tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
משפחת קארין או צביר קארין היא משפחת אסטרואידים ותת-משפחה של משפחת קורוניס.
המשפחה נמצאת בחגורת האסטרואידים ומורכבת מ-90 אסטרואידים לפחות.
חישוב של מסלול שלושה-עשר מבני המשפחה אחורה בזמן, אפשר לקבוע את מסלול הגרם השמיימי שממנו נוצרה המשפחה, בעקבות התנגשות שהתרחשה לפני 5.8 ± 0.2 מיליון שנה.
זו ההתנגשות הקרובה ביותר לימינו שנמצאה עד כה.
מעריכים שתוך מאה מיליון שנה המשפחה תתפזר עד שלא תיבדל מאוכלוסיית האסטרואידים שסביבה.
המשפחה נקראת על שם האסטרואיד הגדול בה 832 קארין שקוטרו 19 ק"מ ומסתו בסביבות 15-20% ממסת הגוף המקורי שהיה בקוטר המוערך ב-33 ק"מ.
קארין 832 היא אסטרואיד מסוג S.
הגוף (4570) 1990FV נחשב בעבר לחלק מהמשפחה עד שזוהה כ'מסתנן' ב-2004. ליתר חברי המשפחה קוטר הנע בין 1 ל-7 ק"מ.
פני האסטרואידים במשפחה זו חלקים ויחסית חסרי פגיעות, מה שיאפשר לדעת את הרכבם בבדיקה ספקטרוסקופית וישפוך אור על הקשר האפשרי בין אסטרואידים למטאוריטים.
העובדה שגילם ידוע, יאפשר גם להגדיר את קצב היווצרות מכתשים באסטרואידים.
ייתכן שהמשפחה היא המקור לאחת מחגורות האבק הבין-פלנטרי שהתגלו על ידי הלוויין IRAS ולמטאוריטים עם הרכב התואם אסטרואידים מסוג S ותקופת חשיפה לקרינה קוסמית של 5.8 מיליון שנה לערך.
מחקר של המשפחה גילה לראשונה את אפקט יארקובסקי בחגורת האסטרואידים.
משפחת קורוניס היא משפחת אסטרואידים בחגורת האסטרואידים שבין מאדים לצדק.
היא אחת מחמש משפחות היראיאמה שהיו הראשונות בין המשפחות להתגלות.
מעריכים שחבריה נוצרו לפני שני מיליארד שנים לפחות בהתנגשות קטסטרופלית בין שני גרמי שמיים.
החבר הגדול במשפחה הוא 208 לאקרימוזה שקוטרו 41 ק"מ לערך.
מבין יותר מ 300 חברים, קוטרם של עשרים גדול מ 20 ק"מ.
משפחת קורוניס נעה בצביר לאורך אותו מסלול.
ב 28 באוגוסט 1993, הגשושית גלילאו ביקרה חבר במשפחה, 243 אידה, ושידרה לגביו ממצאים רבים.
רשימה חלקית של חברי משפחת קורוניס
משפחת קאפור היא משפחת בידור הודית בעלת היסטוריה ארוכה בקולנוע ההודי.
בני משפחה רבים היו בעלי קריירות מצליחות כשחקנים, כבמאי קולנוע וכמפיקים.
ראשון בני המשפחה לפתח קריירה בסרטי קולנוע הוא פרטהוויראג' קאפור.
הוא נולד ב-1906 בסאמונדרי, במחוז פנג'אב של הודו הבריטית.
אביו, באששוורנאת' קאפור, היה שוטר במשטרה האימפריאלית ההודית בעיר פשאוור; סבו היה פקיד מס בסאמונדרי.
תפקידו הראשי הראשון של פרטהוויראג' בסרט היה בשנת 1929 בסרט "Cinema Girl".
כל שלושת בניו של פרטהוויראג', ראג' קאפור, שאשי קאפור ושאמי קאפור, פתחו בקריירות מצליחות בתעשיית הקולנוע ההודית.
ראג' קאפור ידוע כ"השחקן הגדול ביותר של הקולנוע ההודי", והוא פתח בקריירה מצליחה מאוד כשחקן, כבמאי וכמפיק.
בניו של ראג', רנדהיר קאפור ורישי קאפור, היו גם הם שחקנים ידועים; בנו הצעיר ביותר, ראג'יב קאפור, היה אף הוא שחקן, אך לא מצליח כאחיו.
אחות נוספת, ריטו ננדה, היא אשת עסקים בתחום הביטוח.
בתו של רישי, סנג'נה קאפור, הייתה גם היא לשחקנית קולנוע, אף על פי שהקריירה שלה הייתה קצרה למדי.
רנדהיר נשוי לבאביטה, גם היא שחקנית מצליחה.
לרנדהיר ולבאביטה שתי בנות: קאריסמה קאפור וקארינה קאפור; שתיהן מצאו הצלחה בתעשיית הקולנוע.
רישי קאפור נישא לניטו סינג, ובנם רנביר קאפור, ביסס לעצמו מעמד של שחקן בוליוודי מצליח.
ניקיל ננדה, בנה של ריטו ננדה (לשעבר קאפור), בתו של ראג', הוא איש עסקים.
נשוי לשוויטה ננדה באצ'אן, בתם של אמיטאב באצ'אן ושל ג'איה באצ'אן-בהדורי.
פרטהוויראג' קאפור , בן המשפחה הראשון לפתוח בקריירה בתעשיית הקולנוע ההודית
טרילוק קאפור , אחיו הצעיר של פרטהוויראג'
ראג' קאפור, בנו הבכור של פרטהוויראג'; נישא לקרישנה מלהוטרה, אחותו של פרם נאת'
שאמי קאפור , בנו השני של פרטהוויראג'; נישא לגיטה באלי וכאישה שנייה לניילה דווי
שאשי קאפור, בנו הצעיר; נישא לג'ניפר קנדל , אחותה של פליסיטי קנדל
רנדהיר קאפור , בנו הבכור של ראג'; נישא לבאביטה
ריטו ננדה (לשעבר קאפור; ), בתו הבכורה של ראג'; נישאה לראג'אן ננדה
רימה קאפור ג'אין (Rima Kapoor Jain), בתו השנייה של ראג'; נישאה למאנוג' ג'אין
רישי קאפור , בנו השני של ראג'; נישא לניטו סינג-קאפור
ראג'יב קאפור , בנו הצעיר ביותר של ראג'
אדיטיה ראג' קאפור , בנם של שאמי קאפור וגיטה באלי
קאראן קאפור , בנם הבכור של שאשי קאפור ושל ג'ניפר קנדל
קונאל קאפור , בנם השני של שאשי קאפור ושל ג'ניפר קנדל
סאנג'נה קאפור , בתם של שאשי קאפור ושל ג'ניפר קנדל; נישאה לוואלמיק ת'אפאר
קאריסמה קאפור, בתם הבכורה של באביטה ושל רנדהיר קאפור; נישאה לסנג'אב קאפור, איש עסקים
קארינה קאפור, בת נוספת של באביטה ושל רנדהיר קאפור; נישאה לשחקן סאיף עלי חאן
רידהימה קאפור סאהאני, בתם של רישי קאפור ושל ניטו סינג
רנביר קאפור , בנם של רישי קאפור ושל ניטו סינג
ניקיל ננדה , בנם של ניטו ננדה-קאפור ושל ראג'אן ננדה
ארמאן ג'אין , בנם הבכור של רימה קאפור-ג'אין ושל מאנוג' קאפור
שיוואני קאפור, בת-דודתם של קריסמה וקארינה קאפור
משפחת קיין היא משפחה בדיונית מסדרת הספרים של הסופר ריק ריירדן הקרויה על שמה - "משפחת קיין והאלים המצריים".
קרטר קיין הוא בנם הבכור בן הארבע עשרה של ג'וליוס ורובי קיין ואחיה הגדול של סיידי קיין.
נער בן 14 וחרטום צעיר.
משמש כגוף המארח של הורוס לכל אורך הספר הראשון, ובסוף הספר השלישי.
מתמחה בקסמי קרב ונלחם בעזרת חרב מעוקלת בשם ח'ופש.
קרטר מאוהב בכל ליבו בחרטומה זיה ראשיד, אך בסוף הספר הראשון התברר שהתאהב בשבתי שנוצר בצלמה.
עם זאת, בספר השני הוא יוצא למצוא את זיה האמיתית אך מתאכזב לגלות שזכרונות השבתי שהועברו אליה, חסרי משמעות בשבילה.
למרות זאת, בספר השלישי היא מתאהבת בו מחדש.
יודע כמעט הכל על מצרים העתיקה.
רובי פאוסט היא אשתו של ג'וליוס ואימם המנוחה של קרטר וסיידי.
נהרגה כשכלאה את אפופיס באובליסק מחט קלאופטרה.
במהלך הספרים היא נשארת לצידו של ג'וליוס קיין (אוסיריס) וחיה איתו.
בספר השלישי היא מספרת לסיידי שהן יכולות לתקשר אחת עם השנייה בעזרת קמע תית.
נערה בת 12 ובת חרטומים מתחילה.
אחותו הקטנה של קרטר והגוף המארח של איזיס לכל אורך הספר הראשון, ובסוף הספר השלישי.
סיידי היא נערה מרדנית שאוהבת לשבור חוקים.
בספר הראשון היא מתאהבת באנוביס.
עם זאת, בספר השני היא נקרעת בינו לבין וולט סטון.
הבעיה היא שאנוביס הוא אל המוות, וולט גוסס.
אולם, בסוף הספר השלישי הבעיה נפתרת: רגע לפני מותו, וולט הופך לגוף מארח של אנוביס, וכך הבעיה נפתרת.
סיידי חייה מאז גיל שש אצל סבא וסבתא שלה בלונדון.
פעמיים בשנה הייתה נפגשת עם אביה ועם קרטר.
חרטום מלומד והאפוטרופוס של קרטר וסיידי.
הגוף המארח של סת לכל אורך הספר הראשון, ובסוף הספר השלישי בקרב בבית החיים נגד המורדים ונגד אפופיס אחר-כך הוא שוב משמש כגוף מארח ומתעל את כוחו עם סת.
בסוף ספר השני הופך ללקטור הראשי של הנום הראשון.
ידוע באהבתו לחליפות מחויטות ולג'אז.
משפחת קונר היא סדרת סיטקום אמריקאית שנוצרה עבור ABC.
סדרת טלוויזיה זו היא ספין אוף של הסדרה "רוזאן".
עלילת הסדרה עוקבת אחרי משפחת קונר, משפחה ממעמד הפועלים המתגוררת בעיר השינה הבדיונית לנפורד, אילינוי.
בסדרה מככבים ג'ון גודמן, לורי מטקאלף, שרה גילברט, ליסי גורנסון, מייקל פישמן, אמה קני, איימס מקנמארה וג'יידן ריי, כולם מגלמים את אותן הדמויות שגילמו בתוכנית "רוזאן".
פיתוח הספין-אוף החל בעקבות ביטולה של הסדרה "רוזאן" במאי 2018, בעקבות הערות גזעניות של כוכבת התוכנית רוזאן בר בטוויטר.
בחודש שלאחר מכן, ABC הזמינה את סדרת הספין אוף ואישרה את ליהוקם של השחקנים הבוגרים, בעוד השתתפותם של קני, מקנמרה וריי אושרה בחודש אוגוסט.
הסדרה משודרת בארצות הברית ביום שלישי בשעה 20:00 - משבצת שידור שבה אמורה הייתה להיות משודרת העונה הבאה של "רוזאן" בעונת השידורים של סתיו 2018, אלמלא זו הייתה מבוטלת.
פרק הבכורה של "משפחת קונר" עלה ב-16 באוקטובר 2018. הסדרה הסתיימה אחרי 7 עונות, ב-23 באפריל 2025.
הערות ג'ון גודמן דן קונר אביהן של בקי, דרלין ודי.ג'יי, גיסה של ג'קי, סבא של האריס, מארק ומרי לורי מטקאלף גיסתו של דן, דודה של בקי, דרלין, די.ג'יי.
שרה גילברט דרלין קונר-אולינסקי בתו של דן, אחותה הצעירה של בקי, אחותו הגדולה של די.ג'יי., אמא של האריס ומארק בקי קונר-הילי בתו של דן, אחותם הגדולה של דרלין ודי.ג'יי.
קונר בנו של דן, אחיהן הצעיר של בקי ודרלין, אביה של מרי אמה קני בתה הבכורה של דרלין, אחותו הגדולה של מארק איימס מקנמארה בנה הצעיר של דרלין, אחיה הקטן של האריס ג'יידן ריי מרי קונר בתו של די.ג'יי.
ג'ינה וויליאמס-קונר אשתו של די.ג'יי.
ואמא של מרי בן אולינסקי בעלה של דרלין
שנהפרסקטגוריהעבורתוצאהמקור2024פרס אמי אמנותי לבידור בפריים טייםהצילום הטוב ביותר לסדרה מרובת מצלמות (חצי שעה)דונלד א.
משפחת פריסנג: אנה ולודוויג פריסנג ; בתם אנה מנצר (פריסנג) ואדי שטחר הם חסידי אומות העולם מאוסטריה שהצילו אישה יהודייה בזמן מלחמת העולם השנייה.
אנה שטחר-פריסנג נולדה בווינה, אוסטריה בשנת 1899 והתגוררה שם ביחד עם אחיה, אדי שטחר.
אנה נישאה ללודוויג פריסנג שהיה מפקח במקצועו ולבני הזוג הקתולים נולדה בת בשם אנה.
אנה ולודוויג פריסנג עם בתם אנה ואחיה של אנה, אדי שטחר, התגוררו בווינה כאשר אנה דויטש יצרה איתם קשר.
אנה מלווינה רוזנברג, יהודייה ילידת שנת 1919, התגוררה בבודפשט, הונגריה, עם בעלה הרמן רוזנברג.
עם התגברות הנאציזם באירופה, הוא החליט לשנות את שם משפחתם לדויטש.
עם כניסת הנאצים להונגריה ב-1944, אנה הופרדה מבעלה ונשלחה בטרנספורט יהודים לווינה.
מאחר שמרבית הגברים האוסטרים גויסו לצבא, נוצר בעיר מחסור חמור בעובדי תעשייה ושירותים עירוניים.
לצורך זה הובאו משלוחי יהודים, שהועסקו בעבודות כפייה.
אנה דויטש צורפה ליחידה שנדרשה לפנות את ההריסות שנותרו ברחובות העיר לאחר הפצצות אוויריות.
בגרמניה הנאצית, עובדי הכפייה היהודים נאלצו לעבוד מאוד קשה, קיבלו מנות מזון קטנות מאוד ולכן סבלו מרעב תמידי.
עם הזמן אנה דויטש יצרה קשר עם משפחת פריסנג.
אנה פריסנג התחילה להביא מזון לאנה דויטש על בסיס קבוע, כשהשומרים לא הביטו.
יום אחד, פריסנג העבירה לדויטש פתק עם כתובתה ואמרה לה לפנות אליה אם היא תהיה בסכנה.
בפברואר 1945 היהודים ההונגרים בווינה הועברו ברגל בצעדות המוות, למחנה הריכוז מאוטהאוזן.
לפני תחילת הצעדה, דויטש הצליחה לברוח ממקום העבודה שלה ולהגיע לבית משפחת פריסנג.
הם קיבלו אותה בזרועות פתוחות ודאגו להחביאה במרתף הפחם בביתם ולספק לה את כל מחסורה, למרות העוני ומיעוט המזון שהיה ברשותם.
כל בני משפחת פריסנג ואדי שטחר, נטלו על עצמם את משימת ההסתרה המסוכנת של אנה דויטש, אף על פי שהדבר היה כרוך בסיכון חיים.
בזמן ההפצצות האוויריות על וינה, צרפו בני משפחת פריסנג את דויטש כשברחו למקלט הציבורי אף על פי שלא היו לה מסמכים מתאימים.
אנה דויטש שרדה את המלחמה בווינה, ועם סיומה חזרה לבודפשט.
בעלה, הרמן דויטש, גויס לגדוד עבודה צבאי הונגרי וניצל.
בני הזוג דויטש עלו לישראל.
אנה פריסנג נפטרה ב-1 בינואר 1965 ולודוויג נפטר בדיוק שנה לאחר מכן.
ב-29 באוגוסט 1984, יד ושם הכיר בלודוויג ואנה פריסנג, בתם אנה ואדי שטחר כחסידי אומות העולם.
אדי ואנה הוזמנו לטקס קבלת התעודה.
הטקס נערך באוסטריה ובסופו, ד"ר ליאון זלמן, מנהל מרכז המבקרים בווינה, הודיע כי יעמיד לרשות מקבלי האות שני כרטיסי טיסה כדי שיוכלו לנטוע את העץ בשדרת חסידי אומות העולם.
פרנטישק ואננה קיטליץ ובנם יארוסלב (בצ'כית: Kytlicovi František, Anna&Jaroslav) הם זוג ובנם מצ'כיה, שהוכרו כחסידי אומות העולם, לאחר שהצילו יהודי בתקופת השואה על ידי מתן מסתור עד סוף מלחמת העולם השנייה.
משפחת קיטליץ, הזוג אנה ופרנטישק בני ה-40 ובנם יארוסלב בן ה-12, הייתה משפחה של חוואים נוצרים צ'כים, אשר התגוררו בכפר זמברק בבוהמיה שבצ'כיה.
בדצמבר 1942 כאשר אב המשפחה, פרנטישק, הלך ליער לחפש עץ אשוח הוא מצא יהודי בשם יאן אוסטובסקי אשר הסתתר מפני הנאצים.
פרנטישק הזמין את יאן לביתו לאכול איתו, והחליט עם משפחתו להסתיר אותו בעליית הגג בביתם.
יאן התחבא במקום מסתור בעליית הגג של משפחת קיטליץ, שרק בודדים ידעו על קיומו.
משפחת קיטליץ נתנה מסתור גם לקצין הפולני אדוארד פיטרזין.
אוסטובסקי, יהודי בן 22, החליט לא להתייצב לטרנספורט לגטו טרזיינשטט בדצמבר 1942. הוא הסתתר תקופה ביער יחד עם פליט פולני בשם אדוארד פיטרזין ושניהם הוסתרו בעליית הגג של משפחת קיטליץ שדאגה לכל מחסורם בלי לבקש כל תמורה.
הגסטפו וכוחות המשטרה קיימו חיפושים באזור, ומשפחת קיטליץ ידעה שאם ייתפסו גזר דינם הוא מוות.
למרות זאת, החליטו להמשיך להסתיר את יאן.
באחת הפעמים בה גילה פרנטישק שהגסטאפו נמצא בסביבה, הוא לקח את יאן ואדוארד למקלט סודי בחורשה, שם שהו במשך מספר ימים.
במהלך המלחמה משפחת קיטליץ קיבלה כמה מכתבים אנונימיים שקראו להם להפסיק להסתיר את האנשים המסוכנים על מנת שהם לא ייפגעו.
בשנת 1943 חנה סוסטובה ראתה במקרה את יאן, והציעה למשפחת קיטליץ שהיא תחביא אותו בחדרה בסניטריום ג'מבריק, שם עבדה כאחות.
לאחר כמה שבועות חנה ויאן שבו לבית משפחת קיטליץ וסיפרו שברצונם להתחתן.
באוגוסט 1943 נישאו הזוג בחתונה סודית בעליית הגג של משפחת קיטליץ על ידי כומר אוונגלי.
בסתיו 1944 ליאן וחנה אוסטובסקי נולדה בת.
חנה הייתה רשומה כאם יחידה כיוון שנישואין ליהודי היו אסורים.
בימים האחרונים של המלחמה אדוארד פיטרזין החליט להצטרף לפרטיזנים כנגד הנאצים למרות התנגדותם של משפחת קיטליץ, שם הוא נפל בקרב.
יאן, חנה ובתם המשיכו להסתתר בעליית הגג של משפחת קיטליץ עד מאי 1945.
משפחת קיטליץ שרדה את המלחמה ללא שום פגע.
ב-11 בפברואר 2001 משפחת קיטליץ הוכרה כחסידת אומות עולם.
את התעודה והמדליה קיבל נכדם של בני הזוג בטקס שהתקיים בפראג.
שמות בני המשפחה נחקקו בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם.
משפחת פְּריצקר היא משפחה יהודית אמריקנית העוסקת ביזמות, פוליטיקה ובפילנתרופיה, ואחת המשפחות העשירות ביותר בארצות הברית.
המשפחה מופיעה בקביעות בסמוך לראש רשימת "המשפחות העשירות ביותר בעולם" של המגזין "פורבס", מאז שהמגזין החל בפרסום הרשימה בשנת 1982. בשנת 2015 הוערך הונם של 11 מבני המשפחה ביותר ממיליארד דולר, כשאנתוני פריצקר הוא המוביל עם הון של כ-3 מיליארד דולר.
בת המשפחה פני פריצקר כיהנה כמזכירת המסחר של ארצות הברית בקבינט של ברק אובמה.
ג'ניפר פריצקר היא נדבנית ידועה.
הונה של המשפחה גדל ב, בעיקר בשל הקמתו והרחבתו של תאגיד המלונות הייאט.
משפחת פריצקר הייתה גורם מרכזי בפעילות לחקיקת חוק נתוני אשראי, מאחר שביקשה להקים בישראל סניף של חברת "טרנס יוניון" שבבעלותה.
לאחר חקיקת החוק החלה להפעיל, באמצעות מיזם משותף עם חברת BDI, חברה לנתוני אשראי בישראל.
משפחת קאזיס (גם קזיס, קסס, בקסטיליאנית: Kazis) היא משפחה יהודית-ספרדית, שהצמיחה מתוכה רבנים, סופרים, סוחרים גדולים ואישי ציבור רבים.
שם המשפחה קשור לעיירה קאסס (Caces, Oviedo) הסמוכה לאוביידו, ספרד.
יש טענה שהשם קשור לעיירה קסיס הסמוכה למרסיי.
הכינוי קזיס בערבית מתייחס לכהן דת לא מוסלמי ובצפון אפריקה התייחס בייחוד לראש קהילה יהודי.
השם קאזיס מופיע כשם משפחה יהודי בירושלים בסוף המאה ה-18.
לפי המחקר היגרו בני המשפחה בסוף המאה ה-14 מצפון ספרד או דרום צרפת אל איטליה ומשם ליוון, טורקיה וצפון אפריקה.
בני המשפחה פעלו בעיקר בחלק האירופי של האימפריה העות'מאנית ויצרו קשרים חברתיים, כלכליים וקשרי נישואין עם המשפחות היהודיות העשירות של סלוניקי ואיסטנבול.
משפחת פרנג'יפאני (נכתב גם כ - Frangipane, Freiapane, Fricapane או Fresapane) הייתה שבט פטריציאני רומאי רב עוצמה בימי הביניים.
משפחת פרנג'יפאני טוענת שמוצאה הוא ממשפחת הפלבאים הרומית של אניצ'י, אולם האזכור הראשון של המשפחה הוא רק משנת 1014, במסמך המתייחס למנזר פרפה.
תעודת קלף של אוטו הראשון בארכיון פרנג'יפאני בקסטלו די פורפטו, בפריולי, מתוארכת ל-10 בינואר 973.
משפחת פרנג'יפאני נטלה חלק משמעותי במאבק בין האפיפיור גרגוריוס השביעי לקיסר האימפריה הרומית הקדושה היינריך הרביעי, ושלטו ברומא לזמן קצר בין 1107 ל-1108. בסכסוך בין משפחות אורסיני וקולונה הם תמכו באורסיני.
הם הגיעו לשיא כוחם כשהצליחו לגרום לבחירתו של האפיפיור הונוריוס השני בשנת 1124. החל מ-1130 החזיקו בני משפחת פרנג'יפאני בקולוסיאום של רומא, אותו ביצרו ושהקנה להם שליטה אסטרטגית על הגישות לארמון הלטראנו, מעון האפיפיור, מצפון וממערב; המשפחה איבדה את השליטה בקולוסיאום למשפחת אניבלדי (Annibaldi) באמצע המאה השלוש עשרה.
בשנת 1268 בגד ג'ובאני פרנג'יפאני, אדון אסטורה, בקונראדין, הדוכס המתבגר משוואביה ואחרון שושלת הוהנשטאופן, שמצא מקלט במצודת טורה אסטורה לאחר תבוסתו בקרב טאגליאקוזו.
פרנג'יפאני עצר אותו ומסר אותו לשארל הראשון שערף את ראשו.
למשפחה היו קרקעות בקמפניה הרומית מדרום לרומא, ביניהם , , , ו, ומאוחר יותר גם בנמי.
שני ענפי המשפחה, צאצאי הרוזנים Damiani di Vergada Gliubavaz Frangipani (Frankopan) Detrico בדלמטיה וקרואטיה וצאצאי הרוזנים Frangipani (Frankopan) של Vegle, Modrussa ו- Vinodol בקרואטיה, והרוזנים פרנג'יפאני באיטליה, עדיין קיימים.
למשפחת פרנג'יפאני היו אחוזות בטרנצ'נטו ובפורפטו.
משפחת קים (הידועה גם בשם שושלת קים) היא שושלת של שלושה דורות של המנהיגים העליונים של קוריאה הצפונית.
השושלת מתחילה במנהיג העליון של קוריאה הצפונית, קים איל-סונג, אשר מונה לראש ממשלת קוריאה הצפונית בספטמבר 1948, כ-3 שנים לאחר תום השלטון היפני באזור.
קים פתח במלחמת קוריאה פחות משנתיים לאחר מכן במטרה לאחד מחדש את חצי האי הקוריאני ולהפוך אותו ל"גן עדן סוציאליסטי".
עוד לפני, אבל בעיקר החל משנות ה-80 של המאה ה-20, החל ממשל קוריאה הצפונית לפתח פולחן אישיות סביב קים ומשפחתו.
לאחר מותו של קים ב-1994, תפקיד המנהיג העליון הועבר לבנו של קים איל-סונג, קים ג'ונג-איל, ועם מותו של האחרון ב-2011, החליף אותו בנו (ונכדו של קים איל-סונג), קים ג'ונג-און.
קוריאה הצפונית תחת שלטונה של משפחת קים מתוארת במערב כמונרכיה אבסולוטית דה פקטו וכדיקטטורה טוטליטרית סגורה בסגנון סטליניסטי.
קים איל-סונג מרד בשלטונם היפני בקוריאה בשנות ה-30, מה שהוביל לגלותו לברית המועצות.
קוריאה חולקה לאחר כניעת האימפריה היפנית בתום מלחמת העולם השנייה ב-1945, קים בא להוביל את הוועדה העממית הזמנית של קוריאה הצפונית (ממשלה זמנית שנתמכת על ידי סובייטים ופעלה בשטחי המנהל האזרחי הסובייטי) ועם הקמת המדינה לראש הממשלה הראשון של "הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה".
בתקווה לאחד מחדש את חצי האי הקוריאני, ב-1950 פתח קים במלחמת קוריאה (אשר הסתיימה בהפסקת אש שלוש שנים לאחר מכן).
קים פיתח פולחן אישיות סביב משפחתו המורחבת, החל מאמו, קאנג פן-סוק שתוארה כ"האמא של קוריאה".
גם אחיו של קים, קים יונג-ג'ו תואר כ"לוחם מפכני".
בני משפחה נוספים של קים זכו אף הם לחלק בפולחן האישיות שמתנהל סביב המשפחה.
חלק חשוב בפולחן האישיות ובפוליטיקה של קוריאה הצפונית הוא אידאולוגיית ג'וצ'ה אשר ההנחה שעומדת ביסודה היא ש"אדם אדון לגורלו" ושבאמצעות היכולת להסתמך על משאביה שלה ועל חוזקה, יכולה אומה להשיג סוציאליזם אמיתי.
ב-1998, כ-4 שנים לאחר מותו של קים איל-סונג תוקנה חוקת קוריאה הצפונית והוספה בה סעיף בנוגע ל"הנשיא הנצחי של הרפובליקה".
בסעיף, אשר שהתקבל ב-5 בספטמבר 1998 נכתב: "תחת הנהגתה של מפלגת הפועלים של קוריאה הצפונית, הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה והעם הקוריאני יראו, בהערכה גדולה, במנהיג הדגול החבר קים איל-סונג את הנשיא הנצחי של הרפובליקה...".
משמעות הדבר היא שקים איל-סונג הוא האדם היחיד הרשאי להחזיק בתואר "נשיא המדינה".
מבחינת כינויים רשמיים שניתנו לבני משפחת קים, קים איל-סונג קיבל שלל כינויים, אשר המרכזי בהם היה "המנהיג הגדול", בנו ויורשו, קים ג'ונג-איל היה ידוע כ"מנהיג היקר".
לקים ג'ונג-איל הייתה אחות, קים קיונג הוי שהייתה נשואה לצ'אנג סונג-טק, שהיה מבכירי המשטר עד הוצאתו להורג ב-2013 בטענה כי הוא אשם ב"מעשי שחיתות, שימוש בסמים, יחסים מגונים עם נשים, הימורים ועוד".
קים איל-סונג נולד ב-15 באפריל 1912 בכפר מנגיונדה שבקוריאה היפנית להורים נוצרים מתודיסטים.
אביו, קים היונג-ג'יק היה בן 15 כשהתחתן עם קאנג פן-סוק, שהייתה מבוגרת ממנו בשנתיים.
קים היונג-ג'יק למד בבית ספר שהופעל על ידי מיסיונרים פרוטסטנטים.
הוא הפך לאב בגיל 17 ונאלץ לעזוב את הלימודים כדי לכלכל את משפחתו, הוא עבד כמורה בבית ספר סמוך ולאחר מכן החל לעסוק בכרופא שמטפל באמצעות צמחי מרפא סיניים.
במהרה, הפך קים לפעיל נגד השלטון היפני ונעצר מספר פעמים על פעילותו נגד האימפריה היפנית.
הוא היה חבר מייסד של האגודה הלאומית הקוריאנית ונאלץ לגלות מקוריאה למנצ'וריה עם אשתו ובנו הצעיר, קים איל-סונג ב-1920.
קים איל-סונג התחתן פעמיים ונולדו לו שישה ילדים.
הוא הכיר את אשתו הראשונה, קים ג'ונג-סוק (שנולדה ב-24 בדצמבר 1917) ב-1936 והתחתן איתה ארבע שנים לאחר מכן.
יחד עם הביאו ארבעה ילדים: קים ג'ונג-איל (נולד ב-16 בפברואר 1941), קים מאן-איל (נולד ב-1944) והבת קים קיונג-הווי (נולדה ב-1946).
מלבדם, הייתה בת נוספת, שנולדה בלידה שקטה ב-1949 שבה גם מתה קים ג'ונג-סוק.
לאחר מכן (וזאת מספר שנים לאחר שלא הוכרה כאשתו), נישא בשנית לקים סונג-אה, איתה הוליד שלושה ילדים: קים קיונג-הוי (נולדה ב-1951), קים פיונג-איל (שנולד ב-1953) וקים יונג-איל (שנולד ב-1955).
קים סונג-אה טיפלה גם בילדיו של קים-איל סונג מאשתו הקודמת וניהלה בפועל את חיי הבית במשפחת קים.
קים קיונג-הוי הייתה האישה הראשונה שהייתה גנרלית ארבעה כוכבים בקוריאה הצפונית.
בעלה של קים קיונג-הוי, צ'אנג סונג-טק היה מבכירי המשטר עד הוצאתו להורג ב-2013 לאחר שהודח מתפקידו והוצא להורג בטענה כי הוא אשם ב"מעשי שחיתות, שימוש בסמים, יחסים מגונים עם נשים, הימורים ועוד".
בתם בת ה-29 מתה לאחר שנטלה מנת יתר של כדורי שינה והתאבדה ב-2006 במהלך שהותה בפריז.
קים איל-סונג מת מהתקף לב פתאומי ב-8 ביולי 1994, יורשו היה בנו, קים ג'ונג-איל.
קים ג'ונג-איל היה נשוי לקים יונג סאק, אף שהם חיו בנפרד מספר שנים.
לזוג יש בת, קים סול סונג, שנולדה ב-1974. בנו המבוגר ביותר של קים, קים ג'ונג-נאם, נולד ב-1971 לפילגשו קים היי רים.
שני אחיו הגדולים של קים ג'ונג-און היו נחשבים ל"כבשים השחורות" של המשפחה.
קים ג'ונג-נאם היה בעל מוניטין של "עושה צרות".
ב-14 בפברואר 2017, קים ג'ונג-נאם נרצח בנמל התעופה הבין-לאומי קואלה לומפור על ידי שתי נשים, דואן ת'י הונג מווייטנאם וסיטי אישאה מאינדונזיה, שלצורך ההתנקשות עשו שימוש בגז העצבים VX.
כיוון שקים ג'ונג-נאם נסע תחת השם הבדוי קים-שול, הוא לא זוהה בתחילה כקים ג'ונג-נאם.
ייתכן כי דף פייסבוק וכתובת דואר אלקטרוני שהיו לקים ג'ונג-נאם תחת אותו שם, סייעו לממשל הצפון קוריאני להתחקות אחר פעולותיו.
גם בנו, קים האן-סול, מתח ביקורת על המשטר ובראיון לתקשורת הפינית ב-2012, הוא אמר כי הוא חולם שיום אחד יחזור למולדתו כדי "לשפר את מצבה" אך מאז מות אביו, מקום הימצאו לא ידוע.
שנתיים לאחר הירצחו, נחשף שג'ונג נאם היה מודיע של הסוכנות הביון האמריקאית, ה-CIA.
מלבדם, היה גם את בנו האמצעי של קים ג'ונג-איל, קים ג'ונג-צ'ול שבעיני אביו לא היה ראוי להנהגה בשל "מאפייניו הלא-גבריים".
קים ג'ונג-איל מת מהתקף לב במהלך נסיעה ברכבת ב-17 בדצמבר 2011, יורשו היה בנו, קים ג'ונג-און.
קים ג'ונג און התחתן עם רי סול ג'ו ב-2009 או ב-2010. על פי דיווחים בתקשורת הדרום-קוריאנית והתקשורת המערבית.
הם הכירו כתוצאה משידוך של אביו, ככל הנראה יש לזוג 3 ילדים שאחד מהם נולד ב-2012, שנת ה-100 להולדתו של קים איל-סונג, כך על פי דיווחיו של שחקן הכדורסל דניס רודמן, שביקר את קים באותה שנה.
בנובמבר 2022 נראתה לראשונה בציבור אחת מבנותיו של קים ג'ונג-און יחד איתו, הבת נראתה במהלך אירוע שיגור של טיל בליסטי מתקדם שפיתחה קוריאה הצפונית.
קים יו-ג'ונג היא אחותו הצעירה של המנהיג העליון, קים ג'ונג-און.
היא נחשבת ל"כוכב עולה" בפוליטיקה של קוריאה הצפונית.
קים ייצגה את קוריאה הצפונית באולימפיאדת פיונגצ'אנג שנערכה בקוריאה הדרומית ב-2018. בביקורה, הפכה קים לבת המשפחה הראשונה שביקר בקוריאה הדרומית מאז תום מלחמת קוריאה.
בהמשך, היא אף פגשה את נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, עוד באותה השנה.
היא נחשבת ליורשת אפשרית למקרה בו אחיה ימות בטרם עת, עם זאת חיסרון בולט שמקשה על אפשרות זו היא היותה אישה.
לצד זאת, יתרון בולט שיש לקים הוא ניסיונה הפוליטי הגדול.
משפחת פנסטה היא סדרת רשת ישראלית קומית-מונפשת אשר עלתה לשידור בכאן דיגיטל ב-2 בינואר 2023. ב-13 בפברואר 2025, פרסמה ענן גיבסון פוסטר לעונה השנייה.
הסדרה עוקבת אחר משפחת פנסטה, משפחה ירושלמית שמתכנסת יחדיו בנסיבות מוזרות למדי.
נח, סב המשפחה, חושש שלאחר מותו בני המשפחה יריבו על הירושה.
לכן, הוא מזמין את המשפחה אל דירתו הצנועה הממוקמת בשכונת רחביה שבמרכז העיר, על מנת להיפרד מהם לפני מותו המתקרב.
אך הסיבה האמיתית של נח למפגש היא הכרזה על תחרות בין בני המשפחה, כדי שלא יפספס את הדרמה.
על פי חוקי התחרות, "בכל שבוע המשפחה תתכנס לארוחת שישי.
בתחילתה יערכו הצבעה וינשלו את אחד היושבים מהירושה – האחרון שנשאר זוכה בדירה".
נח (דב נבון) – ראש המשפחה.
סבם של יון ותמרה, אביהם של מזל ועילי, חמיהם של עירית וישראל ובעלה של חפצה.
לשם השעשוע, הוא מחליט לקיים תחרות סביב הירושה המרכזית שתישאר לאחר מותו – דירה בירושלים.
יון זוכה בדירה אך כיוון שנח עדיין לא מת הוא נשאר בדירה.
בסוף הפרק השישי הוא מספר שהתחרות הייתה בכלל הרעיון של מושי.
חפצה (אליעזר ליפא שמעון) – סבתם של יון ותמרה, אמם של מזל ועילי, חמותם של עירית וישראל ואשתו לשעבר של נח.
מעדיפה את עילי על מזל.
התגוררה בבית אבות עד שגילתה על התחרות וברחה כדי להצטרף.
מרבה לדבר על צעירותה באיסטנבול ועל כמה שהמשפחה הייתה נוקשה יותר בתקופתה.
מזל (אורנה בנאי) – בתם של נח וחפצה, אחותו הגדולה של עילי, גיסתה של עירית, אשתו של ישראל ואמם של יון ותמרה.
בפרק השלישי מתגלה כחובבת כדורסל וסבורה שישראל בוגד בה עקב שינוי בהתנהגותו.
ישראל (מסימיליאנו די מטאו) – עולה חדש איטלקי.
גיסו של עילי, בעלה של מזל ואביהם של יון ותמרה.
בעל גישה אופטימית ואכפתית, אוהב מאוד את ילדיו ומנסה לעזור להם, אוהב מאוד את מזל וחושב עליה כל הזמן.
בפרק השלישי החליט להתעלות על עצמו יותר מהרגיל, מה שגרם למזל לחשוב שהוא בוגד בה.
תמרה (רינת בנאי) – בתם של מזל וישראל ואחות של יון.
עזבה את בית הוריה, ומבקרת לעיתים רחוקות בלבד.
בעלת נטייה לבחור בני זוג בצורה גרועה.
עם ההכרזה על התחרות חזרה לבקר את המשפחה, ובכל שבוע בא איתה בן זוג אחר.
תמרה תחרותית וערמומית ולא בוחלת באמצעים כדי להתקדם.
היחידה שידעה שיון הומוסקסואל עד סוף הפרק החמישי.
בפרק השישי תום מגלה לה שהיא למעשה אדם טוב, דאגן ואכפתי, ושהתנהגותה השלילית קיימת רק עם המשפחה.
השתמשה בתום כדי להיות בתיקו עם יון ולאחר שהרגו בטעות את מושי נפרדת מתום סופית, מצביעה ליון ועוזרת לו לזכות.
יון (ניב מג'ר) – בנם של מזל וישראל ואח של תמרה.
בסוף הפרק החמישי יוצא מהארון בפני שאר המשפחה כהומוסקסואל.
זוכה בדירה לאחר שאחרי תיקו עם תמרה הורג איתה בטעות את מושי, אך תמרה מצביעה לו והוא זוכה, אם כי לא ייכנס לדירה עד שנח ימות, מה שלא קרה בסוף הפרק.
עילי (שרוליק פניאל) – בנם של נח וחפצה, אחיה הקטן של מזל, גיסו של ישראל ובעלה של עירית.
נגד בצה"ל, איש שב"כ בעברו.
נוחר ונוהם במקום לדבר (אם כי דיבר בפעם הראשונה בסוף הפרק השישי) ובעל הבעת פנים קבועה.
עירית (יאלי ויס) – הדודה הדתייה.
אשתו של עילי, הקרובה אליו מאוד.
מתקשה להשתלב במשפחה עקב היות המשפחה חילונית.
בפרק השלישי משתגעת ומתאהבת במושי כי הוא עשה פרצוף שהזכיר לה את עילי.
מושי – כלבו של נח, בן 152. נח קשור אליו במיוחד והוא עוזר לו עם התחרות, למרות שהוא לא יכול לדבר במילים שאר המשפחה מבינה אותו, והוא חכם מספיק כדי ללכת על שתי רגליים ולאחוז חפצים ברגליו הקדמיות.
בפרק השלישי עירית משתגעת ומתאהבת בו כיוון שעשה פרצוף שהזכיר לה את עילי.
בפרק השישי משמש כשובר שוויון בין יון ותמרה, אך לאחר שהמשפחה כולה מלחיצה אותו מת מהתקף לב.
בהלוויה שלו מתגלה שהתחרות הייתה רעיון שלו.
תום (תום ירדן) – בן הזוג בפרק 1. הודח בסוף הפרק.
מזריק לעצמו סמים מסין העממית.
חוזר בפרק השישי לאחר גמילה ומנסה לעזור לתמרה לזכות, לאחר הלוויה של מושי הוא עוזר לתמרה לראות שהיא בנאדם יחסית טוב אבל נפרד ממנה סופית.
ירדן (בר-זיו רוטשטיין) – בן הזוג בפרק 2. מנהל סניף של רשת החנויות "מגה בסט סלולר".
החתים את נח על חוזה משפחתי לחבילת הסלולר והאינטרנט של החברה ולאחר מכן ברח מהבית.
יאהב (ענן גיבסון) – בן הזוג בפרק 3. אדם רגיש, תמרה התייחסה אליו באגרסיביות ושתלטנות, בסוף הפרק מוכה באלימות על ידי יון.
יוחאי (שרוליק פניאל) - בן הזוג בפרק 4. חרדי, רוצה את הבניין של נח פנסטה, אך נח לא מוכן למכור לו את הדירה.
פרקשם הפרקאורךתאריך שידור1אני רוצה דם!5:42 דקות2 בינואר 2023הודח: תום2וסאבי6:49 דקות4 בינואר 2023הודח: עילי3תודה על השיעור6:25 דקות9 בינואר 2023הודח: ישראל4אהבת חינם6:04 דקות16 בינואר 2023הודחה: עירית5תסבוכת רומנטית6:33 דקות23 בינואר 2023הודחו: מזל, חפצה6הגמר הגדול!7:15 דקות30 בינואר 2023הודחה: תמרה
שלושת יוצרי הסדרה, ענן גיבסון, שליו בן אליה ונדב שפר, הם בוגרי אקדמיית בצלאל לאמנות ועיצוב, בה הכירו זה את זה, וכן עבדו יחד על סרט גמר בשם "את עדיין שם?", שהשתתף בפסטיבל הקולנוע ירושלים.
בעקבות הביקורת שקיבלו על הסרט, השלושה החליטו ליצור את הסדרה.
הסדרה הופקה במסגרת חממת היצירה "כאן יוצרים בירושלים" של המיזם לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים ותאגיד השידור הישראלי.
בריאיון לאתר IGN Israel סיפרו היוצרים כי את הרעיון לנושא הם שאבו בין היתר מתוכנית הריאליטי האמריקאית "הישרדות" ומענייני ירושה שהתעוררו במשפחותיהם.
הפקת הסדרה החלה בסוף 2019 וארכה שלוש שנים, ובמהלכה הועסקו כ-50 אנשי צוות (מרביתם תושבי העיר ירושלים).
משפחת קוּפְּרֶן הייתה שושלת מוזיקלית של מלחינים ונגנים מקצועיים.
הם היו המשפחה הפורייה ביותר בהיסטוריה המוזיקלית הצרפתית, שפעלה בתקופת הבארוק (מאות 17–18).
לואי קופרן ואחיינו, פרנסואה קופרן "הגדול" (לה גרנד), הם חברי המשפחה הידועים ביותר.
האזכור המוקדם ביותר של השם קופרן הוא משנת 1366, אך המוזיקאי הראשון של המשפחה היה כנראה מאתורן קופרן (Mathurin Couperin) (1569–1640 לערך).
סוחר מ שהיה מעורב בעניינים משפטיים וכספים, מאתורן היה גם מוזיקאי חובב.
שום יצירות שלו לא שרדו, וכנראה הוא הפסיק להופיע ב-1619; אבל הוא לימד את שני בניו, דני (Denis) ושארל (Charles).
שארל (נפטר ב-1654) התיישב בב, עיירה קטנה כ-30 קילומטרים מזרחית לפריז, בסביבות 1601. הוא הפך לחקלאי ולבסוף נגן עוגב במשרה חלקית במנזר הבנדיקטיני של סן-פייר (לא של כנסיית הקהילה).
פריצת הדרך של המשפחה הגיעה בסביבות 1650, כאשר , אז נגן צ'מבלו של מלך צרפת, ביקר באזור .
"Le Parnasse François", ספר מפורסם משנת 1732 מאת , מכיל תיאור של ביקורו של שאמבונייר: ככל הנראה לואי, פרנסואה ושארל ביקרו את שמבונייר ביומו של הקדוש סן ז'אק - יום השם של שאמבונייר - והציעו למארח ולאורחיו קונצרט קצר, נגנו מספר יצירות שהלחין לואי.
נגן הצ'מבלו המלכותי כל כך התרשם מכישוריהם עד שלקח איתו את לואי לפריז, וב-1651 כבר התגורר שם המלחין הצעיר.
אחיו הצטרפו אליו זמן קצר לאחר מכן.
ב-1653 הפך לואי לנגן העוגב של , כשמת, ירש אותו שארל, את שארל ירש בנו וכן הלאה; בני משפחת קופרן היו נגני העוגב של הכנסייה במשך 173 שנים.
לואי היה כנראה מלחין מצליח ורב השפעה, אבל הוא מת צעיר, ב-1661, ורוב יצירותיו לא פורסמו עד המאה ה-20. כמה שנים לאחר מותו, נולד השני מבין שני בני משפחת קופרן החשובים ביותר: פרנסואה קופרן, שכונה לה גרנד - "הגדול".
אף על פי שסבל מבריאות לקויה לאורך חייו היה פרנסואה מלחין פורה מאוד.
הוא הפיק ארבע יצירות של יצירות צ'מבלו המייצגות את פסגת אסכולת הצ'מבלו הצרפתית, חיבר חיבור רב השפעה וחשוב מבחינה היסטורית על נגינת צ'מבלו, "אומנות הנגינה בצ'מבלו" (L'art de toucher le clavecin), והפיק מספר יצירות אחרות, דתיות וחילוניות, שידועות עד היום.
נגני עוגב של כנסיית סן-ז'רווה מופיעים להלן בהדגשה.
המספר בסוגריים מציין את סדר הירושה, כלומר לואי היה נגן העוגב הראשון של הכנסייה, ירש אותו של שארל, שירש אותו פרנסואה וכו'.
מתורן קופרן (Mathurin Couperin), נפטר 1640; חוואי, נַגָן
מרי מדלן (Marie-Madeleine) (1690–1742); נזירה, נגנית עוגב
פרנסואה-לורן (François-Laurent, נפטר לאחר 1740)
(1705–1778); נגנית צ'מבלו בתזמורת הקאמרית של המלך
משפחת קִישׁ הייתה משפחה יהודית בולטת שנדדה במאה ה-16 מהעיירה כיש (Chiesch) במערב בוהמיה (כיום בצ'כיה), מקור שם המשפחה, והתיישבה בשלהי המאה ה-17 בפראג (אז תחת שלטון האימפריה הרומית הקדושה של בית הבסבורג).
כשגרשה הקיסרית מריה תרזה את היהודים מפראג ב-1744 הגיעו בני המשפחה להולנד וממנה לאנגליה, שבה שימשו בממשל המקומי ובמושבות, והיו פעילים בחיי הקהילה במקומות בהם התגוררו.
המשפחה החזיקה במשך כ-200 שנים ברישיון לניהול בית המרקחת היחיד ברובע היהודי בפראג.
אברהם קיש (Abraham Kisch; 1725–1803) – רופא, ואחד ממוריו של משה מנדלסון; נולד בפראג במחצית הראשונה של המאה השמונה עשרה (1720?); נפטר ב-5 ביוני 1803. כשאר יהודי פראג נאלץ לעזוב את עיר הולדתו ב-1745, עקב צו הגירוש של היהודים של הקיסרית מריה תרזה, והוא נסע לגרמניה.
במהלך שהותו בברסלאו הוא הקים שם "חברה קדישא" ובית חולים, שניהם עוצבו לפי מודל של מוסדות דומים בפראג.
משם נסע לברלין, שם השלים את לימודיו בהדרכתו של אהרון גומפרץ; בברליו הוא לימד את משה מנדלסון לטינית.
בשנת 1749 הוא קיבל מאוניברסיטת האלה את תואר דוקטור לפילוסופיה (.Ph.D), ובאותה שנה את התואר "דוקטור לרפואה" (.M.D) עבור עבודת הדוקטורט שלו, "Theoria et Therapia Phthiseos Pulmonalis" (תאוריה וטיפול בשחפת).בינתיים אפשרה הקיסרית מריה תרזה ליהודים לחזור לפראג, קיש נבחר לרופא של הקהילה ולמנהל בית החולים מייזל.
הוא החזיק במשרות אלו עד 1763.
יוסף חנוך קיש (Joseph Enoch Kisch; 1804–1884) היה מחנך שיסד את בית הספר הפרטי המודרני הראשון ברובע היהודי בפראג.
חנוך קיש (Enoch Heinrich Kisch; 1841–1918) – בנו של יוסף קיש, בלנאולוג וגינקולוג ממפתחי ענף מרחצאות המרפא בבוהמיה.
אלכסנדר קיש (Alexander Kisch; 1848–1917) – בנו של יוסף קיש ואחיו של חנוך, רב וחוקר.
הרב היחיד שקיבל באימפריה האוסטרו-הונגרית מינוי ממשלתי כפרופסור לדת וכמפקח על חינוך דתי.
אגון ארווין קיש (Egon Erwin Kisch; 1885–1948) – עיתונאי וסופר צ'כי-יהודי ממוצא אוסטרי שכתב בגרמנית.
ברונו קיש (Bruno Zacharias Kisch; 1890–1966) – קרדיולוג ופיזיולוג ניסויי ומייסד שותף של האגודה הגרמנית לחקר הלב וכלי הדם.
גידו קיש (Guido Kisch; 1889–1985) – היסטוריון של המשפט וחוקר תולדות עם ישראל.
הרמן מייקל קיש (Hermann Michael Kisch; 1850–1942) – בנו של אלכסנדר קיש, הוא התחנך בטריניטי קולג' באוניברסיטת קיימברידג', והצטרף ללשכת עורכי הדין בשנת 1883. הצטרף ל בשנת 1873, מונה לתת-מזכיר של ממשלת בנגל, וסייע בעבודת הסיוע בבנגל במהלך , ובמדראס ב.
ב-1884 מונה כמנהל הדואר הכללי של בנגל, וארגן את התפקידים ל (כיבוש סיקים מטיבט) של 1888. הוא ייצג את הודו בקונגרס הדואר הבינלאומי של וינה, 1891, ובקונגרס שהתקיים בוושינגטון די.
ב-1897. הוא השתתף, באותה התפקיד, גם בוועידת הדואר של הפני הקיסרי (Imperial Penny Postage Conference) בלונדון ב-1898.הוא חזר לאנגליה ב-1904 והיה פעיל בעניינים יהודיים.
מכתביו, "ויקטוריאני צעיר בהודו" (A Young Victorian in India), נערכו על ידי בתו אתל ופורסמו ב-1957.
פרדריק קיש (Frederick Hermann Kisch; 1888–1943) – בנו של הרמן קיש.
איש צבא יהודי-בריטי ומנהיג ציוני.
יואב קיש (נולד 1968) – נכדו של פרדריק קיש; יואב הוא טייס קרב בצה"ל במיל' וכן חבר הכנסת לשעבר, וכיום שר החינוך מטעם סיעת הליכוד.
משפחת קלהורה (נכתב גם; קאלהורא, קאלהורי, קאליהרו קאליהרי, קאליהארא, קאליפארא, קליפארי, קליפארה, וגם קאלווארי) הייתה משפחה יהודית ממוצא ספרדי בפולין.
רבים מבניה היו רופאים או רוקחים ואנשי עסקים, וחלקם רבנים ומחברי ספרים.
בני המשפחה תפסו עמדות חשובות בחיי היהודים בפולין במשך כמה דורות.
שניים מהם הוצאו להורג על קידוש השם.
שני הענפים העיקריים של המשפחה התפצלו בין קרקוב לפוזנן.
הענף של המשפחה בקרקוב התקיים עד שנת תקצ"ד ואילו הענף בפוזנן התקיים בעיר עד למלחמת העולם השנייה, ולאחריה בישראל ובקנדה.
אבי המשפחה היה שלמה קלהורה, שנקרא ככל הנראה על שם העיר שבספרד, שלמה היגר לפולין בשנת ה'ש"ך 1520 והתיישב בקרקוב.
(לדברי אחד מצאצאיו היה רופא המלכה אצל פרדיננד השני, מלך אראגון).
שלמה נחשב מגדולי העיר קרקוב ומחכמיה, ממנהיגי הקהילה בימי הרמ"א וגיסו רבי יוסף כץ, וגדולי הדור התייעצו עמו בענייני רפואה והלכה.
בשנת 1570 (ה'ש"ל) מונה על ידי זיגמונד השני, מלך פולין לרופאו האישי.
בזכות כך הוא נפטר על ידי המלך מכל מסי הקהל והמדינה, והמרות עליו ועל בני משפחתו הייתה בידי המלך בלבד שלא כיהודי קרקוב האחרים שהיו נתונים גם לשליטת העירייה.
אחרי מותו של זיגמונד המשיך בתפקיד רופא החצר אצל יורשו סטפן בטורי.
לא אחת נקרא גם לזאמושץ' לטפל ביאן זאמויסקי ובבנו , ואף הוזמן גם על ידו להתיישב בזאמושץ' אולם הוא העדיף להישאר בקרקוב.
שלמה השתמש בזכויותיו היתרות לצורכי עסקי מסחר מסועפים.
ב-24 בינואר 1580 העניק לו סטפאן באטורי את הזיכיון להפיק מלח ולמכרו בכל רחבי פולין למשך שש שנים.
הוא היה שותף עם אחיו אברהם ויהודי נוסף בכריית מלח במכרות המלח ברוסיה האדומה (באזור פלשטין).
נפטר בט"ז בכסלו ה'שנ"ז בבית הקברות היהודי העתיק בקרקוב.
אשתו לאה בת אברהם נפטרה בח"י בכסלו שנ"ט.
רבי יעקב היה בנו הגדול של רבי שלמה, ובן הדור השני למשפחת קלהורה.
היה פרנס בקרקוב, ונחשב כתלמיד חכם.
רבי ישראל שמואל קלהורה וצאצאיו
רבי ישראל שמואל קליפארי (קלהורה) היה בנו של שלמה, ובן הדור השני למשפחת קלהורה.
היה מחכמי קרקוב, מחבר ספרים ומקובל.
ספרו "ישמח ישראל", חיבור קצר על ארבעה חלקי שולחן ערוך הכולל פסקי דינים ומנהגים, נדפס בקרקוב שפ"ו.
חיבר ספרים נוספים על התלמוד הבבלי, על התורה, על פרקי אבות ועל קבלה.
ספרים אלו לא הודפסו מעולם.
נפטר בי"ג בשבט ה'ת', ונקבר בבית הקברות היהודי העתיק בקרקוב.
בנו משה היה רוקח ואיש עסקים, עסקיו הסתעפו עד לגרמניה ואיטליה.
דוד בנו של משה, היה רוקח כאביו, אך הורשה למכור תרופות ליהודים בלבד.
מתתיהו קלהורה (כונה גם: "מתתיהו אפטייקר") נולד לדוד בן משה קלהורה, והיה בן הדור החמישי למשפחת קלהורה.
כאבותיו היה גם הוא רוקח, בקרקוב.
מתתיהו היה רופא מבוקש בקרקוב ושימש כרופא גם בכמה מנזרים.
בחורף תכ"ד נקלע לוויכוח-דת עם נזיר דומיניקני, מה שהביא להאשמתו בביזוי ישו ואמו מרים.
גרסה אחרת של הסיפור היא כי אחד ממכריו, נזיר דומיניקני בשם האבלין ששימש כמטיף בכנסיית סנט אדלברט , האשים אותו כי השאיר באיזו כנסייה פתק שהכילה גידופים כלפי ישו הנוצרי ואמונתו.
הוא נידון לעינויים ולמוות בשריפה.
ביצוע גזר הדין היה בפיוטרקוב, בי"ד בכסלו ה'תכ"ד (1663).
פיו ולשונו נחתכו, עורו נפשט מעליו בחייו, ולבסוף הוא הועלה על המוקד.
את אפר גופתו ירו מקנה תותח.
מה שנותר מגופתו נקבר בבית הקברות היהודי העתיק בקרקוב.
בנו יחיאל מיכל נעזר על ידי ראשי הקהילה בהחזקת בית המרקחת של אביו ובפרנסת אמו האלמנה ואחיו היתומים.
אחרי הוצאתו להורג של מתתיהו, עבר ניהול בית המרקחת שלו לאחיו נטע, שחתם עם הקהילה על הסכם לפיו התחייב לספק תרופות לחולים ולעניים ולא לעזוב את העיר.
רק להכתרת המלך בוורשה הורשה לצאת, "כי שם יהיה כנס גדול של אצילים וסוחרים".
מקצוע הרפואה נותר בקרב המשפחה כמסורת משפחתית, ושנים ארוכות נמנו הרופאים בקהילה היהודית בקרקוב על בניה.
בין צאצאי המשפחה שעסקו ברפואה היה אהרן בנו של יחיאל מיכל שלמד רפואה באוניברסיטה היגלונית, אולם לא הצליח להשיג תעודה רשמית, והסתפק בתעודות פרטיות שהעניקו לו הפרופסורים והרקטור של האוניברסיטה.
אהרן טיפל גם בחולים נוצריים מהשכבה הגבוהה של האוכלוסייה בקרקוב.
מעמדו הגן עליו מפני עונשי מאסר וקנסות שהוטלו על חברים מהקהילה שהתארגנו לאופוזיציה נגד ועד הקהילה, אליהם חבר גם אהרן.
בנו מנחם מנדל הוסמך לרפואה באוניברסיטת ויאדרינה האירופאית שבפרנקפורט על האודר, ובעקבותיו הלכו רבים מבני הקהילה בקרקוב.
מלבד מקצוע הרפואה עסק גם בהלוואה בריבית.
בנו יצחק אהרן קולהרי היה חבר "ועד בני הברית הישנה" שהוקם בוורשה ב-1825 על פי בקשת הצאר אלכסנדר השני (הוועד מנה פקידים פולניים, אך גם קבוצה קטנה של מועצת יהודים.
תפקיד הוועד היה לענייני יהודים).
הוא היה האחרון בקרקוב שנשא את שם המשפחה קלהורה.
נפטר בלא בנים בשנת 1834, ובמותו פסקה השושלת המשפחתית בקרקוב.
בנו של רבי ישראל שמואל קלהורה מקרקוב היה רבי שלמה, אב"ד לונטשיץ.
בימיו, בז' באדר שפ"ד, אירעה עלילה על יהודי לונטשיץ, בגינה נשרפו ונהרגו מיהודי העיר.
רבי יוסף קליפארה (מכונה "רבי יוסף דרשן") נולד לרבי שלמה מלונטשיץ בשנת שס"א.
למד בבילה צרקווה ("שדה לבן") אצל רבי רבי יהושע השיל.
בגזרות ת"ח ות"ט התחבא בבית הקברות במשך יומיים, וראה מול עיניו כיצד רוצחים את רבו.
למד גם בקרקוב אצל רבי יום טוב ליפמן הלר, ועם רבי מאיר פאפירש.
נשא את בתו של נפתלי מפוזנן.
היה מקובל ופרוש ונהג ללמוד מחצות הלילה בספר הזוהר בישיבה על הקרקע.
בשנת תי"ט מונה לדרשן בפוזנן, בימי רבי יצחק מפוזנא.
ספרו המפורסם יסוד יוסף, העוסק בעניין שמירת הברית, הודפס על ידי גיסו בפרנקפורט דאודר בשנת תל"ט, ופעמים רבות לאחר מכן.
סיבות המביאות לחטא זה, ב.
עונשים הנגרמים כתוצאה מחטא זה, ג.
הספר הודפס גם בשנת תרנ"ו על ידי רבי רפאל אוחנה, שצירך לו גם קונטרס "ראה והתקין" המבאר כיצד ראוי לנהוג ביום שראו בו קרי.
בשנת תש"ח הודפס הספר בקאשוי עם פירוש "טהרת יום טוב" מאת רבי חנניה יום טוב ליפא דויטש.
ספרו שדה בוכים נדפס על ידי אחיו דוד בשנת תל"ט בפפד"א.
חיבר ספרים נוספים שנותרו בכתב יד.
רבי אריה לייב קאלווארי (נפטר בי"ח בכסלו תצ"ז, 22 בנובמבר 1736) היה דיין ומגיד מישרים בפוזנן.
נולד לרבי יוסף דרשן לעת זקנותו.
בשנת תע"ו מונה לדיין בפוזנן.
בכ"ט באלול תצ"ו נמצא פעוט נוצרי מת סמוך לפוזנן.
על פי המסופר, גופת הילד נדקרה לאחר מותו כדי ליצור חשד של הריגה מכוונת, מה שעשוי להוביל להפללת היהודים.
לאחר מכן נמצאו עדים שהעידו שהיהודים רצחו את הילד.
רבי אריה לייב נאסר יחד עם "השתדלן יעקב", ועם שניים נוספים מראשי הקהילה.
למרות שהוא הוזהר בטרם מאסרו, סירב רבי אריה לייב קלהורה לברוח, משום שלא רצה לעזוב את הקהילה בתקופה קשה שכזו.
בשעה שנאסר ברך ברבים את ברכת קידוש השם, מחשש שלא יהיו עשרה מישראל בצאת נשמתו.
במאסרם עברו רבי אריה לייב קלהורה ויעקב השתדלן עינויים קשים ביותר, אך סירבו לכל הצעות ההתנצרות שניתנו להם כתמורה להצלת חייהם.
שיאם של העינויים היה כאשר הונחו כדורי ברזל מלובנים תחת בית שחיו של רבי אריה לייב; מאז הלך ונחלש (על פי עדותו; "ריאותיו התכווצו") עד שכתוצאה מכך נפטר בי"ח בכסלו תצ"ז.
כתביו על השולחן ערוך הודפסו תחת השם "כתבי הקדוש", בבני ברק שנת תש"ן.
חלק אחר מכתביו נשרף בפוזנן.
צאצאי רבי אריה לייב קאלווארי
בנו רבי יעקב - אב"ד ור"מ בפוזנן ובמייזלינג.
בנו רבי אליהו מלאנדסבערג - נולד בפוזנן בשנת ה'ת"ע.
בנו רבי יוסף - נולד בשנת תק"י בפוזנן.
בנו הגביר שלמה זלמן פוזנר-לאנדסבערג מלובעראנץ - מחבר הספר "תואר פני שלמה".
בנו רבי משה לאנדסבערג - דיין בפוזנן (ה'תקס"א-תרל"ד).
משפחת קדושים היא משפחת פשע ישראלית משכונת נווה ישראל בהרצליה, הפועלת באזור השרון.
ראש המשפחה הוא רפי חיים-קדושים, חבר מועצת העיר הרצליה.
חלק מבני המשפחה עברו במהלך השנים להתגורר במקומות נוספים, בהם שכונת שביב בהרצליה, פתח תקווה וכפר יונה.
בני משפחת קדושים התגוררו במשך שנים רבות בשכונת נווה ישראל בהרצליה.
במשפחה חמישה אחים ואחיות: אבי, מאיר, שמעון, משה ורותי.
למשה קדושים שלושה בנים: אמיר, יוסי וחן.
רותי קדושים נישאה לרפי חיים, ששינה את שמו לרפי חיים-קדושים.
לאחר גירושיה התחתנה רותי בשנית עם שוטר ממחוז תל אביב.
גם רפי חיים-קדושים נישא בשנית.
אבי קדושים היה מקורב לאלי לנדאו בתקופה בה נבחר לראשות עיריית הרצליה, וסייע לו במערכת הבחירות.
לאחר מכן זכה לשמש כקבלן גינון של העירייה.
ברבות השנים הרחיב אבי קדושים את פעילותו לתחומי הפיננסים, ועל פי דוחות המודיעין של משטרת מחוז תל אביב הוא היה מעורב בעסקי הלוואות בשוק האפור ובבעלות על מועדונים בהרצליה.
בשנת 1996 חטפו אבי קדושים ורפי חיים-קדושים את ארז אברמוב, בנו של הקבלן אמיל אברמוב, תוך כדי ניסיון לגבות חוב.
בהסדר טיעון נגזרה עליהם שנת מאסר בשל חלקם במעשה.
אמיר קדושים נעצר בעבר בגין ייבוא סמים ובגין החזקת נשק בלתי חוקי.
לאחר שהשתחרר מהכלא חזר בתשובה ועבר להתגורר באילת.
בשנת 2015 עבר לגור בפתח תקווה ועסק בשיווק ביצים.
בשנת 2019 בוצע ירי מאופנוע חולף על רכבו של אמיר קדושים.
בעקבות הירי ביצעה המשטרה חיפוש בביתו, ועל גג הבניין אותרו מספר מטעני צינור ורכיבים המשמשים להרכבת מטענים, כמו גם אקדח תוצרת FN Herstal וחומר החשוד כקוקאין במשקל של עשרות גרמים.
חן קדושים הורשע בעבר בעבירות בתחום הרכוש, וריצה עונשי מאסר.
בשנת 2008, לאחר שהשתחרר מהכלא, הורשע חן קדושים בבעילת צעירה בהסכמה, קשירת קשר לביצוע פשע, תקיפת קטין וגרימת נזק בזדון, ונגזרו עליו שנתיים וחצי מאסר בפועל.
קדושים, שהיה נשוי באותה תקופה, שכנע נערה בת 13 לקיים איתו יחסי מין.
לאחר שהדבר נודע לאשתו היא חטפה את הנערה לקיבוץ גליל ים, יחד עם קרובת משפחה נוספת, שם היא הותקפה והושארה כשהיא חבולה.
בשנת 2013 הורשעו רון קדושים וישראל חיים בפציעה בנסיבות מחמירות של חן קדושים, ונגזרה עליהם שנת מאסר בפועל ופיצוי כספי.
בינואר 2015 ירו אלמונים לעבר חן קדושים ופצעו אותו באורח בינוני בפלג גופו התחתון.
רפי חיים נולד למשפחת מצוקה.
הוריו התגרשו כשהיה בן 4. אביו היה בבית סוהר, ואימו שלחה אותו ואת אחיו למשפחות אומנות.
לאחר מכן ריצה ארבע פעמים תקופות מאסר על סחיטה, איומים, אלימות, חטיפה וניכיון צ'קים בשוק האפור.
השתחרר מהמאסר האחרון בשנת 2013 לאחר שריצה 20 חודשים בכלא.
הוא התחתן עם רותי קדושים ושינה את שמו לרפי חיים-קדושים.
הם התגרשו והוא נישא בשנית.
רפי חיים-קדושים היה מעורב בעסקים לגביית חובות, לעיתים תוך שימוש באלימות.
במאי 2003, בעת שריצה 20 חודשי מאסר בגין איומים, תקיפה ושיבוש הליכי משפט, ערער רפי חיים-קדושים לבית המשפט המחוזי בנצרת על כך ששירות בתי הסוהר מסרב לאפשר לו לצאת לחופשות.
לאחר שהשופטים עיינו בחומר מודיעיני המצביע על התנהלות עבריינית, הותיר בית המשפט את הסירוב על כנו, לטובת האינטרס הציבורי ושלום הציבור.
בשנת 2005 נעצר רפי חיים-קדושים יחד עם עבריינים נוספים בחשד כי סחטו בקבוקים ריקים למיחזור מבעלי מסעדות בהרצליה פיתוח.
חקירה סמויה של המשטרה גילתה שחברי הקבוצה וסחטו באיומים את הבקבוקים למיחזור מבעלי המסעדות, ואם אלו לא שיתפו פעולה הם הפריעו ללקוחות להיכנס, ניסו ליצור פרובוקציות אלימות מחוץ למסעדה, ופגעו בהכנסותיה.
את הבקבוקים העבירו לחברת "הבקבוק הלוהט" שהייתה בבעלות אריה אלפרון.
לאחר מכן נפרדו דרכיהם של קדושים ואלפרון בתחום מיחזור הבקבוקים.
הרצליה נחשבה לאחד המקומות הגדולים לפעילות זו, נוכח ריבוי בתי המלון והמסעדות, מהם ניתן לאסוף מאות אלפי בקבוקים המיועדים למחזור מדי חודש.
על-פי המשטרה, קרבות השליטה בין בני משפחת קדושים לבין משפחת אלפרון גרמו למספר קטטות רחוב שפרצו באותה תקופה בהרצליה.
במשפטו של העבריין ריקו שירזי בשנת 2011 עלה כי השניים היו מיודדים ופעלו יחד בתחום ההלוואות בשוק האפור.
בנובמבר 2019 איתרה המשטרה אמצעי לחימה, בהם רימונים, מטעני חבלה ואקדחים, שהוסתרו על גג בית כנסת בהרצליה, המקושר לרפי חיים-קדושים.
בדצמבר 2023, עקב טבח שבעה באוקטובר ומלחמת חרבות ברזל, הקים רפי חיים-קדושים מעין "משמר אבטחה" פרטי חמוש, שלטענתו נועד לטפל באירועים ביטחוניים.
דיווחים רבים מצביעים על המשך פעילות עבריינית מצד רפי חיים-קדושים.
ברשותו מתחם עסקי בהרצליה שלא הוסדרה פעילותו החוקית.
כמו כן, לפי עדותה של מירב בן ארי, "קדושים סחט, תקף, השפיל, איים והפך את חייהם של אנשים תמימים לסיוט", הפך בני נוער בסיכון לפעילי פשע, ונכון לאוקטובר 2023 עדיין עוסק בגביית דמי חסות בעיר.
באוקטובר 2024 החליטה עיריית הרצליה לסגור עסק שבבעלותו בגין שימוש במקרקעין ללא היתר בנייה.
בדצמבר 2025 נעצר בנו בחשד להשחתת גלידריית "אוטלו" בהרצליה, שאירעה מוקדם יותר באותו החודש.
החל משנת 2015 פועל רפי חיים-קדושים במפלגת הליכוד, בעיקר בהרצליה, שם רשם מאות חברים כמתפקדים למפלגה.
במרץ 2023 ביקר בביתו שר המשפטים יריב לוין, בלוויית השרים ישראל כ"ץ, דוד אמסלם ומירי רגב, וחברי הכנסת דוד ביטן ומאי גולן.
בספטמבר 2023 נערך בהרצליה כנס תמיכה בקדושים, אליו הגיעו שר הביטחון יואב גלנט, שר האנרגיה ישראל כ"ץ, שר התרבות והספורט מיקי זוהר, שרת התחבורה מירי רגב, השרה לקידום מעמד האישה מאי גולן, שרת ההסברה גלית דיסטל-אטבריאן ופעילי ליכוד נוספים, שהביעו בו תמיכה.
מחוץ לאולם נכחו מאות מפגינים נגד קדושים.
במרץ 2023 תועד רפי חיים-קדושים מקלל מפגינים נגד הרפורמה המשפטית בצומת הסמוכה לאוניברסיטת רייכמן בהרצליה.
בראיון לאחר מכן הביע קדושים תמיכה ברפורמה המשפטית, ולצד זאת תמך בזכות ההפגנה של המתנגדים לה.
ביולי 2023 הוועדה המוניציפלית בליכוד החליטה שקדושים יוצב במקום הראשון ברשימת הליכוד בהרצליה, ללא בחירות, מאחר שבסניף הרצליה הגיעו להסכמות מראש על הצבתו בראש הרשימה.
באוקטובר 2023 ביקרו בסוכתו יריב לוין, ישראל כ"ץ ומיקי זוהר.
בבחירות לרשויות המקומיות בישראל (2024) זכתה רשימת הליכוד בראשות רפי חיים-קדושים בשני מושבים (מתוך 21) במועצת עיריית הרצליה.
בדצמבר 2025, בנו נעצר בחשד להשחתת גלידרייה בעיר רק משום שפעלה בשבת.
ישראל חיים-קדושים, בנו של רפי חיים-קדושים, הורשע יחד עם אחיינו רון קדושים בשנת 2012 על דקירת בן דודם חן קדושים.
בשנת 2015 הורשע במעורבות בירי לעבר איש העסקים אלי טביב.
הוא נעצר יחד עם שירן דהרי והוגש נגדם כתב אישום בגין רצח, שהומר באישום על קשירת קשר לביצוע פשע, שיבוש מהלכי משפט, וכן עבירות התפרצות וגניבה.
לאחר שחתם על הסדר טיעון על רקע קשיים ראייתיים בתיק, בית המשפט המחוזי בתל אביב גזר על השניים שנתיים מאסר בפועל.
ישראל חיים-קדושים נחשד גם ברצח בר חזק, עבריין מחולון, שנורה למוות ברמת השרון בשנת 2015.
בסוף שנת 2022 נעצר ישראל חיים-קדושים יחד עם אנשים נוספים בחשד לסחיטה באיומים של פקח שרשם להם דוחות.
רון קדושים, אחד מבני המשפחה, הורשע בשנת 2012 יחד עם אחיינו ישראל קדושים על דקירת בן דודם חן קדושים.
באוקטובר 2013 נעצרו ארבעה עבריינים המוכרים למשטרה בחשד שהיו מעורבים באירוע ירי תוך כדי נסיעה על אופנועים ברחובות הרצליה, בהם רון קדושים.
הוא עוכב לתשאול על ידי המשטרה טרם מעצרו מספר פעמים, כשעל גופו היה אפוד קרמי.
משפחת פראוד: קולניים יותר, גאים יותר היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית שנוצרה על ידי ברוס וו סמית' וראלף פארקהר, שהוצגה בבכורה בדיסני+ ב-23 בפברואר 2022. זה אתחול של משפחת פראוד, ששודרה במקור בערוץ דיסני מ-2001 עד 2005.
העונה הראשונה שדובבה הופצה לראשונה מחוץ לישראל ב-2022, עד להפצתה הארצית ב-2023 יחד עם העונה השנייה.
הסדרה מתארת את חייה של פני בת ה-14 והמשפחה המיוחדת מאוד שלה.
בימוי הדיבוב נעשה על ידי רועי גבע, והפקתו נעשה על ידי ענבר שטגר עזרא.
מוזיקה נעשתה על ידי רועי גבע.
עונהמספר פרקיםתקופת שידור בדיסני+תקופת שידור מקורית בערוץ דיסני שידור ראשוןשידור אחרוןשידור ראשוןשידור ראשון11023 בפברואר 202220 באפריל 20227 בינואר 20234 בפברואר 20232101 בפברואר 20234 במרץ 20231 באפריל 2023396 באוגוסט 2025יפורסם בהמשךיפורסם בהמשך
מספר הפרק(בסדרה)מספר הפרק(בעונה)שם הפרק בעבריתשם הפרק באנגליתתאריך שידור מקורי דיסני+ערוץ דיסני111דרך העיר הישנה (חלק 2)Old Towne Road (Part 2)1 בפברואר 20234 במרץ 2023122ידיה של סבתאGrandma's Hands133מעוקלCurved11 במרץ 2023144ציון 10A Perfect 10155אבא פאףPuff Daddy18 במרץ 2023166סוף התמימותThe End of Innocence177תנודות הנשמהThe Soul Vibrations25 במרץ 2023188שוב אנחנוUs Again199בבהBeBe1 באפריל 20232010יוניעשרהJuneteenth
באוגוסט 2019, טומי דוידסון הצהיר שמשפחת פראוד סוף כל סוף תקודם לעונה שלישית בדיסני+.
ב-1 בינואר 2020, הסדרה המקורית החלה לזרום בדיסני+, וזמן קצר לאחר מכן פנו מנהלי דיסני ל-פרקוהר וסמית' בנוגע להחייאת הסדרה ב-27 בפברואר 2020, התוכנית הוזמנה רשמית בדיסני+.
ביולי 2021, האולפן הקנדי WildBrain הצהיר שהם יעסקו בשירותי הנפשה עבור הסדרה, בעוד שהיא מופקת על ידי Disney Television Animation, אולפן שאינו מעורב בסדרה המקורית.
המפיקים הראשיים של הסדרה, ברוס וו סמית' וראלף פרקוהר, אמרו כי "הסדרה מעולם לא באמת נעלמה" וכינו אותה "הזמן המושלם להחזיר את התוכנית הזו".
Screen Rant טען כי החידוש של הסדרה תשבור מחסומים באמצעות הכללת משפחות ודמויות רב-תרבותיות המשתייכות לקהילת ה-להט"ב.
ב-15 בספטמבר 2021 הוכרזו מדבבים נוספים, כולל אסנטי בלאק כחבר החדש של פני, קארים, האמן "בוגי" דובוס כאחיה הגיימר של מאיה פרנסיס "ק.ג" ליבוביץ-ג'נקינס, יחד עם חברי השחקנים החוזרים רקל לי בולו בתפקיד נוביה גרוס ומרקוס טי פולק בתור מיירון.
בנוסף, כמה קולות אורחים של מפורסמים כוללים את ליזו, ליל נאס X, טיפאני האדיש, לנה ווית', דבי אלן, ג'יימס פיקנס ג'וניור, מרסאי מרטין, ג'דן סמית', גלין טורמן, למורן מוריס, ברנדה סונג, טינה נואלס (שבנותיה ביצעו את המקור המקורי.
מוזיקת הנושא של המופע), אווה לונגוריה, אל רוקר וברטמן רוק.
האורחים לעונה השנייה יכללו את צ'אנס הראפר, גבריאל יוניון, נורמני, לסלי אודום ג'וניור, אנתוני אנדרסון, דומיניק דאוס, גבי דאגלס, לורי הרננדז, ג'יין לינץ', הולי רובינסון פיט, מורי פויץ', סטורם ריד, קורטני בי ואנס, וליאנה מנדוזה [44] [45] .
בתוכנית יש גם את אלדיס הודג' חוזרת בתור פרנקי ופטרישיה בלצ'ר כמנהלת הייטאוור.
ב-12 בנובמבר 2021, הוכרז שהסדרה אמורה לצאת לאקרנים בפברואר 2022. ב-14 בינואר 2022, הסדרה קיבלה תאריך יציאה של 23 בפברואר 2022.
לפני בקרנת הבכורה של הסדרה, ראלף פרקוהר הסביר שהסדרה תהיה ישירה יותר בדיון בנושאים חברתיים רלוונטיים במקום להשתמש ב"שפה מקודדת" כמו בסדרה המקורית.
הוא גם הסביר שהכנסת דמויות להט"ב היא ה"שינוי הגדול ביותר" שאנשים יכולים לצפות לסדרה.
פרקהור חשף כי ב-משפחת פראוד, הם היו צריכים להשתמש ב"קוד כדי לדבר על אם מייקל היה הומו, לדבר על מיניות" וכדי להיות "בצורה מעוותת על זה".
הוא אמר שזה השתנה עם משפחת פראוד: קולניים יותר, גאים יותר.
השינויים הגדולים ביותר בסדרה היו "זהות מגדרית, זהות גזעית ללא ספק והתעוררות ללא ציטוטים", ואמרו שמיניות יכולה להיות "בצורה של הפנים שלך עם זה הרבה יותר", ומתבטאת בסיפור.
סמית' אמר גם שבסדרה יש יותר מ"סתם איזה הומו אחד...
המייצג את כל ספקטרום הלהט"ב" ואמר שזה "לא הוגן" שיש רק דמות להט"ב אחת בכל בסדרה.
ב-17 בפברואר 2022, פרקוהר אמר שהסדרה תציג יותר מ"מבט אחד של שחורים או משפחה שחורה".
סמית' טען שהסדרה "פורצת דרך...
בתחום ההנפשה הזו", ואמר שיש לה חלקים מז'אנר האימה, המדע הבדיוני והמערבון.
ב-18 באפריל 2022, דיסני+ אישרה שהעונה השנייה של הסדרה נמצאת בהפקה.
כמו כן, דווח כי בעונה השנייה ישתתפו כוכבי אורחים כמו נורמני, לזלי אודום ג'וניור, דומיניק דאוס, גבי דאגלס, לורי הרננדז ומורי פויץ'.
העונה השנייה עלתה לראשונה ב-1 בפברואר 2023 בדיסני+ וב-4 במרץ 2023 בערוץ דיסני.
ביוני 2023, הוכרז שהסדרה חודשה לעונה שלישית.
שנהפרסקטגוריהמועמדותתוצאהמקור2022פרסי אמי לתוכניות לילדים ולמשפחהסדרת הנפשה יוצאת מן הכללהפקת הסדרהליהוק מצטיין לסדרהטטיאנה בול, ארון דראון, דייוויד ה.
משפחת קוקוריקו (בקוריאנית: 치로와 친구들; בתרגום חופשי: צ'ירו וחברים) היא סדרת טלוויזיה דרום קוריאנית לילדים בהנפשה ממוחשבת.
בדרום קוריאה הסדרה שודרה ב-EBS Kids ובישראל בערוץ לולי בשנת 2010. הסדרה בת עונה 1 ו-52 פרקים באורך 15 דקות.
שיר הפתיחה והסיום של התוכנית בדיבוב העברי בוצע על ידי עדן גמליאל, קים חוג'י ומאיה לבני.
העלילה עוסקת במשפחת תרנגולים הכוללת אם ואב ושלושה ילדים לילדים קוראים: ציף ציף, מישמיש ומיקה.
בכל פרק הם יעברו הרתפקה יחד עם חבריהם: חזי, נוני וזומי.
ציף ציף: אפרוח צהוב, אחיהם של מישמיש ומיקה.
מישמיש: אפרוח צהוב מרכיב משקפיים שחורים, אחיהם של ציף ציף ומיקה.
מיקה: אפרוחה צהובה חובשת עניבת פרפר אדומה על ראשה, אחותם של ציף ציף ומישמיש.
מר וגברת קוקוריקו: שני תרנגולים לבנים, הוריהם של ציף ציף, מישמיש ומיקה.
חבריהם של ציף ציף, מישמיש ומיקה
חזי: חזיר ורוד, חבר של ציף ציף, מישמיש ומיקה.
נוני: תנין ירוק, חבר של ציף ציף, מישמיש ומיקה.
זומי: קוף חום, חבר של ציף ציף, מישמיש ומיקה.
הדיבוב העברי הופק על ידי אסנת סדן ובוים על ידי גדי לוי.
שם הדמותמדבב\ת בעבריתציף ציףעדן גמליאלמישמישקים חוג'ימיקהמאיה לבנימר קוקוריקוגילן שחףגברת קוקוריקוהדר שחף מעייןחזימייה קדושנוניגדי לויזומיגדי לוי
משפחת פרטרידג' היא קומדיית מצבים אמריקאית, ששודרה במקור בארצות הברית בין השנים 1970–1974 בערוץ ABC.
הסדרה נוצרה בהשראת המשפחה המוזיקלית האמיתית - משפחת קאוסיל - אשר הקימה את הלהקה The Cowsills שזכתה לפופולרית בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70 של המאה ה-20.
בישראל הסדרה שודרה לראשונה בטלוויזיה הישראלית באמצע שנות ה-70. בשנות התשעים שודרה התוכנית גם בערוץ הילדים בכבלים.
הסדרה עוקבת אחר חברי משפחת פרטרידג', אשר כוללים את האם האלמנה שירלי פרטרידג' וילדיה.