tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
האות הבאה אחריה היא האות ह.
ण - נַ'ה היא האות ה-26 והעיצור ה-15 (אחרי ढ) באלפבית הדוונאגרי.
אות זו היא עיצור כפוף, אפי (/ɳ/) ונהגית כמו ה-N במילה האנגלית barn.
המקבילה העברית הקרובה ביותר היא האות נ'.
האות הבאה אחריה היא האות त.
ھ (נקראת: דו־צ'שמי הא; באורדו: دو چشمی ہ; באנגלית: Do Chashmi He) היא אות ערבית־מורחבת המשמשת בכתיב האורדו ובשפות נוספות הכתובות בכתב ערבי.
האות מבוססת על האות ه (הֵא), אך נבדלת ממנה בצורה הגרפית ובתפקידה הפונולוגי.
השם דו־צ'שמי הא פירושו באורדו „הֵא דו־עינית", על שום צורתה הגרפית הדומה לשתי „עיניים".
השם הוא מונח מסורתי בבלשנות האורדו, ואינו חלק מהמינוח של הערבית הקלאסית.
האות ھ דומה בצורתה לאות ه, אך חסרה את הלולאה הסגורה האופיינית לה.
היא נכתבת בדרך כלל כצורה נפרדת או סופית, ואינה משמשת כאות עצמאית רגילה בתחילת מילה.
בכתיב האורדו היא מופיעה לעיתים לאחר עיצור אחר ויוצרת עמו צירוף גרפי ופונולוגי.
במערכת הכתיב של אורדו, האות ھ משמשת לציון עיצור נשוף (aspirated) כאשר היא מופיעה לאחר עיצור סותם או חוכך.
לדוגמה, היא משתלבת בצירופים המציינים עיצורים כגון bh, ph, th וכדומה.
במקרים אלה אין היא נהגית כהגה עצמאי, אלא משפיעה על אופן הגיית העיצור הקודם.
השימוש העיקרי באות ھ הוא בשפה האורדו, וכן בשפות נוספות של תת־היבשת ההודית שנכתבות בכתב ערבי מותאם.
בערבית עצמה האות אינה נחשבת חלק מן האלפבית ואינה משמשת לציון פונמות ייחודיות.
יש להבחין בין ھ (דו־צ'שמי הֵא) לבין ه (הא):
ه היא אות ערבית רגילה, הנהגית כעיצור גרוני.
ھ היא אות פונקציונלית בכתיב האורדו, שתפקידה לציין נשיפה של עיצור קודם, ולא עיצור עצמאי.
האות ھ אינה חלק מן האלפבית הערבי התקני, אך נחשבת לאות תקנית ומבוססת במערכת הכתיב האורדו ובתקני יוניקוד עבור שפות דרום־אסייתיות הכתובות בכתב ערבי.
האות ھ מקודדת בתקן יוניקוד בשם "ARABIC LETTER HEH DOACHASHMEE" ומספרה הוא U+06BE.
היא נכללת בבלוק Arabic ומשמשת לייצוג דיגיטלי של הכתיב האורדו והכתבים הקרובים לו.
ے (נקראת: בֵּרִי יֵה; באורדו: بڑی یے; באנגלית: Bari Yeh / Yeh Barree) היא אות ערבית מורחבת, המבוססת על האות יֵה (ی).
האות אינה חלק מהאלפבית ההודו-איראני התקני, אך משמשת כשלעצמה באלפבית האורדו ובשפות נוספות הנכתבות בכתב ערבי מותאם.
צורתה של האות ے דומה לצורתה הסופית של האות ی, אך היא נכתבת תמיד ללא נקודות ובעלת מבנה מעוגל ומובחן.
בניגוד לרוב האותיות הערביות, בֵּרִי יֵה אינה מתחברת לאות שאחריה, ולכן מופיעה בדרך כלל בסוף מילה.
האות חסרת צורות הקשר תחיליות או אמצעיות, וצורתה הגרפית אחידה בכל ההקשרים.
במערכת הפונולוגית של האורדו משמשת האות ے בעיקר לציון תנועה קדמית ארוכה /eː/ (ē), לרוב בסוף מילה.
במקרים מסוימים היא עשויה לייצג גם עיצור חצי־תנועתי חלש הקרוב ל־/j/, בהתאם להקשר הלשוני ולמסורת ההגייה.
האות ے היא חלק תקני ופעיל מהאלפבית האורדו, ונמצאת בשימוש יומיומי בכתיבה מודרנית.
היא מופיעה גם בשפות נוספות של תת־היבשת ההודית הכתובות בכתב ערבי מותאם, כגון פונג'אבית וסינדית.
באורדו קיימת הבחנה ברורה בין בֵּרִי יֵה (ے) לבין האות יֵה רגילה (ی), הן מבחינה גרפית והן מבחינה פונולוגית ותפקודית.
האות אינה נכללת באלפבית הערבי הקלאסי ואינה משמשת בערבית מודרנית תקנית.
עם זאת, באלפבית האורדו היא נחשבת לאות עצמאית לכל דבר, בעלת שם, ערך פונטי ותפקיד דקדוקי מוגדר.
האות ے נכללת בתקן יוניקוד בשם "ARABIC LETTER YEH BARREE" , וקוד היוניקוד שלה הוא U+06D2. היא משתייכת לקבוצת האותיות הערביות המורחבות, שנוספו לתקן לצורך ייצוג מדויק של שפות שאינן ערבית.
(במילים בלשון זכר: מינוס אחד; בלשון נקבה: מינוס אחת) במתמטיקה, הוא המספר השלם השלילי הגדול ביותר, הבא אחרי ולפני 0.
בבניית מערכת המספרים השלמים מתוך המספרים הטבעיים, מוגדר כמספר הנגדי למספר 1, כלומר המספר שסכומו עם 1 יהיה 0. צירוף המספר וכפולותיו – המספרים השליליים השלמים, למערכת המספרים הטבעיים (כולל 0), מאפשר את הגדרת פעולת החיסור.
מערכת המספרים החדשה שנוצרת – המספרים השלמים, מקיימת מספר תכונות אלגבריות שהופכות אותה לחוג.
לפי חוק הפילוג במספרים השלמים, לכל מספר x מתקיים השוויון:
בפרט, כיוון שיחידות הנגדי מבטיחה שמתקיים לכל x, ניתן לקבל את הנוסחה:
כלומר הוא איבר הפיך בחוג השלמים ולמעשה האיבר ההפיך היחיד חוץ מ-1.
תכונות חשובות אלו (מלבד היותו ההפיך הלא טריוויאלי היחיד) מתקיימות גם במקרה הכללי של בחוג כלשהו (כלומר האיבר הנגדי לאיבר היחידה הכפלי).
במספרים מרוכבים מופיע פעמים רבות כיוון ש- , היחידה המדומה, הוא השורש הריבועי של .
כמו כן הוא שורש יחידה פרימיטיבי מסדר 2, ולכן גם שורש יחידה מכל סדר זוגי.
בתכנות, נפוץ השימוש ב- כערך אליו מאתחלים משתנים שמקבלים ערכים חיוביים, כדי לסמן שהמשתנה לא מכיל עדיין שום מידע שימושי.
∂ הוא סימן מתמטי הנקרא d מסולסלת, d מעוגלת, דוֹ או פשוט d (כשברור מן ההקשר שאין הכוונה לאות הסטנדרטית).
לסימון כמה משמעויות במתמטיקה, כאשר המרכזי שבהם הוא סימון נגזרת חלקית.
ככל הידוע, הסימן מופיע לראשונה אצל המתמטיקאי הצרפתי ניקולא דה קונדורסה בחיבורו "Memoire sur les Equations aux différence partielles" משנת 1770. הצורה המודרנית של השימוש בסימן לסימון נגזרת חלקית, , הופיעה לראשונה בכתביו של אדריאן-מארי לז'נדר בשנת 1786. עם זאת, כעבור זמן זנח לז'נדר את השימוש ב-∂.
היה זה קרל גוסטב יעקב יעקובי שבשנת 1841 החזיר את השימוש בסימן, והוא האחראי לתפוצתו כיום.
מלבד השימוש לסימון נגזרת חלקית, ∂ משמשת לסימון מטריצת יעקובי (המהווה הכללה לנגזרת חלקית), ובטופולוגיה, לסימון שפה של קבוצה.
Ẽfini MS-8 (נכתב גם: ɛ̃fini MS-8) היא מכונית סלון מתוצרת חטיבת רכבי היוקרה ɛ̃fini , חברת בת של יצרנית הרכב היפנית מאזדה אשר יוצרה בין השנים 1992–1997 ביפן.
מבטאים "Ẽfini" כמו המילה הצרפתית infini, השם כתוב עם טילדה מעל האות היוונית ɛ̃, גם עם אות יוונית קטנה ɛ̃fini (כמו ב- ɛ̃).
דגם "Ẽfini MS-8" צולם לסרט "Monday" שיצא לאקרנים בשנת 2000.
Ḿ, ḿ (M-אקוטי) היא אות בכתב פין-יין במנדרינית.
בפין-יין סיני ḿ הוא הטון הינגפינג (阳平, טון עולה גבוה) של "m".
האות הייתה בשימוש גם בגרסאות ישנות של האלפבית הסורבי ובפולנית עתיקה יותר.
באות זו משתמשים גם באלפבית הבוביי, שפה מגינאה המשוונית.
ערכת יוניקוד אות גדולה Ḿ U + 1E3E אות קטנה ḿ U + 1E3F
וא היא אות חיצונית לאלפבית הערבי שנוספה כוואריאנט של פא, כדי לייצג את העיצור /v/ (כמו בי"ת רפה) במילים משפות זרות לדוגמה ڤولڤو (וולוו).
בג'אווי, אלפבית השאוב מהאלפבית הערבי, אות זו מייצגת את העיצור /p/ (כמו פּ"א), ושמה הוא פּא.
פּא היא אות חיצונית לאלפבית הערבי שנוספה, כוואריאנט של בא, כדי לייצג את העיצור /p/ (כמו פּ"א דגושה).
האות נוצרה בשפות שעברו להשתמש באלפבית הערבי וכללו את הצליל הזה כמו פרסית ואורדו, משם עברה האות לשימוש גם בשפה הערבית במילים משפות זרות, לדוגמה پاسكال (פסקל).
האות תא מרבוטה היא אחד מהסימנים בכתב הערבי, אף שאינה נחשבת לאחת מ-28 האותיות באלפבית הערבי.
האות מופיעה רק בסופי מילים, ונהגית כאם קריאה ה"א או כמו העיצור תי"ו.
צורת האות היא כצורת האות הערבית ه, בתוספת שתי נקודות (בדפוס) או קו ישר (בכתב יד) מעליה.
אחד מהשימושים המרכזיים של האות הוא הפיכת שם עצם מצורת זכר לצורת נקבה.
לדוגמה: משמעות המילה وزير (וזיר) היא שר, ובתוספת ة מתקבלת המילה وزيرة (וזירה), שמשמעותה שרה.
הדבר דומה להוספת אם הקריאה ה"א לשמות עצם בעברית במטרה להופכם מזכר לנקבה ("ילד" לעומת "ילדה").
הוספת תא מרבוטה כרוכה בהוספת תנועת /a/ לעיצור שלפניה, באמצעות סימן פתחה.
בדרך כלל תהגה האות ة כאם הקריאה ה"א, אך כאשר המילה המסתיימת ב-ة היא נסמך בצירוף סמיכות - היא תהגה כעיצור תי"ו.
לדוגמה: המילה دولة (שמשמעה מדינה) תהגה "דאולה", ואילו הביטוי "دولة لبنان (מדינת לבנון) יהגה "דאולת לובנאן".
גם כאן קיימת הקבלה לשפה העברית, בה אם הקריאה ה"א הופכת לאות תי"ו בצירופי סמיכות ("כיפה" לעומת "כיפת הסלע").
כאשר נוסף למילה כינוי קניין חבור, תהפוך ה-ة ל-ت.
לדוגמה: دولتي (מדינתי; המדינה שלי).
צורת הרבים של מילה המסתיימת ב-ة נוצרת בדרך כלל על ידי השמטת האות והוספת ات (סיומת "-את").
לדוגמה: مؤسسة (מוסד), וברבים مؤسسات (מוסדות).
עם זאת, קיימות מילים המסתיימות ב-ة וצורת הרבים שלהם שונה לחלוטין.
לדוגמה: مدرسة (מדרסה) שמשמעותה בית ספר, וצורת הרבים שלה היא مدارس (מדארס).
צ'ים או גים , היא אות חיצונית לאלפבית הערבי שנוספה, כוואריאנט של ג'ים.
האות נוצרה בשפה הפרסית כשזו עברה להשתמש באלפבית הערבי כדי לייצג את העיצור /ʧ/ (כמו צד"י גרושה המשמשת בעברית למילים שאולות), שלא קיים בערבית.
בהוראה זו היא משמשת ברוב השפות שבהן היא כלולה, בהן מלאית, אינדונזית, אורדו, ובכתב ג'אווי ושמה הוא צֶ'ה.
בישראל, ברשות הפלסטינית, בעיראק ובמדינות המפרץ הפרסי משתמשים בה כדי לייצג דווקא את העיצור /g/ (כמו גימ"ל) במילים משפות זרות ובשמות מקומות כמו ﺭﻣﺎت ﭼﺎﻥ (רמת גן) – כך מופיע שם העיר על תמרורי דרכים בישראל.
במצרים, האות ج נקראת "גים" ונהגית /g/ (כמו גימ"ל), ואילו האות چ נקראת "גים בשלוש נקודות" (جيم بتلات نقط) ונהגית /ʒ/, בדומה ל-ז' (זי"ן גרושה) המשמשת בעברית במילים שאולות ובשמות כמו ז'בוטינסקי.
האות אליף מקסורה היא אחת הצורות של האות ا (אליף) בכתב הערבי.
האות, שאינה נמנית עם 28 האותיות בשפה הערבית, נכתבת בצורתה של האות ي (יא), אך ללא שתי הנקודות הדיאקריטיות שמתחתיה.
האות ממוקמת תמיד בסוף המילה ומשמשת כאם קריאה לתנועה a, בדומה לאות אליף, אך בעיקר בשורשים המסתיימים באות יא.
לדוגמה, הפועל "בנה" נכתב בערבית بَنَى, ונהגה "בַּנַא".
ברוב המקרים, ההטעמה של מילה המסתיימת באליף מקצורה לא תהיה על ההברה האחרונה.
לעיתים, כאשר האות אינה עדות ליא שורשית, היא יכולה לשמש כסיומת לצורת נקבה.
בעת הוספת סיומת למילה המסתיימת באליף מקצורה הופכת האליף המקצורה ליא עיצורית או לאליף כאם קריאה.
לדוגמה, ריבוי המילה ذِكْرَى ("יום זיכרון") הוא ذِكْرَيَات, והטיית המילה قُرَى ("כפרים") עם כינוי השייכות "שלנו" היא قُرَانَا.
אליף מקצורה יכולה להופיע גם לאחר תנוין פתחה בשמות לא מיודעים הנגזרים משורשים המסתיימים באות יא.
ביידוע שם כזה יהפוך תנוין הפתחה לפתחה רגילה ללא השפעה על האליף המקצורה – أَلْمُسْتَشْفَى ("בית החולים").
שימוש נוסף בסימן זה נעשה גם בשפה הפרסית, שם התו ی הוא אחת הצורות לכתיבת האות ي (יא).
ﭏ (שם האות: אלף-למד, במסורת יהודי תימן: מעלק פי אלסקף – תלוי בתקרה) היא ליגטורה של האותיות א' ול' באלפבית העברי.
השימוש בליגטורה זו נפוץ בכתבים יהודיים מימי הביניים, ובספרים מודפסים החל מתקופת ראשית הדפוס.
השימוש העיקרי בליגטורה הוא בשמות הקודש המכילים את הצירוף "אל", כדי להימנע מביזוי השמות וצורך בגניזה.
האות נפוצה גם בטקסטים שנכתבו בערבית יהודית, משום ש"אל" היא תחילית היידוע בשפה זו.
העיצוב הרגיל של הליגטורה הוא אות א', בהשמטת הרגל השמאלית, ובהוספת ראש הל' בצד שמאל למעלה.
אולם, בחלק מכתבי היד מימי הביניים, וכן בכמה גופנים מודרניים, הליגטורה עוצבה כאות א' מלאה, ורק נוסף מעין "קוץ" בראשה השמאלי כדי לסמל את הל'.
בדפוסים רבים, שלא הייתה בהם האפשרות להדפיס את הליגטורה כצורתה, השתמשו באות ף הפוכה כדי להדפיס את הליגטורה.
בהלכה נקבע כי כתיבת א-ל מחוברים כשרה בכתיבת גט אך אינה כשרה בכתיבת ספר תורה.
הפוסקים דנו בדין הכותב אות זו בשבת האם חייב סקילה כדין הכותב שתי אותיות, או שפטור כדין העושה חצי שיעור.
שמות הקודש שנכתבו בליגטורה זו אינם טעונים גניזה, אך אין לנהוג בהם בביזיון.
בתוכנות אופיס הוספת התו "ﭏ" נעשית על ידי הקלדת קוד יוניקוד FB4F ולאחריו ALT+X, או הקלדת ALT+64335.
ﻻ (לאם אליף או לאמאליף) היא ליגטורה של האותיות לאם ואליף באלפבית ערבי.
צירוף האותיות לאם ואליף כתוב תמיד בקשירה, אך במקרים מסוימים ובווריאציות של הקשירה לפעמים לא נעשה שימוש, כמו בקליגרפיה ערבית כלשהי.
לעיתים הלאם-אליף מופיעה יחד עם המזה בתצורת ﻷ/ﻹ/ﻸ/ـﻺ.
בנוסף, לעיתים היא נכתבת בתוספת וסלה, בתצורת ﻵ/ـﻶ.
"Long Sleeves" (בעברית: "שרוולים ארוכים") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית גרייסי אברמס.
השיר יצא לאור ב-20 במאי 2020, על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס, כסינגל השלישי מתוך מיני-אלבום הבכורה של אברמס, Minor.
השיר נכתב על ידי אברמס ובלייק סלטקין, והופק על ידי סלטקין.
לאחר יציאתו של השיר, אברמס שיתפה בחשבון הטוויטר שלה על הרצון לכתוב את שיר זה:
אורך השיר 3 דקות ו-41 שניות, הוא השיר הארוך ביותר מתוך מיני-האלבום (Minor).
"Long Sleeves" הוא שיר אקוסטי, המלווה בגיטרות שתוארו כ"חלומיות" וכלי מיתר, מה שנותן לו הרגשה אינטימית שמביאה לקדמת הבמה את השירה העדינה של אברמס.
בעוד שהשיר מתחיל בעדינות גם בנגינה וגם בשירתה של אברמס, הוא גדל ומתחזק במהלך בפזמון ש"נשטף על השומע עם הרגשה מספקת".
השיר מציג גם הכרה של אברמס ברגשותיה, וגם נוסטלגיה, שני דברים שנשכחים רוב הפעמים בשירי פרידה.
"Long Sleeves" מבטא את המאבק בין החלטות שנובעות מרגש ומהלב, לבין החלטות שנובעות מהראש.
אברמס עוד סיפרה שקשה לה לעשות זאת מכיוון שהיא, כמו שאר האנשים, "משתנה כל הזמן".
היא סיפרה שלדעתה השיר עוסק ב"להיות סובלני כלפי עצמך יותר מלאהוב את עצמך בדרך שאנשים מצפים כשהם שומעים את המשפט הזה".
אברמס הרחיבה ואמרה שהיא חושבת שהיא סובלנית כלפי עצמה, אך יש המון דברים שהיא חסרת ביטחון לגביהם.
היא אמרה שהיא חושבת שעל הנייר, זה נראה שהיא לא מראה לעצמה אהבה כל הזמן, אבל היא מנסה ליצור מקום שייתן לה להיות קרובה יותר לזה.
אברמס ביצעה את "Long Sleeves" בהופעה ב-10 באוקטובר 2024, במהלך סיבוב ההופעות שלה, The Secret Of Us Tour, בהופעה בפורטלנד, מיין, שבארצות הברית.
במגזין When The Horn Blows השיר תואר כשיר שמרגיש מטריד ולא נעים אך גם מרגיע באותו הזמן, ובגלל ולמרות כל זה, הוא יפה בצורה יוצאת דופן.
It's been a long time coming" ("כי אני לא יכולה לאהוב אותך, אפילו אם אני רוצה, יש הרבה דברים שאני צריכה להתגבר עליהם, אתה לא יודע איפה הייתי, זה נבנה כבר הרבה זמן") כשורות המשמעותיות ביותר בשיר.
מגזין NME אמר ש-"Long Sleeves" נשכח ונבלע בין שאר שירי מיני-האלבום Minor.
המגזין Study Breaks השווה בין "Long Sleeves" לבין השיר "Friend", הפותח את מיני-האלבום, כאשר הוא אמר ש-"Friend" נגע ברגש מסוים על שברון לב, "Long Sleeves" היה מעורפל יותר מבחינת המשמעות שלו, מה שגרם לכך שקשה להבין ולהתחבר לשיר.
לעומת זאת, האתר The Oakland Post טען ש-"Long Sleeves" הוא השיר הטוב ביותר במיני-אלבום והשיר הטוב ביותר של אברמס עד נקודה זו.
MikuMikuDance (בעברית: מיקו מיקו דאנס; ידועה בקיצור כ-MMD) היא תוכנה חינמית ליצירת הנפשה תלת-ממדית, אשר פותחה במקור עבור מערכת ההפעלה Windows.
התוכנה נוצרה על ידי המפתח היפני יו היגוצ'י (Yu Higuchi, הידוע בכינוי HiguchiM) ופורסמה לראשונה ב-24 בפברואר 2008.
התוכנה פותחה במקור ככלי קידום (חלק מ-Vocaloid Promotion Video Project) כדי לאפשר למעריצים ליצור סרטוני ריקוד עבור דמות הווקאלואיד הפופולרית האטסונה מיקו.
עם זאת, בזכות ממשק המשתמש הפשוט שלה והגמישות שלה, היא הפכה במהרה לכלי פופולרי ליצירת סרטוני אנימציה (Machinima) עבור מגוון רחב של דמויות, הרבה מעבר לגבולות המותג של מיקו.
הגרסה הראשונה של התוכנה יצאה לאור ב-2008. המפתח, היגוצ'י, רצה ליצור כלי שיאפשר למשתמשים חובבים להנפיש מודלים תלת-ממדיים בקלות, ללא הצורך בידע מעמיק או בתוכנות מקצועיות יקרות כמו Maya או Blender.
ב-26 במאי 2011, הודיע היגוצ'י על פרישתו מפיתוח התוכנה ועל שחרור הגרסה הסופית (Ver 7.39).
למרות ההודעה, הוא חזר לעדכן את התוכנה ב-2013 והוציא את גרסה 9.26 (כולל תמיכה ב-64 סיביות) כדי להתאים אותה למערכות הפעלה מודרניות יותר ולשפר את מנוע הרינדור.
מאז, הפיתוח הרשמי הופסק כמעט לחלוטין, אך הקהילה ממשיכה לפתח תוספים ועזרים חיצוניים.
MMD נחשבת לתוכנה נגישה מאוד למתחילים.
המשתמשים מייבאים מודלים תלת-ממדיים, קובצי מוזיקה (WAV) ונתוני תנועה (Motion Data), ומסנכרנים ביניהם.
התוכנה משתמשת במנוע הפיזיקלי Bullet Physics.
מנוע זה מאפשר תנועה ריאליסטית (או סמי-ריאליסטית) של אלמנטים כמו שיער, חצאיות, עניבות ובגדים, המגיבים לתנועות הדמות ולכוח הכבידה באופן אוטומטי, ללא צורך באנימציה ידנית (Keyframing) של כל פרט ופרט.
אחת התכונות שהזניקו את הפופולריות של התוכנה הייתה הוספת התמיכה במצלמת ה-Kinect של מיקרוסופט בשנת 2010. התכונה אפשרה למשתמשים לבצע לכידת תנועה (Motion Capture) ביתית: המשתמש רוקד מול המצלמה, והדמות בתוכנה מחקה את תנועותיו בזמן אמת.
קובצי התנועה שנוצרו ניתנים לשמירה ולשיתוף.
אף על פי שאינו חלק מהתוכנה המקורית, התוסף MikuMikuEffect נחשב לחלק בלתי נפרד מקהילת ה-MMD.
התוסף מאפשר הוספת אפקטים ויזואליים מתקדמים (Shaders) כמו תאורה ריאליסטית, טשטוש (Motion Blur), גשם, אש, ומראה מצויר (Toon Shader), המשדרגים משמעותית את האיכות הוויזואלית של הסרטונים.
התוכנה משתמשת בפורמטים ייחודיים שנוצרו עבורה או אומצו על ידה:
קובצי PMX הם הגרסה החדשה והמתקדמת יותר.
מכילים את המידע על תנועת העצמות (Bones) והבעות הפנים.
.x: פורמט לאביזרים (Accessories) כמו כלי נשק, במות או רהיטים (פורמט שמקורו ב-DirectX).
ל-MikuMikuDance הייתה השפעה עצומה על תרבות האינטרנט, ובפרט על אתרי שיתוף וידאו כמו Niconico ביפן ו-YouTube במערב.
שיתוף תוכן: נוצרה תרבות של שיתוף חופשי ("Open Source" תרבותי), בה משתמש אחד יוצר מודל, משתמש שני יוצר את האנימציה של הריקוד, ומשתמש שלישי יוצר את תנועת המצלמה – וכולם משתפים את הקבצים לשימוש הכלל.
סדרות אנימה: בשל הפשטות שלה, התוכנה שימשה ליצירת סדרות אנימה מלאות בתקציב נמוך, כגון Straight Title Robot Anime ו-Tesagure!
ממים (Memes): סרטוני MMD רבים הפכו לתופעות רשת ויראליות, כשהם מציגים דמויות ממשחקים ומאנימות שונות מבצעות ריקודים מוכרים.
התוכנה עצמה היא חינמית (Freeware), אך השימוש במודלים כפוף לתנאי השימוש של יוצריהם.
המודלים הרשמיים של הדמויות של קריפטון פיוצ'ר מדיה (כמו האטסונה מיקו, קאגאמינה רין, מגורינה לוקה ועוד) מגיעים עם הסכם רישוי האוסר על שימוש בהם למטרות פוליטיות, דתיות או פוגעניות (Violent/Sexual nature).
הקהילה מקפידה בדרך כלל על מתן קרדיט (Credit) ליוצרי המודלים והתנועות בכל סרטון.
"Tattooed Heart" הוא שיר של הזמרת-יוצרת האמריקאית אריאנה גרנדה, שיצא לאור ב-30 באוגוסט 2013 יחד עם שחרור האלבום המלא Yours Truly.
השיר נכתב על ידי גרנדה בשיתוף עם שון פורמן (מההרכב 3OH!3) ומפיקים נוספים, כאשר גרנדה ציינה שזהו השיר היחיד באלבום שהיא הייתה שותפה בכתיבתו כבר מגיל 17. השיר נכלל כרצועה הרביעית באלבום הבכורה של גרנדה, Yours Truly.
על אף שלא יצא כסינגל רשמי מתוך האלבום, הוא זכה לווידאו קליפ בהופעה חיה במסגרת חגיגות העשור לאלבום בשנת 2023.
השיר, בלדת דו-וופ המושפעת מסגנון שנות ה-50, זכה לשבחים מצד מבקרי המוזיקה שהדגישו את היכולות הווקאליות של גרנדה בשיר ואת הדמיון למריה קארי.
השיר הפך לחביב הקהל וזכה לחשיפה משמעותית לאחר שגרנדה ביצעה אותו בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית לשנת 2013, וכן בביצוע בבית הלבן בפני משפחת אובמה.
העבודה על האלבום Yours Truly החלה עוד באוגוסט 2010, כאשר גרנדה הייתה בת 17 ועדיין מוכרת בעיקר כדמות "קאט ולנטיין" מהסדרות "ויקטוריוס" ו"סאם וקאט" בערוץ ניקלודיאון.
החיבור שלה למסר השיר היה כה חזק, עד שהיא קעקעה לב על כף רגלה במציאות, כמחווה למשמעות השיר עבורה.
השיר נכתב בתחילת תהליך העבודה על האלבום, בשנת 2012, כאשר גרנדה הייתה כבת 17. תהליך היצירה החל באולפן כאשר המפיק מאט סקווייר הזמין את שון פורמן מהצמד 3OH!3 לעבוד עם גרנדה.
הסשן הראשוני ניסה לכוון לסאונד פופ גנרי יותר, אך הכיוון הזה לא הרגיש אותנטי לגרנדה.
לאחר יום עבודה לא מוצלח, פורמן הציע כיוון שונה שהוביל ליצירת השיר.
גרנדה סיפרה כי זהו אחד השירים הבודדים באלבום שהיא כתבה בעצמה (בשותפות) בחדרה, והגדירה אותו כבלדה האהובה עליה לביצוע באלבום.
ההשראה לשיר הגיעה מרעיון שהיה לכותב שון פורמן, אשר שמר באפליקציית הפתקים בטלפון שלו שורות על אהבת נעורים ועל הרצון "לקעקע" את שם האהוב על הלב.
כשהציג את הרעיון לגרנדה, היא התחברה מיד לקונספט ולכותרת.
השיר הוקלט בשנת 2012 באולפני "The Lair" בלוס אנג'לס והופק על ידי בייביפייס וצמד המפיקים The Rascals, אשר היו אחראים על עיצוב הסאונד הנוסטלגי של האלבום.
תהליך הכתיבה תואר על ידי פורמן כ"אורגני", כאשר גרנדה ביצעה את המילים והלחן בזמן אמת באולפן.
למרות שרוב האלבום עבר שינויים והתאמות להפקה של מוזיקת R&B משנות ה-90 בהובלת בייביפייס והרמוני סמואלס, "Tattooed Heart" שרד את השינויים הללו ושמר על אופיו המקורי כבלדת דו-וופ קלאסית, כאשר מפיקים נוספים רק ליטשו את הסקיצה המקורית.
זהו אחד משלושה שירים בלבד שלא נגנזו מהגרסה המקורית של האלבום.
המבקרים זיהו בשיר השפעות של מוזיקת מוטאון, וכותב השיר שון פורמן ציין כי הסגנון המוזיקלי נוצר בהשראת הקלאסיקה "Stand By Me" של בן אי.
ההפקה המוזיקלית של השיר, עליה הופקדו בייביפייס וצוות המפיקים The Rascals, מתוארת כמינימליסטית ומדויקת, שנועדה להדגיש את היכולות הווקאליות של גרנדה.
הליווי האינסטרומנטלי נשען ברובו על פסנתר מוביל המנגן קו מלודי "קופצני", המלווה בנקישות אצבע המכתיבות את הקצב האיטי והסבלני של השיר.
גרנדה התעקשה על שילוב כלי נגינה חיים בהפקת האלבום, ובשיר זה בולט השימוש בכינורות ובכלי מיתר המעניקים לו נופך תזמורתי וקלאסי.
השיר נפתח בצורה אינטימית עם הפסנתר ונקישות האצבע, ומתפתח בהדרגה לקצב יציב יותר ככל שהוא מתקדם.
מבחינה ווקאלית, "Tattooed Heart" נחשב לאחד הרגעים החזקים ביותר באלבום הבכורה של גרנדה, המציג את המנעד הקולי הרחב שלה.הביצוע של גרנדה תואר כ"סגנון לאונג'", המזכיר זמרות דיווה קלאסיות.
היא עושה שימוש במנעד רחב הכולל עליות וירידות מלודיות ולולאות ווקאליות.
סגנון השירה בשיר זה, כמו בשאר האלבום, גרר השוואות תכופות למריה קארי, במיוחד ביכולת השליטה הקולית ובגוון הקול.
גרנדה הגדירה את השיר כבלדה האהובה עליה לביצוע באלבום, בזכות הפשטות שמאפשרת לה "לעמוד שם, לעצום עיניים ולשיר" ללא צורך בכוריאוגרפיה מורכבת.
מבחינה לירית, השיר עוסק באהבת נעורים רומנטית ובתשוקה למערכת יחסים יציבה, מחייבת ובלתי משתנה.
הנושא העיקרי הוא הרצון לאהבה שאינה דורשת משחקים או סמלי סטטוס, אלא מתבססת על חיבור רגשי עמוק ונכונות להפוך את הקשר לנצחי, בדומה לקעקוע שאינו ניתן למחיקה.
משפט זה מעגן את השיר בתקופת הדו-וופ ומביע כמיהה לסוג של חיזור ומחויבות שהיה נהוג בעבר, בניגוד לתרבות הדייטינג המודרנית המורכבת יותר.
השיר "Tattooed Heart" יצא לאור ב-30 באוגוסט 2013 כרצועה הרביעית באלבום הבכורה של גרנדה, Yours Truly.
השיר לא הופץ כסינגל רשמי לרדיו, אך זכה למעמד של "אהוב הקהל" וצבר נתוני השמעות גבוהים בפלטפורמות הסטרימינג.
על אף היעדרו של קמפיין סינגל מסורתי, השיר זכה לקידום משמעותי באמצעות הופעות חיות בפרופיל גבוה, אשר סייעו למצב את גרנדה כווקאליסטית מובילה.
ביום צאת האלבום בארצות הברית, ביצעה גרנדה את השיר בשידור חי בתוכנית הבוקר האמריקאית The Today Show בפני קהל מעריצים ברחבה.
ב-24 בנובמבר 2013, העניקה גרנדה ביצוע בולט לשיר בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית.
היא הופיעה בשמלת פאייטים אדומה בליווי זמרי ליווי בסגנון דו-וופ, בהופעה שתוארה ככזו ש"גנבה את ההצגה" וזיכתה אותה בתשואות בעמידה, כולל מהזמרת ליידי גאגא.
הופעה זו נחשבת לאחת מנקודות המפנה שחיזקו את מעמדה בתעשייה.
השיר בוצע על ידי גרנדה גם באירוע בבית הלבן בפני הנשיא ברק אובמה ומשפחתו.
כחלק מחגיגות העשור לצאת האלבום Yours Truly, שוחררה ב-25 באוגוסט 2023 מהדורת דלוקס דיגיטלית שכללה גרסת הופעה חיה חדשה לשיר שהוקלטה בלונדון.
ב-29 באוגוסט 2023, כחלק מהקמפיין השיווקי למהדורה המחודשת, העלתה גרנדה לערוץ היוטיוב שלה וידאו קליפ רשמי של הביצוע החי, המשחזר את האסתטיקה הוויזואלית של תקופת האלבום המקורי.
השיר "Tattooed Heart" זכה לשבחים מצד מבקרי המוזיקה, אשר ציינו אותו לעיתים קרובות כאחת הרצועות הבולטת באלבום Yours Truly, וכדוגמה מובהקת ליכולותיה הווקאליות ולסגנון הרטרו שאפיין את הפרויקט.
המבקרים שיבחו את ההפקה הנוסטלגית של השיר.
באתר Billboard ציינו כי גרנדה "מתעמקת בדו-וופ" באמצעות "קו פסנתר קופצני ונקישות אצבע", ואף מתאימה את עצמה לרוח התקופה בטקסט.
בביקורת באתר Entertainment Focus השיר הוגדר כ"מחווה לשנות ה-50" וכאחד משיאי האלבום.
גם בבלוג Soul In Stereo נכתב כי השיר מצלצל עם "גוון של מוטאון" וכי גרנדה נשמעת בו "בבית" באופן מפתיע.
המבקר הישראלי יוסי חרסונסקי ציין לחיוב את נגיעות ה"רטרו סול" והדו-וופ בשיר, כחלק מהשליטה המיומנת של גרנדה בקשת סגנונות רחבה.
הביצוע הקולי של גרנדה זכה להתייחסות נרחבת.
מספין פקאדומסוכנות הידיעות AP תיאר את השיר כ"בלדה דבשית" המדגישה את הגוון העשיר והיפה של גרנדה, המזכיר את מריה קארי ולעיתים את טוני ברקסטון.
במגזין People השיר דורג כאחד הטובים בדיסקוגרפיה שלה, ותואר כ"בלדה נוסקת" המהווה הדגמה טהורה ליכולת הטבעית של גרנדה לשיר בעוצמה.
באתר PopCrush שיבחו את הביצוע החי של השיר בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית, ותיארו אותו כביצוע בסגנון "לאונג'" שהאפיל על זמרים אחרים באותו ערב.
לצד השבחים על ההפקה והביצוע, נשמעה ביקורת מסוימת על התוכן הלירי והסנטימנטליות של השיר.
כריס אצופרדי כתב בביקורת כי למרות שהשיר נעים להאזנה ו"צולל לצלילי הדו-וופ של תחילת שנות ה-60", קל להתעלם מהכותרת ה"טיפשית" ומה"רגשנות המבחילה" של הרצועה.
באתר Pitchfork, השיר תואר כ"פזמון רציני", והמבקר ציין כי על אף הפיתוי לתייג את גרנדה כ"נשמה עתיקה", כתיבת השירים באלבום ככלל היא בטוחה מדי ונטולת אישיות ייחודית, אם כי גרנדה מצליחה לגלוש בין סגנונות הרטרו בקלות.
באתר Plugged In, הסוקר תכנים מנקודת מבט משפחתית-שמרנית, השיר צוין תחת קטגוריית "תוכן מעורר התנגדות" בשל רמיזות פיזיות ומיניות בטקסט אשר נתפסו כסותרות את תדמית ה"אהבה התמימה".
אוּמָה מוּסוּמֶה פְּרִיטִי דֶרְבִּי הוא זיכיון מדיה (Media Mix) יפני שנוצר על ידי חברת המשחקים Cygames.
הזיכיון מתמקד בקבוצה של נערות המכונות "אומה מוסומה" (בנות סוס), שהן האנשה (Moé anthropomorphism) של סוסי מרוץ יפניים אמיתיים ומפורסמים מההיסטוריה.
הדמויות בעלות אוזני סוס וזנב, וניחנות ביכולות ריצה על-אנושיות.
הפרויקט הוכרז לראשונה ב-2016. סדרת האנימה שודרה לראשונה ב-2018, אך המשחק לטלפונים הניידים (iOS ו-Android) והמחשב האישי יצא לאור רק בפברואר 2021 לאחר דחיות רבות.
עם צאתו, הפך המשחק לאחת האפליקציות הרווחיות והמצליחות ביותר ביפן, והפך לתופעה תרבותית שהציתה מחדש את העניין במרוצי סוסים במדינה.
העולם של "אומה מוסומה" דומה מאוד לעולם האמיתי, אך בו מתקיימות "בנות סוס" לצד בני אדם רגילים.
בנות הסוס נולדות עם שמות ונשמות של סוסי מרוץ אגדיים מעולם אחר (כדור הארץ שלנו).
מטרתן בחיים היא להתחרות במרוצים יוקרתיים בסדרה הנקראת "Twinkle Series" ולהפוך לאיידוליות (אלילות) המופיעות במופעי מוזיקה וריקוד לאחר הניצחון.
הדמויות לומדות ב"אקדמיית טרייסן" (Tracen Academy) בטוקיו, שם הן מתאמנות בריצה, שחייה ופיתוח שרירים, לצד לימודים עיוניים ואימוני שירה וריקוד לקראת "הופעת הניצחון" (Winning Live).
המשחק הוא סימולציית אימון (Training Simulation) המשלבת אלמנטים של משחקי גאצ'ה (Gacha).
תפקיד השחקן: השחקן נכנס לנעליו של "מאמן" (Trainer) חדש באקדמיה.
תהליך האימון: על השחקן לבחור "בת סוס" אחת ולאמן אותה במשך תקופה של שלוש שנים (בזמן משחק).
האימון כולל שיפור נתונים סטטיסטיים (מהירות, סיבולת, כוח, נחישות ואינטליגנציה), ניהול מצב הרוח והבריאות שלה, והשתתפות במרוצים בזמן אמת.
מרוצים: המרוצים מוצגים בגרפיקה תלת-ממדית מלאה.
השחקן אינו שולט בדמות בזמן הריצה עצמה; התוצאה נקבעת על סמך הנתונים שנצברו באימונים, האסטרטגיה שנבחרה (ריצה מלפנים, שמירת כוחות לסוף וכו') ומזל.
Winning Live: אם הדמות מסיימת במקומות הראשונים, היא משתתפת בהופעת פופ מושקעת.
המנצחת במרוץ זוכה לעמוד במרכז הבמה (Center position).
הורשה (Inheritance): לאחר סיום האימון, הדמות הופכת ל"כרטיס" שניתן להשתמש בו כדי להוריש תכונות ויכולות לדמויות חדשות שהשחקן מאמן, מה שיוצר מעגל משחקיות מתמשך.
סדרת האנימה זכתה לשבחים על השילוב בין דרמת ספורט מרגשת לבין קטעי "חיי יום-יום" (Slice of Life).
Works והתמקדה בסיפורה של ספיישל וויק.
עונה 2 (2021): הופקה על ידי Studio Kai והתמקדה ביריבות ובחברות בין טוקאי טייאו למג'ירו מקווין.
עונה זו זכתה להצלחה מסחרית יוצאת דופן ביפן.
עונה 3 (2023): התמקדה בדמויות קיטאסאן בלאק (Kitasan Black) וסאטונו דיימונד (Satono Diamond).
למשחק ולאנימה הייתה השפעה כלכלית וחברתית ניכרת ביפן:
החייאת ענף המרוצים: דווח על עלייה חדה במספר הצעירים המגיעים למסלולי מרוצי סוסים ומהמרים על המרוצים בעקבות ההיכרות עם המותג.
תרומות וסיוע: מעריצי הסדרה תרמו סכומים גדולים לארגונים המטפלים בסוסי מרוץ שיצאו לגמלאות, כדי למנוע את שחיטתם (גורל נפוץ לסוסים שאינם רווחיים עוד).
לדוגמה, ביום הולדתו של הסוס "נייס נייצ'ר" (Nice Nature), גויסו מיליוני ינים כתרומה.
זכויות יוצרים: חברת Cygames אוסרת על יצירת פורנוגרפיה או תוכן פוגעני (R-18) המבוסס על הדמויות, מתוך כבוד לבעלי הסוסים האמיתיים וחשש לאיבוד זכויות השימוש בשמות.
אורי תובל (נולד ב-5 בינואר 1974) הוא עיתונאי, משנה לעורך מגזין תלם, בעבר עיתונאי ועורך בהארץ ובכלכליסט ומפתח בינה מלאכותית.
נולד בירושלים לרותי ולמרדכי "מוטי" תובל.
אביו נהרג במלחמת יום הכיפורים כאשר אמו הייתה בהריון.
בצבא שירת כקצין בחיל המודיעין.
ב-2001 סיים לימודי תואר ראשון במדעי המחשב ובפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים.
לאחר מכן למד מספר שנים בבית הספר לקולנוע סם שפיגל ולתואר שני בסוציולוגיה של החינוך באוניברסיטה העברית.
בין 2001 ל-2006 עבד כמורה למדעי המחשב ולמתמטיקה וכמחנך בתיכון שליד האוניברסיטה בירושלים.
בין 2006 ל-2012 עבד בעיתון הארץ, בין היתר כעורך העמוד הראשון וכסגן עורך מוסף הארץ.
ב-2012 היה ממובילי המאבק של עיתונאי הארץ נגד תוכנית פיטורים רחבה בעיתון.
במקביל היה חבר הנהלת אגודת העיתונאים בתל אביב מטעם עיתונאי הארץ.
ב-2013 שימש לזמן קצר כמרכז המקצועי של האגודה.
בין 2014 ל-2018 עבד בעיתון כלכליסט, בין היתר ככתב פוליטי, ראש דסק ועורך מדור נדל"ן.
בין 2019 ל-2023 עבד כמפתח בינה מלאכותית בחברת DSPG.
החל מ-2023 משמש תובל כעורך משנה של מגזין תלם, כתב עת פוליטי-אינטלקטואלי של קרן ברל כצנלסון.
במסגרת תפקידו כותב תחקירים, מראיין ומנחה פודקסטים בנושאים פוליטיים, חברתיים וביטחוניים.
פרסם טורים גם ב"הארץ" ו"העין השביעית".
כתיבתו של תובל מתמקדת בניתוח ביקורתי של המערכת הפוליטית, הביטחונית והחברתית בישראל, בדגש על שחיקת הנורמות הדמוקרטיות תחת ממשלות בנימין נתניהו.
תובל מרבה לעסוק בפרשות שחיתות וניגוד עניינים בלשכת ראש הממשלה, ובראשן פרשת קטרגייט ופרשת הדלפת המסמכים המסווגים, תוך טענה לפגיעה בביטחון המדינה לטובת אינטרסים פוליטיים וזרים.
בנוסף, הוא מנתח סוגיות אסטרטגיות כגון ניצול הממשלה את המלחמה בחמאס לשינוי אופיה של המדינה ולהחלשת המחנה הליברלי (מה שהוא מכנה כ"מלחמת אזרחים באמצעות שליח"), הכישלון בבלימת הגרעין האיראני, עליית הימין הקיצוני בהובלת איתמר בן גביר, ותופעת הפשיעה בחברה הערבית.
ב-2010 צוטט תובל כמי שכינה את משפחתה של מרים פרץ, אימו של רס"ן אלירז פרץ שנפל בקרב, "ג'יהאדיסטים ופשיסטים", אמירה שעוררה ביקורת ציבורית.
תובל יצר קשר עם מרים פרץ, התנצל בפניה והם נפגשו מספר פעמים.
בראיון לשבועון "עולם קטן" הגנה מרים על תובל ואמרה כי הוא "צדיק" וכי "הוא בן הארץ הזאת, הוא מאמין בזכותנו על הארץ הזאת...
במקום שאורי עומד, הרבה אנשים מהארץ הזאת לא יכולים לעמוד".
תובל הביע תמיכה בבחירתה של פרץ לנשיאת המדינה.
היה נשוי לחברת הכנסת תמר זנדברג, נישואים אשר הסתיימו ב-2008. לזוג נולדה בת אחת.
נשוי למיכל פלד-פליישר ממנה הוא אב לבת ובן.
תובל מגדיר את עצמו כחילוני.
אסף יוטמוביץ' פינחסוב היה מחנך, חוקר, מתרגם ורב מקרב יהודי ההרים.
הוא היה ממייסדי כתב הג'והורי, יוצר האלפבית הג'והורי הראשון, וחלוץ השפה הספרותית הג'והורית.
בשפה הספרותית הג'והורית פרסם תרגומים של הסידור (הוצאת וילנה, 1909; עם טקסט מקביל בעברית) וכן את החוברת של יוסף ספיר, מטרות הציונים (וילנה, 1908).
בשנת 1917 ייסד את הוועד הלאומי היהודי.
בשנת 1920 הוצא להורג בידי הבולשביזם.
אסף פינחסוב נולד בשנת 1884 בדרבנט למשפחת רבנים.
הוא למד אצל הרב הראשי של דגסטן, יעקב יצחקי, שנודע בכל רחבי הקווקז.
שלט ברוסית ושלט שליטה מלאה בעברית, ובהמלצת מורו הוזמן לשמש כמורה פרטי בביתה של משפחת מטוויי (מתתיהו) בוגטירב, איש עסקים עשיר מקרב יהודי ההרים בגרוזני.
בשנת 1908 סיים פינחסוב את לימודיו בסמינר התאולוגי היהודי (ישיבה) בווילנה.
שנה לאחר מכן נסע לסמרקנד, שם ייסד בית ספר רוסי־יהודי לילדי יהודי הקווקז ולימד בו במשך כשנתיים.
עם שובו לדרבנט הגיש פינחסוב, בראשית ינואר 1911, בקשה למושל הצבאי של מחוז דגסטן לקבלת רישיון לפתיחת בית דפוס רוסי־יהודי בעיר הולדתו.
ואולם, בית הדפוס לא הוקם בסופו של דבר.
באותה שנה הגיש מועמדות לתפקיד הרב הציבורי (הרב הראשי) של דרבנט, אך לא קיבל את מספר הקולות הנדרש, משום שנחשב צעיר מדי לתפקיד – בן 27 בלבד.
בשנת 1911 נישא לסוזנה איליאגייבנה פינחסובה והמשיך בפעילותו החינוכית והציבורית.
במקביל הכין לדפוס שני ספרים שתורגמו מן העברית, תוך שימוש באלפבית שפיתח.
פרסומיו המוקדמים של פינחסוב לא רק הניחו את היסודות לשפה הכתובה היהודית־טאטית, אלא גם תרמו תרומה משמעותית למחקר הלשוני.
הוא ייסד את השפה הספרותית הג'והורית על בסיס ניב דרבנט, תוך שילוב לקסמות נבחרות מניבי קובה (אזרבייג'ן) וקאיטאג, ובה בעת הרחיב את השכבה העברית הקדומה שנשתמרה בשפה.
עבודתו של פינחסוב מילאה תפקיד מרכזי בעיצוב התפתחותה העתידית של השפה הספרותית הג'והורית.
עד שנת 1917 היה למנהיג יהודי ההרים בדרבנט.
הוא תרגם את הסידור (בג'והורי: Гъуьл тефило) מן העברית לשפה הג'והורית.
במקביל לימד בבית הספר הרוסי־יהודי הראשון בדגסטן.
באביב 1917 החלו לפעול בדרבנט ועדות לאומיות של אזרים, ארמנים, יהודים ורוסים.
כל ועדה הקימה עד מהרה יחידה חמושה קטנה.
אסף פינחסוב נבחר ליושב ראש הוועד הלאומי היהודי, והקבוצה הציונית שפעלה קודם לכן הצטרפה לוועד זה.
במהלך קיומה של הרפובליקה ההררית של צפון הקווקז נבחרו יהודי ההרים לדומת העיר דרבנט, ובהם א' פינחסוב, חנוקאייב, ב' מוסחאלוב וי' דדאשב.
אסף פינחסוב היה מעורב גם בשחרורם של 28 צעירים יהודים שנשבו בידי כוחות צבא דרום רוסיה, ועמדו בפני סכנת הוצאה להורג.
לאחר סיום מלחמת האזרחים ברוסיה והשבת השלטון הסובייטי, הוכרזו כל הוועדות הלאומיות בדרבנט כבלתי חוקיות, וראשיהן נעצרו והורשעו בסיוע למהפכנים־נגדיים.
כל יושבי הראש של הוועדות נידונו למוות.
כולם הגישו ערעור לבית הדין הצבאי של מחוז דגסטן בבקשה לעיון חוזר בגזר הדין.
ואולם, בטרם התקבלה תשובה מן השלטון המרכזי, בוצע גזר הדין בפועל רק נגד אסף פינחסוב.
במרץ 1920, בגיל 36, הוצא אסף פינחסוב להורג בידי הצ'קה.
רעיה — סוזנה איליאגייבנה פינחסובה (לבית חנוקאייבה), נולדה בשנת 1899. היא סיימה לימודים במכללה פדגוגית ועבדה כמורה.
לאחר שבעלה הוצא להורג, לקחה את שלושת ילדיה ועזבה את הרפובליקה האוטונומית הסובייטית הסוציאליסטית של דגסטן.
בן — עמנואל אסאפייביץ' פינחסוב (1912–1993) היה מהנדס, משתתף בהחזית המזרחית במלחמת העולם השנייה, ונפטר בצ'ליאבינסק.