tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 2007, שכרה את הקזינו של מלון Morgans Hotel Group תמורת כ-20 מיליון דולר לשנה.
בחודש ינואר 2015, מוזגה גולדן גיימינג עם חברת לייקס אנטרטיינמנט (Lakes Entertainment) ומותגה מחדש תחת השם Golden Entertainment.
בחודש אוקטובר 2017, רכשה את חברת American Casino & Entertainment Properties תמורת כ-850 מיליון דולר.
הרכישה כללה בין היתר את המלון "סטרטוספר לאס וגאס".
בחודש ינואר 2019, רכשה את בתי הקזינו Colorado Belle ו-Edgewater תמורת כ-190 מיליון דולר.
Black Emperor (לעיתים מקוצר ל-GY!BE) הוא הרכב פוסט-רוק קנדי שהוקם במונטריאול, קנדה ב-1994. אלבום הבכורה של ההרכב, "F♯ A♯ ∞" יצא ב-1997, ואלבומם השני, Lift Your Skinny Fists Like Antennas To Heaven, יצא בשנת 2000, זכה לשבחי הביקורת ונמנה לדעת מבקרים מסוימים על האלבומים הטובים של העשור.
בשנת 2003, ההרכב הודיע על הפסקת פעילות עד להודעה חדשה, כדי שחברי ההרכב יוכלו לממש שאיפות מוזיקליות אחרות.
בתקופת הביניים הזו, צצו שמועות על התפרקות ההרכב, שהתאחד לבסוף בחזרה לסיבוב הופעות שהחל בשלהי 2010. בהרכב מחדש הם הוציאו מספר אלבומי אולפן.
ההרכב צבר מעמד של קאלט ונותר בעל השפעה רבה בז'אנר הפוסט-רוק.
המוזיקה שלהם אינסטרומנטלית בבסיסה ומאופיינת בניגוד בין צלילי אמביינט לקרשנדו כאוטי, שימוש בהקלטות שטח, קטעי ספוקן וורד ותמות דיסטופיות, אנרכיסטיות ואנטי-מלחמתיות.
בספטמבר 2013, אלבומם הרביעי (והראשון מאז חזרתם), "'Allelujah!
Ascend!", זכה בפרס פולריס למוזיקה לשנת 2013.
אחד משירי ההרכב הידועים, "East Hastings" מתוך אלבום הבכורה, הופיע בסרט 28 יום אחרי בשנת 2002, אבל אינו מופיע בפסקול הסרט כיוון שלא היה ניתן להשיג את הזכויות לשיר.
אלבומם האחרון "No Title as of 13 February 2024 28,340 Dead" יצא באוקטובר 2024. שם האלבום מתייחס למספר ההרוגים הפלסטינים במלחמת חרבות ברזל מ-7 באוקטובר 2023 עד 13 בפברואר 2024, וגם הצליל באלבום משקף זאת.
"Golden Child" (בעברית: "ילד זהב") הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי ליל דורק.
הוא יצא לאור ב-10 במרץ 2022, על ידי חברות התקליטים אונלי דה פאמילי, אלאמו וסוני מיוזיק אנטרטיינמנט, כסינגל רביעי מתוך האלבום 7220.
השיר נכתב על ידי דורק, טים גומרינגר, קווין גומרינגר, כריסטיאן וארד, כריסטופר פרסון ויוראס נלסון והופק על ידי Cubeatz, היטמאקה, YC, ריל רד.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-10.5 מיליון השמעות.
הווידאו קליפ הרשמי פורסם ב-10 במרץ 2022, ביום צאת השיר.
הוא בוים על ידי ג'רי הפקות.
בקליפ, דורק מבלה עם אמנים החתומים בחברת התקליטים שלו, אונלי דה פאמילי.
נכון לאוגוסט 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-13 מיליון צפיות.
Going Bad הוא סינגל של הראפר האמריקאי מיק מיל בהשתתפות הראפר הקנדי דרייק, מתוך אלבום האולפן הרביעי של מיק מיל, Championships.
השיר יצא לאור ב-22 בינואר 2019, על ידי חברות התקליטים אטלנטיק רקורדס ומייבאך מיוזיק גרופ, כסינגל הראשון מתוך האלבום לרדיו האורבני העכשווי.
הווידאו קליפ נחשף בפברואר 2019 ויצא באותו החודש.
הסינגל היה השיר הראשון של מיל וה-24 של דרייק שהגיע למקום הראשון במצעד השירים הקצביים ב-30 במרץ 2019.
ב-6 בפברואר 2019, קליפ של 30 שניות פורסם בעמוד האינסטגרם של מיק מיל, אשר היווה טיזר לווידאו קליפ.
הקליפ יצא לאור באופן רשמי ב-7 בפברואר.
הקליפ בוים על ידי קיד ארט, ונראים בו מיל ודרייק לוקחים חלק בפעילויות מפוארות הקשורות בדרך כלל לאנשים עשירים.
הקליפ יצא במהלך חודש ההיסטוריה השחורה .
איי., ניפסי האסל, מאסטרד, סוויז ביטז, שי גליזי, PnB רוק, ג'יי פרינס ו-YK אוסיריס משתתפים בקליפ לצד מיל ודרייק.
"GoldenEye" (בעברית: "גולדן איי") הוא סינגל מאת הזמרת האמריקאית טינה טרנר אשר שוחרר ב-6 בנובמבר 1995. השיר שימש כשיר הנושא של הסרט "גולדן איי" ה-17 בסדרת סרטי ג'יימס בונד.
השיר זכה להצלחה רבה, במיוחד באירופה, ואף הגיע למקום השני במצעד השירים מתחת להוט 100, של מגזין בילבורד.
מפיקי הסרט "גולדן איי" פנו בתחילה ללהקה הבריטית דפש מוד בהצעה לכתוב ולבצע את שיר הנושא של הסרט.
עם זאת, הלהקה התקשתה לעמוד בלוח הזמנים שהציבו המפיקים, ולפיכך הם החליטו לשכור לתפקיד את הזמרת טינה טרנר.
המוזיקאי האירי בונו כתב את השיר ודה אדג' הלחין אותו.
השיר שוחרר בסמיכות לצאת הסרט לאקרנים, ושנה לאחר מכן כללה אותו טרנר באלבומה Wildest Dreams.
בשנת 2010 יצרה הזמרת ניקול שרזינגר גרסת רמיקס לשיר עבור גרסת הרימייק של המשחק "גולדן איי 007".
"Golden Skans" ("גולדן סקנס") הוא שיר שיצא על ידי להקת קלקסונס הלונדונית ב-22 בינואר 2007, מתוך אלבומה הראשון Myths of the Near Future, שיצא ב-29 בינואר 2007. השיר הגיע למקום ה-16 במצעד הסינגלים הבריטי ב-14 בינואר, טיפס למקום ה-14 בשבוע הבא, והגיע בסופו של דבר למקום השביעי.
במאי 2007, מגזין NME הציב את "Golden Skans" במקום ה-40 ברשימת "50 המנוני האינדי הטובים אי פעם".
בדצמבר 2007, NME בחר ב-"Golden Skans" כסינגל הטוב ביותר של השנה.
באוקטובר 2011, NME מיקמה את השיר במקום ה-97 ברשימת "150 השירים הטובים ביותר ב-15 השנים האחרונות".
על פי ראיון ברדיו עם הלהקה, השם "גולדן סקנס" נגזר משמו של גוף תאורה הנקרא בשם דומה באנגלית ("Golden Scan") המיוצר על ידי חברת התאורה קליי פאקי.
הקליפ של השיר, בבימויו של סאאם פאראחמאנד, מושפע מאוד מהקליפ לשיר "Can You Feel It" של חמישיית הג'קסונים.
בקליפ חברי הלהקה מופיעים רטובים לחלוטין, הם מכוסים בסרטים צבעוניים ושוברים חפצי זכוכית שונים.
השיר כוסה בלייב לאונג' ברדיו 1 של ה-BBC בהזדמנויות שונות על ידי מארק רונסון ועל ידי להקת קייזר צ'יפס.
Gold Against the Soul הוא אלבום האולפן השני של להקת הרוק האלטרנטיבי הוולשית מאניק סטריט פריצ'רז שיצא ב-21 ביוני 1993, בחברת התקליטים Columbia.
האלבום הגיע למקום ה-8 במצעד האלבומים הבריטי.
מאז זכה למעמד של אלבום זהב (100,000 עותקים) ושהה יותר מ-10 שבועות ב-75 המובילים Gold Against the Soul הגיע גם לטופ 100 בגרמניה ול-50 המובילים ביפן.
במרץ 2020, הודיעו חברי הלהקה על מהדורה מחודשת של Gold Against the Soul לשחרור ב-12 ביוני 2020. תוכן הבונוס כלל דמואים שלא פורסמו בעבר, B-sides מהתקופה, רמיקסים והקלטה חיה, בעוד שהתקליטור שוחרר לצד ספר של תצלומים בלתי נראים מהתקופה עם הערות בכתב יד ומילים של הלהקה.
האלבום ידוע במילים שלו המשקפות מלנכוליה ושילב וריאציה של סגנונות, כולל פאנק וגראנג'.
לפי AllMusic, האלבום לוקח את "נטיות הרוק הקשה של Generation Terrorists, (אלבום הבכורה של הלהקה) לקיצוניות".
דייב דה סילביה ב-Sputnikmusic אפיין אותו כאלבום גלאם רוק, בדומה לזה של בון ג'ובי, כאשר סיימון פרייס משווה את התקליט ל"תערובת של בון ג'ובי ונירוונה".
הכריז שזהו אלבום "גלאם רוק זועף".
כשכתב את Leyendas Urbanas del Rock בשנת 2019, הכריז חוסה לואיס מרטין ש- Gold Against the Soul ראה את המאניקים "נוטשים את הגלאם פאנק ומתקרבים בצורה מסוכנת לגראנג'".
טום דויל מ-"Q" כינה את הסאונד של האלבום "פופ-רוק אפי", בעוד ש- Gigwise תיאר אותו כגלאם מטאל.
האלבום הציג מגוון סגנונות; "Roses in the hospital" נכנס לסגנון "פאנק רוק (Punk rock) באצטדיון", בעוד ש"La Tristesse Durera" שילב דינמיקה שקטה-רועשת.
שרון יובאנוביץ' כינה אותה "הליכה אחר תבנית הגראנג".
סיימון פרייס מהטלגרף סבר כי התוכן הלירי הוא הרבה פחות פוליטי מאלבומם הראשון הקודם Generation Terrorists, והאלבום משקף יותר את הייאוש והמלנכוליה של עבודתם המאוחרת.
סטיוארט ביילי, שכתב עבור ה-NME, כינה את האלבום "מבלבל" ו"יותר מדי סלאש ולא מספיק Burn", אבל כן החמיא למוזיקליות שלו, ואמר "התופים והגיטרות רועמים גבוה יותר במיקס, וריפים מאסיביים והרמוניים נמצאים בכל מקום".
בביקורת שלו עבור Vox, קית' קמרון העיר שהאלבום הראה את Manic Street Preachers "מחליק בזהירות על הקרח הבוגדני של האלבום השני הקשה".
פיטר מ"קיין" היה ביקורתי יותר, וכינה את האלבום "מוכשר באופן שטחי, כמובן, אבל תגרד מתחת לפני השטח ותמצא מעט סימני חיים, רק חוסר שביעות רצון מעורפל, מבולבל ומשעמם".
בין הביקורות החיוביות יותר, שיבח סטיוארט מקוני ממגזין Select את האלבום "כהתפחרות אדירה אפילו מאלבום הבכורה המצוין שלהם" ו"כמעט ללא יוצא מן הכלל נהדר", המגזינים קרנג!
ומלודי מייקר רשמו את Gold Against the Soul במספר 8 ומספר 25, בהתאמה, ברשימות סוף השנה של האלבומים הטובים ביותר של 1993.
הן ה-"NME" והן "Q" שינו מאז את דעותיהן על האלבום בכמה מאמרים מאוחרים יותר, כאשר פול סטוקס של הראשון סבור כי אורכו הקצר, "מצחיק, מונע וממוקד" עומד בניגוד ל"רשימות הרצועות הארוכות והמתפנקות" של אלבומים אחרים.
בסקירה הרטרוספקטיבית שלו, סטיבן תומאס ארלוין מ-AllMusic תיאר את Gold Against the Soul כ"אלבום שני פגום אך מסקרן".
כותב המוזיקה של ספוטניק דייב דה סילביה כינה אותו "אלבום משובח, ובהחלט לא מוערך, שנפל קורבן למשקל הציפיות שיצר קודמו ונפל בהרבה מהסטנדרט שהציב יורשו, The Holy Bible, שיצא בשנה שלאחר מכן.
"זה הוגן לומר שההיסטוריה שפטה את Gold Against the Soul...
מעט לא בצדק", כתב בן פטאשניק.
ב-2008. הוא הוסיף כי האלבום היה "כבד, מלודי ועמוס בפזמונים ענקיים: ידידותי לרדיו לא חייב לשמש במובן המזלזל והוא בהחלט נחשב ובוגר יותר מהבכורה שלהם".
טום יואינג מ-Freaky Trigger כינה את Gold Against the Soul כ"חצי קלאסיקה של מתכת רגישה" שנבנתה על הסגנון של הסינגל הקודם של ה-Manics "Motorcycle Emptiness".
הוא הדגיש את "הפרסונה המבולבלת-ניהיליסטית שהופנמה ודפוקה עד כדי קריסה, בזמן שהריפים פשוט ממשיכים לנגן".
בשנת 2013, "La Tristesse Durera" נבחר על ידי מגזין הקלאש כאחד הסינגלים האהובים על חברי הלהקה
Gold Against the Soul יצא ההוצאה מחודשת מפוארת בשנת 2020 עם ספר A4 בן 120 עמודים של תמונות וסריקות של דפי שיר מקוריים בתוספת הדגמות שלא פורסמו בעבר.
בביקורת שלו למגזין FMS, ג'ימי ארונדל מתייחס לאי הנוחות שהביעה הלהקה בעבר בנוגע לתקליט; "נראה שהלהקה גירשה את הבושה המיותרת שתמיד נראתה כנשאה לאלבומה השני, ולבסוף נתנה לאלבום את הכבוד הראוי לה".
Golden (בעברית: "זהוב") הוא אלבום האולפן הראשון של הזמר הדרום קוריאני ג'ונגקוק מ-BTS., שפורסם ב-3 בנובמבר 2023 דרך ביג היט.
באלבום השתתפו ג'ק הארלו, מייג'ור לייזר, לאטו ודי ג'יי סנייק וקדמו לו הסינגלים "Seven" ו-"3D".
הסינגל השלישי, "Standing Next to You", פורסם יחד עם האלבום.
האלבום נכנס למצעדי האלבומים בעשרים וחמש מדינות שונות, מתוכם הגיע למקום הראשון בדרום קוריאה, בלגיה, צרפת, ליטא ויפן.
הוא נכנס לעשירייה הראשונה בארבע עשרה מדינות ביניהם אוסטרליה, אירלנד, איטליה, גרמניה, סקוטלנד, ניו זילנד והולנד.
בבריטניה, הוא הגיע הישר למקום השלישי, והפך לאלבום עם המיקום הגבוה ביותר של אמן סולו קוריאני במצעד.
בארצות הברית, Golden הגיע למקום השני ושבר את שיא האלבום הנמכר ביותר בשבוע הפתיחה שלו על ידי סולן קיי-פופ.
נכון לנובמבר 2023, הוא נמכר ביותר מ-2.4 מיליון עותקים ברחבי העולם.
ביולי 2023, ג'ונגקוק דיבר בראיון למגזין וראייטי על אלבום הסולו הראשון שלו, ואמר שהוא עובד עליו אבל עדיין מוקדם מדי "להזכיר משהו ספציפי".
באותו חודש, הוא הוציא את הסינגל המוביל "Seven" בהשתתפות הראפרית האמריקאית לאטו, שהגיע לראש הבילבורד הוט 100 בארצות הברית ולעשירייה הראשונה במדינות רבות אחרות.
הסינגל השני "3D" יצא ב-29 בספטמבר והשתתף בו הראפר האמריקאי ג'ק הארלו.
ביג היט מיוזיק הכריזה על האלבום בן 11 השירים ב-3 באוקטובר, כאשר שניים מהשירים היו "Seven" ו-"3D".
לוקח את המוטיב שלו מ"רגעי הזהב" של ג'ונגקוק כאמן סולו.
הודעה לעיתונות כינתה אותו "המאקנה המוזהב" ב-BTS, שאמור להציג את "הגוון הייחודי שלו שירתק את המאזינים ברחבי העולם".
בקידום האלבום, ג'ונגקוק אמור לבצע "מופעי במה מיוחדים והופעות שונות לצד הפרסום".
רשימת השירים נחשפה ב-15 באוקטובר.
ג'ונגקוק אמר כי הוא מאמין שמעריצי BTS ימשכו במיוחד לשיר "Standing Next to You".
הוא תיאר את תהליך ההקלטה כבלתי נשכח ומהנה, למרות שהיה מעייף.
ב-9 בנובמבר ערך ג'ונגקוק הופעת פתע בטיימס סקוור בניו יורק וביצע חמישה שירים מהאלבום: "", "", "", "Please Don't Change" ו-"Seven".
האלבום נכנס למצעדים בעשרים וחמש מדינות ועמד בראש מצעדי האלבומים בקוריאה הדרומית, בלגיה, צרפת, ליטא ויפן.
הוא הגיע לעשירייה הראשונה בארבע עשרה מדינות ביניהם אוסטרליה, גרמניה, קנדה ובבריטניה הגיע היישר למקום השלישי, והפך לאלבום עם הדירוג הגבוה ביותר של אמן סולו קוריאני.
בארצות הברית, Golden, הגיע היישר למקום השני בבילבורד 200 עם 210,200 יחידות שקולות לאלבום.
Golden מכר 244,000 עותקים בארצות הברית בשנת 2023, ודורג כאלבום העשירי הנמכר ביותר של השנה לפי בילבורד.
לפי דו"ח המוזיקה העולמי של הפדרציה הבין-לאומית לתעשייה הפונוגרפית (IFPI) לשנת 2023, Golden היה האלבום הארבעה עשר הנמכר ביותר בכל הפורמטים, והאלבום השביעי הנמכר ביותר בעולם, לאחר שמכר 2.7 מיליון עותקים תוך פחות מחודשיים.
האלבום נבחר למהדורת המוזיקה החדשה האהובה של השבוע האחרון במשאל מוזיקה שערך אתר "בילבורד".
הוא קיבל 88% מהקולות, מה שהפך אותו לבחירה המובילה בקרב חובבי מוזיקה.
ב-Metacritic, המקצה דירוג ממוצע משוקלל מתוך 100 ביקורות של מבקרים מקצועיים, האלבום קיבל ציון ממוצע של 75 על סמך שש ביקורות, מה שמצביע על ביקורות "טובות בדרך כלל".
ריאן דאלי מ-NME כתבה שג'ונגקוק "מגלם את הרגשות והסגנון של כל שיר בקלות; זיקית מוזיקלית שהולמת לכל צליל חדש".
כשירים הטובים ביותר היא בחרה את "3D", , "" ו-"" ש"מרגישים כמו המנוני מלך-פופ קלאסיים".
בד בבד, היא מתחה ביקורת על השימוש במעבד רובוטי ב-"Somebody".
מריה שרמן מ-AP ניוז, כינתה את האלבום כ"אחד מבכורות הפופ החזקות של השנה" ו"אלבום של פופ מאושר", בעוד שלדייוויד סמית' מאיוונינג סטנדרט, האלבום "סימן הרבה מתנות לאוהבי פופ" ו"מה שמעלה אותו הוא קולו הנוזל והאקספרסיבי, שמעלה באופן עקבי חומר ידידותי למצעדים למקום גבוה יותר".
לאד פאוור מ-, "Seven" ו-"3D" בתחילת האלבום נתנו את הרושם ש"קריירת הסולו של ג'ונגקוק תגדל על רעיונות ממוחזרים ומילים של NSFW", אבל "למרבה השמחה, הרושם הזה מתגלה כמטעה.
השירים של Golden הם קשת של רומנטיקה מהתאהבות ועד לכאב לב.
ככל שמצב הרוח מתכהה, המנגינות משתפרות".
לפי מייקל קראג מהאובזרבר, "Golden מלא בנקודות מאירות, אבל זורח במלואו רק מדי פעם", "ממריא כשג'ונגקוק יכול להתמקד בפלסט הדבשי שלו" ב-"Standing Next to You" ו-"3D", בעוד שימוש בצלילים שכבר התנסו על ידי זמרים כמו קרייג דייוויד וג'סטין טימברלייק "מדגיש את המאבק של ג'ונגקוק למצוא את הצליל והזהות שלו".
מהגרדיאן כתב כי "האלבום עשוי היטב, הוקי – אבל בכל זאת, Golden הוא אלבום שאמור להשאיר מאזינים אגנוסטיים יותר להרהר על מה המהומה.
האן סונג-היון מ- טענה על Golden שהוא חסר אינדיבידואליות ו"מרגיש כמו להאזין לפלייליסט שנוצר באופן אלגוריתמי".
Paste דירג את האלבום במקום התשיעי ברשימת 20 אלבומי הקיי-פופ הטובים ביותר של 2023, בעוד שהוובזיין זנראט דירג אותו במקום ה-12 ברשימת 15 אלבומי הקיי-פופ הטובים ביותר של השנה.
Golden זכה בפרס "אלבום בונסאנג" ב ובאמן השנה ב.
פרסתאריךקטגוריהתוצאהמקורפרס MAMA21–23 בנובמבר 2024אלבום השנהפרס המוזיקה של בילבורד12 בדצמבר 2024אלבום קיי-פופ מוביל
+מקוםתאריםמכירות (Music Canada)זהב40,000‡ (SNEP)זהב50,000‡ (FIMI)זהב25,000‡ (RIAJ)פלטינה250,000^ (KMCA)מיליון×22,000,000^ (KMCA)גרסת אלבומי ויורספלטינה×2250,000^ (BPI)כסף60,000‡סיכומיםעולמי (IFPI)—2,700,000^ נתוני מכירות מבוססים על התואר בלבד.‡ נתוני מכירות+סטרימינג מבוססים על התואר בלבד.
+אזורתאריך יציאהפורמטגרסהחברת תקליטיםעולמי3 בנובמבר 2023תקליטור • הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקהרגילהביג היטארצות הברית4 בנובמבר 2023הורדה דיגיטליתתזכיר קולי
Golden Hour: Part.2 הוא המיני-אלבום האחד-עשר של להקת הבנים הדרום-קוריאנית אייטיז.
המיני-אלבום יצא לאור ב-15 בנובמבר 2024 דרך חברות התקליטים KQ אנטרטיימנט, RCA רקורדס ולגאסי רקורדינגס.
האלבום כולל שישה שירים, וביניהם הסינגל המוביל "Ice on My Teeth".
זהו המשך לסדרת האלבומים "גולדן האוור".
ב-24 באוקטובר 2024, ביום השנה השישי להשקת להקת אייטיז, פרסמה חברת KQ אנטרטיימנט טיזר וידאו עם לוגו של האלבום החדש.
הטיזר חשף את שמו של המיני-אלבום ואת תאריך יציאתו, שנקבע ל-15 בנובמבר 2024. ההכרזה פורסמה ברשתות החברתיות של הלהקה בשעה 21:30 (שעון קוריאה).
יום למחרת, בחצות (שעון קוריאה), חשפה KQ מפת קידום שמציינת את התכנים השיווקיים שיושקו החל מ-1 בנובמבר.
באותו היום החלה גם מכירת ההזמנות המוקדמות של האלבום, אשר נמשכה עד 14 בנובמבר.
ב-1 בנובמבר, הלהקה חשפה את רשימת השירים במיני-אלבום, אשר כולל שישה שירים, ביניהם שיר הנושא "Ice on My Teeth".
כמו כן, נחשף כי חברי הלהקה הונג'ונג (Hongjoong) ומינגי (Mingi) השתתפו בכתיבת מילות חמשת השירים במיני-אלבום.
ב-8 בנובמבר פרסמה הלהקה ביוטיוב תצוגה מקדימה של כל ששת השירים.
ב-11 בנובמבר נחשפה הכרזה של שיר הנושא, וביום למחרת פורסמה גם הכרזה של הקליפ לשיר.
Godspeed הוא אלבום הבכורה של המפיקה מוזיקלית והדי ג'יי האמריקאית דה בלסד מדונה.
הוא יצא לאור ב-18 באוקטובר 2024, על ידי חברת התקליטים FFRR רקורדס.
האלבום נבנה במשך מספר שנים.
אביה של דה בלסד מדונה נפטר שבועות לפני הסשן הראשון של האלבום.
את הניהול היצירתי של האלבום ניהל Sports Banger.
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Godspeedמדינהתאריךפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם18 באוקטובר 2024הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטור • תקליטFFRR רקורדס
השיר התקבל בחיוב בקרב מבקרים, וזכה לשבחים על מילותיו והלחן הקליט שלו.
בנוסף להצלחת הפסקול של הסרט, השיר הגיע למקום השני במצעד בילבורד גלובל 200, ודורג במצעדים של 14 מדינות, כולל כניסה לעשירייה הפותחת באוסטרליה וניו זילנד.
השיר זכה בפרס גלובוס הזהב לשיר המקורי הטוב ביותר.
הסרט "ציידות השדים של הקיי פופ" הושק בנטפליקס ב-20 ביוני 2025, ומתאר את סיפורן של שלוש חברות בלהקת הקיי-פופ הבדיונית Huntr/x: רומי, מירה וזואי — אשר קולות השירה שלהן בוצעו בפועל על ידי איאג'יי, אודרי נונה וריי אמי, בהתאמה.
במקביל להשקת הסרט, שוחרר גם אלבום הפסקול, כאשר השיר "Golden" הופיע כרצועה הרביעית.
בעקבות הצלחתו, יצא השיר כסינגל רשמי ב-4 ביולי 2025, בליווי גרסאות אינסטרומנטלית ואקפלה.
באותו מעמד הוכרז גם כי השיר יוגש לשיקול מועמדות לפרסים.
במסגרת הסרט, השיר "Golden" מציג את רעיון "ירח הדבש המוזהב", עולם פנטזיה בו הדמויות הראשיות שואפות להגן על העולם האנושי מפני שדים על ידי איטום היקום בפניהם.
המפיק המוזיקלי של האלבום, איאן אייזנדרת', תיאר את השיר כ"שיר רצון" קל במבנהו, המדגיש את השאיפות של הדמויות, בפרט את המאבק הפנימי של רומי.
הסגנון המוזיקלי משתנה בהדרגה מפופ מעצים לפופ אפל יותר.
לדבריו, בתחילה נכתבו כחמישה או שישה שירים לאותו מקום באלבום, אך הצוות המשיך לפתח את השיר עד שהושגה האנרגיה הנכונה, בהתאמה לחזון של הבמאים.
הבמאי כריס אפלהנס הסביר כי השיר "Golden", על אף היותו שיר מוזיקלי מסורתי, מצליח גם לשמש כפופ מודרני מוצלח, מה שלדבריו הסביר את הצלחתו הרבה במצעדים הדיגיטליים.
התגובה לשיר מצד המבקרים והקהל הייתה חיובית ברובה.
גולשים ברשת בקוריאה הדרומית תיארו את השיר כ"מעולה בטירוף", מחזק, ו"המנון קיי-פופ אמיתי".
שרה קארי מ-That Hashtag Show כתבה כי מדובר בשיר עוצמתי שמחזק את המאזין ומזכיר לו את זהותו.
אנג'לה גרסיה מ-SLUG Magazine תיארה אותו כשיר מלא אנרגיה עם מנגינה מידבקת, יחד עם השיר הנוסף "Your Idol".
+מקבץ רשימות אשר דירגו את השיר "Golden"ארגוןרשימהמיקוםמקוראנטרטיינמנט ויקלי10 השירים הטובים ביותר לשנת 202510אסקווייר10 השירים הטובים ביותר לשנת 2025–בילבורד100 השירים הטובים ביותר לשנת 20251חברת המצעדים הרשמית40 השירים הטובים ביותר לשנת 20254רולינג סטון100 השירים הטובים ביותר לשנת 20253BBCהאלבומים והשירים הטובים ביותר לשנת 20255
פרסשנהקטגוריהתוצאהמקורפרס הווידאו קליפים של MTV7 בספטמבר 2025שיר הקיץפרס המוזיקה במדיה של הוליווד19 בנובמבר 2025השיר הטוב ביותר – סרט אנימציההשיר הטוב ביותר – ביצוע על המסך (סרט)פרס MAMA29 בנובמבר 2025שיר השנהשיר הפסקול הטוב ביותרפרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי4 בינואר 2026השיר הטוב ביותר
בנוסף לפסקול המצליח של הסרט, השיר "Golden" זכה להצלחה מסחרית עצמאית ברחבי העולם, נכנס למצעדיהם של מצעדי מוזיקה לאומיים שונים וצבר מיליוני השמעות.
השיר הגיע למקום הראשון הן במצעד בילבורד גלובל 200 והן במצעד בילבורד גלובל ללא ארצות הברית בשבוע של 19 ביולי, ושהה בפסגה במשך 18 שבועות לא רצופים בין 19 ביולי ל־13 בדצמבר.
על-פי בילבורד, השיר "Golden" צבר 7 מיליון השמעות בארצות הברית בין 27 ביוני ל-30 ביוני — עלייה של 272% בהשוואה לאותה תקופה בשבוע שקדם לכך.
בשבוע הראשון של יולי 2025 נכנס השיר לראשונה למצעד בילבורד הוט 100 במקום ה-81, ולמצעד קנדה הוט 100 במקום ה-63. כעבור שבועיים נכנס השיר לעשירייה הפותחת של שני המצעדים, ובהמשך טיפס עד למקום הראשון בשתי המדינות.
אתר התרבות Vulture הדגיש כי שמונת שירי הקיי-פופ האחרים שהגיעו להישג זה היו כולם שירים של BTS או שירי סולו של חברי BTS.
בשבועו החמישי הלא-רציף במקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100 עקף השיר את "The Chipmunk Song" של הצ'יפמאנקס ואת "Sugar, Sugar" של The Archies — ששניהם שהו בפסגת המצעד ארבעה שבועות, בשנים 1958 ו-1969 בהתאמה — ובכך הפך ללהיט שהוביל את המצעד למשך הזמן הארוך ביותר בידי הרכב מונפש.
Golden Hour: Part.3 הוא המיני-אלבום ה-12 של להקת הבנים הדרום-קוריאנית אייטיז.
האלבום יצא ב-13 ביוני 2025 דרך החברות KQ אנטרטיימנט, RCA רקורדס ולגאסי רקורדינגס.
המיני-אלבום ממשיך את סדרת Golden Hour ומעמיק את הנושאים שנקבעו באלבומים הקודמים.
גרסת ה-In Your Fantasy Edition של המיני-אלבום יצאה ב-11 ביולי 2025.
ב-27 במאי 2025 הכריזה הלהקה ברשתות החברתיות על החלק השלישי בסדרת Golden Hour, שתוכנן לצאת ב-13 ביוני.
האלבום תואר כחלק מתהליך של "השבת הרגשות" ו"מציאת הקשרים המחודשים לעצמם ולאחרים".
האלבום כולל חמישה שירים, שרובם נכתבו על ידי חברי הלהקה הונגג'ונג ומינגי.
כדי לקדם את היציאה, קיימה הלהקה מסיבת עיתונאים ב-12 ביוני.
הונגג'ונג הסביר כי , וכי הם מתכוונים .
וויונג הוסיף שהלהקה ניסתה לשמור על "הצבעים הייחודיים של אייטיז" לאורך כל המיני-אלבום.
השיר "Lemon Drop" נבחר להיות הסינגל הראשי, והונגג'ונג תיאר אותו כ.
בעקבות הצלחת השיר "Wave" בשנת 2019, וויונג ביטא מחדש את רצונו שהלהקה תזכה בכינוי "הקיץ הוא אייטיז", ואמר כי הם "טובים גם בשירי קיץ".
"Lemon Drop" נכנס לראשונה למצעד הבילבורד הוט 100 במקום ה-69, הישג שהעניק ללהקה את הכניסה הראשונה שלהם למצעד והפך אותם ללהקת הבנים הקוריאנית השלישית שהגיעה להישג זה.
גרסת הדלוקס של המיני-אלבום, בשם, יצאה ב-11 ביולי יחד עם הסינגל הראשי "In Your Fantasy".
Good Day Sunshine (שמש של יום טוב) הוא שיר רוק של להקת הביטלס שיצא ב-5 באוגוסט 1966 באלבום Revolver.
השיר נכתב על ידי פול מקרטני והקרדיט ניתן כרגיל ללנון-מקרטני.
ליאונרד ברנשטיין שיבח את השיר על המבנה שלו בדוקומנטרי של CBS News משנת 1967. ריצ'י אוטנברג מ-AllMusic אמר על השיר שהוא "קורן אופטימיות ותחושות נעימות.
השיר הגיע למקום 89 ברשימת "100 השירים הטובים ביותר של הביטלס" של מגזין הרולינג סטון.
בתחילת השיר נשמעים רק פול מקרטני ורינגו סטאר ובהמשך מצטרפים ג'ון לנון וג'ורג' האריסון.
ג'ורג' מרטין אף הוא משתתף בשיר, בנגינת פסנתר.
השיר נוגן בבוקר האחרון של משימת מעבורת החלל STS-114 ביולי 2005 ובבוקר הרביעי של משימת מעבורת החלל STS-121.
ב-1969 זכה השיר לגרסה עברית בתוכניתה של להקת פיקוד המרכז, "רד אלינו לבקעה".
השיר נקרא "כמה שמש" ומילותיו נכתבו על ידי יורם טהר לב.
Good Girl Gone Bad (בעברית: "ילדה טובה שהפכה לרעה") הוא אלבומה השלישי של זמרת הפופ ורית'ם אנד בלוז, ריהאנה.
האלבום יצא לאור ב-31 במאי 2007 על ידי חברות התקליטים דאף ג'אם ו-SPR.
ריהאנה עבדה על האלבום עם אמנים רבים ביניהם ני-יו, ג'יי-זי, ג'סטין טימברלייק וטימבלנד.
האלבום הושפע מאלבומה הרביעי של הזמרת ברנדי נורווד, Afrodisiac.
האלבום מכיל מוזיקת R&B ודאנס-פופ, בשילוב עם מוזיקת שנות ה-80. הוא מייצג צלילים של מערב הודו, כמו באלבומיה הקודמים של ריהאנה.
האלבום קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים, ששיבחו את ההרכב והכיוון המוזיקלי החדש של ריהאנה, אבל מתחו ביקורת על המילים ועל חוסר העקביות שלו.
האלבום ושיריו היו מועמדים ל-7 פרסי גראמי, כאשר השיר "Umbrella" זכה בפרס "שיתוף הפעולה הטוב ביותר בראפ/שירה" ב-2008. האלבום הופיע לראשונה במקום ה-2 בבילבורד עם מכירות של 162,000 עותקים.
האלבום הגיע למעמד פלטינה כפולה בארצות הברית עם מכירות של 2.8 מיליון עותקים, וניהיה לאלבום הכי נמכר של ריהאנה עד היום במדינה.
בנוסף האלבום הגיע למקום הראשון בקנדה, שווייץ ובריטניה.
בנובמבר 2009 מכירותיו הסתכמו ב-9.2 מיליון עותקים, מה שהופך לאותו לאלבום הנמכר ביותר של הזמרת עד היום.
מהאלבום יצאו 5 סינגלים וביניהם הלהיטים: "Umbrella" ו-"Don't Stop the Music".
הרולינג סטון מיקם את "Umbrella" במקום ה-412 ברשימת "500 השירים המצליחים ביותר בכל הזמנים".
בעקבות יציאת האלבום ריהאנה יצאה לסיבוב ההופעות הבינלאומי הראשון שלה "Good Girl Gone Bad Tour".
ב-1 ביוני 2008, שנה לאחר יציאת האלבום יצאה גרסה מחודשת לאלבום בשם: Good Girl Gone Bad: Reloaded.
מתוך האלבום יצאו הלהיטים: "Take a Bow" ו-"Disturbia", שהגיעו למקום ה-1 בבילבורד.
אלבום הרמיקסים של האלבום יצא שנה נוספת לאחר מכן ביוני 2009 ושמו "Good Girl Gone Bad: The Remixes".
ריהאנה החלה להקליט את האלבום בתחילת 2007. בריאיון לחדשות MTV היא דיברה על האלבום ואמרה: "המוזיקה החדשה של האלבום הולכת בכיוון אחר.
לא בכוונה, אבל אני רק רוצה להשמיע משהו טרי ובעיקר Uptempo.
אני חושבת שעל זה אני רוצה ללכת.
בכל אלבום המאזין מרגיש שונה, ובשלב זה אני מרגישה שאני רוצה לעשות הרבה שירי Uptempo." בריאיון ל-StarPhoenix ריהאנה אמרה:
ריהאנה הסבירה שהיא רצתה לשמור על הקהל רוקד ולהיות נשמתית באותו הזמן.
היא ביקשה לעשות אלבום שאנשים יקשיבו לשירים בלי לדלג.
היא אמרה שהאלבום הרביעי של הזמרת ברנדי נורווד Afrodisiac מ-2004, היווה השראה על האלבום.
בחודש מאי 2007 ריהאנה חשפה כי היא קראה לאלבום Good Girl Gone Bad, משום שהיא מייצגת יותר את הנועזות שלה ותמונה עצמאית שלה: "אני לא ריהאנה התמימה יותר, אני לוקחת הרבה יותר סיכונים וסיכויים.
הרגשתי את זה כשחתכתי לי את השיער, זה מראה לאנשים שאני לא מנסה להיראות או להיות מישהו אחר, האלבום הוא מאוד עצבני."
האלבום הוקלט באולפני ההקלטה ווסטלייק ואולפני קונוויי בלוס אנג'לס, באולפני הסוללה ו־Roc ואולפני המיקרופון בניו יורק, האלבום הוקלט גם באולפני "לחץ" בשיקגו, באולפן "קבוצה אחת אודיו" בטורונטו, באולפנים "קטלניים" בברידג'טאון, בברבדוס, אולפני "ריגול" באוסלו ובאולפני רחוב בליברפול.
ריהאנה בילתה את השבוע של פרסי גראמי 2007 בעבודה עם זמר ה-אר אנד בי ני-יו, שנתן לה שיעורי פיתוח קול, והם כתבו ושרו את "Hate That I Love You", שנכתב והופק במשותף על ידי הצמד הנורווגי סטארגייט.
ני-יו אמר למגזין Vibe על השיר: "הדרך הטובה ביותר לבטא רגש כמו אהבה היא באמצעות סיפור.
זה עושה את זה טוב יותר.
אני יכול להתייחס אל הדמות הזאת בשיר הזה, כי אני כבר עברתי משהו דומה.
אתה שומע סוג כזה של סיפורים בשיר שכתבתי לריהאנה בשם "Hate That I Love You"."
בתחילת 2007, המפיקים אמריקאים כריסטופר "טריקי" סטיוארט וטריוס דרים נאש (The-Dream) התכנסו באולפן כדי ליצור חומר חדש.
הם כתבו את "Umbrella" עבור זמרת הפופ בריטני ספירס בהתחלה.
בריטני דחתה את ההצעה לפני שהיא שמעה את השיר, כי לטענתה היו לה מספיק שירים להקליט.
באותה העת, בריטני עבדה על Blackout אלבום האולפן החמישי שלה.
המפיקים הציעו את השיר לאחר מכן למרי ג'יי בלייג', שלא היה לה זמן להחליט האם להכניס את השיר לאלבום הבא שלה.
לבסוף המנכ"ל אנטוניו "LA" ריד של דאף ג'אם, קנה את השיר והעביר אותו לריהאנה.
בתחילה, סטיוארט לא היה בטוח אם ריהאנה הייתה האמן הנכון לשיר את השיר, אבל אחרי שהם הקליטו את הפזמון לשיר, הוא הרגיש אופטימי.
הראפר ג'יי זי הוסיף בית ראפ לשיר.
סטיוארט גם הייתה שותף בכתיבת "Breakin' Dishes" ביחד עם נאש והשניים הפיקו אותו.
"Rehab" ,"Sell Me Candy" ו-"Lemme Get That" הולחנו והופקו על ידי טימבלנד כאשר היה בסיבוב הופעות עם ג'סטין טימברלייק ב-2006 כדי לקדם את אלבומו FutureSex/LoveSounds.
לאחר סיבוב ההופעות הם הצטרפו לריהאנה לאולפן ועברו על מקצבים ומנגינות.
שבועות לאחר מכן, השלושה נפגשו בעיר ניו יורק, שבו טימברלייק כתב שיר לריהאנה.
טימבלנד שהלחין את השיר "Rehab" ניסה לייצר פעימות לשיר, בזמן שטימברלייק אילתר את המילים לשיר.
חנון ליין גם השתתף בכתיבה וההפקה של השיר.
טימברלייק סיפר ל-Entertainment Weekly כי הוא מאמין ש-"Rehab" יעזור לריהאנה להתקבל כאדם בוגר לתעשיית המוזיקה".
ריהאנה אמרה שהיא נהנתה לעבוד עם טימברלייק, והיא למדה הרבה מהמפגשים.
האלבום הוא אלבום דאנס-פופ אמריקאי ו-R&B שמושפע משנות ה-80.
האלבום נפתח עם הסינגל "Umbrella", בלדת אר אנד בי ורוק כוחני (פאוור רוק), בשילוב של תופים וסינתיסייזר.
דוריאן ינסקי מגרדיאן, השווה את קולה של ריהאנה בשיר לקולן של הזמרות סיארה וקאסי.
השיר השני באלבום "Push Up On Me" הוא שיר טכנו-אלקטרו עם סינתיסייזרים.
השיר הבא "Don't Stop the Music", הוא שיר דאנס-פופ וטכנו המכיל שימוש בקצב היפ-הופ.
השיר מסמפל את השורה "Mama-say, mama-sa, ma-ma-ko-ssa", מתוך הסינגל "Wanna Be Startin' Somethin" של הזמר מייקל ג'קסון משנת 1983. השיר הרביעי באלבום "Breakin' Dishes", קיבל ביקורת חיובית על ידי מבקר המוזיקה פיטר רובינסון שכתב על השיר: "מכרה זהב של אישה, עמוס בפזמונים, והבזקים של גאונות לירית".
השיר השביעי באלבום "Say It", מכיל דגימות של השיר "Flex" של הזמר Mad Cobra, ומכיל בתוכו מוזיקת גרוב סקילי הכוללת שילוב של מוזיקת האיים הקרביים.
השיר "Sell Me Candy", הוא שיר קופצני ורועש עם פעימות מבולגנות.
השיר התשיעי באלבום "Lemme Get That", הופק על ידי טימבלנד ויש בו פעימות של בום באפ.
"Rehab" הוא בסגנון R&B ישן עם תוף מרים מטלטל, מערבולות גיטרה אקוסטית ותיפוף עדין ברקע.
מבקר המוזיקה דאג רול ציין דמיון בין השיר לבין שירו של ג'סטין טימברלייק משנת 2002 "Cry Me a River".
השיר "Question Exsiting", אותו כינה מבקר המוזיקה דאג רול: מפחיד, מעושן, חסר כל רגש וקול.
מבקר המוזיקה Tom Breihan, השווה את מילות הפתיחה של השיר לשל השיר "puerile psuedoporn".
האלבום נסגר בשיר הנושא של האלבום, בו יש גיסטרה אקוסטית.
Umbrella - יצא לאור כסינגל הראשון ונהיה ללהיט עולמי ענק.
השיר יצא ב-24 באפריל 2007, וזכה לשבחים ממבקרי המוזיקה.
בשיר ריהאנה משתפת פעולה עם ג'יי זי.
השיר הגיע למקום הראשון בלמעלה מ-17 מדינות בעולם כולל בארצות הברית ובריטניה.
בבריטניה השיר שהה במקום הראשון במשך 10 שבועות רצופים, ואילו בארצות הברית 7 שבועות.
הווידאו קליפ לשיר בוים על ידי כריס אפלבאום, וכלל סצנה של ריהאנה בעירום מכוסה בצבע כסף.
השיר זכה בפרס קליפ השנה בטקס פרסי אם טי וי.
Shut Up and Drive - הסינגל השני מהאלבום, יצא לאור ב-12 ביוני 2007, והיה ללהיט ברדיו ארצות הברית.
השיר קיבל ביקורות מעורבות מהמבקרים: כאשר חלק מהם שיבחו את ההרכב המוזיקלי של השיר ואילו חלק מתחו ביקורת על המילים.
השיר נהפך ללהיט והגיע לעשירייה הפותחת ביותר מ-12 מדינות, כולל בבריטניה, שם הגיע למקום ה-5, ולמקום ה-15 בארצות הברית.
הקליפ לשיר בוים על ידי אנתוני מנדלר בפראג, צ'כיה.
Hate That I Love You - דואט עם ני-יו, יצא לאור ב-21 באוגוסט 2007 כסינגל השלישי מהאלבום.
השיר הפך ללהיט נוסף מתוך האלבום, וכלל שיתוף פעולה עם ני-יו.
המבקרים נתנו לשיר ביקורות חיוביות ושיבחו את שיתוף הפעולה בין הזמרים.
הם השוו את השיר לשירים קודמים שני-יו כתב והפיק וביניהם ל-"Irreplaceable" של ביונסה.
השיר הגיע למקום ה-7 בארצות הברית, ולמקום ה-15 בבריטניה.
הקליפ לשיר בוים על ידי אנתוני מנלדר, ויצא ב-24 בספטמבר.
Don't Stop the Music - יצא לאור ב-7 בספטמבר 2007 כסינגל הרביעי מהאלבום כ-EP, באמצעות iTunes.
השיר זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה, ששיבחו את הסמפול של השורה: Mama-say, mama-sa, ma-ma-ko-ssa" מתוך שירו של מייקל ג'קסון.
השיר זכה בפרס "השיר הבינלאומי" בטקס פרסי המוזיקה NRJ 2008. השיר הגיע לעשירייה הפותחת בלמעלה מ-8 מדינות.
בין היתר הגיע השיר למקום ה-3 בבילבורד ולמקום ה-4 בבריטניה.
השיר היה לשיר הנמכר ביותר של ריהאנה בארצות הברית (עד ליציאת השיר Stay) כאשר מכר 3,521,000 עותקים.
הקליפ צולם במועדון לילה בפראג, צ'כיה.
Take a Bow - יצא לאור כסינגל החמישי מהאלבום ב-15 באפריל 2008. השיר הוא הסינגל הראשון מהמהדורה המחודשת של האלבום.
השיר נהיה ללהיט נוסף מהאלבום, שנכתב בין היתר על ידי ני-יו, והגיע גם הוא למקום הראשון בבילבורד.
If I Never See Your Face Again -הסינגל השני מהמהדורה המחודשת של האלבום.
יצא לאור ב-8 במאי 2008. השיר הוא למעשה שייך ללהקת מארון 5, אך גרסת הסינגל של השיר שכוללת את שיתופה של ריהאנה, נכנסה למהדורה המחודשת, ויצאה כסינגל ממנו.
Disturbia - הסינגל השלישי מהמהדורה המחודשת של האלבום והשביעי מהאלבום עצמו.
יצא לאור ב-22 ביולי 2008. השיר נהפך גם הוא ללהיט, כאשר הגיע למקום ה-1 במדינות רבות וביניהן בארצות הברית, והפך לאחד הסינגלים הנמכרים ביותר בכל הזמנים, כאשר מכר 5.26 מיליון עותקים.
Rehab - הסינגל השמיני והאחרון מהאלבום והחמישי מהגרסה הרגילה שיצא לאור ב-6 באוקטובר 2008 בשיתוף עם ג'סטין טימברלייק, ונהיה ללהיט רדיו בארצות הברית.
מבקרי המוזיקה היו חלוקי דעות לגבי הייצור וההרכבה של השיר, והשוו אותו ל-"What Goes Around...
Comes Around" של טימברלייק מ-2007. השיר הגיע למקום ה-18 בארצות הברית ולמקום ה-16 בבריטניה.
הקליפ בוים על ידי אנתוני מנדלר, בפארק הסלעים ואסקז, ליד לוס אנג'לס וכלל את טימברלייק בקליפ.
האלבום פורסם בהוצאת יוניברסל מיוזיק גרופ על גבי תקליטור בבלגיה ופורטוגל ב-31 במאי 2007. הוא יצא לאור בהולנד ופולין יום למחרת.
האלבום הושק בפינלנד ובריטניה ב-4 ביוני, ובארצות הברית בפורמט CD ו-LP ביום למחרת.
ב-8 ביוני האלבום הושק גם בגרמניה בפורמט CD.
באוסטרליה האלבום הושק ב-12 ביוני בפורמט LP ועל גבי תקליטור בניו זילנד באותו תאריך.
מהדורת הדלוקס של האלבום עם דיסק רמיקסים, הושקה ב-27 ביוני ביפן.
ריהאנה ביצעה את "Umbrella", "Shut Up and Drive" ו-"Breakin' Dishes" ברדיו BBC של "1 ביג וויקנד" ב-27 במאי 2007. ריהאנה ביצעה את "Umbrella" ביחד עם ג'יי זי בטקס פרסי VMA.
השיר גם בוצע בתוכנית של ג'יי לנו ב-5 ביוני וב-16 ביוני.
ריהאנה ביצעה את "Shut Up and Drive" גם ב-VMA, כאשר היא הצטרפה לביצוע של להקת רוק פול אאוט בוי.
בטקס פרסי הAMA, ריהאנה ביצעה מחרוזת של השירים "Umbrella" ו-"Hate That I Love You".
בסוף דצמבר 2007, בתוכנית של דייוויד לטרמן, ריהאנה ביצעה את "Shut Up and Drive".
ריהאנה ביצעה את "Don't Stop the Music" בטקס פרסי NRJ, ב-26 בינואר 2008. היא גם ביצעה את השיר ב-10 בפברואר בטקס פרסי הגראמי במחרוזת עם "Umbrella", כאשר בזמן הביצוע הם הצטרפה ללהקת הפאנק האמריקאית "דה טיים".
היא גם ביצעה את היא גם ביצעה את "Rehab" בטקס ה-AMA ב-23 בנובמבר 2008.
כדי לקדם את האלבום יצאה ריהאנה לסיבוב ההופעות העולמי הראשון שלה "Good Girl Gone Bad Tour".
סיבוב ההופעות התחיל בספטמבר 2007 והסתיים בינואר 2009. במהלך סיבוב ההופעות ריהאנה הופיעה בצפון אמריקה, אוקיאניה, אסיה ואפריקה.
במהלך ההופעות ריהאנה לבשה תלבושות: S&M-inspired, ומגפיים גבוהים.
מייק יוזינגר מעיתון ג'ורג'יה כתב בביקורת על המופע אף על פי ששירה של ריהאנה השתפרה, הוא הרגיש שהיא עדיין נאבקה כדי לשמור את הקהל עסוק.
ה-DVD של המופע צולם ב-6 בדצמבר 2007 במנצ'סטר אנגליה, ויצא לאור ביוני 2008.
בארצות הברית האלבום הופיע לראשונה במקום ה-2, עם מכירות של 162,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו.
בשבוע שלאחר מכן האלבום ירד למקום ה-7 עם מכירות של 81,000 עותקים.
הגרסה המחודשת של האלבום שיציאה ביוני 2008 ומכרה 63,000 עותקים בשבוע האשון, העלתה את המכירות של האלבום והעלתה אותו מהמקום ה-124 שוב אל המקום ה-7, בשבוע ה-55 ליציאתו.
האלבום הגיע למעמד פלטינה כפולה בארצות הברית עם מכירות של 2.8 מיליון עותקים, ובכך האלבום נהיה לאלבום הנמכר ביותר של ריהאנה במדינה.
בקנדה האלבום הגיע למקום הראשון, והגיע עד היום למעמד של פלטינה מחומשת (מכירות של 500,000 עותקים ומעלה).
בבריטניה, האלבום הגיע למקום הראשון בשבוע הראשון ליציאתו, ונשאר במצעד 128 שבועות.
במצעדי אלבומי ה-R&B, ב-2011 האלבום הגיע למקום ה-16. האלבום הגיע לשש מעמדות פלטינה, כאשר מכר עד היום במדינה 1,850,000. במצעדי סוף שנה של בריטניה ב-2007 האלבום הגיע למקום ה-10 וב-2008 למקום ה-6. באירלנד האלבום הגיע לראשונה למקום ה-3 ולאחר 4 שבועות עלה למקום הראשון.
גם בשווייץ האלבום הגיע למקום הראשון, ונשאר במצעד למשך 91 שבועות, וגם באוסטרליה האלבום זכה להצלחה כאשר הגיע למקום השני וזכה במעמד פלטינה משולשת (מכירות של 210,000 עותקים ומעלה).
מכירות האלבום עומדות נכון להיום על 9.2 מיליון עותקים.
בטקס פרסי הגראמי של 2008 האלבום היה מועמד בשבע קטגוריות וביניהם: אלבום השנה, "שיר השנה" (עבור "Umbrella"), "הקלטת הדאנס הטובה ביותר" (עבור "Don't Stop the Music"), "ביצוע ה-R&B הטוב ביותר בצמד או קבוצה" ו"שיר ה-R&B הטוב ביותר" (עבור "Hate That I Love You").
בסופו של דבר האלבום זכה בפרס גראמי: "שיתוף הפעולה הטוב ביותר ראפ/שירה", עבור "Umbrella".
האלבום גם זכה בפרס "האלבום הבינלאומי הטוב ביותר", בטקס פרסי 2008 Juno.
לפני שחרורו הפיזי, "Umbrella" שבר שיא בכל הזמנים בכך שנהפך לסינגל הנמכר ביותר בשבוע הראשון ב-iTunes ארצות הברית, עם 227 אלף עותקים שנמכרו, ובכך שבר את השיא של השירים: "Hips Don't Lie" של הזמרת שאקירה משנת 2006 ו-"SexyBack" של הזמר ג'סטין טימברלייק משנת 2006, שמכר 250 אלף עותקים.
מגזין "רולינג סטון" דירג את השיר במקום ה-412 ברשימת "500 השירים הכי מצליחים בכל הזמנים".
האלבום נמנה כאחד מן האלבומים המושמעים ביותר שיצאו בעשור הראשון של המאה ה-21, עם 3.348 מיליארד האזנות.
בתחילת 2008 ריהאנה חשפה את השיר "Take a Bow", בתוכנית הרדיו KIIS-FM.
בחדשות MTV דיווחו כי הסינגל ישמש כסינגל מוביל מתוך המהדורה המחודשת של האלבום: Good Girl Gone Bad: Reloaded, שיצאה שנה לאחר יציאת האלבום המקורי.
ריהאנה הודיעה שהאלבום יכיל עוד שני שירים, שאחד מהם יכיל דואט עם להקת מארון 5.
כאשר המהדורה המחודשת לאלבום יצאה, האלבום המקורי זכה להעלה של 930% במכירות בארצות הברית, יותר מכל אלבום אחר בהיסטוריה.
מתוך המהדורה המחודשת יצאו הסיגנלים: "Take A Bow" ו-"Disturbia".
עד יולי 2010 האלבום היה לאלבום השלישי שמכר הכי הרבה שירים בודדים בכל הזמנים, כאשר מכר 17,081,000 רצועות לא כולל סינגלים.
מי שהצליחו לעקוף את ריהאנה היו הזמרת ליידי גאגא עם אלבומה The Fame Monster (2009) ולהקת בלאק אייד פיז עם אלבומם The E.N.D.
גרסת הרמיקסים של האלבום: Good Girl Gone Bad: The Remixes, יצאה ב-27 בינואר 2009, והוא מכיל רמיקסים של שירים מהאלבום הרגיל והמהדורה המחודשת.
הרמיקסים הופקו על ידי די תקליטנים כמו מוטו בלנקו ווטוני מורן.
האלבום הגיע למקום ה-106 בארצות הברית, ולמקום ה-4 במצעד: US Dance/Electronic Albums.
האלבום דורג כהאלבום ה-22 הטוב ביותר של שנת 2009, ונמכר ב-49,000 עותקים בארצות הברית.
האלבום קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה.
אתר Metacritic, אשר מקצה דירוג לאלבומים על פי ביקורות ממבקרי מוזיקה נתן לאלבום ציון של 72 מתוך 100, בהתבסס על 16 ביקורות.
עיתון Uncut קרא לאלבום "תערובת מבריקה, טרנס אטלנטי של אירופופ, ו-R&B מקפיץ".
אנדי קלמן מ-Allmusic קראה לאלבום "מוזיקת פופ מובהקת שכל השירים שלה הם להיטים פוטנציאלים." קוונטין בי.
הוף השווה את האלבום לחומרים המוזיקליים של האלבום לשל הזמרות: ביונסה, פינק וקליס.
Kelefa Sanneh ממגזין "ניו יורק טיימס" כתב "שהאלבום נשמע כאילו הוא מהונדס באופן מדעי לייצר להיטים".
פיטר רובינסון מאובזרוור, שיבח את שיתופי הפעולה באלבום ורשם שהם "מסווים את החסרונות שלה" ואף הוסיף: "ריהאנה אמנם חסרת כריזמה אבל היא כלי נהדר עבור זרם הפופ המרכזי.
טום בריאן מקלשון מדיה מצא את האלבום מגוון ומספק.
נייל דראמינג מ-Entertainment Weekly הרגיש "שאף ריהאנה נהפכת לרעה היא מנסה את מזלה בבלדות דביקות והסנטימנט עגום.
לעיתים האלבום הוא נסיגה מרגשת לפני יותר מעשור, כאשר מפיקים שעלו לגדולה באקראי בז'אנרים של R&B, פופ והיפ-הופ כדי ליצור המנונים מסורבלים כמו 'Real Love' של מרי ג'יי בלייג'."
בביקורות המעורבות רודני דוג' מ-Village Voice, הרגיש שהאלבום "לא מתיישב על קול טוב" וציין ששלושת השירים שהופקו על ידי טימבלנד היו השיא באלבום, אף על פי שהוא מצא שיפורים מאז האלבומים הקודמים של ריהאנה.
ממגזין "סלנט", מתח ביקורת על המילים, במיוחד אלה שנרשמו על ידי ג'סטין טימברלייק, כאשר כינה אותם כ"עקב אכילס גבוהה לריהאנה".
"Push Up on Me" מסמפל את השיר "Running with the Night", שבוצע על ידי ליונל ריצ'י
"Shut Up and Drive" מסמפל את השיר "Blue Monday", שבוצע על ידי ניו אורדר
"Say It" מסמפל את השיר "Flex", שבוצע על ידי מד קוברה.
Good Girl Gone Bad Tour הוא סיבוב ההופעות השני של זמרת הפופ ריהאנה.
סיבוב ההופעות נועד לקדם את האלבום Good Girl Gone Bad.
סיבוב ההופעות כלל 80 מופעים ב-5 יבשות שונות: 41 באירופה, 22 בצפון אמריקה, 12 באוקיאניה, 3 באסיה, 1 באירואסיה ו-1 באפריקה.
בנוסף להופעות אלו תוכננו שתי הופעות נוספות במלזיה ואינדונזיה אך הן בוטלו.
זהו למעשה היה סיבוב ההופעות הבינלאומי הראשון של הזמרת, אשר כלל גם יעדים מחוץ לצפון אמריקה.
רשימת השירים מורכבת בעיקר משירים מהאלבום הנתמך לסיבוב ההופעות, אך מכילה גם שירים משני אלבומיה הקודמים.
הזמר אייקון נבחר להיות זמר החימום בקנדה, בעוד סיארה ודייוויד ג'ורדן, שימשו כזמרי חימום בבריטניה.
באוקיאניה שימש כריס בראון כזמר חימום.
סיבוב ההופעות התחיל ב-15 בספטמבר 2007 ונגמר ב-24 בינואר 2009.
במהלך סיבוב ההופעות לבשה הזמרת תלבושות עור חושפניות דבר אשר עורר מחלוקת.
במהלך סיבוב ההופעות נעשו שינויים רבים ברשימת השירים של סיבוב ההופעות כאשר רשימת השירים המקורית כללה בין היתר גרסת כיסוי לשיר "Is This Love" של בוב מארלי, אך במהלך ההופעות באירופה ב-2008 ירדו מספר שירים מהמופע ובין היתר גם שיר זה.
במהלך ההופעות באוקיאניה ואסיה המופע הסתיים עם הדרן.
ה-DVD הרשמי של סיבוב ההופעות שוחרר ב-17 ביוני 2008 וכולל את הופעתה של הזמרת במנצ'סטר.
המופע גרף 45 מיליון דולר מ-75 מופעים ובכך היה לסיבוב ההופעות המצליח ביותר של הזמרת באותה תקופה.
סיבוב ההופעות בבימוי הכוריאוגרפית טינה לנדון, היה סיבוב ההופעות העולמי הראשון של ריהאנה אשר יצא מחוץ לגבולות צפון אמריקה.
בסיבוב ההופעות ריהאנה הציגה תדמית פרובוקטיבית יותר אשר הייתה חדשה לקהל המעריצים שלה.
במהלך ההופעות ריהאנה לבשה תלבושות וחושפניות מעור דבר אשר עורר מחלוקת.
המופע היה משוכלל וכלל היקף גדול של אבזור, בין היתר כלל: שני מסכי LCD גדולים שהראו תמונות של ריהאנה וקליפים מיוחדים ושישה מסכי LCD דקים שהיו במרווחים באופן שווה, שלושה בצד שמאל ושלושה בצד ימין.
המופע גם היה מורכב מאלף אורות שהבהבו בצבעים שונים ומסך LCD ענק שהתמקד בעיקר בריהאנה עצמה.
הבמה הייתה עמוסה בפירוטכניקה ואביזרים שונים על הבמה ואף היו זמרי ליווי בכל צד בבמה.
במהלך ההופעות באוסטרליה עלתה ריהאנה על פלטפורמה קטנה בחזית הבמה אשר שימשה לביצועי השירים "Disturbia" ו- "Unfaithful".
הזמר אייקון נבחר להיות זמר החימום של ההופעות בצפון אמריקה.
בבריטניה סיארה שימשה כזמרת חימום בכל חודש דצמבר ובמרץ דייוויד ג'ורדן.
אדם טנסטה שימש כזמר חימום בתאריכים של אירופה, החל ממרץ 2008.
כריס בראון שימש כזמר חימום באוקיאניה וביצע מערכה שלמה של 5 שירים.
במקסיקו סיטי הזמרת מריה חוזה ביצעה 4 שירים, שלושת הסינגלים ראשונים שלה, ושיר חדש בשם "No Soy Una Señora" ובמקסיקו סיטי הזמר הספרדי דייוויד ביסבל, ביצע עם ריהאנה את גרסת הרמיקס לשיר "Hate That I Love You".
בדצמבר 2007, ריהאנה נאלצה לבטל את ההופעות בנוטינגהאם, ברמינגהאם ובורנמות' בהתראה קצרה מאוד בהוראת רופאים.
הופעות אלה נדחו למועד אחר בסופו של דבר.
במהלך ההופעה בסידני, אוסטרליה, ב-7 בנובמבר 2008, ריהאנה ירדה מהבמה במהלך ביצוע השיר "Umbrella" אותו ביצעה עם כריס בראון.
אתר הרכילות TMZ דיווח כי ריהאנה אולי חשה ברע בשל בעיה במיזוג האוויר במופע.
גם המופע באינדונזיה ב-14 בנובמבר 2008 נדחה בעקבות אזהרת מסע אך בסופו של דבר בוטל לגמרי לאחר תקרית התקיפה של כריס בראון ביחד עם ההופעה במלזיה שהייתה אמורה להתקיים יומיים לאחר מכן.
מייק יוסינגר מג'ורג'יה, נתן ביקורת מעורבת על המופע ואמר: "לילידת ברבדוס הצעירה יש הרבה מה ללמוד בשמירה על קהל מרוצה" עם זאת ציין כי: "הדבר הכי טוב שאתה יכול לומר על ריהאנה הוא שהיא הראתה שיפור מסוים מאז הביקור האחרון שלה.
בתור התחלה, היא כבר לא נראית חירשת לצלילים".
ג'ייסון מקניל מקנדי אינטרנט אקספלורר, נתן ביקורת חיובית על המופע ואמר: "הזמרת עשתה רושם שהיא לא מנקרת עיניים.
היא פתחה את המופע עם Pon de Replay, לבושה בלבוש מעור שחור, משובץ וסקסי כמו מלכת סאדו".
ההופעה שתוכננה ל-13 בפברואר 2009 במלזיה, בוטלה בגלל המדיניות השמרנית במדינה.
לטענתם של מלזיה צריך לאסור על ריהאנה להגיע למדינה שלהם בשל התלבושות החושפניות.
שריל לאונג מ-MTV דרום-מזרח אסיה אמר על סיבוב ההופעות: "לא עשיתי את עצמי נהנית מהמופע.
זה היה פשוט מטריף ביותר.
מה שגם היא עשתה את מה שהיא יודעת לעשות הכי טוב: להביא את כל הלהיטים שלה".
ב-24 בספטמבר 2007, המופע במונטריאול קנדה הועלה לאתר MSN מוזיקה.
הוא הפך במהירות רבה לפופולרי ואף שבר שיא כאשר צבר מעל למיליון צפיות, והופעה זו הייתה לנצפית ביותר בשנת 2007. ההופעה של ריהאנה באישגל, אוסטריה, ב -1 בדצמבר 2007, הוקלטה ושודרה בטלוויזיה הלאומית האוסטרית.
המופע במנצ'סטר ב-6 בדצמבר 2007 הוקלט ויצא מאוחר יותר ב-17 ביוני 2008 על גביי DVD תחת השם Good Girl Gone Bad Live.
ה-DVD כלל גם סרט תיעודי על ריהאנה, הלהקה שלה ומאחורי הקלעים של סיבוב ההופעות.
אייקון - צפון אמריקה בלבד
קרדיניאל אופישל - קנדה בלבד
ריי לבנדר - קנדה ולונדון
דייוויד ג'ורדן - בריטניה בלבד
" Is This Love (של בוב מארלי)
"Break It Off" (גרסת סולו) (תאריכים נבחרים)
"Pon de Replay" (תאריכים נבחרים)
"Hate That I Love You" (גרסת סולו) (במקסיקו בוצע עם הזמר דייוויד ביסבל)
"Umbrella" (גרסת סינדרלה רמיקס בוצעה בתאריכים נבחרים עם כריס בראון)
ההופעה שתוכננה ל-4 בדצמבר 2007 בבורנמות' נדחתה ל-6 במרץ 2008
ההופעה שתוכננה ל-8 בדצמבר 2007 בנוטינגהאם נדחתה ל-20 בדצמבר 2007
ההופעה שתוכננה ל-10 בדצמבר 2007 בברמינגהאם נדחתה ל-18 בדצמבר 2007
ההופעה שתוכננה ל-21 בדצמבר 2007 במוסקבה נדחתה ל-23 במרץ 2008
דוד קירקווד (מהנדס הקדמי של הבית)
ריקי בונגוס גלקי (מהנדס צג)
ריצ'רד פורטוס (גיטרת קצב ספטמבר 2008- ינואר 2009)
Good Dick (ידוע גם כ-"דיק הטוב" ו-"גוד דיק") הוא סרט קולנוע אמריקאי עצמאי מסוגת הדרמה רומנטית משנת 2008. הסרט, העוסק במיניות פגועה, באובססיה ובסלידה מגברים, הוצג במספר מדינות במסגרת פסטיבלי קולנוע.
מריאנה פלקה, יוצרת הסרט אשר גם מגלמת את הדמות הראשית, זכתה על בימויה בפרס הבמאי החדש בפסטיבל הבינלאומי באדינבורו.
עלילת הסרט עוקבת אחר אנה (המגולמת על ידי פלקה), אישה צעירה המכורה לפורנו ולאוננות, ומוכר בחנות השכרת הווידאו בה היא מבקרת מדי יום.
המוכר, חסר בית צעיר ואופטימי הגר ברכבו, מנסה שוב ושוב להתקרב לאנה, אך זו נרתעת ממנו.
לבסוף הוא מספר לה בדיה, כי קרובת משפחה שלו אשר גרה בבניין שלה נפטרה.
אנה מסכימה להכניסו לדירתה, אך מציבה ביניהם סכין.
אט-אט מפתחים השניים מערכת יחסים מורכבת וכנה, ובכך אוזרת אנה האומץ להתמודד עם בעיותיה.
ג'ייסון ריטר בתור המוכר בספרית הווידאו (ללא שם)
אריק אדלשטיין בתור אריק, חברו של המוכר אשר עובד איתו
מארק וובר בתור דרק, חברו לעבודה של המוכר
מרטין סטאר בתור סימון, חברו לעבודה של המוכר
טום ארנולד בתור אביה של אנה
הסרט השתתף במספר פסטיבלי קולנוע, בהם פסטיבל סאנדנס, בו אף היה מועמד לפרס חבר המושבעים בקטגוריית הסרט הדרמטי.
בישראל הסרט הוקרן במסגרת הפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות, ולאחריו אף נפגשו פלקה וריטר עם קהל הצופים.
Goldoolins (בעברית גּוֹלְדּוּלִינְס או הַגּוֹלְדּוּלִינִים) הוא הרכב פולק אקוסטי ישראלי המונה שלושה חברים:
Goldbart (אוהד גולדברט): שירה, גיטרה קלאסית, פסנתר, אקורדיון, צ'מבלו, קלימבה ("פסנתר אגודל"), גיטרה חלולת־גוף, ציתר וכלי הקשה ביתיים.
Doolin (איתי אייל): שירה, גיטרה אקוסטית, דולצימר, מפוחית, גיטרה בס, פאז בס (אפקט), מנדולה, קלימבה, ציתר, קונטרבס, פסנתר וכלי הקשה ביתיים.
Doolin (טל גזית אייל): שירה, ציתר, נבל ימי-ביניימי, גלוקנשפיל, שריקה, חלילית וכלי הקשה ביתיים.
שם ההרכב הוא שילוב שמות המשפחה של חבריו (חלקם שמות במה, כפי שניתן לראות).
אוהד גולדברט ואיתי אייל הקימו בנעוריהם (יחד עם אלון וייסמן) להקת רוק מתקדם בשם "לורד פלימנאפ" (Lord Flimnap).
הלהקה הוציאה אלבום אחד ויחיד בשם Point of View שהודפס ב-1989 במהדורה מצומצמת על ידי האוזן השלישית והפך לפריט אספנים (הודפס מחדש בסוף 2004).
באפריל 2004 הוציא אייל אלבום סולו ראשון; זמן קצר לאחר מכן חבר שוב לגולדברט להקמת ההרכב Goldoolins אליו צירף גם את אשתו טל, מוזיקאית וזמרת קלאסית בוגרת האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.
ההרכב היה פעיל בעיקר באמצע העשור הראשון של המאה ה-21 והוציא שלושה אלבומים מקוריים ואלבום אוסף (חלקו מקורי).
לקראת סוף העשור הקימו משפחות וצמצמו פעילות.
נכון לשנת 2011 ההרכב אינו פעיל כשנתיים, והאתר הרשמי ירד מהרשת.
בשנת 2004 הוציאו חברי ההרכב את אלבומם הראשון, שנשא את שם הלהקה, בהוצאת "האוזן השלישית".
האלבום כלל 12 שירים, עשרה מהם באנגלית ורק שניים בעברית ("וּפתאום חשבתי", "תישן חביבי").
שירי האלבום חוברו (לחוד) על ידי איתי ואוהד למעט שניים: Fain Would I Wed – שיר בארוק מאת המלחין והמשורר האנגלי בן המאה ה-16 תומאס קמפיון, ו"תישן חביבי", שיר עממי-פולני.
באלבום התארחו נגנים בכלים נוספים: חצוצרה, סקסופון, צ'לו, חליל וטרומבון.
שנה לאחר מכן, ב-2005 יצא אלבומם השני, Songs of the Turly Crio, הפעם באופן עצמאי.
האלבום כלל עשרה שירים מקוריים שכתבו (לחוד) איתי ואוהד, למעט The Man He Killed שאת מילותיו כתב המשורר האנגלי בן המאה ה-19 תומאס הרדי.
גם הפעם הושרו מרבית השירים באנגלית מלבד אחד ("שבע שנים").
מהאלבום בלטו השירים Find Her שיר קאנטרי קליל, Country Traveler בסגנון פולק-קאנטרי ו"שבע שנים" המורכב והפרוגרסיבי.
באלבום התארחו נגנים בצ'לו, טרומבון, אבוב, חצוצרה וכינור.
אלבומם השלישי, The World Is Somewhere Else יצא בשנת 2006 בהוצאה פרטית Turly Crio (שלהם) והציג כיוון מוזיקלי שונה, מורכב וקודר מקודמיו: הגולדולינים נטשו את הפולק הקליל לפולק פסיכדלי וכבד יותר (Acid Folk, לדבריו של המבקר לב ליטמן מ"השרת העיוור"), ככל הנראה בהשפעת שורשיהם הפרוגרסיביים של איתי ואוהד.
האלבום הכיל עשרה שירים מקוריים, כולם באנגלית, למעט רצועה אינסטרומנטלית אחת (Buky, Where Art Thou?), שניים מהם ארוכים במיוחד (8 ו-10 דקות) כמקובל ברוק המתקדם.
עטיפת האלבום, בצבע שחור, הותאמה לסגנון המוזיקלי: חברי הלהקה צולמו מרציני פנים, על רקע שמים שחורים או יער.
נגנים אורחים ניגנו בויולה, מרימבה, טרומבון, צ'לו, מסור מוזיקלי, אבוב, קרן אנגלית, טמבורה, קלרינט וכינור.
בשנת 2008 יצא אלבום האוסף We B GD's U B U.
האלבום כלל 20 שירים: שבעה שירים מהאלבום הראשון, שניים מהשני, ארבעה מהשלישי ועוד שבעה חדשים, ביניהם גרסת כיסוי לשיר "סוסי הפרשים" – שיר שהלחינו מתי כספי ושלמה גרוניך (למילים של אמיר גלבע) בראשית שנות השבעים, כשעבדו על "מאחורי הצלילים", אך זנחו אותו והוא לא נכלל במופע ובאלבומיהם.
ההרכב מופיע בעיקר הופעות אינטימיות ואקוסטיות (בחללים קטנים אף ללא הגברה).
מרבית השירים באנגלית, חלקם בעברית.
הרפרטואר מורכב משירים משלושת אלבומיהם בתוספת גרסאות כיסוי לשירים קלאסיים אהובים של הביטלס (כמו Piggies, Yes it is), מתי כספי ("שלא ייגמר לי הלילה", "סוסי הפרשים") ועוד, כולם מושרים בהרמוניות קוליות בליווי כלי צנוע: אוהד ואיתי בגיטרות וטל בכלי הקשה, בעיקר תיפוף ברכיים.
לעיתים מוסיפים כלים נוספים (כגון מפוחית, אקורדיון, חלילית) לחלק מהשירים.
"Golden Slumbers" הוא שיר של להקת הרוק הביטלס מאלבומם Abbey Road משנת 1969. השיר נכתב על ידי פול מקרטני וניתן קרדיט ללנון-מקרטני, והוא השיר השישי במחרוזת הבי-סייד של האלבום.
השיר מלווה בשיר "Carry That Weight" ומתחיל את ההתקדמות שמובילה לסוף האלבום.
שני השירים הוקלטו יחד, ושניהם מכילים כלי קשת וכלי נשיפה שעובדו והולחנו על ידי המפיק ג'ורג' מרטין.
זהו שיר הערש השני של הלהקה לאחר השיר Good Night מהאלבום The Beatles.
בשיר זה משתתפים 30 נגני כלי מיתר אשר לא קיבלו קרדיט ביצירת השיר.
מקרטני היה הזמר המוביל בשיר וניגן על פסנתר, ג'ורג' האריסון ניגן על גיטרה בס ואילו רינגו סטאר ניגן על התופים והטימפאני.
הוא פותח את השיר בטון רך המתאים לשיר ערש, עם פסנתר, גיטרה בס וליווי קטעי מיתרים.
התופים נכנסים בשורה "Golden slumbers fill your eyes", ומקרטני עובר לטון חזק יותר, שניהם מדגישים את המעבר לפזמון.
מקרטני אמר, "אני זוכר שניסיתי להשיג קול חזק מאוד על זה, כי זה היה נושא כל כך עדין, אז עבדתי על הכוח של הקול על זה, ובסופו של דבר די מרוצה עם זה".
ההקלטה העיקרית של "Golden Slumbers"/"Carry That Weight" הייתה ב-2 ביולי 1969. ג'ון לנון לא היה נוכח, שכן הוא נפצע בתאונת דרכים בסקוטלנד ב-1 ביולי, ואושפז שם עד 6 ביולי.
תופים, טימפאני ושירה נוספת נוספו בסשן אוברדאב ב-31 ביולי, באותו יום בו נוצרה עריכת הניסיון הראשונה של מחרוזת הצד השני, כאשר לנון השתתף בסשן.
ב-15 באוגוסט נוספו אוברדאב תזמורתי שכלל 30 נגנים ל-"Golden Slumbers" ולחמישה שירים נוספים ב-Abbey Road.
הלהקה הסקוטית White Trash הקליטה את השיר "Golden Slumbers/Carry That Weight" שיצא כסינגל בחברת התקליטים אפל רקורדס שבוע לפני יציאת Abbey Road.
פול מקרטני - שירה, פסנתר
ג'ורג' האריסון - גיטרה בס 6 מיתרים
רינגו סטאר - תופים, טימפאני
נגני סשן ללא שם - שנים עשר כינורות, ארבע ויולות, ארבעה צ'לו, קונטרבס, ארבע קרנות, שלוש חצוצרות, טרומבון, טרומבון בס
ג'ורג' מרטין - עיבוד תזמורתי
+מצעדי כל הזמניםארגוןשםמיקוםכאן 88מצעד שירי הביטלס של כאן 8836
Good Hit (בעברית: להיט טוב) הוא סינגל שיווקי שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית ג'ניפר לופז, מתוך אלבומה השביעי, ?Love.
השיר יצא לאור ביחד עם האלבום ב-29 באפריל 2011, כסינגל שיווקי רשמי ממנו.
השיר הוא הראשון שיצא תחת חסותה של חברת התקליטים החדשה של לופז, איילנד רקורדס.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-190 במצעד שבדרום קוריאה, והוא היחידי שאליו הצליח להיכנס השיר.
השיר נכתב על ידי דה דרים וטריקי סטיוארט, והופק על ידי סטיוארט, דה דרים וקוק הרל.
השיר זכה לשלל ביקורות וסיקורים שונים.
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר צולם ובוים על ידי אלכסנדר מורס, באוקטובר 2010. ההצצה של הקליפ עלתה לאוויר כבר באוקטובר 2010, אך הוסרה מיד לאחר מכן.
לבסוף, הקליפ המלא יצא לאור ב-15 בינואר 2011.
בקליפ נראית לופז כשהיא מחופשת למורה.
לאחר שלופז נכנסת לכיתת הלימוד, היא מתחילה לשיר את השיר ובסמוך לכך התלמידים שלה עולים על הכיסאות, ומחזיקים בידם מייבשי שיער.
בעזרת מייבשי השיער לופז מראה להם כיצד לעצב את שיערם, וכיצד לטפחו.
לאחר מכן, הם יוצאים מכיתת הלימוד אל המסדרון.
בקליפ, לופז ותלמידיה לבושים בדולצ'ה וגבאנה, דבר אשר גרם למבקרי המוזיקה להגיד כי יש בקליפ משיכה מינית.
גרסה חלופית של הקליפ הועלתה לאינטרנט בדצמבר 2011. בגרסה החלופית ניתן לראות את לופז כשהיא יושבת על ספה ומולה ניצבת מראה, ובסמוך לכך היא מדברת בטלפון.
Gonow Saboo הוא קרוסאובר המוגדר SUV, מתוצרת יצרנית הרכב הסינית קבוצת GAC (שם רשמי: "Guangzhou Automobile Group Co., Ltd"), חברת בת של Guangzhou Automobile Industry Group אשר יוצר בין השנים 2010–2015 בסין.
דגם ח- "Gonow Saboo" הוצג לראשונה בתערוכת הרכב הבינלאומי בבייג'ינג.
Gonow GX6 הוא קרוסאובר המוגדר SUV, מתוצרת יצרנית הרכב הסינית קבוצת GAC (שם רשמי: "Guangzhou Automobile Group Co., Ltd"), חברת בת של Guangzhou Automobile Industry Group אשר מיוצר משנת 2014 ועד היום בסין.
סוגי הנעות: הנעה קדמית, הנעה כפולה 4x4.
Good Girl Gone Bad Live הוא אלבום ה-DVD הראשון של הזמרת ריהאנה אשר מתעד את הופעתה של הזמרת במנצ'סטר במסגרת סיבוב ההופעות שלה "Good Girl Gone Bad Tour".
בנוסף להופעה עצמה ה-DVD מכיל גם קטעים מאחורי הקלעים המראים את ההכנות של סיבוב ההופעות.
ה-DVD היה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית "הסרט המוזיקלי הארוך הטוב ביותר".