tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בעוד שרבים מאיתנו רואים את האלגוריתמים לסינון המידע כעזרים חשובים להתמודדות עם בעיית עומס המידע באינטרנט בכלל וברשתות חברתיות בפרט, לדעת פאריסר, לבועת הפילטר השפעה שלילית על השיח הציבורי.
הוגים אחרים חולקים על דעה זו וטוענים כי השפעת הבועה היא מזערית וניתן לתקנה בקלות.
פגיעה בפן הדמוקרטי של השימוש ברשת
אלי פאריסר טוען שנכון להיום, אשליית הנגישות למידע החופשי באינטרנט היא אוטופית ולא ממשית.
הוא גורס כי הסיבה לכך היא שהאלגוריתמים, כשומרי הסף ה"בלתי נראים" (כיוון שפעילותם אינה חשופה למשתמש), מונעים מאיתנו נגישות לזרימה חופשית של מידע ברשת, מידע אשר נמצא מעבר ל"בועת החלל" האישית של ההתעניינויות שלנו.
הבעייתיות נובעת מצורת ה"עבודה" של האלגוריתמים – שאוספים עבורינו מידע נקודתי, שמוגבל לחיפושים האישיים שלנו מבלי שנוכל להגדיר זאת אחרת.
למעשה, נמנע מאיתנו לבחור בדרך דמוקרטית לאיזה סוגי מידע להחשף.
כתוצאה מכך מוגבלת הנגישות שלנו למידע חדש ומגוון, שיכול להרחיב את האופקים האישיים שלנו ולפתח אותנו בתור בני אדם.
פאריסר מציע מספר דרכים למנוע ממקורות אחרים להכתיב או לשלוט בחיפוש המידע שלנו.
אחד הדברים הראשונים שהוא מציע לעשות זה שינוי בשיטת ה"עבודה" של האלגוריתמים, הוא מפנה הצעה זו לתשומת לבם של מפעילי אלגוריתמים - חברות ומנועי החיפוש הגדולים כגון: "Google", "פייסבוק", "!Yahoo" וכדומה - כדי שיתנו למשתמש להחליט באופן עצמאי - איזה מידע האלגוריתמים יחפשו עבורו.
במקרה כזה דרך ה"עבודה" של האלגוריתמים צריכה להיות מאוזנת, וחיפוש מקורות המידע יהיה לא רק עבור תוצאות רלוונטיות, אלא גם עבור תוצאות בעלות חשיבות, מאתגרות ואף כאלה שיוצרות אי-נוחות, על-פי דבריו של פאריסר.
באופן כללי תוצאות החיפוש צריכות לחשוף נקודות מבט מגוונות, כדי שהן יהפכו למועילות ומעשירות יותר עבור המשתמש.
באתר האינטרנט, אשר עוסק בספר שכתב, מציע אלי פאריסר 10 דרכים "לפוצץ" את "בועת הפילטר".
פתרונות אלו מאפשרים למשתמש להשיב לעצמו את חופש הבחירה, ומערבים אותו בצורה אקטיבית בצעדים ראשונים שיעזרו לו להחזיר את השליטה שקשורה לחיפוש המידע ברשת.
על אף שצעדים אלו לא מונעים בצורה מוחלטת את התערבותם של האלגוריתמים, אותם מפעילים חלק גדול מחברות אתרי האינטרנט ומנועי החיפוש - הם מהווים פתרונות ראשוניים להפיכת הרשת לדמוקרטית יותר עבור ציבור המשתמשים.
כמו כן, ישנם אתרים כמו "torproject"
, ומנועי חיפוש כגון "startpage"
- אשר שומרים על אנונימיות המשתמש ומבטיחים חוויית גלישה וחיפוש מגוונים יותר.
תיבת תהודה בתחום התקשורת או מרחב הדהוד תקשורתי הן קהילות סגורות, שבהן אנשים מתקשרים עם אנשים שדומים להם ודעותיהם משקפות את שלהם.
מצב זה עלול להגביר קיטוב פוליטי וחברתי ונטייה לקיצוניות.
המונח הוא מטאפורה המבוססת על תיבת התהודה הקולית, בה מתחם חלול משמש לייצור הדהוד.
תיבת תהודה עשויה לחזק אמונות של אנשים ללא בסיס עובדתי, מאחר שהם מוקפים באלו שמחזיקים באותן דעות.
בנאום הפרידה של ברק אובמה הוא זיהה רעיון דומה לבועת הפילטר כ"איום על הדמוקרטיה (האמריקאית)", במילים אחרות, ה"נסיגה לתוך הבועות שלנו,..
במיוחד עדכוני הרשתות החברתיות, אנחנו מוקפים באנשים שנראים כמונו וחולקים את אותה נקודת מבט פוליטית ואף פעם לא מאתגרים את ההשערות שלנו..
ואנחנו הופכים יותר ויותר בטוחים בבועות שלנו עד שאנחנו מתחילים לקבל רק מידע, אמיתי או לא, שמתאים לדעותינו, במקום לבסס את הדעות שלנו על הראיות הקיימות בחוץ".
אף שאלגוריתמים מגבילים את המגוון הפוליטי אליו נחשפים משתמשי הרשת, חלק מבועת הפילטר הוא תוצר של בחירות המשתמשים.
במחקר שבוצע לאחר הבחירות בארצות הברית בשנת 2004, גילו החוקרות נטלי גלאנס ולאדה אדאמיק שבלוגרים המגיעים מקטבים פוליטיים שונים נטו ליצור משמעותית פחות קישורים אל הקוטב הנגדי לדעותיהם.
תוך מעקב קצר טווח אחר 1000 בלוגים, ומעקב ארוך טווח אחר 40 בלוגים מובילים, הם מצאו שהתייחסויות החוצות את הקוטב הפוליטי דלילות משמעותית מהתייחסויות פנים קוטביות.
המשמעות הנובעת ממיעוט קישורים זה הוא שהקוראים בלוגים יכלו דרך התייחסויות של היוצרים להיחשף סטטיסטית הרבה פחות לדעות הנוגדות את דעת הכותב.
קורא המשויך לקוטב אחד יחשף דרך קריאת בלוג מהקוטב התואם את דעותיו לדעות התואמות את דעותיו, והרבה פחות לדעותיהם של כותבים שדעותיהם מנוגדות.
בכך, אף ללא אלגוריתם, קוראי הבלוגים נמצאו שבויים בבועה של דעות המקושרות אליהם, כך כל עוד לא יחפשו מידע נוגד באופן אקטיבי אלא יסתמכו על קישורים והתייחסויות מובנות.
בספרות ההלכה, בועל ארמית הוא יהודי המקיים יחסי מין עם גויה.
קיימים איסורים מדאורייתא ומדרבנן על מעשה זה.
קיימות מספר דרגות חומרה באיסור בעילת ארמית:
לפי חלק מהפוסקים איסור זה חל רק על שבעת העממים, ולפי הרמב"ם הוא חל על כל הגויים, בתלמוד הועלתה אפשרות שהאיסור חל רק כאשר הגוי הוא הגבר, והיהודייה צפויה להימשך אחריו., אך הרמב"ם פוסק שהאיסור קיים בשני המצבים של נישואי תערובת.
על בעילת גויה בפרהסיא למדו חכמים בתלמוד ממעשהו של פינחס ש"קנאים פוגעין בו", אמנם אף שהיא הלכה, אין מורין כן.
בעילת גויה אסורה גם בצנעה.
יש הסוברים שהאיסור בצנעה הוא מדרבנן, איסור שנגזר על ידי בית הדין של החשמונאים, ויש הסוברים שהאיסור הוא מהתורה, וכך הוכיח הרב שאול מורטירה.
לשיטה זו התקנה הייתה להעניש את העובר במכת מרדות.
העונש על איסור זה הוא מכת מרדות.
כאשר לא קיבל העובר על האיסור מלקות בידי בית דין, נאמר בתלמוד שעונשו הוא כרת, לפי הכתוב בנביא:
טעם התקנה הוא מפני חשש לאיסור עבודה זרה
גזרו שהעובר על האיסור לקה כאילו עבר 4 עברות, לפי רב דימי, שסימנן נשג"א:
נידה - הגויות אינן מקפידות על טהרתן ועל נידתן, ואם כן עלול הוא לבוא גם לידי בעילת יהודייה נידה.
שפחה - שמא יבוא לבעול שפחה, האסורה מהתורה מדין "לא תהיה קדשה".
מי שאינו מקפיד על בעילת מי שאינה יהודייה, עלול גם לבוא לידי בעילת שפחה.
גויה - שמא מתוך קיום יחסי מין עם הגויה, יבוא גם להתחתן עימה, ולעבור בכך איסור מהתורה "ולא תתחתן בם", כדלעיל.
אשת איש - בבעילת גויה נשואה קיים גם חשש שיבוא לבעול אשת איש יהודייה שאיסורה מדאוריתא, ודינה ביהרג ואל יעבור, למרות שאין יהודי נהרג על בעילת אשת איש גויה.
לפי רבין, הסיבה הרביעית היא "זונה" - מכיוון שיש גויות נשואות המזנות מתחת בעליהן, וכאשר הבועל הוא כהן קיים חשש שמתוך בעילת הגויה יבוא גם לבעול זונה יהודייה, האסורה לכהן מהתורה.
בעקבות איסור זה, בעילת גויה בפרהסיא אסורה ביהרג ואל יעבור, מכיוון שהיא נחשבת כאביזרייהו של גילוי עריות שהם כל איסורי יחסי מין שעונשם מיתה.
בועת הנדל"ן ביפן (ביפנית: バブル景気, מילולית: כלכלת בועה) הייתה בועה כלכלית ביפן, שהתקיימה מ-1986 עד 1991, במהלכה הרקיעו מחירי המקרקעין והמניות.
התפוצצותה של הבועה נמשכה מעל עשור, ולאחר שמחירי המניות הגיעו לשיא שלילי ב-2003, הם המשיכו לצנוח במהלך המשבר הכלכלי העולמי של 2008. הכלכלן פול קרוגמן טען שבמהלך שנות העשור האבוד, כפי שמכונות שנות המיתון, נפלה יפן למלכודת הנזילות.
בעשורים שלאחר מלחמת העולם השנייה, אימצה ממשלת יפן מדיניות כלכלית קפדנית, שעודדה את התושבים לחסוך כסף.
כשלבנקים היה כסף רב כתוצאה מכך, הם נתנו הלוואות ואשראי בקלות, ועם היווצרות עודפי מסחר, התחזק הין לעומת מטבעות זרים.
זה אפשר לחברות יפניות להשקיע כסף רב יותר, וכתוצאה מכך ירדו מחירי המוצרים היפניים, דבר שהגביר את העודף המסחרי.
במקביל, עליית ערכו של הין גרם לעליית ערכם של נכסים כלכליים.
כסף רב הפנוי להשקעות, בשילוב עם חוסר פיקוח כלכלי, ביטחון יתר ואופוריה בכל הנוגע לעתיד הכלכלי הביא להעצמת הספקולציות, בעיקר בבורסה לניירות ערך בטוקיו ובשוק הנדל"ן.
מחירי הנדל"ן הגיעו לשיאם ב-1989, כשמטר רבוע אחד בשכונת גינזה שבטוקיו נמכר ב-30 מיליון ין (215,000 דולר), ושווי שטחי הנדל"ן של טוקיו כולה היו שווים יותר מפי שניים סך שטחי הנדל"ן בארצות הברית כולה.
לעומת זאת, בשנת 2004 צנחו מחירי הנכסים ברובע העסקים של טוקיו לכדי אחוז אחד ממחירם בשיא, אם כי עדיין דורגו כאחד האזורים היקרים בעולם.
המחירים שבו לעלות ב-2007, אז שבו וצנחו בעקבות המשבר הכלכלי של 2008.
בעקבות המשבר הכלכלי, החלו משקיעים לעזוב את יפן, ותחת זו השקיעו במקומות אחרים, דבר שגרם לאובדן הבכורה של התעשייה היפנית בתחומים מסוימים, וליצירת מתחרים במדינות אחרות.
בתגובה הוריד הבנק המרכזי של יפן את הריביות לאפס אחוז, אך הצעד לא הצליח למנוע את הדפלציה.
האשראי הבנקאי שניתן בקלות, וסייע להתנפחות הבועה המשיך להוות בעיה, ובשנים הראשונות של השבר המשיכו הבנקים לתת הלוואות מסוכנות.
הבנקים עמדו לקרוס ושרדו הודות לסיוע ממשלתי, צעד שהביא ליצירת "חברות זומביות", כלומר חברות שאינן מסוגלות להתקיים בזכות עצמן ונשענות על סיוע חיצוני.
בועת דיבור או בלון קומיקס היא מוסכמה גרפית נפוצה בספרי קומיקס, רצועות קומיקס וקריקטורה המאפשרת למילים, ולעיתים רחוקות גם תמונות, לייצג את הדיבור או המחשבה של דמות קומיקס מסוימת.
לעיתים קרובות ישנה הבחנה מפורשת בין בלון המציין מחשבות, המכונה גם "בלון מחשבה", לבין בלון אשר מצביע על מילים שנאמרו בקול רם או בצעקה.
את האותיות בבועיות הדיבור כותב הלטרר.
אחד התקדימים המוקדמים ביותר לבועת הדיבור המודרנית היו "מגילות הדיבור", קווים החיברו דיבור בגוף ראשון לפיות הדוברים באמנות המסו-אמריקאית בין השנים 600 ל-900 לספירה.
מוקדם יותר, ציורים, המתארים סיפורים במסגרות עוקבות, תוך שימוש בטקסט תיאורי הדומה לבועות דיבור, שימשו בציורי קיר, דוגמה כזו ביוון במאה ה-2, הציור נמצא בקפיטוליאס, כיום בירדן.
מאוחר יותר הם יצאו משימוש, אך עד 1904 חזרו לפופולריות שלהם.
עם התפתחות תעשיית הקומיקס במהלך המאה ה-20, הופעתם של בלוני דיבור הפכה לסטנדרטית יותר ויותר.
בשנת 1825 בבריטניה, The Glasgow Looking Glass, שנחשב למגזין הקומיקס הראשון בעולם, נוצר על ידי הקריקטוריסט הסאטירי האנגלי ויליאם הית'.
הוא מכיל את רצועת הקומיקס הראשונה בעולם, והוא גם הפך אותו לראשון להשתמש בבועות דיבור.
הילד הצהוב הוא הדמות האמריקאית הראשונה שניתנה לה רצועת קומיקס.
דבריו נכתבו תחילה על חולצתו הצהובה, אולם מהר מאוד דבריו הועברו בעזרת בלון דיבור.
עד תחילת המאה ה-20 השימוש בבלונים היה בכל מקום, אולם במשך שנים רבות הוא היה נפוץ יותר בארצות הברית מאשר באירופה, שם השתמשו בכיתובים ספרותיים שהופיעו מתחת לרצועת הקומיקס, ברווח שבין שורה אחת לשנייה.
הבועה הידועה ביותר היא בועת הדיבור, היא מגיעה בשתי צורות לשתי נסיבות: דמות בתוך פאנל רצועת הקומיקס או מחוצה לה.
כאשר היא בתוך הפאנל מצורף אליה חץ, הנקרא זנב, המכוון אל הדובר.
כאשר לדמות אחת יש מספר בלונים בתוך הפאנל, בדרך כלל רק אל הבלון הקרוב ביותר אל ראשו של הדובר מחובר זנב, והאחרים מחוברים ברצף של רצועות דקות.
סגנון זה משמש את מד מגזין בשל הדיאלוג של שיחה ותגובה בין הדמויות.
עבור דמות מחוץ לפאנל (כביכול "מחוץ למסך") יש מספר אפשרויות לבועות.
הראשונה היא בועה רגילה, השנייה שמקורה במאנגה היא בועה שהזנב מצביע לתוך הבועה במקום החוצה.
והשלישית שהזנב מתחבר עם הצד של הפאנל.
בקומיקס אמריקאי, בועה בלי זנב מציינת כי הדובר הוא לא רק מחוץ לשדה הראייה של הקורא, אלא גם בלתי נראה מנקודת המבט של הדמות שבתוך רצועת הקומיקס.
בדרך כלל, רוב בועות הקומיקס מאופיינות כטקסט שחור על רקע לבן, אך לעיתים הרקע משתנה לצבעים שונים בצהוב על מנת להדגיש קולות ייחודיים.
לפעמים, בעיקר במאנגה, נמצאות בועות דיבור לבנות על רקע שחור.
בקומיקס אמריקאי, בועה ללא זנב פירושה שהדובר אינו רק מחוץ לשדה הראייה של הקורא, אלא גם בלתי נראה לדמות נקודת המבט.
בועות מחשבה מגיעות בשתי צורות: בועת שרשרת מחשבה ובועה מעורפלת.
בועת שרשרת מחשבה היא סמל אוניברסלי שפירושו לחשוב בקריקטורות.
הוא מורכב מבועה גדולה דמוית ענן, המכילה את הטקסט של המחשבה, אשר מחובר לאזור ליד הדמות על ידי שרשרת של בועות מעגליות קטנות יותר ויותר.
דיבור אצל דמויות בעלי חיים כמו סנופי וגארפילד מופיע לעיתים קרובות כבועת מחשבה במקום דיבור.
בועת חשיבה נוספת, בעיקר במאנגה, היא בועה דומה בצורתה, אך קוויה קוציים (זיגזג) בצורתם ויוצרים את הרושם של חוסר בהירות.
אין בה זנב והיא ממוקמת באזור הקרוב לדמות החושבת.
בועות מחשבה נתפסות לעיתים כשיטה לא יעילה לביטוי מחשבה מכיוון שהן מחוברות ישירות לראשו של ההוגה, בניגוד לשיטות כמו תיבות כיתוב, שיכולות לשמש הן כביטוי למחשבה והן לקריינות תוך קיימות בפאנל שונה לחלוטין מחשיבת הדמות.
עם זאת, הם מוגבלים לדמות נקודת המבט הנוכחית.
דוגמה לכך היא "וי פור ונדטה" של אלן מור ודייוויד לויד, שבו במהלך פרק אחד, מונולוג המובע בכתוביות משמש לא רק לבטא את מחשבותיה של דמות אלא גם את מצב הרוח, המעמד והפעולות של שלושה אחרים.
ניתן להשתמש בצורת בלון דיבור כדי להעביר מידע נוסף.
הנפוצים כוללים את הדברים הבאים:
בועות צעקה המצביעות על כך שדמות צורחת או צועקת, בדרך כלל עם קו משונן או קו עבה יותר.
האותיות שלהם בדרך כלל גדולות או מודגשות מהרגיל.
לבועות שידור (הידועות גם כבועות רדיו) עשויות להיות זנב משונן כמו הציור המקובל של הבזק ברק וקו מתאר מרובע או משונן.
בועות שידור מצביעות על כך שהרמקול מתקשר באמצעות מכשיר אלקטרוני, כגון טלפון, רדיו או טלוויזיה, או שהוא רובוטי.
בועות לחישה מצוירות בדרך כלל עם קו מתאר מקווקו (מנוקד), גופן קטן יותר או אותיות אפורות כדי לציין שהטון רך יותר, מכיוון שרוב הדיבור מודפס בשחור.
לבועות נטיפי קרח יש "נטיפי קרח" משוננים בקצה התחתון, המייצגים עוינות "קרה".
לבועות מפלצת יש דם או רפש נוטף מהן.
ניתן להשתמש בבועות צבעוניות כדי להעביר את הרגש הנלווה לדיבור, כמו אדום לכעס או ירוק לקנאה.
סגנון זה משמש לעיתים רחוקות בקומיקס מודרני.
לחלופין (במיוחד בקומיקס שפורסמו באינטרנט), ניתן להשתמש בצבעים כדי לספק רמז נוסף לגבי מי מדבר.
לדמויות הראשיות יש לעיתים קרובות צבעים נושאיים בודדים, ובועות הדיבור שלהן נצבעות לעיתים קרובות בצבען; במיוחד במצבים שבהם אין שום תווים גלויים לבועות דיבור להצביע עליהם.
בועז צפריר (נולד ב-25 בפברואר 1957) הוא איש ניהול ישראלי.
כיהן כמנכ"ל חברת "ממן מסופי מטען וניטול" בע"מ.
קודם לכן שימש מנכ"ל רכבת ישראל.
צפריר נולד בירושלים ב-1957 לאם פסיכולוגית ולאב כלכלן.
בעל תואר ראשון בכלכלה ומדע המדינה מאוניברסיטת תל אביב.
את שירותו בצה"ל עשה בסיירת שקד ויחידת שלדג.
לאחר השירות הצבאי, עבד כ-13 שנה בתפקידים שונים בחברת שמן תעשיות לרבות סמנכ"ל הכספים.
ביוני 1996 מונה למנכ"ל, ושימש בתפקיד זה עד לשנת 2004, אז פרש מתפקידו.
לאחר מכן שימש כמנכ"ל חברת זוגלובק, והיה למנכ"ל הראשון שאינו בן למשפחות בעלי השליטה בזוגלובק.
לאחר מכן מונה ליו"ר ומנכ"ל חברת PETROTEC AG, מקבוצת החברה לישראל, הפועלת במערב אירופה.
בספטמבר 2011 מונה צפריר למנכ"ל רכבת ישראל וכיהן בתפקידו עד אוקטובר 2016. באפריל 2018 מונה צפריר למנכ"ל החברה הציבורית ממן - מסופי מטען וניטול וכיהן בתפקידו עד יולי 2022.
צפריר נשוי ואב לשלושה ילדים.
בועז שכביץ (7 ביוני 1924 – 17 בפברואר 2012) היה פרופסור לספרות עברית באוניברסיטת תל אביב, בלשן וחוקר ספרות, חבר האקדמיה ללשון העברית ומנהלו הראשון של מרכז קיפ לחקר הספרות והתרבות העברית.
נולד בחיפה, דור שלישי למשפחתו בארץ ישראל.
סבו, יעקב הכהן ש"ך-עוויץ (מצאצאי שבתי כהן, שכונה "שפתי כהן" (ש"ך) על שם חיבורו הידוע), למד בישיבת וולוז'ין, רכש קרקע בגדרה ועלה בעליית הביל"ויים.
בין היתר התכוון הסב להוציא קונקורדנציה למשנה, רעיון אותו המשיך נכדו שתכנן להוציא קונקורדנציה לסידור התפילה.
למד בבית הספר הריאלי ועוד לפני שסיים את לימודיו התנדב לשרת בגדוד הראשון של הבריגדה היהודית.
ב-1946 החל ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים ספרות ולשון עברית.
במהלך לימודיו גויס לחי"ש והיה שליש גדוד בית חורון של חטיבת עציוני בקרבות מלחמת העצמאות.
במשך שנים, מאז 1952, לימד באוניברסיטה העברית את יסודות ההבעה בכתב והכתיבה הנכונה של חיבורים עיוניים וערך את "פינת הלשון" בקול ישראל.
הקפדתו העיקרית הייתה על מבטא עברי נקי ומדויק וביטוי נהיר וברור.
בשנת 1961 התמנה למזכיר הקונגרס העולמי השלישי למדעי היהדות.
בשנת 1963 קיבל תואר דוקטור, נושא עבודת הדוקטורט שלו היה "בעיות בסגנון הפרוזה המסאית של ראשית הספרות העברית החדשה, על פי הפרוזה של נפתלי הרץ וייזל".
ב-1970 התקבל לאוניברסיטת תל אביב בדרגת מרצה בכיר והיה למנהלו הראשון של "מכון כץ לחקר הספרות העברית" על שם בן-ציון כ"ץ (לימים מרכז קיפ לחקר הספרות והתרבות העברית).
מפעל מרכזי בחייו היה חקר שירת שמעון הלקין והוא אף ערך (עם מנחם פרי) את ספר היובל לכבודו במלאת לו 75, בשנת 1972.
"יערות מתוהמים: אפיזודות בביוגרפיה ליטראריה של שמעון הלקין", סימן קריאה, 2, 1975
"הערות על דבר שימוש הסביל בעברית", לשוננו לעם י"ח (תשכ"ז) 8-11
"מיעוט-פנים וריבוי-פנים בדימוי", תרביץ ל"ז (תשכ"ח) 396-374
"רובדי אוצר המלים ב"דברי שלום ואמת של נ"ה ויזל (עיון של סגנון בלשון-העיון הסינתטית)", לשוננו, ל"ב, ג (ניסן תשכ"ח, 1968), עמ' 304-307
"שיעורו וגיוון-שיעורו על המשפט בכתיבת-העיון שבעברית", לשוננו ל"ד (תש"ל) 210-224
"ניסיונות-שימוש במחשב בחקר הספרות העברית החדשה", צבי מלאכי (עורך), על שירה וסיפורת (תשל"ז) 215-228
"פיסוק בזמנו (על הפיסוק הנוהג בסיפורי ש"י עגנון)", דב סדן, אפרים אלימלך אורבך, לעגנון שי: דברים על הסופר וספריו (תשכ"ו) 281-288
"אומנות הסיפור והלשון ב"המוצא"", מחברות לחקר יצירתו ופועלו של י.ח.
בועז שכביץ ומנחם פרי (עורכים), ספר היובל לשמעון הלקין: במלאת לו שבעים וחמש שנים, ירושלים: ר.
מחירי הדיור המשיכו לרדת עד שהגיעו לשפל חדש בשנת 2012. התפוצצותה של בועת הנדל"ן הביאה למשבר אשראי חסר תקדים, לפיצוצה של בועת חוזי החלף סיכון אשראי ולמשבר הסאבפריים שהתגלגל, החל מספטמבר 2008, לידי משבר כלל עולמי.
התפוצצותה של בועת הנדל"ן בארצות הברית השפיעה באופן ישיר ושלילי על שווים של כל נכסי המקרקעין, על שוק המשכנתאות, על חברות הנדל"ן והבנייה ועל רשתות קמעונאות המתמחות בחומרי בניין.
בנוסף לכך, קרנות גידור שניהלו כספים של לקוחות מוסדיים גדולים ובנקים זרים, ספגו הפסדים גבוהים.
עובדות אלה הביאו לכך שבמהלך שנת 2007 נכנס המשק האמריקאי למיתון כבד.
בחודש אוקטובר 2007, אמר הנרי פולסון, מזכיר האוצר של ארצות הברית, כי התפוצצותה של בועת הנדל"ן מציבה את "הסיכון המשמעותי ביותר לכלכלה שלנו".
בתגובה למשבר, ובתום סדרה של התייעצויות עם כלכלנים בכירים ובהם עם בן ברננקי, יושב ראש הבנק המרכזי של ארצות הברית, הורה נשיא ארצות הברית, ג'ורג' ווקר בוש על תוכנית חילוץ מוגבלת לשוק הדיור במדינה שהתמקדה בבעלי בתים שלא הצליחו לעמוד בתשלומי המשכנתא שלהם.
בעשור הראשון של המאה העשרים ואחת, הבנקים בארצות הברית נהגו במדיניות קלה של מתן אשראי לדיור לכל דורש ללא בדיקת יכולת החזר.
שיעור המשכנתא ביחס לשווי הנכס הנרכש הגיע במקרים רבים למאה אחוז, כתוצאה מכך אנשים רבים שאין להם הבנה מינימלית בכלכלה החלו לרכוש דירות תוך ציפייה שהמחירים יעלו.
מחירי הנדלן בארצות הברית עלו ללא כל יחס לעלייה בשכר הממוצע במשק, כאשר השיא נקבע בשנים 2006–2007.
בועת חד-קרן היא בועה כלכלית תאורטית שתתרחש כאשר חברות הזנק חד-קרן יוערכו יתר על המידה על ידי קרנות הון סיכון או משקיעים.
מצב זה יכול להתרחש כאשר חברת ההזנק עדיין בבעלות פרטית או במהלך הנפקה הראשונית לציבור.
"חברת חד-קרן" היא חברה ששווי השוק שלה מוערך בסכום של מיליארד דולר לפחות.
עלייה במספר חברות ההזנק חד-קרן נובעת מהמוכנות של המשקיעים להעביר כסף למחזורי מניות בחברות הזנק.
בעלי הון סיכון ואנשי אקדמיה מזהירים כי בהתחשב בחוסר השינוי ברווחיות הכוללת של חברות ההזנק ובתזרימי המזומנים העתידיים, עליית השווי איננה בר-קיימא ואינה מוצדקת.
חברות הזנק מתפקדות כלכלית ללא שינוי, אך עם משאבים גדולים יותר.
לדוגמה, סקר שנערך באוניברסיטת הרווארד בקרב בעלי הון סיכון מצא כי 91% מבעלי ההון סיכון חושבים כי חברות חד-קרן מוערכות יתר על המידה.
היעילות בשימוש במשאבים אפוא מצטמצמת ומסמנת רווחיות נמוכה לעתיד.
שיעורי צריבה (הקצב שבו חברה חדשה מוציאה את גיוס ההון שלה לפני שהיא מייצרת תזרים מזומנים חיובי מפעילות) גבוהים יותר יובילו לרווחיות נמוכה יותר ויפחיתו את הרווחים של המשקיעים ב-5 עד 10 השנים הקרובות.
ההשפעה השלילית על חברות הון סיכון תשאיר את המשקיעים שנוטים פחות להמשיך ולהשקיע בחברות חדשות.
הירידה הזו כבר מתבטאת במספר חברות ההזנק הנחשבות לחד-קרן.
בין 2015 ל-2016, נראתה צמיחה אדירה במספר חברות החד-קרן בעולם – 2015 נפתחה עם 82 חברות ואילו שנת 2016 הסתיימה עם 208 חברות, ומאז נרשמה האטה בצמיחת החברות, בשנת 2017 נרשמו 224 חברות, ובשנת 2018 הסתיימה עם 266 חברות.
הערכת השווי הכוללת ירדה גם היא בהתאמה מ-1.3 טריליון דולר בשנת 2015 ל-861 מיליארד דולר בשנת 2018 מה שמצביע על ירידת ערך של 34% במשק ההזנק.
הסיבה לכך היא דרישה לאסטרטגיות השקעה מדויקות וברורות יותר.
לארצות הברית כלכלת ההזנק הגדולה בעולם, עם למעלה מ-400,000 חברות חדשות שנוצרות מדי שנה, מה שהופך אותה לרגישה ביותר ולמניעה של בועת ההזנק.
14% מהאמריקאים בכוח העבודה עובדים עבור עסקים קטנים או סטארט-אפים.
הצטמקות של מגזר זה במשק תשפיע על 27 מיליון אמריקאים.
בעוד שמספרים אלה פירושם שיזמות הביאה מיליוני משרות וחיזקה את הכלכלה האמריקאית ביחס לשאר העולם, גודל הענף פירושו שבּועת החד-קרן עלולה לפגוע במיליוני עובדים.
חברות ההזנק האסיאתיות צומחות במהירות, ולמעשה באופן המהיר ביותר בעולם.
42 מיליארד דולר הושקעו על ידי חברות הון סיכון ובמרכזי יזמות באסיה.
בהודו ובסין נרשמה צמיחה של 10% בחברות הזנק וגידול של 50% בפעילות הון סיכון בהתאמה.
ארצות הברית משקיעה עשרות מיליארדים בחברות הזנק אסייתיות ולהפך.
בהתחשב בזרימה העולמית של השקעות בחברות הזנק האטה בעולם ההפעלה בארצות הברית או באסיה תביא להאטה גם באזור השני.
אם אכן ישנה בועה, היא עלולה להתמוטט כתוצאה מתפקוד לוקה בחסר של חברות חד-קרן שהשקיעו בהן, מה שיוביל להפחתת הרווחים עבור חברות הון סיכון.
הרווחיות המופחתת תביא לקיצוץ באמצעים ונטייה של המשקיעים שלא להשקיע ולממן חברות הזנק.
דבר זה, בראש ובראשונה, יפגע בחברות הזנק ובמוסדות הון סיכון כמו גם בעובדים שלהם.
עם זאת, גם הקמת חברות חדשות יפגעו וזה יוביל לפגיעה בצמיחה הכלכלית בעולם ובחדשנות בעתיד הקרוב.
התמתנות מוגברת במימון מצד בעלי הון סיכון ומשקיעים, כמו גם חסכנות מצד עובדי ובעלי חברות ההזנק, נחשבות לפתרון בר-קיימא לבעיה זו.
הסיבה הבסיסית לבועה נעוצה בשערוך ממוצע של הערכות שווי ופעילויות מימון, כאשר בפועל רוב חברות ההזנק נותרות ללא רווחיות.
בעיה זו אינה ניתנת לשינוי שכן רוב חברות ההזנק תהיינה בלתי רווחיות בנקודת המימון, שכן החברות משתמשות במימון כדי להגדיל את ההכנסות והרווחיות.
עם זאת, ניתן להפחית את הסיכון עבור חברות הון סיכון ולהקטין גורמים התורמים לבועה על ידי שימוש באמצעים מחמירים יותר בעת מתן הערכות שווי ומכאן נדיבים פחות בגודלי עסקות.
בנוסף, הפחתת שיעורי הצריבה היא המפתח ליציבות הכללית של חברות ההזנק ויכולתן לעמוד בציפיות.
"בוער בי השינוי" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית מארינה מקסימיליאן.
השיר יצא לאור ב-15 בדצמבר 2019, כסינגל מתוך האלבום "ביחד", על ידי חברות התקליטים הישראלית אן אם סי יונייטד.
השיר נכתב והולחן על ידי מארינה מקסימיליאן והופק על ידי תומר בירן.
בשיר עצמו מקסימיליאן חושפת דברים המתרחשים בחייה האישים.
השיר הוא מעין בלדת פופ אלקטרוני.
הווידאו קליפ המלא של השיר, העלתה מקסימיליאן לערוץ היוטיוב שלה את המלא של השיר.
כמו כן, הקליפ מציג בתוכו את מקסימיליאן מטיילת בשדות ומבצעת את השיר.
בועת ה-NBA הייתה אזור בידוד בדיסניוורלד בביי לייק, פלורידה, שנוצר בשנת 2020 על ידי ה-NBA כדי להגן על שחקניו מפני נגיף הקורונה במהלך שמונת המשחקים האחרונים של העונה הסדירה בעונת 2019/2020 ובמהלך שלב הפלייאוף.
22 מתוך 30 קבוצות ה-NBA הוזמנו להשתתף (שמונה האחרות איבדו קודם לכן סיכוי להעפיל לשלב הפלייאוף).
הבועה אורגנה על ידי ה-NBA בהשקעה של 190 מיליון דולר כדי להשלים את עונת 2019/2020, אשר הושעתה ב-11 במרץ 2020 עקב התפרצות נגיף הקורונה.
הבועה הכניסה כ-1.5 מיליארד דולר.
ביוני אישרה ליגת ה-NBA את התוכנית לחידוש העונה בדיסניוורלד, והזמינה את 22 הקבוצות שהיו בטווח של שישה משחקים ממקום בפלייאוף כשהעונה הושעתה.
במקביל, נשקלה תוכנית ליצור בועה דומה בשיקגו עבור שמונה הקבוצות שנותרו בחוץ, אך זו לא יצאה לפועל.
ב-17 ביוני 2020 פרסמה הליגה את "פרוטוקול הקורונה".
פרוטוקול זה כלל בדיקות קבועות לגילוי הנגיף לפני ובמהלך הבועה, לבישת כיסוי פנים או מסכה, וריחוק חברתי כדי למנוע את התפרצות הנגיף.
כמו כן, שחקנים שכבר סבלו מפציעות סיום העונה לפני השעיית העונה, לא יורשו לשחק וגם לא יפסידו שכר.
כל שחקן שקיבל אישור רפואי יכול לסרב להשתתף בבועה, אך יפסיד את המשכורת המגיעה לו.
כל מי שעזב את הבועה ללא אישור מראש היה צריך להיכנס לבידוד של עשרה ימים.
רק ארבעה שחקנים נרשמו כמפרי פרוטוקול הקורונה בבועה: ברונו קבוקלו, דניואל האוס, לו ויליאמס ורישון הולמס.
מכיוון שאוהדים לא הורשו להשתתף באופן אישי, ה-NBA התקינה מסכים בגודל 5.2 מטרים במגרשים כדי להציג תוכן מולטימדיה ופסיפס של צופים וירטואליים שהופעלו על ידי Microsoft Teams.
לאחר ששיחקו שלושה משחקי ידידות בתוך הבועה בסוף יולי, הקבוצות המוזמנות שיחקו שמונה משחקים נוספים בעונה הרגילה כדי לקבוע את שיבוץ הפלייאוף.
נקבע כי אם הפער בין המדורגת שמינית למדורגת תשיעית באחד מהאזורים שווה או קטן מארבעה משחקים, יתחרו ביניהן שתי הקבוצות על המקום השמיני בפלייאוף ("פליי-אין"); הקבוצות ישחקו זו מול זו בשני משחקים, כאשר המדורגת תשיעית צריכה לנצח בשניהם על מנת להעפיל לפלייאוף.
משחקי העונה הסדירה נערכו בין 30 ביולי ל-14 באוגוסט.
משחקי הפלייאוף החלו ב-17 באוגוסט והסתיימו ב-11 באוקטובר 2020, כאשר לוס אנג'לס לייקרס ניצחה את מיאמי היט בשישה משחקים וזכתה באליפות.
מכיוון שהפער בסיום העונה הסדירה בין המדורגת שמינית במערב פורטלנד טרייל בלייזרס לתשיעית ממפיס גריזליס היה קטן מ-4 משחקים, נקבע כי במצב כזה על הקבוצות להתמודד ראש בראש על הכרטיס האחרון לפלייאוף ה-NBA, בטורניר של שני משחקים (הדבר נעשה באופן חריג, בשל קיצור העונה הסדירה).
פורטלנד הייתה זקוקה לניצחון אחד על מנת להעפיל לפלייאוף, בעוד ממפיס הייתה זקוקה לשני ניצחונות.
במשחק הראשון של ה"פליי-אין" ניצחה פורטלנד בתוצאה 126–122, ובכך העפילה לפלייאוף מהמקום השמיני במערב.
כל אחת מסדרות הפלייאוף שוחקה בשיטת הטוב משבעה משחקים, כלומר הקבוצה הראשונה אשר מגיעה לארבעה ניצחונות מנצחת בסדרה.
סגל האלופה, לוס אנג'לס לייקרס: לברון ג'יימס, אנתוני דייוויס, קנטביוס קולדוול-פופ, קייל קוזמה, ראז'ון רונדו, דני גרין, אלכס קארוסו, מרקיף מוריס, דווייט הווארד, ג'בייל מגי, ג'יי.
סמית', קווין קוק, דיון וייטרס, ג'ארד דאדלי וטיילן הורטון-טאקר (אייברי בראדלי, קוסטאס אדטוקומבו ודבוטה קייקוק נכללו בסגל אך לא השתתפו בפלייאוף).מאמן ראשי: פרנק ווגל.
בכל משך הבועה לא נרשמו מקרים של חולי קורונה מאומתים בשטחה.
ב-26 באוגוסט החרימו שחקני מילווקי באקס ואורלנדו מג'יק את משחק הפלייאוף בין הקבוצות, כמחאה על פרשת הירי בג'ייקוב בלייק, ובעקבותם הוחרמו באותו הלילה גם המשחקים בין יוסטון רוקטס לאוקלהומה סיטי ת'אנדר, ובין לוס אנג'לס לייקרס לפורטלנד טרייל בלייזרס.
המשחקים ביום העוקב נדחו אף הם, אולם לאחר דיון בין שחקני קבוצות הפלייאוף, הוחלט להמשיך את משחקי הפלייאוף.
חלק מהשחקנים התייחסו אל הבועה כעונש מאסר.
שחקנים אחרים התלוננו על האוכל, כשג'ואל אמביד מפילדלפיה 76' הראה את הארוחה שלו ואמר שהוא "בהחלט איבד 50 קילוגרמים".
לאחר שהגיע לבועה, שחקן אורלנדו מג'יק ארון גורדון אמר שזה מרגיש "מוזר", בעוד הגארד של יוטה ג'אז מייק קונלי ג'וניור תיאר את התחושה כ"סוריאליסטית".
לקראת סוף העונה הסדירה, הצהיר נציב ה-NBA אדם סילבר כי הבועה "טובה יותר ממה שדמיינו".
שחקן מיאמי היט, ג'ימי באטלר, ניצל את ההזדמנות כדי להקים בית קפה בבועה, שם גבה 20 דולר לכל כוס.
באטלר היה גם אחד השחקנים הבודדים שקיבלו את ההחלטה לא לאפשר למשפחתו לבקר בבועה, והצהיר שהשהות שלו בבועה הייתה "נסיעת עסקים".
כמה שחקנים, כולל שחקן לוס אנג'לס קליפרס פול ג'ורג', טענו כי הבועה השפיעה על בריאותם הנפשית.
בועלאם ח'וח'י הוא כדורגלן קטרי יליד אלג'יריה המשחק בעמדת הבלם בקבוצת א-סד מליגת העל הקטרית ובנבחרת קטר.
ח'וח'י גדל במחלקת הנוער של א-שראגה מאלג'יריה.
בחודש יולי 2009 חתם באל-ערבי מליגת העל הקטרית.
בחודש יולי 2017 חתם בא-סד מליגת העל הקטרית.
ב-21 בדצמבר 2013 ערך ח'וח'י את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קטר, בתיקו 1-1 נגד נבחרת בחריין במשחק ידידות.
ב-31 בדצמבר 2013 הבקיע את שערי הבכורה שלו בנבחרת, צמד שערים בניצחון 1–4 על נבחרת ערב הסעודית במסגרת אליפות מערב אסיה.
הוא היה חלק מסגל הנבחרת בטורנירים גביע אסיה 2015, גביע אסיה 2019 (בו זכתה נבחרתו), קופה אמריקה 2019 וגביע הזהב 2021.
בועז רביב (נולד ב-1 באפריל 1961) הוא מנכ"ל ישראלי שמילא שורה של תפקידים בחברות טכנולוגיות רב-לאומיות, שביניהן אטנטי, אוויה, רדויז'ן, אלרון טלסופט, ו.
מאז 2001 רביב עוסק בהשקעות, בייעוץ ובליווי מיזמי הייטק שונים.
בועז רביב נולד בבאר שבע, בן לד"ר שמואל רביב, מדען גרעין ממקימי קמ"ג ויזם תעשייתי.
רביב שירת בצה"ל כמסו"ל בחיל התותחנים בחטיבת האש 282, שבמסגרתה לחם במלחמת לבנון הראשונה וסיים כממ"ח בהשלמה החיילית של קורס קציני תותחנים.
עם שחרורו ב-1984 החל ללמוד תואר ראשון בהנדסת מכונות בטכניון אותו סיים בהצטיינות וב-1988 יצא להתמחות ברובוטיקה ב שבמונפלייה שבצרפת.
רביב נמנה עם צוות שבנה רובוטים לצורכי חקלאות והתמקד בפיתוח מערכת ראייה ממוחשבת לאיתור ולמיון יבולים ולהכוונת הרובוט.
רביב הוא בנו של שמואל רביב.
הוא נשוי לדוקטור דנה לנדאו ולו ארבעה ילדים.
ב-1989 הצטרף ל בסניף החברה שבפריז.
בעת שהותו בצרפת מילא מגוון רחב של תפקידים ובהם מהנדס פיתוח וראש צוות טכנולוגי של מערכות שליטה ובקרה מסוג ו-SCADA.
בהמשך דרכו ניהל גם פרויקט בדיקות ואימות לרשת תקשורת נתונים שפותחה עבור .
בסוף 1995 חזר לישראל והצטרף לחברת אלרון טלסופט בתפקיד מנהל חטיבת טלקום, תפקיד בו החזיק כ-5 שנים.
במהלך תקופה זו, רביב הוביל את תכנון והקמת תשתית הגישה לאינטרנט עבור בזק, את שירות המידע "בזקנט 135", כמו גם את פיתוח והקמה של המערכות הראשונות בארץ לבנקאות פרטית ומסחרית באינטרנט עבור ארגונים פיננסים כבנק לאומי, בנק מזרחי טפחות וכחברת כרטיסי האשראי ויזה כ.א.ל.
בתחילת 2000 עבר לחברת רדויז'ן לתפקיד מנכ"ל היחידה הטכנולוגית, שפיתחה תשתיות תוכנה וכלי בדיקה לרוב יצרניות ציוד תקשורת בטכנולוגיית VoIP.
ב-2005 החל לנהל גם את שאר היחידות העסקיות בתחום הוידאו קונפרנסינג ובינואר 2006 מונה למנכ"ל החברה כולה.
כמנכ"ל רדויז'ן, תפקיד שבו החזיק כ-6 שנים, הוביל עסקאות רכש ושיתופי פעולה עם כמה מחברות הטכנולוגיה הגדולות בעולם תוך הרחבת פעילות החברה.
בין העסקאות הידועות ניתן למנות את רכישת AETHRA האיטלקית ומערכות הקצה שלה ואת מכירת רדויז'ן לאוויה.
ביוני 2012, עם מכירת רדויז'ן, הצטרף רביב לאוויה על מנת להבטיח את הצלחת הרכישה ולהשלים את אינטגרציית מכלול ה בסל הפתרונות לתקשורת אחודה Aura של אוויה.
במסגרת תפקיד זה, ניהל רביב את חטיבת המוביליטי, היה אחראי על מרכז הפיתוח של החברה בישראל והוביל למכירת החטיבה הטכנולוגית לחברת ספיירנט הבריטית.
ב-2017 הצטרף לקרן אייפקס שרכשה את עסקי האיזוק האלקטרוני מחברת 3M.
רביב כיהן כמנכ"ל אטנטי והוביל תהליך carveout ליצירת חברה מאוחדת עם זהות תאגידית אחת בשוק הניטור האלקטרוני .
בתקופה זו הורחבה הפעילות העסקית והחל פיתוח דור חדש של פתרונות המאפשרים לגופי האכיפה והשיקום ניטור ובקרה באמצעים טכנולוגים של צווי בית משפט כדוגמת: מעצר בית, צו הרחקה, והגנה על הקורבות אלימות במשפחה.
ב-2021 הקים רביב חברת השקעות פרטית ומאז הוא עוסק בהשקעות, בייעוץ ובליווי מיזמי הייטק שונים.
בופאל הייתה מדינה הודית, שהתקיימה בין 1949 ל-1956. המדינה הוקמה מתוך המדינה הנסיכותית בופאל, ואוחדה עם מדינות שכנות ליצירת מאדהיה פרדש ב-1956.
לפני עצמאות הודו, המדינה הנסיכותית בופאל הייתה מונרכיה שנשלטה בידי נוואבים ששלטונם עבר בירושה.
בעת עצמאות הודו הנסיכויות בהודו הבריטית שוחררו מהתחייבויות האמנה שלהן כלפי הבריטים וקיבלו את הזכות להחליט האם להצטרף לאחת מהדומיניונים החדשים של הודו ופקיסטן.
במרץ 1948 הביע הנוואב האחרון את רצונו לשלוט בבופאל כמדינה עצמאית.
עם זאת, מרידות נגד שלטונו פרצו בדצמבר 1948, והובילו למעצרם של מנהיגים בולטים, בהם שנקר דיאל שרמה.
מאוחר יותר שוחררו העצורים הפוליטיים וב-30 באפריל 1949 חתם הנוואב על מסמך הצטרפות לדומיניון של הודו.
הנוואב המשיך לנהל את המדינה במהלך מאי 1949, וב-1 ביוני 1949 בופאל עברה לשליטת ממשלת הודו והוכרזה כמדינה חלק ג', סיוג שהתייחס לחלקי הנספח לחוקת הודו שהגדיר את מעמד המדינות השונות ואשר המדינות שנכללו בו היו בשליטתה הישירה של ממשלת הודו, על ידי נציב ראשי שימונה על ידי נשיא הודו.
במהלך הארגון מחדש של מדינות הודו בשנת 1956, מדינת בופאל שולבה במדינת מאדהיה פרדש, ובירתה, בופאל הוכרזה כבירת המדינה החדשה שהוקמה.
הקונגרס הלאומי ההודי זכה בבחירות היחידות שנערכו ל ב-1952, כשהוא זוכה ב-25 מתוך 30 המושבים.
שנקר דיאל שרמה שימש כראש השרים של המדינה.
בועז שלמה (נולד ב-31 בינואר 1974) הוא ראש המועצה האזורית לכיש.
בועז נולד במושב נוגה שבמועצה אזורית לכיש לרפי ורות שלמה.
בצה"ל שירת בגדוד 890 של חטיבת הצנחנים, ובהמשך כקצין וכמדריך בבה"ד 1 בית הספר לקצינים.
לאחר השירות הצבאי עסק במספר תחומי ביטחון בהם תפקיד מבצעי ביחידת החבלה המיוחדת של משטרת ישראל.
בהשכלתו הנדסאי אלקטרוניקה המכללה האקדמית ספיר, עורך דין בעל תואר ראשון ותואר שני במשפטים מהקריה האקדמית אונו, ניהל משרד עו"ד עצמאי בתחום האזרחי מסחרי-מקרקעין.
בבחירות לרשויות המקומיות בישראל 2024 התמודד בועז שלמה לראשות המועצה, בבחירות זכה שלמה ל-61.8% מהקולות, ובכך נבחר לראש המועצה ה-10 של חבל לכיש.
נשוי לכוכי ואב לשלושה ילדים.
בועז קונפורטי (נולד ב-30 באפריל 1974) הוא שחקן ומדבב ישראלי.
קונפורטי למד משחק בבית צבי.
בשנת 1999 הופיע לראשונה בתפקיד אורח בעונה הראשונה של סדרת הנוער "החבר'ה הטובים" ששודרה בערוץ הילדים, גילם את יוני.
בשנת 2007 התארח בעונה הראשונה של "האי" ששודרה בערוץ הילדים, שיחק את חבר של דוד.
בשנת 2008 התארח בעונה הראשונה של "רמזור" ששודרה בערוץ 2, בתפקיד אוהד מלמד.
באותה השנה הופיע בסדרת הטלוויזיה "אולי הפעם" ששודרה ב־Yes, בתור בחור בדייט עם עידית.
בנוסף באותה השנה גם בסדרת הטלוויזיה "המקום" שיחק את בועז.
בשנת 2009 התארח בעונה השנייה של הסדרה הקומית "החברים של נאור" ששודרה בערוץ עשר בתפקיד עזרא.
באותה השנה גם התארח במספר פרקים בודדים בעונה החמישית של סדרת הטלוויזיה "ראש גדול" ששודרה בערוץ הילדים של חברת yes, גילם את אילן בורלא.
בשנת 2010 הופיע בסדרת הטלוויזיה "עבודה ערבית" ששודרה בערוץ 2, בתור רב פקד אפי גאגא.
באותה השנה גם שיחק בסדרת הדרמה "עד החתונה" ששודרה בערוץ 2, שיחק את המפקד של אייל.
כמו כן באותה השנה גם השתתף בסדרת הטלוויזיה "גירושים נפלאים" ששודרה ב-yes, שיחק את דוידי.
בנוסף באותה השנה גם שיחק בסדרת הטלוויזיה "מגדלים באוויר" בתור ד"ר סידוף.
בשנת 2011 שיחק במספר פרקים בודדים בעונה השנייה של סדרת הדרמה של HOT "עספור" גילם את בן.
בשנת 2012 הופיע בסדרת הדרמה של yes "סרוגים" בתור אבינועם דינור.
באותה השנה גם שיחק בסדרת הדרמה של ערוץ 2 "חטופים" גילם את אורן.
בנוסף באותה השנה השתתף בסדרת הטלוויזיה "עניין של זמן"(ספין אוף לסדרת נוער בעלת אותו שם) ששודרה בערוץ 2 שיחק בתפקיד יפתח, בן זוגו של איתי (ירון מוטולה).
כמו כן באותה השנה גם הופיע בסדרת הטלוויזיה "אופוריה" בתפקיד הומו.
בשנת 2013 התארח בעונה השמינית של הסדרה הקומית של ערוץ הילדים "הפיג'מות" גילם את חיליק, המאהב של ימית (ימית סול).
באותה השנה גם הופיע בסדרת הטלוויזיה של yes "בלו נטלי" גילם את דמותו של דודו עמר.
באותה השנה גם התארח בעונה השנייה של הסדרה הקומית של ערוץ 2 "סברי מרנן" שיחק את יואב.
באותה השנה גם התארח בסדרה הקומית של ערוץ עשר "חברות" גילם את יניב.
בשנת 2014 הופיע בתפקיד אורח בסדרת הנוער "השמיניה – הדור הבא" ששודרה בערוץ הילדים, בתפקיד שוטר.
באותה השנה גם הופיע במספר פרקים בסדרת הדרמה קומית "זגורי אימפריה" שיחק את בן חיים.
בשנת 2015 הופיע בסדרת הטלוויזיה "החממה" ששודרה בערוץ ניקלודיאון של חברת yes גילם שוטר.
בשנים 2015–2022 השתתף בסדרת הדרמה "פאודה" ששודרה ב-yes במשך 3 עונות גילם את דמותו של אביחי.
בשנת 2016 שיחק בסדרת הטלוויזיה "בני ערובה" ששודרה בערוץ 10 שיחק את פלדמן.
באותה השנה גם הופיע בסרט "היער שהיה" בתור בועז.
בשנת 2017 שיחק בסדרת הנוער "שכונה" ששודרה ב־HOT גילם את דב.
באותה השנה הופיע בסרט "דרייבר".
בשנת 2020 השתתף בסדרת הטלוויזיה "ילדי בית העץ" גילם את בועז.
בשנת 2021 שיחק בסדרת הטלוויזיה "אזהרת מסע" ששודרה ב־HOT שיחק את שאול גרנט.
בשנת 2022 השתתף בסדרת הנוער של כאן חינוכית "מקיף מילאנו" בתפקיד אייל שוהם, אביו של עומר שוהם (יונתן ווקס).
בשנת 2023 הופיע בסדרת הנוער "סקיי" שיחק את ראובן פישמן.
באותה שנה גילם את אלוף אלברט מנדלר בסרט (ובסדרה) "המזח" .
לקונפורטי הייתה גם קריית דיבוב קצרה והוא דיבב גם את הסרטים והסדרות: "צעצוע של סיפור 3" דיבב את קן (2010), "צעצוע של סיפור בקיצור: חופשה בהוואי" דיבב את קן (2011), "לשבור את הקרח" דיבב מלך (2013), "לשבור את הקרח 2" דיבב את המלך אגנאר (2019).
בועז נשוי לשחקנית ליאת הר לב.
שניהם גילמו יחד את ברבי ובן זוגה קן בדיבוב העברי של "צעצוע של סיפור 3".
לזוג בן ובת והם מתגוררים ברמת השרון.
בועת הבינה המלאכותית היא בועה פיננסית תאורטית בתחום שוק המניות, הצומחת במסגרת "פריחת הבינה המלאכותית" – תקופה המאופיינת בהתקדמות מהירה של בינה מלאכותית ומשפיעה על הכלכלה העולמית.
מרבית ההשערות לקיומה של בועה זו נובעות מחששות כי חברות הטכנולוגיה המובילות בתחום הבינה המלאכותית מעורבות בזרימה מעגלית של השקעות, אשר מנפחת את ערך מניותיהן באופן מלאכותי.
בתחילת העשור השני של המאה ה־21 (2010–2016), וביתר שאת בשנות ה־20 של המאה ה־21, החל תור הזהב של הבינה המלאכותית.
תקופה של צמיחה מהירה בתחום הבינה המלאכותית.
התהליך התעצם ביתר שאת עם השקת ChatGPT בסוף שנת 2022. התהליך התבטא בהתפתחות משמעותית בטכנולוגיות בינה מלאכותית יוצרת כגון מודלי שפה גדולים ומחוללי תמונות מבוססי בינה מלאכותית, וכן התקדמות מדעית כמו חיזוי מבנה חלבונים על ידי DeepMind של גוגל.
נכון לשנת 2025, ChatGPT הוא האתר החמישי הנצפה ביותר בעולם, אחרי גוגל, יוטיוב, פייסבוק ואינסטגרם.
בסוף ינואר 2025, ההשקה של הצ'אטבוט הסיני DeepSeek עוררה חששות לגבי בועת בינה מלאכותית אפשרית.
מחירי המניות של חברות בינה מלאכותית רבות ירדו, ומניית אנבידיה ירדה ב־17% ביום אחד.
מחיר המניה של אנבידיה התאושש ב־8.8% למחרת.
באוגוסט 2025, דו"ח של המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס קבע כי "למרות השקעות ארגוניות של 30–40 מיליארד דולר בבינה מלאכותית יוצרת, [...] 95% מהארגונים אינם מקבלים תשואה כלל".
ההוצאה הצפויה של חברות הענק האמריקאיות ("מגה־קאפ") צפויה להגיע ל־1.1 טריליון דולר בין השנים 2026 ל־2029, בזמן שההוצאה הכוללת על בינה מלאכותית צפויה לעלות למעלה מ־1.6 טריליון דולר.
בגלל הביקוש הגובר לשבבי מחשב כדי לתמוך בטכנולוגיות בינה מלאכותית, אנבידיה נהייתה לחברה בעלת השווי הגבוה ביותר בעולם ולראשונה אי־פעם שהגיעה לשווי שוק של 5 טריליון דולר באוקטובר 2025. מספר הכפול פי חמישה מאז 2023, אז חצתה את רף הטריליון דולר.
שווי החברה בשיאה היווה כ־8.5% מה-S&P 500, שהגיע לשיא של כל הזמנים.
באוקטובר 2025. וגבוה יותר מהתמ"ג של כל מדינה פרט לארצות הברית ולסין, לפי נתוני הבנק העולמי.
במהלך שנת 2025, חברות הקשורות לבינה מלאכותית היו אחראיות לכ-80% מהעליות בשוק המניות האמריקאי.
היו אנליסטים סקפטיים הזהירו שהעלייה המהירה של חברות טכנולוגיית הבינה המלאכותית עשויה להיות תוצאה של הנדסה פיננסית מוגזמת.
מיקרוסופט חשפה כי הוציאה כמעט 35 מיליארד דולר על תשתית בינה מלאכותית ברבעון השלישי של 2025. באוקטובר, היא נהייתה לחברה השנייה בשוויה בעולם, בעיקר בזכות אחזקתה (27%) ב-OpenAI.
בעוד שראתה עלייה של 18% בהכנסות וב-12% ברווח הנקי, שווי המניות ירד ב-4% במסחר לאחר שעות המסחר, על רקע חששות של משקיעים לגבי העלויות הגבוהות שהחברה תידרש להוציא בשביל שמירה על פריחת הבינה המלאכותית.
בסוף שנת 2025, 30 אחוזים ממדד S&P 500 האמריקאי הוחזקו על ידי חמש החברות הגדולות ביותר, ריכוז השוק הגבוה ביותר זה כחצי מאה.
שווי המניות היה על פי הדיווחים, המתוח ביותר מאז בועת הדוט-קום.
מומחים הזהירו כי חברות בינה מלאכותית מוערכות ביתר קיצוני, כאשר מדד S&P 500 נסחר במכפיל 23 לרווחים העתידיים, ומדד FTSE נסחר במכפיל 14, מה שמראה עד כמה יקר הפך השוק האמריקאי.
יחס המחיר-רווח של קייס-שילר בשוק האמריקאי עבר גם הוא את ה-40 בפעם הראשונה מאז קריסת בועת הדוט-קום.
סם אלטמן, מנכ"ל OpenAI, אמר בשנת 2025 כי לדעתו מתקיימת כעת בועת בינה מלאכותית.
בתחילת 2025, ריי דאליו, מנהל השקעות משותף בברידג'ווטר אסושייטס, אמר כי רמות ההשקעה הנוכחיות בבינה מלאכותית "דומות מאוד" לאלו שהיו בתקופת בועת הדוט-קום.
בספטמבר 2025, כתב ה־Australian Financial Review "אם אנחנו באמת נמצאים בבועה נוספת של שוק המניות, זו בוודאי הדוגמה הצפויה ביותר בהיסטוריה".
באוקטובר של אותה שנה, ג'יימי דיימון, יושב ראש ומנכ"ל הבנק הגדול ביותר בארצות הברית, ג'יי פי מורגן,כי הוא סבור ש"הבינה המלאכותית היא דבר אמיתי", אך הוסיף שלדעתו חלק מהכסף שמושקע כיום בתחום יתבזבז.
הוא אמר גם שיש סיכוי גבוה יותר לירידה משמעותית בשוק המניות במהלך השנתיים שלאחר מכן מכפי שהשוק משקף.
דיימון הזהיר כי קריסת מניות המונעת על ידי בינה מלאכותית עלולה לגרום לאובדן כסף רב שהושקע, אך הוסיף כי הבינה המלאכותית תשתלם כמו שמכוניות וטלוויזיות בסך הכל השתלמו.
בנוסף, הוא קבע כי רמת אי הוודאות צריכה להיות גבוהה יותר בתודעתם של רוב האנשים".
הועלו חששות שחברות טכנולוגיה מובילות בתחום הבינה המלאכותית משתמשות במימון והשקעות מעגליות כדי להעלות באופן מלאכותי את הערכות השווי שלהן.
בספטמבר, אנבידיה השקיעה 100 מיליארד דולר ב־OpenAI, והרחיבה את האחזקות שכבר החזיקה בחברה.
הסכם זה נערך בציפייה ש־OpenAI תפעיל מרכזי נתונים נוספים באמצעות שבבים שקנתה מאנבידיה, ותיצור זרימת כסף מעגלית.
באוקטובר, רכשה OpenAI מוצרי אלקטרוניקה בשווי מיליארדי דולרים מ־AMD, יריבתה של אנבידיה, לצורך פיתוח הבינה המלאכותית שלה, בעסקה שהפכה את OpenAI לאחת מבעלות המניות הגדולות ביותר בחברה.
אורקל חתמה גם היא על עסקה של 300 מיליארד דולר עם החברה.
בנק אנגליה הזהיר מפני הסיכונים הגוברים לתיקון בשוק העולמי עקב הערכת יתר אפשרית של שווי חברות טכנולוגיות מובילות בתחום הבינה המלאכותית בשוק המניות, כמו OpenAI, אשר שילשה את ערכה מ־157 מיליארד דולר באוקטובר 2024 ל־500 מיליארד דולר בשנה שלאחר מכן.
הערכות שווי אלו, לטענתם, עלולות להיפגע עוד יותר אם דרישות התשתית לקיום הטכנולוגיה יהיו גבוהות מדי מכדי לעמוד בהן.
הם הוסיפו כי המשקיעים לא הוזהרו כראוי מפני הסיכונים של קריסת שוק המניות אם הבינה המלאכותית לא תעמוד בציפיות השוק.
קרן המטבע הבינלאומית הסכימה עם טענות הבנק וחיזקה אותן.
קריסטלינה גאורגייבה, כלכלנית בולגרית והמנהלת ה-12 של קרן המטבע הבינלאומית, גם היא השוותה לבועת הדוט-קום של 2001, והדגישה כי תיקון שוק עלול לעכב את הצמיחה העולמית ולהחליש את כלכלות המדינות המתפתחות.
אסטרטג מניות ראשי של גולדמן זאקס מאמין שהעלייה המהירה בשווי המניות מוצדקת ככל הנראה על ידי צמיחה חזקה ומתמשכת ברווחים.
גולדמן ציין גם כי הערכות השווי של מניות הצמיחה הגדולות בארצות הברית שהובילו את השוק כלפי מעלה בשוק השורי מאז אוקטובר 2022 הן צנועות בהשוואה לבועת הדוט-קום.
מורגן סטנלי ציין כי תזרים המזומנים החציוני עבור 500 החברות המובילות בארצות הברית הוא בערך פי שלושה ממה שהיה בשנת 1999 וכי פרופילי הרווחיות של החברות חזקים הרבה יותר כעת.
יו"ר הפדרל ריזרב הנוכחי של ארצות הברית, ג'רום פאוול, הצהיר כי בינה מלאכותית שונה מבועות טכנולוגיה אחרות כמו בועת הדוט-קום בכך שהתאגידים שמאחוריה מייצרים הכנסות גדולות ושהשקעות במרכזי נתונים של בינה מלאכותית מייצרות צמיחה כלכלית גדולה.
בוּצ'אץ' או בוטשאטש (באוקראינית וברוסית: Бучач; בפולנית: Buczacz; ביידיש: בעטשאָטש) היא עיירה במחוז טרנופול שבאוקראינה, בחבל גליציה המזרחית ההיסטורי.
היא נמצאת למרגלות הרי הקרפטים, כ-135 ק"מ דרומית-מזרחית ללבוב, על גדת הנהר סטריפה, מיובליו של הדנייסטר.
במפקד האוכלוסין ב-2001 מנתה אוכלוסייתה כ-12,500 תושבים.
עד השואה חלק ניכר מתושביה היו יהודים.
הקהילה, שהתנהלה כעיירה יהודית טיפוסית, תועדה בידי ש"י עגנון בשם שבוש, למשל ברומן סיפור פשוט.
במהלך השואה היה בעיירה גטו גדול.
בוצע בה טבח נוסף באחרוני היהודים השורדים שיצאו מן המחבוא בידי כוחות צבא גרמניה הנסוגים.
תחת השלטון הגרמני שרדו ככל הידוע 65 יהודים בלבד, ותחת השלטון הסובייטי עוד כ-400 מתוך למעלה מ-1,000 יהודים שהוגלו לגולאגים שבסיביר לפני מלחמת העולם השנייה.
בישראל קיים ארגון יוצאי בוצ'אץ' והסביבה, שהקים, בין היתר, מצבת הנצחה בשדרת הקהילות בבית העלמין בחולון, שם מתקיים טקס הנצחה ביום השואה.
בוצא'ץ שוכנת על גדות נהר הסטריפה, בדרום-מזרח חבל גליציה, בסמוך לחבל פודוליה.
יתרון המיקום: בוצ'אץ' התפתחה כאחת מ"ערי הגשר" באזור, כלומר יישוב שהתפתח כתוצאה ממיקומו בסמוך למעברת נהר.
יישובים הוקמו במקום בו הטבע הקל על התגוננות מפני התקפה של אויב.
במקרה של בוצ'אץ', נהר הסטריפה מהווה מגן הן מדרום והן ממזרח.
ממזרח לסטריפה נמצא נחל נוסף, אולחובייץ', ומסביבו ביצות ובריכות המהוות מכשול אף הן.
לחיזוק ההגנה ממערב ומצפון הוקמו בעיר שתי מצודות: ה-Zamek וה-Podzammeczek.
במקום בו שוכנת בוצ'אץ' היה יישוב נאוליתי ומאוחר יותר יישוב קלטי.
במהלך המאה ה-14, הנסיך ולדיסלב מאופוליה (ולדיסלב אופולצ'יק) העניק את השטח עליו יושבת העיירה בוצא'ץ' למיכאל אוודאניץ (שהוא אבי משפחת בוצ'אצקי).
כתוצאה מכך, הכפר בוצ'אץ' נמנה עם אחוזותיה של משפחת האצילים הפולנית, בוצ'אצ'קי (יש הסבורים שמשמה נגזר שם היישוב, ויש הסבורים ששם העיר נגזר משמו הלועזי של עץ האשור - "בּוּק", שגם חבל בוקובינה הסמוך קרוי על שמו).
הידיעות הראשונות על משפחת אצילים זו הן משנת 1260 ו-1379 והיא שבנתה לראשונה את הארמון והמבצר.
ערים פרטיות כדוגמת בוצ'אץ' עברו ממשפחת אצולה אחת לשנייה כתוצאה מקנייה, קשרי נישואין וירושה.
בוצ'אץ' הייתה בראשיתה בידי משפחת בוצ'אצ'קי ולאחר מכן עברה לידי משפחת פוטוצקי.
בשנת 1393, בוצ'אץ' קיבלה זכויות עיר (פריווילגיה) מהמלך ולדיסלב יאגיילו השני.
העיר בוצ'אץ' נוסדה מחדש לאחר האיחוד בין פולין לליטא בסוף המאה ה-16.
בתקופת מרד חמלניצקי נכבשה העיר בידי כוחות המדינה הקוזקית.
בשנת 1672 הכתיב הסולטאן העות'מאני מהמט הרביעי למלך פולין מיכל קוריבוט וישניובייצקי תחת עץ התרזה הענק שמאחורי הארמון בבוצ'אץ', תנאי כניעה מחפירים וחוזה שלום.
פולין ויתרה לעות'מאנים על פודוליה והתחייבה לשלם מס שנתי.
בוצ'אץ' נותרה בידיים עות'מאניות למשך 27 השנים הבאות, עד שבהסכם קרלוביץ שנחתם בשנת 1699 שבה לידיים פולניות.
עד תום מלחמת העולם הראשונה
בתקופתו של סטפן אלכסנדר פוטוצקי הוקם בבוצ'אץ' מנזר של המסדר הבזיליאני של הכנסייה היוונית-קתולית האוקראינית.
לאחר פטירתו של סטפן ב-1727, שלטה על ענייני בוצ'אץ' אשתו (השנייה) יואנה פוטוצקי מבית סיאניאבסקי עד מותה בשנת 1733, אז ירש בנו מיקולאי בזילי פוטוצקי את העיר והוא זה שבנה את בניין העירייה בסגנון גותי (בית המועצות) וכן ייסד את הגימנסיה הראשונה, שנבנתה מחדש בשנים 1899–1905.
בשנת 1772, כאשר בוצ'אץ' הייתה תחת שליטתו של מיקולאי פוטוצקי, סופחה גליציה לאימפריה האוסטרו-הונגרית כתוצאה מחלוקתה הראשונה של פולין.
עד לתחילת מלחמת העולם הראשונה הייתה בוצ'אץ' חלק מנחלת כתר אוסטריה (ממלכת גליציה ולודומריה) במסגרת האימפריה האוסטרית ואחר כך האימפריה האוסטרו-הונגרית.
במהלך המלחמה עברה מספר פעמים מיד ליד, בקרבות בין רוסיה ואוסטרו הונגריה.
במהלך התקופה שרפו הרוסים את מרכז העיר ובמיוחד את בתי היהודים, בזזו ואנסו.
להרף עין היסטורי (בין נובמבר 1918 ואמצע שנת 1919) הייתה בוצ'אץ' לחלק מהרפובליקה העממית של מערב אוקראינה, ישות מדינית אוקראינית קצרת ימים, שהוקמה בשטחי גליציה המזרחית, בוקובינה וטרנסקרפטיה.
בשנת 1921, וכתוצאה של הסכם ריגה שסיים את המלחמה הפולנית-סובייטית, סופחו שטחי אוקראינה המערבית (ובכללם בוצ'אץ') לפולין.
בשנים 1921–1939 הייתה בוצ'אץ' תחת שלטון פולין כחלק מגליציה המזרחית.
ב-17 בספטמבר 1939 נכנס הצבא האדום לבוצ'אץ' כחלק מהסכם ריבנטרופ-מולוטוב וכונן שלטון סובייטי.
ב-22 באוקטובר 1939 התקיימו בחירות לאספה הלאומית של אוקראינה המערבית.
כאשר התכנסה האספה החדשה הנציגים ביקשו מהסובייטים לספח את אוקראינה המערבית ולהפוך לרפובליקה הסובייטית של אוקראינה, שלטון שנמשך עד יולי 1941. החל בפברואר 1940 גורשו מקצת מתושבי בוצ'אץ', בעיקר פולנים ויהודים, לקזחסטן, לסיביר ולאזורים בצפון מזרח רוסיה.
בין יולי 1941 ליולי 1944 שלטו הגרמנים בבוצ'אץ', להוציא עשרה ימים במרץ 1944, עת חדרו הסובייטים לעיר.
בשנים 1944–1991 הייתה בוצ'אץ' תחת שליטת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אוקראינה בגלגולה השני.
ב-1991, עם התמוטטות ברית המועצות, הייתה בוצ'אץ' לחלק מאוקראינה העצמאית.
חלק מהמידע ההיסטורי הנוגע לבוצ'אץ' מגיע מחיבורו של הנזיר הארמני, פרופסור סדוק בארונץ', "זכרונות מבוצ'אץ'".
מידע נוסף מגיע מ"ספר בוצ'אץ'".
הנוסע והדיפלומט אולריך פון ורדום ערך מסע לפולין בשליחותו של הנסיך שארל פריז, ששאף להיבחר כמלך פולין, אולם שליחות זו לא התממשה בשל טביעתו של הנסיך במהלך מלחמת הולנד–צרפת.
פון ורדום העלה על הכתב את חוויותיו מהמסע ובהן את התרשמותו מהעיר בוצ'אץ'.
יהודים היו בבוצ'אץ' עוד בהיותה אחוזה, ומספרם גדל לאחר שהוכרזה כעיר.
בתעודות רשמיות נזכרת הקהילה היהודית משנת 1500 ואילך.
בסקר שנערך בתחילת שנות ה-2000 בבית הקברות הישן של בוצ'אץ' (בבית הקברות החדש נקברו יהודים החל מסוף המאה ה-19) תועדו ארבע מצבות יהודיות משנת 1587 העיירה הופיעה בספרות ההלכה במסגרת השמות העבריים הנכתבים בשטרות גיטין.
בשנת 1699 אשרר המגנאט (הגרף) סטפן פוטוצקי את זכויותיהם של היהודים תושבי בוצ'אץ', השווה אותן לאלו של הנוצרים ואף יצר אפליה מתקנת לטובת היהודים.
הם הורשו להתגורר בכל חלקי העיר, לעסוק בכל מקצוע ולהיבחר למוסדותיה, וחויבו להשתתף בהגנת העיר.
תחת להישפט בבתי הדין העירוניים, עניינים משפטיים בהם מעורבים יהודים הובאו בפני נציגו של פוטוצקי בעיר.
פוטוצקי אף פטר את היהודים ממספר היטלים עקב הנזק הרב שנגרם לרכושם בתקופות המלחמה עם הקוזקים, הטטרים והעות'מאנים.
בשבת חזון בשנת 1865 עלה באש מרכז העיר, תופעה שהייתה שכיחה בערי גליציה הבנויות עץ.
הקהילה היהודית שישבה במרכז העיר נפגעה קשות.
300 בתים עלו באש וכאלף משפחות נותרו ללא קורת גג.
'בית הכנסת הגדול' 'בית המדרש הישן' ובתי מדרשיות נוספים על אוצרותיהם הספרותיים ובהם כרכי תלמוד בבלי וירושלמי בהוצאות שונות, לצד ספרי מדרש, פירוש והלכה, לצד ספרי פילוסופיה מתקופת ספרד, ספרי דקדוק, תכונה והנדסה וכתבי יד ישנים וחדשים, שטרם ראו אור, נשרפו.
היהודים היוו כ-70% מאוכלוסיית בוצ'אץ'.
בשנת 1879 נבחר בריש (ברנרד) שטרן לראש העירייה, וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1921.
החל במחצית השנייה של המאה ה-19, כחלק מההגירה היהודית אל מעבר לים, היגרו יהודים רבים מבוצ'אץ' לארצות הברית.
מהגרים אלו הקימו עמותות רבות הן לעזרה הדדית והן לתמיכה ביהודים שנשארו בבוצ'אץ'.
בין השנים 1907-1905 יצא לאור בסטניסלבוב (לימים איוונו-פרנקיבסק) ובבוצ'אץ' כתב העת "דער יודישע וועקער" (המעורר היהודי), כתב עת שבועי ביידיש בעריכתו של אליעזר רוקח.
סגן העורך היה שמואל יוסף צ'אצ'קס (לימים ש"י עגנון).
במלחמת העולם הראשונה עברה בוצ'אץ מיד ליד מספר פעמים.
בספטמבר 1914 נכבשה העיר על ידי הצבא הרוסי.
החיילים הרוסים, ובמיוחד הקוזאקים, עשו פוגרומים ביהודים, שרפו בתים יהודיים רבים, וביצעו מעשי אונס ושוד.
רבים מיהודי העיר נמלטו לווינה ולערים אחרות באוסטרו הונגריה ובמקביל, הגיעו אל העיר פליטים יהודים מהמזרח שנסו מפני הצבא הרוסי.
גם חלק ניכר מהפליטים המשיכו במסעם מערבה.
ביוני 1915, כחלק ממתקפת גורליצה-טרנוב כבשו האוסטרים מחדש את העיר, כיבוש שהיה מלווה שוב בחורבן חלקים מהעיר.
במתקפת ברוסילוב, ביוני 1916 הופצצה העיר קשות וחלק גדול ממרכז העיר חרב.
הצבא הרוסי השתלט שוב על העיר ב-10 ביוני, אולם ב-1917 השתלט עליה שוב הצבא האוסטרו הונגרי.
עם תום מלחמת העולם הראשונה, סופחה העיר לרפובליקה העממית של מערב אוקראינה, שהחזיקה בה לסירוגין עד סיפוחה לפולין ביולי 1919, בעקבות מלחמת פולין-אוקראינה.
בהמשך, במלחמה הפולנית-סובייטית נכבשה העיר לתקופה קצרה (אוגוסט ספטמבר 1920), על ידי הצבא האדום.
רוב הפעולות האלה לוו בפוגרומים ביהודי העיר.
בין ספטמבר 1939 ליולי 1941, הייתה בוצ'אץ' תחת שלטון סובייטי.
כפועל יוצא מן הנספח הסודי בהסכם ריבנטרופ מולוטוב לחלוקתה של פולין בין הסובייטים לגרמנים, נכנסו הסובייטים לבוצ'אץ' בתחילת מלחמת העולם השנייה, ב-17 בספטמבר 1939.
תקופת הכיבוש הסובייטי אופיינה בשקט יחסי לעומת הסערה שהתרגשה ממערב.
הסובייטים פתחו בהגלייה של קבוצות אידאולוגיות מתחרות - לאומנים אוקראינים ופולנים, יהודים בעלי נטיות ציוניות, ובעלי הון ואחוזות - לגולאגים שבתוככי ברית המועצות.
בדיעבד ניצלו כך חלק מן המגורשים מההשמדה של הכיבוש הנאצי, אך רבים מביניהם לא שרדו.
בתקופה זו של השלטון הסובייטי נוונו בהדרגה היוזמות והעסקים הפרטיים והוחלפו בשיטה הקואופרטיבית.
מחד פורקה נציגות הקהילה היהודית ומאידך זכו נאמני הקומוניזם מקרב האוכלוסייה היהודית במשרות בכירות במנגנון הסובייטי המקומי.
מחד נסגרו בתי הספר היהודיים ("תלמוד התורה" ו"תרבות") ומאידך נפתח בית ספר ששפתו יידיש והוסרו מגבלות הנומרוס קלאוזוס שכפה השלטון הפולני על החינוך העל-יסודי.
באופן רשמי חופש הפולחן הדתי נשמר לכאורה, אך למעשה הוטלו מסים על מוסדות הדת, ותלמידי ישיבות ורבניהם שניסו להמשיך לעסוק בלימודי דת נרדפו ונאלצו לברוח לארצות אחרות או לקיים את הלימוד בהסתר.
עם זאת הביטחון האישי היה בגדר הסביר.
הגרמנים כבשו את העיר ב-5 ביולי 1941, כחלק ממבצע ברברוסה שהיה הפרתו של הסכם ריבנטרופ מולוטוב.
את זמן הדמדומים בין נסיגת הסובייטים לבין הקמתו של ה"סדר החדש" ההיטלראי ניצלו הכנופיות האוקראיניות הלאומיות למסע של רצח ושוד שקורבנותיו היו יהודים ברובם.
באוגוסט 1941 הורו הגרמנים על הקמתה של מנהלת היהודים - היודנראט, הזרוע הביצועית שלו - המשטרה היהודית, ו"לשכת העבודה".
כלפי הגרמנים היה היודנראט מחויב לספק כוח עבודה לעבודות שונות בעיר ובמחנות עבודה בסביבה: גברים נשלחו לבורקי ווילקי ונשים ליגלניצה.
כן נדרש היודנראט לערוך קונטריבוציות - החרמות של כסף, מטלטלין ונכסי דלא ניידי מן האוכלוסייה היהודית לטובת מאמץ המלחמה הגרמני.
כלפי היהודים היה היודנראט מחויב בפעולות של מנהלה עירונית על כל אגפיה.
במהלך יולי-אוגוסט נוספו לאוכלוסיית העיר אלפי פליטים יהודיים הונגרים מהקרפאטרוס ומניין היהודים בעיר צמח לכדי 15,000 נפש.
במשך שהותם בעיר זכו הפליטים למחסה, מזון וביגוד מן הקהילה, ביוזמת היודנראט.
כעבור כחודשיים נאספו הפליטים על ידי המשטרה האוקראינית והוצאו אל מחוץ לעיר.
ייתכן שהוטבעו במי נהר הדנייסטר.
בדצמבר 1941 נלקחו צעירים יהודיים למחנות עבודה בסביבות טרנופול כדוגמת בורקי-ווילקי.
קבוצת צעירות נשלחה למחנה יאגלניצה.
באותו החודש נדרשו היהודים למסור את הפרוות שברשותם.
באותו חורף של 1942–1943 גבר הרעב במחנה ופרצה מגפת טיפוס.
בעקבות הרעות תנאים חוזרים ונשנים התפטר ראש היודנרט מנדל רייך ובמקומו נכנס לתפקיד ברוך קרמר, שהתנהגותו הייתה קשוחה יותר ומשתפת פעולה עם המשטר הגרמני.
ב-22 ביוני 1941, עם תחילת פלישת גרמניה לברית המועצות, במבצע ברברוסה תוך הפרת הסכם ריבנטרופ-מולוטוב, ניסו יהודים רבים להימלט אל הצד הסובייטי אך נאלצו לשוב לבוצ'אץ' בעקבות טורי הצבא הגרמני שסגרו בפניהם את המעבר.
בחודשים האחרונים של שנת 1942 הגטו בבוצ'אץ' הוקף בחומות וגדרות.
עד אז הגטו נוהל במתכונת "פתוחה" על פי צו שאסר על הימצאות יהודים דרומית לרחוב קוליובה והרחובות הממשיכים אותו עד לגשר השחור המוביל מזרחה.
אל גטו זה צורפו שרידי יהודי העיירות והכפרים סביב: באריש, מונצסקה זסלוביץ', פוטוק-זלוטי וקורופיץ.
הצפיפות הגיעה לכדי עשרה איש בחדר, ובין עשרים לשלושים איש מתו בכל יום ממחלת הטיפוס.
בשבת פרשת נח, ו' חשון תש"ג, 17 באוקטובר 1942, החלה האקציה הראשונה, בביצוע קבוצת חיילים גרמנים מאיינזצגרופה d - ובסיוע אנשי משטרת מתנדבים אוקראינים.
באותה תקופה לעיירה הועברו גם יהודים מאושצ'יה ז'יילונה הסמוכה.
הגברים היהודים מגיל 18 עד 50 רוכזו בכיכר שלפני בית המשפט העירוני.
בחיפוש דקדקני בבתים נורו כ-200 יהודים מסתתרים.
לאחר התעללות בכיכר שוחררו רוב הגברים ונותרו 350 יהודים בעלי השכלה גבוהה או בשכבת ההנהגה, וביניהם חלק מחברי היודנרט הנבחר זה עתה.