tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בנוסף, ישנם חיידקים אשר יודעים לבצע קיבוע לגופרית שנמצאת בתרכובות גזיות, בעיקר מימן גופרתי, אל הקרקע, בדומה לחיידקים המקבעים את החנקן במחזור החנקן, אך לעומת החיידקים המקבעים, ישנם חיידקים נוספים אשר מדללים את התרכובות הגופריתיות האי-אורגניות בקרקע.
מחזור ארם צובה הוא ספר תפילות בן שני חלקים, אחד החשובים שבהם.
חלקו הראשון של המחזור כולל בקשות, תפילות לימי החול, לשבת, לפסח, לשבועות ולתעניות.
חלקו השני כולל את תפילות ראש השנה ויום הכיפורים, סוכות ושמיני עצרת.
בנוסף, שני הכרכים כוללים פיוטים רבים.
שני חלקיו של מחזור ארם צובה נדפסו פעמיים בוויניציאה.
ההדפסה הראשונה הייתה בשנת ה'רפ"ז (1527), באותיות מרובעות גדולות ובה קרוב ל-1,700 עמודים.
המהדורה השנייה מסומנת ככזו שנדפסה בשנת ה'ש"כ (1560).
במידה ותאריך המהדורה השנייה מדויק הרי שזהו הספר היחיד שנדפס בתקופת הגזירה של האפיפיור פאולוס הרביעי על הספרים העבריים (ה'שי"ד - ה'שכ"ד).
מהדורה זו נדפסה באות זעירה יותר ובה הרבה השמטות מחמת הצנזורה.
בשנת ה'תשס"ח הוציאה לאור יד הרב נסים מהדורת פקסימיליה של מהדורה הראשונה של המחזור, ולצידו כרך מבואות עם דברי הערכה ומחקר הנוגעים למחזור.
הנוסח העומד ביסודו של המחזור הוא הנוסח המוסתערבי שהיה נהוג בארץ ישראל וסוריה, קהילות הנקראות באופן הכולל "שאם".
אף שבככל שאר נוסחי העדות, עיקרו של הנוסח מבוסס על מנהגי בבל, מחזור זה משמר שפע רב של מנהגים שמקורם בנוסח ארץ ישראל, ולדעת עזרא פליישר מהווה את המקבץ הגדול ביותר של מסורות כאלו.
לאחר התפשטותו של נוסח הספרדים שהגיעו לארצות המזרח לאחר הגירוש, השתקע הנוסח המוסתערבי כליל, והנוסח שהובא מספרד נקלט באופן מלא בכל רחבי האזור, למעט יהדות חלב ששמרה על נוסח התפילה שלה למשך תקופה נוספת, עד שלבסוף אימצה גם היא את הנוסח הספרדי.
חשיבות המחזור איננה מתמצה רק בנוסחות התפילה והמנהגים שבו והיותו צומת של מסורות שונות, אלא גם בפיוטים הרבים שבו.
כפי שהראתה שולמית אליצור, לעומת נוסח הקבע שבמחזור המשקף דפוסי תפילה ארץ ישראליים קדומים, הרי שהפיוטים שבו חפים מכל זיקה לפייטנות הארץ ישראלית הקדומה.
במחזור למעלה משש מאות פיוטים פרי עטם של כמאה ועשרים פייטנים, תופעה אשר אין לה אח ורע בחיבורים אחרים.
רוב הפיוטים שבמחזור נכתבו על ידי פייטנים מארצות המזרח, קדומים ומאוחרים ובהם רב סעדיה גאון, רב האי גאון, רב עלי, ר' יצחק בן ישראל ראש הישיבה, ר' אלעזר הכהן, ר' אלעזר בן יעקב הבבלי, ר' שמריה הכהן בן אהרן, ר' אהרן אלעמאני ור' צדוק אלעמאני ממצרים.
במחזור יש ייצוג נכבד לשירת ספרד הקלאסית ובכללה שירתם של ר' יהודה הלוי, ר' אברהם אבן עזרא, ר' משה אבן עזרא, ר' יצחק ן' גיאת, ר' שמואל הנגיד, ר' שלמה אבן גבירול.
כמו כן, במחזור מופיעים מפיוטיהם של פייטני ספרד וצפון אפריקה שהיגרו לארצות המזרח ובהם ר' יוסף אבן אביתור, ר' יהודה בן-שמואל אבן-עבאס, ר' יצחק כנזי ור' יהודה אלחריזי.
נוסף על כל אלה, ייחודו של המחזור הוא ביצירתם הפייטנית של משוררים בני סוריה ובפרט אלו שמארם צובה, בהם שעאע, ר' ששון הלוי, ר' אברהם טוויל, ר' אהרן גריש, ר' מזהיר השלישי ור' שמואל דיין.
במחזור משתקף מנהג יהודי ארם צובה להתאסף באשמורת הבוקר בשבתות מיוחדות ובמועדים לומר פיוטים בשירה ובזמרה.
המחזור אינו כולל פיוטים שיעודם להשתלב בתוך התפילה עצמה, כיוצרות וקרובות.
בשנת התשע"א הולחנו מספר פיוטים ממחזור ארם צובא על ידי המוזיקאים הרב דוד מנחם, אלעד גבאי, רוני אישרן ויאיר דלאל, הלחנים הוקלטו על ידי 'הזמנה לפיוט' והמרכז למוזיקה באוניברסיטה העברית בדיסק הנושא את השם "תן זמירות עמי".
במסגרת לימודית, ובפרט בבית ספר, מחזור הוא קבוצת תלמידים המסיימת לימודיה באותה שנה.
ההתייחסות למחזור מסוים נעשית בשתי דרכים:
לפי שנת הלימודים שבה סיים המחזור את לימודיו.
דוגמה: מחזור תש"ס הוא המחזור שסיים לימודיו בשנת תש"ס.
לפי מספרו הסידורי של המחזור בבית הספר.
מחזור א' הוא המחזור הראשון שסיים לימודיו בבית ספר זה.
ניתן להתייחס למחזור לימודים על פי שנת הלידה של מרבית התלמידים במחזור.
דוגמה: מחזור 1990 הוא המחזור שבו מרבית התלמידים נולדו בשנה זו.
בנוסף להתייחסות הנפוצה למחזור, לפי בית ספר, מקובלת גם התייחסות מצומצמת יותר, לקבוצה בתוך בית הספר, למשל מחזור של החוג לכלכלה, או רחבה יותר, למשל מחזור כל מסיימי התיכון בישראל בשנה מסוימת.
בחלק מתנועות הנוער, כמו בני עקיבא ועזרא, נקרא כל מחזור בשם ייחודי שנקבע להם עם המעבר לקבוצת הבוגרים.
בחלק מהישיבות התיכוניות והאולפנות נקראים המחזורים על שם השבט בו היו חברים בני המחזור, לדוגמה "מחזור איתנים".
גודלו של מחזור לימודים נמדד במספר התלמידים שבו או במספר הכיתות שבו.
כיוון שאדם עובר במסגרות לימוד רבות במהלך חייו, הוא משתייך למחזורים רבים, כגון מחזור בית הספר היסודי, מחזור בית הספר התיכון, מחזור טירונות וכו'.
תמונת מחזור היא תצלום שבו מופיעים כל בני מחזור מסוים.
סיום לימודיו של מחזור מסוים מצוין במסיבת סיום.
ספר מחזור הוא ספר בו מופיעות תמונות וסיכומים בכתב על בני המחזור ועל חוויות ההכשרה במחזור
לעיתים מאורגנת פגישת מחזור, שבה נפגשים, כעבור עשר שנים למשל, בוגריו של מחזור מסוים למפגש נוסטלגי.
בפנימיות דתיות נעשה לעיתים מפגש כזה בשבת, וקרוי "שבת מחזור".
ביחידות צבאיות מאורגנות לרוב "פגישות מחזורים", בהם מתכנסים כל בוגרי מחזורי ההכשרה מעשורים מסוימים.
אחד האתגרים הגדולים ביותר בארגון פגישות כאלו הוא מציאת כל בוגרי המחזור או המחזורים כדי להזמינם לפגישת המחזור/ים, אחרי שהקשר עמם ניתק לפני עשרות שנים.
לעיתים, בשל המספר הגדול של בוגרי תוכנית הלימודים במחזור אחד, קשה גם לזכור את מי בכלל צריך לחפש.
תמונת המחזור וספר המחזור יכולים לעזור בזה וניתן לפרסם גם מודעות בעיתונות לצורך איתור הבוגרים.
כיום, פייסבוק מסייע במציאת הבוגרים לצורך ארגון פגישות מחזור.
בפגישת המחזור, כמו בספר המחזור, מעלים זכרונות ונואמים נאומים נוסטלגיים.
לרוב מזמינים גם צלם ומפיצים תמונות של הפגישה עצמה.
מחזור בני רומא כתב יד רוטשילד (מכונה גם מחזור רוטשילד-יסלזון או מחזור רוטשילד-וייל) הוא מחזור בנוסח בני רומי מצפון איטליה משנת 1450 לערך, וידוע בשל ציוריו היפים והמיוחדים.
לכתב היד שני כרכים שנכתבו בידי הסופר לאון יהודה בן יהושע די רוסי וצוירו בידי יואל בן שמעון.
כרך א כולל תפלות לחול, שבת, חנוכה, שבתות מיוחדות, פסח, שבועות, יז בתמוז ותשעה באב.
כרך ב כולל סליחות, תפלות לימים נוראים, סוכות, סדר ברית מילה, פדיון הבן, חתנים ואבלות.
כרך א נמצא באוסף הספרייה הלאומית בירושלים וכרך ב בבעלות משפחת יסלזון בציריך (MS.
כרך ב' הוצג לציבור בשנת 2023 על ידי מוזיאון המטרופוליטן בניו יורק, לאחר שלא הוצג משנת 1990.
כתב היד נחשב ייחודי ביופיו בשל ציוריו.
שמונה פרקים לרמב"ם ופרקי אבות עם פירושו, בתרגום שמואל אבן תיבון.
תפילות מיוחדות: סדר ברכת חולים, סדר שינוי השם, לאשה היושבת על משבר, לגזירת צבור.
"סדר תפלת תענית צבור שנעשה במדינת רומה ביום ה' בכ"א ימי' לירח ס[י]ון שנת חמשת אלפים ומאה ושלשים ושמנה לבריאת עולם כשנסעו שלוחי הקהל ללכת בחצר" (משנת 1378).
רשימות לידות ומילות של משפחת סנגויני בשנים שצ"ט (1639) עד תל"ד (1674);
כתב היד הוענק לספריה הלאומית על ידי דורותי דה רוטשילד, מאוסף בעלה, ג'יימס דה רוטשילד, בשנת 1968, באמצעות מר אליהו אילת.
מחזור CNO הוא תהליך היתוך גרעיני, בו ממיר כוכב מימן להליום.
תהליך זה הוא תהליך ייצור האנרגיה המרכזי בכוכבים מסיביים יותר מהשמש (1.3 מסות שמש ומעלה).
שמו של התהליך נגזר מסימני היסודות המשמשים בו כזרזים: פחמן חנקן חמצן (CNO).
תהליך זה מתאפשר בטמפרטורת ליבה של 13 מיליון מעלות קלווין, והספק האנרגיה ממנו עולה במהירות עם עליית הטמפרטורה.
מעלות הופך תהליך זה להיות הדומיננטי ביותר בכוכב, ומחליף בכך את התהליך המכונה שרשרת פרוטון-פרוטון.
התהליך מתחיל במיזוג בין איזוטופ 12C של פחמן, בעל שישה פרוטונים ושישה נייטרונים לבין פרוטון נוסף.
עקב כך הופך איזוטופ הפחמן לאיזוטופ 13N של חנקן ומשתחרר פוטון של קרינת גמא.
איזוטופ החנקן שנוצר אינו יציב, כי יש לו מספר נמוך יותר של נייטרונים מאשר פרוטונים, ועל כן נפלטים ממנו פוזיטרון וניטרינו, ואחד הפרוטונים שלו הופך לנייטרון.
בכך חוזר איזוטופ החנקן להיות איזוטופ של פחמן, אם כי כעת בעל מספר גדול יותר של נייטרונים (13C).
כאשר איזוטופ פחמן זה פוגש בפרוטון, הוא יוצר שוב אטום חנקן אך הפעם הוא יציב יותר.
כמו כן, מיזוג זה פולט פוטון נוסף של קרינת גמא.
מפגש של אטום החנקן ושל פרוטון נוסף, יוצר איזוטופ לא יציב של חמצן (15O), ופולט עוד פוטון של קרינת גמא.
איזוטופ החמצן דועך במהירות, תוך כדי פליטת חלקיקי פוזיטרון ונויטרינו, והופך לאיזוטופ נוסף של חנקן, בעל שבעה פרוטונים ושמונה נייטרונים (15N).
לבסוף, מפגש של איזוטופ זה ושל פרוטון נוסף מייצר אטום אחד של הליום, בעל שני פרוטונים ושני נייטרונים, ואטום פחמן זהה לזה שהחל את התהליך.
בטבלה המחזורית, כל שורה נקראת מחזור והיא כוללת את כל היסודות הכימיים בעלי אותו מספר של קליפות אלקטרונים, כאשר כל מחזור עוקב המצוין בטבלה מייצג פרוטון אחד נוסף שבגרעין האטומי שביסודות, ובהתאם, ירידה באיכות המתכתית שלהם.
מנגד, הקבוצות בטבלה (טורים האנכיים) הם יסודות החולקים תכונות כימיות ופיזיולוגיות דומות.
היסוד השמאלי ביותר במחזור מכיל אלקטרון בודד בקליפה החיצונית שלו, ועם כל צעד ימינה מתווסף אלקטרון אחד (בקליפה החיצונית), עד התיבה הימנית ביותר בה מצוין יסוד שמכיל את מלוא האלקטרונים שהקליפה החיצונית נושאת (במצב רגיל).
נכון לשנת 2021, התגלו עד כה 118 יסודות המסודרים בשבעה מחזורים.
היסוד הבא שיתגלה, יסוד 119, יפתח את מחזור שמיני בטבלה.
הטבלה המחזורית מציינת את היסודות בשורות עוקבות (מחזורים) בכדי להדגיש את המחזוריות שבתכונות האטומיות שלהם ככל שמתקדמים לאורך המחזור.
שורה חדשה מתחילה כאשר התכונות הכימיות מתחילות לחזור על עצמן.
יסודות המחזור הראשוןקבוצה (טור)181716151413121110987654321מספר אטומי21היסודHeHבלוקקונפיגורציה
המחזור הראשון בטבלה מכיל רק 2 יסודות, מימן והליום.
יש להם רק את קליפת הערכיות הראשונה (), שיכולה להכיל רק 2 אלקטרונים.
ולכן הם אינם פועלים לפי כלל האוקטט, אלא לפי כלל הדואט (בתרגום מילולי - זוג) - השלמה לשני אלקטרוני ערכיות.
מבחינה כימית, הליום הוא גז אציל, ולכן נמצא בקבוצה ה-18 בטבלה.
למרות זאת, מבחינה גרעינית ההליום שייך לבלוק ה-s, ולכן לפעמים יחשב כיסוד שנמצא בקבוצה ה-2, או כיסוד שנמצא גם בקבוצה ה-2 וגם בקבוצה ה-18 בו בעת.
מימן יכול לאבד אלקטרון בקלות (וכך תהיה לו קליפת ערכיות ריקה) וגם לקבל אלקטרון בקלות (וכך תהיה לו קליפת ערכיות מלאה), ולכן הוא מתנהג מבחינה כימית גם כיסוד מקבוצה 1, וגם כיסוד מקבוצה 17.
כל שאר המחזורים בטבלה מכילים לפחות 8 יסודות, ולכן קל למצוא אצלם תכונות מחזורתיות.
אך במחזור הראשון ישנם רק שני יסודות, ולכן אי אפשר ממש להצביע על מגמה מחזורתית.
מיקום היסודות של המחזור הראשון בטבלה המחזורית
קליפת האלקטרונים הראשונה, , מכילה רק אורביטל אחד (), והמספר המקסימלי של אלקטרוני ערכיות שיכולים להיות ליסודות מהמחזור הראשון הוא 2. למרות ששני היסודות שייכים טכנית לבלוק ה-s, אף אחד מהם לא מתנהג באופן דומה ליסודות אחרים בבלוק ה-s.
למעשה התכונות שלהם כל כך שונות משאר היסודות בבלוק ה-s, עד כי קיימות מחלוקות לגבי המיקום בו צריכים להימצות היסודות בטבלה המחזורית.
אם נסדרם לפי הקונפיגורציה האלקטרונית, אזי מימן (לו קונפיגורציה אלקטרונית ) והליום () צריכים להיות ממוקמים בקבוצות 1 ו-2, מעל ליתיום () ובריליום () בהתאמה.
בעוד סידור זה נפוץ עבור המימן, שתכוניתיו הכימיות דומות לאלו שבקבוצה 1, עבור הליום הסידור הזה לא נהוג, ולא משתמשים בו מחוץ להקשר של קונפיגורציה אלקטרונית.
כאשר הגזים האצילים התגלו באזור שנת 1900, הם נחשבו כ"קבוצה 0", כיוון שאינם תגובתיים.
והליום הושם בראש קבוצה זאת, כיוון שהייתה לו אותה 'אדישות' כימית כמו לשאר יסודות הקבוצה.
וכאשר הקבוצה שונתה לקבוצה 18, רבים המשיכו לכתוב את ההליום מעל הניאון.
על כל פנים, לפעמים המימן מוצב בראש קבוצה 17 - ההלוגנים, כיוון שמימן הוא אל-מתכת בניגוד לשאר קבוצה 1 שהם כולם מתכות אלקליות.
לפעמים כדי להראות שלמימן יש גם תכונות של הלוגן וגם תכונות של מתכת אלקלית, המימן מוצב בראש שתי הקבוצות.
הצעה נוספת למיקום המימן היא מעל פחמן בראש קבוצה 14: בסידור זה הוא מתאים למגמתיות של האפניות האלקטרונית והאלקטרושליליות.
אפילו שמימן לא מתאפיים ביצירת 4 קשרים כמו שמתאפיינים שאר היסודות בקבוצה 14. לבסוף, יש הממקמים את המימן בנפרד מכל קבוצה, כיוון שתכונותיו הכימיות שונות מספיק מכל קבוצה שיש.
באופן דומה, גם ההליום לפעמים ממוקם בנפרד מכל קבוצה.
מימן (H) הוא היסוד הכי נפוץ מכל היסודות ביקום, והוא מהווה כ-75% ממסת היקום.
מימן שעבר יוניזציה נקרא גם פרוטון.
כוכבים בסדרה הראשית מורכבים בעיקר ממימן במצב צבירה פלזמה.
מימן בצורתו היסודית הוא נדיר בכדור הארץ, והוא מיוצר בעיקר מפחמימנים כמו מתאן.
מימן יכול ליצור תרכובות עם רוב היסודות, והוא מצוי במים וברוב התרכובות האורגניות.
הליום (He) מצוי בטבע רק במצב צבירה גזי, חוץ מבתנאים קיצוניים.
הוא היסוד השני הכי קל אחרי מימן, והוא גם היסוד השני הכי נפוץ ביקום.
רוב ההליום הקיים ביקום נוצר במהלך המפץ הגדול, אך הוא נוצר גם בתהליך היתוך גרעיני של מימנים בליבות כוכבים.
בכדור הארץ, הליום הוא יחסית נדיר, והוא נוצר רק מתהליכי דעיכה של יסודות רדיואקטיביים.
הליום כזה שנוצר מדעיכה רדיואקטיבית מצוי בגז טבעי בריכוזים של עד 7% נפחי.
יסודות המחזור השניקבוצה (טור)181716151413121110987654321מספר אטומי109876543היסודNeFONCBBeLiבלוקקונפיגורציה
המחזור השני בטבלה מכיל 8 יסודות, שכולם ממלאים את קליפת האלקטרונים השנייה, , ובאופן יותר ספציפי את האורביטלים ו .
יסודות המחזור השני (פחמן, חנקן, חמצן, פלואור וניאון) נשמעים לכלל האוקטט, ויחפשו אלקטרונים בכדי להשלים את קליפת הערכיות שלהם ל-8 אלקטרונים.
(ליתיום ובריליום יפעלו לפי כלל הדואט - השלמה לשני אלקטרוני ערכיות, בורון ישלים את עצמו למילוי חצי אורביטל , כלומר ישלים ל-6 אלקטרוני ערכיות).
עבור כל היסודות במחזור השני, ככל שהמספר האטומי גדל, הרדיוס האטומי קטן, האלקטרושליליות גדלה וגם אנרגיית היוניזציה גדלה.
במחזור השני ישנם רק שתי מתכות (ליתיום ובריליום).
ליסודות במחזור השני יהיה לרוב את התכונות הכי "קיצוניות" ביחס לקבוצות שלהם, לדוגמה, פלואור הוא הכי ריאקטיבי מבין ההלוגנים, ניאון הוא הכי לא פעיל מבין הגזים האצילים.
וליתיום הוא הכי פחות ריאקטיבי מבין המתכות האלקליות.
כל היסודות במחזור השני פועלים לפי חוק מנדלונג: ליתיום ובריליום ממלאים את אורביטל , ובורון, פחמן, חנקן, חמצן, פלואור וניאון ממלאים את אורביטל , זאת (בדומה למחזור הראשון והשלישי) כיוון שאין למחזור מתכות מעבר, שפעמים רבות אינן מצייתות לחוק מנדלונג.
ליתיום (LI) הוא המתכת הכי קלה, והיסוד המוצק הכי פחות צפוף בטבלה.
במצבו הלא מיונן הליתיום הוא אחד היסודות הכי ריאקטיבים, ולכן הוא נמצא בטבע רק בתרכובות.
ליתיום הוא היסוד הכבד ביותר שנוצר בכמויות גדולות במהלך המפץ הגדול.
בריליום (Be) הוא בעל נקודת התכה מאוד גבוהה.
כמויות קטנות של בריליום נוצרו במהלך המפץ הגדול, אך רוב מה שנוצר דעך מאז או הגיב בתוך כוכבים ליצירת אטומים כבדים יותר.
בין 1% ל-15% מכל האנשים הם רגישים לבריליום, והם עלולים לפתח תגובה דלקתית בעור ובמערכת הנשימה, במחלה הנקראת CBD.
בורון (B) לא נמצא לבד בטבע, אלא לרוב בתרכובות בוראט.
פחמן (C) הוא היסוד הרביעי הכי נפוץ ביקום אחרי מימן, הליום וחמצן, והיסוד השני הכי נפוץ בגוף האדם אחרי חמצן.
יש אינספור תרכובות המכילות פחמן, בזכות יכולתו של הפחמן ליצור קשרי C-C מאוד יציבים.
כל התרכובות האורגניות הנחוצות לחיים, מכילות לפחות אטום פחמן אחד.
חנקן (N) נמצא לרוב בצורתו האינרטית N2, אשר מהווה כ-78% מהנפח האטמוספירה של כדור הארץ.
והוא יסוד חשוב ביצירת חלבונים.
חמצן (O) מהווה כ-21% מהנפח האטמוספירה של כדור הארץ, והוא נחוץ לתהליך הנשימה עבור כמעט כל היצורים החיים.
בנוסף הוא מרכיב עיקרי במולקולת המים.
חמצן הוא היסוד השלישי הכי נפוץ ביקום ותרכובות המכילות חמצן נפוצות מאוד על פני כדור הארץ.
פלואור (F) הוא היסוד הכי ריאקטיבי בטבלה כשהוא במצבו הלא מיונן, ולכן הוא אף פעם לא במצב זה בטבע.
ניאון (Ne) הוא גז אציל המשמש בתאורת ניאון.
המחזור השלישי בטבלה מכיל 8 יסודות, כולם קיימים בטבע ולכולם לפחות איזוטופ יציב אחד.
נתרן (Na) הוא מקבוצת המתכות האלקליות, הוא מצוי באוקיינוסים בכמויות גדולות בצורת נתרן כלוריד (מלח שולחן).
מגנזיום (Mg) הוא מתכת אלקלית עפרורית.
אלומיניום (Al) הוא מתכת מעבר עמידה, והמתכת הכי נפוצה על פני כדור הארץ.
צורן (Si) הוא מתכת למחצה.
צורן הוא מוליך למחצה מה שהופך אותו לרכיב חשוב בשבבים.
צורן דו-חמצני הוא המרכיב העיקר בחול.
הוא ריאקטיבי ביותר ולכן אף פעם לא נמצא בטבע לבד.
כלור (Cl) הוא הלוגן, המשמש כחומר מחטא, במיוחד בבריכות שחייה.
ארגון (Ar) הוא גז אציל, ולכן אינו ריאקטיבי כלל.
נורות להט עושות שימוש בארגון על מנת למנוע תגובה כימית של חוט הלהט (העשוי טונגסטן) בטמפרטורות הגבוהות אליהן הוא מגיע.
המחזור הרביעי בטבלה מכיל 18 יסודות, והוא הראשון שמכיל את כל 18 הקבוצות.
בנוסף זה המחזור הראשון עם יסודות בבלוק ה-d בטבלה.
כל היסודות במחזור זה יציבים, ורבים מהם נפוצים מאוד בליבת כדור הארץ וגם על פני השטח.
זהו המחזור האחרון שבו כל היסודות יציבים.
הרבה ממתכות המעבר במחזור זה הן מאוד חזקות, בעיקר ברזל, ולכן הן משמשות הרבה בתעשייה.
ככל שגודלים במספר האטומי, חוק מדלונג גורם ליסודות במחזור להכניס את האלקטרונים שלהם לאורביטלים 4s , 3d ו 4p (בסדר זה).
למרות זאת, ישנם יוצאי דופן (מסומנים בטבלה מעל ב(*)) שמעדיפים לשנות את סידור האלקטרונים כדי ליצור אורביטל חצי מלא.
יסודות המחזור הם: אשלגן, סידן, סקנדיום, טיטניום, ונדיום, כרום, מנגן, ברזל, קובלט, ניקל, נחושת, אבץ, גליום, גרמניום, ארסן, סלניום, ברום וקריפטון.
המחזור החמישי בטבלה מכיל 18 יסודות, ככל שהמספר האטומי גדל, חוק מדלונג גורם ליסודות במחזור להכניס את האלקטרונים שלהם לאורביטלים 5s , 4d ו 5p (בסדר זה).
למרות זאת, ישנם יוצאי דופן (מסומנים בטבלה מעל ב(*)) שמעדיפים לשנות את סידור האלקטרונים באורביטלים בכדי להגיע למצבים יותר יציבים אנרגטית.
מחזור זה מכיל את היסוד טכנציום, היסוד הראשון בטבלה המחזורית שאין לו איזוטופים יציבים.
בנוסף מחזור זה מכיל את היסוד ניוביום, שלו עומק החדירה המגנטי הגדול ביותר מבין כל היסודות בטבלה.
הרבה מתכות מעבר מן התור הזה כגון רודיום, משמשות להכנת תכשיטים כיוון שהן מבריקות במיוחד.
מחזור זה ידוע בשל המספר הגדול של יסודות שהם יוצאי דופן לחוק מדלונג.
יסודות המחזור הם: רובידיום, סטרונציום, איטריום, זירקוניום, ניאוביום, מוליבדנום, טכנציום, רותניום, רודיום, פלדיום, כסף, קדמיום, אינדיום, בדיל, אנטימון, טלור, יוד וקסנון.
המחזור השישי בטבלה מכיל 32 יסודות, והוא הראשון שמכיל את בלוק ה-f.
המחזור מכיל את היסוד עופרת - היסוד האחרון שקיים לו איזוטופ יציב, כל היסודות אחרי עופרת הם רדיואקטיבים (לביסמוט, היסוד אחרי עופרת, יש איזוטופ שלו זמן מחצית חיים של שנים, כך שיש המחשיבים גם אותו כיציב).
ככל שהמספר האטומי גדל, חוק מדלונג גורם ליסודות במחזור להכניס את האלקטרונים שלהם לאורביטלים 6s , 4f , 5d ו 6p (בסדר זה).
מחזור זה מכיל את הלנתידים, הידועים בעיקר בשל תכונותיהם המגנטיות.
מתכות מעבר רבות במחזור 6 הם יקרות ביותר, כמו זהב.
רבים מהיסודות במחזור זה הם רעילים.
(*) - יוצאי דופן בסידור האלקטרונים באורביטלים, שמעדיפים לשנות את סידור האלקטרונים באורביטלים בכדי להגיע למצבים יותר יציבים אנרגטית
(?) - הקונפיגורציה הצפויה לאותו יסוד, אך עדיין לא אוששה.
המחזור השביעי בטבלה מכיל 32 יסודות, ומכיל את היסודות הכבדים ביותר שהתגלו עד כה.
חוק מדלונג גורם ליסודות במחזור להכניס את האלקטרונים שלהם לאורביטלים 7s , 5f , 6d ו 7p (בסדר זה).
כל היסודות במחזור השביעי הם רדיואקטיביים.
פלוטוניום (יסוד מספר 94) הוא היסוד הכבד ביותר שקיים באופן טבעי בכדור הארץ, וכל היסודות אחריו מיוצרים באופן מלאכותי.
לאקטינידים יש דרגות חמצון רבות.
הרבה מהיסודות צפויים להיות בעלי תכונות שונות מהקבוצות שלהם, בעיקר ארבעת היסודות האחרונים במחזור זה.
אף יסוד מהמחזור השמיני עוד לא התגלה.
במחזור זה צפוי להיות היסוד הראשון מבלוק ה-g.
עדיין לא ברור אם בכלל ניתן יהיה לייצר את כל היסודות במחזור השמיני, ולכן לא בהכרח שיהיה מחזור שמיני.
מחזה חלום או משחק החלומות (בשוודית: Ett drömspel) הוא מחזה פרי עטו של המחזאי השוודי אוגוסט סטרינדברג.
הוא נכתב ב-1901, הצגת הבכורה שלו התקיימה ב-17 באפריל 1907. זהו אחד אחד המחזות האהובים והמשפיעים ביותר של סטרינדברג, חלוצי בהצגת האקספרסיוניזם והסוריאליזם בדרמה.
הדמות הראשית במחזה היא אגנס, בת דמותה של האלה הודית אינדרה.
היא יורדת לכדור הארץ כדי לבחון את בעיותיהם של בני האדם.
היא פוגשת ארבעים דמויות, חלקן בעלות ערך סמלי (כגון ארבעה דקאנים של פקולטות באוניברסיטה שמייצגים את התאולוגיה, פילוסופיה, רפואה ומשפטים).
לאחר שהיא עדה לסוגי סבל שונים שחווים בני האנוש (למשל עוני, אכזריות ושגרת חיי המשפחה), בתם של האלים נוכחת לדעת שיש לרחם על בני האדם.
לבסוף, היא שבה לשמיים, כשרגע זה נדמה כהתעוררות מרצף אירועים דמויי חלום.
השימוש בחלום מייצגת צורה עבודה תיאטרונית שפונה למחבר ריאליסטי מסורתי ובה סטרינדברג מסתייג מצורות מבע ריאליסטיות כגון מטריאליזם, מלחמת מעמדות, מאבק בין המינים, ומהרס הנישואים המסורתיים כמו (כפי שכתב במבוא):
במחזה עצמו ניכר שינוי בסגנון, שיהיה בעל השפעה רחבה על התפתחות הדרמה המודרנית.
סטרינדברג שהתנזר מריאליזם, מסביר שהוא בנה את המחזה, לא בתבנית של סיבה ותוצאה שמאפיינת את "המחזה העשוי היטב", אלא בהקשרים אסוציאטיביים המצויים בחלום.
תוך מעבר מיידי ממקום למקום; הזמן נע קדימה ואחורה.
במהלך המחזה, טירה גדלה בגן, כאילו הייתה צמח.
בסיום המחזה היא נשרפת, וחושפת חומה של פרצופים סובלים ומיואשים, ואז ניצן הפרח שעל גג הטירה נפתח והופך לכריזנטמה ענקית.
ניתן לראות את התיאור הטוב ביותר של סגנון המחזה במילותיו של סטרינדברג עצמו בהערת המחבר:
המחזה עצמו אינו סובב סביב דמות מוגדרת היטב, אלא פשוט עוקב אחרי אדם שנדמה שהוא של אנשי מקצוע שונים, כולם מבולבלים.
הניגוד הנשי היא דמות בתו של אינדרה, דמוית ישו, אותה שיחקה בהפקה המקורית, הרייט בוסה, אשתו לשעבר של סטרינדברג.
הצגת הבכורה העולמית של "מחזה חלום" התקיימה בתיאטרון השוודי באפריל 1907, שש שנים לאחר כתיבתו.
הרייט בוסה, אשתו השלישית של סטרינדברג (ממנה היה גרוש באותה עת) גילמה את דמותה של אינדרה.
ויקטור קסטגרן ביים את ההפקה וקרל גראבאו היה מעצב התפאורה.
המבקרים של אותה עת ציינו שדרישות המחזה הפכו לכמעט בלתי אפשרית את העלאתה של הפקה משביעת רצון.
סטרינדברג רצה להעלות את המחזה בתיאטרון אינטימי, אולם לבסוף הדבר לא עלה בידו.
המחזה בוים בידי כמה מהבמאים הידועים ביותר של המאה העשרים, בכללם מקס ריינהרדט, אולוף מולאנדר, אנטונן ארטו, אינגמר ברגמן, רוג'ר בלין, רוברט וילסון, מייק דמפסי ורוברט לפייג'.
קריל צ'רצ'יל עיבדה את המחזה, שהוצג בתיאטרון המלכותי הלאומי בלונדון ב-2005. העיבוד הוצג במקומות נוספים כמו אנסמבל תיאטרון אדג' בסיאטל ב-2007, תיאטרון ג'ובסייט בטמפה ובדרמה סטודיו של אוניברסיטת שפילד, שפילד ב-2012.
עיבוד חדש מאת אמה ריי הועלה באוקספורד פלייהאוס ב-2011.
אוגוסט סטרינדברג, מחזה חלום, תרגום משוודית: גד קינר, תל אביב : אור-עם, תשס"ד 2004.
אוגוסט סטרינדברג, מחזה חלום, תרגום: רונית שני ; רמת-גן : בית צבי - בי"ס לאמנות הבמה והקולנוע, 1990.
"משחק החלומות", תיאטרון הבימה, הצגת בכורה: 11 בדצמבר 1971
יוצרים - תרגום : לאה גולדברג, בימוי : סנדרו מאלמקוויסט, תפאורה ותלבושות : סנדרו מאלמקוויסט.
מחזה חלום, תיאטרון המעבדה, ירושלים, הצגת בכורה: 2003
יוצרים - תרגום : גד קינר, בימוי : יעל קרמסקי, תפאורה: כנרת קיש, תלבושות: מירב נתנאל, תאורה: ג'קי שמש, מוזיקה: רונן שפירא.
שחקנים - נדיה קוצ'ר, אייל זוסמן, אייל רוזלס, נתנאל פוריאן, יונתן זיכהולץ, ניר מנקי, עידית נוידרפר, עודד סמו, קטיה זימבריס.
מחזור ארץ פרידיין (במקור: The Chronicles of Prydain) היא סדרת ספרי פנטזיה בת חמישה חלקים (פנטלוגיה) שכתב הסופר האמריקאי לויד אלכסנדר.
שמות הספרים: ספר השלושה, היורה השחורה, טירת ליר, טרן הנודד והמלך העליון.
שני הספרים הראשונים בסדרה היוו בסיס לסרט הנפשה של חברת וולט דיסני "הקדירה השחורה".
הספרים זכו בשלל פרסים, והספר האחרון בסדרה, "המלך העליון" זכה במדליית ניוברי, פרס יוקרתי לספרות ילדים, לשנת 1969.
עלילות הסדרה מתרחשות בארץ הפנטסטית "פרידיין", והן מסופרות מנקודת מבטו של הגיבור טרן, נער חווה אסופי, שגודל בידי קוסם רב עוצמה בשם דולבן.
דמויות בולטות נוספות בסדרה הן הנסיכה אילונווי, נגן הנבל הנודד גלודור גוזם, דמוי-הקוף גורג'י, הנסיך גווידיון, הגמד דולי והאיכר קול.
בהקדמה לסדרה מציין אלכסנדר כי פרידיין מושפעת רבות מוויילס (בה שהה רבות בזמן שירותו הצבאי), הן גאוגרפית והן תרבותית.
דמויות רקע שונות בעלילה שאובות ממבינוגיון, ספר אגדות ולשי עתיק.
ממלכת פרידיין מתנהלת בצורה אופיינית לתקופת ימי הביניים: היא מורכבת ממחוזות רבים, חלקם שוממים.
על המחוזות שולטים מלכים קטנים (מלבד הגבעות, אוסף של קהילות עצמאיות), וכולם סרים למרותו של המלך העליון מאט, מנהיג בני דוֹן.
הממלכה מאוימת על ידי שכנתה, אנובין, ממלכת הרוע הנשלטת בידי אראון.
הארץ מתוארת כנוחה לחקלאות, אך העבודה בה קשה, כיוון שאראון גנב רבים מסודות האדמה, והוא מחזיק בהם לטובתו ולהנאתו.
בספר הראשון, שיצא לאור בשנת 1964, מוצגת דמותו של טרן, נער חווה שאינו יודע מי הם הוריו, וחולם להיות גיבור.
מלבדו חיים בחווה הנקראת קיר דולבן גם המכשף דולבן, שגילו מתקרב למאתיים, וקאל, שמוצג בתחילה כאיכר, אך בהמשך הספר נחשף עברו כלוחם.
אחד מתפקידיו של טרן הוא לטפל בהן-וון, חזירה לבנה בעלת יכולות ניבוי, אך בתחילת הספר היא בורחת מהחווה אל היער.
טרן רודף אחריה, וכמעט נהרג בידי חבורת לוחמים, שמנהיגם הוא ענק עטוי מסכה מפחידה בעלת קרניים.
אדם שנראה פשוט אך מתגלה כנסיך גווידיון, בנו של המלך העליון, מציל את חייו.
גווידיון מספר לטרן שהוא הגיע כדי למצוא את החזירה, כיוון שהיא מחזיקה במידע שיכול להביס את המלקרן, מצביאו של אראון והענק שראה טרן.
במהלך חיפושיהם נופלים השניים לידיה של המכשפה אחרן.
נסיכה צעירה בשם אילונווי מחלצת את טרן מטירת המכשפה, ומבטיחה לו שתחלץ גם את חברו למסע, הנסיך גווידיון.
בשל בלבול היא מצילה נגן נבל נודד בשם גלודור גוזם, במקום את גווידיון.
יחד עם יצור דמוי-אדם בשם גורג'י שפגשו מוקדם יותר, ועם גמד בשם דולי, שמצטרף אליהם מאוחר יותר, הם מנסים להגיע אל המלך העליון מאט ולמצוא את החזירה הלבנה לפני המלקרן וצבאו.
בראשית הספר השני (הופיע ב-1965) יוצאת חבורת לוחמים להשמיד את היורה השחורה, קדרה מכושפת שנמצאת בבעלותו של אראון.
הכישוף שבקדרה הופך כל גופה שמכניסים לתוכה ל"בן-יורה", לוחם ללא רצון משל עצמו הנלחם ללא פחד, וכפוף למי שיצר אותו (בדומה לזומבי או לחיז"ל).
החבורה, המונהגת בידי גווידיון, וכוללת גם את טרן, גורג'י, גלודור ודולי, וכן את המלכים מורגאנט וסמואיט, הנסיך אלידיר והנבלן אדאון, מצליחה להגיע אל אנובין אך מגלה שהיורה אינה במקום בו ציפו שתהיה.
במהלך הנסיגה הם נתקלים בצבאו של אראון, ומצליחים להיכנס אל מקלט של בני העם הקסום, שדולי הוא אחד מהם.
גויסטיל, האחראי על המקלט, נותן להם רמז המוביל אותם אל ביצות מורבה, שם שוכנות שלוש מכשפות רבות עוצמה – אורדו, אורוון ואורגוח.
חבורת הרעים מוצאת שם את היורה, קונה אותה במחיר כבד ומובילה אותה אל גווידיון, אך נאלצת להתמודד עם אנשים שחומדים את התהילה ואת הכוח שבקדירה לעצמם.
בספר השלישי (הופיע ב-1966) נשלחת הנסיכה אילונווי אל קרובי משפחתה שבאי מונה, כדי ללמוד כיצד צריכה בת אצולה להתנהג.
טרן מלווה אותה בצער, ופוגש באי את המלך רהודלום ורעייתו המלכה טלריה, את בנם הנסיך רהון, שטרן מגלה למורת רוחו שהוא החתן המיועד של אילונווי, ואת רב המשרתים מאג.
כמו כן נמצאים באי גם גלודור גוזם, שהגיע לשם במקרה, והנסיך גווידיון, שנמצא שם בתחפושת של סנדלר ומשגיח על הנסיכה, כיוון שהוא חושד במזימה.
מאג, הנהנה מאמון מלא של המלך והמלכה, חוטף את אילונווי, ומשלחת חיפושים מתארגנת בעקבותיהם.
טרן וחבריו מונהגים בידי הנסיך רהון קל הדעת והבלתי-מוכשר בעליל, שמוביל אותם אל בקתה ריקה של אדם בשם דבוק, שעל פי יומניו הם מגלים שעסק בניסויים בקסם.
במהרה מגיעה לבקתה חתולה שגדלה לממדי ענק לאחר שדבוק ניסה גם עליה את קסמיו.
היא לוכדת אותם בבקתה אולם משהנבלן מנגן לה היא נרגעת והם מצליחים לברוח.
לאחר שהם נחלצים מהבקתה הם נכנסים למערה ופוגשים את דבוק עצמו – שהפך גם הוא לענק אך נלכד במעמקי המערה ומנסה להרוג אותם כדי להכין שיקוי שיקטין אותו.
כשם יוצאים לבסוף מהמערה הם מגלים שמאג פעל בשירותה של אחרן, שטירתה נהרסה בספר הראשון.
כעת אילונווי בידיה, והיא מכשפת אותה כדי שתסגיר לידיה את הכוחות שיש לה כנסיכה ובת לשושלת ליר.
הספר הרביעי (הופיע ב-1967) לא עוסק במלחמה נגד כוחות הרוע, אלא במסע חיפושים של טרן בעקבות עברו – הוא יוצא לגלות מי היו הוריו בתקווה שיתברר שהם היו ממשפחת אצולה על מנת שגם הוא יוכל להיחשב כנסיך ולשאת את אילונווי לאישה.
יחד עם גורג'י הוא נודד אל ביצות מורבה, והמכשפות מציעות לו ללכת צפונה, אל הראי של לונט, ראי שכל המביט בו רואה את עצמו כפי שהוא באמת.
בדרכו לשם פוגש טרן צורות חיים שונות ומתנסה באומנויות רבות, בניסיון לגלות מהם כשרונותיו ומה יעודו בחיים.
באופן אופייני לסדרות פנטזיה מהסוגה הזו, הספר החמישי (הופיע ב-1968) והאחרון בסדרה מתאר מלחמה חזיתית בין הטוב והרע, כאשר אראון מגייס את כל צבאותיו ופולש לפרידיין כדי להשתלט עליה אחת ולתמיד, וחבורת הגיבורים מצטרפת אל הכוחות המשיבים מלחמה ומנהיגים אותם.
טרן – נער שגדל בחוותו של הקוסם דולבן ומלא בחלומות גדולה.
כיוון שאינו יודע מי הם הוריו הוא מקווה שהם בני אצולה.
טרן הוא הגיבור המרכזי של הסדרה, ובמהלכה הוא מתבגר, תפיסת העולם שלו מתעצבת, והוא לומד להעריך תכונות כיושר, נאמנות ומיומנות, ופחות את דימוי הגיבור הקלאסי.
ככל שמתקדמת העלילה לומד טרן לגלות מנהיגות ולקחת אחריות.
הקונפליקט המרכזי בפניו הוא עומד ברוב הספרים הוא בחירה בין המעשה הטוב לבין המעשה שיביא לתהילה אישית.
גדל אצל שלוש המכשפות, ולמד מחכמתן.
מחזיק בספר קסום הנקרא "ספר השלושה", לומד ממנו וכותב בו.
מחזיק בהן-וון, חזירה מתנבאת, והיחיד שיודע לפענח את רמזיה.
בעל עוצמה רבה, אך במהלך הסדרה לא יוצא מביתו – קיר דולבן – אם כי אויבים חזקים המנסים לתקוף אותו, נכשלים.
אילנווי – נסיכה בת גילו של טרן, חברתו, ומאוחר יותר מושא אהבתו.
הנצר האחרון לשושלת המלכותית של בית ליר.
גדלה אצל המכשפה אחרן בטירת סלילית, אך ברחה ממנה יחד עם טרן וגלודור, ומבלי דעת הרסה את הטירה בבריחתה.
מתוארת כקלת דעת ומפוזרת, ועם זאת חכמה וחריפת לשון.
לאורך הסדרה מופיעים מדי פעם חפצים קסומים שהיו שייכים בעבר למשפחתה.
גווידיון – בנו של המלך העליון ויורשו.
חכם, אמיץ וטוב לב, ומנהיג את החבורה בכל פעם שהוא מופיע.
קאל – עוזרו של דולבן בחווה.
אדם מבוגר, המופקד בין השאר על חינוכו של טרן.
במהלך הספרים מתגלה כלוחם אמיץ ומיומן, ונחשפים רמזים הנוגעים למעשי גבורה שעשה בעבר.
גולדור גוזם (פלודר פלאם) – נבלן נודד, הנוהג להגזים מעט בסיפוריו, ומנגן על נבל שלמיתריו נטייה לפקוע בכל פעם שהוא מגזים.
למעשה הוא מלך, אך הוא מספר שהמלוכה משעממת אותו, ושנתיני ממלכתו הקטנטנה מסתדרים מצוין גם בלעדיו, ולכן הוא נודד בחיפוש אחרי הרפתקאות.
החל מהספר השלישי הוא רוכב על ליאן, חתולת ענק שמאוהבת בנגינתו.
דולי – גמד בן העם קסום.
ציניקן ומרבה להתלונן, אך טוב לב ביסודו.
עקב נכות הוא אינו יכול להפוך את עצמו לבלתי נראה כמו שאר בני עמו, וייתכן שזו הסיבה שהוא מגלה יחס אוהד לבני האדם.
גורג'י – מעין דמוי-אדם בעל פרווה מדובללת (לא ברור איזה מין יצור הוא, אך הוא מתואר כשלב מעבר בין החיות לבני האדם האנושיים).
מעריץ את טרן ומתלווה אליו במשך כל הסדרה.
אחרן – מכשפה רבת עוצמה.
בעבר שלטה באנובין, אך אראון חתר תחתיה והביס אותה.
בספר הראשון לוקחת בשבי את הגיבורים, ובשלישי חוטפת את אילונווי ומנסה לגרום לה להעביר אליה את סודות הקסם של בית ליר.
לאחר שמזימתה נכשלת היא מאבדת את רוב כוחותיה, ומקבלת עליה את מרותו של דולבן.
אראון – מכשף רב עוצמה, והאנטגוניסט (נבל) הראשי בסדרה.
גנב ועיוות רבים מסודות הקסם החיוביים של פרידיין.
מסוגל לשנות את צורתו לכל דמות שירצה.
בין משרתיו – בני היורה (גופות הנאלצות לקיים את רצונו ולהילחם עבורו), ציידיה של אנובין והגוויתנים (עופות דורסים ענקיים ורצחניים).
אורדו, אורוון ואורגוח – מעין גרסה של אחיות הגורל.
שלוש מכשפות מסתוריות, דומות מאוד זו לזו במראיהן ואף מתחלפות בזהויות.
הן יושבות בביצות מורבה המבודדות ולא מתערבות במתרחש ברחבי פרידיין, אך הן חזקות יותר מכל החיים בה.
הגישו לטרן עזרה מספר פעמים, אך תמיד דרשו על כך תשלום.
מחזור הבאה וביצוע (נקרא גם מחזור הבאה-פענוח-ביצוע ובאנגלית: Fetch-Execute Cycle ו-Fetch-decode-execute Cycle, בהתאמה) הוא מחזור הפעולות שמבצע מעבד מחשב.
הבאת הפקודה על ידי יחידת הבקרה מהכתובת הרצויה בזיכרון המחשב (הכתובת נמצאת באוגר מונה התוכנה).
פענוח הפקודה על ידי יחידת הבקרה לאחר העתקתה לאוגר ההוראות, כדי לפענח מה היא אמורה לבצע.
ביצוע הפקודה בפועל על ידי יחידת הביצוע על נתונים שונים במחשב.
פעולות אלו מתבצעות ברצף החל מרגע הדלקת המחשב ועד לכיבויו.
שלבי הבאת ההוראה (instruction fetch) בתוך מחזור הפעולה של המעבד מתחיל דרך אוגר כתובת ההוראות (instruction address register) אשר נקרא גם Program Counter - PC, הוא ה"מצביע" של המעבד.
הוא מחזיק בתוכו את הכתובת של ההוראה הבאה שצריך לבצע.
המעבד משתמש בו כדי לדעת איפה למצוא את ההוראה הבאה בזיכרון הראם (RAM).
כאשר המעבד סיים לבצע הוראה אחת ומוכן להתקדם, הוא מעביר את הכתובת ששמורה ב-IAR אל אפיק הכתובות (address bus).
זהו נתיב תקשורת שמוביל את הכתובת אל הזיכרון.אוגר כתובת הזיכרון (Memory Address Register - MAR) הוא אוגר מתווך.
תפקידו הוא לקלוט את הכתובת שהגיעה מאפיק הכתובות.
הוא שומר את הכתובת הזו באופן זמני לפני שהיא נשלחת לראם.
הסיבה לקיומו היא שהמעבד לא תמיד מבקש הוראה; לעיתים הוא מבקש גישה לנתונים, ואוגר זה מאפשר לו להבחין בין סוגי הבקשות.
לאחר שהכתובת הועברה ל-MAR, היא נשלחת אוטומטית לראם (RAM).
יחידת הבקרה במעבד שולחת אות בקרה לראם שמאותת לו "תפעיל את עצמך ותשלח נתונים".
הראם מקבל את הכתובת, מוצא את התוכן שנמצא בה (במקרה הזה, ההוראה הבאה), ושולח אותו בחזרה למעבד דרך אפיק הנתונים (data bus).
בסופו של התהליך, ההוראה שהובאה מהראם תישמר באוגר אחר במעבד, הנקרא אוגר ההוראות (Instruction Register - IR), והמעבד יוכל להתחיל לפענח ולבצע אותה.
מחזור אפיק הוא תהליך המתבצע באפיקי מחשב המקשרים בין המעבד לזיכרון, כדי לבצע פעולה בודדת של קריאה או כתיבה.
מחזורי האפיק הם חלק מאבני הבניין של מחזור ההבאה-ביצוע.
מחזורי האפיק כמו גם מחזור ההבאה-ביצוע, מסונכרנים על ידי שעון המעבד.
בקשר שבין המעבד לזיכרון מתבצע שימוש בשלושה אפיקים;
אפיק הנתונים (Data bus) – בו מועברים מהזיכרון נתונים והוראות אל המעבד, ומהמעבד אל הזיכרון נתונים לכתיבה.
אפיק הכתובות (Address bus) – בו מועברות כתובות של תאי זיכרון מהמעבד אל הזיכרון, למטרת קריאה או כתיבה.
אפיק הבקרה (Control bus) – בו מועבר המידע הקובע האם יכתב מידע בזיכרון או יקרא ממנו.
קיימים שני סוגי מחזורי אפיק; מחזור קריאה ומחזור כתיבה.
המעבד שולח את כתובת תא הזיכרון הנדרש (בהתאם לכתובת המופיעה באוגר המצביע להוראה) באפיק הכתובות, ובמקביל באפיק הבקרה שולח אות הקובע כי הפעולה שתתבצע בזיכרון היא קריאה (read).
הזיכרון מקבל את המידע משני האפיקים ובתגובה שולח אל אפיק הנתונים את המידע מתא הזיכרון שצוין, מידע זה יכול להיות הוראה או נתון.
המעבד משתמש בכל שלושת האפיקים במקביל; באפיק הנתונים הוא שולח את המידע אותו יש לכתוב, באפיק הכתובות הוא שולח את הכתובת בה אמור המידע להיכתב, ובאפיק הבקרה הוא שולח אות הקובע כי הפעולה שתתבצע היא כתיבה (write).
המונח מחזור הבאה-ביצוע, מציין רמה גבוהה יותר בפעילות המעבד, המורכב ממחזורי אפיק רבים.
כך לדוגמה במחזור הבאה-ביצוע, הכולל קוד מכונה, המורה להוסיף מספר 1 לערך הקיים בכתובת זיכרון X, יתבצעו לפחות 2 מחזורי אפיק:
מחזור קריאת תוכן תא הזיכרון X.
מחזור כתיבת התוכן החדש לתא זיכרון X.
מחזור אפיק פועל הן בקריאה והן בכתיבה, על יחידת מילת מחשב.
מספר הסיביות מהן מורכבת המילה, משתנה, ותלויה בארכיטקטורת המעבד.
כך לדוגמה במעבדי 8086 של אינטל, המילה מורכבת מ-16 סיביות (2 בייתים ברוב המקרים).
ככל שמחזור האפיק פועל על מספר גבוה יותר של סיביות המעבד נחשב חזק יותר.
מחזור ביוגאוכימי הוא התנועה וההתמרה של יסוד או תרכובת כימית באמצעות יצורים חיים או על ידי המרחב של בעלי חיים- הביוספירה אל מרחבים אביוטיים:
האטמוספירה (האוויר), הליתוספירה (הקרקע וקרום כדור הארץ), והידרוספירה (המים) של כדור הארץ.
זהו מושג חשוב בתחומים כמו אקולוגיה, מדעי כדור הארץ, קיימות, כלכלה בת קיימא וכלכלה אקולוגית.
מחזור ביוגאוכימי מכונה גם מחזור של החומר הדומם, מחזורים ביו-גיאוכימיים עיקריים כוללים את מחזור הפחמן, מחזור החנקן, מחזור הזרחן, מחזור המים, ומחזור החמצן.
תרכובות אלה חיוניות לקיום החיים בכדור הארץ.
בחלק ממחזור החנקן, חנקן מהאטמוספירה מקובע על ידי חיידקים בקרקע ההופכים אותו מגז למולקולות זמינות לצמח לשם יצירת חלבונים.
מחזור הזרחן ממשיך בזרמים שונות – יצורים חיים אחרים כמו בעלי חיים מקבלים זרחן הנחוץ לגופם דרך אכילת צמחים.
הפרשות של בעלי חיים או שרידים של יצורים חיים מתים, מפרישים זרחן וזה מפורק חזרה לקרקע, למים ולאטמוספירה על ידי חיידקים אחרים.
בכל מחזור, היסוד או המולקולה עוברים שינוי מחזורי על ידי אורגניזמים חיים או תהליכים אחרים, ועוברים דרך צורות גאולוגיות ומאגרים שונים, כולל האטמוספירה, הקרקע והאוקיינוסים, בטבע מתקיימים מחזורים ליסודות רבים כולל פחמן, חמצן, חנקן, זרחן, גופרית, ועוד וכן הדבר כולל התייחסות למחזור התרכבות של המים.
במחזורים מסוימים נוצרים מאגרים שבהם החומר נשאר תקופה ממושכת באוקיינוס ובאגמים או במרחבים אחרים נניח בקרום כדור הארץ.
מחזורי חומרים הם תנאי הכרחי לקיום חיים.
לדוגמה קיבוע פחמן על ידי צמחים או אצות כחוליות, מהווה בסיס אנרגטי ומקור להספקת פחמן כמעט לכל הביוספרה (ייצור ראשוני).
שינויים בקצב של זרימת יסודות אל ומתוך הביוספרה או אל אחד המרחבים האחרים יכול לשנות בצורה דרמטית את החיים בכדור הארץ.
דוגמה לכך היא אסון החמצן לפני כ-2.4 מילארדי שנים, שבו התפתחות של אצות כחוליות גרמה לגידול משמעותי בריכוז החמצן באטמוספיריה דבר שגרם להכחדה המונית של חד תאיים שלא יכלו לשרוד בנוכחות חמצן.
הדבר שינה לגמרי גם את הרכב הביוספרה, ליצירת תנאים שאפשרו את התפתחות יצורים אקריוטים.
קיום החיים כפי שהם מוכרים לנו כיום תלוי ביכולת לשמור על קצבים וריכוזים מסוימים של חמצן, חנקן, זרחן ועוד יסודות חיוניים באטמוספירה, באוקיינוסים ובמערכת האקולוגית.
קיימים מחזורים שהם בעיקר תוצאת מעשה ידי האדם, כגון מחזור הכספית והאטרזין .
מחזורים טבעיים רבים עוברים שינוי או שיבוש על ידי האדם בגלל פעילות תעשייתית או חקלאית.
דוגמאות חשובות לשיבושים של מחזורי חומרים הם שיבושים במחזור הפחמן.
משך מאות מיליונים שנים הצטברו בקרקע ריכוזים גדולים של פחמן עקב פעילות ביולוגית.
מאז המהפכה התעשייתית הכלכלה האנושית כורה מתוך הקרקע מרבצים גדולים של פחמן (בצורה של דלקים מחצביים) שורפת אותו לשם ייצור אנרגיה ושימושים אחרים וגורמת לעליה בריכוז של פחמן דו-חמצני באטמוספירה.
פחמן דו-חמצני הוא גז חממה ולכן הדבר גורר התחממות עולמית ושינוי אקלים.
אותה פליטה גורמת גם להחמצת אוקיינוסים, עקב כך שפחמן דו-חמצני עודף באטמוספירה מעלה את ריכוז הפחמן הדו-חמצני באוקיינוסים.
שיבושים חשובים אחרים כוללים את שיבוש מחזור הזרחן ושיבוש מחזור החנקן על ידי כריית כמות גדולה של יסודות אלה, שימוש מאסיבי בהם בחקלאות ומשם זרימה שלהם אל תוך המערכת האקולוגית תוך יצירת שיבושים שונים.
במערכות סגורות אחרות כמו חלליות או מושבות מתוכננות בחלל, שמירה על ריכוז נכון של תרכובות במרחבים השונים (ריכוז תקין חמצן באוויר, ריכוז נמוך מספיק של פחמן דו-חמצני או חד-חמצני, מים נקיים וכו') היא אתגר חשוב.
באפולו 13 דבר זה היה בגדר סכנת חיים לאסטורנטים החוזרים.
ניסוי ביוספירה 2 הדגים אתגר של שמירה על ריכוז חומרים לאורך זמן תוך שילוב של מחשבים, מכונות, בני אדם ויצורים חיים אחרים, כך שריכוזי החומרים שלא יעלו או ירדו מתחת לערכים קריטיים, בניסיון לשמור את בני האדם והיצורים האחרים בחיים.
בעיה דומה עומדת בפני תוכניות עתידיות להתיישבות בחלל.
היסודות והמים שהוזכרו לעיל משמשים אורגניזמים למטרות שונות.
מימן וחמצן נמצאים במים ובמולקולות אורגניות, שניהם חיוניים לחיים.
פחמן נמצא בכל המולקולות האורגניות, ואילו חנקן הוא מרכיב חשוב של חומצות גרעין וחלבונים.
זרחן משמש לייצור חומצות גרעין ופוספוליפידים המרכיבים את הממברנות הביולוגיות.
גופרית היא קריטית לשמירת הצורה התלת־ממדית של החלבונים.
המחזורים של היסודות הללו קשורים זה לזה.
לדוגמה, תנועת המים היא קריטית לשטיפה של גופרית וזרחן לנהרות הזורמים אל האוקיינוסים.
מינרלים עוברים במחזוריות בביוספרה, בין הרכיבים הביוטיים והאביוטים ומאורגניזם אחד למשנהו.
במערכות אקולוגיות רבות יש מחזורים ביוגאוכימיים רבים הפועלים כחלק מהמערכת, למשל מחזור המים, מחזור הפחמן ומחזור החנקן.
כל האלמנטים הכימיים הקיימים ביצורים חיים הם חלק ממחזורים ביוגאוכימיים.
נוסף על היותם חלק מאותם יצורים, האלמנטים הכימיים הללו נוצרים גם על ידי גורמים א-ביוטיים של מערכות אקולוגיות, כגון המים – הידרוספירה, קרקע – הליתוספירה או אוויר – האטמוספירה.
יחסים הדדיים מתקיימים בין בעלי החיים של כדור הארץ לבין הביוספרה.
כל החומרים המזינים, פחמן, חנקן, חמצן, זרחן וגופרית שלוקחים חלק במערכות האקולוגיות של אורגניזמים חיים הם חלק ממערכת סגורה.
חומרים אלה ממוחזרים ואינם הולכים לאיבוד, ולכן הם מתחדשים וכלים כל הזמן וחוזר חלילה במערכת סגורה.
לעומת זאת, זרימת האנרגיה במערכת האקולוגית היא מערכת פתוחה.
השמש כל זמן פולט אנרגיה המגיעה לכדור הארץ בצורה של אור המנוצל על ידי מגוון אורגניזמים ובסופו של דבר אנרגיה זו משתחררת כאנרגיית חום לאורך כל הרמות האנטרופיות של שרשרת המזון.
פחמן משמש לייצור פחמימות, שומנים וחלבונים שהם המקורות העיקריים של האנרגיה המופקת ממזון וגם חומרי גרעין DNA ו-RNA.
תרכובות אלה מתחמצנות ומשחררות דו־תחמוצת הפחמן, אשר נילכד על ידי צמחים ומשמש לבניית תרכובות אורגניות.
התגובה הכימית של קשירת הפחמן הדו-חמצני מופעלת על ידי אנרגיית אור השמש.
המערכת אקולוגית מסוגלת להשיג אנרגיה גם ללא אור שמש בתהליכים של כמוטרופיה.
מערכות אקולוגיות במעמקי הים, שבו אור השמש אינו יכול לחדור מסוגלות להשתמש בגופרית.
מימן גופרתי ליד פתחים הידרותרמיים המנוצלים על ידי אורגניזמים למחזור הגופרית.
גופרית יכולה להיות ממוחזרת באופן תמידי כמקור אנרגיה ללא נוכחות קרני השמש.
אנרגיה ניתן לשחרר באמצעות חמצון אניון הסולפיט SO-3 ולאחר מכן לאניון הסולפטSO-4.
אף על פי שכדור הארץ כל הזמן מקבל אנרגיה מן השמש, ההרכב הכימי שלו קבוע.
מעט חומר נוסף מדי פעם על ידי מטאוריטים.
כל התהליכים התלויים בנוכחותם של כימיקלים חייבים להיות ממוחזרים.
מחזורים אלה כוללים הן את הביוספרה החיה והן את הליטוספירה, האטמוספירה וההידרוספרה.
בטבע מתקיימים מחזורים ביו-גיאוכימיים עבור יסודות רבים אחרים: חמצן, מימן, זרחן, סידן ברזל, גופרית, כספית וסלניום.
ישנם גם מחזורים למולקולות סיליקטים, וישנם מחזורים מאקרוסקופיים כגון מחזור הסלע, ומחזורים המושרים על ידי אדם עבור תרכובות סינתטיות כגון ביפנילים פולי-כלוריים (PCBs) בתהליכים של פירוק ביולוגי מיקרוביאלי.
בחלק מהמחזורים ישנם מאגרים גאולוגיים שבהם חומרים יכולים להישאר או להתפרק למשך פרקי זמן ארוכים.
ישנם מחזורים ביו גיוכימיים רבים הנמצאים כעת במחקר בפעם הראשונה, בעקבות שינויי אקלים והשפעות אנושיות המשנים באופן משמעותי את המהירות, העוצמה והאיזון של המחזורים הבלתי ידועים יחסית, כגון, מחזור כספית ואטרזין , שעשוי להשפיע על מינים מסוימים של בעלי חיים וצמחים.
החלקים העיקריים של הביוספרה מחוברים אלה לאלה על ידי תזרים שוטף של יסודות ותרכובות כימיות במחזורים ביו-גיאוכימיים.
ברבים מהמחזורים הללו, הביוטה ממלאת תפקיד חשוב.
בנוסף, חומר ממעמקי כדור הארץ משתחרר על ידי הרי געש.
האטמוספירה מחליפה כמה תרכובות ויסודות במהירות עם הביוטה והאוקיינוסים.
חילופי חומרים בין סלעים, קרקעות ואוקיינוסים הם בדרך כלל איטיים יותר.
הכימיקלים נאגרים לעיתים לפרקי זמן ארוכים במיקום הקרוי מאגר.
לדוגמה, מאגרי פחם ומאגרי נפט גולמי מאחסנים פחמן במשך תקופת זמן ארוכה.
כאשר כימיקלים מוחזקים רק לתקופות קצרות של זמן, הם מוחזקים בבריכות במצב של החלפה תמידית.
דוגמאות לבריכות החלפה כוללות צמחים ובעלי חיים.
צמחים וחיות מנצלים פחמן לייצר פחמימות, שומנים, חלבונים, אשר לאחר מכן משמשים כדילבניית רקמות או להפקת אנרגיה.
צמחים ובעלי חיים משתמשים באופן זמני בפחמן במערכות שלהם ולאחר מכן משחררים אותו בחזרה לאוויר או לסביבתו.
בדרך כלל, המאגרים הם גורמים אביוטי ואילו בריכות החליפין הם גורמים ביוטיים.
פחמן מאוחסן לזמן קצר יחסית בצמחים ובעלי חיים בהשוואה למאגרי פחם.
משך הזמן שחומר כימי מוחזק במקום אחד נקרא זמן המגורים שלו.
האוקיינוסים מכסים יותר מ-70% משטח כדור הארץ והם הטרוגניים מאוד.
אזורים ימיים פעילים מבחינה ביולוגית ומערכות אקולוגיות של אזורי החופים מהוות חלק קטן מהאוקיינוסים במונחים של שטח הפנים, אך יש להם השפעה עצומה על מחזורים ביו-גיאוכימיים עולמיים המבוצעים על ידי קהילות מיקרוביאליות, המייצגות 90% מהביומסה של האוקיינוס.
בשנים האחרונות התמקד המחקר בעיקר בנושא מחזוריות של פחמן ומאקרו-נוטריינטים כגון חנקן, זרחן וסיליקט.
יסודות חשובים אחרים כגון גופרית או יסודות קורט נחקרו פחות.
אזורים ימיים אלה נתונים ללחץ אנתרופוגני משמעותי, המשפיע על החיים הימיים ומחזור האנרגיה וחומרי המזון.
דוגמה מרכזית היא זו של איטרופיקציה תרבותית, שבה נגר חקלאי המוביל להעשרת חנקן וזרחן של מערכות אקולוגיות חופיות, תהליך המגדיל מאוד את התפוקה וכתוצאה מכך פריחת אצות, שחרור חמצן מקרקעית הים ופליטת גזי חממה מוגברת, כמו גם השפעות גלובליות על מחזורי חנקן ופחמן.
עם זאת, הנגר של חומר אורגני מהיבשת למערבות אקולוגיות חופיות הוא רק אחד מהאיומים העכשויים עם דגש על שינויי קהילות מיקרוביאליות עקב השינויים הגלובליים.
שינויי האקלים הביאו גם לשינויים בקריוספירה, כאשר חלה המסה של הקרחונים וכתוצאה מכך נגרם ריבוד אוקיינוסים מוגבר.
כתוצאה מכך חלים שינויים במצב החיזור בביומות שונות המעצבים מחדש במהירות את מכלול החיידקים בקצב חסר תקדים.
מחזורים ביו-גיאוכימיים כוללים אינטראקציה של תהליכים ביולוגיים, גאולוגיים וכימיים.
תהליכים ביולוגיים כוללים את ההשפעה של מיקרואורגניזמים בעלי היכולת לבצע מגוון רחב של תהליכים מטבוליים החיוניים למחזוריות של חומרים בעלי ערך תזונתי וחומרים כימיים במערכות אקולוגיות גלובליות.
בלעדיהם חלק רב מהתהליכים האלה לא היו מתרחשים, ולכן יש להם השפעה משמעותית על המערכות האקולוגיות של היבשה והאוקיינוס ועל המחזורים הביו-גיאוכימיים של כדור הארץ.
שינויים במחזורים יכולים להשפיע על בריאות האדם החי והצומח.
המחזורים קשורים זה לזה וממלאים תפקידים חשובים בוויסות האקלים, תמיכה בצמיחה של צמחים, פיטופלנקטון ואורגניזמים אחרים, ושמירה על בריאות המערכות האקולוגיות.
פעילויות אנושיות כמו שריפת דלקים של מאובנים ושימוש בכמויות גדולות של דשן עלולות לשבש מחזורים ביוגאוכימיים, לתרום לשינויי האקלים, לגרום לזיהום סביבתי ולגרום לבעיות סביבתיות אחרות.
אנרגיה זורמת בצורה כיוונית דרך מערכות אקולוגיות, נכנסת כאור השמש או על ידי מולקולות אנאורגניות על ידי אורגניזמים כימואאוטוטרופיים ונפלטת במהלך ההעברות הרבות בין רמות טרופיות שונות.
החומר המרכיב את האורגניזמים החיים נשמר וממוחזר.
ששת היסודות הנפוצים ביותר הקשורים למולקולות אורגניות: פחמן, חנקן, מימן, חמצן, זרחן וגופרית, לובשים מגוון צורות כימיות ועשויים להתקיים לתקופות ארוכות באטמוספירה, ביבשה, במים או מתחת לפני כדור הארץ.
תהליכים גאולוגיים, כגון בליה, סחיפה, ניקוז מים והפחתת לוחות היבשת, ממלאים תפקיד במיחזור זה של חומרים.
לגאולוגיה ולכימיה יש תפקידים מרכזיים בחקר תהליך זה, מחזור החומרים האנאורגניים בין אורגניזמים חיים וסביבתם נקרא מחזור ביו-גיאוכימי.
מודלים של קופסאות (box models) מותאמים להבנת מודלים של מערכות ביו-גיאוכימיות.
דגמי קופסאות הם גרסאות מפושטות של מערכות מורכבות, המצמצמות אותן למאגרי אחסון של חומרים כימיים, המקושרים על ידי שטפי חומרים (זרימות).
לדגמי קופסאות פשוטות יש מספר קטן של קופסאות עם מאפיינים, כגון נפח, שאינם משתנים עם הזמן.
ההנחה היא שהקופסאות מתנהגות כאילו הן היו מעורבות בצורה הומוגנית.
מודלים אלה משמשים לעיתים קרובות כדי להפיק נוסחאות אנליטיות המתארות את הדינמיקה ואת השפע במצב יציב של המינים הכימיים המעורבים.
השינוי הגלובלי משפיע, אם כן, על תהליכי מפתח ראשוניים: קיבוע דו־תחמוצת הפחמן, קיבוע חנקן, נשימה, החזרת מינרלים לחומרים אורגניים, שקיעה וקבורה של דו־תחמוצת הפחמן.
האוקיינוסים חווים תהליך החמצה, עם ירידה של 0.1 יחידות pH מהתקופה הטרום-תעשייתית לימינו, המשפיע על הכימיה מאזן קרבונט / ביקרבונט.
ההחמצה משפיעה על קהילות פלנקטוניות, בעיקר על ידי תהליכים של הסתיידות.
למוצרים אחרים, שהם בדרך כלל רעילים לנקטון הימי, כולל מיני גופרית מופחתים כגון H 2 S, יש השפעה שלילית על משאבים ימיים כמו דיג וחקלאות ימית בחופי.
בעוד שהשינוי העולמי הואץ, חלה עלייה מקבילה במודעות למורכבות של מערכות אקולוגיות ימיות, ובמיוחד לתפקידם הבסיסי של חיידקים כמניעים לתפקוד המערכת האקולוגית.
מחזורי הביוגאוכימיה הידועים והחשובים ביותר:
מחזורים ביו-גיאוכימיים רבים נחקרים כעת לראשונה.
שינויי אקלים והשפעות אנושיות משנים באופן משמעותי את המהירות, העוצמה והאיזון של מחזורים לא ידועים יחסית אלה, כגון:
המחזור הנגרם על ידי אדם של PCBs.
מכיוון שמחזורים ביו-גיאוכימיים מתארים את תנועות החומרים על פני כל כדור הארץ, המחקר של אלה הוא רב-תחומי.
מחזור הפחמן עשוי להיות קשור למחקר באקולוגיה ובמדעי האטמוספירה.
דינמיקה ביוכימית תהיה קשורה גם לתחומי הגאולוגיה והפדולוגיה.
במחזור הפחמן, פחמן דו-חמצני אטמוספירי ניקלט על ידי צמחים באמצעות תהליך הפוטוסינתזה, אשר הופכת אותו לתרכובות אורגניות המשמשות אורגניזמים להפקת אנרגיה ולצמיחה.
לאחר מכן, הפחמן משוחרר בחזרה לאטמוספירה באמצעות נשימה ופירוק.
בנוסף, פחמן מאוחסן בדלקים מאובנים (פחם, נפט, גז טבעי) ומשתחרר לאטמוספירה באמצעות פעילויות אנושיות כמו שריפת הדלקים המאובנים האלה.
במחזור החנקן, גז חנקן האטמוספירי ניקשר על ידי צמחים לצורות שמישות כמו אמוניה וחנקות בתהליך של קיבוע חנקן.
תרכובות אלו יכולות לשמש אורגניזמים אחרים בתהליכים של סימביוזה בין שני אורגניזמים, וחנקן מוחזר לאטמוספירה באמצעות דניטריפיקציה ותהליכים אחרים.
במחזור המים, הם מתאדים מהיבשה והאוקיינוסים ויוצרים עננים באטמוספירה, ואז נוצרים משקעים המוחזרים לחלקים שונים של כדור הארץ.
המשקעים יכולים לחלחל לתוך הקרקע ולהפוך לחלק ממערכות מי התהום המשמשים צמחים ואורגניזמים אחרים, או יכולים לנגר על פני הקרקע וליצור אגמים ונהרות.
מים תת-קרקעיים יכולים לחלחל לתוך האוקיינוס יחד זרימה לנהרות, כשהם עשירים בחומר אורגני מומס וחלקיקי וחומרי הזנה אחרים.
מחזורי ביוגיוכימיים תמיד כרוכים במצב שיווי משקל חם: איזון ברכיבה על אופניים בין האלמנטים.
עם זאת, האיזון הכולל עשוי להכיל תאים המופצים בקנה מידה עולמי.
כמו מחזורי ביוגאוכימיים לתאר את התנועות של חומרים על פני הגלובוס כולו, המחקר של אלה הוא מטבעו רב תחומי.
דינמיקה ביוכימית תהיה קשורה גם לתחומי הגאולוגיה והפדולוגיה (לימוד הקרקע).
מחזורים מהירים (ביולוגיים) נמשכים שנים ותפקידם להעביר חומרים מהאטמוספירה לביוספרה ובחזרה לאטמוספירה.
המחזורים המהירים פועלים באמצעות הביוספרה, על ידי חילופים בין יבשה לאטמוספירה ולאוקיינוסים ובחזרה.
דוגמה, למחזור מהיר הוא מחזור הפחמן.
מחזור הפחמן המהיר כולל תהליכים ביו-גאוכימיים קצרי טווח יחסית בין הסביבה לאורגניזמים חיים בביוספרה.
הוא כולל תנועות של פחמן בין האטמוספירה למערכות אקולוגיות יבשתיות וימיות, כמו גם קרקעות ומשקעים מקרקעית הים.
המחזור המהיר כולל מחזורים שנתיים הכוללים פוטוסינתזה ומחזורים עשורים הכוללים צמיחה ופירוק בתהליכים צמחיים.
התגובות של מחזור הפחמן המהיר לפעילויות אנושיות ניקבעות על ידי ההשפעות המיידיות לשינויי האקלים.
מחזורים איטיים או גאולוגיים, עשויים להימשך מיליוני שנים, ובהם מועברים חומרים דרך קרום כדור הארץ בין סלעים, אדמה, אוקיינוס ואטמוספירה.
המחזור האיטי כרוך בתהליכים גיאוכימיים לטווח בינוני עד ארוך השייכים למחזור הסלע.
ההחלפה בין האוקיינוס לאטמוספירה יכולה להימשך מאות שנים, והבלייה של סלעים יכולה להימשך מיליוני שנים.
פחמן באוקיינוס זולג לקרקעיתו ושם הוא יכול ליצור סלע משקע ועל ידי כך לחדור למעטפת כדור הארץ.
תהליכי בניית הרים גורמים להחזרת הפחמן הגאולוגי הזה אל פני כדור הארץ, שם מתבלים הסלעים ופחמן מוחזר לאטמוספירה על ידי שחרור גזים ואל האוקיינוס על ידי נהרות.
פחמן גאולוגי חוזר בדרך נוספת לאוקיינוס באמצעות פליטה הידרותרמית של יוני סידן.
כך מוחזרות בין 10 ל-100 מיליון טונות של פחמן במחזור האיטי הזה הכולל הרי געש המחזירים פחמן גאולוגי ישירות לאטמוספירה בצורה של פחמן דו-חמצני.
עם זאת, זהו פחות מאחוז אחד מהפחמן הדו-חמצני הנפלט לאטמוספירה על ידי שריפת דלקים של מאובנים.
תת-הקרקע היבשתית היא המאגר הגדול ביותר של פחמן על פני כדור הארץ, המכיל 14–135 Pg של פחמן ו-
מיקרואורגניזמים מניעים ההפיכות של התרכובות האורגניות והאי-אורגניות בסביבה זו ובעל ידי כך אחראיים על המחזורים ביו-גיאוכימיים.
הידע הנוכחי על האקולוגיה המיקרוביאלית של תת-הקרקע מבוסס בעיקר על רצפי גנים 16S ריבוזומי RNA (rRNA).
הערכות אחרונות מראות שפחות מ-8% מרצפי rRNA של 16S במאגרי מידע ציבוריים נובעים מאורגניזמים תת-קרקעיים ורק חלק קטן מהם מיוצג על ידי גנומים או מבודדים.
קיים ידע מהימן מועט יחסית על מטבוליזם מיקרוביאלי של הביוספרה של התת-הקרקע.
יתר על כן, מעט ידוע על האופן שבו אורגניזמים במערכות אקולוגיות תת-קרקעיות קשורות זו בזו מבחינה מטבולית.
כמה מחקרים מבוססי טיפוח של וניתוחים מטאנומיים בקנה מידה קטן של קהילות טבעיות.
הפיכת החומר מצורה אחת לצורה אחרת.
מחושתן מקושט (שם מדעי: Panulirus ornatus) הוא מין של דמוי-לובסטר מהמשפחה לובסטרים קוצניים.
תחום התפוצה של המחושתן המקושט באינדו-פסיפי, מים סוף וקוואזולו-נטאל במערב ועד יפן ופיג'י במזרח.
בעקבות הגירה לספסית הוא נפוץ גם בים התיכון.
המחושתן המקושט חי במים רדודים, לרוב בעומק של פחות מ-50 מטר.
למין זה שריון קדמי (carapace) כחול-ירוק, ועל גופו יש תבניות של פסים ונקודות בצבעים שונים.
הם יכולים להגיע עד לגודל של 50 ס"מ, אך לרוב מגיעים לגודל של 35 ס"מ.
המחושתן המקושט ניזון מחסרי חוליות שונים, כדוגמת צדפות, חלזונות ולעיתים אף מסרטנים קטנים.
הם תלויים בקרוטנואידים (ובפרט אסטקסנטין) לאנרגיה ושימושים אחרים כדוגמת רבייה, התפתחות ונוגדי חמצון.
הזכרים מתרבים לרוב בגיל שלוש.
הזכרים הבוגרים מינית נוטים להיות גדולים מהנקבות עם שריון באורך של 100–150 מ"מ, בעוד זה של הנקבות הוא באורך 90–120 מ"מ.
המחושתן המקושט מסוגל לגדול במהירות והודות לכך נעשה בו שימוש נרחב בגידול למאכל.
את המחושתן המקושט אוספים למאכל ברשתות.
מחזה יווני של קיימברידג' הוא אירוע בו מוצג מחזה, ביוונית עתיקה, על ידי סטודנטים ובוגרים של אוניברסיטת קיימברידג'.
האירוע מתקיים אחת לשלוש שנים והוא התקיים לראשונה בשנת 1882.
המחזה הראשון שהומחז באירוע הוא איאס מאת סופוקלס.
המחזה הופק על ידי ג'ון וויליס קלארק, שהיה מפקח במוזיאון לזואולוגיה וצ'ארלס ולדשטיין שהיה ארכאולוג.
כבר במחזות הראשונים חולקו לקהל עותקים של תרגום של המחזה לאנגלית.
כיום, האירוע מתקיים בתיאטרון האמנויות ההיסטורי של קיימברידג'.
המחזור הגדול של אמסטרדם הוא כתב יד של מחזור תפילה כנוסח אשכנז מימי הביניים.
המחזור כולל את הפיוטים לכל השנה לפי מנהג אשכנז המערבי, ולדעת עזרא פליישר הוא מייצג את המנהג המקומי של הקהילה היהודית בקלן ('מנהג קולוניא').
המחזור נוצר כנראה בקלן באמצע המאה ה-13, ועוטר באיורים רבים.
מאז המאה ה-17 המחזור היה בבעלות הקהילה הפורטוגזית באמסטרדם, ומכאן כינויו.
ב-2017 מכרה הקהילה את המחזור והוא נרכש בשותפות בידי המוזיאון היהודי ברובע הארכאולוגי בקלן והמוזיאון להיסטוריה יהודית באמסטרדם.
תוכן המחזור והמנהג המתועד בו
בימי הביניים, נהוג היה באשכנז להבדיל בין סידור למחזור.
בסידור נכללו תפילות ימי החול, שבת וראש חודש, ובדרך כלל גם את תפילות הקבע של הרגלים והימים הנוראים.