tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הוא שיחק כאורח במספר סדרות טלוויזיה, כגון "הפרקליטים", "האנטומיה של גריי", "מרפאה פרטית", "מונק", "קוד שרוף" ועוד.
ב-2023 שיחק בקומדיה הרומנטית של נטפליקס "המציאה המושלמת" לצדה של גבריאל יוניון.
בהמשך, הופיע בסדרת המותחן הטלוויזיוני של נטפליקס "סוכן הלילה" בתור סוכן FBI שנפצע בעבר בעת מילוי תפקידו.
בשנים 2008–2010 היה במערכת יחסים עם השחקנית גולדן ברוקס.
בשנת 2009 נולדה לזוג בת.
דייוויד ג'ון קנדי הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת הפועל גליל עליון בעמדת הקלע והסמול פורוורד.
קנדי החל את הקריירה בשנת 2010 באוניברסיטת סנט ג'ון בניו יורק, ורשם ממוצעים של כ-7.8 נקודות וכ-5.8 ריבאונדים למשחק.
בשנת 2011, שיחק בכל משחקי הקבוצה ורשם ממוצעים של כ-13 נקודות וכ-6.6 ריבאונדים למשחק.
בעונת 2011/2012, לא נבחר בדראפט ה-NBA והצטרף אל קבוצת אירי בייהוקס מליגת הפיתוח של ה-NBA.
בחודש אפריל 2012, חתם בקבוצת קליבלנד קאבלירס עד לסיום העונה ושיחק במדיה גם בליגת הקיץ של ה-NBA.
בחודש יולי 2012, עבר בטרייד אל קבוצת ממפיס גריזליס ולאחר שלא שיחק במדיה אף לא משחק אחד, נרכש על ידי קבוצת אירי בייהוקס.
בחודש מרץ 2013, עבר בטרייד אל קבוצת ריו גראנדה ואלי וייפרס וזכה איתה באליפות.
בחודש יולי 2013, שיחק במדי מיאמי היט במסגרת ליגת הקיץ של ה-NBA.
בחודש ספטמבר 2013, חתם קבוצת דאלאס מאבריקס, שוחרר ממנה חודש לאחר מכן וחתם בקבוצת גראבלין מליגת העל הצרפתית.
בחודש ינואר 2014, חתם בקבוצת הפועל חולון מליגת העל הישראלית עד לסיום העונה.
בחודש יולי 2014, שיחק במדי מינסוטה טימברוולבס במסגרת ליגת הקיץ של ה-NBA ובחודש ספטמבר חתם בקבוצת קרסני אוקטיבר מליגת ה-VTB.
בחודש דצמבר 2014, חתם בקבוצת ריזן לודוויגסבורג מליגת העל הגרמנית.
בחודש אוגוסט 2015, חתם לעונה בקבוצת יניסיי קרסנויארסק מליגת ה-VTB והיורופקאפ ורשם ממוצעים של כ-14.9 נקודות וכ-7.4 ריבאונדים למשחק.
בחודש ספטמבר 2016, חתם בקבוצת דנוור נאגטס, אך שוחרר ממנה לאחר כחודש וחתם בקבוצת גואנגג'ואו לונג ליונס מליגת העל הסינית.
בחודש מרץ 2017, חתם עד לסיום העונה בקבוצת ריזן לודוויגסבורג מליגת העל הגרמנית.
בחודש אוגוסט 2017, חתם בקבוצת פינאר קרשיאקה מליגת העל הטורקית, איתה שיחק במסגרת ליגת האלופות והיה לקלע המוביל של הקבוצה במסגרת זאת.
בחודש ספטמבר 2018, חתם בקבוצת מלבורן יונייטד מליגת ה-NBL.
בחודש מרץ 2019, חתם בקבוצת רייר ונציה מליגת העל האיטלקית וזכה איתה באליפות.
בחודש ספטמבר 2019, חזר לקדנציה שנייה בקבוצת פינאר קרשיאקה כמחליף לטוני קרוקר ורשם ממוצעים של כ-9.9 נקודות וכ-6.2 ריבאונדים למשחק.
בחודש ספטמבר 2021, חתם בקבוצת פרומיתיי מהסופרליגה האוקראינית ועזב אותה לאחר הפלישה הרוסית לאוקראינה.
בחודש מרץ 2022, חתם בקבוצת הפועל גליל עליון מליגת העל הישראלית.
ג'יי." קופר הבן הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הרכז בהפועל חולון מליגת העל בכדורסל.
קופר גדל באזור שיקגו, אילינוי, ובילה את שלוש שנות בית הספר התיכון הראשונות שלו בתיכון הפרנציסקני היילס.
כשהיה ולאחר שעבר לאקדמיית סיטון החל לקבל הכרה בארצות הברית.
הוא היה מועמד למשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן ודורג כשחקן ה-30 הטוב ביותר בכל ארצות הברית על ידי ESPN במחזור 2009. קופר העמיד ממוצעים של כ-16 נקודות ושבעה אסיסטים למשחק והוביל את אקדמיית סיטון לאליפות המדינה הראשונה אי פעם של בית הספר בכל ענף ספורט, כשזכתה באליפות מדינת אילינוי בדרג 2A.
קופר חוזר על ידי כמה מכללות מרכזיות בחטיבה I של NCAA, כמו אוניברסיטת ביילור, אך בסופו של דבר בחר לשחק עבור אוניברסיטת אוהיו, שנחשבת בינונית בחטיבה I.
קופר השפיע באופן מיידי כ בעונת 2009/10, והעמיד ממוצעים של 13.5 נקודות, 5.4 ריבאונדים, 5.9 אסיסטים ו-2.5 חטיפות למשחק.
הוא סיים במקום ה-11 בנקודות ובמקום ה-17 בריבאונדים באזור ה-MAC, בעוד החטיפות והאסיסטים שלו דירגו אותו במקום ה-5 וה-7 בכל המדינה.
הוא זכה בתואר פרשמן השנה ב-MAC ועזר לבובקאטס המדורגים 14 להפתיע את אוניברסיטת ג'ורג'טאון המדורגת שלישית בסיבוב הראשון של טורניר אליפות המכללות 2010. אף שחקן באזור לא רשם יותר דקות משחק מקופר בעונה זו, והוא גם קבע שיאי מכללות חדשים בחטיפות (93) ואסיסטים (218) לעונה.
לקראת שנת ה שלו הוכרז קופר כשחקן המצטיין בקדם העונה של ה-MAC.
הוא סיים את העונה עם בחירה לחמישיית האזור, לאחר ששבר את שיא המכללה של עצמו באסיסטים (263), וממוצע האסיסטים שלו, 7.5, היה השלישי בגובהו במדינה.
במשחק מול אוניברסיטת מיאמי הוא קלע את הנקודה ה-1,000 שלו בקריירה, ובמשחק מול אוניברסיטת אקרון הוא כמעט רשם טריפל דאבל, עם 25 נקודות, תשעה אסיסטים ושמונה ריבאונדים.
בשנת ה שלו התפרסם קופר בכל ארצות הברית בזמן טורניר ה-NCAA ב-2021. הבובקאטס, שדורגו 13, ניצחו שתי קבוצות מדורגות גבוה יותר והגיעו לשמינית הגמר בפעם השלישית בתולדות האוניברסיטה.
הם הפתיעו את אוניברסיטת מישיגן המדורגים 4 ואחר כך הדיחו גם את אוניברסיטת דרום פלורידה המדורגת 12 לפני שנכנעו לבסוף לקרוליינה הצפונית המדורגת ראשונה.
מוקדם יותר בעונה זו רשם קופר את הטריפל דאבל הראשון אי פעם לשחקן באוניברסיטת אוהיו עם 14 נקודות, 10 ריבאונדים ו-10 אסיסטים בניצחון בפורטלנד.
הוא היה מועמד סופי לזכייה הן בפרס בוב קוזי לרכז המצטיין והן בפרס לוטה אולסון לשחקן המצטיין בטורניר המכללות.
בסוף עונתו השלישית כבר החזיק קופר בשיא האוניברסיטה באסיסטים בקריירה והיה צריך רק עוד חטיפה אחת כדי לשבור גם את השיא הזה.
הוא נבחר לחמישיית העונה באזור זו השנה השנייה ברציפות.
ב-29 בינואר 2013 טען פרשן כדורסל המכללות של ESPN ג'יי בילס שקופר הוא אחד המוסרים הטובים במדינה.
ב-5 במרץ 2013 קלע קופר 24 נקודות מול אוניברסיטת באפלו והפך לשחקן היחיד בהיסטוריה של כדורסל המכללות שרשם 2,000 נקודות, 900 אסיסטים, 600 ריבאונדים ו-300 חטיפות בקריירה.
בסיום העונה נבחר לחמישייה הראשונה של ה-MAC בפעם השלישית ברציפות ונבחר לשחקן המצטיין של האזור.
קופר סיים את קריירת המכללות שלו עם 934 אסיסטים ו-328 חטיפות, שדירגו אותו במקום ה-12 וה-18 בכל הזמנים, בהתאמה, בהיסטוריה של חטיבה I.
לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA 2013 חתם קופר על החוזה המקצועי הראשון שלו בפאוק סלוניקי מליגת העל היוונית בכדורסל לעונת 2013/14.
ב-18 באוגוסט 2014 חתם ביניסיי קרסנויארסק הרוסית מהליגה המאוחדת של VTB והיורוצ'לנג', וב-12 במאי 2015 חתם לשארית עונת במועדון היווני פנאתינאיקוס.
ב-1 באוגוסט 2015 חתם קופר בקראסני אוקטיבר הרוסית מה-VTB.
ב-21 בנובמבר 2015 עזב את הקבוצה וחתם לשנתיים בא.א.ק.
לאחר שהופיע בשבעה משחקים וחתם במונקו מליגת העל הצרפתית להמשך העונה.
ב-8 באוגוסט 2016 חתם קופר בפו אורטז הצרפתית.
הוא היה מלך האסיסטים של הליגה הצרפתית בעונת 2016/17, רשם שלושה טריפל דאבלים ובסיום העונה הסדירה נבחר ל-MVP של הליגה.
ב-8 ביולי 2017 חתם קופר לשנתיים בגראבלין דנקירק הצרפתית, אך נפרד מהקבוצה ב-16 באוקטובר לאחר שהופיע בארבעה משחקים בלבד ושלושה ימים לאחר מכן חזר למונקו.
ב-7 בספטמבר 2018, לאחר שהעמיד ממוצעים של 6.9 נקודות ו-7.2 אסיסטים למשחק, הודיע קופר שהוא עוזב את מונקו מסיבות אישיות.
באוגוסט 2019 הושעה קופר על ידי פיב"א לשנתיים בשל שימוש בשתן של בת זוגו ההרה בניסיון לרמות בדיקת סמים, לאחר שעישן קנאביס.
הבדיקה הצביעה בתחילה על רמה מוגברת של גונדוטרופין כוריוני אנושי, המיוצר לרוב במהלך ההיריון.
ב-10 ביוני 2020 חתם קופר באלאן שאלון מליגת העל הצרפתית.
הוא נפרד מהקבוצה ב-8 באוקטובר, לאחר שהופיע בשלושה משחקים עם ממוצעים של 9.6 נקודות ו-6.6 אסיסטים למשחק.
ב-3 בנובמבר חתם קופר בדוראדוס דה צ'יוואווה מליגת העל המקסיקנית בכדורסל.
דניפרו מהסופרליגה האוקראינית בכדורסל, אך בעקבות הפסקת הליגה במרץ 2022 עקב מלחמת אוקראינה–רוסיה הוא חתם בבני הרצליה מליגת העל בכדורסל והגיע איתה לגמר עונת , בו הפסידה להפועל חולון.
ב-5 ביולי 2022 חתם בעירוני נס ציונה, גם היא מליגת העל.
כבר במחזור הראשון בעונת שבר קופר את שיא האסיסטים למשחק בליגת העל, כשמסר 19 אסיסטים בהפסד 87–95 למכבי תל אביב.
במחזור שלאחר מכן שבר קופר את השיא של עצמו, כשמסר 20 אסיסטים בניצחון 87–73 על הפועל אילת.
ב-6 בפברואר 2023 שבר במהלך הרבע הראשון את שיא האסיסטים לעונה בכל הזמנים בליגה, ובסיום העונה נבחר לחמישיית העונה בליגת העל בכדורסל.
במהלך העונה התעמת קופר עם שחקני הקבוצה רוני הארל ורז אדם ועם המאמן אלעד חסין, ולאחר סיומה שוב נמצאו בגופו חומרים אסורים.
ב-17 באוקטובר 2023 חתם בקוראל רואן באסקט מהליגה הצרפתית.
ב-7 בנובמבר 2024, חתם בשלונסק ורוצלב מהליגה הפולנית.
ב-18 בפברואר 2025, חתם בהפועל חולון מליגת העל ובכך חזר לקדנציה שלישית בישראל אחרי ששיחק בנס ציונה ובבני הרצליה.
ב-2014 קופר הגיש בקשה לאזרחות בוסנית.
הוא זומן לנבחרת בוסניה והרצגובינה בכדורסל ועמד לשחק עימה בטורניר מוקדמות יורובאסקט 2015, אך הוא עזב את הנבחרת בשל מקרה חירום משפחתי.
ולאחר שובו נפצע במהלך מחנה האימונים, ולא הצליח לשחק בטורניר המוקדמות.
בסופו של דבר הוא לא הוכר כאזרח בוסני על ידי פיב"א.
דניאל ג'ון קארוסו ג'וניור הוא במאי קולנוע, מפיק ותסריטאי אמריקאי.
עבודתו מקיפה מגוון סוגות קולנועיות, הכוללות מותחן, דרמה, אימה ופעולה, אם כי מרב סרטיו נמצאים בסוגות מותחן ופעולה.
הוא גם ביים פרקים רבים של סדרות טלוויזיה כמו "המגן", "אי שם", "סמולוויל" ו"מלאך שחור".
קארוסו נולד בנורווק, קונטיקט, בנם של לוריין ודניאל ג'ון קארוסו, המחזיקים בבעלותם סלון יופי.
הוא סיים את לימודיו בבית ספר התיכוני של נורווק בשנת 1983. הוא בוגר אוניברסיטת פפרדיין במאליבו, קליפורניה.
קארוסו נישא לשחקנית הולי קוספרט ב-6 ביולי 1990. לזוג חמישה ילדים: ברנדון, דניאל, סופיה, צ'ארלי וסאלי.
קארוסו החל את הקריירה שלו כבן חסותו של הבמאי ג'ון בדהאם, ושימש כמפיק וכמנהל צוות השלמות בסרטים כמו "קוד סודי נינה" (1993), "צניחה חופשית" (1994) ו"90 דקות לרצח" (1995).
הוא ביים פרקים מרובים של סדרות טלוויזיה כמו "High Incident" ו"לא יאמן: אמת או בדיה", בנוסף לשני סרטי טלוויזיה.
עבודת הבימוי הראשונה שלו בסרט באורך מלא הייתה "אגם המוות", מותחן פשע משנת 2002 בכיכובם של ואל קילמר ווינסנט ד'אונופריו, שזכה מאז למעמד מינורי של סרט פולחן.
לאחר מכן קארוסו ביים את סרט המותחן הפסיכולוגי "לקחת חיים", בכיכובם של אנג'לינה ג'ולי ואית'ן הוק.
הסרט יצא לאקרנים בבתי הקולנוע ב-19 במרץ 2004, אך לא עמד בציפיות בקופות, והכניס 65,470,529 דולר עם תקציב של 35 מיליון דולר.
עם זאת, הסרט הוכיח את עצמו כהצלחה בווידאו ביתי, והחזיק את מקומו כ-DVD מספר 1 הנמכר ביותר במשך שלושה שבועות רצופים.
"כוח הכסף", בכיכובם של אל פצ'ינו ומתיו מקונוהיי, היה סרטו הבא של קארוסו, ונחשב ל"מותחן ספורט עשוי היטב, אבל עם יותר מדי פרטים".
הסרט יצא לאקרנים ב-7 באוקטובר 2005, וזכה להצלחה בינונית עם הכנסות של 30,526,509 דולר ברחבי העולם עם תקציב צנוע של 18 מיליון דולר.
מאוחר יותר הוא הופץ ב-DVD ב-17 בינואר 2006.
בשנת 2007, קארוסו התבקש על ידי סטיבן ספילברג לביים את "דיסטרביה".
הסרט הפך ללהיט הגדול הראשון של קארוסו, שהכניס למעלה מ-117 מיליון דולר עם תקציב של 20 מיליון דולר.
אנסמבל השחקנים כלל את שיה לה-באף, שרה רומר, דייוויד מורס, אהרון יו וקארי-אן מוס.
הוא הופץ ב-13 באפריל 2007 בבתי הקולנוע וב-7 באוגוסט ב-DVD.
"לכודים ברשת" היה שיתוף הפעולה השני של קארוסו עם המפיק ספילברג והשחקן לה-באף.
בסרט כיכבו גם מישל מונאהן, בילי בוב תורנטון, רוזריו דוסון ויצא לאקרנים בבתי הקולנוע ב-26 בספטמבר 2008. הביקורות לסרט היו מעורבות עד לשליליות, אך בסוף שבוע הפתיחה שלו הוא גרף 29.1 מיליון דולר ב-3,510 בתי קולנוע בארצות הברית וקנדה.
נכון לשנת 2017, הוא הכניס 201 מיליון דולר ברחבי העולם עם תקציב של 80 מיליון דולר.
בשנת 2011, קארוסו ביים את העיבוד לרומן המדע בדיוני לבני הנוער, "אני מספר ארבע", שהכניס 161 מיליון דולר ברחבי העולם, אך לא הצליח לבנות מספיק עניין להמשכון עתידי.
שנתיים לאחר מכן, קארוסו הגשים פרויקט תשוקה ותיק שלו עם סרט ההתבגרות "בעמידה", הסרט המשפחתי הראשון שלו.
בסרט, המבוסס על הרומן של ברוק קול, מככבים צ'נדלר קנטרברי ואנליז באסו כשני ילדים חנונים היוצאים למסע של תגלית וגילוי עצמי לאחר שהופשטו ונשארו יחד על אי באגם כחלק ממתיחה אכזרית במחנה קיץ.
קארוסו החל בעבודת עיבוד הרומן בתחילת שנות התשעים עם שותפו דאז קן אגואדו, שהפיק את הסרט.
הוא הופק בתקציב דל של 3 מיליון דולר ויצא ב-16 באוגוסט 2013.
באוגוסט 2013, קארוסו תכנן לביים את העיבוד הקולנועי לקומיקס פריצ'ר.
קארוסו עבד בנוסף על סרט בשם "Selling Time", מותחן על טבעי בכיכובו (הפוטנציאלי) של ויל סמית', על אדם שניתנת לו ההזדמנות הייחודית לחיות מחדש את היום הגרוע בחייו, בתמורה לשבע שנים מתוחלת חייו שלו.
מאז שני הפרויקטים לא קרמו עור וגידים, כאשר הראשון עובד לסדרת טלוויזיה מצליחה ששודרה ב-AMC.
ב-2 באפריל 2015, קארוסו נשכר לביים את החלק השלישי (שהיה אז חסר כותרת) בסדרת סרטי "ג'י.
ג'ו", לצד אהרון ברג שיכתוב את התסריט.
באוקטובר 2015, השחקן והמפיק וין דיזל ביקש מקארוסו לאייש את תפקיד הבמאי לסרט "XXX: הילוך גבוה", הסרט השלישי בסדרת "XXX".
הסרט הוקרן לראשונה ב-5 בינואר 2017 והכניס 347 מיליון דולר ברחבי העולם.
קארוסו ביים את הסרט "עד שתחפץ האהבה", המבוסס על הרומן משנת 1991 בעל אותו שם של המחברת פרנסין ריברס, לאחר ש"הוא התאהב בדמויות ובסיפור כאשר אשתו הכירה לו את הרומן".
הסרט היה אמור לצאת לאקרנים באביב 2021, אך נקבע מחדש לתחילת 2022. סוללת השחקנים של הסרט כוללת את אביגיל קוון, טום לואיס, נינה דוברב, אריק דיין, לוגאן מרשל-גרין ופמקה ינסן.
בשנת 2022 ביים את הסרט "כלואה", הסרט המקורי הראשון של The Daily Wire.
בשנת 2024 ביים את הסרט "מרים" שהופץ בנטפליקס.
+קולנועשנהסרטבמאיתסריטאימפיק1991בלש מהסרטים1993קוד סודי נינהמעקב צמוד 21994צניחה חופשית199590 דקות לרצח2002Crazy as Hellאגם המוות2004לקחת חיים2005כוח הכסף2007דיסטרביה2008לכודים ברשת2011אני מספר ארבעInside2013בעמידה2016החדר הנסתר2017XXX: הילוך גבוה2022עד שתחפץ האהבהכלואה2024מריםכןלאלא
+טלוויזיהשנהסדרההערות1996VR.5פרק 11996–1997High Incident4 פרקים1997לא יאמן: אמת או בדיה8 פרקים1998מרסי פוינטפרק 1Buddy Faro1999ידי החוקThe Strip2001מלאך שחורבדרך לקליפורניה4 פרקים2002Robbery Homicide Division2 פרקיםסמולווילפרק 12002–2006המגן4 פרקים2005אי שםפרק 1
ריבאונד – סרט טלוויזיה משנת 1996 אודות הכדורסלן ארל מניגולט.
וו." מוֹפֶט הוא שחקן אמריקאי.
מופט נולד בהיילנד פארק שבאילינוי ולמד בבית ספר פרטי בגרמניה, לאחר שסיים לימודי יחסים בינלאומיים באוניברסיטת סטנפורד החל לעבוד בבנק השקעות בשיקגו אך הוא לא היה מרוצה מעבודתו ופנה ללימודי משחק.
הוא הופיע במספר הפקות תיאטרון בשיקגו.
ב-1987 החל לראשונה להופיע בקולנוע, ב-1990 שיחק לצד שריל לאד בסרט המתח "ליסה" ובאותה שנה שיחק בסרט הטלוויזיה "Fine Things" המבוסס על רומן מאת דניאל סטיל, ב-1993 גילם בלש בסרט בדרך למטה, ב-2000 הופיע בסרט הפשע טראפיק, ב-2003 שיחק בסרט הנעורים שלוש עשרה.
ב-2011 החל לשחק תפקיד קבוע בסדרה הוחלפו בלידתן.
בשנת 2023 גילם את טום בסרט הדרמה הרומנטית "הצצה ליחסים" שביים טוד היינס.
בשנת 2025 שיחק בסרט של פול תומאס אנדרסון "קרב רודף קרב" בתור ביל דזמונד.
דונלד ג'וזף קוטרונה הוא שחקן אמריקאי.
קוטרונה נולד בניו הייבן, קונטיקט.
אמו, שרי, היא מורה, ואביו, דונלד, עובד בחברת מיחזור.
הוא החל ללמוד משפטים באוניברסיטת נורת'איסטרן בבוסטון, אבל לאחר התמחות קיץ במשרד עורכי דין, הוא הבין שהוא לא אוהב לעבוד עם עורכי דין.
בשנה ב' הוא עבר ללמוד משחק.
במהלך חופשת האביב שלו, הוא נסע לבקר חבר בלוס אנג'לס ולא חזר לקולג'.
לאחר כמה תפקידי אורח, קוטרונה היה מועמד לתפקיד ריאן אטווד בסדרת הטלוויזיה The O.C.
אך את התפקיד קיבל השחקן בן מקנזי.
זמן קצר לאחר מכן, קוטרונה לוהק לתפקיד הראשי הגברי בדרמה אחרת של פוקס משנת 2003, Skin, בהפקת ג'רי ברוקהיימר.
קוטרונה גילם את אדם רואם, בנו של התובע המחוזי של לוס אנג'לס.
הסדרה בוטלה לאחר שידור שלושה פרקים, עקב רייטינג נמוך וקווי הסיפור השנויים במחלוקת.
כל שמונת פרקי הסדרה הוצגו בערוץ "SOAPnet" ב-2005.
בשנת 2005 הופיע קורטונה בסרט האימה "ונום", שבויים על ידי ג'ים גילספי.
שנה לאחר מכן שיחק קוטרונה "Love is the Drug".
בשנת 2005, קוטרונה שוב קיבלה תפקיד ראשי בסדרת טלוויזיה, כשגילם את שון מאת'רס, עובד חנות פרחים עם עבר אפל שהוא אחד מקבוצת זוכי לוטו, בסדרת הטלוויזיה "עלה נופל".
קוטרונה לוהק לתפקיד סופרמן בסרט המתוכנן של אולפני האחים וורנר: "Justice League: Mortal", אך לאחר בעיות שנבעו משביתת גילדת הסופרים של אמריקה בשנים 2007–2008 וחששות הפקה אחרים, הסרט בוטל.
בשנת 2010 הופיע קוטרונה בסרט ג'ון היקר.
בפברואר הוא לוהק לתפקיד הבלש ג'ון סטון בפיילוט ABC 187 דטרויט, בו משחקים בין היתר גם מייקל אימפריולי, שון מג'ומדר וארין קאמינגס .
כאשר ABC הזמינה את הסדרה היא שונה לשמה ל- "דטרויט 1-8-7".
דמותו נהרגה בפרק השישה עשר של הסדרה.
בשנת 2013 גילם קוטרונה את פלינט, אחד התפקידים הראשיים, בסרט ההמשך ג'י איי ג'ו: סוגרים חשבון.
במרץ 2014 שודרה סדרת הטלוויזיה של האימה "Dask to Dawn", שפותחה על ידי רוברט רודריגז על בסיס סרט אימה באותו השם.
קוטרונה גילם את סת' גקו בסדרה, בהיותו חבר בצוות השחקנים הראשי עד לסיום הסדרה ב-2016 .
שנה סרטתפקיד הערות 2005ונום שון 2006Love is the Drug לוקאס מיטשל 2010ג'ון היקר נודלס 2013 ג'י איי ג'ו: סוגרים חשבון דשיאל ר.
פיירבורן 2019 שהאזאם גיבור העל פדרו 2023 שהאזאם!
2: זעם האליםספיי קידס: ארמגדוןדוולין 2025תגובה מיידית (אנ')תסריטאי
די-מיוזיק היא חברה המתמחה בהפצת מוזיקה בכל המדיות הדיגיטליות בישראל ובעולם.
החברה עוסקת בהפצה, קידום ושיווק של תוכני בידור שונים, עם דגש על תוכני מוזיקה ויצירות אחרות, בפורמטים של אודיו ואודיו-ויז'ואל.
שירותי החברה כוללים ייעוץ, תכנון ובנייה למוזיקאים, וכן פתרונות לאולפני מוזיקה והתמודדות עם בעיות אקוסטיות.
באופן כללי, תמלוגים מתחלקים בין יוצרים (מלחינים ומחברים) שמקבלים תמלוגים דרך אקו"ם, לבין זמרים וחברות תקליטים שמקבלים תמלוגים דרך הפדרציה לתקליטים או חברות הפצה דיגיטליות.
נכון לשנת 2020, שירותי סטרימינג שלטו בשוק המוזיקה והיוו 80% מהכנסות תעשיית ההקלטות.
כמו כן, תמלוגים מחברות סטרימינג הם נמוכים: יוטיוב שילמה 0.00164 דולר להשמעה, ספוטיפיי 0.0032 דולר, ואפל מיוזיק 0.0056 דולר.
בינואר 2020, פורסם כי עומר אדם, אביו יניב אדם, חברת NMC יונייטד (בשליטת משפחת אדרי) והמפיק בני מנשה הקימו את החברה להפצת תוכני מוזיקה וגביית תמלוגים משירותי סטרימינג כמו ספוטיפיי, אפל מיוזיק ויוטיוב וכי החברה תפעל כגורם מתווך בין שירותי הסטרימינג לזמרים ולחברות התקליטים שלהם.
באותו החודש החברה הגישה בקשה לרשות התחרות לבדיקת אישור המיזם.
עומר אדם הוא שותף דרך חברת פי.איי.אי פרודקשן בעוד מנשה שותף דרך ארומה מיוזיק.
גם ל-NMC וגם למנשה היו חברות גבייה והפצה משלהם, אך הם איחדו כוחות כדי להתחרות בחברות הפצה כמו הליקון, הפי"ל ויוניברסל.
די-גיד-בי (צרפתית Diy-Gid-Biy) הם 16 אתרים ארכאולוגיים המסומנים כ-DGB01 עד DGB16, השוכנים בשבעה כפרים בהרי מנדרה ומשתרעים על-פני שטח של כ-25 קמ"ר בצפון קמרון, סמוך לגבול עם ניגריה.
המבנים באתרים נבנו בבנייה יבשה, ככל הנראה בין המאה ה-12 למאה ה-17, על-ידי תרבות שזהותה אינה ידועה.
באתרים שמשמעות שמם בשפת מאפה היא "חורבות מגורי הצ'יף" נעשה כיום שימוש בידי שבטי מאפה שמשתמשים בהם כאתרי פולחן.
בשנת 2025 הוכרזו האתרים כאתר מורשת עולמית.
נראה כי המבנים באתרים הוקמו במספר שלבים בין המאה ה-12 למאה ה-17. השרידים העתיקים ביותר הם מהמאה ה-12 – DGB01 מתוארך לסביבות 1250 לספירה ונמצאו בו ראיות לנוכחות של תרבות קדומה יותר.
עם זאת, תיארוך פחמן-14 הראה כי מרבית המבנים מאוחרים יותר, ומתוארכים למאה ה-15 ואילך.
תקופה זו חופפת להתפשטות האסלאם במישורי ימת צ'אד וחיבורו של האזור לרשת סחר העבדים האטלנטי, וכן לבצורת קשה ששררה באזור ימת צ'אד בראשית המאה ה-15. זהותם של הבונים נותרת עלומה ואין לגביה מקורות כתובים או בע"פ.
חפירות ארכאולוגיות חשפו רצף מורכב של שלבי בנייה שנמשכו מאות שנים, עם עדות לשימוש למגורים ולפולחן.
השימוש למגורים מוסק מממצאים של פסולת ביתית ושל שרידי תנורים ששימשו להכנת בשר, בעיקר בהקשר טקסי; בעוד שהייעוד הפולחני של האתר נלמד ממזבח בחצר המרכזית של DGB01 כמו גם חרסים המייצגים ישויות אלוהיות, וראיות המצביעות על מנהג של הקרבת קורבנות.
עוד נמצאו ראיות לפעילות רוחנית הקשורה למים, גשם ולפריון, וייתכן שקשורה לבצורת ששררה באזור במאה ה-15. בין היתר נמצאה כמות גדולה של חול ועפר מאפיק נהר סמוך שהובאה ל-DGB02 וייתכן שייצגה מים זורמים.
שימושים נוספים של האתרים שהוצעו כוללים מבנים מבוצרים או מקומות מסתור בעת מלחמה, מקומות קבורה לצ'יפים מקומיים, אזורי מגורים לאליטה החברתית או אזורי מסחר ושווקים.
בשלב מסוים האתרים ננטשו על-ידי תושביהן המקוריים ומאוחר יותר הגיעו אליהם בני המאפה שערכו שינויים בחלק מהמבנים.
האתרים היו מוכרים מזה שנים רבות, אך מחקר ארכאולוגי של ממש החל רק בשנת 2001 עם חפירות ב-DGB02 ו-DGB08. באתרים נמצאו מספר ממצאים דוגמת חפצי מתכת ששימושם אינו ידוע, גרזן, אבן רחיים עליונה, פטישי אבן עשויים קוורץ ועוד.
ב-DGB01 נמצא ממצא ייחודי בדמות חפצי נחושת וזכוכית שמקורם אינו מקומי ועל כן העידו על קשרים עם עם אזורים אחרים.
עוד ממצאים מ-DGB01 כוללים חנית ברזל וראשי חיצים מברזל שנמצאו מתחת לרצפת האתר, וכן מעדר ושרשרת, המעידים כולם על ידע בהתכת ברזל וחישול כלים.
לאתרים ארבעה מאפיינים ייחודיים – אדריכלות שאינה אופיינית לאזור, המיקום ההררי, סימונם כמקום מגוריו של צ'יף וממצאי הקדרות.
המבנים נבנו בבנייה יבשה (ללא חומר) ממבחר סוגי אבן המצויים באזור – גרניט, בזלת, קוורץ ועוד.
האבנים לא סותתו אלא הונחו זו על גבי זו עם אבנים קטנות יותר שמילאו את הרווחים ביניהן וחיזקו את הקירות.
הם עגולים או חצי עגולים בצורתם וכוללים גרם מדרגות, מעבר או פרוזדור, ממגורה, במה, טרסות וקירות כפולים, אם לא כל המבנים כוללים את כל המרכיבים האלו.
קיים דמיון מסוים בין מאפיינים אדריכליים של האתרים למבנים מסוימים בזימבבואה הגדולה.
המבנים נחלקים לפי גודלם לארבע קבוצות בשטח הנע בין 50 מ"ר למבנה הקטן ביותר (DGB09) ל-1,680 מ"ר לגדול שבהם (DGB01).
הקירות עבים ורוחבם מגיע למטר עד 3.40 מטרים, ואורכם עשוי להגיע ליותר מ-20 מטרים.
בסביבות המבנים נמצאו גם שרידים של טרסות חקלאיות שגובהן נע בין 40 ס"מ ל-150 ס"מ ורוחבן נע בין 30 ס"מ ל-150 ס"מ.
כיום עושים במבנים שימוש בני המאפה שאבותיהם התיישבו באזור בין המאה ה-15 למאה ה-17. אלה רואים בהם מקומות קדושים המאוכלסים על-ידי רוחות אבותיהם, ועושים במבנים שימוש להקרבת קורבנות ולטקסים.
קורבנות של כבשים, עיזים, תרנגולות ומתת בדמות טבק ובירה מקומית, נוהגים בתחילתה ובסופה של העונה הגשומה ובמועדים חשובים אחרים כגון חתונות, לידות, לוויות וכיוצ"ב.
באתר ישנם גם קברים של נכבדים, הקשורים לטקסים ייחודיים המעידים על הקשר שבין הקהילה לפולחן אבות.
הקברים עשויים מבור בצורת גליל שעליו מונחים פיסת אבן גדולה ורוגם נמוך, והם מוקפים בקירות אבן.
במסגרת ועדת המורשת העולמית של ארגון אונסק"ו שהתכנסה בפריז ביולי 2025 הוכרזו 16 אתרי די-גיד-בי כאתר מורשת עולמית סדרתי בשם "הנוף התרבותי של די-גיד-בי בהרי מנדרה".
כל 16 האתרים מקובצים בשטח בן 2,500 הקטאר שסביבו יש אזור חיץ בן 2,372.3 הקטאר.
דִּי-גֵ'יי (תעתיק עברי לראשי התיבות DJ מאנגלית: Disc jockey; בריבוי: די ג'ייז) או בעברית: תַּקְלִיטָן, הוא אדם הבוחר ומנגן מוזיקה מוקלטת מראש וקטעי מוזיקה אותם הוא יוצר בדרך זו או אחרת.
מורכב מראשי תיבות Disc Jockey (בתעתיק עברי: דיסק-ג'וקי) שלקוח ממקור אנגלי.
המילה הראשונה: דיסק (disc) במקורה שימשה בהוראת צלחת, משטח עגול ומכאן התגלגלה בתקופה המודרנית להוראת: תקליט (מאוחר יותר גם לתקליטור).
מקור המילה הנוספת ג'וקי מתועד באנגלית לפחות מאז 1529 ונגזרה מתיבת ג'וֹק (jock) כמקבילה צפון-אנגלית או סקוטית של השם הפרטי ג'ון בהוראת "ילד" או "מְלַוֶּוה".
במאות ה-16 וה-17 המילה ג'וֹק יושמה על סוחרי סוסים, מורי-דרך בשירות הדואר, זמרים נודדים ונוודים, ולכן נשאה לעיתים קרובות את המשמעות של תחמן או אדם ערמומי (השוו ג'וקר), תכונות שייתכן ומרמזות כיום על "המניפולציה" המוזיקלית המאפיינת את עבודת הדי-ג'י שבמסגרתה מפתח הוא גרסאות נוספות ליצירות מוכרות, בהתאם ליכולתו הטכנית
המונח שימש בתחילה לתיאור שדרני רדיו אשר הציגו וניגנו תקליטים.
לאחר שהדיסקוטקים החליפו את מועדוני הריקודים, עבר המונח לתיאור האדם אשר ניגן את התקליטים.
כיום מקצוע הדי ג'יי קיבל מעמד של יוקרה, בעיקר בקרב צעירים וכתוצאה מכך, די ג'ייז המובילים בעולם משתכרים לעיתים אף יותר מהאמנים שאת יצירותיהם הם משמיעים.
המונח העברי המקביל הוא תַּקְלִיטָן, ששימש בישראל בעבר בעיקר כדי לתאר תקליטנים המופיעים באירועים פרטיים כגון חתונות אך כיום הוא בשימוש נפוץ.
די ג'ייז מובדלים לפי קהל היעד, אופן הביצוע, האמצעי המועדף והפעלת מניפולציות על המוזיקה המושמעת.
תקליטנים שעיקר עיסוקם הוא הופעה במקומות המשמיעים מוזיקה אלקטרונית: מועדונים, פסטיבלים וכו'.
חלק מהם גם משמשים כיוצרים וכמפיקי מוזיקה אלקטרונית בנוסף לעיסוקם כדי ג'ייז, או שיצירת מוזיקה היא עיסוקם העיקרי לצד התקליטנות.
די ג'יי בהיפ הופ עובד עם מערכת ציוד של שתי מערכות השמעה ומספר אמצעים מיוחדים המשמשים לשליטה על אלו והוספת אפקטים.
הדי ג'יי משתמש בתבניות ריתמיות המצויות בתקליטים קיימים, עושה עליהן מניפולציות במימד הזמן (כגון האטה או האצה של השיר וחזרה על קטעים מהשיר), מוסיף להן אפקטים, כגון סקראצ'ינג, והכל בצורה חיה וספונטנית.
תרבות הדי ג'ייז בהיפ הופ התפתחה ברחובות ניו יורק, בעיקר ברובע הברונקס, שם היו מתאספים חבורות של אפרו אמריקנים ומבצעים מניפולציות בשירי היפ הופ, היו שרקדו ברייקדאנס לצלילי מוזיקה אותה יצר הדי ג'יי והיו שהנחו את הטקס ושרו שירי ראפ (MC).
הדי ג'ייז ומסיבות הרחוב צמחו מתוך תרבות הרגאיי ותרבות מסיבות הרחוב הג'מייקנית, שהונהגו על ידי חבורות של תקליטנים שהופיעו עם רמקולים עצומים וניידים, שנקראו Sound System.
במסיבות רגאיי והיפ הופ, עד היום, ישנו די ג'יי הבוחר את השירים שיתנגנו במסיבה (selecta) ויחד איתו עובד אם סי, מעין ראפר שאחראי על הגשת השירים.
הגשת השירים, שהתפתחה מג'מייקה לאמריקה ומשם לשאר העולם, הייתה אבן יסוד שהובילה להתפתחות ז'אנר ההיפ הופ בסופו של דבר.
דוגמה טובה לכך אפשר לראות בשיר Umbrella של ריהאנה, אותו מגיש ג'יי זי בסגנון מסורתי.
הטרנטבליזם היא אומנות לפעלולים שהדי ג'יי מבצע על הדיסקים והתקליטים.
האפקט המפורסם ביותר מהטרנטבליזם הוא הסקראצ'ינג שבו הדי ג'יי מעביר את התקליט קדימה או אחורה באמצעות מגע ישיר בתקליט ועל ידי כך נוצרים צלילים מעוותים הנשמעים לרוב כ"שריטות" (scratch).
קיימים לטרנטבליזם עוד רבדים רבים כמו ה-Beat juggling, מונח המתאר את להטוטיו של הדי ג'יי על שני תקליטים זהים לחלוטין של אותו שיר, המתנגנים בו זמנית.
בשנים האחרונות נוסף תפקיד נוסף לסקראצ'ינג של הדי ג'יי והוא משמש ככלי נגינה לכל דבר, כחלק מההרכב.
דוגמה ישראלית לכך ניתן לראות בלהקת התפוחים ששניים מחבריה הם תקליטנים שכלי הנגינה שלהם הוא פטיפון.
לדי ג'ייז המקצועיים יש ציוד משוכלל, יקר ומתקדם.
לדי ג'ייז בתחום המוזיקה האלקטרונית נדרשות מערכות השמעה (נגן MP3 או נגן קומפקט דיסק - CDJ), מיקסר דיגיטלי, אוזניות (על מנת לשמוע את השיר הבא ולשלב אותו למיקס) ולעיתים גם מחשב.
די ג'ייז מקצועיים המנגנים סגנונות אלקטרוניים כגון האוס, טכנו או ברייקביט, לעיתים ישתמשו בפטיפון מקצועי.
ציוד של די ג'יי מקצועי מוערך בשווי עשרות אלפי שקלים.
במקומות רבים בעולם קיימים איגודים מקצועיים המאגדים תקליטנים אך לרוב הם סוג של תאגיד מסחרי שמספק חבילות שירות ופרסום.
בבריטניה ובקנדה קיימים איגודים בתחום זה המתנהלים במתכונת דומה לזו שבישראל.
בישראל פועל איגוד תקליטני ישראל, מוסד ללא כוונת רווח השואף לשמור על זכויות הדי ג'יי בישראל.
איגוד התקליטנים הישראלי נוסד בשנת 1989 על ידי קבוצת יזמים חלוצים פרטיים ופועל במסגרת עמותה רשומה.
בצעדיו הראשונים שם האיגוד למטרה את תנאי וסביבת עבודתו של הד' ג'יי, המנגן באולמות וגני אירועים, כחלק עיקרי בפעילותו.
עם זאת, ניסה למצב עצמו בתודעה הציבורית כארגון שחברים בו האליטה שבענף באמצעות תקליטנים ידועים וותיקים שהיו עמוד התווך של הארגון בשחר ימיו.
איגוד תקליטני ישראל, החל לפעול בתחומים ציבוריים רבים תוך השתתפות בוועדות הכנסת שדנו בנושאים בהם נציגי האיגוד תרמו מניסיונם הרב ובהתנדבות בנושאים כמו "השפעת קרני לייזר על בני נוער וילדים במועדונים", השתתפו בהליך החקיקה והתקנות המקצועיות לחוק למניעת רעש באולמות, ובהליך החקיקה בחוק זכויות יוצרים החדש 2007.
הנהר די הוא נהר באורך 140 ק"מ הזורם בצפון סקוטלנד במחוז אברדינשייר.
הנהר נשפך אל הים הצפוני.
הנהר זורם לתוך תעלת העיר אברדין שנחפרה בשנת 1872 על מנת להגדיל את הנמל של העיר.
אזור הנהר הנמצא מערבית לנהר די נקרא "רויאל דיסייד" (Royal Deeside, "צד די המלכותי") בשל טירת בלמורל הנמצאת בסמוך לנהר.
חלקו המערבי של הנהר כולל מקורותיו שוכנים ברכס ההרים והפארק הלאומי קיירנגורמס.
נהר זה הוא אחד משלושה נהרות בשם די הנמצאים בבריטניה.
הנהר פופולרי בקרב דייגים, והוא אחד מאתרי דיג הסלמון המפורסמים בעולם.
די אתילן גליקול (DEG) היא תרכובת אורגנית המתוארת בנוסחת המבנה HO-CH2-CH2-O-CH2-CH2-OH.
זהו נוזל בהיר, חסר ריח וסופח מים.
היא מסיסה במים ובממסים אורגניים קוטביים כגון כוהלים ואתרים.
DEG אחראי למספר הרעלות המוניות.
די אתילן גליקול הוא אחד ממספר די אולים, שהם פחמימנים המכילים שתי קבוצות של כוהל.
משפחה חשובה במיוחד של די אולים נגזרת מאתילן אוקסיד ומתוארת בנוסחה HO-CH2-CH2(O-CH2-CH2)n-OH.
להלן כמה מקרים פרטיים חשובים של n:
n = 0 אתילן גליקול ("אנטי קפיאה").
n = 1 די אתילן גליקול.
n = 2 טרי אתילן גליקול, TEG, או טרי גליקול הוא גם כן נוזל חסר צבע, ריח וצמיג, והרעילות שלו נמוכה לעומת זו של די אתילן גליקול.
הוא משמש כמרכך עבור וינילים.
כמו כן, עושים בו שימוש במוצרים של טיהור אוויר.
כאשר הוא בצורת תרסיס, הוא משמש כחומר חיטוי.
שימושים נוספים שלו הם כתוספת לנוזלים הידראוליים ונוזלי בלמים.
n = 3 טטרא אתילן גליקול.
n = 4 פנטא אתילן גליקול.
תכונותיו הפיזיקליות של החומר הופכים אותו לחיקוי מצוין של גליצרול ( HO-CH2-CH(OH)-CH2OH) שהיא מולקולה טבעית ובלתי רעילה.
נקודת ההתכה של תרכובת זו גבוהה יותר מאשר זו של די אתילן גליקול (18°C לעומת 10.45°C-) והיא יותר צמיגה.
המחיר של גליצרול גבוה פי 3 בקירוב מזה של DEG והחלפת גליצרול בDEG גרמה למספר מקרי מוות.
בדומה לאתילן גליקול, תמיסה של די אתילן גליקול ומים משמשת כחומר נוגד קיפאון.
היא מורידה את נקודת הקיפאון ומעלה את נקודת הרתיחה של החומר שאליו היא מוספת, ובכך הופכת אותו ליותר מתאים לאקלימים חמים.
DEG הוא גם אבן בניין בסינתזה של תרכובות אורגנית, כגון מורפולין ו-4-1-דיאוקסאן.
כמו כן, הוא מהווה ממס לניטרוצלולוזה, שרפים, צבעים, שמנים ותרכובות אורגניות אחרות.
הוא מהווה חומר קולט לחות עבור טבק, דיו למדפסות ודבק.
ניתן למצוא אותו במספר נוזלים הידראוליים ונוזלי בלמים.
די אתילן גליקול היה אחראי למספר מקרים של הרעלה המונית.
התקרית הידועה ביותר היא אסון שיקוי הפלא סולפנילאמיד שהתרחש בארצות הברית בשנת 1937, שבו מתו 107 אנשים לאחר שלקחו סולפנילאמיד מומס בדי אתילן גליקול.
תקרית זו הייתה גורם מזרז לחקיקות של חוק האוכל, התרופות והקוסמטיקה הפדרלי בשנת 1938.
בשנים האחרונות, מקרי תמותה מנטילת תרופות מהולות בדי אתילן גליקול דווחו מדרום אפריקה, הודו, ניגריה, ארגנטינה, האיטי, ופנמה.
בהאיטי בשנת 1996, 85 ילדים מתו בעקבות נטילת סירופ פרצטמול שהגליצרין שלו זוהם בדי אתילן גליקול, כאשר החברה שייצרה את התרופה לא הקפידה על תקני איכות ראויים על מנת לוודא את דרגת הניקיון של הגליצרין (המוצר סופק על ידי מפעל מסין, אבל נקודת הזיהום מעולם לא נמצאה).
בשנת 1985, נמצא כי מספר קטן של יצרני יין אוסטריים מהלו את המוצר שלהם עם די אתילן גליקול על מנת לתת ליין שלהם טעם יותר מתוק ומלא.
הכמות שהוספה לא הייתה מספיק גדולה על מנת לגרום הרעלה מיידית (על מנת שזה יקרה, היה צורך שאדם יחיד ישתה במשך שבועיים 28 בקבוקי יין ליום); אולם, הייצוא של יין אוסטרי קרס.
כתוצאה מתקרית זו, הוטלו הגבלות קשוחות ביותר על יצרני יין אוסטריים, והתעשייה הסיטה את ההתמקדות שלה לייצור של יינות יבשים ואיכותיים יותר.
לפיכך, מתייחסים ל"סקנדל האנטי קיפאון" כגורם שבטווח הארוך הטיב עם התעשייה.
בשנת 1990, בבנגלדש, 339 ילדים סבלו מאי-ספיקת כליות, ורובם מתו, לאחר שקיבלו סירופ פרצטמול מזוהם בדי אתילן גליקול.
באוקטובר 2006, המרכז למניעת ובקרת מחלות ומשרד הבריאות של פנמה גילו רמות רעילות של די אתילן גליקול בחומר מְשָעל נוזלי חסר סוכר במהלך חקירה של 46 מקרי מוות מסינדרום המתואר על ידי פתולוגיות של מערכת העיכול, אי ספיקת כליות ושיתוק.
רוב הקורבנות סבלו מלחץ דם גבוה וסוכרת והיו בגילאים 40 עד 80. חקירות פליליות עדיין נמשכות.
מקור הזיהום נמצא במפעל הגליצרין טייקסינג, שהוא חברה שמושבה בסין.
החברה מכרה די אתילן גליקול עם תווית מזויפת כגליצרין המתאים לשימושים רפואיים, דרך חברה בבעלות הממשלה הסינית.
סוכנות ממשלתית בפנמה רכשה את המוצר המזויף שהכיל די אתילן גליקול ושילבה אותו בתוך 260,000 בקבוקים של תרופה מקוררת.
דניאל "די" בראון הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הרכז והקלע.
בראון נחשב לשחקן המתמחה בקליעה, באסיסטים ובחטיפות.
בראון החל את קריירת המכללות שלו בעונת באוניברסיטת אילינוי.
בקיץ 2006 נבחר על ידי יוטה ג'אז במקום ה-46 בדראפט ה-NBA.
בעקבות בחירתו שיחק בעונת 49 משחקים ביוטה ותרם 1.9 נקודות ו-1.7 אסיסטים ב-9.2 דקות משחק בממוצע.
בסיום אותה עונה בראון עבר לשחק בגלאטסראיי הטורקית, והעמיד מספרים של 12.5 נקודות, 4.8 אסיסטים ו-2.8 ריבאונדים בליגה הטורקית, כמו כן הוביל את הקבוצה מאיסטנבול לחצי גמר גביע יול"ב עם ממוצעים של 14.7 נקודות, 3.8 אסיסטים ו-2.5 ריבאונדים.
את עונת החל בראון בוושינגטון ויזארדס, שם שיחק 17 משחקים, וב-13.7 דקות בממוצע למשחק תרם 2.4 נקודות ו-1.9 אסיסטים.
בהמשך העונה עבר לפיניקס סאנס, בה שיחק רק שני משחקים.
בינואר 2009 חתם בראון במכבי תל אביב, עימה זכה באליפות ישראל.
בראון חתם באבלינו מהסרייה א' לקראת עונת .
ב-27 בספטמבר 2010 הוחתם בראון על ידי דאלאס מאבריקס מה-NBA, אך שוחרר ממנה ב-21 באוקטובר.
קבוצתו הבאה הייתה צ'ינגדאו דאבל-סטאר מליגת ה-CBA הסינית.
באפריל 2011 חתם בפיראטאס דה קואברדילס מליגת העל הפוארטו-ריקנית.
בעונת 2011/2012 בקבוצת טראמו באסקט ביחד עם יניב גרין, שבסיום העונה ירדה לליגה האיטלקית השנייה בכדורסל.
לקראת עונת 2012/2013 חתם בטורק טלקום מליגת העל הטורקית בכדורסל.
ב-31 ביולי 2013 חתם בראון בוואף ריגה, ששיחקה בליגה המאוחדת של VTB וביורוקאפ.
באוגוסט 2014 חתם על חוזה לשנה אחת בקבוצה הרומנית אססופט פלוישט.
בינואר 2015 עבר את פלוישט, וחתם באקדמיק סופיה הבולגרית.
בראון הודיע על פרישתו ממשחק מקצועני בספטמבר 2015.
ג'ושוע פול דייוויס הידוע בשם הבמה שלו די ג'יי שאדו (DJ Shadow) הוא DJ, מפיק מוזיקלי וכותב שירים אמריקאי.
נחשב לאחד האמנים החשובים והבולטים בהתפתחות ז'אנר ההיפ הופ האינסטרומנטלי.
קיבל הכרה עם צאת אלבום הבכורה שלו "Endtroducing....." בשנת 1996, המורכב כולו כמעט אך ורק מסימפולים.
עבד עם עשרות די ג'ייז אחרים, ביניהם קאט קמיסט ודי ג'יי קיו ברט ועם זמרים מפורסמים כמו טום יורק וריצ'רד אשקרופט וכן ראפרים כמו קול קית' ומוס דף.
כמו כן הוא לקח חלק בפיתוח משחק הווידאו הפופולרי "די-ג'יי הירו".
מחזיק באוסף תקליטים מיוחד במינו המונה יותר מ-60,000 תקליטים.
הופעתו בישראל נערכה ב-14 ביולי 2010 בביתן 1 בגני התערוכה בתל אביב.
די ג'יי שאדו החל את הקריירה שלו כ-DJ בתחנת הרדיו KDVS של אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס.
בתקופה זו הוא היווה מרכיב משמעותי בהתפתחותו של ז'אנר ההיפ הופ האקספרימנטלי המזוהה עם הלייבל הלונדוני "Mo' Wax".
הסינגלים הראשונים שהוציא שילבו אלמנטים של Fאנק, רוק, היפ הופ, אמביאנט, ג'אז, מוזיקת נשמה ותקליטים ישנים.
אנדי פמברטון, עיתונאי מוזיקה אשר כתב עבור "Mixmag", טבע את המונח "טריפ הופ" ביוני 1994 על מנת לתאר את הסינגל "In/Flux" וקטעים דומים נוספים אשר הושמעו במועדוני לילה בלונדון באותה התקופה.
על אף שקשה להכניס את המוזיקה שלו לקטגוריה מסוימת, עבודתו המוקדמת הייתה נדבך משמעותי בהתפתחות ההיפ הופ האלטרנטיבי.
שאדו תיאר מוזיקאים כקרטיס מאנטרוניק (Kurtis Mantronik) הג'מייקני, ה-DJ פרינס פול והצמד דאבל די וסטיינסקי (Double Dee and Steinski) ככאלה אשר השפיעו על עבודתו המוקדמת.
המוזיקה שהוא יוצר כוללת רק לעיתים נדירות קטעי שירה או קול קצרים.
שאדו הוציא כמה עבודות מקוריות בין 1991 ל-1992 עבור הלייבל "הוליווד רקורדס" (השייך לחברת וולט דיסני) אך רק כאשר החל לעבוד עם Mo' Wax התגבש הסאונד האופייני שלו.
את סינגל הבכורה שלו הוציא באופן עצמאי תחת הלייבל "SoleSides", אשר פורק לבסוף כאשר בשנת 1996 את הלייבל "Quannum Projects".
אלבום האולפן הראשון של דיג'יי שאדו, "Endtroducing.....", יצא לחנויות בסוף שנת 1996 וזכה לתשבחות המבקרים.
הציוד היחיד שבו השתמש על מנת להפיק את האלבום היה מכונת תופים מסוג AKAI MPC60 של 12 ביט, שני פטפונים ותוכנת המחשב Pro Tools אשר שאל מחבר, המפיק המוזיקלי "דן דה אוטומייטור", אשר היה מהראשונים לאמץ את הטכנולוגיה.
בשנת 1998 הוציא את "Preemptive Strike", אלבום אוסף של סינגלים מוקדמים.
בהמשך השנה הוא הפיק כמה רצועות מאלבום הבכורה של "Unkle", אשר כלל הופעות אורח, בין היתר של טום יורק מ"רדיוהד", ריצ'רד אשקרופט מ"הוורב", ג'ייסון ניוסטד מ"מטאליקה" ומייק די מ"ביסטי בויז".
בשנת 2000 הפיק את המוזיקה לסרט התיעודי "Dark Days", אשר עוקב אחר אנשים אשר חיים ברכבת התחתית של ניו יורק.
כריסטופר אדוארד מרטין , הידוע בשמות הבמה די ג'יי פרמייר ופרימו הוא מפיק מוזיקלי אמריקני ודי ג'יי, והיה חבר בצמד גאנג סטאר (Gang Starr) יחד עם MC Guru.
נולד וגדל ביוסטון, חי בברוקלין, ניו יורק, במשך כמעט כל הקריירה המקצוענית שלו.
מגזין The Source מנה את די ג'יי פרמייר כאחד מחמשת המפיקים הטובים ביותר בהיסטוריית ההיפ-הופ.
עורכי האתר About.com דירגוהו במקום הראשון מתוך רשימה של חמישים מפיקי היפ הופ.
פרמייר נחשב לאחד מהיוצרים המובילים שפיתחו ושיכללו את מקצב הבום באפ האופייני להיפ-הופ.
פרמייר שיתף פעולה עם הראפר Jeru the Damaja באלבום The Sun Rises in the East, שיצא בשנת 1994, ובנוסף הפיק גם את אלבומו Wrath of the Math.
בשנת 1996, הפיק פרמייר את האלבום Livin' Proof של הצמד Group Home אשר היו חלק מ-Gang starr Foundation.
ב-2009 הפיק את האלבום The Blaqprint של Blaq Poet ועתיד להפיק את אלבום החזרה של NYGz.
פרמייר גם הפיק שירים ואלבומים רבים לנאס וג'יי זי.
פרימו היה האחראי לרשימת השירים במשחק "NBA 2K16" .
סגנון ההפקות של די ג'יי פרמייר מאפיין את הסגנון של מפיקים נוספים מניו יורק.
הוא ידוע בסימפול ג'אז, פאנק (Funk), מוזיקת נשמה, וסימפול שירים מהעבר שהפיק לאותו אומן.
מקצביו של פרמייר ידועים בשילובים של קטעי שירים אחרים, בדרך כלל מאמנים רבים, כדי ליצור פזמון.
די בראדלי בייקר הוא מדבב אמריקאי.
הוא מדבב את קלאוס הדג ב"אבא אמריקאי", פרי הפלטיפוס בסדרה "פיניאס ופרב", סקוויליאם פנסיסן, הבועה המלוכלכת ובאבלבאס ב"בובספוג מכנסמרובע", את המשובטים בסדרה "מלחמת הכוכבים- מלחמת המשובטים", נייטקרולר ב"אגדות אקס-מן" ואת החיות בסדרה המצוירת "אווטאר: כשף האוויר האחרון".
כמו כן דיבב בסדרות, במשחקים ובסרטים הבאים: "המחליפים", "בן 10" (בצרפתית), "באטמן: ארקהם סיטי", "הרפתקאות פין וג'ייק", "טינקרבל וסוד הכנפיים", "Left 4 Dead 2" ,"פורטל 2", "Overwatch", "ספיידי וחבריו המופלאים" ועוד.
בייקר נולד באינדיאנה וגדל בגרילי, קולורדו.
הוא החל להופיע בגיל תשע.
הוא הופיע במחזות זמר, אופרות והצגות עד ללימודיו בקולג'.
הוא בוגר מכללת קולורדו, השוכנת בקולורדו ספרינגס, שם למד פילוסופיה, ביולוגיה וגרמנית.
לאחר שסיים את לימודיו בקולג' הוא עבד כסטנדאפיסט וכזמר, ועבר ללוס אנג'לס, שם החל קריירה כמדבב.
כמו כן דיבב את דמותו של התוכי המדבר של ג'ק ספארו במתקן שודדי הקאריביים בדיסנילנד ובממלכת הקסם.
בשנת 2017 שיחק בסרט "כל מה שאני רוצה לחג המולד זה אותך", שמבוסס על שירה של מריה קארי "All I Want for Christmas Is You" משנת 1994.
הוא נשוי למישל די בייקר, ולהם שתי בנות.
להלן רשימה חלקית של סרטים, סדרות טלוויזיה ומשחקים בהם דיבב בייקר:
הרפתקאות פין וג'ייק - הענק, הגמדים, גור זאב האש, קינמון באן וקולות נוספים
אמריקן דרגון: ג'ייק לונג - הקלפי, פוקה-פוקה, ג'רזי השטן ומקסימינוס
אבא אמריקאי - קלאוס הדג המדבר
אווטאר: כשף האוויר האחרון - אפה, מומו, וקולות נוספים
רומח הדרקון - דרקונים של דמדומי הסתיו - אריק, פורתיוס, פיירוס
בן 10, בן 10: כוח החייזרים, בן 10: החייזרים החדשים - דמויות רבות
דני פנטום - וולף ודמויות נוספות
בית הספר לקיסר המתחיל - אורקון, ראש הכפר ויוזי
קסם של הורים - אלמר, בינקי, סנג'אי ודמויות נוספות
פריקבוי וצ'אם צ'אם - כריס צ'אגי, סקאמפרס, מייק, פרסיאוס החזיר והמפלצת שמתחת למיטה של פריקבוי
ג'נרייטור רקס - קולות שונים
ההרפתקאות של בילי ומנדי - אבא של מנדי, האפקטים וקולות נוספים
נדב ידי זהב - טרנר
גיבור העיירה - איש הפיצה ודו זוטר
ג'ייק והפיראטים מארץ לעולם לא - טוק-טוק התנין וקולות נוספים
לא משנה מה קרה ל...
שם קוד: ילדי השכונה (2008-2002) - נומבו 4, וולאבי ביטלס, טומי ואחרים
מפעל הגיבורים - דמויות רבות
לילו וסטיץ': הסדרה - ניסויים של ג'ומבה
ג'וניפר לי - דמויות רבות
מועדון החברים של מיקי מאוס - סנטה קלאוס, בובו התרנגול
- וולטר השמח וקולות נוספים
חבריי טיגר ופו - באסטר הכלב
קאי לאן - מר סאן
הפינגווינים ממדגסקר - מרלין הלוטרה וג'יגלס
ביג טיים ראש - מר סמיתי
בנות הפאוור פאף - אלמר ומפלצות רבות
פיניאס ופרב - פרי הפלטיפוס ופינקי הצ'יוואווה
בובספוג מכנסמרובע - מר קראב, סקוויליאם פנסיסן, הבועה המלוכלכת ופרץ' פקינס
ספיידרמן המדהים - דמויות רבות
גרין לנטרן: סדרת האנימציה - לארפליז
האוונג'רס: סדרת האנימציה - ריד ריצ'רדס/מיסטר פנטסטיק
האלק וצוות הריסוק - וונדיגו
2 Left 4 Dead - ג'וקי, ספיטר
ויטץ' - סדריק, אלדרן ודמויות נוספות
יו גאבה גאבה!: הרפתקאותיו של מונו - קולות שונים
מר פופר והפינגווינים - הפינגווין התינוק
לילה מוטרף במוזיאון ולילה מוטרף במוזיאון 2 - תות ענח' אמון
גרוויטי פולס - רטט החזיר
זהבית ופזית - טלה, נהל, חץ, רויה, נזבו
ספיידרמן איש העכביש (2017-2012) - סאנדמן, ד"ר קורט קונורס/הלטאה, קרנג', ונום ואחרים
פיניאס ופרב הסרט: קנדיס נגד היקום (2020) - פרי הפלטיפוס
קלאופטרה בחלל (2020-הווה) - קסרקס / דמויות שונות
עולם הקנטאורים (2021) - סטאבי/דמויות שונות
המכשף: סיוטו של הזאב (2021) - קולות שונים
לילה מוטרף במוזיאון: שובו של קאמונרה (2023) - דקסטר
מרגל ושמו אלביס (אנ') (2023) - סטנלי קובריק
גרמלינס: הסודות של המוגוואי (2023) - דמויות שונות
מלחמת הכוכבים: סיפורה של אימפריה (אנ') (2024) - טרופר
לגו מלחמת הכוכבים: לבנות את הגלקסיה מחדש (אנ') (2024) - נאבס
Goldie (2025) - רומיאו והרולד.
"די אידישע שטימע" (יידיש: "הקול היהודי"; בליטאית: Žydų balsas; באנגלית: The Jewish Voice) היה עיתון יומי ביידיש שיצא לאור בקובנה בין השנים 1919–1940. ראש וראשון לעיתונות היהודית ברפובליקה הליטאית הראשונה והעיתון היומי הציוני הראשון בליטא העצמאית.
הגיליון הראשון יצא ב-21 ביולי 1919 בעריכתו של העו"ד לייב גרפונקל, ובחתימתו לימים של מנהל "קרן היסוד" מרדכי יטקונסקי כעורך אחראי.
הגיליונות הראשונים הופיעו בתנאי דפוס פרימיטיביים, בשני עמודים קטנים ובאותיות גדולות.
לעיתים נדפס העיתון על נייר צבעוני בגלל חוסר נייר לבן.
החדשות "האחרונות" היו מתורגמות בהתחלה מעלון גרמני שהיה אז הראשון שקלט חדשות רדיו מברלין.
התשלום שנגבה עבור העיתון היה בפפניגים גרמנים - משרידי הכיבוש הגרמני של ליטא במלחמת העולם הראשונה.
העיתון היה מופיע בצהריים עם תאריך של יום המחרת.
בשנות ה-20 הסתמנה תקופת התרחבות.
העיתון גדל בכמות - 8 עמודים בכל יום, 12 עמודים בערבי שבתות וחגים, נרכשה מכונת רוטאציה, וצורפו תוספות קבועות: "הד ליטא" (עברית), "מוסו גרסאס" (ליטאית, 'קולנו'), ו"די וועלט" (יידיש, 'העולם').
אחר כך, בשנות ה-30 גם "היינטיקע נייס" (יידיש, 'חדשות היום' - מהדורת הצהריים), ו"פארנאכט" (יידיש, 'לפנות-ערב' - מהדורת הערב; ראו הסברים בתבנית שמשמאלכם).
בנוסף, ב-1926 עשה "די אידישע שטימע" שותפות עם "פרימארגן", עיתון יידי שהופיע בריגה, לטביה, בעריכתם של ד"ר זאב וולף לצקי-ברטולדי וד"ר יעקב הלמן ובהוצאת המו"לים של העיתון הרוסי הגדול "סיוואדניה" ('היום'), והתוספת הפנימית של 4 עמודים שהודפסה בריגה, הייתה משותפת לשני העיתונים (השותפות נמשכה עד 1933).
מאכט, משה רבינוביץ והירש שקלרסקי); וגיליון 4 אלפים ב-13 בינואר 1933 (ט"ו בטבת תרצ"ג) בשלושים ושניים עמודים.
המעבר למשכן החדש והמרווח ברחוב לוקשיו 12 היה גם כן מבין ציוני הדרך בהתפתחותו.
העיתון נוסד על ידי ההסתדרות הציונית בליטא אך היה למעשה ביטאונה המוכר של יהדות ליטא בכללה.
הוא שימש אכסניה לסופרים, משוררים, פובליציסטים ופרחי העיתונאים מכל הזרמים והמפלגות.
במהלך תקופת קיומו היה גם ביטאונה הבלתי רשמי של חברי הסיעה היהודית בסיים (פרלמנט) הליטאי, שהביעו והסבירו במאמרים, שיחות וראיונות את בעיותיה האקטואליות של היהדות הליטאית ואת עמדת הסיעה לגביהן כלפי חוץ.
במאמרים ראשיים, ברשימות ובכתבות שטח היה המליץ, הפרקליט הנאמן של יהודי ליטא, העיתון הלוחם שעמד בראש נפתוליהם ומלחמותיהם על זכויותיהם הבסיסיות הלאומיות-אוטונומיות ושיקף יום יום במשך כל תקופת קיומו, את בעיותיה ולבטיה, שמחותיה ויגוניה של הקהילה היהודית המקומית.
במהלך שנים רבות (שימש כעיתון היהודי היחיד במדינה תקופה ארוכה) היה גם האשנב לעולם היהודי בשביל יהדות ליטא, שהייתה מנותקת מפולין ומווילנה היהודית.
הוא היה המקור היחיד לחדשות מן העולם הגדול עבור המוני יהודי ליטא בשנים ההן כאשר עוד לא היה זכר לשידורי חדשות ברדיו ומכשירי הרדיו הראשונים הוצגו באולמות ציבוריים כתיבות קסמים.
עיתון זה שנקרא בעריה ובעיירותיה הנידחות ביותר, היה גם המייעץ, המחנך והמדריך הלשוני והתרבותי בשביל המוני יהודים שסיגלו לעצמם את לשונו וסגנונו.
חותם מכריע על דפוסיו של העיתון הטביע ראובן רובינשטיין שהצטרף למערכת העיתון ב-1923 והפך לעורכו הראשי ב-1925, תפקיד בו שימש עד לסגירת העיתון ב-1940. יהודי ליטא, עסקניה ופעיליה, סיגלו לעצמם במשך השנים את נוסח רובינשטיין ב"שטימע", דיברו וכתבו בלשונו והפריחו אמרותיו בוויכוחיהם ובנאומיהם.
את גליונות השבת עשה למועדון של ספרות ישראל - עמודי העיתון היו פתוחים בפני טובי הסופרים והמשוררים, הקלסיקונים והצעירים כאחד מכל האסכולות והזרמים .
ב"שטימע" פורסמו בין השאר בהמשכים יצירותיו הגדולות של זלמן שניאור: "נח פאנדרע", "הרבי והקיסר", "הממזר" ו"יהודי שקלוב".
זאת ועוד מעל דפיו רובינשטיין היה מגולל שוב ושוב יריעה רחבה של מסכת הפלאים של בניין הארץ, הפרחת השממה; העלה על נס את מאבק של היישוב היהודי עם שלטון המנדט העוין, את המסירות וההקרבה של הדור הצעיר בארץ ישראל, את הרוח החלוצית ודרבן את הנוער היהודי בליטא להגשמה עצמית ולעלייה.
כבמה ציונית-לאומית היה "שטימע" המעורר והמסביר של פעילות ציונית בליטא.
תנועות הנוער והחינוך העברי, התנועות החלוציות ופעילי המוסדות הציוניים שאבו ממנו הדרכה והשראה ציונית, ואף מצאו בעיתון במה פתוחה ומכשיר בעל השפעה לפעילותם.
למעשה, רובינשטיין היה נאמן לתפיסה הסינתטית של מרבית יהודי ליטא (אזרחות, יהדות וציונות), והיה מנתח בעין בוחנת ובהזדהות אישית גמורה את ההתרחשויות בתנועה הציונית ואת התקדמות המפעל הציוני בארץ ישראל.
הוא אהב את שפת היידיש כשפת ההמונים היהודיים והיה מסור לה בכל נימי נפשו.
אך מעולם לא נמנה עם מחנה היידישסטים ומעולם לא דגל באידאולוגיה שלהם (תמיכה בשפת היידיש כשפת הלאום).
את השפה הלאומית של העם היהודי, שפת תחייתו ועתידו בארץ האבות, ראה אך ורק בעברית, שידע אותה על בוריה ושלט בה היטב.
אף כי קמו בהמשך מתחרים לעיתון (היו תקופות שבהן ליהדות ליטא היו שלושה עיתונים יומיים), לא נפגע מעמדו של רובינשטיין כדוברה של יהדות ליטא.
במאמריו הראשיים היה נותן ביטוי נאמן למאבקה של יהדות זו על זכויותיה הלאומיות והיה מרים את קולו נגד האנטישמיות המקומית שהפכה לסכנה לעמדות הכלכליות של היהודים.
עם עליית היטלר לשלטון ב-1933, עקב אחרי ההתפתחויות ביהדות גרמניה, הכיר את הסכנות של הנאציזם בשביל היהודים בכלל ובשביל יהודי ליטא בפרט, וקרא לסייע ליהודי גרמניה ובעיקר ליסודות החלוציים שבה.
החזרת וילנה לליטא באוקטובר 1939 העמידה את העיתון ועורכו בפני אתגרים חדשים: הגדלה ניכרת של מספר התושבים היהודיים וזרם הפליטים היהודיים הגובר מפולין לליטא בכלל ולווילנה בפרט.
כל זה מצא הד נכון במאמריו של רובינשטיין.
הכיבוש הסובייטי וסופו של העיתון
בראשית יולי 1940, עם הכיבוש הסובייטי של ליטא, הודח ראובן רובינשטיין מהמערכת וכעבור חמישה ימים נאסר, ולאחר מכן הוגלה למחנה עבודה בוורקוטה (Воркута) שברפובליקת קומי.
במקומו של רובינשטיין מונה כעורך של "די אידישע שטימע" וצהרונו "היינטיקע נייס", המהנדס פנחס למדנסקי, איש השמאל.
ב-26 ביולי 1940, התמקמו המנהלה והמערכת של העיתון הפרו-קומוניסטי (מאז 1938) "פאלקסבלאט" ('עיתון העם') בבניין "די אידישע שטימע", ברחוב לוקשיו 12, שבו שכן גם הדפוס של העיתון.
וב-1 באוגוסט 1940 נתבשרו קוראי "די אידישע שטימע" שזהו הגיליון האחרון של העיתון.
למחרת, ערב סיפוחה של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הליטאית לברית המועצות, כבר הופיע ה"פאלקסבלאט" לבדו.
סוכני ה"פאלקסבלאט" המחודש חויבו מעתה ואילך לחלקו לכל מנויי "די אידישע שטימע" ו"היינטיקע נייס", ואילו סוכני שני העיתונים הסגורים חויבו להעביר ל"פאלקסבלאט" את רשימת המנויים שלהם.
עו"ד לייב גרפונקל; ד"ר איסדור אלישיב ואחרים, 1919–1925
חברי מערכת קבועים (לפי סדר א"ב):
שמואל גולדשמידט (עורך הלילה בראשית שנות ה-30; כן ערך את מהדורת הצהריים של "די אידישע שטימע" בשם "היינטיקע נייס", קרי 'חדשות היום')
ארי גלזמן (משורר, סופר ועיתונאי; גמר את הגימנסיה העברית בפוניבז', בצעירותו החל לפרסם שירים, מאמרים וסיפורים בעברית וביידיש, נמנה עם קבוצת סופרים צעירים יהודים מודרניסטים, שכתבו ברוח "כתובים", שהופיע בתל אביב בעריכת אליעזר שטיינמן ואברהם שלונסקי במטרה לשאוף לחידוש הספרות העברית.
פרסם על דפיו של "די אידישע שטימע" מאמרים פוליטיים וסיפורים, ממייסדי ועורכי הקובץ הספרותי "פתח" מאסכולת 'כתובים' של שטיינמן-שלונסקי שהופיע בקובנה ב-1931, פרסם סיפורים ומאמרים גם בקבצים ספרותיים אחרים, הוציא אוסף שירים "א פענצטער צו דער וועלט", נרצח בגטו קובנה)
נתן גרינבלט-גורן (כן ערך ביחד עם משה כהן וזלמן טראוב את הדו-שבועון העברי "הד ליטא" - התוספת הספרותית של "די אידישע שטימע")
יוסף זימן (כלכלה; ממייסדי שכונת נחלת יצחק בתל אביב עם עלייתו לארץ ישראל)
זלמן טראוב (סופר ועיתונאי; נולד ב-1896, גר במוסקבה, קייב, מ-1921 בקובנה ומ-1939 בארץ.
פרסם מאמרים במוסקבה בירחון "יברייסקאיה ז'יזן" - 'חיים יהודיים', שהיה הביטאון המרכזי של ציוני רוסיה בשפה הרוסית, ובקייב בביטאון הציוני "דאס אידישע פאלק" - 'העם היהודי'.
בליטא פרסם ב"די אידישע שטימע" ומאוחר יותר בביטאון צ"ס בליטא "דאָס וואָרט" - 'המילה'.
כמו כן, ערך ביחד עם נתן גורן ומשה כהן את הדו-שבועון העברי "הד ליטא", שהיה התוספת הספרותית של "די אידישע שטימע".
בנו ארי אבנר - מראשוני השידור העברי וחבר הנהלת האקדמיה ללשון העברית)
דוד כהן (עם עלייתו לארץ ישראל היה מאבות הנוער העובד)
צבי-הירש שקלרסקי (מוזיקה; מבקר מוזיקה ותיאטרון, השתלם בוורשה במוזיקה ובתולדות התיאטרון, במלחמת העולם הראשונה שימש מורה בבית ספר וייסד מקהלות, לאחר המלחמה השתקע בקובנה, פרסם גם ב"הד ליטא" - המוסף הספרותי של "די אידישע שטימע" וב"נתיבות")
משתתפים קבועים וסופרי חוץ (לפי סדר א"ב)
אדריכל משה יצחק בלוך (מהנדס, אדריכל ומחנך; נולד בשנת 1893 בסודארג/Sudargas, למד אדריכלות באיטליה ובשווייץ.
בשנת 1920 חזר לליטא ושימש מהנדס בשאולאי.
משנת 1922 שימש אדריכל בבנייה פרטית וכן הורה ציור ושרטוט בגימנסיה הריאלית העברית ובגימנסיה העברית ע"ש שוואבה בקובנה.
השתתף בתחרויות בינלאומיות בבניין ערים: סטוקהולם, זאגרב ומדריד.
ואולם בעיקר התמסר לתוכנית בהקשר לארץ ישראל - תעלה שתחבר את הים התיכון עם ים סוף בתור תחליף לתעלת סואץ ותיתן תנופה לפיתוח הנגב.
בשנות ה-30 ביקר בלונדון ונפגש עם פקידים בכירים במשרד המושבות שגילו התעניינות רבה בתוכנית.
בשנת 1941 נאסר על ידי הסובייטים בשל פעילותו הציונית, נשלח למחנה כפייה בארכנגלסק ושם נורה.
יצוין, כי, בין היתר, תכנן קומה שלישית לבית החולים היהודי "ביקור חולים" בקובנה, שנבנתה ב-1929)
אבא בלושר (עסקן ציבורי וספרן נודע; בראשית שנות ה-20 השתתף בשבועון עברי קצר ימים "הצופה" שיצא בקובנה)
יעקב גוטליב (משורר יליד קובנה, אחיו הצעיר של המשורר והמספר נח-יצחק גוטליב, שירו הראשון פורסם ב"די אידישע שטימע" ב-1925. הצליח להימלט מהכיבוש הנאצי ושהה כפליט במזרח רוסיה, שם מת ב-1945 ממחלת הטיפוס.
מספריו שפורסמו בקובנה: "גאלד און בלוט", משיריו: "קולות פון דער ווייט" - פואמה לירית)
אהרן גולדבלט (יליד קובנה, משורר, ב-1929 עבר לצרפת וב-1967 עלה לישראל)
לייב גליצמן (יליד העיירה הליטאית פומפיאן, מורה וסופר)
ד"ר יעקב הלמן (ערך ביחד עם הד"ר יעקב זאב וולף לצקי-ברטולדי את העיתון "פרימארגן", בריגה, לטביה, שהיה לו הסכם שותפות עם "די אידישע שטימע")
ד"ר שלמה חורונז'יצקי (עורך דין ועסקן ציבורי; בשנת 1928 עבר משאולאי לקובנה ועבד שם בתור עורך דין, הצטרף להסתדרות הציונים הכלליים, היה ממייסדיה של החברה ההיסטורית-אתנוגרפית בקובנה ושימש יו"ר שלה עד לפטירתו ב-1938)
חיים (חיימל) טבריס (סוחר וסופר יליד וילנה.
משנת 1904 השתתף בעיתון "טאג" של ל.
רבינוביץ בפטרבורג ואחר כך ב"ווילנער טאג", היומון של וילנה, בחתימת "חיימל".
בשנת 1919 עבר לקובנה והיה משתתף קבוע ב"די אידישע שטימע" עד למותו ב-1933. התחבב על קוראיו בפיליטונים שבועיים שלו.
פרסם גם בדו-שבועון העברי "הד ליטא", שהיה המוסף הספרותי של "שטימע", זכרונות על וילנה ואישיה)
יודיקה (פסבדון של יהודית ציק, משוררת, הוציאה ספר שירים "נייע יוגנט", וגם פואמה דרמטית "מענטש און צייט", שנושאיה המרכזיים: הבית, המשפחה, הילד.
מרדכי יפה (ב-1927 הוציא קובץ סיפורים "אן אזייט", וכן פרסם בדו-שבועון העברי "נתיבות", בעריכתם של משה כהן ונתן גרינבלט-גורן.
היגר לארצות הברית שם פרסם מסות "רינגען אין דער קייט" ואנתולוגיה ביידיש מהשירה העברית בשני חלקים)
זלמן לביוש (עורך לילה ב"די אידישע שטימע" ו"דאָס ווארָט" במקביל להופעותיו על הבמה)
ד"ר זלמן לובובסקי-ליבאי (מחנך, מורה ועיתונאי.
כיהן כמנהל הגימנסיה העברית בווילקומיר בתקופה 1927/1926 - 1930/1929, מאוחר יותר ערך את "דבר השבוע", אינטלקטואל ועסקן מפא"י.
אביו של פרופ' דוד ליבאי שהיה שר המשפטים בממשלות ישראל וחבר הכנסת)
ד"ר יעקב זאב וולף לצקי-ברטולדי (מנהיג ציוני סוציאליסטי, סופר ועיתונאי; לאחר מהפכת פברואר או מרץ לפי הלוח הגרגוריאני של 1917 היה מבין מייסדי ה"פאלקספארטיי" - 'המפלגה העממית' של מחנה השמאל, ומראשיה.
בשנות ה-20 נטש את המפלגה והתקרב לתנועת-העבודה הציונית.
ב-1925 התיישב בריגה, לטביה ושם ערך ביחד עם הד"ר יעקב הלמן את העיתון היומי "פרימארגן" שעשה הסכם שותפות עם "די אידישע שטימע".
ב-1935 עלה לארץ ישראל, השתתף, בין היתר, ב"דבר" ו"הפועל הצעיר".
תרגם ליידיש את קובץ "השומר" ואת המבוא של ברל כצנלסון לאוסף כתבי ד"ר נחמן סירקין, "אחד במערכה".
ישראל מה-יפית (המספר העממי וההומוריסטן המחונן.
השתתף במשך כ-10 שנים ב"די אידישע שטימע" כהומוריסטן מובהק, וכן בכתבי עת ספרותיים.
סיפוריו, בהם קומדיות ומחזות ילדים, פורסמו גם בעיתונות היהודית באירופה ובארצות הברית.
הוא תרגם ליידיש שירי עם של ביאליק ואת "משלי קרילוב" מרוסית לעברית וליידיש.
ד"ר אהרון פרנק (מחנך וסופר.
לאחר מלחמת העולם הראשונה ייסד יחד עם הד"ר יעקב רובינסון את הגימנסיה העברית בווירבאלן , ב-1923 עבר לברלין שם עבד בהוצאת שטיבל בסניף המקומי ותרגם כמה יצירות.
כמו כן השתלם בברלין במכון הגבוה למדעי היהדות.
חזר לליטא ונכנס לעבודה חינוכית בגימנסיה בווירבאלן, ולאחר מכן בשאוולי.
נחשב לטובי המחנכים העברים, שימש כמורה לספרות עברית ולהיסטוריה ישראלית.
פרסם בעיתונות המקומית מאמרים וסיפורים על נושאים ספרותיים וציבוריים.
בימי השואה נכלא בגטו שאוולי, אחר כך הועבר לדכאו שם מת)
דוד פראם (משורר, היגר ב-1927 לדרום אפריקה, הוציא ספר שירים "לידער און פאעמעס", וילנה ויוהנסבורג, 1931, וכן פואמה מחיי הילידים באפריקה.
נמנה עם המשוררים המקוריים של יהדות ליטא העצמאית.
נושאיו נסובו בעיקר סביב ההווי היהודי הליטאי, ובייחוד על חייהם של עובדי האדמה, ובעלי החוות היהודים)