tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הוא תואר מדעית בשנת 1868 על ידי הזואולוג הצרפתי הנרי מילן - אדוארדס.
שמו ניתן לו עקב הימצאותו במחוז סצ'ואן וכן במזרח הרמה הטיבטית.
מבחינה חיצונית, הוא דומה בעיקר לקרובו הטאקין הזהוב.
שמו המדעי נגזר כדלהלן: "Budorcas" = שור צבי" מתייחס לכך שהוא נראה כשילוב של שור עם אנטילופה ועז.
"taxicolor" = צבע גירית, ומתייחס לצבעו פרוותו הצהוב-אפור שמזכיר את הגירית; "tibetana" = "טיבטי" ומתייחס לתפוצתו על גבול הרמה הטיבטית.
לטאקין הסיצ'ואני כקרוביו יש זוג קרני-חרוט מיוחדות שמזכירות יותר קרניים של פרסתנים מתת-משפחת הפרים או הבובאלים: הקרן צומחת לכיוון הצדדים תוך כדי התעקלות חדה כלפי אחורה, כשלבסוף היא מתעקמת כלפי מעלה.
בבסיס יש מעין בליטה עבה יחסית לשאר הקרן, והמשטח העליון של הקרן נראה שטוח מעט.
מיקום קרניו של הטאקין הוא במרכז המצח וביניהם מפריד לעיתים קרובות רק פס דקיק של שערות.
קרני הטאקין חלקות יחסית עם רכסי טבעת או חריצים עדינים לאורכם; החלק העליון של הקרן יהיה לרוב חלק לחלוטין.
צבע הקרניים הוא אפור כחלחל, אפור בהיר או חלודה.
הפרווה של הטאקין הסיצ'ואני דומה לזו של הטאקין הזהוב בכך שהיא גסה וחלקה בניגוד לפרווה המתולתלת של 2 תת-המינים האחרים.
הצפיפות של השערות גדולה יחסית כשל הבקר.
צבע הפרווה הוא כדלהלן: פלג הגוף האחורי, הצלעות, המותניים, הגחון והרגליים בצבע חום-אפור כהה עם גוונים של צהבהב, לבנבן, חום ושחרחר באזורים מסוימים, בעוד שהגב יהיה בצבע חום דהוי.
הצוואר, החזה והכתפיים יהיו בדרך כלל בצבע זהוב בהיר ולעיתים חום זהוב כהה.
לאורך הגב יש לטאקין שידרת שיער שחרחר שנעדרת לעיתים קרובות.
צבע ראשו של הטאקין הסיצ'ואני הוא זהוב בהיר באזור הלחיים והמצח, וחום אדמוני/זהבהב באזור הקרניים.
סביב אזור הלוע והחרטום יהיה כתם שחור גדול ורחב, וחזית השפתיים תהיה בהירה.
סביב העיניים יהיו טבעות בהירות, ולעיתים עלול להיות כתם לבנבן קרמי במרכז החרטום ופסים בהירים מהעיניים לשפתיים.
הזקן יהיה בצבע זהה ללחיים ולעיתים דווקא בהיר או כהה יותר.
צבע האוזניים זהוב בצד החיצוני ושחרחר בצד הפנימי.
לטאקין הסיצ'ואני יש מבנה גוף גדול ורחב כשל פר וצוואר קצר ועבה.
ראשו גדול ורחב כשהחרטום המעוגל בולט על רקע הפנים.
האוזניים שלו קצרות ומקופלות בצורה עגלגלה, וזנבו קצר ועגלגל וכמעט שאינו נראה.
רגליו קצרות יחסית לגופו ופרסותיו גדולות ורחבות.
הלוע והאף גדולים ושחורים ויש לו זקן קטן עד בינוני בסנטר.
הטלאים של הטאקין הסיצ'ואני נולדים עם פרווה בצבע חום אדמדם, עם פס ערמוני לאורך הגב, רגליים שחרחרות וראש בצבע אפרפר וחום דהוי.
הצבע הכהה שלהם מספק להם הסוואה מטורפים בימיהם הראשונים.
הטאקין הסיצ'ואני אנדמי לדרום-מרכז סין העממית.
הוא מצוי בעיקר במחוז סצ'ואן ובמידה פחותה יותר במחוזות: יונאן וגאנסו.
בית הגידול של הטאקין המישמי דומה למדי לזה של דוב הפנדה - בעיקר יערות במבוק צפופים, וכן יערות אורן, יערות סובטרופים ויערות סובאלפינים הנמצאים בגבהים של 3,000-1,500 מטר מעל פני הים.
בית הגידול מורכב מפסיפס של שיחים, סלעים, צוקים ומדרונות.
הטמפרטורות בתחומי מחייתו 30-0 מעלות וכמות המשקעים הממוצעת היא 1,000-500 מילימטר לשנה.
לטאקין יש מספר מאפיינים שעוזרים להיות מותאם לקור העז באזורים הגבוהים בחורף.
החוטם הגדול והרחב שלו שמזכיר את האייל הקורא מחמם את האוויר הקפוא בטרם יגיע לריאות, ובכך גורם לטאקין לשמור על טמפרטורה יציבה ולמנוע אובדן חום בעת הנשימה.
הפרווה העבה מגינה עליו מפני הצינה, בעוד שהחומר השמנוני שמרוח על הפרווה דוחה רטיבות ומשמש כמעיל גשם שטבעי מפני סופות מונסונים.
הטאקין חסר בלוטות ריח אולם החומר השמנוני הוא בעל ריח מוזר המזכיר מושק וסוס, והטאקין נוהג להשאיר פסי ריח על ידי שפשוף בעצים ושיחים.
הטאקין פעיל בשעות הבוקר המוקדמות ושוב לאחר מכן בשעות אחר הצהריים, ואת שאר הזמן הוא מבלה במנוחה באזורים סבוכים.
למרות כובד גופו, כדי להגיע לעלים וענפים גבוהים הטאקין עומד בקלות על רגליו האחוריות תוך כדי הישענות עם הרגליים הקדמיות על גזע העץ ומתיחת הצוואר למעלה.
עם בוא האביב, הטאקינים נאספים בעדרים גדולים ועולים לאזורים הגבוהים שלמעלה מקו-העצים.
כאשר המגיע החורף והמזון מידלדל באזורים הגבוהים בעקבות גלי הקור, הטאקינים יורדים בחזרה לאזורים המיוערים.
במהלך הנדידה העונתית לאזורים הגבוהים או הנמוכים, הטאקינים נוהגים להשתמש באותם שבילים שוב ושוב.
בעקבות כך נוצרת מערכת שבילים קבועה ומסועפת בתוך סבך השיחים ויערות במבוק שמובילה לעיתים קרובות גם לאזורי מרעה ואתרי ליקוק מינרלים.
גודל עדרי הטאקין משתנה בין עונות השנה: באביב ובתחילת הקיץ העדרים יכולים למנות עד 300 פרטים.
במהלך החודשים הקרירים כאשר המזון נדיר יותר, הטאקינים הגדולים מתחלקים לקבוצות קטנות של 35-10 פרטים שפעילים יחדיו עד בוא האביב וחוזר חלילה.
העדרים מורכבים בדרך כלל מנקבות בוגרות, טלאים ונקבות וזכרים מתבגרים.
"שורי" הטאקין המבוגרים פעילים בדרך כלל בבדידות למעט בעונת הרבייה בסוף הקיץ.
נקבות הטאקין ממליטות טלה אחד בתחילת האביב.
בתוך 3 ימים מהלידה הטלה מסוגל כבר לעקוב אחרי אימו ברוב האזור ההררי והתלול.
התנהגות זאת משמעותית ביותר כאשר יש נוכחות של טורפים בסביבה, או כאשר יש נדידה למרחקים ארוכים בעקבות חוסר במזון.
בגלל מבנה גופם החזק והמאסיבי של הטאקינים כמו גם קרניהם החדות, יש להם מעט מאוד אויבים טבעיים - בעיקר דובים וזאבים טיבטים.
למרות שהטאקינים נראים מגושמים מעט והליכתם איטית, הם יכולים לנוע במהירות כאשר הם נרגזים או נבהלים, ובעת הצורך אף לזנק בזריזות מסלע לסלע.
כאשר הטאקין חש בסכנה הוא מזהיר את שאר הפרטים שבאזור על ידי קריאת אזהרה רמה המזכירה שיעול, ובעקבות כך העדר יימלט במהירות לתפוס מחסה בסבך.
הטאקינים גם יכולים להשמיע קולות שמזכירים שאגות כאשר הם מאיימים אחד על השני.
רמות ציד גבוהות גרמו להכחדות מקומיות של הטאקין הסיצ'ואני באזורים מסוימים בטווח ההיסטורי שלו, והתאוששות של האוכלוסייה הייתה איטית למרות נקיטת צעדי הגנה במשך זמן רב.
אובדן בית הגידול והפרעה על ידי תיירים מהווים גם הם איומים לטאקין.
הטאקין הסיצ'ואני מוגן יחד עם שאר תת-המינים במחלקה הראשונה של רשימת החיות המאוימות בסין, וישנה אפשרות לצוד באופן חוקי מספר פרטים כל שנה.
בין שנת 1963 ל-1978, הוקמו כ-10 שמורות טבע בסיצ'ואן כדי להגן על חיות נדירות כדוב פנדה וחרומף זהוב, ורוב שמורות אלו מספקות בעקיפין הגנה גם לטאקין הסיצ'ואני.
בין האזורים המוגנים שבהם מצוי תת-מין זה, ניתן למנות: שמורת באישויג'יאנג (גאנסו); שמורת באיה, שמורת פאנגטונג'זאי, שמורת ג'יוזאיגו, שמורת לאבאה, שמורת מאדיאו-דאפנדינג, שמורת טאנגג'יאה, שמורת ואנגלונג, שמורת וולונג ושמורת קסיאוזאיזיג'ו (סיצ'ואן).
מאז, המערכת של שמורות הטבע עם בית גידול מתאים עבור הטאקין המשיכה להתרחב, והיא כוללת כיום גם את שמורות הואנגלנגסי ומיגודאנפנג'דינג (סיצ'ואן), ושמורות ג'יאנשאן וטאורסאנטאן (גאנסו).
מרכזי רבייה בשבי מצויים בגן החיות צ'נגדו, מרכז מחקר ושימור חיות הבר בשאאנשי ובגן החיות קמברלנד שבאוהיו.
צעד השימור העיקרי שנחוץ כיום הוא מחקר מדעי על האקולוגיה של תת-המין.
הטאקין הסיצ'ואני מצוי בעשרות גני חיות ברחבי העולם.
טאקין מישמי (שם מדעי: Budorcas taxicolor taxicolor) הוא אחד מארבעה תת-המינים של הסוג טאקין החי במשולש הגבולות של הודו, בורמה וסין העממית.
הוא היה הראשון מבין הטאקינים שהתגלה, ותואר מדעית בשנת 1850 על ידי הביולוג בריאן הודג'סון.
שמו ניתן לו עקב הימצאותו בהרי מישמי בהודו.
הטאקין המישמי הוא מהנדירים שבטאקינים ותפוצתו חופפת לטאקין בהוטני שדומה לו יחסית בצבעי הפרווה.
טאקין מישמי מתאפיין בזוג קרניים ספירליות דמויות קרני גנו, והמבנה שלהם מיוחד ויוצא דופן לאנטילופות - עז אחרות: הקרן צומחת מיד לכיוון הצדדים בדומה לשוורים ולא לכיוון מעלה כאנטילופות או עיזים, כשלבסוף הקרן מתעקלת לכיוון אחורה ומעלה.
בבסיס הקרניים עבות וקמורות והן מזכירות את ה"מגן" של קרני התאו האפריקני.
הקרניים ממוקמות במרכז המצח והן חרוטיות.
במשטח העליון שלהן יש חריצים או רכסי טבעת עדינים.
צבע הקרניים הוא לרוב שחור-אפור כהה.
יחסית לגודל הראש הקרניים נראות קטנות למדי.
הפרווה של הטאקין המישמי דומה לזו של הטאקין הבהוטני בכך שהיא מתולתלת וצבעונית יותר, בניגוד לפרווה החלקה של תת-המינים האחרים.
היא שעירה וצפופה כשל שוורים.
צבע הפרווה הוא הססגוני שבתת-המינים: אדמדם ערמוני מדובלל בצלעות ואדמדם בהיר יותר בגב, כשפלג הגוף האחורי, החזה, הגחון, והרגליים יהיו בצבע שחור עמוק או חום שוקולד.
מהעורף ועד לאמצע הגב או לקצה הזנב יש לטאקין פס שחור ברור עם שיער בהיר בצדדיו.
הזנב בצבע כהה בדרך כלל.
צבע ראשו של הטאקין המישמי הוא שחור מבריק או חום שוקולד בחרטום, בלחיים וסביב העיניים, בעוד שבמצח יש כתם זהוב או אדמוני בהיר.
הזקן, הסנטר והשפתיים אף הם שחורים, להוציא את חזית השפתיים העליונות שצבען לבנבן.
צבע האוזניים שחרחר בצד החיצוני וצהבהב-אדמדם בצד הפנימי.
מבנה גופו של הטאקין גדול ורחב כחבית, ויש לו רגליים קצרות ומוצקות ופרסות גדולות ורחבות המותאמות לאזורים הררים.
בניגוד לפרסתנים רבים, גם הפרסות הקטנות שמעל הקרסול גדולות למדי.
הצוואר של הטאקין קצר ותומך בראש גדול עם חרטום מקושת המהווה מעין צורת ביניים בין שור לכבש.
יש לו שפתיים ואף גדולים, וזקן בינוני בסנטר.
האוזניים שלו מקופלות בצורה מוזרה וייחודית והזנב קצר יחסית ונטמע על קרע השיער שסביבו.
הוולדות של הטאקין דומים בתקופה הראשונה לחייהם לטלאים של כבש הבית וכבש המושק, והם בצבע כהה אחיד.
הטאקין המישמי מצוי בדרום סין העממית, צפון מיאנמר (בורמה) וצפון-מזרח הודו.
התפוצה שלו לפי חלוקה מנהלית היא כדלהלן: סין - מרבית מחוז יונאן ודרום מזרח המחוז האוטונומי הטיבטי.
בורמה - צפון מחוז שאן ומחוז קאצ'ין.
הגבול הגאוגרפי בין טאקין מישמי לטאקין הבהוטני אינו ברור דיו.
בית הגידול של הטאקין המישמי הוא יערות טרופיים, יערות עננים ויערות גשם ממוזגים-הרריים בגבהים של 4,000-1,000 מטר מעל פני הים, כדוגמת הרי אנגדואן, הרי פאת'קאי הרי מישמי והרי אראקאן, עם פסיפס של שיחים, סלעים, צוקים ומדרונות.
הטמפרטורות בתחומי מחייתו 10–30 מעלות והאקלים הוא טרופי חם ולח; כמות המשקעים הממוצעת היא כ-3,000 מילימטר ומעלה לשנה.
הטאקין המישמי פעיל בעיקר בשעות הבוקר ושעות אחר הצהריים, אך בימים מעוננים הוא עשוי להיות פעיל לאורך היום.
הוא משתמש בשבילים קבועים בצמחייה הצפופה כדי להגיע לאזורי האכלה ומנוחה.
הוא חי בעדרים מעורבים קטנים בחורף של עד 20 פרטים, ובקיץ נצפו בעבר עדרים של עד 100 פרטים.
הזכרים המבוגרים נוטים לחיות בבדידות לעיתים קרובות.
תזונתו של הטאקין מבוססת על עשבים, עלים, ניצנים, חזרן וצמחייה הררית אחרת.
כאשר הטאקין חש מאוים הוא נמלט לתוך סבך במבוק צפוף בו הוא שוכב עד שתעבור הסכנה.
פרטים מבוגרים נצפו כשהם מצמידים את גופם לאדמה עם צווארם כדי שיהיו מוסווים היטב.
כאשר הטאקין מבחין בסכנה הוא פולט קריאת אזהרה שנשמעת כשיעול ומיד לאחר מכן כל הטאקינים שבסביבה ימלטו.
אויביו העיקריים של הטאקין הם דובים וזאבים.
ההריון של נקבת הטאקין נמשך 7–8 חודשים, לאחריהם נולד טלה יחיד או תאומים לעיתים רחוקות.
הטלאים נגמלים לאחר תשעה חודשים ומגיעים לבגרות לאחר 2.5 שנים.
תוחלת החיים של הטאקין היא כ-12 שנים.
הטאקין המישמי הוא תת-המין המאוים ביותר לצד הטאקין הזהוב.
בטיבט, הציד הוא האיום המרכזי לטאקין מישמי, אולם גם הרס בית הגידול על ידי כריתת יערות מהווה איום רציני.
באזורים המרוחקים שבו הטאקין המישמי מצוי בסין, התושבים המקומיים לרוב אינם מודעים כלל למעמדו בחוק.
בבורמה אוכלוסיות הטאקין מאוימות על ידי ציד לבשר במלכודות, רובים ואפילו קשתות, וסביר להניח שגם בהודו.
בסין, הטאקין המישמי מוגן תחת המחלקה הראשונה של רשימת המינים המאוימים, וניתן לצוד באופן חוקי מספר קטן של טאקינים כל שנה.
הציד החוקי אסור לגמרי בהודו, ומעמדו של הטאקין במיאנמר אינו וודאי.
הוא מופיע גם בנספח ב' של אמנת וושינגטון.
הוא מצוי במספר אזורים מוגנים בסין, כמו בשמורת נוג'יאנג הממוקמת בהרים הצפוניים של יונאן שהוקמה בשנת 1981 כדי להגן על הטאקין ובעלי חיים מאוימים נוספים.
הוא מצוי גם באזורים נוספים ביונאן וטיבט המהווים חלק מהאזורים המוגנים בשלושת הנהרות המקבילים ביונאן, כמו שמורת גאוליגונגשאן, שמורת קיבאג'ו ושמורת דונג-ג'יו בטיבט.
בבורמה הטאקין מצוי בעיקר באזורים המוגנים הצפוניים אם כי רמת ההגנה שלהם אינה יעילה כל כך.
בהודו הטאקין מצוי בפארק הלאומי נאמדאפה, הפארק הלאומי מאולינג, שמורת חיות הבר דיבאנג, שמורת החיות הבר קמאלנג, והשמורה הביוספרית דיאנג-דיבאנג.
צעדי השימור המוצעים: 1) לבצע מפקד אוכלוסין של אוכלוסיות הטאקין המישמי בסין שיתחיל בשמורת נוג'יאנג ויעבור הלאה לחלקים האחרים של הטווח שלו.
2) לפתח תוכניות של שיתוף פעולה בין רשויות השימור הסיניות והבורמזיות באזורי הגבול ולאסור לגמרי ציד של הטאקינים.
3) לאתר אזורים מוגנים פוטנציאלים להגנה על הטאקין.
הטאקין המישמי מצוי במספר גני חיות ברחבי העולם.
טאקין בהוטני (שם מדעי: Budorcas taxicolor whitei), הוא אחד מ-4 תת-המינים של הסוג טאקין החי בבהוטן, סין העממית טיבט והודו.
הוא תואר מדעית בשנת 1907 על ידי הזואולוג הבריטי ריצ'רד לידאקר.
הטאקין הבהוטני חופף בתפוצתו עם קרובו - טאקין מישמי.
תת-מין זה הוא החיה הלאומית של בהוטן.
לטאקין הבהוטני זוג קרני ספיראלה שמזכירות יותר קרניים של אנטילופות או בקר, עם מבנה אופייני לשאר הטאקינים:
הקרן צומחת לכיוון הצדדים במעין קשת עדינה, ואז מתעקלת ועולה בחדות כלפי אחורה ומעלה.
הקרניים עבות יחסית לכל בסיסן, אולם הן יהיו עבות במיוחד בבסיס ויזכירו את קרני התאו.
מיקומם יהיה סמוך מאוד לאוזניים ורחוק במקצת מהעיניים, והן נראות קטנות יחסית לראש הגדול והרחב.
הקרניים מחורצות לעיתים קרובות בחלק התחתון בחריצים או טבעות עדינות, בעד שהקצוות יהיו חלקות לגמרי.
צבען של הקרניים הוא אפרפר, אפור כחול או אפור-ברזל.
פרוותו של הטאקין הבהוטני בעלת מרקם גס וצפוף במיוחד הגורם לו להזכיר את הבקר, והיא מתולתלת ומדובללת בצורה בולטת בניגוד לטאקין זהוב או לטאקין סיצ'ואני.
צבע הפרווה רבגוני יותר מהשניים הנזכרים: זהוב-כתמתם או חום בגב, בעורף ובחלק העליון של הצלעות, ולעיתים גם בעכוז.
בניגוד מובהק לכך, הצוואר, הגרון, הגחון, החזה, המפשעה, מרבית העכוז, השוקיים והרגליים נמוגים בהדרגה מזהוב לשחור פחם מבריק או חום שוקולד.
לאורך השידרה עובר פס שחור דק וברור מהעורף ועד לקצה הזנב.
צבע ראשו של הטאקין הבהוטני הוא שחור מבריק סביב החרטום, הלוע והלחיים, בעוד שבמצח יש כתם זהוב או לבנבן בולט שלעיתים נמשכים מצדדיו שני פסים עבים המפרידים בין העיניים לחרטום.
סביב העיניים יש עיגולים שחורים בולטים ועל כן נראה כאילה יש לטאקין מסכה.
הזקן יהיה שחור עם שילוב של שערות צהובות, וחזית השפתיים תהיה לבנבנה-אפרפרה.
האוזניים מתחלקות בין שחרחר בצד החיצוני לזהוב או לבנבן בצד הפנימי.
לטאקין הבהוטני גוף רחב וגדול המזכיר במעט את הביזון, והוא בעל צוואר קצר ועבה וראש גדול ורחב.
חרטומו של הטאקין קמור ועגלגל מעט ומזכיר את המוס, ורגליו קצרות כשל העיזים עם פרסות גדולות ורחבות במיוחד.
הלוע והנחיריים שלו גדולים ויש לו זקן קצר בסנטר.
ארובות העין בולטות מעט על רקע הפנים.
האוזניים שלו מקופלות ועגלגלות וזנבו קצר למדי.
הטלאים של הטאקין הבהוטני נולדים עם פרווה בצבע שחרחר-חום ברובה והיא בהירה באזור הגב בלבד.
הפרווה הכהה מספקת לטאקינים הצעירים הסוואה מושלמת בבית הגידול הסבוך וההררי.
הטאקין הבהוטני מצוי בדרום-מערב סין העממית (המחוז האוטונומי הטיבטי), הודו (מדינת ארונאצ'ל פרדש וסיקים) ובבהוטן (מרבית המחוזות הצפוניים).
בית הגידול של הטאקין הבהוטני הוא סוגים שונים של יערות הררים בגבהים של 3,000-2,000 מטר מעל פני הים או יותר, כולל יערות חזרן, יערות גשם ממוזגים וכרי דשא אלפיניים - כמו במזרח ההימלאיה והרי אראקאן, עם פסיפס של שיחים סבוכים, סלעים, צוקים ומדרונות.
הטמפרטורות בתחומי מחייתו 30-10 מעלות, וכמות המשקעים הממוצעת היא 3,000-500 מילימטר ומעלה לשנה.
הטאקין הבהוטני פעיל בשעות הבוקר והערב, ומבלה את זמנו בחיפוש אחר מזון האהוב עליו כבמבוקים, עשבי תיבול, עלים ועשבים שונים.
בימים שטופי שמש הטאקין ירבוץ באזור חשוף כדי ליהנות מהחום.
הטאקין נוטה לחיות בעדרים או בקבוצות שגודלם משתנה בין העונות: עד 100 בקיץ ועד 20 בחורף; זכרים מבוגרים עלולים לחיות בגפם.
העדר תר תדיר אחר סכנה, ובמקרה של הבחנה בטורף הצופה יפלוט קריאת אזהרה שתגרור אחריה ריצה של העדר.
הטאקינים נוהגים לבקר באתרי ליקוק מלח ומינרלים ועשויים לשהות שם מספר ימים.
הטאקין מבצע נדידה עונתית מאזורים גבוהים לנמוכים במהלך החורף, ועולה חזרה עם בוא הקיץ בעקבות נוכחות גבוהה של יתושים וזבובים ביערות הנמוכים.
עונת הרבייה היא בחודשי יולי ואוגוסט.
ההריון נמשך כ-8 חודשים לאחריהם נולד טלה אחד או שניים בחודשי פברואר או מרץ, המוסתר בימיו הראשונים בצמחייה הסבוכה.
הוא נגמל לאחר 9 חודשים ומגיע לבגרות לאחר כ-2.5 שנים.
תוחלת החיים היא עד 15 שנים.
בשל הימצאותו של הטאקין באזורי הגבול המרוחקים של סין, השליטה על הציד שמתבצע על ידי המקומיים היא קשה ביותר וציד של עדרים גדולים בחורף מהווה בעיה רצינית.
בבהוטן, האיומים על הטאקין כוללים תחרות והעברת מחלות מבעלי חיים מקומיים, אובדן בית גידול כדוגמת שריפת מרעה, ואובדן או שיבוש של מסלולי הנדידה של הטאקינים.
בהודו, האיומים הגדולים על הטאקין באים בעיקר מאובדן בית גידול הנובע מכריתת עצים, קצירת במבוקים, וסלילת כבישים בתחומי בית הגידול - כולם קשורים במידה זו או אחרת לאוכלוסיות האנושיות שממשיכות לנגוס בבית הגידול של הטאקין.
המקומיים גם צדים טאקינים בקביעות - בתוך ומחוץ לאזורים מוגנים.
עם זאת, עדיין רמות הציד הנוכחיות אינן מהוות השפעה משמעותית לאוכלוסייה של הטאקין הבהוטני.
הטאקין הבהוטני רשום בנספח ב' של אמנת CITES, במחלקה הראשונה או השנייה של רשימת המינים המאוימים בסין, ובבהוטן הוא רשום בחוק שימור הטבע של 1995. הטאקין הבהוטני מצוי במספר אזורים מוגנים, ביניהם שמורת נוג'יאנג ושמורת מואוטואה בסין, בפארק הלאומי דורג'י ג'יג'מה בבהוטן, ושמורת החי מאהאו, ושמורת קאמלנג בהודו.
IUCN מציע על נקיטת צעדי השימור הבאים: לבצע קמפיין חינוך נגד ציד כדי שהמקומיים יהיו מודעים לאיסור ציד הטאקין.
לפתח שיתוף פעולה על שמירת הטאקין במשולש הגבולות שבין הודו, סין ובהוטן.
לבצע סקרים של כמות האוכלוסייה ולקבוע את התפוצה העדכנית שלו.
שימת לב מיוחדת לשימור נתיבי הנדידה של הטאקין בין העונות.
בהודו, להקים שמורה ביוספרית גדולה סביב הפארק הלאומי נאמדאפה וכמה אזורים מוגנים נוספים בצפון-מזרח ארונצ'אל פרדש.
למנוע קרבה אנושית לריכוזים גדולים של טאקינים בגלל ציד לא חוקי.
לא ידוע אל אומדן ומגמת האוכלוסייה של תת-מין זה.
בבהוטן יש אגדות סביב היווצרות הטאקין המתוארכות למאה ה-15. על פי האגדות, נזיר טיבטי בשם דרוקפה קונלי שכונה "המשוגע האלוהי" גרם להיווצרותו של הטאקין.
דרוקפה היה מטיף דתי והתבקש על ידי אנשיו לעשות בפניהם נס באחת מהרצאותיו.
דרוקפה הסכים בתנאי שיביאו לו לארוחת צהריים פרה ועז שלמים.
לאחד שהוא אכל אותם והשאיר את השלדים העצמות והגולגולת, הוא לקח את גולגולת העז, הניחה על השלד של הפרה והשמיע מילת קסם שגרמה לשלד לקום לתחייה.
במעשיו הוא יצר בעל חיים עם ראש של עז וגוף של פרה שהחל להתפשט ברחבי בהוטן.
בעל החיים קיבל את השם "טסיגים" שבתקופות מאוחרות הוחלף לשם "טאקין".
בעקבות כך הטאקין הבהוטני נבחר כחיה הלאומית של בהוטן.
חלקי גופו של הטאקין משמשים ברפואה המסורתית לסיוע ליולדות.
הטאקין הבהוטני מצוי בשמורת הטאקין במוטיטאנג הנמצאת ברובע מוטיטאנג שבעיר הבירה טהימפהו.
במקור השמורה הייתה למעשה מיני-גן חיות, ומלבד הטאקין מצויים שם כיום גם אייל סמבר, מונטיאק מצוי, ובעתיד כנראה גם סרו ההימלאיה ופנדה אדומה.
הטאקינים שהיו בתחילה כלואים בגן החיות שוחררו ב-1980 בפקודת מלך בהוטן הרביעי ג'יגמה סינגייה ואנגצ'וק שטען שאין זה ראוי במדינה בודהיסטית להגביל את התנועה של בעלי חיים; בעקבות כך גן החיות נסגר והטאקינים שוחררו לסביבה הטבעית באזור.
הטאקינים שהיו כבר צייתנים ומורגלים לבני אדם לא עזבו את האזור והחלו להסתובב ברחבי העיר במשך מספר שבועות בחיפוש אחר מזון.
בהתחשב בכך שהפרטים הללו הפכו כמעט למבויתים, הוחלט להחזיר אותם חזרה לגן החיות שהורחב מאז לשמורה גדולה יותר המשתרעת על פני 3.4 דונם.
השמורה פותחה בשיתוף של הממשלה המלכותית של בהוטן יחד עם הקרן העולמית לשימור חיות הבר.
כיום השמורה היא חלק בלתי נפרד מהעיר טימפהו ואחת מהאטרקציות התיירותיות בעיר.
לאורך גדרות השמורה ישנם חורים בינוניים דרכם אפשר לצלם את הטאקינים, אולם תיירים שמגיעים לשמורה נוהגים גם להאכיל דרכם את בעלי החיים; בשל כך הטאקינים שבשמורה סובלים מהשמנת יתר.
לצד עבודתו בטלוויזיה, קרלסון הוא מייסד-שותף ועורך אחראי לשעבר של אתר החדשות והפרשנות "The Daily Caller".
באפריל 2023 פוטר קרלסון מרשת פוקס ניוז ללא הסבר רשמי, אירוע שהתרחש בסמוך להסכם פשרה במסגרתו שילמה הרשת מאות מיליוני דולרים בתביעת לשון הרע.
התביעה עסקה בהפצת טענות בדבר זיוף הבחירות לנשיאות ב-2020, כאשר מסמכים משפטיים חשפו פער בין דבריו של קרלסון לצופים, לבין עמדותיו בשיחות פנימיות בנוגע לאמינות הטענות הללו.
השפעתו הפוליטית של קרלסון הגיעה עד לבית הלבן בתקופת כהונתו הראשונה של דונלד טראמפ.
במהלך השנים פרסם קרלסון שלושה ספרים המשלבים זיכרונות אישיים וביקורת פוליטית.
ספרו הראשון משנת 2003 עסק בחוויותיו בעולם חדשות הכבלים, בשנת 2018 פרסם ספר המבקר את המעמד השלטוני בארצות הברית, ובשנת 2021 יצא לאור ספרו השלישי הסוקר שלושה עשורים של עבודה בעיתונות האמריקאית.
מעבר לעיסוקו העיתונאי, הוא השתתף בשנת 2006 בעונה השלישית של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים", שם היה למודח הראשון של העונה.
בנוסף, הוא מזוהה כאחד מאנשי התקשורת אשר נתנו ביטוי לתאוריית הקשר העוסקת ברצח עם של חקלאים לבנים בדרום אפריקה.
באוגוסט 2022, רשת פוקס ניוז, קרלסון, שון האניטי וכוכבים אחרים ברשת, נתבעו בגין הוצאת לשון הרע על ידי חברת "דומיניון מערכות הצבעה" .
לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 פוקס דיווחה כי החברה השתתפה בהונאת בחירות.
לפי כתב התביעה טענה זו הייתה שקרית וקברניטי הערוץ ידעו זאת.
בפברואר 2023, הצוות המשפטי של חברת דומיניון פרסם טקסטים ומוצרים אחרים במסגרת גילוי מסמכים נגד פוקס, וחשף שבשיחות עם עמיתיו לעבודה קרלסון הביע חוסר אמון בטענות הכוזבות שהבחירות ב-2020 נגנבו על ידי הדמוקרטים, ולעג ליועצי טראמפ, כולל רודי ג'וליאני וסידני פאוול.
קרלסון שלח הודעה ללורה אינגרהאם , כוכבת אחרת של פוקס, ויועצת בלתי רשמית של טרמאפ, "דרך אגב סידני פאוול משקרת.
זה מטורף" ו"הצופים שלנו הם אנשים טובים והם מאמינים בזה."
קרלסון היה מודאג מפגיעה כלכלית בערוץ אם זה ישדר ידיעות שיוצאות נגד טענות טראמפ, וכן הביע חשש כי יציאה של הערוץ נגדו תגרור תקיפה נגדית של טרמאפ על הערוץ שתגרור פגיעה כלכלית נוספת.
בהודעה לשון האניטי, כתב קרלסון כי יש לפטר את כתבת פוקס ניוז בבית הלבן, ז'קי היינריך, בגלל שצייצה בטוויטר בדיקת עובדות של טענות שווא שהפיצו קרלסון וטראמפ על חברת דומיניון.
הוא כתב "בבקשה תפטרו אותה.
זה צריך להפסיק מיד, כמו הלילה.
זה פוגע בחברה באופן מדיד.
ואמר שהוא "פשוט השתגע על" בכיר בפוקס בגלל הדיווח של היינריך.
הציוץ של היינריך נמחק עד למחרת בבוקר.
המשפט נגד רשת פוקס ניוז עמד להתחיל באפריל 2023. בדיון מקדים קבע השופט כי ההצהרות ששודרו בפוקס לא היו בבחינת "הבעת דעה מוחלטת" ולכן לא יהיו מוגנות על ידי החוקה, וכי טענות פוקס בנושא אינן אמת וכי היא דיווחה על האירועים בצורה מוטה.
ב-23 באפריל 2023 הגיעה הרשת להסכם פשרה עם דומניון והתחייבה לשלם לה פיצוי בסך 787 מיליון דולר.
מספר ימים קודם לכן פיטרה הרשת את קלרסון וביטלה את תוכניותו, שהמשיכה להיות פופולרית מאד, ללא מתן הסבר פומבי.
בפברואר 2024 הגיע לרוסיה כדי לראיין את הנשיא ולדימיר פוטין, הראיון הראשון של פוטין עם עיתונאי מערבי מאז הפלישה לאוקראינה שנתיים קודם לכן.
קרלסון נימק את המהלך בטענה כי בעוד שהתקשורת המערבית מעניקה במה נרחבת לנשיא זלנסקי, איש לא ניסה להציג את עמדתו של הצד השני בסכסוך.
דברים אלו עוררו ביקורת חריפה מצד עיתונאים בארצות הברית ובאירופה, שהבהירו כי בקשותיהם לראיון עם פוטין נדחו שוב ושוב באופן עקבי, וחלקם אף גורשו מהמדינה.
מנגד, דובר הקרמלין, דמיטרי פסקוב הסביר כי הראיון התאפשר הודות לגישתו הייחודית של קרלסון, אותה הגדיר כ"לא פרו-רוסית ולא פרו-אוקראינית" אלא "פרו-אמריקאית", המנוגדת לטענתו למסורת התקשורתית האנגלו-סכסית המקובלת.
במקביל, עיתונאים רוסים עצמאיים הביעו זעם על הצהרותיו של קרלסון, והזכירו את המציאות הקשה שבה למעלה מ-1,000 עיתונאים נאלצו להימלט מרוסיה בשל חוקי צנזורה דרקוניים האוסרים על ביקורת נגד המלחמה.
כמו כן, הודגשה העובדה שבאותה עת רוסיה החזיקה במעצר שני עיתונאים אמריקאים, אוון גרשקוביץ' מהוול סטריט ג'ורנל ואלסו קורמשבה מרדיו אירופה החופשית, כחלק מהדיכוי הרחב של חופש העיתונות במדינה.
ראיון עם ראש ממשלת קטר
במרץ 2025, כחלק מאסטרטגיה להרחבת השפעתה על התקשורת השמרנית בארצות הברית, קרלסון ערך ראיון ראש ממשלת קטר, מוחמד בן עבד א-רחמן בן ג'אסם אאל ת'אני.
המפגש התקיים לאחר שסוכנים מטעם הממלכה שכרו את שירותי חברת הייעוץ האמריקאית "Lumen8 Advisors", תמורת תשלום של 180,000 דולר בחודש, במטרה להבטיח את קיום הראיון ולייצר נרטיב קטרי נוח בקרב הקהל הימני בארה"ב.
הראיון נמנע משאלות קשות על תמיכת קטר בחמאס או קשריה עם האחים המוסלמים.
בשנת 2006, במהלך מלחמת לבנון השנייה, הופיע קרלסון בשידור חי מישראל.
בראשית העימות הוא הציע כי על לבנון לפעול באופן עצמאי למיגור חזבאללה חלף כניסה למלחמה מול ישראל, ובהמשך אף מתח ביקורת על מעורבותה של סוריה לטובת הארגון והביע תמיכה מסוימת בצה"ל, לצד הסתייגות מהטקטיקה הצבאית שננקטה בלחימה.
עם פרוץ מלחמת "חרבות ברזל", חל שינוי ניכר בטון דבריו של קרלסון, כאשר קרא לריסון בסיוע האמריקאי לישראל מחשש להסלמה אזורית מול איראן.
הוא השמיע ביקורת חריפה כלפי הנשיא ג'ו ביידן ויו"ר בית הנבחרים מייק ג'ונסון על תמיכתם בחבילות הסיוע, ואף האשים את ישראל בביצוע פשעי מלחמה.
במסגרת זו, אירח בתוכניתו את הכומר מונזר איזק מבית לחם, אשר הביע תמיכה בטבח השבעה באוקטובר.
פרשנים פוליטיים מזהים את קרלסון כדמות בולטת בתוך זרם הולך וגדל במפלגה הרפובליקנית המפגין אדישות או התנגדות ישירה לציונות.
במהלך מבצע "עם כלביא", התנגדותו הנחרצת למעורבות אמריקאית מול איראן הובילה לעימות פומבי בינו לבין הנשיא דונלד טראמפ.
בהזדמנויות אחרות, השמיע קרלסון התבטאויות שנויות במחלוקת, כגון רמיזה למעורבות ישראלית ברצח צ'ארלי קירק תוך שימוש בדימויים אנטישמיים היסטוריים.
באוקטובר 2025, במהלך ראיון עם ניק פואנטס, הציג קרלסון עמדה דואלית.
מצד אחד הסתייג מהקביעה כי נאמנותם של יהודים לארה"ב מוטלת בספק, והדגיש את חובתו הנוצרית לשפוט אדם על פי מעשיו, אך מן הצד השני הביע סלידה עמוקה מציונים נוצרים והחמיא לפואנטס מספר פעמים.
דברים אלו הובילו להתנערות של גורמים שמרנים ורפובליקנים ממנו.
ובדצמבר 2025 בחר בו הארגון StopAntisemitism לתואר "אנטישמי של השנה".
אביו של טאקר קרלסון, העיתונאי דיק קרלסון , נמסר לאימוץ בילדותו על ידי הוריו הביולוגיים, שהיו באותה עת בני נוער, ואומץ על ידי משפחת קרלסון.
הרקע המשפחתי של טאקר כולל שורשים גרמניים ושווייצריים.
בילדותו, כשהיה בן שש בלבד, עזבה אמו את הבית לאחר שהתגרשה מאביו, היגרה לצרפת וניתקה עמו ועם יתר ילדיה כל קשר מאז.
בשנת 1991 נישא טאקר לסוזן אנדרוז, אותה הכיר עוד בגיל 15 במהלך לימודיהם המשותפים בפנימיית סנט ג'ורג' ברוד איילנד, שם כיהן אביה של סוזן כמנהל המוסד.
לזוג נולדו ארבעה ילדים, שלוש בנות ובן, אשר מועסק בלשכתו של סגן נשיא ארצות הברית, ג'יי.
בהיבט האישי, קרלסון אימץ אורח חיים הכולל הימנעות מוחלטת מצריכת אלכוהול החל משנת 2002, וזאת לאחר שחדל לעשן מספר שנים קודם לכן.
טאקק (בלאית: ທ່າແຂກ) היא עיר בדרום־מרכז לאוס על גדות נהר המקונג וגובלת בנאקון פאנום, עיר בצפון־מזרח תאילנד, בצדו השני של הנהר.
העיר היא בירתה של מחוז קמואן.
בעיר ישנם מבנים רבים בסגנון קולוניאלי צרפתי ביניהם וילות, בניינים וחנויות וכן שרידים של מסילות רכבת שקישרו את טאקק עם וייטנאם.
מדענים מערביים גילו את חולדת לאוס לראשונה בשוק טאקק.
בנייה של גשר החברות השלישי בין לאוס לתאילנד, שמקשר את נאקון פאנום עם טאקק, החל להיבנות בשנת 2009 ונחנך ב־11 בנובמבר 2011.
האוכלוסייה בעיר עומדת על כ־85,000 תושבים נכון למפקד האוכלוסין לשנת 2012.
פול גלאגר הוא מתאבק צפון אירי.
הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיע תחת שם הבמה טאקר.
בנוסף לכך, הוא מופיע במספר ארגונים עצמאיים ברחבי אירופה.
בינואר 2017, טאקר נטל חלק בטורניר אליפות בריטניה.
טאקר החל להתאבק תחת הדרכתו של פרגל דוויט (המוכר יותר תחת שם הבמה פין באלור), וערך את הופעת הבכורה של בארגונים העצמאיים של אירופה בשנת 2006. בארץ המולדת שלו, צפון אירלנד, טאקר מתחרה עבור הארגון Pro Wrestling Ulster, שבו הוא נחשב כאלוף "כתר משולש".
ב-15 בדצמבר 2016 דווח שטאקר יהיה אחד מ-16 המשתתפים בטורניר אליפות בריטניה, שנמשך יומיים אשר קבע את זהות אלוף בריטניה הראשון של ה-WWE (הטורניר נערך בתאריכים 14 ו-15 בינואר 2017).
טאקר פגש את טיילר בייט בקרב המרכזי של הערב הראשון, הפסיד לבייט והודח כבר בסיבוב הראשון של הטורניר.
ב-18 במאי 2018, ה-WWE פרסמו בערוץ היוטיוב שלהם את שמות המשתתפים בטורניר אליפות בריטניה השני ונודע שטאקר יהיה אחד מאותם 16 משתתפים בטורניר.
בסיבוב הראשון במסגרת טורניר אליפות בריטניה, טאקר הודח על ידי ג'ו קופי הסקוטי.
ב-24 באוקטובר, טאקר נוצח על ידי אשטון סמית' בפרק השני של התוכנית NXT UK.
ב-5 בדצמבר, טאקר הפסיד בקרב יחידים לאדי דניס.
אליפות ג'וניור במשקל כבד (פעם אחת)
טאקומה נישימורה (ביפנית: 西村 拓真, נולד ב-22 באוקטובר 1996 נגויה באאיצ'י) הוא כדורגלן יפני, המשחק כחלוץ בוגאלטה סנדאי.
טאקומה החל לשחק כדורגל מגיל 4. בשנת 2012, נכנס לבית הספר לכדורגל של טויאמה.
בדצמבר 2014 הוזמן למועדון הכדורגל וגאלטה סנדאי מליגת העל היפנית בכדורגל.
ב-18 בספטמבר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו במדי הקבוצה במשחק המחזור ה-12 נגד ואנפורה קופו.
ב-11 באפריל 2017 הבקיע לראשונה צמד במשחק בודד והתבלט מאז כחלוץ מרכזי בקבוצה.
ב-31 באוגוסט 2018 חתם בצסק"א מוסקבה הרוסית בחוזה למשך 4 שנים.
את הופעת הבכורה שלו ערך במשחק הדרבי נגד ספרטק מוסקבה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-83, ב-23 בספטמבר 2018, במשחק שהסתיים בשוויון 1:1. את שער הבכורה הבקיע במשחק המחזור ה-19 נגד רובין קאזאן, ב-9 במרץ 2019.
בינואר 2020 הושאל לקבוצת פורטימוננסה מליגת העל הפורטוגזית למשך חצי שנה.
בהמשך הושאל למשך עונה אחת בקבוצת האם שלו וגאלטה סנדאי מהליגה היפנית, בפברואר 2021 נרכש על ידיה.
טאקומה נישימורה (ביפנית: 西村 琢磨; נולד ב-12 בספטמבר 1889 – 11 ביוני 1951) היה גנרל בצבא היפני הקיסרי במלחמת העולם השנייה.
לאחר כניעת יפן, הוא נשפט על ידי בריטניה ומאוחר יותר באוסטרליה על פשעי מלחמה.
נישימורה היה בוגר כיתה 22 באקדמיה של הצבא היפני הקיסרי משנת 1910. לאחר מכן למד בבית הספר הצבאי להנדסה.
הוא סיים את לימודיו בשנת 1920. הוא שירת את רוב הקריירה שלו בפיקוד על יחידות שונות במטה הכללי של הצבא היפני הקיסרי.
נישימורה שימש כשופט במשפט הצבאי נגד קציני צבא שהואשמו כאחראים על ההתנקשות בחייו של ראש הממשלה אינוקיי איהרה ב-1932. הנאשמים קיבלו עונשים קלים.
ייתכן שזו הייתה הסיבה ככל הנראה שמאוחר יותר הוא תוגמל עם מינויו לתפקיד היוקרתי של פיקוד על המשמר הקיסרי.
בשנים 1936–1938, הוא פיקד על גדוד חיל הרגלים התשיעי ובשנים 1938–1939 פיקד על חטיבת הארטילריה הראשונה.
הוא מונה לראש המטה של ארמיית ההגנה המזרחית בשנים 1939-1940. הוענקה לו דרגת מייג'ור גנרל בשנת 1940 והיה למפקד צבא המשלוח להודו-סין במהלך הפלישה להודו-סין הצרפתית באותה שנה.
הוא הועלה לדרגת אלוף בשנת 1941.
במהלך 1941, מונה לפקד על היחידה העצמאית המעורבת ה-21 ולאחר מכן עמד בראש חטיבת המשמר הקיסרי במהלך קרב מלאיה.
במהלך הקרב על מויאר, חיילי המשמר הקיסרי בפיקודו הרגו 155 אוסטרלים והודים שהיו שבויי מלחמה, באירוע המכונה "טבח פאריט סולונג".
בעקבות כניעה כוחות בעלות הברית בסינגפור, נישימורה היה אחראי על ניהול החצי המזרחי של האי סינגפור, במהלך התקופה שבה התרחש טבח סוק צ'ינג במקום.
נישימורה עצמו היה לעיתים קרובות מתעמת עם מפקד הארמייה ה-25, גנרל טומויוקי יאמאשיטה.
כתוצאה מכך, החטיבה שלו לא קיבלה את אות הניצחון והוא זומן על ידי הקיסר חזרה ליפן ונאלץ לפרוש באפריל 1942.
מיוני 1943 עד פברואר 1944, כיהן כמושל מדינות שאן בצפון בורמה.
מפברואר 1944, מילא את תפקיד המושל הצבאי מטעם יפן של סומטרה, הוא החזיק בעמדה זו עד סוף המלחמה.
לאחר תום המלחמה, נישימורה נשפט על ידי בית דין צבאי בריטי בסינגפור על האירועים הקשורים לטבח סוק צ'ינג.
הוא נמצא אשם בפשעי מלחמה ונגזר עליו מאסר עולם, אותו הרצה במשך ארבע שנים בסינגפור לפני שהוא נשלח לטוקיו כדי להשלים את גזר הדין.
בדרכו למולדת, יפן, נישימורה הורד בכוח מהאונייה בהונג קונג על ידי המשטרה הצבאית האוסטרלית והובא בפני בית דין צבאי אוסטרלי באי מאנוס, שם הוא הואשם על חלקו באירועי טבח פאריט סולונג.
הוצגו ראיות לפיהן היה ברור שנישימורה הורה על ביצוע הירי בפאריט סולונג והשמדת הגופות.
הוא נמצא אשם והוצא להורג בתלייה ב-11 ביוני 1951.
ב-1996, עיתונאי אוסטרלי בשם איאן וורד טען כי התובע של הצבא האוסטרלי, קפטן ג'יימס גודווין — לשעבר מלח של הצי המלכותי של ניו זילנד טייס שהיה חולה בעת שבייתו בסומטרה — היה נתון למניפולציות והוכרח להציג ראיות כדי להפליל את נישימורה.
לדברי וורד, הוא נתבקש לעשות זאת באמצעות זיוף ראיות על ידי לוביסט אמריקאי שרצה לזכות בפיצויים על שבויי המלחמה היפניים.
וורד גם טען כי גודווין לא נקט בכל פעולה כשהגיעו לידיו עדויות לפיהן לויטננט פוג'יטה סייזאבורו דווקא היה האחראי על טבח פאריט סולונג.
פוג'יטה לא הואשם וגורלו לא ידוע.
טאקומי מינאמינו (ביפנית: 南野 拓実; נולד ב-16 בינואר 1995) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדות הקשר ההתקפי והקיצוני במונקו ובנבחרת יפן.
מינאמינו ערך 62 הופעות בליגה היפנית במדי סרסו אוסקה , בה שיחק לצד דייגו פורלאן, אך בתום העונה האחרונה שלו בקבוצה, היא ירדה ליגה.
רד בול זלצבורג מהליגה האוסטרית עקבה אחריו במשך שנה וחצי עד שהחתימה אותו בסופו של דבר ב-7 בינואר 2015.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה ב-26 בפברואר, כששיחק את המחצית הראשונה בהפסד הבית 1–3 לויאריאל במסגרת משחק הגומלין בשלב 32 האחרונות של הליגה האירופית.
ב-8 בנובמבר 2018 כבש את השלושער הראשון שלו במחצית אחת, בניצחון החוץ 2–5 על רוזנבורג במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית.
בעונת 2019/2020 הרשים במדי רד בול זלצבורג בשלב הבתים של ליגת האלופות וכבש שני שערים בקמפיין זה.
ב-19 בדצמבר 2019 חתם על חוזה בליברפול מהפרמייר ליג תמורת שבעה מיליון ליש"ט בלבד, מינאמינו הפך רשמית לשחקן ליברפול ב-1 בינואר 2020. הוא היפני הראשון שמשחק במועדון.
ב-5 בינואר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בליברפול בניצחון במסגרת הגביע האנגלי בדרבי נגד אברטון.
ב-23 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת הפרמייר ליג כשנכנס עוד במחצית הראשונה נגד וולבס.
את שער הבכורה בקבוצה כבש במשחק מגן הקהילה, ב-29 באוגוסט 2020 במשחק שהסתיים בתיקו 1-1 ובהפסד קבוצתו בדו-קרב פנדלים לארסנל.
את שער הבכורה בפרמייר ליג כבש ב-19 בדצמבר, בניצחון קבוצתו 0–7 על קריסטל פאלאס.
ב-1 בפברואר 2021 חתם מינאמינו בסאות'המפטון בהשאלה עד לסיום עונת 2020/2021. את שער הבכורה כבש בהופעת הבכורה ב-6 בפברואר בהפסד קבוצתו 2–3 לניוקאסל יונייטד.
ב-28 ביוני 2022 חתם מינאמינו במונקו.
ב-13 באוקטובר 2015 ערך מינאמינו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יפן, כשנכנס כמחליף בדקה ה-83 במסגרת משחק ידידות נגד נבחרת איראן.
את שערו הראשון בנבחרת כבש ב-11 בספטמבר 2018 במסגרת משחק ידידות נגד נבחרת קוסטה ריקה.
בדצמבר 2018 נבחר כאחד מ-23 השחקנים לקראת גביע אסיה 2019. בינואר 2019, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב הפותח נגד נבחרת טורקמניסטן, כשבמשחק זה רשם בישול.
בשלב חצי הגמר נגד איראן, הוא רשם שני בישולים ובנוסף סחט פנדל לזכות נבחרתו.
את שערו הראשון בטורניר כבש בגמר נגד נבחרת קטר, משחק שנגמר בהפסד 1–3. מינאמינו רשם שש הופעות בסך הכל במסגרת טורניר זה.
רוקי השנה של הליגה היפנית: 2013
לוי רולה קופר הוא מתאבק אמריקאי.
קופר הצטרף ל-WWE לאחר שסיים את לימודיו בקולג' בשנת 2013. הוא נשלח למתחם האימונים של ה-WWE Performance Center, שבו החל להופיע תחת שם הבמה טאקר נייט.
נייט רשם את הקרב הראשון שלו בקריירה ב-24 בינואר 2015 במהלך מופע של NXT שלא שודר בטלוויזיה, כשהתמודד מול טיי דילינג'ר.
קרב הבכורה הטלוויזיוני שלו הגיע כחצי שני לאחר מכן ב-1 ביולי בפרק של התוכנית NXT, כשנחל הפסד שנועד לקדם את דמותו של ברון קורבין.
נייט ערך מספר הופעות טלוויזיוניות מזדמנות כמתאבק פיתוח במשך יתר שנת 2015 ותחילת שנת 2016.
ביולי 2016, נייט חבר לשורות המתאבק אוטיס דוזוביץ', כשביחד הם נקראו בשם "Heavy Machinery" (או בעברית: מכונות כבדות).
השניים השתתפו בטורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס לשנת 2016, שבו הפסידו לאוסטין אריס ורודריק סטרונג והודחו כבר בסיבוב הראשון.
הצמד חזר והשיג את ניצחון הטלוויזיוני הראשון שלו ב-29 במרץ 2017 בפרק של התוכנית NXT, כשהם ניצחו את מייקל מרשל וג'ונתן אורטגון.
נייט ערך את הופעת הבכורה שלו ברוסטר הראשי ב-27 באפריל 2018 במסגרת האירוע הרויאל ראמבל הגדול ביותר, שהתקיים בג'דה, ערב הסעודית, ובו הוא נכנס כמספר ה-24 לקרב הרויאל ראמבל הגדול ביותר, ואף הדיח את דרו גולאק, אך הודח לאחר מכן על ידי ביג אי.
שמות הבמה של השניים קוצרו לאוטיס וטאקר וב-14 בינואר 2019 בתוכנית Raw, השניים ערכו את הבכורה שלהם כשהתפרצו בזמן ראיון של אלכסה בליס ופול היימן במסגרת הפינה "רגע של בליס".
ברסלמניה 35, אוטיס וטאקר התחרו בקרב הבאטל רויאל לזכר אנדרה הענק.
בחודש מאי, הם פתחו בפיוד נגד אלופי הזוגות של סמאקדאון, דניאל בריאן ורואן.
השניים השתתפו בקרב הבאטל רויאל בן 51 המשתתפים באירוע סופר שואודאון 2019, אך הם הודחו במהלך הקרב.
לאחר מספר תחבולות מצד אלופי הזוגות, הם התמודדו מול בריאן ורואן באירוע סטומפינג גראונדס, שנערך ב-23 ביוני, ובו הם כשלו בניסיונם לזכות באליפות הזוגות.
ב-2 ביולי בתוכנית סמאקדאון, Heavy Machinery התחרו בקרב זוגות נגד קווין אואנס ודולף זיגלר בקרב שבו הזוג המנצח התווסף לקרב על אליפות הזוגות של סמאקדאון באירוע חוקי אקסטרים.
באירוע זה, שנערך ב-14 ביולי, הם הפסידו לניו דיי, שהפכו לאלופי הזוגות החדשים של סמאקדאון.
באירוע היהלום שבכתר, שנערך ב-31 באוקטובר, Heavy Machinery השתתפו בקרב זוגות מרובה משתתפים אשר קבע את "הזוג הטוב בעולם", שבו הודחו על ידי הניו דיי ובסופו ה-O.C.
באירוע סדרת ההישרדות, Heavy Machinery השתתפו בקרב באטל רויאל בן 10 זוגות של המותגים, שבסופו דולף זיגלר ורוברט רוד יצאו עם ידם על העליונה.
לקראת שלהי שנת 2019, שותפו של טאקר, אוטיס, היה מעורב בעלילה רומנטית עם מנדי רוז.
ב-14 בפברואר, אוטיס היה ערוך ומוכן לדייט שלו עם רוז כחלק מיום ולנטיין, עד שהוא הגיע וראה את דולף זיגלר יושב עימה בשולחן, מה שגרם לו לעזוב, כשליבו שבור.
ב-6 במרץ, Heavy Machinery השתתפו בקרב גונטלט אשר קבע איזה זוג יכנס אחרון לקרב תא ההדחות זוגות על אליפות הזוגות של סמאקדאון באירוע תא ההדחות.
ב-20 במרץ בתוכנית סמאקדאון, זיגלר הסיח את דעתם של אוטיס וטאקר, כשהראה תמונות שלו ביחד עם רוז ואף גרם לפסילתם של אוטיס וטאקר בקרב הזוגות נגד המיז וג'ון מוריסון ב-3 באפריל בתוכנית סמאקדאון, טאקר הותקף על ידי זיגלר.
שבוע לאחר מכן, טאקר איתגר את זיגלר לקרב שבו הוא נחל הפסד לאותו זיגלר.
ב-4 בספטמבר, טאקר ואוטיס ניצחו בקרב זוגות את ג'ון מוריסון והמיז.
PWI דירג אותו במקום ה-185 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2019
טאקוש (בהונגרית: Tákos) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית טאקוש קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-459 תושבים בשנת 1991 עד 318 תושבים בשנת 2020.
יהודים חיו בטאקוש בתקופות זמן שונות ובמקום יש בית קברות יהודי, הקהילה היהודית פעלה עד להירצחם של רוב יהודי הכפר בשואה.
הטאקרזוקה רביו היא להקת תיאטרון מוזיקלי יפנית המורכבת מנשים בלבד הממוקמת בטאקרזוקה, היוגו, יפן.
הלהקה הוקמה בשנת 1914 וממשיכה להפיק הופעות עד היום.
המחזות של הלהקה הם בסגנון מערבי המבוססים על ספרים, סרטים, מנגה ואגדות יפניות.
הטאקרזוקה רביו היא חלק מחברת מסילות הרכבת הנקיו.
בשנת 1626, הוכרז חוק שאסר על נשים להיות חלק מהופעת תיאטרון, ולכן גברים היו צריכים לשחק את תפקידי הנשים במקומן, מה שיצר את הרכב התיאטרון היפני-מסורתי.
בשנת 1890, החוק הוסר ולנשים היה מותר שוב להופיע בתיאטרון.
הטאקרזוקה רביו נוצר על ידי איצ'יזו קובאישי, המנהל של חברת מסילת הרכבת הנקיו.
על מנת להעלות את מכירות כרטיסי הרכבת, קובאישי החליט לבנות אטרקציה בטאקרזוקה, עיר על יד מסילות הרכבת.
הוא פתח את "פרדייס" (גן עדן), בניין בסגנון מערבי שכלל בריכה פנימית.
למרות זאת, פרדייס היה מוכרח להיסגר לאחר חודשיים כי חוק חדש ביפן קבע ששחייה משותפת בין שני המינים אסורה.
במקום זאת, קובאישי החליט שהבניין ישמש לבידור, ובנה תיאטרון במקום הבריכה הפנימית.
הוא חזה שמחזות בסגנון מערבי ימשכו יותר מהציבור מאשר מחזות בסגנון היפני-מסורתי.
קובאישי החליט שזאת תהייה להקה של רק נשים, "טארזינות", כדי להוות ניגוד ללהקות המסורתיות, המורכבות רק משחקנים גברים.
זה היה התיאטרון הראשון של הטאקרזוקה רביו.
ההופעה הראשונה חלה באחד באפריל, 1914, בתיאטרון שנבנה בבריכה לשעבר.
דפנות הבריכה שימשו כמושבים לקהל ובמלתחות השתמשו בתור במות.
ההופעות בהפקה הזאת בוצעו על ידי שבע עשרה ילדות צעירות, בגילאי 12–17. בשנת 1924, קבוצת התיאטרון השיגה מספיק כסף כדי לפתוח תיאטרון ייעודי: תיאטרון הטאקרזוקה הגדול.
בשנת 1933, הקבוצה פתחה תיאטרון נוסף, תיאטרון הטאקרזוקה של טוקיו.
הסיסמה של הטאקרזוקה רביו "צניעות, יופי וחן" מגיעה מלימודיו של איצ'יזו קובאישי.
המטרה שלו הייתה להציע "הופעות תיאטרון פופולריות שכל המשפחה תוכל להנות מהן".
הסיסמה של הטאקרזוקה רביו מתייחסת לבסיס של אומניות ההופעה – השירה, הריקוד והמשחק – והרצון שלכל אחת מהטארזינות יהיו את הגינונים וההליכות הנכונות, והכבוד של כל אחת מהן כאינדיבידואליות וכחלק מהחברה.
כיום, לטאקרזוקה רביו יש שלושה תיאטרונים מיועדים: תיאטרון הטאקרזוקה הגדול, בית חברת התיאטרון בהיוגו; תיאטרון הטאקרזוקה של טוקיו; ותיאטרון הקשת של טאקרזוקה, בניין קטן יותר הנמצא סמוך לתיאטרון הטאקרזוקה הגדול.
מעל ל-900 הופעות מתרחשות בתיאטרונים אלו בכל שנה.
הטאקרזוקה רביו היא להקת תיאטרון מיוחדת בכך שכל השחקניות בה הן נשים רווקות.
עקב כך, הן צריכות לשחק גם את התפקידים הגבריים בנוסף לתפקידים הנשיים בהצגות.
התפקידים הגבריים נקראים "אוטוקו יאקו" ומקביליהם הנשיים נקראים "מוסומה יאקו".
התפקיד שהשחקניות נבחרות לשחק נקבע על פי הגובה שלהן, טווח הקול והעדפה אישית.
השחקניות יכולות להחליף את התפקיד שהן משחקות בזמן הקריירה.
ניתן להבחין בני האוטוקו יאקו למוסומה יאקו על פי אורך השיער, קצר לתפקידים הגבריים וארוך לנשיים, האיפור, הלבוש והבעות הפנים.
יש כארבע מאות שחקניות בטאקרזוקה רביו, שדרך אימונים מתישים, הן צריכות ללמוד את ההליכות המגדריות של התפקיד שלהן.
אלפי נערות נרשמות לבית הספר ללימודי הטאקרזוקה רביו בכל שנה, והנערות הנבחרות, בגילאי שש עשרה עד שמונה עשרה, צריכות לחיות חיים צייתניים וצנועים במשך שנתיים שלמות.
חיי בית הספר קשים, ויש שם היררכיה חזקה, על התלמידות להיות קפדניות מאוד כדי להתקבל.
מתוך ארבעים נערות שנבחרות להתקבל ללהקה, עשר מתוכן מתקבלות להיות אוטוקו יאקו.
על פי רבים, הלהקה הזאת פופולרית לא למרות, אלא מכיוון שכל השחקניות הן נשים.
"נשים משחקות תפקידי גברים, כדי ליצור את הגבר האידיאלי שנשים רוצות.
אין להן את התכונות הרעות של הגברים" מספרת מעריצת טאקרזוקה אחת.
נשים רבות מוצאות באוטוקו יאקו מפלט מ"גברים אמיתיים", מכיוון שהן רק יוצרות את האשליה של גבריות, ללא ההשלכות של לחיות לצד גברים אמיתיים.
חברות הטאקרזוקה רביו מחולקות לחמש להקות: פרח, ירח, שלג, כוכב וקוסמוס.
בנוסף קיימת קבוצת הסנקה, "החברות העליונות".
כל הופעה נעשית על ידי אחת מהלהקות הללו.
בכל להקה יש את זוג השחקניות המובילות: "הכוכב הראשי", שהיא האוטוקו יאקו הראשית, וה"מוסומה יאקו הראשית" שמשחקת יחד עם הכוכב הראשי.
העלילות של ההופעות מתמקדות מסביב לזוג שחקניות אלו.
נוסדה בשנת 1921. להקת פרח נחשבת "אוצר" של אוטוקו יאקו.
להופעות של להקה זאת יש תקציב גבוה.
הפופולריות של הלהקה הזאת נובעת מההופעות הצבעוניות שלה ועיצוב התחפושות המהודר.
מוסומה יאקו ראשית: מדוקה הושיקזה.
נוסדה בשנת 1921. הלהקה הזאת שמה דגש נרחב יותר על הופעות קבוצתיות ושירה.
היא הייתה הלהקה היפנית הראשונה שהעלתה את ההצגה "מון פריז".
ירח היו גם הלהקה הראשונה שביצעה את "הורד של ורסלס" ואת "חלף עם הרוח".
מוסומה יאקו ראשית: מיצקי אומינו.
להקת שלג נוסדה בשנת 1924, השנה בה תיאטרון הטאקרזוקה הגדול נפתח.
הלהקה הזאת מתמקדת יותר במחזות יפניים קלאסיים והופעות אופרה.
זו הייתה הלהקה היפנית הראשונה שהעלתה את המחזה "אליזבת'".
מחזות יפניים ידועים שהיא העלתה כוללים: "משרד האוצר של השומרים הנאמנים", "ג'ין", "איצ'מנפוריוקי מאדה קיג'י" ועוד רבים אחרים.
מוסומה יאקו ראשית: קיווה אסזוקי.
להקת כוכב נוסדה בשנת 1933, כאשר תיאטרון הטאקרזוקה של טוקיו נפתח.
הלהקה עושה הופעות רבות בהן האוטוקו יאקו משחקות תפקידים חשובים במיוחד.
ההופעות שהלהקה עשתה כוללות: "האהבה שלי נחה מעבר להרים", "מלחמה ושלום" ועוד.
מוסומה יאקו ראשית: היטומי מאיסורה.
להקת קוסמוס נוסדה בשנת 1998, כאשר הוחלט שההופעות בתיאטרון ימשכו כל השנה.
זאת להקה פחות מסורתית והופעותיה נוטות להיות יותר חדשניות וניסיוניות.
מוסומה יאקו ראשית: האנה ג'ון.
הסנקה לא שייכות לשום להקה.
הן קבוצה של שחקניות מומחיות שמופיעות בהופעות בתפקידים מיוחדים שדורשים את הצורך שלהן.
הן גם עוזרות להדריך את השחקניות הצעירות.
טאקיה או ערקצ'ין (בפרסית: عرقچین) היא כיסוי ראש קצר ומעוגל.
לעיתים קרובות חובשים אותו למטרות דתיות.
המוסלמים מאמינים כי נביא האסלאם מוחמד נהג לשמור את ראשו מכוסה, מה שהופך את כיסוי הראש למוּסְתַחַבּ (مُسْتَحَبّ) (כלומר, ראוי לשבח לכסות את הראש על מנת לחקות אותו).
גברים מוסלמים נוהגים לחבוש את הכיפות במהלך התפילה.
הטאקיה יכולה להיות בכל צבע.
עם זאת, במיוחד במדינות ערב, כאשר שמים אותה מתחת לכאפייה, נהוג ללבוש טאקיה בצבע לבן.
חלק מהמוסלמים שמים סביב הטאקיה טורבן, המכונה בערבית "עמאמה" (عمامة), דבר שנעשה לעיתים קרובות על ידי מוסלמים שיעים וסונים.
בארצות הברית ובבריטניה, תקיה מכונה בדרך כלל "כופיס".
תוֹפִּי (באורדו: ٽوپي) הוא סוג של כיסוי ראש אסלאמי, אשר נהוג לחבוש בפקיסטן, בבנגלדש, בהודו ובאזורים נוספים בדרום אסיה.
סוגים רבים ושונים של תופי כוללים את , אשר נהוג לחבוש בסינד, ואת התופי הסרוג שחובשים לעיתים קרובות בתפילות.
לעיתים חובשים את התופי יחד עם , שהוא התלבושת הלאומית של פקיסטן.
טאר המנצחת הוא סרט דרמה פסיכולוגית משנת 2022 שכתב וביים טוד פילד, בכיכובה של קייט בלאנשט.
הסרט עוקב אחר המנצחת הבדיונית לידיה טאר.
צוות השחקנים כולל את נינה הוס, נעמי מרלן, סופי קאוור, ג'וליאן גלובר, אלן קורדונר ומארק סטרונג.
"טאר המנצחת" הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים של ונציה בספטמבר 2022, שם זכתה בלאנשט בגביע וולפי לשחקנית הטובה ביותר.
הסרט הופץ במספר בתי קולנוע מוגבל בארצות הברית ב-7 באוקטובר 2022, לפני שיצא לאקרנים ב-28 באוקטובר על ידי Focus Features.
"טאר המנצחת" נבחר לסרט הטוב ביותר של השנה על ידי חוג מבקרי הקולנוע של ניו יורק, איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס והאגודה הלאומית למבקרי קולנוע, והפך לסרט השביעי בלבד בהיסטוריה שמוכתר על ידי שלוש קבוצות המבקרים הבכירות במדינה, מה שנקרא "טריפקטה".
הוא נבחר לסרט הטוב ביותר של השנה על ידי יותר מבקרים מאשר כל סרט אחר שיצא ב-2022 - בין היתר: ואניטי פייר, הגרדיאן, מגזין וראייטי, הוליווד ריפורטר, Screen Daily, אנטרטיימנט ויקלי והסקר השנתי של IndieWire מתוך 165 מבקרים בכל העולם.
מכון הסרטים האמריקני בחר בו כאחד מעשרת הסרטים הטובים ביותר של השנה, ו"טאר המנצחת" נבחר לסרט הטוב ביותר של השנה על ידי חוג מבקרי הקולנוע בלונדון, כאשר פילד נבחר לבמאי הטוב ביותר ובלאנשט לשחקנית הטובה ביותר של השנה.
בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-80, בלאנשט זכתה בשחקנית הטובה ביותר בסרט - דרמה, בעוד הסרט היה מועמד לסרט הטוב ביותר - דרמה ולתסריט הטוב ביותר.
בטקס פרסי בחירת המבקרים ה-28, בלאנשט זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר, והילדור גואנדוטיר זכתה בפסקול הטוב ביותר .
בפרסי האקדמיה הבריטית ה-76, הסרט קיבל חמש מועמדויות.
לפרסי האוסקר ה-95, "טאר המנצחת" קיבל שש מועמדויות: הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר והתסריט המקורי הטוב ביותר לפילד, השחקנית הטובה ביותר עבור בלאנשט, כמו גם הצילום הטוב ביותר והעריכה הטובה ביותר.
לידיה טאר היא פסנתרנית אמריקאית, אתנומוזיקולוגית, מלחינה והמנצחת הראשית הראשונה של הפילהרמונית של ברלין.
הסרט עוקב אחרי ניסיונה להשלים את הקלטת הסימפוניה החמישית של מאהלר, כאשר שדים מן העבר צפים ומאיימים על המשך הקריירה שלה.
קייט בלאנשט בתור לינדה טאר/לידיה טאר, מלחינה-מנצחת מפורסמת ברמה עולמית
נינה הוס בתפקיד שרון גודנוב, כנרית ראשונה ואשתה של לידיה
נעמי מרלן בתפקיד פרנצ'סקה לנטיני, העוזרת של לידיה
סופי קאוור בתור אולגה מטקינה, צ'לנית רוסייה צעירה
ג'וליאן גלובר בתפקיד אנדריס דייוויס, קודמה בתפקיד של לידיה
אלן קורדונר בתור סבסטיאן בריקס, עוזר המנצח של לידיה
מארק סטרונג בתפקיד אליוט קפלן, בנקאי השקעות, מנצח חובב ומנהל תוכנית המלגות של לידיה
סילביה פלוט בתור קריסטה טיילור, חברה לשעבר בתוכנית המלגות לניצוח של לידיה
אדם גופניק בתור עצמו, המראיין של לידיה בפסטיבל ניו יורקר
מילה בוגוייביץ' בתור פטרה, בתן המאומצת של לידיה ושרון.
לי סלרס בתור טוני טאר, אחיה של לינדה/לידיה
סידני למון בתור וויטני ריס, מעריצה של לידיה
באפריל 2021 הוכרז שקייט בלאנשט תככב ותפיק את הסרט, שייכתב ויביים טוד פילד.
בהצהרה שליוותה את הטריילר באוגוסט 2022, פילד אמר שהוא כתב את התסריט במיוחד עבור בלאנשט, ושאם היא הייתה אומרת לא, "[זה] לעולם לא היה רואה אור".
ג'ון מאוצ'רי שימש כיועץ לתסריט של פילד, ובמיוחד עזר לדייק את הערותיה של לידיה טאר על מוזיקה קלאסית ומוזיקאים.
בספטמבר 2021, נינה הוס ונעמי מרלן הצטרפו לצוות השחקנים, והילדור גואנדוטיר הצטרפה כמלחינה של הסרט.
הצילומים החלו באוגוסט 2021 בברלין.
בראיון ל"גרדיאן" באוקטובר חשף מארק סטרונג כי סיים לצלם סצנות לסרט.
בנובמבר דווח שסופי קאוור, ג'וליאן גלובר, אלן קורדונר וסילביה פלוט הצטרפו לצוות השחקנים.
קאואר היא צ'לנית קלאסית ממוצא בריטי-גרמני שלמדה באקדמיה המלכותית למוזיקה.
כל המוזיקה הוקלטה בהופעה חיה על הסט, כולל נגינת הפסנתר של בלאנשט, הצ'לו של קאוור והופעות הפילהרמונית של דרזדן.
טאר המנצחת הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים של ונציה ה-79 ב-1 בספטמבר 2022, ולראשונה בצפון אמריקה בפסטיבל הסרטים טלורייד ב-3 בספטמבר 2022. הסרט יצא לאקרנים באופן מוגבל ב-7 באוקטובר 2022, ולאחר מכן הורחב להפצה רחבה ב-28 באוקטובר.
אלבום קונספט שוחרר ב-21 באוקטובר 2022, הכולל את הפרטיטורה של הילדור גודנאדוטיר עם התזמורת העכשווית של לונדון בניצוחו של רוברט איימס, וכן חזרה על הסימפוניה החמישית של גוסטב מאהלר בניצוח של בלאנשט על הפילהרמונית של דרזדן.
הצ'לנית סופי קאוור נשמעת באלבום גם מנגנת את הקונצ'רטו לצ'לו של אלגר, ביחד עם התזמורת הסימפונית של לונדון בניצוחה של נטלי מורי ביל.
בשבוע שהסתיים ב-5 בנובמבר 2022, אלבום הקונספט "טאר המנצחת" עמד בראש מצעד האלבומים המסורתיים הקלאסיים של מגזין בילבורד, לפני אלבומים של הפילהרמונית של ברלין האמיתית.
נכון ל-6 בפברואר 2023, טאר המנצחת הכניס 6.4 מיליון דולר בארצות הברית ובקנדה ו-4.1 מיליון דולר במדינות אחרות, סכום של 10.5 מיליון דולר ברחבי העולם.
טאר המנצחת זכה לשבחי ביקורת נרחבים עם יציאתו.
קהלים שנסקרו על ידי PostTrak העניקו לסרט ציון חיובי כולל של 72%, כאשר 42% אמרו שהם בהחלט ימליצו עליו.
הנשיא לשעבר ברק אובמה מנה את טאר המנצחת עם הסרטים המובילים שלו לשנת 2022.
מרטין סקורסזה שהעניק את פרס הסרט הטוב ביותר של השנה לפילד בטקס פרסי מבקרי הקולנוע של ניו יורק 2022, שיבח את העשייה הקולנועית של פילד באומרו, "העננים התרוממו כשחוויתי את סרטו של טוד, טאר המנצחת".
פרסקטגוריהמועמד(ים)תוצאהפרס אוסקרהסרט הטוב ביותרטאר המנצחתהבימוי הטוב ביותרטוד פילדהשחקנית הטובה ביותרקייט בלאנשטהתסריט המקורי הטוב ביותרטוד פילדהצילום הטוב ביותרפלוריאן הופמייסטרהעריכה הטובה ביותרמוניקה וויליפרס סטלייטהסרט הטוב ביותר - דרמהטאר המנצחתהשחקנית הטובה ביותר בסרט קולנוע - דרמהקייט בלאנשטהתסריט המקורי הטוב ביותרטוד פילדעריכת הסרט הטוב ביותרמוניקה ווילי
טאקע מאמע (בעברית: אכן אמא) הוא סרט נשים חרדי משנת 2011 בכתיבה, הפקה ובימוי של אריאל כהן, עם זוהר כהנוב, חני פרץ, ענבל גלאם והדס קלדרון בתפקידים הראשיים.
סרט נשים חרדי הוא סרט שנוצר במקור עבור קהל של נשים חרדיות.
העלילה היא על אישה חרדית עיוורת שבתה נחטפת.
מסע החיפושים מפגיש אותה עם עברה המפוקפק.
הגבר היחיד נשמע רק בקולו.
הסרט היה הבחירה הרשמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, במסגרת סרטי הפרינג'.
בסרט צפו כ-80,000 איש בישראל רובן נשים חרדיות אך הוא הוקרן גם בסינמטקים לקהל מעורב.
נעמי כץ (זוהר כהנוב) היא צעירה חרדית עיוורת שמגדלת את בתה אלישבע בת שבעת החודשים ביחד עם העוזרת המסורה שלה חיה (ענבל גלאם).
בעלה הוא אברך בישיבה ומבלה שם את רוב זמנו.
באחד הימים הן יוצאות לפארק עם אלישבע.
חיה יוצאת לקנות מים בסופרמרקט סמוך וליד נעמי מתיישבת בחורה שמציגה עצמה כאסתי שוורץ ופותחת בשיחה עם נעמי.
בסוף השיחה מרגישה נעמי שאלישבע נעלמה, היא פותחת בצעקות, נופלת, נפצעת ומועברת לבית חולים.
המשטרה פותחת בחקירה, רכב עם כרוז נוסע ברחבי בני ברק עם בקשה לעזור במציאת הילדה.
הבעל נמצא כל הזמן בישיבה ומשוחח אתה בטלפון.
רבנית מציעה לנעמי לפנות לחוקרת הפרטית תיקי (חני פרץ) שהיא אמנם אינה חרדית אבל מעולה.
תיקי מניחה שאסתי ביקרה בסופרמרקט הסמוך כדי לקנות בקבוק מים לאלישבע.
הן מזהות את אסתי במצלמות האבטחה ותיקי עולה על זהותה בעזרת כרטיס האשראי שלה.
היא מגלה ששמה האמיתי הוא אפרת קופר (הדס קלדרון) וכי הייתה מאושפזת בבית חולים.
הן ממהרות לבית החולים ומגלות כי הייתה מאושפזת שם בגלל מניה דיפרסיה.
הן מקבלות את כתובתה וממהרות אל דירתה שנמצאת ריקה.
תיקי מוצאת שם הזמנה לכרטיסים לפריז.
הן ממהרות לנתב"ג שם מסתבר להן שהטיסה לפריז עם אפרת ואלישבע כבר יצאה.
תיקי ונעמי רוכשות כרטיסים לפריז ומשתכנות במלון מול ביתה של אפרת.
תיקי פונה לשלטונות לבצע בדיקת DNA ומסתבר שאפרת היא אכן האמא הביולוגית של הילדה.
מסתבר שאפרת הייתה חולה במניה דיפרסיה וויתרה על בתה מחוסר ברירה.
האימוץ לא היה רשמי וגם בקהילה החרדית לא ידעו על כך.
בישראל סורבה נעמי לאימוץ רשמי בגלל שהיא עיוורת.
תיקי ונעמי מגיעות לדירת אפרת.
היא מרשה לנעמי לגעת באלישבע שנקראת כעת חנה.
הן נפגשות שוב בבית המשפט בתל אביב ואפרת מרשה לנעמי לשאת את חנה/אלישבע בידיה בפעם האחרונה.
כעבור זמן - נעמי נכנסת להיריון ויולדת את אלימלך אבל עדיין מתגעגעת לאלישבע שלה.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותזוהר כהנובנעמי כץאמא עיוורתחני פרץתיקיחוקרת פרטיתענבל גלאםחיהעוזרת לנעמיהדס קלדרוןאפרת קופרהאם הביולוגית
טאקומו קוואמורה (ביפנית: 川村 拓夢; נולד ב-28 באוגוסט 1999 בהירושימה שביפן) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת רד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית ובנבחרת יפן.
קוואמורה גדל במחלקות הנוער של הארה SC וסאנפרצ'ה הירושימה.
בין השנים 2019–2021 הושאל לאהימה מליגת המשנה היפנית, ובהמשך חזר לסאנפרצ'ה הירושימה ושיחק במדיה במסגרת ליגת העל היפנית.
ב-24 ביוני 2024 חתם קוואמורה על חוזה לארבע שנים ברד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית.
ב-1 בינואר 2024 ערך קוואמורה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יפן, כשהבקיע שער בניצחון 5-0 על נבחרת תאילנד במשחק ידידות.
הטארט טאטן הוא טארט תפוחים הפוך שמתאפיין בשכבת סוכר מקורמל.
הטארט הוכן לראשונה בטעות במלון טאטן (Tatin) בצרפת, ב-1889. המלון נוהל בידי שתי אחיות, סטפני וקרולין טאטן.
יש מחלוקת בעניין מקורו של הטארט.
אבל הגרסה הסבירה ביותר היא שסטפני טאטן, שהתעסקה עם רוב הבישולים, החלה להכין פאי תפוחים מסורתי שמבוסס על בישול תפוחים בחמאה וסוכר אך הריחה כי התבשיל נשרף, הסירה אותו מהאש, כיסתה אותו בבצק פאי והניחה את המחבת בתנור לסיום האפייה.
לאחר שהפכה את הטארט על פניו, היא נדהמה לגלות עד כמה האורחים במלון אהבו את העוגה החדשה.
הטארט הפך למנת הדגל של מלון טאטן והמתכון הופץ באזור סולון.
התהילה של הטארט הונצחה כנראה בשל ביקורו של לואי וודאבל באזור סולון, שטעם שם את הטארט והחליט להוסיף את הטארט טאטן לתפריט הקבוע במסעדה שלו, מסעדת "מקסים" שבפריז.