tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הסדרה עוקבת אחר אנדריי פוריקי, עצלן החולם לנסוע מסביב לעולם ולשם כך הוא לומד שיעורי נהיגה.
הסדרה שודרה לראשונה בצרפת בערוץ France 4 החל מ-2 ביולי 2018 עד 15 בדצמבר באותה שנה.
בישראל הסדרה שודרה בדיבוב לעברית החל מ-26 באוגוסט 2018 עד 9 ביוני 2019 בערוץ דיסני כחלק מסדרות דיסני XD.
לסדרה נוצרה עונה אחת בעלת 26 פרקים באורך 23 דקות, כאשר כל פרק מורכב משני פרקים משניים באורך 11 דקות.
הסדרה מספרת על עצלן בשם אנדריי פוריקי השונה משאר העצלנים.
בזמן כשכל העצלנים מבלים את יומם באכילה ובשינה, אנדריי מקדיש את זמנו ללמוד נהיגה בשביל להגשים את חלומו ולנסוע מסביב לעולם.
יחד עם חבריו בעלי החיים, בכל פרק הוא מסתבך ועובר כל מיני הרפתקאות.
במאית הדיבוב של הסדרה בעברית הייתה אפרת ענבל, ומפיקת הדיבוב הייתה עדי וולוצקי.
שם הדמותמדבב/ת בצרפתיתמדבב/ת בעבריתאנדריי פוריקיקייסי צ'ייסיהונתן מגוןצ'ובאדוכריסטוף למואןתום שוורצברגגברת פיסטוןג'וסיאן פינסוןטלי בן-יוסףגורדוןפרדריק סוטרללירון ברנסמיוריאלוורוניק אוז'רוהילה מערביאבא מוקיברונו מנייהשמעון סמיטאמא מוקהקלייר פרומונה מורסוזיספיר דרמוןרעםערן מורצ'מפיון קסאבייה פאניוןתומר גלר
פורמולה 1: המרוץ לניצחון היא סדרה דוקומנטרית שהופקה בשיתוף נטפליקס וקבוצת פורמולה 1 (הגוף האחראי על קידום ופרסום אליפות הפורמולה 1).
הסדרה מתעדת את ההתרחשויות מאחורי הקלעים של האליפות.
היא שודרה לראשונה ב-8 במרץ 2019 וזכתה לפופולריות רבה.
פרקי הסדרה עולים לאוויר כשבוע לפני התחלת עונת המרוצים.
הרעיון להפיק את הסדרה פורסם לראשונה על ידי קבוצת פורמולה 1 ב-24 במרץ 2018, יום לפני פתיחת העונה.
הסדרה הופקה בידי ג'יימס גיי-ריס, שהפיק בשנת 2010 את הסרט "Senna" על חייו של איירטון סנה, אליו הצטרף המפיק פול מרטין.
הצילומים נערכו במפעלים, במשרדים ובשטחי הכינוס של כל הקבוצות, למעט מרצדס ופרארי שסירבו להכניס מצלמות לשטחי הקבוצה.
העונה השנייה עלתה לשידור ב-28 בפברואר 2020. בעונה זו השתתפו כל עשר הקבוצות.
העונה השלישית, עוסקת בעונת הפורמולה 1 בשנת 2020, שהתקיימה תחת השפעות מגפת הקורונה עלתה לשידור ב-19 במרץ 2021.
העונה הרביעית עלתה לאוויר ב-11 במרץ 2022, שבוע לפני פתיחת עונת 2022. מקס ורסטאפן, שזכה באליפות עונה החולפת לא השתתף בעונה, מכיוון שלדבריו, ההפקה מזייפת ומביימת אירועים על מנת ליצור דרמה.
ורסטאפן חזר להשתתף בתוכנית בעונה החמישית שעלתה לשידור ב-23 בפברואר 2023.
מקלארן, רנו ורייסינג פוינט מנסות להשיג את המקום הנכסף לאחר סיום העונה הקבוצות נפרדות מהנהגים שעוזבים אותן לואיס המילטון מדבר על חוויות של גזענות במהלך הקריירה
עונה 4 מספר הפרק שם הפרק שם הפרק סיפור מרכזי 1 "Clash of the Titans""התנגשות הטיטאנים" המאבק בין מרצדס לרד בול רייסינג, דרך עיניהם של מנהלי הקבוצות: טוטו וולף וכריסטיאן הורנר.
2 "Ace in the Hole" "קלף מנצח בשרוול" דניאל ריקארדו מצטרף לקבוצת מקלארן ומתקשה להשיג תוצאות טובות בפתיחת העונה.
לנדו נוריס, חברו לקבוצה, פותח את העונה בצורה טובה ולא מגלה אמפתיה למצבו של ריקארדו.
3 "Tipping Point" "נקודת מפנה" גרנד פרי מונקו מהווה מפנה בקרב בין לואיס המילטון ומקס ורסטאפן.
ההולנדי מתחיל לצבור ניצחונות ולהגדיל את הפער בפסגה.
תאונה בין השניים בפתיחה בגרנד פרי בריטניה מוציאה את ורסטאפן מהמרוץ ומאפשרת ללואיס לצמצם את הפער.
4 "A Mountain to Climb" "לטפס על ההר" גונתר שטיינר, מנהל קבוצת האס, מתמודד עם שני נהגים חסרי ניסיון באליפות: מיק שומאכר וניקיטה מזפין.
5 "Staying Alive" "להישאר בחיים" המאבק על המקום השלישי בין מקלארן ופרארי מתחמם לקראת גרנד פרי איטליה.
דניאל ריקארדו, שלא פתח טוב את העונה, משיג ניצחון ראשון לאחר תאונה קשה בין ורסטאפן והמילטון.
נוריס מסיים שני והקבוצה מגדילה שוב את הפער.
6 "A Point to Prove" "משהו להוכיח" ויליאמס F1 נמכרת לחברת דורילטון קפיטל, וקלייר ויליאמס מוחלפת ביונס קפיטו, שמנסה להשאיר את ג'ורג' ראסל לעונה נוספת ובמקביל לזכות במרב הנקודות בעונה הנוכחית.
7 "Growing Pains" "כאבי גדילה"אלפאטאורי ואלפין נאבקות על המקום החמישי באליפות היצרנים.
הנהגים הצעירים אסטבן אוקון ויוקי צונודה חווים עונה המאופיינת בעליות וירידות חדות.
8 "Dances With Wolff" "רוקדים עם וולף" ולטרי בוטאס נאבק עם ג'ורג' ראסל על הכיסא השני במרצדס לעונה הבאה, לצידו של לואיס המילטון.
9 "Gloves are Off" "מסירים את הכפפות" מרצדס ורד בול נאבקות עד לרגע אחרון על אליפות הנהגים ואליפות היצרנים, והמאבק הופך לעיקש וחסר רחמים.
10 "Hard Racing" "מרוץ חזק" הקבוצות מסכמות את העונה.
המאבק על האליפות בין לואיס המילטון למקס ורסטאפן מגיע עד להקפה האחרונה שבמרוץ האחרון.
שנהפרסקטגוריהמועמד(ים)תוצאהמקור2024פרס גילדת המפיקים של אמריקהתוכנית הספורט הטובה ביותר"פורמולה 1: המרוץ לניצחון"
הפורינט האוסטרו-הונגרי (בהונגרית: Osztrák–magyar forint, בגרמנית: Österreichisch–ungarische Gulden) היה ההילך החוקי, מבוסס-הכסף לאחר הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867 של האימפריה האוסטרו-הונגרית, אשר הוחלף בשנת 1892 על ידי הכתר מבוסס הזהב.
מטבעיה הוטבעו על ידי אוסטריה (פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה) וכן (פרנץ יוזף כמלך הונגריה), ושטרות הנייר שלהם הונפקו על ידי הבנק האוסטרו-הונגרי (שטרות) מצד אחד ועל ידי האוצר המרכזי האימפריאלי והמלכותי (שטרות המדינה) מאידך.
המטבע הקטן שלו הייתה הקרייצר בהונגרית (קרויצר בגרמנית: Kreuzer).
אחד פורינט היה שווה מאה קרויצר.
בצד השפה הונגרית של השטרות ועל המטבעות שהוטבעו בהונגריה, הופיע השם פורינט, שמקורו היה מהעיר שהטביעה מטבעות פורינט זהב לראשונה, העיר פירנצה שבסמלה הופיע פרח השושן .
מקור השם פלורין על מטבעות שהוטבעו באוסטריה עם כתובות לטיניות, דומה.
בצד השפה הגרמנית של שטרות הנייר השתמשו בשם גולדן שמקורו מהולנדית ופירושו "מִזהב", כלומר עשוי מזהב.
הפורינט המקובל היה שווה ל-60 קרויצר.
ב-24 בינואר בשנת 1857, עם כריתת האמנה המוניטרית של וינה (האמנה המוניטרית של וינה בגרמנית: Wiener Münzvertrag) להטבעת מטבעות אחידות ומשותפות בין רוב מדינות צפון ודרום גרמניה, ליכטנשטיין והאימפריה האוסטרית.
המטרה הייתה להכניס מטבע אחיד ויחיד ומעבר של אוסטריה למטבע של הפורינט האוסטרי שהיה קל במקצת מ"הפורנט המקובל" הקודם (תכולת הכסף הטהורה של הפורינט ירדה ב-4.975%).
במקביל, המערכת המוניטרית האוסטרית עברה לעשרונית: פורינט אוסטרי היה שווה מאז ל-100 קרויצר (הקרויצר החדש).
לאחר הפשרה נותרה בסיס הכסף על פי ההסכם המוניטרי של וינה, אך מטבעות הונגריים ואוסטריים עוצבו מחדש והוטבעו מחדש והיו שונים מעט מאלה שלפני 1867. למנפיק שטרי הכסף הפך הבנק האוסטרו-הונגרי המשותף, והשטרות הממלכתיים הונפקו על ידי הבנק המרכזי המשותף.
הפורינט האוסטרי נותר בשם פורינט הכסף, אך המונח פנגהפורינט (pengőforint) שימש גם כדי להבדיל אותו מכסף הנייר.
הפורינט האוסטרי-הונגרי נותר מטבע מבוסס כסף לכל אורכו.
המעבר לבסיס הזהב הושלם בסופו של דבר עם יצירת ערך ה"כתר" בשנת 1892, אך לא היה פירוש הדבר נסיגה מיידית של פורינט הכסף.
שטרות ומטבעות פורינט נותרו רשמיים עד תחילת המאה ה-20.
ÉS M.H.S.D.O.AP.KIR.", standing פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה, mintmark "ממלכת הונגריה", סמל הונגריה, שנת הטבעה 1870 1 dukát "FERENCZ JÓZSEF I.K.A.CS.
ÉS M.H.S.D.O.AP.KIR.", פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה, mintmark 1877
פֿוֹרְמְבִּי היא עיירה בתחום ספטון־רבתי, במחוז מרזיסייד, אנגליה, שאוכלוסייתה מנתה 22,419 במפקד האוכלוסין בשנת 2011.
בעבר היה שטח העיירה חלק מלנקשייר.
בספר יום הדין משנת 1086 מתועדות שלוש אחוזות תחת השם "פורנֶבֶּיי": האלסול, וולטון ופּויינטון.
פורמבי נבנתה על מישור סמוך לים האירי, כמה קילומטרים צפונית לתעלת קרוסבי.
עד המאה ה־19 חלק ניכר מפרנסת היישוב התבססה על איסוף צדפות ודיג חסילונים.
במאה ה־21, פורמבי היא עיר שינה עבור ליברפול, אך גם יעד תיירותי אשר מושך מטיילים אל החופים, החוֹליות, וחיות הבר בסביבתה, במיוחד הסנאי האדום וקרפדה מקומית מיוחדת (Epidalea calamita), שניהם מינים בסכנת הכחדה.
האזור מוגדר אזור בשימור קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי של הממלכה המאוחדת, ומוגדר "אתר בעל חשיבות מדעי מיוחד".
שחיקת חול בחוף הים בפורמבי חושפת שכבות של בוץ ומשקעים, מסוף תקופת האבן התיכונה עד סוף תקופת האבן החדשה, לפני כ־5,000–8,000 שנה, ואשר כוסו בתקופת הברונזה המוקדמת.
משקעים אלה מכילים לעיתים קרובות עקבות בני אדם ובעלי חיים (איילים אצילים, צבאים, חזירי בר, זאב, שוורי בר) וציפורים (שלצדפים, עגורים ועופות מים אחרים) מאותה תקופה.
ביוני 2016 נחשפו על החוף מעל 50 עקבות בני אדם מלפני 7,000 שנה.
משמעות שמו הסקנדינבי של היישוב היא "נחלתו של פֿוֹרְנִי".
בשנת 960 לערך יישבו ויקינגים מאירלנד את החוף המערבי של לאנקשיר, לאחר שהתחילו מפשיטות וממסחר.
אחוזת פורמבי היא בניין רשום בדרג ב', וראשיתה בשנת 1223. בה התגוררו אדוני האחוזה של פורמבי.
נכון ל־2022, חלק גדול מהשטח סביב האחוזה הוא מסלול גולף.
בפורמבי תעשיית תיירות שוקקת, בעיקר במהלך החודשים החמים – מאי עד ספטמבר.
תיירים מטיילים לאורך החוף ובחורשות, וצופים בסנאים האדומים.
בעיירה שתי תחנות רכבת – תחנת פורמבי ותחנת פֿרֶשפילד – ותכיפותן כמדי רבע שעה.
רבים משתמשים ברכבת ליוממות לליברפול.
אוטובוסים מחברים את העיירה עם פרבריה ועם ערי שדה סמוכות, כמו גם עם ליברפול.
נמל התעופה הקרוב מצוי בליברפול, מרחק 27 קילומטרים, ונמל התעופה של מנצ'סטר מצוי במרחק כ־50 קילומטרים מפורמבי.
יש בעיירה שבילי אופניים מוסדרים, הן בתוך העיירה והן בסביבותיה.
הסופרת המצליחה בריל ביינברידג', ילידת ליברפול, גדלה בפורמבי.
הארכאולוג הבריטי ג'ון גרסטנג, שחפר עם פלינדרס פיטרי במזרח התיכון, התגורר בפורמבי לאחר נישואיו.
כמו כן, מספר רב של כדורגלנים בהווה ובעבר, שרובם משחקים או שיחקו בקבוצת ליברפול או אברטון, גרים או התגוררו בעבר בפורמבי.
בדרן העבר הבריטי ג'ורג' פורמבי אימץ לעצמו את שם העיירה כשם במה לאחר שנתקל בו בשלט בתחנת רכבת.
פורמוז מנדי הוא כדורגלן סנגלי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ווטפורד, בהשאלה מלוריאן ובנבחרת סנגל.
מנדי גדל במחלקות הנוער של AF דארו סלאם, פורטו וקלאב ברוז'.
בשנת 2021 ערך 12 הופעות במדי קבוצת המילואים של קלאב ברוז' במסגרת ליגת המשנה הבלגית.
ב-1 ביולי 2021 חתם מנדי באמיין מליגת המשנה הצרפתית.
ב-24 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 לאוסר במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת .
ב-24 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד נאנסי במסגרת המחזור העשירי בליגה.
בעונתו הראשונה במועדון ערך 31 הופעות ליגה, בהן הבקיע שער אחד.
ב-24 בספטמבר 2022 ערך מנדי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סנגל, בניצחון 0–2 על נבחרת בוליביה במשחק ידידות.
פורמוזה ההולנדית הייתה מושבה הולנדית שהתקיימה בין השנים 1624–1662, ושוב בין 1664–1668. במהלך שנים אלו ביססה חברת הודו המזרחית ההולנדית את שלטונה באי, הגדילה את הסחר עם שושלת מינג בסין ושוגונות טוקוגאווה ביפן, ופעלה כדי להכשיל את הסחר והפעילות הקולוניאלית הספרדית והפורטוגזית במזרח אסיה.
ההולנדים לא התקבלו בברכה באי, ומרידות מצד אוכלוסיית ההאן והאבוריג'ינים דוכאו יותר מפעם אחת.
עם עליית שושלת צ'ינג בסין, מיהרה הולנד לנתק את קשריה עם מינג וזכתה בגישה בלתי מוגבלת לנתיבי הסחר.
השלטון ההולנדי הסתיים ב-1662, אחרי המצור על פורט זילנדיה, כשהמצביא הסיני קושינגה הקים את ממלכת טונגנינג הנאמנה לשושלת מינג וגירש את ההולנדים.
הולנד ואנגליה, שהצטרפו אחרונות למרוץ בימים ברחבי העולם, היו על מסלול התנגשות עם ספרד ופורטוגל.
במונחים אידאולוגיים, המעצמות האיבריות היו קתוליות, בעוד הולנד ואנגליה ניתקו את הקשר הדתי שלהן עם האפיפיור.
ההולנדים ניסו לפתוח במסחר עם סין לראשונה ב-1601, אך נתקלו בדחייה מצד הסינים, שסחרו עם הפורטוגלים שבמקאו כבר מאז 1535.
במשלחת מ-1604 שיצאה מבטאוויה (ג'קרטה של ימינו) שהייתה הבסיס ההולנדי הגדול ביותר באסיה, יצאו ההולנדים במטרה לתקוף את מקאו, אבל סופת טייפון שינתה את מסלולם וכך הם הגיעו לאיי פסקאדור, קבוצת איים במרחק 50 ק"מ מערבית לפורמוזה.
שם ניסו ההולנדים לפתוח במשא ומתן עם הסינים על המסחר, אבל הם נדרשו לשלם מחיר גבוה מדי.
בלית ברירה, ההולנדים שבו על עקבותיהם.
חברת הודו המזרחית ההולנדית ניסתה להשתמש בכוח צבאי כדי לגרום לסין לפתוח את נמל פוג'יאן לסחר ודרשה לגרש את הפורטוגלים, אחרי מלחמת הולנד–פורטוגל.
ההולנדים פשטו על ספינות סיניות ב-1618, בניסיון לא מוצלח לקחת בני ערובה כדי לגרום לסין להיענות לדרישותיהם.
בשנת 1622, אחרי מתקפה הולנדית לא מוצלחת נוספת על מקאו, והכישלון ההולנדי להקים עמדת סחר בהונג קונג, הפליג הצי ההולנדי שוב לאיי פסקאדור, הפעם במכוון, והקים בסיס במגונג.
ההולנדים אילצו פועלי כפייה סינים לבנות את המבצר, ובגלל מנות מזון מועטות ופיקוח נוקשה, 1,300 מתוך 1,500 הסינים מתו במהלך הבנייה.
באותה שנה טבעה ספינה הולנדית בשם אריה הזהב בסמוך לחוף הדרום–מערבי של טאיוואן, והניצולים נטבחו על ידי המקומיים.
ב-1636 ערכו ההולנדים טבח במקום כנקמה.
ב-1623 הגיעו לאי לראשונה סוחרים הולנדים כדי לחפש בסיס מתאים, ובכוונה להשתמש באי כתחנה במסחר עם סין.
ההולנדים דרשו מסין לפתוח את הנמלים בפוג'יאן למסחר הולנדי, ואילו הסינים סירבו ואיימו שאיי פסקאדור הם שטח סיני, ודרשו מהם לסגת לפורמוזה, שם יתאפשר להם לעסוק במסחר.
הדבר הוביל למלחמה בין סין להולנד שב-1624 נאלצה לסגת לפורמוזה.
בתגובה, הולנד איימה בפשיטות על הנמלים והספינות הסינים אלא אם אלה יאפשרו לסחור מאיי פסקאדור, וכן בתנאי שסין תסחור באופן בלעדי עם ההולנדים בבטאוויה, סיאם וקמבודיה.
בניסיון ההולנדי ב-1623 לאלץ את סין לפתוח את נמליה נשלחו חמש ספינות למשימה שהסתיימה בכישלון עם מספר מלחים שנפלו בשבי ואובדן ספינה.
לאחר מכן ההולנדים חיזקו את ביצוריהם ותגברו את חיל המצב שלהם בפסקאדור.
ההתבצרות ההולנדית הביאה את הסינים להוציא התקפה נגד הולנד בפברואר 1624, כש-5,000 חיילים ו-40–50 ספינות מלחמה תקפו את המבצר ההולנדי, מה שהביא אותם לבקש הסכם שלום ולהיכנע לדרישות הסיניות לסגת לפורמוזה.
בחגיגות הניצחון על "הברברים אדומי השיער", כפי שכונו ההולנדים בפי הסינים, הוצעדו 12 שבויים הולנדים בפני הקיסר בבייג'ינג.
עם הגעתם לפורמוזה, מצאו ההולנדים בדרום–מערב האי אוכלוסייה של 1,500 תושבים, רובם תושבים זמניים סינים.
בהתאם לנוהג המקובל באותם ימים, ההולנדים מיהרו לבנות מבצר הגנה שישמש גם כבסיס להוצאת פעולות במחוז טאויואן.
המבצר שם הוחלף כעבור ארבע שנים במבצר בפורט זילנדיה.
ההוראה הראשונה עם הגיעם לפורמוזה, הייתה להעניש כפרים שהתנגדו להולנדים ולגרום לאבורג'ינים בטאיוואן להיות נאמנים לחברת הודו המזרחית ההולנדית.
משלחת ראשונה שיצאה לנקום פעלה נגד הכפרים מתאו ובקלואן.
במתאו היה המאמץ קל מאוד, והתושבים נכנעו אחרי שהכפר שלהם נהרס בשריפה.
הפעולות הללו שימשו גם כהרתעה נגד כפרים אחרים.
בעוד המאמץ להרגיע את הרוחות נמשך, בים, היחסים עם הסינים נעשו מתוחים יותר עם הניסיון ההולנדי להטיל מס על הספינות שעברו במצר טאיוואן.
הדבר גרם לבסוף למלחמה בין שושלת מינג להולנד, וההולנדים הובסו בקרב מפרץ ליאולו ב-1633.
מספר מיסיונרים הולנדים מצאו את מותם מידי האבורג'ינים שאותם ניסו להמיר.
1636–1642: השלום ההולנדי וגירוש הספרדים
אחרי המאמצים ההולנדיים לבסס את שליטתם בפורמוזה, עוד ועוד כפרים נשבעו אמונים להולנד, לעיתים מתוך פחד מפעולות הצבא ההולנדי, ולעיתים בשל היתרונות של הסיוע ההולנדי במזון ובביטחון.
כפרים אלה התפרסו מדרום עד מרכז טאיוואן.
השקט היחסי בתקופה זו כונה "פקס הולנדיקה" (השלום ההולנדי, בדומה ל"פקס רומנה").
לעומת זאת, צפון טאיוואן נשלט על ידי הספרדים מאז 1626, שהתיישבו בניו טאיפיי של ימינו, בייחוד בערים טמוסי וג'ילונג.
הביצורים בג'ילונג היו מוזנחים בגלל היעדר יכולות ספרדיות לממן את התחזוקה שלהם, אבל הבסיס שלהם בפורט סנטו דומינגו בטאמוסי היה מכשול משמעותי בפני השאיפות האימפריאליות ההולנדיות.
אחרי כישלון בסילוק הספרדים ב-1641, בשנת 1642, בסיוע תגבורות הולנדיות ואבוריג'יניות, הצליחו ההולנדים לגרש את הכוח הספרדי–פיליפיני הקטן ממבצרו ולסלקו מהאי.
בעקבות הניצחון, השתלטו ההולנדים גם על צפון טאיוואן במסע דומה למסע שקיימו בדרום ובמרכז מספר שנים קודם לכן.
1643–1659: התחזקות ההאן ומרד גואו הואיי
ההולנדים החלו לעודד הגירה משמעותית של אוכלוסיית האן, בעיקר מדרום פוג'יין.
רוב המהגרים היו גברים צעירים ורווקים, שלא תכננו להישאר באי, שכונה לעיתים על ידם "השער לגיהנום", בשל החיים הרבים של מלחים ומגלי ארצות שאבדו בו.
ב-1652 התרחש מרד גואו הואאיי שהיה התקוממות מאורגנת נגד השלטון ההולנדי בשל הכעס על העונשים הכבדים והשחיתות.
התגובה ההולנדית הייתה קשה, ו-25% מהמשתתפים במרד נהרגו בתוך מספר שבועות.
כפרים אבורג'ינים רבים מרדו בהולנדים החל מ-1650, ממספר סיבות, ביניהן הדרישה ההולנדית לספק נשים עבור יחסי מין וכן לקיחת עורות ואורז מהאוכלוסייה המקומית.
הדבר עורר מרידה שהתפרצה בדצמבר 1652 בכפר וו–לאו–ון במקביל למרד ההאן.
במהלך המרידה נערפו ראשיהם של שני מתורגמנים הולנדים ובקרב שנערך נהרגו 30 אבורג'ינים ושני הולנדים.
אחרי אמברגו מלח וברזל שהוטל על הכפר, בפברואר 1653 ביקשו האבורג'ינים לחתום על שלום.
1660–1662: המצור על זילנדיה ופירוק המושבה
בשנת 1661 הגיע לאי צי של 200 ספינות סיניות בראשות אדמירל קושינגה שהיה נאמן לשושלת מינג בכוונה לגרש את ההולנדים ולבנות בסיס לנאמני השושלת.
אחרי מצור של תשעה חודשים, כבש האדמירל קושינגה את זילנדיה.
הוא אילץ את נציגי חברת הודו המזרחית ההולנדית לחתום על שלום ב-1 בפברואר 1662 ולעזוב את האי.
בכך הפך קושינגה את האי לבסיס של שושלת מינג.
אחרי שגורשו מטאיוואן, ההולנדים חברו לשושלת צ'ינג בסין נגד ממלכת טונגנינג החדשה בטאיוואן, ששאפה להשיב את שושלת מינג לשלטון בסין כולה.
אחרי מספר קרבות, ב-1664 ההולנדים הצליחו להשתלט על המבצר בג'ילונג.
כוח ששלח ג'נג ג'ינג, שליט הממלכה החדשה, לא הצליח לנצח את ההולנדים, והם המשיכו להחזיק במבצר עד 1668, כשהתנגדות אבורג'ינים וחוסר הצלחה בהשתלטות על כל נקודה אחרת באי, שכנעו את ההולנדים לנטוש סופית את טאיוואן.
ההחלטה לעזוב את ג'ילונג התקבלה אף על פי שבשנת 1664, 26% מרווחי חברת הודו המזרחית ההולנדית הגיעו משם.
ב-1665 הצליח צי של ממלכת טונגנינג להביס צי משותף של שושלת צ'ינג והולנד.
באותה שנה ההולנדים בזזו שרידים מקודשים ורצחו נזירים אחרי שתקפו מתחם בודהיסטי באיי ג'ואושאן.
הצי בפיקודו של ג'נג ג'ינג הוציא להורג 34 מלחים והטביע עוד 8 מלחים הולנדים, אחרי שבזז, ארב והטביע את ספינת הסוחר ההולנדית קויילנברג ב-1672 בצפון מזרח טאיוואן.
21 מלחים הצליחו להימלט ליפן.
הספינה הייתה במסע מנגסאקי לבטאוויה.
ההולנדים טענו לבעלות על כל האי, אך בגלל חוסר הנגישות של רכס ההרים המרכזי תחום השליטה שלהם הוגבל למישור החוף המערבי בתוספת כיסים מבודדים בחוף המזרחי.
שטח זה נכבש בין 1624 ל-1642, כשרוב הכפרים נדרשו להישבע אמונים להולנד, ולאחר מכן נותרו לרוב לבדם ללא פיקוח הולנדי משמעותי.
בדרך כלל, ההכרה בעליונות ההולנדית הייתה על ידי הבאת מנחה בדמות צמח מקומי קטן (אגוז או קוקוס) שגדל על אדמת הכפר או העיר ולהביאו למושל בטקס שסימל את הענקת האדמה.
לאחר מכן, היה המושל מעניק גלימה ומטה למנהיג הכפר, כסמל לתפקיד וכן את דגל וילם הראשון, נסיך אורנז' כדי שיוצג בכפר.
מושל פורמוזה מונה על ידי המושל הכללי של הודו המזרחית ההולנדית שישב בג'קרטה של ימינו.
המושל הוסמך לחוקק, לגבות מיסים, לנהל מלחמות ולחתום על שלום בשם הולנד.
כדי לנהל את המושבה, הוא נעזר במועצת טאי-יואן, ונשיא המועצה היה השני בחשיבותו אחרי המושל, ונועד להחליפו במקרה של נבצרות.
מעון המושל היה בפורט זילנדיה.
לאורך שנות השלטון ההולנדי היו 12 מושלים.
מפעל טאי-יואן (קודות המסחר של חברת הודו המזרחית ההולנדית) היה אמור להפוך לשני ברווחיותו עבור החברה, אחרי נקודות המסחר בדג'ימה/היראדו.
עם זאת, במציאות לקחו למושבה 22 שנים כדי להתחיל להרוויח.
ההולנדים הצליחו להפוך את המרחב לאזור סחר משולש בינם לבין הסינים והיפנים, יחד עם ניצול משאבי הטבע שבאי.
במהלך תקופת השלטון ההולנדי בוצעו גם הניסיונות הראשונים בהיסטוריה לפתחו כלכלית.
הכוונה המקורית בהקמת המבצר בזילנדיה הייתה ליצור בסיס למסחר עם סין ויפן ולהפריע לסחר הפורטוגלי והספרדי באזור.
לאחר שהוקם המבצר, הבינו ההולנדים את הפוטנציאל הגדול של עורות אייל סיקה הפורמוזני.
העורות היו בשימוש אצל היפנים שהשתמשו בהם לייצור שריון לסמוראים וחלקים אחרים נמכרו אצל הסינים שנעזרו בהם עבור בשר וצרכים רפואיים.
ההולנדים שילמו לאבורג'ינים כדי שיצודו את האיילים וניסו לעמוד בביקוש, אולם עד מהרה החלו האיילים להיעלם, מה שגרם לאבורג'ינים לבנות שיטות חדשות להישרדות.
למרות סכנת ההכחדה, המין שומר בשבי ומאוחר יותר הצליחו להחזירו לטבע.
ב-1638 ייצאו ההולנדים 151,400 עורות איילים ליפן, ואף על פי שמספר האיילים ירד, הם עדיין הצליחו לייצא 50–80 אלף עורות מדי שנה.
פריט ייצוא אחר היה התה, שגידולו התרחב אחרי שהסינים שהתיישבו באי החלו לגדלו על אדמות שלא התאימו לגידול אורז.
בנוסף, גם גידול קנה הסוכר צמח.
אף על פי שקנה סוכר גדל בטאיוואן זמן רב קודם לכן, המקומיים לא הצליחו לייצר ממנו גרגירי סוכר.
המהגרים הסינים שהגיעו הצליחו להציג טכניקה חדשה והפכו אותו לפריט הייצוא החשוב ביותר, והוא היה רווחי יותר מזה שגדל בג'אווה.
כחצי מיליון ק"ג סוכר יוצאו לפרס מטאיוואן ב-1645. בשנת 1658, יוצרו באי כ-2.9 מיליון ק"ג סוכר.
פריט ייצוא נוסף היה הגופרית שנאספה בג'ילונג ובטמסוי.
טאיוואן, בדגש על מחוז טאי-יואן, הייתה למרכז חשוב ברשתות הסחר במזרח אסיה.
מוצרים מיפן, פוג'יין, וייטנאם, תאילנד ואינדונזיה נשלחו לטאיוואן ומשם לשאר העולם.
ההולנדים נעזרו בסינים כדי לגדל קני סוכר ואורז, שחלקם יוצאו למקומות רחוקים כמו פרס.
הניסיונות לעודד את האבורג'ינים לזנוח את הציד ולאמץ אורח חיים יושבני וחקלאי עלו בתוהו, משתי סיבות "ראשית, לפי חלוקת העבודה המגדרית המסורתית, זו [חקלאות] עבודתה של האישה; שנית, זאת עבודה קשה ומונוטונית".
על כן, נאלצו ההולנדים להביא פועלים מסין, מה שיצר את ההגירה ההמונית הסינית הראשונה לטאיוואן, ולפי ההערכות, 50–60 אלף סינים היגרו לטאיוואן ב-38 שנות השלטון ההולנדי.
את המהגרים משכה התנועה החופשית לאי, לרוב על ספינות הולנדיות, וכן כלים כמו גרזן וזרעים שחולקו כהתחלה למי שהיו מוכנים להגיע.
בתמורה, לקחו ההולנדים 10% מהיבול למיסים.
אחרי שביססו את שלטונם בטאיוואן, ההולנדים מיהרו להטיל מיסים על כל המוצרים בייבוא ובייצוא.
אף על פי שאין תיעוד לגובה המיסים שנאספו, סביר להניח שההולנדים הרוויחו הרבה מהמיסים שהטילו על הסוחרים הסינים והיפנים.
הדבר גרם לתקרית בין הולנד ליפן שיצרה את אירוע המדה יאהי ב-1628.
צורה אחרת של מיסים הייתה מס הצבעה על כל מי שלא הולנדי ומעל גיל 6. יחד עם מדיניות מגבילה על שכירת קרקע וסחיטות שונות, המס היה לסיבה למרידות ב-1640 וב-1652.
ההולנדים הטילו מס גם על ציד.
הם מכרו רישיונות לחפירת מלכודות ב-15 ריאל לחודש, ורישיון לכידה עמד על ריאל נוסף.
במהלך עונת הציד 1638–1639, הרוויחו ההולנדים כמעט 2,000 ריאל מהציד בלבד.
לדיג לעומת זאת לא היו רישיונות, אבל הוא היה מחויב במס.
לפני שההולנדים הגיעו לטאיוואן, האי היה מאוכלס בידי אבורג'ינים טאיוואנים, עם אוסטרונזי של ציידים-לקטים שהתמחה גם בחקלאות מסוג חתוך ושרוף.
לא ניתן לדעת מה המספר המדויק של האבורג'ינים שהתגוררו בטאיוואן ערב הגעת ההולנדים.
גם בשיא כוחם בטאיוואן, חלקים רבים מהאי לא נשלטו על ידי ההולנדים, כך שכל נתון שנאסף היה חלקי בלבד.
האוכלוסייה בטאיוואן הורכבה משלוש קבוצות מרכזיות: אבורג'ינים, מהגרים הולנדים וסינים.
הייתה גם קבוצה של ספרדים בצפון האי בין 1626–1642. לעיתים הייתה באי גם קבוצה של שודדי ים יפנים–קוריאנים שנקראו ווקאו שפעלו בחופים מחוץ להישג ידם של ההולנדים.
האבורג'ינים התגוררו בטאיוואן במשך אלפי שנים.
המפקד הראשון באי, שנערך ב-1650, העריך את מספרם בין 64 ל-68 אלף תושבים שהיו הרוב האתני באי.
הם חיו בכפרים באוכלוסיות שנעו בין כמה מאות ל-2,000 בכפרים הגדולים ביותר, והיו ביניהם קבוצות שונות בעלות שפות שונות שלא תמיד היו מובנות ביניהן.
ההולנדים היו בתחילה בעיקר חיילים בצירוף עבדים ופועלים אחרים מהמושבות ההולנדיות באזור, במיוחד מאזור ג'קרטה.
מספר החיילים באי השתנה בהתאם לצורך וגדל מ-180 חיילים עם הפלישה לאי ל-1,800 ערב פלישת קושינגה.
היו באי גם מספר אנשי צוות נוספים כמו סוחרים, מיסיונרים ומורים.
גם עבדים הובאו לאי, בעיקר מטעם אנשים חשובים.
לאחר גירוש ההולנדים מטאיוואן ניצלו הסינים את הנשים ההולנדיות למטרות מיניות.
במהלך המצור על מבצר זילנדיה נלקחו נשים וילדים בשבי.
המיסיונר ההולנדי אנטוניוס המברוק, שתיים מבנותיו ואשתו נלקחו בשבי.
הוא נשלח למבצר בדרישה שישכנע אותו להיכנע, שם שתיים מבנותיו האחרות היו.
הוא עודד את המבצר להמשיך ולהילחם והבטיח שהחיילים הסינים רעבים ומורדים ככל שעובר הזמן.
הוא הוצא להורג כשחזר למחנה הסיני, וקושינגה לקח את בתו של המברוק לפילגש, והיא תוארה כ"עלמה מתוקה ונעימה מאוד".
כמו כן, הופצה שמועה לפיה ההולנדים מעודדים את הילידים להרוג סינים, מה שגרר נקמה מצד קושינגה שהוציא להורג המוני אסירים הולנדים, ביניהם נשים וילדים.
מי ששרדו נמכרו לאחר מכן לעבדות.
יתר הנשים חולקו בין המפקדים, שלקחו אותן לפילגשים.
ביומן המבצר ההולנדי נכתב כי "הטובות ביותר נשמרו למפקדים, ולאחר מכן נמכרו לחיילים הפשוטים.
מאושרת מי שנפלה בחלקו של אדם לא נשוי, ובכך נמנעה מהטרדות מצד הנשים הסיניות הקנאיות לבעליהן".
מאפיינים כמו שיער אדמוני בקרב תושבי דרום טאיוואן הם תוצר של הקשר בין הנשים ההולנדיות לסינים.
הנשים שנלקחו לעבדות ולפילגשים לא שוחררו אף פעם.
ב-1684 דווח שחלקן עדיין חיו בשבי.
סוחר הולנדי ניסה לפעול כדי לשחרר אותן במשא ומתן עם בנו של קושינגה, אך ללא הצלחה.
קיימים דיווחים הולנדים על לקיחת הנשים בשבי.
כבר בעת הגעת ההולנדים לטאיוואן הייתה באי רשת של סוחרים סינים שקנו מוצרים שונים (בייחוד מוצרי איילים) מהילידים.
לפי ההערכות חיו באי 1,000–1,500 סוחרים, כמעט כולם גברים, שרובם שהו בטאיוואן רק במהלך עונת הסחר.
החל מ-1640 ההולנדים עודדו הגירה סינית משמעותית לאי והציעו תחבורה וכלי עבודה למהגרים.
ההערכות שנוגעות למספר המהגרים הן בעלות טווח רחב, ויש שמעריכים שמספרם נע בין 10,000–15,000 במקרה הנמוך ו-50–60 אלף לפי ההערכות הגבוהות.
ההולנדים הביאו למושבה עבדים מווייטנאם ומפמפנג שבג'אווה, וב-1643 החלו להציע לאבורג'ינים תגמולים אם יתפסו את העבדים שברחו מהם.
18 עבדים היו מעורבים בהתקפה הולנדית על תושבי טאמלקאו, יחד עם 110 סינים ו-225 חיילים הולנדים ב-11 בינואר 1642.
טרם הגעת ההולנדים, תושבי טאיוואן חיו בשבטים נפרדים ושונים זה מזה; למרות בריתות זמניות, מנהגים חקלאיים דומים ונישואי תערובת, השבטים הפגינו הבדלים משמעותיים ביניהם.
השבטים היו חשדניים כלפי הזרים החדשים שהגיעו.
תהליך ההשתלטות ההולנדית על האי כלל טבח של ילידים באי לאמאי ב-1642, ולאחריו השבטים נאלצו להיכנע לשלטון ההולנדי ולעבוד עבורו.
לפי מסמכים מ-1650, המתיישבים שלטו על 315 כפרים ובהם אוכלוסייה של 68,600 תושבים, כמחצית מתושבי האי.
אחד מעמודי התווך של התקופה הקולוניאלית ההולנדית היה המרת הילידים לנצרות.
מתיאור המיסיונרים הראשונים, הדת הילידית הייתה אנימיסטית ובמקרה אחד הונהגה על ידי כוהנים בשם "איניב".
המקומיים גם עסקו בפעילויות שונות שההולנדים תפסו כחטא או כלא תרבותיות, כולל הפלות חובה לנשים מתחת לגיל 37, ניאוף, אי שמירת השבת הנוצרית ועירום.
הברית החדשה תורגמה לשפות האבורג'ינים והועברה בין השבטים.
זהו המקרה המתועד הראשון של כניסת הנצרות לטאיוואן.
המיסיונרים היו אחראים גם על הקמת בתי ספר בכפרים שבשליטת הולנד כדי ללמד לצד הדת קרוא וכתוב.
טרם הקולוניאליזם ההולנדי לא נעשה שימוש בכתיבה, וההולנדים העבירו את השפות הפורמוזניות ליטון.
זהו התיעוד הראשון בהיסטוריה לשפה כתובה בטאיוואן.
נעשו מספר ניסיונות ללמד ילדים מקומיים את השפה ההולנדית, אך הם נזנחו במהרה אחרי שנכשלו.
מנגד, לפחות פורמוזני אחד קיבל השכלה בהולנד ונטמע באוכלוסייה ההולנדית.
המגוון הייחודי של משאבים למסחר כמו עורות ובשר איילים, קני סוכר ואורז יצרו שוק רווחי מאוד עבור הולנד.
תיעוד מאת המושל ההולנדי קבע כי "טאיוואן הייתה נמל מסחר מצוין, שמאפשר להרוויח 100% על הסחורה".
הילידים בטאיוואן היו עובדי כפיים שכישוריהם נוצלו לטובת יצירת רווחים מהמשאבים באי.
בנוסף, ההולנדים העבירו את האי לחקלאות מתקדמת יותר.
הילידים למדו להשתמש שיטות מערביות לניהול היבולים שהשתמשו בטכנולוגיות בנות קיימא ויעילות יותר.
כלים נוספים שהוכנסו לאי הם הבארות וכן הובאו שוורים ובקר.
האבורג'ינים בטאיוואן היו חלק חשוב בשמירה על סביבה יציבה וניהול סכסוכים במהלך המחצית השנייה של השלטון ההולנדי.
המתיישבים ההולנדים העסיקו לעיתים קרובות אבורג'ינים משבטים סמוכים כחיילים כדי להגדיל את מספרם במהירות במהלך מרידות והתקוממויות.
עם זאת, השבטים שהיו בעלי ברית נגד הסינים פנו נגד ההולנדים במצור על פורט זילנדיה ותמכו בקושינגה, אחרי שהציע להם חנינה.
הם המשיכו לפעול נגד ההולנדים והוציאו רבים להורג, אחרים השחיתו את ספרי הלימוד הנוצריים וחיסלו מתיישבים אירופאים.
המורשת ההולנדית בטאיוואן גלויה בטאינאן, והמבצר בפורט זילנדיה שומר.
הבניין של חברת הודו המזרחית ההולנדית בטמסוי, שנקרא פורט אנטוניו, שימש את הקונסוליה הבריטית עד שבריטניה ניתקה את היחסים עם טאיוואן לטובת הכרה בסין.
חלק מהמדיניות ההולנדית שימש כבסיס לראשית הסחר הבינלאומי המודרני בטאיוואן.
ניתן לייחס את תחילת המסחר והכלכלה העכשווית באי לתשתיות שהניחו ההולנדים בתקופת שלטונם.
עם זאת, התוצאה המשמעותית ביותר של המושבה היא ההגירה הגדולה של סינים לאי, שהפכו עם השנים לרוב.
בנוסף, ההולנדים יצרו קשר עם שני העמים ואפשרו תקשורת ביניהם שלא התקיימה קודם לכן.
פוּרְם ד'אַמְבֶּר היא גבינה כחולה צרפתית חצי קשה.
אחת הגבינות העתיקות ביותר בצרפת, היא מתוארכת עוד לתקופת רומא העתיקה.
היא עשויה מחלב פרה גולמי (לא מפוסטר) מאזור אוברן בצרפת, בעלת צורה גלילית צרה מובהקת.
הגבינה החצי קשה מוזרקת בנבגי פניציליום רוקפורטי (Penicillium roqueforti) ומתיישנת לפחות 28 ימים.
היא כמעט זהה לפורם דה מונבריזון (למעט בצורה), השניים היו מוגנים על ידי אותו כינוי מקור מבוקר (AOC) משנת 1972 עד 2002 כאשר כל אחת הוכרה בנפרד כגבינה משל עצמה בגלל הבדלים הקלים בייצורן.
ניתן למצוא דמיון של הגבינה המפוסלת מעל הכניסה לקפלה מימי הביניים ב-La Chaulme, Puy-de-Dôme (כפר קטן במרכז צרפת בת 113 תושבים).
למרות שלרוב הגבינה מיוצרת מחלב מפוסטר על ידי התעשייה והקואופרטיבים, לאחרונה החל ייצור ארטיזנלי באמצעות חלב גולמי (לא מפוסטר), והייצור בחוות או פרמייה (חקלאי) הוחל מחדש.
נכון לעכשיו, ארבעה חקלאים מייצרים מדי שנה עד 35 טון (38.58 טון) של גבינת AOP זו שמיוצרת מחלב גולמי.
פוּרם דה מונבריזון היא גבינה מחלב פרה המיוצרת באזורי רון-אלפ ואוברן בדרום צרפת.
שמה נובע מהעיירה מונטבריזון בנפת הלואר.
המילה פוּרְם-fourme נגזרת מהמילה הלטינית forma שמשמעותה "צורה", אותו שורש שממנו נגזרת המילה הצרפתית fromage (גבינה).
הגבינה הזו מיוצרת בבלוקים גליליים גבוהים במשקל של בין 2-1.5 ק"ג כל אחד.
הקוטר של הבלוקים הוא 13 ס"מ וגובהם 19 ס"מ, על אף שהגבינה נמכרת לרוב בחנויות בפרוסות גליליות קצרות בהרבה.
לפורם דה מונטבריזון קליפה חומה כתומה אופיינית עם פטה (תוך הגבינה) בצבע שמנת, מנומרת בפסים עדינים של עובש כחול.
הסמכת ה-Appellation d'Origine Contrôlée (כינוי מקור מבוקר) שלה הוענק בשנת 1972 על פי צו משותף עם גבינת פורם ד'אמבר, גבינה כחולה דומה גם היא מאותו אזור.
ב-2002 קיבלו שתי הגבינות מעמד של AOC נפרד, מתוך הכרה בהבדלים בייצורן.
למרות ריחה המעופש, הגבינה עדינה במיוחד יחסית לגבינות כחולות, ובעלת טעם יבש.
ממליחים את הגבן (גבינה מוקרשת) ומכניסים אותו לתבניות.
לפני הוצאת הגבינה מהתבנית מניחים את הגושים על מתלים עשויים מעץ אשוח.
לאחר מכן הגבינה מסובבת ביד, בתשעים מעלות בכל פעם, במשך שתים עשרה שעות.
הגבינה מוזרקת עם נבגי פניציליום רוקפורטי (penicillium roqueforti), ומאוחר יותר מוזרק גם אוויר לתוכה ליצירת כיסים בפטה לעידוד התפתחות הנבגים.
הגבינה חייבת להיות מיושנת לפחות 28 ימים, אם כי לעיתים קרובות יותר היא נשארת כ-8 שבועות.
משתמשים בסביבות 25-20 ליטר חלב להכנת כל גוש גבינה.
על פי תקנה, ניתן לייצר את הגבינה רק בכל אחת מ-33 הקומונות (יישובים) של מונט דו פורז (Monts du Forez) בנפות פוי-דה-דום ולואר.
הגבינה המוגמרת היא לפחות 50% שומן (מהחומר היבש), ולמרות שרוב הייצרנים משתמשים בחלב מפוסטר, היצרנים הארטיזנלים (חקלאי חוות), שמספרם בגידול, משתמשים בחלב לא מפוסטר.
פורמולה 1 הסרט הוא סרט דרמת אקשן ספורט אמריקאי בבימויו של ג'וזף קוסינסקי על פי תסריט מאת ארן קרוגר המבוסס על סיפור מאת השניים.
מככבים בו בראד פיט, דמסון אידריס, קרי קונדון, טוביאס מנזיס, חאווייר ברדם וקים בודניה.
הוא מתמקד באליפות העולם פורמולה 1, ונוצר בשיתוף פעולה עם ה-FIA, הגוף המנהל של התחרות.
הסרט עלה לאקרנים ברחבי העולם ב-25 ביוני 2025 ובארצות הברית ובקנדה ב-27 ביוני 2025.
סוני הייז, נהג פורמולה 1 בעברו, עבר התרסקות איומה שאילצה אותו לפרוש ולהתחרות בענפים אחרים.
רובן, חבר ובעלים של קבוצת פורמולה 1 בשם ApxGP, יוצר קשר עם הייז ומבקש ממנו לשוב כדי להדריך את ילד הפלא הטירון ג'ושוע "נוח" פירס.
בראד פיט - סוני הייז, נהג פורמולה 1 לשעבר שעושה קאמבק
דמסון אידריס - ג'ושוע "נוח" פירס, נהג פורמולה 1 טירון אך מוכשר
קרי קונדון - קייט, מהנדסת הרכב של הקבוצה
טוביאס מנזיס - פיטר באנינג, חבר דירקטוריון ערמומי ותככן של קבוצת APXGP
חאווייר ברדם - רובן סרוונטס, בעלי הקבוצה וחבר של סוני
שיי ויגהאם - צ'יפ הארט
ויל מריק - יו ניקלבי
שרה ניילס - ברנדט, אמו של נוח
בנוסף הופיעו כל עשר קבוצות קבוצות הפורמולה 1 והנהגים מעונת 2023 בתפקיד עצמם.
כמו כן הופיעו בתפקיד עצמם מנהל קבוצת האס לשעבר גונתר שטיינר ונהג המרוצים בנואה טרלוייה.
ב-3 בדצמבר 2021 דווח על מלחמת הצעות מחיר לפרויקט ללא שם שיעסוק במרוצי מכוניות בכיכובו של בראד פיט, כשג'וזף קוסינסקי, ארן קרוגר וג'רי ברוקהיימר מתעתדים להיות הבמאי, תסריטאי ומפיק בהתאמה, כולם באותו התפקיד בו שמשו בסרט "אהבה בשחקים: מאווריק", שיצא מספר חודשים מאוחר יותר.
מטרו גולדווין מאייר, פרמאונט, סוני, יוניברסל, דיסני, הגישו כולם הצעות, וגם חברות סטרימינג כמו נטפליקס, אמזון ואפל.
בראד פיט קיבל 30 מיליון דולר עבור השתתפותו בסרט.
באפריל 2023 הוכרז על ליהוקו של דמסון אידריס לפרויקט לאחר הליך ליהוק ממושך בו התבקשו המתמודדים להוכיח שיש להם את היכולת להתמודד עם סצנות הנהיגה האינטנסיביות ועברו מספר מבחני נהיגה.
קרי קונדון וטוביאס מנזיס הצטרפו לצוות השחקנים בחודשים הבאים.
צילומי הסרט העיקריים החלו ביולי 2023 במעגל סילברסטון בבריטניה, וכללו צילומים במהלך גרנד פרי בריטניה של עונת 2023 ומרוץ הגרנד פרי באבו דאבי בדצמבר 2024. צוות ההפקה, הכולל את פיט ואידריס, שהה באמירות במשך 29 ימי צילום בשלוש תקופות נפרדות, בסיוע חברת ההפקה המקומית Epic Films.
הסרט מציג לראשונה צילומים על מסלול במהלך מרוץ פורמולה 1 אמיתי, והוא צולם גם באירועים אחרים כגון מרוץ 24 השעות של דייטונה.
הסרט הופק על ידי אפל, שהשקיעה בו כ-250 מיליון דולר, כאשר הדיווחים נעים בין 200 ל-300 מיליון דולר, לא כולל עלויות פרסום עולמיות.
אפל אינה מפיצה קולנועית ולכן שילמה לאולפני וורנר להפצת הסרט וגם תקבל אחוזים מהכנסות הכרטיסים.
שמו של הסרט אושר כ-"F1" ב-5 ביולי 2024. טריילר טיזר ראשון הוקרן לראשונה לפני הגרנד פרי הבריטי ב-2024.
במהלך הגרנד פרי האוסטרי ב-2024 אישר הנס צימר כי ילחין את המוזיקה לסרט.
זהו שיתוף הפעולה השני ברציפות בין צימר לקוסינסקי לאחר שהשתתף גם בהלחנת פסקול הסרט "אהבה בשחקים: מאווריק".
בנוסף להפצתו בקולנוע, הסרט הופץ גם בפורמטים מתקדמים דוגמת PLF ו-Imax, כאשר 58% מהצופים בחרו לצפות בו בפורמטים הללו, ו-Imax תרם כ-25% מהכנסות סוף השבוע בצפון אמריקה.
הסרט זכה לשבחים על השילוב בין סיפור אנושי דרמטי לאקשן מוטורי עתיר קצב, מה שהוביל לביקורות חיוביות ולתגובות נלהבות מהקהל.
הסרט קיבל ביקורות חיוביות ודירוג "A" בסקרי CinemaScore.
באתר Rotten Tomatoes הסרט קיבל 82 אחוזי טריות המבוססים על 358 ביקורות.
באתר Metacritic עומד הסרט על ציון ממוצע משוקלל של 68 המבוסס על 56 מבקרים, נתון המצביע על הערכה 'חיובית בדרך כלל'.
הסרט "F1" פתח בסוף השבוע הראשון לצאתו עם הכנסות של 144 מיליון דולר ברחבי העולם, מתוכן 55.6 מיליון דולר בצפון אמריקה.
מדובר בהצלחה הגדולה ביותר של סרט קולנוע מבית אפל עד כה, ושיא חדש לפתיחה של סרט בכיכובו של בראד פיט, העוקף את "מלחמת העולם Z" שפתח בעבר עם 112 מיליון דולר גלובלית.
הסרט רשם הצלחה מסחרית במזרח התיכון, במיוחד באיחוד האמירויות, שם גרף כ-2.7 מיליון דולר בסוף השבוע הראשון, הישג הנחשב לפתיחה הגדולה ביותר לסרט של אפל באמירות ולשיתוף פעולה של פיט וקוסינסקי.
ריזו, חואן פראלטה וגארת' ג'וןהאפקטים הוויזואליים הטובים ביותרריאן טדהופ, נייקה פורד, רוברט הרינגטון, ניקולס שבאלייה, אריק לוון, אדוארד פרייס וקית' דוסוןעיצוב הפעלולים הטוב ביותרגארי פאוול, לוצ'יאנו בצ'טה וקרייג דולבי
במסגרת פורמולה 1 של שנת 2004 נערכו 18 מרוצים.
מיכאל שומאכר הוכתר לאלוף כשהוא ממשיך לשבור בכך את שיא האליפויות עם אליפות שביעית.
בעונה זו, שבר מיכאל שומאכר שני שיאים נוספים: הוא ניצח ב-12 מתוך 13 המרוצים הראשונים של העונה וכן ניצח בסך הכול 13 מתוך 18 המרוצים.
ג'נסון באטון הגיע להישג מעניין של מקום שלישי בדירוג הכולל על אף שלא ניצח באף מרוץ במהלך העונה.
בעונה זו נקבעו מספר שינויים בתקנון כאשר העיקריים שבהם היו:
איסור על החלפת המנוע ברכב מתחילת מקצה האימון הראשון ועד לסוף המרוץ.
במקרה של החלפה, יוענש הנהג בהורדה של 10 מקומות על קו הזינוק.
איסור על טלמטריה בין הרכב לסטנד הקבוצה, בשני כיווני התקשורת.
מקסימום שני כנפונים בכנף האחורית במקום שלושה.
הנקודות לנהגים וליצרנים הוענקו לפי השיטה שהונהגה בעונת 2003.
עונת 2003 בפורמולה 1 הייתה העונה ה-54 של האליפות במסגרתה נערכו 16 מרוצים.
מיכאל שומאכר זכה באליפות העולם לנהגים כאשר נהג עבור קבוצת פרארי שזכתה באליפות העולם לקבוצות.
חלוקת נקודות חדשה: 10 נקודות לזוכה במרוץ, 8 נקודות למקום השני, 6 למקום השלישי, 5 לרביעי, 4 לחמישי, 3 לשישי, 2 לשביעי ונקודה אחת לנהג שסיים במקום השמיני.
איסור על טלמטריה בכיוון סטנד-רכב (כלומר, תשדורת של פקודות למחשב הרכב תוך כדי מרוץ).
איסור על תיבת הילוכים אוטומטית לחלוטין (מותרת תיבה חצי אוטומטית).
הכנסת מערכת HANS - Head and neck support שנועדה להגן על הצוואר וחלקו העליון של עמוד השידרה של הנהג במקרה של תאונה.
בעונה זו שונתה שיטת הניקוד שהייתה נהוגה, בשינויים קלים, מאז 1960. 39 נקודות הוענקו לשמונת המסיימים הראשונים (במקום 24–26 נקודות לששת הראשונים בעונות הקודמות).
במסגרת פורמולה 1 של שנת 2002 נערכו 17 מרוצים.
עונת 2002 נחשבת לאחת מהעונות הפחות מעניינות במהלך השנים, בעקבות שליטתו הבלתי מעורערת של מיכאל שומאכר בדירוג הנהגים לאורך העונה, וכן שליטתה של קבוצת פרארי בדירוג הקבוצות.
בסיום העונה, הוביל שומאכר על פני חברו לקבוצת פרארי רובנס באריקלו שסיים במקום השני בפער עצום של 67 נקודות.
כבכל עונה, חלו מספר שינויים בתקנון.
איסור על מערכות אלקטרוניות המאיצות את הרכב מיד בהתחלף רמזור הזינוק לירוק.
איסור על מערכות המסייעות בהכוונת הרכב אוטומטית.
הגדלת שטח האור האחורי ב-50%.
ניקוד הוענק לששת המסיימים הראשונים.
במסגרת פורמולה 1 של שנת 2001 נערכו 17 מרוצים.
באליפות העולם זכה מיכאל שומאכר שנהג במסגרת קבוצת פרארי בהפרש גדול מאוד מדייוויד קולטהרד שזכה במקום השני.
כל קבוצה הורשתה להכין לכל סוף שבוע 40 צמיגים "יבשים" ו-28 צמיגי "גשם" (במקום 32 יבשים קודם לכן).
כל המנועים חייבים להיות מנועי 4 פעימות הפועלים בלחץ אטמוספירי, תצורת V10 ונפח של 3000 סמ"ק.
אישור שימוש במערכות אוטומטיות למניעת החלקה.
הגדלת קוטר צמיגי הגשם בסנטימטר אחד.
הרמת הכנפון הקדמי בחמישה סנטימטרים.
200020012002מיכאל שומאכראלוף העולם-מיכאל שומאכרמיכאל שומאכרפראריאליפות היצרנים-פראריפרארי
במסגרת פורמולה 1 של שנת 2000 נערכו 17 מרוצים.
באליפות העולם זכה מיכאל שומאכר שנהג במסגרת קבוצת פרארי.
זו הייתה הפעם הראשונה מזה 21 שנה בה זכה נהג של פרארי באליפות העולם.
קבוצת מקלארן העמידה את המכונית שהייתה המהירה ביותר אך סבלה קשות במהלך העונה כולה מכשלים טכניים רבים מה שפגע בנהגיה במסגרת המרוץ לאליפות וכן בהתמודדות שלה על תואר אליפות היצרנים.
המהירות המותרת בתוך ה"פיטס" מוגבלת ל-60 קמ"ש בזמן מיקצי האימונים (לעומת 80 קמ"ש בעונה הקודמת) ול-80 קמ"ש בזמן המרוץ (לעומת 120 קמ"ש בעונה הקודמת), למעט הגרנד פרי מונקו המוגבל ל-60 קמ"ש בכל מקרה.
כל קבוצה חדשה במסגרת סבב המרוצים חייבת להעמיד ערבות של 48 מיליון דולר לרשות ההפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA), סכום שיוחזר לה ב-12 תשלומים במשך 12 שנים עם ריביות.
קבוצה שלא תוכל לעמוד בהתחייבויותיה, תחולט הערבות שהפקידה.
לפני כן, עמדה הערבות של חצי מיליון דולר בלבד.
בדיקות ריסוק חמורות יותר מאשר לפני כן.
במסגרת פורמולה 1 של שנת 1999 נערכו 16 מרוצים.
באליפות העולם זכה מיקה הקינן שנהג עבור קבוצת מקלארן-מרצדס.
באליפות היצרנים זכתה קבוצת פרארי.
במהלך העונה, שבר מיכאל שומאכר את רגלו במרוץ סילברסטון שבבריטניה והיה מושבת עקב כך למשך שישה מרוצים.
בעקבות זאת, לא יכול היה להתמודד על אליפות העולם.
במהלך מרוצים אלו, החליף אותו מיקה סאלו.
שינוי בהקצאת צמיגים: 32 צמיגים "יבשים" (במקום 40) ו-10 "צמיגי גשם" לכל סוף שבוע.
אם נהג מקבל עונש של "עצור וסע" במהלך 5 ההקפות האחרונות של המרוץ, הוא לא יצטרך לעצור ועונשו יומר לתוספת של 25 שניות בזמנו הכולל במרוץ.
הקטנת כמות הגופרית והבנזין שבדלק בהשוואה לעונת 1998.
מערכת תפיסת הגלגלים על ידי כבל כדי למנוע מהם להתעופף במהלך תאונה.
4 חריצים בכל הצמיגים (לעומת 3 בלבד בצמיגים הקדמיים בעונה הקודמת).
במסגרת פורמולה 1 של שנת 1998 נערכו 16 מרוצים.
באליפות העולם זכה בפעם הראשונה מיקה הקינן שנהג עבור קבוצת מקלארן-מרצדס.
באליפות היצרנים זכתה קבוצת מקלארן.
הגדלת עובי הדופן בחלק הקדמי של תא הנהג (באזור הגלגלים) להגנה נוספת על הרגליים.
הקטנת רוחב הרכב משני מטרים ל-1.80 מטר.
מספר שינויים לגבי ההגדרות הטכניות של בלמי המכוניות.
קביעת חריצים לצמיגים: שלושה מקדימה וארבעה מאחור.
קביעת ממדים חדשים לחריצי הצמיגים.
(*) הערה: הגרנד פרי של לוקסמבורג נערך למעשה בגרמניה במסלול שהיה מקובל להיקרא לפני כן "הגרנד פרי האירופאי".
גם לאחר עונה זו הוא חזר להיקרא כך ולמעשה, נחשב כגרנד פרי של לוקסמבורג רק למשך עונות 1997 ו-1998.
199719981999ז'אק וילנבאלוף העולם-מיקה הקינןמיקה הקינןויליאמסאליפות היצרנים-מקלארןפרארי
במסגרת פורמולה 1 של שנת 1997 נערכו 17 מרוצים.
באליפות העולם זכה ז'אק וילנב הקנדי, הפעם היחידה בה זכה באליפות הפורמולה 1. קבוצת ויליאמס זכתה באליפות העולם ליצרנים.
בתחילת העונה, שלט (למעט המרוץ הראשון) וילנב בצורה ברורה באליפות, אולם ככל שהתקדמה העונה, מיכאל שומאכר התקדם וסגר את הפער.
לפני המרוץ האחרון בעונה (מרוץ אירופה שנערך בעיר חרס שבספרד), הוביל שומאכר בנקודה אחת על וילנב.
במהלך מקצי הדירוג, קרה מקרה נדיר בו שלושה נהגים קבעו את הזמן המהיר ביותר באופן זהה: וילנב, שומאכר והיינץ הרולד פרנצן.
וילנב זינק ראשון שכן הוא היה הראשון שקבע את הזמן.
אולם כבר בזינוק, עקף שומאכר את וילנב.
בהקפה ה-48 של המרוץ, ניסה וילנב לעקוף את שומאכר.
שומאכר "שבר את ההגה" לכיוון וילנב ויצר התנגשות בין הרכבים.
המקרה הזכיר לרבים את שני המקרים שקרו מספר שנים קודם לכן בין איירטון סנה לאלן פרוסט.
ואולם במקרה זה, שומאכר ניזוק ופרש ואילו וילנב הצליח להמשיך ולסיים במקום השלישי שהקנה לו ארבע נקודות שזיכו אותו באליפות.
לאחר המרוץ, קבעה ה-FIA כי שומאכר נהג מלכתחילה נהיגה מסוכנת והוא נפסל כליל מעונת הפורמולה 1 שזה עתה הסתיימה.
עם זאת, חישובי הסטטיסטיקה של העונה (נקודות דירוג, מיקומים, זינוקים וכו') לא נמחקו לו.
הקצאה של 36 צמיגים "יבשים" ו-28 "צמיגי גשם" לכל סוף שבוע של מרוץ.
על כל נהג לבחור מלכתחילה 28 צמיגים מסוג אחד בלבד.
16 מתוכם (על פי הגרלה) ישמשו בעת מקצי הדירוג בלבד.
חובת נשיאת קופסה שחורה בכל רכב מרוץ.
מרכב אחורי עמיד בפני התנגשויות באותה עמידות כמו המרכב הקדמי.
199619971998דיימון הילאלוף העולם-ז'אק וילנבמיקה הקינןויליאמסאליפות היצרנים-ויליאמסמקלארן
עונת 1996 הייתה העונה הארבעים ושבע של אליפות הפורמולה 1. העונה החלה ב-10 במרץ 1996 והסתיימה ב-13 באוקטובר לאחר 16 מרוצים.
דיימון היל הבריטי זכה באליפות הפורמולה 1 הראשונה והיחידה שלו, והפך יחד עם אביו גרהאם לצמד אב-בן הראשון שהשלימו זכייה באליפות.
היל, שסיים שני באליפות בשנתיים הקודמות, הוביל את האליפות לאורך כל העונה, אך נאבק בבן קבוצתו ז'אק וילנב, בעונתו הראשונה באליפות, עד למרוץ האחרון.
קבוצת ויליאמס זכתה באליפות העולם ליצרנים לאחר שניצחה ב-12 מתוך 16 המרוצים.
מקצה הדירוג ביום שישי בוטל והחל מעונה זו נקבע הדירוג במקצה אחד שנערך ביום שבת.
מספר מקצי האימון עלה משניים לשלושה.
כל נהג אשר זמן הקפת הדירוג הטובה ביותר שלו יחרוג ביותר מ-107% מזמן הדירוג של הנהג המוביל לא יוכל לזנק למרוץ (למעט מקרים חריגים בהחלטת שופטי המרוץ).
מיקום קבוצה נקודות 1 ויליאמס-רנו 175 2 פרארי 70 3 בנטון-רנו 68 4 מקלארן-מרצדס 49 5 ג'ורדן-פז'ו 22 6 ליג'יה-מיוגן-הונדה 15 7 סאובר-פורד 11 8 טירל-ימאהה 5 9 פוטוורק-הארט 1 - מינרדי-פורד 0 - פורטי-פורד 0
במסגרת פורמולה 1 של שנת 1995 נערכו 17 מרוצים.
באליפות העולם זכה מיכאל שומאכר.
קבוצת בנטון-רנו זכתה באליפות העולם ליצרנים.
בעונה זו הייתה תחרות צמודה מאוד בין מיכאל שומאכר לבין דיימון היל.
שומאכר הצליח לפתוח פער רק מספר מרוצים לפני סוף העונה.
תחילת העונה הייתה בעייתית ביותר מבחינה תכנונית, שכן מספר מסלולים שהיו מתוכננים בסבב לא עמדו בדרישות בזמן הכנת לוח המרוצים, לא היה בטוח שיהיו מוכנים בזמן.
בנוסף, המסלול היפני (באיידה) ניזוק במהלך רעידת אדמה חזקה שאירעה.
חלק מהשינויים שעברו מסלולים ותיקים נבעו מהדרישות החדשות של הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA) בעקבות מותם של רולנד רטצנברגר ואיירטון סנה בעונה הקודמת.
כל המנועים חייבים להיות מנועים של 3,000 סמ"ק בתוצרת V12 ופועלים בלחץ אטמוספירי.
הגדלת המשקל המקסימלי המותר ל-595 קילוגרם, כולל משקל הנהג.
ביטול הגבלת מכל הדלק ל-200 ליטר ואישור מחודש של תדלוקים תוך כדי מרוץ.
שינויים רבים בהגדרות הכנפונים, הן הקדמיים והן האחוריים.
הגדלת גודל תא הנהג כך שהנהג יוכל לצאת מהתא תוך 5 שניות וללא צורך בהוצאת ההגה ממקומו.
שיטת הניקוד הייתה בהתאם לטבלה הבאה
† - הנהג לא סיים את המרוץ אך דורג לאחר שהשלים למעלה מ-90% מאורך המרוץ
במסגרת פורמולה 1 של שנת 1994 נערכו 16 מרוצים.
קבוצת ויליאמס זכתה באליפות העולם ליצרנים.
עונה זו זכורה כאחת המרתקות ביותר מבחינה ספורטיבית, אך גם כאחת העצובות ביותר.
כמו כן העונה נחשבת לשנוייה במחלוקת בגלל חשדות רבים לתרמיות טכניות - בעיקר נגד קבוצת בנטון.
במהלך סוף השבוע של מרוץ סן-מרינו, נהרגו שני נהגים: רולנד רצנברגר, נהג אוסטרי צעיר נהרג בעת התנגשות במעקה הבטון שבצד המסלול באחד ממקצי הדירוג.
בעקבות מותו, התלבט איירטון סנה אם לפרוש מהמרוץ או לא.
סנה נהרג במהלך המרוץ עצמו כאשר גם הוא התנגש במעקה בטון במסלול (בפניה אחרת של המסלול).
תחילה הובהל סנה חסר הכרה אל בית החולים במסוק, שם נקבע מותו.
במכוניתו של סנה נמצא דגל אוסטריה מוכתם בדם שלקח עמו רצנברגר בעת מקצי הדירוג.
סנה התכוון להניף את הדגל לזכרו של רצנברגר אם היה מנצח במרוץ.
במהלך מקצי הדירוג נפצע קשה גם הנהג הברזילאי הצעיר רובנס באריקלו.
מבחינה תחרותית, שלט (לאחר מותו של סנה שהיה מועמד לאליפות) מיכאל שומאכר בצורה בטוחה למדי.
אולם ארבעה מרוצים לפני סוף העונה, נפסלה מכוניתו (ושומאכר גם כן) בשל אמצעים טכניים אסורים ברכב.
דיימון היל ניצח בשני המרוצים הבאים בהם שומאכר לא השתתף כעונש, וצימצם את הפער לנקודה אחת בלבד.
במרוץ האחרון, הוביל שומאכר על היל במספר שניות, אך תחת לחץ שומאכר עשה טעות, ירד מהמסלול ופגע בקיר.
מפני שהפגיע הלא הייתה חזקה יחסית, שומאכר חזק למסלול במהירות.
היל, שניצל את הטעות כדי להתקרב לשומאכר, היה מאוד קרוב אליו בפניה הבאה.
היל ראה מרווח קטן בצד הפנימי והימר על לנסות להיכנס לשם, למרות שהיה סיכון מסוים בבחירה.
שומאכר, שלא השגיח על מראותיו, לא ראה את היל נכנס בצידו הפנימי.
על כן, שומאכר הסתובב אל הצד הפנימי של הפנייה, כפי שעושים באופן שגרתי, אך היל כבר היה שם, לכן שומאכר הסתובב על היל וגרם לשני הגלגלים של עצמו לעוף באוויר לרגע, ומהתנופה נכנס בקיר ופרש.
היל נראה כאילו הוא עומד לזכות באליפות, אך כשל במתלים כתוצאה מהתאונה גרם לפרישותו.
שומאכר זכה באליפות, אך למרות טענות רבות, לא נפסל על ידי ההפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA).
מקרה זה הזכיר לרבים את ההתנגשות בין איירטון סנה לאלן פרוסט מספר שנים קודם לכן.
נייג'ל מנסל זכה במרוץ האחרון של העונה, שהיה לניצחון האחרון במסגרת קריירת הפורמולה 1 שלו.
לא יתקיימו מקצי דירוג מוקדמים למקצי הדירוג הרגילים.
26 הנהגים שיסיימו במקומות הראשונים (מתוך 28) ישתתפו במרוץ.
איסור על עזרי נהיגה אלקטרונים הכוללים:
- מערכת למניעת נעילת גלגלים
- מערכות עזר לכוונון הרכב (שמירה על כיוון נסיעת הרכב)
- מערכות הילוכים אוטומטיות עם תכנות מעבר הילוכים
איסור קירור הדלק לפני תדלוק
גודל מכל הדלק - לפחות 200 ליטר
אישור לתדלוק תוך כדי מרוץ (ולא רק החלפות צמיגים)
במסגרת פורמולה 1 של שנת 1993 התקיימו 16 מרוצים.
באליפות העולם זכה אלן פרוסט.
קבוצת ויליאמס-רנו זכתה באליפות העולם ליצרנים.
אלן פרוסט חזר לאחר עונה אחת בה לא השתתף כלל במרוצי פורמולה 1 ואילו איירטון סנה נותר ללא קבוצה והועסק ברגע האחרון על ידי קבוצת מקלארן על בסיס מרוצים פרטניים.
סנה סיים בסופו של דבר במקום השני בדירוג האליפות, אם כי פרוסט ניצח בהפרש גדול.
ריקארדו פטרזה, הנהג בעל הכי הרבה מרוצים בפורמולה 1 (עד לעונה זו) פרש בסוף העונה.
היות שנייג'ל מנסל שהיה אלוף העונה הקודמת פרש, הרי שלא הייתה אף מכונית עם המספר "1" שכן מספר זה שמור לאלוף העולם.
קבוצת ויליאמס השתמשה במספרים "0" ו-"2".
מקרה זה קרה גם בעונה לאחר מכן, בעקבות פרישתו של פרוסט.
ניצחונו של איירטון סנה בגרנד פרי האוסטרלי היה לאחרון בקריירה שלו.
שינוי מקצי הדירוג: שני מקצי דירוג, אחד ביום ששי ואחד ביום שבת, באורך שלושת רבעי השעה כל אחד.
30 רכבים יכולים להשתתף במקצי הדירוג.
26 המדורגים הראשונים ישתתפו במרוץ.
הרוחב מקסימלי של הרכב הוגבל ל-200 מילימטר במקום 215 קודם לכן.
קוטר הצמיגים האחוריים המקסימלי הוגבל ל-381 מ"מ במקום 457 קודם לכן.
גובה מינימלי לכנפון הקדמי: 40 סנטימטר מעל רצפת הרכב במקום 25 קודם לכן.
199219931994נייג'ל מנסלאלוף העולם-אלן פרוסטמיכאל שומאכרויליאמסאליפות היצרנים-ויליאמסויליאמס
במסגרת פורמולה 1 של שנת 1992 נערכו 16 מרוצים.
באליפות העולם זכה הבריטי נייג'ל מנסל ובאליפות היצרנים זכתה קבוצת ויליאמס-רנו.
עונה זו נשלטה בצורה ברורה למדי על ידי מנסל שניצח בתשעה מהמרוצים.
שיא זה הושווה על ידי מיכאל שומאכר ב-1995 ונשבר גם כן על ידי שומאכר בעונת 2002. בעונה זו גם זכה שומאכר במרוץ הראשון שלו בקריירה.
קבוצת מקלארן השיקה מנוע חדש רק באמצה העונה כך שלא יכלה לעמוד בתחרות בתחילתה, וגם המנוע החדש סבל מחוסר אמינות.
גם פרארי לא הצליחו להעמיד מכוניות תחרותית וג'אן אלזי שהיה הנהג הבכיר שלהם נאלץ לנטוש בעשרה מרוצים.
אלן פרוסט לא השתתף בעונה זו, אך חזר בעונה שלאחר מכן.
הוא שימש כפרשן לערוץ טלוויזיה צרפתי ששידר את המרוצים.
כל קבוצה רשאית לבחור באיזה דלק להשתמש
התרת הוספת אלכוהול לדלק, אך לא תוספים מחמצנים
מטפי כיבוי של 5 ק"ג עבור תא הנהג ושל 2.5 ק"ג עבור המנוע.
על חיבורי המטפים להחזיק מעמד בתאוצות של עד 25g
הגדלת שטח הפנס האחורי ל-20 סמ"ק ומיקומו כ-40 ס"מ מעל הקרקע.
עצמת הפנס נקבעה ל-21 וואט
שש נקודות חיבור לחגורת הבטיחות
חלוקת נקודות אליפות חדשה: 1,2,3,4,6,10 לששת המסיימים ראשונים כל מרוץ
כל המרוצים נחשבים במרוץ לאליפות
מרוץ יימשך לכל היותר שעתיים ואורכו יהיה בין 305 ל-320 ק"מ
דלארה - פרארי 2 16 ג'וני הרברט לוטוס-פורד 2 17 ברטרן גאשו לארוס-למבורגיני 2 18 כריסטיאן פיטיפלדי מינרדי-להמבורגיני 1 19 סטפן מודנה ג'ורדן-ימהאה 1
199119921993איירטון סנהאלוף העולם-נייג'ל מנסלאלן פרוסטמקלארן-הונדהאליפות היצרנים-ויליאמסויליאמס
במסגרת פורמולה 1 של שנת 1991 נערכו 16 מרוצים.
באליפות העולם זכה הברזילאי איירטון סנה ובאליפות היצרנים זכתה קבוצת מקלארן-הונדה.
עונה זו נשלטה בצורה ברורה למדי על ידי סנה, ללא מתחרים ממשיים.
בעונה זו עשה גם מיכאל שומאכר את צעדיו הראשונים בעולם הפורמולה 1 (במרוץ הבלגי) בצידה של שערורייה קטנה: שומאכר היה חתום אצל קבוצת מרצדס שלא הייתה פעילה בפורמולה 1 אך תכננה להיכנס למרוצים שנתיים לאחר מכן (בתור ספקי מנוע של חברת סאובר).
על מנת לאפשר לשומאכר לצבור ניסיון, הגיעה חברת מרצדס להסכמה עם קבוצת ג'ורדן, אולם לא נחתם חוזה.
שומאכר דורג שביעי במקצה הדירוג, אך נאלץ לפרוש בהקפה הראשונה של המרוץ עקב בעיית מצמד.
עם זאת, הופעתו גרמה לקבוצת בנטון-פורד לקפוץ על המציאה ולחתום על חוזה עם מרצדס ושומאכר נהג עבורם כבר במרוץ שלאחר מכן (מרוץ איטליה).
קבוצת ג'ורדן תבעה אותם בבית משפט בבריטניה, אולם הפסידה במשפט.
גם עבור מיקה הקינן הייתה זו השנה הראשונה במסגרת סבב הפורמולה 1.
מרוץ אוסטרליה (האחרון בעונה) הופסק לאחר 14 הקפות במקום 81 עקב גשם חזק מדי.
לכן ניתנו עבורו רק מחצית מהנקודות.
המרוץ באוסטרליה היה גם למירוץ הקצר ביותר אי פעם.
איסור על שימוש בדלק מטוסים.
מכל הדלק חייב להיות עשוי מגומי המצופה בחומר שלא ניתן לקריעה העמיד למשך חמש שנים.
חובת קיום מבחני ריסוק חזיתיים וצדדיים.
קביעת ממדים חדשים לתא הנהג כך שנהג יוכל לצאת מהתא תוך חמש שניות גם ללא פירוק ההגה.
החל מעונה זו, כל המרוצים במהלך העונה נחשבים.
דלארה - ג'וד 4 13 ברטרן גאשו ג'ורדן-פורד 4 14 מיכאל שומאכר בנטון-פורד 4 15 סאטורו נקאג'ימה טירל-הונדה 2 16 מיקה הקינן לוטוס-ג'וד 2 17 מרטין בראנדל ברהבם-ימהאה 2 18 אגורי סוזוקי לולה-לארוס-פורד 1 19 ג'וליאן באליי לוטוס-ג'וד 1 20 עמנואל פירו ב.מ.ס.
דלארה - ג'וד 1 21 אריק ברנר לולה-לארוס-פורד 1 22 איבן קאפלי לייטון-האוס - לימור 1 23 מארק בלנדל ברהבם-ימהאה 1 24 ג'יאני מורבידלי פרארי 0.5
199019911992איירטון סנהאלוף העולם-איירטון סנהנייג'ל מנסלמקלארן-הונדהאליפות היצרנים-מקלארן-הונדהויליאמס
במסגרת פורמולה 1 של שנת 1990 נערכו 16 מרוצים.
בעונה זו, נמשכה היריבות הגדולה בין איירטון סנה לבין אלן פרוסט.
בתחילת המרוץ הלפני אחרון בעונה, הוביל סנה בדירוג ושניהם היו במקומות הראשונים בזינוק.
כבר בהקפה הראשונה של המרוץ, התנגש סנה בפרוסט ושניהם יצאו מהמרוץ, מה שמנע מפרוסט השגת נקודות שהיו משאירות אותו בתמונת האליפות ולמעשה, הכתיר את סנה כאלוף העולם.
זו הייתה הפעם השנייה ברציפות בה הוכרעה האליפות בין השניים בגלל התנגשות הדדית.
קביעת משקל מינימלי לרכב ל-505 ק"ג, זאת על מנת להשוות בין המכוניות עם מצלמה עליהן לכאלה ללא מצלמה.
הגדלת גודל תא הנהג על מנת לאפשר יציאת הנהג מהתא בתוך 6 שניות גם ללא פירוק ההגה.
שינוי במבנה תא הנהג כדי לאפשר מיגון טוב יותר לאזור הכתפיים.
הגדלת האור האחורה ל-20 סמ"ר ולעוצמה של 21 וואט.
בתחילת כל מרוץ, חייבים מארגני המרוץ לוודא כי כל נהג מסוגל לראות דרך המראות את המכוניות הנמצאות מאחוריו.
בעונה זו נלקחו בחשבון רק 11 התוצאות הטובות ביותר של כל נהג.
הערה: התוצאה בסוגריים מציינת את סך הנקודות שצבר הנהג.
התוצאה בלא סוגריים מציינת את הנקודות שנלקחו בחשבון עבור האליפות בהתאם לתקנון.
10 קבוצות נוספות השתתפו באליפות אך לא זכו באף נקודת אליפות.
198919901991אלן פרוסטאלוף העולם-איירטון סנהאיירטון סנהמקלארן-הונדהאליפות היצרנים-מקלארן-הונדהמקלארן-הונדה
במסגרת פורמולה 1 של שנת 1989 נערכו 16 מרוצים.
באליפות העולם זכה הצרפתי אלן פרוסט ובאליפות היצרנים זכתה קבוצת מקלארן-הונדה.
בעונה זו, היו פרוסט ואיירטון סנה חברים לקבוצת מקלארן, אולם יריבים מרים האחד לשני.
באמצע העונה, הוביל פרוסט בכעשרים נקודות על סנה, אך משלב זה, סנה החל לצמצם את הפער.
כשלושה מרוצים לסיום, היה סנה זקוק לניצחונות בשלושת המרוצים כדי לשמור על סיכוייו.
הוא ניצח בראשון מהשלושה, אך המרוץ הלפני אחרון נחקק בזכרונם של אוהדי פורמולה 1 רבים: סנה ופרוסט זינקו מהשורה הראשונה כשסנה היה בראש.
פרוסט עקף אותו מיד עם הזינוק ופתח פער קטן.
לאחר כשלושים הקפות, הוביל פרוסט בכחמש שניות על סנה.
אולם תוך מספר הקפות נוסף, צימצם סנה את הפער ונצמד לפרוסט.
בהקפה ה-47, ניסה סנה לעקוף את פרוסט.
פרוסט "סגר" את כיוון העקיפה, המכוניות נתקלו זו בזו והחליקו קדימה לכיוון חוץ למסלול (בפניית "שיקיין").
מנועי המכוניות נכבו ופרוסט יצא מהרכב.