tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בהמשך השנה, הוציא עם טינה טרנר חידוש ללהיטה "What's Love Got to Do with It".
בספטמבר אותה שנה חידש עם דונה סאמר את הלהיט "Hot Stuff".
בשנת 2019, קייגו הופיע בבחריין בגרנד פרי בחריין.
קייג'י סוזוקי (ביפנית: 鈴木桂治; באנגלית: Keiji Suzuki; נולד ב-3 ביוני 1980) הוא ג'ודוקא עבר יפני אשר התחרה בקטגוריית המשקל הכבד.
הוא זכה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל הכבד (מעל 100 ק"ג) באולימפיאדת אתונה 2004. סוזוקי פעמיים אלוף העולם מהשנים 2003 ו-2005 וזכה בתואר אלוף אסיה בשנת 2002. במהלך הקריירה סוזוקי זכה במדליות רבות בטורנירים מהסבב העולמי.
הוא נודע בהיותו ג'ודוקא קטן ביחס למתחריו בקטגוריית המשקל הכבד.
במהלך הקריירה הוא נע בין קטגוריות המשקל עד 100 ק"ג ומעל 100 ק"ג.
סוזוקי ידוע בהתמחותו בתרגיל האשי-וואזה ונחשב לאחד המבצעים הגדולים של תרגיל זה.
בשנת 2012 התחרה סוזוקי באליפות יפן, בשלב חצי הגמר הוא פרק את כתפו והודיע על פרישה לאחר מכן כיוון שלא נבחר לייצג את יפן במשחקים האולימפיים בלונדון 2012.
בנובמבר אותה השנה נבחר להיות מאמן המשקל הכבד בנבחרת יפן על ידי המאמן הראשי, קוסיי אינווה.
קייב פסז'רסקי (באוקראינית: Київ-Пасажирський; מילולית: קייב [ל]נוסעים) היא תחנת הרכבת המרכזית של העיר קייב, בירת אוקראינה.
לתחנה שתי כניסות, הנקראות "התחנה המרכזית" (Центрального вокзалу) ו"תחנת הרכבת הדרומית" (Південний вокзал), אף שהן אינן תחנות נפרדות אלא מחוברות לקומפלקס משותף.
הקומפלקס מורכב ממסוף רכבות בין-עירוניות ובין-ארציות, מסוף רכבת פרברים, מסוף לרכבת המהירה לנמל התעופה בוריספול ושטחי שירות ומוסכי רכבות.
בצמוד לתחנה נמצאים מסוף קווי החשמלית סטארווקזלנה (Старовокзальна) ותחנת הרכבת התחתית ווקזלנה (Вокзальна), המרכיבים את המרכז התחבורתי (האב) הגדול בעיר.
נכון לשנת 2018 זוהי תחנת הרכבת העמוסה ביותר באוקראינה, ומשרתת 23.4 מיליון נוסעים בשנה.
בניית התחנה הראשונה באתר זה, מדרום למרכז העיר ההיסטורית, הושלמה ב-1870, כחלק מקוי הרכבת קייב-באלטה וקייב-קורסק.
מבנה התחנה היה מבנה לבנים דו-קמתי בסגנון התחייה הגותית.
המבנה הנוכחי הוקם בין השנים 1927–1932 בסגנון הקונסטרוקטיביזם הרוסי.
המבנה שופץ באופן מקיף בשנת 2001, באותה עת הוקמה גם חזית הכניסה הדרומית.
התחנה סובלת מעומס רב ולפי התוכניות יוחלף המרכז התעבורתי של העיר ויועבר לגדה השמאלית (המזרחית) של הדנייפר עם הפיכת תחנת דרניצה (Дарниця) לתחנת הרכבת המרכזית של הבירה.
קייב ג'ונסון היה פוליטיקאי ועורך דין אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם טנסי ובתפקיד המנהל הכללי של דואר ארצות הברית.
קייב ג'ונסון נולד במחוז רוברטסון שבטנסי.
בשנים 1813–1814 הוא שירת ברגימנט שלחם באינדיאנים שעליו פיקד אביו.
הוא למד בקולג' קמברלנד שבטנסי (כיום אוניברסיטת נאשוויל), השתלם במשפטים וב-1814 התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק במקצוע בעיר קלארקסוויל.
ב-1817 מונה כתובע של מחוז מונטגומרי.
ג'ונסון נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם טנסי וכיהן בו בשנים 1829–1837. בתקופה זו הוא כיהן כיושב ראש הוועדה לתביעות קרקע פרטיות.
ב-1836 לא עלה בידו להיבחר מחדש, אך שנתיים לאחר מכן הוא נבחר שוב וכיהן בבית הנבחרים בשנים 1839- 1845. בתקופת כהונתו השנייה הוא כיהן כיושב ראש הוועדה לעניינים צבאיים, הוועדה להוצאות על בנייני ציבור והוועדה לעיניני האינדיאנים.
בבחירות לנשיאות של 1844 הוא היה פעיל במסע הבחירות של ג'יימס פולק, הן בוועידת המפלגה הדמוקרטית והן בבחירות הכלליות.
לאחר ניצחונו מינה אותו הנשיא פולק במרץ 1845 לתפקיד המנהל הכללי של דואר ארצות הברית, תפקיד בו הוא כיהן עד לתום נשיאותו של פולק במרץ 1849. ב-1847 העביר ג'ונסון את מחלקת הדואר מגביית דמי משלוח הדואר על ידי הנמענים לתשלום דמי הדואר על ידי השולחים.
הוא עשה זאת על ידי הנהגת השימוש בבולי דואר לראשונה בארצות הברית.
הוא גם הנהיג את השימוש בתיבות דואר באזורים העירוניים.
בשנים 1850–1851 הוא כיהן כשופט הפדרלי בסבב השביעי.
ב-1860 הוא היה נציב ליישוב היחסים בין ארצות הברית לבין חברת השיט של פרגוואי.
במהלך ממלחמת האזרחים הוא נבחר לסנאט המדינתי של טנסי, אך לא הותר לו להיכנס לתפקידו מאחר שהוא תמך בקונפדרציה.
קייב ג'ונסון נפטר בקלארקסוויל שבטנסי ב-23 בנובמבר 1866 ונטמן בבית הקברות גרינווד שבעיר.
קייאו (בספרדית: Callao) היא עיר על חוף האוקיינוס השקט במטרופולין של לימה, בירת פרו.
קייאו היא הנמל הימי הראשי של פרו, ובה שוכן גם נמל התעופה הראשי של לימה, נמל התעופה הבין-לאומי חורחה צ'אבס.
שטח השיפוט של קייאו מורכב מכל אזור קייאו אשר חופף למחוז קייאו (Provincia constitucional del Callao).
העיר הוקמה בשנת 1537 על ידי הספרדים והיא בעלת היסטוריה ימית ארוכה כאחד הנמלים העיקריים באמריקה הלטינית ובאוקיינוס השקט, שכן היא הייתה אחת העיירות הספרדיות החשובות בתקופה הקולוניאלית.
מרכז קייאו נמצא כ-15 קילומטרים מערבית ל.
קייאו הוקמה בשנת 1537 על ידי פרנסיסקו פיסארו על מפרץ קייאו, והפכה במהרה לנמל החשוב ביותר לסחר ספרדי באוקיינוס השקט.
בזמן מלכות המשנה של פרו הובאו, סחורות רבות מאזורי פרו, בוליביה וארגנטינה על ידי פרדות דרך הרי האנדים ונשלחו דרך נמל קייאו לפנמה, שם הגיעו דרך היבשה לים הקריבי, ומשם נשלחו דרך האוקיינוס האטלנטי לספרד.
ב הנמל היה נקודת המוצא למסעות ספרדיים רבים לאוקיינוס השקט, אך הוא גם הותקף מספר פעמים על ידי פירטים אנגלים והולנדים שונים, בהם פרנסיס דרייק ותומאס קוונדיש.
ב-28 באוקטובר 1746 נהרסו הנמל והעיר ברעידת אדמה עזה ובצונאמי שנגרם בעטיה, וכ-5,000 בני אדם נהרגו.
רק 200 תושבים שרדו את אסון הטבע.
המשנה למלך הקים מחדש את העיר, ובמקביל בנה מבצר (פורטלסה דה ריאל פליפה, Fortaleza de Real Felipe), הניצב על החוף מעל הנמל כדי להגן עליו.
על השליטה על קייאו הייתה לחימה עזה במהלך נגד ספרד.
בספטמבר 1823 נחתו סימון בוליבר ואנטוניו חוסה דה סוקרה עם צבא רפובליקת קולומביה הגדולה בקייאו כדי לבוא לעזרת הרפובליקה הפרואנית שהייתה במצוקה.
לאחר כניעתו של המשנה למלך הספרדי לאחר קרב אייקוצ'ו ב-9 בדצמבר 1824, הצטרף הבריגדיר הספרדי לשרידי הכוחות הספרדיים בפורטלסה דה ריאל פליפה וסירב להיכנע.
המבצר במפרץ קייאו היה המעוז הספרדי האחרון ביבשת אמריקה הדרומית.
המצור נמשך כמעט 14 חודשים.
מכיוון שלא הגיעו תגבורת נוספת מספרד, בניגוד לתקוותיו הראשוניות של רודיל אי קפמיו, נאלצו 400 החיילים האחרונים הנאמנים למלך להיכנע לצרים הרפובליקנים ב-22 בינואר 1826. בכך הסתיימה הנוכחות הספרדית באמריקה הדרומית.
בשנת 1851 נבנה קו הרכבת הראשון באמריקה הדרומית בין קייאו ללימה.
לפני מלחמת ספרד–אמריקה הדרומית (1865–1871) הטיל הצי הספרדי סגר על נמל קייאו ב-14 באפריל 1864, מה שעצר את ייצוא הגואנו הפרואני.
פרו הצטרפה לצ'ילה ב-5 בדצמבר 1865, שכבר הכריזה מלחמה על ספרד כמה חודשים קודם לכן.
ב-2 במאי 1866 החליט האדמירל הספרדי להפגיז את קייאו.
העיר הצליחה להגן על עצמה היטב בזכות 96 תותחים, כך שהספרדים ספגו הרוגים רבים וספינות פגועות.
לאחר ההפגזה, בה מת גם שר ההגנה הפרואני, הסתיימה הלחימה הפעילה והצי הספרדי נסוג לפיליפינים.
במלחמת האוקיינוס השקט הטיל הצי הצ'יליאני סגר על נמל העיר החל מ-10 באפריל 1880. העיר נכבשה על ידי כוחות צ'יליאנים ב-17 בינואר 1881.
ב-24 במאי 1940 נפגעה העיר ברעידת אדמה גדולה נוספת.
ב-28 באפריל 1947 החל תור היירדאל את המסע הראשון שלו עם הקון-טיקי מקייאו.
על החוף שוכנת "המכללה הצבאית לאונסיו פרדו" (Colegio Militar Leoncio Prado), בית ספר צבאי פרואני שמילא תפקיד מרכזי גם ברומן "העיר והכלבים" (La Ciudad y los Perros; 1962) מאת הסופר הפרואני מריו ורגס יוסה.
בקייאו שוכן בית כלא צבאי של , שבו כלואים, בין היתר, מנהיג קבוצת המורדים הנתיב הזוהר אבימל גוסמן, מנהיג התנועה המהפכנית טופאק אמארו ויקטור פולאי (Victor Polay) וראש שירות הביטחון לשעבר תחת הנשיא לשעבר אלברטו פוג'ימורי, ולדימירו מונטסינוס, שהורשע בשחיתות.
בשנת 1966 הוקמה האוניברסיטה הלאומית הטכנית של קייאו, שבהמשך הפכה ל.
באפריל 1967 הקים האפיפיור פאולוס השישי את הדיוקסיה הקתולית קייאו.
ישנם מספר איים לא מיושבים מול החוף, לה איסלה סן לורנסו (La Isla San Lorenzo, כיום בסיס ימי), איסלה אל פרונטון (Isla El Frontón, לשעבר בית כלא שמור היטב), איסלאס קבינסס (Islas Cavinzas) ואיסלאס פלומינו (Islas Palomino).
סיורים מובילים לשני האיים האחרונים, שהם משכנם של אריות ים (בסביבות 8,000 פרטים) וכן כ-160 פינגווינים הומבולדט ועופות ימיים.
ענייני השלטון המקומי מחולקים לשתי רמות.
עניינים אזוריים מנוהלים על ידי הממשל האזורי של קייאו (Gobierno Regional del Callao), השוכנת ברובע בלוויסטה.
עניינים כמו ניקיון, קידום ספורט ושירותים בסיסיים מטופלים על ידי עיריית מחוז קייאו, שהמטה שלה ברובע קייאו.
לכל אחד משבעת הרבעים יש עירייה משלו המטפלת בעניינים בתחומי השיפוט שלהם.
קייאו מחולקת לשבעה רבעים (distritos), שבראש כל רובע עומד ראש עירייה (alcalde)
יתרת מחוז קייאו כוללת את האיים לה איסלה סן לורנסו, איסלה אל פרונטון, איסלאס קווינסס ואיסלאס פלומינו, ששטחם בסך הכול 17.63 קילומטרים רבועים.
בין היתר מיוצרים בעיר מוצרים פטרוכימיים, דשנים, טקסטיל ומוצרי עור.
נמל קייאו הוא אחד מנמלי הדיג והמסחר החשובים ביותר באמריקה הדרומית והוא מטפל ב-75% מהיבוא והיצוא של פרו.
יש בו גם קיבולת גדולה של מחסני קירור ומספר מבדוקים יבשים.
מימוש התוכניות ל יחזק עוד יותר את כלכלת קייאו.
מוצרי היצוא החשובים ביותר בנמל הם נפט, נחושת, ברזל, כסף, אבץ, עופרת, כותנה, סוכר וקפה.
נמל התעופה הבין-לאומי חורחה צ'אבס (קוד יאט"א: LIM) הוא נמל התעופה הבין-לאומי והפנימי העיקרי של פרו.
הוא שוכן בקייאו, 12 קילומטרים מהמרכז ההיסטורי של לימה.
שדה התעופה משמש כמרכז לחברות תעופה רבות כגון , ו-LATAM פרו.
מהנמל מתחיל קו רכבת ללימה החוצה את הרי האנדים של חברת הרכבות הפרואנית (Ferrocarril Central Andino).
קיי סי לייטפוט הוא אתלט אמריקאי, המתחרה בקפיצה במוט.
לייטפוט גדל בלי'ס סאמיט שבמיזורי.
בגיל 16 החל להתאמן בקפיצה במוט בעקבות אביו שהיה בעצמו קופץ במוט.
בתיכון זכה פעמיים באליפות מיזורי בקפיצה במוט ונבחר לאתלט הנוער של השנה במדינה.
ב-2019 החל ללמוד ולהתחרות במסגרת אוניברסיטת ביילור בטקסס.
באליפות ארצות הברית אותה שנה, שהיוותה גם את המבחנים האמריקאיים לקראת אליפות העולם, סיים שלישי בשיא אישי של 5.76 מטר.
באליפות העולם עבר גובה של 5.60 מטר במוקדמות ולא העפיל לגמר.
ביולי 2020 קבע שיא אישי באצטדיון של 5.82 מטר.
בפברואר 2021 עבר גובה של 6.00 מטר בתחרות באולם בלאבק.
במרץ אותה שנה זכה באליפות המכללות באתלטיקה באולם כשקבע שיא אליפות של 5.93 מטר.
באולימפיאדת טוקיו סיים במקום הרביעי בתוצאה של 5.80 מטר.
ביוני 2023 קבע שיא אישי של 6.07 מטר במהלך תחרות בנשוויל שבטנסי.
קייד פארקר קנינגהם הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הרכז והקלע בדטרויט פיסטונס מליגת ה-NBA.
תחילה הלך בעקבות אביו ושיחק פוטבול בעמדת הקוורטרבק, אך לאחר שצפה באחיו משחק כדורסל במכללות, החל גם הוא לשחק כדורסל.
כבר בכיתה ו', שיחק קנינגהם כרכז בטורניר התיכונים בארלינגטון.
קנינגהם למד בבית הספר התיכון בואי שבארלינגטון.
בעונתו הראשונה בתיכון תחילה עלה מהספסל אך מהר מאוד החל לפתוח.
קנינגהם העמיד ממוצעים של 15.2 נקודות, 6.4 ריבאונדים ו-3 אסיסטים למשחק ועזר לתיכון שלו להגיע לגמר תוך כדי שהוא נבחר לרוקי העונה.
בדצמבר 2017, בתחילת עונתו השנייה, נפצע קנינגהם לאחר שניסה להטביע בטורניר ביוסטון.
קנינגהם סיים את העונה עם ממוצעים של 18.8 נקודות, 8.2 ריבאונדים, ו-5.3 אסיסטים למשחק.
הוא נבחר לשחקן המצטיין של הליגה ולשחקן המצטיין על פי איגוד המאמנים בטקסס.
בקיץ לקראת עונתו השלישית, עבר קנינגהם לאקדמיה של מונטוורדה.
ב-2 בפברואר 2019, קלע קנינגהם 26 נקודות, מסר 9 אסיסטים והוריד 7 ריבאונדים בניצחון 51–76 על אקדמיית אוק היל, אחת מקבוצות התיכון המובילות בליגה.
בתום עונתו השלישית, לאחר שהעמיד ממוצעים של 11.4 נקודות, 5.7 ריבאונדים ו-5.5 אסיסטים למשחק, נבחר קנינגהם לחמישייה השנייה של העונה.
בקיץ 2019, נבחר קנינגהם לשחקן המצטיין בטורניר הצעירים של נייקי לאחר שהעמיד ממוצעים של 25.1 נקודות, 6.6 ריבאונדים ו-5.2 אסיסטים למשחק.
בעונתו האחרונה בתיכון, הצטרפו אליו שחקנים מרכזיים כמו סקוטי בארנס ודיירון שארפ, מה שגרם לאנליסטים רבים לראות את תיכונו כאחד הטובים בתולדות הכדורסל תיכונים.
קנינגהם העמיד ממוצעים של 13.9 נקודות, 6.4 אסיסטים ו-4.2 ריבאונדים למשחק, מה שהוביל את מונטוורדה למאזן מושלם של 0–25 עם ממוצע הפרש של 39 נקודות במשחק.
הוא שיחק רק 22 דקות בממוצע למשחק בשל עומק קבוצתו.
בסוף העונה הוא זכה בשחקן השנה של נייסמית' בתיכונים ושחקן השנה הלאומי של מקס פרפס.
קנינגהם נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, בג'ורדן ברנד קלאסיק ובנייקי הופ סאמיט, אך כל שלושת המשחקים בוטלו עקב מגפת הקורונה.
קנינגהם נבחר כאחד מ-25 השחקנים המובילים אשר מועמדים למכללות.
הוא היה מבוקש במכללות רבות, אך לאחר שאחיו קאנן חתם באוניברסיטת המדינה של אוקלהומה כעוזר מאמן, אנליסטים ראו במכללה זו כמעומדת הראשית להחתימו, ואכן ב-5 בנובמבר 2019 הודיע קנינגהם שיגיע למכללה זו.
הוא היה השחקן עם הדירוג הכי גבוה בתולדות המכללה והראשון עם דירוג חמישה כוכבים מאז מרכוס סמארט בשנת 2012. ביוני 2020, הודיע טורניר אליפות המכללות על איסורה של מכללתו להשתתף בטורניר בעונה הקרובה, אך קנינגהם הצהיר כי למרות זאת הוא יישאר במכללה.
בהמשך המכללה הגישה ערעור ואושרה להשתתף בטורניר.
בהופעת הבכורה של קנינגהם במכללה, ב-25 בנובמבר 2020, הוא קלע 21 נקודות והוריד 10 ריבאונדים בניצחון 68–75 על אוניברסיטת טקסס בארלינגטון.
ב-8 בדצמבר, קלע קנינגהם 29 נקודות, כולל 13 מהן ב-91 השניות האחרונות, במהלך הניצחון 78–83 על אוניברסיטת אוראל רוברטס.
ארבעה ימים לאחר מכן, קלע קנינגהם 10 נקודות ושלשת ניצחון 11 שניות לסיום בניצחון 64–67 על אוניברסיטת ויצ'יטה.
ב-27 בפברואר 2021 הוא קלע 40 נקודות והוריד 11 ריבאונדים בניצחון 90–94 בהארכה על אוניברסיטת אוקלהומה.
קנינגהם הפך לשחקן הרביעי בליגה שזוכה בתואר שחקן העונה ורוקי העונה, והצטרף למרכוס סמארט, קווין דוראנט ומייקל ביזלי.
ב-1 באפריל 2021 הכריז קנינגהם על התמודדות בדראפט ה-NBA 2021, שם נבחר בבחירה הראשונה על ידי דטרויט פיסטונס.
ב-8 באוגוסט 2021, ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת הקיץ של ה-NBA בניצחון 76–72 מול אוקלהומה סיטי ת'אנדר, בו רשם 12 נקודות, שישה ריבאונדים ושני אסיסטים ב-26 דקות.
קנינגהאם הפסיד חלק ממחנה האימונים, כולל קדם העונה, וחמישה מששת המשחקים הראשונים של דטרויט עקב פציעה בקרסול.
ב-30 באוקטובר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA, רשם שתי נקודות, שני אסיסטים ושבעה ריבאונדים בניצחון 110–103 על אורלנדו מג'יק .
ב-21 בנובמבר, הוא קלע טריפל דאבל עם 13 נקודות, 12 ריבאונדים ו-10 אסיסטים בהפסד 121-116 ללוס אנג'לס לייקרס והפך לשחקן השמיני הצעיר ביותר בתולדות ה-NBA שרשם טריפל דאבל והצעיר ביותר בהיסטוריה של הפיסטונס.
ב-19 בפברואר 2022 הוענק לקנינגהם תואר ה-MVP של משחק הכוכבים העולים של ה-NBA.
ב-25 בינואר 2022, לקנינגהאם היו 34 נקודות, שמונה ריבאונדים, שמונה אסיסטים, ארבע חסימות ושתי חטיפות בהפסד 110–105 לדנבר נאגטס, והצטרף למייקל ג'ורדן בתור הרוקי היחיד בתולדות ה-NBA שרשם את הסטטיסטיקה הזאת במשחק NBA.
הוא זכה בתואר רוקי החודש של ה-NBA המזרחי עבור משחקים ששיחקו בינואר.
הוא העמיד ממוצע של 17.4 נקודות הטובות ביותר בטירונות, בתוספת 5.6 אסיסטים ו-5.5 ריבאונדים, כדי לסיים את העונה.
מאז 1 במרץ, קנינגהם רשם ממוצעים של 21.2 נקודות ב-46.2 אחוזי קליעה ו-6.7 אסיסטים למשחק.
קנינגהם הגיע למקום השלישי במרוץ לתואר רוקי השנה בליגת ה-NBA לשנת 2021/22 מאחורי הזוכה סקוטי בארנס והמקום השני אוון מובלי, קנינגהם נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA לאחר העונה.
קנינגהם שיחק עבור נבחרת ארצות הברית בכדורסל בגביע העולם עד גיל 19 של פיב"א 2019 בהרקליון, יוון.
בשבעה משחקים, הוא העמיד ממוצעים של 11.7 נקודות, 5.7 אסיסטים ו-4.9 ריבאונדים למשחק, ועזר לקבוצתו לזכות במדליית הזהב.
בגמר, קנינגהאם הוביל את הקלעים עם 21 נקודות, יחד עם שבעה ריבאונדים ושבעה אסיסטים, בניצחון 93–79 על נבחרת מאלי בכדורסל.
אביו של קנינגהם שיחק פוטבול במכללת טקסט טק.
אחיו הגדול קנן שיחק כדורסל במכללת SMU, במהלך קריירת המכללות שלו שבר את שיא המשחקים לשחקן במכללה, ולאחר מכן שיחק עונה אחת מקצוענית בפולין.
לאחר מכן המשך קנן בקריירת אימון, כשהפך לעוזר מאמן במכללת אוקלהומה סטייט בעונת 2019-20. לקנינגהם יש בת בשם ריילי, שנולדה ב-2018. קנינגהם טבעוני מאז 2019.
קייזה ריי אלסטד , הידועה בשם הבמה קייזה , היא זמרת-יוצרת ורב-נגנית קנדית.
ב-2017, היא הייתה מעורבת בתאונת דרכים בטורונטו, וסבלה מפציעות קשות שחייבו אותה לקחת מספר שנים חופש בשביל להחלים.
כשהייתה בת 13, קייזה הלכה למחנה קיץ, והמשיכה ללכת עד שהייתה בת 16. כשהייתה בת 16, לקחה חלק בתוכנית של החברה לאימון מפרשים וחיים .
מאוחר יותר היא הפכה למדריכת שייט בבית הספר לשייט גלנמור בשנת 2007. שנה לאחר מכן הצטרפה למילואים של הצי המלכותי הקנדי יחד עם אחיה, והפכה ל- NavCom (Communicator Naval).
זה היה בזמן שהייתה בצוותים בודדים של חיל הים שהיא לימדה את עצמה לנגן בגיטרה.
בינתיים, היא נכנסה לתחרות מיס תבל קנדה .
היא הצהירה כי זמנה בחיל הים הניע אותה למסור 4,500 תקליטורים לחיילים קנדיים שמשרתים באפגניסטן ב-2008. קייזה התאמנה בג'אז בסטפס, ובתיאטרון.
היא התאמנה גם כבלרינה, אך בשל פציעה בברך בגיל 15, היא סיימה את קריירת הבלט שלה.
כשהייתה בת 18, היא כתבה את שירה הראשון, כדר להביע את רגשותיה, לאחר שהוריה החליטו להתגרש.
באותה שנה, שירה הושמע לראשונה ברדיו.
ניק קריוון, מ-Toronto Star , דיווח כי קייזה הייתה מעורבת בתאונת דרכים ב-2017 בטורונטו, כאשר רכב אובר התנגש עם מונית.
הוא דיווח כי חלק מההחלמה שלה, ממה שהיא תיארה כ-"פגיעה מוחית טראומטית", מחייב אותה להישאר בחדר חשוך למשך חצי שנה.
ב-2005, נבחרה קייזה להופיע בשידור חי בתוכנית הרדיו Folk Routes של טום קוקסוורת' בתחנת הרדיו CKUA .
זמן קצר לאחר מכן התקבלה למכללת סלקירק בנלסון , קולומביה הבריטית.
במכללה היא למדה נגינה על קלידים, שירה ונגינה על גיטרה.
מאוחר יותר, היא קיבלה מלגה ממכללת ברקלי למוזיקה.
לאחר מכן, ב-2010, היא נסעה לניו יורק בשביל לקדם את הקריירה המוזיקלית שלה.
אף על פי שהתחילה בעיקר כזמרת פולק, היא שינה את המקצב שלה כאשר התחילה לעבוד בניו יורק, יחד עם המפיק המוזיקלי רמי סמיר עפוני.
ב-2010. היא נבחרה להופיע בחגיגות יום קנדה בכיכר טרפלגר בלונדון מול 30,000 איש.
ב-2012, היא הוציאה את הסינגל הראשון שלה, "Oops".
בריאיון שנתנה ב-2014, היא אמרה כי הסינגל נכתב כבדיחה.
ב-2013, היא הייתה אחד מהכותבים של הסינגל "Triggerfinger" של הלהקת הנורווגית, דאנקיבוי .
היא כתבה גם עבור אמנים אחרים, כמו ריהאנה, קיילי מינוג ואיקונה פופ.
ב-11 באפריל 2014, הוציאה קייזה את הסינגל "Hideaway".
הווידאו קליפ הנלווה לסינגל יצא ב-26 באפריל 2014. הווידאו קליפ ספג ביקורת חיובית מצד המגזין Idolator.
ג'ון ג'נטיל, מרולינג סטון, כינה את הסגנון "מרשים".
קייזה דיווחה לרולינג סטון שהיא התקשתה ביצירת הווידאו קליפ, בין השאר מפני ששברה צלע ממש לפני הצילומים, ו-"לא יכלה לזוז חודש שלם אחר כך ".
מאוחר יותר, הסינגל הופיע ב-BBC Radio 1. הסינגל, בשיאו, הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי.
זמן קצר לאחר שהוציאה את "Hideaway", קייזה הוציאה וידאו קליפ חדש לגרסת הכיסוי שלה לשיר "What Is Love" של האדאוויי.
מייק בל, מ-Calgary Herald , התייחס לגרסתה לשיר באומרו: "קאבר מדהים לשיר הדאנס של האדאוויי מ-1993, ".
היא הוציאה גם גרסה מואטת, עם וידאו קליפ שמראה אותה ואחרים מגלים לאט לאט שהם עירומים, בשביל להביע "רגשות גולמיים".
ב-8 באוגוסט 2014, הוציאה את הסינגל "Giant in My Heart".
השיר, בשיאו, הגיעו למקום הרביעי במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-4 באוקטובר 2014, הוציאה, בשיתוף פעולה עם סקרילקס ודיפלו את הסינגל "Take Ü There".
מאוחר יותר, היא הייתה אחת מכותבי השיר "Go All Night" של גורגון סיטי, בשיתוף פעולה עם ג'ניפר הדסון.
ב-11 בספטמבר 2015, הוציאה, בשיתוף פעולה עם דוראן דוראן, את השיר "Last Night in the City".
היא כתבה מספר שירים עבור ריהאנה.
היא גם הייתה אחת מכותבי השיר "I'm in It with You" של לורן.
ב-6 בינואר 2017, קייזה הוציא את הסינגל "Dearly Beloved".
הווידאו קליפ של השיר, שהציג אותה עם גיטרה לבנה, פורסם באותו יום ביוטיוב.
לדבריה, השיר והחומר העתידי שלה קיבלו השראה מ-"חברתה הטובה אליס [שנפטרה] לפני כמעט שנה וחצי".
ב-17 במרץ 2017, היא הוציאה, בשיתוף פעולה עם פיטבול, את הסינגל "We Are Strong".
במקביל, היא הוציאה, בשיתוף פעולה עם סרון , את הסינגל "Ain't No Party".
לאחר הפסקה של שנתיים בעקבות תאונת דרכים שהותירה אותה עם פגיעה מוחית טראומטית, קיזה הוציאה את הסינגל הבא שלה, "Sweet Love", וחזרה להופיע ביוני 2019. המגזין Paper, התייחס לסינגל החדש כאל "תערובת של ז'אנרים".
ב-2020 הוציאה את אלבום האולפן השני שלה, Crave.
על פי המגזין Paper, קייזה עובדת על מחזמר.
ב-2014, נבחר קייזה להיות הדוגמנית לקו משקפי אופנה חדש בשם "Color Block" על ידי הקמעונאית פנדי.
היא הופיעה בסרטון תדמית שצולם על ידי רות הוגבן.
בסרטון, "נראית קייזה מטיילת על הליכון על רקע קו רקיע צבעוני, תוך כדי [שהיא] שרה ועוטה את משקפי השמש הצבעוניים עם המסגרת הכפולה." קייזה הודיעה כי היא מתכננת להוציא את קו האופנה שלה בשם "SteamPop", איפשהו ב-2014.
קיידן מייקל בויד הוא שחקן אמריקאי.
בויד נולד ב-24 במאי 1994 בבדפורד (אנ'), טקסס, בנם של דבי ומייק בויד.
הצעירותו עבר עם הוריו ואחותו הגדולה, השחקנית ג'נה בויד להתגורר בלוס אנג'לס, קליפורניה.
הוא סיים את לימודיו בתיכון וילג' אשר ממוקם בשכונת סאן ואלי (אנ') בלוס אנג'לס.
בויד מנגן בכינור וצ'לו ושיחק כדורגל בתיכון.
הוא בוגר לימודי תואר ראשון במנהל עסקים מאוניברסיטת פפרדיין (אנ') בשנת 2016. במנהל עסקים.
בויד קיבל את תפקידיו הראשונים, תפקידי טלוויזיה קטנים ופרסומות, כבר בגיל שבע.
בשנת 2003 הוא גילם את בנו של טים רובינס בסרט בקולנוע "מיסטיק ריבר".
בשנת 2004 לוהק לתפקיד הראשי של מקס בסרט "הרפתקאות שארקבוי ולבהגירל" שהוקרן לראשונה בשנת 2005.
בשנת 2006 הוא שיחק את וורן וורת'ינגטון השלישי בסרט "אקס-מן 3: המפלט האחרון", והוא לוהק לתפקיד הראשי בסרט "יש חלומות, נצא למסע" משנת 2007.
בשנת 2008 הופיע לצד ג'וליה רוברטס ווילם דפו בסרט "לחזור בקיץ" .
בשנת 2014 הופיע בסדרה "אוקוורד" וחזר לשחק בה גם שנה לאחר מכן.
הוא גילם את החבר של ג'נה.
במרץ 2021 לוהק לתפקיד בסדרת הטלוויזיה של שואוטיים, "הגברת הראשונה".
שם הוא גילם את מייקל פורד, בנם הבכור של נשיא ארצות הברית ג'רלד פורד ורעייתו בטי פורד.
שנה סרט תפקיד הערות 2003 שישי הפוך חבר של הארי #2 מיסטיק ריבר מייקל בוילExposed ג'ארד 2004 קנאהילד #2 דודג'בול טימי 2005הרפתקאות שרקבוי ולבהגירל (אנ')מקס 2006 אקס-מן 3: המפלט האחרון וורן וורת'ינגטון השלישי הצעיר 2007Have Dreams, Will Travel בן ריינולדס 2008לחזור בקיץ (אנ') מייקל הצעיר 2022דוג טריפ רב"ט לויץ
שנה פרס קטגוריה סרט/סדרה תוצאה Ref 2003 פרס האמן הצעיר ההופעה הטובה ביותר בפרסומת מקדונלד'ס
קייבסטאר (באוקראינית: Київстар) היא חברת טלקומוניקציה אוקראינית המספקת שירותי תקשורת והעברת נתונים המבוססים על מגוון רחב של טכנולוגיות ניידות וקבועות, כולל (4G (LTE.
מובילה בין מפעילי הסלולר האוקראיניים מבחינת איכות האינטרנט הסלולרי.
רשת הסלולר של קייבסטאר מכסה את כל ערי אוקראינה, כמו גם יותר מ-28 אלף יישובים כפריים, כל הנתיבים הלאומיים והאזוריים העיקריים, רוב חופי הים והנהרות.
נכון לשנת 2020, היא מפעילת הסלולר הגדולה ביותר ואחת מספקיות האינטרנט הגדולות ביותר של גישה בפס רחב (שירות "אינטרנט ביתי") באוקראינה, ומשרתת כ-26 מיליון לקוחות ניידים ויותר ממיליון לקוחות אינטרנט בפס רחב קבוע (שירות "אינטרנט ביתי").
קייבסטאר היא גם אחת המובילות בגזרת OTT TV, המספקת גישה ליותר מ-250 ערוצי טלוויזיה.
קייבסטאר יצרה את תשתית התקשורת הגדולה ביותר באוקראינה - כמעט 40,000 תחנות בסיס.
החברה משתמשת ברשת סיבים אופטיים משלה באורך כולל של 44,000 ק"מ ורוחב פס של יותר מ-380 Gbit/s.
רובין דניאל סקינר , המוכר בשם הבמה קייבטאון (Cavetown; לעיתים cavetown, באותיות קטנות), הוא זמר-יוצר, מפיק מוזיקלי ויוטיובר אנגלי.
סגנונו המוזיקלי משלב אלמנטים של אינדי רוק, אינדי פופ ובדרום פופ יחד עם בלדות יוקולילי עדינות ורגועות.
נכון ליוני 2024, הוא צבר מעל ל-6.1 מיליון השמעות מדי חודש בספוטיפיי.
ערוץ היוטיוב שלו, אשר פתח בנובמבר 2012, מונה 2.09 מיליון מנויים וסך כולל של 398 מיליון צפיות בסרטונים, נכון ליוני 2022.
סקינר נולד ב-15 בדצמבר 1998, באוקספורד שבאנגליה.
התעניינותו במוזיקה הושפעה מאביו, דייוויד סקינר , מוזיקולוג ומנצח מקהלה, שלימד אותו לנגן על גיטרה אקוסטית כשהיה בגיל 8. אמו היא חלילנית בארוק ומורה למוזיקה.
הוא גדל בעיר קיימברידג', ולמד בקולג' הקהילתי של פארקסייד בין השנים 2010 ל-2015, ובקולג' הילס רוד עד 2017.
סקינר פתח את ערוץ היוטיוב שלו בנובמבר 2012. את הסרטון הראשון שלו, שיר מקורי בשם "Haunted Lullaby", העלה באוקטובר 2013. ב-2013 כתב והקליט את שירו הראשון, "Rain".
זמן קצר לאחר מכן, סקינר החל לפרסם את המוזיקה שלו בבנדקמפ, כשהוציא את אלבומו הראשון, Everything Is Made of Clouds, בגיל 14. בשנתיים שלאחר מכן הוא פרסם בבנדקמפ את האלבומים Gd Vibes, Nervous Friends // Pt.
המבקרים ציינו כי באלבום Gd Vibes הוא חש את "הקבלה של הבורות".
באוגוסט 2015 סקינר הוציא לאור את סינגל הבכורה שלו, "This is Home", וכמה חודשים לאחר מכן, בנובמבר 2015, הוציא רשמית את אלבום הבכורה שלו, Cavetown.
המבקרים תיארו את האלבום כ"שילוב אקלקטי של מוזיקה אקוסטית ואלקטרונית".
מאז סקינר המשיך לפרסם בערוץ היוטיוב שלו גרסאות כיסוי לשירים של אמנים שונים, ביניהם פיינגרוב , Twenty One Pilots וג'וג'י.
בשנת 2016 סקינר הוציא לאור את אלבום האולפן השני שלו, 16/04/16. האלבום כולל שילוב של "בדרום פופ חמים ומלודי" ו"אינדי רוק בסגנון לו-פיי".
את האלבום הוא הקדיש לחבר ילדות שלו, ג'ק גרהאם, שמת מלוקמיה בתאריך שבשם האלבום (16 באפריל 2016).
60% מהכנסות האלבום נתרמו לעמותת Cancer Research UK .
באפריל 2017, בעודו לומד לבחינות הגמר בבית הספר התיכון (Sixth Form), העפיל סקינר לגמר תחרות הלהקות של קיימברידג', וזכה בפרס המופע האקוסטי הטוב ביותר ובפרס קימברלי רו לפזמונאות, וביוני באותה שנה ניגן ביריד סטרוברי .
בשנת 2018 הוא הוציא לאור את אלבומו השלישי, Lemon Boy.
נכון לאוגוסט 2020, השיר "Lemon Boy" מהאלבום צבר כ-54 מיליון השמעות בספוטיפיי ו-15 מיליון צפיות ביוטיוב.
בשנת 2019, סקינר הוציא לאור חמישה סינגלים בנפרד, שבהמשך צורפו ל-Animal Kingdom, מיקסטייפ של עשרה שירים, ביניהם גרסאות כיסוי ושירים מקוריים, בהשתתפות אמנים כדוגמת סידני גיש , סימי, קלואי מוריונדו ו-Spookyghostboy.
בנוסף באותה שנה הוא הפיק את הסינגל "Prom Dress" של הזמר Mxmtoon, שצבר מעל ל-152 מיליון השמעות בספוטיפיי, ונעשה בו שימוש במעל ל-100,000 סרטונים ברשת החברתית טיקטוק.
הסינגל נכלל באלבום הבכורה של Mxmtoon, The Masquerade , אשר גם הופק במלואו על ידי סקינר.
באוגוסט 2019 סקינר הופיע בבמה האקוסטית בפסטיבל ויקטוריוס .
בשנת 2019 חתם בחברת התקליטים האמריקאית סייר רקורדס, ובאותו זמן הוציא את הסינגל "Telescope" לקראת יציאת אלבומו הקרוב, שנודע בהמשך כי שמו יהיה Sleepyhead.
באוקטובר 2019 סקינר יצא לסדרה של סיבובי הופעות בהובלתו ברחבי העולם, כאשר כל הכרטיסים אליהם נמכרו מראש.
במשך ארבעה חודשים הוא הופיע בסיבוב ההופעות ב-31 אולמות בארצות הברית וב-15 אולמות בבריטניה.
הצטרפו אליו האני ו-Mxmtoon בכמה מופעים בסיבוב ההופעות בבריטניה, וכן פילד מדיק וקלואי מוריונדו בכמה מופעים בסיבוב ההופעות בארצות הברית.
באוקטובר 2019 הודיע סקינר על סיבוב הופעות בהובלתו לאורך החוף המזרחי של אוסטרליה, אשר התקיים בינואר 2020, ובו ליווה אותו Spookyghostboy.
בשנת 2020, סקינר הוציא לאור את אלבומו הרביעי, הראשון דרך חברת התקליטים סייר רקורדס, Sleepyhead, והופיע בסדרה "Sessions" שהופקה על ידי האגודה המדעית The Recording Academy , בתמיכה בעמותה MusiCares.
ביוני 2020 הודיע על ביטול סיבוב ההופעות המתוכנן לקידום האלבום Sleepyhead, בשל מחלת הקורונה.
ביולי 2020, סקינר שיתף פעולה עם טסה ויולט בסינגל "Smoke Signals" והודיע על השקת קו הלבשה יוניסקס בשם "Cave Collective".
ביוני 2021, הוא הוציא לאור את המיני-אלבום Man's Best Friend.
סקינר הצהיר כי הוא נמצא על הספקטרום הא-רומנטי והא-מיני יחדיו.
בספטמבר 2020 הוא יצא מהארון כטרנסג'נדר.
כינויי הגוף שלו הם he/they.
נכון לשנת 2019, סקינר מתגורר בקיימברידג'.
שםפרטי האלבוםמיקומי שיאבריטניהארצות הברית (Heat)ארצות הברית (פולק)Cavetown יצא לאור: 9 בנובמבר 2015
פורמט: הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקה, ויניל———16/04/16 יצא לאור: 15 באוגוסט 2016
פורמט: הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקה, ויניל———Lemon Boy יצא לאור: 1 בינואר 2018
פורמט: תקליטור, הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקה, ויניל———Sleepyhead יצא לאור: 27 במרץ 2020
פורמט: תקליטור, קלטת, הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקה, ויניל521216Worm Food עתיד לצאת לאור: 4 בנובמבר 2022
פורמט: תקליטור, קלטת, הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקה, ויניל - - -
שםפרטיםמיקומי שיאארצות הברית (Heat) יצא לאור: 29 ביוני 2018
פורמט: תקליטור, הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקה, ויניל6Man's Best Friend יצא לאור: 4 ביוני 2021
פורמט: הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקה—
שםפרטיםAnimal Kingdom יצא לאור: 12 באפריל 2019
פורמט: הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקה, תקליטור, ויניל
קיידי בַּארֶה (באלבנית: Keidi Bare; נולד ב-28 באוגוסט 1997) הוא כדורגלן אלבני המשחק בעמדת הקשר בריאל סרגוסה ובנבחרת אלבניה.
נולד בפייר, אלבניה, בארה החל את קריירת נעוריו באולימפיק האלבנית בינואר 2010, ולאחר 2 וחצי עונות שם חתם באפולוניה מעיר הולדתו.
לאט לאט הוא התקדם בדרגות ובעונת 2013/14 שיחק עם הקבוצה עד גיל 19 וערך 18 הופעות, בהן כבש 4 שערים.
היה בסגל הקבוצה הבוגרת לראשונה בגיל 16 למשחק גביע נגד טרבוני בו לא שיחק.
הוא שיחק לראשונה באופן מקצועי ב-9 בנובמבר 2013 בניצחון חוץ על פוגרדצ'י, כשנכנס במחצית השנייה.
בדצמבר 2013 נבחן אצל הענקית הספרדית אתלטיקו מדריד אליה עבר לאחר מכן.
ב-26 בדצמבר 2013, בארה הפך לשחקן אתלטיקו מדריד לאחר שעבר את ה"מבחן" במיני טורניר בטביליסי, גאורגיה, ששם גם נבחר לקשר הטוב ביותר.
הוא הובא לראשונה לקבוצה הבוגרת על ידי המאמן דייגו סימאונה בינואר 2014 למשחק גביע נגד לאס פלמאס, שם הוא גם שיחק לראשונה במדיה כשעלה בדקות האחרונות במקומו של אנחל קוריאה.
בזמן שהיה באתלטיקו מדריד ב, עזר בארה לקבוצה לעלות לליגה השנייה בספרד לאחר שניצחה בפליאוף העלייה את חימנאסטיקה דה טורלבגה 3–0 בסיכום שני המשחקים, כאשר בארה כבש במשחק השני.
בארה שובץ בסגל הראשון לאחר שנאסר על אתלטיקו להחתים שחקנים חדשים.
הופעתו הראשונה בעונת 2017-18 הייתה ב-25 באוקטובר כשפתח בתיקו 1–1 באלצ'ה בשימנית הגמר של גביע המלך 2017/18.
ב-31 באוגוסט 2018, בארה עבר למאלגה והצטרף לקבוצת המילואים שלהם בליגה השלישית.
בזמן שהיה במלאגה היה שחקן פותח, ושיחק כל משחק את 90 הדקות המלאות.
עם זאת, זמן קצר לאחר מכן, הוא הועלה לקבוצה הבוגרת, וערך את הופעת הבכורה שלו בסגונדה ב-11 בנובמבר בתיקו 2–2 בחוץ מול ספורטינג חיחון.
בארה ביסס את עצמו כפותח קבוע בהרכב מינואר 2019, ושיחק בשני המשחקים בפלייאוף העלייה כאשר קבוצתו הודחה על ידי דפורטיבו לה קורוניה.
ב-13 ביולי 2020, הוא כבש את שערו המקצועי הראשון בהפסד 2–1, שוב נגד ספורטינג.
ב-22 בספטמבר 2020, בארה חתם על חוזה לארבע שנים באספניול, אשר ירדה לליגה השנייה.
ב-26 ביולי 2024, חתם בריאל סרגוסה בהעברה חופשית.
בארה קיבל את הזימון הראשון שלו לאלבניה, במקרה הזה הקבוצה עד גיל 17 על ידי המאמן ג'מאל מוסטדנאגיץ' למוקדמות של אליפות אירופה עד גיל 17 ב-2014. הוא שיחק בכל שלושת המשחקים בבית א' כשאלבניה הגיעה לסיבוב העילית.
בארה היה חלק מהנבחרת גם בסיבוב הזה, שם שובצה אלבניה בבית ד'.
הוא כבש את שערו הראשון בקריירה במדי אלבניה ב-26 במרץ 2014 בהפסד 1–2 מול איטליה, בו גם שימש כקפטן.
אלבניה הודחה לאחר שהפסידה בשני המשחקים הנותרים.
בנובמבר 2014, זומן בארה לסגל אלבניה עד גיל 19 על ידי המאמן אלטין ללה לקמפיין המוקדמות של אליפות אירופה עד גיל 19 לשנת 2015. הוא שיחק 90 דקות מלאות בשני המשחקים הראשונים מול דנמרק ופורטוגל.
קיבל כרטיס צהוב בשני המשחקים, ובכך החמיץ את משחק הסיום מול וויילס.
אלבניה הודחה לאחר שהפסידה בכל שלושת המשחקים.
בארה זומן לנבחרת אלבניה עד גיל 21 על ידי המאמן רדי יופי למשחק מוקדמות אליפות אירופה ב-2017 עד גיל 21 נגד הונגריה ב-13 באוקטובר 2015. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-12 בנובמבר 2015 במשחק מול פורטוגל כשהחליף את רון ברויה.
הוא המשיך לשחק את חמשת המשחקים הנוספים כאשר אלבניה סיימה במקום הרביעי בבית ד'.
בארה המשיך להיות חלק מסגל כאשר זומן ביוני למשחק ידידות מול צרפת ולמשחק המוקדמות הפותח של אליפות אירופה ב-2019 עד גיל 21 מול אסטוניה.
בארה זומן לנבחרת הבוגרת על ידי המאמן ג'יאני דה ביאזי למשחק הידידות מול בוסניה ב-28 במרץ 2017. לבסוף הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-26 במרץ 2018 בהפסד 1–0 מול נורווגיה, לאחר שהחליף את קאמר קאקה במחצית השנייה.
+הופעות ושערים לפי מועדון, עונה ותחרותמועדוןעונהליגהגביעאירופהאחרבסך הכלליגההופעותשעריםהופעותשעריםהופעותשעריםהופעותשעריםהופעותשעריםאפולוניה פייר2013–14ליגת העל האלבנית2010——30אתלטיקו מדריד ב2015–16הליגה הספרדית הרביעית10———102016–17352——213732017–18הליגה הספרדית השלישית302———302בסך הכל664——21685אתלטיקו מדריד2016–17לה ליגה0010——102017–180010——10בסך הכל0020——20מלאגה ב2018–19הליגה הספרדית השלישית110———10מלאגה2018–19הליגה הספרדית השנייה16000—20180בסך הכל בקריירה93420—41995
+הופעות ושערים לפי נבחרת, עונה ותחרותנבחרתשנההופעותשערים201810201961202031202170בסך הכל172
קיידן האראק הוא כדורגלן גרנדי המשחק בעמדת הבלם במחלקת הנוער של קווינס פארק ריינג'רס ובנבחרת גרנדה.
האראק החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של ברנטפורד בגיל 8, ובגיל 13 עבר למחלקת הנוער של קווינס פארק ריינג'רס.
ב-23 במרץ 2022 ערך האראק את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרנדה, בתיקו 0-0 נגד נבחרת גיברלטר במשחק ידידות.
קייגו צונמוטו (ביפנית: 常本 佳吾; נולד ב-21 באוקטובר 1998) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת פ.צ.
צונמוטו, יליד סגמיהארה, גדל במחלקות הנוער של מאצ'ידה אוגאווה, יוקוהמה אף.
בשנת 2020 החל לשחק בקאשימה אנטלרס מליגת העל היפנית.
הוא ערך 71 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.
ב-15 ביולי 2023 חתם צונמוטו בסרבט ז'נבה מליגת העל השווייצרית.
קייה קייהיל הוא כדורגלן סמואי המשחק בעמדת החלוץ.
קייהיל נולד בלונדון וכשהיה בן 9 עבר עם משפחתו בניו ג'רזי שבארצות הברית.
בניו ג'רזי התחיל לשחק כדורגל בקבוצות מקומיות.
בשנת חזר לאנגליה והצטרף לאקדמיה לכדורגל של מאצ'לספילד טאון.
בהמשך שיחק גם באלו של לגנס וראיו ואיקאנו הספרדיות.
בגיל 19 הצטרף לאקדמיה לכדורגל של לוסייל הקטרית.
באוגוסט החליט לייצג את סמואה, ארץ מוצאה של משפחת אביו.
תחילה שיחק בנבחרות הצעירות של סמואה וביוני זומן לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת גביע אוקיאניה 2024. ב-19 ביוני 2024 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 9-1 ל.
קייהיל הוא בנו של טים קייהיל אחד מגדול שחקני נבחרת אוסטרליה.
דודיו שון וכריס הם כדורגלני נבחרת סמואה.
בצעירותו גילה עניין גם באומנות הבמה ואף ערך אודישנים לסדרות בדיסני וברודוויי.
ג'וזף קייבל ברקינרידג' היה עורך דין, חייל, בעל עבדים ופוליטיקאי אמריקאי בקנטקי.
מ-1816 עד 1819, הוא ייצג את מחוז פאייט בבית הנבחרים של קנטקי, וחבריו בחרו בו כיושב ראש הבית (1817–1819).
בשנת 1820, המושל ג'ון אדייר מינה את ברקינרידג' למזכיר המדינה של קנטקי, והוא כיהן בתפקיד זה עד מותו.
כבן למשפחה הפוליטית ברקינרידג', הוא היה בנם של עורך הדין מווירג'יניה (לאחר מכן קנטקי), סנאטור, והתובע הכללי של ארצות הברית ג'ון ברקינרידג' (1760–1806) ואשתו מרי הופקינס קייבל ברקינרידג' (1769–1858), ממשפחה פוליטית מובהקת אחרת.
ברקינרידג' ילך בדרכו של אביו (וסבו) למשפט ולפוליטיקה ויעלה להיות סגן נשיא ארצות הברית.
ברקינרידג' כיהן כיו"ר בית הנבחרים של קנטקי בין השנים 1817 ל-1819. בשנת 1820, הוא קיבל את מינויו של המושל אדייר למזכיר המדינה ועבר לפרנקפורט, בירת המדינה, כדי לטפל טוב יותר בתפקידים הרשמיים, אך חלה בקדחת באוגוסט 1823 ומת ב-1 בספטמבר 1823.
ג'וזף קייבל ברקינרידג' נולד במחוז אלבמארל, וירג'יניה, ב-14 ביולי 1788. הוא היה הילד השני ובנם הראשון של ג'ון ומרי הופקינס "פולי" (לבית קייבל) ברקינרידג'.
הוא נקרא על שם סבו מצד אמו, ג'וזף קייבל, מהמשפחה הפוליטית של קייבל מווירג'יניה ונודע כ"קייבל" לאורך חייו.
בשנת 1793 עברה משפחתו ללקסינגטון, קנטקי.
בסוף השנה פגעה בעיר מגפת אבעבועות שחורות.
החיסונים הגיעו מאוחר מדי, ולמרות שברקינרידג', אמו ואחותו לטישה שרדו את הזיהום, אחותו מרי ואחיו רוברט מתו.
הריסון ציין כי "ידוע מעט על ילדותו", אם כי יש להניח שהוא קיבל חינוך פרטי המתאים למעמדו והוא קרא מספרייתו הענפה של אביו.
בשנת 1801, כאשר ברקינרידג' היה בן 12, המחוקקים בקנטקי בחרו באביו לייצג את המדינה החדשה בסנאט האמריקאי.
המשפחה עברה על פני הרי האפלצ'ים למחוז בדפורד, וירג'יניה ליד לינצ'בורג, שם התגוררו עם קרובי משפחה כדי להיות קרובים יותר לברקינרידג' הבכור במהלך מושב הקונגרס בוושינגטון הבירה בעודו שם, קייבל ברקינרידג' למד באקדמיה של ניו לונדון.
מקרה של חצבת מנע ממנו ללמוד בקולג' ויליאם ומרי (כיום קולג' של ויליאם ומרי), אלמה מאטר של אביו, שם נרשם בן דודו, חבר הקונגרס לעתיד ג'יימס ברקינרידג'.
בשנת 1803, קייבל ברקינרידג' ליווה את אביו לבירה הלאומית, שם היה עד לוויכוחים על רכישת לואיזיאנה לפני שחזר ללימודיו.
לאחר דחיית הקונגרס במרץ, ג'ון ברקינרידג' החזיר את בנו מבית הספר, והם חזרו לקייבל'ס דייל, האחוזה המשפחתית ליד לקסינגטון, ב-18 באפריל 1804.
ברקינרידג' לא נסע מזרחה עם אביו בסוף 1804, אלא למד כשנה אצל קולונל סמואל וילסון לפני שנרשם לקולג' של ניו ג'רזי (כיום אוניברסיטת פרינסטון).
ברקינרידג' הגיע לפרינסטון, ניו ג'רזי, בסוף דצמבר 1805. למרות שסיים את בחינות הגמר שלו עד 5 באפריל, הוא דחה את הצעתו של אביו להגיע לוושינגטון מכיוון שהיה צריך להתעדכן בלימודיו במתמטיקה.
כשהקדנציה הבאה החלה במאי, ברקינרידג' הצטרף לאגודת הוויג-קליוסופית האמריקאית, אגודת דיונים שהוקמה על ידי ג'יימס מדיסון, פיליפ פרנו, ארון בר והנרי לי ב-1769.
באמצע 1806 נודע לקייבל שאביו חלה בקנטקי.
אולם זמן לא רב לאחר מכן, הוא קיבל הודעה שמצב אביו משתפר וציפה לפגוש אותו בווירג'יניה בדרך לבירה.
למרות שמיקום המפגש הספציפי לא צוין, הוא הניח שזה יהיה ליד לינצ'בורג.
באוקטובר, ברקינרידג' נסע לביתו של דודו לואיס ברקינרידג' כדי לחכות לאביו, שמעולם לא הגיע.
לאחר שחזר לפרינסטון עם תחילת הקדנציה החדשה, נודע לברקינרידג' שאביו ניסה לעזוב את קייבל'ס דייל ב-22 באוקטובר אך התמוטט מסוסו וחזר למיטתו החולה; הוא מת ב-14 בדצמבר 1806.
בינואר 1807, נוסעים מקנטקי הביאו סוף סוף לקייבל ברקינרידג' הודעה על מותו של אביו.
למרות ההצהרה של קייבל לקרוב משפחה ש"אני מחשיב את חיי מוקדשים לנוחותה של אמי", הוא לא חזר מיד לקנטקי.
ג'ון ברקינרידג' נפטר ללא רכוש, מה שסיבך את יישוב עזבונו ויצר קשיים כלכליים לקייבל, שקיבל תמיכה מאביו.
נואש, הוא פנה אל אלפרד גרייסון, בעלה של אחותו לטישה ובנו של הסנאטור לשעבר של וירג'יניה ויליאם גרייסון, בבקשה לסיוע.
עם זאת, באותו מרץ, קייבל הצטרף לכ-125 סטודנטים אחרים שהפגינו נגד הכללים הנוקשים של המוסד הפרסביטריאני ותוכנית הלימודים הקפדנית.
מנהלי המכללה השעו לאחר מכן את כל מי שסירב להסיר את שמו מעתירת המחאה הרשמית.
ברקינרידג' סירב להתנצל על תפקידו במחאה.
במקום זאת, במאי, הוא עזב את פרינסטון לקייבל'ס דייל, אבל בפילדלפיה לא מצא כרכרות פנויות לכיוון קנטקי במשך שבועיים.
כשהוא לא יכול היה להרשות לעצמו חדר ופנסיון במשך זמן כה רב, הוא נסע דרומה לכיוון לינצ'בורג, ואז נשאר עם קרובי משפחה בפינקאסל.
ברקינרידג' שקל להירשם לקולג' של ויליאם ומרי לתקופת הסתיו ב-1807, מתוך אמונה שיוכל להשלים את לימודיו תוך תשעה חודשים, אך בסופו של דבר החליט שלא.
ייתכן שהוא גם הצליח לחזור לקייבל'ס דייל בין יולי 1807 ליולי 1808, בהתבסס על היעדר התכתבות משפחתית.
ביולי 1808 החליט ברקינרידג' לחזור לפרינסטון באוקטובר כדי לסיים את לימודיו.
שותפו לחדר, ג'יימס ג'י בירני, ונשיא האוניברסיטה, הכומר סמואל סטנהופ סמית' (ששימש גם כמיסיונר בווירג'יניה והיה הנשיא המייסד של מכללת המפדן-סידני), היו שניהם מתנגדי ביטול נלהבים.
עם זאת, רבים מקרובי משפחתו של קייבל ברקינרידג' היו בעלי עבדים.
אף על פי כן, הוא השתכנע שהעבדות חייבת להסתיים, אבל רק על ידי אמנציפציה מרצון, לא על ידי התערבות ממשלתית.
הוא קיבל את התואר הראשון שלו בשנת 1810. כשנה לאחר מכן, הוא התחתן עם בתו של הכומר סמית.
תוך כדי השלמת התואר, החל ברקינרידג' לחזר אחרי מרי קליי סמית', בתו של נשיא האוניברסיטה ונכדתו של ג'ון וית'רספון, החותם על הכרזת העצמאות והנשיא השישי של פרינסטון.
לאחר סיום הלימודים, ברקינרידג' נסע הביתה לקנטקי, אך חזר לפרינסטון.
בנם היחיד עקב אחר המסורת המשפחתית של ברקינרידג' והפך לעורך דין וכן ייצג את קנטקי בשני בתי הקונגרס, ובסופו של דבר נבחר לסגן נשיא ארצות הברית ב-1856, וכן הפך למזכיר המלחמה החמישי והאחרון של מדינות הקונפדרציה.
חייל, בעל מטעים ועורך דין
לאחר ביקור חברים וקרובי משפחה בפרינסטון, פילדלפיה וניו יורק, הזוג הטרי עבר לגור עם אמו האלמנה של ברקינרידג' בקייבל'ס דייל.
לפני שברקינרידג' הספיק להתחיל את הקריירה המשפטית שלו, ארצות הברית נכנסה למלחמת 1812. ברקינרידג', שהופקד כמייג'ור, שימש כשליש תחת חבר הקונגרס סמואל הופקינס במהלך מלחמת 1812. מאוחר יותר הוא יתייחס למלחמה כ"סד מטופש ולא יעיל של קמפיינים באילינוי ובוואבאש".
לאחר המלחמה, ברקינרידג' התקבל ללשכת קנטקי ב-1814, והחל את הקריירה המשפטית שלו בלקסינגטון.
הוא גם לימד דת, עזר לייסד את הכנסייה הפרסביטריאנית השנייה בלקסינגטון והפך לאחד מזקני הכנסייה.
ב-1815, ברקינרידג' רכש את Thorn Hill, אחוזה בצפון לימסטון ובשדרה ה-5 בלקסינגטון.
עד 1820, לקייבל ברקינרידג' היו שמונה עבדים.
בשנת 1816, ברקינרידג' זכה בבחירות כמועמד המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לייצג את מחוז פאייט בבית הנבחרים של קנטקי, והשיג את הרוב הגדול ביותר שניתן למועמד לתפקיד במחוז זה עד לנקודה זו.
הקריירה המחוקקת שלו החלה בתקופת "עידן הרגשות הטובים" הלאומי, התואמת במידה רבה את הנשיאות של ג'יימס מונרו, כאשר חילוקי הדעות הפוליטיים היו מעטים יחסית.
אף על פי כן, מחלוקת פרצה בקנטקי באוקטובר 1816 לאחר מותו של המושל ג'ורג' מדיסון רק שלושה שבועות לתוך כהונתו.
סגן המושל גבריאל סלוטר, כממלא מקום המושל, ביטל את מינויו של מדיסון של צ'ארלס סטיוארט טוד לשר החוץ, והחליף אותו בסנאטור לשעבר ג'ון פופ, שלא היה פופולרי בגלל הצבעתו נגד הכרזת מלחמת 1812. סלוטר מינה לאחר מכן את מרטין ד.
הארדין, הנחשב נפוץ כפדרליסט למרות הזדהותו הנומינלית עם הדמוקרטים-רפובליקנים, למלא את המקום הפנוי בסנאט שנגרם כתוצאה מהתפטרותו של ויליאם ט.
שני המינויים לא היו פופולריים במדינה, וב-27 בינואר 1817, ברקינרידג' הקים קואליציה של מחוקקים בבית הנבחרים שנתנה חסות להצעת חוק לבחירת מושל שימלא את התפקיד הפנוי בעקבות מותו של מדיסון, בעצם ניסיון להדיח את סלוטר מהמושלות.
הצעת החוק עברה בבית הנבחרים בהצבעה של 56–30, אך הסנאט סירב להסכים.
מותו של מדיסון היה הפעם הראשונה בה סגן המושל החליף לגמרי את כהונת המושל, מה שביסס את התקדים למקרים עתידיים.
אף על פי כן, כמה מועמדים נגד סלוטר נבחרו בבחירות לחקיקה של 1817. ברקינרידג' נבחר מחדש גם ב-1817 וגם ב-1818 ונבחר ליושב ראש הבית בשתי השנים.
ב-1820, חברו של ברקינרידג', המושל החדש שנבחר ג'ון אדייר, מינה אותו למזכיר המדינה של קנטקי.
על מינוי זה כתב ההיסטוריון ויליאם ק.
דייוויס, "זה היה תפקיד יוקרתי, אם כי לא משפיע מדי, וידרוש את נוכחותו במשרה מלאה בבירה".
הוא נשאר בלקסינגטון עד לידת בנו בינואר 1821; בפברואר עברה המשפחה לאחוזת המושל בפרנקפורט כדי לגור עם אדייר.
למרות שאמו התנגדה למעבר לפרנקפורט, הוא התכוון שזה יהיה קבוע; מכר כתב כי "תוכניותיו היו נרחבות ותקוותיו גבוהות" לחיי משפחתו בבירת המדינה.
בנוסף לתפקידיו כמזכיר המדינה, המשיך לעסוק בעריכת דין.
לאורך כהונתו, בריאותו של ברקינרידג' הפכה שברירית יותר ויותר.
כאשר מחלה המתוארת בדיווחים בני זמננו כ"הקדחת השלטת" פגעה בלקסינגטון ב-1823, הוא לקח את הילדים לקייבל'ס דייל כדי למנוע מהם לחלות.
כשחזר בסוף אוגוסט, חלה בחום.
למרות הטיפול של אחיו, ג'ון, והרופאים המקומיים, הוא מת ב-1 בספטמבר 1823, קצת יותר משבוע לאחר שחלה.
במקור נקבר בשטח בקייבל'ס דייל, הוא וכמה מבני משפחה נקברו מחדש בבית הקברות לקסינגטון ליד קברו של אחיו רוברט ג'פרסון ברקינרידג'.
ברקינרידג' הותיר אחריו חובות של 15,000 דולר, וכשהאומה עדיין במצוקה של הפאניקה של 1819, נכסיו לא הספיקו לשלם את ההתחייבויות.
אשתו, שגם היא חלתה והייתה בהריון עם ילדם השישי של בני הזוג, הייתה כל כך מדוכאת בגלל מותו והמצוקות הכלכליות שלה לאחר מכן, עד שהיא עברה הפלה.
היא והילדים עברו לגור עם אמו האלמנה של קייבל בקייבל'ס דייל.
במשך כמה שנים, היא הייתה תלויה בחותנת שלה כדי לשרוד; אחיו של ברקינרידג', רוברט, נטל על עצמו את חובותיו של קייבל, אותם שילם במלואם ב-1832.
קייזרסלאוטרן היא עיר במדינת ריינלנד-פפאלץ בדרום-מערב גרמניה.
אוכלוסיית העיר מונה 99,469 תושבים בנוסף לכ-30,000 חיילי נאט"ו (בעיקר אמריקנים) ומשפחותיהם.
סמל העיר הוא מגן בצבעים אדום ולבן עם קרפיון, שהיה המאכל האהוב על פרידריך הראשון, במרכזו.
יישוב פרהיסטורי באזור קייזרסלאוטרן התקיים לפחות עד שנת 800 לפנה"ס.
במיזאו, עיר שנמצאת 29 קילומטרים מערבית לקייזרסלאוטרן, נחשפו קברים קלטיים בני 2,500 שנה.
הממצאים נמצאים כיום במוזיאון ההיסטוריה בשפאייר.
קייזרסלאוטרן קיבלה את שמה מפרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
בימי הביניים הפך נהר הלאוטר את החלק העתיק של העיר לאי.
כמו כן, בשנים 1152-1160 נבנתה טירתו של פרידריך, מול בניין העירייה ניתן עדיין לראות שרידים מהטירה.
טירה אחרת, ננשטיין, נבנתה לשמירה על המבוא המערבי של העיר.
השטיפטקירכה (Stiftkirche), הכנסייה העתיקה ביותר בקייזרסלאוטרן, נבנתה בין השנים 1250 ו-1350. בשנת 1267, לאחר שאוכלוסייתה גדלה, קיבלה העיר צ'רטר מרודולף הראשון, מלך גרמניה.
ב-1519, הפך פרנץ פון זיקינגן לבעלי טירת ננשטיין.
זיקינגן היה פרוטסטנטי וננשטיין הפכה למעוז האצילים המקומיים שתמכו ברפורמציה.
זיקינגן והאצילים פתחו בקרב מול הארכיבישוף של טריר, אך הם הפסידו בקרב וחזרו לננשטיין, שכותרה על ידי צבא נסיכים גרמנים קתולים חמושים בתותחים.
זיקינגן עצמו נהרג בזמן ששאיפותיהם הפרוטסטנטיות של שאר האצילים דוכאו בידי הנסיכים.
רוזן האזור, יוהאן קזימיר, הגיע לקייזרסלאוטרן בזמן מלחמת שלושים השנים.
כיבוש ספרדי נוקשה במשך עשר שנים הסתיים כשצבאות פרוטסטנטיים שוודיים שחררו את האזור.
ב-1635 גדודים קרואטים של צבא הקיסר האוסטרי נכנסו לקייזרסלאוטרן ורצחו 3,000 מ-32,000 התושבים.
העיר נבזזה ונשדדה במשך שלושה ימים.
לאנדשטול ניצלה מגורל דומה כשנכנעה ללא קרב.
רק 160 שנה מאוחר יותר חזרה האוכלוסייה לכמותה מלפני הקרב.
צרותיה של העיר לא תמו עם שלום וסטפאליה ב-1648. מושל פפאלץ נתקל בבעיות רבות והורה על השמדת כל הטירות, כולל טירת ננשטיין.
הצרפתים פלשו וכבשו את האזור מספר פעמים ושכנו בעיר בשנים 1686-1697. האזור כולו היה מוכה קרבות בין הצרפתים לגרמנים במאה ה-18. ב-1713, השמידו הצרפתים את טירת ברברוסה ואת מגדלי העיר.
מ-1793 עד הבסתו של נפוליאון בקרב ווטרלו, הייתה העיר תחת כיבוש צרפתי.
לאחר נסיגת צרפת, הפכו קייזרסלאוטרן ופפאלץ למחוז בבוואריה.
שלטון בוואריה הסתיים ב-1918, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בה כבשו הצרפתים מחדש את האזור.
במלחמת העולם השנייה הופצצו כ-60 אחוז מהעיר על ידי מטוסי בעלות הברית.
מסילת הרכבות והכבישים הראשיים היו המטרות העיקריות.
המתקפות הכבדות ביותר אירעו ב-7 בינואר 11 באוגוסט ו-28 בספטמבר בשנת 1944. מקרב 20,000 הבתים שהיו בעיר, 11,000 נהרסו או נפגעו.
ב-20 במרץ 1945 חצה צבאו של עומר בראדלי את נהר הריין.
קייזרסלאוטרן נכנעה ללא התנגדות והמלחמה נסתיימה באזור זה.
כיום, קייזרסלאוטרן היא עיר מודרנית וטכנולוגית.
בעיר מספר אוניברסיטאות ידועות, מוסדות מחקר בינלאומיים ומכללות טכניות.
בניין העירייה הוא אחד המבנים הגבוהים בעיר, הוא נמצא בעיר התחתית.
הבניין עוצב בדומה לבניין העירייה של דבנפורט, איווה, ארצות הברית - אחת מהערים התאומות של קייזרסלאוטרן.
בקומה העליונה ניתן לצפות בתמונה פנורמית של העיר והאזורים סביבה.
בקייזרסלאוטרן גנים בוטנים גדולים בסגנון יפני.
קבוצת הכדורגל של העיר, פ.צ.
קייזרסלאוטרן משחקת כיום (נכון לעונת 2024/25) בבונדסליגה השנייה.
קתרין "קייט" בוש היא זמרת-יוצרת, מוזיקאית, רקדנית ומפיקה מוזיקלית בריטית.
בוש החלה לכתוב שירים בגיל 11. היא הוחתמה על ידי EMI רקורדס לאחר שהמוזיקאי דייוויד גילמור עזר לה להפיק קלטת דמו.
ב-1978, בגיל 19, הסינגל הראשון שלה, "Wuthering Heights", הגיע לראש מצעד הסינגלים הבריטי ונשאר שם במשך ארבעה שבועות, ובוש הפכה לאישה הראשונה ששיר שכתבה, הלחינה וביצעה בעצמה הגיע למקום הראשון בבריטניה.
אלבום הבכורה שלה, "The Kick Inside", שיצא ב-1978, הגיע למקום השלישי במצעד האלבומים הבריטי.
בוש הייתה אמנית הסולו הבריטית האישה הראשונה שהגיעה לראש מצעד האלבומים הבריטי, והראשונה להגיע בו ישר למקום הראשון.
בוש הוציאה 25 סינגלים שהגיעו ל-40 הגדולים בבריטניה.
כל תשעת אלבומי האולפן שלה הגיעו לעשרת הגדולים בבריטניה, כשכולם חוץ מאחד הגיעו לחמשת הגדולים.
מאז האלבום "The Dreaming" מ-1982, היא הפיקה את כל אלבומי האולפן שלה.
ב-2022, השיר "Running Up That Hill" הופיע בסדרה "דברים מוזרים" של נטפליקס וזכה לפופולריות מחודשת.
סגנון המוזיקה האקלקטי של בוש, המילים הלא-קונבנציונלית שלה והשימושים שלה בנושאים ספרותיים השפיעו על מגוון רחב של אמנים.
היא הייתה מועמדת ל-14 פרסי המוזיקה הבריטית, וזכתה בפרס הזמרת הבריטית ב-1987, וכמו כן הייתה מועמדת לשבעה פרסי גראמי.
בשנת 2002, היא זכתה בפרס אייבור נובלו על התרומה הגדולה שלה למוזיקה הבריטית.
בשנת 2013 היא צורפה למסדר האימפריה הבריטית בדרגת מפקד (CBE) עבור תרומתה למוזיקה.
היא הפכה לעמיתה באקדמיה הבריטית של פזמונאים, מלחינים וכותבים בבריטניה ב-2020, וצורפה להיכל התהילה של הרוק אנד רול ב-2023.
קייט בוש נולדה בשם קתרין בוש בבקסלייהיט, קנט, היום חלק מלונדון רבתי.
כאשר למדה פסנתר וכינור בבית ספר עממי מזרח לונדון, משכה את תשומת לבו של הגיטריסט והזמר דייוויד גילמור, חבר להקת פינק פלויד.
גילמור סייע לה במימון הקלטת הדמו הראשונה שלה.
בוש חתמה חוזה עם EMI כשהייתה בת 16, אך במהלך השנתיים הראשונות של החוזה לא הוציאה אלבום, אלא השלימה את לימודיה שכללו לימודי ריקוד, פנטומימה ומוזיקה.
בריאיון בשנת 2005 ברדיו 2 של ה-BBC, אמרה בוש שחברת התקליטים חתמה איתה על חוזה כדי למנוע ממנה להוציא אלבום בחברה אחרת, ולא כדי שתוכל להתמקצע, כפי שטענו.
עם זאת, הסכום שקיבלה במסגרת החוזה איפשר לה לרכוש סינתיסייזר ולהירשם לשיעורי ריקוד אינטרפרטיבי.
בתקופה זו כתבה והקליטה בוש כ-200 שירים שניתן למצוא כיום בהקלטות בוטלג.
לצד זאת הופיעה בלונדון וסביבותיה במקומות קטנים תחת השם KT Bush Band.
אלבומה הראשון, "The Kick Inside", יצא בשנת 1978, ובו שירים שכתבה שנתיים לפני כן, וביניהם הלהיט "Wuthering Heights", שכיכב במצעדי הפזמונים הבריטי והאוסטרלי והפך ללהיט בין-לאומי.
זו הייתה הפעם הראשונה שאישה הגיעה לראש המצעד הבריטי עם שיר שכתבה בעצמה.
לאחר עבודה אינטנסיבית הוציאה בוש באותה שנה את אלבומה השני, "Lionheart".
בוש הביעה חוסר שביעות רצון מהאלבום באומרה שהייתה צריכה זמן רב יותר לעבוד עליו.
לאחר מכן יצאה בוש למסע מתיש של יחסי ציבור וסיבוב הופעות, היחיד בקריירה שלה.
בוש לא אהבה את החשיפה ואת סגנון החיים של הידוענים כיוון שזה פגע בזמן שהוקדש ליצירת מוזיקה.
בוש נסוגה בהדרגה מהחיים הציבוריים והחלה להפיק את יצירותיה בעצמה.
כמפיקה יוחסו לה דקדקנות ופרפקציוניזם.
בזמן העבודה על אלבומה השלישי, "Never for Ever", נמנעה מחשיפה ציבורית.
על רקע זה נפוצו שמועות שלפיהן העלתה במשקל באופן קיצוני או איבדה את שפיותה, אך עם יציאת האלבום הזימה בוש את השמועות.
גם בשנות השמונים נהגה בוש להיעלם מן העין הציבורית לתקופות ממושכות, שארכו לעיתים גם ארבע שנים, כדי לשקוד על יצירתה.
אחרי הוצאת האלבום "The Red Shoes" בשנת 1993 נעלמה מעין הציבור למשך שנים.
כלי התקשורת עסקו מפעם לפעם בהיעדרה, והיא תוארה כמתבודדת ומוזרה.
מאוחר יותר הבהירה בוש כי ניסתה להעניק לבנה אלברט ילדות נורמלית הרחק מאור הזרקורים.
אלבומה השמיני שלה בוש, "Aerial", יצא בתקליטור כפול ובתקליט ב-7 בדצמבר 2005. בראיון שנתנה באותו חודש בשבועון "Weekend Australian" הצהירה שאין זה האלבום האחרון שלה ושהיא ממשיכה לכתוב וליצור מוזיקה.
בשנת 2011 הוציאה שני אלבומים: "Director's Cut", שכלל גרסאות חדשות לשירים מהאלבומים "The Red Shoes" ו-"The Sensual World", והאלבום "50 Words For Snow", שהכיל חומרים חדשים.
אלבום הבכורה של קייט בוש יצא כשהיא הייתה בת 19. חלק מהשירים בו נכתבו כשהיא הייתה בת 15 בלבד.
האלבום נפתח בקולות לווייתנים הפותחים את השיר הראשון "Moving", בהשראת המורה שלה לריקוד לינדזי קמפ.
באלבום מופיע הלהיט הגדול שלה עד היום, אנקת גבהים שטיפס לראש מצעדי הפזמונים בבריטניה, אוסטרליה, ניו זילנד ובמקומות נוספים.
גם לאחר שהמוזיקה של בוש התבגרה והתפתחה, האלבום "The Kick Inside" הוא זה שקיבע את מעמדה כיוצרת איכותית.
ההשפעות הקולנועיות והספרותיות שלה בולטות בשיר "אנקת גבהים" בהשראת הרומן בשם זה של הסופרת אמילי ברונטה, וסדרת הטלוויזיה הבריטית שנעשתה לפי הספר.
לפני הוצאת האלבום הופיעה בוש במועדונים מלווה באחיה, פדי, ומספר חברים קרובים תחת השם "KT Bush Band", אך בהקלטות עצמן שוכנעה להשתמש במוזיקאים מקצועיים שעם חלק מהם היא המשיכה לשתף פעולה גם אחרי שהחזירה את חבריה ללהקה אל הבמה.
פדי בוש היה היחיד מביניהם שניגן באלבום עצמו.
שלא כמו באלבומים מאוחרים יותר בהם ניגן בכלים אקוסטיים כמו בללייקה ודידג'רידו, באלבום הראשון הוא ניגן בכלים סטנדרטיים יותר כמו הרמוניקה ומנדולינה.
סטיוארט אליוט (Stuart Elliot) תופף באלבום זה והיה למתופף הקבוע של בוש באלבומים הבאים יחד עם המתופף צ'ארלי מורגן (Charlie Morgan).
האלבום הופק מוזיקלית בידי אנדרו פאוול (Andrew Powell).
אלבום זה הוא היחיד שיצא בעטיפה שונה בבריטניה, ארצות הברית, קנדה ויפן.
האלבום "Lionheart" הוקלט בניס שבריווירה הצרפתית.
זה האלבום היחידי שהוקלט מחוץ לבריטניה.
באלבום היו מספר להיטים והמוכר ביניהם הוא "Wow" שהגיע למקום השישי במצעד הפזמונים הבריטי.
שם האלבום לקוח מהשיר "Oh, England, My Lionheart", המספר על טייס שמטוסו הופל ומהרהר על מולדתו בעוד מטוסו צולל אל הקרקע, והטייס - אל עבר מותו.
התייחסויות ספרותיות ניתן למצוא בשיר "In Search of Peter Pan" המתייחס לספר פיטר פן של הסופר והמחזאי ג'יימס מתיו ברי.
השיר מצטט גם שורה מתוך העיבוד הקולנועי של וולט דיסני לספר הילדים פינוקיו שהפכה לקלאסיקה "When You Wish Upon A Star".
התייחסויות קולנועיות כוללות את "Hammer Horror" ששואב את השראתו מחברת ההפקות הבריטית "האמר פילם סטודיו" הידועות בסרטי אימה גותיים.
בנוסף, סדרת הטלוויזיה הבריטית "The Sweeney", סדרת משטרה פופולרית המוזכרת במילות השיר "Wow".
באלבום Lionheart החל דל פאלמר, נגן הבאס את שיתוף הפעולה שלו עם בוש.
הוא ניגן גם באלבומים הבאים וכן לקח חלק בהפקתם.
Lionheart הופק על ידי אנדרו פאוול בסיוע קייט בוש שבשלב זה הייתה כבר בעלת השפעה רבה על הפקת האלבום.
האלבום "Never for Ever" היה השני שהפיקה בוש בעצמה (הראשון היה הופעה חיה בשם "Live On Stage" בתחילת אותה שנה) בסיוע ג'ון קלי.
שני האלבומים הראשונים התאפיינו בליווי חושני של תזמורת ללהקה.
קשת הסגנונות באלבום זה הייתה מגוונת בהרבה וכללה רוק קצבי, למשל בשיר "The Wedding List" ולעומתו, וולס שקט ונוגה בשיר "Army Dreamers", שעיבוד עברי שלו, "שם באבן" בוצע על ידי הזמרת מזי כהן.
באפריל 2020 כחלק מפרויקט "זיכרון אחר" של רדיו הקצה, פרויקט של ביצוע מחודש של שירי זיכרון של אמני אינדי ביצעה עדי שחם את השיר "שם באבן", שביצעה כהן במקור בעברית.
זה היה האלבום הראשון שהולחן באמצעות סינטיסייזר ומכונת תופים ולא באמצעות פסנתר.
האלבום עמד בראש מצעד האלבומים האנגלי והפך את בוש לזמרת הראשונה שהגיעה למעמד זה.
שוב ניכרת השפעה רבה מעולם הקולנוע והספרות.