tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
החוקר הבהאי מוג'ן מומן (Moojan Momen), בספרו שראה אור באנגלית, Introduction to Shiʻi Islam, בהוצאת גורג' רונלד, אוקספורד, קובע שמוג'תהידים רבים חששו שהעדפת אחסאא'י את הידע האינטואיטיבי, שאותו הוא טען שרכש ישירות בהשראת האימאמים, תפגע באופן רציני בסמכותם ובמעמדם.
מומן העניק פרשנות בנוגע לתורתו של אחסאא'י ולאלו של ממשיכיו, שבתקופתם החריף העימות עם האורתודוקסיה השיעית.
שייח' אחמד אחסאא'י מינה ליורשו את כאזם רשתי, שהנהיג את התנועה השייח'ית עד למותו.
הוא הדריך את תלמידיו איך לזהות את המהדי וה-المسيح, כלומר התפיסה המוסלמית את ישו כמי שעתיד לחזור לפני בואו של המהדי (המאוזכר לעיל).
לאחר מותו, ב-1843, רבים מתלמידיו נפוצו ברחבי עיראק ואיראן כדי לחפש אחרי מנהיג חדש.
שייח' אחמד אחסאא'י נודע ככותב פורה, כמי שהשלים ופרסם 71 חיבורים במהלך חייו, שמהם שרדו עד לימינו אלה, 354 כתבי יד.
כשהוא כותב בעיקר בערבית, יצירתו כיסתה מנעד רחב של ז'אנרים ספרותיים.
רוב חיבוריו כוללים התכתבויות עם עולמא אחרים או עם תלמידיו, לרוב מתוך כוונה להרחיב פרשנות של עקרון אשר קודם בחיבור אחר, או לתת תשובות לשאלות מטרידות בנוגע לתאולוגיה ולהלכה אסלאמיות.
מסות ושיעורים שחוברו על ידי אחסאא'י באופן עצמאי, מרכיבים רק חלק קטן מחיבוריו, אך נוטים להיות ארוכים יותר מהתכתבויותיו, ונלמדים ומודפסים מחדש לרוב יותר.
בהתאם למסורת הספרותית-אקדמית, הפרסית והמוסלמית, מספר גדול מחיבוריו, כתובים באופן הכולל פרשנויות של סורות מהקוראן, חדית'ים חשובים של מוחמד או של האימאמים, או כתובים בהשראת מחברים תאולוגיים או מיסטיים מוקדמים יותר.
הביבליוגרפיה המקיפה ביותר של חיבוריו הידועים של אחסאא'י, מזהה שנים עשר נושאים, הנדונים באמצעות חיבורים ספציפיים:
שיום האם יהיה איתך הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי, המבוסס על סדרת הטלוויזיה "משפחת סימפסון".
הסרט הקצר הופץ ב-10 במאי 2024 בדיסני+ לציון "יום מלחמת הכוכבים" ויום האם.
זהו הסרט הקצר השמיני בזיכיון משפחת סימפסון בדיסני+ והסרט הקצר השלישי של הזיכיון שקשור למלחמת הכוכבים אחרי "הכוח מתעורר משנת צהריים" משנת 2021 ו"רוג היא לא בדיוק אחת" משנת 2023.
בשבוע הראשון להפצתו, הסרטון הקצר דורג בראש רשימת הסרטים הנצפים ביותר בדיסני+.
מארג', האמהות והילדים האחרים מדיסני+ מתכוננים לבילוי מיוחד לכבוד יום האם, הם נכנסים למכונית, אבל הומר עדיין לא תיקן את זה, למרבה המזל היום ניצל כשאסוקה טאנו נחלצת לעזרה.
במעבורת ה-T-6 של אסוקה, מארג' מקיאה ופותחת חלון, ומפלטת את BB-8 מהספינה.
מיד לאחר שהם מגיעים לכוכב הלכת של דיסני, המלכה הרעה בצורת המכשפה מודיעה להם שעליהם ללכת קודם לחניון כוכב הלכת של דיסני.
על כוכב הלכת, מתפתח קרב של חרבות אור נגד חיילי הסערה, ומגי ושאר הילדים האחרים מצטרפים לקרב.
מארג' נהיית קצת יותר מדי להוטה להילחם עד שהיא נעצרת על ידי לוחם סערה שאומר לה שזו רק סימולציה ואומרת לאחרים שהיא הרסה אותה.
מארג' סופגת קריאות בוז מגולם ובתור התנצלות, היא מארגנת מסיבה בבית משפחת סימפסון.
למסיבה, ילדי הולו מצטרפים, והומר לוקח את סטואי גריפין אל הבר של מו.
דן קסטלנטה בתור הומר סימפסון, סבא סימפסון וגופי
ננסי קרטרייט בתפקיד מגי סימפסון ומיקי מאוס
טרס מקניל בתור אמו של במבי, המלכה הרעה וגברת פוטס
קרולין אומין בתפקיד נאני פלקאי
מגי רוזוול בתפקיד מרי פופינס
מוריס למרצ'ה בתור דארת' ויידר
כריס אדג'רלי בתפקיד צ'ובאקה ואיה
סת' מקפרלן בתפקיד סטואי גריפין
ג'ון שוורץ מ "Bubbleblabber" נתן לסרטון ציון 8.5 מתוך 10, וקבע,המפיקים של משפחת סימפסון עושים סרטים קצרים כאלה כל הזמן ואני חושב שזה הכי טוב ללא ספק משתי סיבות: א.
אנחנו מדברים הרבה יותר מהסרטים הקצרים הקודמים ו-ב.
והחלק האחרון הוא החשוב ביותר, כי בעוד שמה שבסרטונים הקצרים הקודמים שכחו אפילו אם זה ארבע דקות, אתם צריכים לצחוק, "שיום האם יהיה איתך" הוא ללא ספק הסרט המצחיק והמלא בבדיחות שבחבורה, ובהחלט כדאי לכם להוסיף אותו לרשימת הצפייה שלכם בסוף השבוע הזה.
שיזואיצ'י טנקה היה גנרל בצבא היפני הקיסרי וכיהן בתפקיד המושל הצבאי של הפיליפינים במהלך מלחמת העולם השנייה.
שיזואיצ'י טנקה נולד בכפר אישאי, במחוז היוגו (הכפר מוזג עם העיר טטסונו ומהווה רובע בעיר).
משפחתו טוענת שיש לה שורשים באקאמצו מיטסוסקֶה, ושירתה בתפקידי ראשי הכפר בתקופת אדו.
טנאקה סיים במחזור 19 של האקדמיה הצבאית של הצבא האימפריאלי היפני בשנת 1907. אחד מחבריו לכיתה היה מסהארו הומה.
ב-1916 סיים בהצטיינות את מחזור 28 של בית הספר למטה ופיקוד של הצבא, בהתמחות בחיל הרגלים, ונשלח במלגה צבאית לאנגליה כדי ללמוד ספרות אנגלית באוניברסיטת אוקספורד, שם חקר את יצירותיו של ויליאם שייקספיר.
ב־יולי 1918 שימש כנושא הדגל של הכוחות היפניים בצעדת הניצחון בלונדון בסוף מלחמת העולם הראשונה.
ב־1922 קודם לדרגת רב-סרן (Major).
במאי 1926 מונה לקונסול צבאי בקונסוליה היפנית במקסיקו.
במרץ 1927 קודם לדרגת סגן אלוף (Lieutenant Colonel), וממרץ 1928 היה ראש המחלקה לצפון אמריקה בדרג המטה הכללי של הצבא האימפריאלי היפני.
במאי 1930 קודם לדרגת אלוף-משנה (Colonel), והוצב לפקד על רגימנט הרגלים השני של הצבא הקיסרי היפני מאי 1932.
לאחר מכן מונה טנאקה כנספח צבאי (military attache) בוושינגטון הבירה, שם פגש את דאגלאס מקארתור בזמן שמקארתור שימש כראש מטה הצבא של ארצות הברית.
הוא נשאר בארצות הברית עד מאי 1934. בשל שירותו הארוך בארצות הברית ובממלכה המאוחדת ודעותיו הפתוחות הפרו-מערביות, נפסל לקידומים כאשר יפן התעצמה צבאית.
ב-אוגוסט 1934 עד אוגוסט 1935 שירת כראש המטה (Chief of Staff) של הדיוויזיה הרביעית של הצבא האימפריאלי היפני הממוקמת באוסקה.
באוגוסט 1935 קודם לדרגת גנרל-משנה (Major General) ומונה למפקד של חטיבת הרגלים החמישית, ככוח חיל מצב (garrison force) שבסיסו במנצ'וקוו.
לאחר שנה מונה למנהל מחלקת העניינים הכלליים (General Affairs) ב־קמפייטאי (המשטרה הצבאית), ובאוגוסט 1937 מונה למפקד קמפֵיטאי בשטח שהוחכר בקנטונג (Kwantung Leased Territory).
ביולי 1938 קודם לדרגת לוטננט-גנרל (Lieutenant General) ובחודש שלאחריו אף מונה למפקד הקמפֵיטאי.
מלחמת סין–יפן השנייה ועיטורי כבוד
ב־אוגוסט 1939 מונה שיזואיצ'י טנקה למפקד הדיוויזיה ה-13 של הצבא האימפריאלי היפני, ושנה לאחר מכן לחם בחזית במלחמת סין–יפן השנייה, במיוחד בקרב על ווהאן (Battle of Wuhan) ובקרב זאויאנג-איצ'אנג (Battle of Zaoyang–Yichang).
ב־1940 הוענקו לו שני עיטורים: עיטור הקורדון הגדול של מסדר השמש העולה (Order of the Rising Sun) ואת עיטור הקורדון הגדול Grand Cordon של מסדר האוצר הקדוש (Order of the Sacred Treasure).
בספטמבר 1940 שב ליפן כדי לחדש את תפקידו כמפקד הקמפֵיטאי.
עם פרוץ המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט, שיזואיצ'י טנקה, שהביע בקול ברור קריאה כנגד ההמתקפה על פרל הארבור (Pearl Harbor), מונה מחדש למפקד צבא המחוז המזרחי (Eastern District Army).
בפיליפינים והשלבים הסופיים של מלחמת העולם השנייה
ב־1942 נשלח שיזואיצ'י טנקה לפיליפינים כמפקד הארמייה הארבעה-עשר של הצבא האימפריאלי היפני, ושימש כמושל הצבאי של הפיליפינים מ-יוני 1942 עד מאי 1943. אולם במרץ 1943 נאלץ לשוב ליפן כדי להתאושש ממלריה.
הוא שהה חודשים רבים בבית חולים, ובמהלך תקופה זו המיר את אמונתו לדת החדשה סייצ'ו-נו-איה Seicho-no-Ie.
בספטמבר 1943 קודם לדרגת גנרל מלא ומן המניין.
באוגוסט 1944 מונה למפקד המכללה לפיקוד ומטה של הצבא (Army Staff College).
במרץ 1945 מונה למפקד המחוז המזרחי (Eastern District Army) והארמייה ה-12 של יפן ועסק בהגנת טוקיו לקראת הפלישה הצפויה.
יחידה זו כללה ברובה מיליציות של אנשי מילואים לא מאומנים כראוי, סטודנטים מגויסים שנקראו לשירות והגנה אזרחית כמו יחידות להגנת המולדת "Volunteer Fighting Corps" כחלק ממאמץ ההגנה האחרון של האימפריה היפנית למנוע את הנחיתה והפלישה הצפויה של כוחות בעלות הברית במרכז הונשו.
ניסיון ההפיכה ב־15 באוגוסט 1945 (אירוע קיו־ג'וּ Kyūjō)
כמפקד בפועל של דיוויזיית המשמר הקיסרי הראשונה (1st Imperial Guards Division), שיתוף הפעולה של שיזואיצ'י טנקה היה קריטי למניעת ניסיון ההפיכה שתכנן המייג'ור קנג'י האטנאקה ואחרים ב־15 באוגוסט 1945. האטנאקה שאף להשתלט על הארמון הקיסרי ולמנוע את שידור הכרזת הכניעה של היפנים על־ידי הקיסר הירוהיטו.
כאשר טנקה נתבקש להצטרף להפיכה, הוא סירב, ולאחר מכן גייס את ארמיית המחוז המזרחי (Eastern District Army) כדי לדכא את ההפיכה.
לאחר שיחות טלפון רבות והוראה לכוחות שישחררו את הארמון, הוא הגיע בעצמו למקום וגינה את האטאנאקה ואת הקושרים האחרים.
אף על פי שכונה "גיבור תקרית קיוג'ו / אירוע 15 באוגוסט", וכמעט באופן אישי היה אחראי לסיום ניסיון ההפיכה, שיזואיצ'י טנקה חש את עצמו אחראי לנזקים שנגרמו לטוקיו (תחום השיפוט שלו) מהפצצות בעלות הברית.
מאז שמונה ב־19 במרץ, ניסה להתפטר שלוש פעמים, מאחר שלא הצליח למנוע נזקים למקדש מייג'י (Meiji Shrine), לארמון הקיסרי ולאתרים חשובים נוספים, בקשות ההתפטרות נדחו.
בעת כניעת יפן הורה טנקה לתת לפקודיו להשמיד את דגלי היחידות שלהם, אך לא להתאבד; משום שהשרפת דגלי הגדודים תספק "מחאה מספקת", וכי בכוונתו לקחת על עצמו את מלוא האחריות בשם כל אנשיו.
ב־24 באוגוסט 1945, במשרדו בבניין דאי-איצ'י לייף Dai-ichi בטוקיו (שיהפוך אחר כך למטה המפקד העליון של כוחות הברית), שיזואיצ'י טנקה ירה בעצמו בלבו; על שולחנו נותרו ספרי סוטרות, מכתבים לקציניו ולמשפחתו, פסל של הקיסר מוצוהיטו ומגילה שעליה מילותיו של הקיסר הירוהיטו אליו בעקבות אירוע 15 באוגוסט.
שם חקר את יצירותיו של ויליאם שייקספיר1922רב-סרןקונסול צבאי בקונסוליה היפנית במקסיקו1927סגן אלוף1928 -ראש המחלקה לצפון אמריקה בדרג המטה הכללי של הצבא האימפריאלי היפני 1930 אלוף־משנה מפקד רגימנט הרגלים ה־2 1932 נספח צבאי נספח צבאי בוושינגטון די.סי.
שיורי ברכה הוא ספר הלכה של הרב חיים יוסף דוד אזולאי (החיד"א, ה'תפ"ד-ה'תקס"ו, 1724–1806), חכם ספרדי-מזרחי מפורסם, מקובל ומחבר ספרי הלכה רבים.
הספר מהווה השלמה והוספות לספריו הקודמים ברכי יוסף ומחזיק ברכה, העוסקים בפירוש והוספות על השולחן ערוך.
הוא נכתב בצורה חפוזה, כפי שמעיד החיד"א עצמו, והוא ריכוז של הערות, חידושים ותוספות שנוספו עם השנים על סמך מקורות חדשים מכתבי יד נדירים של ראשונים ואחרונים.
הספר משמש כמקור הלכתי חשוב, ומצוטט על ידי פוסקים רבים, כולל בדיונים מורכבים על הלכות מגוונות כמו דרישה אל המתים.
המחבר, רבי חיים יוסף דוד אזולאי, הידוע בכינויו החיד"א (קיצור ל"חיים יוסף דוד אזולאי"), היה רב, מקובל, ביבליוגרף וסופר פרודוקטיבי במאה ה-18. הוא נולד בירושלים בשנת ה'תפ"ד (1724), שימש כרב בקהילות שונות במרחב הים-תיכוני, וטייל רבות באירופה ובאימפריה העות'מאנית למטרות גאולת ספרים ותמיכה בקהילות יהודיות.
החיד"א חיבר למעלה מ-100 ספרים בתחומי ההלכה, הקבלה, השירה והביבליוגרפיה, והיה ידוע בשמיעתו המופלגת ובידעו הרחב.
ספריו, כולל שיורי ברכה, משקפים את גישתו ההלכתית המבוססת על מקורות ראשונים נדירים ומכתבי יד.
"שיורי ברכה" אינו ספר עצמאי מלא, אלא אסופת הוספות והערות ("שיורים") שחיד"א הוסיף לספריו "ברכי יוסף" (פירוש חידושי דינים על שולחן ערוך) ו-"מחזיק ברכה" (על או"ח ויו"ד).
חידושים הלכתיים חדשים, המבוססים על ספרי ראשונים ואחרונים שכתבי היד שלהם לא היו זמינים בעת כתיבת הספרים הקודמים, או שפורסמו לאחר מכן.
הערות על סימנים ספציפיים בשולחן ערוך, בעיקר בחלק יורה דעה (מסימן כ' עד סימן רכ"ח).
תוספות מספריו האחרים של החיד"א, כגון "חיים שאל", "מראית העין", "פתח עיניים", "יוסף אומץ" ו"ככר לאדן", שרוכזו כאן כדי "לתקן" ולשפר את הטקסטים הקודמים.
החיד"א עצמו מתאר את כתיבת הספר כעבודה מהירה ו"ברגל אחת": "אגב אורחאי טרחתי ללקט אורו"ת מנקיקי הסלעים, חדא כרעא ארעא אגב דוחקא נכנס ויוצא" (מתוך חיים שאל חלק ב' סימן י'), כלומר – הוא כתב אותו במהלך נסיעותיו התכופות, תוך איסוף חידושים בדרך.
הספר כולל גם אלמנטים שיריים, כגון שירי שירים, ומשלב בין הלכה לפלפול.
בחלקים מסוימים, כמו ביורה דעה סימן ר ס"ק, הספר מצוטט בהקשרים הלכתיים מודרניים, כגון דיון בברכת "שהחיינו" על מצוות חדשות.
הדפסתו הראשונה של שיורי ברכה הייתה כנספח לספר ברכי יוסף, ולאחר מכן הפך לספר עצמאי.
הדפסה ראשונה עצמאית: תקע"ד (1814), בסלוניקי, בהוצאת דפוס יוסף מולכו.
המהדורה כוללת 257 עמודים, וכוללת הגהות של המלקט ר' רפאל קלאמארו (בסוגריים).
מהדורה מורחבת: חלק ב' על יורה דעה, ליוורנו תקמ"א (1781).
מהדורות מודרניות: כולל במהדורות משולבות של שולחן ערוך החיד"א, בעריכת חבר תלמידי חכמים ודניאל ביטון (תשס"ו, ירושלים), הכוללת את ברכי יוסף, שיורי ברכה ו-מחזיק ברכה עם ליקוטים.
שיורי ברכה נחשב למקור הלכתי מרכזי בקרב פוסקי ספרד והמזרח, ומצוטט על ידי פוסקים מאוחרים יותר, כגון הגר"א (הגאון מווילנה) בדיונים משותפים.
הוא משפיע על פסיקה למעשה הלכות יומיומיות, כגון ברכות, טהרה ודיני מזון, ומשמש כבסיס לפסקי הלכה מודרניים (למשל, בשו"ת יחוה דעת).
הספר תורם להבנת גישת החיד"א ההלכתית, המדגישה מקורות נדירים ומכתבי יד, ומשקף את תרומתו לשימור מורשת ההלכה היהודית במאה ה-18.
קים מין-סוק (בקוריאנית: 김민석; נולד ב-26 במרץ 1990), הידוע בשם הבמה שיומין (בקוריאנית: 시우민, באנגלית: Xiumin), הוא זמר ושחקן דרום קוריאני.
הוא חבר בלהקת הבנים הדרום קוריאנית – סינית אקסו ומנהיג תת-הלהקה שלה Exo-CBX.
ב-26 בספטמבר 2022 הוציא לאור את המיני-אלבום סולו שלו בשם Brand New .
1990–2013: ראשית חייו ותחילת הקריירה
שיומין נולד ב-26 במרץ 1990 בסיאונגבוק-גו, סיאול וגדל בגורי, מחוז קיונגי.
הוא למד באוניברסיטה הקתולית קוואנדונג .
שיומין למד אמנויות לחימה ויש לו חגורה שחורה בקנדו ובטאקוונדו.
הוא ידוע גם כאוהד כדורגל נלהב, ומשמש כשגריר כבוד של התאחדות הכדורגל של קוריאה.
לפני השתתפותו של שיומין בתחרות Everysing של חברת SM אנטרטיינמנט, הוא נבחן לראשונה לחברת JYP אנטרטיינמנט בשנת 2008 אך לא התקבל.
באותה שנה, זכה במקום השני בתחרות Everysing של SM, והצטרף כמתאמן דרך מערכת הליהוק של החברה.
שיומין נחשף כחבר השביעי בלהקת הבנים הדרום קוריאנית-סינית אקסו בינואר 2012. הלהקה ערכה את הופעת הבכורה שלה ב-8 באפריל 2012. בשנת 2013, שיומין הופיע בהופעת אורח יחד עם השחקנית קים יו-ג'ונג בקליפ לשיר "Gone" של הזמרת הדרום קוריאנית ג'ין.
בינואר 2015, שיומין ערך את הופעת הבכורה שלו בתיאטרון מוזיקלי, כשגילם את הדמות אקווילה במחזמר של SM אנטרטיינמנט בשם School OZ, לצד חבריו ללייבל צ'אנגמין, קי, לונה, סוהו וסולגי.
באוקטובר 2015, הוא שיחק בתפקיד הראשי עם השחקנית קים סו-און בדרמת הרשת Falling for Challenge.
במסגרת הפרויקט, הוציא את שיר הסולו הראשון שלו מאז הופעת הבכורה "You Are the One", כחלק מפסקול הדרמה.
Falling for Challenge הפכה לדרמת הרשת הנצפית ביותר בדרום קוריאה בשנת 2015, עם 20 מיליון צפיות בתוך 17 ימים בלבד.
בפברואר 2016, שיומין השתתף בסינגל הסולו של ג'ימין, חברת להקת AOA, בשם "Call You Bae", והופיע גם בקליפ של השיר.
ביולי אותה שנה, ערך את הופעת הבכורה הקולנועית שלו לצד השחקן יו סונג-הו בסרט הדרום קוריאני Seondal: The Man Who Sells the River.
באוגוסט, שיתף פעולה עם חברי אקסו צ'אן ובקאהיון בפסקול מקורי בשם "For You" עבור סדרת הטלוויזיה Moon Lovers: Scarlet Heart Ryeo.
באוקטובר 2016 הפך רשמית לחבר בתת-הלהקה הראשונה של אקסו Exo-CBX, יחד עם צ'אן ובאקהיון.
הלהקה ערכה את הופעת הבכורה שלה עם המיני-אלבום Hey Mama!
ביולי 2017, שיומין שיתף פעולה עם מארק מאנסיטי בסינגל בשם "Young & Free" כחלק מפרויקט המוזיקה הדיגיטלי SM Station.
באוגוסט של אותה שנה, הוא הפך לחבר קבוע בצוות תוכנית הריאליטי של MBC בשם It's Dangerous Beyond The Blankets.
שיומין התגייס לשירותו הצבאי ב-7 במאי 2019, שם שירת בשירות פעיל.
הוא הופיע בפעם האחרונה לפני הגיוס עם תת-הלהקה EXO-CBX במסגרת קונצרט ביפן, וכן במופע מעריצים אישי בשם Xiuweet Time שנערך ב-4 במאי בג'מסיל ארנה .
לאחר גיוסו, ב-9 במאי, הוא הוציא את סינגל הסולו הראשון שלו "You" כחלק מפרויקט SM Station.
באוגוסט 2019 פורסם כי הוא יככב במחזמר הצבאי Return: The Promise of That Day יחד עם אוניו משייני ויון ג'י-סונג.
המחזמר התקיים מ-22 באוקטובר עד 1 בדצמבר באולם האמנות וורי שבפארק האולימפי בסיאול.
שיומין יצא לחופשה הצבאית האחרונה שלו בנובמבר 2020, ולא חזר לבסיס בשל מדיניות הקורונה של הצבא ושוחרר רשמית ב-6 בדצמבר.
2022–הווה: אלבום בכורה, מחלוקת חוזה ו-INB100
חברת SM אנטרטיינמנט אישרה כי שיומין יגלם את התפקיד הראשי בדרמה החדשה CEO-dol Mart בשנת 2023.
ב־26 בספטמבר 2022, שיומין הוציא לאור את המיני-אלבום הראשון שלו, Brand New, יחד עם הסינגל הראשי הנושא את אותו שם.
ב-5 באפריל 2023, אושר כי שיומין ואונה יקיימו שיר משותף בשם "Who?", שיצא ב-9 באפריל 2023.
ב־1 ביוני 2023 הוכרז כי שיומין, צ'אן ובאקהיון יסיימו את חוזיהם עם סוכנות SM אנטרטיינמנט בטענה לאי תשלום במועד ולחוזים לא הוגנים.
ב־19 ביוני הודיעו SM ושלושת החברים כי הסכסוך ביניהם נפתר, והחברים החליטו להישאר בסוכנות.
ב־8 בינואר 2024, שיומין הצטרף ללייבל של באקהיון, INB100, לצורך ניהול פעילויות הסולו שלו, בעוד שפעילותו במסגרת אקסו נותרת תחת סוכנות SM אנטרטיינמנט.
ב־10 במרץ 2025, שיומין הוציא לאור את המיני-אלבום השני שלו, Interview X , יחד עם סינגל הנושא "Whee!".
בנוסף, הוא יצא לסיבוב הופעות המעריצים הראשון שלו באסיה בשם X Times, במסגרתו הופיע בשש ערים שונות בין מרץ למאי 2025.
+שםפרטי אלבום מיקומי שיא בתרשים מכירותקוריאהיפןבילבורד יפןBrand New יצא לאור: 26 בספטמבר 2022
פורמטים: תקליטור, הורדה דיגיטלית, סטרימינג 2 6 7 קוריאה: 177,439
פורמטים: תקליטור, הורדה דיגיטלית, סטרימינג 8 — — קוריאה: 114,608
במדעי החברה, שיח מציין דרך חשיבה ממוסדת, תפיסה חברתית המגדירה את גבולות השפה ופרשנות לה בתקופת זמן מסוימת ובשדות חברתיים מוגדרים.
שיח כולל צורות ייצוג, קודים של התנהגות, משמעויות והרגלים.
השיח משפיע על הדרך שבה אנו נותנים פרשנות לדברים.
הוא המגדיר את מה שניתן לומר בתחום מסוים ואיך אנו רואים את הדברים.
לדוגמה, שתי צורות שיח שונות עשויות לשמש לתיאור קבוצות לוחמי גרילה, האחת מתארת אותם כ"לוחמי חופש" והשנייה כ"טרוריסטים", כך שהשיח הנבחר מכתיב את הדקדוק, הביטויים ולפעמים גם את הסגנון הנדרש כדי לתקשר.
חשיבותו של השיח, לפי תאורטיקנים פוסט מודרניסטים, נובע משתי תובנות שהתפתחו במאה ה-20:
בפילוסופיה של הלשון התפתחה בתקופה זו תפיסה לפיה השפה היא גבול טרנסצנדנטלי של התודעה – אנו מסוגלים לתפוס, לחשוב ולהבין רק את מה שאנו מסוגלים לנסח במילים.
בתאוריות פוסט סטרוקטורליסטיות ופוסט מודרניסטיות, השיח מקבל משמעות חשובה ביותר, בגלל ניתוק הקשר בין מסמן למסומן.
עקב ניתוק זה, השיח מהווה למעשה את המציאות – האופן שבו אנו מדברים על דברים, האופן בו אנו מתייחסים אליהם, מעצב את המציאות ומכתיב אותה.
שילוב של שתי תפיסות אלה מביא לכך, שהשיח הנהוג בחברה מסוימת לגבי נושא מסוים מכתיב את העמדות שיכולות להינקט על ידי בני חברה זו בנושא המדובר.
אחת מהתרומות העיקריות לתאוריה של השיח ניתנה על ידי מישל פוקו שקישר בין ידע, כוח ושיח.
פוקו טען כי שיח פירושו משטר של ידע המגדיר את מה שמותר לומר, וגם את מה שאסור.
חקר השיח המתמטי (בו משתתפים חוקרים, מורים, הורים ולומדים) הוא כלי להעצמת תהליכי הלמידה וההוראה ובעל חשיבות רבה בהבנת הקשיים בחינוך המתמטי ואיתור פתרונות לקשיים אלו.
על מנת לקדם את השיח המתמטי יש ליצור שיח מחקרי מתקדם, יעיל ומועיל.
שיח המאפשר התפתחות של עצמו ושל הפרקטיקה החינוכית יחד.
את הממצאים למחקרים של השיח המתמטי אוספים בדרך כלל בצורה איכותית, באמצעות הסתכלות רחבה ככל האפשר, כזו המאפשרת לזהות מאפיינים ייחודיים שעשויים לקדם את הבנת הבעיות הקיימות בהוראת ולמידת המתמטיקה..
חקר השיח המתמטי מאפשר התבוננות ביקורתית על תהליכי ההוראה והלמידה ומשמש כלי חשוב המסייע בקידום ופיתוח תהליך הלמידה של המשתתפים בו.
תפקידו של חקר השיח המתמטי הוא לטפל בשלושת ההיבטים של תהליכי הלמידה: קוגניטיביים, חברתיים ורגשיים (אישיים ובין-אישיים).
מציאת פתרון לבעיות הקיימות בתחום החינוך המתמטי, מחייבת התייחסות להיבטים הנ"ל.
השיח המתמטי נתפס כצורת תקשורת ייחודית ומשמעותית בהשפעתה על לומדי המתמטיקה.
השיח כולל קשרי גומלין בין שתי פעולות המעצבות זו את זו: "מתמטיזציה" – תקשורת על עצמים מתמטיים ו"פרשנות אישית" – קשורה להיבטים המקוטלגים כרגשיים וחברתיים.
פעמים רבות התלמידים מפרשים סיטואציות מתמטיות ממקום רגשי אישי חברתי, ולא ממקום נייטרלי של שיח מתמטי בלבד..
חשוב להיות מודעים ולזהות מאפיינים בשיח המתמטי של אוכלוסיות שונות שעשויים לקדם או לעכב את פיתוח השיח הנובעים מפרשנותם האישית..
מחקר הוא שיח, ולכן במידה ויתוכנן היטב הוא יוכל לקדם פרקטיקת הוראה יעילה יותר.
פעמים רבות, מורים אינם מודעים כלל לפרשנות של התלמיד למושג מסוים.
לכן, אם מורה יכיר את המחקר, ייתכן שגישתו להוראת המתמטיקה תשתנה.
למרבית המורים והחוקרים יש תפיסה ברורה לגבי ההוראה ודרכי הלמידה שהם מאמינים בהן.
התלמידים מגיעים עם אג'נדה, נורמות וערכים משלהם שפעמים רבות אינם תואמים להבנה של מהי למידה מוצלחת לפי תפיסת המורה או החוקר.
מסיבה זו, יש צורך לקיים מחקרים שוטפים על השיח המתמטי הקיים שיאפשרו קבלת תמונה כוללת של הלמידה המתמטית, כדי להרחיב ולענות על צורכי כלל התלמידים.
חשוב לזכור שהשפעת ממצאי המחקר אינה ישירה ולכן קשה לאמוד את השפעת יישום מסקנות המחקר.
מסיבה זו, יש צורך בתקשורת טובה ורציפה בין החוקרים למורים, כזו שתאפשר מעקב ובדיקה של יישום ממצאי המחקר וכן תאפשר למורה להציע רעיונות למחקרים עתידיים..
כאשר מבצעים מחקר חינוכי במתמטיקה יש לשמור על עקרונות שיאפשרו את התפתחות השיח החינוכי:
עקרון השלמות והדיוק: יש לתעד את כל תהליך המחקר כדי למנוע אי הבנה או חוסר בהירות.
עקרון ההקשר: יש לתעד אינטראקציות אנושיות ככל האפשר (ולא רק פעילות מתמטית).
עקרון נקודות המבט החלופיות: בניתוח הממצאים של המחקר, על החוקרים לבחון את הממצאים תוך התחשבות בשוני הקיים בין נקודות המבט של החוקרים בשיח המתמטי לזו של המשתתפים.
עקרון הישירות: על החוקרים להציג תחילה את הנתונים כפי שנאמרו ובוצעו, ורק לאחר מכן עליהם להציג את פרשנותם לאירועים שהתרחשו..
"שיח לוחמים – פרקי הקשבה והתבוננות", הוא קובץ שיחות ועדויות של חיילים מקיבוצים מכל הזרמים, שכונס, נערך ויצא לאור לאחר מלחמת ששת הימים, בעריכת אברהם שפירא.
מהדורה ראשונה של הספר הודפסה באוקטובר 1967, שנייה בפברואר 1968 ושלישית במאי 1968.
עורכי הקובץ היו חברי התנועה הקיבוצית, שלימים נתפרסמו איש איש בתחומו: אברהם שפירא (פצ'י), איש קבוצת יזרעאל, מוקי צור מעין גב, עמוס עוז מקבוצת חולדה, יריב בן-אהרן מגבעת חיים מאוחד, אבישי גרוסמן מעין שמר, עמרם הישראלי מגבעת חיים איחוד (שהיה בין היוזמים והמניעים מאחורי הפרויקט) ורבים אחרים.
קובץ העדויות נערך בשיטה של שיחות בנושאים שונים אך קרובים.
השיחות הוקלטו חודשיים לאחר תום המלחמה והובאו כמעט כלשונן בספר.
הרקע לשיחות הללו היו ההלם והאבל הכבדים שפקדו את התנועה הקיבוצית, משהתברר המחיר הכבד בהרוגים ובפצועים בקרב בני הקיבוצים במלחמה: כרבע מכלל הנופלים במלחמת ששת הימים היו בני קיבוצים.
וכן, מחשבות הלוחמים על המחיר אותו שילמו תושבים ערבים בעקבות פעולות במלחמה אשר נפקד על הלוחמים לבצע.
בתוך הקיבוצים נוצר מצב קשה של אלם ושתיקה מצד אחד, מועקות קשות מצד אחר, ורצון חזק לפרוק אותן בדרכים של שיח אינטימי מצד שני.
ביוזמת מחלקת הנוער של איחוד הקיבוצים התארגנו רושמי השיחות והמנחים ומפעל איסוף העדויות יצא לדרך.
בתקופה שלאחר מלחמת ששת הימים, בה יצאו לאור בישראל עשרות אלבומי ניצחון ובה התרפק חלק מהציבור הישראלי על גודל הניצחון ועל השיבה לשטחי יהודה ושומרון, פתח "שיח לוחמים" דרך חשיבה שונה וצורת הסתכלות אחרת על המצב החדש שנוצר באזור, והביא גם לבחינה ביקורתית ראשונה של "קידוש" המלחמה בציבור הישראלי.
הקובץ זכה לתהודה עצומה, הרבה מעבר לגבולות התנועה הקיבוצית.
הוא הופץ בישראל במספר מהדורות, וכן יצאה מהדורה ביידיש של הקובץ.
מהדורה לעולים חדשים ולנוער, בעיבוד לעברית קלה ובלווית איוריו של יוסי שטרן, יצאה אף היא בכמה מהדורות.
הספר הופץ בעולם בתרגום לספרדית, שוודית, אנגלית (שני תרגומים), צרפתית, גרמנית וערבית.
בסך הכול כ-150,000 עותקים של "שיח לוחמים" הודפסו במהלך השנים.
ביוני 2006 חשף עיתון "הארץ" שעורכי "שיח לוחמים" ראיינו בין השאר גם שישה לוחמים שהיו תלמידי ישיבת "מרכז הרב" (ששלושה מהם היו לימים ממקימי "גוש אמונים"), אך משום שלא הזדהו עם רגשותיהם התורניים והמשיחיים בחרו להשמיט את הראיונות איתם.
אברהם שפירא סיפר לעיתון שאמנם בזמנו נאמר למרואיינים שהדברים לא נכנסו מקשיים טכניים, אך הסיבה הייתה חוסר התאמת תוכן דבריהם לספר שרצו.
ב-2015 יצא לאור סרט תעודי בבימויה של מור לושי שנקרא "שיח לוחמים (הסלילים הגנוזים)" וכלל הקלטות שלא נכללו בקובץ המקורי.
הקלטות אלה נפסלו לפרסום על ידי הצנזורה, ובין השאר מספרים בהן חיילי צה"ל על פשעי מלחמה שבוצעו בזמן המלחמה, על חששותיהם מהבעיה המוסרית שבשליטה על מיליוני פליטים, ועל רתיעתם מהמסורת היהודית במעמד כיבוש הכותל המערבי.
בשנת 2018 יצאה לאור בהוצאת כרמל מהדורה מחודשת ומורחבת של "שיח לוחמים", בעריכת יאיר אלברטון, זאב גריס, יובל שחר ואברהם שפירא, שבה נכללים גם השיחה שנערכה בישיבת "מרכז הרב", ביוגרפיות קצרות של משתתפי שיח לוחמים ותוספות נוספות.
שיחה צפופה היא תוכנית טלוויזיה ששודרה בערוץ ניקלודאון, בעונתה הראשונה הנחו אותה אביב אלוש, דנה פרידר והדר עוזרי ובעונתה השנייה הנחו אותה מייקל לואיס ומיכל גבריאלוב.
בכל תוכנית משתתפים חמישה ילדים, אשר מראיינים יחד עם המנחים ידוענים ישראליים כגון: בר רפאלי, מיקי חיימוביץ', דריק שארפ, איתן אורבך וגיא פינס.
העונה השנייה של התוכנית עלתה לשידור ב-9 במאי 2007. לעונה הצטרפו המנחים מייקל לואיס ומיכל גבריאלוב אשר החליפו את שלושת המנחים הקודמים אביב אלוש, דנה פרידר והדר עוזרי.
בעונה השנייה היו 18 פרקים ובנוסף להם תוכניות מיוחדות לכבוד מועדים.
שִׂיחָדָש היא שפה בדיונית המוצגת בספרו של ג'ורג' אורוול, "1984".
המינוח "שיחדש" הפך ביטוי מקובל לפעולה של תיאור המציאות במסולף בעזרת מונחים הממסכים את האמת.
על פי עלילת הספר, שיחדש היא שפה מומצאת, המבוססת על השפה האנגלית, אשר יצר השלטון באוקיאניה – מדינה טוטליטרית שבה האזרחים נמצאים תחת עינו הפקוחה של האח הגדול, המייצג את שלטון מפלגת הסוֹצאנג.
באוקיאניה ההיסטוריה משוכתבת לפי צורכי השליטים, והשפה המדוברת מותאמת כך שתוגבל יכולת החשיבה של האזרחים.
מטרת השיחדש היא לצמצם את אוצר המילים, תוך סילוק מונחים כ"חופש", ובד בבד ליצור מצב שבו הדיבור הופך להיות פעולה אוטומטית שמקורה בגרון האנושי, ולא פעולה מנטלית שמקורה במוח – וכך להפוך את ההתנגדות למפלגה לבלתי אפשרית, שכן דוברי שיחדש לא יוכלו לנמק התנגדות כזאת בנימוקים רציונליים.
כך למשל, התרגום לשיחדש של הפסקה המפורסמת מהכרזת העצמאות של ארצות הברית, הדנה בחופש ועל החיפוש אחר האושר, מסתכם במילה אחת – "חושבפשע" (ThoughtCrime) – המילה המיוחדת בשיחדש לכל פעילות מנטלית שאינה על פי עקרונות המפלגה.
בהתאם למטרות השיחדש, מצומצם אוצר המילים בכל מהדורה חדשה של המילון.
במילים שיכולות להתפרש באופן שלילי מבוטלת הדו משמעות שלהם – לדוגמה המילה "חופש" עדיין קיימת בשיחדש אולם מותר להשתמש בה רק במובנה הלא פוליטי.
לפי תוכנית המפלגה תחליף שיחדש את שִׂיחַ־יָשָׁן (האנגלית התקנית והרגילה) כשפה המדוברת באוקיאניה בשנת 2050 לערך.
דקדוקית, לשיחדש כמה מאפיינים ייחודיים; מכיוון שמטרתה לצמצם את אוצר המילים, אפשר להשתמש במילה בכל חלקי הדיבר – המילה סכין, לדוגמה, יכולה לשמש במשמעות של מילת הציווי "חֲתוך", ובזה אפשר לבטל את המילה "חתוך" שהופכת למיותרת.
בהוספת הסיומת "יי" בסוף המילה אפשר ליצור שם תואר – משמעות המילה "קליי", לדוגמה, היא "קליל"; בהוספת התחילית "ב" בתחילת המילה אפשר ליצור את תואר הפועל – משמעות המילה "במהר", לדוגמה, היא "מהירות".
כמו כן ניתן לעשות הנגדה שלילית למילים בהוספת הסיומת "אל" בתחילת המילה או הגברה חיובית של משמעותה בהוספת "יתר" (plus) או "כפליתר" (doubleplus) בסוף המילה לשם השגת הדגשה חזקה יותר.
המילים בשיחדש מחולקות לשלושה סוגים שונים:
אוצר מילים א' – מאגד את המילים הנחוצות לשימוש יומיומי.
אוצר מילים ב' – מאגד את המילים בעלות האופי הפוליטי שנועדו לכפות על הדובר את השקפת הסוֹצאנג.
אוצר מילים ג' – מאגד את המילים הנחוצות לשימושים מדעיים וטכניים.
שִׂיחַ-אַבְרָהָם מָצוּי (שם מדעי: Vitex agnus-castus) הוא שיח ים-תיכוני גדול או עץ קטן, נפוץ, נשיר, ארומטי, המגיע לגובה של 5 מ'.
בישראל הוא נציג הבר היחיד של הסוג שיח-אברהם, שמונה 214 מינים ממשפחת השפתניים.
סוג זה הועבר ממשפחת הוורבניים בשנת 2009 למשפחת השפתניים.
לפי שיטת המיון העכשווית שִׂיחַ-אַבְרָהָם קִפֵּחַ (Vitex pseudonegundo), שתואר בעבר כמין נפרד, נחשב כיום כשם נרדף לשִׂיחַ-אַבְרָהָם מָצוּי (Vitex agnus-castus).
בשונה ממרבית המינים של שיח-אברהם, שתפוצתם באזורים הטרופיים והסובטרופיים, שיח-אברהם מצוי וגדל בר באזורים הממוזגים של אירופה ואסיה, בארצות הגובלות עם הים התיכון ובהן ישראל.
הוא נשתל כצמח תרבות באירופה באזור הממוזג.
שיח-אברהם מצוי הוכנס זה מקרוב, בשנת 2017, לרשימה האדומה של IUCN ושייך לקטגוריה "אין מספיק נתונים" (DD) בגלל חוסר מידע ונתונים לגבי מצבם האמיתי של האוכלוסיות.
כמו כן, הוא הוכרז כערך טבע מוגן בישראל בשנת 2005.
שיח אברהם הוא שיח ים-תיכוני, מסועף, גובהו עד 5 מ' ונשיר.
אין בישראל שיח-אברהם מצוי, שאינו נשיר בחורף, נכון שבמדבר יהודה תקופת ההַשָּׁרָה קצרה יותר, אבל השיחים נשירים אפילו בחופי ים המלח.
השורשים עמוקים ומסייעים לו להיעגן בקרקע בשיטפונות החורף ולקלוט מים מתחת לשכבות החלוקים בנחלי אכזב בעיצומו של הקיץ.
הגבעולים בעלי 4 פאות (רבועים, זוויתיים) מכוסים בפלומה עדינה וארומטית.
הענפים ארוכים, גמישים וחזקים ומחזיקים מעמד בשיטפונות החורף.
הצמח ידוע גם כצמח שגבעוליו משמשים לקליעת סלים.
העלים נגדיים, בעלי פטוטרות ארוכות וללא לוואים.
הם עלים מורכבים מאוצבעים (כפניים) עם 5 עד 7 עלעלים.
העלעלים תמימים, צרים, ומפורדים, שאורכם 4 עד 10 ס"מ, וצורתם אליפטית או דמוית ביצה או אזמלית והם בעלי פטוטרת ועורק מרכזי בולט.
מראה העלים מזכיר במעט את צורת עלי הקנביס, אך בניגוד לעלי הקנביס, שפת העלה אינה משוננת אלא תמימה.
העלעל האמצעי תמיד ארוך יותר מאלה שמצדדיו.
צדם העליון של העלים ירוק כהה וצדם התחתון על פי רוב מאפיר עם פלומה לבנבנה-אפורה וצפופה.
התפרחות מסוג שיבולת או בשיבולות אחדות, חיקיות (מתפתחות בחיקי העלים) ואף אמיריות (יוצאות מקודקודי הגבעולים).
לאורך עמוד התפרחת ערוכים הפרחים בדורים צפופים.
הפרחים דו-מיניים, בעלי עטיף כפול, מאוחי עלים, קטנים, אורכם 10 מ"מ, ועוקציהם קצרים וצבעם כחול-לילך.
הגביע דמויי פעמון שמורכב מ-5 עלים מאוחים.
כל עלה גביע מסתיים בשן בולטת.
לא כן, הכותרת שנושרת לאחר ההפריה.
הכותרת דו-שפתנית ועשויה מ-5 עלי כותרת מאוחים היוצרים בבסיסם צינור המתרחב בהמשכו ומסתיים ב-5 אונות חופשיות.
צינור הכותרת בולט מהגביע, בצבעי כחול-לילך.
בכניסה ללוע הכותרת, השפה התחתונה של הכותרת קירחת או שעירה באופן חלקי מבפנים בשערות לבנות בולטות.
גודל הקטע השעיר אינו אחיד.
בשיח-אברהם משולש הכתם הלבן ברור מאוד.
אוגן הכותרת דו-שפתני במקצת ופרוש (הדו-שפתיים אינם ניכרות ו-5 האונות פרושות לצדדים).
האונה התחתונה ארוכה, רחבה ובולטת.
שאר האונות שמצדדיה ומעליה קטנות יותר.
ארבעת האבקנים, שזיריהם מעורים בצינור הכותרת, בולטים מאוד החוצה.
שני אבקנים קצרים ושניים ארוכים יותר במקצת.
השחלה עילית, והיא מורכבת משני עלי שחלה, המתחלקים בשלב מוקדם על ידי מחיצה מדומה ל-4 מגורות עם ביצית אחת בכל אחת מהן.
עמוד העלי, מתפתח מבין המגורות, מבסיס השחלה.
בעת בשלותו הוא יוצא ובולט מחוץ לכותרת, אך אורכו קצר מהאבקנים.
הצלקת בעלת 2 אונות דקיקות וקירחות.
הפרי הוא בית גלעין זעיר שקוטרו 2 עד 5 מ"מ.
הוא עטוף בגביע משתייר ומכיל זרעים אחדים.
שם הסוג Vitex מופיע אצל פילוניוס ונגזר מהלטינית vīteo שמשמעותו "לארוג" או "לקשור", בהתייחסות לשימוש ב-V.
שם המין Agnus-Castus מגיע מלטינית: Agnus – פירושו "טלה", Castus – פירושו "טהור" או "צנוע".
השילוב של שתי המילים מרמז על הקשר למסורת עתיקה שבה הצמח שימש, לכאורה, לעידוד צניעות ואיפוק מיני, בעיקר בקרב נזירים ונזירות.
השם: monk's pepper - "פילפל הנזיר" נובע בשל הדמיון של פירות השיח לגרגרי פלפל שחור (Piper nigrum) .
הנזירים באירופה טחנו את הפרי ונטלו אותו כדי לדכא את היצר המיני.
לפי האגדה צמח זה הוא השיח בו נתפס אילו של אברהם בעקידת יצחק ומכאן שמו.
שם בערבית: ע'אר, שַגַ'רָה איבּרַהים (شجر العفة ، الارثد ، حب الفقد).
שמותיו הנוספים בשפה האנגלית הם:
Chaste tree - שם נפוץ מאוד "עץ הצניעות".
hemp tree - משום שהעלים דומים לעליו של צמח הקנביס.
vitex - סתם ויטקס, על שמו המשותף של כל הסוג.
שיח-אברהם מצוי הוא שיח נשיר חורף.
כלומר, במשך כל תקופת העונה הקרה, מחודש נובמבר עד מרץ, אין הוא עוטה עלים כלל.
אין בישראל שיח אברהם מצוי, שאינו נשיר בחורף, נכון שבמדבר יהודה תקופת ההַשָּׁרָה קצרה יותר, אבל השיחים נשירים אפילו לחופי ים המלח.
בתקופה זו מצויים עליו פירות בשלים.
עם בוא האביב, השיח מלבלב ופורץ, ולאחר מכן גם מתפתחים תפרחות סגולות מרשימות האופייניות לצמח: 'שרביטים' בצבע כחול, ולעיתים רחוקות לבן.
במשך כל עונת הקיץ החמה והיבשה עומד הצמח כשהוא בולט בצבעו הירוק והרענן בהשוואה לסביבתו היבשה יותר.
שיח אברהם מצוי תפוצתו רחבה באגן הים התיכון, הוא גדל בר באיים בים התיכון, בצפון אפריקה להוציא מצרים, ספרד, צרפת, דרום אירופה עם חדירה לדרום אוקראינה, טורקיה, המזרח התיכון, ומרכז אסיה (ארמניה; אזרבייג'ן; גאורגיה; טג'יקיסטן; טורקמניסטן; ואוזבקיסטן).
למרות תפוצתו הרחבה, הוא מפוזר ומפוצל ובדרך כלל נדיר.
מחוץ לאירופה, הוא אוקלם כצמח גינה באופן נרחב וכעת הוא התאזרח בארצות הברית ובמקומות אחרים באזורים הטרופיים.
השיח הוא צמח ים-תיכוני עם חדירה לאזור האירנו-טורני היובשני יותר.
הוא גדל בר בבתי-גידול לחים מאכלס גדות נחלי אכזב ואיתן בארץ ישראל.
שיח אברהם מצוי הוא צמח גדות נחלי אכזב בהרים, שמנקזים שטח רחב, שמתאפיינים בזרימת מים במשך תקופה קצרה בחורף וביובש ממושך בחורף.
ניתן למצוא אותו גם בנחלי האכזב בדרום הארץ.
הוא מגלה רגישות גבוה לזיהום בשפכים וכן הוא נעלם מקטעי נחל מזוהמים.
הוא מצוי לאורך נחלי איתן בחברה אחת עם הרדוף הנחלים, קנה מצוי ומינים נוספים.
חברת שיח-אברהם מצוי מתפתחת על תשתית של חלוקי נחל בחופה הצפוני של הכנרת, באזור גבעות הבזלת.
באזורים אלה מהווה החברה תצורה של שיחים נמוכים, עם שיח-אברהם כמרכיב העיקרי.
ואילו במקומות שבהם מכוסה החצץ הבזלתי בקרקע סחף, נוספים אליו מינים רבים ובעיקר הרדוף הנחלים, ערבה מחודדת ואשל הירדן.
חברה זו יוצרת תצורה של חורש גדות צפוף.
עליית מפלס המים בכנרת גורמות להצפתם של חלקי הגבעול התחתונים של שיח-אברהם וריקבון וכתוצאה מכך למותם של רבים מהם.
בנחלי האכזב של בקעת בית ציידה על תשתית של חלוקים שולטים שיח-אברהם והרדוף הנחלים..
הוא גדל בכל חלקי ישראל מלבד דרום הנגב.
השיח משמש בישראל כצמח גינון, בשל מראהו היפה בעונת קיץ, עלים רעננים ופריחה שופעת.
הוא נשתל בעיקר בגינות ציבוריות וצדי כבישים, ואף בגינות פרטיות.
למרות שהצמח גדל בערוצים בטבע, בגינון הוא נחשב לצמח חסכן מים מומלץ ביותר הפורח לאורך הקיץ ביחד עם הרדוף הנחלים ושקיימים כמה זני נוי שלו עם פרחים בגוונים לבן עד סגול, כמו כן קיימים זנים קטנים וקומפקטיים יותר.
שיח אברהם מצוי גדל במגוון קרקעות, עמיד יחסית ליובש ולקור ולמליחות.
שיח-אברהם מצוי כצמח מרפא ומאכל
שיח-אברהם מצוי הוא צמח מרפא.
ברפואה העממית הוא משמש כתרופה לכאבי ראש מעלי השיח, כמשחה לכאבי מפרקים משתמשים בזרעים השחורים.
מרתח הזרעים משמש גם כתרופה להרעלות קשות, וכאבי בטן וחיזוק שורשי השיער.
ברפואה הסינית שימושו העיקרי בריפוי הסמפונות, הפירות שימשו לטיפול בתעוקת לב, שיעול, זיבה ושבר.
השורשים שימשו לריפוי דלקות פרקים ולמניעת קדחת.
מפרי הצמח מפיקים תמציות המסייעות בריפוי מחלות הורמונליות, סיוע בבעיות פוריות ובהקלת תסמיני תסמונת קדם וסתית.
מרכיבי הצמח ידועים ברפואה כמסייעים לנשים בעלות בעיות באיזון ההורמון פרוגסטרון.
בפרק השני בסדרת הדרמה "הקיסרית" (2022) מובא שקיסרית האימפריה האוסטרית עשתה אמבטיה עם חלב אתון ושיח אברהם, שעתיים בבוקר ושעתיים בערב כדי להגביר את הפוריות.
במחקרים מודרניים הצמח נמצא יעיל במקרה של תסמונת טרום-ויסתית ובעיות מחזור.
הפלבונואידים (ויטמין P) הם תרכובות מטבוליות משניות המסונתזות על ידי צמחים שונים ולהם תפקידים כמו: מתן צבע צהוב אדום וכחול וכן הם בעלי יכולת אנטי-בקטריאלית גבוהה.
זרעי הצמח מכילים שמן בריכוז בין 0.4 ל-0.7 אחוז, מבין החומרים המצויים בשמן הזרעים, החשובים בהם הם קסטיצין (Casticin), וויטקסין (Vitexin).
הקסטיצין משמש לאיזון הורמוני מין נשיים.
כמו כן הזרעים, הדומים לזרעי פלפל שחור, משמשים למטרת תיבול מאכלים.
שִׂיחַ-אַבְרָהָם (שם מדעי: .Vitex L) הוא סוג צמחים ממשפחת השפתניים, הכולל 215 מינים, ומקיף עצים, שיחים ולעיתים רחוקות מטפסים מעוצים ירוקי עד או משירי עלים.
מרבית המינים נפוצים באזורים טרופיים וסובטרופיים, למשל, ביערות הגשם של אסיה הטרופית, באמריקה המרכזית, באמריקה הדרומית, באפריקה הטרופית, בגינאה החדשה ובאיי האוקיינוס השקט.
מעטים מצויים באזורים הממוזגים של אירופה ואסיה.
העלים נגדיים, מורכבים ומאוצבעים (דמויי כף יד) עם 3 עד 7 עלעלים, לעיתים רחוקות עלעל אחד.
על פי רוב העלים עם פטוטרת.
הפרחים ערוכים בתפרחת שיבולית בקצה הענף או במכבדים.
הפרחים דו-מיניים, בעלי עטיף כפול, מאוחה עלים ודו-שפתניים.
הגביע פעמוני עם 5 שיניים ומשתייר.
הכותרת לא נכונה, דו-שפתני ודמוית משפך או צינור, וגווניה נעים מלבן עד כחול או צהוב.
צינור הכותרת קצר ולעיתים קרובות מעט מעוקל ואלכסוני.
אוגן הכותרת דו-שפתני במקצת ופרוס (הדו-שפתיים אינן ניכרות ו-5 האונות פרוסות לצדדים).
השפה העליונה מחולקת על ידי חריץ עמוק לשתי אונות.
השפה התחתונה עם 3 אונות, כשהאמצעית על פי רוב גדולה יותר מהצדדיים וצבעה עז יותר.
4 מאבקים על פי רוב בולטים מחוץ לכותרת.
עמוד עלי אחד שמחולק בראשו לשתי אונות (צלקות).
הפרי הוא בית גלעין קטן בשונה ממיני השפתניים שהפרי שלהם בדרך כלל מפרדת בעלת 4 פרודות חד-זרעיות.
שיח אברהם מין בר ונוי בישראל.
שאר המינים הם מיני תרבות.
שִׂיחַ-אַבְרָהָם מָצוּי - מין יחיד בסוגו בישראל (ראה ערך מורחב).
שִׂיחַ-אַבְרָהָם מְשֻׁלָּשׁ (Vitex trifolia) הוא שיח ירוק-עד, צופני, גובהו ורוחבו כדי 3.5 מ'.
צורת הצימוח הטבעית של השיח שרועה.
העלים נגדיים, מאוצבעים, בעלי 3 עלעלים, אך לפעמים בעל עלה אחד (גם על אותו שיח), ולא 5 או יותר כמו בשיח אברהם מצוי.
העלים, שאורכם 5 עד 7.5 ס"מ, אליפטיים, מחודדים, קרחים בצידם העליון, שעירים אפורים בצידם התחתון.
צבע העלים ירוק-אפור בצדו העליון וסגול-קטיפתי בצדו התחתון.
העלים על פי רוב זקופים וצידם התחתון פונה החוצה, ולכן המופע הכללי הוא של שיח גדול עם עלווה אפורה סגולה.
הפרחים ערוכים במכבדים אמיריים שאורכם כ-20 ס"מ (בשונה משיח-אברהם מצוי שתפרחותיו מסוג שיבולת חיקיות ואמיריות).
כותרת הפרח, שקוטרה 1.2 מ"מ, דו-שפתנית במקצת, פרושה ובעל 5 אונות, צבעה כחול-סגול עם כתם שעיר לבן בבסיס השפה.
הפרי בית גלעין קטן בצבע צהוב בהיר.
הפריחה חלה בקיץ ונמשכת בסתיו, למרות פרחיו הקטנים הוא מושך פרפרים ודבורים.
שיח-אברהם מכבדני (Vitex negundo) - הוא שיח או עץ קטן, נשיר, מהיר צימוח.
באופן טבעי הוא גדל כשיח מאפיר, אך בתרבות גובהו 4 עד 8 מטר גובה ורוחבו 3 עד 4 מטר רוחב לעלוותו ירוקה רעננה.
מצמיח ענפי מים מאזור בית השורשים.
עלים נגדיים, מורכבים ומאוצבעים, נישאים על פטוטרת ארוכה של 4.5 ס"מ.
העלה כפני, מחולק ל-3 עד 5 עלעלים שצורתם דמוית אליפסה או אזמל ואורכם 4 עד 10 ס"מ.
צידם העליון חלק וירוק כהה וצידם התחתון על פי רוב מאפיר.
התפרחת מכבד בעל ענפים מפושקים.
הפרחים ערוכים על עמוד התפרחת בדלילות יחסית (בשונה משיח אברהם מצוי) הפרחים קטנים, אורכם 4 עד 6 מ"מ, וצופניים ערוכים במכבדים ולא בשיבולים שאורכן 25 ס"מ.
אורך צינור הכותרת 4 מ"מ.
צמח שמש מלאה או צל חלקי, בכל אזורי הארץ.
עמיד לטמפרטורות החורף בארץ, לרוחות ולחום.
נחשב לחסכן במים לאחר שהתבסס בגן, אולם תוספת השקיה בקיץ תתרום למופע אסתטי ורענן.
גלריה של שיח אברהם משולש
שיחה ארוטית היא שיחה טלפונית בין שני פרטנרים או יותר שכוללת פעילות מינית וארוטיקה דוגמת אוננות או פנטזיה מינית.
לשיחות ארוטיות יכולות להיות מגוון צורות, החל משיחה מונחֵית מקצועית, דרך גילום דמויות ותפקידים על ידי המשתתפים, ועד לשיחות-וידוי מעוררות, ביטויי אהבה ורגשות או פשוט האזנה הדדית לאוננות.
סוג של זה פעילות מתקיים הן בהקשר של חוויה אינטימית בין נאהבים מרוחקים, הן בהקשר של שני זרים המבקשים להשיג פורקן והן כעסקה מסחרית הנערכת בין לקוח משלם ובין צד מקצועי המעניק שירות בתשלום.
משתמשי שיחות ארוטיות הם גברים ונשים כאחד.
הם יכולים להיות אנשים שחשים כי האינטראקציה הטלפונית היא האמצעי הנוח ביותר עבורם, או היחידי, להגיע לסיפוק מיני; שחשים לא בנוח עם מראם החיצוני או נרתעים מאינטראקציה פיזית ממגוון סיבות.
עם ההתפתחות המהירה שחלה בכל שטחי הטכנולוגיה, התרחב תחום שיחות-הסקס לעבר שימוש במכשירי טלפון ניידים ולשיחות דרך רשת האינטרנט באמצעות תוכנות כסקייפ ודומותיה.
הזמינות, הנוחות, לצד ריבוי התכנים - שחלקם בחינם - הביאו לנסיגה משמעותית בהיקף שירותי השיחות הקוליות המסורתיות לטובת ההיצע של הזירה המקוונת.
במקביל, נדרשו המחוקקים במדינות שונות לסוגיית הגישה הפשוטה לשירותי טלפוניה מינית מצדם של קטינים, והחלו לתקן תקנות המבקשות להגביל גישה זו, כחלק ממאבק לצמצום חשיפתו של נוער לתכנים פורנוגרפיים ולניצול.
בישראל החלו לפעול שירותים מסחריים של שיחות ארוטיות במחצית השנייה של שנות ה-90 של המאה ה-20. באותה עת נכנסו לשימוש קידומות 056 ו-057 עבור חברות הרצות לספק שירות מענה קולי וטלמסר (בהם התשלום עבור השיחה היה גבוה יותר משיחה מקומית והמחיר נקבע על ידי המפעיל).
לאחר הפסקת שירותי 056 ו-057, החלו חברות שונות להפעיל שירות שיחות מחוץ לישראל, אבל גם הם נחסמו בחלקם.
במהלך 2003 הביא משרד התקשורת, לאישור ועדת הכלכלה, תקנות לחסימת שיחות ארוטיות לקטינים ב-2005 סגר משרד התקשורת באופן סופי את הפרצות בתחום השיחות הארוטיות בישראל.
לאחר שכפה על חברות הסלולר וחברות השיחות הבינלאומיות לחסום את השיחות הללו, ולאפשר אותן רק דרך קידומת מיוחדת של 1919 הדורשת זיהוי של המשתמש כאדם מבוגר.
באותה עת ועדת המשנה של הכנסת למאבק בסחר בנשים יזמה הצעת חוק, שתרחיב את האיסור החל על פרסום שירותי זנות בעיתונות, ותאסור לראשונה על פרסום כל סוגי שירותי המין, לרבות שיחות ארוטיות.
באוגוסט 2004 הוטל קנס כולל של מיליון שקל על פרטנר, פלאפון ומירס בגין שירותי שיחות ארוטיות, לאחר שלא חסמו אותם כנדרש לבקשת לקוחות.
באוקטובר 2006, חברת אינטרנט זהב נקנסה ב-1.5 מיליון שקל, על שאיפשרה שיחות אירוטיות לקטינים, באמצעות הקידומת 015 ולא בקידומת המחייבת לשיחות אירוטיות - 1919. בינואר 2010 נקנסה שוב ב-1.4 מיליון שקל, על אותה עבירה.
שׁיחְ הוא סוללת עפר מלאכותית בגובה של עד חצי מטר, המוקמת באזורים חצי-מדבריים לאורך מדרון, בדומה לטרסה.
מטרת השיח היא לעכב את זרימת מי הנגר העילי במורד המדרון ולאפשר את חלחול המים לאדמה.
כך מאפשר השיח חקלאות בסיסית, בעיקר למטרות מרעה, או צמיחת עצים.
השיח נבדל מהטרסה בממדיו ובכך שהוא עשוי מהאדמה המקומית בלבד ואינו נתמך בקירות אבן.
הוא נבדל מהלימן בכך שסוללת הלימן מוקמת בתחתית ערוצי נחלי אכזב ולרוחבם, והיא נועדה לעצור את מי הנגר העילי ואף ליצור מקווה מים זמני.
בנוסף, בדרך כלל מוקם לימן בודד או בריחוק מה מלימנים אחרים.
לעומתו, השיח אינו יוצר מקווה מים עילי, ופעמים רבות נסללים מספר שיחים זה מעל זה.
שִׂיחַ יְרוּשָׁלַ ִם הוא סידור תכלאל ומחזור תפילה בנוסח תימני בלדי.
הסידור נערך על ידי הרב יוסף קאפח, ויצא לאור בהוצאת מכון משנת הרמב"ם.
הסידור הוא גרסה משודרגת לתכלאל שיבת ציון, שיצא לאור בשנות ה-50 .
שיח ירושלים נערך על ידי הרב יוסף קאפח, בתוספת הלכות והערות.
נוסח הסידור מבוסס על נוסח התפילה של הרמב"ם, כפי שמופיע בספרו "משנה תורה".
הסידור הוא בנוסח בלדי (נוסח שנקבע במאה ה-18 על ידי הרב יחיא צאלח), אך הותאם גם למנהגי הזרם הדרדעי באמצעות הוספת הערות וגרסאות לנוסחים ולמנהגים השונים, שסומנו בכוכביות במקומות השינוי, וכן הערות מעל קטעי טקסט שנאמרים או שלא נאמרים באחד הנוסחים.
למרות זאת, הסידור נמצא בשימוש בעיקר אצל הזרם הדרדעי.
הסידור יצא במספר מהדורות נוספות, גם לאחר פטירתו של הרב קאפח.
במהדורות השונות נערכו שינויים בעיצוב ובסדר, תוקנו שגיאות בטקסט ונכתבו הערות, שכולן נלקחו ממקורות אחרים שכתב הרב קאפח בעבר.
הרב קאפח בדק, השווה והצליב מקורות וכתבי יד של סידורי תכלאל קדומים וכתבי יד של הרמב"ם, ולאחר מלאכת איסוף וחקר המידע, הוא ערך את הסידור ותיקן בהתאם.
במקומות בהם גילה מחלוקת לגבי נוסח הניקוד או המילה, הוא סימן את המקום באות, ובתחתית העמוד ציין את הגרסאות השונות לכתיב או לניקודה של המילה.
ישנם שלושה פורמטים לסידורי שיח ירושלים:
פורמט סידור הכיס, שיצא עד כה בשתי מהדורות: מהדורת כיס עם כריכה גמישה, בשנת התשנ"ה, 1995; ומהדורת כיס משודרגת, מסודרת ומעוצבת מחדש, עם תיקונים והערות, עם כריכה קשה, בשנת התשע"ב, 2012.
פורמט סידור בגודל רגיל, עם כריכה קשה, שיצא עד כה בשבע מהדורות, בכל אחת בוצעו תיקונים ושינויי עיצוב.
המהדורה האחרונה יצאה בשנת התשס"ט, 2009.
ישנם שני סוגים לסידורי שיח ירושלים:
סידור רגיל, המיועד למרבית ימי השנה, שיצא בפורמטים של סידור בגודל רגיל וסידור כיס.
סידורים לחגי ישראל, שיצא בפורמט רגיל בלבד.
המהדורה המקוצרת, המונה שבע מהדורות, האחרונה שבהן בשנת התשס"ט, 2009. סידורים אלו מקוצרים יותר, וכוללים תפילות המשותפות לחגים פסח, שבועות וסוכות, תחת הכותרת "לשלוש רגלים"; ואילו במצבים בהם יש שינוי בתפילה בכל אחד מהחגים - הדף חולק לשלושה, או שהובאה בו הפנייה לעמוד אחר בסידור.
עבור ראש השנה ויום הכיפורים יצאו סידורים נפרדים.
לחגים שמנהגיהם נוצרו בתקופת בית שני, כגון חנוכה ופורים, לא יצאו מחזורים נפרדים בשיח ירושלים, אלא צוינו תפילות הנהוגות בהם בתוך הסידור הרגיל (כגון "יעלה ויבוא" בתפילת העמידה, וקטע הודיה נוסף ב"מודים", "הלל" ו"מוסף").
המהדורה הארוכה, המכילה סידורים רבים יותר לכל חג.
סידור זה נחשב קל ונוח יותר לשימוש, משום שהוא מסודר לפי סדר כרונולוגי של התפילה, ללא צורך בהפניות מעמוד לעמוד.
במהדורה זו קיים סידור נפרד לחג פסח (כולל האגדתא דפסחא וכל הקריאות בתורה ובנביא שבחג), סידור לחג שבועות (כולל מגילת רות), וסידור לחג סוכות ולשמיני עצרת (שמחת תורה) (כולל תפילות להקפות והמזמורים הייחודיים לחג).
לסידורים אלו יצאו שתי מהדורות, האחרונה יצאה בשנת התש"ע, 2010. עבור ראש השנה ויום הכיפורים קיימים סידורים ייחודיים, המהדורה האחרונה שבה יצאו הייתה בשנת התשס"ט, 2009.
שיח' רדואן היא שכונה בעיר עזה הממוקמת 3 קילומטרים צפונית־מערבית למרכז העיר.
היא גובלת במחנה הפליטים א-שאטי מדרום־מערב, בשכונת רימאל בדרום ובג'באליה במזרח.
בית הקברות הוא מהאתרים המרכזיים בשכונה, וקבורים בו מאות אנשים שמצאו את מותם במהלך הסכסוך הישראלי-פלסטיני, בהם מנהיגי ארגון הטרור חמאס אחמד יאסין ועבד אל-עזיז א-רנתיסי.
המקום נודע בזכות המאוזוליאום של שיח' רדואן, הנמצא על גבעה ברום 65 מטר מעל פני הים.
ציון הקבר שימש כמסגד בעבר.
עד המאה ה-19 בסביבות הקבר היו עצים עתיקים.
קיימות מסורות שונות לגבי זהותו של שיח' רדואן.
כתבים נוצריים מזהים אותו כפטר האיברי, ואת הקבר כמנזר שלו.
מסורת מקומית גורסת שהקבר שייך לוולי, קדוש סופי בן המאה ה-14 בשם רדואן איבּן רסלאן, בנו של השיח' המקומי החשוב מוחמד אל-בטחי.
מסורת נוספת טוענת שרדואן היה מאחיהם של אל-בטאחי ושיח' עִג'לין (על שמו קרויה שכונת שיח' עג'לין), שהם היו מצאצאיו של הח'ליף עומאר בן אל-ח'טאב.
בטרם הקמתו של מסגד סיים אל-האשם בשכונת א-דרג' והביוגרפיות המודרניות של הנביא מוחמד מהמאה ה-19, מסורות מקומיות סברו שקברו של שיח' רדואן היה מקום קבורתו של האשם אבּן עבד מנאף, סבא רבא של הנביא מוחמד.
אל מול מסורות אלה, מייחס ההיסטוריון משה שרון את הגרסאות השונות לנטייתם של מאמינים לשייך קברים מודרניים, לקברי קדושים וצדיקים.
בשנת 1971, ממשלת ישראל עסקה בתכנון ויישוב מחדש של מחנות הפליטים ברצועת עזה, במטרה לשלוט על האוכלוסייה ולמנוע התקוממות אלימה בקרבה.
התוכנית הייתה להעביר פליטים לבתים מרווחים יותר, ובכך לסייע לפיתוח האזור.
זאת הייתה אחת מתשע תוכניות ליישוב מחדש בתוך רצועת עזה.
לאחר שלב ראשון שבו נהרסו כ-600 בתים במחנה שאטי הסמוך לצורך פריצת דרכים במחנה, הוחל בתחילת 1972 בתכנון תוכנית רחבה יותר לדילול המחנה.
על פי התוכנית, 1,200 מגרשים שווקו לתושבי שאטי ורוכשי המגרשים נדרשו למסור את בתיהם לממשל אשר יעבירם למשפחות אחרות שבתיהם יהרסו לצורך הרחבת דרכים.
התוכניות החלו להתממש בנובמבר 1974 כאשר הוגרלו 65 המגרשים הראשונים בשיח' רדואן לתושבי שאטי ובדצמבר 1974 עת עברו ארבע משפחות ראשונות לשכונה.
בנובמבר 1975 נכנסו לשכונה עוד 60 משפחות שנכנסו לבתים שנבנו על ידי מע"ץ.
עד סוף 1975 הוגרלו 150 מגרשים בשכונה.
כל רוכש קיבל את הזכות לבחור מתוך שבעה בתים שונים שנבנו בידי מע"ץ.
עד שנת 1980 הושלמה שכונת שיח' רדואן א' שכלל 1,000 יחידות דיור והוחל בבניית שיח' רדואן ב'.
ב-5 במרץ 1975 נחנכה בשכונה באר מים חדשה.
בסיכומו של דבר, כ-8,000 נפש עברו לפרויקט הדיור בשיח' רדואן.
סוכנות אונר"א וכן אש"ף התנגדו באופן נחרץ לתכנון הישראלי, בטענה שהם אולצו לעבור לשכונה.
לאחר תחילתה של האינתיפאדה הראשונה, השכונה הייתה ממעוזי ההתנגדות הפעילים ביותר בעזה.
בשכונה זו חיסל צה"ל את עבד אל-עזיז א-רנתיסי, ממקימי תנועת חמאס, ב-17 באפריל 2004. ההתנקשות בוצעה מירי במסוק, ובאירוע נהרגו גם בנו של רנתיסי ושניים משומרי ראשו.
ב-3 באוקטובר 2005, פעילי חמאס חמושים השתלטו על משרדי מנגנון הביטחון המסכל הפלסטיני, אירוע שהסתיים בהריגתו של מוחמד נסאר, שעמד במרפסת סמוכה.
פעילי פת"ח מגדודי חללי אל-אקצא הגיעו במטרה להגן על המקום, וכתוצאה מכך כוחות החמאס נסוגו.
במהלך מבצע גשמי קיץ, הפציץ חיל האוויר הישראלי בניין ששימש מסתור לפעילים בכירים בחמאס, ביניהם מוחמד דף.
כתוצאה מכך נהרגו בני הזוג נביל וסלווה אבו סלמייה, ושבעה מילדיהם.
בית הקברות בשכונה נסגר כתוצאה מהיעדר מקום פנוי בו, ו-30 קברים נהרסו כתוצאה מפגיעת טיל ישראלי במקום.
מאז עימות חמאס-פת"ח ברצועת עזה ב-2007, השכונה נחשבת למעוז של חמאס.
ב-17 במאי 2007 בוצע ניסיון חיסול של בכיר חמאס, שכתוצאה ממנו נהרג מחבל ושמונה נפצעו.
בזמן מבצע עופרת יצוקה, חיל האוויר הישראלי תקף בשכונה, וגרם למותם של שלושה אזרחים, ופציעתם של 25 נוספים.
על פי נתוני בצלם, שני שוטרים במשטרת חמאס נהרגו בתחנת המשטרה במקום.
שיחה היא סוג של תקשורת מילולית בין בני אדם.
ההשתתפות בשיחה כוללת תגובה לדברים שנאמרו לאורך השיחה, תגובה המתבצעת באופן ספונטני, ומבוצעת באמצעות דיבור.
עם התקדמות הטכנולוגיה הופיעו טכניקות נוספות לקיום שיחה, ובהן שיחות טלפון ושיחות וידאו.
תהליך רכישת שפה מאפשר קיום שיחה באותה השפה.
לתקשורת בין אנשים הדוברים שפות שונות נהוג להשתמש במתורגמן.
שיחות מתקיימות בכפוף לנימוסים מסוימים, וכאשר מהלך השיחה חורג מעקרון שיתוף הפעולה השיחה לרוב מתפוגגת ומגיעה לסיומה, או נוצר מצב של חוסר אמון בין הצדדים.
שיחה יכולה להיות צורת תקשורת יעילה ביותר, כאשר נדרש להעביר מידע מורכב ומבוצעת בה אינטראקציה על מנת לוודא שהמידע מועבר כהלכה, ושהיבטים שונים של המידע מוסברים בניסיון להתאים לשאיפות הדוברים וידע קודם שלהם.
שיחת חולין (סמול-טוק) היא סוג של שיחה המתקיימת מטעמי נימוסין, ללא מטרה ישירה להעברת מידע, אלא ליצור או לבסס היכרות.
בתקשורת המונים, ראיון הוא שיחה בין עיתונאי לבין מרואיין, שעיקרה שאלות שמפנה העיתונאי אל המרואיין, כדי לקבל מידע בנושא מסוים לשם הצגתו לציבור, ובפרט כדי להציג את דעותיו של המרואיין.
לעיתים משתתפים בראיון יותר מאשר מראיין אחד או יותר מאשר מרואיין אחד.
ראיון משמש את כל אמצעי תקשורת – עיתונים, כתבי עת, רדיו וטלוויזיה, ותוצאותיו מתפרסמות בדרך כלל לאחר עריכה, אך לעיתים נערך הראיון בשידור חי, שבו יכולת העריכה מצומצמת ביותר.
שיחה מקומית הוא אתר חדשות ודעות ישראלי שהוקם באפריל 2014. האתר מזוהה עם השמאל הפוליטי בישראל.
האתר הוקם על ידי שלוש קבוצות: האתר באנגלית , שמופעל משנת 2011 ידי קבוצה של בלוגרים ופעילים ישראלים ופלסטינים; ארגון "ג'אסט ויז'ן", היוצר סרטים דוקומנטריים ותוכן תקשורתי הקשור לסכסוך הישראלי-פלסטיני; קולקטיב "אקטיבסטילס", קבוצה של צלמי עיתונות, המתעדים התרחשויות וסיפורי חיים בישראל וברשות הפלסטינית.
האתר מופעל בעזרת תקציב מתרומות מקרנות בין-לאומיות ומישראלים.
הוא עוסק בנושאים של מחאה חברתית, הסכסוך הישראלי-פלסטיני, מיעוטים בישראל, כמו המיעוט הערבי, האתיופי וחרדים.
צוות האתר מונה שלושה עשר עובדים בשכר ומערכת נרחבת של כותבים אורחים המספקים לאתר ידיעות ודעות.
עורכי האתר הם אורלי נוי, מירון רפופורט ויונית מוזס.
כתבי האתר הם אורן זיו, גיל גרטל, בכר זועבי, יובל אברהם.
בנוסף לכתבים הקבועים, עולים באתר מאמרים רבים של כותבים אורחים.
שיחול, טרידה או אקסטרוזיה היא סוג של עיצוב בו חומר בסיסי, לרוב מטיל מתכת, באורך וחתך מסוימים, מאולץ, באמצעות דחיסה או ערגול, לעבור דרך גוף בעל שטח חתך קטן יותר.
בדרך זו מתקבל שטח חתך חדש.
השיחול הוא תוצר של שינויים גאומטריים ודפורמציה של חומר באמצעות תהליך עיצוב/ערגול חם או קר.
בשיחול האורך של הפרופיל המשוחל נגזר מגודל ומשקל הפרופיל המקורי.
בדרך זו, ניתן לייצר מספר לא מבוטל של חתכי ערב.
חתך הערב שנוצר יהיה אחיד לכל אורכו.
תהליך השיחול נוטה לייצור מבנה עם כיווניות גרעינית בכיוון הערגול/דחיסה.
מוצר שיוצא מהטבעים נחשב לגמור חלקית ודורש עיבוד נוסף לפי הצורך והשימוש הייעודי שלו.
השחילים יוצאים מהטבעים מאוד ארוכים ויש צורך לחתוך אותם למידה הדרושה.
לעיתים נדרש תהליך של טיפול תרמי על מנת לשפר את התכונות המכניות.
התהליך מייצר כוחות גזירה ודחיסה בחומר.
בגלל אי היווצרות מתיחה יש אפשרות להגיע לרמת עיוותים גבוהה מבלי לקרוע את החומר.
השימוש בשיחול במבנים סטרוקטורליים ואחרים ממזער את הצורך לבצע תהליכי עיבוד שבבי נוספים בחומר הגלם למרות שטיב השטח של השחיל אינו כטיב השטח של פריט שעבר עיבוד שבבי.
טיב השטח לשחילי פלדות הוא 3 מיקרון ולמתכות הצבעוניות 0.8 מיקרון.
מגוון שטחי החתך שניתן לייצור בתהליך השיחול רחב מאוד וקשה מאוד להתחרות ולייצר חתכים דומים בטכנולוגיות אחרות (כמו שיבוב או יציקה) באותה עלות.
קיימות מגבלות לשחילים בעיקר בתצורה הגאומטרית שלהם.
העובי המינימלי להשגה הוא בין 1-3 מילימטרים, כתלות בסוג המתכת.
שטח חתך הערב המינימלי הוא כ-250 ממ"ר, רדיוס הפינה הוא בין 0.8-0.4 מילימטרים, כתלות בסוג המתכת.
לרדיוס Fillet נדרשים 4.0 מילימטרים.
תהליך זה מתבצע בטמפרטורת החדר או בטמפרטורה קרובה לטמפרטורת החדר.
תהליך זה אפקטיבי לרב החומרים בתנאי שהטבעים לביצוע יהיו מספיק חסינים ונושאים את המאמצים שנוצרים כתוצאה מתהליך ביצוע השיחול.
דוגמאות לחומרים מיועדים לשיחול בקר
בדיל, עופרת, אלומיניום ונתכיו, נחושת, טיטניום, מוליבדניום, ונדיום, פלדות שונות ועוד.
דוגמאות לחתכי ערב ותצורות שכיחים
צינורות, גביעים מאלומיניום, גופים צילינדרים.
תכונות מכניות טובות תודות למאמץ מהעבודה הקרה המסיבית בקר
טיב שטח טוב בעזרת חומר סיכה מתאים
תהליך זה מתבצע בטמפרטורה גבוהה, בקרבת טמפרטורת ההתכה של המתכת.
הלחצים שנוצרים בתהליך ינועו בין 5,000-100,000 PSI.
הטמפרטורה והלחצים הגבוהים משפיעים על אורך חיי הטבעים וחלקים אחרים בתהליך ונדרשת לובריקציה טובה בתהליך.
בטווח הטמפרטורות הנמוכות יותר הלובריקציה היא באמצעות שמן או גרפיט.
בטווח הטמפרטורות הגבוהות יותר כתלות בחומר המטופל משתמשים בסיבי זכוכית כמסכך.
חלקים במערכות שונות בתעשיית הרכב.
שיחה מזוהה הוא שירות המאפשר לנמען של שיחת טלפון לקבל במקביל לצלצול הטלפון מידע על יוזם השיחה כמו מספר הטלפון שלו או שמו.
המידע מוצג על מסך הטלפון או על התקן ייעודי המחובר אליו.
השירות זמין במערכות דיגיטליות ואנלוגיות לרבות VoIP .
לפני כניסת השירות של שיחה מזוהה, בעת שיחת טלפון נכנסת, לא ניתן היה לדעת את זהות המטלפן לפני שעונים לשיחה.
על הנמען היה לענות לשיחה כדי לזהות את המתקשר על פי קולו או דבריו.
בשנת 1968 החל מהנדס התקשורת היווני תיאודור פרסקבקוס לפתח מערכת המזהה באופן אוטומטי את המתקשר, עד 1975 רשם 20 פטנטים הקשורים למערכות לזיהוי מתקשר.
שיטתו של פרסקבקוס היא הבסיס לטכנולוגיה המודרנית של שיחה מזוהה.
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 נכנסה טכנולוגיה זו לשימוש המוני.
על בסיס טכנולוגית שיחה מזוהה מתאפשר לשמור בזיכרון של מכשירי טלפון מספר ולשייך אותו לשם כלשהו, כאשר שיחה נכנסת מאותו מספר מוצג גם שם המתקשר ולא רק המספר.