tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בעודו מוסר אותם לדיילת בצד הזירה הוא היה מאיים "משהו קורה לזה, משהו הולך לקרות לך", ואז מעיף את קיסם השיניים שלו לעבר הדיילת האומללה.
הזווית הגדולה הראשונה של רייזר החלה ב-14 בספטמבר בפרק של Prime Time Wrestling, כאשר הוא התערב בדו-קרב אליפות ה-WWE בין האלוף רנדי סאבאג' לריק פלייר, תקף את סאבאג' על הרצפה ואיפשר לפלייר לזכות בתואר.
כתוצאה מכך, רייזר וסאבאג' פתחו בריב, שמאוחר יותר כלל את הלוחם האולטימטיבי, לאחר שלווריור הציל את סאבאג' ממכות לאחר המשחק על ידי רייזר.
רייזר ופלייר היו אמורים להתמודד מול המניאקים האולטימטיביים (פרא ולוחם) בסדרת הישרדות.
לוחם פוטר מה-WWF לפני האירוע והוחלף על ידי "היועץ הבכיר" של פלייר, קורט הניג.
רייזר ופלייר הפסידו לסבאג' ופרפקט בפסילה, על כך שצוותו אותם פעמיים ללא הרף.
אלוף ה-WWF ברט הארט היה אמור להגן על תוארו נגד הלוחם האולטימטיבי ברויאל ראמבל, אך רייזור רמון החליף את הלוחם לאחר שהאחרון עזב את החברה.
במהלך הריב, רייזר זלזל מילולית בהארט ובמשפחת ההיאבקות של הארט.
רייזר הפסיד להארט ברויאל ראמבל, ונכנע לצלף.
רייזר ערך את הופעת הבכורה שלו ברסלמניה IX, כשהוא מצמיד את אלוף ה-WWF לשעבר בוב בקלונד עם רול אפ.
ב-17 במאי בפרק של Monday Night Raw הוא ספג הפסד צורם ל"The Kid" (שנודע כתוצאה מכך כ"The 1-2-3 Kid"), מה שהתחיל ריב בין השניים.
הוא המשיך לטורניר מלך הטבעת וגרם לסיבוב איטי של חביב האוהדים עבור רייזור, כאשר הוא זכה לכבוד ל-1-2-3 קיד ולתמיכה מהקהל.
טד דיביאסי לא הפגין כבוד לרייזר, ולעג לו על כך שהפסיד לג'וב כה קטן.
רמון עזר לקיד 1-2-3 להביס את דיביאז, וחיזק את פניו.
הריב הגיע לשיאו בסאמרסלאם, שם ניצח רמון את דיביאס בקרב האחרון של דיביאז ב-WWF.
ב-4 באוקטובר 1993, בפרק של Monday Night Raw, נערך קרב באטל רויאל בן 20 איש; שני המשתתפים האחרונים יתמודדו זה מול זה בשבוע הבא על האליפות הבין-יבשתית הפנויה של ה-WWF.
רייזר וריק מרטל היו שני האחרונים.
בשבוע שלאחר מכן, בתוכנית Raw, רייזור נעץ את מרטל אחרי Razor's Edge כדי לזכות באליפות הבין-יבשתית.
רייזור רמון הגן בהצלחה על תוארו נגד ארווין ר.
שייסטר ברויאל ראמבל 1994. הוא גם החל לריב עם שון מייקלס על השאלה למי הייתה הטענה החזקה יותר לאליפות הבין-יבשתית.
מייקלס נשלל מהתואר חודשים קודם לכן בשל "חוסר פעילות" (הוא למעשה הושעה באותה תקופה).
הוא חזר לטלוויזיה עם גרסה משלו לחגורה, וטען שהוא עדיין האלוף, כי הוא לא נוצח על זה.
העניין נפתר כאשר רמון ניצח את מייקלס בקרב סולם ברסלמניה X, והפך לאלוף הבין-יבשתי הבלתי מעורער לאחר שהחזיר את שתי החגורות.
משחק זה זכה לשבחי הביקורת, ונבחר כמשחק השנה לשנת 1994 על ידי קוראי Pro Wrestling Illustrated, וזה גם היה המשחק הראשון של ה-WWF שקיבל דירוג של חמישה כוכבים מעיתונאי הספורט דייב מלצר בניוזלטר שלו Wrestling Observer.
ביום WWE.com, משחק זה מדורג במקום ה-5 מתוך 24 המשחקים הטובים ביותר בהיסטוריה של רסלמניה.
רייזר המשיך לריב עם מייקלס ושומר ראשו קווין נאש.
ב-30 באפריל בפרק של "סופרסטארס", הוא הפסיד את התואר הבין-יבשתי לנאש, לאחר התערבות של מייקלס.
בסאמרסלאם, רייזר (עם וולטר פייטון בפינה שלו) ניצח את דיזל וזכה באליפות הבין-יבשתית של ה-WWF בפעם השנייה, לאחר ששון מייקלס פגע בטעות בדיזל עם סוויט צ'ין מיוזיק.
בסדרת הישרדות הוא היה קפטן קבוצה שנקראה "החבר'ה הרעים", שהורכבה מעצמו, ה-1-2-3 קיד, דייווי בוי סמית' ו-The Headshrinkers (פאטו וסיון).
הם התמודדו מול הקבוצות (שון מייקלס, דיזל, אואן הארט, ג'ים ניידהארט וג'ף ג'ארט).
רמון היה בסופו של דבר השורד היחיד מהמשחק.
זה התחיל סכסוך עם ג'ף ג'ארט, שהוביל לשנה שלאחר מכן.
ברויאל ראמבל 1995 הפסיד רייזר את האליפות הבין-יבשתית לג'ארט, באופן שנוי במחלוקת; ג'ארט ניצח בתחילה את הדו-קרב בספירה לאחור, אך דרש להפעיל אותו מחדש כדי שיוכל לזכות בתואר.
כך היה, וג'ארט הצמיד לרייזר חבילה קטנה.
רייזר התמודד מול ג'ארט בקרב חוזר על האליפות הבין-יבשתית ברסלמניה XI, וניצח בפסילה כאשר עוזרו של ג'ארט, The Roadie, התערב.
ג'ארט שמר על התואר, שכן תואר לא יכול להחליף ידיים על ידי ספירה לאחור או פסילה.
רייזר ניצח את ג'ארט והרואדי ב-In Your House 1, בקרב נכים.
רייזר ניצח את ג'ארט בקרב סולם בתצוגת בית ב-19 במאי 1995 וזכה באליפות הבין-יבשתית השלישית שלו ב-WWF.
רייזר רמון היה האדם הראשון שזכה שלוש פעמים בתואר הבין-יבשתי.
ב-22 במאי הוא הפסיד שוב את התואר לג'ארט.
ב-9 ביוני נפצע רייזר בצלעות במהלך משחק חוזר נגד ג'ארט.
בערך באותו זמן, הוא הקים קבוצה עם סביו וגה, וגה החליף את רייזר כדי להביס את ארווין ר.
שייסטר במשחק החופשי לכולם בטורניר לפני מלך הטבעת.
רייזר ניהל את וגה לאורך כל הטורניר.
הוא הפסיד למייבל בקרב האחרון.
רייזר וגה הפסידו לגברים במשימה (מייבל ומו) ב-In Your House 2: The Lumberjacks, והפסיד בקרב אליפות ה-WWF (העולם) Tag Team לאוון הארט ויוקוזונה ב-7 באוגוסט בפרק של Raw.
רייזור ערך קרב סולם אליפות בין יבשתית (קרב חוזר מרסלמניה X) נגד האלוף החדש שון מייקלס בסאמרסלאם, אבל אבוד.
לאחר מכן הוא החל בריב עם דין דאגלס.
רייזר ניצח את דאגלס בתחרות In Your House 4 וזכה באליפות הבין-יבשתית, לאחר שמייקלס ויתר על התואר לדאגלס.
ניצחון זה הפך אותו לאלוף הבין-יבשתי הראשון ארבע פעמים בהיסטוריה של ה-WWF.
בתחילת 1996, רייזר הסתכסך עם העולה החדשה גולדסט, מה שהוביל לקרב על האליפות הבין-יבשתית ברויאל ראמבל.
רייזר הפסיד את התואר לגולדסט לאחר ששותפו לשעבר של רייזור, קיד 1-2-3, תקף אותו.
רמון היה אמור במקור להתמודד מול גולדסט בקרב חוזר על התואר ברסלמניה XII בקרב רחוב במיאמי, אך הול הושעה לשישה שבועות על ידי ה-WWF בשל השימוש שלו בסמים.
על פי הדיווחים באותה תקופה, הול כבר מסר את הודעתו באמצעות מברק כאשר הוא מתכוון לעזוב ל-WCW.
משמעות ההשעיה הייתה שהוא יבטל את שאר התחייבויותיו החוזיות ויחמיץ את ההזדמנות לקבל את שכר רסלמניה הגבוה יותר.
הול חזר לטלוויזיה של WWF בתוכנית In Your House 7 באפריל, שם הפסיד לויידר.
במרץ נפוצו שמועות שה-WWF יגן על דמותו של רייזר רמון מפני שימוש על ידי הול כקניין הרוחני שלהם.
זה הפך למציאות בספטמבר 1996 בדמות ריק בוגנר ששיחק את התפקיד של Razor כחלק מסיפור נקמה שבו שובו של "Razor Ramon" נחשף על ידי ג'ים רוס זועם.
הוא התחבר ללהקה מאחורי הקלעים שנודעה בשם The Kliq (שהורכבה גם מקווין נאש (דיזל), פול לבסק (טריפל H), שון מייקלס ושון וולטמן (The 1-2-3 Kid)).
הול היה מעורב בתקרית שכונתה "שיחת המסך" במופע של MSG במאי 1996. מכיוון שהול וחברו לקליק קווין נאש עזבו ל-WCW, הצמד (יחד עם מייקלס ולבסק) שברו את הקייפאב כשחגגו והתחבקו יחד בזירה, למרות שהדמויות שהם גילמו היו אמורות להיות אויבים.
לדברי הול, הוא הלך ל-WCW לא בשביל הכסף, אלא בגלל שהם הציעו לו ימי חופש.
דיווחים אחרים טענו כי הוא התפטר בשל חוסר שביעות רצון מהזמנתו וירידה בשכר השנתי בין השנים 1994 ל-1995.
הופעתו הראשונה של הול בתוכנית הטלוויזיה של WCW לאחר שעזב את WWF הייתה פרומו לא מוכרז ב-27 במאי 1996, בו הופיע מהקהל בבגדי רחוב וטען שהוא "אאוטסיידר".
ב-10 ביוני הצטרף אליו קווין נאש.
הם הצהירו שהם מבצעים השתלטות עוינת על WCW, ואז הטיחו את המראיין אריק בישוף דרך שולחן הפרשנים.
הזווית מקבילה לתחרות בחיים האמיתיים בין WCW ל-WWF.
ב-Bash at the Beach, נאש והול (הידועים כיום בשם The Outsiders) אתגרו את סטיב בורדן, לקס לוגר ורנדי סאבאג' לקרב קבוצתי של שישה אנשים, ואמרו שיש להם שותף מסתורי.
השותף הזה התברר כהאלק הוגאן, והשלושה הקימו את הסדר העולמי החדש (nWo).
האורווה הסתערה על WCW, וגייסה כוכבים כמו Syxx (לשעבר 1-2-3 Kid) וביג שואו.
האאוטסיידרס סגרו את 1996 עם ניצחון על סטינג ולקס לוגר בהוג ויילד, וניצחון בדו-קרב WarGames ב-Fall Brawl.
הם ניצחו את הארלם היט בליל כל הקדושים באליפות העולם הראשונה שלהם ב-WCW.
הם הגנו בהצלחה על התואר נגד The Nasty Boys ו-The Faces of Fear בקרב משולש במלחמת העולם ה-3, ואז שוב הביס את "פני הפחד" בסטארקייד.
הם הפסידו את התואר לאחים שטיינר בסולד אאוט, אך יומיים לאחר מכן אריק בישוף החזיר את התואר בשל העובדה שהשופט לא היה השופט הרשמי של המשחק.
האאוטסיידרס קיימו את אליפות העולם לקבוצות תג מ-24 בפברואר 1997 עד 13 באוקטובר 1997, לעיתים קרובות מול האחים שטיינר, לקס לוגר והענק, ושילובים של ארבעת הפרשים.
במאי 1997, הול ונאש חברו למסאהירו צ'ונו כדי להביס את האחים שטיינר וקייג'י מוטו בתחרות Strong Style Evolution in the Osaka Dome של New Japan Pro-Wrestling (NJPW).
בסוף מרץ 1997, הול נכשל בבדיקת סמים ואולץ להיכנס לגמילה והורחק מהטלוויזיה למשך חודש, מה שאילץ אותו להחמיץ את ספרינג סטמפיד, הול חזר במהדורת ה-21 באפריל של Monday Nitro.
מכיוון שאריק בישוף (סגן הנשיא בפועל של WCW) היה חבר ב-New World Order, הוא השתמש בכוחו כדי להחזיר את התואר לאאוטסיידרס על בסיס טכני בכל פעם שהם איבדו אותו.
האאוטסיידרים גם ישתמשו בחוק הציפור החופשית כדי להגן על תוארם.
עם נאש וסיקס בחוץ בגלל פציעות, הול התאבק בעיקר במשחקי יחידים ברבע האחרון של 1997, ובאחד מהם הוא נכנע ללקס לוגר בדו-קרב טינה בליל כל הקדושים, עם לארי זביסקו כשופט אורח.
הול ניצח בקרב באטל רויאל בן 60 איש במלחמת העולם ה-3 בנובמבר 1997 וזכה באליפות העולם במשקל כבד של WCW.
ב-12 בינואר 1998, בפרק של Nitro, האאוטסיידרס ניצחו את האחים שטיינר וזכו באליפות העולם של WCW Tag Team בפעם הרביעית.
הול נאבק בלארי זביסקו בסולד אאוט והפסיד בפסילה.
האאוטסיידרס איבדו את התואר בחזרה לאחים שטיינר ב-9 בפברואר בפרק של Nitro.
בתחרות SuperBrawl VIII, האאוטסיידרס זכו באליפות העולם לקבוצות תג של WCW בפעם החמישית, שוב לאחר שניצחו את האחים שטיינר.
ב-Uncensored, הול קיבל את הזריקה שלו באליפות העולם במשקל כבד של WCW נגד סטינג, והפסיד את הדו-קרב למרות התערבות מטעמו של דאסטי רודס.
הול הורד (באופן לגיטימי) מהטלוויזיה לזמן קצר ואולץ על ידי WCW להיכנס לגמילה, לאחר שהוא ונאש הופיעו לפרק של ניטרו ב-16 במרץ 1998 כשהוא שיכור מאוד ותחת השפעת משככי כאבים.
בזמן שהול נעדר, ה-nWo התפצלה לשתי סיעות יריבות.
בסלמבורי, הול חזר לחבור לקווין נאש, כדי להגן על תואר הקבוצה נגד סטינג והענק.
הול הדליק את נאש, עלה להם בתואר, והחליף צד כדי ליישר קו עם האלק הוגאן וסיעתו המפוצלת, nWo הוליווד.
ב-6 ביולי בפרק של Nitro, הול נבחר על ידי הוגאן להיאבק באלוף ארצות הברית במשקל כבד ביל גולדברג.
הול הפסיד בדו-קרב, ונתן לגולדברג סיכוי באליפות העולם במשקל כבד של הוגאן מאוחר יותר באותו לילה (בה ניצח גולדברג).
הוגאן האשים את הול בפומבי בהפסד, והול זכה ליחס של "חוליה חלשה" על ידי שאר חברי ה-nWo, במיוחד סקוט סטיינר.
ב-13 ביולי, הוגאן אתגר את הול לדו-קרב על ניטרו, במהלכו קווין נאש (מנהיג סיעת "וולפאק" של nWo) התערב, אך מכיוון שככל הנראה הוא עמד להביס את הוגאן ולהחזיר את הול כחברו, הול תקף אותו באכזריות, והוכיח את נאמנותו להוגאן ול-nWo הוליווד.
בשבועות שלאחר מכן, הול לעג לנאש, וכינה את עצמו "סקסי בינוני" (מאוחר יותר "סופר סקסי"), רוצח נאש.
ב-20 ביולי בפרק של Nitro, הול (עם הענק) זכה באליפות העולם של WCW Tag Team בפעם השישית, להביס את סטינג ונאש לאחר התערבות חיצונית של ברט הארט (שהסתכסך עם סטינג באותה תקופה).
שלטון זה הסתיים בליל כל הקדושים, כאשר ריק סטיינר ניצח את הענק וסקוט סטיינר (שהחליף את הול) וזכה בתואר, גם לאחר ששותפו של ריק, באף באגוול, פנה אליו.
הול ונאש התמודדו זה מול זה ב-25 באוקטובר בליל כל הקדושים.
לאחר שפגע בהול עם שתי פצצות כוח של ג'סכין, נאש עזב את הזירה והפסיד את המשחק בספירה לאחור, במה שתואר על ידי הפרשנים כאקט של רחמים.
הול סולק מ-nWo הוליווד בסוף 1998, לאחר שסקוט סטיינר השתלט על הלהקה בהיעדרו של הוגאן, ואז כינה את עצמו "הזאב הבודד".
ב-30 בנובמבר 1998, הול נזקק לשותף בצוות כדי להתמודד מול סטיינר והוראס הוגאן.
בתחילה, הול אמר שהוא יעשה את זה לבד, אבל קווין נאש הגיע לכניסה והציע את עזרתו.
הקבוצה (שכבר לא נקראה "האאוטסיידרס") ניצחה את המשחק.
בסטארקייד, הול, מחופש למאבטח, השתמש באקדח הלם על אלוף העולם במשקל כבד של WCW גולדברג במהלך ההגנה שלו על התואר נגד קווין נאש.
לאחר שלא ראה את ההפרעה, נאש הפציץ וכיסה את גולדברג כדי להפוך לאלוף העולם במשקל כבד של WCW, ולשבור את רצף 173 הניצחונות של גולדברג.
הול ונאש היו בעלי ברית שוב, ובינואר 1999, שני פלגי nWo התאחדו מחדש.
הול הסתכסך עם גולדברג והתמודד מולו בדו-קרב סולם טייזר ב-19 בינואר בסולד אאוט.
הוא הפסיד בדו-קרב כשגולדברג השתמש באקדח הטייזר עליו.
בתחרות SuperBrawl IX, הול ניצח את רודי פייפר באליפות ארצות הברית במשקל כבד של WCW.
זמן קצר לאחר מכן, הוא סבל מפציעה בכף רגלו שאילצה אותו לוותר על התואר.
הול לא נראה שוב עד אוקטובר 1999, כאשר הוא וקווין נאש החלו לשבת בצד הזירה במהלך הטלוויזיה של WCW, והכריזו כי "הלהקה חזרה להיות ביחד".
ב-8 בנובמבר בפרק של Nitro, הול ניצח את גולדברג, ברט הארט וסיד וישס בקרב סולם טורנדו בטקסס כדי לזכות מחדש באליפות ארצות הברית במשקל כבד.
שבועיים לאחר מכן, ב-Mayhem, הוא זכה באליפות העולם בטלוויזיה של WCW לאחר שריק סטיינר ויתר על המשחק בגלל פציעה.
הוא הגן בהצלחה על שני התארים נגד בוקר טי מאוחר יותר באותו לילה.
שמונה ימים לאחר מכן, ב-Nitro, הול פינה את שם הטלוויזיה על ידי השלכתו לפח אשפה.
עד מהרה נשלל ממנו התואר בארצות הברית, לאחר שהורחק בגלל פציעה בברך.
הול ונאש חברו יחד כדי להביס את ברט הארט וגולדברג ב-13 בדצמבר בפרק של Nitro, וזכו באליפות העולם של WCW Tag Team בפעם השישית.
לאחר חזרת ה-nWo בדצמבר 1999, הול הצטרף לנאש, ברט הארט, ג'ף ג'ארט וסקוט סטיינר במה שזכה לכינוי "nWo 2000".
עם זאת, הול נפצע שוב לאחר מכן והתארים של קבוצת התג התפנו.
בשנת 2000, הול הסתכסך עם אלוף העולם במשקל כבד של WCW סיד וישס וחברו לצוות nWo ג'ף ג'ארט על תואר העולם, אך הוא נצמד על ידי סיד בדו-קרב משולש עם ג'ארט ב-SuperBrawl ב-20 בפברואר 2000, במה שהיה הדו-קרב האחרון שלו עם החברה.
אליפות אקסטרים בהיאבקות ויפן (2000–2001)
לאחר שעזב את WCW בתחילת שנת 2000, הול לא היה פעיל במשך מספר חודשים.
ב-10 בנובמבר 2000, הוא הופיע בהפתעה במופע בית של ארגון ההיאבקות ECW בסקנקטדי, ניו יורק יחד עם ג'רי לין כדי להביס את ג'סטין קרידייבל וקרנף.
למחרת, בפוקיפסי, ניו יורק, הול ניצח את ג'סטין קרדיבל, ואז הפסיד לסאל גרציאנו.
במרץ 2001 חזר הול לארגון ההיאבקות New Japan Pro-Wrestling, שם הצטרף לקבוצת Team 2000. במהלך כהונתו ב-NJPW, הול שיתף פעולה בעיקר עם הירויושי טנזן, סאטושי קוג'ימה, סקוט נורטון וחבריו היציבים האחרים בסדרה של משחקי קבוצת טאג ושישה משחקי צוות תג.
הול נאבק עבור NJPW עד ספטמבר 2001, כאשר הקרב האחרון שלו היה קרב על התואר נגד אלוף טריפל קראון במשקל כבד קייג'י מוטו.
ב-24 בינואר 2002, בפרק של SmackDown!, הבעלים השותף של ה-WWF, וינס מקמהון, הצהיר כי לחברה שלו יש "סרטן", וכי הוא יזריק ל-WWF "מנה קטלנית של רעל", כך שהוא לא יצטרך יותר לחלוק את הבעלות על ה-WWF עם ריק פלייר.
לאחר מכן הוא חשף את ה"רעל" כ-nWo, שיעזור למקמהון להרוס את החברה שלו, לפני שמישהו אחר יוכל להרוס אותה.
שש שנים לאחר שערק מהקידום, הול חזר ל-WWF ב-17 בפברואר ב-No Way Out pay-per-view, והתאחד עם קווין נאש והוליווד הוגאן בחבילה מחודשת של nWo.
מאוחר יותר ב-25 בפברואר בפרק של Raw, ה-nWo תקף את סטיב אוסטין, הול הרס בלוק על רגלו של אוסטין.
ב-4 במרץ בפרק של Raw, הול נאבק בקרב ה-WWF הראשון שלו מאז מאי 1996, והביס את ספייק דאדלי.
ברסלמניה X8 הפסיד הול לאוסטין, הפסדו הראשון ברסלמניה.
מאוחר יותר בלילה, לאחר שהוגאן הוליווד הפסיד לדה רוק, הוגאן המשיך ללחוץ את ידו של דה רוק מתוך כבוד, ובכך הפנה את גבו ל-nWo.
הול ונאש ניסו לתקוף את הוגאן ורוק, אך נשלחו מיד על ידי הצמד.
הול ונאש גייסו מאוחר יותר את X-Pac (לשעבר Syxx ו-1-2-3 Kid) ל-nWo בפרק הבא של SmackDown!.
ב-25 במרץ בפרק של Raw, הול נבחר בדראפט למותג Raw יחד עם שאר ה-nWo, כתוצאה מהגרלת הדראפט של ה-WWF.
הול התמודד מול ג'ון לייפילד בדו-קרב ב-Backlash, בו ניצח בעזרת X-Pac.
בלילה שלאחר מכן בתוכנית Raw, הול ואקס-פאק התמודדו מול אוסטין וביג שואו.
בשלהי המשחק ביג שואו חנק את אוסטין והצטרף ל-nWo.
ב-5 במאי, בטיסה חזרה מאנגליה (לאחר סיור שהוביל להתקוממות) לארצות הברית, שכונה בדיעבד "הנסיעה במטוס מהגיהנום", הול השתכר.
טרלין קפלנו והיידי דויל, ששימשו כדיילות במהלך הטיסה, האשימו את הול וכמה מתאבקים אחרים בהתנהגות מינית בלתי הולמת במהלך הנסיעה.
במקרה של הול, הוא הואשם בכך שליקק את פניו של דויל, והעיר הערות מיניות לשתי הנשים.
התיק יושב בסופו של דבר מחוץ לכותלי בית המשפט.
התקרית הייתה אמורה לחדש את העניין בספטמבר 2021 לאחר שהוצגה בסדרה הדוקומנטרית "הצד האפל של הטבעת".
הופעתו האחרונה של הול עבור החברה הייתה בלילה שלאחר מכן בתוכנית Raw, כאשר התאבק בקרב של שישה אנשים עם ביג שואו ואקס-פאק נגד אוסטין, בראדשו וריק פלייר, שהסתיים ללא תחרות.
הוא שוחרר מהקידום למחרת בגלל בעיות מתמשכות שנבעו מהשימוש שלו בסמים.
הול עבד עבור Total Nonstop Action Wrestling (TNA) לזמן קצר בשנת 2002, והופיע באירוע הראשון שלהם בתשלום לפי צפייה.
ב-31 ביולי ב-NWA-TNA PPV, הול הפסיד ליריבו לשעבר ב-WWE ג'ף ג'ארט בקרב אלונקה.
ב-18 בספטמבר בתחרות NWA-TNA PPV, הול וסיקס-פאק התחרו בתחרות Tag Team Gauntlet על הזהב אך לא ניצחו.
ב-25 בספטמבר ניצחו הול וסיקס-פאק את אליקס סקיפר ובריאן לולר.
ב-23 באוקטובר ניצח הול את ג'ף ג'ארט.
ב-30 באוקטובר ב-NWA-TNA PPV, הול קיבל הזדמנות באליפות העולם במשקל כבד של NWA, אך הפסיד לרון קילינגס.
הול יעזוב את NWA-TNA לאחר המשחק שלו עם קילינגס.
בסוף 2004, הול חזר ל-TNA, יחד עם קווין נאש, בזמן ש-TNA התכוננה לתשלום החודשי הראשון שלהם, Victory Road.
הול הצטרף לנאש וג'ף ג'ארט באורווה The Kings of Wrestling.
ב-26 בנובמבר בפרק של "אימפקט", הול ניצח את איי.ג'יי סטיילס.
בנקודת מפנה, מלכי ההיאבקות הפסידו לרנדי סאבאג', ג'ף הארדי ואי.ג'יי סטיילס.
ב-24 בדצמבר בפרק של "אימפקט", הול קטע את השיר "In The Pit with Piper" והתעמת עם הקטור גרזה, מה שהוביל לדו-קרב שבוע לאחר מכן, ב-31 בדצמבר בפרק של "אימפקט", בו הול ניצח בדו-קרב.
הול הפסיד להארדי ב-16 בינואר 2005. אחרי זה, הוא לקח קצת חופש.
ב-1 בנובמבר 2007, בפרק של "Impact!", קווין נאש "חזה" שהול יהיה שותפו המסתורי של סטינג בג'נסיס.
בשבוע שלאחר מכן, הול חזר ודחה את ההתקדמות הרומנטית של אשתו של קורט אנגל, קארן, ואז נאבק בקורט בחדר ההלבשה שלו.
הוא הצהיר שהוא נמצא ב-TNA אך ורק כדי להתעמת עם נאש.
הול שאל את נאש מדוע הוא לא שם כדי לעזור לו בעברו הבעייתי, ונאש השיב שזו הייתה תוצאה של המסיבות הבלתי פוסקות שלו והסיכון לאבד את משפחתו.
הול טען אז שהכל נסלח והשניים התחבקו בזירה.
הוא גם חשף שהוא לא היה שותפו המסתורי של סטינג.
ב-15 בנובמבר בפרק של Impact!, האאוטסיידרס שהתאחדו וסמואה ג'ו החלו בריב עם The Angle Alliance.
ב-29 בנובמבר בפרק של "אימפקט", הול ונאש ירדו לבמה ומחאו כפיים לסמואה ג'ו לאחר המשחק.
הם היו אמורים להתחרות יחד בנקודת מפנה, אך הול לא הופיע.
ב"נקודת מפנה" (2008) נראו הול ופוזת הליצן המטורף (ICP).
מאוחר יותר התברר שזה היה תסריט להתרחש, מכיוון ש-TNA ביקשו מ-ICP להשתתף באירוע, אך לא היו מודעים לכך שהול היה האורח שלהם.
ב-13 ביולי, הול חזר להיאבק עבור מועצת ההיאבקות העולמית (WWC) בתור רייזור רמון (אם כי לבש בגדים בנושא WolfPac).
הוא נאבק באירוע המרכזי של מופע יום השנה של WWC בקולוסיאום חוסה מיגל אגרלוט בסן חואן, נגד קרליטו.
הוא הפסיד לאחר שאפולו התערב לטובתו של קרליטו.
בלילה שלאחר מכן, הול זכה באליפות העולם השנייה שלו, אליפות העולם האוניברסלית במשקל כבד של WWC, לאחר שניצח את קרליטו ואת האלוף אפולו באירוע המרכזי של ריקוד משולש.
ב-4 באוגוסט וב-23 בספטמבר הגן הול בהצלחה על התואר נגד אדי קולון.
ב-27 באוקטובר, בניהולו של ריקו קזנובה, הוא שמר על התואר בתחרות Halloween Wrestling Xtravaganza של WWC, והביס את אורלנדו "Fireblaze" קולון.
רייזר רמון היה אמור להילחם ב-14 בדצמבר בפונסה וב-15 בדצמבר בקאגואס, אך לא הגיע.
הול החל לסבול מבעיות רגשיות, ועם המשקה, בסופו של דבר הוא לא יכול היה להתחרות ועזב את הרצועה ולכן יריבו המתוכנן ביגי סייז הכריז על עצמו כאלוף.
הול ערך את הופעת הבכורה שלו בהיאבקות אליפות הג'וגלו (JCW) ב-12 באוגוסט 2007, בבלאדימניה, בהפסד לאלוף JCW במשקל כבד רב"ט רובינסון.
במשחק זה, הול ספג את החבטה הראשונה שלו אי פעם באגודלים.
ב-6 באוקטובר 2007, בפלישה לאוונסוויל, הקימו רב"ט רובינסון, הול ואלים ג'יי את אורוות הסדר העולמי של ג'וגאלו (JWO).
במסיבת האפטר פארטי של ליל כל הקדושים 2007, ב-31 באוקטובר, שאגי 2 Dope הוצג כחבר בקבוצה.
לאחר האירוע המרכזי, השופט האורח המיוחד נוסאווה קרע את חולצת השופט שלו וחשף כי גם הוא חבר ב-JWO.
ב-Bloodymania II, הול חבר לקווין נאש, שהכריז על עצמו כחבר בקבוצה.
במסיבת האפטר פארטי של ליל כל הקדושים (Hallowicked After Party) בשנת 2008, ה-JWO צירפה את החבר החדש שלה, 2 טאף טוני.
ב-9 בנובמבר, ה-JWO "פלש" ל-Turning Point PPV של ארגון ההיאבקות Total Nonstop Action Wrestling, על ידי רכישת כרטיסים לשורה הראשונה לאירוע.
הם קידמו את סיעתם על ידי הבהוב חולצות JWO שלהם, לפני שהוצאו מהבניין.
הקבוצה הביעה עניין "לפלוש" לרויאל ראמבל של ה-WWE ב-2009, אך לא הצליחה, בשל התחייבויות לצילומים עבור Big Money Rustlas בלוס אנג'לס.
הם גם הביעו עניין ב"פלישה" לטבעת הכבוד ולאליפות הלחימה האולטימטיבית.
ב-4 בינואר 2010, בפרק בן שלוש שעות של התוכנית "Impact!", הול וולטמן חזרו ל-TNA.
באותו לילה, האלק הוגאן ערך את הופעת הבכורה שלו ב-TNA.
הול, נאש וולטמן מיהרו לשנות את הברית ביניהם, אך הוגאן שמר על עצמו מחוץ לקבוצה, בטענה ש"הזמנים השתנו".
בשבוע שלאחר מכן, הברית המחודשת נקראה "הלהקה".
הול היה אמור לחבור לנאש בג'נסיס במשחק נגד Beer Money, Inc., אך הוחלף על ידי וולטמן (בתפקיד Syxx-Pac).
בסופו של דבר, הול עלה בשוגג לחבריו היציבים במשחק.
[122] בפרק הבא של Impact!, הוגאן, שלא היה מרוצה ממעשיה של הלהקה, גרם לאבטחה להסיר את הול וולטמן מהזירה, מכיוון שהם לא היו תחת חוזה עם TNA.
למרות זאת, הול וסיקס-פאק המשיכו לחזור לאימפקט!
בפרק ששודר ב-4 בפברואר הם הפעילו את נאש והכו אותו.
ב-11 בפברואר בפרק של Impact!
הול וולטמן תקפו את קורט אנגל עד שהוגאן ביצע את ההצלה.
ב-18 בפברואר בפרק של Impact!
הול וולטמן התקוטטו עם נאש ואריק יאנג.
ב-25 בפברואר בפרק של Impact!
הול וולטמן התקוטטו עם נאש ויאנג במגרש החניה.
ב-15 במרץ בפרק של Impact!
הול ניצח את נאש בהתמודדות של 5 דקות על סך 25,000 דולר לאחר התערבות של וולטמן.
ביעד X, הול וסיקס-פאק התמודדו מול נאש ויאנג בקרב קבוצתי, כשעתיד ה-TNA של הלהקה מונח על הכף.
בסופו של דבר, נאש הדליק את יאנג ועזר ללהקה לנצח, מה שזיכה אותם בחוזים עם TNA.
ב-29 במרץ בפרק של התוכנית Impact!, הפסידה הלהקה בקרב כלוב פלדה קבוצתי של שישה אנשים לאריק יאנג, רוב ואן דאם וג'ף הארדי.
ב-5 באפריל בפרק של Impact!, הלהקה התערבה בדו-קרב ותקפה הן את דאדלי בויז והן את The Motor City Machine Guns.
ב-12 באפריל בפרק של Impact!, הלהקה (הול, נאש, וולטמן) ניצחה את Team 3-D ואת ג'סי ניל בקרב רחוב.
ב-Lockdown, הול ונאש הפסידו לדאדלי בויז בקרב על כלוב פלדה.
ב-3 במאי Impact!, אריק יאנג הפעיל את Team 3D והצטרף ללהקה.
ב-4 במאי, במהלך הקלטת הפרק של "Impact!", הול חבר לנאש, מימש את החוזה שלו ב-"Feast or Fired" וניצח את מאט מורגן כדי לזכות באליפות העולם של TNA Tag Team Championship.
[129] נאש הכריז מאוחר יותר על יאנג כשליש מהאלופים, תוך שהוא מציין את "חוק הציפור החופשית".
בתחרות Sacrifice ב-16 במאי, הול ונאש ניצחו את Ink Inc.
(ג'סי ניל ושאנון מור) כדי לשמור על התואר.
ב-10 ביוני בפרק של Impact!, הלהקה ניצחה את מאט מורגן (לבדו) כדי לשמור על תוארה וזו הייתה הופעתו האחרונה של הול ב-TNA.
ב-14 ביוני Impact!, הלהקה נשללה מאליפות Tag Team עקב בעיות משפטיות בחיים האמיתיים של הול.
למחרת הוכרז כי הול שוחרר מ-TNA לאחר 8 שנים בהן עבד במשרה חלקית בחברה ולאחר מכן פרש מהיאבקות מקצועית.
ב-24 במרץ 2014, רייזור רמון הוכרז כמצטרף השביעי והאחרון למחזור של אותה שנה היכל התהילה של ה-WWE הוא גויס בניו אורלינס ב-5 באפריל, בלילה שלפני רסלמניה 30. שון מייקלס, טריפל H, אקס-פאק וקווין נאש הצטרפו להול על הבמה לאחר נאומו, ואיחדו מחדש את הקליק.
חומרי הקידום של ה-WWE לאירוע התייחסו אליו אך ורק כאל רייזור רמון, ללא צילומים או אזכור של עבודתו תחת שמו האמיתי.
ברסלמניה 30, הול, בתפקיד רייזור רמון, הופיע על הבמה עם שאר חברי היכל התהילה.
הול הופיע ב-11 באוגוסט 2014 בפרק של Raw לראשונה מאז 2002 כדי לאחד את הסדר העולמי החדש עם נאש והאלק הוגאן כדי לחגוג את יום הולדתו של הוגאן.
ב-19 בינואר 2015, בפרק של Raw, הול הופיע עם אקס-פאק ונאש כדי לאחד את ה-nWo, ויחד עם ה-APA ופורעי החוק של העידן החדש הם הביסו את The Ascension, שהיו אגדות מעליבות משנים עברו.
ב-13 במאי 2015, ארגון ההיאבקות Global Force Wrestling (GFW) הכריז על הול כחלק מהסגל שלהם.
ברסלמניה 31 במרץ 2015, הול, יחד עם נאש והוגאן, התאחדו מחדש כnWo כדי לעזור ליריבם הוותיק סטינג בדו-קרב שלו נגד טריפל H, שדור ה-X עזר לו.
ב-30 בינואר 2016, הול השתתף בהקלטות טלוויזיה של ההתאחדות העולמית להיאבקות באולפני אפיק בנוריץ', אנגליה.
הסדרה שודרה בערוץ Mustard TV ב-10 בספטמבר.
במרץ 2016, רייזור רמון היה מאחורי הקלעים ברסלמניה 32 וחגג עם האלוף הבין-יבשתי החדש זאק ריידר.
בלילה שלאחר מכן, בקטע מקוון של Raw, הוא ביקש ממיז לתת לריידר קרב חוזר על האליפות הבין-יבשתית.
הול התאבק בקרב האחרון שלו ב-17 ביוני 2016, כשניצח את צ'אק טיילור על אליפות איש הברזל במשקל כבד של DDT בהיאבקות F1RST בדה מוין, איווה.
הוא היה מאבד את התואר באותו יום על ידי ויתור לאחר ששולל לומר "אני מוותר" על דף נייר.
הול גם חזר ל-WWE למופע האיחוד של RAW ב-22 ביולי 2019. הול נכנס להיכל התהילה של ה-WWE בפעם השנייה כחבר בסדר העולמי החדש, יחד עם חבריו היציבים האלק הוגאן, קווין נאש ושון וולטמן, כחלק ממחזור 2020 של ההיכל.
טקס קבלת המצטיינים לשנת 2020 התקיים באפריל 2021 עקב ביטול הטקס בשנה הקודמת בשל מגפת הקורונה.
במרץ 2022 עבר הול ניתוח להחלפת מפרק הירך.
אחרי הניתוח סבל מסיבוכים עקב קריש דם, עבר שלושה התקפי לב רצופים, וחובר למכונות החייאה.
ב-14 במרץ החליטה משפחתו לנתק אותו ממכונות ההחייאה, והול נפטר כמה שעות לאחר מכן בגיל 63.
סקוט ג'ופלין היה מוזיקאי אפרו-אמריקאי ומלחין רגטיים ידוע.
ג'ופלין נחשב לאחד המלחינים הידועים ביותר בסגנון זה יחד עם ג'יימס סקוט וג'וזף לאמב.
ג'ופלין נולד בטקסס לאב עובד מסילה ואם שעבדה כעוזרת בית, בתור ילד שני מבין שישה.
היות שלמשפחתו לא היה כסף לקנות פסנתר, הוא נהג לנגן בבתים של אנשים שאצלם אימו עבדה.
בהתחלה אמו חששה כי הנגינה היא תחביב לא בריא שיסיט את בנה ממציאת קריירה יציבה אולם מהר מאוד הבינה שמדובר בכישרון טבעי.
בגיל 11 מורה גרמני מקומי לפסנתר זיהה את כישרונו ונתן לו שיעורים בחינם, וכך נחשף סקוט למוזיקה של התקופה הרומנטית.
בתחילת שנות השמונים של המאה התשע עשרה עזב את ביתו ופתח בחייו העצמאיים.
חיים אלה כללו סיבובי הופעות בהרכבים מוזיקליים שונים בכל המדינות השכנות.
על אף חיי הנדידה והמוזיקה, ג'ופלין לא נסחף לשתייה והוללות.
כבר בתקופה זו הוא הלחין ומכר שני שירים- "בבקשה תגידי כן" ו"תמונה של פניה".
לאחר מכן העמיק את הידע המוזיקלי שלו ולמד הלחנה במיזורי, וב-1894 השתקע בדירה פרטית באזור תוך כדי עבודה כפסנתרן במועדונים של החברה הגבוהה.
ב-1898 החלה תקופת ההצלחה של ג'ופלין.
הוא מכר שש יצירות לפסנתר, אחת מתוכן הייתה יצירת רגטיים.
שנה מאוחר יותר הוא מכר את היצירה המפורסמת ביותר שלו, "ראג עלה האדר" (Maple Leaf Rag).
יצירה זו זכתה להצלחה עצומה, מכרה כחצי מיליון עותקים בעשר שנים והובילה את ג'ופלין לראש רשימת אמני הרגטיים הבולטים והמוכרים.
ג'ופלין הפסיק לנגן במועדונים והקדיש את כל זמנו להלחנת יצירות, אך בשל הפרפקציוניזם שלו צלח בכתיבה של מספר יצירות מועט יחסית, כולן מורכבות ומתוחכמות באופן יחסי.
הוא אף כתב אופרת רגטיים שעקבותיה נעלמו.
עם המוניטין המוזיקלי המפואר שלו הוא עבר בתחילת המאה ה-20 לסנט לואיס, שם הלחין עוד יצירות מפורסמות נוספות כגון "הבדרן" (שזכה לפופולריות רבה ושימש לפסקול הסרט "העוקץ"), "ריקוד רגטיים", "סינקופות עיליות" ועוד.
את שנותיו האחרונות בילה ג'ופלין בהלחנה ובכתיבה של מחזה בשם טרימונישה ("Treemonisha").
המחזה לא היה אופרת רגטיים אך כלל שילוב של סגנונות פופולריים רבים לתקופה.
ג'ופלין רצה להמשיך להלחין יצירות מורכבות כמו הטרימונישה, אך בשנת 1916 כבר סבל מתסמינים חמורים של עגבת ומאוחר יותר אף הראה סימנים של פרנויה.
בינואר 1917 אושפז בניו יורק, ונפטר כשלושה חודשים מאוחר יותר מהמחלה, בגיל 48.
מוזיקת הרגטיים של ג'ופלין הייתה ומושפעת רבות מההכשרה הקלאסית שקיבל בצעירותו.
הסטטוס הקלאסי יחסית של יצירותיו "הרים" את היוקרה של הרגטיים, שנחשב עד אז לז'אנר נחות למדי.
סגנונו שילב את הפולקלור המסורתי האפרו-אמריקאי עם הרומנטיקה האירופאית של המאה ה-19 באופן מעניין ויוצא דופן שברא סגנונות מקוריים וחדשניים נוספים.
ניתן להגיד שהמוזיקה של ג'ופלין הייתה אחד מגורמי ההשפעה העיקריים על מוזיקת הג'אז כפי שהיא מוכרת לנו היום.
סקוט אדמס היה סופר וקומיקסאי אמריקאי, יוצרו של הקומיקס דילברט.
נוסף על כך הוא כתב מספר ספרי סאטירה חברתית וספרי פילוסופיה.
נולד בווינדהם, ניו יורק, ארצות הברית.
סיים תואר ראשון בכלכלה במכללת הארטוויק (ב-1979) ותואר שני בכלכלה ומנהל בבית הספר לעסקים "האס", באוניברסיטת קליפורניה בברקלי (ב-1986).
אדמס כתב באופן סאטירי על היחסים החברתיים בין עובדי צווארון לבן טיפוסיים בחברה מודרנית גדולה.
לפני הצלחתו כסופר וקריקטוריסט הוא התנסה בעבודה צמודה עם מהנדסי טכנולוגיית התקשורת בבנק "קרוקר" בסן פרנסיסקו בשנים 1979 עד 1986 וב-"פאסיפיק בל" בשנים 1986 עד 1995, ועליהם ביסס את רוב דמויותיו בדילברט.
בנוסף, אדמס היה המנכ"ל של חברת "מזון סקוט אדמס בע"מ", ושותף בבעלות על בית הקפה Stacey's.
עניינו במזון נבע בין השאר מהיותו צמחוני.
סקוט היים הוא סופר אמריקאי מהעיר האטצ'ינסון שבקנזס.
ספרו הראשון, "עור מסתורי", שהוא אוטוביוגרפי למחצה, ראה אור ב־1996.
היים נולד בהאטצ'ינסון, שם גדל בקהילה חקלאית.
משנת 1989 למד לתואר ראשון באנגלית ובתולדות האמנות באוניברסיטת קנזס בעיר לורנס.
בשנת 1991 קיבל תואר שני בספרות אנגלית.
למד כתיבה בתוכנית התארים האקדמאיים האמריקאית "M.F.A.", באוניברסיטת קולומביה, שם כתב את ספרו הראשון.
הרומן הבא שלו "ביראת כבוד", יצא בשנת 1997 והשלישי, "אנו נעלמים", יצא בשנת 2008. הספר זכה בפרס למדא לספרות לשנת 2009 בקטגוריית סיפורת הומוסקסואלית.
היים זכה במלגות מטעם ועדת האמנות הלונדונית ומטעם מכון סאנדנס בזכות העיבוד הקולנועי לספרו הראשון.
לאחר מגורים של כ־11 שנים בעיר ניו יורק הוא עבר לבוסטון בשנת 2002.
ספרו "עור מסתורי" עובד למחזה שכתב המחזאי פרינס גומולבילאס, והוצג בסן פרנסיסקו; ב-2004, בעקבות המחזה, עובד הספר לסרט קולנוע בבימויו של גרג אראקי, על פי תסריט שהיים השתתף בכתיבתו, בכיכובם של ג'וזף גורדון לוויט, בריידי קורבט, מישל טרכטנברג, מרי לין רייסקוב ואליזבת שו.
סקוט סטיוארט באקולה הוא שחקן אמריקאי.
מוכר בעיקר בשל גילום דמותו של סם בקט בסדרת הטלוויזיה המצליחה "זינוק לאתמול" - תפקיד אשר עבורו זכה בשנת 1991 בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה והיה מועמד לעוד 3 פרסי גלובוס הזהב וארבעה פרסי אמי.
באקולה נודע גם בשל תפקידו הראשי בסדרת המדע בדיוני "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז" בתור קפטן ג'ונתן ארצ'ר, ובסדרת המשטרה "NCIS: ניו אורלינס" בתור דווין קסיוס.
באקולה נולד בסנט לואיס, מיזורי, וסיים את לימודיו בתיכון קירקווד שבמדינת מיזורי בשנת 1973. במהלך לימודיו בתיכון באקולה למד תיאטרון ושם למעשה החל את קריירת המשחק שלו.
לבסוף החליט באקולה להפסיק את לימודיו בקולג' על מנת להתמקד בקריירת המשחק.
בשנת 1983 התקיימה הופעת הבכורה של באקולה בברודוויי במחזמר "Marilyn: An American Fable".
הופעת הבכורה של באקולה בטלוויזיה כללה פרסומת למותג המשקאות הקלים "Canada Dry" ולקפה נטול הקפאין "Folgers".
בהמשך באקולה שיחק בתפקיד הראשי במחזמר "Romance, Romance" בברודוויי - תפקיד עליו היה מועמד בשנת 1988 לפרס טוני.
המועמדות לטוני סייע לבאקולה לקבל את התפקיד הראשי בסדרה המצליחה "זינוק לאתמול".
בסדרה זו, באקולה גילם את ד"ר סם בקט, מדען מחונן השוקד על המצאת מכונה למסע בזמן.
עקב תקלה במכונת הזמן סאם מוצא את עצמו בעבר.
בכל פרק סם "מזנק" לגופו של אדם אחר בעבר ומנסה בפעולותיו לתקן עוול היסטורי כלשהו שאותו אדם מסוגל להשפיע עליו, ובכך לשפר את חייו של האדם ואת חיי הסובבים אותו.
עבור הופעתו בתוכנית זו זכה באקולה בשנת 1991 בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה והיה מועמד לארבעה פרסי אמי עבור השחקן הטוב ביותר.
רייטינג נמוך הוביל לבסוף לביטול הסדרה בשנת 1993.
בשנת 1995 שיחק בסרט האימה "אדון האשליות" לצד פמקה ינסן.
בשנת 1999 באקולה גילם את דמותו של ג'ים אולמייר בסרט "אמריקן ביוטי", ושיחק בסרט "כוח הרשת" שמבוסס על סדרת הספרים של טום קלנסי.
בשנת 2001 החל באקולה לגלם את קפטן ג'ונתן ארצ'ר בסדרת המדע בדיוני "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז", עד לסיום הסדרה ב-2005 לאחר 4 עונות מוצלחות.
בשנים 2009–2010 שיחק באקולה בסדרת הטלוויזיה "צ'אק", ובשנים 2009–2011 שיחק לשתי עונות בסדרה "גברים בגיל הזה" בכיכובו של ריי רומנו.
ב-2011 שיחק בסרט "קוד מקור" בכיכובו של ג'ייק ג'ילנהול.
בשנת 2013 שיחק בסרטו של סטיבן סודרברג "חיי עם ליברצ'ה" שהוקרן ב-26 במאי 2013 ברשת הטלוויזיה האמריקאית HBO.
באקולה, אשר גילם את דמותו של בוב בלאק, קיבל מועמדות פרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר במיני-סדרה או סרט.
בשנת 2014 החל באקולה לככה בסדרת המשטרה של רשת CBS, "NCIS: ניו אורלינס" - ספין אוף לסדרה המצליחה "NCIS", בתור הסוכן דווין "קינג" קסיוס פרייד.
הסדרה הסתיימה ב-2021 לאחר שבע עונות.
עוד בשנת 2014 שיחק בסדרה הקומית של HBO, "לוקינג", ושנה לאחר מכן שב לשחק בעונה השנייה והאחרונה שלה.
ב-2018 שיחק בסרט הדרמה "בסמטי בלוז".
באקולה נישא לקריסטה נוימן בשנת 1981. הזוג התגרש בשנת 1995. לזוג נולדו שני ילדים.
באקולה נמצא במערכת יחסים עם השחקנית צ'לסי פילד מאמצע שנות התשעים.
לסקוט ולצ'לסי יש שני ילדים.
מייג'ור ליג: בחזרה לנמוכים (1998)
המשפט של דראם הזקן (2000)
להיכנס אל המוח המסוכן (2013)
חיי עם ליברצ'ה (2013) - סרט טלוויזיה
תיאודור סקוט גלן הוא שחקן קולנוע יהודי-אמריקאי, מוכר מתפקידיו בסרטים: "שתיקת הכבשים", "אפוקליפסה עכשיו", "הצוות המובחר", "זהות אבודה", המרדף אחר אוקטובר האדום ו"יום אימונים מסוכן".
גלן נולד וגדל בפיטסבורג, בנם של אליזבת ותיאודור גלן.
בילדותו סבל גלן מבעיה רפואית שריתקה אותו למיטה למשך כשנה.
לאחר טיפולים ואימונים אינטנסיביים הצליח גלן להתגבר על המחלה על אף חוות דעתם של הרופאים שטיפלו בו, שהעריכו שהוא יישאר צולע למשך כל ימי חייו.
למד ב"מכללת ויליאם ומרי" שבוירג'יניה.
מיד לאחר שסיים את לימודיו התגייס גלן לחיל הנחתים האמריקני ושירת שם במשך שלוש שנים.
העביר חמישה חודשים בתור כתב פלילי וייעד לעצמו קריירה ספרותית.
כדי ללמוד יותר על דיאלוגים בחר גלן ללמוד משחק והצטרף לכיתת משחק מקצועית בניו יורק, גלן ביים והופיע במחזות סטודנטים כדי לכסות את הוצאות הלימודים.
הופיע בברודוויי והצטרף בשלב מאוחר יותר לבית ספר "אולפן השחקנים" שבחסותו התחיל את הקריירה המקצוענית שלו כשחקן בתיאטרון ובטלוויזיה.
גלן התגייר לאחר שהתחתן עם אשתו היהודייה קרול שוורץ, לזוג שני ילדים משותפים.
עוד כשהיה סטודנט קיבל גלן את תפקידו הקולנועי הראשון בדרמה "עשי לנו ילד" בה כיכב לצידה של ברברה הרשי.
התפרסם לראשונה במיוזיקל של רוברט אלטמן "נאשוויל" בתפקיד יוצא מלחמת וייטנאם טוראי גלן קלי שעוקב אחר הזמרת ברברה ג'ין עד לעיירה בה היא מופיעה.
שיחק בתפקיד קפטיין ריצ'רד קולבי שמאבד את שפיותו וחובר אל קולונל קורץ (מרלון ברנדו) ביצירה המלחמתית של פרנסיס פורד קופולה "אפוקליפסה עכשיו".
גלן קיבל במה גדולה יותר בשנות ה-80 בדרמות "הצוות המובחר" בתפקיד הביוגרפי של האסטרונאוט אלן שפרד, "הנהר" לצידם של סיסי ספייסק ומל גיבסון ובמערבונים המודרניים "סילברדו" בתור הבוקר הרצחני אמט ו"קאובוי עירוני".
גלן הגיע לפסגת הקריירה שלו בתחילת שנות ה-90 כשכיכב במותחן האימה המוצלח ביותר של אותו עשור "שתיקת הכבשים".
בעיבוד הקולנועי המצמרר של ג'ונתן דמי גילם גלן את בכיר הFBI ג`ק קראפורד המפקד של גיבורת העלילה הסוכנת קלריס סטרלינג (ג'ודי פוסטר).
התפרסם בנוסף בעיבוד הקולנועי לרומן הריגול "המרדף אחר אוקטובר האדום בתור בארט מנקוסו מפקד צוללת ה"דאלאס" ובמותחן הפעולה של רון הווארד "מלכודת אש" בתור הכבאי ג'ון אדקוקס.
הופיע במותחנים הפוליטיים "אומץ תחת אש" בתור הכתב טוני גרטנר ו"כוח להשחית" של קלינט איסטווד בתור סוכן השירות החשאי ביל בארטון.
בשנת 2000 שיחק במותחן ההרפתקאות של מרטין קמפבל "מעבר לגבול הסכנה" וגילם את מטפס ההרים מונטגומרי וויק היוצא למשימת הצלה עם פיטר גארט (כריס אודונל) בהר הK2.
ב-2001 שיחק בדרמת הפשע "יום אימונים מסוכן" בתור סוחר הסמים רוג'ר המקושר לבלש אלונזו האריס (דנזל וושינגטון), בדרמה הספרותית של לאסה הלסטרם "חדשות הספנות" בתור ג'ק באגיט עורך המקומון של ניופאונדלנד ולברדור "הציפורים של סבתא" ובקומדייה הצבאית "חייל מצטיין" בתור רוברט לי סמל המחלקה של הפקיד ריי אלסווד (חואקין פיניקס).
בשנת 2003 שיחק בסרט הטלוויזיה "בית צבוע" בכיכובו של לוגאן לרמן, הסרט מבוסס על ספר באותו שם מאת ג'ון גרישם מ-2001.
ב-2007 התפרסם גלן בסרט השלישי והמרשים בסדרת "סרטי ג'ייסון בורן" "זהות אבודה" בתור ראש האפ.
איי עזרא קרמר ובדרמה "יומני החופש" בתור סטיב אביה של המורה ארין גרוול (הילרי סוואנק).
בשנת 2008 שיחק את מזכיר ההגנה של ארצות הברית דונלד רמספלד בסרטו הפוליטי-ביוגרפי של אוליבר סטון "W." ואת האלמן רוברט טורלסון בסרט "לילות ברודנטה".
בשנת 2011 גילם את האיש החכם בסרט פנטזיה "סאקר פאנץ" בבימויו של זאק סניידר, ולצד ג'ון האם ואמילי בראונינג.
בשנת 2014 החל לשחק בסדרת המתח "הנותרים" ברשת HBO אשר זכתה בפרס פיבודי.
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס אמי לבידור בפריים טיים2025שחקן האורח הטוב ביותר בסדרת דרמההלוטוס הלבןפרס סאטורן2016כוכב האורח הטוב ביותר בטלוויזיהדרדוויל
סקוט ריצ'רד וולף הוא שחקן יהודי-אמריקאי.
התפרסם כשחקן הראשי של סדרת דרמת הנעורים "שולחן לחמישה".
וולף נולד בבוסטון, מסצ'וסטס שבארצות הברית, למשפחה יהודית-רפורמית.
הוריו הם סוזן (לבית לוי) וסטיבן וולף.
הוא גדל בעיירה ווסט אורנג' שבניו ג'רזי.
בן דודו הוא הקומיקאי, ג'וש וולף.
לו תואר במימון מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון שבוושינגטון.
וולף החל דרכו כשחקן בסרט הפעולה "Double Dragon" לצידו של אומן אמנויות הלחימה מארק דקסקוס ולצידה של אליסה מילאנו.
התפרסם בפעם הראשונה באמצע שנות ה-90 בתפקיד הנער ביילי סלינגר, התפקיד הראשי בסדרת דרמת הנעורים "שולחן לחמישה".
וולף הוביל את צוות השחקנים בכל שש עונות הסדרה המצליחה.
בקולנוע התפרסם באותן שנים בעיקר בדרמת ההרפתקאות של רידלי סקוט "ים של חברים" בתפקיד צ'אק גיג, נער ההפלגה של הקברניט הקשוח ד"ר כריסטופר שלדון (ג'ף ברידג'ס).
ב-1999 השתתף בדרמת הפשע הקומית "גו", בתור שחקן אופרת סבון בשם אדם.
ב-2001 דיבב את הדמות הראשית סקאמפ, גור הכלבים בסרט האנימציה "היפה והיחפן 2: ההרפתקה של סקאמפ"
המשיך את עלילת הקלאסיקה "היפהפייה והיחפן" מ-1955.
בשנת 2004 התחיל את תפקידו בן השנתיים בסדרת הדרמה "אוורווד" בתור ד"ר ג'ק הארטמן, דוקטור צעיר המגיע לעיירה הבדיונית הקטנה אוורווד.
ב-2006 שיחק בעונה היחידה של סדרת דרמת הפשע "התשע", בתור המנתח הקרדיולוגי ג'רמי קטס.
התפרסם לאחרונה בשתי עונות סדרת הדרמה הבדיונית הפופולרית "וי" בתור העיתונאי ומגיש הטלוויזיה צ'אד דקר.
היה מאורס בשנת 1993 לשחקנית אליסה מילאנו, אולם הם נפרדו לאחר שנה וחצי.
בשנת 2004 התחתן וולף עם השחקנית קלי מארי לימפ, וכיום יש להם שלושה ילדים, שני בנים ובת.
היפה והיחפן 2: ההרפתקה של סקאמפ (2001)
A Christmas Love Story (2019) - סרט טלוויזיה של הולמרק
סקוט ויליאם ברוקס הוא כדורסלן עבר, ומאמן כדורסל אמריקאי המשמש כעוזר מאמן בקבוצת לוס אנג'לס לייקרס
לאחר סיום לימודיו התיכוניים החל לשחק כדורסל באוניברסיטה הנוצרית של טקסס במדיה שיחק במשך שנה.
הוא בילה בשנה שלאחר מכן בסן חואקין קולג' ואחר כך עבר לשחק במשך שנתיים במדי אוניברסיטת קליפורניה באירוויין.
בעונתו הראשונה בקליפורניה, עונת שותף ברוקס ב-30 משחקים בהם תרם 10.3 נקודות ו-3.2 אסיסטים.
כבר במשחק הפתיחה של עונתו השנייה במדי קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע ברוקס 43 נקודות בניצחון 96–118 על אוניברסיטת המדינה של יוטה, ובהמשך העונה קלע 41 נקודות במשחק נוסף.
הוא סיים את העונה עם ממוצע קליעה של 23.8 נקודות למשחק ונבחר לחמישייה המצטיינת של העונה בליגה.
ברוקס העמיד עצמו לבחירה לדראפט ה-NBA של שנת 1987, אולם לא נבחר.
לאחר הדראפט הוא עוד זומן למחנה אימונים של פילדלפיה 76' אך לא הוחתם לבסוף במדי הקבוצה.
הוא חתם במדי קבוצת אולבני פורטונס בה שיחק במשך עונה אחת, סייע לקבוצה לסיים את העונה במאזן של 48 ניצחונות מול שישה הפסדים, וזכה עימה באליפות ליגת ה-CBA.
לקראת עונת נטל ברוקס חלק במחנה אימונים שני של פילדלפיה, ובסיומו הוחתם בקבוצה והיה לשחקן החופשי השני בתולדות המועדון שלא נבחר בדראפט.
בעונת הבכורה שלו בליגה, שותף ברוקס ב-16.7 דקות למשחק ותרם 5.2 נקודות ושיא קריירה של 3.7 אסיסטים.
אחרי שתי עונות במדי פילדלפיה, הוא עבר ב תמורת בחירת דראפט של הסיבוב השני אל מינסוטה טימברוולבס, אשר נוסדה עונה קודם לכן.
הוא שיחק במינסוטה במשך שנתיים, בטרם עבר ליוסטון רוקטס לקראת עונת .
ביוסטון היה ברוקס לחלק מהסגל שזכה באליפות הליגה בעונת , כמחליפו של קני סמית'.
הוא המשיך ושיחק בדאלאס מאבריקס ובניו יורק ניקס.
קבוצתו האחרונה בליגה הייתה קליבלנד קאבלירס אליה עבר לקראת עונת .
בעונת עבר ברוקס לשורותיה של קבוצת לוס אנג'לס סטארס מליגת ה-ABA החדשה בה שימש כשחקן וכעוזר מאמן, בטרם פרש ממשחק פעיל.
בשנת 2003 החל ברוקס לשמש כעוזרו של ג'ף בזדליק, מאמנה של קבוצת דנוור נאגטס.
הוא בילה בדנוור במשך שלוש עונות, במהלכן הוחלף בזדליק בג'ורג' קארל.
בשנת 2006 הוא מונה לעוזר המאמן בסקרמנטו קינגס ולאחר עונה אחת עבר לשמש כעוזר המאמן בסיאטל סופרסוניקס.
בעונת , עונתה הראשונה של הקבוצה לאחר שעברה לאוקלהומה סיטי ושינתה את שמה, פוטר פי ג'יי קרליסימו לאחר שהשיג ניצחון בודד ב-13 משחקיה הראשונים של הקבוצה, בהם עשרה הפסדים רצופים וברוקס מונה במקומו כמאמן זמני.
ב-69 המשחקים הנותרים עד לסיום העונה הצליח ברוקס להוביל את שחקניו ל-22 ניצחונות בלבד, אך מונה למאמן הקבע של הקבוצה.
בדראפט 2009 בחרה אוקלהומה את ג'יימס הארדן בבחירה השלישית ולקראת תחילת עונת השיבה את סרג' איבקה, שנבחר על ידה בדראפט 2008, מקבוצת באסקט מנרסה הספרדית.
קבוצתו הראתה שיפור מיידי לעומת העונה הקודמת, ברוקס נבחר למאמן המצטיין של חודש פברואר לאחר שקבוצתו השיגה את אחוז הניצחונות הגבוה בליגה באותו החודש, ולאחר שסיימה את העונה במאזן של 50 ניצחונות מול 32 הפסדים בלבד, הוא זכה בתואר מאמן השנה ב-NBA, וקווין דוראנט היה למלך הסלים.
אוקלהומה הודחה כבר בסיבוב הראשון של משחקי הפלייאוף מול לוס אנג'לס לייקרס, שהמשיכה עד לאליפות הליגה.
בעונת המשיכה אוקלהומה לשמור על יכולת טובה.
בינואר שלח ברוקס בטרייד את ננאד קרסטיץ' וג'ף גרין לבוסטון סלטיקס תמורת קנדריק פרקינס ונייט רובינסון.
עם עזיבתו של גרין, החל ברוקס לתת קרדיט רב יותר לאיבקה שהחל לעלות בחמישייה הפותחת, והשיב לו עם 2.4 חסימות בממוצע למשחק – ממוצע החסימות השני בגובהו בליגה.
בהנהגתו של קווין דוראנט, שהיה למלך הסלים של הליגה בפעם השנייה ברציפות, סיימה אוקלהומה את העונה הסדירה במאזן של 55 ניצחונות מול 27 הפסדים בלבד.
במשחקי הפלייאוף הדיחה אוקלהומה בסיבוב הראשון את דנוור נאגטס בחמישה משחקים, ובסיבוב השני את ממפיס גריזליס בשבעה, והעפילה לגמר האזורי לראשונה בתולדותיה.
בגמר המערב פגש ברוקס את דאלאס מאבריקס של ריק קרלייל.
אוקלהומה הפסידה בסדרה בחמישה משחקים, ודאלאס המשיכה עד לתואר האליפות.
בעונת , שהייתה עונה מקוצרת של 66 משחקים בשל שביתת שחקנים, נבחר ברוקס למאמן המצטיין של החודשים דצמבר-ינואר בזכות פתיחת עונה של 16 ניצחונות מול שלושה הפסדים בלבד, ואף נבחר למאמן נבחרת המערב במשחק האולסטאר של ה-NBA.
הוא הוליך את אוקלהומה למאזן של 47 ניצחונות מול 19 הפסדים, לאליפות הבית הצפון-מערבי, למאזן השני בטיבו במערב ולשלישי בטיבו בליגה.
בסיבוב הראשון של משחקי הפלייאוף הדיחה אוקלהומה את אלופת העונה הקודמת ב של 0–4, ובסיבוב השני את לוס אנג'לס לייקרס בחמישה משחקים.
בגמר המערב פגשה אוקלהומה את סן אנטוניו ספרס, הקבוצה היחידה במערב שסיימה את העונה במאזן טוב משלה.
לאחר שהפסידה בשני המשחקים הראשונים בסדרה, חזרה אוקלהומה וניצחה את כל ארבעת המשחקים הבאים, והעפילה לסדרת הגמר לראשונה בתולדותיה לאחר ניצחון 2–4 בסדרה.
בסדרת הגמר נכנעה אוקלהומה למיאמי היט בניצוחו של לברון ג'יימס בחמישה משחקים.
בעונת סבלה הקבוצה מפציעות שהשביתו את קווין דוראנט (החמיץ 55 משחקים) וראסל וסטברוק (החמיץ 15 משחקים).
הקבוצה נאבקה עד סיום העונה על מקום בפלייאוף, אך הפסידה אותו לניו אורלינס פליקנס והחמיצה את הפלייאוף לראשונה מאז מונה ברוקס למאמן הקבוע של הקבוצה.
בעקבות כך פוטר ברוקס מאימון הקבוצה ובמקומו מונה בילי דונובן.
ב-26 באפריל 2016 מונה למאמנה הראשי של וושינגטון ויזארדס.
בשתי עונותיו הראשונות בתפקיד העפילה הקבוצה לפלייאוף ה-NBA, בהובלתם של שחקני הקו האחורי ג'ון וול ובראדלי ביל, אולם בשתי העונות הבאות מיעט וול לשחק בגין פציעות ברגליו, והוויזארדס נותרו מחוץ לשלב הפלייאוף.
בסיום עונת פוטר מתפקידו בוויזארדס.
סקוט אדוארד אדקינס הוא שחקן קולנוע ואמן לחימה אנגלי.
מוכר בעיקר בשל תפקידו כיורי בויקה בסרטים "אלוף ללא עוררין 2", "אלוף ללא עוררין 3" ו"אלוף ללא עוררין 4".
סקוט אדקינס נולד ב סאטון קולדפילד, אנגליה, ב -17 ביוני 1976. הוא התחיל להתעניין באמנויות לחימה בגיל עשר כשהוא, אביו, ואחיו הגדול, קרייג, ביקרו במועדון הג'ודו המקומי.
העניין שלו כלפי אמנויות לחימה גדל עוד יותר בגיל 14 כאשר הוא אימץ את ברוס לי כמודל לחיקוי.
באותה שנה, הוא החל להתאמן בטאקוונדו.
אדקינס השתלם גם בקיקבוקסינג במשך 3 שנים בגילאי 16–19, בסיומם זכה בחגורה שחורה בטאקוונדו וקיקבוקס.
הוא גם הוכשר בנין ג'וטסו, ג'ודו, קראטה, ג'ו ג'וטסו, וו-שו, קרב מגע, קפואירה, ג'יט קון דו והתעמלות קרקע.
אדקינס מחזיק בחגורה הגבוהה ביותר בטקוואנדו ונחשב לרב-אמן בה.
כשהיה צעיר היה מעריץ מושבע של ז'אן-קלוד ואן דאם.
בראיון אמא שלו סיפרה שכשהוא היה צעיר בעוד שלחבריו היו פוסטרים עם תמונות של דוגמניות, לו היה פוסטר גדול של ואן דאם.
ד"ר סקוט הארטמן (Scott Hartman) הוא פלאונטולוג ואמן פלאונטולוגי המתמחה באיורי שלדים של דינוזאורים ובפרט בשחזור האנטומיה וצורת השלד של הדינוזאור בתנוחתו הטבעית.
איוריו משמשים כייחוס לשחזור שלדים מורכבים במוזיאוני טבע וכן ליצירת שחזורים של דינוזאורים כפי שהיו חיים (בפרט בגרפיקה ממוחשבת CGI).
בנוסף לאיורי שלדים, להארטמן יש תואר דוקטור לפלאוביולוגיה והוא פרסם מספר מאמרים בפלאונטולוגיה, בייחוד על זאורופודים.
אחד ממאמריו הבולטים הוא תיאור מדעי של "ג'ימבו", שלד במצב שלמות טוב יחסית של סופרזאורוס, שביסס את סיווגו של הסופרזאורוס כסוג טקסונומי נפרד וכאחד הדינוזאורים הארוכים ביותר שחיו אי-פעם.
חלק מיצירותיו נוצרו למען סדרות טלוויזיה דוקומנטריות כמו "מהפכת הדינוזאורים" או "מועדון הקרב הג'ורסי".
סקוט נייג'ל קנת' וייזמן הוא כדורגלן עבר אנגלי-גיברלטרי ששיחק בעמדת המגן ומאמן נבחרת בהווה.
וייזמן התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של האל סיטי כבר בגיל שש.
בעונת ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד קידרמינסטר הארירס.
ב-23 בספטמבר 2006 הוא הבקיע את השער הראשון שלו בקריירה נגד לייטון אוריינט.
במרץ הושאל לדרלינגטון ובמאי חתם רשמית במועדון, ושנה לאחר מכן חתם ברוצ'דייל.
ביוני , הוא חתם בבארנסלי.
ב-31 בינואר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בבראנסלי נגד דרבי קאונטי.
לאחר עזיבתו של ג'ון סטונס לאברטון הפך וייזמן לשחקן הרכב ראשון.
בינואר חתם בפרסטון נורת' אנד.
בצעירותו שיחק בנבחרת אנגליה בכדורגל עד גיל 20. ב-19 בנובמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גיברלטר בתיקו 0-0 נגד שהיה גם המשחק הבינלאומי הראשון שלה.
סקוט קווין ווקר הוא פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל מדינת ויסקונסין בשנים 2011–2019.
ווקר נולד בקולורדו ספרינגס שבקולורדו, וגדל בפליינפילד שבאיווה ובדלוואן שבוויסקונסין.
ב-1992 הוא נבחר לאספת המדינה של ויסקונסין כנציג החלק המערבי של מחוז מילווקי.
ב-2002 נבחר ווקר לתפקיד מנהל מחוז מילווקי בבחירות מיוחדות שנערכו בעקבות התפטרותו של טום אמנט.
הוא נבחר לתקופות כהונה מלאות בתפקיד ב-2004 וב-2008.
ב-2006 התמודד ווקר בבחירות למשרת מושל ויסקונסין, אך פרש מהמרוץ לפני הבחירות המקדימות.
ב-2010 הוא התמודד שוב וניצח.
זמן קצר לאחר השבעתו ב-2011, משך ווקר תשומת לב ברמה הלאומית כאשר הגיש את הצעת חוק תקציב התיקון של ויסקונסין.
החוק הציע ביטול למעשה של משא ומתן קיבוצי לרוב העובדים הציבוריים במדינה.
בתגובה קיימו מתנגדי החוק מחאה בקפיטול מדינת ויסקונסין, וחברי הסנאט המדינתי חברי המפלגה הדמוקרטית עזבו את תחומי המדינה מתוך מאמץ למנוע את העברת החוק.
אף על פי כן, במרץ 2011 אושרה הצעת החוק.
ההתנגדות לחוק הובילה ל-Recall election נגד ווקר, וכך הוא היה הראשון מבין שני מושלים בהיסטוריה של ארצות הברית שניצחו בבחירות מסוג זה, כשהשני היה מושל קליפורניה גאווין ניוסם, שהתמודד ב-2021.
ב-2014 נבחר ווקר לתקופת כהונה שנייה, לאחר שהביס את חברת מועצת החינוך ממדיסון, הדמוקרטית מרי ברק.
לאחר השערות בנוגע לשאיפותיו להיבחר לנשיאות ארצות הברית, פתח ווקר במסע בחירות על מועמדות הרפובליקנים בבחירות לנשיאות של 2016, אך פרש מהמרוץ לאחר חודשיים לבד בשל ירידת התמיכה בו בסקרים.
ב-2018 התמודד ווקר על תקופת כהונה שלישית, אך נוצח בהפרש קטן על ידי הדמוקרט טוני אוורס.
סקוט ווקר נולד בקולורדו ספרינגס שבקולורדו, כבכור מבין שני בניהם של פטריסיה אן "פט" (לבית פיץ'), מנהלת חשבונות, ושל לואלין סקוט "לו" ווקר, כומר בפטיסטי.
ב-1970 עברה המשפחה לפליינפילד, איווה, שם כיהן האב ככומר בכנסייה הבפטיסטית המקומית, ושירת כחבר במועצת העיר.
כשהיה ווקר בן עשר, עברה המשפחה לדלוואן שבוויסקונסין, שם המשיך האב בעיסוקו ככומר בכנסייה הבפטיסטית הראשונה של דלוואן.
ב-1985 כאשר היה ווקר תלמיד בית הספר התיכון, הוא ייצג את ויסקונסין באימון בחסות הלגיון האמריקאי למנהיגות וממשל במסגרת ארגון נערי המדינה בוויסקונסין ושל נערי האומה בוושינגטון הבירה.
בעת השתתפותו באירוע זה הוא פגש את הנשיא רונלד רייגן והצטלם אתו.
ווקר ייחס את החוויה לגיבוש העניין שלו בשירות הציבורי.
הוא הגיע לדרגה הגבוהה ביותר בתנועת הצופים בארצות הברית, Eagle Scout, וב-1986 סיים את לימודיו בבית הספר התיכון דלוואן-דריאן.
בסתיו אותה שנה החל ווקר ללמוד באוניברסיטת מרקט.
תוך שבועות ספורים הוא היה לחבר סנאט התלמידים והוביל ועדת חקירה על שימוש לרעה לכאורה בכספים על ידי מנהיגי הסטודנטים.
באותה שנה הוא התנדב במטה הבחירות למשרת המושל של טומי תומפסון.
ב-1988 נוצח ווקר בבחירות לתפקיד נשיא מועצת הסטודנטים.
הוא הוביל קבוצה של סטודנטים מתנגדי הזכות להפלה מלאכותית במרקט.
באביב 1990 הפסיק ווקר את לימודיו במרקט ולא השלים את לימודיו לתואר.
הוא הסביר את הפסקת הלימודים בקבלת הצעת עבודה במשרה מלאה בצלב האדום האמריקאי.
ב-1990, בגיל 22, התמודד ווקר בבחירות על המושב של המחוז השביעי של מילווקי לאספה המדינתית של ויסקונסין.
הוא זכה במועמדות המפלגה הרפובליקנית, אך בבחירות הכלליות נוצח על ידי נציגת המחוז המכהנת, הדמוקרטית גוון מור, לאחר שקיבל פחות משליש מהקולות.
ב-1993 הוא עבר לווטוסה, פרבר של מילווקי, והתמודד בבחירות מיוחדות במחוז ה-14 השמרני יותר.
הוא הביס את הדמוקרט כריס אמנט, בנו של מי שכיהן אז כמנהל מחוז מילווקי, טום אמנט.
במהלך מסע הבחירות, תמך ווקר ברפורמה במערכת הרווחה והתנגד להרחבת התחבורה הציבורית.
הוא תמך בהגבלת הוצאות המדינה ואמר שנחוצה רפורמה בחוק בדבר פתרון סכסוכי עבודה עם עובדי הממשל המקומי.
ווקר זכה לתמיכת מתנגדי ההפלות בוויסקונסין והעיתון Milwaukee Journal, שהדגיש את דעותיו השמרניות בתחום הכלכלה, את התנגדותו להפלות, את היד הקשה שהוא ביקש לנקוט כלפי הפשיעה, ואת עמדותיו בעד רפורמה ברווחה.
ווקר נבחר לכהונתו באספה המדינתית לארבע תקופת כהונה נוספות, וכיהן עד 2002 כאשר נבחר כמנהל המחוז.
בעת כהונתו באספה המדינתית, גילה ווקר עניין בסוגיות המשפט הפלילי, וישב בראש ועדת בתי הסוהר ובראש ועדת בתי המשפט.
במשך השנים הללו הוא כיהן גם במספר ועדות נוספות, כולל ועדת הבריאות, ועדת מפקד האוכלוסין והחלוקה מחדש של מחוזות הבחירה, ועדת המוסדות הפיננסיים וועדת השיכון.
כחבר צעיר של הבית, הוא הוביל את חקיקת חוק הזכות לעבוד .
ב-1999 הוא קידם הצעת חוק להחמרת הענישה לסוגים מסוימים של פשעים ולביטול האפשרות של חנינה לאחרים.
ווקר היה חבר באותה תקופה במועצת החקיקה האמריקאית , וניתן לזקוף לזכותו חלק ניכר מהצלחת הארגון בחקיקה.
ב-2001 קידם ווקר הצעת חוק למניעת ענישתם של רוקחים שסירבו לספק מרשמים לגלולת חירום למניעת היריון.
הוא גם תמך בהצעת חוק על פיה נדרשו מצביעים להציג בקלפיות תעודה מזהה עם תמונה.
על פי מחקר של שני פרשנים פוליטיים, נחשב אז ווקר לשמרן יותר בהשוואה לכ-90 אחוזים מעמיתיו המחוקקים, ובהשוואה ל-80 אחוזים מחבריו לסיעת הרפובליקנים באספה המדינתית.
ווקר היה תומך עקבי באיסור על הפלות בעת כהונתו באספה.
למעט כמה הצעות חוק שהוגשו כאשר הוא התמודד על משרת מנהל מחוז מילווקי, הוא תמך או היה שותף לתמיכה בכל הצעות החוק בסוגיה למעט שלוש.
ב-2001 וב-2002 התנגדו ווקר ועמיתו לאספה מייקל הבש להעסקתה כעובדת המדינה של כוהנת הדת ג'אמי ויץ', על בסיס אמונתה הדתית כחברת דת הוויקה.
ווקר טען שהעסקתה של ויץ' כאשת דת בבתי כלא העלתה "דאגות, הן במישור האישי והן במישור הפוליטי", שכן היא "מאמינה בדת שלמעשה פוגעת באנשים בני דתות אחרות רבות".
ווקר והבש לא הצליחו בסופו של דבר להפסיק את העסקתה של ויץ'.
ווקר נבחר לתפקיד מנהל מחוז מילווקי בבחירות מיוחדות שהתקיימו באפריל 2002 לאחר שמנהל המחוז הקודם, טום אמנט, התפטר על רקע שערורייה שנגעה לכספי פנסיות.
ב-2004 הוא נבחר לתקופת כהונה מלאה לתפקיד, כאשר זכה ב-57 אחוזים מהקולות והביס את מנהל תקציב המדינה לשעבר דייוויד רימר.
אף על פי שהמחוז נחשב לליברלי, והתפקיד הוא לא תפקיד פוליטי, התמודד עליו ווקר בגלוי כמועמד רפובליקני.
ב-2008 הוא נבחר לתקופת כהונה נוספת של ארבע שנים, לאחר שהביס את חברת הסנאט המדינתי לנה טיילור עם 59 אחוזים מהקולות.
עם כניסתו לתפקיד הוא היה לאדם הצעיר ביותר והרפובליקני הראשון שנבחר למשרה זו, ועד היום הוא הרפובליקני היחידי שנבחר אליה.
ווקר נבחר לתפקיד על בסיס מצע של שמרנות כלכלית, והבטיח לוותר על חלק משכרו האישי.
הוא אמר שצעדו זה נתן לו את הסמכות המוסרית לקצץ בתקציב.
הוא השיב 60,000 דולר לשנה, כמעט מחצית משכרו, במהלך תקופת כהונתו הראשונה, ו-10,000 דולר לשנה במהלך תקופת כהונתו השנייה.
במהלך שמונה שנותיו של ווקר בתפקיד, התעוררו עימותים עם מועצת המחוז בנוגע למיסים, הפרטת השירותים הציבוריים, איכות הפארקים והבניינים הציבוריים, ומתן השירותים החברתיים.
מועצת המחוז אישרה כמה תקציבים על אף הווטו של ווקר, והוא מעולם לא הגיש תקציב עם מס רכוש גבוה יותר בהשוואה לזה שאושר בשנה הקודמת.
במהלך תקופת כהונתו בתפקיד הופחת מספר עובדי המחוז ביותר מ-20 אחוזים, והגרעון התקציבי של המחוז בגובה של 3.5 מיליון דולר הפך לעודף תקציבי.
בנוסף, הוא קיצץ יותר מ-44 מיליון בהוצאות התקציביות המוצעות באמצעות שימוש בסמכות הווטו שלו וסייע לחסל את רשימת ההמתנה לטיפול ארוך טווח באזרחים ותיקים.
ווקר מינה את קווין קוואנו, גזבר הסניף המקומי של המסדר הצבאי של לב הארגמן, כחבר בנציבות המחוז לווטרנים.
מדי שנה גייס ווקר כספים עבור הווטרנים, שחלקם הועברו למסדר לב הארגמן.
ראש הסגל של ווקר, תומאס נרדלי, פנה לווקר בנוגע לכספים שחסרו ב-2009, וווקר הנחה אותו לדווח על כך לפרקליט המחוז.
פרקליט המחוז לא פעל באופן מידי, אך מאוחר יותר פתח בחקירה סמויה.
קוואנו וארבעה אחרים נעצרו בחשד לגניבת כספים.
הוא הורשע ונשפט ל-21 חודשי מאסר.
טים ראסל, שהועסק על ידי ווקר בכמה תפקידים, היה מעורב באותה חקירה.
בינואר 2012 הוא הואשם, ובנובמבר אותה שנה הוא הודה באשמה על כך שהעביר יותר מ-21,000 דולר לחשבונו האישי.
ב-2010, שנתו האחרונה של ווקר כמנהל המחוז, היה ראסל סגן ראש הסגל שלו ומנהל הדיור של המחוז.