tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כדי להחזיר ערך המחושב בתוך הפרוצדורה נשתמש בפקודה return
כדי להשתמש במשתנים אנו זקוקים קודם כל לפקודה set כדי לשים ערכים לתוכם.
כמו כן אין צורך להכריז עליהם או על סוגם בשום מקום.
המחרוזת "hello" תכנס למשתנה בשם a, וכדי לגשת אחר כך לערכו נוסיף $ לפניו.
ב-Tcl כל המשתנים הם בעצם ייחוסים למידע האמיתי שנמצא בזיכרון.
כאשר שמים ערך לתוך משתנה באמצעות set, הוא רק מקצה מיקום חדש בזיכרון והאוסף זבל מוחק לאחר מכן את הערך הקודם.
בגישה רגילה למשתנים, ניתן לגשת אך ורק לאלו שנמצאים בטווח ההכרה (הסקופ) הנוכחי או בסקופ הגלובלי כמו ב-java או ב-C++, כל זה ע"פ שיטת הסקופ הסטטי.
ב-TCL יש אפשרות לסקופ דינאמי: ניתן באמצעות הפקודה upvar ליצור ייחוס למשתנה הנמצא במקום כלשהו במחסנית הקריאות.
לצורך זה יש לספק את שם המשתנה ואת הרמה בשרשרת הדינמית (במחסנית) בה הוא נמצא.
Tcl זקוקה לניהול זיכרון מפני שהיא תומכת ביצירת אובייקטים ומפני שהמשתנים הם בסך הכל ייחוסים.
דוגמה לאובייקט היא רשימה שבתוכה מופיעה רשימה אחרת באמצעות ייחוס.
ל-Tcl יש אוסף זבל (Garbage Collector) הפועל בשיטת מניית התייחסויות.
השפה מתגברת על בעיית ההצבעה המעגלית (הטיפוסית לשיטה זו) בכך שכל הערכים בשפה אינם ברי שינוי (immutable).
כעת נרצה לכוון את b ל-a, לא נוכל לעשות זאת משום שכשננסה לשנות את b, ייווצר מיקום חדש בזיכרון ש-b יצביע אליו.
עכשיו, אף על פי ש-b מצביע על a, a מצביע למיקום אחר בזיכרון.
כך לא ייווצרו הצבעות מעגליות.
ל-Tcl הרחבות רבות שניתן להתקין, כל הרחבה כזאת מסודרת במה שנקרא packages.
ה-Tcl/TK היא הרחבה שמאפשרת בניית GUI באופן פשוט מאוד.
ל-TK בעצמה יש הרחבות שימושיות כגון וידג'טים מיוחדים או ספריות גרפיות.
TK הותאמה גם לשפות תסריט אחרות כמו פייתון ו-Perl.
הרחבת ה-Expect היא גם כן הרחבה נפוצה מאוד המאפשרת אוטומציה ובדיקה של תוכנות בסביבת UNIX.
ספריית ה-TclLIB מאגדת בתוכה מספר עצום של סקריפטים המסייעים לעבודה עם Tcl.
ה"מפרש" מופץ בקוד פתוח תחת רישיון מבוסס על BSD-licence.
כמו כן ישנה גרסה מהודרת נפוצה של ActiveState.
Taxman (בעברית: "איש המס") הוא שיר של להקת הביטלס שכתב ג'ורג' הריסון, והוא השיר הפותח את אלבומם "Revolver" מ-1966. מילות השיר תוקפות את הרמות הגבוהות של מיסוי פרוגרסיבי שהופעלו על ידי מדרגות מס שהופעלו על ידי ראש הממשלה הרולד וילסון ממפלגת הלייבור.
השיר הוא אחד משלושה המופיעים באלבום שנכתבו על ידי האריסון, יחד עם "I Want to Tell You" ו-"Love You To".
חברי הביטלס הגיעו מעיר הפועלים ליברפול ממעמד כלכלי נמוך, ולכן כשהחלו להרוויח כסף רב, הופתעו לגלות על אחוז המס הגבוה.
הם היו במדרגת המס העליונה מה שאמר שאחוז המס שלהם היה 95 אחוזים: "אם חמישה אחוז נראה לך עלוב ודל – תגיד תודה שאני משאיר לך משהו בכלל" ("Should five percent appear too small / Be thankful I don't take it all").
השיר מכיל אזכורים ישירים לראשי המפלגה השמרנית ומפלגת הלייבור (אדוארד הית' והרולד וילסון), שתי המפלגות המרכזיות בבריטניה.
אף על פי שהריסון ניגן בגיטרה מובילה בלהקה, סולו הגיטרה בשיר, המושמע גם בסופו, נוגן דווקא על ידי פול מקרטני.
ב-1987 אמר האריסון: "הייתי שבע רצון שפול ניגן את הסולו בשיר.
אפשר לשמוע שהוא שילב בו קצת סגנון הודי במיוחד בשבילי".
מבקר המוזיקה הבריטי איאן מקדונלד (Ian MacDonald) שיבח את תרומתו של מקרטני לשיר ואמר שסולו הגיטרה היה "יוצא מן הכלל" ותפקיד הבס היה "מצוין".
השיר בוצע בגרסאות כיסוי של אמנים רבים, ביניהם לס קלייפול, סטיבי ריי וון ופרנץ פרדיננד.
המשחק מבוסס על מנוע ה-GoldSrc.
Team Fortress Classic הוכרז לראשונה בשנת 1999. המשחק תומך ב-3 מצבי משחק: תפוס את הדגל, VIP ושליטת טריטוריה.
המשחק עצמו התחיל כאחד המודים שהחברה Valve רכשה למשחק Half-Life, אך בגרסתו השנייה עם מנוע ה-Source (המשחק Team Fortress 2) הוא נחשב כמשחק מלא ולא כמוד למשחק.
Scout - הדמות המהירה והפגיעה במשחק.
מצויד ב-Naligun, אקדח, מוט ברזל ורימוני הלם שאיתם יכול לבלבל את האויב.
Soldier - דמות די איטית אבל בעלת כמות חיים גבוהה בתמורה.
הוא מצויד בשריון, בזוקה, שוטגאן ומוט ברזל.
Pyro -בשל לבישתה של חליפה חסינת אש, הדמות חסינה מאש ובנוסף לכך מצוידת בלהביור, משגר רקטות תבערה ומוט ברזל.
Demoman - דמות מהירה יחסית לכל הדמויות ומסוגלת לספוג פגיעות רבות.
הוא מצויד במטול רימונים, מטענים, דינמיט ומוט ברזל.
Heavy - הדמות האיטית ביותר במשחק ולכן בתמורה יש לה את כמות החיים הכי גדולה משחק וכוח האש הכי גדול במשחק.
הוא מצויד במיניגאן, שוטגאן ומוט ברזל.
Engineer - דמות שיכולה לבנות אמצעי עזר לשחקנים ולהגנות כגון: מחלק כלי נשק, רובה אוטומטי, ומשגר שחקנים.
הוא מצויד ברימוני יד, שוטגאן וג'בקה שאיתה יכול לתקן ולבנות את המכונות שלו.
Medic - הדמות שביכולת שלה היא יכולה להזריק חיים לכל הפצועים שיש בקבוצה שלה.
הוא מצויד ברובה זריקות, רימוני הלם, ערכה רפואית שאיתה מרפא את חברי הקבוצה ומזרק גדול שיכול להזריק זיהומים לקבוצה הנגדית.
Sniper - הדמות שיכולה להישאר במקום אחד להרוג את כולם מטווח רחוק.
הוא מצויד ברובה צלפים קטלני,SMG קטן ומוט ברזל.
Spy - הדמות היחידה היכולה להתחפש לכל דמות אחרת מהקבוצה היריבה.
הוא מצויד בסכין קטלנית שבדקירה מדויקת בגב היריב מת ישירות, אקדח הרגעה בשביל להאט את האויבים וגז הזיה בשביל לבלבל את האויבים.
אחת היכולות המיוחדות שלו היא להעמיד פני מת כשהוא בסכנה או כשהוא ליד אויבים.
Civilian - דמות האפשרית רק במצב VIP, כמות החיים שלו היא 50 נקודות חיים בלבד.
TeamViewer היא תוכנת מחשב המאפשרת שליטה מרחוק, שיתוף שולחן העבודה, שיחות ועידה באינטרנט והעברת קבצים בין מחשבים.
זו תומכת במערכות ההפעלה ווינדוס, לינוקס, OS X, iOS ואנדרואיד.
ניתן אף לגשת למחשב בו פועלת התוכנה באמצעות דפדפן אינטרנט.
למרות מטרתה העיקרית של התוכנה לשליטה מרחוק, תכונות נוספות כלולות בה.
ניתן להתקין את התוכנה באמצעות הליך התקנה, אם כי ישנה גרסה ניידת שאינה כוללת חילוץ של קובצי ההתקנה על המחשב.
על מנת להתחבר למחשב אחר, יש להפעיל את התוכנה על שני מחשבים.
על מנת להתקינה יש צורך בגישת מנהל המערכת ואישורו, אולם ניתן להפעילה על ידי כל משתמש.
עם הרצתה על המחשב, משתמש המערכת מקבל מספר פרטנר בדומה לשם משתמש רנדומלי, וזאת בצירוף קבלת סיסמה.
אלו הם פרטי נגישות באמצעותם ניתן יהיה ליצור חיבור עם אותו משתמש דרך מחשב אחר באמצעות הזנת פרטי זהות.
ישנה אפשרות ליצור פגישה מקוונת, כלומר חיבור קבוצתי ממספר מחשבים, זאת ניתן לעשות באמצעות הגרסה המלאה או על ידי התחברות לאתר התוכנה ושם להקיש את קוד הזיהוי.
TeamViewer למערכת לינוקס מתבסס על מערכת ווינדוס וניתן לשימוש באמצעות יישום Wine אשר מאפשר הרצת תוכנות שנכתבו בעיקרם למערכת ווינדוס על מערכות אחרות.
TeamViewer עושה שימוש בהצפנת RSA באמצעות שימוש באלגוריתמים שונים וחילופם, כמו כן ישנו שימוש בתשתית מפתח ציבורי המצפינה כל פעולה קודמת.
כברירת מחדל, התוכנה עושה שימוש באחד משרתי אתר האינטרנט שלה ובכך מקשרת בין לקוח מקומי לבין המארח, ומנתבת אותם.
מלבד זאת, נוצר חיבור ישיר באמצעות UDP/TCP.
TeamSpeak היא תוכנה קניינית המאפשרת למספר משתמשים לדבר יחדיו דרך האינטרנט (VoIP).
על משתמש TeamSpeak להצטייד במיקרופון המחובר למחשב, ובאמצעי שמע.
פעולת ההתחברות נעשית דרך התוכנה באמצעותה המשתמש מתחבר לשרת כבחירתו ובשרת יכול המשתמש להתחבר לערוץ צ'אט או ליצור ערוץ.
קהל היעד של TeamSpeak הוא גיימרים, שיכולים להשתמש בתוכנה כדי לתקשר בזמן אמת עם שחקנים אחרים באותה הקבוצה של משחק מרובה משתתפים.
תקשורת כזאת נותנת לשחקנים יתרון משמעותי כאשר שתי ידיהם פנויות למשחק בבקרי המשחק או המקלדת והעכבר.
שרת TeamSpeak תומך כיום ב-Microsoft Windows וב-mac OS X ומשתמש בממשק מבוסס web או telnet בשביל לשלוט בניהול השרת ובהגדרות.
השרת פועל כשרת ייעודי נפרד מהלקוח.
נכון למאי משנת 2014 TeamSpeak אינו תומך ב-IPv6.
TeamSpeak 2 תומך בווירטואליזציית שרתים באמצעותה אפשר להריץ עד 75 חיבורים כאחד בתהליך שרת אחד.
ניתן להפעיל תהליכי שרת נוספים כדי להגדיל את זה יותר.
מתחרים לתוכנה בתחום ה־VOIP כוללים את Ventrilo ו-Mumble.
הגרסה הנוכחית של TeamSpeak 3 הייתה בפיתוח משנת 2004. גרסת בטא שוחררה ב־19 בדצמבר 2009. ב-10 באוגוסט 2011 שוחררה סופית הגרסה היציבה TeamSpeak 3.0.0. גרסה 3 עושה שימוש במערכת עדכון משופרת שמעדכנת רק את הקבצים הדרושים, תכונה שגורמת שאין צורך כבעבר בהורדת התוכנה כולה מחדש.
TeamSpeak הוזכר פעמים רבות בסדרה South Park בפרק עשו אהבה, לא וורקראפט ששודרה ב-4 באוקטובר 2006 בערוץ Comedy Central בארצות הברית.
Te Amo (בעברית: אני אוהבת אותך) הוא סינגל שהוקלט על ידי זמרת הפופ הברבדית ריהאנה, מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה, Rated R.
השיר נכתב על ידי סטארגייט, ג'יימס פונטלרוי השני וריהאנה והופק על ידי סטארגייט.
השיר הופץ לראשונה ב-7 ביוני 2010, לתחנות הרדיו בקנדה שם זכה להצלחה רבה ולמחרת, הופץ להורדה דיגיטלית בניו זילנד, איטליה ואוסטרליה, כסינגל החמישי והאחרון מתוך האלבום.
השיר משלב אלמנטים מהמוזיקה הלטינית ומדבר על המאבק של ריהאנה כמושא התשוקה של אישה אחרת, ועל דרך ההתמודדות שלה עם זה.
האם היא תצליח להתגבר על זה, או שמא תיפול בקסמיה של אותה האישה.
מבקרי המוזיקה שיבחו את מילות השיר ועל כך שהוא בולט לטובה יותר משירים אחרים באלבום.
השיר זכה להצלחה באירופה כאשר הגיע לעשירייה הפותחת בצ'כיה, הונגריה ופולין וגם הגיע ל-40 העליונים באוסטרליה, הולנד וסלובקיה.
בנוסף לכך, הוא הגיע למעמד זהב בארבע מדינות.
הקליפ לשיר בוים על ידי אנתוני מנדלר, אשר ביים את מרבית הקליפים הקודמים של ריהאנה ובו משתתפת דוגמנית העל הצרפתייה לטיסיה קסטה, שמשחקת את פאם פאטאל, אשר ריהאנה משמשת כמושא התשוקה שלה.
על מנת לקדם את השיר, ביצעה אותו ריהאנה בפסטיבל "Big Week's Radio Week" ובמהלך סיבוב ההופעות שלה "Last Girl on Earth"
השיר הופץ כסינגל החמישי והאחרון מתוך האלבום.
הוא נכתב על ידי סטארגייט, ג'יימס פונטלרוי השני וריהאנה והופק על ידי סטארגייט.
השיר ראה אור לראשונה ב-7 ביוני 2010, כאשר הופץ לתחנות הרדיו בקנדה שם זכה להצלחה רבה, ולמחרת הוא הופץ להורדה דיגיטלית בניו זילנד, איטליה ואוסטרליה, כסינגל החמישי והאחרון מהאלבום.
בגרמניה השיר הופץ כעותק פיזי שלושה ימים לאחר צאתו כסינגל, ב-11 ביוני 2010.
מבחינה מוזיקלית, השיר נכתב במפתח של ג'י-שארפ, כאשר טווח קולה של ריהאנה משתרע מהתווים הנמוכים (F♯3) לתווים הגבוהים (C♯5).
מבחינה לירית, השיר מדבר על התאהבות של אישה (פאם פאטאל) בריהאנה, אך ריהאנה מנסה להדחיק את רגשותיה כלפי האישה ולדחות אותה.
השיר זכה לביקורות חיוביות מקרב מבקרי המוזיקה.
ג'וד רוג'רס מ-BBC Music ציין כי השיר הוא "מהשירים הפחות עתידניים באלבום, וזאת מכיוון שהוא לא כולל השפעות אלקטרוניות כבדות הנמצאות בשירים כמו "Hard" ו-"G4L", המושפעים בצורה מובהקת מסגנון המוזיקה הזה".
פרייזר מקאלפין מ-BBC Music הענקי לשיר ארבעה מתוך חמישה כוכבים וכתב על הנושא של השיר: "זה סיפור ישן, של בחורה שפוגשת בחורה.
הבחורה מדברת בשפה אחרת, בחורה אוהבת בחורה, בחורה לא אוהבת בחורה, בחורה עצובה, כולנו היינו שם, נכון, וריהאנה כבשה את ההרגשה הזאת יפה".
רוברט קופסי מדיגיטל ספיי העניק לשיר ארבעה מתוך חמישה כוכבים וכתב כי: "ריהאנה עברה מפנטוזים על גברים בשירים כמו "Rude Boy" לפנטוזים על נשים.
כלומר, היא לוקחת הפסקה משירים מהסוג הזה ועוברת לשירים בהם היא מוצאת עצמה כמושא רגשותיה של אישה אחרת.
זהו אחד מהרגעים הפחות מאיימים באלבום, בו ריהאנה מתמודדת עם המיניות שלה לצד ביטים של סטארגייט שלא ניתן לעמוד בפניהם".
הקליפ לשיר צולם תוך יומיים ב-29 וה-30 באפריל 2010, בצרפת ובוים על ידי אנטוני מנדלר, איתו ריהאנה שיתפה פעולה פעמים רבות בעבר, כשביים את הקליפים לשירים "Wait Your Turn" ו-"Russian Roulette".
תמונות מצילומי הקליפ שוחררו לאינטרנט; בתמונות נראית ריהאנה לובשת שמלת מקסי מרטיטה של מארה הופמן שעולה יותר מאלף דולר.
דוגמנית-העל הצרפתייה לטיסיה קסטה שיחקה תפקיד של פאם פטאל (אישה בעלת השפעה הרסנית על גברים) ומושא האהבה של ריהאנה.
הקליפ מתחיל כאשר לטיסיה קסטה מגיעה עם מכונית לטירה בה ריהאנה נמצאת ומחכה לה.
קסטה יוצאת מהמכונית בלבוש מאוד פרובוקטיבי ומתקדמת לכניסת הטירה ושם פוגשת את ריהאנה.
קסטה מנסה לפתות את ריהאנה שמתנגדת לפיתויים, אך לבסוף נכנעת לקסם של קסטה.
תחילה היא פוגשת אותה בסלון ותופסת את תשומת לבה.
בסצנה הבאה נראות השתיים בחדר אחר כאשר קסטה משפשפת את ראשה על רגליה של ריהאנה.
בסצנה שלאחר מכן נראות השתיים מחוץ לטירה כאשר ריהאנה נופלת בייאוש על האדמה אל מול קסטה.
בסצנות הסיום של הקליפ נראות השתיים בחדר מלא רקדנים ומתחילות להרגיש בנוח אחת לצד השנייה עד שבסוף ריהאנה נכנעת סופית לפיתוייה והשתיים מתגפפות בחדר חשוך בלבוש פרובוקטיבי.
לאורך כל הקליפ ניתן לראות את ריהאנה כאשר היא חווה עינויים פסיכולוגיים כאשר קסטה מנסה לפתות אותה ללא הרף.
על מנת לקדם את השיר ריהאנה ביצעה אותו בפסטיבל Radio 1's Big Weekend ובנוסף גם בסיבוב ההופעות Last Girl on Earth Tour.
בשוודיה השיר הגיע לראשונה למקום ה-52 אך עם הפצתו מחדש כעותק פיזי הוא הגיע למקום ה-48 ולאחר 6 שבועות נשר מהמצעד.
בבריטניה לעומת זאת שיר זכה להצלחה כאשר הגיע למקום ה-14 לאחר שבועיים ובמצעד שירי ה-R&B הבריטי הוא הגיע למקום ה-5 לאחר 5 שבועות.
בגרמניה השיר הגיע למקום ה-13 בבכורה ובשיאו הגיע למקום ה-11. באופן כללי השיר זכה להצלחה באירופה כאשר הגיע למקום ה-18 במצעד האירופאי הכללי.
בקנדה השיר הגיע למקום ה-66 אף על פי שלא הופץ שם באופן רשמי.
השיר זכה להצלחה רבה בעולם, אך לא הצליח להיכנס למצעד הבילבורד הוט 100. בברזיל הגיע השיר לצמרת המצעד, ובכך הפך לאחד מהשירים היחידים של הזמרת לעשות זאת.
מדינהתאריםמכירותאוסטרליה (ARIA)פלטינה70,000איטליה (FIMI)זהב25,000ארצות הברית (RIAA)זהב500,000בריטניה (BPI)זהב400,000גרמניה (BVMI)זהב150,000שווייץ (IFPI Switzerland)זהב15,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
מדינה תאריך יציאה פורמט חברת תקליטיםמקור אוסטרליה8 ביוני 2010הורדה דיגיטליתיוניברסל מיוזיק גרופ איטליה ניו זילנד גרמניה11 ביוני 2010תקליטור
מדינה תאריך יציאה פורמטמקור קנדה7 ביוני 2010רדיו שירי מיינסטרים
Taylor Swift (בעברית: "טיילור סוויפט") הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט.
את האלבום הוציאה ב-24 באוקטובר 2006 חברת התקליטים ביג משין רקורדס ברחבי ארצות הברית וקנדה בלבד.
ב-18 במרץ 2008 יצאו המהדורות הבין-לאומיות שלו.
לאחר שעברה מפנסילבניה לנאשוויל שבטנסי, חתמה סוויפט בגיל 14 על חוזה עם סוני מיוזיק פבלישינג, והחלה לכתוב שירים ליצירה המוזיקלית הראשונה שלה.
בשנת 2005 נחתם חוזה נוסף עם ביג משין רקורדס, שאפשר לנייתן צ'פמן לעבד באופן מקצועי את כתביה של הזמרת בהיותה בשנה השנייה ללימודי התיכון שלה.
Taylor Swift מונה אחת עשרה רצועות, שלוש מתוכן נכתבו על ידי סוויפט לבדה, והיתר בעזרת רוברט אליס אוראל, בריאן מאהר, אנג'לו פטרגליה וליז רוז.
מרבית מילותיהן עוסקות בהשקפתה של סוויפט כנערה מתבגרת על נושאים שונים, כגון מערכות יחסים רומנטיות הטרוסקסואלית, חברות וביטחון עצמי.
האלבום מאופיין בצלילי קאנטרי עם השפעות מסוגות הפופ והפופ רוק, ובכלי נגינה שונים, כמו בנג'ו, גיטרה אקוסטית וכינור.
חמישה שירים יצאו לאור כסינגלים מסחריים: "Our Song" ו-"Should've Said No" דורגו בראש מצעד שירי הקאנטרי של הבילבורד, ואילו "Teardrops on My Guitar" ניצב במקום הראשון במצעד הפופ איירפליי.
במהלך כחצי שנה התארחה סוויפט בתוכניות רדיו רבות ברחבי ארצות הברית, ואף ביצעה את מופע החימום בכמה סיבובי ההופעות של אמני קאנטרי אחרים, זאת על מנת לבסס את מעמדה כמוזיקאית ולצבור קהל מעריצים.
היא קידמה את אלבומה דרך הרשת החברתית מייספייס, ודרכה הצליחה להתפרסם בקרב קהל יעד צעיר, על אף שמרבית מאזיני מוזיקת קאנטרי הם מבוגרים.
בביקורת שנכתבו על Taylor Swift, שיבחו המבקרים את שילוב הז'אנרים באלבום וטענו כי מדובר בשיטת קרוסאובר שאינה מאפיינת את סוגת הקאנטרי.
כמו כן, צוין לטובה האומץ שלה בכתיבת טקסטים אינטימיים על רגשות אהבה ותהליך ההתבגרות.
Taylor Swift הועמד לפרס "אלבום השנה" בטקס פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי ה-43.
Taylor Swift דורג במצעד הבילבורד 200 במשך 159 שבועות בסך הכול – יותר מכל אלבום אחר ב.
כמו כן, הוא צעד עשרים וארבעה שבועות במקום הראשון במצעד אלבומי הקאנטרי, והפך את סוויפט לאמנית הראשונה שבעת הוצאת אלבומה הראשון כתבה או הייתה שותפה לכתיבת שיר שקיבל מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי תואר פלטינה.
מעבר לארצות הברית, קיבל האלבום תעודות מכירות גם באוסטרליה, קנדה והממלכה המאוחדת.
בשנת 2022 הוכתר על ידי "רולינג סטון" כאחד ממאה אלבומי הבכורה הטובים ביותר בכל הזמנים.
כבר כילדה פיתחה סוויפט עניין רב באמנות הבמה.
לאחר שצפתה בסרטה הדוקומנטרי אודות זמרת הקאנטרי פיית' היל החליטה לעבור לנאשוויל שבטנסי, שהוגדרה בידי רבים כבירת מוזיקת הקאנטרי, כדי לפתח קריירה בז'אנר.
בגיל 11 נסעה עם אמה לעיר, על מנת לשלוח הקלטות דמו של גרסאות כיסוי לשירים בביצועה לחברות תקליטים גדולות.
ניסיונותיה לקבל את אהדת המפיקים העלו חרס, שכן אותן חברות האמינו שמוזיקת קאנטרי אינה פופולרית בקרב בני הנוער.
כשחזרה לעיר הולדתה בפנסילבניה, הבינה סוויפט שעליה להבדיל את עצמה מאמניות קאנטרי אחרות.
לכן, בגיל 12 החלה לכתוב שירים בעצמה וללמוד לנגן על גיטרה.
מורה הראשון לגיטרה היה טכנאי מחשבים, שבעבר תיקן את מוצרי המחשוב בביתה.
אהבתה של סוויפט ליצירת מוזיקה הובילה להתבודדות מבני גילה.
בשנת 2003 ביצעה את "America the Beautiful" באליפות ארצות הברית הפתוחה לאותה שנה.
במהלך הופעתה נכח דן דימטרו, מנהל מוזיקלי אמריקאי, שאהב מאוד את קולה.
הוא סייע לה בחתימת הסכם ראשוני עם RCA רקורדס.
כדי לעזור במאמץ המשפחתי החליט אביה של סוויפט להעביר את עבודתו לנאשוויל.
בשנת 2004 עברה המשפחה להנדרסונוויל.
כנערה האזינה סוויפט לשאניה טוויין, הצ'יקס, פיית' היל וליאן ריימס, שלימים צוינו על ידה כהשראותיה ליצירת מוזיקה.
בשנת 2004 חתמה על חוזה עם חברת סוני מיוזיק פבלישינג, והייתה לצעירה ביותר שעשתה זאת.
לאחר מכן החלה סוויפט לנסוע מהנדרסונוויל לנאשוויל בכל אחר צהריים על מנת להתאמן ולשפר את כתיבתה בהנחיית פזמונאים ידועי-שם, שהתגוררו ברובע מיוזיק.
בחלוף שנה מאז חתימת הסכם הפרסום הראשוני עם RCA החליטה סוויפט לעצור את שיתוף הפעולה עם החברה.
לטענתה, חברת התקליטים לא אהבה את כתביה באופן מוחלט.
– סיפרה כשהתראיינה לכלי התקשורת.
בשנת 2009 סיפרה בריאיון ל-The Daily Telegraph כי באותה העת היא הרגישה במרוץ נגד הזמן, וסברה כי אם לא תפרסם איזו יצירה מוזיקלית בקרוב, שיריה יתחילו לאבד ממשמעויותיהם.
בשנת 2005 הופיעה בתערוכת ראווה שנערכה בקפה בלובירד.
סקוט בורצ'טה, מפיק מוזיקלי של דרימוורקס רקורדס, שתכנן לפתוח חברת תקליטים עצמאית בשם ביג משין רקורדס, נכח בהופעה, ואהב מאוד את שירתה של סוויפט.
לאחר כמה חודשים הפכה לאחת מהאמנים הראשונים שחתמו על הסכם עם החברה החדשה, ואביה רכש שלושה אחוזים ממניותיה.
במרוצת הזמן הפכה ליז רוז למנטורית העיקרית של סוויפט.
לטובת האלבום כתבה סוויפט לבדה שלוש רצועות.
בכל השאר הייתה חלק ממצבת הכותבים.
רוז השתתפה בכתיבת שבעה שירים.
רוברט אליס אוראל ואנג'לו פטרגליה יצרו את "A Place in This World", ואילו בריאן מאהר את "Mary's Song (Oh My My My)".
ביג משין רקורדס שכרו מספר מפיקים שונים, וסוויפט לא התרצתה מעבודתו של אף אחד מהם.
היא הצליחה לשכנע את החברה לגייס את נייתן צ'פמן.
תחילה מיאנה ביג משין רקורדס להעסיק את צ'פמן, בנימוק שהוא לא מספיק מקצועי, היות שלא הפיק אלבום מסחרי לעולם.
לבסוף נענתה לבקשתה של סוויפט, שהתעקשה על כך.
הוא הפיק עבור הזמרת גרסת דמו ל-Taylor Swift באולפן ביתי קטן מאחורי משרדי Sony/ATV.
צ'פמן היה המפיק הבלעדי של כל רצועות האלבום, למעט "The Outside", שם חלק את קרדיט ההפקה עם אוראל.
הקלטת האלבום הסתיימה בשלהי 2005 לאחר ארבעה חודשי עבודה.
בד בבד סיימה סוויפט את שנת הלימודים הראשונה שלה בתיכון.
נושאיו העיקריים של Taylor Swift עוסקים בחוויותיה האישיות של סוויפט כנערה מתבגרת.
הטקסטים שכתבה לא תאמו את המקובל בז'אנר הקאנטרי.
השירים עוסקים בנושאים שונים, כגון אהבת נעורים, חברות, ביטחון עצמי ודימוי גוף, תוך שאיפה להעביר את נקודת מבטה האישית בצורה כנה ואינדיבידואלית.
הספק הכתיבה שלה היה מהיר למדי.
שירי האלבום נכתבו מנקודת מבטה של נערה המתגוררת בעיירה אמריקאית קטנה, ובמקומות אופייניים לתקופת גילה ולמקום מגוריה, כמו כותלי בית ספרה והכבישים הצדדיים של ישוב כפרי.
ג'ונתן ברדלי מהמגזין Billboard כתב כי השירים באלבום מבטאים את תהליך הגיבוש וההבנה העצמית של סוויפט עצמה באותה תקופה.
רוב האלבום עוסק במערכות יחסים רומנטיות הטרוסקסואלית.
חלק נכבד מהטקסטים נכתבו כתוצאה מהתבוננות על חבריה, ולא מתוך חוויות אישיות.
הסינגל המוביל והרצועה הראשונה מתוך Taylor Swift, "Tim McGraw", עוסק במערכת היחסים שלה עם הנער המקובל בכיתתה במהלך שנתה הראשונה בתיכון.
בשיר היא מביעה תקוותה שהוא ייזכר בה בכל פעם שיאזין לשיר האהוב ביותר על טים מקגרו.
לימים סיפרה כי ההשראה לכתיבה נלקחה משירו של מקגרו, "".
את "Our Song" שלחה למופע כישרונות מקומי בעירה.
– סיפרה על "Our Song".
הרצועות "Picture to Burn" ו-"Should've Said No" מתארות את הרצון של הדוברת בנקמה כלפי נערים שלא החזירו לה אהבה.
ב-"Picture to Burn" הדוברת רוצה לשרוף תמונות שלה ושל בחיר לבה לשעבר.
הגרסה המקורית שלו כללה את השורה "לך ותגיד לחבריך שאני אובססיבית ומשוגעת, זה בסדר.
אני אגיד לשלי שאתה שאתה גיי".
היא הוחלפה בעריכת הרדיו ובגרסאות הסופיות של השיר, זאת בשל הדימוי ההומופובי שהייתה יכולה לייצר.
שברון לב היה הנושא העיקרי גם ב-"Teardrops on My Guitar".
מילותיו עוסקות בהתאהבותה של סוויפט בנער אחר מכיתתה, שחיבב מישהי אחרת.
סוויפט אמרה שהשיר "Cold as You" הוא האהוב עליה ביותר מתוך האלבום.
זוהי קינה על סיומה של זוגיות קרה וחסרת רגשות עם בן-זוגה.
בשירים האחרים מספרת סוויפט על חוסר הביטחון שלה.
"The Outside", שנכתב על ידה בגיל 12, מתאר את הבדידות שחוותה עקב אהבתה למוזיקת הקאנטרי, שלא הייתה פופולרית בקרב חבריה.
סנטימנט דומה קיים ב-"A Place in This World", המבטא את חוסר הוודאות שלה לגבי מקומה בעולם.
את "Tied Together with a Smile" כתבה ביום שגילתה כי אחת מחברותיה סובלת מהפרעות אכילה.
מבחינה מוזיקלית, Taylor Swift משלב אלמנטים רבים מסוגת הקאנטרי, לרבות שירה עם twang ונגינה על כלים אקוסטיים, דוגמת כינורות, גיטרות ובנג'ו.
לפי מייקל קוסר מ-American Songwriter, הפקתו של צ'פמן הייתה צליל ייחודי, שלא ניתן לסווג אותו לסוגה מוזיקלית אחת.
עם זאת, חברת ביג משין רקורדס לרדיו קאנטרי .
חלק מכתבי העת, כמו The Palm Beach Post ו-Chicago Tribune, שייכו את האלבום למוזיקת הקאנטרי.
בשירים רבים ניכר שימוש בטכניקת קרוסאובר.
בביקורות שנכתבו על האלבום ברטרוספקטיבה, טענו הכותבים כי שיריו מוגבלים לסגנון הקאנטרי בלבד.
ג'ון קראמניקה מ-The New York Times התייחס ל-Taylor Swift כאלבום קאנטרי בעל אלמנטים מסוגת הפופ.
לעומתו, ציין צ'אק אדי מ-Rolling Stone כי מדובר ביצירת פופ רוק שמשלבת שירה בסגנון הקאנטרי של הדיקסי צ'יקס.
בכתבה נוספת מתוך המגזין נטען כי כמה רצועות משלבות מוטיבים ממוזיקת הרוק.
גריידי סמית' מנתה את "Tim McGraw", "Teardrops on My Guitar", "Our Song" ו-"Picture to Burn" כ"שירי הקאנטרי הטובים ביותר של סוויפט".
פרידום דו לאק מ-The Washington Post טען כי "Our Song" מושר בסגנון ראפ.
פרונה לקח את "Tim McGraw" כדוגמה לטכניקת הקרוסאובר המבוצעת באלבום.
השיר עוקב אחר המהלך ההרמוני I-vi-IV-V , אשר היה נפוץ בעיקר בשירי הרוק אנד רול של שנות ה-50 ותחילת שנות ה-60 של המאה ה-20. הרפרן מורכב ממוטיבים מוזיקליים חוזרים ונשנים, הבנויים בגובה נמוך, דבר המגביר את קליטות השיר.
בנוסף, הוא ובמידה פחותה גם הבתים בנויים מסינקופה של התו 1/16, דבר שלא מאפיין כלל את ז'אנר הקאנטרי, אלא את סוגות הרוק האלטרנטיבי וההיפ הופ.
Taylor Swift יצא לאור ב-24 באוקטובר 2006 דרך חברת ביג משין רקורדס.
סוויפט הייתה מעורבת בעיצוב העטיפה ואריזות התקליט והתקליטור הרשמיים.
לאורך הערות האלבום פיזרה רמזים סמויים לנושאי הרצועות בהשראת התכמינים של הביטלס.
במרוצת השנים הפכה זאת למסורת גם בשאר אלבומיה.
לימים סיפרה כי הרמזים הוסתרו באותיות מסוימות שנכתבו כגדולות והרכיבו משפט שלם יחד.
ב-18 במרץ 2008 פורסמה גרסה משופרת לאלבום, הכוללת את הווידאו קליפים של "Teardrops on My Guitar" ושל "Tim McGraw".
ב-19 ביוני 2006 פורסם הסינגל המוביל מתוך האלבום, "Tim McGraw".
הוא הגיע למקום ה-40 במצעד הבילבורד הוט 100, ולמקום השישי במצעד שירי הקאנטרי.
זו הייתה כניסתה הראשונה של סוויפט לשני הדירוגים.
לאחר שנמכר ביותר משני מיליון עותקים ברחבי ארצות הברית העניק איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי ליצירה תואר פלטינה כפולה.
אחרי יציאתו של Taylor Swift החלה סוויפט להופיע בתוכניות טלוויזיה פופולריות ובטקסי מוזיקה שונים, כמו Good Morning America, America's Got Talent, פרסי המוזיקה של CMT ופרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי.
לאורך המחצית השנייה של 2006 התארחה במשך חצי שנה בתחנות רדיו למוזיקת קאנטרי ברחבי ארצות הברית.
בנוסף, היא הייתה מופע החימום בסיבובי הופעות של אמני קאנטרי ידועי-שם, דוגמת ג'ורג' סטרייט, בראד פייזלי, טים מקגרו ופיית' היל.
אסטרטגיית השיווק שלה ברדיו הביאה להצלחתה במגזר הבוגר.
כדי להתפרסם גם בקרב בני הנוער החליטה סוויפט להשתמש בפלטפורמה מייספייס.
היא נהגה לפרסם סרטוני בלוג יומיים מאולפני ההקלטות, וקטעי מידע אודות שיריה.
השימוש בפלטפורמה היה משמעותי מאוד, ובעקבותיו החליטה ביג משין רקורדס להוציא את "Our Song" כסינגל.
בין השנים 2007–2008 פורסמו ארבעה סינגלים על מנת לקדם את Taylor Swift: "Teardrops on My Guitar", "Our Song", "Picture to Burn" ו-"Should've Said No" – כולם דורגו בין 40 השירים הפותחים של הבילבורד הוט 100 ובין עשרת השירים הפותחים של מצעד שירי הקאנטרי.
לאחר ההצלחה לה זכה "Teardrops on My Guitar" במצעד שירי הקאנטרי, הוחלט להוציא גרסה פופית שלו כדי להתאימו לרדיו להיטים עכשוויים.
היא דורגה במקום השביעי במצעד הפופ איירפליי.
כש-"Our Song" רשם את הגעתו למקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי הפכה סוויפט לאדם הצעיר ביותר שעשה זאת אי-פעם.
כל הסינגלים זכו לתואר מכירות של פלטינה ומעלה בארצות הברית מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA).
באוגוסט 2019 הוציאה ביג משין רקורדס 4,000 עותקי ויניל בגודל 7 אינץ' מכל סינגל של Taylor Swift.
לאור מחלוקת המאסטרס של סוויפט עם חברת התקליטים החרים קהל מעריציה, הסוויפטיז, את ההפצה, שנמשכה עד ינואר 2020. ב-30 במאי 2025 פורסם שסוויפט קנתה בחזרה את הזכויות על ששת אלבומיה הראשונים, כולל אלבום הבכורה שלה.
במכתב שפרסמה, נכתב שהיא כבר סיימה להקליט את Taylor swift (Taylor's Version) וייתכן שהיא תפרסם אותו, אך לא צוין תאריך.
בשנת 2025, מגזין בילבורד דירג את עטיפות האלבומים של טיילור סוויפט ומיקם את עטיפת האלבום Taylor Swift במקום ה-16.
Taylor Swift זכה באופן כללי לאהדת מבקרי המוזיקה.
פרונה כתב בספרו, The Words and Music of Taylor Swift, כי חלק מהמאזינים טענו כי נושאיו לא מתוחכמים כמקובל באלבומי בכורה, אך רובם שיבחו את סוויפט על שימוש בטכניקות מוכרות באופן שנשמע מקורי וחדש.
לורה סנייפס מ-The Guardian סברה כי כתיבתה הכנה והנערית של סוויפט הביאה את אהדת המבקרים.
באתר "Metacritic", המאגד ציון משוקלל של כמה ביקורות, קיבל האלבום ציון של 67 מתוך 100 נקודות אפשריות.
כריס ניל מעיתון ה-Country Weekly ציין גם הוא כי הכנות והאינטליגנציה של סוויפט גרמו למאזינים להזדהות עם תחושותיה ולתחושת נוסטלגיה לתקופת נעוריהם.
מבקריו של Taylor Swift, כולל קן רוזנבאום מ-The Toledo Blade , ניק כריסטיאנו מ-The Philadelphia Inquirer וג'ף טמרקין מ-"AllMusic", ציינו לחיוב את התמימות שמאפיינת את האלבום.
ג'יימס פן, כתב מדור המוזיקה של The Palm Beach Post , אהב את נושאי האלבום, וטען כי מדובר בחוויית האזנה משכנעת, מעשירה ובוגרת.
קיית' גרולר מ-The Morning Call טענה כי לא מדובר באלבום פורץ דרך, אך סברה כי הוא מתאים לקהל בוגר וצעיר כאחד.
ניל ומגזין ה-Rolling Stone ציינו לטובה את נגיעות הפופ באלבום, וטענו כי בזכותן הצליחה סוויפט למשוך את תשומת הלב של קהל המיינסטרים.
טמרקין סבר כי לעיתים ההפקה הייתה מעט מוגזמת והדגישה את קולה של סוויפט יתר על המידה.
ב-Chicago Tribune תיארה כריסי דיקינסון את חוויית ההאזנה לאלבום כנעימה, ולא כדבר מיוחד או פורץ דרך.
רוג'ר הולנד מ-PopMatters שיבח את איכות ההפקה המוזיקלית של רצועות מסוימות, אך ראה בהוצאת Taylor Swift כצעד אסטרטגי שגוי לפיתוח הפופולריות של סוויפט כזמרת: .
רוברט כריסטגאו כינה את האלבום בדירוגו המקצועי כ-"Cut", יצירה שאינה שווה את זמן המאזינים ואת כספיהם, אך יש בה שירים טובים, ובחר את "Tim McGraw" ואת "Picture to Burn" כרצועות האיכותיות ביותר.
סוויפט הועמדה לפרס "תגלית השנה לאישה" בטקס פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי 2007, לפרס הורייזון באירוע פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי 2008, ולפרס "תגלית השנה" בטקס פרסי גראמי ה-50. האלבום עצמו היה מועמד בקטגוריית "אלבום השנה" באיגוד מוזיקת הקאנטרי.
גם לאחר כמה שנים נותרו הביקורות, שנכתבו על Taylor Swift במבט לאחור חיוביות: מאורה ג'ונסטון מ-Pitchfork תיארה אותו ככן ואמיתי, בכל הקשור לנקודות מבט של בני נוער על העולם, וסברה כי זה דבר המייחד את סוויפט מאמנים אחרים.
ג'ונת'ן בראדלי ממגזין הבילבורד שיבח את יכולות הכתיבה של המבצעת.
ביולי 2022 דורג האלבום במקום ה-32 ברשימת "100 אלבומי הבכורה הטובים ביותר בכל הזמנים" של ה-Rolling Stone.
Taylor Swift נחשב ללהיט רדום בארצות הברית.
ב-11 בנובמבר 2006 נכנס לראשונה למצעד הבילבורד 200 במקום ה-19, לאחר שנמכר בכ-40,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו.
בשל הדעה הרווחת בתעשיית המוזיקה על פיה קצב המכירות של אלבומים יורד לאחר השבועות הראשונים לפרסומם, לא עלה בדעתה של סוויפט שיצירתה תישאר זמן רב במצעד: .
בניגוד לציפיותיה, Taylor Swift המשיך להימכר בקצב עקבי, ועד נובמבר 2007 עבר את רף מיליון העותקים.
ב-5 בינואר 2008 רשם את שבוע המכירות הגדול ביותר שלו, 187,000 עותקים ברחבי האומה האמריקאית.
במקביל הוא הגיע למקום השמיני בבילבורד 200.
בשבוע ה-63 לצעידתו במצעד הגיע האלבום לשיאו במקום החמישי.
עד אוקטובר 2009 שהה בדירוג 157 שבועות – שיא כל הזמנים עבור אלבום שיצא במהלך העשור הראשון של המאה ה-21. Taylor Swift הגיע למקום הראשון במצעד אלבומי הקאנטרי במשך 24 שבועות לא רצופים.
עד ינואר 2024 נמכר בכ-5.871 מיליון עותקים טהורים ברחבי ארצות הברית.
על נתוני המכירות המשולבות שלו על פי יחידות שקולות לאלבום קיבל מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי תואר פלטינה משובעת.
Taylor Swift הגיע בשיאו למקום ה-14 במצעד האלבומים הקנדי, ואף קיבל מאיגוד תעשיית ההקלטות הקנדי תואר פלטינה.
כמו כן, דורג בשיאו במקום ה-33 במצעדי ה-ARIA האוסטרלים, וזכה לתואר זהב מ-ARIA.
עד אוקטובר 2022 נמכר בכ-198,000 יחידות ברחבי הממלכה המאוחדת.
על נתוני מכירות אלו העניק איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי ליצירה תואר אלבום זהב.
Taylor Swift נכנס למצעדי אלבומים רבים ברחבי העולם, כמו אלו בניו זילנד (38), יפן (53), אירלנד (59) וסקוטלנד (34).
Taylor Swift פורסם בשיא תקופת פריחת אמניות הקאנטרי אל המיינסטרים.
מומחי תעשיית המוזיקה של נאשוויל, הנחשבת כבירה העולמית של הז'אנר, דחו תחילה את סוויפט, בנימוק שנושאי הכתיבה שלה אינם מתאימים לקהל היעד הבוגר של המאזינים.
ג'ים מלץ מ-American Songwriter ציין כי בניגוד לציפיות התעשייה, הצלחתה של סוויפט ברדיו, במיוחד עם השיר "Our Song", הכתירה אותה כאחת הנערות הבודדות שזכו לאותו גודל פרסום כמו עמיתיה הגברים.
בשנת 2003 התעוררה המחלוקת סביב דיקסי צ'יקס, עקב הצהרתה של נטלי מיינס, סולנית הלהקה, כנגד הפעולות הצבאיות שהנהיג נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש במסגרת מלחמת עיראק.
הדיקסי צ'יקס, שנמנו בין אמני הקאנטרי המובילים ביותר בעולם, הפכו בן רגע ללהקה מוחרמת ולא מוצלחת, שאיבדה את אהדת הקהל שלה לאורך כל הקריירה המוזיקלית שבאה אחרי התקרית.
על פי מגזין ה-Rolling Stone, סוויפט הצליחה למלא את החלל הריק שהותירו אחריהן הדיקסי צ'יקס.
ג'ון קראמניקה מ-The New York Times טען כי על-אף שצלילי הקרוסאובר של הקאנטרי-פופ היו מוכרים עוד קודם לכן, סוויפט הייתה אמנית הז'אנר הראשונה שהגיעה למעמד כוכבת פופ.
בזכות הוצאת האלבום הפכה לאמנית הקאנטרי הראשונה שכתבה או הייתה שותפה לכתיבת סינגל בכורה, שקיבל תואר פלטינה על נתוני המכירות שלו.
עיתונאי מוזיקה ייחסו את הצלחת האלבום לאסטרטגיית השיווק המקוון של סוויפט.
בעוד שקידום אינטרנטי היה מקובל ומוכר בתחומי הפופ והיפ הופ, סוויפט נחשבה לראשונה מסוגה שהשתמשה בשירותי המדיה החברתית, כמו מייספייס, כדי לקדם את יצירותיה.
נוכחותה המאסיבית בפלטפורמות הדיגיטליות גרמה לפרסום סוגת הקאנטרי בקרב נערות מתבגרות.
הנרטיבים האוטוביוגרפיים שהפגינה בכתיבת רצועות האלבום הגדירו את דרך כתיבתה גם באלבומיה העוקבים.
מגזין הבילבורד סבר כי יכולת כתיבתה היוותה השראה ליוצרים צעירים, כמו קונאן גריי עם השיר "Heather" (2020) ואוליביה רודריגו עם "Drivers License" (2021).
ב-Rolling Stone נכתב כי אילו סוויפט הייתה פורשת לאחר הוצאת אלבום הבכורה שלה, הייתה עדיין נחשבת לאגדה מוזיקלית.
לפי Entertainment Weekly, הצלחתה של סוויפט סייעה לביג משין רקורדס להחתים את גארת' ברוקס וג'ול תחתיה.
Te Lo Agradezco, Pero No הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הספרדי אלחנדרו סאנס, בשיתוף הזמרת הקולומביאנית שאקירה, מתוך אלבומו השמיני, El Tren de los Momentos.
השיר יצא לאור ב-30 בדצמבר 2006, כסינגל השני מתוך האלבום.
השיר נכתב על ידי סאנס והופק על ידי סאנס ולולו פרז.
השיר הוא שיתוף הפעולה השני בין השניים כאשר הקודם היה "La Tortura", שנכלל באלבומה השישי של שאקירה, Fijación Oral Vol.
1. את שיתוף הפעולה יזמה שאקירה בעצמה, וסאנס נענה בחיוב להצעתה.
במצעדים העיקריים הגיע השיר למקום; ה-1 במצעד השירים הלטיניים, ה-1 במצעד שירי הפופ הלטיניים, וה-1 במצעד שבוונצואלה.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר, היה בבימויו של ז'אומה דה לאיגואנה.
הקליפ צולם בברוקלין שבניו יורק, בשנת 2006, ופורסם לציבור הרחב ב-11 בינואר 2007.
הקלים היווה כקליפ המשיכי לסינגל הקודם מן אלבומו של סאנס, "A la Primera Persona".
צוות הצילום החליט כי הקליפ יצולם בצבעים כהים ועצובים שימחישו את עוצמת השיר.
בקליפ ניתן לראות את סאנס כשהוא מתואר כנבגד בתוך מערכת יחסים של זוג.
לאורכו של הקליפ ניתן לראות את סאנס ושאקירה בתוך בית קודר ועצוב.
השיר זכה להצלחה רבה במצעדים שבאמריקה הלטינית.
Te Dejo Madrid הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הקולומביאנית שאקירה, מתוך אלבומה החמישי, Laundry Service.
השיר יצא לאור ב-15 באוגוסט 2002, כסינגל הרביעי מתוך האלבום.
למרות שיצא השיר בתור הסינגל החמישי מתוך האלבום בכמה מדינות אירופיות ב-2002, הוא לא יצא בארצות הברית.
השיר הצליח בעיקר באיטליה וספרד, אך לא זכה להצלחה רבה באמריקה הלטינית.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-45 במצעד השירים הלטיניים, ה-22 במצעד שירי הפופ הלטיניים, וה-7 במצעד שבספרד.
השיר נכתב על ידי שאקירה, טים מיטשל וג'ורג' נורייגה, והופק על ידי שאקירה לבדה.
מילותיו של השיר מדברות על מדריד, בירתה של ספרד, ועל קרבות שוורים.
בנוסף לכך, שאקירה נתבעה על ידי לוחם השוורים הספרדי ג'וליאן לופז אסקובר, הידוע יותר בשם הבמה שלו, אל ג'ולי, בטענה כי היא השתמשה בקטעים שלו ללא רשותו בווידאו קליפ הנלווה שיצא עבור השיר.
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר מציג את שאקירה, כשהיא יושבת על מיטה בביתה, צופה בקרבות שוורים בטלוויזיה.
לאחר מכן, היא פוצחת בריצה לעבר אצטדיון, כשמספריים גדולות בידייה, וכשהיא מגיע לשם, היא נפגשת עם לוחם השוורים.
נכון לאוקטובר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-15 מיליון צפיות.
כמו כן, צבר השיר למעלה מ-19 מיליון השמעות בספוטיפיי.
בשנת 2002 ו-2003, הופיעה שאקירה עם השיר בסיבוב ההופעות השלישי שלה, "Tour of the Mongoose".
יחד עם זאת, השיר בוצע רק במדינות הדוברות ספרדית כגון, מקסיקו, צ'ילה, וקולומביה.
לאחר מכן, בשנת 2006 ו-2007, הופיעה עם השיר בסיבוב ההופעות הרביעי שלה, "Oral Fixation Tour".
בשנת 2010 ו-2011, הופיעה עם השיר בסיבוב ההופעות החמישי שלה, "The Sun Comes Out World Tour".
השיר לא זכה להצלחה רבה, אך הצליח בשיאו להגיע אל המקום ה-7 במצעד שבספרד.
טיסיפידאמפ הוא רחרחן מנות המאזין ומתעד תעבורת רשת.
הכלי קולט את חבילות המידע, מנתח אותן בהתאם ל-RFC הרלוונטי ומציג אותן למשתמש לאחר הניתוח.
Tcpdump מבוסס קוד פתוח, נכתב בשפת C ופותח על ידי מייקל ריצ'רדסון (Michael Richardson) וביל פנר (Bill Fenner) בשנת 1999 וזמין להורדה במערכות הפעלה שונות כגון: Linux, Windows, Mac OSX, FreeBSD, OpenBSD ,NetBSD.
במערכות הפעלה דמויות יוניקס נדרשת הרשאת משתמש-על (Root/Superuser) כדי להשתמש בכלי ביעילות עם זאת ניתן להוסיף משתמשים המורשים להשתמש בתוכנה גם ללא הרשאות גבוהות.
לכלי Tcpdump מספר מאפיינים ייחודיים:
קריאת נתונים באופן ישיר ומקובץ קיים.
ייצוא נתונים לקובץ בפורמטים שונים.
יירוט והצגת תעבורה של משתמש או מחשב ספציפי.
סינון מבוסס BPF - בעזרתו ניתן ליירט תעבורה רלוונטית ולסנן את המיותרת, סינון זה הופך את הפלט לשמיש ויעיל יותר.
Taylor Swift's Reputation Stadium Tour הוא סיבוב ההופעות החמישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט.
סיבוב ההופעות נועד לעזור בקידום אלבום האולפן השישי שלה Reputation, משנת 2017. הוא החל ב-8 במאי 2018, בגלנדייל והסתיים ב-21 בנובמבר 2018, ביפן, בהיקף של 53 הופעות.
מופעי החימום בסיבוב הופעות זה היו קמילה קביו וצ'ארלי XCX.
בסיבוב ההופעות צפו למעלה מ-2.55 מיליון איש והוא הרוויח למעלה מ-345.7 מיליון דולרים, מה שהופך אותו לסיבוב ההופעות הרווחי ביותר של סוויפט, סיבוב ההופעות הנשי השני הרווחי ביותר בכל הזמנים (עד סיבוב ההופעות "Beautiful Trauma World Tour" של הזמרת פינק) וסיבוב ההופעות הרווחי ביותר בכל הזמנים באמריקה הצפונית ובארצות הברית.
סיבוב ההופעות הרוויח בממוצע 6.6 מיליון דולרים ונמכרו בו בממוצע כ-56 אלף כרטיסים בכל הופעה, יותר מכל זמרת אחרת אי פעם שביצעה סיבוב הופעות בינלאומי.
סיבוב ההופעות ספג שבחים בכל העולם כאשר רבים ממבקרי המוזיקה כינו אותו כ"סיבוב ההופעות הטוב ביותר של 2018".
בנוסף לכך, הוא גם זכה בפרסים ובתארים רבים כמו "סיבוב ההופעות של השנה" על ידי ארגונים ואתרים שונים.
ב-31 בדצמבר 2018 הועלה לנטפליקס סרט ההופעה, "טיילור סוויפט בהופעה: Reputation", שצולם ב-6 באוקטובר בטקסס.
באוגוסט 2017, דווח בבילבורד שסוויפט תשתמש בתוכנת "אימות מעריצים" של טיקטמאסטר למנוע ספסרות כרטיסים.
התוכנה, ששמה "Taylor Swift Tix", נתנה למעריצים את האפשרות לרכוש כרטיסים מראש על ידי השתתפות בפעילויות כדי להגביר ולהגדיל את הסיכויים לקבל קוד גישה מראש לרכישת כרטיס.
ב-13 בנובמבר 2017, מנהליה של סוויפט הודיעו על פעימה ראשונה של תאריכים לסיבוב ההופעות במשותף עם טיקטמאסטר.
הכרטיסים יצאו למכירה לציבור הרחב ב-13 בדצמבר 2017, יום הולדתה ה-28 של סוויפט.
בסוף נובמבר 2017, סוויפט החלה להכריז על ההופעות שהתרחשו במנצ'סטר, דבלין ולונדון.
בשל ביקוש רב נוספה בכל עיר הופעה נוספת.
לאחר מכן היא הכריזה גם על ההופעות שהיו באמריקה הצפונית וגם בשל הביקוש הרב אליהן, נוספו הופעות נוספות ביבשת.
בתחילת דצמבר הודיעה על הופעות נוספות שהתרחשו לבסוף באוסטרליה וניו זילנד.
ב-1 במרץ 2018, הודיעה סוויפט רשמית על קמילה קביו וצ'ארלי XCX כמופעי החימום עבור סיבוב ההופעות שלה.
ההשערות על כך שקביו תהיה מופע החימום שלה התחילו קודם לכן, מכיוון שתאריכי סיבוב ההופעות של השתיים לא היו חופפים.
לאחר מכן תחנת הרדיו Live 95.5 של פורטלנד צייצה בטוויטר כי קביו צפויה להיות מופע החימום שלה בהופעה שנערכה בלונדון ב-22 ביוני אך הציוץ נמחק.
יום למחרת, סוויפט אישרה באופן רשמי את העובדה כי קבלו תחמם אותה בסיבוב ההופעות.
בהמשך היא גם הכריזה על כך שצ'ארלי XCX תהיה מופע החימום שלה גם ביפן ושהזמרת ברודס תהיה זמרת החימום שלה באוסטרליה ובניו זילנד ביחד עם XCX.
יום לפני תחילת סיבוב ההופעות, הזמינה סוויפט 2,000 ילדים מבתי יתומים ומשפחות אומנה לבקר אותה בחדר ההלבשה הפרטי שלה.
לאחר ארבעה ימים של מכירות באמצעות פלטפורמת "אימות המעריצים" ושלושה ימי מכירות לציבור הרחב שהחלו ב-13 בדצמבר, סיבוב ההופעות כבר הרוויח 180 מיליון דולר מ-33 הופעות באמריקה הצפונית בלבד.
לאחר שבוע מגזין פולסטאר הכריז כי בכל עשר ההופעות הראשונים באמריקה הצפונית נמכרו לפחות 35,419 כרטיסים, כאשר השיא היה של 48,039 כרטיסים בפילדלפיה, ארצות הברית.
באצטדיון ליווייס נמכרו כל 47 אלף הכרטיסים שהוצעו למכירה מה שגרם לסוויפט להוסיף מופע נוסף באצטדיון.
על פי StubHub, "Reputation Stadium Tour" הוא סיבוב ההופעות הרווחי ביותר בבריטניה בשנת 2018.
שבע ההופעות הראשונות גרפו 54 מיליון דולרים ונמכרו בהן למעלה מ-390 אלף כרטיסים מה שהוביל את סוויפט להגיע למקום הראשון במצעד "Billboard's Hot Tours".
בהופעה הראשונה של סוויפט היא הופיעה מול קהל של 59 אלף איש וגרפה 7.21 מיליון דולר מהופעה ולאחר מכן הופיעה מול קהל של 107 אלף איש וגרפה 14 מיליון דולר.
גם בהופעות נוספות סוויפט הופיעה מול כמויות חסרות תקדים של אנשים וגרפה סכומים חסרי תקדים.
בפסדינה היא גרפה 16.2 מיליון דולרים והופיעה מול קהל של 118 אלף אנשים.
בסיאטל הופיעה מול 56 אלף איש והרוויחה 8.6 מיליון דולר.
בהמשך הופיעה בשיקגו מול קהל של 105 אלף איש והרוויחה 14.5 מיליון דולר והופיעה גם בדנוור מול 57 אלף איש עם רווח של 7.9 מיליון דולרים.
בקולומבוס הופיעה הזמרת מול קרוב ל-63 אלף איש, זוהי גם הייתה הופעת היחיד בה סוויפט הופיעה מול מרבית האנשים.
בהופעה זו גרפה 6.6 מיליון דולר.
סיבוב ההופעות שבר שיאים רבים ברווחים ובמכירות הכרטיסים.
הופעת הבכורה באצטדיון אוניברסיטת פיניקס הרוויחה 7.2 מיליון דולרים ובכך הייתה להופעה שגרפה הכי הרבה כסף באצטדיון הזה אי פעם.
בנוסף היא שברה את השיא של הכי הרבה קהל כאשר הופיעה מול כ-59 אלף איש.
יום לאחר ההופעה הזו היא ביצעה שתי הופעות באצטדיון ליווייס בסנטה קלרה כאשר בשתיהן הופיעה בסך הכול מול כ-107 אלף איש והרוויחה כ-14 מיליון דולרים ובכך שברה את השיא של עצמה עם כמות הקהל והרווחים שגרפה במופעים באצטדיון זה.
בנוסף לכך, סוויפט עשתה היסטוריה כאשר הפכה לאישה הראשונה אי פעם שהופיעה פעמיים ברצף בקרוק פארק שבדבלין, כאשר בשתי ההופעות בסך הכול היו 136 אלף אנשים.
בהמשך לכך, היא הייתה האישה הראשונה שהופיעה שלוש פעמים ברצף באצטדיון מטלייף באיסט רת'רפורד ולאישה הראשונה שהופיעה שלוש פעמים באצטדיון ג'ילט בפוקסבורו.
בסך הכול סוויפט הרוויחה למעלה מ-202.3 מיליון דולרים בהופעות באמריקה הצפונית ובכך החזיקה בשני סיבובי ההופעות שגרפו הכי הרבה כסף בכל הזמנים באמריקה הצפונית.
מושל מדינת מינסוטה, מארק דייטון, הכריז על 31 באוגוסט 2018, כ"יום טיילור סוויפט" במדינה, בעקבות שתי ההופעות של הזמרת באצטדיון יו.
בנק במדינה, שהתקיימו באותו היום וביום שלמחרת.
הוא הצהיר כי, "באמצעות המוזיקה האישית והכנה שלה, טיילור סוויפט העניקה אנרגיה והעניקה השראה לא רק למינסוטאנים, אלא לאנשים בכל רחבי העולם, והיא משפיעה לטובה על מעריציה באמצעות דוגמתה לאמיתות, חסד, פילנתרופיה נרחבת ולאופי טוב".
סיבוב ההופעות ספג ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה ותואר בעיני רבים כ"סיבוב ההופעות הטוב ביותר שלה" ו"הטוב ביותר של אותה השנה".
מבקרים רבים החמיאו על אשיותה של סוויפט ויצירת הקשר שלה עם הקהל, על רשימת השירים, המעבר בין השירים, הפקת סיבוב ההופעות, מהלך סיבוב ההופעות והתלבושות, כאשר הרבה מבקרים השוו את סיבוב ההופעות לסיבובי הופעות של תיאטראות ברודוויי.
רוב שפילד מרולינג סטון כינה את סיבוב ההופעות "כסיבוב ההופעות המדהים ביותר של סוויפט באותה העת והחמיא לה על כך שהעניקה בו אווירה אינטימית".
בנוסף לכך, הוא החמיא לביצועים האקוסטיים שלה.
כריס דוויל מ-Stereogum ראה את סיבוב ההופעות "כהיפר-מקסימליסטי" ותיאר בו את "הגמישות הענקית והתמידית", והוסיף כי "הוא נועד להיות המחזה הגדול ביותר בכל הקיץ".
בוב גורדון מגרדיאן טען שהשיר "" הוא "שיר פתיחה מתאים ומשכנע".
הוא סבר כי סוויפט עשתה "כניסה מרשימה" ללא "גובה או ירידה, ופשוט יצאה מאחורי וילון שטוף באור לבן בוהק, דבר אשר היה אותנטי, ואמרה עכשיו אני כאן, כמו שפעם פרדי מרקורי עשה".
רויסין או'קונור מאינדיפנדנט נתנה לסיבוב ההופעות ציון של 5 כוכבים מתוך 5, ושיבחה את רשימת השירים שבו והוסיפה כיצד היא "עוברת בצורה חלקה משיר אחד לשני, וזאת, לאור העובדה שרשימת השירים מכילה כמה משיריה הטובים ביותר".
כמו כן, היא השוותה את סיבוב ההופעות לתיאטראות ברודוויי, משום שהבמה "הוצפה בתאורה אדומה ורקדנים מתנדנדים מטרפז עם כל הפאר של תיאטראות ברודוויי".
לידיה בורגה מספין אוף הגדירה את ההופעה שהתקיים באוקלנד "כמגה-הפקה תיאטרלית, שאיכשהו מתפשטת גם לרגעים אינטימיים גולמיים".
בתגובה לרשימת השירים, היא ציינה כי לסוויפט "הקהל נלהב יותר עם תחילתו של כל שיר, בזכות מעברים חלקים".
בנוסף לכך, היא הדגישה את האינטימיות של הופעות הגיטרה והפסנתר האקוסטיים של סוויפט שהוכיחו כי הם נותרו "חלק בלתי נפרד ממקורותיה של הזמרת-יוצרת (טיילור סוויפט עצמה)".
מעבר לכך, היא סיכמה את סקירתה בקביעה כי "אולי לא יהיה אמן בחיים האלה שמצליח להתחבר בצורה שכזו לאלפי אנשים בלילה גשום כמו טיילור סוויפט – וזה המוניטין שהיא תיזכר בו" (מוניטין הוא גם שם האלבום Reputation, עליו נתמך סיבוב ההופעות).
כריס וילמן מווראייטי אמר על סיבוב ההופעות כי הוא "היה מלא בשפע על עוצמה, במיוחד בתחילת ההופעות שנכללו בו".
בנוסף לכך, הוא גם החמיא לביצועים האקוסטיים של חלק מהשירם שביצעה סוויפט, ואמר כי "השירים שלה יכולים להישמע יפה גם בלי ההפקה של מקס מרטין.
בהמשך לדבריו, האמין וילמן כי "אף על פי שההפקה הענקית טיילור לא נבלעה, הנוכחות שלה על הבמה הייתה בולטת".
רנדי לואיס מלוס אנג'לס טיימס כתב כי סוויפט "השתמשה באמצעים טכנולוגיים מהמתקדמים ביותר שיש, תוך כדי שהיא יוצרת קשר עם הקהל העצום שהגיע להופעות שנכללו בסיבוב ההופעות עצמו".
מעבר לכך, הוא החמיא לצמידים הזוהרים שחילקה סוויפט לקהל וציין לשבח את הבמה שהייתה, אותה כינה כ"גורד שחקים".
בסיכום הביקורת, הוא כתב: "סיבוב ההופעות היה מובנה היטב לרוב, והיו בו אמצעי הפקה משכוללים, קטעי וידאו על מסכי ענק, תאורה מנקרת עיניים ופירוטכניקה, כוריאוגרפיה ואינטראקציה מתואמת ומדויקת בין הכוכבת, הלהקה, זמרי הליווי והרקדנים".
גרג קרלנשטיין ממגזין V כתב על סיבוב ההופעות שהוא "מתנה נדירה של הפיכת הופעה באצטדיון להופעה בעלת תפאורה אינטימית.
הוא ציין לשבח את "התדמית החדשה שאימצה הזמרת" והוסיף שהיא "מתאימה את עצמה מצוין לסיבוב הופעות בסדר גודל שכזה".
בנוסף לכך, הוא החמיא על רשימת השירים והשליטה של סוויפט בסיבוב ההופעות וכתב "בין אם זה בפריטת גיטרה ובין אם היא מובילה צבא רקדנים היא הראתה כי האבולוציה המוזיקלית והביצועית שלה היא הצלחה מוחלטת".
קרלנשטיין הגיע למסקנה כי סוויפט "מעבירה את עצמה בכל דרך לקהל מהופנט ומסור, ומגדירה מחדש מה יכולה להיות הופעה באצטדיון המודרני".
רשימת השירים הזו לקוחה מההופעה שהתקיימה ב-8 במאי 2018 בגלנדייל, אריזונה.
היא לא בהכרח מייצגת את שאר ההופעות.
"Te Gusté" (בעברית: "אתה חיבבת אותי") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת והשחקנית האמריקאית, ג'ניפר לופז בשיתוף עם באד באני.
השיר יצא לאור ב-9 בנובמבר 2018, על ידי חברות התקליטים G2 וסוני מיוזיק לטין.
השיר הגיע אל המקום ה-12 במצעד השירים הלטיניים, וה-52 במצעד שבספרד.
השיר נכתב על ידי ג'ניפר לופז, באד באני, חואן פריאס, הקטור ראמוס, ממבו קינגז, אדגר אנדינו, ארמנדו לוזאנו וכולי.
סוזט פרננדז ממגזין הבילבורד, סקרה את השיר בסמוך לצאתו.
לפני צאתו של השיר, פרסמה לופז טיזר של הקליפ שלו.
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר צולם על ידי מייק הו.
לאורכו של הקליפ ניתן לראות את ג'ניפר לופז מתנועעת לצלילי השיר תוך שהיא לבושה בלבוש מינימלי.
בנוסף לכך, ניתן לראות לאורכו את באד באני לצידה של לופז.
"Te Lo Dije" (בעברית: "אני אמרתי לך") הוא סינגל שהקליטה זמרת הרגאטון הדומיניקנית נאטי נטשה, ביחד עם הזמרת הברזילאית אניטה.
השיר יצא לאור ב-20 בפברואר 2019, על ידי חברות התקליטים סוני מיוזיק לטין ופינה רקורדס, כסינגל מתוך אלבום הבכורה שלה, IlumiNATTI.
השיר נכתב על ידי נאטי נטשה, אניטה, דדי יאנקי, סימון רסטרפו, רפאל פינה, ג'סטין קוילס וגבי מיוזיק והופק על ידי רפאל פינה.
השיר הוא שיר בסגנון הפופ הלטיני בדומה לשירים נוספים באלבום.
שיתוף פעולה זה הוא הראשון בין נטשה לאניטה, תוך שבשנת 2020, שיתפו פעולה בשנית, בשיר "".
ב-Metropolitana FM סקרו את השיר בחיוב, תוך שציינו שם כי "בקליפ של השיר, ניתן לראות את אניטה מציגה כוריאוגרפיה מאולתרת".
מגזין בילבורד דירג את השיר ברשימתם "השירים הלטיניים האהובים ביותר לשנת 2019".
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של נאטי נטשה ב-20 בפברואר 2019, ובוים על ידי נונו גומש.
בתחילת הקליפ ניתן לראות גבר אוחז במשקפי מציאות מדומה, ולאחר מכאן ניתן לראות את נאטי נטשה ואניטה.
הקונספט של הקליפ הוא המציאות המדומה אל מול החיים האמיתיים.
נכון לספטמבר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-65 מיליון צפיות.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם20 בפברואר 2019הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתסוני לטין • פינה
Team Trees (או TeamTrees#, תרגום חופשי: קבוצת עצים) היא פרויקט התרמה שיתופי משנת 2019 שמטרתו לנטוע 20 מיליון עצים עד סוף שנת 2020. הפרויקט הוקם על ידי היוטיוברים האמריקאים MrBeast ומארק רובר, וזכה לתמיכה רחבה מצד יוטיוברים ויוצרי תוכן.
כל התרומות לפרויקט הועברו ל-Arbor Day Foundation, ארגון ללא מטרות רווח המתחייב לנטוע עץ אחד עבור כל דולר אמריקאי שנתרם.
נטיעת העצים החלה בינואר 2020, וההערכה היא כי 20 מיליון עצים יכסו שטח של כ-180 קילומטר רבוע.
ב-26 בדצמבר 2019, המיזם צבר מעל ל-20.6 מיליון דולרים אמריקנים והשיג את מטרתו, לנטוע 20 מיליון עצים.
הפרויקט החל ב-24 במאי 2019 עקב פוסט באתר רדיט שהציע ל-MrBeast לנטוע 20 מיליון עצים לציון הגעתו ל-20 מיליון מנויים בערוץ היוטיוב שלו.
הרעיון התפשט במהירות ברשתות החברתיות, במיוחד ביוטיוב, רדיט וטוויטר, בעיקר באמצעות מימים אינטרנטיים.
בעקבות הפופולריות של הרעיון, היזם והיוטיובר מארק רובר פנה ישירות ל-MrBeast כדי להקים את המיזם.
ב-25 באוקטובר 2019, MrBeast העלה סרטון שהסביר על מיזם ההתרמה, והסרטון הגיע למקום הראשון בעמוד הטרנדיים של יוטיוב.
יוצרי תוכן ויוטיוברים רבים, בהם לינוס סבסטיאן, מרשמלו מָרקֵס בראונלי, נינג'ה, ג'קספטיקאיי, פיודיפאי, The Try Guys וג'פרי סטאר הצטרפו לקמפיין ועזרו בקידומו.
גם יזמים ואנשי עסקים ידועים כמו אילון מאסק, טוביאס לוטקה (מנכ"ל Shopify) סוזן ווצ'יצקי (מנכ"לית יוטיוב באותה עת) וג'ק דורסי תרמו סכומים משמעותיים.
העצים ננטעו במגוון רחב של יערות בשטחים ציבוריים ופרטיים ברחבי העולם, באזורים עם צורך מיוחד בעצים.
המטרה הסופית הייתה שכל 20 מיליון העצים יינטעו עד דצמבר 2022.
יוטיוברים רבים יצרו תוכן במטרה להדגיש ולחזק את הטרנד המתגבר של Team Trees.
הארגון Arbor Day Foundation יצר קשר עם מאות יוצרים, והמיזם הופיע ביותר מ-8,000 סרטונים של יותר מ-400 יוצרי תוכן.
ברחבי אינסטגרם וטוויטר, למעלה מחצי מיליון פוסטים המזכירים את Team Trees צברו מיליארדי צפיות.
בנוסף לאושיות רשת, סכומים גדולים נתרמו על ידי תאגידי ענק כמו טסלה, ורייזון, EA ושופיפיי.
ערוץ דיסקברי הפיק סרט תיעודי על המיזם בשם "#TeamTrees", ששודר לראשונה ב-3 בדצמבר 2019, בצירוף תרומה של 100,200 דולר.
בין התורמים הבולטים והמפורסמים לפרויקט נמנים:
טוביאס לוטקה (מנכ"ל Shopify): תרם 1,000,001 דולר כדי "להביס" את אילון מאסק.
מנהל הטכנולוגיות הראשי של שופיפיי, , תרם 100,100 עצים.
אילון מאסק (מנכ"ל טסלה): תרם מיליון דולר, ושינה את שמו בטוויטר ל"טרילון" (Treelon), משחק מילים על "Tree" (עץ) ו-"Elon".
מארק בניוף (מנכ"ל Salesforce): תרם 900,000 דולר בהשראת תרומתו של אילון מאסק, כשכתב "Inspired by Treelon".
צמחים נגד זומבים (זיכיון משחקי וידאו): תרמו 500,000 דולר.
ג'ק דורסי (מנכ"ל טוויטר לשעבר): תרם סך מצטבר של 350,000 דולר.
סקוט צ'אקון, סגן נשיא מחלקת מחקר ופיתוח בגיטהאב תרם 250,001 עצים.
MrBeast: תרם סכום ראשוני של 100,000 דולר ולאחר מכן הוסיף תרומה של 100,002 דולר נוספים.
סוזן ווצ'יצקי (מנכ"לית יוטיוב לשעבר): תרמה 200,000 דולר.
ורייזון: תרמה 100,000 עצים בעזרת ה"יחידה הירוקה" שלה.
בנוסף, ELF Development תרמו 250,000 עצים; יצרנית הנעליים Sneaker Trees תרמו 100,300 עצים וכתבו "A foundation with sole", משחק מילים שנשמע כמו "ארגון עם נשמה" (soul), אך נכתב כ"ארגון עם סולייה" (sole); Bitcasino.io תרמו 101,010 עצים; אלן ווקר תרם 100,001 עצים; ותורם אנונימי בשם RAK תרם 100,000 עצים.
מיקומי הנטיעות של Team Trees כוללים:
הקמפיין יצר מודעות רבה, אך בפועל תרם מעט להפחתת פליטות פחמן.
עצים צעירים סופגים פחמן רק לאחר עשרות שנים, שיעורי ההישרדות שלהם נמוכים, ובינתיים כריתת יערות בוגרים משחררת הרבה יותר פחמן.
המסקנה מהמחקר ומהדוקומנטרי היא שהדרך היעילה ביותר להתמודד עם משבר האקלים אינה נטיעה המונית אלא שמירה על יערות קיימים, הארכת מחזורי כריתה, ומתן אפשרות ליערות להתבגר ולהמשיך לאגור פחמן בקנה מידה גדול.
הסיבה לכך היא תנאים קשים כמו גל החום הקיצוני ב־2021, שבו הטמפרטורות הרגו את השתילים.
Team DSM היא קבוצת אופני כביש מקצוענית הולנדית-גרמנית מסבב ה־UCI World Tour.
הקבוצה רשומה בגרמניה אך בסיסה נמצא בדוונטר שבהולנד והספונסרית הראשית שלה, "DSM", היא חברה הולנדית.
הקבוצה נחשבת לאחת משתי הקבוצות הגרמניות הבכירות בענף ביחד עם בורה–הנסגרוהה.
יש לה ניצחון אחד בגרנד טור, עם טום דימולן בג'ירו ד'איטליה 2017.
הקבוצה קמה בשנת 2005 תחת השם "שימאנו–ממורי" ובסיסה היה בהולנד.
בשנת 2009 ערכה את הופעת הבכורה שלו בגרנד טור כאשר התחרתה בטור דה פראנס, אך הניצחון הראשון שלה בגרנד טור הגיע ב-2011, כשמרסל קיטל ניצח את הקטע ה-7 בוואלטה אספנייה.
בשנת 2012 הקבוצה שינתה את הספונסרים שלה ושמה שונה בהתאם ל-"Project 1T4i", אך באמצע העונה השם שלה שונה ל-"ארגוס–שימאנו".
בעונת 2013 הקבוצה עלתה לדרג ה-UCI World Tour.
בעונת 2014 חברת השמפו הגרמנית אלפסין נכנסה כספונסרית הראשית של הקבוצה לעונת 2015 ובעקבות כך שינתה הקבוצה את בסיסה מהולנד לגרמניה.
ב-23 בינואר 2016 שישה רוכבים של הקבוצה (וורן ברגיל, ראמון סינקלדם, ג'ון דגנקולב, צ'אד האגה, פרדריק לודוויגסון ומקס ואלשייד) נפגעו על ידי מכונית במהלך אימון בספרד, כל השישה סבלו מפציעות ברמות שונות.
ב-2017, תחת המותג והשם סאנווב, הקבוצה השיגה את הניצחון הראשון שלה בגרנד טור, כשטום דימולן ניצח את הג'ירו ד'איטליה.
עוד באותה עונה, הקבוצה ניצחה את קטגוריית הנקודות (מייקל מת'יוס) ואת קטגוריית ההרים (וורן בארגיל) בטור דה פראנס, כשכל אחד משני הרוכבים גם ניצח בשני קטעים.
באותה שנה הקבוצה גם זכתה במדליית זהב באליפות העולם בנגד השעון הקבוצתי.
בשנת 2021 עזבה חברת סאנווב, לאחר ארבע שנים, את הקבוצה.
חברת DSM, תאגיד רב-לאומי הולנדי, נכנסה כספונסר הראשי ושמה של הקבוצה שונה ל-"Team DSM", הקבוצה גם שינתה את מדיה, והחליפה את השחור-לבן שאפיין אותה שנים רבות בכחול-שחור, מהלך שגרר ביקורת על הדמיון לקבוצת סקיי ב-2015, הקבוצה גם החליפה מאופני סרוולו לאופני סקוט.
באותה העונה עשתה הקבוצה את אחת מהחתמותיה הבולטות בעונות האחרונות כשהחתימה את רומן בארדה מ-AG2R La Mondiale, שסיים בעבר במקום השני והשלישי בטור דה פראנס 2017 ו-2016 בהתאמה.
אך היא איבדה את מארק הירשי, לאחר שביטלה לו את החוזה, למרות שהיה חתום עד לסוף עונת 2021 וכבר לקח חלק בהכנות לעונה זו, כנראה בשל העובדה שכבר סיכם עם קבוצה אחרת ל-2022, החליטה DSM שלא ירכוב אצלה גם ב-2021.
Team Win Recovery Project (ראשי תיבות: TWRP, תרגום מילולי: קבוצה מנצחת - פרויקט שחזור), הוא פרויקט קוד פתוח להתקנת אימג' שחזור עבור מכשירים מבוססי אנדרואיד.
האפליקציה מספקת ממשק משתמש להתקנת קושחה של צד שלישי ולגיבוי המערכת הנוכחית, פונקציות שאינן נתמכות על ידי אימג' שחזור מסחרי.
לפיכך, היא מותקנת לעיתים קרובות כאשר מבצעים רוט למכשירי אנדרואיד, אך אין צורך ברוט לפני ההתקנה.
לאחר הורדת אימג' שחזור שתואם את הדגם הספציפי של המכשיר וטעינתו באמצעות האפליקציה, ניתן להיכנס למצב שחזור באמצעות שילוב כפתורים ספציפי למכשיר ולטעון מערכת הפעלה חלופית מקובץ במחשב.
לשם המחשה, ניתן להתקין ב-LG G2 בגרסת אנדרואיד 4.4 את מערכת ההפעלה LineageOS 18.1 המבוססת על אנדרואיד 11.
השיטה העיקרית להתקנת רום (flashing) במכשיר אנדרואיד היא על ידי הורדה של גרסה שהוכנה ספציפית לדגם המכשיר, ואז שימוש בכלי כגון fastboot או Odin.
חלק מהרומים המותאמים באים עם TWRP כאימג' שחזור ברירת מחדל.