tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הסיכון מתייחס לאדם בוגר ושאינו סובל מרגישויות, ובדומה לכל פגיעה מבעל חיים ארסי, גופם של ילדים ובעלי רגישויות (אלרגיות לארס או לארס מסוג מסוים) עלול להגיב באופן חמור יותר עד קיצוני.
עם זאת, בישראל לא מוכרים ב־50 השנים האחרונות מקרי מוות שנגרמו מנשיכת עכביש.
ניתנת להלן רשימה חלקית עם כ-631 מינים, השייכים ל-49 משפחות, נכון לשנת 2013.
פרוונית שחורה (Chaetopelma olivaceum) - הטרנטולה היחידה החיה בארץ.
מברישימון הערבה (Cerbalus aravaensis) - העכביש הגדול בישראל בפרט, ובמזרח התיכון בכלל.
עכביסומאים (שם מדעי: Palpigradi) הם סדרה של עכבישנים קטנים מאוד ממחלקת עכבישנים המכונים בדרך כלל עקרב מיקרו-שוט.
הם קבוצת האחות של עכשובאים, אורכם אינו עולה על , ובממוצע .
יש להם מעטפת דקה, חיוורת ומפולחת, ובטן מפולחת המסתיימת בשוטון דמוי שוט.
זה מורכב מ-15 חלקים דמויי מקטעים, או "פריטים", ויכול להוות עד מחצית מאורך העכביסומאי.
כל פריט בשוטון נושא זיפים, המעניקים לשוטון כולו מראה של מברשת בקבוקים.
שריון הגוף מחולק לשני לוחות בין זוגות הרגליים השלישי והרביעי.
כמו אצל עכבישנים אחרים, זוג הרגליים הראשון שונה כדי לשמש כאיברי חישה, ומוחזק הרחק מהקרקע בזמן ההליכה.
לעיתים קרובות, עם זאת, כף הרגל משתמשת כרגלבחנין שלה לתנועה, כך שהחיה נראית כאילו היא הולכת על חמישה זוגות רגליים.
אך הן אינן מתנדנדות בפאזה עם רגלי ההליכה, ומשמשות בעיקר כרגליים בשטח קשה.
גם העכביסומאים בעלי תשעת המקטעים וגם ארבעת זוגות הרגליים מסתיימים בשלושה טפרים כל אחד.
זוג הרגליים הראשון הוא בעל 11 מקטעים, הזוגות השני והשלישי בעלי שבעה מקטעים והזוג הרביעי בעל שמונה מקטעים.
למשפחת ה-Prokoeneniidae שלושה זוגות של שקי ריאה על החלקים הרביעי, החמישי והשישי של הבטן, אם כי אלה אינן ריאות ספר אמיתיות מכיוון שאין זכר ללוחיות העלים האופייניות המגדירות את ריאות הספר.
למשפחת ה-Eukoeneniidae אין איברי נשימה כלל, והם נושמים ישירות דרך הקוטיקולה.
השלד החיצוני שלהם חלש מאוד מסקלרוטיזציה בהשוואה לעכבישנים אחרים, וזו הסיבה לכך שמאובנים שלהם כה נדירים, ומקורם אינו עולה על 99 מיליון שנה בענבר הבורמזי.
מיני העכביסומאים חיים לרוב באקלים טרופי וסובטרופי.
מינים ספורים נמצאו בחולות אלמוגים רדודים ובחופים טרופיים.
באירופה הם נמצאו במערות ובחללים תת-קרקעיים.
יש מין אנדמי אחד באי מלטה, בים התיכון, שקיים רק במערה ספציפית אחת.
הם זקוקים לסביבה לחה כדי לשרוד, והם תמיד מסתתרים מאור, ולכן הם נמצאים בדרך כלל באדמה הלחה מתחת לאבנים וסלעים קבורים.
ניתן למצוא אותם בכל יבשת, למעט באזורים הארקטיים והאנטארקטיים.
לעכביסומאי יבשתי יש ציפורניים הידרופוביות, אך מינים ליטורליים (שוכני חוף) מסוגלים לעבור בקלות דרך פני המים.
מעט מאוד ידוע על התנהגותם של העכביסומאים.
בדרך כלל הם נחשבים לטורפים כמו קרוביהם הגדולים יותר, הניזונים מבעלי חיים זעירים בסביבתם.
עם זאת, הכליצרות שלהם תוארו כ"דומות יותר למסרק או למברשת מאשר למלקחיים של טורף", והמין Eukoenenia spelaea הוכח כמי שניזון מכחוליות ("אצות כחולות-ירוקות").
הרגלי ההזדווגות שלהם אינם ידועים, מלבד העובדה שהם מטילים רק כמה ביצים גדולות יחסית בכל פעם.
העכביסומאים מחולקים לשתי משפחות, הנבדלות על ידי נוכחותם של שקי גחון על sternites IV-VI ב-Prokoeneniidae, והיעדרם ב-Eukoeneniidae.
שני מיני העכביסומאים מאובנים תוארו.
הראשון הוא משיש אוניקס מאריזונהאריזונה, שככל הנראה חי בתקופת הפליוקן.
השני (Electrokoenenia yaksha), השייך למשפחת ה-Eukoeneniidae, ידוע מענבר בורמזי מתקופת הקרטיקון (קנומן) מצפון מיאנמר.
בספטמבר 2022, פורסמו בקטלוג "עולם האעכיסומאים" הסוגים הבאים:
† "אלקטרוקונניה" אנגל והואנג, 2016
עכביש קטן (ידוע גם כ-The Itsy Bitsy Spider באנגלית) הוא שיר ילדים, שיר עם ומשחק אצבעות פופולרי.
השיר מתאר את הרפתקאותיו של עכביש קטן המטפס כלפי מעלה על הקוּר (מהמילה קוּרי עכביש), אך נשטף מטה על ידי טיפות הגשם.
לאחר מכן השמש יוצאת, מייבשת את המים, והעכביש חוזר ומטפס שוב.
בגרסה האנגלית של השיר, העכביש מטפס אל מרזב מים או מאגר מים, ואילו בתרגום לעברית תואר העכביש כמטפס על קוּר.
השיר מלווה בדרך כלל ברצף של משחק אצבעות, המדמה בתנועות ידיים את עלילת השיר ואת פעולות העכביש.
על אף שהתרגום המקורי של מיה שביט מתאר עכביש המטפס על קוּר (קורי עכביש), בציבור נפוצה הגרסה: "על הקיר טיפס לו…", ככל הנראה מטעמי נוחות לשונית והבנה אינטואיטיבית.
בהתאם לכך, גם באנימציות של השיר העכביש מוצג לרוב כמטפס על קיר ולא על קור.
מילות השיר, תרגום: מיה שביט.
אחת הגרסאות המודרניות הרבות של השיר הופיעה בספרם של מייק ופגי סיגר, "שירי עם אמריקאיים לילדים" (1948).
השיר כתוב בסולם דו מז'ור, אך כמו שירי ילדים רבים קיימות לו וריאציות שונות המנוגנות בסולמות אחרים, כאשר אחת המפורסמות שבהן היא בסולם רה מז'ור.
עכבר (שם מדעי: Mus) הוא סוג יונק קטן מסדרת המכרסמים.
מין העכבר הנפוץ ביותר הוא העכבר המצוי, המצוי כמעט בכל העולם.
כל מיני העכברים חיים בסביבת אדם.
אורכם של רוב העכברים מגיע לכ-9–12 ס"מ.
כל גופם מכוסה בפרווה, פרט לזנבם.
צבעם של רוב העכברים הוא בין חום ללבן.
עכברי מעבדה הם בעלי מגוון צבעים - חלקם לבנים, שחורים, בעלי גוונים שונים של חום ואף מטולאים.
עכברים הם לרוב צמחוניים, אך למעשה הם אוכלי כל - הם אינם בוחלים בבשר חלזונות ובגופות של עכברים אחרים, וכבר נצפו עכברים שניזונו מזנבם שלהם בשעת רעב.
מאחר שההתפתחות האבולוציונית של העכברים הביאה אותם להיות פעילים בלילה, טורפיהם של העכברים הם רבים, ועמם נמנים שועלים, עופות דורסים, חתולים ונחשים.
ההיריון של נקבת העכבר נמשך כעשרים יום, ובסופו היא ממליטה חמישה עד שמונה גורים.
בגיל חודש כבר עומדים הגורים ברשות עצמם, ושישה ימים לאחר ההמלטה יכולה הנקבה להרות שוב.
העכבר הופך בשל מינית בגיל חודשיים.
באוקטובר 2024 פורסם מחקר המראה שכאשר עכברים זכרים נמלטים מזכרים אחרים שמאיימים עליהם, הם לעיתים קרובות פונים לנקבה שנמצאת באזור – וכך מסיטים אליה את תשומת ליבו של התוקפן ונותנים לעצמם זמן לברוח.
מינים מסוימים של עכברים משמשים בניסויים מדעיים.
העכבר הוא אחת מחיות המודל החשובות ביותר במדעי החיים בתחומים רבים כגון גנטיקה, ביולוגיה התפתחותית, פיזיולוגיה ועוד.
מחקר אינטנסיבי לאורך שנים הפך את העכבר למודל רב-עוצמה, וכיום ניתן "להנדס" עכברים שיבטאו או לא יבטאו גנים מסוימים.
בעולם מספר מעבדות המתמחות בגידול עכברים המשמשים לניסויים מדעיים.
אחת המרכזיות היא מעבדת Jackson שבארצות הברית, המגדלת מאות זנים שונים של עכברים ומספקת אותם לכל העולם.
עכברים עלולים להיות גם מזיקים, כיוון שהם עלולים לפגוע בגידולים חקלאיים ולהפיץ מחלות ואפילו לגרום נזקים בבית לרהיטים ולמזון.
נוהגים ללכוד עכברים באמצעות מלכודות עכברים.
העכבר גם יכול לשמש כחיית מחמד.
העכבר פופולרי בקולנוע, במשחקי וידאו, בטלוויזיה ובספרות - בעיקר ביצירות המיועדות לילדים.
עם עכברים בדיוניים מוכרים נמנים מיקי מאוס, ג'רי מ"טום וג'רי", מייטי מאוס ודיינג'ר מאוס.
בחברת האחים וורנר מוכרות דמויותיהם של ספידי גונזלס ושל פינקי והמוח.
הדמות הבדיונית מר עכבר מהסדרה "ארתור" מבוססת על עכבר שהוא מורה.
פיקאצ'ו מהזיכיון "פוקימון" מבוסס על עכבר.
קיימים משחקי וידאו רבים שבהם דמותו של השחקן היא עכבר.
משחק אחד מסוגה זו הוא "טרנספורמייס".
בספרות, כדאי לציין את "מאוס: סיפורו של ניצול" מאת ארט ספיגלמן, שבו היהודים בשואה מיוצגים כעכברים.
אגדת העם "החלילן מהמלין" מתארת סיפור מיסטי על הרחקת עכברים.
גם לאדמו"ר מקרעסטיר יוחס כוח לכישוף עכברים.
אם לכירסום תיק פלילי של יהודי או לעבור מאסם לאסם או להיעלם בהשפעת תמונתו של האדמו"ר.
בעת מכת עכברים בבני ברק בשנת 2023 הוצע לחלק לתושבים חולצות ועליהן תמונתו של האדמו"ר.
בנוסף, פורסם בטיקטוק סרטון הומוריסטי שבו נראה עכבר המשתמש במלכודת עכברים כבמכשיר כושר.
מין עכבר קפריסין (Mus cypriacus)
מין עכבר זעיר אפריקני (Mus minutoides)
עכבר הוא אמצעי קלט מסוג "אמצעי הצבעה", המאפשר למשתמש במחשב לשלוט בתנועות סמן על צג המחשב ולבצע פעולות שונות בממשק המשתמש של תוכנות המחשב.
להבדיל מהפעלת המחשב באמצעות מקשי המקלדת, מאפשר העכבר הפעלה של המחשב על פי דימוי תנועות ידו של המשתמש במרחב על גבי מרקע המחשב.
העכבר הוא אמצעי חומרה קטן, הכולל אמצעי מכני או אופטי לזיהוי תנועת העכבר על גבי המשטח שעליו הוא מונח, וכן מספר כפתורים (שניים בדרך כלל).
תנועת העכבר על המשטח מתורגמת בדרך כלל לתנועה של מצביע במישור הצג (המסך).
עכבר המחשב קיבל את שמו הודות לגודלו וצורתו, שיחד עם החוט המחבר אותו למארז המחשב מזכירים את העכבר החי.
העכבר הומצא בשנת 1963 על ידי דאגלס אנגלברט ממכון המחקר של סטנפורד (בשנת 1997 הוענק לאנגלברט פרס טיורינג, על תרומה זו ואחרות לפיתוח ממשק המשתמש).
זה היה עכבר מגושם יחסית לעכבר בן ימינו, ובעל מנגנון שונה מעט: זיהוי תנועת העכבר נעשה באמצעות שני גלגלים שהיו בתחתיתו.
בגרסה מאוחרת יותר, שפותחה בתחילת שנות ה-70 על ידי ביל אינגליש מזירוקס פארק, הוחלפו הגלגלים בכדור.
מאוחר יותר הוחלף הכדור במנגנון המזהה את תנועת העכבר באופן אופטי, על ידי חיישן בתחתית העכבר.
שכלול נוסף בעכבר הוא החלפת החוט המחבר אותו למחשב בחיבור באמצעות קשר אלחוטי, הופך את השימוש לנוח יותר.
שימוש מסחרי ראשון בעכבר נעשה בסוף שנות השבעים במחשב "זירוקס סטאר" של חברת זירוקס.
בעקבות זאת שילבה חברת אפל עכבר במחשב "ליסה" מתוצרתה.
שני מחשבים אלה נכשלו מבחינה מסחרית.
רק עם יציאתו לשוק של מחשב "מקינטוש" בשנת 1984 זכה העכבר לראשונה להצלחה מסחרית ולאחר מכן הפך לחלק בלתי נפרד מממשק המשתמש הגרפי (יותר מעשרים שנה חלפו, אם כן, מהמצאת העכבר ועד להפיכתו למכשיר נפוץ).
ישנם ארבעה סוגים עיקריים של חיישני תנועה המותקנים בדגמי עכבר שונים:
דגמי העכבר הקדומים ביותר כונו עכברים מכניים.
מנגנון הפעולה של עכבר זה התבסס על כדור גלילה פלסטי בתחתיתו של העכבר המתגלגל כאשר העכבר זז על גבי משטח.
כדור זה מסובב שתי גלגלות אנכיות זו לזו, האחת עבור ציר ה-X והשנייה עבור ציר ה-Y.
בקצה כל גלגלת מצויה דיסקה פלסטית מצופה בפסי מתכת.
זרוע מתכת חיצונית נגעה בדיסקה וכך נפתח ונסגר מעגל חשמלי כאשר הגלגלת הסתובבה.
על ידי ספירת הפולסים החשמליים ניתן לעקוב אחרי תנועת העכבר.
עכברי מחשב מסוג זה אינם נמצאים בשימוש כבר זמן רב.
המגע החשמלי בין הדיסקה לבין זרוע המתכת היה מקור לתקלות רבות בעכברים המכניים ופגע באמינותם ואורך חייהם.
כדי לשפר את פעולת העכבר הוחלף מנגנון החישה החשמלי במנגנון אופטי.
כדור הגלילה נשאר בעכברים האופטו-מכניים כפי שהיה בעכברים המכניים שקדמו להם, אלא שבמקום פסי מתכת היו זרועים שולי הדיסקה בנקבים רדיאליים המאפשרים מעבר אור.
מצד אחד של הדיסקה ישנה דיודה המאירה באור תת אדום ובצדה השני מצוי חיישן.
כאשר הדיסקה מסתובבת, החיישן קולט את הבזקי האור ועל פי תדירותם מחושבת תנועת העכבר.
עכברים אלו החליפו לחלוטין את העכברים המכניים בראשית שנות ה-90.
כדור הגלילה בעכברים המכניים והאופטו-מכניים היה אף הוא מקור תקלות והגביל את אופן השימוש בעכבר.
הכדור והגלגלות צברו לכלוך ואבק רבים במהלך תנועתם, וכן הוא היה זקוק למשטח בעל מקדם חיכוך גבוה מספיק כדי להבטיח תנועה חלקה של הכדור.
העכבר האופטי, שיצא לשוק לראשונה בשנת 1999, ביטל את הצורך בכדור ובכל מנגנון מכני אחר לצורך חישת התנועה, על ידי שימוש בחיישן תנועה אופטי המבוסס על צילום המשטח עליו נע העכבר.
דיודה מאירה פולטת אור אדום המאיר על המשטח, וחיישן CMOS מצלם את המשטח בין 800 ל-1,500 פעם בשנייה (בהתאם לדגם).
שבב עיבוד אותות קולט את התמונה ומחשב על פי השינוי בתמונה לאיזה כיוון ובאיזו מהירות נע העכבר.
העכברים האופטיים הראשונים שיצאו לשוק היו מוגבלים לסוגי משטח מיוחדים, והיו בעלי רגישות לתנועה הפחותה מזו של העכברים האופטו-מכניים.
בעקבות השיפור בכוח החישוב של שבבי מחשב, הוחלפו שבבי עיבוד האותות בדגמים מהירים ומשוכללים יותר וכיום העכברים האופטיים הם בעלי דיוק הדומה לזה של העכברים האופטו-מכניים, ומסוגלים לפעול כמעט על כל משטח.
בשנת 2004 השיקה חברת לוג'יטק ביחד עם חברת Agilent Technologies את Logitech MX-1000.
עכבר זה היה העכבר הראשון שהשתמש בקרן לייזר במקום בנורת ה־LED בעכברים האופטיים.
החברות טוענות לשיפור ברמת הדיוק עד פי 20 לעומת עכברים אופטיים רגילים.
אנשים עם לקויות שונות בידיים עשויים שלא להצליח להשתמש ביעילות בעכברים המיוצרים עבור הציבור הרחב.
יש דרכים להפעיל מחשב סטנדרטי בעזרת המקלדת בלבד ויש תוכנות שיכולות להפוך הפעלת מחשב כזו לנוחה.
אולם חלק גדול מהאנשים שהעכבר אינו נגיש להם, מתקשים גם בהפעלת מקלדת מחשב סטנדרטית.
אחד הפתרונות לאנשים אלה הוא להפעיל את המחשב בעזרת עכבר חליפי בלבד או בעזרת חליפי עכבר.
כדי לעשות זאת הם נעזרים במקלדת מסך וירטואלית (ראה מקלדת מחשב).
עכברים חליפיים וחלפי עכברים יכולים גם לשמש אנשים חסרי לקויות בסביבות עבודה בהן אין מקום לעכבר ולמשטח של העכבר או עבור משימות שקל יותר לבצע דווקא עם עכבר חליפי או תחליף עכבר.
עכבר חליפי הוא מכשיר שעיקרון פעולתו זהה לעכבר הרגיל אך צורתו מותאמת לשימוש אחר.
דוגמה: עכבר "ארגונומי" שהוא עכבר שמונע פציעת תנועה חזרתית מאומצת אצל המשתמש בו.
עכבר כזה מעוצב באופן שמאפשר לאחוז בו באופן המומלץ על ידי מומחים לריפוי בעיסוק.
חלפי עכבר הם מכשירים שעיקרון פעולתם שונה מזה של העכבר אך הם יכולים לעשות את תפקיד העכבר בהפעלת המחשב.
דוגמאות: עכבר אנכי, משטח נגיעה, Trackball, מסך מגע, Head Pointer, מוט הנעה.
חלק מהעכברים החליפיים וחלפי העכברים המשמשים אנשים עם לקויות הם מכשירים שגם אנשים בלי לקויות עשויים להשתמש בהם כגון משטח נגיעה ומסך נגיעה.
אחרים שימושיים רק עבור אנשים עם לקויות וזה אחד התנאים להגדרתם כפריטי טכנולוגיה מסייעת.
במחשבים ניידים משמש משטח נגיעה כתחליף לעכבר, אך ניתן לחבר אליהם גם עכבר רגיל.
במחשבי לוח בוטל הצורך בעכבר, וממשק המשתמש מבוסס על מסך מגע.
בעקבותיהם נפוץ השימוש במחשבים עם מסך מגע, שבהם ניתן להזין קלט למחשב בעכבר ובמסך מגע, כרצון המשתמש.
מערכת מתגים להפעלת המחשב עשויה להוות תחליף עכבר אם המחשב מצויד ב"מערכת סריקה".
מערכת מתגים מכילה בין מתג אחד לארבעה המוצבים במקומות בהם נכה תנועה קשה יכול ללחוץ עליהם.
נכה תנועה קשה יכול להפעיל, למשל, מתג אחד בלחיצה עם ראשו על הצד הימני של משענת הראש של כיסא הגלגלים, מתג שני בלחיצה על הצד השמאלי של אותה משענת, מתג שלישי בלחיצה אחורנית ומתג רביעי במשיכת הגבות מעלה.
יש גם מתגי קרבה שלא דורשים לחיצה מלאה אלא רק קירוב של גוף המשתמש למתג ומתגי נשיפה.
סמן מערכת הסריקה דומה לסמן העכבר.
סמן מערכת הסריקה של אדם השולט במחשב בעזרת מתג בודד עובר מאיצבוע על צלמית אחת לחברתה על פי סדר קבוע וכשהסמן נמצא על הצלמית שעליה רוצה המשתמש ללחוץ, המשתמש מפעיל את המתג.
המתג הבודד מקביל בפעולתו לכפתור העכבר השמאלי ותנועת הסמן האוטומטית מקבילה לתנועת העכבר.
משתמש השולט בשני מתגים יכול להשתמש במתג אחד כמתג הבחירה ובמתג השני כדי לזרז את תנועת הסמן או כדי לשנות את כיוונה.
ככל שנוספים מתגים הופך תהליך הסריקה לנוח ומהיר יותר אולם הוא לעולם אינו משתווה לנוחות שבהפעלת עכבר על ידי אדם חסר לקות.
משטח לעכבר משטח לעכבר העשוי לרוב גומי או בד ומיוצר במגוון צורות וגדלים ועיצובים.
הראשונה שבהם היא להפחית את החיכוך של העכבר עם השולחן ולספק סביבת עבודה שקטה יותר.
בנוסף, משטחים מגנים על החיישן של העכבר ועל הרגליים המייצבות את העכבר מפני שחיקה ולעיתים מספקים תמיכה ארגונומית עבור כף היד.
כמו כן, ישנם סוגי משטחים כמו זכוכית, בהם חיישנים לא יכולים לעבוד, ואז יש חובה להשתמש במשטח עבור העכבר.
עַכְּבִישָׁנִים (שם מדעי: Arachnida) היא מחלקה של יצורים יבשתיים ממערכת פרוקי-רגליים המונה כ-60 אלף מינים, ביניהם מיני העכבישים והעקרבים.
רוב בני המחלקה חיים על האדמה ומיעוטם במים.
כל העכבישנים חסרי מחושים, וגופם בנוי משני חלקים עיקריים:
ראשחזה (Prosoma), עליו מצויים שישה זוגות גפיים, הכוללות (שני הראשונים נקראים יחד "גפי פה"):
גפיים קדמיים הנקראים כליצרות, משמשים כצבת ובנויים למציצה או עקיצה.
פֶּדִיפַּלפִּי (Pedipalpi), רגלי הבחנין, זוג גפיים הקבוע ליד הכליצרות.
גפיים אלה משמשות כאברי חישה אשר עליהן יש שערות דקיקות ורגישות.
לעיתים הן מכוסות קוצים רבים (למשל אצל העכשובאים); מפותחות לזוג צבתות (דוגמת העקרבאים ודמויי-העקרב); או כוללות כריות הצמדה (דוגמת האקריות) שלעיתים משמשות בתהליך הרבייה כאמצעי להעברת הזרע.
ארבעה זוגות רגלי הליכה כשכל רגל בנויה משבעה פרקים וציפורניים.
בחלק מהמינים משמשות הרגליים גם לטוויה.
בקצה הבטן קיימת לעיתים התארכות המשמשת לעוקץ או לשוט.
עכבישנים ימיים או עכבישוני-הים (שם מדעי: Pycnogonida) היא מחלקה של פרוקי-רגליים המצויים ברחבי העולם, בעיקר בים התיכון, בקריביים ובאוקיינוסי הקרח - הצפוני והדרומי.
גודלם של העכבישנים הימיים משתנה, ונע מ-1–10 מ"מ ועד ללמעלה מ-90 ס"מ.
רובם של 1,000 הסוגים הידועים הם קטנים.
לא קיים קשר בינם לבין עכבישנים, ובכלל, הגדרתם הטקסונומית של בעלי חיים אלו שנויה במחלוקת.
העכבישנים הימיים חסרי ארס בניגוד לעכבישנים, ורוב איברי גופם נמצאים בתוך רגליהם (למשל מערכת העיכול והלב).
לעיתים הם נמצאים בחוף רדוד במקום שאליו מגיעה הגאות.
לעיתים אפשר למצוא אותם בעומק של 7 ק"מ מתחת לפני הים.
עַכְבָּרָה (בכתבי חז"ל גם: עַכְבְּרָא, בערבית: عكبرة, מהמילה העברית עכבר) היא שכונה של העיר צפת, השוכנת ממערב לנחל עכברה ומדרום לכביש 89.
היישוב עכברה נזכר לראשונה במאה השמינית לפני הספירה.
בתקופת בית שני ובתקופת המשנה והתלמוד הייתה עכברה עיירה יהודית גדולה.
בין היתר נודעה בשל הישיבה של רבי ינאי שהתקיימה במקום ובשל מגורי רבי אלעזר ברבי שמעון בה.
היישוב היהודי בעכברה נמשך ברציפות עד התקופה הצלבנית, וקברי הצדיקים במקום היוו מוקד עלייה לרגל לאורך השנים.
באמצע המאה ה-19 הוקם בעכברה כפר ערבי קטן.
במלחמת העצמאות נכבש הכפר ולאחר קום המדינה יושב מחדש.
בשנת 1982 צורף הכפר לשטחה המוניציפלי של העיר צפת, וכיום מתגוררים בו כ־450 תושבים.
עכברה הייתה יישוב יהודי בתקופת הבית השני ובתקופת המשנה, התלמוד, התקופה הערבית בארץ ישראל והתקופה הצלבנית.
משמעות השם היא המילה העברית עכבר, ביידוע ארמי.
אתר הכפר העתיק מצוי על הגדה המזרחית של נחל עכברה, סמוך למקום בו שוכן כיום הכפר עכברה.
צוק סלע גדול ובו מערות ונקרות בקרבת הכפר הוא זה שבו, כנראה, התבצרו יהודי עכברה בתקופת המרד הגדול באימפריה הרומית.
תגלת פלאסר השלישי ערך בשלהי המאה ה-8 לפנה"ס מסעות לכיבוש ממלכת ישראל.
במסעו הראשון הוא כבש את הגליל, הגלעד והעמקים והפך את האזור לפחוות מגידו.
פרופ' בנימין מזר גילה את שמה של עכברא בכתובת של תגלת פלאסר ה-3, כאחד היישובים שנכבשו בגליל הישראלי.
היישוב נזכר בספר "מלחמות היהודים".
בימי המרד הגדול יוסף בן מתתיהו ביצר את היישוב סלע עכברה.
בספרו חיי יוסף (פרק לז) כותב בן מתתיהו כך: .
עכברה נזכרת רבות גם בכתבי חז"ל.
כך נזכר היישוב בתלמוד כמקום מגוריו של רבי אלעזר, בנו של רבי שמעון בר יוחאי, ומוזכר רצונם של תושבי היישוב כי גם ייקבר בו.
רבי ינאי, בן הדור הראשון לאמוראים, ישב גם הוא בעכברא, ובה הקים את ישיבתו הגדולה שהתקיימה גם לאחר מותו.
בגניזת קהיר מוזכר שמו של יהודי מעכברא, עדות לכך שיישוב יהודי התקיים במקום גם בתקופה הפאטמית (969-1099 לספירה).
אך אין עדות להמשך יישוב יהודי קבוע במקום אחרי סוף המאה ה-11.
במאה ה-16, רבי משה קורדובירו והאר"י בקרו בעכברא, כאשר סיירו בקברי צדיקים בגליל.
הנוסע משה בסולה מספר (1522) על הביקור במקום: "ולמעלה בכפר בית כנסת חרב.
יש עדיין משני כתליו גבוהים ג' אמות מאבנים גדולות, ועשאו רשב"י".
בזמן פרעות הדרוזים ביהודי צפת ב־1838 נמלטו חלק מתושבי צפת למערות שבסלע עכברה.
בני העלייה הראשונה והשנייה הזכירו את עכברא בין ערי התלמוד בגליל.
בקרבת הכפר רכש הברון רוטשילד קרקע חקלאית שנמסרה לעיבוד למתיישבי ראש פינה.
בראשית תקופת המנדט הבריטי נערכו בסביבת עכברא עבודות הכשרת קרקע, וכמה מן הפועלים חלוצי תקופת העלייה השלישית, שמו את לבם לשם האתר ומקורו.
בשנת 1869 תואר מיקום הכפר: "למערב צפת נוטה מעט דרומית כחצי שעה, בדרומית מזרחית מירון בערך שעה אחת".
בסוף המאה ה-19 היה עכברה הקטן מבין חמשת הכפרים שהקיפו את צפת, כולם מוסלמיים.
הוא תואר על ידי גרין כמכיל 20 בקתות והערכות שונות ייחסו לו כמאה תושבים.
ככל הנראה מצאו חלק מערביי הכפר פרנסה בהתיישבות החקלאית היהודית סביב צפת.
במפקד האוכלוסין בארץ ישראל בשנת 1922 נמנו בכפר 147 תושבים, כולם מוסלמים.
בתקופת המנדט הבריטי נותר הכפר קטן ולא היה בו בית ספר.
בשנת 1924 הייתה תגרה גדולה בין בני הכפר לבין תושבי עין זיתים.
במפקד האוכלוסין בארץ ישראל בשנת 1931 נמנו בכפר 275 תושבים, כולם מוסלמים, שהתגוררו ב-49 בתים.
במאי 1948 כבש כח של הפלמ"ח מגדוד העמק של חטיבת יפתח את הכפר ופוצץ את בתיו.
בעיתונות נכתב שמהכפר יצאו כנופיות לתקוף את התחבורה היהודית לצפת ושכיבוש הכפר מנע הבאת תגבורת של ערבים לסייע לצפת הערבית.
יגאל אלון כתב שכיבוש הכפר היה פעולת הסחה.
לאחר מלחמת העצמאות יושבו בכפר עקורי הכפר קדיתא (רובם ממשפחת חליחל).
כן הועברו אל אזור עכברה ערבים מאזור ג'אוני וטובא-זנגריה שלאחר מאבק ציבורי הורשו לשוב למקומותיהם.
בשנת 1958 התגוררו בכפר כ-350 תושבים.
בבית הספר בכפר למדו כ-70 תלמידים.
במשך שנים שררו בכפר תנאי מחיה קשים.
לא היו לכפר כביש גישה ואספקת מים מסודרת, ולא היו בו חשמל, טלפון ושירותי דואר.
מכיוון שהרשויות ביקשו לפנות את התושבים מהמקום, לא היה לכפר תוכנית מתאר והתושבים גרו בפחונים וחורבות.
בתחילת שנות ה-60 עת הוקמו רשויות מקומיות בכפרים הערביים נותר הכפר בין היישובים האחרונים שלא השתייכו למועצה מקומית.
בשנת 1963 הוחלט לפתוח בכפר לשכת תעסוקה.
בשנת 1965 הודיעה קופת חולים כללית על הקמת מרפאה בכפר.
בשנת 1969 החליטה ההסתדרות על צירוף הכפר לתחום שיפוטה של מועצת פועלי צפת.
בשנת 1972 הוחלט על הרחבת גבולותיה של צפת ובין השאר סיפוח השטח של הכפר עכברה.
תושבי עכברה בקשו לשוב לקדיתא, אותה עזבו בתש"ח, אולם הרשויות סירבו ובקשו להעביר את התושבים לגוש חלב, אולם התושבים סירבו וגם תושבי גוש חלב התנגדו.
הרשויות גם ניסו להעביר את התושבים לצפת או לשכונה של עקורי ענן ופראדה בכפר ראמה, אך ללא הועיל.
תושבי הכפר הקימו ועד פעולה שמחה על התנאים הקשים בכפר ובין השאר איימו שיחרימו את הבחירות לכנסת התשיעית.
בשנת 1979 פנו התושבים לנשיא מצרים אנואר סאדאת בבקשה שיסייע להם.
התושבים טענו שהם קשורים תעסוקתית ורגשית לאזור צפת ואינם מוכנים לעזוב את האזור ולהתפזר בכפרים שונים מחוץ לאזור צפת.
לבסוף, בעקבות לחץ התושבים, הושג הסכם על השארות התושבים על גבעה סמוכה ובאמצע שנת 1981 קיבלה הממשלה החלטה על הקמת שכונה מסודרת לתושבי הכפר במרחק כקילומטר ממקום מושבם.
בשנת 1983 הוחל בחיבור הכפר לחשמל.
הבניה במתחם החדש החלה עוד בטרם ניתנו לתושבים היתרי בנייה ובעקבות זאת נפתחו לתושבים רבים תיקים פליליים על בנייה בלתי חוקית.
בעקבות השגת היתרי הבנייה עוכבו ההליכים נגד התושבים על ידי היועץ המשפטי לממשלה.
בית הספר המט ליפול המשיך לשמש את תושבי המקום עד סוף שנות ה-80 עד שההורים עתרו לבג"ץ נגד משרד החינוך בדרישה להקים לתושבים בית ספר ראוי.
בשנת 1982 סופח הכפר לשטח המוניציפלי של צפת.
כיום מתגוררים בעכברה כ-450 תושבים.
בשנת 1997, החלה הקמתו של גשר עכברה מצפון לשכונה, גשר באורך 430 מטר ובגובה 80 מטר, הגשר נחשב לארוך בישראל, והוקם על כביש 89, במטרה לשפר את הכניסה המהירה לדרום צפת לבאים מצפון, וכן את הגישה המהירה דרך כביש זה לבית החולים זיו הסמוך.
מקום קבורתו (הראשון) של רבי אלעזר ברבי שמעון (על פי התלמוד, על פי המדרש היה זה בגוש חלב)
קבר רבי נהוראי (על פי ספר "תוצאות ארץ ישראל", סביב שנת 1270 לספירה)
קבר רבי ינאי (על פי תוצאות ארץ ישראל)
קבר רבי דוסתאי ברבי ינאי (על פי תוצאות ארץ ישראל)
קברי בניו של רבי דוסתאי או של רבי ינאי (על פי ספר "ציוני קברים בארץ ישראל", סביב שנת 1440 לספירה)
הבור של יוסף הצדיק (על פי רבי יצחק בן אלפרא, סביב שנת 1441 לספירה)
בית כנסת של רבי שמעון בר יוחאי (על פי רבי משה באסולה, סביב שנת 1522 לספירה)
קבר רב אשי (על פי שאול בן פנחס הארנשטיין בספרו "גבעת שאול", סביב שנת 1893 לספירה)
עכבר מצוי או עכבר הבית (שם מדעי: Mus musculus) הוא מין מכרסם בסוג עכבר.
מוצאו באזור הודו אך במהלך 8,000 השנים האחרונות התרחבה התפשטותו הגאוגרפית, כתוצאה מיחסיו עם בני האדם.
אורך הזנב כאורך גופו וראשו יחדיו – 65–105 מ"מ.
העכבר הוא בעל עיניים שחורות, אוזניים עגולות, אף מחודד ושפם זיפני ארוך.
צבע הפרווה בדרך כלל חום בהיר עד שחור, בעל כרס פרוותית לבנה או אפורה, צבע הזנב בהיר יותר בחלק תחתון מאשר עליון.
עכבר הבית נפוץ כמעט בכל אזור מחיה בו יש אנשים לרבות אזורים חקלאיים, ביערות טבעיים וגם ביערות שנשתלו על ידי בני אדם.
באדמת מרעה ובאזורי חוף, באזורים בעלי שיחים נמוכים ואזורים עירוניים.
בשעות היום רוב בני המשפחה חבויים במחילות ובסדקי סלעים ופעילים בשעות הדמדומים והלילה.
עכבר הבית מרבה לשכון גם בסביבת האדם: בבתי מגורים, מחסנים, ומבנים אחרים.
בתנאי סביבה מתאימים יימצא בשדות ולאורך נחלים, במקומות בהם צמחייה צפופה המאפשרת לו להסתתר בה.
עכבר הבית ניזון בעיקר מחומר צמחי, אבל הוא אוכל-כול.
גם את הצואה של עצמו הוא אוכל.
בכך הוא ניזון מחומרי מזון הנוצרים במעיו באמצעות חיידקים.
מספר שעות השינה ביממה של עכבר הבית בשבי הוא בממוצע 12.5.
ובדרך כלל זכר דומיננטי אחד חי יחד עם מספר נקבות וגורים.
זכרים דומיננטיים מכבדים את הטריטוריה של פרטים אחרים, ובדרך כלל אינם נכנסים אליה אלא אם היא פנויה.
לעכבר הבית ישנם אויבים רבים.
אולם האויב הגדול ביותר הוא האדם.
עקב הרתיעה הרבה מעכברים, נוצרה תעשייה שמגלגלת מיליארדי דולרים בשנה ועוסקת בלכידת והרעלת עכברים.
תקופת ההריון של העכבר נמשכת 19–21 יום, שבסופה ממליטה הנקבה 3–14 גורים (בממוצע שישה עד שמונה).
נקבה אחת יכולה להמליט 5 עד 10 פעמים בשנה, כך שאוכלוסיית העכברים יכולה לגדול מהר מאוד.
הרבייה מתרחשת לאורך כל השנה.
(בכל אופן, בעלי חיים בטבע אינם מתרבים בחודשים הקרים).
הגורים נולדים עיוורים, חירשים וחסרי פרווה.
השמיעה מגיעה לכדי התפתחות מושלמת ביום הרביעי ללידה, הפרווה תתחיל להופיע בערך לאחר שישה ימים, והעיניים נפתחות בערך לאחר 13 יום מהלידה.
הנקבות מגיעות לכדי בגרות מינית בערך בגיל שישה שבועות, והזכרים בערך בגיל שמונה שבועות.
אבל הם יכולים להזדווג גם בגיל חמישה שבועות.
כאמור, בדרך כלל עכברי הבית פוליגמיים.
בדרך כלל חיים עכברי הבית בטבע פחות משנה.
בסביבה מוגנת הם חיים לעיתים תכופות שנתיים עד שלוש שנים.
עכברי הבית גורמים נזק רב בהורסם יבולים חקלאיים, וגורמים לזיהום המזון שנצרך על ידי בני האדם.
עכבר הבית הוא מין פולש הקשור להכחדתם של מינים מקומיים באזורים שאליהם הוא פולש, שנחשבים מחוץ לתחום האזור הטבעי שלו.
עכבר הבית משמש פונדקאי למגוון רחב של מחלות וטפילים מדבקים של בני האדם.
המשמעותי ביניהם הוא הדבר הבובוני שמועבר באמצעות החיידק Yersinia pestis וחיידק הסלמונלה.
עכבר בלש היא סדרת אנימציה בריטית ששודרה בערוץ ITV בהפקת חברת קוסגרוב הול.
בסדרה מופיע דיינג'ר מאוס, סוכן חשאי בריטי שהוא עכבר.
הסדרה היא פרודיה על ספרות הבדיון הבריטית העוסקת בסוכנים חשאיים, במיוחד ג'יימס בונד ו-Danger Man - סדרה בכיכובו של פטריק מקגוהן.
העכבר חובש רטייה לעינו והאותיות DM (ראשי התיבות של שמו) נישאות בגאון על חזהו (דבר שיצר בעיות כשהסדרה תורגמה לשפות אחרות).
עכבר בלש הייתה סדרת האנימציה הבריטית הראשונה אשר נחלה הצלחה גם בארצות הברית, והוקרנה בערוץ ניקלודאון בשנות השמונים ואספה סביבה קהל מעריצים נרחב.
מאז שירדה מהאקרנים שבה הסדרה לשידורים חוזרים ויצאה גם ב-DVD.
בישראל היא שודרה בערוץ הראשון בסוף שנות השמונים.
דיינג'ר מאוס (דובב על ידי דייוויד ג'ייסון) - "הסוכן החשאי הטוב ביותר בעולם."
ארנסט פנפולד (דובב על ידי טרי סקוט) - אוגר ביישן, ויד ימינו של דיינג'ר מאוס.
קולונל K (דובב על ידי אדוארד קלסיי) - המפקד של דיינג'ר מאוס; ניבתן ללא חטים (ועם שיניים בולטות במקום).
בעבר עבד באגף המיוחד, שם כונה Special K.
הוא אלוף בהטלת פסנתרים, מומחה בג'ודו, והראשון שטיפס על האוורסט באמצעות מקל פוגו.
פרופסור סקוארקנקלוק - מדען מטורף/ממציא/חוקר.
המציא את ה-Mark III - המכונית המעופפת של דיינג'ר מאוס.
סוכן 57 - אמן התחפושות.
סוכן 57 השיג את היכולת לשנות את המבנה המולקולרי שלו כדי להפוך את עצמו לכל צורה שהיא.
באחד הפרקים, בו הצטנן, איבד את השליטה על תכונה זו והחל לשנות צורה בכל פעם שהתעטש.
אולם, בשל תכונה זו והעובדה ששינה את עצמו כל כך הרבה פעמים, אינו זוכר יותר מה הייתה צורתו המקורית.
קצין האווירייה בוגלס פיג'ון - עוד אחד מסוכניו של קולונל K שבא לעזרתם של דיינג'ר מאוס ופנפולד בפרק Chicken Run, והופיע במספר פרקים גם לאחר מכן.
ברון סילס גרינבק (דובב על ידי אדוארד קלסיי) - הארכי-אויב של דיינג'ר מאוס, קרפד.
סטילטו מאפיוזי - עוזרו של גרינבק, עורב.
דובב על ידי בריאן טרומן (בגרסה האנגלית היה לו מבטא איטלקי.
בגרסה האמריקנית היה לו מבטא קוקני).
לת'רהד - העוזר הנוסף של גרינבק.
נירו - חיית המחמד של גרינבק.
זחל לבן ופרוותי (מקביל לחתול הלבן הסטריאוטיפי).
אינו מדבר, אך מתקשר עם גרינבק וסטילטו.
קרמבהורן השלישי - מדען מטורף.
הופיע כיריבו של דיינג'ר מאוס גם כן (אך פחות מברון גרינבק).
בפרק אחד ניסה לרמות את דיינג'ר מאוס על ידי שינוי צורה לכפיל של שירלי טמפל.
הרוזן דקולה - ברווז ערפד בעל אובססיה לעסקי השעשועים.
היווה השראה לסדרה נוספת של קוסגרוב הול: "הרוזן דאקולה".
עכבר קפריסין (שם מדעי: Mus cypriacus) הוא מין עכבר הנפוץ בקפריסין.
מקום מחייתו העיקרי הוא כפי הנראה כרמים ושדות באזור הרי טרודוס.
בעבר, עכבר זה לא תויג כמין נפרד; הוא התגלה באוקטובר 2006 על ידי דוקטור תומאס קוצ'י, חוקר עמית מטעם אוניברסיטת דרהאם.
בדיקה גנטית וידאה כי אכן מדובר במין חדש של עכבר.
לעכבר קפריסין מספר מאפיינים חיצוניים המבדילים אותו ממיני עכבריים אירופאיים אחרים - בעיקר אוזניים, שיניים ועיניים גדולות יותר.
עכבר העיר ועכבר הכפר הוא משל המיוחס לאיזופוס.
מספרו 352 לפי סיווג פֶּרי.
במהלך הסיפור, עכבר העיר מבקר את בן דודו, עכבר הכפר.
עכבר הכפר מציע לעכבר העיר ארוחה פשוטה של מזון כפרי, אך זה מסרב בלעגנות.
הוא לוקח את עכבר הכפר לביקור בעיר כדי להראות לו את "החיים הטובים".
ואולם, באמצע ארוחה של עוגות וריבה מתנפלים עליהם שני כלבים (בגרסה אחרת: חתולים), והעכברים נאלצים לנטוש את החגיגה ולרוץ למקום מבטחים.
לאחר מכן, עכבר הכפר חוזר לכפרו, ובפיו מוסר ההשכל:
שורת המחץ בסוף מזכירה את הפסוק במשלי י"ז, א': "טוב פת חרבה ושלוה בה מבית מלא זבחי ריב".
הסיפור "עכבר העיר ועכבר הכפר" (112 בסיווג ארנה-תומפסון) זכה לעיבודים רבים.
אחד העיבודים המוקדמים הוא מהמאה ה-15, על ידי המשורר רוברט הנריסון שכתב אותו בסקוטית עתיקה.
בגרסה זו העכברים הם ממין נקבה.
ביאטריקס פוטר עיבדה ואיירה את הסיפור בשנת 1918, וקראה לו "סיפורו של ג'וני, עכבר העיר".
אולפני ההנפשה של וולט דיסני הפיקו סרט שמשמש כגרסה שלהם לסיפור בשם "בן הדוד מהכפר", כאשר הוא זכה בפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר.
ב-1945 כיכבו טום וג'רי בסרט הנפשה קצר בשם "עכבר במנהטן", המבוסס על הסיפור.
ב-1998 החלה להיות משודרת הסדרה "עכבר העיר ועכבר הכפר", אשר מבוססת על סיפור זה, כאשר הדמויות הראשיות שבה הופיעו לפני כן, בשנת 1993, בספיישל הטלוויזיוני "עכבר העיר ועכבר הכפר: סיפור חג המולד".
הסדרה שודרה בישראל בדיבוב עברי, תחילה בערוץ הילדים ולאחר מכן בלוגי.
הסיפור מוזכר רבות ביצירות אמנות, סרטים ויצירות מוזיקליות מן העת החדשה.
כך למשל שירו המפורסם של מאיר בנאי "וביניהם", וכן העיתון הישראלי "עכבר העיר" אשר שאל את שמו מכותרת הסיפור.
עכבר עירום הוא עכבר המשמש במעבדות רבות בתור חיית ניסוי.
העכבר מכיל מוטציה הגורמת לירידה בפעילות התימוס.
מוטציה זו גורמת לבעיה במערכת החיסון של העכבר בשל החוסר בתאי T.
ניתן לזהות עכברים כאלה בקלות על ידי גופם חסר השיער – תכונה שהקנתה להם את הכינוי "עכבר עירום".
העכבר העירום משמש כחיית ניסוי בהשתלות ובניסויים של סרטן, בשל העובדה שגופו לא ידחה תאים זרים.
על פי רוב המוטציה נגרמת לגן FOXN1.
עכברה הייתה בימי הביניים עיר בבבל על הגדה השמאלית של החידקל עשר פרסאות צפונית לבגדאד.
העיר נוסדה על ידי שאפור הראשון במאה השלישית, תחת השם ווזוג-שאפור.
הוא הושיב במקום שבויים רומים.
קהילה יהודית גדולה התקיימה במקום בימי רב האי גאון.
מוקדסי מתאר את העיר כגדולה ומאוכלסת ומשבח את הענבים שלה.
בשנת 1031 נמלט לשם ג'לאל אל-דאוולה, סולטאן השושלת הבויהית שנמלט ממרד עבדים בפרס.
בנימין מטודלה כותב: "עוכברא, העיר שנוסדה על ידי המלך יהויכין, שיש בה כ-10,000 יהודים.
בראשם עומדים רב ענן, רב ג'בין ורב ישמעאל".
אבן קאליקן כותב עליו במאה ה-13 שהיא עיירה קטנה עשר פרסאות מצפון לבגדאד ממנה יצאו חבורה של אנשים מלומדים.
עכברון הקמה (שם מדעי: Micromys minutus) נקרא גם עכברון הקציר הוא הקטן שבמשפחת העכבריים, ובסדרת המכרסמים בכלל.
הוא המין היחיד בסוג Micromys.
אורך גופו של עכבר הקמה 6-7 ס"מ, אורך זנבו זהה, ומשקלו כ-5 גרם.
הגב אדמדם, הגחון לבן, האוזניים קטנות וכן גם העיניים.
בית גידולו בשדות, ועל גדות נחלים, הוא זריז תנועה ביותר, ונעזר בזנבו לטיפוס על ענפים, עליהם הוא בונה את קינו, או קוטף מהם את מזונו..
הקן ארוג בקפדנות מגבעולי עשב ארוכים, ולו צורת כדור, שפתחו מן הצד.
משך ההיריון 21 יום, מספר הוולדות 5–9, המלטות אחדות בשנה.
עכבר הקמה ניזון מחרקים וזרעים, באביב הוא מכרסם ניצנים טריים של גבעולי עצים ושיחים.
בחורף הוא מסתתר בחורים בתוך האדמה או תחת ערימות קש.
תפוצתו באירופה ובאסיה (ממזרח ועד מערב אירואסיה).
עכבר חגבים דרומי (שם מדעי: Onychomys torridus; קרוי גם עכבר העקרבים או עכבר זאב), הוא מין ייחודי של מכרסם דמוי-עכבר הניזון מטרף חי.
עכבר חגבים זה שוכן במדבריות ואזורים צחיחים במקסיקו וארצות הברית (באריזונה, קליפורניה, נבדה, ניו מקסיקו ויוטה).
תזונתו מגוונת והיא כוללת חרקים כגון חגבים, חיפושיות, ועקרבים ואף עכברים ממינים שונים.
עכבר זה ידוע בזכות עמידותו לארס.
לעיתים קרובות הוא קוטל וניזון מעקרב צהוב אריזוני מין של עקרב הנחשב ארסי במיוחד.
עכבר חגבים דרומי הוא עכבר קטן וחסון הפעיל בשעות הלילה.
הוא ידוע בדרך כלל כמין מונוגמי.
לעכבר חגבים דרומי זנב קצר ואורכו הכולל 12-16.3 ס"מ.
ראשו גבו וצידי גופו בצבע ורדרד או חום-אפור ובטנו ורגליו לבנים.
הזנב קצר ועבה רובו בצבע הגוף וקצהו לבן.
לעקרב אריזונה המצוי בשפע באזורים הצחיחים בהם שוכן עכבר חגבים דרומי עקיצה כואבת במיוחד המרתיעה טורפים פוטנציאלים.
כאשר עכבר חגבים דרומי מתמודד עם העקרב הוא סופג עקיצות חוזרות ונשנות אך ממשיך בתקיפתו עד שהוא קוטל את העקרב.
החוקרים מצאו אצל העכבר מנגנון עצבי החוסם שליחת אותות כאב אל המוח.
לאחר שהוא קוטל את העקרב העכבר מזדקף על שתי רגליו האחוריות ומשמיע קולות ציוץ המזכירים יללת זאב.
עכבר חגבים דרומי הוא מין של מכרסם טורף ואגרסיבי במיוחד.
חוקרים בדקו עכברים במעבדה בהם נבדקה התנהגות טריפה כלפי צרצרים בעכברים מהם נמנע מזון.
לאחר 48 שעות בהם נמנע מזון מהעכברים הם העדיפו לטרוף את הצרצרים מאשר לאכול את המזון אשר סופק להם במעבדה.
כמו כן נצפתה העדפה בקרב העכברים לעסוק בטריפה של צרצרים חיים מאשר מתים מה שיכול להצביע על תנועת הטרף כטריגר להתנהגות טריפה.
כאשר עכברי החגבים היו במגע עם עכברי מעבדה משני המינים הם הפגינו את התנהגות תוקפנית במיוחד כשהם נושכים את הגב והזנב של העכברים האחרים.
לאחר יומיים 6 מ-43 הזכרים ו-22 מ-45 הנקבות קטלו ואכלו חלקי גוף מעכברי המעבדה.
הבדל זה במידת האגרסיביות בין 2 המינים היה מובהק.
החוקרים הסיקו שמניעת מזון וסוג הטרף השפיעו על מידת האגרסיביות והתנהגות הטריפה של העכברים.
עכבר זעיר אפריקני (שם מדעי: Mus minutoides) הוא מין של עכבר החי ביבשת אפריקה והוא אחד המכרסמים הקטנים ביותר בעולם.
משתייך למשפחת העכבריים הכוללת יותר מ-100 מינים, שנפוצים בכל רחבי העולם.
למבוגרים יש אורך ממוצע של 50 מ"מ ומשקל של 5 גרם.
משקלו בלידה הוא 0.9 גרם.
הם מטפסים מעולים והם נמצאים במאורות באזורים שקרובים למים.
באזורים יבשים העכברים משאירים אבנים בכניסה לפתח, בלילה האבן מתמלאת בטל ובבוקר העכבר שותה אותו ומשיג נוזלים.
מאפיין ייחודי של מין זה הוא קביעת המין הכרומוזומלית, כאשר נמצא כי עכברים בעלי כרומוזומי xy הם לעיתים קרובות נקבות, ולא זכרים.
כמו רוב העכברים הוא אוכל כל שניזון מצמחים וזרעים, חלקי צמחים, חרקים קטנים ואף מבשר.
העכבר הזעיר האפריקני הוא חיית מחמד פופולרית שאינה צריכה דברים מיוחדים יותר מאוכל.
עדיף גם לא לטפל בו בשל הסיכוי להזיק לו בטעות.
תוחלת החיים שלהם בטבע עומדת על שנתיים, אך ידוע על פרטים שחיו ארבע שנים בשבי.
עכבר מקפץ (שם מדעי: Notomys) הוא סוג של עכבר הכולל 11 מינים האנדמיים ליבשת אוסטרליה (מתוכם נכחדו שישה).
עכברים אלו מתייחדים בכך שהם בין יונקי השליה היחידים שחיים באופן טבעי באוסטרליה.
כל המינים בסוג מתאפיינים בזנבות ארוכים מאוד, רגליים מפותחות המאפשרות להם לקפוץ בדומה לקנגורו, ובפרווה חומה כהה או חומה בהירה, אשר מחווירה לאפור או לבנבן בגחון.
כמחצית מהמינים בסוג נכחדו בעקבות הגעת האירופאים ליבשת.
הגורם העיקרי להכחדתם הוא ככל הנראה הבאת שועלים וחתולים בשילוב עם תחרות על מזון מצד ארנבים ובקר.
העכבר המקפץ ניזון בעיקר מזרעים, וחרקים ושעות פעילותו הן בלילה.
הוא מין חברותי למדי המוצא מחסה במחילות תת-קרקעיות אותם הוא חופר בגפיו.
העכבר המקפץ מתייחד בכך שהוא מסוגל לרכז כמות גבוהה של שתן בגופו לזמן רב (20-10 פעמים יותר מן האדם), ועובדה זאת מאפשרת לו לשרוד במדבריות במשך זמן רב ללא מי שתייה.
עכבר מקפץ ספיניפקס (Notomys alexis)
עכבר מקפץ קצר-זנב (Notomys amplus) - נכחד
עכבר מקפץ צפוני (Notomys aquilo)
עכבר מקפץ גדול-אוזניים (Notomys macrotis) - נכחד
עכבר מקפץ מגנוס (Notomys magnus) - נכחד
עכבר מקפץ דארלינג-דאונס (Notomys mordax) - נכחד
עכבר מקפץ גדול (Notomys robustus) - נכחד
עכבר אוגר (Calomyscus) הוא סוג של מכרסמים דמויי עכבר יחידים במשפחתם - משפחת עכברים אוגריים (Calomyscidae).
הם נפוצים בטבע במרכז אסיה והמזרח התיכון לרבות בסוריה, איראן, אזרבייג'ן, טורקמניסטן, אפגניסטן ופקיסטן והם חיים באזורי סלעים ואזורים הרריים.
עכברי האוגר אינם אוגרים אמיתיים, והם חסרי הלחיים המפותחות והזנבות הקצרים של האוגרים האמיתיים, אך בעלי שיניים חותכות בצורתם של האוגרים האמיתיים.
מינים אלה התפתחו בזמן מאוחר מקבוצת העכברים וקרוביהם הם בני המשפחה הנכחדת Cricetodontidae.
כפי ששמם אומר הם מיני ביניים בין עכבר לאוגר ובני הסוג הקיים הם היחידים הקיימים במשפחה ונחשבים למאובנים חיים.
מין עכבר אוגר באלוצ'י (C.
מין עכבר אוגר גודמן (C.
תת-מין עכבר אוגר זייקוב (C.
מין עכבר אוגר נובל (C.
מין עכבר אוגר הוטסון (C.
מין עכבר אוגר בלקני גדול (C.
מין עכבר אוגר טסולוב (C.
מין עכבר אוגר אורר (C.
עכבישים נודדים (שם מדעי: Ctenidae) היא משפחה של עכבישאים ארסיים ביותר החיים באמריקה הדרומית, באמריקה המרכזית, באמריקה הצפונית, באפריקה שמדרום לסהרה, באסיה מהודו ועד אינדונזיה, באוסטרליה, בגינאה החדשה ובאיי האוקיינוס השקט.
הקטלני שבהם הוא עכביש נודד ברזילאי והוא גם הקטלני שבעכבישים.
מיני עכבישים אלה חיים באזורים טרופיים רבים בעולם, בעיקר ביערות טרופיים והם קרובים למשפחה Amaurobiidae.
צבעם העיקרי חום או צבע דהוי ומוסווה, אך חלקם צבעוניים ובולטים מעט או מפוספסים.
הם בעלי כליצרות גדולות, רגליים ארוכות ו"גב" מעוגל.
אורכם יכול להגיע לאורך 50 מ"מ.
הם אינם טווים קורים ואינם נקשרים למקום קבוע ומכאן שמם.
הם תופסים את טרפם עם הכליצרות הגדולות והורגים אותו במהירות עם הארס הקטלני.
הם עלולים לנשוך גם אנשים או טורפים שונים, אך יעדיפו לאיים בתצוגת הפחדה בה הם מציגים את כליצרותיהם הגדולות.
עכבר חגבים (שם מדעי: Onychomys) הוא סוג של מכרסם מדברי הניזון בעיקר מחרקים ועקרבים ארסיים.
למרות השם הוא איננו עכבר אמיתי, ולא שייך למשפחת העכבריים אלא למשפחת האוגריים.
אורך עכברי החגבים 9–13 סנטימטרים, והם בעלי פרווה אפורה עד זהובה, ראשם גדול ואוזניהם ורודות, הם בעלי כפות גדולות ושיניים חדות, והם יכולים לקפץ מהר יותר מעכברים רגילים.
עכברים אלה גם יודעים לעמוד על שתי רגליים ולצעוק בחוזקה כדי להזהיר יריבים המתקרבים לטריטוריה שלהם.
הם אוכלים פרוקי-רגליים שונים כמו חגבים, חיפושיות, טרנטולות, נדלים ועקרבים, כולל המין הקטלני עקרב צהוב אריזוני.
העכברים חסינים לארס העקרבים, אך עקרבים גדולים יכולים להילחם בהם עם הצבתות עד שהם יעזבו.
בנוסף הם יטרפו עכברים קטנים מהם או יצורי מדבר אחרים.
תפוצת מכרסמים אלה היא מקנדה ועד מקסיקו בבתי גידול יבשים כמו ערבות, פרריה ומדבריות של קקטוסים.
עכברון קנגורו (שם מדעי: Microdipodops) הוא סוג של מכרסם ממשפחת הירבועניים, יליד המדבריות של דרום מערב ארצות הברית, ובעיקר בנבדה.
השם "עכברון קנגורו" מתייחס ליכולת הקפיצה יוצאת הדופן של בני הסוג.
שני המינים של עכברון הקנגורו חיים באזורים מדבריים חוליים, ועיקר מזונם הוא הזרעים והעשבים שגדלים בסביבתם.
עכברון הקנגורו הכהה לעיתים אוכל גם חרקים ופגרים.
העכברון שותה מים רק לעיתים נדירות, ואת הנוזלים הוא מקבל מהמזון שהוא אוכל.
עכברוני הקנגורו אוגרים מזון ושומרים מצבורים במחילות שלהם, שגודלן נע בין מטר 1 ל-2.5 מטרים.
המחילה משמשת גם כמסתור בשעות היום וגם להמלטות.
המאורות של עכברון הקנגורו החיוור נחפרות רק בחול דק, בעוד שעכבר הקנגורו הכהה מעדיף אדמה סלעית, אולם לעיתים גם הוא חופר את המאורות בחול.
עכברוני קנגורו הם פעילי לילה, ועיקר שעות פעילותם הם השעתיים שאחרי השקיעה.
עכבר העיר ועכבר הכפר היא סדרת הנפשה צרפתית-קנדית, מסוגת קומדיה והרפתקאות, שנוצרה על ידי ג'וזף מלוזי.
הסדרה מבוססת על משל בעל אותו שם המיוחס לאיזופוס, ואילו הדמויות הראשיות של הסדרה הופיעו בעבר בספיישל הטלוויזיוני "עכבר העיר ועכבר הכפר: סיפור חג המולד", אשר שודר לראשונה בשנת 1993 בערוץ HBO האמריקאי.
הסדרה הופקה על ידי ליסה טיילור והולחנה על ידי ג'יימס גלפנד.
הפקת העונה הראשונה של הסדרה עלתה כ-9 מיליון דולר.
לסדרה הופקו שתי עונות שכל אחת מהן כוללת 26 פרקים באורך 24 דקות.
השידור המקורי של הסדרה היה בארצות הברית בערוץ HBO שסיפק מימון לפיתוח הסדרה, כאשר פרק הבכורה שודר ב-1 במרץ 1998 ופרק הסיום שודר ב-27 באוקטובר 1999. שידור הבכורה של הסדרה בצרפת היה בערוץ France 3 ובקנדה בערוץ TVOntario.
בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ הילדים בין השנים 1998–2001, כאשר מאוחר יותר היא החלה להיות משודרת בשידורים חוזרים בערוץ לוגי.
הסדרה מתרחשת בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, ועוקבת אחר שני עכברים בני דודים אמריקאים, אמילי מהכפר ואלכסנדר מהעיר.
בכל פרק בני הדודים יוצאים להרפתקאות במדינות שונות ברחבי העולם, בדרך כלל כדי לעזור לבני דודיהם, לפתור תעלומה או לעצור את אומברט שומכלומברט העכברוש הגנב והמרושע.
בין המדינות שביקרו בהן אמילי ואלכסנדר נכללות צרפת, הממלכה המאוחדת, גרמניה, אנגליה, קליפורניה, הודו, יוון, איטליה, שווייץ, קנדה, טיבט, מקסיקו, הרפובליקה העממית של סין, יפן, רוסיה, ניו יורק, אוסטרליה, מצרים, סקוטלנד, איי גלאפגוס, אפריקה, עיראק, פינלנד, ספרד, האוקיינוס האטלנטי, באלי, פנמה, מסצ'וסטס, וושינגטון די.
סי., הונגריה, הולנד, סנט לואיס, הונג קונג, קרוליינה הצפונית, תאילנד, ניו זילנד, אירלנד וטרינידד וטובגו.
אמילי (Emily) – עכברה כפרית אמריקאית.
אלכסנדר (Alexander) – עכבר עירוני אמריקאי.
אומברט שומכלומברט (No-Tail No-Goodnik) – עכברוש גנב ומרושע.
לעיתים קרובות לאחר שהוא עושה משהו, הוא משאיר אחריו זנבות מזויפים.
במאי ומפיק הדיבוב העברי היה קובי אשל.
שם הדמותמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתאמיליג'ולי בורוזאור אזולאיאלכסנדרטרנס סקאמלגיורא קנתאומברט שומכלומברטריק ג'ונסאלי לולאי
בנוסף דיבבו בדיבוב העברי דבי בסרגליק, דור צויגנבום, יהויכין פרידלנדר, מיכל צפיר, קובי אשל ושי חורש.
עונה מספר פרקים תקופת שידור מקורית שידור ראשון שידור אחרון1261 במרץ 199830 במאי 199822621 במרץ 199927 באוקטובר 1999
עכבר עשב אפריקאי (שם מדעי: Arvicanthis niloticus) הוא מין מכרסם דמוי-עכבר ממשפחת העכבריים המצוי בטבע בעיקר באפריקה שמדרום לסהרה, אך מצפין לסודאן, אלג'יריה, מצרים ואף לתימן.
הוא קרוב למין עכבר עשב בליק מאתיופיה.
אורכו מגיע ל-159 עד 202 מילימטרים, אורך הזנב מגיע ל-125 עד 173 מילימטרים ומשקלו עד 201 גרם בממוצע.
העכבר בעל פרווה סמורה מעט וכהה עם גוונים צהובים או כתומים לאורכה בכמה שורות.
השערות זקורות בחלקם העליון, מה שמעניק מראה של קוצים, אך הם רכים יחסית.
האוזניים גדולות ומעוגלות, האף ורדרד והזנב ארוך וחשוף משיער.
עכבר העשב האפריקאי מצוי במרבית שטחה של אפריקה, במחילות ושטחים מתחת לאדמה, בעיקר סביב חורשים, אדמות מרעה, בתה וסוואנה, אך יכול להתקיים גם במדבריות ובמורדות הרים, אך נראה שאינו מצוי ביערות גשם.
הוא מצוי גם בסביבות העירוניות הטרופיות והסובטרופיות.
לא ידוע הרבה על הרגליו, אך ידוע שהוא מתרבה בין יוני לנובמבר ומסוגל להתרבות בין 3 ל-4 פעמים בשנה.
הנקבה ממליטה בקן שהכינה בין 5 ל-6 גורים.
עכבר מפוספס סטריאטוס (שם מדעי: Lemniscomys striatus) הוא מין של מכרסם ממשפחת העכבריים המצוי בטבע בערבות אפריקה שמדרום לסהרה, לרוב במרכז אפריקה ומערב אפריקה.
מין זה קרוב למינים נוספים מהסוג עכבר מפוספס, כולם חיים ברחבי אפריקה.
עכבר זה קטן מאוד ואורכו 93 עד 142 מילימטרים, אורך הזנב 92 עד 155 מילימטרים ומשקלו 20 עד 70 גרם בממוצע.
עכבר זה בעל פרווה חומה-זהובה המעוטרת בפסים לבנים לאורך הגב והכתפיים עד הזנב.
הבטן בהירה והגפיים לבנות גם.
האוזניים גדולות וורודות וכך גם החוטם.
עכבר זה לא מאריך ימים בטבע מעבר לעונת רבייה בודדת, אך פרטים בשבי מצליחים לחיות עד 4.8 שנים.
העכבר הוא שוכן סוואנה, ערבות פתוחות, יערות פתוחים והרים עד גובה 1,700 מטרים מפני הים.
הוא פעיל בשעות הלילה והוא אוכל כל הניזון מזרעים, עלים, פירות וחרקים.
לעכבר ישנם הרבה טורפים בטבע ולרוב הוא מתגונן באמצעות ניתורים למחילה קרובה.
אם הוא נתפס הוא יכול להעמיד פני מת ואף להסיר את העור של קצה זנבו כדי להימלט.
העכבר מתרבה בקצב מהיר בטבע (אסטרטגיית רבייה R), כשהנקבות מגיעות לבגרות מינית תוך 21 עד 25 יום.
הנקבה ממליטה גור עד שבעה גורים בהמלטה, אשר מתבגרים לחלוטין תוך 4 שבועות.
בשל הרבייה הגבוהה שלו עכבר זה לא נמצא בסכנה.
עכבר מפוספס או עכבר זברה (שם מדעי: Lemniscomys) הוא סוג של מכרסמים ממשפחת העכבריים החיים בערבות אפריקה שמדרום לסהרה, כשהמין Lemniscomys barbarus מצוי גם בצפון אפריקה.
עכברים אלה מזוהים בפסים הבהירים שלאורך גופם, המזכירים מעט פסי זברה ומכאן שמם השני.
העכברים קטנים מאוד, באורך 18.5 עד 29 סנטימטרים, כשחצי מהאורך מהווה זנבם הארוך ומשקלם הממוצע 18 עד 70 גרם.
הם בעלי פסים בהירים לאורך גופם על רקע חום או זהוב.
הם מהירים מאוד ורובם פעילי יום, אך חלקם פעילים גם במשך הלילה.
העכברים לא מאריכים ימים בטבע יותר משנה, אך פרטים בשבי האריכו ימים עד 5 שנים.
העכברים אוכלי כל, ניזונים הן מהחי והן מהצומח.
ישנם 11 מינים של עכברים מפוספסים:
עכבר מקדוני (שם מדעי: Mus macedonicus) הוא מין מכרסם בסוג עכבר.
העכבר המקדוני הוא מכרסם בגודל בינוני, אורכו הוא 65–98 מילימטרים, אורך זנבו 56–82 מילימטרים ומשקלו נע בין 11 ל-30 גרם.
הנקבות גדולות וכבדות מעט יותר מן הזכרים.
צבע פרוותו באזור הגב הוא חום-אפור בהיר עד כהה ולפעמים עם גוון צהבהב, בעוד שהבטן בצבע לבן עד אפור בהיר.
מין זה מתפרס על שטח נרחב בעולם מגאורגיה במזרח ובולגריה במערב ועד לישראל בדרום.
ניתן למצוא אותו במספר רב של מדינות בניהן: אלבניה, קוסובו, בולגריה, יוון, טורקיה, ארמניה, אזרבייג'ן, איראן, סוריה, לבנון, ירדן ואולי אף בעיראק.
בית הגידול של מין זה מגוון, בחבל הים תיכוני בתי הגידול הטבעיים שלו הם, שדות פתוחים, שולי שדות, דיונות חול, כרמי זיתים ולאורך נחלים.
עכבר זה נמנע משהייה בבניינים ומאזורים המיוערים בצפיפות, אך שוהה באזורים מעובדים כגון, פרדסים, שדות וגנים.
עיקר התזונה של עכברים אלו מורכבת מזרעים, פירות, שורשים וחלקי צמחים אחרים.
אך הם גם צורכים מזון מן החי כגון חרקים וזחלים.
עונות הרבייה הן בחודשים מרץ-אפריל וספטמבר-אוקטובר.
ההריון נמשך כ-3 שבועות, ובכל שגר ישנם 4–6 ולדות.
עכבר עשב בליק (שם מדעי: Arvicanthis blicki) הוא מין מכרסם דמוי-עכבר ממשפחת העכבריים האנדמי לאתיופיה.
עכבר זה קרוב למין עכבר עשב אפריקאי והוא תואר למדע ב-1914 בידי החוקר צ'יילדס פריק.
הוא בעל פרווה אפורה-כסופה והבטן בהירה יותר.
לעכבר זנב ארוך ואוזניים מעוגלות.
הנקבות מתרבות לאורך כל השנה ממליטות בעיקר במשך העונה הגשומה, כשלעיתים נקבות ממליטות פעמיים בשנה.
בממוצע נולדים 3 גורים בהמלטה ואלה מתפתחים מתחת לאדמה.
מין זה הוא שוכן של רמות הרריות באתיופיה, המכוסות בערבות עשב טרופיות או סובטרופיות בגובה של 2,000 עד 4,000 מטרים מפני הים.
הוא חי בקהילות מרובות ולעיתים מבלה לצד מכרסמים אחרים כמו חולד גדול-ראש.
הוא ניזון בעיקר מצמחייה עשבונית ומזרעים שהוא מוצא בערבות.
בתורו הוא נטרף בידי זאב אתיופי ועופות דורסים בעיקר.
עכבר זה מצוי כיום בסיכון עקב פגיעה בבית גידולו לטובת חקלאות.
עכבר הים (Aphrodita aculeata) הוא תולעת רב-זיפית ימית המצויה בצפון האוקיינוס האטלנטי, בים הצפוני, בים הבלטי ובים התיכון.
עכבר הים בדרך כלל קבור בחול, ראשו מתחפר קודם.
הוא נמצא בעומקים של למעלה מ-3 ק"מ.
השם האנגלי עשוי לנבוע מהדמיון לעכבר מצוי שאותו ראו אלה שזיהו אותו כשנשטף אל החוף.
פירוש השם הספציפי aculeata הוא "קוצני" בלטינית.
גופו של עכבר הים מכוסה במחצלת צפופה של סטים (Setae, מבנים דמויי שיער).
מבוגרים הם בדרך כלל בגודל 10–20 ס"מ.
הקוצים, או הסטים (setae), על גבו המדורג של עכבר הים הם אחת מתכונותיו הייחודיות.
בדרך כלל, לקוצים יש ברק אדום עמוק, המרתיע טורפים, אבל כשהאור מאיר עליהם בניצב, הם ירוקים וכחולים, דוגמה להנדסה פוטונית אצל אורגניזם.
צבעוניות מבנית זאת היא מנגנון הגנה המרתיע טורפים פוטנציאליים.
את האפקט מפיקים גלילים משושים רבים בתוך הקוצים, ה"מתפקדים הרבה יותר ביעילות מסיבים אופטיים מעשה ידי אדם".
עכבר הים הוא טורף פעיל הניזון בעיקר מסרטנים קטנים, סרטנים נזירים ותולעים רב-זיפיות אחרות כולל Pectinaria והוא נצפה כשהוא אוכל תולעים רב-זיפיות מעל פי שלושה מאורך גופו.
הוא אוכל בלילה כשהוא קבור חלקית בחול.
עכבר כיס קוצני (שם מדעי: Chaetodipus spinatus) הוא מין של מכרסם ממשפחת הירבועניים החי באמריקה הצפונית בדרום ארצות הברית בדרום קליפורניה, אריזונה ונבאדה וכן בחצי האי באחה קליפורניה שבמקסיקו ובכמה איים במפרץ קליפורניה.
למרות שמו הוא איננו עכבר אמיתי.
עכבר זה בעל שערות עבות וקוצניות עם שערות גב נוקשות אך גמישות יחסית, אשר עוזרות להבדיל בינו לעכברי כיס אחרים.
הוא בעל פרווה שלרוב צבעה חום בגבו וחלקו העליון, בהיר בחלק התחתון והצידיים שזופים.
הראש מחודד עם אוזניים קצרות ועגלגלות והוא בעל זנב ארוך שאורכו מהווה 126% מאורך הראש והגוף.
כמו כן הוא בעל שרירי רגליים חזקים איתם הוא יכול לזנק במהירות בעת סכנה.
עכבר הכיס מצוי באזורים חמימים ויבשים כמו מדבריות, שממות, ערבות עשב ובהרים עד גובה 900 מטרים והוא נפוץ בתחומי מחייתו, אשר יש בהם חקלאות מעטה כך שהוא אינו מזיק ליבולים ואיננו עלול לאבד את מקום מחייתו.
העכבר הוא אוכל זרעים בעיקרו ולעיתים גם מירקות לחים, בעיקר אחרי ירידת גשם.
הוא רגיל לחיות ללא שתייה קבועה.
הוא פעיל בלילה, אז הוא יוצא לחפש זרעי צמחים בקרבתו ורוב זמנו הוא מצוי במחילות משפחתיות, בהם הוא מוליד צאצאים.
הטורפים העיקריים שלו הם חתולים מתפראים, אם כי הם לא משפיעים על אוכלוסייתו.
עכבר רב-פטמות מנטאל (Mastomys natalensis) הוא מין של מכרסם במשפחת העכבריים.
הוא ידוע גם בשם חולדה רבת-פטמות מנטאל, חולדה אפריקאית מצויה, חולדת פרווה רכה אפריקאית או עכבר רך-פרווה אפריקאי.
החולדה רבת-הפטמות מנטאל היא הפונדקאי הטבעי של נגיף קדחת לאסה.
מקור שמו של העכבר רב-הפטמות מנטאל הוא בשני מקורות: המיקום בו זוהה לראשונה ומאפיין פיזי בולט.
המין תואר לראשונה בשנת 1834 על ידי חוקר הטבע הסקוטי סר אנדרו סמית' מדגימות שנאספו בפורט נטאלי (כיום דרבן), דרום אפריקה.
"רב-פטמות": חלק זה של השם נגזר מהמילים הלטיניות multi (רבות) ו-mammae (שדיים), בהתייחס למספר הגבוה של בלוטות חלב בנקבות, שלפעמים יש להן בין 8 ל-12 זוגות (16 עד 24 פטמות בסך הכל).
אלה יותר פטמות מאשר אצל כל מכרסם אחר והדבר מאפשר להן להתרבות באופן פורה עם שגרים רבים בכל המלטה.
שמו המדעי, Mastomys natalensis, משקף גם הוא את המקורות הללו: Mastomys מגיע מיוונית: "mastos" (שד) ו-"mys" (עכבר), ו-natalensis פירושו "של נטאל".
העכבר רב-הפטמות מנטאל נמצא באפריקה שמדרום לסהרה.
ניתן להבחין בשש קבוצות גנטיות שונות באזורים שונים: אחת במערב אפריקה, אחת במרכז אפריקה, אחת בדרום אפריקה ושלוש במזרח אפריקה.
בתי הגידול הטבעיים של העכבר רב-הפטמות מנטאל כוללים יער יבש סובטרופי או טרופי, יער שפלה לח סובטרופי או טרופי, סוואנה יבשה, סוואנה לחה, אדמות שיח יבשות סובטרופיות או טרופיות, אדמות שיח לחות סובטרופיות או טרופיות, אדמות עיבוד, מרעה, גנים כפריים, אזורים עירוניים, אדמות מושקות ואדמות חקלאיות מוצפות עונתיות.
המין משמש כחיית מעבדה מאז 1939. יש לו ערך רב עבור מחקר סרטן קיבה וגידולים ספונטניים.
זהו גם המאגר החשוב ביותר של נגיף קדחת לאסה.
הוא גם מגודל באופן מקומי כמזון עבור מיני נחשי מחמד שונים ובהם פיתון מלכותי ונחשי בואה.
בנוסף, הוא מוחזק מדי פעם כחיית מחמד.
עכבר-קנה קצר-זנב (שם מדעי: Zygodontomys brevicauda) הוא מין של מכרסם בסוג Zygodontomys שבתת-משפחה אוגרי העולם החדש, המצוי במרכז ודרום אמריקה.
רגליו האחוריות באורך 23 עד 27 מ"מ ואוזניו באורך 16 עד 19 מ"מ.
הפרווה חומה מנומרת בחלקו העליון ובהירה יותר בחלקו התחתון.
הזנב גם הוא כהה מלעלה ובהיר מלמטה.
בכפות רגליו האחוריות, שלוש האצבעות האמצעיות קטנות באופן ניכר מהאצבע הגדולה ומהאצבע החמישית.
בהשוואה למין השני בסוג, עכבר-קנה קולומביאני (Zygodontomys brunneus), מין זה קטן יותר, עם הבדלים נוספים במבנה הגולגולת והשיניים.
עכבר-קנה קצר-זנב נצפה בקוסטה ריקה, פנמה, קולומביה, ונצואלה, גיאנה, סורינאם, גיאנה הצרפתית וצפון ברזיל, כולל טרינידד וטובגו באיים הקריביים.
העכבר משחר מזון בלילה וחי על הקרקע.
הוא אוכל זרעי צמחים, פירות וחלקי צמחים ירוקים.
תזונתו כוללת בנוסף גם קנה סוכר, צמחי אורז, ולעיתים חרקים.
מכרסם זה חופר מחילות או בונה את קינו במנהרות קיימות ומרפד אותן בעשב או בפסולת צמחית אחרת.
עונת הרבייה בוונצואלה נמשכת לאורך כל השנה.
הנקבות ממליטות עד 11 גורים (בממוצע 4) לאחר תקופת הריון של כ-25 ימים, אשר משקלם 3 עד 4 גרם.
הגורים נולדים עיוורים, חסרי שיניים, ובעלי פרווה פלומתית דקה בלבד.
הם פוקחים את עיניהם לאחר כשישה ימים ויונקים את חלב אמם במשך כ-16 ימים.
בגרות מינית מתרחשת אצל הנקבות לאחר שלושה עד ארבעה שבועות ואצל הזכרים לאחר שישה עד שמונה שבועות.
בעבר נחשב למין יחיד יחד עם Necromys punctulatus , אך זה הופרד ממנו ב-1991 ושייך כיום לסוג אחר.
עכבר-קנה קצר-זנב כולל שלושה תת-מינים:
האוכלוסיה של המין משמשת כמאגרי נגיפים, ומפיצים בין השאר את נגיף הגואנריטו (Guanarito) הגורם לקדחת הדימומית של ונצואלה (Venezuelan hemorrhagic fever).
עַכּוֹ היא עיר מעורבת במחוז הצפון בישראל, הגובלת מדרום בחופיו הצפוניים של מפרץ עכו וממערב בים התיכון.
במשך שנים רבות הייתה עיר מפתח לכיבוש ארץ ישראל, שכן מיקומה על רצועת החוף הרחבה אפשר גישה נוחה דרך הגליל אל פנים הארץ.
בשנת 2001 הוכרזה עכו העתיקה כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו.
שבע שנים לאחר מכן, בשנת 2008, הוכרזו המקומות הבהאים הקדושים בחיפה ובגליל המערבי כאתר מורשת עולמית נוסף.
חלק מהם, ובכלל זה המקום הקדוש ביותר לדת הבהאית – אל־באהג'ה, שוכנים בעכו ובסביבותיה.
העיר היא לפיכך האתר היחידי בישראל המופיע בשתי הכרזות שונות כ"אתר מורשת עולמית" של אונסק"ו.
מקורו של השם "עכו" אינו ידוע.
הוא נזכר בתעודות רבות – מצריות ואחרות – אך בתנ"ך נזכרה העיר רק פעם אחת:
היוונים מסרו גרסה משלהם לשם, ולפיה כשהגיבור הרקולס שהה באזור באחד ממסעותיו מצא בו עשבי מרפא, ולכן כינה את המקום "אקה", שפירושו "רפואה" ביוונית.
כאשר נכבשה העיר בידי תלמי השני, שונה שמה ל"פטולמאיס" או "אנטיוכיה בפטולמאיס" (Αντιόχεια από Πτολεμαΐδα).
בתקופת הכיבוש הערבי של העיר במאה ה־7, חזר לשימוש שמה המקורי בווריאציה ערבית – "עכא" (عكا).
בתקופה הצלבנית נקראה העיר על שם יוחנן המטביל, ובטעות זיהו אותה הצלבנים עם עקרון המקראית.
מסיבה זאת כונתה העיר בשם "יוחנן הקדוש מאקר" (צרפתית – Saint Jean d'Acre; איטלקית San Giovani d'Acri וכן הלאה).
כשהתגלתה הטעות התברר כי עכו היא פטולמאיס.
עכו מופיע בשם פטולמאיס בגאוגרפיקה של סטרבון המוסר שבין עכו לצור משתרע חוף חולי ממנו מופקת זכוכית.
לאחר שנכבשה העיר בידי הממלוכים הושב לה שמה השמי ובפי העות'מאנים נתכנתה "אקא" (Akkâ).
עכו שוכנת במישור החוף הצפוני.