tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
שבב שנבנה במיוחד ליישום של טלפון סלולרי מסוים, למשל, הוא ASIC.
ההבדל בין שבב תקני כמוצר מדף הקרוי גם ASSP הוא בעיקר במשך זמן ומתודולוגיית התכנון ופחות בתהליך הייצור.
ככל שגדלי הטרנזיסטורים התכווצו וכלי התכנון השתפרו במהלך השנים, הסיבוכיות והפונקציונליות הביאו לצמיחת ממדי ה-ASIC מ-5,000 שערים לוגיים בשנות ה-80 ועד ליותר מ-100 מיליון שערים לוגיים, בהתפתחות המוכרת כחוק מור.
ASIC מודרניים כוללים ליבות שלמות של מעבדים, DSP, מבני זיכרון כמו ROM, RAM, EEPROM, Flash, מכלולים אנלוגיים ומעורבים Mixed Signal, מכלולי תדר רדיו ואבני בניין גדולות אחרות.
ASIC אלו מכונים מערכת-על-שבב או SoC - System On a Chip.
מתכנני ASIC מתארים ומקודדים את תכנון השבב על ידי שימוש בשפות לתיאור חומרה כמו Verilog ו-VHDL, מאמתים את התכנון על ידי שימוש בכלים אוטומטיים ממוחשבים (EDA) ומממשים אותו.
FPGA לעיתים היא אלטרנטיבה לפיתוח ASIC כאשר מדובר באילוצי זמן קצרים לפיתוח השבב, כאשר כמויות הייצור הן נמוכות וכאשר יש צורך באב טיפוס.
ל-ASIC לעומת FPGA יש עלויות פיתוח חד פעמיות גבוהות הנקראות NRE - Non Recurring Engineering היכולות להגיע למיליוני דולרים.
ה-ASIC הראשון פותח בשנות ה-80 על ידי חברת פרנטי והיה מבוסס על ארכיטקטורה הנקראת Gate Array - מערך שערים.
השימוש המסחרי היה על ידי חברת סינקלייר עם מחשבי ה-Z80.
בשנות ה-80 המתכננים נדרשו לבחור יצרן ASIC ולהשתמש בכלי התכנון שהציע היצרן.
למרות שכלי פיתוח מחברות חיצוניות אחרות היו זמינים, הקישור בין כלי הפיתוח והספריות של היצרן לא היה יעיל, ובסופו של דבר נדרשו המתכננים להשתמש בכלי הפיתוח של היצרנים.
פתרון לבעיה זו שגם הניב שיפור בתוצאות ובהגדלת יכולת המזעור של ASIC הוא מימוש ארכיטקטורה הנקראת תא סטנדרטי .
בשיטה זו כל יצרן ASIC יצר בלוקים פונקציונליים עם תכונות ומאפיינים אלקטרוניים ידועים מראש כמו זמני השהיה, השראות וקיבוליות.
תכנון בשיטת מערכי שערים הוא שיטת ייצור בה שכבות הדיפוזיה של הטרנזיסטורים (ללא החיבורים) מוכנות מראש וממתינות באחסנה לשלב האחרון של החיבוריות הממומשת על ידי שכבות מתכתיות, כ-2 - 5 שכבות ברוב טכנולוגיות ה-ASIC.
בכך ניתן לקצר בצורה משמעותית את זמן הייצור ואת עלויות ה-NRE הגבוהות.
המתכנן נדרש למפות את ה-ASIC בפיתוח אל מערכי התאים ולהגיע לאופטימיזציה של ניתוב ומיקום (Place & Route) החיבורים שאף פעם לא מגיע ל-100% ניצול של השערים הקיימים מבעוד מועד על פיסת הסיליקון.
מערך שערים טהור של לוגיקה בלבד כבר אינו נמצא בשימוש היום והוחלף על ידי טכנולוגיית ה-FPGA.
כיום מערכי שערים התפתחו ל-ASIC מבני המכיל ליבות גדולות של תכנונים (IP - Intelectual Property) כמו CPU, DSP וזיכרונות לצד בלוקים של מערכי שערים המוכנים להגדרה כחלק מהארכיטקטורה של מערכת-על-שבב.
שיטה זו גם נקראת תכנון מלא למחצה (Semi Custom).
תכנון מלא (Full Custom) הוא פיתוח ותכנון של ASIC בכל שלבי הייצור ובכל שכבות הפוטוליתוגרפיה של התקן כלשהו ומשמש גם בפיתוח ASIC וגם במוצרי מדף תקניים המיוצרים ונמכרים בכמויות גדולות על ידי חברות ויצרני שבבים כדוגמת אינטל.
חברות קטנות יותר כמו חברות הזנק שלהם אין יכולות ייצור (Fabrication) נקראות לעיתים Fabless והן לרוב הלקוחות העיקריים של יצרני ונותני שירות בתחום שוק ה-ASIC.
לתכנון מלא ישנם יתרונות רבים בהוזלת הייצור ועלות הרכיבים, הקטנת וניצול מקסימליים של שטח השבב, שיפור הביצועים, הורדת צריכת ההספק ויכולת לשלב מרכיבים אנלוגיים ובלוקים שיוצרו קודם לכן (אשר אומתו ונבדקו).
תכנון מבני או תכנון פלטפורמי הוא שיטת תכנון חדשה יחסית בתחום ה-ASIC, שבה משתמשים בשכבות המתכת (החיבוריות החשמלית) ובשכבות הלוגיות בדגמים ותוכניות מוכנים, המאפשרים חסכון משמעותי בזמן ועלות התכנון.
מבחינה זו, שיטת התכנון קרובה ברוחה ל-FPGA.
בתכנון זה ניתן לשלב ליבות קיימות והוא הרחבה של תכנון מערכי שערים בו מוזילים עוד יותר את עלות ייצור השכבות.
ספריות תאים הם תיאור ותכונות של בלוקים ורכיבים (הכוללים מעגלים, שערים וטרנזיסטורים) המוגדרים מראש על ידי היצרן ומסופקים על ידו.
אספקתם איננה כרוכה בעלות נוספת על ידי היצרן אך המידע הנמסר תחתן נשמר חסוי.
הגדרתם מראש במלואה נקרא גם Hard Macro.
ליבות IP או קניין רוחני הם תכנונים הנרכשים על ידי ספקי "צד ג'" כתת-רכיב כחלק מ-ASIC גדול יותר.
הם מסופקים בצורת קוד בשפת תיאור חומרה (Soft Macro) או כתכנון מלא הכולל את ניתובי החיבורים בטכנולוגיית היצרן כליבה סגורה ומוגנת וניתנת לייצור ישיר של המסיכות (Hard Macro).
קיימות חברות רבות המפתחות ומוכרות ליבות IP, ובחברות גדולות קיימות מחלקות שזהו תפקידם.
ניתן לרכוש למשל תכנון שלם של CPU, בקר Ethernet, USB או מכלול Wi-Fi שלם שאותם ניתן לשבץ לתוך ASIC.
AR-7 Explorer הוא רובה חצי-אוטומטי בקוטר 5.56 מ"מ מתוצרת חברת ארמלייט אשר פותח בידי יוג'ין סטונר, ממציא הרובה M-16, עבור חיל האוויר האמריקני, על מנת לשמש כנשק אישי לצורכי הישרדות של צוותי האוויר שלו.
AR-7 פותח על ידי סטונר על בסיס דגמים קודמים של נשקי הישרדות אשר שימשו את צוותי האוויר האמריקנים.
AR-7 בנוי מחלקי אלומיניום ופלסטיק, המפחיתים משמעותית את משקלו.
הנשק מורכב מארבעה חלקים מתפרקים (קנה, מחסנית, קת, ומנגנון ירי), המאוחסנים בתוך חלל מלא בקצף, אשר מקנה לנשק גם כושר ציפה במים.
המטרה העיקרית שלה יועד הפיתוח הוא כאמור לאפשר לצוות אוויר שנטש מטוס לשרוד בשטח ולהשיג מזון באמצעות ציד.
אורכו הכולל של הנשק כשהוא מפורק כ-41 ס"מ, וכשהוא מורכב כ-89 ס"מ.
הנשק מצויד בכוונות ברזל קדמית ואחורית, ומאפשר רמת דיוק מספקת בירי למרחק של כ-45 מטר.
קיים מגוון מחסניות לבחירה בתכולה של 10, 15, 25 ו-50 כדורים.
אמינות ההפעלה של AR-7 תלויה במיוחד במצב המחסנית והתחמושת המשמשת לירי.
שיפוע הטעינה המהווה חלק מן המחסנית הוא פגיע יחסית.
יש להקפיד ולשמר את שפתי המחסנית במצב תקין ללא פגיעה בקימורים, על מנת להבטיח תנועה חלקה של הכדור בזמן הגריפה לתוך בית הבליעה.
שימוש בתחמושת בעל קצה מעוגל יכולה לשפר את זווית ההחלקה של הכדור לתוך הקנה.
חיבורי הקנה עלולים להתרופף לאחר ירי של מספר כדורים ויש להקפיד על הידוקם באופן שוטף.
טייסי חיל האוויר הישראלי מצוידים ב-AR-7 כנשק הישרדות (ובדרך כלל גם באקדח מדגם וולטר ppk), אך הדגם המשמש אותם עבר מספר התאמות ושינויים בהתאם לדרישות החיל.
לנשק התווספו מארז לכוונת וידית אחיזה דמוית אקדח.
הקנה קוצר לכ-35 ס"מ ושונתה צורת הכוונת הקדמית לצורת גליל עגול.
הקת המקורית הוחלפה בקת טלסקופית.
ב-29 באוקטובר 2010 פורסם כי נשק ההישרדות האישי מדגם זה שהיה שייך לרון ארד הוחזר לישראל תמורת שחרור מחבלים, במסגרת המשא ומתן שהתנהל עם חזבאללה לצורך איתורו.
ARJ הוא כלי תוכנה ופורמט שפותח על ידי Robert K.
Jung ומשמש לדחיסת קבצים ללא איבוד נתונים ולפריסת קבצים דחוסים באותו פורמט.
הפורמט זכה לפופולריות במערכות ההפעלה DOS ו-Windows בעיקר במהלך שנות ה-90.
הרבה מהפופולריות נזקפה לזכות יכולתו לפצל קובץ בנפח גדול לכמה קבצים קטנים יותר ובכך לאפשר את הורדתו בחלקים וכן הפצה בדיסקטים בנפח 1.44MB שהיו נפוצים באותה עת.
כיום פורמטים אחרים נחשבים פופולרים הרבה יותר, כגון RAR ו-ZIP, חלק מדעיכת הפופולריות של ARJ היא משום שאין לו ממשק משתמש גרפי רשמי, מה שהופך אותו למורכב הרבה יותר לתפעול ופחות נוח מפורמטים נפוצים אחרים.
ARM היא ארכיטקטורת סט פקודות למעבדים מסוג RISC, שמפותחת על ידי חברת Arm Holdings.
החברה מתכננת את המעבדים ומוכרת רישיונות שימוש בהם ליצרניות שבבים.
הם משמשים כיום בדרך כלל כליבות של מערכות על שבב (שיכולות לכלול גם ליבות ARM נוספות כבקרים משניים).
השם הוא במקורו ראשי תיבות של Acorn RISC Machine (מכונת ה-RISC של Acorn), מכיוון שהוא החל את חייו כמיזם של חברת Acorn הבריטית.
בהמשך שונה פירוש ראשי התיבות ל-Advanced RISC Machine.
בזכות העלויות הנמוכות שלהם, צריכת החשמל הנמוכה וייצור החום הנמוך, מעבדי ARM שימושיים במכשירים קלים, ניידים, המופעלים על ידי סוללה, כולל טלפונים חכמים, מחשבים ניידים ומחשבי לוח ומערכות משובצות מחשב.
עם זאת, מעבדי ARM משמשים גם במחשבים שולחניים ובשרתים, כולל מחשב העל Fugaku, המהיר בעולם מ-2020 עד 2022. עם יותר מ-230 מיליארד שבבי ARM שיוצרו, נכון ל-2022, ARM היא המשפחה הנפוצה ביותר של ארכיטקטורת סט פקודות.
היו כמה דורות של עיצוב ARM.
ARM1 המקורי השתמש במבנה פנימי של 32 סיביות אך היה לו מרחב כתובות של 26 סיביות שהגביל אותו ל-64 מגה-בייט של זיכרון ראשי.
מגבלה זו הוסרה בסדרת ARMv3, בעלת מרחב כתובות של 32 סיביות, וכמה דורות נוספים עד ARMv7 נותרו ב-32 סיביות.
בשנת 2011 פורסמה ארכיטקטורת ARMv8-A, שהוסיפה תמיכה במרחב כתובות של 64 סיביות ואריתמטיקה של 64 סיביות, עם סט פקודות חדש באורך קבוע של 32 סיביות.
חברת ARM גם הוציאה סדרה של סטי פקודות נוספים לכללים שונים; הרחבה "Thumb" מוסיפה פקודות של 32 וגם 16 סיביות לצפיפות קוד משופרת, בעוד ש-Jazelle הוסיפה הוראות לטיפול ישיר ב-Java bytecode.
שינויים עדכניים יותר כוללים הוספת ריבוי תהליכונים סימולטני (SMT) לשיפור הביצועים או חסינות מתקלות.
מבחר מעבדים מבוססים על ליבת ARM:
סדרת OMAP של טקסס אינסטרומנטס
סדרת טגרה של חברת NVIDIA
סדרת Exynos של חברת סמסונג
סדרת סנאפדרגון של חברת קוואלקום
StrongARM - במקור של DEC, בהמשך של אינטל
XScale - במקור של אינטל, נמכר לחברת מארוול
סדרות A, T ,S ו-M של חברת אפל
פקודות תקניות במעבדי ARM עדכניים הן באורך קבוע של 4 בתים.
בנוסף, ניתן להשתמש ב-Thumb Instructions שהן פקודות באורך 2 בתים עם פונקציונליות מופחתת.
פקודות אלו קיימות לשם תאימות לאחור והן על מנת לבצע פעולות מעבד פשוטות באופן יעיל מבחינת זיכרון.
לארכיטקטורה היו גרסאות שונות עם תאימות אחורה, בדומה למעבדי פנטיום לעומת מעבדי 80386 בארכיטקטורת x86. כמו כן יש שמות לדגמים שונים של הליבה:
העיצוב הראשון והמוצלח ביותר של Acorn Computers היה המחשב האישי BBC Micro, שהוצג בדצמבר 1981. זה היה ממחשב המבוסס על מעבד MOS Technology 6502, אך עבד בביצועים כפולים בערך מעיצובים מתחרים כמו Apple II, בשל השימוש שלו בזיכרון דינמי בעל גישה אקראית (DRAM) מהיר יותר.
DRAM טיפוסי של התקופה פעל בכ-2 מגה-הרץ; Acorn הגיעה לעסקה עם היטאצ'י לאספקה של רכיבים מהירים יותר של 4 מגה-הרץ.
באותה תקופה מחשבים חלקו בדרך כלל זיכרון בין המעבד לאוגר המסגרות (framebuffer), מה שאפשר למעבד לעדכן במהירות את תוכן המסך ללא צורך לבצע קלט/פלט נפרד.
כיוון שתזמון תצוגת הווידאו הוא מדויק, לחומרת הווידאו הייתה צריכה להיות עדיפות בגישה לזיכרון זה.
בגלל מוזרויות בעיצוב ה-6502, המעבד השאיר את הזיכרון ללא נגיעה במשך חצי מהזמן.
לפיכך, על ידי הפעלת ה-CPU ב-1 מגה-הרץ, מערכת הווידאו יכלה לקרוא נתונים במהלך זמני השבתה אלה, תוך שהיא תופסת את רוחב הפס הכולל של 2 מגה-הרץ של ה-RAM.
ב-BBC Micro, השימוש בזיכרון RAM של 4 מגה-הרץ אפשר להשתמש באותה טכניקה, אך במהירות כפולה.
זה אפשר לו להתעלות על כל מכונה דומה בשוק.
1981 הייתה גם השנה שבה הוצג המחשב האישי של IBM.
באמצעות מעבד אינטל 8088, מעבד 16 סיביות בהשוואה לעיצוב 8 סיביות של ה-6502, הוא הציע ביצועים כלליים גבוהים יותר.
הצגתו שינתה את שוק המחשבים השולחניים באופן קיצוני: מה שהיה בעיקרו שוק תחביבים ומשחקים שהתפתח בחמש השנים הקודמות החל להשתנות לכלי עסקי שבו המחשבים המוקדמים של 8 סיביות פשוט לא יכלו להתחרות.
גם מעבדים חדשים יותר של 32 סיביות הגיעו לשוק, כמו מוטורולה 68000 ו-נשיונל סמיקונדקטור NS32016.
Acorn החלה לשקול כיצד להתחרות בשוק זה והגדירה מחשב חדש בשם Acorn Business Computer, שנועד להיות מחשב בעל ביצועים פי עשרה מה-BBC Micro, אך באותו מחיר.
במקביל, ההשקה של אפל ליזה הביאה את מושג ממשק המשתמש הגרפי (GUI) לקהל רחב יותר והציעה שהעתיד שייך למכונות עם ממשק משתמש גרפי.
אפל ליזה, לעומת זאת, עלה 9,995 דולר, מכיוון שהיה עמוס בשבבי תמיכה, כמויות גדולות של זיכרון וכונן דיסק קשיח, שכולם היו יקרים מאוד.
המהנדסים החלו ללמוד את כל עיצובי המעבד הזמינים.
המסקנה שלהם לגבי העיצובים הקיימים של 16 סיביות הייתה שהם הרבה יותר יקרים ועדיין היו "קצת מטומטמים", ומציעים ביצועים רק מעט גבוהים יותר מעיצוב ה-BBC Micro שלהם.
הם גם דרשו כמעט תמיד מספר רב של שבבי תמיכה אפילו ברמה זו, מה שהעלה את עלות המחשב בכללותו.
מערכות אלו פשוט לא יגיעו ליעד התכנון.
הם שקלו גם את העיצובים החדשים של 32 סיביות, אבל אלה עלו אפילו יותר והיו להם אותן בעיות עם שבבי תמיכה.
לדברי סופי וילסון, כל המעבדים שנבדקו באותה תקופה ביצעו בערך אותו הדבר, עם רוחב פס של כ-4 Mbit/שנייה.
שני אירועים מרכזיים הובילו את Acorn בדרך ל-ARM.
אחד מהם היה פרסום סדרה של דוחות מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שהציעו שעיצוב שבב פשוט יכול בכל זאת לקבל ביצועים גבוהים במיוחד, גבוהים בהרבה מהעיצובים האחרונים של 32 סיביות בשוק.
השני היה ביקור של סטיב פורבר וסופי וילסון בבחברת Western Design Center, שהפכה ליורשת של צוות MOS והציעה גרסאות חדשות כמו WDC 65C02. צוות Acorn ראה תלמידי תיכון מייצרים תכנוני שבבים על מחשבי Apple II, מה שהציע שכל אחד יכול לעשות זאת.
לעומת זאת, ביקור בחברת עיצוב אחרת שעבדה על מעבד מודרני של 32 סיביות חשף צוות עם יותר מתריסר חברים שכבר היו בגרסה H של העיצוב שלהם ובכל זאת הוא עדיין הכיל באגים.
זה חיזק את החלטתם בסוף 1983 להתחיל את עיצוב המעבד שלהם, Acorn RISC.
המיזם לפיתוח מעבד RISC הושק באוקטובר 1983, לאחר שסופי וילסון הוכיחה את כדאיותו.
Acorn בחרה בחברת VLSI Technology כ"שותפת הסיליקון", כיוון שהם היו מקור לשבבי ROM ושבבים מותאמים אישית עבור Acorn.
Acorn סיפקה את העיצוב ו-VLSI סיפקה את התכנון והייצור.
הדוגמאות הראשונות של המעבד פעלו כראוי כאשר התקבלו ונבדקו לראשונה ב-26 באפריל 1985. המעבד קיבל את השם ARM1, ופעל במהירות 6 מגה-הרץ.
התוצאה של הסימולציות על לוחות ARM1 הובילה בשלהי 1986 להצגת תכנון ARM2, שפועל במהירות של 8 מגה-הרץ, והגרסה של 1987 במהירות של 10 עד 12 מגה-הרץ.
שינוי משמעותי בארכיטקטורה הבסיסית היה תוספת של מכפיל בות' , בעוד שקודם לכן הכפל התבצע בתוכנה.
מצב חדש של בקשת פסיקה מהירה, בקיצור FIQ, אפשר החלפת אוגר (מחשבים)ים 8 עד 14 כחלק מהפסיקה עצמה.
משמעות הדבר היא שבקשות FIQ לא היו צריכות לשמור את האוגרים שלהן, מה שהאיץ את הטיפול בהן.[38]
לפי מדד Dhrystone, ה-ARM2 נתן בערך פי שבעה מהביצועים של מערכת טיפוסית מבוססת 68000 ב-7 מגהרץ כמו קומודור אמיגה או מקינטוש SE.
הוא היה מהיר פי שניים מאשר אינטל 80386 שרץ במהירות של 16 מגה-הרץ, ובערך באותה מהירות כמו מחשב-על VAX-11/784 מרובה מעבדים.
המערכות היחידות שניצחו אותו היו תחנות העבודה מבוססות Sun SPARC ו-MIPS R2000 מבוסס RISC.
יתרה מכך, מכיוון שה-CPU תוכנן לקלט/פלט מהיר, הוא ויתר על רבים משבבי התמיכה שנדרשו במחשבים אלה; במיוחד, הוא היה חסר כל בקר ייעודי לגישה ישירה לזיכרון (DMA) אשר נמצא לעיתים קרובות בתחנות עבודה.
המערכת הגרפית הפכה גם היא לפשוטה יותר, בהתבסס על אותה מערכת של הנחות יסוד לגבי זיכרון ותזמון.
התוצאה הייתה עיצוב פשוט בצורה דרמטית, המציע ביצועים דומים לתחנות עבודה יקרות אך במחיר דומה למחשבים שולחניים.
ה-ARM2 כלל אפיק נתונים של 32 סיביות, מרחב כתובות של 26 סיביות ו-27 אוגרים של 32 סיביות, מתוכם 16 נגישים בכל עת.
ARM2 כלל 30,000 טרנזיסטורים בלבד, בהשוואה לדגם ה-68000 הישן יותר של מוטורולה עם כ-68,000 טרנזיסטורים.
חלק ניכר מהפשטות הזו הגיע מהיעדר מיקרוקוד, המייצג כרבע עד שליש מהטרנזיסטורים של ה-68000, ומהיעדר (כמו רוב המעבדים של היום) מטמון CPU.
הבא בסדרה, ARM3, נוצר עם מטמון של 4 KB, אשר שיפר עוד יותר את הביצועים.
אפיק הכתובות הוארך ל-32 סיביות ב-ARM6, אך קוד התוכנית עדיין היה צריך להיות בתוך 64 מגה-בייט הראשונים של הזיכרון במצב תאימות של 26 סיביות, עקב הסיביות השמורות לדגלי המצב.
בסוף שנות ה-80 אפל ו-VLSI Technology החלו לעבוד עם Acorn על גרסאות חדשות יותר של ליבת ARM.
בשנת 1990 הוציאה Acorn את צוות העיצוב לחברה חדשה בשם Advanced RISC Machines, שהפכה ל-ARM Ltd כאשר חברת האם שלה, Arm Holdings, נסחרה ב-1998 בבורסה לניירות ערך בלונדון ובנאסד"ק.
המיזם החדש של אפל-ARM התפתח בסופו של דבר ל-ARM6, שיצא בתחילת 1992. אפל השתמשה ב-ARM610, המבוסס על ARM6, כבסיס למחשב כף היד אפל ניוטון.
בשנת 1994 השתמשה Acorn ב-ARM610 כיחידת העיבוד המרכזית (CPU) במחשבי RiscPC שלה.
DEC קיבלה רישיון לארכיטקטורת ARMv4 ויצרה את המיקרופרוססור StrongARM.
ב-233 מגה-הרץ, המעבד הזה צרך ואט אחד בלבד (גרסאות חדשות יותר צרכו הרבה פחות).
פיתוח זה הועברה מאוחר יותר לאינטל כחלק מהסדר תביעה, ואינטל ניצלה את ההזדמנות כדי להשלים את קו i960 שלה עם StrongARM.
מאוחר יותר פיתחה אינטל מימוש משלה עם ביצועים גבוהים בשם XScale, אותו מכרה מאז למארוול טכנולוגיות.
מספר הטרנזיסטורים של ליבת ARM נשאר זהה למעשה לאורך כל השינויים הללו; ל-ARM2 היו 30,000 טרנזיסטורים, בעוד ש-ARM6 גדל רק ל-35,000 טרנזיסטורים.
בשנת 2005 כ-98% מכלל הטלפונים הניידים שנמכרו השתמשו במעבד ARM אחד לפחות.
בשנת 2010 יצרני שבבים המבוססים על ארכיטקטורות ARM דיווחו על משלוחים של 6.1 מיליארד מעבדים מבוססי ARM, המייצגים 95% מהסמארטפונים, 35% מהטלוויזיות הדיגיטליות והממירים ו-10% מהמחשבים הניידים.
בשנת 2011 ארכיטקטורת ARM של 32 סיביות הייתה הארכיטקטורה הנפוצה ביותר במכשירים ניידים והפופולרית ביותר של 32 סיביות במערכות משובצות מחשב.
בסוף שנת 2013 ציינה ARM ייצור מצטבר, מאז 1993, של 50 מיליארד שבבים מבוססי ARM, מתוכם יוצרו 10 מיליארד בשנת 2013, ושבבים אלה נמצאים בכמעט 60 אחוז מהמכשירים הניידים בעולם.
ARF הוא חלבון המקודד על ידי מסגרת קריאה חלופית של לוקוס INK4a/ARF (CDKN2A), המקודד גם את החלבון p16. לשני חלבונים אלו (p16 ו-ARF) תפקיד חשוב בבקרת מחזור התא.
ARF מיוצר כתגובה לגירוי מיטוגני (המעודד חלוקת תא), כגון איתות שגוי לגידול מצד Myc או Ras.
חלבון ה-ARF מצטבר בעיקר בגרעינון שם הוא יוצר תצמיד עם NPM ו-Mdm2, ובכך מעכב אותם.
Mdm2 הוא חלבון הגורם לפירוק p53, ואינטראקציות אלו המעכבות אותו, מאפשרות ל-ARF לתפקד כמדכא סרטן ולגרום להתחלת עצירה של חלוקת התא ואפופטוזה במנגנון מבוסס p53.
ARF הוא חלבון ייחודי בצורת השעתוק שלו, בהרכב חומצות האמינו שלו ובהתפרקותו.
הוא משועתק על ידי מסגרת קריאה חלופית של חלבון אחר.
התעתיק של ARF זוהה לראשונה באדם ב-1995, ובאותה השנה זוהה התוצר החלבוני שלו בעכבר.
הגן המקודד לו מצוי על הזרוע הקצרה של כרומוזום 9 באדם, ובעכבר מצוי בכרומוזום 4.
ARD הוא ארגון משותף של תאגידי השידור הציבוריים האזוריים של גרמניה.
הארגון נוסד ב-1950 בגרמניה המערבית כדי לייצג את האינטרס המשותף של תאגידי השידור הציבוריים שמעתה היו גם מבוזרים, במיוחד כדי לנהל רשת שידור משותפת.
ה-ARD הוא תאגיד השידור הציבורי השני בגודלו בעולם לאחר ה-BBC עם תקציב של כ-6 מיליארד יורו ו-23,000 עובדים.
תקציב התאגיד מגיע בעיקר מאגרת שידור שעל כל בית פרטי, חברה ומוסד ממשלתי בגרמניה לשלם.
התאגיד מנהל ומפעיל את ערוץ הטלוויזיה הממלכתי הראשון שנקרא Das Erste.
AS9100 הוא תקן בשימוש נרחב למערכת ניהול איכות בתעשיות תעופה, חלל וביטחון.
התקן פורסם לראשונה ב-1999, על ידי SAE International והאיגוד האירופי לתעשיות תעופה וחלל.
התקן מבוסס על הגרסה העדכנית של תקן ISO-9001 ומכיל אותה בשלמותה, בתוספת דרישות והערות.
נכון להיום, זהו התקן המחמיר ביותר בתחום התעופה.
יצרנים וספקים מרכזיים בתעשיות התעופה, החלל והביטחון דורשים התאמה או הסמכה ל-AS9100 כדרישה חוזית.
לפני פיתוח תקני AS9100 למערכות ניהול איכות, צבא ארצות הברית יישם שתי תוכניות דרישות לאיכות ספקים:
MIL-I-45208A, מפרט צבא: דרישות מערכת פיקוח.
במשך שנים דרישות אלה ייצגו את עקרונות הבסיס של תעשיית התעופה והחלל.
כאשר ממשלת ארצות הברית אימצה את תקני ISO 9000 היא גנזה את שני תקני האיכות הללו.
חברות תעופה גדולות החלו לדרוש מספקיהן לפתח תוכניות איכות המבוססות על ISO 9001.
AS9000 (1997) תקן מערכת איכות בסיסית לתעופה וחלל
ספקי תעופה וחלל גילו במהרה שתקן ISO9001:1994 לא עונה על הדרישות הספציפיות של לקוחותיהם, כולל מחלקת ההגנה של ארצות הברית, נאס"א, רשות התעופה הפדרלית וחברות תעופה מסחריות.
הם כתבו את AS9000 המבוסס על ISO9001 ומספק תקן למערכת ניהול איכות המותאמת לתעשיית התעופה והחלל.
בכתיבת התקן השתתפו נציגים מחברות בואינג, לוקהיד מרטין, נורת'רופ גראמן, ג'נרל אלקטריק ופראט אנד ויטני.
אמנם תקן AS9000 ענה על הצרכים המיידיים, אך כיוון שיצרני ציוד מקורי פועלים גלובלית נדרש תקן בינלאומי.
התקן החדש, AS9100, התבסס גם הוא על מהדורת 1994 של ISO-9001, אך כלל 55 דרישות נוספות ספציפיות לתעשיית התעופה והחלל.
AS9100 מהדורה A (2001), מודל להבטחת איכות בתכן, פיתוח, ייצור, התקנה ושירות
במהלך הכתיבה מחדש של תקן ISO-9001 למהדורת 2000, קבוצת התעופה והחלל עבדה באופן צמוד עם ארגון התקינה הבינלאומי.
במקביל לכתיבה מחדש של תקן ISO-9001, גם תקן AS9100 עבר תהליך כתיבה מחדש והם פורסמו באותו זמן.
התקן הכיל שני חלקים, אחד עבור ארגונים המסתמכים על המהדורה החדשה ואחד עבור ארגונים המסתמכים על מהדורת 1994.
AS9100 מהדורה B (2004), מערכות ניהול איכות - דרישות תעופה וחלל
לאחר חלוף תקופת המעבר למהדורת 2000 של ISO-9001, שוחררה ב-2004 מהדורה B כמהדורה מנהלית לעדכון התקן כך שלא יאפשר הסתמכות על מהדורת 1994.
AS9100 מהדורה C (2009), מערכת ניהול איכות - דרישות לארגוני תעופה, חלל וביטחון
העדכון ממהדורה B למהדורה C בא בעיקרו לענות על בעיות עמידה בדרישות ובלוחות הזמנים של ארגונים המוסמכים לתקן.
המענה לבעיה היה באמצעות הוספת דרישות לניהול סיכונים.
אתגר מרכזי לארגונים שעברו ממהדורה B היה עמידה בתקן המבדקים החדש - AS9101 - ששלל מבדק מבוסס סעיפים ודרש לספק ראיה לאפקטיביות של המערכות והתהליכים.
מדידת עמידה בדרישות ובלוחות זמנים
AS9100 מהדורה D (2016), מערכת ניהול איכות - דרישות לארגוני תעופה, חלל וביטחון
העדכון למהדורה D בא בעקבות מהדורת 2015 של ISO-9001 וכולל אותה בשלמותה.
בנוסף על שינוי מבנה התקן בהתאם למבנה החדש של ISO-9001 שכלל הזזה וניסוח של תוספות התקן, הוכנסו התוספות הבאות:
סעיף חדש על בטיחות מוצר
סעיף חדש על מניעת חלקים מזויפים
הסעיף על ניהול סיכונים צומצם לניהול סיכונים תפעוליים וניהול שאר הסיכונים מבוצע בהתאם לדרישה לחשיבה מבוססת סיכונים ב-ISO-9001
הדרישה למודעות הפרט הורחבה למודעות לתרומה לאיכות המוצר, בטיחותו והתנהגות אתית
גורמים אנושיים נוסף כשיקול במציאת סיבות השורש לאי התאמות
בקריפטוגרפיה, ARIA הוא צופן בלוקים סימטרי שפותח ב-2004 על ידי קבוצת חוקרים ב-NSRI עבור המשרד לתקנים וטכנולוגיה של דרום קוריאה (KATS), החבר בגופי התקינה הבינלאומיים ISO ו-IEC.
האלגוריתם בנוי מרשת החלפה-תמורה אינוולוציונית ולמעשה המפרט והממשק שלו דומים במידה רבה ל-AES.
הוא מקבל בלוק טקסט קריא באורך 128 סיביות ומפתח הצפנה בשלושה אורכים אפשריים: 128, 192 או 256 סיביות ומפיק מהטקסט הקריא בלוק מוצפן באורך 128 סיביות.
הוא עושה שימוש בתיבות החלפה (Sbox) בגודל סיביות המבוססות על תיבות ההחלפה של ריינדל והוא פועל ב-12, 14, או 16 סבבים בהתאם לאורך המפתח.
תהליך הכנת מפתח ההצפנה מרחיב את המפתח המסופק על ידי המשתמש באמצעות רשת פייסטל משולשת בתוספת קבועים שהם הייצוג הבינארי של (זאת במטרה להוכיח שאינו מכיל דלתות סתר).
האלגוריתם הפך לתקן רשמי של KATS וכן IETF, הוצע בטיוטה וכן הוצע כתוסף לפרוטוקול SSL/TLS בטיוטה .
ביטחונו נחקר היטב על ידי מומחי הצפנה, ביניהם ניתן למנות כמה מחקרים שמראים שהצופן בטוח לשימוש בגרסה העדכנית שלו ולא נמצאו בו פגמים רציניים.
ARIA 0.8 הוצע לראשונה ב-2003 בוועידה השנתית לאבטחת מידע של דרום קוריאה.
בתחילה הצופן הכיל רק 10, 12, או 14 סבבים בהתאם לאורך המפתח 128/192/256 והכיל רק שתי תיבות החלפה בהן נעשה שימוש לסירוגין.
בגרסה 0.9 שהוצעה ב-ICIS 2003 נוספו שתי תיבות החלפה.
גרסה 1.0 הנוכחית הוכרזה והופצה על ידי NSRI ב-2004. מספר הסבבים עלה ל-12/14/16 בהתאמה וכן בוצעו שינויים בתהליך הרחבת המפתח.
בדצמבר 2004 הכניס מכון התקנים של דרום קוריאה את הצופן לתקן KS X 1213.
ARIA מתאים ליישום בחומרת 8 ביט וכן ב-32 ביט הן בתוכנה והן בחומרה.
רוב הפעולות בצופן הן פעולות החלפה פשוטות אותן אפשר לבצע ביעילות עם טבלאות חיפוש (lookup table).
אם הזיכרון זמין ניתן להמיר את שכבת הפיזור להכפלה בארבע מטריצות וכן אפשר לשלב את שכבת ההחלפה יחד עם שכבת הפיזור באופן יעיל ולהשיג בכך שיפור משמעותי בתפוקת הצופן.
באופן כללי תפוקת ARIA דומה לזו של AES וטובה מקמליה.
הצופן בנוי מרשת החלפה תמורה המבצעת סדרה של פעולות הפיכות על בלוק קלט באורך 128 סיביות הנקרא "מצב" (state) באופן אחיד.
הפעולות הן ברמה של בתים והמצב הפנימי מיוצג כמערך המכיל 16 בתים.
הצופן מבצע את פעולות המצב באופן חוזר ונשנה 12, 14 או 16 פעמים בהתאם לאורך המפתח.
עבור מפתח 128 סיביות מבוצעים בסך הכול 12 סבבים, עבור מפתח באורך 192 סיביות מבוצעים בסך הכול 14 סבבים ואילו עבור מפתח באורך 256 סיביות מבוצעים 16 סבבים.
המצב הפנימי מאותחל בתחילה עם סיביות הקלט, בכל סבב הצופן מעדכן את המצב והפלט הסופי הוא המצב האחרון לאחר כל הסבבים.
פעולות הצופן מחולקות לשלושה מרכיבים:
בשלב זה קטע מהמפתח המורחב המתאים לסבב הנוכחי מחובר ב-XOR עם המצב הפנימי והתוצאה נשמרת כמצב החדש.
בשכבת ההחלפה המצב הפנימי מוחלף בית אחר בית לפי טבלאות החלפה קבועות.
ישנן ארבע תיבות החלפה שבהן משתמשים לסירוגין לפי סדר המתואר בהמשך.
בשכבת הפיזור המצב הפנימי מוכפל במטריצה בינארית הפיכה קבועה מסדר 16x16 סיביות.
כמו כן פעולת הרחבת המפתח מקבלת את המפתח הסודי המסופק על ידי המשתמש ומרחיבה אותו בסך הכול ל-13, 15 או 17 מקטעים באורך 16 בתים כל אחד, בהתאם לאורך המפתח.
כלומר 13 מקטעים עבור מפתח באורך 128 סיביות, 15 מקטעים עבור מפתח באורך 192 סיביות ו-17 מקטעים עבור מפתח באורך 256. הסיבה היא משום שבסבב האחרון במקום שכבת הפיזור מבוצעת שכבת הוספת המפתח פעם נוספת, ראו תרשים.
הפעולות הבאות מבוצעות על כל בתי המצב באופן אחיד.
בשכבת ההחלפה (substitution layer) משתמש ARIA בשתי תיבות החלפה ו- וכן התיבות ההופכיות שלהן ו-.
תיבות ההחלפה נתונות בארבע הטבלאות להלן.
הטבלאות בנויות מ-16 שורות ו-16 עמודות, בסך הכול 256 כניסות, כל כניסה מכילה מספר באורך 8 סיביות בטווח בין 0 ל-256 (או שתי ספרות הקסדצימליות בין ל-).
הקלט לפונקציית ההחלפה הוא בית אחד המשמש כאינדקס לשורה והעמודה בטבלה, הניבל הראשון (ספרה הקסדצימלית ראשונה בטווח בין 0 ל-15) מציין עמודה ואילו הניבל השני מציין שורה.
למשל אם הקלט הוא הטבלה תחזיר (בבסיס הקסדצימלי) ואילו הטבלה תחזיר וכן או :
הצופן עושה שימוש בתיבות ההחלפה בשני אופנים (כמתואר בתרשים לעיל).
באופן הראשון הנקרא type 1 הבית הראשון מוחלף לפי התיבה הראשונה הבית השני לפי התיבה , השלישי והרביעי לפי ההופכיות שלהן ו- בהתאמה, החמישי והשישי שוב בתיבה הראשונה והשנייה וחוזר חלילה עד שמחליפים את כל בתי המצב.
באופן השני הנקרא type 2 מבצעים את ההחלפה בסדר הפוך תחילה בתיבות ההופכיות ו- ולאחר מכן ו- לסירוגין, כמתואר בתרשים להלן.
הפסאודו קוד הבא מתאר את פונקציות ההחלפה ו- לפי type 1 ו-type 2 בהתאמה, הקלט הוא המצב הנוכחי והפלט הוא המצב החדש :
שכבת הפיזור היא פונקציה המסומנת באות A הממפה קלט באורך 16 בתים לפלט באורך דומה והיא מוגדרת כדלהלן:
שכבת הפיזור של ARIA תוכננה כך שהיא תהיה אינוולוציה כלומר עבור כל וקטור מתקיים .
דרך אחרת להציג את המיפוי של היא על ידי כפל מטריצות הבא:
בכל סבב של צופן ARIA מופעלת אחת משתי הפונקציות ו- שהן פונקציות סבב זוגית ואי זוגית בהתאמה המבצעות את שלוש הפעולות המתוארות לפי הסדר: הוספת מפתח, החלפה ופיזור, או בניסוח רשמי:
כאשר הוא הבלוק הקלט של סבב ו- היא פונקציית הפיזור, מתייחס לשכבת ההחלפה והערכים הם מפתחות הסבב אותם מכינים לפי תיאור תהליך הכנת המפתחות להלן.
ההבדל בין שתי הפונקציות הוא סדר ההחלפה, ב- ההחלפה מבוצעת לפי type 1 ואילו היא לפי type 2.
תהליך ההכנה של מפתחות ההצפנה עבור כל הסבבים כולל שני שלבים: בשלב הראשון מכינים ארבעה ערכים באורך 128 סיביות כל אחד המסומנים בהם מציבים את המפתח הסודי (מפתח מאסטר) שהוא המפתח הסודי שסופק על ידי המשתמש, תוך שימוש ברשת פייסטל בשלושה סבבים לפי השיטה הבאה.
תחילה מחלקים את המפתח הסודי לשני חצאים ימין ושמאל, כלומר מציבים את 128 הסיביות הראשונות של במשתנה זמני ומה שנותר מהמפתח מציבים במשתנה זמני נוסף .
יתר סיביות המשתנה הזמני מאופסות.
בשלב השני מיישמים את רשת פייסטל בשלושה סבבים כך:
הפונקציות ו- הן פונקציות הסבב המתוארות לעיל כאשר הקבועים משמשים כמפתחות הצפנה.
כדי להכין את הקבועים תחילה מחשבים את הסיביות הראשונות של חלק השבר של כשהן מחולקות לשלושה המשתנים.
ואז הקבועים מוגדרים בהתאם לאורך המפתח, לדוגמה עבור מפתח 128 סיביות משתמשים בקבועים לפי הסדר הזה ואילו עבור מפתחות אחרים משנים את סדר הקבועים לפי הטבלה הבאה:
את מפתחות כל הסבבים מכינים על ידי שילוב של ערכי ומהם מייצרים את 17 מפתחות ההצפנה והפענוח עבור כל הסבבים:
הביטוי פירושו הזזה מעגלית ברמה של סיביות צעדים לשמאל בגבולות משתנה באורך 32 סיביות.
יש לשים לב שקיים מפתח סבב נוסף מעבר למספר הסבבים.
מפתח זה נועד לשימוש בסבב האחרון שבו הטרנספורמציה A מוחלפת בשכבת הוספת מפתח נוספת.
בסיכומו של דבר מספר המפתחות הדרוש הוא 13, 15 או 17 בהתאם לאורך המפתח.
מפתחות הפענוח נגזרים ממפתחות ההצפנה כדלהלן:
להצפנת בלוק טקסט קריא באורך 16 בתים עם מפתח באורך 128 סיביות, משתמשים ב-13 מפתחות הסבבים מתהליך הכנת המפתחות לעיל ומבצעים:
הפונקציות ו- הן פונקציות הסבב המתוארות לעיל.
בסבב האחרון הושמטה פונקציית הפיזור A ובמקומה מבוצע חיבור עם המפתח ה-13. במקרה של מפתחות אחרים המבנה נותר זהה ורק מספר הסבבים משתנה.
פונקציית הפענוח של ARIA זהה לחלוטין לפונקציית ההצפנה למעט מפתחות הסבבים המוחלפים ב- אותם מכינים ממפתחות ההצפנה כמתואר לעיל.
להלן וקטור בדיקה של הצפנה עם מפתח באורך 256 סיביות:
טקסט קריא להצפנה מפתח טקסט מוצפן
ARTnews הוא כתב עת אמריקאי לאמנות חזותית שמשרדיו נמצאים בעיר ניו יורק.
הוא מכסה אמנות מכל התקופות, החל באמנות עתיקה וכלה באמנות מודרנית.
ARTnews כולל חדשות אמנות, כתבות תחקיר, ביקורות תערוכות ודיוקנאות של אמנים ואספנים.
ARKive (בתעתיק לעברית: ארקיב) היא יוזמה עולמית שמטרתה היא "קידום שימור המינים המאוימים בעולם, באמצעות כוחם של דימויי חיות בר", הפרויקט הוא יוזמה של Wildscreen, שהוא ארגון צדקה בריטי.
הדרך שבה הארגון מיישם היא באמצעות איתור אוספים של סרטים, תצלומים והקלטות שמע של מינים בעולם לתוך ארכיון דיגיטלי מרכזי.
כמו כן, העדיפות הנוכחית של הארגון היא השלמת הפרופילים האודיו-ויזואליים עבור 17,000 מינים הנמצאים ברשימה האדומה של IUCN.
ל-ARKive שותפות עם ארגוני שימור, בהם: BirdLife International, שימור בין-לאומי (Conservation International), האיגוד הבין-לאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע (IUCN), מרכז הניטור העולמי לשימור האומות המאוחדות ורבים אחרים.
Google Earth השיקה עבור ARKive שני קמפיינים, האחד הוא על מינים בסכנת הכחדה, והשני הוא על מינים במפרץ מקסיקו.
הראשון מביניהם הושק באפריל, 2008 על ידי המנהל של Wildscreen, דייוויד אטנבורו.
האתר נבחר לאתר השנה של סאנדיי טיימס ב-2005. ב-2010 זכה האתר בפרס ובי.
ב-15 בפברואר 2019, בעקבות קשיים במימון אחזקתו, נסגר אתר האינטרנט של ARKive, ואוסף המדיה שבו אוחסן בצורה לא מקוונת לשימוש עתידי.
ARP4761 או בשמו המלא: "הנחיות ושיטות לביצוע תהליך הערכת בטיחות במערכות וציוד מוטס אזרחי" הוא מסמך הנחיות בדבר נהלים מומלצים בתחום התעופה (ARP - Aerospace Recommended Practice) היוצא לאור על ידי SAE International.
בשילוב עם מסמך ARP4754, מסמך ARP4761 משמש להוכחת עמידה בתקן 14 CFR 25.1309 מתוך תקנות הכשירות האווירית לכלי טיס בקטגוריית תחבורה של רשות התעופה הפדרלית האמריקאית (FAA), וכן בתקנים בינלאומיים של כשירות אוויר כגון CS - 25.1309 של הסוכנות האירופית לבטיחות תעופה (EASA).
נוהל מומלץ זה מגדיר השימוש באנליזות נפוצות להערכת בטיחות של מערכת.
30 העמודים הראשונים של המסמך מכסים את תהליך הערכת הבטיחות.
140 העמודים הבאים מספקים סקירה כללית של טכניקות האנליזות ואופן השימוש בהן.
160 העמודים האחרונים נותנים דוגמה למימוש התהליך.
הערכת בטיחות ראשונית של המערכת (PSSA).
מצב כשל וניתוח השפעות .
סיכום מצבי כשל ואפקטים (FMES).
ניתוח גורם נפוץ (CCA), המורכב מ:
הזרימה הכללית של מחזור חיי הבטיחות תחת ARP4761 היא:
בצע FHA ברמת כלי הטיס במקביל לפיתוח דרישות ברמת כלי הטיס.
בצע את FHA ברמת המערכת במקביל להקצאת פונקציות כלי לפונקציות מערכת ויזם את ה-CCA.
בצע את ה-PSSA במקביל לפיתוח ארכיטקטורת המערכת, ובצע עדכון ה-CCA.
בצע איטרציה (חזרה) על CCA ו-PSSA כאשר המערכת מוקצית לרכיבי חומרה ותוכנה.
בצע את ה-SSA במקביל ליישום המערכת, והשלם את ה-CCA.
הזן את התוצאות לתהליך ההסמכה.
תהליך הבטיחות התפקודית מתמקד בזיהוי תנאי כשל תפקודי המובילים לסיכוני בטיחות.
ניתוח סיכון פונקציונלי (FHA) פונקציונלית הם מרכזיים בקביעת הסכנות.
FHA מתבצע בשלב מוקדם של תכנון כלי טיס, תחילה כניתוח סיכון תפקודי של כלי טיס (AFHA) ולאחר מכן כניתוח סיכון פונקציונלי של מערכת (SFHA).
באמצעות הערכה איכותית, תפקוד כלי הטיס ותפקוד מערכת כלי טיס לאחר מכן מנותחות באופן שיטתי לתנאי כשל, ולכל תנאי כשל מוקצה סיווג סיכון.
סיווגי סיכונים קשורים קשר הדוק לרמות סמך פיתוח (DAL) והם מתואמים בין ARP4761 לבין מסמכי בטיחות תעופתיים קשורים כגון ARP4754A, 14 CFR 25.1309, והסטנדרטים של הוועדה הטכנית לרדיו באווירונאוטיקה (RTCA) כלומר DO-254 ו-DO-178.
סיווג סיכון רמת סמך פיתוח DAL הסתברות מקסימלית לשעת טיסה קטסטרופלי A 10−9 מסוכן B 10−7 עיקרי C 10−5 משין D - ללא השפעה E -
תוצאות FHA מוצגות בדרך כלל בצורת גיליון אלקטרוני, עם עמודות המזהות פונקציה, מצב כשל, שלב הטיסה, השפעה, סיווג סיכון, DAL, אמצעי איתור, תגובת צוות אוויר ומידע קשור.
לכל סיכון מוקצה מזהה ייחודי שעוקב אחר כל מחזור חיי הבטיחות.
גישה אחת היא זיהוי מערכות על פי קודי מערכת ה-ATA שלהם והסיכונים המתאימים על ידי מזהים נגזרים.
לדוגמה, ניתן היה לזהות את מערכת מהפך-דחף על ידי קוד ה-ATA שלה 30–78. פריסה בטרם עת של מהפך דחף תהיה סכנה, אשר ניתן להקצות לזהות על סמך קוד ATA 78-30.
תוצאות ה-FHA מתואמות עם תהליך תכנון המערכת כאשר תפקודי כלי הטיס מוקצים למערכות מוטסות.
ה-FHA מוזן גם ל-PSSA, שמוכן תוך פיתוח ארכיטקטורת המערכת.
ה-PSSA עשוי להכיל FTA איכותי, שניתן להשתמש בו לזיהוי מערכות הדורשות יתירות כך שאירועים קטסטרופליים אינם נובעים מכשל בודד (או כשל כפול כאשר אחד הוא סמוי).
עץ תקלות מוכן לכל מפגע SFHA המדורג מסוכן או קטסטרופלי.
ניתן לבצע עצי תקלה בסכנות משמעותיות אם הדבר נדרש.
DALs ודרישות ספציפיות לתכנון בטיחות מושתות על מערכות המשנה.
דרישות של תכן בטיחותי נלכדות ומתחקים אחריהן.
אלה עשויים לכלול אסטרטגיות מניעה או הפחתה (mitigation) שנבחרו עבור תת-מערכות מסוימות.
PSSA ו-CCA מייצרים דרישות הפרדה כדי לזהות ולמנוע אופני כשל נפוצים.
בנוסף, "תקציבי" שיעורי כשל בתת-מערכת מוקצים, כך שניתן יהיה לעמוד במגבלות ההסתברות לסיכון.
CCA מורכב משלושה סוגים נפרדים של ניתוחים שנועדו לחשוף סכנות שלא נוצרו כתוצאה מכשל ברכיב תת-מערכת ספציפי אחד.
CCA עשוי להיות מורכב מכמה מסמכים נפרדים, יכול להיות מסמך CCA אחד, או עשוי להיכלל כסעיפים במסמך SSA.
ניתוח הסיכונים המיוחדים (PRA) מחפש אירועים חיצוניים שעלולים ליצור סכנה כמו התנגשות עם ציפור או פריצה בטורבינת מנוע.
ניתוח הבטיחות האזורי (ZSA) בוחן כל תא במטוס ומחפש סכנות שעלולות להשפיע על כל רכיב בתא זה, כמו אובדן אוויר קירור או פיצוץ בקו נוזלים.
ניתוח המצב הרגיל (CMA) בוחן את הרכיבים הקריטיים המיותרים כדי למצוא אופני כשל שעלולים לגרום לכשל רב מערכתי בו זמנית.
תוכנה כלולה תמיד בניתוח זה, והוא מחפשת גם שגיאות ייצור או רכיבים פגומים.
כאן יטופל כשל כמו נגד פגום המשמש בכל מחשבי בקרת הטיסה.
ההפחתה בגילוי CMA היא לרוב רכיבי DO-254 או DO-178B.
ה-SSA כולל FMEA כמותי, המסוכם ל-FMES.
בדרך כלל משתמשים בהסתברויות FMES ב-FTA כמותי כדי להוכיח שמגבלות ההסתברות לסכנה אכן מתקיימות.
ניתוח חתכים של עצי התקלות מראה כי שום מצב של כשל יחיד לא יביא לאירוע מסוכן או קטסטרופלי.
ה-SSA עשוי לכלול את תוצאות כל ניתוח הבטיחות והוא יכול להיות מסמך אחד או מספר רב של מסמכים.
FTA היא רק שיטה אחת לביצוע ה-SSA, כאשר שיטות אחרות כוללות דיאגרמת תלות או דיאגרמת חסימות אמינות וניתוח מרקוב.
PSSA ו-CCA מביאים לעיתים קרובות להמלצות או דרישות תכנון לשיפור המערכת.
ה-SSA מסכם את הסיכונים הנותרים שנותרו במערכת ואמור להראות שכל הסכנות עומדות בשיעורי הכשל של 1309.
הניתוחים של ARP4761 מזינים את מערכת ההתראות לצוות - Crew Alerting System (או CAS) ואת הפיתוח של משימות תחזוקה קריטיות במסגרת ATA MSG3.
ה-Aerospace Recommended Practice (בקיצור ARP) הוא קו מנחה לפיתוח מטוסים אזרחיים ומערכות עם דגש על היבטי בטיחות.
הוצאה A היא שכתוב מהותי של המסמך המתאר את תהליך הבטיחות כחלק מתהליך פיתוח משולב.
חלק חדש ומשמעותי מוקדש לתהליך של קביעת רמת אבטחת הפיתוח - DAL (ראשי תיבות של: Development Assurance Level) הקובעת את הקפדה של פעילויות פיתוח ואימות חומרה ותוכנה מורכבות.
הוא מיועד לשימוש בשילוב עם SAE ARP4761 והוא נתמך על ידי תקני תעופה אחרים כגון RTCA DO-178C / DO-178B ו-DO-254.
הנחיה זו מתייחסת לתהליכי בטיחות תפקודית ואבטחת עיצוב.
הקצאת DAL הנוגעת לתנאי כשל תפקודי וחומרת הסיכונים מוקצים כדי לסייע בהפחתת סיכונים.
ניתוחי סיכונים פונקציונליים / הערכות הם מרכזיים לקביעת סיכונים והקצאת DAL, בנוסף לבדיקות מבוססות דרישות ושיטות אימות אחרות.
הנחיה זו עוסקת ב-DAL פיזית (פריט) ופונקציונלית (התנהגות אינטגרציית תוכנה/מערכות) DAL והיבטי הבטיחות של מערכות לכל מחזור החיים של מערכות המיישמות אוויוניקה.
ARP4754 הוגדר בהקשר של הסמכת מטוסים, בפרט חלק 25 סעיפים 1301 ו-1309 של תקנות תעופה אזרחית מותאמות עבור מטוסי קטגוריית תחבורה.
אלה נמצאים בתקנות התעופה הפדרליות של ה-FAA האמריקאי (FAR) ב-14 CFR 25.1309 והדרישות האירופיות JAA Joint Aviation Requirements (JAR) המקבילות, שהוחלפו בתקני הסמכה של הסוכנות האירופית לבטיחות תעופה.
חוזר ייעוץ FAA AC 25.1309-1 A, עיצוב וניתוח מערכת, הסבר על מתודולוגיית הסמכה עבור חלק סעיף 25 1309.
במאי 1996, הוטל על הוועדה המייעצת ליצירת חוקיות תעופה (ARAC) לבחון את ה-FAR/JAR המותאם 25.1309, AC 1309-1A, ומסמכים קשורים, ולשקול תיקון ל-AC 1309-1A המשלב פרקטיקה עדכנית, הגברת האינטגרציה המורכבת בין פונקציות המטוס והמערכות המיישמות אותן, וההשלכות של טכנולוגיה חדשה.
ההתמקדות הייתה בהערכת בטיחות ומערכות קריטיות סובלניות לתקלות.
במאמץ מקביל, SAE פרסמה את ARP4754 בנובמבר 1996. בשנת 2002 הגישה ARAC ל-FAA טיוטת הודעה על הצעת כללים (NPRM) וטיוטת עדכון AC 1309-1B (טיוטת גרסת ARSENAL) המכיר בחלקו של ARP4754 בהסמכת מערכות מורכבות.
טיוטה זו עדיין לא פורסמה, אך ARP4754 זכה להכרה רחבה כתקן מתאים לפיתוח והסמכה של מערכת מטוסים.
ה-FAA וה-EASA הכירו שניהם לאחר מכן ב-ARP4754/ED - 79 כתקף להסמכה של קטגוריות מטוסים אחרות, ועבור מערכות ספציפיות כמו אוטובוסים אוויוניים (avionic databuses).
ARP4754A ו-ED79A שוחררו על ידי SAE ו-EUROCAE בדצמבר 2010. כותרת המסמך השתנתה להנחיות לפיתוח מטוסים ומערכות אזרחיות.
עדכון זה מרחיב את תפיסת הבטחת התכנון ליישום ברמת המטוס והמערכת ומתקנים את השימוש במונח הבטחת פיתוח.
כתוצאה מכך, רמת הבטחת הפיתוח הפונקציונלית (FDAL) מוצגת עבור בעיות מטוסים ומערכות, והמונח רמת אבטחת עיצוב שונה ל-Item Development Assurance Level (IDAL).
יתר על כן, הוספה של הגדרות עבור שגיאה, כשל ומצב כשל מוכרות כנגזרות מ-AMC 25.1309. הסיווג האיכותי והכמותי של מצבי כשל לפי חומרה והסתברות בשימוש כעת על ידי ARP4754A ו-ARP4761 מוגדרים ב-AMC 25.1309/AC 25.1309 - טיוטת 1B-Arsenal.
ASCA (Advanced Satellite for Cosmology and Astrophysics, ידוע גם כ- ( ASTRO-D)) היה הטלסקופ הרביעי של יפן שפעל בתחום קרני רנטגן והיה טלסקופ חלל השני ששוגר כמשימה משותפת של יפן וארצות הברית.
הלוויין פעל תוך העברת נתונים כ-7 שנים.
הקשר איתו אבד בשנת 2000 במהלך סערה גאומגנטית.
הוא נכנס לאטמוספירה ונשרף בשנת 2001.
הטלסקופ שוגר ב-20 בפברואר 1993 ממרכז החלל אוצ'ינורה בעזרת משגר M-3C.
הלוויין פעל בגובה של כ-550 ק"מ.
על המכשיר הותקנו 4 מכשירים:
2 טלסקופים עם ספקטרומטר שמבוססים על גז.
הם היו בעלי רגישות בתחום kEv 10 - 0.7. המכשירים נבנו באוניברסיטת טוקיו.
2 טלסקופים עם ספקטרומטר שמבוססים על CCD.
הם היו בעלי רגישות בתחום kEv 10 - 0.4. המכשירים נבנו באוניברסיטת אוסקה בשיתוף פעולה עם מדעני המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
חלק משמעותי של הפרויקט מומן על ידי נאס"א.
בתמורה מדענים אמריקאים קיבלו כ-40% מזמן פעילות.
כ-10% ניתנו למדעני סוכנות החלל האירופית.
היתר היה ברשות מדענים יפניים.
בתקופת פעילות הלוויין בוצעו כ-3,000 תצפיות על גרמי שמיים שונים.
על בסיס תצפיות אלו פורסמו כ-1,000 מאמרים מדעיים.
ASP.NET היא טכנולוגית קוד פתוח ליישומי אינטרנט בצד השרת, שפותחה על ידי חברת מיקרוסופט.
טכנולוגיה זו אינה שדרוג לטכנולוגיית ASP המתיישנת שלה אלא תפיסה טכנולוגית חדשה, וכתשובה לטכנולוגיית JSP של חברת סאן מיקרוסיסטמס.
באמצעות ASP.NET ניתן ליצור אתרי אינטרנט דינמיים בשילוב נתונים מבסיסי נתונים, ולטפל בטפסים ובמידע שנשלחים מהמשתמשים.
התפקיד של ASP.NET הוא לנתח את המידע וליצור פלט בהתאם.
ASP.NET משלבת בנוסף טכנולוגיית MVC, שמאפשרת לפתח אפליקציות רשת במהירות ובקלות .
של מיקרוסופט הכוללת מחלקות רבות לטיפול בנתונים שונים (מסדי נתונים, קובצי טקסט, קובצי XML, תמונות וקבצים גרפיים, מערכת ההפעלה ועוד).
ניתן לכתוב דפי ASP.NET בכל שפה בסביבת NET.
ASP.NET רצה על שני סוגי שרתים:
IIS - שרת האינטרנט של מיקרוסופט.
Cassini ותוכנות אחרות שנכתבו בשפות ה-NET.
אלו תוכנות שונות הכוללות שרת מובנה.
ישנו מרחב שמות (Namespace) בשם System.Net.Hosting המאפשר כתיבת שרתים כאלה.
הנפוץ שבהם - גרסת ההמשך של ה-Cassini המגיעה עם Visual Studio 2005 לגרסאותיו.
ASP.NET מבוססת על טופסי צד שרת (Web Forms), אולם ניתן בהחלט להשתמש בה גם בלעדיהם.
בשנת 2002 הוכרזה והופצה טכנולוגיית NET Framework.
על ידי חברת מיקרוסופט, בגרסתה הראשונה (גרסה 1.0).
הכילה מספר שפות פיתוח חדשות, וטכנולוגיית פיתוח עבור דפי אינטרנט שנקראת ASP.NET.
יחד עם NET, החלה מיקרוסופט בשיווק סביבת הפיתוח הייעודית, שנקראה Visual Studio.NET, או בשמה הפחות נפוץ, VS 7.
בעקבות מספר באגים ובעיות, מיהרה מיקרוסופט להוציא, בתחילת 2003, גרסה משודרגת ל-NET., והיא קיבלה את מספר הגרסה 1.1. הגרסה החדשה הכילה בעיקר תיקוני באגים ומספר עדכוני תוכנה.
במהלך השליש האחרון של שנת 2005 הוכרזה על ידי מיקרוסופט הגרסה השנייה ל-NET Framework.
(גרסה 2.0), ויחד עימה הופץ מנוע NET.
משודרג, חבילת טכנולוגיות חדשה, וגם סביבת פיתוח חדשה בשם Visual Studio 2005 (או בשם הגרסה שלה, VS 8).
הגרסה החדשה הוסיפה מחלקות קוד חדשות רבות, והציגה גם שיפורי תוכנה ושיפורי אבטחה רבים.
גרסה זאת אינה מהווה שדרוג לגרסה הקודמת, אלא היא גרסת תוכנה עצמאית, וניתן להתקין אותה מבלי להתקין גרסאות קודמות.
יחד עם זאת, מרבית המפתחים העדיפו להתקין את שתי הגרסאות במקביל, כדי לקבל גמישות גדולה יותר.
במהלך נובמבר-דצמבר 2006, החלו ניצנים ראשונים של גרסה משודרגת חדשה.
בתחילה נקראה הגרסה בשם הקוד "Orcas", ולימים, במהלך 2007 ועם יציאתה של Windows Vista לשווקים, הוכרזה גרסת השדרוג המלאה ל-NET., שפותחה כחלק מפיתוח Windows Vista.
הגרסה החדשה (3.0), פותחה כתוספת לגרסת NET 2.0., ואינה מחליפה אותה.
היא אינה גרסה עצמאית, ולא ניתן להתקין אותה ללא גרסה 2.0.
בסוף נובמבר 2007, עם יציאתה לשוק של ערכת כלי הפיתוח החדשה לבית מיקרוסופט, Visual Studio 2008, יצאה הרחבת תוכנה נוספת (גרסה 3.5).
באפריל 2010 יצאה גרסה חדשה של Visual Studio 2010 ויש בה הרבה שיפורים בעיקר בכתיבת Java script.
aspx - (Active Server Page Extended) סיומת דפי האינטרנט הסטנדרטיים, וכן דפי אינטרנט המיועדים לטלפונים סלולריים.
vb - קוד חיצוני בשפת VB (בדרך כלל pagename.aspx.vb אם הקוד משויך לדף ספציפי).
cs - קוד חיצוני בשפת #C (בדרך כלל pagename.aspx.cs אם הקוד משויך לדף ספציפי) עבור טכנולוגיית Web Forms או מבנה נתונים (Model) או Controller עבור MVC.
ascx - פקדי משתמש (פקדים האורזים תצוגה וקוד עבור התצוגה, ומשתלבים כפקד ארוז בדף aspx).
ashx - קובץ מטפל אירועים (יוצר אירוע הכולל קוד ומידע תצוגה, לפי קריאה).
בדרך כלל מכונה global.ashx ונמצא בתיקיית הבסיס של האתר.
resx - קובץ משאבים (בעיקר משמש לתרגומים לאתר, לדוגמה appculture.en.resx עבור כל שפה, ומזוהה בצורה אוטומטית על ידי הקוד)
xsd - קובץ נתונים (שולף נתונים על פי בקשה ממסד הנתונים).
skin - קובץ השומר תצורת תצוגה וגרפיקה עבור קובצי aspx.
config - קובץ הגדרות תצורה וריצה השולט על שרת IIS, על הקישור למסדי הנתונים ועל הגדרות אבטחה רבות.
master - תבנית תצוגה רב פעמית, המתלבשת סביב דף aspx.
sitemap - קובץ XML מיוחד, המיועד למיפוי סרגלי כלים וניווט עבור האתר.
asax - קובץ המטפל בהגדרות אפליקציה וסשן - באתחול וסיום שלהם.
cshtml - גרסה מתקדמת של דפי aspx, נמצאת בשימוש נרחב ב־MVC כ־View, ובה נוצר מבנה הדף, שמשלב שפת תגיות ו־C# באמצעות הסמן '@'.
תיקיות בשימוש ASP.NET 2 ואילך
App_Code - עבור מחלקות ומשתנים הנמצאים בשימוש בכל האתר ולא בדף בודד
App_Browsers - עבור התאמה אישית לדפדפנים שונים
App_GlobalResources - עבור שימוש בקובצי משאבים
Theme - עבור שמירת מספר אופציות של תבניות עיצוב
Bin - תיקייה עבור קובצי dll, ובייחוד עבור קובצי dll המכילים אובייקטים ואוטומציות מהודרות של asp.net
ספריות אלו לרוב מוגנות מהורדה על ידי משתמש קצה, ללא תלות בסוג הקובץ.
קבצים אחרים נמצאים בשימוש סביבות הפיתוח ומוגנים ברמת השרת על מנת למנוע הורדה שלהם על ידי לקוחות (למשל vbproj, csproj).
Models - מציין את התיקייה שבה נשמרים כל מבני הנתונים של האתר.
Controllers - תיקייה קבועה שבה נמצאים כל ה־Controllers של האתר, ששולטים בתגובת השרת.
Views - תיקייה שלרוב כוללת תיקיות משנה עם שם הבקר (Controller) שבה מאוחסנים כל דפי ה־cshtml הרלוונטיים לו, ובנוסף תיקייה בשם Shared שבה מאוחסנים דפי cshtml שמשמשים באופן גלובלי.
בתאריך 23 בינואר 2007, מיקרוסופט הוציאה לאור גרסה 1.0 של ASP.NET AJAX, אשר מהווה חבילת הרחבה עם פונקציונליות Ajax.
ASMC סוֹחוּמי (נודעה בעבר כדינַמו סוֹחוּמי; בגאורגית: დინამო სოხუმი) הוא מועדון הכדורגל של העיר סוחומי, שבמחוז אבחזיה בגאורגיה, עקב המתיחות עם אבחזיה משמש אצטדיון שוורדני שבטביליסי כמגרשה הביתי.
הקבוצה נוסדה בשנת 1936, בשם מועדון הכדורגל צחומי סוחומי.
היא שיחקה בליגת העל הסובייטית עד להתהוותה של ליגת העל הגאורגית, בתקופת גאורגיה הסובייטית, ועברה לשחק בה.
בשנת 2006 שינתה הקבוצה את שמה ל-ASMC סוחומי.
אליפות גאורגיה הסובייטית: 1948, 1947
(ראשי תיבות של Array Technologies Incorporated) הייתה חברה קנדית שייצרה וסיפקה מעבדים גרפים.
החברה נוסדה בשנת 1985 ונקנתה על ידי חברת AMD באוקטובר 2006. החברה מפורסמת בעיקר בזכות סדרת כרטיסי המסך Radeon וסדרת כרטיסי המסך למידול תלת־ממדי FireGL.
את החברה הקימו שלושה מהגרים סינים: קווק יו הוו, בני לאו ולי לאו.
בתחילת דרכה יצרה החברה כרטיסי מסך לתאגידים גדולים (כמו IBM).
ב-1997 רכשה החברה את מעבדות טסנג, ועם רכישה זו התווספו לה 40 מהנדסים.
בשנת 2000 רכשה החברה את חברת ArtX, ויחדיו יצרו את ה"פליפר" ששימש בגיימקיוב, קונסולת המשחקים של חברת נינטנדו.
מאוחר יותר, יצרו את הכרטיס גרפי של קונסולת המשחקים היורשת של הגיימקיוב, ה-Wii.
בנוסף, יצרו את השבב הגרפי של קונסולת המשחקים Xbox 360.
בתחילה השיקה החברה כרטיסי מסך דו־ממדיים (כגון ה-Commodor).
באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20, כשטכנולוגיית התלת־ממד החלה להיכנס לשוק, הוציאה החברה את שבב ה-Rage שהתחרה בשבב ה־Voodoo, שהיה עד אז היחידי בטכנולוגיית התלת-ממד.
בשנת 1999 הוציאה החברה את שבב ה-Rage 128, שהיווה קפיצת מדרגה משמעותית בתחום ה-DirectX 6.0. בשנת 2000 הוציאה החברה את סדרת המעבדים הגרפים Radeon.
כתוצאה מסדרה זו התפרסמה החברה.
החל משנת 2007 יצאו כרטיסים מבוססי צ'יפסט RV670 – סדרת HD3000, ו-R700 – סדרת HD4000 (כשכל דרג כרטיסים בנוי כמו המעבדים מרובי הליבות).
בסוף שנת 2009 הוציאה ATI-AMD את כרטיסי המסך מסדרת ה-5XXX שתומכים בטכנולוגיית ה-DX11. נוסף על כך גם סדרת ה-5XXX תמכה בטכנולוגיית ריבוי מסכים מתקדמת.
באוגוסט 2007 הודיעה החברה שהיא משנה את האסטרטגיה שלה, שתוציא כרטיסי מסך לשוק הגבוה כל חצי שנה ותשווקם במחירים של כרטיסים לשוק הבינוני (300$).
ASP.NET AJAX, אשר בעבר הוכרה כ-Atlas (בשלב הפיתוח), היא חבילת הרחבות ל-ASP.NET מבית מיקרוסופט אשר מאפשרת יישום פונקציונליות Ajax ביישומי ASP.NET.
החבילה שוחררה בינואר 2007. בעזרת החבילה ניתן ליצור יישומי ווב ב-ASP.Net 2.0, אשר יכולים לעדכן מידע בדף ללא צורך ברענון מלא של דף הווב.
יחד עם ASP.NET AJAX יצא לאור בפרויקט הקוד הפתוח CodePlex סט של פקדים בשם AJAX Control Toolkit.
ATC (או: A Touch of Class) הייתה להקת פופ שפעלה בגרמניה.
כל ארבעת חבריה נפגשו בשנת 1998 על הסט של המחזמר "Cats" בגרמניה, ושם החליטו להקים את הלהקה.
השיר הראשון שלהם "(Around The World (La La La La La" , שיצא בשנת 2000, היה מקום ראשון בגרמניה במשך שישה שבועות.
בנוסף, השיר הגיע לרשימת 40 הלהיטים הגדולים בארצות הברית ובריטניה.
השיר אף כיכב בפרסומת לג'נרל אלקטריק בארצות הברית.
השיר הוא חידוש של השיר "Pesenka" של הלהקה הרוסית "רוקי וורך!", שהייתה אחת להקות הפופ המצליחות ביותר בסוף שנות ה-90 ברוסיה.
בשיר הופק על ידי אלכס כריסטנסן.
בשנת 2007 להקה בשם BeFour הוציאה חידוש לשיר תחת השם "Magic Melody".
ב-6 בפברואר 2001 יצא האלבום הראשון של הלהקה "Planet Pop" וזכה בפרס למוזיקה ל'הריקוד הטוב ביותר'.
חלק מהשירים של האלבום נכתבו על ידי אלכס כריסטנסן.
להקות עם קול דומה הצליחו באירופה, אבל ATC ידועים בעיקר בזכות הלהיט הראשון שלהם.
בשנת 2003 שמה של הלהקה שונה ל-A Touch Of Class והם הוציאו את אלבומם השני "Touch The Sky".
שלושה סינגלים יצאו בעקבות האלבום, אך הם לא הצליחו.
לכן, בשנת 2003 הלהקה התפרקה וכל אחד הלך לדרכו.
AT&T הוא תאגיד תקשורת בינלאומי אמריקאי שבסיסו בדאלאס, טקסס.
זו אחת מחברות התקשורת הגדולות בעולם וספקית שרותי הטלפוניה וטלפון סלולריים מהגדולות בארצות הברית.
ביוני 2018 החברה הפכה לבעלים של חברת WarnerMedia ובכך הפכה לחברת הבידור והמדיה הגדולה בעולם ודורגה כאחת מ-500 החברות הגדולות בארצות הברית.
שורשיה של AT&T (ראשי תיבות באנגלית: American Telephone & Telegraph - חברת הטלפון והטלגרף האמריקנית) בחברה Bell Telephone Company שהקים אלכסנדר גראהם בל בשנת 1877, לאחר שהמציא את הטלפון.
אחת מחברות הבת של Bell הייתה AT&T, שנוסדה בשנת 1885. ב-1899 רכשה AT&T את חברת האם (מסיבות משפטיות) והפכה לחברה המרכזית.
עם השנים הפכה החברה ביחד עם חברות הבת שלה במערכת ה-Bell System למונופול בארצות הברית וקנדה, וכתוצאה מכך נחשבה במשך תקופה ארוכה לחברת הטלפוניה הגדולה בעולם.
בשנת 1962 הייתה שתפה לניסוי של לוויין תקשורות Telstar 1.
בשנת 1984 פרק הממשל את המונופול של AT&T באמצעות תביעת הגבלים עסקיים.
החברה נדרשה להתנתק מחברות הבת האזוריות שלה ולהפוך אותן לחברות עצמאיות.
שבע חברות אלה כונו ה-Baby Bells.
חברת האם עצמה (שכונתה לפעמים Ma Bell, קיצור של Mother Bell) המשיכה לספק שירותי תקשורת לשיחות בינלאומיות ובין-אזוריות.
בתצורתה הנוכחית, AT&T נולדה מתוך Southwestern Bell שהייתה אחת מחברות ה-Bell האזוריות.
בשנת 2005 רכשה חברה זו את חברת האם לשעבר ושנה לאחר מכן את חברת בלסאות' (BellSouth), שגם היא, כמו Southwestern Bell הייתה אחת מחברות ה-Baby Bells המקוריות.
לאחר מספר מיזוגים, מרבית הנכסים והפעילות של חברת AT&T המקורית ושבע חברות ה-Bell האזוריות מחולקים על פני שלוש חברות עצמאיות נפרדות: AT&T, ורייזון, ולומן (לשעבר CenturyLink).
באוקטובר 2016 פורסם כי AT&T תרכוש את טיים וורנר תמורת סכום עתק של 85.4 מיליארד דולר, ולאחר שנה וחצי, ב-13 ביוני 2018, נודע כי הרכישה של טיים וורנר אושרה.
בעקבות זאת שם החברה השתנה לוורנר מדיה.
ב-16 במאי 2021, נודע כי AT&T תפצל את חברת וורנר מדיה ותמזג אותה עם חברת דיסקברי תמורת 43 מיליארד דולר, העסקה הושלמה באפריל 2022 ובכך יצרה את האחים וורנר דיסקברי.
AT&T היא הספקית הגדולה ביותר בארצות הברית לשירותי טלפוניה נייחת וניידת לעסקים ולאנשים פרטיים.
רשת ה-3G שלה מספקת שירות למאות מיליוני אנשים.
כמו כן, היא בעלת רשת גלובלית להעברת נתונים, המעבירה כ-33 פטה-בייט של נתונים ביום עסקים ממוצע.
AT&T מספקת בארצות הברית גם שירותי טלוויזיה בפס רחב בשם Uverse, ומפעילה רשת WiFi המונה יותר מ-32,000 נקודות הפרושות במסעדות, בתי מלון וחנויות.
AT&T היא החברה השלישית בגודלה בטקסס, (אחרי ExxonMobil ו-ConocoPhillips) והחברה הגדולה ביותר בין אלה שאינן עוסקות בנפט.
נכון למאי 2013, AT&T היא החברה ה-21 בעולם על פי שווי השוק שלה, וה-13 בין אלה שאינן חברות נפט.
החל משנת 2013, היא גם המפעיל הסלולרי ה-21 בגודלו בעולם, עם למעלה מ-107,900,000 לקוחות ניידים.
בשנת 2013 עבדו בחברה למעלה מ-240,000 עובדים, עם חלוף השנים החברה צמצמה את כוח האדם ובשנת 2022 היא מעסיקה 203,000 עובדים בלבד.
בלסאות' (BellSouth), אחת מחברות ה-Baby Bells שבמשפחת AT&T הייתה מהמקימות של חברת סלקום בשנות ה-90.
מרכז הפיתוח של AT&T Israel הוקם לאחר ש-AT&T רכשה את חברת Interwise הישראלית בשנת 2007. Interwise פיתחה תשתית ושירות לשיחות ועידה באינטרנט.
מכיוון שפיתחה מגוון רב של פלטפורמות ומכשירים, היא החלה לספק תוכנה לשירותים נוספים ש-AT&T ביקשה לספק.
נכון ל-2023 המרכז הישראלי מנוהל על ידי רינת זילברשטיין, שוכן בקריית שדה התעופה ומפתח מוצרים בתחומים הבאים:
באוקטובר 2021 הודיעה AT&T על כוונתה לפתוח מרכז פיתוח נוסף בתל אביב, אליו יגויסו מאה עובדים.
ATB הוא שם הבמה של אנדרה טאנברגר , תקליטן ומפיק מוזיקת טראנס גרמני.
בשנת 2008 דורג ATB במקום ה-25 במצעד התקליטנים השנתי שנערך על ידי מגזין די.ג'יי.
העולמי, ובמקום הרביעי במצעד של "די.ג'יי.
טאנברגר נולד ב-26 בפברואר 1973 בעיר פרייברג, גרמניה.
את הקריירה המוזיקלית שלו החל ב־1993 כחבר בהרכב , בו היה חבר עד שנת 2002. בשנת 1998 החליט טאנברגר להכין פרויקט סולו, לו הוא קרא ATB.
הסינגל הראשון שלו, "" יצא בשנת 1998 והפך ללהיט שנה לאחר מכן.
אלבום הבכורה שלו, "Movin Melodies" יצא בשנת 1999, והיה אלבום הטראנס הראשון שהגיע לראש מצעד הפזמונים הבריטי.
ATB משך תשומת לב בזכות טונים גבוהים של גיטרות שהוא הכניס לשירים שלו, דבר שלא היה נהוג לפני כן.
הסינגל השני מתוך האלבום, "Don't Stop" הפך גם הוא ללהיט גדול.
בראיון בשנת 2007, אמר ATB ש"Don't Stop" היא ההפקה הגרועה שלו אי פעם, אולם השיר הגיע למקום השלישי במצעד הבריטי, ונמכר בכ-3 מיליון עותקים.
הסינגל הבא, "Killer" מכר כ־4 מיליון עותקים.
בשנת 2002 יצא לאור האלבום השלישי שלו, "Dedicated" שהוקדש לקורבנות פיגועי 11 בספטמבר.
שנה לאחר מכן יצא האלבום "Addicted to Music" באותה שנה יצא גם אלבום האוסף שלו, "The DJ in the Mix" בו כלל יצירות שלו מאלבומים קודמים בגרסאות שונות ויצירות של אומנים אחרים.
בשנת 2004 יצא האלבום הרביעי, "No Silence" שזכה להצלחה הגדולה ביותר מבין כל האלבומים שלו.
הוא כולל, בין השאר, את הסינגלים "Ecstasy" שהוא הסינגל המצליח ביותר של ATB עד היום, "Marrakech" ו"Here With Me".
זמן קצר לאחר מכן יצא אלבום האוסף "The DJ 2 in the Mix".
בשנת 2005 יצא אלבום אוסף נוסף בשם "Seven Years: 1998-2005", אשר כלל 20 שירים ויצירות, מתוכם 6 חדשים.
בשנת 2007 יצא האלבום השישי שלו, "Trilogy", שהיו לו שתי גרסאות: גרסה רגילה, וגרסה מיוחדת, שכללה מספר רמיקסים מיוחדים, קטעי DVD מהופעות שלו וקליפים.
ב-9 במאי 2009 יצא לאור האלבום השביעי שלו, "Future Memories".
ב-15 בינואר 2021, הוציא, בשיתוף פעולה עם התקליטן הגרמני, טופיק , והזמר השוודי, A7S, את הסינגל "Your Love (9PM)", שמהווה גרסה מחודשת לסינגל הראשון שלו, "".
ASUS (אסוס; בשמה המלא: ASUSTeK Computer) היא חברה טאיוואנית ותאגיד רב-לאומי, המייצרת חומרת מחשבים ואלקטרוניקה.
מוצרי החברה כוללים לוחות אם, מחשבים אישיים, מחשבים ניידים, צגים, מחשבי לוח, שרתים, כרטיסים גרפיים, וטלפונים סלולריים.
ASUS בעיקר משווקת מוצרים תחת המותג שלה, אך גם מייצרת רכיבים עבור יצרנים אחרים, הכוללים את אפל, דל ו-HP.
השם ASUS ("אסוס" או "אייסוס") לקוח מן השם פגאסוס, הסוס המכונף מהמיתולוגיה היוונית.