tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לואיס פונסי נכנס לראשונה לבילבורד הוט 100 בספטמבר 2008 עם השיר "No Me Doy por Vencido", שדורג במקום ה-98, ובשיאו אף במקום ה-92. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הרצועות הלטיניות של "בילבורד", והוא אחד הלהיטים הגדולים ביותר של פונסי עד אותו זמן.
"No Me Doy por Vencido" היה ל"שיר הפופ הלטיני של העשור" של "בילבורד", ובילה 21 שבועות במקום הראשון במצעד הלטיני.
בנובמבר 2009 הוענק ללואיס פונסי פרס גראמי הלטיני עבור "שיר השנה" עבור יצירתו, "Aquí Estoy Yo".
ב-11 בדצמבר 2009 שר והופיע פונסי בקונצרט פרס נובל לשלום באוסלו, בטקס קבלת הפרס על ידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה.
ב-2011 הוציא פונסי לאור את אלבומו Tierra Firme, ויצא לסיבוב הופעות כדי לקדם אותו בכל רחבי אמריקה הלטינית.
באתרו של המגזין "בילבורד" נכתב כי פונסי הוא "מנהיגו של הדור החדש של המוזיקה הלטינית".
ב-2014 הוציא פונסי את אלבומו החדש 8, ששמו הוא התייחסות לכך שמדובר באלבום השמיני בקריירה שלו.
לאחר מכן הוא עשה סיבוב הופעות בשם "Somos Uno" בשנים 2014–2015.
בינואר 2017 יצא לאור השיר "Despacito" שבו אירח את דדי יאנקי.
הקליפ הגיע לשלושה מיליארד צפיות ב-YouTube תוך שישה חודשים, ובכך היה לשיר הנצפה ביותר ביוטיוב (נכון לפברואר 2019 השיר עומד על מעל 6 מיליארד צפיות).
השיר הגיע למקום הראשון בכמעט כל מצעד לטיני של המגזין האמריקאי "בילבורד".
באפריל 2017, נעשה לשיר רמיקס בשפה האנגלית בכיכובו של הזמר הקנדי ג'סטין ביבר.
הרמיקס בהשתתפותו של ביבר הגיע למקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100 האמריקאי במשך סוף השבוע של 27 במאי 2017, והיה השיר הראשון של פונסי ושל דדי יאנקי שהגיע למקום הראשון במצעד ה"בילבורד", ולסינגל החמישי של ביבר שהגיע לציון זה.
ביבר קידם את הרמיקס באחת ההופעות שלו בפוארטו ריקו, והזמין את פונסי אל הבמה לבצע עמו את השיר.
באפריל 2025 הוכרז כי פונסי יבצע את השיר הרשמי של טורניר גביע הזהב 2025 של CONCACAF, בשם "Tocando el Cielo", בשיתוף עם יוניברסל מיוזיק לטין.
בשנת 2004 הופיע פונסי בטלנובלה מקסיקנית בשם Corazones al límite שבו הוא שיחק את רוי.
כן הופיע לואיס פונסי ב-2001 בסדרת הטלוויזיה של ניקלודיאון Taina.
פונסי הצטרף לצוות השחקנים של "Forever Tango" מברודוויי באוגוסט 2013.
ב-2003 היה בקשר רומנטי עם השחקנית אדמרי לופס, שבתפקידיה השונים מצאה עצמה פעמים רבות לצד פונסי.
ב-2005 היה באמצע סיבוב הופעות בינלאומי סיור שאותו ביטל במפתיע כאשר לופס אובחנה כחולה במחלת הסרטן.
פונסי הבטיח להישאר לצידה, ונסע איתה לטיפולים שונים במחלה במקסיקו, במיאמי ובפוארטו ריקו.
ב-3 ביוני 2006 התחתנו לופס ופונסי בטקס דתי, בגואינאבו שבפוארטו ריקו.
ב-8 בנובמבר 2010, התגרשו בני הזוג.
בתם של פונסי ושל הדוגמנית הספרדית אגואדה לופס נולדה בדצמבר 2011 במיאמי.
הם התחתנו ב-10 בספטמבר 2014, אחרי שלוש שנות קשר.
פרסתאריךקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס גראמי2025אלבום הפופ הלטיני הטוב ביותרEl Viajeפרס גראמי הלטיני2024אלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותרEl Viajeפרס המוזיקה הלטינית של בילבורד2025אמן הפופ הלטיני של השנהלואיס פונסיפרס המוזיקה במדיה של הוליווד2024שיר מקורי – סרט עצמאי"City of Dreams" ("האיש מהחלומות")פרס בחירת הנוער 2017בחירת המוזיקה: שיר הקיץ של השנה"Despacito" (עם דדי יאנקי וג'סטין ביבר)
לואיס פיאנדר היה שחקן קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה אוסטרלי.
פיאנדר נולד במלבורן למונה ג'יין ולוולטר לואיס פיאנדר.
הוא עבר לממלכה המאוחדת כדי להופיע במחזה "The One Day of the Year".
תפקידו הגדול הראשון בטלוויזיה היה בדמות מר דארסי במיני-סדרה משנת 1967 "גאווה ודעה קדומה" שהיה העיבוד הצבעוני הראשון של הספר.
בשנת 1970 שיחק פיאנדר בתפקיד ג'ון אדמס בהפקה הלונדונית של המחזה "1776".
הוא גילם את אותה דמות בהצגה שהועלתה באוסטרליה.
עוד בתיאטרון הופיע פיאנדר במחזות זמר בווסט אנד בהם בדמות לורד מלבורן וד'יזראלי במחזה "I and Albert", בתפקיד קאוורד במחזה "נואל וגרטי", ובדמות פוצ'יני במחזה "קפה פוצ'יני".
בשנות השבעים של המאה העשרים לוהק לתפקיד פרופ' טריסט בסיפור "Nightmare of Eden" בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו" לצדו של טום בייקר.
הוא שיחק בתפקיד קזימיר דודבאן לצדה של רוזמרי האריס בסדרת הטלוויזיה "Notorious Woman" של ה-BBC, וגילם את תומאס בקט באלבום של המחזמר "תומאס והמלך".
ברדיו שיחק פיאנדר בתפקיד הראשי בסדרה הקומית "פטרסון".
בתחילת שנות השמונים של המאה העשרים חזר לאוסטרליה והמשיך שם בקריירת המשחק שלו.
לואיס פיאנדר נפטר ב-24 במאי 2016.
לואיס פירנברג היה סופר, משורר, עיתונאי, מלחין ודיפלומט גרמני-צ'כוסלובקי ממוצא יהודי.
מחבר השיר "המפלגה תמיד צודקת", אשר שימש כהמנון הרשמי של מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה, המפלגה שהייתה שלטת במזרח גרמניה.
ילדותו ונעוריו עברו עליו בקרלובי וארי, שם גם למד בתיכון.
בשנת 1925 הצטרף לואי פירנברג לנוער הסוציאליסטי.
משנת 1927 למד פירנברג באקדמיה לסחר גרמני בפראג.
בשנת 1928 הוא היה חבר בקבוצה הדוברת גרמנית במפלגה הקומוניסטית של צ'כוסלובקיה.
בשנת 1937 התחתן עם לוטה ורטהיימר.
בגלל הרקע היהודי שלהם ושל השתייכותם למפלגה הקומוניסטית, ניסו בני הזוג לברוח מפראג לאחר פלישת הוורמאכט הגרמני, אך הם נבגדו על ידי חברים ונכלאו.
לוטה פירנברג שוחררה לאחר חודשיים ממעצר הגסטאפו והצליחה להגר ללונדון.
לואי פירנברג עבר כמה בתי כלא ועונה גם הוא במהלך המעצר.
משפחת אשתו הצליחה לשחד פקידים בגסטפו ופירנברג גורש לאיטליה, שם פגש שוב את אשתו בתחילת שנת 1940. בשנת 1941 הם הגיעו לארץ ישראל, שם נשארו עד 1946. בשנת 1946 חזר פירנברג לפראג.
תחילה עבד ככתב בכמה עיתונים, אך עד מהרה מצא עבודה במשרד המידע.
לאחר מכן הפך לראש מחלקת הרדיו הצ'כוסלובקית למדינות דוברות גרמנית.
בשנת 1954, כשעבר עם משפחתו למזרח גרמניה, מונה פירנברג לסגן מנהל מרכזי ההנצחה של גטה ושילר בוויימר.
לואיס פדרו קוואנדה הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת המגן הימני בנשאטל גזמאקס.
קוואנדה נולד באנגולה לאב אנגולי ולאם קונגולזית, ובגיל צעיר עבר עם משפחתו לבלגיה והתחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של סטנדרד לייז'.
בינואר עבר למחלקת הנוער של לאציו בה שיחק שלוש וחצי שנים.
ב-17 בדצמבר 2009 קוואנדה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של לאציו בהפסד 0–1 נגד לבסקי סופיה במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית.
ב-29 באוגוסט 2010 קוואנדה ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' בהפסד 0–2 לסמפדוריה.
יחד עם לאציו הוא זכה בסופרקאפ האיטלקי ב-2009 ובגביע האיטלקי ב-2013.
בינואר הושאל לטורינו עד לסיום העונה.
ב-12 ביולי 2015 קוואנדה חתם בטרבזונספור מליגת העל הטורקית.
ב-9 באוגוסט 2016 חתם לשלוש שנים בגלאטסראיי תמורת 1.8 מיליון אירו.
ב-2016 זכה עם גלטסראיי בסופרקאפ הטורקי.
בקיץ חזר לסטנדרד לייז' 10 שנים אחרי שעזב אותה.
ב-17 בפברואר 2021, קוואנדה סיכם בטרפצ'ה 89 מליגת העל הקוסוברית בכדורגל, אך העסקה לא יצאה לפועל.
בקיץ חתם בנשאטל גזמאקס השווייצרית.
קוואנדה שיחק בצעירותו בנבחרות הצעירות של בלגיה, אך עדיין הייתה לו את האפשרות לייצג את או את בזכות מוצאם של הוריו.
למרות שקוואנדה הצהיר כי הוא מעוניין לייצג את קונגו, במרץ זומן לראשונה לסגל נבחרת בלגיה.
ב-10 באוקטובר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 4–1 נגד במסגרת מוקדמות יורו 2016.
לואיס הארי פלדמן (29 באוקטובר 1926 – 25 במרץ 2017) היה פרופסור אמריקאי ללימודים קלאסיים ולספרות.
לימד ב"ישיבה יוניברסיטי" מאז 1955.
פלדמן התמחה בעיקר בתרבות ההלניסטית, במיוחד בעבודתו של יוספוס פלביוס.
עבודתו זכתה להתייחסות ולכבוד רב על ידי שאר חוקרי זמננו.
פלדמן קיבל את התואר הראשון שלו (בהצטיינות) מטריניטי קולג', הרטפורד, בשנת 1946 שלו ואת התואר שני בשנה שלאחר מכן.
בשנת 1951 הוא קיבל תואר דוקטור בפילולוגיה מאוניברסיטת הרווארד עבור עבודת המחקר שלו על ההיסטוריוגרפיה אודות קיקרו.
הוא חזר לטריניטי קולג' כעמית הוראה ובסופו של דבר שימש כמרצה לקלאסיקות.
פלדמן החל ללמד ב"ישיבה יוניברסיטי" בתור מדריך ב-1955, והפך לעוזר פרופסור בשנת 1956, לפרופסור ב-1961 וב-1966 פרופסור מתמחה לספרות קלאסית.
ב-1993 הוא מונה לפרופסור ב"ישיבה יוניברסיטי".
כחלק מהאקדמיה האמריקאית לחקר היהדות הוא קיבל מלגות ופרסים רבים.
בתוך כך, מלגת קרן פורד (1951-1952), מלגת גוגנהיים (1963), מלגה מטעם קרן הזיכרון לתרבות יהודית (1969), וכן מענק מן האגודה האמריקאית לפילוסופיות (1972).
הוא היה עמית בכיר במועצה האמריקאית למלומדות ב-1971, עמית במכון ללימודים מתקדמים ב-1994. וב-1981 הוא קיבל את פרס "מצוינות בהוראה לקלאסיקה".
בנוסף, פלדמן נבחרה לנהל סמינרים במכללה למורים של הקרן הלאומית למדעי הרוח.
פלדמן עסק במחקר של תחומים רבים.
ואן Voorst התייחס לפלדמן כ"דיקן של המומחים ליוספוס", ופול אנג' מאייר התייחס לפלדמן כ "מדורג ראשון בהבנת יוספוס".
בתור היסטוריון, פלדמן עסקו בעיקר עם כתביו של יוסף בן מתתיהו, שלהם תפקיד בתוך מסגרת גדולה יותר של התרבות היהודית במהלך תקופת הבית השני.
עבודתו של פלדמן על יוספוס נע בין דיונים על הדיוק ההיסטורי של יוסף בן מתתיהו לבין פרשנותו על המקרא.
בסך הכל, פלדמן ראה ביוספוס בתור המפתח להבנת החיים היהודיים והאינטראקציות עם התרבות ההלניסטית במהלך העידן הגרקו-רומי.
בנוסף לעבודתו על יוספוס, פלדמן פרסם מספר רב של עבודות על כתביו של פילון, כמו גם עבודות להתמודדות ישירה עם טבעו של החיים היהודיים בעת העתיקה.
עבודותיו של פלדמן זכו ב"מלגה לטובת עבודתו על פילון ויוספוס, 1937–1962" (1963), מלגה למחקר על "יוסף בן מתתיהו ווהמודרניות, 1937–1980" (1984), "יהודים וגויים בעולם העתיק: עמדות, ואינטראקציות מאלכסנדר עד יוסטיניאנוס" (1993), "מחקרים במדעי היהדות ההלניסטית" (1998), פרשנות "יוסף בן מתתיהו על התנ"ך".
פלדמן גם תרגם כמה כרכים של המהדורה הביקורתית על עתיקות יהודיות.
ותרם בהרחבה כתבי עת בתחום תוך כתיבת כ-170 מאמרים אקדמיים.
שימש עורך במחלקת הספרות ההלניסטית עבור המהדורה הראשונה של "אנציקלופדיה יודאיקה" וכן ל"אנציקלופדיה בריטניקה".
לואיס קרלוס פראה (בספרדית: Luis Carlos Perea), המכונה "קורונקורו", הוא כדורגלן עבר קולומביאני.
היה חלק מנבחרת קולומביה ששיחקה בשני טורנירי גביע העולם ב-1990 ו-1994 ובארבעה טורנירי קופה אמריקה בין השנים 1987–1993. כמו כן, זכה גם עם אתלטיקו נסיונל בקופה ליברטדורס בשנת 1989.
פראה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת אינדפנדיינטה מדיין בשנת 1983, שם שיחק במשך 4 עונות.
ב-1987 עבר ליריבה העירונית, אתלטיקו נסיונל, מה שפתח לו את הדרך לנבחרת הלאומית וגם לצבירת תארים לרזומה.
בנסיונל אימנו אותו פרנסיסקו מטוראנה והרנן דריו גומס, מי שגם היו מאמני הנבחרת.
פראה שיחק במשך 7 שנים ברציפות במדי הנבחרת הלאומית של .
הוא זומן לראשונה ב-1987 ושיחק בטורניר הקופה אמריקה שנערך בארגנטינה באותה שנה ובו קולומביה סיימה במקום השלישי.
כעבור שנתיים השתתף בטורניר הקופה אמריקה שנערך בברזיל, שם כשלה קולומביה לעבור את שלב הבתים.
פראה הפך לשחקן הרכב בנבחרת ואייש את מרכז ההגנה לצידו של אנדרס אסקובר.
הוא עזר לקולומביה לסיים במקום הראשון בבית מוקדמות מונדיאל 1990 ולגבור על נבחרת ישראל בפלייאוף בדרך להעפלה ראשונה של הנבחרת למונדיאל לאחר 28 שנים.
במונדיאל באיטליה שיחק פראה בכל ארבעת המשחקים של קולומביה, שהודחה בשמינית הגמר על ידי 1-2 לאחר הארכה.
שיחק ב-1991 בטורניר הקופה אמריקה שנערך בצ'ילה ובו שוב סיימה קולומביה את בית הגמר במקום הרביעי.
ב-1993 בטורניר שנערך באקוודור, קולומביה העפילה לרבע הגמר ופיגרה מול 0-1 עד לדקה ה-88. אז קיבל פראה מסירה מלאונל אלברס ובבעיטה מרחוק הצליח לאזן את התוצאה.
בסופו של דבר הייתה זו קולומביה שניצחה בדו-קרב פנדלים 3-5 והעפילה לחצי הגמר.
את הטורניר היא סיימה במקום השלישי.
באותה שנה שיחקה קולומביה במוקדמות מונדיאל 1994 וגם הפעם סיימה במקום הראשון כאשר היא מביסה את ארגנטינה במחזור האחרון 0–5 באצטדיון המונומנטל ומעפילה למונדיאל שני ברציפות שלה.
בטורניר הגמר בארצות הברית קולומביה אכזבה וסיימה את הבית המוקדם במקום האחרון, מה שהיה גם סיום הקריירה הבינלאומית של פראה.
בסך הכל שיחק פראה 78 משחקים במדים הלאומיים וכבש שני שערים: מול אורוגוואי ובמשחק ידידות שנערך ב-1988 מול ובו ניצחה קולומביה 0–3.
אליפות קולומביה עם אתלטיקו נסיונל (1991)
קופה ליברטדורס עם אתלטיקו נסיונל (1989)
קופה אינטראמריקנה עם אתלטיקו נסיונל (1990, 1997)
קופה מרקונורטה עם אתלטיקו נסיונל (1998)
נבחר לנבחרת השנה של אמריקה הדרומית ב-1993
לאחר הפרישה, עבר למיאמי והחל לעבור כמאמן לפיתוח שחקנים צעירים.
ללואיס יש בן שקרוי על שמו, לואיס אלברטו פראה, המשחק כדורגל מקצועני בתפקיד החלוץ.
לואיס סלבריוס, הידוע גם בשם סלבריוס או סלבה () היה אמן קומיקס וולוני.
הוא היה ידוע בעיקר בזכות היצירה המשותפת של הסדרה Les Tuniques Bleues.
הוא נפטר בגיל צעיר מהתקף לב.
לאחר מותו נטל ווילי למביל את האחריות על הובלת הסדרה.
סלבריוס נולד ב-4 בדצמבר 1933 בעיר סוואניס שבאזור ולוניה, בלגיה.
ב-1 באפריל 1953, בגיל 23, הצטרף סלבריוס לצבא הבלגי.
בזמן ששירת בחיל הרגלים החל לצייר קריקטורות ובדיחות מאויירות על גבי פוסטרים שאותם תלה על קירות חדרו ועד התרמילים שלו.
לאחר שהשתחרר הציג סלבריוס 'תיק עבודות' המורכב מאותם ציורים לאחראי העיצוב של הוצאת דיופוס .
הוא התקבל לעבודה במחלקה לעיצוב של החברה בשנת 1956 ובמשך זמן רב לא קיבל עבודות איור אמיתיות, אלא דברים שוליים כגון יצירת תשחצים ותשבצים עבור העיתונים היומיים.
על כן, סלבריוס ביקש העברה לסטודיו הציור של החברה, TVA Dupuis, שם עבד זמן מה כצלם.
אחרי תקופה בה לא עסק בציור, הוא קיבל סוף סוף עבודות ציור שונות, כמו איור סדרת Risque-Tout , יצירת אותיות לסדרת Robbedoes ועיבוד של רישומים שונים.
בשנת 1959 פרסם את הקומיקס הראשון שלו כחלק מפרסומת למשקה ססמל.
מספר קומיקסים עצמאים שלו פורסמו בין 1959-1960 ובשנת 1961 פרסם רצועות ראשונות ממה שעתידה להיות סדרת הקומיקס הראשונה שלו, טים ואטום (פרודיה על סיפורים מאת ז'אק דבוס ).
בשנות ה-60 של המאה העשרים פרסם עוד רצועות קומיקס שונות ורבות, ובשנת 1969, ראול קאובין, הקומיקסאי ועורך העיתון פילוט, הציע לו ליצור סדרת קומיקס שתופיע באופן קבוע בעיתון כמילוי המחלל שהותיר לאקי לוק.
צ'ארלס דיופוס, מנהל הוצאת דיופוס, הסכים לוותר על התחייבויותיו של סלבריוס להוצאה, והוא וקאובין מיהרו ליצור יחד את הקומיקס Les Tuniques Bleues (הטוניקות הכחולות) שעתיד להפוך לאחד הקומיקסים הבלגים המוכרים ביותר אי פעם.
לאחר שנאגד לאוסף ראשון שהיה לרב מכר, עבדו השניים על רצועות נוספות עבור אוסף שני, אך ההצלחה נקטפה ממנו כאשר הוא נפטר במפתיע מהתקף לב בשנת 1972. במותו היה בן ארבעים ושתיים בלבד, תוך כדי העבודה על האוסף השני שנקרא 'Les Tuniques Bleues The Outlaws 2'.
את האוסף יסיים הקומיקסאי למבלי שימשיך את הסדרה בעוד כמה ספרים.
בשנת 1973, לאחר מותו, קיבל סלבריוס פרס סן מישל על ההומור המיוחד ברצועות הקומיקס.
לואיס ג'יימס פולמן הוא שחקן ומוזיקאי אמריקאי-יהודי.
הוא ידוע בתפקידיו בסרטים "טרף לילי", "זמנים קשוחים באל רויאל" ו"אהבה בשחקים: מאווריק".
פולמן הוא גם המתופף של להקת "אטא בוי".
פולמן נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה, בנם של שחקן הקולנוע ביל פולמן, ושל הרקדנית המודרנית, תמרה הורביץ, בת להורים יהודים שהיגרו מרוסיה.
פולמן הוא הצעיר מתוך שלושה ילדים; יש לו אחות גדולה בשם מייסה, שהיא זמרת-יוצרת ואח גדול בשם ג'ק, בובנאי.
קריירת המשחק של פולמן החלה בשנת 2013, עם הופעתו בסרט הקצר "המורה".
מאז שיחק בתפקידי משנה בכמה סרטים.
בין היתר בסרטים "להישען על פיט" "וקרב המינים", ושיחק לצד אביו בסרט המערבון "הבלדה של לפטי בראון".
בשנת 2018 הוא שיחק בתפקיד ראשי בסרט "זמנים קשוחים באל רויאל".
בהמשך השנה גילם את לוק בסרט האימה "טרף לילי"; אשר ממשיך את עלילותיו של הסרט הקודם משנת 2008.
בשנת 2019 פולמן כיכב בסדרת הטלוויזיה "מלכוד 22" כמייג'ור.
הסדרב, אשר מבוססת על רומן באותו שם על ידי ג'וזף הלר שודרה לראשונה ב-17 במאי 2019 ברשת Hulu.
בשנת 2022 שיחק לצד טום קרוז בסרט "אהבה בשחקים: מאווריק".
באותה שנה, החל פולמן לשחק בסדרת המסתורין "המרעה המערבי" מבית פריים וידאו בדמותו של ריט אבוט, בנו של ג'וש ברולין.
פולמן הוא המתופף של להקת "אטא בוי", יחד עם השחקנית/מוזיקאית עדן ברולין (בתו של ג'וש ברולין), פרדי ריש ודאש תומפסון.
הם הוציאו את אלבומם הראשון, "Out of Sorts", בשנת 2012. הם הוציאו את אלבומם השני, "Big Heart Manners", בשנת 2020.
שנה סדרה תפקיד הערות 2019 מלכוד 22 מייג'ור4 פרקים2022 - הווההמרעה המערביריט אבוטתפקיד ראשי; 10 פרקים2023שיעורים בכימיהקלווין אוונסתפקיד ראשי; 8 פרקים
מועמד פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן משנה במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (אנ') (2024)
מועמד פרס בחירת מבקרי הטלוויזיה לשחקן המשנה הטוב ביותר במיני סדרה או בסרט טלוויזיה (2024)
מועמד פרס אינדפנדנט ספיריט להופעת המשנה הטובה ביותר בסדרה חדשה עם תסריט (2024)
לואיס פדריקו ללואר (בספרדית: Luis Federico Leloir; 6 בספטמבר 1906 – 2 בדצמבר 1987) היה כימאי ארגנטינאי יליד צרפת, זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 1970 "על גילוי נוקליאוטידים סוכריים ותפקידם בביוסינתזה של פחמימנים".
לואיס ללואר נולד ב-6 בספטמבר 1906 בפריז שבצרפת להורים ארגנטינאים אשר חזרו לארגנטינה בשנת 1908.
ללואר נפטר ב-2 בדצמבר 1987 בבואנוס איירס שבארגנטינה ונקבר בבית הקברות לה רקולטה.
ללואר היה חבר בחברה המלכותית מאז שנת 1972 ובשנת 1982 קיבל את עיטור לגיון הכבוד.
לואיס פרננדו סיניסטרה לוקומי (בספרדית: Luis Fernando Sinisterra Lucumí; נולד ב-17 ביוני 1999 בסנטנדר דה קיליצ'או שבקולומביה) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת קרוזיירו, בהשאלה מבורנמות' ובנבחרת קולומביה.
סיניסטרה החל את הקריירה המקצוענית שלו באונסה קלדס מליגת העל הקולומביאנית.
ב-8 ביולי 2018 חתם על חוזה לשלוש עונות בפיינורד מליגת העל ההולנדית.
ב-7 ביולי 2022 הצטרף סיניסטרה ללידס יונייטד לאחר שחתם על חוזה לחמש שנים.
שווי העסקה עמד על 21 מיליון ליש"ט.
ב-13 באוגוסט 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשנכנס כמחליף לקראת סיום המשחק מול סאות'המפטון, שהסתיים בתוצאה 2–2. את שערו הראשון במדי לידס יונייטד הבקיע ב-24 באוגוסט, בניצחון 1–3 על ברנסלי במסגרת הסיבוב השלישי של גביע הפוטבול ליג.
את שערו הראשון בפרמייר ליג הבקיע ב-30 באוגוסט, בתיקו 1-1 מול אברטון.
ב-3 בספטמבר הבקיע בפעם השנייה ברציפות בליגה, ובפעם השלישית ברציפות בכל המסגרות, בהפסד לידס 2–5 לברנטפורד.
ב-2 באוקטובר הורחק בכרטיס צהוב שני במשחק מול אסטון וילה, שהסתיים בתוצאה 0-0.
לאחר נשירתה של לידס לצ'מפיונשיפ בסיום עונת 2022/2023, פתח במשחק הראשון לעונת 2023/2024 מול קארדיף סיטי, שהסתיים בתוצאה 2-2. ב-26 באוגוסט הבקיע שער בכורה לעונה במשחק הליגה מול איפסוויץ' טאון, שהסתיים בניצחון בתוצאה 3–4.
ב-2 בספטמבר 2023 הושאל לבורנמות' לעונה אחת, תמורתו עבר בהשאלה ג'יידון אנתוני ללידס.
ב-17 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בתיקו 0-0 נגד צ'לסי.
ב-9 בפברואר 2024 חתם באופן קבוע בקבוצה.
ב-22 באוגוסט 2025 הושאל לקורזיירו מליגת העל הברזילאית.
ב-15 באוקטובר 2019 ערך סיניסטרה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קולומביה, בהפסד 0–3 לנבחרת אלג'יריה במשחק ידידות.
ב-24 בספטמבר 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחונה של קולומביה 1–4 על גואטמלה.
ב-27 בספטמבר הבקיע צמד בניצחון 2–3 על מקסיקו.
לואיס פרגוסון הוא כדורגלן סקוטי המשחק בעמדת הקשר בבולוניה מהסרייה א', בה הוא גם משמש כקפטן, ובנבחרת סקוטלנד.
פרגוסון גדל במחלקות הנוער של גלאזגו ריינג'רס והמילטון אקדמיקל.
ב-20 בינואר 2018 ערך את הופעת הבכורה בקבוצת הבוגרים של המילטון אקדמיקל, ובתום העונה עבר לאברדין.
ב-26 ביולי 2018 ערך את הופעתו הראשונה במדי אברדין, בתיקו 1–1 עם ברנלי במסגרת הסיבוב השני של מוקדמות הליגה האירופית.
במשחק הגומלין כבש את שער הבכורה שלו, אך קבוצתו הודחה בהארכה בתום צמד המשחקים.
ב-28 באוקטובר 2018 כבש את השער היחיד בחצי גמר גביע הליגה הסקוטית, שהעלה את קבוצתו לגמר על חשבון קבוצת נעוריו, גלאזגו ריינג'רס.
בגמר הפסידה קבוצתו 0–1 לסלטיק.
עד סוף 2018 כבש עבור קבוצתו עוד שני שערי ניצחון בליגה, כשאחד מהם בבעיטה חופשית.
בפברואר 2019 האריך את חוזהו עד ליוני 2024. במאי 2019 היה מועמד לפרס "הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה הסקוטית", בו זכה לבסוף ראיין קנט.
בתום עונת 2019/2020 זכה בתואר "השחקן הסקוטי הצעיר" של העונה בליגה.
את עונת 2020/2021 סיים כמלך השערים של המועדון, עם עשרה שערים ב-41 משחקים.
גם בעונת 2021/2022 היה מלך השערים של המועדון, עם 16 שערים ב-43 משחקים.
פרגוסון שיחק בנבחרות הנוער השונות של סקוטלנד.
באוגוסט 2021 זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת, וב-1 בספטמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כשהחליף את בילי גילמור בהפסד 0–2 ל.
לואיס אנריקה פלמה אוסגרה (בספרדית: Luis Enrique Palma Oseguera; נולד ב-17 בינואר 2000 בלה סייבה שבהונדורס) הוא כדורגלן הונדורסי המשחק בעמדת קשר כנף בקבוצת לך פוזנן ובנבחרת הונדורס.
פלמה גדל במחלקת הנוער של וידה.
הוא ערך 70 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל של הונדורס, בהן הבקיע 23 שערים.
ב-12 בפברואר 2019 הושאל פלמה לריאל מונרכס מה-USL.
ב-19 בינואר 2022 חתם פלמה על חוזה לארבע שנים וחצי באריס סלוניקי מליגת העל היוונית.
ב-14 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-0 לפאס יואנינה במסגרת המחזור ה-23 בליגה לעונת .
ב-10 באפריל הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על א.א.ק.
ב-30 באוגוסט 2023 חתם על חוזה לחמש שנים בסלטיק מליגת העל הסקוטית.
ב-1 בפברואר 2025 הושאל לאולימפיאקוס עד לסוף העונה.
ב-21 ביולי 2025 הושאל ללך פוזנן הפולנית.
פלמה היה חלק מסגל נבחרת הונדורס עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2019.
הוא היה חלק מסגל הנבחרת האולימפית של הונדורס לטורניר הכדורגל באולימפיאדת טוקיו בשנת 2021, וערך שלוש הופעות בטורניר, בהן הבקיע שער אחד.
ב-7 באוקטובר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הונדורס, בתיקו 0-0 נגד נבחרת קוסטה ריקה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022 - אמריקה הצפונית.
לואיס גרין סטיבנסון היה פוליטיקאי אמריקאי.
הוא היה מזכיר המדינה של אילינוי מ-1914 עד 1917 וחבר במשפחת סטיבנסון הפוליטית של אילינוי.
סטיבנסון, שנולד בצ'נואה, אילינוי, התחנך בבתי הספר הציבוריים של בלומינגטון, באקדמיית פיליפס אקסטר ובאוניברסיטת אילינוי סטייט הרגילה (כיום אוניברסיטת אילינוי סטייט).
הוא מת ממחלת לב בביתו בבלומינגטון, אילינוי.
אביו של סטיבנסון, עדלי יואינג סטיבנסון הראשון, היה סגן הנשיא ה-23 של ארצות הברית בין השנים 1893–1897. בנו של סטיבנסון, עדלי יואינג סטיבנסון השני, היה מושל אילינוי, המועמד הדמוקרטי לנשיאות ארצות הברית בשנים 1952 ו-1956 ולאחר מכן שגריר ארצות הברית באו"ם.
נכדו, עדלי יואינג סטיבנסון השלישי, היה סנטור אמריקאי מאילינוי.
השחקן מקלין סטיבנסון היה בן דודו הראשון.
לואיס הלך בדרכו של אביו כמנהיג המפלגה הדמוקרטית.
הוא שימש כמזכירו הפרטי של אביו בזמן שאביו היה סגן נשיא ארצות הברית.
מאוחר יותר, לואיס כיהן כיו"ר מועצת החנינה של מדינת אילינוי, נשיא ועדת המאה של אילינוי, וכמזכיר המדינה תחת המושל אדוארד דאן.
הוא לקח חלק פעיל בכינוסים הלאומיים של המפלגה הדמוקרטית ונועץ בו לעיתים קרובות על מדיניות המפלגה.
בסביבות 1893, הוצע לסטיבנסון תפקיד של עוזר מנהל השכר של הצי, אך דחה את ההצעה.
בשנת 1917, הוא שימש כחוקר של מחלקת חיל הים בפיקודו של מנהל השכר של הצי סמואל מקגוון.
לואיס סטיבנסון התחתן עם הלן לואיז דייוויס, בתו של המו"ל Pantagraph וו.
דייוויס ונכדתו של ג'סי פל.
נולדו להם שני ילדים, אליזבת "באפי" ועדלי יואינג סטיבנסון השני.
הוא החזיק שלוש אחוזות באילינוי, כולל מכרה פחם ו- של קרקע חקלאית.
הוא היה חבר ילדות של סמואל מקגוון.
לואיס פון אהן (נולד ב-19 באוגוסט 1978 בגואטמלה סיטי, גואטמלה) הוא יזם, מפתח תוכנה ופרופסור במחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת קרנגי מלון בפיטסבורג, פנסילבניה.
הוא אחד מחלוצי מיקור ההמונים, המייסד של חברת reCAPTCHA, שנמכרה לגוגל ב-2009, והמייסד-שותף והמנכ"ל של Duolingo.
לואיס פון אהן, ממוצא יהודי-גרמני, נולד וגדל בגואטמלה סיטי, להורים רופאים.
הוא למד בבית הספר האמריקאי, בית ספר פרטי בשפה האנגלית בגואטמלה סיטי.
בגיל שמונה, אמו קנתה לו מחשב קומודור 64, ובכך החלה התעניינותו בטכנולוגיה ובמדעי המחשב.
בגיל 18, פון אהן החל ללמוד באוניברסיטת דיוק, בקרוליינה הצפונית, שם קיבל בשנת 2000 תואר ראשון במדעים (BS) במתמטיקה בהצטיינות יתרה.
בשנת 2005 סיים את לימודי הדוקטורט שלו במדעי המחשב באוניברסיטת קרנגי מלון.
בשנת 2006 קיבל מעמד של חבר סגל בבית הספר למדעי המחשב של אוניברסיטת קרנגי מלון.
המחקר המוקדם של פון אהן היה בתחום ההצפנה.
יחד עם ניקולס ג'יי הופר וג'ון לנגפורד, הוא היה הראשון שסיפק הגדרות קפדניות של סטגנוגרפיה והוכיח כי סטגנוגרפיה פרטית היא אפשרית.
כלומר, המידע נגיש רק למי שמחזיק במפתח המתאים, כך שגם אם הוא נחשף, עדיין נשמרת פרטיות המידע.
בשנת 2000, הוא עבד עם מנואל בלום על CAPTCHA (Completely Automated Public Turing test to tell Computers and Humans Apart), בדיקות ממוחשבות שבני אדם מסוגלים לעבור ללא מאמץ מיוחד, אך המחשבים עדיין לא שלטו בהם.
זהו מבחן שנועד להבחין בין בני אדם למחשבים (בוטים), והוא משמש בעיקר באתרי אינטרנט למניעת גישה אוטומטית לא מורשית, כגון כניסה לחשבונות או שליחת טפסים.
עבודת הדוקטורט של פון אהן, שהושלמה ב-2005, הייתה הפרסום הראשון שהשתמש במונח "מחשוב אנושי" שהוא טבע, ביחס לשיטות המשלבות בינה אנושית כדי לפתור בעיות שהמחשבים מתקשים לפתור בעצמם, למשל: זיהוי תמונות, זיהוי כתב בלתי קריא, והבנת שפה טבעית.
עבודת הדוקטורט של פון אהן היא גם העבודה הראשונה על "Games With A Purpose", או GWAPs, שבהם שחקנים מבצעים משימות מועילות כחלק ממשחק.
הדוגמה המפורסמת ביותר היא משחק ה-ESP, משחק מקוון שבו שני שחקנים אנונימיים, ללא אפשרות לתקשר ביניהם, מתבקשים לצפות באותה תמונה, ולהקליד מילים שמתארות אותה.
מטרתם היא להגיע להסכמה על מילה אחת לפחות בתוך פרק זמן קצוב.
כאשר שני השחקנים מקלידים את אותה מילה, הם מקבלים נקודות, והתהליך חוזר על עצמו עם תמונות חדשות.
ההתאמה בין שני השחקנים היא תיאור מדויק של התמונה, וניתן להשתמש במידע הזה במסד נתונים לטכנולוגיית חיפוש תמונות מדויקת יותר.
משחק ה-ESP קיבל רישיון על ידי גוגל, והוא משמש לשיפור הדיוק של חיפוש התמונות של Google.
עבודת הדוקטורט של פון אהן זכתה בפרס "עבודת הדוקטורט הטובה ביותר" מבית הספר למדעי המחשב של אוניברסיטת קרנגי מלון.
בשנת 2007 המציא פון אהן את reCAPTCHA, צורה חדשה של CAPTCHA המסייעת גם בדיגיטציה של ספרים.
ב-reCAPTCHA, תמונות המילים שמוצגות למשתמשים מגיעות מספרים ישנים שעוברים דיגיטציה.
אלו הן מילים שזיהוי תווים אופטי לא הצליח לזהות, והן נשלחות לאנשים ברחבי הרשת לצורך זיהוי.
בשנת 2009, פון אהן ותלמידו לתואר שני, סברין האקר, החלו לפתח את Duolingo, פלטפורמה ללימוד שפה.
הם הקימו חברה בשם זה, כשפון אהן מכהן כמנכ"ל והאקר כמנהל טכנולוגיות ראשי.
בנובמבר 2011 הושקה גרסת בטא פרטית, והאפליקציה שוחררה לציבור ביוני 2012. נכון למאי 2020, דואולינגו הוערכה ב-1.5 מיליארד דולר.
בראיון בתחנת הרדיו הציבורית NPR, פון אהן שיתף שבמהלך מגפת הקורונה עלה מספר המשתמשים בדואולינגו.
מחקריו על CAPTCHA ומחשוב אנושי זיכו את פון אהן בהכרה בינלאומית ובאותות רבים.
בשנת 2018 זכה פון אהן בפרס Lemelson של MIT על "מסירותו לשיפור העולם באמצעות טכנולוגיה".
בשנת 2008 הוא זכה בפרס הרברט סיימון להוראת מצוינות בבית הספר למדעי המחשב באוניברסיטת קרנגי מלון על עקרונות ההוראה שלו Ten Steps to Successful Teaching.
בהרצאה שלו ב-TED בשנת 2023, הדגיש פון אהן את החשיבות של הפיכת הלמידה למהנה וממכרת בדומה למשחקי וידאו או לשימוש באפליקציות מדיה חברתית.
שימוש בתכונות דומות לפלטפורמות האלה יעלה את המוטיבציה ללמידה.
במאי 2021 הצטרף פון אהן לוועד המנהל של Partnership for Central America המאגד מגוון עסקים, ארגונים אקדמיים וארגונים ללא מטרות רווח לקידום הזדמנויות כלכליות, התמודדות עם אתגרי אקלים, חינוך ובריאות דחופים, וקידום השקעות לטווח ארוך ליצירת מאגר כוח עבודה כדי לתמוך בחזון של תקווה למרכז אמריקה.
השותפות למען מרכז אמריקה הוצגה על-ידי סגנית נשיא ארצות הברית, קמלה האריס, כקריאה לפעולה לטיפול בהגירה בלתי סדירה ממרכז אמריקה לארצות הברית על ידי העמקת ההשקעה ב"משולש הצפוני של מרכז אמריקה" (מונח שמתייחס לגואטמלה, אל סלבדור והונדורס).
בשנת 2021 הקים פון אהן את קרן לואיס פון האן ILVA, המתמקדת בתמיכה בגואטמלים, בעיקר נשים ונערות, באמצעות תמיכה כספית במנהיגי קהילות מקומיות ובארגונים ללא מטרות רווח.
הנושאים העיקריים שהקרן מתמקדת בהם הם: שוויון לנשים ונערות, שימור הסביבה ודמוקרטיה והשתתפות נוער.
לואיס פיצהנרי היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מאילינוי, שופט פדרלי בבית המשפט הפדרלי השביעי לערעורים של ארצות הברית ושופט מחוזי בבית המשפט המחוזי במחוז הדרומי של אילינוי.
פיצהנרי מונה על ידי הנשיא וודרו וילסון ב-1 ביולי 1918, למושב בבית המשפט המחוזי של ארצות הברית במחוז הדרומי של אילינוי שפונה על ידי השופט ג'.
מינויו אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-6 ביולי 1918, והוא קיבל את המינוי שלו ב-6 ביולי 1918. כהונתו הסתיימה ב-3 באוקטובר 1933, עקב מינוי לבית המשפט הפדרלי השביעי.
פיצהנרי מונה על ידי הנשיא פרנקלין ד.
רוזוולט ב-3 ביוני 1933, למושב בבית המשפט לערעורים של ארצות הברית עבור המעגל השביעי שפונה על ידי השופט ג'ורג' טרו פייג'.
מינויו אושר על ידי הסנאט ב-10 ביוני 1933, וקיבל את המינוי שלו ב-16 ביוני 1933. הוא כיהן בתפקיד עד מותו ב-18 בנובמבר 1935, בנורמל, אילינוי.
הוא נקבר בבית הקברות בלומינגטון בבלומינגטון.
לואיס חאבייר סוארס צ'אריס (בספרדית: Luis Javier Suárez Charris; נולד ב-2 בדצמבר 1997) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת החלוץ בספורטינג ליסבון מליגת העל הפורטוגלית ובנבחרת קולומביה.
סוארס נולד בסנטה מרתה, קולומביה אך הצטרף למחלקת הנוער של לאונס איטגואי.
ב-5 באוקטובר 2015, ערך סוארס הופעת בכורה בקבוצה הבוגרת של המועדון בהפסד 1–3 לאמריקה קאלי במסגרת הליגה הקולומביאנית השנייה.
ב-1 במרץ 2016 לאחר שערך שמונה הופעות בקבוצה הבוגרת של המועדון, הוא הושאל לגרנדה מהלה ליגה עד יוני 2017, אך בגרנדה הוא זכה למקום רק בקבוצת המילואים של המועדון ששיחקה בליגה הספרדית השלישית.
ב-17 ביולי 2017, לאחר שתמה תקופת ההשאלה שלו הוא נרכש על ידי ווטפורד מהפרמייר ליג שהשאילה אותו מיד לשנה לריאל ואיאדוליד, בה הוא שובץ גם כן רק בקבוצת המילואים.
סוארס כבש 11 שערים ב-34 הופעות בקבוצת המילואים של המועדון ששיחקה בליגה הספרדית השלישית.
ב-9 ביולי 2018 הושאל סוארס לעונה נוספת, בפעם הזו לז'ימנסטיק טרגונה מהליגה הספרדית השנייה.
ב-20 באוגוסט 2018 ערך סוארס את הופעת הבכורה שלו בתיקו 1–1 מול טנריפה.
ב-7 באוקטובר 2018 כבש סוארס את שער הבכורה שלו בכדורגל המקצועני בתיקו 1–1 מול קדיס.
ואת העונה הוא סיים עם 7 שערים ב-37 הופעות בכל המסגרות.
ב-21 ביוני 2019, הושאל סוארס לעונה נוספת, הפעם לריאל סרגוסה, גם היא מהליגה הספרדית השנייה.
סרגוסה סיימה את העונה הסדירה במקום ה-3 המוביל לפלייאוף העלייה ללה ליגה וסוארס סיים כמלך שערי הקבוצה עם 19 שערים.
אך לא הורשה לשחק בפלייאוף שהתקיים באוגוסט 2020 מכיוון שתקופת השאלתו הסתיימה, ואילו העונה התארכה בעקבות מגפת הקורנה.
ב-2 באוקטובר 2020, חתם סוארס על חוזה ל-5 שנים בגרנדה מהלה ליגה בה שיחק בעבר כמושאל, ששילמה עבורו לווטפורד 10 מיליון ליש"ט.
ולמעשה סוארס עזב את ווטפורד לאחר שלוש שנים מבלי ששיחק בשורותיה כלל.
את עונת הבכורה שלו בלה ליגה סיים סוארס עם 5 שערים ב-27 הופעות, להם הוסיף שני שערים בליגה האירופית, בעונה בה גרנדה הגיעה עד לרבע הגמר.
את עונתו השנייה במועדון עונת 2021/2022, סיים סוארס עם 8 שערים ב-38 הופעות בכל המסגרות.
ב-18 ביולי 2022, חתם סוארס במארסיי מהליג 1. הוא שיחק בצרפת עד אמצע העונה כבש 3 שערים ב-11 הופעות מתוכן ארבע הופעות בליגת האלופות, אך לא הרשים.
ב-5 בדצמבר 2022, חזר סוארס לספרד כשהושאל לאלמריה עד לתום העונה, עם סעיף חובת רכישה במקרה שאלמריה תימנע מירידת ליגה.
סוארס כבש 4 שערים ב-21 הופעות עבור אלמריה וסייע לה להישאר בליגה.
ועל כן ביולי 2023, הופעל סעיף הרכישה שלו.
סוארס פתח טוב את עונת 2023/2024, ב-1 באוקטובר 2023, כבש שלושער בתיקו 3–3 נגד קבוצתו לשעבר גרנדה.
אך באותו המשחק הוא נפצע ונעדר מהמגרשים עד ינואר ולא הצליח לסייע למועדון להימנע מירידה לליגה השנייה כשכבש 6 שערים ב-15 הופעות בסך הכל.
עונת 2024/2025 בליגה השנייה הייתה עונת שיא עבור סוארס, הוא כבש 27 שערים ב-42 משחקים וסיים כמלך השערים של הסגונדה ליגה.
ב-28 ביולי 2025, לאחר העונה המוצלחת באלמריה נרכש סוארס על ידי אלופת פורטוגל המכהנת ספורטינג ליסבון, שחיפשה מחליף למלך השערים שלה ויקטור יוקרס שעבר לארסנל.
ב-8 באוגוסט 2025 ערך סוארס הופעת בכורה רשמית במועדון במשחק הפתיחה של עונת 2025/2026 בו ניצחה ספורטינג 2–0 את קאזה פיה.
ב-17 באוגוסט 2025 כבש סוארס את שער הבכורה שלו עבור ספורטינג כשכבש צמד בניצחון 6–0 על ארוקה.
בנובמבר 2020, זומן סוארס לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת של קולומביה לקראת צמד המשחקים נגד אורוגוואי ואקוודור במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. סוארס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ב-16 בנובמבר 2020 בהפסד 1–6 לאקוודור.
ב-9 בספטמבר 2025 כבש סוארס את שער הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ואף השלים רביעייה בניצחון 6–3 על ונצואלה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2026.
מלך השערים של הליגה הספרדית השנייה: 2024/2025.
צ'ארלס לוטווידג' דודג'סון , המוכר בשם העט לואיס קרול (Lewis Carroll), היה סופר, מתמטיקאי, לוגיקן, צלם, מרצה, ממציא ופילוסוף בריטי.
יצירותיו הידועות ביותר הן הספרים "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" (Alice's Adventures in Wonderland) והמשכו "מבעד למראה ומה אליס מצאה שם" (Through the Looking-glass, and What Alice Found There), וכן פואמת האיגיון "ציד הסנרק" (The Hunting of the Snark).
כמו כן כתב מספר ספרים בנושאי מתמטיקה, חידות מתמטיות ולוגיות, ועוד ספר ילדים בשני חלקים, "סילבי וברונו".
מיומנותו של לואיס קרול במשחקי-מילים, היגיון אבסורדי, לוגיקה, איגיון ופנטסיה ריתקה אליו קוראים צעירים ומבוגרים כאחד, מימיו ועד היום.
השפעתו ניכרת לא רק בספרות הילדים, אלא אף על סופרים כג'יימס ג'ויס והספרות במאה ה-20 בכלל.
צ'ארלס לוטווידג' דודג'סון נולד בכפר דיירסברי שבמחוז צ'שייר, השלישי במשפחה של 11 ילדים, מתוכם שבע בנות.
אביו היה כומר הכפר, אשר עלה במעמדו בכנסייה עד דרגת סגן בישוף.
האב היה מתמטיקאי מוכשר וגם חובב איגיון, וצ'ארלס הצעיר ירש מאביו את חיבתו לנושא.
בילדותו היה משעשע את אחיותיו בתיאטרון בובות שבנה, וביצירות שפרסם בעיתונים משפחתיים.
בגיל 12 נשלח ללמוד בבית ספר פרטי בריצ'מונד, וב-1845 עבר ללמוד בפנימיה "רגבי" שם היה אומלל למדי.
ב-1851 התחיל ללמוד בקרייסט צ'רץ' קולג' היוקרתי של אוניברסיטת אוקספורד, יומיים לאחר מכן מתה אמו והשאירה משפחה מוכת הלם ויגון.
בקולג' למד לימודים קלאסיים ומתמטיקה, והצטיין בלימודיו.
ב-1855 הפך למרצה למתמטיקה באוקספורד.
התנאי להיות מרצה מן המנין באותה תקופה, היה להפוך לכומר ולא להינשא, וקרול הסכים לתנאים אלה.
בגיל 23 התמנה לכומר, ואוקספורד הפכה לביתו.
דודג'סון פרסם חיבורים במתמטיקה ובלוגיקה.
מומחים כיום אינם מייחסים עניין מיוחד לחיבוריו במתמטיקה, הנחשבים לכתובים ברוח המסורת.
לעומת זאת חיבוריו בלוגיקה, כמו "חידה לוגית" ו"לוגיקה סימבולית", וכן פרדוקסים שהציע ופתרונותיהם דוגמת הפרדוקס שהוצג בדיאלוג "מה אמר הצב לאכילס", נחשבים למקוריים ומקדימים את זמנם.
הרצאותיו נודעו בשיממונן, הוא לא אהב ללמד, חשב את תלמידיו לטפשים, והם מצידם חשבו אותו למרוחק ומשעמם.
היו לו תחביבים רבים, ביניהם תיאטרון וציור.
בתיאטרון גילה עניין בדרמה רצינית, וגם ביצירות קלילות יותר כמו קומדיה מוזיקלית ופנטומימה.
הוא שלח ציורים למוסף הומוריסטי של "הטיימס", וכאשר אלה נדחו לפרסום, התחיל לעסוק בצילום.
הצילום היה אז בראשית התפתחותו, והוא רכש מיומנות והצטיין גם בכך.
הוא הרבה לצלם אנשים מפורסמים כמו השחקנית אלן טרי, גבריאל דנטה רוזטי והמשורר אלפרד טניסון.
הצילומים זכו להערכה, ואחד מצילומיו אף נשלח לייצג את אנגליה בתערוכה בינלאומית.
דודג'סון סבל מגמגום קל, אבל פגם זה היה נעלם כשהיה בקשר עם ילדות קטנות.
הן אהבו להיות בחברתו, והן היו חלק מרכזי בחייו.
הוא היה מספר להן סיפורים, מתכתב אתן, ממציא עבורן משחקים ומצלם אותן.
צילומי הילדות בבגדים, בתחפושות וגם בעירום, היו נעשים תמיד ברשות הורי הילדות.
דודג'סון ניהל יומן על קשריו עם ידידותיו הקטנות.
הייתה לו איבה כלפי ילדים ממין זכר, אם כי היו לו מספר קשרים איתם.
יש הטוענים שקרול היה פדופיל, אך אין בנמצא כל ראיה, מלבד חיבתו לילדות ולא לילדים וצילומי העירום.
בנוסף לעבודתו האקדמית כתב שירים וסיפורים קצרים.
בין השנים 1854 ל-1856 הופיעו יצירותיו בכתבי עת שונים.
כתיבתו הייתה מבדחת ולפעמים סאטירית.
ב-1856 פרסם לראשונה שיר החתום בשם "לואיס קרול", השם הוא משחק מילים על שמו בתרגום ללטינית ובחזרה לאנגלית.
באותה שנה הגיע ל"כרייסט צ'רץ'" דיקן חדש, הנרי ג'ורג' לידל, עם משפחתו.
קרול התיידד עם המשפחה ובמיוחד עם ילדיו של הדיקן, שלוש בנות ובן.
הוא הרבה לצלם אותם, והיה משעשע אותם בחידות, סיפורים ומשחקים.
הוא נהג לקחת את הילדים לשיט בנהר ובסופו היו עורכים פיקניק.
באחד מימי שיט אלה ב-1862 המציא קרול עבור אליס לידל (בתו האמצעית של הדיקן), גרסה ראשונה של "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות".
אליס ביקשה שיכתוב עבורה את הסיפור, והוא הכין עבורה ספרון הכולל איורים משלו בשם "הרפתקאות אליס מתחת לאדמה".
חברים שראו את הספר אצל הדיקן, עודדו את קרול לפרסם את הספר.
הוא ערך שינויים בסיפור, הצייר ג'ון טניאל הוסיף איורים, ושם הספר שונה ל"הרפתקאות אליס בארץ הפלאות".
הספר יצא לאור ב-1865. הוא זכה להצלחה אדירה עוד בחייו של קרול, וזכה למחמאות על כך שאין בו מוסר השכל, בניגוד לספרי הילדים בני תקופתו.
הספר עבר בהצלחה את מבחן הזמן, והצליח לשמור על הפופולריות שלו שנים לאחר מכן.
כעבור שנה התחיל לחשוב על ספר המשך, אבל רק כעבור שש שנים פרסם את "הרפתקאות אליס מבעד למראה".
ספר זה זכה לפרסום רב אך פחות מזה של קודמו.
עם זאת, חוקריו של קרול התעניינו בספר לא פחות, וניכר בו שהוא נכתב בצורה פחות ספונטנית, כך שניתן היה למצוא בו יותר רעיונות פילוסופיים ואחרים.
בהמשך פרסם ספרים נוספים לילדים, כגון "ציד הסנרק" ו"סילבי וברונו", אך באלה לא חזר על ההצלחה של "הרפתקאות אליס".
כדי לעודד כתיבת מכתבים, המציא דודג'סון בשנת 1889 את "נרתיק בולי הדואר מארץ הפלאות" (The Wonderland Postage-Stamp Case).
היה זה תיקייה מצופת בד ובה שנים־עשר תאים: שניים יועדו לבול הפני הנפוץ ביותר, ותא אחד לכל ערך נקוב אחר שהיה במחזור עד שילינג אחד.
התיקייה הוכנסה לנרתיק מעוטר, שעל חזיתו הופיעה דמותה של אליס ועל גבו החתול הצ'שיירי.
ייעודה היה לארגן בולים במקום שבו מאוחסנים כלי הכתיבה; קרול מדגיש במאמרו Eight or Nine Wise Words about Letter-Writing שאין הכוונה לשאת אותה בכיס או בארנק, שכן את הבולים השימושיים ביותר ניתן לשאת בנפרד.
הערכה כללה גם עותק של חוברת המבוססת על הרצאה זו.
המצאה נוספת הייתה לוח כתיבה בשם ניקטוגרף, שאִפשר רישום הערות בחושך, וכך חסך את הצורך לקום מן המיטה ולהדליק אור כאשר רעיון צץ במהלך הלילה.
המכשיר כלל כרטיס מחולק לרשת של שישה־עשר ריבועים ומערכת סמלים שייצגה אלפבית בעיצובו של דודג'סון.
פריטים נוספים כוללים כלל למציאת היום בשבוע לכל תאריך; אמצעי ליישור שוליים ימניים במכונת כתיבה; התקן היגוי לוולוסימן (סוג של תלת־אופן); כללי הדחה הוגנים יותר בטורנירי טניס; סוג חדש של המחאת דואר; כללים לחישוב דמי דואר; כללים לזכייה בהימורים; וכללים לחלוקת מספר במחלקים שונים.
דודג'סון הגה גם מספר משחקים, ובהם גרסה מוקדמת למה שמוכר כיום כסקראבל (שבץ-נא).
בסביבות שנת 1878 המציא את ה"דאבלט" (סולם מילים) – סוג של חידת חשיבה שעדיין פופולרית כיום – שבה הופכים מילה אחת לאחרת על ידי שינוי אות אחת בכל פעם, כך שכל שלב יוצר מילה תקפה.
למשל, ניתן להפוך את CAT ל-DOG באמצעות הרצף: CAT, COT, DOT, DOG.
יש הטוענים כי דודג'סון התאהב נואשות באליס הקטנה, שהייתה בת שש שנים בלבד בעת שנפגשו, והחליט לחכות שתגדל כדי לממש את אהבתו אליה.
בהגיעה לגיל 18, לאחר 12 שנים תמימות, דחתה אליס את דודג'סון והוא נותר שבור לב.
אחרי ההצלחה המסחררת של "הרפתקאות אליס", התפצלו חייו של המחבר לשתי דמויות.
האחת של "לואיס קרול" הסופר המפורסם, שהפך להיות אלטר אגו של צ'ארלס דודג'סון.
דודג'סון נשאר באלמוניות יחסית; הוא התנכר לדמות של כותב ספרי אליס, וכשהיה מקבל מכתבים עבור לואיס קרול היה מחזיר אותם לשולח.
הוא המשיך ללמד בכרייסט צ'רץ' עד 1881. הוא נודע כטיפוס אקסצנטרי ומתבודד, אשר נסע לחו"ל (לרוסיה) רק פעם אחת בחייו.
בסוף ימיו עבר לחיות עם אחיותיו בסארי, ונשאר לגור שם עד מותו מדלקת ריאות ב-1898. בן 65 היה במותו.
תקציר גאומטרית המישור האלגבראית (1860)
הרפתקאות אליס מתחת לאדמה (1863. תר' אוריאל אופק בשם הרפתקאות עליסה מתחת לפני האדמה, 1975) – מהדורה מוקדמת של אליס בארץ הפלאות.
הרפתקאות אליס בארץ הפלאות (1865. תרגם אריה ליב סמיאטיצקי בשם עליסה בארץ הנפלאות, 1924; יצחק אבנון, 1950; אהרן אמיר בשם עליזה בארץ הפלאות, 1951; בלה ברעם, 1960; ימימה אבידר-טשרנוביץ, 1964; ורה ישראלית, 1966; אריה לרנר, 1970; שולמית לפיד, 1977; אוריאל אופק בשם עליסה בארץ הפלאות, 1985; ש.
חיבור בסיסי על דטרמיננטים (1867)
הספר החמישי של אוקלידס מנקודת-מבט אלגבראית (1874)
ציד הסנרק (1876. תר' ניצה בן-ארי בשם ציד הסנרק: מסכת ייסורים בשמונה צירים, 1989; יוני להב בשם מחפשים ת'סנרק, 2000; רבקה קנוהל בשם ציד הכרחש, 2003) – חרוזי איגיון על ציד חיה בדיונית.
(1883) – שירים וחידות בחרוזים.
השלמה לאוקלידס ויריביו המודרניים (1885)
סיפור סבוך (1885) – מעשייה על התרת עשרה קשרים מתמטיים.
אליס של חדר-הילדים (1889) – עיבוד לגיל הרך של אליס בארץ הפלאות.
סילבי וברונו (1889. תרגם יונתן בר, 2012) – הרפתקה בדיונית בעלת רקע חברתי של שני ילדים בארץ-חוץ ובממלכת הפיות.
תיאוריה חדשה של מקבילים (1890)
סילבי וברונו: סוף דבר (1893. תר' יונתן בר, 2012. בעברית ראה אור בכרך אחד לצד סילבי וברונו)
מה שהצב אמר לאכילס (1895) – דיאלוג הומוריסטי העוסק בבעיה ביסודות הלוגיקה.
חדשנות ורומנסה (1925) – סיפור בלתי-גמור.
מכתבי לואיס קרול לידידיו הילדים (1933)
לואיס קרול, צלם (1950) – אלבום תצלומים מעשה ידיו.
ספר ההבלים (1956) – שירים היתוליים ומכתבים לילדים.
לואיס קרול הבלתי-ידוע (1961) – יצירות מעזבונו.
לואיס קאררו בלאנקו (ספרדית: Luis Carrero Blanco; 4 במרץ 1904 - 20 בדצמבר 1973), היה ראש ממשלת ספרד שנרצח.
בלאנקו נולד בשנת 1904 בעיירה סנטוניה שבקהילה האוטונומית קנטבריה.
בפרוץ מלחמת האזרחים הספרדית בשנת 1936 הצטרף לצי של הכוחות הלאומניים של גנרל פרנסיסקו פרנקו.
בתום מלחמת האזרחים בשנת 1939 נתמנה לראש המבצעים הימיים.
נחשב לנאמנו המקורב של פרנקו.
בימי מלחמת העולם השנייה היה מבין המתנגדים לכניסת ספרד למלחמה לצד מדינות הציר.
בשנת 1951 נתמנה לתת-שר האחראי על תיאום פעולות הממשלה.
בשנת 1963 הוענקה לו דרגת תת-אדמירל בצי הספרדי ובשנת 1966 הועלה לדרגת אדמירל.
בלט בדעותיו הימניות הקיצוניות והפרו-מלוכניות.
בשנת 1973 תפקיד ראש הממשלה הופרד מתפקידו של פרנקו כנשיא, ותפקיד סגן הנשיא בוטל.
עקב זאת, בלאנקו נתמנה לראש ממשלת ספרד.
מאחר שנודע בקשריו עם תומכי המלוכה בספרד, נחשב מינויו כראש הממשלה כצעד של פרנקו לקראת השבת המלוכה בספרד.
ב-20 בדצמבר 1973, בצאתו מתפילה בכנסייה במדריד, נרצח ראש הממשלה על ידי קבוצה של לאומנים בסקים, חברי ארגון אט"א, שהטמינו פצצה במנהרה שנחפרה מתחת לכביש בו נסעה מכוניתו והפעילו אותה באמצעות שלט רחוק.
ראש הממשלה, נהגו ושומר ראשו נהרגו מיד וארבעה אנשים אחרים נפצעו.
הדבר אירע בשלהי שלטונו של פרנקו, שנפטר שנתיים לאחר מכן, ב-20 בנובמבר 1975. מיד עם מותו של פרנקו עלה המלך חואן קרלוס הראשון לכס המלוכה ובהדרגה החזיר את הדמוקרטיה לספרד.
לואיס אלפרד "פינקי" קלארק היה אתלט יהודי-אמריקאי, אלוף אולימפי (פריז 1924) ושיאן עולם.
קלארק נולד בסטייטסוויל שבקרוליינה הצפונית למשפחה יהודית.
הוא למד באוניברסיטת ג'ונס הופקינס.
בשנת 1922 זכה באליפות ארצות הברית לנוער בריצת 220 יארד.
בתחרות שנערכה בשארלוטסוויל, וירג'יניה ב-15 באפריל אותה שנה הוא קבע בריצת 200 מטר שיא אישי חדש של 21.6 שניות ודורג בסוף השנה במקום ראשון בעולם בריצה זו.
בתחרות שנערכה בריצ'מונד ב-12 במאי 1923 הוא קבע בריצת 100 יארד שיא אישי חדש של 9.8 שניות.
חודש לאחר מכן, באליפות המכללות שנערכה בשיקגו ב-16 ביוני הוא זכה במדליית זהב בריצת 100 יארד, בתוצאה של 9.9 שניות.
בפברואר 1924 קבע בריצת 100 יארד באולם שיא עולם חדש של 9.8 שניות.
באולימפיאדת פריז זכה במדליית זהב בריצת שליחים 4x100 מטר כשהשוו את השיא העולמי שקבעו בשלב חצי הגמר 41.0 שניות, לפני בריטניה (41.2 שניות) והולנד (41.8 שניות).
בשלב המוקדמות הוא וחבריו קבעו שיא עולם חדש של 41.2 שניות.
באליפות ארצות הברית שנערכהה ב-1926 הוא סיים במקום שישי בריצת 200 מטר.
קלארק נפטר בגיל 75 בפישקיל שבניו יורק.
לואיס פרננדס (בספרדית: Luis Fernández; נולד ב-2 באוקטובר 1959) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל צרפתי-ספרדי.
לואיס פרננדס נולד בספרד, בילדותו עבר עם משפחתו להתגורר בצרפת.
בשנת 1993 פרש פרננדס ממשחק פעיל ועבר לאימון.
הוא אימן קבוצות כדורגל בכירות מהליגה הצרפתית והספרדית לפני שעבר לאמן בקטר ומשם לישראל.
אשתו היא יהודייה ולהם שני בנים.
בגיל 19 חתם פרננדס בקבוצת הכדורגל הצרפתית, פריז סן-ז'רמן.
פרננדס התבסס במהרה כקשר הגנתי המצטיין בחטיפת כדורים ובמסירות מדויקות, ובסוף שנת 1982 הוא הוזמן לנבחרת צרפת.
משחקו הראשון בנבחרת היה נגד הולנד ב-10 בנובמבר 1982. בגיל 23, הפך פרננדס לבורג חשוב בנבחרת הצרפתית.
הוא שיתף פעולה עם מישל פלאטיני, ז'אן טיגנה ואלן ז'ירס בחוליית הקישור שזכתה לכינוי "ריבוע הקסם".
עם נבחרתו הלאומית, זכה פרננדס ביורו 1984 שנערך בצרפת, והגיע לחצי גמר מונדיאל 1986 במקסיקו.
במשחקי המונדיאל כבש פרננדס שער בשלב הבתים מול ברית המועצות (1:1) וכבש את בעיטת ה-11 המכריעה בקרב הפנדלים בניצחון ברבע הגמר על ברזיל.
לאחר ההדחה ממונדיאל 1986, ולאחר שזכה עם פריז סן-ז'רמן באליפות הליגה הבכירה בצרפת, החליט פרננדס להצטרף לקבוצתו של ז'אן-לוק לגדר, ראסינג פריז.
הקבוצה נחלה אכזבה קשה למרות הציפיות הגבוהות שנתלו בה, ופרננדס עזב את ראסינג לאחר שלוש עונות.
באותו זמן לא הצליחה צרפת להעפיל ליורו 1988 ולמונדיאל 1990.
מראסינג, פרננדס עבר לקאן ב-1989. למרות ירידה ביכולתו נשאר פרננדס בנבחרת הצרפתית, אך לא פתח בהרכב.
תחת אימונו של מישל פלאטיני נכנס פרננדס רבות כמחליף במטרה לכבוש שער מהיר בדקות הסיום.
פרננדס השתתף ביורו 1992, בו צרפת הודחה בשלב הבתים, ולאחריו החליט לסיים את הקריירה הבינלאומית שלו.
קאן ירדה לליגה הצרפתית השנייה בסוף עונת 1991/92, אך פרננדס החליט להישאר במועדון, וכאשר תם החוזה פרש פרננדס ממשחק.
בסוף עונתו האחרונה היה פרננדס מאמן-שחקן, והוביל את קאן חזרה לליגה הבכירה בסוף העונה ובכך הפך סופית למאמן.
לאחר העפלתה של קאן לליגה הבכירה, המשיך פרננדס את עבודתו במועדון והעפיל לגביע אופ"א.
הוא זכה בתואר "מאמן השנה של הליגה הצרפתית" בסוף עונת 1993/94, על משחקו ההתקפי בו הרבה לשתף שחקנים צעירים.
פריז סן-ז'רמן התעניינה בפרננדס במיוחד.
למרות זכייתה של פריז באליפות הליגה הראשונה והצלחתה בליגת האלופות, פריז לא שיחקה כדורגל אטרקטיבי ולכן הנהלת המועדון החליטה להביא את פרננדס על מנת לשפר את תדמית המועדון.
עונתו הראשונה של פרננדס בפריז סן-ז'רמן נחלה הצלחה.
אף על פי שפריז כבר לא התחרתה על האליפות כבר בשלב מוקדם של העונה, היא זכתה בשני גביעי המדינה של אותה העונה, הגביע הצרפתי וגביע הליגה הצרפתית, ופריז הגיעה עד לחצי גמר ליגת האלופות, בו הודחה על ידי מילאן.
ברבע הגמר עברה פריז את ברצלונה תחת המאמן יוהאן קרויף.
בעונתו השנייה של פרננדס בקבוצה, זכתה פריז בגביע המחזיקות לאחר ניצחון בגמר על ראפיד וינה, אך שוב נכשלה בזירה המקומית.
הזכייה היוקרתית, שהפכה את פרננדס למאמן הצרפתי הראשון שזכה בגביע אירופי, לא הספיקה לפרננדס לשמור על כיסאו, והוא עזב את פריז סן-ז'רמן בסוף עונת 1995/96.
פרננדס הוחתם על ידי אתלטיק בילבאו מהליגה הספרדית הבכירה, לה ליגה.
במהלך ארבע העונות בהן אימן פרננדס בקבוצה זו, הגיעה בילבאו לליגת האלופות.
בשנת 2000 חזר פרננדס לצרפת ובדצמבר חתם בשנית בפריז סן-ז'רמן.
אף על פי שהיו בקבוצה כוכבים כמו ניקולס אנלקה ורונאלדיניו, פרננדס לא השיג תוצאות שהשביעו את רצון הנהלת המועדון.
אף על פי שאוהדי הקבוצה אהבו אותו, פרננדס פוטר בסוף עונת 2002/03, לאחר שנתיים וחצי.
שישה חודשים מאוחר יותר, בדצמבר 2003, פרננדס חזר לספרד והצטרף למועדון אספניול והוביל אותה מסכנת ירידה עד לחלק העליון של הטבלה הספרדית.
לאחר שנה של חוסר פעילות, לואיס פרננדס הצטרף לקבוצת אל ראיאין מקטר.
בנובמבר 2005 הצטרף פרננדס לקבוצה הישראלית בית"ר ירושלים של עידן גאידמק, בתפקיד הג'נרל מנג'ר והמאמן.
באפריל 2006 התפטר מאימון הקבוצה.
בתקופה בה אימן בבית"ר נפוצו שמועות כי מועדונים גדולים באירופה מתעניינים בו, ובעיתוני ספרד פורסמו כתבות כי ריאל מדריד שרק פיטרה את מאמנה באותה התקופה מתעניינת בשירותיו של פרננדס בתור מאמן לעונה הקרובה.
קבוצות נוספות שפורסם כי התעניינו בו הן לבאנטה הספרדית ופריז סן-ז'רמן.
בדצמבר 2006 חתם פרננדס בריאל בטיס הספרדית כמאמן, ופוטר ממנה מספר מחזורים לפני סיום העונה.
במרץ 2010 מונה פרננדס למאמן נבחרת ישראל.
ב-17 בפברואר 2011 הודיעה פיפ"א על השעייתו של פרננדס מאימון הנבחרת בעקבות חוב של 400,000 אירו שהוא לא החזיר לקבוצת א-ריאן מקטר.
השעייתו בוטלה ב-7 במרץ לאחר ששילם את חובו לאל-ראיאן.
פרננדס נכשל בניסיון לעלות עם ישראל לטורניר אליפות אירופה לנבחרות, למרות הגרלה נוחה יחסית, כאשר יריבותיה העיקריות למאבק על העלייה היו קרואטיה ויוון.
יתרה מזו, לראשונה מאז הצטרפותה המחודשת של ישראל לאופ"א בתחילת שנות התשעים, היא לא השיגה ולו נקודה אחת, בין אם בבית, בין אם בחוץ, מן היריבות שעלו בסופו של דבר, לטורניר (ממקום ראשון) או להצלבה (ממקום שני).
וזאת, דווקא בתקופה שבה נהנה הכדורגל הישראלי מפריחה יחסית של הקבוצות הישראליות באירופה, ומעשרות שחקנים ישראלים המשחקים כבודדים בקבוצות מעבר לים.
בנוסף לכישלון האמור, ביקורת רבה נמתחה על פרננדס על שלא הצליח לייצב הרכב כאשר שינויים רבים נערכו בסגל הנבחרת ממשחק למשחק, עשרות רבות של שחקנים שותפו במשחקי הנבחרת ועל "זילות המדים הלאומיים" עקב כך.
כן התלוננו אוהדים רבים שקשה להם להזדהות עם נבחרת שרבים משחקניה אינם מוכרים להם.
עם תום טורניר המוקדמות החליף אלי גוטמן את לואיס פרננדס בתפקיד המאמן הלאומי.
לאחר סיום תפקידו שימש פרשן ומנחה תוכנית ברדיו מונטה קרלו.
באפריל 2015 מונה פרננדס, לאחר כארבע שנים של הפסקה מאימון, למאמנה של נבחרת גינאה בכדורגל במקום מישל דוסוייה, שהיה מאמנה של נבחרת גינאה מאז שנת 2010 ועזב לאחר שנבחרתו הודחה ברבע הגמר של אליפות אפריקה.
יורו 1984 עם נבחרת צרפת
גביע ארטמיו פרנקי עם נבחרת צרפת
הליגה הצרפתית: 1986 עם פריז סן-ז'רמן
גביע צרפת: 1985 עם פריז סן-ז'רמן
הגביע הצרפתי: 1995 עם פריז סן-ז'רמן
גביע הליגה הצרפתית: 1995 עם פריז סן-ז'רמן
גביע המחזיקות: 1996 עם פריז סן-ז'רמן
הסופרקאפ הצרפתי: 1996 עם פריז סן-ז'רמן
גביע האינטרטוטו: 2001 עם פריז סן-ז'רמן
הליגה הצרפתית: 1996 עם פריז סן-ז'רמן
הליגה הספרדית: 1998 עם אתלטיק בילבאו
לואיס פריי ריצ'רדסון היה מתמטיקאי, פיזיקאי, חוקר בתחום היחסים הבין-לאומיים ופסיכולוג בריטי.
הוא נולד בניוקאסל, אנגליה למשפחת סוחרים מאגודת הידידים (קווייקרים).
התעניינותו במטאורולוגיה הביאה אותו למחקר באמצעות משוואות דיפרנציאליות ואפשרו, עם המצאת המחשב, חיזוי מדויק לטווח ארוך של מזג האוויר.
כפציפיסט באמונתו היה חלוץ המחקר הסטטיסטי של תהליכי מלחמה ושלום.
לואיס פריי ריצ'רדסון היה הצעיר מבין שבעת ילדיהם של קתרין פריי ודייוויד ריצ'רדסון, משפחה קווייקרית אמידה שבבעלותה מפעל משגשג לבורסקאות.
בגיל 12 נשלח ללמוד בפנימייה הקווייקרית היוקרתית בוטהאם ביורק, שם למד מדעים והתעניין בעיקר בידיעת הטבע.
בהיותו בן 17 למד שנתיים בקולג' של אוניברסיטת דורהאם, שם לקח קורסים בפיזיקה מתמטית, כימיה, בוטניקה וזואולוגיה, ולאחר מכן התקבל לקינגס קולג' בקיימברידג', שם למד פיזיקה מג'יי ג'יי תומסון וסיים תואר ראשון בהצטיינות ב-1903. בהיותו בן 47 קיבל דוקטורט בפסיכולוגיה מתמטית באוניברסיטת לונדון.
הקריירה המדעית של ריצ'רדסון עברה במוסדות רבים, ששיקפו את תחומי העניין המגוונים שלו, ועסקה בעיקר במתמטיקה, פיזיקה, כימיה, מטאורולוגיה ופסיכולוגיה.
בשנת 1912 לאחר טביעת הטיטניק הגיש שני פטנטים לאיתור קרחונים ימיים בטכנולוגיות איתור בהד וסונאר, שהקדימו במספר שנים את טכנולוגיות הסונאר הראשונות.
בשנת 1926 נבחר כחבר החברה המלכותית.
אמונתו הדתית של ריצ'רדסון כקווייקר חייבה פציפיזם שזיכה אותו בפטור מטעמי מצפון מגיוס לצבא הבריטי במלחמת העולם הראשונה.
הפטור ניתן לו באופן חוקי, אך מאוחר יותר פסל אותו מלקבל משרות אקדמיות.
בשנים 1916 עד 1919 היה ריצ'רדסון חבר צוות אמבולנס של אגודת הידידים הקווייקרית, שפעל תחת דיביזיית הרגלים ה-16 הצרפתית במלחמה.
בשובו מן המלחמה חזר לעבוד במשרד המטאורולוגי, אך חויב להתפטר מטעמי מצפון כאשר צורף המשרד למשרד האווירייה בשנת 1920. לאחר מכן עבד במשרות שונות בשולי העולם האקדמי, עד לפרישתו בגיל 59 שאפשרה לו להתרכז בנושאי מחקר שעניינו אותו באופן אישי, ובפרט בחקר מלחמות.
לדברי המתמטיקאי הבריטי תומאס קורנר, לפציפיזם של ריצ'רדסון היו השלכות ישירות על מחקריו: כאשר גילה שעבודתו בתחום המטאורולוגיה היא בעלת ערך למתכנני נשק כימי הוא זנח את כל מאמציו בתחום, ואף השמיד ממצאים שלו שעדיין לא פורסמו.
גם התעניינותו באנליזה הסטטסיטית של מלחמות נבעה בחלקה מפציפיזם.
התעניינותו של ריצ'רדסון במטאורולוגיה הובילה אותו להציע שיטה לחיזוי מזג אוויר באמצעות פתירת משוואות דיפרנציאליות.
אותה שיטה הנמצאת בשימוש כיום, אף כי בשנת 1922 כאשר פרסם את מאמרו Weather Prediction by Numerical Process, דרכים מתאימות לחישובים נומריים מהירים דים עדיין לא היו קיימים.
הוא תיאר את חזונו כך (ב"מחשבים" כוונתו לאנשים העוסקים בחישובים.
"מכונות חישוב" הן קרוב לוודאי מחשבים מכניים או אלקטרונים דוגמת קופות רושמות):
במסגרת עבודותיו באנליזה נומרית פיתח גם את השיטות הידועות כיום כאקסטרפולצית ריצ'רדסון לשיפור מהירות ההתכנסות לפתרון, ואיטרצית ריצ'רדסון המשופרת כשיטה איטרטיבית לפתירת מערכת משוואות ליניאריות.
ריצ'רדסון חקר את התחום הסבוך של זרימה טורבולנטית וביצע ניסויים שונים בנושא.
מספר ריצ'רדסון הוא מספר חסר ממדים המבטא את היחס שבין ציפה למאמץ הגזירה של הזרימה.
הוא משמש לחיזוי מזג האוויר, למחקר זרמים במקווי מים, באווירודינמיקה, בהולכת חום ובאוקיינוגרפיה.
סיכום הומוריסטי מפורסם של ריצ'רדסון לטיבה הפרקטלי של זרימה טורבולנטית הוא החרוז: .
חרוז זה הוא פרפרזה על חרוז של ג'ונתן סוויפט: .
ריצ'רדסון היה חלוץ המחקר המתמטי של מלחמות ועימותים, ולשם כך יישם את אותם כלים ושיטות שיישם לחיזוי מזג אוויר - משוואות דיפרנציאליות ותורת ההסתברות.
בספרו הראשון בנושא נשק וחוסר ביטחון (Arms and Insecurity) שיצא לאור בשנת 1949 דן ריצ'רדסון במצב של מרוץ חימוש בין שתי אומות יריבות, והניח מערכת משוואות דיפרנציאליות שבה קצב ההתחמשות של אומה עמד ביחס הפוך לכמות הנשק שכבר בידיה, וביחס ישר לכמות הנשק שבידי יריבתה ולעוצמת הסכסוך ביניהן.
פתרון מערכת המשוואות הוליך לתובנות לגבי אופיים של מרוצי חימוש, היציבות וחוסר היציבות שלהם, וליחסים בין אומות.
הוא גם קודד את תאריכי פרוץ המלחמות ותאריכי סיומן, וגורמים אפשריים נוספים כמו סוגי הכלכלה, השפות והדתות של הצדדים בכל מלחמה.
הניתוח הסטטיסטי של נתונים אלו גילה שתאריכי פרוץ המלחמות וסיומן אינם ניתנים להבחנה מתהליך אקראי פואסוני: בכל רגע בזמן ישנה הסתברות מסוימת לפרוץ מלחמה, ללא תלות נראית לעין במלחמות קודמות.
בנוסף חישב ריצ'רדסון שההסתברות לפרוץ מלחמה לא גדלה במהלך תקופת הנתונים שלו.
ריצ'רדסון מצא גם שהתפלגות המלחמות לפי מספרי החללים מתנהגת על פי חוק חזקה, בדומה לחוק זיף ולכללים רבים נוספים בתחומי הסוציולוגיה והפסיכולוגיה.
ריצ'רדסון בדק גם את התפלגות החללים הנופלים בכל עוצמה של מלחמה, ובאופן מפתיע גילה שרוב הזמן, החללים הרבים ביותר נהרגים במעשי רצח "רגילים" (שבסקאלה הלוגריתמית של ריצ'רדסון הוגדרו כ"עימות קטלני בעוצמה 0") ולא במלחמות המוניות.
ריצ'רדסון השתמש בנתוניו כדי לחפש גורמים העשויים להשפיע את הסיכוי למלחמה בין אומות, למשל הכוח הצבאי שלהן, שפה משותפת, איבה לאויב משותף, ואף תחרויות ספורט ביניהן.
לאכזבתו אף אחד מן הגורמים שבדק לא הפחית את הסיכוי למלחמה באופן מובהק סטטיסטית.