tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
עם החלת חוק הביומטריה ותחילת הנפקת הדרכונים הביומטריים, ניתן דרכון בתוקף של בין 5 ל-10 שנים, וזאת בהתאם לתנאים המופיעים בתקנות.
שלילת או דחייה של דרכון ישראלי היא אחת הסנקציות שבהן רשאי בית הדין הרבני הישראלי לאכוף גירושים על סרבני גט.
באוקטובר 2023 משרד החוץ של ארצות הברית החליט שישראלים יוכלו להיכנס לארצות הברית ללא ויזה, ובתמורה ישראל תרשה לפלסטינים בעלי אזרחות אמריקאית להיכנס לשטחי ישראל.
דרכונים ישראליים הם בעלי צבע כחול, ומוטבעים בסמל מדינת ישראל במרכז הכריכה הקדמית, מתחת למילים "מדינת ישראל" ו-"STATE OF ISRAEL" בעברית ובאנגלית, בהתאמה.
מתחת לכותרת מופיעה הכתובת "דרכון" ו-"PASSPORT".
הדפים הפנימיים מעוטרים בסמל הישראלי של ענפי הזית והמנורה שבעת הקנים.
הדרכון הרגיל מכיל 32 עמודים, ודרכון העסקים מכיל 64 עמודים.
דרכונים ישראליים תקפים עד 10 שנים עבור אנשים מעל גיל 18. הם דו לשוניים, הן בעברית והן באנגלית.
כיוון שהכתיב העברי הוא מימין לשמאל, הדרכונים נפתחו מהקצה הימני ודפים שלהם מסודרים מימין לשמאל.
הערבית אינה משמשת בדרכונים ישראליים, אף על פי שהיא משמשת בתעודות זהות והיא מסווגת בעלת מעמד מיוחד במדינה, תוך שימוש במוסדות המדינה כדי שנקבעו בחוק.
רוב האנשים בעלי חסינות דיפלומטית נושאים דרכון דיפלומטי, אך דרכון דיפלומטי אינו מבטיח חסינות דיפלומטית כשלעצמו.
מידע על דרכון ישראלי מופיע בעמוד 2, וכולל את הפרטים הבאים:
תמונה של בעל דרכון משמאל
כל המידע מופיע בעברית ובאנגלית.
דף המידע מסתיים עם "אזור קריא מחשב".
חתימת המוביל באה על דף 3 (בדרכון שאינו ביומטרי).
ההצהרה בדרכון ישראלי מצהירה בעברית ובאנגלית:
שר הפנים של מדינת ישראל מבקש בזה את כל הנוגעים בדבר להרשות לנושא דרכון זה לעבור ללא עכוב והפרעה ולהושיט לו במקרה הצורך את ההגנה והעזרה הדרושה.
המידע על הכריכה האחורית של דרכון ישראלי כתוב בעברית בלבד:
בראשית ימי המדינה, כיוון שהממשלה לא הנפיקה דרכונים, נעשה שימוש יחסית רחב בדרכונים דיפלומטיים.
ישראל רשאית להנפיק תעודת מעבר (לסה פאסה) לאדם שאין לו דרכון ישראלי או לחלופין דרכון זר כדי לאפשר לאדם להיכנס ולצאת מהארץ.
לתושבים שאינם אזרחים / זרים, שאין להם דרכון נוסף, למשל חסר אזרחות או שאזרחותם לא הוגדרה, כדי לאפשר להם לעזוב את הארץ, למשל במקרים של זרים שהסתננו לישראל וגורשו, או זרים הזקוקים לעזוב את הארץ מכל סיבה אחרת ואינם מסוגלים להשיג דרכון ממדינה אחרת.
לאזרחים ישראלים במקום דרכון, למשל לאלו שאיבדו את דרכוניהם בחו"ל.
בעלי תעודת מעבר אינם זכאים לפטור מאשרת כניסה למדינות מסוימות כבעלי דרכון ישראלי רגיל, שכן תעודת מעבר אינו מתקבלת למטרות נסיעה או זיהוי על ידי מדינות רבות.
השימוש בתעודת מעבר ליציאה מישראל אינו מעניק לכשלעצמו, זכות להיכנס לארץ אחרת או לחזור לישראל.
ניתן להנפיק "תעודת מעבר ישראלית לזרים" לתושבים הערבים של מזרח ירושלים חסרי אזרחות ישראלית וירדנית , וכן לתושבים הדרוזים ברמת הגולן שאינם אזרחים.
תעודת מעבר במקום דרכון לאומי
תעודת מעבר במקום דרכון לאומי ניתן להנפיק לאזרחים ישראלים על ידי משרד הפנים בנסיבות מסוימות:
90 יום לאחר ההגירה לארץ, אזרחים חדשים רשאים להגיש בקשה לתעודת מעבר, והם נדרשים להשתמש בו כדי להיכנס ולצאת מהארץ החל מ-120 יום לאחר עלייתם.
לאחר 75% מהשנה הראשונה בארץ הם זכאים להגיש בקשה לדרכון ישראלי.
עם זאת, לאחר 25 ביולי 2017, עולים חדשים אינם נדרשים עוד למלא את דרישת המגורים כדי לרכוש דרכון ישראלי.
תושבים זרים או חסרי אזרחות ופליטים.
אזרחים ישראלים עם עבר פלילי.
אזרחים ישראלים שאיבדו או הרסו מעל שלושה דרכונים.
אזרחים ישראלים שאיבדו את דרכונם במהלך טיול לחו"ל.
הם בדרך כלל תקפים למשך שנתיים, ולא יותר מחמש שנים.
הנפקת תעודת מעבר במקום דרכונים היה הליך רגיל בשנות ה-90, כאשר ממשלת ישראל הגיבה לגל של כנופיות פשע רוסיות שעלו לישראל והחלו להשתמש בדרכונים ישראליים לפעילותם.
נכון לשנת 2021, דרכוני המדינות ישראל וקוריאה הדרומית הם היחידים המאפשרים כניסה ללא אשרה לכל מדינות אירופה.
ביולי 2022 מרוקו ביטלה את דרישת הוויזה הרגילה לאזרחים ישראלים אשר יכולים להנפיק את הוויזה דרך אתר האינטרנט של הקונסוליה המרוקאית.
על פי החוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט), התשי"ד-1954, בו נקבע כי "היוצא, ביודעין ושלא כדין, מישראל ללבנון, לסוריה, למצרים, לירדן, לערב הסעודית, לעיראק, לתימן או לכל חלק מארץ ישראל שמחוץ לישראל, דינו - מאסר ארבע שנים או קנס חמשת אלפים לירות".
על פי חוק זה, על אזרח ישראל נאסר לבקר בהן ללא היתר מיוחד המונפק על ידי שר הפנים.
ישראלי המבקר באחת ממדינות אלה, עם דרכון זר או ישראלי, עלול לעמוד לדין פלילי עם שובו לישראל.
רשימה זו נקבעה בשנת 1954, ועודכנה רק פעם אחת, ב-25 ביולי 2007, כאשר איראן הוספה לרשימה.
מצרים וירדן לכאורה נשארו ברשימת "מדינות אויב", אולם משרד הפנים פרסם היתר כללי לביקור במדינות אלה, בעקבות הסכמי השלום שנחתמו בין ישראל לבין כל אחת מהן.
בכך למעשה בוטל האיסור החוקי בכל הנוגע לביקור בשתי המדינות.
ב-1 באפריל 2008, הוגשה הצעת חוק ממשלתית אשר נועדה לתקן את החוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט), תשי"ד-1954. בתוספת להצעת החוק צוינה רשימה של 9 מדינות וטריטוריה המוגדרות "מדינות העוינות את ישראל": איראן, אפגניסטן, לבנון, לוב, סודאן, סוריה, עיראק, פקיסטן, תימן ורצועת עזה.
נכון לנובמבר 2020, הליכי החקיקה של תיקון זה לחוק לא הושלמו עדיין.
נוסף למדינות אלה קיימות מדינות נוספות האוסרות כניסה לבעלי דרכונים ישראלים, לאחר שהצטרפו לחרם הערבי על מדינת ישראל, בהן מלזיה, ברוניי ובנגלדש.
מפת דרישות האשרה לבעלי דרכון ישראלי רגיל
דרישות אשרה לבעלי דרכון ישראלי רגיל לנסיעה למטרות תיירות
מדינה דרישות אשרה הערות ל-3 חודשים, ניתן להגיש בקשה באינטרנט.
ל-30 יום ל-90 יום בכל תקופה של 180 יום, במסגרת מדינות חברות באמנת שנגן.
ניתן להגיש בקשה באינטרנט לאשרת תייר מסוג e600. ל-90 יום בכל תקופה של 180 יום.
ל-3 חודשים אשרה ניתנת בנקודת הכניסה למדינה או אשרה אלקטרונית (eVisa) ל-30 יום.
נמנעת כניסה של אזרחי ארמניה, אחרים ממוצא ארמני ובעלי דרכון ובו חותמת כניסה לנגורנו קרבאך ניתן להגיש בקשה דרך אינטרנט באוקטובר 2020 נחתם הסכם בין איחוד האמירויות וישראל על ביטול האשרות.
הסכם זה נכנס לתוקף החל מ-10 באוקטובר 2021. ל-90 יום בכל תקופה של 180 יום, במסגרת מדינות חברות באמנת שנגן.
ל-3 חודשים ל-3 חודשים, ללא חיוב באגרה ל-3 חודשים ל-90 יום בכל תקופה של 180 יום, במסגרת מדינות חברות באמנת שנגן.
איסור כניסה מוגדרת כמדינת אויב על פי החוק הישראלי.
ל-3 חודשים ל-3 חודשים ל-90 יום איסור כניסה במסגרת החרם הערבי 30 יום אין דרישות אשרה באנדורה.
הכניסה למדינה מתאפשרת דרך צרפת או ספרד.
קיימת דרישת אשרה גורפת, לכל המבקרים במדינה.
ל-90 יום ל-90 יום ל-90 יום לאחר קבלת אישור ESTA אשרה ניתנת בנקודת הכניסה למדינה ל-120 יום.
בעת הגעה לנמל התעופה הבינלאומי זוורטנוץ, או בפניה באינטרנט.אשרה ניתנת בנקודת הכניסה למדינה בנמל התעופה, אך לא בכניסה קרקעית ממדינות שכנות.
ניתן להגיש בקשה דרך האינטרנט.
ל-90 יום בכל תקופה של שנה.
איסור כניסה ל-90 יום בכל תקופה של 180 יום.
במסגרת יישום אמנת שנגן, עוד בטרם אשרורה.
ל-90 יום בכל תקופה של 6 חודשים תעודה המעידה על חיסון נגד קדחת צהובה נדרשת לצורך כניסה למדינה ל-90 יום בכל תקופה של 180 יום, במסגרת מדינות חברות באמנת שנגן.
איסור כניסה ל-90 יום ל-6 חודשים ל-90 יום לשנה בדרך כלל ל-60 יום, המועד נקבע בביקורת הגבולות.
בעלי ויזה אלקטרונית חייבים להיכנס למדינה בנמל התעופה ליברוויל.
ל-90 יום לחודש (עם אפשרות להארכה).
ל-90 יום אשרה ניתנת בנקודת הכניסה למדינה ל-90 יום, בנמל התעופה הבינלאומי אוסוואלדו ויארה בביסאו.
ניתן להגיש בקשת אשרה באינטרנט.
בעלי ויזה אלקטרונית חייבים להיכנס דרך נמל התעופה הבינלאומי ליברוויל.
ל-90 יום ל-90 יום בכל תקופה של 180 יום, במסגרת מדינות חברות באמנת שנגן.
ל-3 חודשים ל-3 חודשים ל-90 יום בכל תקופה של 180 יום, ללא קשר לתקופת שהייה במדינות חברות אחרות באמנת שנגן.
ל-90 יום ל-3 חודשים אשרה ניתנת בנקודת הכניסה למדינה ל-30 יום ל-30 יום / שנה / 5 שנים.
עם אשרה אלקטרונית ניתן להיכנס להודו דרך 24 נמלי תעופה ושלושה נמלי ים.
ל-90 יום בכל תקופה של 180 יום, במסגרת מדינות חברות באמנת שנגן (בתחומי הולנד הקונטיננטלית).
ל-90 יום בכל תקופה של 180 יום, במסגרת מדינות חברות באמנת שנגן.
ל-90 יום עד ל-6 חודשים בהתאם לגובה האגרה המשולמת.
ל-90 יום ניתן לבקר בהונג קונג ומקאו ללא צורך באשרה.
ל-90 יום ל-30 יום גבול פתוח לעיר רומא באיטליה.
אשרה ניתנת בנקודת הכניסה למדינה ל-90 יום.
בנוסף, קיימת זכאות לאשרה אוניברסלית המאפשרת כניסה גם לזמביה.
בנוסף, קיימת זכאות לאשרה אוניברסלית המאפשרת כניסה גם לזימבבואה.
אשרה ניתנת בנקודת הכניסה למדינה ל-60 יום.
רק בכניסה דרך שדה התעופה דושנבה.
ניתן להגיש בקשת אשרה באיטרנט.
אשרה ניתנת בנקודת הכניסה למדינה לחודש אשרה ניתנת בנקודת הכניסה למדינה ל-7 ימים ל-90 יום ל-90 יום בכל תקופה של 180 יום.
אשרה ניתנת בנקודת הכניסה למדינה ל-3 או ל-6 חודשים בהתאם לגובה האגרה.
ל-90 יום קיים צורך בתשלום אגרה בצדדים הישראלים של המעברים.
איסור כניסה במסגרת החרם הערבי אשרה ניתנת בנקודת הכניסה למדינה ל-30 יום איסור כניסה במסגרת החרם הערבי.
מוגדרת כמדינת אויב על פי החוק הישראלי.
איסור כניסה במסגרת החרם הערבי ל-90 יום בכל תקופה של 180 יום, במסגרת מדינות חברות באמנת שנגן.
ישנה אופציה להארכה בסך 90 יום נוספים.
ל-30 יום אשרה ניתנת בנקודת הכניסה למדינה אשרות ניתנות בנמל התעופה הבינלאומי נואקשוט-אומטונסי.
ל-90 יום אשרה ניתנת בנקודת הכניסה למדינה ל-90 יום אשרה ניתנת בנקודת הכניסה למדינה ל-30 יום אשרה ניתנת בנקודת הכניסה למדינה ל-30 יום ל-90 יום ל-30 יום ל-90 יום במסגרת אמנת שנגן.
האשרה תקפה בשלושה נמלי תעופה ושלושה מעברי גבול בלבד.
ל-30 יום ל-90 יום איסור כניסה בנוסף לאשרה, נדרש אזרח ישראל אף לאישור כניסה ממשרד הפנים של מלזיה טרם הכניסה למדינה.
בפועל, לא ניתנות אשרות לאזרחי ישראל.
אין צורך באשרה למבקרים בסיני דרך מעבר טאבה או בטיסה לנמל התעופה הבינלאומי שארם א-שייח'.
ל-90 יום במסגרת אמנת שנגן ל-180 יום ילידי מרוקו יכולים לקבל אשרה בנקודת הכניסה.
ל-90 יום ל-90 יום אשרה ניתנת בנקודת הכניסה למדינה ל-15, 30 או 90 יום, בהתאם לגובה האגרה.
איסור כניסה במסגרת החרם הערבי.
ל-90 יום לחודש ל-90 יום בכל תקופה של 180 יום, במסגרת מדינות חברות באמנת שנגן.
ל-60 יום אשרה ניתנת בנקודת הכניסה למדינה ל-3 חודשים לחודש ל-6 שבועות ל-3 חודשים אחת ממדינות הנספח השני לאמנת שנגן.
ל-90 יום בתקופה של 180 יום ל-30 יום איסור כניסה במסגרת החרם הערבי; ישראלים מוסלמיים יכולים לקבל דרכון ירדני זמני בשביל מטרות פולחן דתי או לשם פגישות עסקיות.
איסור כניסה במסגרת החרם הערבי, להוציא את כורדיסטן העיראקית.
ל-4 חודשים ל-90 יום בכל תקופה של 180 יום, במסגרת מדינות חברות באמנת שנגן.
איסור כניסה בפועל, ישראלים יכולים לקבל אשרה רק דרך נציגות פקיסטנית במדינה שלישית, ובתנאי שהם תושבים קבועים במדינה זו.
בנוסף, על כל ישראלי הנכנס בדרך זו לפקיסטן לרשום את ביקורו אצל המשטרה המקומית לאחר כניסתו למדינה.
ל-90 יום ל-3 חודשים אשרה ניתנת בנקודת הכניסה למדינה ל-60 יום ל-90 יום ל-90 יום.
ל-90 יום ל-90 יום, במסגרת מדינות חברות באמנת שנגן.
והטריטוריות ל-90 יום בכל תקופה של 180 יום, במסגרת מדינות חברות באמנת שנגן.
אשרה ניתנת בנקודת הכניסה למדינה ל-30 יום.
ניתן להגיש בקשה אף באינטרנט.
180 יום ל-6 חודשים; למגיעים בדרך האוויר לקנדה יש צורך ב"אישור נסיעה אלקטרוני" (eTA) החל מאוגוסט 2025 נדרשת אשרה.
בקשת האשרה מוגשת דרך אתר האינטרנט של משרד החוץ של קולומביה.
אשרה ניתנת בנקודת הכניסה למדינה ל-90 יום ל-90 יום ל-30 יום למרות השתתפותה בחרם הערבי.
בפועל, ניתנת אשרה במקרים מסוימים מאוד ורק בתיאום עם חברת התעופה הלאומית קטר איירווייז, במסגרת מעבר בנמל התעופה חמד בין טיסות בין-לאומיות.
אשרה ניתנת בנקודת הכניסה למדינה ל-30 יום ל-90 יום בתקופה של 180 יום ל-90 יום בתקופה של 180 יום.
ל-60 יום איסור כניסה במסגרת החרם הערבי.
מדינות לא מוכרות או מוכרות חלקית
מדינה תנאי כניסה הערות לא צריך דרכון לשטחי B, איסור כניסה לשטחי A ורצועת עזה אין ביקורת דרכונים אשרה ניתנת בנקודת הכניסה למדינה ל-30 יום
דרכון הרשות הפלסטינית הוא דרכון שמונפק מאז אפריל 1995 על ידי הרשות הפלסטינית לתושבים פלסטינים בשטחים הפלסטיניים לצורך נסיעה בינלאומית.
דרכון הרשות הפלסטינית עומד לרשות כל אדם שבתעודת הלידה רשום שנולד בפלסטין.
מה שמוגדר כ"פלסטין" למטרה זו אינו ברור.
בפועל, רק תושבים באזורים שבסמכות הרשות הפלסטינית יכולים להגיש בקשה.
לא ברור אם פלסטינים שנולדו מחוץ לרשות יכולים להגיש בקשה לדרכון.
בין השנים 1924–1948, המונח "דרכון פלשתינאי" התייחס למסמכי הנסיעה שהיו זמינים לתושבי פלשתינה (ארץ ישראל) תחת המנדט הבריטי.
הונפקו על ידי הנציב העליון לפלשתינה, הם נקראו רשמית "הדרכון הבריטי, פלשתינה".
דרכונים אלה נפסקו עם סיום המנדט הבריטי ב־15 במאי 1948. דרכונים ישראליים וירדניים הוצעו לנתיני המנדט הבריטי לשעבר על פי האזרחות שרכשו בעקבות עצמאותה של מדינת ישראל.
מספר לא מבוטל של ערבים פלסטינים, במיוחד ברצועת עזה ואלה שמצאו מקלט בסוריה ובלבנון, נותרו ללא מדינה, מכיוון שמצרים, סוריה ולבנון לא אפשרו להם להשתלב כאזרחים.
ממשלת כל פלסטין הנשלטת על ידי מצרים הוציאה דרכונים פלסטיניים בין השנים 1949–1959 לתושבים פלסטינים ברצועת עזה ובמצרים.
עם זאת, בעלי דרכון זה לא הורשו לעבור באופן חופשי למצרים.
בינתיים, ירדן סיפחה את יהודה ושומרון ותושבי הגדה המערבית הפכו אזרחי ירדן והיו זכאים לדרכון ירדני.
לאחר מלחמת ששת הימים ב-1967, במהלכה ישראל כבשה את הגדה המערבית מירדן, המשיכו הערבים הפלסטינים שגרים שם להגיש בקשה לדרכון ירדני ולגור בירדן.
פליטים פלסטינים החיים בפועל בירדן נחשבו גם לאזרחים ירדנים מלאים.
ביולי 1988 ניתקה ירדן את כל הקשרים המשפטיים והניהוליים עם הגדה המערבית בצעד שנקרא "ניתוק הזיקה".
כל פלסטיני המתגורר בירדן יישאר אזרח ירדני; אבל תושבי הגדה המערבית לא יעשו זאת.
ירדן המשיכה להנפיק דרכונים לפלסטינים בגדה המערבית, אך הם היו למטרות נסיעה בלבד ולא כראיה לאזרחות.
לפלסטינים בגדה המערבית שהיו בעלי דרכונים ירדניים רגילים הונפקו כרטיסים זמניים עם פקיעתם של הישנים, וכניסתם של פלסטינים לירדן הפכה מוגבלת בזמן ונחשבה למטרות תיירות בלבד.
ב־2 באפריל 1995, שנתיים לאחר הסכמי אוסלו מ-1993, החלה הרשות הפלסטינית להנפיק דרכונים של הרשות הפלסטינית בעזה ויריחו.
דרכונים אלה שמרו על מספר הזהות האישי של המנהל האזרחי הישראלי.
ביוני 2020 פורסם בתקשורת הישראלית כי משרד הפנים הפלסטיני מתכוון לפעול על מנת שיתאפשר רישום של התושבים שרוצים דרכונים בצורה עצמאית וללא צורך לעשות את אותו רישום בישראל.
מדינות שמחזיקי דרכון מהרשות הפלסטינית יכולים להיכנס אליהן ללא אשרה
(אין לה יחסים עם הפלסטינים)
הפלסטינים רואים בדרכון – 'סמל מכריע של לאום'.
ההכרה בדרכונים מצד מדינות אחרות הובאה כראיה להכרה על ידי מדינה פלסטינית או על הכרה במסמכי אזרחות פלסטינית.
החל משנת 1997 לא הונפקו דרכונים פלסטינים על שם "מדינת פלסטין".
יש מדינות, כולל ארצות הברית, אשר מכירות בדרכונים של הרשות הפלסטינית כמסמכי נסיעה, אם כי ההכרה בדרכונים אינה מרמזת על הכרה באזרחות, מכיוון שהם אינם מונפקים על ידי ממשלה שהיא מכירה בה.
מצרים, ירדן ואיחוד האמירויות הערביות ציינו (במאי 2002) כי הדרכונים, יחד עם אשרות תקפות או ניירות נחוצים אחרים, יאפשרו לבעליהם לנסוע לארצותיהם.
הדרכון האוגנדי הוא מסמך נסיעה, המונפק לאזרחי אוגנדה המאפשר להם לצאת מגבולות המדינה.
לדרכון יש שני סוגים: רגיל ודיפלומטי.
דרכונים עם השם אוגנדה נוצרו לראשונה בשנות הארבעים של המאה העשרים, אם כי הם שימשו בעיקר את הנתינים האפרו-בריטיים.
הדרכון היה דרכון בריטי, שכן אוגנדה הייתה באותם ימים מדינת חסות של הממלכה המאוחדת.
אוגנדה הפכה לעצמאית ב־9 באוקטובר 1962, ומאותו יום, לכל הדרכונים יש את התואר דרכונים של רפובליקת אוגנדה.
על פי חוק בקרת האזרחות וההגירה באוגנדה, משנת 2009, ניתן להנפיק דרכונים ומסמכי נסיעה אחרים רק לאנשים שהוכיחו כי הם אזרחי אוגנדה.
הדרכונים מעובדים ומונפקים רק על ידי ממשלת אוגנדה, באמצעות מִנהל בקרת ההגירה (DCIC).
החל מה-1 בינואר 2017, אזרחי אוגנדה קיבלו גישה ללא צורך בוויזה ל-61 מדינות.
דרכון אנדורני הוא מסמך נסיעה המונפק לאזרחי אנדורה המאפשר להם לצאת מחוץ לגבולות המדינה.
למרות שאזרחי אנדורה אינם אזרחי האיחוד האירופי הם בכל זאת יכולים להשתמש בנתיבים עבור אזרחי האיחוד האירופי ו-EFTA (איגוד הסחר החופשי האירופי) בעת חציית הגבולות החיצוניים של אזור שנגן במקום להשתמש במעברי הגבול של אזרחי מדינות שלישיות.
דרישות ויזה לאזרחי אנדורה הן הגבלות כניסה מנהליות על ידי רשויות מדינות אחרות המוטלות על אזרחי אנדורה.
החל מה-2 ביולי 2019, לאזרחי אנדורה יש גישה ללא ויזה ל-166 מדינות וטריטוריות, מה שדירג את הדרכון האנדורני במקום ה-21 מבחינת חופש הנסיעה לפי מדד הנלי לדרכונים.
וכניסה ללא אשרה לכל מדינות אירופה.
דרכון אוקראיני הוא מסמך המונפק עבור אזרחי אוקראינה כהוכחה לאזרחות אוקראינית.
המדינה מנפיקה דרכונים בינלאומיים המשמשים לנסיעות לחו"ל.
עד 2016, אוקראינה הנפיקה גם דרכונים פנימיים שהיו מסמך הזיהוי העיקרי של אזרחים אוקראינים בתוך אוקראינה.
דרכונים פנימיים אלו מוחלפים כעת בתעודת זהות אוקראינית בגודל כרטיס אשראי, אולם דרכונים שהונפקו בעבר עדיין בתוקף.
כמו כן, החל משנת 2021 דרכונים אלקטרוניים זמינים בטלפונים סלולריים לאזרחים אוקראינים באמצעות אפליקציית דייה הממשלתית.
בכך הפכה אוקראינה למדינה הראשונה בעולם המאפשרת שימוש בדרכונים דיגיטליים.
הדרכונים משמשים לזיהוי בתוך אוקראינה בלבד ולא לצורך מעבר גבול.
על פי תיקוני החוק שנעשו ב-14 ביולי 2016 על ידי המועצה העליונה, כל אזרח שהגיע לגיל 14 חייב לקבל דרכון.
דרכונים מונפקים לארבע שנים לאנשים מתחת לגיל 18, ולעשר שנים לכל השאר.
מאז כניסת התיקונים לחוק, גם הדרכונים הפנימיים האוקראינים (בצורת חוברת) אינם מקבלים חותמת במעמד אזרחי (לדוגמה בנישואין או גירושין), ובכך בוטלה מסורת בת מאה שנים מימי ברית המועצות.
במקום זאת, מונפקת תעודת נישואין לכל אחד מבני הזוג.
ב-10 ביולי 2015, ממשלת אוקראינה הודיעה כי הדרכונים הפנימיים יבוטלו, ויוחלפו בתעודות זהות, החל מ-1 בינואר 2016. ב-25 בינואר 2016 הונפקו תעודות הזהות האוקראיניות הראשונות לאזרחים צעירים שמלאו להם 16 שנים.
החל מ-1 בנובמבר 2016 מונפקות תעודות זהות לכל אזרחי אוקראינה.
דרכון לנסיעות לחו"ל, הידוע בכינויו "דרכון בינלאומי", הוא מסמך המשמש לנסיעות מחוץ לאוקראינה.
פרטי הדרכון נרשמים באוקראינית ובאנגלית.
דרכונים מונפקים לפי דרישה ותקפים ל-10 שנים.
ניתן להנפיק שני דרכונים למי שמרבה לנסוע לחו"ל.
הדרכון הבינלאומי האוקראיני עומד בסטנדרטים בינלאומיים.
הדרכונים האוקראינים הראשונים (אשר החליפו את הדרכון הקודם של ברית המועצות) הוצגו ב-4 ביוני 1994, בעוד הדרכונים הניתנים לקריאה במכונה הופיעו לראשונה ב-1997. הדרכון הבינלאומי האוקראיני הנוכחי הוא דרכון ביומטרי.
אם אזרח אינו מעוניין לקבל דרכון ביומטרי, הוא יכול להגיש בקשה לדרכון שאינו ביומטרי, תוך מתן הצהרה בכתב לפני הגשת הבקשה לקבלת המסמך.
לדרכונים הבינלאומיים הביומטריים יש כריכה כחולה כהה והם מכילים 32 עמודים.
הכריכות של הדרכונים הבינלאומיים שהונפקו בשנות ה-90 היו אדומות, מה שאפשר הבחנה ויזואלית קלה מדרכונים פנימיים בצבע כחול.
נכון למרץ 2022, לאזרחים אוקראינים עם דרכונים אוקראינים רגילים הייתה גישה ללא אשרה או אשרה בהגעה ל-141 מדינות וטריטוריות, ובכך דורג הדרכון האוקראיני במקום ה-35 בעולם מבחינת חופש הנסיעה לפי מדד הנלי לדרכונים.
דרכון איראני הוא מסמך נסיעה, המונפק לאזרחי איראן המאפשר להם לצאת אל מחוץ לגבולות איראן, ומזכה את נושאו להגנה וסיוע קונסולרי של איראן מול גורמים זרים.
נכון למרץ 2022, נושאי דרכון איראני מורשים להיכנס ל-42 מדינות וטריטוריות ללא צורך באשרת כניסה.
איראן החלה להנפיק דרכונים דיפלומטיים ביומטריים ודרכוני שירות ביומטרי ביולי 2007. דרכונים ביומטריים רגילים מונפקים מ-20 בפברואר 2011. דרכונים אלה מכילים 32 עמודים.
בחלק הפנימי של הדרכון נכתב: "מחזיק דרכון זה אינו רשאי לנסוע לפלסטין הכבושה", הכוונה לישראל.
כל מידע בדרכון כתוב בפרסית ורובו גם באנגלית.
מכיוון שאיראן אינה מכירה או מקיימת יחסים דיפלומטיים עם מדינת ישראל (כמו כמה מדינות מוסלמיות אחרות), אנשים המשתמשים בדרכון איראני אינם מורשים על פי החוק האיראני לנסוע לישראל.
נכון למרץ 2022, לאזרחים איראנים הייתה גישה ללא אשרה ל-42 מדינות וטריטוריות, מה שדירג את הדרכון האיראני במקום ה-101 מתוך 111 מבחינת חופש הנסיעה על פי מדד הנלי לדרכונים.
הדרכון הפרסי הראשון הונפק בתקופת שלטונו של נאסר א-דין שאה בסביבות 1885. בעבר הוא נקרא מסמך נסיעה והטקסט היה כולו בפרסית.
בתקופת שלטונו של אחמד שאה (תחילת המאה ה-20) נוספו הכותרות הצרפתיות למסמך "Passeport du passage: au nom de Sa Majeste Imperiale le Shahinschah de Perse" (דרכון המעבר: בשם הוד מלכותו הקיסרית שהאנשה הפרסי).
לאחר 1935 שונה התואר לאימפריה של איראן.
דרכון הונגרי הוא מסמך נסיעה המונפק לאזרחי הונגריה, המאפשר להם לצאת אל מחוץ לגבולות הונגריה, ומזכה את נושאו להגנה וסיוע קונסולרי של הונגריה מול גורמים זרים.
נכון לינואר 2022, נושאי דרכון הונגרי מורשים להיכנס ל-183 מדינות ללא צורך באשרת כניסה (הדרכון מאפשר נסיעה חופשית ומגורים בכל מדינות האיחוד האירופי ללא ויזה).
על מנת לקבל את הדרכון, אין צורך בידיעת השפה ההונגרית.
בתחילתו היה הדרכון ההונגרי מאוד מוגבל ולא אפשר נסיעות רבות (בעיקר בגלל הגדילה הניכרת של הקומוניזם באירופה), והונפק רק עבור אזרחים הונגריים (לא כולל צאצאיהם).
הדרכון כלל לא אפשר לנסוע למספר רב של מדינות, והוצבו דרישות אשרה גבוהות ממדינות המערב, כך שעל מנת לצאת מהונגריה ולגור/לעבוד במדינות כאלה ואחרות באירופה, ובמיוחד באסיה ובאמריקה, היה צריך לעבור תהליך ארוך בן כמה שנים, הכולל מספר שלבים:
שלב ראשון: קבלת הזמנה רשמית (מקרוב משפחה, במקרים חריגים ניתן גם מחבר).
שלב שני: קבלת הבטחה לתמיכה כספית מלאה מאדם אמיד המתגורר ביעד.
שלב שלישי: קבלת אישור מדיני.
שלב רביעי: הנפקת ויזה (ויזת עבודה/ויזת מגורים/ויזת סטודנט).
מתהליך זה היו פטורים רק אזרחים הונגריים בעלי אזרחות של המדינה אליה הם רוצים לנסוע.
גם אזרחים הונגריים שעברו את התהליך, לרוב, יכלו לצאת מהונגריה רק פעם אחת בשלוש שנים.
אך, ב-1989, לאחר התמוטטות הקומוניזם ושיפור יחסיהם של אוסטריה והונגריה (עקב הפלת חומת הגבול של אוסטריה-הונגריה), מגבלות הדרכון הוקלו במידה ניכרת.
נכון לינואר 2022, הדרכון נמצא במקום השמיני מבחינת רמת חופש הנסיעה שהוא מעניק, יחד עם הדרכון הפולני.
הדרכון מעניק חופש נסיעה ללא ויזה ל-183 מדינות, בהן הממלכה המאוחדת (6 חודשים) וארצות הברית (90 ימים).
לדרכון ההונגרי שני סוגים; דרכון ביומטרי ודרכון דיפלומטי.
הדרכון הדיפלומטי מאפשר נסיעה למקומות האלו בתנאים האלו;
מדינות האיחוד האירופי מאפשרות לבעלי אזרחות הונגרית לטייל, לעבוד ולגור ברחביהן ללא צורך באשרה.
האזרחות ההונגרית מוענקת אך ורק לאזרחי הונגריה ולצאצאים ביולוגיים של אזרחי הונגריה (בן, נכד, נין).
הזכאים לקבל דרכון הונגרי הם:
כל אדם שנולד לפני 1 באוקטובר 1957 שמצליח להוכיח כי אביו הביולוגי בעל אזרחות הונגרית זכאי לקבל דרכון הונגרי ואזרחות.
אדם אשר קשרו ההונגרי בא מצד אמו הביולוגית, רשאי לקבל דרכון הונגרי אך לא יוכל להעניק דרכון הונגרי לצאצאיו אם הם טרם נולדו.
כל אדם שנולד לאחר 1 באוקטובר 1957 שמצליח להוכיח כי אביו הביולוגי או אמו הביולוגית בעל/ת אזרחות הונגרית, רשאי לקבל דרכון הונגרי ואזרחות, וגם רשאי להעניק דרכון ואזרחות הונגריים לצאצאיו גם אם הם טרם נולדו.
דרך שירה בנקי היא חברה לתועלת הציבור שמטרתה לקדם מתינות ושיח בחברה הישראלית.
החברה הוקמה על ידי הוריה של שירה בנקי, שנרצחה במצעד הגאווה בירושלים ב-2015.
הוריה של שירה השיאו משואה ביום העצמאות תשפ"ב על פעולתם.
הארגון הקים בשיתוף עם יובל מלחי את ההסכת "סיפור אחר - לזכרה של שירה בנקי", ההסכת מספר את סיפורן של דמויות יוצאות דופן בהיסטוריה שפעלו למען האחר.
מעגלי שיח - "נקודת מפגש"
הקליניקה למאבק בשנאה במרחב הציבורי
הארגון הקים את הקליניקה למאבק בשנאה במרחב הציבורי, בשיתוף עם קרן ברל כצנלסון והמרכז הבינתחומי הרצליה.
תוכנית שירה לנערות היא תוכנית מנטורינג לנערות בגילאי 17-24 שחוו מצבי קושי ומצוקה.
הוקמה ב-2015 ומנוהלת על ידי המחלקה לפרויקטים החטיבה לקידום נוער בעיריית ירושלים ובשותפות עם "דרך שירה בנקי" המקדמת פעילות חינוכית-ערכית במרחב הציבורי.
התוכנית אורכת משך של שנה אקדמית והמפגשים מתקייים אחת לשבוע בשעות אחר הצהריים.
חדר מורים - זאת ירושלים
הארגון לוקח חלק בהשתלמות מורים רב מגזרית בנוגע ליכולת להכיל ולהתמודד עם הרב תרבותיות בעיר.
בהובלת היברו יוניון קולג' ובשיתוף מינהל חינוך בעיריית ירושלים..
מיכל מושקט-ברקן משמשת מנהלת אקדמית של התכנית ומגייסת כספים עבורה.
דרכון אוסטרי הוא מסמך נסיעה המונפק לאזרחי אוסטריה המאפשר להם לצאת אל מחוץ מגבולות אוסטריה, וכן נותן לנושאיו הגנה וסיוע קונסולרי של אוסטריה מול גורמים זרים.
כל אזרח אוסטרי הוא גם אזרח של האיחוד האירופי.
הדרכון, יחד עם תעודת הזהות הלאומית האוסטרית, מאפשרים זכויות תנועה ומגורים חופשיים בכל אחת ממדינות האזור הכלכלי האירופי ושווייץ.
על פי מדד ארגון חברות התעופה הבינלאומי מינואר 2022, הדרכון האוסטרי מדורג במקום הרביעי בדירוג הדרכונים לצד דנמרק, צרפת, הולנד ושוודיה, עם 188 מדינות שמאפשרות כניסה חופשית אליהן לבעלי דרכונים ממדינות אלו.
תהליכי הבקשה וההדפסה של כל הדרכונים האוסטריים מטופלים על ידי ה-Österreichische Staatsdruckerei (de) שבסיסה בווינה.
על רשות זו מוטלת גם הסמכות להנפקה וההדפסה של דרכון המסדר הריבוני הצבאי של מלטה.
הדרכונים האוסטריים הם באותו גוון בורדו כמו יתר הדרכונים האירופאים, ועם סמל אוסטריה בצבע זהב במרכז הכריכה הקדמית.
המילים הגרמניות EUROPÄISCHE UNION (בעברית: האיחוד האירופאי) ו-REPUBLIK ÖSTERREICH (רפובליקת אוסטריה) מופיעות גם כן על הכריכה לצד המילה הגרמנית לדרכון, REISEPASS בנוסף למילה באנגלית.
כל הכיתוב על הכריכה בצבע זהב.
לדרכונים אוסטריים יש את הסמל הביומטרי הסטנדרטי בתחתית.
כל עמוד בדרכון מציג סימן מים שונה של סמלי מדינות אוסטריה השונות.
עיצוב מחדש של הדרכון מתוכנן לשנת 2023.
מידע על דרכון אוסטרי מופיע בעמוד 2, וכולל את הפרטים הבאים:
איותים שונים של אותו שם בתוך אותו מסמך
שמות גרמניים המכילים אומלאוטים (ä, ö, ü) ו/או ß מאויתים בצורה הנכונה בחלק המרכזי של הדרכון, אך בצורה מופשטת בחלק שנועד לקריאה על ידי מכונות (בתחתית עמוד הפרטים).
בחלק זה שם כגון Gößmann הופך ל-GOESSMANN.
התמלול המקורי שהוזכר לעיל משמש בדרך כלל לכרטיסי טיסה וכו', אבל לפעמים (כמו באשרות לארצות הברית) משתמשים גם בצורות המופשטות, ללא אומלאוטים.
שלוש גרסאות האיות האפשריות באותו שם (למשל Müller/Mueller/Muller) במסמכים שונים מובילים לפעמים לבלבול, והשימוש בשני איותים שונים בתוך אותו מסמך (כמו בדרכון) עלול להותיר רושם על אנשים שאינם בקיאים בכתיב הגרמני כי המסמך הוא זיוף.
דרכונים אוסטריים עשויים (אך לא תמיד) להכיל הסבר תלת-לשוני (בגרמנית, אנגלית וצרפתית) אודות האומלאוטים הגרמניים והאות ß.
דרכון רגיל – הדרכון הנפוץ ביותר, בצבע בורדו כמו יתר דרכוני האיחוד האירופאי.
דרכון שירות – דרכון הניתן לעובדי מדינה ובני משפחותיהם למטרות מסע בינלאומי במסגרת תפקידם, והוא בצבע כחול כהה.
מסמך נסיעה לפליטים – מונפק על בסיס אמנה בדבר מעמדם של פליטים, והוא בצבע אפור.
דרכון חירום – דרכון זמני, בצבע לבן.
דרישות הוויזה לאזרחי אוסטריה הן הגבלות כניסה מנהליות על ידי הרשויות של מדינות אחרות המוטלות על אזרחי אוסטריה.
נכון לינואר 2022, לאזרחים אוסטרים הייתה גישה ללא ויזה או ויזה בהגעה ל-188 מדינות וטריטוריות, מה שדירג את הדרכון האוסטרי במקום הרביעי בעולם מבחינת חופש הנסיעה (לצד דנמרק, צרפת, הולנד ושוודיה), על פי מדד הנלי לדרכונים.
אזרחים אוסטריים יכולים לחיות ולעבוד בכל מדינה בתוך האיחוד האירופי על בסיס זכות התנועה והמגורים החופשית המוענקת בסעיף 21 של אמנת האיחוד האירופי.
אוסטריה מאפשרת לאזרחיה להחזיק בדרכון אוסטרי שני כדי לעקוף מגבלות נסיעה מסוימות (למשל, חלק ממדינות ערב אינן מתירות כניסה עם חותמות דרכון ישראלי, למשל עיראק, עומאן ומאוריטניה).
החזקת דרכון אוסטרי ודרכון זר בו זמנית, כלומר אזרחות כפולה, מוגבלת על פי חוק הלאום האוסטרי הנוכחי לבעלי אזרחות כפולה מתוקף לידה בלבד, וכן לנרדפים וצאצאיהם המקבלים אזרחות על בסיס הצהרה.
אוסטרים חייבים לוותר על אזרחותם כדי להתאזרח כאזרחי מדינה אחרת.
ב-1857 ניתנו הדרכונים הראשונים בידי האימפריה האוסטרית.
עם הפיכתה של האימפריה לאימפריה האוסטרו-הונגרית כתוצאה מהפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867, הדרכונים החלו להיות מונפקים בידי האימפריה הפדרטיבית החדשה.
עם פירוק האימפריה והקמת רפובליקת אוסטריה הגרמנית קצרת הימים, נעשה שימוש בדרכונים מימי המונרכיה ההבסבורגית כאשר נמחקו סממני האצולה מהדרכון לטובת חותמת של הרפובליקה החדשה.
עם הקמת רפובליקת אוסטריה הוסדרו הנפקות הדרכונים הרשמיים בשם הרפובליקה.
לאחר פיזור הפרלמנט ב-1933 ומלחמת האזרחים ב-1934, אוסטריה הפכה למדינה פשיסטית ודרכונים הונפקו עם סמלה החדש של אוסטריה, עיט דו-ראשי, במקום סמל הרפובליקה הראשונה.
לאחר האנשלוס, יהודים שעזבו את תחומי הרייך השלישי יכלו להשתמש בדרכון האוסטרי, אולם אלו שהיו חסרי דרכון נאלצו להוציא תעודת מעבר גרמנית (Fremdenpass).
לפני שאוסטריה הפכה לחברה באיחוד האירופי ב-1995, לדרכונים היה כיסוי חום בהיר וצבע חום כהה פנימי ("Serie A–E") עד שנות ה-70, אז הוא עבר לכריכה ירוקה כהה.
כמו כן, השפה השנייה בדרכון הוחלפה באנגלית (במקום צרפתית).
ב-16 ביוני 2006 אוסטריה החלה להנפיק דרכונים ביומטריים.
דרכון טורקי (בטורקית: Türk Pasaportu) הוא סרט טורקי משנת 2011 בבימויו של בוראק ארליאל המתאר לדברו את סיפור הצלת יהודים במהלך השואה על ידי דיפלומטים טורקיים.
הוא הועלה כ-"סרט השואה היחיד עם סוף טוב".
הדיוק ההיסטורי של הסרט זכה לביקורת, על הצגת דיווחים לא מבוססים על הצלת יהודים.
ההיסטוריון מארק דייוויד באר כינה אותו "סרט תעמולה".
ההיסטוריון יליד טורקיה אוגור אומית אונגור קובע כי הסרט "מבוסס על מניפולציה, מיסטיפיקציה והטעיה".
יהודי טורקיה עזרו בהפקת הסרט.
ההיסטוריון אוגור אומית אונגור קובע כי "העמדות של מנהיגי הקהילה היהודית האלו מייצגות את תסמונת סטוקהולם של אליטות מיעוטים בטורקיה, המאמינות שרק קונפורמיזם מוחלט לממשלת טורקיה יכול להבטיח את ביטחונם במדינה".
הסרט מומן בחלקו על ידי ממשלת טורקיה.
דרכון טורקי מספר את סיפורם של דיפלומטים שהוצבו בשגרירויות ובקונסוליות של טורקיה במספר מדינות באירופה, הם מוצגים מצילים יהודים רבים במהלך מלחמת העולם השנייה.
בין אם הוציאו אותם ממחנות הריכוז או הורידו אותם מהרכבות שהובילו אותם למחנות, הדיפלומטים, בסופו של דבר, דאגו שהיהודים שהיו אזרחים טורקים יוכלו לחזור לטורקיה ובכך להינצל.
הסרט מציג דיפלומטים כמי שהצילו לא רק את חייהם של יהודי טורקיה, אלא גם הצילו יהודים זרים על ידי מתן דרכונים טורקיים.
בסוף הסרט מתוארים היהודים חוגגים לאחר שהרכבת שלהם חוצה את הגבול מבולגריה לטורקיה.
בניגוד למה שמתואר בסרט, 15,000 יהודים מאזור זה נמלטו כתוצאה מפרעות תראקיה הטורקית ב-1934.
הסרט הוצג לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן ב-18 במאי 2011
בפסטיבל הסרטים הבינלאומי מונדאנס 2011, הוא זכה בפרס הסרט התיעודי העלילתי הטוב ביותר בקטגוריית הסרטים הזרים
פסטיבל בול הזהב של אדנה ב-2011, קטגוריית גמר הסרטים העלילתיים
פסטיבל הסרטים תפוז הזהב של אנטליה 2011, הקרנה מיוחדת
פסטיבל הסרטים היהודי באטלנטה 2012 - לא השתתף בתחרות
פסטיבל הסרטים העצמאיים האירופי 2012 - בקטגוריית הסרטים זרים, גמר הסרטים התיעודיים העלילתיים הטובים ביותר
פסטיבל הסרטים היהודי של זאגרב 2012 - לא השתתף בתחרות
סרט זכויות האדם אנספוקן 2011 - לא השתתף בתחרות
פסטיבל הסרטים הטורקי באמסטרדם - לא השתתף בתחרות
פסטיבל יוסמיטי 2011 - הזוכה בפרס ג'ון מיור
הדיוק ההיסטורי של הסרט זכה לביקורת.
ההצלות הנטענות אינן מבוססות מעבר לעדויות של מצילים לכאורה.
אחד המחלצים לכאורה בסרט, בהיק ארקין, היה אחד ממבצעי רצח העם הארמני.
אלפי יהודים טורקיים גולים גורשו למחנות המוות מכיוון שאזרחותם נשללה על ידי פקידים טורקים, אך עובדה זו לעולם לא מוזכרת בסרט.
רק דיפלומט טורקי אחד, סלאחטין אולקומן, הוכר כחסיד אומות העולם, אך סיפורו אינו מתואר בסרט.
לדברי ההיסטוריון קורי גוטשטדט, מטרתו של הסרט "לחזק את הקו הרשמי הטורקי, הקובע כי טורקיה הצילה בנדיבות אלפי יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה", למרות היעדר ראיות התומכות בנרטיב זה.
היא מבקרת מגוון אי דיוקים היסטוריים בסרט ומכנה אותו פסאודו דוקומנטרי.
ההיסטוריון דייוויד באר קובע כי "דרכון טורקי ומאמצים דומים לו הם למעשה סוג של הכחשת השואה", שכן הם מתעלמים מגורלם של יהודי טורקיה שנהרגו.
דרכון יפני (ביפנית: 日本国旅券) הוא דרכון המונפק לאזרחי יפן, לצורך מעבר בין מדינות.
נכון לשנת 2020, דרכונים יפניים פטורים מאשרה בכניסה ל-193 מדינות, מה שהופך את הדרכון לדרכון החזק בעולם.
מסמכי הנסיעה הראשונים לאזרחי יפן הוצגו בשנת 1866, סמוך לסוף תקופת שוגונת טוקוגאווה.
מסמכים היו כמו "מכתב בקשה" המאפשר לאזרחים יפנים לנסוע מעבר לים למטרות עסקים וחינוך.
המונח "דרכון" הוכנס רשמית לשפה היפנית בשנת 1878, ובשנת 1900 נכנסו לתוקף התקנים הראשונים המסדירים את השימוש בדרכונים יפניים.
הצורה המודרנית של הדרכון היפני נוצרה לראשונה בשנת 1926, והדרכונים היפנים הראשונים הניתנים לקריאה במכונה נוצרו בשנת 1992.
דרכון רגיל: מונפק לאזרחים יפנים רגילים.
התוקף של הדרכונים הרגילים הוא 5 או 10 שנים.
אזרחים יפנים עד גיל 16 יכולים לקבל דרכון ל-5 שנים בלבד, בעוד שבני 17 ומעלה יכולים לבחור דרכון של 5 שנים (כחול) או 10 שנים (אדום) עבור דמי רישום שונים.
דרכון רשמי: מונפק לחברי הפרלמנט של יפן ולעובדי ציבור.
דרכון דיפלומטי: מונפק לבני המשפחה הקיסרית, לדיפלומטים, בני משפחתם ולפקידי ממשל בכירים.
דרכון חירום: מונפק לאזרחים יפנים מעבר לים כאשר אין אפשרות להנפיק דרכונים הנקראים על-ידי מכונה, על ידי נציגות דיפלומטית של יפן, עקב תקלה, ואין אפשרות להמתין להנפקת הדרכון על ידי משרד החוץ של יפן.
כל הדרכונים היפנים שהונפקו לאחר 20 במרץ 2006 הם דרכונים ביומטריים.
בדרכונים יפניים יש את החותם הקיסרי של יפן, במרכז הכריכה הקדמית, כאשר התווים היפניים 日本国旅券 כתובות מעל, ומתחת לכיתוב כתוב JAPAN PASSPORT (דרכון יפן).
דרכונים רגילים התקפים לחמש שנים הם בצבע כחול כהה, ואלו התקפים לעשר שנים כוללים כיסויים בצבע אדמדם.
בנוסף, צבע הדרכונים הרשמיים הוא ירוק כהה, וצבע הדרכונים הדיפלומטיים חום כהה.
דף המידע מסתיים באזור הניתן לקריאה במכונה.
תמונה בדרכון יפני צריכה לעמוד בדרישות מסוימות:
גודל ראש ומיקום: המרחק מהסנטר למצח צריך להיות בין 32 מ"מ עד 36 מ"מ.
התמונה צריכה להיות מצולמת בחצי השנה שקדמה להנפקת הדרכון.
אין חפצים אחרים גלויים, כמו דלת, חלונות וכו'.
אסור לכסות את הראש, פרט לסיבות דתיות או רפואיות.
הדרכונים מכילים הערה מהמדינה המנפיקה, המופנית לרשויות של שאר המדינות, המזהה את נושא הדרכון כאזרח של אותה מדינה, ומטרתו לאפשר לו לעבור ולהתייחס אליו על פי נורמות בינלאומיות.
ההערה בתוך הדרכונים היפנים מציינת:
"שר החוץ של יפן מבקש לאפשר לנשא, אזרח יפן, לעבור בחופשיות וללא הפרעה, ובמקרה הצורך להעניק לו עזרה והגנה אפשרית."
דרכונים יפניים מודפסים במלואם גם ביפנית וגם באנגלית, למעט ההערה שנמצאת בסוף הדרכון, המודפסת רק ביפנית.
הערה זו מכילה מידע על מה שעל נושא הדרכון לדעת כאשר הוא נתקל במצבים שונים במדינה זרה.
שם המשפחה, השם הפרטי ופרטים אחרים (כמו מקום מגורים) מצוינים רק באותיות לטיניות.
שמות יפניים נכתבים על פי שיטת הרומנטיזציה של הפבורן, אך מקרים יוצאים מן הכלל ניתנים במקרים מסוימים, בעיקר כאשר השם הוא תעתיק קאטאקאנה של שם לועזי (בן זוג יפני או ילד יפני של אזרח מדינה זרה), ובמקרה זה ניתן להשתמש באלפבית הלטיני.
דרישות ויזה לאזרחים יפנים הן הגבלות הכניסה המנהליות על ידי הרשויות של מדינות אחרות המוטלות על אזרחי יפן.
נכון ל-6 באוגוסט 2022, לאזרחים יפנים הייתה גישה ללא ויזה או ויזה בהגעה ל-193 מדינות וטריטוריות, מה שדירג את הדרכון היפני כדרכון החזק בעולם מבחינת חופש הנסיעה לפי מדד הנלי לדרכונים.
בנוסף, מדד הדרכונים של ארטון קפיטל מדרג את הדרכון היפני במקום הרביעי בעוצמתו בעולם עם ציון ניידות של 172 נכון ל-6 באוגוסט 2022.
נכון לשנת 2022, הדרכונים של יפן, ברוניי, סינגפור וסן מרינו הם היחידים שמאפשרים כניסה ללא ויזה או אשרה בדואר אלקטרוני לארבע המדינות בעלות הכלכלה הגדולה בעולם, כלומר סין, הודו, האיחוד האירופי וארצות הברית.
דרך רבין (בשמה המלא: דרך יצחק רבין) הוא ציר תנועה ראשי בפתח תקווה ומהארוכים ברחובות בעיר, המקשר בין שכונות מערב העיר לגבעת שמואל וביניהן לרחוב ז'בוטינסקי וכביש 471. הכביש מהווה את חלקו הצפוני של כביש 4622, ונקרא על שמו של יצחק רבין.
המשכו של הרחוב לכיוון צפון, לאחר חיבורו עם כביש 481, נקרא רחוב משה דיין ולאחר מכן רחוב השפלה, המקשרים לקריית אריה ודרך אם המושבות.
הקצה הדרומי של הכביש עובר על גשר במחלף אונו.
משם, המשכו של הרחוב דרומה על כביש 4622 עובר בקריית אונו (רחוב לוי אשכול), סביון ואור יהודה (רחובות העצמאות, ויהדות קנדה).
הרחוב מרומזר בארבעה צמתים, וכולל כניסות ויציאות לרחובות נוספים.
12 תחנות אוטובוס ממוקמות לאורך הכביש, שש מכל צד.
תחנת הרכבת הקלה (הקו האדום) שחם צמודה לקצהו הצפוני של הכביש, ותחנת הרכבת הקלה (הקו הסגול) והרכבת התחתית (M3) כפר גנים מתוכננת להיות צמודה לצומת בין הרחוב לרחוב העצמאות.
בצמידות לכביש ולכל אורכו נמצא שביל אופניים.
בספטמבר 2019 בוצעו עבודות שדרוג בתוואי הכביש, בין היתר שודרגו מערכות הביוב והתשתיות ונסלל אספלט חדש.
בכל תוואי הכביש ובשאר כביש 4622 נבנה נתיב תחבורה ציבורית, כחלק מפרויקט "מהיר לעיר" אשר מטרתו היא להקים כמעט 300 קילומטרים של נתיבי תחבורה ציבורית בגוש דן, ב-17 ערים.
במאי 2020 החלו העבודות להקמת נתיב התחבורה הציבורית במסגרת הפרויקט.
מלבד הנתיב הותקנו תחנות אוטובוס חדשות.
באפריל 2022 פורסם כי יוקם גשר מעל צפון הדרך, שעתיד לחבר את נווה עוז לפסגת הדר.
דרך ראקוצי (בהונגרית: Rákóczi út, תעתיק: ראקוצי אוט) היא אחת מהשדרות של בודפשט.
דרך זו משתרעת מהשדרה הקטנה עד לתחנת הרכבת קלטי (קלטי פאייאודבר) בכיוון מערב-מזרח, ויוצר את הגבול של שני רבעים (רובע 7 ורובע 8).
דרך ראקוצי הייתה חלק מדרך קרפשי (Kerepesi út) עד 1906, כאשר אז שונה שמה לפרנץ ראקוצי להנצחת שמו, בהבאת אפרו בחזרה להונגריה.
נכון לשנת 2023, ההיסטוריה של דרך ראקוצי של מתחילה במאה ה-17, ואף אולי התחילה בימי הכיבוש הטורקי (הונגריה העות'מאנית).
נתיב הדרך, שיצא מפשט שהייתה מוקפת בעבר בחומה, פנה לכיוון שער הטוון.
שלא כמו שדרת אנדראשי, דרך זו קיבלה את תפקידה במהלך ההתפתחות ההתיישבותית.
פעם, דרך הטוון (לכיוון העיר הטוון) הייתה גם חלק ממנו.
במאה ה-18 ובמאה ה-19 היא עדיין נקראה Hatvaner Strasse.
ואז משנת 1804 נקראה Kerepescher Strasse, ומ-1874 כבר נקרא, בשם ההונגרי Kerepesi út (דרך קרפשי).
השם ראקוצי ניתן לאחר 1906. אפרו של פרנץ ראקוצי שהובא הביתה לווה בדרך זו מבזיליקת אישטוואן הקדוש לתחנת הרכבת קלטי.
דרך ראקוצי והשדרה הגדולה חוצים זה את זה בכיכר בלאהה לואיזה.
תיאטרון העם נבנה שם בשנת 1875 ועמד עד 1964 (בשימוש התיאטרון הלאומי מ-1908) ולפני כן, בצומת המפגש עם השדרה הקטנה (בקטע של שדרת המוזיאון) עמד הבניין שנבנה כ"תיאטרון ההונגרי של פשט" עד 1913.
הרמזור הראשון בהונגריה הוקם ב-1926 בצומת של השדרה הגדולה ודרך ראקוצי, ליד חנות הכלבו קורווין.
קווי החשמלית מספר 19, 44, 60, 68 ו-67 פעלו בעבר בדרך ראקוצי עד 1973. הפסקת פעילות אותם הקווים הוצדקה בהשקת מטרו קו M2. ההצדקה המקצועית שלה עדיין נתונה לוויכוח.
קו אוטובוס מספר 7, קיבל את תפקידם של שירותי החשמליות והשתלט מאז באמצעות אוטובוסים בתדירות צפופה, מה שהגביר את האופי הלא ידידותי של השדרה בנוסף לתנועת המכוניות המשמעותית.
כל זה גרם וגורם לעומס סביבתי חמור על כיכר פרנצ'יק ועל הציר מזרח-מערב של הבירה.
בדומה לדרך אילאי ודרך ואצי הפך גם דרך ראקוצי בשפת היומיום של פשט ל"אוטוסטרדה עירונית".
בשנת 1979 שופצו חזיתות הבתים לאורך כל התוואי.
תמונת הדרך של היום עדיין מציגה פחות או יותר אותו מראה מדכא.
מאז נוצרו תוכניות ורעיונות רבים כדי להפוך את הכביש המהיר הסואן לחי יותר, לצמצם את התנועה וכמובן להפעיל מחדש את תנועת החשמליות.
הדרך היא מיקום שחוזר על עצמו כמעט בכל רומן של סדרת הרומנים "בודפשט האשמה" (Bűnös Budapest) של הסופר ההונגרי וילמוש קונדור, כולל רומני הפשע "Budapest noir" ו"בודפשט בנובמבר".
דרכא אחרינא (בעברית: "דרך אחרת") הוא ביטוי תלמודי בארמית שפירושו יש דרך אחרת, הביטוי בא לשימוש בעיקר כאמירה הלכתית שהכניסה למקומות מסוכנים מבחינה רוחנית איננה הכרחית וכי יש גם דרך אחרת.
בתלמוד במסכת בבא בתרא נאמר:
ועל גמרא זו כותב הרשב"ם: "רשע הוא - ואף על פי שעוצם עיניו שלא היה לו לקרב אלא להרחיק מן העבירה דקיימא לן חולין (דף מד:) הרחק מן הכיעור".
הפוסקים לומדים מכך שאפילו כאשר אדם יכול לשמור על עצמו שלא להיכשל, אם יש לו דרך שלא מביאה אותו לידי ניסיון, הוא מחויב ללכת בדרך זו אף אם פחות נוחה לו או כרוכה בהוצאות.
על סמך הגמרא, כתבו הפוסקים בהלכות צניעות ושמירת העיניים שבמצב בו עומדות לפני האדם שתי דרכים, באחת ישנן נשים לא צנועות ובשנייה אין, אסור לו ללכת בדרך שיש בה חוסר צניעות אף אם יעצום עיניו ולא יגיע להרהר באיסור.
כן נראה שנקטו הרי"ף והרא"ש, וכן הביאו להלכה הרב ישראל מאיר הכהן מראדין והרב ניסים קרליץ.
לכן לדוגמה כאשר אדם הולך לחנות וישנה אפשרות לבחור בין חנות שבה יש חוסר צניעות לבין חנות שאין בה חוסר צניעות, צריך לבחור בחנות הצנועה.
ואין היתר ללכת לחנות הלא צנועה.
אולם אם הדרך לחנות הצנועה ארוך יותר, וכל שכן אם אין כלל חנות צנועה, נחשב הדבר כ"ליכא דרכא אחרינא" כלומר אין דרך אחרת, ואזי מותר ללכת לחנות הלא צנועה בתנאי שיישמר מלהסתכל הסתכלות אסורה ומלהרהר.
דרכא אחרינא במקרה של טירחה
כפי שהתבאר כאשר קיימת אפשרות להימנע מלעבור במקום לא צנוע, חובה לעשות כן.
אמנם התוספות כתבו: "אי דאיכא דרכא אחרינא, פירוש קצר כזה, דאי בעינא למימר אפילו ארוך יותר, אם כן אין לדבר סוף" וכן פסק השולחן ערוך בדיני הרחקה מעבודה זרה.
(הרב ניסים קרליץ בספר חוט השני השווה בין הדינים של עבודה זרה וצניעות).
כלומר החיוב להימנע מלעבור במקום לא צנוע הוא רק כאשר הדרך השנייה הצנועה איננה מטריחה את האדם יותר מהדרך הראשונה.
עוד התבאר בספר גן נעול שאם הפער בטרחה לטובת הדרך הלא צנועה הוא זעיר ולא רגילים להקפיד עליו אזי כן חייב ללכת בדרך הצנועה.
רחצה מעורבת בחופי רחצה ובבריכות שחייה אסורה משום איסור הסתכלות בערווה.
אולם הרב משה פיינשטיין חידש וחילק בין הסתכלות (התבוננות מעמיקה) שאסורה, לבין ראייה בעלמא שלא נאסרה בהלכה, והתיר בשעת הדחק בחו"ל לאדם חולה ללכת לשם בריאותו לבריכה מעורבת (שאין בה הפרדה מגדרית), במקום שאין בריכות נפרדות וליכא דרכא אחרינא, וזאת בתנאי שבטוח שלא יבוא לידי הרהור.
וכי אפשר אש בנעורת ולא תהבהב?!...
לפיכך יש להימנע מרחיצה ביום מעורב שאין בו הפרדה בין אנשים לנשים, בכל אופן, אף לצורך רפואה".
ויש מהפוסקים שהעלו סברא שאולי הנשים בחופים בזמנו ומקומו של הרב משה פיינשטיין היו לבושות בחלוקים אף בים.
ועל כל פנים להלכה למעשה כתבו הפוסקים שקשה להסתמך בזמננו על היתרו של הרב פיינשטיין.
דרכון אפגני הוא מסמך נסיעה, המונפק לאזרחי אפגניסטן המאפשר להם לצאת אל מחוץ לגבולות אפגניסטן.
כל אדם בעל תעודת זהות אפגנית תקפה יכול להגיש בקשה ולקבל דרכון אפגני, שיש לחדשו כל 5–10 שנים.
הדרכון האפגני הוצג על ידי עבד א-רחמן ח'אן, אמיר אפגניסטן, בשנת 1880. לאחרונה הפך לדרכון ביומטרי.
עבדול כרים חסיב הוא המנהל הנוכחי של הדירקטוריון הכללי לדרכונים.
העלות של דרכון אפגני לתקופה של 5 שנים היא 5,000 אפגנים.
כיום, ניתן להנפיק עד 10,000 דרכונים אפגנים מדי יום.
אולם מספר זה צפוי להגיע לעד 15,000.
הדרכון האפגני מדורג על ידי מדד הנלי לדרכונים במקום האחרון, כאשר מחזיקיו יכולים לבקר רק ב-27 יעדים ללא ויזה.
הדרכון האפגני הוצג על ידי עבד א-רחמן ח'אן, אמיר אפגניסטן, בשנת 1880.
בספטמבר 2011 החל משרד החוץ של אפגניסטן להנפיק שני סוגי דרכונים ביומטריים לדיפלומטים ולעובדי ציבור אפגנים.
הדרכונים הביומטריים הסטנדרטיים החלו להינפק עבור הציבור הרחב במרץ 2013.
בשנת 2017 דווח כי דרכון ביומטרי אפגני לתקופה של 5 שנים עולה 5,000 אפגנים.
בעבר, הדרכונים נכתבו בכתב יד על סמך מידע שנמצא בתעודות הזהות האפגניות, שאינן מתקבלות עוד.
מאוחר יותר נודע כי דרכון לעשר שנים עולה 10,000 אפגנים.
עד ינואר 2016 הונפקו כמעט מיליון מהדרכונים האפגנים הביומטריים.
מרכזי שבהם מונפקים דרכונים קיימים במחוזות רבים באפגניסטן, כאשר העיקריים ממוקמים במחוז קאבול.
על פי ההערכות, ארבעה מקומות בקאבול מחלקים דרכונים.
הדירקטוריון הכללי לדרכונים הצהיר כי הוא הנפיק 500,000 דרכונים בשנה אחת וגבה מעל 4 מיליארד אפגנים.
בנוסף להיותו מסמך נסיעה, ניתן להשתמש בדרכון גם לרכישת כרטיס SIM, לשלוח או לקבל כסף דרך וסטרן יוניון, לפתוח חשבונות בנק, לשכור בית או לשהות בבתי מלון.
השגרירויות והקונסוליות של אפגניסטן מנפיקות גם דרכונים אפגנים לאוכלוסייה האפגנית בחו"ל.
לאחר הפסקה בעקבות השתלטות הטליבאן מחדש על אפגניסטן באוגוסט 2021, חודשה הנפקת הדרכונים לפני סוף השנה.
אף על פי שדווח במרץ 2022 שהטליבאן הציג עיצוב חדש לדרכון הנושא את השם "האמירויות האסלאמיות של אפגניסטן", שירשה קווארישי, סגנית מנהל מחלקת הדרכונים, אמרה באוגוסט 2022 כי דרכונים חדשים שהונפקו לא יישאו עיצוב חדש, כנראה כדי להבטיח שהדרכונים יתקבלו בנסיעות למדינות אחרות שממשיכות להכיר במשטר הקודם.
נכון לאוקטובר 2021 יש לאזרחים אפגנים גישה ל-26 מדינות ללא ויזה.
מכיוון שהאמירות האסלאמית השולטת באפגניסטן חסרת הכרה בין-לאומית, היא ממשיכה להנפיק דרכונים הנושאים את שמה של הממשלה לשעבר, המוכרת בין-לאומית, המתקבלים לנסיעות בין-לאומיות.
עם זאת, השגת אשרות זרות מתוך אפגניסטן היא קשה שכן שגרירויות רבות באפגניסטן נסגרו בעקבות נפילת קאבול ב-15 באוגוסט 2021.
בשנת 2015 דיווח אתר החדשות TOLOnews כי מספר אזרחים איראנים ופקיסטנים השיגו במרמה דרכונים אפגניים.
עוד דווח כי יש אנשים שמשלמים מאות דולרים אמריקאים עבור מסמכי חירום רפואיים מזויפים, המאפשרים להם להשיג דרכונים אפגניים בקלות ובמהירות.
דרכון אוזבקי הוא מסמך נסיעה, המונפק לאזרחי אוזבקיסטן המאפשר להם לצאת אל מחוץ לגבולות אוזבקיסטן.
ניתן להנפיק דרכון אוזבקי רגיל לתינוק לאחר לידתו ויש לחדשו לאחר שנתיים.
דרכון לפעוטות יש לחדש לאחר 5 שנים ומאוחר יותר כל 10 שנים.
ניתן לשנות את הדרכון גם במקרה של נזק או כאשר נושא הדרכון שינה את שמו.
הדרכון מכיל 48 עמודים, תמונות עם מראות היסטוריים של אוזבקיסטן, סימני מים ועוד.
השפות בדרכון הן אוזבקית ואנגלית.
מאז 2010 עוברת אוזבקיסטן בהדרגה לדרכון ביומטרי בצבע ירוק.
הדרכונים הישנים נפסלו בין-לאומית מתחילת 2016, ועד 2018 בתוך אוזבקיסטן.
ב-1 בינואר 2019 החלה הנפקת דרכונים בינלאומיים בצבע בורדו.
דרכון ביומטרי בצבע ירוק היה תקף לנסיעות בינלאומיות עד 31 בדצמבר 2020. בתוך אוזבקיסטן הוא יהיה תקף עד שיפוג תוקפו.
נכון ל-5 בינואר 2021 יש לאזרחים אוזבקים גישה ל-25 מדינות ללא ויזה ול-33 מדינות עם ויזה.
נכון לדצמבר 2023, אוזבקיסטן מדורגת במקום ה-80 במדד הנלי לדרכונים.
"דֶּרֶךְ שְׁתֵּי נְקֻדּוֹת" הוא שיר של המשורר יהודה עמיחי שזכה ללחן של שלמה ארצי.
השיר הולחן במיוחד לערב שירי משוררים הראשון של גלי צה"ל.
את העיבוד המוזיקלי לשיר עשה אלברט פיאמנטה.
השיר נכתב בהשראת "דרך שתי נקודות עובר רק קו ישר אחד" – הנחה בסיסית מתחום הגאומטריה המוכרת מלימודי המתמטיקה לתלמידי התיכון.
בשיר הופכת הנחה זו למטאפורה, "שתי הנקודות" שמחברות ביניהן לאהבה.
השיר זכה להצלחה רבה עם צאתו, ונכלל באלבומו של ארצי "פתאום אחר ימים רבים", אלבום שירי משוררים, ובהם שירים של נתן זך, חיים גורי, ודליה רביקוביץ.
ארצי שנפגש מספר פעמים עם עמיחי ושאל אותו על הלחן סיפר לימים:
עם צאתו צעד השיר 12 שבועות במצעדי הפזמונים של תשל"ב ובשיאו הגיע למקום הראשון בו שהה שבועיים.
השיר הגיע למקום ה-22 במצעד השנתי, וארצי נבחר לזמר השנה.
דרך קלוברפילד 10 הוא סרט מתח ומסתורין אמריקאי משנת 2016 בבימויו של דן טראכטנברג ובהפקתו של ג'יי ג'יי אברמס.
הסרט, שהוא חלק מהיקום הקולנועי של "קלוברפילד", מתאר את סיפורם של מספר אנשים שנלכדים במקלט תת-קרקעי במהלך אירוע קטסטרופלי.
משחקים בסרט מרי אליזבת ווינסטד, ג'ון גודמן וג'ון גלאגר ג'וניור.
הסרט הוקרן בבכורה בניו יורק ב-8 במרץ 2016, וב-10 במרץ החל להיות מופץ בבתי קולנוע במדינות נבחרות.
בארצות הברית יצא הסרט לאקרנים ב-11 במרץ 2016. הוא זכה לשבחים מצד המבקרים והניב הכנסות של למעלה מ-110 מיליון דולר ברחבי העולם.
הסרט מתחיל כאשר מישל (מרי אליזבת' ווינסטד) מתעוררת לאחר תאונת דרכים ומגלה שהיא נמצאת במקלט תת-קרקעי.
היא פוגשת שם את הווארד (ג'ון גודמן), האיש שהציל אותה, ואת אמט (ג'ון גלאגר ג'וניור), תושב מקומי שנמצא גם הוא במקלט.
הווארד טוען שהעולם החיצוני נהרס על ידי מתקפה כימית או גרעינית, והם בטוחים רק במקלט.
למרות החששות הראשוניים, מישל מתחילה לפקפק בסיפורו של הווארד וניסיונותיה לברוח מהמקלט מתפתחים לדרמה מותחת שמציבה את השאלה מה באמת קורה בחוץ ומה הסכנה האמיתית.
מרי אליזבת' וינסטד – בתפקיד מישל - אישה צעירה שמתעוררת במקלט ומתחילה לחשוד שהסיפור שמספרים לה אינו נכון.
ג'ון גודמן – בתפקיד הווארד - האיש שמנהל את המקלט וטוען שהציל את מישל.
ג'ון גלאגר ג'וניור – בתפקיד אמט - תושב מקומי שנמצא גם הוא במקלט ומנסה לשתף פעולה עם מישל כדי להבין את האמת.
הסרט "דרך קלוברפילד 10" קיבל ביקורות חיוביות מצד המבקרים, שהשוו אותו לקלאסיקות של ז'אנר המתח והמדע הבדיוני.
המשחק של ג'ון גודמן זכה לשבחים רבים, כשהוא מציג דמות מורכבת ומעוררת חשש.
גם מרי אליזבת' ווינסטד זכתה להערכה על הופעתה כמישהי שנאבקת לגלות את האמת.
המבקרים ציינו את המתח המתמשך והאווירה המותחת לאורך כל הסרט.
הסרט קיבל ציון של 90% באתר Rotten Tomatoes וציון של 76 מתוך 100 באתר Metacritic.
דרכו של קרליטו הוא סרט פשע אמריקאי משנת 1993, בבימויו של בריאן דה פלמה על פי תסריט של דייוויד קופ ובכיכובם של אל פצ'ינו ושון פן.
הסרט מבוסס על שני רומנים מאת השופט אדווין טורס: Carlito's Way ו-After Hours.
הסרט מתמקד בסיפורו של קרליטו בריגנטה, עבריין לשעבר שמנסה להתרחק מעולם הפשע אחרי שחרורו מהכלא, אך מוצא את עצמו נמשך חזרה לחיים המסוכנים.
זהו שיתוף הפעולה הסרט השני בין פאצ'ינו לדה פלמה, אחרי פני צלקת.
הסרט יצא לאקרנים ב-12 בנובמבר 1993 על ידי סרטי יוניברסל.
בתחילה הוא זכה לביקורות מעורבות מהמבקרים ולתוצאות פושרות בקופות, אם כי קבלת הפנים הכללית לסרט השתפרה בשנים שלאחר מכן מאז יציאתו לאקרנים.
גם פן וגם מילר קיבלו מועמדויות לגלובוס הזהב על הופעותיהם.
פריקוול בשם Carlito's Way: Rise to Power, המבוסס על הרומן הראשון, שוחרר ישירות לווידאו ב-2005.
לאחר שחרורו מהכלא בעקבות מאמצי עורך דינו הססגוני, דייב קליינפילד (שון פן), קרליטו בריגנטה (אל פצ'ינו) נחוש להימלט מחיי הפשע ולהתחיל מחדש.
הוא מחליט לעבוד במועדון לילה על מנת לחסוך כסף ולהגשים את חלומו לפתוח עסק לגיטימי באיים הקריביים.
למרות רצונו לשנות את דרכיו, קרליטו נמשך חזרה לעולם הפשע על ידי אויבים ישנים ועורך דינו שמסתבך עם המאפיה.
הסרט מציג את ניסיונותיו של קרליטו להתרחק מחיי הפשע, את אהבתו לאישה בשם גייל (פנלופה אן מילר), ואת מאבקו להישאר נאמן לדרכיו החדשות מול לחצים גוברים.
אל פצ'ינו בתפקיד קרליטו בריגנטה
שון פן בתפקיד דייב קליינפילד, עורך דינו של קרליטו
פנלופה אן מילר בתפקיד גייל, חברתו של קרליטו
ג'ון לגוויזאמו בתפקיד בני בלנקו מהברונקס, עבריין צעיר שמעריץ את קרליטו
דרכו של קרליטו זכה לשבחים רבים מצד המבקרים, במיוחד בזכות הופעתו החזקה של אל פצ'ינו והבימוי המרתק של בריאן דה פלמה.
הסרט משלב אלמנטים של דרמה, מתח ואקשן, ומספק הצצה לעולמם של עבריינים לשעבר המנסים לשנות את גורלם.
באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 81% מצד המבקרים, מה שמעיד על ביקורות חיוביות ברובן.
ב-Metacritic, הסרט זכה לציון של 65 מתוך 100, המשקף ביקורות מעורבות עד חיוביות.
דרכון אמריקאי הוא דרכון שמונפק לאזרחי ארצות הברית על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית, ויש לו שתי מטרות עיקריות – השימוש בו הכרחי על מנת לטוס למדינות אחרות ולחזור לארצות הברית והוא משמש גם כהוכחה לכך שלאדם אשר מחזיק בו יש מעמד של אזרח בארצות הברית.
דרכונים אמריקנים מונפקים באופן בלעדי על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית.
דרכונים אמריקאים נחשבים לרכוש פדרלי ויש להחזירם לממשל הפדרלי אם מתבקשים לעשות זאת.
מאוגוסט 2007 ואילך כל הדרכונים האמריקאים שמונפקים הם דרכונים ביומטריים אשר כוללים שבב אלקטרוני בו מאוחסנים הנתונים האישיים והנתונים הביומטרים של האדם שעבורו הונפק הדרכון.
החוק האמריקאי לא אוסר על אזרחי ארצות הברית להחזיק גם בדרכונים של מדינות אחרות.
הדרכונים האמריקאים תקפים לתקופה של 10 שנים למבוגרים (מעל 16 ומעלה) ו-5 שנים לקטינים מתחת לגיל 16.
ארצות הברית החלה להנפיק דרכונים ב-1783, שבע שנים לאחר שארצות הברית הפכה למדינה עצמאית.
בתחילה, כל מדינה בארצות הברית הנפיקה דרכונים משלה.
בשנת 1789 האחריות להנפקת כל הדרכונים עברה לממשל הפדרלי.
בשנת 1918, במהלך מלחמת העולם הראשונה, הממשל האמריקני החל לדרוש באופן זמני שכל האמריקאים יחזיקו דרכון תקף בעת הכניסה והיציאה מארצות הברית.
למרות שהדרישה בוטלה לאחר המלחמה, היא הוחזרה לצמיתות ב-1941 במהלך מלחמת העולם השנייה, ונשארה בתוקף מאז.
הפורמט והעיצוב של הדרכונים האמריקאים השתנו לאורך השנים והתווספו אליהם תכונות מקדמות שונות כמו הולוגרמות ושבבים ביומטריים על מנת למנוע זיופים ושימוש לא מורשה בדרכונים.
מחלקת המדינה של ארצות הברית מנפיקה מספר סוגים של דרכונים, כל אחד משרת מטרות ספציפיות:
דרכון רגיל (כריכה כחולה) – הדרכון הנפוץ ביותר אשר משמש את אזרחי ארצות הברית אשר נוסעים למטרות תיירות, עסקים, או נסיעות אישיות אחרות.
דרכון רשמי (כריכה חומה) – משמש את עובדי הממשל האמריקני אך ורק כאשר הם נוסעים ליעדים מחוץ לארצות הברית במסגרת עבודתם.
דרכון דיפלומטי (כריכה שחורה) – משמש דיפלומטים אמריקאים, שגרירים ופקידי ממשל בכירים אחרים.
כרטיס דרכון – כרטיס קטן המשמש כחלופה לדרכון המסורתי והוא תקף אך ורק לנסיעות ביבשה או בים לקנדה, מקסיקו, ברמודה, ומספר יעדים בקריביים.
נכון לדצמבר 2024 הדרכון האמריקני אפשר לנסוע ללא צורך בויזה ל-186 מדינות וטריטוריות שונות ברחבי העולם.
נכון ל-1 בינואר 2024 הדרכון האמריקני דורג לפי מדד הנלי לדרכונים במקום השמיני מבחינת רמת חופש הנסיעה שהוא מעניק.
ציון מקומות הלידה בדרכונים האמריקאים היה בעבר נושא שנוי במחלוקת, במיוחד עבור אזרחים אמריקאים שנולדו בירושלים וברמת הגולן.
במשך עשרות שנים, בעלי דרכון אמריקאי שנולדו בירושלים וברמת הגולן לא הורשו להחזיק בדרכון אמריקאי שיציין שמדינת הולדתם היא ישראל בשל מדיניות הנייטרליות של הממשל האמריקני לגבי הסטטוס של ירושלים.
בפסיקה של בית המשפט העליון בארצות הברית משנת 2015 (פסק דין זיבוטפסקי נגד קרי ) אושר שלנשיא האמריקני יש את הזכות הבלעדית להכיר בריבונות הישראלית על ירושלים.
בשנת 2020, בעקבות שינוי במדיניות החוץ של ארצות הברית, מחלקת המדינה של ארצות הברית אפשרה לראשונה לאזרחים אמריקאים ילידי ירושלים לבחור אם הם מעוניינים שמקום הולדתם יופיע בדרכון האמריקני בתור "ירושלים" או "ישראל".
באופן דומה, לאחר שארצות הכירה בריבונות הישראלית על רמת הגולן בשנת 2019 הותר לבעלי הדרכונים האמריקאים שנולדו ברמת הגולן לבחור אם הם מעוניינים שבדרכון האמריקני יהיה רשום שמקום הולדתם הוא "ישראל".
דרכי האמורי הוא הכינוי שניתן על ידי חז"ל למכלול ההנהגות אשר נהגו בהם העמים הנכריים שחיו בשכנות לעם ישראל, אף כי השם מתייחס לדרכי בני העם האמורי.
לפי ההלכה, אסור לעשות מעשים חסרי פשר אשר מקורם במנהגי הגויים אף שאין בהם משום עבודה זרה מובהקת.
איסור זה הוא חלק מאיסור כולל של "חוקות הגויים".
נאמר בתורה "ובחקותיהם לא תלכו" ולפירושו של רבי מאיר הפסוק אוסר את "דרכי האמורי שמנו חכמים":
חז"ל פירטו במשנה בתוספתא ובתלמוד דוגמאות רבות לדרכי האמורי.
סוגי קמיעים: כמו ביצת החרגול (לכאבים באוזן) שן שועל (לנדודי שינה), מסמר צלוב (ריפוי מכה).
ניחושים: שחיטת תרנגול שקרא כעורב, או שחיטת תרנגולת שקראה כתרנגול.
לחשים להגברת המזל (אומר: התגבר מזלי ואל תהיה עייף ביום ובלילה).
לחש ליין שיתברך (אומר: אשתה ואותיר אשתה ואותיר).