tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ביולי 2003 חתם מאג'ו בפיורנטינה, לה כבר היו שייכות מחצית מזכיותיו, וביוני 2004 נקנו על ידה החצי השני של הזכויות.פיורנטינה הייתה ממוקמת בשנה זו בסרייה ב'.
מאג'ו צבר 40 הופעות בעונה זו, שבסיומה עלתה פיורנטינה לסרייה א'.
בעונה שלאחר מכן שיחק מאג'ו 13 פעמים, ובעונת 2005/2006 שיחק מאג'ו רק שלוש פעמים.
מכיוון שמאג'ו לא היה מרוצה מכמות הופעותיו בפיורנטינה, הוא הושאל ב-15 בינואר 2006 לקבוצת טרוויזו, והספיק לתת בה 11 הופעות עד לסוף העונה.
ב-4 ביולי 2006, לאחר שסיים את העונה עם קבוצת טרוויזו, עבר מאג'ו בהשאלה עם אופציית קנייה בסוף העונה לקבוצת סמפדוריה.
בתחילת העונה מאג'ו בעיקר ישב על הספסל, אך בהמשכה החל מאג'ו לשחק וסיים את העונה עם 31 הופעות ו-2 שערים.
בעקבות השתפרותו של מאג'ו השלימה סמפדוריה את רכישתו ב-2 ביולי 2007 תמורת 1.95 מיליון יורו.
את עונת 2007/2008 פתח מאג'ו על הספסל עקב פציעה, אך בהמשך העונה החלים ובזכות שינוי מערך של סמפדוריה השתפר מאוד ואף כבש תשעה שערים בעשרים ותשע הופעות.
ביצועיו אלה גרמו למכירתו לקבוצת נאפולי תמורת 8 מיליון יורו בסוף עונת 2008.
במהלך שהותו בנאפולי הופיע מאג'ו באופן קבוע בהרכב ואף כבש מספר שערים חשובים לזכות קבוצתו.
במרבית זמנו בנאפולי תפקד בתור קשר או בתור קיצוני ימני עקב משחק הקבוצה במערך 3:4:2:1. אף על פי שבמרבית הקריירה שיחק מאג'ו בצד ימין, כישוריו לא מיצו את עצמם עד שעבר לשחק בעמדת הקיצוני הימני, שם היה יכול לנצל ביתר יעילות את כישרונו ההתקפי.
באמצע עונת 2011/2012 נפצע מאג'ו והחמיץ שבעה משחקים.
מתוך משחקים אלו ניצחה קבוצתו, נאפולי, רק משחק אחד, דבר שהראה את חשיבותו לקבוצה.
משחקו בעונה זו העניק לו מקום אף בנבחרת השנה של הSeria-A.
ב-3 ביוני 2012 האריך מאג'ו את חוזהו בקבוצה עד שנת 2015.
ב-6 ביולי 2018 מאג'ו חתם בבנוונטו מהסרייה ב'.
ב-1 בפברואר 2021 עבר ללצ'ה מהסרייה ב'.
מאג'ו שיחק בנבחרות הצעירות של איטליה, וצבר חמש הופעות בנבחרת עד גיל שמונה עשרה ושתי הופעות בנבחרת עד גיל 21.
ב-19 בנובמבר 2008 זומן מאג'ו לראשונה לנבחרת הלאומית הבוגרת על ידי מאמנה מרצ'לו ליפי.
מאג'ו עלה לשחק כמחליף בדקה ה-61 במשחק ידידות, שנערך מול נבחרת יוון.
ב-2010 זומן להשתתף במונדיאל שנערך בדרום אפריקה ושותף במשחק השלישי של איטליה, מול סלובקיה, בו הפסידה איטליה והודחה מהמונדיאל.
לאחר כישלון נבחרת איטליה במונדיאל התמנה כמאמן נבחרת איטליה צ'זרה פראנדלי, ותחתיו השתלב מאג'ו באופן קבוע בעמדת המגן הימני.
מאג'ו זומן לנבחרת איטליה בזמן יורו 2012 ושם שותף בשלושה משחקים עד הפסדה של איטליה בגמר לנבחרת ספרד.
מאג'ו נכלל ברשימת שלושים השחקנים אשר יזומנו למונדיאל 2014, אך היה בין שבעת השחקנים שנופו מהסגל לפני תחילת המונדיאל.
כריסטיאן ריקרדו סטואני קורבאלו (בספרדית: Christian Ricardo Stuani Curbelo; נולד ב-12 באוקטובר 1986) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת החלוץ בז'ירונה מהלה ליגה, בה הוא גם משמש כקפטן.
סטואני החל את הקריירה המקצועית שלו במדי אלופת אורוגוואי דאנוביו.
בשנת הושאל לבז'ה ויסטה, ולאחר שהרשים במדיה חזר לדאנוביו וזכה עמה באליפות.
בינואר חתם ברג'ינה מתחתית הסרייה א'.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 1-1 נגד אמפולי.
במדי רג'ינה הוא מיעט לשחק ובסיום עונת ירד עם הקבוצה לסרייה ב'.
ב-31 ביולי 2009 הושאל לאלבסטה מהליגה השנייה.
עם 22 שערים סטואני סיים במקום השני בטבלת כובשי השערים של הליגה אחרי חורחה מולינה מאלצ'ה.
למרות יכולתו הטובה בעונה זו, קבוצתו הייתה רחוקה רק 2 נקודות מירידה.
בעונת הושאל ללבאנטה בה שימש בעיקר כמחליף לפליפה קאייסדו והבקיע 8 שערים.
שנה לאחר מכן הושאל לראסינג סנטנדר ואחרי שחוזהו ברג'ינה הסתיים חתם באספניול ל-4 שנים.
ב-15 ביולי 2015 חתם במידלסברו האנגלית עבור 3 מיליו יורו.
ב-21 ביולי 2017 חתם סטואני בז'ירונה הספרדית.
ב-14 בנובמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אורוגוואי בניצחון 1–3 נגד במשחק ידידות.
ב-10 בספטמבר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 0–2 נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. סטואני זומן לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014.
גול החודש בפרמייר ליג: אוגוסט 2016
שחקן החודש בליגה הספרדית השנייה: דצמבר 2021
כריסטיאן אדוארדו ספאטה ולנסיה (בספרדית: Cristián Eduardo Zapata Valencia; נולד ב-30 בספטמבר 1986) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת הבלם בנבחרת קולומביה.
ספאטה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של דפורטיבו קאלי.
מהר מאוד הרשים את צוות הקבוצה הבוגרת עקב הופעותיו הטובות הן בקבוצת הנוער והן בנבחרת הצעירה והוא הוקפץ לסגל הקבוצה.
במדי קאלי הוא הספיק לרשום 34 הופעות לפני שנקנה על ידי אודינזה האיטלקית מהסרייה א' מעט לפני גיל 19.
ב-31 באוגוסט 2005 עבר ספאטה יחד עם חברו לקבוצה אבל אגילאר לאודינזה.
סקאוטים של אודינזה צפו בשני השחקנים הצעירים כששיחקו במדי הנבחרת הצעירה במסגרת המונדיאליטו ב-2005 והחליטו להביאם לקבוצתם.
בעונתו הראשונה באודינזה שיחק 29 משחקים בכל המסגרות וכבש שער אחד.
ב-18 בספטמבר 2006 חידש ספאטה את חוזהו באודינזה ל-5 עונות נוספות.
באותה עונה שיחק 38 משחקים בכל המסגרות והיה לאחד השחקנים החשובים בהרכב אודינזה.
באוקטובר 2007, לאור יכולתו הטובה של ספאטה, החתימו אותו אודינזה לחוזה חדש עד יוני 2012 והוא אף היה מועמד פעמיים ברציפות לשחקן ההגנה של השנה באיטליה.
לאחר עונת , בה היה לשחקן העיקרי במרכז ההגנה של אודינזה, טען ספאטה כי מועדונים גדולים רבים באירופה רוצים להחתימו.
בסופו של דבר חתם בוויאריאל ב-12 ביולי 2011 תמורת 7 מיליון אירו לאחר שאודינזה הפחיתה מדרישותיה הראשוניות.
ב-17 באוגוסט ערך ספאטה את הופעת הבכורה שלו בוויאריאל, נגד קבוצתו הקודמת אודינזה, במשחק במסגרת מוקדמות ליגת האלופות.
הוא סבל מחוסר יציבות לאורך העונה כולה ואף ירידה בכושרו שגרמה לו לבצע טעויות רבות ולבסוף גם לאבד את מקומו בהרכב.
בסיום עונתו הראשונה, ירדה ויאריאל לליגת הספרדית השנייה.
בעקבות כך ביקש ספאטה לעזוב את הקבוצה.
באוגוסט 2012 עבר ספאטה למילאן בהשאלה לעונה אחת עם אפשרות לרכישה עבור 18 מיליון אירו.
ב-20 בפברואר 2013, במהלך משחק שמינית גמר ליגת האלופות, פגשה מילאן את ברצלונה.
בדקה ה-57, כאשר התוצאה היא 0-0, בעט ריקרדו מונטוליבו בעיטה חופשית.
הכדור פגע בידו של ספאטה, אך השופט הורה להמשיך לשחק, בשל העובדה שספאטה לא נגע בכדור במכוון.
הכדור הגיע אל קווין-פרינס בואטנג, שהבקיע.
המשחק נגמר בניצחון 0–2 למילאן.
בדרבי של מילאנו הראשון שלו, נגד אינטר, זכה ספאטה לשבחים רבים על תפקודו בהגנה ועל עזרתו להתקפות המתפרצות של קבוצתו.
המשחק נגמר בתוצאת שוויון 1-1. בעקבות יכולתו הטובה לאורך השנה, בחודש מאי 2013 הודיע ספאטה כי לא יחזור לוויאריאל ויחתום במילאן על חוזה כשחקן רשמי של המועדון.
ב-23 במאי חתם ספאטה על חוזה במילאן ל-3 עונות, עד 2016.
את השער הראשון במדי הקבוצה כבש במסגרת ליגת האלופות בניצחון 0–3 על סלטיק ב-26 בנובמבר 2013, משחק שבו חגג גם 300 הופעות בקריירה כמקצוען.
זכה עם הקבוצה בסופר קופה האיטלקי לעונת 2015/2016, אף על פי שלא שותף כלל במשחק.
השער היחיד שכבש במהלך עונת 2016/2017 היה במסגרת משחק הדברי מול אינטר שבו הישווה ל-2-2 בדקה ה-97 ונבחר למצטיין במשחק.
ב-2 ביולי 2019 חתם על חוזה לשתי עונות בגנואה בהעברה חופשית.
ספאטה שיחק בנבחרת קולומביה עד גיל 17 במונדיאליטו עד גיל 17 ב-2003 בפינלנד והגיע עם הנבחרת עד למקום הרביעי.
שנתיים מאוחר יותר היה חלק מהנבחרת עד גיל 20 שזכתה באליפות אמריקה הדרומית עד גיל 20 שנערכה אצלה בבית.
באותה שנה גם שיחק עם נבחרתו בגביע העולם עד גיל 20, בו הגיעה קולומביה עד לשלב שמינית הגמר, אז הפסידה 1–2 לנבחרת ארגנטינה עד גיל 20, שבסופו של דבר זכתה בטורניר.
זומן מספר פעמים לנבחרת ששיחקה במוקדמות מונדיאל 2010 ושיחק 7 משחקים במהלכם.
כמו כן, זומן על ידי המאמן הרנן דריו גומס לטורניר הקופה אמריקה 2011 שנערך בארגנטינה.
במהלך מוקדמות מונדיאל 2014 שיחק ספאטה רק שני משחקים, אבל זומן גם למונדיאל עצמו ושם שיחק ארבעה משחקים והיה מהבולטים בנבחרת שהגיעה לרבע הגמר.
שנה מאוחר יותר זומן על ידי המאמן פקרמן גם לטורניר הקופה אמריקה 2015 שבו שיחר ארבעה משחקים וקולומביה הודחה ברבע הגמר.
בטורניר הקופה אמריקה 2016 כבש ספאטה את שערו הראשון במדי הנבחרת הבוגרת בניצחון 0–2 על .
באותו טורניר שיחק חמישה משחקים וקולומביה סיימה במקום השלישי.
את שערו השני בנבחרת כבש במשחק הידידות מול שבו הפסידה קולומביה 1–2. ספאטה גם שיחק 10 משחקים במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018 שבסופם הבטיחה קולומביה את עלייתה למונדיאל.
הוא נבחר להיות חלק מהסגל הסופי למונדיאל 2018 וערך את הבכורה שלו במשחק שמינית הגמר מול כשנכנס בדקות האחרונות של ההארכה במקומו של סנטיאגו אריאס.
ב-1 במאי 2013 נחטפה דודתו של ספאטה, לימבניה סאפטה, מפאדייה, עיירה בקולומביה.
החוטפים דרשו כופר של 150 מיליון דולר מכריסטיאן ספאטה כדי לשחרר את דודתו החטופה.
יום אחד בלבד לאחר החטיפה איתרה משטרת קולומביה את החוטפים ושחררה את דודתו של ספאטה ללא פגע.
נבחרת קולומביה עד גיל 20
אליפות אמריקה הדרומית עד גיל 20: 2005
כריסטיאן בוגדן סירגי (ברומנית: Cristian Sârghi, נולד ב-23 בנובמבר 1986) הוא כדורגלן עבר רומני ששיחק בעמדת הבלם.
כיום משמש כמנהל מקוצעי באוצלול גאלאץ.
סירגי התחיל את הקריירה שלו בפוליטכניקה גאלאץ מהליגות הנמוכות.
ב-6 בדצמבר 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בתיקו 1-1 נגד ואסלוי.
בעונת זכה עם המועדון באליפות הראשונה בתולדותיה.
ב-2 בנובמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בזירה האירופית בהפסד 2-0 למנצ'סטר יונייטד במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות.
בתום העונה עזב וחתם בקונקורדיה קיאז'נה וכעבור חצי עונה חתם בארמיס ארדיפו.
במרץ חזר לרומניה וחתם בפאנדורי טרגו ז'יו.
באוגוסט חתם בגז מתאן מדיאש.
ביולי סירגי חתם בפטרולול פלוישט.
ב-22 באוגוסט 2020, סירגי חתם באוצלול גאלאץ.
כריסטיאן נרלינגר הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר בבאיירן מינכן ובבורוסיה דורטמונד בעמדת הקשר.
נרלינגר הצטרף לבאיירן מינכן בגיל 13, ובשנת 1990 החל לשחק בקבוצת המילואים, ותוך שנתיים הוקפץ לקבוצה הבכירה.
בשנותיו הראשונות בקבוצה שיתף פעולה בקישור עם אדולפו ולנסיה, כריסטיאן ציגה, מהמט שול וז'ורז'יניו.
בשנת 1994 זכה באליפות הבונדסליגה, ובשנת 1996 זכה עם באיירן מינכן בגביע אופ"א, לאחר ניצחון כפול בגמר מול בורדו, בו לא שיחק.
בשנת 1997 זכה באליפות נוספת על הקבוצה, ובשנת 1998, בעונתו האחרונה במדי הקבוצה, זכה עמה בגביע הגרמני.
נרלינגר שיחק בסך הכל שש עונות בקבוצה הבכירה של באיירן מינכן, בהן צבר 156 הופעות והבקיע 27 שערים.
בשנת 1998 עבר נרלינגר לבורוסיה דורטמונד מעיר הולדתו.
בדורטמונד הרבה נרלינגר לסבול מפציעות, והוא עזב את המועדון לאחר שלוש שנים בהן רשם 59 הופעות ושני שערים, ולא זכה בתארים משמעותיים.
בשנת 2001 עבר נרלינגר לגלאזגו ריינג'רס, עמה זכה בגביע בשנת 2002 ובאליפות סקוטלנד בשנת 2003. עם זאת, גם שם סבל מפציעות רבות, ורשם 25 הופעות בלבד בשלוש עונות, בהן כבש שני שערים.
בשנת 2004 עבר נרלינגר לקייזרסלאוטרן, שם חזר לשתף פעולה עם חברו בבאיירן מינכן, קארסטן יאנקר.
גם בקייזרסלאוטרן נרלינגר מיעט לשחק עקב ריבוי פציעות, ובשנתיים שיחק תשעה משחקי בונדסליגה בלבד.
בסופו של דבר, פרש נרלינגר בשנת 2006.
לנרלינגר שש הופעות במדי נבחרת גרמניה, בהן הבקיע שער אחד, אך הוא מעולם לא שיחק בטורניר גדול.
לאחר הפרישה, נרלינגר למד עסקים בינלאומיים באוניברסיטת מינכן לעסקים, ומונה למנהל בבאיירן מינכן בשנת 2010. נרלינגר ביצע תפקידים של מנכ"ל ומנהל טכני, ובתפקידו האחרון שימש כמנהל הספורטיבי של הקבוצה.
בשנת 2012 פוטר והוחלף במתיאס זאמר, עקב כישלונות הקבוצה בשנתיים הקודמות.
אליפות ליגת העל הסקוטית: 2002/03
כריסטיאן מרטל היא שחקנית ודוגמנית צרפתייה.
מרטל נולדה במחוז מרת ומוזל, צרפת.
ב-1952 זכתה במספר תחרויות יופי באזורה וב-1953 נבחרה לייצג את צרפת בתחרות מיס תבל לאחר שמלכת היופי של צרפת הודחה מתוארה ובתחרות זו הוכתרה במקום הראשון.
זמן קצר לאחר שנת כהונתה החלה לפרוץ בקריירה עולמית כשחקנית קולנוע, היא הופיעה בסרטים "יאנרי פשה" עם ג'ף צ'נדלר, "אז זוהי פריז" לצד טוני קרטיס, גילמה את חוה בסרט אדם וחוה ושיחקה גם במספר סרטים מקסיקנים.
מרטל הייתה אורחת ושופטת במספר טקסי מיס תבל לאורך השנים, בין היתר בשנים 1989, 1993 ו-2007 שהתקיימו במקסיקו, ובטקס של 1978 שימשה כשופטת אורחת.
בשנת 2011 הופיעה בטקס מיס צרפת.
כריסטיאן פאבון (נולד ב-21 בינואר 1996) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת החלוץ בגרמיו ובנבחרת ארגנטינה.
פאבון התחיל את קריירת המשחק שלו בקבוצת הנוער של הקבוצה הארגנטינאית טאז'רס קורדובה בשנת 2005, כשהיה בן 9.
ב-7 בפברואר 2012, כשהיה בן 16, עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון.
ב-9 ביולי 2014 זכה להתעניינות רבה מקבוצת בוקה ג'וניורס הארגנטינאית והצטרף למועדון בסכום של מיליון וחצי אירו.
ב-18 ביולי 2014 הושאל לקבוצת אתלטיקו קולון לחצי שנה.
ב-5 באפריל 2015 רשם את הופעת הבכורה במדי בוקה ג'וניורס בניצחון 2-0 על הורקאן במשחק ליגה.
ב-20 באפריל 2015 כבש את שער הבכורה שלו במועדון מול לנוס, כשהוא רק בן 19. בעונת 2015 כבש בסך הכל 2 שערים ב-6 הופעות.
בעונת 2016 שיחק את רוב משחקי המועדון במסגרת גביע הליברטדוס ואף העפיל איתם לשלב חצי הגמר של הטורניר.
פאבון כבש במסגרת הטורניר 4 שערים ב-8 הופעות אך המעיט לשחק במסגרת ליגת העל הארגנטינאית באותה עונה.
פאבון זכה להתעניינויות רבות מקבוצות רבות מאירופה, אך החליט להישאר בבוקה ג'וניורס.
בעונת 2016/17 רשם עונה מוצלחת עם 30 הופעות במדי הקבוצה ו-9 שערים.
בעונת 2017/18 הופיע במדי הקבוצה 25 פעמים ורשם 6 שערים ו-11 בישולים במסגרת הליגה.
בספטמבר 2017 סומן במקום ה-22 בדירוג 50 השחקנים הכי טובים עד גיל 21. ב-17 במאי 2018 שיחק מול אליאנסה לימה במסגרת גביע הליברטדוס ובישל 4 שערים כשתוצאת הסיום הייתה 5-0 לטובת בוקה ג'וניורס.
בכך העלה את מאזנו בגביע לשער אחד ו-6 בישולים ב-6 הופעות.
ב-9 בינואר 2018 סומן כמחליף של אלכסיס סאנצ'ס בארסנל וב-27 במאי דווח שבשיקטש הטורקית מעוניינת להחתים את פאבון בשורותיה ואף הומלץ על ידי ליונל מסי לשחק במדי ברצלונה.
ב-8 באוגוסט 2019 הושאל ללוס אנג'לס גלאקסי עד לסוף העונה.
לאחר מכן שיחק בבוקה ג'וניורס, לאחר שחזר מההשאלה ללוס אנג'לס גלאקסי ב-1 בינואר 2021.
ב-3 ביולי 2022 חתם פאבון לשלוש שנים באתלטיקו מיניירו.
ב-16 בפברואר 2024 חתם לשנתיים בגרמיו.
פאבון שיחק בנבחרת ארגנטינה עד גיל 17 וכבש 5 שערים ב-8 הופעות.
משם הוא המשיך לנבחרת ארגנטינה עד גיל 20, שם הופיע 6 פעמים וכבש 4 שערים.
המשחק הסתיים בהפסד 4-2. לאחר מכן נכלל בסגל הרשמי למונדיאל 2018.
כריסטיאן מְצֶ'לָארוּ (ברומנית: Cristian Măcelaru; נולד ב-15 במרץ 1980, טימישוארה, רומניה) הוא מנצח רומני.
מצ'לארו הוא הצעיר במשפחה של 10 ילדים.
הוא המשיך בלימודי המוזיקה בארצות הברית, באקדמיה לאמנויות Interlochen במישיגן.
הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת מיאמי בשנת 2003 עם תואר B.M.
והיה קונצרטמייסטר של התזמורת הסימפונית של מיאמי, הצעיר ביותר בתפקיד זה בתולדות התזמורת.
מצ'לארו המשיך את לימודי המוזיקה באוניברסיטת רייס ביוסטון, טקסס, שם פיתח עניין בניצוח.
בין מוריו היה לארי רכלף.
נוסף על כך, בעודו ברייס, ניהל את תזמורת הנוער של יוסטון, והיה כנר בתזמורת הסימפונית של יוסטון במשך שתי עונות.
כמו כן השתלם בניצוח בכיתות אמן של דייוויד זינמן, רפאל פריבק דה בורגוס, אוליבר קנוסן וסטפן אסברי, בפסטיבל המוזיקה של טנגלווד ובפסטיבל המוזיקה של אספן.
מקרן שולטי קיבל את פרס המנצח העולה שלה בשנת 2012 ואת פרס המנצח ע"ש שולטי בשנת 2014.
בשנת 2011, היה מצ'לארו לעוזר מנצח של תזמורת פילדלפיה.
הוא הועלה לדרגת מנצח התזמורת בשנת 2012, וכיהן בתפקיד זה עד שנת 2014. לאחר מכן שימש כמנצח בנסיעות עם התזמורת בין השנים 2014–2017. מצ'לארו משמש כמנהל מוזיקלי של פסטיבל קברילו למוזיקה עכשווית מאז 2017.
בפברואר 2017 ניצח מצ'לארו לראשונה בהופעת אורח על התזמורת הסימפונית של קלן.
מאז חזר לשלוש הופעות אורח עוקבות עם התזמורת.
במאי 2018 הודיעה התזמורת על מינויו של מצ'לארו למנצח הראשי הבא שלה, בתוקף מעונת 2019–2020, בחוזה התחלתי ל-3 שנים.
מינוי זה מציין את תפקיד מנצח התזמורת הראשון שלו במשרה מלאה.
מצ'לארו סיים את תפקידו בקלן בשנת 2025.
בספטמבר 2018 הופיע לראשונה כמנצח אורח עם התזמורת הלאומית של צרפת, וחזר כמנצח אורח בקיץ 2019. על בסיס הופעות אלה, בנובמבר 2019, הודיעה התזמורת על מינויו של מצ'לארו כמנהל המוזיקלי הבא שלה, החל ב -1 בספטמבר 2021, בחוזה התחלתי לארבע שנים.
באפריל 2024, התזמורת הסימפונית של סינסינטי הודיעה על מינויו של מצ'לארו למנהל המוזיקלי הבא שלה, כאשר הוא אמור להחזיק בתואר המנהל המוזיקלי המיועד בעונת 2024 - 2025, ולאחר מכן אמור להיות מנהל מוזיקלי בעונת 2025 - 2026, עם חוזה ראשוני עד עונת 2028 - 2029
למצ'לארו ואשתו שריל, נגנית בסון, יש שני ילדים, והם מתגוררים בבון.
כריסטיאן מנדיאל (ברומנית: Cristian Mandeal, נולד ב-18 באפריל 1946 ברופיה, כיום במחוז בראשוב) הוא מנצח, מלחין ופסנתרן רומני.
בשנים 2009- 1991 כיהן כמנהל האמנותי של התזמורת הפילהרמונית ע"ש ג'ורג'ה אנסקו בבוקרשט.
מנדיאל נולד בשנת 1946 ברופיה (Rupea), אז במחוז טרנאבה מארה, כיום במחוז בראשוב ברומניה.
הוא למד נגינה בפסנתר בילדותו, והמשיך ללימודי פסנתר, הלחנה וניצוח בתיכון למוזיקה בבראשוב, ואחר כך בשנים 1965–1974 באקדמיה למוזיקה בבוקרשט (בכיתת הניצוח של קונסטנטין בוג'אנו).
מאוחר יותר השתלם בברלין אצל הרברט פון קאראיין (1980) ובמינכן בהדרכת סרג'יו צ'ליבידאקה.
בתום לימודיו אחרי עבודה קצרה כקורפטיטור באופרה הרומנית בבוקרשט שימש כמנצח קבוע בתזמורת הפילהרמונית ע"ש קונסטנטין סילבסטרי בטרגו מורש בשנים 1977–1980. בשנים 1980–1987 היה המנצח הקבוע של התזמורת הפילהרמונית "טרנסילבניה" בעיר קלוז'.
בשנת 1987 זכה מנדיאל במכרז למשרת המנצח הקבוע של התזמורת הפילהרמונית ג'ורג'ה אנסקו של בוקרשט, והחל מ-1991 התמנה למנצח ראשי ולמנכ"ל שלה.
אחרי סיורים חשובים בחו"ל תחת שרביטו, חזרה התזמורת ליוקרתה הבינלאומית הקודמת.
בשנים 2001–2003 כיהן מנדיאל גם כמנהל אמנותי של הפסטיבל והתחרות הבינלאומית "ג'ורג'ה אנסקו" בבוקרשט.
בשנת 2002, בפסטיבל אדינבורו, ניצח מנדיאל על התזמורת הסימפונית הסקוטית של ה-BBC במופע בכורה של האופרה "אדיפוס" מאת אנסקו.
ב-2005 ניצח על אותה היצירה בבכורה באיטליה, בקאליארי.
בשנים 2000–2002 פעל מנדיאל גם כמנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית חיפה בישראל.
מנדיאל כיהן גם כמנהל אמנותי של התזמורת הסימפונית הבסקית "אאוסקדי" בסן סבסטיאן בספרד (2007-1999), היה מנצח אורח ראשי של תזמורת האלה במנצ'סטר (2010-2005), אחרי אוגוסט 2007 - מנצח אורח ראשי של התזמורת הפילהרמונית של קופנהגן (2013-2006), כמו כן עד 2003 מנצח הבית של תזמורת היידן בבולצנו ובטרנטו באיטליה.
מנדיאל הקליט עם התזמורת הפילהרמונית של בוקרשט בחברת "אלקטרקורד" את כלל הסימפוניות של אנטון ברוקנר, היצירות הסימפוניות וקוליות-סימפוניות של יוהנס ברהמס ואת כלל היצירות הסימפוניות של ג'ורג'ה אנסקו.
בשנים האחרונות מקדיש מאמצים רבים בניהול תזמורת הנוער הסימפונית של רומניה.
פרס איגוד המלחינים והמוזיקולוגים של רומניה
הפרס להצטיינות של הפורום המוזיקלי הרומני על הפצת האופרה "אדיפוס" מאת ג'ורג'ה אנסקו
קונצ'רטו לשתי תזמורות קאמריות ואבוב
כריסטיאן לואי נצאי הוא פוליטיקאי המכהן כראש ממשלת מדגסקר.
ביוני 2018 נערכו הפגנות ברחבי המדינה, שהובילו להתפטרות ראש הממשלה אוליבייה מהפלי סולוננדרסאנה , ולמינויו של נצאי כראש הממשלה החדש על ידי הנשיא הר רג'ונאריממפיאנינה.
כריסטיאן מארי סראטוס היא שחקנית אמריקאית.
סראטוס נולדה בפסדינה, קליפורניה וגדלה בברבנק, קליפורניה.
אמה מעצבת תכשיטים וסוכנת יחסי ציבור ושיווק ב-ACSPR וממוצא מקסיקני.
אביה הוא בונה תפאורות ממוצא איטלקי.
היא החלה לעסוק בהחלקה אמנותית על הקרח כשהייתה בת 3. בגיל 7 חתמה בפורד מודלס.
סראטוס גילמה את סוזי קראבגרס בסדרת הטלוויזיה של ניקלודיאון "מדריך ההישרדות של נד", שעלתה לשידור לראשונה בשנת 2004 והסתיימה בשנת 2007 לאחר שלוש עונות.
תפקידה של סראטוס בתור אנג'לה וובר ב"דמדומים" זיכה אותה בפרס "שחקנית המשנה הצעירה" בטקס פרסי האמן הצעיר בשנת 2009. סראטוס חזרה על תפקידה בסרטי המשך של "דמדומים" - "דמדומים 2: ירח חדש" ו"דמדומים 3: ליקוי חמה".
בשנת 2011 היא הופיעה בווידאו קליפ של להקת The Black Keys לשיר "Howlin' for You".
היא גילמה את דמותה של רוזיטה אספינוזה בעונה הרביעית בסדרה "המתים המהלכים" של רשת AMC, והופיעה לראשונה בסוף הפרק העשירי בעונה.
היא קודמה לדמות ראשית בסדרה החל מעונתה החמישית.
בשנת 2020 כיכבה בתור הזמרת המקסיקנית סלינה בסדרה הביוגרפית על חייה "סלינה: הסדרה" בשירות נטפליקס.
היא דורגה במקום ה-65 ברשימת "100 הלוהטים" של מגזין מקסים לשנת 2010. בגיליון מרץ 2015 של מגזין פלייבוי הוצגה סראטוס במדור ה"After Hours".
סראטוס היא פעילה למען זכויות בעלי חיים.
היא התנדבה למספר קמפיינים של ארגון PETA המקדם אורח חיים טבעוני.
במרץ 2017 חשפה סראטוס כי היא מצפה לילד ראשון מבן זוגה, הזמר דייוויד בויד.
ב-14 במאי 2017 חשפה סראטוס תמונה של בתה באינסטגרם.
שנה סרט תפקיד הערות 2008 דמדומים אנג'לה וובר 2009 דמדומים 2: ירח חדש 2010 דמדומים 3: ליקוי חמה 2011 96 דקות לנה דמדומים 4: שחר מפציע - חלק 1 אנג'לה וובר 2013 Pop Star רוקסי סנטוס 2014 טיסה 7500 ראקל מנדוזה
כריסטיאן מקברייד הוא מוזיקאי ג'אז ונגן קונטרבס וגיטרה בס אמריקאי.
מקברייד, זוכה שבעה פרסי גראמי, ניגן ביותר מ-300 אלבומים כמלווה.
הוא הקליט והופיע לצד מוזיקאי ג'אז כמו פרדי האברד, מקוי טיינר, הרבי הנקוק, פט מתיני, ג'ו הנדרסון, דיאנה קרול, צ'יק קוריאה, ג'ושוע רדמן, ריי בראון ואדי פלמיירי, בנוסף לאמני מוזיקת פופ, היפ-הופ ומוזיקת נשמה דוגמת ג'יימס בראון, סטינג, פול מקרטני, סלין דיון, קווין לטיפה, אייזק הייז, קארלי סימון ורנה פלמינג.
כריסטיאן מקברייד נולד ב-31 במאי 1972 בפילדלפיה, פנסילבניה, וגדל במשפחה מוזיקלית; אמו לימדה מוזיקה בבית ספר, ואביו היה נגן גיטרה בס ואחד מעמודי התווך של קהילת המוזיקאים בפילדלפיה.
מקברייד הצעיר התחיל לנגן בגיטרה בס בגיל תשע אחרי שצפה באביו מנגן עם מונגו סנטמריה בפסטיבל הג'אז באטלנטיק סיטי, בו הופיעו גם דיזי גילספי, דקסטר גורדון ואלה פיצג'רלד.
אחרי גירושי הוריו גדל מקברייד עם אמו בפילדלפיה, אם כי אביו נשאר מעורב בחייו והתפתחותו המוזיקלית והעניק לו את שיעורי הנגינה הראשונים שלו.
מקברייד למד לנגן בקונטרבס כדי לנגן בתזמורת נוער, ומבין חבריו מתקופת התיכון נמנים המוזיקאים ג'ואי דה-פרנצ'סקו, קורט רוזנווינקל וקווסטלאב.
בגיל 17 עבר מקברייד לניו יורק בהשפעת וינטון מרסליס, ולמד בבית הספר ג'וליארד במשך שנה אחת בטרם עזב כדי לנגן עם הסקסופוניסט בובי ווטסון.
הוא ניגן עם מוזיקאים מבוגרים כמו ווטסון, פרדי האברד, בני גולסון, ג'ו הנדרסון, ג'יי ג'יי ג'ונסון והאנק ג'ונס, בנוסף לנגנים בני דורו כמו רוי הרגרוב, ג'ושוע רדמן ובני גרין.
הוא הוציא את אלבומו הראשון בחברת הקליטים ורב ב-1995. כשנה לאחר מכן יצא אלבומם הראשון של קבוצת SuperBass - שיתוף פעולה בין מקברייד, ריי בראון וג'ון קלייטון.
מקברייד נודע כנגן קונטרבס, אך ניגן גם בגיטרה בס בפרויקטים שונים, בהם שיתופי פעולה עם אורי קיין וקווסטלאב ואלבומי היפ-הופ שיצאו תחת שמו.
בשנת 2007 הופיע מקברייד עם רוי היינס וסאני רולינס בקרנגי הול בהופעה מיוחדת להוקרתו של סאני רולינס, שהובילה למשדר הוקרה מיוחד במסגרת פרס מרכז קנדי, אותו מקברייד ניהל מוזיקלית.
בשנת 2008 הצטרף מקברייד לסופרגרופ "Five Peace Band", בו היו חברים צ'יק קוריאה, ג'ון מקלפלין, קני גארט וויני קוליוטה.
ההרכב זכה בפרס גראמי לאלבום הג'אז האינסטרומנטלי הטוב ביותר, ומקברייד החל לשתף פעולה עם קוריאה וניגן עמו באלבומי טריו לצד המתופפים סטיב גאד ובריאן בלייד.
בשנת 2009 הוציא מקברייד אלבום ראשון עם ההרכב "Inside Straight", בו חברים הסקסופוניסט סטיב וילסון, הוויברפוניסט וורן וולף, הפסנתרן פיטר מרטין והמתופף קארל אלן; שנתיים לאחר מכן הוציא אלבום ביג בנד ראשון, שזכה בפרס גראמי לאנסמבל הג'אז הגדול הטוב ביותר, ובשנת 2013 הוציא אלבום טריו ראשון בהובלתו.
במרץ 2016 מונה מקברייד לתפקיד המנהל המוזיקלי של פסטיבל הג'אז של ניופורט, ונכון לאפריל 2021 הוא משמש כמגיש בתוכנית הרדיו Jazz Night in America של רשת NPR.
כריסטיאן מקברייד מתגורר במונטקלייר, ניו ג'רזי, ונשוי לזמרת הג'אז מליסה ווקר.
השניים מנהלים מרכז ללימודי ג'אז בשם Jazz House Kids, שפונה לקהל צעיר וזוכה להופיע בפסטיבל הג'אז במונטקלייר.
כריסטיאן פרידריך מאלי היה צייר בעלי חיים, נוף וז'אנר גרמני מבית הספר במינכן.
כריסטיאן מאלי היה הצעיר מבין עשרה אחים, שכמעט כולם היו בעלי כישרון אמנותי.
אחותו הייתה נשואה לצייר פיטר פרנסיס פיטרס, שהשפיע גם על כריסטיאן מאלי ועל אחיו יאן.
לאחר מותו הפתאומי של אביו בשנת 1833, הגיע מאלי לוירטמברג עם אמו ועבד כחרט בשטוטגרט עד לשנת 1858. הוא עבר אל אחיו יאן במינכן, שם פגש את חברו אנטון בריית בשנת 1860. הוא התאמן בציור נוף, ושילב בין ציור אדריכלי בעקבות נסיעה לאיטליה.
בשנת 1865 מאלי נסע לדיסלדורף ומשם לפריז, שם למד את עבודות ציירים אחרים, ובהשפעתם החל להתמסר לציור בעלי חיים, במיוחד לציור כבשים.
מלך וירטמברג כיבד אותו באות כבוד של מסדר פרידריך.
בשנת 1889 הוענק לו תואר פרופסור, בשנת 1902 הוענק אזרח כבוד של וילהיים וב־14 באפריל 1905, אזרח כבוד של העיר ביברך.
לאחר מותו גופתו הועברה לביברך ונקברה ליד חברו אנטון בריית בבית העלמין הקתולי.
הוא הוריש לעיר ביברך את יצירתו האמנותית ואת הסטודיו שלו וכן – 60,000 מארק.
את אולמות תצוגת הסטודיו המאובזרים במינכן עם המורשת של אנטון בריית וכריסטיאן מאלי ניתן לראות במוזיאון בריית מאלי בביברך.
הם נחשבים כדוגמאות נדירות לאולפני אמנים משומרים היטב מהמאה ה-19 ולכן הם אנדרטה תרבותית מהשורה הראשונה.
כריסטיאן פאסנאכט (נולד ב-11 בנובמבר 1993) הוא כדורגלן שווייצרי, המשחק בעמדת הקיצוני ביאנג בויז ובנבחרת שווייץ.
פאסנאכט מילא תפקיד חשוב בעונתו הראשונה במועדון הכדורגל יאנג בויז, עונה שהסתיימה באליפות ראשונה מזה 32 שנים.
באותה העונה, הוא כבש אחד עשר שערים.
ב-3 באוקטובר 2019, פאסנאכט הבקיע שער חשוב בניצחון הבית 1–2 על גלאזגו ריינג'רס במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית.
ב-25 בפברואר 2021, פאסנאכט הבקיע בניצחון 0–2 על באייר לברקוזן במסגרת משחק הגומלין של שלב 32 האחרונות בליגה האירופית, מה שהבטיח ליאנג בויז העפלה לשלב שמינית הגמר לראשונה בהיסטוריה של המועדון.
ב-26 בינואר 2023 חתם בנוריץ' סיטי, ב-12 באוגוסט כבש את שער הבכורה בקבוצה, בתיקו 4-4 נגד סאות'המפטון.
בינואר 2025 חזר אל יאנג בויז.
ב-12 באוקטובר 2018, פאסנאכט רשם את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של נבחרת שווייץ בהפסד החוץ 2–1 לנבחרת בלגיה.
ב-16 בנובמבר 2019, הוא כבש את השער השלישי לנבחרתו בניצחון החוץ 1–6 על נבחרת גיברלטר במסגרת מוקדמות יורו 2020.
כריסטיאן מרטין הוא שחקן קנדי, שהתפרסם בזכות תפקידו כפין בקסטר בסרט "שכחו אותי בבית 5".
מרטין נולד בקנדה ב-23 בפברואר 2000; אימו, לורי, היא רופאת משפחה ואם חד-הורית.
יש לו אח ואחות גדולים, מאק ומקיילה.
מרטין החל לשחק עוד בזמן לימודיו בבית הספר.
בשנת 2009 לקח שיעורי משחק בלוס אנג'לס; ובאותה שנה כבר שיחק בסרט הטלוויזיה "Too Late to Say Goodbye" של ערוץ הכבלים LMN, בתפקיד של טיילור קורבין, בנו הצעיר של דמותו של רוב לאו.
בשנת 2010 קיבל את תפקידו הראשי הראשון בסרט הקולנוע "Snowmen".
בשנת 2012 קיבל את תפקידו הידוע ביותר כפין בקסטר בסרט ההמשך "שכחו אותי בבית 5".
לאחר מכן שיחק בעיקר בסדרות טלוויזיה כמו "הצלה צפונית", "כנפי העל", "נורמן פיקסטריפס" ו-"אן עם הצמות".
+שנהסרטתפקידהערות2010Snowmenלואקס לאמב2011Citizen Gangsterבילי בוידExit Humanityאדם יאנג2013משפחה במנוסה (צר')מיקי2024Doin' ItקיילTBAGrowing up Gorman
כריסטיאן סקרדסויג (בנורווגית: Christian Skredsvig; 12 במרץ 1854 – 19 בינואר 1924) היה צייר וסופר נורווגי.
הוא השתמש בסגנון אמנותי המשקף את הנטורליזם.
הוא ידוע במיוחד בתיאוריו הציוריים והליריים של הנוף.
כריסטיאן אריקסן סקרדסויג נולד וגדל בחוות סקרדסויג בקהילת מודום בבוסקרוד שבנורווגיה.
כשהיה בן 15 הפך לתלמיד בבית הספר לציור של יוהאן פרדריק אקרסברג בכריסטיאניה (אוסלו).
לאחר מותו של אקרסברג בשנת 1870 למד אצל יוליוס מידלטאון באקדמיה הלאומית הנורווגית לאמנות ואומנות.
הוא המשיך בארבע שנות התמחות (1870–1874) בקופנהגן אצל צייר הנוף וילהלם קיהן באקדמיה המלכותית הדנית לאמנויות יפות.
סקרדסויג זכה בשנת 1872 וקיבל קצבת נסיעות בחסות הממשלה במהלך השנים 1876, 1877 ו-1880. הוא התיישב בשנת 1875 במינכן, שם פיתח חברויות לכל החיים עם כמה מהאמנים הנורווגים.
לאחר מכן עבר להתגורר בפריז, שם היה זמן קצר תלמידו של לאון בונה.
הוא הציג בתערוכה העולמית בפריז בשנת 1878. בשנת 1881, כאמן הנורווגי היחיד, זכה במדליית הזהב (1881) באקדמיה לאמנויות יפות בפריז.
לאחר מספר שנים בפריז חזר לנורווגיה בשנת 1886 והתיישב בחוות פלסקום בברום.
ביתו החדש הפך למקום התכנסות של ציירים, משוררים ומוזיקאים.
הוא גם ערך נסיעות לקורסיקה בשנת 1888 ולדרום צרפת בשנת 1891.
בשנת 1894 עבר לאגדל (Eggedal) בסיגדל שם בנה את ביתו.
בנוף הטבעי של אגדל, מצא סקרדסויג השראה לציור.
ציוריו המפורסמים ביותר מתקופה זו הם אולי האידיליה (1888) ויופסיאן (1904).
בשנת 1896 התיישב גם בסיגדל ידידו הטוב של סקרדסויג ותלמידו מהשנים במינכן, הצייר תיאודור קיטלסן, זמן קצר לאחר שביקר את סקרדסויג בביתו החדש.
הוא היה גם סופר כתב כמה ספרים ביניהם אוטוביוגרפיה שלו לצד רומנים.
בשנת 1908 מונה סקרדסויג לאביר במסדר אולב הקדוש.
סקרדסוויג התגורר באגדל עד מותו בשנת 1924.
ביתו לשעבר של סקרדסויג הוא מוזיאון מאז 1970. הריהוט והחפצים נשמרים כפי שהיו כשגר שם סקרדויג.
עבודותיו וציוריו של חבריו עדיין תלויים על הקירות, יחד כ -150 יצירות אמנות מקוריות.
המעון לשעבר עדיין שייך לבני משפחת סקרדסויג.
עיריית סיגדל אחראית על התחזוקה והניהול של המוזיאון.
הם נפרדו והתגרשו בשנת 1894. בשנת 1898 התחתן סקרדסויג עם ברט ברג (1877–1969) שאיתה היו לו ארבעה ילדים.
כריסטיאן סילבסטר סאנדס הוא פסנתרן ומלחין ג'אז אמריקאי.
אלבומו השלישי Be Water הופק בשנת 2020 בחברת "מק אווניו רקורדס" והיה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית הלחן האינסטרומנטלי הטוב ביותר, עבור השיר "Be Water II".
סאנדס גדל בניו הייבן, קונטיקט, ועבר לעיר אורנג' הסמוכה.
הוא התחיל לנגן בפסנתר בגיל צעיר, וקיבל שיעורים מגיל ארבע.
"גדלתי עם זה בבית, בכיתה ועל הבמה, כך שזה תמיד היה חלק עצום מחיי".
סאנדס חונך על ידי הפסנתרן בילי טיילור, שאפשר לו לחתום את אחת מהופעותיו במרכז קנדי.
לאחר מכן למד סאנדס בבית הספר מנהטן למוזיקה.
תזמורת הג'אז האפרו-קובנית של בית הספר, בראשות בובי סנאבריה, הקליטה את האלבום "Kenya Revisited Live" בשנת 2009, עם סאנדס כפסנתרן.
האלבום היה מועמד לפרס גראמי הלטיני.
לאחר לימודיו הצטרף סאנדס ל-Inside Straight, אחת מלהקותיו של הבסיסט כריסטיאן מקברייד.
הלהקה ערכה מסע הופעות בין-לאומי.
סאנדס הפך לאמן רשמי של חברת הפסנתרים "סטיינוויי" בשנת 2012. בשנת 2014 ציין סאנדס כדמויות שהשפיעו עליו את מקברייד, וינטון מרסליס, קני גארט ומרקוס רוברטס: "הם באים מהמסורת של הכנסת אנשים למוזיקה, אך גם מניעים אותה קדימה לכיוונים חדשים".
באותה שנה הגיע סאנדס לגמר תחרות פרסי מלגת הג'אז האמריקאית של איגוד הפסנתרנים.
כוכבית (*) מציינת כי זו שנת ההופעה של היצירה.
שנה נרשמה כותרת תווית כוח אדם/הערות 2002* Footprints Stanza שלישייה, עם ג'ף פולר (בס), ג'סי האמן השני (תופים) 2004* Harmonia Stanza שלישייה, עם ג'יימס קמק (בס), ארטי דיקסון (תופים) 2007* Risin'''
| עם מייקל אסטה (בס), ג'סי האמן השני וריאן סאנדס (תופים), ג'וש אוונס (חצוצרה), ביל אוונס (סקסופון), מפיק בילי טיילור
| עם קרייג הנדי (חליל, סקסון טנור), רנדי ברקר (פלוגלהורן, חצוצרה), אוגונה אוקגו (בס), לואי הייז (תופים)
| שלישייה, עם תומאס פונסבק (בס), אלכס ריאל (תופים); בקונצרט
| עם מרקוס ביילור (תופים), יאשושי נקמורה (בס), גלעד האקסלמן (גיטרה), כריסטיאן מקברייד (בס), כריסטיאן ריברה (כלי הקשה), מרקוס סטריקלנד (סקסופון טנור וקלרינט בס)
| רוב הביצועים בשלישייה עם יאסושי נקאמורה (בס), ג'רום ג'נינגס (תופים); חלקם עם נאקמורה (בס), מרכוס ביילור (תופים)
| עם יאסושי נאקמורה (בס), ג'רום ג'נינגס (תופים) מרקוס סטריקלנד (סקס), קיון הרולד (חצוצרה), קאיו אפוני (גיטרה), כריסטיאן ריברה ורוברטו קווינטרו (כלי הקשה)
| Be Water'' Mack Avenue עם יאסושי נאקמורה (בס), קלרנס פן (תופים) מרקוס סטריקלנד (סקס), שון ג'ונס (חצוצרה), מרווין סוול (גיטרה), סטיב דייוויס (טרומבון)
כריסטיאן טרס נֵרְגוֹר (בדנית: Christian Thers Nørgaard; נולד ב-20 במרץ 1994) הוא כדורגלן דני המשחק בעמדת הקשר בארסנל מהפרמייר ליג ובנבחרת דנמרק.
נרגור התחיל לשחק כדורגל בקבוצות כדורגל מקומיות ובגיל 14 הצטרף למחלקת הנוער של לינגבי בולדקלוב.
ב-20 בנובמבר 2011 נרגור ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 2-2 נגד קוגה.
בינואר , נרגור חתם לשלוש וחצי שנים בהמבורג מהבונדסליגה תמורת 400 אלף אירו.
נרגור, שיחק בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון בעוד שבקבוצה הבוגרת לא זכה לדקות משחק.
ב-21 באוגוסט 2013 חתם נרגור בברונדבי לארבע שנים.
בינואר נרגור חתם על חוזה חדש בקבוצה שלפיו ישחק בקבוצת עוד שנתיים וחצי.
נרגור היה שותף לזכייה של הקבוצה בגביע הדני בעונת .
ב-19 ביולי 2018 חתם נרגור לארבע שנים בפיורנטינה מהסרייה א' תמורת 3.5 מיליון אירו.
בפיורנטינה, שיחק עונה אחת בה רשם 6 הופעות בליגה.
ב-28 במאי 2019 חתם נרגור בברנטפורד מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
באוקטובר נרגור נפצע ונעדר מהמגרשים כארבעה חודשים.
ב-13 באוגוסט 2021 נרגור הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 0–2 נגד ארסנל.
ב-10 ביולי 2025 חתם נרגור על חוזה לשנתיים בארסנל.
נרגור השתתף במשחקי הכנה בקדם העונה אך נפצע ולא פתח את העונה, ב-16 בספטמבר ערך בכורה רשמית בארסנל כשנכנס כמחליף בניצחון 2–0 על אתלטיק בילבאו במסגרת שלב הליגה של ליגת האלופות.
ב-18 באוקטובר ערך הופעת בכורה בליגה עבור ארסנל כשנכנס כמחליף בניצחון 1–0 על פולהאם.
בצעירותו, נרגור שיחק בכל הנבחרות הצעירות של דנמרק ורשם בהן 73 הופעות בסך הכל.
ב-8 בספטמבר 2020 נרגור ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בתיקו 0-0 נגד .
ב-9 באוקטובר 2021 נרגור הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–4 נגד .
נרגור שיחק עם הנבחרת ביורו 2020, בו הגיעה לחצי הגמר, הישג השיא שלה מאז הזכייה ביורו 1992.
כריסטיאן סטוון 1781 – 18 באפריל (30 באפריל) 1863, סימפרופול) היה רופא ובוטנאי רוסי ממוצא שוודי.
הוא פעל בדרום רוסיה ותיאר מינים רבים של צמחים.
כריסטיאן סטוון נולד בעיירה קטנה בדרום פינלנד, אז בתחומי האימפריה הרוסית למשפחה בעלת שורשים שוודים.
לאחר סיום לימודי בית הספר, בשנת 1792 הוא התחיל ללמוד באוניברסיטת טורקו בה התמחה ברפואה.
בשנים 1795–1797 הוא למד בסנקט פטרבורג ואחר כך באוניברסיטת יינה.
בשנת 1798, בהוראת פאבל הראשון כל הסטודנטים רוסים חויבו לחזור לרוסיה.
כריסטיאן סטוון סיים קורס לימודים וקיבל תואר דוקטור לרפואה בשנת 1799. הוא עבד במקצוע בבית חולים מספר שנים.
בשנת 1800 הוא קיבל הצעה להיות עוזר של ראש תחום גידולי משי בדרום רוסיה ועזב את העבודה בבית חולים.
במשך שלוש שנים סטוון חקר את צפון קווקז תוך דגש על תיאור צמחים וחקר מקורות מים מינרליים באזור.
בשנת 1803 הוא הגיע לגאורגיה שרק אז סופחה לתחומי האימפריה הרוסית.
גם פה סטיוון תיאר מיני צמחים חדשים.
תוצאות עבודתו פורסמו בכתבי עת מדעיים.
בשנת 1806 סטיוון הגיע לחצי האי קרים והתיישב בסימפרופול.
במרץ 1812 סטוון מונה למנהל גן בוטני שהוקם ליד ילטה.
בניהול של כריסטיאן סטוון גן בוטני "ניקיטסקי" גדל ותרם רבות לפיתוח גידולי עצי פרי באזור.
לאור הצלחותיו, סטוון קיבל אישור ותמיכה כספית לסיור מקצועי באירופה בה הוא סייר במשך שנתיים.
לאחר חזרתו לקרים, סטוון החל לפעול להסדרת אוספים עשירים של צמחים וחרקים שהיו בבעלותו.
בשנת 1826 כריסטיאן סטוון מונה לראש תחום החקלאות בדרום רוסיה בשטח בין אזור הדנובה ועד לים הכספי.
בעקבות אך הוא עזב את ניהול הגן הבוטני ובמקומו מונה הארטוויס (בשנת 1857 סטוון ייתן שם לאלון הארטוויס לממשיך דרכו בניהול הגן).
על פעילותו סטוון קיבל תואר דוקטור כבוד ממספר אוניברסיטאות וקיבל מדליית זהב מהמדינה.
כמו כן הוענקו לו עיטורים.
הוא נבחר לחבר בהתכתבות באקדמיה רוסית למדעים.
מספר רב של צמחים נקראו על שמו.
בשנת 1860 סטוון תרם את הספרייה שלו ואוסף צמחים שכללה 2500 מינים לאוניברסיטת הלסינקי.
כריסטיאן סטליני (באיטלקית: Cristian Stellini; נולד ב-27 באפריל 1974), הוא כדורגלן עבר איטלקי ומאמן כדורגל.
סטליני שיחק בליגות הנמוכות באיטליה במועדונים נוברה, ספאל וטרנאנה.
בקיץ 2000, הוא הצטרף לקומו מהליגה השלישית והיה שותף להעפלתה עד לסרייה א' ב-2002. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' ב-14 בספטמבר 2002 נגד אמפולי.
בקיץ 2003, הצטרף סטליני ליובנטוס, שם סבל מפציעה קשה ברגלו.
לאחר שרשם שתי הופעות בלבד במדי הקבוצה, הוא עבר לקבוצת גנואה.
ב-2011, כריסטיאן הצטרף סטליני לצוות האימון של אנטוניו קונטה ביובנטוס.
עם זאת, בשנת 2012, הוא הושעה לשנתיים וחצי על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית עקב האשמות בדבר מכירת משחקי כדורגל, ובעקבות כך נאלץ להתפטר מתפקידו.
סטליני נוקה מאז מכל אשמה.
סטליני עשה את חזרתו לכדורגל כמאמן מחלקת הנוער של גנואה מ-2015 עד 2017. במהלך תקופתו במועדון, הוא קידם שחקנים צעירים ועזר לקבוצה להגיע לפלייאוף הסרייה א'.
ביוני 2017, סטליני מונה למאמן הראשי החדש של מועדון אלסנדריה מהסרייה ג', שם חתם על חוזה לשנתיים.
עם זאת, הוא פוטר ב-20 בנובמבר 2017, לאחר שלא הצליח להוביל אותה להישגים.
לאחר מכן חזר סטליני לצוות הניהולי של אנטוניו קונטה באינטר לקראת עונת 2019/20. בתקופתו באינטר, הוא עזר לקבוצתו לזכות בסרייה א' בעונת 2020/21, ואף אימן את הקבוצה בשלושה משחקים שבכולם ניצחה הקבוצה, כאשר קונטה הושעה עקב צבירת כרטיסים צהובים.
כשנכנס אנטוניו קונטה לתפקיד המאמן בטוטנהאם הוטספר, הוא מינה את סטליני כעוזרו.
במשחק האחרון של שלב הבתים בליגת האלופות 2022/23, עמד סטליני על הקווים כמאמן, וניצח עם הקבוצה במארסיי, ועזר לטוטנהאם להעפיל לשמינית גמר ליגת האלופות.
בפברואר 2023, התגלה כי אנטוניו קונטה סובל דלקת בכיס המרה ונזקק לניתוח, וסטליני מילא את תפקיד מאמן הקבוצה הראשי עד לחזרתו של קונטה.
בניהולו של סטליני, ניצחה טוטנהאם בשני משחקים מול מנצ'סטר סיטי ווסטהאם יונייטד, והשיגה תיקו מול מילאן בליגת האלופות.
ב-26 במרץ 2023, פוטר קונטה מטוטנהאם.
עזיבתו הגיעה עקב ההדחות מליגת האלופות והגביע האנגלי, כמו גם התפרצות ידועה לשמצה במסיבת העיתונאים שלאחר המשחק נגד סאות'המפטון שנגמר ללא הכרעה בתוצאה 3-3. כריסטיאן סטליני מונה לתפקיד המאמן הראשי עד סוף העונה, כשריאן מייסון משמש בתור עוזרו.
בהמשך השנה ב-24 באפריל, פוטר סטליני מתפקידו הזמני לאחר הפסד 6:1 של קבוצתו לניוקאסל יונייטד.
כריסטיאן מיכלסן (בנורווגית: Christian Michelsen; 15 במרץ 1857 – 29 ביוני 1925) היה איל ספנות ומדינאי נורווגי.
כיהן כראש ממשלת נורווגיה מ-1905 עד 1907. מיכלסן ידוע בעיקר בתפקידו המרכזי בפירוק האיחוד בין נורווגיה לשוודיה ב-1905, והיה אחד מהפוליטיקאים המשפיעים ביותר בנורווגיה באותו הזמן.
מיכלסן נולד בברגן, ונקרא על שם סבו, הבישוף פטר כריסטיאן הרסלב קירשוב.
הוא היה הבכור מבין חמישה אחים שנולדו למשפחת סוחרים.
מיכלסן למד משפטים באוניברסיטת פרדריק המלכותית ועבד כעורך דין.
בהמשך הקים חברת הספנות שהפך לאחת מהגדולות בנורווגיה.
מיכלסן נבחר לסטורטינג ב-1891 מטעם המפלגה הליברלית של נורווגיה.
כיהן כשר האוצר תחת ממשלו את פרנסיס הגרופ ותמך במדיניות תקיפה יותר כלפי האיחוד השוודי-נורווגי.
במרץ 1905 מונה לראש ממשלת נורווגיה, ומיד הפך למנהיג התנועה לקראת פירוק האיחוד.
הבסיס הפורמלי לפירוק היה סירובו של המלך אוסקר השני לקבל את החוקים הקונסולריים הנורווגים (Konsulatsaken).
ממשלת שוודיה התעקשה שחוקים המסדירים את ענייני החוץ חייבים להיות חלק מהסכם האיחוד, וככזה, חוקים אלו לא יכולים לעבור על ידי הסטורטינג ללא הסכמת הריקסדאג.
ב-27 במאי 1905 סירב המלך אוסקר לחתום על הצעת החוק, ובתגובה התפטרו שרי הקבינט הנורווגי.
המלך לא נקט בפעולה נוספת, והפוליטיקאים השוודים לא עשו דבר.
ב-7 ביוני הכריז הסטורטינג שמכיוון שהמלך לא הצליח להקים ממשלה חדשה בנורווגיה לאחר התפטרותו של מיכלסן, הוא איבד את יכולת השלטון ולכן הפסיק לשמש כמלך נורווגיה.
מיכלסן קיבל את העיקרון שלמלוכה דמוקרטית יהיו סיכויים גדולים יותר להתקבל בעולם ובקרב רוב הנורווגים.
הוקון השביעי הפך למלך נורווגיה לאחר שמשאל עם חדש העניק לו כ-79% מהקולות.
ב-1907 התפטר מתפקידו, וירגן לובלנד החליף אותו בתפקיד.
ב-1925 הקים, יחד עם פריטיוף ננסן והתעשיין , את מפלגת .
מיכלסן היה נשוי ליוהאן בנדיקטה ולנדלה משנת 1881 (1861–1910).
בשנת 1905 הוענק לו הצלב הגדול של מסדר אולף הקדוש.
ב-1899 החל מיכלסן בבניית אחוזת , אשר הושלמה ב-1900. האחוזה כיום מתפקדת כבית המגורים של משפחת המלוכה הנורווגית ופתוחה לציבור.
כריסטיאן גסטון פביאני (בספרדית: Cristian Gastón Fabbiani; נולד ב-3 בספטמבר 1983) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת החלוץ.
פביאני נולד בסיודאד אוויטה למשפחה של כדורגלנים.
דודו אוסקר פביאני שיחק בעברו בנבחרת צ'ילה.
פביאני התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של לנוס.
בקיץ הושאל לפלסטינו מליגת העל הצ'יליאנית במדיה כבש 16 שערים ב-25 משחקים.
במדיה קיבל את הכינוי "El Ogro" (בעברית: המפלצת).
בקיץ חתם בבית"ר ירושלים מליגת העל.
ב-14 באוקטובר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–3 למכבי נתניה בו הורחק אחרי שקיבל צהוב שני.
קלוז' מליגת העל הרומנית תמורת סכום שלא פורסם, אך מוערך בין 2–3 מיליון אירו.
בעונתו הראשונה בקלוז' הוא כבש 10 שערים ב-28 משחקי ליגה והיה שותף לזכייה הראשונה שלו באליפות רומניה.
בתחילת עונת הושאל לניואל'ס אולד בויס מליגת העל הארגנטינאית ובמהלך העונה עבר לריבר פלייט.
בשנת חתם בווראקרוס מהליגה המקסיקנית השנייה, אך עזב את המועדון עוד בטרם רשם דקות משחק.
בהמשך הקריירה שיחק באול בויס, אינדפנדיינטה ריבאדביה, ספורט בויס וורנס, קלאב ספורטיבו אסטודיאנטס, פורטווייחו, דפורטיבו מרלו וקלאב דפורטיבו אוניברסיטריו.
כריסטיאן אלכסנדרוב מלינוב (בבולגרית: Кристиян Александров Малинов; נולד ב-30 במרץ 1994 בפטריץ' שבבולגריה) הוא כדורגלן בולגרי המשחק בעמדת הקשר האחורי בנבחרת בולגריה.
מלינוב גדל במחלקות הנוער של בלטיסטה פטריץ', פירין 2001 וליטקס לובץ'.
ב-18 ביולי 2013 הושאל מלינוב למשך עונת לדוברודז'ה דובריץ' מליגת המשנה הבולגרית.
לאחר תום העונה חזר לליטקס לובץ' ושיחק עמה בליגת העל הבולגרית, ובסך הכל ערך 44 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים.
ב-14 ביוני 2016 חתם מלינוב בצסק"א סופיה מליגת העל הבולגרית.
הוא ערך 105 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ששה שערים.
ב-19 באוגוסט 2020 חתם מלינוב בלוון מליגת העל הבלגית.
ב-22 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-1 לשרלרואה במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת .
ב-26 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 לאוסטנדה במסגרת המחזור ה-19 בליגה.
הוא שיחק במועדון במשך שלוש עונות, בהן ערך 66 הופעות ליגה והבקיע שני שערים.
ב-8 באוגוסט 2023 שוחרר מהמועדון.
ב-7 בפברואר 2015 ערך מלינוב את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בולגריה, בתיקו 0-0 נגד נבחרת רומניה במשחק ידידות.
כריסטיאן אטאנאי נאפולס (בספרדית: Cristian Atanay Nápoles; נולד ב-27 בנובמבר 1998) הוא אתלט קובני, זוכה מדליית ארד באליפות העולם (בודפשט 2023) בקפיצה משולשת.
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בלונדון שבממלכה המאוחדת סיים נאפולס במקום הרביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 17.16 מטר.
באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בברמינגהאם שבממלכה המאוחדת סיים נאפולס במקום התשיעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.70 מטר.
באליפות העולם שנערכה באוקטובר בדוחה שבקטר סיים נאפולס במקום החמישי בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 17.38 מטר.
באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט בטוקיו שביפן סיים נאפולס במקום העשירי בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.63 מטר.
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה זכה נאפולס במדליית ארד בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 17.40 מטר, אחרי הוגו פבריס זנגו מבורקינה פאסו (17.64 מטר) ובן ארצו לאסרו מרטינס (17.41 מטר).
כריסטיאן לי נבארו הוא שחקן אמריקאי, הידוע בתפקידו בתור טוני פדילה בסדרה של נטפליקס "13 סיבות" (2017–2020).
נבארו נולד וגדל בברונקס, ניו יורק, ארצות הברית והוא ממוצא פורטו ריקני.
הוא החל לשחק ב-2005 בגיל 14. בתחילה, הוא נאלץ להילחם על עבודה.
הוא כיכב בפרסומות ובסרטים בתקציב נמוך.
בשנת 2007, הוא הופיע בפרק אחד בסדרה "חוק וסדר: כוונה פלילית".
ב-2009 הוא הופיע בתפקיד ג'ון ווייט בסרט "Run It".
היו לו גם תפקידים בסדרות טלוויזיה שונות, כמו "שוטרים בדם", "מונית ברוקלין" ו"הרומן".
נבארו המשיך להופיע בסדרות טלוויזיה שונות עד שקיבל תפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "ויניל".
הפריצה הגדולה שלו הגיעה ב-2017 כאשר קיבל את התפקיד של טוני פדילה בסדרה המקורית של נטפליקס "13 סיבות".
ב-2018 הופיע בתפקיד קורט בסרטה של מריאל הלר "האם אי פעם תסלחי לי?" בכיכובה של מליסה מקארתי.
שנה סרט תפקידהערות 2009 Run It ג'ון ווייט 2017 בושוויק אדוארדו 2018 האם אי פעם תסלחי לי?
קורט 2022 אור השטן האב דנטה2023The Listג'ייק
שנהסדרהתפקידהערות2022–2023Critical Role פרידה / ריגלי רינקוןסדרת רשת; 9 פרקים2024Godkiller: OblivionPlenus Eutoches (voice)תפקיד ראשי, מפיק, 11 פרקים
כריסטיאן ניקולאס מדינה (בספרדית: Cristian Nicolás Medina; נולד ב-1 ביוני 2002 במורנו שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת אסטודיאנטס לה פלאטה מליגת העל הארגנטינאית.
מדינה גדל במחלקות הנוער של ראיו דה מלבאר ובנובמבר 2012 החל לשחק בבוקה ג'וניורס..
בשנת 2020 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של בוקה ג'וניורס במסגרת ליגת העל הארגנטינאית.
הופעת הבכורה שלו בבוגרים הייתה ב-14 בפברואר 2021 בגביע הליגה נגד גימנסיה אי אסגרימה, כשהחליף את לאונרדו חארה בעשרים דקות שנותרו ב.
ב-17 באפריל 2021 כבש את שערו הראשון בבוגרחם בניצחון 3-1 על אתלטיקו טוקומאן בגביע הליגה.
מדינה היה חלק מסגל U15 של ארגנטינה שזכתה באליפות דרום אמריקה 2017 תחת דייגו פלאסנטה, כשהביסה את ברזיל בגמר.
שנתיים לאחר מכן, נבחר מדינה לסגל U17 תחת פאבלו איימר לאליפות דרום אמריקה בפרו 2019 ולמונדיאל 2019 בברזיל.
הוא כבש פעם אחת, נגד פרגוואי, בשבעה משחקים כשהנבחרת העפילה בטורניר הזה עד לשלב 16 האחרונות.
הסופר קאפ הארגנטינאי (1): 2023
כריסטיאן ניקולאי סורנסן (נולד ב-6 באוגוסט 1992) הוא כדורגלן דני המשחק כמגן שמאלי בפ.צ.
סורנסן התחיל את הקריירה שלו בקבוצות נוער מקומיות לפני שהצטרף לאודנסה בולדקלאב ב-2011.
לאחר תקופה בפרדריסיה, סורנסן חתם בויבורג ביולי 2019 ל-3 שנים.
ב-31 באוגוסט 2022, הודיעה אלופת דנמרק קופנהגן כי החתימה את סורנסן עד סוף 2025.
כריסטיאן חסוס מרטינס (בספרדית: Cristian Jesús Martínez; נולד ב-6 בפברואר 1997 בפנמה סיטי שבפנמה) הוא כדורגלן פנמי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת עירוני קריית שמונה מליגת העל הישראלית, בהשאלה מפלאסה אמאדור, ובנבחרת פנמה.
מרטינס גדל במחלקת הנוער של צ'ורילו, ובשנת 2013 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הפנמית.
הוא ערך 37 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-17 במאי 2016 הושאל מרטינס לקולומבוס קרו מה-MLS.
ב-1 ביוני ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2–3 לפילדלפיה יוניון במסגרת הליגה לעונת .
בהמשך שיחק גם בפיטסבורג ריברהאונדס, קבוצת הבת של המועדון.
ב-25 בינואר 2017 חתם מרטינס על חוזה קבוע בקולומבוס קרו.
ב-4 במאי 2017 הושאל מרטינס לסינסינטי מה-USL, ושיחק במדיה במשחק ליגה אחד, לפני שחזר לקולומבוס קרו ב-8 במאי.
ב-12 בדצמבר 2018 הצטרף מרטינס לשיקגו פייר מה-MLS.
ב-3 במרץ 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 ללוס אנג'לס גלאקסי במסגרת הליגה לעונת .
בסך הכל ערך חמש הופעות ליגה במועדון.
ב-24 באוגוסט הושאל ללאס וגאס לייטס עד לתום עונת 2019, וערך במדיה תשע הופעות ליגה, בהן הבקיע שני שערים.
ב-18 בינואר 2020 חתם מרטינס בקדיס.
ב-24 בינואר הושאל לרקראטיבו ולבה מהליגה הספרדית השלישית, במדיה ערך ארבע הופעות ליגה.
בהמשך הושאל לפלאסה אמאדור מליגת העל הפנמית, במדיה ערך 30 הופעות ליגה והבקיע שני שערים, ולמונגס מליגת העל הוונצואלית, במדיה ערך 29 הופעות ליגה.
ב-20 בינואר 2023 חתם מרטינס בנג'ראן מליגת המשנה הסעודית.
ב-26 ביולי 2023 חתם בפלאסה אמאדור מליגת העל הפנמית.
ב-16 בספטמבר 2023 הושאל לאל-ג'נדל מליגת המשנה הסעודית, במדיה ערך 28 הופעות ליגה והבקיע שבעה שערים.
ב-13 ביולי 2024 הושאל לעירוני קריית שמונה, העולה החדשה לליגת העל הישראלית, למשך עונת 2024/2025.
ב-16 בפברואר 2016 ערך מרטינס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פנמה, בניצחון 0–1 על נבחרת אל סלוודור במשחק ידידות.
הוא נכלל בסגל נבחרת פנמה לטורניר גביע הזהב 2023, וערך ארבע הופעות בטורניר.
ב-6 ביוני 2024 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0–2 על נבחרת גיאנה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2026.
נכלל בסגל נבחרת פנמה לטורניר קופה אמריקה 2024, וערך ארבע הופעות בטורניר.
כריסטיאן מאוויסה אלבי הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת מונקו מליגת העל הצרפתית.
מאוויסה גדל במחלקת הנוער של טולוז, ובשנת 2022 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון.
ב-11 באוגוסט 2024 חתם במונקו מליגת העל הצרפתית.
כריסטיאן סטולטי הוא שחקן אופי אמריקאי.
הוא גילם את קצין בתי הסוהר קית' סטולטה בסדרת הטלוויזיה "נמלטים" ואת צ'ארלס מקלי בסרט "אויבי הציבור", בנוסף גילם את קלרנס דארבי בסרט "אזרח שומר חוק".
מאז 2012, הוא מגלם את רנדי מק'הולנד (מאוץ') בסדרה "שיקגו FIRE" של רשת NBC ובתוכניות אחרות בזיכיון "שיקגו".
כריסטיאן אנדריי מוסקרה איברגואן (בספרדית: Cristhian Andrey Mosquera Ibargüen; נולד ב-27 ביוני 2004 באליקנטה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הבלם בארסנל מהפרמייר ליג.
מוסקרה נולד באליקנטה שבספרד להורים קולומביאנים.
בילדותו שיחק כדורסל ובהמשך קטרגל.
הוא החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של קרולינאס, ובהמשך עבר למחלקת הנוער של הרקולס.
בשנת 2016 הצטרף מוסקרה למחלקת הנוער של ולנסיה.
ב-22 באוגוסט 2020, בעת ששיחק בקבוצת הנוער של המועדון, חידש את חוזהו במועדון עד לשנת 2023. בשנת 2021 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון.
לאחר שישב על ספסל הקבוצה הראשונה במשך מספר משחקים, ב-16 בינואר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה, בניצחון 0–1 על אתלטיקו בלארס במסגרת שלב שמינית הגמר של גביע המלך הספרדי לעונת .
זמן קצר לאחר מכן האריך את חוזהו במועדון עד לשנת 2025, וב-19 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה, בתיקו 1-1 נגד סביליה במסגרת המחזור ה-21 לעונת 2021/2022.
בעונת 2023/2024 החל לשחק בקבוצה הראשונה של המועדון באופן קבוע.
ב-9 בפברואר 2025 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–2 על לגנס במסגרת המחזור ה-23 בליגה לעונת 2024/2025.
ב-24 ביולי 2025 חתם מוסקרה על חוזה בארסנל מהפרמייר ליג.
לאחר ששותף במספר משחקים במסגרת משחקי קדם העונה.
ב-23 באוגוסט 2025 ערך מוסקרה הופעת בכורה במשחק רשמי במדי ארסנל בניצחון 5–0 על לידס יונייטד.
מוסקרה שיחק בנבחרות הצעירות של ספרד.
בשל שורשיו הקולומביאנים, הוא זכאי לייצג גם את נבחרת קולומביה, פרט לנבחרת ספרד.
מוסקרה נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של ספרד לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024), וערך הופעה אחת בטורניר, בו זכתה נבחרתו במדליית זהב.
הוא נכלל בסגל נבחרת ספרד עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2025, וערך שלוש הופעות בטורניר.
מדליית זהב במשחקים האולימפיים (1): פריז 2024
כריסטיאן אאוג'ן קיבו (ברומנית: Cristian Eugen Chivu; נולד ב-26 באוקטובר 1980 ברשיצה) הוא כדורגלן עבר רומני ומאמן כדורגל, המאמן את קבוצת אינטר מילאנו.
מועדונו המקצועני הראשון של קיבו היה CSM רשיצה.
אחרי שעבר לשחק במועדון גדול יותר ברומניה, אוניברסיטטה קראיובה, המוניטין שלו צבר תאוצה ברחבי היבשת.
המועדון ההולנדי אייאקס אמסטרדם, התרשם במיוחד מכישוריו של השחקן ורכש אותו ב-1999.
באייאקס הוא התפתח בעיקר כמגן שמאלי קלאסי.
מאמן הקבוצה דאז, רונאלד קומאן, הפך את קיבו להיות קפטן הקבוצה.
כאשר שימש כקפטן, אייאקס שלטה בלא עוררין בליגת העל ההולנדית, בזכות סגלה הצעיר והמוכשר.
באותה הקבוצה הצעירה נכללו הכוכבים בעתיד רפאל ואן דר וארט, זלאטן איברהימוביץ' ואנדי ואן דר מיידה.
קיבו שיחק תפקיד חשוב בהגנת אייאקס, שכמעט והצליחה להעפיל לחצי גמר ליגת האלופות בעונת 2002/2003.
רומא האיטלקית, הביעה לראשונה עניין בקיבו בשלהי 2003. באותה העת, לרומא היו חובות פיננסיים עצומים, והוטל ספק רב ביכולתה להחתימו בשורותיה.
על מנת להשקיט את הסערה סביב מצבה הכלכלי, רומא ביקשה הלוואה בנקאית על מנת לרכוש את שירותו של קיבו, אך הבקשה נדחתה על הסף.
למרות זאת, אחרי ניסיונות רבים וכושלים, רומא רכשה את קיבו מאייאקס תמורת סכום המוערך ב-18 מיליון אירו.
קיבו שיחק במועדון מרומא במשך 4 עונות, כאשר היה בורג עיקרי בהגנת הקבוצה, ואף זכה עימה בגביע האיטלקי בעונת 2006/2007.
ב-27 ביולי 2007, אינטר מילאן החתימה את קיבו על חוזה לחמש שנים, אחרי ששילמה עבורו 16 מיליון אירו.
בעונת 2009/2010 קיבו היה חלק מהעונה הטובה ביותר בהיסטוריה של אינטר והיה שותף לטרבל בו זכתה הקבוצה.
ב-22 במאי 2010, הוא גם זכה לפתוח בגמר ליגת האלופות נגד באיירן מינכן.
ב-18 בפברואר 2025 מונה למאמן פארמה מהסרייה א'.
ב-9 ביוני 2025 מונה למאמנה של אינטר מילאנו מהסרייה א'.
קיבו שיחק במדי הנבחרת הרומנית 75 פעמים, בהם כבש 3 שערים.
הוא שיחק עבור רומניה במהלך טורנירי יורו 2000 ו-2008. ב-21 במאי 2011 הודיע על פרישה מהנבחרת הלאומית.
כריסטיאן קארמבו הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדות הקשר והבלם, וכיום יועץ אסטרטגי בקבוצת אולימפיאקוס היוונית.
קארמבו, פעמיים כדורגלן השנה באוקיאניה, זכה עם נבחרת צרפת במונדיאל 1998 וביורו 2000. באותן שנים זכה קארמבו עם ריאל מדריד בליגת האלופות.
קארמבו החל את דרכו המקצוענית בשנת 1990 בקבוצת נאנט הצרפתית, והיה שותף לזכייתה באליפות צרפת בעונת .
הופעותיו באותה עונה הקנו לו את תואר כדורגלן השנה באוקיאניה, תואר עליו היה יכול להתמודד עקב הולדתו בקלדוניה החדשה.
בסיום אותה עונה חתם במדי סמפדוריה מהסרייה א', בה שיחק למשך שתי עונות.
לקראת עונת הוחתם על ידי המאמן יופ היינקס בריאל מדריד.
הקבוצה רשמה עונה מצוינת בליגת האלופות, והשלימה זכייה בתואר לאחר שניצחה במשחק הגמר את יובנטוס 1-0. קארמבו פתח בהרכב ריאל למשחק הגמר.
בליגה הספרדית ריאל רשמה עונה מאכזבת שהסתיימה במקום הרביעי בלבד.
באותה העונה קארמבו השלים זכייה שנייה בקריירה בתואר כדורגלן השנה באוקיאניה.
עונה אחר כך שוב הסתיימה ללא תארים מקומיים, אך ריאל השלימה זכייה בתואר הגביע הביניבשתי.
קארמבו המשיך לעונה שלישית ואחרונה בריאל מדריד, שהסתיימה בזכייה נוספת בליגת האלופות.
קארמבו ישב על הספסל ולא שותף במשחק הגמר בו ניצחה הקבוצה את ולנסיה.
לאחר שלוש עונות במדריד עבר קארמבו לעונה אחת בפרמייר ליג, שם שיחק במדי מידלסברו.
משם המשיך לשלוש עונות במועדון הפאר היווני, אולימפיאקוס, ואיתו זכה פעמיים באליפות יוון.
לאחר עונה אחת בשווייץ, במדי סרבט ז'נבה, בה הופסקה פעילות הקבוצה באמצע העונה עקב פשיטת רגל, המשיך קארמבו לעונת פרישה בבסטיה הצרפתית.
בסיום העונה פרש ממשחק פעיל בגיל 36.
קארמבו נולד בקלדוניה החדשה, ועקב היותה מדינה בשליטה צרפתית, קארמבו היה רשאי לקבל זימון לנבחרת צרפת.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת בניצחון 2-1 על ב-14 בנובמבר 1992, כשבועיים לפני יום הולדתו ה-22. למונדיאל 1998 הביתי הגיע קארמבו לאחר זכייתה של ריאל מדריד בליגת האלופות בה היה שחקן ספסל, וגם שם לא היה בורג מרכזי בנבחרת שהשלימה זכייה ראשונה בהיסטוריה בגביע העולם.
גם לטורניר יורו 2000 הגיע קארמבו לאחר זכייה עם ריאל בליגת האלופות, אך הפעם ישב בעיקר על הספסל, ושותף רק במשחק אחד בטורניר בו זכתה צרפת.
הוא הוסיף לשחק בנבחרת שנתיים נוספות, ובסך הכל רשם במדי צרפת 53 הופעות, בהן כבש שער אחד בלבד.
קארמבו הוסיף להיות מעורב בעולם הכדורגל גם לאחר פרישתו.
ב-9 בדצמבר 2005 הוא ייצג את קונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה בהגרלת מונדיאל 2006 בלייפציג שבגרמניה.
קארמבו שימש כסקאוט בפורטסמות' בשנת 2006 ובארסנל ב-2009.
בין 2010 ל-2011 שודרה בטלוויזיה הצרפתית תוכנית טיולים שנקראה "על איים ואנשים , שביקרה בשישה מהאיים היפים בעולם, בהנחייתו של קארמבו.
ביוני 2013 התמנה לתפקיד היועץ האסטרטגי של קבוצת אולימפיאקוס, במדיה שיחק בעברו למשך שלוש עונות.
בספטמבר 2014 נבחר לעמוד בראש ועדה בת 18 מומחים מטעם אופ"א, שתפקידה שילובם של שחורים, נשים, בעלי מוגבלויות ועוד לעמדות מפתח בקבוצות בכדורגל העולמי.