tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
למרות מאמצים רבים לכתוב את התוכנה באופן שיהיה זהה ככל האפשר לחלונות, ישנם עדיין הבדלים במימושי הספריות שעשויים לגרום לתוכנות בעיות שונות ואף לכישלונות הרצה.
Wine יכולה להיקשר גם עם חלק מהספריות (dll־ים) המקוריות של מיקרוסופט ובכך לשפר את רמת התאימות, אולם הרצה באופן זה מצריכה בדרך כלל רישיון של חלונות.
קהילת משתמשי Wine מנהלת מאגר מידע אודות תוכנות שונות לחלונות ואיכות התאימות וההרצה שלהן בגרסאות ומערכות הפעלה מגוונות.
כיום מונה המאגר יותר מ־26,500 סוגי תוכנות.
עד שנת 2020 מיקרוסופט לא הביעה דעות ציבוריות לגבי Wine.
עם זאת, תוכנת Windows Update חוסמת עדכונים ליישומי מיקרוסופט הפועלים ב־Wine.
ב־16 בפברואר 2005, איוון ליאו פוטי גילה שמיקרוסופט החלה לבדוק את מפתח תצורת Wine ברישום Windows ותחסום את Windows Update לכל הרכיבים.
כפי שציין פוטי: "זו גם הפעם הראשונה שמיקרוסופט מכירה בקיומה של Wine".
Windows Live Mail היא תוכנת ניהול דואר אלקטרוני מחבילת התוכנות Windows Live (שם מותג שהחליף את msn), פרויקט ההובלה של מיקרוסופט, שמטרתה לשפר את מערכת חלונות.
התוכנה החליפה את תוכנות הדואר האלקטרוני הקודמות של מיקרוסופט, בהן Outlook Express (שנמצאת בXP) ו-Windows Mail (שנמצאת בVISTA ודי דומה ל-windows live mail).
התוכנה משפרת התאמת מערכת הדואר האלקטרוני לשאר תוכנות מיקרוסופט בסביבת חלונות, ומספקת שירותי ניהול דואר אקלטרוני נפוצים, לרבות ניהול חשבונות ספקי שירות אחרים דרכה.
בישראל החליף המותג Live Hotmail את Hotmail.co.il בפורטל MSN ב-6 בינואר 2008. ב-2012 הוחלף השירות בהדרגה לOutlook.com ב-2013 הושלם המעבר.
בדומה לרוב תוכנות ה-PVR, גם תוכנה זו מסוגלת לבצע הקלטה מתוזמנת, הקפאה ומעבר להקלטה וכן להציג מרחב רב של מדיות דיגיטליות כמו השמעת מוזיקה, צפייה בסרטי DVD, צפייה בתמונות, והקשבה לשידורי רדיו אינטרנט ו-FM.
התוכנה תומכת בהקלטה מתוכננת לפי שם התוכנית או לפי זמן השידור בעזרת לוח שידורים אלקטרוני המתעדכן דרך האינטרנט.
ניתן באמצעות התוכנה ובאמצעות מכשיר Windows Media Center Extender לשדר את התוכן אשר הוקלט במחשב, דרך רשת ביתית רגילה לשאר הטלוויזיות בבית או לקונסולת ה-Xbox 360.
באמצעות כרטיס טלוויזיה התוכנה מסוגלת לנגן ולהקליט שידורי טלוויזיה.
את התוכן אשר מוקלט באמצעות התוכנה ניתן לאחר מכן לצרוב על גבי תקליטורי DVD או להעביר לנגן מדיה נייד.
התוכנה מסוגלת לארגן ולהציג את כל קובצי המוזיקה הנמצאים על הכונן הקשיח.
במצב ברירת המחדל אלבומי המוזיקה מסודרים בסדר אלפביתי יחד עם עטיפות האלבומים.
באמצעות התוכנה ניתן להוריד את עטיפות האלבומים באופן אוטומטי מהאינטרנט אשר שניתן לצרף את עטיפות האלבומים באופן ידני.
בדומה ל-TiVo, כאשר צופים בתוכן אשר הוקלט בעזרת – Windows Media Center ניתן להריץ את הפרסומות במהירות באמצעות לחיצה על כפתור fast-forward.
למעשה משתמשים רבים בכוונה מחכים 10–15 דקות לפני שהם צופים בשידור חי על מנת שיהיו מסוגלים להריץ את מקבצי הפרסומות.
כמו כן, באמצעות התקנת פלאג אינים חיצוניות כמו DVRMSToolbox, Lifextender או MCEBuddy, ניתן לדלג מעל פרסומות באופן אוטומטי (פונקציה אשר איננה נתמכת על ידי מיקרוסופט).
המדיה סנטר כולל אפשרות גלישה באתרי אינטרנט מהמובילים בישראל, שהותאמו במיוחד לצפייה בטלוויזיה.
אתרי התוכן מאפשרים צפייה בתכנים מגוונים כמו תוכניות טלוויזיה, מוזיקה, ספורט, חדשות, לייף סטייל, ילדים ומשחקים.
האתרים עשירים בתכני וידאו והגלישה בהם מתבצעת באמצעות השלט של המדיה סנטר.
מהיום האינטרנט והטלוויזיה מחוברים בצורה קלה ונוחה מאי פעם.
כאן תוכלו לראות את שותפי התוכן הישראלים אשר יופיעו במדיה סנטר (חלקם לאחר תקופת ההשקה):
yesVideo - באתר תוכלו למצוא תכנים ממגוון התכנים המדהים, המוביל והענק של yes
ynet - במדיה סנטר כולל עמוד ראשי ועמודי חדשות ווידאו.
בעמודים משולבים קטעי וידאו תואמים ומבזקים
MSN – כל מה שרותח בתעשיית הבידור, היופי והזוהר: כל הכוכבים, ההופעות, הפתיחות ותצוגות האופנה
TIPO - בטיפו מגוון רחב של פעילויות קהילתיות, כתבות תוכן מרתקות, פורמים, משחקים, פעילויות וידאו ועוד
ONE - באתר הספורט ONE תוכלו לצפות בחדשות הספורט, מבזקים, כתבות וידאו ותוצאות בזמן אמת היישר מהמגרש!
FLIX - אתר הווידאו הגדול בישראל מבית "תפוז אנשים"
"בריינפופ" - מגוון סרטונים מצוירים מבית ברינפופ, ספק התוכן המוביל בתחום האנימציה החינוכית.
360 - פורטל וידאו ייחודי במגוון תחומים- אוכל, עיצוב הבית, ניו אייג' וקבלה, גייז, לימודים ועוד."דפי זהב" - כל מאגר העסקים של דפי זהב ניתן לחיפוש מהיר, בסביבת מדיה סנטר
Windows to go היא תכונה אשר הופיעה לראשונה בווינדוס 8 (בגרסת Enterprise בלבד), המאפשרת להריץ את כל מערכת ההפעלה באמצעות חיבור USB,
כהחסן נייד וכונן קשיח חיצוני.
המטרה בתכונה היא לאפשר ניוד נוח ומלא של המערכת.
כדי למנוע אובדן מידע בעת ניתוק פתאומי של ההתקן, פותח מנגנון בו ניתן לחבר את המכשיר לאחר ניתוקו עד 60 שניות מרגע הניתוק והמערכת תפעל כשורה,
במידה והמכשיר לא מחובר שנית אל המחשב, האחרון יכבה בתום 60 השניות, תכונה זו פותחה כדי למנוע ממשתמשים זרים לצפות בתוכן ההתקן שנותר על המסך או שנותר בזיכרון ה-RAM.
ניתן אף להצפין את נתוני ההתקן באמצעות BitLocker.
במידה והמחשב לא השתמש אף פעם בסביבת עבודה של Windows To Go יש לאתחל את המחשב שיוכל לעבוד עם הסביבה.
כדי להיכנס לתוכנת האתחול יש להזין בלוח הבקרה, בחיפוש: "windows to go" וללחוץ על "שנה אפשרויות אתחול של Windows To Go".
Windows Server היא סדרת מערכות ההפעלה תוצרת מיקרוסופט לניהול רשתות מחשבים.
המערכת משמשת בעיקר ארגונים גדולים ופחות מוכרת לצרכן הפרטי.
המערכת מותקנת על גבי מחשב עם עוצמת חישוב גבוהה, המחובר אל מספר גדול של מחשבים אשר מנוהלים ומקבלים את המידע מהמחשב המרכזי – השרת.
גרסאות מסוימות - טרמינל, אינם צריכים כלל יחידת עיבוד מקומית אלא רק מסך ומודם וניתן לגשת להשתמש במחשב כאילו היה מחשב רגיל לחלוטין.
המשתמש רואה Windows רגיל כמו במערכות הפעלה האחרות אבל למעשה מערכת ההפעלה וכל קובצי המשתמש מאוחסנים על גבי השרת.
המערכת כוללת בתוכה תוכנת Hyper-v לווירטואליזציה של התקנת כמה מערכות הפעלה דרך התוכנה, דבר המוזיל עלויות בתפעול השוטף באופן דרמטי עקב הייתור של קניית מספר גדול של מחשבים פיזית והסתפקות במחשב אחד שבתוכו כמה מחשבים וירטואליים.
כמו כן כוללת המערכת תוכנת Active directory לניהול רשימת המחשבים המשותפים בארגון.
הגרסה הראשונה של Windows לשוק העסקי בלבד שהשתמשה בגיבוי מידע משרת חיצוני והיוותה את הבסיס לגרסאות הבאות ולמערכת ההפעלה Windows Xp.
ב-24 באפריל 2003 הוכרזה מערכת הפעלה נוספת לשוק העסקי ושמה Windows 2003 Server.
מערכת הפעלה זו יועדה להיות היורשת של Windows 2000 Server, שהייתה הגרסה האחרונה באותה תקופה לשרתים.
בשנת 2005 הודיעה חברת Microsoft על Windows Server Longhorn שתהיה המהדורה הבאה אחרי Windows 2003 Server לשוק העסקי.
גרסה זו של Windows שיצאה בפברואר 2008, מיועדת לשרתים ומוצעת במספר תצורות שונות.
Windows 2008 היא בעלת מאפייני ממשק משתמש וליבת מערכת דומים ל-Vista.
המהדורה שוחררה בפברואר 2008 תחת השם Windows Server 2008. והיא כוללת שלוש גרסאות: Enterprise, Standard ו-Datacenter.
הגרסה הביתית של Windows Server מיועדת לבתים פרטיים בהם יש כמה מחשבים לכמה משתמשים הרישיון הוא עד 10 מחשבים.
הגרסה הרשמית היציבה המעודכנת ביותר של Windows Server המציעה את הגרסה המתקדמת ביותר לארגונים.
מבוססת על ממשק המטרו של Windows 8.
פותחה במקביל ל־Windows 10. גרסת הבטא הניסיונית לציבור יצאה לאור ב־1 באוקטובר 2014. הגרסה המלאה יצאה לאור ב־12 באוקטובר 2016.
הגרסה המוקדמת של מערכת ההפעלה יצאה לאור בתאריך 2 באוקטובר 2018 לאחר שהוכרז על פיתוחה בסוף חודש מרץ של אותה השנה.
הגרסה שוחררה בתאריך 18 באוגוסט 2021 ולה 3 גרסאות - Datacenter, Standard ו - Essentials.
ישנם מספר חידושים לגרסה זו כאשר העיקריים הם תמיכה בAzure היברידי וכמו כן ממשק ניהול בעל תכונות חדשות.
הגרסה של מערכת ההפעלה יצאה לאור בתאריך 1 בנובמבר 2024 והיא מבוססת על Windows 11.
Windows Phone (בתרגום חופשי: חלונות לטלפון) הייתה מערכת הפעלה לטלפונים סלולריים חכמים, מבית מיקרוסופט שפותחה כיורשת של חלונות מובייל ופלטפורמת נגן המדיה Zune.
המערכת מאופיינת בממשק של אריחים הפותחים אפליקציות שונות שנקרא ממשק ה-Metro שנמצא גם ב-Windows 8 ו-8.1. גרסתה הראשונה של המערכת נקראה Windows Phone 7 ויצאה לשוק באוקטובר 2010, הגרסה האחרונה היא Windows 10 Mobile שהוכרזה ב-2015.
בינואר 2019 הודיעה מיקרוסופט שהתמיכה לגרסה 10 של המערכת תיפסק ב-10 בדצמבר 2019 והציעה למשתמשים לעבור לאנדרואיד או ל-iOS.
מערכת ההפעלה ווינדוס פון 7 נחשפה לראשונה באפריל 2010, וכללה אריחים, שאפשרו הצגת שינויים בזמן אמת.
להבדיל מניסיונות קודמים של מיקרוסופט להתאים מערכות קיימות לטלפונים ניידים, מדובר היה במערכת ההפעלה חדשה לחלוטין, ייעודית לטלפונים חכמים המיועדת בעיקר ללקוחות פרטיים (שלא כמו ה-Windows Mobile שהייתה ממוקדת בשוק הארגוני).
המערכת בין השאר כללה אינטגרציה מלאה עם אופיס ומערכת הדואר האלקטרוני Exchange ועם יכולות מקבילות למערכות האייפון ואנדרואיד.
הממשק של הוינדוס פון היה בנוי על "Hubs", שילוב של אפליקציות ותוכן מקוון למוקדי תוכן ופעילות כגון תמונות, מסמכים, מוזיקה ועוד.
לדוגמה, Hub שממוקד רשתות חברתיות ומרכז בתוכו את כל הפעילות החברתית שהמשתמש צריך באזור אחד מרכזי.
עם השקתה של מערכת ההפעלה מספר חברות השיקו מכשירים שתומכו בה, בהן: סמסונג, HT, LG, ו-Asus.
בינואר 2011 דיווחה מיקרוסופט כי נמכרו שני מיליון טלפונים מבוססי ווינדוס פון 7 תוך חודשים מיום ההשקה.
בפברואר 2011 הודיעה מיקרוסופט כי ניתן יהיה לשחק בקונסולת המשחקים Xbox באמצעות מכשירי ווינדוס פון 7.
חיסרון משמעותי, אשר אפיין את מערכת ה-Windows Phone בתחלת דרכה, היה מחסור ביישומונים (באפליקציות), מאחר שרוב היישומונים באותה תקופה נתמכו רק במערכות ההפעלה של iOS ושל אנדרואיד.
כדי להשלים את הפער מול המתחרות מיקרוסופט טיפחה קהילה של 35 אלף מפתחים ברחבי העולם.
בתחילת 2011 1,200 יישומונים חדשים היו מאושרים מדי שבוע, שאישור של יישומון חדש ארך זמן קצר יחסית, פחות מיומיים בממוצע.
באפריל 2011 שיש לווינדוס פון 7 11,500 יישומונים זמינים.
באוגוסט 2011 הושק עדכון 7.5 לסמארטפונים מבוססים ווינדוס פון 7, שכונה "מנגו" והכיל תוספת של מספר יכולות, תחילה ביפן.
היכולות שכלל ווינדוס פון 7.5 היו מהירות גלישה גבוהה יותר, אינטגרציה עם מנוע החיפוש בינג ויכולות משחק ב-Xbox לייב.
במקביל באותה עת גם יצרנים אחרים הציגו דגמים חדשים עם גרסה 7.5. בינואר 2012 נחשף כי מיקרוסופט משלמת לנוקיה כמיליארד דולר כל שנה במסגרת ההסכם ביניהן.
גרסת העדכון האחרונה הייתה ווינדוס פון 7.8 (Windows Phone 7.8), שהושקה במרץ 2013. היא כללה שדרוג שהציע חלק מהתכונות שנכללו בווינדוס פון 8 ושיפור של ביצועי דפדפן האינטרנט האקספלורר (internet Explorer) המובנה.
מיקרוסופט חשפה באופן רשמי את וינדוס פון 8 באוקטובר 2012.
בווינדוס פון 8 נוספה לראשונה תמיכה מלאה בעברית.
בנוסף יש מסך נעילה אקטיבי המאפשר להציג תמונות ועדכונים חיים מהרשתות החברתיות, פייסבוק ואף ניתן לקבל עדכוני חדשות וכן מידע על השיחות, ההודעות ומידע מלוח השנה לפגישה הקרובה.
בנוסף המערכת תומכת במעבדים מרובי ליבות, ומאפשרת תמיכה בריבוי משימות (MultiTasking) משופר.
ואפילו תמיכה בחריץ microSD, כך שניתן להרחיב את זיכרון המכשיר בדומה למכשירי האנדרואיד.
המערכת החדשה מגיעה עם מספר רב של מכשירים, ובניהם ה-Lumia 1020, lumia 1520 של נוקיה, Ativ S של סמסונג, וה-HTC 8X.
במאי 2013 דיווחה חברת המחקר גרטנר כי 3.2% מבין המכשירים החכמים בעולם מצוידים במערכת הפעלה ווינדוס פון.
באותה עת היה ל-iOS נתח שוק של 17.3% ולאנדרואיד נתח של 75% מהמכשירים החכמים.
רביעית ברשימה הייתה מערכת ההפעלה של בלקברי עם 2.9% מהשוק.
ביולי 2017 הודיעה מיקרוסופט כי היא מפסיקה את התמיכה לגרסה 8.1 של ווינדוס-פון.
Windows 10 Mobile הוכרזה ב-2015 כמערכת הפעלה לניידים המבוססת על ARM, במטרה ליצור חוויית שימוש אחידה עם Windows 10 במחשבים אישיים.
היא החליפה את השם Windows Phone, אך נותרה המשך ישיר של הפלטפורמה הקודמת, וניתן היה לשדרג את רוב מכשירי ווינדוס פון 8
המערכת התמקדה ב-Universal Windows Platform (UWP), שאיפשרה לפתח אפליקציות הפועלות על מגוון מכשירי Windows 10 עם קוד ותפקוד כמעט זהים.
היא תמכה בממשק שולחן עבודה פשוט בעת חיבור למסך חיצוני, כללה אינטגרציה עם Skype, סנכרון התראות עם מכשירים אחרים, דפדפן Microsoft Edge ושיפורים נוספים בממשק המשתמש.
מיקרוסופט גם אפשרה העברת אפליקציות מ-iOS ו-Android באמצעות Windows Bridge.
עקב ירידה בפופולריות ובפיתוח האפליקציות, מיקרוסופט הפסיקה את הפיתוח הפעיל של Windows 10 Mobile ב-2017, וסיימה את התמיכה בה ב-2020.
Windows Movie Maker או Windows Live Movie Maker (בעברית: יוצר הסרטים) הייתה תוכנה חינמית לעריכת וידאו שפותחה על ידי מיקרוסופט, והיא הייתה כלולה במערכת ההפעלה Windows החל מ־Windows Me ועד Windows 8.
התמיכה ביוצר הסרטים הופסקה רשמית ב־10 בינואר 2017, ואת מקומו מילא עורך הווידאו של אפליקציית התמונות ב־Windows 10, שמאוחר יותר הוחלף על ידי עורך הווידאו Clipchamp שרכשה מיקרוסופט בספטמבר 2021.
הגרסה הראשונה של Movie Maker שוחררה ב-14 בספטמבר 2000 ונכללה עם Windows Me.
הגרסה הבאה, גרסה 1.1 נכללה ב-Windows XP ששוחרר כשנה אחרי כן.
גרסה זו תמכה ביצירת קובצי DV AVI וביצירת 8 קובצי WMV.
גרסה 2.0, הוצאה לאור בנובמבר 2002 והייתה עדכון חינמי לתוכנה.
גרסה 2.1 הייתה עדכון קל ונכללה ב-Windows XP Service Pack 2. עם שחרור Windows XP Media Center Edition 2005, שוחררה גרסה 2.5 שכללה אפשרות ליצירת אפקטים בווידאו ותמיכה בצריבת DVD.
מיקרוסופט שחררה את גרסה 6.0 כחלק מ-Windows Vista וכללה אפקטים חדשים, מעברים וסוגי קבצים חדשים לשמירה.
גרסת הפרימיום כללה אפשרות ללכידת וידאו ממצלמות HDV.
עם זאת, גרסת Windows Vista של Windows Movie Maker הסירה תמיכה ביבוא וידאו ממקור וידאו אנלוגי, כגון מצלמת וידאו אנלוגית או מצלמת רשת.
כיוון שחלק מהמחשבים הישנים לא יכלו להפעיל את גרסה 6.0, מיקרוסופט שחררה את גרסה 2.6 שהותאמה עבור מחשבים אלו.
גרסה זו כללה את האפקטים והמעברים הישנים, כמו גרסה 2.1. עם זאת, בגרסה זו לא הייתה האפשרות ללכידת וידאו.
ב-2009 שינתה מיקרוסופט את Movie Maker עד יסודה ולא כללה את תוכנה זו ב-Windows 7. התוכנה הייתה חלק מחבילת Windows Live Essentials.
גרסת הבטא של התוכנה יצאה ב-17 בספטמבר 2008 וגרסתה הסופית שוחררה ב-19 באוגוסט 2009.
ב-24 ביוני 2010 שוחררה גרסת הבטא של Windows Live Movie Maker 2011. הגרסה הסופית של התוכנה שוחררה ב-30 בספטמבר 2010. לצורך ההתקנה של גרסה זו, יש להתקין את גלריית התמונות של חלונות.
באפריל 2012 יצאה הגרסה האחרונה, תחת השם Windows Movie Maker 2012.1, לאחר שמיקרוסופט הכריזה על הפסקת התמיכה במותג Windows Live.
עקב כך, לא ניתן להוריד את התוכנה מאתר Microsoft.
עם זאת, ניתן להשיג את קובץ ההתקנה של התוכנה מאתרי צד שלישי ולהתקינה גם על חלונות 10 ו-11 ללא בעיות מיוחדות.
Windows Presentation Foundation (בקיצור WPF) הוא מודל וכלי פיתוח תוכנה מבית מיקרוסופט למערכת ההפעלה חלונות, עם דגש על עיצוב גרפי מתקדם של ממשק המשתמש.
WPF החל דרכו תחת שם הקוד Avalon, פורסם במגזין MSDN בסוף 2004, הושק ב-2006 ויועד לשילוב במערכת ההפעלה שנקראה בשם הקוד Longhorn ונודעה לאחר מכן בשמה ויסטה.
המודל הושק כחלק מפלטפורמת .NET 3 החל מחבילת הפיתוח ויז'ואל סטודיו 2008.
WPF חולל למעשה מהפך של ממש עבור מפתחי Windows מאז מערכת ההפעלה Windows 95. במודל זה לא נעשה שימוש בליבת החלונות הסטנדרטית Windows Forms המבוססת על המנועים User32 ו-GDI/GDI+ שבתפיסתה טכנולוגיה מיושנת הקיימת כשני עשורים.
אלא הוכנסה לשימוש אינסטלציה חדשה המבוססת על ספריית DirectX שהפכה לחלק בלתי נפרד ממערכות ההפעלה של מיקרוסופט.
בדרך זו מתאפשר למפתחי החלונות לנצל האצת חומרה ויתרונות נוספים של חומרת התצוגה על מנת להעשיר את חזות החלונות.
מנהל התצוגה של Windows 7 משתמש בספריות שהן חלק מתשתית WPF (נקרא Media Integration Layer) כדי לרנדר את שולחן העבודה.
מפתחי WPF הושפעו מטכנולוגיות כמו פלאש והוא דומה קצת לטכנולוגיות כמו XUL של מוזילה פיירפוקס ו-SVG.
ממשק המשתמש מעוצב באמצעות שפת תגיות מבוססת XML הקרויה XAML קיצור של Extensible Application Markup Language (מבוטא "זאמל") ומופרד מקוד התוכנה המתנהל מאחורי הקלעים בדומה ל-ASP.NET.
היכולת לעצב את ממשק המשתמש ללא תלות בקוד התוכנה מאפשרת הפחתת התלות בין המתכנת למעצב.
בדרך זו ניתן לעצב ממשק בנפרד תוך שימוש בכלים מתאימים ולחבר ביניהם לאחר מכן.
ספריות זמן הריצה (CLR) של WPF כלולות בכל מערכות ההפעלה של מיקרוסופט החל מוויסטה, למעט משתמשי XP שלהם אופציית התקנה.
נכון לשנת 2013 שוחררו חמש גרסאות WPF גרסה 3.0 הראשונה פורסמה בנובמבר 2006 גרסה 3.5 ב-2007 ובאוגוסט 2008 שוחררה גרסת המשך 3.5sp1. בשנת 2010 יצאה גרסה 4 ובאוגוסט 2012 שוחררה גרסה 4.5.
Universal Windows Platform שהושקה עם Windows 10 מהווה טכנולוגיה חלופית שאמורה להיות חוצה-פלטפורמות ונראה שבמיקרוסופט נוטים להעדיפה על פני WPF.
ישנם יתרונות לשימוש ב-WPF; העובדה שהוא מתאים גם למערכות הפעלה קודמות וכן בניגוד ל-UWP הפועלת בשיטת ארגז חול, למפתח יש יותר שליטה במתרחש מאחורי הקלעים.
WPF משתמש בארכיטקטורה מרובת שכבות, בשכבה העליונה ביותר האפליקציה מתקשרת עם שרותי קצה עיליים שנכתבו כולם ב-C# ואילו עיקר העבודה ברמה הנמוכה, המרת עצמי .NET לאלמנטים תלת־ממדיים של Direct3D מתרחשת מאחורי הקלעים בשכבה התחתונה הכתובה בקוד בלתי מנוהל (Unmanaged) בשפת C++ הקוד נמצא בספרייה milcore.dll.
ספריות השכבות של WPF כוללות:
ספריית Presentation Framework: שכבת הפרזנטציה מכילה טיפוסים עיליים של WPF, חלונות פאנלים ופקדים אחרים.
בשכבה זו מיושמת אבסטרקציה של אלמנטים עיליים.
ספריית PresentationCore: ליבת התצוגה המאכלסת טיפוסים בסיסיים כמו UIElement או Visual שמהם נגזרים כל הפקדים והצורות.
אפשר לדלג על השכבה העליונה וליהנות ישירות מיכולות שכבה זו.
ספריית WindowsBase: מכילה טיפוסים בסיסיים אף יותר, להם פוטנציאל שימוש מחוץ ל-WPF, כמו עצמי Dispatcher ו-Dependency, שבהם הוצגה לראשונה האינסטלציה מאפייני תלות (Dependency properties) - היכולת להוסיף מאפיינים לעצמים קיימים.
ספריית milcore.dll: היא הליבה הנקראת Media Integeration Layer בקיצור MIL, בה מתרחשת פעולת הרינדור עצמה, מנוע WPF מבצע בשכבה זו תרגום אלמנטים ויזואליים לטקסטורות וצורות תלת־ממדיות מופשטות ("משולשים").
ספריית WindowsCodecs: היא תשתית API ברמה נמוכה המספקת תמיכה בתמונות ותקנים של תמונות כגון JPEG, PNG וכדומה.
ספריית User32: הספרייה היחידה שאינה חלק מ-WPF ולמעשה אחת מספריות Windows הסטנדרטיות.
בעיקר השימוש בה כאן הוא לניהול נתח מסך לתוכנות.
גרפיקה והאצת חומרה: כל תהליך הציור במסך מתבצע באמצעות DirectX המאפשר ניצול טוב יותר של ביצועי כרטיס התצוגה ומאפייניו והפחתת שימוש במעבד הראשי.
במערכות ההפעלה החדשות מנהל ההתקן Display Driver Model מאפשר ניצול טוב יותר של זיכרון התצוגה והמעבד הגרפי אם קיים על חשבון זמן מעבד.
אפשר לקבוע אילו תמונות יטמנו (Cache) בזיכרון הכרטיס הגרפי או לשלוט בקצב הרענון (התקן עומד על 60 תמוניות בשנייה).
רזולוציה עצמאית: WPF מאפשר גמישות רבה בהתאמת גודל החלון לרזולוציית המסך והגדרות DPI של המערכת.
כולל התאמה למסכים קטנים ופרופורציות אחרות.
יכולותיו באים לידי ביטוי במיוחד כשמתחוללים שינויים בתוכנו ובמראהו, כגון שינויי שפה, טקסט דינאמי, גודל, סידור שונה או הצגה/הסתרה של אלמנטים.
גמישות: בניגוד לשיטות הקודמות שבהם פקדים וחלונות מסוימים קבועים במראיהם ואינם ניתנים לשינוי או ניתנים לשינוי בקושי רב.
כל העצמים ממלבן בסיסי ועד סרגל כלים, מצוירים (Render) באופן עצמאי ומהווים יחידות בסיסיות, ועל כן ניתנים למעשה לכל עיצוב מחדש העולה על הדעת כגון גודל, צורה, רקע או התנהגות.
כך למשל ניתן לשלב פקד אחד בתוך פקד אחר וליצור פקדים מאוד מורכבים, כמו פקד כפתור שמכיל בתוכו מספר תמונות או פקד תיבה משולבת שמכיל תמונה.
ממשק פיתוח: לראשונה הוכנס שימוש בשפת תגיות לעיצוב החלון ותוכנו.
XAML היא שפת תגיות גמישה המאפשרת דינאמיות ושילוב מאוחר עם קוד, עיצוב חיצוני באמצעות תוכנות צד שלישי, יכולת ההטמעה של קישור למידע או טיפול באירועים וזאת מבלי לכתוב אף לא שורת קוד אחת בשפות ה-.NET.
ציור מבוסס עצמים: גם אם רוצים להשתמש בעצמים ברמה הנמוכה ביותר של WPF, ניתן להמשיך ליהנות משירותי המערכת מבלי צורך לצייר כל פיקסל בנפרד ישירות בזיכרון התצוגה.
תחת זאת יוצרים עצמי צורה (Shape) בעלי התכונות הדרושות ומטילים על WPF את אחריות לניהול הציור והתצוגה למסך.
להלן החידושים המשמעותיים שהוכנסו ב-WPF ביחס לטכנולוגיות קודמות של מיקרוסופט:
מודל ציור עשיר: בניגוד לשיטות הקודמות WPF מאפשר שקיפות אמיתית.
ציור של שכבות אלמנטים שונים אחד על גבי השני, כל אחד בעל שקיפות (Transparency) או אטימות (Opacity) שונה וכן תמיכה מלאה בתלת-ממד.
מודל טקסט עשיר: יכולת הצגה של טקסט עשיר, בכל מקום ללא הגבלה.
גושי טקסט גדולים ניתנים להצגה בתצוגת "מסמך" מתקדמת, הכוללת גלישה, עמודות ויישור דו צדדי בכל אלמנט.
הנפשה: יכולת הנפשה מובנית בכל היבט של התצוגה.
ב-WPF אין צורך בקוצבי זמן (Timers) על מנת לכפות רענון, אנימציה היא חלק אינטגרלי מהתשתית.
תמיכה באודיו/וידאו; מולטימדיה לא נתמכה במלואה במודלים קודמים.
WPF מאפשר לנגן כל ערוץ שמע או וידאו באופן מקבילי, יתרה מזו ניתן להטמיע וידאו בממשק המשתמש או על גבי עצם תלת־ממדי כמו קובייה מסתובבת.
סגנונות ותבניות: סגנונות מאפשרים להגדיר עיצובים לשימוש חוזר, תבניות אחראיות על המראה והצורה.
בברירת המחדל, כל האלמנטים ב-WPF חסרי מראה (Skinless), במטרה שיהיה קל לשלוט במראה החיצוני שלהם באמצעות סגנונות ותבניות.
WPF תומך בשיטות מתקדמות לצביעת רקע האלמנטים.
התכונה "רקע" יכולה להיות שקופה לגמרי, תמונה כלשהי, מברשת צבע אחידה או מברשת מעבר צבע (ליניארית/רדיאלית).
כן ניתן להוסיף מסכת צבע (Color mask) ולשלוט באטימות האלמנט כולו או חלקים ממנו באופן נקודתי.
מאפיינים מוצמדים (Attached Properties): כחלק מהאסטרטגיה החדשה - מאפייני תלות, ניתן להשאיל לכל אלמנט מאפיינים הדרושים לו באופן ארעי ואינם חלק מהותי ממנו, כמו מיקומו היחסי במכולה בה הוא נמצא.
המאפיינים שלמעשה מאחורי הקלעים מתורגמים למתודות, יכולים להיות מוצהרים באלמנט מסוים כמו מכולה וניתנים להשאלה לכל אלמנטים המוכלים בה.
אירועים מנותבים (Routed Events): הפשטה של אירועי ממשק המשתמש מאפשרת לקשר אירוע לאלמנט אחד ולטפל בו באלמנט אחר.
המערכת מנתבת אירועים (כגון לחיצת עכבר) במורד שכבות החלון בשיטת "בועה" או בכיוון ההפוך בשיטת "מנהרה", האחרון מאפשר לחסום או לבטל אירועים לפני הגיעם ליעדם.
למשל ניתן לטפל באירוע לחיצת עכבר בתוך תווית (Label) על אף שהאירוע במקור קושר לתמונה שבתוך התווית.
ממשק משתמש דקלרטיבי: למרות שניתן לבנות חלון בעזרת קוד, הגישה המועדפת ב-WPF היא הוספה של אלמנטים בשיטת XAML, באופן המשמר את המבנה ההיררכי של האלמנטים.
היתרון הוא שממשק המשתמש נפרד לחלוטין מקוד התוכנה, מה שמאפשר למעצב הגרפי להשתמש בכלים מקצועיים (של צד שלישי) לעיצוב הממשק ועריכה של מסמך ה-XAML.
אפליקציה מבוססת דפים: באמצעות WPF ניתן לבנות אפליקציות להרצה בדפדפן אינטרנט כחלק מעמוד Web ולדפדף בין העמודים.
עצם שיגור Dispatcher: ממשק המשתמש מנוהל באמצעות תהליכון יחיד בשיטת STA.
הגישה לתכונות הממשק מבוצעת דרך עצם השיגור שנולד עם יצירת החלון באמצעות המחלקה האבסטרקטית Dispatcher.
עצם זה שולט בתהליכון היישום, מנהל את תור העבודות המתבצעות בו ואחראי לתיאום הודעות כגון קלט מקלדת או תהליכי מסגרת כמו שכבות תצוגה.
עצם השיגור מאפשר ליצור קוצבי זמן (Timers) או תהליכונים חדשים ומספק קוד בטוח לעדכון הממשק ומבטיח שלא תתבצע הפרה של גישה לזיכרון בין תהליכים.
עצם תלות Dependency: האינטראקציה עם אלמנטים בחלון היישום מתבצעת באמצעות מאפיינים (Properties).
כדי להימנע מעומס קוד החליטו מהנדסי WPF ליצור מודל חדש וחסכוני יותר והגיעו לרעיון "מאפייני תלות".
שיטה שבה ניתן להדביק לכל אלמנט מאפיינים חדשים שלא היו לו קודם כמו קישור למסד נתונים או אנימציה.
השם נגזר מהעובדה שלעיתים מאפיין אינו מוצהר באלמנט המשתמש בו ואף לא קיים בו כלל אלא ייתכן כירושה מאחד העצמים במעלה שרשרת ההורשה (זו תכונה חדשה שנוספה - הורשת ערכים), ערך ברירת מחדל, נגזר מהמכולה אליה שייך או מוגדר במפורש על ידי המשתמש.
לכן כאשר נגשים למאפיין, מבצע WPF סדרה של בדיקות לפי סדר עדיפויות מסוים ומוודא תקפות והתאמה למאפיינים אחרים של האלמנט, כמו ערכי מינימום ומקסימום, על מנת לחלץ את הערך הנכון.
כמו כן נוספה יכולת "התראה" על שינויים (Notification), כלומר כל אלמנט יוכל לקבל הודעה כאשר מאפיין מסוים שונה באלמנט אחר.
למעשה כל מאפייני האלמנטים ב-WPF הם מאפייני תלות, למרות שקיים דמיון באופן שימושם למאפיינים הרגילים של .NET, המבנה הפנימי ושיטת האחסון שלהם שונים לגמרי.
עצם Visual: מחלקה אבסטרקטית האחראית לקישור בין אלמנטים של WPF לבין ליבת התצוגה.
לכל אלמנט שנגזר ממנה מוקנת יכולת תצוגה למסך והוא מכמס בתוכו את כל הוראות התצוגה שלו; רקע, גזירה (Clipping), שקיפות, טרנספורמציות (מתיחה, הטיה, היפוך), פונקציונליות בסיסית כמו בדיקת פגיעה (של סמן העכבר) וכדומה.
אפשר ליצור מעצמים אלו ממשק מותאם וקל משקל מבלי להזדקק לאלמנטים העיליים.
אלמנט UIElement: מחלקת האלמנטים העיליים של הממשק שיורשת מהמחלקה Visual בה נוספו תוכנות בסיסיות של WPF; סידור בשכבות, קלט, פוקוס ואירועים (או LIFE, קיצור של Layout Input Focus Events).
האירועים המטופלים באלמנטים כגון עכבר ומקלדת מעובדים בשיטה חדשה הנקראת "אירועים מנותבים".
בשיטה זו כל אירוע מנותח ומנותב בשכבות החלון באופן כזה שניתן ליירטו בכל אלמנט גם אם מעליו קיימים אלמנטים אחרים.
אלמנט מסגרת Framework: הוא התחנה הסופית בשרשרת ההורשה של ליבת WPF.
למרות שחלק מהתכונות כבר מטופלות ברמה כזו או אחרת בשכבות שמתחתיה, שכבת המסגרת מעמיקה בהם את הטיפול אף יותר.
כגון אופן סידור האלמנטים, יישור אופקי או אנכי אוטומטי לשולי המכולה (ימין או שמאל, מעלה או מטה), או הזחות (Margin) וכן נוספים בשכבה זו יכולות הנפשה, קישור למידע וסגנונות.
כל העצמים העיליים כמו צורות, פאנלים, פקדים וחלונות נגזרים מאלמנט המסגרת.
עצמי צורה Shapes: ב-WPF נוסף מגוון של עצמי צורה דו־ממדיים, מלבן, פוליגון, אליפסה, קו ומסלול, שלהם מחלקת אם אבסטרקטית Shape שנגזרת בתורה ממחלקת Framework.
אי לכך Shapes אינן רק צורות אלא אלמנטים לכל דבר ועניין.
אפשר להוסיף להם תבניות, סגנונות, אנימציה, קישור למידע, טיפול באירועים וכן הלאה.
צורות בסיסיות אילו ניתנות לגיבוב לצורות מורכבות ומתוחכמות יותר.
פקדים Controls: עצמים אילו מייצגים את העצמי החלון המסורתיים של חלונות כגון תיבות טקסט תיבות סימון וכפתורים, שתפקידם לתקשר עם המשתמש.
לעצמים אילו נוספה יכולת מובנית חדשה שנקראת תבניות (Templates) שמאפשרת להחליף את המראה הסטנדרטי של הפקד בסגנון מותאם אישית.
עצמי הפקדים מתחלקים לשלושה סוגים עיקריים.
פקד מכולה Content: לכל הפקדים ב-WPF נוספה יכולת להכיל אלמנט יחיד כלשהו, כולל מכולה.
בדרך זו ניתן ליצור היררכיה של אלמנטים, אחד מכיל את השני שמכיל את השלישי וכן הלאה.
סדר הצגתם נובע מהמבנה ההיררכי, כאשר האחרון שנוסף יופיע בשכבה העליונה ביותר.
פקד פריטים Items: מחלקת הבסיס שאחראית לכל האלמנטים שמסוגלים להכיל יותר מאלמנט אחד, כמו רשימות, עצים וכדומה.
בדרך זו ניתן ליצור בקלות אלבום תמונות או רשימה של תיבות סימון או כל דבר אחר העולה על הדעת.
סרגלי הכלים, תפריטים ושורת המצב הם סוג של פקד פריטים ולמעשה יורשים ממחלקת בסיס זו.
פאנל: מכולת סידור אבסטרקטית חדשה שאחראית לכל האלמנטים שמסוגלים להכיל כל מספר של אלמנטים אחרים ולסדרם לפי חוקיות מסוימת בהתאם לאופי המכולה.
סידור אוטומטי בשורות, עמודות, בתאי טבלה כמו במכולת Grid או חופפים (עם קואורדינטות מפורשות) כמו במכולת Canvas.
פאנלים הם מהנדבכים החשובים בעיצוב חלון WPF, הם מייתרים את הצורך לקבוע קואורדינטות מפורשות לכל אלמנט, בעזרתם ניתן לשלוט באופן אוטומטי בתצוגת האלמנטים בחלון ולהתאימה באופן דינאמי למצבים השונים כמו שינוי גודל החלון או רזולוציית המסך.
עיקר השימוש בשפה זו ייצוג והגדרה של האלמנטים המרכיבים את הממשק, פאנלים, כפתורים, פקדים וכל אלמנט ויזואלי המופיע בחלון היישום.
אפשר להגדיר כמעט כל דבר; טקסט, תמונה, וידאו, לצייר מסלול (Path) באמצעות סדרת קואורדינטות.
אפשר לכתוב תגיות XAML באופן ידני, אך הדרך המועדפת היא שהעורך הוויזואלי יבצע את רוב העבודה, כאשר גוררים אלמנט לתוך החלון או משנים את תכונותיו, העורך מבצע את השינוי המתאים בקובץ ה-XAML באופן אוטומטי.
לעיתים נדרשת התערבות נוספת לצורך שיפורים.
בעיקרון אין חובה להשתמש בשפת תגיות, ניתן ליצור יישום שלם באמצעות קוד, ללא קובץ XAML כלל (אם כי יצירת חלון באמצעות קוד עשויה להיות ארוכה יותר כיוון שמרבית מחלקות WPF אינן כוללות בנאים עם ארגומנטים).
להפרדה בין עיצוב החלון לקוד הלוגי של התוכנה חשיבות רבה בייחוד בעבודת צוות.
היא מאפשרת לחלק את העבודה ביעילות בין מתכנת למעצב.
היכולת הזו לא קיימת בטכנולוגיות הקודמות, כיוון שכל אלמנט המופיע בחלון מצויר באמצעות קוד.
כל שינוי קטן בעיצוב מתבצע באמצעות שינוי בקוד המתאים.
קיימות מספר תתי מחלקות של שפה זו:
WPF XAML: מכיל את המידע הדרוש לייצוג תכולת חלון יישום.
XPS XAML: מגדיר ייצוג XML למסמכים מעוצבים בדומה ל-PDF.
Silverlight XAML: מיועד לשימוש בדפדפנים כתוסף חוצה-פלטפורמות.
בשפת התגיות XAML כל אלמנט ממופה למופע מתאים של מחלקת .NET ממנה נגזר.
אפשר להגדירו עם שם שישמש לזיהויו בקוד שמאחור (Code behind).
ניתן לקנן אלמנט יחיד או אלמנטים מרובים בתוך אלמנט אחר.
כל אלמנט מקונן "מוכל" באלמנט שמעליו בעץ ההיררכי.
ניתן לשרשר תגיות מרובות כדי להגדיר מאפיינים מורכבים וחכמים, להוסיף תגיות סגנון לשימוש כללי ואירועים כמו הקשת מקש או לחיצת עכבר (שאמנם ללא הקוד מאחור אינם עושים דבר).
להלן דוגמה לקוד XAML המתאר חלון ריק:
כבכל מסמך XML הקוד מורכב מאלמנט ראשי יחיד.
במקרה זה מתחיל ומסתיים בתגית Window, המייצג מחלקת חלון רגילה של .NET.
שתי התגיות הבאות xmlns ו-xmlns:x מייצגות את מרחב השמות (Namespace) של WPF ו-XAML בהתאמה, כדי להכליל את הספריות המתאימות.
כתובת האתר אינה משמשת לדבר מלבד הצורך בשם ייחודי, ההיגיון העומד מאחורי בחירה בשם זה שהוא בבעלות מיקרוסופט ולא סביר שארגון אחר יצור שפת תגיות עם מרחב שמות דומה.
החיבור עם הקוד שמאחור אפשרי אודות לשם המופיע מיד לאחר תגית החלון במקרה זה MyWindow המוכל במרחב השם MyApplication.
בהם משתמש האשף כדי להוסיף מסגרת קוד בסיסית מתאימה המכילה קריאה לפונקציה יחידה InitializeComponent שבתורה מפעילה שיטה במחלקת החלון שטוענת בזמן הריצה את ה-XAML (לאחר שהודר לקובץ בינארי BAML) ומבצעת את קישור העצמים לקוד.
להלן קוד התוכנה המשויך לחלון המתואר:
למעט החלק היחידי שלא הוצג כאן, קוד ההפעלה של היישום (שבדרך כלל נוצר באופן אוטומטי על ידי האשף).
היישום המתואר שלם ויפעל ללא דופי בלי צורך בכתיבת קוד נוסף.
כמו כן ניתן לייבא קובץ XAML ולטעון את האלמנטים הכלולים בו לחלון התוכנית בזמן ריצה.
אם מחליפים את תגית האלמנט הראשי ל-Page ניתן לפתוח את הקובץ ישירות בדפדפן.
להלן דוגמה להוספת מכולת Grid שבתוכה תיבת טקסט, ניתן להגדיר זאת בפשטות:
אפשר לראות כאן את שיטת "הצמדת המאפיינים" בפעולה, המאפיין Grid.Row אינו חלק טבעי מתיבת טקסט, כאן המכולה Grid הקנתה לתיבת הטקסט את המאפיין הדרוש על מנת להגדיר את מיקומה היחסי במכולה, במקרה זה מספר השורה.
היות שתצוגת חלונות תלויה ברזולוציית המסך, קיימת בעיה בחלונות ישנים שעלולים להראות קטנים במסך הבחנה גבוהה כיוון שממשק המשתמש הישן נקבע מראש לרזולוציה של 96 פיקסל לאינץ' (PPI).
במסך התומך ב-144 פיקסל או יותר, סביר להניח שחלונות יוצגו זעירים מדי ואף בלתי ניתנים לקריאה.
ויסטה ו-Windows 7 מנסות לפצות על הבעיה על ידי התייחסות לחלון כאל תמונה, המערכת מגדילה את החלון באופן יחסי ומתרגמת את מערכת הקואורדינטות שלו בזמן העבודה, זה עובד אך התוצאה לא תמיד טובה.
יתרה מזו גם אם החלון תומך ברזולוציה גבוהה המערכת אינה יודעת זאת מבלי שהתוכנה תיידע אותה.
תמיכה ברזולוציה גבוהה ניתנת להכרזה באמצעות פונקציות API.
אידיאלית הפתרון הוא הוספה או הפחתה של פיקסלים כדי לשמר את מידות החלון בכל המסכים ללא תלות ברזולוציה בין אם יוצג במקרן ענק או בטלפון חכם.
ההבדל היחידי יהיה בכמות הפרטים (פיקסלים) שיוצגו.
WPF אינו מסתמך על רזולוציית המסך הפיזית אלא על מה שקרוי "רזולוציית מערכת".
החלון וכל האלמנטים שבו משתמשים ביחידות מידה לוגיות בלתי-תלויות התקן בגודל 1/96 אינץ'.
בזמן ההצגה למסך מתבצעת המרה ליחידות פיזיות ונקבע מכמה פיקסלים יורכב כל אלמנט בהתאם לנתוני המערכת.
יתרה מזו, אם קצוות האלמנט נופלים בין הפיקסלים WPF מבצע מיזוג של פיקסלים סמוכים בטכניקה הקרויה Anti-aliasing (בדומה לתוכנות גרפיות כמו אדובי פוטושופ).
באופן זה מובטח שפרופורציות חלון היישום והאלמנטים הכלולים בו יישמרו מבלי לדעת מה תהיה הרזולוציה הפיזית בזמן הפעלת היישום.
הנוסחה לפיה ממיר WPF את מערכת הקואורדינטות ליחידות מידה בפועל היא:
WPF הוא כלי פיתוח מבוסס חלונות, לכן אפליקציית WPF תרוץ רק מעל מחשב בו מותקנת מערכת הפעלה חלונות בשל התלות בטכנולוגיות .NET ו-DirectX.
גם אפליקציית WPF מבוססת דפדפן תפעל רק ב-Windows, אם כי קיימת תמיכה לדפדפנים שאינם מבית מיקרוסופט.
קיים יוצא מן הכלל סילברלייט המנסה להתחרות בפלאש, שמיישם חלק מתשתית WPF כתוסף לדפדפנים מודרניים פיירפוקס, ספארי וגוגל כרום ופותח אפשרות לניצול הטכנולוגיה הזו גם במערכות הפעלה אחרות כ-MacOS ולינוקס.
עד גרסת 2010, ויז'ואל סטודיו הותאם באופן הדוק לגרסת .NET ספציפית.
בוויזואל סטודיו 2010 הוסרה המגבלה, למעט ב-.NET 2 ניתן ליישם את WPF בכל גרסת .NET.
אפשר לייעד יישום WPF לתשתית .NET ספציפית בכל שלב (מה שנקרא Multitargeting) על מנת להבטיח מקסימום תאימות או ניצול מרבי של היכולות.
ניתן לייעד יישום WPF גם לגרסה קלת משקל של .NET 4 הנקראת Client Profile שהיא חלק מהתשתית, ממנו הופשטו מספר מאפייני צד שרת כמו ניפוי שגיאות ASP.NET או תמיכה במסד נתונים של אורקל וכדומה.
נפח ההורדה של גרסה זו כ-40 מגה.
ברירת המחדל בוויז'ואל סטודיו 2010 היא .NET Framework 4 Client Profile.
ב-.NET 4.5 לא קיימת גרסת Client Profile, הגרסה המלאה מגיעה לסדר גודל של 50 מגה, מה שמייתר את הצורך בגרסה מוקטנת.
Windows Defender (בעבר נקראה Microsoft AntiSpyware) הוא מוצר תוכנה של חברת מיקרוסופט המשמש להגנה מפני נוזקות.
במקור יועדה התוכנה כנגד רוגלות.
התוכנה כלולה ב-Windows Vista וב-Windows 7, וזמינה להורדה ללא תשלום ל-Windows XP ול-Windows Server 2003. ב-Windows 8, שודרגה התוכנה והפכה לתוכנת אנטי-וירוס.
רכישת החברה על ידי מיקרוסופט הוכרזה ב-16 בדצמבר 2004.
גרסת הבטא הראשונה של התוכנה, בשם Microsoft AntiSpyware, יצאה לאור ב-6 בינואר 2005, והייתה עטיפה מחדש לתוכנה של חברת GIANT.
במהלך שנת 2005 נמשך תהליך הפיתוח של התוכנה, ובכנס אבטחה של חברת RSA, אדריכל התוכנה הראשי ומיסד החברה, ביל גייטס, הכריז שתוכנת האבטחה תהיה חינמית לכל גרסאות Windows העדכניות, על מנת להתמודד עם איומי האבטחה הגדלים.
Windows Defender יצאה בגרסת בטא שנייה ב-13 בפברואר 2006. התוכנה החדשה כללה שם, עיצוב וממשק משתמש חדשים.
ליבת התוכנה נכתבה מחדש ב-C++, כיוון שהייתה במקור כתובה ב-Visual Basic, עובדה אשר גרמה להאצת ביצועים.
נוסף על כך, התוכנה החלה לעבוד כשירות מערכת של Windows.
מאידך, הוסרו תכונות רבות שהיו קיימות בבטא הראשון, כגון הסרת קובצי מערכת זמניים.
ב-24 באוקטובר 2006, הוציאה מיקרוסופט את Windows Defender בגרסה יציבה.
בהמשך הוחלפה התוכנה ב-Microsoft Security Essentials, מוצר של מיקרוסופט המספק הגנה רחבה יותר מפני נוזקות ותוכנות עוינות.
ב-Windows 8 מיקרוסופט שדרגה את Windows Defender לתוכנת אנטי-וירוס דומה.
ליצירת תקשורת בין יישומים ובניית יישומים מבוזרים, מוכווני שירותים.
WCF שהחל דרכו תחת שם הקוד אינדיגו, הושק ב-2006 ויועד לשילוב במערכת ההפעלה שנקראה בשם הקוד Longhorn ונודעה לאחר מכן בשמה ויסטה.
המודל הושק כחלק מפלטפורמת דוט נט 3 החל מחבילת הפיתוח ויז'ואל סטודיו 2008. WCF פישט מאוד את הליך התקשורת במחשוב מבוזר, בכך שהליך התקשורת המורכב הפך להיות דומה לתהליך תכנותי רגיל באמצעות פונקציות, אפשר גמישות גדולה במעבר מפרוטוקול תקשורת אחד למשנהו, והוריד את העלויות של אינטגרציה בין תוכנות.
WCF הוא כלי המשמש לעיתים קרובות כדי לממש ולפרוס ארכיטקטורה מוכוונת שירותים (SOA).
הוא תוכנן באמצעות עקרונות ארכיטקטורת מוכוונת שירותים (Service) לתמיכה במחשוב מבוזר, שבו שירותים מונגשים מרחוק לצרכנים.
לקוחות יכולים לצרוך שירותים מרובים; ניתן לצרוך שירות אחד על ידי מספר רב של לקוחות.
ניתן לבצע צימוד רופף בין שירותים.
לשירותים לרוב יש ממשק WSDL (Web Services Description Language) שבאמצעותו כל לקוח WCF יכול לצרוך שירות ללא תלות של הפלטפורמה שהשירות מתארח בו.
WCF מממש הרבה תקני שירותי אינטרנט מתקדמים
עם שחרורו של דוט נט 3.5 בנובמבר 2007, פרסמה מיקרוסופט מקודד שהוסיף תמיכה בסרליזציה של JSON ל-WCF.
דבר המאפשר להיענות לבקשות מדפי AJAX.
בדוט נט 4 הוספו RSS - שירותי סינדיקציה, WS-Discovery, ניתוב ותמיכה טובה יותר ב-REST services.
בגרסה 4.5 נוספו תכונות כמו פעילות א-סינכרונית, פישוט קובצי קונפיגורציה, ופרוטוקולי תקשורת נוספים כמו UDP.
את עיקרו של הWCF ניתן לזכור באמצעות המנמוניקה "ABC" באנגלית: Address / Binding / Contract.
כתובת (Address) היא למעשה נקודת הקצה, שבו מאזין ה-Host לאחר ש"עלה לאוויר", וניתן למצוא בו את החוזה.
לקוח WCF מתחבר לשירות WCF באמצעות נקודות קצה (Endpoints).
כל שירות חושף את החוזה (Contract) שלו באמצעות נקודת קצה אחת או יותר.
כתובת נקודת קצה (שהיא URL שבו ניתן לגשת לנקודת הקצה) תכונות כריכה (Binding) המציינות כיצד הנתונים יועברו.
כריכה (Binding) מציין את פרוטוקולי התקשורת המשמשים לגישה לשירות, את מנגנוני האבטחה, הצורה שבה הנתונים יעברו (בינארי/טקסט) וכדומה.
WCF כולל כריכות מוגדרות מראש לפרוטוקולי תקשורת הנפוצים ביותר, כגון SOAP מעל HTTP, SOAP מעל TCP, ו-SOAP מעל מסר תורים, וכן אינטראקציה בין נקודות קצה WCF והלקוח נעשית באמצעות מעטפת SOAP.
מעטפות SOAP הן בצורת XML פשוט, מה שהופך WCF ללא תלויה בפלטפורמה.
כאשר לקוח רוצה לגשת לשירות דרך נקודת קצה, הוא לא רק צריך לדעת את החוזה, אבל יש לו לדבוק בכריכה שצוינה על ידי נקודת הסיום.
לפיכך, גם הלקוח והשרת חייבים להיות תואמים בנקודות הקצה.
חוזה (Contract) מציין את הממשקים (Interface) שהשירות חושף, כדי שהלקוח יוכל להשתמש בהם.
בדרך כלל מדובר באוסף של פונקציות או אירועים שנכתבו באחת משפות הדוט נט, שהלקוח יכול לעשות בהם שימוש.
הלקוח למשל יכול להפעיל פונקציה עם פרמטרים ולקבל בחזרה תוצאה או להמתין לאירוע שהשירות יוצר.
לדוגמה בנק ישראל יכול להעלות שירות שניתן באמצעות פונקציה לתשאל שערי מטבעות, או אירוע שמוזנק בכל פעם ששער הדולר משתנה.
התנהגויות (Behaviors) הן רק טיפוסים שמשנים או מרחיבים את השירות.
התנהגויות השירות מאפשרות למפתח ליצור עיבוד מותאם אישית, שינוי, או בדיקה, כי הוא יחול על הודעות שהם שלחו או קיבלו.
כמה דוגמאות של שימושים להתנהגויות הן:
שליטה אם metadata מתפרסם בשירות.
התכונות העיקריות של ה-WCF המפורטות להלן, מאפשרות ליצור תקשורת בעלת מאפיינים של קלות, ידידותיות, פשטות וגמישות.
אחת תוצאות של שימוש בתקני WS היא ש-WCF מאפשר ליצור יישומים בעלי תודעת שירות.
ארכיטקטורה מוכוונת שירותים (SOA) היא ההסתמכות על שירותי אינטרנט, כדי לשלוח ולקבל נתונים.
לשירות כזה יש את היתרון הכללי של להיות בצימוד רופף במקום בקידוד קשיח מיישום אחד למשנו.
מערכת יחסים בצימוד רופף מרמזת כי כל לקוח שנוצר על כל פלטפורמה יכול להתחבר לכל שירות, כל עוד החוזים החיוניים נפגשים.
WCF תומך ביכולת פעולה הדדית (Interoperability) ביישומי WCF הפועלים על אותו מחשב Windows, או הפועלים על מחשבי Windows שונים ברשת מקומית או שירותי אינטרנט סטנדרטיים הבנויים על פלטפורמות כגון ג'אווה הפועלות על Windows או מערכות הפעלה אחרות.
כך למשל אפשר לדגום תמונות וידאו ממצלמה בתוכנה אחת, להעבירם לתוכנה אחרת שמבצעת עליהם אנליזה ולהעביר את התוצאות לתוכנה שלישית שמציגה למשתמש דרכי תגובה לתוצאות.
הודעות ב-WCF יכולות להיות מועברות באחד מכמה דפוסים.
הדפוס הנפוץ ביותר הוא דפוס בקשה/תשובה, שבו כאשר נקודת קצה אחת מבקשת נתונים מנקודת קצה שני, נקודת הקצה השנייה עונה.
ישנם דפוסים אחרים, כגון הודעה בכיוון אחד שבו נקודת סיום אחת שולחת הודעה ללא כל ציפייה לתשובה.
דפוס מורכב יותר הוא תבנית החלפת דו כיווני שבו שתי נקודות קצה יוצרות חיבור ושולחות נתונים הלוך ושוב, בדומה לתוכנה להעברת מסרים מיידים.
WCF תומך בפרסום מטה נתונים באמצעות פורמטים המפורטים בתקנים כגון WSDL, סכימת XML ו-WS-Policy.
מטה נתונים יכול לשמש כדי לחולל באופן אוטומטי ולהגדיר גישה ללקוחות לשירותי WCF.
מאחר ש-WCF נבנה באמצעות NET Framework., הוא כולל שיטות קידוד ידידותיות כדי לספק חוזים שרוצים לאכוף.
אחד מהסוגים האוניברסליים של חוזים הוא נתוני חוזה (data contract).
בעיקרו של הדבר, הדרך הקלה ביותר לטיפול בנתונים, היא על ידי יצירת מחלקות או מבנים שמייצגות ישות נתונים.
WCF כולל מערכת מקיפה לעבודה עם נתונים בצורה קלה זו.
והשירות מחולל אוטומטית את מטה הנתונים, המאפשר ללקוחות לעמוד בסוגי הנתונים שעוצבו.
משמעות הדבר כי ניתן להשתמש בפונקציות בתקשורת בצורת שימוש דומה לרכיבי COM למשל, וניתן להעביר נתונים מפורמטים לפי מבנים ומחלקות, ולא כמחרוזת ארוכה או מערך בתים שניתן להתקשות בפירוק הפורמט שלה.
הודעות יכולות להיות מוצפנות כדי להגן על פרטיות.
קיימת אפשרות לדרוש ממשתמשים לאמת את עצמם לפני שיורשו לקבל הודעות.
אבטחה יכולה להיות מיושמת באמצעות סטנדרטים ידועים כגון SSL או WS-SecureConversation.
ניתן לשלוח הודעות בכל אחד מכמה פרוטוקולי תעבורה וקידודים מובנים.
הפרוטוקול והקידוד הנפוץ ביותר הוא משלוח הודעות SOAP טקסט מוצפנת באמצעות פרוטוקול Hypertext Transfer (HTTP) לשימוש ב-World Wide Web.
לחלופין, WCF מאפשר לך לשלוח הודעות באמצעות TCP (ברשת מקומית), Named Pipes (במחשב בודד), MSMQ, ואף UDP ועוד.
ניתן לקודד את המסרים הללו כטקסט או באמצעות פורמט בינארי אופטימלי.
ניתן לשלוח נתונים בינאריים ביעילות באמצעות תקן MTOM.
ניתן ליצור תעבורה מותאמת אישית או קידוד מיוחד.
קיימת גמישות רבה בהחלפת פרוטוקולי התקשורת שלא באמצעות קידוד קשיח, אלא קובצי קונפיגורציה בלבד (הכתובים בXML), כך שניתן ליצור כמה סטים של פרוטוקולים ולהחליף ביניהם באופן קל, לפי התנאים הדרושים לתקשורת.
הודעה עמידה היא הודעה שאיננה הולכת לאיבוד בשל הפרעה בתקשורת.
ההודעות בתבנית הודעה עמידה תמיד נשמרות בבסיס נתונים.
וכאשר מתרחשת תקלה, מסד הנתונים מאפשר לך לשחזר את חילופי ההודעה בעת שהחיבור מתחדש.
Windows Installer (בעבר היה ידוע כ-Microsoft Installer) הוא רכיב תוכנה, המשמש להתקנה, תחזוק, והסרה של תוכנות במערכות ההפעלה המודרניות של חלונות מבית מיקרוסופט.
מידע ההתקנה ולפעמים הקבצים עצמם נארזים ב"חבילת התקנה" הבנויה באופן רופף על פי מסד נתונים יחסי כאחסון בתבנית COM, וידוע גם בתור "קובצי MSI" בשל סיומת ברירת המחדל שלהם.
התכונות החדשות כוללות שלד תוכנת ממשק משתמש גרפי ומחולל אוטומטי של רצף הסרת תוכנה.
Windows Installer מהווה חלופה לתוכנות התקנה אחרות בנות קובץ הרצה נייד, כדוגמת InstallShield ו-NSIS.
מיקרוסופט מעודדת חברות צד שלישי להשתמש ב-Windows Installer כבסיס לשלדי תוכנות התקנה, כך שהם יוכלו להסתנכרן באופן מתאים עם תוכנות התקנה, ולשמור על אחידות מסד הנתונים הפנימי של המוצר המותקן.
תכונות חשובות כמו "ביטול שינויים וניהול גרסאות" תלויות במסד נתונים פנימי אחיד, כדי לבצע באופן אמין פעולות.
Windows on Windows (שמות מקובלים נוספים הם 16-bit WOW,WOWEXEC או בקיצור WOW) הוא שכבת תאימות של גרסאות 32-ביט, של משפחת מערכות ההפעלה חלונות NT, המרחיבה את NTVDM, לספק תמיכה מוגבלת ליישומי Win16 הרצים במערכת - יישומים שנכתבו עבור חלונות 3.x.
כיום WOW משמשת לתיאור תמיכה של ישומי 32-ביט, על מערכות של 64-ביט של חלונות, ותמיכה זו ידועה בשם WOW64. השימוש בטכנולוגיה זו מפחית את תנועת התעשייה לכיוון מחשוב מבוסס 64-ביט.
Windows NT 4.0 (חלונות NT 4.0) היא מערכת הפעלה מתוצרת חברת מיקרוסופט השייכת למשפחת חלונות NT, ובדומה לקודמותיה בסדרה, פותחה ושווקה עבור השוק העסקי.
המערכת היא ממשיכת דרכה של חלונות NT 3.51, ויצאה לאור במהלך 1996 כאשר הגרסה לתחנות עבודה החלה להימכר החל מה-24 באוגוסט והגרסה לשרתים החלה להימכר במהלך ספטמבר.
בדומה לקודמותיה מסדרת NT 3.x, גם חלונות NT 4.0 היא מערכת 32 סיביות אשר תומכת בריבוי משימות מקדים (preemptive) ונועדה לפעול הן על מערכות מחשב בעלות מעבד אחד והן על מערכות מרובות-מעבדים.
עם זאת החידוש העיקרי בגרסה 4.0 הוא הכללת ממשק המשתמש החדיש יחסית של חלונות 95, בניגוד לקודמותיה שהשתמשו בממשק המשתמש של חלונות 3.0. המערכת יצאה ב-3 מהדורות: מהדורת Workstation לתחנות עבודה, מהדורת Server לשרתים, ומהדורת Embedded למערכות משובצות מחשב.
התמיכה במערכת הפסיקה, בהדרגה, החל מיוני 2004, בהתאם למהדורה (התמיכה במהדורת ה-Embedded הפסיקה ביולי 2006), והמערכת הפסיקה לקבל עדכוני אבטחה לחלוטין ב-31 בדצמבר 2006. ממשיכות דרכה הן Windows 2000 בשוק תחנות העבודה והשרתים, ו-Windows XP Embedded בשוק המערכות משובצות-מחשב.
חלונות NT 4.0 כללה את ממשק המשתמש החדש-יחסית של חלונות 95, הכולל את רכיבי ה-Shell של חלונות: שולחן העבודה, שורת המשימות ותפריט ההתחל, וכן גרסה של סייר הקבצים (שנקראה בשם Windows NT Explorer).
כמו כן, היה ניתן להתקין על המערכת את עדכון ה-Windows Desktop Update שהיה זמין גם עבור חלונות 95 (והפך את סייר הקבצים לבעל ממשק דומה לזה של אינטרנט אקספלורר) ואת מתזמן המשימות של חלונות 98.
למרות שממשק המשתמש המחודש שווק בתור החידוש העיקרי של המערכת, מתחת לפני השטח קיימים שיפורים משמעותיים נוספים בארכיטקטורה הבסיסית של המערכת, במרחב הליבה, במרחב המשתמש (user32), ב-COM וב-RPC.
אחד מהשיפורים המשמעותיים בארכיטקטורה הוא שממשק ה-GDI (אשר אחראי על הצגת הגרפיקה הבסיסית של מערכת ההפעלה) עבר לרמת הליבה, במקום במרחב המשתמש תחת התהליך csrss.exe.
המעבר מרמת המשתמש לרמת הליבה מנע את הצורך בהחלפות הקשר (context switches) מרובות, וגרר עימו שיפור משמעותי בביצועי המערכת.
עם זאת הדבר חייב גם את מנהלי ההתקן של התקני התצוגה וההדפסה לעבור לרמת הליבה, מה שהיה עלול לפגוע ביציבות המערכת.
יצרני חומרה רבים נאלצו להתאים את עצמם לשינוי זה ולכתוב מנהלי התקן חדשים כך שיתאימו למודל החדש, ובתחילת דרכה של המערכת, משתמשים רבים התלוננו על פגיעה בביצועים, בעיה שנפתרה עם הזמן כאשר יצרניות החומרה הוציאו גרסאות מותאמות של מנהלי ההתקן.
כמו כן, במערכת זו הוצג לראשונה הרעיון של "מדיניויות מערכת" (system policies, שהפך בגרסאות מאוחרות יותר ל-Group policies) ואת כלי ה-System Policy Editor (שהפך בגרסאות מאוחרות יותר ל-gpedit.msc, Group Policy Editor) דרכו מנהל המערכת היה יכול לקבוע מראש הגדרות עבור משתמשים אינדיבידואליים, או קבוצות משתמשים.
בין התכונות החדשות האחרות שהתווספו:
Microsoft CryptoAPI - API מיוחד של מיקרוסופט שאפשר למתכנתים לאבטח יישומים שפותחו עבור חלונות בעזרת קריפטוגרפיה.
Telephony API 2.0 עבור שירותי טלפוניה.
תמיכה במודל DCOM, ותכונות OLE חדשות.
Microsoft Message Queuing לשיפור התקשורת בין תהליכים שפועלים במקביל.
תמיכה ב-Winsock 2.0 ושיפורים בתמיכה בפרוטוקול TCP/IP
תמיכה באיחוי הדיסק הקשיח (אם כי דרך תוכנות חיצוניות - מיקרוסופט לא סיפקה כלי מובנה לאיחוי הדיסק)
מנהל המשימות - שהציג תצוגה מפורטת יותר של התהליכים הפועלים ברקע מאשר הכלי שנכלל עם חלונות 95.
אינטרנט אקספלורר בגרסה 2.0 מותקן כברירת מחדל.
משתמש שבחר להתקין את גרסה 4.0 של הדפדפן "קיבל" יחדיו גם את עדכון ה-Windows Desktop Update ששידרג את ממשק המשתמש של סייר הקבצים.
למרות זאת המערכת תמכה בממשק OpenGL בו השתמשו משחקים מסוימים וביניהם Quake ו-Unreal Tournament.
זוהי הגרסה האחרונה של חלונות NT שתמכה במעבדי RISC כמו MIPS, Alpha ו-PowerPC, היות שממשיכת דרכה, חלונות 2000, נכתבה עבור פלטפורמת x86 בלבד.
עובדה זו אילצה עסקים רבים להישאר עם המערכת שנים רבות לאחר יציאתה לאור, למרות שמיקרוסופט ניסתה לשכנע לקוחות רבים שלה לשדרג ל-2000. כמו כן, זוהי הגרסה האחרונה שמותגה תחת השם Windows NT (אם כי חלונות 2000 שמרה על התיאור "Built on NT Technology").
מינימלימומלץמעבדאינטל 80486 או תואם לו, במהירות 33MHzאינטל פנטיום או פנטיום פרוזיכרון16 MB32 MBכרטיס גרפיVGASVGAשטח אחסון פנוי128MB256MBדרישות נוספותמקלדת, עכבר, כונן תקליטורים
Windows NT 4.0 Workstation - לתחנות עבודה, ולעמדות קצה בשוק העסקי.
Windows NT 4.0 Server - לשרתים בסדר גודל קטן עד בינוני.
Windows NT 4.0 Server, Enterprise Edition - יצאה לאור במהלך 1997, ומיועדת לשרתים בסדר גודל גדול שמשרתים רשתות בעלות תעבורה גבוהה.
Windows NT 4.0 Terminal Server Edition - יצאה לאור ביוני 1998 והייתה המערכת הראשונה של מיקרוסופט שאפשרה למשתמשים להתחבר אליה מרחוק.
כללה את תכונת ה"שולחן עבודה מרוחק", שהופיעה לאחר מכן גם בחלונות XP ובכל מערכות ההפעלה שבאו אחריה.
Windows NT 4.0 Embedded - גרסה שפותחה עבור מערכות משובצות מחשב, כגון כספומטים, קופות רושמות, ועוד.
למערכת יצאו כ-6 ערכות שירות בין השנים 1996 ל-1999, המספר הגדול ביותר של ערכות שירות שמיקרוסופט הוציאו אי פעם למערכת הפעלה כלשהי.
לצד תיקוני באגים ועדכוני אבטחה, כל ערכת שירות כללה שדרוגים ושיפורים נוספים, וביניהם הוספת תמיכה ב-Ultra DMA, גרסאות חדשות לשירות IIS, שיפורים בניהול המשתמשים, שיפורי סקלביליות עבור סביבה מרובת מעבדים, תמיכה בסטי פקודות MMX / 3DNow!
/ SSE / SSE2, תמיכה בממשק AGP, שירות ניהול אירועי מערכת, ועוד.
מיקרוסופט תכננה להוציא לאור ערכת שירות שביעית (SP7), אך היא הפכה עם הזמן לעדכון מצטבר שנקרא Post SP6a Security Rollup, ששוחרר לציבור זמן מה לפני יציאת חלונות XP לשוק.
Windows Forms (או WinForms) היא ספרייה מונחת-אירועים לפיתוח ממשק משתמש גרפי (UI, GUI) לאפליקציות NET.
במחשבים שמריצים את מערכת ההפעלה Microsoft Windows.
אפליקציית Windows Forms מורכבת מחלונות (שנקראים forms).
כל חלון מכיל בתוכו מספר רכיבים (Controls).
רכיבים לדוגמה הם כפתור, פאנל (לוחית), תיבת טקסט ועוד.
כל רכיב, כולל החלון עצמו, יורש מהמחלקה האבסטרקטית Control, שמכילה מאפיינים כלליים שקשורים לממשק הגרפי, כגון גודל, צבע, גופן ותוכן.
רוב הרכיבים בנויים מעל רכיבים של Windows API.
Windows Forms מאפשרת גם יצירת רכיבים מותאמים אישית, שנקראים User Controls.
הם מתנהגים כמו הרכיבים שבנויים לתוך התוכנה, ומורכבים מהם.
חלונות מילניום או חלונות ME (קיצור של Millennium Edition - מהדורת המילניום, המילה Me נהגית או כמילה אחת Me, או כשתי אותיות M-E, נקראת בקיצור גם ME לבד) היא מערכת הפעלה גרפית של מיקרוסופט, שפיתוחה החל ביוני 2000, והפצתה החלה בספטמבר 2000. היא הייתה מערכת ההפעלה האחרונה בסדרת ה-Windows 9x.
למערכת נוספו כלים לשחזור המערכת במקרה תקלה, אשפים חדשים ושיפורי ממשק המשתמש, אך ריבוי הבאגים והתקלות שהיו בה השניאו אותה בעיני רבים.
מערכת זו הייתה יציבה פחות מקודמתה והיו כאלה שכינו אותה "Mistake Edition" ("מהדורה טעותית").
Windows ME היא מערכת Windows האחרונה של חברת מיקרוסופט שנבנתה על בסיס DOS.
חלונות ME הייתה היורשת של חלונות 98 SE, ויועדה במיוחד למחשבים של משתמשים ביתיים.
היא כללה את התוכנות: אינטרנט אקספלורר 5.5, Windows Media Player גרסה 7 לצפייה ושמיעת מדיה, ואת יוצר הסרטים המאפשר עריכת וידאו בסיסית ואשר הותאם במיוחד לשימוש ביתי.
מיקרוסופט עדכנה גם את הממשק המשתמש הגרפי, את תכונות המעטפת, וכמה עדכונים ל-Windows Explorer שהופיעו בחלונות 2000, שהופצה 7 חודשים מוקדם יותר כמערכת הפעלה המתאימה לעסקים.
המערכת אפשרה לעדכן את אינטרנט אקספלורר לגרסה 6 SP1 אבל לא SP2(SV1) או לאינטרנט אקספלורר 7, אאוטלוק אקספרס, 6 SP1, ו-Windows Media Player 9. נתמכה החל מגרסה 2.0, אבל גרסאות 2.0 SP1, 3.x, ומעלה לא נתמכו.
Office XP הייתה הגרסה האחרונה של Microsoft Office שנתמכה על ידי ME.
חלונות ME היא המשך של מודל חלונות 9x, אבל עם גישה מוגבלת למצב אמיתי (real mode), של MS-DOS, מתוך מטרה לצמצם את זמן אתחול המערכת.
זו הייתה אחת התכונות הפחות פופולריות של המערכת משום שתוכניות שנדרשו למצב זה, לא עבדו תחת המערכת.
גישה למצב זה התאפשרה רק באמצעות אתחול מתקליטון או שינוי והתאמת המערכת באופן לא רשמי כדי שתאפשר זאת.
כיום בקרב רבים מערכת ההפעלה נחשבת, ביחד עם Windows Vista, למערכת ההפעלה הגרועה ביותר שיצאה מבית מיקרוסופט, ולאחד המוצרים הכושלים ביותר בעולם ההייטק.
Windows Server 2016 מכיל מגוון רחב של תכונות חדשות, כולל:
Active Directory Federation Services: ניתן להגדיר AD FS כדי לאמת משתמשים שאינם מאוחסנים בספריות AD, כגון תומכי X.
שירותי שולחן עבודה מרוחק (Remote Desktop): תמיכה ב - OpenGL 4.4 ו - OpenCL 1.1, שיפורי ביצועים ויציבות; Role של MultiPoint
שירותי אחסון: מדיניות אחסון מרכזי QoS; אחסון העתקים (אחסון-אגנוסטי, block-level, מבוסס נפח, שכפול סינכרוני ואסינכרוני באמצעות SMB3 בין שרתים עבור התאוששות מאסון).
שכפול מאוחסן משכפל בלוקים במקום קבצים, הקבצים יכולים להיות בשימוש.
זה לא רב-מאסטר (Multi-master), לא אחד-לרבים (one-to-many) ולא ארעי.
הוא משכפל תמונות מצב של השרת (snapshots), וכיוון השכפול ניתן לשליטה.
מעבר לגיבוי בעת כשל קיבוץ באשכולות (Failover Clustering): אשכול מערכת הפעלה בשדרוג מתגלגל, שכפול אחסונים
Soft Restart: תכונה של Windows כדי להאיץ את תהליך האתחול על ידי דילוג על אתחול החומרות, איפוס תוכנה בלבד.
Windows NT היא משפחה של מערכות הפעלה המפותחת על ידי Microsoft.
הגרסה הראשונה פורסמה ביולי 1993. מערכת ההפעלה אינה תלוית-מעבד ותומכת באופן אינהרנטי בריבוי משתמשים ובעיבוד מקבילי (multiprocessing).
הגרסה הראשונה של Windows NT הייתה Windows NT 3.1 ויועדה עבור מחשבי "Workstation" ושרתים.
מטרתה המרכזית הייתה שדרוג שוק הצרכנים, הפרטיים והעסקיים, לגרסאות Windows מתקדמות יותר מהגרסאות הקודמות (Windows 1.0 עד Windows 3.1 x, שהתבססו על MS-DOS).
בהדרגה, הורחבה Windows NT לקו מוצרים לשימוש כללי של מערכת ההפעלה עבור כל המחשבים האישיים (PC), ובכך ייתרה את משפחת Windows 9x.
"NT" משמעו במקור "טכנולוגיה חדשה" (New Technology), אבל כיום השם אינו נושא משמעות ספציפית.
החל מ-Windows 2000, ראשי התיבות "NT" הוסרו משם המוצר, ונכללים רק במחרוזת המתארת את גרסת המוצר.
WSUS (ראשי תיבות של: Windows Server Update Services) הוא כלי מבית מיקרוסופט לשרתי Windows המספק למנהלים בסביבה ארגונית שירות עדכונים למחשבים מבוססי מערכת ההפעלה חלונות.
הכלי מוריד את העדכונים משרתי Windows Update ומפיץ אותם למחשבים ברשת.
השירות מהווה חלק אינטגרלי מ-Windows Server.
WSUS אינו מחייב שימוש ב-Active Directory וניתן ליישום על ידי הגדרת קבוצה מקומית או הגדרה העדכון בעורך הרישום וכמו כן ניתן להגדירו לניטור וזיהוי עמדות הנדרשות לבצע עדכוני תוכנה מבלי לבצע התקנה בפועל.
שירות העדכונים לשרתי חלונות הופץ לראשונה במערכת ההפעלה Windows Server 2003 תחת השם Software Update Services במטרה לספק עדכוני תוכנה באופן אוטומטי באמצעות שירות Windows Update.
בשנת 2007 החליטה, חברת מיקרוסופט, להרחיב את שירות העדכונים והפיצה את WSUS 3.0 המאפשר לנהל את עדכוני המערכת באמצעות מסוף ניהול.
Windows Server 2019 היא מערכת הפעלה לשרתים המפותחת על ידי חברת מיקרוסופט וחלק ממשפחת מערכות ההפעלה Windows NT.
מערכת ההפעלה מכילה מגוון רחב של תכונות חדשות:
מערכת משנית עבור שירותי לינוקס (WSL).
מרכז ניהול עם ממשק משופר וחדש (Windows Admin Center).
שיפור המנוע של מרכז האבטחה Windows Defender.
תכונות חדשות של ממשק המשתמש הגרפי של חלונות 10 (גרסה 1809).
Windows Terminal (המכונה גם: Cascadia) הוא ממשק שורת פקודה שפותח על ידי מיקרוסופט עבור ייעול ושיפור השימוש בממשקי שורות הפקודה של Windows.
המסוף תומך בשורות הפקודה cmd, Powershell, WSL ועוד ומאפשר שימוש בכל שורות הפקודות הנתמכות בו בחלון אחד, על ידי שימוש בכרטיסיות, לצד שורה ארוכה של שיפורים ויזואליים ביחס למסופים הסטנדרטים.