tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 1991, בגיל 4, הופיעה לראשונה כהילרי וינסטון בסיטקום "The Royal Family" ברשת CBS.
תחילה, זכתה הסדרה לרייטינג גבוה וביקורות חיוביות, אך לאחר זמן קצר בוטלה הסדרה עקב כך שהשחקן הראשי רד פוקס לקה בהתקף לב.
ריברה הייתה מועמדת לפרס "השחקנית הצעירה" על השתתפותה בסדרה זו.
בגיל שמונה החלה להיות מיוצגת על ידי סוכן שחקנים, ועברה ללוס אנג'לס כדי לדגמן.
בין השנים 1992–2002, היא שיחקה בתפקידים קטנים ב"הנסיך המדליק מבל אייר", "אריזה משפחתית", "משמר המפרץ" ,"בחור חכם" ו"אשף התחפושות".
בשנת 2004, התארחה ריברה בפרק בסדרה "8 כללים פשוטים".
בשנת 2008, התארחה ריברה בפרק בסדרה "CSI: מיאמי".
ב-2009 החלה ריברה לשחק את דמותה של סנטנה לופז, בסדרה המוזיקלית "Glee" עד לירידת הסדרה ב-2015.
במאי 2011 חתמה ריברה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים קולומביה רקורדס ליצירת אלבום סולו ראשון.
ב-17 בספטמבר 2013, יצא הסינגל הראשון שלה "Sorry" בהשתתפות הראפר ביג שון.
בשנת 2014 השתתפה בסרט האימה "על דלתו של השטן".
ב-2015 הופיעה בסדרה "עוזרות בית נחושות".
בשנת 2018 החלה ריברה להשתתף בסדרת רשת חדשה, על בסיס סדרת סרטי "סטפ אפ", בשם "סטפ אפ: הסדרה".
הסדרה בוטלה על ידי יוטיוב לאחר שתי עונות, אך רשת הטלוויזיה Starz הודיעה כי תפיק את המשך הסדרה.
לפני מותה, ריברה אישרה כי היא עתידה להמשיך לככב בעונה השלישית של הסדרה.
לאחר מותה לוהקה דמותה של קולט ג'ונס מחדש וריברה הוחלפה בשחקנית כריסטינה מילאן.
בתפקיד האחרון שלה לאחר מותה, תדבב ריברה את דמותה של קאטוומן בסרט בעל שני החלקים המבוסס על סדרת הקומיקס באטמן: ליל כל הקדושים הארוך.
ריברה הייתה בזוגיות עם השחקן טאג' מאורי בין השנים 2000–2004, לאחר שהכירו בקומדיית המצבים "Smart Guy" בשנות התשעים.
בין השנים 2008–2010 הייתה ריברה במערכת יחסים עם השחקן מארק סאלינג שעבד לצידה בתוכנית הטלוויזיה Glee.
באפריל 2013 החלה ריברה מערכת יחסים עם הראפר ביג שון.
באוקטובר 2013 הודיע הזוג על אירוסיהם, אך באפריל 2014 נפרדו.
זמן קצר לאחר הפרידה מביג שון, החלה ריברה מערכת יחסים עם חבר ילדותה והשחקן ראיין דורסי, הם נישאו ביולי 2014 ובספטמבר 2015 נולד בנם.
בנובמבר 2016 הגישה ריברה בקשה לגירושים, אך ביטלה זאת באוקטובר 2017. כחודש לאחר מכן נעצרה ריברה בוירג'יניה המערבית בגלל תלונה על אלימות פיזית שהגיש דורסי.
בינואר 2018 ביטל דורסי את התלונה.
ביוני 2018 הליך הגירושים של ריברה ודורסי הושלם.
ריברה הקדישה את זמנה לקריאת ספרים ולארגוני צדקה שונים, וביניהם ארגון "Stand Up to Cancer" (למלחמה במחלת הסרטן), הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה, פרויקט טרוור ופרויקט הפיל.
ב-8 ביולי 2020 ריברה הוכרזה כנעדרת לאחר שבנה בן הארבע נמצא לבדו בסירה ששכרה ריברה באגם פירו, אגם מלאכותי בקליפורניה.
משטרת מחוז ונטורה החלו בחיפושים אחר ריברה בערב היעלמותה.
האגם נסגר לציבור וצוללנים לקחו חלק בחיפוש.
גופתה של ריברה נמצאה ב-13 ביולי 2020, בסביבות השעה 09:30 בבוקר.
ב-14 ביולי, לאחר נתיחה שלאחר המוות, הוציאה המשטרה המחוזית דו"ח לפיו נקבע כי סיבת המוות היא טביעה וכי לא היו ממצאים של פציעה או צריכת אלכוהול, מה ששלל שמועות אודות התאבדות.
לאחר מותה החליט בן זוגה לשעבר להגיש תביעה מטעם המשפחה בטענה לגרימת מוות ברשלנות של השחקנית.
+שנהסרטתפקידהערות2002אשף התחפושות (אנ')ילדה2009Frankenhoodחתיכה2011גלי: הסרט (אנ')סנטנה לופז (אנ')2013The Naughty Listספארקל2014At the Devil's Doorורה2017Mad Familiesפליפה ג'ונס2021באטמן: ליל כל הקדושים הארוך - חלק 1סלינה קייל / קאטוומןדיבוב; שוחרר לאחר מותהבאטמן: ליל כל הקדושים הארוך - חלק 2
תפקיד ראשי (עונות 5-2); 113 פרקים2015עוזרות בית נחושותבלנקה אלוורז4 פרקים2016אבא אמריקאילולו פואנטזדיבוב; פרק: "The Unincludeds"2018–2019סטפ אפ: הסדרהקולט ג'ונסתפקיד ראשי (עונות 2-1); 20 פרקים
נאייחו (ביפנית: 内調 - 内閣 情報 調査室, תעתיק: נאייקאקו ג'והו צ'וסאשיצו) הוא משרד המחקר והמודיעין בממשלת יפן, סוכנות הביון הממשלתית של יפן, המקבילה ל-CIA האמריקני והמדווחת ישירות לראש ממשלת יפן.
הסוכנות נמצאת תחת ביקורת ציבורית, על כך שמרבית הידיעות המגיעות לידיה הוא מידע ממקורות גלויים ולא איסוף מודיעין באמצעות סוכנים.
הסוכנות מעסיקה עד 175 איש שמרביתם מסוכנות המשטרה הלאומית של יפן.
ב-17 בינואר 2008 בכיר הארגון היה מעורב בשערוריית ריגול, כשהואשם בריגול לטובת רוסיה והעביר להם מידע מסווג.
איסוף וניתוח מידע הנוגע למדיניות הלאומית, לביטחון ולכלכלה.
גיבוש הערכות מצב ומסמכי מדיניות עבור ראש הממשלה והקבינט.
תיאום בין־משרדי בענייני מודיעין, לרבות שיתוף פעולה עם סוכנויות הביטחון, המשטרה ומשרד ההגנה.
פיקוח על שמירת סודות מדינה לפי חוק הגנת סודות מיוחדים (特定秘密の保護に関する法律), שנחקק לשם הגנה על מידע ביטחוני רגיש ומניעת דליפתו.
בראש הלשכה עומד קצין המודיעין של הקבינט (内閣情報官, Naikaku Jōhōkan), הכפוף ישירות למזכיר הקבינט הראשי.
לצידו פועלים סגנים ויחידות מקצועיות, ובהן:
המחלקה למינהל ולתיאום כללי (総務部門)
מרכז איחוד המידע של הקבינט (内閣情報集約センター)
המרכז הלווייני למידע של הקבינט (内閣衛星情報センター), האחראי על עיבוד מודיעין חזותי ולווייני.
היחידות הללו פועלות במשותף לאיסוף, עיבוד וניתוח של מידע מדיני, ביטחוני, כלכלי וטכנולוגי, לצורך תמיכה בקבלת החלטות על ידי ראש הממשלה והמועצה לביטחון לאומי.
במסגרת הלשכה פועל המרכז ללוחמה נגד ריגול (カウンターインテリジェンス・センター), שבראשו עומד קצין המודיעין של הקבינט.
המרכז אחראי על תיאום פעולות מניעה נגד ריגול, על חיזוק יכולות הנגד־מודיעין של המדינה ועל שיתוף פעולה עם משרדי הממשלה והגופים הביטחוניים.
הוא גם מקבל פניות ודיווחים מן הציבור על איומים אפשריים נגד ביטחון המדינה או האזרחים.
בהתאם לחוק הגנת סודות מיוחדים משנת 2014, הלשכה מפקחת על סיווג והגנה של מידע ביטחוני מסווג, לרבות מידע הנוגע להגנה, דיפלומטיה, נגד־ריגול וביטחון הציבור.
מטרת החוק היא למנוע דליפת מידע רגיש ולהבטיח את ביטחון המדינה והציבור.
קאזויה הארה (יוני 2023 – הווה)
נאטסואו קירינו, (ביפנית: 桐野夏生; נולדה ב-7 באוקטובר 1951) באי הונשו במחוז אישיקאווה ביפן, היא סופרת ספרות מתח חשובה מיפן אשר ספריה תורגמו לשפות רבות, והיא זכתה בפרסים ספרותיים חשובים ביפן.
נאטסואו קירינו הוא שם העט של Mariko Hashioka.
הישגה הספרותי הראשון היה ב-1993 בזכות הרומן פנים רטובות מגשם והיא זכתה ב- The Edogawa Rampo Award בעקבות הרומן, בריחה ב-1997 היא זכתה בפרס סופרת המסתורין של יפן.
בזכות התרגום של הספר בריחה לאנגלית היא הגיעה לשלב גמר של פרס אדגר היוקרתי ב-2004. למרות היותה סופרת מסתורין ומתח, מרבה קירינו לטפל בספריה בנושאים חברתיים כמו מעמד האישה בחברה היפנית, וגיבורות ספריה נמנות לרוב משולי החברה היפנית.
כך בספר בריחה בו הגיבורות עובדות במשמרת לילה במפעל לאריזת מזון ומנסות לשנות את גורלן באמצעים קיצוניים.
ובספר התפוררות העוסק בבעיית הזנות ביפן.
עולם אמיתי, מודן הוצאה לאור, מאנגלית: בועז וייס, 2012
התפוררות, מודן הוצאה לאור, מאנגלית: בועז וייס, 2009
בריחה, מודן הוצאה לאור, מאנגלית: בועז וייס, 2006
נתניאל "נאט" לופטהאוס היה כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדת החלוץ.
לופטהאוס שיחק בקבוצת בולטון וונדררס לאורך כל הקריירה, החל מגילאי הנוער, ומחזיק בתואר מלך השערים של המועדון בכל הזמנים.
לזכותו ממוצע הבקעות נדיר במדי נבחרת אנגליה, עם שלושים שערים ב-33 הופעות.
הוא ייצג את הנבחרת, בין היתר, בטורניר מונדיאל 1954 בו הוביל את טבלת הכובשים של אנגליה עם שלושה שערים.
על אף היותה של בולטון קבוצת תחתית לאורך רוב הקריירה של לופטהאוס, הוא הצליח להתבלט ולהעמיד ממוצעי כיבוש מרשימים.
בעונת הוביל לופטהאוס את בולטון עד לגמר גביע ה-FA, לאחר שכבש בכל אחד מסיבובי הגביע.
גם במשחק הגמר מול בלקפול מצא לופטהאוס את הרשת כבר בדקה השנייה.
עד לדקה ה-89 הובילה בולטון 3-2, אך שוויון דרמטי ושער ניצחון בתוספת הזמן העניקו לבלקפול את הגביע.
על הישגיו של לופטהאוס באותה עונה, שכללו בין היתר גם 22 שערי ליגה, הוא זכה בתואר כדורגלן השנה בליגה האנגלית.
הוא היה לראשון, וליחיד עד כה, שזוכה בתואר כשחקן בולטון.
בעונת היה לופטהאוס למלך השערים של הליגה האנגלית עם 33 כיבושים.
שנתיים אחר כך, בעונת , הוביל לופטהאוס כקפטן את בולטון לזכייה בגביע האנגלי, חמש שנים לאחר הופעתה הקודמת בגמר.
בולטון פגשה את מנצ'סטר יונייטד, ששלושה חודשים בלבד לפני כן איבדה שמונה משחקניה באסון האווירי במינכן.
לופטהאוס הצטיין במשחק וכבש צמד בניצחונה של בולטון 2-0. השער הראשון נכבש כבר לאחר שלוש דקות, והשני נכבש חמש דקות מפתיחת המחצית השנייה.
השער השני היה שנוי במחלוקת, לאחר שלופטהאוס דחף בכתפו את שוער היונייטד, הארי גרג, עם הכדור לתוך השער.
באותה תקופה הייתה היתקלות עם השוער מותרת, אך מאוחר יותר הודה לופטהאוס כי במקרה הזה הוא ביצע עבירה.
עם פתיחת העונה הבאה זכתה בולטון גם במגן הקהילה, לאחר שהביסה 4-1 את וולברהמפטון וונדררס.
לופטהאוס שוב היה ברשימת הכובשים, עם צמד שערים.
לקראת עונת , נפצע לופטהאוס במהלך מסע משחקים של קבוצתו בדרום אפריקה, פציעה שגרמה לו להפסיד את כל העונה.
לופטהאוס הצליח לחזור למגרשים בפתיחת עונת , אך לאחר שנפצע במשחק מול ברמינגהאם סיטי, נאלץ לפרוש ממשחק פעיל בגיל 35.
לופטהאוס החל את דרכו נבחרת אנגליה תחת המאמן וולטר וינטרבוטום.
הופעת הבכורה שלו נערכה ב-22 בנובמבר 1950 במשחק ידידות מול באצטדיון ארסנל בלונדון.
כבר באותו המשחק כבש לופטהאוס צמד שערים, והמשחק הסתיים בשוויון 2-2.
ב-25 במאי 1952 זכה לופטהאוס בכינוי "האריה מווינה", בזכות הופעתו במשחק הידידות שקיימה אנגליה מול , שנחשבה אז לאחת הנבחרות האיכותיות בעולם.
לופטהאוס כבש את השער הראשון במשחק, ובדקה ה-83, במצב של שוויון 2-2, כבש את שער הניצחון תוך הפגנת נחישות יוצאת דופן, כשתוך כדי המהלך הוא ספג מרפק לפניו, תוקל מאחור ולבסוף הצליח להשתחרר ולהכניע את השוער.
השער הביא לאנגליה ניצחון 3-2 יוקרתי במשחק.
לופטהאוס זומן על ידי וינטרבוטום לסגל אנגליה לקראת מונדיאל 1954 בשווייץ.
לופטהאוס פתח היטב את הטורניר עם צמד לרשתה של במשחק שהסתיים בשוויון 4-4. הוא החמיץ את ניצחונה של אנגליה 2-0 על המארחת בעקבות פציעה, אך חזר למשחק רבע הגמר מול .
גם במשחק זה כבש לופטהאוס, כשהשווה את התוצאה ל-1-1 בדקה ה-16, אך בסיום אנגליה נוצחה 4-2 והודחה מהטורניר.
השניים החזיקו בשיא עד שנעקפו על ידי בובי צ'רלטון ב-1963.
הופעתו הבאה של לופטהאוס, חודש אחר כך מול , הייתה האחרונה שלו במדי אנגליה.
בסך הכול רשם לופטהאוס 33 הופעות במדי אנגליה, בהן כבש 30 שערים - ממוצע שערים של כמעט שער למשחק.
לופטהאוס התמנה לתפקיד עוזר המאמן בבולטון בסיום עונת הפרישה שלו, ב-10 ביולי 1961. בדצמבר 1968 החליף את ביל רידינג, מאמנה של בולטון מזה 18 שנים, ואימן את הקבוצה במשך שנתיים.
בהמשך כיהן בתפקידים שונים במועדון, בהם סקאוט ראשי, מנהל אדמיניסטרטיבי, מנכ"ל ונשיא הקבוצה.
בתווך ירד לופטהאוס לקווים ושימש כמאמן זמני במספר מקרים.
לופטהאוס זכה לשבחים ולהוקרה רבים לאחר פרישתו.
בינואר 1994 זכה להיות קצין במסדר האימפריה הבריטית.
שלוש שנים מאוחר יותר, החליטה קבוצת בולטון לקרוא ליציע המזרחי באצטדיונה החדש, אצטדיון ריבוק, על שמו של לופטהאוס.
בשנת 2002, עם היווסדו של היכל התהילה של הכדורגל האנגלי, זכה לופטהאוס להיכלל ברשימת החברים הראשונה שנכנסה להיכל.
ב-15 בינואר 2011 נפטר לופטהאוס בביתו שבבולטון, בגיל 85. משחקה הביתי הראשון של בולטון מאז פטירתו היה מול צ'לסי ב-24 בינואר, וטרם פתיחתו כיבדו הנוכחים את זכרו בדקת דומיה, ובמחיאות כפיים סוערות על רקע צילומיו בפעולה במדי בולטון.
הקפטנים משתי הקבוצות, ג'ון טרי וקווין דייוויס, הניחו פרחים לזכרו.
הוא נטמן יומיים אחר כך, בנציגות מורחבת של אנשי המועדון.
בין נושאי ההספדים היה נשיא הקבוצה, פיל גארטסייד, ובין נושאי הארון היו קווין דייוויס ומאמן הקבוצה דאז, אואן קויל.
ב-24 באוגוסט 2014 נחשף פסל בדמותו של לופטהאוס, שניצב מחוץ לאצטדיונה הביתי של הקבוצה.
לופטהאוס נחשב עד היום לגדול שחקני בולטון בכל הזמנים.
מלך השערים של הליגה האנגלית:
דיים נאיו מארש הייתה סופרת מצליחה ואשת תיאטרון ניו זילנדית.
מארש מפורסמת ברחבי העולם בעיקר בזכות יצירת דמותו של המפקח רודריק אלין, ג'נטלמן ובלש העובד עבור משטרת לונדון.
היא ידועה כאחת מ"מלכות הפשע" יחד עם אגאתה כריסטי, דורותי ל.
בניו זילנד היא ידועה בזכות תרומתה לביסוס התיאטרון המקצועי של הארץ.
אדית נאיו מארש נולדה בעיר כרייסטצ'רץ' שבניו זילנד.
מאחר שחלפו כמה שנים לפני שאביה רשם את לידתה, ישנם ספקות בנוגע לתאריך לידתה השם נאיו בא מן השפה המאורית, וכמו מילים מאוריות רבות יש לו מספר משמעויות, אלא שמארש לא ידעה לאיזה מהן כיוונו הוריה.
האיות המבלבל של שמה באנגלית הוביל לדיונים רבים על אופן ההגייה הנכון שלו כשהתפרסמה.
היא הייתה בתם היחידה של רוז אליזבת סיגלר והנרי מארש, שהיה פקיד בנק.
הוריה היו ממשפחות מכובדות, אך לא היו אמידים, מארש עצמה תיארה אותם כ"כאלה שאין להם", אבל הם העריכו השכלה ואומנות.
ב-1913–1919 למדה מארש ציור באופן חלקי במחלקה לאומנות ב, והשלימה את הכנסתה בעבודה כמורה פרטית.
הגישה במחלקה לאומנות הייתה שמרנית, ומארש הצטרפה לקבוצה של סטודנטים שהתעניינו בזרמי האומנות החדשים.
בקולג' היא יצרה חברויות עמוקות ומשמעותיות שחלקן נמשכו כל חייה.
במהלך לימודיה היא כתבה מאמרים, שירים וסיפורים שהתפרסמו בעיתון הסאן של קרייסטצ'רץ'.
היא גם כתבה מחזה והראתה אותו לאלן וילקי שניהל יחד עם אשתו קבוצת שחקנים.
וילקי הזמין אותה להצטרף לקבוצה כשחקנית ולצאת איתם למסע הופעות ברחבי ניו זילנד.
כשמסע ההופעות נגמר היא קיבלה תפקיד במסע הופעות קצר עם קבוצה אחרת, ובשובה לקרייסטצ'רץ' היא עבדה בבית ספר לדרמה ומחול.
מארש עדיין ראתה עצמה כציירת וב-1927 היא הציגה בתערוכת אמנים שנועדה להתבדל מהמדיניות השמרנית של המחלקה לאומנות של אוניברסיטת קנטרברי.
אולם עם הזמן היא ויתרה בהדרגה על השאיפה להפוך לציירת מקצועית, אף על פי שהיא המשיכה לצייר כל חייה.
בשנת 1928 מארש נסעה לאנגליה בעזרת ידידים, אשר אצלם גם התגוררה עם הגיעה.
היא פתחה עם חברה עסק לעיצוב פנים.
היא ראתה באנגליה בית, ומאז נסיעתה הראשונה חלקה את זמנה בין ניו זילנד לאנגליה.
בשנת 1932 היא חזרה לניו זילנד בעקבות מחלתה של אמה, שמתה באותה שנה.
בין השנים 1932 ל-1948 חייה של מארש נסובו סביב מחויבויותיה לאביה, אף על פי שהיא הצליחה לנסוע לאנגליה ב-38–1937. אדוארד מארש מת בשנת 1948. במשך שארית חייה מארש חילקה את זמנה בין ביקורים ממושכים באנגליה לבין בית משפחתה בניו זילנד.
מאחר שלא אהבה לטוס, היא עשתה את המסע בים, וחלק מספריה נכתבו במהלך השיט.
במהלך מלחמת העולם השנייה היא שירתה ביחידת ההובלה של הצלב האדום של ניו זילנד.
היא גם החלה לעבוד עם מחלקת הדרמה של אוניברסיטת קנטרברי ופצחה בשגרת עבודה בה בערך תשעה חודשים הוקדשו לכתיבה ושלושה חודשים לעבודת תיאטרון.
היא אהבה במיוחד להפיק ולביים מחזות של שייקספיר.
בשנת 1966 הוענק למארש תואר אבירות DBE (Dame Commander of the Order of the British Empire), במסגרת מסדר האימפריה הבריטית, אחרי שכבר הוענק לה תואר אבירות OBE בשנת 1948, עבור "תרומה נכבדת לאמנות, בייחוד בספרות ובתיאטרון".
בשנת 1978 היא זכתה בפרס אדגר למפעל חיים.
קומתה הגבוהה, בגדי המעצבים הדרמטיים והגבריים שאהבה והמנייריזם שלה הפכו אותה לדמות בולטת וזכירה בניו זילנד.
הופעתה הגברית, החברויות הממושכות ועמוקות שהיו לה עם נשים והעובדה שמעולם לא נישאה ולא היו לה ילדים, הובילו לשמועות על נטיותיה המיניות, אותן הכחישה.
היא הקפידה על פרטיותה, ולפני מותה השמידה מסמכים אישיים.
היא מתה ב-18 בפברואר 1982, בביתה שבקרייסטצ'רץ', שהפך למוזיאון אחרי מותה.
בשנת 2010 נוסד על שמה פרס לסופרי מתח ניו זילנדיים.
מארש החלה לעבוד על ספרה הראשון אחרי שביום גשום בו הייתה לבדה בלונדון, היא קראה ספר בלשי, ז'אנר אותו לא הכירה היטב, והחליטה לנסות לכתוב ספר שכזה בעצמה.
לפני שמארש עזבה את אנגליה בשל מחלת אמה היא השלימה את טיוטת ספרה הראשון, ועם שובה לניו זילנד קיבלה מכתב שהודיע שהספר התקבל.
הוא יצא לאור בשנת 1934. אגאתה כריסטי, דורותי ל.
סיירס, מארג'רי אלינגהם והיא כונו: "מלכות הפשע" – הסופרות ששלטו בז'אנר הבלשי בתקופת הזהב של שנות העשרים והשלושים של המאה העשרים.
מארש כתבה 32 ספרי בילוש, שבכולם מופיע רודריק אלין, דמות הבלש שיצרה.
שם משפחתו של גיבורה שאוב משמו של מייסד בית הספר בו למד אביה.
רודריק אלין הוא בן למשפחה בריטית מיוחסת, שבניגוד לעצת קרוביו, מצטרף למשטרת לונדון אחרי מלחמת העולם הראשונה.
מארש שילבה במספר ספרים את אהבתה לתיאטרון ולאומנות.
כמה ספרים נסובים סביב הפקות תיאטרון או שחקנים, ובת זוגו של אלין, אגאתה טרוי, היא ציירת (ויש הרואים בה דמות בעלת יסודות אוטוביוגרפיים).
מרבית ספריה של מארש מתרחשים באנגליה, אולם ארבעה מתרחשים בניו זילנד, כשגיבורה הבלש רודריק אלין נמצא שם בחופשה או בהצבה זמנית, וספר נוסף נע בין ניו זילנד לאנגליה, פרט לכך יש עוד הקשרים והתייחסויות רבות למולדתה בספריה.
ספריה עובדו לתוכניות טלוויזיה בניו זילנד ובאנגליה, ולרדיו באנגליה.
האוטוביוגרפיה של מארש Black beech and honeydew, פורסמה בשנת 1965, מהדורה מתוקנת יצאה בשנת 1981.
התיאטרון היה אהבתה הגדולה של מארש.
בשנת 1943 היא הפיקה גרסה מודרנית של המלט עבור אגודת הדרמה של אוניברסיטת קנטרברי, הפקה ראשונה מיני רבות של הצגות שייקספיריאניות שהעלתה עם האגודה עד 1969. ב-1944, הצגות של המלט ואותלו בהפקתה הופיעו ברחבי ניו זילנד המורעבת לתיאטרון וזכו לתגובות נלהבות.
בשנת 1949, בסיועו של היזם דן אוקונור, השחקנים הסטודנטים שלה הציגו באוסטרליה גרסה חדשה של אותלו ואת "שש נפשות מחפשות מחבר" של פיראנדלו.
בשנות החמישים של המאה העשרים היא עבדה עם שחקני ניו זילנד, קבוצת תיאטרון רפרטוארית נודדת מקצועית שלא האריכה ימים.
בשנת 1967 נחנך תיאטרון על שמה של מארש בקנטרברי קולג' (בעקבות נזקים שנגרמו למבנה ברעידת האדמה של 2015, הוא נהרס וכרגע אין תוכנית לבנות אותו מחדש.
בהצגה "הלילה השנים עשר" בבימויה.
בשנת 1972 היא הוזמנה בידי מועצת העיר של קרייסטצ'רץ' לביים הפקה של הנרי החמישי של שייקספיר, הופעת בכורה שחנכה את תיאטרון ג'יימס היי שהקמתו הושלמה.
משחק מסוכן, תרגם אליהו שורק, הוצאת דשא, 1961
על שוטרים וציירים, תרגם אברהם קדימה, הוצאת עם עובד, 1980
המגן האחרון, תרגם שלמה גונן, הוצאת זמורה-ביתן, 1987
נאיה פדרמן (נולדה ב-13 בספטמבר 2001) היא שחקנית ודוגמנית ישראלית.
פדרמן גדלה בהרצליה, בתם השלישית של עדי וטלי פדרמן, והיא נכדתו של איש העסקים דייוויד פדרמן, מבעלי קבוצת מכבי תל אביב בכדורסל ויו"ר רשת לשעבר.
ב-2009, בהיותה בת שבע, הופיעה בפסטיבל שירי הילדים 2009.
ב-2013 גילמה את דמותה של באנה במחזמר "ספר הג'ונגל", אשר ביים חנוך רוזן במסגרת "בית צבי".
ב-2015 שיחקה בסרטו של קובי מחט "גויאבות", בתפקיד בילי.
ביולי 2016 כיכבה בתור אלכס בסרטו של קובי מחט, "האוצר מעבר לנהר".
בשנים 2016–2017 שיחקה בהפקה מקומית למחזמר "בילי אליוט", בתור דבי.
במרץ 2017 החלה לשחק בתפקיד ראשי בקומדיית המצבים "בית הכלבים" בערוץ ניקלודיאון אצל yes, בתור אורי.
ביולי 2017 כיכבה בסרט קומדיית הנעורים "ג'סטה", בבימויו של קובי מחט, שם גילמה את שחר.
בספטמבר אותה שנה, זכתה בטקס נבחרי הילדים בתואר "הבטחת השנה".
בנוסף ב-2017, שיחקה בסדרה "לצבי יש בעיה" ברשת 13, בתפקיד מעיין.
ב-2018 שיחקה בסדרת הנוער "טרנינג" בערוץ KidZ אצל HOT, שם גילמה את גבי לוסטיג.
ב-2019 היא גילמה את קים הנדריקס בסדרה "כפולה" בערוץ KidZ אצל HOT ו-yes.
באותה השנה גילמה את דמותה של דהב אלימלך בסדרה "זה לא הגיל" בקשת 12 וגם התגייסה לצה"ל.
החל ממרץ 2020 היא משחקת בסדרת הנוער "ספיידרז" בערוץ TeenNick אצל HOT, בתור אלה גודמן.
בנוסף בשנה זו, פדרמן שיחקה בסדרה הקומית "זאת וזאתי" ברשת 13, בתור בר.
באותה שנה התחילה לשמש כפרזנטורית לעדיקה.
בשנת 2022 שיחקה בסרט בחורים טובים של הבמאי ארז תדמור את אלישבע, אחותו של מוטי.
בשנת 2023 שיחקה בסדרה "פול ספיד" בתפקיד מיקה לבני.
בשנת 2024 חזרה לשחק בסדרה "בית הכלבים" בתור אורי בעונתה הרביעית של הסדרה.
באותה שנה היא חזרה לתפקידה של אורי לעונתה החמישית של הסדרה.
בשנים 2021–2023 פדרמן הייתה בזוגיות עם השחקן עומר דרור.
פדרמן בזוגיות עם הדי-ג'יי שון דורון, ובאוקטובר 2025 השניים התארסו.
+שנהפרויקטתפקידבמאיהערות2015גויאבותביליקובי מחטתפקיד ראשי2016האוצר מעבר לנהראלכס2017ג'סטהשחר2018עד הקצה - ג'סטה 22022בחורים טוביםאלישבעארז תדמור
שנהפרויקטתפקידהערות2017לצבי יש בעיהמעייןשודרה ברשת 132017–הווהבית הכלביםאוריתפקיד ראשי; 5 עונות; סדרה של ניקלודיאון2018טרנינגגבי לוסטיג2019כפולהקים הנדריקסעונה 4זה לא הגילדהב אלימלךשודרה בקשת 122020זאת וזאתיברשודרה ברשת 132020–2022ספיידרזאלה גודמן3 עונות2023פול ספידמיקה לבני
שנהפרויקטתפקידתיאטרוןבמאיהערות2013ספר הג'ונגלבאנהבית צביחנוך רוזןמחזמר2016–2017בילי אליוטדביאלדר גרויסמן2025יומן חופ ברייטוןבית לסיןרועי שגב
שנהפרסקטגוריהפרויקטמועמדות2017טקס נבחרי הילדיםהבטחת השנהעצמה2022פרסי נבחרי השנה של פרוגישחקנית אהובה בסדרת נוערספיידרזזוג השנהעומר דרור ונאיה פדרמן
נטליה אלכסנדרה גוטיירס בטיסטה (בספרדית: Natalia Alexandra Gutiérrez Batista; נולדה ב-10 בדצמבר 1986), הידועה בשם הבמה נאטי נטשה (Natti Natasha), היא זמרת רגאטון דומיניקנית שזכתה להצלחה רבה עם שירה "Criminal".
בספטמבר 2017, החל השיר לצבור תאוצה כאשר צבר למעלה ממיליארד ו-200 מיליון צפיות ביוטיוב, נכנס למצעדים רבים ברחבי העולם, ואף הוכרז על ידי בילבורד כעל הסרטון הנצפה ביותר בעולם למשך כמה שבועות.
נאטי נטשה נולדה ב-10 בדצמבר 1986 בעיר סנטיאגו שברפובליקה הדומיניקנית, שם עשתה את צעדיה הראשונים בעולם המוזיקה.
כשהייתה בת שמונה, נרשמה נאטי לבית הספר לאמנויות בסנטיאגו, שם היא לקחה שיעורים בפיתוח קול.
נאטי אף אמרה כי הרגע בו החליטה לקחת את השיעור, היה אחד מן הרגעים הטובים בחייה.
מגיל צעיר מאוד הייתה לה הערצה גדולה לאמנים גדולים כמו בוב מארלי, ג'רי ריברה ולורין היל, שאותה היא עדיין מגדירה כאחד מהאמנים האהובים עליה ביותר.
נאטי גם הצהירה כי היא עוקבת אחרי אייבי קווין ומעריצה אותה מאז תחילת הקריירה שלה.
את סינגל הבכורה שלה הוציאה נאטי בשנת 2012, עם דון עומר בשם, "Dutty Love".
השיר זכה להצלחה רבה, כאשר כבש את צמרת מצעד השירים הלטיניים של בילבורד, ואת צמרת המצעד הקולומביאני.
קליפ המילים שיצא לשיר זכה להצלחה רבה גם כן, ונכון לפברואר 2019, מונה הצפיות שלו עומד על כ-208 מיליון צפיות.
לאחר מכן השתתפה נאטי בשיר "Crazy in Love", של פארוקו, שנה לאחר מכן.
בעקבות הצלחת שיתוף הפעולה של נאטי עם דון עומר, הוחלט כי השניים יוציאו שיר חדש בשם, "Perdido en Tus Ojos".
השיר הצליח לשחזר את הצלחת קודמו, כאשר הגיע בשיאו אל המקום ה-5 במצעד השירים הלטיניים של בילבורד.
בשנת 2017, פרצה נאטי לתודעה העולמית עם שירה, "Criminal".
השיר זכה להצלחה עולמית, והפך לאחד מן השירים הנשיים המצליחים ביותר לאותה שנה, כאשר מונה הצפיות שלו עומד על למעלה מ-1.2 מיליארד צפיות.
הקליפ של השיר צולם בבית כלא.
באותו הזמן, הוציאה עם דדי יאנקי את השיר "Otra Cosa".
מאוחר יותר, בשנת 2018 הוציאה את הלהיט "Amantes de una Noche", ומיד לאחר מכן השתתפה בשיר "Tonta".
בסמוך לכך, הוציאה את השיר "Sin Pijama" ביחד עם הזמרת בקי ג'י.
בקליפ השתתף גם הזמר הלטיני פרינס רויס.
כמה חודשים אחרי, הוציאה את השיר "No Me Acuerdo" ביחד עם טליה, וגם את השיר "Quién Sabe" שזכה להצלחה באמריקה הלטינית.
לקראת סוף יולי של אותה השנה, הוציאה את השיר "Justicia", ביחד עם סילבסטרה דנגונד.
מאוחר יותר גם את השיר "Buena Vida", ביחד עם דדי יאנקי.
בשנת 2019, הוציאה את השיר "Pa' Mala Yo".
ב-15 בפברואר יצא אלבום הבכורה שלה, IlumiNATTI.
חמישה ימים לאחר מכן, הוציאה את "Te Lo Dije" ביחד עם אניטה כסינגל.
בין מרץ לאפריל 2019, הוציאה נטשה את "Obsesión" ו-"Oh Daddy", כסינגלים מתוך האלבום.
בהמשך, הוציאה את "No Lo Trates", ביחד עם דדי יאנקי ופיטבול.
לקראת סוף מאי 2019, הוציאה את "No Voy a Llorar", כסינגל מתוך האלבום, ביחד עם קליפ נלווה.
כמה ימים לאחר מכן, הוציאה את "Deja Tus Besos", כסינגל העשירי מתוך אלבום הבכורה שלה.
לקראת סוף יוני 2019, הוציאה נטשה ביחד עם סבסטיאן יאטרה, האחים ג'ונאס ודדי יאנקי את השיר "Runaway".
שבועיים לאחר מכן, הוציאה את "Instagram".
באוקטובר 2019, הוציאה את "La Mejor Versión de Mí", מחדש בהשתתפות רומיאו סנטוס.
בין היתר, הוציאה את "Honey Boo", עם להקת הבנים, CNCO.
בשנת 2021 הודיעה כי היא מאורסת לרפי פינה מנהלה האישי ומנהל חברת התקליטים פינה רקורדס, ב-18 בפברואר 2021 הודיעה כי היא בהיריון מרפי פינה, ב-22 במאי 2021 נולדה בתם המשותפת וידה איזבלה פינה גוטיירז.
ביוני 2025 הכריזה שהיא בהריון עם ילדה השני.
פרסתאריךקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס המוזיקה האמריקאית2025זמרת לטינית אהובהנאטי נטשהפרס המוזיקה הלטינית של בילבורד2025שיר הרדיו של השנה"Desde Hoy"אלבום השנה הטרופיEn Amargue
נאיטן מישל נאנדס אקוסטה (בספרדית: Nahitan Michel Nández Acosta; נולד ב-28 בדצמבר 1995) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת הקשר באל-קאדסיה ובנבחרת אורוגוואי.
נאנדס גדל במחלקת הנוער של פניארול.
ב-1 במרץ 2014, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת שלה במסגרת משחק ליגה נגד דאנוביו.
לאחר שלוש עונות בקבוצה, נאנדס עבר לבוקה ג'וניורס הארגנטינאית, שאת הופעתו האחרונה בקבוצה ערך ב-31 ביולי 2019 בניצחון הבית 0–2 על אתלטיקו פרנאאנסה.
במשחק זה, הוא הוחלף על ידי אדוארדו סאלביו בדקה ה-75.
ב-9 באוגוסט 2019, נאנדז חתם לחמש שנים בקליארי מהסרייה א'.
ב-24 במאי 2024, דווח שנאנדס השלים את מעברו לאל-קאדסיה מליגת העל הסעודית.
ב-8 בספטמבר 2015, נאנדס ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים בניצחון 0–1 על נבחרת קוסטה ריקה במסגרת משחק ידידות כאשר הוא נכנס כמחליף של דייגו רולאן בדקה ה-37.
נאנדס היה שחקן מפתח של הנבחרת במונדיאל 2018. הוא שיחק בכל חמשת משחקי הנבחרת, כשרק פעם אחת הוא לא עלה בהרכב הפותח.
הוא החליף בשלטון את הנשיא סלוודור סאנצ'ס סרן לאחר הבחירות בשנת 2019, שבהן זכה ב-53% מהקולות.
הוא נבחר לכהונה שנייה בשנת 2024, לאחר שזכה ב-85% מהקולות.
בעבר כיהן כראש העיר נואבו קוסקטלן (2012–2015), וכראש עיריית סן סלוודור (2015–2018), כשנבחר מטעם מפלגת FMLN.
בוקלה נולד ב-1981 בסן סלוודור.
אביו היה ארמנדו בוקלה קטן (1946–2015), שהיה מהנדס, כימאי ואימאם ממוצא פלסטיני.
האב נולד למשפחה נוצרית שמקורה בירושלים ובבית לחם, ולאחר שהתאסלם הפך לאחד ממנהיגי הקהילה המוסלמית במרכז אמריקה.
אימו, אולגה מרינה אורטס, היא ממוצא ספרדי.
בוקלה גדל כנוצרי, והוא מזדהה כקתולי.
בוקלה למד משפטים באוניברסיטה המרכז-אמריקאית על שם חוסה סימאון קאניאס בסן סלוודור, אך הפסיק את לימודיו כדי להתפנות לעיסוקיו האחרים.
בוקלה גילה מצעירותו כישורים בעסקים.
הוא ניהל תחילה עסק לפרסום בבעלות אביו.
בהמשך ניהל עסק לשיווק אופנועי ימאהה, ובשנת 2011 היה ליו"ר קבוצת הפרסומות "אוברמט" וחברות נוספות.
במשך 10 שנים היה בוקלה פעיל במפלגת השמאל יורשת הגרילה המהפכנית "החזית לשחרור לאומי פרבונדו מרטי".
הוא נבחר מטעמה כראש העיר נואבו קוסקטלן, במרכז המדינה, ומאוחר יותר כראש עיר הבירה סן סלוודור.
בהמשך, הוא הסתכסך עם מפלגתו, ובאוקטובר 2017 סולק ממנה.
בפברואר 2018 השתתף כראש עיר בוועידה הבין-לאומית לראשי הערים בירושלים וביקר בכותל המערבי.
בהזדמנות זאת סיפר שסבה של אשתו היה ממוצא יהודי ספרדי.
בימי מערכת הבחירות השתייכותו הדתית הייתה שנויה במחלוקת והוא נראה בעבר מתפלל במסגד במקסיקו.
בשנים האחרונות הדגיש שאינו משתייך לדת מסוימת, אולם סיפר על אמונתו באלוהים ובישו.
כראש העיר סן סלוודור מתח ביקורת על הממסד הישן של המדינה ופעל רבות לשיפור התשתיות ושיפוץ חלקים של בעיר.
בדומה למועמדים אחרים לתפקיד הנשיא הבטיח להיאבק בכנופיות העולם התחתון, הקרויות "מאראס", ובפשיעה האלימה ובסחר הסמים שהפכו לאורך השנים למכה קשה במדינה.
בתחילת הכהונה המשיכה הירידה בכמות מקרי הרצח במדינה, אך לפי נתוני האו"ם, שיעור מקרי הרצח במדינה נותר בין הגבוהים בעולם.
באפריל 2020 חל זינוק במספר הרציחות.
לשכת הנשיא פרסמה שורה של הנחיות לענישת חברי כנופיות בעונשי מאסר והפיצה תמונות המעידות על יחס אכזרי שהם זכו לו מצד כוחות הביטחון.
בפברואר 2020, לאחר שהתמהמה בית המחוקקים בקבלת החלטה על הגדלת התקציב לצבא, שלח בוקלה חיילים ושוטרים לבית הקונגרס כדי ללחוץ על חבריו לפעול.
לקראת הבחירות לפרלמנט בפברואר 2021 הקים בוקלה מפלגה חדשה בשם "רעיונות חדשים", (NI) בראשות בן דודו, חאבייר זבלה בוקלה.
בבחירות, שבהן השתתפו 50.3% מבעלי זכות ההצבעה, זכתה המפלגה ב-66.5% מהקולות והשיגה 56 מתוך 84 מושבי הפרלמנט.
בעקבות ניצחון מרשים זה, השלטון נקט במספר החלטות שפורשו כנוטות לסמכותנות: פוטרו 5 שופטים מבית המשפט העליון והתובע הכללי, והמפוטרים הוחלפו על ידי אישים הנאמנים לנשיא; שופטים מעל גיל 60 אולצו לפרוש לגמלאות; פוזרה הוועדה נגד שחיתות, שהוקמה במדינה על ידי ארגון מדינות אמריקה; מספר שרים שכיהנו בממשלה הקודמת נעצרו.
מספר המושבים בפרלמנט הוקטן ל-60. ריצתו של בוקלה לכהונה נוספת התאפשרה בזכות שופטים שמינה הנשיא לבית המשפט העליון, בעוד קודם לכן נשיא לא יכול היה להיבחר לשתי כהונות רצופות.
ובין לבין, צמצמה הממשלה את הגישה לנתוני הפשיעה והגבירה את הלחץ על העיתונאים ועל ארגוני זכויות אדם.
בפברואר 2024 נבחר לכהונה שנייה כנשיא אל סלוודור ברוב עצום של 85% מהקולות.
מפלגתו מחזיקה ב-56 מושבים בקונגרס מתוך 60.
בתחילת 2021 קידם את הגדרת ביטקוין כמטבע רשמי במדינה, ובחודש יוני של אותה השנה הפך המטבע להילך חוקי באל סלוודור.
ב-2015, עם 107 רציחות ל-100,000 תושבים, נודעה אל סלוודור כאחת הארצות המסוכנות בעולם מבחינת הפשיעה המאורגנת, והעיר סן סלוודור כונתה "בירת הרציחות של העולם" עם רצח אחד לשעה.
רוב הרציחות בוצעו על ידי ארגוני הפשע MS-13 ו-Barrio 18 – הראשון הוקם בשנות ה-1980 על ידי פליטים סלוודורים בלוס אנג'לס והשני בשנות ה-1960 על ידי מהגרים ממקסיקו.
אחרי שבשנים הראשונות הסתמנה ירידה מסוימת במספר הרציחות (38 רציחות ל-100,000 תושבים ב-2019), המדינה הגיעה שוב לשיאי פשיעה רצחנית.
בחודש מרץ 2022 הופרה "שביתת הנשק" בין כנופיות פשע לממשלה.
בסוף חודש מרץ 2022 נרצחו באל סלוודור 87 בני אדם תוך שלושה ימים.
ב-27 במרץ 2022 הכריז הנשיא על "מלחמה בכנופיות" ולבקשתו, אישרה האספה המחוקקת של אל סלוודור, בתמיכה של 67 קולות, הכרזה על מצב חירום במדינה, שאִפשר מעצרים מנהליים ללא צווי בתי משפט.
מצב החירום הוארך בחודשים אפריל ומאי.
בתחילת שנת 2019, לפי ההשערות, פעלו במדינה 67,000 חברי כנופיות פשע.
הנשיא הכריז על "מלחמה בכנופיות".
נכון ליוני 2023, מעל 70,000 אנשים נעצרו במסגרת מעצרים אלה.
אל סלוודור נחשבה למדינה עם שיעור המאסרים הגבוה בעולם (מספר משוער של 1,086 אנשים ל-100,000 תושבים לפי World Prison Brief, ו-1,220 אנשים ל-100,000 תושבים לפי העיתון החשוב במדינה – La Prensa Grafica.
ארגוני זכויות אדם גינו מעצרים שרירותיים ואף עשרות מקרי מוות בעת החקירות.
לפי הארגון Socorro Jurídico Humanitario, מתוך 83,000 עצורים לפחות כ-30,000 היו חפים מפשע.
הנשיא הכחיש את המספרים האלה.
מאוחר יותר, ב-12 בנובמבר 2024 הודה שעלולים לקרות מקרי אי צדק והודיע ששוחררו כ-8,000 חפים מפשע ושכל מי שאינם אשמים ישוחררו.
בינואר 2023 נחנך המרכז להסגר הטרוריסטים CECOT, בית סוהר שנועד ל-40,000 אסירים.
על אף הביקורת על הפרות זכויות האדם, "המלחמה נגד הפשע" העניקה לנשיא בוקלה פופולריות עצומה.
לפי המספרים הרשמיים, שיעור הרציחות במדינה ירד ב-2022 לשפל היסטורי של 7.8 ל-100,000 תושבים.
אומנם צוין שגופות שנמצאו בקברים מחתרתיים משותפים לא נספרו, וייתכן כי מספר הרציחות הוא יותר גבוה מזה שהוצהר.
סגנונו, התקשורת והפופולריות בקרב העם
בשנת 2019 ניהל בוקלה מערכת בחירות "פוסט-אידאולוגית", תוך כדי הוקעת שחיתותן של שתי המפלגות המסורתיות והפגנת דימוי צעיר ונון-קונפורמיסטי.
בוקלה הסתמך בעיקר על הרשתות החברתיות לתקשורת בלתי-אמצעית עם הבוחרים.
בעקבות השינוי הדרסטי בפשיעה והשינוי באיכות החיים במדינה, הפופולריות של בוקלה – שמתואר כ"דיקטטור cool" וכמעין "מלך פילוסוף" צעיר – הגיעה בהתחלת שנת 2024 הגיעה קרובה ל-90%.
ב"טיים מגזין" דיברו בספטמבר 2024 על "הנשיא הכי סמכותני והכי פופולרי בעולם".
הוא נבחר בפברואר 2024 מחדש עם 85% מהקולות.
בתחילת כהונתו ניתק בוקלה את היחסים הדיפלומטיים עם ונצואלה, גירש את הדיפלומטים הוונצואלים והכיר בראש האופוזיציה במדינה זו, חואן גואידו כנשיא.
החלטתו זכתה לברכת שגרירות ארצות הברית.
בשנת 2021 התערערו היחסים עם ארצות הברית, בין השאר, בעקבות התקרבות מסחרית בין אל סלוודור לסין, שסיפקה למדינה חיסונים נגד קורונה וסיוע כלכלי.
כמו כן נמתחה ביקורת אמריקאית חריפה על פקידים מושחתים מקרב מקרובי הנשיא בוקלה, לרבות ראש הקבינט שלו, שר ביטחון הפנים לשעבר ויושב ראש מפלגת GANA.
ב-2022 נמנעה אל סלוודור בהצבעות הגינוי באו"ם של פלישת רוסיה לאוקראינה.
הנשיא גינה את מתקפת חמאס נגד ישראל ב-7 באוקטובר 2023, תיאר את חמאס כ"חיות פראיות" שאינן מייצגות את הפלסטינים, והשווה את הארגון ל-MS-13. לדבריו, הדבר הטוב ביותר שיכול לקרות לעם הפלסטיני הוא שחמאס ייעלם לחלוטין.
במרץ 2024 הציע בוקלה לשלוח משלחת להאיטי כדי לעזור בתמיכת האו"ם בפתרון בעיות כנופיות הפשע במדינה זאת.
אל סלוודור הצהירה על נכונות לשלוח חיילים לצורך פטרול ברחובות ופיקוח אווירי במסגרת כוח המשימה הרב-לאומי לתמיכה בביטחון האיטי.
ב-2025 הציע לממשל טראמפ בארצות הברית לחתום על הסכם שבמסגרתו תקבל אל סלוודור מהגרים שגורשו מארצות הברית, מכל לאום שהוא, בכללם אסירים שנשפטו ונכלאו.
ההסכם תואר כמיקור חוץ של מערכת הכליאה של ארצות הברית.
בוקלה קידם את גלישת הגלים בחלק מההיצע התיירותי של ארצו.
פותחו כמה מיזמים בתחום בחופים של אל סלוודור: «Surf City 1» במחוז לה ליברטאד, במימון סין, ו-Surf City 2 במחוזות אוסולוטאן וסן מיגל.
ב-2023 אירחה אל סלוודור את תחרות מיס יוניברס בפעם השנייה אחרי שנת 1975.
ב-14 בנובמבר 2023 חנך הנשיא את הספרייה הלאומית של אל סלוודור BINAES, שבניינה המודרני עלה 54 מיליון דולר ומומן בסיוע סיני.
היא נבנתה במרום האכסניה הישנה – ספריית "פרנסיסקו גווידיה" שנהרסה.
היא תהיה הספרייה הציבורית היחידה בעולם שתהיה פתוחה לקהל 24 שעות ביממה כל ימי השבוע.
בשנת 2014 התחתן עם גבריאלה רודריגס.
בוקלה ציין שמשפחתה של זוגתו אומנם נוצרייה, אך היא בעלת שורשים יהודיים ספרדיים רחוקים.
לזוג שתי ילדות: לילה ואמינה.אחד מאחיו, אמרסון בוקלה, הוא אימאם של קהילה מוסלמית.
נאייר רגאלדו היא זמרת-יוצרת אמריקאית ממוצא קובני.
בשנת 2002 הוציאה את המיני-אלבום הראשון שלה "First Kiss", שלא זכה להצלחה, ולאחריו היא הפסיקה להוציא מוזיקה במשך עשור.
בשנת 2011 הקליטה ביחד עם הזמר "פיטבול" את השיר "Give Me Everything".
השיר זכה להצלחה בינלאומית, תוך שהפך לאחד מהשירים המצליחים ביותר בכל הזמנים.
זאת, תוך שכבש את פסגת מצעד הבילבורד הוט 100, מצעד הסינגלים הבריטי, קנדה הוט 100, וכולי.
בשנת 2002 הוציאה את המיני-אלבום הראשון שלה, First Kiss.
מתוך המיני-אלבום יצא הסינגל היחיד "First Kiss", אשר לא זכה להצלחה.
לאחר הכישלון שחוותה עם המיני-אלבום לקחה נאייר הפסקה מעולם המוזיקה במשך עשור שלם, עד שבשנת 2011, הוציאה ביחד עם פיטבול את הלהיט הבינלאומי "Give Me Everything".
לאחר הצלחת הלהיט עם פיטבול הוציאה את הלהיט הלטיני "", שצבר למעלה מ-310 מיליון צפיות.
מיד לאחר מכן, הוציאה ביחד עם פיטבול ואנריקה איגלסיאס את הלהיט "", אשר הגיע אל המקום ה-18 במצעד הבילבורד הוט 100. בסמוך לכך, יצא השיר "Name of Love", ביחד עם פיטבול גם כן.
השיר זכה להצלחה רבה בצרפת ולהצלחה מתונה בשאר רחבי העולם.
בשנת 2015, הוציאה את השיר המצליח "My Body", ביחד עם וידאו קליפ נלווה.
בשנת 2018 הוציאה ביחד עם הזמרת-יוצרת הלבנונית מליסה, את הלהיט "Leily Leily".
2018: "Leily Leily" (ביחד עם מליסה)
האונייה נאיגואטה (בספרדית: Naiguatá, GC-23) הייתה ספינת סיור ששירתה בצי ונצואלה בשנים 2011–2020. היא טבעה לאחר שנגחה בטעות או במתכוון אונייה אזרחית.
האונייה הייתה השלישית בסדרה של אוניות סיור למי חופים מטיפוס גואיקמקוטו (Guaicamacuto) בצי ונצואלה.
היא נקראה על שם העיר נאיגואטה.
היא נבנתה במספנת נבנטיה בקדיס שבספרד והושקה בשנת 2009. היא הייתה בעלת הדחק של 1,720 טון במעמס מלא, אורך של 79.9 מטר ומנועי דיזל.
חימושה כלל תותח ימי בקוטר של 76 מילימטר, תותח נ"מ ארליקון בקוטר של 35 מילימטר, שני מקלעים כבדים ומסוק על גבי סיפון טיסה.
ב-30 במרץ 2020 הייתה האונייה מעורבת בתקרית עם אוניית התענוגות רזולוט (RCGS Resolute).
האונייה, בבעלות חברה גרמנית, הניפה את דגל פורטוגל ולא נשאה נוסעים.
לטענת החברה בעלת האונייה רזולוט אירע הדבר במים בינלאומיים, כ-13 מייל מהאי הוונצואלי איסלה לה טורטוגה שבים הקריבי.
לפי הטענה של החברה ציוותה אוניית הסיור על אוניית התענוגות להילוות אליה לנמל בוונצואלה, ירתה בתותח ולאחר מכן התקרבה ונגחה את אוניית התענוגות מספר פעמים בצידה הימני, אולי בניסיון להפנות את חרטומה לעבר חוף ונצואלה.
ונצואלה טענה האירוע התרחש במי החופים של ונצואלה ושהמגע בין האוניות נבע מהתנגשות.
גוף אוניית התענוגות היה מחוזק על מנת לאפשר לה לשייט במי קרח בקרבת אנטארקטיקה.
עקב כך נגרם לה מהנגיחות (או ההתנגשות) רק נזק מועט.
לספינת הסיור לעומת זאת נגרם נזק חמור, מים החלו לחדור לתוכה ובהמשך היא טבעה.
האונייה רזולוט הודיעה על הטביעה למרכז תיאום ההצלה הימי הבינלאומי (MRCC) והציעה עזרה לצוות האונייה הטובעת.
לאחר שעה הודיעה רזולוט שצוות הנאיגואטה נאסף על ידי הצי הוונצואלי.
נשיא ונצואלה ניקולאס מדורו האשים את קברניט אוניית התענוגות בביצוע אקט של פיראטיות וטרור.
שר ההגנה של ונצואלה כינה את האירוע "אקט של תוקפנות אימפריאלית".
נאיה בינשטוק (נולדה ב-21 בינואר 2001) היא שחקנית ישראלית.
בינשטוק נולדה, גדלה והתחנכה ברמת השרון.
היא למדה בתיכון רוטברג שבעיר הולדתה, וסיימה במגמה רב תחומית.
בין השנים 2017–2019 למדה במכינה לנוער בסטודיו למשחק ניסן נתיב.
ב-2020 התגייסה לצבא, ושירתה כשחקנית בתיאטרון צה"ל.
ב-2019 ערכה את הבכורה שלה בקולנוע כשכיכבה בסרט "פול גז", בבימויו של קובי מחט, בו גילמה את עמליה.
ב-2020 שיחקה תפקיד ראשי בסדרת הנוער "פלמ"ח", בה גילמה את דמותה של אלינור דסברג.
על תפקידה בסדרה זכתה בפרס הטלוויזיה לילדים ולנוער לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה.
היא גילמה את התפקיד של אלינור למשך 3 עונות עד שנת 2022.
ב-2021 שיחקה בסדרת הנוער של כאן חינוכית "מקיף מילאנו", בה היא מגלמת את נורי.
היא גילמה את תפקידה של נורי למשך 4 עונות עד שנת 2024.
בנובמבר 2020 הצטלמה לסדרת הדרמה "ריקוד האש", שעלתה לשידור במהלך 2022 ב-yes, בה גילמה את שיינא.
ב-2022 שיחקה בסרט הקומדיה "עולה לראש" של שלישיית ערוץ הכיבוד, בתפקיד אדל.
באותה שנה, היא שיחקה גם בסדרה הקומית "גולדה ומאיר", בתור עמנואל דריקס.
בנוסף, השתתפה בסרט הפרודיה הקצר "אשת חיל- סיפורה של גל גדות בהוליווד" שפורסם ביוטיוב, וגילמה בו את דמותה של גל גדות.
באותה שנה היא החלה לשחק בהצגה "את שאהבה נפשי" בהבימה בתפקיד תמר.
בשנת 2023 בינשטוק שיחקה בסדרה "4:20", שם היא גילמה את תילי.
בשנת 2024 היא שיחקה בתפקיד ראשי בעונה השנייה של "בלקספייס", בתור נטע זהבי.
תלמידת כיתה י"ב, קורבן אונס ההופכת לחשודה ברצח.
ב-2025 היא החלה לשחק בהצגה "חיים פרטיים" דרך הסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין.
בהצגה היא משחקת בתפקיד ראשי ומגלמת את תפקידה של אמנדה.
באותה שנה היא החלה לשחק את בסדרת הדרמה התקופתית של יס, "הגרמני".
בסדרה בינשטוק מגלמת את תמר זהבי, בתם של אורי ואנה (אוליבר מזוצ'י ואניה בוקשטיין בהתאמה) ואחותו של איתן (עידו טאקו).
בשנים 2021–2023 הייתה בזוגיות עם השחקן רן מושיוב, עמיתה לסדרה "מקיף מילאנו".
שנהשם הסדרהתפקיד2020–2022פלמ"חאלינור דסברג2021–2024מקיף מילאנונורי (נורית) נאור2022לבד בביתשניריקוד האששיינהגולדה ומאירעמנואל (אלי) דריקס20234:20תילי2024בלקספייסנטע זהבי2025הגרמניתמר זהבי
+שנהשם ההצגהתפקידתיאטרוןמחזאיבמאי2022את שאהבה נפשיתמרהבימהאיתי סגלמשה קפטן2025חיים פרטייםאמנדההסטודיו למשחק מייסודו של יורם לוינשטייןנואל קווארדמתן שביט
שנהפרסקטגוריהפרויקטתוצאה2021פרסי הטלוויזיה הישראלית לילדים ולנוערהשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמהפלמ"חתגלית השנה2022פרסי נבחרי השנה של פרוגישחקנית ראשית בסדרת נוערפלמ"ח, מקיף מילאנו, גולדה ומאירזוג השנהנאיה בינשטוק ורן מושיובפרסי הטלוויזיה הישראלית לילדים ולנוערהשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמהמקיף מילאנו2024פרסי נבחרי השנה של פרוגישחקנית השנהמקיף מילאנו, בלקספייס
אים נאיון (בקוריאנית: 임나연, באנגלית: Im Nayeon; נולדה ב-22 בספטמבר 1995), המוכרת בשם הבמה נאיון, היא זמרת-יוצרת דרום קוריאנית.
היא חברת הלהקה המבוגרת ביותר בלהקת בנות בשם טווייס שהורכבה על ידי JYP אנטרטיינמנט, הכוללת תשע בנות.
ב־15 בספטמבר 2010 נייאון ניגשה בסתר לאודישן פתוח של JYP Entertainment אותו היא עברה בהצלחה וגויסה לתוכנית המתאמנים של JYP בדרום קוריאה.
ב-2012 נייאון לקחה חלק בפרק השני של דרמת הטלוויזיה הקוריאנית "Dream High 2" של רשת השידור KBS2. תחילה, בשנת 2013 נייאון הייתה צפויה לקחת חלק בהרכב בנות אחר של JYP בשם "6mix" אך פרויקט זה בוטל והרכב הבנות לא הוצא לפועל.
בשנת 2015, נייאון לקחה חלק בתוכנית ריאליטי הישרדותית בשם "Sixteen" של JYP Entertainment, סדרת טלוויזיה שבה מתמודדות שש עשרה נערות, כאשר מנצחות הסדרה הן אלו שירכיבו את הרכב המוזיקלי טווייס, לבסוף זכתה נייאון עם עוד שש בנות נוספות, אליהן נוספו שתי בנות כהרכב הסופי של טווייס.
ב-19 באוקטובר 2015, נייאון פרצה עם טווייס כאשר הופיעו לראשונה עם סינגל הבכורה "Like Ooh-Ahh" המרכיב את פלייליסט הבכורה המורחב הראשון שלהן "The Story Begins".
בסקר המוזיקה השנתי של גאלופ קוריאה לשנת 2017, נאייון נבחרה לכוכבת הקיי-פופ השישית הכי פופולרית בדרום קוריאה.
באותו הסקר בשנת 2018 היא שוב דורגה במקום השישי ובשנת 2019 היא דורגה במקום החמישי.
בנוסף לכך, בשנת 2019 דורגה נייאון גם לכוכבת הקיי-פופ השמינית הכי פופולרית בסקר של חיילים שבמהלך שירות צבאי חובה בדרום קוריאה.
ב-24 ביוני 2022 יצא אלבום הסולו הראשון שלה, Im Nayeon.
+שם האלבום עם פרטי האלבום שנבחרוכותרתפרטיםIm Nayeon מתוזמן: 24 ביוני 2022
פורמטים: CD, הורדה דיגיטלית, סטרימינגNAמתוזמן: 14 ביוני 2024
+ קרדיטי כתיבת שירים שנה שיר אלבום אמן נכתב בשיתוף עם סימוכין 2017 "24/7" Twicetagram טווייס עם ג'יהיו 2019 "Rainbow" Feel Special "21:29" כל החברות טווייס 2020 "Make Me Go" MORE & MORE
שנה שם הסדרה רשת שידור תפקיד סימוכין 2012 Dream High 2 KBS ניצבת
שנה שם רשת שידור תפקיד אזכור 2018 אליפות האתלטיקה לכוכבים MBC מנחה
פרסתאריךקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס MAMA2024הזמרת הטובה ביותרנייאוןהריקוד הטוב ביותר - זמרת"ABCD"
נאטיטינגו , המכונה באופן רשמי גם נתי (Nati), היא עיר מחוז בצפון מערב בנין ובירת מחוז אטאקורה .
העיר הוקמה באזור בו קיימות מספר קבוצות אתניות הקבוצה השלטת מבני ה-Waama אך היא מאוכלסת גם על ידי Ditammari, Dendi, Nateni, פולאני, Fon, ועוד קבוצות אתניות אחרות.
שם העיר לקוח מהמילה Nantibatingou, משורש המילה בשפת הוואמה "נאנטו" שמשמעותה למחוץ או לכתוש.
התושבים החקלאים בנפות העיר, מגדלים סורגום ודוחן שאותו הם כותשים והופכים אותו לקמח.
מבחינה דתית בנאטיטינגו החיים בעיקר מאנימיסטים עובדי אלילים ומיעוט המחולק באופן שווה בין נוצרים למוסלמים, כמו שאר בנין.
העיר בולטת בזכות הסובלנות האתנית והדתית שלה.
אנימיסטים המקומיים, המאמינים ברוחות ואלילים.
מאמינים שבמהלך הערב הרוחות פולטות צלילים דומים לאלה המופקים על ידי אבנים בהן הנשים משתמשות כדי לכתוש ולטחון את הדגנים.
לכן המאמינים אינם כותשים דגנים בערב, כדי לא לבלבל בין שני הצלילים.
מיסיונרים אירופיים ביקרו בנאטיטינגו במאה ה-19 ובראשית המאה ה-20.
העיר נאטיטינגו ממוקמת במחוז אטאקורה בצפון מערב בנין.
הוא שוכנת בעמק, שנוצר בין שני רכסי ההרים המקיפים אותו.
נאטיטינגו ממוקמת 645 קילומטרים מהבירה הכלכלית קוטונו וכ־111 קילומטרים מהפארק הלאומי פנג'ארי.
מצפון לעיר נאטיטינגו נמצאת העיר טוקונטונה, מדרום מזרח נמצאת העיר קואנדה וממערב נמצאת העיר בוקומבה .
נאטיטינגו מחולקת לתשע נפות; ארבע מהן עירוניות וחמישה מהן כפריות.
הנפות כוללת 39 כפרים ו-26 רבעים עירוניים.
הצפיפות הייתה 56 תושבים לקמ"ר.
בעיר חיות מספר קבוצות אתניות המדברות במגוון שפות.
הקבוצות האתניות העיקריות הן דיטמרי, וואמה ודנדי .
מלבד אנימיזם מסורתי, הנצרות והאסלאם הן הדתות העיקריות הנהוגות, בעיר ישנם מספר כנסיות ומסגדים.
עם זאת, נוצרים ומוסלמים מקומיים מאמינים במקרים רבים בפרקטיקות אנימיסטיות ומצטרפים לאירועים מסורתיים בנאטיטיטו.
אנשים ברבעים העירוניים של נאטיטינגו הם בעיקר עובדי מדינה, בעלי מלאכה וסוחרים.
לנאטיטינגו תפקיד מנהלי חשוב ויש בה כמה מהגופים והשירותים המינהליים החשובים ביותר במחוז אטקורה.
החקלאות תופסת מקום עקרי בכלכלת הנפות הכפריות, הגידולים סורגום, תירס, בטטות, וכותנה מיוצרים בכמויות מסחריות .
גם ייצור ושיווק המשקה המקומי המכונה טצ'וקוטו-Tchoucoutou המיוצר על ידי עקרות בית מהווה מקור ההכנסה העיקרי שלהן.
המשקה נמכר למועדוני לילה בהם ישנם צרכנים רבים.
הטצ'וקוטו מיוצר מזני דגנים כגון דורה ומהווה צורה של בירה מאלט.
נאטיטינגו נמצאת כ־111 קילומטרים מהפארק הלאומי פנג'ארי, בבנין.
בפארק תיירים יכולים לראות חיות בר החיות במערב אפריקה.
הביקורים בין החודשים דצמבר עד יוני.
מפלי קוטה ותנוגו, טירות הבוץ הגדולות של בני שבט בטאמריבה המכונות טאטה סומבה הנמצאות במרחק של שעה-שעתיים מהעיר ברכב .
בתוך העיר עצמה ניתן למצוא את המוזיאון האזורי של נאטיטינגו, כמו גם שני שווקים.
האקלים בנאטיטינגו יבש יותר מאשר בדרום בנין, במיוחד בעונת הרמאטאן בדצמבר/ינואר, כאשר הלחות נמוכה עד כדי 10% וטמפרטורות הלילה נמוכות מ־17 מעלות צלזיוס.
מים הפכו לזהב שחור באפריקה.
המחסור של מי שתייה בנאטיטינגו, מאלץ את התושבים להשתמש במים, מגבים או מנחלים כשיש כאלה בעונה הגשומה, המתייבשים בעונה היבשה.
דבר הגורם, לגידול מתמיד של מספר המחלות הקשורות למים ולגידול מתמיד בשיעור התמותה, במיוחד בקרב ילדים.
גישה למי שתייה היא נושא חיוני הכרוך במשאבים כספיים שאין לעיר.
בשנת 2014 העיר ספקה מי שתייה לפחות מ־34% מהאוכלוסייה.
בשנת 2016 נעשה מאמץ מיוחד על מנת להגיע לאספקת מי שתייה ל־55% מהאוכלוסייה אך יעד זה לא הושג.
בשנים 2016–2020 נעשה מאמץ מיוחד בסיוע קרנות בינלאומיים להקים 10 נקודות לאספקת מי שתייה המסוגלות לשרת 3,150 נפש בלבד.
עלות הפרויקט נעמדה על סך 239,000 יורו לא כולל עלויות שכר לצוותים שעבדו בשטח.
נאייקס בע"מ היא חברת הייטק בינלאומית שבסיסה בישראל, העוסקת בפיתוח ומכירת פתרונות ושירותים דיגיטליים לסליקה ותפעול עסקים.
מטה החברה ממוקם בהרצליה, ויש לה משרדים בארצות הברית, בריטניה, גרמניה, יפן, הרפובליקה העממית של סין, אוסטרליה וניו זילנד.
המוצרים העיקריים של החברה הם מכשירי נקודת מכירה (POS), מסופונים לתשלום בכרטיסי חיוב במגע וללא מגע, כמו גם תשלום בטכנולוגיית תקשורת טווח אפס NFC.
החברה נוסדה בשנת 2005 בתל אביב על ידי יאיר נחמד (מנכ"ל) ודוד בן אבי (מנהל טכנולוגיות ראשי).
בעת הקמתה התמקדה החברה באספקת פתרונות ושירותים כוללים לנקודות מכירה ושירות בלתי מאוישות, דוגמת מכונת ממכר, מתקני שטיפת מכוניות ומכונות קפה משרדיות.
הפתרון שפיתחה איפשר תשלום ללא שימוש במזומנים, באמצעות כרטיסי אשראי, סמארטפונים, הודעות וקוד סריקה.
בהמשך הרחיבה החברה את פעילותה גם לתחום של תשלום דיגיטלי בתחבורה ציבורית.
באפריל 2014, רכשה את חברת InOne Technologies LLC, שבסיסה במרילנד, שהפכה לחברת הבת האמריקאית שלה.
ביולי 2016, רכשה את חברת VendSys.
בדצמבר 2016, חברת SafeCharge, חברת סליקת תשלומים שהייתה בבעלות איש העסקים טדי שגיא, השקיעה בנאייקס 24.5 מיליון דולר.
בתחילת 2017, רכשה את VendCheck שהפכה לחברה הבת האוסטרלית שלה.
בספטמבר 2019, רכשה את חברת "מודולריטי טכנולוגיות", חברת הזנק מתל אביב שפיתחה פתרון לתשלומים דיגיטליים, במטרה להציע פתרונות בתחום נקודות המכירה המאוישות.
בינואר 2020 גייסה 60 מיליון דולר לפי שווי של 400 מיליון דולר מקרן השקעות אמריקאית פרטית.
במאי 2021, הונפקה החברה , והייתה הנפקת הטכנולוגיה הגדולה בתולדות הבורסה.
החברה גייסה 210 מיליון דולר לפי שווי שוק של 930 מיליון דולר ש-75% מהכסף גויס ממשקיעים זרים.
ביולי 2021 רכשה את Weezmo, סטארט אפ ישראלי שפיתח פתרון לקבלת חשבונית ב-SMS.
בינואר 2022, רכשה את חברת און טרק אינובישנס, חברה ישראלית ותיקה העוסקת בפיתוח ושיווק פתרונות תשלום דיגיטליים באמצעות טכנולוגיית תקשורת טווח אפס (NFC), שנקלעה לקשיים תזרימיים.
בספטמבר 2022, החלה מניית החברה להיסחר גם בנאסד"ק כמניה דואלית.
נאייל ריאן מסאטו ספולבדה (בספרדית: Nayel Rayan Mehssatou Sepúlveda; נולד ב-11 באפריל 2002 בבריסל שבבלגיה) הוא כדורגלן צ'יליאני-בלגי-מרוקאי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת סטנדרד לייז' ובנבחרת צ'ילה.
מסאטו גדל במחלקת הנוער של אנדרלכט, אליה הצטרף בגיל 13. ב-18 בדצמבר 2019 חתם על חוזה מקצועני ראשון במועדון.
הוא לא ערך הופעות במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון.
ב-18 בינואר 2022 חתם על חוזה לשלוש שנים וחצי בקורטרייק מליגת העל הבלגית.
ב-5 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-2 לרויאל אוניון סן-ז'ילואז במסגרת המחזור ה-30 בליגה לעונת .
ב-20 ביוני 2025 חתם בסטנדרד לייז' לשלוש שנים.
ב-6 ביוני 2022 ערך מסאטו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'ילה, בהפסד 2-0 לנבחרת קוריאה הדרומית במשחק ידידות.
מסאטו נולד בבלגיה לאב מרוקאי ולאם צ'יליאנית.
נאטי גאן הוא סרט הרפתקאות אמריקאי משנת 1985 בבימויו של ג'רמי פול קגן, שהופק על ידי אולפני וולט דיסני בסרט מככבים מרדית' סלנגר, ג'ון קיוזאק, לייני קאזאן וריי וייס.
הסרט זכה בפרס האוסקר עבור עיצוב התלבושות בטקס פרסי האוסקר ה-58. הסרט מתרחש בתקופת השפל הגדול בארצות הברית.
בשנת 1935, נאטי גאן היא טום בוי בגיל ההתבגרות המתגוררת בשיקגו עם אביה האלמן המובטל, סול.
לאחר שלא היה בעבודה בגלל השפל הגדול, סול מגיש בקשה לעבודה כחוטב עצים בוושינגטון.
עם זאת, כדי לקבל את התפקיד, עליו לצאת כמעט ללא התראה באוטובוס של החברה.
הוא לא מצליח למצוא את נאטי לפני היציאה, אז הוא משאיר לה מכתב המבטיח לשלוח לה את דמי הנסיעה להצטרף אליו ברגע שהוא ירוויח אותם.
בינתיים הוא דואג שקוני, בעלת הפונדק הרדודה והסרת הרגישות של חדר האירוח שלהם, כדי שנאטי תוכל להישאר תחת השגחתה הזמנית.
לאחר ששמעה את קוני מדווחת עליה כילדה נטושה, נאטי בורחת על מנת למצוא את אביה בעצמה, והיא יוצאת למסע חוצה מדינה במהלכו היא נוסעת ברכבות יחד עם נוסעים ונוודים אחרים חסרי פרוטה.
בדרך היא מצילה כלב זאב מתחרויות לחימה של כלבים.
בתמורה הכלב, אותו היא מכנה וולף, הופך לחבר ולמגן שלה במהלך מסעה לאביה.
היא מנהלת רומן קצר ותמים עם נוסע צעיר אחר, הארי, ונתקלת במכשולים שונים הבודקים את אומץ ליבה, התמדה וכושר ההמצאה שלה.
לדוגמה היא נעצרת לאחר גניבת בקר ומועברת למתקן לנוער.
נאטי מצליחה להימלט מבית המעצר ומתעמתת עם צ'רלי, הנפח שקיבל שליטה על הזאב שנלכד.
צ'רלי מתגלה כחביב והוגן; הוא מחזיר לה את וולף וגם מבשל לה ארוחה.
צ'רלי גם נותן לנאטי מספיק כסף עבור כרטיס רכבת.
היא מרומה בכספי הכרטיסים שלה על ידי סוכן כרטיסים חסר מצפון, ונמלטת בקושי מניסיונו להסגיר אותה, וחוזרת "לנסוע על הפסים" באופן בלתי חוקי ברכבות משא, שם היא מתאחדת במפתיע עם הארי בעיר פחונים בצד הרכבת.
כאשר אביה של נאטי מתקשר לקוני, היא אומרת לו שנאטי איננה.
בשיחת טלפון מאוחרת יותר, הוא כואב לגלות שהארנק של נאטי נמצא מתחת לרכבת משא שירדה מהפסים בקולורדו – ללא ידיעתו, היא שרדה את ההתרסקות.
הוא מקבל חופשה של שבוע מחברת העצים כדי לחפש אחריה בין ההריסות, אך ללא הועיל.
הוא חוזר למחנה העצים ומבקש את העבודות המסוכנות ביותר, המכונה "עבודת אלמנה", כעת, כשנדמה שאין לו מה לחיות עבורו.
בהגיעה לחוף המערבי, המסע של נאטי מקבל עוד כמה פניות מאתגרות.
הארי מוצא עבודה דרך המינהל לקידום העבודות הפדרלי בסן פרנסיסקו, אך היא מסרבת להזמנתו ללכת איתו, ומעדיפה למצוא את אביה.
חברת כריתת העצים אינה רושמת את סול גאן בין עובדיה, אך נאטי לא נרתעת, היא מחפשת אותו ללא הצלחה על ידי הצגה לכורתי עצים אחרים את תמונתו בתליון שנתן לה.
וולף שומע את קריאותיהם של זאבים אחרים בקרבת מקום, ונאטי אומרת לו בדמעות ללכת להצטרף למין שלו.
פקידת החברה תופסת אותה באחד ממחנות היער ואומרת לה כי היא חייבת להישל חזרה במורד ההר למען ביטחונה.
לאחר מכן הפקידה מוצאת במפתיע את המכתב שאביה שלח לה בו צרף את כרטיס הרכבת שלה ומספרת לנאטי על מיקומו.
נאטי נוסעת ברכב במהירות אך הרכב עובר תאונה.
היא ממשיכה ברגל ורואה את משאית החברה חולפת על פניה עמוסה בפצועים.
במשאית היא מזהה את אביה.
היא רצה אחריו וקוראת לו, אבל בסופו של דבר היא הרוסה כאשר היא לא מצליחה לעצור את המשאית.
לפתע היא שומעת את קולו קורא לה ומוצאת אותו עומד בכביש.
הם חולקים חיבוק ארוך, כאשר וולף מביט מצוק סמוך.
מרדי'ת סלינג'ר בתפקיד נאטי גאן
ג'ד כלב הזאב בתפקיד וולף
ריי וייז בתפקיד סול גאן
גרנט הסלוב בתפקיד חבר בחבורה של פארקר
אתר הביקורות Rotten Tomatoes העניק לסרט דירוג של 91%, על סמך 32 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 7.13/10. המבקרים שיבחו את ביצועי השחקנים ואת הצגת הסרט של החיים בתקופת השפל, תוך שהם מתלוננים מדי פעם על הקצב ורמת הסנטימנטליות שלו.
בטקס פרסי האמן הצעיר זכתה סלנג'ר בקטגוריית השחקנית הצעירה הראשית הטובה ביותר בסרט עלילתי, והסרט עצמו היה מועמד לסרט הקולנוע המשפחתי הטוב ביותר (דרמה).
אלברט וולסקי קיבל מועמדות לפרס האוסקר עבור עיצוב התלבושות הטוב ביותר.
במיתולוגיה היוונית, הנַאִיאָדוֹת (ביוונית עתיקה: ναϊάδες, 'לזרום') היו סוג של נימפות, השולטות על מקורות מים מתוקים, כגון מעיינות, אגמים ובארות.
הנאיאדות נבדלות מהפוטמוי, שגילמו נהרות, ומהרוחות העתיקות מאוד שאכלסו את המים השקטים של ביצות, בריכות ואגמי לגונות כמו לרנה.
הנאיאדות סווגו לרוב לחמש קטגוריות עיקריות: פֵּגַאי – נאיאדות של מעיינות, קְרִינַאי – נאיאדות של מזרקות ובארות, פּוֹטָמִידֶס – נאיאדות של נחלים ופלגים, לִימְנָדֶס – נאיאדות של אגמים ו-אֶלֵיאוֹנוֹמַאי – נאיאדות של ביצות מים מתוקים.
לעיתים קרובות נקראו על שמותיהן עיירות, ערים ואיים, במיוחד על שם אלו שנחשבו כמגינות על אספקת המים העיקרית של היישוב כגון מעיין, מזרקה או באר.
בסיפורי המיתוס, נאיאדות רבות היו נשות מלכים ותפסו מקום מכובד באילן היוחסין המלכותי.
אחרות, כמו הנאיאדות היפות של נהר אסופוס, היו אהובות על האלים.
הנאיאדות היו מושא של כתות מקומיות ארכאיות, שסגדו להן בשל חיוניותן לבני אדם.
הנאיאדות, בנות-לווייתה הנאמנות של האֵלה ארמטיס, נחשבו כמגינות של מתבגרים ומתבגרות בשלב המעבר שלהם מילדות לבגרות.
נערים ונערות בטקסי התבגרות הקדישו את מחלפות הילדות שלהם לנאיאדה המקומית של המעיין, במקומות כמו לרנה נחשבו מי המעיינות כבעלי סגולות רפואיות קסומות ויכולת טיהור.
הנאיאדות יכלו להיות גם מסוכנות ובלתי צפויות: הילאס מהצוות של ארגו אבד כאשר הוא נלקח על ידי נאיאדה מוקסמת מיופיו.
היו נאיאדות שנודעו כבעלי נטיות קנאה.
סיפורו של תאוקריטוס על קנאת הנאיאדה היה סיפורו של רועה צאן, דפניס, שהיה המאהב של נומיה.
דפניס לא היה נאמן לנומיה בכמה הזדמנויות וכנקמה היא הפכה אותו לאבן.
הנימפה סלמקיס אנסה את הרמאפרודיטוס והתמזגה איתו כשניסה להימלט.
נימפות המים הקשורות למעיינות מסוימים היו ידועות בכל רחבי אירופה, גם במקומות ללא קשר ישיר עם יוון, ושרדו בבארות הקלטיות של צפון מערב אירופה שהוקדשו מחדש לקדושים, וכן בימי הביניים.
הנאיאדות מתוארות לרוב כנשים צעירות ויפות, בדרך כלל יושבות, עומדות או שוכבות לצד מעיין, כשלעיתים הן מחזיקות בידיהן כד מים (הידריה).
שםמקוםהערות(1) אֶלֵאִיאוֹנוֹמַאיביצות(2) פֶּגַאימעיינות(3) קְרִינַאימזרקות ובארותסִיתְנִידוֹתאטיקה ומגארהאחת מהן היא אימו של מֶגַארוֹס מזאוס(4) לִימְנָדוֹתאגמיםהוריהן היו פוטומוי או אלי אגםאָסְטַקִידוֹתאגם אָסְטַקוּס, ביתיניהסוג של לימנידות.
הופיעו במיתוס על נִיקַאיַה(5) פּוֹטָמִידוֹתנהרות ונחליםהיו הבנות של הפוטומוי.
קוראים להן לפי הנהר/ נחל שבו הן חיות.
כל סוגי הנאיאדות שמוזכרות מכאן הן גזעים של פוטמידותאָכֵלוֹאִידוֹתנהר אכלואוס, אטוליההיו הבנותיו של הפוטומוס אכלואוסהסירנות
(ייתכן)האי של אָנְתֵמוֹסַהאמן כנראה הייתה אחת מהמוזות טרפסיכורה, מלפומנה או קאליופה.
הן היו חברות של פרספונה לפני חטיפתהאָאֵסֵפִּידוֹתנהר אָאֵסֵפּוּס, אנטוליהבנותיו של הפוטומוס אאספוסאָמְנִיסִיאַדוֹתנהר אָמְנִיסוּס, כרתים20 מהן היו שפחות של ארטמיס, אשר פמלייתה הושלמה על ידי 60 אוקיינידיםאָסוֹפִּידוֹתנהר אסופוס, סיקיון ובויוטיהבנותיהם של אסופוס ומֶטוֹפֵּה.
כולן נחטפו בידי אלים שהתאהבו בהן.
המפורסמת בהן היא אגינה שנחטפה בידי זאוסאָסְטֵרְיוֹנִידוֹתנהר אסטריון, ארגוסבנותיו של אסטריון.