tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-12 בפברואר 2003, ניצח לוי את המדורג ראשון פיט סמפרס, בטורניר ויניה דל מאר, צילה וזכה בטורניר.
ב-27 בפברואר 2011 הודיע לוי על פרישתו מטניס מקצועני.
באפריל 2008 חזר לסגל נבחרת ישראל בגביע דייוויס לאחר היעדרות של כשלוש שנים כמחבט מספר 2, במשחק נגד נבחרת שוודיה.
ב-8 במרץ 2009 הוביל את הנבחרת למעמד רבע הגמר, לאחר ניצחון במפגש החמישי והמכריע עם שוודיה בבית העליון.
ב-10 ביולי 2009 לוי ניצח את איגור אנדרייב (שדורג 24 בעולם בדירוג ה-ATP) ואת איגור קוניצין (מדורג 35 בדירוג ה-ATP), במסגרת רבע גמר גביע דייוויס.
בסיום המפגש ניצחה ישראל את רוסיה בתוצאה 1-4, ועלתה לחצי הגמר לראשונה בתולדותיה.
באוקטובר 2017 מונה לקפטן נבחרת גביע דייוויס של ישראל.
הראל סקעת הוא שמו של אלבום הבכורה של הראל סקעת, אשר יצא בשנת 2006, שנתיים לאחר השתתפותו בתחרות כוכב נולד.
האלבום כולל עשרה שירים, כולם בהפקה ועיבוד של יזהר אשדות.
מתוך האלבום יצאו חמישה סינגלים לרדיו: "ואת", שכתבה והלחינה קרן פלס, "כמה עוד אפשר" שכתבה והלחינה שגית שיר, "משהו ממני" שכתבה סמדר שיר והלחין דור דניאל, "כל הציפורים", אשר נכתב גם הוא על ידי קרן פלס, ו"אם הוא ילך" שכתב והלחין כפיר אפשטיין.
בנוסף, השתתפו בכתיבת השירים דידי שחר, יעל טבת, אוהד חיטמן, אסתר שמיר, אורי זך ועמית צח.
סקעת עצמו הלחין אף הוא שיר אחד לאלבום, "אפילו ששריפות" למילותיה של יעל טבת.
לאלבום צורף דיסק בונוס במהדורה מוגבלת, הכולל את השירים "בתוך" ו"בדידות" ששר סקעת בכוכב נולד, בנוסף לחידוש לשירה של נורית גלרון "נפרדנו כך" בדואט עם גלרון, ושיר חדש אשר כתבה קרן פלס, "אלייך שר".
האלבום הגיע למעמד זהב כחודש לאחר צאתו, עם מכירות של יותר מ-20,000 עותקים וזכה לביקורות מעורבות מצד מבקרי המוזיקה.
יזהר אשדות - גיטרה, קלידים, תכנותים, הפקה מוזיקלית
פיטר רוט - גיטרות, בס, קולות
אודי הניס - קולות רקע
טל ברגמן - תופים, כלי הקשה
טל מטמור - גיטרות, תכנות, קלידים
נפרדנו כך (דואט עם נורית גלרון)
הֶרַאִיָה הייתה חגיגה אתלטית ודתית שנערכה בעיר היוונית אולימפיה בעת העתיקה.
החגיגה נקראת על שם האלה הרה.
ההראיה הייתה תחרות מקבילה למשחקים האולימפיים.
תחרות זו נערכה לנשים בלבד כחודש לאחר תום המשחקים, מכיוון שהן לא הורשו להשתתף במשחקים המרכזיים.
על פי המסורת, התחרות נוסדה במקביל למשחקים האולימפיים, גם סיפור ייסודה מקביל לסיפור ייסוד המשחקים האולימפיים.
היפודאמיה, אשת המלך פלופס, לאחר חתונתה ייסדה משחקים לכבוד האלה הרה כדי להודות לה על עזרתה בשידוך המוצלח ועל תקופת השלום שבעלה הצליח להביא לפלופונסוס.
היא בחרה 16 נשים שהשתתפו בתחרות, כשכל אחת מהן מייצגת את עירה או את משפחתה.
על בסיס המסורת הזאת נבחרו 16 נשים אצילות מן העיר אליס, שעליהן הוטל לארגן ולשפוט בתחרות.
המשחקים נפתחו תמיד בטקס שנערך במקדש הרה שבאולימפיה, ששיאו היה הלבשת פסלה של הרה בבגד הפפלוס שהוכן במיוחד לכבוד המאורע על ידי נשות אליס.
התחרות היחידה שהתקיימה בהראיה הייתה ריצה למרחק של כ-160 מטר.
היו שלושה מקצים שאליהן הרצות היו מחולקות בהתאם לקבוצת הגיל שלהן: ילדות, בנות עשרה, ובוגרות.
בניגוד לתחרות הגברים, שנערכה בעירום מלא, הרצות התחרו לבושות בטוניקה בשיער פזור, כאשר הטוניקה חושפת את השד הימני, ככל הנראה כדי שהשופטות יוכלו לוודא שהמתחרות הן באמת נשים, אולם ייתכן שהיה במנהג גם פן סמלי של חיקוי אופן הלבוש של האמזונות.
רק נשים רווקות יכלו להתחרות בהראיה.
לזוכות בתחרויות הוענק זר בצורת כתר, אולם בניגוד למקביליהם הגבריים, הן לא נהגו להקים פסל בדמותן ולא חוברו עליהן שירים המהללים את הישגיהן הספורטיביים.
דברים אלו הביאו את החוקרים להניח שהן לא נהנו מאותה מידת יוקרה ופרסום כמו המנצחים הגברים במשחקים האולימפיים.
הראל השקעות בביטוח ושירותים פיננסים בע"מ (הראל ביטוח ופיננסים) היא קבוצה העוסקת בביטוח ופיננסים.
הראל היא חברה ציבורית ומניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב וכלולות במדד תל אביב 35.
החברה הוקמה בשנת 1935 בשם "המשמר שירות לביטוח" על ידי הרברט ברי, בשדרות רוטשילד בתל אביב.
בשנת 1939 רכשו בני הזוג ארנסט ומרגוט המבורגר את החברה בה מרגוט עבדה כמזכירה, ושם הכירה את ארנסט כאשר בא לקנות ביטוח למפעל לכפתורים שהקים בחיפה.
בשנת 1975 הקימה המשפחה את הראל חברה לביטוח בע"מ, את המהלך הוביל יאיר המבורגר בנם של ארנסט ומרגוט המבורגר, ששימש מנכ"ל הקבוצה מ-1975 ועד 2010. החברה החלה את דרכה בתחום ביטוח החיים לאחר שרכשה את תיק הביטוח של חברת ביטוח בריטית שייצגה בישראל.
74% ממניות החברה הוחזקו על ידי משפחת המבורגר ו-26% על ידי חברת הביטוח "יהודה", חברה בת של חברת "ציון".
בשנת 1977 מוזגו פעילות חברת הביטוח הראל וסוכנות הביטוח המשמר כחברות בת של "הראל המשמר השקעות בע"מ", אשר מניותיה החלו להיסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב בשנת 1982. החברה החלה לגדול באמצעות מיזוגים ורכישות של מתחרים:
בשנת 1983 רכשה 10% מחברת הביטוח "ציון" ובשנת 1999 רכשה את מלוא הבעלות בחברה.
"ציון חברה לביטוח" הוקמה בשנת 1935 ומ-1940 הייתה בבעלות משפחת טייבר.
"ציון" עצמה רכשה בשנת 1943 את חברת הביטוח הראשונה בארץ ישראל, "יהודה חברה לאחריות וביטחון בע"מ" שהוקמה ב-1922.
בשנת 1984 רכשה את חברת הביטוח "שילוח".
בשנת 1985 נרכשו 50% מתיק הביטוח של "ירדניה", חברת ביטוח שפשטה את הרגל.
ובשנת 1997 רכשה את מלוא הבעלות בחברה.
חברת הביטוח "סהר" הוקמה על ידי האחים אהרון סחרוב וישראל סחרוב בשנת 1949.
בשנת 1993 רכשה ממפרק חברת "הסנה" את חברת "דקלה", העוסקת בביטוח בריאות, בשותפות עם שירותי בריאות כללית (65% להראל, 35% בידי מכון מור, שהייתה דאז בבעלות קופת חולים כללית).
"דקלה" הוקמה כחברת הביטוח "וריטס" בתחילת 1971 והתמחתה בביטוח ימי.
בשנת 2004 רכשה הראל את קבוצת הביטוח "ידידים".
בשנת 2006 רכשה הראל קרנות נאמנות וקופות גמל מבנק לאומי, לאחר שהבנק נדרש למכור אותן לפי רפורמת בכר.
באותה שנה ייסדה החברה חברת ביטוח ביוון (S.A.G.I) ורכשה 33.3% מחברת ב.ס.ס.ח.
- החברה הישראלית לביטוח אשראי.
בשנת 2006 רכשה משפחת סמפורנה מאינדונזיה, מהמשפחות העשירות בדרום מזרח אסיה, באמצעות חברת החזקות סינגפורית שבשליטתה 10.1% ממניות הראל שהיו מוחזקות על ידי בנק דיסקונט ו-10.1% נוספים מידי משפחת המבורגר, והצטרפה לגרעין השליטה בחברה.
בשנת 2010 מכרה משפחת סמפורנה את אחזקותיה בהפסד.
בשנת 2007 שונה שם החברה ל"הראל השקעות בביטוח ושירותים פיננסים בע"מ".
באותה שנה מונה בן המבורגר בגיל 32, דור שלישי למשפחת המבורגר, למנכ"ל "הראל בית השקעות".
ב-2009 מונה למנכ"ל הקבוצה אך עזב ב-2010 לטובת ניהול עסקי הנדל"ן הבינלאומיים של המשפחה מלונדון.
בשנת 2023 הודיע מישל סיבוני, מנכ"ל הראל השקעות ויו"ר החברה הבת הראל ביטוח, כי הוא פורש מתפקידיו אחרי כ-30 שנה בקבוצת הראל, שנתיים וחצי לאחר שהחל לכהן כיו"ר הראל ביטוח.
סיבוני הכריז ימשיך לכהן כדירקטור בהראל ביטוח וכיו"ר דירקטוריון המצפן - שותפים לדרך בע"מ, וכן ימונה כדירקטור בהראל השקעות.
ניר כהן, מנכ"ל הראל ביטוח, יתפוס את מקומו של סיבוני כמנכ"ל הראל השקעות, ויו"ר חדש להראל ביטוח ייבחר מחוץ לחברה.
"הראל" המשיכה בצמיחה באמצעות רכישות:
2008 - רכישת "קרן החסכון לצבא קבע חברה לניהול קופות גמל".
רכישת 87% מחברת הביטוח הטורקית Turk Nippon Sigorta A.S.
2010 - רכישת EMI - חברה לביטוח משכנתאות ורכישת השליטה המלאה ב"דקלה".
2012 - רכישת תיק ביטוח החיים של אליהו חברה לביטוח
2013 - רכישת קרנות הנאמנות וניהול התיקים מ"כלל פיננסים" ורכישת 17% נוספים מאחזקותיה של חברת ב.ס.ס.ח (סה"כ 50%), כאשר יתר האחזקות מוחזקות על ידי קבוצת ביטוח האשראי העולמית Allianz Trade (Hermes Euler דאז)
2015 - מיזוג הפעילות הביטוחית של "דקלה חברה לביטוח" ל"הראל חברה לביטוח"
2019 - הקמת חברת "המצפן - שותפים לדרך"
2019 - הקמת חברת "הראל פיקדון סחיר"
2021 - רכישת שירביט חברה לביטוח, ורכישת קרנות הפנסיה וקופות הגמל של פסגות.
פרשת המעילה ב"הראל בית השקעות"
כדי לרכז פעילות זאת הוקמה חברת "הראל שוקי הון" שהפכה ל"הראל בית השקעות".
בשנת 2007, הודה גיא ויסמן, המשנה למנכ"ל "הראל בית ההשקעות" במעילה בסך 123 מיליון שקל.
החל מ-2003, קשר ויסמן באופן לא חוקי קשר עם לקוחות וחברים ופתח חשבונות על שמם בשותפות סמויה עמו.
הוא ניצל את מעמדו ואת סמכויותיו הנרחבות כדי לרכוש בכספי החברה אופציות על מדד המעו"ף עבור החשבונות המוסווים, ונטל לעצמו את עיקר הרווחים מהעסקות שביצע.
כתוצאה מהפעילות זו חסרו 123 מיליון שקל בחשבונות הנוסטרו של "הראל בית השקעות".
ויסמן ביצע באורח שיטתי פעולות שונות שנועדו להעלים ולטשטש את פעילותו, וכללו העברות כספים ורישומים פיקטיביים ושקריים בספרי החשבונות ובכרטיסי הבנק של החברה.
בשנת 2010 נידון ויסמן לעשר שנות מאסר.
את ההפסדים כיסתה הזרמת הון מיידית של חברת האם והביטוח של החברה, כך שלא נגרם נזק ללקוחות החברה.
בשנת 2023, הראל ביטוח ופיננסים הייתה קבוצת הביטוח והפיננסים הגדולה בישראל בהיקף פרמיות.
היקף המאזן של החברה הסתכם בכ-145 מיליארד ש"ח, נכון ל-31 בדצמבר 2023 (בהשוואה לכ-135 מיליארד ש"ח נכון ל-31 בדצמבר 2022).
בשנת 2023 נתח השוק של הראל עמד על כ-23.7%, בהתאם לדוחות הכספיים שפורסמו ברבעון השלישי של שנת 2023. זאת הייתה השנה השלישית ברציפות בה היה לחברה גידול בסך הפרמיות ודמי הגמולים.
הצמיחה בשנת 2023 עמדה על כ-5% והפרמיות ודמי הגמולים הסתכמו בכ-39.4 מיליארד ש"ח נכון לתום שנת 2023. הראל היא הקבוצה הגדולה בישראל בביטוחי בריאות עם נתח שוק של כ-38.2%, הראשונה בגודלה במונחי פרמיות בענפי הביטוח הכללי (non-life), השנייה בגודלה בהיקף הפרמיות בביטוח חיים ועם נתח שוק של 14.6% בקרנות נאמנות.
סך הנכסים המנוהלים על ידי הקבוצה בביטוח, קרנות פנסיה, קופות גמל, קרנות נאמנות ושירותים פיננסים הסתכם בכ-453 מיליארד ש"ח, נכון ל-31 בדצמבר 2023.
הראל חברה לביטוח נוצרה בשנת 2002, כאשר מוזגו חברות הביטוח "שילוח", "סהר" ו"ציון", שהיו חברות בנות בשליטה מלאה של "הראל השקעות", לחברת ביטוח אחת.
בשנת 2013 רכשה את תיק ביטוח החיים של אליהו חברה לביטוח בתמורה ל-210 מיליון שקל, כחלק ממהלך בו אליהו רכשה את חברת "מגדל".
בשנת 2015, מוזגה גם הפעילות הביטוחית של דקלה חברה לביטוח בע"מ, אשר התמחתה בביטוחי בריאות וסיעוד, לתוך הפעילות הביטוחית של הראל חברה לביטוח.
בפעילותה של הראל בתחום החיסכון ארוך הטווח (הכולל ביטוח חיים, פנסיה, גמל והשתלמות), סך הפרמיות שהורווחו ודמי הגמולים בשנת 2023 הסתכמו לכ-25 מיליארד ש"ח, לעומת 23 מיליארד ש"ח ב-2022, גידול של כ-8.6%.
הראל היא השנייה בגודלה בביטוח חיים בהיקף הפרמיות, אשר הסתכמו בשנת 2023 בכ-6.3 מיליארד ש"ח.
להראל נתח שוק של כ-17.8% בתחום קרנות הפנסיה ונתח שוק של כ-9% בקופות הגמל.
בתחום הביטוח הכללי (הכולל ביטוח רכב, ביטוח דירות, ביטוח חבויות, ביטוח משכנתאות וביטוח אשראי) הראל מהווה כחברה הראשונה בגודלה בתחום בשנת 2023 (במונחי פרמיות), שהסתכמו בכ-5 מיליארד ש"ח.
ב-30 באוקטובר 2019 החליטה החברה שלא לשווק עוד ביטוחים סיעודיים פרטיים.
בדצמבר 2021 הושלמה רכישת הפעילות הביטוחית של חברת הביטוח "שירביט".
במסגרת "הראל" קרויה פעילות זו "שירביט מבית הראל ביטוח ופיננסים"..
הזרוע הפיננסית של קבוצת הראל, מתמקדת בשלוש פעילויות בשוק ההון, כאשר כל פעילות מנוהלת באמצעות חברות בנות: ניהול קרנות נאמנות באמצעות חברת הראל פיא, ניהול תעודות סל באמצעות חברת הראל סל וניהול תיקי השקעות באמצעות חברת הראל ניהול תיקים.
נכון ליום 31.12.2023 ניהלה הראל פיננסים נכסים בסך של 92.7מיליארד ש"ח עבור לקוחות פרטיים, תאגידים וגופים מוסדיים.
הראל פנסיה וגמל בע"מ (100%) – החברה המנהלת של קרנות הפנסיה, קופות הגמל וקרנות ההשתלמות של הראל.
- החברה הישראלית לביטוח אשראי בע"מ (50%) - עוסקת בביטוח אשראי (ייצוא ושוק מקומי).
החברה מוחזקת בשליטה משותפת של הראל ו-החברה מוחזקת בשליטה משותפת של הראל ו-Allianz Trade (Euler-Hermes דאז), חברת ביטוח האשראי הגדולה בעולם.
שהייתה במקור פעילות הביטוח לטווח קצר של "החברה הישראלית לביטוח סיכוני סחר חוץ" (בסס"ח) הממשלתית שנרכשה על ידי הכשרה חברה לביטוח שמכרה אותה ל"הראל השקעות" ב-2006.
- עזר חברה לביטוח משכנתאות בע"מ (EMI) (100%) - פועלת בישראל כמבטח בענף ביטוח אשראי למגורים המובטח במשכנתא.
קרן החיסכון לצבא הקבע – ניהול קופות גמל בע"מ (100%) – החברה המנהלת של קרן ההשתלמות קרן החיסכון לצבא הקבע.
לעתיד חברה לניהול קרנות פנסיה בע"מ (79%) – החברה המנהלת של קרן הפנסיה עתידית קופת פנסיה.
הראל 60+ בע"מ (100%) – החברה פועלת בתחום המשכנתאות ומשכנתאות ההפוכות – הלוואות לכל מטרה לבני 60 ומעלה.
המצפן – שותפים לדרך בע"מ (100%) – חברת הלוואות ליזמים ולעסקים בינוניים.
פועלת ביוון ופועלת בתחום הביטוח הכללי ובתחום ביטוחי בריאות.
(100%) - חברת ביטוח המאוגדת בטורקיה.
פועלת בטורקיה בתחומי הביטוח הכללי וביטוחי הבריאות.
בהקשר של אחריות תאגידית הראל תורמת ותומכת בעמותות מתחומים שונים ומעודדת את עובדיה למעורבות ותרומה פעילה בקהילה.
בשנת 2024 הראל דורגה בפעם העשירית ברציפות בדירוג "פלטינה פלוס" הדירוג הגבוה ביותר בדירוג ארגון "מעלה", המדרג עשרות חברות במשק בהיבטים של אחריות תאגידית.
כמו כן, בשנת 2023 פרסמה הראל את דו"ח האחריות התאגידית השישי של הקבוצה, לשנים 2021-2022.
הראל כנפו (נולד ב-31 במרץ 1965) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל.
שירת כמפקד המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, כראש מטה פיקוד הדרום, כמפקד גדוד 890 של הצנחנים, כמפקד חטיבת מילואים של הצנחנים וכמפקד ביסלמ"ח - בית הספר למ"כים ומקצועות החי"ר.
כנפו נולד, גדל והתחנך במצפה רמון.
ב-31 ביולי 1983 התגייס לצה"ל לקורס טיס אך נשר ממנו לאחר מספר חודשים, ובנובמבר אותה שנה התנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 202. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר.
עם סיום קורס הקצינים שב לצנחנים כמפקד מחלקה ושירת בגדוד עד תפקיד מפקד פלוגה.
בשנים 1991–1993 שירת כמפקד פלחה"ן צנחנים ונפצע קל בהיתקלות עם חוליית מחבלים בלבנון.
בהמשך שימש כסגנו של מפקד גדוד 890, דרור וינברג.
בשנת 1996, לאחר תקופת לימודים במכללה לפיקוד ומטה שירת כמפקד גדוד 890. תחת פיקודו לחם הגדוד בפעילות מבצעית בדרום לבנון כנגד חזבאללה.
לאחר מכן שימש כקצין המבצעים של פיקוד הצפון, תחת האלוף גבי אשכנזי.
בהמשך כיהן כסמח"ט הצנחנים 2001–2000 בתקופת גדי שמני, בתפקידו הבא שימש כנפו כמפקד חטיבה 226 בפיקוד הצפון 2001–2002. בשנים 2002–2004 שימש כמפקד חטיבת שומרון, והוביל אותה בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה.
עם סיום תפקידו כמפקד חטיבת שומרון יצא כנפו ללימודים בקולג' המלכותי ללימודי ביטחון בלונדון (Royal College of Defence Studies - RCDS).
בשובו מונה למפקד חטיבת ביסלמ"ח, תפקיד אותו מילא בשנים 2006–2008. כמפקד החטיבה יזם כנפו תוכנית, בעקבות לקחי מלחמת לבנון השנייה, להכשרת מפקדי הכיתות בחיל הרגלים, מן הבחינה המנטלית להתמודדות עם תנאים של ערפל קרב ומחסור בציוד, בתחמושת ובמזון, הנוצרים במהלך מלחמה ממושכת.
כמו כן עמד כנפו בראש ועדה שבחנה את תאונת הצניחה בה נהרג לוחם יחידת מגלן יוסף גודמן.
בתפקידו הבא הועלה כנפו לדרגת תת-אלוף ומונה לראש מטה פיקוד הדרום תחת האלוף יואב גלנט, בין היתר שימש כנפו כראש מטה הפיקוד במבצע עופרת יצוקה.
באוגוסט 2010 החליט הרמטכ"ל גבי אשכנזי למנותו למפקד המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה.
במאי 2011 ספג כנפו ביקורת משופטי בית הדין הצבאי בקריה, לאחר שהעיד לטובת קצין חימוש בכיר בפיקוד הדרום, שרכש באמצעות תקציב יחידתו זוג אופניים והשתמש בהם באופן פרטי.
לאחר מבצע צוק איתן שימש כנפו כיושב ראש ועדה פנימית בצה"ל שבחנה את המבצע והמליצה על הענקת עיטורים לכ-30 לוחמים.
בשנת 2020 הצטרף לתנועת "הביטחוניסטים", שקוראת לסיפוח שטחי יהודה ושומרון.
בשנת 2023 מונה על ידי שר העלייה והקליטה לפרויקטור כיו"ר ועדה לקביעת קריטוריונים להמשך העלייה מאתיופיה.
הראל לוקר (נולד ב-11 בנובמבר 1965) הוא מנהל ישראלי המכהן מאז שנת 2021 כיושב ראש הדירקטוריון של פז חברת הנפט ואנרגיה בע"מ.
כיהן בעבר גם כיושב ראש מועצת המנהלים של התעשייה האווירית לישראל (IAI) וכמנכ"ל משרד ראש הממשלה.
לוקר נולד וגדל בתל אביב, בוגר תיכון עירוני א', הוא דור תשיעי לילידי הארץ מצד אמו רבקה לבית אהרון הלטובסקי, מצאצאי אחד ממייסדי החסידות רבי אהרון מקרלין.
אביו, מרטין, ניצול שואה מצעדת המוות למחנות הגירוש בטרנסניסטריה, חבר תנועת בית"ר והאצ"ל, עלה ארצה על סיפון אניית הנשק של האצ"ל אלטלנה.אחיו הוא האלוף במילואים יוחנן לוקר, מי שהיה סגן מפקד חיל האוויר ומזכירו הצבאי של ראש הממשלה, בנימין נתניהו.
אח נוסף הוא מנתח לב, פרופ' חיים לוקר.
בין השנים 1984-1988, שרת בצה"ל בחיל הרגלים ומודיעין קרבי, בלבנון טרם הנסיגה לרצועת הביטחון ובשומרון במהלך האינתיפאדה הראשונה.
הוא השתחרר בדרגת סרן מתפקיד קצין מבצעים חטיבתי.
בוגר תואר ראשון במשפטים מבית הספר למשפטים ותואר ראשון בחשבונאות מבית הספר לניהול, שנהם באוניברסיטת תל אביב, ותואר שני בהצטיינות במשפטים עם התמחות במיסים (LL.M.
in Taxation) מאוניברסיטת ג'ורג'טאון, בוושינגטון די.
לוקר נשוי לעו"ד שירי מילוא לוקר (בתו של שלמה מילוא ואחייניתו של רוני מילוא), ואב לשלושה ילדים.
מאז סיום לימודיו בשנת 1994 באוניברסיטת תל אביב עסק במשפט מסחרי כעורך דין ישראלי ואמריקאי (רישיון בניו יורק), בפירמות מובילות בתל אביב ווולסטריט, ניו יורק.
בשנת 2011, מינה ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו את לוקר לתפקיד מנכ"ל משרד ראש הממשלה.
עם כניסתו לתפקיד ערך לוקר שינוי ארגוני משמעותי במשרד כאשר הקים ועמד בראש המטה הכלכלי-חברתי של ראש הממשלה, אשר מרכז את פעילות הממשלה בתחומי הכלכלה והחברה.
בתקופת כהונתו כמנכ"ל משרד ראש-הממשלה, הוביל לוקר את עבודת המטה ובניית ויישום המדיניות של משרד ראש הממשלה במכלול הנושאים הכלכליים והחברתיים, וריכז את עבודת המטה הממשלתית בנושאים אלו, מטעמו של ראש-הממשלה.
בהתאם, עסק בגיבוש תקציב המדינה,הכנת תוכניות עבודה, יעדים ומדדי ביצוע למשרדי הממשלה השונים, ופיקוח על יישומן במשרדי הממשלה השונים, והוביל פרויקטים לאומיים רוחביים על סדר יומה של הממשלה.
תקופתו של לוקר במשרד ראש הממשלה התאפיינה ברפורמות משקיות, והוא נבחר מספר פעמים כאחת מהדמויות המשפיעות ביותר במשק הישראלי.
בנובמבר 2014, הודיע לוקר על פרישתו מתפקיד מנכ"ל משרד ראש הממשלה.לבקשת ראש הממשלה כיהן עוד כמעט שנה בתפקידו, בסה"כ של כארבע שנים- התקופה הארוכה ביותר בתפקיד התובעני של מנכ"ל משרד ראש הממשלה ב-40 השנים האחרונות.
במסגרת פעילותו, הוביל גם את מדיניות החוץ הכלכלית של ישראל לרבות קידום וביסוס מערכת היחסים הכלכלית עם סין, יפן,ארצות הברית, אמריקה הלטינית, בריטניה ועוד.
לוקר הביא את המלצות "ועדת צמח" לייצוא הגז הטבעי בישראל לאישור הממשלה לאחר שאלו התעכבו במשך שנים.
כן הוביל את אישור תוכנית המתאר להקמת מתקני הקליטה של הגז הטבעי.
החלטות אלו אפשרו את המשך פיתוח מאגר לוויתן ואת פיתוח משק הגז הטבעי בישראל.
לוקר עמד בראשות הוועדה לצמצום השימוש במזומן והחלטותיה שאומצו בידי הממשלה היו הגבלת השימוש במזומן תוך עידוד שימוש באמצעים אלקטרוניים מתקדמים כן יזם והקים את המיזם הלאומי ישראל דיגיטלית, ובמקביל קידם את מטה הסייבר הלאומי, תוך שימת דגש על בניית ענף הסייבר כתעשיית יצוא מרכזית בכלכלת ישראל.
שתי היחידות הוקמו תחת משרד ראש הממשלה בתקופתו של לוקר כמנכ"ל.במסגרת המהלך קידם לוקר גם את מיזם הסיבים האופטיים וכן העביר למשרד ראש הממשלה את רשות התקשובהממשלתית ואת יחידת ממשל זמין ופעל להקמת רשות הגנה אזרחית למטה הסייבר.
פעולות אלה והכפפת היחידות למשרד ראש הממשלה הניעו בקצב מואץ את הדיגיטציה ותעשיית הסייבר של מדינת ישראל.
בעקבות מבצע צוק איתן, גיבש לוקר שתי תוכניות לפיתוח כלכלי חברתי ארוך טווח של עוטף עזה והנגב כולו, והממשלה אישרה אותן בספטמבר 2014. התוכנית בהיקף של 3 מיליארד ש"ח, הייתה תוכנית הפיתוח הכלכלי הגדולה והמקיפה ביותר שהופעלה באזור זהוהיא הביאה להגירה חיובית לאזור זה עד כדי הכפלת אוכלוסייתו.
לוקר הוביל מספר החלטות דרמטיות נוספות בממשלה כגון הקמת ועדת שטרום לתחרויות בבנקים, העברת מחנות צהל (גלילות, תל השומר, צריפין ועוד) לדרום לטובת קידום כלכלת הדרום ופינוי שטחים להקמת מאות אלפי יחידות דיור באזורי ביקוש, קידום כלכלי חברתי של המיעוט הדרוזי, והעלאת שכר המינימום.
בנובמבר 2014 הודיע לוקר על פרישתו מתפקיד מנכ"ל משרד ראש הממשלה, וסיים את תפקידו ביולי 2015. אחרי סיום תפקידו ייסד חברת ייעוץ והשקעות Pitkrai Investments Ltd.
לאחר כהונתו כמנכ"ל משרד ראש הממשלה
אחרי סיום תפקידו ייסד חברת ייעוץ והשקעות Pitkrai Investments Ltd, וייעץ לחברות ישראליות וקרנות זרות מיפן, סין, שווייץ ובריטניה.
כמו כן כיהן כדירקטור במספר חברות זרות וישראליות נסחרות ופרטיות.
בספטמבר 2017 מונה לוקר ליו"ר דירקטוריון התעשייה האווירית לישראל, החברה הביטחונית והתעשייתית הגדולה בישראל, אחת היצואניות הגדולות בישראל, ובין חברות ההייטק הגדולות במדינת ישראל.
לחברה הוצאה למו"פ של כשלושה מיליארד שח לשנה ומועסקים בה כ-16,000 עובדים, כאשר מתוכם כ-6000 מהנדסים וכ - 4000 הנדסאים ומחזור ההכנסות השנתי שלה כ-6 מיליארד דולר (נכון למרץ 2025).
לוקר ביצע מהפך עסקי מהיר וחד בחברה, תוך ביצוע שינוי ארגוני מקיף, מיזוג חטיבות ויחידות, לצד מהלך התייעלות אגרסיבי, סגירת מפעלים וקווי ייצור, והיא עברה בתוך שנה לריווח וצמיחה בהכנסות אחרי שנים רבות של הפסדים כבדים והסדרי חוב.
בתקופתו של לוקר הגיעה החברה לתוצאות העסקיות והכספיות הטובות ביותר מאז הקמתה.הכנסות החברה צמחו בחדות ללמעלה מ-15 מיליארד שח לשנה, והחברה הציגה רווחיות ותוצאות שיא ברווח הגולמי, התפעולי והנקי.
החטיבות הצבאיות של החברה הציגו רווחים גבוהים, לראשונה בדומה למתחרותיה של החברה בארץ ובעולם.לצד זאת ועל אף משבר הקורונה אשר פגע בעיקר בחטיבה האזרחית של החברה, חטיבת התעופה, חטיבה זו הציגה לראשונה רווחיות תפעולית, לאחר עשור של משברים כבדים אותן עברו קווי העסקים שלה מאז המשבר הכלכלי של שנת 2008.
בתקופת כהונתו הגיעה החברה להישגים טכנולוגיים וביטחוניים מיוחדים וזכתה בארבעה פרסי ביטחון מדינת ישראל, שיגרה את החללית "בראשית" לירח ואת לוויין "אופק 16" לחלל, ביצעה בהצלחה את ניסוי טיל החץ 3באלסקה, פיתחה את טיל החץ 4, פרצה לשווקים חדשים כגון גרמניה ויפן, והגדילה את אחיזתה בשווקים באסיה.
בתקופה זו, צבר ההזמנות של החברה עלה לשיא לסך של 13.2 מיליארד דולר
כיו"ר פז אנרגיה וקמעונאות בע"מ
בסוף שנת 2020 מונה לוקר לכהן כיושב ראש הדירקטוריון של החברה ומכהן בה עד היום.
לוקר הוביל שינוי אסטרטגי בחברה, שהפך את פז מחברת דלקים פוסיליים לחברת קמעונאות.
החברה גם שינתה את שמה מפז חברת הנפט לפז קמעונאות ואנרגיה בע"מ.
מחיר המניה המתואם של החברה עלה בארבע השנים הראשונות לכהונתו של לוקר בכמעט % 200.
לוקר הוא יושב ראש אלין בית נועם.
מועדון כדורגל הראדץ קראלובה (בצ'כית: FC Hradec Králové) הוא מועדון כדורגל צ'כי, מהעיר הראדץ קראלובה שבצ'כיה.
המועדון נוסד בשנת 1905 ושיחק לראשונה בליגת העל הצ'כוסלובקית בעונת 1956. בעונת 1957/1958 סיים את ליגת העל במקום הלפני אחרון וירד לליגה השנייה.
אחרי עונה אחת בליגה השנייה חזר לליגת העל בעונת 1959/1960 ובסוף העונה זכה באליפות היחידה עד כה, אליפות צ'כוסלובקיה.
בעקבות זכייתה באליפות הקבוצה שיחקה בפעם הראשונה במפעלים האירופים במסגרת גביע אירופה לאלופות בעונת 1960/1961. בסיבוב המוקדמות ניצחה את קבוצת סטיאווה בוקרשט.
בשמינית הגמר היא ניצחה את קבוצת פנאתינאיקוס.
ברבע הגמר הפסידה לקבוצת ברצלונה והודחה מהטורניר.
המועדון שיחק 5 עונות ברציפות בליגת העל ובסוף עונת 1963/1964 ירד לליגה השנייה.
המועדון שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגת העל של צ'כוסלובקיה עד עונת 1967/1968. המועדון שיחק 5 עונות ברציפות בליגה השנייה מעונת 1967/1968 ועד עונת 1971/1972 שבסופה עלה לליגת העל.
אחרי עונה אחת בליגת העל ירד לליגה השנייה.
המועדון שיחק 7 עונות ברציפות בליגה השנייה מעונת 1973/1974 ועד עונת 1979/1980 שבסופה עלה לליגת העל.
המועדון שיחק 6 עונות ברציפות בליגה השנייה מעונת 1981/1982 ועד עונת 1986/1987 שבסופה עלה לליגת העל.
אחרי 2 עונות בליגת העל ירד לליגה השנייה.
אחרי עונה אחת בליגה השנייה חזר לליגת העל.
הקבוצה שיחקה 7 עונות ברציפות בליגת העל הצ'כית מעונת 1993/1994 ועד עונת 1999/2000. בעונת 1994/1995 זכתה בפעם היחידה עד כה בגביע הצ'כי.
בעקבות זכייתה בגביע, הקבוצה העפילה לגביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1995/1996. בסיבוב המוקדמות היא ניצחה את קבוצת ואדוץ מליכטנשטיין.
בסיבוב הראשון ניצחה את קבוצת פ.צ.
בשמינית הגמר הפסידה לקבוצת דינמו מוסקבה והודחה מהטורניר.
בשנת 1998 הראדץ קראלובה שיחקה בגביע האינטרטוטו.
בסיבוב הראשון ניצחה את קבוצת הובשייד מלוקסמבורג.
בסיבוב השני הפסידה לקבוצת דברצן ו.ס.ק.
בשנת 1999 שיחקה בגביע האינטרטוטו.
בסיבוב הראשון הפסידה בפנדלים לקבוצת הומל והודח מהטורניר.
בעונת 1999/2000 הגיעה לשמינית גמר הגביע הצ'כי והפסידה לקבוצת ויקטוריה ז'יז'קוב.
בסוף העונה ירדה לליגה הצ'כית השנייה.
בעונת 2001/2002 הקבוצה הגיעה לשמינית גמר הגביע הצ'כי והפסידה לקבוצת סלביה פראג.
בסוף עונת 2002/2003 הראדץ קראלובה ירדה לליגה השנייה.
הראדץ קראלובה שיחקה 7 עונות ברציפות בליגה השנייה מעונת 2003/2004 ועד עונת 2009/2010. בעונת 2005/2006 הגיעה לחצי גמר הגביע הצ'כי והפסידה לקבוצת באניק אוסטרבה.
בעונת 2006/2007 הגיעה לשמינית גמר הגביע הצ'כי והפסידה לקבוצת מלאדה בולסלאב.
בעונות 2008/2009 ו-2009/2010 הקבוצה הגיעה לשמינית גמר הגביע הצ'כי והפסידה לקבוצת טפליצה.
בסוף עונת 2009/2010 הראדץ קראלובה עלתה לליגת העל הצ'כית.
המועדון שיחק 3 עונות ברציפות בליגת העל מעונת 2010/2011 ועד עונת 2012/2013. בעונת 2012/2013 הקבוצה הגיעה לשמינית גמר הגביע הצ'כי והפסידה לקבוצת ויקטוריה פלזן.
לאחר עונה אחת חזר המועדון לליגה השנייה.
הראדץ קראלובה (בצ'כית: Hradec Králové; גרמנית: Königgrätz) היא בירת מחוז הראדץ קראלובה שבצ'כיה.
פירוש השם "הראדץ קראלובה" הוא "טירת המלכה".
בשנת 1620, לאחר קרב ההר הלבן חלק גדול מהתושבים הפרוטסטנטים עזבו את הראדץ קראלובה.
בשנת 1639, במשך שמונה חודשים, העיר נכבשה על ידי השוודים.
בשנת 1866 נערך בסביבות העיר קרב קניגרץ, שבו ניצח הצבא הפרוסי את הכוחות האוסטריים, ובעקבות כך נוצחה האימפריה האוסטרית במלחמת אוסטריה–פרוסיה.
במהלך השנים 1920 ו-1930 העיר גדלה במהירות הודות להחלטת ראשי העיר על פיתוח ותכנון של העיר המודרנית, בו הם הורסים את המבצר ופותחים את העיר להרחבה.
בתקופה זו נבנו מבנים רבים של אדריכלות מודרנית.
בעבר הייתה בעיר קהילה יהודית.
מבנה בית כנסת שנבנה בשנים 1904-1905 קיים גם כיום ונמצא בבעלות קהילה יהודית של פראג.
העיר שוכנת במקום המפגש של נהר האלבה ונהר האורליצה, בסמוך להרי קרקונושה, הרי הענקים, ההרים הגבוהים ביותר בצ'כיה.
בעיר קיימים מועדוני כדורגל רבים.
הידוע ביותר, הוא מועדון הראדץ קראלובה.
מועדון הוקי הקרח, Mountfield HK.
המועדון משחק באקסטרה ליגה הצ'כית.
קבוצת הכדורסל לנשים, Hradecké Lvice, משחקת בליגת כדורסל הנשים הלאומית.
הראיה היא טכניקה ספרותית נפוצה לייצוג ישיר של המציאות המתוארת בטקסט, ללא תיווכו של המספר.
הראיה נועדה לאפשר לקורא לפרש פרטים משמעותיים בטקסט באמצעות שימוש בסמלים, מוטיבים, ניגודים, אנלוגיות, מטונימיות, רגשות, התנהגויות ועוד.
הראיה עומדת בניגוד להגדה, שבה המספר או הדובר מתאר או מסכם את המציאות או את הדמויות האחרות לקוראים.
הראיה מתאימה הן לכתיבה עיונית והן לכתיבת בדיון כולל ספרות, נאומים ותסריטים לקולנוע ולתיאטרון.
שימוש בטכניקת ההראיה מחייב התערבות מועטה ככל האפשר של המספר או הדובר בטקסט, ודבר זה נותן את אותותיו בטקסט באחד או יותר מסימני ההיכר הבאים:
הסצנה הסיפורית - מכלול של פרטים חיצוניים המלווים את ההתרחשות בטקסט וביניהם שעת ההתרחשות, מקום ההתרחשות, המחשבות ופעולות הגיבורים וכן אירועים שונים שאירעו בעת ובעונה אחת עם ההתרחשות המתוארת בסצנה
דו-שיח - מסירה ישירה של הדברים בשיחה בין שני אנשים או יותר.
דו השיח מגלה את השקפתם, רעיונותיהם, רגשותיהם וסגנון דיבורם של הדמויות הדוברות
תיאור חיצוני של דמות - תיאור של האופן שבו הדמות מתלבשת, מדברת ומתנהגת, ממנו ניתן לחוות את הדמות
הראיה והגדה הם מושגים שמקורם מגיע עד אריסטו ואפלטון שהנגידו בין מימזיס, ייצוג המציאות כפי שהיא בדומה להראיה, לבין דיגסיס, תיאור המחבר בדומה להגדה.
הפופולריות המודרנית של ההבחנה בין הראיה להגדה מיוחסת ללאבוקשטען כי אמנות הסיפור מתחילה בעניין אותו יש להראות, כדי שהוא יוכל לתאר את עצמו, וביקש להרבות ככל האפשר בשימוש בהראיה.
לאבוק טוען כי "סופר כמו פלובר - או כל סופר אחר שעבודתו מזמינה בכלל עיון ביקורתי - הוא רחוק כל כך מכתיבת הסיפור כפי שהיה נכתב בדין וחשבון רשמי, שאנחנו מפסיקים כלל להתייחס אליו כאל מדווח.
הוא מייצר השפעה וחיקוי, באמצעים כישרוניים יותר או פחות" (עמ' 63).
לעומתו עומדים תאורטיקנים אחרים, כמו ויין בות', שסבורים כי מתן העדיפות להראיה היא אופנה ספרותית חולפת, וסבורים כי כל מה שנכתב בטקסט דורש מידה מסוימת של התערבות המחבר או המספר, ועל כן לא תיתכן הראיה ללא הגדה.
הראל טובי (נולד ב-1976) הוא איש ציבור ישראלי שכיהן בין היתר כמנכ"ל בית הנשיא וכמנכ"ל מועצה מקומית אפרת.
למד בישיבה התיכונית נתיב מאיר, בישיבה התיכונית קריית ארבע, ישיבת ההסדר הר עציון ובבית מורשה בירושלים ושירת בצה"ל כאיש צוות טנק בחיל השריון.
בעל תואר ראשון בחינוך, תואר שני בהיסטוריה ופילוסופיה יהודית.
בוגר תואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו ומוסמך כעורך דין.
לפני כניסתו למגזר הציבורי, עסק טובי בחינוך פורמלי ובלתי פורמלי, לימד פילוסופיה יהודית בחטיבה עליונה וריכז תוכניות של מנהיגות חברתית בבית הספר התיכון לבנות, 'נהורא' בבית שמש.
כמו כן, שימש מחנך ומורה בקורס נתיב, הדריך במדרשות פרידמן, עמיעד וגשר וניהל מפגשים דתיים-חילוניים במסגרת NCSY ישראל.
ב-2002 החל לעבוד כעוזרהּ הפרלמנטרי של חברת הכנסת גילה פינקלשטיין מהמפד"ל.
לאחר מכן שימש דוברם של פינקלשטיין ושל חבר הכנסת יצחק לוי.
ב-2006 מונה לדוברו וליועצו המקצועי של חבר הכנסת ראובן ריבלין והיה מופקד על פעילותו הפרלמנטרית בוועדות הכנסת, על קידום יוזמות חקיקה ועל הממשק מול משרדי הממשלה.
בשנת 2013 עמד טובי בראש צוות הקמפיין של ריבלין לנשיאות המדינה, ועם היבחרו לנשיא מונה טובי למנכ"ל בית הנשיא.
בספטמבר 2021, מספר חודשים לאחר כניסתו של יצחק הרצוג לתפקיד הנשיא, טובי סיים את תפקידו והוחלף על ידי אייל שויקי.
טובי נשוי ואב לשישה, מתגורר בקיבוץ ראש צורים בגוש עציון.
כמנכ"ל, טובי פתח את בית הנשיא לציבור הרחב והקים בו מרכז מבקרים, התאים את המבנה הארגוני לרפורמה בשירות המדינה והקים פורום הנהלה.
כמו כן, מינה טובי ועדה ציבורית אשר קבעה כללים אחידים ושקופים בנוגע למשרות האמון, ואימץ נורמות ארגוניות מקצועיות, בהן: הטמעת תוכנית עבודה ארגונית, שקיפות ותכנון אסטרטגי, ביקורת פנים, ואמות מידה מחמירות של בקרה תקציבית.
תחת ניהולו היה בית הנשיא מהארגונים הממלכתיים הראשונים שהפיקו דו"ח גיוון תעסוקתי, כחלק מחתירה מתמשכת לגיוון וייצוג הולם בשירות המדינה.
טובי קידם מגוון שיתופי פעולה עם משרדי ממשלה, נציבות שירות המדינה ורשויות מקומיות במסגרת הערכים אותם חרת נשיא המדינה על דגלו.
הרב הראל גורדין הוא רב ור"מ ומרצה בתחומי הלכה, אתיקה והיסטוריה יהודית.
בין השנים 1982–1987 למד בישיבת הכותל ובישיבת הר עציון.
בין השנים 1987–1992 היה בגרעין המייסד ולמד בכולל אברכים ללימודי דיינות ורבנות בעתניאל, שלימים הפך לישיבת עתניאל, שם הוסמך לרבנות הרבנות הראשית לישראל.
בין השנים 1992–2000 שימש כר"מ בישיבת אור עציון.
בין השנים 1997–1998 שימש כראש תוכנית לבוגרות במדרשת נשמת.
בין השנים 1998–2000 שימש כרב קהילה במושב השיתופי משואות יצחק.
בין השנים 1998–2007 היה חבר בארגון הרבנים צהר.
בין השנים 2000–2002 שימש כר"מ בישיבת אורות שאול בפתח תקווה, ובמקביל למד וקיבל תואר ראשון בתלמוד ומחשבת ישראל מהמכללה האקדמית הרצוג.
בין השנים 2000–2007 שימש כרב שכונות מערב הרצליה: הרצליה פיתוח, הרצליה ב' ונוף ים.
ב-2003 זכה במלגת שבתון של קרן אבי חי.
בין השנים 2003–2005 למד וקיבל תואר שני בהצטיינות בתוכנית הבין-תחומית לפרשנות ותרבות באוניברסיטת בר-אילן.
בשנת 2008 קיבל תואר דוקטור על עבודה בנושא "הלכה ופסיקת הלכה בעולם משתנה: עיון בין-תחומי בפסיקותיו של הרב משה פיינשטיין" בהנחיית הפרופסורים מנחם לורברבוים ומנחם מאוטנר בבית הספר לפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב.
ובמהלך לימודיו זכה במלגת דיקן מדעי הרוח.
בין השנים 2007–2010 שימש כראש בית המדרש של הכולל הציוני בניו יורק.
בין השנים 2010–2013 שימש כמרצה בנושאים הלכה ואתיקה בעסקים במרכז האקדמי לב ובנושא מחשבת ההלכה במכללת ליפשיץ.
בין השנים 2011–2013 שימש כמרצה בנושא יחסי דת ומדינה בישראל במרכז הבינתחומי הרצליה.
בין השנים 2017-2014 שימש כר"מ בישיבת ההסדר בינות רעננה.
כיום מלמד בישיבה לאמנויות ולמדעים בר-אילן.
גורדין חקר את הגותו של הרב משה פיינשטיין וב-2017 הוציא בהוצאת מכללת הרצוג את ספרו "הרב משה פיינשטיין - הנהגה הלכתית בעולם משתנה".
"שימוש באמצעי מניעה: שיקולים ערכיים והלכתיים', ויקרא את שמם אדם - זוגיות ומשפחה ממבט יהודי חדש, עורך: זוהר מאור, אפרת תשס"ה, עמ' 72–103
"הרחקות נידה: איסור וטומאה", שני המאורות, עורך: זוהר מאור, אפרת תשס"ז, עמ' 277–302
"מקורות הסמכות של ההלכה – עיון במשנתו ההלכתית של הרב משה פיינשטיין", דיני ישראל כה (תשס"ח) עמ' 1–39.
"מראית עין – הלכה ומדיניות הלכתית", דיני ישראל כח-כט (תשע"א–תשע"ב) עמ' 185–221
"טקס הגיור כריטואל הגדרת הזהות היהודית: עיון במשנתו של הרב משה פיינשטיין", חברה משפט ותרבות הקרוב (בעריכת פרופ' אשר מעוז וד"ר אביעד הכהן).
פוסק הדור באמריקה ר' משה פיינשטיין", הגדולים: אישים שעיצבו את פני היהדות החרדית בישראל, בעריכת בנימין בראון ונסים ליאון, (עמ' 430).
המאמר "נישואים אזרחיים מזווית הלכתית - בין דת למדינה: דיון בשלוש הצעות" התקבל לספר השלישי בסדרת יהדות וחיים מודרניים שייצא לאור בהוצאת מכון "בינה לעיתים" שעל יד ישיבת שיח יצחק.
"הרב משה פיינשטיין - הנהגה הלכתית בעולם משתנה" הוצאת מכללת הרצוג 2017.
הנפה המרכזית (רוסית: Центральный район) היא נפה במרכז העיר סנקט פטרבורג.
זהו אחד האזורים המתוירים בעיר, ובתחומה נמצאת שדרת המסחר המרכזית נבסקי פרוספקט.
הוקמה בשנת 1994 תוך איחוד שלוש נפות ותיקות.
הנפה ממוקמת בחלק ההיסטורי המרכזי של העיר וגובלת מצפון מזרח בנהר נייבה, מדרום גובלת עם נפת האדמירליות בתעלת אובוודני.
ממערב גבולה עובר מגשר הארמון, חלק משדרות האדמירליות, רחוב גורוחובאיה, חלק משדרת זאגורודני, רחוב זווניגורוד ולאורך רחוב קונסטנטין זאסלונוב היוצא לגדת תעלת אובוודני.
סמולני - מושב מינהל העיר סנקט פטרבורג
בניין האקדמיה לתעשייה קלה - מטה המשטרה העירונית
הראל דוד טל (נולד ב-10 לפברואר 1988) הוא מוזיקאי, זמר ומלחין ישראלי, המשתייך לזרם החרדי לאומי.
נולד בנווה דקלים ליפעת ולרב שמואל טל ראש ישיבת תורת החיים.
למד בישיבת תורת החיים עוד בהיותה בגוש קטיף, ולאחר מכן מספר שנים בישיבתו של הרב אליעזר שלמה שיק ביבנאל.
כילד למד בחוגי לימוד לחליל וגיטרה, ובנערותו הלחין מספר שירים.
לאחר חתונתו למד בכולל מספר שנים, ולאחר מכן הקים להקת חתונות.
בשנת 2008 פרסם אלבום סקיצות בשם "איה", יחד עם מרדכי גרנביץ'.
בשנת 2013 הנחה חופה בבאר שבע, במהלכה הכה בו זרם חשמלי עז מכבל החשמל של מערכת ההגברה.
הוא נפגע קשה וקיבל מכות חשמל ועיסויים והובהל לטיפול נמרץ.
הוא התאושש מהפציעה ולאחר חודשים ספורים אף חזר להופיע.
בשנת 2015 הוציא את אלבום הבכורה נפשי בשאלתי.
שיריו מבוססים על מילים מהמקורות וכן מילים שהוא עצמו כתב.
חלק מהשירים הם לחנים חדשים לפיוטים עתיקים, כמו הביצוע לפיוט 'עת דודים כלה' המיוחס לרבי חיים בן סהל.
כך גם השיר 'אני העבד' שכתב עוזי חיטמן, אותו הוא שר בלחן חדש.
את האלבום הפיק אבי טל והוא מופץ באמצעות חברת "דברי שיר".
השתתפו בו גם אבי סינגולדה, עמית יצחק, אבי אבידני ועדי חייט.
שירו "תעיתי כשה אובד" זכה לגרסת כיסוי של ישי לפידות בשם "בקש עבדך".
בשנת 2020 יצא לאור האלבום השני שלו, קראתי בכל לב.
תריסר שירים מכיל האלבום, ביניהם: "תתן אחרית לעמך" (הלבשת לחן של שלמה קרליבך לפיוט מתפילות יום הכיפורים), "נעימה לי", "אנה אלך", ו"טוב ה' לכל" שיצאו כסינגלים.
לשיר "אנה אלך" התפרסם קליפ.
בשנת תשפ"ב הוציא יחד עם ישיבת תורת החיים את הסינגל "עוקד והנעקד" – פיוט קדום של רבי יהודה בן שמואל אבן עבאס.
בשנת 2024 פרסם את השיר "ותן בנו" שבו משתתפים תלמידים מהישיבה לצעירים תורת החיים.
וכן את הדואט "בנה ביתך" שבוצע עם פורת נוב.
וכן את השיר "תורה ותפילה" בשירה יחד עם הזמר ישראל דגן.
וכן הוציא בחשוון התשפ"ה לכבוד יום ההילולא ה-30 של ר' שלמה קרליבך, את השיר "נועם פניך" בלחן של קרליבך.
באוגוסט 2025 פורסמה מחרוזת "יהא רעוא" שביצע טל עם אלפי ילדי תלמודי התורה הלאומיים בבריכת הסולטן, זאת לרגל פתיחתה של שנת הלימודים בתלמודי התורה הלאומיים, ולרגל תשעים שנה לפטירתו של הרב קוק.
בשירה השתתפו אלפי ילדי תלמודי התורה הלאומיים והוריהם שהתכנסו בערב חג השבועות בבריכת הסולטן בירושלים.
טל נשוי לשירה, לזוג שמונה ילדים.
עד לתוכנית ההתנתקות התגורר בגוש קטיף, לאחריה התגורר ביבנאל וביצהר וכיום מתגורר ביד בנימין.
מחוז הראדץ קראלובה או מחוז קראלובהראדצקי (בצ'כית: Královéhradecký kraj) הוא אחד מ-13 מחוזות של הרפובליקה הצ'כית, השוכן בצפון-מזרח בוהמיה ההיסטורית.
המחוז נקרא על שם בירתו, העיר הראדץ קראלובה.
פירוש השם בתרגום חופשי הוא "טירת המלכה".
מחוז הראדץ קראלובה, מחולק לחמישה מחוזות משנה (אוקרס, Okres):
מחוז משנה ריחנוב נד קנז'נואו
הראל מדפיסים ומוציאים לאור היא סדנת הדפס וגלריה לאמנות הפועלת בתל אביב-יפו החל משנת 1972.
סדנת ההדפס "הראל" ידועה גם כ"גלריה הראל" הוקמה בשנת 1974 במושב גנות על ידי יעקב ומוניק הראל, כחלק מגל הסדנאות שנפתחו בתחילת שנות השבעים.
בשנות ה-90 עברה הסדנה ליפו.
עיקר יצירתה של הסדנה הוא במדיה של הדפס רשת, תחריט וספרי אמן, אולם הם עושים גם תכפילים רבים לאמנים.
הראיון ב"טנדו" עם ניסים סרוסי היה ריאיון טלוויזיוני בשנת 1975, במהלכו העיר המראיין ירון לונדון לזמר ניסים סרוסי על מראהו וסגנונו המוזיקלי, באופן שנתפס על ידי רבים כמתנשא ומזלזל.
ב-20 בינואר 1975 התקיים ריאיון טלוויזיוני בתוכנית "טנדו", במסגרת שידורי רשות השידור, בין המראיין ירון לונדון לזמר ניסים סרוסי שהתארח בתוכנית, ביחד עם גורית קדמן ואיקא ישראלי.
המראיין ועורך התוכנית, ירון לונדון, שאל את המרואיין, ניסים סרוסי, כוכב זמר עולה באותה העת, שאלות שנראו באופן מתנשא ולעגני על מראהו וסגנונו המוזיקלי ועל הדרך בה נהפך לכוכב.
היו שראו בכך את תפישתו של לונדון כמתנשא כלפי יהדות המזרח ונתפס בתקשורת ובציבור כחלק מן השסע העדתי בישראל.
גם איקא ישראלי שהשתתף בתוכנית לעג לסרוסי על רמת המילים של שיריו ועל הצורך שלו לקבל את הערצת הקהל.
לדברי לונדון עצמו לא הייתה לו כוונה להעליב את סרוסי; לטענתו, שאב השראה מראיון עם שארל אזנבור, שבו מראיין צרפתי שאל אותו שאלות מתגרות.
כן הוסיף כי אז לא הייתה לו את ההבנה שלימים התגבשה אצלו לגבי "ישראל השנייה", שרובה הוא יהודים ספרדים, מזרחים ועולים חדשים.
בעקבות הסערה התקשורתית, באוקטובר 1975, נערכה סולחה בין סרוסי ולונדון, ביוזמת המפיק יעקב אגמון, במסגרת תוכנית רדיו "בירה ומצב רוח" שהוקלטה במועדון התיאטרון בתל אביב.
השניים התחבקו על הבמה ולונדון אמר שעכשיו הוא מבין את הפופולריות של סרוסי.
סרוסי אף ביצע בתוכנית שיר שאותו הלחין למילים שכתב לונדון.
השיר, "הגשר הסנדלים", הופיע באלבום של סרוסי "מטוקיו באהבה", שיצא לאור בסוף אותה שנה.
עם השנים התבססה לה התפישה בציבור כי סרוסי ירד לצרפת כי חש מושפל ונלעג מהראיון.
עם זאת, בריאיון לעיתון "חדשות" אמר כי הריאיון נתן לו חשיפה ציבורית רחבה, והסביר: "במשך חודשיים כל הארץ דיברה על נסים סרוסי, ועל איך שירון לונדון פגע בו.
יש לי בבית קילוגרמים של עיתונים עם כתבות עלי מהתקופה הזאת.
אני מאחל לכל זמר בארץ 'טנדו' אחד כזה".
בנוסף הסביר שסיבת העזיבה לצרפת הייתה הרצון לפתח קריירה בינלאומית, ואכן לאחר שהממסד התעלם ממנו עד אז, הוא הוזמן באותה שנה להשתתף ב"פסטיבל שירי משוררים לילדים" ובפסטיבל הזמר 1975, בו זכה במקום הראשון.
לדברי לונדון לידידו, זאב גלילי, לאחר המקרה נוצר רושם מוטעה שלכאורה הוא "האשכנזי המתנשא על פני המזרחי".
לונדון סיפר כי קיבל כאלף מכתבים, חלק מהם של אשכנזים יראי שמיים אשר כתבו לו "טוב שדפקת את הפרענק".
לדבריו זה מעיד על הגזענות החבויה עמוק של המגזר הדתי האשכנזי, שחש כי הוא נעלה על פני המזרחים, ושהריאיון הזה היווה להם אפשרות "לשחרר את רגשותיהם החבויים".
לונדון ציין כי מעולם לא נמנע מלבקר גם זמרים אשכנזים, והדגים בביקורתו על השיר "יושב על הגדר" של אריק איינשטיין.
לדברי לונדון, סרט הצילום של הריאיון נשרף במחסני רשות השידור.
ב-16 בפברואר 2016, טען סרוסי בריאיון לתקשורת כי "ירון לונדון לא למד לקח" מהראיון הנודע לשמצה ההוא מעברו והמשיך בהתנהגות פטרונית ומתנשאת כלפי בני עדות המזרח.
ב-17 באוגוסט 2016 לונדון ראיין שוב את סרוסי בתוכניתו "לונדון את קירשנבאום" והשניים דנו על הראיון ב"טנדו".
בקרב חלק מהציבור המזרחי בישראל נוצר הרושם כי ירון לונדון הוא מתנשא אשר שונא מזרחים.
דימוי שהשתמר לו שנים רבות, למשל בחיקויו מצד טל פרידמן ב"ארץ נהדרת", או על ידי ערן זרחוביץ' ושרון טייכר בתוכנית הרדיו "חותרים למגע".
הראיון עובד כשנה לאחר מכן למערכון בסדרה "ניקוי ראש" בו ירון לונדון (בגילומו של דובי גל), מארח את סרוסי (שבתאי קונורטי).
המערכון שם ללעג את התנשאותו של לונדון בראיון: "אתה חושב שאתה זמר רק כי כל מיני יצורים בכל מיני עיירות פיתוח, רובם אגב לא אשכנזים, מעריצים אותך?" וכן באמצעות ותנוחות והבעת אי נוחות בקרבתו.
המערכון מסתיים כשלונדון מתוודה בדמעות כי הוא בסך הכל מקנא בהערצה לה זכה סרוסי מהמין הנשי.
הראיון גם זכה לעיבוד בסרט "שלאגר" (1979) בתור סצנה בהשתתפותו של לונדון עצמו.
הראל אליוסף (נולד ב-9 באפריל 1960) הוא אמן בינלאומי בשחמט בכתב ואמן פיד"ה בשחמט קלאסי.
בצעירותו היה מתלמידו הקרובים של משה צ'רניאק וסיים במקום שישי באליפות אירופה.
כבוגר סיים במקום השלישי באליפות ישראל הפתוחה בשנת 1979, ובמקום שביעי באליפות ישראל בשנת 1988.
אליוסף הדריך במשך שנים שחמטאים גם בתל אביב, בהרצליה ובתנועה הקיבוצית.
בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 הפסיק לשחק וחזר להתחרות בשנת 2016.
הראל דדון (נולד ב-4 במאי 1998) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הגארד במכבי עירוני רמת גן.
הראל נולד וגדל במושב יגל.
דדון החל את פעילותו במחלקת הנוער של מועדון מכבי בית דגן, החל מכיתה ד' ועד כיתה י"א.
בכיתה י"ב עבר לשחק בנוער של הפועל חולון.
בשנה שלאחר מכן המשיך לשחק בנוער שנה נוספת כחריג גיל.
בתום העונה הקבוצה זכתה באליפות הלאומית ועלתה לליגת העל לנוער.
דדון תרם רבות לעליית הקבוצה עם מספר משחקים בהם קלע יותר מ-50 נקודות.
במשחק העלייה קלע 57 נקודות מתוכם 17 שלשות.
בתיכון למד בגימנסיה הריאלית ובכיתה י"ב תחת המאמן נדב זילברשטיין זכה עם נבחרת בית הספר באליפות התיכונים לעונת 2015/16. במשחק הגמר נגד תיכון בליך רמת-גן נבחר ל-MVP.
במשחק קלע 31 נקודות, וקלט 10 ריבאונדים.
במאי 2017 חתם דדון ל-4 שנים בהפועל חולון.
את הופעת הבכורה בקבוצת בוגרים ערך בעונת 2017/18. בעונה זו הפועל חולון זכתה בגביע המדינה לאחר ניצחון על מכבי תל אביב.
באותה עונה הקבוצה הפסידה למכבי תל אביב בסדרת הגמר של אליפות המדינה.
בעונה לאחר מכן שיחק בהפועל חולון ובמקביל במסגרת הכרטיס הכפול גם בקבוצת מכבי בת ים מהליגה הארצית.
בעונת 2019/20 הושאל ל-מכבי הוד השרון מהליגה הלאומית בכדורסל.
עקב משבר הקורונה חזר לשחק בהפועל חולון עד תום העונה.
לקראת עונת 2020/21 חזר לשחק במכבי הוד השרון.
באוגוסט 2022 חזר להפועל חולון.
בדצמבר 2022, לאחר שלא קיבל דקות משחק, ביקש להשתחרר מהקבוצה, וחתם במכבי עירוני רמת גן מהליגה הלאומית.
הראל אליעזר ויזל (נולד בשנת 1966) הוא איש עסקים ישראלי, המכהן כבעלים, מנכ"ל ודירקטור בחברה הציבורית "פוקס-ויזל" שמפעילה את רשת האופנה "FOX" בישראל ומחוצה לה.
הראל ויזל נולד ברמת גן, כבן בכור למרדכי ולאיזה, גננת.
אביו מרדכי עלה מצ'כיה כשורד שואה, ואיש קבע שבסיום שירותו הקים עסק קטן למוצרי כתיבה שלא הצליח, ונקלע למצוקה כספית.
כבר בילדותו מכר חולצות מודפסות לחבריו בבית הספר.
כשגדל החל לעבוד בחנות הבגדים שאמו הקימה מתחת לבית מגוריה.
הוא התגייס לגבעתי בשנת 1984 כלוחם ושירת בלבנון וברצועת עזה, ובגיל 20 התחתן עם לימור, חברתו מגיל 13.
אחרי השחרור עבד בעבודות מזדמנות.
לעסקי האופנה נכנס, כשעבד כסוכן בדים לתעשיית האופנה.
אחרי שאביו של ויזל נאלץ לסגור את חנות מכשירי הכתיבה שלו, הוא החל לעבוד כסוכן בדים אצל משפחת פוקס, שייצרה טישרטים תחת המותג 'טריקו פוקס'.
את דרכו העסקית החל ויזל ב־1992 כשפתח חנות קטנה של 20 מטר מרובע מתחת לביתו ברמת־גן, ברחוב חיבת ציון.
החנות השנייה נפתחה בקניון הזהב בראשון לציון בספטמבר 1992.
החנות השלישית נפתחה בדיזנגוף סנטר, חצי שנה אחרי.
ומאוחר יותר פתח חנות נוספת בקניון איילון ברמת־גן.
בבחירות לכנסת השבע עשרה, הוצב ויזל במקום ה-55 ברשימת קדימה לכנסת.
נכון לשנת 2018 עלות העסקתו של ויזל בחברת "FOX" הסתכמה בסך של כ-7.4 מיליון שקל, שכללו שכר בהיקף של 3 מיליון שקל, מענק של 2.3 מיליון שקל ותגמול מנייתי של 2.1 מיליון שקל.
ב-27 במרץ 2023 השתתפה רשת "FOX" של ויזל בשביתה במשק כצעד התנגדות לרפורמה המשפטית שקידמה הממשלה.
בקבוצת וואטסאפ של ראשי המשק ויזל ביקר את חברי הממשלה תוך שהביע התנגדות לרפורמה, ותמיכה בטייסים שאיימו בהפסקת התנדבותם למילואים ובהשפעתם.
עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל תרם מסניפי "FOX" שברשותו ציוד ובגדים למפוני היישובים בעוטף עזה.
ב-19 באפריל 2023, ויזל זכה יחד עם ארי ויורם ירזין בזיכיון להפעלת שייק שאק בישראל ב-27 בפברואר 2024 נפתח הסניף הראשון של הרשת בישראל, ברחוב דיזנגוף בתל אביב.
בשנת 2018 פרסם העיתונאי רביב דרוקר תחקיר בערוץ 10 שבו חשף שורה של הטרדות מיניות שביצע לכאורה הראל ויזל.
על פי התחקיר, ויזל הציע הצעות מגונות לנשים שעמן בא במגע במסגרת עבודתו.
ויזל הגיב מצדו: "צר לי אם דבריי או התנהגותי פגעו במישהי".
ויזל נשוי ללימור, להם שלושה ילדים, והם מתגוררים בסביון.
הראד מלנדסברג (בלטינית Herrada Landsbergensis; 1130 – 25 ביולי 1195) הייתה נזירה מאלזס, אם מנזר הוהנבורג שבהר סנט אודיל (בהרי הווז').
נודעה כמחברת האנציקלופדיה המאויירת "גן התענוגות" (Hortus deliciarum).
נולדה בטירת לנדסברג שבחבל הריין התחתון באלזס, כבת למשפחת אצולה מקומית.
כבר בגיל צעיר נכנסה כנזירה למנזר הוהנבורג.
המנזר, שהיה תחת חסותו של פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, נהנה ממעמד בכיר ועוצמה רבה.
הראד זכתה במסגרתו לחינוך הרחב והטוב ביותר שיכלה אישה לרכוש באותה עת.
בשנת 1167 התמנתה לאם המנזר, לאחר שהייתה אחראית על החינוך במנזר.
היא שרתה כאם מנזר 28 שנים, עד מותה.
בשנת 1159 יזמה הראד העלאה על הכתב של אוסף מרוכז ומאוייר של כל הידע התאולוגיה, מדעי, ספרותי, הגותי והיסטורי שהגיע לידיה, במטרה להפוך אותו לספר לימוד מוסר עבור חניכות מוסדות החינוך של המנזר.
הספר כולל גם פואמות והמנונות שחיברה הראד.
למעלה מ-600 שנים נשמר כתב היד במנזר.
בעת המהפכה הצרפתית הועבר כתב היד לספריית שטרסבורג.
שם, בשנת 1818, תועד הספר והועתק חלק ניכר ממנו
ביזמת המו"ל יוהאן פרידריך קוטה .
בשנת 1870, הופצצה העיר שטרסבורג במהלך מלחמת פרוסיה-צרפת, הספרייה בה נשמר כתב היד נשרפה וכתב היד המקורי אבד.
הראל משה בית־און (נולד ב־5 ביולי 1959) הוא איש עסקים ישראלי, פעיל בתפקידי ניהול בחברות היי־טק וכמשקיע הון סיכון.
הוא מייסד־שותף בקבוצת ויולה , שותף כללי וממייסדי קרן הון הסיכון ויולה ונצ'רס ומייסד ושותף־מנהל בויולה צמיחה – Viola Growth.
בית־און בעל תואר ראשון בכלכלה מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר מוסמך במנהל עסקים מ־MIT Sloan בית ספר לניהול של המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
בשנים 1994–2005 שימש בית־און בתפקיד מנכ"ל, נשיא ויו"ר של חברת טקנומטיקס, והוביל אותה עד למכירתה בשנת 2005 לחברת UGS בסכום של 228 מיליון דולר.
במהלך שמונה השנים שבהן ניהל את החברה, צמחה החברה ל־650 עובדים עם מכירות של מעל ל־100 מיליון דולר.
טקנומטיקס עסקה בדיגיטציה של תהליכים בתעשיית הרכב, התעופה והאלקטרוניקה ופיתחה כלים לתכנון, סימולציה ואופטימיזציה של מערכי ייצור.
בשנת 2000 ייסד בית־און את קבוצת ויולה, יחד עם שלמה דוברת, אבי זאבי ואהרן דוברת, ושימש כשותף בקרן כרמל ונצ'רס (בהמשך שם הקרן שונה לויולה ונצ'רס).
בין השנים 2004–2006 כיהן כיו"ר חברת ECtel, מקבוצת ECI Telecom.
בשנת 2006 כיהן כיו"ר חברת לומניס.
בית־און הצטרף לחברה כשהחברה הייתה על סף פשיטת רגל והוביל בה השקעה של כ־150 מיליון דולר.
במהלך כהונתו הונפקה החברה בנאסד"ק ולבסוף נמכרה בשנת 2006 לקבוצת XIO תמורת 514 מיליון דולר.
בשנת 2008 ייסד את ויולה צמיחה (Viola Growth), שהתמקדה בהשקעות צמיחה בחברות טכנולוגיה.
ביוני 2018 מונה בית־און ליו"ר הוועד המנהל של האוניברסיטה העברית בירושלים.
בית־און מכהן כחבר דירקטוריון פעיל של כמה חברות: SimilarWeb,Pyramid Analytics, Ex:co, Behalf, Cyberint, Glasses USA, וכיו"ר דירקטוריון בגאון אחזקות.
שימש כדירקטור גם בחברות לומניס, עמיעד מערכות מים, אירונאוטיקס, זנד טכנולוגיות ומטומי מדיה גרופ.
בשנת 1999 נוסדה קרן הון הסיכון "כרמל ונצ'רס" (אשר בשנת 2017 שינתה את שמה לויולה ונצ'רס).
הקרן הוקמה מתוך מטרה להעניק תמיכה לחברות סטארטאפ ישראליות בשלבים מוקדמים.
במקביל להקמת כרמל ונצ'רס, הוקמה בשנת 2000, קבוצת ההשקעות ויולה.
הקבוצה הוקמה על ידי אהרון דוברת, בנו שלמה דוברת, אבי זאבי, הראל בית־און ורותי שמחה.
בשנת 2008 הקים את ויולה PE (אשר לימים שינתה את שמה לויולה צמיחה), קרן Private Equity להשקעות בחברות טכנולוגיה הנמצאות בשלבי צמיחה ולהן פעילות גלובלית.
הראל שלום (נולד ב-12 בדצמבר 1997) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן השמאלי בהפועל ירושלים.
שלום התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של בית"ר עירוני מעלה אדומים.
בגיל 16 הצטרף למחלקת הנוער של בית"ר ירושלים וכעבור שנה הצטרף לזו של הפועל קטמון ירושלים.
ב-12 בינואר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–2 להפועל ראשון לציון במסגרת גביע המדינה.
ב-30 בדצמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הלאומית גם במשחק זה הפסידה קבוצתו להפועל ראשון לציון 0–2.
ב-3 בספטמבר 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–4 נגד ראשון לציון.
ב-9 בנובמבר הבקיע צמד בניצחון 0–3 נגד הפועל רמת השרון.
את העונה סיים עם שבעה שערים.
עם שינוי שם המועדון להפועל ירושלים, הפך לקפטן תפקיד שבו החזיק שנתיים עד שהועבר לגוני נאור.
היה שותף לחזרה של הקבוצה לליגת העל אחרי 21 שנות היעדרות.
ב-2 ביולי 2023 חתם על חוזה לעונה אחת עם אופציה ל-3 בהפועל באר שבע.
בהמשך העונה, בתאריך 29 בינואר 2025 חתם במכבי נתניה על חוזה עד לסיום העונה.
ב-3 ביולי 2025 חזר להפועל ירושלים.
הראל נוף (נולד ב-13 ביולי 1968) הוא שחקן ישראלי.
נוף נולד ב-1968 בירושלים בשם הראל אמינוף.
הוא בנם הבכור של עירית אמינוף, מרצה, סופרת וחוקרת מחשבת חז"ל, ושופט בית המשפט המחוזי בנצרת אהרן אמינוף.
בילדותו עבר לגור עם משפחתו בגבעה הצרפתית בצפון מזרח ירושלים.
דודו של נוף הוא שחקן העבר בכדורגל יוסי אמינוף ויש לו דוד נוסף בשם משה.
משנת 1993 עד 1997 התגורר בניו יורק ולמד משחק במכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע.
בתקופה זו הופיע מספר פעמים בתפקידי משנה בסדרה "משמר המפרץ".
ב-1997 היה מלהק של הסרט "אהבה אסורה".
באותה השנה הצטלם לשער ראשי בעיתון "פנאי פלוס".
ב-2013 היה מנהל מוזיקלי של הסרט "בננות".
ב-2015 כתב טורים פובליציסטיים בידיעות אחרונות.
מאז שנת 2015 הוא מתחזק אתר בשם "למה?
כובע!" בו הוא מפרסם סרטוני וידאו של "סאטירה ימנית נושכת ותודעה פרו ישראלית ציונית".
משחקי אהבה - מיני סדרה בת 3 פרקים בשידורי HOT, בתפקיד עמית (1993).
תמונות יפואיות - תפקיד אורח בתור שטן בחלום של חזוקה (1996).
רמת אביב גימל - אופרת סבון ששודרה בערוץ 2, גילם את דמותו של ירדן גילת (1997–1998).
הארץ הקדושה - סרטו הסמי אוטוביוגרפי של הבמאי איתן גורלין, שזכה בפרסים בפסטיבל סאנדנס ובפסטיבל ניו-יורק.
נוף גילם תפקיד של כומר הומלס (2001).
Spiders 2 - סרט אימה אמריקאי, בתפקיד סימונס (2001).
החבר'ה הטובים - סדרת נוער ששודרה בערוץ הילדים, שיחק בתפקיד אורח בעונה השלישית, גילם את דמותו של אריק גבע (2002).
כתב פלילי - בתפקיד מני פולק (2005).
החשוד האחרון - בתפקיד אפי כהן (2005).
Who Framed Jesus - בתפקיד יהודה איש קריות (2010)
המיוחדת - בתפקיד אסף בנוביץ' (2012)
Amazing Love - בתפקיד איש עשיר (2012)
פולישוק - שיחק בתפקיד אורח בעונה השלישית של הסדרה, גילם את דמותו של בובי זרם (2014).
ב-1998 תבע את גיל ריבה שפרסם במדורו "שליחות קטלנית" במוסף "7 ימים" שנוף קיבל מין אוראלי בטיסה.
נוף הפסיד בכל שלוש הערכאות.
ב-2000 ניהל מערכת יחסים עם השחקנית ויקטוריה שוורץ.
ב-2002 הורשע בעבירות של תקיפה בנסיבות מחמירות, תקיפה חבלנית, איומים והדחה בחקירה, אחרי שתקף את חברתו לשעבר ואת בן זוגה.
בגין עבירות אלו נגזרה עליו שנת מאסר.
ב-2004 סוקר נוף בתקשורת בעקבות אירוע שהתרחש בחדר כושר בו התאמן.
סלבס" פרסם אייטם על האירוע, אותו הציג כ"כשירות למתאמנים במכוני הכושר", ובמסגרת האייטם נכללה גם התייחסות של קצין המבחן של נוף.
ב-2007 עבר נוף ניתוח ברגל בבית חולים.
ב-2019 טען בראיון בערוץ 14 כי אינו מקבל תפקידים בתחום המשחק בגלל דעותיו הפוליטיות.
הראשון לציון הוא תואר שהוענק למי שנעשה הרב הבכיר של יהודי האימפריה העות'מאנית.
כיום, מאז הקמת הרבנות הראשית לישראל – הוא תואר נלווה למי שנבחר לכהן במשרת הרב הראשי הספרדי של ישראל.
תואר הראשון לציון אינו קצוב בזמן, וגם לאחר שהוקצבה כהונת הרב הראשי, הוא משמש את מי שהוכתר בתואר זה, אף לאחר תום כהונתו ברבנות הראשית.
החל מראשית התקופה העות'מאנית, קיימות עדויות על רבנים ששימשו בראשות העדה בירושלים וכונו בשם "הרב הכולל" או "חכם הקהל", כמו הרלב"ח שכיהן באמצע המאה ה-16. השימוש בכינוי "ראשון לציון" נתקבל במהלך הדורות.
יש שייחסו תואר זה כבר לרב משה גאלנטי שכיהן באמצע המאה ה-17, אך יש עדויות מבוססות שלפיהן מדובר בתפקיד רשמי המוכר על ידי השלטונות, קיימות רק מתקופת המאה ה-19, ובעיקר מאמצע המאה ה-19, שאז הפך הרב הכולל של ירושלים לחכם באשי.
בשנת 1839 התפרסמו הרפורמות העות'מאניות, ועל פיהן קיבלו כל הרבנים בערי המחוז הגדולות באימפריה העות'מאנית, את התואר חכם באשי.
כתב המינוי ניתן מטעם השלטון המרכזי בקושטא, ולאחר המלצת החכם באשי של קושטא.
הרב חיים אברהם גאגין היה הראשון שקיבל בשנת 1841 את התואר חכם באשי, שכלל בתוכו גם סמכויות נרחבות מטעם השלטון.
מבין כל הרבנים שכיהנו אחריו רק שניים (הר"מ פאניז'יל וה"ישא ברכה") קיבלו את התואר חכם באשי, והשאר כיהנו כממלאי מקום החכם באשי או שקיבלו רישיון מטעם השלטונות המקומיים בלבד.
כפי הנראה הסיבה העיקרית הייתה רצון הקהילה להימנע מתשלום המס הגדול הנדרש לשם מתן הפרמאן.
עד להקמת הרבנות הראשית לישראל כיהנו בתפקיד 30 רבנים.
לאחר פטירתו של הרב יעקב שאול אלישר ב-1906, התחלפו הרבנים בתדירות גבוהה בעקבות מאבקים בתוך הציבור סביב נושא הרבנות.
בשנת ה'תרפ"א (1921) הוקמה הרבנות הראשית, ואל משרת הראשון לציון, שמכהן כרב הראשי הספרדי, הוספה גם משרת רב ראשי אשכנזי.
הרבנות הוכרה על ידי ממשלת המנדט ובכך ניתן לראשונה מעמד חוקי לרבנות ולבתי הדין האשכנזיים בארץ ישראל.
טקס ההכתרה מתקיים בבית הכנסת רבן יוחנן בן זכאי שבעיר העתיקה.
על פי המסורת הספרדית, לובש הראשון לציון גלימה בצבע כחול כהה או שחור.
הגלימה מקושטת מלפנים בריקמה בדוגמת עלים ופרחים בצבע זהב או כסף.
על ראשו חובש הראשון לציון מצנפת כחולה כהה המעוטרת בפס תכול-לבן.
רבנים שקיבלו את התואר הראשון לציון
הרב חיים נסים אבולעפיה – (ה'תרט"ו, 1854)
הרב משה יהודה בן רבי יוסף פרנקו – (ה'תרע"ב, 1912)
(תקופת חיים)תאריך מינויתאריך עבריתאריך לועזי1הרב יעקב מאיר
(תרט"ז–תרצ"ט)ט"ז באדר א' ה'תרפ"א24 בפברואר 19212הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל
(תר"ם–תשי"ג)י' בתמוז ה'תרצ"ט27 ביוני 19393הרב יצחק נסים
(תרנ"ו–תשמ"א)כ"ט בשבט ה'תשט"ו11 בפברואר 19554הרב עובדיה יוסף
(תרפ"א–תשע"ד)ז' בחשון ה'תשל"ג15 בנובמבר 19725הרב מרדכי אליהו
(תרפ"ט–תש"ע)א' בניסן ה'תשמ"ג18 במרץ 19836הרב אליהו בקשי דורון
(תש"א–תש"ף)א' בניסן ה'תשנ"ג22 במרץ 19937הרב שלמה משה עמאר
(תש"ח–)י"ב בניסן ה'תשס"ג2 באפריל 20038הרב יצחק יוסף
הראמונס הייתה אחת מהלהקות החשובות והמשפיעות בהיסטוריה של הרוק אנד רול.
רבים מחשיבים אותה כלהקת הפאנק הראשונה, להקה שיצרה סגנון מוזיקלי חדש, כמו גם תרבות חדשה.
למרות שלא זכו להצלחה מסחרית, הראמונס השפיעו, באופן ישיר או עקיף, על כל להקת פאנק שקמה אחריהם.
להקת הראמונס הוקמה בשנת 1974 ברובע קווינס בניו יורק.