tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
למד פיתוח קול והופיע בברים.
בגיל 18 התגייס ושירת בצבא הגנה לישראל בחיל האוויר והחל לכתוב את שיריו הראשונים.
ב־2006 סיים תואר ראשון בתיאטרון באוניברסיטת תל אביב.
אחרי לימודי התואר ועד שנת 2013 הוא זנח את המוזיקה והתיאטרון, לקח קורסים רבים בעיצוב ומיתוג גרפי ועיצוב אופנה ועסק בעיצוב גרפי.
ב־2013 החל לממש את אהבתו למוזיקה.
הוא החל לקחת ב"רימון" סדנאות להעשרה ופיתוח הקול, ולמד שיעורים פרטיים במשך 4 שנים ברציפות אצל תמי קצין.
במקביל החל לחרוש את הארץ בהופעות קאברים רבות בשפות שונות עם קלידנים שונים באירועים פרטיים וציבוריים במושבים, קיבוצים, ערבי חברה, דיור מוגן ומקומות הופעה נוספים.
בשנת 2006 יצר יחד עם הזמרת חנה צרפתי והפסנתרן עידן דוד את מופע השנסונים הצרפתיים שהתחיל בשם "המופע – שירי שנסון צרפתיים" וממשיך עד היום בשמו הנוכחי "משאנז אליזה לישראל".
הופעתו הראשונה של ההרכב הייתה ב־2006 בתיאטרון הסימטה ביפו.
המופע רץ בהצלחה רבה בתיאטרון, מדי חודש, במשך שנתיים רצופות.
ובמקביל הופיע ההרכב גם באולמות אחרים בארץ כמו תיאטרון החאן בירושלים עד שנת 2010, ב"גן אפולוניה", "קפה ביאליק" ועוד.
ההרכב מופיע עד היום באירועים פרטיים וציבוריים ברחבי הארץ.
בינואר 2007 הוציא לאור את הסינגל הראשון שלו, "את מצפה", שזכה גם לווידאו קליפ ושודר בתחנות הרדיו והטלוויזיה.
הסינגל יצא במסגרת אלבום הבכורה של עמית, "עולם של יופי", שיצא לאור באוקטובר 2007 וזכה לביקורות חיוביות מצד התקשורת.
האלבום השני "נפתח לעולם חדש" יצא בינואר 2010 והביא איתו את השיר "את עדיין יפה" שנרקד והוצג בסרט אירופאי שנקרא: Symbiofaerietaxiplasm או בשמו הגרמני: oder die Feen von Hadres.
עמית הוזמן כאורח כבוד להקרנת הבכורה של הסרט בווינה.
בנובמבר 2014 יצא לאור ספרו הראשון של עמית "דואר נע פריז – רמלה" בהוצאת הדובדבן.
רומן זה מגולל את סיפורה של הטרנסקסואלית בשם עינת באמצעות מכתבים שהיא שולחת לפריז לחבר שלה לשעבר יגאל.
בעולם המושגים של משפחתה המושג "טרנסג'נדריות" אינו קיים, והוריה מסרבים להיפגש עמה, על אף ניסיונותיה.
יום אחד היא פוגשת את מושא אהבת נעוריה, אהוד, שאינו יודע שהוא מתאהב בעצם בחברו מהעבר, ומכאן הכל הולך ומסתבך.
הספר תורגם לאנגלית ונמכר במהדורתו הדיגיטלית באמאזון בשם: Exchange of Letters Paris-Ramla.
באפריל 2017 יצא לאור אלבום נוסף של חיו יחד עם הזמרת חנה צרפתי.
אלבום שהוקלט בהופעה חיה בתיאטרון החאן.
האלבום נקרא "משאנז אליזה לישראל" והוא הושק במופע חגיגי בקפה ביאליק לרגל חגיגות 11 שנה למופע.
בפברואר 2019 הוציא לאור את אלבומו הרביעי "אוהב את הנותר".
בין שירי האלבום והמופע ניתן למצוא את השיר "תן לי את השקט" שבתי ספר רבים בארץ אימצו אותו לטקסי יום הזיכרון.
השיר גם נרקד בחוגי ריקודי עם בישראל ובעולם.
את הריקוד יצרה הכוראוגרפית כרמית שימקו.
באלבום גם נמצא שיר החופות המקורי והגאה "תישא אותי לגבר", אותו עמית ביצע במצעד הגאווה ברחובות, ימים בודדים לאחר יציאתו לאור.
עוד באלבום עיבוד מחודש וגאה ל"גידי" של שרון ליפשיץ, ועיבוד מחודש גם לשיר "אתה קורא לי" של עפרה חזה.
האלבום יצא בפברואר, סמוך ליום הולדתה של עפרה חזה, כמחווה של עמית לזמרת האהובה עליו.
בין תחומי הבמה והיצירה הוא עוסק גם בכתיבה.
הוא כתב תסריטים ומחזות שעדיין לא פורסמו.
הוא עוסק במיתוג ועיצוב גרפי לעיתונות, מגזינים ועסקים שונים.
כמו כן יצאו לרדיו, לתקשורת ולאינטרנט סינגלים ושירים רבים נוספים של עמית, שלא נכללו בארבעת אלבומיו, אותם הוא כתב או שר במסגרת פרויקטים מוזיקליים שונים ועדיין ממשיך להופיע כזמר לאירועים פרטיים וציבוריים.
חיו חי בזוגיות עם בן זוגו והם מתגוררים ברמת גן.
2016: משאנז אליזה לישראל – הופעה חיה של "המופע – שירי שנסון צרפתיים" בתיאטרון החאן בירושלים
"דואר נע פריז רמלה", הוצאת הדובדבן, 2014
עמית אַיְסְמַן (נולד ב-23 בנובמבר 1967) הוא עורך דין ישראלי המכהן כפרקליט המדינה.
קודם לכן כיהן כפרקליט מחוז חיפה (פלילי).
בין השנים 2015–2017 שימש משנה לפרקליט המדינה לתפקידים מיוחדים במינוי בפועל.
עמית איסמן סיים את לימודיו התיכוניים במרכז חינוך ליאו באק בחיפה ולמד תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת שפילד באנגליה.
הוא בוגר תוכנית הסגל הבכיר של מכון אלכא למנהיגות וממשל מטעם ג'וינט ישראל.
בשנת 1992 החל להתמחות במחוז חיפה של פרקליטות המדינה, והחל משנת 1994 שימש בה תובע פלילי.
בהמשך שימש מנהל המחלקה הפלילית במחוז.
במסגרת תפקידו הוביל את הרשעת הקטין ברצח מעיין בן חורין, הרשעת הונצ'יאן לין ברצח מישל ג'מיאס, והרשעת מוחמד חשאן וסמיר אבו מוך ברצח קטי דוד, ועסק בתיקים מורכבים.
איסמן הגיש את כתב האישום נגד אלירן גולן, לפיו היה פעיל טרור יהודי שהטמין מטעני חבלה בשכונות ערביות בחיפה וניסה לרצוח את חבר הכנסת לשעבר עיסאם מח'ול.
ההגנה טענה כי גולן חולה בנפשו, ובשלב מסוים אף הייתה קרובה לחתימה על עסקת טיעון, אולם גולן התאבד בתאו לפני פתיחת משפטו.
כן היה מעורב במעצרו של העבריין דוד אטיאס, ופרשת הניסיון להופכו לעד מדינה כנגד העבריין זאב רוזנשטיין.
במרץ 2008 העבירה פרקליטת מחוז חיפה לילי בורישנסקי סמכויות נרחבות לאיסמן, לצד עורכת הדין רונית וינריב.
פרקליט מחוז חיפה (פלילי) ומשנה לפרקליט המדינה
במרץ 2010 החל לשמש פרקליט מחוז חיפה (פלילי).
במסגרת תפקידו הגיש כתב אישום בריגול כנגד אמיר מח'ול, ועוד.
בינואר 2015 מינה פרקליט המדינה שי ניצן את איסמן למשנה לפרקליט המדינה לתפקידים מיוחדים במינוי בפועל.
שלא כמקובל בוצע הליך המינוי ללא מכרז, ונמתחה עליו ביקורת.
תוארו כפרקליט מחוז חיפה (פלילי) נשמר, אולם בפועל מילאה את תפקידו סגניתו רונית וינריב.
במסגרת תפקידו השלים איסמן גיבוש הנחיה המאפשרת העמדה לדין של סרבני גט ואף מאסר, כאשר בית הדין הרבני הורה על כפיית גט.
איסמן הוביל מאבק משטרתי במועדוני לילה אשר הפלו צעירים עולי אתיופיה מכניסה לשטחם.
ניסיונו לחייב את ארגון "שוברים שתיקה" לחשוף חייל לשעבר אשר העיד שעבר על דיני המלחמה נכשל.
במאי 2017 סיים איסמן את תפקידו כאשר החליפה אותו נורית ליטמן, וביוני אותה שנה שב לתפקידו במחוז חיפה.
במסגרת תפקידו הוביל לאורך שנים את תיקי השחקן משה איבגי, ועוד.
במסגרת תפקידו היה איסמן מעורב בהליכי קבלת ההחלטות בתיקי נתניהו.
בניגוד לעמדת רוב בכירי הפרקליטות סבר כי התשתית הראייתית בתיק 2000 מאפשרת העמדה לדין באשמת מרמה והפרת אמונים בלבד.
כן סבר, לצד אחרים, שאין להגיש כתב אישום באשמת שוחד כנגד שרה נתניהו בתיק 4000. עמדותיו התקבלו על ידי היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט.
איסמן השתתף בשימוע שנערך לנתניהו.
הוא חבר בוועדה לצמצום הרשעות שווא.
בשלהי 2019 היה בין מועמדי היועץ המשפטי לממשלה מנדלבליט לתפקיד ממלא מקום פרקליט המדינה.
במאי 2020 היה בין בכירי הפרקליטות שתקפו בחריפות את ממלא מקום פרקליט המדינה דן אלדד, בטענה שבדיקה שפתח כנגד היועץ מנדלבליט בפרשת הרפז נעשתה משיקולים שאינם ענייניים ופרסומה ברבים היה "מעשה שלא ייעשה".
ב-30 בנובמבר 2020 המליצה ועדת האיתור לשר המשפטים אבי ניסנקורן למנות את איסמן לתפקיד פרקליט המדינה.
ב-13 בינואר 2021 מינה אותו ממלא מקום שר המשפטים, בני גנץ, לממלא מקום פרקליט המדינה.
ביוני 2021 הודיע שר המשפטים, גדעון סער, על החלטתו למנות את איסמן לפרקליט המדינה באופן קבוע.
המינוי אושר בממשלת ישראל השלושים ושש ב-27 ביוני.
שרות הממשלה מרב מיכאלי, אשר התבטאה נגד מינויו הזמני של איסמן, וכן תמר זנדברג ופנינה תמנו-שטה, נמנעו בהצבעה זו.
התקופה הראשונה בכהונתו של איסמן כפרקליט המדינה אופיינה כשקטה מבחינה תקשורתית.
איסמן מיעט להתראיין, להופיע באירועים ציבוריים ולחתום בשמו על החלטות בתיקים רגישים.
בינואר 2023, בכנס של העמותה למשפט ציבורי בישראל, לאחר תקופה ארוכה בה שמר על שתיקה תקשורתית, התבטא איסמן בחומרה כנגד מה שכינה "ההתקפות על פרקליטות ופרקליטי המדינה".
דבריו פורשו בכלי תקשורת כהתייחסות מרומזת, המביעה התנגדות להיבטים מסוימים ברפורמה המשפטית.
בפברואר 2023 הביע התנגדות להצעת חוק שהגיש חבר הכנסת משה סעדה, אשר אחד מעיקריה הוא העברת המחלקה לחקירות שוטרים מפרקליטות המדינה למשרד המשפטים והרחבת סמכותה גם לחקירת עובדי פרקליטות המדינה.
איסמן מלמד בפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה קורס "שיקול הדעת של התביעה הכללית בהליך הפלילי הלכה למעשה".
הוא מרצה גם בפקולטה למשפטים ב, באשכול לימוד בתוכנית לתואר ראשון במשפטים, בנושא: "סוגיות מתקדמות בדין הפלילי הפרוצדורלי".
כמו כן, תוך קידום שיתוף פעולה עם הקריה האקדמית אונו, עו"ד איסמן קידם את שילובם במחוז של פרקליטים ועובדים נוספים מהמגזר החרדי.
בנוסף, קידם ייסוד קליניקה משפטית בפרקליטות המחוז, המכשירה סטודנטים מהקריה האקדמית אונו בעבודה משפטית בתחום הפלילי.
באוקטובר 2017 העידה פרקליטה על אמירות מיניות פוגעניות אשר, לדבריה, השמיע איסמן כלפיה.
בתום הליך משמעתי פנימי בו נחשפה אמירה נוספת, ושימוע שנערך לאיסמן, קבעה במאי 2018 מנכ"לית משרד המשפטים אמי פלמור כי תירשם לו התראה.
עוד נקבע כי התבטאויותיו אינן מהוות הטרדה מינית אלא התנהגות שאינה הולמת.
לדברי פלמור, איסמן הואשם ב"שני משפטים בקריירה של עשרים שנה, במהלכה אין חולק שמדובר בפרקליט שהוא אחד הלוחמים הגדולים בפשיעה בכלל, ועבירות מין בפרט".
לאחר מעשה טען יהודה יפרח כי נאמר לו שאחת התלונות אשר הוגשה נגד איסמן נבעה מנקמנות אישית, כתוצאה מבקשתו מהפרקליטה לעבור חדר בבניין.
בינואר 2021 פורסם בעיתון "הארץ" מאמר, עליו חתומות פרקליטות ששמן לא פורסם, החוזר על הטענות כלפי איסמן, ומבקר את מינויו.
בדצמבר 2020 פרסם מאמר בעיתון "הארץ", בו התנצל על שתי האמירות.
איסמן נשוי לליסה ואב לשלושה.
הוא בן־דוד מדרגה שנייה של עמית סגל.
אוהד את קבוצת הכדורגל מכבי חיפה.
עמית ויינר (נולד ב-19 באפריל 1981) הוא מלחין, פסנתרן ומרצה ישראלי.
משמש כמרצה בכיר וראש המחלקה ליצירה רב תחומית באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, זוכה פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים לשנת 2022.
למד בבית הספר היסודי יגאל אלון בשכונת רמות אלון, ולאחר מכן בתיכון שליד האקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים.
ניגן בפסנתר מגיל שש, ולאחר מכן גיטרה חשמלית ובהמשך תופים.
בתיכון למד פסנתר וקומפוזיציה עם אירנה סבטובה.
לאחר שירותו הצבאי השלים בהצטיינות את התואר הראשון והשני שלו בקומפוזיציה באקדמיה למוסיקה ומחול ולמחול על שם רובין בירושלים, אצל המורים צבי אבני, חיים פרמונט, וארי בן שבתאי.את לימודי הדוקטורט בקומפוזיציה סיים באוניברסיטת בר-אילן אצל המלחינים גדעון לבינסון ובטי אוליברו.
הדיסרטציה שלו לדוקטורט נכתבה על המלחין ארוו פארט.
אב לשני בנים מתגורר בנתניה.
ויינר פעיל כמלחין קונצרטנטי וגם כמלחין לסרטים, טלוויזיה ומוזיקה לטריילרים.
הן בוצעו בין השאר על ידי התזמורת הסימפונית ירושלים, הקאמרטה הישראלית ירושלים, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, הסינפונייטה של למברג באוקראינה, ואנסמבלים כגון אנסמבל מיתר, אנסמבל zeitfluss מאוסטריה אנסמבל קפריזמה, רביעיית אריאל, מקהלת אנקור, מקהלת ניצן, ועוד.
מבין המנצחים אשר ניצחו על יצירותיו: דורון סלומון, עומר מאיר ולבר, יניב דינור, חן צימבליסטה.
2012 – Breaking Home Ties – צרה ושמחה – סרט אילם משנת 1922 ששוחזר והוקרן בליווי מוזיקה חיה בפסטיבל הקולנוע היהודי של הונג קונג ב-2012.
2014 – חיי היהודים בארץ ישראל – סרט אילם משנת 1913 שהוקרן בפסטיבל הקולנוע היהודי בסימנטק ירושלים ב-2014.
Alla ricerca delle radici del male – 2016 – סרט דוקומנטרי איטלקי "בחיפוש אחר שורשי הרשע".
Not Worth Killing – 2020 – תפקיד: עריכת סאונד ומיקס.
Villa Dei Misteri – 2020 – וידאו דאנס של הרקדנית ג'יאורג'יה אוסבורן (ניו יורק).
2022 - "קוראים לי קלייר", סרט קצר עם צחי הלוי.
בשנת 2007 הצטרף ד"ר ויינר לסגל האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, שם הוא משמש כמרצה בסגל הבכיר לקומפוזיציה, תאוריה מוזיקלית, פיתוח שמיעה, והדרכת אנסמבלים.
בשנת 2016 התמנה לראש המחלקה ליצירה רב תחומית.
בשנים 14–2012 לימד כמרצה ב ובמזמור בית ספר למוזיקה.
בשנים 2016–2020 כיהן בחבר הנהלת איגוד הקומפוזיטורים בישראל.
השתתף בכנס השנתי "מי אני שיר ישראלי" באוניברסיטת בר-אילן בשנים 2015 ו-2017.
פעיל בתחום של חקר המוזיקה של המלחינים שנספו בשואה ומשנת 2014 עובד בשיתוף עם יד ושם שגרירויות ישראל במזרח, ביניהן סינגפור, תאילנד, סין, מיאנמר, סינגפור, נפאל, בארגון קונצרטים של מלחינים יהודים אשר נספו בשואה, לציון יום הזיכרון הבינלאומי לשואה.
במסגרת פעילות זו ניהל מוזיקלית את הקונצרט "תווים של תקווה" בשנת 2018, בהשתתפות שירי מימון, נתן דטנר, והתזמורת הסימפונית אשדוד.
2004 – פרס ראשון כפסנתרן בתחרות ביצוע יצירה ישראלית באקדמיה למוסיקה בירושלים, על נגינת יצירתו "הגשם" לפסנתר וזמרת.
2000–2006 – מלגות הצטיינות בקומפוזיציה מטעם קרן התרבות אמריקה ישראל.
2005 -מלגת הצטיינות בלימודי התואר השני באקדמיה למוסיקה בירושלים.
2013 – מענק אקו"ם – מלגת עידוד מקרן הטיפוח של אקו"ם לקידום, עידוד ותמיכה ביוצר הישראלי, עבור הקלטת אלבום של המוזיקה לסרט היהודי האילם "צרה ושמחה".
2014 – יצירתו "הזהו אדם" נבחרה ב-2014 לפרויקט הרדיו האירי/ישראלי מטעם הסקציה האירית של ISCM, תחרות שערך איגוד הקומפוזיטורים בישראל.
2015 – יצירתו Pulsating Waves לפסנתר נבחרה בתחרות Fifteen Minutes of Fame של ארגון הקומפוזיטורים האסייתי, ובוצעה בקיוטו.
2016 – יצירתו "בשערי ירושלים" לחצוצרה ופסנתר נבחרה בתחרות קומפוזיציה לביצוע בכנס ITG (International Trumpet Guild Conference) בלוס אנג'לס, ארצות הברית אשר התקיים ביוני 2016. היצירה בוצעה במסגרת הכנס עם המלחין בפסנתר, ונגן החצוצרה פרד סינקייביץ'.
2016 – יצירתו Passacaglia Funebre לויולה דה גמבה (באס ויול) ופסנתר, זכתה בתחרות קומפוזיציה מטעם VDG, בבוסטון, ארצות הברית.
2016 – יצירתו Rage Against the Piano לפסנתר ותזמורת קאמרית זכתה בפרס השני בתחרות הקומפוזיציה על שם אלפרד שניטקה, לבוב, אוקראינה.
היצירה בוצעה על ידי תזמורת הסינפונייטה של לבוב, ויצאה לאור בהוצאת Aldebaran Editions
2017 – יצירתו סוויטה לקרן, טובה ופסנתר נבחרה לביצוע בכנס SCI באריזונה, ארצות הברית
נבחרה לפרסום במגזין של האגודה האמריקאית למלחינים – SCI Journal of Music Scores
2019 – יצירתו Rage Against the Piano זכתה בקול קורא של האגודה האוסטרית לביצוע מוזיקה בת זמננו.
היצירה בוצעה בקונצרט בווינה ב־2019 על ידי אנסמבל צייטפלוס.
2020 – עמית ויינר והכוריאוגרף יגאל פרי זכו במענק לכתיבת יצירה חדשה, Oceans at War מטעם ארגון New Music USA
2022 - פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים לשנת 2022
עמית אפשטיין (נולד ב-14 בספטמבר 1987) הוא במאי, תסריטאי ושחקן ישראלי.
אפשטיין נולד בפתח תקווה וגדל במושב עין עירון, הבן השני מתוך חמישה אחים.
אביו עסק ברובוטיקה ואמו בחינוך מיוחד ובהמשך פתחו יחד חוות סוסים לרכיבה מקצועית.
בוגר הסטודיו למשחק מיסודו של יורם לוינשטיין 2013 במהלך לימודיו בסטודיו זכה במגוון מלגות הצטיינות: אהלה הלוי, קרן שרת, שוש אביגל, קרן התרבות אמריקה-ישראל, פרס השחקן הראשי הטוב ביותר בפסטיבל ITESL הבינלאומי בוורשה.
עם סיום לימודי החל לשחק בתיאטרון באר שבע ובתיאטרון הבימה ואף היה מועמד לפרס השחקן המבטיח בפרס התיאטרון הישראלי לשנת 2014.
בשנת 2015 החל עמית לעסוק בבימוי תיאטרון, ההפקות הראשונות שלו היו "אלוהי הקטל" ו"פרימדונה" (אשר זכתה בפרס ההצגה הטובה ביותר בפסטיבל הבינלאומי בבניה-לוקה) שתיהן בהפקת הסטודיו למשחק מיסודו של יורם לוינשטיין.
באותה שנה השתתף בתפקיד הראשי בסרט "אנתרקס" בבימויו של שי שרף.
בשנת 2016 כתב ביחד עם ארז דריגס עיבוד בימתי לספרו של ירמי פינקוס "בזעיר אנפין" אשר עלה בתיאטרון גשר בכיכובה של רבקה מיכאלי.
בהמשך אותה השנה החל לעבוד כעוזר במאי של חנוך רוזן בהפקת הסרט ומופע הפסטיגל.
באותה השנה כתב את סדרת הרשת "מסיבת כיתה" לוואלה, ובהמשך זכה המחזמר "גולדי חזיות", אשר מבוסס על סיפור קצר מאת אפשטיין, בפרס המחזמר הטוב ביותר והמוזיקה הטובה ביותר, בחג המחזמר בהפקת פסטיבל בת ים.
בשנת 2017 החל לביים בתיאטרון הרפרטוארי, ההפקה הראשונה בבימויו הייתה "השיטה" בתרגומו של תום אבני ובהפקת תיאטרון באר שבע.
באותה השנה רכש שיטות בימוי שונות: לאבאן-יאט, סטניסלבסקי, ושיעורים פרטיים עם הבמאי גדי רול.
בשנת 2018 החל לביים מופעים מוזיקליים, הפרויקט הראשון שלו היה מופע הענק של סטטיק ובן-אל תבורי בהיכל מנורה.
בהמשך השנה ביים את ההצגה "04:12" בתיאטרון באר שבע בכיכובם של קרן צור ומולי שולמן.
בשנת 2019 החל לביים ראשונה לטלוויזיה כאשר שימש כבמאי מופע בהפקת "הכוכב הבא" של טדי הפקות וערוץ 12. ביים לראשונה בתיאטרון גשר את המחזה "רווקים ורווקות" מאת חנוך לוין שזכה לביקורות נלהבות.
במרץ 2020 עם פרוץ מגפת הקורונה עמית ניהל קריאטיבית את המהלך הדיגיטלי של סולן הפקות לדיגיטציה של מופע הפסטיגל ובכך הקימו אתר אינטראקטיבי לילדים ולנוער ששידר תוכן מקורי במשך 40 יום וזכה למאות אלפי צפיות ביום.
ביים את המופע הדיגיטלי MARINA NIGHT של הזמרת מארינה מקסימיליאן בולמין ששודר לייב בסטירמינג.
באותה השנה יזם את הפרויקט "100 שחקנים - תיאטרון בין האוזניים" המפיק קריאות מבוימות ומקלטות למחזות שייקספירים בשימוש עם טכנולוגיה ייחודית המדמה סאונד ב-8 ממדים.
ב-2022 ביים, על פי יבגני אריה את ההצגה "רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים" בתיאטרון גשר.
ביים בתיאטרון גשר את ההצגות "האבות והאמהות" מאת מאיר שלו ו"פו הדב" מאת רועי חן על פי א.א מילן.
בשנת 2023 ביים לראשונה מחוץ לישראל את המופע TWB בתיאטרון האמירויות בדובאי, ואת ההצגה "ווייצק" מאת גיאורג בוכנר בתיאטרון TFN בהלדסהיים, גרמניה.
פרס קיפוד הזהב על ההצגה הרפרטוארית הטובה ביותר לשנת 2022 (רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים, תיאטרון גשר)
מלגת הצטיינות על בימוי ההצגה "רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים", תיאטרון גשר.
פרס הבימוי על ההצגה "פרימדונה" הפסטיבל הבינלאומי לתיאטרון בבניה לוקה.
פרס השחקן הטוב ביותר פסטיבל itsel ורשה, פולין.
עמית גרשון (נולד ב-5 בדצמבר 1995) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הקלע באליצור נתניה מליגת העל בכדורסל.
גרשון החל את דרכו בקבוצת הילדים של מכבי חדרה, ובהמשך עבר להפועל עמק יזרעאל.
בשנת 2014, החל גרשון את הקריירה המקצוענית שלו וחתם בהפועל עפולה מהליגה הלאומית.
הוא שיחק שלוש עונות בקבוצה, כשבעונתו האחרונה העמיד ממוצעים של 9.4 נקודות, 2.8 אסיסטים ו-2.7 ריבאונדים למשחק יחד עם 40.9 אחוזים מהשלוש.
ב-2 ביולי 2017 חתם גרשון לשנתיים בהפועל באר שבע.
בעונתו הראשונה בקבוצה שיחק 37 משחקים והעמיד ממוצעים של 8.9 נקודות ו-2.4 ריבאונדים למשחק, יחד עם 40.7 אחוזים מהשלוש.
גרשון סייע לבאר שבע לעלות לראשונה בתולדותיה לליגת העל כשזכה עימה באליפות בתום העונה.
ב-15 במאי 2019 קלע גרשון שיא קריירה של 32 נקודות ב-9 מ-12 מהשלוש, יחד עם 4 ריבאונדים ו-4 אסיסטים במדד יעילות של 37, מה שהוביל את באר שבע לניצחון 77–104 על הפועל גלבוע גליל.
בעקבות משחק זה נבחר גרשון לשחקן המצטיין של המחזור.
ב-6 ביוני 2019, נבחר גרשון לתגלית העונה בליגת העל לאחר עונה בה העמיד ממוצעים של 6.0 נקודות, 1.5 ריבאונדים ו-1.1 אסיסטים.
ב-25 ביוני 2019, חתם גרשון לשנתיים בהפועל גלבוע גליל.
בעונתו הראשונה בקבוצה העמיד ממוצעים של 3.6 נק' ו-2.6 ריבאונדים ב-18.9 דק'.
בעונתו השנייה בקבוצה העמיד ממוצעים של 5.1 נק' ב-15.3 דק', בעונה זו העפיל עם הקבוצה לגמר הפלייאוף בו הפסידה למכבי תל אביב.
ב-26 ביולי 2021 חתם גרשון בהפועל ירושלים.
ב-26 ביולי 2022 חתם גרשון בהפועל אילת.
ביוני 2023 חתם הפועל חיפה.
בשנת 2015 זומן גרשון לנבחרת העתודה במסגרת אליפות אירופה עד גיל 20. בשנת 2017, זומן גרשון לסגל האולימפי של נבחרת ישראל במסגרת אוניברסיאדת טאיפיי.
עמית גופר (1953 - 15 באוקטובר 2025) היה ממציא ויזם סדרתי ישראלי.
נחשב לאחד מחלוצי תעשיית השלד החיצוני המלאכותי.
שימש כטכנולוג הראשי וכנשיא של חברת UPnRIDE Robotics Ltd.
בשנת 2015 קיבל תואר עמית כבוד מנשיא הטכניון פרופסור פרץ לביא "בהוקרה על הפיתוחים שהמציא למען ישראל והאנושות, ובראשם טכנולוגיית ReWalk"
למד בתיכון אורט ברחובות וקיבל את התואר הראשון מהטכניון במסגרת העתודה האקדמית.
מאוחר יותר קיבל תואר שני מאוניברסיטת תל אביב ואת הדוקטורט קיבל מאוניברסיטת דרקסל בהנדסת חשמל ומחשבים שם המנחים שלו היו פרופ' פיטר הרצפלד (Peter Herczfeld) ופרופ' משה קם .
בשנת 1975 נישא גופר ללילי יונג, עורכת דין ושופטת.
השניים עברו לגור בקריית טבעון, שם נולדו ילדיהם.
בשנת 1998 עבר גופר תאונת טרקטורון שכתוצאה ממנה נשאר משותק בארבע גפיו.
הוא מספר כי אמירת הרופאים "לעולם לא תלך שוב" דחפה אותו לחשוב על פתרונות יצירתיים וקידמה אותו לעסוק בשיפור חייהם של אנשים במצבו.
גופר היה מייסד חברת "אודין מדיקל", המפתחת בדיקות MRI בזמן אמת.
החברה נמכרה לתאגיד מדטרוניק בשנת 2009.
בין השנים 2001 ל-2012 שימש כמנכ"ל, ולאחר מכן בין 2012 ל-2015 נשיא ו-CTO של החברה שהקים, ReWalk Robotics.
בעודו מרותק לכיסא גלגלים, יצר את מערכת ReWalk שהיא השלד החיצוני המכני הראשון שפותח בארצות הברית.
למערכת, נכון לשנת 2019 ישנם כ-400 משתמשים ביניהם נכים יוצאי צבא ארצות הברית ונכי צה"ל.
בשנת 2014 הקים גופר את חברת UpNRide המייצרת כיסא גלגלים בעמידה שמטרתה לאפשר לנכים ובעלי מוגבלויות להתנהל בעולם "בגובה העיניים".
גופר נפטר בביתו ב-15 באוקטובר 2025.
עמית גולן (1964 – 3 בדצמבר 2010) היה פסנתרן, מלחין ומורה למוזיקה ישראלי.
ייסד את המרכז ללימודי הג'אז ב והוביל את הרכב חמישיית הג'אז שלו.
הוא קיבל את השכלתו הראשונית למוזיקה ב, שם למד מוזיקה קלאסית והלחנה.
לאחר שסיים את לימודיו הקלאסיים החליט לנסוע לניו יורק שם גילה את תשוקתו לג'אז.
הוא הושפע מאוד מנגינתו של ביל אוונס, אך הבין שכדי ללמוד את הטכניקה של אוונס עליו לחקור מה השפיע על אוונס עצמו ומהם המקורות המוזיקליים עליהם גדל.
הוא למד בניו סקול, בית הספר החדש לג'אז ומוזיקה עכשווית בניו יורק, ובנוסף לכך לקח שיעורים באופן פרטי אצל נגני ג'אז ותיקים כמו וולטר בישופ ג'וניור , רג'י וורקמן , בילי הרפר , ג'ים הול, קני ורנר ובארי האריס.
הוא התמקד בלימודיו בהיסטוריה של ג'אז, ולמד אצל פיל שאפ ואיירה גיטלר.
במהלך שנות התשעים, לאחר שחזר לישראל, חשב גולן לעבוד כמלחין מוזיקה לסרטים, אך רעיון זה לא יצא לפועל, מכיוון שקיבל הצעה מבית הספר התיכון לאמנויות תלמה ילין ללמד את קורס תולדות הג'אז ולהנחות הרכבים מוזיקליים קטנים.
תוכנית הקורס שלו התפרשה על פני ארבע שנים, וכיסתה את שורשי הג'אז ועברה לסגנונות הסווינג, Hard Bop ו-Hard Bop.
בזמן שלימד בתלמה ילין, גולן לימד גם בבתי ספר אחרים.
בשנת 2001 התבקש להקים את המרכז ללימודי ג'אז בקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה, שעד אז ניגנו בו רק מוזיקה קלאסית.
בין השנים 2004–2007 שימש כמנהל מוזיקלי בסדנאות ג'אז רבות, וקידם ג'אז ברחבי ישראל.
בשנת 2007 ניהל אמנותית את סדרת הג'אז "בית" בבית אבי חי בירושלים, שערכה שמונה קונצרטים בהשתתפות מוזיקאי ג'אז ישראלים המנגנים קטעים שכל אחד מהם הלחין בעצמו.
גולן נפטר ב-3 בדצמבר 2010 מדום לב, לאחר שהתמוטט בעת ששיחק כדורסל עם תלמידיו בחצר בית הספר תלמה ילין.
מדי שנה, מאז מותו, נערך בקונסרבטוריון קונצרט לזכרו, בהשתתפות תלמידי המרכז ללימודי ג'אז ואמני ג'אז בינלאומיים, המגיעים להעביר סדנאות מקצועיות ולנגן עם התלמידים.
בשנת 2007 גולן הוציא את האלבום הראשון שלו, אלבום בסגנון Hard Bop בשם I Decided!, שהכיל שישה קטעים מקוריים של גולן ויצירת ג'אז אחת של גרשווין.
באלבום מנגנים כמה מתלמידיו ושותפיו הוותיקים: אסף יוריה (סקסופון טנור), גלעד אברו (קונטרבס), דורון תירוש (תופים) ואורח מיוחד מניו יורק, ג'ו מגנארלי (חצוצרה).
את אלבומו השני, שכבר הולחן, תכנן גולן להקליט בשנת 2011. מותו הפתאומי בשנת 2010 קטע את התוכניות, אך חבריו החליטו להפיק ולהוציא את האלבום לזכרו.
האלבום הוקלט בשנת 2011 ויצא בשנה שלאחר מכן.
האלבום, Eddie Henderson & Friends: The Music of Amit Golan, מציג את אדי הנדרסון בחצוצרה, ושמונה מוזיקאים ישראלים נוספים, כולם חברים, חלקם היו גם תלמידיו בעבר.
עמית טריינין (נולד ב-11 במאי 1965) הוא מאייר ישראלי, מרצה לאיור, וראש תחום האיור במחלקה לתקשורת חזותית בבצלאל.
בוגר בהצטיינות של המחלקה לעיצוב גרפי בבצלאל.
עמית טריינין בן לאילנה ורני טריינין, שכיהן כסגן ליושב-ראש הסוכנות היהודית וכראש מועצה אזורית יואב.
לעמית בן, עומרי, בהורות משותפת עם נעמי קניוק.
אחותו היא האמנית יפעת טריינין ליסאי ואחיו במאי הקולנוע התיעודי ישראלי אופיר טריינין (זוכה דוקאביב 2010 וזוכה דוקאביב 2018 "משפחה בטרנס").
עבודותיו התפרסמו בתערוכות, מגזינים וספרים בישראל ובעולם.
טריינין זכה במדליית כסף בפרס בן יצחק מטעם מוזיאון ישראל לשנת תשפ"ג, על איוריו לספר הילדים "מהר מהר שלא נאחר" מאת נתי בית, בהוצאת ספריית פיג'מה והקיבוץ המאוחד.
הקליפ "ירח" שיצר עבור הזמר ברי סחרוף הוצג בתערוכה "24 תמונות לשנייה" במוזיאון תל אביב בשנת 2022 כמו כן זכה בפרס הצטיינות מטעם אגודת המאיירים האמריקאית.
בשנת 2017 יצר את האיור הגדול בעולם שהודפס על 1500 מזרני יוגה והוצג בכיכר רבין לכבוד יום היוגה הבינלאומי.
עבודותיו הוצגו בתערוכות במוזיאונים שונים ביניהם מוזיאון תל אביב, מוזיאוני חיפה, מוזיאון לאומנות האסלאם, איגוד המוזיאונים הבינלאומי, ועוד.
בעקבות מגפת הקורונה הקים את המיזם Mamask ביחד עם האמנית מיטל כץ מינרבו, במסגרתו יצרו מסיכות בד מאוירות שנבחרו לתערוכה הווירטואלית הראשונה של איגוד המוזיאונים הבינלאומי (Icom costume).
2022 - נבחר לתפקיד ראש תחום התעסוקה בבצלאל.
2021 - רכז תחום האיור בבית לאמנות ישראלית
2006–2018- ראש המחלקה לתקשורת חזותית במנשר
2005–2022- מרצה לאיור במחלקה לתקשורת חזותית בצלאל
2022- 24 תמונות לשנייה - מוזיאון תל אביב
2022- clothing the pandemic- תערוכה וירטואלית בנושא מסכות קורונה, איגוד המוזיאונים הבינלאומי- Icom costume
2021- 68 ילדות וילדים - אנדרטה מאוירת, המרחב החברתי,שבוע האיור, תל אביב.
2019- "חמסה חמסה חמסה"- מוזיאון עין דור.
2019- החדר שלי- מוזיאוני חיפה.
2019- "מדברים על גשם בחמישי"- תערוכה זוגית עם המאיירת מיכל בוננו - גלריית ביתא, ירושלים.
2018 --Art bnb Jerusalem גלריית ביתא, ירושלים.
2018 - מפגש משפחתי - מוזיאון יפו, שבוע האיור, תל אביב יפו.
2018 - חמסה חמסה חמסה - מוזיאון האסלאם, ירושלים.
2018 - ירח - פסטיבל אמנות רב תחומית מתחת לפנס - גבעת חביבה.
2018 - חלום תל אביב- גלריית רגע, תל אביב.
2018 -negotiating matter -גלריה לורבר שנקר, רמת גן.
2018 - בלבן של העיניים - קן הקוקיה ,תל אביב.
2016 -BOOK ON MAPS - עיריית תל אביב.
2014 - הוצא מהקשרו - גלריית מנשר, תל אביב.
1998 - מייצג את ישראל בתערוכת Expo סביליה, ספרד.
1996 - זוכי פרס יוסי שטרן לאיור - בנייני האומה, ירושלים.
1996 - איור והמילה הכתובה, גלריית אוניברסיטת תל אביב.
2021- Home, סטורי (story) דיזנגוף, שבוע האיור.
2018 - ירח - תערוכה קבוצתית גלריית שכטר, תל אביב.
2017 - החלום גדול - גלריית מנשר, תל אביב.
2016 - "ירח מודבק"- שבוע האיור – גלריית גבירול, תל אביב.
2007 - תערוכת איורים מהספר הצב מצב - בית אריאלה, תל אביב
2018 - החלום הגדול ירושלים -גיא בן הינום, ירושלים.
2017 - "החלום הגדול" כיכר רבין- תל אביב.
2022 - הקיפוד שאמר מה אכפת- מאת: נרי אלומה, הוצאת ספריית פיג'מה והקיבוץ המאוחר
2022 - הפוך על ענף- מאת: ערן צלגוב, עם עובד
2022- לאכול בריא יותר- מאת: זוהר לוסטיגר בשן, הוצאה עצמאית
2021- מהר מהר שלא נאחר- מאת: נתי בית, ספריית פועלים
2020- מה עושות האילות- מאת: לאה גולדברג, ספריית פועלים
2008 - הצב מצב בעמק רפאים מאת: דפנה בן צבי, הוצאת הקיבוץ המאוחד
2006 - "הצב מצב" מאת: דפנה בן צבי, הוצאת הקיבוץ המאוחד
1998 - "פארק המים", הוצאת רמות אוניברסיטת תל אביב
1997 - "שומרים על הים" הוצאת איו ומטיס וספרי סטימצקי
1996 - "צובעים דינוזאורים" הוצאת איו ומטיס וספרי סטימצקי
2017 - אסיף - מיטב אנימציה ישראלית / פסטיבל אנימיקס, תל אביב
2022 - מדליית כסף בפרס בן יצחק מטעם מוזיאון ישראל לאיור ספרי ילדים תשפ"ג.
2022 - ציון לשבח על מצוינות בהוראה, בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים
2022 - פרס הצטיינות עבור איורים לספר "לאכול טוב יותר", זוהר לוסטיגר בשן, מגזין האיור 3X3.
2017 - פרס הצטיינות עבור איורים לקליפ "ירח"- אגודת המאיירים האמריקאית
2017 -staff pick : קליפ מצטיין "ירח" - ברי סחרוף ,VIMEO
2017 - מיטב האנימציה הישראלית - קליפ "ירח" - ברי סחרוף אסיף, פסטיבל אימיקיס
2016 - שבוע האיור - תערוכה מצטיינת "ירח מודבק" גלריה גבירול
2005 - אמן חוזר מצטיין - משרד העלייה והקליטה
1995 - פרס בוגר בהצטיינות, בצלאל, ירושלים
1995 - פרס הצטיינות, בצלאל, ירושלים
1995 - פרס יוסי שטרן לאיור, בצלאל
1994 - פרס יוסי שטרן לאיור, בצלאל
1987 - קצין מצטיין חיילי - אות הוקרה מנשיא המדינה חיים הרצוג
ישראל עמית גיא גולדברגר הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש כנספח צבאי בארגנטינה.
לשעבר מפקד בית הספר לתותחנות שדה.
גיא התגייס ב-1998 לחיל התותחנים ושירת כלוחם וכקצין במערכי החיל.
הוא שירת ביחידה 5252 (יחידת הכטב"מים של החיל) ושימש בה קצין אג"ם, הוא מונה להקים את הפלוגה הייעודית ביחידה של כטב"מים טקטיים (לימים "רוכב שמיים") ופיקד עליה במבצע עופרת יצוקה עת השתתפה בלחימה ברצועת עזה.
שימש קצין אג"ם של עוצבת עמוד האש בדרגת רס"ן, ב-2014 קודם לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 411 באגד ארטילרי 282, תפקיד בו שימש עד 2016. לאחר מכן שימש קצין אג"ם של חיל התותחנים.
כאלוף-משנה שימש מפקד מרכז איסוף ותמרון באש במל"י.
באוגוסט 2021 מונה גיא למפקד ביסל"ת.
ביוני 2023 סיים את תפקידו בביסל"ת והוחלף בדוד גטניו.
גיא משמש כנספח צבאי בצ'ילה.
במאי 2025 הודיעה שגרירות ישראל בצ'ילה כי גיא יעזוב את צ'ילה ויעבור למדינה אחרת במרחב, כאשר גיא עבר לשגרירות ישראל בבואנוס איירס עקב ההתדרדרות היחסים בין המדינות.
עמית חדד (נולד ב-8 בספטמבר 1985) הוא עורך דין ישראלי העוסק בעיקר בליטיגציה.
שותף מייסד במשרד עורכי הדין "חדד, רוט, שנהר ושות'".
חדד נולד וגדל באשקלון לאם קצינת מבחן וחוקרת ילדים במשרד הרווחה ולאב הנדסאי חשמל.
הוא סיים את לימודיו התיכוניים במגמת מחשבים ומתמטיקה בבית הספר התיכון אורט אפרידר.
שירת כחוקר וכקצין מודיעין במשטרה הצבאית.
לאחר שירותו הצבאי, באוקטובר 2007, החל בלימודי הנדסת מחשבים בטכניון, וזמן קצר לאחר מכן החליט לעבור ללימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, אותם סיים בהצטיינות.
בסיומם המשיך ללימודי תואר שני בקרימינולוגיה.
במהלך לימודיו שימש כעוזר מחקר לפרופ' אלון הראל ולפרופ' שמעון שטרית.
בשנת 2011 התמחה חדד במשך שמונה חודשים אצל שופט בית המשפט העליון אדמונד לוי, ולאחר פרישתו של לוי השלים את ההתמחות במשרד ד"ר יעקב וינרוט ושות'.
לאחר סיום ההתמחות החל לעבוד במשרד, ובשנת 2014 מונה לשותף.
בשנת 2016 נבחר על ידי המגזינים של "TheMarker" ו"גלובס" לאחד מארבעים הצעירים המבטיחים.
באותה שנה נבחר חדד גם על ידי המגזין "פורבס ישראל" לאחד מ-100 הצעירים המבטיחים מתחת לגיל 30.
בנובמבר 2018, לאחר פטירתו של יעקב וינרוט, פרש ממשרדו והקים את משרד "חדד, רוט ושות'".
ביולי 2019 הצטרף כשותף נוסף עו"ד אורי שנהר.
כמה חודשים לאחר מכן הצטרפו כשותפים עו"ד בנצי ליברמן ותמר חיימוביץ-ריכטר.
נכון לשנת 2024 המשרד מונה כ-40 עורכי דין.
חדד עצמו הוא ליטיגטור בתחומי עבירות צווארון לבן, ליטיגציה אזרחית ומשפט מנהלי.
חדד מייצג לקוחות בעלי פרופיל ציבורי ותקשורתי גבוה, ובהם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, כמה מיועציו וכמה שרים ממפלגת הליכוד.
את נתניהו הוא מייצג במשפטו הפלילי, את יועציו של נתניהו - יונתן אוריך, ישראל איינהורן ועופר גולן, הוא מייצג בנוגע לחשד בהטרדת עד המדינה שלמה פילבר, שאף אותו מייצג חדד.
חדד מייצג את אוריך גם בפרשת קטרגייט,, ומייעץ לגולן גם בפרשת הדלפת המסמכים המסווגים לעיתון בילד.
הוא מייצג את השרות מירי רגב ומאי גולן, את אשתו של נתניהו - שרה נתניהו ואת בן דודו של נתניהו - דוד שמרון, בפרשת הצוללות.
הייצוג של חדד את אוריך, גולן ואיינהורן בנוגע לחשד להטרדת עד עורר מספר טענות.
הייצוג נעשה במימון מפלגת הליכוד, ומבקר המפלגה, שי גלילי, בדק את חוקיות ונחיצות התשלום והבחירה בחדד שמייצג גם את נתניהו.
הייצוג המקביל של נתניהו, היועצים והעד העלה טענות לניגוד עניינים מצד פרקליטות המדינה, שפנתה בפברואר 2025 לוועדת האתיקה של לשכת עורכי הדין.
באפריל 2025 דרשה ועדת האתיקה של לשכת עורכי הדין הסברים מחדד איך אין ניגוד עניינים בכך שלצד נתניהו הוא מייצג גם את אוריך בפרשת קטרגייט והאם חדד מייצג גם את ישראל איינהורן, יועצו לשעבר של נתניהו, בפרשת הדלפת המסמכים המסווגים לעיתון בילד.
לקוחות נוספים של חדד הם דובר המשטרה אריה דורון, הזמר אייל גולן,, נידאל אבו לטיף, המשתייך למשפחת הפשע אבו לטיף., מפכ"ל המשטרה דני לוי (למשך כחודש), הפוליטיקאית חנין זועבי, מפלגת בל"ד, איש העסקים משה חוגג,, בועז הרפז שהורשע בפרשת הרפז וראש עיריית חדרה צבי גנדלמן ומוטי בבצ'יק.
כמו כן הוא מסייע בהתנדבות להגנתו של רונאל פישר, כסיוע לעו"ד אלי פרי שותף במשרדו, המייצג את פישר מטעם הסניגוריה הציבורית.
בעקבות ייצוגו של חדד הן את נידאל אבו לטיף, מראשי ארגוני הפשע והן את המפכ"ל דני לוי, הועברו שאלות למשטרה, שמסרה כי המפכ"ל מנוע מטיפול באירועים או תיקים בהם יש לו ניגוד עניינים.
לאחר כחודש החליט המפכ"ל להפסיק את ההתקשרות עם חדד כדי לשוב ולעסוק בתיקים אלה.
חדד מעסיק את סגן ניצב בדימוס אסף ולפיש, ששימש כחוקר בכיר ביחידה הארצית לחקירות הונאה וביחידה הארצית למאבק בפשיעה כלכלית ופרש מהמשטרה ביולי 2023. כמו כן הוא מעסיק כמתמחה את כתב המשפט של מעריב אברהם בלוך.
באפריל 2025 פורסם ב-N12 תחקיר של יוסי מזרחי לפיו חדד ובני משפחתו רכשו בית גדול ברמת גן ולאחר מכן לקחו משכנתה בסך 4 מיליון ש"ח עבור "שיפוץ קטן".
חדד לא הוציא היתר בנייה חדש על שמו, והשתמש בהיתר ישן.
לאחר שביצע עבודות שחורגות מההיתר, עיריית רמת גן הוציאה צו להפסקת עבודה.
הצו הופר על ידי חדד שהמשיך לבנות את ביתו ובהמשך לכך העירייה הקפיאה את הבנייה.
חדד נשוי לאנה, מטפלת בפסיכודרמה.
הם מתגוררים עם ילדיהם ברמת גן.
עמית דניאלי (נולד ב-25 באוגוסט 1985) הוא פרופסור למדעי המחשב באוניברסיטה העברית בירושלים המתמחה בתחום למידת מכונה.
סיים תואר ראשון ותואר שני ודוקטורט במדעי המחשב ומתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים.
מנחיו לדוקטורט היו פרופ' נתי ליניאל ופרופ' שי שלו-שוורץ.
עבד בחברת גוגל כחוקר בארצות הברית בין 2015 ל־2017. עובד במשרה חלקית כחוקר בגוגל בתל אביב.
זכה במלגת אדמס לשנת תשע"ג מטעם האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים על מחקר שפורסם בכתב העת למתמטיקה דיסקרטית ובו תרומה משמעותית המניחה בסיס מתמטי יציב לתחום למידת מכונה.
עמית בֶּכֶר (נולד ב־1975) הוא עורך דין ישראלי המכהן כראש לשכת עורכי הדין בישראל.
מומחה בעבירות צווארון לבן, ושותף במשרד עורכי הדין ש.
בכר שירת כלוחם ביחידת מיתר, ולאחר מכן במילואים עד גיל 40. לאחר שחרורו מצה"ל השלים לימודי תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב ותואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד.
במהלך לימודיו האקדמיים היה פעיל באגודת הסטודנטים ונבחר לנשיא האגודה.
את ההתמחות שלאחר התואר עשה במשרד עורכי הדין צלרמאיר־פילוסוף והוסמך כעורך דין.
במהלך השנים לאחר מכן עבד כשכיר במספר משרדי עורכי דין וכן עבד במשך תקופה קצרה כעוזרו הפרלמנטרי של חבר הכנסת אופיר פינס ממפלגת העבודה.
בשנת 2007 הצטרף למחלקת ניירות ערך בפרקליטות מחוז תל אביב ומונה לפרקליט בכיר בפרקליטות מיסוי וכלכלה.
זמן קצר לאחר מכן עזב בכר את הפרקליטות, תוך שנימק זאת ברצונו לרוץ לכנסת.
בהמשך שנת 2019, נבחר בכר לכהן כיו"ר מחוז תל אביב בלשכת עורכי הדין, ובאותה שנה גם הצטרף למשרד ש.
הורוביץ ושות' כשותף וראש מחלקת צווארון לבן.
במרץ 2023, לאחר התפטרותו של אבי חימי מראשות לשכת עורכי הדין, נבחר בכר על ידי המועצה הארצית לעמוד בראש הלשכה באופן זמני עד לבחירות הארציות ביוני 2023.
בחירתו של בכר לראשות הלשכה התרחשה ברקע ניסיון ממשלת ישראל השלושים ושבע בראשות בנימין נתניהו להעביר צבר חוקים במסגרת הרפורמה המשפטית בישראל.
מאז בחירתו ביטא בכר עמדה השוללת רפורמה זו ורואה בה ניסיון להפיכה משטרית.
את עמדתו זו ביטא בכר גם בנאומים שנשא מעל במות המחאה נגד הרפורמה המשפטית.
בבחירות ללשכת עורכי הדין ב-20 ביוני 2023 נבחר בכר לעמוד בראש הלשכה לאחר שזכה ב-73% מהקולות.
המתמודד העיקרי מולו היה עו"ד אפי נוה שזכה ב-19% מהקולות.
גם בבחירות למועצת הלשכה זכתה סיעת "תקווה ללשכה" של בכר ברוב של חברים שתומכים בו.
שיעור ההצבעה בבחירות אלה היה גבוה באופן יחסי ועמד על 50.8%.
באוגוסט 2025 קרא לפיטוריו של שר המשפטים יריב לוין, לאחר שזה החליף את מנעולי לשכתו בתל אביב, המשמשת גם את היועצת המשפטית לממשלה גלי בהרב-מיארה.
בכר מתגורר בפתח תקווה, נשוי לעורכת הדין נועה גלזר-בכר ואב לשלושה.
עמית גלזר (נולד ב-30 במאי 2000) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם בעירוני קריית שמונה.
גלזר נולד בתל אביב-יפו, לו אח-תאום כדורגלן תמיר גלזר, ואח גדול כדורגלן גם כן, דן גלזר.
הם דודניו של הכדורגלן ושוער נבחרות ישראל, דניאל פרץ.
התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב.
לאחר שנתיים בבני יהודה תל אביב, בעונת 23–2022 חזר עמית לליגת העל כשהושאל להפועל ירושלים, ובעונתו הראשונה במדי הפועל ירושלים רשם 20 הופעות, השתלב היטב ותרם רבות לעיבוי החלק ההגנתי של הקבוצה.
בתחילת עונת 24–2023 הושאל בשנית להפועל ירושלים מליגת העל, ממועדונו מכבי תל אביב.
ביוני 2024 סיים גלזר את השאלתו בהפועל ירושלים וחזר למכבי תל אביב.
בעונת 2024-2025, הוארכה השאלתו בשנית, לעונה נוספת.ב-12 באוגוסט 2025 הושאל להפועל פתח תקווה.בפברואר 2026 הושאל לעירוני קריית שמונה.
גלזר הינו חלק ממשפחת כדורגלנים: הוא אח התאום של תמיר גלזר, אח הצעיר של דן גלזר ודודן של השוער דניאל פרץ.
עמית ולדמן (נולד ב-14 בדצמבר 1972) הוא עיתונאי ואיש טלוויזיה ישראלי.
שימוש ככתב ועורך חדשות חוץ ב־N12. ולדמן ערך סרטי תחקיר עבור ערוץ הכנסת וערך את התכנית "סדר עולמי" בהגשת ערד ניר בחברת החדשות.
משמש כעורך חדשות ותוכנית חדשות החוץ "העולם היום" בתאגיד השידור הישראלי.
ולדמן נולד וגדל בשכונת ניות בירושלים.
היה חניך ומדריך בתנועת הצופים בשבט "מצדה".
את שירותו הצבאי עבר כלוחם ומפקד בחי"ר.
למד ב בחוג למדעי החברה.
לעולם התקשורת נחשף כקשב צעיר בטלוויזיה הישראלית.
לאחר תקופה עבר לערוך חדשות בחברת החדשות ולפרסם מידע עבור חדשות חוץ באינטרנט וכחלק מרצועות שידור N12 ובערוץ הכנסת.
בעת שעבד ולדמן בחברת החדשות, ניהל מספר משדרים מיוחדים, כגון סיכומי שנה, סיכומי העשור ואירועי הלוויית המלכה אליזבת השנייה.
ולדמן הוציא סרטי תעודה בעקבות תחקירים שערך: "הבית בשדרה הראשונה" - תחקיר אודות מוסדות האו"ם, "איזונים ובלמים" - סרט דוקומנטרי אודות שיטת הממשל האמריקאית ו"הגשר על הבוספורוס".
עמית חסדאי (נולד ב-1984) הוא ספורטאי נכים ישראלי, נציג ישראל במשחקים הפאראלימפיים פריז (2024).
חסדאי נפצע מתאונת ירי במבצע חומת מגן ונותר משותק בכל צד ימין של גופו.
לאחר שלוש וחצי שנות שיקום בבית לוינשטיין המשיך לעסוק ברכיבה טיפולית ולאחר שבע שנים עבר להתאמן באופני יד.
ברכיבת סוסים השתתף באליפות העולם לשנת 2010 ובתחרויות נוספות באירופה עד שנת 2014. חסדאי זכה לתמיכה של ידידי צה"ל ברכישת סוס ובשנת 2009 הוכתר בתואר רוכב השנה.
באופני יד העפיל בשנת 2021 לתחרות גביע העולם וסיים במקום השלישי.
בשנת 2022 התחרה באליפות העולם באופני יד וסיים במקום החמישי.
לאחר שדורג בשנת 2023 במקום הרביעי באליפות אירופה ובמקום השישי באליפות העולם, זכה בקריטריון אל המשחקים הפאראלימפיים פריז (2024).
חסדאי מתגורר בכפר יונה, נשוי ואב לשניים.
עמית ביילין (נולדה ב-20 באוגוסט 2000) היא כדורגלנית ישראלית המשחקת בעמדת השוערת בקבוצת מ.ס.
קריית גת ובנבחרת ישראל בכדורגל נשים.
ביילין נולדה וגדלה בקריית גת.
היא החלה לשחק כדורגל בגיל 10. בגיל 15 התקבלה לאקדמיה לנערות במכון וינגייט.
לאחר 4 שנים שבה לשחק בקבוצת מ.ס.
בסיום עונת 2020/2021 נבחרה לשוערת העונה.
בהמשך השנה יצאה לשחק במכללת פלגלייר בפלורידה.
שנה לאחר מכן עברה לשחק באוניברסיטת סיינט ליאו באותה המדינה.
בעונת 2024/2025 חזרה לישראל והצטרפה הפועל באר שבע.
בשנת 2021 זומנה לראשונה לנבחרת ישראל בכדורגל נשים לקראת המשחקים במסגרת מוקדמות גביע העולם בכדורגל נשים 2023. ב-19 בספטמבר ערכה את הבכורה במשחק ההפסד לנבחרת פורטוגל.
עמית אלור היא מתאבקת בסגנון חופשי יהודייה-אמריקאית ממוצא ישראלי.
אלור נולדה בוולנאט קריק, קליפורניה, שבארצות הברית, למשפחה ישראלית.
אמה אילנה (לבית דרור), בעלת תואר במתמטיקה ואביה יאיר מקלר-אלור, אלוף ישראל לשעבר בהדיפת כדור ברזל ובזריקת דיסקוס.
שיאו הישראלי בהדיפת כדור ברזל נשבר לאחר כ-34 שנה.
הוריה התגוררו באשקלון, בטרם ירדו לארצות הברית בשנת 1980 כדי ללמוד באוניברסיטה.
אלור גדלה בעיר וולנאט קריק, התחנכה בתיכון קולג' פארק בפלזנט היל, קליפורניה, וסיימה את לימודיה ב-2022. היא לומדת בקולג' דיאבלו ואלי סטטיסטיקה, מתמטיקה שימושית ופסיכולוגיה.
אלור מתאמנת בהיאבקות מגיל ארבע, אם כי התאמנה בג'ודו בגיל צעיר.
ב-2019 היא זכתה במדליית הזהב באליפות העולם בהיאבקות חופים לקדטים (עד גיל 17) באודסה, אוקראינה.
בשנת 2021 זכתה במדליות זהב באליפות העולם בהיאבקות לנוער עד גיל 20 באופה, רוסיה, ובאליפות העולם לקדטים עד גיל 17 בבודפשט, הונגריה.
באליפות העולם בהיאבקות שנערכה בבלגרד בספטמבר 2022 זכתה במדליית זהב בהיאבקות חפשית במשקל עד 72 ק"ג ובכך הפכה לאלופת העולם הצעירה ביותר בתולדות ההיאבקות האמריקאית.
חודש לאחר מכן, באליפות העולם בהיאבקות עד גיל 23 שנערכה בפונטבדרה, ספרד היא זכתה במדליית זהב במשקל עד 72 ק"ג.
היא גם זכתה במדליית זהב באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בסופיה, בולגריה.
בשנת 2023 היא זכתה במדליות זהב, באליפות העולם בהיאבקות שנערכה בבלגרד, סרביה, באליפות העולם בהיאבקות עד גיל 23 שנערכה בטירנה, אלבניה ובאליפות העולם בהיאבקות עד גיל 20 שנערכה בעמאן, ירדן ובאליפות פאן אמריקה בהיאבקות שנערכה בבואנוס איירס, ארגנטינה.
באותה שנה היא זכתה בתואר מתאבקת השנה לנשים על ידי USA Wrestling זו השנה השנייה ברציפות.
באולימפיאדת פריז זכתה במדליית זהב בהיאבקות חופשית במשקל עד 68 ק"ג.
לאחר התחרות היא הקדישה את מדליית הזהב שלה לחטופים הישראלים בעקבות טבח שבעה באוקטובר.
אלור נמצאת בזוגיות עם מיקאל גלבאו , אלוף העולם בג'ו ג'יטסו ברזילאי.
בספטמבר 2025 חשפה אלאור ברשתות החברתיות כי היא בהריון והם מצפים לילד.
אחיה הגדולים, רוני ואורי, שניהם מתאבקים מצטיינים, זכו באליפויות ארצות הברית בהיאבקות לצעירים.
אורי סיים במקום רביעי במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016).
אחיה אושרי נרצח ב-2018 בשוד שאירע בביתו.
אביה, יאיר, נפטר ב-2022 ממחלת לב.
שני סביה וכן הסבתא רבתא שלה היו ניצולי השואה.
קרובי משפחתה מתגוררים בישראל, ביניהם עמי דרור, אחי אמה, איש ההייטק והפעיל החברתי.
אליפות העולם לקדטים 2019 – מקום שלישי (69 ק"ג)
אליפות העולם לקדטים 2021 – מקום ראשון (69 ק"ג)
אליפות העולם לנוער 2021 – מקום ראשון (68 ק"ג)
אליפות העולם לנוער 2022 – מקום ראשון (72 ק"ג)
אליפות העולם לנוער 2023 – מקום ראשון (72 ק"ג)
עמית בובוביץ' (נולד ב-28 באוקטובר 1999) הוא ג'ודוקא ישראלי המתחרה בקטגוריית המשקל של עד 73 ק"ג.
בובוביץ' מתאמן החל מגיל 4 במועדון הג'ודו של שוקי קואז.
באליפות אירופה שנערכה בליסבון שבפורטוגל הפסיד בסיבוב הראשון לאורחן ספרוב מאזרבייג'ן.
עמית חדות (נולדה ב-2004) היא מתעמלת אומנותית ישראלית לשעבר.
היא זכתה במדליית זהב בקרב רב במסגרת הנבחרת הקבוצתית באליפות אירופה 2022.
חדוות הייתה חלק מנבחרת הג'וניור הלאומית באליפויות אירופה והעולם 2019, הקבוצה שהורכבה מעמית, רומי פריצקי, אמילי מלכה, מישל מיאליץ ודיאנה סברצוב זכתה במדליית כסף באליפות אירופה בתרגיל 5 סרטים, וכן במדליית ארד באליפות העולם בתרגיל 5 סרטים ובתחרות המדינתית.
בשנת 2022 עמית נבחרה לנבחרת הקבוצתית של ישראל, תחת המאמנות איילת זוסמן, אלה סמופלוב ונטשה סטפנובה.
הופעת הבכורה שלהן הייתה בגביע העולם באתונה, בה זכו בזהב בתרגיל חמשת החישוקים ובתרגיל המשולב (3 סרטים + 2 כדורים).
לאחר מכן בגביע העולם בבאקו, הן זכו במדליית ארד בקרב-רב ובתרגיל 5 כדורים.
בגביע האתגר פמפלונה זכו במדליית כסף בקרב רב, בגביע האתגר פורטימאו זכו במדליית זהב בקרב רב ובגביע האתגר בקלוז'-נאפוקה זכו במדליית כסף בקרב-רב ובתרגיל 5 החישוקים.
ביוני היא השתתפה באליפות אירופה בתל אביב, שם זכתה הקבוצה במדליית זהב בקרב-רב, במדליית כסף בתרגיל 5 כדורים, וכן במדליית ארד בקטגוריית התחרות המדינתית יחד עם חברותיה לקבוצה שני בקנוב, אדר פרידמן, רומי פריצקי, דיאנה סברצוב, אופיר שחם, והמתעמלות האישיות דריה אטמנוב ועדי אסיה כץ.
זמן קצר לאחר אליפות אירופה עמית פרשה מהתעמלות אומנותית עקב פציעות.
היא משרתת כקצינה בחיל האוויר.
ברשתות תקשורת מחשבים, רשת עמית לעמית , היא רשת תקשורת בה כל אחד מהקצוות מתפקד הן כלקוח והן כשרת, וכל אחד מהקצוות מסוגל ליזום או לסיים התקשרות וכן לספק או לדרוש שירותים.
בהשוואה לרשת שרת–לקוח בה יש הבחנה ברורה בין הצדדים השונים ברשת, ברשת עמית לעמית אין הבחנה כזו, והרשת מתפקדת באופן מבוזר, ללא צורך בתיווך או תלות בגורם מרכזי כלשהו.
רשתות עמית לעמית משמשות בעיקר ברשתות שיתוף קבצים, בהן כל משתמש מאפשר לשאר המשתמשים להוריד קבצים מהמחשב שלו, ומקבל בתמורה גישה לקבצים ממחשבי המשתמשים האחרים.
עמית יצחק סגל (נולד בי"ז בניסן ה'תשמ"ב, 10 באפריל 1982) הוא עיתונאי, פובליציסט, ושדרן טלוויזיה.
משמש הפרשן הפוליטי של חברת החדשות, מגיש את התוכנית "פגוש את העיתונות" יחד עם בן כספית, ובעל טור פוליטי בעיתון "ישראל היום".
בעברו גם שדרן רדיו בגלי צה"ל ובכאן ב ובעל טור בידיעות אחרונות.
סגל נולד בחיפה וגדל בעפרה.
הוא בנם של דבורה (דבי) והעיתונאי חגי סגל, ולו ארבעה אחים (אחד מהם הוא העיתונאי ופעיל הר הבית ארנון סגל).
למד בישיבת נתיב מאיר ובתיכון הימלפרב שבירושלים.
למד באוניברסיטה העברית בירושלים תואר ראשון במשפטים, ותואר שני במדיניות ציבורית מהקולג' האוניברסיטאי של לונדון (UCL), ואחרי כן החל לימודי דוקטורט במדע המדינה באוניברסיטה העברית.
סגל החל את דרכו העיתונאית בגיל 17 ככתב חינוך במקומון "כל העיר".
בשנת 2000 התקבל לגלי צה"ל.
בתחילת דרכו בתחנה הצבאית שימש ככתב תקשורת ובהמשך ככתב בכנסת.
ב-2006 עבר לתפקיד המקביל בחברת החדשות של ערוץ 2, והגיש את התוכנית "זוג או פרט" בערוץ הכנסת – תחילה יחד עם נדב פרי ובהמשך יחד עם ברק רביד ומגישים אחרים, עד שנת 2016.
בשנים 2009–2010 שימש ככתב בלונדון, שם שהה לצורך לימודים.
לאחר מכן חזר לתפקיד כתב הכנסת.
במאי 2013 מונה לפרשן הפוליטי של חברת החדשות במקום רינה מצליח.
בין השנים 2011–2018 כתב טור שבועי בנושאי פוליטיקה בעיתון "מקור ראשון".
בין השנים 2018–2025 היה בעל טור ב"מוסף לשבת" של "ידיעות אחרונות".
בשנים 2015–2019 הגיש את התוכנית דקלסגל יחד עם העיתונאי ירון דקל.
התוכנית שודרה בראשיתה בגלי צה"ל, והחל מחודש פברואר 2019 ב"כאן רשת ב'".
בדצמבר 2019, עם פרוץ המשבר הפוליטי בישראל (2019–2021), פרש סגל מהתוכנית.
ביולי 2021 החל סגל במכירה מוקדמת של ספרו הראשון, סיפורה של הפוליטיקה הישראלית, אותו הוציא לאור בהוצאה עצמית.
הספר מלווה באיורים של עמוס בידרמן.
החל מספטמבר 2022 מגיש סגל יחד עם בן כספית את התוכנית פגוש את העיתונות המשודרת בערוץ 12.
החל מסוף 2023 טורי דעה שלו מתפרסמים אחת לחודש בעיתון האמריקני וול סטריט ג'ורנל.
סגל פעיל ברשתות החברתיות, ועוקבים אחריו מעל 830,000 חשבונות בטוויטר.
ב-2020 חשף כי חסם כ-4,200 מגיבים בטוויטר, בפרט את "מי שבוחר לקלל, להטריל או לערב הורים".
סגל מפעיל ערוץ טלגרם עם למעלה מ-351,000 עוקבים.
בינואר 2024 פתח ערוץ בווטסאפ שאחריו עוקבים יותר מ-227,000 משתמשים.
בספטמבר 2022 דיווח גלי צה"ל כי יו"ר הליכוד בנימין נתניהו הציע לסגל "שריון בשביעייה הראשונה של הליכוד" לכנסת.
על פי הדיווח, שקל נתניהו בעבר למנותו לשר המשפטים אך סגל סירב.
בפברואר 2025 סירב להצעה להתמנות לשליח חברת חדשות 12 בארצות הברית.
לצד עיסוקו כעיתונאי, עוסק סגל גם במתן הרצאות.
ביולי 2025 עבר הטור השבועי שלו מהמוסף לשבת של "ידיעות אחרונות" למוסף סוף השבוע של ישראל היום, והטור הראשון שלו במסגרת זו פורסם ב-1 באוגוסט.
בין חשיפותיו כעיתונאי: פרשת אגרקסקו; פרשת יחיאל חזן ("פרשת המוח"); פרסום הקלטות מרשת הקשר הצה"לית בהן נשמע החייל אודי גולדווסר דקות לפני חטיפתו ופרשת התלונות נגד מועמד "מפלגת העבודה" אורי שגיא.
ב-2008, בעקבות עתירה שהגיש יחד עם התנועה לחופש המידע נגד הכנסת, הורה בית המשפט המחוזי בירושלים לכנסת לפרסם סרטים ממצלמות האבטחה, בהם נראים ח"כ יחיאל חזן והשרה סופה לנדבר מבצעים עבירות פליליות.
ב-2012 פרסם תחקיר על אורח חייו של שר התיירות סטס מיסז'ניקוב, ובו העידו מאבטחים כי השר נוהג להשתכר כמעט מדי לילה, להיעדר מישיבות ממשלה ובהן אישור עסקת שליט, ולפגוע באבטחה עליו.
התחקיר הוזכר בתקשורת כסיבה המרכזית שבעטיה לא שובץ מיסז'ניקוב ברשימת "ישראל ביתנו" לכנסת ה-19.
בדצמבר 2014 חשף הקלטות משנת 2008 שבהן נראה מנהיג "ש"ס", הרב עובדיה יוסף, תוקף בחריפות את יו"ר המפלגה אריה דרעי.
בעקבות חשיפת ההקלטות התפטר דרעי מהכנסת ומראשות המפלגה.
החשיפה אירעה במהלך מערכת הבחירות בה התמודד יו"ר ש"ס לשעבר אלי ישי, שנחשבה להתמודדות אישית בינו לבין דרעי.
לאחר הבעת אמון מחודשת מצד מועצת חכמי התורה, חזר לעמוד בראש הרשימה שבועיים לאחר מכן.
בנובמבר 2017 פרסם תחקיר שעסק בשגריר ישראל באו"ם דני דנון, ובו עדויות שמהן עולה חשד בדבר מינויים של עשרות פעילי ליכוד לתפקידים במועצה הציונית בתמורה לתמיכה פוליטית בדנון בפריימריז בליכוד.
במרץ 2019 פרסם סגל שאיראן פרצה לטלפון הסלולרי של יו"ר כחול לבן בני גנץ ושאבה את תכולתו, וכי השב"כ עדכן בעניין את גנץ בפגישה חשאית במהלך מערכת הבחירות.
ב-30 במאי 2019 ערב פיזורה של הכנסת ה-21, חשף סגל כי אבי גבאי וטל רוסו מתכוונים להצטרף לממשלה בראשות בנימין נתניהו.
החשיפה של סגל מנעה את התקדמות המהלך, ואת סיומו של המשבר הפוליטי.
בנובמבר 2019 פרסם סגל תמלילים מחקירת ניר חפץ במסגרת תיק 4000. לפי הפרסום, הפעילו החוקרים לחץ על חפץ כדי שישמש עד מדינה נגד בנימין נתניהו.
הלחץ כלל סירוב לספק טיפול רפואי לעקיצות הפשפשים שמהן סבל במשך כשבועיים, איום שיפגעו במשפחתו והזמנה לעדות של אדם קרוב לחפץ שאין לו קשר לתיק.
לאחר שעדות חפץ הייתה רצופה סתירות והציגה טענות שהופרכו אחרי איכון טלפונים, יצאו חפץ והחוקרים מחדר החקירה.
כשחזרו ידע חפץ לספק תאריך מדויק לפגישת נתניהו-אלוביץ'.
בדצמבר 2019 שודרה בערוץ 12 סדרה שכתב סגל בשם "ימי בנימין", העוסקת בבנימין נתניהו.
בריאיון ב-2025 אישר כי הוא משוחח עם נתניהו בתדירות מסוימת.
ארבעה ימים לפני הבחירות לכנסת ה-23, פרסם סגל יחד עם דפנה ליאל הקלטת סתר של יועצו הבכיר של גנץ ישראל בכר, בה אמר כי לגנץ אין אומץ לתקוף באיראן וכי הוא סכנה לישראל.
ניצן כתב שהתנהלות זו שערורייתית, אבל מנע מאנשי מח"ש להגיב על התקפות אלשיך, בנימוק שבעיתוי זה הדבר יפגע במערכת אכיפת החוק.
בעקבות החשיפה התנצל נתניהו בשידור טלוויזיה בפני משפחת אל קיעאן על דבריו סמוך לאחר האירוע, שיעקוב אל קיעאן היה מחבל, שאותם אמר בעקבות מידע שקיבל בשעתו ממשטרת ישראל.
ב-13 באוקטובר 2020 חשף עם העיתונאי גיא פלג הקלטות שבהן אומר אביחי מנדלבליט, היועץ המשפטי לממשלה, ששי ניצן, ששימש פרקליט המדינה, דוחה את סגירת התיק שלו בכוונה ותופס אותו בגרון.
החשיפה עוררה מבוכה במערכת המשפטית וסערה במערכת הפוליטית.
ב-27 בדצמבר 2023 חשף חלק מטיוטה של פסק דין בעתירת עילת הסבירות, לפיה שמונה שופטים הביעו עמדה התומכת בפסילת תיקון לחוק יסוד ושבעה התנגדו.
על חשיפה זו של סגל היו שמתחו ביקורת בשל הצגת מידע חלקי ומטעה שכן סגל ייחס לשופטת חיות דברים שכתבה השופטת ברון, ובעוד שלגבי חוק עילת הסבירות יחס השופטים היה 8:7 כפי שחשף, ההחלטה העקרונית על סמכות בג"ץ להתערב בחוקי יסוד התקבלה ברוב של 12 שופטים כנגד שלושה.
בספטמבר 2024 חשף הקלטות בין אביחי מנדלבליט לאפי נווה בנוגע למאמצים ומגעים בדבר מינויו של מנדלבליט לתפקיד היועץ המשפטי לממשלה ובאמצעים בהם הוא השפיע לכאורה על חברי הוועדה.
במרץ 2025 חשף כי השב"כ ניהל חקירה נגד משטרת ישראל בחשד להתפשטות כהניזם במשטרה, והציג מסמך מקורי שחתום עליו ראש השב"כ בזמנו רונן בר, וכי החקירה נסגרה לאחר שלא נמצאו ראיות מספקות.
בעקבות כך, באפריל 2025 נעצר א', עובד שב"כ במילואים, בחשד להדלפת מסמכים מסווגים לעמית סגל, וכן לעיתונאית שירית אביטן כהן ולשר עמיחי שיקלי.
במהלך השנים היו שטענו כלפי סגל שהוא אינו עומד בסטנדרטים עיתונאיים של אימות עובדות והצלבת מקורות, בפרט כאשר הוא מדווח בערוץ הטלגרם שלו, שאינו נתון לביקורת של עורך, וכי בחלק ממאמריו הוא משתמש במסגור מטעה ובבחירה מניפולטיבית של ציטוטים בניסיון "להנדס תודעה" ולקדם עמדות פוליטיות.
במספר מקרים היו שטענו כי גם במהדורות חדשות מרכזיות סגל מפיץ פייק ניוז ושקרים, אך מנגד היו שטענו כי האחריות על כך אינה מוטלת עליו, אלא על עורכי המהדורות שאינם בודקים את דיווחיו מבעוד מועד.
באוקטובר 2025 פרסם הצייצן און עזריאל ברשת X תחקיר רשת שתיעד עשרות דוגמאות לטעויות ודיווחים בעייתיים של סגל וזכה למאות אלפי צפיות.
בין הדוגמאות שתועדו: דיווחים שהתבררו כשגויים על תוכניות להעביר פלסטינים למדינות כמו אלבניה, פונטלנד וסומלילנד; קביעות מוקדמות על הכרזת ריבונות ישראלית ביהודה ושומרון שלא התממשו; וגישה משתנה כלפי קטר – ממדינת אויב למדינה מתונה יותר במהלך פרשת קטרגייט.
כמו כן תיעד השרשור תחזיות פוליטיות שהתבררו כשגויות, ובהן הקביעה שלא תקום ממשלת שינוי והניבוי כי עופר ברקוביץ' ינצח את משה לאון בראשות עיריית ירושלים.
ב-12 בנובמבר 2025 מתח סגל ביקורת על יאיר נתניהו, ובתגובה פרסם ראש הממשלה בנימין נתניהו הודעה שבה בין היתר תקף אותו וכתב "אינני יכול להבין או לקבל את ההצטרפות הסדרתית להשתלחויות נגד רעייתי ובני מאנשים כמו עמית סגל, אינני מבין את האובססיה שלהם לפגוע בהם שוב ושוב".
ביולי 2025, בריאיון למגזין "הניו יורקר" הבהיר סגל כי הוא תומך בהקמת התנחלויות חדשות ברצועת עזה, לפחות בצפונה, ובהשארת ההתנחלויות ביהודה ושומרון.
הוא הביע התנגדות לכל הפסקת אש במלחמת חרבות ברזל וטען כי הצבא זקוק רק לכמה חודשים נוספים כדי לנצח סופית את חמאס.
ביחס לסיוע ההומניטרי לעזה אמר: "אני לא מכיר שום תקדים בעולם במלחמה שבה צד אחד מספק לצד השני זרם תמידי של סיוע הומניטרי.
סיוע כזה רק מאריך את המלחמה, ויותר אנשים נהרגים".
ביוני 2015 פרסם סגל תחקיר שבו טען כי ח"כ אורן חזן ניהל קזינו בבורגס שבבולגריה, וכן הוצגו עדויות על כך שעישן את הסם מתאמפטמין והציע שירותי זנות ללקוחותיו בקזינו.
בעקבות התחקיר נמנע יושב ראש הכנסת יולי אדלשטיין, מלשבץ את סגנו חזן לניהול ישיבות מליאת הכנסת.
חזן הכחיש את הדברים והגיש נגד סגל תביעת לשון הרע.
באוקטובר 2016 דחה בית משפט השלום בתל אביב את מרבית תביעתו של חזן.
השופט אמר כי התרשם שסגל ערך תחקיר מאוזן ושהדברים לא הוצגו בכתבה באופן מגמתי.
עוד קבע השופט כי חזן אכן השתמש בסמים קשים, שימש כמנהל הקזינו, וכי הפרסום בדבר ארגון נערות ליווי למבקרי הקזינו חוסה תחת הגנת 'תום לב' ו'עיתונות אחראית', אף שלא הוכח כנכון; לכן ייחוס סרסרות לזנות לחזן הוא בגדר הבעת דעה החוסה תחת ההגנה של "הבעת הדעה" לפי סעיף 15(4) לחוק.
סגל חויב בפיצויים בסך 40,000 ש"ח בשל פרסום מוטעה באתר "מאקו" שנכתב בשמו ולפיו חזן סחר בסמים, וכן בשל דבריו בריאיון עם עודד בן-עמי שמהם עלולים היו הצופים להבין כי חזן הוא "דילר" של סמים, אף על פי שהשופט השתכנע שסגל לא התכוון לכך.
בפברואר 2019, במהלך מערכת הבחירות לכנסת ה-21 כתב סגל: "על בל"ד, ארגון תומך טרור עם מימון מפלגות, לא הוחלה הנורמה שנדרשת כעת מול כהנא".
לאחר יומיים, בתוכנית "פגוש את העיתונות", אמר: "הרצוג...
ניהל מגעים ללא הרף כדי ש"הרשימה המשותפת", הכוללת את ארגון הטרור עם מימון המפלגות "בל"ד", תקבל עוד מנדט בזכות הסכם העודפים עם "מרצ"." המפלגה הגישה תביעת דיבה נגד סגל ודרשה פיצוי בסך 280,000 ש"ח.
בהתאם לפשרה בין הצדדים פרסם סגל הודעה שלפיה בל"ד "איננה ארגון טרור או תומך טרור מבחינה משפטית וחוקית וכך קבע בית המשפט העליון".
ב-13 ביולי 2008 פרסם סגל ידיעה בחדשות ערוץ 2 כי כביכול פרופ' עמירם גולדבלום, ראש המחלקה לכימיה תרופתית באוניברסיטה העברית בירושלים ומייסדי שלום עכשיו, היה מעורב בהחזרה ללימודים של סטודנט שהורשע בחברות בארגון טרור.
בספטמבר 2020 הגיש סגל תביעת דיבה נגד פרופ' עמירם גולדבלום, שכתב ב"פייסבוק" שסגל "הצדיק את רצח רבין".
תביעה זו הסתיימה בפשרה, שבה חויב גולדבלום לפרסם התנצלות, לשלם לסגל 5,000 ש"ח ולתרום 7,500 ש"ח לעמותת "מקימי".
בנובמבר 2023, הדיפלומטית רונית בן-דור תבעה כ-300 אלף שקל מהעיתונאי עמית סגל: בשל פרסום פרסומים שקריים בלי שביקש תגובה.
חדשות 12 מחקו את שתי הידיעות של עמית סגל בנושא ופרסמו את גרסתה של בן-דור ובנוסף מחק סגל את הידיעה מחשבון הטלגרם שלו.
תביעות דיבה נגד משתמשים ברשתות החברתיות
בפברואר 2019 פרסם יצחק לאור פוסט ב"פייסבוק" ובו הכיתוב "א.
היטלר" מתחת לתמונתו של סגל.
הפוסט הוסר על ידו לאחר כמה שעות.