tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הייתה הפרדה ברורה בין ההוטו לטוטסי ועל ההוטו הוטלו מגבלות וחוקים רבים שלא חלו על הטוטסי.
ההוטו בתקופה זו לא יכלו להיות בעלים של בקר וזכות זו נשמרה רק לבני הטוטסי.
אך על אף הבדלים מעמדיים אלו לא היו מלחמות ומקרי אלימות קיצוניים בין הטוטסי להוטו בתקופה הקדם קולוניאלית.
בשנת 1890 הקיסרות הגרמנית קיבלה חסות על רואנדה.
השלטונות הגרמנים שימרו את המונרכיה וההיררכיה הקיימת במדינה על ידי מינוי הטוטסי לתפקידים משמעותיים במוסדות השלטון והאדמיניסטרציה.
השלטונות הגרמנים יצרו הפרדה בין הטוטסי להוטו על פי תווי פנים, גובה וצבע עור.
ההפרדה בין הטוטסי להוטו ברואנדה התחזקה ונעשתה תוך הבניית תודעה מעמדית בין השתיים, כזו המקבילה לתודעה המעמדית באירופה.
בשנת 1916, במהלך מלחמת העולם הראשונה, כבשו כוחות בלגים את האזור.
הבלגים המשיכו בהפרדה בין הטוטסי להוטו ושמרו על ההעדפה של הטוטסי על פני ההוטו.
גם השלטונות הבלגים וגם הגרמנים אשר הושפעו מתאוריות גזעיות, האמינו שהטוטסי הם הקבוצה השולטת מבין הקבוצות אשר היו באזור בשל מראה הבהיר יותר.
בני הטוטסי הוצגו כיפי-תואר, אינטליגנטים, חרוצים ונאמנים, שבטי ההוטו והטְוׇוה נתפסו כגזע שפל ונחות וכאנשים עצלנים, מכוערים ופרימיטיביים.
הבלגים המשיכו את המגמה שהתחילו הגרמנים והכניסו את הזהות האתנית לתעודות הזהות, וכן חובת נשיאתם החל משנת 1935. הבלגים השרישו וחיזקו את התפיסה כי הטוטסי וההוטו הם גזעים נפרדים לגמרי, כאשר לרוב החלוקה הייתה על בסיס מראה פיזי או על-פי אמצעים כלכליים.
הקולוניאליזם הגרמני והבלגי כאחד, אופיין בגילויי ברוטאליות ואכזריות קשים ביותר.
הונהגו עבודות כפייה בקנה מידה רחב כאשר בני ההוטו היוו את כוח העבודה ואילו הטוטסי אשר מפעל זה של עבודת כפייה היה משותף להם ולשלטונות האירופאים הפיקו תועלת חומרית וכוחנית.
מצב זה שבו צ'יפים מתוגמלים היו בעיקר מבני הטוטסי, בעוד בני ההוטו הועבדו קשות בעבודות הכפייה ונמצאו תחת איום מתמיד של עונשים אכזריים, העצים את האיבה בין שתי הקבוצות.
לקולוניאליזם הייתה השפעה קטלנית על יחסיהם של הטוּטסִי וההוטו.
החלוקה הגזעית המעמדית שהושרשה באזור נתפסה על ידי שתי הקבוצות, והובילה להתחזקות אתנית נפרדת, הן של הטוּטסִי והן של ההוטו.
בשנת 1959 כתוצאה מלחץ פנימי וחיצוני כאחד על דרך התנהלות העניינים ברואנדה, החליפו הבלגים את עמדתם והעבירו תמיכתם להוטו.
מעבר תמיכה זה של השלטון הוביל לכך שכעת ההוטו הנחותים הפכו להיות השולטים ואילו הטוטסי שנתפסו כעליונים יותר לפני הפכו לנחותים.
מהלך זה של השלטון הבלגי הגביר את האיבה והמתח בין שתי הקבוצות, בני ההוטו החלו פורעים בטוטסי, בקריאות נקמה על שנים של דיכוי.
בשנת 1960 אורגנו על ידי הבלגים הבחירות הראשונות במדינה אשר הובילו להשתלטות של בני ההוטו על מרבית התפקידים הממשלתיים במדינה.
המתח הגיע לשיא בין השנים 1959–1961 כאשר טבחו בני שבט ההוטו באלפי מבני שבט הטוּטסִי, ובהם אנשי ציבור ופוליטיקאים, כך החלה הסלמה במאבק המזוין בין שתי הקבוצות, אשר הובילה מאות אלפי בני טוּטסִי לברוח למדינות שכנות, בעיקר לאוגנדה אך גם לקונגו הבלגית, טנגניקה ובורונדי.
כאשר רואנדה ובורונדי קיבלו את עצמאותן ב-1962, החזיקו ההוטו במרבית הכוח ברואנדה, במדינה התקיימו בחירות דמוקרטיות ובשל היותם רוב במדינה זכו מפלגות ההוטו לשלוט במרבית התפקידים הממשלתיים, ואילו בבורונדי, שהייתה ממלכה חוקתית, רוכז הכוח בידי בני טוּטסִי.
ברואנדה, הפליטים אשר יצאו מהמדינה טרם קבלת העצמאות עקב עליית כוחם של ההוטו לא הורשו לשוב, והממשלה הרואנדית נקטה באפליה ממוסדת נגד הטוּטסִי והסיתה נגדם.
על אף שמאמינים שהבסיס לעוינות בין שתי הקבוצות מקורו בשלטונות הגרמנים והבלגים בתקופה שרואנדה הונהגה כקולוניה, אותה שנאה נבנתה לאורך השנים והגיעה לנקודת משבר כאשר יצאה רואנדה לעצמאות, העוינות בין שתי הקבוצות האתניות הייתה "עצמאית" לחלוטין וזאת כתוצאה מהיסטוריה של אפליה וחוסר שוויון ביחסי שתי הקבוצות.
ב-1969 היה גל התקפות נוסף על בני הטוטסי בגבולות רואנדה ולפי הערכות, בשנה זו נרצחו כ-20,000 טוטסי וכ-300,000 טוטסי ברחו מהמדינה למדינות שכנות.
באוקטובר 1990 פלשה לרואנדה החזית הפטריוטית הרואנדית (RPF), שנשלטה בידי הטוּטסִי, מבסיסה באוגנדה ובאה בתביעה להשיב את הפליטים הרואנדים למולדתם.
הממשלה הצבאית של ז'ובנאל הביארימאנה, נשיא רואנדה בזמנו, הגיבה ברצח המוני של בני הטוּטסִי, בטענה שהם מנסים לשעבד מחדש את בני ההוטו.
ב-1994 בוצעה התנקשות בחייו של נשיא רואנדה ז'ובנאל הביארימאנה כאשר מטוסו יורט בעודו נוחת בקיגאלי.
תקרית זו הייתה העילה המיידית לתחילתו של רצח העם ברואנדה, ובמהלך שלושת החודשים הבאים, הצבא וקבוצות מיליציה רצחו יותר מ-800 אלף בני טוּטסִי.
עם פרוץ רצח העם חידשה החזית הפטריוטית הרואנדית (FPR) את מלחמתה נגד הממשלה של בני ההוטו.
מנהיג ה-FPR פול קגאמה, בן לשבט הטוּטסִי, פיקד על כוחות החזית ממדינות שכנות כגון אוגנדה וטנזניה והוביל את כוחותיו לפלישה לרואנדה.
המלחמה נמשכה כחודשיים, במקביל לרצח העם שהתחולל אז, כיוון שלוחמי החזית היו מיומנים יותר בלחימה מבני ההוטו, ביולי 1994 הביסו כוחות ה-FPR את שלטון ההוטו ושמו קץ לרצח העם.
מאז 1994 אין אלימות פוליטית או אתנית בהיקף רחב ברואנדה, והיא משתקמת בהדרגה.
בשנת 1996, עקב פרוץ מלחמת קונגו הראשונה, שבו אלפי בני טוּטסִי לרואנדה.
החל משנת 2000 אומצה חוקה חדשה אשר אוסרת כל סוג של אפליה על רקע אתני במדינה.
באותה שנה נערכו לראשונה בחירות חופשיות, שבהן ניצחה מפלגת החזית הפטריוטית הרואנדית (FPR) ומנהיגה פול קגאמה נבחר לנשיא.
ביטול ואיסור ההבחנות האתניות במדינה הוביל לתהליך של שליטה מחודשת של הטוטסי, שבמהלכו כוח, כסף וידע נאגרים במפלגת השלטון.
כתוצאה מכך, קבוצה קטנה של אליטת טוּטסִי מנצלת את חיסול האתניות כדי ליצור מונופול על הכוח במדינה, שכן אם לא קיימות ההבחנות האתניות הללו, אין צורך להתייחס לשאלות של ייצוג פוליטי ראוי ומשמעותי לאוכלוסיית הרוב.
כדי להעניק מראית עין של אחדות לאומית שולבו בקבינט מספר שרים ממוצא הוטו, אולם זו הייתה טיפה בים.
באמצע שנות ה-2000, מתוך 168 המשרות החשובות במדינה, 127 אוישו על ידי אנשי "החזית", כש-119 מתוכן אוישו על ידי טוטסי.
במדינה שבה ההוטו מהווים כמעט 90 אחוז מהאוכלוסייה, נתונים אלו ממחישים שעדיין יש לאתניות חשיבות ברואנדה.
בחודשים שלאחר רצח העם הגישו מדינות רבות סיוע הומניטארי לפליטים בני ההוטו שהתרכזו בעיקר במחנות במזרח זאיר (כיום הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו).
במהרה התברר כי רבים מאלו שזכו לסיוע היו שותפים לביצוע מעשי הטבח.
מפלגת החזית הפטריוטית של רואנדה, שנשלטה בידי בני הטוטסי, חששה מהתמקמות ההוטו במזרח זאיר, והחלה לספק נשק למיליציית הטוטסי בניאמולנגה, במזרח זאיר.
ב-1996 פרצה מלחמת קונגו הראשונה, שהביאה לנפילתו של רודן זאיר, מובוטו ססה-סקו.
ב-1998 החליט הנשיא החדש שהדיח אותו, לורן קבילה, להתנער מחסותם של הכוחות הרואנדים שהעלו אותו לשלטון.
בתגובה, המיעוט הטוּטסִי במזרח קונגו – בני שבט הבניאמולנגה – שהחלו להתכונן להתפרצות מחודשת של אלימות כלפיהם, פתחו במרד נגד שלטונו של קבילה והציתו את מלחמת קונגו השנייה.
בשלבים האחרונים של מלחמת קונגו השנייה התבלט בשורות הכוחות שסייעו לבני הטוּטסִי לורן נקונדה, בן לשבט הטוּטסִי ואחד מוותיקי הלוחמים, שנלחם נגד בני ההוטו מאז רצח העם ברואנדה.
כשמיליציות ההוטו (ה"אינטרהמאווה") ברחו למזרח קונגו, ופעלו ממחנות הפליטים שסביב גומה, הבירה המחוזית, נקונדה לחם לצד כוחותיו של לורן קבילה כדי לתפוס את השלטון בקונגו ונהיה לגנרל.
זמן קצר לאחר שקודם, האשים נקונדה את נשיא קונגו קבילה, בעידוד השנאה העדתית, ופרש מהצבא.
נקונדה ונאמניו השתלטו על מחוז צפון-קיווּ המאוכלס ברובו בבני הטוּטסִי, השוכן במזרח המדינה על הגבול עם רואנדה.
אזור זה, ביחד עם מחוז דרום-קיוו, היה זירת ההתרחשות העיקרית של מלחמות קונגו השונות מאז אמצע שנות ה-90. משם, יצאו אנשיו לפעולות נגד בני ההוטו שפעלו באזור.
עד שנת 2007 הצליחו אנשי המיליציה של נקונדה לגייס אליהם חיילים וכוחות נוספים רבים שפעלו לרדיפה של בני ההוטו.
המיליציה של נקונדה ביצעה מעשים נרחבים של רצח, אונס ובזיזה של כפרים שלמים.
הפעולות שהוביל נקונדה הובילו לבריחה של כרבע מיליון פליטים ולרצח של אלפים נוספים.
הזוועות שביצע צבאו של נקונדה הוכרו על ידי ארגוני זכויות אדם שונים כפשעי מלחמה.
בבורונדי, לאחר קבלת העצמאות, ההוטו שנבחרו לשלוט ברואנדה טבחו בעשרות אלפי טוּטסִי.
הטוּטסִי החליטו לעשות הכול כדי שגורלם לא יהיה דומה לגורלם של הטוּטסִי ברואנדה, על כן החלו להוציא להורג עשרות קצינים בני ההוּטוּ, ביצעו הפיכה צבאית נגד המלוכה והחלו במדיניות של אפליה מחמירה נגד ההוטו.
המתיחות במדינה הובילה לרצח עם שביצעו בני הטוטסי בבני ההוטו בשנת 1972.
רצח העם הוביל לעשרים שנות שלטון של הטוטסי בבורונדי.
בשנת 1991, בלחץ המערב, בוצעה רפורמה דמוקרטית ראשונה במדינה ונקבע מועד לבחירות.
ביולי 1993 נבחר הנשיא בן ההוטו הראשון בבורונדי.
שלושה חודשים לאחר היבחרו נרצח הנשיא על ידי קצינים בני טוּטסִי.
הרצח היה לטריגר למאורעות דמים נוספים, ביניהם רצח העם ברואנדה באפריל 1994.
הטוטסי, בדומה להוטו ולטְוׇוה, דוברים בשפת הקינירואנדה (שפת בני רואנדה) ברואנדה, או בשפת הקירונדי כפי שהיא נקראת בבורונדי.
שתי השפות הן ניבים שונים לאותה השפה ומשתייכות לקבוצת שפות הבנטו.
כתוצאה מהשלטון הקולוניאלי הבלגי, חלק מהתושבים באזורים אלו דוברים צרפתית.
בני הטוטסי שהיו פליטים באוגנדה גם דוברי אנגלית ברובם.
שמות פרטיים יכולים להתבסס על אירועים, שירים או אמונות.
השם "Ndagijiman" פירושו "האל הוא הרועה שלי", השם "Hakizumwami" פירושו "רק המלך יכול להציל" והשם "Muvunanyambo" שפירושו "מגן הפרות האציליות".
התרבות העממית הקבוצתית של הטוטסי כלל שירים, פתגמים, סיפורי עם ומעשיות.
חלק מבני הטוטסי יודעים את שמות אבותיהם לפחות שישה דורות אחורה.
רבים מאמינים שהם צאצאים למלך האגדי גיהנג'ה (Gihanga).
אחד מסיפורי הפולקלור מספר את סיפורו של סבגוגו אשר היה אדם עני אשר קיבל עזרה מהאל.
האל ביצע נס וסיפק מזון לסבגוגו ומשפחתו, סבגוגו לא הסתפק ובכל פעם ביקש מהאל עוד.
חמדנותו הובילה אותו למצב שבו לבסוף הוא איבד הכול.
מרבית תושבי רואנדה ובורונדי נוצרים.
אולם, מספר אמונות מסורתיות נשמרו.
הם מאמינים בבורא עתיק ששמו Imaana שיש לו הכוח להעניק בריאות ופוריות.
הבורא נפרד מבני האדם וניתן לראות אותו באש קדושה, תופים מלכותיים וטקסים דתיים.
דמויות נוספות הן Abazima – רוחות הקרובים המתים, שתפקידן להעביר הודעות בין Imaana לבני האדם.
האמונה היא ש-Abazima יביאו מזל רע לאלו שלא יכבדו אותן ולכן אנשים מציעים מנחות ומתנות כדי להגן על עצמם מפניהן.
כדי להבין את צורכי הרוחות משתמשים בני הטוטסי במגידי עתידות.
חגים ממלכתיים כמו יום העצמאות, תחילת השנה החדשה וחגים נוצריים מרכזיים נחגגים על ידי הטוטסי אך חגים מסורתיים שנחגגו בעבר בריקודים ונגינה בתופים כבר לא נצפים כיום.
הטקסים החברתיים של ההוטו והטוטסי דומים מאוד.
הטקס הראשון שמתקיים הוא טקס הענקת השם והוא מתבצע שבעה ימים לאחר הלידה.
נישואים מקבלים תוקף חוקי לאחר שמשפחת החתן משלמת למשפחת הכלה על כך שהם מאבדים את חלקה בכוח העבודה המשפחתי.
טקס הנישואין הוא הטקס היחיד שמסמל מעבר מילדות לבגרות.
מוות מצוין על ידי תפילות, נאומים ואיסורים על מגוון פעולות.
בני משפחה קרובים אמורים להימנע מעבודה פיזית וקיום יחסי מין לאחר מוות של בן משפחה.
לאחר סיום תקופת האבל המשפחה עורכת משתה טקסי.
שירה, ריקוד ותיפוף ממלאים תפקיד מרכזי בחיי השבטים גם כיום.
רבים מלחינים שירים לשלל מצבים שונים כמו שירי ציד, שירי ערש ושירים להלל את הבקר (ibicuba).
מסורת טקסי תיפוף מלכותיים שהתבצעה בעבר על ידי קבוצות של רקדנים ומתופפים עדיין נשמרת.
בעבר בני הטוטסי לבשו חלוקים אשר הובאו מחופי אפריקה.
הנשים היו לבושות בחלוקים לבנים ומטפחות ראש לבנות.
כיום סגנון הלבוש המערבי יותר נפוץ מהלבוש המסורתי.
מעמד חברתי חשוב מאוד ברואנדה בורונדי.
בין הסימנים המעידים על מעמדו של אדם הם יציבה, תנועות גוף וטון דיבור.
מצופה מבני המעמד הגבוה לנהוג באצילות ולא לחשוף את רגשותיהם.
בעבר מרבית הנישואים היו בין בני אותו מעמד והיו מבוססים על יחסים בין המשפחות, כיום לבני הטוטסי יש את האפשרות לבחור את האדם עמו הם יבחרו להתחתן ללא תלות במעמד.
מרבית המפגשים נערכים בקבוצות במפגשים חברתיים, פגישות זוגיות הו יותר נדירות על אף שישנם גם בני טוטסי אשר מאמצים גישה מערבית ומבלים בזוגות.
בתי טוטסי מסורתיים הם בקתות בצורת כוורות העשויות עץ, קנים וקש.
כיום הבניה המודרנית נפוצה יותר ומתאפיינת בשימוש בחומרי בנייה מערביים.
פחות ממחצית מהטוטסי ברואנדה ובורנדי יודעים קרוא וכתוב בשפת האם שלהם.
אחוז קטן יותר יודע לקרוא ולכתוב בצרפתית.
טוטסי הוא סרט קולנוע קומי-רומנטי משנת 1982. בסרט מככבים דסטין הופמן, ג'סיקה לאנג, טרי גאר, דבני קולמן, צ'ארלס דרנינג, ביל מארי וסידני פולאק, שהוא גם במאי הסרט.
בשנת 1998 הגדירה ספריית הקונגרס את הסרט כסרט בעל "חשיבות תרבותית".
שיר הנושא של הסרט - "It Might Be You", שנכתב על ידי סטיבן בישוף זכה להצלחה רבה בארצות הברית.
גרסת מחזמר בימתית של הסרט עלתה על במות ברודוויי באביב 2019.
מייקל דורסי (המגולם על ידי דסטין הופמן) הוא שחקן מוערך ופרפקציוניסט המתקרב לגיל הארבעים.
דורסי לא מוצא עבודה - אף מפיק אינו רוצה להעסיקו בשל הפרפקציוניזם שלו.
סוכן השחקנים שלו, ג'ורג' פילדס (המגולם על ידי הבמאי, סידני פולאק), מציין כי דורסי פוטר אף מפרסומת לעגבניות מאחר שסירב לשחק עגבנייה יושבת מאחר שהדבר נראה לו "לא הגיוני".
לאחר ארבעה חודשים בהם חיפש עבודה בלא הצלחה, דורסי שומע מחברתו הטובה סנדי לסטר (המגולמת על ידי טרי גאר) כי אופרת הסבון "Southwest General" מחפשת שחקניות.
דורסי מחליט להתחפש לאישה ולנסות להתקבל לתפקיד כאשר הוא מזדהה בשם דורותי מייקלס.
מייקל התקבל לתפקיד, מתוך כוונה לשחק באופרת הסבון זמן קצר, עד אשר יאסוף די כסף לשלם את חובותיו, אולם הוא זוכה לפופולריות רבה בתפקיד מנהלנית בבית החולים, ומפיקי הסדרה לוחצים עליו לחתום על חוזה ארוך טווח.
חברתו של מייקל, סנדי, תופסת אותו לובש את בגדיה, ויחסיהם מסתבכים.
במקביל נמשך מייקל לג'ולי ניקולס (המגולמת על ידי ג'סיקה לאנג), שחקנית ואם חד הורית לתינוקת, המשתתפת עמו באופרת הסבון.
כאשר מייקל (בדמותו הוא) מנסה להתחיל עם ג'ולי, היא דוחה את חיזוריו.
שחקן נוסף בצוות, ג'ון ואן הורן (המגולם על ידי ג'ורג' גריינס), מתאהב בדורותי, וכך גם אביה של ג'ולי ניקולס - לס (המגולם על ידי צ'ארלס דארנינג).
לס אף מציע נישואים לדורותי.
מייקל מחליט לסיים את העמדת הפנים, וכאשר מצולמת סצנה בשידור חי, מייקל מאלתר ומגלה לכולם כי הוא למעשה אחיה התאום של דורותי, ומסיר מעליו את הפאה.
דסטין הופמן בתפקיד מייקל דורסי/ דורותי מייקלס
ג'סיקה לאנג בתפקיד ג'ולי ניקולס
טרי גאר בתפקיד סאנדי לסטר
דבני קולמן בתפקיד רון קרלייל
צ'ארלס דרנינג בתפקיד לסלי "לס" ניקולס
ביל מארי בתפקיד ג'ף סלייטר
סידני פולאק בתפקיד ג'ורג' פילדס
ג'ורג' גיינס בתפקיד ג'ון ואן הורן
ג'ינה דייוויס בתפקיד אפריל פייג'
דוריס בילאק בתפקיד ריטה מרשי
אסטל גטי בתפקיד אישה מבוגרת
ג'סיקה לאנג זכתה בפרס האוסקר בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר עבור תפקידה בסרט.
כמו כן, הסרט היה מועמד לפרסי אוסקר ב-9 קטגוריות נוספות: הסרט הטוב ביותר, הבימוי, השחקן הטוב ביותר, שחקן המשנה הטוב ביותר, התסריט המקורי הטוב ביותר, שיר הנושא הטוב ביותר, הפסקול, הצילום והעריכה.
בנוסף, הסרט זכה בשלושה פרסי גלובוס הזהב, בקטגוריות הסרט הקומי/מוזיקלי הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר בסרט קומי/מוזיקלי (דסטין הופמן) ושחקנית המשנה הטובה ביותר בסרט קולנוע (ג'סיקה לאנג), והיה מועמד לשני פרסים נוספים, בקטגוריות הבמאי הטוב ביותר והתסריט הטוב ביותר.
בעת צילומי הסרט התעקש דסטין הופמן כי הבמאי, סידני פולאק, יגלם את דמות הסוכן.
פולק סירב בתחילה, אולם לאחר התעקשות מרובה מצד הופמן הסכים לגלם את הדמות.
חלק מסצנות הסרט צולמו במסעדה הידועה חדר התה הרוסי שבניו יורק.
הסרט זכה להצלחה רבה, ובשבוע הראשון להצגתו גרף $5,540,470. בסך הכול הסרט גרף בבתי הקולנוע סך של $177,200,000 והיה לקומדיה הרווחית ביותר שהופקה בשנת 1982.
בקומדיית המצבים הישראלית "סטרייט ולעניין" (פרק 14, 1994), הדמות הראשית שירי ליבנה, שחקנית כושלת, מתחפשת לגבר במהלך "טוק שואו" בהשראה המפורשת של הסרט "טוטסי" (כמובן בהיפוך תפקידים) כדי להחיות את הקריירה שלה.
בשנת 2018 הועלה מחזמר בעל אותו שם המבוסס על הסרט בשיקגו.
המחזמר הועלה בברודוויי בשנת 2019.
טוטסי רול הוא ממתק מציצה בטעם שוקולד המיוצר בארצות הברית מאז שנת 1896. כיום הממתק מיוצר על ידי חברת תעשיות טוטסי רול , אשר מקום מושבה בשיקגו שבמדינת אילינוי.
בשנת 1896 ייסד לאו הירשפילד (Leo Hirshfield), מהגר אוסטרי לארצות הברית, חנות ממתקים קטנה בעיר ניו יורק.
הירשפילד פיתח ממתק שוקולד שלא יימס בקלות וקרא לו על שם בתו קלרה, שאותה כינו בני משפחתה "טוטסי".
בשנת 1905, בעקבות הצלחת המוצר, הוקם מפעל לייצורו, ובשנת 1917 הוקמה חברה בשם "חברת הממתקים של אמריקה" (The Sweets Company of America).
בשנת 1931 הומצא הממתק טוטסי פופ – סוכרייה על מקל בטעם טוטסי רול.
ממתקים אלה, בשל מחירם הנמוך, זכו לפופולריות רבה בתקופת השפל הכלכלי הגדול, ואף היו פופולריים בקרב חיילי צבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה מאחר שבשל יכולתו של הממתק שלא להתקלקל באקלימים שונים הוא הוסף אל מנות הקרב של צבא ארצות הברית.
בשנת 1935 רכש את החברה ברנרד רובין (Bernard D.
Rubin), אשר העביר את מפעל החברה ממנהטן להובוקן שבניו ג'רזי.
לאחר מותו של רובין בשנת 1948 הפך אחיו, ויליאם רובין, לנשיא החברה, תפקיד שנשא עד שנת 1962. בשנת 1966 שינתה החברה את שמה לשמה הנוכחי – תעשיות טוטסי רול.
כיום החברה מייצרת 62 מיליון ממתקי טוטסי רול מדי יום.
הממתק הוא ממתק מציצה בצבע חום ובטעם שוקולד, אף שישנם צבעים וטעמים אחרים.
הממתק עשוי סוכר, סירופ תירס, שמן סויה, חלב מרוכז, קקאו, לציטין סויה, וכן חומרי טעם מלאכותיים.
טעמים נוספים של הממתק הם: דובדבן, תפוז, וניל, לימון ולימית.
הממתק מופץ בארצות הברית, קנדה, מקסיקו, הממלכה המאוחדת, פורטוגל, ספרד, צרפת, הולנד, גרמניה, פולין, דנמרק, נורווגיה, שוודיה, פינלנד, אוסטריה, אוסטרליה וניו זילנד.
בשנת 2009 הוכרז על הפצת גרסה כשרה של המוצר.
טוטוספורט (באיטלקית: Tuttosport) הוא עיתון ספורט איטלקי שנוסד ב-30 ביולי 1945. העיתון נוסד על ידי רנאטו קסלבורה כדו-שבועון.
ב-1946 החל לצאת שלוש פעמים בשבוע, ומ-12 במרץ 1951 הוא מפורסם במהדורה יומית.
לעיתון ארבע מהדורות ראשיות, לערים טורינו, מילאנו, רומא וג'נובה ולכל מהדורה בין 28 ל-32 עמודים.
בשנת 2003 החל העיתון לחלק את "פרס נער הזהב (Golden Boy)", לכדורגלן הצעיר (מתחת לגיל 21) הטוב ביותר שמשחק באירופה.
בשנת 2020 החל העיתון לחלק גם את פרס "כדורגלן הזהב (Golden Player Man Award)" ושנה לאחר מכן את פרס "כדורגלנית הזהב (Golden Player Woman Award)" לכדורגלן והכדורגלנית הטובים ביותר שמשחקים באירופה.
בשנת 2022 החל העיתון לחלק גם את "פרס נערת הזהב (Golden Girl)", לכדורגלנית הצעירה (מתחת לגיל 21) הטובה ביותר שמשחקת באירופה.
פרס "נער הזהב" מוענק לכדורגלן המבטיח ביותר שגילו נמוך מ-21 ומשחק באירופה.
פרס "כדורגלן הזהב" מוענק לכדורגלן הטוב ביותר שגילו מעל 21 ומשחק באירופה.
הפרס הוענק לראשונה ב-2020 והזוכה הראשון היה רוברט לבנדובסקי.
שנה שחקן מדינה קבוצה 2020 רוברט לבנדובסקי באיירן מינכן 2021 רוברט לבנדובסקי באיירן מינכן 2022 קארים בנזמה ריאל מדריד
פרס "כדורגלנית הזהב" מוענק לכדורגלנית הטובה ביותר שמשחקת באירופה.
הפרס הוענק לראשונה ב-2021 והזוכה הראשונה הייתה ליקה מרטנס.
שנה שחקנית מדינה קבוצה 2021 ליקה מרטנס ברצלונה 2022 אלכסיה פוטיאס ברצלונה
פרס "נערת הזהב" מוענק לכדורגלנית המבטיחה ביותר שגילה נמוך מ-21 ומשחקת באירופה.
הפרס הוענק לראשונה ב-2022 והזוכה הראשונה הייתה ג'ול בראנד.
שנה שחקנית מדינה קבוצה 2022 ג'ול בראנד וולפסבורג
מחוז טוטורי (ביפנית: Tottori-ken 鳥取県) הוא מחוז באזור צ'וגוקו, יפן.
זהו המחוז בעל האוכלוסייה הקטנה ביותר ביפן, ובירת היא העיר טוטורי.
באזור בו שוכן מחוז טוטורי נמצאו עדויות להתיישבות אנושית מהתקופה הפרה-היסטורית ג'ומון (14,000 לפנה"ס-400 לספירה), וכן מספר יישובים מתקופת יאיואי (300 לפנה"ס-400 לספירה).
כמו כן, ניתן למצוא באזור מספר תלי קבורה מתקופת קופון (250-538).
לאחר רפורמת טאיקה בשנת 645 הפך האזור לנחלות הוקי ואינבה.
במהלך מלחמת גנפיי בין שבט טאירה לשבט מינאמוטו בסוף תקופת הייאן, הפך אזור טוטורי לבסיס כוחות מינאמוטו.
בתקופת סנגוקו התחלפה השליטה באזור מספר פעמים, אך לאחר קרב סקיגהארה ב-1600 הוא שקט.
שוגונות טוקוגאווה העניקה את השליטה באזור לשבט איקדה, שישב בטירת טוטורי, והוא החזיק באזור בתקופת אדו ושמר נאמנות לשוגון.
במהלך רסטורציית מייג'י ב-1868 בוטלו הנחלות, וב-1888 נוסד מחוז טוטורי.
לאחר כיבוש קוריאה והקמת ממשלת בובות במנצ'וקוו ב-1932 הפך נמל טוטורי, השוכן לחופי ים יפן, לנמל המרכזי להעברת ציוד ואספקה לקולוניות.
ב-1943 התרחשה במחוז רעידת אדמה בעוצמה 7.2 בסולם ריכטר, שהחריבה כ-80% מעיר הבירה טוטורי.
מחוז טוטורי שוכן לחופו של ים יפן, וגובל במחוז היוגו במזרח, באוקיאמה בדרום, ובשימאנה במערב, ו-14% משטח המחוז מוקדש לפארקים לאומיים.
במחוז שוכנות דיונות טוטורי, מערכת הדיונות היחידה ביפן, החולשת על שטח של 30 קילומטרים רבועים.
כלכלת המחוז מתבססת בעיקר על חקלאות, ומוצריה נשלחים לכל חלקי יפן.
הגידולים העיקריים של המחוז הם: אגסים, בטטות, מלון ואורז.
טוטואבה (שם מדעי: Totoaba macdonaldi) הוא מין דג גדול ממשפחת המסריים והוא המין היחיד בסוגו.
הדג מצוי בסכנת הכחדה חמורה עקב דיג יתר.
הוא חי רק במפרץ קליפורניה שלחופי מקסיקו, ובעבר חי בדלתת הקולורדו.
דג זה יכול להגיע לאורך שני מטרים ולשקול מעל 136 קילוגרם, והוא הגדול שבמיני המסריים.
הוא יכול לחיות מעל 15 שנה ומגיע לבגרות מינית בגילאי 6–7. צעירי הטוטואבה חיים סביב המים המליחים של דלתת הקולורדו, אך לאחר הפגיעה בנהר באמצעות סכרים נפגעו הצעירים הללו.
הבוגרים חיים במים עמוקים וחוזרים למימי הדלתה כדי להשריץ.
דגים אלה נפגעו עקב הקמת סכר קניון גלן וסכר הובר במאה ה-20. הסכרים גרמו לירידת מי הנהר בצורה הרסנית, ורק 4% מהמים שחלפו בנהר לפני הקמת הסכרים המשיכו לזרום.
סכנות אחרות הם דיג בשביל בשרם ובייחוד בשביל שלפוחית השחייה שלהם הנחשבת למעדן במטבח הסיני.
הדיג הלא-חוקי (מאז שנאסר במקסיקו ב-1975) באמצעות רשתות פוגע גם בלווייתן הקטן ואקיטה שגם הוא נמצא בסכנת הכחדה.
על פי הרשימה האדומה של IUCN הדג נמצא בסכנת הכחדה חמורה בטבע.
טוּטוּפַּאקָה הוא הר געש במחוז טאקנה בפרו.
ההר הוא חלק מן הקטע הפרואני של טבעת האש באזור האנדים.
טוטופאקה מורכב משלושה הרי געש חופפים אשר נוצר מזרמי לבה וכיפות לבה אנדזיטיים ודקיטיים, אשר התפתחו על גבי סלעים וולקניים ישנים.
הגבוה ביותר מבין הפסגות הוא בדרך כלל בגובה ועליו היה קרחון בעבר.
טוטופאקה היה אחד מבין מספר הרי געש בפרו אשר היו פעילים במאות האחרונות.
הפעילות הגעשית נגרמת על ידי הפחתה של לוח נסקה מתחת ללוח הדרום-אמריקאי.
אחד מהרי הגעש הללו התמוטט, ככל הנראה בשנת 1802, ויצר מפולת פסולת ענקית עם נפח מוערך של וזרם פירוקלסטי.
ההתפרצות הייתה אחת הגדולות ביותר בהיסטוריה המתועדת של פרו.
הר הגעש הפך פעיל לפני כ-700,000 שנים, והפעילות נמשכה לתוך עידן ההולוקן, אבל אין עדויות ברורות להתפרצויות גדולות בעבר הרחוק; שלא כמו התפרצויות המיוחסות להר הגעש יוקמנה שעבר שחיקה פחותה.
שלטונות פרו מתכננות לנטר את הר געש בעתיד.
בהר הגעש טוטפאקה פעילות גאותרמית עם פומרולות ומעיינות חמים.
על פי המסורת באזור העיירה קנדרבה, טוטופאקה נחשב הר "רע", בעוד שיוקמנה נחשב כהר "טוב".
שוני זה משקף אולי את העובדה שהר טוטופאקה התפרץ במאות השנים האחרונות, בעוד שהר יוקמנה רדום ככל הנראה מאז המאה ה-14.
טוטפאקה נמצא מצפון לעיירה קנדרבה באזור טאקנה בפרו.
אגם סאחס שוכן מצפון להר הגעש, שני נהרות זורמים בקרבת מקום: קאלאזאס (Callazas), זורם מזרחה בצד הצפוני של הר הגעש, ולאחר מכן דרומה לעבר טוטופאקה וטאקאלאיה (Tacalaya) אשר זורם דרומה ממערב להר.
האקלים המקומי הוא קר, השטח סלעי, עם מעט צמחייה.
במהלך העונה הרטובה, ההר מכוסה שלג וקרח.
טוטופאקה וההרים סביבו הם מקור חשוב למים בנהרות האזור.
ההר הקדמון היה פעיל תחילה עם זרמי לבה ואז בהתפרצות נפיצה עזה.
כיפות הלבה הקטנות באזור ההר הקדמון תוארכו כבנות 260,000 ± 200,000 שנים.
הפעילות הוולקנית נמשכה לתוך עידן ההולוקן, והר געש נחשב כהר געש בעל פוטנציאל פעיל.
היום, פומרולה פעילות על פסגת טוטופאקה.
קיימים דיווחים על התפרצויות ההר בשנים 1780, 1787, 1802, 1862 ו-1902. דיווחים אלה נתמכים בבדיקות תיארוך פחמן-14 מדעיות המצביעות על התפרצויות במהלך תקופה זו.
מנגד היו חוקרים אשר טענו כי הר הגעש יוקמנה הוא מקור סביר יותר להתפרצויות הללו.
אולם מחקר משנת 2015 הראה כי התפרצות אחרונה על הר הגעש יוקמנה אירעה לפני 3,000 שנה, עובדה התומכת במסקנה כי הדווחים על התפרצויות, במיוחד בשנים 1802 ו-1787, סביר להניח שהתרחשו על טוטופאקה.
התמוטטות חלקו המזרחי של הר טוטופאקה הייתה מלווה בהתפרצות געשית בין החזקות בהיסטוריה הפרואנית, והגיעה לדרגה 3 או 4 במדד התפרצות געשית.
דיווחים מעת ההתפרצות מתעדים אפר געשי במרחק של דרומית להר באריקה.
התמוטטות ההר אירעה ככל הנראה בין השנים 1731-1802, ומשערים שהיא סמוכה להתפרצות משנת 1802. זמן קצר לפני ההתמוטטות התפרץ זרם פירוקלסטי מתוך הר געש ככל הנראה כתוצאה מהתמוטטות כיפת הלבה.
ההתפרצות יצרה שכבה של תוצרי ההתפרצות בעובי של 6 מטר במדרון המזרחי של טוטופאקה ייתכן שהתפרצות מוקדמת יותר ערערה את יציבות הר הגעש והביאה להתמוטטות ולזרם הפירוקלסטי.
האזור הר הגעש היה מיושב בדלילות בעת ההתפרצות ולכן ההשפעה של ההתפרצות על בני אדם היה מועטה.
טוטפאקה הוא אף שמו של שדה גאותרמי סמוך להר הגעש.
טמפרטורת השדה בעומק האדמה היא כ-200 מעלות.
בשדה פומרולות, גייזרים, בריכות בוץ געשי והצטברות גופרית מוצקה וגז מימן גופרי.
בשדה גם משקעי טרוורטין ומעיינות חמים בשולי הר הגעש מהם זורמים מים לנהרות הסמוכים.
נשקל ניצולו של אתר טוטופאקה כשדה גאותרמי למטרות הפקת אנרגיה.
בשנת 2013 חברת החשמל הקנדית "אלטרה" הקימה מיזם משותף עם חברה מן הפיליפינים כדי לבדוק אפשרות לניצול השדה הגאותרמי בטוטופאקה.
נכון לשנת 2018 לא הוכרז על בניית המפעל המתוכנן.
טוטלי ספייס: הסרט הוא סרט טלוויזיוני צרפתי-קנדי לילדים המבוסס על סדרת הטלוויזיה "טוטלי ספייס".
הסרט בוים על ידי פסקל ג'רדן השני ונכתב על ידי רוברט למורו ומישל למורו.
הסרט מציג איך סאם, אלכס וקלובר הכירו והפכו למרגלות.
הסרט שודר לראשונה בצרפת ב-22 ביולי 2009 בערוץ "Mars Distribution".
בישראל הסרט שודר לראשונה בדיבוב לעברית בשנת 2011 בערוץ דיסני.
אורך הסרט הוא כ-75 דקות, ושפות המקור שלו הן צרפתית ואנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן: עברית).
הסרט משמש כסרט התחלה לסדרה "טוטלי ספייס", ונמצא באופן כרונולוגי עם הסדרה לפני עונה 1. הסרט מספר איך סאם, אלכס וקלובר הכירו והפכו למרגלות, ומספר איך הן ניצחו את אופנתון ועוזריו.
סאם – המוח שבחבורת מרגלות טופ.
נחושה להצליח בתיכון "בוורלי הילס".
קלובר – המפונקת שבחבורת מרגלות טופ.
אלכס – הספורטיבית שבחבורת מרגלות טופ.
בחורה חצי היספנית וחצי אפרו-אמריקאית, בעלת שיער שחור קצר.
אופנתון – הנבל הראשון שמרגלות טופ פגשו.
כיוון שבילדותו הוא לא היה אופנתי, הוא עשה את כולם אופנתיים בשביל שיוכל לפוצץ את כדור הארץ.
בסיום הסרט הוא נשלח לכלא.
טד – עובד של ג'רי שבגד במרגלות טופ.
יורי – עוזרו הרוסי של אופנתון.
ג'רי – מפקד טופ וראש צוות מרגלות טופ.
עקב אחרי סאם, קלובר ואלכס, וראה שהן מתאימות להיות מרגלות.
גברת סקריץ' – אחראית המשמעת של תיכון "בוורלי הילס".
מנדי – בחורה סנובית האוהבת אופנה, איפור ובגדים.
מתנהגת לסאם, קלובר ואלכס בצורה מגעילה.
אוינקי – החזיר שאלכס הצילה במהלך המשימה הראשונה שלהם וסייע להם בהמשך.
במאי הדיבוב בעברית היה עמיחי בר טוב ומפיקת הדיבוב הייתה אסנת סדן.
לסרט נוצר פסקול מוזיקלי בצרפת הכולל את השירים "Walk Like an Egyptian" (שבוצע על ידי להקת הבאנגלס) ו-"Gold Guns Girls" (שבוצע על ידי להקת Metric).
"טוטם" הוא סרט אימה-פסיכולוגי ועל-טבעי אמריקאי, אשר בוים על ידי מרסל סארמינטו.
תסריטו נכתב על ידי איוון דיקסון.
בין שחקניו הראשיים של הסרט ניתן למנות את קאריס דורסי, אנה אוריילי וג'יימס טאפר.
הסרט יצא לאקרנים ב-31 באוקטובר 2017, על ידי בלאמהאוס הפקות וסינמקס.
קלי היא תיכוניסטית בת 17 החיה עם אביה האלמן ג'יימס, אחותה הקטנה אבי ובת זוגו החדשה של אביהם רובין.
קלי מתקשה לקבל את יחסיהם של ג'יימס ורובין עקב געגועיה לאמה המנוחה לקסי.
אבי מתחילה לדבר לישות בלתי נראית בבית שהיא טוענת שהיא אימה לקסי.
באחד הימים סבם האסתמטי של הבנות, ברנרד מגיע לבקר בזמן שהמשפחה עורכת מכירת חצר שבמהלכה קלי מוצאת ולוקחת לעצמה שרשרת טורקיז שהייתה שייכת לאמה המנוחה.
ג'יימס מספר לרובין שאשתו סבלה מהפרעות נפשיות לקראת מותה ומציין שגופתה נמצאה ללא טבעת הנישואין עליה, דבר שגרם לו לחשוד שהיא ניהלה רומן מאחורי גבו.
קלי מרגישה לא בנוח עם נוכחותה של רובין בביתם ובזמן זה תופעות על טבעיות מתחילות לקרות בבית, דבר שגורם לה לתהות האם מדובר ברוחה של לקסי או בישות על טבעית מרושעת.
בנוסף, קלי שמה לב שהתעסקות עם השרשרת של אמה מעצימה את כוחה של הישות.
ג'יימס עצמו תוהה האם קלי מביימת את התופעות משום שהיא לא רוצה את רובין בבית.
במהלך הזמן רובין מתחילה להקיא שיער משונה ובמהלך התעמלות גופנית בבית הספר חווה קלי חיזיון על גופת אימה עטופה בנייר פלסטיק.
לבסוף קלי שורפת את השרשרת של אמה (אולם השרשרת שורדת), ולאחר מכן כוננית ספרים נופלת על החתול של אבי.
קלי מספרת לאביה ג'יימס שהיא מאמינה שהרוח אינה לקסי אלא ישות מרושעת שמנסה לקחת מהם את אבי.
ג'יימס מזכיר לקלי שהיא כבר לא צריכה להיות אחראית על ביטחון המשפחה כמו קודם.
קלי נרדמת בזמן שיעור בבית הספר וחולמת שרובין מוצאת את טבעת הנישואין של לקסי והורגת את ג'יימס.
טוד, בן זוגה של קלי מעלה תאוריה שלפיה השרשרת יכולה להיות טוטם, והריסתו יכולה לנתק את הקשר בין החפץ לישות השולטת עליו.
הפעילות העל טבעית בבית חוזרת.
קלי מגלה שהיישות ציוותה על אבי להחביא את השרשרת מקלי.
קלי לוקחת את השרשרת והיישות מנסה לתפוס את אבי, אבל ג'יימס מציל את הבנות.
ברנרד מגיע לקחת את המשפחה למקום מבטחים וטוד מתגנב לחדרה של קלי שמחביאה אותו בארון ממשפחתה.
בזמן שהם תוהים האם הישות היא רוחה של לקסי או לא, הם שמים לב שאבי נעלמה וג'יימס מחליט לנסות לתקשר עם לקסי בחוץ.
קלי מאשימה בגלוי את רובין שהיא מרחיקה את אביה מהן וברנרד תוהה האם קלי מקנאה בנוכחותה של רובין בביתן.
ברנרד מגלה את טבעה האמיתי של קלי בזמן התקף אסתמה שבו קלי מסרבת להביא לו את התרופות שלו ובעצם נותנת לו למות.
הוא מבין שקלי תמרנה את כל האירועים העל טבעיים בביתם במטרה להרחיק את רובין ממשפחתם.
רובין מוצאת את טבעת הנישואין של לקסי מוחבאת בתוך אחד הגביעים של קלי ומבינה שקלי בעצם תמרנה את אביה כל הזמן הזה.
היא מתעמתת עם קלי, אולם האחרונה דוחפת אותה לאמבטיה והורגת אותה.
קלי מוציאה את טוד מהארון שבו הוא התחבא וטוענת שהיישות הרגה את רובין.
טוד מבין שקלי משקרת לו וקלי הורגת אותו באמצעות הכאתו עם אחד הגביעים שלה בראשו.
קלי חוזרת לאבי שאותה היא החביאה בבית כחלק מהתוכנית שלה.
כשג'יימס חוזר קלי מספרת לו שהיישות הרגה את ברנרד, רובין וטוד, אבל אבי פולטת שהיא התחבאה כי קלי ביקשה ממנה קודם לכן.
קלי תוקפת את ג'יימס והוא מאבד את ההכרה.
ג'יימס מתעורר ומוצא את עצמו קשור לכיסא.
הוא מבין שהיישות בביתם היא באמת לקסי, אשתו המתה ושהיא לא רצתה להזיק להם, אלא להגן עליהם מקלי.
קלי הורסת את השרשרת של אמה במחשבה שהיישות תעזוב את הבית ומודה שהיא הרגה את לקסי כי חשבה שהם יהיו מאושרים רק שלושתם.
השרשרת מתחדשת מעצמה ולקסי מצליחה להחיות את גופתה של רובין בחדר האמבטיה.
בזמן שאבי משחררת את אביה רובין נלחמת בקלי וקלי דוקרת את עצמה מספר פעמים במטרה להפליל את רובין בתקיפתה ובשאר הרציחות, אולם ג'יימס מצליח לעצור אותה.
רוחה של לקסי לפתע מפחידה את קלי, גורמת לה להפיל את אחד מפסליה של רובין ישירות על ראשה וחפץ חד דוקר אותה למוות.
ג'יימס, רובין ואבי יוצאים ביחד לטיול משפחתי בקארוון שלפתע אבי מתחילה לדבר לישות בלתי נראית, דבר שמדאיג את רובין.
שלב הצילומים של הסרט החלו כבר בנובמבר 2015, תחת בימויו של מרסל סארמינטו.
שלב צילומים נוסף, התקיים בדצמבר 2016, והוא יצא לאחר כמה חודשים בארצות הברית, ב-31 באוקטובר 2017.
טוטם ספרים היא הוצאת ספרים עצמאית ישראלית, המוציאה לאור ספרי פרוזה ושירה ישראלים.
הוצאת טוטם נוסדה בשנת 2012 בידי הסופרת והמבקרת לילי פרי, שמשמשת כעורכת הראשית.
בהוצאה ראו אור מספריהם של משוררים וסופרים, ביניהם: רן יגיל, דב בהט, יוכבד בן-דור, רבקה רז, מאיר עוזיאל, ענת לויט, איציק אביב.
ספר הפרוזה ברבורים בג'רוזלם ביץ' מאת לילי פרי, בהוצאת טוטם, היה בין המועמדים לפרס ספיר לספרות בשנת 2019.
ההוצאה מפעילה את מגזין האינטרנט הספרותי "סלונט", שמוקדש לאהבת המילה הכתובה.
לילי פרי היא העורכת הראשית של האתר.
בין חברי המערכת: רן יגיל, פרופ' אורציון ברתנא, פרופ' גד קינר קיסינגר.
סלונט נותן מקום ליצירות ספרותיות של יוצרים ותיקים וחדשים.
באתר מתפרסמים שירים, סיפורים, סקירות ספרות, המלצות על ספרים ומאמרים ספרותיים.
במדור "נעים להכיר" מתפרסמים ראיונות אישיים עם סופרים ומשוררים.
כמו כן, מערכת האתר מקיימת ראיונות ושיחות ספרותיות און-ליין עם מגוון יוצרים, שמתפרסמים בערוץ היוטיוב של סלונט.
טוטוואז'ון (בהונגרית: Tótvázsony, בגרמנית: Totwaschon) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
בטוטוואז'ון חיו יהודים בתקופות זמן שונות.
tatora), היא מין של צמח רב שנתי מהסוג Schoenoplectus ממשפחת הגמאיים (Cyperaceae) שבסדרת הדגנאים.
המין משגשג באזורי אגמים וביצות ביבשות אמריקה הצפונית והדרומית ועל אי הפסחא.
תרבויות שונות משתמשות בו בדרכים שונות.
הטוטורה יוצרת קנה שורש בקוטר 10 עד 15 מילימטרים.
הגבעול שלה הוא קנה אטום וצורתו בין משולש שצדדיו שטוחים לכמעט גלילי.
הוא חלק, עוביו בין 4 ל-10 מילימטרים ואורכו בין מטר ל-4 מטרים.
העלים נוצרים בבסיס הצמח ומגיעים לשישית מאורך הגבעול.
הנדנים של העלים הם מנוצים עד דמוי שערות.
הטרף או שאינו קיים או שמגיע למחצית מאורך הנדן.
אורכו 20 מילימטרים ורוחבו 2 מילימטרים.
יש שלוש תפרחות או יותר, לעיתים קרובות מסועפות, ומגיעות לאורך של 21 סנטימטרים.
החפים זקופים ומשולשים עד גליליים.
אורכם בין סנטימטר ל-8 סנטימטרים והם מחוספסים למגע.
הצמח יוצר בין 25 למעל 150 שיבוליות, בודדות או בקבוצות.
אורכן 11 מילימטרים וקוטרן 3 מילימטרים.
קליפות הזרעים הן בגוון חום-כתום והן מוארכות מעט.
הן סגלגלות רחבות וגודלן 2.5 על 2 מילימטרים.
המלענים אינם מפותלים ופונים החוצה.
שניים עד ארבעה עטיפים של הפרחים ההרמאפרודיטיים הם עבים בגוון חום-אדום כהה וצורתם משולשת.
הם מכוסים בפלומה רכה קהה.
אורך המאבקים כ-1.5 מילימטרים ועמוד העלי הוא כפול.
הזירעונים הם בגוון חום-אפור כהה, ביצתיים מחודדים בקצוות.
מספר הכרומוזומים הוא 2n = 68.
קני טוטורה גדלים באזורי הגדה של נהרות, בריכות ואגמים במושבות נרחבות ויכולים גם לסבול מים מליחים.
הם צומחים הן בגובה פני הים והן באגם טיטיקקה, שגובהו 3,812 מטר מעל פני הים.
תפוצת הטוטורה נעה בין קליפורניה בצפון לארגנטינה וצ'ילה בדרום, וכוללת את האיים הקריביים.
על פי מחקרים ארכאובוטניים, התפשטות הצמח באי הפסחא המבודד התרחשה הרבה לפני ההתיישבות האנושית, ככל הנראה באמצעות לשלשת עופות שהגיעו מיבשת אמריקה.
כיום יש עדיין מושובות נרחבות באגמי הלוע של ראנו קאו וראנו ראראקו.
הצמח גם הועבר בתקופה המודרנית להוואי, איי קוק וניו זילנד.
החלק הפנימי של הגבעול מכיל חללים.
לגבעולים החתוכים, המיובשים והארוזים בקבוצות יש יכולת ציפה מעולה במים.
זה היה הבסיס לשימוש כלכלי מגוון שנמשך עד עצם היום הזה.
שבטים אינדיאניים שונים באמריקה הצפונית, תרבויות צ'ימו, מוצ'ה ואי הפסחא השתמשו בגבעולי טוטורה ארוזים לבניית קאנו, מתקני ציפה ורפסודות.
בני האורו חיים עד היום באיים צפים עשויים קני טוטורה באגם טיטיקקה.
בתים וסירות של בני האורו עשויים גם הם מקני טוטורה.
בצפון פרו יש סירות עשויות קני טוטורה, המשמשות שם כיוון ש ממלא תפקיד חשוב בדיג באגמים.
קני טוטורה שימשו בדרכים רבות גם בתרבות אי הפסחא.
על פי דיווח של ויליאם תומסון, שביקר באי הפסחא בשנת 1886, בתי הפאנגה העגולים, המזכירים סירות הפוכות, היו מכוסים בגבעולי טוטורה.
נהגו גם לשזור את הגבעולים למרבדים, סלים, כיפות דוחות מים וכובעים קטנים ומשולשים לנשים.
הטוטורה שימשה גם לייצור דמויות קדושות, הענקיים שגובהן עד ארבעה מטרים שלא שרדו.
לדברי תור היירדאל, ייצרו ילידי אי הפסחא סירות קאנו מחבילות קנים שהיו כביכול כל כך גדולות שהם יכלו לשאת שלוש מפרשים.
ישנם פטרוגליפים שיכולים לתמוך בהשערה זו.
סירות בצורת סהר עם תורן אחד עד שלוש מתוארות על לוחות על כמה בתי אבן בכפר הטקסי אורונגו.
בראנו ראראקו יש פסל מואי עומד שעל חזהו סירה מגולפת עם תרנים ומפרשים.
עם זאת, יש לזכור כי ייצוגים אלה הם מהתקופה המאוחרת שבה תושבי האי כבר היו בקשר עם אירופאים.
לכן הציורים עשויים להיות תיאורים נאיביים למדי של ספינות מפרש אירופאיות, מה שבא לידי ביטוי גם בסידור התורנים והמפרשים (מפרשים מרובעים).
סירות קנים גדולות אינן מוזכרות בדיווחים של חוקרים אירופאים.
הטענה שהיו באי הפסחא סירות עשויות קני טוטורה המסוגלות לשוט בים, היא בגדר ספקולציה, אין שום הוכחה ארכאולוגית ברורה לכך.
טוטס גבירגה (בבווארית: Totes Gebirge) הוא רכס הרים במדינת אוסטריה עילית שבאוסטריה.
הרכס מהווה חלק מהרי האלפים הגיריים הצפוניים .
הרכס שוכן בין זאלצקמרגוט והאלפים האנשטלים .
השם Totes Gebirge נגזר מהמילים הגרמניות: "tot" שמשמעותה "מת", בהתייחס לחוסר הצמחייה לכאורה, ו- "Gebirge" שפירושה "רכס הרים".
האזור הוא רמה קרסטית גדולה עם שיפולים תלולים, וכמה פסגות הרים מעל מתנשאות למעל 2,000 מ'.
הנקודה הגבוהה ביותר היא פסגת גרוסר פריאל , בגובה 2,515 מטר.
טוטסי הוא מחזמר מסוג קומדיה מוזיקלית עם מילים ולחן מאת דייוויד יזבק ותסריט מאת רוברט הורן.
המחזמר מבוסס על סרט קומדיה אמריקאי משנת 1982 בעל אותו שם.
הופעת הבכורה העולמית של המחזמר התקיימה בתיאטרון קאדילק פאלאס , שיקגו בספטמבר 2018. בדומה לסרט, המחזמר מספר את סיפורו של שחקן מוכשר אך לא יציב שיצא לו שם רע בתעשייה, דבר הגורם לו לאמץ זהות חדשה כאישה כדי לקבל עבודה.
הסרט המקורי סובב סביב אופרת סבון, בעוד שהמופע עוסק במחזמר בברודוויי.
קריאה של המחזמר התקיימה ביוני 2017. סנטינו פונטנה גילם את התפקיד הראשי של השחקן מייקל, שהופך ל"דורותי" על מנת לקבל תפקיד.
סקוט אליס החליף את קייסי ניקולאו בתפקיד הבמאי.
הגרסה הבימתית של הסרט טוטסי החלה בהצגות מקדימות ב-11 בספטמבר 2018 בתיאטרון קאדילק פאלאס בשיקגו.
ערב הפתיחה של המחזמר התקיים ב-30 בספטמבר, והמופע רץ עד 14 באוקטובר 2018.
המחזמר כולל מילים ולחן מאת דייוויד יזבק, תסריט מאת רוברט הורן, כוראוגרפיה מאת דניס ג'ונס, עיצוב בימתי מאת דייוויד רוקוול, עיצוב תלבושות מאת וויליאם אייבי לונג, עיצוב תאורה מאת דונלד הולדר ובימוי מאת סקוט אליס.
סנטינו פונטה מככב בתור מייקל דורסי, לילי קופר בתור ג'ולי ניקולס, שרה סטיילס בתור סנדי לסטר, ג'ון בלהמן בתור מקס ואן הורן, אנדי גרוטלושן בתור ג'ף סלייטר, ג'ולי האלסטון בתור ריטה מרשל, מייקל מקגראת' בתור סטן פילדס ורג רוג'רס בתור רון קרלייל.
ההצגות המקדימות של המחזמר בברודוויי החלו ב-29 במרץ 2019, בתיאטרון מרקיז .
המופע נפתח רשמית ב-23 באפריל 2019. המופע נסגר ב-5 בינואר 2020, לאחר 25 הצגות מקדימות ו-293 הצגות רגילות.
ב-16 במאי 2019, הוכרז שסיבוב הופעות לאומי בארצות הברית יתחיל בסתיו 2020 בתיאטרון בופאלו בניו יורק.
הוכרז גם שבשנה לאחר מכן תועלה הפקה של המחזמר בווסט אנד.
לבסוף, הוכרז שהפקות נוספות עתידות לעלות בניו זילנד, סינגפור, תאילנד, הונג קונג, טאיוואן ויפן.
תאריכים וצוותי שחקנים של הפקות אלו יפורסמו בעתיד.
מייקל דורסי, שחקן מתקשה, מפוטר לאחר שגרם לשערורייה במהלך חזרות למופע בבימויו של רון קרלייל.
בשל ההתנהגות שלו, הוא לא מצליח לקבל תפקידים אחרים ("Opening Number").
בזמן סגירת מפעל הבשר בו הוא עובד, מייקל מתלונן בפני השותף שלו, ג'ף סלייטר, על כך שאף אחד לא מוכן להעסיק אותו.
לכבוד יום ההולדת ה-40 של מייקל, ג'ף מחליט להקריא את רשימת המשימות שמייקל הכין כשהיה בן 19 ונשבע לקיים תוך 20 שנה.
מייקל, כעוס מהמעשה, חושב כמה מעט משימות הוא השלים מהרשימה ("Whaddya Do").
סנדי לסטר, החברה לשעבר המתוסבכת של מייקל, מגיעה לדירה שלהם לכבוד יום הולדתו ומיד מתחילה לקטר על כמה החיים שלה נוראיים.
מייקל, שציפה למסיבה, מגיע לדירה ומופתע על ידי ג'ף וסנדי.
לאחר שהוא מודה להם, סנדי גורמת למייקל לעזור לה להתכונן לאודישן שלה למחזמר Juliet's Curse (קללתה של ג'ולייט).
היא נבהלת מכל הדברים שהיא יודעת שעומדים לקרות באודישן שלה ("What's Gonna Happen").
מייקל הולך לסוכן שלו, סטן פילדס, באותו אחר צהריים, ודורש לדעת למה לא התקשרו אליו.
הם מתווכחים וסטן אומר למייקל שקשה לעבוד איתו, שאי אפשר להסתדר איתו ושהוא אף פעם לא יעבוד.
מייקל יוצא בסערה, נואש לעבודה.
אבל בזמן שהוא עובר על התסריט של סנדי, עולה במוחו רעיון ("Whaddya Do Reprise").
באודישנים, נשים נבחנות לתפקיד של המטפלת אבל אינן מתקבלות.
כשתורה של סנדי מגיע לבסוף, היא מסרבת להפסיק לשיר כשלא מקבלים אותה אבל בסופו של דבר מוותרת והולכת.
דורותי מייקלס, האלטר אגו הנשית המומצאת של מייקל, נכנסת ומשפילה את המפיקה, ריטה מרשל.
דורותי שרה את שיר האודישן, וריטה ורון שוכרים אותה ("I Won't Let You Down").
דורותי פוגשת את ג'ף במפעל הבשר וחושפת את היותה מייקל, לחרדתו של ג'ף.
ג'ף אומר לו שהמעשה שלו טיפשי ומזיק לכל אישה ושואל מה יגיד לסנדי, מאחר שלקח לה את התפקיד.
מייקל אומר שלא יספרו לסנדי דבר, ומדבר על התוכניות שלו בנוגע לדורותי.
בחזרות ביום למחרת, דורותי עדה לבלגן שבו שרוי המחזמר Juliet's Curse.
היא פוגשת את מקס ואן הורן, זוכה הריאליטי Race To Bachelor Island, שלוהק לתפקיד אחיו של רומיאו, קרייג.
היא גם פוגשת את השחקנית שמככבת בתפקיד ג'ולייט, ג'ולי ניקולס.
הם מבצעים את השיר שבו ג'ולייט חוגגת את העובדה ששרדה, עם כוראוגרפיה מאת רון קרלייל ("I'm Alive").
לאחר ההופעה, ג'ולי ודורותי אוכלות ארוחת צהריים ביחד.
ג'ולי מספרת לדורותי על החלומות שלה ואיך שהיא בחרה בהם על פני מערכת יחסים, ושהייתה עושה זאת שוב ("There Was John").
דורותי וג'ולי מסכימות על דרך להפוך את המחזמר לטוב יותר.
לאחר מספר ימים בחזרה, דורותי מאלתרת שקרייג מתאהב במטפלת במקום בג'ולייט.
רון כועס על כך, אבל כולם בצוות, כולל ריטה, מצדדים בדורותי.
ריטה נותנת לדורותי להיות הדמות הראשית במחזמר.
כולם מאוד מרוצים מהשינויים ומהפיכתה של דורותי לדמות הראשית החדשה.
ריטה משנה את שם המחזמר ל-Juliet's Nurse (המטפלת של ג'ולייט) ("I Like What She's Doing").
לאחר ההופעה, דורותי וג'ולי חוזרות לדירה של ג'ולי.
בזמן שג'ולי מדברת על עצמה ודורותי מקשיבה, מייקל מבין שהוא מאוהב בג'ולי ("Who Are You").
מייקל חוזר הביתה כדי לספר לג'ף על היום שלו עם ג'ולי, אבל מופרע בידי סנדי שעומדת בדלת.
היא שואלת את מייקל היכן היה ומספרת לו שהיא הרוסה מכך שלא קיבלה את התפקיד.
לאחר הפוגה קלה שבה סנדי מספרת כמה החיים שלה נוראיים, מייקל מבטיח לאכול עימה ארוחת ערב על מנת לפצות אותה.
היא מסכימה לכך, אבל נבהלת מהידיעה שמשהו ישתבש ומייקל כנראה יעמיד אותה במקום ("What's Gonna Happen Reprise").
ג'ף אומר למייקל שמה שהוא עושה מגוחך, ושהוא הוא לא יוכל להתחמק מכך מבלי לפגוע באנשים, דבר שהוא כבר עושה.
מייקל עיוור מידי כדי להבין זאת; הוא לא מסכים עם טענה זאת ואומר שדורותי תהיה מוצלחת ותישאר בסביבה לנצח ("Unstoppable").
עדיין חולם בהקיץ על ההצלחה שלו, מייקל (בדמותה של דורותי) נתקל בג'ולי שמודה לה.
דורותי מנשקת אותה מתוך דחף ומפחידה את ג'ולי.
בדירתו, ג'ף מסכם ומלגלג על התקלות האחרונות של מייקל ("Jeff Sums It Up").
מייקל מקבל שיחה ושם נאמר לו שצוות השחקנים הולך לראות את ג'ולי שרה בבר, אז הוא מחליט ללכת לפגוש את ג'ולי בתור עצמו.
ג'ולי שרה שיר על הרגשות שלה כלפי דורותי ("Gone, Gone, Gone").
לאחר השיר, מייקל מושך את תשומת לבו של רון ומגלה שרון לוקח את כל הקרדיט על דורותי.
רוצה לדבר עכשיו עם ג'ולי אפילו יותר, הוא ניגש אליה ומנסה לפלרטט, מה שגורם לה לשפוך עליו יין.
הוא חוזר הביתה וג'ף לועג לו כאשר סנדי שוב מפריעה להם.
סנדי צועקת על מייקל על כך שהעמיד אותה במקום, אבל לפני שהיא עוזבת, היא מודיעה להם שדורותי קיבלה את התפקיד וכמה שהיא (דורותי) מעצבנת.
מייקל אומר לה שהיא לא צריכה לקנא בהצלחה של אישה אחרת; סנדי אומרת שלא והולכת.
מייקל מחליט ללכת את ג'ולי בתור דורותי ושדורותי תהיה כנה עימה.
בדירה של ג'ולי, רון מנסה לגרום לג'ולי לצאת איתו לדייט בזמן שג'ולי דוחה אותו כל פעם.
דורותי מגיעה, וג'ולי נותנת לה להיכנס.
רון מאשים את דורותי בכך שג'ולי לא מחבבת אותו, דבר הגורם לדורותי להגן על ג'ולי ועל עצמה.
לאחר שגרמה לרון לעזוב, ג'ולי אומרת לדורותי שהיא חושבת שיש לה רגשות כלפיה ושהיא רוצה ללכת בעקבותם.
דורותי דוחה אותה במהירות, ומעציבה את ג'ולי, שחשבה שהן התחילו משהו מיוחד ("Who Are You Reprise").
בעודו מוריד את הבגדים, הוא שומע את מקס שר לדורותי בחוץ.
לאחר ששכן צועק עליו פעמיים, מייקל נותן לו להיכנס.
מקס מצהיר על אהבתו לדורותי באמצעות בלדה וקעקוע מזוהם של פניה על חזהו ("This Thing").
מייד לאחר שהוא מסיים, ג'ף נכנס ומכנה את דורותי טרול.
מקס מנסה להילחם בו אבל דורותי אומרת לו ללכת.
לאחר שגרם למקס לעזוב, מייקל סוף סוף מוריד את דמותה של דורותי ומספר לג'ף על היום שהיה לו.
לאחר שהכריז שהמצב לא יכול להיות יותר גרוע, סטן נכנס, ואומר למייקל שהוא השיג לו תפקיד במחזה.
מייקל אומר לו שהוא לא יכול לקבל את התפקיד כי הוא לוקח חלק במחזה של ג'ף.
סטן אומר לו שזו ההחלטה הכי גרועה שהוא קיבל בחיים שלו ועוזב.
מייקל מחליט שהוא רוצה לנסות לסדר שוב את העניינים עם ג'ולי ("Whaddya Do Reprise").
אבל בזמן שהוא חצי לבוש בתור דורותי, סטן חוזר ומפריע באמצע.
בהתחלה הוא מברך את דורותי כאילו שום דבר אינו כשורה, ואז חוזר בעצב.
סטן אומר לו שהוא יבוזה בכל רחבי הארץ ואז מפטר אותו שוב.
זהו יום המחרת וצוות השחקנים וההפקה חוגגים את ערב הפתיחה ("The Most Important Night").
לפני תחילת המופע, בחדר ההלבשה של דורותי, ריטה מברכת את דורותי ומודה לה על ההשפעה שיש לה המופע, ומאריכה את החוזה שלה בשנה נוספת כמתנה לכבוד ערב הפתיחה.
דורותי אומרת לה שאם היא תשלם לג'ולי כמו שהיא משלמת למקס אז היא תקבל את החוזה.
לאחר שריטה עוזבת, מקס נכנס.
מקס מודה לדורותי על כך שהאמינה בו כאשר הוא תמיד הרגיש שונה מכולם.
לאחר מכן מקס מצהיר שהוא יידחף לקטע שלה.
דורותי אומרת לו שהוא לא צריך את עזרתה ושהוא צריך לסמוך על עצמו.
לאחר שמקס עוזב, ג'ולי נכנסת כדי להשאיר מכתב ואומרת לדורותי שהיא תמיד הייתה כנה עימה.
לאחר מכן ג'ולי אומרת לדורותי שהיא מאוד חשובה לה ושהיא אוהבת אותה, אבל הן כנראה צריכות לא להתראות יותר.
מייקל מהרהר, ומתחנן אל האלטר אגו שלו שתראה לו מה לעשות הלאה ("Talk To Me Dorothy").
דורותי וצוות השחקנים מבצעים את הסיום של המחזמר ("Arrivederci!").
דורותי קוטעת את השיר בתור מטפלת, ומתחילה לאלתר, כשמקס מצטרף אליה כקרייג.
ג'ולי, מחוץ לדמותה, מפסיקה אותה ושואלת אותה מה היא עושה.
לדורותי אין ברירה, והיא חושפת שהיא מייקל דורסי, שחקן נואש שרק רוצה לעבוד.
כל מי שעל הבמה בהלם, כולל ריטה ורון.
ג'ולי, פגועה, אובדת מילים ובורחת.
מקס, גם פגוע, שואל את מייקל אם ג'ף יודע.
הגילוי מצית ויכוח האם העמדת הפנים של מייקל היא ניצול או תמיכה.
היא וג'ף רבים בנושא השפעתו של מייקל עליה ועל קיפאון הכתיבה של ג'ף עד שג'ף נותן לה מכה, והם מבינים שהם נמשכים זה לזה.
בדיוק כשהם עומדים להתנשק, סנדי נבהלת מכך שמה שהם עומדים לעשות הוא רעיון רע, אבל נקטעת בידי ג'ף שמנשק אותה ("What's Gonna Happen Reprise 2").
מייקל מגיע הביתה בבוקר למחרת, ומבעד לחרטה שלו, מבין איך יצירת דורותי הגדילה את האמפתיה שלו כלפי הנשים בחייו.
הוא מתנצל בפני סנדי, שיוצאת, על כך שהפריע לסיכוייה להתקבל למחזמר.
סנדי מודה שמייקל האידיאלי עיכב את הביטחון העצמי שלה ואת העתיד האפשרי שלה עם ג'ף, וג'ף מעניק למייקל מחזה שכתב על החוויה שלהם עם דורותי.
מייקל תוהה אם ג'ולי תדבר איתו שוב אי פעם ("Michael's Reprise").
מאוחר יותר, מייקל פוגש את ג'ולי בפארק, ומתנצל במבוכה.
ג'ולי בהתחלה מגיבה על הנזק שלו שנגרם לכולם בהפקה וגם לה, וכשהיא מדברת על האכזבה העצומה והדעות הקדומות שנשים חוות, מייקל נשבע להקשיב לכל מה שיש לה להגיד.
היא מודה בעדינות שמייקל באמת סיים את הופעתו, אבל היא מתגעגעת לדורותי.
מייקל מציע קשר טוב יותר ממה שהם חלקו קודם לכן, קשר קרוב יותר, וג'ולי מסכימה לכך.
הם חוזרים בשקט לספסל כדי לקבוע זאת, בין הייסורים לתקווה שלהם ("Thank You").
"I'm Alive" - ג'ולי, רון, מקס, דורותי, אנסמבל
"I Like What She's Doing" - ריטה, ג'ולי, סטיוארט, סוזי, רון, מקס, דורותי, אנסמבל
"Who Are You?" - מייקל, ג'ולי
"Unstoppable" - מייקל/ דורותימערכה שנייה
"The Most Important Night of My Life" - מקס, סוזי, סטיוארט, ריטה, רון, קארל, אנסמבל
"Arrivederci!" - דורותי, ג'ולי, מקס, אנסמבל
דמותשיקגו (2018)ברודוויי (2019)סיבוב הופעות לאומי ראשון (2021)מייקל דורסי/ דורותי מייקלססנטינו פונטנהדרו בקרג'ולי ניקולסלילי קופראשלי אלכסנדרהג'ף סלייטראנדי גרוטלושןג'ארד דייוויד מייקל גרנטסנדי לסטרשרה סטיילספייטון ריילימקס ואן הורןג'ון בלהמןלוקאס ג'יימס מילררון קרליילרג רוג'רסאדם דו פלסיסריטה מרשלג'ולי האלסטוןקתי הלנדהסטן פילדסמייקל מקגראת'סטיב ברוסטיאןסוזיבריטני קולמןדומיניק קמפףסטיוארטניק שפנגלרקונור אלסטוןקארלג'יימס מויאלק רואיז
טוטה "אנטוניו" טוטי גומש (בפורטוגזית: Tote António "Toti" Gomes; נולד ב-16 בינואר 1999 בביסאו שבגינאה ביסאו) הוא כדורגלן פורטוגזי שמוצאו בגינאה ביסאו המשחק בעמדת הבלם בקבוצת וולברהמפטון וונדררס מהפרמייר ליג ובנבחרת פורטוגל.
גומש גדל במחלקות הנוער של פונטייניאס, GDS קשקאיש ואשטוריל.
הוא ערך שלוש הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של אשטוריל במסגרת הליגה הפורטוגלית השנייה.
ב-2 בספטמבר 2020 חתם גומש בוולברהמפטון וונדררס מהפרמייר ליג, והושאל ישירות לגראסהופרס ציריך מליגת המשנה השווייצרית עד לתום עונת .
הוא ערך 34 הופעות ליגה והבקיע שני שערים במהלך תקופת ההשאלה, וסייע לגראסהופרס ציריך להעפיל לליגת העל השווייצרית, ובתום העונה הוארכה השאלתו בעונה נוספת.
הוא ערך 16 הופעות ליגה והבקיע שער אחד במסגרת ליגת העל השווייצרית, וב-4 בינואר 2022 נקרא בחזרה לוולברהמפטון וונדררס, בשל יציאתו של רומן סאיס לגביע אפריקה לאומות.
ב-15 בינואר 2022 ערך גומש את הופעת הבכורה שלו בוולברהמפטון וונדררס, בניצחון 1–3 על סאות'המפטון במסגרת המחזור ה-22 בפרמייר ליג לעונת 2021/2022.
גומש יכול לייצג את נבחרות גינאה ביסאו ופורטוגל.
ב-29 במאי 2023 זומן לראשונה לסגל נבחרת פורטוגל, לקראת משחקי מוקדמות יורו 2024 נגד נבחרות בוסניה והרצגובינה ואיסלנד.
טוטיטו היא סדרת אינטרנט ישראלית לילדים בהנפשה ממוחשבת, שנוצרה על ידי חברת ההנפשה טוויסט אנימציה בע"מ (Twist Animation) ושודרה ביוטיוב בשנת 2010 (כאשר בישראל החל מ-11 במרץ 2014) ובישראל בערוץ לולי בדיבוב שונה בשנת 2012. הסדרה היא בת 11 עונות ו-138 פרקים באורך 3 דקות.
חברת ההפצה bulbKIDZ רכשה ב-2021 את זכויות ההפצה הבינלאומיות של הסדרה ושל סדרת הבת NuNi.
הסדרה עוקבת אחר רחפת אדומה בשם טוטיטו, אשר בכל פרק בונה צעצוע אחר ומלמדת את הצופים עליו.
ב-2013 הגיש דותן ישראל תביעה כנגד טוויסט אנימציה בע"מ והבעלים יוסי דהן וטלמון גמליאל על כך שלא ניתן לו קרדיט על היצירות שהלחין ועיבד עבור הסדרה.
ב-2017 ניתן פסק דין אשר חייב את יוצרי הסדרה בתשלום של 800 אלף ש"ח לישראל בגין הפרה זו.
ערעור לבית המשפט העליון התקבל חלקית וסכום הפיצוי נקבע ל-300,000 ש"ח.
טוטם וטאבו: התאמות אחדות בין חיי הנפש של הפראים ושל הנוירוטים הוא ספר משנת 1913 שכתב זיגמונד פרויד, מייסד הפסיכואנליזה.
בספר פרויד מיישם את תיאוריות הפרשנות הפסיכואנליטית שפיתח על מנהגיהם של קהילות ילידים על מנת לשחזר את מקורותיהם של דפוסי התנהגות נוירוטית.
חיבור זה סימן את פתיחת כתיבתו של פרויד בתחומי הארכאולוגיה, האנתרופולוגיה וחקר הדתות.
הספר הוא אסופה של ארבעה מאמרים.
עם זאת, הוא נכתב לפני שפרויד ניסח את המודל הסטרוקטורלי (החלוקה של הנפש לאני, אני-עליון, וסתמי), מושגי הנרקיסיזם ויצר המוות ומושגים נוספים.
'האימה של גילוי עריות' עוסק באיסורי טאבו שאומצו על ידי חברות ילידיות שמאמינות בטוטמיזם.
פרויד בוחן את מערכות האמונה של הטוטמיזם בקבוצות של אבוריג'ינים אוסטרלים.
לכל שבט יש טוטם (חיה, צמח או כוח טבע) ולבני השבט אסור להתחתן עם בני אותו טוטם.
פרויד מזהה במנהג הזה, שנשמר באדיקות על ידם, אמצעי שנועד למנוע גילוי עריות.
הטוטם מועבר בירושה, בין אם דרך האב או דרך האם.
יש גם דרגות, אפילו עד שמונה דרגות שונות, של מעמדות שיכולים להתחתן רק ביניהם, אשר סוגדים לאותו הטוטם.
דרגות אלה מגבילות מאוד את אפשרויות הזיווג שלהם.
בנוסף כותב פרויד על השכיחות של מנהגי הימנעות ממפגש בתרבויות של איים באוקיינוס השקט ובאפריקה.
ברבות מתרבויות אלה אוסרות על אחים ואחיות מלהיות באיזה שהוא קשר מכל סוג, בדרך כלל אחרי גיל ההתבגרות.
לגברים אסור להיות לבד עם אימהות נשיהם, או להגיד את השם אחד של השנייה.
פרויד מסביר את האיסורים הללו בכך שאחרי גיל מסוים הורים 'חיים דרך הילדים שלהם' כדי להתמודד עם הקשיים של חיי הנישואין ובשלב זה חותנות עשויות להימשך אל חתני בנותיהן.
הגבלות דומות חלות על אבות ובנות, אבל אלו קיימות בדרך כלל מתקופת גיל ההתבגרות עד האירוסין.
'טאבו ואמביוולנטיות רגשית' עוסק ביחסים שבין מנהגי טאבו למערכת האמונות בטוטמיזם.
פרויד משתמש במושגים השכלה ואמביוולנטיות שפיתח בווינה לטיפול במטופלים ניורוטים, כדי להבין את היחסים בין טאבו לטוטמיזם.
לפי פרויד, בדומה לנוירוטים אנשים 'פרימיטיביים' מרגישים אמביוולנטיות כלפי רוב האנשים בחייהם, אבל לא יודו בכך לעצמם באופן מודע.
למשל, הם לא יודו שעם כל אהבתם לאימם יש דברים בה שהם שונאים.
החלק המודחק של ההרגש האמביוולנטי מושלך על אנשים אחרים.
במקרה של שבטים ילידים, הרגש מועבר לטוטם, כמו לאמר 'אני לא רוצה שאמא שלי תמות; הטוטם רוצה במותה.' פרויד מרחיב את רעיון האמביוולנטיות גם כלפי היחס של החברה אל השליט.
יחד עם הערצה וכבוד האוכלוסייה רוחשת אליו גם שנאה, קנאה ורגשות קשים אחרים.
טקסים שקשורים למלכים או שליטים קשורים הרבה פעמים באלימות.
מקרה אחד לדוגמה הוא של מלך שנאלץ להרעיב את עצמו במשך כמה שבועות כדי להתקבל כמלך בידי האוכלוסייה שלו.
פרויד מצביע על כך שבטקסים כאלה יש שני ממדים, גלוי ונסתר.
ברובד הגלוי הטקס נועד לכבד את המלך והאוכלוסייה רואה בטקס דבר נאצל, מכבד וראוי.
ברובד הלא מודע, אבל שעובדתית מתקיים גם כן, המלך נדרש לעבור עינויים.
דוגמה אחת מהמערב היא שהמלך באירלנד פעם היה מנוע מללכת למקומות מסוימים, או למשך ימים מסוימים בשבוע.
'אנימיזם, מאגיה והאומניפוטנטיות של המחשבה' עוסק באנימיזם ובשלב הנרקיסיסטי, שבו תפיסת האדם את המציאות היא פרימיטיבית וההתפתחות הליבידינלית שלו מוקדמת.
אמונה במאגיה ובכישוף נובעת מהערכת יתר של ערכן של פעולות פיזיות, שבהן לכאורה הרצון האנושי משנה את צורתו של העולם.
הערכת היתר הזאת קיימת גם אצל נוירוטים וגם אצל פרימיטיבים.
פרויד טוען כי המחשבה האנימיסטית לפיה "המחשבות הן כל יכולות" היא השלכה של חיי הנפש על העולם החיצוני.
תפיסה דמיונית זו של המציאות יכולה להימצא גם אצל המטופל שסובל מחשיבה אובססיבית, הפרעות תפיסתיות ופוביות.
פרויד טוען שתחושת האומניפוטנטיות של המחשבות נשארה בצורה מסוימת בתחום האמנות, בו גם בתרבות המערב יש המחזיקים בעמדה שהמחשבות הן כל יכולות.
חלקו האחרון של הפרק קובע שאמונה באנימיזם היא סוג של מנגנון הגנה שנועד לעזור לאדם להתמודד עם מציאות קשה להתמודדות.
ב'חזרתו של הטוטמיזם בילדות' פרויד מתייחס לאחת התיאוריות של צ'ארלס דרווין לגבי התנהגות החברות האנושיות הראשונות ומקשר אותה לתיאוריה של ההקרבה הטקסית שהגה ויליאם רוברטסון סמית'.
הוא הגיע למסקנה שהמקור של הטוטמיזם הוא באירוע אחד שבו קבוצה של אחים בתקופה הפרה-היסטורית נדחו מקבוצה שנשלטה על ידי זכר-אלפא וחזרו אליה כדי לרצוח את אביהם, ממנו פחדו ואותו העריכו בו זמנית.
פרויד מסביר שהתפתחות ענף זה של הציוויליזציה האנושית הוא ההתחלה של תסביך אדיפוס.
הוא טוען שכל הדתות הן למעשה תוצר של היחס הקולקטיבי האמביוולנטי של החברה כלפי רצח דמות האב (אותו הוא מגדיר כחטא הקדמון).
פורטמולר כתב שהעבודה הראתה את הנטייה הגוברת של פרויד "להתבודדות מהעולם המדעי".
הוא האשים את פרויד בהתעלמות מביקורות שהופנו כנגד התיאוריות שלו והתנגד לביסוס של פרויד את המחקר שלו על התיאוריה של תסביך אדיפוס.