tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הערכות ראשוניות מצביעות על כך שמשפחת הטורנדו - שזוהתה על ידי כמה כלי תקשורת כ"טורנדו ארבע המדינות", בשל מאפיינים הדומים של הסופה לטורנדו התלת-מדינות ב-1925 - עשויה לחתוך נתיב של עד 250 מייל (400 ק"מ).
סופות רעמים אחרות השפיעו על חלקים ממזרח מיזורי, דרום אילינוי, מערב ואמצע טנסי, ומערב ומרכז קנטקי בשעות הערב המאוחרות עד שעות הלילה של 11 בדצמבר, כולל שתי סופות טורנדו עזות שפגעו באולינג גרין, קנטקי ומיזורי.
הערכות לא מאומתות מצביעות על כך שהתפרצות הטורנדו גרמה לבין 75–100 מקרי מוות בארבע המדינות.
אם יאושרו הנתונים, יהיה זה אירוע הטורנדו הקטלני ביותר בהיסטוריה של מדינת קנטקי, שיעלה על הטורנדו באזור לואיוויל שהתרחש ב-27 במרץ 1890, שגרם לפחות ל-76 הרוגים.
העיר מייפילד בקנטקי ספגה את הנזק הרחב ביותר.
דווח כי כ-110 בני אדם נלכדו בבית חרושת לנרות כאשר הטורנדו פגע במקום.
40 בני אדם חולצו מהבניין.
נזק חמור נגרם למספר מבנים באזור מייפילד מרכז העיר המסחרי, כולל בית העירייה.
גם תחנת הכיבוי ותחנת המשטרה בעיר נהרסו.
נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן הכריז על אסון חירום עבור מדינת קנטקי.
ביידן גם הצהיר שהוא יאשר הצהרות חירום למדינות אחרות אם יגישו אותן.
גל לוי (נולד ב-28 במאי 1959) הוא פעיל חברתי וחוקר בתחום מדע המדינה ומרצה בסגל ההוראה במחלקה לסוציולוגיה, למדע המדינה ולתקשורת באוניברסיטה הפתוחה.
לוי נולד בפתח תקווה ללילי לבית קז'ימירסקי-יהודאי ולמשה לוי (אביו התמנה מאוחר יותר לרמטכ"ל ה-12 של צה"ל, ודודו ברוך לוי, היה גם הוא איש צבא הקבע ופיקד על הגדנ"ע).
בשנות חייו הראשונות גר במבטחים (מושב) על גבול רצועת עזה.
משם עבר לירושלים כאשר הוריו יצאו ללימודים אקדמיים, ועם גירושי הוריו עבר לגור בקיבוץ שפיים.
בגיל 12 חזר לגור עם אמו בתל אביב, והשלים את לימודיו התיכוניים בבית הספר תיכון חדש.
לאחר סיום לימודיו, יצא לשנת שירות בדימונה, ולאחריה שירת שירות חובה בצבא.
בשנים 1981–1983 גר ועבד בלונדון, אנגליה.
בשנים 1983–1986 למד לתואר ראשון במדע המדינה וכלכלה באוניברסיטת תל אביב.
אחר כך, עבד תקופה קצרה באגף התקציבים במשרד הביטחון.
בשנים 1989–1995 חזר לאוניברסיטת תל אביב ללימודי תואר שני במדע המדינה, וסיים את לימודיו בהצטיינות.
את עבודת המ"א, שעסקה בפוליטיקה של אתניות מזרחית בישראל, כתב בהנחייתם של פרופ' יואב פלד ופרופ' גד ברזילי.
במקביל ללימודיו, עבד כעוזר מחקר באוניברסיטה.
לאחר סיום התואר השני, נסע ללימודי תואר שלישי במדע המדינה בבית הספר לכלכלה של לונדון (LSE), אותם השלים בשנת 2002. את עבודת הדוקטור, שעסקה בקשר בין אתניות לחינוך בתהליך הבנייתה של מערכת החינוך הישראלית, כתב בהדרכתם של ו.
עבודה זו הציעה ניתוח היסטורי פוליטי של התפתחותה של הקטגוריה "מזרחים", וביסודה ניצבת הטענה כי הסדר החברתי בישראל מבוסס על "חשיבה אתנית" שמשמעה תרגום של בעיות כלכליות, חברתיות ופוליטיות לסוגיות של פערי תרבות.
מאז 2002 ועד היום (2022) לוי חוקר ומלמד כמרכז הוראה בכיר בסגל ההוראה במחלקה לסוציולוגיה, למדע המדינה ולתקשורת באוניברסיטה הפתוחה.
במקביל לעבודתו באוניברסיטה הפתוחה שהה לוי במספר מוסדות אקדמיים אחרים בחו"ל:
בשנים 2008–2013 היה המנהל האקדמי המייסד של תוכנית NYU Tel Aviv, תוכנית לימודי חו"ל של אוניברסיטת ניו יורק.
בשנים 2014–2015 היה במעמד של פרופסור אורח במרכז ללימודים גלובליים ובינלאומיים באוניברסיטת קנזס.
מאז 2014 הוא חבר סגל בבית ספר לעברית של מידלברי קולג' במדינת ורמונט בארצות הברית.
בשנים 2018–2017 היה עמית אורח במרכז ללימודים מתקדמים (CRASSH) באוניברסיטת קיימברידג', אנגליה, וחבר ב, ומאז 2018 הוא חבר קולג' לצמיתות (Life Member).
בשנים 2022-23 הוא עמית אורח במרכז פרנקל ללימודי יהדות מתקדמים במסגרת קבוצת מחקר העוסקת במזרחיות ובפוליטיקה אתנית.
לוי חוקר את הפוליטיקה של מעמד, אתניות וחינוך, ושל יחסי הגומלין בין חינוך לבין אקטיביזם פוליטי ואזרחות.
בין מחקריו, כתב ופרסם לוי, מחקרים על בית הספר קדמה תל אביב, על הפוליטיקה המזרחית ומפלגת ש"ס, ועל חינוך אלטרנטיבי בחברה הפלסטינית בישראל.
מחקריו העכשוויים מתמקדים בהתפתחותה של אזרחות רדיקלית בשולי החברה בעקבות המחאה החברתית בישראל 2011, בעיקר במאבק הדיור הציבורי.
מאמרו על קבוצת הפעולה "לא נחמדים-לא נחמדות" שפורסם בכתב העת סוציולוגיה ישראלית, זכה בפרס המאמר המצטיין של האגודה הישראלית למדע המדינה (2017).
יחד עם הפעילה החברתית ריקי כהן בנלולו, חקר לוי סיפורי חיים של נשים בעוני.
מאז תחילת משבר הקורונה שותף לוי בצוות של פעילות חברתיות ונשות אקדמיה החוקר את חוויית החיים בעוני באמצעים של תיעוד עצמי.
לוי, יחד עם עמיתו ד"ר מחמד מסאלחה, זכה בשני מענקי מחקר מהקרן הלאומית למדע (ישראל) לחקור סוגיות של חינוך ואזרחות בחברה הערבית-פלסטינית, במיוחד את התופעה של בתי ספר אלטרנטיביים, ותפיסות אזרחות של צעירים.
בשנת 1996 הצטרף לוי לקבוצת המייסדות והמייסדים של הקשת הדמוקרטית המזרחית.
לוי השתתף במפגשים הרעיוניים בהם התעצבה דרכה של התנועה, ואף היה חבר מזכירות התנועה בשתי קדנציות.
כמו כן לקח לוי חלק בהפגנות ובאירועים שיזמה התנועה לאורך השנים.
בשנים האחרונות, בעקבות מחקריו שעוסקים ב"מחאה שלאחר המחאה" – המחאות שצמחו בשוליים החברתיים לאחר מחאת האוהלים ב-2011 – נעשה לוי חוקר-אקטיביסט במאבק הדיור הציבורי ובמאבק נגד העוני.
כמו כן, מפרסם לוי טורי דעה בנושאים שעל סדר היום בעיקר באתר העוקץ ולעיתים במדור הדעות של עיתון הארץ.
חי בזוגיות עם ד"ר דנה קפלן (מרצה לסוציולוגיה באוניברסיטה הפתוחה).
לוי פרסם כ-40 מאמרים ופרקים בספרים.
לוי, גל; ששון-בוזחיש, חלי; קפלן, דנה; ביטון, אביגייל וכהן-בנלולו, ריקי, "בלי לחם מחמצת: רגילות משברית, תיעוד עצמי ונשים בעוני בזמן קורונה", סוציולוגיה ישראלית, כ"א(2), 2021, עמ' 175–181.
"לנער את העץ או לנענע את הסירה: לא נחמדים-לא נחמדות - מחאה ודמוקרטיה רדיקלית בישראל", סוציולוגיה ישראלית, י"ז:2, 2016, עמ' 29–51 (מאמר זה זכה בפרס המאמר המצטיין מטעם האגודה הישראלית למדעי המדינה 2017).
גל מלכה-רובין (נולדה ב-16 באפריל 1994) היא שחקנית ישראלית.
ידועה כמי שגילמה את חגו בסדרה "המפקדת" מבית כאן 11, ואת חן בסדרה של קשת 12 "גוף שלישי".
על תפקידה כחגו בסדרה "המפקדת" זכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2022.
על תפקידה כחן בסדרה "גוף שלישי" זכתה ב-2023 בפרס השחקנית הראשית הטובה ביותר בתחרות הבינלאומית בפסטיבל הצרפתי "סיריס מניה".
ובפרס האקדמיה לטלוויזיה לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2023.
גל מלכה נולדה וגדלה במושב כפר אחים, המשתייך למועצה אזורית באר טוביה, ובתיכון התחנכה במגמת תיאטרון.
ב-2012 מלכה נפצעה בפיגוע באוטובוס בנמל התעופה בורגס שבולגריה, שבוצע על-ידי מחבל מתאבד בשם מוחמד חסן אל-חוסייניה שכיוון בעיקר נגד תיירים יהודים מישראל פגע בצעירים ובבני נוער ואף רצח 5 אזרחים ישראלים.
כשלוש שנים לאחר מכן, ב-2015 אביה, יעקב מלכה, נהרג בתאונת דרכים בדרכו לעבודתו.
השלימה את לימודיה בבית ספר למשחק מיסודו של יורם לוינשטיין שבתל אביב.
בשנת 2021 החלה לשחק בתפקיד החיילת חגית ("חגו") בסדרה "המפקדת" בכאן 11, המשודרת בתאגיד השידור הישראלי.
בשנת 2023 גילמה את חן, אם יחידנית המשמשת כפונדקאית, בסדרת הדרמה "גוף שלישי" בהפקת קשת 12. על תפקידה בסדרה זו זכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2023. הופיעה גם כמאיה רוזן בסדרה הקומית "גולדה ומאיר" של ערוץ TeenNick.
באותה שנה לוהקה לסרטו של ניר ברגמן "Pink Lady".
בנוסף שיחקה את עדן עבודי בעונה השנייה בסדרה הדרמה "בעלת החלומות" של הוט.
בשנת 2025 עלתה בהוט הסדרה "שלומי 6" סדרה שבה היא משחקת.
שיחקה במספר הפקות תיאטרון בתיאטרון חיפה ובתיאטראות נוספים.
ביוני 2021 נישאה לבן רובין.
השניים מתגוררים במושב נווה מבטח.
בספטמבר 2024 נולדה להם בת.
שנהשםדמותהערות2021–2024המפקדתחגיתדמות משנית2022גולדה ומאירמאיה ברזני2023–הווהגוף שלישיחן בן עטר2023בעלת החלומותעדן עבודידמות ראשית; עונה שנייה2025שלומי 6יסמיןדמות משנית
פרס שנה קטגוריה עבור תוצאה סימוכין פרסי Series Mania2023 השחקנית הטובה ביותר - פנורמה בינלאומית גוף שלישי פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה2023 שחקנית המשנה בסדרת קומדיה או קומדיית מצבים המפקדת 2024שחקנית משנה בסדרת דרמה קומית וקומדיית מצבים
גל ישראלי (נולד ב-20 בדצמבר 1980, י"ג בטבת ה'תשמ"א) הוא שחקן, מדבב ויוצר ישראלי.
גדל ברמלה ובגיל 10 עבר עם משפחתו לנס ציונה, שם למד בבית הספר התיכון "בן-גוריון".
במקביל, היה חלק מצוות התוכנית המקומית "נוער ב-9" אשר שודרה בערוץ המקומי, שם שיחק, ביים וערך מערכונים.
בשנת 1998, התגייס לצה"ל, עבר קורס חובשים קרביים ושירת כחובש.
למד בסטודיו לאומנויות התיאטרון בהנהלת יורם לווינשטיין (2006-2005) בבית הספר לביטוי בימתי "הדרך" (2010-2007) בניהולו של איל כהן, שם גם למד משחק מול מצלמה עם רותי דייכס.
במסגרת לימודיו השתתף בהצגות "אורזי מזוודות" בתפקיד אלחנן בבימויו של איל כהן, "מלכת השלג" בתפקיד סמי השודד בבימויו של עידן עמית עם שירים שהלחין בן זיידמן, "גן ריקי", בתפקיד נועם בבימויו של רועי נווה.
בין השנים 2009–2012 היה חבר באנסמבל "פלופנבאך וצופנהיים", אשר במסגרתו שיחק והיה שותף ליצירת הצגת הסאטירה "פלובנבאך וצופנהיים - עושים שלום", שהשתתפה בפסטיבל הבינלאומי לתיאטרון רחוב בבת ים, ובהמשך אף זכתה בפרס ההצגה הטובה ביותר בפסטיבל לשנת 2009.
בהמשך, יצרו חברי האנסמבל את ההצגה פלובנבאך וצופנהיים – חינוך מחדש" אשר השתתפה בפסטיבל עכו לתיאטרון אחר ואף זכתה בפרס ההצגה הטובה ביותר לשנת 2010 בפסטיבל.
ההצגה התארחה בהמשך בתיאטרון הקאמרי, תיאטרון חיפה, תיאטרון ירושלים ותיאטרון גשר.
ובשנת 2011 הוזמנו חברי האנסמבל להופיע עם ההצגה בתיאטרון "schlacht-hause" שבברן, שווייץ.
השתתף בהצגות ילדים בנושא איכות הסביבה של חברת "הדוב הירוק" בשנים 2011–2014.
בשנת 2011 שיחק בסרט "הדילרים" בבימויו של עודד דווידוף, בתפקיד ולדרמה.
בשנת 2012 שיחק בהצגת הילדים "מנגינה כחולה עם תלתלים", עיבוד בימתי לספרו של אלדד כהן בבימויה של ירדן בר כוכבא, וכן שיחק בסדרת הילדים "תעלומות מהאגדות" בערוץ "לוגי".
משנת 2024 משחק בקומדיה "אשתי הנצחית (לשעבר), מאת ז'וזיאן בלסקו, בבימויה של דורית ניתאי-נאמן.
בשנת 2015, שיחק בסדרה "אטלנטיקה" בבימויו של עודד דוידוף.
בשנת 2016, השתתף ביחד עם השחקנית מורן אלון בפרויקט "חשיפה" של שח"ם עם הסצנה "הסירה שוקעת" מאת של סילברסטיין (בתרגומו של אבי גולומב).
בשנת 2017, שיחק בסדרה "מד"א דרום" בבימוי אופיר לובל, וכן באותה שנה השתתף בהצגה "נצורות" מאת רועי יבין בבימויה של דליה ריבר, הצגה עצמאית שהופקה בעזרת מימון המונים ("הדסטארט") ועלתה בתיאטרון נוצר.
בשנת 2018, שיחק בהצגה "הרופא המאהב" שעלתה בתיאטרון "צוותא", בבימויה של פטריסיה קוזמן והשתתף בפרויקט "המחזאים".
בשנת 2019, הצטרף לאנסמבל השחקנים של תיאטרון "מיקרו" ושיחק בהצגות "הלידה" ו"המאהבת של מר עכבר" מאת המחזאי רועי מליח-רשף, בבימויו של יפים ריננברג.
באותה שנה, שיחק במיני-סדרה הישראלית-צרפתית "דיבוקים" שנוצרה על-ידי התסריטאי שחר מגן ושודרה בישראל ובצרפת.
בשנת 2020, שיחק בסדרת המערכונים הקומיים "שקופים" בבימויו של אלי בן דוד.
משנת 2021 שיחק בהצגה "עד ראייה" (מחזה מאת יהושע סובול) שעלתה בתיאטרון "הסימטה", בבימויו של אביב זמר.
משנת 2022 משחק בתיאטרון חיפה בהצגה "צניחה חופשית", לצד ציפי שביט ולאורה ריבלין, בבימויו של משה נאור.
באותה שנה שיחק במחזמר לקהל החרדי "חבורת תרי"ג" אשר עלה בבנייני האומה, בבימויו של קלוד דדיה.
בשנים 2024-2023 שיחק את דמות הפיראט קוקוס במופע הפארק של רוי בוי.
דיבב את דמותו של האב בסרט האנימציה "אין מכשפות בעמק" בבימויה של אילה שרוט, לצד עלמה דישי שדיבבה את דמותה של בתו.
הסרט היה מועמד לפרס אופיר בקטגוריית סרט האנימציה הטוב ביותר בשנת 2025.
משנת 2025 משחק בהצגה "גבעת חלפון אינה עונה" בהשתתפות טוביה צפיר, ניצה שאול, טל מוסרי ועוד, בתפקיד שמגר ובתפקיד יוסיפון.
שיחק בתפקידי אורח בסדרות כגון "מתלהבת", "נישואים פלוס", "פצועים בראש", "סברי מרנן" ועוד, וכן שיחק מגוון תפקידים בפרסומות, סרטי תדמית וסרטי סטודנטים.
כמו כן, שימש ככרוז במשחקי כדורסל של קבוצת עירוני רמת גן.
נמצא בזוגיות עם הראל, חוקרת משטרה, ולהם שני ילדים.
גל חמרני (נולדה ב-1992) היא ספורטאית פאראלימפית ישראלית, קפטן נבחרת ישראל בכדורשער נשים.
היא נולדה עם מספר לקויות ראייה: אנירידיה וגלאוקומה, כתוצאה מכך סובלת בעין אחת מעיוורון ובעין שנייה ראייה מוגבלת לאבחנה בין חושך ואור.
היא ביצעה שירות לאומי במסגרת יד שרה.
בגיל 13 החלה להתאמן בכדורשער במסגרת בית הלוחם ובגיל 15 השתתפה לראשונה בתחרות באירופה.
בשנת 2025 השיאה משואה בטקס הדלקת המשואות בהר הרצל.
גל ונטורה (נולדה ב-1970) היא חוקרת אמנות מודרנית, פרופסור מן המנין בחוג לתולדות האמנות באוניברסיטה העברית בירושלים.
פרופסור ונטורה מתמחה בהיסטוריה התרבותית של האמנות הצרפתית במאה ה-19. מחקריה מתמקדים בנקודות ההשקה בין תרבות חזותית ובין רפואה, ועוסקים בהיסטוריה של המשפחה, אימהות, הנקה, כאב, מוות ושינה.
פרופסור ונטורה היא בוגרת תואר ראשון בהצטיינות בתולדות האמנות ובפסיכולוגיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, תואר שני בהצטיינות בתולדות האמנות מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ודוקטורט בתולדות האמנות מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
עבודת התואר השני שלה עסקה ב"סוגיות זהותיות ביצירות האמנות של אסד עזי".
הדוקטורט שלה (בהנחיית פרופסור זיוה עמישי-מייזלש) עסק ב"דימויי הנקה באמנות צרפתית במאה התשע עשרה".
פרופסור ונטורה מרצה באוניברסיטה העברית משנת 1995. בשנים 2004–2014 היא הרצתה במחלקה לתולדות האמנות בבצלאל.
משנת 2022 ונטורה מכהנת כראש החוג לתולדות האמנות באוניברסיטה העברית.
בשנים 2011–2014 כיהנה ונטורה כחברה בוועדה המקצועית של משרד החינוך להוראת אמנות בבתי ספר תיכוניים.
ונטורה כיהנה כחברה בוועדות מקצועיות של פרסים שונים בתחום האמנות:
בשנים 2014–2016 היא הייתה חברה בוועדה המקצועית של פרס ג'רארד לוי לצלם-ת צעיר-ה במוזיאון ישראל.
בשנת 2015 היא הייתה חברה בוועדה המקצועית של פרס מירון סימה לאמנות חזותית, בבית האמנים בירושלים.
בשנת 2016 היא הייתה חברה בוועדת הפרס של פרס שפילמן הבין לאומי להצטיינות בצילום (SIPES) במוזיאון ישראל.
מאז 2021 ונטורה חברה בוועדת הרכישות לאמנות מודרנית של מוזיאון ישראל.
גל ונטורה, השד שיצא מן הבקבוק: הנקה ותחליפיה באמנות הצרפתית במאה התשע עשרה (מאגנס, 2013)
אורי ברטל, גל ונטורה, עינת לידר (עורכים), מחשבות על נעליים (רסלינג)
בן ברוך בליך, גל ונטורה, דנה אריאלי-הורוביץ, דרור פימנטל, נעמי מאירי-דן (עורכים), פרוטוקולאז' (רסלינג, 2011)
גל ליטמן (נולדה ב-11 בפברואר 1999) היא שחיינית אמנותית ישראלית בעבר.
ליטמן התאמנה במועדון הפועל פארק המים יבנה החל מגיל 5.
במשחקים האירופיים שנערכו בבאקו שבאזרבייג'ן ביוני סיימה במקום 17 בתחרות הזוגית יחד עם אביב בובליל בתוצאה של 139.0000 נקודות.
באליפות אירופה שנערכה בלונדון שבממלכה המאוחדת במאי סיימה יחד עם עדן בלכר, אביב בובליל, יעל פולקה, אלינה חלמסקי, נועה ולדמן, נטלי קוטיק ואליז ארנבורג במקום תשיעי בתרגיל קבוצתי חופשי בתוצאה של 75.7333 נקודות, ובמקום תשיעי בתרגיל קבוצתי טכני בתוצאה של 70.7897 נקודות.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה ביולי סיימה יחד עם עדן בלכר, אלינה חלמסקי, אנסטסיה פורמן, שלי בובריצקי, נטלי קוטיק, אמילי גרין וטלי אוסטרובסקי במקום 21 בתרגיל קבוצתי טכני בתוצאה של 72.3289 נקודות, ובמקום 22 בתרגיל קבוצתי חופשי בתוצאה של 73.0667 נקודות.
באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו שבממלכה המאוחדת באוגוסט סיימה במקום שישי בתרגיל קומבינציה קבוצתי יחד עם עדן בלכר, שלי בובריצקי, אלינה חלמסקי, מאיה דורף, אמילי גרין, ניקול נחשונוב, אריאל נשיא, טלי אוסטרובסקי ויעל פולקה.
בנוסף, סיימה יחד עם עדן בלכר, שלי בובריצקי, אלינה חלמסקי, ניקול נחשונוב, אריאל נשיא, טלי אוסטרובסקי ויעל פולקה במקום שמיני בתרגיל קבוצתי חופשי בתוצאה של 83.1000 נקודות, ובמקום שמיני בתרגיל קבוצתי טכני בתוצאה של 81.1266 נקודות.
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו שבקוריאה הדרומית ביולי סיימה יחד עם עדן בלכר, אלינה חלמסקי, אמילי גרין, טלי אוסטרובסקי, שלי בובריצקי, מאיה דורף, גל ליטמן, אריאל נשיא ויעל פולקה במקום שישי בתרגיל Highlights קבוצתי בתוצאה של 83.7000 נקודות, ובמקום שביעי בתרגיל קומבינציה קבוצתי בתוצאה של 83.7667 נקודות.
בנוסף, סיימה יחד עם עדן בלכר, אלינה חלמסקי, טלי אוסטרובסקי, שלי בובריצקי, גל ליטמן, אריאל נשיא ויעל פולקה במקום 12 בתרגיל קבוצתי חופשי בתוצאה של 83.2667 נקודות, ובמקום 12 בתרגיל קבוצתי טכני בתוצאה של 82.5039 נקודות.
ליטמן נולדה ביבנה לרפי וללימור.
גל נתנאל (נולדה ב-14 באוגוסט 2007) היא אתלטית ישראלית.
סגנית אלופת ישראל (2023) בריצת 400 מטר משוכות, ושותפה לשיא ישראל בריצת שליחים 4x400 מטר משולב, יחד עם מוחמד אבו ענזה, שני זכאי ועומרי שיף.
נתנאל מתאמנת באגודת מכבי "הישגים" ראשון לציון.
באליפות ישראל שנערכה ביולי זכתה במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 1:03.19 דקות, אחרי נועה לוי (59.06 שניות) ולפני ליה נבון (1:04.68 דקות).
בנוסף, סיימה במקום חמישי בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.44 שניות.
באליפות ישראל שנערכה ביוני סיימה במקום חמישי בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.18 שניות.
באליפות אירופה לאומות שנערכה במריבור שבסלובניה ביוני קבעה יחד עם שני זכאי, עומרי שיף ומוחמד אבו ענזה שיא ישראל חדש של 3:24.04 דקות בריצת שליחים 4x400 מטר משולב.
גל זק (נולד ב-14 בספטמבר 1999) הוא שחקן ומתרגם ישראלי.
זק נולד וגדל בכפר היהודי-ערבי נווה שלום.
הוא הבן השלישי למשפחה בת ארבעה אחים ואחיות.
בילדותו התחנך בבית הספר הדו לשוני שבכפר.
בגיל 14 נבחר להשתתף בתוכנית להכשרת מנהיגים בניו יורק מטעם CRS.
בנעוריו התחנך בתיכון צפית שבקיבוץ כפר מנחם.
שם למד במגמות ספרות ותיאטרון.
עם תום לימודיו יצא לתוכנית מסבח"ה – מסע בחברה הישראלית, מטעם ארגון בינה ובמשך חצי שנה נדד בארץ בין הקהילות השונות המרכיבות את החברה הישראלית.
בתום המסע שירת כמדריך סיורים מטעם המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.
הוא בוגר בית הספר הגבוה לאמנויות הבמה בית צבי בהצטיינות, חבר בלהקת תיאטרון החאן, ומיוצג בסוכנות השחקנים זוהר יעקובסון.
זק סיים בהצטיינות שלוש שנות לימוד בבית הספר הגבוה לאמנויות הבמה בית צבי וזכה בפרס צבי קליר המוענק על ידי כל צוות ההוראה לתלמיד המצטיין בכל מחזור.
במהלך לימודיו זכה במלגות רבות ביניהן מלגת הצטיינות יעקב ותמר רוזן, תחרות אהלה הלוי, תחרות יהודית ומשה זעירי, תחרות אלי ליאון, קרן משפחת גוזמן, תחרות "סנו", ובמקום הראשון בתחרות הקומדיה הארצית על שם ספי ריבלין, על מונולוג שכתב וביצע.
ב2022 שיחק בסדרת הטלוויזיה מדרסה ששודרה בכאן 11, כאן חינוכית ובמכאן 33. הסדרה נכתבה על ידי סייד קשוע ובוימה על ידי גורי אלפי.
זק גילם בה את דמותו של מאור.
באותה תקופה, שיחק במחזמר "מיכאל שם זמני" שכתב, ביים והלחין גון הלוי .
המחזמר התארח בתיאטרון הקאמרי ובהיכל התרבות.
עם תום לימודיו, בגיל 23 הצטרף ללהקת תיאטרון החאן ומאז שיחק בהצגות רבות כחבר בלהקה.
בשנת 2023 שיחק בהצגה "נוף לים" שכתבו וביימו שירילי דשא וויטלי פרידלנד ובהצגה "עלייתו הנמנעת של ארתורו אוי" מאת ברטולט ברכט בבימוי אודי בן-משה.
בשנת 2024 שיחק בהצגה "דרייפוס" מאת ז'אן קלוד גרימברג בבימוי ארז שפריר ובהצגה "ביבר הזכוכית" מאת טנסי ויליאמס, בבימוי אריאל וולף.
בשנת 2025 שיחק בהצגה "יהודים רעים" מאת ג'ושוע הרמון, בבימוי תמר קינן.
בהצגה "משרתם של שני אדונים" מאת קרלו גולדוני, בבימוי אריאל וולף.
בהצגה "סיפור פשוט" ע"פ ספרו של שמואל יוסף עגנון, מאת ובבימוי יותם גוטל ובהצגה יעקובי ולידנטל מאת חנוך לוין, בבימוי מעין אבן.
באותה שנה גם הצטלם לסרט הקולנוע "2 Oracles of God" בבימוי ארין צימרמן, שם גילם את הקיסר הרומאי גלריוס.
הסרט יצא לאקרנים בנובמבר 2025.
זק פרסם תרגומי שירה מאנגלית לעברית במספר במות ספרותיות שונות.
תרגומו ל-"A Lover's Complaint", פואמה עלילתית בת 47 בתי שיר מאת ויליאם שייקספיר, פורסם והודפס בגיליון ה-26 של כתב העת הו!
בשם "האוהבת הכואבת" והיה התרגום העברי הראשון ליצירה זו.
בנוסף תרגומי שירה רבים שלו פורסמו במוסף התרבות והספרות של עיתון הארץ.
ביניהם יצירות של אמילי דיקנסון, אלן אלכסנדר מילן, פיט סיגר, ויליאם רוברט ספנסר, ויליאם בטלר ייטס ועוד.
שנה מחזה תפקידתיאטרון 2025 יעקובי ולידנטל יעקוביתיאטרון החאן סיפור פשוט הירשל הורביץ משרתם של שני אדונים בריגלה יהודים רעים ג'ונה 2024 ביבר הזכוכית ג'ים אוקונר דרייפוס ד"ר ווסלבאום 2023 עלייתו הנמנעת של ארתורו אוי גיבולה נוף לים חייל, קבצן, רוכל.
גל פרידמן (נולד ב-16 בספטמבר 1975) הוא גולש רוח עבר ישראלי אשר התחרה על גלשן מסוג "מיסטרל".
הוא אלוף אולימפי (אתונה 2004), אלוף עולם (2002) ופעמיים סגן אלוף אירופה.
פרידמן הוא הספורטאי הישראלי הראשון שזכה במדליית זהב אולימפית ובשתי מדליות אולימפיות אישיות בסך הכל.
בנוסף הוביל כמאמן את תום ראובני לזכייה במדליית זהב אולימפית במסגרת משחקי פריז 2024.
גל פרידמן נולד בחדרה לאורי ודגנית פרידמן, וגדל בפרדס חנה-כרכור.
פרידמן החל להתאמן בגלישת רוח במועדון השיט בשדות ים כאשר היה בן 9, בעקבות אביו שהיה מראשוני הגולשים בארץ.
בגיל 13 התחיל להשתתף בתחרויות בינלאומיות ובגיל 16 הצטרף לנבחרת ישראל, שם התאמן בהדרכתו של גור שטיינברג.
את שירותו הצבאי העביר פרידמן כספורטאי מצטיין.
בשנת 1989, כאשר היה בן 13, פרידמן התחרה באליפות העולם לנוער (עד גיל 19) שנערכה במונטריאול וזכה במדליית כסף בשנת 1994 הוא השתתף לראשונה באליפות אירופה לבוגרים וסיים במקום ה-19 הכללי.
כמו כן הוא השתתף לראשונה באליפות העולם לבוגרים בתחרות שנערכה בעיירה גימלי שבקנדה וסיים במקום ה-35.
פרידמן הפך לגולש המוביל של ישראל כאשר דגם הגלשן הוחלף בשנת 1993 מדגם "לכנר", בו הצטיין עמית ענבר, לדגם "מיסטרל".
מבנה גופו הצנום יחסית העניק לו יתרון בדגם החדש.
במרץ 1995, פרידמן זכה במדליה הראשונה שלו בטורנירים בינלאומיים כאשר זכה במדליית זהב באליפות אס"א הבינלאומית בגלישת רוח שנערכה באילת.
באותה השנה הוא זכה במדליית כסף באליפות אירופה שנערכה בחופי האי וייט.
שנה לאחר מכן הוא זכה במדליית כסף באליפות העולם שנערכה בבת גלים, חיפה.
הודות להישגיו אלה הוא נבחר לייצג את ישראל באולימפיאדת אטלנטה 1996, בה זכה במדליית הארד והפך לגולש הישראלי הראשון שזוכה במדליה אולימפית והספורטאי היחיד במשלחת הישראלית שזכה במדליה באולימפיאדה זו.
בשיוט הראשון פרידמן חצה את קו הסיום במקום הראשון ואת השיוטים הבאים הוא המשיך לסיים במקומות הראשונים.
בשיוט השישי הוא שוב ניצח, אבל סיים תשיעי בלבד בשיוט השביעי, מה שערער את מעמדו ואת הסיכוי שלו לסיים בשלישייה הראשונה.
בימי התחרויות האחרונים הרוח חדלה מלנשוב באתר השיט בסוואנה ובסופו של דבר נערכו בתחרות תשעה שיוטים בלבד, במקום 11 כמתוכנן.
בשיוט הלפני אחרון פרידמן סיים במקום הרביעי בזמן שקקלמנאקיס היווני סיים במקום הראשון ולמעשה הבטיח את הזהב.
בשיוט התשיעי והאחרון פרידמן סיים במקום הראשון, אך לרוע מזלו קרלוס אספינולה הארגנטיני סיים אחריו במקום השני והבטיח את מדליית הכסף, מה שהותיר את פרידמן בשקלול כל השיוטים עם מדליית הארד.
בטקס הנעילה של המשחקים, פרידמן נבחר להיות נושא הדגל של המשלחת.
בשנת 1997, הוא זכה במדליית ארד באליפות אירופה שנערכה במורסיה שבספרד.
בשנת 1998 הוא זכה במדליית כסף באליפות אס"א הבינלאומית בגלישת רוח שנערכה באילת ושנה לאחר מכן זכה באותה התחרות במדליית הזהב.
למרות הישגיו אלה פרידמן הפסיד את המקום במשלחת הישראלית לאולימפיאדת סידני 2000 לעמית ענבר.
בעקבות כישלונו להיכנס לסגל האולימפי, פרש לתקופה של כשנתיים, שבמהלכן התרכז ברכיבה על אופני הרים.
פרידמן חזר להתחרות בגלישה במרץ 2001, וכבר באותה השנה זכה במדליית ארד באליפות אירופה שנערכה במרסיי וסיים במקום הרביעי באליפות העולם.
באליפות העולם בשנת 2002 שנערכה בפאטאיה שבתאילנד, פרידמן זכה במדליית הזהב לאחר שהוביל לאורך רוב התחרות והפך לישראלי הראשון שזוכה בתואר אלוף העולם בתחום גלישת הרוח בענף השיט.
כבר בשיוט הלפני אחרון פרידמן הבטיח את מדליית הזהב כאשר סיים במקום הראשון ופתח פער מיריביו, בשיוט ה-11 והאחרון הוא סיים במקום ה-16 אולם לדירוג זה לא היה כל משמעות.
באותה השנה זכה פרידמן גם במדליית כסף באליפות אירופה שנערכה בנויזידלרזה.
בשנת 2003 הוא זכה במדליית ארד באליפות העולם שנערכה בקדיס לאחר שסיים את התחרות עם 57 נקודות שליליות, ארבע יותר מהמקום השני.
באולימפיאדת אתונה 2004, גל פרידמן זכה במדליית הזהב הראשונה של ישראל במשחקים האולימפיים בתחרות בדגם מסטרל לגברים ובכך הפך לספורטאי הישראלי הראשון שהוכתר כאלוף אולימפי ולספורטאי הישראלי הראשון שזוכה בשתי מדליות אולימפיות.
גל היה הגולש היחיד בתחרות שסיים בעשירייה הראשונה בכל אחד מהשיוטים.
בשיוטים הראשונים פרידמן סיים בצמרת ואף ניצח את השיוט החמישי והשמיני, יציבות זו הבטיחה לו מעשית מדליה כבר בשיוט הלפני אחרון.
לקראת השיוט האחרון פרידמן דורג במקום השני במרחק 3 נקודות מהמקום הראשון של יריבו הברזילאי ריקארדו סנטוס.
כדי לזכות במדליית הזהב פרידמן היה צריך לסיים את השיוט האחרון בפער של שלושה מקומות מהברזילאי ולסיים לפני היווני ניקוס קקלמנאקיס.
בשיוט ה-11 והאחרון פרידמן סיים במקום השני, הרחק לפני הברזילאי שסיים במקום השבעה עשר והיווני שסיים במקום העשירי, וכך זכה במדליית הזהב.
בטקס הענקת המדליות נכחו שרת החינוך והספורט, לימור לבנת, השופט הישראלי בתחרות אהרון בוצר וחבר הוועד האולימפי הבינלאומי אלכס גלעדי שהעניק לגל את המדליה.
בתחילת יוני 2005 נגנבה כספת מבית הוריו של פרידמן, ובה המדליות בהן זכה.
מספר ימים לאחר מכן נמצאה מדליית הזהב על ידי ילדה בת 7 מפוריידיס בעת שטיילה עם משפחתה ביער עופר.
מדליית הארד מאטלנטה 1996 לא נמצאה.
לאחר הישגו באולימפיאדת אתונה, נכנס פרידמן ל"סגל היהלום" של ישראל כחלק מההכנות לאולימפיאדת בייג'ינג 2008 אולם הוא לא הצליח להסתגל לדגם החדש של "ניל פרייד" שנכנס לשימוש בשנת 2005. בשנת 2006 הוא סיים במקום ה-32 באליפות אירופה ובמקום ה-19 באליפות העולם.
בינואר 2007 הוא זכה בתחרות 'New Year International Regatta' שנערכה בלימסול שבקפריסין, אך בהמשך השנה סיים רק במקום ה-34 באליפות העולם שנערכה בקשקאיש.
באליפות העולם בשנת 2008 שנערכה באוקלנד, הוא סיים במקום ה-29 והפסיד את המקום במשלחת הישראלית לאולימפיאדת בייג'ינג 2008 לשחר צוברי.
בשנת 2008 פרש מגלישה מקצועית והפך למאמן באיגוד השייט ובין היתר אימן את נמרוד משיח, שתחת הדרכתו זכה בשלוש מדליות רצופות באליפות העולם.
במאי 2013, הוחלט באיגוד השייט ליצור נבחרת עם מאמן אחד במקום מאמן אישי לכל גולש כפי שהיה עד אז.
פרידמן כבר מונה למאמן הלאומי של נבחרת גלישת הרוח, אך הגולשים סירבו להחליף את מאמניהם האישיים במאמן יחיד ולבסוף מינויו של פרידמן בוטל.
בשנת 2019 מכר פרידמן את הגלשן עמו זכה במדליית הזהב באולימפיאדת אתונה 2004 לתנועת מכבי, אשר מציגה את הגלשן במוזיאון הספורט היהודי העולמי שבכפר המכביה.
באוקטובר 2021, מונה פרידמן על ידי איגוד השייט למאמן הראשי של נבחרת הגברים בגלישת רוח לקראת הקמפיין האולימפי לפריז 2024. באולימפיאדה הוא הוביל את תום ראובני לזכייה במדליית זהב והפך לישראלי הראשון שזוכה במדליית זהב אולימפית גם בתור ספורטאי וגם מוביל חניך לזהב אולימפי כמאמן.
בשנת 2005 התחתן פרידמן עם מיכל פלג, בת שדות ים, שהייתה חברתו במשך עשר שנים.
הם מתגוררים בקיבוץ שדות ים ולהם שתי בנות ושני בנים.
פרידמן הוא חובב צילום ובשנת 2017 החל לעבוד כצלם חתונות.
בין היתר באותה השנה הוא התמנה לצלם הבית של קבוצת הכדורסל מכבי חיפה.
כשנשאל מדוע בחר בטבעונות, השיב "רק אחרי שהבנתי איזה סבל אנחנו גורמים לחיות בשביל שיהיה לנו טעים, אז נמנעתי לגמרי.
לפני זה, פשוט רק הרגשתי שזה לא עושה לי טוב באימונים לאכול והרגשתי כבד עם בשר".
בשנת 2005, לאור הישגיו, הוא נכנס להיכל התהילה של הספורטאים היהודים (יד לאיש הספורט היהודי).
בסדרת האנימציה איש משפחה בעונה 12 פרק 10 הוזכר פרידמן כאחד משלושה ספורטאים יהודים גדולים.
בתוכנית המערכונים הסאטירית אנחנו במפה, נשאלו אנשי ספורט על גל פרידמן במערכון שנקרא "אגדות מהעבר".
גל פז היא חברה המתמחה בהפצת מוזיקה יהודית (בעיקר מוזיקה חסידית וחזנות) וסרטי קולנוע חרדי.
החברה קמה לפני עשרות שנים על ידי חיים זילבר והחזן דוד ורדיגר והתחילה בהפצת תקליטים של הזמר מרדכי בן-דוד.
כיום החברה מנוהלת על ידי הבנים הלל זילבר דני זילבר ויהודה זילבר והוציאה עד היום אלפי דיסקים במוזיקה החסידית.
גל פז הייתה החברה המובילה בעולם בתחום זה.
החברה הוציאה לאור ומפיצה את אלבומיהם של רוב היוצרים החשובים במוזיקה החסידית, כגון מרדכי בן-דוד, אברהם פריד, יעקב שוואקי, משה לאופר, אוף שימחעס ועוד.
בנוסף החברה מתמחה בייצור ושיווק של קלטות סיפורי ילדים המתאימים למגזר החרדי בהם הסדרה "כה עשו חכמינו" חבורת מצוות ועוד, כמו כן סרטים ברוח הציבור החרדי.
לחברה כמה סניפים ברחבי העולם:
ישראל: ירושלים, בני ברק ובית שמש (הסניף בבית שמש נסגר)
בשנת 2007 הזמר מרדכי בן דוד תבע את החברה בטענה שהוציאה אלבום המכיל משיריו באופן לא חוקי (ללא קבלת רשותו).
בן דוד ביקש פיצוי כספי של 720 אלף שקל ולבקשתו הוציא בית המשפט המחוזי בתל אביב צו מניעה להפצת הדיסק.
מריה דה גרסה קוסטה פנה בורגוס (בפורטוגזית: Maria da Graça Costa Penna Burgos; 26 בספטמבר 1945 – 9 בנובמבר 2022), אשר נודעה כגל קוסטה, הייתה זמרת ברזילאית.
קוסטה נולדה בצפון ברזיל בסלבדור דה באהיה, והפכה לאחת הזמרות המפורסמות בברזיל.
היא הייתה מחלוצי סגנון ה"טרופיקליה" ששטף את ברזיל במהלך שנות ה-60 וה-70.
בשנת 1963, המוזיקאי קייטנו ולוזו, אחיה של מריה בתניה, הפגיש בינה לבין ז'ילברטו ז'יל וטום זה (Tom Zé), אשר הצליח לארגן עבורה הקלטה בסאו פאולו לאלבומה הראשון – "דומינגו" (Domingo), אותו הקליטה יחד עם ולוזו.
ב-1973, צונזרה עטיפת אלבומה "אינדיה" (Índia) בשל תמונתה בביקיני אדום נועז שהתנוססה עליה.
בשנת 1982 הפך הסינגל "פסטה דו אינטריור" (Festa do Interior) מאלבומה "פנטזיה" (Fantasia) ללהיטה הגדול ביותר, כאשר זכה במולטי-פלטינה.
קוסטה הופיעה בשנת 1995 בסרט "המנדרין" בתפקיד הזמרת כרמן מירנדה.
קוסטה הקליטה שירים בפורטוגזית, ספרדית ואנגלית, והקליטה שירים עם המלחינים המפורסמים ביותר בברזיל, ביניהם: אנטוניו קרלוס ז'ובים, ז'ורז'י בן ז'ור וארסמו קרלוס.
היא הוציאה 33 אלבומי אולפן (האחרון Nenhuma Dor יצא ב-2021) ושמונה אלבומי הופעה.
יחד עם חברתה, הזמרת מריה בתניה, הפכה לפעילה פוליטית ותכופות התעמתה עם השלטונות בכל הקשור לצנזורה במוזיקה.
נפטרה ב-9 בנובמבר 2022 והותירה בן מאומץ בן 16.
גל פרידמן (נולד ב-30 בספטמבר 1962) הוא יוצר טלוויזיה ישראלי.
פרידמן, שמתמחה בסדרות דרמה פופולריות, זכה להצלחה משמעותית לראשונה בשנת 1995, לאחר שיצר את אופרת הסבון "רמת אביב גימל" בערוץ 2, שביים יואל זילברג.
בשנת 1999 יצר את הסדרה "החבר'ה הטובים" ששודרה במשך 3 עונות.
לאור הצלחתה הרבה שודרה הסדרה עד שנת 2001 במשך שש עונות.
ב-2001 כיהן פרידמן כתסריטאי ראשי בטלנובלה הישראלית הראשונה "לגעת באושר", שנחלה הצלחה עצומה כשגרמה לשינוי מפת הטלוויזיה בישראל, ויצרה אחריה טרנד שהמשיך לתקופה ארוכה.
בשנת 2002 יצר כתב פרידמן (כתסריטאי ראשי) את "לחיי האהבה", ששודרה בערוץ 3, וגם היא זכתה לאהדה רבה.
בשנת 2003 החל לכתוב סדרה (תסריטאי ראשי) שיצר לצד אשתו רונית סופר-פרידמן, הטלנובלה היומית "אהבה מעבר לפינה", שזכתה לרייטינג חסר תקדים והיא שודרה שלוש עונות בערוץ 2. "אהבה מעבר לפינה" זכתה להצלחה פנומנלית.
היא שודרה בשעה 19:15, לפני שעות הפריים, אך לפעמים עברה ברייטינג את התוכניות ששודרו בפריים טיים.
ב-2004 החל לכתוב את סדרת הילדים "ראש גדול" עבור ערוץ הילדים של yes.
"ראש גדול" זכתה ל-5 עונות, והיא נחשבת אחת מסדרות הילדים המצליחות ביותר.
הורדתה מהמסך גרמה לגל מחאות ענק של הילדים בישראל, וכאשר הבחינו מנהלי יס, שגם אחרי 10 שנים הסדרה מנצחת בהורדות ב-VOD גם סדרות חדשות, הזמינו לאחרונה עונה שישית ששודרה בשנת 2017 בערוץ הילדים KidZ, וכצפוי עם עלייתה לאוויר הפכה לתוכנית הילדים הפופולרית ביותר בזמן שידורה.
בחורף 2018 עלתה למסכים בערוץ דיסני עונה ראשונה של "דאנסטורי" שיצר גל פרידמן בשיתוף עם רונית סופר פרידמן.
דאנסטורי היא סדרת דרמה לנוער על עולם הריקוד.
מהרגע שיצאה הוגדרה הסדרה על ידי הביקורות כאיכותית וחשובה, וזכתה לנתוני צפייה גבוהים במיוחד.
עונה שנייה של "דאנסטורי" צפויה לעלות לשידור בחודש מאי 2019.
במהלך הקריירה יצר גל פרידמן ביחד עם מיכל קופר-קרן ואריק שגב, את הסדרה "אולי הפעם", סדרה על עולם הדייטים עבור yes, יצר וכתב ביחד עם רונית סופר פרידמן את הסדרה הקומית "ספי" עבור ערוץ 2, ויצר וכתב את סדרת דרמת הנוער האיכותית "החברה הטובים".
בשנת 2006 ו-2007 כתב את הסדרה "אגדת דשא" בכיכובם של: דניאלה וירצר, נבו קמחי וסמי הורי, בערוץ 10. ב-2010 יצר ושימש כתסריטאי ראשי בסדרת הדרמה היומית "נשות הטייסים".
כמו כן פרידמן כיהן כמנהל ועורך תוכן ראשי בבית ההפקה גלובוס גרופ, וביים את תוכנית הריאליטי "הדור הבא" בערוץ 10 (ריאליטי על רווק שמחפש בת זוג).
בנוסף שימש פרידמן כעורך וכותב שאלות ומשימות לשעשועונים בערוץ 2 כגון: "9 בריבוע", "שחק אותה", "עשינו עסק", "טוטו משפחתי", "גלגל המזל", "החצי השני".
עוד בעניין שעשועונים, גל פרידמן השתתף כמתחרה בשעשועון הטריוויה "החוליה החלשה" בערוץ 10, וזכה בפרס הראשון.
גל פרידמן הוא גם מרצה לתקשורת וכתיבה.
מרצה לכתיבה מסחרית באוניברסיטת תל אביב בפקולטה לקולנוע במשך 7 שנים, 4 שנים בבית ספר לתסריטאות של עידית שחורי, ושנתיים במכללה למנהל.
בשנים האחרונות שינה פרידמן כיוון ובמקביל הוא התמחה בעולמות הבינה המלאכותית, למידת מכונה, ויצירת קודים ואלגוריתמים לניתוח ועיבוד שפה טבעית עבור מחשבים.
פרידמן מנצל את ניסיונו ומומחיותו בשפה, תקשורת המונים, ויצירת דיאלוג כדי להכניס מימד אנושי בתחום התקשורת בין מחשבים לבני אדם.
אנימציה - עריכת וידאו - וידאו שיווקי
מאז הקורונה התמחה בעריכה ואנימציה בתוכנות After Effects ו-Premiere pro וכיום הוא עורך ויוצר סרטי וידאו תיעודי ושיווקי עבור גופים שונים.
לאורך השנים עסק פרידמן במוזיקה, ויצר מוזיקה לתוכניות רבות, ובחלקן שימש מפיק ומעבד מוזיקלי.
הלחין לתוכניות - המחסן של כאילו, רמת אביב ג, לגעת באושר, לחיי האהבה, אהבה מעבר לפינה, נשות הטייסים, ראש גדול.
ביים הצגות פרינג' שונות כמו "תנאים" לפסטיבל עכו 1991, הצגה המבוססת על המחזה "הדיבוק" של ש.
למד משחק וריקוד בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים.
פרידמן נשוי ליוצרת ולתסריטאית רונית סופר-פרידמן, בשנת 1999 נולדו להם בן ובת.
גל פרא , המכונה לעיתים "גל משוגע" או "גל קיצוני", הוא גל ים חריג בגודלו המתהווה באופן ספונטני על פני האוקיינוסים ומהווה איום גדול לאוניות גדולות.
באוקיינוגרפיה גל פרא מוגדר כגל שגובהו כפול מן הגובה הממוצע של שליש הגלים הגבוהים ביותר, שנמדדו ותועדו (מדד SWH).
ממצאים אנקדוטליים על קיום גלי פרא נמצאו בעדויות ספנים ובנזקים שאירעו לספינות בלב ים, אולם מדידה מדעית ראשונה של גל פרא, אשר הוכיחה את קיומו, בוצעה ב-1 בינואר 1995 באסדת קידוח נפט בים הצפוני, בשם דרופנר (Draupner).
מדידת גובה הגל במכשור שעל האסדה אושש על ידי הנזקים שנגרמו לאסדה על ידי הגל.
מחקר שנעשה על ידי שימוש בלווייני ראדאר של סוכנות החלל האירופאית בשנת 2001 זיהה באוקיינוסים מספר גלים ענקיים, על פי חתימת הרדאר שלהם, אשר עשויים להעיד על היווצרות גלי פרא באופן קבוע וספונטני באוקיינוסים.
גלים חריגים הם תופעה שמתרחשת במים פתוחים, שבה רוחות, זרמים, ונסיבות אחרות גורמות להיווצרות גל גדול בהרבה מהגל הגדול "הממוצע" באותו זמן ומקום.
הפיזיקה הבסיסית שמאפשרת תופעות כמו גלים חריגים היא שגלים שונים יכולים לנוע במהירויות שונות, ולכן ,בנסיבות מסוימות הם יכולים "להצטבר".
בעומק האוקיינוס המהירות של גל פרופורציונלית לשורש הריבועי של אורך הגל - מרחק בין שיא לשיא בין גלים סמוכים.
עם זאת, מצבים אחרים יכולים גם להוליד גלים חריגים, במיוחד מצבים כאשר השפעות לא-ליניאריות או חוסר יציבות יכולות לגרום לאנרגיה לנוע בין גלים ולהתרכז בגל גדול במיוחד לפני חזרה לתנאים "נורמליים".
תיאורי גלים חריגים נחשבו בעבר לאגדות ואמונות ימאים ולא היו הוכחות מוצקות לקיומם.
החל מסוף המאה ה-20 הוכח שגלים חריגים קיימים, וידועים כתופעה טבעית באוקיינוס.
עדות ראייה של יורדי ים ונזקים שנגרמו לכלי שיט מראים שהם מתרחשים.
העדות המדעית הראשונה לקיומם הגיעה עם הקלטת גל חריג על ידי פלטפורמת גורם, במרכז הים הצפוני בשנת 1984. בהקלטה זוהה גל בולט בגובה של 11 מטר, במצב ים נמוך יחסית.
תשומת הלב של הקהילה המדעית הופנתה למדידה הדיגיטלית של גל חריג שנקלטה בפלטפורמת Draupner בים הצפוני ב-1 בינואר 1995. התופעה שנקראת "גל דראופנר", היה לו גובה גל מרבי מתועד של 25.6 מטר.
במהלך אותו אירוע, גרם הגל נזק קל לרציף בגובה הרבה מעל פני הים.
דבר המאשר את תקפות הקריאה שנעשתה על ידי חיישן לייזר מכוון למטה.
קיומם של גלים חריגים אושר מאז גם על ידי סרטוני וידאו, תצלומים, תמונות לוויין, ומכ"ם של פני האוקיינוס.
במשך תקופה ארוכה נחשבו סיפורים על גלי פרא כאגדות, אולם החל מן העשור האחרון של המאה ה-20 החל להיאסף מידע מדעי המוכיח כי מדובר בתופעת טבע לא נדירה, המתרחשת באוקיינוסים, אלא שלרוב, אוניות וספינות ענק נתקלות בה לעיתים נדירות.
אין זה מחזה נדיר לראות גלי סערה באוקיינוס המגיעים לגובה 7 מטר ובסערות עזות אף ל-15 מטר.
אולם לאורך דורות כלל הפולקלור של ימאים סיפורים על גלי ענק מפלצתיים המגיעים בגובהם לכ-30 מטר (בדומה לגובהו של בניין ממוצע בן 10 קומות), היכולים לכאורה להופיע לפתע ללא כל אזהרה באמצע הים, בניגוד לכיוון הזרמים וכיוון הגלים הממוצעים, ולעיתים אף במזג אוויר בהיר ויפה ועם ים "שקט".
על פי הפולקלור, גלים כאלה נראו כמעט כקיר אנכי של מים שלפניו שפל כה עמוק עד שזכה לכינוי "חור בים".
סיכויי הינצלותה של אונייה הנתקלת בגל בעל עוצמה שכזו הם קלושים.
גל עצום כזה מפעיל לחץ העלול להגיע ל-100 טון למטר רבוע על גוף האונייה וכמעט לבטח היא תשקע בים בתוך שניות.
אוניות רגילות מתוכננות לשרוד ללא פגע סערות עם גובה גלים של לפחות 15 מטר ולחץ של לפחות 15 טון למטר רבוע על גוף האונייה.
אוניות הבנויות לחציית אוקיינוסים יכולות אף לעמוד בגלים בגבהים של לפחות 20 מטר, עם לכל היותר נזק כלשהו לשלד הספינה, אך מבלי שתטבע.
במשך תקופה ארוכה התייחסו מדענים לסיפורי הימאים על גלי ענק פראיים כסיפורי פולקלור שאין להם בסיס במציאות, תוך שהם מצביעים על מודלים מתמטיים מהם נובע כי גלי אוקיינוס שגובהם מעל 15 מטר הם אירוע כה נדיר שהוא עלול להתרחש "אחת ל-10,000 שנה".
טביעתן הפתאומית של ספינות ענק בלב אוקיינוסים, ללא הסבר מספק אחר, יוחסה לעיתים קרובות לגלי פרא.
אולם, אף שמדובר בהסבר אפשרי לטביעת ספינות פתאומית, עד היום לא הוכחה השערה זו, היות שבאותם מקרים לא נותרו עדויות אנשי צוות לאחר טביעת הספינה.
אחד האירועים הבודדים שבהם קיימות ראיות עקיפות, המצביעות על גל פרא כגורם לטביעת ספינה, הוא טביעתה של ספינת המשא "מינכן" (MS München) בשנת 1978. הספינה, אשר הייתה רק בת שש שנים בעת טביעתה, טבעה לפתע בלב-ים ללא ניצולים.
בין שרידיה המעטים נמצאה סירת הצלה, אשר בעיתות שגרה הייתה תלויה בגובה 20 מטר מעל פני המים ואשר לא שוגרה מן הספינה בטרם טביעתה.
אחד מן הפינים המחברים את הסירה אל גוף האוניה נמצא כשהוא מעוקם.
לנוכח ראיה זו הסיק בית דין ימי אשר דן בנסיבות הטביעה, כי היא נגרמה כתוצאה מ"מזג אוויר גרוע שבמהלכו התרחש אירוע חריג".
לדעת מומחים היה זה גל פרא אשר הפך את הספינה על צידה וגרם לטביעתה.
מידע שהתקבל ממכשור על גבי מצופים אשר עגנו במפרץ מקסיקו בעת סופת ההוריקן קתרינה הצביע אף הוא על קיומם של גלי ענק בעת הסופה.
הדעה המקובלת היום היא כי גלי ענק נוצרים בכל האוקיינוסים בעולם פעמים רבות מדי שנה.
גילוי זה הניע בחינה מחודשת באשר לסיבות להיווצרות גלים אלה וכן בחינה מחדש של השלכות גילוי זה על הנדסת ספינות המפליגות בלב אוקיינוסים.
יש להבחין בין גל פרא לבין צונאמי.
גלי צונאמי הם גופי מים גדולים הנעים למרחקים גדולים, במהירות ובגובה אשר כמעט ולא ניתן להבחין בו בעומק הים.
הצונאמי הופך לגורם סכנה רק כאשר הוא מתקרב לחוף ולכן אינו מהווה סכנה לספינות בלב ים.
כך, הספינות היחידות שטבעו בעת הצונאמי שנוצר לאחר רעידת האדמה והצונאמי באוקיינוס ההודי (2004), היו אלה שעגנו בנמלים.
מנגד, גל פרא הוא אירוע מוגבל יחסית במקום ובזמן, המתרחש בדרך כלל בלב ים, ושם הוא עלול להיות מסוכן מאוד.
חוסר האמון בדיווחים על גלים חריגים, נבע ממיעוט העדויות והעדר הסבר הגיוני לתופעה.
עד הופעתן של אוניות פלדה בעלות דופן כפולה במאה ה-20 אנשים שנתקלו בגלים גבוהים של 30 מטר בדרך כלל לא שרדו בכדי להעיד על התופעה.
לעיתים קרובות, בתרבות הפופולרית, גל ענק מקוטלג באופן שגוי כגל פרא, בעוד שלא הוכח ולרוב לא ניתן לקבוע שהאירוע המדווח הוא גל פרא במובן המדעי.
כלומר בעל אופי שונה מאוד במאפיינים מן הגלים שמסביב באותו מצב ים ועם הסתברות נמוכה מאוד להתרחשות לפי תהליך מקרי ארגודי התקף עבור תאוריית הגלים הליניאריים.
בשנת 1826, המדען הצרפתי קפטן ז'ול דומונט ד'אורוויל דיווח על גלים בגובה של 33 מטר ב עם שלושה חוקרים עמיתים כעדים.
ולמרות זאת הוא נעשה ללעג על ידי מדען אחר פרנסואה אראגו.
באותה תקופה רווחה הדעה ששום גל לא יכול לחרוג מ-9 מטר.
דומונט ד'אורוויל, בסיפורו, הביע את הדעה שהגלים הגיעו לגובה של 'לפחות 80 עד 100 רגל'.
בעידן שבו הובעו דעות ששום גל לא יעלה על 30 רגל, ההערכות של דומונט ד'אורוויל התקבלו, כך נראה, בספקנות מסוימת.
מגדלור אי הנשר 1861 – מים ניפצו את זכוכית המגדל המזרחי של המבנה והציפו אותו, מה שמרמז על גל שעלה על הצוק בגובה 40 מטר עד גובה החלון לפחות.
מגדלור פלנן 1900 – שלושת שומרי המגדלור נעלמו לאחר סערה.
ציוד שנפגם מעוצמת הגל נמצא בגובה 34 מטר מעל פני הים.
אוניית הנוסעים הגרמנית "הנסיך וילהלם" ב-18 בספטמבר 1901 הייתה אז אונית הנוסעים המודרנית ביותר בתקופתה זוכת פרס "הרצועה הכחולה" במסע הבכורה שלה משרבורג לניו יורק נפגעה על ידי גל ענק.
הגל הכה את האונייה חזיתית.
אוניית הנוסעים הבריטית לוסיטניה – בליל ה-10 בינואר 1910, פגע גל של 23 מטר בחרטום האונייה וגרם נזק בסיפון הצופים וניפץ את חלונות הגשר.
במסע הסירה ג'יימס קיירד נתקל ארנסט שקלטון בגל שהוא כינה "ענק" בזמן השייט בסירת הצלה מאי הפיל לאי דרום ג'ורג'יה.
אוניית הנוסעים הבריטית "הומריק" נפגעה בשנת 1924 מגל של 24 מטר בזמן הפלגה בסערת הוריקן מול החוף המזרחי של ארצות הברית.
הגל פצע שבעה אנשים, ניפץ חלונות ואשנבים רבים, סחף את אחת מסירות ההצלה וניתק כיסאות ואביזרי סיפון אחרים מהחיבורים שלהם.
אוניית צי ארצות הברית "רמפאו" – נפגעה בשנת 1933 מגל שגובהו 34 מטר.
האונייה "המלכה מרי" בשנת 1942 - נדחקת מהצד על ידי גל 28 מטר.
קיבלה הטיה כ-52 מעלות לזמן קצר לפני שחזרה והתיישרה.
האונייה האיטלקית "מיכאלאנג'לו" סופגת בשנת 1966 מכה מגל פרא של 24 מטר.
חלון זכוכית כבדה התנפץ, מעל קו המים.
שלושה אנשים מצאו את מותם, נבקע חור במבנה העליון.
אונית המשא האמריקית "אדמונד פיצגרלד" טבעה בשנת 1975 בימת סופריור עם כל 29 אנשי צוותה.
דו"ח של משמר החופים האשים את כניסת המים לפתחים, שמילאו בהדרגה את ההחזקה, או לחלופין טעויות בניווט.
עם זאת, ספינה סמוכה אחרת, , נפגעה באותו זמן דומה משני גלים חריגים ואולי גם שלישי, ונראה היה שהדבר גרם לטביעה כעבור כעשר דקות.
אוניית המשא הגרמנית "מינכן" – אבדה בשנת 1978 בים עם כל 28 אנשי צוותה.
והותירה רק שברים מפוזרים וסימני נזק פתאומי כולל כוחות קיצוניים 20 מעל קו המים.
סביר כי טבעה בגלל גל פרא, כנראה היה מעורב יותר מגל אחד.
בשנת 1980 שטף גל בגובה 30 מטר את הסיפון המכלית הצרפתית ליד דרבן, דרום אפריקה.
הגל צולם על ידי הקצין הראשון.
ה"דרבישייר" אבדה בשנת 1980 בסערת "טייפון אורכיד" מדרום ליפן יחד עם כל הצוות שלה.
מחקר אינו שולל שנתקלה בגל פרא.
מגדלור פאסטנט בים האירי נפגע בשנת 1985 על ידי גל פרא בגובה 48 מטר.
גל Draupner בשנת 1995 הגל החריג הראשון שאושר באמצעות ראיות מדעיות, היה לו גובה מרבי של 26 מטר.
אוניית הנוסעים הבריטית – נתקלה ב-1995 בגל פרא בגובה 29 מטר בצפון האוקיינוס האטלנטי, במהלך "הוריקן לואיס".
רב החובל תיאר שהגל "יצא פתאום מהחושך ונראה כמו הצוקים הלבנים של דובר."
מעבדת המחקר של צי ארצות הברית זיהו בשנת 2004, באמצעות חיישן לחץ בקרקעית האוקיינוס גל חריג שנגרם על ידי הוריקן איבן במפרץ מקסיקו.
הגל היה בסביבות 27.7 מטר מפסגה לשפל, ואורך כ-200 מטר.
דגמי המחשבים שלהם גם הצביעו על כך שייתכן שהגלים עברו את ה-40 מטר בעין הסערה.
בלדה אלאוטית, בים ברינג, בשנת 2005 צילומים של מה שמזוהה כגל חריג מופיעים בפרק של הסרט.
הגל פוגע בספינה בלילה ומשתק את הכלי, מה שגורם לספינה לנטות לזמן קצר על צידה.
בשנת 2006, חוקרים מהמכון הימי של ארצות הברית החזיקו בתיאוריה שגלים פראיים עשויים להיות אחראים לאובדן בלתי מוסבר של מטוסים בטיסות נמוכות, כגון משמר החופים של ארצות הברית מסוקים במהלך משימות חיפוש והצלה.
האונייה נפגעה בחודש מרץ 2010 בשלושה גלים רצופים של 8 מטר בעת חציית מפרץ ליון בהפלגה ב בין קרטחנה (ספרד) ו-מרסיי (צרפת).
שני נוסעים נהרגו מזכוכית חלון טרקלין שנופץ על ידי הגל השני והשלישי.
הגלים, שפגעו ללא אזהרה, כולם היו גבוהים באופן חריג ביחס לגלי הים בזמן התקרית.
בשנת 2019, יצר "הוריקן דוריאן" גל פרא בגובה 30 מטר ליד ניופאונדלנד.
מידע שהתקבל מלוויינים בשנים האחרונות מאשש את הטענה כי גלים עד לגובה של 30 מטר שכיחים הרבה יותר ממה שנחזה על פי תורת ההסתברות, העושה שימוש בהתפלגות ריילי לצורך חיזוי גובה גלים.
בפרויקט מקסווייב (MaxWave) של סוכנות החלל האירופאית נחקרו פני האוקיינוס באמצעות צילומי שני לווייני ראדאר, לאורך תקופה של שלושה שבועות בשנת 2001. במחקר תועדו 30,000 צילומים של קטעים שממדיהם 10X5 ק"מ בכל פעם, סך הכל תועד שטח של 1.5 מיליון קמ"ר מפני הים.
עשרה גלי ענק (מעל גובה של 25 מטר) זוהו בתמונות הללו, גל ענק אחד בממוצע ל-150,000 קמ"ר משטח פני הים.
המחקר הוכיח כי תופעת גלי הפרא איננה נדירה ומתרחשת באופן טבעי באוקיינוסים.
בינואר 2018 תועד גל פרא מול חופי ישראל.
התיעוד נשען על מדידות מד הגלים ועל מחקר שהחל במכון הישראלי לחקר הנדסה ימית בטכניון.
בשנת 2022 ב-9 בדצמבר נהרגה נוסעת אמריקנית מגל פרא שפגע בספינת טיולים ששטה לכיוון אנטארקטיקה.
תופעת גלי פרא נמצאת עדיין בשלבי מחקר ראשוניים יחסית, וגורמיה של תופעה זו טרם התבררו עד תומם.
עם זאת, מן המידע שנאסף עד כה, נמצא כי גלי פרא מתרחשים בשכיחות גבוהה יותר במקום שבו זרמי ים חזקים נעים נגד הכיוון הכללי של הגלים.
מסיבה זו, האזור הסמוך לכף אגולס מול הקצה הדרומי של יבשת אפריקה הוא אזור המועד לגלי פרא.
אולם, כיוון שהסבר זה אינו מספק לגבי גלי פרא שנמצאו באזורים אחרים של האוקיינוסים, נראה שקיימים גורמים נוספים לתופעה.
עד היום זוהו שלושה סוגים של גלי פרא:
"קיר מים" - גל פרא הנע באוקיינוס עד למרחק של 10 ק"מ.
"שלוש אחיות" - קבוצה של שלושה גלי פרא עוקבים.
"גל סערה פראי בודד" היכול להתנשא לגובה הגדול פי ארבעה מגובה הגלים האחרים שסביבו, והוא נעלם בתוך שניות.
גל עומד הוא מושג פיזיקלי המתאר גל שאינו מתקדם במרחב.
המונח נטבע בידי הפיזיקאי הגרמני פרנץ מלדה.
משום שהגל העומד אינו נע במרחב אין לו מהירות חבורה וקצב התנודות שלו מובע על ידי מהירות פאזה.
גל עומד יכול להיווצר כתוצאה משני גלים הנעים בכיוונים הפוכים או כתוצאה מגל המתקדם בתוך תווך שנע לכיוון השני, כפי שיוצג בהמשך.
אופני התנודה של גלים עומדים מייצגים את מצבי התהודה (אופני התנודה העצמיים) של המערכת, כלומר את המצבים שבהם ניתן לעורר את המערכת להיכנס לתנודות בקלות יחסית.
ניתן לתאר גל עומד כהפרעה שבה התלות בזמן "מופרדת" מהתלות במרחב:
תיאור מתמטי על ידי גל סינוס
במקרים רבים התלות במרחב והתלות בזמן מתוארות על ידי גל סינוסי, למשל:
- היא המהירות הזוויתית או התדירות הזוויתית - מאחר שבדרך כלל מתארים גלים על ידי פונקציות טריגונומטריות, נהוג לנרמל את התדירות, כך שהארגומנט יהיה כפולה של .
לכן , כאשר האות f מייצגת את התדירות.
המשמעות של התדירות הופכית לזו של זמן המחזור, ולכן: .
כתוצאה מכך אפשר לכתוב את המהירות הזוויתית גם כך:
- הוא מספר הגל (או וקטור הגל).
מספר הגל הוא המקביל המרחבי לתדירות הזוויתית.
- היא הפרש המופע (פאזה) או זווית המופע.
גודל זה מתאר את ההפרש בין הארגומנטים של שני גלים.
גל עומד יכול להיווצר במיתר שבו נעים שני גלים בכיוונים הפוכים.
בהקשר הפיזיקלי המונח "מיתר" מתייחס לתווך חד ממדי כלשהו, כמו חוט או חבל.
כפי שיוצג בהמשך מאפייניו של הגל העומד מיושמים בין היתר גם בכלי מיתר המשמשים לצורך הפקה של מוזיקה.
התאבכות וסכום אלגברי של גלים מנוגדים
גל עומד יכול להיווצר כסכום של שני גלים הנעים בכיוונים מנוגדים, כתוצאה מסופרפוזיציה של שני הגלים.
אלו הן משוואות הגלים של שני גלים הרמוניים הנעים בכיוונים מנוגדים:
כאשר, הסימנים "-" ו- "+" מציינים את כיווני הגלים.
מציינים גל סינוס שנע בכיוון ימין של ציר ה- X (הציר האופקי) ב- "-" וגל שנע לכיוון שמאל ב- "+".
הסכום של שני גלים אלו הוא גל עומד:
הסכום של הגלים המנוגדים משקף את התוצרות של ההתאבכות ביניהם.
בגל העומד ישנן מספר נקודות בעלות תכונות משותפות:
נקודות צומת (node) - הן נקודות על המיתר שאינן זזות ולכן נמצאות כל הזמן במנוחה.
נקודות אלו נוצרות כתוצאה מכך שסכום הגלים העוברים דרכן תמיד מתאפס.
נקודות טבור (antinode) - הן הנקודות שבהן מתרחשת התנועה המרבית.
בגל עומד כל הנקודות שאינן נקודות צומת נמצאות בתנועה.
תנועה זו מאופיינת במתנד הרמוני.
משרעת התנועה של כל נקודה גדלה ככל שהיא רחוקה יותר מנקודת צומת וקרובה יותר לנקודת טבור.
ישנן מספר דרכים ליצירה של גל עומד במיתר, כתלות במצב של הקצוות.
כאשר שני הקצוות חופשיים, יש ליצור בו זמנית בכל צד של המיתר גל מחזורי שיהיה מנוגד לגל שנוצר בצדו השני.
כאשר אחד הצדדים תפוס, גל מחזורי שנוצר בצדו האחד יוחזר בכיוון הפוך מהצד השני.
ניתן גם ליצור גל עומד במיתר שתפוס בשני קצותיו.
על עיקרון זה מתבססים כלי נגינה רבים כפי שיוצג בהמשך.
מצב זה הוא שונה מהאחרים, שבהם לפחות אחד מקצוות המיתר חופשי.
אופני התנודה של מיתר התפוס בשני קצותיו
כאמור, תנועתו של גל עומד במיתר שתפוס בשני קצותיו שונה מזו של מיתר שבו לפחות אחד הקצוות חופשי.
זאת משום שכאשר המיתר תפוס בשני קצותיו כל אחד מהם מהווה נקודת צומת.
דבר זה מגביל את אורכי הגל האפשריים עבור הגל העומד.
תדירות הגל של מיתר התפוס בשני קצותיו, עבור כל אחד מאופני התנודה תהיה:
n מייצג את אופני התנודה
על פי המשוואה היסודית של הגלים:
ומכאן הקשר בין אורך המיתר לאורכי הגל האפשריים:
כלומר, גל עומד במיתר ייווצר רק עבור גלים שאורך המיתר מהווה כפולה שלמה של מחצית אורך הגל שלהם.
כאשר מחצית אורך הגל שווה לאורך המיתר מתקבל אופן התנודה הבסיסי (n=1).
אופן פעולתם של מרבית כלי הנגינה מבוסס על יצירת גלים עומדים באופנים שונים.
במיתר של כלי מיתר המקובע בשני קצותיו ניתן ליצור גלים עומדים על ידי פריטה.
פעולת הפריטה גורמת למיתר להתנודד באחד או יותר מאופני התנודה שלו.
ניתן להתייחס לגל עומד במיתר כסכום של שני גלים המתקדמים בכיוונים הפוכים.
כשכל אחד מהגלים מגיע לנקודת הקצה הקבועה, הוא מוחזר לאחור, ואם מדובר במעבר מתווך אחד לתווך צפוף יותר, הרי שיתרחש גם היפוך מופע הגל.
צליל המופק מפריטה רגילה של גיטרה מורכב בעיקר מאופן התנודה הבסיסי בתוספת צלילים עיליים חלשים יותר הקרויים גם הרמוניות.
עקרון הפעולה של עוגב שונה מזה של כלי מיתר בכך שהצלילים שהוא מפיק נוצרים על ידי הרעדה של עמודי אוויר בצינורות, ובכך שלרוב צינורות אלה הם סגורים רק למחצה.
באקוסטיקה, בקצוות חופשיים יש תמיד נקודת צומת של לחץ הגל, ואילו בקצוות סגורים יש תמיד נקודת טבור שלו.
זה נובע מכך שערך הלחץ בקצה החופשי חייב לעמוד תמיד על לחץ האוויר בסביבה המיידית שמחוץ לצינור (הלחץ האטמוספירי), בעוד הקצוות הסגורים מחזירים את גל הלחץ כמעט במלואו ובמופע זהה לזה של הגל הפוגע.
בניגוד לכך, להעתק של מולקולות האוויר נקודת טבור בקצה הפתוח (שם הן חופשיות לנוע) ונקודת צומת בקצה הסגור; כלומר בגל קול עומד נוצרת הפרדה בין גל ההעתק המקושר אליו לגל הלחץ המקושר אליו, בשונה מהמצב בגלי קול באוויר הפתוח.
באיור 1 מוצג גרף של הלחץ בעמוד אוויר שבצינור פתוח בשני קצותיו, בעוד שבאיור 2 מוצג הלחץ בעמוד אוויר בצינור פתוח למחצה.
כתוצאה מתנאי שפה אלה ניתן להסיק שאורך הגל "המותר" הראשון בצינור פתוח-למחצה באורך L הוא , והתדירות היסודית המתאימה לו היא .
בשונה מתרחישים אחרים, כאן אורכי הגל המותרים אינם כוללים את כל המנות השלמות של אורך הגל היסודי, אלא מתקבלים מן הנוסחה , כך שהתדירויות המותרות הן רק ההרמוניות האי-זוגיות של התדירות היסודית.
במשטח המקובע בקצותיו, כמו למשל בתוף, אופני התנודה האפשריים מורכבים יותר מאשר במיתר.
אופני התנודה המשטחיים תלויים בצורתו של המשטח ובנקודות או בקווים בהם הוא מקובע.
גל קול עומד באוויר מתקבל על ידי עירור בקצב מתאים של חלל תהודה כגון תיבת התהודה בגיטרה קלאסית או עמוד האוויר בכלי נשיפה.
בגיטרה קלאסית תנודות המיתר מועברות לתיבת התהודה באמצעות הגשר שאליו מחוברים המיתרים.
זרם חילופין המוזרם דרך קו תמסורת מכיל מידע שצריך להיות מועבר מהמקור ליעד, למשל לאנטנה המיועדת לשידור גלי רדיו.
אם קיים תיאום עכבות בין המקור לקו התמסורת ובין קו התמסורת ליעד, לא תהיה החזרה של גלים בעת המעבר מרכיב אחד לאחר.
חוסר תיאום עכבות מוביל ליצירת גלים עומדים בקו התמסורת ולהפסדי הספק.
יחס גלים עומדים מהווה מדד לתיאום עכבות זה.
באנטנה עצמה נוצר גל עומד של זרם חשמלי ושל מתח חשמלי.
אורכה של אנטנה רגילה צריך להיות חצי מאורך הגל של אות הרדיו המשודר.
גלים שעבורם אורך האנטנה לא מהווה מכפלה של אורך הגל במספר שלם יונחתו וההספק היוצא מהאנטנה עבורם יהיה קטן יותר.
גל עומד כתוצאה מתנועת התווך
גלי חסי (lee waves; חסי הוא הצד המוגן מפני הרוח) הם דוגמה לגלים עומדים שנוצרים כתוצאה מתנועת גושי אוויר.
גלים אלו, שיש להם חשיבות לעוסקים בדאייה, נוצרים כתוצאה מפגיעת הרוח במכשול גדול דוגמת הר.
התנודה הראשונה עוקבת אחרי צורת ההר, ותנודות נוספות נוצרות מעל שטחים מישוריים בצד המוגן מפני הרוח.
בתנאים של לחות מספקת, נוצרים בקרבת שיאי התנודות עננים הקרויים ענני גל (wave cloud).
גל עומד במים, הקרוי זנק הידראולי, נוצר כשיש שינוי פתאומי במהירות זרימת המים.
דוגמאות לגלים עומדים כאלו ניתן למצוא באשדים בנהרות ובמקווי מים בהם קיימים זרמי גאות.
גל פתוח (או אולפן פתוח) הוא מצב שבו ערוץ רדיו או ערוץ טלוויזיה עובר לשידור חדשות לאורך זמן ממושך בעקבות אירוע חדשותי חשוב.
לרוב, במתכונת הגל הפתוח עורכי החדשות אינם יכולים לדעת מתי יסתיים אותו השידור ולכן נוצרים מצבים שבהם אולפנים פתוחים נמשכים שעות שלמות ואף ימים.
גל פתוח מורגש יותר בישראל כיוון שבישראל אין ערוץ שמשדר חדשות ברציפות (כדוגמת ערוץ CNN), ובאירועים חדשותיים מיוחדים עוברים ערוצי הברודקאסט המרכזיים לשידור חדשות במתכונת גל פתוח.
גם במדינות שבהם יש ערוץ חדשות ייעודי, עברו לעיתים ערוצי טלוויזיה אחרים למתכונת גל פתוח:
בין הראשונים שבשידורי הגל הפתוח בעולם היו השידורים בעקבות רצח קנדי.
באותם הימים שידרו רשתות הטלוויזיה בארצות הברית במשך 50 שעות של שידורי חדשות בתוך ארבעה ימים.
בעקבות פיגועי 11 בספטמבר רשתות הטלוויזיה בעולם כולו ובארצות הברית בפרט שידרו את המתרחש במשך שעות שלמות.
רשתות הטלוויזיה בארצות הברית שידרו במשך 90 שעות במתכונת גל פתוח בתוך ארבעה ימים ללא פרסומות.
במקרה זה שידרו הרשתות גם בשעות הלילה - דבר שבדרך כלל אינו קורה בטלוויזיה משום חוסר הצופים בשעות הללו.
מקרה נוסף באותה המתכונת היה במותה של דיאנה, הנסיכה מוויילס בתאונת דרכים כאשר המכונית שבה נסעה התנגשה בקיר בטון בעודה בורחת מצלמי פפראצי.
לאחר המקרה, שאירע בשנת 1997, ועל אף פי שלא הוכרז בבריטניה יום אבל רשמי, השוו בבריטניה את האווירה ברחובות המדינה לאווירת האבל ששרתה בישראל לאחר רצח יצחק רבין.
היה זה בין המקרים הראשונים בהם ערוצי החדשות במדינה פרצו לשידור תוך כדי הפסקת השידורים הסדירים.
בישראל מקרים רבים בהם ערוצי הברודקאסט משדרים חדשות במתכונת גל פתוח, בין היתר בגלל המצב הביטחוני השורר באזור.
רוב שידורי הגל הפתוח בישראל היו בגלל אירועים ביטחוניים כגון פיגועי התאבדות, פיגועי ירי, מלחמות, ופעמיים בגלל הסכם השלום עם מצרים והסכם השלום עם ירדן.
בעקבות רצח ראש הממשלה יצחק רבין בשנת 1995, ערוץ 2 וערוץ 1 פרצו כחצי שעה לאחר הירי ברבין ושידרו שידור רצוף בכל שעות הלילה עד ללילה שלמחרת.
אותו השבוע היה מלא בשידורי חדשות רציפים לכל אורך שעות היום.
את המשדר בערוץ 1 הגיש חיים יבין, ובערוץ 2 הגיש גיא זהר, שלאחר מכן התחלף עם יעקב אילון.
בשנת 1997 התנגשו באוויר שני מסוקי יסעור (אסון המסוקים) מעל המושב שאר ישוב.
באסון נהרגו כל 73 החיילים שהיו במסוקים.