tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בולדן לא היה לבדו, לפי עדויות כמעט כל התזמורות בניו אורלינס ניסו לחקות את סגנון הנגינה של בולדן וכך הוא היה למוביל מגמה של שינוי.
כאמור, בולדן היה במשך שנים דמות חידתית ומיתית.
ג'לי רול מורטון כתב בלוז המתבסס על Buddy Bolden's Blues וקרא לו "I Thought I Heard Buddy Bolden Say ..." ("חשבתי ששמעתי את באדי בולדן אומר...").
בילי סטרייהורן כתב את הבלדה " Hey Buddy Bolden", המוכר בעיקר בביצועה של נינה סימון.
בשנת 2019 יצא לאקרנים הסרט "!Bolden" המהווה גרסה דמיונית של סיפור חייו.
באה בקלות הוא סרט קומדיית נעורים אמריקאי בבימויו של ויל גלוק ובכיכובה של אמה סטון.
מוטיבים רבים מהסרט לקוחים מהספר אות השני של נתניאל הות'ורן, והספר אף נידון בשיעורי ספרות המוצגים בסרט.
אוליב (אמה סטון), תלמידת תיכון מפיצה על עצמה שמועה שהיא שכבה עם מישהו ובעקבות כך יוצא לה מוניטין של מופקרת.
אוליב מסייעת לברנדון, חברה ההומוסקסואל שסובל מהצקות מתלמידי בית הספר בגלל נטיותיו המיניות, והשניים מביימים קיום יחסי מין במהלך מסיבה, כשמחוץ לחדר מאזינים תלמידי השכבה.
בעקבות ההצלחה בעליית מעמדו של ברנדון, תלמידים לא מקובלים נוספים בבית הספר מבקשים את עזרתה של אוליב ובתמורה לקופונים והנחות שונות היא מסכימה שיספרו כי קיימו עמה יחסי מין מלאים או חלקיים.
אוליב מאמצת את תדמית המופקרת שיצאה לה, לובשת בגדים פרובוקטיביים ועליהם תופרת אות A אדומה, בהתאם למוטיב מהספר אות השני.
אוליב מתיידדת עם מריאן (אמנדה ביינס), תלמידה נוצרית אדוקה שהייתה יריבתה הגדולה ביותר.
היא מגלה כי יועצת בית הספר גברת גריפית' (ליסה קודרו), רעייתו של המורה האהוב שלה (תומאס היידן צ'רץ) מנהלת רומן עם מייקה, חברה של מריאן שאף נדבק ממנה במחלת מין, כלמידיה.
מייקה מספר כי נדבק בכלמידיה מאוליב, מה שמביא לנתק בינה למריאן ולקריאות לגרשה מבית הספר.
אחד התלמידים מזמין אותה לארוחת ערב, במהלכה מנסה לנשק אותה בכוח ומתברר כי רק רצה בשירותיה המיניים.
טוד (פן בדג'לי) שהוא מושא אהבתה עוד מחטיבת הביניים, אוסף אותה ומסיע אותה הביתה, בדרך השניים מתוודים על אהבתם אחד לשני וטוד מספר כי ידע שאוליב אינה מופקרת באמת, לאחר שבילדותו הסכימה לספר כי נישקה אותו אף על פי שהתבייש.
אוליב מנסה לשנות את המוניטין הרע שיצא לה, אבל מגלה שכל אלו שעזרה להם מסרבים לספר את האמת, וכך גם לא יועצת בית הספר.
היא חושפת את הפרשה בפני מר גריפית' שנפרד בשל כך מאשתו.
לאחר שיחה מעודדת עם אמה, הוגה אוליב תוכנית לחשוף את האמת בפני כל הקהילה.
בשיתוף עם טוד היא מבצעת הופעה פרובוקטיבית במופע הצגת נבחרת הכדורסל של בית הספר ומזמינה את כולם לצפות בה ובטוד בשידור חי באינטרנט בה סיפרה בפירוט את כל העלילה.
במהלך השידור טוד מגיע לאוליב, ומבצע מחוות אהבה ממגוון סרטי נעורים אחרים, כמו שחלמה.
אוליב מספרת לקהל צופיה, כי ייתכן ותבחר לקיים יחסי מין עם טוד בזמן הקרוב, בליל החתונה או בכל זמן אחר ושאין זה מעניינו של אף אחד אחר.
שחקנ/ית דמותאמה סטוןאוליב פנדרגאסטפטרישה קלארקסוןרוזמרי פנדרגאסטסטנלי טוצ'ידיל פנדרגאסטאליסון מישלקהריהאנון "רי" אברנטיפן בדג'ליטודאמנדה ביינסמריאן ברייאנטתומאס היידן צ'רץמר גריפית'ליסה קודרוגברת גריפית'קאם ג'יגנדהמיקהמלקולם מקדואלהמנהל גיבונס
הסרט קיבל בסך הכל ביקורת טובה, ורבים מהמבקרים שבחו את ההופעה של אמה סטון בסרט.
האתר "Rotten Tomatoes" נתן לסרט ציון של 87% בהתבסס על 157 ביקורות, ובאתר "Metacritic", המתבסס על ביקורות המיינסטרים, קיבל הסרט ציון משוקלל של 72%, בהתבסס על 34 ביקורות.
הכתב ג'ון גריפית'ס מה-Us Weekly נתן לסרט שניים וחצי כוכבים מתוך ארבעה, כשהוא משבח את סטון וקובע כי "עם קולה הצרוד ושערה הלוהט, סטון היא מרהיבה, כהד ללינדזי לוהן", אך לגבי עלילת הסרט אמר ש"הסיפור רזה, והצחוק מועט".
ב-14 בדצמבר 2010 הוכרזה אמה סטון כמועמדת לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר במחזמר או קומדיה.
ב-14 בספטמבר 2010 יצא פסקול הסרט להורדה באתר iTunes, ומופיעים בו, בין היתר, הפוסיקט דולז, ואן ריפאבליק, נטשה בדינגפילד, לנקה, קרדינל אופישל וג'סי ג'יי.
באדן הוא אזור ומדינה היסטורית בדרום מערב גרמניה.
באדן בתור מרקיזות, דוכסות גדולה ורפובליקה התקיימה בצורות שונות בין שנת 1112 עד לתבוסת גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה וחלוקתה בין בעלות הברית.
כיום אזור באדן ושטחי המדינה ההיסטורית נמצאים בצד המערבי של מדינת באדן-וירטמברג לאורך הגבול עם צרפת.
מדינת באדן נוסדה בשנת 1112 בתור מרקיזות באדן, כתוצאה מפירוק דוכסות שוואביה.
במהלך ימי הביניים, סבלה באדן ממלחמות רבות באזור בעיקר משום מיקומה על גבול צרפת.
בשנת 1806 קיבלה באדן את התואר דוכסות גדולה והמשיכה לשמר את עצמאותה גם במהלך הרפורמציה שהנהיג נפוליאון לאחר שכבש את גרמניה.
בקונגרס וינה בשנת 1814 הוכרה באדן כיישות מן המניין בקונפדרציה הגרמנית.
בשנת 1919, עם הקמתה של רפובליקת ויימאר, חדלה באדן מלהיות דוכסות גדולה והפכה לרפובליקת באדן.
באדן איבדה את זהותה הטריטוריאלית עם סיום מלחמת העולם השנייה בשנת 1945, ולבסוף אוחדה בשנת 1952 עם וירטמברג והוהנצולרן לכדי המדינה באדן-וירטמברג בגרמניה.
צ'וואנו רייניר "באדי" הִילְד הוא כדורסלן בהאמי המשחק בקבוצת גולדן סטיייט ווריורס מליגת ה-NBA, בעמדת הקלע.
הילד נולד בכפר "אייט מייל רוק", על יד העיר פריפורט שבאיי בהאמה.
הכינוי "באדי" ניתן לו בידי אמו, על שם דמותו של "באד באנדי" מהסיטקום "נשואים פלוס".
בתקופתו כתלמיד "תיכון ג'ק הייוורד" הוביל את קבוצתה לאליפות התיכונים של האי גרנד בהאמה.
לאחר מכן עבר לשחק באקדמיית הכדורסל "סאנרייז כריסטיאן" שבעיר ויצ'יטה, קנזס, וקלע בעונת ה שלו 22.7 נקודות בממוצע למשחק.
בסיום לימודיו התיכוניים בחר הילד ללמוד באוניברסיטת אוקלהומה.
בעונת ה שלו קלע 7.8 נקודות למשחק, ובעונה הבאה הפך לשחקן חמישייה קבוע כששיפר את ממוצעיו ל-16.5 נקודות ו-4.4 ריבאונדים למשחק ונבחר לחמישיית העונה השנייה של מחוז 12 הגדולות ("Second-team All-Big 12").
בעונת ה שלו, 2014/2015, עזר הילד לאוקלהומה להעפיל לשלב 16 הגדולות ("Sweet 16") של טורניר המכללות לראשונה מאז שנת 2009, כשרשם ממוצעים של 17.4 נקודות ו-5.4 ריבאונדים למשחק ונבחר ל-MVP של המחוז.
במהלך עונתו האחרונה, ב-4 בינואר 2016, קלע שיא קריירה של 46 נקודות בהפסד קבוצתו לאוניברסיטת קנזס אחרי 3 הארכות.
הילד נבחר בבחירה השישית של דראפט ה-NBA לשנת 2016, על ידי קבוצת ניו אורלינס פליקנס.
ב-57 משחקיו במדי הפליקנס רשם הילד ממוצעים מאכזבים של 8.6 נקודות למשחק ב-39.2% קליעה מהשדה.
ב-20 בפברואר 2017 הועבר הילד בטרייד לסקרמנטו קינגס, יחד עם טייריק אוונס, לנגסטון גאלוויי ושתי בחירות דראפט עתידיות, בתמורה לדמרקוס קאזינס ועומרי כספי.
לאחר שלא הצליח לבלוט במדי הפליקנס, בסקרמנטו מילא הילד את תפקיד הקלע הפותח, ועד סיום עונת הרוקי שלו שיפר את תפוקתו ל-15.1 נקודות למשחק ב-48% קליעה מהשדה.
בסיום העונה נבחר הילד לחמישיית הרוקיז של העונה.
את עונת 2017/2018 פתח כשחקן חמישייה, אך אחרי שבעה משחקים ירד לספסל והפך להיות השחקן השישי בקבוצה.
בעונת 2018/2019, בה שב להיות שחקן חמישייה, קבע שיא שלשות בעונה סדירה של הקינגס, כשקלע 278 שלשות.
בנוסף, באותה העונה הפך הילד לשחקן הראשון בליגת ה-NBA שבשלוש עונותיו הראשונות קולע מעל ל-600 שלשות.
באוקטובר 2019 חתם על הארכת חוזה בסקרמנטו ל-4 עונות נוספות, החל מעונת , עבור כ-94 מיליון דולר.
בפברואר 2020 קלע הילד את השלשה ה-800 שלו בקריירה, במשחקו ה-296 ב-NBA, ובכך הוא שבר את שיאו של סטפן קרי (305 משחקים) והפך לשחקן ה"מהיר" ביותר בתולדות הליגה שקולע 800 שלשות.
ב-8 בפברואר 2022 הועבר הילד לאינדיאנה פייסרס.
בחמישה בדצמבר 2022 הילד הפך לשחקן השני המהיר בהיסטורית ה-NBA אחרי סטפן קרי להשיג 1,500 שלשות.
ב-8 בפברואר 2024 הועבר הילד לפילדלפיה 76. הוא שיחק 84 משחקים בעונת 2023-24 וקלע בממוצע 12.1 נקודות למשחק, קטף 3.2 כדורים חוזרים ומסר 2.8 אסיסטים.
ביולי 2024 עבר הילד לקבוצת גולדן סטייט ווריורס.
במאי 2025 קלע 33 נקודות עם 9/11 זריקות לשלוש נקודות.
בניצחון גולדן סטייט ווריורס על יוסטון רוקטס, במשחק מספר 7 בסיבוב הראשון של הפלייאוף.
בשנת 2014 שיחק הילד לראשונה במדי נבחרת איי בהאמה, כשהשתתף בטורניר סנטרובאסקט הנערך בין מדינות אמריקה המרכזית, מדינות האיים הקריביים ומקסיקו.
בכל ארבעת משחקי הסנטרובאסקט עלה הילד מהספסל, והוביל את קלעי הטורניר עם 19.8 נקודות בממוצע למשחק.
הארי אדוארד "באדי" ז'נט היה כדורסלן ומאמן אמריקאי, ששיחק בליגת ה-NBL, ליגת ה-BAA ו-ליגת ה-NBA בין השנים 1950-1938. בעונת , השנייה בתולדות הליגה, זכה עם בולטימור בולטס באליפות ה-BAA (לימים ליגת ה-NBA).
חבר היכל התהילה של הכדורסל כשחקן משנת 1994.
כאחד מחלוצי משחק הכדורסל המקצועי, נחשב ז'נט בשנות ה-40 לאחד הגארדים הטובים בארצות הברית, לצד שחקן היכל התהילה בובי מקדרמוט.
שיתוף הפעולה של ז'נט עם מקדרמוט בפורט ויין פיסטונס הוביל לדומיננטיות חסרת תקדים של הפיסטונס בין עונות 1943–1946, והניב שתי אליפויות NBL.
יכולות הובלת הכדור והמסירה של ז'נט, כמו גם הגנתו החזקה, הפכו אותו לשחקן מגוון ויעיל על אף שלא הצטיין בצבירת נקודות.
כשחקן בעל ביטחון עצמי גבוה, מסופר שהיה מתעלה ברגעים המכריעים של משחקים באופן קבוע, מה שהקנה לו תדמית של "ווינר".
מאמן העבר רד אאורבך, ששיחק ואימן מול ז'נט כבר בשנות ה-30, אמר עליו כי "הוא הבין את המשחק.
הוא הבין אותו כשחקן וכמאמן.
תמיד רצית שהוא יהיה בקבוצה שלך.
הוא היה שחקן קבוצתי באופיו, והיה לו חתיכת כישרון".
בשנת 1934 החל ללמוד במכללת וושינגטון וג'פרסון שבוושינגטון, פנסילבניה.
בארבע שנותיו במכללה שיחק בקבוצת הכדורסל שלה וקלע כ-12 נקודות בממוצע למשחק.
בסיום לימודיו היה מורה להיסטוריה לתקופה קצרה, ולאחר מכן החל לשחק כדורסל באופן מקצועי, כשחתם בקבוצת "קליבלנד וייט הורסס" מליגת ה-NBL על חוזה עבור 25 דולר למשחק.
בשנת 1941 זכה ז'נט באליפות הראשונה שלו, במדי "דטרויט איגלס" מליגת ה-NBL.
בשנת 1943 הוביל את שבויגן רדסקינס לאליפות הליגה, ובעונות 1944 ו-1945 זכה בשתי אליפויות NBL נוספות עם פורט ויין פיסטונס.
בשנותיו ב-NBL נבחר ז'נט 5 פעמים לחמישיית העונה, וקלע ממוצע של 8.2 נקודות למשחק, בתקופה בה קבוצות הליגה קלעו בין 40 ל-50 נקודות בממוצע למשחק.
לקראת עונת 1946/1947 הוצע לז'נט לחתום בקבוצת בולטימור בולטס, והוא התנה את הצטרפותו בכך שישמש במקביל גם כמאמן הקבוצה, וכי שכרו יעמוד על 15,000 דולר לעונה.
לדבריו של ז'נט, הוא הופתע כאשר בעלי הקבוצה קיבל את הצעתו, מינה אותו כמאמן-שחקן, והחתים אותו כשחקן בעל השכר הגבוה בליגה.
בעונת , בה עברה בולטימור לליגת ה-BAA, הוביל ז'נט את קבוצתו לאליפות הליגה כמאמן הקבוצה וכאחד מכוכביה, כשקלע 10.7 נקודות למשחק ונבחר לחמישיית העונה השנייה.
בשתי הבאות הבאות קלע 5.4 נקודות למשחק במדי הבולטס, ובסיום עונת פרש ממשחק, בגיל 32.
לאחר פרישתו המשיך לאמן את בולטימור עונה אחת נוספת, ובשנת 1952 מונה למאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת ג'ורג'טאון, תפקיד אותו מילא במשך 4 שנים.
בעונות ו- אימן את קבוצת בולטימור בולטס החדשה (כיום וושינגטון ויזארדס), ובעונת 1969/1970 אימן את "פיטסבורג פייפרס" מליגת ה-ABA.
בשנת 1994, 48 שנים לאחר פרישתו, הוצג כחבר בהיכל התהילה של הכדורסל.
בטקס הצגתו בהיכל התהילה אמר ז'נט: "נכדי קנו לי טלוויזיה עם כבלים, ואני יושב על הספה וצופה במשחקי כדורסל.
אני עדיין אוהב את המשחק".
בשנת 1998 מת ז'נט בביתו שבעיר נשואה, ניו המפשייר, בגיל 80.
ג'ורג' "באדי" גאי הוא זמר וגיטריסט בלוז אמריקאי.
דורג במקום ה-30 מתוך 100 הגיטריסטים הגדולים של מגזין "רולינג סטון" של כל הזמנים.
השפיע על גיטריסטים ואמנים מרכזיים, ובהם ג'ימי הנדריקס, אריק קלפטון, ג'ימי פייג', קית' ריצ'רדס, ג'ף בק, ג'ון מאייר וסטיבי ריי וון.
באדי גאי נולד לסאם ולאיזבל גאי.
אחד מתוך חמישה אחים במשפחתו.
בגיל 7 התעניין במוזיקה, והתחיל לנגן בגיטרה בשימוש שני מיתרים שהוא הכין.
לאחר מכן קיבל גיטרה אקוסטית שליוותה אותו במשך הקריירה שלו.
את הגיטרה תרם בהמשך להיכל התהילה של הרוק אנד רול.
בתחילת שנות ה-50, התחיל גאי לנגן עם להקות בבאטון רוז' (Baton Rouge), עיר הבירה של לואיזיאנה.
ב-25 בספטמבר 1957 גאי עבר לשיקגו.
ההחלטה לעבור לשיקגו נחשבת למכריעה בחייו, משום שבמקום החדש קיבל את השראת המוזיקה והתרבות של הבלוז.
גאי קיבל את ההשראה המוזיקלית שלו ממאדי ווטרס וממוזיקאים כגון ג'ון לי הוקר, ליטנין סלים וגיטר סלים.
בשנת 1958, שני גיטריסטים מהחוף המערבי בשם מג'יק סם ואוטיס ראש החתימו את גאי על חוזה הקלטות.
אוטיס ראש אף הפיק את ההופעות של גאי, ועל מנת שיהיה מפורסם יותר, שיבץ הופעות שלו במועדונים פופולריים.
בזמן שהופיע במועדון בשם "מועדון 708", גאי פגש את מי שהיה הגיבור שלו, הזמר מאדי ווטרס.
ווטרס התרשם מהכשירון המוזקאי של גאי, והשניים אף ניגנו והופיעו ביחד.
גאי הפך לאמן קבוע במועדון 708, ובסופו של דבר גילה אותו המלחין וילי דיקסון.
באמצעות דיקסון, הצליח גאי להשיג חוזה כגיטריסט עם חברת "צ'ס רקורדס".
בזכות זאת בהמשך גאי זכה להיפגש ולעבוד עם גיבורי המוזיקה ומקורות ההשראה שלו.
את האלבומים הפופולריים ביותר שלו פרסם גאי משנות ה-60 עד שנות ה-80 של המאה ה-20 - תקופה שבמהלכה הוא התמסר לא רק לבלוז אלא גם לרוק אנד רול.
אלבום הסולו הראשון שלו - "עזבתי את הבלוז שלי בסן פרנסיסקו" (1967) - היה גם האלבום האחרון שגאי הוציא עם חברת צ'ס רקורדס.
לאחר יציאתו של אלבום זה, עזב גאי את חברת צ'ס רקורדס וחתם חוזה הקלטותׁ עם חברת ואנגארד רקורדס.
שאיפתו הייתה ליצור ולהפיק עוד מוזיקה, לגוון את להיטיו ולהפיק מוזיקה יצירתית וחדשה.
בשנה שלאחר מכן הוציא אלבום נוסף, תחת השם "האיש והבלוז עם ואנגארד".
גאי שיתף פעולה עם מומחה המפוחית ג'וניור ולס, ויצר איתו את היצירות הזכורות ביותר שלו עם ואנגארד רקורדס.
הפופולריות של גאי ירדה מעט בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20, אך עלתה שוב בשנות ה-90 שבהן יצר שלושה אלבומים זוכי פרס גראמי.
גאי ממשיך ליצור מוזיקה גם במאה ה-21, ומופיע עם אמנים עכשוויים כמו קרלוס סנטנה וג'ון מאייר.
בשנת 2003 הוא הוציא אלבום אקוסטי ובו כלולים שירים האהובים עליו, כשהם מוגשים בגרסאות כיסוי שנוצרו תוך התאמה לסגנונו המוזיקלי.
בשנת 2005 נכנס גאי להיכל התהילה של הרוק אנד רול.
גאי הופיע בישראל בפסטיבל הבלוז בחיפה בקיץ 1993 ובאמפיתיאטרון קיסריה בקיץ 2016. גאי חזר לישראל להופעה נוספת שהתקיימה בהיכל התרבות בתל אביב ב-25 באוקטובר 2018 במסגרת מופע תרומה לעמותת "כנפיים של קרמבו".
מת'יו אדמס , הידוע יותר בשם הבמה שלו, באדי מת'יוס הוא מתאבק אוסטרלי, המופיע בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW).
הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיע תחת שם הבמה באדי מרפי.
ב-3 בדצמבר 2010 אדמס זכה באליפות המדינה של הארגון PCW, ארגון שבו הופיע תחת השם מאט סילבה.
לאחר מכן, זכה גם באליפות במשקל כבד של הארגון MCW ב-28 בינואר 2012.
ב-17 במרץ 2013 אדמס חתם על חוזה פיתוח ב-WWE ונשלח לארגון הפיתוח שלהם, NXT, שם הופיע תחת השם באדי מרפי בקרב ביחד עם סוייר פלטון וטרוי מקליין נגד קולין קאסידי, וסלי בלייק ואנג'לו דוקינס ב-23 בנובמבר.
ב-14 במאי 2014 הוא חבר לשורות אליאס סמסון בהפסדם לאסנשיין.
באוגוסט 2014 מרפי הצטוות לווסלי בלייק וביחד עברו לקריירה במחלקת הזוגות.
ב-14 באוגוסט הם נוצחו על ידי הלוצ'ה דרגונס (קאליסטו וסין קארה).
ביתר שנת 2014, הם הפסידו לזוגות כמו הלוצ'ה דרגונס ו"הוודוילנס" (איידן אינגליש וסיימון גוטץ').
ב-21 בינואר 2015 בלייק ומרפי ניצחו את הוודוילנס ואיתגרו במהרה את אלופי הזוגות, הלוצ'ה דרגונס, לקרב על חגורות האליפות.
שבוע לאחר מכן השניים זכו באליפות הזוגות, ובכך מרפי הפך לאוסטרלי הראשון בארגון שמחזיק באליפות כלשהי.
באירוע NXT TakeOver: Rival ניצחו בקרב חוזר את אלופי הזוגות לשעבר, הלוצ'ה דרגונס.
לאחר מכן פתחו בחודש מרץ בפיוד נגד אנזו אמורה וקולין קאסידי, שהיו מלווים לזירה בכרמלה.
ב-13 במאי בלייק ומרפי הסיחו את דעתה של כרמלה בקרב שלה נגד אלכסה בליס, מעשה שהפך את הזוג לזוג בעלי דמויות לא אהודות על הקהל.
באירוע NXT TakeOver: Unstoppable בליס עזרה לבלייק ומרפי לשמור על חגורות האליפות.
לאחר סדרת הגנות מוצלחות על התארים, בלייק ומרפי הפסידו אותם לוודוילנס באירוע NXT TakeOver: Brooklyn, הפסד שקטע תקופת כהונה של 219 ימים.
ב-18 במאי לאחר ההפסד שלהם לשינסקה נקאמורה ואוסטין אריס, בליס ובלייק עזבו את מרפי, מה שנתן רמז לסיום הידידות בין השלושה.
ניסיון ליישר את ההדורים בין בלייק למרפי היה בקרב שלהם נגד הזוג TM-61, אך חוסר בתקשורת ביניהם גרם לניסיון זה להכשל.
מרפי הצהיר שהוא מתאבק יחידים מעתה ואילך ב-22 ביוני 2016 כשהפריע לשיחה שהתקיימה בין הג'נרל מנג'ר, ויליאם ריגל, למתאבק שינסקה נקאמורה, מה שהוביל לקרב ביניהם באותה תוכנית, קרב שבו מרפי הפסיד.
מרפי התאבק נגד בלייק בקרב יחידים ב-12 באוקטובר, קרב זה נגמר ללא תוצאה לאחר שסמואה ג'ו התערב ותקף את שניהם.
ב-4 בינואר 2017 מרפי הצטוות לשורות טיי דילינג'ר בניצחונם על בובי רוד ואליאס סמסון במופע שהתקיים בעיר הולדתו של מרפי, מלבורן.
קרב זה היה הקרב הטלוויזיוני היחיד בכל שנת 2017, למרות שהמשיך להתאבק במופעי NXT שלא שודרו לטלוויזיה.
ב-13 בפברואר 2018 דווח שמרפי השיל ממשקלו במיוחד כדי להיות אחד המשתתפים בטורניר להכתרת האלוף ה-WWE במשקל קל החדש, טורניר שנערך בתוכנית 205 לייב.
בסיבוב הראשון מרפי ניצח את ארייה דבארי, אך בסיבוב הבא שהיה רבע הגמר, הפסיד למוסטפא עלי.
ב-27 במרץ התחרה בקרב מרובע נגד קאליסטו, אקירה טוזאווה ו-TJ פרקינס, ואף ניצח בקרב זה.
שבוע לאחר מכן ניצח את קאליסטו בקרב יחידים.
ב-10 באפריל מרפי תקף את האלוף החדש שהוכתר ברסלמניה, סדריק אלכסנדר, בעת חגיגות הזכייה שלו באליפות, מה שהפך את דמותו לדמות רעה.
מרפי היה אמור לפגוש את אלכסנדר לקרב על האליפות באירוע הרויאל ראמבל הגדול ביותר, אך תוצאת השקילה שלו הייתה 207 פאונדים, כשהגבול המותר הוא 205 פאונדים בלבד, לכן מרפי הוסר מקרב האליפות ולא יתחרה בתוכנית עד שלא יגיע לדרישות המשקל הרצויות.
ב-1 במרץ חזר מרפי להתחרות בתוכנית לאחר שנשקל והוציא תוצאה של 204 פאונדים, כשבאותה התוכנית הוא מנצח מתאבק מקומי ולאחר הקרב מותקף על ידי סדריק אלכסנדר.
ב-8 במאי מרפי ניצח את מוסטפא עלי בקרב המרכזי של הערב.
בקרב המרכזי של התוכנית שנערכה ב-19 ביוני, מרפי בקרב משולש נגד מוסטפא עלי והידאו איטמי, בקרב שבו איטמי ניצח.
ב-3 ביולי מרפי נוצח על ידי מוסטפא עלי בקרב ללא פסילות.
ב-7 באוגוסט, מרפי וטוני ניס ניצחו בקרב זוגות את קאליסטו ולינסה דוראדו.
ב-28 באוגוסט, מרפי גבר על קאליסטו.
באירוע סופר שואו-דאון, שנערך ב-6 באוקטובר, בעיר הולדתו, ניצח מרפי את אלכסנדר וזכה באליפות ה-WWE במשקל קל.
ב-7 בנובמבר, מרפי ניצח את מארק אנדרוז במסגרת פרק של 205 לייב שצולם במנצ'סטר, אנגליה.
באירוע סדרת ההישרדות, שנערך ב-18 בנובמבר, מרפי ניצח את מוסטפא עלי ושמר בהצלחה על התואר.
ב-28 בנובמבר, מרפי וניס נוצחו בקרב זוגות על ידי אלכסנדר ועלי.
ב-12 בדצמבר, מרפי ניצח את גראן מטאליק.
באירוע TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות, שנערך ב-16 בדצמבר, מרפי הגן בהצלחה על חגורת האליפות בקרב החוזר נגד סדריק אלכסנדר.
ב-15 בינואר 2019, מרפי ניצח את הומברטו קאריו בקרב שאינו היה על התואר.
באירוע הרויאל ראמבל, שנערך ב-27 בינואר, מרפי הגן בהצלחה על התואר בקרב מרובע נגד אקירה טוזאווה, הידאו איטמי וקאליסטו.
במופע המקדים לאירוע תא ההדחות, שנערך ב-17 בפברואר, מרפי רשם הגנה מוצלחת על התואר נגד אקירה טוזאווה.
במהלך המופע המקדים לאירוע רסלמניה 35, שנערך ב-7 באפריל, מרפי הפסיד לניס, וכתוצאה מכך איבד את תואר אליפות ה-WWE במשקל קל.
לאחר שספג השמצות מולווטין דרים על הפסדו לניס ברסלמניה 35, נקבע קרב ביניהם על אליפות צפון אמריקה של NXT.
קרב זה נערך ב-17 באפריל בפרק של התוכנית NXT, ובו מרפי לא הצליח לנצח ולזכות בתואר.
קרב זה היה הקרב האחרון של מרפי בתוכנית 205 לייב.
ב-16 באפריל, מרפי הועבר לתוכנית סמאקדאון כחלק מהסופרסטאר שייק-אפ.
במופע המקדים לאירוע סאמרסלאם, שנערך ב-11 באוגוסט, מרפי ניצח את אפולו קרוז בפסילה, משום שרואן תקף אותו.
יומיים לאחר מכן בתוכנית סמאקדאון, מרפי נוצח בקרב יחידים על ידי רומן ריינס.
שבוע לאחר מכן, מרפי רשם ניצחון מפתיע על דניאל בריאן.
ב-27 באוגוסט, מרפי הפסיד לעלי בקרב שמינית הגמר של טורניר מלך הזירה.
ב-14 באוקטובר, מרפי הועבר לתוכנית Raw כחלק מהדראפט לשנת 2019, באותה התוכנית הוא ניצח את סדריק אלכסנדר.
שבועיים לאחר מכן, מרפי גבר על R-טרות'.
ב-4 בנובמבר, מרפי רשם ניצחון נוסף על סדריק אלכסנדר.
שבועיים לאחר מכן, מרפי רשם ניצחון על אקירה טוזאווה.
ב-25 בנובמבר, מרפי ניצח את מאט הארדי.
באירוע TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות, שנערך ב-15 בדצמבר, מרפי נוצח על ידי אליסטר בלאק.
מרפי הפסיד פעם נוספת לאותו בלאק ב-30 בדצמבר בתוכנית Raw.
ב-13 בינואר 2020, מרפי רשם הפסד נוסף לאליסטר בלאק.
לאחר הקרב, הוא שכב מחוץ לזירה עד הקרב המרכזי שהתנהל בין סת' רולינס ו-The Authors of Pain (אקאם ורזאר) לבין ביג שואו, קווין אואנס וסמואה ג'ו, ובו הוא עזר לקבוצתם של רולינס ו-AOP לנצח בקרב; לאחר ניצחון זה, נודע שהוא הצטרף אליהם והפך לחלק אינטגרלי מקבוצתם.
שבוע לאחר מכן, מרפי ורולינס ניצחו את ה-Viking Raiders (אריק ואיבר) וכתוצאה מכך הפכו לאלופי הזוגות של Raw.
ב-27 בינואר, מרפי וסת' רולינס רשמו הגנה ראשונה מוצלחת על התואר כאשר ניצחו את קווין אואנס וסמואה ג'ו.
שבוע לאחר מכן, באדי מרפי ו-AOP ניצחו בקרב הדחות שלושה נגד שלושה את קווין אואנס וה-Viking Raiders.
ב-7 בפברואר, ה-WWE החליטו לקצר את שם הבמה שלו למרפי.
שלושה ימים לאחר מכן, מרפי, רולינס ו-AOP ניצחו בקרב ארבעה נגד ארבעה את קווין אואנס, סמואה ג'ו וה-Viking Raiders.
באירוע סופר שואודאון, שנערך ב-27 בפברואר, מרפי וסת' רולינס הגנו בהצלחה על אליפות הזוגות נגד הסטריט פרופיטס (אנג'לו דוקינס ומונטז פורד).
ב-2 במרץ, מרפי וסת' רולינס הפסידו את חגורות אליפות הזוגות לסטריט פרופיטס.
באירוע תא ההדחות, שנערך ב-8 במרץ, מרפי ורולינס כשלו בניסיונם להשיב אליהם את חגורות האליפות לאחר שהפסידו לסטריט פרופיטס.
ב-9 במרץ, מרפי, רולינס ו-AOP ניצחו בקרב ארבעה נגד ארבעה את הסטריט פרופיטס וה-Viking Raiders.
ב-20 באפריל, מרפי כשל בהעפלתו לקרב הכסף בבנק במסגרת האירוע כסף בבנק לאחר שהפסיד לריי מיסטריו.
שבועיים לאחר מכן, מרפי הפסיד לדרו מקינטייר בקרב שאינו היה על אליפות ה-WWE של האחרון.
ב-18 במאי, מרפי גבר על הומברטו קאריו.
שבוע לאחר מכן, מרפי ואוסטין ת'יאורי ניצחו בקרב זוגות את אליסטר בלאק והומברטו קאריו.
ב-8 ביוני, מרפי ואוסטין ת'יאורי הפסידו בקרב זוגות לאליסטר בלאק והומברטו קאריו.
ב-29 ביוני, מרפי ורולינס ניצחו בקרב זוגות את אליסטר בלאק והומברטו קאריו.
במופע המקדים לאירוע The Horror Show at Extreme Rules, שנערך ב-19 ביולי, מרפי נחל הפסד לקווין אואנס.
שמונה ימים לאחר מכן בתוכנית Raw, מרפי ניצח את הומברטו קאריו.
באירוע פייבאק, שנערך ב-30 באוגוסט, מרפי וסת' רולינס הפסידו לדומיניק וריי מיסטריו.
ב-21 בספטמבר, מרפי וסת' רולינס השתתפו בקרב זוגות משולש אשר קבע את הטוענים לכתר לאליפות הזוגות של Raw נגד הסטריט פרופיטס (אנג'לו דוקינס ומונטז פורד) באירוע התנגשות של אלופים נגד אנדרדה ואנג'ל גרזה ונגד דומיניק מיסטריו והומברטו קאריו, שבסופו אנדרדה וגרזה ניצחו.
ב-28 בספטמבר, מרפי ניצח את דומיניק מיסטריו.
שבוע לאחר מכן, מרפי וסת' רולינס ניצחו את דומיניק מיסטריו והומברטו קאריו.
ב-23 באוקטובר, מרפי הפסיד בקרב יחידים לסת' רולינס.
לעומת זאת, ב-20 בנובמבר, הוא הצליח לנצח את האחרון.
שבוע לאחר מכן, הוא רשם ניצחון נוסף, הפעם על המלך קורבין.
מנגד, הוא הפסיד לאותו קורבין ב-4 בדצמבר.
ב-5 במרץ 2021, מרפי הפסיד בקרב יחידים לסזארו.
אדמס היה מאורס למתאבקת אלכסה בליס.
אליפות השלשות של AEW (פעם אחת) - ביחד עם מלאקאי בלאק וברודי קינג
אליפות אוסטרליה של BPW (פעם אחת)
אליפות המדינה של PCW (פעם אחת)
PWI דירג אותו במקום ה-33 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2019
אליפות הזוגות של Raw (פעם אחת) - ביחד עם סת' רולינס
אליפות הזוגות של NXT (פעם אחת) - ביחד עם וסלי בלייק/בלייק
באדי (בנורווגית: Buddy) היא רכב חשמלי מונע מצבר המוגדרת כמכונית מיקרו עירונית, מתוצרת יצרנית הרכבים החשמלים הנורווגית Buddy Electric (שם רשמי: Pure Mobility, שם נוסף: Elbil Norge AS) אשר מיוצרת משנת 1991 ועד היום בנורווגיה.
משנת 1991 יוצרו 6 דורות מדגמי "באדי" עם יותר מ-1,000 יחידות ל-5 הדורות הראשונים.
בסתיו 2005 יוצר דגם חדש: Buddy Citi-Jet 6 (דור שישי).
גוף הדגם מפיברגלס מחוזק פוליאסטר.
2 דלתות + חלון אחורי נפתח.
סוללת עופרת-חומצה, טווח נסיעה 50–100 ק"מ, טווח נסיעה: תלוי בעונה, בטמפרטורה ובסגנון הנהיגה.
בשנים האחרונות פותחה סוללת ליתיום-יון לטווח נסיעה של עד 150 ק"מ, נכון ל-2019 הטכנולוגיה לא זמינה באופן מסחרי.
צורת טעינה: שקע רגיל, מעגל מינימלי של 10 אמפר.
עלות מצבר - 2,800 שטרלינג
משנת 2007: דגם עם גג מתקפל (קבריולה).
משנת 2007 מיוצרים 5–6 יחידות בשבוע
תא נוסעים בטיחותי - מסגרת חלל חיצונית צינורית מרותכת
בלמים: בלמי דיסק על כל הגלגלים עם מערכת בלימה במעגל כפול.
בלם חניה על הגלגלים האחוריים.
מתלים: מלפנים - תמוכת מקפרסון, מאחור - מתלים טלסקופים עצמאיים.
ללא ציוד בטיחות: ללא כריות אוויר, ללא ABS, ללא בקרת יציבות.
דגמי "באדי" משווקים ב-18 מדינות.
בשנת 2011 נמכרו 125 יחידות בנורווגיה, 6% מהמכוניות החשמליות שנמכרו בנורווגיה.
בין השנים 2010–2013 נמכרו בנורווגיה 379 יחידות מדגם "Buddy M9".
בין השנים 2005–2009 נמכרו בנורווגיה 634 יחידות מדגם "Kewet Buddy Citi-Jet 6".
"באה מאהבה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית יהודית רביץ, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, בעל אותו השם, באה מאהבה.
השיר יצא לאור במאי 1987, כסינגל מתוך האלבום וכשיר הנושא מתוכו, על ידי חברת התקליטים CBS ישראל.
כמה שבועות לאחר צאתו, כבש השיר את פסגת המצעד של רשת ג'.
מבקר המוזיקה הישראלי יוסי חרסונסקי סקר את האלבום באה מאהבה, תוך שהוא כתב על השיר כי "בשיר הזה אין טראומות, אלא שמחה על בוא האהבה.
יש הרבה דברים שיעידו בה.
האם ניתן לבטא את טעם האהבה?
לפחות מבחינת הקצב שרקח המעבד, זה משהו סוער עד גבה גלי, משהו שמזכיר את פולחני הקצב של הרכבי כלי ההקשה בשנים האחרונות בנוסח מיומנה.
גם כאן זו זעקה – אבל מתוך פרץ של אושר".
השיר נכתב על ידי יענקל'ה רוטבליט, הולחן על ידי יהודית רביץ עצמה, והופק על ידי ירון בכר.
השיר זכה להצלחה כה גדולה, עד שהצליח לשהות במשך שבועיים בפסגת המצעד של רשת ג', תוך שדורג במקום ה-21 במצעד העשור תש"ן–תשנ"ט.
בנוסף לכך, דורג במקום ה-87 במצעד של המדינה, שהיה מצעד שנערך על ידי עיתונאים ואנשי רדיו שונים בראש השנה ה'תש"ע (2009), לדירוג 500 השירים הטובים ביותר בזמר העברי.
כמו כן, זכה השיר בתואר "שיר השנה", במצעד השנתי של רשת ג' שנערך בשנת 1987. במצעד שירי יהודית רביץ דורג השיר במקום החמישי.
באלבומה עד לאן שהלב לוקח, קיימת גרסת כיסוי אלקטרונית שביצעה רביץ בעצמה עם גידי גוב.
בשנת 2004 ביצעו עדי כהן, הראל סקעת והראל מויאל יחד עם להקת שקטק גרסת כיסוי לשיר במסגרת הגמר הגדול של התכנית "לא נפסיק לשיר-כוכב נולד 2".
יעקב רוטבליט, מאבד תמלילים, עמ' 100, הוצאת כנרת, 1996.
אילן מוכיח (עורך), יהודית רביץ - אהבה יומיומית: מילים, תווים ואקורדים, עמ' 26, הוצאת מודן, 2002.
הרמן גוסטב רוד , הידוע בשם הבמה באדי רוג'רס ובכינוי "נער הטבע" ("Nature Boy") היה מתאבק מקצועי אמריקאי.
נחשב לאחד המתאבקים הגדולים בכל הזמנים.
הופעותיו השפיעו על מתאבקים רבים אחריו, הכוללים את ריק פלייר שאף אימץ את הגינונים שלו ואת מהלך הסיום המפורסם, הפיגר פור לג לוק, של רוג'רס.
רוג'רס זכה פעם אחת באליפות העולם של ה-WWF, והיה הראשון שהחזיק את תוארי אליפות העולם של ה-WWF וה-NWA בו זמנית (והשלישי בכלל יחד עם ריק פלייר וAJ סטיילס).
רוג'רס נולד בקמדן, ניו ג'רזי להורים מהגרים מגרמניה.
הוא הופיע כמתאבק בשם באדי רוג'רס בטקסס וביוסטון, שם הלבין את שיערו וקיבל את הכינוי "נער הטבע", מבנה גופו החסון והכריזמה שלו הקנתה לו את אהבת הקהל.
בשנת 1950 הצטרף לאררגון של וינס מקמהן האב, ה-CWC.
בשנת 1961, כשארגונו של מקמהן היה חלק מה-NWA הוא זכה בתואר אלוף העולם במשקל כבד מפאט אוקונור, לפני קהל של כ-38,000 צופים - מספר הצופים הגדול ביותר שחזה בקרב היאבקות עד רסלמניה 3.
בהמשך, מקמהן האב פרש מה-NWA והקים את ה-WWWF (World Wide Wrestling Federation), וכיוון שהאלוף הנוכחי ת'ז לא היה אהוד על ידם, קיבל רוג'רס את התואר של אלוף ה-WWWF הראשון, והיה הראשון שהחזיק בו זמנית את אליפות ה-WWWF ואליפות ה-NWA.
בהמשך, הפסיד את שתי החגורות.
את חגורת ה-NWA הוא הפסיד היות שלא הייתה שייכת לארגון ולפיכך הוחזרה ל-NWA, ועל חגורת ה-WWWF הוא שמר במשך חצי שנה, אך הפסיד אותה לברונו סמרטינו בקרב הקצר בהיסטוריה שארך 47 שניות בלבד.
לאחר שבאותה שנה לקה בהתקף לב, בסוף השנה הוא פרש מהיאבקות והתאבק רק בקידום אירועים.
בשנת 1978, כשהיה בשנות החמישים המאוחרות שלו, חזר רוג'רס חזר להתאבק בארגונים קטנים.
באותן השנים זכה לפרסום כשהתעמת מול מי שגם כינה את עצמו "נער הטבע", ריק פלייר, ומשום כך זכה הקרב ביניהם לשם "קרב נערי הטבע".
העימות נמשך עד שרוג'רס הפסיד לפלייר ב-9 ביולי 1978. לאחר מכן, הפך רוג'רס למאמן שהופיע כמנהלם של מתאבקים דוגמת ג'ימי סנוקה, קן פאטרה, ג'ין אנדרסון וביג ג'ון סטאד.
לאחר מכן, הנחה פינה ב-WWF בה ראיין מתאבקים בשם "הפינה של רוג'רס".
במהלך השתתפותו בקרב זוגות, שבר רוג'רס את הירך ופרש מהיאבקות שוב.
בשנת 1992 נפטר רוג'רס מהתקף לב ושנתיים לאחר מכן נבחר להיכל התהילה של ה-WWE.
ארל לירוי "באדי" קרטר הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מדינת ג'ורג'יה מאז 2015. הוא נבחר לראשונה לקונגרס האמריקאי בבחירות 2014, מטעם המפלגה הרפובליקנית.
טרם היבחרו אל הקונגרס היה חבר בית המחוקקים בג'ורג'יה, תחילה בבית הנבחרים המדינתי (2009-2005) ואחר כך בסנאט של ג'ורג'יה (2014-2009).
קרטר נולד בפורט ונוורת' (Port Wentworth) שבדרום-מזרח ג'ורג'יה, ובשנת 1975 סיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון רוברט וו.
גרובס השוכן בגארדן סיטי שבג'ורג'יה.
ב-1977 השלים לימודי תעודה במכללת יאנג האריס וכעבור שלוש שנים, ב-1980, השלים באוניברסיטת ג'ורג'יה לימודי תואר ראשון במדעי הרוקחות.
בשנים 1989–1993 היה חבר בוועדת התכנון והאזור של העיר פולר (Pooler), ולאחר מכן היה חבר במועצת העירייה מ-1994 עד 1995. בין השנים 1996–2004 היה ראש העיר.
בשנת 2005 נבחר לראשונה אל בית המחוקקים המדינתי, ומילא שתי תקופות כהונה בבית הנבחרים של ג'ורג'יה בשנים 2006–2010. ב-2009 נבחר לסנאט של ג'ורג'יה.
במרץ 2014 נתגלעה מחלוקת ציבורית בנוגע ל-"S.B.
408", הצעת חוק שהגה קרטר ושתגדיל את שיעורי השיפוי עבור בתי המרקחת בג'ורג'יה.
מכיוון שהוא בעלים של שלושה בתי מרקחת שעתידים ליהנות מרווחים גבוהים בעקבות החקיקה, מבקריו ראו בהצבעתו בעד הצעת החוק כמנוגדת לכללי האתיקה של הסנאט.
לקראת בחירות 2014 ויתר קרטר על מושבו בבית המחוקקים המדינתי כדי להתמודד אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס הראשון של ג'ורג'יה, אחרי שנציג המחוז המכהן ג'ק קינגסטון הודיע על פרישתו מבית הנבחרים לאחר 22 שנות כהונה לשם התמודדותו אל הסנאט של ארצות הברית.
בבחירות המקדימות שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית סיים קרטר במקום הראשון וגבר על שישה מתמודדים אחרים.
הייתה זו התחרות האמיתית במעוז רפובליקני זה, והוא גרף 36% מהקולות – פחות מרף 51 האחוזים הדרושים לניצחון מוחלט והימנעות מסיבוב שני.
בסיבוב זה גבר על יריבו בוב ג'ונסון עם 53% מהקולות.
ביום הבחירות הכלליות ניצח את בריאן ריס, מועמד המפלגה הדמוקרטית, עם 60.9% מקולות הבוחרים.
עם התכנסות הקונגרס ה-114 של ארצות הברית בראשית ינואר 2015, קרטר הושבע לתפקידו.
בבית הנבחרים לקרטר דפוס הצבעות שמרני בהחלט: הוא מתנגד לנישואים של בני-זוג מאותו המין, תומך בתנועות נגד הפלות ובזכות לשאת נשק, ובלימודי דת בבתי ספר ציבוריים.
ב-6 בינואר 2021, למרות ולאחר ההסתערות על הקפיטול, הצביע קרטר בעת ספירת קולות האלקטורים בעד דחיית ניצחונו של הנשיא הנבחר של ארצות הברית ג'ו ביידן בבחירות לנשיאות 2020, חרף חוסר הוכחות וראיות להונאת בחירות נרחבת אליה טען הנשיא דונלד טראמפ.
קרטר דבק בעמדתו ומיאן להתנצל על תמיכתו בדחיית הקולות, ואמר ש"יהיה זה יום קר בגיהנום בטרם אתנצל על כך".
ב-8 במאי 2025 הכריז קרטר על התמודדותו אל הסנאט של ארצות הברית.
בהשקת מסע הבחירות שלו הציב קרטר בראש מעייניו את אבטחת גבול ארצות הברית – מקסיקו ואת סיום השתתפותם של ספורטאים טרנסג'נדרים בענפי ספורט בבתי הספר הציבוריים, תוך שהוא מותח ביקורת על גישתו של הסנאטור הדמוקרטי המכהן, ג'ון אוסוף, בסוגיות אלו.
אבו אל נג'אם באדר איבן עבדאללה אל-ג'מאלי אל-מוסתנסירי, הידוע יותר בשם באדר אל-ג'מאלי היה וזיר ומדינאי בולט בשושלת הפאטִמית תחת שלטונו של .
הוא מונה לווזיר בשנת 1073 וסייע לשושלת להתגבר על המשבר הכלכלי שאליו נקלעה.
אל-ג'מאלי יזם גל של הגירה ארמנית למצרים, והיה הראשון מבין סדרת וזירים ממוצא ארמני שמילאו תפקיד מרכזי בשושלת הפאטמית במאה ה-12.
באדר אל-ג'מאלי, ארמני במוצאו, נולד על פי הכתובים בין השנים 1005–1008. הוא נרכש כעבד ממלוכי על ידי ג'מאל אל-דאולה בן עמר, שליט טריפולי, ומכאן כינויו "אל-ג'אמאלי".
לא קיים מידע על חייו עד שנת  1063.
באפריל 1063 מונה למושל הצבאי (ולי) של מחוז דמשק בשושלת הפאטמית, והתגורר בפרבר אל-מיזה הסמוך לדמשק.
כוחות מיליציה מקומיים התנגדו לשלטון הפאטמי ונלחמו בצבאו של אל-ג'מאלי מספר פעמים.
בשנת 1068 הם אף הצליחו להעלות את ארמונו באש, אך הובסו לאחר מכן.
בשנים אלה השושלת הפאטמית הייתה קרובה לקריסה.
שלטונו של מעאד' אל-מסתנצר באללה התאפיין במאבקים פנימיים ובשחיתות שלטונית.
בשנים 1062–1067 התרחשה בקהיר מלחמת אזרחים בין התושבים הטורקים לסודאנים, ורק לאחריה תפסו הטורקים את השלטון בקהיר ובמצרים התחתונה.
המצב החמיר בגלל בצורת קשה בין השנים 1065–1072, ובתקופה זו לחמו הטורקים בפאטמים, בזזו את ארמונותיהם והרסו חלק ניכר מהעיר קהיר.
האימפריה הפאטמית איבדה את השליטה גם במצרים עילית ובסוריה לבית עבאס.
בשנת 1069 לערך מונה אל-ג'מאלי למפקד הצבאי הראשי של השושלת ונשלח לסוריה בראש צבא שהורכב בעיקר מברברים וארמנים.
הוא התגורר בעכו, נקודה אסטרטגית במערך השמירה על ערי החוף וכן מרכז תקשורת עם מצרים, דרך הים התיכון.
לאחר מאבקים עם הטורקים ועם שבטי בדואים, הצליח אל-ג'מאלי לגייס לוחמים נאוויקים משבט האוע'וז, שנמלטו ממתקפת הסלג'וקים.
לאחר זמן קצר מרדו הנאוויקים באל-ג'מאלי.
חלקם הצטרפו לבדואים ואחרים השתלטו על שטחים בארץ ישראל ובדרום סוריה וקיבלו הכרה מבית עבאס.
בשנת 1076 שלטו הנאוויקים בירושלים, רמלה ומספר ערים נוספות, והפאטמים בערי החוף.
בשנת 1073 רצחו הטורקים את שליט דמשק, נאסיר אל-דאולה אבן-חמדאן, איש השושלת הפאטמית.
באותה שנה הסתיימה גם הבצורת שפקדה את האזור.
השושלת הפאטמית במצרים חששה מהפיכה טורקית בעיר, ושליט קהיר, מעאד' אל-מסתנצר באללה, קרא בחשאי לאל-ג'מאלי לעזרה.
הוא הגיע לקהיר בינואר 1074 בליווי עוזרו הארמני, ובתוך זמן קצר הם חיסלו את כל מנהיגי הצבא הטורקי בקהיר.
בזכות פעולה נועזת זו הוא מונה לווזיר וזכה בתוארי מלוכה רבים.
לאחר כיבוש קהיר, השתלט בהדרגה צבאו של אל-ג'מאלי על אזור הדלתא של הנילוס, ממזרח למערב.
הוא כבש את אלכסנדריה, ולאחר מכן את שטחי מצרים עילית.
תחת שלטונו הונהג חופש דת יחסי, ובני דתות האסמאעיליה, הסונים והשיעים הורשו לקיים טקסים דתיים.
אל-ג'מאלי ביצע גם רפורמה מנהלתית גדולה במצרים, וחילק אותה ל-23 מחוזות, במקום 60 עד 96 שהיו נהוגים בה לפני כן.
מחוזות אלה נהוגים עד ימינו, בשינויים קלים.
אל-ג'מאלי עודד הגירה של ארמנים, מוסלמים ונוצרים כאחד, למצרים.
הוא פיתח במצרים את הכנסייה הארמנית, שהייתה יריבה של הכנסייה הקופטית.
צבאו של אל-ג'מאלי השתתף במספר פעולות צבאיות.
הבולטות שבהן היו כיבוש הערים הקדושות לאסלאם, מכה ומדינה, בידי השושלת הפאטמית, בשנת 1075. בשנת 1079 השתתף צבאו במלחמה נגד הסלג'וקים, בהנהגת תתש הראשון.
הפאטמים הפסידו במלחמה זו, והסלג'וקים כבשו את רוב שטחי סוריה.
אל-ג'מאלי מת ב-21 ביוני 1094 וסמכויותיו עברו לבניו.
הוא, בניו ועוזריו מילאו תפקידים מרכזיים בשושלת הפאטמית, ותקופתו מכונה "התקופה הארמנית".
המרכיב השני הוא ההסתמכות על כוח צבאי ככלי שלטוני.
לאל-ג'מאלי היה צבא נאמן שסייע בידו במשימותיו.
החל משנת 1080 בנה אל-ג'מאלי חומת אבן סביב , כדי להגן על העיר מפני מתקפה אפשרית של סלג'וקים.
שלושה שערים שבנה בחומת העיר העתיקה עומדים על תילם עד ימינו.
כמו כן בנה את על גבעה בפאתי העיר, לזכר בנו עוואד, שמת בקרב באלכסנדריה בשנת 1085.
בין חפצי האמנות הבולטים ששרדו מהתקופה הפאטמית נמנה המינבר במסגד אל-ג'וואלי בחברון, שהוזמן על ידי אל-ג'מאלי.
באדר הארי הוא קיקבוקסר מרוקאי-הולנדי.
פעמיים אלוף במשקל כבד של K-1, פעמיים אלוף העולם במשקל כבד של It's Showtime, ופיינליסט הגרנד פרי העולמי K-1 ב-2008 ו-2009.
הארי הידוע בכינוי "ילד הזהב", ידוע בסגנון הלחימה הראוותני שלו, ובשיאו היה אחד מהקיקבוקסרים הבולטים בעולם.
הארי מחזיק בניצחונות בולטים על פטר ארטס, סמי שילט, אליסטר אוברים, צ'וי הונג-מן.
"באה אליכם" הוא שיר של הזמרת הישראלית מירי מסיקה, שיצא לאור באוגוסט 2005. זהו שירה החמישי מתוך אלבום הבכורה שלה, מירי מסיקה (2005).
השיר נכתב והולחן בידי דידי שחר והופק בידי אורי זך.
השיר צעד שישה שבועות רצופים במצעד ההשמעות של רשת ג', ובמשך חמישה שבועות רצופים נמצא בראש המצעד.
השיר הגיע למקום התשיעי במצעד השנתי של גלגלצ, ובמצעד השנתי של ynet הוא הגיע למקום השישי.
בשנים האחרונות ביצעה השחקנית גלית גיאת את השיר במסגרת הופעותיה.
באדן הייתה אוניית מערכה דרדנוט מסדרת באיירן של הצי הקיסרי הגרמני שנבנתה במהלך מלחמת העולם הראשונה.
היא הושקה באוקטובר 1915 והושלמה במרץ 1917, והייתה אוניית המערכה האחרונה שהושלמה לשימוש במלחמה; שתיים מאחיותיה - זקסן ווירטמברג - לא הושלמו כשהמלחמה הסתיימה.
האונייה כללה שמונה תותחי בארבעה צריחים תאומים, הייתה בעלת הדחק של במעמס קרב מלא, והגיעה למהירות מרבית של .
יחד עם אחותה באיירן, באדן הייתה אוניית המערכה הגדולה והחמושה ביותר שנבנתה על ידי הצי הקיסרי.
עם כניסתה לשירות בצי הים הפתוח, באדן הפכה לאוניית הדגל של הצי, במקום פרידריך דר גרוסה.
באדן ראתה מעט פעולה במהלך הקריירה הקצרה שלה; הגיחה הגדולה היחידה באפריל 1918 הסתיימה ללא כל קרב.
לאחר קריסת הקיסרות הגרמנית בנובמבר 1918, באדן נכלאה עם רוב צי הים הפתוח בסקפה פלו על ידי הצי המלכותי הבריטי.
ב-21 ביוני 1919 הורה קונטר-אדמירל לודוויג פון רויטר להטביע את הצי.
עם זאת, מלחים בריטים בנמל הצליחו לעלות על באדן והעלות אותה לחוף כדי למנוע את טביעתה.
האונייה הוצפה מחדש, נבדקה ביסודיות, ובסופו של דבר הוטבעה בניסויי ירי מקיפים על ידי הצי המלכותי ב-1921.
התברר כי ציים אחרים עוברים לתותחים גדולים מ-30.5 סנטימטרים (12 אינץ'), וכך גם אוניית המערכה הגרמנית הבאה תצטרך לשלב תותחים גדולים יותר.
זה סיפק את הפתח לספינות קרב חזקות יותר, אז טירפיץ דרש כספים עבור ספינות חמושות בתותחי 34 סנטימטרים (13.4 אינץ') באמצע 1911. צוות התכנון הסתפק בקליבר של 38 ס"מ שכן תותח ה-40 ס"מ היה יקר יותר באופן משמעותי ותותח ה-38 ס"מ סימן שיפור משמעותי לעומת התותחים הגרמניים הקיימים.
באיירן הופעלה על ידי שלוש טורבינות קיטור של פארסונס, עם קיטור שסופק על ידי שלושה דוודי צינור מים מופעלים בנפט ואחד-עשר דוודי צינור מים שולץ-תורניקרופט.
האונייה הייתה אוניית המלחמה הגרמנית השנייה שהייתה חמושה בשמונה תותחי 38 ס"מ (15 אינץ') SK L/45. תותחי הסוללה העיקריים היו מסודרים בארבעה צריחים תותחים תאומים: שני צריחים ירי-על מלפנים ומאחור.
היא נשאה צוות של 42 קצינים ו-1,129 מלחים.
מגדל הניווט הקדמי שלה היה מוגן בשריון בעובי 400 מילימטרים (15.7 אינץ'), ובצריחי הסוללה הראשיים היו דפנות בעובי 350 מ"מ וגגות בעובי 200 מילימטרים (7.9 אינץ').
באדן הוזמנה תחת השם הזמני ארזאץ ורת בשנת 1912, תחת חוק הצי הרביעי והאחרון, שהתקבל באותה שנה.
הבנייה החלה במספנת Schichau-Werke בדנציג בבנייה מספר 913. האונייה הונחה ב-20 בדצמבר 1913 והושקה ב-30 באוקטובר 1915. העבודה התעכבה במידה ניכרת עם תחילת מלחמת העולם הראשונה, תחילה בשל הפלישה הרוסית לפרוסיה המזרחית שאיימה על המספנות בדנציג ונהדפה בקרב טננברג.
לאחר חידוש העבודה במספנה, הופנו משאבים להשלמת סיירת המערכה ליצו והסיירות הקלות הרוסיות לשעבר אלבינג ופילאו.
העבודה על האונייה התחדשה ברצינות לאחר השלמת הפרויקטים הללו, ובאדן הייתה מוכנה לניסויים ימיים עד 19 באוקטובר 1916; הבדיקות נערכו בין דצמבר לינואר 1917 והאונייה הוכנסה לשירות ב-14 במרץ.
שתי האוניות האחיות של באדן, זקסן ווירטמברג, לא הושלמו עד תום מלחמת העולם הראשונה ולאחר מכן נגרטו, והותירו את באדן כאוניית המערכה האחרונה שנבנתה עבור הצי הקיסרי.
רוב אנשי הצוות שלה, כולל הקפטן שלה, ויקטור הארדר, הגיעו ישירות מליצו, שהוטבעה בקרב יוטלנד ביוני 1916.
לאחר כניסתה לשירות בצי הים הפתוח, באדן הוצבה בתפקיד ספינת הדגל של מפקד הצי, ויצה-אדמירל פרנץ פון היפר, תפקיד אותו מילאה עד תום המלחמה.
בסוף אוגוסט 1917, באדן לקחה את הקייזר וילהלם השני לבקר באי המבוצר הלגולנד; את האונייה ליוו סיירת המערכה דרפלינגר והסיירות הקלות אמדן וקרלסרוהה.
לאחר סיום הביקור, באדן החזירה את הקייזר לקוקסהאפן.
האונייה פגעה בקרקעית הים מחוץ לקוקסהאפן, אם כי לא נגרם נזק גדול.
האונייה ראתה פעילות מועטה בשאר ימות השנה, שכן גורמים משמעותיים מהצי נותקו למבצע אלביון, ההתקפה על מפרץ ריגה; כשהצי מחולק, היא לא יכלה לנקוט בשום פעולה התקפית בים הצפוני, וכך באדן נשארה בטלה עד שהצי התאסף מחדש.
בסוף שנת 1917 החלו כוחות קלים של צי הים הפתוח לתקוף שיירות בריטיות לנורווגיה.
ב-17 באוקטובר יירטו הסיירות הקלות ברומר וברמזה את אחת השיירות, והטביעו תשע מתוך שתים עשרה ספינות המשא ואת שתי המשחתות המלוות - מרי רוז וסטרונגבאו - לפני שחזרו לגרמניה.
ב-12 בדצמבר ארבו ארבע משחתות גרמניות לשיירה בריטית שנייה של חמש אוניות תובלה ושתי משחתות בריטיות.
כל חמש אוניות התובלה הוטבעו, וכך גם אחת המשחתות.
בעקבות שתי פשיטות אלו, ניתק אדמירל דייוויד ביטי, מפקד הצי הגדול, אוניות מערכה מצי הקרב כדי להגן על השיירות.
בפני הצי הגרמני עמדה כעת הזדמנות לה חיכה כל המלחמה: חלק מהצי הגדול החזק יותר מבחינה מספרית הופרד וניתן היה לבודד ולהשמיד אותו.
ויצה-אדמירל פרנץ פון היפר תכנן את המבצע: סיירות המערכה של קבוצת הסיור I, יחד עם סיירות קלות ומשחתות, היו אמורות לתקוף את אחת השיירות הגדולות, בעוד ששאר צי הים הפתוח יעמוד מנגד, מוכן לתקוף את צי אוניות המערכה הבריטיות.
היפר, על סיפון באדן, הורה לצמצם שידורים אלחוטיים למינימום, כדי למנוע מהמודיעין הבריטי לקבל יירוט רדיו.
בשעה 06:10 הגיעו סיירות המערכה הגרמניות לעמדה של כ-60 קילומטרים מדרום מערב לברגן, כאשר מולטקה איבדה את המדחף הימני הפנימי שלה.
ללא התנגדות מהמים, הציר נטול המדחף החל להסתובב מהר יותר ויותר, עד שאחד מגלגלי המנוע התפרק.
רסיסים מהמכונות השבורות פגעו בכמה דוודים וקרעו חור בגוף הספינה; הספינה התמלאה במים.
צוות האונייה ביצע תיקונים זמניים, שאפשרו לאונייה להפליג במהירות של 4 קשרים (7.4 קמ"ש).
עם זאת, הוחלט לגרור את האונייה על ידי אוניית המערכה אולדנבורג.
למרות הכישלון הזה, היפר המשיך צפונה.
עד השעה 14:00, הכוח של היפר חצה את נתיב השיירה מספר פעמים אך לא מצא דבר.
בשעה 14:10 הפנה היפר את ספינותיו דרומה.
עד 18:37, הצי הגרמני חזר לשדות המוקשים ההגנתיים המקיפים את בסיסים.
מאוחר יותר התגלה כי השיירה יצאה מהנמל יום מאוחר מהצפוי על ידי צוות התכנון הגרמני.
ב-24 במאי, באדן שוב הפליגה להלגולנד, הפעם כדי לקחת את המפקד הראשי של הצי, האדמירל ריינהרד שר, ופרידריך השני, הדוכס הגדול של באדן לביקור באי.
רק קרלסרוהה הצטרפה לבאדן במסע זה.
באוגוסט, באדן הוכנסה למבדוק יבש לצורך תחזוקה, וב-7 באוגוסט החליף היפר את שר כמפקד הצי.
באדן הוצפה מחדש ב-24 באוגוסט כהכנה למה שעתיד להיות האימון הגדול האחרון של הצי, שנערך ב-6 בספטמבר.
כאוניית הדגל של הצי באדן הייתה אמורה להשתתף בפעולה אחרונה של הצי ימים לפני שביתת הנשק, מבצע שבו עיקר צי הים הפתוח היה אמור להגיח מבסיסו בווילהלמסהאפן כדי להתנגש עם הצי הגדול הבריטי.
כדי לשמור על עמדת מיקוח טובה יותר לגרמניה, התכוונו האדמירלים היפר ושר להסב נזק רב ככל האפשר לצי הבריטי, לא משנה מה תהיה התוצאה עבור הצי.
ב-29 באוקטובר 1918 ניתנה הפקודה לצאת מווילהלמסהאפן כדי לגבש את הצי בשפך היאדה, בכוונה לצאת למחרת בבוקר.
עם זאת, החל מהלילה של 29 באוקטובר, מלחים בתירינגן ערכו מרד.
בתחילת 30 באוקטובר, הצוות של הלגולנד, שהייתה ממש מאחורי תירינגן בנמל, הצטרף למרד.
מפקד שייטת אוניות המערכה הראשונה שלח סירות להלגולנד ותירינגן להוריד את קציני האוניות, שהורשו לצאת ללא פגע.
לאחר מכן הודיע לצוותים המורדים שאם לא ייכנעו, שתי הספינות יטורפדו.
לאחר ששתי ספינות טורפדו הגיעו למקום, שתי האוניות נכנעו וצוותי אוניות המערכה נלקחו לחוף ונכלאו.
מצב הרוח של הצוות של באדן דווח כ"מסוכן".
לאחר מכן התפשט המרד אל החוף; ב-3 בנובמבר, כ-20,000 מלחים, עובדי רציף ואזרחים נלחמו בקרב נגד השלטונות בקיל בניסיון להבטיח את שחרורם של המורדים הכלואים.
בינתיים, ב-9 בנובמבר, הונף הדגל האדום של הסוציאליסטים על סיפון באדן, מה ששיכנע לבסוף את היפר ושר לנטוש את התוכנית.
באדן לא נועדה במקור להיכנע לפי תנאי שביתת הנשק, אלא הוחלפה במקום סיירת המערכה מקנזן, שלא הושלמה ולא יכלה לצאת לים.
כתוצאה מכך, במקום להצטרף לצי הים הפתוח כשיצא לסקפה פלו ב-21 בנובמבר 1918, באדן עזבה את גרמניה ב-7 בינואר 1919, ולאחר שהגיעה, רוב הצוות שלה הורד על ידי הסיירת הקלה רגנסבורג והוחזר לגרמניה.
הצי המלכותי בדק את הספינה ב-9 בינואר, אך רבים מהמכשירים הטכניים, כולל ציוד ירי, הוסרו לפני שהאונייה יצאה מגרמניה.
רבים מאנשי הצוות על סיפון באדן נבחרו לעזור לפרוק ספינת אספקה באותו בוקר, ולכן לא היו זמינים לפתוח את ברזי הים, מה שהותיר את אנשי הצוות הנותרים לא מספיקים למשימה.
כתוצאה מכך, באדן הייתה ספינת המלחמה הגדולה האחרונה שהחלה את תהליך ההטבעה, וכוחות בריטיים בנמל הצליחו לאבטח את האונייה, לחתוך את שרשראות העוגן שלה ולהעלות אותה על שרטון לפני שהספיקה לשקוע במים עמוקים יותר.
לאחר מכן לוטננט קומנדר ברוס פרייזר הוביל את המלחים הבריטיים שעלו על באדן.
באדן הייתה אוניית הראשה היחידה שלא הוטבעה בהצלחה.
האונייה הוצפה מחדש ב-19 ביולי, ולאחר מכן היא נגררה לבסיס הצי הבריטי באינברגורדון.
לאחר הגעת הספינה לאינברגורדון, באדן נבדקה בקפידה על ידי טכנאי הצי המלכותי.
מהנדסי הצי בדקו את גוף האונייה, כולל המדחפים, שדרית השיפוליים וההגאים, כדי לקבוע את התנגדות המים של צורת הגוף.
נמצא כי האונייה הייתה יעילה בערך כמו אוניות המערכה מסדרת רוונג' הבריטית.
מערכת השריון של האונייה נחקרה בהרחבה; הצוות הבריטי הגיע למסקנה שהאונייה לא שונתה כדי לשלב את הלקחים מקרב יוטלנד ב-31 במאי – 1 ביוני 1916.
גם צריחי הסוללה הראשיים ומחסני התחמושת היו מושא לבדיקה אינטנסיבית; בין הבדיקות שנערכו היה ניסוי כדי לראות באיזו מהירות ניתן להציף את מחסני התחמושת - התוצאה הייתה 12 דקות.
בית הספר לתותחנים אה"מ אקסלנט ערך ניסויי טעינה על תותחי הסוללה הראשיים.
נמצא שניתן היה להכין את התותחים לירי תוך 23 שניות, 13 שניות מהר יותר מאשר באוניות המערכה מסדרת קווין אליזבת.
גם מערכות ההגנה התת-מימיות של הספינה האטומות למים עניינו במיוחד את צוות הבדיקה; הם הקדישו תשומת לב רבה לציוד השאיבה וההצפה של האונייה.
בתחילת הבדיקה נהרג עובד במחסן וכמה אחרים נפצעו לאחר שנר הצית אדים בגוף האונייה, וגרם לפיצוץ.
אדמונד אבוט, לוטננט הצי המלכותי, זכה במדליית אלברט על ניסיונותיו לחלץ את הפצועים.
לאחר סיום הבדיקה, הוחלט להוציא את באדן כמטרה לירי.
בינואר 1921 הוזמן הסיבוב הראשון של ניסויי ירי.
התותחנים באה"מ אקסלנט ירו את הפגזים החדשים חודרי השריון (AP) שהוצגו לאחר קרב יוטלנד.
סבב בדיקות זה שימש לקביעת היחס היעיל ביותר של חומרי נפץ בפגזים; לפגזים שנורו בקרב יוטלנד הייתה נטייה להתפצל בעת פגיעה בשריון כבד במקום לחדור.
המוניטור אה"מ טרור עגנה כ- מבאדן כדי לירות בה בתותחי מטווח נקודתי.
באדן הוטתה ימינה על ידי הסרת הפחם והשריון מהצד הימני, כדי לדמות את ההשפעה של פגז פוגע בשריון מזווית צוללת.
צריח התותח הקדמי ביותר הוסר בשלב זה.
טרור ירתה 17 פגזים מסוגים שונים לתוך האונייה.
הצי המלכותי הגיע למסקנה לאחר ניסויים אלה שהפגזים החדשים היו חזקים מספיק כדי לחדור לשריון כבד, והם יעילים הרבה יותר מהגרסאות הקודמות שהופעלו ביוטלנד.
בעקבות הבדיקות, ים סוער גרם לשקיעת האונייה במים הרדודים; לאחר שלושה חודשים היא שוב נמשתה ועגנה לצורך תיקונים.
האונייה הוכנה לסבב שני של ניסויים עד אוגוסט 1921.
סדרת המבחנים השנייה נקבעה ל-16 באוגוסט 1921. המוניטור אה"מ ארבוס ירתה שילוב של סוגי פגזים לתוך באדן בתותחי 15 אינץ'.
הפעם, הפגזים לא הצליחו באותה רמה מול השריון הכבד של באדן; אחד מפגזי ה-AP לא הצליח להתפוצץ ונראה ששני פגזי AP למחצה התפרקו בעת הפגיעה.
שש פצצות אוויר הוטלו גם הן על האונייה, אם כי הן הונחו על הסיפון ופוצצו מרחוק.
מיד לאחר הסיבוב השני של ניסויי הירי, באדן הושמדה.
האונייה טבעה בהרד דיפ בעומק של כ-180 מטר (600 רגל).
הממצא החשוב ביותר של הניסויים על באדן היה כי השריון הבינוני בקוטר היה חסר תועלת לחלוטין נגד פגזים בקליבר גדול.
כתוצאה מכך, הצי הבריטי אימץ את פריסת השריון "הכל או כלום" שהחל בה צי ארצות הברית.
תורת השריון "הכל או כלום" כללה הגנה על האזורים החיוניים של האונייה באמצעות שריון כבד במיוחד, תוך השארת שאר האונייה ללא הגנה לחלוטין.
מערכת זו שימשה בסדרת אוניות המערכה הראשונה של בריטניה לאחר המלחמה, נלסון.
מארי ביאטריס "באה" אוסמה , היא סופרת, מאיירת ורופאה שוודית.
אוסמה נולדה וגדלה בלידינגו שבמחוז סטוקהולם בשוודיה.
בשנת 1999, היא כתבה ואיירה ספר ילדים על האסטרונאוט האמריקאי מייקל קולינס בשם "האיש שהלך לצד הרחוק של הירח: סיפורו של האסטרונאוט של אפולו 11 מייקל קולינס".
באמצע שנות ה-90 היא החלה להתעניין במשלחת הכדור הפורח של אנדרה -1897 וניסתה לברר מה קרה לחברי המשלחת.
מחקר זה הניב את הספר "המשלחת" (The Expedition), שפורסם באנגלית ב-2013.
לאחר שעבדה כמאיירת במשך מספר שנים, אוסמה החלה ללמוד רפואה וכעת היא עובדת כרופאה בסטוקהולם.
היא אומרת שהידע הרפואי שלה היה שימושי במחקר שלה עבור "המשלחת".
לאוסמה הוענק פרס אוגוסט, פרס ספרותי שוודי, על ספרות עיון עבור "המשלחת" בשנת 2013.
היא הייתה נשואה לקומיקאי השוודי הנריק שיפרט בין 1996 ל-2012. יש להם שני ילדים.
אוסמה היא אחותה של השחקנית השוודית מרטינה האג .
2002: פרס אמנות הספר השוודי
2002: פרס תחרות אמנות הספר הבינלאומית
2003: הספרים הטובים ביותר של 2003 ספריית בית הספר יומן
2004: איגוד הספריות האמריקאי ספר ילדים ראוי לציון
2004: איגוד הספריות האמריקאי פרס באצ'לדר לספר הוראה
2004: איגוד הספריות האמריקני פרס לספרי עיון
2006: מועמד לבחירת הקוראים הצעירים של לואיזיאנה
באדיס בן חבוס מהשושלת הזירית, היה שליט הטאיפה של גרנדה ה-3 בין השנים 1038 עד 1073, לאחר שירש את אביו חבוס אל-מוצפר.
באדיס היה בן לשושלת הזירית , שושלת ברברית ששלטה בטאיפה של גרנדה.
הוא עלה לשלטון עם מות אביו, חבוס אל-מוצפר, למרות קנוניה מצד בית המשפט בגרנדה שתמך בבן דודו ידייר בן חבוסה כיורש של חבוס.
העלילה נכשלה, עם זאת, הודות לווזיר הגדול (משנה למלך, ראש הממשלה, שר הצבא ושר האוצר) של חבוס, רבי שמואל הנגיד (המלומד והמדינאי היהודי הנודע), שדאג שבאדיס יחליף את חבוס, ובכך חיזק את מעמדו שלו בממלכה.
בשנת 1055 לערך, עם מותו של שמואל הנגיד, התמנה תחתיו בנו רבי יהוסף הנגיד, בתור הווזיר הגדול של הממלכה כשהוא רק בן 20 שנה.
בשנת 1057 זכה באדיס בן חבוס בטאיפה של מאלגה, סיפח את הממלכה ההיא והציב את בנו הבכור, בולוקין בן באדיס, כמושל שלה.
אף על פי כן, בולוקין לא ירש את אביו כראש הטאיפה של גרנדה, שכן הוא מת בשנת 1064 כתוצאה מהרעלה.
מותו של הבכור הציב את ילדו השני של באדיס בן חבוס, מאכסן בן באדיס, כיורש העצר.
לימים חלה הרעה ביחסיו של יהוסף הנגיד עם המלך והאוכלוסייה.
יהוסף נרצח במהלך טבח דמים היסטורי שנעשה ביהודי גרנדה הידוע בתור "פרעות גרנדה", ב-30 בדצמבר 1066 בו נרצחו כ-500 יהודים.
יהוסף, ניסה להשחיר את פניו לבל יכירוהו, אולם המוסלמים מצאו אותו, הוציאוהו ממחבואו והרגוהו.
הם סחבו את גופתו דרך חוצות העיר וצלבוהו על שער העיר.
בנו של יהוסף, אברהם הוכרח להמיר דתו ועקב סירובו, נתלה למוות.
לאחר מותו של יהוסף, עמדת הווזיר למלך נכבשה על ידי הערבי אל-נאיה.
לאחר הירצחו של אל-נאיה על ידי אבו אל-רבי המוזרעבי, תמרן אבו אל-רבי בהצלחה את באדיס למנות את נכדו עבדאללה בן בולוקין ליורשו, ולא את בנו מאכסן, שאיבד את ג'אן בידיו של הטאיפה של סביליה, והיה פליט בטאיפה של טולדו .
עבדאללה ירש לבסוף את באדיס כאשר הוא מת בשנת 1073.
באדן הוא מחוז במרכז מדינת אוסטריה תחתית שבאוסטריה.
בַּאדֶשִׁי (באלפבית ערבי: بديشی) היא שפה הודו-איראנית בלתי מסווגת המדוברת בצפון פקיסטן.
השפה נמצאת בסכנת הכחדה חמורה.
בשנת 2018, ה-BBC מצא שלושה גברים שעדיין יכלו לדבר את השפה.
מוחמד זמאן סגר, בלשן הקשור ל-"Forum for Language Initiative", עבד על חקר שפה זו.
אך כתוצאה ממחקרו במשך שנתיים, הוא אסף רק כ-100 מילים.
ביולי 2007, הוא ביקר שוב בעמק בישיגראם ובילה מספר ימים עם האנשים שם.
ישנן מאמצים לשמר תיעוד של השפה על ידי הבלשן זובייר טורוואלי ואחרים.
טורוואלי הציע כי ייתכן והשפה קשורה ליידגה או וואכי.
בשנת 2018, כתבים מה-BBC מצאו שלושה גברים זקנים (סעיד גול, עלי שר ורחים גול) שעדיין יכלו לדבר את השפה הבַּדֶשִׁית בעמק בישיגראם בצפון פקיסטן.
הם טענו כי השפה הייתה במקור מדובר על ידי "תשע או עשר משפחות" בכפר שלהם, אך שפת הטורוואלי השתלטה.
הגברים גם עבדו באזורים תיירותיים בעמק סווט, שם הם דיברו פשטו.
כמה ביטויים בבַּאדֶשִׁי ברומניזציה היו:
צ'ארלס אלסון "באדי" רומר השלישי היה משקיע, בנקאי ופוליטיקאי אמריקאי מלואיזיאנה, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1981–1988, ולאחר מכן ועד 1992 כמושל לואיזיאנה ה-52. במרץ 1991, שנה לפני תום כהונתו כמושל, עבר רומר מהמפלגה הדמוקרטית אל המפלגה הרפובליקנית.
בבחירות לנשיאות של 2012 עלה שמו של רומר כמועמד אפשרי לנשיאות מטעם המפלגה הרפובליקנית ומטעם המפלגה הרפורמיסטית האמריקאית.
הוא ויתר על האפשרויות הללו וביקש להתמודד לנשיאות מטעם ארגון "אמריקאים בוחרים" , עד שהארגון הודיע שהוא לא יציג מועמד במערכת בחירות זו בשל העובדה שאף מועמד לא הציג את שיעור התמיכה הנדרש כדי להירשם לבחירות.
בסופו של דבר הוא העביר את תמיכתו בבחירות הכלליות למועמד המפלגה הליברטריאנית, מושל ניו מקסיקו לשעבר גארי ג'ונסון.
באדי רומר נולד בשריבפורט שבלואיזיאנה, כבנם של צ'ארלס אלסון "באדג'י" רומר השני ושל אדלין (לבית מקדייד) רומר.
סבו מצד אימו, רוס מקדייד, נשא לאישה את סבתו מצד אימו של ג'יימס סי.
גרדנר, לשעבר ראש עיריית שריבפורט, גרדנר הכיר את סבו של רומר כ"דוד רוס".
אשתו של מקדייד נפרטה, והוא נישא מחדש, ומנישואים אלו נולדה אימו של רומר.
רומר וגרדנר לא היו מקורבים פוליטית.
אביו של רומר היה חוואי ואיש עסקים ששימש כנציב המנהל בממשלו של מושל לואיזיאנה אדווין אדוארדס בכהונתו הראשונה בשנים 1972–1980.
רומר גדל בחוות המשפחתית "סקופנה" (Scopena) שליד בוסייר סיטי.
הוא התחנך בבתי ספר ציבוריים, וב-1960 סיים את לימודיו בבית הספר התיכון בוסייר, בו הוא נשא את הנאום מטעם הבוגרים בטקס הסיום.
ב-1964 הוא סיים לימודי תואר בוגר אוניברסיטה בכלכלה באוניברסיטת הרווארד.
ב-1967 הוא סיים לימודי תואר מוסמך במנהל עסקים בבית הספר לעסקים של הרווארד.
לאחר לימודיו שב רומר ללואיזיאנה כדי לעבוד בעסק של אביו למחשבים, ובהמשך ייסד שני בנקים.
ב-1972 הוא נבחר כנציג לוועידת החוקה של לואיזיאנה שהתקיימה ב-1973. בין עמיתיו מאזור שריבפורט שהיו גם הם נציגים לוועידה היו מי שלימים היה יועצו בעת כהונתו כמושל, רוברט ג'.
פיו, מי שלימים יכהן כשופט פדרלי, טום סטאג , וחבר בית הנבחרים של לואיזיאנה לשעבר פרנק פולקו.
בעת שאביו עבד בממשלו של אדוארדס, היה רומר פעיל במסע הבחירות הראשון של אדוארדס כמושל כמנהיג אזורי, ובהמשך פתח חברה לייעוץ פוליטי.
ב-1978 התמודד רומר בבחירות המקדימות הפתוחות על מושב מחוז הקונגרס הרביעי, ששוכן בחלק הצפון-מערבי של המדינה, וכולל בשטחו את שריבפורט ואת בוסייר סיטי, והתפנה עקב פרישתו של חבר בית הנבחרים הפופולרי המכהן, ג'ו וגונר , שכיהן מאז 1961, גם הוא ממחוז בוסייר.
וגונר הודיע על התנגדותו לבחירתו של רומר לאחר שזה האחרון מתח ביקורת על העלויות המוגזמות של תוכנית הפיתוח של הנהר האדום, שווגונר קידם.
בבחירות המקדימות סיים רומר במקום השלישי, לאחר חבר בית הנבחרים של לואיזיאנה, הדמוקרט באדי ליץ' , ולאחר חבר בית הנבחרים המדינתי לשעבר, הרפובליקני ג'ימי וילסון.