tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הקרבה למוות והעיסוק היומיומי בו גורמים לזקן להתייחס אל המוות באדישות והוא נתפס על ידיו כאפיק כלכלי חיוני לקידום עסקיו.
כאשר הזקן סועד את אשתו החולה ברגעיה האחרונים הוא מפגין בגלוי את חוסר הערכתו אליה וככל שמתקרב הוא עצמו למותו מתחרט ומבין איך "בזבז" את חייו.
חלקו השני של המחזה מבוסס על הסיפור "מועקה" (או "יגון" בתרגומים קודמים): עגלון כרכרות שוכל את בנו ואינו מוצא איש מקרב נוסעיו המוכן לחלוק עמו את הכאב או לגלות אמפתיה לצערו.
נוסעיו הם שיכורים וזונות המרוכזים בבעיותיהם, מלהגים וחולמים להגיע לעושר ואינם פנויים להקשיב לעגלון.
החלק השלישי מבוסס על הסיפור "בבקעה": אם צעירה המחפשת מרפא לתינוקה הגוסס מכוויות קשות שקיבל כאשר גיסתה שפכה על התינוק דלי של מים רותחים.
מדובר במחזה אקזיסטנציאליסטי הדן במשמעות חייהם של בני האדם, דרך הדמויות המופיעות בו.
נראה כי הביצוע של המחזה בתיאטרון הקאמרי מתמקד בבחינת חייהם המבוזבזים של הדמויות, באמצעותן משתקפת משמעות הקיום האנושי, שבסיסם בחוסר תוחלת.
עם זאת, ניתן לזהות מספר תמונות בהן יש ניסויות להתנגד לריקנות ולהיעדר התוחלת, באמצעות תקווה וחמלה אנושית.
תנועת השחקנים על הבמה מעגלית וניתן לראות בה רמיזה על המחזוריות בחיים, ועל היות המוות יסוד בלתי נפרד מהם.
עיצוב הבמה מורכב ברובו משחקנים, אשר "מגלמים" את התפאורה והאביזרים.
התוצאה היא שהתפאורה, החפצים הדוממים והמקומות שסובבים את הדמויות, הם אנושיים: רהיטים מהלכים, דמויות לבושות שחור המזיזות את החפצים שעל הבמה (כשהרקע הוא שחור – דבר היוצר מעין יציר כלאיים בין דומם לחי, בין חפץ ממשי לתחושה מופשטת).
המחזה מציג את המתח שבין תקווה ליאוש, בין בחירה חופשית לדטרמיניזם ובין תכלית לחוסר אונים.
בעוד חלק מן הצופים והמבקרים טענו כי בסיום ההצגה נותרו בתחושה של תקווה, יש הסבורים כי לוין אינו מציג חמלה.
דוגמה לכך הן התלבושות של הזקן והזקנה ושל האם הצעירה במחזה.
הזקנים במחזה הולבשו בבגדים מרופטים ובלויים, שצבעם דהה.
לעומתם בגדיה של הצעירה עוד צבע, הצבע עדיין לא דהה, הבגד עוד לא מרופט לגמרי.
ניתן לראות שמץ של תקווה בעתידה של הנערה, ניתן לראות שאולי יש עתיד ושבירה של מוסכמת המעגליות שסוגרת וכובלת את האנשים במציאות המרה שלהם.
אך התקווה הזאת מתנפצת לאחר שהנערה קוברת את בנה.
היא אומרת שהיא לא מוכנה לעבור הלאה, היא לא מקשיבה לעצתו של הזקן לעזוב את העבר המר ולהמשיך בחייה ובעתידה בצורה שונה, היא בוחרת לחיות את חייה דרך הזיכרון של בנה, היא לא מוכנה לבכות.
קשה לסווג לסוגה תיאטרונית מוגדרת את המחזה המקורי ואת גרסתו שבוצעה ב"קאמרי".
למרות העלילה הקשה, ההצגה איננה בגדר טרגדיה, אך מובן שהיא איננה קומדיה.
כבמאי וכמחזאי, לוין יצר תמונות בימתיות שנעות על גבול הפארסה, אך אינן קיצוניות וגרוטסקיות כפי שניתן למצוא במחזות אחרים שלו (דוגמת: "חפץ", "יעקובי ולידנטל" ו-"ייסורי איוב").
בשל תכונה זו של המחזה, היו שהגדירו אותו כ"אגדה" ואף כ"שירה".
חלק מן הפרשנות האפשרית של המחזה קשורה בחייו של לוין.
העובדה שלוין כתב וביים את המחזה על ערש דווי מחדדת את העיסוק של המחזה בשאלת המוות ומעלה שאלות לגבי המסרים שלוין ביקש להעביר באמצעות המחזה – האם באמצעות שיח טרגי או באמצעים קומיים.
ניתן לראות את דברי הזונה במחזה, כמילותיו של לוין עצמו, המדבר על חייו ועל מותו הקרב.
הוא מדבר על המוות שלו בצורה חסרת רחמים ובציניות מוחלטת.
כאילו הוא חי את חייו וזהו, הגיע זמנו והוא מת.
אפשר למצוא במונולוג הזונה התייחסות ישירה לחייו של לוין:
הפקת 1999 – תיאטרון הקאמרי
המחזה הוצג לראשונה ב-19 במרץ 1999 בתיאטרון הקאמרי, תל אביב.
נגנים: יוסי בן-נון על פסנתר וקלידים, שמואל אלבז על מנדולינה וגיטרה, שוקי וולפוס על חצוצרה ואבנר יפעת על קונטרבס.
עיצוב תפאורה ותלבושות: רקפת לוי.
בטקס פרסי התיאטרון הישראלי לשנת 1999–2000 זכתה ההפקה במספר פרסים:
בשנים 2004 ו-2007 יצאה ההצגה לסיבובי הופעות עולמיים, בין השאר ברומניה, אירלנד, פולין, סין, מקסיקו, בלארוס, וגרמניה.
אשיקאגה טקאוג'י (יפנית: 足利 尊氏 ;1305–1358) היה מפקד צבאי יפני, שהקים את היסודות לשושלת הצבאית ששלטה ביפן במהלך ימי הביניים, שושלת מורומצ'י.
אשיקאגה היה צאצא למשפחת הסמוראים מבית סוויאה גנג'י (מינאמוטו).
הוא החל לפעול בעיקר כמה שנים אחרי שהחלה תקופה של מרידות, בעקבות עלייתו לשלטון של הקיסר גו-דאייגו בשנת 1318. בתקופה זו הלכה וגדלה האופוזיציה בקיוטו למשטר השוגונים מקאמקורה, שנתפס ברוטלי, אלים וברברי.
בין השנים 1324–1331 החלו להופיע מספר התארגנויות כנגד המשטר.
הקיסר גו-דאייגו הואשם בבגידה, והוגלה לאיי אוקי.
במאי 1333 שוגר צבא בהנהגתו של אשיקאגה טקאוג'י לקיוטו, לחסל את המרידות.
אך כשהגיע לאזור, הפך את עורו והכריז על עצמו כתומך של הקיסר גו-דאייגו, תקף את משרדי השוגונים בקיוטו וכבש אותם.
תוך זמן קצר הפיל את שלטונם של השוגונים בקאמקורה.
הקיסר גו-דייאגו חזר לשלטון וערך שינויים חוקתיים, בהם קבע שהוא הקיסר הישיר והחזק של המדינה.
אך ב-1335 מרד בו יושיסידה, מפקד צבאי וצאצא אחר מבית גנג'י.
הוא כבש את קיוטו ואילץ את גו-דייאגו ותומכיו לברוח דרומה ליושימנו, שם הקים קיסרות יריבה לקיסרות שבקיוטו.
אשיקאגה טקאוג'י, שנשאר בקיוטו, המליך במקומו קיסר חדש, קומיו, בן למשפחה יריבה למלוכה, וכך יצר את הבסיס לשושלת השוגונים הארוכה של מורומצ'י.
טקאוגי קיבל מהקיסר החדש את תואר השוגון, והפך לשוגון הראשון מבית משפחת אשיקאגה ששלט ביפן.
ברוב תקופת שלטונו עסק אשיקאגה במלחמת האזרחים נגד התומכים בשלטונו של גו-דאייגו, וכן במאבקים בתוך השוגונות, בשל היריבות הגדולה בין בניו.
לאחר מותו ירש אותו בנו אשיקאגה יושיאקירה בתור שוגון.
אֶשֶׁךְ הוא בלוטה המהווה חלק ממערכת הרבייה של הזכר אשר תפקידה לייצר את תאי הזרע ואת הורמוני המין הזכריים, בעיקר הטסטוסטרון.
אשכים מייצרים תאי־זרע והורמונים באופן רציף מגיל הבגרות המינית ועד מות האורגניזם.
בזכרי האדם ורוב היונקים האחרים קיימים שני אשכים, התלויים בתוך כיס האשכים, הממוקם מחוץ לחלל האגן ומתחת לפין.
מיקומו של שק האשכים מחוץ לגוף מאפשר את תנאי הטמפרטורה הדרושים לייצור התקין של תאי הזרע.
הטמפרטורה הממוצעת בשק האשכים היא כ-34.4°C, טמפרטורה הנמוכה בכ-2.5 עד 3 מעלות מטמפרטורת הגוף הממוצעת באיברים הפנימיים (36.7°C), טמפרטורה שאינה מתאימה לייצור תאי זרע.
במקרים שבהם הטמפרטורה באשכים גבוהה (למשל כאשר הגבר לובש תחתונים צמודים, בעת מחלה המעלה את חום הגוף כולו, שהות ממושכת בסביבה חמה או מסיבה אחרת) נפגע ייצור תאי הזרע ואיכותם נפגעת.
בסביבה שבה הטמפרטורה נמוכה מופעל רפלקס המצמיד את שק האשכים לגוף על מנת להעלות את הטמפרטורה שלהם.
בהמשך ההריון, עם התפתחות העובר, הם נמשכים מטה אל שק האשכים באמצעות מיתר.
בעת הלידה שני האשכים של הנולד צריכים להימצא בשק האשכים.
במקרים מסוימים חלה ירידה מאוחרת של האשכים לשק האשכים, או שאשך אחד או שניהם נותרים בחלל הבטן.
מצב זה מכונה "טמירות אשכים".
בתקופת הילדות ועד לבגרות המינית, האשך צמוד לגוף במצבו הרגיל (אינו תלוי עד לתחתית שק האשכים), ועלול להיחשב בטעות כמקרה של אשך טמיר.
ביונקים מסוימים יורדים האשכים לשק האשכים בשבועות הראשונים לאחר הלידה.
האשך מורכב מאבוביות דקות ומפותלות ומסיבי שריר רבים.
לאחר ייצורו, ממשיך הזרע לאבוביות אלה ועובר בהן הבשלה, ומהן עובר לצינורות מרכזיים יותר ולצינור הזרע.
האבוביות דחוסות בתוך כמה שכבות המקיפות אותן והן, בנוסף לשריר, מקנות לאשך את צורתו הביצית ואת מרקמו הנוקשה.
תפקידם של שני האשכים זהה והם אינם מושפעים אחד מהשני.
בדרך כלל קיים הבדל במיקום וגודל שני האשכים, כמו בעוד איברים רבים אחרים בגוף.
אצל כ-63% מהגברים האשך השמאלי ממוקם נמוך יותר, ואצל כ-25% המצב הוא הפוך.
המשקל הממוצע של האשך הימני הוא 9.95 גרם, בעוד השמאלי שוקל בממוצע רק 9.36 גרם, כ-590 מיליגרם פחות מהימני.
שתי אוכלוסיות התאים העיקריות באבוביות האשך הן של תאי ליידיג ושל תאי סרטולי.
תאים אלה אחראים לייצור הורמונים ולהפרשתם וגם לתמיכה באוכלוסיית תאי הזרע המתפתחים באשך.
מספר הזרעונים שזכר אנושי בוגר מייצר עומד ביחס ישיר לנפח האשכים, שכן אשכים גדולים יותר מכילים יותר צינוריות זרע ותאי סרטולי כתוצאה מכך.
לכן, גברים עם אשכים גדולים יותר מייצרים בממוצע יותר תאי זרע בכל שפיכה, שכן נפח האשכים נמצא בקורלציה חיובית עם פרופילי הזרע.
תסביב טפולות יותרת האשך (Torsion of a testicular appendage), לעיתים מכונה גם תסביב ב"תוספתן" האשך.
האשך מכונה גם ביצה (מוכר יותר בשם הזוגי "ביצים"), וכך הוא נקרא במקורות כמו בתלמוד.
על-פי מילון בן-יהודה "מאושכן" הוא בעל אשכים גדולים מאוד, "קיין" הוא בעל אשכים גדולים (בעברית תלמודית).
אשכול רשויות גליל מערבי הוא שותפות אזורית של הרשויות המקומיות בגליל המערבי שבמסגרתו מנוהלים שני ארגונים: איגוד ערים וחברה כלכלית.
הפרויקטים אותם יוזם ומבצע האשכול מבוססים על יתרון לגודל, איגון משאבים, התייעלות כלכלית ושיפור השירות לתושב.
העיריות והמועצות החברות באשכול: נהריה, עכו, מזרעה, פסוטה, מעיליא, כפר ורדים, מעלות-תרשיחא, מגדל תפן, חורפיש, שלומי, מועצה אזורית מטה אשר, בית ג'ן ומועצה אזורית מעלה יוסף.
האשכול, שהוא הראשון מסוגו בישראל, הוקם על ידי שלמה בוחבוט, נמצא בפיקוח משרדי ממשלה, ועוסק בתחומי סביבה, כלכלה וחברה.
רקע להקמת אשכול הגליל המערבי
אשכול הגליל המערבי נוסד בינואר 2010, באישור משרד הפנים ומשרד האוצר, כיוזמה של הרשויות החברות בו וכפיילוט.
האשכול הוא ניסוי ייחודי במדינת ישראל לטובת ייזום פרויקטים כלכליים וחברתיים בגליל המערבי ומינופו הכלכלי.
האשכול הוקם כחלק מהמסגרת התפיסתית לפיתוח אזורי, הנהוגה כיום בישראל ומכונה: קפיצת מדרגה אזורית.
ראש עיריית מעלות-תרשיחא ויו"ר מרכז השלטון המקומי בישראל, שלמה בוחבוט, יזם את הקמת אשכול גליל מערבי, לאחר שנוכח כי הרשויות המקומיות בפריפריה סובלות מחסרון יחסי בהכנסות עצמיות בעיקר בתחומי התעשייה, המסחר והשירותים, ולרוב אף זוכות לתשלומי ארנונה מופחתים.
מצב עניינים זה, המאופיין בבסיס נמוך של גביית הכנסות עצמיות, מקשה על אספקת השירותים המוניציפליים לתושבים ברמה הנאותה.
שיקול נוסף הוא התמודדותן של רשויות קו העימות בגליל המערבי בפני מצב נוסף של מלחמה בגזרה הצפונית של ישראל, לאחר שבשלהי מלחמת לבנון השנייה, ולאחריה, הם עמדו נוכח דילמות לא פשוטות שנגעו לכל תחומי החיים.
ההבנה כי התאגדות של מספר רשויות בתאגיד כלכלי אחד תוך ניצול יתרון הגודל הוא מהלך חדשני בקרב הרשויות המקומיות ואפשרויות של שיתוף הפעולה ביניהן תורם ליציבות האזור ולמיקסום תהליכים במרחב.
בימים אילו משרד הפנים אימץ את הפיילוט לאחר ביצועים מרשימים והצלחה מרובה ופועל בשיתוף המכון למנהיגות וממשל להקמת ארבעה אשכולות נוספים בפריפריה במודל זה.
אשכול גליל מערבי, נועד להוות פלטפורמה בעלת יתרון גודל יחסי שתכלול התמקצעות, אשר קיים קושי להגיע אליה במסגרות המוניציפליות הרגילות, ואשר תמהיל השותפים בתאגיד יהווה מרכיב קריטי וזרז לפיתוח אזורי מושכל.
אשכול גליל מערבי מזהה בישראל מרחב הכולל מספר אזורים, שביכולתם לפתח מנועי צמיחה לשם תחרות גלובלית על בסיס נכסים אזוריים וחדשנות, וזאת במטרה לחולל קפיצת מדרגה אזורית בהתאם לדירקטיבה של מכון ראות ומכון אלכא למנהיגות וממשל בג'וינט ישראל.
האשכול פועל על סמך מתווה מודל האשכולות לשיתוף פעולה אזורי ועל בסיס קריטריונים מובנים של אפקטיביות ביצועית, יעילות כלכלית, שוויוניות, דמוקרטיה מקומית וישימות ציבורית.
פעילות האשכול חובקת מגוון רחב של תחומים: תיירות, תרבות, תעשייה ותעסוקה, חינוך, רווחה, קהילה ואיכות סביבה, ובתוך כך פועל לשיפור השירותים המוניציפליים הניתנים לתושבי האשכול ולעלייה משמעותית ברמת החיים במרחב האזורי.
יו"ר האשכול הוא רונן מרלי ראש העיר נהרייה
מועצת האשכול מורכבת מראשי הרשויות ומנכ"לי הרשויות החברות באשכול.
מנכ"לית האשכול, משנת 2023 מירב בן שימול
לאשכול ישנם צוותי עבודה בתחומים פיתוח כלכלי, תעשייה, פיתוח אסטרטגי, חינוך, תרבות, ביטחון, תעסוקה, תיירות ותשתיות.
חזון האשכול: ייזום והנעת פעילות לפיתוח אזורי, המבוססת על שיתוף פעולה על מסגרתי באופן שיביא לקפיצת מדרגה ולצמיחה אזורית, כלכלית, תרבותית וחברתית של הרשויות החברות באשכול.
תפקידי האשכול ליזום, לתכנן, לקדם ולפתח פרויקטים חברתיים וכלכליים בתחומי איכות הסביבה, חינוך ורווחה, תרבות ותיירות, תעשייה, תעסוקה וקהילה.
פיתוח תשתיות ליציבות ולצמיחה דמוגרפית בתחומי השיפוט של הרשויות השותפות.
פיתוח תשתיות תעשייה ותעסוקה תוך פיתוח כלכלי במרחב הגליל המערבי.
פיתוח מנהיגות חברתית-כלכלית אכפתית, יוזמת ומעורבת בהתפתחות ובצמיחה האזורית.
פיתוח סביבה איכותית – פעילות מושכלת בנושאים הקשורים לחינוך, טבע וסביבה.
קידום תהליכים חוצי רשויות לפיתוח כלכלי ולהגשמת מהלך של קפיצת מדרגה אזורית.
אשכולות הפיס הוקמו כפרויקט משותף של משרד החינוך, מפעל הפיס ומרכז השלטון המקומי, ומהווים מרכז יישובי ללימודי מדע, טכנולוגיה ואמנות למען הקהילה כולה.
קיימים בארץ למעלה מ-60 אשכולות, הצמודים כל אחד למוסד חינוכי.
כל אחד מן האשכולות מפעיל תוכנית דומה בשעות היום עבור תלמידי בתי הספר, ותוכנית שונה בשעות אחר הצהריים בהתאם לקהל היעד בסביבתו הקרובה.
אשכולות הפיס בישראל נבנו באותה מתכונת (עם שינויים קלים עקב תנאים טופוגרפיים) וכוללים מעבדות וחדרי הכנה, כיתות מחשבים, אודיטוריום ומבואה.
במקומות שבהם הוקצה תקציב נמוך יותר לבנייה, נבנה מבנה קטן יותר בלי אודיטוריום בשם "תפוח פיס".
האשכולות הראשונים שנבנו בארץ היו אשכול פיס רמת-גן ואשכול פיס רעננה, ואשכול פיס נס ציונה, המצוי בקריית החינוך גולדה מאיר.
שלושת האשכולות נחנכו בשנת 1998.
אֲשִׁימָא מוזכרת בתנ"ך כאל של אנשי חמת שיושבו בשומרון על ידי מלך אשור.
אֲשִׁימָא מוזכרת פעם אחת במקרא בספר מלכים:
זיהויים והקבלות רבות ניתנו במשך השנים לאשימא.
האל "סימא" המוזכרת בכתובות יווניות מצפון סוריה.
במאה ה־19, חוקרים חיפשו את אשימא בקרב האלים של המרחב הכנעני פיניקי, ובעיקר זיהו את אשימא עם האל אשמון, אל ריפוי פיניקי.
אולם עם התרבות המקורות שנמצאו המזכירים את האל הארמי סימא, ובמיוחד מציאת הכתובת בתימא המזכירה את אשימא נטען שזיהוי זה איננו סביר.
ג'ורג' ליווינגסטון רובינסון כתב בשנת 1908 שאשימא היא המקבילה האשורית של אישתר וונוס.
האלה שמתי ("גורל" באכדית) שהייתה אלת הגורל ב, אך גם הייתה תואר של אלות אחרות כגון דמקינה ואישתר.
דמקינה, למשל, כונתה "בנת שמתי", "בוראת הגורל".
המזרחן ג'וליאן אוברמן הציע קשר הדוק בין המושג "שם" ל"גורל או מטרה" מהשורש השמי המערבי "ש.מ.", ומביא מספר דוגמאות בטקסט האוגריתי שבהן השם של אדם או עצם קובע את התפקוד העתידי שלו, נושא שהוא מוכר במיתולוגיות רבות.
גודפרי רולס דרייבר מתרגם את "שמת" כ"חיוב, חובה, תפקוד", במילון המונחים שלו לאוגרית ומקשר זאת עם ה"שימתו" האכדי שהוא מתרגם כ"גורל".
כהאנשה של הגורל, אשימא הייתה מזוהה עם האלה השמית הדרומית מנאת שפירוש שמה היה "המודדת או הגורל" שעמי עבר הירדן, הנבטים ועמים אחרים של דרום הלבנט ועמים ערבים מוקדמים סגדו לה.
שני השמות מופיעים בפסוקים חלופיים בטקסטים אוגריים (באותו אופן, שמה של האלה אשרה מופיע בפסוקים חלופיים עם אל־לאת כדי לציין ששני השמות מתייחסים לאותה האלה).
"אשימא" משמעותה "השם" והיא מהווה כינוי כבוד של העלמת שם למגוון של אלים מהמרחב הצפון מערבי השמי, כמו בעל, ענת ועשתרת.
האל אשם – אחד מאלי האש במיתולוגיה מסופוטמית
האלה תשמתו בת זוגו של האל המסופוטמי נבו
האל הפרסי אשמן, שמשמעותו "שמים"
אישמא, שד פרסי, המקביל לאשמדאי
האל הארמי שמכ המוזכר במכתבי אל עמארנה
היו גם שטענו שאשימא היא צורה של הביטוי "השם" בארמית והפסוק מכוון לאלוהי ישראל.
היו שזיהו את אשימא עם אשמביתאל המוזכר בכתובות ביב, אולם אחרים שללו זיהוי זה.
התומכים בזיהוי טוענים שאשים־יהו ואשים־בית־אל שנמצאו במקדש העברי ביב שבמצרים הם צורות של "שמה".
השם האלוהי או הכינוי אשמע־יהו המופיע בפפירוסים מהמקדש ביב נקשר על ידם עם האל אשימא הן בנושא והן במבנה הטקסט עם עשתרת המופיעה בטקסטים האוגרייתים.
השם אשימא נמצא בכתובת שנמצאה על ידי פרופ' יוליוס אויטינג בתימא, תוארכה על ידו למאה השישית לפני הספירה ופוענחה: "צלם זי מהר ושנגלא ואשימא אלהי תימא"; אולם היו שפענחו את שם האלה מכתובות תימא כ"אשירא".
היו שזהו את "אשמת שומרון" המוזכרת בנבואת עמוס עם אשימא, ובהתאם מעלה מנחם הרן את ההשערה שפולחן אשימא נכנס לשומרון עוד לפני חורבן ממלכת ישראל.
לחלופין, הוא מציג את האפשרות שלתוך נבואת עמוס נכנסו ביטויי לשון מהתקופה שלאחר גלות שומרון.
אך היו שהתנגדו לזיהוי זה וטענו שבאותה מידה הפסוק יכול לכוון לאשרה או לכל אשמה אחרת.
במקורות תלמודיים ויהודיים מימי הביניים
לפי , אשימא לבשה צורה של "צאן קירח" דהיינו עז.
במאה ה־19 נטען שזיהוי זה נובע מהדמיון של "אשימא" ל"שמם" ומכאן קרח.
כן נטען שבכך אשימא דמה לאל המצרי מנדס.
לפי , צורתה כשל כבש.
רב סעדיה גאון מביא פירוש שהיא בעלת צורת חתול.
רבי אליהו בחור כותב שאשימא הייתה אלה בצורת קוף.
ככל הנראה זיהוי זה נובע מדמיון המלה אשימא לקוף בלטינית.
אברהם אבן עזרא בפתיחה לפירושו למגילת אסתר כתב שהטקסט השומרוני של התורה פותח בייחוס הבריאה לאשימא.
נטען שטענה זאת נובעת מעיוות של המלה אלוהים במבטא השומרוני.
במחזה "הזונה הגדולה מבבל" של חנוך לוין אחת הדמויות נקראת בשם אשימא.
"אָשִׁיר לָאֵל אֲשֶׁר שָׁבַת" הוא פיוט אשר נכתב על ידי הרב משה בן שמואל הלוי, שאף רמז את שמו בראשי הבתים.
הפיוט הוא אחד מפיוטי השבת המרכזיים והמוכרים במסורת יהדות בבל.
הפזמון שבפיוט, מבוסס על הפסוק "ביני ובין בני ישראל אות היא לעולם", הפיוט בא להביע את הרעיון שיום השבת איננו רק יום מנוחה, אלא יום רוחני המהווה אות בין הקדוש ברוך הוא לעמו, ונושאו הוא ייחוד האל ובריאת העולם.
הפייטן מתאר את השבת כזכייה הגדולה שנפלה בחלקו של עם ישראל; ומתפאר על כך שניתנה להם מתנה זו, החביבה עליהם כבבת עינם; וכן מזכיר כי השבת מייחדת את עם ישראל מכל העמים, שלא ניתנה להם ואף קיומה להלכה נאסר עליהם.
בסיום הפיוט מובאת תפילה לאל, שישלח את משיחו, ואז נזכה לעולם שכולו שבת.
קבוצת אשטרום בע"מ (לשעבר: אשטרום חברה להנדסה) המוכרת בשם המקוצר אשטרום היא קונצרן בנייה, מהגדולים בישראל.
לקבוצה 20 חברות בנות שכולן עוסקות בתחומי הבניין השונים, כמה מתוכן נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
בין הפרויקטים של הקבוצה ניתן למנות את מנהרות הכרמל, הקו האדום של הרכבת הקלה בירושלים, נמל היובל באשדוד, בניית מבני תעשייה, בתי חולים וגשרים רבים.
מלבד ישראל, לחברה פעילות ענפה בארצות הברית, מערב ומזרח אירופה (רומניה, בולגריה, סרביה, אזרבייג'ן), אפריקה והאיים הקאריביים.
אשטרום נוסדה בפברואר 1963 תחת השם "אשטרום חברה להנדסה".
בשנות ה-80 של המאה ה-20 ייצרה אשטרום במפעל באשקלון מבנים מודולריים תחת השם "אשקובית" - אשדר קוביות.
שיטת הבנייה המודולרית שאיפשרה בניית שכונות גדולות בפרקי זמן קצרים הייתה פופולרית במיוחד ביהודה ושומרון.
ברוב היישובים השכונות הראשונות נקראו מאוחר יותר בשם "שכונת האשקוביות".
איכות המבנים טובה יחסית ורבים מהם בשימוש עד היום.
בשנת 2004 שם החברה הוחלף ל"קבוצת אשטרום".
מייסדת נוספת של החברה היא חברת ההחזקות "אלייד", אשר עד לחודש אוגוסט 2018 היו בבעלותה כ־20% ממניות החברה, אז מכרה זו את עיקר החזקותיה לחברה יונדקו.
רמי נוסבאום וגיל גירון, בני הדור השני למייסדים, מכהנים בה כמנכ"לים משותפים.
ב-2017 נהרגו שני עובדי החברה ושלושה נפצעו באורח קשה כתוצאה מתאונות עבודה.
69.98% ממניות הקבוצה מוחזקות על ידי יונדקו חברה מאוחדת להנדסה ופתוח בע"מ, אשר בידי המשפחות המייסדות נוסבאום (33.3%), גירון (33.3%), משורר (15.4%), רובין (11%) ומייבלום (כיום משפחות מור וליפשיץ, 7%).
דרכים בנייה ופיתוח (ש.א.צ) בע"מ
יזמות נדל"ן למגורים בישראל באמצעות חברת ""אשטרום מגורים חברה לבניה" תעשיות
קבלנות בניה ותשתית בחו"ל - מבצעת עבודות בניה של פרויקטים קבלניים בתחום הבניה והתשתית בניגריה וג'מייקה
יזמות נדל"ן למגורים בחו"ל - ייזום, פיתוח ומכירה של קרקעות ויחידות דיור בארצות הברית, פורטוגל, רומניה ובולגריה
נדל"ן מניב להשקעה בחו"ל - ייזום, הקמה, השכרה, השבחה ותפעול של מבנים לתעשייה, משרדים ומסחר בסרביה, רומניה ובולגריה.
נדל"ן מניב להשקעה באמצעות חברת "אשטרום נכסים"
אשטרום נכסים היא חברה ציבורית ישראלית שמניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב ועוסקת בנדל"ן מניב לתעשייה, מסחר, מלונאות ומשרדים.
וביזום פרויקטים בתחום הנדל"ן למשרדים ומסחר.
בעלת השליטה בחברה היא קבוצת אשטרום הבורסאית גם כן.
אשטרום מגורים היא חברה ישראלית הפועלת בתחום הנדל"ן למגורים.
החברה עוסקת ביזום, תכנון, בנייה ושיווק של פרויקטים למגורים ברחבי ישראל, לרבות פרויקטים של בנייה רוויה, התחדשות עירונית ועסקאות קומבינציה.
אשטרום מגורים היא חלק מקבוצת אשטרום.
גרופו דשפורטיבו אשטוריל פראיה (בפורטוגזית: Grupo Desportivo Estoril Praia) הוא מועדון כדורגל מהעיר אשטוריל, קשקאיש, הנמצאת במחוז ליסבון.
המועדון נוסד בשנת 1939, לאורך רוב שנותיו המועדון בילה בליגה השנייה של פורטוגל.
בעונת 2011/2012 המועדון העפיל לליגה הבכירה ובעונה לאחר מכן הגיע להישג השיא שלו כאשר הצליח לסיים במקום החמישי, ומשם העפיל לראשונה לסיבוב השלישי של הליגה האירופית שם פגש את הפועל רמת גן, ובסיכום שני המשחקים הצליח להעפיל לשלב הפלייאוף של הליגה האירופית.
העונה הטובה ביותר בתולדות הקבוצה הייתה עונת 2013/2014, אז סיימה את הליגה במקום הרביעי - הגבוה ביותר בתולדותיה, והעפילה אוטומטית לשלב הבתים של הליגה האירופית.
למרות ניצחון ביתי על פנאתינאיקוס, היא סיימה במקום השלישי בביתה, לאחר שאת שאר חמשת משחקיה היא לא הצליחה לנצח.
בסיום עונת 2017/18, אחרי 6 שנים רצופות בליגה הראשונה ירדה אשטוריל לליגה הפורטוגלית השנייה לאחר שסיימה אחרונה בליגה הראשונה.
בסיום עונת 2020/21 היא חזרה לליגה הבכירה.
אשכול רשויות גליל מזרחי הוא תאגיד עירוני אזורי, שהוקם כדי לקדם תפיסה אזורית ושיתופי פעולה אסטרטגיים בין הרשויות המקומיות בגליל המזרחי ובגולן וביניהן לבין השלטון המרכזי (משרדי ממשלה).
האשכול מהווה את הזרוע הביצועית של פורום ראשי הרשויות של הגליל המזרחי והגולן.
האשכול הוא חלק ממיזם האשכולות הלאומי שמובילים משרדי הפנים והאוצר ובמסגרתו הוקמו בשנת 2013 חמישה אשכולות בפריפריה הישראלית וביניהם: אשכול גליל מערבי (הראשון), אשכול גליל מזרחי, אשכול רשויות בית הכרם הגלילי, אשכול נגב מערבי ואשכול נגב מזרחי.
בשנת 2017 התקבל תיקון לחוק איגודי ערים, שהגדיר את האשכולות כאיגודי ערים מסוג אשכול.
המעבר להפעלת האשכול כאיגוד ערים הגיע לשיא בסוף שנת 2019, כאשר החל משנת 2020 יופעל במלואו כאיגוד ערים.
באשכול גליל מזרחי חברות 18 רשויות לפי ההרכב הבא:
14 מועצות מקומיות: קריית שמונה, צפת, מטולה, קצרין, ראש פינה, יסוד המעלה, טובה-זנגריה, חצור הגלילית, גוש חלב, מג'דל שמס, בוקעתא, מסעדה, עין קיניה וע'ג'ר.
ארבע מועצות אזוריות: גליל עליון, גולן, מרום הגליל, ומבואות חרמון.
האשכול מתוקצב על ידי הרשויות החברות בו, משרד הפנים, משרד האוצר ומשרדי ממשלה נוספים.
רקע להקמת אשכול גליל מזרחי
לאחר מלחמת לבנון השנייה, בחורף 2006, הוקם פורום ראשי רשויות בגליל המזרחי ביוזמתו של אהרון ולנסי, ראש מועצה אזורית הגליל העליון דאז, במטרה לפעול באיחוד כוחות בעבודת הרשויות מול הממשלה ובעבודה מול תורמים.
בשלב הראשון פורום ראשי הרשויות החל במיפוי ובחינה אסטרטגית של צורכי האזור, שלאחריה נתנו המלצות לפיתוח אזורי, כלכלי וחברתי.
בהמשך הפורום פעל וקידם נושאים שהבולט בהם הוא הקמת הפקולטה לרפואה בגליל, שבצפת.
יכולתם של ראשי הרשויות להסכים ולהתאחד סביב מיקום הפקולטה בצפת, סייע בקידום התהליך בצורה מהירה ויעילה.
בשנת 2011, בהמשך לפיילוט בו הוקם אשכול רשויות גליל מערבי, החליט משרד הפנים, בתמיכת משרד האוצר, לצאת בקול קורא להקמת אשכולות נוספים.
פורום ראשי הרשויות של הגליל המזרחי נענה לקול הקורא ופעל להקים את אשכול רשויות גליל מזרחי.
אלי מלכה ראש מועצה אזורית גולן בשעתו, שמש בחמש השנים הראשונות כראש פורום ראשי הרשויות וכיו"ר האשכול והוביל ביחד עם ראשי הרשויות אסטרטגיה ארוכת טווח שנובעת מחשיבה משותפת ובחינת צורכי האזור כדי לקדם ולפתח את הגליל המזרחי ולשפר את איכות החיים ואת החוסן האזורי.
בשנת 2018 נבחר ראש מועצה אזורית מבואות החרמון, בני בן-מובחר, לתפקיד יו"ר אשכול רשויות גליל מזרחי.
תחומי הפעילות המרכזיים אותם מקדם האשכול הם:
במסגרת האשכול פועל מיזם אזורי בשם "גליליום" - העשרה ומצוינות במדעים וטכנולוגיה, שמטרתו לאפשר לבני הנוער החיים בגליל המזרחי לפתח את הפוטנציאל הטמון בהם ללימודי חקר, מדע וטכנולוגיה.
תלמידים מהגליל המזרחי מקבלים שיעורי תגבור בתוכניות שונות בתחום המדעים.
התוכנית, שהחלה במכללת תל-חי, פועלת היום גם במכללות צפת וכנרת, בשיתוף פעולה הדוק עם מכוני המחקר מיגל, המכון לחקר הכנרת, מכון שמיר (לשעבר המכון לחקר הגולן) והפקולטה לרפואה בגליל.
האשכול, בשיתוף משרד הפנים ומשרד התחבורה, הביא לטיוב קווי התחבורה הציבורית בגליל המזרחי.
בתוכנית שהוכנה על בסיס דרישות וצרכים שהעלו התושבים, שונו קווי תחבורה ציבורית.
אשכול גליל מזרחי מקדם תוכנית אסטרטגית לפיתוח הכלכלה והחברה, במסגרתה גובשה התמה האזורית לפיתוח כלכלי של האזור בתחום הפוד-טק (מזון על) המתבסס על הנכסים והמשאבים האזוריים.
נושא התזונה הבריאה זוכה להכרה עולמית ומתפתח בגליל המזרחי כליבת העשייה הכלכלית.
התשתיות הקיימות באזור הגליל העליון והגולן מסוגלות לספק מענה נרחב לכל טווח התחומים הנקשרים בתזונה, החל מהגידולים החקלאיים שהאזור משופע בהם, דרך תעשיות המזון, ועד מעבדות המחקר והפיתוחים המדעיים בתחומי החקלאות, המזון ואף בתחומי הרפואה והרפואה המונעת.
כל אלה מקבלים ביטוי נרחב באזור בין השאר בדמותם של שפע מכוני מחקר אקדמיים ואחרים ומוסדות להשכלה גבוהה הפועלים בגליל המזרחי.
האשכול פועל לשיפור תשתיות הרפואה הציבורית בגליל המזרחי, הרפואה הקהילתית, רפואת המומחים והרפואה המונעת.
בנוסף, ביחד עם משרד הרווחה, האשכול מפתח מסגרות אזוריות לטיפול באנשים עם מוגבלויות.
תחום שיפור השירותים לאוכלוסייה עם מוגבלויות וצרכים מיוחדים עומד בראש סדר היום של אשכול גליל מזרחי ובשנים האחרונות התחוללה מהפכה אמיתית בשירותים הניתנים לאוכלוסייה זו במרחב האזור.
הפעילות בנושא החלה בעקבות סקר מיפוי צרכים שערך האשכול והראה כי קיים מחסור בשירותים המתאימים לאנשים עם צרכים מיוחדים מעל גיל 21.
לאחר גיבוש תוכנית מפורטת הוקמו מסגרות טיפוליות ושיקומיות ברחבי הגליל העליון והגולן.
מסגרות אלו מעניקות מגוון רחב של שירותים, ונותנות מענה לפלח מיוחד זה של האוכלוסייה.
את השירותים מפעילה עמותת "כוכב הצפון", כחלק משירותי הליבה של האשכול.
האשכול גייס תקציב מיוחד להקמת מרכז טיפול ותעסוקה אזורי "מארג" שיוקם בתחומי המועצה האזורית מבואות החרמון, בצומת כח.
הבנייה צפויה להתחיל בחודש נובמבר 2019 ולהסתיים כשנה וחצי לאחר מכן.
במסגרת השירותים המוניציפליים שמפעיל האשכול עבור הרשויות החברות בו, הוקם מערך יעיל לפינוי הפסולת היישובית.
מערך פינוי האשפה של האשכול מנצל את יתרון הגודל ואת היכולת לאגם משאבים במטרה לצמצם בעלויות פינוי הפסולת, לייעל בצורה משמעותית את השירות שמעניקות הרשויות לתושבים ולתרום לאיכות הסביבה ולנראות של יישובי האשכול.
מערך פינוי הפסולת האזורי החדיש נבנה בהמשך לסקרים שביצע האשכול, במטרה למפות ולמקד את הצרכים ואת האתגרים הקיימים בתחום פינוי הפסולת, ולתת מענה מדויק ונכון לשירות חשוב זה.
בחודש פברואר 2019 נסגר אתר ההטמנה "תאנים" שפעל בסמוך לחצור הגלילית ומאז מסייע האשכול לרשויות במציאת פתרונות קצה שונים.
השירות הווטרינרי האזורי הוא מערך חלוצי שהוקם על ידי אשכול גליל מזרחי ושותפיו לדרך במטרה לשדרג את השירותים הווטרינריים שניתנים בגליל המזרחי.
השירות החדש, שבמסגרתו בין השאר הורחבו שעות החיסונים, הוקם אתר תשלומים אונליין, ונפתחו שתי כלביות אזוריות מאובזרות ומתקדמות ומאושרות כמתקן מוגן על ידי משרד החקלאות, מאפשר זמינות טובה יותר לתושבים וכן שיפור רווחתם של בעלי החיים במרחב.
מטרות השירות הווטרינרי האזורי: שיפור בשירות לתושב, שיפור היחס לבעלי החיים, שיפור מקצועיות הצוות (וטרינרים, פקחים, כלבנים, לוכדים וצוות המטה), איגום משאבים לטובת שירות יעיל ואיכותי ברמה האזורית.
באמצעות השירות האזורי ניתן מענה אחוד לבעיית הכלבת הנפוצה באזור ונעשים מאמצים מוגברים למציאת בית חם לכלבים הנטושים.
יו"ר – בני בן-מובחר, ראש מועצה אזורית מבואות החרמון.
תשעת חברי הדירקטוריון הם ראשי הרשויות, עובדי רשויות, ונציגי ציבור מהרשויות החברות באשכול גליל מזרחי.
חזונם של מקימי האשכול הוא להביא לפריחתו הכלכלית והחברתית של אזור הגליל המזרחי.
פריחה שתתבטא באכלוס היישובים; בהקמת מיזמים תעשייתיים ותעסוקתיים חדשים ואיכותיים; בשיפור השירותים הניתנים לתושבים בתחומי הבריאות, התרבות, החינוך וההשכלה הגבוהה; בשמירה על ערכי טבע ונוף, כמו גם שיפור איכות החיים באזור.
כדי לקדם חזון זה, פועל האשכול למיקסום יתרון הגודל, ולהביא להתייעלות ולחסכון של ההוצאות הציבוריות, יחד עם שיפור באיכות השירותים המוענקים לתושבי הגליל והגולן.
במקרים רבים, ישנו יתרון ברור לגודל בבניית ובאספקת שירותים מוניציפליים לתושבים.
במצב ברור כזה, יש יתרון לפעילות האשכול כמרכז פעילות בראייה אזורית.
בנוסף תפקידו של האשכול לקדם מנועי צמיחה מחוללי שינוי הדורשים שיתוף פעולה בין מספר רשויות בראייה אסטרטגית ולטווח ארוך.
פורום ראשי הרשויות – מתכנס אחת לחודשיים וקובע את האסטרטגיה לפעילות האשכול.
מליאת האשכול היא הגוף הרשמי לקבלת החלטות ומורכבת 9 ראשי רשויות ו-9 פקידים בכירים ברשויות.
בנוסף, קיימים פורומים וועדות בתחומים שונים: בריאות, איכות סביבה, חינוך, תכנון אזורי, תקשורת ועוד על פי הצורך.
פורומים אלו מסייעים בגיבוש צרכים אזוריים ובהתאם, מענים משותפים.
סייד אשכאן דז'אגה (בפרסית: سید اشكان دژآگه; נולד ב-5 ביולי 1986 בטהראן שבאיראן) הוא כדורגלן עבר איראני ששיחק בעמדת הקשר.
דז'אגה נולד בטהראן, בירת איראן וכאשר היה בן שנה עבר עם משפחתו לברלין.
דז'אגה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הרטה ברלין בעמדת הבלם.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במחזור הפתיחה של עונת נגד בוכום שנגמר בתיקו 2:2, ובכך הפך לשחקן הצעיר ביותר ששיחק במועדון, כאשר הוא בן 18 וחודש.
בעונת הועבר מעמדת הבלם לעמדת הקשר תוקף ובאותה עונה הפך למלך השערים של המועדון עם 10 שערים.
בקיץ זכה עם המועדון בגביע האינטרטוטו.
בעונתו הראשונה הרשים עם 8 שערים, בעונתו השנייה זכה עם המועדון באליפות.
בעונת , עזב המאמן פליקס מגאת את המועדון ודז'אגה איבד את מקומו בהרכב.
בקיץ הגיע הצעה מפולהאם, דז'אגה הביע את רצונו לעבור, אולם קבוצתו הערימה קשיים אך בסופו של דבר יצא המהלך לפועל.
ב-31 באוגוסט 2012, חתם דז'אגה בפולהאם ל-3 שנים עם אופציה לשנה נוספת, תמורת 2.5 מיליון אירו.
בכך הפך להיות האיראני השלישי בפרמייר ליג, אחרי אנדרניק טיימוריאן וכרים בגארי.
ב-20 באוקטובר 2012 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0:1 נגד אסטון וילה.
ב-10 בנובמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב בתיקו 3:3 נגד ארסנל.
ב-4 בדצמבר 2013, דז'אגה הבקיע את שערו הראשון בפולהאם נגד טוטנהאם הוטספר.
בסיום עונת נבחר לשחקן העונה על ידי אוהדי הקבוצה, אך ירד עם הקבוצה לפוטבול ליג.
ב-29 ביולי 2014 חתם דז'אגה באל-ערבי הקטרית, שם הבקיע תשעה שערים ב-45 הופעות.
בינואר 2017 חתם דז'אגה בוולפסבורג, ושב לקבוצה המזוהה ביותר עמו.
עם זאת, ערך במהלך העונה רק שתי הופעות בקבוצת המילואים, מאחר שסבל מפציעה חמורה.
דז'אגה חזר לכשירות לקראת צמד משחקי פלייאוף הירידה מול איינטרכט בראונשווייג, ונכנס כמחליף בשני המשחקים, בהם ניצחה וולפסבורג בתוצאה הזהה 1-0. דז'אגה שוחרר מהקבוצה בקיץ 2017.
דז'אגה שיחק בכל הנבחרות הצעירות של גרמניה ואף זכה עימה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2009. לפי חוקי פיפ"א הוא לא היה זכאי לשחק עבור איראן, עם זאת לאחר שינויים בהחלטות פיפ"א אופשר לו לשחק בנבחרת איראן.
ב-21 בפברואר 2011 זומן לנבחרת הבוגרת של איראן על ידי המאמן קרלוס קיירוש.
ב-29 בפברואר 2012 ערך את הופעתו הבכורה במדי הנבחרת במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014 נגד בה הבקיע שני שערים.
במוקדמות גביע אסיה בכדורגל 2015 הבקיע שני שערים נוספים נגד נבחרות תאילנד ולבנון.
דז'אגה נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014.
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21: 2009
אשכול שוקרון (נולד ב-20 בפברואר 1969) הוא אלוף-משנה במילואים בצה"ל, שירת כמפקד עוצבת הגולן.
עם גיוסו לצה"ל שובץ שוקרון בחטיבת גולני.
בגולני עבר שוקרון מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר.
עם סיום הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה, וכמפקד פלוגה, ולקח חלק בלחימה בדרום לבנון.
לאחר שהועלה לדרגת סא"ל מונה למפקד גדוד 450 (האריה המעופף) בביסלמ"ח, בהמשך שימש כסגן מפקד החטיבה הצפונית ברצועת עזה במהלך האינתיפאדה השנייה, סגן מפקד עוצבת חירם, ולאחר מכן שימש סגן מפקד המרכז לאימונים טקטיים (מא"ט) במל"י.
בשנת 2009 מונה למפקד עוצבת הגולן, בשנת 2011 פיקד על החטיבה בעת שמאות סורים (ממוצא פלסטיני) הפגינו ברמת הגולן ואף ניסו לפרוץ את גדר הגבול שבין ישראל לסוריה.
כוחות בפיקוד שוקרון החטיבה הגיבו באמצעים לפיזור הפגנות, והוא אף נפצע במהלכן אולם הוסיף ופיקד על כוחות עד גמר האירוע.
במהומות נהרגו ארבעה מפגינים ונפצעו למעלה ממאה.
לאחר שחרורו בשנת 2012, מונה למנכ"ל עיריית קריית שמונה.
שוקרון מתגורר עם משפחתו ביישוב קלע אלון.
ב-2018 לקראת הבחירות המקומיות הודיע על התמודדותו לראשות המועצה האזורית גולן וסיים במקום השלישי עם 11.01% מהקולות.
אשטון בולדווין "אש" קרטר היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמזכיר ההגנה ה-25 של ארצות הברית וקודם לכן כסגן מזכיר ההגנה של ארצות הברית וכפרופסור באוניברסיטת הרווארד.
קרטר נולד בפילדלפיה שבפנסילבניה, כבנם של ויליאם סנטלי קרטר ואן לבית בולדווין.
אימו מורה לאנגלית ואביו נוירולוג ופסיכיאטר, בוגר מלחמת העולם השנייה, ששירת כרופא בחיל הים של ארצות הברית, וכן כיו"ר בית חולים בפנסילבניה במשך שלושים שנה.
הוא גדל באבינגטון, פרבר של פילדלפיה.
ב-1976 סיים תואר ראשון בהיסטוריה של ימי הביניים וכן תואר ראשון נוסף בפיזיקה בהצטיינות יתרה באוניברסיטת ייל.
במקביל ללימודיו עבד במעבדת המחקר פרמילאב ובמעבדה הלאומית ברוקהייבן.
בהמשך זכה למלגת רודז היוקרתית וסיים לימודי דוקטורט בפיזיקה תאורטית באוניברסיטת אוקספורד ב-1979. בשובו לארצות הברית שימש עמית מחקר בפיזיקה תאורטית באוניברסיטת רוקפלר עד 1980.
קרטר עבד כיועץ ואנליסט בקונגרס האמריקאי ובמחלקת ההגנה בתחומים של טילים בליסטים, הגנה מפני טילים ונשק גרעיני.
בשנים 1982 עד 1984 שימש עמית מחקר ב-MIT ועסק במחקר בנושא יוזמת ההגנה האסטרטגית.
בשנים 1984 עד 2009 היה חבר סגל אוניברסיטת הרווארד.
ב-1990 מונה לראש המרכז לענייני מדע ויחסים בינלאומיים.
ב-1993 מונה לעוזר מזכיר ההגנה לענייני מדיניות ביטחון בינלאומי ועסק בין היתר בפירוק ברית המועצות לשעבר מנשקה הגרעיני ובהקמת כוח נאט"ו לשמירה על השלום בבוסניה והרצגובינה.
בשנים 1996 עד 1998 היה יועץ בכיר לענייני קוריאה הצפונית במחלקת המדינה, במהלך כהונתו הוא נסע לפיונגיאנג והשתתף במשא ומתן ישיר מול קוריאה הצפונית.
עד 2009 כיהן כפרופסור באוניברסיטת הרווארד.
עמד בראש הפקולטה ליחסים בינלאומיים ויחד עם מזכיר ההגנה לשעבר, ויליאם פרי, כיהן כראש פרויקט הביטחון המסכל (Preventive Defense Project), פרויקט משותף של אוניברסיטת הרווארד ואוניברסיטת סטנפורד שעוסק בחקר איומים עתידיים על הביטחון הלאומי.
ב-2006 קראו השניים לממשל האמריקאי לבצע תקיפות כירורגיות בקוריאה הצפונית על מנת למנוע ניסויים בטילי טייפודונג-2.
באפריל 2009 מונה לתת-מזכיר ההגנה לענייני רכש, טכנולוגיה ולוגיסטיקה, בתפקיד זה עסק בפרויקטים כגון תוכנית Joint Strike Fighter, פרויקט מטוס התדלוק אווירי KC-X והפריסה המחודשת של הכוחות האמריקאים באפגניסטן.
באוקטובר 2011 מונה לסגן מזכיר ההגנה וכיהן בתפקיד עד דצמבר 2013.
במהלך כהונתו בממשל האמריקאי עוטר חמש פעמים במדליית השירות הציבורי המצוין, עוטר במדליית השירות האזרחי המצוין מטעם ראש המטות המשולבים ובמדליית המודיעין מטעם סוכנות הביון של משרד ההגנה.
קרטר הוא מחברם של 11 ספרים ומעל 100 מאמרים בנושאי טכנולוגיה, פיזיקה, ביטחון לאומי וניהול.
הוא חבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים והאגודה הפיזיקאית האמריקאית.
בדצמבר 2014 הכריז נשיא ארצות הברית ברק אובמה על מינויו למזכיר ההגנה האמריקאי, במקומו של צ'אק הייגל.
מינויו אושר בפברואר 2015 בסנאט, וב-17 בפברואר באותה השנה הושבע לתפקיד.
ביוני 2015 אישר קרטר כי ארצות הברית תציב ציוד צבאי כבד, הכולל 250 טנקים, משוריינים וציוד נוסף בבולגריה, אסטוניה, גרמניה, לטביה, ליטא, פולין ורומניה, לראשונה מאז המלחמה הקרה.
ביולי 2015, לאחר חתימת הסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית, ביקר קרטר בישראל, לראשונה מאז נכנס לתפקידו.
בדצמבר 2016 ביקר שוב בישראל לטקס קבלת מטוס החמקן מהדור החמישי "אדיר" F-35 לייטנינג II.
בדצמבר 2015 הורה לכל זרועות הצבא האמריקאי להכין תוך חודש ימים תוכניות לשילוב נשים בכל סוגי התפקידים בצבא, כולל תפקידים קרביים וכאלו הדורשים כושר גופני וכוח פיזי רב.
הוא סירב להיענות לבקשת חיל הנחתים לקבל פטור משילוב זה בחלק מהמקצועות.
קרטר היה נשוי לסטפני, ואב לשני ילדים מנישואים קודמים.
נפטר מהתקף לב ב-24 באוקטובר 2022.
ב-4 בינואר 2025 הוענקה לו, לצד אישים אחרים, מדליית החירות הנשיאותית בידי הנשיא ג'ו ביידן.
אשכול בית הכרם הוא איגוד ערים המאגד 9 רשויות: ראמה, נחף, כרמיאל, בענה, דיר אל-אסד, מג'ד אל-כרום,סאג'ור, סח'נין ומשגב.
אשכול בית הכרם הוקם מתוך הבנה כי פיתוח ברמה המקומית מוגבל בתחומים רבים וכי שורה ארוכה של יוזמות יכולה לשאת פרי משמעותי כאשר הן מטופלות דרך תכנון ויישום אזורי.
האשכול מונה כ-200 אלף תושבים ומתפרש על פני שטח של כ־230,480 דונם.
הוא מתאפיין בהטרוגניות רבה ובו יישובים יהודים וישובים ערבים ובו מגוון של סוגי התיישבות: ישוב עירוני - כ-40% מתושבי האשכול מתגוררים ברשות עירונית;מועצה אזורית ובה יישובים כפריים ויישובים קהילתיים (לרבות קיבוצים); ומועצות מקומיות קטנות בעלות אופי כפרי.
האשכול מתאפיין בפערים חברתיים-כלכליים ניכרים בין תושבי היישובים החברים בו.
היישוב המדורג כגבוה ביותר מבחינה חברתית-כלכלית על פי הלמ"ס הוא משגב והוא מדורג באשכול בדירוג 7 בעוד שמג'ד אל-כרום ונחף מדורגים באשכול חברתי-כלכלי 2.
יו"ר האשכול בעת הקמתו היה עדי אלדר, ראש העיר כרמיאל באותה עת.
יו"ר האשכול הנוכחי הוא ראש עיריית כרמיאל המכהן, משה קונינסקי.
מנכ"ל האשכול הוא רז טישלר.
יחידות האשכול הן: אגף סביבה, מחלקת תכנון ואסטרטגיה, אגף חדשנות טכנולוגית, אגף פיתוח כלכלי ואגף חברה וקהילה.
החלטות באשכול מתקבלות באמצעות מועצת האשכול.
במהלך העשור האחרון שיתפו הרשויות פעולה במספר יוזמות שקידמו את תחום איכות הסביבה באזור.
בשנת 2012 משרד הפנים פרסם קול קורא "אשכולות" להקמת אשכולות אזוריים והרשויות ראו בכך הזדמנות וניגשו למכרז.
האשכול הוקם עם היענות משרד הפנים לקול הקורא ואישורו.
האשכול מספק מענה לתופעות שמאפיינות רשויות קטנות ופריפריאליות - חסרונות לגודל, ריחוק מהמרכז ואמצעים מוגבלים ברשות.
בשנת 2016 הוקם מערך הפסולת האזורי בו השתתפו 3 מתוך 7 רשויות החברות באשכול והאשכול החל מהלך ניקיון שטחים פתוחים ועסק בהתייעלות אנרגטית.
התקציב שגייס האשכול בשנה זו עמד על כ- 7.2 מיליון ש"ח.
בשנת 2017 השתתפו 5 רשויות מתוך 7 במערך הפסולת האזורי, נרכשו כלי אצירה, הוקמה היחידה הכלכלית הטכנולוגית, והחל מהלך התאגדות בתי הבד.
תקציב האשכול בשנה זו עמד על כ־18.7 מיליון ש"ח.
בשנת 2018 התרחב מערך הפסולת האזורי ל-6 רשויות מתוך 7, הופעל מערך טיאוט אזורי, הוצבו אשפתוני רחוב ביישובי האשכול, החל מערך מוכנות לחירום ביישובים, הוקמה חממת תיירות, הוקמה קהילת בעלי עסקים, הופעלה תוכנית מצוינות טכנולוגית החל העיסוק במרחבים ציבוריים.
בשנה זו הטמיע האשכול מערכת GIS, מערכת מידע ממוחשבת המאפשרת ניהול, אחזור וניתוח מידע גאוגרפי תוך שילוב תכנים ממספר שכבות מידע, המבוססות ברובן על מערך מיפוי, אך גם על מאגרי מידע טבלאיים "רגילים".
התקציב לשנת 2018 עמד על כ־25 מיליון ש"ח.
בשנת 2019 החל האשכול לעסוק בנושאים: תעשייה מתקדמת, אוריינות דיגיטלית, לשכת עסקים המאגדת בעלי עסקים, ארגון ומערכות דיגיטליות לרשויות, אכיפה סביבתית, אתרי אינטרנט מתקדמים לאשכול ולרשויותיו, מרחבים בטוחים, תיירות אזורית, עיצוב שירות לניידות במרחב.
בשנה זו פתח האשכול כיתה אזורית המשמשת כמרכז הדרכה עבור עובדי ציבור.
התקציב לשנת 2019 עמד על כ־54 מיליון ש"ח.
בסיום שנת 2019 הפיק האשכול חוברת תוכנית עבודה המפרטת את פעילות האשכול בשנה זו וכוללת את תוכנית העבודה לשנת 2020.
אשכול היא הוצאת ספרים ירושלמית ותיקה, המתמחה בהדפסת ספרי קודש.
נוסד בעיר סאנוק שבפולין, שם הוקם בית דפוס מקומי בניהולו של הרב דוד יואל וינפלד.
בשנת תרצ"ו עלה לארץ בנו, הרב יעקב שאול וינפלד (מחבר הספר "משנת יעקב"), והביא עמו באוניה מספר מכונות דפוס מבית הדפוס של אביו.
ויינפלד התיישב בירושלים, ופתח בה הוצאת ספרים בשם "אשכול" (תרגום חופשי מיידיש של שם משפחתו - ויינפלד) מתוך מטרה להוציא לאור ספרי יסוד יהודיים בדפוס מחודש, באותיות מאירות עיניים, יחד עם הקפדה על כל כללי הדקדוק.
על הספר הראשון שנדפס בשנת ה'תרצ"ח מופיע השם 'דפוס וינפלד'.
הוצאת אשכול הדפיסה במשך השנים ספרי-יסוד בתחום היהדות שהוגהו נערכו ובדרך כלל גם נוקדו, בידי תלמידי חכמים ודקדקנים.
הקדמת הרמב"ם למשניות במהדורת "אשכול", הוגהה בידי הרב שמואל הלוי ואזנר, הרב עזרא ציון מלמד תיקן וערך את מהדורת ספר החינוך, הרב מאיר מאזוז ניקד את הסליחות, והרב קלמן כהנא חיבר את הקונטרס "קיצור המצוות התלויות בארץ" שהודפס כנספח למהדורת קיצור שולחן ערוך.
כמה מדברי הדפוס שבהוצאת "אשכול" זכו לתפוצה רחבה: סידור "תפילת כל פה" ומחזורי התפילה "מחזור רבא", ששה סדרי משנה מנוקדים ועוד, נפוצו במשך השנים בכל רחבי העולם היהודי.
הפירוש זכה להסכמות נלהבות מרבים מגדולי ישראל כמו האדמור מויזניץ שהיה מורו ורבו, רבי משה הלברשטאם, הרב שמואל הלוי ואזנר, האדמור מגור בעל הפני מנחם, הרב עובדיה יוסף, הרב יצחק כדורי ועוד רבנים רבים נוספים.
בשנים האחרונות יצאו לאור ספרים רבים עם פירוש יסוד מלכות כמו: תהילים, סידור תפילה, מחזור, חמישה חומשי תורה, נ"ך, זמירות שבת ועוד.
סדור תפלות לימי השנה על פי נוסח האריז"ל, עם פירוש שי למורא, 2 כרכים.
חמשה חמשי תורה, עם פירוש שי למורא בשלוש מהדורת, 5 כרכים תשע"א.
ספר תהילים, עם פירוש רש"י ופירוש שי למורא.
חלוקת הוצאת הספרים לשני בניו של המייסד
בשנת תשמ"ט נפטר מייסד הוצאת 'אשכול', הרב יעקב שאול וינפלד, ובניו חילקו ביניהם את זכויות ההוצאה לאור של הספרים שבהוצאת אביהם.
חלק גדול מספרי ההוצאה לאור, הועברו לבנו הרב שמואל יהודה וינפלד שפתח הוצאת ספרים בשם "שי למורא" מתוך הפסוק "כל סביביו יובילו שי למורא", כשהוא רומז את שמו הפרטי (שמואל יהודה) בראשי תיבות, ותחת שם ההוצאה לאור המקורית - "אשכול" המשיך אחיו הרב יוסף שלום ויינפלד.
אשכול רשויות נגב מערבי הוא תאגיד עירוני אזורי בבעלות תשע רשויות מקומיות, ארבע ערים וחמש מועצות אזוריות, הממוקמות בנגב המערבי.
הרשויות הן: עיריית אופקים, עיריית נתיבות, עיריית רהט, עיריית שדרות, מועצה מקומית לקיה, מועצה אזורית אשכול, מועצה אזורית בני שמעון, מועצה אזורית מרחבים, מועצה אזורית שדות נגב מועצה אזורית שער הנגב ומועצה אזורית חוף אשקלון.
מטרת השותפות היא התייעלות כלכלית.
תחומי הפעילות של האשכול הם איכות הסביבה, קיימות, חינוך, רווחה, חברה ופיתוח כלכלי.
האשכול הוקם במסגרת מיזם האשכולות הלאומי, המשותף למשרד הפנים, משרד האוצר ומכון אלכא למנהיגות וממשל בג'וינט ישראל.
קיימים עוד ארבעה אשכולות רשויות במדינת ישראל.
האשכול הקרוב ביותר הוא אשכול נגב מזרחי.
האשכול הוקם בשנת 2013 ונרשם בכחברה ברשות התאגידים בשנת 2016, והוא מוגדר חברה בע"מ כל אחת מתשע הרשויות החברות באשכול מחזיקה אחוז דומה של מניות (11.11%).
הרשויות בוחרות אם לקחת חלק במיזמים של האשכול.
דירקטוריון – תשעה חברים, אחד לכל רשות חברה.
שליש מחברי הדירקטוריון הם נבחרי ציבור (ראשי רשויות), שליש עובדי ציבור (מנהלי מחלקות), ושליש נציגי ציבור.
אחת לשנתיים מתבצעת רוטציה בין הרשויות בזהות ותפקיד נציגה בדירקטוריון.
הדירקטוריון נפגש אחת לחודשיים עם מנכ"ל האשכול ומהווה הגוף המנהל בפועל והממנה את יו"ר הוועדות.
בתפקיד יו"ר הדירקטוריון הראשון של אשכול נגב מערבי כיהן יחיאל זוהר, ראש עיריית נתיבות.
העומד בראש הדירקטוריון הוא אלון דוידי, ראש עיריית שדרות.
אספת המייסדים – כינוס של ראשי הרשויות, המתווים את קבלת ההחלטות.
פורום מתאם – מורכב ממנכ"לים, מזכירים ומנהלי יחידות אסטרטגיות מהרשויות.
תפקידו של הפורום המתאם לתכלל את פעילות האשכול, ללוות ולייעץ למנכ"ל האשכול ולהטמיע את מהלכים בתוך הרשויות.
פורומים – לכל אחד מתחומי פעילות האשכול קיים פורום מקצועי הבנוי לרוב מראשי מחלקות הרשויות הרלוונטיים לתחום הפעילות.
מנכ"ל – מנכ"ל האשכול הוא אורי פינטו.
פורום הרווחה והשירותים החברתיים – מורכב ממנהלי מחלקות הרווחה והשירותים החברתיים.
הפורום עוסק בנושאי תעסוקה בקרב נכים, אוכלוסיות רווחה והגיל השלישי.
פורום החינוך – מורכב ממנהלי אגפי החינוך ברשויות.
הפורום עוסק בתלמידי החינוך המיוחד והמחוננים ובחינוך טכנולוגי.
פורום איכות הסביבה וקיימות – מורכב ממנהלי מחלקות שפ"ע, רכזי איכות סביבה, נציגי המשרד להגנת הסביבה במחוז דרום ומנהלי מאיגודי ערים ויחידות סביבתיות.
הפורום עוסק בתחום הפסולת והווטרינריה.
בין השאר פועלת תחת האשכול והאגף איכות הסביבה גם היחידה לאכיפה סביבתית (היל"ס).
פורום ספורט - המורכב ממנהלי מחלקות התרבות והספורט ברשויות.
הפורום פועל ליצור מפגשים משותפים (כדוגמת טורנירים) בין קבוצות מהרשויות.
מובילים אזוריות- פורום המאגד בכירים ברשויות האשכול, מנהלי מחלקות ומנהלי שירותים אזוריים במרחב שאינם ברשויות
מנהלת תעסוקה-פורום שמטרתו לחבר את גורמי התעסוקה במרחב (מעברים, מרכזי צעירים, ריאן ועוד) כדי לקדם תעסוקה.
אשכול של הומור הוא ספר הומוריסטי שראה אור ב-1989 ונכתב על ידי עפרה נבו-אשכול, בתו של ראש ממשלת ישראל השלישי לוי אשכול.
את הספר הוציאה לאור הוצאת ידיעות ספרים.
בספר זה נבו-אשכול ליקטה קטעים ואמירות הומוריסטיות שנאמרו על ידי אביה.
תפקידיו השונים שמילא אביה, החל מחבר מפקדת ההגנה וסגן שר הביטחון עד לשר החקלאות וראש הממשלה, משמשים כרקע לספר זה, שעניינו הוא חוש ההומור שלו, שליווה את עלילותיו ופועלו.
עפרה נבו-אשכול, כותבת הספר, טוענת כי לה אביה "הוריש" את העניין בהומור.
מתוך רצונה של נבו-אשכול לשמר ולהחיות את חוש ההומור של אביה, נכתב הספר.
בכתיבת הספר קיוותה נבו-אשכול לתת זווית ראייה אחרת על אשכול, שתדמיתו טרם שוקמה מהתפיסה הציבורית שדבקה בו ערב מלחמת ששת הימים וראתה בו אדם הססן.
אשיו (ביפנית: Ashiyu 足湯), הוא בית מרחץ מסורתי המקובל ביפן המיועד לרחיצת כפות הרגליים בלבד.
בתי אשיו רבים ממוקמים בפינות הרחוב בעיירות שבהם קיימים מעיינות חמים (אונסן).
ניתן למצוא בתי אשיו גם בתחנות רכבת, תחנות צדי הדרך, שדות תעופה, נמלים ופארקים ברחבי יפן.
רוב שירותי ה"אשיו" ניתנים בחינם.
בחלק מהמקומות נדרש תשלום סמלי או עמלה של עד 200 ין.
ישנם בתי אשיו עם מלתחות לצידם לצורך רחיצת הרגליים והחלפת הבגדים, אולם הם נדירים ביותר בשל כך שמלבד חליצת הנעליים והורדת הגרביים לא נדרשת שום הסרת בגדים או רחצה לפני הכנסת כפות הרגליים למים החמים.
חלק מבתי האשיו מאפשרים גם לספוג את הידיים: "טיו" (אמבטיית יד), בנוסף לרגליים.
העוברים והשבים יכולים להשתמש באשיו מבלי להסיר את בגדיהם, מלבד נעליהם וגרביהם.
לפני תחילת רחיצת הרגליים נדרש לחלוץ נעליים, להסיר את הגרביים ולהישאר ברגליים יחפות.
בדרך כלל נהוג גם לגלגל את המכנסיים עד לאזור הברכיים.
באשיו לא קיימת דרישה לרחוץ את כפות הרגליים לפני הכנסתן למים החמים.
באשיו האיברים היחידים הנמצאים במים הם כפות הרגליים ולעיתים גם כל החלק התחתון של הרגליים עד הברכיים.
רחיצת הרגליים באשיו יכולה לחמם את כלל הגוף בגלל העורקים וכלי הדם הגדולים הנמצאים ברגליים.
אשכבה (גם 'השכבה') היא תפילה הנאמרת על ידי יהודים מבני עדות המזרח ביום השנה לפטירה, לעילוי נשמת הנפטר.
ישנם שני נוסחים עיקרים, נוסח אחד ארוך, ונוסח נוסף קצר יותר.
יש שכתבו שהנוסח הארוך נאמר על נפטר תלמיד חכם.
ישנם שינויים מועטים בין הנוסחים הנפוצים בסידורי התפילה השונים.
מקור התפילה ונוסחיה השונים אינו ידוע בוודאות.
אך הם מוזכרים כבר בסידורים החל משנת 1500 לערך.
מקור המילה 'השכבה' מופיע כמה פעמים במקרא בעניין פטירה, כך למשל בדברי יעקב שביקש שאחר פטירתו יקחהו לקבורה בארץ ישראל: , וכן בספר ישעיה .
כך בתלמוד מוזכר יום פטירת רבי יהודה הנשיא כ'יומי דאשכבתיה דרבי' (=יום פטירת רבי).
תפילת האשכבה נאמרת בדרך כלל על ידי השליח ציבור או הרב, לאחר לווית הנפטר או הנפטרת, או במהלך ימי השבעה, והעלייה לקבר.
כמו כן נאמרת התפילה ביום האזכרה, בימים בהם קוראים בתורה, כגון בשבת ובמועדים או בימי שני וחמישי, לאחר עלייה לתורה של קרובי הנפטר.
בחלק מהקהילות היא נאמרת לאחר קריאת ההפטרה או מיד לאחר הכנסת ספר התורה חזרה לארון הקודש.
יש אומרים את התפילה גם במהלך סעודת מצווה ביום השנה.
מנהג יהודי כורדיסטן לומר את התפילה כל יום במשך השנה לפטירה, ביום ובערב.
וכן נוהגים לאומרה לאחר ברכת המזון.
בדומה לתפילת 'אל מלא רחמים' הנהוגה בקרב בני אשכנז, אף תפילה זו עניינה בקשה על נשמת הנפטר, שימצא מנוח לנפשו בגן עדן, ושתהא כפרה על פשעים ועוונות שאולי חטא בעודו בחיים, ויזכה להגיע לחיי העולם הבא.
רבי חיים ויטל בספרו שער המצוות, כתב בשם האר"י כי ראוי להימנע מהנוסח , מאחר שהדבר יכול לגרום רעה למת:
בשו"ת רב פעלים, כתב שכוונת האר"י להימנע מאמירות אלו הוא מחמת שיכול לבוא לידי קטרוג על המת.
למרות דברי האר"י, כתב הרב פעלים שהמנהג לא השתנה: .
כאמור, ישנם כמה נוסחאות לטקס.
נהוג לומר את הנוסח הארוך לתלמיד חכם, ואילו הנוסח הקצר לשאר האנשים.
כמו כן ישנו נוסח אחד לאנשים ונוסח שונה לנשים.
הנוסח לנשים כולל פתיחה מפסוקים המדברים בשבח האישה, כדוגמת הפסוקים במשלי
אשי (בהונגרית: Ősi) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו כפרים רבים באירופה גם באשי מספר התושבים נמצא בירידה.
באשי חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
אשיאן (או אשיין) בר נדבך היה אמורא בבלי בדור השני, המוזכר בתלמוד פעמים בודדות.
בתלמוד הבבלי מוזכר שאמר בשמו של רב יהודה דין בהלכות סת"ם, ויש גורסים שאמר דין זה בשם רב.
דין נוסף שאמר בהלכות סת"ם, אמר רבי זעירא בשמו בתלמוד ירושלמי, שם נקרא "אשייאן בר נידבה".
היה חתנו של רבי ייבא, שפירש בשם רב את דברי הברייתא הקובעת כי כאשר אדם בונה כותל (קיר) הסמוך לכותל חבירו, עליו להרחיק את הכותל מכותל חבירו כדי שלא יסתיר את אור השמש, וקבע שהמרחק הדרוש להרחקה הוא כרוחב חלון.
לדעת הרב ראובן מרגליות ייתכן ש"אשיאן בר נדבך" זהו כינוי שניתן לחתנו של ייבא על שם ההלכה בענייני כותל שאמר בשם רב, ועל פי הפסוק בספר עזרא - "אשוהי" הם יסודות, ו"נדבך" פירושו שורת אבנים.
אשירה זמיר (נולדה ב-1955) היא קצינה במשטרת ישראל בדרגת תת-ניצב, המכהנת כראש החטיבה לזיהוי פלילי באגף החקירות והמודיעין.
זמיר נולדה בקריית ביאליק, בת לאם עקרת בית ואב מנהל נפת צפון בחברת מקורות, ניצולי שואה, שעלו לישראל בשנת 1948. היא למדה בתיכון קריית חיים במגמה ריאלית-ביולוגית, וסיימה 10 שנות לימוד בקונסרבטוריון לפסנתר.
בצעירותה הייתה חברה בתנועת הצופים ובהמשך בנוער העובד והלומד.
היא התגייסה לצה"ל למערך המודיעין 8200 ולאחר שחרורה סיימה תואר ראשון בביולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני בביוכימיה באוניברסיטה העברית.
התגייסה למשטרת ישראל בשנת 1980 למערך הביולוגית במחלקה לזיהוי פלילי (מז"פ).
במסגרת שירותה הקימה את מאגר ה-DNA של המשטרה ובשנת 1985 מונתה לסגנית ראש המעבדה.
בשנת 2006 מונתה לראש מאגר הדנ"א, בשנת 2013 מונתה לראש מחלקת מעבדות מז"פ ובשנת 2017 מונתה לראש מחלקת ביומטריה פורנזית.
בשנת 2019 מונתה לראש החטיבה לזיהוי פלילי.
במהלך תפקידיה לאורך השנים סייעה לפענוח פשעים רבים, ובהם, רצח רחבעם זאבי, מעשי האונס של אדריאן שוורץ, שלושה מקרי עבירות מין שביצע איתן פרחי, רצח בני משפחת פוגל באיתמר, רצח עורכת הדין ענת פלינר ברמת השרון ורצח נועה אייל בירושלים.
אשכול רשויות נגב מזרחי הוא תאגיד עירוני אזורי בבעלות חמש עשרה רשויות מקומיות, הממוקמות בנגב המזרחי.
מנכ"ל התאגיד הוא אליעזר יעקב.
האשכול הוקם על ידי משרד הפנים על מנת ליצור התייעלות כלכלית ואספקת שירותים אזוריים משלימים לרשויות המקומיות.
תחומי הפעילות של האשכול הם איכות הסביבה, חינוך, דיגיטציה, רישוי עסקים, תכנון אזורי, פיתוח תעסוקה, חברה ופיתוח כלכלי.
האשכול הוקם בשנת 2013 ונרשם בכחברה ברשות התאגידים בינואר 2015, והוא מוגדר חברה בע"מ כל אחת מהרשויות החברות באשכול מחזיקה אחוז דומה של מניות.
קבלת השירותים על ידי האשכול היא וולנטרית וכל רשות מקומית יכולה לבחור האם היא רוצה לקחת חלק במיזמים של האשכול.
ערים מועצות אזוריות מועצות מקומיות ערד
האשכול פועל במספר תחומים מקצועיים:
אגף איכות הסביבה – מבצע פינוי פסולת ואכיפה סביבתית לרשויות המקומיות.
במסגרת האגף פועלת היחידה לאכיפה סביבתית (היל"ס) אשר משותפת גם לאשכול נגב מערבי.
אגף פיתוח כלכלי – פועל כדי לייצר מיזמי פיתוח כלכלי שיגדילו את הכנסות הרשויות המקומיות החברות באשכול.
אגף דיגיטציה – מקדם מיזמים דיגיטליים ברשויות השונות.
אשכול רשויות יהודה ושומרון (ובקיצור: אשכול רשויות יו"ש) הוא איגוד ערים המונה 19 רשויות חברות, מתוך 25 הרשויות המקומיות ביהודה ושומרון.
האשכול הוקם במטרה לקדם תפיסה של שיתוף פעולה אזורי, בין-רשותי, כמו קידום משותף של הפיתוח האזורי והפעלת מנועי צמיחה חברתיים וכלכליים במרחב, קידום בניית שירותים מוניציפליים משותפים, איכותיים ויעילים, וקידום איכות החיים במרחבי יהודה ושומרון.
האשכול פועל תחת מועצת מנהלים שחברים בה נציגים מכל אחת מהרשויות.
בראש מועצת המנהלים עומד ראש מועצה של אחת הרשויות שנבחר על ידי ראשי הרשויות של האשכול.
יו"ר האשכול הראשון והנוכחי הוא יגאל להב, ראש מועצת קרני שומרון.
באוגוסט 2020 מינתה המועצה את המנכ"לית הראשונה של האשכול, קרן גפן.
ערים מועצות אזוריות מועצות מקומיות מודיעין עילית
ביתר עילית מועצה אזורית בקעת הירדן
מועצה אזורית מגילות ים המלח אלפי מנשה
האשכול הוקם במטרה לשמש כלי לפתרון בעיות החוצות גבולות מוניציפליים, המחייבות תיאום, שיתוף פעולה, איגום משאבים וקשר עם משרדי ממשלה ומקבלי החלטות.
האשכול הוקם במסגרת מיזם האשכולות וקידום תפיסת האזוריות במדינת ישראל בהובלת משרד הפנים, והוא האשכול ה-11 שהוקם בישראל.
האשכול מתוקצב על ידי משרד הפנים ושותף למהלכים פיתוח עם משרדי ממשלה נוספים.
האגף לפיתוח כלכלי באשכול הוקם במטרה לקדם את הכלכלה האזורית בתחומי התיירות, האנרגיה והסביבה:
אחד מהמאפיינים שמייחדים את אשכול יהודה ושומרון, הוא הנופים והאתרים ההיסטוריים שבו עוד מימי המקרא.
מאפיין ייחודי זה, יחד עם יקבים רבים, מסלולי טיול ומגוון גאוגרפי, ממצב את תחום התיירות כעוגן כלכלי, ומהווה פוטנציאל להיות מוקד עניין לתיירות לאומית ובינלאומית.
אגף הפיתוח הכלכלי פועל לקידום התייעלות אנרגטית ברחבי האשכול במגוון פרויקטים, ואף קיבל תקציב ממשרד האנרגיה לצורך תכנון מהלכים לקידום אנרגיה מקיימת.
האשכול יחד עם איגודי ערים לאיכות סביבה (איגוד ערים שומרון ואיגוד ערים יהודה) בוחן את המענים השונים שניתן לקדם בתחום איכות הסביבה, בדגש על הקמת מתקני טיפול ברחבי יהודה ושומרון, ופינוי יעיל של פסולת מהרשויות.
המחלקה מקדמת הקמת מרכז עוצמה אזורי, שייתן מענה למספר רשויות ולתושביהן הזקוקים לסיוע בתחום העוני וההדרה החברתית.
ייעודו של מרכז העוצמה הוא לשפר את איכות החיים של אנשים החיים בעוני והדרה.
המרכז מנגיש מענים לפרטים ולמשפחות בארבעה תחומי התערבות: תעסוקה, מיצוי זכויות, כלכלת המשפחה ושילוב בקהילה .
אזרחים ותיקים ואנשים עם מוגבלות
בתחומי האשכול יש מחסור במסגרות לאנשים עם מוגבלות, שפעמים רבות נאלצים לנסוע הרחק על מנת לקבל שירות.
האשכול מקדם מהלכים לפיתוח מסגרות איכותיות, מקצועיות וקרובות לבית.
כמו כן, לטובת האזרחים הוותיקים הוקמה באשכול 'החממה להזדקנות מיטבית', שמטרתה לפתח מיזמים לטובת שיפור איכות חייהם של הוותיקים ברשויות האשכול.
ב-8 ביוני 2022 נערך כנס אשכול יו"ש הראשון במעלה אדומים, במהלכו נשאו דברים פוליטיקאים ואישי ציבור כגון שרת הפנים איילת שקד, שר השיכון זאב אלקין, יו"ר האשכול יגאל להב, ראשי ראשויות מיו"ש כגון יו"ר מועצה אזורית שומרון יוסי דגן, מנכ"לי רשויות ביו"ש, ועוד.
האשכול מקדם תוכנית להקמת פארק לאומי בשטח של כמיליון דונם בין ירושלים לים המלח, על מנת להפוך את האזור ליעד תיירותי מבוקש.
על פי התכנון הפארק אמור להתחיל באזור כוכב השחר ויגיע עד אזור ההרודיון במזרח גוש עציון.
אשיל פולד היה כלכלן ופוליטיקאי צרפתי יהודי מומר שכיהן כשר האוצר של צרפת בתקופת הרפובליקה הצרפתית השנייה והקיסרות הצרפתית השנייה.
אשיל פולד נולד ב-17 בנובמבר 1800 בפריז.
אביו, באר לאון פולד, היה בנקאי יהודי.
פולד החל את דרכו כבנקאי בבנק המשפחתי.
כבר ב-1842 הוא נכנס לחיים הפוליטיים, לאחר שנבחר באותה שנה לכהן כסגן מחלקה באזור אוקסיטניה.