tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כ-60% משטח העיר מתוכננים להיות שטחים ירוקים, וכמו כן מתוכננת בה חממת היי-טק.
העיר אמורה לספק עד 5,000 מקומות תעסוקה.
היזם העומד מאחורי פרויקט הקמת העיר הוא איש העסקים בשאר אל-מסרי, בן למשפחה אמידה משכם, בסיוע מימון קטרי.
התאגיד 'ביתי' שהוקם לצורך הפרויקט נמצא בבעלות משותפת של אל-מסרי וחברת ההשקעות הקטרית הממשלתית (קטרי דיאר), המחזיקה במרבית המניות.
על פי עדותו של אל-מסרי, עלות בנייתה של העיר תהיה למעלה ממיליארד דולר, מתוכם הוא גייס 700 מיליון בביקור אחד בקטר.
אכלוס העיר התעכב תקופה ארוכה עקב מחלוקת בין ישראל לרשות הפלסטינית בשאלה על מי מוטלת האחריות לתשתיות המים של העיר.
בשנת 2015 הושלמו העבודות על שתי שכונות ראשונות בעיר, והן החלו להיות מאוכלסות בפועל.
מעל עשירית מהדירות הן בבעלות ערבים-ישראלים.
בוני העיר קיבלו אישור מיוחד ממשרד הטאבו של הרשות הפלסטינית לאפשר רישום קרקעות על שם רוכשים ישראליים.
כל רוכש חייב לעבור אישור ידני.
בריאיון למקור ראשון ב-16 ביולי 2016 העיד אל-מסרי שברוואבי מתגוררות 200 משפחות וכי 600 יחידות דיור נמכרו כלומר 400 דירות שנמכרו לא אוכלסו עד למועד זה.
נכון ל-2017, מוערך שכ-4,000 בני אדם מתגוררים ברוואבי.
חברת התוכנה הישראלית מלאנוקס מעסיקה במרכז העסקים בעיר כ-100 עובדים.
במרכז העיר שוכן תיאטרון גדול ועל ידו מדרחוב מסחרי.
יזמי הפרויקט טענו בשנת 2010 שהשר להגנת הסביבה גלעד ארדן הטיל מגבלות רבות על הבנייה, במסווה של דאגה לאיכות הסביבה.
ארדן עצמו הודיע כי ישראל תפסיק לסייע בהקמת העיר.
ב-2013 פרסם העיתונאי נחום ברנע כי בכירים בשב"כ ובמוסד טוענים כי מיקומה של העיר מהווה איום אפשרי של ירי רקטות על נמל התעופה בן-גוריון ולשם כך אף נבחר מיקומה.
העיר מעוררת מחלוקת גם בקרב האוכלוסייה הפלסטינית.
בקרב תומכיה, היא מוצגת כ"מודיעין הפלסטינית", ונתפסת כספינת הדגל של בינוי האומה.
כפרויקט הפיתוח הפרטי הגדול ביותר ברשות כיום, היא מוצגת כקטר כלכלי שייצר אלפי מקומות עבודה חדשים, המעמיד בשורה חדשה של איכות חיים עירונית ומודרנית לחברה הפלסטינית ומקור לגאווה לאומית.
מנגד, מבקריה מצביעים על היותה מתחם מגורים אקסקלוסיבי ומנותק מסביבתו, המדיר את מרבית האוכלוסייה הפלסטינית, ומתוכנן ברוח 'הקהילות הסגורות' , תופעה בה העשירים מתבצרים במתחמים מובדלים מפני העניים.
בהיותה עיר בבעלות פרטית מלאה, וכשבכוונת התאגיד 'ביתי' הקטרי-פלסטיני להחזיק ולנהל את נכסי הנדלן המרכזיים בעיר, מפנים המבקרים גם שאלות לגבי ניהול החיים העירוניים, המרחב הציבורי וטיב הדמוקרטיה העירונית.
רוהרבאך הייתה עיר הבירה של מחוז רוהרבאך במדינת אוסטריה עילית שבאוסטריה.
העיר נוסדה בתחילת המאה ה-13, כעצירה למנוחה קודם חציית יער בוהמיה.
העיר קיבלה חשיבות בשנת 1749 כשהפכה למקום המושב של מנהלת המחוז, כמו גם בית המשפט המחוזי והממשל המקומי מאוחר יותר.
כיום זו היא העיר היחידה במחוז.
העיר ממוקמת 21 ק"מ מזרחית מהגבול הגרמני, 10 ק"מ דרומית מהגבול הצ'כי ו-45 ק"מ מבירת המדינה לינץ.
במאי 2015 רוהרבאך מוזגה עם העיר הסמוכה לעיר רוהרבאך-ברג.
רֵוואז לַר'ידזֵה (בגאורגית: რევაზ ლაღიძე, 10 ביולי 1921 – 16 באוקטובר 1981) היה מלחין גאורגי.
רוואז לר'ידזה נולד בשנת 1921 בכפר אובצ'ה שבחבל אימרתי, כאשר גאורגיה הייתה חלק מברית המועצות; בשנת 1939 הוא סיים את לימודיו בבית הספר המוזיקלי מס' 4 של טביליסי (במגמת פסנתר).
בשנים 1945-1941 לר'ידזה ניגן בתזמורת הסימפונית הגאורגית, ואילו בשנים 1949-1945 בתזמורת הרדיו הגאורגי.
בשנת 1948 לר'ידזה סיים את לימודיו בקונסרבטוריון הממלכתי של טביליסי (במגמת הלחנה, בהדרכתו של המלחין אנדריה בלנצ'יוודזה).
משנת 1962 ניהל את הקתדרה למוזיקה במכון הפדגוגי של טביליסי ע"ש פושקין, ואילו משנת 1964 הוא לימד בקונסרבטוריון הממלכתי של טביליסי.
לר'ידזה זכה בחייו בתארים ובפרסים הבאים: פעיל אמנות נכבד של גאורגיה הסובייטית (1958), אמן העם של גאורגיה הסובייטית (1961), פרס הקומסומול הגאורגי (1967) ופרס שותא רוסתוולי של גאורגיה הסובייטית (1975).
רוואז לר'ידזה מת בשנת 1981 בטביליסי ונקבר פנתאון דידובה שבעיר.
רוואז לר'ידזה הלחין את הפואמה הסימפונית "למען המולדת" (1949), את המוזיקה עבור ההצגות המוזיקליות-קומיות "חברים" (1951) ו"איש הנבוט" (1957), את התמונה הסימפונית "היאבקות" (1952), מספר יצירות לפסנתר (כמו "טוֹקַטַה") ולצ'לו ("פואמה", "אלגיה" ואחרות).
לר'ידזה הלחין את הקנטטות עבור מקהלת גברים "שיר על המולדת", "בלדה על הגפן", "אודה על מסחתי", "בלדת העמק" ועוד; הוא כתב את המוזיקה גם לקנטטה עבור מקהלה מעורבת ותזמורת סימפונית "ורדזיה ממתינה לי" (1966, לפי שירהּ של י' אַבַּשידזֵה מהמחרוזת "על עקבותיו של רוסתוולי").
לר'ידזה הלחין את המוזיקה עבור האופרה "לֵלַה", שהועלתה בבית האופרה של טביליסי בשנת 1973; היצירה זיכתה אותו בפרס שותא רוסתוולי של גאורגיה הסובייטית.
חלק ניכר מיצירתו של לר'ידזה הוקדש לכתיבת מוזיקה עבור שירים; בשנת 1959 הוא הלחין את מילות "השיר על טביליסי" מאת פֵּטרֵה גרוזינסקי - לכבוד חגיגות ה-1500 שנים להקמתה של העיר.
בשנת 1974 חברת ההקלטות הסובייטית "מלודיה" הוציאה אלבום כפול של הלהקה הגאורגית "אוֹרֵרַה", ובו "השיר על טביליסי" - שהפך ללהיט ברחבי ברית המועצות ולאחד השירים הגאורגיים המפורסמים ביותר.
מיכֵאיל קווַליאשווילי תרגם את הטקסט של השיר לרוסית, ובגרסה זו הוא מבוצע פעמים רבות מחוץ לגאורגיה.
לר'ידזה כתב מוזיקה עבור למעלה מ-40 הצגות תיאטרון, יותר מ-30 סרטי קולנוע, שני סרטי תעודה ושני סרטים מצוירים.
רוהר (גרמנית: Ruhr) הוא נהר במערב גרמניה, וזורם כולו בתחומי מדינת נורדריין-וסטפאליה.
יובלו הימני של נהר הריין.
מוצאו של הנהר סמוך לעיירה וינטרברג באזור זאוארלאנד ההררי, בגובה של 674 מטרים מעל פני הים.
שפך הנהר לתוך הריין לעומת זאת נמצא בגובה של 17 מטרים בלבד.
ספיקתו של הנהר דומה לזו של הנהר אמס בצפון גרמניה או לתמזה באנגליה.
הרוהר נחשב לגבולו הדרומי של חבל הרוהר וזורם דרך ערים רבות, ביניהן האגן, דורטמונד, בוכום, אסן, מילהיים על הרוהר ודואיסבורג.
בנוסף, לאורך הנהר מספר אגמים המשמשים כמקומות נופש.
הנהר הוא מקור מי השתייה של האזור כולו, ואיכות מימיו גבוהה.
רֵוואז דזוֹדזוּאשווילי (בגאורגית: რევაზ ძოძუაშვილი, ברוסית: Рева́з Миха́йлович Дзодзуашви́ли; נולד ב-15 באפריל 1945) הוא כדורגלן עבר גאורגי מתקופת ברית המועצות; הוא שיחק בעמדת מגן; אחרי סיום קריירת המשחק פנה לקריירת אימון.
רוואז דזודזואשווילי נולד בשנת 1945 בעיר כותאיסי, כאשר גאורגיה הייתה חלק מברית המועצות; הוא למד לשחק בבית הספר לכדורגל של מועדון טורפדו כותאיסי; בשנת 1962 דזודזואשווילי שיחק בקבוצת "אימֵרֵתי" כותאיסי.
בשנת 1963 דזודזואשווילי הוזמן לראשונה למועדון דינמו טביליסי ושיחק כחלוץ בקבוצת המילואים שלו; אחרי שלא שולב בקבוצה הראשונה, בשנת 1964 הוא חזר אל טורפדו כותאיסי, אך גם שם לא מצא מקום בהרכב (שתי הקבוצות הגאורגיות שיחקו אז בליגת העל של ברית המועצות).
בשנת 1965 דזודזואשווילי נבחן בצ'רנומורץ אודסה, שבדיוק עלתה אל ליגת העל הסובייטית; הוא לא נמצא מתאים לקבוצה והרצון לשחק בהרכב ראשון הוביל אותו אל ASMC סוחומי (אז נקראה הקבוצה "דינמו סוחומי") מחבל אבחזיה, שהופיעה בליגת המשנה של ברית המועצות; דזודזואשווילי שיחק בה בעמדת קשר.
אחרי עונה אחת בסוחומי, דזודזואשווילי חזר אל טורפדו כותאיסי, ששיחקה עדיין בליגת העל של ברית המועצות; מאמנהּ שיבץ אותו בלעדית בהגנה.
דזודזואשווילי שיחק ב"טורפדו" בעונות 1966 ו-1967; בסך הכול, הוא הופיע במדיה ב-67 משחקים והבקיע שער יחיד לזכותה.
בשנת 1968 דזודזואשווילי החל לשחק בדינמו טביליסי; בעונתו הראשונה בקבוצה, הוא הופיע בעמדת קשר; באותה שנה, דזודזואשווילי הוכר כקשר המרכזי השני בטיבו של עונת האליפות הסובייטית (נכלל ברשימת 33 מצטייני העונה כסגן ראשון של הקשר המרכזי שבין 11 המצטיינים).
בשנת 1969 דזודזואשווילי זומן לנבחרת ברית המועצות והשתתף בכל ארבעת משחקיה במוקדמות מונדיאל 1970 (מול צפון אירלנד וטורקיה); באותה שנה הוא זכה עם דינמו טביליסי במדליית ארד על מקום שלישי בליגת העל הסובייטית; בנוסף, הוא נכלל לראשונה ברשימת 11 מצטייני העונה כמגן הימני הטוב ביותר בליגה.
במונדיאל 1970 במקסיקו, דזודזואשווילי השתתף בשלושה מתוך ארבעת משחקיה של הנבחרת הסובייטית (כולל רבע הגמר, שבו נבחרתו הפסידה לאורוגוואי בהארכה בתוצאה 1:0); בשנת 1970 הוא הוכר כמגן הימני השני בטיבו של עונת האליפות הסובייטית (כסגן ראשון של המגן הימני שבין 11 המצטיינים).
בשנת 1971 דזודזואשווילי זכה עם דינמו טביליסי במדליית הארד השנייה שלו על מקום שלישי בליגת העל הסובייטית.
בשנים 1971–1972 דזודזואשוויליי הופיע בשישה משמונת המשחקים של הנבחרת הסובייטית במוקדמות אליפות אירופה 1972 (כולל שני משחקי רבע הגמר מול יוגוסלביה, שקדמו לטורניר הגמר בבלגיה).
ביוני 1972 דזודזואשווילי הופיע בשני משחקיה של נבחרת ברית המועצות בטורניר הגמר של אליפות אירופה 1972: במשחק הניצחון (0:1) על הונגריה בחצי הגמר ובמשחק ההפסד (3:0) בגמר מול מערב גרמניה; הוא זכה עם הנבחרת הסובייטית במדליית כסף על סגנות אליפות אירופה.
בשנת 1972 דזודזואשווילי זכה עם דינמו טביליסי במדליית הארד השלישית שלו על מקום שלישי בליגת העל הסובייטית; באותה שנה הוא זכה בתואר אמן ספורט ברמה בינלאומית של ברית המועצות.
בשנים 1971–1973 דזודזואשווילי נכלל שלוש פעמים ברציפות ברשימת 11 המצטיינים של עונת האליפות בברית המועצות; בכך, הוא השלים לארבע את מספר הפעמים, שבו הוא הוכר כמגן הימני הטוב ביותר בליגת העל הסובייטית.
בשנת 1974 דזודזואשווילי ערך את הופעתו האחרונה במדי נבחרת ברית המועצות במשחק ידידות; בסך הכול, הוא הופיע במדיה ב-49 משחקים; באותה שנה הוא הוכר כמגן הימני השלישי בטיבו של עונת האליפות הסובייטית (כסגן שני של המגן הימני שבין 11 המצטיינים).
בשנת 1976 דזודזואשווילי זכה עם דינמו טביליסי במדליית הארד הרביעית שלו על מקום שלישי בליגת העל הסובייטית (בעונת האליפות אביב 1976); הוא פרש ממשחק הכדורגל לפני תחילת עונת סתיו 1976 (באותה שנה, ליגת העל הסובייטית קיימה שתי עונות); בסך הכול, הוא הופיע במדי "דינמו" ב-215 משחקים והבקיע ארבעה שערים לזכותה.
בשנת 1976 דזודזואשווילי אימן את קבוצת הצבא האדום בבירת גאורגיה – סק"א טביליסי, וזכה איתה באליפות פיקוד עבר הקווקז; בשנת 1977 הוא אימן את לוקומוטיב סמטרדיה, שהופיעה בליגה השנייה של ברית המועצות (הליגה הסובייטית השלישית בחשיבותה, אחרי ליגת העל והליגה הראשונה).
בשנת 1978 דזודזואשווילי אימן את טורפדו כותאיסי, שהופיעה בליגה הראשונה של ברית המועצות (ליגת המשנה); בשנת 1979 הוא היה מאמנהּ של קולחתי פותי, ששיחקה בליגה השנייה של ברית המועצות (הליגה השלישית בחשיבותה).
בשנת 1987 דזודזואשווילי חזר לאמן את טורפדו כותאיסי, אחרי שזו ירדה אל הליגה הראשונה בתום שתי עונות בליגת העל הסובייטית; הוא אימן אותה במשך שתי עונות – עד פרישתן של הקבוצות הגאורגיות מהליגות הסובייטיות בתום עונת 1989.
בעונות 1990 ו-1991 דזודזואשווילי שימש כעוזר מאמן בדינמו טביליסי, שהפעם שיחקה בליגת העל הגאורגית; באותן עונות הקבוצה זכתה פעמיים ברציפות באליפות גאורגיה.
בשנת 1991 דזודזואשווילי מונה למאמן ראשי של "דינמו"; הוא הוביל אותה אל האליפות השלישית שלה ברציפות בעונת 1991–1992; בנוסף, הקבוצה זכתה בשנת 1992 בגביע הגאורגי הראשון שלה.
בשנת 1997 דזודזואשווילי הוזמן לסקונטו ריגה מליגת העל הלטבית, אחרי שבקבוצה החלו לשחק מספר גאורגים; הוא היה אחראי גם על בחינת המועמדים למשחק בקבוצה; במקביל, בין פברואר לאוקטובר של אותה שנה, הוא שימש כעוזר מאמן בנבחרת גאורגיה.
בדצמבר 1999 דזודזואשווילי מונה למאמן נבחרת גאורגיה, אך בצוותא עם דוד קיפיאני; השניים אימנו את הנבחרת עד שנת 2001.
דזודזואשווילי אימן את טורפדו כותאיסי גם בעונת 2001–2002, שבה היא זכתה באליפות גאורגיה השלישית שלה ברציפות; עם זאת, הוא התפטר מתפקידו לפני משחק גמר הגביע במאי 2002, שבו יריבתה של "טורפדו" הייתה שוב קבוצתו הקודמת – לוקומוטיב טביליסי; הפעם, "טורפדו" הפסידה לקבוצה מהבירה בתוצאה 2:0.
בדצמבר 2002 דזודזואשווילי חתם על חוזה לאימון ספרטק-אלניה ולדיקווקז מצפון אוסטיה, שהופיעה גם היא בליגת העל הרוסית; כבר במהלך עונתו הראשונה בקבוצה, ביוני 2003, הוא התפטר אחרי ההפסד של קבוצתו לטורפדו-מטלורג מוסקבה (קבוצה אחרת מטורפדו מוסקבה); צעדו זה נבע בעיקר מחילוקי דעות עם הנהלת קבוצתו.
במרץ 2004 דזודזואשווילי מונה ליועצו של נשיא קבוצת FBK קובנה מליגת העל הליטאית – ולדימיר רומנוב (איש עסקים רוסי בעל אזרחות רוסית וליטאית).
באוגוסט 2004, במהלך עונת המשחקים בליגת המשנה הרוסית, דזודזואשווילי התמנה לעוזר מאמן של דינמו מחצ'קלה מדגסטן, שהייתה עולה חדשה במסגרת זו; כעבור שבוע, הוא מונה למאמן הקבוצה; החוזה איתו לא הוארך בתום העונה, שאותה דינמו מחצ'קלה סיימה במקום ה-11 (מתוך 22 קבוצות).
באפריל 2005 דזודזואשווילי חזר אל הקבוצה מליגת העל הלטבית, שבה שימש כעוזר מאמן בשנת 1997 – סקונטו ריגה; הפעם, הוא מונה לסגן נשיא המועדון – תחת נשיאותו של גונטיס אינדריקסונס, שהיה גם נשיא התאחדות הכדורגל הלטבית; אינדריקסונס מינה את דזודזואשווילי גם ליועצו בהתאחדות לכדורגל.
בשנת 2006, במהלך הסיבוב השני של עונת 2005–2006 בליגת העל הגאורגית, דזודזואשווילי מונה למאמנהּ של טורפדו כותאיסי – בפעם השלישית בקריירה שלו; החוזה איתו לא הוארך בתום העונה, שאותה "טורפדו" סיימה במקום ה-12 (מתוך 16 קבוצות).
באוגוסט 2007, במהלך עונת המשחקים בליגת העל הקזחית, דזודזואשווילי מונה למאמנהּ של שחטר קראגנדי; הקבוצה סיימה את העונה במקום השלישי בליגה; במהלך העונה הבאה, במאי 2008, דזודזואשווילי פרש מתפקידו בקבוצה.
בשנת 2010 דזודזואשווילי מונה למאמנהּ של טוּרַן טוֹבוּז מליגת העל האזרית; הוא אימן אותה במהלך עונת 2010–2011.
בינואר 2014, במהלך עונת 2013–2014 בליגת העל הגאורגית, דזודזואשווילי מונה בפעם הרביעית למאמנהּ של טורפדו כותאיסי; היא סיימה עונה זו במקום השביעי בליגה, כמובילת הפלייאוף התחתון; במהלך העונה הבאה, עם פקיעת החוזה איתו בדצמבר 2014, דזודזואשווילי סיים למלא את תפקיד המאמן בקבוצה.
רוואן בלנצ'ארד היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית.
הידועה בעיקר בשל גילום דמותה של רבקה וילסון בסרט "ספיי קידס 4: כל הזמן שבעולם", דמותה של ריילי בסדרה של ערוץ דיסני, "העולם של ריילי", ואת דמותה של קליאו בסרט של ערוץ דיסני "שקוף שזאת אחותי", גילמה את דמותה של ג'קי בסיטקום "הגולדברגים", ומשחקת בסדרה "רכבת הקרח".
בלנצ'ארד נולדה בקליפורניה שבארצות הברית למשפחה ממוצא אנגלי, דני, שוודי, ארמני, סורי, לבנוני וערבי-מרוקאי.
הוריה הם אליזבת ומארק בלנצ'רד-בלבול, שניהם מדריכי יוגה.
בלנצ'ארד נקראה על שם דמות מתוך הספר "The Witching Hour" מאת אן רייס.
תפקידה הראשון של רוואן היה בגיל חמש בסרט "תוכנית גיבוי" בתור בתה של מונה.
שנה לאחר מכן רואן קיבלה תפקיד בתוכנית "רובוט ריקוד לוט" שמשודרת בערוץ דיסני ג'וניור.
בשנת 2011 רואן שיחקה בסרט "ספיי קידס 4 כל הזמן שבעולם", בשנת 2013 לוהקה רואן לתוכנית "העולם של ריילי" סדרת המשך לתוכנית "ילד פוגש עולם", רואן שיחקה את ריילי מתיוס הבת של קורי וטופנגה מתיוס (כוכבי "ילד פוגש עולם"), התוכנית שודרה בערוץ דיסני.
הסדרה הסתיימה בשני בפברואר 2017 לאחר שלוש עונות.
רואן שיחקה תפקיד אורח בסדרה "תמיד ביחד" בתור לוקאס וריילי בפרק "הבריחה בהלוואין".
בשנת 2015 שיחקה בסרט "שקוף זאת אחותי" בתפקיד קליאו.
ב-2016 רואן שיחקה בסרט "קמט בזמן" בתפקיד ורוניקה ריילי.
בשנים 2017–2018 (בעונות 4–5) שיחקה בסדרה "הגולדרברגים" בתור ג'קי, החברה של אדם, אולם בעונה השישית הוחלפה בשחקנית אלקסיס ג' זול.
בספטמבר 2017 בלנצ'ארד הכריזה כי תוציא ספר בשם "Still Here".
היא הייתה בין הדוגמניות הראשיות של אמריקן איגל.
שיחקה בסדרת הטלוויזיה "רכבת הקרח" בעונתה הראשונה בתפקיד אורח, והחל מהעונה השנייה משחקת בתפקיד מרכזי קבוע.
בסדרת ציוצים בטוויטר בינואר 2016, היא ציינה כי למרות שיצאה רק עם גברים בעברה היא פתוחה לכל המגדרים והיא מגדירה את עצמה כקוויר.
רוואן בלנצ'ארד פועלת חברתית בנושאים כמו פמיניזם, זכויות האדם, ופיקוח על הנשק בארצות הברית.
באפריל 2018 יצאה במחאה נגד מדינת ישראל כשפרסמה פוסט באינסטגרם עם תמונתה של עהאד תמימי אוחזת בדגל הפלסטיני, ובלנצ'רד כתבה שלדעתה צריך להפסיק את הרצח הבלתי-מוצדק שנעשה בפלסטין ושצריך לתת לעזתים המסכנים לשוב לביתם בארץ שנלקחה מהם.
לאחר מכן במאי 2018 יצאה בשנית במחאה נגד ישראל כשפרסמה פוסט נוסף באינסטגרם בעד הצעירה הפלסטינית עהאד תמימי ועם תמונתה של תמימי, לצד ציטוט על כך שבעזה נעשה רצח עם ורמזה על הכוחות הכובשים הישראליים.
שנהסרטדמותהערות2010תוכנית גיבויהבת של מונה2011ספיי קידס 4: כל הזמן שבעולםרבקה וילסון2018קמט בזמןורוניקה ריילי2019A World Awayג'סיקה2022Crush פייג' אוונס
שנהסדרהדמותהערות2010Dance-A-Lot-Robotקייטליןתפקיד ראשי; 5 פרקים2017-2014העולם של רייליריילי מת'יוסתפקיד ראשי (3 עונות); 72 פרקים2015תמיד ביחדפרק: "Cyd and Shelby's Haunted Escape"שקוף שזאת אחותיקליאוסרט מקורי של ערוץ דיסני2018-2017הגולדברגיםג'קיתפקיד משני (עונות 5-4); 12 פרקים2018ניאו יוקיוברגדורף צ'אן / סלקטורית #3 / נערת מתבגרתדיבוב; פרק: "Pink Christmas"2019-2018צ'יינה2 פרקים2020–2024רכבת הקרחאלכסנדרה קאבילתפקיד אורח (עונה 1)
תפקיד ראשי (עונות 2–4); 31 פרקים2023פוקר פייסליליפרק: "The Orpheus Syndrome"
שנה פרס קטגוריה עבודה תוצאה2012 פרס האומן הצעירההופעה הכי טובה בסרט עלילתי - שחקניות צעירות מגיל 10 ומטהספיי קידס 4: כל הזמן שבעולם2015אנסמבל צעיר יוצא דופן בסדרת טלוויזיה העולם של ריילי2016פרסי בחירת הנוער בחירת הטלוויזיה: השחקנית של הקיץ2017פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאוןשחקנית מועדפת2017פרסי בחירת הנוערבחירת מחולל/ת השינוייםעצמה
רוהינגיה (בבורמזית: ရိုဟင်ဂျာ) היא קבוצה אתנית מוסלמית ברובה.
על פי דעות מסוימות (כולל לפי הרוהינגיה עצמם) מקורם ממחוז ראקין, שבמיאנמר.
מאידך ישנם חוקרים הסוברים שהם צאצאי מהגרים מבנגל מתקופת השלטון הבריטי בבורמה.
השלטון הבורמזי אינו מכיר בהם כ"רוהינגיה" ומכנה אותם "באנגאלים".
כ-1.4 מיליון מבני רוהינגיה התגוררו במערב מיאנמר לפני השנים 2016–2017, שבה החריפה רדיפתם במיאנמר, ובעקבותיה עברו מרביתם כפליטים לבנגלדש.
ריכוזים משמעותיים של בני רוהינגיה נמצאים בערב הסעודית, בנגלדש, פקיסטן, תאילנד, מלזיה ואינדונזיה.
בעולם כולו ישנם כ-2 מיליון רוהינגים.
במשך עשרות שנים קיימת התקוממות מזוינת של ארגונים מבני הרוהינגיה במיאנמר הכוללת גם פעילות טרור דרך מספר קבוצות ג'יהאד אסלאמי, חלקן בשיתוף עם סניפים מקומיים של ארגוני טרור אסלאמי גדולים יותר כמו אל-קאעידה, טליבאן וג'מעת א-אסלאמי (הסניף הבנגלדשי).
בשנת 1947 הוקמה מיליציית מוג'אהידין בדלנית מזוינת מקומית, במטרה להקים מחוז אוטונומי אסלאמי בצפון ראקין, שפעלה עד שנות ה-60. המוג'אהידין החלו בפעילות טרור ונחלו הצלחות רבות בתחילה בכבשם כמעט את כל צפון ראקין.
בתחילה, תמכה פקיסטן השכנה בהתקוממות המזוינת של המוג'אהידין נגד בורמה תוך הזדהות עם "אחיהם המוסלמים".
בשלב מסוים, לאחר שהחלה לחוות פעילות טרור בתחומה, קיימה פקיסטן דיונים עם בורמה על הדרכים לטיפול בבעיית הטרור ובורמה מצידה דרשה הפסקה של התמיכה שהעניקה פקיסטן למוג'אהידין.
בשלהי 2016, לאחר רצח 16 חיילים מיאנמרים, יצא צבא מיאנמר למאבק בארגוני טרור רוהינגיים ובפרט ב-ARSA, או בשמו המלא "צבא הישועה הארקני של הרוהינגיה" השואף להקמת מדינה אסלאמית במיאנמר.
פעולות הצבא במיאנמר הפכו לדיכוי צבאי נגד המיעוט הרוהינגי המוסלמי.
מאות אלפים מבני הרוהינגיה נמלטו לבנגלדש ולמדינות נוספות.
בגל אלימות בקיץ 2017 נמלטו מבורמה 370 אלף בני רוהינגיה.
ב-25 באוגוסט מציינים בני רוהינגיה את "יום רצח העם".
רווה שגיא (נולד ב-28 בספטמבר 1972) הוא סופר ישראלי.
שגיא הוא יליד קיבוץ גבת שבעמק יזרעאל.
ספרו האחרון, "ספינות של קרבה", לוקט מתוך סיפורים שנכתבו במקור לקהל עוקביו של שגיא בפייסבוק, ביוזמתו של עורך ספריה לעם, משה רון.
הכנות לנדידה, רומאן, הוצאת כנרת, 2001
ביום שאחותי נעלמה, רומאן לנוער, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2005
כל הדרכים, רומאן, הוצאת הקיבוץ המאוחד - הספריה החדשה, 2006
ספינות של קרבה, קובץ סיפורים, עם עובד, 2015
רווה מזובייצקה (בפולנית: Rawa Mazowiecka) היא עיר מחוז בפרובינציית לודז' שבפולין, על גדות הנהרות רילקה וראווקה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
רווה מזובייצקה נזכרת לראשונה בשנת 1288, ובשנת 1321 הוענקו לה זכויות עיר.
באמצע המאה ה-14 נבנתה בעיר מצודה מאבן.
בין השנים 1462 ו-1793 הייתה העיר בירת מחוז בממלכת פולין ובאיחוד הפולני-ליטאי.
באמצע המאה ה-17 ובתחילת המאה ה-18 ניזוקה העיר קשות בידי הכובשים השוודים, ובשנת 1766 פגעה בה שרפה גדולה.
בחלוקת פולין בשנת 1793 נכללה העיר בשטח פרוסיה, בשנת 1806 נכללה בשטח נסיכות ורשה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית.
בשנת 1863 נתפסה העיר בידי המורדים הפולנים במרד ינואר, ובשנת 1915, במהלך מלחמת העולם הראשונה, נגרם לה הרס רב, תוך חורבן כ-60% מבתיה.
יהודים התיישבו בעיר מהמאה ה-18, והתגוררו תחילה בפרבר זאמקובה וולה, אשר כונה באותה עת "עיר היהודים".
בשל פניות של הפולנים המקומיים לרשויות, הוטלו הגבלות שונות על עיסוקי היהודים בעיר.
קהילה עצמאית הוקמה בעיר בתחילת המאה ה-19. בשל שרפה גדולה שפגעה בשכונה היהודית בעיר בשנת 1861, נבלמה התפתחות הקהילה לזמן מה.
פגיעה חמורה נוספת בקהילה אירעה בזמן מלחמת העולם הראשונה, בשל ההרס הרב שנגרם לעיר, וקרבתה לחזית.
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-2,500 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות של אגודת ישראל ושל המפלגות הציוניות.
בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיר מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים, שבאו לידי ביטוי בפוגרום שבוצע בהם בספטמבר 1934, ובהצבת משמרות חרם בפתח חנויותיהם.
עם כיבוש העיר בידי הגרמנים ב-8 בספטמבר 1939, ריכזו אלו את יהודיה, וביצעו בהם מעשי השפלה והתעללות פומביים, במיוחד בנשים ובקשישים.
כמו כן, התעללו הגרמנים ברב הקהילה, ירחמיאל משה נח רפפורט, ובבתו.
על הגברים היהודים מהעיר ציוו הגרמנים לשכב עם פניהם לאדמה במשך שעות רבות, תוך ירי בחלקם.
בהמשך, כינסו הגרמנים שוב את הגברים היהודים מהעיר, וגזזו את זקניהם, תוך הלקאת רב הקהילה הקשיש 30 מלקות.
בבד בבד, חטפו הגרמנים את יהודי העיר לעבודות כפייה, שדדו את רכושם, והטילו על הקהילה תשלומי כופר.
בתקופה זו נמלטו מהעיר כמה מאות יהודים לסקרנביץ, ובמקביל הגיעו אליה פליטים יהודים מיישובי הסביבה.
בתחילת 1941 רוכזו יהודי העיר בגטו מגודר וצפוף שהוקם בה, אשר עם הגעת פליטים יהודים נוספים אליו, הגיע מספר יושביו לכ-4,000 איש.
מהגטו נשלחו יהודים רבים למחנה עבודה ביישוב זוואדה (Zawada), ועם חזרת חלקם לגטו, התפרצה בו מגפת טיפוס הבהרות, אשר הפילה חללים רבים.
בתחילת 1942 ננעלו שערי הגטו, ונאסרה הכנסת מזון אליו.
ב-23 ביוני 1942 הוציאו הגרמנים להורג 18 יהודים מהגטו.
ב-26 באוקטובר 1942 הובאו לגטו שבעיר כ-4,000 יהודים נוספים מביאלה ראווסקה, אשר לנו בו תחת כיפת השמיים.
למחרת, החלו שוטרים גרמנים ופולנים בביצוע אקציית חיסול בגטו, בה שילחו את כל יושביו בקרונות משא למחנה ההשמדה טרבלינקה, תוך רצח מספר רב של יהודים במהלך האקציה.
יהודים מעטים שהצליחו להימלט מהגטו בשעת האקציה הוסגרו ברובם לגרמנים בידי איכרי הסביבה.
רוהרשטדיון (ידוע גם בשם המסחרי וונוביה רוהרשטדיון, בגרמנית: Vonovia Ruhrstadion) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר בוכום בגרמניה ומשמש את קבוצת הכדורגל בוכום המשחקת בבונדסליגה השנייה.
הרוהרשטדיון נחנך בשנת 1921 ושופץ בשנת 1997, ומכיל 27,599 מקומות ישיבה.
בשנת 1911, אנשי קבוצת הכדורגל שפיל אונד שפורט בוכום שכרו אחו מחקלאי מקומי, ובו שיחקו את משחקי הכדורגל של הקבוצה.
שם המקום היה שפורטפלאץ אן דר קאסטרופר שטראסה, על שם רחוב קאסטרופר בו ממוקם השטח.
עם זאת, רק לאחר מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1921, החלה בנייה של אצטדיון אמיתי באותו שטח, וכשזה נבנה, נקרא האצטדיון בשם שטדיון דר קאסטרופר שטראסה, ולאורך השנים שימש את קבוצת הכדורגל בוכום על גלגוליה השונים.
בשלהי שנות ה-70 שופץ והורחב האצטדיון באופן בו נבנה כמעט מחדש, והפך לאחד האצטדיונים המתקדמים והמשוכללים ביותר בגרמניה באותה תקופה.
עם סיום השיפוץ, קיבל האצטדיון את שמו הנוכחי רוהרשטדיון.
המשחק הראשון ששוחק באצטדיון בשנת 1979 לאחר חניכתו מחדש הוא בוכום נגד וטנשייד 09 יריבתה העירונית.
כיום יכול האצטדיון להכיל כ-30 אלף צופים.
עם זאת, בעבר הוא הכיל בסביבות 50 אלף.
נבחרת גרמניה בכדורגל אירחה באצטדיון רוהרשטדיון ארבעה משחקים.
הראשון היה משחק ידידות בשנת 1922 מול נבחרת הונגריה.
המשחק הבינלאומי הבא אחריו נערך 59 שנים מאוחר יותר במסגרת מוקדמות מונדיאל 1982, בו הביסה גרמניה 7-1 את נבחרת פינלנד.
בשנת 1986 סיימה גרמניה בתיקו 1-1 במשחק ידידות מול נבחרת יוגוסלביה, ובשנת 1993 הביסה גרמניה ברוהרשטדיון את נבחרת גאנה בתוצאה 6-1.
בשנת 1992 אירח האצטדיון משחק בין צסק"א מוסקבה לגלאזגו ריינג'רס במסגרת גביע אופ"א, מאחר שמזג האוויר במוסקבה לא איפשר קיום משחק כדורגל.
בשנת 2011 היה הרוהרשטדיון אחד מתשעת האצטדיונים שאירחו את גביע העולם בכדורגל נשים 2011 שנערך בגרמניה.
ארבעה משחקים בטורניר זה נערכו ברוהרשטדיון, כולם בשלב הבתים.
בנוסף למשחקי כדורגל, האצטדיון אירח מספר הופעות מוזיקה של להקות ומוזיקאים מפורסמים, כמו דייוויד בואי, פיטר גבריאל, איירון מיידן, אנתרקס, קיס, טסטמנט, יוסו נ'דור, והאמנים הגרמניים הידועים הרברט גרונמאייר, מריוס מולר ונינה האגן.
האצטדיון נקרא רוהרשטדיון החל מחנוכת המבנה הנוכחי בשנת 1979. נוסף על שם זה, לאצטדיון היו גם שמות מסחריים.
החל משנת 2006 ועד לשנת 2016 נקרא האצטדיון בשם רווירפאוור שטדיון.
החל משנת 2016 נקרא האצטדיון בשם המסחרי וונוביה רוהרשטדיון, על שם חברת הנדל"ן וונוביה הממוקמת בעיר בוכום.
רווח בחשבונאות הוא ההפרש החיובי המתקבל במהלך פעילות כלכלית מהכנסה לאחר ניכוי הוצאות שהוצאו ביצירת אותה הכנסה, בתקופה חשבונאית מסוימת.
אם הסכום שמתקבל הוא שלילי - נוצר הפסד.
ההגדרה הכלכלית לרווח שונה מההגדרה החשבונאית, וכן קיימים מונחים לסוגי רווח שונים - רווח גולמי, רווח תפעולי, וכדומה.
רווח חשבונאי הוא התוצאה של דוח רווח והפסד.
ככזה, הוא מתייחס לפירמות, ולא ליחידים.
הוא משקף את הפעילות הכלכלית בתקופה אליה מתייחס הדוח.
הרווח החשבונאי מורכב מהפדיון, או ההכנסות, מהן מנוכות הוצאות החברה, כעלות המכר, עלויות שיווק, עלויות ניהול החברה, ועוד.
בסוף התקופה החשבונאית, נתון הרווח מועבר ליתרת הרווח בהון העצמי (נקראת גם "עודפים"), המייצגת את הרווחים/הפסדים נטו שנצברו מתקופות קודמות בהון העצמי ועדיין לא חולקו כדיבידנד.
מיתרה זאת, ניתן לחלק בעתיד דיבידנדים, באישור הדירקטוריון.
רבים רואים ברווח החשבונאי עיוות של המציאות הכלכלית והעסקית, ואילו אחרים רואים בו רע הכרחי, שנותן תמונה אודות הפעילות העסקית של הפירמה, ונותן כלי השוואה אחיד בין החברות השונות.
הרווח החשבונאי הקלאסי כולל מספר תתי-סעיפים עיקריים.
דוח רווח והפסד מתחיל משורת הפדיון, או ההכנסות.
כבר בשורת הפדיון נוצרת בעיה בהגדרת הרווח.
בעיה זו נקראת לעיתים "עיתוי ההכרה בהכנסה".
הפדיון מוגדר כזרימה של סחורות ושירותים אל מחוץ לפירמה, או כתמורה לפירמה ממכירת סחורות ושירותים אלה.
ברם, מאחר שהדוח הוא תקופתי, הרי ששירות יכול שייפרש על שתי תקופות עוקבות, ואז קיים הכרח לחלק את התמורה ביניהן.
סחורות שנשלחו ללקוח בחו"ל וטרם הגיעו ליעדן - האם ניתן לרושמן כהכנסה.
בעיה נוספת היא האם בכלל ניתן להכיר בהכנסות מסוימות.
חברות רבות נוטות להגדיל את שורת המכירות לקראת תום התקופה החשבונאית כדי להציג מצג לפיו מכירותיהן צמחו וכדי לעמוד בתחזיות אנליסטים.
בפועל, מכירות אלו מתבצעות באשראי, ונרשם כנגדן חוב לקוח.
בפועל, רבים המקרים בהם המכירה מתבטלת, והרווח הופך להפסד.
רווח גולמי הוא פדיון הפירמה בניכוי עלות המכר.
שיעור הרווח הגולמי (רווח גולמי / פדיון) הוא מדד המאפשר להבין עד כמה העסק יעיל מבחינת ייצור והפצת התוצר.
ההפרש בין הכנסות החברה לבין הוצאותיה בגין כל פעולותיה בתחומי העיסוק העיקריים שלה לפני ניכוי מס ובדרך כלל לפני ניכוי הוצאות או הכנסות מימון.
למעשה, הרווח התפעולי לוקח את הרווח הגולמי ומנכה ממנו את העלויות הנוספות הדרושות לתפעול השוטף של החברה, כגון הוצאות מחקר ופיתוח, הוצאות מכירה ושיווק (פרסום), הוצאות הנהלה וכלליות והוצאות/הכנסות תפעוליות אחרות.
בניגוד להפסד גולמי, אם החברה רושמת רווח גולמי והפסד תפעולי, ייתכן כי ניתן להחזירה לרווחיות תפעולית על ידי ייעול וקיצוץ בעלויות המצוינות לעיל.
שיעור רווח תפעולי = רווח תפעולי / מכירות
היחס מראה כמה תורם כל שקל מכירות לרווח התפעולי ומהם שולי הביטחון לאחר הוצאות מכירה והנהלה שישמשו לתשלומי ריבית והוצאות אחרות.
הרווח לאחר תשלום המיסים (בדרך כלל מס חברות) החלים עליו.
הרווח הכולל מתקבל מהוספת הרווח הכולל האחר לרווח הנקי.
רוואנה הוא מלך-שד (אסורה) במיתולוגיה ההינדואית והנבל הראשי באפוס ראמאיאנה.
רוואנה מתואר כבעל עשרה ראשים (שאחד הוא כרת) ועור כחול.
רוואנה מוצג כמאמין של שיווה ומכשף רב עוצמה ומופיע במיתוס של אחותו סופרינקי.
במיתוס סופרינקי מתחתנת עם האויב של רוואנה.
לאחר שרוואנה מגלה זאת הוא הולך להעניש את אחותו אך אשתו מונעת זאת.
לאחר שנים רבות רוואנה מגלה כי אחותו התחתנה בסתר אם אויבו.
הוא יורד לשאול ומצליח להרוג אותו .
רוואנה הוא גם מלך לנקה (ממלכה עשויה זהב).
רווה היא רשת סופרמרקטים בגרמניה והמותג העיקרי של קבוצת Rewe שבסיסה בקלן.
השם הוא קיצור של השם המקורי "Revisionsverband der Westkauf-Genossenschaften" (איגוד הביקורת של ווסטקוף-קואופרטיבים).
לרשת יש כ-3,300 חנויות והיא קמעונאית המזון השנייה בגודלה בגרמניה אחרי אדקה.
בשנת 2011 החברה החלה בשירות משלוחים בפרנקפורט, שהורחב בהדרגה למיקומים נוספים ברחבי גרמניה.
Rewe היא חלוצה במסחר מקוון של אוכל בגרמניה.
החל משנת 2015 פרסמה החברה תוכניות להשקעה רבה יותר בתחום המקוון.
לרשת חנויות ממותגות, למשל "" (מחיר מוזל), "" (מחיר רגיל), "" (מחיר גבוה, פריטים מיוחדים), "REWE Bio" (אורגני), "REWE Regional" ו-"REWE to go".
קלן מומן על ידי Rewe על פי הסכם חסות עד סוף עונת 2020/21.
רוהיט צ'ופרה הוא כלכלן אמריקאי, מנהל הלשכה להגנה פיננסית על הצרכן, מלבד זאת הוא כיהן נציב כתלונות הציבור של הלשכה להגנת הצרכן (תפקיד שנוצר לאחר חקיקת חוק דוד-פרנק).
צ'ופרה קיבל תואר ראשון באמנויות מאוניברסיטת הרווארד ותואר שני במנהל עסקים בבית הספר וורטון של אוניברסיטת פנסילבניה, הוא קיבל מלגה מתוכנית פולברייט.
לפני שהועסק כעובד מדינה עבד צ'ופרה בחברת הייעוץ, מקינזי ושות'.
לאחר המשבר הכלכלי העולמי שאירע ב-2008 וההחלטה לחוקק את חוק דוד-פרנק כתגובה למשבר הוקמה הלשכה להגנה פיננסית על הצרכן, עם הקמתה של הלשכה מונה צ'ופרה להיות האחראי על הלוואות של סטודנטים.
באפריל 2018, הסנאט אישר פה אחד ההחלה להיות נציב נציבות הסחר הפדרלית.
חודש לאחר מכן הוא נכנס לתפקידו.
הוא סיים את תפקידו באוקטובר 2021 עם כניסתו לתפקיד מנהל לשכה להגנה פיננסית על הצרכן.
בינואר 2021 הכריז נשיא ארצות הברית הנבחר, ג'ו ביידן כי הוא מתכוון למנות את צ'ופרה למנהל הלשכה להגנה פיננסית על הצרכן .
רֶוַואלֶנְטָה ערביקה היה שמו של טוניק (תרופה צמחית) שהיה בשימוש בעיקר באמצע המאה ה-19 והתפשט באירופה ובעולם האנגלו-סכסי.
נאמר עליו שיש לו כוחות ריפוי יוצאי דופן וערך רב כמזון דיאטטי.
הרוואלנטה ערביקה האמיתית הייתה ה"שורשים" של ה-Glossostemon bruguieri צמח עשבוני רב-שנתי ממשפחת החלמיתים שניתן למצוא עד היום באזור ההררי שממזרח לבגדד ליד הגבול האיראני.
השורשים נסחרו בערב תחת השם ערבגוסי.
במצרים הם ידועים בשם Moghat.
חליטות של שורש מגורר זה משמשות באופן מסורתי אמהות זמן קצר לאחר לידה.
צמח המקור של המוצר לא היה ידוע במשך זמן רב.
רק החוקר והבוטנאי האפריקאי-הגרמני גיאורג שוויינפורט זיהה את ה-Glossostemon bruguieri כבסיס החליטה.
הצמח משמש להכנת מנה קלה לעיכול עבור אנשים תשושים וחולים.
הצמח והשימוש בו מוזכרים כבר באנציקלופדיה רפואית מהמאה ה-9 של Alī ibn Sahl Rabban at-Tabarī .
עם זאת, התכשירים המפורסמים כתרופות פלא לא הכילו את המרכיב האקזוטי הזה, אלא הם היו בעיקרם קמח עדשים מעורבב עם מרכיבים שונים אחרים כמו שעועית, טופח או קמח חיטה.
אחת היצרניות המוכרות ביותר של תכשיר הייתה החברה הלונדונית .Barry, Du Barry & Co, שלמוצר שלה אף הוקדשה פולקה בשם Revalenta.
כאשר נודעו המרכיבים הפשוטים של "תרופת הפלא", שהייתה פופולרית במיוחד באירופה של המאה ה-19 כנציגה הטיפוסית של מוצר רופא אליל ששווק עם חוש עסקי הגובל בהונאה, ה"תרופה" הפכה נושא לסאטירה והתבוננות הומוריסטית.
בדרך זו מצא המוצר את דרכו לספרות העולמית, כלומר בספרו של גוטפריד קלר "היינריך הירוק".
ה"תרופה" המשיכה להיות בשימוש עד לאחרונה.
המקבילה של היום לרוולנטה ערביקה כמוצר הונאה פר אקסלנס (במובהק) הוא "שמן נחשים" (שמן נחשים הוא מונח המשמש לתיאור שיווק מטעה, הונאת שירותי בריאות או הונאה בכלל).
בלגנדריום של טולקין, הרוֹהִירִים , ליתר דיוק הרוֹכִירִים או בשפתם האֵאוֹרְלִינְגָס הם העם השולט בממלכת רוֹהָן.
המונח "רוֹהִירִים", משמעותו בסִינְדָרִין "עַם רוכבי הסוסים".
שם נובע מכך שהרוֹהִירִים רכבו על סוסים בקרב בשדה הקֶלֶבְּרַנְט, מה שגרם לרושם ראשוני שלהם בתור רוכבי סוסים.
הראשון שנתן להם את השם הזה הוא הַלָס, בנו של קִירִיוֹן.
השם היותר מדויק הוא "הרוֹכִירִים" שמתחלק למילים רוֹכִיר (אדון הסוסים) ורִים (עם, קבוצה).
משמעות השם היא "אנשי אֵאוֹרְל", מלך רוֹהָן הראשון.
בשנת חייו האחרונה הוביל תאודן את הרוֹהִירִים לניצחון במצולת הֶלְם על סָרוּמָן ויצא לעזור לגוֹנְדוֹר נגד מוֹרְדוֹר.
הוא נהרג בידי המלך המכשף של אַנְגְמָר בקרב שדות הפֶּלֶנוֹר.
הרוֹהִירִים קשורים קשר רחוק לדוּנֵדַין של גוֹנְדוֹר, שהגיעו מאותו מקור.
בניגוד לתושבי גוֹנְדוֹר, המתוארים כנאורים ומתורבתים ביותר, הרוֹהִירִים מוצגים כמי שנמצאים ברמת נאורות נמוכה יותר.
אנגליה האנגלו-סקסונית הובסה על ידי הפרשים הנורמנים בקרב הייסטינגס, וכמה חוקרי טולקין הציעו כי הרוהירים הם ההתבטאות של טולקין לרצונו לכך שהייתה חברה אנגלו-סקסונית ששמרה על "תרבות הרוכבים", והייתה מסוגלת להתנגד לפלישה כזו.
טום שיפי מציין שטולקין שאב את סמל בית אֵאוֹרְל, "הסוס הלבן בשדה הירוק", מהסוס הלבן של אפינגטון שנחצב בדשא של מורדות הגיר באנגליה.
צבאות הרוֹהִירִים היו מבוססים על חיל פרשים והיו ברובם פרשים כבדים.
היחידה הטקטית הבסיסית הייתה האֵאוֹרֶד, מילה אנגלית עתיקה עבור "יחידה של פרשים, חייל", אשר בזמן מלחמת הטבעת פירושה היה כוח צבאי של לפחות 120 רוכבים.
רוֹהִירִית () היא שפה מתוכננת שנוצרה על ידי הפילולוג והסופר הבריטי ג'ון רונלד רעואל טולקין בספר שר הטבעות.
זוהי שפה הנוצרה בשביל הרוֹהִירִים, החיים בממלכת רוֹהָן.
כפי שביצירותיו השתמש טולקין בשפה האנגלית כדי לייצג את לשון המערב של הארץ התיכונה, הוא השתמש באנגלו-סקסונית או באנגלית עתיקה כדי לייצג את הרוֹהִירִים.
הרוֹהִירִים קוראים לעצמם ברוֹהִירִית ה"אֵאוֹרְלִינְגָס", שמשמעותו הוא "אנשי אֵאוֹרְל", שהיה מלך רוֹהָן הראשון.
לשמות הוֹבִּיטים רבים יש קווי דמיון עם השפה הרוֹהִירִית, שכן אבותיהם של תושבי האזור חיו בחלקים העליונים של האַנְדוּין.
הרוֹהִירִית נגזרת משפתם של האֵאוֹתֵאוֹד, הפְּרֵה-רוֹהִירִית, שהיו בין אנשי הצפון והיו קשורים לשפות צפוניות אחרות, כמו אלה של ר'וֹבַנְיוֹן, אֶסְגָרוֹת ודֵיל.
למרות קרבתה ללשון המערב, הרוֹהִירִית לא הייתה מובנת לדובריה.
לֵגוֹלָס לא הצליח להבין אותה, אולם הוא ציין שהשפה היא
+רשימתמיליםברוֹהִירִיתמילהמשמעותאאֵאוֹסוסיםאֵדוֹרחצר מלוכהאוּנְדֶרתחתיתאוּפְּבּוּרמעלה ה...אִינְגאיש מאנשיו של...אַיסֶןברזלאַירֶןאַלְדוֹרנסיך/ זקןאֶלְףעֵלֶףאָססיומת רביםאָרוֹדמהיר/הבבּוֹלְדנועז/תבּוּרְגמצודהבּוּרְנָהנהרבַּלְדוֹרנמהר/תבֶּרְגהרבְּרַנְדחרבגגוֹלְדזהבגוּתקרבגֵימְלִינְגקשיש/הגְלֵאוֹשירהגַלְמוֹדחמוץ מזגגָרחניתגַרְדחצרגְרִיםקשוח/ה, אכזרי/תגְרִימָהקסדהגְרַםלוחם/ מלךדדֵאוֹרנועז/תדוּימוֹררדוףדוּןגבעה, שחוםדֵילגיאדִיןעמקההוֹלְדמשק ביתהוֹרְןקרןהִירעוזהֵירְגמקדשהָלִיקדושהֶלְםקסדההָסוּאפורהַרְדִינְגקשוח/ההֶרֶהצבאהֵרוּמשסע/תהֶרֶפָרָהיוצא צבאווּוּלְףזאבוִּיןגבירהוַּיןלוחמ/ת, משעשע לבוִּינְדרוחוִינֶהידיד/הזח אין את האות חית בשפה הרוֹהִירִיתטיכללֵאוֹפָהאהובלָףניצוֹל, צאצאממוּנְדמגןמֵירְקארץמָנָהרעמהמֶראדוןננָןנחלססָגָהמסורסְטִיבָּהגוץ, קטוםסְנוֹשלגע אין את האות עין בשפה הרוֹהִירִיתפפוֹלָהסייחפוֹלְקמנהיגפֶלסייחפְרֵאָהשליטצ אין את האות צדי בשפה הרוֹהִירִיתקררֶדרוכביםרִידָה (רבים: רִידֵנָה)פרששתתַיןשליטהערה: כאשר וּ מופיע ביחד עם עוד עיצור, הוא נשמע כ-w
רוואן עות'מאן היא אקטיביסטית ילידת סוריה, כיום פליטה בגרמניה המחזיקה באזרחות גרמנית.
היא תומכת בנורמליזציה של היחסים בין מדינות ערב וישראל.
משפחת אביה היא משפחה מוסלמית סונית מדמשק המתועדת לראשונה ב-1938, בעוד שמשפחת אמה היא מוסלמית שיעית מסוריה.
עות'מאן גדלה בבקעת הלבנון, אם כי חזרה לסוריה לאחר שסיימה את התיכון.
היא התגוררה גם בסעודיה ובקטר.
בשנת 2011, עם פרוץ מלחמת האזרחים בסוריה, היא עברה לשטרסבורג שבצרפת על מנת לרכוש מיומנויות שישמשו אותה לצורך פתיחת בר יין בדמשק.
שם פגשה יהודים בפעם הראשונה בזמן שהתגוררה ברובע היהודי של העיר.
המפגשים האלה גרמו לה להטיל ספק בתכנים האנטישמיים שלימדו אותה בילדותה.
מאוחר יותר למדה באוניברסיטת היידלברג בגרמניה, שם למדה עברית מודרנית ומדעי היהדות.
בזמן שחיה באירופה, עות'מאן החלה לפעול למען מודעות לאנטישמיות וחינוך במזרח התיכון ובקהילות המזרח תיכוניות ברחבי העולם.
היא גם דוגלת בקבלה רב-תרבותית במזרח התיכון, כולל קבלת ישראל וישראלים, ובגינוי של "מסיתי המלחמות המוכנים להקריב חיים חפים מפשע" ו"אלה המנצלים את הסכסוך הערבי-ישראלי כדי לתדלק את כוחם הפוליטי".
כדי לקדם זאת, היא הקימה את Arabs Ask, פורום הפונה לערבים, ומיועד להעלאת שאלות וערעור על סטיגמות ביחס ליהדות ולישראל.
עות'מאן הביעה תמיכה בהסכמי אברהם.
בזמן שעבדה עם המרכז לתקשורת שלום, עות'מאן לקחה חלק בפעילות של ארגון שראכה.
בשנים 2022 ו-2023 היא הייתה חלק מהמשלחת הערבית של שראכה למצעד החיים, אירוע הנצחת השואה בפולין.
היא גם נסעה לארצות הברית עם שראכה, והשתתפה באירועים קהילתיים.
בינואר 2024, היא ספגה ביקורת ממשתמשים ערבים במדיה החברתית לאחר שפרסמה סרטונים שלה מדברת עם חייל צה"ל ועם אביחי אדרעי, דובר צה"ל לעולם הערבי.
עות'מאן כותבת בלוג עבור "The Times of Israel" מאז ספטמבר 2023. בנוסף, היא כותבת ספר על ישראל וישראלים.
בסרט "התעוררות טראגית: מבט חדש על השנאה העתיקה", היא מתארת את תגובתה כאשר למדה על ההיסטוריה היהודית והבינה שהיא עברה אינדוקטרינציה: "כעסתי.
כי היהודי הוא לא האויב שלי".
עות'מאן מתגוררת בגרמניה עם בנה.
היא מוסלמית סונית לפי החוק הסורי, ומזדהה כערבייה ציונית.
רוויה (רְוָיָה) הוא מושב בעמק בית שאן השייך למועצה אזורית עמק המעיינות, וממוקם כ-6 ק"מ מדרום מערב לבית שאן.
המושב הוקם בשנת 1952 על ידי ארגון "הפועל המזרחי", האחרון מבין שלושת יישובי ביכורה: רוויה, שדי תרומות ורחוב.
רוויה כונתה פרונה ב', על שם הכפר הערבי פרונה (תל רחוב הסמוך).
תחילה יושבו במקום כ-20 מעולי כורדיסטן ממעברת זרעין.
אולם בהיעדר מתיישבים נוספים, הם נדרשו לעבור לשדה תרומות או בית שאן ולאחר שלושה חודשים שבהם המושב נותר ריק נכנסו אליו באוגוסט 1954 עולים ממרוקו שהובאו ישר מהאנייה.
תוכנן להביא למקום 50 משפחות מעולי מרוקו, אולם 11 משפחות סירבו לצאת לדרך ועוד 14 משפחות סירבו לרדת במקום והושבו באותו יום לשער העלייה.
בתחילה בקשו בארגון הפועל המזרחי לפנות את המתיישבים ממרוקו, שכן המקום יועד על ידיהם לגרעין מג'רבה, אולם לאחר מספר ימים הוסכם שעולי מרוקו יישארו במקום.
בהמשך אוגוסט 1954 נשלחו למושב עוד מעולי מרוקו כדי להשלימו ל-60 משפחות.
בפברואר 1956 חובר המושב לרשת החשמל הארצית.
שמו הנוכחי ניתן בראשית 1953 ונגזר משפע המים באזור ומעיין עין רוויה הסמוך.
עם בוא העלייה של יהודי אתיופיה בשנות ה-90 קלט המושב חלק מהעולים.
מושב רוויה משתרע על כ־2,000 דונם.
רווחה (רְוָחָה) הוא מושב באזור דרום השפלה, בקרבת קריית גת השייך למועצה אזורית שפיר.
היישוב הוקם באמצע 1953 על ידי עולים מכורדיסטן ורוב תושביו נמנים עם הציונות הדתית.
קודם לכן נקרא היישוב זבדיאל ב', בשל קרבתו לזבדיאל.
רַוְחִי אחמד מוחמד פתוּח הוא חבר הוועד המרכזי של פת"ח.
בעבר כיהן כיושב ראש המועצה המחוקקת הפלסטינית יו"ר המועצה הלאומית הפלסטינית ונשיא הרשות הפלסטינית הזמני.
קודם לכן כיהן כשר החקלאות בממשלתו של אחמד קריע וחבר במועצה המחוקקת הפלסטינית.
יו"ר הרשות הפלסטינית אבו מאזן הודיע בגיל 89 כי עם מותו פתוח יקבל את תפקידו למשך 90 יום, עד לקיום בחירות.
פתוח נולד ב-23 באוגוסט 1949 במחנה הפליטים רפיח, הקטן במחנות הפליטים הפלסטינים ברצועת עזה.
לימים עבר לסוריה, שם למד תואר באנגלית באוניברסיטת דמשק, והיה חבר באיגוד הכללי של הסטודנטים פלסטינים.
לאחר מלחמת ששת הימים עבר לירדן, והצטרף לזרוע הצבאית של הפת"ח, "אל-עסיפה" , וקיבל הכשרה צבאית בעיראק.
הוא הפך לחבר ב"וועדת הארגון העממי" של הפת"ח, וחבר במועצה המהפכנית של הפת"ח ב-1989. לאחר מכן עמד בראש ועדת החוץ הבינלאומית של המפלגה.
פתוח נמנה עם מגורשי אש"ף מלבנון וחי בתוניס עד הסכמי אוסלו.
בעקבות הסכם אוסלו א' הוקמה הרשות הפלסטינית.
פתוח נבחר ב-1996 כנציג המועצה המחוקקת הפלסטינית מהעיר רפיח שברצועת עזה, שם נולד וגר רוב חייו.
הוא שימש כמזכיר המועצה המחוקקת הפלסטינית עד לנובמבר 2003, אז מונה לשר החקלאות בממשלתו של ראש הממשלה אחמד קריע.
במרץ 2004 נבחר כמועמד הפת"ח לתפקיד יושב ראש המועצה המחוקקת הפלסטינית – ברוב של 34 קולות בעד ו-10 נגד.
בנובמבר 2004, פתוח תמך באחמד קריע, קודמו בתפקיד יו"ר המועצה וראש הממשלה לשעבר, להחליף את ערפאת כנשיאה של הרשות הפלסטינית.
פתוח הושבע כנשיאה הזמני של הרשות הפלסטינית ב-11 בנובמבר 2004 לאחר מותו של ערפאת.
לאחר שבועתו, שיבח את ערפאת כ"שהיד של העם הפלסטיני" והבטיח להמשיך בקפידה את מדיניותו.
לפי החוק הפלסטיני, הוא כיהן כנשיא זמני למשך 60 יום, ובסופם נערכו בחירות.
בבחירות ניצח מחמוד עבאס (אבו מאזן), ופתוח סיים את תפקידו כנשיא הרשות ב-15 בינואר 2005. פתוח כיהן כשר החקלאות בממשלתו של אחמד קריע, ולא התמודד בבחירות למועצה המחוקקת ב-2006.
בשנת 2016 נבחר כחבר הוועד המרכזי של פת"ח.
בשנת 2022 נבחר כראש המועצה הלאומית הפלסטינית, במקום סלים א-זענון.
בינואר 2023 מתאם פעולות הממשלה בשטחים ביטל את היתרי הכניסה לישראל של פתוח ושני בכירים פלסטינים נוספים, לאחר שביקרו את כרים יונס, אסיר ביטחוני שחטף ורצח את החייל אבי ברומברג ב-1980 ושוחרר מהכלא.
באותה שנה טען כי ערבים מאכלסים את ירושלים מזה 1.5 מיליון שנה, בעוד שהטענה היהודית היא שנוכחותם באזור היא רק במשך 6,000 שנה.
לכן לטענתו "ירושלים שייכת בלעדית לפלסטינים, הערבים והמוסלמים".
עוד טען כי אבותיהם של הפלסטינים הם היבוסים, שלפני כ-5,000 שנה בנו את "יְבוּס", היא ירושלים.
ב-27 בנובמבר 2024, יו"ר הרשות הפלסטינית אבו מאזן בן ה-89, הודיע כי עם מותו, יו"ר המועצה הלאומית רווחי פתוח יקבל את תפקידו למשך 90 יום, עד לקיום בחירות.
פתוח, חבר בדור המייסדים של המועצה הלאומית הפלסטינית, מבחינה פוליטית נחשב למתון, אך חסר השפעה.
רוויית יתר היא מצב פיזיקלי, שבו תמיסה מכילה יותר חומר מומס מאשר כמות החומר הממיס בתמיסה רוויה (saturated).
גם המצב הפיזיקלי שבו לחץ אדי המים באוויר גדול מלחץ האדים, המוגדר על ידי הטמפרטורה, קרוי רווית יתר.
במצב זה הלחות היחסית גבוהה מ-100%.
הכמות היחסית של החומר המומס תלויה בגורמים פיזיקליים, כמו טמפרטורת התמיסה.
ניתן להגיע למצב של רוויית יתר באמצעות שינוי מבוקר של הגורמים הפיזיקליים.
כך למשל, הגדלת הטמפרטורה, תגדיל את מסיסות התמיסה.
אם בשלב זה ניצור תמיסה רוויה, ולאחר מכן נקטין את הטמפרטורה, אז ייתכן שנקבל תמיסה במצב של רוויית יתר (supersaturated).
קיומם של אתרי התגרענות גורם לחומר המומס להתמצק, ובכך הוא מונע את התופעה של רוויית יתר.
טיפות המים המרכיבות את העננים נוצרות באוויר שנמצא במצב רוויה או באוויר שנמצא במצב של רוויית יתר.
התגבשות של גבישים בתוך תמיסה מושגת על ידי הבאת התמיסה למצב של רוויית יתר והכנסת אתר התגרענות.
כך למשל, בתהליך ייצור הסוכר מאפשרים לסוכר להתגבש בתוך סירופ שנמצא במצב רוויית יתר.
משקאות מוגזים נמצאים במצב רוויית יתר של פחמן דו-חמצני.
התפרצות מנטוס היא דוגמה לניסוי ביתי בו גורמים לחלק גדול מהפחמן הדו-חמצני להפוך לגז.
תא ערפל הוא גלאי חלקיקים, שמכיל אוויר במצב רוויית יתר של אדי מים.
חלקיקים טעונים שעוברים דרכו מייננים את האוויר והיונים שנוצרים משמשים כאתרי התגרענות, כך שלאורך מסלולו של החלקיק הטעון נוצר שובל של טיפות מים.
אגם ווסטוק באנטארקטיקה הוא אגם אוליגוטרופי של מים מתוקים שיש בו רוויית יתר של חמצן מומס.
ים המלח נמצא במצב רוויית יתר של מלחים מומסים, כתוצאה מתהליך ארוך של התאדות מים.
דולומיט הוא סלע הנוצר בלגונות שנמצאות במצב של רוויית יתר.
כמות החנקן המומסת ברקמות גופו של צולל גבוהה יותר כאשר הוא נמצא בעומק רב יותר, בגלל שהמסיסות גדלה עם העלייה בלחץ.
כאשר הצולל עולה אז התמיסה ברקמות נמצאת במצב רוויית יתר של חנקן.
מצב זה אינו יציב ואם הצולל עולה מהר מדי אז החנקן עלול ליצור בועות גז בגוף.
בועות הגז גורמות לפגיעת דקומפרסיה, וצולל שנפגע בצורה זו יש להעביר לתא לחץ.
בתורת האמידה הסטטיסטית, רווח בר-סֶמֶך (או רווח סֶמֶך) עבור פרמטר לא ידוע של התפלגות ממשפחה ידועה של התפלגויות הוא קטע המחושב מתוך תוצאות של מדגם, באופן כזה שהסיכוי הא-פריורי (טרם לקיחת המדגם) שהקטע שנקבל יכלול את הפרמטר הוא קבוע, הקרוי "רמת הסמך" של הרווח.
משמעות הדבר היא שאם יבוצעו מספר אינסופי של דגימות, אחוז הדגימות שהקטע שיחושב עבורן יכלול את הפרמטר שווה לרמת הסמך.
"רמת המובהקות" של הרווח היא המשלים של רמת הסמך (למשל, אם רמת הסמך היא 95%, אז רמת המובהקות היא 5%).
חלק מהגורמים המשפיעים על רוחבו של רווח הסמך הם גודל המדגם (מספר התצפיות), שונות הפרמטר (האמיתית, אם ידועה, או אומד שלה על סמך המדגם, אם לא ידועה) ורמת הסמך.
ככל שהמדגם גדול יותר, השונות נמוכה יותר ורמת הסמך קטנה יותר, כך רווח הסמך יהיה צר יותר, ולהפך.
רווחי סמך הוצגו לראשונה על ידי ג'רזי ניימן במאמר שפורסם בשנת 1937.
הצורך בבניית רווח בר-סמך עולה כאשר ההתפלגות של משתנה מקרי מסוים אינה ידועה באופן מלא; ידוע שההתפלגות שייכת למשפחה מוכרת של התפלגויות, אבל לא ידוע איזו מבין החברות במשפחה היא ההתפלגות הנכונה.
למשל, ידוע משיקולים תאורטיים שמספר השקדים המרים בחבילה גדולה הוא בעל התפלגות פואסונית, אבל ללא מדידה מעשית של החבילות, לא ניתן לקבוע באיזו התפלגות מדובר מבין אינסוף ההתפלגויות השונות הקרויות בשם זה, הנבדלות זו מזו בערכה של התוחלת (מספר, כגון , המבדיל בין חברות שונות במשפחה של התפלגויות, קרוי פרמטר).
תורת האמידה עוסקת בחילוץ מידע על ערכו של הפרמטר, מתוך נתונים שנאספו במדגם (מתוך ההתפלגות שאינה ידועה).
את תורת האמידה אפשר לחלק באופן גס לשני תחומים - אמידה נקודתית, בה מנסים לקלוע לערכו המדויק של הפרמטר, ואמידת רווח, שבה בונים רווח בר-סמך לפרמטר, שגם אם אינו מדויק, יש סיכוי טוב לכך שהוא מכיל את הפרמטר.
נתון מדגם מהתפלגות , הידועה למעט ערכו של הפרמטר .
רווח בר-סמך בעל רמת מובהקות עבור הפרמטר הוא קטע , ששני קצותיו הם "סטטיסטים" (כלומר, פונקציות של המדגם, שאינן תלויות בפרמטר), כך שההסתברות למאורע היא .
אם כך, הסיכוי לכך שהפרמטר שייך לרווח שווה ל- , והסיכוי לכך שהטענה "הפרמטר שייך לרווח זה" תהיה שגויה, הוא .
ביישומים שונים מקובל לדרוש שהסיכוי לטעות יהיה או .
לאחר ביצוע הליך הדגימה בפועל, המשתנים המקריים מקבלים ערכים מספריים, וכך הופכים גם קצות הקטע למספרים, נאמר .
מכשלה נפוצה היא לומר שבמקרה זה, "הסיכוי לכך שהפרמטר נמצא בין ל- הוא ".
ניסוח זה שגוי בתכלית, משום שלפרמטר אין התפלגות - הוא מספר (וגם אם הוא נקבע על-פי התפלגות כלשהי, התפלגות זו אינה נלקחת בחשבון בחישוב הרווח).
אם כך, הסיכוי לכך שהפרמטר יהיה בין שני מספרים הוא אפס, או אחד (גם אם איננו יודעים איזו אפשרות היא הנכונה).
מבקשים לאמוד את הפרמטר הלא ידוע בהתפלגות אחידה , באמצעות דגימה בודדת, X.
לכל מספר , הסיכוי למאורע שווה ל-; ואם כך, זהו בדיוק הסיכוי (טרם הדגימה) לכך ש- ייפול בקטע (שקצותיו תלויים במשתנה המקרי X).
כל אלו (עבור כל ערך של t) הם רווחי סמך לפרמטר, בעלי אותה רמת מובהקות.
בדרך כלל אפשר לבנות רווחים בני-סמך רבים לאותו פרמטר, מאותו מדגם, כבדוגמה לעיל.
יש כמה קריטריונים להעדפה (א-פריורי) של רווח מסוים על-פני רווח אחר:
אורך הרווח: מעדיפים רווח קצר על-פני רווח ארוך; למשל, נעדיף לדעת שהפרמטר נמצא, בסיכוי 0.95, בקטע , מאשר שהוא נמצא באותו סיכוי בקטע (גם אם שתי הטענות נכונות).
סימטריה: מעדיפים רווח שהסיכוי (א-פריורי) ליפול מקצהו האחד שווה לסיכוי ליפול מקצהו האחר.
שיקולים אלה עשויים להיות סותרים (וישנם גם שיקולים אחרים).
בדוגמה שניתנה לאמידה של פרמטר בהתפלגות אחידה, השיקול הראשון יציע את הרווח , ואילו השני את הרווח .
בחישוב תאורטי של רווחים בני-סמך עושים שימוש בפונקציה הקרויה כמות צירית, שהיא מזיגה של המדגם ושל הפרמטר, שהתפלגותה ידועה ואינה תלויה בפרמטר.
לדוגמה, עבור מדגם של משתנים מהתפלגות אחידה, היחס הוא כמות צירית, משום שההתפלגות שלו (אחידה בין אפס לאחת) אינה תלויה בפרמטר.
עבור מדגם של משתנים מהתפלגות נורמלית (בעלת תוחלת לא ידועה ושונות 1), ההפרש הוא כמות צירית, משום שההתפלגות שלו נורמלית סטנדרטית.
אם Q היא כמות צירית, והסיכוי לטעות, , נתון, אפשר למצוא קבועים כך ש- .
מכיוון ש־Q תלוי בפרמטר, אפשר (לעיתים קרובות) לחלץ משוויון זה רווח סמך לפרמטר.
רווח בר-סמך לתוחלת של התפלגות נורמלית
להתפלגות הנורמלית חשיבות רבה בסטטיסטיקה, בזכות משפט הגבול המרכזי.
בתרחיש הפשוט ביותר בהקשר זה, נתון מדגם , ומבקשים לבנות רווח בר-סמך עבור הפרמטר , השווה לתוחלת ההתפלגות.
אם השונות ידועה, אז הגודל הוא כמות צירית בעלת התפלגות נורמלית סטנדרטית (כאשר הוא הממוצע), ומכאן אפשר לבנות את הרווח .
הערך הוא מספר המקיים כאשר Q משתנה נורמלי סטנדרטי.
למשל, עבור , מתקבל .
אם השונות אינה ידועה, לא ניתן להיעזר בה בבניית כמות צירית, ויש להחליף אותה באומד לשונות, .
במקרה זה לכמות הצירית יש התפלגות t עם n-1 דרגות חופש, ומכאן אפשר לבנות את הרווח , שבו הערך מקיים כאשר Q משתנה בעל התפלגות t עם n-1 דרגות חופש.
בנייה של רווח בר-סמך שקולה לבעיות רבות בבדיקת השערות סטטיסטית, גם אם המטרות בשני המקרים שונות בתכלית.
בבניית רווח, המטרה היא להציג תחום שבו סביר למצוא את הפרמטר.
בבדיקת השערות, מעוניינים לפסול (או שלא לפסול) השערה מסוימת על ערכו המדויק של הפרמטר.
אם למשל משערים שערכו של פרמטר מסוים הוא אפס, וקיים רווח בר-סמך (בעל רמת מובהקות מסוימת) שאינו כולל את הערך הזה, אז אפשר לפסול את ההשערה ברמת מובהקות זהה (או גבוהה יותר).
רווחה (באנגלית Welfare) היא מצב אנושי-חברתי חיובי באיכותו, המאפשר התפתחות תקינה לאדם ולחברה.
היפוכו של מצב זה הוא צמצום או חסך הפוגע בחוויה או בהתפתחות התקינה של האדם או החברה.
תאוריית הצרכים של מאסלו ותיאוריות נוספות, עוסקות בהרכב הצרכים החיוניים לקיומו הפיסי והפסיכולוגי של האדם, כגון מזון, ביטחון ואהבה.
צמצום או אי מילוי צרכים חיוניים גורם למתח בלתי נעים באדם בעקבות החסך, ומוציא אותו ממצב הומיאוסטאזיס.
ברמה המדינית, הרווחה היא מסגרת לשאלת איכות חיי האדם הפרטי ומחויבותה של המדינה והחברה לעניין זה.
כגון האם יש לו כסף די צורכו, בעלות על רכוש, בריאות טובה, אושר, או חלק ממרכיבים אלה.
שכר העבודה של האדם מהווה כלי חשוב להשגת מטרות אלו.
ברוב המדינות המפותחות, מסופקים חלק מצרכים אלו לזקוקים לכך, על ידי הממשלה, ארגוני צדקה, קבוצות דתיות או ארגונים אחרים כגון האו"ם.
בארצות הברית ובקנדה מקבלת הרווחה קונוטציה של עזרה כלכלית לנזקק ולעני בשל חוסר יכולתו לדאוג לכך.
באירופה, לעומת זאת, מקבלת מילה זו משמעות רחבה יותר, במובנים של ערבות אוניברסלית, וסולידריות חברתית.
היא קיימת למען העני והעשיר כאחד, ופועלת להבטחת רמת חיים סבירה ותמיכה סוציאלית עבור כל האזרחים, בלי סטיגמה של צדקה.
רמת הרווחה נפשית: בריאות נפשית והיעדר גורמי מתח או מצוקה
רמת הרווחה כלכלית: קורת גג, מזון, פרנסה מספקת ויציבה
רמת הביטחון האישי: סביבה פיזית אנושית ומדינית בטוחה
רמת הבריאות: מצב בריאותי תקין, פיזית וקוגניטיבית
רמת החופש האישי, כגון חופש דת, חופש הביטוי, חופש התנועה, שוויון הזדמנויות, זכויות אזרחיות
רמת סיפוק חברתי: כגון קשר משפחתי, חברים, פעילות בצוותא
רמת בטיחות תזונתית: זמינות ואיכות המזון והמים
רווחת בעלי־חיים עוסקת בהערכת מצבו וטובתו של בעל־חיים ביחס למדדים שונים, כגון בריאות, תסמינים גופניים של עקה, התנהגות או היכולת לממש את ההעדפות והנטיות הטבעיות של בעל־החיים.
בתרבות המערבית, העניין המוסרי ברווחת בעלי־חיים החל לעלות מהמאה ה-19, עם הקמתם של ארגונים להגנה על בעלי־חיים, שפעלו להעלאת המודעות לפגיעה בבעלי־חיים וקידום של חקיקה שתגביל את הפגיעה בהם.
הוועדה היוותה את הבסיס ל"מועצה לרווחת חיות משק", גוף ממשלתי בריטי הפועל לבחינה וקידום של רפורמות לשיפור מצבם של בעלי־חיים במשקים.
גוף זה הגדיר את "חמש החירויות" של רווחת בעלי־חיים, אשר אמורים להוות קווים מנחים ליחס הראוי לבעלי־חיים, והן:
חירות מרעב, צמא ותזונה לקויה
"חמש חירויות" אלו התקבלו גם כקווים מנחים למדיניות האיחוד האירופי.
עלייתה של התנועה לזכויות בעלי־חיים, החל משלהי שנות ה-70 של המאה ה-20 הביאה להתגברות העניין ברווחת בעלי־חיים.
מאבקים למען רווחת בעלי חיים
מאבקים רבים שהתקיימו במדינות שונות הביאו בהצלחה לביטול או להגבלה של פרקטיקות מקובלות אשר פוגעות בבעלי־חיים.
בין הישגים אלו ניתן למנות:
איסור על פיטום אווזים וברווזים, במדינות בריטניה, שווייץ, אוסטריה, דנמרק, נורווגיה, גרמניה, לוקסמבורג, פולין, פינלנד, צ'כיה, איטליה, שוודיה, ישראל, אוסטרליה, דרום אפריקה וקליפורניה.
איסור על פיטום עגלי חלב במדינות האיחוד האירופי ובאריזונה.
בישראל התקבלו תקנות המגבילות את תעשיית עגלי החלב.
איסור על השימוש בתאי הריון להחזקת חזירות במדינות האיחוד האירופי, בפלורידה ובאריזונה.
שיפור מצב התרנגולות המטילות בכלובים, המחייב הרחבה של שטח הכלוב והעשרה סביבתית שלו, במדינות האיחוד האירופי.
איסור כללי על הגידול של תרנגולות מטילות בכלובים בשווייץ, אוסטריה וגרמניה.
איסור על ניסויים בבעלי־חיים למטרות קוסמטיקה במדינות האיחוד האירופי.
מאבקים נוספים למען רווחת בעלי־החיים כוללים מאבקים לשיפור תנאי בעלי־החיים בהובלה ולקיצור טווחי ההובלה ומאבקים כנגד ברירה מלאכותית היוצרת זנים של בעלי־חיים הסובלים מבעיות גנטיות.
ארגונים לרווחת בעלי־חיים פועלים גם לעידוד הצרכנים לבחור מוצרים שהופקו תוך פגיעה פחותה בבעלי־חיים, כמו למשל "ביצי חופש" במקום ביצים מתרנגולות שגודלו בכלובים, ומאמצים לחקיקה נעשו גם במטרה למנוע הטעיה של צרכנים בקשר לתנאי הגידול של בעלי־החיים מהם הופקו המוצרים.
ארגונים מסוימים לזכויות בעלי־חיים מעודדים הימנעות כוללת מכל מוצר מהחי.
ביקורת על רווחת בעלי חיים
בעבר, אנשים רבים התכחשו לעצם קיומה של תודעת בעלי חיים וסברו שניתן להתעלם מצרכיהם.
רבים שהלכו בעקבות רנה דקארט היו בדעה זו, למרות שקוטינגהם (1978) טען שדקארט עצמו לא החזיק בדעה זו.
ביקורת נוספת מתייחסת לרווחת בעלי החיים בפועל, וטוענת כי אלו הדואגים לרווחת בעלי החיים מראים דאגה לא פרופורציונית למינים מסוימים של בעלי חיים על פני מינים אחרים ללא מתן הצדקה רציונלית או מדעית להעדפה זו.
מבקרים מציינים כי התנועה מבכרת חיות מחמד על פני בעלי חיים בתעשייה, חיות בר על פני חיות מבויתות או יונקים על פני בעלי חיים אחרים.
על אף זאת, ארגונים רבים לזכויות בעלי־חיים, כמו PETA או אנונימוס, התומכים בביטול תעשיות הפוגעות בבעלי־חיים, מעדיפים, מטעמים פרגמטיים, לתמוך בקידום רפורמות לשיפור מצבם של בעלי־החיים, אשר עשויות להביא שיפורים משמעותיים יותר במצבם של בעלי־החיים לטווח הקצר, כמו גם לייצר מודעות בקרב הציבור לנושא זכויות בעלי חיים.
רווח גולמי של חברה יצרנית או מסחרית הוא ההפרש בין ההכנסה ממכירות לבין עלות המכר.
אם הרווח שלילי, הוא נקרא הפסד גולמי.
יש להבדיל בין הרווח הגולמי במספרים מוחלטים לבין שיעור רווח גולמי, שהוא היחס בין הרווח הגולמי לבין ההכנסה ממכירות, שמבוטא בדרך כלל באחוזים.
רווח גולמי הוא סעיף בדוח רווח והפסד של חברה ויכול ללמד על דברים שונים בהתאם לאופי החברה:
בחברה מסחרית, הרווח הגולמי משקף בעיקר את הפער בין הכנסות החברה ממכירת מוצריה בשוק הקמעונאי לבין עלותם בשוק הסיטונאי.
בחברת שירותים, הרווח הגולמי משקף בעיקר את הפער בין ההכנסות ממתן שירותים לבין עלויות אספקת השירותים הנ"ל.
מקובל בחברות שירותים שיעור הרווח גולמי נע בין 25% ל-28%.