tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הניגון נחשב לאחד מהשירים המוכרים של הימים הנוראים ומושר בקהילות רבות כחלק מתפילת יום הכיפורים.
הוא בוצע בין היתר על ידי הרב שלמה קרליבך.
מילות הניגון הן הפזמון החוזר של הפיוט "אמנם אֲשָׁמֵינוּ" מאת יוסי בן יוסי, המהווה חלק מהסליחות הנאמרות בתפילת ערבית של יום הכיפורים לפי מנהג אשכנז.
לפועל, ברוב קהילות אשכנז נהגו שלא לומר את רוב הפיוט, מלבד הפזמון והבית האחרון, וכך גם מנהג חב"ד.
משמעות התפילה היא שבח ובקשה לה' שיסלח על פשעי עמו ויקבל את תשובתם אף על פי שאינם ראויים לכך ואף על פי שהם דלים ורקים ממצוות, משום שדרכו היא אורך רוח וסלחנות.
הרבי מלובביץ' לימד את הניגון בשמחת תורה ה'תשט"ז (1955).
מאז הניגון היה מושר בחצרו ובקהילות חב"ד והתפשט בהדרגה לקהילות נוספות.
הניגון מושר בבתי כנסת רבים בקטע בו הפיוט מופיע בתפילת יום הכיפורים, ובאירועים המתקיימים בעשרת ימי תשובה.
הניגון מופיע בספר הניגונים – חב"ד מספר קצ"ג (193).
קיימת גרסה שנייה בלחן, מוכרת פחות, לבית הראשון בניגון כאשר הוא מושר בפעם הראשונה.
בגרסה זאת, הבית מושר תחילה בתווים דומים אך בעלי מקצב רציני יותר עם שינויים קלים, ובפעם השנייה הבית מושר בצורה המוכרת והשמחה יותר.
בשנת 1960 הופיע הניגון באלבום "ניגוני חב"ד 1" של ניח"ח, ב־1969 הופיע השיר באלבומם של נירה רבינוביץ' ושלמה ניצן, "לכו נרננה".
ב-1995 הופיע באלבום "ניגוני הרבי" של אבי פיאמנטה.
ב־2012 הופיע באלבום "חדווא דניגונא" של גיל עקיביוב, ב־2015 הופיע השיר באלבום "צמאה 1" בביצוע ישי ריבו ועוד.
השיר בוצע במהלך השנים גם על ידי שלמה קרליבך (אחד מביצועיו הבודדים לשירים שלא הולחנו על ידו), אביתר בנאי, בני פרידמן, חיליק פרנק ועוד.
דרכון לפימליקו הוא סרט קומדיה בריטי משנת 1949 בהפקת אולפני אילינג, בבימויו של הנרי קורנליוס, עם סטנלי הולוויי, ברברה מארי ומרגרט רתרפורד בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי ט.א.ב.
דיירי רובע פימליקו בלונדון, מכריזים על עצמם כי הם שייכים לדוכסות בורגונדיה וכי הם למעשה אקסריטוריאלים בתוך בריטניה ולא כפופים לחוקי ההקצבה הנוקשים.
קלארק קבל את הרעיון מהמקרה שהיה בבית חולים באוטווה שם אושפזה ללידת יוליאנה, מלכת הולנד ללידת בתה מרגריט.
המושל הכללי של קנדה הסדיר את קבלתו של חוק מיוחד, שהכיר בחדרי הנסיכה יוליאנה בבית החולים באוטווה כשטח הולנדי אקסטריטוריאלי – שלולא כן לא הייתה מרגריט יכולה להיכלל בסדר הירושה לכתר ההולנדי.
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר ולפרס באפט"א לסרט הבריטי הטוב ביותר.
בסרט יש קטעים דוקומנטריים בהם נראים צ'רצ'יל, קלמנט אטלי וארנסט בווין.
לונדון לאחר מלחמת העולם השנייה, חלק מהבתים עדיין לא שוקמו ומדי פעם מתגלות פצצות גרמניות שלא התפוצצו.
תושבי רובע פימליקו סובלים כשאר הבריטים מגזירות הממשלה.
הכל ניתן בהקצבה תמורת תלושים - מזון ובגדים וכולם רוטנים נגד הממשלה.
בפימליקו מתגלה פצצה שלא התפוצצה אבל עד שמפוצצים אותה היא מתפוצצת לאחר שהילדים גלגלו לעברה גלגל מתכת כבד.
בהתפוצצות נפער בור גדול אליו יורד מר פמברטון (סטנלי הולוויי) ומגלה שם לתדהמתו אוצר גדול של מטבעות זהב ותכשיטים יקרים וכן איגרת גדולה.
בשלב ראשון מגיעים לפימליקו כל סוחרי השוק השחור ובעקבותיהם אזרחים שעטים על הסחורה.
אדי רנדל (הרמיוני באדלי) מקבלת למכירה גרבי משי שהיו עד אז מצרך רק של השוק השחור.
תושבי פימליקו עורכים נשף וקורעים את פנקסי ההקצבה בפניו של המפקח בשפורד (מייקל הורדרן).
מנהל סניף הבנק מר ניקס נותן הלוואות לכל מי שמבקש.
למקום מגיע סבסטיאן דה שרולה (פול דופואה) שמוכיח שהוא נצר לדוכס מבורגונדי ורק הוא יכול להרכיב ממשלה.
פמברטון נבחר לראש ממשלה, ניקס לשר האוצר ומולי ריד (ג'יין הילטון) לשרת הפנים.
מתפתח רומן אהבה בין הדוכס מבורגונדי ושירלי פמברטון (ברברה מארי).
הממשלה אובדת עצות הם מוציאים את פימליקו מחוץ לתחום ומי שרוצה להיכנס או לצאת חייב לעבור דרך תחנת מכס ולהחתים דרכון.
התושבים לא מרשים לרכבת התחתית לעבור בתחומי פימליקו.
לבסוף מכריזה הממשלה מצור על פימליקו, מגדרים את הרובע ומפסיקים את אספקת המים והחשמל.
הילדים מפונים משם (כמו בימי מלחמת העולם השנייה).
המזון עומד לאזול והתושבים חושבים להיכנע.
העניין מתפרסם ביומני הקולנוע ובתקשורת ואלפי אזרחים מגיעים וזורקים להם אוכל מעל גדרות התיל.
הם מתחברים למקור מים חיצוני, הליקופטר מזרים להם חלב (תזכורת למצור על ברלין) ומוצנחים להם חזירים למאכל.
הממשלה הבריטית אובדת עצות לבסוף מציע שר האוצר ניקס הצעה לממשלה שהתושבים ילוו לממשלה את האוצר שנמצא בפימליקו.
ההצעה מתקבלת והתושבים שמחים לחזור למצבם הקודם כי בראש ובראשונה הם בריטים אבל זכותם היא להיות גם בורגונדיים.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותסטנלי הולווייארתור פמברטוןבעל חנותבטי וורןקוני פמברטוןאשתוברברה מארישירלי פמברטוןבתומרגרט רתרפורדפרופ' האטון-ג'ונסהיסטוריוניתמייקל הורדרןבשפורדמפקח משטרההרמיוני באדליהדי רנדלבעלת חנות בגדיםריימונד הנטליניקסבנקאיג'ון סלייטרהאגיסמוכר דגיםג'יין הילטוןמולי רידפול דופואהסבסטיאן דה שרולהדוכס בורגונדי
דרכון רומני הוא מסמך נסיעה, המונפק לאזרחי רומניה המאפשר להם לצאת אל מחוץ לגבולות רומניה, ומזכה את נושאו להגנה וסיוע קונסולרי של רומניה מול גורמים זרים.
נכון לינואר 2023, נושאי דרכון רומני מורשים להיכנס ל-175 מדינות וטריטוריות ללא צורך באשרת כניסה.
אזרחים רומנים יכולים לחיות ולעבוד בכל מדינה בתוך האיחוד האירופי כתוצאה מזכות התנועה והמגורים החופשית הניתנת בסעיף 21 של אמנת האיחוד האירופי.
כל אזרח רומני הוא גם אזרח האיחוד האירופי, הדרכון, יחד עם תעודת הזהות הלאומית מאפשרים זכויות תנועה ומגורים חופשיים בכל אחת ממדינות האיחוד האירופי, האזור הכלכלי האירופי ושווייץ.
אם במדינה צד שלישית אין שגרירות של רומניה נושא הדרכון יוכל לבקש עזרה מכל שגרירות של כל מדינה אחרת שחברה באיחוד לצורך הגנה קונסולרית.
לאחר המהפכה הרומנית של 1989 והתמוטטות הגוש הקומוניסטי, השלטונות הרומניים פתחו את גבולות המדינה, מה שהוביל ליציאה של אזרחים רומנים שרצו לנסוע למחוץ לארץ.
היה צורך שהגופים הרשמיים המנפיקים את הדרכונים הרומניים יתאימו לסטנדרטים הבין-לאומיים של אלו שהונפקו על ידי מדינות אחרות.
לפיכך, בהתאם להחלטת הממשלה מספר 757 מ-30 בדצמבר 1993, החל מיוני 1994, הוכנס למחזור מודל חדש של תעודת נסיעה רומנית ראשונה שהונפקה בהתאם לסטנדרטים בין-לאומיים.
ב-21 בינואר 2002 הציגה ממשלת רומניה סוג חדש של דרכונים בהחלטה שהתקבלה עקב התגברות תופעת ההגירה והצורך הגבוה יותר באבטחת מידע, ברמה האירופית והבין-לאומית באותה תקופה.
כמו רוב המדינות בדרום-מזרח אירופה, רומניה התחייבה בתהליך ההצטרפות לאיחוד האירופי, שהיא לוקחת על עצמה אחריות לציית בדיוק כמו המדינות החברות, לכללים ולחוקים שנועדו לאפשר לאזרחי האיחוד לחיות אורח חיים בטוח, וזה גם אומר שרומניה תתחייב להרמוניזציה של החקיקה והנפקת הדרכונים.
בשנת 2019 הוצג עיצוב חדש לדרכון.
העיצוב החדש מכיל את סמל המדינה החדש בתלת-ממד, וכולל את הכתר שבראש הנשר.
בנוסף, בעמוד 16, נדרש בעל הדרכון למלא פרטים מסוימים (שם מלא, כתובת וטלפון) של קרוב משפחה או חבר שניתן לפנות אליו במקרה של תאונה.
רגיל (זמני): תקף ל-12 חודשים, מונפק כמסמך נסיעה לשעת חירום.
רומניה החלה להנפיק דרכונים ביומטריים ב-31 בדצמבר 2008.
הזכאות לאזרחות רומנית כרוכה בהוכחה של זיקת המבקש למדינת רומניה.
תושב אשר נולד ברומניה או בחבל ארץ אשר ביום הולדתו השתייך לאדמות רומניה (כמו:מולדביה, טרנסילבניה,חלקים מאוקראינה).
תושב אשר נולד מחוץ לרומניה (למשל בישראל) אשר הוריו או אחד מהוריו יליד רומניה והיה אזרח רומני בעבר .
תושב אשר נולד בישראל, להורים שהם ילידי ישראל, אך סבו או סבתו נולדו ברומניה והיו אזרחי רומניה.
ניתן לממש את הזכות לאזרחות רומנית לצאצאים עד דור שני/שלישי(בהתאם למקרה).
אין חובה שהדור אשר נולד ברומניה יממש את זכותו לאזרחות כדי להעביר זכות זו לדור הבא.
ולכן, גם אם סבא/סבתא או אב/אם אינם בחיים, ניתן לדלג על דור זה במידה וניתן להוכיח את זכאותם לאזרחות לו היו בחיים.
משרד הפנים של רומניה, באמצעות השירות הציבורי הקהילתי להנפקה ורישום דרכונים רגילים (ברומנית: Serviciul Public Comunitar pentru Eliberarea şi Evidenţa Paşapoartelor Simple), אחראי על הנפקה וחידוש של דרכונים רומניים.
דף המידע קריא ומודפס ברומנית, אנגלית וצרפתית.
נכון לינואר 2023, לאזרחים רומנים יש גישה חופשית ל-174 מדינות וטריטוריות.
הדרכון נמצא במקום ה-15 מבחינת רמת חופש הנסיעה שהוא מעניק.
על פי הנתונים הסטטיסטיים, אלו הם מספרי המבקרים הרומנים במדינות שונות בשנת 2014:
דרכון פולני () הוא מסמך נסיעה, המונפק לאזרחי פולין המאפשר להם לצאת אל מחוץ לגבולות פולין, ומזכה את נושאו להגנה וסיוע קונסולרי של פולין מול גורמים זרים.
נכון לינואר 2022, נושאי דרכון פולני מורשים להיכנס ל-182 מדינות וטריטוריות ללא צורך באשרת כניסה ופולין מדורגת במקום ה-10 במדד הנלי לדרכונים.
הדרכון מונפק על ידי משרד הפנים הפולני.
מאז אמצע 2006 הדרכונים הפולניים הם דרכונים ביומטריים התקפים לעשר שנים.
דרכונים שאינם דרכונים ביומטריים עדיין תקפים על פי תאריך התוקף שלהם, אולם הם נחשבים כפחות בטוחים חלק מהמדינות שעשויות להפעיל מדיניות שונה (למשל בקנדה מאושרת כניסה ללא אשרה לבעלי דרכון פולני רק אם הוא דרכון ביומטרי).
דרכונים לקטינים תקפים לתקופה של עד חמש שנים.
קיימים גם דרכונים זמניים, התקפים לשנה אחת בלבד.
הדרכון של הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה (בקיצור: דרכון צפון קוריאני) הוא מסמך נסיעה שניתן להנפיק לאזרחי קוריאה הצפונית לצורך נסיעות בין־לאומיות.
מכיוון שרוב הצפון קוריאנים אינם מקבלים הזדמנויות לעזוב את ארצם, מונפקים הדרכונים לעיתים רחוקות.
הדרכונים המוקדמים ביותר של קוריאה הונפקו בשנת 1902 על ידי האימפריה הקוריאנית , עם שני סוגים, דרכון מסחר ודרכון נסיעה.
לדרכונים היה טקסט בסינית וכן תרגומים לאנגלית וצרפתית.
דרכונים צפון קוריאניים הונפקו לראשונה בשנות החמישים עם כיתוב בקוריאנית, רוסית וסינית, בעוד שבדרכונים כיום הכיתוב בקוריאנית ואנגלית בלבד.
כיסויי הדרכון בצבע כחול כהה עם סמל קוריאה הצפונית מעוטר במרכז.
המילים "" (קוריאנית) ו"הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה" (אנגלית) כתובות מעל הסמל, עם "" ו"דרכון" למטה.
דרכון רגיל הוא דרכון בודד אשר המופק לאחר קבלת אישור מיוחד ונמסר לצפון קוריאנים המבקרים במדינות זרות מסיבות רשמיות, כגון, תחרויות ספורט ואקדמיה, נסיעות עסקים.
דרכונים רגילים נלקחים בחזרה על ידי משרד החוץ לאחר החזרה לצפון קוריאה.
דרכון רשמי מונפק לצורכי מסחר ולנסיעות לחו"ל לצרכים כלכליים אחרים.
דרכון דיפלומטי מונפק לבכירים ממשרד החוץ, הוועד המרכזי של מפלגת הפועלים של קוריאה ומשרדים אחרים הכפופים למפלגת הפועלים של קוריאה.
עבור פקידים אחרים, רק סגני שרים ומעלה יכולים לקבל דרכון דיפלומטי.
יש להחזיר דרכונים רשמיים ודיפלומטיים ולשמור אותם במשרד הדרכונים, משם ניתן לשלוף אותם לכל נסיעות חוץ נוספות.
דרכונים רגילים לעולם אינם מונפקים ללא אישור מיוחד וכל המחזיקים חייבים לבקש אשרת יציאה על מנת לצאת כחוק מהמדינה.
נכון למרץ 2022, לאזרחים צפון קוריאנים עם דרכונים צפון קוריאני הייתה גישה ללא אשרה או אשרה בהגעה ל-39 מדינות וטריטוריות.
כך לדוגמה המדינה היחידה באירופה המאפשרת כניסה באמצעות דרכון צפון קוריאני ללא אשרה היא בלארוס.
בכך מדורג הדרכון במקום ה-104 בעולם מבחינת חופש הנסיעה על לפי מדד הנלי לדרכונים.
דרכון שווייצרי הוא מסמך נסיעה, המונפק לאזרחי שווייץ המאפשר להם לצאת אל מחוץ לגבולות שווייץ, ומזכה את נושאו להגנה וסיוע קונסולרי של שווייץ מול גורמים זרים.
נכון ל-2025, נושאי דרכון שווייצרי מורשים להיכנס ל-187 מדינות וטריטוריות ללא צורך באשרת כניסה.
הדרכון, יחד עם תעודת הזהות השווייצרית מאפשרים חופש תנועה בכל אחת ממדינות איגוד הסחר החופשי האירופי (ה-EFTA) והאיחוד האירופי.
הסיבה לכך היא ששווייץ היא מדינה חברה ב-EFTA, וכמו כן חתומה על הסכמים עם האיחוד האירופי.
הדרכונים השווייצרים הראשונים הונפקו ב-10 בדצמבר 1915. הדרכון השווייצרי האדום האופייני נוצר בשנת 1959. עד 1985 הדרכון השווייצרי כלל רק את השפות הלאומיות של אותה תקופה (צרפתית, גרמנית ואיטלקית) וכן אנגלית.
רומאנש נוספה בשלב מאוחר יותר לאחר שהוכרזה כשפה הלאומית הרביעית של שווייץ בעקבות משאל עם.
לאחר מכן שונה סדר השפות לגרמנית, צרפתית, איטלקית, רומנש ואנגלית.
מאז 15 בפברואר 2010, דרכונים לא ביומטריים אינם מונפקים יותר.
החל מ-1 במרץ 2010 ובהתאם להסכם שנגן, כל הדרכונים השווייצרים הם ביומטריים.
הדבר נדרש לנסיעות ללא ויזה לארצות הברית.
נכון ל-2025 בעלי דרכונים שווייצרים זכאים להיכנס ל-187 מדינות ללא אשרה, בכך מדורג הדרכון במקום ה-5 בעולם מבחינת חופש תנועה על פי מדד הנלי לדרכונים.
כמדינה חברה באיגוד הסחר החופשי האירופי (EFTA), אזרחי שווייץ נהנים מחופש תנועה המאפשר להתגורר ולעבוד באיסלנד, נורווגיה וליכטנשטיין בהתאם לאמנת EFTA.
כל אזרחי ה-EFTA והאיחוד האירופי אינם רק פטורים מאשרות, אלא זכאים על פי חוק להיכנס ולגור זה במדינות אחרות.
אזרחות כפולה מותרת בשווייץ, אך הדרישות להתאזרחות של זרים משתנות מקנטון לקנטון.
אזרחים שווייצריים גברים, לרבות בעלי אזרחות כפולה, יכולים להידרש לשירות צבאי או אזרחי, ואזרחים שווייצרים אינם רשאים לשרת בכל צבא אחר, אלא אם כן הם אזרחים, המתגוררים באותה המדינה.
בפרמקולוגיה וטוקסיקולוגיה דרך מתן היא הדרך שבה מכניסים לגוף תרופה, נוזל, רעל או חומר אחר.
דרכי מתן מסווגות לרוב לפי מקום הכנסת החומר לגוף (דרך הפה, בווריד, בשריר, בעצם ועוד) ואופן הפיזור העיקרי שלו בגוף (סיסטמי - כלומר דרך זרם הדם, או מקומי).
ניתן לסווג דרכי מתן גם על סמך האיבר או האזור עליו אמור להשפיע החומר שניתן (למערכת, לאיבר ולכל הגוף).
דרך המתן וה הם המאפיינים של מתן תרופה (Drug delivery) .
דרכי מתן מסווגות לפי המיקום בו שמים את החומר על הגוף או בתוכו.
המסלול דרכו החומר הפעיל עובר ממקום היישום בגוף למקום שבו הוא מיועד לפעול הוא בדרך כלל עניין של פרמקוקינטיקה.
חריגים כוללים את המסלולים הטרנס-דרמליים (דרך העור) או הטרנס-ריריים, שעדיין מכונים, בדרך כלל, נתיבי מתן.
חריג נוסף הוא מתן מקומי (טופיקלי) המייצג גם דרך מתן וגם, לעיתים, דרך השפעה פרמקודינמית.
מתן דרך מערכת העיכול, מכונה לפעמים מתן אנטרלי (או אנטרי, משמעות מילולית 'דרך המעיים').
מתן אנטרלי כולל בדרך כלל גם מתן פומי (דרך הפה, אוראלי, בלועזית Per Os = PO) ומתן דרך פי הטבעת (רקטאלי, בלועזית Per Rectum = PR), ומשמעותו שהחומר נקלט במעיים.
עם זאת, קליטה של תרופות הניתנות דרך הפה עשויה להתרחש גם כבר בקיבה, וככזו, מתן דרך מערכת העיכול (גסטרואינטסטינלי) עשוי להיות מונח מתאים יותר לדרך מתן זו.
יתר על כן, דרכי מתן מסוימות המסווגות לעיתים קרובות כאנטרליים, כגון תת-לשוני (סוב-לינגוואלי) ותת-שפתי או בוקאלי (בין הלחי לחניכיים), נקלטות בחלק הקרוב (הפרוקסימלי) של מערכת העיכול מבלי להגיע לקיבה ולמעיים.
ניתן להשתמש במתן אנטרלי ישיר (ישירות לתוך המעיים) לצורך מתן תרופה סיסטמית או מקומית (טופיקלי).
כך למשל בחוקן בריום, שבו חומר ניגוד מוחדר למעיים לצורך הדמיה.
עם זאת, למטרות סיווג על בסיס מיקום ההשפעה, המונח אנטרלי שמור לחומרים בעלי השפעות מערכתיות.
תרופות רבות, כמו טבליות, כמוסות או טיפות, נלקחות דרך הפה.
שיטות מתן ישיר לתוך הקיבה כוללות שיטות הזנה לקיבה בצינור דרך האף (זונדה) או דופן הבטן (גסטרוסטומיה).
ניתן להכניס חומרים גם ישירות למעי הדק, למשל בצינור הזנה לתריסריון.
טבליות מצופות אנטריות נועדו להתמוסס במעי אך לא בקיבה, כיוון שהחומר התרופתי בהן גורם לגירוי בקיבה.
מתן תרופות דרך פי הטבעת הוא דרך מתן יעילה עבור תרופות רבות, במיוחד אלו המשמשות בסוף החיים.
דפנות פי הטבעת סופגות תרופות רבות במהירות וביעילות.
תרופות המועברות לשליש הדיסטלי של הרקטום נמנעות לפחות חלקית מ"אפקט המעבר הראשון" דרך הכבד, מה שמאפשר זמינות ביולוגית גדולה יותר שלהן בהשוואה למתן דרך הפה.
רירית הרקטום היא רקמה בעלת כלי דם מרובים, המאפשרים ספיגה מהירה ויעילה של תרופות.
נרות הם צורת מינון מוצקה המתאימה למתן רקטלי.
בטיפול בהוספיס, צנתר רקטלי מיוחד, שנועד למתן נוח ודיסקרטי של תרופות מתמשכות, מספק דרך מעשית לספק ולשמור תכשירים נוזליים ברקטום הדיסטלי, לדוגמה על ידי .
המסלול הפרנטרלי הוא כל מסלול שאיננו אנטרלי.
מתן פרנטרלי יכול להתבצע על ידי הזרקה, כלומר באמצעות מחט (בדרך כלל מחט היפודרמית) ומזרק, או על ידי החדרת צנתר קבוע.
מיקומי היישום של מתן פרנטרלי כוללים:
אפידורלי (מילה נרדפת: פרידורל, הזרקה או עירוי לחלל האפידורלי), למשל: הרדמה אפידורלית.
מתן תוך מוחי (אינטרא-צרברלי) בהזרקה ישירה למוח נבחן כטיפול במחלות ממאירות של המוח.
המסלול התוך-מוחי נבחן גם כדרך לפריצת מחסום הדם במוח בפני דרכי המתן האחרות.
מתן לתוך חדרי המוח (אינטרא-צרברו-ונטריקולר) משמש במחקר ניסיוני של כימיקלים ויכול לשמש כקו אחרון של טיפול באופיואידים לחולי סרטן סופני עם כאב בלתי פתיר.
יכול לשמש הן להשפעה מקומית, כמו בבדיקות אלרגיה והרדמה מקומית רגילה, אך גם להשפעות מערכתיות כאשר החומר הפעיל מתפזר דרך העור (נתיב טרנסדרמלי).
מתן תת-לשוני (סוב לינגואלי) או בוקאלי - הן דרכים ייחודיות לתת תרופה דרך הפה.
במתן תת-לשוני, מניחים את התרופה מתחת ללשון כדי שתיספג בגוף.
מתן בוקאלי כולל הנחת התרופה בין החניכיים והלחי.
תרופות אלו יכולות להגיע בצורה של טבליות, סרטים או תרסיסים.
תרופות רבות מיועדות למתן תת-לשוני, כולל תרופות קרדיו-וסקולריות, סטרואידים, ברביטורטים, משככי כאבים אופיואידים עם זמינות ביולוגית לקויה של מערכת העיכול, אנזימים, ויטמינים ומינרלים.
מתן מחוץ-למי-שפיר (אקסטרא-אמניוטי), בין רירית הרחם לקרום העובר.
מתן דרך האף (נזאלי) לצורך ניפוח חלל, או לצורך פעולה מקומית או מערכתית.
למשל, תרסיסי אף נוגדי-גודש הפועלים לאורך דרכי הנשימה, או חומרי הרדמה הניתנים בשאיפה (אינהלציה) ומגיעים למערכת העצבים המרכזית (המוח) לאחר שפעפעו לנימי הדם.
כן קיימים שני מסלולים נוספים, לא סיסטמיים, מרירית האף למוח: תוך-תאי וחוץ-תאי.
הראשון מתחיל באנדוציטוזיס על ידי תאי עצב הריח, ואחריו הובלה באקסונים אל הסינפסות בפקעת ההרחה, שם התרופה עוברת אקסוציטוזה וכן הלאה, לאזורי מוח אחרים.
במנגנון החוץ-תאי, תרופות מועברות ישירות לנוזל עמוד השדרה המוחי על ידי מעבר בין תאי אפיתל האף, ולאחר מכן דרך המדור של מעטפת העצב אל המדור התת-עכבישי שסביב המוח.
למשל, תרופות המרחיבות כלי דם בטיפול בהתכווצות עורק (וואזוספזם) ותרופות תרומבוליטיות לטיפול בתסחיף קרישי.
מתן תוך מפרקי (אינטרא-ארטיקולרי), לתוך חלל מפרק.
משמש בעיקר להקלת תסמיני אוסטיאוארתריטיס.
מתן תוך לבבי (אל תוך הלב, אניטרא-קרדיאלי), למשל.
אדרנלין במהלך החייאת לב-ריאה (כבר לא מבוצע בדרך כלל).
זריקה תוך-קוורנוטית, זריקה לבסיס הפין.
זריקה אינרא-דרמלית (לעור עצמו) משמש לבדיקת עור לאלרגנים, וגם לבדיקת מנטו עבור שחפת.
מתן לתוך נגע עורי (אינטרא-לזיונל), משמש לטיפול בנגעי עור מקומיים.
נתן תוך שרירי (אינרא-מוסקולר, IM).
למשל, חיסונים רבים, אנטיביוטיקה וחומרים פסיכואקטיביים ארוכי טווח.
למשל, תרופות מסוימות נגד גלאוקומה או גידול בעין.
עירוי למח העצם, הוא למעשה, גישה תוך ורידית עקיפה, מכיוון שמח העצם מתנקז ישירות למערכת הוורידית.
מסלול זה משמש מדי פעם לתרופות ונוזלים ברפואת חירום וברפואת ילדים כאשר הגישה לווריד קשה.
עירוי או הזרקה לתוך הצפק (אינטרא-פריטונאלי) - למשל, דיאליזה פריטונאלית.
מתן לתוך תעלת השדרה (אינטרא-תקאלי) - משמש לרוב להרדמה של חוט השדרה ולכימותרפיה.
מתן תוך ורידי (לוריד, אינטרא-ונוס IV).
משמש לתזונה פרנטרלית וכן לתרופות רבות.
לדוגמה, ונקומיצין במתן תוך ורידי משמש נגד זיהומים חמורים של חיידקי MRSA.
מתן תוך-ויטריאלי - לזגוגית העין.
מתן תת-עורי (סוב קוטן, SC).
מתבצע בדרך כלל כהזרקה תת-עורית.
בנוסף להזרקה, ניתן גם להחדיר לתת-עור נוזלים באופן איטי ומתמשך - עירוי תת-עורי (נקרא גם היפודרמוקליזה), למשל כטיפול ביתי נגד התייבשות.
מתן טרנסדרמלי (דרך העור השלם, בדיפוזיה, לצורך ספיגה מערכתית ולא מקומית).
למשל, מדבקות פנטניל בטיפול בכאב, מדבקות ניקוטין לטיפול בהתמכרות ומדבקות ניטרוגליצרין לטיפול בתעוקת חזה.
מתן פריווסקולרי (סביב כלי הדם) - מכשירים רפואיים פרי-וסקולריים ומערכות אספקת תרופות פרי-וסקולריות מיועדות ליישום מקומי סביב כלי דם במהלך ניתוח כלי דם פתוח.
מתן טרנסמוקוזלי (דיפוזיה דרך קרום רירי).
למשל, הסנפת קוקאין דרך האף, מתן תת-לשוני של ניטרוגליצרין, נטילה תכשיר בין השפתיים לחניכיים, שימוש בנר נרתיקי.
למתן מקומי (מתן טופיקלי) הגדרות שונות, חלקן קובעות את כי ההשפעה (הפרמקודינמית) שלו היא מקומית, חלקן אינן מתייחסות למיקום ההשפעה.
לפי האחרונות, מתן מקומי יכלול גם יישום טרנסדרמלי, כאשר החומר מושם על העור אך נספג לגוף עם השפעה מערכתית.
אם מגדירים מתן מקומי רק כאשר ההשפעה מקומית, הרי שמתן מקומי יכול לכלול גם מתן אנטרלי של תרופות שאינן נספגות היטב במערכת העיכול.
תרופה אחת כזו היא האנטיביוטיקה ונקומיצין, שכאשר ניטלת דרך הפה, היא משמשת רק כטיפול בדלקת מעי של קלוסטרידים דיפיצילה.
דרכים רעות (באוקראינית: Погані дороги) הוא סרט דרמה אוקראיני משנת 2020 בבימויה של נטליה וורוז'ביט שגם כתבה את התסריט על פי סיפור קצר משנת 2017. הסרט מורכב מחמישה נובלות שאת כולן מאחד נושא הדרכים והוא מתרחש על רקע הסכסוך האוקראיני-רוסי.
הסרט היה מועמד מטעם אוקראינה לפרס האוסקר, אך לא נכנס לרשימה הקצרה.
הסרט הוקרן לראשונה ב-3 בספטמבר 2020, במסגרת פסטיבל הסרטים של ונציה וקיבל את פרס מועדון ורונה (Verona Film Club Award).
הסרט הוקרן בבתי הקולנוע באוקראינה מ-20 במאי 2021.
מנהל בית ספר מקומי נעצר, איהור אונישוק, נעצר במחסום אוקראיני, בעודו מבחין בתלמידת כיתה ח', לודקה מרצ'נקו, מבית ספרו במחפורת של הצבא האוקראיני והוא מנסה לקחת את הילדה חזרה למשפחתה.
שלוש תלמידות תיכון מקומיות אשר קוטפות זרעים בתחנת אוטובוס בעיירה מקומית בחזית, מתווכחות על יחסים מיניים עם חיילי הצבא האוקראיני וההשלכות של יחסים אלו.
אחת משלוש תלמידות בית הספר המקומיות מאוהבת באיש צבא אוקראיני, אבל סבתה הפרו-רוסית מנסה לרסן את מערכת היחסים ביניהם.
עיתונאית אוקראינית נתפסה על ידי חייל צבא רוסיה שמנסה לאנוס אותה, אך במקום להתנגד היא מתוודה על אהבתה בפניו, מה שמבלבל אותו לחלוטין.
צעירה אוקראינית צעירה מתנגשת בטעות בעוף ליד הכפר עם המכונית שלה ורוצה להחזיר את עלות העוף לבעליה, שמנצל את המצב ומנסה לקחת הכל מהצעירה.
אחות צבאית אוקראינית המאוהבת בחייל האוקראיני ויקטור, שלאחר רציחתו של ויקטור ועריפת ראשו על ידי כוחות רוסיים, נוסעת במכונית עם חייל אחר ולוקחת את גופתו חסרת הראש של ויקטור לאשתו.
הסרט הופק בידי חברת Kristi Films, בתמיכתו הפיננסית של קרן התרבות האוקראיני.
הצילומים נערכו בקייב ובמחוז קייב.
בדונבאס צולמה סצנה אחת בלבד.
מסדרון זראפשאן-קאראקום הוא קטע באורך 866 ק"מ לאורך דרך המשי והוא אחד הקטעים החשובים ביותר שלה.
התוואי של המסדרון עובר ממזרח למערב לאורך הנהר זראפשאן וממשיך לדרום-מערב, הוא עובר דרך אוזבקיסטן, טג'יקיסטן וטורקמניסטן, חולף על פני שלושה אתרי מורשת עולמית, סמרקנד, בוכרה ומרב העתיקה, כמו גם מדבר קאראקום.
לאורך תוואי זה, מעידים "מגורי סוחרים מפוארים, מצודות, מסגדי עמודים אסלאמיים מוקדמים, מערכות השקיה מתקדמות והמגוון הרחב של החאנים שנשמרו לאורך המסדרון" על חילופי המסחר והתרבות התוססים באזור.
דרך המשי וקטע זה בפרט נחשבים לכור היתוך של קבוצות אתניות, תרבויות ודתות בשל כיוונה מזרח-מערב והקשר שלה למסדרונות אחרים.
באזור זה התרחשו חילופי מידע ערים על מדע וטכנולוגיה.
במושב ה-45 של ועדת המורשת העולמית, שהתכנסה בריאד בערב הסעודית בין ה-10 ל-25 בספטמבר 2023, נכללה ההצעה המשותפת של אוזבקיסטן, טג'יקיסטן וטורקמניסטן ברשימת המורשת העולמית של אונסק"ו על בסיס קריטריונים (ii), (iii) ו-(v) והמסדרון נרשם תחת מספר 1675. הקטע כולל 34 אתרים נפרדים.
הארכיטקטורה של היישוב חיסוראק נשמרה היטב.
בחיסוראק נמצאו ממצאים אורגניים רבים: טקסטיל ושברי בגדים, כלי עץ, כולל לוחות תקרה מגולפים ומסמכי סוגדיאנים, תבואה, עור, פרוות, כלבים חנוטים וכו'.
פרויקט תכנון עירוני וביצור עירוני גרנדיוזי, בחיסוראק יש ארמון מקושט על מצודה מספר 1. היישוב הוא גם עדות לאדריכלות ולריהוט של ארמון סוגדיאני.
זהו גם מבצר יוצא דופן בצורת רכס ויישוב עירוני באזור הררי קשה לגישה עם אקלים קשה.
2המבצר על הר מוגטג'יקיסטן31.27199.13התגלית הגדולה היחידה של מסמכים הקשורים לאירועים בסוגדיאנה מנקודת המבט הסוגדיאנית נעשתה במבצר מוג.
החפירות של רוב היישוב קום, בשילוב המידע הכתוב שנמצא בטירה בהר מוג, מאפשרים תיאור מדויק יותר של המצב ההיסטורי וההתמודדות של אוכלוסיית הסוגדיאנים ההרריים.
קום מייצג את התכנון העירוני והביצורים לאורך דרך המשי, כמו גם את מבני הארמון הסוגדיאני של הנסיכים הזוטרים שהיו מעורבים בסחר בדרך המשי.
הוא גם מהווה דוגמה לפעילות אנושית יוצאת דופן בסביבה הררית קשה ומספק עדויות ארכאולוגיות לאסלאמיזציה של האזור.
4הישוב טג'יקיסטן4.99122.8גרדני חיסור הוא היישוב הכפרי הסוגדיאני היחיד מהמאה ה-7 עד תחילת המאה ה-8 שנחפר במלואו.
זהו אתר ההתייחסות לחיים הרגילים של הסוגדיאנים באזורים הגבוהים, השונה מהארמונות, הטירות או המקדשים המוכרים בחלקים אחרים של סוגדיאנה.5מבצר טלי חמטודהטג'יקיסטן21.13153.96טלי חמטודה הוא דוגמה יוצאת דופן למבצר משלהי התקופה העתיקה וימי הביניים באזור.
המבצר בצורת צלב שהשתמר היטב מתוארך למאות הראשונות לספירה, התקופה שמיד לפני תקופת הזוהר של הציוויליזציה הסוגדיאנית על דרך המשי.
שפע כזה של טכניקות ושילוב כזה של סוגי עיטור לא נמצאים באף מונומנט אחר במרכז אסיה.7מערכת השקיה של טוקסנקוריזטג'יקיסטן1,020.381,478.47טוקסנקוריז היא מנהרת המים השמורה ביותר באגן נהר זראפשאן.
בניגוד למערכת ההשקיה של איראן או נווה המדבר טורפאן, זו אינה תעלה תת-קרקעית אלא תעלה דמוית גלריה שנחפרה דרך הסלע.
המתחם מייצג עדות לאינטראקציה אנושית עם הסביבה ומשמש עדות לשימוש מתמשך במשאבי טבע במהלך השימוש האינטנסיבי בדרך המשי בימי הביניים.
המערכת נבנתה או הורחבה בין המאה השישית למאה ה-12 ופעלה עד שנות השלושים של המאה ה-20. 8היישוב סנג'רשאחטג'יקיסטן67.89205.05היישוב סנג'רשאח היה עיר סוגדיאנית ואחד המרכזים העירוניים החשובים ביותר בעמק הזראפשאן העליון והיישוב הגדול ביותר באזור פנג'אקנט.
הוא שלט על מסלול הסחר לעמק קשקה דריה דרך מגיאן דריה.
10מקדש ג'ארטפה 2אוזבקיסטן3.3650.96האתר הארכאולוגי של ג'ארטפה 2 הוא דוגמה למקדש זורואסטרי בדרך המשי ומקדש פאן-סוגדיאני.
הוא מייצג את האסלאמיזציה המוקדמת של מסדרון זראפשאן-קאראקום, שכן היישוב שמר על תפקידו הכלכלי לאחר הכיבוש הערבי.
זו דוגמה לשימוש במשאבי מים ומערכת הביצורים.
זהו מרכז ייצור מרכזי בדרך המשי, במיוחד עם כבשני הלבנים שלו, מקורו של ייצור קרמיקה סוגדיאני מאוחר עם נציץ המחקה כסף ויש לו קווי דמיון רבים עם כלי המתכת והקרמיקה.
13היישוב אוזבקיסטן843.141,336.94דבוסיה הוא דוגמה להמשכיות ההתיישבות והפיתוח העירוני שהתרחשה מהמאה ה-6 עד המאה ה-19. בנוסף, היה זה מרכז של ואומנויות, שמוצרי המתכת והטקסטיל שלה הופצו לאורך דרכי המשי.
כמרכז מדעי, היישוב בדבוסיה קשור למספר רב של חוקרים של פילוסופיה, בלשנות, משפט אסלאמי ותאולוגיה.14מתחם אדריכלי שייח' קאסיםאוזבקיסטן13.54276.93נקרופוליס שנבנה סביב קברו של שייח' קאסים, מלומד סופי המשמש אתר עלייה לרגל.
בתמונה משמאל פנים המאוזוליאום של שייח' קאסים.
15מאוזוליאום מיר סעיד בחרוםאוזבקיסטן184.41המאוזוליאום שהשתמר כמעט לחלוטין משקף את התפתחות הארכיטקטורה של מרכז אסיה בכלל ומבני הנצחה בפרט.
16החאן של רבאט-י מאליק אוזבקיסטן8.56350בשל עיצוב החזית המרשים עם עיטורים של עמודים גליליים משובצים על הקירות שמשני צידי שער הכניסה הראשי, רבאט-י מאליק תופס מקום מיוחד בהיסטוריה של האדריכלות האיראנית.
נבנה בין 1068 ל-1080, החאן היה אחד הגדולים מסוגו.
17ה של רבאט-י מאליקאוזבקיסטן6.54בור המים נבנה במאה ה-11 במיוחד כדי לספק מים לרבאט-י מאליק.
המים לבור סופקו מנחל זראפשאן דרך תעלה תת-קרקעית ואוחסנו שם לאורך כל הקיץ.
המים שם היו נקיים וקרים הודות לכיפה בגובה 12 מטרים שהגנה עליהם מחום השמש.
הסרדובה, ששוכנת על נתיב שיירות הסוחרים, הייתה מקור מי שתייה לנוסעים חולפים ולשיירות הסוחרים.
18מסגד דגרוןאוזבקיסטן25.5501.02מסגד דגרון, שמשערים שנבנה במאות ה-11 עד ה-12, הוא אחד המבנים הדתיים האסלאמיים המוקדמים ביותר באוזבקיסטן.
אף על פי שהוא מבנה אסלאמי, הסגנון האדריכלי מזכיר יותר מבנים מהתקופה הפרה-אסלאמית.
זה נראה יותר כמו מקדש זורואסטרי.
התקרה המקומרת אופיינית למבנים אסלאמיים.
המבנה יוצא הדופן הזה הופך את המסגד לכל כך ייחודי.19אוזבקיסטן0.669.25צ'שמה-איוב הוא סוג מייצג של מאוזוליאום ואמנות דקורטיבית אדריכלית של תקופת השלטון של השושלת הקרא-ח'אנית במאות ה-11 עד אמצע המאה ה-15. באותה תקופה, זו הייתה צורה ייחודית של מאוזוליאום ולאף מאוזוליאום אחר לא היה שער כזה.
העיטור המקורי המשמעותי של טרקוטה מגולפת, בצבע אחיד בגוון אוכרה מוזהב הוא ייחודי מאוד לתקופה הטרום-מונגולית (מאות 12–13).
הדגשים בזיגוג הטורקיז הם אחת הדוגמאות הראשונות לשימוש בצבע.
הם משקפים צעד חשוב בטכנולוגיה הקרמית שהפכה מאוחר יותר לנפוצה לאורך כל מסדרון דרך המשי.
20היישוב אוזבקיסטן110.84663.7ורדנזה היא שרידי העיר המבוצרת מימי הביניים ורדנה, ששלטה בשטחים לאורך קטע סמרקנד-בוכרה.
זה היה אחד מהמרכזים הפוליטיים של סוגדיאנה במערב: במאות ה-4 עד ה-8 היא הייתה בירת המדינה החקלאית העתיקה בוכרה, שניהולה התבסס על משאבי המים של השהירקן, תעלה מימי הביניים המסתעפת מנהר זראפשאן.
זה היה מקום מגוריהם של בני ורדאן חודאטים (מלכי ורדנה) שהתחרו על עליונות באזור זה במהלך ההפתליטים, הכאגנים הטורקיים והערבים במאות ה-4 עד ה-8.21אוזבקיסטן6280המינרט, שנבנה בין השנים 1196 ל-1197, השתמר כמעט לחלוטין ולכן חשוב לחקר מקורות ופיתוח של המינרטים מרכז אסיה.
22המתחם האדריכלי של אוזבקיסטן225.4778.28קברו של בהאא אד-דין נקשבנד, שעל שמו המסדר הסופי הנקשבנדיה, אחד מהמסדרים הסופיים המוסלמיים הגדולים והמשפיעים ביותר, הוא כיום אתר עלייה לרגל חשוב.
23הנקרופוליס של אוזבקיסטן84.66483.78המתחם האדריכלי מהווה עדות למסורת הדתית של התקופה האסלאמית המאוחרת של מרכז אסיה.
באותה תקופה נבנו מאוזוליאום ונקרופוליס עבור אישים נערצים.
זהו מתחם הנקרופוליס הגדול ביותר באזור בוכרה עם תכנון פנים ייחודי.
24היישוב אוזבקיסטן433.32920היישוב וראחשה היה מוצב צבאי חשוב בגבולו המערבי של נווה המדבר וכן מרכז מסחר חשוב על הדרך שבין בוכרה לח'ווארזם והיה באזור המגע בין הנוודים לאוכלוסייה הקבועה.
זה היה מרכז פוליטי של הסוגדיאנים ומקום מגוריהם המרוחקים של החודאטים מבוכרה, בו שוכנים מצודה מבוצרת וארמון עם ציורי קיר יוצאי דופן באולם ה"אדום" וה"כחול" ועיטורי אלבסטר מגולפים מהמאה ה-8, המשלבים מסורות סוגדיאניות עם מוטיבים הודיים, סאסניים ואומאיים.
25היישוב אוזבקיסטן1,698.411,980.82בשל מצב השימור הטוב שלה, העיר הסוגדיאנית, שנקברה תחת חול במשך מאות שנים, נקראת "פומפיי של אסיה".
בין המאות ה-2 ל-4 העיר, שנוסדה במאה ה-1 לפני הספירה, הייתה תחנת מסחר חשובה על דרך המשי.
לאחר הגעתם של הערבים במאה ה-8 היא הפכה גם למרכז אסלאמי חשוב.
26היישוב אמולטורקמניסטן76223.5אמול היה אחד מהמרכזים העירוניים הגדולים של ח'וראסאן, ממוקם ברצועה צרה יחסית של אדמה חקלאית בגדה השמאלית של האמו דריה.
העיר הייתה המרכז האדמיניסטרטיבי והתרבותי של אזור אמו דריה התיכון.
העיר שכנה במיקום נוח על הנהר ושלטה במעבר הנהר החשוב.
כאן היה המסלול היעיל ביותר מבחינה אסטרטגית: מזרחה לבוכרה ופאיקנד, לאורך הנהר זראפשאן; וממזרח, החצייה הקצרה ביותר של מדבר קאראקום לדלתה של הנהר מורגאב ומרב העתיקה.
החפירות במקום מתעדות התיישבות מתמשכת מהמאות הראשונות לספירה ועד המאה ה-19.27החאן מנסףטורקמניסטן2.5107.5החאן מנסף הוא תחנת דרכים מהמאה ה-9 עד המאה ה-12 על הקטע אמול-מרב העתיקה.
התחנה בנויה מבני בוץ והיו בה שתי קומות, כשהכניסה בקומה השנייה.
בפנים יש 9 חדרים בכל קומה.
בשניים מהחדרים יש תקרת כיפה.
מדרום לתחנה יש מתחם מגודר בגודל של 75 על 55 מטרים.31החאן אקג'ה גאלהטורקמניסטן121,298החאן אקג'ה גאלה הוא דוגמה יוצאת דופן לחאן מהמאות ה-9 עד ה-12. השרידים הארכאולוגיים שלו משקפים כישורים יוצאי דופן בבניית מגורים נוחים בסביבה המדברית הקשה של קאראקום.
32החאן גיזילה גאלה (רבאד אל חדיד)טורקמניסטן3.3111.8החאן גיזילה גאלה הוא מתחם יוצא דופן של חאן בקטע אמול-מרב מהמאות ה-8 עד ה-12. השרידים הארכאולוגיים שלו משקפים כישורים יוצאי דופן בבניית מגורים נוחים בסביבה המדברית הקשה של קאראקום.
33החאן גיזילה גאלה (רבאד אל חדיד)טורקמניסטן3.934קושמייהאן (דינלי קישמן)טורקמניסטן1,1413,001קושמייהאן הייתה עיר חשובה בנווה המדבר מרב.
זו הייתה נקודת המוצא לחציית מדבר קאראקום לאמול, עיירת שוק חשובה ומרכז אסטרטגי לאורך דרכי המשי.
דרכי המשי: רשת הנתיבים של פרוזדור צ'אנגאן-טיין שאן הוא אתר מורשת עולמי של אונסק"ו המכסה את הקטע צ'אנגאן-טיין שאן של דרך המשי העתיקה ואתרים היסטוריים לאורך המסלול.
ב-22 ביוני 2014, אונסק"ו הגדיר קטע של 5,000 ק"מ של רשת דרכי המשי ממרכז סין לאזור ז'טיסו של מרכז אסיה כאתר מורשת עולמית.
המסדרון משתרע על פני הרפובליקה העממית של סין, קזחסטן וקירגיזסטן וכולל 33 אתרים חדשים וכמה אתרי מורשת שהוכרזו בעבר.
דרך המשי היא רשת של נתיבי מסחר שבימי קדם ובימי הביניים חיברו את אגן הים התיכון ביבשה דרך מרכז אסיה עם מזרח אסיה, במיוחד עם האימפריה הסינית.
רשת הדרכים קיבלה את שמה מהעובדה שמשי יוצא דרכה מסין לאירופה.
התחנה החשובה ביותר בדרך בסין הייתה העיר העתיקה צ'אנג'אן, "השער לעולם" של סין, ליד שיאן של ימינו.
המסלול הראשי עבר מהים התיכון דרך איראן, דרך בוכרה, סמרקנד וקוקנד דרך עמק פרגנה, חצה את הרי טיין שאן ליד אוש והגיע לאגן טארים ליד קאשגאר.
מצפון או מדרום למדבר טקלה מקאן הוא המשיך ל ומשם דרך לצ'אנג'אן.
שלוחה צפון-מזרחית הובילה מסמרקנד דרך טשקנט מצפון להרי טיין שאן דרך בשבליק (ליד אורומצ'י) וטורפאן והצטרפה מחדש למסלול הראשי ליד אנשי.
בפירוט, ישנם עוד ענפים קטנים יותר, למשל חיבור צולב מהמסלול הצפון-מזרחי למסלול הראשי דרך בישקק, לאורך אגם איסיק קול מעבר הרי טיין שאן לתוך אגן טארים.
הקטע הנבחר מאזור שבעת הנהרות במרכז אסיה דרך טיין שאן למרכז סין הוא באורך של כ-5,000 קילומטרים.
ערים גדולות יותר, יישובי מסחר קטנים יותר, מקדשי סלע ואתרים דתיים אחרים נמצאים לאורך התוואי המסועף.
אתר המורשת העולמית כולל גם שבילים עתיקים, מעברים וביצורים וכן את קברו של החוקר הסיני ג'אנג צ'יאן (195–114 לפנה"ס), שמסעותיו ודיווחיו הובילו להגברת יחסי המסחר בין סין למרכז אסיה ובכך להתפתחות של דרך המשי.
עוד במסלול הנבחר נמצאים אתרי המורשת העולמית שהוכרזו קודם: מערות מוגאו (הוכרזו ב-1987) ומערות לונגמן (הוכרזו בשנת 2000).
ההצעה המשותפת של הרפובליקה העממית של סין, קירגיזסטן וקזחסטן שכותרתה: "דרכי משי: רשת הדרכים של פרוזדור צ'אנגאן-טיין שאן" התווספה לרשימת המורשת העולמית של אונסק"ו בשנת 2014 בעקבות החלטה של הישיבה ה-38 של ועדת המורשת העולמית.
האתר נוסף לרשימת המורשת העולמית על סמך קריטריונים (ii), (iii), (v) ו-(vi).
אתר המורשת העולמי הסדרתי מורכב מ-33 אתרים נפרדים.
האזורים המוגנים הבודדים מוקפים כל אחד באזורי חיץ, ששטחם כולל של 1,899,631 דונם (כ-1,900 קמ"ר).
מתוך אתרים אלה, 22 ממוקמים ברפובליקה העממית של סין, 8 בקזחסטן ו-3 בקירגיזסטן.
האתרים מקובצים לפי האזורים הגאוגרפיים הבאים:
אזור שבעת הנהרות (אתרים בקזחסטן ובקירגיזסטן)
צפון ודרום טיין שאן (אתרים באזור האוטונומי שינג'יאנג בסין)
דרום-מרכז סין (אתרים במחוזות שאאנשי וחנאן)
האתרים הבודדים מסווגים וממוספרים לפי:
C = אתרים של ערים מרכזיות (City)
S = אתרים של יישובי מסחר (Settlement)
T = אתרי תחבורה ומתקני הגנה (Transport)
R = אתרים דתיים (Religion)
A = אתרים משויכים (Associated)
דרכון לבנוני הוא מסמך נסיעה המונפק לאזרחי לבנון כדי לאפשר להם לנסוע מחוץ למדינה ומקנה לנושא אותו הגנה וסיוע קונסולרי של לבנון מול גורמים זרים במידת הצורך.
הוא מונפק באופן בלעדי על ידי המנהלה הכללית הלבנונית לביטחון כללי (DGGS), וניתן להנפיק אותו גם בנציגויות דיפלומטיות או קונסוליות לבנוניות שונות מחוץ ללבנון.
הדרכון תקף לנסיעות של אזרחים לבנונים לכל מדינה איתה מקיימת לבנון קשרים דיפלומטיים.
עם זאת, אזרח לבנוני נדרש להצטייד גם בויזה למרבית מדינות העולם, למעט מדינות ערב.
החוק הלבנוני אינו אוסר על אזרחים לבנונים להחזיק בדרכונים של מדינות אחרות, אם כי הם נדרשים להשתמש בדרכון הלבנוני שלהם כדי להיכנס ולצאת מהמדינה, החוק מתיר אזרחות כפולה.
החל מאוגוסט 2016, כל הדרכונים המונפקים על ידי המנהל הכללי של הביטחון הכללי של לבנון (DGGS) הם ביומטריים ונושאים את סמל הדרכון הביומטרי.
דרכונים שאינם ביומטריים תקפים עד לתאריך התפוגה שלהם.
דרכון רגיל – מונפק לאזרחים לנסיעות מזדמנות, כגון חופשות ונסיעות עסקים.
דרכון זמני – מונפק במקרי חירום לאנשים הזקוקים לנסיעה בהתראה קצרה או הזקוקים בדחיפות להחלפת דרכון שאבד או נגנב.
דרכון זה מכיל 8 עמודים והוא תקף לתקופה שבין שישה חודשים לשנה.
דרכון קולקטיבי – מונפק לרגל עלייה לרגל, טיולים ופעולות דומות אחרות, להקלת הנפקת אשרות, או להפחתת עלויות אדמיניסטרטיביות אם לרבים מחברי הקבוצה אין דרכונים אישיים.
המשתמשים העיקריים בדרכונים אלה הם בתי ספר תיכוניים וסוכנויות תיירות.
כאשר קיימת הסכמה עם מדינת היעד, תוקפם מוגבל לנסיעה אחת, שמשכה לא יעלה על שלושה חודשים.
כל חברי הקבוצה חייבים לחצות את הגבול בו זמנית ולהיות חלק מאותו טיול מאורגן.
תוקפו נקבע לפי אופי התפקיד.
דרכון מיוחד – מונפק לאנשים המייצגים את ממשלת לבנון בעת נסיעה עסקית רשמית ולאנשי צבא לבנונים בעת תפקידם מחוץ ללבנון.
תוקפו נקבע בהתאם לאופי התפקיד.
דרכון חירום – מונפק לאזרחים לצורך חזרה ישירה לרפובליקה של לבנון.
הוא מכיל פרטי האדם, תמונה, פרטי נסיעה ותאריך תפוגה של המסמך וניתן להשתמש בו לנסיעה אחת בלבד.
דרכון זר – מונפק למטרות נסיעה לתושבים שאינם לבנונים ושאינם יכולים לקבל דרכון מממשלתם.
מסמך נסיעות לפליט – לא דרכון מלא, אלא מונפק לזרים שסווגו כפליטים או כמבקשי מקלט.
הדרכונים הלבנונים הרגילים בצבע כחול כהה, מוטבע עליהם ארז הלבנון.
בחלקו הקדמי מצוין "הרפובליקה הלבנונית, דרכון" בערבית, אנגלית וצרפתית.
תוכן הדרכון הוא בערבית, אנגלית וצרפתית.
נכון לאוגוסט 2025 דרכון לבנוני מדורג במקום ה-84 בעולם על פי מדד הנלי.
הדרכון מאפשר כניסה ללא דרישות אשרה ל-44 מדינות בעולם.
דרמה (Drama, מיוונית: δράμα) היא סוגה תרבותית הנפוצה בתיאטרון, בטלוויזיה, בקולנוע ובמדיומים נוספים, בה ממחיזים שחקנים טקסט כתוב.
במקור הייתה הדרמה שם כולל ליצירות שנכתבו לשם הצגה ובראשן הטרגדיה והקומדיה.
מקור המילה "דרמה" (δράμα) במילה היוונית דראן (δραν) שמשמעה "פעולה".
בהתאמה, מתוארת הדרמה בדרך כלל כפעולה של חיקוי או הצגה של התנהגות אנושית ריאליסטית.
כדי שפעולה תהייה דרמטית, לרוב עליה לשלב חיבור של שני גורמים מנוגדים: מצד אחד על הפעולה להכיל ממד של משמעות אישית למבצע הפעולה, ומצד שני ממד של רלוונטיות אוניברסלית אליה יוכלו הצופים להתחבר.
החשיבות של שני ממדים אלו במטרתה של הדרמה לעורר תגובה רגשית כלשהי אצל הצופים, דוגמת צחוק, עצב, התרגשות, כעס וכדומה.
בתיאטרון היווני באתונה היו שני סוגי דרמה: טרגדיה וקומדיה.
מקור הטרגדיה והקומדיה האתונאיות לא ידוע; ייתכן כי במקור הייתה הדרמה היוונית חלק מטקס דתי.
הקומדיה היוונית התאפיינה בהצגתו של קונפליקט והבאתו לפתרון בסוף המחזה ב"סוף טוב".
לרוב כללו הקומדיות גם הומור המגחיך נושאים אקטואליים.
בטרגדיה היוונית, הגיבור או הגיבורה היו בדרך כלל בעלי מאפיינים קלאסיים, דוגמת מוצא אצילי או תפקיד רב מעלה, נדיבות ותכונות טובות יותר בהשוואה לשאר הדמויות במחזה, ופעולה מתוך כוונות טובות, אולם חרף תכונותיה הטובות הייתה הדמות נכנעת לגורלה ומתה בסוף המחזה.
לרוב מבצעת הדמות, בגלל שיקול דעת לקוי, טעות נסיבתית או גאוותה, מעשה כלשהו אשר מחולל את נפילתה ממעמדה הרם, ומעשה זה מכונה כונה "המעשה המביש".
לדרמות היווניות לרוב היו מספר חלקים:
אקספוזיציה – הצגה של המיקום והדמויות.
פרדוקס – כניסת המקהלה והצגת ראשיתו של הקונפליקט שמטרתו לעורר רגש בקהל.
פרקים – שלב המכונה בדרמה המודרנית "סצנות" – חלקים של המחזה.
כל פרק מורכב מדיאלוג ופעולות, ובין כל פרק מופיעה המקהלה.
לרוב היו ארבעה או חמישה פרקים, ומסורת זו נשמרה עד לראשית העת החדשה.
לקראת סופו של המחזה נוצר "שיא".
אקסודוס – הסצנה הסופית של המחזה, הכוללת את "פתרון" הקונפליקט של המחזה, שיכול להיות טראגי או קומי.
אריסטו טען כי בדרמה חייבים להתקיים שלושה תנאים:
אחדות המקום: העלילה תתרחש במקום אחד ללא שינויים
אחדות הזמן: משך העלילה לא יעלה על 24 שעות (יממה)
אחדות העלילה: עלילה אחת מרכזית ללא עלילות משנה
מרכיבי הדרמה כוללים תסריט עלילתי, דיאלוג, פעולות שהדמויות עצמן מבצעות בתסריט, ומחוות אותן השחקנים יוצרים באמצעות שפת גוף והבעה.
התסריט הכתוב מכיל את שלושת הרכיבים הראשונים, זולת המחווה האפשרית רק בעת הצגת היצירה בפועל.
דרמות רבות מכילות גם רכיבים של אירוניה.
מבנה עלילה דרמטי קלאסי הוא הצגת בעיה, הצגת ההתמודדות איתה ולבסוף פתרונה.
הפילוסוף צווטאן טודורוב אפיין מבנה נראטיבי שבמקרים רבים משתקף ביצירות דרמה, ולפיו תחילה מציגים "שיווי משקל" או סדר חברתי "יציב", ובהמשך היציבות מופרת, עד שנוצר פתרון שמחזיר את הסדר החברתי ל"שיווי משקל", אם כי הפעם שיווי המשקל שונה ממה שהיה בתחילה.
בבחינת עלילות הדרמה הקלאסית הציעו חוקרי תרבות לסווג את העלילות לשתי גישות: דרמה "אינטנסיבית" (או "קלימטית") ודרמה "אקסטנסיבית" (או "אפיזודית").
הדרמה האינטנסיבית מאופיינת בהתחלת העלילה בשלב מאוחר של הסיפור, יחסית לקראת השיא.
הדרמה האינטנסיבית מתפרסת על זמן יחסית קצר, במספר מועט של מיקומי התרחשות ולרוב מכילה מספר דמויות מועט יחסית, שאינו עולה על שמונה.
קו העלילה בדרמה האינטנסיבית לרוב רציף וליניארי עם מעט סטיות, כאשר התפתחות העלילה בשרשרת של סיבה ומסובב, עם התפתחויות שנראות כמעט בלתי נמנעות.
הדרמה האקסטנסיבית מתחילה לרוב בשלב מוקדם של הסיפור, המתפרס על פני זמן ארוך יותר, ועשוי לכלול כמות גדולה של דמויות.
העלילה בדרמה האקסטנסיבית נעה לכמה כיוונים, למשל, שני קווי עלילה שייפגשו בהמשך, או קו עלילה עיקרי שעוצר לעיתים להפוגות שונות.
חוקר התרבות ברנרד בקרמן סבר כי כל גישה כזו יוצאת מתוך תפיסת עולם שונה, כאשר הדרמה האינטנסיבית יוצאת מנקודת מוצא דטרמיניסטית בה העתיד הוא תוצאה בלתי נמנעת של העבר, בעוד שבדרמה האקסטנסיבית מופקדת האחריות לגורלן של הדמויות בידן, והן יכולות לשנות את גורלן לאורך העלילה.
כחלק מהשאיפה ליצור עניין רגשי מתמיד בקרב הצופים, העלילה הדרמטית כוללת במקרים רבים תפניות, הפתעות ועיכובים נוספים בדרך להתרת הקונפליקט.
אחד ממאפייני העלילה הדרמטית הוא המתח ויצירת הציפיות, בין אם לגבי המשך התפתחות העלילה, ובין אם כאשר הצופים מבינים לאן צפויה העלילה להתקדם וסקרנים כיצד יוצגו הדברים.
המתח בדרמה נוצר מסקרנות הצופים לגלות מהן התשובות למגוון שאלות, כאשר ישנן שאלות "גדולות" יותר ושאלות "קטנות" יותר.
השאלה הגדולה לרוב מוצגת בשלב מוקדם של העלילה, והיא השאלה המרכזית של העלילה, כאשר לאורך העלילה נפתרות שאלות "בינוניות" יותר, וכן ישנה אף שאיפה ליצור מתח ברזולוציה קטנה יותר, גם ברמת הפעולה, למשל, מתח של הצופים כיצד תגיב דמות לאמירה שנשמעה זה עתה.
המתח לעיתים מופסק להפוגה כלשהי, למשל, לאתנחתא קומית, אשר מרפה את המתח, במטרה לשוב ולהגביר אותו לאחר מכן.
בדרמה יש תפקידי דמויות ארכיטיפיות קלאסיות, אם כי ביצירות שונות לעיתים משתנה תפקיד הדמויות לעומת התפקיד הארכיטיפי.
כמה מן המרכזיות בדמויות אלו כוללות:
פרוטאגוניסט: הדמות הראשית, שהיא במרכז העלילה ומושכת את מרבית תשומת הלב של הקהל.
אנטאגוניסט: דמות הנגד, היריב הראשי של דמות הפרוטאגוניסט, בין שתיהן ייווצר קונפליקט שיגיע לשיאו בסוף המחזה.
דמות משקפת (Foil): דמות שמטרתה לספק את הבדיחות במחזה.
משמשת בדרך כלל להצגת ניגוד בינה לבין הדמות הראשית.
איש סוד: חבר או משרת של הפרוטאגוניסט או האנטאגוניסט, שבאמצעות הקשבה לדמות מאפשרת לצופים הצצה אל כוונותיהן ורגשותיהן של הדמויות הראשיות.
דמויות מלאי: דמויות בעלות תפקיד שטחי בעלילה, דוגמת קורבן, תושב וכדומה.
להבדיל מדמויות של רומן, אשר לרוב מאוד מאופיינות, האפיון של דמויות של דרמה המוצגת לצופים – למשל בתיאטרון, בקולנוע או בטלוויזיה – מתוכנן באופן מצומצם מאוד, המשאיר לשחקנים עצמם את שיקול הדעת לגבי היישום של מאפיינים רבים של הדמות שאינם מוגדרים מראש.
הפילוסופית וחוקרת התרבות תרזה דה לאורטיס ניתחה יצירות דרמה מגוונות מבחינת הזווית המגדרית, ואפיינה את מרבית הדרמות כ"זכריות", מה שבא לידי ביטוי בעיקר בהקשר של הדמויות בדרמה.
בעלילה ה"זכרית", הזכר הוא שיוזם מהלך משמעותי, ותפקידה של הדמות הנשית פסיבי, שמשמעותו בפעולה הגברית – למשל, נסיכה שיש להצילה.
אפיון דומה של דמויות נשיות בעלילות "זכריות" ו"נשיות" ניתן למצוא גם במודלים של תאורטיקן התרבות ג'ון פיסק , שבחן את תפקידיהן של דמויות נשיות בסדרות הדרמה של מפנה המאה ה־21.
כלי מרכזי בדרמה הוא הדיאלוג, שתפקידו לספק לצופים הצצה אל מחשבותיהם ורצונותיהם של הדמויות.
מסיבה זו דמויות הדרמה מרבות לדבר, בהשוואה לשיחות ריאליסטיות, ומרבות להסביר את עצמן לסובבים אותן ולספר על תוכניותיהן ורגשותיהן.
דמויות הדרמה מסבירות על רגשותיהן בשפה בהירה וקולחת משמעותית לעומת האופן בו מתקשרים בני אדם בדרך כלל "בעולם האמיתי", ולרוב עושות זאת באופן משעשע ושנון.
הצגת דרמה בתיאטרון – בהשוואה לפורמטים המודרניים הנפוצים, של דרמות טלוויזיוניות, קולנועיות או אף עיבודי דרמה לרדיו – בעלת היתרון המתקיים מקשר "חי" עם הקהל, המאפשר תגובות התרגשות ספונטניות מהקהל, העשויות להזין את המתרחש על הבמה.
עקב מקורו של המונח "דרמה", חלק מההגדרות המתייחסות ל"דרמה" לא מחשיבות יצירות סיפורת כחלק מסוגת הדרמה, מכיוון שבדרמה הקלאסית ההתנהגות האנושית אמורה להיות מוצגת באמצעות פעולות ומחוות של השחקנים, כפי שקורה בתיאטרון או בטלוויזיה.
עם זאת, יצירות סיפורת רבות בעלות מאפיינים רבים של סוגת הדרמה.
הפיתוחים הטכנולוגיים בהקרנת המדיה שהתפתחו במאה ה־20 במדינות המפותחות יצרו מצב חסר תקדים בו לרוב האוכלוסייה יש גישה קבועה לדרמה, מעבר לאירועים חגיגיים יוצאי דופן.
התפתחות זו יצרה סוג חדש של דרמה, כזה המתמקד באירועים יומיומיים ומשתלב עם חיי השגרה של הצופים.
הדרמה המצולמת איפשרה לבמאים ליצור סצנות דרמה "מציאותיות" יותר עבור הצופים, ופתחה בפניהם מגוון רחב משמעותית של אמצעים – דוגמת זוויות צילום, עריכה וכדומה – להשפעה על החוויה של הצופים.
עם התפתחות מדיום הטלוויזיה, חלחלה הדרמה בהדרגה מסדרות הדרמה הייעודיות גם לסוגים אחרים של תוכניות, ואף לפרסומות.
מגישי חדשות שונים, למשל, החלו להשתמש במאפיינים של דרמה תאטרלית בהעברת המסרים שלהם, וכך גם בין היתר פוליטיקאים או מומחים שרואיינו בטלוויזיה.
בראשית המאה ה־21 יצירות הדרמה המצולמות תופסות נפח משמעותי מהתוכן הנצפה, ומתפרסות על פני סוגות שונות, סרטי דרמה, סדרות דרמה "סגורות" או "פתוחות", יצירות דרמה קומית, דוקו דרמה ועוד.
במחקר התרבות, מראים חוקרי תרבות שונים כיצד מתכתבת הדרמה עם השינויים החברתיים והערכים של תקופה ומקום, וטוענים כי ניתן ללמוד על תרבות באופן עומק יותר, אם בוחנים את תוכני הדרמה שנכתבו באותה התקופה.
לדרמה מיוחסת השפעה על הצופים ועל תפיסת עולמם, ודמויות הדרמה עשויות להיות נציגות להשקפות עולם או להעלות לדיון בעיות חשובות.
השפעה חברתית זו מובילה למדינות שונות להפעלת צנזורה על תוכני הדרמות, ובמקרים אחרים גם להפעלת צנזורה עצמית.
הסוציולוג וחוקר האמנות דן אוריין אפיין את העשורים הראשונים של הדרמה בישראל ככאלו בהם יצירות הדרמה התאטרליות נהגו להציג בעיות חברתיות ופוליטיות על הבמה ואז "לפתור" אותן, להבדיל משנות ה־80 ואילך, אז החלה הדרמה הישראלית להציג קונפליקטים ואי הסכמות חברתיות כ"בלתי פתירות".
אוריין רואה בכך השתקפות לתהליך חברתי שהתקיים בישראל, בו נחלש הזרם המרכזי הציוני, והתחזק שיח הנותן יותר מקום לביקורת כלפי האידיאלים הקשורים בהקמת המדינה.
אוריין גם בחן את הדמויות המופיעות בדרמות לאורך השנים, תוך הבחנה בין דמויות "הזרם המרכזי" לבין דמויות המייצגות מגזרים הנחשבים "שוליים".
על פי אוריין, טרם ימי המדינה כלל לא נכתבו ביצירות המנדטוריות דמויות דרמטיות שאינן יהודים אשכנזים חילונים.
עם הקמת מדינת ישראל הופיעו דמויות אלו כייצוג כללי של המגזר (למשל, דמויות שתפקידן "ערבי א'", "ערבי ב'", "שייח'", "חרדי"), עם שמות סטריאוטיפים ותכונות אופי שבלוניות.
החל משנות ה־60 דמויות אלו קיבלו מעט יותר במה, אולם עדיין נכתבו באופן סטריאוטיפי מאוד, לרוב בהקשר קומי.
משנות ה־70 החלו לקבל דמויות אלו ייצוג כדמויות משנה גם בדרמות ריאליסטיות, והחל משנות ה־80 החלו מופעים של דמויות אלו גם בתפקידים ראשיים, והחלו דמויות אלו להופיע כ"שווים" לדמויות האחרות.
דרמה היא עיר בצפון־מזרח יוון, ובירת מחוז דרמה אשר בחבל מזרח מקדוניה ותראקיה.
במהלך המאה ה-6 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית, הוקם במקום יישוב מאורגן אשר נסמך על מקורות המים הרבים באזור.
בתקופה הרומית נקראה העיר דרביסקוס (Δραβήσκος) והייתה מרכז מסחרי וצבאי רומי.
בראשית התקופה הביזנטית נבנתה במקום מצודת דרכים ובין המאה ה-4 למאה ה-7 התפתח סביבה יישוב עירוני קטן.
החל מהמאה ה-9 הפכה העיר לזירת קרבות מול צבא האימפריה הבולגרית הראשונה והביזנטים הרחיבו את המצודה וחיזקו את ביצוריה.
ב-1204 במהלך מסע הצלב הרביעי נכבשה העיר בידי כוחות הצלבנים וב-1223 נכבשה בידי צבא האימפריה של ניקאה.
ב-1230 נפלה בידי איוון אסן השני צאר האימפריה הבולגרית השנייה ונותרה בחזקת הבולגרים במשך 16 שנים עד כיבושה מחדש בידי הביזנטים.
ב-1383 נכבשה דרמה בידי צבאו של מוראט הראשון סולטאן האימפריה העות'מאנית.
לאחר כיבוש קונסטנטינופול בידי הסולטאן מהמט השני החלו העות'מאנים בביצוע טרנספר של אוכלוסיות בכל רחבי הבלקן, תוך אסלום מואץ של האזור באמצעות ישובם של בני שבטים טורקיים ובכלל זה טטרים.
החל מאמצע המאה ה-17, תהליך שקיעתה של האימפריה העות'מאנית אשר לווה במשבר כלכלי והחלשות מנגנון השלטון המרכזי, הביא להידרדרות הדרגתית גם בעיר דרמה אשר סבלה ממשבר כלכלי ודמוגרפי.
לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נותרה העיר בחזקת האימפריה העות'מאנית.
ב-1895 תקופת שלטונו של עבדול חמיד השני נבנתה מסילת רכבת שנתיבה עבר דרך העיר ובשילוב הסחר הגואה בטבק, גרמו להאצת הפיתוח הכלכלי בדרמה.
בראשית המאה ה-20 מנתה אוכלוסיית העיר 14,000 נפשות.
ב-1912 במהלך מלחמת הבלקן הראשונה נכבשה העיר מידי העות'מאנים, על ידי צבא ממלכת בולגריה וב-1 ביולי 1913 במהלך מלחמת הבלקן השנייה נכבשה על ידי צבא ממלכת יוון.
לאחר מלחמת הבלקן השנייה הועברה העיר לחזקת ממלכת יוון מתוקף הסכם בוקרשט, אשר סיים את המלחמה.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה היה האזור זירת קרבות כחלק מהחזית המקדונית וב-1916 נכבשה שוב העיר בידי הבולגרים.
בשלהי 1918 לאחר תבוסת בולגריה במלחמה הוחזרה העיר ליוונים, עניין שקיבל תוקף גם במסגרת חוזה ניי.
לאחר תום המלחמה בוצע טרנספר אוכלוסיות בין בולגריה ויוון ולעיר הגיעו פליטים יוונים רבים.
ב-1 במרץ 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר הצטרפות בולגריה להסכם התלת-צדדי נכנס הוורמאכט לשטחי בולגריה ללא קרב והשתמש באדמתה כבסיס יציאה לפלישה ליוון.
באפריל נכבשה יוון והעיר דרמה הועברה לחזקת הבולגרים.
באוקטובר 1944 לאחר שבולגריה נכבשה על ידי הצבא האדום הושב השטח ליוונים.
כלכלת העיר התבססה על ייצור מוצרי נייר וטקסטיל, אולם בראשית המאה ה-21 עברו תעשיות אלו אל מעבר לגבול לבולגריה, בה עלות כוח האדם זולה יותר.
בקרבת העיר מגדלים גם טבק וכן מתבצעת כריית שיש בהיקף קטן.
בשל הסביבה הטבעית העשירה במקום, החלו בראשית המאה ה-21 לפתח את ענף התיירות אקולוגית לאזור.
בקרבת העיר דרמה, על הר פאלאקרו מצוי אתר סקי.
בדרמה שורר אקלים ממוזג עם השפעות ממתנות מכיוון הים האגאי המעניקות לו מאפיינים של אקלים ים-תיכוני.
הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 14.8oc וערכי הקיצון נעים בין 2oc ל-9oc בינואר ובין 20oc ל-30oc בחודשים יולי ואוגוסט.
בשנה ממוצעת ישנם 76 ימים גשומים ו-4 ימי שלג.
בעיר דרמה התגוררה קהילה יהודית רומניוטית.
ב-1165 הגיע לעיר בנימין מטודלה וציין כי מתגוררים בה 140 יהודים.
האזכור הבא לקהילה יהודית הוא מהמאה ה-16 ולפי תעודות עות'מאניות מדובר היה בקהילת סוחרים קטנה של יהודים ספרדים.
ב-1686 שוחררה העיר בודה מהכיבוש העות'מאני, רבים מיהודי העיר עזבו אותה ביחד עם העות'מאנים הנסוגים וחלקם היגרו לעיר דרמה.
בני הקהילה עסקו במסחר זעיר בעיקר של מזון.
ב-1900 הורכבה הקהילה מ-45 משפחות שמנו 150 נפשות.
לאחר מלחמת הבלקן השנייה התיישבו בעיר פליטים יהודים מהעיר סרס לאחר שהעיר ניזוקה בדליקה גדולה שפרצה בה.
בפרוץ מלחמת איטליה–יוון מנתה אוכלוסיית הקהילה 1,200 נפשות
מלחמת העולם השנייה ושואת יהודי דרמה
ב-1 במרץ 1941 הצטרפה בולגריה להסכם התלת צדדי, הוורמאכט נכנס לשטחה ללא קרב והשתמש באדמתה כבסיס להכנעת ממלכת יוון.
באפריל נמסר חבל תראקיה לחזקת הבולגרים, תוך הבטחה להכרה בתביעותיהם הטריטוריאליות לאחר תום מלחמת העולם השנייה.
ב-22 בפברואר 1943 נחתם הסכם בין ממשלת בולגריה לגרמנים, אשר השלב הראשון בו היה שילוח 12,000 יהודי תראקיה ומקדוניה אל מחנות ההשמדה.
במועד זה מנתה הקהילה היהודית בעיר 589 נפשות.
ב-4 במרץ 1943 אחר חצות, נערכה אקציה בכל רחבי תראקיה ובכלל זה בעיר דרמה.
החיילים הבולגרים הובילו רגלית וברכבות משא את כל 4,000 יהודי תראקיה לתוך שטח בולגריה וריכזו אותם במחסני טבק שהיו ריקים בעונה זו של השנה.
מרבית היהודים רוכזו בעיר בלגואבגרד ומקצתם בעיר דופניצה.
סוחרי העיר דרמה שלחו מברק תודה, שהוכתב להם מראש על ידי השלטונות הבולגריים ומוען לשר הפנים הבולגרי פטר גברובסקי בו הודו לו על חיסולם של "היהודים הבוגדים, מיעוט של טורפים, מנצלי ועושקי העם היווני לדורותיו".
לאחר כשבועיים הועלו היהודים על רכבות משא פתוחות שיעדן העיר לום שעל גדת הדנובה, תוך שהחיילים הבולגרים מכים בהם בקתות רוביהם ומצליפים בהם בשוטים.
עובדי הכפייה היהודים אשר הועסקו בסלילת כבישים ומסילות ברזל לאורך תוואי נסיעת הרכבות, נדהמו מהמראות והקולות והשליכו אל הקרונות הפתוחים את מעט המזון אשר היה להם.
בנמל לום הועלו בני הקהילה על 4 מעבורות לכיוון העיר וינה.
לפי אחת הגרסאות טובעה מעבורת אחת על ידי הגרמנים וכל נוסעיה טבעו עימה.
נוסעי שלוש המעבורות הנותרות הועלו לרכבות משא לכוון העיר קטוביץ וממנה למחנה טרבלינקה, שם נרצחו ביום הגעתם למחנה.
איש מ-589 יהודי העיר לא ניצל.
ב-1948 התגוררו בדרמה 39 יהודים, ב-1957 מנו בני הקהילה 17 נפשות ובראשית המאה ה-21 התגוררו בעיר פחות ממניין.
דרלינגטוניה (שם מדעי: Darlingtonia californica) היא צמח טורף, מין יחיד בסוג Darlingtonia, אנדמי לצפון מדינת קליפורניה ודרום-מערב אורגון.
שמה העממי "שושן הקוברה" (Cobra lily).
הדרלינגטוניה גדלה בקרקעות דלות בהן קיימת שטיפה מתמדת של המינרלים מהפשרת השלגים.
צמח שושן הקוברה קיבל את שמו מהדמיון שבין המלכודת שלו לבין ראש נחש הקוברה.
דרלינג לילי הוא סרט קומדיה רומנטית על רקע מלחמת העולם הראשונה שיצא לאקרנים בשנת 1970 בבימויו והפקתו של בלייק אדוארדס ובכיכובים של זוכת האוסקר ג'ולי אנדרוז ורוק הדסון.
לילי סמית (ג'ולי אנדרוז) היא זמרת ושחקנית יפהפייה המבדרת את כוחות הברית בעת מלחמת העולם הראשונה.
הבוס שלה, קולונל קורט ואן-רוג'ר (ג'ימי קאמפ), מקבל הוראה להעביר את לילי לפריז, צרפת, כדי לפתות
קצין אמריקאי המשרת בצבא הצרפתי בשם ווילאם ליירובי (רוק הדסון).
לילי מתחילה לפתות אותו אך עומדת
בדילמה לאיזה צד עליה לעמוד כי היא מתאהבת בו.
בלייק אדוארדס, הבמאי והמפיק של הסרט וגם בעלה של אנדרוז כתב את התסריט במיוחד עבורה.
הסרט נועד לשבור את תדמית "מרי פופינס החמודה והמתוקה" אותה קיבלה אנדרוז מסרטיה הקודמים.
הסרט גם שימש השראה לסרט מאוחר יותר של אדוארדס, מהומה בהוליווד, בו הוא מתאר כיצד הפך את התדמית של אנדרוז בדרלינג לילי.
לילי סמית' - ג'ולי אנדרוז
ווילאם ליירובי - רוק הדסון
קולונל קורט ואן רוג'ר - ג'רמי קאמפ
הסרט הטוב ביותר - טקס פרסי גלובוס הזהב לסרט הקומי - זכה.
השחקנית הטובה ביותר - טקס פרסי גלובוס הזהב ג'ולי אנדרוז - זכה.
שיר הנושא - טקס פרסי גלובוס הזהב - זכה.
שיר הנושא - טקס פרסי האוסקר - זכה.
תלבושות - טקס פרסי האוסקר - מועמדות.
פסקול - טקס פרסי האוסקר - מועמדות.
דרמבוי (בגאלית סקוטית: Drambuie) הוא ליקר העשוי מדבש, ויסקי סקוטי, תערובת תבלינים ועשבי תיבול.
דרמבוי מיוצר באי סקאי בסקוטלנד, ומקובל לשתות אותו "נקי", עם קרח, או כמרכיב בקוקטיילים, כמו למשל 'מסמר חלוד'.
ישנה טענה הסוברת כי הדרמבוי הומצא על ידי הטוען לכתר אנגליה צ'ארלס אדוארד סטיוארט, המכונה ""הנסיך היפה צ'ארלי", בעת שנס מקרב קלודן כנגד האנגלים בשנת 1745.