tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
משחוק פועל באמצעות הפיכת הטכנולוגיה למרתקת יותר, הצגת דרך להשגת שליטה עצמית ואוטונומיה, סיוע בפתרון בעיות והימנעות מהסחות דעת תוך ניצול הנטייה הפסיכולוגית של בני אדם לשחק.
הטכניקה יכולה לעודד אנשים לבצע מטלות שהם בדרך כלל תופשים כמשעממות, דוגמת מילוי סקרים, ביצוע קניות, מילוי טופסי מס וכדומה.
דוגמאות מוקדמות של משחוק מבוססות על מתן "נקודות" לאנשים שחולקים חוויות דרך פלטפורמות מבוססות מיקום דוגמת פיצ'ר "Place" של פייסבוק, foursquare ו-Gowalla.
"מד התקדמות" או מדד חזותי אחר המציין כמה אנשים קרובים להשלמת משימה אשר החברה מנסה לעודד, כמו משימות שיתוף ידע, להשלים פרופיל ברשת חברתית מקוונת או בפורטל הארגוני, או השגת פרס קונה מתמיד.
מערכת להענקת פדיון, מתנות, מסחר ודרכים אחרות להחלפת נקודות.
שיבוץ casual game (משחקי וידאו הנמצאים בשימוש של קהל המונים של גיימרים מזדמנים) קטנים בין בתוך פעילויות אחרות.
השימוש במשחוק נעשה, בין היתר, על ידי משווקים ומנהלי מוצר ככלי להגברת מעורבות הלקוחות ולעידוד התנהגות צריכה רצויה באתר אינטרנט ובחנויות פיזיות, דוגמה לכך היא שיטת הקופסה עיוורת (Blind Box), המשתמשת באלמנט ההפתעה והאיסוף כדי להפוך רכישה פשוטה למשחק של מזל וציפייה.
משחוק ישים בקלות להגברת המעורבות באתרים המבוססים על שירותי רשת חברתית מקוונת.
אחד האתרים, DevHub, הגדיל את שיעור המשתמשים שסיימו את המשימות המקוונות שלהם מ-10% לכדי 80% לאחר הוספת אלמנטים של משחוק.
יישומים עסקיים למשחוק מופיעים במינון גובר, בסופו של העשור הראשון של המאה ה-21. RedCritter Tracker משלב אלמנטים של משחוק כמו תגים, תגמולים וסרטים, אל תוך ניהול הפרויקט.
קבוצת גרטנר צופה שמשחוק יהפוך לטרנד מפתח שכל מנהל מערכות מידע ומתכנן טכנולוגיית מידע חייב יהיה להיות מודע לקיומו בכל הקשור לעסק.
השימוש במישחוק אומץ גם בפרויקט ניהול הידע בארגונים, ככלי לעידוד השיתוף בידע.
השימוש במשחוק מגביר את רמות המחויבות של עובדים ובכך תורם לחיזוק הפתיחות והשיתוף בידע בארגון.
למישחוק יש ערך נוסף בחשיפת הידע הסמוי או בלתי פורמלי בארגונים, כמו גם מהווה כלי עזר בתהליכי הטמעה וניהול השינוי של פורטלים ארגוניים – למשל -תחרויות ידע דיגיטליות שנערכות כחלק ממהלכי היכרות של משתמשים עם הפורטל הארגוני או על פלטפורמות דיגיטליות של קהילות שיתוף ידע מקצועיות אחרות.
משחוק נמצא בשימוש ב-Stack Overflow, אתר שאלות ותשובות המיועד למתכנתים, ובכל האתרים האחרים החברים בקבוצה, בנושאים אחרים (כולל אתר בתחום הקריירה).
משתמשים מקבלים נקודות או תגים עבור ביצוע מגוון פעולות, כולל הפצת קישורים לשאלות ותשובות דרך פייסבוק וטוויטר.
מספר רב של תגים שונים זמינים וכאשר המוניטין של משתמש מסוים מעפיל מעבר לרף מסוים, הוא או היא מקבלים הרשאות נוספות כולל, בקצה הגבוה ביותר, הזכות למתן את האתר.
בדרך כלל נקודות ותגים אינם ניתנים להעברה בין אתרים אחים בשל העובדה שהמומחיות של משתמש בנושא אחד (לדוגמה תכנות) עשויה להיות לא קשורה למידת המומחיות שלו, או היעדרה, בנושא אחר.
כך או אחרת, יוצא מן הכלל אחד הוא שמשתמשים מקבלים 100 נקודות מוניטין לקישור החשבונות שלהם לאתרים אחים, אם צברו לפחות 200 נקודות באחד האתרים בקבוצה.
אתר הכושר Fitocracy משתמש במשחוק כדי לעודד את משתמשיו להתאמן בצורה יעילה יותר.
למשתמשים מוענק מספר משתנה של נקודות על פעילויות שהם מבצעים באימוניהם והם מעפילים לרמות גבוהות יותר בהתבסס על הנקודות שנצברו.
משתמשים יכולים גם להשלים משימות (מערכות של פעילויות קשורות) ולהשיג תגי הישג בעבור אבני דרך בתחום הכושר.
בהקשר זה, למשל, בתחרות משחוק בשם "The Fun Theory" שיזמה חברת פולקסווגן, אחד הרעיונות שעלו היה לצבוע מדרגות בתחנת רכבת תחתית כקלידי פסנתר המשמיעים צלילים כשדורכים עליהם.
היוזמה העלתה את השימוש במדרגות ב-66%.
בשוודיה השתמשו הרשויות במשחוק לצורך הגברת השימוש של בני נוער בקונדומים.
התוכנית השוודית למניעת איידס חילקה 50 אלף קונדומים חינם לבני נוער.
על הקונדומים האלה הודפס קוד QR, שמאפשר להוריד אפליקציה לסמארטפון.
בני הנוער שהורידו את התוכנה הונחו להדליק את האפליקציה בתחילת האקט, לשים את הסמארטפון על המיטה ולהשאיר אותו דלוק.
התוכנה מדדה קצב, מהירות, משך ורמת רעש, ותירגמה את התוצאות לגרף סקס.
את הגרף אפשר היה להעלות לאתר הקמפיין, מלווה בתשובות לכמה שאלות שהרכיבו פרופיל אישיותי.
המידע שנצבר באתר תורגם לסדרת מודעות שנתלו ברחבי סטוקהולם, ביניהן "בעלי כלבים עושים יותר רעש מבעלי חתולים", ו"ג'סי ג'מיני החזיק מעמד שלוש דקות הבוקר".
כתוצאה מהקמפיין הורידו כ-5,900 בני נוער את התוכנה ו-39% מהצעירים שנשאלו אמרו שישתמשו בקונדום יותר מבעבר, 98% מעבר ליעד המקורי.
שימוש נוסף במשחוק נעשה על מנת לצמצם את מספר הנתזים במשתנות ציבוריות בהולנד.
לצורך כך צויר זבוב קטן על פתח המשתנה, מה שגרם לגברים שהשתמשו במשתנה להטיב לכוון, כך שכמות הנתזים במשתנות המצוירות שהוצבו בנמל התעופה סכיפהול שבאמסטרדם ירדה בכ-80%, דבר שהוביל לחיסכון משמעותי בהוצאות התחזוקה.
יוזמה נוספת ניסתה לגרום לנהגים להקפיד שלא לעבור את המהירות המרבית המותרת; מצלמות מהירות מדדו מכוניות נוסעות והממהרים קיבלו קנס, אך כבונוס, נהגים שנהגו במהירות המותרת היו זכאים להשתתף בהגרלה שבה חולקו חלק מכספי הקנסות.
אליקס לוין, יועץ ביטחון אמריקאי, תיאר כשימוש במשחוק מספר טכניקות בהן נקטו מספר אתרים שעניינם שנאה לקבוצות חברתיות שונות.
אתרים אלו, בהם המקושרים לטרור, השתמשו בדירוגי מוניטין לבניית השתתפות ונאמנות.
החל מסוף העשור הראשון של המאה ה-21 לכד המושג את תשומת לבן של קרנות הון סיכון, אחת מהן ציינה כי משחוק נחשב לתחום המבטיח ביותר של המשחקים.
עוד צוין, כי מחצית מכלל החברות שביקשו מימון לפיתוח יישומי מחשב, ציינו עיצוב משחקים במצגות שלהן.
בעשור האחרון התפתחו בעולם "משחקי ערכים" המבוססים על מחקרים רב תרבותיים והמשמשים לעיצוב תרבות הארגון באמצעות בחירה משותפת של ערכי ליבה משותפים.
עוצמת תהליכי המשחוק היא בספונטניות שהם מייצרים ובכך שהם מנטרלים את הרצייה הטבעית שלנו "לרצות את האחר".
התוצאה היא תהליך אשר תורם לאפקטיביות של הארגון, כמו גם לשביעות הרצון ולתהליכי ההנעה של עובדיו, לצד השימוש בכלים כמו: תוכנת ערכים ושאלוני ערכים.
תהליכי המשחוק בעזרת "משחקי הערכים", כמו גם תהליכי המשחוק העוסקים: בעולם הצרכים, התקשורת, הרגשות - נמצאים כיום בשימוש נרחב בעבודתם של מטפלים, יועצים, מנהלי ידע, מנחי קבוצות ומאמנים.
מה שחשוב הוא שיותר ויותר ארגונים ואנשי מקצוע מבינים את החשיבות העצומה שיש לעבודה מתוך ההמיספרה הימנית של המוח (האחראית על הרגש, השמחה, היצירתיות, החדשנות, התשוקה), במקביל ולא במקום העבודה מתוך ההמיספרה השמאלית של המוח (האחראית על השכל, ההיגיון, הלוגיקה הסדר).
בחברת Accenture, כחלק מתוכנית ניהול הידע בארגון, השתמשו בטכניקות משחוק כדי, "לשנות את כללי המשחק" (פשוטו כמשמעו).
המטרה של המישחוק הייתה עידוד והעצמה של אנשיה לשתף פעולה ולשתף במידע וידע על פני הרשת הגלובלית שלה המונה למעלה מ-250,000 עובדים.
כחלק מהמשחוק, פעילויות מסוימות הכרוכות בשיתוף פעולה ושיתוף ידע קיבלו ניקוד מסוים אשר ניתן לעובדים.
בהמשך, זוהו יותר מ-30 פעילויות שזוקקו לשלוש התנהגויות מפתח:
להתחבר: איך עובדים מתחברים לתוכן ולקהילות שהם צריכים לצורך ביצוע העבודה שלהם
לשתף: הרמה שבה אנשים משתפים את הידע שלהם וההשפעה של השיתוף על עובדים נוספים
לטפח: הנכונות של עובדים לשתף פעולה ולפתח נקודות מבט ורעיונות של עובדים אחרים, כדי לטפח תרבות של שיתוף פעולה בארגון
ספקי תוכנות עסקיות, דוגמת SAP עוסקות באופן פעיל ביותר במשחוק של תהליכים בארגון.
כך למשל, משחק וירטואלי המייצג מפעל שלם, ממש כמו במשחק המחשב סים סיטי, רק בהבדל שכל הפעולות התרחשו במציאות.
מלבד SAP, גם EMC, IBM, דלויט טוש טומטצו ומיקרוסופט החלו להשתמש במשחוק בתהליכים ויישומים הפונים לצרכנים ולגורמים שאינם צרכנים.
גם משרד העבודה הגמלאים הבריטי יצא ביוזמה בשם "רחוב הרעיונות" במטרה לעודד חדשנות בקרב עובדים.
במהלך השנה וחצי הראשונות להפעלת היוזמה נאספו 1,400 רעיונות, ש-63 מהם הגיעו לשלב היישום.
הכנסת מישחוק לתחום החינוך נראית כיום הגיונית בעקבות השימוש ההולך וגובר בטכנולוגיה כאמצעי נוסף לרכישת ידע.
למידת תוכן באמצעות קורסים מקוונים היא למידה קיימת ומוכרת.
המעבר מטקסט כתוב ללמידה דרך משחק ממוחשב הוא מעבר מתבקש בעידן העכשווי וצפוי להיעשות בטבעיות ובקלות.
על פי דו"ח של פרויקט הורייזן,שפורסם ב-2013 מוסדות להשכלה גבוה, בספרד כבר משתמשים במישחוק כדי לשפר את יכולות החשיבה הביקורתית של הסטודנטים.
במדריד סטודנטים למנהל עסקים לומדים את המורכבות של מדיניות כלכלית בעולם הגלובלי באמצעות משחק סימולציה בשם "10 Downing Street".
הסטודנטים לוקחים על עצמם תפקידים של דמויות מפתח בממשל הבריטי העוסקים בתחום וחוקרים את הנושא דרך העיניים שלהם.
העבודה מתנהלת בקבוצות קטנות אשר דנות בשאלה-מהי המדיניות הטובה ביותר הניתנת ליישום אחרי הבחירות.
שיטת משחוק אחרת המופעלת באוניברסיטאות היא באמצעות שימוש בתגים מקוונים.
השיטה מתאפשרת באמצעות פרויקט שהוקם בשנת 2011 ונקרא:Mozilla Open Badges project.מדובר במערכת המאפשרת לתלמידים לצבור תיעוד של הכישורים שלהם, הישגים ואיכויות, בתצוגה חזותית הפונה לציבור.
סטודנט אשר מסיים את חובותיו מקבל תג אותו הוא יכול להציג בפני עמיתיו ללימודים, מרצים, מעסיקים פוטנציאלים ובכל מקום אחר ברחבי הרשת.
למעשה זהו שכלול של שיטת המדבקות המוכרת לנו מהגנים ובתי הספר היסודיים.
שיטת התגים מאפשרת לסטודנטים לקבל הכרה גם בלימודים שאינם פורמליים ואינם מיועדים לקרדיטציה.
שימוש במישחוק ככלי למינוף הלמידה ושיפור הבנת התכנים, יכול להיות נגיש לכיתות שמשלבות למידה מקוונת כחלק ממערך השיעור אך מתאים גם בכיתות שאינן משתמשות בטכנולוגיה.
על-אף התפיסה הרווחת, הפיכת הלמידה למשחק אינה בהכרח דיגיטלית וניתנת ליישום בקלות גם ללא מחשבים.
יישום המשחוק חייב להיעשות בהתאמה נכונה בין עקרונות המשחק לתוכן הנלמד כדי להשיג את המטרה ולהעלות את מוטיבציית הלמידה.
רשויות מוניציפליות משכנעות אזרחים בעזרת משחוק למחזר בקבוקים ויש עמותות משתמשות בו כדי להעלות את המודעות למצב בדארפור.
בתחום המדע נרשמה פריצת דרך מדעית באמצעות שימוש במשחוק, כאשר קבוצת משתתפים במשחק חברתי הצליחה לפצח אתגר שמדענים מתחבטים בו כבר 15 שנה.
קבוצת חוקרים מאוניברסיטת וושינגטון השתמשה במשחק בשם Foldit לצורך פיענוח הקונפיגורציה המדויקת של קיפול חלבונים - כיצד המבנה הבסיסי של חומצות אמינו נהפך לתלת־ממדי.
הבנת התצורה המדויקת היא המפתח להבנת מחלות רבות, בהן איידס, סרטן ואלצהיימר.
ב-2011 סייעו שחקני Foldit לפענח את המבנה של נגיף שגורם לאיידס בקופים.
יישומים אחרים של משחוק כוללים:
מטבעו של המשחוק כמאגר של נתונים, ועקב האימוץ הגובר והולך שלו, ישנן הגבלות משפטיות מרובות שעשויות לחול על התחום.
יש המתייחסים לשימוש במטבעות וירטואליים ונכסים וירטואליים כנתונים לחוקי הפרטיות, חוקי הגנה על נתונים ודיני עבודה.
בספר שעוסק בנושא, הציעה אליזבת קורקורן, פרופסור באוניברסיטת סטנפורד, את האפשרות שמשחוק של עסקים ועולמות וירטואליים יוצר בקרב אנשים ציפייה שאינטראקציות בחיים האמיתיים תתקיימנה במכניקות פשוטות, ותהליכים מסוימים של התפכחות מאשליות מתרחשים כאשר לא כך קורה.
מבקרים מסוימים של משחוק פוטרים אותו כבאזוורד ומציינים כי רבות מהטכניקות שלו היו בשימוש מזה זמן רב.
אלמנטים מתחום המשחוק נוכחות כבר בפעילויות יומיומיות דוגמת Happy hour, תוכניות נאמנות (הענקת גמולים המעודדים נאמנות צרכנים לחברה) וכדומה.
למטרות עסקיות, משחוק אינו תקף, אופנתי, נצלני, פשטני, או שהוא פשוט מהווה שינוי שם של פרקטיקות קיימות.
משחוק מוסיף לבלבול בקרב מקבלי החלטות ביחס להבדלים המשמעותיים בין משחקים, משחקי מחשב, משחקי חברה, מכניקת משחקים (מבנים של חוקים שנועדו לייצר משחק מהנה) וכדומה.
ההשלכות השליליות של ביצוע אינטראקציות צרכניות פשוטות דמויות-משחק למטרה בפני עצמה, במקום עיצוב משחקים איכותיים או עיצוב מוצר מלא.
משחוק מחמיץ לעיתים אלמנטים דוגמת שימוש בסיפורת ובאמצעים חווייתיים שהם בעלי מקום מרכזי במה שהופך משחקים ליעילים.
משורר הקונגרס או משורר החצר האמריקאי, ובשמו הרשמי משורר חתן פרס ויועץ השירה בספריית הקונגרס (Poet Laureate Consultant in Poetry to the Library of Congress) הוא משוררה הרשמי של ארצות הברית, שמבקש בתקופת כהונתו להעלות את התודעה הלאומית לקריאה ולכתיבת שירה.
מעמדו מקביל לתפקיד משורר החצר של בית המלוכה האנגלי והיה ידוע בעבר בתואר "יועץ ספריית הקונגרס לשירה".
השם הנוכחי הוצע ואושר בחוק של הקונגרס משנת 1985.
משורר הקונגרס מתמנה מדי שנה על ידי הספרן של ספריית הקונגרס ועם קבלת מינויו משמש בתפקיד מחודש אוקטובר ועד מאי.
בבחירתו מתייעץ הספרן עם ממונים לשעבר, עם חתן הפרס הנוכחי ועם אישים נכבדים אחרים בתחום.
חתני הפרס מקבלים מלגה שנתית בגובה של $35,000 הממומנת מתרומתו של ארצ'ר מילטון הנטינגטון.
בתאריך ה-3 באוקטובר 1985 הקונגרס האמריקאי העביר חקיקה שחוברה על ידי הסנטור ספארק מ.
מטסונאגה מהוואי כדי לשנות את תואר "יועץ ספריית הקונגרס לשירה".
הספרייה מחייבת פעילות ספציפית מינימלית מחתני הפרס במטרה להעניק למכהניה חופש מרבי כדי לעבוד על פרויקטים שלהם בספרייה.
החתנים מעניקים מדי שנה הרצאה והקראה של שיריהם, ולרוב מציגים משוררים בסדרה של הרצאות שמתקיימות בספרייה והן הוותיקות ביותר מסוגן באזור וושינגטון ומהוותיקות בכל ארצות הברית.
הסדרה השנתית של הקראת שירה וספרות בדיונית, הרצאות, ימי עיון, ומופעים דרמטיים מזדמנים החלה בשנת 1940 והביאה למעלה מ-2,000 סופרים ומשוררים לספרייה על מנת להקריא הקלטות בעבור ארכיון השירה והספרות.
עם משוררי הקונגרס נמנים, רוברט פן וורן, קארל שפירו, ויליאם קרלוס ויליאמס, רנדל ג'רל, רוברט פרוסט, הווארד נמרוב, סטיבן ספנדר, ג'יימס דיקי, סטנלי קוניץ, רוברט פן וורן, מארק סטרנד, בילי קולינס, לואיז גליק, טד קוסר, רוברט היידן, ו"ס מרווין וצ'ארלס סימיק.
בזואולוגיה, מָשׁוֹשׁ הוא איבר ארוך וגמיש המצוי במספר בעלי חיים, בעיקר בקרב חסרי החוליות.
אצל בעלי החיים המשוש מופיע לרוב בזוג או מספר זוגות.
מבחינה אנטומית, המשוש עשוי שריר המחובר רק בצִדו האחד (בדומה לחדק פיל או לשון).
רוב המשושים משמשים לאחיזה ואכילה.
רבים מהם הם אברי חישה הדומים לחושי ראייה, מגע, ריח או טעם.
דוגמאות מוכרות למשושים: המשושים היוצאים מראש שבלולי היבשה ושבקצותיהם העיניות (בחלזונות מסדרות אחרות העיניות הן לרוב בבסיס המשושים), וזרועות התמנונאים.
אצל היונקים ניתן למצוא 22 משושים סביב פיה של חפרפרת ככובת אף.
משורר לאומי הוא משורר הנחשב באופן מסורתי ועל פי דעת הציבור כמשורר ששירתו מייצגת את רוח העם, את הזהות הלאומית, האמונות והעקרונות של תרבות לאומית מסוימת.
המשורר הלאומי כגיבור תרבות הוא סמל המתקיים בתודעת הציבור לטווח ארוך, להבדיל ממשוררים שמונו על ידי הממסד למשרת משורר חצר (כגון משרת משורר הקונגרס בארצות הברית ומשורר החצר של בית המלוכה האנגלי).
ישנן תרבויות בהן כמה כותבים נחשבים משוררים לאומיים.
מרבית המשוררים הלאומיים הם דמויות היסטוריות, אם כי כותבים בודדים בני זמננו הפעילים בתרבויות לאומיות צעירות יחסית או מתחדשות נחשבים אף הם "משורר לאומי".
בין המשוררים הלאומיים המפורסמים: יוהאן וולפגנג פון גתה (גרמנית), ויליאם שייקספיר (אנגליה), רוברט ברנס (סקוטלנד), דנטה אליגיירי (איטליה), אלכסנדר פושקין (רוסיה), : אדם מיצקביץ', יוליוש סלובצקי וזיגמונט קרשינסקי (פולין), מיגל דה סרוואנטס (ספרד), אלכסנדר דיומא האב (צרפת), חריסטו בוטב (בולגריה), רייניס (לטביה), לואיש דה קמואש (פורטוגל).
שורשי המושג "משורר לאומי" הם במאה ה-18, כתוצר של תנועת הרומנטיקה, שהייתה מהגורמים של התעוררות הלאומיות באירופה במאה ה-19. נקודת המבט של הרומנטיקה שימשה לעיתים להערכה מחדש של משוררים.
כך, למשל, שייקספיר לא נחשב בעיני בני תקופתו למשורר העילאי של תקופתו.
הוא נכלל בכמה רשימות מזמנו של משוררים מובילים, אך לא נחשב כמי שכתב ברמתם של אדמונד ספנסר או פיליפ סידני.
אולם במאה ה-18 המבקרים הרומנטיים כסמואל טיילור קולרידג' העלו את הערצתו של שייקספיר לרמה של עבודת אלילים כמעט, ברוח המיתוס הרומנטי של "היוצר הגאון".
הלאומיות הבריטית של אמצע המאה ה-19 והתקופה הוויקטוריאנית העלתה את שייקספיר על נס כסמל לגאווה אנגלית עבור האימפריה הבריטית כולה.
רבים מהמשוררים הלאומיים הטביעו את חותמם בתקופות מעבר תרבותיות והובילו שינוי תרבותי בעל השפעות עצומות.
כך, למשל, מיגל דה סרוואנטס, אשר יצירתו "דון קישוט" נחשבת לרומן המודרני הראשון.
השפעתו הייתה כה רבה, שיש המכנים את הספרדית (בספרדית ובצרפתית) "לשונו של סרוואנטס".
"הקומדיה האלוהית" של דנטה אליגיירי היא אחת מיצירות האמנות הגדולות של כל הזמנים והבסיס לשפה האיטלקית המודרנית.
אלכסנדר פושקין הוא ממייסדי השירה הרוסית המודרנית, ומהתורמים המרכזיים לפיתוח השפה הרוסית.
חיים נחמן ביאליק נחשב למשורר הלאומי העברי, ובזמן קיומה של מדינת ישראל – למשורר הלאומי של ישראל.
משחולת היא כלי המשמש לניקיון של צינורות.
המשחולת מורכבת מחבל דק המחובר למשקולת צרה בקצה אחד ולולאה בקצה השני.
משחולת לנשק מעבירים דרך קנה של כלי נשק.
בעזרתה מנקים את הקנה מחלקיקי אבק וחול העלולים ליצור מעצורים או סטייה בדיוק.
כאשר מתעורר הצורך לנקות את הקנה של כלי הנשק, מחדירים בד (לרוב "פלנלית") או ספוג בקצה הלולאה, משחילים את המשקולת אל תוך קדח הקנה ומושכים עד שהמשחולת כולה יוצאת מן הקצה השני של הקנה.
על פי רוב חוזרים על הפעולה הזו מספר פעמים.
כאשר משתמשים במשחולת לניקיון נשקים בקליבר 5.56 מ"מ, נהוג להשתמש ב 1.5 "אצבעות" כדי להימנע מסתימה של הקנה.
אמנם ישנו כלי נוסף המשמש לניקיון קנים של רובים - החוטר, אך המשחולת היא כלי הניקיון המועדף על חיילי צה"ל.
למרות שחבל המשחולת עלול להיקרע, ניתן לקפל אותה והיא קלת משקל.
משורר בניו יורק הוא שמו של קובץ שירים מאת המשורר הספרדי פדריקו גארסיה לורקה.
הקובץ כולל שירים שנכתבו על ידי לורקה בעת שהותו באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק ובזמן ביקורו בקובה בין השנים 1930-1929, ופורסם בפעם הראשונה לאחר מותו, בשנת 1940.
שירי הקובץ מתארים את תחושות החרדה והאימה שחש לורקה מול הדה-הומניזציה של החברה המודרנית.
לורקה, ששהה בניו יורק בעת קריסת וול סטריט 1929 תיאר את המראות כך: "מראה של אנשים מתאבדים, של אנשים היסטריים, של חבורות מעולפות.
מראה נורא אך חסר גדולה.
איש לא יכול להבין את הבדידות שחש שם ספרדי, ויותר מכך איש הדרום".
מראות אלו הגבירו חרדתו של לורקה מהעיר הגדולה ומהכלכלה הקפיטליסטית שביטויה הקיצוני התגשם בניו יורק.
חוויה זו ניכרת בשירי הקובץ המציגים "תמונה מסוייטת ומזוויעה של עולם חומרני, ממוסחר, קר, מנוכר ואכזרי, שבו נאלץ האדם המודרני, המנותק אחת ולתמיד מהאל ומהטבע, לסבול מבדידות חריפה בג'ונגל הבטון של הכרך האימתני".
נושא חברתי נוסף שנידון בקובץ הוא היחס למיעוטים באמריקה.
לורקה נפגש עם צוענים, יהודים ואפרו-אמריקנים וחש סימפתיה גדולה כלפיהם.
בעלי חשיבות מיוחדת עבורו הם האפרו-אמריקנים, איתם הוא נפגש בהארלם.
המתח בין הכוח החיוני הקמאי שהוא מזהה בהם לבין דיכויים החברתי נידון בפרק המוקדש להם (השחורים) בו הוא מבכה את הרלם ומודיע כי אין יגון שישווה "למלכך הגדול הכלוא, הלבוש במדי שוער".
לצד העיסוק בנושאים חברתיים אקטואליים, ניו יורק משמשת עבור לורקה גם סמל לתחושות אישיות כמו בדידות ואהבה נכזבת, ונושאים כלל אנושיים כמו הפחד מהמוות וכמיהה דתית.
סגנון השירים בקובץ שונה באופן מהותי מהסגנון שאפיין את שירתו המוקדמת של לורקה בקבצים שירת הזמר העמוק ורומנסרו צועני, בהם התבסס על מבנים מסורתיים כמו בלדה ורומאנסה.
לורקה, שהושפע מתנועת הסוריאליזם האירופית, עוזב בקובץ זה את המסורת השירית האנדלוסית לטובת שפה מטאפורית חדשה שתבטא מציאות מעבר לטבע ומעבר לתודעה.
שפה זו מתארת חפצים, תחושות ורגשות באופן ספונטני, בעזרת דימויים חדשניים ומפתיעים ושבירת מבנים תחביריים מוכרים.
המעבר לשפה זו ניכר גם בשבירת המבנים הצורניים ושימוש נרחב בשורה חופשית.
יחד עם זאת, קובץ זה ממשיך לעסוק בנושאים שהטרידו את לורקה בשירתו המוקדמת, כמו פחד המוות והמשיכה אליו, אהבות אבודות, חריגות, החמצה וכמיהה לילדות.
מאחר שמרבית כתב היד המקורי אבד ולורקה עיבד ושינה שירים שונים לאורך חייו, קשה לקבוע את הנוסח המדויק של השירים ואת המבנה המדויק של הקובץ.
בכל אופן, המהדורה המקובלת מכילה שלושים וחמישה שירים המתחלקים לעשרה פרקים:
בריחה מניו יורק (שני ולסים לעבר התרבות)
הקובץ תורגם לעברית על ידי רמי סערי בשנת 1999.
במתמטיקה, משושה קסם הוא סידור של מספרים בצורה של משושה מרוכז בעל n מספרים בכל צלע, כך שסכום המספרים בכל שלושת הכיוונים שווה ל-M.
משושה קסם רגיל מכיל את המספרים העוקבים מ-1 עד 3n2 − 3n + 1. משושי קסם רגילים קיימים רק עבורn = 1 ו-n = 3. יתר על כן הפתרון של משושה קסם מסדר 3 הוא ייחודי.
משושה הקסם מסדר 3 פורסם פעמים רבות כ"תגלית חדשה".
ההתייחסות הכי מוקדמת, ואולי המגלה הראשון, הוא ארנסט פון הסלברג (1887).
הוכחה שאין משושי קסם רגילים חוץ ממשושי קסם בסדר 3 ובסדר 1
המספרים על המשושים הם עוקבים ומתחילים 1 עד .
ולכן הסכום שלהם הוא מספר משולשי, כלומר:
ישנם (r = (2n − 1 טורים בכל כיוון (צפון-דרום, דרום מזרח-צפון מערב ודרום מערב-צפון מזרח).
בכל טור סכום הספרות הוא M.
מאחר ש-M שלם, חייב להיות שלם.
ולכן 2n-1 צריך להיות מחלק של 5. ה-nים היחידים שגם גדולים מאחד וגם מקיימים תנאי זה הם ו-.
אף על פי שאין משושי קסם רגילים מסדר שעולה על 3, ישנם כמה משושים לא רגילים.
במקרה זה לא רגיל כוונתו הוא שרצף המספרים אינו מתחיל מאחד.
ארסן זהרי גילה את המשושים מסדר 4 וסדר 5 הבאים:
משושה הקסם מסדר 4 מתחיל מהסיפרה 3 נגמר בספרה 39, וסכום כל טור הוא 111. משושה הקסם מסדר 5 מתחיל מהספרה 6 נגמר בספרה 66 וסכום כל טור בו הוא 244.
משושה קסם מסדר 5 המתחיל בספרה 15 מסתיים בספרה 75 וסכום הטורים בו הוא 305, הוא המשושה הבא:
סכום טורים גדול מ-305 במשושה מסדר חמש הוא אינו אפשרי.
משושה מסדר 5, בו ה"x" מסמל משושה מסדר 3 המשלים את רצף המספרים.
במשושה העליון המשושה מסדר 3 הוא משושה קסם רגיל, ובתחתון המשושה מסדר 3 הוא משושה המתחיל בספרה 9- מסתיים בספרה 9 וסכום כל טור הוא 0.
משושה מסדר 6 ניתן לראות למטה.
הוא נוצר על ידי לואיס הולבלינג, 11 אוקטובר, 2004:
המשושה מתחיל בספרה 21 מסתיים בספרה 111 וסכום כל טור הוא 546.
המשושה הקסום הגדול ביותר המורכב ממספרים חיוביים התגלה על ידי ארסן זהרי ב-22 במאי 2006:
המשושה הוא מסדר 7. הוא מתחיל בספרה 2 מסתיים בספרה 128 וסכום כל טור הוא 635.
עם זאת, משושה קסם מסדר 8, נוצר על ידי לואיז ק' הולבלינג ב-5 בפברואר 2006:
הוא מתחיל בספרה -84 מסתיים בספרה 84 וסכום כל טור הוא 0.
משושים יכולים להיות מורכבים על ידי משולשים, כפי שהתמונה מטה מציגה.
משושים מסוג זה מכונים "משושים משולשים" ויש להם הרבה יותר פתרונות ממשושה קסום רגיל.
כפי שמוצג במשושים למעלה, הטורים של המשולשים מתפרסים בשלושה כיוונים וישנם 24 משולשים במשושה מסדר 2. בהכללה, למשושה משולש מסדר n יש משולשים.
הסכום של כל המשולשים ניתן על ידי הנוסחה הבאה:
אם אנחנו מנסים לבנות משושה משולש קסום בסדר n, אנחנו חייבים לבחור את n כך שהוא יהיה מספר זוגי, זאת משום שישנם r = 2n טורים ולכן הסכום של כל טור הוא:
על מנת שתוצאה זו תהיה מספר שלם, n חייב להיות מספר זוגי.
נכון להיום, משושים משולשים קסומים מסדר 2, 4, 6 ואפילו 8 כבר התגלו.
הראשון היה משושה משולש קסום מסדר 2, שהתגלה על ידי ג'ון בקר ב-13 בספטמבר 2003. מאז ג'ון פעל בשיתוף פעולה עם דויד קינג, שגילה שישנם 59,674,527 משושים משולשים קסומים מסדר 2.
למשושים משולשים קסומים ישנם מספר תכונות משותפות עם ריבועי קסם, אבל יש להם גם מספר תופעות מפתיעות.
למשל, סכום המשולשים המצביעים כלפי מעלה שווה לסכום המשולשים המצביעים כלפי מטה (לא משנה באיזה סדר גודל המשושה).
בתלמוד נאמר: "ומה משורה הקפידה עליו תורה, קל וחומר להין וחצי הין...
כפי הנראה מהפסוקים שימשה מידה זו למדידת נוזל, וכך כתבו החזקוני והרשב"ם בפירושם לתורה.
לעומתם, רש"י בפירושו לתורה כתב בפירוש המילה 'משורה' - היא מידת הלח והיבש.
בשיעור המשורה ישנם כמה שיטות.
במסכת בבא בתרא פט ב מבואר שמשורה היא אחד חלקי 36 הלוג.
במקום אחר בתלמוד (בבא מציעא סא ב) מידת המשורה היא אחד חלקי 33 הלוג, אך במסורת הש"ס הגיה שם כפי הנוסח שבבבא בתרא - אחד חלקי 36 הלוג.
דעת הרמב"ם היא ששיעור המשורה הוא אחד חלקי 33 הלוג, כגרסת מסכת בבא מציעא.
דעה שלישית, קרובה לדעת הרמב"ם, הובאה בספר שיטה מקובצת בשם ספר די העובדים לרבי אברהם בן הרמב"ם, שהמשורה היא רובע שמינית הלוג, כלומר אחד חלקי 32 הלוג.
הרב שמואל שטראשון (הרש"ש) בפירושו על התלמוד, הביא דעה נוספת בשם הרד"ק שהמשורה היא אחד חלקי 30 הלוג.
כפי שנתבאר לעיל שיעור המשורה נגזר משיעור הלוג.
ובשיעור הלוג נחלקו הפוסקים האחרונים כמה הוא שיעורו, דעת הרב חיים נאה ששיעור הלוג הוא 345.6 מ"ל/סמ"ק, ואילו דעת החזון איש ששיעור הלוג הוא 597.2 מ"ל/סמ"ק.
אם ננקוט כפי שמבואר בתלמוד שמשורה היא אחד חלקי 36 הלוג, נמצא ששיעור המשורה הוא לדעת הרב חיים נאה 9.6 מ"ל/סמ"ק, ולדעת החזון איש שיעורו הוא 16.58 מ"ל/סמ"ק.
כיום רגילים להשתמש במילה זו להוראה על כמות מועטת בדומה ל'קורטוב'.
משום מקום הוא סרט דרמה גרמני משנת 2017 בבימויו של פאטי אקין, במאי קולנוע גרמני ממוצא טורקי.
הסרט נקרא על שם שיר של להקת הרוק האמריקאית קווינס אוף דה סטון אייג', שהזמר הראשי שלה, ג'וש הומי, כתב את פסקול הסרט.
קטיה נשואה לנורי סקרצ'י, גבר מוסלמי, ולהם ילד בן חמש.
כסטודנטית היא הכירה את נורי כשקנתה ממנו חשיש ונישאה לו בתקופת היותו אסיר בכלא, כשריצה עונש על סחר בסמים.
כאשר בעלה ובנה של קטיה נהרגים באירוע טרור מעריכים החוקרים שנורי היה מעורב בפעילות חבלה איסלמיסטית.
קטיה לעומת זאת, מעריכה שמבצעי פעולת הטרור הם נאו נאצים.
לאחר זמן משתכנעים החוקרים בגרסתה.
נערך משפט, אך כיוון שבית המשפט לא השתכנע באשמת הנאשמים בהסתברות הקרובה לוודאות, הוא מזכה את הנאשמים הגרמנים מאשמה.
בעקבות כך יוצאת קטיה למסע עצמאי.
משורר בניו יורק הוא סרט טלוויזיה בריטי ששודר לראשונה, בגרסה של 60 דקות, בערוץ BBC One Wales ב-30 באפריל 2014. גרסה ארוכה יותר של 75 דקות שודרה בערוץ BBC Two ב-18 במאי 2014. את התסריט כתב אנדרו דייוויס וביימה אייסלינג וולש.
הסרט מתאר את ימיו האחרונים של המשורר דילן תומאס, ומותו בניו יורק בגיל 39. הסרט נוצר לציון מאה שנה להולדתו של תומאס ב-27 באוקטובר 1914.
טום הולנדר – דילן תומאס
אסי דייוויס – קייטלין תומאס
יואן ברמנר – ג'ון מלקולם ברנן
פיבי פוקס – ליז רייטל
סטיוארט מתיוס – מנהל תיאטרון
מורפיד קלארק – ננסי ויקוויר
הסרט "משורר בניו יורק" הוזמן עבור ה-BBC על ידי ג'אניס הדלו, בן סטיבנסון, אדריאן דייוויד ופיית' פנהייל.
המפיקים בפועל היו גריף ריס ג'ונס, רוב וואר, פיית' פנהייל ובת'אן ג'ונס.
הצילומים נערכו בקארדיף ובלארן (Laugharne) במשך 18 ימים.
טום הולנדר העלה כ-12 קילו במשקלו כדי לגלם את הדמות.
הרב משומר בן הרב שמואל נסים (נפטר ב-1948) היה ראש ישיבה וראש המקובלים בעדן, ורבו של הרב מרדכי שרעבי.
נסים נולד במחצית המאה ה-19 בעיר הנמל עדן שבתימן, כאשר הייתה פרובינציה של הראג' הבריטי.
אביו הרב שמואל היה אב בית דין העיר עדן, שנפטר בשנת 1888. הרב משומר כמו אביו היה מגדולי רבני קהילת יהודי עדן.
הוא נזכר לראשונה בתמיכה שנתן להוצאת ספר "ילקוט משה" (מונקאטש התרנ"ד) יחד עם אחיו הרב יוחאי נסים.
הרב משומר פתח בביתו בית כנסת מפואר בקומה ב'.
בית כנסת זה שימש כישיבה למקובלים ותלמוד תורה לילדים.
ישיבתו נקראה בפי יהודי העיר עדן "מעלאמת מארי משומר".
את כל ההוצאות על הישיבה ועל התלמוד תורה שילם הרב משומר מכיסו.
הילדים למדו תנ"ך עם פירוש רש"י מהבוקר עד השעה 16:00, אחר כך למדו ש"ס משניות ואחר כך תלמוד.
אחר כך התפללו מנחה וערבית לפי נוסח האר"י.
לאחר תפילת ערבית הצטרפו צעירים לחברת המבוגרים שלמדו בלילה.
בחצות לילה למדו תיקון חצות לפי נוסח האר"י.
אחר כך למדו מספר הזוהר, שמונה שערים ועץ חיים.
הרב משומר היה ידוע בתמיכתו הנלהבת ביישוב ארץ ישראל, ובמשך שנים רבות היה הממונה לגביית כספים למען יהודי תימן שישבו בירושלים.
הוא ואחיו אהרוני תמכו רבות בקרן היסוד שבירושלים.
הוא תמך כספית בישיבות שבארץ ישראל.
את חיבתו העזה לירושלים הביע בקריאת שם בנו "ציון".
הוא גם נהג לומר כי שמו "משומר" עולה בגימטריה "ירושלים".
הרב משומר היה חבר הוועד הציוני הראשון בעיר עדן והיה הדמות התורנית הדומיננטית בקהילה בתמיכתה בפעילות הציונית.
הוא היה ידוע ביחסו הנדיב והחומל כלפי הפליטים, שבאו משאר מחוזות תימן אל העיר עדן, בדרכם אל ארץ ישראל.
הרב משומר שימש כאיש קשר בין ההנהגה היהודית בצנעא, בירת תימן, לבין ועד הקהילה התימנית בירושלים.
הוא היה בא כח הראשון של מחלקת העלייה של הסוכנות היהודית בעיר עדן.
נודע כאישיות אמינה ביותר, ואצלו היו מפקידים פליטים רבים את כספם ללא חשש.
יותר מכל התפרסם הרב משומר כתלמיד חכם מופלג בתלמוד ובפוסקים, ומלבד השיעור היומיומי בתלמוד שהיה בישיבתו, הוא נהג לתת באופן קבוע שיעור בגמרא בכל ליל שבת בישיבה הגדולה בעיר עדן "התורה והמצוה".
ישיבה גדולה זו הייתה בראשותו של הרב שלום יצחק, ובה למדו 24 שעות ביממה בכל יום ש"ס ופוסקים וקבלה.
הרב משומר היה מפורסם בגדולתו בקבלה והוא היה מבין הבודדים בעיר עדן, שהניחו גם תפילין של רבנו תם.
הוא מימן הוצאת ספרי קבלה שיצאו בירושלים.
הרב אברהם ערוסי, שעלה מתימן לארץ ישראל דרך העיר עדן, כתב באחד מספריו על הרב משומר את המילים "אם יהיו כל חכמי ישראל בכף מאזניים אחת, ומארי משומר בכף שנייה, מכריע את כולם!" עוד תיאר אותו במילים "עניו, שפל רוח, אוהב את הצדקות, אוהב את האלמנות ואת היתומים לפרנסם".
בין תלמידיו בישיבה נמנה הרב מרדכי שרעבי שלימים עלה לארץ ישראל והיה לראש המקובלים.
בתחילת שנות הארבעים עלה הרב משומר לארץ ישראל וחי בירושלים.
הוא עמד בראש הקהילה העדנית בירושלים, בית הכנסת שלו היה ברחוב עמוס בשכונת כרם אברהם.
שם הנהיג את לימודיו בכל יום ובית מדרש זה נקרא "מדרש שלמה" על שם אחי חתנו.
לבית הכנסת שלו באו רבים מעדות אחרות אשכנזים וספרדים, ונוסח התפילה והנעימות היו מגוונות ע"פ שליח הציבור שירד לפני התיבה.
לצד תלמידו הרב מרדכי שרעבי, פקדו אותו חכמים רבים כמו הרב עובדיה הדאיה ראש ישיבת המקובלים בית אל, ששימש כבעל קורא בבית הכנסת של הרב משומר.
רק בימים הנוראים הקפידו להתפלל בנוסח תימן, בנעימה העדנית.
הרב משומר נפטר בשנת 1948 לאחר קום המדינה.
משושה שבתאי הוא ענן בצורת משושה, הנמצא בקוטבו הצפוני של כוכב הלכת שבתאי, אשר כנראה מורכב מזרם סילון של גזי אטמוספירה הנעים בכ-2342 קמ"ש.
אורך צלעות המשושה הם 14,500 ק"מ בקירוב, כ-2,000 ק"מ יותר מקוטרו של כדור הארץ.
רוחב המשושה הוא 29,000 ק"מ וגובהו כנראה כ-300 ק"מ בקירוב.
המשושה התגלה במהלך תוכנית וויאג'ר ב-1981 ולאחר מכן נחקר שנית על ידי הגשושית קאסיני ב-2006, כאשר צבעו השתנה מכחול לזהוב במהלך אותן שנים.
בקוטבו הדרומי של שבתאי אין משושה, כפי שהראה טלסקופ החלל האבל, אלא מערבולת.
קיימת מערבולת נוספת במרכז המשושה הצפוני.
קיימות השערות רבות למקור צורת המשושה העוסקות בזרימה טורבולנטית באטמוספירת שבתאי.
משחזת צילינדרית היא סוג של מכונת השחזה המשמשת לעיצוב החלק החיצוני של המעובד.
המשחזת הצילינדרית יכולה לעבוד על מגוון צורות, אולם על החלק המעובד להיות בעל ציר סיבוב מרכזי.
ניתן להשחיז על המשחזת מגוון צורות כמו ציר אחיד קונוס, או גל ארכובה.
תהליך ההשחזה מיועד להסרת חומר מהחלק המעובד, בדרך כלל מדובר על חלק מעובד קשה לאחר טיפול תרמי או לאחר ציפוי קשה.
אופן ההשחזה מורכב מגרעינים שוחקים קשים כמו אלומיניום אוקסיד, סיליקון קרביד יהלום או בורזון.
שהם בעלי קושי של 65 HRC או יותר.
הגרעינים מאוחדים במבנה של גליל בתוך חומר מלכד אשר נותן לאופן את צורתו הכללית.
אם בתהליך החריטה העגולה החומר המוסר מהחלק יהיה בערכי מילימטרים, הרי שבהשחזה מדובר על תהליך מדויק יותר והסרת החומר תהיה של מאיות המילימטר.
השחזה צילינדרית מוגדרת כבעלת ארבע פעולות עקריות:
החלק המעובד חייב להסתובב ללא הרף
אופן ההשחזה חייב להסתובב ללא הרף
אופן ההשחזה, הוא למעשה כלי החיתוך והוא מקודם לעבר החלק המעובד
העובד ואופן ההשחזה כל הזמן בתנועה יחסית ביניהם
רוב המשחזות הצילינדריות מפעילות את כל ארבע התנועות.
מקורות המשחזת הצילינדרית, כמו כל שאר מכונות הכלים המודרניים, נובעים מניסויים וההמצאות של ג'ון וילקינסון ומאוחר יותר הנרי מודסלי, שעסקו בפיתוח ובנו את המכונה האופקית הראשונה לביצוע קדחים מדויקים Boring machin ואת המנוע הראשון למחרטה.
המשחזת הצילינדרית חייבת חלק ניכר מהתפתחותה להתחלת המהפכה התעשייתית, ובייחוד לזמינות סגסוגות פלדה אמינות וזולות.
הבסיס למשחזת הצילינדרית המודרנית נבנה לראשונה בשנות השלושים של המאה העשרים על ידי שני אנשים שעבדו באופן עצמאי, ג'ונתן ברידג'ס וג'יימס וויטון.
להמשך הפיתוח נדרשו בהמשך 40 שנה נוספות עד לביצוע שיפורים משמעותיים במבנה המשחזת.
חברת Brown & Sharpe הייתה מהיצרניות הראשונות של מכונות התפירה.
מפתח המכונות ג'וזף בראון האמין שצריך ליצר את הציר המרכזי ואת והמחט של מכונת התפירה מפלדת כלים מוקשה כדי לקבל דיוק במידות וטיב שטח חלק.
השאיפה הזו היא שהביאה לבניית משחזת צילינדרית.
הניסיון הראשון היה על מחרטה קטנה שעליה הותקן אופן השחזה.
פיתוחים נוספים הובילו למשחזת הצילינדרית שהוצגה בתערוכת המאה של 1876 ולפטנט שהוגש לאחר מכן.
לא ניתן לתת Brown & Sharpe קרדיט בלעדי להתקדמות בייצור המשחזת.
והיו מפתחים נוספים שהוציאו לשוק משחזות קטנות ומדויקות כמו נורטון ואחרים.
נורטון היה עובד של Brown & Sharpe אשר פרש מהחברה מתוך רצון להמשיך להמשיך ולפתח משחזת צילינדרית מתוך הבנה שהמשחזת אינה רק לעיבודי גמר, אלא יכולה לשמש ככלי נוסף בתחום הסרת חומר ועיבוד שבבי על מכונות הכלים לייצור מתכת.
הוא הקים את חברת מכונות ההשחזה נורטון, שם המשיך בשיפור המשחזת כדי להגיע לערכי סל"ד גבוהים יותר ולדיוקים גבוהים יותר
המשך הפיתוח בכיוון של מודרניזציה החל ב־1950. חיל האוויר האמריקני, שחיפש אמצעי מהיר יותר, זול ויעיל יותר לייצור חלקים ומערכות למטוסים, מילא תפקיד גדול בפיתוח מכונות מבוקרות מחשב NC.
בתכנות מכונת NC, התכנות המפורט כולל את כל הוראות התנועה של צירי המכונה ושל פרמטרי העיבוד.
גל החדשנות השני, התרחש בשנות השבעים והשמונים, וסומן על ידי הביקוש העצום למחשבי מיקרו שישמשו למחשוב התהליך.
צירוף מחשב לתהליך אפשר להעביר למכונה את ההוראות לביצוע ההשחזה על ידי הוראות ממחשב חיצוני.
בתהליך זה לא הייתה לעובד יכולת להשפיע על הפרמטרים במכונה.
תיקוני התכנות בוצעו על ידי צוות מתכנתים אשר לא היו ליד המכונה.
גל השינוי השלישי הגיע בשנות התשעים עם כניסתו של המחשב האישי.
שילוב ה־CNC והמחשב במערכת דינאמית אחת אפשר לקרב את השליטה אל בקר המכונה והתהליך הפך לגמיש יותר.
בתכנות CNC מוזנת אל מחשב המכונה הגאומטריה של המוצר.
התכנות מבוצע על בקר המכונה על ידי המפעיל כאשר את ההמלצות לפרמטרי הביצוע מקבלים מבקר המכונה.
ישנם 6 סוגים שונים של השחזה צילינדרית: השחזת הקוטר חיצוני (OD), השחזת הקוטר הפנימי (ID), השחזה חזיתית, השחזה בקדמה זוחלת, השחזה ללא מרכזים והשחזת קדחים מדויקים.
השחזת הקוטר החיצוני של המעובד מתבצעת כאשר החלק המעובד דפון בין שני מרכזים או בין תפסנית ומרכז קוני המאפשרים את תנועתו הסיבובית של המעובד.
אופן ההשחזה מסתובב באותו כיוון כאשר הוא בא במגע עם החלק.
משמעות הדבר היא ששני המשטחים ינועו בכיוונים מנוגדים כדי לקבל טיב שטח משופר.
בהשחזת הקוטר הפנימי של המעובד, קוטר אופן ההשחזה חייב להיות קטן מקוטר החלק המושחז.
גם בהשחזה זו יהיו כיווני תנועה מנוגדים בנקודת ההשחזה כדי לקבל טיב שטח חלק.
סוג של השחזת קוטר חיצוני, אולם ההבדל העיקרי הוא שאופן ההשחזה נמצא במקום קבוע וחודר עם כל רוחב האופן לתוך העובד.
בקבוצת מכונות אלה יש מכונת crush grinder אשר יש לה אופן ההשחזה רחב מאוד עד כדי 100 מ"מ, האופן מקבל על ידי תהליך מיוחד את צורת פרופיל החלק, והחלק מיוצר בפעולה חזיתית אחת.
בתהליך זה משמש תהליך ההשחזה להסרה מסיבית של חומר.
בהשחזה של הקוטר החיצוני מתקיימת תנועה אחת של האופן לאורך החלק וההשחזה מסתיים במהלך אחד.
תנועת האופן במקרה זה איטית אך בחשבון סופי קצב הסרת החומר גבוה ביותר.
אופן ההשחזה הוא אופן מיוחד.
עיקרון השחזה זה יכול להיות גם בהשחזת משטחים.
היתרון הגדול של התהליך הוא קיצור משמעותי של זמן הייצור.
השחזה ללא מרכזים היא מכונה שאין בה תפסנית לסיבוב העובד.
החלק מוזן אל המרווח בין שני גלגלים, אופן השחזה ואופן וויסות נגדי.
ונתמך מלמטה על ידי סרגל.
התהליך נחשב אוטומטי וניתן לספק לתהליך חלקי עובד בקצב מהיר.
היתרון העיקרי של התהליך הוא קבלת עיגוליות טובה בחלקים המושחזים.
לדוגמה, תהליך זה משמש כפעולה ראשונה להשחזת הקוטר החיצוני של פינים או מקדחים בייצור סדרתי.
השחזת קדחים מדויקים מבוצעת על משחזת jig grinder, אשר במקור שימשה להשחזת קדחים מדויקים בכלים.
במכונה זו מבוצעת ההשחזה באופן אנכי.
ההשחזה הפנימית מבוצעת על ידי אופן השחזה המבצע תנועה פלניטרית בהיקף מעגל הקוטר הפנימי, ובמקביל יש תנועה אורכית כדי שהאופן הקצר יוכל להשחיז בתנועות מעלה מטה לקבלת תוצאות ההשחזה לכל אורך הקדח.
הטולרנסים המתקבלים במכונה זו הם בסדר גודל של מיקרונים.
בקרה ושליטה על איכות פני השטח המעובד
הפרמטר העיקרי בתהליך ההשחזה הוא מרקם פני השטח, מידת החספוס אותה צריך לקבל בייצור החלק.
החלק החשוב בתעשיית התעופה החלל ועיבוד חומרים קשים במיוחד, הוא שליטה על הפרמטרים בתהליך כדי למנוע נזקים לפני השטח.
שליטה על תופעות פני שטח בעיבוד מכני בכלל ובהשחזה בפרט הם תנאי חשוב ומהותי בתכנון תהליכי הייצור לקבלת מוצר איכותי.
תהליך ההשחזה נחשב לתהליך מפיק חום רב באזור החיתוך.
לצורך זה מבוצעת ההשחזה בשילוב התזת שמני ונוזלי חיתוך.
ישנם שתי משפחות של נוזלי חיתוך.
תהליך הזנת נוזלי הקירור כולל מערכת משאבות ומערכת פילטרים אשר מסננים את השבבים מן הנוזל.
שמן החיתוך בא לידי שימוש בעיבודים בהם תהליך ההשחזה קשה ובסביבת כוחות חיתוך, וחום רב.
בעבר היה שימוש רב בשמן לווייתנים אשר נאסר לשימוש עם השנים.
האמולסיה (תחליב) מורכבת מ־3–8 אחוזים שמן והשאר מים.
למטרה זו קיימים שמנים רגילים ושמנים סינתטיים.
בעולם הייצור של מערכות יש פריטים רבים בצורת גליל.
המשחזת הצילינדרית נותנת מענה לצורכי הייצור הללו בטכנולוגיות מתקדמות במפעלי ייצור מתעשיית הרכב ועד לתעשיית התעופה והחלל.
מִשְׁחָה (מכונה גם קרם, ראו להלן) היא תכשיר סמיך רפוּאי או קוסמֵטי המשמש למריחה על העור.
על פי מילון אבן-שושן, משחה היא "חומר סמיך ושמן שמושחים אותו על דבר-מה".
משחות בדרך כלל מבוססות על טכניקות שפותחו על ידי מדעי הרוקחות.
קרמים הם תחליבים חצי-מוצקים של שמן ומים.
הם נחלקים לשני סוגים: קרמי ""שמן במים"" (O/W), המורכבים מטיפות קטנות של שמן המופצות בפאזה מימית מתמשכת, וקרמי ""מים בשמן"" (W/O), המורכבים מטיפות קטנות של מים המופצות בפאזה שמנית מתמשכת.
קרמי ""שמן במים"" הם נוחים ונעימים יותר למגע, מכיוון שהם פחות שומניים וקל יותר לשטוף אותם במים.
קשה יותר לעבוד עם קרמי ""מים בשמן"", אך רבים מהתרופות הנמצאות בקרמים הן הידרופוביות ומשתחררות בקלות רבה יותר מקרם ""מים בשמן"" מאשר מקרם .""שמן במים"".
קרמי ""מים בשמן"" גם יותר לחותיים, מכיוון שהם יוצרים מחסום שמני שמפחית את אובדן הלחות מהשכבה הקרנית של העור, השכבה העליונה ביותר של העור
משחות משמשות למריחה הן על העור והן על קרומים ריריים.
הגנה על העור מפני יובש, סדקים וקרינת שמש.
מתן תרופות באמצעות פיזורן על העור.
קיימות שתי דרכים מקובלות לקביעת כמות המשחה הנדרשת לטיפול: יחידת קצה האצבע שהיא כמות התכשיר הנסחטת משפופרת באופן המכסה את קצה האצבע של אדם מבוגר, או הגדרת תוצא המריחה – שכבה עבה, שכבה דקה או עד לספיגת המשחה בעור.
קרמים הם צורות תרופתיות חצי-מוצקות המכילות יותר מ-20% מים או רכיבים נדיפים, ובדרך כלל פחות מ-50% פחמימנים, ווקסים או פוליולים כמתווכים.
הם יכולים גם להכיל חומר פעיל אחד או יותר, המומסים או מוספים בבסיס קרם מתאים.
המונח הזה היה נהוג לשמש לחומרים חצי-מוצקים עם מרקם נוזלי יחסית, המוכנים בצורת תחליבים מסוג ""מים בשמן"" (כגון קרם קר) או ""שמן במים"" (כגון קרם עם פלואוצינולון אצטוניד).
אולם, לאחרונה, המונח הוגבל למוצרים המכילים .תחליבי שמן-במים או מיקרו-קריסטלים מימיים של חומצות שומן ארוכות שרשרת או אלכוהולים, שניתנים לשטיפה במים ומקובלים יותר מבחינה קוסמטית ואסתטית.
קרמים יכולים לשמש להחדרת תרופות בדרך וגינלית (כגון קרם וגינלי עם אנטיביוטיקה משולשת).
קרמים גם משמשים לטיפול בכוויות שמש
משחות מכילות ארבעה מרכיבים עיקריים: מים, שמן, חומר מְתַחְלֵב וחומר מסמיך.
שאר המרכיבים הנלווים ולא העיקריים ליצירת המשחה הם פרפין נוזלי, פרפין קשה, שעווה, גליצרין ופרופיל פארבן.
רוב המשחות הן קולואיד מאחד משני סוגים:
שמן בתוך מים: טיפות קטנות של שמן שמפוזרות במים.
מים בתוך שמן: טיפות קטנות של מים המפוזרות בשומן.
הסוג הנפוץ והמועדף לשימוש על ידי הקהל הרחב הוא הקרמים, מכיוון שהם נוחים יותר לשימוש ונשטפים בקלות במים.
לעומת קרמים, משחות הן לחות יותר ומספקות מחסום שמנוני אשר מפחית את אובדן המים משכבת הקרנית.
משחה בסיסית – תרחיף של שמן ומים באופן כמעט שווה של חומרים.
משחה קרה – שילוב של כ-80% שמן ו-20% מים למניעת לחות בעור.
משחה עיסתית – משלבת גם אבקה.
הרב משומר צוברי (בערך ה'תרצ"ט – כ"ז בתשרי ה'תש"ף) היה רב תימני-ישראלי, שכיהן כרבהּ של גן יבנה וכנשיא עמותת "משכן שילה".
צוברי נולד בתימן בליל חג השבועות, ועלה לישראל עם משפחתו בגיל צעיר.
המשפחה הופנתה תחילה למעברת בית ליד, ולאחר מכן עברה להתגורר בגן יבנה.
הוא למד אצל הרב אליהו מאיר קובנר בישיבת פורת יוסף ברחובות, ולאחר מכן למד בכולל אברכים ברמת גן.
בשנת ה'תשכ"א מונה לרבהּ של גן יבנה, וכיהן בתפקיד זה עד לפטירתו.
הוא גם עמד בראש עמותת משכן שילה, המפיצה את כתב העת "משכן שילה".
בשנת 1988 זכה בתואר יקיר העיר גן יבנה.
צוברי נפטר ביום השבת כ"ז בתשרי ה'תש"ף.
משחטת כלי רכב הוא כינוי ל בלתי חוקיות שבהן מפרקים כלי רכב על מנת למכור את חלקיהם או להעלותם מחדש לכביש באופן בלתי חוקי.
התופעה לרוב מקושרת לפשע מאורגן וגורמת לפגיעה קשה באיכות הסביבה.
כתוצאה מהתיעוש הפך זיהום הסביבה לאחת מהבעיות החמורות של העידן המודרני.
סקטור הרכב מייצר כ-5% מהפסולת התעשייתית בעולם כולו.
כלי רכב בסוף מחזור חייהם מסווגים כפסולת מסוכנת ויש להם פוטנציאל לזהם את הסביבה אם הם לא מטופלים כראוי, אך הם מהווים קטגוריה של פסולת שעיבודה קשה במיוחד בגלל המבנה המורכב וההרכב המגוון שלה.
מאחר שכלי רכב אלה מורכבים מיותר מ-70% ברזל, הם נסחרו באופן מסורתי כמשאב משני בעל ערך.
בנוסף לברזל, נעשה בייצור מכוניות שימוש במתכות בסיסיות כמו נחושת ואבץ, כמו גם מתכות נדירות כמו פלטינה ופלדיום.
מיחזור של כלי רכב בסוף חייהם הוא על כן לא רק נושא סביבתי אלא גם מקור כלכלי לתעשייה.
לפיכך, ניהול המיחזור של כלי רכב במסגרת חקיקה הופך חשוב יותר ויותר, אך נכון ל-2019, מספר המדינות והאזורים עם חקיקה בנושא זה מוגבל למדי, וכולל למשל את האיחוד האירופי, נורווגיה, יפן, קוריאה, סין וטאיוואן.
עלות העבודה הנדרשת לפירוק רכיבים שונים של הרכב ושל כל אחד מתהליכי הטיפול למול ההכנסה האפשרית ממכירת חלקי החילוף וחומרי גלם שונים קובעים במידה רבה את האופן בו יטופל הרכב לאחר הורדתו מהכביש.
במגרטות לא חוקיות נחסך זמן עבודה ועלויות על ידי פירוק לא מפוקח של כלי הרכב והטמנה לא מוסדרת של סוגי הפסולת, וכך נותר רוב הרווח ממכירת החלפים בידי הבעלים.
היעדר משאבים מספקים לניטור, אכיפה וענישה מספקים הזדמנויות לרווח רב עבור ארגוני פשע.
על פי דו"ח התוכנית הסביבתית של האו"ם אין תחום אחר של פשע מאורגן שנותן הזדמנות כה משמעותית להלבנת הון והונאת מס כסילוק פסולת, בהיעדר כמעט מוחלט של ניטור או דיווח.
בשנת 2000 אישר האיחוד האירופי את דירקטיבה 2000/53/EC העוסקת בטיפול בכלי רכב בגמר שימושם, ומחייבת את המדינות החברות באיחוד.
על פי הדירקטיבה באחריותם של יצרני ויבואני רכב לאסוף את כלי הרכב בסוף מחזור חייהם לצורך שימוש חוזר של חלקי הרכב ומיחזור של חומרי הגלם.
אף על פי כן, בכל שנה ישנם בין 3.4–4.7 מיליון כלי רכב (כשליש מכל כלי הרכב שיצאו מכלל שימוש בשנה) אינם מטופלים בצורה מסודרת ולא ידוע לאן הם מגיעים.
ההערכה היא שהן נגרטים בצורה בלתי חוקית או מיוצאים מחוץ לאיחוד.
למשל, בגרמניה ב-2018, מוערך כי 363,000 כלי רכב נגרטו באופן לא מוסדר ו-73,000 כלי רכב יוצאו באופן בלתי חוקי.
בליטא כ-82% מכלי הרכב בסוף מחזרו חייהם נגרטים בצורה בלתי חוקית.
מדי שנה יוצאים מידי שימוש כ-140,000 כלי רכב.
משנת 1978 החלה לפעול במדינה תוכנית לטיפול בכלי רכב, במסגרתה הוחל מס מחזור על הצרכן בעת רכישת רכב חדש, המוחזר לבעל הרכב במסירת הרכב לגריטה.
משרד התחבורה הנורווגי יצר רשימת של מוסכים ועסקים מורשים שרק דרכים ניתן לקבל את החזר המס.
אחוז כלי הרכב המועבר לפירוק מוסדר הוא יותר מ-95%.
בארצות הברית התופעה מכונה "Chop shop" (בתרגום חופשי: "חנות קיצוצים"), והממשל מנסה להילחם בתופעה בפעולות של חקיקה ואכיפה.
החוקים הפדרליים דורשים מיצרני רכב לסמן רכיבי רכב רבים ושונים כדי להקשות על פירוק כלי הרכב באופן בלתי מוסדר (החוק פוטר מהחובה הזו מכוניות חדשות עם )
מחקר מ-1999 שהוזמן על ידי המכון הלאומי למשפטים של מחלקת המשפטים של ארצות הברית מצא שסימון הרכיבים הפחית את מספר הגנבות המקצועיות של מכוניות, כך שבין 33 ל-158 פחות מכוניות נגבו לכל 100,000 מכוניות שסומנו בין 1987 ל-1995.
הטיפול בכלי רכב בסוף חייהם מוסדר באמצעות דירקטיבה הדומה לזו באיחוד האירופי ונכנסה לתוקף ב-2005 וממומנת באמצעות תשלום אגרה בקניית רכב חדש.
מדי שנה ממוחזרים 3–4 מיליון כלי רכב.
הודות לתשלום מראש של עמלת המיחזור, התופעה של גריטה הבלתי חוקית או אחסון בלתי הולם של כלי רכב שיצאו משימוש ירדה באופן משמעותי ב-96% בהשוואה לרמות שלפני החקיקה, וכ-99% מכלי הרכב עוברים מיחזור.
מדי שנה מורדים מהכבישים במדינת ישראל כ-100 אלף כלי רכב, אך הטיפול בהם אינו מוסדר: לא מוגדר תקן מתאים, אין חובה חוקית לפרק כלי רכב במקומות מורשים ואין מנגון מוסדר לניהול תהליך הפירוק ולפיקוח עליו.
לפי מחקר של הפורום לישראל ירוקה משנת 2022 פועלות בישראל 402 מגרטות רכב לא חוקיות, ששטחם המצטבר מוערך ב-13,470 דונם, והן מכילות כ-19,000 כלי רכב.
לעומת זאת מספר מגרשי הגריטה החוקיים עומד על שישה בלבד.
המגרטות הבלתי חוקיות יוצרות זיהום משמעותי ופגיעה באיכות הסביבה.
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 התקיימו משחטות רבות ברצועת עזה וסיני.
בסוף שנות ה-80, בעקבות פרוץ האינתיפאדה, הדרך לעזה נחסמה ומכוניות נשחטו פעמים רבות במשחטות בערי המרכז.
לפי דיווח שפורסם ב-2005, במהלך שנים רבות היו כלי רכב גנובים עוברים במחסומים משטחי ישראל למשחטות רכב בשטחי יהודה ושומרון, מכיוון שהייתה קיימת ביקורת על כלי הרכב רק מהכיוון של היוצאים מיהודה ושומרון, ולא מהכיוון של הנכנסים אליו.
אולם, לאחר מבצעי אכיפה שהקשו על גנבי רכב להוציא כלי רכב מישראל ליהודה ושומרון החלו לפעול משחטות רכב גם בקרב ערביי ישראל.
הנזק הסביבתי העיקרי הנגרם מפירוק רכב בצורה לא מבוקרת ובהשארת שאריות כלי הרכב בשטח פתוח לתקופות ארוכות הוא זיהום הקרקע ומי התהום בשמנים משומשים, נוזלי קירור ומתכות כבדות.
אלה מהווים סכנה לאדם, לחי ולצומח.
האוכלוסייה המתגוררת בקרבת המפגע עשויה להיפגע בעקבות נשימת אדי החומרים המזהמים וגזים רעילים.
מגע ישיר בקרקע ואכילה של פירות וירקות שגדלו בה עלולים להזיק לאדם ולבעלי חיים.
זיהום הקרקע עלול לפגוע גם בגידולים ויכול לגרום לירידה בכמות התוצרת החקלאית ובאיכותה.
משחזת ציר , מוכרת בישראל גם בשם דרמל שהוא אחד מיצרני הכלי המפורסמים ביותר וגם בשם "מולטיטול").
משחזת ציר היא כלי עבודה חשמלי רב תכליתי המבוסס על ציר הנע במהירות סיבוב גבוהה ומומנט נמוך יחסית.
בשונה ממשחזת זווית המסתמכת על כוח ומומנט לעיבוד חומר הגלם, משחזת הציר מתבססת על מהירות גבוהה המגיעה לעשרות אלפי סיבובים לדקה כדי לבצע פעולות עיבוד עדינות ומדויקות.
הכלי עושה שימוש במגוון רחב של קצוות מתחלפים, המאפשרים לבצע פעולות כגון חיתוך, ליטוש, השחזה, הברקה, חריטה וכרסום במגוון חומרים, בהם עץ, מתכת, זכוכית ופלסטיק.
גמישותו של הכלי נובעת מהאפשרות להרכיב עליו אביזרים שונים באמצעות תפסנית וכן מהיכולת לחברו לציר גמיש המאפשר עבודה בתנאי גישה מוגבלים או לביצוע עבודות אמנות עדינות הדורשות שליטה מרבית.
בשל ממדיה הקטנים ודיוקה, משחזת הציר מהווה כלי חיוני בתחומי התחזוקה הביתית, בניית דגמים, צורפות, רפואת שיניים ואומנויות מלאכת היד.
בשנת 1864 המציא רופא השיניים הבריטי ג'ורג' הרינגטון מקדח ידני המופעל באמצעות קפיץ (בדומה לשעון), וב-1871 רשם ג'יימס ב.
מוריסון פטנט על מקדח שיניים המופעל באמצעות דוושת רגל.
מכשירים אלו היו המבשרים הטכנולוגיים של משחזת הציר, שכן הם הוכיחו כי ניתן לעבד חומרים קשים (כמו אמייל השן) בדיוק רב באמצעות שימוש במהירות סיבוב גבוהה.
פריצת הדרך שהפכה את משחזת הציר לכלי עבודה גנרי ונגיש מיוחסת לממציא האמריקאי ממוצא גרמני, אלברט ג'.
בשנת 1932 הקים דרמל את חברת "דרמל" בראסין, ויסקונסין.
בשנת 1935 הציגה החברה את מכשיר ה"מוטוטול", שנחשבת למשחזת הציר החשמלית הידנית הראשונה שיועדה לקהל הרחב.
החידוש המרכזי של המוטוטול היה מזעור המנוע החשמלי כך שיוכל להיכנס למארז קומפקטי האחוז בכף היד, תוך שמירה על מהירות סיבוב גבוהה מספיק לביצוע עבודות השחזה וליטוש.
המכשיר שווק כ"סדנה שלמה בכף ידך" וזכה להצלחה מיידית בקרב בוני דגמים וחובבי מלאכת יד.
במהלך מלחמת העולם השנייה, חלה קפיצת מדרגה בשימוש במשחזות ציר במסגרת המאמץ המלחמתי.
המכשירים הפכו לכלים חיוניים בפס ייצור של מטוסים ומערכות נשק מורכבות.
השימוש בהם נדרש עבור פעולות של "ניקוי" שאריות יציקה, התאמת חלקים מכניים עדינים וליטוש רכיבים אווירודינמיים.
היכולת להביא את הכלי אל החלק המעובד, במקום לשנע חלקים כבדים אל מכונות נייחות, חסכה זמן יקר והגדירה מחדש את יעילות העבודה בסדנה התעשייתית.
בשנות ה-50 וה-60, עם עליית תרבות העשה זאת בעצמך בארצות הברית ובאירופה, הפכה משחזת הציר לכלי סטנדרטי בכל סדנה ביתית.
בתקופה זו החלו יצרניות לפתח אביזרים נלווים שהרחיבו את יכולות הכלי.
אחד מהם הוא הציר הגמיש שהפריד בין גוף המנוע לבין ראש העבודה, ובכך איפשר למשתמש להחזיק בידו "עט" קלה במיוחד לעבודות אמנות עדינות כמו גילוף בעץ או חריטה על זכוכית.
כמו כן נכנסו לשימוש תושבות נייחות שהפכו את משחזת הציר למקדחת עמוד זעירה או לכרסמת שולחנית.
בסוף המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21, התפתחות הכלי התמקדה בשני נתיבים עיקריים: מעבר לסוללות ליתיום: פיתוח סוללות קלות וחזקות איפשר יצירת כלים אלחוטיים שמעניקים למשתמש חופש תנועה מלא.
בקרה אלקטרונית השומרת על מהירות סיבוב קבועה גם כאשר מופעל לחץ על הכלי, ובכך מונעים את עצירת המנוע ומשפרים את איכות הגימור.
משחזת הציר אינה מזוהה עוד עם יצרן בודד, וחברות לייצור כלי עבודה רבות מייצרות דגמים מתקדמים המשרתים מגוון תחומים החל מטכנאי שיניים ואמנים ועד למכונאים וחשמלאים.
רוב משחזות הציר המודרניות עושות שימוש מנוע חשמלי זרם ישר.
קיימים שני סוגי מנועים עיקריים:
הטכנולוגיה המסורתית שבה מברשות פחם מעבירות זרם לרוטור המסתובב.
מנועים אלו נפוצים בשל פשטותם ועלותם הנמוכה, אך הם סובלים מבלאי של הפחמים ומהתחממות במהירויות גבוהות.
מנוע ללא מברשות - טכנולוגיה מתקדמת יותר הקיימת בדגמים מקצועיים ונטענים.
במנוע זה, הבקרה מתבצעת באופן אלקטרוני, כך מופחת החיכוך נשמרת מהירות עבודה קבועה גם תחת עומס
העברת התנועה מהמנוע אל אביזר הקצה מתבצעת דרך ציר שבקצהו תפסנית שהיא שרוול מתכת דק בעל חריצים, אשר נסגר בלחץ שווה מכל צדדיו על המוט המרכזי של האבזר המסתובב.
התפסנית מבטיחה סיבוב יציב ללא רעידות שהיו עלולות לגרום נזק לכלי העבודה, האבזר או חומר הגלם במהירויות של 30,000 סל"ד.
קיימת אפשרות לשימוש ב"פוּטֶר" הדומה לזה של מקדחה, המאפשר החלפת אביזרים בקטרים שונים ללא החלפת התפסנית, אך הוא נחשב לפחות מדויק בעבודות עדינות במיוחד.
היעילות של משחזת הציר נובעת מהאנרגיה הקינטית של אביזר הקצה.
בשל המהירות הגבוהה הדבר מאפשר עיבוד של חומרים קשים מאוד כמו פלדה או זכוכית מבלי להפעיל לחץ פיזי רב על הכלי, מה שמקטין את הסיכון לשבירת האביזר או לפגיעה במשטח המעובד.
עם זאת, המהירות הגבוהה מייצרת כוח צנטריפוגלי משמעותי על האביזרים.
לכן, לכל אביזר יש "דירוג מהירות מקסימלי" חריגה ממהירות זו עלולה לגרום לעיוות הציר או להתפרקות האביזר כתוצאה מהכוחות הפועלים עליו.
רבגוניותה של משחזת הציר נובעת מהמגוון העצום של אביזרי הקצה הניתנים להרכבה על ציר המכשיר.
לכל קבוצת אביזרים מאפיינים הנדסיים וחומריים הייחודיים לסוג העבודה הנדרש:
דיסקיות חיתוך הן דיסקיות דקות העשויות לרוב מחומרים קרמיים, פיברגלס או יהלום.
הן משמשות לחיתוך ברגים, קיצור צינורות מתכת, חיתוך פלסטיק ואף חריצה בקרמיקה.
בשל המהירות הגבוהה, הדיסקיות נוטות להישחק ויש להחליפן בתדירות גבוהה.
להבי ניסור זעירים הם להבי פלדה בעלי שיניים המיועדים בעיקר לעץ רך ופלסטיק.
להבים מפלדה למהירות גבוהה (HSS) הם אביזרים בעלי שיניים חדות המשמשים לכרסום וגילוף בעץ ובמתכות רכות.
ראשי קרביד הם אביזרים העשויים ממתכת קשה במיוחד ומשמשים להסרת חומר ממתכות קשות, פיברגלס ופלסטיק מחוזק.
חריטה ביהלום אלו הם מצופים בשבבי יהלום תעשייתי, המיועדים לעבודות עדינות על חומרים קשים ופריכים כגון זכוכית, אבן, שיש ופורצלן.
אבני השחזה קרמיות עשויות לרוב מאלומינה לעיבוד מתכות או מסיליקון קרביד לעיבוד חומרים קשים כמו אבן וזכוכית.
הן משמשות להשחזת להבים, הסרת שאריות ריתוך ויישור קצוות חדים.
גלילי ליטוש הם שרוולים של נייר זכוכית המורכבים על תוף גומי ומשמשים להחלקה של עץ, הסרת חלודה ממתכת ועיצוב ראשוני של פלסטיק.
מברשות מתכת: עשויות מפלדת אל-חלד או פליז, ומשמשות להסרת קורוזיה, צבע או לניקוי יציקות.
גלגלי לבד הם אביזרים רכים המשמשים להברקה של מתכות, תכשיטים ופלסטיק.
העבודה איתם מתבצעת בדרך כלל בשילוב עם משחת הברקה ייעודית.
השימוש במשחזת ציר כרוך בסיכונים ייחודיים הנובעים ממהירות הסיבוב הגבוהה של הכלי, מהיווצרות שבבים זעירים במהירות גבוהה ומהחום הנוצר כתוצאה מחיכוך.
הקפדה על כללי הבטיחות חיונית למניעת פציעות ולשמירה על תקינות המכשיר.
השימוש במשחזת ציר מחייב את המשתמש בהגנה על העיניים על יד משקפי מגן או אפילו במגן פנים.
בשל המהירות הגבוהה של המחשזת, שבבי מתכת, רסיסי עץ או חלקיקי דיסקית שנשברה עלולים לעוף לעבר המשתמש בעוצמה רבה.
השימוש במשחזת ציר מחייב את המשתמש בהגנה על מערכת הנשימה.
פעולות ליטוש וחיתוך יוצרות אבק דק מאוד.
בעבודה על חומרים כגון פיברגלס, קרמיקה, זכוכית או עץ, חובה להשתמש במסיכה כדי למנוע שאיפת חלקיקים מזיקים לריאות.
משחק הוא פעילות בידור ופנאי, המנותקת מצרכי הקיום המידיים, למטרת הנאה או למידה.
במקרים רבים פעילות זו דורשת הבנה מופשטת או הפעלה של דמיון.
לבד מן ההנאה, המשחק חשוב לצורך למידה ומרבית היונקים נוהגים לשחק במהלך הילדות.
האדם הוא אחד היונקים היחידים הממשיכים לשחק כל ימי חייהם.
תופעה מסוג זה מכונה נאוטוניה.
המשחק מלווה את האדם בכל גיל, מקום וחברה.
ידוע כי האדם שיחק במשחקים עוד בתקופה הפרה-היסטורית.
בתרבויות הקדומות המשחקים היו חלק מהפולחן הדתי.
גם בתקופה המודרנית ישנם משחקים הקשורים לחגים מסוימים, כמו משחק בסביבון בחנוכה.
משחקים רבים מועברים בווריאציות קלות כמסורת מדור אחד למשנהו.
כמו כן, ניתן למצוא משחקים דומים מאוד במדינות שונות.
תופעה זו מעידה על כך שלילדי העולם ישנם צרכים נפשיים זהים, מעבר לזמן ולמקום.
בשנות ה-80 החל השימוש הרחב במשחקי המחשב, אשר נועדו במקור לשעשוע ובהמשך החל לשמש גם לחינוך וללימוד.
ישנה מחלוקת בנוגע להשפעתם של משחקי המחשב.
המתנגדים טוענים שהם אלימים מידי, גורמים להתמכרות ושהמשחק בהם גוזל זמן רב על חשבון עיסוקים חשובים אחרים כמו פעילות גופנית וקריאת ספרים.
התומכים טוענים שמשחקים אלה מלמדים את מיומנויות השימוש במחשב, משפרים את הריכוז ואת הקואורדינציה המוטורית.
פעילות המשחק אינה ייחודית לבני אדם.
גם בעלי חיים צעירים משתעשעים בשעת הפעלת גופם ובמיוחד גורים של יונקים.
משחקיהם של בעלי החיים מכילים את עיקרי תכונותיו של המשחק כמו חוקיות, לקיחת תפקיד והעמדת פנים, תיחום בזמן ובמקום ועוד.
כל משחק הוא בעל משמעות החורגת מתחומיהן של הפעולות הפיזיולוגיות הנובעות מעצם התשוקה לשרוד.
זוהי פעילות הנעשית לשמה ואינה משמשת ככלי להשגת פיצוי חומרי, טובת הנאה או תועלת אישית.
הסיבה והמטרה של כל המשחקים היא הרצון להשתעשע, לפרוק מרץ ולמצוא דרך להכרת העולם.
פעולתו של המשחק כרוכה בכוונה והוא הנותן לעיסוקי החיים משמעות.
המשחק יכול להפיג מתחים ולחדש כוחות.
כאשר אדם נהנה ממשחק ומקדיש לו את מלוא תשומת הלב הוא מתנסה בחוויית זרימה.
להבדיל מתהליכים טבעיים אחרים, המשחק הוא מעשה הנובע מרצון ולא מכורח.
לכן, משחק המוטל על אדם לשחק בו בכוח אינו עוד בגדר משחק.
בהתאם לכך, נהוג להפריד בין משחקים לבין עבודה, המוצעת בעיקר עבור פיצוי או תגמול כלשהו.
כמו כן, נהוג להפריד את המשחקים גם מאמנות, תחום הנוגע בביטוי רעיונות, דעות ואמונות.
תנאים הכרחיים לקיומו של משחק