tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הדפניה ניזונה מיצורים זעירים עוד יותר, כאצות חד-תאיות וחיידקים, והן עצמן משמשות כמזון משובח לדגי נוי שמגדלי דגים מרבים לאסוף או לגדל כמזון חי לדגי אקווריום.
תוחלת חייה של הדפניה איננה חורגת משנה, ולרוב מדובר בשבועות בודדים.
אורך החיים תלוי בטמפרטורת המים בהם היא שוהה (ישנן עדויות לפריטים שחיו 108 ימים בטמפרטורה של 3°C ולעומת זאת פריטים שחיו 29 יום בטמפרטורה של 28°C מעלות).
כאשר השלולית מלאה מים כל הדפניות הן נקבות, והן מתרבות ברביית בתולים (ללא תא זכרי).
כאשר השלולית קרובה להתייבשות מתפתחים זכרים, ואז הם מתרבים ברבייה זוויגית (תא זכרי ונקבי).
לקראת התייבשות השלולית מטילות הדפניות ביצי קיימא.
לביצים אלו דופן עבה, והן אינן מתייבשות גם כאשר השלולית מתייבשת.
בחורף שלאחר מכן, כאשר השלולית תתמלא שוב מים, יתפתחו הסרטנים מביצי הקיימא.
מינים אחדים של דפניה מצויים בישראל.
הפסל של דצ'באל (ברומנית: Statuia lui Decebal) הוא פסל בגובה 40 מטר הניצב על הגדה הסלעית של הדנובה, לא רחוק מהעיר אורשובה, באזור שערי הברזל.
את רעיון הפסל הגה איש העסקים, איש התקשורת והסופר הלאומן הרומני-איטלקי יוסיף קונסטנטין דרגן (Iosif Constantin Drăgan), אך נדרשו עשר שנים (1994–2004) ויותר ממיליון דולרים עד ש-12 פסלים סיימו את הכנתו.
מולו, על הגדה הסרבית, נמצא לוח זיכרון עתיק המזכיר את ניצחונות האימפריה הרומית על מלך דאקיה, דצ'באל (הנוסח הרומני לשמו של מי שקרוי ברשומות הרומאים "דקבלוס"), בשנת 105.
על הפסל, מתחת לראש, נכתב בלטינית "DECEBALUS REX - DRAGAN FECIT" (המלך דקבלוס – נוצר על ידי דרגן), זאת על אף שהפסל נוצר בשנים האחרונות על ידי איש עסקים ואינו מהווה יצירה מתקופת האימפריה הרומית.
במיתולוגיה היוונית דפניס או דפני היה בנם של הרמס ונימפה מסיציליה.
הוא ננטש בילדותו על ידי אמו וגדל על ידי רועה צאן.
בנערותו הפך יפה תואר ונחשק על ידי נשים וגברים כאחד.
מסופר כי אפילו אפולו חשק בו.
על פי המסופר במיתולוגיה, דפניס היה רועה צאן שהתאהבה בו הניאדה נומיה אולם הוא לא שמר לה אמונים, והתאהב באל פאן אשר לימד אותו לנגן בחליל פאן (או, לפי ה-Varia Historia התאהב באל הרמס, ולא היה בנו).
המיתולוגיה מספרת שהנימפה נומיה, כנקמה, הפכה אותו לאבן.
דִפְתִרְדַאר (בטורקית עות'מאנית: دفتردار, בטורקית: Defterdar) פירושו "נושא הפנקס".
היה זה תוארו של הממונה על האוצר.
הוא היה הגזבר הראשי של המערכת המינהלית של האימפריה העות'מאנית.
במקביל לו היו דפתרדארים לתחומי פעילות מינהליים ולמחוזות של האימפריה.
ארץ ישראל הייתה כפופה לדפתרדאר של חלב שהיה כפוף לדפתרדאר של דמשק, אך החל מהמאה ה-16 הכפיפות הייתה ישירות לדפתרדאר של דמשק.
הדפתרדאר הראשי היה בראש מנהל הכספים העות'מאני.
מקביל לו היה "ראיסולכותאב" שעמד בראש מערכת משרדים של הדיוואן האימפריאלי.
אגפים אלו היוו את מוסדות הבירוקרטיה העות'מאנית.
בתולדות העיר יפו מוכר "הגביר" ר' ישעיהו אג'ימאן מאיסטנבול, שהיה השולחני, מנהל הכספים, הדפתרדאר של ראש חיל "יניצ'רים", כוחות העילית של האימפריה העות'מאנית.
בשנת 1820 הוא קנה חצר ביפו והקים אכסניה עבור העולים המגיעים לארץ ישראל בדרכם לירושלים.
היא כונתה בשם "דאר אל יאהוד" - דהיינו חצר היהודים.
דפני יורידייס זוניגה היא שחקנית אמריקאית.
בין תפקידיה המוכרים ביותר ניתן למנות את ג'ו ריינולדס באופרת הסבון של רשת פוקס מלרוז פלייס, ויקטוריה דייוויס מסדרת הנעורים מגרש ביתי, והנסיכה וספה משיגעון בחלל.
זוניגה נולדה בברקלי שבארצות הברית, לאם שמכהנת ככומר אוניטרינית ממוצא ממוצא פולני ופיני, ולאב יליד-גואטמלה ופרופסור אמריטוס לפילוסופיה.
היא החלה להתעניין במשחק בעת לימודיה בתיכון, והופיעה במספר הצגות בבית הספר.
למדה בנעוריה בבית הספר למשחק "Young Conservatory of ACT" שבסן פרנסיסקו.
זוניגה, אימה ואחותה עברו לרידינג, ורמונט לאחר גירושי ההורים.
היא סיימה לימודיה בתיכון ב-1980 ולמדה תיאטרון אומנותי באוניברסיטת קליפורניה.
הקריירה הטלוויזיונית של זוניגה החלה כשהופיעה במספר פרקים בסדרה קשרי משפחה (1984) כחברתו של אלכס פ.
ב-1985 היא כיכבה לצד לוסיל בול בסרט הטלוויזיה הדרמטי "Stone Pillow", ושיחקה במיני-סדרה "Degrees of Guilt".
היא הייתה אחת מהמדבבים בסדרת האנימציה "Stories from My Childhood" (1988).
בין השנים 1992–1996, היא שיחקה את דמותה של ג'ו ריינולדס במלרוז פלייס ופרצה לתודעה הציבורית.
בשנת 1996, היא כיכבה בתפקיד הראשי במיני-סדרה "Pandora's Clock".
בין 2004–2005 שיחקה זוניגה בסדרה "חלום אמריקאי".
היא שיחקה את הדמות הראשית בסדרה של ABC Family "אנשים יפים" (2005–2006).
במהלך השנים כיכבה זוניגה בכמה סרטי טלוויזיה, שבהם "Secret Lives" (2005), "The Obsession" (2006), "שחזור של חג המולד" (2006) ו"כלה בהזמנה", שבכורתו הייתה ב-8 בנובמבר 2008 בהולמרק.
ב-2007, היא כיכבה בבכורת העונה החמישית של סדרת הדרמה ניפ/טאק.
בין השנים 2007 - 2012 היא שיחקה בסדרה "מגרש ביתי" (CW) את ויקטוריה דייוויס.
היא שחזרה את דמותה של הנסיכה וספה משיגעון בחלל בספין-אוף לסרט, סדרת אנימציה תחת אותו השם בעברית (באנגלית התרגום לשם הסדרה הוא "שיגעון בחלל: סדרת האנימציה").
ב-2009 היא חזרה לתפקיד ג'ו ריינולדס בגרסה המחודשת של "מלרוז פלייס", אך הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת בלבד.
ב-2010 היא שיחקה בסרט הטלוויזיה "On Strike for Christmas".
בשנת 2020, זוניגה התארחה בפרק בסדרה "NCIS".
הקריירה הקולנועית שלה התקיימה במקביל לקריירה הטלוויזיונית שלה, כך שעבודתה בקולנוע הייתה פחות פורה מזו בטלוויזיה.
שני הסרטים הראשונים שלקחה בהם חלק היו סרטי האימה "The Dorm That Dripped Blood" (1981) ו"The Initiation" (1983) שבו שיחקה לצד האנטר טיילו מהיפים והאמיצים.
ב-1985 היא שיחקה בסרט "Vision Quest".
באותה שנה היא כיכבה לצד ג'ון קיוזק בסרט רומן על בטוח.
ב-1986 היא כיכבה בסרט הפולחן "נערות מודרניות".
היא הייתה השחקנית הראשית בסרטים שיגעון בחלל (1987), "Last Rites" (1988), "Gross Anatomy" לצד מת'יו מודין (1989), הזבוב 2 (1989) ו"Staying Together" לצד שון אוסטין (1989).
היא דיבבה בגרסה האנגלית של סרט האנימציה הרוסי מ-1977, "The Humpbacked Horse".
באמצע שנות ה-90 הופיעה בקליפ של בוב סיגר לצד מאט לה-בלאנק.
זוניגה הפיקה וביימה לצד סטיבן לת'ם את הסרט הדוקומנטרי "The Future We Will Create: Inside the World of TED" (2007), שנותן מבט על ועידת TED השנתית במונטרי, קליפורניה.
בפברואר ומרץ 2008 היא הופיעה בהצגה "The Scene" מאת תרזה רבק, בתיאטרון הבובות בסן פרנסיסקו.
אחותה הקטנה, ג'ניפר, היא גם שחקנית שסרטה הראשון היה "A Woman, Her Men and Her Futon" (1992).
זוניגה מקדישה את זמנה לקמפיינים למען איכות הסביבה.
ב-2004 הייתה זוניגה קורבן להרעלת כספית, שנגרמה מאכילת דגים יתר על המידה.
היא הודתה שהייתה אוכלת סושי ארבע פעמים בשבוע.
כתוצאה מהמחלה, היא סבלה מאובדן זיכרון, כאבי ראש, התקפי בכי, פריחות בעור ודיכאון.
אחרי שעברה דיאגנוזה, זוניגה הפסיקה לאכול דגים והחלה לשתות שייקים עשירים בחלבונים כדי לנקות את גופה מהמחלה.
Stone Pillow (1985) - סרט טלוויזיה
דוגמניות בע"מ (1994) - הופעת אורח
Loss of Faith (1997) - סרט טלוויזיה
בגבולות המסתורין (1999) - הופעת אורח
שיגעון הרייב (2000) - הופעת אורחEnemies of Laughter (2000)
חוק וסדר: מדור מיוחד (2003) - הופעת אורח
שחזור של חג המולד (2006) - סרט טלוויזיה
דפני נעמי ליף (נולדה ב-7 בינואר 1986) היא פעילה חברתית ופוליטית ישראלית.
הייתה מיוזמי "מחאת האוהלים" וממנהיגיה.
ליף היא גם במאית ועורכת וידאו.
בשנת 2017 יצא לאקרנים סרט הביכורים שלה "לפני שהרגליים נוגעות בקרקע", שהוא סרט דוקומנטרי על המחאה החברתית.
מאז 2013 משמשת ליף מנטורית במכון מנדל למנהיגות ועוסקת בהקמת יוזמות חברתיות עצמאיות.
ליף נולדה וגדלה בשכונת רחביה שבירושלים.
בתם של טניה ליף, מנהלת פרויקטים בקרן למפעלים מיוחדים במוסד לביטוח לאומי, ושל המלחין פרופ' ינעם ליף, הנשיא לשעבר של האקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים.
בשנת 2002, בגיל 16, עברה עם משפחתה לכפר שמריהו.
בוגרת תיכון אלון ברמת השרון, במגמת קולנוע.
באותה שנה חתמה ליף על "מכתב השמיניסטים" שבו חותמיו הצהירו כי הם "מסרבים להיות חיילים של הכיבוש".
בשל מחלת הנפילה בה היא חולה, לא גויסה לצה"ל.
בגיל 14 עברה ליף אונס.
ליף התייחסה למקרה ואמרה .
בשנת 2005 עברה לתל אביב והחלה את לימודיה בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב שאותם סיימה ב-2008.
בשנת 2011 חלה המחאה החברתית, שליף הייתה ממוביליה.
בינואר 2013 הוגש נגד ליף כתב אישום בגין התפרעות, השתתפות בהתפרעות, הפרעה לשוטר במילוי תפקידו ושימוש בכוח או באיומים למנוע מעצר.
שופט בית משפט השלום בתל אביב שמאי בקר זיכה את ליף מכל אשמה, נוכח הודעתו של היועץ המשפטי לממשלה, יהודה וינשטיין, שעל התביעה לחזור בה מכתבי האישום.
בשנת 2013 עבדה ליף בחברת סטארט-אפ, הייתה לפעילה בתנועה למען איכות השלטון, והחלה לשמש כמנטורית במכון מנדל למנהיגות.
בשנת 2014 היא נבחרה כאבירת התנועה לאיכות השלטון והוענק לה פרס.
בשנת 2016 הפכה ליף לטבעונית.
ביולי 2011, עם סיום חוזה שכירות הדירה שלה בתל אביב, התקשתה ליף לשכור דירה אחרת בשל מחירי השכירות הגבוהים.
ליף הקימה אוהל מגורים בשדרות רוטשילד ופתחה דף "אירוע" ברשת החברתית פייסבוק, שבו הזמינה אנשים להצטרף למאהל מחאה נגד מחירי הדיור שהוקם ב-14 ביולי בשדרות רוטשילד, סמוך לכיכר הבימה בתל אביב.
רבים הצטרפו למחאה, שזכתה לשם "מחאת האוהלים", והציגו דרישות בנוגע ליוקר המחיה ולמקורות ההכנסה של מעמד הביניים בישראל.
ליף נאמה בעצרות המחאה המרכזיות, והייתה מראשי דוברי המחאה בראיונות באמצעי התקשורת.
ב-1 באוגוסט נמנתה עם קבוצת מובילי המחאה שנפגשה עם נשיא המדינה שמעון פרס במשכן הנשיא בירושלים.
ב-22 באוגוסט הייתה בקבוצת המוחים שפלשו לבית צעירות מזרחי הנטוש בתל אביב במחאה על אוזלת ידה של עיריית תל אביב, שלטענתם אינה מסבה את המבנה למגורים לצעירים.
ב-24 באוגוסט השתתפה במסיבת עיתונאים שערכו כמה ממובילי המחאה וקראה ליו"ר ועדת טרכטנברג פרופ' מנואל טרכטנברג להתפטר מתפקידו כראש הוועדה, שאותה כינתה: "הצינית, המטעה והאכזרית מכולן".
פעילותה של ליף בהנהגת המחאה ספגה ביקורת מצד חלק מהמוחים, שטענו כי היא ממעטת ללון במאהל המחאה, שהיא פוגעת במשא ומתן ושאינה חלק ממעמד הביניים.
בספטמבר 2011 נבחרה על ידי המגזין "ליידי גלובס" לאשת השנה.
בנובמבר 2011 הודיעה כי היא מעוניינת להפוך את תנועת המחאה בה היא חברה לעמותה, על מנת לאפשר תשלום משכורת לפעילי המחאה.
בדצמבר 2011 ניסתה להקים תנועה פוליטית שכל אחד יוכל לרכוש בה מניה ולהשתתף בהחלטותיה.
במרץ 2012 הצטרפה לעתירה שהוגשה לבג"ץ לעצירת מיקור החוץ לתחזוקת קרונות רכבת ישראל, בטענה שהדבר יביא להפרטת הרכבת, אך העתירה נדחתה והעותרים אף חויבו בהוצאות משפט בסך 30 אלף ש"ח.
ב-22 ביוני 2012 נעצרו דפני ליף ומספר פעילים לאחר שניסו להקים מאהל מחאה לא מאושר בשדרות רוטשילד והתעמתו עם פקחים ושוטרים.
במהלך העימותים נשברה ידה של ליף.
בעקבות אירוע זה הוגש נגדה בינואר 2013 כתב אישום באשמת השתתפות בהתפרעות, הפרעה לשוטר במילוי תפקידו ושימוש בכוח או באיומים כדי למנוע מעצר.
ב-13 ביולי 2013 אורגנה הפגנה על ידי דפני ליף, במלאת שנתיים למחאה ושנה למותו של משה סילמן.
באמצע 2014 חברה למספר פעילים חברתיים ומנהלי קבוצות פייסבוק כדי ליצור את ועד שוכרי הדירות של ישראל.
בספטמבר 2015 יזמה ליף עם המוזיקאית יעל דקלבאום פרויקט בשם "הדרך הביתה".
פרויקט חברתי-מוזיקלי-תיעודי שנדד ברחבי ישראל במשך 45 ימים.
ליף נטלה חלק בארגון המחאה נגד היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט בעניין תיקי החקירה נגד ראש הממשלה בנימין נתניהו.
באוגוסט 2017 מחתה בפני המפגינים על כך שאחד המנהיגים של המחאה, אלדד יניב, משתמש במחאה לצורך קידומו הפוליטי.
עוד אמרה שיש למחות נגד שחיתות בכל המפלגות.
במרץ 2018, נכללה ברשימת '20 האקטיביסטיות המובילות של ישראל לשנת 2018' של ליידי גלובס.
ביולי 2020 הודיעה כי היא מארגנת מחאה למען העצמאיים והקושי שלהם להתפרנס בעת התפרצות נגיף הקורונה בישראל.
במהלך לימודיה בחוג לקולנוע החלה ליף לעבוד כעורכת וידאו והמשיכה בכך גם לאחר סיומם.
היא ערכה סרטים קצרים, ווידאו קליפים למספר אמנים, ובהם ערן צור, מיכל אמדורסקי ונעם נבו, וכן סרטון לעמותת "ישראל חופשית".
בסוף 2009 - תחילת 2010, הייתה עוזרת במאי בסרטו של אליאב לילטי "מעשייה אורבנית".
בשנת 2011, הייתה עורכת ראשית של תוכנית הטלוויזיה "הבית שלכם שווה יותר" בהנחיית דניאל חסון.
במאי 2012 הוציאה להקת ג'ירפות שיר בשם "דפני דפני", כ"מחווה למי שהציתה את הגפרור הראשון".
השיר כלול באלבומם הרביעי "צריך לסגור הכל".
סרט הביכורים של ליף כבמאית, "לפני שהרגליים נוגעות בקרקע", הוקרן בהקרנות בכורה בפסטיבל דוקאביב במאי 2017. בסרט דוקומנטרי זה עוסקת ליף באירועים שהובילו למחאת האוהלים ובאירועים שנבעו ממנה בשנים הבאות, בשילוב חומרי גלם תיעודיים ובחינה עצמית מנקודת מבט רטרוספקטיבית.
דַפרוֹן הייתה החברה הראשונה והגדולה בישראל לייצור מחברות ומעטפות.
החברה נוסדה בשנת 1939 על ידי משפחת דוברובסקי.
תחילה החל רפאל דוברובסקי בבית מלאכה בשכונת מונטיפיורי בתל אביב, שם יצר מחברות ופנקסים.
לאחר מכן בנה מפעל ברמת גן, שבו השתמש החל ב-1961 בציוד אוטומטי לייצור מחברות, שהגדיל את תפוקת המפעל פי ארבעה.
ב-1955 נקרא המפעל "דפ-רון" ובהמשך "דפרון".
בשנת 1973 עבר למפעל בפתח תקווה.
בשיאה, בשנות ה-70 וה-80, גלגלה החברה עסקים בעשרות מיליוני שקלים, והחלה בייצוא לאירופה, לאפריקה ומאוחר יותר לארצות הברית.
היא העסיקה כ-70 עובדים במפעל המחברות, ובסה"כ קרוב ל-200 עובדים בשלל מחלקות החברה.
בניהם של רפאל ואהובה דוברובסקי הצטרפו אף הם לעבודה במפעל, וכך גם בעלה של הבת.
המחברות שייצר המפעל הפכו תקן דה פקטו בישראל, והיא הפכה לחברה ציבורית שמניותיה נסחרות בבורסת תל אביב.
מאז חלה ירידה במכירות עקב כניסת יצרנים זולים מסין ומהרשות הפלסטינית ועקב המעבר מכתיבה במחברות לכתיבה במחשב.
בשנת 1993 רכשה את חברת "אופק" המייצרת טפסים מתוחכמים, שיקים ונייר רציף.
בתחילת 2007 רכשו רון ויסברג וקבוצת משקיעים ממשפחת דוברובסקי 90% מהשלד הבורסאי של החברה.
פעילות החברה המשיכה להיות בידי משפחת דוברובסקי.
באפריל 2012 מכרה החברה את קו ייצור המעטפות, המהווה 80% מפעילותה, למשקיע פרטי עבור כ-10 מיליון ש"ח.
חברת דפרון בהווה ממשיכה את פעילותה במתכונת קטנה יותר על ידי שני בניו של רפאל, יוסי ושלמה דוברובסקי, וכן בנישה הנקראת "דפרון שיווק", המתמחה בהפקות דפוס מיוחדות בתחום הקד"מ והשיווק הדיגיטלי, בניהולם של ניר דוברובסקי, נכדו של רפאל, יזם בתחום האינטרנט ובעליה של חברת Ideal-Logic ורן שרייבר.
דפּסוֹן, הידוע גם כ-Diaminodiphenyl Sulfone (DDS) הוא אנטיביוטיקה שנפוץ להשתמש בה לטיפול בצרעת בשילוב עם ריפמפיצין וקלופאזימין .
בנוסף לכך, נהוג להשתמש בתרופה לטיפול באקנה ומחלות עור אחרות.
אפשר להשתמש בתרופה כמשחה או כטבליות.
תופעות לוואי חמורות עלולות לכלול: ירידה בתאי דם, המוליזה; במיוחד אצל אנשים שסובלים מחוסר האנזים G6PD או רגישות יתר.
תופעות לוואי נפוצות כוללות בחילות ואובדן התיאבון.
תופעות לוואי אחרות כוללות דלקת כבד ומספר סוגים של פריחות בעור.
אף על פי שזה לא ברור לגמרי האם בטוח להשתמש בתרופה במהלך הריון או לא, כמה רופאים ממליצים להמשיך בטיפול לנשים עם צרעת אפילו במהלך הריון.
דפסון נחקר לראשונה כאנטיביוטיקה בשנת 1937. השימוש בו כטיפול בצרעת החל בשנת 1945. התרופה נמצאת ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי, התרופות החשובות ביותר הנדרשות בכל מערכת בריאות בסיסית.
הצורה האוראלית זמינה כתרופה גנרית והיא לא יקרה במיוחד.
בדרך כלל, דפסון משולב עם ריפמפיצין וקלופאזימין לטיפול בצרעת.
הוא משמש לטיפול וגם למניעת דלקת ריאות מפנימוציסטיס קריניי (PCP).
דפסון גם כן משמש למנוע טוקסופלזמוזיס, אצל אנשים שאינם מסוגלים לסבול טרימיתופרם עם סלפימיתוקסאזול .
דפסון עשוי לשמש לטיפול בעקיצות ששן חום שהפכו לנקרוזה.
דפסון יחד עם דיאטה ללא גלוטן עשוי גם לעזור עם dermatitis herpetiformis.
דפסון אוראלי היה אחד מהתרופות הראשונות המשמשות לטיפול באקנה בינוני עד חמור, ועדיין משמש מדי פעם לטיפול באקנה במקרים חמורים.
צורה אקטואלית של דפסון היא גם יעילה עם פחות תופעות לוואי.
עדיין לא ברור אם השילוב עם פירימיתאמין שימושי במניעת המלריה.
תסמונת רגישות יתר מדפסון מתפתחת אצל 0.5%–3.6% מאנשים שטופלו בתרופה, עם שיעור תמותה של 9.9%.
תופעות הלוואי המשמעותיות ביותר של תרופת הדפסון הן המוליזה (שעלולה להוביל לאנמיה המוליטית) ומטהמוגלובינמיה.
כ-20% מהחולים שטופלו בדפסון סובלים מהמוליזה.
תופעה זו נפוצה וחמורה יותר אצל חולים עם חוסר באנזים G6PD.
דווח מקרה של המוליזה אצל ילוד מדפסון בחלב אם.
אגרנולוציטוזיס מתרחש לעיתים רחוקות כאשר דפסון בשימוש לבד, אבל מתרחש בתדירות גבוהה יותר בשילוב עם טיפולים למניעת מלריה.
חריגות במבנה תאי דם לבנים, כוללים אנמיה אפלסטית, הם נדירים, אך הם הגורם למרבית מקרי המוות המיוחסים לדפסון.
דלקת כבד רעילה וצהבת דווחו על ידי היצרן.
צהבת עלולה להתרחש גם כחלק מתגובת הדפסון או תסמונת דפסון.
דפסון מעובד על ידי מערכת ציטוכרום P450 , במיוחד איזואנזים CYP2D6, ו-CYP2B6 ו-CYP2C19.
כאשר שימוש מקומי, דפסון יכול לגרום לגירוי קל בעור, אדמומיות, עור יבש, צריבה וגרד.
כאשר נעשה שימוש בדפסון יחד עם מוצרי בנזואיל פרוקסיד, עלולים להופיע כתמי עור צהובים או כתומים זמניים.
תופעות לוואי אחרות נפוצות כוללות בחילה, כאב ראש, ופריחה.
בנוסף לנדודי שינה, פסיכוזה, ונוירופתיה פריפרית.
השפעה על הריאות מתרחשת רק לעיתים נדירות, ועלולות להיות חמורות, אך בדרך כלל הן הפיכות.
כאנטיביוטיקה, דפסון מעכב סינתזת חיידקי חומצת dihydrofolic, באמצעות תחרות עם חומצת para-aminobenzoic על האתר הפעיל של synthase dihydropteroate.
למרות שמבחינה מבנית דפסון שונה ממשפחת הסולפונאמידים, יש לו אותו מנגנון פעולה.
כאשר נעשה שימוש בדפסון לטיפול בבעיות עור שבהן אין לחיידקים תפקיד, מנגנון הפעולה של דפסון אינו ברור.
לדפסון יש השפעות אנטי-דלקתיות והשפעה על המערכת החיסונית.
כחלק מפרץ הנשימה שמשמש נויטרופילים להרוג את החיידקים, Myeloperoxidase ממיר מי חמצן H2O2 לחומצה תת-כלורית .
החומצה הזאת היא החומצה החזקה ביותר שנוצרת על ידי נויטרופילים, ועלולה לגרום לנזק משמעותי ברקמות הגוף בהימצאות דלקת.
דפסון עוצר את ה-Myeloperoxidase בצורת ביניים לא פעילה, מה שגורם לעיכוב האנזים.
הדבר מונע הצטברות של חומצת היפוכלורוס, ומפחית את הנזק לרקמות במהלך דלקת.
עיכוב Myeloperoxidase גם הוצע כמנגנון חוסך-נוירון להפחתת דלקת במחלות ניווניות כגון מחלת אלצהיימר ושבץ.
למרות שדפסון אנטי-דלקתי ולא סטרואיד, הוא לא מתאים להגדרה הרגילה של NSAID (נוגדי דלקת שאינם סטרואידים).
על פי ההגדרה, משפחת ה-NSAID חוסמים cyclo-oxygenase כמנגנון הפעולה העיקרי שלהם, אשר דפסון לא עושה.
הדפסון חסר ריח, אבקת גבישים לבנה עד קרמי-לבנה עם טעם מעט מריר.
בתחילת המאה ה-20, הכימאי הגרמני פאול ארליך היה מפתח תאוריות של רעילות סלקטיבית מבוססות במידה רבה על היכולת של פיגמנטי צביעה מסוימים להרוג את המיקרואורגניזמים.
גרהרד דומק, שמאוחר יותר זכה בפרס נובל למאמציו, פרץ דרך בשנת 1932 עם גילוי הפרונטוזל האדום האנטי-בקטריאלי .
מחקרים נוספים באותו הקשר פתחו את הדרך לתרופת הסולפונאמידים, הסוכן הפעיל של הפרונטוזל, על ידי דניאל בווית והצוות שלו במכון פסטר (1935), ולאחר מכן הדפסון פותח באופן עצמאי על ידי ארנסט פורניו בצרפת.
ועל ידי גלאדווין בטל בבריטניה.
דפנסור ספורטינג קלוב (בספרדית: Defensor Sporting Club) הוא מועדון כדורגל אורוגוואי מהעיר מונטווידאו, בירת אורוגוואי, המשחק בליגת העל האורוגוואית.
המועדון נוסד ב-1913, וצבעיו הם סגול ולבן.
משחקי הבית של הקבוצה מתקיימים באצטדיון לואיס פרנסיני.
דפנסור ספורטינג היא תוצר של איחוד שהתבצע ב-1989 בין המועדונים דפנסור וספורטינג קלוב.
ב-1976 הייתה לקבוצה הראשונה, שאינה פניארול או נסיונל, שזוכה באליפות אורוגוואי בעידן המקצועני.
לזכותה ארבע אליפויות בסך הכול, האחרונה שבהן ב-.
ב-2014 רשמה את הישג השיא שלה בגביע ליברטדורס, כשהגיעה לשלב חצי הגמר.
ממחלקת הנוער של המועדון יצאו במהלך השנים כדורגלנים שהיו לבינלאומיים וזכו להצלחה, וביניהם סבסטיאן אבראו, דייגו פרס, מרטין קאסרס, מקסי פריירה ואלבארו רפאל גונסאלס.
דפנסור ספורטינג נוסדה ב-15 במרץ 1913 תחת השם דפנסור פוטבול קלוב בשכונת פונטה קרטאס במונטווידאו.
שמו של המועדון נלקח מקבוצה חובבנית שהוקמה ב-1906 על ידי עובדי מפעל "דפנסורס דה לה הואלגה".
אנשי המועדון רצו לשחק בצבע הירוק, אך מכיוון שהיה תפוס על ידי קבוצה אחרת, נבחר הצבע השחור בעל פס חוצה בצבע כחול.
כשנרשמה הקבוצה למשחקי הליגה, הצבע היחיד שלא היה רשום לקבוצה אחרת הוא סגול, ומשם זהו הצבע הבולט של המועדון עד היום.
עם הקמתה, ועוד בטרם החלה לפעול במדינה ליגה מקצוענית, החלה דפנסור לשחק בליגה השלישית.
בתוך שתי עונות העפילה הקבוצה עד לליגה הבכירה, וב-1915, עונת הבכורה שלה בליגה, סיימה במקום הרביעי בטבלה.
באותה שנה שיחקה הקבוצה את משחקה הבינלאומי הראשון, כשפגשה ב-25 במאי את אטלנטה הארגנטינאית, וגברה עליה 2-1.
לאחר שסיימה אחרונה בטבלה ב-1917, התפרקה הקבוצה, ומרב שחקניה הצטרפו לקבוצת אוניברסל השכנה.
ב-1922 התפצלה השליטה בכדורגל באורוגוואי לשתי התאחדויות נפרדות, פדרציית הכדורגל והתאחדות הכדורגל האורוגוואית.
עם ההתפצלות, הוקמה הקבוצה מחדש תחת השם קלוב אתלטיקו דפנסור והצטרפה לפדרציה.
ב-1926, עם האיחוד בין הפדרציה להתאחדות, חזרה הקבוצה לפעילות בהתאחדות.
ב-1932 שיחקה דפנסור בעונת הבכורה של ליגת העל האורוגוואית בעידן המקצועני, וסיימה במקום הרביעי בטבלה.
ב-1935 זכה לראשונה שחקן מדפנסור בתואר מלך השערים - קסטלדו אנטוניו, שכבש 12 פעמים באותה העונה.
הקבוצה עצמה סיימה את העונה במקום החמישי.
ב-1944 נכללה הקבוצה לראשונה בין שלוש הראשונות בליגה, לאחר שסיימה במקום השלישי עם שתי נקודות פחות מהאלופה פניארול וסגניתה נסיונל.
שנה אחר כך שחזרה הקבוצה את ההישג, אם כי במרחק גדול יותר מן המוליכות.
בתום עונת 1949 ירדה הקבוצה לליגת המשנה לראשונה בעידן המקצועני, לאחר שסיימה במקום האחרון בטבלה.
שהותה בליגת המשנה הייתה קצרה במיוחד, ועונה אחר כך כבר זכתה דפנסור באליפות ליגת המשנה והעפילה חזרה לליגה הבכירה, לאחר שהשיגה 13 ניצחונות ב-14 משחקים.
בעונת שוב ירדה הקבוצה לליגת המשנה, ושוב הצליחה להעפיל תוך עונה אחת בחזרה לליגה הבכירה.
בעונת , תחת המאמן ריקרדו דה לאון, השיגה דפנסור את תואר האליפות הראשון בהיסטוריה של המועדון, ולראשונה מזה 44 שנות כדורגל מקצועני באורוגוואי הוכתרה אלופה שאינה פניארול או נסיונל.
שיטת המשחק של דה לאון התבססה בעיקרה על משחק הגנתי ומבוקר שבעקבותיה ספג ביקורות רבות, ואף את הכינוי "אנטי-כדורגל".
ההישג זיכה את דפנסור במקום בפלייאוף ההעפלה לגביע ליברטדורס, אותו צלחה בהצלחה בדרך להופעת בכורה במפעל היוקרתי.
הקבוצה השתתפה בליברטדורס 1977, ושיחקה בבית א' עם יריבתה פניארול, ועם בוקה ג'וניורס וריבר פלייט הארגנטינאיות.
משחק הבכורה של דפנסור במפעל התקיים באצטדיון סנטנאריו מול פניארול, והסתיים בניצחון היסטורי, 2-0 לדפנסור.
לאחר שלושה משחקים ניצבה דפנסור עם מאזן נקי מהפסדים, אך בשלושת המשחקים הבאים כשלה להשיג ניצחון, סיימה פעם אחת בתיקו ורשמה שני הפסדים.
בסך הכול עמד מאזנה על ניצחון אחד, שלוש תוצאות תיקו ושני הפסדים, שהספיקו למקום השלישי בלבד, מרחק נקודה מריבר פלייט.
במהלך העשור שלאחר הופעת הבכורה שלה, הצליחה הקבוצה להעפיל פעמיים נוספות למשחקי גביע הליברטדורס, ובשתיהן סיימה את דרכה בשלב הבתים.
ב-1987 הייתה דפנסור לראשונה מחוץ ל"מועדון שתי הגדולות" (פניארול ונסיונל) שזוכה בתואר אליפות שני.
דפנסור סיימה את הליגה במקום הראשון כשהיא מקדימה את נסיונל בשלוש נקודות.
ב-15 במרץ 1989, בדיוק ביום בו צוינו 76 שנים להיווסדו, מועדון הכדורגל אתלטיק קלוב דפנסור התאחד עם מועדון הכדורסל ספורטינג קלוב אורוגוואי, וביחד נוצר מועדון מאוחד בשם דפנסור ספורטינג קלוב.
ב-1991, שנתיים לאחר האיחוד, זכתה הקבוצה בתואר האליפות השלישי בתולדותיה.
מאמן הקבוצה היה חואן אהונטצ'איין, כדורגלן הקבוצה שפרש ממשחק רק שנה קודם לכן וקיבל את משרת המאמן.
הוא הוביל את הקבוצה לזכייה באליפות בנקודה הפרש מנסיונל, ולהופעה חמישית בגביע ליברטדורס.
במסגרת טורניר הליברטדורס, הגיעה דפנסור למקום השלישי בבית שהפעם הספיק כדי להעפיל לשלב הפלייאוף.
בשלב זה, הודחה הקבוצה על ידי ניואל'ס אולד בויס.
ב-2005 סיימה דפנסור עם מספר נקודות זהה לזה של נסיונל בראש הטבלה.
התאחדות הכדורגל קבעה שני משחקי גמר לקביעת זהות האלופה, אך דפנסור סירבה להופיע למשחקים עקב הניצחון שהשיגה יריבתה נסיונל במחזור האחרון, מפנדל שנשרק שבע דקות בתוך תוספת הזמן.
כתוצאה מכך בוטלו המשחקים ונסיונל הוכרזה כאלופה בפעם הארבעים.
בהמשך אותה שנה רשמה הקבוצה השתתפות ראשונה בגביע סודאמריקנה ואף הדיחה בסיבוב הראשון את יריבתה הגדולה דאנוביו, אך הודחה בעצמה סיבוב אחר כך על ידי סרו פורטניו.
בשנת 2007 הצליחה הקבוצה להעפיל לראשונה בתולדותיה לרבע גמר גביע ליברטדורס.
היא צלחה את שלב הבתים, והדיחה בשמינית הגמר את פלמנגו הברזילאית.
ברבע הגמר הודחה הקבוצה על ידי גרמיו בדו-קרב בעיטות עונשין.
באותה עונה הגיעה הקבוצה לאותו שלב גם בגביע סודאמריקנה, שם הודחה על ידי ריבר פלייט בגלל חוק שערי חוץ.
בעונת זכתה הקבוצה במקום הראשון בטורניר האפרטורה.
הקבוצה סיימה שלישית בטורניר הקלאוסורה 2008, והעפילה לפלייאוף האליפות.
ניצחון 2-1 על פניארול בפלייאוף בסיום העונה הספיק לדפנסור, שזכתה בפעם הרביעית בתולדותיה באליפות אורוגוואי.
ב-2009 רשמה הקבוצה הישג מרשים בגביע ליברטדורס.
דפנסור הגיעה לשמינית גמר המפעל מול בוקה ג'וניורס, וסיימה את משחק הבית שלה בשוויון 2-2. במשחק הגומלין הגיעה דפנסור לאצטדיון הבונבוניירה, בידיעה שהיא חייבת לכבוש כדי להעפיל.
דפנסור ניצחה 1-0 והדיחה את בוקה מהמשך המשחקים, ובכך הנחילה לה הפסד ביתי לראשונה לאחר שש שנים ללא הפסד בית בגביע ליברטדורס.
על אף ההישג, הודחה הקבוצה ברבע הגמר, שלב אחד אחר כך, על ידי אסטודיאנטס לה פלאטה.
בגביע ליברטדורס 2014 רשמה הקבוצה את הישג השיא שלה אי פעם במפעל בינלאומי.
היא סיימה את שלב הבתים במקום הראשון, לאחר מאבק צמוד עם קרוזיירו ועם אוניברסידד דה צ'ילה.
בשמינית הגמר היא הדיחה את דה סטרונגסט מבוליביה בדו-קרב פנדלים, וברבע הגמר השיגה ניצחון כפול על אתלטיקו נסיונל מקולומביה, בדרך לחצי גמר ראשון בתולדותיה.
בשלב זה סיימה הקבוצה את דרכה, לאחר שהפסידה 2-0 לנסיונל מפרגוואי במשחק הראשון, ובגומלין ניצחה 1-0 בלבד.
החל משנת 1963 מארחת דפנסור ספורטינג את משחקיה באצטדיון לואיס פרנסיני, הקרוי על שם נשיא הקבוצה לשעבר.
האצטדיון, שממוקם בשכונת פארקה רודו במונטווידאו, נמצא בבעלות הקבוצה, ותכולתו עומדת על כ-18,000 מושבים.
האצטדיון משמש את הקבוצה באופן בלעדי במשחקי הליגה, אך במשחקים הבינלאומיים נעשה בו שימוש על ידי קבוצות נוספות בהן דאנוביו, חובנטוד וריבר פלייט המקומית.
ב-1997 עבר האצטדיון שיפוץ רחב היקף.
הוא נסגר לתקופה של כשנה, ובמהלך השיפוץ הורחב האצטדיון ונוספו בו מקומות ישיבה, וכן משטח הדשא יושר.
לפני השיפוץ, שקע חלקו המערבי של משטח הדשא הפונה לכיוון ריו דה לה פלטה.
היריבה הגדולה ביותר של דפנסור ספורטינג היא קבוצת דאנוביו.
משחק הדרבי בין השתיים זכה לכינוי "קלאסיקו דה לוס מדיאנוס".
על אף שהמשחק הראשון בין השתיים שוחק כבר ב-1948, החלה היריבות הגדולה בין שתי הקבוצות לקראת סוף המאה העשרים.
היריבות בין השתיים התחילה בקבוצות הנוער שהתחרו ביניהן על תארים באופן ישיר.
במקביל, החל משנות ה-80 החלו המועדונים הבוגרים לצבור תארים, והמאבק שהחל בנוער עבר גם למחלקות הבוגרות.
עיקר המאבק הוא סביב התואר "השלישית בגודלה".
מאחר שנסיונל ופניארול הן הקבוצות בעלות מספר הזכיות הרב ביותר בכדורגל באורוגוואי, ובהפרש ניכר מכל האחרות, המאבק שנותר הוא סביב הקבוצה שתהיה השלישית בגודלה בכדורגל האורוגוואי.
שתי הקבוצות הן המצליחות ביותר מבחינת מספר האליפויות מחוץ למועדון שתי הגדולות.
ב-2014 השוותה דפנסור את שיאה של דאנוביו, חצי גמר גביע ליברטדורס, ושתיהן הן נציגות אורוגוואי היחידות שאינן פניארול או נסיונל שמעפילות לחצי גמר המפעל.
סמל המועדון הנוכחי נמצא בשימוש מאז האיחוד בין דפנסור לספורטינג קלוב.
הוא מורכב מהצבעים סגול ולבן, צבעי המדים של המועדון, ומציג את האותיות "DSC", ראשי התיבות של שם המועדון, בתוך טבעות בצבעי אדום וכחול, צבעיה של ספורטינג קלוב אורוגוואי.
מעל לראשי התיבות של השם נמצא ציור של מגדלור, המייצג את מגדלור פונטה בראבה, שהוקם ב-1876 בשכונת פונטה קרטאס, בה הוקם המועדון.
מדי המועדון הראשונים היו שחורים, ועיטר את חולצתם פס רוחבי בצבע כחול.
ב-1915, עם תחילת דרכה של הקבוצה בליגה הבכירה, רצו בעלי הקבוצה לשנות את צבעי המדים.
הצבעים שנבחרו בתחילה היו ירוק ואדום, כשהצבע הירוק היה מיועד לחולצות השחקנים.
בעת הליך רישום הקבוצה נדחתה הבקשה למדים ירוקים עקב היותם בשימוש על ידי קבוצת בלגראנו מונטווידאו.
לאחר שהחליטו כי לא ילבשו עוד מדים שחורים, פנו בעלי הקבוצה לחנות הספורט המקומית לרכישת חולצות.
הצבע היחיד שהיה זמין ולא היה רשום בהתאחדות אצל קבוצה אחרת היה הצבע הסגול, ומאז מלווה הצבע את מדי הקבוצה.
דָפְקָה הוא אזור הנזכר במקרא.
אחת מתחנותיהם של בני ישראל במהלך נדודיהם במדבר.
דפקה נזכרת פעם אחת בתנ"ך:
בתרגום השבעים מתורגם שם המקום כ"רפקה", מה שתואם שמות של מספר מקומות באזור כגון העיר רפיקן על הפרת.
עם זאת, יש המפרשים את השם כמילה בערבית שמשמעותה לשפוך/ליצוק מים.
דפניס (נקרא גם Saturn XXXV) הוא ירחו של כוכב הלכת שבתאי.
לאחר גילוי קיבל את שמו הזמני - S/2005 S 1. קוטרו של דפניס הוא 8 קילומטרים והוא מקיף את שבתאי ברווח קילר שבתוך טבעת A.
את שמו, קיבל דפניס בשנת 2006 על שם דפניס אשר היה בנם של הרמס ונימפה מסיציליה.
עוד לפני שתועד, קיומו של ירח במקום אשר בו דפניס ממוקם שוער בעקבות גלי הכבידה אשר נצפו ברווח קילר בטבעת A של שבתאי.
דפניס התגלה על ידי הגשושית קאסיני ב-6 במאי 2005. התמונות אשר בעזרתן התגלה התקבלו בקאסיני ב-1 במאי 2005.
הירח נמצא לאחר מכן ב-32 תמונות באיכות ירודה של טבעת F של שבתאי ב-13 באפריל 2005 ובשתי תמונות באיכות גבוהה (רזולוציה של 3.54 ק"מ לפיקסל) ב-2 במאי 2005.
נטיית המסלול והאקסצנטריות של דפניס קטנים מאוד, אבל קיימים.
האקסצנטריות של 0.00003 של דפניס גורמת להתרחקות של 9 קילומטרים בינו לבין שבתאי, ונטיית המסלול שלו גורמת לו לתנועות עלייה וירידה של 17 קילומטרים במסלולו.
רווח קילר, אשר בתוכו ממוקם דפניס, בעל רוחב של 42 קילומטרים.
דפני קין פרננדס (באנגלית ובספרדית: Dafne Keen Fernández; נולדה ב-5 בינואר 2005) היא שחקנית אנגלייה-ספרדייה, הידועה בעיקר בזכות גילום דמותה של אנה (אנני) קרוז אוליבר בסדרת הטלוויזיה "The Refugees" ובתור המוטאנטית לורה קיני בסרט גיבורי העל "לוגאן" וגם בסרט "דדפול & וולברין" של מארוול קומיקס.
קיני נולדה במדריד בירת ספרד, בתם של השחקן הבריטי ויל קין, ומריה פרננדס אצ'ה, שחקנית, במאית תיאטרון ותסריטאית ספרדייה.
אבי סבה מצד אביה היה אדוארד קרזון (אנ'), הרוזן השישי לבית האו.
אחיות של אביו הן המשוררת אליס אוסוולד והסופרת לורה ביטי (אנ').
הופעת הבכורה של קין היה בשנת 2014, לצד אביה ויל בסדרה הספרדית-בריטית "הפליטים", שם היא גילמה את אנני קרוז אוליבר.
קין כיכבה בשנת 2017 בסרט האמריקאי "לוגאן", לצד יו ג'קמן, בתפקיד המוטאנטית לורה קיני.
לאחר מכן ביולי 2024, בסרט "דדפול & וולברין", שבה לגלם את הדמות של לורה/X-23.
בשנים 2019–2022 כיכבה בסדרת הפנטזיה "חומריו האפלים" מבית ה-BBC ו-HBO, במשך שלוש עונות בתור הדמות הראשית, ליירה בלאקווה.
בשנת 2024 שיחקה בסדרה "האקוליט" בשירות הזרמת המדיה "דיסני+".
הסדרה היא חלק מזיכיון "מלחמת הכוכבים", שם את גילמה ג'קי לון, ג'דיי צעירה.
שנה סרט תפקיד הערות 2017 לוגאן לורה קיני / X-232020Ana אנה2024דדפול & וולבריןלורה קיני / X-232025Whistle כריס ווילטTBAThe Marshmallow Experimentקאט גרסיהגם מפיקהNight Comes
שנה סדרה תפקיד הערות 2014–2015 The Refugees אנה "אנני" קרוז אוליבר7 פרקים 2019–2022 חומריו האפלים ליירהתפקיד ראשי (3 עונות); 23 פרקים2021The Battersea Poltergeistשירלי היצ'ינגספודקאסט; 13 פרקים2024האקוליטג'קי לון5 פרקיםTBAפרסי ג'קסון והאולימפייםארטמיסתפקיד מרכזי בעונה השלישית
"דץ הבלץ" הוא סרט הרפתקאות, קומי ומוזיקלי לילדים בבימויו של עופר ויצמן הסרט יצא ביולי 2015, את הסרט הפיקה חברת סרטי יונייטד קינג.
נועה בת ה-11, סקסופוניסטית בלהקה, שיומיים לפני הופעה חשובה הסקסופון שלה נעלם.
דץ הבלץ (משה דץ) נרתם לעזרתה למצוא את הסקסופון שנגנב על ידי משפחת גנבני.
דצ"ך עד"ש באח"ב הן ראשי תיבות המופיעות בהגדה של פסח ומובאות בשמו של רבי יהודה בתור סימנים לעשר מכות מצרים.
הטקסט מהווה ראשי תיבות (נוטריקון) של שמות עשר המכות, ומספק עד היום מקור לפרשנויות ותהיות, עקב מה שנראה, על פניו, כסימנים פשטניים למדי.
רש"י מסביר שחשוב לרבי יהודה להדגיש את סדר המכות, שהטיל משה על פרעה, כפי שידוע לנו מספר שמות ומההגדה, להבדיל מהסדר השונה לחלוטין שמופיע בספר תהילים, פרקים ע"ח וק"ה.
בנוסף, מביא רש"י דרש: המילים: דצ"ך עד"ש באח"ב היו רשומות על מטה משה, וכשהיה מביט במטה, היה יודע איזו מכה להשית על פרעה ברגע נתון.
לדברי רשב"ם, סדר וחלוקת המכות בנוטריקון מלמד על המשותף להן.
לדבריו, מכות דצ"ך הן מכות הארץ (תופעות שמתרחשות על הארץ: דם, צפרדע, כינים); עד"ש – מכות אמצע (ערוב, דבר, שחין); ובא"ח (ברד, ארבה, חושך) – מכות האוויר; ואילו מכת בכורות (הבי"ת שבסוף באח"ב) יוצאת דופן.
הריטב"א מביא פירוש נוסף שמקשר בין חלוקת האותיות ומיקומן בדצ"ך עד"ש באח"ב למשותף למכות שאותיות אלו מייצגות.
לפי פרשנותו, חלוקת האותיות ומיקומן קשורה למכות בעלות התראה מוקדמת, ומכות ללא התראה מוקדמת.
"שני פעמים היה משה מתרה בפרעה ובשלישי לא היה מתרה, וכן כל בכל שלש מכות.
בדם צפרדע התרה בכנים לא התרה, בערוב ובדבר התרה בשחין לא התרה, בברד ובארבה התרה ובחושך לא התרה".
אברבנאל מסביר את החלוקה לקבוצות על פי מגמתן, והדבר מתבטא במכה הראשונה בכל אחת מהקבוצות.
המגמה בקבוצה זו היא להוכיח לפרעה שאלוהים הוא מחויב המציאות.
במכת ערוב נאמר: "למען תדע כי אני ה' בקרב הארץ" .
המטרה בקבוצה זו היא להוכיח שאלוהים משגיח על ברואיו.
ובמכת ברד נאמר: "בעבור תדע כי אין כמוני בכל הארץ" .
בקבוצת מכות זו הוכחה יכולתו של אלוהים לשנות את הטבע כרצונו.
באגרת רבי שמשון מאוסטרופולי מבואר הסימן על פי הקבלה.
לפי האגרת, המלאך הממונה על המלאכים שהכו את המצרים נקרא תקא, כפי הגימטריה של דצ"ך עד"ש באח"ב, והשמות הקדושים על ידם נגאלו ישראל ממצרים הם דע"ב צד"א כשח"ב - כפי האותיות של דצ"ך עד"ש באח"ב על פי סדרן בחלוקה לשלוש מילים.
(האותיות דע"ב הם ראשי התיבות של דצ"ך עד"ש באח"ב, האותיות צד"א הם השניות בכל מילה, והאותיות כשח"ב הן האחרונות.)
עוזי אורנן מספק את הרקע ההיסטורי של התקופה, ומבהיר בכך את חשיבות תרגילי השינון.
דצ"ך עד"ש באח"ב הם ראשי התיבות של מכות מצרים המהווים מעין שלוש מילים שמקלות על זיכרון של רצף המכות.
בתקופת המשנה והתלמוד עדיין לא הודפסו ספרים, ולמלאכת השינון הייתה חשיבות רבה, כדי להעלות את הטקסטים בפני הקהל.
תלמידי חכמים היו ניכרים בבקיאותם בעל פה בטקסטים הנלמדים.
רבי יהודה מספק מעין תרגיל מסייע, שיעזור למשננים; קל יותר לזכור שלוש מילים ייחודיות מאשר רשימה של 10 מכות.
בניגוד לדבריו, הרב יובל שרלו טוען, שלא בא רבי יהודה לספק טכניקה לזכירת המכות וסדרן, אלא, התכוון בסימנים אלה לרמוז לפרשנות, המבוססת על פשוטו של מקרא, המחלקת את המכות לשלוש קבוצות, שלכל אחת מהן יש מכנה משותף ומטרה המפרידים בינה לבין הקבוצה האחרת.
גישה זו דומה לגישת מפרשי ימי הביניים.
שמואל כהן מנתח את שלוש הקבוצות על פי הפגיעה שלהן.
הקבוצה הראשונה פגעה במצרים מההיבט התאולוגי (אלוהים מוכיח עליונותו בטקסט וכנגד החרטומים).
הקבוצה השנייה גרמה נזק אקולוגי, ואילו השלישית פגעה בבעלי החיים.
הביטוי, "דצ"ך, עד"ש באח"ב", שימש גם חיזוק, כביכול, לפרשנות אנטישמית עקב חוסר בהירותו.
במאה ה-18 "העידו" הפרנקיסטים לאחר שהתנצרו, על המשמעות המוצפנת של הקטע: "דם צריכים כולנו על דרך שעשו באותו האיש חכמים בירושלים".
"עדות" זאת עמדה במרכז איגרת ששלחו לאפיפיור בעניין עלילת היעלמותו של הילד שמעון מטריינט.
בעקבות האשמות אלו נקראו מנהיגי הקהילות היהודיות לוויכוח בלבוב היא למברג, בו השתתפו ר' חיים הכהן רפופורט, ולפי מקורות אחדים, השתתף גם הבעל שם טוב, והם הזימו את עלילות הדם של הפרנקיסטים.
דפנסה וחוסטיסיה (בספרדית: Defensa y Justicia) הוא מועדון כדורגל ארגנטינאי מהעיר פלורנסיו וארלה, המשחק בליגת העל הארגנטינאית.
המועדון נוסד ב-20 במרץ 1935 על ידי קבוצת חברים שרצו להקים קבוצה מקומית לעיר.
אין שום ממצאים המסבירים איך השם ניתן לקבוצה.
למועדון הכדורגל אצטדיון ביתי בשם נורברטו טומגאז'ו, שנחנך בדצמבר 1977 במשחק ידידות נגד קבוצת המחליפים של בוקה ג'וניורס.
צבעי החולצות של המועדון היו כחול ולבן, ששונו בשלב מסוים לצבעי צהוב וירוק.
הסיבה לשינוי הייתה משום שחברת האוטובוסים "El Halcón", הייתה בבעלות נשיא המועדון באותה התקופה.
חברה זו השתמשה באוטובוסים שלה כדי להסיע את אוהדי הקבוצה למשחקי החוץ ולה היו צבעי החברה.
מכאן גם הכינוי שניתן לקבוצה: Halcón (נץ).
אף על פי שמועדון זה נוסד בשנת 1935, הוא לא שיחק בטורנירים רשמיים עד שנת 1978, ובו שיחקה בליגה החמישית בארגנטינה.
הקבוצה הגיעה במהרה לליגות הבכירות, כשבהתחלה זכתה באליפות הליגה החמישית בשנת 1982 ושלוש שנים לאחר מכן היא העפילה לליגה השלישית לאחר שזכתה באליפות הליגה הרביעית.
דפנסה שיחקה בליגה השלישית עונה אחת בלבד ובשנת 1986 העפילה לליגת המשנה.
הקבוצה העפילה לראשונה בתולדותיה לליגת העל הארגנטינאית בשנת 2014. דפנסה שיחקה לראשונה בגביע סודאמריקנה בעונת 2018, זאת לאחר שסיימה במקום הרביעי בליגה בעונה קודם לכן.
דצ'יץ' (בקרילית מונטנגרית: ФК Дечић) הוא מועדון כדורגל מהעיר טוזי שבמונטנגרו.
הקבוצה הוקמה בשנת 1926, ושיחקה בליגה הרביעית.
בתום עונת 1972/1973 העפילה לליגה השלישית.
במשך השנים נדדה הקבוצה בין הליגה השלישית והרביעית, עד שבתום עונת 2003/2004 הצליחה להעפיל לליגה המשנה.
לקראת עונת 2006/2007 התפרק האיחוד של סרביה ומונטנגרו, ודצ'יץ' העפילה לליגת העל של מונטנגרו.
הקבוצה הייתה בליגה הראשונה ברציפות עד לתום עונת 2011/2012, אז ירדה לליגה השנייה ומאז שוב נדדה בין הליגות.
לקראת עונת 2020/2021 שבה הקבוצה לליגה הראשונה, וסיימה את העונה במקום השלישי בטבלה, מה שהקנה לה מקום בסיבוב הראשון של מוקדמות הקונפרנס ליג בעונת 2021/2022. הקבוצה הפסידה 1–2 ו-0–1 לדריטה מקוסובו והודחה מהתחרות.
גם את עונת 2021/2022 סיימה דצ'יץ' במקום השלישי בליגה, ותשחק בסיבוב הראשון של מוקדמות הקונפרנס ליג בעונת 2022/2023.
דפני בלייק היא דמות בדיונית בזיכיון ההנפשה האמריקאי "סקובי-דו", העוסקת בעלילותיהם של רביעיית בני נוער, וכלבם הדני הענק, סקובי-דו, הפותרים תעלומות.
לאורך הזיכיון, דפני ידועה בנטייתה להיכנס לסכנה ולהפוך ל"עלמה במצוקה" הקבועה בתעלומותיהם של הרביעייה.
את דמותה של דפני בלייק יצרו ג'ו רובי וקן ספירס, ששאבו השראה מדמותה של תאליה מנינגר (בגילומה של טיוסדיי וולד) מהסיטקום האמריקאי "אהבותיו הרבות של דובי גיליס", ששודרה מסוף שנות ה-50 עד לתחילת שנות ה-60.
לפי הספיישל "סקובי-דו: מאחורי הקלעים", דפני רצתה להיות גם דוגמנית-על וגם בלשית עוד בילדותה, ולשאיפותיה הייתה השפעה על חייה האישיים, שכן היא איחרה לדייטים בכל פעם שפתרה תעלומות עם החבורה.
משפחתה של דפני תוארת כבעלת ייחוס עתיק והון רב – אביה נתן לדפני ולחבריה את המימון לצורך הקמת העסק שלהם, ולפני רכישת "מכונת המסתורין", הוריה של דפני מימנו את ההסעות של החבורה לזירות הפשע.
בסדרה המקורית, דמותה של דפני הוצגה כנערה מגושמת הנוטה להיכנס לסכנה בעקבות האינטואיציות שלה, ומשמשת כ"עלמה במצוקה".
עם זאת, ככל שדמותה התפתחה ועברה מודרניזציה בהתאם לרוח התקופה, דפני הפכה לאישה חזקה ועצמאית שביכולתה לדאוג לעצמה.
במהלך שנות ה-80, הזיכיון החל להתמקד בתעלוליהם הקומיים של סקובי, שאגי וסקראפי-דו, ואילו קבוצת "מסתורין בע"מ" המקורית לקחה הפסקה ודמויותיהם נעדרו בתחילה.
עם זאת, כאשר הזיכיון חזר להתמקד בנרטיב "מי עשה זאת", עם הסדרה "המופע החדש של סקובי וסקראפי-דו" (ששמו שונה בהמשך ל"תעלומות סקובי-דו"), דמותה של דפני קיבלה תפקיד מרכזי יותר, כעת חוקרת מוכשרת הנעזרת בשאגי ושני הכלבים וחוקרת התרחשויות על-טבעיות.
בסדרה "סקובי-דו ו-13 הרוחות", דפני סייעה לסקובי להילחם בכוחות הרשע העל-טבעיים.
בסרט "סקובי-דו באי הזומבים", דפני הנחתה תוכנית חקירה מצליחה מאוד בשם "מחוף אל חוף עם דפני בלייק" בערוץ בדיוני בשם "Americana", שבה שודרה התוכנית במשך שתי עונות, ועל הפקתה היה אמון פרד ג'ונס.
לאורך הזיכיון, מוצגים רגשותיהם ההדדיים של דפני ופרד זה כלפי זה, שבולטים במיוחד ברבים מסרטי ההנפשה של הזיכיון, בסדרה "סקובי דו!
מסתורין בע"מ" ובסרטי הלייב אקשן שהופקו עבור הזיכיון.
לאורך הופעותיה בזיכיון, דמותה של דפני מזוהה עם צבעי הלבנדר; ולרוב היא לובשת שמלת מיני ונעליים סגולות, גרביונים ורודים וצעיף ירוק.
בסרטים "סקובי-דו באי הזומבים", "סקובי-דו ורוחה של המכשפה", ו"סקובי-דו במרדף מתוכנת", דפני לובשת חליפת שלושה-חלקים סגולה וירוקה עם נעליים תואמות.
בסרט "סקובי-דו ופלישת החייזרים", דפני לובשת חולצה סגולה ללא שרוולים עם מכנסיים קצרים ורודים ומגפיים או נעליים סגולות.
כילדה, דמותה של דפני לובשת סוודר ורוד, חצאית אדומה וגרביונים ורודים עם מגפי גו-גו לבנים, אותם היא שונאת ללכלך.
את דמותה של דפני בסרטי הלייב אקשן "סקובי-דו (סרט)" (2002) ו"סקובי-דו 2: חופשי חופשי" (2004) גילמה שרה מישל גלר, ששבה אף לדבב את הדמות בסדרת ההנפשה למבוגרים "רובוט צ'יקן".
על סט צילומי הסרטים, פגשה מישל גלר את בעלה, פרדי פרינז ג'וניור, שגילם את דמותו של פרד.
בסרטים אלו, דפני התמחתה באמנויות לחימה לאחר שפרשה מ"מסתורין בע"מ" עם תחילת הסרט הראשון, מכיוון שנמאס לה להיות העלמה במצוקה בכל תעלומה שהקבוצה נאלצת לפתור.
באופן אירוני, נחישותה של דפני להפוך מעלמה במצוקה ללוחמת נשית חזקה משקפת את תפקידה המוכר ביותר של מישל גלר כבאפי סאמרס מהסדרה "באפי ציידת הערפדים".
בסרטי הפריקוול "סקובי-דו 3: התעלומה מתחילה" (2009) ו"סקובי-דו 4: קללת מפלצת האגם" (2010), את דמותה של דפני מגלמת קייט מלטון.
בסרטים אלו, דפני היא נשיאת מועדון הדרמה בתיכון קולסוויל.
בסרט "דפני ווולמה" (2018) המציג פריקוול חלופי, שבו נרמז שפרד ושאגי הגיעו לתיכון שלהן בסוף הסרט, מגולמת דפני על ידי שרה ג'פרי, והיא מוצגת כנערה פופולרית החוברת לוולמה המוצגת כנערה מופנמת.
את דמותה של דפני מדבבת אמנדה סייפריד בסרט ההנפשה "סקובי דו!" בעוד שאת דמותה בצעירותה מדבבת מקנה גרייס.
בין קרובי משפחתה של דפני שהוצגו במהלך הזיכיון, מופיעים בין היתר:
ג'ורג' רוברט נדלי בלייק – אביה של דפני.
אליזבת מקסוול-בלייק – אמה של דפני
דייזי בלייק – אחותה של דפני ורופאה במקצועה.
דון בלייק – אחותה של דפני ודוגמנית במקצועה.
דורותי בלייק – אחותה של דפני ונהגת מרוצים במקצועה.
דלילה בלייק – אחותה של דפנה, המשרתת בחיל הנחתים של ארצות הברית.
דוד מאט בלייק – דודה של דפני מצד האב; חוואי ומגדל פרות.
ג'ון מקסוול – דודה של דפני מצד האם, וברוקר בבורסת היהלומים של ניו יורק ברחוב 47 בעיר המדבר מדי פעם ביידיש.
אוליביה דרווי – דודתה של דפני.
ג'ניפר בלייק – דודניתה של דפני.
דניקה לה-בלייק – דודניתה של דפני ודוגמנית צרפתייה מפורסמת.
שאנון בלייק – דודניתה הסקוטית של דפני.
"סנדי" בלייק – דודה של דפני ובעליה של אתר נופש בפלורידה.
תורנטון בלייק הרביעי – דודה של דפני ובעליה של מגרש גולף הממוקם סמוך לאגם אירי.
פרנק ולקר, קייט סוצ'י וג'ניפר הייל מדבבים את בני משפחת בלייק בסדרה "סקובי-דו!
מסתורין בע"מ", את דמותה של דניקה לה-בלייק דיבבה ונסה מרשל בסדרה "מה חדש, סקובי דו?", ואת דמותה של שאנון דיבבה גריי דליסל בסרט "סקובי-דו ומפלצת לוך הנס".
ולקר גם דיבב את דמותו של ג'ורג' בסדרה "גור בשם סקובי-דו", ואילו דון מסיק דיבב שניים מדודיה של דפני: את מאט בלייק בסדרה "סקובי-דו" ואת ג'ון מקסוול בסדרה "סקובי-דו, איפה אתה?".
דציבל ואט או dBW הוא יחידה למדידת עוצמת אות המבוטא בדציבלים ביחס לוואט אחד.
היתרון בשימוש בו הוא יכולתו לבטא ערכי כוח גדולים מאוד וקטנים מאוד בטווח קצר של מספרים.
הנוסחה לחישוב דציבל ואט באמצעות כוח בוואט היא:
במערכת היחידות הבין לאומית (SI), יחידת הדציבל שאינה חלק מה-SI, אינה מותרת לשימוש ישירות לצד יחידות SI, כך שה-dBW אינו מותר ישירות גם הוא, אך ניתן לכתוב את 10 dBW כ-.
דפרוקסמין (Deferoxamine בקיצור DFOA), הידועה גם בשמה דספריאוקסאמין (Desferrioxamine), ונמכרת תחת השם המסחרי דספרל (Desferal), היא תרופה הקושרת בין ברזל לאלומיניום.
תרופה זה משמשת ספציפית במצב של עודף ברזל (בעקבות קבלת עירויי דם מרובים או מסיבה גנטית), או במצב של הרעלת אלומיניום (בדרך כלל בקרב מטופלי דיאליזה).
מתן התרופה הוא בזריקה לשריר, לוריד או לתת עור.
תופעות לוואי נפוצות כוללות כאב במקום הזריקה, שלשולים, הקאות, חום, איבוד שמיעה ובעיות עיניים.
עלולות להתרחש תגובות אלרגיות חמורות כולל אנפילקסיס ולחץ דם נמוך.
לא ברור אם שימוש בתרופה בזמן היריון והנקה בטוח לעובר.
מקור התרופה הוא siderophore (מולקולה קטנה עם אפיניות גבוהה לברזל המופרשת מחיידקים ופטריות ומשמשת אותם לצבירת ברזל) מהפרשת החיידק Streptomyces pilosus.
התרופה אושרה לשימוש בארצות הברית ב-1968, ונמצאת ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי.
דפרוקסמין משמשת לטיפול בהרעלת ברזל, בייחוד בילדים קטנים.
תרופה זו גם משמשת בשכיחות רבה לטיפול בהמוכרומטוזיס, מחלה של הצטברות ברזל שיכולה להיות גנטית או נרכשת.
המוכרומטוזיס נרכשת נפוצה במטופלים עם סוגים מסוימים של אנמיה כרונית (למשל תלסמיה והתסמונת המיאלודיספלסטית) שדורשת קבלת עירויי דם רבים, שעלולים להעלות דרסטית את רמת הברזל בגוף.
טיפול עם תרופות סופחות ברזל, כדוגמת דפרוקסמין, מפחית את התמותה באנשים עם מחלת האנמיה חרמשית או בטא-תלסמיה, אשר תלויים בעירויי דם.
מתן התרופה במקרים כרוניים בדרך כלל מבוצעת באמצעות זריקות תת-עוריות לאורך תקופת זמן של 8–12 שעות כל יום.
מתן דפרוקסמין לאחר הרעלה אקוטית עלולה לצבוע את השתן בגוון ורוד-אדום, תופעה המכונה "Vin Rose Urine" (שתן יין).
מלבד הרעלת ברזל, דפרוקסמין יכולה לשמש בהרעלת אלומיניום (עודף אלומיניום בגוף) בחולים מסוימים.
בארצות הברית, התרופה אינה מאושרת על ידי ה-FDA לשימוש זה.
דפרוקסמין משמש גם למיזעור תופעות הלוואי הקרדיוטוקסיות של התרופה דוקסורוביצין ולטיפול בחולים עם מחלת Aceruloplasminemia.
דפרוקסמין עשוי להיות יעיל לשיפור תוצאות נוירולוגיות בחולים עם דימום תוך-גולגולתי, למרות שהראיות התומכות ביעילות והבטיחות לאינדיקציה זה היו חלשות.
כמה כתבי יד שפורסמו הציעו את השימוש בדפרוקסמין לטיפול בחולים עם קורונה covid-19, בגלל הרמה הגבוהה של פריטין שלהם.
שימוש כרוני בדפרוקסמין עלול להעלות סיכון לאיבוד שמיעה במטופלים עם מחלת תלסמיה מייג'ור.
שימוש כרוני בדפרוקסמין עלול לגרום לסימפטומים הקשורים לעיניים, עיכוב גדילה, תגובות מקומיות ואלרגיה.
אבל, ניסויים בבעלי חיים (עכברים) מראים שיש בעיה בשלד של עוברי העכברת שטופלה בדפרוקסמין.
דפרוקסמין מיוצר על ידי הסרה של קבוצת ברזל משולשת מ-ferrioxamine B, שהוא סידרפור המיוצר על ידי החיידק Streptomyces pilosus.
הגילוי שלו היה כתוצאה מקרית של מחקר שבוצע על ידי חוקרים ב-Ciba בשיתוף עם חוקרים במוסד הטכנולוגי הפדרלי השווייצרי בציריך ובבית החולים האוניברסיטאי בפרייבורג, גרמניה.
דפרוקסמין פועל על ידי קישור של ברזל חופשי בזרם הדם ומגביר את סילוקו בשתן.
באמצעות פינוי עודפי ברזל מאנשים עם המוכרומטוזיס, התרופה מפחיתה את הנזק שנעשה למגוון איברים ורקמות, כדוגמת הכבד.
בנוסף, התרופה מזרזת את הריפוי של נזק לעצבים (וממזערת את מידת הטראומה העצבית האחרונה).
דפרוקסמין עשויה לווסת את הביטוי והשחרור של מתווכי דלקת על ידי סוגי תאים ספציפיים.
דפרוקסמין נחקר כטיפול לפציעות בעמוד השדרה ודימום מוחי.
בנוסף היא משמשת ליצירת סביבה דמוית היפוקסיה בתאי גזע מזנכימליים.
התרופה ניתנת לתוך השריר IM לכל המטופלים שלא נמצאים במצב של שוק.
המינון הראשוני הוא 1 גרם לתוך השריר, ואחר כך 500 מ"ג כל 4 שעות (שתי מנות).
הכמות המקסימלית שניתן לקבל היא 6 גרם במשך 24 שעות (כתלות בתגובה הקלינית לתרופה).
למטופלים עם כשל לבבי או שוק נותנים 1 גרם באינפוזיה איטית, כך שמהירות האינפוזיה לא תעלה על 15 מ"ג לכל ק"ג בשעה למנה הראשונה.
לתרופה דפרוקסמין אנטראקציה משמעותית עם betibeglogene autotemcal ומומלץ לחפש תרופה אחרת למטופלים בתרופה זו.
betibeglogene autotemcal מגבירה האפקט של הדפרוקסמין על ידי אפקטים המדכאים את מערכת החיסון, וזה גורם סיכון לזיהומים.
בנוסף, ישנה עוד רשימה ארוכה של תרופות שמומלץ לעקוב אחרי מטופלים שנוטלים אותם ביחד עם דפרוקסמין, כמו: alumnium hydroxide, ascorbic acid, calcium carbonate, carbonyl iron ועוד.
דפני אן קרואנה גליציה (במלטית: Daphne Caruana Galizia; 26 באוגוסט 1964 – 16 באוקטובר 2017) הייתה סופרת, עיתונאית, בלוגרית ופעילה נגד שחיתות מלטזית, שדיווחה על אירועים פוליטיים במלטה.
ב-16 באוקטובר 2017, קרואנה גליציה נרצחה במרחק 100 מטר מביתה כאשר המכונית בה נהגה התפוצצה הרצח גרר גינוי מקומי ובינלאומי נרחב.
בדצמבר 2017 נעצרו שלושה גברים בקשר לרצח.
קרואנה גליציה הייתה העיתונאית הראשונה מהאיחוד האירופי שנרצחה בין השנים 2018-2017. גורל דומה אירע לעיתונאי יאן קוצ'אק מסלובקיה ולעיתונאית ויקטוריה מרינובה מבולגריה.
באפריל 2018 פרסם קונסורציום בינלאומי של 45 עיתונאים את "פרויקט דפני", שיתוף פעולה להשלמת עבודת התחקיר שלה.
פרס השמאל האירופי המאוחד/השמאל הנורדי הירוק לעיתונאים, מלשינים ומגיני הזכות למידע הוקם בשנת 2018 על שמה.
דפני אן וולה נולדה ב-26 באוגוסט 1964 בטאואר רואד, סלימה.
היא הייתה הבכורה מבין ארבע אחיות שנולדו לאיש העסקים מייקל אלפרד וולה ולאשתו רוז מארי וולה (לבית מאמו).
היא התחנכה במנזר סנט דורותי (מדינה) ובקולג' סנט אלויסיוס, בירקירקרה.
קרואנה גליציה למדה באוניברסיטת מלטה וסיימה תואר ראשון (בהצטיינות) בארכאולוגיה עם מקצוע משני באנתרופולוגיה ב-1997.
קרואנה גליציה נחשפה לפוליטיקה בגיל 18, לאחר שנעצרה בעקבות השתתפות בהפגנות נגד הממשלה.
השוטר שעצר אותה, אנג'לו פארוג'יה, הפך להיות יושב ראש הפרלמנט המלטזי.
בשנת 1985 נישאה לעורך הדין פיטר קרואנה גליציה, נכדו של ג'ון קרואנה ונין של אל גליציה וא.א.
לזוג נולדו שלושה בנים, מתיו, אנדרו ופול.
מתיו היה חבר בקונסורציום הבינלאומי של עיתונאים חוקרים.
המשפחה עזבה את סלימה ב-1990 ועברה לבידניה, כפר בגבולות מוסטה.
קרואנה גליציה הועסקה ב-סאנדיי טיימס של מלטה ככתבת חדשות ב-1987, והפכה לבעלת טור קבועה בין השנים 1990 ל-1992 ושוב בין 1993 ל-1996. היא הייתה עורכת שותפה של מלטה אינדפנדנט בשנת 1992, ונותרה כבעלת טור בשני העיתונים למשך שארית הקריירה שלה.
היא התמקדה, בעיתונאות חוקרת, דיווח על שחיתות ממשלתית, נפוטיזם, חסות והאשמות על הלבנת הון, קשרים בין תעשיית ההימורים המקוונים של מלטה לפשע מאורגן, תוכנית אזרחות לפי השקעה של מלטה ותשלומים מממשלת אזרבייג'ן.
המוניטין הלאומי והבינלאומי של קרואנה גליציה נבנה על דיווחיה הקבועים בנושא התנהגות בלתי הולמת של פוליטיקאים מלטזים ואנשים פוליטיים שונים.
בנוסף, עבדה בייעוץ תקשורתי ויחסי ציבור.
קרואנה גליציה הייתה גם העורכת המייסדת של "טעם וכשרון", מגזיני סגנון חיים חודשיים שהופצו יחד עם מלטה אינדפנדט בימי ראשון.
קרואנה גליציה נשארה העורכת עד יום מותה.
המגזין "טעם וכשרון" מתפרסם כעת על ידי קרן דפני קרואנה גליציה.
במרץ 2008 היא פתחה בלוג בשם Running Commentary, שכלל דיווחים, תחקירים ופרשנות על אקטואליה ואישי ציבור.
הבלוג היה אחד מאתרי האינטרנט הפופולריים ביותר במלטה, משך באופן קבוע למעלה מ-400,000 צפיות – יותר מהתפוצה המשולבת של כל עיתוני המדינה.
הבלוג שלה כלל דיווחים ופרשנות, תחקירים, שחלקם נחשבו כהתקפות אישיות על אנשים, שהובילו לסדרה של מאבקים משפטיים.
בשנים 2016 ו-2017 היא חשפה מידע והאשמות רגישות שנויות במחלוקת הקשורות למספר פוליטיקאים מלטזים ולשערוריית מסמכי פנמה.
קרואנה גליציה הייתה מאוימת בגלל עבודתה ודעותיה.
דלת הכניסה לביתה הוצתה ב-1996. הכלב המשפחתי הומת והונח על מפתן דלתה.
שנים לאחר מכן, מכוניתו של השכן נשרפה, כנראה, בהתקפה שגויה.
אירוע נוסף היה בשנת 2006, כאשר הבית הוצת בזמן שהמשפחה ישנה בפנים.
לאחר ש-קרואנה גליציה התחילה לכתוב בלוג, כלב הטרייר שלה, זולו, הורעל וכלב הקולי שלה, רופוס, נמצא ירוי.
לדברי מתיו קארואנה גליציה, איומים היו כמעט אירוע יומיומי.
האיומים היו בצורה של שיחות טלפון, מכתבים, פתקים שהוצמדו לדלת הכניסה, הודעות טקסט, מיילים והערות בבלוג שלה.
קארואנה גליציה המשיכה לפרסם מאמרים במשך עשרות שנים, למרות ההפחדות והאיומים, תביעות דיבה ותביעות אחרות.
היא נעצרה על ידי משטרת מלטה בשתי הזדמנויות.
קרואנה גליציה נעצרה ב-8 במרץ 2013 בגין שבירת השתיקה הפוליטית ביום שלפני הבחירות הכלליות ב-2013, לאחר שפרסמה סרטונים הלועגים לג'וזף מוסקט.
היא נחקרה במשטרה לפני ששוחררה לאחר מספר שעות.
בנובמבר 2010, לאחר שהתייחסה לשימור הווילה גווארדמנגיה (בית הנישואים המוקדמים של הנסיכה אליזבת והנסיך פיליפ מבריטניה), תוארה קרואנה גליציה על ידי הדיילי טלגרף כפרשנית המובילה במלטה.
סיפורים ומחלוקות מרכזיות אחרות התרכזו סביב גילויי מסמכי פנמה, והאשמות כי כריס קרדונה ביקר בבית בושת במהלך ביקור ממשלתי רשמי בגרמניה בינואר 2017.
בשנת 2016, קרואנה גליציה שאלה כיצד המיליונר הבריטי פול גולדינג רכש את Palazzo Nasciaro ב־Naxxar, ומאמצע 2017 קרואנה גליציה הפכה למבקרת חריפה של מנהיג האופוזיציה הלאומנית החדשה אדריאן דיליה, בשל טענות שהלבין כספים עבור חברה המעורבת בזנות בסוהו.
ב-22 בפברואר 2016, הבלוג Running Commentary של קרואנה גליציה דיווח כי לשר ממשלת מלטה, קונרד מיצי, היו קשרים עם פנמה וניו זילנד.
הדבר אילץ את השר לחשוף את קיומה של נאמנות רשומה בניו זילנד יומיים לאחר מכן, שלטענתו הוקמה כדי לנהל את נכסי משפחתו.
ב-25 בפברואר, חשפה קרואנה גליציה כי ראש הסגל של ראש הממשלה ג'וזף מוסקט, קית' שמברי, היה הבעלים של נאמנות דומה בניו זילנד, שבתורה החזיקה בחברת פנמה.
ההדלפה של מסמכי פנמה מאפריל 2016 אישרה שמיצי החזיק בחברת פנמה הרנוויל בע"מ, וכי מיצי ושמברי הקימו גם חברה אחרת, טילגייט בע"מ.
החברות היו בבעלות משותפת של אוריון ניו זילנד נאמנות מוגבלת, אותם נאמנים של מיצי ו-ניו זילנד נאמנות של שמברי, Rotorua ו-Haast בהתאמה.
כאדם הראשון שפרסם חדשות על מעורבותם של מיצי ושמברי בפנמה, היא כונתה לאחר מכן על ידי פוליטיקו כאחת מ-"28 האנשים שמעצבים, מרעידים ומסעירים את אירופה".
הפרסום תיאר אותה כ"וויקיליקס של אישה אחת, מסע צלב נגד חוסר שקיפות ושחיתות במלטה".
ב-2017, היא טענה ש־Egrant, חברה אחרת מפנמה, הייתה בבעלות מישל מוסקט, אשתו של ראש הממשלה ג'וזף מוסקט.
מוסקט טען שההאשמות היו הסיבה שהוא כינס את הבחירות הכלליות ביוני 2017 מוקדם כמעט בשנה, הצבעה שגרמה למפלגת הלייבור שלו לחזור לשלטון.
קרואנה גליציה ציינה כי כבר תוכננו בחירות מוקדמות.
בכותרת הפוסט האחרון בבלוג שלה לפני שנרצחה נכתב, "הנוכל הזה שמברי היה היום בבית המשפט, וטען שהוא לא נוכל", והסתיים בשורה "יש נוכלים בכל מקום שאתה מסתכל עכשיו.
ב-20 בנובמבר 2019, המשטרה עצרה את יורגן פנץ', הבעלים של חברת 17 בלאק שבסיסה בדובאי, על היאכטה שלו.
חברה זו הוצגה בעבודת התחקיר של העיתונאית על מסמכי פנמה ביחס לקית' שמברי וקונרד מיצי, אשר – יחד עם חבר הקבינט כריס קרדונה – התפטרו מתפקידם הממשלתי ב-26 בנובמבר.
שמברי נעצר, ואז שוחרר יומיים לאחר מכן, מה שהביא אנשים רבים לרחובות במהלך סוף השבוע בבירה ולטה.
מ-20 בנובמבר, המונים החלו לקרוא לראש הממשלה ג'וזף מוסקט להתפטר לאחר שאמר שהוא עשוי לחון את "המתווך" בתיק הרצח.
בשנת 2010, קרואנה גליציה השתמשה בבלוג שלה כדי לבקר את השופט קונסואלו סקרי הררה, שיחד עם שותפו של הררה, יועץ ממשלת הלייבור, רוברט מוסומצי, הגיש נגדה תלונה פלילית במשטרה ואילץ אותה להעמיד לדין את קרואנה גליציה.
במאי 2017 תבע הבעלים והיו"ר של בנק פילטוס, עלי סאדר האשמיג'אד, את קרואנה גליציה בבית משפט באריזונה בשמו שלו ובשמו של בנק פילטוס.
התיק היה על 40 מיליון דולר פיצויים.
ל-קרואנה גליציה מעולם לא נמסרה על כך הודעה והתיק בוטל תוך שעות לאחר מותה.
בנק פילטוס כתב לכל כלי תקשורת הלא-ממשלתיים במלטה במהלך שנת 2017 ואיים לתבוע אותם, אבל המשיך רק עם האיום בעניינה של קרואנה גליציה, כאשר כלי התקשורת האחרים הסכימו לשינויים בתוכן המקוון שלהם.
כלי תקשורת אחד דיווח כי מכתבי האיום נשלחו רק 12 שעות לפני שקרואנה גליציה נרצחה.
בפברואר 2017, הוקמה קרן משפטית, במימון המונים, כדי לכסות ארבעה צווי זהירות של קרואנה גליציה, להקפאת נכסים בהיקף של 50,000 אירו – עבור נזקי הדיבה המקסימליים האפשריים על פי חוק.