tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-3 ביולי הגיעה חללית סויוז TM-17 עם משלחת מס' 14 לתחנת החלל מיר בפיקוד וסילי ציבלייב.
עם חברי משלחת מס' 14 הגיע גם ז'אן-פייר אניירה מצרפת שהחל בביצוע תוכנית Altair.
במשך שלושה שבועות התבצעו תוכניות ניסוי תוך שיתוף פעולה עם ז'אן פייר אניירה הצרפתי.
התוכנית הוכנה בשיתוף פעולה בין המדינות.
תוצאות המחקרים הועברו ישירות למרכז הבקרה הצרפתי תוך שימוש בלוויין תקשורת "לוץ'".
המחקרים בוצעו בתחום הרפואה, ביולוגיה, אסטרופיזיקה ותורת החומרים.
הציוד הנדרש הגיע לתחנת החלל מראש בחללית פרוגרס M-18.
במהלך השהות בחלל שנמשכה כחצי שנה ביצעה המשלחת מספר רב של ניסויים בתחומים שונים.
ב-22 ביולי חללית סויוז TM-16 וחברי המשלחת ואניירה עזבה את תחנת החלל ונחתה בהצלחה בכדור הארץ.
משלחת מס' 14 הייתה משלחת לתחנת החלל מיר שפעלה מ-1 ביולי 1993 ועד ל-14 בינואר 1994. מפקד המשלחת היה גנאדי מנאקוב.
פעילות המשלחת נמשכה 197 ימים.
שםתפקידחללית הגעה1.07.1993–14.01.1994חללית חזרההערות וסילי ציבלייבמפקד המשלחת סויוז TM-17 סויוז TM-17 חבר משלחת מס' 14 מפקד חלליית "סויוז TM-17" אלכסנדר סרברובמהנדס טיסה סויוז TM-17 סויוז TM-17 חבר משלחת מס' 14
חללית עם חברי המשלחת שוגרה ב-1 ביולי 1993 וב-3 ביולי היא התחברה לתחנת החלל מיר.
החיבור בוצע למודול הבסיסי בתחנת החלל פעלה משלחת מס' 13 בפיקוד גנאדי מנאקוב.
בחללית הגיע גם ז'אן פייר אניירה הצרפתי.
התוכנית Altair הוכנה בשיתוף פעולה בין המדינות.
ב-4 ביולי חללית מטען פרוגרס M-18 שהגיע במאי נותקה מתחנת החלל.
ב-22 ביולי, לאחר 20 ימים בחלל ז'אן פייר אניירה חזר לכדור הארץ בחללית סויוז TM-16 ביחד עם חברי משלחת מס' 12. משלחת מס' 13 החלה את פעילותה הסדירה.
ב-13 באוגוסט לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-19 ובוצע עגינה למודול "קווטנט 1".
עם החללית הגיע מטען של 2,249 ק"ג.
צוות החל בהעברת המטען לתחנת החלל.
ב-16 בספטמבר ציבלייב וסרברוב ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-4 שעות.
המטרה הייתה להתקין על מודול "קוואנט 1" מבנה מסבך Rapana כהנכה לניסויים עתידיים.
ב-20 בספטמבר ציבלייב וסרברוב ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-3 שעות.
המטרה הייתה להשלים התקנת על מודול "קוואנט 1" מבנה מסבך Rapana כהנכה לניסויים עתידיים.
ב-28 בספטמבר ציבלייב וסרברוב ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-2 שעות.
המטרה הייתה לבצע בדיקה של תחנת החלל.
הם הבחינו בפגיעת מטאוריט בפאנל סולארי.
הפעילות הופסקה לפני הזמן המתוכנן עקב בעיה בוויסות חום בחליפת החלל של ציבלייב.
ב-12 באוקטובר חללית מטען פרוגרס M-19 נותקה מתחנת החלל.
לאחר הניתוק מחללית המטען שוחררה קפסולת נחיתה עם מטען של 57 ק"ג.
היא נחתה בצלחה בכדור הארץ.
ב-13 באוקטובר לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-20 ובוצעה עגינה למודול "קוואנט 1".
בין היתר הגיע ציוד לניסוי שהיה מתוכנן להתבצע על ידי אסטרונאוט הולנדי שהיה צריך להגיע לתחנת החלל בהמשך.
ב-22 באוקטובר ציבלייב וסרברוב ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-40 דקות.
הפעילות הופסקה לפני הזמן המתוכנן עקב בעיה בוויסות חום בחליפת חלל של סרברוב.
ב-29 באוקטובר ציבלייב וסרברוב ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-4 דקות.
ב-21 בנובמבר חללית המטען פרוגרס M-20 נותקה מתחנת החלל.
לאחר הניתוק מחללית מטען שוחררה קפסולת נחיתה עם מטען של 60 ק"ג.
במהלך שהות בחלל שנמשכה כחצי שנה ביצעה המשלחת מספר רב של ניסויים בתחומים שונים.
ב-10 בינואר הגיע חללית סויוז TM-18 עם משלחת מס' 15 לתחנת החלל מיר בפיקוד ויקטור אפנסייב.
ב-14 בינואר עזבה החללית סויוז TM-17 עם חברי המשלחת את תחנת החלל ונחתה בהצלחה בכדור הארץ.
משלחת מס' 15 הייתה משלחת לתחנת החלל מיר שפעלה מ-8 בינואר 1994 ועד ל-9 ביולי 1994. מפקד המשלחת היה ויקטור אפנסייב.
פעילות המשלחת נמשכה 182 ימים.
שםתפקידחללית הגעה8.01.1994–9.07.1994חללית חזרההערות ויקטור אפנסייבמפקד המשלחת סויוז TM-18 סויוז TM-18 חבר משלחת מס' 15 מפקד חלליית "סויוז TM-18" יורי אוסצ'ובמהנדס טיסה סויוז TM-18 סויוז TM-18 חבר משלחת מס' 15 ולרי פוליאקוברופא-קוסמונאוט סויוז TM-18 סויוז TM-20 חבר משלחת מס' 15, 16 ו-17
חללית עם חברי המשלחת שוגרה ב-7 בינואר 1994 וב-10 בינואר היא התחברה למודול "קוואנט 1" בתחנת החלל מיר.
בתחנת החלל כבר פעלה משלחת מס' 14 בפיקוד וסילי ציבלייב.
ב-14 בינואר חברי משלחת מס' 14 עזבו את תחנת החלל בחללית סויוז TM-17. במהלך תמרון בקרבת תחנת החלל מיר לצורך בחינת מודול "קריסטל" ציבלייב דיווח על בעיות בשליטה על החללית.
צוות שנותר בתחנת החלל נכנס לחללית סויוז TM-18. בשעה 7:47 סרברוב הודיע למרכז הבקרה שהתרחשה התנגשות עם תחנת החלל וקשר עם החללית נותק.
הקשר חודש ב-8:02. ניתוח האירוע שבוצע בהמשך הראה שהייתה התנגשות באזור חיבור של מודול "קריסטל" למודול בסיסי של תחנת החלל.
במהלך הנחיתה עצמה לא היו בעיות והיא התרחשה בשטח קזחסטן כמתוכנן.
משלחת מס' 15 החלה את פעילותה הסדירה.
חללית "סויוז TM-18" שימשה חללית חירום.
מחקרים שבוצעו על ידי צוות התרכזו בעיקר בתחום רפואה.
ויקטור פוליאקוב היה רופא והשגיח על ביצוע מחקרים.
חלק מהמחקרים בוצעו לפי תוכנית שעובדה בגרמניה ונתונים על התקדמותה היו מועברים למרכז הבקרה הגרמני.
מדענים גרמנים היו עוברים על הממצאים ומשנים את מהלך הניסוי במידת הצורך.
נושא נוסף היה בדיקת השפעת חוסר כבידה על עצמות הגוף.
פוליאקוב בדק מצבם חברי הצוות וביצע מדידות שונות כולל פעילות הלב כל שלושה ימים.
ב-24 בינואר שונה מיקום עגינה של חללית סויוז TM-18 מתא עגינה במודול "קוואנט 1" לתא עגינה במודול הבסיסי.
במהלך זה נבדק מצב של מודול "קריסטל" אחרי פגיעה בו בחללית סויוז TM-17. ממצאי הבדיקה החיצונית הראו שאין נזק למודול.
ב-30 בינואר לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-21 ובוצע עגינה למודול "קוואנט 1".
עם החללית הגיע מטען של 2,385 ק"ג.
ב-23 במרץ חללית מטען פרוגרס M-21 נותקה מתחנת החלל.
ב-23 במרץ לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-22 ובוצע עגינה למודול "קוואנט 1".
עם החללית הגיע מטען של 2,363 ק"ג.
ב-28 במרץ החל ניסוי בתחום חקר מגנטוספירה שבוצע ביחד עם מדענים מקנדה, שוודיה וצוות STS-45 ששהה בחלל.
ב-23 במאי חללית מטען פרוגר M-22 נותקה מתחנת החלל.
ב-24 במאי לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-23 ובוצע עגינה למודול "קוואנט 1".
עם החללית הגיע מטען של 2,207 ק"ג.
ב-2 ביולי חללית מטען פרוגר M-23 נותקה מתחנת החלל.
מייד לאחר עזיבתה היא שחררה מודול נחיתה עם מסמכים.
מודול נחת בהצלחה בכדור הארץ.
במהלך שהות בחלל שנמשכה כחצי שנה משלחת ביצעה מספר רב של ניסויים בתחומים שונים.
ב-3 ביולי הגיע חללית סויוז TM-19 עם משלחת מס' 16 לתחנת החלל מיר בפיקוד יורי מלנצ'נקו.
ב-9 ביולי חללית "סויוז TM-18" עזבה את תחנת החלל עם אפנסייב ואוסצ'וב ונחתה בהצלחה בכדור הארץ.
פולאיקוב נותר בתחנת החלל והצטרף למשלחת מס' 16.
משלחת מס' 16 הייתה משלחת לתחנת החלל מיר שפעלה מ-1 ביולי 1994 ועד ל-4 בנובמבר 1994. מפקד המשלחת היה יורי מלנצ'נקו.
שםתפקידחללית הגעה1.07.1994–4.11.1994חללית חזרההערות יורי מלנצ'נקומפקד המשלחת סויוז TM-19 סויוז TM-19 חבר משלחת מס' 16 מפקד חלליית "סויוז TM-19" טלגט מוסאבייבמהנדס טיסה סויוז TM-19 סויוז TM-19 חבר משלחת מס' 16 ולרי פוליאקוברופא-קוסמונאוט סויוז TM-18 סויוז TM-20 חבר משלחת מס', 15, 16 ו-17
שטח מחיה היה 253 מ"ק והספק מיוצר על ידי פאנלים סולארים היה 25 קו"ט.
חללית עם חברי המשלחת שוגרה ב-1 ביולי 1994 וב-3 ביולי היא התחברה לתחנת החלל מיר.
החיבור בוצע למודול "קוואנט 1".
בתחנת החלל פעלה משלחת מס' 15 בפיקוד ויקטור אפנסייב.
ב-9 ביולי חברי משלחת מס' 15 עזבו את תחנת החלל בחללית סויוז TM-18.ולרי פוליאקוב נותר בתחנת החלל והיצטרף למשלחת מס' 16. משלחת מס' 16 החלה את פעילותה הסדירה.
ב-27 באוגוסט לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-24 אך ניסיון עגינה לא הצליח.
ב-2 בספטמבר יורי מלנצ'נקו ביצע עגינה ידנית והיא הצליחה.
עם החללית הגיע מטען של 2,355 ק"ג.
ב-9 בספטמבר מלנצ'נקו ומוסאבייב ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-5 שעות.
בתחילת הפעילות הם בדקו סביבת תא עגינה של חללית מטען והתברר שהיא תקינה.
בהמשך הם עשו פעולות הכנה למעבר פאנל סולארי ממודול "קריסטל" למודול "קוואנט 1".
ב-14 בספטמבר מלנצ'נקו ומוסאבייב ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6 שעות.
בתחילת הפעילות הם ביצעו פעולות תחזוקה.
בהמשך הם המשיכו בפעולות הכנה למעבר פאנל סולארי ממודול "קריסטל" למודול "קוואנט 1".
ב-6 באוקטובר לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TM-20 בפיקוד אלכסנדר ויקטורנקו וילנה קונדקובה (חברי משלחת מס' 17) ואולף מרבולד מגרמניה.
מרבולד החל בביצוע תוכנית ניסויים EuroMir 94. תוכנית זו כללה ביצוע ניסויים תוך שימוש בציוד שהובא לתחנת החלל עבור ניסויים שבוצעו על ידי אסטרונאוטים מצרפת, אוסטריה וגרמניה בביקורים קודמים וציוד שהגיע בחללית מטען פרוגרס M-24.
ב-11 באוקטובר התרחשה תקלה במערכת חשמל של תחנת החלל.
לא היה ניתן לכוון פאנל סולארי כי אספקת חשמל למחשב נפסקה.
בעזרת מדחפי חללית "סויוז TM-20" צוות הצליח להזיז את תחנת החלל וייצור החשמל חודש בהדרגה לקראת 15 באוקטובר.
לאור בעיות אלו תוכנית ניסויים של מרבולד עודכנה.
ב-3 בנובמבר מלנצקנו, מוסאבייב ומרבולד נכנסו לחללית סויוז TM-19 והתרחקו מתחנת החלל ל-190 מ'.
לאחר מכך בוצע עגינה לבחינת תקינות מערכת עגינה אוטומטית.
במהלך שהות בחלל שנמשכה כ-4 חודשים משלחת ביצעה מספר רב של ניסויים בתחומים שונים.
ב-4 בנובמבר מלנצקנו, מוסאבייב ומרבולד נכנסו לחללית סויוז TM-19 פעם נוספת ועזבו תחנת החלל.
פולאיקוב נותר בתחנת החלל והצטרף למשלחת מס' 17.
משלחת מס' 17 הייתה משלחת לתחנת החלל מיר שפעלה מ-3 באוקטובר 1994 ועד ל-22 במרץ 1995. מפקד המשלחת היה אלכסנדר ויקטורנקו.
פעילות המשלחת נמשכה 169 ימים.
שםתפקידחללית הגעה1.07.1994–4.11.1994חללית חזרההערות אלכסנדר ויקטורנקומפקד המשלחת סויוז TM-20 סויוז TM-20 חבר משלחת מס' 17 מפקד חלליית "סויוז TM-20" ילנה קונדקובהמהנדסת טיסה סויוז TM-20 סויוז TM-20 חברה משלחת מס' 17 ולרי פוליאקוברופא-קוסמונאוט סויוז TM-18 סויוז TM-20 חבר משלחת מס', 15, 16 ו-17
חללית עם חברי המשלחת שוגרה ב-3 באוקטובר 1994 וב-6 באוקטובר היא התחברה לתחנת החלל מיר.
ביחד עם חברי המשלחת לתחנת החלל הגיע אולף מרבולד מגרמניה.
מרבולד החל בביצוע תוכנית ניסויים EuroMir 94. לתוכנית זו כללה ביצוע ניסויים תוך שימוש בציוד שהובא לתחנת החלל עבור ניסויים שבוצעו על ידי אסטרונאוטים מצרפת, אוסטריה וגרמניה בביקורים קודמים וציוד שהגיע בחללית מטען פרוגרס M-24.
נחיתה בכדור הארץ עברה באופן תקין.
פולאיקוב נותר בתחנת החלל והצטרף למשלחת מס' 17 שהחלה בפעילות סדירה.
חללית סויוז TM-20 שימשה חללית חירום.
ב-11 בנובמבר לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-25 עגינה אוטומטית למודול "קוואנט 1" עברה ללא בעיות.
עם החללית הגיע מטען של 2,380 ק"ג.
ב-11 בינואר 1995 חללית "סויוז TM-20" נותקה מתחנת החלל ביצע תמרונים לבחינת תפקוד מערכת עגינה אוטומטית.
לא הובחנו בעיות ועדינה מחודשץ הסתיימה ללא בעיות.
במהלך ינואר צוות המשלחת התמודד עם בעיות ויסות חום, ונזילות מים.
בעזרת צוות קרקע בוצעו תיקונים נדרשים.
ב-6 בפברואר בוצעו תמרונים עם מעבורת החלל דיסקברי בטיסה במשימה STS-63. היא התקרבה עד למרחק של כ-100 מ'.
ב-16 בפברואר חללית מטען פרוגרס M-25 נותקה מתחנת החלל ובהמשך נשרפה בכניסה לאטמוספירה.
ב-17 בפברואר לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-26 עגינה אוטומטית למודול "קוואנט 1" עברה ללא בעיות.
עם החללית הגיע מטען של 2,381 ק"ג.
המטען כלל בין ציוד שבהמשך היה בשימוש על נורמן ת'אגארד מארצות הברית.
ב-16 במרץ לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TM-21 בפיקוד ולדימיר דז'ורוב, גנאדי סטרקאלוב ונורמן ת'אגארד מארצות הברית (חברי משלחת מס' 18).
ת'אגארד החל בביצוע ניסויים בעזרת ציוד שהגיע בחללית מטען פרוגרס M-26.
במהלך שהות בחלל שנמשכה כ-5 חודשים משלחת ביצעה מספר רב של ניסויים בתחומים שונים.
ב-22 במרץ חברי המשלחת נכנסו לחללית סויוז TM-20 ועזבו תחנת החלל.
הם נחתו בהצלחה בכדור הארץ פוליאקוב השלים טיסה שנמשכה 425 ימים.
אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 18.
משלחת מס' 18 הייתה משלחת לתחנת החלל מיר שפעלה מ-14 במרץ 1995 ועד ל-7 ביולי 1995. מפקד המשלחת היה ולדימיר דז'ורוב.
לראשונה בין חברי המשלחת היה אסטרונאוט אמריקאי.
שםתפקידחללית הגעה14.03.1995–7.07.1995חללית חזרההערות ולדימיר דז'ורובמפקד המשלחת סויוז TM-21 STS-71 חבר משלחת מס' 18 מפקד חלליית "סויוז TM-21" גנאדי סטרקאלובמהנדס טיסה סויוז TM-21 STS-71 חבר משלחת מס' 18 נורמן ת'אגארדאסטרונאוט-חוקר סויוז TM-21 STS-71 חבר משלחת מס' 18
בתחילת פעילות המשלחת תחנת החלל כללה את המודול הבסיסי, מודול "קוואנט 1", מודול "קוואנט 2" ומודול "קריסטל".
במהלך פעילות המשלחת לתחנת החלל התווסף מודול "ספקטר" בנפח 62 מטר מעוקב ועם פאנל סולארי שהיה יכול לספק 16 קו"ט.
חללית עם חברי המשלחת שוגרה ב-14 במרץ 1995 וב-16 במרץ היא התחברה לתחנת החלל מיר.
החיבור בוצע למודול בתחנת החלל פעלה משלחת מס' 17 בפיקוד אלכסנדר ויקטורנקו.
ב-22 במרץ חברי משלחת מס' 17 נכנסו לחללית סויוז TM-20 ועזבו תחנת החלל.
משלחת מס' 18 החלה בפעילות סדירה.
חללית סויוז TM-21 שימשה חללית חירום.
ב-11 באפריל לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-27. עגינה אוטומטית לתא עגינה במודול "קוואנט 1" עברה ללא בעיות.
חללית היה מטען של 2,390 ק"ג של ציוד ומצרכים.
המטען כלל בין היתר לוויין GFZ-1 שנבנה בגרמניה.
ב-19 באפריל לוויין GFZ-1 שוחרר למסלול.
ב-22 במאי חללית מטען פרוגרס M-27 נותקה מתחנת החלל ובהמשך נשרפה בכניסה לאטמוספירה.
ב-12 במאי דז'ורוב וסטרקאלוב ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6 שעות.
במהלך פעילות זו החל מעבר פאנל סולארי ממודול "קריסטל" למודול "קוואנט 1".
ב-17 במאי דז'ורוב וסטרקאלוב ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-5 שעות.
במהלך פעילות זו נמשך מעבר פאנל סולארי ממודול "קריסטל" למודול "קוואנט 1".
בסוף הפעילות חלק ממערכי הפאנל החלו לספק חשמל מהמיקום החדש.
ב-22 במאי דז'ורוב וסטרקאלוב ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-7 שעות.
במהלך פעילות זו הסתיים מעבר פאנל סולארי ממודול "קריסטל" למודול "קוואנט 1".
ב-28 במאי דז'ורוב וסטרקאלוב ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-20 דקות.
במהלך פעילות זו בוצעו פעולות תחזוקה.
ב-1 ביוני לתחנת החלל הגיע מודול "ספקטר" החדש.
מודול זה היה בנפח 62 מטר מעוקב ובאורך של 9.1 מ'.
בתוך המודול הותקנו מכשירים מעדיים שונים.
בחלק החיצוני של המודול הותקנו פאנלים סולאריים בשטח של כ-5 מטר ריבוע שיכלו לספק כ-16 קוו"ט חשמל.
בכך הספק המיוצר גדל באופן משמעותי.
באותו יום בוצע גם פעילות חוץ רכבית קצרה להשלמת חיבור המודול החדש במערכות תחנת החלל.
ב-17 ביוני הייתה מתוכננת פעילות חוץ רכבית נוספת שבוטלה מחוסר כלים מיוחדים נדרשים.
ב-29 ביוני לתחנת החלל הגיע מעבורת החלל אטלנטיס במשימה STS-71 בפיקוד רוברט גיבסון.
העגינה בוצע לתא עגינה שהייתה זהה לתא עגינה שהייתה בניצול בתוכנית אפולו סויוז.
במשך חמישה ימים צוות שכלל 13 אנשים ביצע תוכנית ניסויים.
עם המעבורת הגיעו חברי משלחת מס' 19 והחל הליך העברת אחריות לצוות החדש.
לתחנת החלל הגיע כ-450 ק"ג ציוד לרבות כלים מיוחדים להשלמת טיפול בפאנל סולארי.
בחזרה למעבורת החלל הועמסו ממצאים של בדיקות רפויות של חברי המשלחת, מחשב לא תקין וציוד אחר שאין בו צורך.
ב-4 ביולי צוות המשלחת נכנסו למעבורת החלל אטלנטיס ועזבו תחנת החלל.
הם נחתו בהצלחה בכדור הארץ.
אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 19 בפיקוד אנטולי סולוביוב.
משלחת מס' 19 הייתה משלחת לתחנת החלל מיר שפעלה מ-27 ביוני 1995 ועד ל-11 בספטמבר 1995. מפקד המשלחת היה אנטולי סולוביוב.
שםתפקידחללית הגעה27.06.1995–11.09.1995חללית חזרההערות אנטולי סולוביובמפקד המשלחת STS-71 סויוז TM-21 חבר משלחת מס' 19 מפקד חללית "סויוז TM-21" גנאדי סטרקאלובמהנדס טיסה STS-71 סויוז TM-21 חבר משלחת מס' 19
בזמן פעילות המשלחת תחנת החלל כללה את המודול הבסיסי, מודול "קוואנט 1", מודול "קוואנט 2", מודול "קריסטל" ומודול "ספקטר".
נפח מחיה היה 315 מ"ק והספק מיוצר על ידי פאנלים סולארים היה 41 קו"ט.
במהלך פעילות המשלחת שונה מיקום עגינה של מודול "קריסטל".
מעבורת החלל אטלנטיס במשימה STS-71 בפיקוד רוברט גיבסון עם חברי המשלחת שוגרה ב-27 ביוני 1995. ב-29 ביוני לבוצע עגינה לתא עגינה שהייתה זהה לתא עגינה שהייתה בניצול בתוכנית אפולו סויוז.
בתחנת החלל פעלה משלחת מס' 18 בפיקוד ולדימיר דז'ורוב.
במשך חמישה ימים צוות שכלל 13 אנשים ביצעו תוכנית ניסויים.
ב-4 ביולי חברי צוות משלחת מס' 18 נכנסו למעבורת החלל אטלנטיס ועזבו תחנת החלל.
ב-14 ביולי סולוביוב ובודארין ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-5.5 שעות.
במהלך פעילות זו טופל פאנל סולארי על מודול "ספקטר" ו-"קוואנט 2".
ב-17 ביולי בעזרת מנוף שונה מיקום עגינה של מודול "קריסטל" והוא הועבר לתא עגינה קדמי של המודול הבסיסי.
זאת המטרה לאפשר עגינה של מעבורת החלל בעתיד.
ב-19 ביולי סולוביוב ובודארין ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-3 שעות.
במהלך פעילות זו בוצעו הכנות להתקנת ציוד עבור ניסוי בלגי MirAS.
הפעילות הופסקה לפני הזמן עקב בעיה בחליפת חלל של סולוביוב.
ב-21 ביולי סולוביוב ובודארין ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-3 שעות.
במהלך פעילות זו הושלמה התקנת ציוד עבור ניסוי בלגי MirAS.
ב-22 ביולי לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-28 עגינה אוטומטית למודול הבסיסי עברה ללא בעיות.
עם החללית הגיע מטען של 2,382 ק"ג של ציוד ומצרכים.
ב-4 בספטמבר חללית מטען פרוגרס M-28 נותקה מתחנת החלל ובהמשך נשרפה בכניסה לאטמוספירה.
ב-5 בספטמבר לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TM-22 בפיקוד יורי גידזנקו.
העגינה בוצע לתא עגינה במודול הבסיסי.
בחללית הגיעו חברי משלחת מס' 20. החל הליך העברת אחריות על תחנת החלל.
ב-4 ביולי צוות המשלחת נכנסו לחללית סויוז TM-21 ועזבו תחנת החלל.
אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 20 בפיקוד יורי גידזנקו.
משלחת מס' 20 הייתה משלחת לתחנת החלל מיר שפעלה מ-3 בספטמבר 1995 ועד ל-29 בפברואר 1996. מפקד המשלחת היה יורי גידזנקו.
לראשונה בצוות התחנה היה נציג סוכנות החלל האירופית.
שםתפקידחללית הגעה3.09.1995–29.02.1996חללית חזרההערות יורי גידזנקומפקד המשלחת סויוז TM-22 סויוז TM-22 חבר משלחת מס' 20 מפקד חללית "סויוז TM-22" סרגיי אוודייבמהנדס טיסה סויוז TM-22 סויוז TM-22 חבר משלחת מס' 20 תומאס רייטרמהנדס טיסה סויוז TM-22 סויוז TM-22 חבר משלחת מס' 20
חללית סויוז TM-22 עם חברי המשלחת שוגרה ב-3 בספטמבר 1995. ב-5 בספטמבר בוצע עגינה לתא עגינה קדמי במודול "קוואנט 1".
בתחנת החלל פעלה משלחת מס' 19 בפיקוד אנטולי סולוביוב.
במשך שישה ימים צוות שכלל 6 אנשים ביצעו תוכנית ניסויים.
ב-11 בספטמבר צוות משלחת מס' 19 עזב תחנת החלל בחללית סויוז TM-21. הם נחתו בהצלחה בכדור הארץ.
אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 20 בפיקוד אנטולי סולוביוב שהחלה בפעילות סדירה.
תומאס רייטר ביצע תוכנית EUROMIR 95 שהוכנה על ידי סוכנות החלל האירופית.
חללית סויוז TM-22 שימשה חללית חירום.
ב-8 באוקטובר לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-29 עגינה אוטומטית לתא עגינה אחורי של מודול "קוואנט 1" עברה ללא בעיות.
בחללית היה מטען בהיקף של 2,350 ק"ג של ציוד ומצרכים.
ב-20 באוקטובר אוודייב ורייטר ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-5 שעות.
במהלך פעילות זו על מודול "ספקטר" הותקן ציוד לניסוי של סוכנות החלל האירופית European Space Exposure Facility (ESEF)-1.
ב-15 בנובמבר לתחנת החלל הגיע מעבורת החלל אטלנטיס במשימה STS-74 בפיקוד קנת קמרון.
צוות תחנת החלל גדל ל-8. עם המעבורת הגיע "מודול עגינה" חדש ו-2 פאנלים סולאריים.
מודול עגינה חדש נבנה ברוסיה והיה מותאם לעגינה של מעבורת חלל.
הוא שוחרר מתא המטען של המעבורת והוצמד למודול "קריסטל".
פאנלים סולאריים עבור לתחנת החלל להתקנה בעתיד הועברו מהמעבובת לתחנת החלל.
בנוסף לכך הועברו מצרכים וציוד לניסויים שיבוצעו בהמשך.
ב-18 בנובמבר מעבורת החלל "אטלנטיס" עזבה את תחנת החלל ונחתה בכדור הארץ.
ב-8 בדצמבר גידזנקו ואוודייב ביצעו פעילות חוץ רכבית קצרה (כ-30 דקות) והכנות לקליטת מודול "פרירודה" בעתיד.
ב-19 בדצמבר חללית מטען פרוגרס M-29 נותקה מתחנת החלל ובהמשך נשרפה בכניסה לאטמוספירה.
ב-20 בדצמבר לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-30 עגינה אוטומטית מודול "קוואנט 1" עברה ללא בעיות.
בחללית היה מטען בהיקף של 2,325 ק"ג של ציוד ומצרכים.
ב-8 בפברואר 1996 גידזנקו ורייטר ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-3 שעות.
בעזרת מנוף נאספו מכשירים מיחידת ESEF-1. טיפול באנטנה לא תקינה לא הצליח.
במהלך פעילות סדירה משלחת מס' 20 ביצע מספר רב של ניסויים בתחומים שונים.
עקב בעיות תקציביות שהות המשלחת הוארך בכחודשיים.
ב-23 בפברואר לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TM-23 בפיקוד יורי אונופריינקו.
העגינה בוצע לתא עגינה במודול "קוואנט 1".
בחללית הגיעו חברי משלחת מס' 21. החל הליך העברת אחריות על תחנת החלל לצוות החדש.
ב-29 בפברואר צוות המשלחת נכנסו לחללית סויוז TM-22 ועזבו תחנת החלל.
אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 21 בפיקוד יורי אונופריינקו.
משלחת מס' 21 הייתה משלחת לתחנת החלל מיר שפעלה מ-21 בפברואר 1996 ועד ל-2 בספטמבר 1996. מפקד המשלחת היה יורי אונופריינקו.
פעילות המשלחת נמשכה 193 ימים.
שםתפקידחללית הגעה21.02.1996–24.03.199624.03.1996–2.09.1996חללית חזרההערות יורי אונופריינקומפקד המשלחת סויוז TM-23 סויוז TM-23 חבר משלחת מס' 21 מפקד חללית "סויוז TM-23" יורי אוסצ'ובמהנדס טיסה סויוז TM-23 סויוז TM-23 חבר משלחת מס' 21 שנון לוסידאסטרונאוטית חוקרת STS-76 STS-79 חברה משלחת מס' 21 ו-22
בתחילת פעילות המשלחת תחנת החלל כללה את המודול הבסיסי, מודול "קוואנט 1", מודול "קוואנט 2", מודול "קריסטל" ומודול "ספקטר".
נפח המחיה היה 315 מ"ק וההספק המיוצר על ידי פאנלים סולאריים היה 41 קו"ט.
במהלך פעילות המשלחת התווסף מודול "פרירודה" עם נפח של 66 מ"ק ופאנל סולארי בהספק כולל של 6 קו"ט שבשלב זה פעל בחצי יכולת.
חללית סויוז TM-23 עם חברי המשלחת שוגרה ב-21 בפברואר 1996. ב-23 בפברואר בוצע עגינה לתא עגינה קדמי במודול "קוואנט 1".
בתחנת החלל פעלה משלחת מס' 20 בפיקוד יורי גידזנקו.
ב-29 בפברואר צוות משלחת מס' 20 עזב תחנת החלל בחללית סויוז TM-22. הם נחתו בהצלחה בכדור הארץ.
אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 21 בפיקוד יורי גידזנקו שהחלה בפעילות סדירה.
ב-15 במרץ אונופריינקו ואוסצ'וב ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6 שעות.
במהלך פעילות זו הותקן מנוף STRELA שני (הראשון פעל משנת 1991ׂ).
ב-24 במרץ לתחנת החלל הגיע מעבורת החלל אטלנטיס במשימה STS-76 בפיקור קווין צ'ילטון.
צוות הפועל בתחנת החלל גדל ל-8. עם המעבורת הגיע ציוד לניסויים שונים ו-680 ק"ג של מים.
ב-29 במרץ מעבורת החלל עזבה את תחנת החלל.
שנון לוסיד הצטרפה למשלחת מס' 21.
ב-23 באפריל שוגר חללית עם מודול "פרירודה" החדש.
המודול חובר לתחנת החלל ב-26 באפריל.
בתוך המודול הגיע כ-900 ק"ג ציוד לניסויים של לוסיד שנון.
ב-27 באפריל מיקום עגינה של המודול החדש שונה ונפתחו פתחי מעבר.
נפח של תחנת החלל גדל ב-66 מ"ק.
ב-7 במאי לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-31 עגינה אוטומטית לתא עגינה אחורי של מודול "קוואנט 1" עברה ללא בעיות.
בחללית היה מטען בהיקף של 2,410 ק"ג של ציוד ומצרכים.
ב-20 במאי אונופריינקו ואוסצ'וב ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-5.5 שעות.
במהלך פעילות זו בין היתר בוצע שינוי מיקום פאנל סולארי.
ב-30 במאי אונופריינקו ואוסצ'וב ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-4.5 שעות.
במהלך פעילות זו ציוד שהגיע בתוך מודול "פרירודה" הותקן בחלק החיצוני של תחנת החלל.
ב-24 במאי אונופריינקו ואוסצ'וב ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-5.5 שעות.
במהלך פעילות זו הותקן פאנל סולארי מדגם שמתוכנן לתחנת החלל הבין-לאומית.
במצב סופי פאנל זה היה יכול לספק 6 קוו"ט, בתקופת פעילות המשלחת הוא פעל בחצי הספק.
ב-6 ביוני אונופריינקו ואוסצ'וב ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-3.5 שעות.
במהלך פעילות זו נאסף ציוד מדעי שהיה מותקן בחלק החיצוני של תחנת החלל.
ב-13 ביוני אונופריינקו ואוסצ'וב ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-3.5 שעות.
ב-1 באוגוסט חללית מטען פרוגרס M-31 התנתקה מתחנת החלל ובהמשך נשרפה בכניסה לאטמוספירה.
ב-6 באוגוסט לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-32 עגינה אוטומטית לתא עגינה אחורי של מודול "קוואנט 1" עברה ללא בעיות.
בחללית היה מטען בהיקף של 2,408 ק"ג של ציוד ומצרכים.
המטען כלל בין היתר ציוד לניסוי משותף צרפתי-רוסי cassiope שתוכנן להמשך.
החללית הייתה מחוברת לתחנת החלל עד נובמבר 1996.
ב-17 באוגוסט לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TM-24 בפיקוד ולרי קורזון.
העגינה בוצע לתא עגינה במודול בסיסי.
בחללית הגיעו חברי משלחת מס' 22. החל הליך העברת האחריות על תחנת החלל לצוות החדש.
ב-2 בספטמבר צוות המשלחת נכנסו לחללית סויוז TM-23 ועזבו תחנת החלל.
שנון לוסיד נותרה בתחנת החלל והצטרפה למשלחת מס' 22.
אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 22 בפיקוד ולרי קורזון.
משלחת מס' 22 הייתה משלחת לתחנת החלל מיר שפעלה מ-17 באוגוסט 1996 ועד ל-2 במרץ 1997. מפקד המשלחת היה ולרי קורזון.
בתחילת פעילות המשלחת תחנת החלל כללה את המודול הבסיסי, מודול "קוואנט 1", מודול "קוואנט 2", מודול "קריסטל", מודול "ספקטר" ומודול "פרירודה" .
נפח מחיה היה 381 מ"ק והספק מיוצר על ידי פאנלים סולאריים היה 47 קו"ט.
למעשה תחנת החלל הגיעה למתכונת הסופית.
רוב הזמן בתחנת החלל שהה צוות של 3 אנשים.
בתקופות חפיפה הרכב היה 4 אנשי המשלחת וצוות ששהה בחללית שהייתה בעגינה.
חללית סויוז TM-24 עם חברי המשלחת שוגרה ב-17 באוגוסט 1996. ב-19 באוגוסט בוצע עגינה לתא עגינה במודול בסיסי.
בתחנת החלל פעלה משלחת מס' 21 בפיקוד יורי אונופריינקו.
במשך שישה ימים צוות שכלל 6 אנשים ביצעו תוכנית ניסויים ותהלך העברת אחריות על תחנת החלל לצוות החדש.
ב-2 בספטמבר צוות משלחת מס' 21 עזב תחנת החלל בחללית סויוז TM-23. הם נחתו בהצלחה בכדור הארץ.
אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 22 בפיקוד ולרי קורזון שהחלה בפעילות סדירה.
שנון לוסיד שהייתה חברה במשלחת מס' 21 המשיכה את פעילותה בחלל כחברה במשלחת מס' 22.
ב-19 בספטמבר לתחנת החלל הגיע מעבורת החלל אטלנטיס במשימה STS-79 בפיקוד ויליאם רדי.
צוות תחנת החלל גדל ל-8. עם המעבורת הגיע ציוד שונה בהיקף של 1,814 ק"ג.
ב-26 בספטמבר מעבורת החלל עזבה את תחנת החלל.
על המעבורת הועמס ציוד בהיף של 907 ק"ג.
לוסיד שנון חזרה לכדור הארץ עם המעבורת.
ג'ון בלאהה הצטרף למשלחת מס' 22.
ב-21 בנובמבר מתחנת החלל התנתקה חללית מטען פרוגרס M-32 שהייתה מחוברת מיולי 1996. בהמשך היא נשרפה בכניזה לאטמוספירה.
ב-22 בנובמבר לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-33. עגינה אוטומטית לתא עגינה אחורי של מודול "קוואנט 1" עברה ללא בעיות.
בחללית הגיע מטען של 2,462 ק"ג.
ב-2 בדצמבר קורזון וקאלרי ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6 שעות.
במהלך פעילות זו חוברו כבלים לפאנל סולארי חדש מתוצרת ארצות הברית ובכך הושלמה הרכבתו שהחלה במשלחת הקודמת.
פאנל החל לספק 6 קו"ט חשמל למערכות תחנת החלל.
ב-9 בדצמבר קורזון וקאלרי ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6 שעות.
במהלך פעילות זו תוקנה אנטנה והותקן מבנה מסבח חדש בחלק החיצוני של תחנת החלל.
ב-15 בינואר לתחנת החלל הגיע מעבורת החלל אטלנטיס במשימה STS-81 בפיקוד מייקל בייקר.
צוות תחנת החלל גדל ל-8. עם המעבורת הגיע ציוד שונה בהיקף של 2,710 ק"ג.
ב-20 בינואר מעבורת החלל עזבה את תחנת החלל.
על המעבורת הועמס ציוד בהיף של 570 ק"ג.
ג'ון בלאהה חזר לכדור הארץ עם המעבורת.
ג'רי ליננג'ר הצטרף למשלחת מס' 22.
ב-6 בפברואר חללית מטען פרודרס M-33 נותק המתחנת החלל במטרה לשחרר תא עגינה לחיבור חללית אחרת.
חללית שהתה בקרבת תחנת החלל עד מרץ 1997.
ב-7 בפברואר חללית "סויוז TM-24" התנתקה מתחנת החלל וכעבור זמן קצר חוברה מחדש לתא עגינה במודול "קוואנט 1".
ב-12 בפברואר לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TM-25 בפיקוד וסילי ציבלייב.
בחללית הגיעו חברי משלחת מס' 23. החל הליך העברת אחריות על תחנת החלל.
החללית זו הגיע גם אסטרונאוט גרמני ריינהארד אוולד שהחל ביצוע ניסויים במסגרת תוכנית "מיר 97".
ב-24 בפברואר התרחשה שריפה בתוך תחנת החלל.
צוות המשלחת הצליח לכבות אותה כעבור שעתיים וחצי.
ב-2 במרץ צוות המשלחת נכנסו לחללית סויוז TM-24 ועזב תחנת החלל.
ג'רי ליננג'ר נותר בתחנת החלל והצטרף למשלחת מס' 23.
אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 23 בפיקוד וסילי ציבלייב.
ב-4 במרץ חללית פרוגרס M-33 התנתקה מתחנת החלל ובהמשך נשרפה בכניסה לאטמוספירה.
משלחת מס' 23 הייתה משלחת לתחנת החלל מיר שפעלה מ-10 בפברואר 1997 ועד ל-14 באוגוסט 1997. מפקד המשלחת היה וסילי ציבלייב.
פעילות המשלחת נמשכה 184 ימים.
במהלך פעילות המשלחת התרחשה התנגשות עם חללית מטען.
כתוצאה מכך היה צורך לעזוב את מודול "ספקטר" ואספקת חשמל לתחנת החלל הוקטנה באופן משמעותי.
חללית סויוז TM-25 עם חברי המשלחת שוגרה ב-10 בפברואר 1997. ב-12 בפברואר בוצע עגינה לתא עגינה במודול בסיסי.
בתחנת החלל פעלה משלחת מס' 22 בפיקוד ולרי קורזון.
במשך שישה ימים צוות שכלל 6 אנשים ביצעו תוכנית ניסויים ותהלך העברת אחריות של תחנת החלל לצוות החדש.
בחללית "סויוז TM-25" הגיע גם ריינולד אוולד מגרמניה לביקור קצר.
הוא החל בביצוע ניסויים במסגרת תוכנית EuroMir 97.
ב-24 בפברואר החל שריפה בתחנת החלל.
כל הצוות לבש מסכות ואחרי כשעתיים הם הצליחו לכבות את השריפה.
ב-2 במרץ צוות משלחת מס' 22 וריינולד אוולד עזבו תחנת החלל בחללית סויוז TM-23. הם נחתו בהצלחה בכדור הארץ.
אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 23 שהחלה בפעילות סדירה.
ג'רי ליננג'ר שהיה חבר במשלחת מס' 22 המשיך את פעילותו בחלל כחברה במשלחת מס' 23.
ב-4 במרץ בוצע ניסיון לבצע עגינה של חללית מטען פרוגרס M-33. חללית זו נותקה מתחנת החלל ב-6 בפברואר לפני הגעת המשלחת.
אחרי הניתוק הקשר עם החללית אבד והיא החלה לשוט במרחק של כ-1,000 מ' מתחנת החלל.
ב-5 במרץ הפסיקה לפעול אחת המערכות של אספקת אוויר.
עד לתיקון התקלה צוות ניצל אוויר שהיה מיועד לביצוע פעילות חוץ רכבית.
באותו יום הוחלט לא לנסות לבצע עגינה חוזרת של חללית מטען והיא עברה למסלול שריפה בכניסה לאטמוספירה.
ב-8 באפריל לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-34 עגינה אוטומטית לתא עגינה אחורי של מודול "קוואנט 1" עברה ללא בעיות.
צוות התחיל בפינוי כ-2,430 ק"ג מטען לתחנת החלל.
בין היתר הגיעו חליפות חלל מדגם משופר וחלקי חילוף למערכת אספקת אוויר.
ב-11 באפריל יחידת אספקת אוויר הופעלה לאחר החלפת חלקים פגומים אך לאחר מספר דקות של פעילות הופסקה על ידי מערכות אוטומטיות.
בהמשך צוות פעל רבות לתיקון תקלות במערכות אספקת אוויר.
ב-15 באפריל בוצע שינוי גובה מסלול של תחנת החלל בעזרת מדחפי חללית מטען.
ב-29 באפריל ציבלייב וליננג'ר ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-5 שעות.
במהלך פעילות זו לראשונה נוצלו חליפות חלל מדגם חדש.
במהלך פעילות נספו מכשירים מדעיים שפעלו בחלק החיצוני של תחנת החלל.
ב-17 במאי לתחנת החלל הגיע מעבורת החלל אטלנטיס במשימה STS-84 בפיקור צ'ארלס פרקורט.
צוות תחנת החלל גדל ל-8. עם המעבורת הגיע ציוד שונה בהיקף של 3,318 ק"ג.
ב-22 במאי מעברות החלל עזבה את תחנת החלל.
על המעבורת הועמס ציוד בהיכף של כ-1,050 ק"ג.
ג'רי ליננג'ר חזר לכדור הארץ עם המעבורת.
מייקל פול נצטרף למשלחת מס' 23.
ב-24 ביוני בוצע שינוי מיקום עגינה של חללית מטען פרוגרס M-34. בחללית מטען הייתה מותקנת מערכת עגינה חדשה.
במהלך התקרבות התרחשה התנגשות עם פאנל סולארי של מודול "ספקטר".
כתוצאה מכך ממודול זה החל לצאת אוויר.
אספקת חשמל מהמודול שהיה מקור חשמל העיקרי הופסקה ומערכות תחנת החלל הועערו לאספקת חשמל ממודול "קריסטל".
ב-25 ביוני הוחלט על ביצוע פעילות פנימית של כניסה למודול "ספקטר" בחליפות חלל וביצוע שינויים בחיבורי כבלים.
ב-2 ביולי חללית מטען "פרוגרס M-34" החלה הירידה ממסלול ונשרפה בכניסה לאטמוספירה.
ב-7 ביולי לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-35. עגינה אוטומטית לתא עגינה אחורי של מודול "קוואנט 1" עברה ללא בעיות.
צוות התחיל בפינוי כ-2,425 ק"ג מטען לתחנת החלל.
בין היתר הובאו כבלי חשמל שהיו נדרשים בעקבות התנגשות עם מודול "ספקטר".
ב-13 ביולי במהלך בדיקות רפואיות שגרתיות לקראת פעילות חוץ רכבית התגלו בעיות בפעילות לב של ציבלייב ופעילות חוץ רכבית נדחתה.
פול החל בהכנות לביצוע פעילות במקומו.
בסופו של דבר סוכם לדחות את בפעילות ולבצע אותה על ידי משלחת מס' 24.
ב-20 ביולי נותק בטעות כבל מספק חשמל לכמה מערכות תחנת החלל והחלה תגובת שרשרת במהלכה חלק מהמערכות הופסקו.
ב-6 באוגוסט כהכנה לקליטת חללית מאוישת חדשה, חללית מטען פרוגרס M-35 נותקה מתחנת החלל והחלה לשות בקרבת תחנת החלל.
היא תבצע עגינה מחדש לאחר עזיבת חללית "סויוז TM-25" ב-16 באוגוסט.
ב-7 באוגוסט למודול "קוואנט 1" תחנת החלל התחברה חללית סויוז TM-26 עם צוות משלחת מס' 24 בפיקוד אנטולי סולוביוב.
החל הליך העברת האחריות על תחנת החלל.
ב-14 באוגוסט צוות המשלחת נכנסו לחללית סויוז TM-25 ועזבו תחנת החלל.
אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 24 בפיקוד אנטולי סולוביוב.
מייקל פול נותר בתחנת החלל והצטרף למשלחת מס' 24.
משלחת מס' 24 הייתה משלחת לתחנת החלל מיר שפעלה מ-5 באוגוסט 1997 ועד ל-19 בפברואר 1998. מפקד המשלחת היה אנטולי סולוביוב.
הערה: תקופת עגינה של מעבורת חלל וביצוע חפיפה צוות המעבורת כלל 4 אשנים.
נפח מחיה היה 381 מ"ק (מעשית בעקבות פגיעה במודול "ספקטר" הוא לא היה מאוכלס).
הספק מיוצר על ידי פאנלים סולאריים היה יכול להיות 47 קו"ט.
בעקבות פגיעה במודול "ספקטר" ופאנל סולארי שהותקן אליו, הספק מיוצר היה קטן באופן משמעותי.
חללית סויוז TM-26 עם חברי המשלחת שוגרה ב-5 באוגוסט 1997.
ב-6 באוגוסט חללית מטען פרוגר M-35 שהייתה מחוברת מיולי נותקה מתחנת החלל ושחררה תא עגינה לחיבור חללית "סויוז TM-26".
ב-7 באוגוסט בוצע עגינה של חללית "סויוז TM-26" לתא עגינה במודול "קוואנט 1".
בתחנת החלל פעלה משלחת מס' 23 בפיקוד וסילי ציבלייב.
ב-14 באוגוסט חברי צוות משלחת מס' 23 עזבו את תחנת החלל בחללית סויוז TM-25. הם נחתו בהצלחה בכדור הארץ.
אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 24 שהחלה בפעילות סדירה.
מייקל פול שהיה חבר במשלחת מס' 23 המשיך את פעילותו בחלל כחברה במשלחת מס' 24.
ב-15 באוגוסט חללית "סויוז TM-26" התנתקה ממודול "קוואנט 1" וחוברה לתא עגינה קדמי במודול הבסיסי.
במהלך פעילות זו בוצעו צילומי תחנת החלל באזור שנפגע בזמן פעילות משלחת מס' 23.
ב-17 באוגוסט בוצע ניסיון לחבר מחדש חללית מטען פרוגרס M-35 למודול "קוואנט 1".
מחשב תחנת החלל נפל וניסויון הופסק.
ב-18 באוגוסט בוצע ניסיון לחבר מחדש חללית מטען פרוגרס M-35 למודול "קוואנט 1".
מחשב תחנת החלל נפל בשלבים אחרונים של עגינה והיא הושלמה ידנית.
ב-19 באוגוסט מחשב תחנת החלל שוקם ובמקביל הסתיים תיקון של מערכת לייצור אוויר.
ב-22 באוגוסט סולוביוב ווינוגרדוב ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-3 שעות.
הם פעלו בתוך מודול "ספקטר" הפגום שאוויר הוצא ממנו.
הם פעלו לחיבור מחדש של כבלים חשמליים במטרה לחדש פעילות פאנל סולארי של המודול.
ב-25 באוגוסט אספקת חשמל ממודולים "ספקטר" ו"קוואנט 1" חודשה אך לא באופן מלא.
ב-3 בספטמבר נמשכה עבודה על שינוי חיבורים חשמליים.
חלקים של פאנל סולארי של מודול "ספקטר" שלא נפגעו סיפקו של החשמל אך לא היה ניתן לכוון אותם לשמש באופן אופטימלי.
ב-6 בספטמבר סולוביוב ופול ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6 שעות.
הם בחנו לעומק מצב מודול "ספקטר" הפגום.
חלקים של פאנל סולארי שלא נפגעו כוונו מחדש במטרה להגדיל את ההספק המיוצר.
ב-8 בספטמבר צוות נכנס לחללית מטען "פרוגרס M-35".
לאחר פתיחת הפתחים הובחן ריח שמקורו לא ברור.
ב-15 בספטמבר נפלו חלקים של מחשב תחנת החלל.
בהתאם להנחיות של צוות קרקע חלק מהמחשב הוחלף.
הנחת עבודה הייתה שנפילה קודמת במזן עגינה חללית מטען התרחשה מאותה סיבה.
ב-27 בספטמבר לתחנת החלל הגיע מעבורת החלל אטלנטיס במשימה STS-86 בפיקור ג'ים ות'רבי.
צוות תחנת החלל גדל ל-9. עם המעבורת הגיע ציוד שונה בהיקף של כ-4,000 ק"ג.
בין היתר הובאו חלקים חדשים למחשב תחנת החלל.
מכשיר לייצור אוויר שהיה פגום הועמס על המעבורת.
ב-3 באוקטובר מעבורת החלל עזבה את תחנת החלל.
מייקל פול הצטרף לצוות המעבורת ובמקומו בתחנת החלל נותר דייוויד וולף.
במהלך עזיבה בוצעו צילומים רבים של מודול "ספקטר" הנפגע.
ב-5 באוקטובר בוצע ניסיון לשחרר חללית מטען "פרוגרס M-35" שלא הצליח.
ב-7 באוקטובר חללית מטען "פרוגרס M-35" נותקה מתחנת החלל ובהמשך נשרפה בכניסה לאטמוספירה.
ב-8 באוקטובר לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-36 עגינה אוטומטית לתא עגינה אחורי של מודול "קוואנט 1" עברה ללא בעיות.
צוות התחיל בפינוי כ-2,492 ק"ג מטען לתחנת החלל.
בין היתר הגיעו חלקים למחשב, לוויין שצוות היה אמור לשחרר למסלול ומערכת לבחינה תחנת החלל.
חללית הייתה מחוברת לתחנת החלל עד מרץ 1998.
ב-20 באוקטובר סולוביוב ווינוגרדוב ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6 שעות.
הם פעלו בתוך מודול "ספקטר" הפגום ואוויר הוצא ממנו.
הם פעלו לחיבור מחדש של כבלים חשמליים במטרה להגדיל הספק של פאנל סולארי של המודול.
ב-3 בנובמבר סולוביוב ווינוגרדוב ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6 שעות.
הם פירקו פאנל סולארי ממודול "קוואנט 1".
בשלבים אחרונים של הפעילות סגר של מודול "קוואנט 2" לא נסגר והיה צורך לנצל סגר פנימי.
במהלך פעילות שוחרר למסלול לוויין Sputnik-40.
ב-6 בנובמבר סולוביוב ווינוגרדוב ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6 שעות.
פאנל סולארי שסופק במהלך משימה STS-74 הותקן במקום מודול שפורק ממודול "קוואנט 1".
כמו כן נבדק סגר של מודול "קוואנט 2" והתברר שלא ניתן לסגור אותו בהתאם לדרישות בטיחות.
בהתאם לכך מגורים של דייוויד וולף הועברו ממדול זה למודול "קריסטל".
ב-21 בנובמבר נפל מחשב תחנת החלל.
מקור התקלה היה חלק שהובא לתחנת החלל בספטמבר.
בהתאם להנחיות צוות בקרה חלקים פגומים הוחלפו בחלקים שהגיעו בחללית מטען "פרוגרס M-36".
ב-17 בדצמבר חללית מטען "פרוגרס M-36" נותקה מתחנת החלל.
הופעלה יחידה לבחינת תחנת החלל מתוצרת גרמניה.
אמנם מערכת ניווט של היחידה לא פעלה באופן תקין ולא היה ניתן להמשיך בפעילות זו.
חללית מטען נכנסה למסלול ובהמשך נשרפה בכניסה לאטמוספירה.
ב-22 בדצמבר לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-37 עגינה אוטומטית לתא עגינה אחורי של מודול "קוואנט 1" עברה ללא בעיות.
צוות התחיל בפינוי כ-2,200 ק"ג מטען לתחנת החלל.
בין היתר הגיעו חלקים לסגר של מודול "קוואנט 2".
ב-8 בינואר 1998 סולוביוב ווינוגרדוב ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-3 שעות.
המטרה הייתה לתקן את הסגר במודול "קוואנט 2" בעזרת כלים שהובאו בחללית מטען.
הם גילו שברגים השתחררו וחיזקו אותם.
למרות החיזוק שבוצע דליפת אוויר נמשכה.
ב-14 בינואר 1998 סולוביוב ווולף ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-4 שעות.
המטרה הייתה לבחון את החלק החיצוני של תחנת החלל.
ב-17 בינואר סולוביוב ווינוגרדוב נכנסו למודול "קוואנט 2" ובחנו סגרים מבפנים.
הבעיה נמצאה וצילומים הועברו למרכז הבקרה.
הוחלט שתיקון יבוצע על ידי משלחת מס' 25.
ב-24 בינואר לתחנת החלל הגיע מעבורת החלל אטלנטיס במשימה STS-89 בפיקוד טרנס וילקאט.
צוות תחנת החלל גדל ל-9. עם המעבורת הגיע ציוד שונה בהיקף של כ-3,175 ק"ג.
בין היתר הובאו חלקים חדשים למחשב תחנת החלל, מדחסים ומערכת קירור.
ב-29 בינואר בתחנת החלל עגנה חללית סויוז TM-27 עם צוות משלחת מס' 25 בפיקוד טלגט מוסאבייב.
היא עגנה במודול "קוואנט 1".
למספר שעות צוות תחנת החלל הגיע ל-13 אנשים.
בחללית הגיע גם לאופולד אייארטס מצרפת שהחל בביצוע ניסויים במסגרת תוכנית Pegase.
ב-29 בינואר מעבורת החלל עזבה את תחנת החלל.
דייוויד וולף הצטרף לצוות המעבורת ובמקומו בתחנת החלל נותר אנדרו תומאס.
ב-19 בפברואר צוות המשלחת נכנסו לחללית סויוז TM-26 ועזבו תחנת החלל.
אנדרו תומאס נותרה בתחנת החלל והצטרף למשלחת מס' 25.
אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 25 בפיקוד טלגט מוסאבייב.
משלחת מס' 25 הייתה משלחת לתחנת החלל מיר שפעלה מ-29 בינואר 1998 ועד ל-25 באוגוסט 1998. מפקד המשלחת היה טלגט מוסאבייב.
פעילות המשלחת נמשכה 207 ימים.
שםתפקידחללית הגעה29.01.1998–12.06.199812.06.1998–25.08.1998חללית חזרההערות טלגט מוסאבייבמפקד המשלחת סויוז TM-27 סויוז TM-27 חבר משלחת מס' 25 מפקד חללית "סויוז TM-27" ניקולאי בודאריןמהנדס טיסה סויוז TM-27 סויוז TM-27 חבר משלחת מס' 25 אנדרו תומאסאסטרונאוט חוקר STS-89 STS-91 חבר משלחת מס' 24 ו-25
בתקופת פעילות המשלחת תחנת החלל כללה את המודול הבסיסי, מודול "קוואנט 1", מודול "קוואנט 2", מודול "קריסטל", מודול "ספקטר" ומודול "פרירודה".
בעקבות פגיעה במודול "ספקטר" ופאנל סולארי שהותקן עליו, הספק מיוצר היה קטן באופן משמעותי.
חללית סויוז TM-27 עם חברי המשלחת שוגרה ב-29 בינואר 1998.
ב-30 בינואר חללית מטען פרוגרס M-37 שהייתה מחוברת מדצמבר 1997 נותקה מתחנת החלל ופינתה תא עגינה לחיבור חללית "סויוז TM-27".
החללית פעלה במסול סביב כדור הארץ במהלכה ביצע
ב-31 בינואר חללית "סויוז TM-27" ביצע עגינה לתא עגינה במודול "קוואנט 1".
בתחנת החלל פעלה משלחת מס' 24 בפיקוד אנטולי סולוביוב.
במשך כ-20 ימים צוות שכלל 6 אנשים ביצעו תוכנית ניסויים ותהלך העברת אחריות של תחנת החלל לצוות החדש.
בחללית הגיע גם לאופולד איינהארץ מצרפת שהחל בביצוע ניסויים במסגרת תוכנית Pegase.
ב-19 בפברואר צוות משלחת מס' 24 עזב תחנת החלל בחללית סויוז TM-26. הם נחתו בהצלחה בכדור הארץ.
ביחד איתם חזר לאופולד איינהארץ.
אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 25 שהחלה בפעילות סדירה.
אנדרו תומאס שהיה חבר במשלחת מס' 24 המשיך את פעילותו בחלל כחבר משלחת מס' 25.
ב-20 בפברואר בוצע ניתוק חללית "סויוז TM-27" ממודול "קוואנט 1" והיא חוברה מחדש לתא עגינה קדמי במודול הבסיסי.
במהלך תמרון התרחשו בעיות בתקשורת לוויינית אך עגינה הסתיימה בהצלחה.
ב-20 בפברואר החלו בעיות עם מערכות תומכות חיים ובמיוחד עם אספקת אוויר חדש.
ב-23 בפברואר חללית מטען פרוגרס M-37 חוברה מחדש למודול "קוואנט 1".
עגינה עברה במשטר אוטומטי ללא בעיות.
לאחר פתיחת פתחים לחללית מטען הורגש ריח לא טוב.
ככל הנראה הסיבה הייתה פתיחת יחידה עם זבל.
ב-3 במרץ היה מתוכנן לבצע פעילות חוץ רכבית.
מוסאבייב ובודארין החלו בתהליך פתיחת מנעולי אוויר.
המנעול ה-10 היה סגור חזק מאוד ובניסיון לפתוח אותו הוא נשבר.
ב-15 במרץ חללית מטען "פרוגרס M-37" נותקה מתחנת החלל ובהמשך נשרפה בכניסה לאטמוספירה.
ב-17 במרץ לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-38 עגינה אוטומטית לתא עגינה אחורי של מודול "קוואנט 1" עברה ללא בעיות.
צוות התחיל בהעברת כ-2,376 ק"ג מטען לתחנת החלל.
בין היתר הגיעו חלקים לתיקון סגר במודול "קוואנט 2" ומערכת ניווט חדשה.
ב-1 באפריל בוסאבייב ובודארין ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6.5 שעות.
המטרה הייתה לשקם פאנל סולארי על מודול "ספקטר" שנפגע.
היה צורך להחזיר את הצוות אל תוך תחנת החלל במטרה להמשיך מתמרון תחנת החלל במטרה להגדיל הספק החשמל המיוצר.
ב-6 באפריל בוסאבייב ובודארין ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-4.5 שעות.
המטרה הייתה להשלים שיקום פאנל סולארי על מודול "ספקטר" שנפגע.
המשימה לא הושלמה בפרק זמן המתוכנן וקוסמונאוטים חזרו לתחנת החלל.
ב-11 באפריל בוסאבייב ובודארין ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6.5 שעות.
המטרה הייתה להתחיל התקנת מערכת ניווט חדשה.
בפעילות זו פורק מנוע של מערכת ישנה שפעל כבר 6 שנים.
צוות גם הצליח לתקן חלק חיצוני של יחידת אספקת אוויר של מודול "קוואנט 1".
ב-17 באפריל בוסאבייב ובודארין ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6.5 שעות.
המטרה הייתה להמשיך התקנת מערכת ניווט חדשה.
בפעילות זו החל שחרור מערכת חדשה מחללית מטען.
ב-22 באפריל בוסאבייב ובודארין ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6.5 שעות.
המטרה הייתה להשלים התקנת מערכת ניווט חדשה.
במהלך מאי הושלמו פעולות לשילוב מערכת ניווט חדשה במערכות תחנת החלל.
ב-15 במאי חללית מטען "פרוגרס M-38" נותקה מתחנת החלל ובהמשך נשרפה בכניסה לאטמוספירה.
ב-16 במאי לתחנת החלל הגיע חללית פרוגרס M-39 עגינה אוטומטית לתא עגינה אחורי של מודול "קוואנט 1" עברה ללא בעיות.
צוות התחיל בהעברת כ-2,437 ק"ג מטען לתחנת החלל.
ב-30 במאי מערכת אספקת חשמל לתחנת החלל קרסה.
כתוצאה מכך הוקטנה אספקת החשמל למערכות התחנה.
בעזרת חללית "סויוז TM-27" גובה מסלול של תחנת החלל הוחזר לרצוי והיה ניתן להחזיר אספקת החשמל לרמה תקינה.
ב-4 ביוני לתחנת החלל הגיע מעבורת החלל אטלנטיס במשימה STS-91 בפיקור צ'ארלס פרקורט.
צוות תחנת החלל גדל ל-9. עם המעבורת הגיע ציוד שונה בהיקף של כ-2,630 ק"ג.
ב-11 ביוני מעבורת החלל עזבה את תחנת החלל.
אנדרו תומאס עזב תחנת החלל ביחד עם צוות המעבורת.
בהתאם לתוכנית, הוא היה אסטרונאוט אמריקאי האחרון שהיה חבר במשלחת לתחנת החלל מיר.
לפני עזיבת סביבת תחנת החלל מיר, למודול "ספקטר" הנפגע הוכנס גז מיוחד בצבע ירוק.
צוות המעבורת בדק מיקום הדליפות.
אמנם פעולה זו לא קידמה יכולות לתיקון המודול.
ב-12 באוגוסט חללית מטען פרוגרס M-39 נותקה מתא עגינה במודול "קוואנט 1" והחלה לשות בקרבת תחנת החלל.
היא תחובר לתחנת החלל ב-29 באוגוסט.
ב-13 באוגוסט בתחנת החלל עגנה חללית סויוז TM-28 עם צוות משלחת מס' 26 בפיקוד גנאדי פדאלקה.
צוות בתחנת החלל גדל ל-5.
ב-25 באוגוסט צוות המשלחת נכנסו לחללית סויוז TM-27 ועזבו תחנת החלל.
ביחד איתם חזר יורי באטורין שהגיע לביקור קצר בחללית "סויוז TM-28".
אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 26 בפיקוד גנאדי פדאלקה.
משלחת מס' 26 הייתה משלחת לתחנת החלל מיר שפעלה מ-13 באוגוסט 1998 ועד ל-28 בפברואר 1999. מפקד המשלחת היה גנאדי פדאלקה.
פעילות המשלחת נמשכה 198 ימים.
שםתפקידחללית הגעה13.08.1998–28.02.1999חללית חזרההערות גנאדי פדאלקהמפקד המשלחת סויוז TM-28 סויוז TM-27 חבר משלחת מס' 28 מפקד חללית "סויוז TM-28" סרגיי אוודייבמהנדס טיסה סויוז TM-28 סויוז TM-29 חבר משלחת מס' 28 ו-29
בתקופת פעילות המשלחת תחנת החלל כללה את המודול הבסיסי, מודול "קוואנט 1", מודול "קוואנט 2", מודול "קריסטל", מודול "ספקטר" ומודול "פרירודה" .
נפח מחיה היה 381 מ"ק (מעשית בעקבות פגיעה במודול "ספקטר" שהתרחשה בשנת 1997 הוא לא היה מאוכלס).
בניגוד למשלחות קודמות לא היו ניסיונות לחדש פעילות במודול "ספקטר".
חללית סויוז TM-28 עם חברי המשלחת שוגרה ב-13 באוגוסט 1998.
ב-12 באוגוסט חללית מטען פרוגרס M-39 שהייתה מחוברת ממאי נותקה מתחנת החלל ופינתה תא עגינה לחיבור חללית "סויוז TM-28".
ב-15 באוגוסט בוצע עגינה של חללית "סויוז TM-28" לתא עגינה במודול "קוואנט 1".
בתחנת החלל פעלה משלחת מס' 25 בפיקוד טלגט מוסאבייב.
במשך כ-10 ימים צוות שכלל 5 אנשים ביצע תוכנית ניסויים והתקדם תהליך העברת אחריות של תחנת החלל לצוות החדש.
בחללית הגיע גם יורי בטורין לביקור קצר.
ב-25 באוגוסט צוות משלחת מס' 25 ויורי בטורין עזבו את תחנת החלל בחללית סויוז TM-25. הם נחתו בהצלחה בכדור הארץ.
אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 26 שהחלה בפעילות סדירה.
ב-27 באוגוסט חללית "סויוז TM-25" נותקה ממודול "קוואנט 1" וחוברה לתא עגינה במודול הבסיסי.
ב-1 בספטמבר חללית מטען פרוגרס M-39 חוברה מחדש לתא עגינה במודול "קוואנט 1".
ב-15 בספטמבר פדאלקה ואוודייב ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כחצי שעה.
הם נכנסו למודול "ספקטר" שהיה ללא אוויר וביצעו חיבור מחדש של מספר כבלי חשמל.
במהלך ספטמבר ואוקטובר צוות עסק בביצוע ניסויים רבים בתחומים שונים.
ב-10 באוקטובר צוות בקרה העביר מידע לחברי המשלחת על כך שאיכות אוויר בתחנת החלל הולכת ויורדת.
בהמשך קוסמונאוטים הרגישו בעיות נשימה.
היה צורך בביצוע פעולות תיקון במערכת אספקת אוויר כדי להחזיר איכות האוויר לרמה סבירה.
ב-25 באוקטובר חללית מטען פרוגרס M-39 נותקה מתחנת החלל ובהמשך נשרפה באטמוספירה.
ב-27 באוקטובר חללית מטען פרוגרס M-40 חוברה לתא עגינה במודול "קוואנט 1".
עם החללית הגיע מטען של 2438 ק"ג בנוסף למצרכים רגילים בחללית מטען הגיע ציוד לניסויים שיבצעו על ידי אנשים שצפויים להגיע לתחנת החלל בהמשך.
ב-11 בנובמבר פדאלקה ואוודייב ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6 שעות שעה.
הם התקינו על החלק החיצוני של תחנת החלל רגש לצילומי מטר מטאורים לאונידים כמו כן שוחרר למסלול לוויין Sputnik-41 שהגיע בחללית מטען באוקטובר.
במהלך דצמבר/ינואר בוצעו ניסויים שונים ובוצעו עבודות תחזוקה של מערכות תחנת החלל.
ב-4 בפברואר חללית מטען פרוגרס M-40 נותקה מתחנת החלל.
בוצע ניסיון לפתוח רפלקטור Znamya-2.5. במהלך פתיחה הוא נתפש על ידי אנטנה וניסיונות לשחרר אותו לא הצליחו.
בהמשך חללית מטען נשרפה בכניסה לאטמוספירה.
ב-8 בפברואר חללית "סויוז TM-28" נותקה מתחנת החלל וחוברה מחדש למודול "קוואנט 1".
ב-22 בפברואר בתחנת החלל עגנה חללית סויוז TM-29 עם ויקטור אפנסייב ז'אן פייר אניירה שהיו צריכים להיות חלק של משלחת מס' 27, איוואן בלה מסלובקיה שהגיעה לביצוע ניסויים.
היא עגנה בתא עגינה במודול הבסיסי.
צוות בתחנת החלל גדל ל-6.
איוואן בלה החל בתוכנית ניסויים Stefanik שהוכנה עבורו תוך ניצול ציוד שהובא קודם לכך בחללית מטען.
ב-27 בפברואר פדאלקה ובלה נכנסו לחללית סויוז TM-28 ועזבו תחנת החלל.
אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 27 בפיקוד ויקטור אפנסייב.
סרגיי אוודייב הצטרף למשלחת החדשה.
משלחת מס' 27 הייתה משלחת לתחנת החלל מיר שפעלה מ-20 בפברואר 1999 ועד ל-28 באוגוסט 1999. מפקד המשלחת היה ויקטור אפנסייב.
פעילות המשלחת נמשכה 188 ימים.
שםתפקידחללית הגעה20.02.1999–28.08.1999חללית חזרההערות ויקטור אפנסייבמפקד המשלחת סויוז TM-29 סויוז TM-29 חבר משלחת מס' 27 מפקד חללית "סויוז TM-27" סרגיי אוודייבמהנדס טיסה סויוז TM-28 סויוז TM-29 חבר משלחת מס' 26 ו-27 ז'אן פייר אניירהמהנדס טיסה סויוז TM-29 סויוז TM-29 חבר משלחת מס' 27
חללית סויוז TM-29 עם חברי המשלחת שוגרה ב-20 בפברואר 1999.
ב-22 בפברואר בוצעה עגינה לתא עגינה במודול הבסיסי.
בתחנת החלל פעלה משלחת מס' 26 בפיקוד גנאדי פדאלקה.
במשך כ-5 ימים צוות שכלל 5 אנשים ביצע תוכנית ניסויים ותהליך העברת אחריות של תחנת החלל לצוות החדש.
בחללית הגיע גם איוואן בלה מסלובקיה לביקור קצר.
הוא ביצע ניסויים במסגרת תוכנית Stefanik שהוכנה עבורו וכלל הניסויים בתחום רפואה.
ב-27 בפברואר מפקד משלחת מס' 26 גנאדי פדלאקה ואיוואן בלה עזבו את תחנת החלל בחללית סויוז TM-26. הם נחתו בהצלחה בכדור הארץ.
האחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 27 שהחלה בפעילות סדירה.
סרגיי אוודייב הצטרף למשלחת מס' 27. פעילות זאן פייא אניירה התרכזה בביצוע תוכנית ניסויים Perseus שהייתה המשך של תוכניות ניסויים משותפות לרוסיה וצרפת.
ב-4 באפריל חללית מטען פרוגרס M-41 חוברה לתא עגינה במודול "קוואנט 1".
העגינה עברה במשטר אוטומטי ללא בעיות.
עם החללית הגיע מטען של 2,438 ק"ג.
בנוסף למצרכים רגילים בחללית המטען הגיע ציוד לניסויים שיבוצעו על ידי אניירה וחללית חובבות רדיו Sputnik-99.
ב-16 באפריל אפנסייב ואניירה ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6.5 שעות.
הם הרכיבו ציודים לניסויים בחלק החיצוני של תחנת החלל ושחררו למסלול לוויין Sputnik-99.
ב-9 ביולי הופסקה אספקת חשמל ממודול "פרירודה".
כתוצאה מבך חלק מהציודים לרבות ציוד תקשורת נותרו ללא אספקת חשמל.
בהמשך התקלה תוקנה על ידי הצוות.
ב-17 ביולי חללית מטען פרוגרס M-41 נותקה מתחנת החלל ובהמשך נשרפה באטמוספירה.
ב-18 ביולי חללית מטען פרוגרס M-42 חוברה לתא עגינה במודול "קוואנט 1".
בנוסף למצרכים רגילים בחללית מטען הגיעה אנטנה חדשה שהיה צריך להתקין בחלק החיצוני של תחנת החלל.
חללית הייתה מחוברת לתחנת החלל עד לפברואר 2000 ונותקה מתחנת החלל כאשר היא הייתה לא מאוישת.
ב-23 ביולי אפנסייב ואוודייב ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6 שעות.
הם התקינו אנטנה חדשה אך לא הצליחו לפתוח ולהפעיל אותה.
לקראת סיום הפעילות התגלתה בעיה בוויסות חום של חליפת החלל שלבש אפנסייב.
היה צורך לחזור לתחנת החלל בדחיפות.
ב-28 ביולי אפנסייב ואוודייב ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6 שעות.
הם ביצעו הפעלת אנטנה שהותקנה בפעילות קודמת.
כמו כן בוצעו פעולות הקשורות עם מכשירים מדעיים שפעלו בחלק החיצוני של תחנת החלל.
במהלך שהות בתחנת החלל חברי המשלחת ביצעו ניסויים רבים בתחומים שונים.
ב-27 באוגוסט חברי משלחת מס' 27 נכנסו לחללית סויוז TM-29 ועזבו את תחנת החלל.
משלחת מס' 28 הייתה משלחת לתחנת החלל מיר שפעלה מ-4 באפריל 2000 ועד ל-16 ביוני 2000. מפקד המשלחת היה סרגיי זליוטין.
פעילות המשלחת נמשכה 73 ימים.
מטרת המשלחת הייתה לבחון מצב תחנת החלל שפעלה כבר 14 שנים ולבחון אפשרויות לניצולה בהמשך.
הטיסה מומנה על ידי חברה פרטית MirCorp שבחנה רכישת תחנת החלל.
שםתפקידחללית הגעה4.04.2000–16.06.2000חללית חזרההערות סרגיי זליוטיןמפקד המשלחת סויוז TM-30 סויוז TM-30 חבר משלחת מס' 28 מפקד חללית "סויוז TM-30" אלכסנדר קאלרימהנדס טיסה סויוז TM-30 סויוז TM-30 חבר משלחת מס' 28
חללית סויוז TM-30 עם חברי המשלחת שוגרה ב-4 באפריל 2000.
ב-1 בפברואר, עוד לפני שיגור המשלחת לתחנת החלל שוגרה חללית מטען פרוגרס M1-1. היא התחברה למודול "קוואנט 1" שהמתינה להגעת הצוות.
ב-6 באפריל בוצעה עגינה של חללית "סויוז TM-30" לתא עגינה במודול הבסיסי.
החלו עבודות בהפעלת תחנת החלל מחדש והעברת מטען של 2,576 ק"ג מחללית מטען.
במהלך חודש אפריל נבחנה איכות אוויר בתחנת החלל ומצב פתחי תחנת החלל.
כמו כן בוצעו שינויים בחיבורי כבלי חשמל.
ב-26 באפריל חללית מטען פרוגרס M1-1 נותקה מתחנת החלל ובהמשך נשרפה בכניסה לאטמוספירה.
ב-27 באפריל לתחנת החלל שוגרה חללית מטען פרוגרס M1-2. היא התחברה למודול "קוואנט 1" והמתינה להגעת הצוות.
צוות החל בהעברת מצרכים וציוד בהיקף של 2,271 ק"ג שהגיעו עם החללית.
קאלרי ציין שחללית מטען לא הועמסה באופן מלא.
ב-12 במאי זליוטין וקארלי ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-5 שעות.
בוצע ניסיון לאטום מקור דליפות אוויר ונבחנו סיבות לפעילות לא תקינה של פאנל סולארי על מודול "קוואנט 1".
ב-16 ביוני חברי משלחת מס' 28 נכנסו לחללית סויוז TM-30 ועזבו תחנת החלל.
לא בוצעו ביקורים נוספים לתחנת החלל.
חללית מטען פרוגרס M1-2 עזבה את תחנת החלל באוקטובר כאשר היא הייתה לא מאוישת.
ב-17 באוקטובר לכיוון תחנת החלל שוגרה חללית מטען פרוגרס M-43 עם מלאי דלק.
המטרה הייתה לאפשר טיסה במסלול של תחנת החלל עד לקבלת החלטה על עתידה.
ב-20 באוקטובר בוצע עגינה במודול "קוואנט 1".
ב-24 באוקטובר בוצע שינוי גובה מסלול של תחנת החלל.
ב-25 בינואר 2001 חללית מטען נותקה מתחנת החלל.
המשלחת הבריטית לאנטארקטיקה 1907–1909, המוכרת בשם משלחת נמרוד , הייתה הראשונה בשלוש משלחות לאנטארקטיקה בראשות ארנסט שקלטון.
מטרתה העיקרית, בתוך מגוון של יעדים גאוגרפיים ומדעיים, הייתה להיות הראשונה שתגיע אל הקוטב הדרומי.
מטרה זו לא הושגה, אבל מסעה של המשלחת דרומה הגיע אל קו הרוחב הדרומי הרחוק ביותר, דרום, מרחק 180.6 ק"מ בסך הכול מן הקוטב.
היה זה קצה הדרום הרחוק ביותר שהושג עד אז ושיא ההתקרבות אל כל אחד מהקטבים.
קבוצה נפרדת בהנהגת הגאולוג הולשי-אוסטרלי אדג'וורת דייוויד הגיעה למיקום המשוער של הקוטב המגנטי הדרומי, ועוד הישג של המשלחת היה ההעפלה הראשונה על הר ארבוס, הר הגעש השני בגובהו באנטארקטיקה.
המשלחת לא קיבלה סיוע ממשלתי או ממסדי, ונסמכה על הלוואות פרטיות ועל תרומות אישיות.
היא סבלה מבעיות מימון וההכנות לקראתה נעשו בחופזה.
ספינת המשלחת, "נמרוד" הייתה במחצית גודלה של אוניית משלחת דיסקברי של קפטן סקוט מן השנים 1901–1904, ולצוותו של שקלטון חסר הניסיון הדרוש למשלחת מסוג זה.
חילוקי דעות התעוררו כתוצאה מהחלטתו של שקלטון להקים את בסיס המשלחת במצר מקמרדו, סמוך למטה הראשי שקבע שם סקוט בשעתו, בניגוד להבטחה שנתן לסקוט להימנע מכך.
אף על פי כן, גם אם פרופיל המשלחת היה נמוך בראשית הדברים במידה ניכרת מזה של משלחת סקוט שש שנים קודם לכן, הישגיה עוררו עניין בבריטניה והציבו את שקלטון בעמדת גיבור בעיני הציבור.
הצוות המדעי, שכלל את המנהיג לעתיד של המשלחת האוסטרלו-אסייתית לאנטארקטיקה, דאגלס מוסון, ביצע עבודת שטח מקיפה בתחומי הגאולוגיה, הזואולוגיה והמטאורולוגיה.
סידורי התעבורה של שקלטון, שהתבססו על פונים מנצ'וריים, גרירה ממונעת וכלבי מזחלות, היו חידושים שעל אף הצלחתם המוגבלת הועתקו לאחר זמן על ידי סקוט במשלחת טרה נובה.
בשובו מן המשלחת, גבר שקלטון על ספקנותה הראשונית של החברה הגאוגרפית המלכותית לגבי הישגיו וקיבל שפע כיבודים ציבוריים, לרבות תואר אבירות מהמלך אדוארד השביעי.
מבחינה כספית, לא יצא שקלטון נשכר מן המשלחת ובסופו של דבר נזקק למענק ממשלתי כדי לעמוד בהתחייבויותיו.
תוך שלוש שנים קמו מתחרים לשיא הדרומי שלו, כשאמונדסן, תחילה, ואחריו סקוט, הגיעו אל הקוטב הדרומי.
עם זאת, ברגע הניצחון שלו עצמו, קבע אמונדסן: "שמו של ארנסט שקלטון יהא כתוב לעד בדברי ימי חקר האנטארקטיקה באותיות של אש".
שקלטון היה קצין זוטר במשלחת האנטארקטית הראשונה של סקוט, משלחת דיסקברי.
הוא נשלח בחזרה לאנגליה בספינת הסיוע "מורנינג" ב-1903, לאחר התמוטטות פיזית במהלך המסע העיקרי של המשלחת לדרום.
שקלטון יצא עם סקוט ועם אדוארד וילסון למסע רגלי דרומה ב-1902–1903, שמטרתו הייתה להשיג שיא בקו הרוחב 82°, '17 דרום.
כל השלושה סבלו במסעם חזרה מתשישות וכנראה גם מצפדינה בשלב מוקדם, אבל מצבו של שקלטון היה הקשה ביותר.
סקוט פסק, ש"אסור לו להסתכן בתלאות נוספות במצב בריאותו הנוכחי".
שקלטון ראה בכישלון הגופני הזה אות קלון לעצמו, ובשובו לאנגליה היה נחוש בדעתו, כדברי הקצין השני של "דיסקברי", אלברט ארמיטג', להוכיח את עצמו כ"עולה על סקוט".