tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
במפקד תושבים שנערך בשנת 2000 עמדה האוכלוסייה ב-14,659 תושבים.
נכון ל-1 ביולי 2006, צמחה האוכלוסייה ל-15,117. העיר נחשבת כאחת המובילות בעולם בייצור וייצוא פחם.
לפי לשכת האוכלוסין של ארצות הברית, שטח העיר 69.9 ק"מ רבוע, מתוכם 0.04% בלבד הם מים.
ג'ספר, הנקראת על שם ויליאם ג'ספר, חייל אמריקאי במלחמת האזרחים, יושבה לראשונה ב-1815, אך לא הוכרה רשמית עד לשנת 1888.
במלחמת האזרחים האמריקנית, חיילי האיחוד שהיו בדרכם לכבוש את סלמה, צעדו דרך העיר, שרפו מספר בניינים (ביניהם בית המשפט העירוני), והחרימו מספר חוות של תושבים בשביל אספקה לחיילים.
ג'סר א-שורור (בערבית جسر الشغور, בתעתיק מדויק: גִ'סר אלשֻׁע'וּר) היא עיר בצפון-מערב סוריה, במחוז אידליב.
העיר, הבנויה על גדות נהר העאסי, נמצאת על הדרך שבין לטקיה במערב (מרחק של 75 ק"מ) ובין חלב במזרח (104 ק"מ).
העיר נמצאת ממזרח להרי אנסריה, בעמק הע'אב הפורה, שהיה בעבר מוצף תדיר על ידי העאסי ויובש בשנות ה-50 במפעל סורי לאומי.
אזור העיר מיושב זה 10,000 שנה.
כ-8 ק"מ מדרום לעיר מצוי תל קרקור אותו נהוג לזהות עם העיר הקדומה קרקר, לידה התחולל קרב קרקר במאה ה-9 לפני הספירה.
ראשיתה של העיר עצמה נמצאת בתקופה ההלניסטית עת הוקמה במקום עיר בשם סלוקיה אד בלום .
הרומאים קראו למקום ניאקובה (Niaccuba) ובנו במקום גשר אבן מעל נהר העאסי.
מתקופות אלו כמעט ולא נשמרו שרידים בעיר, למעט חלק קטן מהגשר הרומי ששופץ כליל במאה ה-15 על ידי הממלוכים ומשמש עד היום כאחד משני גשרי העיר מעל הנהר.
מהתקופה העות'מאנית המוקדמת נותרו בעיר מספר מבנים, כולל חאן שיירות שנבנה בשנים 1660-1675 ושופץ בשנים 1826-1827. מפעל יבוש הביצות בשנות ה-50 והקמת מיזמים חקלאיים בשנות ה-60 הביאו לפיתוח העיר והאזור שסביבה.
אוכלוסיית העיר, שהיא מוסלמית סונית ברובה, נחשבת כשמרנית וכבעלת עבר של עימותים מול מפלגת השלטון החילונית והלאומנית, מפלגת הבעת'.
ב-1980 הופצצה העיר מן האוויר על ידי מטוסי חיל האוויר הסורי לאחר התקוממות של תנועת האחים המוסלמים בעיר, התקוממות שדוכאה סופית בטבח חמאת ב-1982.
ג'סר א-שורור במלחמת האזרחים הסורית
ביוני 2011, לאחר מספר חודשים של עימותים אלימים בין מפגינים סורים בערים ברחבי סוריה ובין כוחות הביטחון של סוריה בתחילת מלחמת האזרחים של סוריה, החלו אירועים אלימים גם בג'סר א-שורור.
על פי גרסת התקשורת הסורית, "כנופיות חמושות" תקפו את כוחות הביטחון הסוריים, הרגו כ-120 חיילים ואזרחים והשתלטו על העיר.
תושבי העיר טענו כי אנשי כוחות הביטחון הם שירו בחבריהם בעת שאלו סירבו לירות על מפגינים וחלקם אף ניסו לערוק לשורות המתקוממים.
התקשורת העולמית דיווחה כי רוב תושבי העיר נטשו אותה; חלקם להרים שמסביב וחלקם נמלטו אל מעבר לגבול הטורקי הסמוך בעת שכוחות גדולים של הצבא הסורי כיתרו את העיר במטרה להשתלט עליה.
ב-12 ביוני תקף הצבא הסורי את העיר באמצעות מסוקים וכ-150 כלי רכב קרביים משוריינים (כולל טנקים) ודיווח כי השתלט על העיר.
ב-25 באפריל 2015 נכבשה העיר שכונתה "המאחז האחרון של אסד במחוז אידליב" על ידי כוחות המורדים בהנהגת שלוחת אל-קאעידה בסוריה - ג'בהת א-נוסרה.
ב-3 במאי, לכל המאוחר, נכבש מתחם בית החולים "אלווטני" הסמוך במתקפה שכללה טנקים, ושימוש במשאית תופת.
ג'עפר פאנאהי (בפרסית: جعفر پناهي; נולד ב-11 ביולי 1960) הוא במאי קולנוע ותסריטאי איראני, מהמשפיעים ביותר על הגל החדש בקולנוע האיראני.
הוא זכה להכרה מהתאורטיקנים ומבקרי הקולנוע ברחבי העולם וזכה בפרסים רבים ובהם פרס אריה הזהב בפסטיבל ונציה ופרס דוב הזהב בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.
ב-20 בדצמבר 2010 נכלא פאנאהי לשש שנות מאסר ונאסר עליו למשך 20 שנים להפיק סרטים, לכתוב תסריטים, או להעניק כל סוג של ריאיון לתקשורת באיראן ולתקשורת הזרה, כמו גם לעזוב את מדינתו.
עוד קודם לכן, בפברואר 2010, איראן מנעה את השתתפותו בפסטיבל הקולנוע בברלין.
פאנאהי הוא בנו של צייר, הוא גדל באחד האזורים העניים של טהראן.
לאחר לימודי קולנוע בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה בטהראן, עשה כמה סרטים עבור הטלוויזיה האיראנית, היה עוזר במאי של עבאס קיארוסטמי בסרטו "דרך עצי הזית".
על סרטו הראשון, "הבלון הלבן", זוכה פאנאהי בפרס מצלמת הזהב בפסטיבל קאן 1995.
שניים מסרטיו עוסקים בנושא השוויון והיעדר החירות בחברה האיראנית: "המעגל" (Dayereh, זוכה פרס אריה הזהב בוונציה בשנת 2000) וסרטו "זהוב ארגמן" (Talay Sorkh, זוכה פרס חבר השופטים "מבט מיוחד" 2003).
שני הסרטים הוחרמו על ידי ממשלת איראן בגלל נושאיהם.
"המעגל" דן במעמד הנשים באיראן ובמיוחד במעמדן של הזונות, ו"זהוב ארגמן" מספר את סיפורו של חייל ותיק במלחמת איראן–עיראק המתמודד מול חוסר הצדק החברתי.
שניים מסרטיו הוקרנו בפסטיבל הקולנוע ירושלים בשנת 2011:
"המראה" הוא סרט משנת 1997. זהו סיפורה של ילדה בת שש, שאמהּ לא באה לאסוף אותה מבית הספר והיא מתחילה ללכת לבדה בחזרה הביתה.
כך מתעד פאנאהי את המציאות הקשה של רחובות טהראן, וגם מציג דיוקן של נשיות חזקה בהתהוותה, למרות שמדובר בילדה קטנה.
הוא מביא את הסיפור מנקודת מבט ביקורתית על היחס הגרוע לנשים באיראן.
הבמאי יוצר קשר בין המציאות לאמנות הקולנועית המתעדת אותה.
הוא מייצר טשטוש תמידי בין הקולנוע העלילתי לתעודי.
"זהוב ארגמן" משנת 2003, תסריט מאת עבאס קיארוסטאמי, הוא סיפורו של חייל שסובל מבעיות רפואיות שהחלו אצלו בזמן מלחמת עיראק-איראן, שעה שהוא עובד כשליח בפיצריה.
בשנת 2012 זכה פאנאהי בפרס סחרוב לחופש המחשבה ביחד עורכת הדין פעילת זכויות האדם האיראנית, נסרין סוטודה.
נשיא הפרלמנט האירופי, מרטין שולץ, אמר "אישה ואיש אשר לא נכנעים לאיומים ולהפחדה ואשר החליטו לשים את גורל ארצם בפני עצמם".
בשנת 2015 יצא הסרט "טקסי" בבימויו ובכיכובו, עליו זכה בפרס דוב הזהב בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.
בשנת 2022 בית המשפט באיראן גזר שש שנות מאסר על פאנאהי, זאת לאחר שפרסם פוסטים שמבקרים את השלטון ואת מעצרו של במאי אחר, מוחמד ראסולוף.
פאנאהי שוחרר מהכלא בשנת 2023 לאחר שביצע שביתת רעב.
בספטמבר 2024 נערכה בפסטיבל הסרטים של ונציה הקרנת הבכורה של הסרט "The Witness".
הסרט נמכר להפצה בבנלוקס ובמספר מדינות ביניהן צרפת ואיטליה.
הסרט בוים על ידי נאדר סעיבר ונכתב בשיתוף עם פאנאהי.
הסרט עוסק במאבקה של אישה מבוגרת שמתעקשת לחשוף את האמת על רצח חברתה על ידי בעלה האלים, למרות שהמשטרה מסרבת לחקור והמשפחה שלה מנסה להשתיק אותה.
הסרט מציג את המציאות באיראן בה גברים ונשים מוסלמים שיעים פועלים לדיכוי נשים, ומשקף את מאבקן של נשים איראניות למען חירות, מאבק שהחל במהפכה האיראנית משנת 1978.
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרסי גות'הם2025הבמאי הטוב ביותרזו הייתה רק תאונההתסריט המקורי הטוב ביותרהסרט הבינלאומי הטוב ביותרפרס הקולנוע הבריטי העצמאי2025הסרט הבינלאומי העצמאי הטוב ביותרזו הייתה רק תאונה
ג'ף "סוומפי" מארש הוא במאי אמריקאי, יוצר, מפיק, אמן סטוריבורד ומדבב אמריקאי.
מארש נולד בסנטה מוניקה, קליפורניה.
מארש הוא היוצר של כמה אנימציות, לדוגמה: הוא עבד במשך שש עונות על סדרת האנימציה משפחת סימפסון.
לאחר תקופת עבודתו על הסדרה משפחת סימפסון, מארש המשיך לעבוד על סדרות אנימציה נוספות כולל המלך היל והחיים המודרניים של רוקו לפני שעבר לאנגליה ב-1996.
באנגליה, מארש עבד על תוכניות אנימציה שונות, כגון: דר הדוור ואוגרי הנדיבות, ועבד בשביל חברת המדיה החדשה בי קיי אן.
בשנת 2007, אחרי שש שנים שחי באנגליה, מארש התבקש על ידי שותפו הוותיק, דן פוונמיר, ליצור את הסדרה פיניאס ופרב.
השניים עבדו יחדיו על התוכנית החיים המודרניים של רוקו.
על מארש היה מקובל לחזור חזרה לארצות הברית.
מאז תחילת הסדרה זכה מארש בשני פרסי אמי עבור כתיבת שירי הסדרה.
מארש רוצה שיכנו אותו "סוומפי" (בעברית: ביצתי/טובעני).
מארש גר כיום בוונציה, קליפורניה.
יש לו שני ילדים וארבעה נכדים.
ג'ספר מסקליין היה קוסם ואמן במה בריטי, בן למשפחת קוסמים ידועה.
מסקליין התפרסם בזמן מלחמת העולם השנייה בזכות טענותיו לגבי עבודתו במסגרת המודיעין הבריטי ותרומתו למערכה בצפון אפריקה.
סבו ג'ון מסקליין (John Maskelyne), ואביו נוויל מסקליין (Nevil Maskelyne), היו קוסמים ידועים באנגליה הוויקטוריאנית, ואף עסקו בהמצאות שונות בתחומי המיכון האוטומטי והטלגרפיה.
ג'ספר המשיך במסורת המשפחתית והעלה מספר מופעים בהם ביצע על הבמה קסמים ותרגילי אחיזת עיניים.
מסקליין הצטרף לצבא הבריטי עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, ובמסגרת הכשרתו בחיל ההנדסה הוא עסק בעיקר בתחום הונאה צבאית והסוואה.
ב-1941 נשלח מסקליין למצרים והוצב ביחידת מודיעין מיוחדת שהוקמה על ידי ארצ'יבלד וייוול כדי לבצע פעולות של הטעייה ומודיעין מסכל.
עם הגעתו ליחידה אסף סביבו מסקליין צוות של עוזרים שכלל מהנדסים, כימאים, חשמלאים, נגרים וציירים, שזכו לכינוי "כנופיית הקסם" (Magic Gang).
מסקליין ואנשיו החלו לעבוד על שיטות תחבולה שונות כדי להטעות את הצבא הגרמני.
הם השתמשו בקרשים ויריעות בד כדי לגרום לג'יפים להראות כמו טנקים, או לחלופין לגרום לטנק להראות כמשאית תובלה תמימה, ופיתחו שלל דרכים לזיוף והסוואה של כלי רכב במדבר.
אחד הפרויקטים הגדולים של מסקליין היה הקמת דגם מזויף של העיר אלכסנדריה, כשלושה קילומטרים ממיקומה האמיתי.
העיר המדומה כללה אורות, רחובות ובניינים, ואפילו מגדלור, וכך הטייסים הגרמנים שיצאו להפציצה בלילות הטילו את מטענם הרחק מאלכסנדריה האמיתית.
בנוסף לכך, מסקליין בנה לאורך תעלת סואץ שורה של מראות ענק מסתובבות, שסינוורו את טייסי האויב וגרמו להם להחמיץ את המטרה.
ב-1942 לקח מסקליין חלק גדול ב"מבצע ברטרם" שהתרחש לפני הקרב באל-עלמיין.
משימתו הייתה לגרום לכוחות הגרמנים, בפיקודו של ארווין רומל, לחשוב שההתקפה הבריטית תגיע מהדרום, כשלמעשה תכנן הגנרל מונטגומרי לפתוח במתקפה מהצפון.
הטנקים שהמתינו בגזרה הצפונית הוסוו כמשאיות, ובדרום יצרו אנשיו של מסקליין אלפי טנקים מזויפים, מסילות ברזל וקווי מים מדומים, כך שנראה שכוח בריטי גדול מתאסף בדרום.
כנופיית הקסם סיימה את תפקידה אחרי הקרב, ומסקליין שב לאנגליה בתחושה שהוא ויחידתו לא זכו להערכה הראויה להם.
מסקליין ניסה לחדש את קריירת הבימה שלו אך ללא הצלחה רבה, ומאוחר יותר עבר לקניה, שם נפטר בשנת 1973.
(White Magic (1936 - היסטוריה של משפחת מסקליין.
(Magic: Top Secret (1949 - על מעלליו במלחמת העולם השנייה.
ג'פרי פרסטון "ג'ף" בזוס הוא יזם ומיליארדר אמריקאי.
מייסד, יו"ר הדירקטוריון ולשעבר נשיא ומנכ"ל של חברת אמזון.
נכון לספטמבר 2025 הונו הוערך בכ-237.5 מיליארד דולר.
בזוס נולד בשם ג'פרי פרסטון יורגנסן (Jeffrey Preston Jorgensen) באלבקרקי, ניו מקסיקו שבארצות הברית.
הוריו הם טד יורגנסן , לוליין בקרקס, וג'קי גייס , שילדה אותו כשהייתה בת 16. נישואי הוריו נמשכו מעט למעלה משנה.
משפחתהּ של אימו התיישבה בטקסס ובמשך הזמן רכשה חווה בת 101,000 דונם בקוטולה.
סבו מצד אמו היה המנהל האזורי של הוועדה לאנרגיה אטומית של ארצות הברית באלבקרקי.
הוא הקדים לפרוש לגמלאות ובילה בחווה זמן רב עם נכדו, ששהה שם בקייצים רבים ועבד איתו.
כבר בצעירותו הפגין בזוס כישרון מכני מרשים: כפעוט ניסה לפרק את העריסה שלו עם מברג.
כשהיה בן חמש נישאה אמו בשנית, הפעם למיגל בזוס .
מיגל נולד בקובה, וכשהיה בן 15 היגר לארצות הברית לבדו.
הוא למד באוניברסיטת אלבקרקי, התחתן ואימץ את ג'ף כבנו החוקי.
לאחר הנישואים עברה המשפחה ליוסטון שבטקסס, ומיגל החל לעבוד כמהנדס באקסון מוביל.
בזוס גילה עניין רב בתחומי המדע.
הוא התקין אזעקה חשמלית על מנת להרחיק את אחיו הקטנים מחדרו.
הוא הסב את המוסך של הוריו למעבדה לפרויקטים מדעיים.
המשפחה עברה למיאמי שבפלורידה, ובעת לימודיו בתיכון, השתתף ב-Student Science Training Program שהתקיימה באוניברסיטת פלורידה, וזכה ב-1982 ב-Silver Knight Award.
בזוס החל ללמוד באוניברסיטת פרינסטון והתכוון ללמוד פיזיקה, אך במהרה עבר לתחום המחשבים האהוב עליו, וב-1986 סיים בהצטיינות יתרה תואר ראשון בהנדסת חשמל ובמדעי המחשב והיה חבר אחוות פי בטא קפא.
על פי דירוג "פורבס", ביולי 2021 היה בזוס האיש העשיר בעולם, עם הון של מעל 212 מיליארד דולר.
לאחר סיום לימודיו עבד בזוס בוול סטריט בתחום מדעי המחשב.
לאחר מכן עבד על הקמת רשת לסחר בינלאומי לחברה שנודעה בשם פיטל (Fitel).
מקום עבודתו הבא היה Bankers Trust, שם התקדם לדרגת סגן נשיא בגיל 28. בהמשך עבד בתחום מדעי המחשב גם בחברת ניהול ההשקעות הבינלאומית D.
Shaw & Co., שנוסדה בארצות הברית.
בזוס הקים את אמזון ב-1994 לאחר שכתב את התוכנית העסקית שלה בנסיעה מחוף לחוף מניו יורק לסיאטל.
בתחילה הקים בזוס את אמזון, החברה שהפכה אותו לאחד מיזמי ה.com הבולטים ולמיליארדר, במוסך שלו.
משכורתו החודשית כמנכ"ל בשנת 2010 הייתה 81,840 דולר, כשלכך התווספה עלות אבטחתו האישית בסך כ-1.6 מיליון דולר.
לפני גרושיו החזיק ב-16% ממניות אמזון.
בזוס ידוע בנטייתו להקדיש תשומת לב מרבית לפרטים עסקיים.
הוא תואר על ידי אתר האינטרנט Portfolio.com כ"טייקון חסר דאגות שבעת ובעונה אחת הוא גם "מיקרו-מנהל" ידוע לשמצה העוקב מקרוב ומבקר את עבודת הכפיפים לו...
מנהל הרוצה לדעת הכול, החל מזוטות חוזה ועד כיצד הוא מצוטט בכל ההודעות לעיתונות שמפרסמת אמזון".
ב-2 בפברואר 2021 הודיע בזוס על פרישתו הקרובה מתפקידו כמנכ"ל אמזון, ומעבר לתפקיד יושב ראש החברה.
ב-5 ביולי 2021 סיים את כהונתו כמנכ"ל והוחלף בידי אנדי ג'אסי.
בשנת 2000 ייסד בזוס את חברת האווירונאוטיקה "בלו אוריג'ין" (Blue Origin) שמטרתה לאפשר שיגורים פרטיים של בני אדם לחלל.
החברה נחשפה לציבור רק כשש שנים לאחר שנוסדה, כאשר רכשה שטח אדמה גדול במערב טקסס, לצורך הקמת מתקן לניסיון ולשיגור החללית.
ב-2011 אמר בזוס בראיון כי ייסד את החברה על מנת "לאפשר לכל אחד לטוס לחלל" וכי החברה מחויבת להקטין את העלות ולהגדיל את הבטיחות של טיסה כזאת.
במאי 2017 מכר בזוס מניות אמזון בסך 940 מיליון דולר, לשם מימון המיזם.
ב-5 באוגוסט 2013 הודיע בזוס על רכישת העיתון וושינגטון פוסט תמורת 250 מיליון דולר מהונו הפרטי.
קרן כדור הארץ של בזוס
בפברואר 2020 בזוס הקים קרן מלחמה בשינוי האקלים, והודיע בחשבון האינסטגרם שלו שהשקיע בקרן 10 מיליארד דולר.
הקרן תסייע למדענים ופעילי איכות הסביבה למצוא דרכים לצמצום שינוי האקלים.
ב-1999 נבחר בזוס לאיש השנה של המגזין טיים.
News & World Report לאחד מטובי המנהיגים של אמריקה.
באותה השנה גם הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד בתחומי הטכנולוגיה והמדע מאוניברסיטת קרנגי מלון.
ב-4 באפריל 2012 נבחר על ידי פורבס למנכ"ל הטוב ביותר בארצות הברית לאחר שהניב לבעלי המניות של החברה תשואה שנתית ממוצעת של 36% מאז 1998. ביולי 2017 דורג לראשונה על ידי מגזין פורבס כאדם העשיר בתבל, עם הון של למעלה מ-90 מיליארד דולר, ביולי 2018 נאמד הונו ב-137 מיליארד דולר.
בזוס אף חבר בקבוצת בילדרברג ולקח חלק בכנס שקיימה הקבוצה בסנט מוריץ, שווייץ ב-2011.
בזוס נישא למקנזי סקוט בשנת 1993 ולזוג ארבעה ילדים.
בינואר 2019 הודיעו השניים על כוונתם להתגרש.
על פי הסכם הגירושים של הזוג בזוס, תקבל מקנזי בזוס רבע ממניותיו של ג'ף בזוס באמזון, חלק ששוויו 35.6 מיליארד דולר.
זכויות ההצבעה בגין חלק זה יישארו בידי ג'ף בזוס.
זכויות הזוג בעיתון וושינגטון פוסט ובחברת בלו אוריג'ין נותרו במלואן בידי ג'ף בזוס.
גם לאחר חלוקת רכוש זו נותר ג'ף בזוס האיש העשיר בעולם, עם הון של כ-110 מיליארד דולר.
במקביל להליך הגירושים שלו, נחשף במגזין National Enquirer כי כבר מספר חודשים שבזוס מנהל רומן עם אשת התקשורת לורן סאנצ'ז.
בפברואר 2019, טען בזוס כי National Enquirer מנסה לסחוט אותו בעקבות פרסום פרטים אודות מערכת היחסים שלו עם סאנצ'ז.
בזוס טען כי המגזין איים לפרסם תמונות אינטימיות אם לא יפסיק את החקירה שלו בנושא דליפת המידע.
בתגובה פרסם בזוס מכתב גלוי המאשים את בעלי המגזין בסחיטה, אך AMI דחתה את טענות הסחיטה וטענה כי פעלה באופן עיתונאי לגיטימי.
במאי 2023, בזוס ולורן סאנצ'ז פרסמו כי הם מאורסים.
הם נישאו בוונציה ביוני 2025.
בבעלותו היאכטה הגדולה בעולם, הקרויה Y721, שעלותה מוערכת ביותר מחצי מיליארד דולר.
ג'עפר מוחמד סעד היה איש צבא ופוליטיקאי תימני, מושל מחוז עדן והעיר עדן.
סעד היה איש צבא בדרום תימן לפני איחוד תימן, ולפי הדיווחים נלחם במלחמת האזרחים בתימן ב-1994 ואחר כך חי בגלות במצרים ובאנגליה.
הוא היה מקורבו ויועצו של נשיא תימן עבד רבו מנסור האדי, במלחמת האזרחים בתימן השתתף בדרגת אלוף בהגנה על העיר החשובה בדרום המדינה, עדן, מפני המורדים החות'ים.
ב-9 באוקטובר 2015 התמנה כמושל עדן.
ב-6 בדצמבר 2015 נרצח סעד בהתנקשות בחייו שבוצעה באמצעות מכונית תופת שהופעלה סמוך לשיירת הרכבים בה נסע.
עמו נהרגו שישה בני אדם נוספים, בהם ממאבטחיו.
ארגון המדינה האסלאמית לקח אחריות למתקפה.
ג'פרי "ג'ף" אדריאן הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הפאוור פוורורד והסנטר.
אדריאן שיחק ברוב הקריירה שלו ב-NBA.
משפחתו היגרה לארצות הברית מהאיטי.
לאחר קריירת מכללות מוצלחת באוניברסיטת קונטיקט, שכללה העפלה תחתיו כקפטן לפיינל פור של ה-NCAA ב-2009, העמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA.
הסקאוטים של ה-NBA ציינו בפנקסיהם כי גודלו של אדריאן הוא כשל סמול פורוורד אך אופי המשחק שלו הוא של סנטר ושלדעתם בשל כך הוא אינו מתאים לליגת ה-NBA.
עוד צוין כי משקלו היה 118 ק"ג וכי מוטת הכנפיים שלו היא 2.18 מ' שהוא נתון יוצא דופן לאדם בגודלו.
לאחר שלא נבחר על ידי שום מועדון בדראפט, עבר לשחק בבראוגן מהליגה הספרדית השנייה בכדורסל.
באוגוסט 2010 הוזמן למספר משחקי קדם-עונה בגולדן סטייט ווריורס, ובדצמבר של אותה שנה נופה מהסגל לטובת אייסי לואו.
ב-17 בדצמבר 2010 חתם אדריאן באירי בייהוקס, ושבועיים לאחר מכן הועבר בטרייד לריו גראנדה ואלי וייפרס תמורת גארט טמפל.
ב-24 בפברואר 2011 חתם מחדש בגולדן סטייט ווריורס, וב-30 ביוני נופה מסגלם.
ביולי 2011 חתם על חוזה לעונה אחת בבנטון טרוויזו האיטלקית, עם סעיף המאפשר לו לחזור ל-NBA עם סיומה של השביתה ב-NBA באותה שנה.
ב-21 בדצמבר 2011 חתם ביוסטון רוקטס, שם חזר לשחק לצד חברו לקבוצה באוניברסיטת קונטיקט, האשים ת'אביט.
ב-8 בפברואר 2012 נופה מסגל הרוקטס.
באוקטובר 2012 עבר לריו גרנדה ואלי וייפרס.
ב-9 בדצמבר 2012 נקרא אדריאן לשחק עבור שארלוט בובקאטס, שם שיחק פעם נוספת לצד חברו לקבוצת הכדורסל של קונטיקט - הפעם קמבה ווקר.
ב-8 בינואר 2013 הבטיחה הקבוצה לאדריאן חוזה לשארית העונה.
ב-20 בפברואר 2014 הועבר בטרייד יחד עם רמון סשנס למילווקי באקס, תמורת גארי ניל ולוק רידנאור.
ב-19 ביולי 2014 חתם ביוסטון רוקטס, וב-27 באוקטובר נופה מסגלם.
ב-29 בנובמבר 2014 הוחתם במינסוטה טימברוולבס כדי לעזור לקבוצה להתמודד עם מספר פציעות בסגלה.
מינסוטה נאלצה להשתמש בפטור מיוחד מה-NBA כדי להחתימו, מפני שלאחר ההחתמה עמד גודל סגלה על 16 איש - אחד מעל המותר, 15. ב-7 בינואר 2015 סיימה הקבוצה את העסקתו לאחר שהופיע ב-16 משחקים במדי הקבוצה.
ב-19 בינואר 2015 חתם בגואנדונג סאות'רן טייגרס מליגת ה-CBA הסינית.
לפני המשחק השלישי בסדרת חצי הגמר של הקבוצה נגד בייג'ינג דאקס הושבת אדריאן כדי לפנות מקום בסגל לשחקן עמנואל מודיאיי שחזר מפציעה.
ב-23 בספטמבר 2015 חתם אדריאן בניו אורלינס פליקנס.
ב-24 באוקטובר, אחרי שהופיע בשלושה משחקי קדם-עונה במדי הקבוצה, סיים את משחקו בה.
הסתבכויות עם החוק וסכסוך מול לברון ג'יימס
בדצמבר 2015, עת היותו נטול קבוצה, אדריאן ששהה בהוליווד ארב לאדם בעל רכב מרצדס-בנץ ביציאתו ממלון בעיר, ושדד ממנו באיומים את מפתחות הרכב ונסע עם רכבו.
לאחר כשש שעות החזיר את הרכב ואת המפתחות לבעליו החוקיים ללא פגע אך האדם התלונן עליו למשטרה והעיד כי הרכב "הסריח ממריחואנה" ואדריאן הסביר בתחנת המשטרה בלוס אנג'לס ש"רק רציתי ליהנות מרכב מנצנץ ולהשוויץ בו לכמה שעות".
כמה ימים אחר כך, כשהוא "מפוכח", סיפק לאתר הרכילות "TMZ" את הגרסה הביזארית הבאה: "הייתה אי הבנה.
ביקשתי מחבר להשתמש ברכב שלו, ונראה שמבלי לשים לב מצאתי את עצמי ברכב אחר.
זו הייתה רק טעות מצערת בזיהוי.
אני לא רוצה לנקות את עצמי מאחריות, אבל היי, בברלי הילס גדושה במרצדס כאלו.
לאחר כמה שבועות אדריאן הסתבך שוב.
הפעם הוא ניסה להסתנן בשעת לילה מאוחרת למלון במנהטן, וכשאותר על ידי מאבטח ששאל מה פשר מעשיו, הגיב באגרוף היישר לפניו.
הדפוס האלים חזר על עצמו במקרה נוסף עם שוטר שביקש ממנו לעצור לבדיקה שגרתית והותקף "בבעיטות עוצמתיות שהיו יכולות להמיתו", על פי כתב האישום.
בסופו של דבר בתוך חודשיים (דצמבר 2015-פברואר 2016) נעצר אדריאן 3 פעמים על התנהגות עבריינית.
השופט שהיה אחראי על משפטו האחרון מסר כי הגיע להבנה עם השופטים הקודמים ששפטו את אדריאן לפיה אם אדריאן יצליח לשמור על השנה הקרובה (2016-2017) נקייה מעבירות, רישומו הפלילי יימחק בשל העובדה שקודם לכן היה אזרח מן השורה.
בנוסף להסתבכויות המשפטיות אדריאן הצליח להביך את עצמו ברבים כשפצח בסדרת ציוצים בטוויטר נגד לברון ג'יימס, במהלכה קילל והקניט אותו ואף העלה את הטענה ש"הוא (ג'יימס) מנסה לגנוב את ביונסה מהזרועות של ג'יי זי ולסכסך ביניהם".
ככל הנראה המהלך הזה מצד אדריאן סתם את הגולל על המשך קריירת המשחק שלו ב-NBA, שג'יימס הוא מכוכביה וממניעי הרווח שלה.
לאחר שלא שיחק במשך כל עונת 2015/2016 באופן מקצועני (אך זכה למספר פניות במהלכה מצד מכבי תל אביב), חתם אדריאן בבני הרצליה ב-21 באוגוסט 2016 על חוזה של 170 אלף דולרים לעונה.
במהלך העונה הצליח אדריאן להיבחר למשחק האולסטאר של ליגת העל בכדורסל וגם לעזור לקבוצתו להתקדם לשלב הבתים השני של היורופקאפ.
הקבוצה סיימה את העונה הסדירה במקום החמישי עם 76% ניצחונות בביתה כשאדריאן הוא שחקן מפתח, אך לא יכלה למכבי תל אביב בפלייאוף.
לאחר ההצלחה שלו במדי הקבוצה בעונת 2016/2017, באוגוסט 2017 הוארך חוזהו לשנתיים נוספות.
ב-12 באוקטובר 2017 קלע 18 נקודות ולקח 7 ריבאונדים במשחק חוץ מול פורטו שהסתיים בניצחון 85-83 (למרות שלא מחקו את 3 נקודות ההפרש של הפורטוגלים מהמשחק שהסתיים 68-65 בהרצליה) שהוביל להעפלת הקבוצה לשלב הבתים של מפעל היורופקאפ הודות ליחס הסלים שלה אל מול המפסידות האחרות בשלב המקדים האחרון.
הקבוצה הודחה בתום שלב הבתים.
את עונת 2017/2018 סיימה קבוצתו במקום העשירי בליגה ואדריאן סיים עם ממוצעים של 17.2 נקודות, 8.8 ריבאונדים ומדד 21.2 ב-32.2 דקות משחק.
בתום העונה בחר להפעיל את אפשרות ההשתחררות מחוזהו אולם ב-3 ביולי 2018 חתם על חוזה חדש בבני הרצליה, עם אפשרות להארכה עד 2021. לאחר עונה שבמהלכה ירדה הרצליה לליגה הלאומית בכדורסל, ב-28 באוגוסט 2019 חתם בעירוני נהריה.
ב-7 בינואר 2020, לאחר 14 משחקים במדי הקבוצה, הוא שוחרר.
סה"כ שיחק אדריאן 97 משחקים בעונה הסדרה בהם קלע 1,430 נקודות, המציבות אותו במקום השני ברשימת קלעי המועדון בעונה הסדירה.
ב-22 בפברואר 2020, חתם בקבוצת אל-איטהאד ג'דה מהליגה הראשונה בערב הסעודית.
ג'פרי רוברט (ג'ף) אימלט הוא איש עסקים אמריקאי.
יושב הראש התשיעי של חברת ג'נרל אלקטריק, משרה שבה כיהן מאז החליף את ג'ק וולש בספטמבר 2001 ועד פרישתו מהתפקיד באוקטובר 2017.
בפברואר 2018 דיווחה קרן ההון-סיכון NEA כי אימלט הצטרף להנהגתה כשותף-סיכון (venture partner)h.
ג'עפר אבן יחיא אלברמכי היה אציל ערבי ממוצא פרסי בן למשפחת הברמכים הידועה.
הוא היה גיסו של הח'ליפה הארון א-רשיד מהשושלת העבאסית, ושימש כווזיר בתקופתו.
ג'עפר נולד בערך בשנת 767. הוא היה בנו של יחיא אבן ח'אלד, אשר שימש כווזיר בתקופתו של הח'ליפה העבאסי אל-מהדי.
הוא היה בן למשפחת הברמכים רבת ההשפעה.
היה לו אח בשם אל-פצ'ל אבן יחיא ואח בשם מוסא אבן יחיא.
לאחר מותו של אביו, הפך ג'עפר לווזיר של בנו של אל-מהדי - הארון א-רשיד.
ג'עפר היה פטרון המדע והאמנויות וסייע להפצת המדעים ההודיים ומאקדמיית גונדישפור הפרסית ברחבי העולם הערבי.
הוא היה פטרון של מלומדים כמו גביר (Gebir) וג'בריל אבן בוח'טישו.
הוא ייסד את מפעל הנייר הראשון בבגדאד.
הוא עודד בעיקר תרגום של ספרות רפואית ובכך טמן את הזרעים למפעל "בית החוכמה" שהוקם בימי אל-מאמון.
נפילתו של ג'עפר אירעה בשנת 803. על פי המסופר, הארון א-רשיד היה קשור מאוד לאחותו עבאסה, וכדי שיוכל לבלות יותר זמן במחיצתה, הוא החליט להשיא אותה לג'עפר.
הוסכם שהנישואים יהיו פורמליים בלבד, ולפיכך נאסר על ג'עפר ועבאסה להתראות שלא במחיצת הח'ליף.
עם זאת, על פי המסופר, עבאסה התאהבה בג'עפר, והייתה נחושה לממש את נישואיהם.
מדי לילה הייתה נשלחת שפחה לחדר המיטות של ג'עפר, אולם לילה אחד מילאה עבאסה את מקומה של השפחה.
ג'עפר הופתע, אך לא התנגד.
עבאסה נכנסה להריון וילדה תאומים.
אחיה זעם כשנודע לו על כך, והוציא את ג'עפר להורג.
משפחת הברמכים איבדה את כל כוחה.
בני המשפחה נאסרו ורכושם הוחרם.
עבאסה הוצאה להורג או הוגלתה, והתאומים שילדה הועברו למכה וגדלו שם.
עם זאת, ישנן גם גרסאות אחרות על נפילת הברמכים.
כוחו של ג'עפר מתבטא היטב ב"סיפורי אלף לילה ולילה" בהם הוא מוזכר לצדו של הארון א-רשיד.
סיפורים אלו הקנו לו פרסום בעולם המערבי המודרני, אולם בהדרגה הוא הפך מדמות חיובית לדמות שלילית של מכשף אפל.
בסרט "הגנב מבגדאד" משנת 1940, הוא מוצג כמכשף המדיח את הח'ליפה ומפתה את בתו של הסולטאן.
בסרט "להב הזהב" מ-1952 מוצג ג'עפר כנבל ערמומי המנסה לגזול את כסאו של הח'ליפה.
ג'עפר ממלא תפקיד דומה גם במשחק הווידאו "הנסיך הפרסי".
בסרט "אלאדין" של חברת וולט דיסני, הנבל הראשי נקרא אף הוא ג'עפר (תועתק כ"ג'אפר" בתרגומים לעברית).
הוא מהווה שילוב בין ג'עפר ההיסטורי לבין דמותו של המכשף הרשע מהסיפור המקורי "אלאדין ומנורת הקסמים".
בעקבות הצלחת הסרט הוציאה דיסני סרט המשך הנקרא "שובו של ג'אפר".
ג'עפר פרח הוא פעיל חברתי ופוליטי, פעיל זכויות אדם המנהל את "מרכז מוסאוא", עיתונאי, פובליציסט ויזם תקשורת ערבי נוצרי-ישראלי.
ג'עפר פרח הוא בוגר אוניברסיטת חיפה בסוציולוגיה וחינוך.
כיהן כיו"ר ועד הסטודנטים הערבים באוניברסיטת חיפה ויו"ר התאחדות הסטודנטים הערבים בישראל.
עבד כעיתונאי ברשת המקומונים של "הארץ" ובמספר עיתונים בערבית ובתוכניות הטלוויזיה "עובדה" ו"מבט נשי" בערוץ 2. כתב מאמרים פובליציסטיים שפורסמו בעיתונות בערבית, בעברית ובאנגלית.
שימש מרצה לתקשורת ולדוברות במכללה למינהל.
היה מעורב בהקמת ארגון ההכוון הלימודי לסטודנטים הערבים, ארגון איעלאם וארגון מוסאוא.
היה בין יוזמי ערוץ טלוויזיה ערבי בישראל.
בשנת 2011 עזב את מוסאוא והקים את חברת ביסאן תקשורת שיזמה והקימה את ערוץ הטלוויזיה הערבי הייעודי "הלא TV" ביחד עם זיאד עומרי, בסאם ג'אבר, מכללת סכנין, חברת סקטורס, רשת, ענני תקשורת, רן אדליסט ועמי הולנדר.
הוא ייצב את הערוץ וניהל אותו עד שנרכש בידי קבוצת פנורמה.
מעורב במיאמי תקשורת בחברה הערבית.
בשנת 2015 חזר לנהל את מרכז מוסאוא.
פרח פועל למען הכרה בזכויות הלאומיות האזרחיות של המיעוט הערבי בישראל, לסיום הכיבוש הישראלי ולשוויון זכויות של כלל אזרחי ישראל (כולל מניעת אפליה של אזרחים יהודים מקבוצות מודרות, כגון יוצאי אתיופיה).
בשנות השמונים הנהיג את ועד הסטודנטים הערבים באונ' חיפה ואת התאחדות הסטודנטים הערבים בארץ.
בין השנים 1979–1989 עבד כעיתונאי ותחקירן ברשת שוקן, העיתונות הערבית ובתוכניות טלוויזיה.
לימד עיתונות ותקשורת במכללה למינהל.
השתתף בהקמת מספר ארגונים ביניהם העמותה להכווין לימודי, המרכז הערבי לתכנון אלטרנטיבי ומרכז אעלאם.
הקים ומנהל את מרכז מוסאוא - לזכויות האזרחים הערביים בישראל.
פרח הוביל פרויקטים ויוזמות אזרחיות לשינוי מדיניות ומימוש זכויותיהם של האזרחים הערבים במדינה, כולל סנגור וגיבוש פניות למוסדות בינלאומיים.
פעל במשך השנים לקדם פיתוח כלכלי חברתי ברשויות הערביות ולהציף את הצורך בהכרה חוקתית של זכויות האזרחים הערבים.
בעת שהשתתף בהפגנה בחיפה ב-18 במאי 2018 נעצר בידי המשטרה.
בסמוך למעצר ברכו נשברה, והוא התלונן שהדבר קרה כתוצאה של אלימות של שוטר נגדו.
ב-8 באוקטובר 2018 הוחלט במח"ש להעמיד לדין את השוטר החשוד במעשה, ליאור חתם, בגין תקיפה, איומים וגרימת חבלה.
ביולי 2021 הגיש פרח תביעת נזיקין נגד חתם ומשטרת ישראל, בסך 1.5 מיליון ש"ח.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת התמודד פרח על ראשות מפלגת חד"ש.
ג'פרי אדוארד אלן ג'וניור הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד והסנטר בקבוצת אפולון לימסול מליגת העל הקפריסאית בכדורסל.
והחל את דרכו המקצועית בקבוצת התיכון של האקדמיה הצבאית בהארגרב וירג'יניה לאחר התיכון המשיך אלן לשחק בווירג'יניה והצטרף לנבחרת הכדורסל של
מכללת וירג'יניה טק מליגת המכללות הראשונה, בארבע השנים של אלן במכללה הוא שותף ב-134 משחקים מתוכם פתח כשחקן חמישייה 130 פעמים בהן הפך לשחקן הראשון אשר הגיע ל-1500 נק', בנוסף העמיד אלן 1000 כדורי ריבאונד, 200 חטיפות ו-150 חסימות.
לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA חתם אלן באוליפיה אנטיב מהליגה הצרפתית הראשונה, במהלך העונה שותף אלן בכ-32 משחקים בהם קלע 13.5 נק' בממוצע והעמיד ממוצעים של 8.2 ריבונדים ו-1.3 אסיסטים.
לאחר ההתאוששות מן הפציעה הצטרף אלן להפועל עפולה מהליגה הלאומית בכדורסל בעפולה שותף אלן בכ-34 משחקים וקלע בממוצע 19.5 נק' והעמיד 13.1 ריב' בממוצע, דבר אשר הציב אותו כשחקן מוביל בליגה לאחר שהוביל את הקבוצה לסדרת גמר הפלייאוף.
לאחר עונה מוצלחת במדי עפולה, אלן הצטרף למכבי חיפה מליגת העל בה חתם על חוזה לשנתיים, אך הספיק לשחק רק כחצי עונה לאחר ששוחרר על ידי המועדון בעקבות מעצרו יחד עם דמונטז סטיט בגין אחזקת 30 גרם קנאביס בדירתם בה קלע ב-10 משחקים 14.6 נק' בממוצע.
כחודש לאחר המעצר עבר אלן לשחק בשאולאי מהליגה הראשונה בליטא בה שותף ב-20 משחקים וקלע בממוצע 5.6 נק' למשחק ו-6.3 ריב'.
ב-24 בספטמבר 2015 חתם אלן בפעם השנייה בהפועל תל אביב על חוזה לטווח קצר במקומו של ג'ון ויליאמסון הפצוע, לאחר מספר משחקים מרשימים הוחלט להשאירו עד לסוף העונה אשר במהלכה שותף בכ-38 משחקים וקלע בממוצע 11.5 נק' למשחק ליגה ו-13.6 למשחק בפליאוף.
בסיום העונה המוצלחת בהפועל תל אביב חתם אלן בהפועל באר שבע בני שמעון מהליגה הלאומית במדייה הצטיין ובסיום העונה הסדירה העפיל יחד עם הקבוצה לגמר סדרת הפלייאוף של הליגה הלאומית.
בעונה זאת קלע אלן 16.1 נק' בממוצע והעמיד 1.9 ריב'.
בסיום העונה המוצלחת בבאר שבע שב אלן בפעם השלישית אל הפועל תל אביב במהלך העונה שיחק אלן 8 משחקים בלבד בהן קלע 10.8 למשחק בממוצע.
לאחר כ-8 משחקים שוחרר אלן עקב מערכת יחסים רעועה עם המאמן דני פרנקו ועבר לשחק יחד עם צ'סטר סימונס בהפועל עפולה שהייתה באותה התקופה במקום האחרון בליגה הלאומית, בסיום אותה עונה לאחר שסייע לקבוצה להישאר בליגה עזב את עפולה.
בעונה זאת שותף אלן ב-17 משחקים וקלע 18.4 נק' בממוצע והעמיד 1.8 ריב'.
באוגוסט 2018 חתם בפריסטרי אתונה מהליגה היוונית.
באוקטובר 2018 חתם בהפועל חיפה מהליגה הלאומית בכדורסל.
בעונה זו העמיד אלן ממוצע של 18 נק' למשחק, 11.7 ריבאונדים (מקום שני בליגה) ו-2.6 אס'.
בנוסף סיים אלן במקום השלישי במדד היעילות בליגה ובמקום הרביעי בסחיטת עבירות עם ממוצע של 6.42 למשחק.
ג'ף אסטין הוא יוצר, במאי, תסריטאי ומפיק אמריקאי.
אסטין למד באוניברסיטת המדינה של קולורדו, שם עשה תואר ראשון בעיתונאות.
לאחר שסיים את לימודיו עבר להוליווד כדי לפתח את קריירת הבימוי שלו.
בשנת 1999 יצר את הסרט "Held Up" , בו כיכב ג'יימי פוקס.
באותה שנה יצר והפיק את הסיטקום "Shasta McNasty" עבור רשת הטלוויזיה UPN.
באוגוסט 1999 הוא נבחר על ידי ג'יימס קמרון לכתוב תסריט לסרט המשך לסרט "שקרים אמיתיים".
הסרט בוטל לאחר שאסטין כתב את התסריט במשך שנה וחצי.
בשנת 2004 כתב והפיק את הסדרה "הוואי" עבור רשת הטלוויזיה האמריקאית NBC.
בשנת 2009 כתב והפיק את סדרת הטלוויזיה "צווארון לבן" עבור רשת הטלוויזיה USA.
בשנת 2013 יצר והפיק את סדרת הטלוויזיה "גרייסלנד" עבור רשת הטלוויזיה USA.
ג'ספר פרנסיס קרופסי היה אמן נוף אמריקאי חשוב של אסכולת נהר הדסון.
קרופסי נולד בחוות אביו ג'ייקוב רז'ו קרופסי ברוסוויל שבסטטן איילנד, ניו יורק, הבכור מבין שמונה ילדים.
כילד צעיר, לקרופסי היו תקופות חוזרות ונשנות של בריאות לקויה.
בעודו נעדר מבית הספר, לימד את עצמו לצייר.
רישומיו המוקדמים כללו רישומים אדריכליים ונופים שצוירו בפנקסים ובשולי ספרי הלימוד שלו.
קרופסי התחתן עם מריה קולי במאי 1847. הוא פגש אותה באחד מביקוריו באגם גרינווד אחרי 1843. אביה של מריה, אייזק פ.
קולי, היה שופט משנת 1837 עד 1839 והפך לשופט בבית המשפט בניו ג'רזי.
לאחר מכן הפך קולי לחבר בית הנבחרים של מדינת ניו ג'רזי משנת 1860 עד 1861.
קולי הציע לבנות לקרופסי סטודיו באחוזתו אך ההצעה נדחתה.
בשנת 1869 בנה קרופסי אחוזה וסטודיו בסגנון גותי, בת 29 חדרים בוורוויק, ניו יורק, וקרא לה - אלדין.
באותו הזמן הוא המשיך להתגורר בעיר ניו יורק, ובילה חלק מהזמן בוורוויק עד שהאחוזה נמכרה בשנת 1884.
בשנת 1885 קנה בית בהייסטינגס און הדסון, ניו יורק.
לקרופסי ומריה נולדו שני ילדים: מרי קורטליו קרופסי האוולס (נולד ב-5 בספטמבר 1850, נפטר ב-30 ביולי 1921) ולילי פרנסס קרופסי (נולד ב-16 ביולי 1859, נפטר ב-21 בפברואר 1889).
קרוספי התגורר בבית בהייסטינגס עד מותו, ואשתו מריה התגוררה שם עד שמתה בשנת 1906, לאחר שהייתה נשואה לצייר במשך 54 שנים.
מיומן כאדריכל, הקים משרד משלו בשנת 1843. קרופסי למד לצייר בצבעי מים וציור חיים באקדמיה הלאומית לעיצוב בהדרכת אדוארד מאורי והציג שם לראשונה בשנת 1844. שנה לאחר מכן הוא נבחר כחבר עמית והפך רק לצייר נופים.
זמן קצר לאחר מכן הציג בתערוכה שכותרתה "קומפוזיציות איטלקיות".
קרוספי נסע לאירופה בין השנים 1847–1849, ביקר באנגליה, צרפת, שווייץ ואיטליה.
הוא נבחר לחבר מן המניין באקדמיה בשנת 1851. הוא היה חבר אישי של הנרי טאפן, נשיא אוניברסיטת מישיגן משנת 1852 עד 1863. בהזמנתו של טאפן, הוא נסע לאן ארבור בשנת 1855 וייצר שני ציורים, אחד של מצפה הכוכבים בדטרויט ונוף של הקמפוס.
הוא שב לאירופה בשנת 1856, והתגורר שבע שנים בלונדון, ושלח את תמונותיו לאקדמיה המלכותית ולתערוכה הבינלאומית בשנת 1862.
כשחזר לביתו, פתח סטודיו בניו יורק והתמחה בציורי נוף סתוויים של צפון-מזרח ארצות הברית, לרוב פסטוראלים בצבעים עזים.
קרוספי ייסד יחד עם עשרה אמנים עמיתים את האגודה האמריקאית לציירים בצבעי מים בשנת 1866.
התעניינותו של קרופסי בארכיטקטורה נמשכה לאורך חייו והייתה לה השפעה חזקה בציורו, דבר הניכר בסידור המדויק ובמתאר הצורות שצייר.
אבל קרופסי נודע בעיקר בזכות השימוש שלו בצבע וכחבר בדור הראשון של אסכולת נהר ההדסון, שצייר נופי סתיו שהדהימו את הצופים בתעוזתם ויופיים.
כאמן, הוא האמין שציור נופים היא צורת האמנות הגבוהה ביותר וכי הטבע הוא ביטוי ישיר של האל.
הוא גם חש שיוך פטריוטי לטבע וראה בציוריו כמתארים את התכונות המחוספסות והבלתי מופרעות של אמריקה.
ג'ספר קרופסי מת באנונימיות אך התגלה מחדש על ידי גלריות ואספנים בשנות השישים.
ציורי קרופסי נמצאים ברוב המוזיאונים האמריקניים הגדולים, כולל הגלריה הלאומית לאמנות, מוזיאון המטרופוליטן, מוזיאון האמנות של מחוז לוס אנג'לס, ואחרים.
עבודות של קרופסי תלויים גם בבית הלבן.
קרופסי ואשתו מריה קבורים בבית הקברות סליפי הולו, ניו יורק.
חלק מציוריו של קרופסי השיגו מחירים גבוהים במכירות פומביות.
אגם גרינווד (1879) נמכר במכירה הפומבית של כריסטי בשנת 2012 תמורת 422,500 דולר.
ג'עפר בן אבי טאלב , הידוע גם בשמות ג'עפר אל-טיאר (جَعفَر الطَيّار) וד'ו אל-ג'נאחין (ذو الجَناحَین) היה אחד מהצחאבה, אחיו של האימאם עלי בן אבי טאלב, ובן דודו של מוחמד נביא האסלאם.
היה מנהיגם של המוסלמי שיצאו להגירה לחבש, והיה מפקד הצבא של המוסלמים בקרב מוטה , בו הוא גם נהרג.
אביו היה אבו טאלב בן עבד אל-מוטליב בן האשם בן עבדל מנאף בן קסי בן כּלאב בן מרה מן כּעב בן לואי בן גאלב בן פהר בן מאלק בן אל-נדר בן כנאנה בן ח'זימה בן מדרכּה בן אליאס בן מדר בן נזאר בן מעד בן עדנאן.
אמו הייתה פאטמה בנת אסד בן עבד מנאף אל-האשמיה אל-קרשיה.
אשתו הייתה אסמאא בנת עמיס, וילדיו היו: חמיד, חמזה, עבד אללה אל-אכבר, מוחמד אל-אכבר, עון, מוחמד אל-אסע'ר, עבד אללה אל-אווסט, עבד אללה אל-אסע'ר, אל-חוסיין, אחמד, נעמא, ואום אל-קאסם.
בשנת 614, מוחמד הורה לקבוצה של מוסלמים להגר ממכה לחבש על מנת שיוכלו לתפוס שם מחסה ולהתגונן מפני הרדיפות שחוו וסבלו המוסלמים במכה באותה תקופה.
מוחמד אמר להם "תפסו מחסה בחבש, המלך שלהם הוא אדם צדיק, אשר לא עושה עוול לאיש.
סעו לשם, עד שאללה יפתח את הדרך למוסלמים".
ג'עפר מונה להיות המנהיג של ההגירה הזאת.
כשהמוסלמים הגיעו לחבש, המלך החבשי זימן אותם אליו.
ג'עפר אמר לו "אני אגיד לך את אשר שמעתי מהמנהיג שלי, הנביא".
אז הוא אמר "נביא הגיע מתוכנו, כדי לקרוא לנו להימנע מעבודת אלילים, ריבית, עשיית עוול לאחרים, שפיכות דמים, ניאוף וזנות.
הוא הזמין אותנו אל הצלאה והזכאה, אל הצדק והנחמדות לשכנים".
מלך חבש שאל את ג'עפר "האם יש לך משהו מהדברים שהנביא שלך הביא לכם מאלוהים?", אז ג'עפר הקריא לו פסוקים מסורת מרים המספרת את סיפורם של ישוע ואמו.
המלך התרגש למשמע הפסוקים הללו, והסכים לתת למוסלמים מחסה בארצו.
דמותו של ג'עפר בן אבי טאלב הופיעה במספר סדרות וסרטים.
ב-1975, גילם את דמותו של ג'עפר השחקן מוניר מעאסרי (אנ') בסרט המסר.
ב-2008, גולמה דמותו על ידי השחקן עמאר שלק, בסדרה Muhammad: The Final Legacy (אנ').
ב-2012, השחקן ראפי ווהאבי גילם את דמותו של ג'עפר בסדרה עומאר (אנ').
ג'ספר יואינג בריידי היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר המפלגה הוויגית בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-16 של מדינת פנסילבניה.
בריידי נולד בסאנבורי שבפנסילבניה בשנת 1797. הוא למד משפטים, ובשנת 1827 התקבל למשרד עורכי דין והחל לעבוד בעיר צ'מברסבורג .
במשך שלוש שנים, כיהן בתור הגזבר של מחוז פרנקלין, וכיהן כחבר בבית הנבחרים של פנסילבניה בשנים 1844–1845.
ב-1847, נבחר לקונגרס ה-30 של ארצות הברית מטעם המפלגה הוויגית.
בבחירות לקונגרס ה-30 הוא לא נבחר, וחזר לעבוד בתור עורך דין.
בין השנים 1861–1869 עבר בתור פקיד במשרדו של מנהל התשלומים במחלקת המלחמה של ארצות הברית בוושינגטון די.
ב-1869, פרש מעבודתו, והתגורר בוושינגטון עד מותו.
בריידי נפטר בשנת 1871 ונקבר בבית העלמין העירוני בסאנברי ובשנת 1893, הועברו עצמותיו לבית העלמין רוק קריק שבוושינגטון.
ג'ף באומן הוא סופר אמריקאי.
הוא איבד את שתי רגליו במהלך הפיגוע במרתון בוסטון ב-15 באפריל 2013, והיה מושא לתמונה מפורסמת שצולמה לאחר הפיצוץ.
הסרט "חזק יותר", סרט דרמה ביוגרפית אמריקאי שהוקרן לראשונה ב-2017, מבוסס על ספר הזיכרונות של באומן וברט וויטר הקרוי באותו שם.
את באומן מגלם בסרט ג'ייק ג'ילנהול.
באומן נולד ב-2 בינואר 1986 לג'ף באומן האב ופטי באומן.
הוא התארס לארין הארלי בפברואר 2014 והיה נשוי לה עד שנת 2017. בתם, נורה גייל באומן, נולדה ב-13 ביולי 2014. הוא עבד במעדניית השירות בקוסטקו כשלוש שנים עד לפיגוע במרתון בוסטון.
הוא חזר לעבודתו שנה לאחר הפיגוע ביוני 2014.
ג'ף באומן חיכה בקו הסיום של מרתון בוסטון 2013, והריע להארלי חברתו שהשתתפה במרתון, עם שני שותפיה לדירה.
היא הייתה במרחק קילומטר מהסיום כשהפצצות התפוצצו.
קרלוס ארדונדו, שחילק דגלים אמריקאים לרצים, קפץ במהירות מעל גדר כדי להגיע למקום הפיצוץ.
השריפה שנגרמה על ידי הפיצוץ בחולצתו של באומן כובתה על ידי ארדונדו.
הוא נשאר עם באומן ועזר לסחוב אותו לאמבולנס.
התצלום האייקוני של קרלוס ארדונדו בכובע בוקרים, עוזר לבאומן, צולם על ידי צ'ארלס קרופה מסוכנות הידיעות AP.
באומן נותח באותו היום, ושתי רגליו נקטעו מעל הברך.
מכיוון שהוא איבד כמויות גדולות של דם, הרופאים נאלצו להמשיך בהחייאה, לתת לו דם ונוזלים.
הוא עבר ניתוח נוסף בשעה 1 לפנות בוקר.
לאחר שקם מהניתוח פנה באומן לסוכני הבולשת הפדרלית (FBI) ודיווח להם כי ראה את אחד המפגעים.
הוא נתן תיאור של טמרלן צ'רנייב אחד מהטרוריסטים.
דיווחיו סייעו לצמצם את החשודים מקרב האנשים שצולמו באזור הפיגוע.
הוא שוחרר מבית החולים ארבעה שבועות לאחר הפיגוע.
באומן קיבל תותבות חדשות בעלות של 100,000 דולר כל אחת, אשר יוצרו על ידי חברת אוטו בוק.
הוא וארדונדו זרקו את הזריקה הראשונה במשחק של הבוסטון רד סוקס כמה ימים לאחר מכן.
בספטמבר 2013 פרסם כי יפרסם ספר זיכרונות על חוויותיו במרתון ועל חייו מאז.
הספר נכתב בשיתוף עם הסופר ברט ויטר.
הצלם ג'וש הנר מהניו יורק טיימס, שתיעד את תהליך ההחלמה של באומן, זכה בפרס פוליצר לצילום עלילתי על עבודתו.
ספרו של באומן, שכותרתו "חזק יותר", יצא לאור באפריל 2014 ביום השנה הראשון לפיגוע.
הסרט "חזק יותר", המבוסס על ספר זיכרונותיו, בכיכובם של ג'ייק ג'ילנהול בתפקיד באומן וטטיאנה מסלני בתפקיד הארלי, יצא לאקרנים ב-22 בספטמבר 2017.
מֻחַמַּד גַ'עְפַר גַ'לַבִּי אַבּוּ א-תִּמַּן היה פוליטיקאי עיראקי שיעי, שר המסחר בממשלת עבד א-רחמן אל-כילאני ושר האוצר בממשלת חיכמת סולימאן.
אבו א-תמן נולד בבגדאד למשפחה משבט רביעה העיראקי.
משמעות שם משפחתו, אבו א-תמן, ייתכן שקשורה לעסק משפחתי של דוכן לגרגרי תבואה, ובפרט אורז – تمن (תִמַּן או תֻמַּן) בערבית עיראקית.
בשנים 1919–1920 עמד בראש "אגודת משמר העצמאות", קבוצה פוליטית שהתנגדה לממשל הבריטי על עיראק, ואף השתתף במרד העיראקי נגד הבריטים.
הוא ברח לאיראן, אך חזר בהמשך לעיראק לאחר שפייסל הראשון הוכרז כמלך עיראק.
הוא כיהן כיו"ר המפלגה הלאומית העיראקית בשנת 1922. תחת ממשלתו השנייה של עבד א-רחמן אל-כילאני כיהן כשר המסחר למשך חודשים ספורים בשנה זו.
בשנת 1930 חבר ליאסין אל-האשמי, לנאג'י א-סווידי ולמפלגת האחווה הלאומית ב-1930. התנגד להסכם האנגלו-עיראקי של 1930 וקרא נגד הצטרפותה של עיראק לחבר הלאומים כל עוד אינה עצמאית לגמרי.
אבו א-תמן תמך בהפיכה הצבאית של בכר סדקי ב-1936, וכיהן שר האוצר בממשלתו של חיכמת סולימאן מ-29 באוקטובר 1936 ועד להתפטרותו ביוני 1937.
בין השנים 1935–1945 כיהן אבו א-תמן כיושב ראש לשכת המסחר של בגדאד.
נפטר מדימום מוחי ב-20 בנובמבר 1945. נקבר בנג'ף.
ג'פרי אלן אגוס הוא כדורגלן עבר יהודי שווייצרי-אמריקאי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
אגוס נולד בז'נבה למשפחה יהודית ועבר עם משפחתו לריצ'רדסון שבטקסס, ארצות הברית בעקבות עבודתו של אביו.
בשנים ו- הגיע לישראל על מנת להשתתף עם ארצות הברית במסגרת המכביה השתים-עשרה והמכביה השלוש-עשרה בהתאמה ובזו הראשונה היה הצעיר ביותר בסגל הנבחרת.
ב-13 בפברואר 1991 נבחר שני בדראפט על ידי דאלאס סיידקיקס.
מהעמדה של המגן השמאלי הבקיע 7 שערים ב-30 משחקים.
ב-26 ביוני 1994 חתם בלוס אנג'לס סלסה מהליגה המקצועית של ארצות הברית.
בעונת עבר לגרמניה וחתם בווהאן ויסבאדן.
בסיום העונה, חזר לארצות הברית וחתם בדי.
יונייטד שהייתה עתידה לשחק עונה לאחר מכן ב-MLS, שהוקמה גם היא באותה עונה.
במקביל שימש כעוזרו של ברוס ארנה.
בשנת זכה עם המועדון בגביע הבין-אמריקאי אחרי ניצחון על ואסקו דה גאמה הברזילאית.
בשנת הושאל לווסט ברומיץ' אלביון האנגלית במדיה לא רשם דקות משחק.
בשנת חזר לארצות הברית וחתם בסן חוזה ארת'קווייקס, עמה זכה פעמיים בגביע ה-MLS.
באותה שנה אגוס נבחר למגן השנה ב-MLS.
בשנת , אגוס נבחר לנבחרת העשור הראשון של ה-MLS.
ב-8 בדצמבר 2005 הודיע על פרישה.
אגוס ייצג את ארצות הברית במשחקי המכביה 1985 בישראל בעודו בן 17 והיה השחקן הצעיר ביותר בנבחרת.
ב-10 בינואר 1988 אגוס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארצות הברית במשחק נגד .
3 ימים לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, גם הוא היה נגד גואטמלה.
לקראת מונדיאל 1994 נכלל בסגל הרחב, אך לא נכלל בזה הסופי.
במונדיאל 1998 נכלל בסגל הנבחרת, אך לא שיחק.
ב-26 במאי 2003 ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת במשחק נגד .
אגוס היה גם חבר בנבחרת ארצות הברית פוטסל 1992 שזכתה במדליית כסף בהונג קונג.
הוא כבש עשרה כיבושים וכבש שני שערים עם קבוצת הפוטסל.
ב-28 בספטמבר 2006 מונה למנהל הטכני של ניו יורק רד בולס.
ב-7 בינואר 2008 הפך למנהל ספורטיבי.
בשנת אגוס נכנס להיכל התהילה הלאומי של הכדורגל האמריקאי.
ב-28 במרץ 2011 אגוס נבחר על ידי ה-MLS למנהל הטכני של הליגה.
מגן האוהדים של ה-MLS: ,
גביע האלופות של אמריקה הצפונית:
ג'ף באסקר הוא מפיק מוזיקלי, פזמונאי ורב-נגן אמריקאי שפועל בלוס אנג'לס.
הוא זכה בפרס גראמי בקטגוריית "מפיק השנה, לא קלאסי" ב-2016 והועמד בקטגוריה זו ב-2013. הוא השתתף בהפקת האלבומים ו-My Beautiful Dark Twisted Fantasy של קניה וסט.
הוא כתב והפיק את הלהיט הבין-לאומי "We Are Young" של פאן, שנמכר בלמעלה מעשרה מיליון עותקים בארצות הברית.
באסקר נולד בקנזס סיטי, קנזס וגדל בסוקורו, ניו מקסיקו.
אמו ילידת אמריקה היא פסנתרנית ואביו יליד הודו, ראווי באסקר, הוא רופא שכיהן כראש עיריית סוקורו במשך יותר מ-24 שנים.
באסקר הקליט ויצר מוזיקת ג'אז ביחד עם אמו והמורה שלו לפסנתר.
הוא ניגן בלהקת הג'אז בתיכון סוקורו, שם סיים את לימודיו ב-1993.
בשנת 2005 הפיק וכתב את "The Documentary" עבור דה גיים.
שלוש שנים לאחר מכן, עבד עם קניה וסט על "Love Lockdown", ו-"Long Distance" של ברנדי.
באותה העת, עבד עם וסט על אלבומו, .
הוא עבד עם ג'יי-זי, וסט וריהאנה על "Run This Town" שזכה בשני פרסי גראמי.
שיתופי פעולה נוספים נעשו ביחד עם קיד קאדי, ליאונה לואיס, אלישה קיז, אדם למברט, רובין ת'יק, מרי ג'יי בלייג', דרייק, ברונו מארס, סנופ דוג, נטליה קילס, ביונסה, פאן, לנה דל ריי, פינק, הרולינג סטונז ודיידו.
בהמשך הקריירה שלו, עבד עם הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט על "The Lucky One" ו-"Holy Ground".
הוא עבד עם ריהאנה על "Kiss It Better", ועם ליידי גאגא על "Diamond Heart".
באסקר המשיך ועבד עם מוזיקאים כדוגמת קית' אורבן, הארי סטיילס, קייטי פרי, מיגל, ליקה לי, דואה ליפה וקשה.
ג'עפר חסאן הוא ראש ממשלת ירדן מאז 2024.
חסאן הוא דוקטור למדעי המדינה וכלכלה בין-לאומית מהמכון ללימודים בינלאומיים בז'נבה.
ומחזיק גם בתואר שני מבית הספר לממשל של אוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת בוסטון ותואר ראשון מהאוניברסיטה האמריקאית בפריז.
בשנת 2020 הוענק לו "כוכב הזהב" ו"כוכב הכסף" של מסדר השמש העולה של יפן על חיזוק הקשרים בין ירדן ליפן.
לאחר שהצטרף לשירות החוץ של ירדן ב-1991, הוא הוצב בוושינגטון הבירה ובז'נבה.
מ-2006 עד 2009, הוא היה מנהל המחלקה לעניינים בינלאומיים בבית המשפט המלכותי ההאשמיטי.
ומונה לשר לתכנון ולשיתוף פעולה בינלאומי בשנת 2009, תפקיד בו כיהן עד שנת 2013. במסגרת תפקידו נפגש עם בכירי הבנק העולמי על מנת לקבל סיוע כלכלי.
ב-2014 הוא הפך לראש המטה של מלך ירדן עבדאללה השני.
ובשנת 2018 הוא מונה לסגן ראש הממשלה לענייני כלכלה, והוטל עליו ליישם רפורמות לקיצוץ החוב הלאומי.
ב-2021 הוא הפך למנהל המשרד של המלך.
כראש הלשכה של המלך, נפגש בין היתר עם שר הביטחון בני גנץ ב-2022.
בשנת 2020 חיבר ספר על הכלכלה הפוליטית של ירדן.
לאחר הבחירות לפרלמנט ב-10 בספטמבר 2024, ב-15 בספטמבר, המלך עבדאללה השני מינה אותו לראש הממשלה של ירדן.
ב-18 בספטמבר הציג את ממשלתו, שכללה 31 שרים, כשאיימן א-ספדי משמש כשר חוץ וסגן ראש הממשלה.
באוקטובר 2024 מחבלים שהתחפשו לחיילים ירדנים ירו על חיילים ישראלים ופצעו שני חיילים קל-בינוני.
תנועת האחים המוסלמים בירדן רמזה על אחריותה לפיגוע, וחסאן גינה את הפיגוע.
באפריל 2025 נעצרו בירדן חשודים בייבוא וייצור טילים, ולשכתו של חסאן הודיעה שאלו התכוונו לערער את הביטחון הלאומי.
בהמשך הכריזה ירדן על תנועת האחים המוסלמים כלא חוקית ועל החרמת נכסיה.
בפברואר 2025 במסגרת מלחמת חרבות ברזל הציע נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ תוכנית לפינוי רצועה עזה.
חסאן התבטא נגד התוכנית והדגיש את החשיבות של אימוץ תוכנית ערבית לשיקום עזה על ידי אנשיה.
ב-19 בינואר 2025 התחילה פסקת אש בין ישראל לחמאס במסגרת הסכם חמאס–ישראל, אולם ב-18 במרץ החלה ישראל במבצע עוז וחרב בגל תקיפות בעזה, וג'עפר חסאן התבטא נגד ההחלטה הישראלית לחדול מהפסקת האש, וקרא לקהילה הבינלאומית לדאוג להפסקת האכזריות.
ג'ספר ברודין הוא איש עסקים שוודי, המכהן כמנכ"ל קבוצת אינגקה, חברת האם של איקאה, מאז 2017. במהלך הקריירה שלו באיקאה, כיהן במספר תפקידים בכירים, כולל עוזרו האישי של מייסד איקאה, אינגוואר קמפראד, ומנהל אזור במגוון תחומי החברה.
ברודין נולד בשנת 1968 בגטבורג, שוודיה.
בשנת 1994 סיים תואר שני בהנדסת תעשייה מאוניברסיטת צ'למרס לטכנולוגיה, אחד המוסדות המובילים בשוודיה בתחום ההנדסה והטכנולוגיה.
ברודין הצטרף לאיקאה בשנת 1995, בתפקיד מנהל הרכש של החברה בפקיסטן.
בהמשך הקריירה שלו, עבר לתפקידים שונים בתחום האספקה וניהול המגוון באיקאה בדרום-מזרח אסיה.
בשנת 1999, מונה לעוזר אישי לאינגוואר קמפראד, מייסד איקאה, ולמנכ"ל הקבוצה, אנדרס דאלוויג.
בשנת 2008 עבר ברודין לסין, שם כיהן כמנהל הרכש האזורי.
לאחר מכן, בשנת 2011, חזר לשוודיה כדי לכהן כמנהל שרשרת האספקה של איקאה.
בשנת 2013, קודם לתפקיד מנכ"ל איקאה במגוון ואספקה.
בשנת 2017, מונה למנכ"ל קבוצת אינגקה, תפקיד שבו הוא ממשיך לכהן (2024).
ברודין פועל רבות לקידום נושאים של קיימות ואחריות סביבתית בעסקים.
בשנת 2019, הצטרף לארגון "The B Team", ארגון ללא מטרות רווח המעודד אחריות אקולוגית והומניטרית בעסקים גלובליים.
בנוסף, הוא משמש כיו"ר הוועדה למנהיגי אקלים עולמיים במסגרת הפורום הכלכלי העולמי, המאגדת מנהלי חברות מובילים הפועלים לאמץ אסטרטגיות עסקיות ידידותיות לסביבה.
ברודין מתגורר בעיר הלסינגבורג, שוודיה, עם אשתו ושלושת ילדיו.
בזמנו הפנוי, הוא עוסק בשייט ובמוזיקה.
ג'ספר ג'פרס השלישי הוא קצין בדרגת מייג'ור גנרל בצבא ארצות הברית המכהן כמפקד מפקדת המבצעים המיוחדים בפיקוד מרכז של ארצות הברית.
הוא התגייס לצבא ארצות הברית ב-1996 לאחר לימודיו בווירג'יניה טק.
הוא שירת כקצין חי"ר בדיוויזיה ההררית העשירית ולאחר שעבר מיונים לריינג'רס שירת כמפקד מחלקה וסגן מפקד פלוגה בגדוד הראשון של רגימנט הריינג'רס ה-75. שירת כמפקד פלוגה בגדוד הראשון של רגימנט החי"ר החמישי וכמפקד פלוגה בגדוד השני של רגימנט הריינג'רס ה-75.
לאחר לימודים במכללת הפיקוד והמטה הכללי של צבא ארצות הברית מילא תפקידי פיקוד ומטה בפיקוד המבצעים המיוחדים של הצבא ובפיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים.
ב-2017 מונה למפקד צוות הקרב החטיבתי הראשון בדיוויזיית החי"ר השנייה וכן שימש עוזר למפקד הכוח הרב-לאומי באפגניסטן.
ב-2018 מונה למפקד כוח דלתא ובמהלך תקופתו הוביל את מבצע קיילה מולר.
ביולי 2021 מונה לסגן מפקד לתמרון של הדיוויזיה השלישית.
ביוני 2022 מונה לסגן לענייני מבצעים מיוחדים ומלחמה בטרור של מנהל מטה המטות המשולבים.
ביוני 2024 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד מפקדת המבצעים המיוחדים בפיקוד מרכז של ארצות הברית.
בנובמבר אותה שנה קיבל מינוי גם כיושב ראש הצבאי של מנגנון הפיקוח על הסכם הפסקת אש בין ישראל ללבנון.
בינואר 2026 מונה למפקד כוח הייצוב הבינלאומי לרצועת עזה.
לאורך שירותו השתתף ג'פרס בפעילות מבצעית במלחמת עיראק, מלחמת אפגניסטן ובמבצע נחישות טבועה בסוריה ובעיראק.
ג'פרס בעל תואר ראשון במדע המדינה וממשל מווירג'יניה טק, בעל תואר שני בלימודי ביטחון מאוניברסיטת ובסטר (2007) ובוגר התוכנית ללימודי לוחמה בטרור מאוניברסיטת דיוק (2016).
ג'פרי באנה היה תסריטאי ובמאי קולנוע יהודי-אמריקאי.
ג'פרי באנה נולד ב-29 ביוני 1977, וגדל במשפחה יהודית חילונית בעיר מיאמי שבפלורידה.
בהמשך סיים תואר תואר שני בלימודי קולנוע מבית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק.
לאחר שסיים את לימודיו עבר ללוס אנג'לס על מנת להתחיל להתמקד בקריירת בימוי.
באנה החל את הקריירה בתעשיית הקולנוע כעוזר מפיק של הקולנוען רוברט זמקיס, ובמסגרת זו לקח חלק בפיתוח הסרטים "האמת שמתחת לפני השטח" ו"להתחיל מחדש" (שניהם יצאו לאקרנים בשנת 2000).
בהמשך עבד כעוזר עורך של הכותב-במאי דייוויד או.
במהלך התקופה בה עבד עם ראסל באנה נפצע באחת מעיניו בתאונת דרכים קלה.
סרט הדרמה הקומי "Joshy" היה אמור להיות סרט הבכורה של באנה כבמאי, אף על פי כן, הפרויקט התעכב לבסוף משום שהשחקן אדם פאלי אשר היה צריך לככב בסרט נאלץ לדחות את השתתפותו בסרט מסיבות אישיות.
בעקבות כך באנה החל להתמקד בהפקת קומדיית הזומבים "Life After Beth" שהתבסס על תסריט אותו הוא החל לכתוב בשנת 2003. הקרנת הבכורה של הסרט, בו כיכבה השחקנית אוברי פלאזה, התקיימה בפסטיבל סאנדנס 2014, והוא היה לבסוף סרט הבכורה של באנה כבמאי.
בהמשך באנה חזר לעבוד על בימוי הסרט "Joshy" והקרנת הבכורה שלו התקיימה לבסוף בשנת 2016 בפסטיבל הסרטים סאנדנס.
הסרט הבא אותו הוא ביים היה סרט הקומדיה השחורה "The Little Hours" אשר בו כיכבו אליסון ברי, דייב פרנקו, קייט מיקוצ'י, אוברי פלאזה, ג'ון סי.
ריילי ומולי שאנון ואשר הקרנת הבכורה שלו התקיימה בשנת 2017. הוא ביים בהמשך שני סרטים נוספים בכיכובה של אליסון ברי - "דוהרת" שיצא לאקרנים ב-2020 ו-"Spin Me Round" שיצא לאקרנים ב-2022.
משנת 2011 באנה היה בזוגיות עם השחקנית האמריקאית אוברי פלזה.
הם התחתנו בשנת 2021 בטקס קטן בחצר האחורית של ביתם, במלאת כעשור לתחילת הקשר הזוגי שלהם.
ב-3 בינואר 2025 עוזרו מצא את גופתו של באנה בביתו שבלוס אנג'לס.
פטירתו בטרם עת של באנה נקבעה בהמשך בזירה, בעת שהיה בן 47, כשסיבת הפטירה שדווחה לתקשורת הייתה התאבדות בתלייה.
ג'עפר עבד אל-כרים הוא עיתונאי ומגיש טלוויזיה גרמני.
מתגורר בברלין ועובד עבור דויטשה ולה (בערבית) כמנחה של "ג'עפר טוק".
ג'עפר הוא עיתונאי ערבי-גרמני שנולד במונרוביה וגדל בלבנון ובשוויץ.
הוא עבר לגרמניה בשנת 2001. הוא למד אינפורמטיקה תקשורתית באוניברסיטת ט.ו.
דרזדן ובמכון הלאומי למדעים יישום בליון, והשלים קורס בימוי באקדמיה לקולנוע של לונדון .
עבד-אלכרים עבד כעורך ועיתונאי וידאו בתוכנית האירוח "Jugend ohne Grenzen" בדויטשה ולה, עבורה נסע בין קהיר לברלין והפיק דיווחים שוטפים עבור התוכנית בשני המקומות.
הוא גם למד תואר שני בתקשורת ומנהיגות באוניברסיטת קוואדרגה למדעים יישומיים בברלין.
עבד-אלכרים הפך למנחה תוכנית האירוח "Shabab Talk" עבור דויטשה ולה הערבית בשנת 2011. התוכנית מגיעה ליותר מ-8.5 מיליון צופים ברחבי העולם, ולפי דיווחים מסוימים למאות מיליוני צפיות בסך הכל ברשתות החברתיות.
דיווחיו הבין-לאומיים כוללים סיקור של אירועי האביב הערבי והשלכותיו, במיוחד במצרים, תוניסיה ולוב.
בשנת 2013 הוא הוציא לאור את "אחרי הסערה", סרט שזכה בפרס הסרט התיעודי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים התיעודי הבינלאומי של אל-ג'זירה ובפסטיבל הסרטים לזכויות אדם של UNSPOKEN בניו יורק.
בשנת 2014, הוא שימש כפאנל בפסטיבל העיתונאות הבין-לאומי בפרוג'ה, איטליה, במושב שעסק בחשיבותם של מדורי תגובות מקוונים.
ב-14 באוקטובר 2016, הנחה עבד-אלכרים את דיון המומחים של נשיא גרמניה , יואכים גאוק, בנושא האינטגרציה ומניעת רדיקליזציה.
לאחר ששידרה תוכנית על מצבן של נשים בסודן – בה אישה בת 28 מתחה ביקורת חריפה על הדיכוי וההטרדה של נשים בצפון אפריקה – בספטמבר 2018, ג'אפר ספג איומים במסרים של שנאה, קריאות לחרם ואיומים גלויים באלימות.
הוא תרם לוועידת ההשפעה של חדשות במינכן במרץ 2019, בנושא "זהות והכלה: חדשות מקומיות עם קולות מגוונים".
בשנת 2019, ג'עפר החל לשמש כמנחה של תוכנית אירוח בשם "ג'עפר טווק".
על רקע תת-ייצוג של קולות מהגרים בעיתונות הגרמנית, עבד-אלכרים צבר קהל עוקבים גדול והוא עוסק גם בנושאים בעלי דאגה חברתית לקהילות מהגרים, ערבים ומוסלמים.
דיווחיו מאופיינים בחוסר פחד מפני התייחסות לנושאים בערבית הנחשבים במידה רבה לטאבו בקהילות המזרח תיכוניות, כגון זכויות להט"ב, מין ומיניות.
2012: מקום בין עשרת הראשונים בבחירות עיתונאי השנה לפי Medium
2016: עיתונאי השנה בקטגוריית "כתב", מדיום
ג'ף טוטואנה (נולד ב-19 במרץ 1982) הוא כדורגלן עבר קונגולזי ששיחק בעמדת החלוץ.
טוטואנה התחיל בקריירה המקצוענית שלו בגיל 17 במועדון הקונגולזי גאפטרה, ולאחר שנתיים חתם בויטה קלאב, מהמועדונים הגדולים בקונגו, ושיחק שם במשך שנתיים.
לאחר תקופה זו, ניסו טוטואנה וחברו מהקבוצה מזואה אנסומבו להתקבל לקבוצות כדורגל מבלגיה, אך השניים לא עברו את המבדקים ונאלצו להסתפק באופציה שהוצעה להם מישראל.
השניים חתמו יחד עם חלוץ קונגולזי נוסף בשם פטי נימבה בקבוצת הפועל חיפה ששיחקה בליגה הלאומית.
טוטואנה הציג בהפועל חיפה יכולת משחק טובה, כבש 16 שערים בעונת 2003/2004 ועזר להפועל חיפה לעלות לליגת העל.
בסוף העונה נבחר לשחקן העונה בליגה הלאומית והוצע לקבוצות מליגת העל.
בעונת 2004/2005 שיחק טוטואנה ביכולת חלשה מזו של העונה הקודמת, וסיים את העונה עם 9 שערים ב-29 משחקים בהם שותף.
שחקני הקבוצה האחרים לא הרשימו גם הם, והפועל חיפה ירדה חזרה לליגה הלאומית.
בעונת 2005/2006 שיחק במדי בית"ר ירושלים לצד חברו הקשר הקונגולזי מזואה אנסומבו, אך ב-19 משחקים שבהם שותף במהלך העונה, 3 מתוכם כמחליף, לא הרשים.
הוא כבש רק 4 שערים, ששלושה מהם הובקעו ב-20 דקות, במשחק נגד הפועל נצרת עילית.
במחזור ה-19 של העונה נפצע טוטואנה קשה בגבו במהלך משחק נגד הפועל נצרת עילית לאחר תיקול לא מוצלח של השוער, ובעקבותיה הובהל לבית החולים.
לאחר הפציעה היה טוטואנה מושבת ממשחק פעיל לזמן קצר, אך בית"ר החליטה להחליפו בדויד אגאנסו, והוא שוחרר לאחר כמה ימים.
לאחר שחרורו חזר טוטואנה לצרפת לרגל הולדת בתו, ואף על פי שלא שיחק מספר חודשים המשיך לשמור על כושר, בעזרת אימונים שערך עם קבוצת סנט אטיין מצרפת.
בסופו של דבר חתם טוטואנה במכבי נתניה אך לאור העובדה שלא זכה לדקות משחק רבות מהמאמן אלי גוטמן, שוחרר מהקבוצה בדצמבר 2006 ועבר לקבוצת פראלימני שבקפריסין, שם שיחק במשך שתי עונות תחת הדרכתו של המאמן ניר קלינגר.
בשנת 2009 עבר לאיה נאפה מהליגה השנייה בקפריסין, ולאחר מכן לאולימפיאקוס ניקוסיה.
קוקליה מליגה נמוכה בקפריסין, ובה שיחק שנתיים עד שפרש ממשחק פעיל.
ג'ף בק היה גיטריסט רוק אנגלי.