tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
שנה פרס קטגוריה המועמד תוצאה 2013 פרסי המוזיקה רדיו דיסני השיר הכי קליט אוליביה הולט, לוק בנוורד, קתרין מקנמרה (Had Me @ Hello)
סקיירביישוב (בפולנית: Skierbieszów) הוא כפר במחוז זמושץ' שבפרובינציית לובלין בפולין, על גדת נהר ווליצה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית קטנה.
הכפר נזכר לראשונה בתחילת המאה ה-15, עת השתייך לבישופים של חלם, ובמשך השנים התפתח לכדי יישוב עירוני.
בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכלל היישוב בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכלל בתחום פולין הקונגרסאית.
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בכפר הוא מהמאה ה-16. בשנת 1921 נמנו בכפר 106 יהודים.
בנובמבר 1941, תחת הכיבוש הגרמני, רצחו הגרמנים 82 מיהודי הכפר.
ב-14 במאי 1942 רצחו אנשי ס"ס את 14 היהודים האחרונים שעוד נותרו במקום.
סְקַיילֵייק הוא שם קוד של אינטל לדור השישי של מיקרו-ארכיטקטורה עבור סדרת המעבדים "Core".
סקיילייק הוכרזה רשמית באוגוסט 2015 כיורשת למיקרו-ארכיטקטורה "Broadwell".
סקיילייק היא השלב "Tock" במתודולוגיית "Tick-Tock" שבה השלב השני (Tock) הוא שלב של מזעור וייעול רכיבים של ארכיטקטורה קיימת (Tick), ומשתמשת בארכיטקטורת 14 ננומטר כקודמתה, Broadwell.
הדור המחודש יותר שבא אחריו הוא קופי לייק, יצאה לשוק במחצית השנייה של 2017 והוחלף על ידי רוקט לייק בתחילת 2021 שהוחלף עלי ידי אלדר לייק בשנת 2022.
סקיילרק 3 (מכונה ביחידת מיתר הצה"לית "דוהר שמיים") הוא כלי טיס בלתי מאויש (כטב"ם) טקטי למשימות סיור ואיסוף מודיעין צבאי מתוצרת "חץ הכסף", חברה-בת של אלביט מערכות.
הסקיילרק 3 היא גרסה מוגדלת ממדים ומשופרת יכולות של המיני-מל"ט סקיילרק 1 וסקיילרק 2. הסקיילרק 3 הוא בעל מוטת כנפיים של 4.8 מטר ומשקל של 55 ק"ג עם יכולות נשיאה של 15 ק"ג מטען.
הוא בעל יכולת שהייה באוויר של עד כ-6 שעות.
הסקיילרק 3 נפרס באמצעות משגר פנאומטי אשר יכול להיות מותקן על רכב או על קרקע מוצקה.
הסקיילרק 3 נחשף בפברואר 2016.
בפברואר 2022 הציגה אלביט, במהלך הסלון האווירי בסינגפור, גרסה הכוללת מערכת הנעה היברידית עם מנוע חשמלי ומנוע בעירה פנימית.
הציגה אלביט, גרסה הכוללת המראה ונחיתה אנכית (VTOL) בעלת סייג רום של 15000 רגל
הסקיילרק 3 נכנס לשירות בצה"ל ביחידת מיתר של חיל התותחנים בשם "דוהר שמיים".
סקילתו של סטפנוס הקדוש (בהולנדית: De steniging van de Heilige Stefanus) הוא ציור שמן מאת הצייר ההולנדי רמברנדט משנת 1625. רמברנדט צייר אותו כשהיה בן 19, וזהו הציור הראשון בחתימתו.
הציור מוצג כיום במוזיאון לאמנות יפה בליון, צרפת.
סטפנוס הקדוש היה יהודי-נוצרי הלניסטי, מתלמידי רבן גמליאל הזקן שעמד בראש הקהילה היהודית-נוצרית בירושלים.
היה ידוע כמטיף נוצרי אדוק שעורר התנגדות בקרב הקהילה היהודית בירושלים בעקבות אמירותיו המוחצנות כנגד מנהגי היהודים.
במשפטו, נשא סטפנוס נאום הגנה ביקורתי במיוחד אך השומעים אטמו את אוזניהם מלשמוע ובסופו הוציאו אותו אל מחוץ לעיר ורגמו אותו באבנים.
המסורת אודותיו מופיעה בברית החדשה בספר מעשי השליחים פרק ז'.
הציור הוא אחד מציוריו הראשונים של רמברנדט, והוא הראשון שעוסק בנושא מהביבליה.
ברקע, מצד ימין, עומדים הכהנים.
במרכז התמונה למעלה עומדת חבורת אנשים מודאגים, כנראה חברי הקהילה הנוצרית.
סטפנוס לבוש גלימה האופיינית ללבושם של הדיאקונים.
קרן אור (היוצאת מצד שמאל, למעלה) מבהיקה על פניו של סטפנוס, כסימן לכך שבשמיים ראו את ההתרחשות.
האדם הרוכב על הסוס הוא ככל הנראה שאול (סאולוס), ששנא את הנוצרים והיה מופקד על רדיפתם, אך בהמשך הצטרף לעדת הנוצרים ונודע כפאולוס השליח, אחד מהחשובים שבשליחי ישו.
סקין הוא סרט דרמה ביוגרפי אמריקאי שכתב וביים גיא נתיב, יליד ישראל.
הסרט עוקב אחר חייו של בריון ווידנר, לשעבר חבר בקבוצת גלוחי ראש נאו-נאצים, ומככבים בו ג'יימי בל, דניאל מקדונלד, דניאל הנשל, ביל קאמפ, לואיזה קראוזה, זואי קולטי, קיילי רוג'רס, קולבי גנט, מייק קולטר וורה פרמיגה.
הקרנת בכורה עולמית של הסרט נערכה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו ב-8 בספטמבר 2018. תחילה, הסרט היה זמין לצפייה מה-27 ביוני 2019 באמצעות שירותי וידאו על פי דרישה ושלם וצפה של DirecTV, בטרם עלה לאקרנים בארצות הברית ובמדינות אחרות בעולם ב-26 ביולי 2019, בהפצת A24.
לאחר הצתה של מסגד על ידי חברי תנועת עליונות לבנה בארצות הברית בהנהגתו של ביל קרגר (ביל קאמפ), חבר התנועה ובן טיפוחיו של קרגר בריון ווידנר (ג'יימי בל) מחליט לפרוש ממנה.
הוא מתחתן עם ג'ולי (דניאל מקדונלד) ומתחיל לעבוד בעבודות מזדמנות לצד עובדים לא חוקיים, המקבלים אותו.
חבריו לתנועה, החשים כי בגד בהם, מחליטים לנקום בו ויורים לעבר ביתו, בו הוא שוהה יחד עם אשתו ההרה, אך השניים לא נפגעים.
כאשר בריון יוצא החוצה, הוא מוצא את כלבו מת, תלוי מהעץ.
בראון נפגש עם דריל למונט ג'נקינס (מייק קולטר), אקטיביסט פוליטי, ועם הסוכנת מארקס (מרי סטיוארט מסטרסון) במשרדי ה-FBI.
באמצעות מידע שבריון מספק להם, ה-FBI פושט על המתחם בו מתגורר קרגר, אשר נעצר במקום.
לאחר שהיא עוזבת את ה-FBI, ג'נקינס עומדת בראש One People's Project, עמותה ללא מטרות רווח הפועלת למען זכויות אזרח ונגד גזענות, ונשארת מיודדת עם בריון.
במשך שנתיים, בריון עובר סדרה של ניתוחים להסרת כל הקעקועים מגופו.
הוא לומד לקבלת תואר בפסיכולוגיה פלילית ומרצה בכל רחבי ארצות הברית על סובלנות והכלה מהניסיון האישי שלו.
ב-11 במאי 2017, זכויות ההפצה הבינלאומיות של הסרט נרכשו על ידי Seville International בפסטיבל הקולנוע בקאן ה-70. באוגוסט 2018 פורסם כי המלחין דן רומאר ילחין את המוזיקה עבור הסרט.
במאי 2017 פורסם כי ג'יימי בל ודניאל מקדונלד יככבו בסרט, אותו כותב, מפיק ומביים נתיב.
במרץ 2018, לאחר שההפקה על הסרט החלה, פורסם כי גם ורה פרמיגה הצטרפה לצוות השחקנים של הסרט, כאשר אשתו של נתיב, ג'יימה ריי ניומן, תשמש כמפיקה.
באותו החודש לוהק מייק קולטר לתפקיד דריל למונט ג'נקינס, מייסד One People's Project.
זמן קצר לאחר מכן הצטרפו לצוות השחקנים גם שחקנים ארי ברקן, סקוט תומאס, דניאל הנסול, מייקל וילאר, ג'סטין וילסון וראסל פוזנר.
צילומי הסרט החלו בינואר 2018 בקינגסטון, ניו יורק, והושלמו במרץ 2018.
הקרנת הבכורה העולמית של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו ב-8 בספטמבר 2018. זמן קצר לאחר מכן, A24 ו-DirecTV Cinema רכשו את זכויות ההפצה של הסרט.
ב-27 ביוני 2019 הסרט הופץ לצפייה בשירות הוידאו על פי דרישה/שלם וצפה של DirecTV Cinema, וב-26 ביולי 2019 עלה לאקרנים בהפצה מוגבלת.
לסרט דירוג של 78% באתר האינטרנט Rotten Tomatoes, המבוסס על 72 ביקורות, עם ממוצע משוקלל של 6.72 מתוך 10. על פי דעת הרוב באתר, נכתב כי הסרט "היה יכול להעמיק מעט יותר מתחת לפני השטח, אך סיפור ראוי והופעה מחויבת של ג'יימי בל הופכים את הדרמה הזו לראויה לצפייה".
ב-Metacritic, הסרט זכה לציון של 58 מתוך 100, המבוסס על 20 מבקרים, אשר מעיד על "ביקורות מעורבות או ממוצעות".
סקֵיין (בדנית: Skagen) היא העיירה הצפונית ביותר בדנמרק, על החוף המזרחי של חצי האי "סקֵיין אוֹדֶה" בצפון הרחוק של יוטלנד, חלק מעיריית פרֶדריקסהָאוּן בצפון דנמרק, 108 קילומטרים צפונית־מזרחית לאולבורג.
נמל סקיין הוא נמל הדיג העיקרי של דנמרק ויש בו גם ענף תיירות משגשג, המושך אליו 2 מיליון אנשים בשנה.
במאה ה-17 סבל הדיג מירידה במחיר הדגים.
זמן קצר לאחר תחילת מלחמת תורסטנסון הגיע הצבא השוודי לסקיין בינואר 1644, ובזז את העיר.
בשנת 1775 הצטברות של חול שנסחף הקשתה על הגישה לכנסיית סנט לורנטיוס, והובילה לבסוף לסגירתה ולהריסה חלקית בשנת 1795. החפצים נמכרו במכירה פומבית בשנת 1810. כנסיית סנט לורנטיוס הוחלפה על ידי כנסיית סקיין, שהושלמה בשנת 1841 ועוצבה מחדש בסגנון המקומי על ידי אולריק פלסנר בשנת 1910.
הנס כריסטיאן אנדרסן ביקר בעיר בשנת 1859. במהלך שהותו במלון ברונדומס נולדה הציירת לעתיד אנה אנקה, בתו של בעל המלון.
בשנת 1871 הגיעו לסקיין הסופר הולגר דרכמן והציירים פריץ תאולוב וקארל מדסן, הראשונים ממושבת האמנים שהתפרסמה כ"ציירי סקיין".
אחריהם הגיעו קרל לוקר בשנת 1872, מייקל אנקר בשנת 1874 ופדר סברין קרויאר בשנת 1882.
סקיין היא העיירה הצפונית ביותר של דנמרק, שנמצאת צפונית לפרדריקסהאון, צפונית-מזרחית לאולבורג, ו- צפונית-מזרחית לאורהוס.
שמה לקוח משמו של חצי האי שבין הים הצפוני ומצרי דנמרק.
האזורים העתיקים ביותר שוכנים לאורך החוף הדרומי.
סקיין העתיקה (Gammel Skagen), הידוע גם בשם Højen, ממוקמת ליד "Nordstrand" בצד המערבי.
ווסטרבי ואוסטרבי ידועות בבקתות הדייגים הקטנות שלהן וברחובות הצרים שלהם.
סקיין מוקפת על ידי הים משלושה כיוונים, ויש בה אקלים ימי קריר.
סקיין היא העיירה הכי שמשית של דנמרק עם ממוצע של 233 שעות שמש בחודש יולי.
בשנות האלפיים, האוכלוסייה בסקגן הראתה ירידה ניכרת, ונפלה מ-12,213 בשנת 2003 ל-8,088 תושבים בשנת 2017.
סקיין היא עיר תאומה של:
סקיילר אסטין ליפסטיין הוא שחקן וזמר יהודי-אמריקאי, מוכר בשל השתתפותו בסרטי "פיץ' פרפקט" ו"פיץ' פרפקט 2" ובחלק מהקאסט המקורי של המחזמר "אביב מתעורר" בברודוויי.
סקיילר אסטין ליפסטיין נולד בעיר ניו יורק שבמדינת ניו יורק.
הוא בנם של מריל ובארי ליפשטיין.
הוא גדל בניו יורק, ויש לו אחות בשם בריאל, ושני אחים, מילאן וג'ייס.
הוא היה סטודנט בבית הספר לאמנויות באוניברסיטת ניו יורק, אך הוא עזב כשלוהק ל"אביב מתעורר".
כשהיה בן 15 בחר סוכנו בשמו האמצעי, אסטין, כשם הבמה שלו.
התפקיד המקצועי הראשון של אסטין היה תפקיד מינורי בהפקות המקוריות של "אביב מתעורר" כשגילם את "ג'ורג'", סטודנט שמתאהב במורה שלו לפסנתר.
באותה התקופה, אסטין גם צילם את הסרט "המלט 2".
הוא שר את השיר "Raped in the Face" בפסקול עם פיבי סטרול וסטיב קוגן.
בשנת 2010, אסטין לוהק לתפקיד של מארק כהן בהפקה של המחזמר "רנט" שביים ניל פטריק האריס ב"הוליווד בול".
צוות השחקנים כלל את ארון טבייט וונסה הדג'נס.
בין השנים 2011 ו-2012 הופיע אסטין בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה שונות אשר ביניהן נמצאות "בנות" ו"האוס".
בשנת 2012 אסטין הופיע בסרט "פיץ' פרפקט" בתפקיד "ג'סי סוונסון" וחזר על התפקיד בסרט ההמשך "פיץ' פרפקט 2" בשנת 2015. אסטין שיחק גם בסרט הקומדיה "21+" בשנת 2013.
בשנים 2013–2015 אסטין גם כיכב בסיטקום "קומה אפס" של רשת TBS.
בשנת 2020 אף כיכב בדרמה המוזיקלית "הפלייליסט של זואי" כידיד הטוב ביותר של זואי, מקס.
במרץ 2022 הוכרז שהוא יופיע בעונה ה־18 של הדרמה הרפואית של ABC "האנטומיה של גריי" בתור טוד איימס.
בשנת 2006 אסטין החל לצאת עם הזמרת לולו (אנ').
בשנת 2013 החל מערכת יחסים עם השחקנית אנה קאמפ, (אנ') ששיחקה לצידו ב"פיץ' פרפקט".
בני הזוג התארסו בינואר 2016. הם התחתנו ב-10 בספטמבר 2016. ב-19 באפריל 2019 הודיעו בני הזוג כי הם מתגרשים.
בסוף אוגוסט 2019 הסתיים הליך הגירושין.
ברנץ' דיבוב; 103 פרקים האקסית המטורפת גרג סראנו 10 פרקים 2019 ערפדינה המפלצת של פרנקנשטייןדיבוב; פרק: "Franken-Wedding" 2020–2021 הפלייליסט של זואי מקס ריצ'מן תפקיד ראשי (2 עונות); 26 פרקים 2020–2022 טרולים: טרולסטופיה ברנץ'דיבוב; 52 פרקים2022האנטומיה של גרייטוד איימס4 פרקים2022–2024שככה יהיה לי טוד (אנ')טוד רייטתפקיד ראשי (2 עונות); 31 פרקים
קנדי לאמנויות הבמה (אנ') 2019 אל תוך היער האופה הוליווד בול2022חנות קטנה ומטריפהסיימוראוף ברודוויי
סקיישילד היא מערכת הגנה אווירית קצרת טווח, שפותחה על ידי התאגיד הגרמני ריינמטאל בהתבסס על עבודתה של חברת הבת השווייצרית Oerlikon Contraves.
מערכת ההגנה האווירית סקיישילד היא מערכת מודולרית קלת משקל, בלת טווח קצר של הגנה אווירית, שפותחה על ידי התאגיד השווייצרי Contraves Oerlikon (כיום חברה בת של ריינמטאל הגרמנית).
כיורשת למערכת סקייגארד, סקיישילד נועד להסתגל ולהרוס מטוסים וטילים מאיימים.
מערכת הנשק עצמה מורכבת משני תותחי 35 מ"מ (1.38 אינץ') עם קצב אש של 1,000 סיבובים לדקה, מערכת בקרת אש המורכבת מיחידת חיישנים ומוצב פיקוד נפרד.
המערכת יכולה להשתמש גם בשני מודולי טילי קרקע-אוויר ליכולת הגנה אווירית מורחבת.
היא מיועדת לפעול נגד מטוסים בנוסף להגנה מפני טילים .
המערכת נפרסת בקלות על ידי משאיות ומערכות תחבורה אחרות.
מערכת בקרת האש משתמשת במכ"ם חיפוש ומעקב אחר רצועת X, וביחידה אחרת למעקב אחר דיוק מכ"ם / טלוויזיה ו / או לייזר / FLIR.
עמדת הפיקוד ניתנת להצבה עד 500 מטר, בערך, מיחידת בקרת האש, באמצעות גלי רדיו מוצפנים.
ניתן לרשת את מערכת סקיישילד עם מערכות הגנה אוויריות אחרות לצורך כיסוי אווירי רחב ויעיל יותר, ולהרחיב את תפקידיה ממערכת הגנה נקודתית למערכת נ"מ נרחבת.
גרסה שונה ומשופרת שלה כוללת שישה צריחים אוטומטיים לחלוטין, המכונה MANTIS (מערכת מיקוד ויירוט מודולרית, אוטומטית ורשתית) שהוזמנה על ידי הצבא הפדרלי הגרמני כמערכת הגנה בסיסית נייחת.
שתי מערכות הועברו בשנים 2011–2012, כאשר מתוכננות הזמנות נוספות כחלק מתוכנית ההגנה האווירית "SysFla" של הצבא הגרמני.
דרום אפריקה חתמה על חוזה עם Rheinmetall למודרניזציה של מערכות ההגנה האווירית לטווח הקצר הקיימות במדינה, כך הודיעה החברה ב-27 במרץ 2014. החוזה כלל אספקת יחידות בקרת אש, שישפרו משמעותית את הביצועים והדיוק של מערכות ההגנה בדרום אפריקה, כמו גם הרחבת הספקטרום המבצעי של יכולות ההגנה האווירית שלה.
דרום אפריקה מפעילה כיום 102 GDF-002 ו-48 יחידות GDF-005 שעברו מודרניזציה.
בהקשר זה, מספר מערכות ההגנה האווירית הותאמו מחדש עם ערכות שדרוג כדי להתאים לתחמושת שמספקת Rheinmetall, כולל שירותי לוגיסטיקה והדרכה.
החבילה השלמה הושלמה עד שנת 2017.
אינדונזיה מפעילה גם היא את הסקיישילד וחתמה על חוזה שני למשלוחים נוספים בנובמבר 2018.
סקיילר אוגוסטוס ג'יסונדו הוא שחקן יהודי-אמריקאי.
ג'יסונדו נולד במחוז פאלם ביץ', פלורידה.
הוריו, סטייסי (לבית ברקה) ורון ג'יסונדו, הם מהנדסים.
שם המשפחה שלו מגיע מסבו מצד אביו, שהיה איטלקי-אמריקאי.
הסבים והסבתות האחרים היו יהודים.
הוא למד בבית הספר התיכון הקהילתי מילקן בלוס אנג'לס וסיים את לימודיו בשנת 2014. הוא היה מעורב בארגון היהודי USY ובמסגרתו ביקר בישראל.
בשנת 2015 החל ללמוד בבית הספר לקולנוע באוניברסיטת דרום קליפורניה, תחילה במשרה מלאה ובהמשך, במשרה חלקית לפני שהפסיק כדי להצטלם לסדרת הטלוויזיה "דיאטת סנטה קלריטה".
הוא תכנן לסיים את לימודיו במכללה.
ג'יסונדו החל לשחק בטלוויזיה בגיל שש.
בדרום קליפורניה, אמו שלחה תמונות שלו לסוכנויות כישרונות, מה שהוביל לאודישן מוצלח לפרסומת בקנה מידה ארצי של פיצה האט.
מאוחר יותר הופיע ג'יסונדו בפרסומות אחרות, בסדרות טלוויזיה ובסרטים.
ג'יסונדו גדל בפלורידה ועבר מאוחר יותר לסאות' ביי, לוס אנג'לס.
במהלך הצילומים של הסרט "לילה מוטרף במוזיאון 3: סוד הקבר", שהתקיימו בוונקובר, ביקש ג'יסונדו מבן סטילר ורובין ויליאמס שיעזרו לו לצלם "הזמנה" לחברתו לנשף הסיום.
הם צילמו סרטון קומי בן שלוש דקות עם קריסטל הקופה.
סקיילר מנהל מערכת יחסים עם ארי האגן מאז יולי 2018.
שנה סדרה תפקיד הערות 2003 מיס מאץ' (אנ') ג'פרי פרק: "Forgive and Forget" 2005 האף (אנ') ג'קסון קולמן פרק: "Christmas Is Ruined" כולם אוהבים את ריימונד כריס פרק: "The Faux Pas" אחיות או לא להיות ראיין פרק: "The Kid, the Cake, and the Chemistry" מונק קייל פרק: "Mr.
סקיילר רוז סמואלס (באנגלית; Skyler Rose Samuels; נולדה ב-14 באפריל 1994) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית ממוצא יהודי.
סמואלס נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה, בתם של קת'י, מפיקת טלוויזיה, וסקוט, מרשל אמריקאי.
יש לה שלושה אחים ואחות.
היא נולדה למשפחה נוצרית בעיקרה ממוצא איטלקי ואירי, אם כי סבה מצד אביה היה יהודי ממוצא אשכנזי.
היא למדה שיווק וקניין רוחני באוניברסיטת סטנפורד וסיימה את לימודיה ביוני 2016. היא הייתה חברה באחוות קאפה אלפא תטא.
סמואלס שיחקה בתפקיד חוזר בתור גרטרוד "ג'יג'י" הולינגסוורת בסדרת הטלוויזיה "המכשפים מווייברלי פלייס" ששודר בערוץ דיסני.
היא גם שיחקה את הסלבריטאית הילדה אשלי בלייק בפרק של סדרת הטלוויזיה "דרייק וג'וש".
בשנת 2009 שיחקה בסרט המותחן "אב חורג".
שנה לאחר מכן שיחקה בסרט "פראי ועצבני".
היא גם שיחקה בשתי סדרות שבוטלו בתום עונתן הראשונה: סדרת הטלוויזיה "The Gates" בתור אנדי בייטס ובסדרת הטלוויזיה "The Nine Lives of Chloe King", שבה גילמה את קלואי.
שתי הסדרות שודרו בערוץ ABC.
סמואלס הופיע לאחר מכן בתפקיד חוזר של בעונה הרביעית של סדרת האימה FX "אימה אמריקאית".
בשנת 2015 היא שיחקה לצד מיי ויטמן ובלה ת'ורן בסרט הקומדיה "מתוייגת".
בשנת 2017 החלה לשחק בתפקיד ראשי בעונה הראשונה של קומדיית האימה של פוקס, "מלכות הצעקה".
בשנים 2017–2019 סמואלס הופיעה בתפקיד חוזר בתור כל שלוש האחיות פרוסט (קוקיות סטפורד) בסדרת הטלוויזיה של פוקס, "בעלי היכולות".
ב-2022 כיכבה כגבי פטיטו בסרט הטלוויזיה "הסיפור של גבי פטיטו", המבוסס על פרשת הרצח של פטיטו על ידי בריאן לונדרי.
שנהסרטתפקידהערות2005Junior Pilotמרי ג'ו2009אב חורגבת' הרדינג2010פראי ועצבניאמבר2014Helicopter Momקארי2015מתוייגתג'ס האריס2018Public DisturbanceקייסיSharon 1.2.3. שרון מס' 3Spare Roomליליאן2021Masquerade אשָה2023אימה במצולות: התהוםג'ס
תפקיד ראשי (עונה 2); 22 פרקים2021הטירוןשרלוט לוסטרפרק: "True Crime"ShowmanceקייסיפודקאסטSwitched Before Birthאוליביה קרופורדסרט טלוויזיה של Lifetime2022The Gabby Petito Storyגבי פטיטוסרט טלוויזיה של Lifetime; גם מפיקה בפועל2023Aurora Teagarden Mysteries: Something Newאורורה טיגרדןסרט טלוויזיה של הולמרק
שנהפרסקטגוריהעבודהתוצאה 2011פרסי בחירת הנוער 2011מופע פריצת בחירהתשע הנשמות של קלואי קינגכוכב בחירת הקהלתשע הנשמות של קלואי קינג2018פסטיבל הסרטים בעמק נאפהפרס בחירת הקהלSpare Room2019פסטיבל סרטי מאמות'השחקנית הטובה ביותר כללי
סקילנדיס או קינדזיאוקס (בליטאית: Skilandis או Kindziukas) היא נקניק ליטאי בשל העשוי מבשר, שומן, מלח, פלפל ושום.
הבשר הטחון נדחס באופן מסורתי לתוך קיבת חזיר או לתוך שלפוחית השתן, אך כיום עשוי להיות ממולא גם לתוך דברים אחרים.
תחילתה של סקילנדיס לפחות במאה ה-16. המילה סקילנדיס עצמה מוזכרת במסמכים ממקומות שונים ברחבי הדוכסות הגדולה של ליטא כבר במאות ה-18-16.
המונח Lietuviškas skilandis מוגן כהתמחות מסורתית מובטחת.
במקור הוצע המונח Skilandis, אך בעקבות הליך התנגדות לאומי, שונה השם ל-Lietuviškas skilandis.
סקייליין דרייב הוא כביש באורך 169 ק"מ אשר עובר לכל אורכו של הפארק הלאומי שננדואה של שירות הפארקים הלאומיים בהרי הבלו רידג' של מדינת וירג'יניה, בדרך כלל לאורך רכס ההרים.
הקצה הצפוני של הדרייב נמצא בצומת של כביש US 340 בסמוך לעיירה פרונט רויאל, והקצה הדרומי נמצא במחלף עם US 250 ליד כביש Interstate 64 ברוקפיש גאפ , שם הכביש ממשיך דרומה ומשנה את שמו לבלו רידג' פארקווי.
סקייליין דרייב הוא חלק מכביש 48 של מדינת וירג'יניה , הכולל גם את החלק של וירג'יניה של הבלו רידג' פארקווי.
סקייליין דרייב הוא כביש דו-נתיבי בעל 75 נקודות תצפית המספקות נופים של עמק שננדואה ממערב ושל מישורי הפידמונט ממזרח.
הנסיעה מספקת גישה לשבילים רבים, כולל שביל האפלצ'ים, והוא משמש גם לרכיבה על אופניים ורכיבה על סוסים.
סקייליין דרייב הוא הכביש הראשי דרך הפארק הלאומי שננדואה ויש לו גישה למגרשי קמפינג, מרכזי מבקרים ואתרי נופש.
התוכניות לכביש מתוארכות לשנת 1924, כאשר תוכנן פארק לאומי בהרי בלו רידג' של וירג'יניה, והמטרה העיקרית הייתה להוות כביש "קו רקיע" לנופים שמסביב.
לנשיא הרברט הובר, היה בֵּית קיץ בראפידן קמפ - ראו סקיצת מפה משמאל, והוא קרא לסלילת הכביש.
פריצת הדרך ל-סקייליין דרייב התרחשה בשנת 1931. הקטע הראשון נפתח שלוש שנים מאוחר יותר, בשנת 1934, מראפידן קאמפ עד לקו הרכס שממערב לו.
בוצעו שיפורים בכביש מאז בנייתו.
סקייליין דרייב התווסף למרשם הלאומי של מקומות היסטוריים ב-1997, הפך ל-דרך נופית לאומית ב-2005, והוגדר כנקודת ציון היסטורית לאומית ב-2008.
סקייליין דרייב מוביל בשביל מפותל מצפון לדרום לאורך פסגות ההרים של הרי בלו רידג' ממזרח לנהר שננדואה, מפרונט רויאל בצפון עד ל-Rockfish Gap בדרום.
הדרך משמשת ככביש הציבורי היחיד דרך הפארק הלאומי שננדואה.
ישנן ארבע נקודות כניסה לסקייליין דרייב.
הן ממוקמות בנקודות המיפגש של כבישים 66 ו-340 ליד פרונט רויאל; במפגש כביש 211 עם ת'ורנט'ון גאפ ; במפגש כביש 33 עם סוויפט ראן גאפ ; ובמפגש הכבישים 250 ו־I-64 ברוקפיש גאפ .
בקצה הדרומי, ברוקפיש גאפ, הוא מתחבר לקצה הצפוני של הבלו רידג' פארקווי, דרך גישה חופשית שממשיכה דרומה לאורך הרי בלו רידג'.
בצד המערבי של הכביש יש עמדות מיילים, והם ממוספרים מ-0 עד 105 (מצפון לדרום), ומשמשים כנקודות התייחסות לכיוונים בכביש.
יש 75 תצפיות ממוסדות לאורך כל הדרך, המספקות נופים של עמק שננדואה ממערב ושל עמק הפידמונט ממזרח.
מפרונט רויאל ועד ת'ורנטון גאפ
הסקייליין דרייב מתחיל בצומת של US 340 דרומית לפרונט רויאל במחוז וורן, לכיוון מזרח אל יערות עבותים בפארק הלאומי שננדואה ככביש דו-נתיבי ללא הפרדה פיזית.
הכביש מתעקל דרומה ועובר דרך תחנת הכניסה פרונט רויאל, בה נמצאת תחנת ריינג'רים .
בשלב זה, הנסיעה מתפתלת דרומה ועולה על הרי בלו רידג'.
הכביש פונה לדרום מערב ומגיע לנוף עמק שננדואה בצד המערבי של הכביש.
סקייליין דרייב מתפתל דרומה ומגיע למרכז המבקרים של "דיקי רידג'", הכולל תחנת ריינג'רים, מגרשי פיקניק ושירותים.
דרומה יותר, הכביש מגיע לגבעת דיקי.
הכביש ממשיך דרומה עד ל-Gooney Knob Overlook הפונה לדרום-מערב, ואז הוא פונה מזרחה ומתפתל דרך Low Gap.
הנסיעה פונה מזרחה לתצפית על קומפטון גאפ , שם היא פונה דרומה לאורך שביל מפותל, על גבול המחוזות וורן ורפאנוק , ועובר במקביל לשביל האפלצ'ים, העוקב מקרוב אחר סקייליין דרייב למשך שארית מסלולו.
הכביש מתעקל לדרום מערב ומגיע לפסגת צפון מרשל.
בהגיעו לנוף רכסי הפונה דרומה, הכביש פונה מערבה לאורך שביל מתפתל, לכיוון דרום-מערב.
הנסיעה חולפת על פני נוף הר מרשל בצד המזרחי, ובנקודה זו הוא פונה מערבה.
סקייליין דרייב מגיע לתצפית הוֹגְבֶּק בהר הוגבק הפונה לצפון מערב ודרומה.
הכביש פונה מערבה ועובר על הגבול בין מחוזות פייג' ורפאנוק, ומגיע אל מתיוס אָרְם, שם ממוקמים מגרש קמפינג ותחנת ריינג'רים.
הנסיעה פונה דרומה ומגיעה לאלקוולו (Elkwallow), המארח שירותים, מגרשי פיקניק, חנות מחנה ושירות אוכל.
הכביש ממשיך ומגיע ל-Jeremys Run Overlook בצד המערבי של הכביש לפני שהוא מתפתל מזרחה.
הכביש מגיע ל-Tornton Hollow Overlook הפונה מזרחה ופונה חזרה דרומה, ומגיע לחניון Beahms Gap בצד המערבי של הכביש.
הנסיעה חוצה את הר פאס כשהיא ממשיכה דרומה.
הדרך מגיעה למחלף עם כביש US 211 בתחנת הכניסה ת'ורנטון גאפ , ממזרח ללורי וממערב לסְפֶּרִיוִויל .
תחנת הריינג'רס נמצאת בתחנת הכניסה.
מת'ורנטון גאפ לסוויפט ראן גאפ
מעבר למחלף US 211 , סקייליין דרייב ממשיך לדרום מזרח מעבר ל"פנורמה" .
הדרך עוברת במנהרת סלע מאריס מתחת לסלע מאריס ומתפתלת דרומה.
הכביש עובר ממערב לחניון Meadow Spring לפני שהוא מגיע ל-Pinnacles Overlook הפונה דרומה, שם הוא מתפתל מערבה.
סקייליין דרייב מגיע ל-Jewell Hollow Overlook הפונה מערבה ופונה לדרום-מערב על גבול המחוזות פייג' ומדיסון .
הדרך חולפת על פני Pinnacles, שם ממוקמים שירותים ושטחי פיקניק, ועוברת דרך האגס ריבר גאפ.
הנסיעה נמשכת דרומה ועוברת על פני ה-Stone Man Overlook ו־Little Stony Man חניה בצד המערבי של הכביש, שם מוביל שביל להר Stony Man.
בהמשך, הכביש מתעקל מערבה לאורך קטע מפותל.
סקייליין דרייב מגיע לנקודה הגבוהה ביותר שלו בגובה 1,120 מ', וממשיך לכיוון דרום-מערב.
הדרך מגיעה לסקיילנד, שם ממוקם אתר הנופש סקיילנד שמציע אוכל, לינה ושירותים.
כמו כן, ממוקם בנקודה זו חניון קניון Whiteoak בצד המזרחי של הכביש.
הנסיעה נמשכת דרומה וחולפת על פני חניון לימברלוסט בצד המזרחי ו-Timber Hollow Overlook הפונה מערבה.
לאחר מכן הכביש מתפתל דרומה על פני Bettys Rock.
רחוק יותר דרומה, Skyline Drive מגיע לחניון Hawksbill Gap, שם שביל מוביל להר Hawksbill , הפסגה הגבוהה ביותר בפארק הלאומי שננדואה בגובה 1,235 מ'.
הדרך ממשיכה לאורכה ומגיעה ל-Old Rag View Overlook הפונה מזרחה, שם היא פונה מערבה ועוברת מדרום לחניון Upper Hawksbill.
הנסיעה מגיעה ל-Spitler Knoll Overlook הפונה מערבה ומתעקלת דרומה.
הכביש מתעקל לדרום מערב ועובר מצפון מערב לחניון Dark Hollow Falls, שם שביל מוביל למפל Dark Hollow בגובה 21 מ' - המפל הקרוב ביותר לסקייליין דרייב.
מעבר לכאן, הדרך מגיעה ל-Big Meadows , שם יש תחנת ריינג'רים, שירותים, חניון, מגרשי פיקניק, אוכל ולינה.
Big Meadows הוא גם האתר של מרכז המבקרים בירד ושולי הדרך עם מסעדה, תחנת דלק, חנות מתנות וחנות מחנה.
Skyline Drive ממשיך לאורך מסלול דרומי.
בחניון מילאם גאפ , שביל מוביל מזרחה למחנה רפידאן , שם היה לנשיא הרברט הובר מעון קיץ מ-1929 עד 1932 .
הדרך חולפת על פני Hazeltop לפני שהיא עוברת דרך Bootens Gap, שם היא עוברת על הגבול של מחוזות פייג' וגרין .
הכביש חוצה את הר בוש לפני שמגיעים לחניון הר Bearface בהר Bearface.
סקייליין דרייב ממשיך דרומה עד להר לואיס , שם ממוקמים מגרש קמפינג, מגרשי פיקניק, לינה ושירותים.
הדרך עוברת לאורך הגבול בין מחוזות רוקינגהאם וגרין כשהיא עוברת דרומה.
הנסיעה נמשכת לדרום-דרום מערב ומגיעה ל-South River , המהווה בית לשירותים ושטחי פיקניק.
הכביש פונה לדרום מערב ומגיע למחלף עם US 33 בתחנת הכניסה Swift Run Gap, אשר ממוקמת בסוויפט ראן גאפ מזרחית לאלקטון וממערב לסטנרדסוויל .
מסוויפט ראן גאפ לרוקפיש גאפ
בהמשך למחלף US 33 הסקייליין דרייב פונה לדרום מערב.
הכביש עובר דרך Smith Roach Gap ומגיע ל-Bacon Hollow Overlook מדרום, שם הוא מתעקל מערבה.
הנסיעה עוברת דרך פאוול גאפ ומגיעה ל-Eaton Hollow Overlook הפונה מערבה, שם הוא פונה לדרום-מערב ומתפתל לאורכו.
הכביש מתעקל דרומה ומגיע לתחנת ריינג'רים ב-Simmonds Gap .
סקייליין דרייב ממשיך דרומה עד להר לופט בצד המזרחי, שם הוא פונה מערבה לפני היציאה לכיוון צפון מערב.
לאחר מכן הכביש עושה פניית פרסה לכיוון דרום-מערב.
הדרך עוברת על הגבול של מחוזות רוקינגהאם ואלבמארל וממשיכה דרומה עד ל-Loft Mountain Wayside, שהוא אתר שירותים ושירותי אוכל.
סקייליין דרייב פונה לדרום מערב ומגיעה ל-Loft Mountain, שם ממוקמים תחנת ריינג'רים, שירותים, מגרש קמפינג וחנות מחנה.
הנסיעה עוברת על פני חניית בראונס גאפ לפני שהיא מגיעה לדונדו, שם ממוקמים תצפית לצפון מערב, שירותים, מגרשי פיקניק ומחנה דנדו גְרוּפ.
מכאן, הכביש ממשיך לכיוון דרום מערב ועובר מערבה לחניון ג'ונס ראן, שם מוביל שביל למפלי ג'ונס ראן, לפני שהוא יוצא מזרחה לחניון פסגת בלקרוק.
סקייליין דרייב מתפתל דרומה על פני בלקרוק ופונה מערבה.
הכביש פונה צפונה לפני פניית פרסה דרומה ב-Blackrock Gap, שם הוא עוקב מקרוב אחר הגבול בין מחוזות אוגוסטה ואלבמארל.
דרומה יותר, סקייליין דרייב חולפת על פני אזור החניה של Wildcat Ridge לפני שמגיעים ל-Crimora Lake Overlook הפונה מערבה.
הכביש ממשיך מעבר לתצפית הר טורק בצד המערבי של הכביש לפני ההגעה לחניון הגפר טורק מזרחה.
הנסיעה מתפתלת דרומה דרך ג'רמן גאפ לפני שהיא מתעקלת לדרום-מערב וממשיכה לתצפית הר העגל הפונה מערבה, שם הוא פונה לדרום-מזרח.
סקייליין דרייב עובר דרך ביגל גאפ, מתפתל דרומה.
הכביש פונה לדרום-מערב ומערב ל-McCormick Gap Overlook הפונה צפונה, שם הוא מתעקל חזרה לדרום-מערב.
הדרך ממשיכה לתחנת הכניסה ל־Rockfish Gap, שם נמצאת תחנת ריינג'רים.
כאן, הכביש פונה דרומה ומגיע לגשר מעל I-64 לפני שהוא מגיע למחלף עם כביש US 250 המספק גישה ל-I-64 ב-Rockfish Gap במחוז אוגוסטה, שנמצא מזרחית לוויינסבורו וממערב לשארלוטסוויל.
במחלף זה, סקייליין דרייב מסתיים והכביש ממשיך דרומה כבלו רידג' פארקווי.
בשנת 1924, ועדת הפארק הלאומי הדרומי של האפלצ'ים חיפשה אתר לפארק לאומי בהרי בלו רידג' של וירג'יניה, שיהיה נגיש בקלות מערים מרכזיות בחוף המזרחי של ארצות הברית כמו וושינגטון הבירה.
אחת מההמלצות הייתה שהפארק יאפשר נסיעת "קו רקיע" (Skyline Drive) שתספק נופים של עמק שננדואה ממערב ושל מישוריט הפידמונט ממזרח.
בשנת 1929, הנשיא הרברט הובר, שהקים בית קיץ באזור, קרא לבנות את הכביש לאורך הרי בלו רידג'.
הכביש הוצע להיקרא Hoover Highway, אך במקום זאת זכה לכינוי Skyline Drive והתמקם באתר הנוכחי של הפארק הלאומי שננדואה.
סקר שטח עבור הכביש החל בינואר 1931. ב-18 ביולי של אותה שנה, התקיימה פריצת דרך רשמית עבור Skyline Drive.
הקטע הראשון של הכביש היה אמור להיבנות ממחנה רפידן לאתר הנופש סקיילנד, אך הוא הורחב מ-Swift Run Gap ל-Thornton Gap.
הכספים לקטע הראשון של הנסיעה הגיעו מהמינהל הפדרלי לסיוע בבצורת, והעסיקו חקלאים מקומיים וקוטפי תפוחים שסבלו מבצורת קשה ב-1930. בחלק המאוחר של 1932, הקונגרס אישר מיליון דולר (שווה ערך ל-18.2 מיליון דולר ב-2023) בכספים להרחבת סקייליין דרייב ל-Swift Ran Gap.
חיל השימור האזרחי (CCC) הוקם ב-1933 והייתה לו תרומה משמעותית בבניית הסקייליין דרייב.
הנשיא פרנקלין ד' רוזוולט התרשם מהנוף של ההרים והקים את מחנות ה-CCC הראשונים לאורך סקייליין דרייב.
ה-CCC דירג את המדרונות משני צידי הכביש, בנה מעקות בטיחות וקירות אבן, בנה תצפיות, ושתל אלפי עצים ושיחים לאורך הכביש.
שלוש חברות שונות זכו להתקשרות לשטח ביטומני של הכביש.
הקטע של Skyline Drive בין Thornton Gap ל־Swift Run Gap נפתח באמצע שנת 1934 ועלה 1,570,479 דולר (שווה ערך ל-28 מיליון דולר ב-2023).
קטע זה של הכביש כלל את מנהרת סלע Marys.
המנהרה הוצעה גם כדי לאתגר את אדריכלי הנוף של הלשכה לדרכים ציבוריות ושירותי הפארקים הלאומיים.
עם הקמתו הרשמית של הפארק הלאומי שננדואה ב-1935, ה-CCC שכרה 300 גברים, כדי להמשיך ולבנות את סקייליין דרייב.
ב-1 באוקטובר 1936 הושלם הכביש בין פרונט רויאל לת'ורנטון גאפ בעלות של 1,235,177 דולר (שווה ערך ל-21.3 מיליון דולר ב-2023).
החלק של הסקייליין דרייב מ-Swift Run Gap ל-Jarman Gap נפתח לתנועה ב-29 באוגוסט 1939, בעלות של 1,666,528 דולר (שווה ערך ל-28.7 מיליון דולר ב-2023).
הכביש בין Jarman Gap ל-Rockfish Gap נבנה כחלק מבלו רידג' פארקווי והושלם ב-11 באוגוסט 1939, בעלות של 358,636 דולר (שווה ערך ל-6.17 מיליון דולר ב-2023).
קטע זה של הבלו רידג' פארקווי ניתן לפארק הלאומי שננדואה ב-1961 והפך לחלק הדרומי ביותר של סקייליין דרייב.
יצירת הפארק ובניית סקייליין דרייב הביאו לכך שאנשים רבים איבדו את בתיהם מרצונם או בכוח; כמה בתים בתוך הפארק של היום נהרסו.
סקילה (ביוונית עתיקה: Σκύλλα) במיתולוגיה היוונית היא מפלצת אגדית שטורפת בני אדם.
היא חיה בצד אחד של תעלת מים צרה מול המערבולת כריבדיס.
הוריה של סקילה משתנים לפי גרסה.
לפי הומרוס, אפולודרוס ואובידיוס, אמה של סקילה נקראת קרטאיס אך לא הרבה ידוע עליה.
הומרוס ואובידיוס לא מזכירים אב, אבל אפולודרוס אמר שאביה היה טריטון או פורקיס.
במספר מקורות שונים, סקילה מוצגת כבת של האלה הקטה.
אפולוניוס מרודוס מזכיר את פורקיס בתור אביה של סקילה ביחד עם הקטה.
לעומת זאת הסיודוס מזכיר את פורבס כאביה.
לפי היגינוס, סקילה הייתה בתם של הענק פאלאס וסטיקס ואחותם של זלוס, ניקה, קראטוס, ביה, פונטוס ולקוס.
באותו מקור היא מוזכרת גם כבתם של טיפון ואכידנה.
סקילה היא מפלצת בת אלמוות שחיה בצד אחד של תעלת מים צרה, מולה נמצאת המפלצת כריבדיס.
שני צידי המצר כל כך קרובים אחד לשני עד שבלתי אפשרי לשוט בתעלה בלי להיתקל באחת המפלצות.
תואר שלסקילה היה פנים וחזה של אישה, אך ממותניה יצאו שישה ראשים של כלבים ושנים עשר רגלי כלבים.
היא שקועה עד מותניה בנבחי המערה אבל עדיין שולחת את ראשיה לדוג דולפינים וכלבי ים שמוצאים את עצמם במערתה.
בתיאורים מסוימים היה לסקילה גם זנב דמוי דג או דולפין.
המיצר בו שוכנת סקילה מקושר עם מצר מסינה שנמצא בין הקצה המזרחי של סיציליה לבין הקצה המערבי של קלבריה באיטליה.
עיר החוף שילה בקלבריה נקראת על שמה ונאמר שהעיירה הייתה ביתה של הנימפה.
הופעתה המוכרת ביותר של סקילה היא באודיסיאה של הומרוס.
המכשפה קירקה מדריכה את אודיסאוס במסעו ומורה לו להיצמד אל סקילה ולהימנע מכריבדיס כי "עָדִיף בְּהַרְבֵּה לְהִתְאַבֵּל עַל שִׁשָּׁה מֵאַנְשֵׁי הַסְפִינָה מֵאֲשֶׁר עַל כָּל מַלָּחֶיהָ."
אודיסאוס מקשיב לעצתה וכשספינתם עוברת במצר, סקילה חוטפת שישה מאנשיו של אודיסאוס עם ראשיה.
בזמן שהראשים עסוקים בלטרוף את השישה, הספינה מצליחה להתרחק מהטווח של סקילה.
בפואמה אלכסנדרה של ליקופרון, מתואר שהגיבור היווני הרקלס קטל את סקילה לאחר ששדדה ממנו את אחד השוורים שקיבל מגריאון.
אביה פורקיס החזיר אותה לחיים על ידי שריפת גופתה.
ביצירותיו של המשורר הרומי סטאטיוס, סקילה נמנת כאחת המפלצות ששומרות על השאול.
במקורות מאוחרים יותר, נאמר שסקילה הייתה אישה יפה לפני שקוללה להפוך למפלצת מחרידה.
לפי היגינוס, סקילה, בתו של אל הנהר קרטאייס, הייתה אהובתו של גלאוקוס אבל גם המכשפה קירקה הייתה מאוהבת בו.
בזמן שסקילה התרחצה בים, קירקה שפכה שיקוי אל תוך המים שהפך את סקילה למפלצת.
בספר מטמורפוזות, המשורר הרומי אובידיוס מספר סיפור דומה: גלאוקוס, היה בעבר דייג בן תמותה שנהפך לאל ים על ידי עשב קסום שמצא.
הוא התאהב בנימפה סקילה שחיה במישורי איטליה, אך היא דחתה את חיזוריו.
גלאוקוס הביא לקירקה מאותו העשב שהפך אותו לבן אלמוות וביקש ממנה לרקוח לו שיקוי אהבה כדי שסקילה תתאהב בו.
קירקה הייתה מאוהבת בגלאוקוס, ומשום שלא רצתה לפגוע בו היא הפנתה את קנאתה וזעמה כלפי סקילה.
לכן קירקה רקחה במקום זאת רעל, אותו שפכה אל הבריכה בה סקילה רחצה.
השיקוי שינה את צורתה, ומתוך מותניה גדלו שישה ראשים של כלבים, סקילה ניסתה להדוף אותם מתוך מחשבה שהם לא יכולים להיות חלק ממנה אבל לשווא.
בצידו האיטלקי של מצר מסינה שוכנת העיר שילה שקרויה על שם סקילה.
על שמה של סקילה נקרא האסטרואיד סקילה 155 בחגורת האסטרואידים שהתגלה על ידי יוהאן פאליזה.
"בין סקילה וכריבדיס" משמש כביטוי בשפות שונות, לרבות העברית, ומשמעו דילמה שבה יש לבחור בין שתי חלופות גרועות.
סקילה מוזכרת בתחילת השיר "wrapped around your finger" של סטינג.
סיפורן של סקילה וקירקה מ"מטמורפוזות" מסופר בספר קירקה של מדלין מילר.
לסקילה יש שיר סולו במערכה השנייה של אפיק המחזמר, אך אין קשר בינה לבין כריבדיס במחזמר.
נחמיה קרטיס "סקיפ" ג'יימס היה מוזיקאי, גיטריסט ופסנתרן אמריקאי.
נחמיה ג'יימס נולד בבטוניה, מיסיסיפי.
לצד רוברט ג'ונסון היה מהמוזיקאים המשפיעים ביותר בסגנון הדלתא בלוז.
סקיפ ג'יימס בלט בקול הטנור שלו ובסגנון הנגינה הייחודי שלו.
כמו נגני בסגנון "בטוניה" אחרים לרבות ג'ימי דאק הולמס הוא למד ניגון בסגנון זה אצל הנרי סטאקי.
בשנת 1931 השתתף סקיפ באודישן שנערך בעיירה ג'קסון מיסיסיפי.
האודישן נערך בחנות מוזיקה המקומית, ומטרתו הייתה לאתר זמרים ונגנים מקומיים.
משנתגלה כישרונו נשלח סקיפ לאולפני חברת פאראמונט בעיר גרפטון שבוויסקונסין.
באותה תקופה אולפני ההקלטות שכנו במפעלי רהיטים, ומרבית יצרני התקליטים היו בעצם יצרני רהיטים.
הסיבה לכך הייתה שהגראמופון שהיה מכשיר להשמעת מוזיקה היה גם רהיט.
מחזור השירים שהקליט סקיפ ג'יימס בולט בייחודו המוזיקלי גם בשל סגנונו של סקיפ ג'יימס, וגם בשל העובדה שהאוסף הוא מהביטויים הייחודיים של מוזיקת הבלוז.
רוב השירים סקיפ ג'יימס לווה את עצמו בגיטרה לאחר מכן הקליט מחזור נוסף כאשר בו הוא מנגן בפסנתר.
מעט מאוד עותקים של התקליט הופצו.
השפל הגדול שפקד את ארצות הברית הפך את התקליט למצרך נחוץ פחות עוד יותר, מה שגרם לחברת פאראמונט לגנוז את הפצת התקליט.
היעלמותו של סקיפ ג'יימס וגילויו מחדש
מאוכזב מכך שתקליטו נגנז ומכך שהקריירה המוזיקלית שלו נקטעה נטש ג'יימס את המוזיקה וחזר לדת.
הוא הפך, בעקבות אביו לאיש דת בפטיסטי.
את השנים הבאות בלה בחברת אביו, בטקסס ורק בשנות הארבעים המאוחרות חזר לביתו בבטוניה שבמיסיסיפי שם שקע בחייו ולמעשה אבד מהעולם המוזיקלי.
ב-1964 אספן בלוז בשם ג'ון פאהי גילה את סקיפ ג'יימס ולקח אותו לפסטיבל הפולק של ניופורט.
לרבים גילויו מחדש של סקיפ ג'יימס היה התגשמות חלום.
באותו שנה חולצו מהעבר גם סן האוס ומיסיסיפי ג'ון הארט.
גילויים המחודש נתן תנופה מחודשת למוזיקת הבלוז.
בשנים שלאחר מכן סקיפ ג'יימס וזמרים אחרים הקליטו מספר תקליטים.
בשנים אלה הקליט סקיפ ג'יימס גרסאות מחודשות לחלק משיריו הישנים (לדוגמה- Cherry Ball Blues, Hard Time Killing Floor Blues), ביצועים לשירי בלוז מפורסמים כגון Catfish Blues, וכן מספר שירים חדשים, כשהבולטים מביניהם הם Crow Jane ו-Center Blues, שנכתב על תקופת שהותו בבית חולים בוושינגטון.
בהקלטות מתקופה זו ניכרת הידרדרות ביכולת הטכנית בנגינה של ג'יימס.
ג'יימס חלה במחלת הסרטן וזה היה אחד ממחזורי ההקלטות האחרונים שלו.
סקיתים (מיוונית עתיקה: ביחיד: Σκύθης, ברבים: Σκύθαι) הם קבוצת עמים ממוצא הודו-אירופי שהתיישבו בין המאה ה-8 לפנה"ס למאה הראשונה לפנה"ס בערבות אוקראינה הדרומית לחופיו של הים השחור.
אזור ההשפעה הסקיתי השתנה לאורך השנים, ובשיא התפשטותם הגיעו הסקיתים עד אזור אלטאי, הגובל בקצה הצפון מערבי של סין.
הסקיתים היו הכוח הדומיננטי באזור הים השחור בתקופה המקבילה, פחות או יותר, לימיה של יוון הקלאסית, ששגשגה באירופה המערבית.
הסקיתים היו בין הראשונים שהשתמשו במלחמותיהם בקשתים רכובים.
לשון הסקיתים משתייכת למשפחת השפות האיראניות המזרחיות.
רוב השבטים הסקיתיים המוזכרים בטקסטים יוונים עתיקים שכנו בערבות הנרחבות שבין נהרות הדון והדנייפר.
שבטים סקיתיים נוספים שישבו בשולי הערבות דיברו בשפות אחרות שאינם ממוצא פרסי, כך שייתכן שמקורם של שבטים אלה שונה.
הסקיתים לא השאירו אחריהם עדויות כתובות, וכל המידע אודותם הגיע באמצעות ממצאי חפירות ארכאולוגיות או מכתבים יווניים.
האשורים קראו לסקיתים אישגוזה (Ishguza) ובמקרא אשכנז.
על פי יוסף בן מתתיהו הסקיתים היו נקראים גם מגוגים ובאו מזרע מגוג.
הסקיתים נשלטו על ידי שכבה אריסטוקרטית והיו בעיקרם שבטים נודדים של פרשים, המטילים את חיתתם על פני הערבות.
יצא להם מוניטין של קשתים רכובים מעולים, ורבים מהם מצאו את פרנסתם בתור שכירי חרב בצבאות העולם העתיק.
האריסטוקרטים נקברו ב"קורגאנים" - מעין תלים קטנים, יחד עם מנחות לאלים וחפצים שהיו אמורים לשמש אותם לאחר המוות.
ייתכן שהלוחמות הסקיתיות שימשו השראה לסיפורי האמזונות במיתולוגיה היוונית.
הסקיתים, שהיו עם הודו-אירופי, היו בין ראשוני עמי אירופה שהשתמשו בקאנביס לצורכי פולחן ופנאי, וכמו כן היו ידועים בשימושם הנרחב בכתובות קעקע.
כמו כן, היו הסקיתים, בדומה לעמי הערבה האירו-אסיאתית (Eurasian Steppe) האחרים, ידועים באכילת בשר סוס (בדומה להונים, ההונגרים והמונגולים) ובשתיית משקה אלכוהולי העשוי מחלב סוסה (קומיס).
לדברי הרודוטוס, הם לא הקריבו קרבן חזיר וגם לא גידלו חזירים בארצם.
אין עדויות חד משמעיות למקורם של הסקיתים, אך רוב החוקרים סבורים שהם היגרו לאזור מחייתם מאסיה המרכזית בין 800 ל־600 לפנה"ס.
לפי הרודוטוס, אכלסו הקימרים את חבל הארץ שהפך עם הזמן לסקיתיה, והפלישה הסקיתית דחפה את הקימרים החוצה.
הקימרים אחראיים לפשיטות שעשו שמות בפריגיה, באסיה הקטנה ובמקומות אחרים.
הסקיתים הגיעו עד לנהר הדנובה ואף מעבר לו, והשפיעו על תראקיה ודאקיה.
הסקיתים מוזכרים בשירתו של הומרוס בתור "חולבי הסוסות", בשל המשקה שלהם הידוע בשם "קומיס" שעדיין נמצא בשימוש נפוץ באזור זה בימינו.
הרודוטוס תיאר אותם בפירוט רב יותר - לדבריו הם לבשו מכנסי עור מרופדים וטוניקות פתוחות.
בתחילה, היו היחסים בין הסקיתים לאשורים מתוחים ומעשי האיבה לא אחרו לבוא.
המלך אסרחדון הצליח לקנות בכסף יחסי שלום עם הסקיתים ואף הסכים לנישואי בתו עם המלך הסקיתי פרטאטואה.
היחסים נותרו מתוחים, ובמהלך המאה ה־7 לפנה"ס, לבקשתו של אשורבניפל מלך אשור, התערבו הסקיתים בפוליטיקה במסופוטמיה, ופלשו למדי במחצית אותה מאה.
הפלישה הסקיתית הייתה מוצלחת עד כדי כך שהם הצליחו לשלוט במדי במשך כמעט 30 שנה.
כשהמזל החל להאיר פנים למדיים, שינו הסקיתים את נאמנותם וחברו למדי ולבבל במלחמתם נגד האשורים.
הסקיתים השתתפו בביזת בירתם נינווה בשנת 612 לפנה"ס ובפשיטות לתוך אסיה, אך אחרי התנקשות בצמרת הסקיתית, חזר צבא הנוודים לערבות המוצא שלהם בסוף המאה השביעית.
על פי הרודוטוס, לאחר ביזת נינווה פלשו הסקיתים לסוריה וארץ ישראל והגיעו עד מצרים.
אין למסורת זו אישור ממקורות מהתקופה ולא בטוח שאכן קיים קשר ישיר בין שמה היווני של בית-שאן, סקיתופוליס, לבין הסקיתים.
בספרו, טען הרודוטוס, כי דריווש הראשון מלך פרס ניסה לנצח את הסקיתים בארצם אך לא הצליח.
הסקיתים לא התעמתו חזיתית עם צבאו הגדול של דריווש אלא נקטו בשיטה של נסיגה קדימה מהלך יום אחד לפני הצבא הפרסי, במשך כל הזמן שהצבא התקדם לקראתם, תוך כדי השמדת כל המזון ושטחי המרעה בשטח שנטשו וסתימת מקורות המים.
הסקיתים גם ביצעו גיחות התקפה קטנות על מחנה הצבא הפרסי.
הסקיתים הובילו כך את הצבא הפרסי על פני כל ארצם וארצות שכניהם בצורה כזאת שהפרסים לא הצליחו להגיע אתם לעימות ישיר.
בסופו של דבר דריווש התייאש והורה לצבאו המותש להימלט מפני הסקיתים חזרה לאסיה דרך הגשר שהקימו האיונים על נהר האיסטרוס (הדנובה).
בפלישה למסופוטמיה התוודעו הסקיתים לשריון הגוף ופיתחו מערכת מיגון מורכבת, אשר נועדה לגונן על הפרש מבלי לפגוע ביכולתו ההתקפית או שליטתו בסוס.
משימה זאת הייתה קשה לביצוע בימים שבהם עדיין לא הומצאו האוכף והארכופים.
הסקיתים שגשגו בין המאה החמישית לשלישית לפנה"ס.
כשהרודוטוס כתב את ספרו "היסטוריה" במהלך המאה ה־5 לפנה"ס, הבחינו היוונים בין "סקיתיה הגדולה" אשר השתרעה בין הדון והדנייפר ל"סקיתיה הקטנה" ששכנה דרומית לאגן נהר הדון.
באותה תקופה שימש הדון כעורק תחבורה ומסחר חשוב וככל הנראה השיגו הסקיתים את עושרם מסחר והובלה בנהר, במיוחד מסחר העבדים עם היוונים.
אף על פי שהסקיתים נעלמו במאה הראשונה לפנה"ס, המשיכו הביזנטים להשתמש בשם זה לתיאור שבטי הברברים הנודדים.
בתחילת דרכו, היה הצבא הסקיתי מורכב בעיקר מפרשים, עם דגש על הקשתים הרכובים, אך בהמשך, על פי דיודורוס, פרסו הסקיתים גם מספר ניכר של חיילי רגלים.
הדבר איננו מפתיע משום שהחברה הסקיתית החלה לעבור שינויים מחברת נוודים לחברת יושבי קבע עם צבירת ההון מהמסחר ומהפשיטות הרבות.
רוב הפרשים הסקיתים היו קשתים קלים, המוגנים רק בשריון עור.
הטקטיקה הסקיתית כללה הטרדת האויב במטר חצים בעזרת הפרשים הרכובים והתשתו.
כשהתערערו שורותיו, דהרו לתוכן הפרשים הכבדים במטרה לעשות שמות במערכו של האויב.
אחרי שבירת האויב והברחתו, נהגו הסקיתים לנהל מרדף בעזרת הפרשים הקלים על מנת למוטטו סופית.
החברה הסקיתית הייתה מיליטריסטית מאוד.
כמעט כל הגברים וחלק ניכר מהנשים השתתפו בפשיטות ובקרבות.
קשה להעריך את כוחו של הצבא הסקיתי, אך משערים שהוא עמד על כמה עשרות אלפי חיילים.
אחרי הפלישה למסופוטמיה, העתיקו הסקיתים את שריון הקשקשים שהיה בשימוש האשורים.
שריון הקשקשים הסקיתי התאפיין בכיסוי כל חלקי גופו של הלוחם, כולל הקסדה, בלוחיות מתכת קטנות, בשונה מהשריון האשורי שכלל רק מעיל המכסה את גוף הלוחם.
הקשקשים נתפרו כך שכל קשקש כיסה בדרך כלל שליש או חצי מהקשקש הסמוך, וכן כיסה את זה שמתחתיו, כך שחץ היה צריך לעבור שלושה או אף ארבעה קשקשים על מנת לפגוע בלוחם.
במאה ה-6 לפנה"ס החלו מגני רגליים העשויים מיציקה שלמה של ארד להחליף את המכנסיים המרופדים בקשקשי מתכת.
בעוד שהחיילים הפשוטים השתמשו במגן עץ פשוט, השתמשה האצולה בדרך כלל במגן מסיבי המכוסה בברזל.
המגן הורכב בצורה דומה לשריון הגוף עם קשקשי מתכת המכסים את הדופן החיצונית, אם כי נמצאו כמה מגנים שכוסו בלוח ברזל יחיד, והם נועדו ככל הנראה לשרת את האריסטוקרטים הבכירים.
פריט חשוב נוסף היה חגורה רחבה, גם היא מכוסה בקשקשי מתכת, שנועדה להגן על הבטן.
עם הזמן הלכה החגורה והצטמקה, עד שלבסוף נעלמה לחלוטין והבטן מוגנה בעזרת המעיל.
גם הסוסים הסקיתים היו מוגנים בשריון, שהיה בדרך כלל אריג בד עבה עם חתיכות מתכת המורכבות עליו, אם כי בצפיפות קטנה בהרבה מהשריון שלבש החייל.
נשקם העיקרי של הסקיתים הייתה הקשת.
הייתה זאת קשת מורכבת הדומה בצורתה לאות סיגמה גדולה.
הקשת הייתה בעלת משמעות כמעט מיתית לסקיתים ולוחמים רבים נקברו יחד עם קשתותיהם.
הקשת הסקיתית הייתה מדויקת יחסית לשאר קשתות התקופה, ובשל גודלה הקטן התאימה מאוד לקשתים רכובים.
למרות גודלה הקטן, היה כוח החדירה שלה גדול, ובקברים נמצאו שלדים עם ראשי חצים התקועים בעומק העצמות.
גם בציורים עתיקים אפשר לראות לוחמים פצועים שחצי הסקיתים הצליחו לחדור דרך שריונם.
מקורות עתיקים רבים מציינים שהחצים הסקיתים היו מורעלים.
אשפת החצים הסקיתית הייתה גדולה למדי ואורכה היה בערך כשני שלישים מאורך הקשת.
באשפה, פרט לקשת, היה מקום לכ-70–75 חצים.
גם לחרבות ולפגיונות (אקינקס) היו תפקידים חשובים בתרבות הסקיתית.
מקורה של החרב הסקיתית היא ככל הנראה בחרב הקימרית.
אורכה היה 60–70 ס"מ, והיא הייתה ישרה ומושחזת משני צידיה.
הפגיונות היו בעלי צורה דומה, ואורכם נע בין 30 ל-40 ס"מ.
עם הזמן חלו שינויים בעיצוב החרבות הסקיתיות.
במאה החמישית אפשר למצוא חרב הדומה למשולש מוארך, וכמאה שנה לאחר מכן הופיעו חרבות המושחזות רק מצד אחד.
הסקיתים גם השתמשו בחרבות קצרות בעלות עיקול קל, שמאז נודעו כ-"סכין סקיתי" או "סקית" (Schyte).
חניתות וכידונים היו גם כן בשימוש נרחב וכל לוחם צויד בדרך כלל בשניים ואף שלושה כידונים.
הסקיתים השתמשו בדרך כלל בחניתות קצרות באורך של 1.7–1.8 מטר, אם כי נמצאו גם כמה רמחים ארוכים שהיו בשימוש הפרשים הכבדים.
החנית הייתה קטלנית בטווח של עד 30 מטרים, אם כי השתמשו בהן גם בקרבות פנים מול פנים.
הכידונים נועדו להטלה בלבד וחודיהם היו בעלי קצוות משוננים על מנת להקשות את הוצאתם מהפצע.
האלה הראשית של הסקיתים הייתה טאביטי, בת-דמותה של הסטיה, אלת הבית והאח היוונית.
אל ראשי נוסף הוא אל-החרב, המזוהה עם אל המלחמה היווני ארס.
לאל זה בלבד הם מקימים מזבחות ומקדשים.
סקיתיה הייתה אזור גאוגרפי שהוגדר בעולם היווני־רומי הקדום, וכלל את .
היא הייתה מיושבת על ידי הסקיתים, עם קדום של נוודים פרשים שמוצאם ממזרח איראן.
השמות "Scythia" ו- הם עצמם תרגום ללטינית ("Latinisations") של השמות היווניים העתיקים Skuthia (Σκυθία) ו-Skuthikē (Σκυθική), אשר נגזרו בעצמם משמות יווניים עתיקים לסקיתים, () ()), שנגזרו מהשם השגור הסקיתי .
שטחה של ממלכת הסקיתים של השתרע מנהר הדון במזרח ועד נהר הדנובה במערב.
בשטח נכללו הערבה הלא מיוערת מצפון לחוף הים השחור בה ישבו קהילות רועים, ואזור היער השחור הפורה מצפון שיושב על ידי אוכלוסייה חקלאית.הגבול הצפוני של ממלכה סקיתית זו היה אזור היערות הנשירים, וכמה נהרות, בהם הדון והדנייפר, זרמו דרומה דרך אזור זה ונשפכו אל הים השחור.
בין המאות ה-9 וה-5 לפנה"ס, האקלים בערבות היה קריר ויבש, מה שהיווה זרז להופעת קהילות רועים נוודים רכובים באזור הצפוני של הערבה הפונטית.
במאה ה־5 לפנה"ס נעשה האקלים חמים ולח יותר, מה שאִפשר לנוודי הערבה לחדור אל הערבות עצמן.
בתנאי אקלים נוחים אלה, עשב צמח בשפע בשטחי הערבה הלא מיוערת ואפשר לסקיתים הנוודים לגדל עדרים גדולים של בקר וסוסים.
האזור שהיוונים כינו "היער" (), שהורכב מאזור נהר דנייפר התחתון לאורך שטחה של מה שהוא חרסון של ימינו והעמקים צפונה יותר לאורך הנהר, היה מכוסה ביערות.
התנאים באדמות הדרומיות הסמוכות לחופי הים השחור היו נוחים לחקלאות.
לפני הגעת הסקיתים, אזור זה של הערבה הפונטית נשלט על ידי , שהיו נוודים איראנים קרובי משפחה של הסקיתים.
ההגירה הסקיתית דחפה את האגאתירסים מערבה, הרחק מהערבות ומביתם המקורי סביב אגם מאאוטיס, אל אזור הקרפטים.
מאמצע המאה ה־4 לפנה"ס החלו הסרמטים, עם איראני נודד קרוב נוסף, לנוע ממזרח אל הערבה הפונטית, שם החליפו את הסקיתים ככוח השולט בערבה.
בעקבות פלישת הסרמטים הוחלף השם "סקיתיה" בשם "סרמטיה אירופאה" (סרמטיה האירופית) לציון האזור.
במהלך התקופה ההלניסטית, הורחב השימוש ב"סקיתיה" בקרב דוברי יוונית ולטינית כך שיכלול גם את ערבות דרום רוסיה באופן כללי, כמו גם את כל הערבה הלא מיוערת המשתרעת בין מישור הדנובה במערב לבין גבולותיה המזרחיים של סין במזרח.
במחקר מודרני עכשווי, "סקיתי" מתייחס בדרך כלל לעם האיראני הנוודי ששלטו בערבה הפונטית מהמאה ה-7 לפנה"ס ועד המאה ה-3 לפנה"ס, והשם "סקיתיה" משמש לתיאור אזור זה של הערבה הפונטית המאוכלס על ידי הסקיתים.
סקירים (Sciri) הוא השם המקובץ של מספר שבטים גרמאניים במערב-אירופה.
במהלך המאה הרביעית חיו הסקירים בקרפטים.
הם הובסו על ידי ההונים.
לאחר מכן, הפכו חלק מהאוסטרוגותים.
סקיקלאד (Skyclad) היא להקת הבי מטאל בריטית עם השפעות כבדות ממוזיקת פולק.
הם נחשבים למייסדי ז'אנר הפולק מטאל, יחד עם Cruachan.
סקיקלאד נוסדה בשנת 1991 בידי הסולן לשעבר של להקת סאבת (Sabbt), מרטין ווקייר (Walkyier), והגיטריסט של להקת פאריה (Pariah), סטיב רמזי, לאחר שווקייר עזב את סאבת בגלל חילוקי דעות שונים עם הגיטריסט אנדי סניפ לכיוון שאליו הולכת הלהקה עם מילות שיריה.
המטרה שאליה כיוונו רמזי וווקייר הייתה 'להקים את להקת הפגאן מטאל האולטימטיבית', ורעיונות ראשונים בנוגע אליה כללו אף תלבושות בסגנון רובין הוד, אך נזנחו במהרה.
אל הלהקה הצטרף עוד חבר לשעבר של פאריה, הבסיסט גראהם אנגליש, ואליהם נוסף גם המתופף קית' בקסטר.
הם חתמו על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים הגרמנית נויז אינטרנשיונל (Noise International), והדיסק הראשון שלהם, Wayward Sons of Mother Earth, יצא בחסותה ב-1991.
אחרי מסע הופעות עם להקת אוברקיל (Overkill) הם הוסיפו את פרית'ה ג'נקינס (Fritha) על הכינור ועל הקלידים, וגיטריסט שני, דייב פיו (Pugh), ללהקה.
בכך מכניסים צליל פולקלורי בהרבה לדיסק הבא שלהם, A Burnt Offering for the Bone Idol, שיצא ב-1992. נראה היה כי היו ללהקה מקורות בלתי נדלים לשירים, והאלבום הבא לא איחר לבוא.
בדיסק הבא שלהם שיצא ב-1995, The Silent Whales of Lunar Sea, כבר החליפה אותה ג'ורג'יניה בידל.
לאחר הדיסק גם פיו וגם בקסטר בחרו לעזוב את הלהקה, וסקיקלאד נתקעו בסטודיו – לא יכולים לצאת למסע הופעות.
הם הוציאו באותה שנה גם את Irrational Anthems וגם את Oui Avant-Garde a Chance, בשניהם סקיקלאד השתמשו במתופפי סטודיו שנשכרו.
משנת 1997 הלהקה עדיין חסרה מתופף קבוע, אך ג'יי גראהם חתם בה ב-1998, וכך גם הגיטריסט קווין רידלי (שניהם בעבר הפיקו את הלהקה), בדיוק בזמן להקליט את Vintage Whine שיצא ב-1999.
ההרכב נשאר ביחד להקלטות של Folkémon בשנת 2000, אך מייסד הלהקה ווקייר עזב שנה לאחר מכן, ב-2001, בעקבות סכסוכים שונים, ביניהם בעיות פיננסיות וגם חוסר הרצון של הלהקה להופיע בדרום־אמריקה.
מספר חברי להקה העירו בתגובה שהאישיות המרירה של ווקייר היא זו שהשפיעה במידת מה על חוסר יציבות הלהקה.
בעיני מעריצים רבים, ווקייר עצמו היה הלהקה – מילות השירים, והדרך בה הוא שר אותם, ושמועות ופחדים צצו במהירות על התפרקות הלהקה.
ניתן היה למצוא באלבום גם את הסינגל Swords of a Thousand Men, שהופיע ב-Folkémon כשיר בונוס, בגרסה שונה.
בסינגל עצמו היו שתי הקלטות של השיר, אחת מהם עם רידלי בשירה, ובשנייה כשהוא חולק את המיקרופון עם הסולן של טן פול טודור (Ten Pole Tudor's), אדוארד טודור־פול.
הדיסק לווה במסע הופעות נרחב בשם 'דומה...
הלהקה עוד הוציאה ב-2001 את Another Fine Mess, שהכיל הקלטות חיות מ-1995 ואת כל ה-EP Outrageous Fortunes.
הדיסק שיצא ב-2004, A Semblance of Normality אמור לייצג את החומר החדש של הלהקה לאחר עידן ווקייר (והיו כמה ויכוחים לא נעימים בין ווקייר לשאר הלהקה בנוגע לזכויות היוצרים לפרסום שירים שכתב או בהם השתתף).
החומר החדש שמר על הכובד של החומר הקודם של הלהקה, כשרידלי מנסה בבירור לכתוב שירים (וגם לשיר) בדומה לווקייר, תוך כדי ניסיון חתירה לקול ייחודי.
ייתכן וזהו האלבום המפורסם ביותר של סקיקלאד, בעיקר בגלל פרסומו מפה לאוזן, והתשבחות הרבות שקיבל.
דווקא העולם דובר האנגלית התעלם מקיומו, מלבד דרום־אפריקה ויבשת אירופה גופא.
הדבר יכול להיחשב כאירוני בשל השימוש הרב של הלהקה במשחקי מילים שבעיקר דוברי אנגלית יבינו בצורה מלאה.
שמה של הלהקה נלקח מהשימוש בעירום בטקסים פולחניים של דת הויקה, בה הפולחן נעשה מילולית כשהמשתתפים עטופים (clad) רק בידי השמיים (sky), כסימן לשוויון.
השם מעיד על הנטייה הדתית של חברי הלהקה, כמו גם על אמונותיהם הסוציאליות, כמו שנכתב בשירם Skyclad מאלבומם הראשון:
כך ממשיך השיר ומתאר את העידן החדש של האבירות, לכאורה; כשכל מה שהאנשים חושקים בו הוא מסיבות חברתיות מעיקות, עלייה בסולם המעמדות והגידול בתכולת כרטיס האשראי.
הפזמון מתאר מה צריך להיות לפי חברי הלהקה, האמת הפנימית של דת הויקה:
אפשר לתאר את סקיקלאד כלהקת מחאה.
מילותיהם נוגעות במגוון רחב של נושאים פוליטיים (כמו גם בנושאים יותר אישיים, בעיקר בתקופת ווקייר), הכוללים עוני, סמים, איכות־הסביבה, פוליטיקה, פגאניזם, מסחריות ואודות החברה עצמה.
פולמוס הלהקה מתבסס בעיקר על ניסיון חיים אמיתי; בראיון אחד סיפר ווקייר על הזמן בו חשבון החשמל שלו הרקיע שחקים, והוא נאלץ לחיות על כריכים של שעועית אפויה עם הגיטריסט סטיב רמזי.
סקיקלאד בדרך כלל מציגה דעות שמאלניות, תומכים ומחזקים בעיקר את מעמד הפועלים העובד, אף על פי שהלהקה לא לחלוטין ליברלית; Men of Straw ו-Catherine at the Wheel מראים, בין השאר, עמדת אפס סובלנות כלפי התעללות בילדים, ו-Ten Little Kingdoms הוא שיר כנגד ייפוי כוחות.
כתיבתו של ווקייר מראה גם סקרנות מצד הלהקה כלפי נשים, ובעיקר נשים מיניות במיוחד, כמו שניתן לראות ב-'My Mother in Darkness', 'Polkageist!' ו-'Little Miss Take', הדבר קשור למחצה בעקרונות הפגאניזם ודת הויקה.
הלהקה מוכרת במשחקי המילים המתוחכמים שלה, ברמיזות הדו־משמעיות ובאזכורים ליצירות ומקרים היסטוריים מפורסמים, כשאפשר לקחת לדוגמה את Womb of the Worm ואת Vintage Whine, אף על פי שהדבר הומעט במקצת מאז החל רידלי לכתוב את השירים, שמעדיף גישה ישירה הרבה יותר במשחקי המילים.
סקיקלאד החלו את הקריירה שלהם, את אלבומם הראשון, כשהם מנגנים ת'ראש מטאל עם השפעות של מוזיקת פולק.
השילוב של הכינור, ובסופו של דבר של הקלידים, אפשר לסקיקלאד להפוך בהדרגה להרבה יותר ממושפעת ממוזיקת פולק, וסגנונם המוזיקלי עצמו השתנה בהדרגה מת'ראש לעבר להקות קדם-NWOBHM, הארד רוק והבי־מטאל כדוגמת אוריה היפ (Uriah Heep) ות'ין ליזי (Thin Lizzy).
סגנונם השתנה באלבומים האחרונים, כשב-Outrageous Fourtunes ו-No Daylights… Nor Heeltaps כל השירים אקוסטיים, ואפשר אפילו להגדירו כאלבום פולק בריטי רגיל, בעוד בFolkémon וב-A Semblance of Normality המוזיקה הרבה יותר מטאלית מאשר באלבומיהם הקודמים.
בהרבה מהאלבומים של סקיקלאד ניתן לשמוע שירים קצרים, בדרך כלל הקדמות או אפילוגים, שמתנסים בסגנונות שונים של מוזיקה, עם כלים שונים מהרגיל ללהקה.
שירים אלה כוללים גם שירים בהם רק מדברים (כדוגמת Tunnel Visionaries שנכתב כפארודיה על פיסקת הפתיחה המפורסמת של מלחמת העולמות), ושירים בהם משתמשים בכלים שונים כמו חמת־חליליות, וחצוצרה, שלא נמצאים בדרך כלל ברפרטואר הלהקה.
Emerald הוא גרסת כיסוי לשיר של ת'ין ליזי.
סקיריטיס, אזור הנמצא בשטח הררי בגבול בין לאקוניה לארקאדיה.
אזור זה תחום על ידי נהר האונוס והאֶוּרוֹטַס.
בתקופת יוון הקלאסית, אזור זה היה חלק מהמדינה הספרטנית.
האזור היה מיושב באיכרים שבנו את כפריהם על גדות הנהרות העוברים דרכו.
על פי סטפנוס מביזנטיון והיסכיוס האלכסנדרוני תושביו היו ממוצא ארקדי.
שטח זה היה בעל חשיבות אסטרטגית גבוהה בגלל דרך שעברה בו בין ספרטה לטגאה.
מעמד הסקיריטוי היה דומה לזה של הפריוקים.
בעתות מלחמה, תושבי האזור התגייסו לצבא הספרטני וסיפקו לו כ-600 חיילים רגלים קלי חימוש.
סקין יארד (Skin Yard), הייתה להקת גראנג' מסיאטל, וושינגטון, שהתקיימה בין השנים 1985 ל־1993.
הלהקה מעולם לא הגיעה לקהל המיינסטרים, אך היא נחשבת, יחד עם להקות כמו גרין ריבר, סאונדגארדן, מלפאנקשן והסקרימינג טריז, ללהקה חלוצית והראשונה שסיגלה לעצמה את הצליל שמאוחר יותר הוגדר כ"גראנג'".
כמה מחברי הלהקה עבדו מאוחר יותר עם הרכבים מצליחים כגון סאונדגארדן ואר.אי.אם.
הלהקה הוקמה בשנת 1985 על ידי דניאל האוס וג'ק אנדינו.
בן מק'מילאן ומאט קמרון, הצטרפו ללהקה מאוחר יותר באותה שנה.
סקין יארד הופיעה לראשונה ביוני 1985, וכמה משיריה הופיעו באלבום האוסף "Deep Six".
אלבום זה הוא ההקלטה המסחרית הראשונה של סקין יארד ושל הלהקות גרין ריבר, מאלפאנקשן, המלווינס וסאונדגארדן.
מאט קמרון עזב את ההרכב ביוני 1986 והצטרף ללהקת סאונדגארדן בספטמבר אותה שנה.
אותו החליף סטיב וויד, אך הוא הופיע רק פעמיים עם הלהקה.
אותו החליף המתופף העתידי של מאת'ר לאב בון, גרג גילמור, אך גם הוא לא נשאר עם הלהקה יותר משתי הופעות.
ב־1987 הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון שנשא את שם הלהקה.
בסתיו אותה השנה, ג'ייסון פין (מאוחר יותר אחד מהפרזידנטס אוף דה יונייטד סטייטס אוף אמריקה) הצטרף ללהקה, ועזב אחרי שמונה חודשים מסיבות אישיות.
במרץ 1991, עזב דניאל האוס את הלהקה מאחר שהוא הפך לאב והעדיף לבלות זמן עם משפחתו.
הוא הוחלף על ידי פאט פדרסון שנשאר עם הלהקה עד הסוף.
הלהקה החליטה על התפרקותה ב־1993 אחרי הקלטת אלבומה החמישי.
אחרי הפירוק, בן מק'מילאן וסקוט מק'קולום הקימו את הלהקה גראנטרק.
דניאל האוס הוא עכשיו המנהל של חברת ההקלטות "C/Z Records".
בארט מארטין ניגן עם הסקרימינג טריז עד התפרקותם, מארטין גם עבד עם סולן אליס אין צ'יינס ליין סטאלי, וגיטריסט פרל ג'אם מייק מק'ריידי בפרויקט מד סיזן.
כמו כן הוא עבד עם פיטר באק מאר.אי.אם.
ואפילו יצא איתם לסיבובי הופעות.