tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
יש תרופות שאסורות בשלבי היריון מסוימים, ובתחילת ההריון (עד שבוע 8) מומלץ לקחת כמה שפחות תרופות בכל מקרה.
הוראות משרד הבריאות מחייבות את יצרני התרופה, לציין את סיווגה בעלון לצרכן.
הספר British National Formulary שמפרסם שירות הבריאות הלאומי של הממלכה המאוחדת, הכיל רשימת תרופות האסורות לשימוש או שצריכתן אמורה להיות מוגבלת אך נספח זה הוסר והוא מופץ בצורה נפרדת.
על פי מנהל המזון והתרופות האמריקאי, סיוג הסיכון לעובר מחולק ל-5 קטגוריות:
C מחקרים בחיות הדגימו סיכון לעובר ואין מחקרים על נשים הרות.
יתרונות פוטנציאליים עשויים להצדיק שימוש בתרופה בנשים הרות למרות הסיכונים.
D קיים סיכון מאומת לעובר אך ישנם מצבים רפואיים המצדיקים נטילת התרופה כגון מחלות מסכנות חיים שלא ניתן לטיפול בתרופה אחרת.
X לא מומלץ לנשים בהריון - מחקרים בנשים הרות או בחיות הצביעו על סיכון לעובר, שרמתו גוברת על התועלת האפשרית של התרופה.
השפעת הספיגה של התרופה דרך השליה וממנה לעובר מושפעת ממספר גורמים: מידת הקישור לחלבון, משקל מולקולרי, PH של התרופה ומידת המסיסות בשומן.
בהתאם לגיל העובר והתפתחות הכבד בגופו, הוא עשוי לקלוט את התרופה.
הדירוג האוסטרלי מורכב מהדירוג A, B1, B2, B3, C, D עד X האסור לנטילה במהלך היריון.
+ קטגוריות סיכון בהריון באוסטרליה+קטגורית סיכון בהריון תיאור דוגמה A תרופות שנלקחו על ידי נשים הרות רבות ולא הצביעו על סיכון ישיר או עקיף לעובר 1B תרופות שנלקחו על ידי מספר מצומצם של נשים הרות ולא הצביעו על סיכון ישיר או עקיף לעובר.
מחקרים בחיות לא העידו על סיכון לעובר.
2B תרופות שנלקחו על ידי מספר מצומצם של נשים הרות ולא הצביעו על סיכון ישיר או עקיף לעובר.
מחקרים בחיות אינם מספקים או חסרים, אך הנתונים הזמינים לא מעידים על סיכון לעובר.
3B תרופות שנלקחו על ידי מספר מצומצם של נשים הרות ולא הצביעו על סיכון ישיר או עקיף לעובר.
מחקרים בחיות העידו על סיכון לעובר אך השפעתם על בני אדם לא ברורה.
C תרופות שגרמו או בעלות חשד שעלולות לגרום לפגיעה הפיכה בעובר.
D תרופות שגרמו או בעלות חשד שגרמו, לפגיעה משמעותית ובלתי הפיכה בעובר.
לתרופות אלו עשויות להיות גם השפעות תרופתיות שליליות.
X תרופות שיש להן סיכון גבוה לגרום לנזק קבוע לעובר.
אסור להשתמש בהן בהריון או בזמן כניסה להריון.
הדירוג הגרמני מורכב מ-11 דרגות, החל ממספר 1 עד לדרגה 11.
קטועניים (שם מדעי: Gnaphosidae) היא משפחת עכבישים השביעית בגודלה בעולם, עם כמעט 2,000 מינים מתוארים ביותר מ־100 סוגים הנפוצים ברחבי העולם.
זוהי משפחת העכבישים הגדולה ביותר בישראל.
בני משפחת הקטועניים אינם מסוכנים לבני אדם.
באופן כללי, קטוענים מאופיינים בפטמות טווייה עם מראה קטוע, ומכאן שמם.
הם צדים באופן פעיל, ורובם פעילי לילה.
איברי המין מגוונים ומהווים מודל טוב לחקר התפתחות איברי המין, בגלל מנגנון ההעתקה המיוחד שלהם.
שקיות הביצה עבות הדופן מוגנות על ידי האם עד לבקיעת העכבישים.
קטועניים הם ציידים פעילים: הם רודפים אחרי פריטי טרף בודדים ומכניעים אותם.
הם מותאמים לציד טרף גדול שעלול להיות מסוכן, כולל עכבישים אחרים, אותם הם מכניעים באמצעות הקורים שלהם.
בעת ציד, קטועניים מייצרים משי סמיך ודביק מפטמות הטווייה שלהם ומנסים להשתמש בו כדי לחתל את טרפם, ולעיתים קרובות מדביקים את קוריהם על רגליו ופיו של הטרף.
על ידי שיתוק טרף פוטנציאלי בדרך זו, קטועניים יכולים להכניע יצורים גדולים תוך הפחתת הסיכון לפגיעה מניסיונותיו של הטרף להשיב מלחמה.
סוגים המצויים בישראל (רשימה חלקית)
קטוויק (בהולנדית: Katwijk), היא עיר ומועצה במחוז דרום הולנד.
העיירה ממוקמת בשפך של הנהר ריין.
נכון לאוגוסט 2020 ביישוב התגוררו כ-66 אלף תושבים.
היישוב מהווה למעשה מועצה של חמישה יישובים שמתאגדים לעיר אחד.
בתקופת האימפריה הרומית היישוב היה בעל חשיבות לאור מיקומו בגבול.
הוא גם היה מקום יציאת ספינות לבריטניה.
השם Catwijc מופיע לראשונה בשנת 1231. העיירות שמהוות עתה חלקי העיר התפתחו בנפרד, חלקם התבססו על הדייג וחלקם על החקלאות.
במהלך מלחמת העולם השנייה גישה לחוף נסגרה לאור בניית ביצורים על ידי הגרמנים.
הגבולות הנוכחיות של העיר נקבעו בשנת 2006 כאשר סכום על איגוד סופי של חמשת יישובי האזור.
קטוויק היא העיר הגדולה בהולנד שלא חוברה למערכת רכבות ותחבורה ציבורית לעיר היא רק על ידי אוטובוסים.
אזור החוף הוא מקום נחיתה של מספר כבלי תקשורת שחוצים את האוקיינוס האטלנטי לרבות TAT-14.
קטגיהאזה (בהונגרית: Kétegyháza) היא עיר בנפת גיולה שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים בקטגיהאזה נמצא בירידה.
כ-30 אחוז מתושביה מזדהים כרומנים.
עד שנת 1876 היה הכפר חלק מזראנד (Zaránd) ועד שנת 1950 היה חלק מהעיר בקש.
יהודים חיו בקטגיהאזה במאה ה-19 וב-1944 נרצחו רבים מהם בשואת יהודי הונגריה.
במקום קיים בית קברות יהודי
קטגיאן (בהונגרית: Kötegyán) הוא כפר בנפת שרקד שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים בקטגיאן נמצא בירידה.
יהודים ישבו בקטגיאן במאה ה-19 ובשנת 1944 נרצחו בשואת יהודי הונגריה.
קטה שחורת-פנים (שם מדעי: Pterocles decoratus) היא מין של עוף ממשפחת הקטיים החי באפריקה שמדרום לסהרה במדינות: אתיופיה, קניה, סומליה, טנזניה ואוגנדה.
היא בעלת נוצות מסורטטות בעלות כתמי-עין כהים מוקפים בפסים לבנים והראש בהיר וצהוב בהיר עם מקור אפור כהה.
הזכרים בעלי פסים שחורים-לבנים בולטים לאורך לחייהם, סנטרם השחור, הגבות והחזה והם בעלי מקור אדום.
הקטות מעופפות חלשות ויעדיפו לנוע בהליכה.
הקטות שוכנות לאורך אפריקה שמדרום לסהרה בשטחים פתוחים כמו ערבות, סוואנה ובמדבריות.
הם ניזונות מזרעים ומאבקה וכשהם מוצאים בור מים הם שותות לרוויה ואז הזכרים ממלאים את נוצות חזיהם במים כדי שיאוחסן שם לאפרוחים.
הקטות השותות מושכות לעיתים עופות דורסים ושאר טורפים המחפשים פרטים המשתרכים מאחור.
לקטות עונת רבייה התלויה בירידת הגשמים, אך היא משתנה לעיתים קרובות ויכולה להתקיים גם בסיום העונה היבשה.
קָטָה גְּדוֹלָה (שם מדעי: Pterocles orientalis) היא עוף בינוני-גדול ממשפחת הקטיים.
זהו מין נודד באופן חלקי, כאשר אוכלוסיות ממרכז אסיה נעות לפקיסטן ולצפון הודו בחורף.
בישראל היא יציבה בדרום השפלה, צפון הנגב, הר הנגב ומדבר יהודה.
היא מזדמנת בנוסף גם לגולן ולבקעת הירדן.
בניגוד לשאר מיני הקטות היא מעדיפה את אזורי ספר המדבר ולאו דווקא מדבר צחיח.
הקטה הגדולה תוארה רשמית על ידי חוקר הטבע השוודי קארולוס ליניאוס בשנת 1758 במהדורה העשירית של Systema Naturae שלו.
הוא הציב אותה עם כל שאר העופות דמויי השכווים בסוג Tetra וטבע את השם המדעי Tetra orientalis.
הקטה הגדולה ממוקמת כעת עם 13 מינים אחרים בסוג קטה, שהוצג בשנת 1815 על ידי הזואולוג ההולנדי קונרד יאקוב טמינק.
שם הסוג משלב את המילה pteron מיוונית עתיקה שפירושה "כנף" ו-klēs שמשמעותו "בולט" או "מפואר".
לקטה גדולה נמצאו והוכרו שני תת-מינים:
orientalis (קארולוס ליניאוס, 1758) - תת-המין הטיפוסי, מצוי בצפון אפריקה ממרוקו ומזרחה עד מערב איראן, טורקיה, קפריסין האיים הקנריים, וחצי האי האיברי.
arenarius (פטר סימון פאלאס, 1775) - תת-המין המזרחי, מצוי מקזחסטן עד דרום איראן, פקיסטן ואפגניסטן, מזרחה עד לצפון-מערב סין.
הקטה הגדולה כשמה כן היא.
באורך של 33–39 ס"מ, מוטת כנפיים של כ-70 ס"מ ומשקל של 300–615 גרם היא, ככל הנראה, המין הגדול ביותר במשפחת הקטות.
לזכר יש ראש, צוואר וחזה אפורים.
החלקים התחתונים שחורים והחלקים העליונים בצבעי חום-זהוב עם סימנים כהים יותר.
יש גבול שחור דק מסביב לחזה התחתון, וכתם גרון ערמוני.
לקטה הזו יש ראש וצוואר קטן דמוי-יונה, אבל עם גוף קומפקטי וחסון.
יש לה כנפיים מחודדות ארוכות ותעופה ישירה ומהירה.
הכנפיים הלבנות והבטן השחורה הופכים את המין הזה לקל לזיהוי בזמן מעוף.
להקות נוהגות לפקוד בורות השקיה עם עלות השחר.
המין החברתי הזה מקנן במישורים פתוחים יבשים ובבתי גידול דומים, אך בניגוד לקטה חדת-זנב, הוא נמנע מאזורים חסרי צמחייה לחלוטין.
הוא מאכלס מישורים צחיחים למחצה עם צמחיית ערבות עד מדברית למחצה, כולל שטחי שיחים פסטורליים, גידולי דגנים יבשים ואדמות בור.
עונת הקינון מתרחשת בין מרץ לאוגוסט בתזמון תלוי בקו הרוחב, בדרך כלל באפריל באיים הקנריים ובעיקר ביוני בספרד ובברית המועצות לשעבר עם מחזורים נוספים עד ספטמבר.
הקן הוא גומה בקרקע באזורים חשופים וסלעיים כמו אלו המצויים בשולי שדות חרושים.
בקן מוטלות שלוש ביצים ירקרקות עם סימונים מנוקדים.
שני הזוויגים דוגרים, אבל רק הזכר מביא מים.
לעיתים קרובות היא ניזונה מזרעים קטנים או קטנים מאוד, וככל הנראה מעדיפה את הקטניות, כמו גם דגניים וקטניות תרבותיות.
אוכלוסיית הקטות הגדולות בארץ נמצאת במגמת ירידה, אם כי חסרים נתונים מדויקים.
הערכות שונות מצביעות על אוכלוסייה של כ-2,500 זוגות אך דרושה בדיקה מעמיקה.
בארץ זוהו שלוש אוכלוסיות נפרדות: אוכלוסייה יציבה בצפון ומזרח הנגב, אוכלוסייה נודדת מקומית אשר מקורה בצפון סיני ומערב הנגב ומגיעה לשתות בעיקר באזור ניצנה, ואוכלוסייה נודדת, אשר מקורה כנראה באסיה הקטנה וחורפת בנגב ולעיתים אף בצפון הארץ.
בתוך אירופה האיום העיקרי על מין זה הוא התעצמות החקלאות.
חריש, מרעה, והשקיה צמצמו את בית הגידול הזמין בעוד שהסרת אזורי שוליים של צמחייה טבעית למחצה והשימוש המוגבר של כימיקלים חקלאיים הפחיתו את זמינות המזון, ושיטות העבודה הללו היו כנראה אחראיות להכחדת המין מאזורים מסוימים.
בשטחי העשב הנותרים, רעיית יתר משפיעה על הרכב ומבנה הצמחייה, ומפחיתה הן את זמינות המזון והן את המכסה לקינון.
לעומת זאת, נטישת קרקע היא גם איום גדול, שכן בית הגידול הערבתי הפתוח וחסר העצים הולך לאיבוד במהירות בעת נטישת המרעה.
ציד, שעודנו חוקי בטורקיה בעונת הקינון, עשוי להוות איום משמעותי בחלקים מהתפוצה.
ההרגל של המין להתרכז במספרים גדולים באתרי שתייה מסורתיים לאורך השנה פירושו שהוא מהווה מטרה אטרקטיבית וקלה יחסית.
במרוקו עדין נותרה קטה זו הקטה הנפוצה ביותר, אך יש ירידה מקומית עקב לחץ הציד.
בתוניסיה הציד נותר חוקי בעונת הקינון, ואובדן שטחי ביצות הוביל לכך שהציפורים נעשות מרוכזות יותר במקום שבו נותרו מים ומכאן פגיעות יותר ללחץ ציד.
למין זה יש תחום תפוצה גדול, ואוכלוסייה עולמית גדולה מאוד, אולם על-פי החשד האוכלוסייה נמצאת במגמת ירידה עקב הרס מתמשך של בתי גידול ולחץ ציד.
באירופה הירידות שנסקרו היו מהירות מאוד, אולם זה מייצג רק כ-15% מטווח התפוצה הגלובלי וקשה יותר לקבוע מגמות באסיה ובצפון אפריקה.
בשל כך נשאר מין זה מסווג כ"ללא חשש" על-ידי האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע (IUCN), כיוון ששיעור הירידה הכולל עדיין לא נחשב מהיר במידה המאיימת על המין.
אולם מידע טוב יותר מכל תחום התפוצה עלול להוביל להעלאת המין לקטגוריית איום גבוהה יותר בעתיד הקרוב.
אירופה מהווה כ-15% מהטווח העולמי, כך שהערכה ראשונית מאוד של גודל האוכלוסייה העולמית היא כ-138,000–255,000 פרטים בוגרים, אם כי יש צורך באימות נוסף של הערכה זו.
על פי החשד, האוכלוסייה נמצאת בירידה עקב הרס מתמשך של בתי גידול ולחץ ציד.
באירופה מוערכת מגמת ירידה באוכלוסייה של 50–79 אחוז תוך 16.8 שנים (שלושה דורות).
קשה לקבוע את קצב הירידה הגלובלי, אך כיום אינו נחשב למהיר.
קטלינה תומאס קול יוץ' (בספרדית: Catalina Thomas Coll Lluch; נולדה ב-23 באפריל 2002) הידועה יותר בשם קטה קול, היא שחקנית כדורגל ספרדייה המשחקת כשוערת בקבוצת ברצלונה ובנבחרת ספרד.
קול נולדה בפורטול, שבמיורקה, והחלה לשחק כדורגל בגיל 6 בקבוצת בנים, בהתחלה כבלמית עד שבגיל 11 עברה לעמדת השוער.
בגיל 14 עברה לקבוצת הנשים של אתלטיק מרצ'י ולאחר מכן לקבוצת קוירנסה שבמיורקה.
בראיון לטלוויזיה הקטאלונית, ספרה קול שכילדה הדמות שהעריצה הייתה דודו אוואט, השוער הישראלי של מיורקה באותה תקופה.
עוד ספרה קול שאספה חולצות רבות שלו וכן שלאחר הזכייה באליפות אירופה עד גיל 17, כאות הוקרה מהמועדון של מיורקה, נערכה פגישת הפתעה ביניהם - פגישה שקול תארה כחלום שהתגשם .
לאחר שהתבלטה בשער קבוצתה בעונת 2018/2019 כשזאת עלתה לליגת העל הספרדית, היא חתמה בברצלונה ביולי 2019, בחוזה עד יולי 2023.
בעונתה הראשונה הושאלה לקבוצת סביליה ושחקה במדיה ב-16 משחקים בעונת 2019/20.
היא חזרה לקבוצת ברצלונה ב- יולי 2020. היא שחקה לראשונה בקבוצה באוקטובר 2020 במקום סנדרה פאניוס שנפצעה.
ב- דצמבר 2020 שחקה לראשונה בליגת האלופות לנשים במשחק נגד פסו איינדהובן.
ב-יוני 2022 סבלה מפציעה במניסקוס וחזרה לשחק רק ב-במרצ 2023.
ב-פברואר 2023 חתמה על הארכת חוזה בברצלונה עד יוני 2026.
ב-אוקטובר 2025 חתמה על הארכת חוזה בברצלונה עד יוני 2029.
ב־2016 גיל 15 קול זומנה לסגל נבחרתה לטורניר אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 17 - טורניר בו הפסידה נבחרת בגמר לגרמניה.
ב-2018 זכתה עם נבחרתה באליפות אירופה עד גיל 17 שנערכה בליטא.
ב-אוגוסט 2018 שחקה עם נבחרת ספרד באליפות העולם עד גיל 20, קול עצרה פנדל בחצי הגמר מול צרפת אך נבחרתה הפסידה בגמר 1–3 לנבחרת יפן.
בסוף 2018 היא זכתה עם נבחרתה בגביע העולם עד גיל 17 כאשר היא עוצרת שני פנדלים בחצי הגמר נגד קוריאה ונבחרה לשוערת הטורניר.
בגביע העולם בכדורגל נשים 2023 קול הייתה בסגל הנבחרת, בתחילת הטורניר קול לא שחקה במשחקי נבחרתה בשלב הבתים אך החל משלב שמינית הגמר ועד הזכייה בגמר 0–1 מול אנגליה הייתה לשוערת הראשונה.
באליפות אירופה בכדורגל נשים 2025 קול הייתה בסגל הנבחרת אך לא שחקה במשחקים בשלב הבתים בשל פציעה.
קול שחקה בכל המשחקים בשלבי הנוקאאוט כולל בגמר בו הפסידה נבחרתה בדו-קרב פנדלים מול אנגליה, שבמהלכו עצרה קול שני פנדלים מתוך חמישה.
קטובלאונים (בבריטונית: Catu-wellaunī; "שרי המלחמה") היו שבט קלטי אשר שכן באזור דרום-מזרח אנגליה של ימינו בתקופה הטרום-רומית בבריטניה.
השבט הופיע בסוף המאה ה-1 לפנה"ס והפך לאחד השבטים החזקים ביותר בדרום בריטניה.
שטחי השבט גבלו בצפון עם שבט הקורילטאווים, במזרח עם האייסנים והטרינובנטסים, בדרום עם האטרבטים, וממערב עם הדובונים והקורנובים.
כמו רבים משכניהם במה שהוא כיום דרום מזרח אנגליה, הם היו כנראה שבט בלגי מהים הצפוני או קו החוף הבלטי של אירופה, חלק מהגל השלישי של המתיישבים הקלטים בבריטניה.
ייתכן שהם היו קשורים לשבט הקטלאונים, שבט בלגי בצפון-מזרח גאליה.
הטריטוריה העיקרית של הקטובלאונים הייתה על הגדה הצפונית של נהר התמזה וצפונה (בהרטפורדשייר של ימינו).
אזור זה היווה את בסיס הכוח המקורי שלו, בירתו המוקדמת של השבט הייתה בווית'מהמפסטד, אך תחת קאסיולאונוס היא התרחבה והשתלטה על האזורים של קיימברידג'שייר, נורת'האמפטונשייר, בדפורדשייר, בקינגהאמשייר, חלק מאוקספורדשייר, מידלסקס וצפון מזרח סארי של ימינו.
הקטובלאונים היו אחד השבטים הקלטים הבולטים בזמנם, וגם אחד העשירים ביותר, עם אדמות חקלאות מהטובות באי הבריטי.
כשבראשם ראש השבט קרטקוס, הקטובלאונים היה מהכוחות העיקריים שנלחמו כנגד הכיבוש הרומי של בריטניה שהחל בשנת 43, אך הם הובסו תוך מספר חודשים אל מול הכוח הצבאי הרומאי ועיר הבירה (ורלמיון) שלהם הפכה למעוז רומי עיקרי ולעיר הבירה הראשונה של הפרובינקיה הרומית החדשה.
קרטקוס עצמו נמלט מערבה והמשיך לעמוד בראש הכוחות הקלטים שנלחמו ברומאים (בהם האורדוביקים והסילורים) עד שהובס לבסוף ונפל בשבי סביב שנת 50.
קסיוולאונוס (המאה ה-1 לפנה"ס) - נלחם כנגד פלישות יוליוס קיסר לבריטניה ב-55 לפנה"ס ושוב ב-54 לפנה"ס
קונובלינוס (9 – 40 לספירה) - אחיו של קרקטוס, נהרג בקרב נגד הרומאים
קרטקוס (40 – 43 לספירה) - נלחם כנגד הכיבוש הרומי של בריטניה שהחל ב-43 לספירה
קטגלסטיזם הוא מצב פסיכולוגי שבו אדם מפיק הנאה מופרזת מללעוג לאחרים.
אנשים בעלי נטייה זו, המכונים קטגלסטים, מחפשים באופן פעיל מצבים שבהם יוכלו לצחוק על אחרים.
ההתנהגות יכולה לנוע ממעשי קונדס או משחקי מילים תמימים, ועד לבדיחות משפילות ואף פוגעניות ומרושעות.
קטגלסטים מחזיקים לרוב בדעה שללעוג לאחרים הוא חלק טבעי מחיי היומיום, וכי אם מושג הלעג אינו אוהב זאת עליו "להחזיר מלחמה".
לעיתים אף יראו באנשים מסוימים כאלה ש"מזמינים" לעג ואף "ראויים" לו.
נטייה זו מקשה לעיתים קרובות על יצירת קשרים בין-אישיים ושימורם.
המונח נטבע בידי כריסטיאן פ' המפלמן ושון הריגן, ומקורו במילה היוונית העתיקה καταγελαστής (katagelastēs), שמשמעותה "לועג" או "מלעיג".
גלוטופוביה, גלוטופיליה וקטגלסטיזם הם מונחים המתארים שלוש עמדות שונות כלפי צחוק וצחוק על אחרים.
מחקרים אמפיריים באמצעות שאלון דיווח עצמי PhoPhiKat-45 מראים כי אדם אינו יכול בעת ובעונה אחת לחשוש וגם ליהנות מכך שצוחקים עליו (כלומר, להיות גם גלוטופוב וגם גלוטופיל).
עם זאת, קיימת לפחות תת־קבוצה של גלוטופובים שנהנית לצחוק על אחרים, אף על פי שהם מודעים לנזק שעלול להיגרם מכך.
לבסוף, נמצא קשר חיובי בין גלוטופיליה לקטגלסטיזם; כלומר, מי שנהנים מכך שצוחקים עליהם, עשויים גם ליהנות מלצחוק על אחרים.
קטה גרופ - גיל קטה בע"מ היא חברת איגרות חוב ישראלית, העוסקת בייזום ובביצוע של פרויקטים למגורים, התחדשות עירונית ונדל"ן מניב.
החברה, בשליטתו של גיל קטה, פועלת במודל "יזם-קבלן" עם סיווג קבלני ג'5.
חברת קטה גרופ הוקמה בשנת 2004 על ידי גיל קטה.
החברה החלה בייזום פרויקטים בפתח תקווה.
בשנת 2008 קיבלה החברה היתר בניה ראשון לפרויקט במנדלסון 9 פתח תקווה.
בשנת 2015 החלה קטה גרופ בבנייה ופיתוח של נכסי נדל"ן מניב למסחר ומגורים ברחוב פינסקר בפתח תקווה.
בשנת 2017 בוצע אכלוס ראשון של פרויקט התחדשות עירונית של החברה ברחוב ברנדה בעיר.
בהמשך, החלה החברה לפתח את זרוע הנכסים המניבים שלה, הכוללים שטחי מסחר ומגורים להשכרה.
במהלך העשור השני של המאה ה-21, הרחיבה את פעילותה לערים מרכזיות נוספות בגוש דן.
בספטמבר 2025 הרסה החברה שלושה פרויקטי התחדשות בחודשיים והגיעה ל-27 פרויקטי התחדשות עירונית שנהרסו והתחילו בנייה.
במקביל, השלימה החברה תהליכים להפיכתה לתאגיד מדווח, כאשר על פי פרסומים כלכליים שווי נכסיה הוערך בכ-1.68 מיליארד ש"ח (נכון ל-2025).
בדצמבר 2025 קטה גרופ הנפיקה אג"ח בסך כ-103 מיליון ש"ח בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
קבוצת קטה פועלת בחמש זרועות עיקריות:
התחדשות עירונית: ייזום וניהול של מתחמי פינוי-בינוי ותמ"א 38/2. החברה מקדמת עשרות מתחמים ומעל ל-8,000 יחידות דיור מחדרה ועד באר שבע.
ביצוע (קבלנות): החברה מבצעת את כל הפרויקטים שלה בעצמה ובעלת סיווג ג'5
נכסים מניבים: החברה מחזיקה בפורטפוליו נכסים הכולל כ-130 יחידות דיור המיועדות להשכרה ארוכת טווח, וכ-1,000 מ"ר של שטחי מסחר פעילים.
פיתוח עסקי: איתור ורכישת קרקעות, ייזום עסקאות קומבינציה ויצירת שותפויות אסטרטגיות להשבחת זכויות בנייה.
חברת כוח אדם: החברה הקימה ומפעילה חברת כוח אדם ייעודית המספקת עובדים מקצועיים לאתרי הבנייה, במטרה להבטיח רציפות תפקודית ועצמאות תפעולית ללא תלות בתנודות השוק.
מתחם נווה גן צפון בפתח תקווה – שלושה מגדלים בני 14 קומות הכוללים 156 יחידות דיור.
הפרויקט יצא לדרך ב-2021 והושלם בתוך שנתיים בלבד.
KATA-ICON גליל ים בהרצליה – שני מגדלים הכוללים 98 יחידות דיור, שתוכננו על ידי משרד LSA.
מתחם השלום, תל אביב – מגדל בן 23 קומות הכולל 164 דירות במרכז תל אביב (מתחם תע"ש השלום).
המגדל יהיה חלק מקומפלקס מגורים חדש של 1,100 דירות שייבנו סביב פארק ירוק, מוסדות לימוד חדשים ומתחמי בילוי.
מתחם אבא הלל ברמת גן – פרויקט פינוי-בינוי שבמסגרתו תשעה מבנים ותיקים יפנו את מקומם לטובת 165 יחידות דיור חדשות.
מתחם סוף רוטשילד בפתח תקווה – פרויקט פינוי-בינוי הכולל הריסה של 13 מבנים, במקומם ייבנו 300 יחידות דיור חדשות.
שלבים א וב' נבנו ואוכלסו, שלבים ג' וד' בשיווק וביצוע.
קטורת הסמים היא הקטרה של תערובת בשמים שנצטוו עליה הכהנים בתורה ב להקטיר ממנה פעמיים בכל יום, פעם אחת בבוקר, ופעם נוספת בין הערביים.
ההקטרה הייתה נעשית בהיכל בית המקדש על גבי מזבח הזהב.
כמו כן, הכהן הגדול היה מקטיר קטורת פעם אחת בשנה ביום הכיפורים בקדש הקדשים.
חז"ל מספרים שעיזים שבהר מכוור היו מתעטשות מריח הקטורת, ושכלות בירושלים לא היו צריכות לצאת מבושמות בשל ריחה החזק של הקטורת.
לפי חז"ל הקטורת כללה 11 סוגי "סממנים" או "סמים" (רובם צמחים), שהיו נטחנים לפי משקלים קבועים (ארבעת הסממנים הראשונים נזכרו בתורה, שבעת הסממנים האחרונים נזכרו בחז"ל):
ציפורן (בתורה: שְחֶלֶת) - מכסה גולל מיובש של רכיכה המכונה "Onycha" בתרגום השבעים ומשמש עד ימינו להקטרת קטורת, לאחר השרייה ממושכת במים חמים ושטיפה יסודית בסבון.
אין הכוונה לתבלין הצמחי המכונה בימינו ציפורן.
המסורת אודות זהות הציפורן נשמרה בקרב יהודי חידאן וחבאן שבתימן.
כרכום (לפי הסברה - זעפרן)
קושט (לפי סברה - אגוז מוסקט)
כמו כן, צורפו לקטורת מרכיבים נוספים: מלח סדומית, כיפת הירדן ומעלה עשן (צמח שגרם שעשן הקטורת יעלה בקו ישר למעלה ולא יתפזר לצדדים).
שני סממנים נוספים שימשו להכנת ה"ציפורן": זרעי בקית הכרשינה (בורית כרשינה בלשון חז"ל) שבהם משפשפים את הציפורן כדי להסיר את שאריות קרום הרכיכה שנותרו עליה, ויין קפריסין, שבו השרו את הציפורן.
הסרת שאריות הרכיכה הכרחית מאחר שבעת ההקטרה עולה מהן ריח לא נעים, וייתכן גם מאחר שהרכיכה היא חיה טמאה.
בזיהוי סממנים אלו עסקו מפרשים קדמונים כמו רב סעדיה גאון, רש"י והרמב"ם.
פרופסור זהר עמר ביצע מחקר מדעי במטרה לזהות את סממני הקטורת והסממנים הנלווים.
תוצאות המחקר מופיעות בספרו "ספר הקטורת" (תל אביב תשס"ב).
כמו כן שמותיהם של סממני הקטורת ומרכיביה, מופיעים בחיבורו של הרמב"ם משנה תורה:
עשיית הקטורת (או "פיטום הקטורת") הייתה מלאכה שדרשה מומחיות מיוחדת.
בימי בית שני הכנות הקטורת נעשתה על ידי משפחת בית אבטינס ששמרה בקנאות על סוד עשיית הקטורת.
בעת עשיית הקטורת היה צריך להקפיד באופן מיוחד על דיוק רב בכמויות של הסממנים, ואף נאמר שאם היה עושה הקטורת מחסיר אחת ממנות הסממנים - הוא היה חייב מיתה.
בבית שני הכנת הקטורת להקטרה נעשתה בלשכה מיוחדת בבית המקדש - לשכת בית אבטינס.
מכיני הקטורת היו נוהגים להכין בפעם אחת קטורת לשנה שלמה.
את ההכנה היו עושים בראש חודש ניסן על מנת להביא מחדש, הכמות הדרושה לשנה שלמה הייתה במשקל שלוש מאות שישים ושמונה מנים (מנה - כ-425 גרם).
ארבעת הסממנים המוזכרים בתורה (הצרי, הציפורן, החלבנה והלבונה) היוו את עיקר כמותה של הקטורת: מכל אחד מהם עירבו שבעים מנה.
מכל אחד מארבעת הסממנים הבאים - מור, קציעה, שיבולת נרד, כרכום - עירבו שישה עשר מנה, מהקושט - שנים עשר מנה, מהקילופה - שלושה מנה, ומהקינמון - תשעה מנה.
היו כותשים כל אחד מהסממנים בפני עצמו ועושים ממנו אבקה דקה, ולאחר מכן היו מערבים את כל הסממנים יחדיו.
לתערובת מצרפים רבע קב מלח סדומית, וכמות קטנה מאוד (כל שהוא) של "כיפת הירדן" ושל "מעלה עשן".
בשעת שחיקת הסממנים היה השוחק חוזר ואומר: "הדק היטב", "היטב הדק" (לפי גרסאות אחרות היה אומר "הדק, היטב היטב הדק").
הקטרת הקטורת בכל ימות השנה
בתלמוד הבבלי, במסכת יומא דף כו עמוד א, מובא שהכהן המקריב את הקטורת - מתעשר, ולפיכך נערכה הגרלה פייס רק בין הכהנים שמעולם לא הקטירו קטורת.
על פי ברייתא בדף זה היה פייס גם לקטורת שהוקטרה בערב ("כי תניא ההיא – בקטורת").
על פי התלמוד הירושלמי גם הבאת המחתה של הגחלים להקטרת הקטורת - אף היא הייתה מעשירה: "...
א"ר חנינה וכן למחתה א"ר יוסה מתניתה אמרה כן מי שזכה בקטורת אומר לזה שעל ימינו אף את למחתה.
נמצאתה אומר שני כהנים היו מתברכין בכל פעם" ()
בפייס השלישי היו קובעים מי זכה להקטיר את הקטורת, ומי שעמד לידו זכה בהבאת הגחלים למזבח הקטורת (מזבח הזהב).
הכהן שזכה בקטורת בחר כהן נוסף שיעזור לו בהקטרה
הכהן שזכה בהבאת הגחלים לקח מחתה מכסף שנפחה ארבעה קבים ועלה לראש המזבח.
הוא מהמערכה השנייה של קטורת גחלים, והוריד את המחתה לרצפת העזרה.
את הגחלים שבמחתה הוא העביר למחתה מזהב, שנפחה שלושה קבים, ואת הגחלים המיותרים גרפו לאמת המים שהייתה במקדש.
הכהן עם הגחלים נכנס להיכל, שופך את הגחלים על מזבח הזהב, משטח אותם בשולי המחתה, משתחווה ויוצא.
הכהן שזכה בהקטרה נכנס להיכל ביחד עם אוהבו שבא לעזור לו, כשבידו כף שבתוכה בזך ובו חצי מנה של קטורת.
הכהן שזכה בהקטרה נותן לחברו את הבזך וחברו מערה את תכולת הבזך לתוך ידי המקטיר.
אם נשפך חלק מהקטורת לתוך הכף הוא שופך גם אותה לידי המקטיר.
חברו של המקטיר משתחווה ויוצא.
המקטיר מחכה עד שכל העם יפרשו מבין האולם ולמזבח, ולאחר שהממונה נותן לו הוראה הוא שופך את הקטורת על הגחלים שעל המזבח.
את השפיכה הוא מתחיל בצד של המזבח שרחוק ממנו על מנת שלא יכווה.
לאחר סיום ההקטרה הוא משתחווה ויוצא.
היו הבדלים בהקטרת הקטורת בשאר ימות השנה מהקטרתה ביום הכפורים (אבל לא היו הבדלים במרכיביה):
הקטרת הקטורת בקודש הקודשים נעשתה רק ביום הכיפורים שהיה גם היום היחיד בשנה בו הכהן הגדול נכנס לקודש הקודשים..
הוא פשט את שמונת בגדי הזהב ולבש ארבעה בגדי כהונה הנקראים בגדי לבן.
בערב יום הכפורים כתשו שוב את הקטורת כדי לעשותה 'דקה מן הדקה' - להקטרתה ביום הכפורים בקודש הקודשים.
כמות הקטורת, ששם הכהן הגדול בכף הזהב לפני הולכתה והכנסתה לקודש הקודשים, הייתה מלוא חופניו - מכאן שכמות הקטורת השתנתה לפי גודל כפות ידי הכהן הגדול.
נדב ואביהוא בני אהרן הקטירו קטורת זרה אשר לא צוו.
בשל כך הם נענשו ומתו.
אנשי קורח ועדתו התאוו להקטיר קטורת.
מאתיים וחמישים אנשי קרח הקטירו קטורת, ואש יצאה מלפני ה' ושרפה אותם.
אהרן הכהן השתמש בקטורת כדי לעצור את המגפה שפרצה בעם, מיד לאחר אירוע קרח ועדתו (במדבר פרק י"ז).
מכאן למדו חז"ל שהקטורת יכולה להמית אם השימוש בה נעשה שלא כדין, אך גם להחיות, כאשר משתמשים בה כיאות, על פי התורה.
המאמר: "הקטורת ממיתה ומחייה- בין חנוכת המשכן לפרשת קורח ועדתו" מתמקד במציאת הקשר בין הופעת הקטורת בפרשת קרח לבין הופעתה בפרשת חנוכת המשכן.
בשני הסיפורים לקטורת דו משמעות:
בפרשת חנוכת המשכן משמעותה: הקטורת היא זו שהרגה את בניו של אהרן.
לעומת זאת- הנשיאים הקריבו קטורת ולא מתו.
ואילו, בפרשת קרח משמעותה: אהרן הציל בעזרת הקרבת הקטורת את בנ"י הנותרים מהמגפה.
עם זאת 250 המקריבים מתו כי הקטירו את הקטורת.
על גודל ומעלות הקטרת קטורת הסמים נאמר במדרש:
"קטרת ד"א למה בקטרת לפי שהיו ישראל מליזין ומרננים אחר הקטרת לומר סם המות הוא על ידו מתו נדב ואביהוא על ידו נשרפו חמשים ומאתים איש אמר הקב"ה תראו שעוצר מגפה הוא והחטא הוא הממית".
לפי פירוש רש"י, אחרי שנדב ואביהוא הקריבו אש זרה (השתמשו בדרך לא נכונה בקטורת) במשכן, בנ"י ראו את הקטורת כמשהו רע ומאיים- סם המוות.
ה' רצה להראות לבנ"י שהקטורת היא לא דבר שמבשר מוות אלא להפך- דבר שמבשר חיים, כדי להראות זאת, שלח את אהרן לעצור את המגפה בעזרת הקטורת.
לאחר חורבן בית המקדש הנהיגו חכמים לומר כל יום בתפילת שחרית את סדר "פיטום הקטורת" כזכר להקטרת הקטורת בבית המקדש.
ישנה מסורת הנהוגה בקרב יהודי עיראק, מרוקו וצפון אפריקה וכן נהוג אצל חסידי ויז'ניץ וחב"ד למנות באצבעותיהם את סממני הקטורת כמו בשעת אמירתם, על מנת לוודא ספירה מדויקת, וזאת בשל האמירה "ואם חסר אחד מכל סממניה חייב מיתה".
קְטוּרָה הוא קיבוץ בערבה השוכן 51 קילומטרים צפונית לאילת, שבין תושביו חילוניים וקונסרבטיבים.
הקיבוץ משתייך למועצה אזורית חבל אילות.
בקיבוץ פועל מכון הערבה ללימודי סביבה.
גרעיני הנח"ל של תנועת הנוער נוע"ם מבצעים בקיבוץ זה שנת שירות לפני גיוסם לצה"ל.
מקור השם קטורה בדמות תנ"כית - קטורה אשתו של אברהם אבינו, אותה נשא לאחר מות שרה.
החלטה על הקמת קטורה נתקבלה עוד במחצית הראשונה של 1968 ושוב בתחילת 1970. הבתים הראשונים של הקיבוץ נבנו במחצית השנייה של 1970. בנוסף, הוכשרו 400 דונם לחקלאות, הוקם מכון מים שהביא מים מגרופית וסודר חיבור לרשת החשמל.
חיילי היאחזות נח"ל ההתיישבו בקטורה בדצמבר 1970. טקס הקמת ההיאחזות התקיים ב-31 במרץ 1971, בנוכחות השר חיים גבתי, אלוף דוד אלעזר ואלוף אריאל שרון.
באותה עת עיקר החקלאות בהיאחזות היה גן ירק שכלל בעיקר עגבניות ומלונים.
בנובמבר 1973, לאחר מלחמת יום הכיפורים, המקום אוזרח, והוקם הקיבוץ, על ידי עולים מארצות הברית חברי יהודה הצעיר.
במאי 1974 התגוררו בקטורה 6 משפחות.
ענפי המשק כללו רפת עם 150 ראש לחלב, לולים של הודים לפיטום, וגן ירק בעיקר בחורף.
בהמשך הצטרפו לקיבוץ עולים נוספים וילידי ישראל.
בתחילת 1975 פגע שיטפון בשטחים החקלאיים של הקיבוץ.
בנובמבר 1977 הוענק לחברי הקיבוץ פרס הרצל מטעם עיריית הרצליה, על פועלם בתחום ההתיישבות החלוצית.
בשנת 1987 הוענק לקיבוץ פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים.
כיום הקיבוץ מתמחה בעיבוד אצות ושותף במפעל 'אלגטק' הפועל בתחום הקיבוץ ומייצר תוסף תזונתי נוגד חמצון המופק מהאצות.
בנוסף לכך, חברי הקיבוץ עוסקים גם בחקלאות (מטעי תמרים, ניסויים חקלאיים) ותיירות (בית הארחה, תיירות חינוכית, מכון ערבה).
בקיבוץ גדל עץ דקל אשר הונבט מגלעין תמר שנמצא במצדה ונקרא בכינוי חיבה "מתושלח".
הקיבוץ שותף בחברה ערבה פאוור קומפני - חברה לאנרגיה סולארית.
בתחילת 2011, שיתוף הפעולה בין ערבה פאוור קומפני וקיבוץ קטורה הוליד את השדה הסולארי הבינוני הראשון במדינת ישראל, קטורה סאן.
השדה מכסה שטח של כ-80 דונם והיום הוא מפיק אנרגיה ירוקה בהספק של 4.95 מגוואט.
השדה הסולארי בנוי מ-18,500 פאנלים פוטו-וולטאיים תוצרת SUNTEC, שייצרו תשעה מיליון קילוואט שעה (קווט"ש) של חשמל לשנה.
בעשרים השנים הבאות, השדה יחסוך ייצור של כ-125,000 טון של פחמן דו-חמצני.
השדה מחובר לרשת החשמל הארצית ושולח חשמל לקיבוצים בסביבה.
בנוסף לשדה הסולארי הקיים בקיבוץ קטורה, קטורה סאן, עתיד להבנות שדה סולארי גדול שיקרא קטורה סולאר.
בשיתוף פעולה בין קיבוץ קטורה, ערבה פאוור וחברת EDF Énergies Nouvelles יבנה קטורה סולאר שישתרע על שטח של 600 דונם וייצר 40 מגוואט.
עלות הפרויקט מוערכת בסכום של כ-312 מיליון שקלים עם מימון של 250 מיליון שקלים על ידי בנק הפועלים.
קטורת היא חומר אורגני (או תערובת חומרים) המפיץ ריח במהלך בעירתו ולעיתים אף ללא בעירה.
שימוש בקטורת היה נפוץ ברוב תרבויות העולם העתיק, בעיקר בטקסים דתיים ולשימושים רפואיים.
לפעמים השתמשו בקטורת גם כמקור תאורה במקום נרות או להרחקת חרקים מזיקים.
שימוש בקטורת עבור כל המטרות האלו נמשך עד היום.
קטורת מופיעה בתור: אבנים, שמנים, מקלות קטורת או גושי קטורת (חתיכות עץ למשל), אולם יש גם צורות נוספות של הקטורת.
מקור הקטורת יכול להיות בפרחים, זרעים, פירות, עלים, קליפות עצים או העץ עצמו, שרף עץ, שורשים, שעווה, צדפים, חלזונות, אבני חן כגון: ענבר ועוד.
בבית המקדש, קטורת הסמים הייתה תערובת בשמים שהיו מקטירים על מזבח הזהב, שנקרא גם "מזבח הקטורת".
הקטרה הייתה נעשית פעמיים ביום, בבוקר ובערב.
הנוצרים הקתולים נוהגים להבעיר קטורת בתוך כלים אותם מטלטלים באוויר במהלך טקס התפילה במטרה להפיץ את הריח.
משמש בתור בושם לבית, הרחקת מזיקים, או בתור תאורה במקום נרות, אש או לפידים.
לעיתים נעשה שימוש בקטורת בתור טקס לגירוש שדים והוצאת עין-הרע.
ברוב תרבויות המזרח נהוג להקטיר קטורת הן במקדשים, הן בבתים ובעיקר בחנויות.
חלק ממטרת הבערת הקטורת היא סילוק ריחות רעים, אולם מטרתה העיקרית ריצוי פניהם של האלים (או האל היחיד) ובקשת הצלחה.
ישנם כלים המשמשים עבור קטורת כגון: "עששיות" או מגשי עץ, חימר, או ברזל במקרה של קטורת בצורת מקלות.
עשן הקטורת מכיל מלבד גזים כמו פחמן חד-חמצני וחומרים אורגניים נדיפים גם מגוון מזהמים, בהם תחמוצות חנקן, תחמוצות גופרית וכמו כן מתכות רעילות.
במחקר ישראלי בעכברים שפורסם בשנת 2008 נמצא, כי לקטורת של לבונה הייתה השפעה נוגדת דיכאון ומקלה על חרדה.
באותה שנה פורסמו גם תוצאותיו של מחקר רחב היקף וממושך שנערך בסינגפור.
בו נמצא קשר מובהק בין שריפת קטורת לתחלואה בכמה סוגי סרטן של דרכי הנשימה העליונות וסרטן של תאי קשקש.
לא נמצא קשר לתחלואה בסרטן ריאות.
קטטוניה (Katatonia) היא להקת הבי מטאל שוודית מהעיר סטוקהולם.
הלהקה הוקמה בשנת 1991 על ידי יונס רנקסה (סולן) ואנדרס ניסטרום (גיטריסט).
בשנותיה הראשונות סגנון הלהקה היה בכיוון הדום-דת' מטאל, אך בשל איבוד קולו של הסולן הלהקה עברה לסגנון אחר.
הלהקה התפרקה בשנת 1994 לזמן קצר, שנתיים לאחר מכן, ב-1996, שבה לפעול.
דניאל לילייקוויס - תופים (1999-)
קטטוניה היא תסמונת של פגיעה תנועתית ונפשית, המופיעה במהלך הפרעות גופניות ונוירולוגיות שונות, כגון זיהום מוחי, או בהפרעות נפשיות קשות, כגון סכיזופרניה ודיכאון, הפרעה דו-קוטבית, הפרעות התפתחותיות שונות' שימוש בחומרים פסיכואקטיביים, או במהלך גמילה מחומרים כאלה.
הפגיעה מתבטאת בתסמינים קיצוניים של ריגוש, פעלתנות יתר, תנועתיות חזרתית, התפרצויות ריצה ותוקפנות; או בתסמינים הפוכים לכך, של ירידה קיצונית בתגובתיות לסביבה, עצירת פעילות כמעט מוחלטת, התאבנות וקפיאת הגוף בתנוחה נוקשה מסוימת לאורך שעות רבות, וערפול חושים.
מושג הקטטוניה הוגדר לראשונה על ידי קרל קהלבאום ב-1868 (בהרצאה שנשא באינסברוק) ו-1874 (בספרו "קטטוניה או שגעון הכיווץ"), שהבין תופעה זו כמחלה העומדת בזכות עצמה.
אמיל קרפלין קישר בין הקטטוניה בעיקר לסכיזופרניה וטען שקטטוניה היא לרוב צורה של סכיזופרניה.
טענה זו אושרה בידי אויגן בלוילר.
כיום ידוע שקטטוניה היא תופעה שאינה ייחודית לסכיזופרניה והיא קיימת בהפרעות פסיכיאטריות שונות וכן במגוון של מצבים פתופיזיולוגיים כפי שתואר לעיל.
קטטוניה על רקע הפרעה נפשית
ה DSM 5 אינו מתייחס לקטטוניה כאל הפרעה העומדת בזכות עצמה, אלא כתסמונת הנלווית למספר הפרעות פסיכיאטריות קשות, כמתואר לעיל.
מצב קטטוני יוגדר בהתקיים לפחות שלושה מהתסמינים הבאים:
סטופור - (עירפול חושים, היעדר פעילות פסיכומוטורית, העדר פעילות המתייחסת לסביבה).
קטלפסיה - מתבטאת בתנוחה כנגד כוח הכבידה.
גמישות שעווה (Waxy flexibility) - האדם יישאר בתנוחה מסוימת שבו הושאר, כאילו היה בובת שעווה.
האדם יכול להישאר כך במשך שעות רבות, עד שמישהו יזיז אותו לתנוחה אחרת.
אילמות - היעדר מלל או מעט מאוד מלל בתגובה לפניה אליו.
(תסמין זה אינו רלוונטי אם קיימת אפאזיה)
נגטיביות - התנגדות או היעדר תגובה להוראות או גירוי חיצוני.
יציבה - ניסיון לשמר תנוחה כנגד כוח הכבידה.
מנייריזם - תנועות או מחוות החוזרות על עצמן והן חיקוי של פעולות תכליתיות.
סטראוטיפיות - תנועות חוזרות ללא תכלית מוגדרת.
אגיטציה שלא נגרמה על ידי גירוי חיצוני.
אקולאליה - חזרה על דברי אדם אחר.
אקופרקסיה - חיקוי תנועות של אדם אחר.
מצבים קטטוניים מאובחנים במרבית המקרים בין כותלי בית החולים הפסיכיאטרי.
במרבית המקרים החולים הקטטוניים סובלים מהפרעת מצב רוח (דיכאון חד או דו־קוטבי).
קבוצה משמעותית נוספת היא של חולי סכיזופרניה, שכ-35% מהם עלולים לפתח תסמיני קטטוניה מלאים או חלקיים.
כיוון שקטטוניה יכולה להתרחש גם על רקע של מגוון מחלות אורגניות ומצבים רפואיים, כל אבחנה של קטטוניה חייבת לשלול קיומם של מצבים אלה.
קטטוניה היא מצב שיכול להתרחש בכל הגילאים, לרבות ילדים ומתבגרים.
קטטוניה על רקע של מצב רפואי אחר
בקטטוניה על רקע של מצב רפואי אחר ("אורגני") התמונה הקלינית תכלול שלושה או יותר מהסימפטומים שתוארו לעיל (סעיפים 1–12).
יימצאו עדויות כתוצאה מבדיקות שונות המצביעות על בעיה פתופיזיולוגית, תוצאה של מצב רפואי ידוע או מחלה.
לא ניתן להסביר את הסימפטומים טוב יותר באמצעות מצב נפשי כמו מאניה או מצב נפשי אחר ולא כתוצאה ממחלה אורגנית אחרת או מצב רפואי כמו תסמונת נוירולפטית ממאירה, או שימוש בחומרים פסיכואקטיביים.
התופעות אינן מתרחשות על רקע של דליריום או במהלכו.
נגרמת פגיעה בתפקוד התעסוקתי, החברתי ותפקודים אחרים של האדם.
קטטוניה הנגרמת על רקע של מצב גופני אחר יכולה להתרחש על רקע גמילה מתרופות שונות, גמילה מחומרים פסיכואקטיביים (אלכוהול למשל), וכן מצבים מטבוליים כמו תסמונת הסרוטונין, ועוד.
מהלך של קטטוניה יכול להיות חד פעמי, הוא יכול להיות מחזורי (Periodic Catatonia) כלומר כפוף למחזוריות מסוימת, תיתכן גם קטטוניה בהתקפים שקשה לזהות בה חוקיות מסוימת.
בחלק מהמקרים התמונה הכוללת תראה סוערת ודרמטית מאוד (בדומה למה שרואים אצל אדם במאניה).
ובחלק מהמקרים התמונה תהיה של אדם שכמעט אינו מגיב לסביבה בשום צורה.
קטטוניה אינה מצב שהחולה יכול להפסיק ביוזמתו, לכן היא עלולה להיות מצב חירום רפואי.
מטפלים במצב הרפואי או בהפרעה הנפשית שברקע הקטטוניה.
במקביל לטיפול זה, ניתן לטפל בקטטוניה עצמה באמצעות תרופות אנטי פסיכוטיות, ביחד עם נזעי חשמל.
בשנים האחרונות הצטבר ניסיון מוצלח בטיפול במצבי קטטוניה בעזרת נזעי חשמל (ECT).
מצבי קטטוניה עלולים להחשב כמצבי חירום בפסיכיאטריה, בעיקר מפני שבמהלך מצב קטטוני החולה אינו דואג לעצמו ועלול להימצא בסכנה (למשל סכנת התייבשות עקב אי שתיית נוזלים).
כמו כן החולה הנמצא במצב של סטופור (ערפול חושים) כמעט שלא יגיב לסביבה גם אם יימצא במצוקה.
קטופירי (בפורטוגזית: Catupiry) היא גבינת שמנת פופולרית בברזיל.
במקורה יוצרה הגבינה בידי חברת קטופירי, אולם כיום חברות רבות מחקות את המוצר והשם הפך לשם גנרי לגבינות שמנת מסוג זה, והחליף למעשה את המונח הפורטוגזי המדויק לגבינת שמנת, רקייז'ו (requeijão).
משמעות השם בטופי-גוארני הוא "מצוין".
הגבינה נוצרה בשנת 1911 בידי מריו ואיסירה סילבסטריני (Silvestrini), זוג מהגרים איטלקיים שהתגוררו בעיר למבארני (Lambari) שבמדינת מינאס ז'ראיס, ברזיל.
גבינת הקטופירי משמשת מרכיב נפוץ במטבח הברזילאי, ובמיוחד במילוי חטיפים מטוגנים מגוונים בדוכני המזון השונים וכן בפיצה ברזילאית.
קְטוּרָה היא אשתו השלישית של אברהם, אותה נשא בעת זקנתו, כמתואר במקרא בספר בראשית בפרשת חיי שרה: .
בפשטות הדברים מדובר באשתו השלישית של אברהם, לאחר שכבר גירש את הגר, ושרה נפטרה.
על פי מדרש בראשית רבה סא, קטורה נקראת על שם קטר=קשר.
יש אומרים שנקראת על שם קטורת, בה סחרו נודדי המדבר אנשי הקדם, לשם נשלחו בניה, בני אברהם בעלה.
שמה יכול שנשתקף במדינת קטר העכשווית שהיא כנראה חלק מארץ קדם לשם נשלחו בניה.
בהמשך הפרק בספר בראשית נזכרים "בְנֵי הַפִּילַגְשִׁים אֲשֶׁר לְאַבְרָהָם".
לעומת זאת, הרמב"ן סובר שבניגוד להגר שאכן הייתה פילגש, מעמדה של קטורה כן היה של אישה נשואה, והיא מכונה פילגש רק כדי להבהיר שבנו העיקרי של אברהם הוא יצחק בן שרה.
קיבוץ קטורה שבערבה נקרא על שמה.
קטורה ילדה לאברהם שישה בנים: זמרן, יקשן, מדן, מדין, ישבק ושוח.
ידועים שבטים בשמות אלה שחיו בספר ארץ ישראל ובחצי האי ערב, כדוגמת המדיינים.
המלבי"ם על הביטוי "ויסף אברהם" מסביר את היחס בין יצחק לבין ישמעאל מצד אחד ובני קטורה מצד שני.
הוא נעזר במשל העץ, ומפרש כי יצחק נמשל לפרי, בעוד ישמעאל נמשלים לעלים, ובני קטורה לקליפה.
פירושו מבוסס על המדרש תהילים א, ג: "אשר פריו ייתן בעתו (יצחק), ועלהו לא יבול (ישמעאל) וכל אשר יעשה יצליח (אלו בני קטורה)".
בדברי חז"ל קיימת דעה שקטורה היא הגר, שגורשה בעבר בידי אברהם וכעת החזיר אברהם את גרושתו.
לשיטה זו, הגר נתכנתה כעת קטורה כרמז על מעשיה הנאים כקטורת או מלשון קשר, שקשרה את פתחה ולא נישאה לאדם אחר בינתיים.
זיהוי זה מופיע גם בתרגום המיוחס ליונתן.
דעות אחרות במדרש אינן מקבלות את הזיהוי.
גם בקרב פרשני המקרא יש שאמצו את הזיהוי, למשל רש"י, ויש שדחו אותו, כדוגמת רבי אברהם אבן עזרא.
הכלי יקר מדייק כפי הדעה שקטורה היא הגר מהשימוש במילה "ויוסף", שמרמזת שאברהם כבר נשאה בעבר, וכעת הוסיף ונשאה שנית.
הוא מבאר שהיה צורך לשנות את שמה כדי להראות שחזרה בתשובה ולכן החזירה אברהם.
לפי ישעיהו ליבוביץ, יצחק הלך לבאר לחי ראי להחזיר את הגר לאביו לאחר מות שרה, אשר בגללה הורחקה.
למרות האמור לעיל, ישנן דעות נוספות המזהות את קטורה כאישה אחרת, ולא כהגר:
בילקוט שמעוני נאמר: מדרש זה רואה באברהם כאב אוניברסלי לכל הגזעים של המין האנושי, ולכן מפרש ששלוש נשותיו באו כל אחת מענף אחר של האנושות.
לפי "ספר היובלים": קטורה הייתה "מילודי עבדי ביתו", ואברהם לקחה לאישה "כי מתה הגר לפני שרה".
דעה נוספת בנושא מובאת ברמב"ן: "על דרך הפשט ...
אברהם לקח לו אשה מבנות כנען ...
שלא אמר הכתוב 'וייקח אשה קטורה בת פלוני החוי או הפלשתי והמצרי מארץ פלונית' כאשר אמר בנשי עשו וזולתן, אבל הזכיר שמה בלבד כי היא כנענית".
חשוב להעיר כי לא מן הנמנע להניח, כי שלוש הדעות הללו עולות בקנה אחד: לשיטת חכמים במדרש אשר אינם מקבלים את זיהויה של קטורה כהגר, ייתכן לומר כי קטורה הייתה אישה כנענית מקרב עבדיו של אברהם, השייכת לזרעו של יפת בן נח.
קטי דברצני ׁ(Kati Debretzeni ) היא כנרת ישראלית-בריטית, ילידת טרנסילבניה, רומניה.
דברצני נולדה בקלוז' שברומניה למשפחה יהודית, ועלתה לישראל בגיל 15. היא למדה כינור אצל אילונה פהר ולאחר מכן אצל אורה שירן.
שרתה בצה"ל ככנרת ולמדה בהמשך באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין בתל אביב, בין השאר מוזיקת בארוק היסטורית אצל יוכבד שוורץ.
קטי דברצני ניגנה באנסמבל הבארוק בירושלים וב"קונסורט ירושלים".
בשנת 1995 נסעה ללונדון, שם למדה כינור בארוק אצל קתרין מקינטוש ואצל וולטר רייטר.
הייתה לכנרת ראשית של תזמורת סולני הבארוק האנגלים של ג'ון אליוט גרדינר, ובשנת 2000 הייתה אחת הנגניות הראשיות של האנסמבל במסע צליינות לביצוע הקנטטות של באך שיזם ג'ון אליוט גרדינר.
בהמשך לכך הוזמנה ככנרת ראשית אורחת של תזמורת הבארוק של סביליה ותזמורת הבארוק של אמסטרדם.
בין השנים 2000–2006 הייתה חברה באנסמבל הבריטי, בתזמורת עידן הנאורות, דברצני פעילה גם בתחום המוזיקה הקאמרית.
עם אנסמבל פלורילגיום ערכה סיורי קונצרטים בקונצרטהאוס בווינה, בקונצרטחבאו באמסטרדם במוזיאון פריק ובישראל.
הקלטות ההרכב בהשתתפותה זכו בפרסים רבים; הקלטת "רביעיות פריז" של טלמן הייתה מועמדת לפרס גראמי.
דברצני הקליטה מיצירות באך, הנרי פרסל, בארוק מבוליביה.
הקליטה הקלטות רבות לערוץ Channel Classic שזכו בפרסים.
כחברה מייסדת של האנסמבל "ריקורדו" המתמחה ב"סגנון הפנטסטי" (סטילוס פנטסטיקוס) מהמאה ה-17 הקליטה תקליטור על בסיס מחקריה ביצירותיו של המלחין היינריך איגנץ ביבר, שנבחר על ידי ירחון "סטראד" לתקליטור הקאמרי של החודש.
כמנהלת-שותפה של סולני הבארוק האנגלי ביצעה בווינה את הקונצרט הכפול המשוחזר של מוצרט יחד עם הפסנתרן רוברט לוין.
לימדה בישראל בסדנה למוזיקה מתקופת הבארוק ובאירופה, בין השאר בקונסרבטוריון של ברמינגהאם באנגליה.
החל משנת 2005 מלמדת ב"קונסרבטוריון המלכותי" בהאג.
קטי דברצני מלמדת בקורסים שונים באירופה ובישראל ונמנית עם סגל המורים בקונסרבטוריון המלכותי של האג.
בין השאר הופיעה בנגינה וניצוח על ארבע העונות של ויוואלדי באיסלנד ובפולין והקליטה את הקונצ'רטי הברנדנבורגיים של באך עם אנסמבל ברנדנבורג האירופי של טרוור פינוק.
דברצני היא אחת מארבעת המוזיקאים המתחלפים לפי תור קבוע בניהולה של תזמורת עידן הנאורות הלונדונית שהקים סיימון ראטל.
קטי אנטוניוס , ערביה-נוצרייה, אשת החברה הגבוהה בירושלים בתקופת המנדט הבריטי ובתקופת השלטון הירדני במזרח ירושלים.
אנטוניוס הייתה פעילה למען העניין הפלסטיני.
אנטוניוס נולדה כקטי נימר, בתם של ד"ר פארס פאשה נימר, יליד לבנון שהיגר למצרים והיה מוציא לאור ידוע של העיתון אל-מוקאטם והשבועון אל-מוקאטף, ואשתו האנגליה.
היא גדלה בחוגי החברה הגבוהה של אלכסנדריה, קיבלה חינוך אירופי ושלטה בערבית, באנגלית ובצרפתית.
אנטוניוס למדה בתיכון Cheltenham Ladies' College באנגליה.
בשנת 1928 היא התחתנה בפריז עם ג'ורג' אנטוניוס, שהיה חברו לספסל הלימודים של אחיה בקולג' ויקטוריה באלכסנדריה.
בתחילה התגורר הזוג בדירה גדולה באכסניה האוסטרית בירושלים, ובתחילת שנות ה-30 הם שכרו מהמופתי של ירושלים,אמין אל-חוסייני, את ביתו בשכונת שייח ג'ראח, שהיה מוכר כ"כרם אל מופתי" ולימים נודע כמלון שפרד.
ג'ורג' אנטוניוס היה מקורבו של המופתי ונודע כאחד מדוברי הפלסטינים בפני שלטון המנדט הבריטי ובפני דעת הקהל המערבית.
קטי אנטוניוס ניהלה סלון חברתי והייתה למארחת ידועה בחוגים הבריטיים והערביים בירושלים.
היא תוארה כאישה יפה, חכמה, שנונה, מלאת קסם והומור, הלבושה במיטב האופנה.
בביתה התקיימו במשך שנים רבות מסיבות, שהיו גם זירה לפעילות מדינית והסברתית פרו-ערבית ואנטי-ציונית.
נישואיה לא היו מוצלחים ביותר, ולאחר שבעלה איבד את מקור פרנסתו וחלה, היא התגרשה ממנו, כשבוע או שבועיים לפני פטירתו ב-1942. היא המשיכה להתגורר בבית לאחר מותו של ג'ורג' אנטוניוס, לארח בו מסיבות חברתיות.
מפקד הכוחות הבריטיים בארץ ישראל הגנרל אוולין יו בארקר הגיע לירושלים ב-1946 ללא אשתו ובנו.
הוא ואנטוניוס ניהלו רומן ואף סיפר לה מידע חשאי.
בארקר כתב לה כ-100 מכתבי אהבה שהועברו על ידי נהגו האישי.
חבר הפרלמנט הבריטי אוהד הציונות ריצ'רד קרוסמן, שהיה חבר בוועדת החקירה האנגלו-אמריקאית לענייני ארץ ישראל ב-1946, זכה להתארח בסלונה של אנטוניוס ותיאר את רשמיו:
בפברואר 1948 עזבה אנטוניוס את ביתה בשייח' ג'ראח לאחר שבית סמוך הותקף בפעולה של ההגנה.
במהלך מלחמת העצמאות היא שהתה בביירות שם ניסתה, ללא הצלחה, לחדש את פעילות ה"סלון" החברתי והמדיני שלה.
היא עקרה למצרים וגם שם ניסתה, לשווא, לעורר עניין בחוגי החברה הגבוהה בבעיית הפליטים הפלסטינים.
היא שבה למזרח ירושלים הירדנית, התפייסה עם המלך עבדאללה (שעד אז הסתייג ממנה משום תמיכתה הנלהבת במופתי חוסייני), וחידשה את פעילותה החברתית והמדינית.
אנטוניוס ייסדה וניהלה בשנות ה-50 בעיר העתיקה בית יתומים בשם דאר אל-אוולאד ("בית הילדים") ונהגה להזמין למסיבותיה נערים מבית היתומים.
במהלך שנות ה-60 היא נהגה לבקר כמה פעמים בשנה בשכונת מעאדי שבדרום קהיר, שם שהתה בבית שירשה מהוריה.
אנטוניוס נהגה לספר כי בין חבריה בירושלים בתקופה שטרם הקמת מדינת ישראל נמנו יהודים, אך באירועיה החברתיים הנוצצים לא נכללו יהודים על פי רוב, והיא ניהלה מאבק הסברתי נגד הציונות והיישוב היהודי.
כאשר העיתונאי וינסנט שיאן נשלח על ידי מאיר וייסגל לבקר בארץ ישראל בשנת 1929 ולכתוב על רשמיו הוא פגש את אנטוניוס והיא שכנעה אותו לתמוך בעניין הערבי ולהתנגד לציונות.
היא גם הביעה התנגדות לחוסיין, מלך ירדן בגלל יחסו לפלסטינים.
לקטי וג'ורג' אנטוניוס הייתה בת יחידה, סוראיה אנטוניוס, עיתונאית, פעילה פמיניסטית, עורכת, מפיקה וסופרת פלסטינית בשפה האנגלית, שחיה בלבנון.
היא ניהלה, בין השאר, את האגודה "5 ביוני" ואת "פורום המזרח התיכון".
קטרין (קטי) פרץ-שטרית (נולדה ב-22 בינואר 1960, כ"ב בטבת ה'תש"ך) היא חברת הכנסת מטעם מפלגת הליכוד, ויו"ר הוועדה לזכויות הילד של הכנסת.
בעברה, שימשה כסמנכ"לית פיתוח עסקי בקרן הון סיכון BRM, מרצה במוסדות להשכלה גבוהה, ראש מטה שר התחבורה וראש מטה שר החינוך.
קטרין פרץ נולדה בקזבלנקה שבמרוקו.
היא השנייה מבין חמשת ילדיהם של ג'וזט, פדיקוריסטית, ורפאל פרץ, פעיל תנועת בית"ר וחבר ועידת "חרות" ומרכז הליכוד.
בשנת 1962, כתינוקת בת שנה וחצי, עלתה לישראל עם הוריה ואחותה הגדולה שירה, והם שוכנו במעברה בלוד.
כנערה הייתה פעילה בתנועת הנוער בית"ר.
למדה במסלול העתודה האקדמית חינוך בבית ברל, עם התמחות בחטיבת ביניים.
התגייסה לצה"ל ב-1982 כמורה חיילת ושובצה בבית ספר יסודי בדימונה.
לאחר נישואיה עברה לבית שמש, שם המשיכה בהוראה בבית ספר יסודי עד 1993. הייתה שותפה להקמת בית-ספר למחול מודרני בכפר סבא.
כתבה טורים על חינוך בעיתונות המקומית של בית שמש.
בעקבות כך, בין השנים 1993–2008 הייתה ראש לשכתו של דניאל וקנין - ראש עיריית בית שמש מטעם הליכוד, ויועצתו לענייני נשים, ומשנת 1998 יו"ר איגוד מנהלי לשכות במרכז השלטון המקומי.
משנת 2001 הייתה חברה במועצה הציבורית המייעצת לתרבות ואומנות בשכונות וערי הפיתוח, וב-2005 קודמה על ידי שרת החינוך לימור לבנת לחברה במועצה הישראלית לתרבות ואמנות.
במקביל, הייתה ראש מטה ההתנגדות לתוכנית ההתנתקות מגוש קטיף בליכוד, ובאותה שנה נבחרה גם למרכז הליכוד.
לאחר הפסדו של וקנין למשה אבוטבול, בשנים 2008–2010 כיהנה כמנהלת כספים באגף ההנדסה בעיריית בית שמש.
בשנת 2003 השלימה תואר ראשון במדע המדינה ובהיסטוריה, ובשנת 2008 השלימה תואר שני במדע המדינה בהתמחות בממשל, במדיניות ציבורית ובניהול כספי באוניברסיטת בר-אילן.
הרצתה לסירוגין במכון לשלטון מקומי באוניברסיטת בר-אילן ובמספר מקומות נוספים.
בשנים 2011–2015 הייתה חברת דירקטוריון במרכז מורשת בגין.
בטרם כניסתה לכנסת ה-21 (2019) כיהנה כסמנכ"לית פיתוח עסקי בקרן הון סיכון BRM שמשקיעה בתחום ההיי-טק.
בשנת 2008, לקראת הבחירות לכנסת ה-18, שובצה ברשימת הליכוד במקום ה-31 כנציגת מחוז ירושלים, אך לבסוף קיבלה הרשימה 27 מנדטים.
בבחירות המקדימות נתמכה על ידי מנהיגות יהודית.
ב-2010 מונתה לראש מטה שר החינוך גדעון סער.
לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה עזבה את תפקידה בלשכת שר החינוך והתמודדה בבחירות המקדימות בליכוד וזכתה לתמיכה מגדעון סער.
שובצה במקום ה-38 ברשימת הליכוד - ישראל ביתנו ולא נכנסה לכנסת.
לאחר הבחירות מונתה לראש מטה שר התחבורה ישראל כץ.
לאחר כשנה התפטרה מרשימת המועמדים לכנסת, כפי שמחייב החוק.
בשנת 2016 עזבה את תפקידה בלשכת שר התחבורה והצטרפה לקרן ההון סיכון "BRM" בבעלות ניר ברקת, שהצטרף לליכוד שנה קודם.
במקביל עבודתה ב-BRM, ניהלה את מטהו של ברקת לקראת הבחירות לכנסת ה-21. ברקת הוצב לבסוף במקום ה-9 ברשימת הליכוד, ושטרית הוצבה בעצמה במקום ה-30 ונבחרה לכנסת.
לקראת הבחירות לכנסת ה-22 הוצבה במקום ה-32 ברשימת "הליכוד" ונבחרה לכנסת.
שתי הכנסות כיהנו מספר חודשים ולא הוקמה בתקופתן ממשלה.
פעלה להשגת מימון לסייעות לגנים ולבתי הספר היסודיים עבור ילדים בעלי אלרגיות מסכנות חיים למזון.
נבחרה לכנסת ה-24 ונמנתה בה, ככל חברי מפלגתה, עם האופוזיציה.
בבחירות המקדימות לרשימת הליכוד הוצבה שטרית למקום ה-39 ברשימת הליכוד לבחירות לכנסת ה-25 ולא נבחרה לכנסת לאחר שהליכוד השיג 32 מנדטים בבחירות.
לאחר ששרת התחבורה מירי רגב התפטרה מהכנסת ב-15 בפברואר 2023 במסגרת החוק הנורווגי, הושבעה שטרית כחברת כנסת.
במסגרת תפקידה כחברת כנסת, בכנסת ה-25, היא חברה במספר ועדות.
בוועדה המשותפת של ועדת חוקה חוק ומשפט והוועדה לקידום מעמד האשה, בוועדת החינוך התרבות והספורט, בוועדת הבריאות ובוועדה לצמצום פערים חברתיים בפריפריה.
ובמהלך המחאות נגד הרפורמה המשפטית, היא הייתה אחת מנציגי הקואליציה בבית הנשיא.
ב-4 באוגוסט 2025 נבחרה לכהן כיו"ר הוועדה לזכיות הילד של הכנסת במקום אליהו רביבו.
נשואה לאשר (מסעוד) שטרית, אחיו של נתן שטרית, שהיה בעבר חבר מועצת עיריית בית שמש מטעם הליכוד.
לזוג שלושה ילדים, ובהם משה - לשעבר סמנכ"ל מכון ז'בוטינסקי, משנה לראש העיר בית שמש מטעם הליכוד.
קטורה אורג'י היא אתלטית אמריקאית, שיאנית ארצות הברית בקפיצה משולשת.
אורג'י נולדה בהובוקן שבניו ג'רזי בתם של אנטוני וניקול ולה שלושה אחים.
כילדה הצטיינה בהתעמלות מכשירים בטרם עברה להתחרות באתלטיקה.
ב-2013 זכתה במדליית כסף בקפיצה לרוחק ובמדליית ארד בקפיצה משולשת באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בדונצק שבאוקראינה.
היא החלה ללמוד באוניברסיטת ג'ורג'יה וחברה בנבחרת האתלטיקה שלה.
ב-2015 זכתה באליפות ה-NCAA בקפיצה משולשת בשיא מכללות של 14.17 מטר.
ב-2016 זכתה שוב באליפות בשיא אמריקאי של 14.53 מטר, ב-2017 זכתה בפעם השלישית וב-2018 בפעם הרביעית.
כמו כן זכתה ב-2018 באליפות המכללות בקפיצה לרוחק.
באליפות העולם באתלטיקה באולם שהתקיימה בפורטלנד סיימה רביעית בתוצאה של 14.14 מטר.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו סיימה רביעית בשיא אמריקאי של 14.71 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 סיימה חמישית בתוצאה של 14.32 מטר.
ביוני 2018 זכתה באליפות ארצות הברית בשיא אליפות של 14.59 מטר.
על הישגיה במכללות זכתה בגביע באוורמן.
באליפות העולם באתלטיקה 2019 סיימה במקום השביעי בתוצאה של 14.46 מטר.
באולימפיאדת טוקיו סיימה שביעית בתוצאה של 14.59 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה באולם 2022 סיימה במקום השביעי בתוצאה של 14.22 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה 2022 סיימה שישית בתוצאה של 14.49 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה באולם 2024 סיימה רביעית ובאולימפיאדת פריז סיימה תשיעית.
קטיה אברמזון (נולדה ב-1 ביולי 1987) היא כדורסלנית ישראלית המשחקת כיום בקבוצת בנות כרמיאל מהליגה השלישית ובנבחרת ישראל לנשים.
אברמזון עלתה לישראל מלטביה, גדלה בכרמיאל, שם אותרה על ידי המאמן רפי בוגטין, ומאוחר יותר עברה לאבן יהודה, שם הייתה חניכה בפנימיית הכדורסל ב"ויצו הדסים" תחת הדרכתם של רלף קליין וארז דגן.
אברמזון עלתה לבוגרות כבר בגיל 17 וקבוצתה הראשונה בליגת העל הייתה מכבי רמת חן.
משם עברה לאליצור חולון, בה שיחקה בעונת 2005/2006, ומשם לאליצור רמלה, בה שיחקה שתי עונות מלאות וזכתה עם המועדון פעמיים באליפות ובגביע.
גם את עונת 2008/2009 החלה אברמזון ברמלה, אך במהלכה הועברה בעסקת חליפין לבנות השרון תמורת קטיה לויצקי, כאשר שבוע בלבד לאחר העברתה, עזרה להדיח את רמלה מגביע המדינה בשלב רבע הגמר.
לאחר שהתאכזבה ממיעוט ההזדמנויות בליגה הישראלית, לדבריה, עברה אברמזון לאירופה.
בקיץ 2009 היא חתמה בפאניוניוס היוונית, אבל עוד לפני פתיחת העונה, עברה לקבוצת לאריסה.
היא רשמה עונת שיא אישית, עם 16.4 נקודות למשחק ו-9.8 כדורים חוזרים למשחק, נבחרה למשחק הכוכבות ודורגה בין עשר הראשונות בליגה בשתי הקטגוריות, אך קבוצתה ירדה לליגה השנייה.
משם היא המשיכה לקבוצת שופרון ההונגרית והשתתפה עמה לראשונה במפעל הבכיר לקבוצות הכדורסל באירופה - היורוליג.
בשופרון שותפה אברמזון בשמונה משחקים, בהם קלעה בממוצע 2.0 נקודות למשחק, אבל בשל מיעוט הדקות החליטה בדצמבר 2010 לחזור לישראל והצטרפה לא.ס.
בקיץ 2011 שוב עברה אברמזון לאירופה והצטרפה לקבוצת אלבה יוליה מרומניה, במדיה שיחקה שנתיים.
בקיץ 2013 חזרה לכדורסל בישראל וחתמה במכבי אשדוד.
לקראת סוף העונה נפצעה אברמזון בברך, ונאלצה לעבור ניתוח שהשבית אותה מפעילות למשך כחצי שנה.
בעונת 2014–2015 שוב עברה לאליצור רמלה, בעונות 2015–2016 שיחקה בהפועל ראשון לציון, ולקראת עונת 2016/2017 חתמה בבנות הרצליה.
אברמזון הייתה חברה בנבחרת ישראל משנת 2005 ומשחקת בה עד היום.
בשנים 2012–2013 הייתה חברה בנבחרת ישראל במכביה.
אברמזון נשואה לשחקן העבר המקדוני ומאמן הכדורסל מויה טאצי.
בריאן ג'וזף מקקוק , שחקן וקומיקאי אמריקאי הידוע בשם הבמה יקטרינה פטרובנה זמולוצ'יקובה ובתור קטיה , הוא מלכת דראג.
קטיה ידועה בעיקר בהשתתפותה בעונה השביעית של המרוץ לדראג של רו פול ובעונה השנייה של המרוץ לדראג: אולסטארס.
יש לו אח גדול ואחות קטנה.
מקקוק ומשפחתו איריים והוא היה חונך קתולי.
לאחר שסיים תיכון ב-2001 למד במכללה לאומנות ועיצוב של מסצ'וסטס, שם היה הראשון להתעניין באומנות דראג.
מקקוק יצר את דמות הדראג שלו, קטיה, ב-2006 באמצעות שילוב של שמות רוסיים ושמה של המתעמלת האהובה עליו, אלנה זמולוצ'יקובה .
הוא עוסק בעצמו בהתעמלות ומשלב זאת במופעיו.
כשהוא יצר את דמות הדראג שלו, מקקוק אמר שהוא קיבל השראה מ"קומיקאיות ופשוט נשים מצחיקות מעניינות כמו טרייסי אולמן, מריה באמפורד, לנה דל ריי [ו]איימי סדריס".
במהלך השתתפותו במרוץ לדראג אמר שהדראג שלו מבוסס על מורה מתקופת הלימודים שלו בקולג' אשר "מעולם לא עזבה את הבית ללא פנים מלאות באיפור ועקבים בגובה 15 ס"מ".
מקקוק אינו רוסי, ולקח שיעורי רוסית בנוסף לאימוני מבטא.
בנוסף לרוסית, הוא יודע צרפתית וגם נשמע מדבר ביפנית ופורטוגזית.
כקטיה, אירח מופע חודשי בשם "פרסטרויקה" ב"ז'אק קברט".
קטיה נודעה בסצנת הדראג המקומית בבוסטון בהופעת שירים של אומנים רוסיים פופולריים כמו אלה פוגצ'ובה, ט.א.ט.ו.
הוא הפך לאחת ממלכות הדראג המובילות בבוסטון.
קטיה ניסתה להתקבל ארבע פעמים למרוץ לדראג של רו פול לפני שהוכרזה כאחת מהמשתתפות בעונה השביעית של התוכנית.
היא ניצחה בשני אתגרים וסיימה במקום החמישי.
ההחלטה להדיח אותה הייתה שנויה במחלוקת, בעקבות הפופולריות הרבה שלה בקרב הצופים.
לבסוף היא נבחרה לחביבת הקהל (Miss Congeniality) של עונה זו.
ב-17 ביוני 2016 הוכרז כי קטיה תחזור לעונה השנייה של המרוץ לדראג: אולסטארס.
היא הגיעה לגמר יחד עם דיטוקס ומנצחת העונה, אלסקה ת'אנדרפאק.
יחד עם טריקסי מאטל, היא הנחתה את סדרת הרשת "UNHhhh".
בעקבות ההצלחה, הנחו השתיים את התוכנית "המופע של טריקסי וקטיה" שעלתה לשידור ב-נובמבר 2017 בווייסלנד.
ב-2018 לקחה חלק בסרט "הוריקן ביאנקה: מרוסיה בשנאה" בכיכובה של מלכת הדראג מנצחת העונה השישית של המרוץ לדראג, ביאנקה דל ריו.
ב-2019 התארחה במיני-סדרת הטלוויזיה "סיפורי סן פרנסיסקו", שעלתה בנטפליקס ומבוססת על סדרת הספרים מאת ארמיסטד מופין.
באביב 2019, קטיה הכריזה על סיבוב הופעות של הופעה קומית בשם "הצילו, אני גוסס" ("Help Me, I'm Dying").
סיבוב ההופעות צולם לספיישל קומדיה באותו השם ששודר ב-OutTV בקנדה באוקטובר 2019. בנובמבר 2019, קטיה וטריקסי מטאל החלו להנחות תוכנית של נטפליקס ביוטיוב בשם "I Like to Watch" שבה הן מגיבות לסדרות של נטפליקס.
ביוני 2019, פאנל של שופטים ממגזין ניו יורק בחר בקטיה במקום ה-13 ברשימה שלהם של 100 מלכות הדראג המשפיעות ביותר באמריקה.
ב-2020 היא השתתפה בפרק מתוך הסדרה "איי-ג'יי והמלכה" בכיכובו של רופול.
ב-14 ביולי, היא פרסמה את הספר הראשון שלה, שאותו כתבה יחד עם מטאל, "Trixie and Katya's Guide to Modern Womanhood".
הספר פתח במקום השני ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס בקטגוריית "עצות, איך לעשות ושונות".
באותה שנה, קטיה וטריקסי מטאל השיקו פודקאסט שבועי בשם "The Bald and The Beautiful".
באוקטובר, קטיה הודיעה שמיני-אלבום הבכורה שלה, "Vampire Fitness", יצא ב-13 בנובמבר.
בדצמבר, הוכרז שקטיה וטריקסי מטאל ינחו את טקס פרסי סטרימי העשירי בלוס אנג'לס.
באוגוסט 2021, קטיה וטריקסי מטאל השיקו ניוזלטר של עצות ב-Substack בשם "Gooped" שפורסם עד יולי 2022.