tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-1757, בעקבות מאבק אלים בין יוונים-אורתודוקסים וקתולים, העניק הסולטאן מוסטפא השלישי את החזקה בכנסיית המולד ובקבר מרים, כמו גם את רוב שטחה של כנסיית הקבר הקדוש, ליוונים.
ב-23 ביולי 1847 פרסם האפיפיור פיוס התשיעי את הבולה "Nulla celebrior" (אין (פולחן המשתווה לזה) הנחוג (בירושלים)), ובה כונן מחדש את הפטריארכיה הלטינית בירושלים.
בלית ברירה הסכים הקוסטוס לצעד זה, וגבולות הפטריארכיה נקבעו כחופפים לאלה של כל הפרובינציה הנמצאת תחת חסותו.
עוד הכפיפה הבולה את הקוסטוס לפטריארך של ירושלים:
ב-1850 פנה שגריר צרפת באיסטנבול אל השער הנשגב וביקשו להשיב את המצב במקומות הקדושים בארץ ישראל, לזה שעמד בתוקפו קודם לשנת 1757, אולם הסולטאן אבדילמג'יט הראשון סירב לבקשה בעקבות לחץ שהופעל עליו על ידי הצאר ניקולאי הראשון.
ב-8 בפברואר 1852 פרסם הסולטאן את "הצהרת הסטאטוס קוו" העומדת בתוקפה גם כיום, ולפיה המצב ששרר במקומות הקדושים בעת מתן ההצהרה יעמוד בתוקפו.
עוד התאפיינו שנים אלה בתנופת בנייה באתרים הקדושים, ובשכירת שירותיו של האדריכל האיטלקי אנטוניו ברלוצי, אשר פעל רבות למען המשמורת, בעיקר במחצית הראשונה של המאה ה-20. פרויקט בולט נוסף היה הקמתה של בזיליקת הבשורה בנצרת במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20.
הקוסטוס ("השומר" או ליתר דיוק "המופקד" - לטינית Custos; איטלקית Custode) הוא ראש הפרובינציה הפרנציסקנית של ארץ הקודש, הכוללת לבד מארץ ישראל, גם את סוריה, לבנון, ירדן, מצרים, קפריסין, את האי רודוס ביוון, וכן מספר מבנים ברחבי העולם.
מעבר לניהול הפרובינציה, תפקידו העיקרי של הקוסטוס, בהתאם למינוי שניתן לו מהוותיקן ב-1342, הוא לתאם ולהנחות את העלייה לרגל לארץ ישראל.
במסגרת זו, על הקוסטוס להכשיר תנאים נאותים לפולחן ולתפילה במקומות הקדושים, להציב שליחים מטעמו אשר יקבלו את פני עולי הרגל ויענו לשאלותיהם, וכן להבטיח אפשרויות לינה לאלה שידם אינה משגת להתארח בבתי מלון רגילים.
באופן רשמי אחראי הקוסטוס על כל המקומות הקדושים הקתוליים בתחום שיפוטו, ועליו להבטיח את יציבותם הכלכלית כך שיוכלו למלא את ייעודם.
תפקיד נוסף המופקד בידיו של הקוסטוס הוא לתאם את המחקר הארכאולוגי בארץ הקודש, לדאוג לפרסומים ולמידע זמין אודותיה, ובייחוד לדאוג ל"חקר הביבליה דרך לימוד הגאוגרפיה וההיסטוריה של האתרים שבהם התרחשו האירועים".
על הקוסטוס לשמר, בהסכמה עם הכנסיות המקומיות השונות, את הנוכחות הנוצרית בארץ הקודש, ולדאוג לסטטוס קוו בכנסיית הקבר הקדוש בירושלים ובכנסיית המולד בבית לחם.
בשל חשיבות התפקידים המופקדים בידיו, ממונה הקוסטוס באופן ישיר על ידי מועצת המנהלים של המסדר הפרנציסקני ברומא, לאחר אישור הכס הקדוש.
הקוסטוס הנוכחי הוא האח פרנצ'סקו פאטון (Francesco Patton) אשר מונה לכהונה בת שש שנים במאי 2016, והחליף את האח פיירבטיסטה פיצבאלה (Pierbattista Pizzaballa) ששירת בתפקיד מאז שנת 2004.
הקוריה ("חצר" - Curia) אחראית על תיאום כל השירותים שמעניקה משמורת ארץ הקודש לנזירים הפרנציסקנים השוהים בארץ.
היא זו שמייצגת את הנזירים בחיי הכנסייה המקומיים, ביחסיהם עם המסדרים הקתוליים האחרים, עם העדות הנוצריות האחרות ועם הדתות האחרות בארץ הקודש.
הקוריה מרכזת את כל שירותי הסיוע הכספיים והחברתיים של הנזירים, דואגת לכל ענייניהם המנהלתיים, כולל הסדרת שהייתם בארץ מבחינה חוקית, קליטתם, הסמכתם ומינוים לתפקידים השונים.
בנוסף מתווכת הקוריה בין הנזירים הפרנציסקנים בארץ לבין: הקוריה הכללית של המסדר הפרנציסקני; נציגויות משמורת ארץ הקודש במדינות האחרות, רובן מדינות ערב; והניצבים מטעם המשמורת במדינות אחרות.
עוד אחראית הקוריה לבית ההוצאה לאור של משמורת ארץ הקודש, ולפעילותם של מרכז מידע ושל אתר האינטרנט.
הקוסטוס הוא חבר הקוריה ועומד בראשה.
לצד הקוסטוס מכהן בה גם סגנו, והוא זה הממלא את מקומו של הקוסטוס בהיעדרו או אם המשרה התפנתה.
המזכיר הכללי של משמורת ארץ הקודש הוא חבר הקוריה, והוא אחראי בראש ובראשונה על תפקודה של מועצת המנהלים של המשמורת.
בנוסף הוא מרכז את כל התכתובת של משמורת ארץ הקודש עם כל הגורמים החיצוניים והפנימיים עמם היא עומדת בקשר.
הגזבר אחראי על ניהול ההוצאות וההכנסות של המשמורת ומשמש כאמרכל.
חברי מועצת המנהלים של משמורת ארץ הקודש (Discretorium) נבחרים מקרב הנזירים על-פי מפתח לשוני ותפקידם העיקרי הוא לייעץ לקוסטוס.
מועצת המנהלים נפגשת אחת לחודש, ועליה לאשר את הדוחות הכספיים השנתיים ואת הדוחות המוגשים לה על אודות פרויקטים מיוחדים.
במועצה חברים נכון לשנת 2012 שישה חברים, נוסף על הקוסטוס וסגנו.
84 הנציבים הם שליחיה של משמורת ארץ הקודש ב-44 מדינות, ותפקידם העיקרי הוא לשמש "גשר" בין ארץ הקודש לנוצרים ברחבי העולם.
בין היתר, על הנציבים לאסוף תרומות עבור ארץ הקודש, לקדם את המידע אודותיה ולארגן מסעות עלייה לרגל אליה.
תפקיד הנציב התגבש בפועל כבר במאה ה-14, ונועד לתת מענה לקשיים הפוליטיים והדתיים, ובייחוד הכלכליים, המובנים בתפקודה של משמורת ארץ הקודש.
ב-1421 נקבע תפקיד הנציבים באופן רשמי בבולה אפיפיורית.
מוסדות לימוד ומחקר של המשמורת
בית הספר הפרנציסקני למקרא - מוסד אקדמי איטלקי ללימודי מקרא, אשר נוסד ב-1901 ושוב ב-1924. בית הספר השוכן ליד קפלת ההלקאה ברובע המוסלמי משמש כיום כפקולטה ללימודי המקרא והארכאולוגיה באוניברסיטה האפיפיורית "אנטוניאנום" ברומא.
המרכז הפרנציסקני ללימודי הנצרות במזרח - מוסד מחקר אשר נוסד ב-1954 בקהיר ועוסק במחקר היסטורי של ארץ הקודש ושל העדות הנוצריות במזרח התיכון.
המכון הפרנציסקני לחקר הארכאולוגיה - המכון שוכן במידבא ומתמקד במחקר בהר נבו ומידבא ובסביבתם (האתר הרשמי).
מכון מגניפיקט - בית-ספר למוזיקה שנוסד ב-1995, ואשר שוכן במנזר סן סלוודור.
בבית הספר כ-20 מורים וכ-200 תלמידים, והוא מלמד נגינה בפסנתר, בכלי מיתר, באורגן, בחליל, בכלי הקשה וכן זמרה, שירה במקהלה, קומפוזיציה ותולדות המוזיקה (האתר הרשמי).
בית הדפוס וההוצאה לאור הפרנציסקנים - נפתח ב-1847 בשם "Stamperia Francescana" (הדפוס הפרנציסקני).
בית הדפוס מוציא לאור את פרסומי בית הספר הפרנציסקני למקרא והמרכז הפרנציסקני ללימודי הנצרות במזרח, וכן פרסומים של מסמכים היסטוריים הקשורים לארץ הקודש, הסטטוס קוו במקומות הקדושים, האתרים הקדושים, ספרי ליטורגיה וחומר לימודי לבתי ספר ולקהילות הנוצריות (האתר הרשמי).
מרכז המדיה הפרנציסקני - נוסד ב-2008 במטרה ליצור כתבות טלוויזיה ומולטימדיה על אודות ארץ הקודש וממנה.
המרכז שוכן בקולג' טרה סנטה בירושלים (האתר הרשמי).
הוצאת טרה סנטה (Edizioni Terra Santa) - בית ההוצאה לאור של משמורת ארץ הקודש באיטליה.
נוסד ב-2005 ושוכן במילאנו (האתר הרשמי).
מרכז המידע הנוצרי (Christian Information Centre, CIC) - מרכז מידע לתיירים, תושבים, סטודנטים, קהילות דתיות ועיתונאים, על אודות הנצרות, המקומות הקדושים וארץ הקודש.
המרכז מפעיל משרד הזמנות למיסות ולטקסים שונים עבור עולי רגל.
המרכז שוכן ליד שער יפו וממומן על ידי המשמורת מאז 1973 (האתר הרשמי).
"ATS פרו טרה סנטה" - ארגון צדקה ללא כוונת רווח אשר פועל להשגת מטרותיה של משמורת ארץ הקודש, מקדם פרויקטים חברתיים ותרבותיים, וחותר לשלום ולהידברות בארץ ובמזרח התיכון (האתר הרשמי).
ארכיון המשמורת - הארכיון המתעד את 700 שנות פעילות המשמורת בארץ הקודש, נחשב לארכיון הקתולי העתיק בארץ ואחד העתיקים במזרח התיכון.
הארכיון שוכן במנזר סן סלוודור, ומתהדר, בין היתר באוסף עשיר של פירמנים עות'מאניים וערביים (האתר הרשמי).
כנסיות ומנזרי המשמורת בארץ הקודש
הרשימה איננה כוללת כנסיות רובע, בתי ספר ושירותים קהילתיים אחרים:
כנסיית החתונה - כפר כנא
כנסיית ההשתנות על הר תבור
כנסיית הבכורה של פטרוס בעין שבע
קפלת ההלקאה וקפלת ההרשעה וכפיית הצלב
משמורת פרנציסקוס הקדוש בחדר הסעודה האחרונה (הר ציון)
כנסיית הביקור - עין כרם
מנזר יוחנן בהרים - עין כרם
מנזר יוחנן במדבר - אבן ספיר
מנזר לזרוס הקדוש - בית עניה (אלעיזריה)
כנסיית המולד - בית לחם
כנסיית שדה הרועים - בית סאחור
מערת החלב - בית לחם
כנסיית הרועה הטוב - יריחו
כנסיית אנטוניוס הקדוש - יפו
כנסיית פטרוס הקדוש - יפו
מנזר ניקודמוס הקדוש - רמלה
אכסניית קאזה נובה בהר תבור
אכסניית קאזה נובה בבית לחם
אתרים חשובים של משמורת ארץ הקודש בעולם
כנסיית משה בהר נבו (ירדן).
הכנסייה הלטינית של עליית הבתולה בקהיר (מצרים).
מנזר אנטוניוס הקדוש מפדובה בג'וניה (לבנון).
כנסיית פאולוס הקדוש בדמשק (סוריה).
משמר הוא קבוצה של שומרים המתפקדים יחדיו לשם שמירה על מקום מסוים, כגון מחנה צבא.
אנשי המשמר ממלאים את תפקידם בדרכים שונות, ובהן:
שהייה בביתן שמירה, בכניסה לאתר הנשמר.
שהייה במגדל שמירה, המאפשר תצפית על אזור נרחב באתר הנשמר ובסביבתו.
פיקוח באמצעות טלוויזיה במעגל סגור.
בצה"ל מתחילה משמרת של משמר בעליית משמר - תהליך שבו מקבל המשמר הנחיות כלליות לפעולתו, כגון הוראות פתיחה באש, והנחיות ספציפיות לאותה משמרת, כגון מידע על התרעות שהתקבלו.
כן נערכת בדיקה של כלי הנשק של השומרים.
המשמרת מסתיימת בירידת משמר קצרה, שבה בעיקר נבדקים כלי הנשק של השומרים.
משמעת מפלגתית או משמעת סיעתית היא היכולת של סיעה ברשות המחוקקת לוודא כי חבריה יתמכו במדיניות של הנהגת מפלגתם.
בדמוקרטיה ליברלית, משמעת מפלגתית מתייחסת לשליטה שיש למנהיגי המפלגה על חברי סיעתם בבית המחוקקים.
במדינות בעלות שלטון מרקסיסטי-לניניסטי, משמעת מפלגתית מתייחסת לסנקציות מנהליות כמו קנסות או גירוש שהמפלגה הקומוניסטית יכולה לכפות על חבריה שביצעו פעולות כמו שחיתות או אי-הסכמה עם המפלגה.
שבירת משמעת מפלגתית בעת הצבעה בבית המחוקקים יכולים להוביל למספר עונשים על החבר ששבר את המשמעת.
עונשים אלה כוללים אי-קידום לתפקיד בכיר במפלגה או בבית המחוקקים, איבוד או השהייה של הטבות המוענקות לנבחר ציבור.
המחלוקת של שוברי המשמעת המפלגתית עם מפלגתם יכולה להיות כל כך חזקה עד שהיא תוביל אותם לעבור למפלגה אחרת או לפרוש למעמד של סיעה עצמאית.
בהרבה מערכות פוליטיות ממונה חבר במפלגה באופן רשמי לתפקיד שמטרתו לאכוף את המשמעת המפלגתית.
בדמוקרטיה פרלמנטרית קיימת גם משמעת קואליציונית אשר זהה למשמעת סיעתית אבל חלה על כלל הסיעות החברות בקואליציה ולרוב מעוגנת בהסכמים קואליציוניים ונאכפת על ידי יושב ראש הקואליציה.
משמעת אופוזיציונית חלה על כלל הסיעות החברות באופוזיציה ועל מנת לבצעה נדרשת הסכמה של כלל ראשי הסיעות הנמצאות באופוזיציה.
משמעת מפלגתית נוטה להיות חזקה מאוד במדינות דמוקרטיות פרלמנטריות כמו בריטניה, קנדה, אוסטרליה, ניו זילנד והודו שבהן הצבעה של מחוקק כנגד הממשלה מובילה לפיזורה על בסיס הצעת אי-אמון.
במצבים אלה, זה מאוד נדיר שחבר מפלגה יצביע כנגד רצונה של מפלגתו.
מנהיגי מפלגה במדינות כאלה לעיתים קרובות בעלי סמכות לפטר חבר מפלגה המפר את הקו המפלגתי מתפקידו אבל לא מחברותו בבית הנבחרים.
משמעת מפלגתית חלשה היא בדרך כלל יותר תכופה באסיפות נכבדים מאשר במפלגות פופוליסטיות.
למפלגה הרדיקלית בצרפת לא הייתה משמעת מפלגתית, גם לא לאף אחת מהמפלגות הימניות בתקופת הרפובליקה הצרפתית השלישית (1871-1940).
משמעת מפלגתית חלשה נמצאת גם במדינות דמוקרטיה נשיאותית כמו ארצות הברית.
בבתי מחוקקים אלה, מצוי שאחד המחוקקים יחצה קווים מפלגתיים בעת הצבעה נתונה, בדרך כלל בעקבות אינטרס של האזור אותו הם מייצגים או בעקבות חברים אחרים בקבוצה גבולית בתוך מפלגתם.
משמר האריות - השאגה חוזרת הוא סרט טלוויזיה מונפש משנת 2015. הסרט הופק על ידי חברת הפקות הטלוויזיה של דיסני, Disney Television Animation של אולפני וולט דיסני, והוא סרט המשך ל"מלך האריות" המתרחש במקביל לתחילת "מלך האריות 2".
הסרט שודר בערוץ דיסני ג'וניור משנת 2016 בדיבוב לעברית, והוא מהווה פיילוט לסדרת האנימציה "משמר האריות".
קאיון, בנו של סימבה ואחיה הקטן של קיארה, יורשת העצר, המשחק עם חברו הטוב באנגה, גירית דבש צעירה ופעלתנית מגלה שהוא בעל שאגה מיוחדת ועוצמתית.
כשרפיקי המנדריל שומע אותה הוא מרמז לסימבה שקאיון צריך לחבור למשמר האריות, כוח שנוהל בידי אריות (בראשות סקאר) עד נפילתו של מופסה שמרה על הסדר הטבעי באדמות צוק התקווה והגנו על האדמות מצבועים.
שאגתו של קאיון מגובה בידי האריות שבשמיים ועוזרת לו לנצח את אויביו, בתנאי שילך בדרכים טובות.
קאיון שרק עתה לומד את כוחותיו, מכנס קבוצה של 4 חיות שונות בני גילו (בונגה גירית הדבש - האמיץ, פולי הברדלסית - המהירה, בשטי ההיפופוטם - החזק ואונו אנפית הבקר - החדה), במטרה להגן על ארץ התקווה מצבועים ומבעיות נוספות, כולל ממשפחתו של סקאר שהוגלתה.
חלק מהדמויות הופיעו בסרטים הקודמים, ואחרים כמו קאיון, מופיעים החל מסרט זה.
קאיון - גור אריות ובנם הצעיר של סימבה ונלה, אחיה הצעיר של קיארה, בעל השאגה החזקה ביותר.
אונו - זכר אנפית בקר צעיר וחבר במשמר האריות, בעל הראייה החדה ביותר.
סימבה - המלך של צוק התקווה, בעלה של נלה ואביהם של קיארה וקאיון.
נלה - אשתו וחברתו של סימבה ואימם של קיארה וקאיון.
קיארה - בתם הבכורה של סימבה ונלה ואחותו של קאיון.
זאזו - טוקוס והיועץ של סימבה.
מופאסה - אביו של סימבה וסבו של קאיון אשר מופיע כרוח רפאים ומדבר עם קאיון.
רפיקי - מנדריל, המנהיג הרוחני של סימבה המצייר את קורות החיים בצוק התקווה.
טימון - סוריקטה, חברו הצמוד של פומבה ודודו החורג של בונגה.
פומבה - חזיר יבלות מצוי, חברו הצמוד של טימון ודודו החורג של בונגה.
ג'נג'א - צבוע, הנבל של הסרט, מנהיג הצבועים.
צ'יזי - אחד מהצבועים העוזרים של ג'אנג'ה.
צ'אנגו - אחד מהצבועים העוזרים של ג'אנג'ה.
מאזינגו - נשר אשר עוזר לצבועים.
ג'יימס ארל ג'ונס - מופסה
ביצוע שיר פתיחה: מומי לוי
סדרה מצוירת - משמר האריות
לאחר הסרט נוצרה סדרת טלוויזיה המשודרת אף היא בדיסני ג'וניור החל מ-15 בינואר 2016 בארצות הברית, והחל מ-20 במאי 2016 בישראל.
היא עוקבת על קאיון וחבריו אשר עוזרים לחיות בצרה שהם משמר האריות.
משמעות הסְפר בהיסטוריה האמריקאית היא מסה מאת פרדריק ג'קסון טרנר, שראתה אור ב-1893 והציגה תזה לפיה גרעינה של ההיסטוריוגרפיה האמריקנית הוא תהליך כיבוש הסְפר (חזית ההתיישבות) באמריקה, תזה הידועה כ"תזת הספר" (Frontier Thesis).
טרנר התייחס למושג "סְפר", לא כאל מושג גאוגרפי גרידא (קצה גבול ההתיישבות, שאחריו משתרעת שממה), אלא לתפיסת עולם שבבסיסה אתוס ההתפשטות אל שטח חופשי וחסר גבולות, שאפיינה את המתיישב באמריקה וממשיכה לעצב את המחשבה האמריקאית.
התזה הוצגה לראשונה במסגרת מפגש מיוחד של האגודה ההיסטורית האמריקאית ב.
ב-1921 נדפסה שנית כפרק הראשון בספרו של טרנר The Frontier in American History.
טרנר התייחס לאמריקה כדוגמה לתהליך התפתחות דרמטית של האנושות, שנולדה מחדש ביבשת החדשה, בפרק זמן קצר.
הספר במזרח המיושב היה מסחר ותעשייה, יזמות והמצאה טכנולוגית; בצפון המערב התיכון היה הספר התמודדות חקלאית; בדרום ובמערב התגבש הספר בצורת המערב הישן של אמריקה כהתמודדות של בוקרים וכורי זהב מול אינדיאנים ואיתני הטבע.
הגיבור האמריקאי הוא ה"פיוניר", החלוץ האמריקאי.
הוא מתאפיין ביוזמה, סקרנות, עצמאות, סתגלנות, אי תלות ויכולת התמודדות.
עקרונית, דבר אינו מגביל את התפשטותו למעט כוחות הטבע.
החברה בה הוא פועל מעלה על נס את האינדיבידואליזם, חירות האדם והשוויון, חסר המעמדות.
כל אדם נבחן לפי הישגיו בפועל ולפי התמודדותו עם האתגרים.
טרנר סקר את תקופת ה"ספר" מתחילת ההתיישבות בראשית המאה ה-17 ועד סוף המאה ה-19. בתקופה זו גובש רעיון הדמוקרטיה כהסכם בין אנשים חופשיים והפך את ארצות הברית למודל ומופת להתאגדות החלוצים למטרות משותפות, תוך שמירה קפדנית על עצמאותם.
"תזת הספר" היוותה כלי פרשני, היסטוריוגרפי וסוציולוגי ששימש חוקרים במשך דורות לחקור את תולדות אמריקה לאורו והיווה בסיס לכמות גדולה מאוד של מחקרים כגון הקשר שבין אינטרסים אזוריים לפוליטיקה גלובלית, השתייכות אידאולוגית וריבוד חברתי.
התזה נושקת לתזות אחרות דומות הקשורות למשל לטבעו של הגזע האנגלו-סקסי לחירות ודמוקרטיה או לתפקידה של הנצרות הפרוטסטנטית בפיתוח הקפיטליזם ("התזה של מקס ובר") או הקשריה לדרוויניזם חברתי.
דוגמה להשלכה של התזה היא הגדרתו של ג'ון פיצג'רלד קנדי את חקר החלל כ"סְפר החדש" (New Frontier).
הביקורת על התזה של טרנר מתמקדת בהעדפתו את ההסבר ההיסטוריוגרפי התלוי בגורם יחיד - הספר והשאיפה לכבשו, מבלי לתת את הדעת על רכיבים נוספים, כלכליים, פוליטיים ואנושיים, שהניעו תופעות שונות שהוא כורכן יחדיו בהסבר יחיד, קוסם ומשכנע ככל שיהיה.
בין המבקרים ניתן למנות את ספרו של ג'ורג' וילסון פירסון (George Wilson Pierson) מ-1942, The Frontier and American Institutions: A Criticism of the Turner Thesis וכן יהושע אריאלי, המדגיש את הכוחות הכלכליים כגון התיעוש והעיור שהשפיעו לא פחות על האתוס האמריקאי והתפתחות הדמוקרטיה שלה ומוסדותיה.
אחרים חלקו על ההיסטוריוגרפיה של טרנר, המצוירת ב"משיכות מכחול" עבות מדי, כמתארת באופן פשטני את ההיסטוריה של המערב הישן (למשל ספרה של פטרישה נלסון לימריק מ-1987, The Legacy of Conquest: The Unbroken Past of the American West) או את ההיסטוריה של המערב התיכון כספר חקלאי (כך ריצ'רד וייד (Richard C.
Wade) שטען ב-1959 בספרו The Urban Frontier שיש להתייחס גם לערי המערב התיכון כספר, נקדה שהוזנחה על ידי טרנר).
משמעות המשמעות: חקר השפעת הלשון על המחשבה ועל מדע הסימבוליזם (1923) הוא ספר של צ'ארלס קיי אוגדן ואיוור ארמסטרונג ריצ'רדס.
הוא מלווה בשני חיבורים משלימים של ברוניסלב מלינובסקי ו- פ.
אף על פי שהטקסט המקורי פורסם ב-1923, הוא שימש כספר לימוד בתחומים רבים, כולל בלשנות, פילוסופיה, שפה מדע קוגניטיבי ולאחרונה סמנטיקה וסמיוטיקה.
הספר נמצא בדפוס ברציפות מאז 1923. המהדורה העדכנית ביותר היא המהדורה הביקורתית הוכנה על ידי ו.
ההיסטוריה המלאה של הפרסום, כולל פרסום בהמשכים ב- Cambridge Magazine לפני המהדורה הראשונה של הספר, נמצאת בספרו של ו.
אוגדן מחקר ביבליוגרפי ביולוגי (Metuchen, NJ: Scarecrow Press, 1990).
ריצ'רדס קובע תאוריה של הקשר של סימנים: מילים ודברים מחוברים "באמצעות המופע שלהם יחד עם דברים, החיבור שלהם אתם בהקשר "כי סמלים משחקים תפקיד חשוב בחיינו [והם אפילו] המקור של כל כוחנו על העולם החיצוני "(47).
במערכת הקשרים זו מפתח ריצ'רדס סמיוטיקה של שלושה חלקים - סמל, מחשבה ורפרנט עם שלושת היחסים ביניהם (מחשבה לסמל = נכון, מחשבה לרפרנט = הולם, סמל להתייחסות = אמת) (11).
סמלים שהם "אותם סימנים בהם אנשים משתמשים כדי לתקשר אחד עם השני וככלי מחשבה, תופסים מקום יוצא דופן" (23).
"כל הסימול הדיסקורסיבי כולל [...] אריגה של הקשרים להקשרים גבוהים יותר" (220).
לכן, כדי שמילה תובן, "נדרשת ממנה יצירת קשר עם התנסויות נוספות" (210).
הספר השפיע מאוחר יותר על ספרו של אייר "שפה, אמת, והיגיון", מבוא לפוזיטיביזם לוגי, גם ספרם של ריצ'רדס - אוגדן וגם ספרו של אייר ישפיעו מאוחר יותר להשפיע על אלק קינג ומרטין קטלי בכתיבת ספרם "שליטה בשפה", שיצא לאור בשנת 1939, ואשר השפיע על ק.ס.
לואיס בכתב ההגנה שלו על החוק הטבעי וערכים אובייקטיביים, בספרו "ביטול האדם" (1943).
משמר האריות היא סדרת הנפשה המבוססת על הזיכיון "מלך האריות", אשר שודרה לראשונה בדיסני ג'וניור ארצות הברית ב-15 בינואר 2016, וב-20 במאי 2016 שודרה לראשונה בישראל.
לפני שידור הסדרה שודר הסרט "משמר האריות – השאגה חוזרת" אשר משמש לה כפיילוט.
הסדרה עוקבת אחר חברי משמר האריות, קאיון וחבריו, אשר עוזרים לחיות ארץ התקווה.
חלק מהדמויות הופיעו בסרטים הקודמים, ואחרים כמו קאיון, מופיעים רק בסדרה זו.
קאיון (Kion) – גור אריות, בנם הצעיר של סימבה ונלה, אחיה הצעיר של קיארה, נסיך ארץ התקווה, מנהיג משמר האריות ובעל השאגה החזקה ביותר.
בעונה 3 מתבגר, ומקבל צלקת בעינו השמאלית בעקבות נשיכה של אושארי.
מתחתן עם רני והופך למלך של עץ החיים בסוף העונה.
בונגה (Bunga) – גירית דבש צעיר וחבר במשמר האריות, האמיץ ביותר מבין החבורה, טימון ופומבה הם הדודים החורגים שלו.
פולי (Fuli) – ברדלסית צעירה וחברה במשמר האריות, המהירה ביותר.
בשתי (Beshte) – היפופוטם צעיר וחבר במשמר האריות, החזק ביותר.
אונו (Ono) – אנפית בקר צעיר וחבר במשמר האריות, בעל הראייה החדה ביותר (עד הפרק הראשון בעונה 3) בעונה 3 מציל את בונגה אחרי שהוא נופל להר געש ובעקבות כך מאבד חלק מהראייה שלו.
קאיון אומר לאונו שלמרות שהוא לא יכול לראות טוב כמו בעבר הוא החכם ביותר ולכן הוא עדיין צריך אותו במשמר.
אנגה (Anga) – נקבת עיט לוחם, בעונה 3 נהפכת לחברה במשמר האריות בעלת הראייה החדה ביותר במקום אונו.
המלך של צוק התקווה, בעלה של נלה ואביהם של קיארה וקאיון.
נלה (Nala) – המלכה של צוק התקווה, אשתו וחברתו של סימבה ואימם של קיארה וקאיון.
קיארה (Kiara) – בתם הבכורה של סימבה ונלה ואחותו של קאיון, נסיכת ארץ התקווה והמלכה לעתיד.
זאזו (Zazu) – עוף טוקוס והיועץ המלכותי של סימבה.
מופסה (Mufasa) – אביו של סימבה וסבו של קאיון אשר מופיע כרוח רפאים לאחר שנרצח על ידי סקאר בסרט הראשון בסדרה ומסייע לקאיון לאורך כל הדרך וקאיון נעזר בו.
אסקארי (Askari) – מנהיג משמר האריות הראשון, ידע את כל כוחותיה של ה"שאגה" והביא את השאגה ל"עץ החיים" בפעם הראשונה.
אסקארי מתגלה לקאיון כרוח בעונה 3 ב"עץ החיים" ומלמד את קאיון את כל כוחותיה של ה"שאגה".
רפיקי (Rafiki) – מנדריל, המנהיג הרוחני של סימבה ומספר הסיפור.
טימון (Timon) – סוריקטה, חברו הצמוד של פומבה ודודו החורג של בונגה.
פומבה (Pumbaa) – חזיר יבלות, חברו הצמוד של טימון ודודו החורג של בונגה.
השבט של ג'סירי (Jasiri's Clan) – שבט של צבועות מנוקדות טובות השוכנות בשטחי הפרא.
הם הקימו את "מחתרת הצבועים" מכדי לעזור למשמר האריות להביס את סקאר.
בתחילת עונה 3 ג'סירי והשבט של ג'אנג'ה התאחדו לשבט אחד ושולטים בשטחי הפרא כשג'סירי המנהיגה שלהם בכך ששומרים על גלגל החיים.
ג'סירי (Jasiri) – צבועה שהופכת לידידתו של קאיון, בניגוד לרוב הצבועים.
אזאד (Azaad) – ברדלס מהיר שבעונה 3 הכיר את פולי בטריטוריה שלו כאשר חיפשה צמח טוליזה לקאיון וביקשה ממנו עזרה ואמר שיעזור רק אם תנצח אותו בתחרות.
לאחר מכן התחילו תחרות ואזאד ניצח בסיבוב הראשון כיוון שפולי לא הכירה את המקום ונפלה לתוך בור.
פולי דרשה סיבוב שני ואז כשהתחרו פולי עמדה לנצח אבל אזאד לא יכל לתת לזה לקרות אז הוא קפץ מעל הקניון בטריטוריה שלו ולא הגיע עד הסוף וכמעט נפל למטה.
ופולי שעמדה לנצח החליטה לעזור לאזאד והצילה אותו ואז אזאד החליט לעזור לפולי למצוא את צמח הטוליזה והתיידדו.
מאקו (Makuu) – תנין היאור ירוק בריון.
אשר עשה קרב מאשינדאנו על מנהיגות התנינים עם פואה (מנהיג התנינים לשעבר) וניצח אותו, ועד הפרק "אספת הסוואנה" הוא היה נבל התנינים ומאז התחיל לשמור על גלגל החיים.
פואה (Pua) – מנהיג התנינים לשעבר.
פואה כבר לא מנהיג התנינים מכיוון שמאקו (היה חלק מהתנינים במנהיגות פואה) הזמין את פואה לקרב על מנהיגות התנינים המכונה "מאשינדנו" ופואה הפסיד בקרב ומאקו הפך למנהיג התנינים ופואה גורש מהתנינים לאחר שהפסיד.
קובו (Kovu) – בנה של זירה, הוא עדיין גור אחרי שפגש את קיארה מהסרט השני.
אבל לאחר זמן רב כשקאיון חזר מ'עץ החיים" קובו התבגר והפך לאריה בוגר, החבר של קיארה והמלך העתידי.
מקיני (Makini) – מנדרילית ושולייתו של רפיקי, ומג'וזי מלכותית בעתיד.
בעונה 3 מצטרפת לחברי המשמר במסעם לעץ החיים.
שם בעץ החיים היא מחליטה להישאר ולהיות המג'וזי המלכותית למלכה ראני בעץ החיים כיוון שחושבת שזהו מקומה בגלגל החיים.
מטמבו (Matambo) – מנהיגת הפילים, אשתו של זוטה ואמא של מטוטו.
זוטה (Zito) – בעלה של מטמבו ואבא של מטוטו.
מטוטו (Mtoto) – בנם של מטמבו וזוטה.
הוא וחבריו מעריצים את משמר האריות, אבל מטוטו הכי אוהב את בשתי וחולם להפוך בעתיד לגיבור וחזק כמוהו.
השבט של ג'נג'ה (Janja's Clan) – שבט של צבועים מנומרים זכריים שחיים בשטחי הפרא.
בתחילה היו מזלזלים בגלגל החיים, אך לאחר שבגדו וכמעט נהרגו על ידי סקאר, הם מאגדים כוחות עם כל האויבים של סקאר כדי לעזור להשמיד אותו אחת ולתמיד.
לאחר השמדת סקאר, ומותו של אושארי, השבט של ג'נג'ה וג'סירי מתמזג ושולט על שטחי הפרא כשג'סירי המנהיגה שלהם.
ג'נג'ה (Janja) – צבוע, מנהיג הצבועים ונבל הסדרה לשעבר, לאחר שסקאר ניסה להרוג אותו והשבט שלו, הצטרף לשבט של ג'סירי, סיפר לארץ התקווה איך להביס את סקאר (אבל לא ידע שהוא טעה ושסקאר עבד עליו) והתחיל לשמור על גלגל החיים.
צ'יזי (Cheezi) – צבוע צנום ולא חכם רשע לשעבר שהוא אחד מהצבועים העוזרים של ג'נג'ה.
צ'אנגו (Chungu) – צבוע לא חכם רשע לשעבר עם מבנה כבד יותר משאר הצבועים שהוא אחד מהצבועים העוזרים של ג'נג'ה.
מאזינגו (Mzingo) – נשר לשעבר רשע.
ויטאני (Vitani) – לביאה בתה של זירה ואחותו של קובו.
בסוף הסדרה הופכת למנהיגה החדשה של משמר האריות החדש.
מקבלת את השאגה, הנועזת ביותר.
מלכת עץ החיים, הוכתרה לאחר שסבתה המלכה ג'אנה נפטרה.
ובסוף הסדרה מתחתנת ונהיית אשתו.
אושארי (Ushari) – נחש קוברה מצרית שהיה גר בארץ התקווה והיה מוטרד כל פעם שמשמר האריות היה בקרבתו.
ריי-ריי (Reirei) – מנהיגת להקת תנים ערמומית.
קיבורי (Kiburi) – תנין ארוך ומרושע, אשר באחד הפרקים ניסה להילחם עם מאקו מנהיג התנינים, והפסיד בקרב והוא וכמה מתומכיו ניסו להתנקש ולהרוג את המלך סימבה בהוראת סקאר, ואז סימבה גירש אותם מארץ התקווה.
לאחר מכן קיבורי הפך להיות מהצבא של סקאר.
סקאר (Scar) – דודו של סימבה אשר היה מופיע כרוח רפאים עשויה לבה בתוך הר געש והיה עוזר לג'נגה ולאושארי להיפטר ממשמר האריות.
בעונה 3 ארץ התקווה מחליטה להביס את סקאר ולפלוש לשטחי הפרא.
בזמן שתושבי ארץ התקווה נלחמים בתומכיו של סקאר משמר האריות עולים להר הגעש לסקאר.
כשהגיעו לשם קאיון הביס את סקאר ונגרם שלום בין ארץ התקווה לשטחי הפרא.
זירה (Zira) – לביאה רעה, אימם של קובו, ויטאני ונוקה ומנהיגת ה"גוֹלים".
בעונה 3 כאשר קאיון היה במסעו לעץ החיים זירה החליטה לנקום בסימבה ולתקוף אותו אבל זירה נכשלה והשבט שלה עבר לשבט של סימבה וזירה הובסה.
נוקה (Nuka) – בנה הבכור של זירה ואחיה של ויטאני וקובו.
כיוון שמת מהתמוטטות כאשר רדף אחרי סימבה בסרט "מלך האריות 2 - מלכות סימבה" לא הופיע ב"משמר האריות" כשהשבט של "הגולים" עבר לשבט של סימבה.
מקוצ'ה (Makucha) – נמר, אויב של משמר האריות ובעונה 3 עוקב אחרי משמר האריות בשביל להגיע לעץ החיים.
צ'ולון (Chuluun) – נמרת שלג רעה וערמומית.
השתמשה ביכולת ההסוואה שלה כדי להפחיד את הפנדות האדומות ולאחר שמשמר האריות מציל אותן היא עוקבת אחריהם כדי לנקום.
אורה (Ora) – לטאת כוח בריון ורשע.
עוקב אחרי משמר האריות בשביל להגיע לעץ החיים.
מאמא בינטורונג (Mama Binturong) – בינטורונגית מרושעת וערמומית שאוהבת מאוד טוליזה, ורוצה לנקום בבונגה על שהשמיד את כל שדה הטוליזה שלה.
שרה וינו-אלעד/ אורנה כץ - נלה
שם הפיילוט באנגלית שם הפיילוט בעברית תאריך שידור מקורי תאריך שידור בישראלThe Lion Guard: Return of the Roarמשמר האריות – השאגה חוזרת22 בנובמבר 201518 במרץ 2016
הערה: החל מהפרק "ההארמאטאן" הופסקו כרטיסי הכותרת של הפרק, אך הם נשמעים על ידי המְסַפֵּר (שהוא מופסה) במקום קאיון, לאחר שהוא אומר את שם הסדרה.
הסדרה זכתה לסדרת בת בשם "זה לא ייאמן כבונגה".
בסדרה בונגה ואונו מציגים עובדות על בעלי חיים.
בכל פעם תחת קטגוריה אחרת, בסגנון של תחרות.
בעגה הישיבתית, מִשְׁמֶר (עיוות של: מִשְמָר) הוא כינוי ללימוד תורה במשך לילה שלם, משעות הערב המאוחרות ועד לתפילת ותיקין.
את המשמר נהוג לערוך בדרך כלל בליל שישי, כיוון שבימים שישי ושבת הבאים לאחר מכן אין מסגרת קבועה ואפשר להשלים את שנת הלילה, וכדי למלא את הנפש במטעני רוחניות לקראת השבת, היום המקודש בשבוע.
בנוסף, נהוג לערוך משמר מדי שנה בליל חג השבועות, כהתפתחות של מנהג תיקון ליל שבועות.
יש העורכים משמר דומה גם בליל הושענא רבה (כהתפתחות של תיקון ליל הושענא רבה).
המושג מקובל בעיקר בציבור החרדי ובחלק מישיבות הציונות הדתית.
כמו כן, המושג השתרש גם בקרב מספר מכינות קדם צבאיות חילוניות וכלליות, אשר משתמשות בו כאשר מבצעות לימוד אל תוך הלילה, אשר לאו דווקא מתמקד בלימודי תורה אלא בלימודים כלליים.
למשמר צדדים נוספים מעבר לצד הדתי גרידא, והוא נעשה נוהג חברתי מקובל.
מנהגים תרבותיים הקשורים במשמר השתרש בקרב הציבור החרדי, וחנויות רבות מציעות מבחר מאכלי שבת במיוחד לליל שישי.
רבים יאכלו בתחילת הערב טשולנט בחברת ידידים ולאחר מכן יתחילו את המשמר.
משמר האלמוות הוא סרט גיבורי על אמריקאי משנת 2020 בבימויה של ג'ינה פרינס-ביית'ווד ושנכתב על ידי גרג ראקה, על פי ספר קומיקס שלו ושל לאנדרו פרננדז באותו שם שיצא בהוצאת אימג' קומיקס.
בסרט מככבים שרליז ת'רון, קיקי ליין, מתיאס שונארטס, מרוואן קנזארי, לוקה מרינלי, וצ'ואיטל אג'יופור.
הסרט מהווה עיבוד לרומן גרפי מאת גרג ראקה ואוייר על ידי לאנדרו פרננדס.
ברומן הגרפי מתואר סיפורם של חיילים ותיקים שמעולם לא מתים..., כשהגיבורה היא אנדרומאכה מסקיתיה - "אנדי" - וחבריה שמכלכלים את עצמם באמצעות הצעת שירותיהם כשכירי חרב לכל המרבה במחיר.
אבל ב, אלמוות היא סוד שקשה לשמור, וכשאתה חי מספיק זמן אתה לומד שיש גורלות רבים גרועים ממוות.
הרומן הגרפי פורסם לראשונה בפברואר 2017.
הסרט יצא לאור ב-10 ביולי 2020 בנטפליקס וקיבל ביקורות חיוביות של מבקרים.
בריאיון לקראת צאת הסרט, שרליז ת'רון הודיעה כי הם עובדים על הפקת סרט המשך.
לוחמת בשם אנדי וקבוצת שכירי חרב שהיא עומדת בראשה מבצעים משימות חשאיות ומסוכנות.
מה שמייחד את אנדי וחבריה, היא העובדה שהם בני אלמוות.
אולם, כאשר היכולות יוצאות הדופן שלהם נחשפות ונמצאות תחת איום, עליהם לברוח תוך שהם מנסים לאמן את המצטרפת החדשה שלהם, נייל.
שרליז ת'רון בתפקיד אנדי / אנדרומאכה מסקיתיה
קיקי ליין בתפקיד נייל פרימן
מתיאס שונארטס בתפקיד בוק / סבסטיאן לה ליברה
מרוואן קנזארי בתפקיד ג'ו / יוסוף אל-קייסני
לוקה מרינלי בתפקיד ניקי / ניקולו די ג'נובה
אנאמריה מארינקה בתפקיד ד"ר מטה קוזאק
במארס 2017, סקיידאנס מדיה רכשה את זכויות העיבוד לקומיקס "משמר האלמוות", שכתב גרג ראקה ואויר על ידי ליאנדרו פרננדס.
ביולי 2018, הם שכרו את ג'ינה פרינס-ביית'ווד לביים עם ראקה עיבוד לספר הקומיקס שלו לתסריט עם דייוויד אליסון, דנה גולדברג ודון גרנגר מסקיידאנס.
במרץ 2019 רכשה נטפליקס את זכויות ההפצה העולמיות לסרט והסכימה לממן אותו עם סקיידאנס.
שרליז ת'רון הצטרפה לסרט כשחקנית ומפיקה עם בת' קונו, איי.
דיקס, מארק אוונס ומטעם סקיידאנס דייוויד אליסון, דנה גולדברג ודון גריינג'ר.
קיקי ליין לוהקה לתפקיד לאחר שנטפליקס רכשה את הזכויות לעיבוד הסרט.
במאי 2019, מרואן קנזארי, מתיאס שונארטס ולוקה מרינלי הצטרפו גם הם.
ביוני 2019 הצטרפו צ'ואיטל אג'יופור, ורוניקה נגו והארי מלינג.
צילום עיקרי לסרט החל באירופה באמצע מאי 2019. הצילומים נערכו במרוקו, בריטניה ובאולפני שפרטון באנגליה ובפאב "הפרוספקט של ויטבי" הנודע.
דסטין או'הלורן והאושצ'ה חברו יחד להלחין את פסקול הסרט.
Lakeshore Records הוציאה את הפסקול ב-10 ביולי 2020, במקביל להזרמת הסרט בשרתי נטפליקס.
הסרט יצא ב-10 ביולי 2020 נטפליקס.
משמר גבול של מדינה הוא סוכנות לביטחון לאומי המבצעת תפקידי אבטחת גבולות, כלומר, אוכפת את ביטחון גבולות המדינה.
חלק מסוכנויות לשמירת הגבולות מבצעות גם תפקידי שמירת חופים (כמו בגרמניה או באוקראינה) ותפקידי חילוץ הצלה כמו בארצות הברית וברוסיה.
במדינות שונות, שמותיהם של שירותי משמר הגבול המסוימים משתנים באופן משמעותי.
השירות יכול להיקרא "משטרת הגבולות", "משמר גבול", או "זקיפי גבול", והשם יתייחס למונח הרשמי שהמדינה מעניקה לגוף זה.
רוב משמרות הגבול בעולם משתמשים באלמנטים בצבע ירוק כהה על מדים, סמלים או דגלים.
המשימות האופייניות של משמר הגבול הן:
שליטה ושמירה על גבולות המדינה;
שליטה על עוברי גבול, כלי רכב ובדיקת תעודות נסיעה;
מניעת מעבר גבול לא חוקי של אנשים, כלי רכב, מטענים וסחורות אחרות;
בקרה על פריטים אסורים ומוגבלים (למשל כלי נשק, תחמושת, חומרים רעילים, סמים) העוברים בגבול;
פיקוח ובקרה על שמירה על תקנות שהות זרים, משטר אשרות;
מניעת העברת סחורות ומוצרים אחרים מעל גבולות, בקרת מכס;
חקירת תיקים הקשורים לעבירות בגבול.
תצפית שיטתית וקבועה על מרחב גבולות המדינה, מהיבשה, מהים או מהאוויר, באמצעות אמצעי פיקוח והגנה מודרניים ויזואליים, אלקטרוניים או אחרים, במטרה לאתר, להתריע ו/או למנוע הפרות אפשריות בגבול הבינלאומי; זה כולל גם אימות ודיווח על תחזוקה ושימור ציוני הדרך.
למנוע מפושעים, בריחה מבתי כלא או נמלטים מהצדק הפנימי של המדינה להתחמק ולברוח למדינות אחרות כדי להתחמק ממשפט
משמר הגבול עשוי גם לבצע סמכויות בקרת מכס ותפקידי מניעת הגירה בלתי חוקית.
במהלך מלחמה עשויים שירותי משמר הגבול לעבור לשליטת הכוחות המזוינים של המדינה ולפעול במסגרתם בחזית.
משמע הוא דמות מקראית, בנו של ישמעאל.
למשמע היו 11 אחים: נביות, קדר, אדבאל, מבשם, דומה, משא, חדד, תימא, יטור, נפיש, קדמה, בשמת.
לא ידוע על עוד מקומות חוץ מהמקרא בהם משמע מופיע.
יש חוקרים הסוברים שהשבט הערבי I-sa-am-Me-'a שמוזכר בכתובות של אשורבניפל הוא השבט משמע, אך רוב החוקרים חולקים על דעה זאת.
בדברי הימים מוזכר משמע ברשימת צאצאי שמעון, מה שגרם להשערה שצאצאי שמעון התחתנו עם צאצאי ישמעאל.
משמר האמזונאס הוא ארגון ללא כוונת רווח הפועל להגנה על יערות הגשם ולקידום זכויותיהם של עמים ילידים באגן האמזונאס.
הארגון נוסד ב-1996 ומטהו באוקלנד שבקליפורניה.
מטרתו העיקרית של הארגון היא הפועל להגן על יערות הגשם ולקידום זכויותיהם של עמים ילידים באגן האמזונאס.
הוא משתף פעולה עם ארגונים מקומיים וסביבתיים באקוודור, פרו, קולומביה וברזיל בקמפיינים למען זכויות אדם, אחריות תאגידית ושימור המערכות האקולוגיות של האמזונאס.
הארגון שימש כתובע במספר תביעות נגד חברות נפט וגורמים ממשלתיים באקוודור, פרו וברזיל.
בשנת 2014 הקים הארגון את הארגון "Amazon Watch Sweden", על מנת להגביר את מאמצי ההסברה וגיוס התרומות באירופה.
ב-2016 פרסם הארגון דו"ח שמסיק כי יבוא נפט גולמי על ידי ארצות הברית גורם להרס יערות הגשם באמזונס ומשחרר גזי חממה משמעותיים.
משמר הוא איש מקצוע האחראי לשימור ושיקום נכסי תרבות או לשחזור (רסטורציה) שלהם.
למשמרים יש את המומחיות לשמר את המורשת התרבותית באופן שישמור על שלמות האובייקט, הבניין או האתר, כולל המשמעויות ההיסטורית, ההקשר וההיבטים האסתטיים או החזותיים שלו.
שימור מסוג זה נעשה על ידי ניתוח והערכת מצבו של רכוש תרבותי, הבנת תהליכים ועדויות להידרדרות, תכנון לניהול האוסף או אסטרטגיות ניהול אתרים שימנועו נזקים עתידים, ביצוע טיפולי שימור אקטיבי במידת הצורך וביצוע מחקרים.
תפקידו של משמר בתוך המוזיאון או המוסד הוא להבטיח שהחפצים באוסף יישמרו במצב הטוב ביותר, וכן לעזור לצוות המוזיאון להציג את היצירות באופן המיטבי ביותר לפריט בכדי שלא ייפגע בעת התצוגה.
בעיקרו של דבר, המונח "שימור" מתייחס לטיפול שמתקן נזקים או לפעולה שנועדה למנוע או להאט הידרדרות נוספת של חפץ.
המונח "שיקום" מתייחס לטיפול שמטרתו להחזיר חפץ למראהו או לתפקודו המקורי.
"שיקום" יכול להיות חלק מהטיפול הכללי.
טיפול פיזי בחפץ נחשב כתת-קבוצה של המונח הגג "שימור".
שני המונחים באים לידי ביטוי בכל הנוגע לטיפול במורשת התרבותית.
המשמרים אחראים לטפל, לתעד, לצלם, לחקור, לקחת דגימות, לערוך בדיקות, לשמר ולטפל ולקבוע את תנאי האחסון של שלל הפריטים השונים באוסף.
הפעולות שהמשמר נדרש לבצע בכדי לטפל כראוי בפריטים:
בדיקת חפצים: כדי לקבוע את היקף וסיבות ההידרדרות של החפץ ואת אופן הטיפול הראוי.
המשמר מבצע בדיקות לפי סוג הפריט באמצעות כלים מדעיים וויזואלים כמו זכוכית מגדלת, מיקרוסקופ, x-ray, צילום אינפרא אדום בדיקות pH ועוד.
רישום ותיעוד מילולי: תיעוד מצב החפץ או האתר, כולל עבודות שיקום קודמות, תיעוד שיטות עבודה ורישום של כל החומרים שבשימוש בעת הטיפול.
יצירת תיעוד ויזואלי: צילום ותיעוד חזותי של החפץ למטרות זיהוי והמחשה של מצבו.
ניתור ותיעוד של תנאי תצוגה ואחסון: מטרת המעקב היא לשמור על חפצים במצב יציב, כיום קיימת הבנה כי אחסון בתנאים המיטיבים עם פריטים הם מהווים תנאי בסיסי וחשוב להמשך קיום הפריטים.
הצעת עלויות טיפולים: המשמר לעיתים יכול להציע אפשרויות שונות של טיפולים שנועדו להפסיק את ההידרדרות וייצוב החפץ.
שחזור חפצים פגומים: אומנם, המשמר לא מחזיר את החפץ בדיוק למצב בעת שנוצר וההבנה שהחפץ התגלגל והשתנה במהלך ימי חייו.
על המשמר לבחון בדיוק כיצד יש לשחזר פריט ביחס לעברו ולהביא את החפץ שנפגע או ניזוק לתצורה קודמת או מתפקדת, תוך קבלת החלטות מושכלות על סמך חומרי המקור ממנו עשוי הפריט והכרה של החומרים הראויים לעבודה עם חומרי המקור.
ארגון לוגיסטי לפרויקטים ארוכי טווח: שיתוף פעולה עם משמרים מתחומים שונים בפרויקטים מורכבים.
למשל בפריטים העשויים ממגוון חומרים.
פתרונות יצירתיים: מציאת פתרונות לניקוי, תמיכה ותיקון חפצים רגישים, כאשר כל פתרון הוא נעשה באופן פרטני בהתאם לפריט ולתנאים.
פיתוח ושימור סטנדרטים: שמירה על סטנדרטים מתאימים בתחום המומחיות כדי למנוע נזק קבוע לחפצים.
הישארות מעודכנים: עדכון מתמיד בשיטות וטכניקות שימור חדשות דרך מחקר והכשרה.
הנחיה והדרכה: הנחיה והדרכה לצוותים טכניים וסטודנטים בנוגע לטיפול, התקנה, טיפול ואחסון של חפצים אמנותיים.
המלצה על שיטות שימור: המלצה על שיטות כמו שליטה בטמפרטורה ולחות כדי להבטיח שמירה בטוחה של אוספים.
ידע במונחים ובשיטות מדעיות: יכולת לבחון חפץ, להעריך את מצבו, להבין את ההיסטוריה שלו ולפרט את צרכיו.
הבנה של עקרונות פילוסופיים: הכרה בחשיבות של שמירה על שלמות החפץ והבנה שפעולות השימור לא יסכנו את השימור בטווח הארוך.
המשמר חייב להיות בעל הבנה עמוקה של הרעיונות הפילוסופים המובעים בקוד האתיקה וההנחיות של AIC (בארצות הברית) על מנת לגבש תוכנית טיפול.
הערכה של ערכים אסתטיים ותרבותיים: הבנה והערכה של הערכים האסתטיים, התרבותיים, הכלכליים, ההיסטוריים, הפוליטיים, הדתיים, המדעיים והחברתיים של חפצים, מבנים ואתרים.
הבנה והערכה זו חשובות ביותר בעת תכנון תוכניות שימור ושימור, אסטרטגיות וטיפולים.
ידע על שימוש בחומרים בתרבויות שונות: הבנה כיצד חומרים שהיוו חלק מהמורשת התרבותית הושגו, שונו, עברו תהליך או יוצרו, וכיצד טכניקות ייצור התפתחו לאורך זמן.
ידע על תכונות כימיות ופיזיקליות: הבנה של תכונות הקיימות במגוון רחב של חומרים וכיצד הם משפיעים על תהליך השימור והאם נעשה שימוש בחומרים אלו בייצור המקורי של חפץ או בטיפול ובשימור לאחר מכן.
מודעות לבעיות גישה: הכרה בבעיות שעלולות להתעורר מהאופן שבו חומרים בעלי חשיבות תרבותית נגישים או בשימוש על ידי החברה.
הקשר תרבותי: ידע על ההקשר שבו המורשת התרבותית משמשת, כיוון שההקשר עשוי להיות בעל חשיבות קריטית להבנת מצבה, גיבוש טיפול מתאים והמלצה על טיפול עתידי.
בטיחות בעבודה: הכרה בתקנות הבטיחות וביצוע העבודה בהתאם לדרישות החוק.
חובה לבצע פעולות על מנת לישמור על הבטיחות במקום העבודה וחייב לבצע את התרגול בהתאם לתקנות על מנת להטיח את מצב הפריטים ולשמור על בריאות ובטיחות המשמר.
עקרונות מדעיים בשימור: ידע על עקרונות מדעיים כמו גישה ושימוש בספרות מדעית והערכה של מחקרים שנעשו בתחום השימור.
הבנה של שינויים במורשת התרבותית: יכולת להבחין בין הסיבות לשינויים (טבעיים, כימיים, פיזיקליים, ביולוגיים או השפעות אנושיות)
השפעות של סביבה: הכרה בדרכים בהן אור, לחות יחסית, טמפרטורה ומזהמים יכולים להשפיע על שימור המורשת התרבותית לטווח הארוך.
בנוסף, על המשמר להכיר טכניקות, ציוד ומשאבים שיכולים לסייע בניהול גורמים סביבתיים חשובים אלו
יכולת לבצע בדיקות בטוחות: ביצוע בדיקה מעמיקה ובטוחה של חומרים תרבותיים כדי לאסוף מידע רלוונטי ולגבש תוכנית שימור מתאימה..
ידע בכלים ובטכניקות: הכרה באילו כלים וטכניקות הם המתאימים לביצוע הבדיקה וכיצד לבצע דגימות חיצוניות או חדירה במידת הצורך.
תיעוד: הבנה של מטרות התיעוד ויכולת להשתמש בשיטות מתאימות לתיעוד בכתב ובצורה חזותית.
היכרות עם שיטות טיפול שונות: מודעות לשיטות טיפול זמינות והשפעתן על סוגים שונים של מורשת תרבותית, בהתבסס על הבנה של מצבו, השימוש הטבעי והמשמעות התרבותית וההיסטורית.
השכלה לתואר ראשון ותואר שני
משמרים יכולים לקבל הכשרה באמצעות תוכניות לתארים מתקדמים והתמחות.
על מנת להתקבל לתוכנית לתואר שני בארצות הברית, הם יצטרכו לעמוד בכמה דרישות קדם לתואר ראשון.
זה כולל קורסים לתואר ראשון במדעים, מדעי הרוח (בעיקר בתחומי תולדות האמנות, אנתרופולוגיה וארכאולוגיה), ואמנות.
חלק מהתוכניות לתארים מתקדמים עשויות לדרוש גם התמחות, התנדבות, התלמדות או ניסיון בשימור בתשלום.
רבות מהן עשויות לדרוש ראיון אישי שבו המועמדים מתבקשים להציג תיק עבודות של פרויקטים באמנות ושימור, המדגימים מיומנות ידנית והיכרות עם טכניקות וחומרים.
תוכניות לתארים מתקדמים דורשות בדרך כלל שנתיים עד ארבע שנות לימוד, שיכולות לכלול גם התמחות במשרה מלאה בשנה האחרונה, שבה הסטודנטים עובדים בהדרכתם של משמרים מנוסים.
יש גם מספר מוגבל של תוכניות דוקטורט (Ph.D.) בתחום השימור.
תוכניות הקשורות לשימור מתוארות באתרי האינטרנט של ה-AIC, המועצה הלאומית לחינוך לשימור (NCPE), ואגודת הארכיונאים האמריקאים (SAA) .
בישראל כיום קיימות מגבלות רבות באפשרות ללמוד את התחום, מאחר שאין מספיק משמרים בעלי תארים מתקדמים ואין מחקר בתחום באקדמיה.
לכן, המגוון ואפשרות ההתמחות בארץ מוגבלים, וההמלצה הגורפת היא ללמוד בחו"ל.
בנוסף, בישראל לא קיימת הכרה במקצוע המשמר.
המומחיות של משמר משתנה ומתפתחת כל הזמן, מה שאומר שמשמרים חייבים להישאר מעודכנים בהתקדמות הטכנולוגיה והמתודולוגיה.
משמרים מרחיבים את הידע שלהם בדרך כלל באמצעות קריאת פרסומים, השתתפות בפגישות מקצועיות והרשמה לסדנאות או קורסים קצרי מועד.
AIC מציעה סדנאות רבות, כנסים וקורסים והדרכות מקוונות.
Conservation OnLine (CoOL) מציע גם משאבים לאנשי מקצוע בתחום השימור.
בישראל הארגון הישראלי לשימור נכסי תרבות מקיים ותומך בהדרכות וסדנאות למשמרים החברים בארגון.
חלק מהמשמרים מתמחים בחומר מסוים או בקבוצת חפצים, כגון ארכאולוגיה, קרמיקה וזכוכית, רהיטים ועץ, משטחים דקורטיבים והזהבה, מתכות, ציורים, נייר וספרים, חומרי צילום, ויטראז'ים, ציורי אבן וקיר, טקסטיל, פסלים, אדריכלות, אמנות מבוססת זמן ומדיה חדשה.
המטרה העיקרית של משמרים היא שימור נכסי התרבות.
כדי להשיג מטרה זו, המשמרים מצייתים לקוד אתי והנחיות המגדירות את העקרונות המנחים אנשי מקצוע בתחום השימור ואחרים העוסקים בטיפול ברכוש תרבותי.
דוגמה לקוד אתי ולקווים מנחים לתרגול נוצרו על ידי המכון האמריקאי לשימור יצירות היסטוריות ואמנותיות (AIC).
אחד העקרונות החשובים ביותר בקוד האתי של המשמר הוא שטיפולים צריכים להיות הפיכים, מה שאומר שאדם חייב להיות מסוגל לבטל כל טיפול בעתיד.
משמרים שואפים למזער התערבויות ולא לשנות לחלוטין את האובייקט במהלך השיקום.
השימור מתמקד בהיבטים החומריים של האמנות, ומרכיב מכריע באתיקה של התחום הוא החשיבות והכבוד לחומר המקורי הנותר.
המשמר הוקם בשנת 1995, והוא אחראי, בין היתר, על אבטחתם של בתי המשפט בישראל.
תפקיד וסמכויות משמר בתי המפשט מוסדרים בסעיף 106 ל"חוק בתי המשפט [נוסח משולב], תשמ"ד-1984", וזה גם מגדיר אותם כעובדי מדינה ותחת כללי "חוק שירות המדינה".
אנשי המשמר, הכולל כ-800 מאבטחים, נוכחים בכל ערכאות המשפט, כולל ועדות חקירה ממלכתיות, ומאפשרים את קיומם התקין של סדרי הדין במדינת ישראל.
משמר בתי המשפט פועל ברוח "אמנת משמר בתי המשפט" בה הוגדר יעדו, מטרותיו וערכי הליבה לפועלו.
ב-7 ביוני 2016 מעמד המשמר וסמכויות עובדיו עוגנו בחקיקה.
אנשי המשמר הם לוחמים יוצאי יחידות קרביות ובוגרי קורסים פיקודיים בצה"ל.
יחידות משמר בתי המשפט פועלות במספר מחוזות הפרוסים בכל רחבי הארץ.
למשמר בתי המשפט ארבע מטרות עיקריות:
להרתיע גורמים עוינים ולמנוע מהם לבצע פיגועים במוסדות בתי המשפט.
להגן על השופטים, עובדי בתי המשפט וקהל באי בתי המשפט, מפני אירועים חבלניים, פליליים ואחרים בשטח בית המשפט וסביבתו הקרובה.
למנוע הפרות סדר במתחם בתי המשפט בכלל ובאולמות המשפט בפרט, ולטפל בתופעות אלו.
להפגין נוכחות המבטיחה את קיום הביטחון ושמירת הסדר הציבורי.
בית הספר לאבטחה של משמר בתי המשפט, מכשיר ומאמן את מאבטחי משמר בתי המשפט בעבודתם.
מקנה למאבטחי המשמר מיומנויות אבטחה ולחימה המותאמות לאופי המציאות האזרחי בו פועלים מאבטחי משמר בתי המשפט.
בית הספר מהווה סמכות הוראה מקצועית, המקנה למאבטחי המשמר מיומנויות אבטחה ולחימה המותאמות לאופי המציאות האזרחי בו פועלים מאבטחי משמר בתי המשפט.
בנוסף, מאמן בית הספר את משמר הכנסת.
פרט לאימונים ולקורסי הרענון השגורים הנערכים לאלפי חניכים בבית הספר מדי שנה, מקיים בית הספר את קורס ההכשרה הבסיסי של המועמדים למשמר בתי המשפט, 8 ימי קורס בתנאי פנימייה.
מתכונת ההדרכה של בית הספר כוללת אימוני לחימה, מטווחים טכניים, הרצאות ייעודיות, תרגילים טאקטיים במתקנים הכוללים סימולציות לתרחישים אפשריים, ועוד.
ניתנות רק וכל עוד עובד משמר בתי המשפט נושא תג זיהוי, לובש את מדי משמר בתי המשפט, בידו תעודה החתומה בידי ממונה הביטחון ומפרטת את תפקידו וסמכויותיו.
עובד משמר בתי המשפט לא מחויב להזדהות במקרה וההזדהות תמנע ממנו סיכול ביצוע פעולה או תוביל לפגיעה בעובד בתי המשפט או אדם אחר,
עריכת בידוק ביטחוני בעת כניסה למתחם בתי המשפט, כולל עריכת חיפוש גופני על ידי בן אותו המין, ובכלי רכב לשם שמירה על שלום הציבור.
בקשת מידע אישי מאנשים שנמצאו כמפריעים למהלך התקין של משפט, כמו מתן הוראות לאלו בעניין זה.
החרמת חפצים ופיקדונם טרם כניסה למתחם בתי המשפט.
הוצאה או מניעת כניסה למתחם בתי המשפט בגוף או ברכב.
לרבות במקרה ניסיון הכנסת מטען או של טובין.
עיכוב אדם להגעת שוטר, במקרי: חשד סביר לנשיאת נשק שלא כדין; סיכון ביטחון אדם, הציבור או המדינה; חשד שאדם עבר עבירה בת מעצר;
מעצר אדם לפי הוראת בית המשפט למעצרו של אדם, או מתן גזר דין מאסר מיידי.
משמר הלינקה (בצ'כית: Hlinkova garda) מיליציה שהייתה הזרוע הצבאית של מפלגת העם הסלובקית הימנית-קיצונית.
משמר הלינקה קם במהלך משבר הסודטים בקיץ 1938.
המיליציה פעלה בסלובקיה נגד יהודים, צ'כים ומתנגדי המשטר האנטישמי.
בארגון התאספו אנטישמים, פשיסטים ופרו-נאצים.
משמר הלינקה פעל מתוקף צו של השלטון הסלובקי ומילא תפקידים משטרתיים.
בשנת 1942 השתתף משמר הלינקה בגירוש יהודים למחנות ריכוז והשמדה בפולין, ואומן על ידי האס אס.
בעקבות המרד הסלובקי באוגוסט 1944 נטל האס אס את ההנהגה בארגון.
משמר הלינקה היה הזרוע הצבאית של מפלגת הלינקה בתחום ביטחון הפנים והוא המשיך בתפקידו זה בתקופת המשטר האוטונומי של סלובקיה בתקופת המדינה הפדרלית צ'כוסלובקיה.
משמר הלינקה שימש כמשטרת המדינה הסלובקית ושיתף פעולה בהגשת תוכניותיו של היטלר.
המשמר פעל כנגד יהודים, צ'כים, הונגרים, אנשי מפלגות שמאל ואופוזיציה.
בצו שניתן ב-29 באוקטובר 1938 נקבע כי משמר הלינקה הוא הגוף היחיד במדינה המוסמך להכשיר את חבריו באימונים צבאיים, צו זה ביסס את מעמדו הרשמי של המשמר במדינה.
מדיהם של חברי משמר הלינקה היו שחורים והם חבשו כובע דמוי סירה, עליו פונפון צמר והצדיעו במועל יד ובאמירה ("על המשמר!").
אף שמשמר הלינקה נוסד רשמית ב-8 באוקטובר 1938 גיוס חברים לארגון החל כבר בחודש יולי אותה שנה.
עד ל-14 במרץ 1939, עת סלובקיה הכריזה על עצמאותה, הצטרפו למשמר הלינקה מתנדבים מכל חלקי העם.
ב-15 במרץ, יום לאחר ההכרזה, התמנה אלכסנדר מך למפקד המשמר, הוא החזיק בתפקיד זה עד 1945, עת התמוטט המשטר הסלובקי שתמך בגרמניה הנאצית.
תפקידי המשמר נקבעו בשורת צווים ממשלתיים.
בין היתר נקבע כי המשמר יהיה כוח שיטור הכפוף למפלגה, אשר יעודד את אהבת האומה, יספק אימונים צבאיים וישמור על ביטחון הפנים.
בכך המשמר נועד לשמש משקל-נגד לצבא ולמשטרה.
בשנת 1941 "כוחות ההלם" של המשמר אומנו במחנות אס אס בגרמניה ומונה למשמר יועץ מטעם האס אס.
בשלב של התפתחות הארגון רבים מן החברים בו מן המעמד הבינוני פרשו ורוב המשמר הורכב מבני כפרים ופועלים פשוטים לצד חברים משולי החברה.
מִשְׁמַר הַיַּרְדֵּן הוא מושב ברמת כורזים, במדרון הצפוני של רמת כורזים מדרום לעמק החולה, בתחום המועצה האזורית מבואות החרמון.
הוא ממוקם לצד כביש 91 בין מחניים לגדות.
בקרבות משמר הירדן במלחמת העצמאות, פלשו הסורים לשטח מדינת ישראל, כבשו את המושבה משמר הירדן והחריבו אותה.
בכפוף להסכם שביתת הנשק בין ישראל לסוריה, שנחתם ב-20 ביולי 1949, פינתה סוריה את צבאה מן האזורים שעל פי תוכנית החלוקה נועדו להיות בתחום המדינה היהודית.
נקבע שהשטחים שפונו, שכללו את האזור בו שוכנים מושב משמר הירדן וקיבוץ גדות, יכללו בשטח מפורז.
לפי הפרשנות הסורית, שטח מפורז היה שטח הפקר, שאין להקים בו יישובים חדשים אלא רק לשמר את המצב שהתקיים לפני המלחמה, ואילו לפי הפרשנות הישראלית היה זה שטח ריבוני ישראלי שאסור להחזיק בו צבא.
הבדלי פרשנות אלה ורצונה של ישראל לבטא את ריבונותה בשטח היו אחד הגורמים להקמת משמר הירדן, יחד עם הרצון ליישב מחדש את המושבה משמר הירדן שחרבה.
לאחר המלחמה הועלו לאדמות המושבה שחרבה שני ארגוני התיישבות: ארגון של הנוער העובד מדרדרה שהתמקם על בתי המושבה החרבה והקים את גדות, שנקרא בתחילה משמר הירדן ב', וארגון "בני צפת" הבית"רי שהתמקם כ-2 קילומטרים מערבית למושבה שחרבה והקים את מושב משמר הירדן, שנקרא בתחילה משמר הירדן א'.
המושב נוסד בנובמבר 1949 על ידי חברי ארגון "בני צפת", שהורכב מאנשי בית"ר הצעירה מצפת ותל אביב ונספחים, שעברו הכשרה בשוני.
בתחילה התנגדו פקחי האו"ם להקמת היישוב בשטח המפורז ועל כן בשבועות הראשונים נאלצו המתיישבים להתגורר באוהלים וטקס חנוכת הבתים התקיים רק בינואר 1950. הטקס התקיים בנוכחות מנחם בגין ורבים מאנשי בית"ר.
המושב ביקש להתקבל למועצה אזורית הגליל העליון אולם נדחה, למרות הוראה של משרד הפנים, ממניעים פוליטיים.
לאחר שתושבי המושב הגישו עתירה לבג"ץ שפסק לטובתם, החליטו במועצה האזורית לקבל את המושב.
אולם אז קיימו במועצה האזורית בחירות נוספות שהוציאו את נציג המושב.
ב-1951 הצטרפו למושב חברים מבית"ר בצפון אפריקה, אולם המושב נשאר קטן.
בסוף 1952, עת היו במקום שישה בתים, החליטו חברי המושב לנטוש את דרך המושב השיתופי והפכו למושב לא שיתופי החל מתחילת 1953. בשנת 1953 מנעו אנשי המושב מהסוכנות להשתמש במלט מגרמניה בבניית הבתים במקום.
המושב המשיך לסבול מקשיים ובדצמבר 1958 קיימו אנשי המושב שביתת שבת במשרדי הסוכנות בצפת.
אנשי משמר הירדן שבו להפגין בתחילת 1962.
בגלל קרבתו לגבול עם סוריה סבל המושב מגנבות בידי מסתננים ומהפגזות.
גם במלחמת ששת הימים סבל המושב מהפגזות.
סמוך למושב נמצא האתר הארכאולוגי ואתר הקרבות חורבת ירדה, וממנו תצפית רחבה לעבר עמק החולה ורמת הגולן.
מִשְׁמַר הַיַּרְדֵּן הייתה מושבה שהוקמה בגליל העליון בזמן העלייה הראשונה.
המושבה הותקפה על ידי הסורים, נכבשה ונחרבה במלחמת העצמאות והייתה הנקודה היחידה בארץ שלא שוקמה בידי תושביה אלא נבנתה מחדש בידי אחרים שלא נמנו עם צאצאי המייסדים.
בעת שתושבי המושבה ישבו בשבי הסורי, הוקם על קרקעות המושבה קיבוץ גדות.
ב-1884 נרכש ממשפחת עבו שטח מישורי של כ-2,000 דונם, ממערב לנהר הירדן, על ידי קרוב המשפחה ישראל מרדכי לובובסקי, עולה מארצות הברית מראשוני יסוד המעלה, ועליהם הקים חווה חקלאית פרטית בשם "שושנת הירדן", על שם אשתו המנוחה.
המושב הוקמה ביוזמת משה דוד שו"ב, תושב ראש פינה שמאס בחסות פקידי הברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד.
שו"ב שכנע בתר"ן פועלים ממושבות הגליל ותושבי צפת להצטרף אליו ולרכוש את אדמת המקום מאת לובובסקי.
התשלום על האדמה נקבע לשמונה שנים לאחר מכן, בתמורה לעשירית מאדמתו שנותרה בידי לובובסקי.
המושבה משמר הירדן נוסדה בתחיל ה'תרנ"א (1890).
לצד כביש צפת-דמשק (היום: כביש 91 בצמוד לצומת גָּדוֹת של היום) ממערב לגשר בנות-יעקב.
שמונת הבתים הראשונים שהוקמו במושבה נבנו מחומר מקומי מחוזק אבאן, והתמוטטו כולם בחורף הראשון.
שו"ב נאלץ לחלק את אדמות המושבה ולמכור חלקות ל־25 מתיישבים נוספים, ובתמורה נבנו במושבה 12 מבני אבן בסיוע ערבים.
איסור שהטילו העות'מאנים על הרחבת ההתיישבות היהודית הביא לקיפאון המושבה, כאשר הרוכשים החדשים הפסיקו לשלם לה.
המושבה החזיקה מעמד בזכות הוועד הפועל ביפו, חברת עזרא מברלין ועבודה במושבת הברון בראש פינה.
במלחמת העולם הראשונה התחולל באזור קרב קשה בין הבריטים לעות'מאנים.
אך המתיישבים לא עזבו את בתיהם ומה שנהרס נבנה מחדש.
בשנות העשרים של המאה ה-20 עזבו חלק מהאיכרים בשל מחלות קשות ועברו להתגורר באזורי נתניה ואבן יהודה.
במאורעות תרפ"ט סבלה המושבה מהתנכלויות וממעשי שוד.
בשנות ה-30 קיבל היישוב כתגבור, גרעיני חיזוק של תנועת בית"ר.
במאורעות המרד הערבי סבלה המושבה מהתנכלויות, עבודת הערבים פסקה בה כמעט לגמרי, וצעירי בית"ר מילאו את מקומם.
בשנת 1938 נרצחו שני יהודים, אב ובנו, חיים ומנחם גרבובסקי, שהיו בדרכם לשאוב מים מנהר הירדן.
בתגובה, הרגו המתיישבים שבעה ערבים וגרמו נזק לרכוש ערבי.
בהמשך אותה שנה הותקפה המושבה, אך ההתקפה פסקה כאשר נוטרים ממשטרת היישובים העבריים הגיעו למקום.
חברי בית"ר גם ערכו אימונים צבאיים במקום.
הדבר נודע לבריטים, וב-18 בנובמבר 1939 פשטו הרשויות הבריטיות על המושבה, ואסרו 38 מהמתאמנים.
חברי בית"ר עזבו את המקום עד סוף 1940. עם זאת, בשנות הארבעים נמצא במקום כוח קבוע של מספר נוטרים.
במהלך מלחמת העולם השנייה חוותה המושבה שגשוג יחסי, אך מצבה הידרדר לאחריה, כולל עזיבה של חלק מן האיכרים.
בינואר 1947 התיישבו במשמר הירדן 42 חברי 'ארגון ודג'ווד' (על שם ג'וזאיה קלמנט ודג'ווד, מדינאי בריטי פרו-ציוני), ארגון חיילים משוחררי הצבא הבריטי יוצאי בית"ר, אם כי רק כמחציתם נותרו במקום.
מספר חודשים אחר כך התיישבו במקום, במספרים קטנים יותר, גם יוצאי מחנות קפריסין ועולים משארית הפלטה.
על פי החלטת החלוקה נועדה משמר הירדן להיות בתחום המדינה היהודית.
מאז החלטת האו"ם האמורה, החמיר המצב הביטחוני במקום.
משמר הירדן שכנה על אחת הדרכים החשובות העוברות בין סוריה לארץ ישראל (כביש 91 של ימינו, שהמשכו במזרח מגיע לקוניטרה ולדמשק), ולפיכך, על ציר פלישה אפשרי.
ואכן, ב-5, ב-6 וב-10 ביוני 1948 הותקפה המושבה על ידי הסורים.
ההתקפה השלישית הביאה לכיבוש המושבה ולהריסת רובה.
15 מן המגינים נהרגו בקרבות ו-39 נפלו בשבי.
מטרתו של מבצע ברוש בקרבות עשרת הימים הייתה לחזור ולכבוש את המובלעת הסורית במשמר הירדן.
המבצע לא עלה יפה, קו החזית עם הסורים לא השתנה כמעט, ולצה"ל היו בו כמאה הרוגים.
מבצע זה סיים למעשה את הניסיונות המשמעותיים לשנות את קו החזית בין סוריה לישראל, אך סביב המובלעת הסורית במשמר הירדן אירעו לא מעט תקריות אש עד סוף המלחמה.
בתום המלחמה, ב-20 ביולי 1949, חזר השטח לשליטה ישראלית במסגרת הסכמי שביתת הנשק, וכן חזרו השבויים, אולם המושבה לא נבנתה מחדש.
על אדמותיה הוקמו קיבוץ "הגוברים" (לימים גדות) ומושב העובדים משמר הירדן.
מהמושבה המקורית נשתמרו כמה בתים הרוסים.
הם שולבו באתר הנצחה למושבה שהוקם במקום.
במחנה הצבאי שהיה מול משמר הירדן הולך ומוקם מרכז מבקרים על תולדות המושבה.
כ-600 מטרים דרומית לשרידי המושבה נמצא בית הקברות של משמר הירדן.
באתר כמה עשרות קברים של תושבי המושבה, רבים מהם ילדים, שנפטרו בשנות קיום המושבה.
מג"ב הוא כוח רב־תכליתי המסייע למשטרת ישראל ולצה"ל בטיפול בבעיות שבתחומי התמחותו, ומשמש גם כעתודה מרכזית להתערבות מיידית באירועים.
מטה משמר הגבול נמצא בלוד.
סדר הכוחות של משמר הגבול, נכון לשנת 2022, הוא 8,523 איש (כ-25.75% מסדר הכוחות הכולל של משטרת ישראל) כוח האדם במג"ב מורכב בעיקר מלוחמים, המשמשים בתפקיד ביניים בין שוטר לחייל.
למג"ב כמה יחידות מיוחדות כגון: ימ"מ, ימ"ס, מתיל"ן ויחידות החבלה – המתמחות בסוגים שונים של לחימה; וכוח מתנדבים שנקרא מתמי"ד (מתנדבים במדים).
משמר הגבול הוקם בתחילה במסגרת צה"ל כחיל הספר שהיה קיים חודשים מספר לאחר קום המדינה ועסק בשמירת גבולות, והוקם רשמית כחיל משטרתי בשנת 1953. מאז הקמתו עסק מג"ב בתפקידים רבים ומגוונים והוא כוח ורסטילי המבצע משימות מסוגים רבים.
יחידות מג"ב פרושות בכל רחבי ישראל, מאילת ועד גבול לבנון, ובכל מקום הם כפופים למפקד האזור בו הם משרתים, כאשר ברוב חלקי הארץ הם כפופים למפקד המחוז המשטרתי וביהודה ושומרון – למפקד אוגדת איו"ש (לפיקוד צה"ל).
משמר הגבול הוא חיל חלוץ המשלב בני מיעוטים רבים המשרתים כלוחמים וכמפקדים בחיל.
החיל מוביל גם בשילוב נשים בכל תפקידי הלחימה, כולל ביחידות המיוחדות.
מג"ב ובעיקר קציניו, משמשים גם כמאגר כוח אדם ממנו שואבת משטרת ישראל מועמדים מתאימים למילוי תפקידים במשטרה הרגילה.
קציני מג"ב לא מעטים הצטרפו לשדרות הפיקוד של המשטרה הכחולה.
השירות במשמר הגבול הוא שירות משטרתי במשטרת ישראל למרות שיתוף הפעולה של משמר הגבול עם צה"ל, משמר הגבול הוא חלק מהמשטרה ולא מהצבא, מי שמשרת בשירות צבאי במשמר הגבול מגויס לצה"ל, ולאחר שיבוצו בחייל מועבר למג"ב, כזרוע הצבאית של משטרת ישראל.
נכון ל-2025, שניים ממפקדי משמר הגבול הפכו לאחר מכן למפכ"לי המשטרה, מפקד מג"ב הראשון, פנחס קופל וקובי שבתאי.
עם קום מדינת ישראל, בשנת 1948, הוקמה ועדת מצב של הסוכנות היהודית, בראשות גולדה מאיר, שמטרתה לבסס תשתית להקמת המוסדות הנדרשים למדינה.
הוועדה התחלקה לצוותים שכל אחד עסק בהקמת גוף אחר.
מי שעמד בראש הצוות להקמת המשטרה, במסגרת הוועדה, היה יחזקאל סהר, לימים מפכ"ל המשטרה הראשון.
הוא הגיש לוועדה תוכנית להקמת שני גופים שיפעלו זה לצד זה: משטרה עברית וז'נדרמריה.
משטרת ישראל הוקמה מיד עם הקמת המדינה, אולם הקמת הז'נדרמריה נדחתה בשל המצב הקשה ששרר ביישוב באותה עת, בשל מלחמת העצמאות שהייתה אז בעיצומה.