tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
סיישים נצפו במערה הזו גם לאחר רעידות אדמה חזקות ב-2012, 2018 ו-2019. בריכות שחייה מועדות במיוחד לסיישים הנגרמים על ידי רעידות אדמה, שכן תאוצות הקרקע תואמות לעיתים קרובות את תדרי התהודה של גופי מים קטנים.
רעידת האדמה של נורת'רידג' בקליפורניה ב-1994 גרמה לבריכות שחייה לעלות על גדותיהם ברחבי דרום קליפורניה.
רעידת האדמה הגדולה מאוד של יום שישי הטוב שפקדה את אלסקה ב-1964 גרמה לסיישים בבריכות שחייה עד לפוארטו ריקו.
רעידת האדמה שפגעה בליסבון, פורטוגל, בשנת 1755 גרמה לסיישים במרחק של כ-3,200 קילומטרים בלוך לומונד, בלוך לונג , בלוך קטרין ולוך נס שבסקוטלנד.
רעידת האדמה באוקיינוס ההודי ב-2004 גרמה לסיישים במקווי מים עומדים במדינות רבות בהודו, בנגלדש, נפאל וצפון תאילנד.
רעידת האדמה של צ'ילה ב-27 בפברואר 2010 גרמה לסייש בגובה של כ-20 סמ' באגם פונטצ'רטריין, לואיזיאנה.
ברעידת האדמה בארץ ישראל בשנת 1927, נצפה סייש בגובה של מטר אחד בצפון ים המלח, מעט מצפון למוקד רעידת האדמה.
סיישים נצפו בימים כמו הים האדריאטי והים הבלטי.
אלה גורמים להצפות של ונציה וסנט פטרסבורג, בהתאמה, מכיוון ששתי הערים בנויות על אדמת ביצות לשעבר.
בסנט פטרסבורג, שיטפונות שנגרמים על ידי סיישים נפוצים לאורך נהר הנייבה בסתיו.
הסייש שם מוּנַע על ידי מערכת בלחץ נמוך בצפון האוקיינוס האטלנטי, הנעה לאורך החוף, דבר שגורם למערכת ציקלון בים הבלטי.
הלחץ הנמוך של הציקלון מושך כמויות גדולות מהרגיל של מים אל הים הבלטי שנשאר כמעט ללא חוף.
ככל שהציקלון ממשיך פנימה, נוצרים שם גלי סייש ארוכים בתדירות נמוכה עם אורכי גל של עד כמה מאות קילומטרים.
כשהגלים מגיעים למפרץ נייבה הצר והרדוד, הם נעשים גבוהים בהרבה ובסופו של דבר מציפים את סוללות נהר הנייבה.
תופעות דומות נצפו בוונציה, וכתוצאה מכך נוצר פרויקט MOSE, מערכת של 79 מחסומים ניידים שנועדו להגן על שלוש הכניסות ללגונה הוונציאנית.
ביפן נצפו סיישים במפרץ נגסאקי, לרוב באביב.
במהלך אירוע סייש ב-31 במרץ 1979, נרשם בתחנת הגאות והשפל של נגסאקי שינוי בגובה פני המים של 2.78 מטר.
הסיבה לכך היא שקע ברומטרי העובר מדרום לאי קיושו.
לסיישים במפרץ נגסאקי יש זמן מחזור של כ-30 עד 40 דקות.
הסיישים שם גרמו לשיטפונות מקומיים, הרסו מתקני נמל ופגעו בדייג.
מכאן המילה המקומית לסייש:あびき (אביקי) ו-網引き (אמביקי), שפירושן 'גרירת רשת דייגים'.
בספטמבר 2023 זוהה סייש בגרינלנד, סייש שיצר גלי צונאמי בגובה 200 מטר ואותות סייסמיים שהקיפו את כדור הארץ.
סיירות הטילים של פרויקט 58 (Ракетные крейсера проекта 58), קיבלו בנאט"ו את הכינוי קינדה ולעיתים כונו גם גרוזני (тип «Грозный») על שם הספינה הראשונה בסדרה שנבנתה.
ספינות אלו היו הדור הראשון של סיירות הטילים של ברית המועצות וייצגו התקדמות ניכרת עבור הצי הסובייטי .
תפקידן העיקרי היה תקיפות יעדים באמצעות טיל SS-N-3b 'שאדוק'.
ספינות אלו היו בשירות עד נפילת ברית המועצות.
התכנון הראשוני לדגם זה החל בשנת 1956.
החימוש העיקרי כלל שני מנשאים של ארבע מערכות טילים נגד ספינות מדגם SS-N-3, אחת קדמית ואחת אחורית ועוד 16 טילים לחימוש חוזר.
הגנת הספינה כללה משגר טילים נגד מטוסים SA-N-1 ושני תותחי AK-726 כפולים בקוטר 76 מ"מ מאחור.
בנוסף היו שני משגרי מטעני עומק נגד צוללות מדגם RBU-6000 ושני משגרי טורפדו בעלי 3 כנים בקוטר .
בתחילת שנות ה-80 עברו הספינות שדרוג ושיפוץ והוספו להן מערכות נשק משולבות (CIWS) AK-630 בעלי 4 קנים של 30 מילימטרים.
האלקטרוניקה כללה מכ"םים מדגמים שונים לחיפוש ומעקב וכן מערכת סונאר, מערכות לוחמה אלקטרונית, תקשורת ובקרת אש.
הספינות הוזמנו בשנת 1956 והושקו בין השנים 1960–1961. כל ארבע הספינות נבנו על ידי מספנת ז'דנוב בלנינגרד.
בתחילה סווגו כמשחתות אך בהמשך שונו לסיירות טילים.
בסך הכל תוכננו 16 ספינות אך נבנו רק ארבע, אחת לכל צי (הים הבלטי, האוקיינוס השקט, הים הארקטי, הים השחור).
הדבר נגרם בעיקר עקב שינוי עדיפויות, שכוון ללוחמה נגד צוללות.
לאחר מכן תוכננו והושקו כלי שיט גדולים יותר מדגם קרסטה-I, שהותאמו בעיקר ללוחמה נגד צוללות.
תחילת בניה ב-23 בפברואר 1960
מבצעית מתאריך 30 בדצמבר 1962
תחילת בניה בשם סטרגוצ'י ב-5 באוקטובר 1960
תחילת בניה בשם דובלסטני ב-20 באפריל 1960
שינוי השם ב-31 באוקטובר 1962 על שם ארסני גולובקו
בין השנים 1995 ל-1997 שימשה כספינת הדגל של צי הים השחור, לפני שהושבתה והוצאה משירות בשנת 2002.
תחילת בניה ב-13 באוקטובר 1961
סיכון, או בשמו המקורי ריסק (Risk), הוא משחק לוח מבוסס תורים, המיועד לשניים עד שישה משתתפים.
המשחק מתרחש על מפת העולם, המחולקת לארבעים ושניים חלקים, הנקראים "טריטוריות" (או לעיתים "מדינות", אף שאינם תואמים לחלוקה המדינית של העולם).
כל שחקן שולט בטריטוריות מסוימות ועליו להילחם (בעזרת "צבאות" שאותם הוא מקבל במהלך המשחק) בשחקנים האחרים.
מטרת השחקן היא כיבוש העולם או השלמת משימה שקיבל בתחילת המשחק.
הקרבות מתבצעים על ידי הטלת קוביות.
המשחק משווק בישראל בגרסה עברית בשם "סיכון" של מותג המשחקים קודקוד.
המשחק הומצא בשנת 1957 על ידי הבמאי הצרפתי אלבר למוריס.
הוא החל להיות מיוצר החל מאותה תקופה, בערך, על ידי האחים פרקר, חברת בת של חברת הסברו.
בניגוד למשחקים כמו שחמט, ל"ריסק" אין מערכת כללים אחידה ומוסכמת על כולם.
החברה המייצרת הכניסה שינויים מזעריים בכללים מדי פעם.
יתר על כן, קיימים מאות מועדוני "ריסק" ברחבי העולם, ולכל אחד מהם מערכת כללים שונה מעט.
כך למשל, יש כלל הקובע כי שחקן המגיש סדרת קלפים מקבל תגבורת.
על פי אחת הגרסאות, גודל התגבורת תלוי בסוג הסדרה (סדרת חיילים - 4 יחידות, סדרת פרשים - 6 יחידות, סדרת תותחים - 8 יחידות, וסדרה מעורבת - 10 יחידות).
על פי שיטה אחרת, אין משמעות לסוג הסדרה, וגודל התגבורת נקבע אך ורק על ידי סדר ההגשה של הסדרה (הסדרה הראשונה שמגיש שחקן מזכה אותו ב-4 יחידות, השנייה ב-6 יחידות, השלישית ב-8 יחידות, הרביעית ב-10 יחידות, החמישית ב-12 יחידות, השישית ב-15 יחידות ומכאן ואילך בקפיצות של חמש יחידות בכל פעם).
לצורך המשחק נעשה שימוש בכמה אביזרים:
מחולקת לארבעים ושתיים טריטוריות הממוקמות בשש יבשות - אסיה (12 טריטוריות), אירופה (7), אפריקה (6), אוסטרליה (4), אמריקה הצפונית (9), אמריקה הדרומית (4).
נהוג שכל יבשת צבועה בצבע שונה, עם הבדלי גוונים בין הטריטוריות.
שישה צבאות, אחד לכל שחקן, הבנויים מכלי משחק.
הכלים, המעוצבים לרוב בצורת חיילים, פרשים ותותחים ולעיתים בצורות אחרות, מייצגים את גודלו של כל צבא.
על פי רוב יש שלושה סוגים של כלים, אחד בשווי יחידה בודדת, השני חמש יחידות, והשלישי עשר יחידות.
כלי המשחק צבועים בצבעים המבדילים אותם זה מזה.
חמש קוביות בעלות שש פאות כל אחת.
הקוביות משמשות לקביעת השחקן המתחיל ולקביעת הצד המנצח בכל קרב.
בכל קלף משימה מוצגת משימה אחת, אותה יש למלא על מנת לנצח.
דוגמאות למשימות: השמדת צבא יריב מסוים, כיבוש יבשות מסוימות או כיבוש מספר מסוים של טריטוריות (בדרך כלל עשרים וארבע).
בכל קלף מופיעה טריטוריה אחת וכמו כן איור של אחד משלושה סוגי כוחות.
קלפי הטריטוריה משמשים לחלוקת הטריטוריות הראשונית, ובהמשך מאפשרים לכל שחקן לקבל תגבורות מוגדלות במהלך המשחק.
כל שחקן בוחר צבע, ומקבל מספר מסוים של יחידות, המהווים את הצבא איתו הוא מתחיל לשחק.
מספר היחידות ההתחלתי נקבע לפי הטבלה הבאה:
מחלקים את קלפי המשימה והטריטוריות (כל שחקן מקבל קלף משימה בודד ומספר קלפי טריטוריה שווה לשאר המתמודדים).
דבר זה נקבע על פי הטלת הקוביות.
כל משתתף מפזר את צבאו בין הטריטוריות שלו על פי רצונו.
יש לשים לפחות יחידה אחת בכל טריטוריה.
מותר להשאיר חלק מהצבא בצד להמשך המשחק.
בסוף שלב זה מחזיר כל מתמודד את כל קלפי הטריטוריות שלו לקופה.
את קלפי המשימות, לעומת זאת, יש לשמור עד גמר המשחק.
המשתתפים משחקים איש איש בתורו על פי הסדר שנקבע, כאשר תורו של כל משתתף מחולק לשלושה חלקים, על פי סדר זה:
יבשת תגבורת אפריקה 3 אוסטרליה 2 אסיה 7 אירופה 5 צפון אמריקה 5 דרום אמריקה 2
גודל התגבורת שמקבל השחקן מחושב על פי שלושה גורמים: מספר הטריטוריות עליהן הוא שולט, היבשות השלמות שהוא מחזיק וסדרות קלפי תגבורת שבידו.
בתור הראשון מדלגים על שלב זה.
ניהול המערכה הצבאית (שלב רשות).
השחקן בוחר טריטוריה של אחד מיריביו הסמוכה לטריטוריה בה הוא מחזיק צבא, ומתקיף אותה על ידי הטלת הקוביות (ישנן מספר שיטות לחישוב מי המנצח עבור תוצאת קוביות נתונה).
אם השמיד את צבאו של היריב (או שהיריב הכריז על נסיגת צבאו מהטריטוריה), זוכה השחקן בטריטוריה זו, והוא מחויב להעביר אליה לפחות יחידה אחת מהצבא הנותר בטריטוריה שממנה התקיף.
אין הגבלה על זמן או על מספר התקפות בתור, וכל אחד רשאי לעשות כטוב בעיניו.
השחקן עובר לשלב השלישי כאשר אין לו יכולת להתקיף טריטוריות אחרות, או כאשר הוא מכריז שאינו מעוניין להמשיך בהתקפות.
השחקן מעביר כוחות של צבאו בין טריטוריות עליהן הוא שולט, בתנאי שיש ביניהן קשר יבשתי רציף.
ישנן גרסאות של המשחק, בהן יש הגבלה על העברת הכוחות, וניתן להעביר צבא רק לטריטוריה סמוכה, או רק פעם אחת בכל תור.
קבלת קלף טריטוריה: בסוף התור, אם נכבשה לפחות טריטוריה אחת בתור זה, מקבל השחקן קלף טריטוריה אחד מן הקופה.
מנצח במשחק הוא מי שמילא את משימותיו ראשון והכריז על כך.
אם לא הכריז על כך, המשחק נמשך כרגיל, וישנה אף אפשרות שיפסיד, אם מתמודד אחר יכריז כי מילא את משימותיו.
ישנן מספר טקטיקות יעילות בהן ניתן להשתמש.
על פי החוקים, שחקן ששולט על יבשת שלמה מקבל תגבורת נוספת מדי תור.
השתלטות על יבשות הקלות להגנה (אוסטרליה או דרום אמריקה) בתחילת המשחק והתבצרות בהן היא טקטיקה נפוצה.
עובדה זו מובילה, לעיתים, להפסד מהיר של אחד או יותר מהשחקנים, כאשר שני שחקנים מנסים לכבוש את אותה יבשת בכל מחיר ושוחקים את כוחותיהם.
לעומת זאת, ניסיון השתלטות על אסיה בתחילת המשחק מוביל לרוב לתבוסה, מאחר שקשה לכבוש אותה ולהגן עליה בכוחות בסדר הגודל שיש לשחקן בתחילת המשחק.
במשחק בו משתתפים יותר משני שחקנים, קיימת האפשרות לברית בין שחקנים.
לאינטראקציה החברתית חשיבות רבה, שכן שחקן בעל כושר שכנוע מסוגל להסית את יריביו זה נגד זה ולהימנע משחיקת כוחותיו בקרבות.
למשחק פותחו מספר וריאציות, על מנת להוסיף עניין גם לשחקנים ותיקים.
ריסק 2210 - גרסה עתידנית למשחק, המתרחשת בשנת 2210. ישנם מספר חוקים חדשים וחלק מהמשחק מתרחש בירח ומתחת לפני המים.
ריסק 'סופת האל' (risk Godstorm) - גרסה המבוססת על עולמות המיתולוגיה של תרבויות קדומות.
ריסק טירות (Castle risk) - משחקים את המשחק על מפת אירופה בלבד.
מבוסס על תקופת ימי הביניים.
בתוספת של ערי בירה לכל צד, שטחים נייטרליים וסוגי קלפים נוספים.
ריסק 'שר הטבעות' - משחק המבוסס על עולם שר הטבעות שיצר ג'.ר.ר.
המפה היא מפת הארץ התיכונה, והכלים בצורות דמויות אופייניות (אלפים, נשרים ורוהירים מול גובלינים, טרולים ונזגול).
אין תוספות משמעותיות לחוקים, והשינוי המשמעותי הוא בתפאורה.
ריסק 'מלחמת הכוכבים' - מבוסס על עולם מלחמת הכוכבים.
ניתן לשחק את המורדים או את האימפריה, בחוקים הרגילים או בחוקים ייחודיים.
ריסק 'לכבוש את העולם' - המטרה במשחק היא לכבוש את כל 42 הטריטוריות ולהביס את שאר הצבאות במשחק (אפשר לשחק גם באריזות המשחק של ריסק 'משימות'.
מגוון משחקי מחשב מבוססים על המשחק המקורי.
המשחקים מאפשרים למספר שחקנים לשחק ביניהם על אותו מחשב, לשחקן לשחק מול המחשב, או לשחקן לשחק ברשת מול שחקנים אנושיים אחרים.
ב-2017 חברת Hasbro הוציאה גרסה רשמית של המשחק בשם RISK: Global Domination.
הגרסה זמינה במחשבי Windows ובבמכשירי Android ו-iOS.
בגרסה זו ניתן לשחק מול המחשב, ונגד שחקנים אחרים.
כמו כן יש מגוון של מפות שונות בהן ניתן לשחק.
ישנם משחקים אחרים אשר נוצרו בהשראת המשחק, ביניהם atwar.
סיכול ממוקד הוא אסטרטגיה וטקטיקה ללוחמה בטרור שפיתחה ישראל ובה כוחות הביטחון פוגעים והורגים באופן ממוקד פעילי טרור במטרה לסכל פיגועים ולפגוע בארגוני הטרור.
ישראל רואה בפעילות הסיכול הממוקד, המופנית נגד פעילי טרור, תוך השתדלות שלא לפגוע באזרחים שאינם עוסקים בטרור, בגדר הגנה עצמית המותרת על פי כללי החוק והמוסר.
השם "סיכול ממוקד" הוא תחדיש שטבעו ממשלת ישראל וצה"ל במהלך האינתיפאדה השנייה לתיאור פעולה צבאית של צה"ל המכוונת להתנקשות בפעילי טרור פלסטינים.
עם תחילת השימוש במונח נטען על ידי ישראל כי בכל המקרים מדובר בפעולה נגד "פצצה מתקתקת", המסכלת באופן ברור ומיידי פעולות טרור ספציפיות.
בהמשך הורחב השימוש במושג, והוא מתאר כל התנקשות בפעיל המעורב בטרור, בין אם הוא פעיל טרור בעצמו, או מנהיג בארגון שעוסק בטרור.
מושג ספציפי זה בא כתחליף למושג הכללי יותר "חיסול", ששימש קודם לכן גם לתיאור פעילות מסוג זה שנעשתה קודם לכן, כדוגמת ההתנקשות ביחיא עיאש או באבו ג'יהאד.
בעיתונות האמריקנית מכונה פעולה כזו targeted killing ("הריגה מוכוונת").
בעיתונות הערבית מכונה פעולה כזו "התנקשות" (اغتيال, אע'תיאל).
לסיכול הממוקד יש מספר מטרות:
מניעה – במקרה של "פצצה מתקתקת", הריגת מחבל העומד לבצע פיגוע היא דרך למניעת פיגוע זה.
בנוסף, המאמץ המתמיד הנדרש לשמירה על החיים, מגביל את יכולת הפעולה של המחבלים.
הסיכול מופעל לא רק נגד מחבלים מתאבדים אלא גם נגד מהנדסי חבלה ונפץ, מניחי מטענים וחוליות המשגרות רקטות קסאם, גראד ופצמ"רים.
הרתעה – לגרום ליורשים אפשריים ולתושבים לפחד לבצע פיגועי טרור.
פגיעה – הסיכול הממוקד אמור לפגוע בתשתיות הטרור ולעכב את התפתחותן.
בנוסף, הוא מסלק ניסיון מבצעי רב שנצבר על ידי המחבל שנהרג (דבר שנכון במיוחד כאשר המחבל שנהרג הוא מנהיג בכיר, מפקד שטח או מהנדס המייצר מטעני חבלה, חגורות נפץ ורקטות ארטילריות).
ישראל רואה בסיכול הממוקד גישה שיש בה שמירה על טוהר הנשק, משום שלטענתה, בסכסוך המתמשך בין שני העמים החיים בין הירדן לים, נוקטים הפלסטינים באופן שיטתי בטרור חסר הבחנה, המכוון כלפי תושבי ישראל באשר הם.
ישראל טוענת כי אינה מגיבה בפעולות תגמול ברוטליות של עין תחת עין, אף שפעולות מסוג זה היו מקובלות בעשור הראשון לקיום המדינה, אלא מנסה להתמקד רק במי שנלחם נגדה, באמצעות הסיכול הממוקד.
בג"ץ, בפסק דין בדבר חוקיות הסיכולים הממוקדים, ב-14 בדצמבר 2006, פסק כי על הסיכול הממוקד לשמש למטרות מניעה בלבד ולא למטרת נקם, ענישה או הרתעה.
האמצעי המקובל ביותר לביצוע סיכול ממוקד הוא כלי טיס, היורים טילים אל מטרתם.
המודיעין מאתר את המטרה וכשניתן "אור ירוק" (אישור לפעולה) מוזנקים כלי טיס לאוויר ופוגעים במיועד להריגה.
אמצעים נוספים הם, בין השאר, הטמנת מטען נפץ והפעלתו ברגע הנכון, הטלת פצצה (כמעט תמיד פצצה מונחית) ממטוס קרב, ירי מטווח קרוב על ידי כוח צבאי כגון המסתערבים, וירי צלפים.
עם זאת, בכל אחד משלבי הסיכול, קרי: איתור המטרה, מעקב, וידוא, הזנקת כוח וירי, ישנה אפשרות לבטל מיידית את הפעולה אם קיים חשש סביר לפגיעה בלתי-מידתית בבלתי מעורבים.
בסופו של דבר, גם כאשר הטייס באוויר וישנו אישור של מפקד המטה ואישור של אמ"ן או השב"כ שמדובר במטרה, השאלה האם ללחוץ על ההדק מונחת לפתחו של הטייס והוא יכול להחליט לבטל את התקיפה גם ברגע האחרון.
חרף השם "סיכול ממוקד", לא תמיד הסיכול הוא אכן ממוקד.
המחבלים הפלסטינים חיים בקרב האוכלוסייה האזרחית, ופגיעה מדויקת, שבה ייפגעו אך ורק מחבלים, קשה מאוד לביצוע.
לעיתים המחבלים מקיפים את עצמם באזרחים באופן מכוון על מנת שאלה ישמשו כמגן אנושי.
כתוצאה מכך פעמים רבות בפעולות הסיכול הממוקד נפגעים גם אנשים שלא היו יעד של הסיכול הממוקד.
לשיא הגיעו הדברים בהריגתו של בכיר גדודי עז א-דין אל-קסאם של חמאס, סלאח שחאדה, ביולי 2002, כששתי פצצות במשקל של חצי טונה כל אחת הוטלו על ביתו בלב שכונה צפופה בעזה, וכתוצאה מהפעולה נהרגו לא רק שחאדה ועוזרו, אלא גם אשתו וילדיו, וכן דיירי בתים אחרים בסביבה.
בסך הכול נהרגו 15 פלסטינים, בהם שמונה ילדים.
מצד שני, הניסיון לצמצם פגיעה בעוברי אורח הביא לכישלונן, המלא או החלקי, של פעולות אחדות.
דוגמה בולטת לכך היא הניסיון להרוג את צמרת החמאס במבצע קטיף כלניות, שנכשל.
עם זאת, החל מ-2005 כמות האזרחים שנהרגו בסיכולים הממוקדים ירדה באופן דרסטי.
מאז 2003 שיכלל צה"ל את טכניקות הסיכול הממוקד שלו.
קשר עם השב"כ – הוקם מערך תיאום המאפשר לבצע סיכול ממוקד תוך דקות מקבלת המידע המודיעיני על ידי השב"כ וקשר בזמן אמת מתנהל בין הטייס לחפ"ק ולשב"כ.
מערך זה אורגן בידי יובל דיסקין, סגנו של אבי דיכטר.
חימוש מונחה מדויק – בהתחלה בוצעו הסיכולים באמצעות טיל הלפייר סטנדרטי, המיועד במקור נגד טנקים.
אי-ההתאמה של החימוש למטרה גרמה לכישלונן של מספר פעולות.
בעקבות מספר סיכולים ממוקדים במחנה הפליטים נוסייראת, נחשף שבידי צה"ל יש טיל חדש המותאם במיוחד להריגת מחבלים בתוך מכוניות, הן מבחינת הנחיה והן מבחינת ראש הקרב, אך סוג החימוש המדויק לא הותר לפרסום.
ב-2014 הותר לפרסום שחלק מהסיכולים הממוקדים נעשו באמצעות טיל ה"תמוז" שהותאם לשיגור ממסוקי ה"צפע" (AH-1 קוברה) של חיל האוויר הישראלי.
עבור מטרה סטטית נעשה שימוש גם בפצצות מונחות כגון ברד-חד (פצצת SDB) – פצצה במשקל 125 ק"ג עם חומר נפץ במשקל 16 ק"ג, הניתנת לשיגור ממרחק של כ-100 ק"מ, על ידי מטוסי הקרב F-15, F-16 ו-F-35I אדיר.
פלטפורמות תקיפה – את רוב התקיפות באינתיפאדה השנייה ביצע צה"ל באמצעות מסוקי קרב, בעיקר באמצעות מסוקי AH-64 אפאצ'י (שנהפך לאחד הסמלים העיקריים למדיניות זו בעיני הפלסטינים) אך פעמים רבות גם על ידי מסוקי AH-1 קוברה.
צה"ל ביצע מספר תקיפות אוויריות גם בידי מטוסי קרב (בעיקר F-16), בייחוד כאשר נדרשו פצצות כבדות (כמו בהריגת בכירי הטרור של החמאס: סלאח שחאדה וניזאר ריאן).
לקראת סוף 2004 החלו להישמע טענות מפי הפלסטינים שחלק מתקיפות הטילים של חיל האוויר בוצעו בידי כלי טיס בלתי מאוישים (כטב"מים), טענות אלו זכו לחיזוק גם בהדלפה של ויקיליקס.
רק ביולי 2022 התירה הצנזורה הצבאית לפרסום שצה"ל ביצע סיכולים ממוקדים גם באמצעות כטב"מים, בהם ה"זיק" וה"איתן".
כיום מבצע חיל האוויר הישראלי סיכולים ממוקדים באמצעות מגוון כלי טיס, כולל מטוסי קרב ומסוקי קרב.
פעילי הטרור הבכירים ביותר שנהרגו בסיכול ממוקד הם חסן נסראללה, מנהיג ארגון חזבאללה; אחמד יאסין, שהיה מנהיג ומייסד תנועת חמאס; סאלח אל-עארורי ששימש כממונה על פעילות הזרוע הצבאית של חמאס ביהודה ושומרון וסגן ראש הלשכה המדינית של הארגון וכן אחמד ג'עברי, שהיה מפקד גדודי עז א-דין אל-קסאם.
הוויכוח סביב השימוש בסיכול ממוקד
הסיכול הממוקד נתון לביקורת בקהילה הישראלית והבין-לאומית, בעיקר בקרב ארגוני זכויות האדם הרואים בסיכול ממוקד הוצאה להורג ללא משפט.
כמו כן מושמעת ביקורת במדינות אירופה ומדינות ערב.
ארצות הברית ברוב המקרים, במיוחד אחרי פיגועי 11 בספטמבר, מסכימה שזכותה של ישראל להשתמש בסיכולים ממוקדים ואף נקטה בטקטיקה דומה בעצמה כנגד אל-קאעידה.
בעיתונות האמריקנית מקובל לתרגם את הביטוי "סיכול ממוקד" ל-targeted killing ("הריגה ממוקדת").
דוגמאות לפעולות צבאיות שביצעה ארצות הברית, בעלות מאפיינים מסוימים הדומים לאלו של הסיכול הממוקד, ניתן לראות במבצעי נקם במלחמת העולם השנייה וחנית נפטון בו התנקשו באוסאמה בן לאדן, כמו גם ההתנקשות באבו בכר אל-בגדאדי (מנהיג המדינה האסלאמית וארגון הטרור דאעש).
הרמטכ"ל לשעבר משה יעלון אמר בנוגע לסיכולים הממוקדים:
הדיון סביב הסיכול הממוקד נסוב סביב מספר נקודות:
סיכול ממוקד אל מול העמדה לדין – תומכי הסיכול הממוקד סוברים שטרוריסט הפועל בשטח עוין ואינו נגיש למעצר רגיל, מהווה מטרה צבאית שאינה מוגנת על ידי אמנת ז'נבה וזכויות אדם אחרות, כמו לוחם בצבא אויב במהלך מלחמה.
בהתאם לכך, נטען שלאחר מבצע חומת מגן פחת מאוד הצורך בסיכולים ממוקדים ביהודה ושומרון, משום שניתן היה לעצור את ראשי הטרור שם, לעומת רצועת עזה בה פעולות מעצר הן כמעט בלתי אפשריות.
לעומתם, מתנגדי הסיכול הממוקד טוענים שיש להעמיד את המחבלים לדין, ולתת לבתי המשפט לקבוע את עונשם, שכן הוצאה להורג ללא משפט היא רצח, גם אם קורבנה הוא רוצח בעצמו.
היו שטענו כי גישה זו אפשרה לצבא להתנקש בחייהם של מנהיגים פוליטיים, כאשר די היה בחברות בארגון צבאי או טרוריסטית, כסוג של סיוע לפעולה עוינת, כדי להצדיק התנקשות, כשמידת המעורבות הישירה של ההורג בטרור אינה תמיד מובהקת.
שימוש בסיכול ממוקד כענישה – בעוד ממשלת ישראל טוענת שהסיכול הממוקד משמש רק כלחימה כנגד טרוריסטים פעילים, מתנגדי הסיכול הממוקד טוענים שחלק מהסיכולים נעשים מתוך מטרת ענישה.
לטענתם, חלק מההרוגים בסיכולים הממוקדים הם פעילים פוליטיים שאינם עוסקים ישירות בטרור.
חלק מתומכי הסיכולים הממוקדים טוענים שטרוריסט שלוקח חלק במאבק כנגד ישראל הוא מטרה לגיטימית גם אם אין מידע קונקרטי על מעורבות עכשווית שלו בטרור.
אחרים מגבילים את ההצדקה לשימוש בסיכול ממוקד למי שיש עליו מידע שהוא עוסק באופן עכשוויי בטרור, ומהווה מה שמכונה "פצצה מתקתקת".
בהקשר זה הועלו טענות לגבי סיכולים ממוקדים ספציפיים שהם נעשו ללא צורך, משיקולים פוליטיים: דוגמה לכך היא הריגתו של מוחמד שייח' חליל, אחד מראשי הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, שעליו דווח בעת כינוס של מרכז הליכוד.
יש, בימין ובשמאל, שקישרו בין הפעולה לבין השאיפה לקדם את סיכוייו של אריאל שרון אצל חברי המרכז.
נפגעים חפים מפשע – נטען שברבים מהסיכולים הממוקדים נהרגים עוברי אורח, שאינם שותפים לפעילות טרור.
בהקשר לאפשרות הפגיעה באזרחים במהלך סיכול ממוקד, נטען שאין אפשרות להימנע מכך מכיוון שאחרת טרוריסטים יתחבאו תמיד מאחורי אזרחים ויזכו לחסינות מפגיעה.
כן נטען שישנה אחריות מסוימת על האזרחים שאינם מתרחקים מהטרוריסטים הללו ואינם מקיאים אותם מקירבם אלא הופכים אותם לגיבורי תרבות.
בסיכול הממוקד נהרגים לעיתים אזרחים, אך ההרג (הנלווה והלא מכוון) הוא מידתי ביחס לתועלת הצבאית של הפעולה: הרג המחבל וסיכול פיגועים.
בפעולות מלחמתיות ברחבי העולם, לא אחת נפגעו אזרחים במהלך הלחימה, וכך היה למשל בהפצצות של ארצות הברית ובריטניה כלפי גרמניה ויפן במלחמת העולם השנייה.
"לעומת זאת ישראל אינה מפציצה ערים שלמות אלא פועלת נגד המחבלים ושולחיהם באופן כירורגי.
גם אם נפגעים אזרחים חפים מפשע בסביבה הרי שלשון המאזניים אומרת כי אם עומדת ההגנה על חייהם של אזרחים ישראליים מול הגנה על פלסטינים, חיי הישראליים עדיפים." לעומת זאת, מתנגדי הסיכול הממוקד שואלים האם יש הבדל בין דמם של הנהרגים לדם הישראלים הנרצחים.
הטענה התעוררה במיוחד לאחר הפצצת הבית בו שכן סלאח שחאדה, בו נהרגו עוד 13 אזרחים, בהם ילדים וטף, ונפצעו כ-150. במקרים רבים נפצעים ונהרגים מספר רב של אזרחים שאינם קשורים לטרוריסטים, ולכן השימוש במושג "סיכול ממוקד" מטעה ולטענת המתנגדים לכך אינו מוסרי.
לפי ארגון בצלם, בסיכולים נהרגו 337 פלסטינים בעוד שרק 208 פלסטינים היוו מטרות לסיכול ממוקד.
כדאיות ויעילות – כנגד השימוש בסיכולים ממוקדים נטען שמותם של טרוריסטים וחפים מפשע בסיכולים מביא למעגל דמים ועדיף להימנע מסיכול ממוקד ולהתמקד בפעילות הגנתית.
לטענת המתנגדים, לכל מנהיג טרור שנהרג נמצא מחליף.
כדוגמה הם מביאים את הסיכול הממוקד של עבאס מוסאווי כמנהיג החזבאללה, שהביא להחלפתו על ידי חסן נסראללה (ולפיגוע בבניין הקהילה היהודית בארגנטינה, אליבא דחזבאללה).
דוגמה נוספת שמובאת היא סיכולו הממוקד של ראאד כרמי, שגרר הקצנה משמעותית בעמדות הפת"ח לגבי פיגועים בתוך ישראל.
יש המייחסים לסיכולו של כרמי גם את מרץ השחור, כחודש וחצי לאחר הסיכול, חודש בו נהרגו קרוב ל-130 ישראלים.
דוגמה נוספת שמובאת היא סיכולו הממוקד של אבו עלי מוסטפא, שגרר את ההתנקשות ברחבעם זאבי על ידי מחבלי החזית העממית.
סוג אחר של טיעוני כדאיות עניינו היעדר חשיבה מדינית.
על-פי קו טיעון זה, יש המבקרים את השימוש בטכניקת הסיכולים הממוקדים ככזו שהתנתקה מן ההיגיון המדיני שאמור להנחות אותה, וככזו נבחרת אך משום שהאמצעי זמין.
זהו מקרה של "רציונליות אינסטרומנטלית", במסגרתו האמצעים והזמינות שלהם היא שמכתיבה את ההיגיון הצבאי.
בתוך כך, נטען כי נתונים כמותיים מלמדים כי הסיכולים הממוקדים מסייעים לכל היותר בטווח המידי, וברמת מדיניות לטווח הבינוני-ארוך לא ניתן להצביע על תרומה שלהם בהפחתת פעולות טרור, אלא להפך.
עוד נטען כי השיח הציבורי אינו עוסק די הצורך בהיגיון המדיני מאחורי פעולת הסיכול.
על-פי גישת ביקורת זו, גם המבקרים את השימוש באמצעי הסיכולים הממוקדים המתמקדים בהיבטי זכויות אדם ודין, לוקים בכשל בבסיס השיח, העוסק בשאלות אופרטיביות כדוגמת היחס בין בלתי מעורבים לפעילים, או מידת הבכירות של המחבל או בהיבטים המשפטיים של המדיניות.
תומכי הסיכולים הממוקדים מביאים דוגמאות נגדיות המראות על ירידה בכושר ארגוני טרור לפעול במשך זמן רב בעקבות סיכול ממוקד של בכירים בארגון.
לטענתם, השימוש הנרחב בסיכולים פגע באיכות ההנהגה של ארגוני הטרור, וגרם לאובדן ניסיון וידע רב שהצטבר בידי בכירי המחבלים ומהנדסי הטרור.
כתוצאה מכך "איכות" הפיגועים ירדה באופן ניכר, דבר שגרם להרבה יותר "תאונות עבודה" והקל על מערכת הביטחון לסכל פיגועים ולחשוף התארגנויות טרור.
בנוסף, הפעולות כנגד מנהיגי הטרור גורמות להם להתעסק בהישרדות עצמית, דבר שמפחית את היכולת המבצעית שלהם להוציא פיגועים לפועל.
כנגד הטענה על מעגל דמים, הם מביאים כדוגמה את השקט היחסי ששרר אחרי סיכול ממוקד של בכיר הטרוריסטים הפלסטיניים ומייסד החמאס, ה"שייח" אחמד יאסין, כיוון שהמוטיבציה לנקמה הייתה צריכה להיות ברמה חסרת תקדים.
עוד טענה שמביאים תומכי הסיכולים ליעילותם הן הפסקות האש (ה"הודנה" וה"תהדייה") שחמאס נאלץ לסכם עם ישראל עקב פגיעה קשה בפעיליו ובהנהגתו בסיכולים ממוקדים ופעולות עומק צבאיות.
לטענת אחרים, הסיכול הממוקד היא טקטיקה הכרחית לצמצום הטרור אך איננה מספיקה.
לדידם, טקטיקה זו – על כל יתרונותיה – אינה מהווה תחליף למבצע קרקעי רחב-היקף לטיהור תשתיות הטרור ופגיעה כמותית נרחבת במחבלים (דוגמת מבצע חומת מגן).
פסיקת בג"ץ בנוגע לסיכול הממוקד
ב-14 בדצמבר 2006 פסק בג"ץ בנוגע לעתירה שהגישו שני ארגוני שמאל כנגד הסיכול הממוקד.
לפי פסק הדין כל סיכול ממוקד ייבחן לגופו שכן "אין לקבוע מראש כי כל סיכול ממוקד הוא אסור על פי המשפט הבין-לאומי, כשם שאין לקבוע מראש כי הוא מותר".
בג"ץ קבע שאזרחים פעילי טרור אינם נחשבים כלוחמים, אך מנגד אינם נהנים מההגנה שהחוק הבין-לאומי נותן לאזרחים.
מאז הפסיקה לא דיווחה ישראל על ביצוע סיכולים ממוקדים ביהודה ושומרון, בניגוד לרצועת עזה שם קשה ומסוכן לבצע מעצרים.
לטענת "הארץ", במבצע שני מגדלים, שבו נהרגו ביוני 2007 שני פעילי הג'יהאד האיסלאמי הפלסטיני מצפון לג'נין, ניתנו הנחיות מראש שאישרו להרוג אותם אם הם מזוהים.
יחס מחבלים-אזרחים שנהרגו בסיכול ממוקד
העיתונאי והכתב הצבאי של "הארץ", עמוס הראל, סקר את יחס ההרוגים האזרחיים לעומת הרוגים בקרב פעילי הטרור, בפעולות הסיכול הממוקד במהלך השנים.
הראל קרא לתקופה זו "הימים השחורים" בגלל יחס האבדות האזרחיות הגבוה בהשוואה לתקופות יותר מאוחרות.
הוא ייחס זאת לגישת חיל האוויר הישראלי בתקופה זו לתקוף מחבלים גם כאשר הם נמצאים במקום מאוכלס בצפיפות.
הראל מסכים שהיו חוקי ביטחון כדי למנוע הרג רב של אזרחים, אך טען שאלה "כופפו" או "עוקמו" כאשר היה צורך לפגוע במטרה חשובה.
עד סוף 2005 יחס ההרוגים האזרחיים ירד באופן חד ל-1:28, כלומר: אזרח אחד נהרג על כל 28 מחבלים שנהרגו.
הראל נותן קרדיט לירידה זו למפקד חיל האוויר דאז, האלוף אליעזר שקדי.
ברם, ב-2007 ו-2008 היחס ירד שוב ליחס חסר תקדים של 1:30, כלומר: על כל אזרח שנהרג, לפחות 30 מחבלים נהרגו.
יחס זה אומר שמתוך סך ההרוגים בסיכולים ממוקדים בתקופה זו, רק 2%–3% היו אזרחים.
גרפים המראים שיפור ביחס מ-2002 עד ל-1:30 ב-2008 צוטטו על ידי יעקב כץ בג'רוזלם פוסט.
הפרופסור ועורך הדין אלן דרשוביץ מאוניברסיטת הרווארד ציין שהנתון של 1:30 מ-2008 מייצג את יחס האבדות אזרחים-חמושים הנמוך ביותר בהיסטוריה של הלוחמה בטרור.
דרשוביץ מבקר את התקשורת העולמית וארגוני זכויות אדם על כך שלא התייחסו לכך באופן מספק ונמנעו לדווח על כך בהרחבה.
הוא טען שגם שנתון זה יכול להיות מטעה (והתכוון לכך שהיחס האמיתי נמוך עוד יותר) מאחר שלא כל האזרחים הם עוברי אורח תמימים.
באוקטובר 2009 ציין דרשוביץ שהיחס במערכת הסיכולים הממוקדים של ישראל עמד על יחס של אזרח 1 הרוג על כל 28 מחבלים.
הוא טען ש"זה היחס הטוב ביותר של כל מדינה שהיא בעולם שנלחמת מלחמה אסימטרית כנגד טרוריסטים שמתחבאים מאחורי אזרחים.
Owen נכתב שאל יחסי אבדות ומניין מתים צריך להתייחס בהתחלה בספקנות.
הם כתבו ש"אזהרה: אל מנייני מתים מדווחים ויחסי אבדות צריך לגשת עם ספקנות.
יותר מדי קל לעשות מניפולציות על סטטיסטיקות למטרות פוליטיות, ובכך לדרבן טיעונים המבוססים עליהן."
ארגון זכויות האדם הישראלי "בצלם" עורך מחקרים וסטטיסטיקות משלו על אבדות בסכסוך הישראלי-פלסטיני ולא מסתמך על הנתונים הרשמיים של צה"ל.
לפי הסטטיסטיקות של "בצלם" בסיכולים הממוקדים נהרגו 384 פלסטינים בין ספטמבר 2000 לדצמבר 2008. מתוכם, 232 בני אדם (60.4%) היו המטרות (כלומר: החמושים שאותם התכוונו להרוג) ו-152 (39.6%) היו עוברי אורח.
זה מצביע על יחס של 1:1.52 במשך כל התקופה.
מנגד, חוקרים כמו יהונתן דחוח-הלוי הטילו ספק במהימנות של נתוני "בצלם" וטענו שהארגון מסווג במקרים רבים פעילים חמושים ופעילי טרור כאזרחים שלא נטלו חלק בלחימה.
פעילי טרור פלסטיני שנהרגו בסיכול ממוקד
הערה: תיאור התפקידים הוא על פי דובר צה"ל.
שם תפקיד תאריך הערות חוסיין עביאת פעיל התנזים בבית לחם 9 בנובמבר 2000 הסיכול הממוקד הראשון באינתיפאדה השנייה.
נהרג ברכבו מירי טילים ממסוקי אפאצ'י.
באירוע נהרגו שתי עוברות אורח ושלושה אחרים נפצעו.
ת'אבת ת'אבת ראש הפת"ח בטולכרם 31 בדצמבר 2000 נהרג בידי צלף.
סיכול ממוקד ראשון של איש זרוע פוליטית.
לטענת צה"ל, ת'אבת אישית נתן הוראות מבצעיות לביצוע פיגועים.
הסיכול הממוקד עורר זעם בקרב פעילי שמאל רדיקלי שהכירו את ת'אבת אישית והשתתפו איתו בפעילויות שלום.
כעבור חודש רצח אחיינו של ת'אבת, ראאד אל-כרמי, שני ישראלים בטול כרם, כנקמה.
מסעוד איאד קצין בכוח 17 של הפת"ח 13 בפברואר 2001 נורה ממסוק בעת שנסע בתוך מחנה הפליטים ג'באליה.
על פי צה"ל היה חשוד בהנחת מטענים וירי פצמ"רים.
למחרת כנקמה בוצע פיגוע הדריסה באזור.
ג'מאל מנסור ראש הזרוע המדינית של החמאס בשכם 31 ביולי 2001 נהרג בירי טילים ממסוק קרב.
שישה עוברי אורח נהרגו, ביניהם שני ילדים.
אבו עלי מוסטפא מזכ"ל החזית העממית לשחרור פלסטין 27 באוגוסט 2001 ההתנקשות בשר התיירות רחבעם זאבי באה כנקמה על סיכול ממוקד זה.
מחמוד אבו הנוד מפקד הזרוע הצבאית של החמאס בגדה 23 בנובמבר 2001 נהרג בירי טילים ממסוק קרב.
ראאד אל-כרמי בכיר בתנזים מטולכרם 14 בינואר 2002 סיכול ממוקד שבא אחרי תקופת רגיעה יחסית.
יש התולים בסיכול ממוקד זה את ההתדרדרות שהביאה ל"מרץ השחור" ומבצע חומת מגן.
סלאח שחאדה ראש הזרוע הצבאית של החמאס בעזה 22 ביולי 2002 נהרג בהפצצת ביתו שבלב מחנה פליטים מפצצה במשקל טון ממטוס.
בעקבות כשל מודיעיני והערכות שגויות, בפעולה נהרגו עוד 15 אנשים, ביניהם נשים וילדים בהם שכניו של שחאדה.
איבראהים מקאדמה מייסד וראש הזרוע הצבאית של החמאס בעזה 8 במרץ 2003 מקאדמה היה ממייסדי הזרוע הצבאית של החמאס והוגדר על ידי מערכת הביטחון כ"מספר 2" ברצועה.
יאסר טאהא סגנו של מוחמד דף בגדודי עז א-דין אל-קסאם.
אחיו של איימן טאהא, ובנו של השיח' מוחמד טאהא 17 במרץ 2003 בסיכול ממוקד זה נהרגו גם אשתו ושני ילדיו הקטנים של יאסר, אשר נסעו עמו ברכב שהופצץ.
איאד ביק פעיל באל-קאעידה ובחמאס, סגנו של שחאדה 9 במאי 2003 איאד ביק התאמן עם אל-קאעידה ונשלח מטעמם לסייע לחמאס.
תכנן פיגועים ב-1999 ו-2000 שסוכלו בידי ישראל.
בפיגועיו באינתיפאדה נרצחו 19 ישראלים.
אסמאעיל אבו שנב מראשי החמאס ברצועת עזה 21 באוגוסט 2003 נהרג יומיים לאחר הפיגוע בקו 2 בו נרצחו 23 ישראלים, אירוע שסיים את ההודנה שהוכרזה ביולי 2003. בתקיפה, שהתבצעה באמצעות 5 טילי נ"ט ששוגרו ממסוק קרב, נהרגו גם שניים משומרי ראשו.
מקלד חמיד מראשי הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני ברצועת עזה 25 בדצמבר 2003 אחראי לפיגועי מטענים וירי רקטות.
אחמד יאסין המייסד ו"המנהיג הרוחני" של החמאס, ראש הנהגת הפנים של החמאס 22 במרץ 2004 הריגת אחמד יאסין נחשבת לעליית מדרגה בפעולות הסיכול הממוקד של ישראל כנגד בכירי ארגוני הטרור.
עבד אל-עזיז א-רנתיסי מנהיג "מפקדת הפנים" של החמאס לאחר סיכולו הממוקד של אחמד יאסין 17 באפריל 2004 לשעבר דובר החמאס, נחשב לקיצוני במיוחד, בעל דעות אנטישמיות ומכחיש שואה.
נאדר אבו ליל ועוד 3 מחבלים בפת"ח בכיר בגדודי חללי אל-אקצא בשכם 2 במאי 2004 - ואאל נסאר ממנהיגי גדודי עז א-דין אל קסאם ברצועת עזה 30 במאי 2004 נהרג בירי טילים לעבר האופנוע עליו נסע.
ח'ליל מרשוד ראש גדודי חללי אל-אקצא במחנה הפליטים בלאטה 14 ביוני 2004 נהרג במונית בה נסע במחנה הפליטים בלאטה שבשכם, עמו נהרג גם נהג המונית עווד אבו זייד.
פעיל נוסף, מוחמד עאסי, נפצע אנושות.
מחמוד אבו ח'ליפה סגנו של זכריה זביידי, גדודי אל-אקצא בג'נין 14 בספטמבר 2004 - ח'אלד אבו סלמייה פעיל חמאס בעזה 19 בספטמבר 2004 נהרג על ידי צה"ל כשנסע ברכבו בשכונת שג'אעייה שבעזה.
בשיר דבש ראש הזרוע הצבאית של הג'יהאד האיסלאמי ברצועת עזה 6 באוקטובר 2004 נהרג במהלך מבצע ימי תשובה יחד עם עוזרו אחמד אל ערעיר.
עדנאן אל-ע'ול "מהנדס" בכיר בחמאס, עזה 21 באוקטובר 2004 "אבי הקסאם", נהרג מירי טילים על מכוניתו.
בנוסף נהרג איתו עמאד עבאס ששימש כסגנו.
סעיד עיסא ג'בר סיאם (ציאם) "מהנדס" בכיר בחמאס, ח'אן יוניס 17 ביולי 2005 נהרג בידי צלף של הימ"מ.
שם תפקיד תאריך הערות מוחמד שייח' ח'ליל בכיר הזרוע הצבאית של הג'יהאד האיסלאמי ברצועת עזה 25 בספטמבר 2005 מתכנן רצח טלי חתואל וארבע בנותיה, נהרג במהלך מבצע גשם ראשון.
חסן אל-מדהון בכיר בגדודי חללי אל-אקצא 1 בנובמבר 2005 השניים נהרגו על ידי טיל שנורה מהאוויר בעת שנסעו במכונית של הרשות הפלסטינית.
פאוזי אבו קרע מפקד החמאס בג'באליה עדנאן בוסתאן יו"ר הוועדה הטכנית של הג'יהאד האיסלאמי, מראשי מערך הקסאם 5 בפברואר 2006 בסה"כ ביצע חיל האוויר 4 תקיפות בהן נהרגו 9 מחבלים מהג'יהאד האיסלאמי וגדודי חללי אל-אקצא.
ג'מאל אבו סמהדאנה ראש ועדות ההתנגדות העממית 9 ביוני 2006 בתקיפה נהרגו עוד 3 מחבלי ועדות ההתנגדות.
לואַי אל-בורנו בכיר במערך הרקטות של חמאס 4 בנובמבר 2006 נהרג בסיכול ממוקד במבצע ענני סתיו.
אחמד עווד ראש מערך ייצור הקסאם של החמאס 8 בנובמבר 2006 השניים נהרגו על ידי טיל שנורה מהאוויר בעת שנסעו במכונית.
רמזי שחייבר בכיר בחמאס פאייק אבו אל-קומסאן ראש מערך שיגור הרקטות של ועדות ההתנגדות העממית 23 בנובמבר 2006 בתקיפה נהרגו עוד 2 מחבלים.
מוחמד אבו נעמה עזיז חילו מאג'ד בטש ומחמוד עווד בכירי מערך הרקטות של הג'יהאד האיסלאמי 21 במאי 2007 נהרגו מטיל שירה מסוק קרב על מכוניתם במחנה הפליטים ג'באליה.
מועתז דורמוש מראשי צבא האסלאם ברצועת עזה 17 ביוני 2008 בתקיפה נהרגו עוד ארבעה מחבלים מצבא האסלאם.
ניזאר ריאן מראשי החמאס 1 בינואר 2009 נהרג במבצע עופרת יצוקה, בתקיפה נהרגו עוד כ-18 איש, רובם בני משפחתו.
ממדוח אבו זכריא ג'מאל מפקד מערך הרקטות של החמאס בעזה 3 בינואר 2009 נהרג במבצע עופרת יצוקה.
חוסאם חמדאן מוחמד חילו בכירים במערך רקטות הגראד של חמאס 4 בינואר 2009 נהרגו במבצע עופרת יצוקה.
סעיד סיאם שר הפנים בממשלת חמאס 15 בינואר 2009 נהרג במבצע עופרת יצוקה בתקיפת מטוסי קרב של חיל האוויר הישראלי.
איאד סיאם בכיר בחמאס, אחיו של סעיד סיאם.
שם תפקיד תאריך הערות מוחמד ג'מאל א-נמנם בכיר צבא האסלאם 3 בנובמבר 2010 אסלאם יאסין בכיר בצבא האסלאם, סגנו של א-נמנם 17 בנובמבר 2010 תכנן פיגוע נגד ישראלים בסיני.
מחמוד אל-מבחוחבכיר בחמאס ומראשוני הפעילים בזרוע הצבאית של חמאס.
היה מעורב בהעברת אמצעי לחימה מאיראן לרצועת עזה, ובחטיפתם ורציחתם של חיילי צה"ל אבי סספורטס ואילן סעדון.19 בינואר 2010נהרג בדובאי שבאיחוד האמירויות.
אסמאעיל לַבַּד (אבו ג'עפר), אחיו עבדאללה לַבַּד ומוחמד א-דאיה אסמאעיל לַבַּד הוא בכיר בחמאס, אחד משומרי ראשו של עבד אל-עזיז א-רנתיסי באינתיפאדה השנייה 2 באפריל 2011 לפי צה"ל, אסמאעיל לַבַּד תכנן חטיפה לקראת חג הפסח.
כמאל א-נירב, ח'אלד שעת' ועוד ארבעה מחבלים הנהגת ועדות ההתנגדות העממית 18 באוגוסט 2011 בתקיפת חיל האוויר הישראלי ברפיח נהרגו שישה מחבלים, בהם בכירים בוועדות ההתנגדות העממית.
סאמד עבד אל-מועטי בכיר בוועדות ההתנגדות העממית 19 באוגוסט 2011 נהרג מטיל של כלי טיס ישראלי בעת שרכב על אופנוע.
הסיכול הממוקד בוצע יום לאחר מתקפת הטרור בדרום ישראל.
זוהיר אל-קייסי מזכ"ל ועדות ההתנגדות העממית 9 במרץ 2012 נהרג באמצעות כלי טיס של צה"ל, בעת שנסע במכוניתו בשכונת תל אל-הווא שבמערב עזה אחמד ג'עברי ראש הזרוע הצבאית של חמאס 14 בנובמבר 2012 סיכולו הממוקד הווה את פתיחת מבצע עמוד ענן.
ח'אלד שאער אחמד אבו ג'לאל פעיל בכיר במערך הנ"ט של חמאס מפקד בכיר בזרוע הצבאית של חמאס 16 בנובמבר 2012 נהרגו במבצע עמוד ענן.
היית'ם זיאד אבראהים מסחאל פעיל בג'יהאד העולמי, מומחה לאמצעי לחימה 30 באפריל 2013 סיכול ממוקד ראשון מאז מבצע עמוד ענן.
מסחאל היה מעורב בירי הגראד לאילת.
אחמד זעאנין פעיל בחזית העממית שהיה מעורב בירי הרקטות על הלווית שרון 22 בינואר 2014 נהרג עם מחבל נוסף בירי טיל שנורה אל עבר כלי הרכב בו נסעו.
מוחמד שעבאן מאמן ומפקד חוליה בקומנדו הימי של החמאס.
היה בן 24 בעת סיכולו הממוקד 8 ביולי 2014 נהרג עם שלושה מחבלים נוספים בירי טיל שנורה אל עבר כלי הרכב בו נסעו.
מוחמד אבו שמאלה, ראאד אל-עטאר ומוחמד ברהום מפקדי חמאס בכירים בדרום רצועת עזה 21 באוגוסט 2014 נהרגו במהלך מבצע צוק איתן.
מוחמד אל-רול (אל-ע'ול) האחראי על העברות הכספים בארגון החמאס 24 באוגוסט 2014 נהרג בירי טיל שנורה אל עבר כלי הרכב בו נסע.
חאמד אחמד אל-ח'ודַרי חלפן הכספים המרכזי של הזרוע הצבאית של חמאס ואחראי על העברת כסף מאיראן לעזה.
ראש חברת החלפנות "אלופאק", אשר הוכרזה כארגון טרור בישראל ביוני 2018. 5 במאי 2019 נהרג במהלך סבב ההסלמה בדרום.
בהאא אבו אל-עטא מפקד החטיבה הצפונית של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני ברצועת עזה 12 בנובמבר 2019 איתו נהרגה גם אשתו.
שם תפקיד תאריך הערות סמאח עבד אל-ממלוכ ראש המערך הרקטי של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני ברצועת עזה.
11 במאי 2021 נהרג עם שני מחבלים נוספים בתקיפה אווירית של צה"ל בדירת מסתור בה הסתתר בשכונת א-רימאל בעיר עזה, לאחר פתיחת מבצע שומר החומות.
איאד שריר מפקד מערך הנ"ט של חמאס ברצועת עזה.
12 במאי 2021 נהרג בתקיפה אווירית של צה"ל בשכונת שיח' רדואן בעיר עזה, במהלך מבצע שומר החומות.
באסם עיסא מפקד חטיבת העיר עזה בארגון חמאס מאז 2017. פעיל חמאס צבאי בכיר.
היה מעורב לאורך השנים בפיגועים רבים וכן שימש כפעיל בכיר במערך הייצור של הארגון.
12 במאי 2021 ג'ומעה טחלה ראש מערך הסייבר ומוביל פרויקט שיפור הטילים של חמאס.
מחזיק תיק מחקר ופיתוח בחמאס.
חאזם ח'טיב ראש מחלקת המהנדסים במערך היצור של חמאס.
משמש סגן ראש מערך היצור.
חוסאם אבו הרביד מפקד חטיבת צפון רצועת עזה של הג'יהאד האיסלאמי.
מחליפו של בהאא אבו אל-עטא.
17 במאי 2021 נהרג בתקיפה של צה"ל בג'באליה שבצפון רצועת עזה, במהלך מבצע שומר החומות.
תייסיר אל-ג'עברי מפקד החטיבה הצפונית של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני ברצועת עזה 5 באוגוסט 2022 מחליפו של חסאם אבו הרביד, שנהרג בידי צה"ל כשנה קודם לכן.
הריגתו של אל-ג'עברי פתחה את מבצע עלות השחר.
ח'אלד מנסור מפקד החטיבה הדרומית של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני ברצועת עזה 6 באוגוסט 2022 נהרגו בתקיפה אווירית של צה"ל ברפיח במהלך מבצע עלות השחר.
זיאד אל-מדלל סגנו של ח'אלד מנסור, חבר הנהגת הג'יהאד האסלאמי ובנו של בכיר הנהגת הארגון אחמד אל-מדלל.
חטאב עמאצי מפקד חטיבת רפיח בארגון הג'יהאד האסלאמי ברצועת עזה.
אבו האדי – ח'ליל אל-בהתיני מפקד המרחב הצפוני של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, אחראי על ירי הרקטות לעוטף עזה בשבוע שקדם למבצע 9 במאי 2023 נהרג במבצע מגן וחץ.
ג'יהאד ע'אנם מזכיר המועצה הצבאית של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, תכנן בין היתר את הפיגוע בו נרצחו טלי חטואל וארבע בנותיה בשנת 2004. 9 במאי 2023 נהרג במבצע מגן וחץ.
טארק עז א-דין בכיר בג'יהאד האסלאמי הפלסטיני שאחראי על הכוונת פיגועי טרור פלסטיני ביהודה ושומרון ומשוחרר עסקת שליט.
9 במאי 2023 נהרג במבצע מגן וחץ.
עלי חסן ע'אלי מפקד הכוח הרקטי של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני 11 במאי 2023 נהרג במבצע מגן וחץ.
אחמד אבו דקה סגן מפקד הכוח הרקטי של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני 11 במאי 2023 נהרג במבצע מגן וחץ.
איאד אל-חסני ראש חטיבת המבצעים של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני ברצועת עזה ומחליפו של חליל בהיתיני כמפקד המרחב הצפוני של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, היה מבוקש במשך 26 שנה.
מוחמד עוויס סוהייב אל-ע'ול אשרף א-סעדי 3 מחבלים שביצעו פיגוע ירי לעבר מעבר ג'למה ליד ג'נין 21 ביוני 2023 הסיכול הממוקד הראשון ביהודה ושומרון מאז האינתיפאדה השנייה, בוצע באמצעות זיק על ידי יחידה 5252.
זוהי רשימה חלקית של מחבלים פלסטינים שנהרגו בסיכולים ממוקדים במלחמת חרבות ברזל.
הרוגים מארגון הטרור חזבאללה בזמן החזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל, ניתן לראות ב#מלחמת חרבות ברזל (2024).
שם תפקיד תאריך הערות זכריא אבו מועַמַּר בכיר בלשכה המדינית של חמאס ואחראי קשרי חוץ 10 באוקטובר 2023 ג'וואד אבו שמאלה שר הכלכלה של חמאס מימן טרור 10 באוקטובר 2023 מוראד אבו מוראדמפקד המערך האווירי של ארגון הטרור חמאס בעיר עזה.
היה ממתכנני טבח שבעה באוקטובר.13 באוקטובר 2023 תייסיר אבראהיםראש המועצה השיפוטית העליונה של חמאס13 באוקטובר 2023נהרג בתקיפה אווירית בנוסיראת, מרכז הרצועה.
חמאס הודה שנהרג ב-17 באוקטובר 2023. אוסאמה אל-מזיני ראש מועצת השורא של חמאס ברצועה.
16 באוקטובר 2023 איימן נופל מפקד גדודי עז א-דין אל-קסאם במרכז הרצועה, ראש המודיעין הצבאי של חמאס לשעבר.
בעברו, עסק בייצור ופיתוח אמצעי לחימה, קידם והיה שותף לפיגועים רבים, ואף היה שותף בתכנון חטיפתו של גלעד שליט.
נופל היה מהבכירים הדומיננטיים ביותר בארגון, והיה מקורב למוחמד דף.
17 באוקטובר 2023 מוחמד אל-ואדיה ראש מערך הנ"ט בעיר עזה של ארגון הטרור חמאס 17 באוקטובר 2023 ראפת חרב חוסיין אבו הילאל ראש הזרוע הצבאית של ארגון הטרור "ועדות ההתנגדות העממית" ברפיח.
18 באוקטובר 2023 ג'יהאד מוחייסן מפקד כוחות הביטחון הלאומי של ארגון הטרור חמאס ברצועת עזה.
19 באוקטובר 2023 מוחמד קטאמש סגן מפקד המערך הרקטי של ארגון הטרור חמאס.
22 באוקטובר 2023 אבראהים א-סחאר ראש מערך הנ"ט בצפון הרצועה של ארגון הטרור חמאס 23 באוקטובר 2023 תייסיר מבאשר מפקד גדוד גזרת צפון ח'אן יונס של ארגון הטרור חמאס.
היה מעורב בפיגועים רבים, כולל הפיגוע במכינה בעצמונה.
25 באוקטובר 2023 שאדי בארוד סגן ראש מחלקת המודיעין של ארגון הטרור חמאס.
תכנן יחד עם יחיא סנוואר, מנהיג חמאס ברצועת עזה את טבח שבעה באוקטובר והיה שותף לעוד תכנון פיגועים רבים כלפי אזרחי ישראל, ושימש מפקד גדוד בגזרת ח'אן יונס.
26 באוקטובר 2023 ראפת עבאס אבראהים ג'דבהמפקד גדוד דרג' תפאח בחטיבת עזה של חמאס וסגנו.26 באוקטובר 2023נהרגו על צמרת גדוד דרג' תפאח, גדוד בחטיבת העיר עזה שנחשבת לחטיבה המשמעותית ביותר של ארגון הטרור חמאס.
ביחד איתם נהרג מחבל נוסף.
28 באוקטובר 2023 ראתב אבו סוהייבאן (צהיבאן) מפקד הכוח הימי של חטיבת העיר עזה בארגון הטרור חמאס – תכנן ופיקד על ניסיון החדירה הימי שאירע ב-24 באוקטובר בחוף זיקים.
28 באוקטובר 2023 נסים אבו ע'גינה מפקד גדוד בית לאהיא בארגון הטרור חמאס – שילח את ההתקפות הרצחניות לכיוון ארז ונתיב העשרה שביצע הארגון ב-7 באוקטובר.
בעבר הוא פיקד על המערך האווירי של הארגון ולקח חלק בפיתוח יכולות הכטב"מים ומצחני הרחיפה של המערך.
במהלך פיקודו יצאו לפועל מספר פיגועי נ"ט נגד אזרחי ישראל וכוחות צה"ל.
1 בנובמבר 2023 מוסטפא דלול מפקד גדוד צברא תל אל-הווא (שכונה בעזה) בארגון הטרור חמאס – לקח חלק מרכזי בניהול הלחימה נגד כוחות צה"ל ברצועת עזה, ובנוסף הוא ביצע מספר תפקידים בגדוד ובחטיבת העיר עזה.
3 בנובמבר 2023 ג'מאל מוסאאחראי על הביטחון המיוחד בארגון הטרור חמאס.
מוחסן אבו זינה ראש מחלקת תעשיות ואמל"ח במערך הייצור של ארגון הטרור חמאס – אחד ממובילי ייצור האמל"ח בארגון טרור זה.
מתמחה בייצור אמל"ח אסטרגי ורקטי עבור מחבלי החמאס, ובנוסף מחלקתו אפשרה את ההתחמשות של חמאס בלחימה הנוכחית.8 בנובמבר 2023 אבראהים אבו מע'סיב (מע'ציב) ראש מערך הנ"ט בחטיבת מחנות המרכז בארגון הטרור חמאס.
במסגרת תפקידו הכווין והוציא לפועל פיגועי נ"ט רבים לעבר אזרחי ישראל וכוחות צה"ל.
9 בנובמבר 2023 יעקוב עאשורמפקד גדוד לשעבר, אחראי מערך הנ"ט בחטיבת ח'אן יונס.
במסגרת תפקידו לקח חלק בהובלת והכוונת מתווים התקפיים נגד כוחות צה"ל.13 בנובמבר 2023 אחמד ע'נדורמפקד גדודי עז א-דין אל-קסאם (הזרוע הצבאית של חמאס) בצפון רצועת עזה – היה אחראי על פיגועים רבים שכוונו נגד ישראלים, ואף לחדירות לתוך שטח ישראל.
היה אחראי בין השאר על חטיפתו של גלעד שליט.14 בנובמבר 2023נהרגו בתקיפה של צה"ל במתווה תת-קרקעי בצפון רצועת עזה.
ואא'ל רג'בסגנו של ע'נדור המשמש גם כקצין מבצעים חטיבתי.
שימש בעברו כמפקד משטרת חמאס בצפון הרצועה ולאחר מכן כמפקד גדוד בית לאהיא.
איימן סיאם (ציאם)ראש המערך הרקטי של ארגון הטרור חמאס, ניצל מכמה ניסיונות התנקשות, הן ב-2009 (במהלך מבצע עופרת יצוקה) והן ב-2014 (במהלך מבצע צוק איתן).
בתפקידו הקודם שימש כמפקד יחידת הארטילריה של הארגון.
פורסאן ח'ליפה בכיר במטה הגדה של החמאס, ראש ועדת טול כרם, שימש כסייען ומקורב לבכירי חמאס.
סייע קידם והכווין פיגועים נגד אזרחים ישראלים וכוחות הביטחון.
לאחרונה הוא עסק בפיתוח חוליות טרור במחנה הפליטים נור א-שמס.
ראפת סלמאןראש מערך הסיוע הקרבי בצפון הרצועה, דמות בכירה בצמרת חטיבת העיר עזה.
שימש בעבר כסגן מפקד החטיבה.
היה שותף לתכנון הפשיטה באמצעות מנצחי רחיפה אותה ביצעה חטיבתו בטבח שאירע ב-טבח שבעה באוקטובר.
אחמד בחריו"ר המועצה המחוקקת של חמאס ברצועת עזה וחבר הלשכה המדינית של חמאס.17 בנובמבר 2023 ח'ליל ח'ראז סגן ראש הזרוע הצבאית של חמאס בלבנון.
נעצר ב-2014 על ידי צבא לבנון במהלך מבצע צוק איתן ביחד עם אחיו בחשד למעורבות בשיגור של רקטות לעבר שטח ישראל.21 בנובמבר 2023 נהרג בתקיפה דרומית לעיר צור.
עומר אבו ג'לאלהמפקד הכוח הימי של חמאס בחאן יונס.
היה מעורב בשילוח מספר פיגועים ימיים שסוכלו על ידי כוחות צה"ל.
בנוסף נהרג מחבל שהיה יחד איתו.23 בנובמבר 2023נהרג כמספר שעות לפני הפסקת אש.
ויסאם פרחאת מפקד גדוד שג'אעייה בארגון הטרור חמאס.
היה מעורב בטבח שבעה באוקטובר, באסון הנגמ"ש בו נהרגו 7 חיילי צה"ל, ובפיגועי טרור נוספים.
2 בדצמבר 2023 סאלח אל-עארורי ראש גדודי עז א-דין אל-קסאם (הזרוע הצבאית של חמאס) ביהודה ושומרון וסגן ראש הלשכה המדינית של חמאס.
2 בינואר 2024 נהרג בתקיפה אווירית בלבנון, ב-11 במרץ בנימין נתניהו לקח אחריות ישראלית על החיסול.
ממדוח לולו ראש המטה המבצעי של מרחב צפון רצועת עזה, בארגון הטרור הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני – קידם במשך שנים ובמהלך הלחימה, תכנון ופיתוח התקפות של הארגון לעבר שטח ישראל והעורף הישראלי.
4 בינואר 2024 אסמאעיל סראג' אחמד והבה מפקד גדוד נוציראת וסגנו, פיקדו על הטבח בבארי.
6 בינואר 2024 חסן עכאשה אחראי שיגור הרקטות של חמאס בסוריה.
8 בינואר 2024 נהרג בסוריה.
ואא'ל אבו פנונה סגן ראש מערך ההסברה של ארגון הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני – שימש בעברו כסייען של ח'ליל בהתיני, מפקד מרחב צפון רצועת עזה בארגון טרור זה.
18 בינואר 2024 מרואן עיסאסגן ראש גדודי עז א-דין אל-קסאם (הזרוע הצבאית של חמאס) מוחמד דף, מאדריכלי הטבח ה-7 באוקטובר ומתכנני חטיפת גלעד שליט.11 במרץ 2024 נהרגו יחדיו במתחם תת-קרקעי בו הם שהו במחנה הפליטים נוסיראת.
ע'אזי אבו טמאעהראש מערך הסיוע הקרבי והמנהלתי של חמאס, בין מקבלי ההחלטות ברובד הצבאי ומתכנני הטבח ה-7 באוקטובר.
מוחמד חוואשיןמפקד התארגנות הטרור של הג'יהאד האסלאמי ביהודה ושומרון ומפקד גדוד ג'נין של הארגון.
ביצע את הפיגוע המשולב בחומש ב-8 במרץ 2024 שבו נפצעו 7 חיילים.
21 במרץ 2024מת מפצעיו לאחר שיום קודם לכן כטב"מ של חיל האוויר תקף רכב שבו שהו יחד עם שלושה מחבלים נוספים במחנה הפליטים ג'נין.
יאסין רביעראש מטה הגדה ומשוחרר עסקת שליט.
ניהל את כלל המערכים הצבאיים של מטה הגדה של ארגון הטרור חמאס, עסק בהעברת כספים למטרות טרור והכווין פיגועים של פעילי חמאס ביהודה ושומרון.
יאסין ביצע בעברו מספר פיגועים רצחניים, בהם פיגועים בשנים 2001 ו־2002 בהם נהרגו חיילי צה"ל.26 במאי 2024נהרגו יחדיו בתקיפה במרחב תל אלסלטאן שבצפון-מערב רפיח.
ח'אלד נג'ארמגורש עסקת שליט לרצועת עזה ובכיר במטה הגדה של ארגון חמאס.
בעברו, ביצע המחבל חאלד מספר פיגועים רצחניים ובהם פיגועים בשנים 2001–2003 בהם נרצחו אזרחים ישראליים, נהרגו ונפצעו חיילים נוספים ביניהם רצח שלום הר מלך.
מוחמד דףמפקד גדודי עז א-דין אל-קסאם וראש הזרוע הצבאית של ארגון הטרור חמאס.
שרד 7 ניסיונות חיסול.13 ביולי 2024נהרגו במקום מסתורם בח'אן יונס באמצעות באמצעות 5 פצצות במשקל טונה כל אחת.
ראפע סלאמהמפקד גדודי עז א-דין אל-קסאם בח'אן יונס (מח"ט ח'אן יונס) ובכיר בחמאס.
עז א-דין עכילה מפקד חטיבת עזה של ארגון גדודי חללי אל-אקצא.
14 ביולי 2024 נהרג בתקיפה במחנה הפליטים שאטי, צפון רצועת עזה, ביחד עם מחבל נוסף.
עאדל חמדיה מפקד המודיעין הצבאי בחטיבת העיר עזה של חמאס.
18 ביולי 2024 נהרג בתקיפה של חיל האוויר במתחם אונר"א ששימש בפועל כמפקדה של חמאס, בשכונת זייתון שבעיר עזה.
אשרף נאפע, המכונה "אזכּיהם"ראש הזרוע הצבאית של חמאס בטולכרם 23 ביולי 2024 נהרגו בסיכול ממוקד ותקיפה אווירית בעיר טולכרם יחד עם מחבל נוסף.
מעריכים שנהרגו בתקיפה 3–6 מחבלים בסך הכול.
מוחמד אבו עבדוראש הזרוע הצבאית של גדודי חללי אל-אקצא בטולכרם רוחי מושתהאראש השלטון האזרחי של חמאס ברצועת עזה ומחזיק תיק האסירים בארגון.
23 ביולי 2024 נהרגו בסיכול ממוקד במתחם תת-קרקעי בדרום-מערב העיר עזה.
סאמח א-סראג'האחראי לביטחון הפנים ברצועת עזה וחבר ממשלת חמאס, חבר הלשכה המדינית של חמאס ומחזיק תיק הביטחון בלשכה.
סאמי עודהראש מנגנון הביטחון הכללי של חמאס ברצועת עזה.
בעבר שימש כמפקד ביטחון הפנים ברצועה.
עבד אל-האדי סיאםסגן ראש מערך הסיוע הקרבי והמנהלתי של חמאס.
אסמאעיל הנייהראש הלשכה המדינית של חמאס31 ביולי 2024נהרג בתקיפה בטהראן שבאיראן.
ג'בר עזיזמפקד גדוד אל-פורקאן בארגון חמאס4 באוגוסט 2024נהרג בתקיפת מתחם פיקוד ושליטה של חמאס שהוסווה בתוך בית ספר בעיר עזה.
מוחמד ג'אבר (מכונה: גם "אבו שוג'אע")מפקד גדוד טול כרם, אחראי על הפיגוע בקלקיליה בו נרצח אמנון מוכתר ביוני 2024. שרד 5 ניסיונות חיסול.29 באוגוסט 2024נהרג בתקיפה אווירית של צה"ל סמוך למסגד במחנה נור שמס.
יחד איתו נהרגו שלושה מחבלים נוספים.
מוחמד קטראווימפקד חטיבת מחנות המרכז של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני ברצועת עזה.
עסק בקידום, תכנון ופיתוח התקפות הארגון לעבר שטח ישראל והעורף הישראלי.
שימש במספר תפקידים בארגון בהם סגן מפקד חטיבה וקצין מודיעין.31 באוגוסט 2024נהרג בתקיפה אווירית של חיל האוויר הישראלי בהכוונה מודיעינית של צה"ל ושב"כ במרכז רצועת עזה.
אחמד מוחמד פהדראש הזרוע הצבאית של חמאס בדרום סוריה.
היה אחראי על הוצאת פעולות טרור נגד כוחות צה"ל ומדינת ישראל ממרחב דרום סוריה, לרבות ירי תלול-מסלול למרחב רמת הגולן.
28 בספטמבר 2024 נהרג בתקיפה ממוקדת בדרום סוריה בהכוונה מודיענית של אגף המודיעין ופיקוד הצפון.
פתח שריף אבו אל-אמין מנהיג חמאס בלבנון 30 בספטמבר 2024 נהרג בסיכול ממוקד במחנה הפליטים אל-בס באזור צור שבדרום לבנון.
נידאל עבד אל-עאל מנהיג החזית העממית לשחרור פלסטין בלבנון30 בספטמבר 2024נהרג בתקיפה של חיל האוויר בבניין מגורים בדרום-מערב ביירות ביחד עם שני מחבלים נוספים מהארגון.
זאהי עופי ראש תשתית הטרור של ארגון חמאס בטולכרם, מחליפו של אשרף נאפע שחוסל ביולי 2024. 3 באוקטובר 2024 נהרג בתקיפה אווירית ממוקדת של מטוס קרב של חיל האוויר בטולכרם יחד עם עשרות מחבלים נוספים.
מוחמד עבדאללהמפקד גדוד טול כרם, מחליפו של מוחמד ג'אבר (אבו שוג'אע).10 באוקטובר 2024נהרג בתקיפה אווירית של צה"ל במחנה נור א-שמס שבטולכרם.
סאמר אסמאעיל ח'דר אבו דקהראש המערך האווירי של חמאס.
מחליפו של עיסאם אבו רכבה.13 באוקטובר 2024נפצע בתקיפה ממוקדת ב-10 בספטמבר 2024 אל עבר מספר מחבלים בכירים בחמאס, שפעלו מתוך מתחם פיקוד ושליטה שהוסווה במרחב ההומניטרי בח'אן יונס, ומותו נקבע כחודש לאחר מכן.
עז אל-דין כסאבחבר הלשכה המדינית של חמאס ואחראי קשרי חוץ בלשכה (לאחר חיסולו של זכריא אבו מועמר).1 בנובמבר 2024נהרג בתקיפת חיל האוויר באזור ח'אן יונס שבדרום רצועת עזה.
מוחמד אבו סח'ילמחזיק תיק המבצעים של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני ברצועת עזה.
עסק בתכנון וקידום התקפות הארגון לעבר שטח ישראל והעורף הישראלי.9 בנובמבר 2024נהרג בתקיפה אווירית של חיל האוויר הישראלי בהכוונה מודיעינית של צה"ל ושב"כ במתחם פיקוד ושליטה שהוסווה לבית ספר בצפון רצועת עזה.
רסמי אבו עיסא עבד אל-עזיז אל-מינאווי אחראי על יחסי החוץ של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני עם מדינות ערב
חבר הלשכה המדינית של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני14 בנובמבר 2024נהרגו בתקיפה אווירית של חיל האוויר הישראלי באזור דמשק שבסוריה.
ח'אלד אבו דקהמפקד מערך הרקטות של הג'יהאד האסלאמי ברצועת עזה.
פיקד על ירי הרקטות של הארגון לעבר יישובי עוטף עזה בטבח שבעה באוקטובר ומאז.20 בנובמבר 2024נהרג בתקיפה אווירית של חיל האוויר הישראלי במרחב ההומניטרי בדיר אל-בלח לאחר שאבו דקה פעל שם.
טארק א-דוש מפקד הזרוע הצבאית של גדודי חללי אל-אקצא בטולכרם.
מחליפו של מוחמד אבו עבדו שנהרג ביולי 2024.19 בדצמבר 2024נהרג בתקיפת חיל האוויר בטולכרם, יחד עם 3 מחבלים נוספים.
מחמוד סלאחמפקד משטרת חמאס ברצועת עזה.2 בינואר 2025 נהרג יחד עם בכיר נוסף במשטרת חמאס בתקיפת חיל האוויר באל-מוואסי, האזור ההומניטרי בחאן יונס.
איהאב אבו עטיוויראש הזרוע הצבאית של חמאס בטולכרם.
מחליפו של זאהי עופי שנהרג באוקטובר 2024. היה מעורב במספר רב של פיגועי ירי, בהם בפיגוע הירי בצומת ראמין ב-16 ביולי 2024, בו נפצעו שלושה אזרחים ישראלים.27 בינואר 2025נהרג בתקיפת כלי טיס של חיל האוויר בטולכרם כחלק ממבצע חומת ברזל.
עיסאם א-דעאליסראש ממשלת חמאס ברצועת עזה, חבר הלשכה המדינית של הארגון וראש השלטון האזרחי של חמאס ברצועה לאחר חיסולו של רווחי מושתהא ביולי 2024.18 במרץ 2025נהרגו בתקיפות של חיל האוויר עם פתיחת מבצע עוז וחרב.
מחמוד אבו וטפהשר הפנים בממשלת חמאס ברצועת עזה והאחראי לביטחון הפנים ברצועה לאחר חיסולו של סאמח א-סראג ביולי 2024. אחמד אל-חתהשר המשפטים בממשלת חמאס ברצועת עזה.
יאסר חרב מוסאחבר הלשכה המדינית של חמאס ומחזיק תיק הביטחון בלשכה (במקומו של סאמח א-סראג' שחוסל ביולי 2024).
חמישה מבניו שהיו פעילים בזרוע הצבאית של הארגון חוסלו במהלך המלחמה.
מוחמד ג'מאסי (ג'מאצי)ראש ועדת החירום התנועתית של חמאס ברצועת עזה וחבר הלשכה המדינית של הארגון.
נאג'י אבו סייף, המכונה "אבו חמזה" דובר הזרוע הצבאית של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני ברצועת עזה אחמד שמאלי סגן מפקד חטיבת עזה של חמאס.
היה אחראי המבצעים ואמון על תכנון התכנית ההתקפית ובניין הכוח של החטיבה לקראת טבח ה-7 באוקטובר, ועל פריסת הכוחות וההיערכות של החטיבה אל מול כוחות צה"ל במהלך המלחמה.
בעבר שימש כמפקד פלוגת הנוח'בה בגדוד שג'אעיה.
20 במרץ 2025 נהרג בתקיפה של חיל האוויר בעיר עזה.
רשיד ג'חג'וחראש מנגנון הביטחון הכללי של חמאס ברצועת עזה.
החליף את סאמי עודה שחוסל ביולי 2024.20 במרץ 2025נהרג בסיכול ממוקד בח'אן יונס, יחד עם בכיר נוסף במנגנון הביטחון הכללי אוסאמה טבש ראש המודיעין הצבאי של חמאס בדרום רצועת עזה וראש מחלקת התצפיות של הארגון.
עבד א-לטיף אל-קאנועאחד מדוברי חמאס המרכזיים ברצועת עזה ומחבל בזרוע הצבאית של הארגון.27 במרץ 2025נהרג בתקיפת חיל האוויר במחנה הפליטים ג'באליה.
סעיד אחמד אל-עבד אל-ח'ודַרי חלפן הכספים המרכזי של הזרוע הצבאית של חמאס וראש חברת החלפנות "אלופאק", מחליפו של אחיו חאמד אל-ח'ודרי שחוסל במהלך סבב הלחימה בדרום במאי 2019. 3 באפריל 2025 נהרג בתקיפת כלי טיס של חיל האוויר בעיר עזה.
מוחמד סינוואר מנהיג הזרוע הצבאית של חמאס ברצועת עזה מאז יולי 2024. בעבר פיקד על מטה המבצעים וחטיבת ח'אן יונס בארגון.
לקח חלק משמעותי בתכנון ובהוצאה לפועל של טבח שבעה באוקטובר וחטיפת גלעד שליט ביוני 2006. 13 במאי 2025 נהרגו בתקיפה על מבנה פיקוד ושליטה שהוקם במתחם בית החולים האירופי בח'אן יונס ששהה בו.
המתקפה כללה שימוש בעשרות פצצות חודרות בונקרים.
מוחמד שבאנה מפקד חטיבת רפיח בזרוע הצבאית של חמאס.
לקח חלק משמעותי בתכנון ובהוצאה לפועל של טבח שבעה באוקטובר.
מהדי כווארע מפקד גדוד דרום ח'אן יונס בזרוע הצבאית של חמאס.
בעבר שימש כמפקד פלוגת הנוח'בה בגדוד.
אסעד אבו שריעהמזכ"ל תנועת אל-מוג'אהדין הפלסטינית ומנהיג הזרוע הצבאית של התנועה ברצועת עזה.
היה ממובילי הפשיטה לניר עוז בשבעה באוקטובר והיה מעורב ישירות בחטיפה וברצח של בני משפחת ביבס ובחטיפותיהם של בני הזוג גדי חגי וג'ודי חגי-וינשטיין ושל נטפונג פינטה.
בנוסף עסק בגיוס פעילי טרור ביהודה ושומרון ובתוך ישראל.
7 ביוני 2025 נהרג בתקיפת חיל האוויר בשכונת סברה שבעיר עזה ביחד עם אחיו.
אבראהים אבו שמאלהאחראי הכספים של הזרוע הצבאית של חמאס.
שימש גם כסייענו של מרוואן עיסא.17 ביוני 2025נהרג בפעילות משותפת של צה"ל והשב"כ במרכז רצועת עזה.
חכם מוחמד עיסא אל-עיסאראש מערך הסיוע הקרבי והמנהלי בזרוע הצבאית של חמאס מאז מרץ 2024. היה מעורב בהכנות לטבח 7 באוקטובר.