 1–3.
ב-13 בינואר 2020 חתם בהפועל חיפה עד לסוף העונה.
ב-10 בפברואר 2022 חזר לבני יהודה תל אביב מהליגה הלאומית.
ב-15 ביולי 2025 הודיע על פרישה מכדורגל.
מיכאל (מיקי) יוסף (נולד ב-31 במאי 1970) הוא במאי, שחקן, תסריטאי ומפיק ישראלי.
יוסף נולד וגדל בעיר חיפה, התחנך בתיכון ליאו באק ושירת כלוחם בצה"ל.
לאחר שחרורו, למד בבית הספר לאומנויות הבמה בית צבי ושיחק במספר תיאטראות בארץ.
בשנת 1998 החל לשמש מפיק ובמאי באולפני מימד בבעלותו של מוטי רייף, כיהן כראש תחום אירועים בחברת אורפן.
לאחר מספר שנים, הקים את חברת "בית תוכן", אשר מתמחה ביצירת עולמות תוכן ללקוחותיה, ופועלת בארבעה תחומים עיקריים: טלוויזיה ומדיה, מרכזי מבקרים ומוזיאונים, בימוי מופעים, אירועים ותיאטרון, ויזמות.
יוסף הוא הבעלים והמנהל אקדמי של קורס הפקת אירועים במכללה העסקית של לשכת המסחר תל אביב והמרכז.
חבר איגוד במאי הקולנוע והטלוויזיה.
יוסף היה אמון על הדרכת השחקנים בסרט עג'מי, אשר יצא לאקרנים בשנת 2009. הסרט זכה ב-5 פרסי אופיר, ביניהם בפרס הסרט הטוב ביותר והיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
בשנת 2018 יצר, ביים וכתב את הסדרה "האוצר שלנו".
בשנת 2020 יצר את הסדרה "בדרך להופעה עוצרים ב...", בהובלת גיא זו-ארץ, עבור רשת 13. בשנת 2023 יצאה לאור הסדרה "דרימארס" אותה יצר יחד עם שולי שיינדל בהוט, ונמכרה בהמשך למספר מדינות.
ביים את הסדרות "רעות תחת אש" ו-"ציון 100", ואת משדר "40 שנה לבה"ד 1" עבור הערוץ הראשון.
ביים עבור רשת את משדר וראייטי (2005), ספיישל יום העצמאות (2007) ואנשי השנה בכדורגל (2008).
ביים את פרס ספיר למפעל הפיס עבור ערוץ 10. לערוץ הופ!
ביים את הסדרה "שירה מקושקשת" ולערוץ בייבי ביים את הסדרות "בים ובם", "קני וגורית", ו-"אנריקה החתול".
בנוסף, ביים מספר סדרות בטלוויזיה החינוכית כגון העיפרון הכי מחודד, צעירי תל אביב ועוד.
כמו כן, ביים פרויקטים ל-VOD כגון, לרקוד עם אלון דה-לוקו, תוכנית ללימודי סריגה, לימודי גיטרה עם דני רובס, לימוד קומיקס עם אורי פינק ועוד.
יוסף יצר מספר מרכזי מבקרים, וביניהם: מדעברא קדברא - מוזיאון המדע בחיפה, ארגון מהסרטים - סינמה סיטי, מרכז המבקרים נייר חדרה, מגדל המים בעיר כפר סבא, שדרוג עיר המלכים והמיצג המרכזי במוזיאון הרעות.
בנוסף, הגה את התוכן לפרויקט הבנייה הירוקה של חנן מור.
שרים, זוכרים ומספרים - 2020
מופעי כפר האירוויזיון - 2019
חידון התנ"ך למבוגרים - 2020
העצרת לזכר יוסף טרומפלדור - 2019
כנס הניידות של ממשלת ישראל ומשרד התחבורה - 2016 - 2017
הענקת אות המערכה לשירות ברצועת הביטחון - 2021
יום הסטודנט אוניברסיטת תל אביב - 2021
טקס הוקרה לאנשי מערכת הבריאות על המאבק בקורונה - 2021
האוצר הנעלם, מיני ישראל - 2013
כנס בינלאומי בית איזי שפירא - 2011
סתיו תיאטרוני, עיריית תל אביב - 1999
תיאטרון צוותא / הקיבוץ - "התחזית למחר"
תיאטרון הנפש - "אוהד שרוף"
תיאטרון הקיבוץ - " גלים קצרים"
בית צבי - "שחק אותה סם", "יהוא", "אחד פלוס אחת", "פאנק רוק"
פסטיבל בת ים לתיאטרון רחוב
2000 - תיאטרונטו - ההצגה "חבר", ציון לשבח
2000 - פרויקט נתן החכם – חתן פרס אונסק"ו
2011 - המופע STREET פסטיבל בת-ים הבינלאומי לתיאטרון רחוב, ציון לשבח
2021 - מקום ראשון בפרס ה-Booster למהלכי דיגיטל
יוסף היה נשוי לשחקנית והמדבבת יעל עמית, ולהם שני ילדים, תמר עמית יוסף ואבינועם עמית יוסף.
להילה הרסון, להם בת - נעה יוסף ונשוי ליערה ייגר
מיכאל (מיקי) כהן (23 ביוני 1930 – 2 באפריל 2025) היה תעשיין ופעיל חברתי ישראלי.
כהן הוא דור חמישי בארץ מצד אימו יהודית, נצר למשפחת שלוש שעלתה לארץ ישראל ממרוקו בשנת 1840 והתיישבה ביפו.
אב סבו, אהרון שלוש, רכש את האדמות שלימים הוקמו עליהן מספר שכונות עבריות ובמרכזן, שכונת נווה צדק.
לסבו מצד אביו, אדולף, הייתה חנות פרוות בגליציה, דרום מזרח גרמניה, לימים עברה המשפחה לברלין.
אביו, היינריך כהן, נפצע כאשר שירת בצבא הגרמני במלחמת העולם הראשונה, כקצין תצפית תותחים וזכה באות הצטיינות.
עלה מגרמניה ב-1923 ושינה את שמו לחירם.
ב-1936/7 הקים ביחד עם עוד שני שותפים בתל אביב את כלבו "חפציבה", הכלבו הראשון בארץ, אחר-כך פתחו סניפים בחיפה ובירושלים.
מיכאל כהן נולד בתל אביב וגדל ברמת גן, למד בתיכון "אהל שם", רמת גן, לו אח ואחות.
בשנת 1946 שיחק בסרט הקולנוע "בית אבי", בבימויים של ג'וזף קרומגולד והרברט קליין.
הסרט מלווה קבוצה של מעפילים, משארית הפליטה המגיעה לחופי א"י באישון לילה.
כהן גילם אח דמותו של האח הבוגר של גיבור הסרט (רוני כהן), שאיבד כל קשר עם משפחתו בשואה.
הסרט מנציח את העלאת 11 היישובים במוצאי יום הכיפורים 1946, כאשר הסרט מלווה את העלייה על הקרקע של קיבוץ נירים (באותם ימים: דנגור).
מיכאל כהן חויל בחודש פברואר 1948 ונשלח לקבוצת שילר במסגרת ההכשרה המגויסת של הפלמ"ח, שהייתה הגרעין להקמתו של גדוד 7; במלחמת העצמאות שירת בחטיבת "הנגב – פלמ"ח".
במבצע חורב היה מפקד מחלקה, סיים את שירותו בדרגת סרן.
שירת במסגרת המילואים החל מ-1956 כקצין מודיעין חטיבתי בשריון (עד וכולל יום כיפורים) ואחר-כך באמ"ן מחקר וסיים את שירות המילואים כרב-סרן ב-1980.
לאחר שמיכאל כהן ורעייתו לימים תמר קרישבסקי השתחררו מצה"ל בתום מלחמת העצמאות, הם היו ממקימי קיבוץ רעים בעוטף עזה (בין בארי לנירים), בנגב המערבי באוקטובר 1949, במסגרת הכשרת הצופים ו'.
ביוני 1950 התחתנו ובשלהי אותה שנה עזבו את הקיבוץ.
בעת שהותו בקיבוץ, היה מזכיר הפנים הראשון וגם המא"ז (מפקד המקום במסגרת צבא הקבע).
בוגר לימודי הנדסת מכונות באוניברסיטת דרום קליפורניה (1954-1951).
שימש כמהנדס ארצי למיכון חקלאי במשרד החקלאות (1955-54), במסגרת זו ריכז קליטת 60,000 חוטרי התמרים שהוברחו מעיראק וריכז את המלחמה בארבה שתקף את דרום המדינה בשנת 1955.
אחר-כך עבד במשך שנה אחת כמהנדס התחזוקה של לפידות-מצדה חיפושי נפט (1956).
היה מהנדס מפעל "קרגל" בבני ברק (מפעל אריזות הקרטון הראשון בישראל) וממקימי המפעל בלוד.
בשנים 1957 – 1963 שימש בתפקיד מנהל המפעל בלוד.
לאחר מכן, עבר לחברת "כור" ושימש כסמנכ"ל השיווק הראשון של "תדיראן" (1966-1963)
ב-1966 הקים, במסגרת חברת "כור", את "מיכלי כרמל" (מפעל אריזות הקרטון השני בישראל) וניהל אותו עד שנת 1973.
ב-1974–1980 הקים וניהל, באזור התעשייה ראשון לציון, את חברת "דויטש תעשיות אלקטרומכניות", מפעל בבעלות אמריקאית, שייצר רכיבים למטוס הלביא המיועד.
כיהן כמנכ"ל חברת "מספנות ישראל" (1981 – 1986), חברה ממשלתית שעיסוקה בשיפוץ כלי שיט צבאיים ואזרחיים.
הוא החליף בתפקיד את ישראל ליברטובסקי, מקים המספנות ומנהלן, לאחר שממשלת ישראל החליטה להפריט את החברה, ניהולה נמסר לאפוטרופוס הממשלתי שמינה את מפקד חיל הים היוצא, זאב אלמוג למנהל מטעמו.
לאחר סיום תפקידו במספנות ישראל, יצא לשליחות ממלכתית מטעם "המוסד" ביוון (1986 – 1988).
לקראת יציאתו לגמלאות, עסק במשך כמה שנים בייעוץ לתעשייה.
מיכאל כהן שימש עד לשנת 2013 כיו"ר המועצה של עמותת משפחות מייסדי תל אביב, שהיה בין מייסדיה ופעיליה המרכזיים, ביחד עם עוה"ד אברהם נאמן וחה"כ (לשעבר) אברהם כץ-עוז.
היה חבר הנהלת עמותת "דור הפלמ"ח" ואחראי על הבינוי במוזיאון הפלמ"ח משנת 1998 ואילך.
אחראי מטעם העמותה על אנדרטת חטיבת הנגב בבאר-שבע וחבר מועצת העמותה.
כהן היה בין יוזמי הקמתה של האנדרטה להנצחת חטיבת הנגב בבאר שבע ושימש כגזבר הפרויקט עד סיומו.
היה חבר ועד האגודה השיתופית "צהלה" במשך שנים רבות ויו"ר ועד האגודה בשתי קדנציות.
מייסד וחבר בצוות שהקים וניהל ביחד עם רעייתו תמי, צבי זמיר ואלכס גתמון את מועדון "עוז" לשיקום צעירות וצעירים בשכונת נווה שרת (1976 – 1986).
הוא הרבה להרצות על ההיסטוריה של מדינת ישראל, בבית הפלמ"ח, במרכז גלילי ובעמותה להיסטוריה צבאית.
כהן היה נשוי לתמר (קרישבסקי), בת-דודה של עזר ויצמן, מורה בגמלאות וכיום מתנדבת בארגון מחסום Watch ולהם שלושה ילדים.
בתו, יולי כהן, היא מפיקה ובמאית של קולנוע תיעודי.
ארדון כהן, מיכאל (מיקי) כהן, עמוס מנדלסון, חטיבת הנגב במלחמת העצמאות, מהדורה שנייה (ראשונה: 2011), הוצאה עצמית.
ריאיון מצולם עם כהן בן שמונה שעות בשלושה דיסקים במסגרת עמותת תולדות ישראל, מצלם ומראיין אייל זייד, 2015.
הופיע בארבעה סרטים אוטוביוגרפיים שביימה בתו יולי כהן.
בתמיכת הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה, קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב וקרן גשר לקולנוע רב תרבותי, עבור ערוץ 8, ערוץ 2 וyes דוקו בקו-פרודוקציות בינלאומיות עם ה־BBC, ARTE/ZDF, 2TV דנמרק, YLE פינלנד, VRT בלגיה ועוד.
יולי כהן, המחבל שלי, 60 דקות, 2002. זוכה פרס חבר השופטים בפסטיבל הקולנוע ירושלים, מועמד לפרס Silver Wolf בפסטיבל אידפא (2002), ציון לשבח של Provincia di Cuneo באיטליה (2003) ופרס אירופי Ilaria Alpi Journalistic Television (2004).
יולי כהן, מקדש מעט של אהבתנו, סרט קולנוע תיעודי בן 30 דקות, 2014. במסגרת התערוכה חמישים שנה לאנדרטת חטיבת הנגב, חמישים שנה לפיסול הסביבתי של דני קרוון אוצרת: עדי אנגלמן.
הקומנדו הצרפתי, סרט תיעודי בן 26 דקות, כהן הוא המרואיין המרכזי בסרט, במאי ומפיק: פראנסיס קסטל לפי רעיון של מוריס שוורץ.
מִיקִי לוִין (נולדה ב-7 בינואר 1977) היא עיתונאית ושדרנית רדיו ישראלית, בעלת פודקאסט ופאנליסטית התפרסמה לראשונה בעקבות השתתפותה בעונה הראשונה של תוכנית המציאות "האח הגדול".
היא בוגרת האוניברסיטה הפתוחה בתקשורת וניהול וכן הוכשרה כמאמנת NLP.
בספטמבר 2008 השתתפה בעונה הראשונה של תוכנית המציאות "האח הגדול".
בשנת 2008 הגישה בלוג קבוע באתר mako.
בדצמבר 2008 החלה את דרכה בעיתון "מעריב" ובאתר nrg הגישה מדור בידור במגזין היומי שנקרא "מלכת הביצה", מדור יומי באתר nrg, כתבות וידאו, טורי ביקורת טלוויזיה, וכתבות מגזין וראיונות.
במקביל, השתתפה בפינה קבועה בתוכנית הבוקר של דנה רון "הבוקר של דנה" ובתוכניות טלוויזיה אחרות.
ב-2014 החלה לשמש כתבת העיתון "סופהשבוע" ובמגזין מעריב.
ב-2015 לקחה חלק בקמפיין ההלבשה התחתונה "את לבני נשים", שנועד להעלאת המודעות לסרטן השד.
ב-2016 החלה להגיש תוכנית רדיו שבועית עם שי חי ברדיו ללא הפסקה 103 FM.
בשנת 2020 החלה להגיש את תוכנית הרדיו FOLLOW U של מעריב ו-103 FM.
היא כתבת במגזין הבידור "TMI", ובעלת טור קבוע במעריב מבית מעריב אונליין.
בשנת 2022 החלה להגיש פודקאסט, בשיתוף פעולה עם מעריב.
היא אירחה בו עיתונאים ופוליטיקאים, כדוגמת יאיר לפיד, אביגדור ליברמן, ברק סרי, רונן צור ויועז הנדל.
בשנת 2025 החלה לשמש כפאנליסטית בתוכנית הטלוויזיה "הישראלים" ב-I24NEWS בהגשת אורי קוואל לצד הפאנליסטים אורן חזן, יריב אופנהיימר ואלי אוחנה.
חמותה לשעבר, שרה לוין, השתתפה אף היא בעונה של "האח הגדול" בעונה השנייה.
מיקי מאוס: הרפתקאות מבולבלות היא סדרת הנפשה ממוחשבת אמריקאית לילדים המהווה המשך לסדרת הטלוויזיה מועדון החברים של מיקי מאוס.
הסדרה עלתה לשידור בדיסני ג'וניור ובערוץ דיסני בארצות הברית ב-15 בינואר 2017. בדיסני ג'וניור ישראל הסדרה עלתה ב-30 ביוני 2017.
את שיר הפתיחה ביו בלק מבצע בגרסה המקורית, הגרסה העברית בוצעה על ידי גילן שחף.
הסדרה מספרת על ששת החברים ממועדון החברים של מיקי מאוס בהרפתקאות חדשות עם מכוניות המירוץ שלהם.
בשונה מהסדרה הקודמת, כל פרק כולל פרק משנה שבו מסופר על העוזרות העליזות.
מיקי מאוס (Mickey Mouse): הדמות הראשית בסדרה, עכבר שחור עם מכנסיים אדומים, המכונית שלו אדומה.
מיני מאוס (Minnie Mouse): בת זוג של מיקי, עכברה עם שמלה, המכונית שלה היא בצורת סרט.
דונלד דאק (Donald Duck): ברווז רגזני בעל פגם דיבור מצחיק, המכונית שלו דומה לסירה.
דייזי דאק (Daisy Duck): בת זוג של דונלד, ברווזה עם סרט סגול, המכונית שלה סגולה.
גופי (Goofy): כלב גבוה ומצחיק, וחברו של מיקי, המכונית שלו היא אמבטיה והוא מוכר נקניקיות מתוך מעונוע לממכר מזון.
פלוטו (Pluto): הכלב של מיקי.
קוקולוקה (Cuckoo-Loca): קוקייה צהובה הגרה בשעון הקוקייה של מיני ודייזי הנקראות "העוזרות העליזות".
פיט השחור (Pete) : חתול גדול ושמן, אשר מתחרה עם מיקי והחבר'ה במירוץ גבעות הגלגלים.
בילי ביגל (Billy Beagle) : שדרן מרוץ המכוניות של גבעות הגלגלים, באחד הפרקים אמר ל"עוזרות העליזות" מיני ודייזי להחליף אותו במירוץ הבוץ.
בוץ' (Butch) : כלב הבולדוג של פיט, והיריב של פלוטו.
קלרבל הפרה (Clarabelle Cow) : פרה ובת זוג של גופי.
לודוויג פון דרייק (Ludwig Von Drake) : דוד של דונלד ודייזי, ברווז שלבוש כפרופסור מפוזר בעל מבטא וינאי.
צ'יפ ודייל (Chip & Dale) : שני סנאי טמיאס שובבים.
פיגארו (Figaro) : החתול של מיני.
הִילְדָה (Hilda) : היפופוטמית שאוהבת לעסוק בספורט, ובפרק אחד היא לא מצאה ענף ספורט מתאים בשבילה, ואז העוזרות העליזות עזרו לה.
קלרה קלאק (Clara Cluck) : תרנגולת ודמות משנית בסדרה זו, לא מדברת אלא עושה קירקורים.
ראש העיר מק'ביגל (Mayor McBeagle) : ראש העיר של גבעות הגלגלים.
קומנדל הייסט (Commander Heist) : גנב בינלאומי המנסה בדרכים שונות לגנוב חפצים, יש לו חתול ששמו לאזלו.
רובי רוברס (Robbie Roberts) : דמות פסימית אשר הופיעה בשני פרקים אחד בפרק ברומא ושתיים במשאיות האוכל.
Beagleman) : אמא של סוזי.
סוזי ביגלמן (Susie Beagleman) : ילדה קטנה עם משקפיים וביתה של גברת ביגלמן.
Doozy) : מנהל את מלון גבעות הגלגלים.
מילי ומלודי (Millie & Melody) : האחייניות הצעירות של מיני מאוס.
הוראס הורסקולר (Horace Horsecollar) : סוס אשר הופיע בפרק ברומא, הפך לבסוף לחבר של גופי.
Bigby) : חזיר עשיר אשר מופיע בשני פרקים בסדרה.
סבא קאי (Grandpa Kai) : אביו של אולינה וסבה של ליילני, בפרק "סבא נגד סבא" הוא גילה שהיה לו יריבות עם סבא ביגל.
סבא ביגל (Grandpa Beagle) : סבו של "בילי ביגל" שנכנס לספורטאים קיצוניים עד כדי אכזבתו של בילי.
השף פייר לה פייר (Chef Pierre la Pierre) : שף בפריז שבצרפת, שהוא חבר טוב של מיקי.
קוקו-להלה (Cuckoo Lala) : מעצבת אופנה בפריז שבצרפת, בת-דודה של קוקו-לוקה.
מלכת אנגליה (Queen of England) : בסדרה זו מלכת אנגליה מתוארת כעכבר.
דמותמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתדמויות ראשיותמיקי מאוסברט איוואןאוהד שחרמיני מאוסראסי טיילורעינת אזולאיגופיביל פרמריורם יוספסברגדונלד דאקדניאל רוסניר נדירדייזי דאקטרס מקניילהדר שחף-מעייןפלוטוביל פרמר—קוקולוקהניקה פוטרמןאילנית גרשוןדמויות משניותצ'יפ ודיילטרס מקנייל וקורי בורטוןהדר שחף-מעייןקלרבל הפרהאפריל ווינצ'לקלרה קלאקראסי טיילורפיטג'ים קאמינגסאלדד פריבס / ערן מורהוראס הורסקולרביל פרמרמתן קסיררבילי ביגלג'יי לנואורי יניבסוזינטלי קאוליןאיילה פלדמןפרלסטלה אדוארדס
עונה 1 (מיקי מאוס: מכוניות המירוץ)
מספר הפרק(בסדרה)מספר הפרק(בעונה)שם הפרק באנגלית שם הפרק בעברית תאריך שידור מקורי תאריך שידור בישראל11-א!Mickey's Wild Tireהצמיג השובב של מיקי15 בינואר 201730 ביוני 20171-בSittin' Kittyלשמור על החתולה22-א!Goofy Gasדלק-גופי7 ביולי 20172-בLittle Big Apeקוף גדול-קטן33-אRace for the Rigatoni!
Bungledלינה, ארוחת-בוקר ובלגן!1010-א!Going Uppppppppppעולים למעלההההה!10 במרץ 20171 בספטמבר 201710-ב!'Gone Fishinיוצאים לדיג!1111-אGoof Luck Charmהקמע של גופי24 במרץ 20178 בספטמבר 201711-ב!Teed Offזמן לגולף1212-אThe Impossible Raceהמרוץ הבלתי-אפשרי14 באפריל 201715 בספטמבר 201712-בThe Happiest Helpers!
Cruiseהעוזרות העליזות בשיט1313-אSmarty Goofגופי החכם12 במאי 201713-ב!Adventures in Buddysittingהרפתקת הבייביסיטר1414-א!Daredevil Goofyגופי הנועז16 ביוני 201714-בThe Big Broadcastהשידור הגדול1515-א!Stop that Heistלעצור את הייסט14 ביולי 201715-ב!Lights, Camera, HELPאורות, מצלמה, הצילו!1616-א!Mouse vs.
Machineעכבר נגד מכונה28 ביולי 201716-בGrandpa Beagle's Day Outיום הכיף של סבא ביגל1717-אDonald's Garageהמוסך של דונלד11 באוגוסט 201717-בArtful Helpersעוזרות אומנותיות1818-א!Ready, Get Pet...
Holidayחג שמח לכל המתחרים1 בדצמבר 201723-ב!Happy Holiday Helpersהחג של העוזרות העליזות2424-אHot Dog Daze Afternoonיום חופשי פרוע15 בינואר 201824-בSuper Sweet Helpersהעוזרות הסופר מתוקות2525-אThe Grand Food Truck Rallyמרוץ משאיות האוכל19 בפברואר 201825-בCuckoo La-Laקוקו להלה2626-א!Rockin' Roadstersמרוצים מוזיקליים23 במרץ 201818 בספטמבר 201826-בSafari, So Goodyאיזה כיף בספארי
עונה 2 (מיקי מאוס: מכוניות המירוץ)
הערה: החל מעונה זו, כרטיסי הכותרת של הפרק הופסקו, אך הם עדיין נשמעים.
Bigby's Big Nightהערב הגדול של מר ביגבי4923-אGoof Questהגופים במסע5 ביולי 201918 בנובמבר 201923-בLlama Dramaדרמה של למה5024-א!Hi, Jinxג'ינקס מחפשת בית2 באוגוסט 201924-בPete's Junkyard Helpersהעוזרות במגרש הגרוטאות5125-א!The Goofy Raceמרוץ הגופי29 ביוני 201829 בדצמבר 201925-ב!Cuckoo for Cuckoo Clocksקוקו על שעוני קוקייה
עונה 3: (מיקי מאוס: הרפתקאות מבולבלות)
מיגל נונייס פוסו (בספרדית: Miguel Núñez Poso; נולד ב-6 בינואר 1996) ידוע בשם הבמה שלו מיקי, הוא זמר ספרדי.
ייצג את ספרד באירוויזיון 2019 בתל אביב, ישראל עם שירו "La Venda" (כיסוי העיניים).
בשנת 2018 לקח נונייס חלק בתוכנית הטלוויזיה לאיתור כישרונות "אופרסיון טריונפו" וסיים במקום השישי לאחר שהודח בחצי הגמר של התוכנית.
לפני השתתפותו בתוכנית "אופרסיון טריונפו" למד נונייס לנגן בגיטרה ובפסנתר, יחד עם לימודים אקדמיים בתחום הניהול.
בנוסף, הוא היה הסולן בלהקת "דלטון בנג" שהופיעה בכל רחבי קטלוניה.
ב-2018 נבחן נונייס לעונה העשירית של תוכנית הכישרונות "אופרסיון טריונפו" והיה אחד מ-18 מתמודדים שנבחרו לעבור לשלב המופעים החיים ("Gala").
נונייס המשיך בהתקדמותו עד לשלב חצי הגמר של התוכנית, בו הודח ולא הצליח לעלות לגמר.
נונייס היה אחד מ-13 מתחרי התוכנית שנבחרו להתמודד בקדם הספרדי לאירוויזיון באותה השנה ("Gala Eurovision").
נונייס התמודד עם שלושה שירים שונים: "La Venda" ,"El equilibro" ודואט עם נטליה לקונזה - "Nadie se salva".
השיר "El equilibro" כשל בהעפלה לגמר התחרות שכלל 10 מתמודדים ולפיכך לא זכה לגרסה מלאה.
ב-20 בינואר 2018 זכה מיקי בשני מקומות בשלישייה הראשונה, הדואט "Nadie se salva" עם נטליה לקונזה (שסירבה להופיע באירוויזיון בישראל) זכה במקום השלישי ושירו "La Venda" שגבר על פייבוריט החובבים "Muerdeme" זכה במקום הראשון.
ביוני 2019 הוציא סינגל חדש בשם "Celébrate".
הסינגל הוא חלק מאלבום האולפן הראשון של מיקי, שמתוכנן לצאת בסתיו 2019.
2019 - Nadie se salva (יחד עם נטליה לקונזה)
מתוך התוכנית "אופרסיון טריונפו" 2018
מיקי מרמור (נולדה ב-20 בדצמבר 1952) היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלית.
מרמור היא גם מורה לתיאטרון ומספרת בתיאטרון סיפור.
מיקי מרמור נולדה בישראל, ביפו בתחילת שנות החמישים של המאה העשרים.
למרמור תואר ראשון מאת החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב.
בתיאטרון נוצר: 'המשוגעת, אפילוג' .פסטיבל תיאטרון קצר (השולחן: עבודת כיתה, לינדה וויקטור), תיאטרון הקופסה (ילד טוב ירושלים) ועוד.
יצרה והופיעה בתיאטרון סיפור לילדים.
מרמור לימדה במגמת תיאטרון עירוני א' בתל אביב.
רכזת מגמת תיאטרון בגמנסיה הרצוג בחולון.
הייתה נשואה לשחקן – שמואל וולף שנפטר בפברואר 2019. יש לה תאומות: דפנה ורוני.
בתה, רוני וולף, יצרה ב-2017 את הסרט הדוקומנטרי "אבא בגיל של סבא" המתעד את אביה בזקנתו לצד אמה הצעירה ממנו ב-19 שנה.
הצלילה (פרס פסטיבל ירושלים ועוד)
באינטרנט גילמה את דמותה של שרה ויינשטוק בסרטונים לפרסום של שירותי בריאות כללית, זוכה פרס הפרסום.
בסרט הדוקומנטרי שביימה רוני וולף על אביה 'אבא בגיל של סבא' (ציון לשבח פסטיבל אפוס).
בטלוויזיה, השתתפה בסדרות "יחפים", "רון", "נפלת חזק" ו"הבורר".
מאייר האריס "מיקי" כהן היה גנגסטר יהודי-אמריקאי מלוס אנג'לס, שעמד בראש משפחת הפשע "כהן", ושמר על קשרים הדוקים עם המאפיה האמריקאית של שנות ה-30 עד שנות ה-60.
מיקי כהן נולד למשפחה של מהגרים יהודים יוצאי אוקראינה.
בגיל 6 מכר עיתונים ברחוב, וסייע לאחיו הארי ולואי.
עד מהרה הוא ושני אחיו נמשכו לעולם הפשע.
ב-1923, בגיל 9, מכר אלכוהול ועבד בבית מרקחת.
באותה שנה נעצר לראשונה, אך בזכות קשריו של אחיו נחלץ מענישה, והמשיך למכור אלכוהול בלוס אנג'לס.
בבגרותו עסק באגרוף, ומשעבר לניו יורק השתתף בתחרויות אגרוף מקצועניות.
במהלך התחרויות דבק בו הכינוי "הגנגסטר מיקי כהן" (Gangster Mickey Cohen).
בתקופת היובש הוא התיישב בשיקגו, והצטרף לארגון פשיעה מקומי.
הוא נאסר על רצח מספר מאפיונרים בעת משחקי קלפים.
הוא שוחרר לאחר זמן קצר ועבד עבור ג'ייק גוזיק.
אך לאחר ויכוח עם יריב במשחק קלפים נמלט משיקגו לקליבלנד ועבד עבור לו רוטקופף, שותפו של מאיר לנסקי ובאגסי סיגל.
בשל מחסור בעבודה בקליבלנד, אפשר לו רוטקופף לעבוד עם סיגל בקליפורניה.
הוא נשלח ללוס אנג'לס, ובעת שיתוף הפעולה עמם הקים את Flamingo Las Vegas בלאס וגאס.
לאחר כמה ניסיונות התנקשות בחייו, הוא הפך את ביתו למבצר והציב פרוז'קטור ומערכת איתות.
כמו כן, רכש רכב משוריין מדגם קאדילק, ושכר את ג'וני סטומפנאטו לשומר ראשו (לפני מותה של לנה טרנר).
עד מהרה, כהן לכד את תשומת לבם של השלטונות והבולשת הפדרלית.
בשנת 1950 עניינו נחקר בוועדה של הסנאט של ארצות הברית, והוא הואשם בהעלמת מיסים, ונשפט לארבע שנות מאסר.
בסוף שנות ה-50 הופיע בטלוויזיה והתראיין אצל מייק וולס.
ב-1961 נשפט שוב על אותו עוון ונשלח לכלא אלקטרז.
רכבו המשוריין הוחרם על ידי משטרת לוס אנג'לס וכיום מאוחסן כמוצג במוזיאון הרכבים של ניו זילנד.
בעת שהותו באלקטרז ניסה אחד העצורים לרצוח אותו באמצעות חתיכת צינור.
ב-1976 נפטר בשנתו ונקבר בבית הקברות הילסייד ממוריאל פארק, בקלבר סיטי שבקליפורניה.
בסרט באגסי (1991), מיקי כהן גולם על ידי השחקן הארווי קייטל.
שהיה מועמד לפרס שחקן המשנה הטוב ביותר בטקס פרסי האקדמיה האמריקאית לקולנוע.
בסרט So I Married an Axe Murderer (1993), מיקי כהן הוזכר כמי שהיה אסיר בכלא אלקטרז.
Confidential (1997), מיקי כהן גולם על ידי פול גילפויל.
בסרט הדאליה השחורה (2006), מיקי כהן אוזכר בקצרה.
בסרט יחידת הגנגסטרים (2013), כהן גולם על ידי שון פן והוא היה האנטגוניסט הראשי בסרט, המגולל באופן חופשי את נפילתו של המאפיונר.
פטריק פישלר דובב את דמותו של כהן במשחק הווידאו L.A.
בסדרת הטלוויזיה של פרנק דראבונט מוב סיטי, כהן גולם על ידי ג'רמי לוק.
מיקי פישר היה מאמן כדורסל יהודי-אמריקאי, שאימן בין היתר את נבחרת ישראל.
פישר נולד למשפחה יהודית בניו יורק.
בשנת 1935 מונה פישר למאמן נבחרת הכדורסל של בית הספר התיכון בויס הייס סקול בברוקלין.
בין השנים 1956 ל-1962 העפילה קבוצתו מדי שנה לפיינל פור של בתי הספר התיכונים בניו יורק.
בין השנים 1957 ל-1963 זכתה קבוצתו של פישר ב-60 ניצחונות אל מול 3 הפסדים.
פישר כיהן בתפקיד זה למשך 27 שנים, עד לשנת 1962, ומוכר כאחד שגידל ופיתח שחקנים רבים.
בנוסף אימן פישר גם את נבחרת הכדורסל של אוניברסיטת ברנדייס.
בשנת 1960 הניו יורק טיימס פרסם מאמר על פישר ועל שיטות האימון שלו, ובתוך כך תואר כי פישר מעביר את שחקניו אימוני התעמלות ואתלטיקה מפרכים בנוסף לאימוני הכדורסל הרגילים, עניין לא שגרתי באותן שנים.
בשנת 1960, מונה פישר למאמן נבחרת ישראל לקראת אולימפיאדת רומא.
פישר נבחר לתפקיד על ידי הוועד האמריקאי למען הספורט בישראל.
בהודעה על מינויו הוצגו פישר כ"מר כדורסל" של בתי הספר התיכונים בניו יורק וכן הוצג כמאמן בעל שיטות אימון מיוחדות.
המשחקים הקדם אולימפיים נערכו בבולוניה, ופישר אימן את הנבחרת יחד עם עוזרו יהושע רוזין.
בטורניר עצמו ניצחה הנבחרת בשלושה משחקים מתוך שבעה, דורגה במקום ה-8 ולא העפילה לאולימפיאדה.
בגמר הטורניר עזב פישר את הנבחרת והמשיך בתפקידו בבוייס הייס עד לשנת 1962. ולאחר מכן מונה למנהל מחלקת האתלטיקה באוניברסיטת ברנדייס.
ב-17 באפריל 1963 הלך לעולמו מהתקף לב בגיל 58 בבית החולים היהודי בברוקלין.
מיקי עמית (נולד ב-1945) הוא מאייר, צייר ומעצב גרפי ישראלי.
עבודותיו מאופיינות בדמויות ונוף אורבני משולבים בקו סוער ובצביעה אקספרסיבית.
רישומיו מופיעים בלמעלה מ-25 ספרים בשלל תחומים.
השתתף בעשרות תערוכות בישראל ובעולם.
שירת כאיש צוות אוויר בטייסת 120 ובטייסת 103 הידועה כטייסת הפילים של חיל האוויר הישראלי.
חלק ניכר מיצירות האמנות שלו עוסק בתחום התעופה ומעטר את ספרי הוצאת "מערכות", ביטאון חיל האוויר ועוד.
כילד ציוריו החלו להתפרסם בעיתוני ילדים כמו דבר לילדים והארץ שלנו.
במקביל לשירותו הצבאי למד במכון אבני לאמנות בתל אביב.
עבודותיו מתפרסמות החל משנות ה-60 של המאה ה-20 ומוצגות בתערוכות בישראל ובעולם.
נשוי ואב לשניים, מתגורר בתל מונד.
סמוך לביתו הקים גלריה בה הוא מציג תערוכה קבועה מיצירתו.
בנוסף, מעביר סדנאות ללימוד איור קל וקריקטורות וכן הרצאות לקהל הרחב.
חבר באגודת המאיירים בישראל, באגודת הקריקטוריסטים בישראל ובאגודת ציירי התעופה באוסטרליה.
ספרים באיורו של מיקי עמית (רשימה חלקית):
יצחק שטייגמן, תולדות חיל האוויר מבצע "קדש" חיל האוויר בשנים 1950- 1956 התעצמות ופעילות, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשמ"ו 1986
אורי דרומי, ערפל הקרב: מלחמת העולם השנייה שלא הכרתם, ירושלים: פרדס, תשע"ג 2013
מיקי מאוס היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית לילדים, המבוססת על יצירתו של וולט דיסני.
הסדרה עוסקת במיקי מאוס וחבריו, היוצאים בכל פרק להרפתקאות חדשות.
הסדרה שודרה במקור בערוץ דיסני החל מ-28 ביולי 2013 עד 20 ביולי 2019, כאשר הופקו לה חמש עונות, 94 פרקים באורך 4 דקות ו-2 פרקי ספיישל.
בישראל הסדרה שודרה לראשונה בדיבוב לעברית בשנת 2013 בערוץ דיסני.
ב-18 בנובמבר 2020 עלתה בדיסני+ סדרת המשך בשם "העולם המופלא של מיקי מאוס".
הסדרה עוקבת אחר הרפתקאותיהם היומיומיות של מיקי מאוס וחבריו, מיני מאוס, דונלד דאק, דייזי דאק, גופי ופלוטו.
שם הדמותמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתמיקי מאוסכריס דיאמנטופולוסאוהד שחרמיני מאוסראסי טיילורנועה גורןעינת אזולאידונלד דאקטוני אנסלמוניר נדירדייזי דאקטרס מקניילעדי קוזלובסקיהדר שחף-מעייןגופיביל פארמריורם יוספסברגעמי מנדלמןפלוטופיטג'ים קאמינגסמיכה אוזין סליאןערן מורקלרבלאפריל ווינצלהדר שחף-מעייןלודוויג פון דרייקקורי ברטוןשמחה ברבירוגדי לוי
מיקי מעוז הוא מגזין הקומיקס הראשון בארץ ישראל, שיצא בשנת 1947 בתל אביב.
המגזין היה דו שבועי והכיל מספר עלילות קומיקס שנכתבו ואוירו על ידי יעקב מיבר ועמנואל יפה בהתאמה, אודות דמויות של חברת וולט דיסני, בהם מיקי מאוס ששמו תורגם ל"מיקי מעוז", ועל שמו נקרא העיתון.
העיתון פרסם סיפורים לילדים בהם מככבות דמויות מבית דיסני, מה שהיה הפרה חמורה של דיני זכויות יוצרים.
העיתון היה קיים בשנים 1947–1948 ונסגר לאחר שיצאו 9 גליונות.
העיתון הוקם על ידי יעקב מיבר, סופר ומשורר שהיה נוהג לכתוב סיפורים קצרים לילדים, ועמנואל יפה, מאייר, מלחין וסופר ילדים, בשנת 1947. השניים כתבו כמה מעשיות אודות דמויות של חברת וולט דיסני בהם מיקי מאוס, דונלד דאק ופינוקיו.
פרסום אותן עלילות היה לא חוקי לחלוטין, שכן השימוש בדמויות ללא אישור של חברת וולט דיסני הוא הפרה חמורה של דיני זכויות יוצרים וכיום היה יכול להגיע למשפט.
כדי להימנע מהדבר, הצייר עמנואל יפה הקפיד שלא לצייר את מיקי מעוז כמו העכבר המדויק, אלא כהעתק מדויק של דמות עכבר דומה להפליא של חברה מתחרה, ובכך למנוע תביעה מצד וולט דיסני, אלא מצד החברה המתחרה שהייתה פחות חזקה.
כך או כך בארץ ישראל של שנת 1947 החוק והסדר המשפטי היו בחיתוליהם, וספק אם מישהו בחברת וולט דיסני אפילו ידע על קיומו של העיתון.
העלילות שפורסמו במגזין אמנם עסקו בדמויות לועזיות, אך שמותיהם תורגמו לעברית ומכאן שם העיתון "מיקי מעוז" - מיקי מאוס.
כמו כן גם דונלד דאק תורגם לשם דני אוזני.
העיתון היה לעיתון לילדים הראשון בארץ ישראל שיצא בצבע, ואכן כל העיתון היה מודפס בצבע.
בין המוציאים לאור של העיתון נמנה יהושע טן-פי, שהיה לזמן קצר המו"ל ולאחר מכן חזר לעיתון הארץ.
העיתון יצא באופן דו-שבועי בתל אביב, עם מספר מצומצם של עותקים, מסוף שנת 1947 ועד תחילת 1948. לאחר קצת יותר מחודש מיציאת הגיליון הראשון קרס כלכלית העיתון (בעיקר בגלל מחיר הצבע) והוא נשכח.
כיום קיימים בין 500 ל-1,000 גיליונות בארץ, שחלקם מוצעים למכירה באינטרנט כפרטי אספנות לחובבי קומיקס ארץ ישראלי.
מחיר חוברת כיום יכול להגיע עד ל-300 דולר אמריקני.
בשנת 2018 נמכרה במכירה פומבית אינטרנטית החוברת השנייה של העיתון תמורת 134 דולר אמריקני.
מיקי כהן (נולד ב-19 במרץ 1964) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הקשר במכבי תל אביב בשנות ה-80 של המאה ה-20.
כהן שיחק בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב.
הופעת הבכורה במדי הבוגרים הייתה ב-3 באוקטובר 1981 נגד הפועל פתח תקווה במסגרת הליגה הראשונה.
אחרי שהסתפק בארבע הופעות בלבד בעונתו הראשונה, יצא כהן לעונת השאלה וחזר כשחקן בשל יותר בקיץ 1983. באותה עונה שותף כהן ב-22 משחקים, כבש שני שערי ליגה והפך לשחקן הרכב מן המניין.
איתרע מזלו של כהן והוא היה חלק מעשור יבש למדי שנגדע עם הזכייה בגביע המדינה של עונת 1986/87 לאחר ניצחון על מכבי חיפה במשחק הגמר.
בעונה שלאחר מכן, עונת 1987/88, זכה כהן שוב עם הקבוצה בגביע המדינה, כשהוא כובש את השער הראשון בניצחון 1-2 על הפועל תל אביב בגמר גביע המדינה.
33 שנה אחרי, שיחזר בנו, יונתן כהן, את הישגו של אביו, כאשר כבש אף הוא את השער הראשון בניצחון 1-2 על הפועל תל אביב בגמר גביע המדינה של עונת 2020/21.
בסה"כ, זכה כהן מדי הקבוצה זכה בשני גביעי מדינה, פעם אחת באלוף האלופים ופעמיים בגביע ליליאן.
כהן נשוי לרונית, ולהם ארבעה ילדים ושתי נכדות.
שניים מבניו הם הכדורגלנים גיא כהן וכדורגלן נבחרת ישראל ומכבי תל אביב, יונתן כהן.
מיקי עטיה (נולד ב-18 באפריל 1981) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
עטיה, התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי קריית גת, עמה עלה לליגת העל בתום עונת 2000/2001. בעונה שלאחריה, עטיה שותף בכל משחקי הליגה של המועדון למעט משחק אחד וכבש שלושה שערים, כאשר אחד מהם היה בניצחון 0-4 נגד מכבי חיפה באצטדיון קריית אליעזר.
בקיץ , עטיה חתם בבית"ר ירושלים.
ב-14 בספטמבר, עטיה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד מכבי נתניה.
בקיץ , עטיה חתם בהפועל באר שבע מהליגה הלאומית.
בקיץ , עטיה חזר לליגת העל כאשר חתם במ.ס.
בהמשך הקריירה, עטיה שיחק בהכח עמידר רמת גן, מכבי באר שבע ומכבי עירוני בת ים.
מיקי מאוס: כייף של בית היא סדרת טלוויזיה אמריקאית בהנפשה ממוחשבת לילדים, שמבוססת על יקום מיקי מאוס ויקום דונלד דאק, בהם מככבים מיקי מאוס, מיני מאוס, דונלד דאק, דייזי דאק, גופי ופלוטו.
הסדרה נוצרה על ידי פיל ויינשטיין ותומאס הארט והופקה על ידי Disney Television Animation, כאשר היא הונפשה על ידי Technicolor Animation Productions.
הסדרה זמינה לצפייה בשירות הסטרימינג "דיסני+" החל מ-19 בינואר 2023.
פרק הבכורה של הסדרה שודר במקור בארצות הברית בערוץ דיסני ג'וניור ב-16 ביולי 2021. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בדיבוב עברי בערוץ דיסני ג'וניור ב-14 בנובמבר 2021, כאשר באותו שבוע צוין יום הולדתו ה-93 של מיקי מאוס.
באוקטובר 2021 הסדרה חודשה לעונה שנייה, וביוני 2022 הסדרה חודשה לעונה שלישית.
העונה השנייה החלה במקור ב-4 בנובמבר 2022 ובישראל ב-9 באפריל 2023. העונה השלישית והאחרונה החלה את שידורה במקור ב-23 בפברואר 2024 ובישראל ב-5 ביולי של אותה שנה.
פרק הסיום של הסדרה שודר במקור ב-25 באפריל 2025 ובישראל ב-29 באוגוסט באותה השנה.
זוהי הסדרה השלישית שמבוססת על היקומים ומיועדת לילדים, לאחר הסדרות "מועדון החברים של מיקי מאוס" ו"מיקי מאוס: הרפתקאות מבולבלות".
בשנת 2025 החלה הסדרה "מועדון החברים של מיקי מאוס+", שמשמשת כאתחול לסדרה הראשונה ומחליפה את סדרה זו.
הסדרה עוקבת אחר מיקי מאוס, מיני מאוס, דונלד דאק, דייזי דאק, גופי ופלוטו, אשר מגיעים לבית משחקים קסום, מדבר ואנרגטי הנקרא "כיפי".
הבית מעביר באורח קסם את קבוצת החברים למגוון יעדים המאפשרים להם לצאת להרפתקאות ייחודיות, כמו כן הוא יכול לשנות את צורתו ואת המראה שלו כדי להתאים לסביבות שונות, ואפילו הוא יכול להקרין את פניו על כל משטח כדי לתקשר עם חבריו.
שם הדמותמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתמיקי מאוסברט איוואןאוהד שחרמיני מאוסקייטלין רוברוקעינת אזולאידונלד דאקטוני אנסלמוניר נדירקלרבל הפרהאפריל וינצ'להדר שחף-מעייןדייזי דאקטרס מקניילצ'יפגופיביל פרמריורם יוספסברגפלוטוהוראס הורסקולרכיפיהארווי גווילןדדי זהרפיטג'ים קאמינגסערן מורלודוויג פון דרייקקוריי בורטוןגדי לוידיילקוקולואהניקה פוטרמןאילנית גרשון
בנוסף דיבבו בדיבוב העברי אורי זלצמן, דן קיזלר ותמי ברק.
ועוד אחד24 ביוני 202215 בנובמבר 202218-ב!Mickey Meets Rocket Mouseמיקי פוגש את עכבר הסילון1919-אBatteries Includedהסוללות כלולות22 ביולי 202216 בנובמבר 202219-ב!Mickey and Minnie: On Iceמיקי ומיני...
The Annoying Algaeקריסטל ים צלול נגד האצות המרגיזות26 בינואר 202417 במאי 202430-ב!Trolland's Big Adventureההרפקתה הגדולה של טרולנד
מיקי כספי (נולדה ב-7 ביוני 1961) היא קליגרפית אמריקאית ואמנית אשר מתמחה באמנות יהודית.
כספי גדלה בהיילנד פארק, אילינוי על ידי שני אמנים, תלמה ופיליפ פדאוור, שעודדו אמנות ויצרתיות מגיל צעיר.
היא התגוררה בישראל בקיבוץ נחשון במשך שלוש שנים (1970 עד 1973).
לאחר שחזרה להיילנד פארק, היא למדה אמנות בקולומביה קולג' בשיקגו.
כספי עבדה כאמנית-מגורים במרכז למורים יהודיים של קוהל בווילמט, אילינוי.
לאחר שסיימה את לימודיה בקולג' קולומביה בשנת 1982, שבה לישראל, התגוררה בקיבוץ הראל ולאחר מכן בירושלים.
היא הייתה אמנית עצמאית וקליגרפית בישראל במשך 7 שנים לפני שחזרה לארצות הברית ב-1989 והקימה את החברה שלה Caspi Cards & Art.
מאות מעיצוביה הופיעו על גבי כרטיסי ברכה, הדפסי אמנות יהדות, לוחות שנה וידועה בחידושיה של האמנות היהודית.
היא כתבה את מסמך הכתובה הראשון שעודד נישואים חד-מיניים ב-1994, לפני חוקי נישואים חד מיניים חלו בארצות הברית.
כספי שואבת את השראתה ממקומות רבים, כולל ממוטיבים יהודיים מסורתיים, תאורה פרסית וערבית, גרפיקה עכשווית, וכן מארט נובו וארט דקו.
האומנות שלה הוצגה בירושלים, בתל אביב-יפו, בשיקגו, בסן פרנסיסקו ובבוסטון, ואיוריה הופיעו בספרי ילדים עבריים ובפרסומים באנגלית.
כספי התנדבה בבית הספר הוראס מאן בניוטון, מסצ'וסטס.
בשנת 2011, בית הספר העברי באוקלנד השתמש ביצירות האמנות שלה כנקודת יציאה לתלמידים ליצירת יצירות אמנות משלהם.
היא איירה ספרים, כולל ההוצאה המחודשת של מתנת הים, 1930 [מתנת הים] מאת לוין קיפניס משנת 1987, שייצגה את ישראל בהזמנת ספרי הילדים הבינלאומית.
כספי משלבת אלמנטים של הטבע בחלק גדול מיצירות האמנות שלה.
כיום היא מתגוררת בניוטון, מסצ'וסטס, נשואה ויש לה שלושה ילדים.
מיקי מאוס באופרה הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי שיצא לראשונה בשנת 1936. העלילה עוקבת אחר מיקי מאוס שמנצח על מופע בבית אופרה בכיכובם של דונלד דאק וקלרה קלאק, בעוד פלוטו גונב את ההצגה.
זהו הסרט ה-82 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" והשלישי שיצא באותה השנה.