tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המפגשים מתקיימים ברחבי הארץ ומחזקים את מקום הנשים בקהילה.
מרכז ארצי לייעוץ ועזרה בארגון מפגשי ראש-חודש לנשים - החל משנת 2008 פועל מרכז ארצי להכשרת מנחות ולייעוץ בהנחיית קבוצות ראשי חודשים בקהילה.
הוראה במכינות קדם צבאיות ובקהילות צעירים - שיעורים על יהדות ומגדר מתקימים במספר מכינות קדם צבאיות תוך התייחסות לנושאים כגון גבורה, מנהיגות נשית, מקומן של נשים בהיסטוריה היהודית, נשים בצבא ועוד.
כמו כן מתקיימים שיעורים לקהילות צעירים.
כנס נשים וטקסים - החל משנת 2009 ניגון נשים מפיק כנס שנתי העוסק במקומן של נשים בהובלה של טקסים, ובקיומם של טקסים לנשים.
הכנסים עסקו במקומן של נשים בטקסים המסורתיים והמתחדשים; בהובלת טקסים במשפחה ובמרחב הציבורי; בהכרות עם המתרחש בזרמים ובתנועות שונות בחברה הישראלית וביהדות התפוצות.
הכנסים הם שיתוף פעולה עם "הוויה – מרכז טקסי חיים ישראלי".
במקביל מתקיימת קבוצת פייסבוק בנושא, ושמה "מטקסות עצה".
שבת לנשמ"ה – שבת לנשים מכל הזרמים - שבת לנשמ"ה מתקיימת מזה עשור.
נשים דתיות, חילוניות ומזרמים שונים ביהדות יוצאות למרחב נייטרלי כדי לחוות שבת יחד.
השבת מאפשרת שיחה גלוית לב על המחבר והמפריד באורחות החיים.
המשתתפות מוזמנות לברר את מקומה של הקדושה והשבת בחייהן.
שבת לנשמ"ה כוללת לימוד ותפילה בהובלה נשית.
מתקיים בראש חודש ניסן ומבוסס על הגדה ובה מדרשים חדשים מנקודת מבט נשית להגדה של פסח.
חלק מהמדרשים ראו אור בהגדה "והיא שעמדה".
בכל שנה ושנה נכתבים מדרשים נוספים.
בסדר נשים מוזגות כוס מים לכבודה של מרים הנביאה, ושותות 4 כוסות לכבוד 4 דמויות נשיות.
ימי עיון בנושאי יהדות ומגדר
2009 - "איפה אתם בסדר?" המשפחה הישראלית בין התפרקות להתחדשות
2010 - "נוהרות על שפה" – שפה, תנועה וניגון של נשים; "דרשוני וחיו" - לכבוד יציאת "דרשוני - מדרשי נשים"
2011 - "חכי נעמי" - לכבוד גיליון "נשים" של משיב הרוח; בת מצווה לניגון נשים
2012 - "והיא שעמדה - לרגל יציאת הגדת נשים; יום עיון בתערוכה "מטרוניתא - אומנות יהודית פמיניסטית" במשכן לאומנות בעין חרוד
2013 - "ותפק לרעב נפשך": תמיכה קהילתית וליווי רוחני, לזכר אהובה בן אהרון ז"ל; השקת הספר "דורשות טוב – פירוש פמיניסטי לסוגיה תלמודית; יום עיון בתערוכה "תוספות, נשים מציירות תלמוד במשכן לאומנות בעין חרוד
במים אני רואה – מופע מדרש על הורדת גשמים - מופע שהעלו בוגרות בית המדרש "יוצרות ניגון" בתש"ע, על בסיס הלימוד במסכת תענית.
במרכז המופע הסיפור על אבא חלקיה ואשתו (בבלי תענית כג ע"א-ע"ב), ומשולבים בו פרשנויות וכתיבה מדרשית שנוצרו על ידי משתתפות בית המדרש בתהליך הלימוד.
יום נשים במסע "נפגשים בשביל ישראל - המדרשה באורנים מקיימת את מסע "נפגשים בשביל ישראל" (משנת 2006), בכל אחד מהמסעות התקיים יום נשים בשביל ביוזמת ניגון נשים.
ביום זה מוזמנות נשים מכל הארץ לבוא לצעוד, לשוחח וללמוד ביחד על מקומן של נשים בתרבות היהודית ובחברה הישראלית.
אם לא תדעי לך – נשים כותבות על זהות, נשיות ויהדות - מחקר, הגות, שירה, פרוזה וקטעי יומן בעקבות הלימוד בניגון נשים.
(קריית טבעון, הוצאת הקיבוץ המאוחד, מחברת שדמות 16 2005).
והיא שעמדה" - הגדת נשים - עורכת: נירה נחליאל.
ההגדה כוללת את הנוסח המסורתי, ולצידו מדרשים מודרניים של יוצרות המאירות באור חדש את הטקסט הקדום ומוסיפות לו את נקודת המבט הנשית החסרה.
(קריית טבעון, הוצאת המדרשה באורנים והוצאת הקיבוץ המאוחד, 2012).
עושות סדר" סדר פסח לנשים מבט מגדרי - כתבה: חגית אקרמן.
אקרמן תיעדה את תהליך יצירת סדר פסח לנשים במדרשה באורנים.
היא ראיינה נשים דתיות וחילוניות הלוקחות חלק בסדר נשים הן כמשתתפות בטקס והן כמובילות אותו והשלכות הסדר על חייהן ועל זהותן.
דורשות טוב" פירוש קבוצתי פמיניסטי לסוגיית איסורי ייחוד - עורכות: ענת ישראלי ואסתר פישר, כותבות (לפי סדר אלפביתי): חגית אקרמן, אליזבט גולדוין, יעל יחיאלי, ענת ישראלי, אילה מירון-שעשוע, נירה נחליאל, דותן נשר, דבורה עברון, אסתר פישר, מיכל רזניק.
הפירוש מהווה חלק ממפעל עולמי של פירוש פמיניסטי לתלמוד הבבלי.
(קריית טבעון, הוצאת המדרשה באורנים, 2013).
איגרת חודשית של ניגון נשים - איגרת "ניגון נשים" נשלחת בדואר אלקטרוני מדי חודש בחודשו, באמצע החודש העברי.
האיגרת עוסקת בענייני החודש ומועדיו מזווית נשית, תוך שילוב הגות ושירה.
האיגרת מביאה מידע על ערבי ראש חודש ואירועים שונים לנשים.
"ניגון עתיק" הוא שיר עברי מאת המשורר נתן אלתרמן.
השיר הופיע לראשונה בקובץ השירה "עיר היונה", 1957. הוא הולחן מספר פעמים; אחד מלחניו הידועים הוא של מרדכי זעירא.
השיר מתאר מערכת יחסים קיצונית בין גבר לאישה.
תחילתו לכאורה באהבה ומסירות, וסופו בקנאות אובססיבית ורצחנית.
השיר מבוסס על עקרונות הבלדה:
בניית מתח דרמטי וסיום טראגי.
חזרה על מילים ועל תבניות לשוניות.
המבנה החוזר בשיר הוא משפטי תנאי.
חלקו הראשון של כל משפט תנאי מתייחס למצָבה או לרצונה של האישה, וחלקו השני מדבר על מעשיו של הדובר.
מבנה זה חוזר, בכל פעם בקיצוניות רבה יותר, ובכך תורם למתח בשיר.
בהדרגה הופכת האהבה והמסירות, לקנאות רצחנית.
המילה אהבה לא נאמרת בשיר כלל.
הבית הראשון נפתח בהבעת מסירות מוחלטת והקרבה עצמית.
הביטוי "אֲכַסֵּךְ וְאֶשְׁכַּב עַל אֶבֶן", בסוף הבית הראשון, עשוי לרמז על פעולה של השתטחות על גבי מצבה, ובכך מתכתב עם סוף השיר.
הבית השני מתחיל לכאורה במסירות רבה, ומציין שאילו היא תבקש לרקוד, "עַל אַחֲרוֹן מֵיתָרַי אֲנַגֵּן לָךְ".
מוטיב זה חוזר גם בבית השלישי, בו מוכן הדובר למכור את שתי עיניו על מנת לספק את צורכי אהובתו.
הפואנטה, נקודת השיא של השיר, מגיעה במשפט התנאי שבבית הרביעי.
בתמורה למסירותו הרבה של הדובר, הוא מצפה לבלעדיות ומסירות מוחלטת מצידה.
משפט התנאי כאן אינו דן בבגידה בזוגיות, אלא רק בקשרים חברתיים עצמאיים של האישה.
תנאי זה מספיק על מנת לסיים את מערכת היחסים ביניהם באופן טרגי: הדובר ישרוף לא רק את "אהובתו" אלא גם את ביתה, שייתכן שהוא גם ביתו, "תַּעֲבֹר קִנְאָתִי שׁוֹתֶקֶת/ וְתִשְׂרֹף אֶת בֵּיתֵךְ עָלַיִךְ".
השיר מכיל ארמזים לסיפורו של שמשון הגיבור בתנ"ך שאיבד את שתי עיניו, בגלל פיתוייה של דלילה, אבל עוד לפני כן (שופטים פרקים 14 ו-15), שמשון ערך משתה לרגל נישואיו עם אשתו הפלשתית הראשונה.
ובמהלך המשתה חד חידה לפלשתים, אודות דבש הדבורים (ורמיזה מאיימת על גבורתו וחוסר הפחד שלו), שלא הצליחו לפתור.
אשת שמשון סחטה ממנו תשובה לחידה אך זו כללה פרטים מוכמנים, והמרעים הפלשתים חדו לו חידה תמורתה על אהבה והמלכודת שהוא לכאורה נתון בה:
שמשון הפסיד בהתערבות, ואמר למרעים:
נקמתו של שמשון הייתה אכזרית:
מריזם - בבית הראשון ניגודים התורמים לאווירה הדרמטית: מים (דמעה) מול אש (אבעיר כצרור תבן), קור (אם תרחפנה מקור עצמותייך) מול חום.
בנוסף, מוטיב האש החוזר בבית הראשון והרביעי.
אנאפורה - השימוש החוזר במשפט תנאי קבוע בתחילת כל בית.
הגזמה, "אמכור את עיניי" בשביל לחם,
השיר "ניגון עתיק" היה מהשירים הנלמדים לבחינות הבגרות בישראל.
יוחנן זראי חיבר לו לחן שמבוצע בצורה דרמטית על ידי אריק לביא.
המלחין מרדכי זעירא חיבר לשיר לחן קליל ושילב שירת "לה לה לה" בין הבתים.
יהורם גאון ביצע לחן זה, וגם בני אמדורסקי הקליט את השיר ללחן הזה.
אושיק לוי הקליט את השיר באלבום הסולו השני שלו משנת 1974, בלחן מאת נפתלי אלטר.
בשנת 1999 הקליט יוסי בנאי גרסה חדשה מוקראת בקולו לשיר, עטופה בלחן חדש של יונתן בר גיורא, ואשר יצאה באלבום פגישה לאין קץ - יוסי בנאי מגיש נתן אלתרמן.
אנסמבל ניגון ירושלמי הוא הרכב מוזיקלי המנגן מוזיקה אתנית.
שם ההרכב רומז לכך שחבריו מאמינים כי בליבה של ירושלים קיים ניגון עתיק, והוא נתיב לסיפורה של העיר.
ההרכב מעלה את המופע "תפילת עליה" ובו פיוטים, סיפורים, וניגונים של עולי הרגל לירושלים.
ניג'אט שיחאליזדה (באזרית: Nicat Şıxəlizadə; נולד ב-12 באוקטובר 1988) הוא ג'ודוקא אזרי.
שיחאליזדה מתחרה בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג ומחזיק במדליית ארד מאליפות העולם ואליפות אירופה.
באליפות העולם 2005 שנערכה בקהיר, שיחאליזדה בן ה-16 זכה במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 60 ק"ג.
שיחאליזדה התחיל את התחרות בסיבוב השני, הפסיד לאוטרבייב הקזחי ונשר לקרבות בית הניחומים.
לאחר ניצחונות על עומר רבאחי האלג'יראי, מקסים קורוטון האוקראיני, וחיד סרלאק האיראני וגל יקותיאל הישראלי, שיחאליזדה עלה לקרב על מדליית הארד בו גבר על רבאזי זינטירידיס היווני.
באותה השנה הוא סיים במקום החמישי באליפות אירופה לאחר שהפסיד בקרב על מדליית הארד.
בפברואר 2007 הוא זכה במדליית זהב בטורניר פריז היוקרתי לאחר שניצח בגמר את תצואקי אגוסה היפני באיפון.
ביוני 2011 הוא זכה במדליית ארד בטורניר 'World Cup Tallinn'.
באוקטובר 2012 שיחאליזדה זכה במדליית זהב בגראנד פרי אבו דאבי לאחר שניצח בגמר את רישוד סובירוב האוזבקי באיפון.
במאי 2015 הוא זכה במדליית זהב בגראנד סלאם באקו שבמדינת הולדתו לאחר שניצח בגמר את קולין אואטס הבריטי.
במאי 2016 שיחאליזדה זכה במדליית ארד בטורניר המאסטרס היוקרתי שנערך בגוודלחרה.
באולימפיאדת ריו 2016, שיחאליזדה הודח בשלב שמינית הגמר לאחר ניצחון והפסד.
הוא התחיל בסיבוב השני בו ניצח את סוגוי אוריאטה ספרדי והפסיד בשמינית הגמר לפאביו באזילה האיטלקי שזכה בזהב.
באליפות אירופה 2017 שנערכה בוורשה, זכה שיחאליזדה במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג.
בקרב הראשון הוא ניצח את מנואל שייבל הגרמני, בשמינית הגמר הוא ניצח את יספר לפיבר הבלגי וברבע הגמר גבר על קמל חאן-מגמדוב הרוסי.
בחצי הגמר הוא הפסיד לאדריאן גומבוץ הסלובני ונשר לקרב על מדליית הארד בו גבר על דזמיטרי מינקו הבלארוסי.
באותה השנה הוא זכה במדליית ארד בגראנד סלאם פריז.
ניגון הבעש"ט הוא אלבום סולו מספר 15 של הזמר-יוצר החסידי אברהם פריד.
האלבום יצא ב-1998 בחברת גל פז והוא מורכב מ-12 ניגוני חב"ד.
האלבום יצא בישראל בשנת תשנ"ט והיה האלבום השני של ניגוני חב"ד של אברהם פריד.
הוא כולל 12 ניגונים בהם "ימין ה' רוממה", "צמאה" ועוד.
האלבום נקרא על שם הניגון השלישי באלבום, "ניגון הבעל שם טוב", המיוחס לרבי ישראל הבעל שם טוב.
ניגון הקפות לרבי לוי יצחק (או ניגון להקפות) הוא ניגון שמח ללא מילים מניגוני חב"ד שנרשם מפי אביו של הרבי מלובביץ' רבי לוי יצחק שניאורסון ונקרא על שמו.
לניגון היה קבלה אצל רבי לוי יצחק שניאורסון ששרו אותו בעת הקפות בשמחת תורה אצל אדמו"ר הזקן.
ניגון זה נרשם בספר הניגונים מפי החסיד ר' פנחס אלטהויז כפי ששמעו אותו מרבי לוי יצחק.
הניגון היה חביב אצל הרבי מלובביץ' והיו שרים אותו בהתוועדויות, במעמד חלוקת כוס של ברכה ועוד.
בשנת ה'תשכ"ג התאים בעל התפילה הרב שמואל זלמנוב את הניגון לפיוט היום תאמצנו שנמר בסיום תפילת מוסף בימים הנוראים בברכת שים שלום, מאז נוהגים כך בבית מדרשו של הרבי ובקהילות חב"ד בעולם.
הניגון מופיע בספר הניגונים - חב"ד מספר קפ"ה (185).
בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 הופיע השיר באלבום "ניגוני חב"ד" 3 של ניח"ח, ב־2015 הופיע הניגון באלבום "צמאה 1" בביצוע של עקיבא תורג'מן, ב־2017 הופיע הניגון באלבום "הניגונים" של משה לאופר בביצוע יוני שלמה, הופיע באלבום ניגוני ליל שבת - ד' בהוצאת גל עיני בביצוע הרב יצחק גינזבורג ואחרים.
השיר בוצע במהלך השנים גם על ידי שמחה פרידמן, אלי ליפסקר, אלי מרקוס ואחרים.
ניגון הכנה (נקרא גם: ניגון הכנה לארבע בבות) הוא ניגון ללא מילים מניגוני חב"ד, מהסוגה "ניגונים מכוונים".
בחב"ד נוהגים לרוב לנגן את הניגון קודם שמנגנים את הניגון ארבע בבות.
ישנם שלושה ניגוני חב"ד נוספים בשם זהה.
הניגון מופיע בספר הניגונים - חב"ד מספר צ"ג (93) תחת השם 'ניגון לשבת וליום טוב'.
ניגון היה חביב אצל רבי שלום דובער שניאורסון.
זהות המלחין אינה ידועה אך היו שרים את זה אצל האדמו"ר רבי שלום דובער שניאורסון בעיקר לפני אמירת מאמר והוא חיבב ניגון זה ונחשב לניגון שלו.
בשיחות של הרבי הריי"צ מופיע שכמה פעמים הוא ביקש שינגנו את הניגון של אביו לפי שניגנו את ניגון ארבע בבות, אך לא ברור האם הכוונה לניגון הזה או ניגון אחר.
אצל הרבי מלובביץ' היו מנגים ניגון זה לפי שניגנו את ניגון ארבע בבות והוא אחד מהניגונים המכוונים אותם נוהגים בחב"ד לנגן בזמנים מיוחדים.
בשנת 1974 הופיע הניגון באלבום "ניגוני חב"ד" 13 של ניח"ח, ב־2002 הופיע הניגון באלבום אבינו מלכנו של אברהם פריד, ב־2013 הופיע הניגון באלבום "עצם הנשמה 4" של יאיר כלב, ב־2017 הופיע הניגון באלבום "הניגונים" של משה לאופר ועוד.
הניגון בוצע במהלך השנים גם על ידי אלי מרקוס, אלי ליפסקר, חיליק פרנק, שמחה פרידמן ואחרים, וכן על ידי הרב יצחק גינזבורג.
ניגוני חב"ד נוספים בשם זהה
ניגון זה הופיע ב-1998 באלבום ניגון הבעש"ט של אברהם פריד.
ישנם עוד שני ניגוני חב"ד נוספים בשם 'ניגון הכנה' אחד ניגון הכנה למאמר אותו שרים החסידים לפני שהחסידים חוזרים על אמירת מאמר חסידות ואחד אחר שניגנו כהכנה למאמר בתקופת רבי שמואל שניאורסון הרבי הרביעי של חב"ד.
הניגון מפּוֹלְטוֹבַה (בספר הניגונים מכונה: ניגון להרב יעקב מרדכי מפאלטאווא) הוא ניגון ללא מילים מניגוני חב"ד אשר הולחן בידי הרב יעקב מרדכי בזפלוב, אשר שימש כרבה של העיר פולטבה, ומכאן שמו.
הניגון הולחן בידי הרב יעקב מרדכי בזפלוב, אשר שימש כרבה של העיר פולטבה שבאוקראינה, והיה חסיד מפורסם של אדמו"ר חסידות חב"ד, שמואל שניאורסון, ולאחר מכן חסיד של מחליפו, שלום דובער שניאורסון.
"ניגון מפולטובה" הוא ניגון מ"ה בספר הניגונים של ניח"ח, שם מתואר כי רבי מרדכי .
בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 הופיע השיר באלבום "ניגוני חב"ד" 7 של ניח"ח בביצוע זלמן ברונשטיין, ב-2002, הופיע באלבום "אבינו מלכינו" של הזמר-יוצר החסידי אברהם פריד, וב-2006 הופיע באלבום "פסנתר עם נשמה" של ירון גרשובסקי וזלמן גולדשטיין.
ב-2008 הופיע באלבום "ישוב הדעת" של המוזיקאי הישראלי נדב בכר, ב-2010 הופיע באלבום "עצם הנשמה 2" של הזמר הישראלי יאיר כלב, ובדצמבר 2019 הופיע באלבום "צמאה 5" של הזמר הישראלי אהרן רזאל.
ניגון הפלפול (ביידיש: דער פלפול) הוא ניגון חב"ד ללא מילים, אשר מורכב מחמישה בתים, שהקשר ביניהם מתואר כדומה לדרך לימוד התלמוד הבבלי, המכונה בשם פלפול.
"הפלפול" הוא ניגון ס"ד (64) בספר הניגונים, שם הובא הסבר על מהות הניגון:
ב־2010 הופיע הניגון באלבום "עצם הנשמה 3" של הזמר הישראלי יאיר כלב, וב־2012 הופיע באלבום 'אוסף ניגוני חב"ד הגדול' של המוזיקאי הישראלי חנן בר סלע.
ב־2017 הופיע באלבום 'ניחוחות 7' בהוצאות שבועון כפר חב"ד בביצוע 'מקהלת חסידי חב"ד', באפריל 2020, בוצע על ידי הזמר האמריקאי אלי מרקוס, ובספטמבר של אותה שנה בוצע שוב על ידי מרכוס, יחד עם בני פרידמן ועוד.
נוסח ישראל אריה לייב שניאורסון
לימים, לאחר הקמת כפר ביל"ו, נהג שר ללמד את הניגון בקרב המורים והתלמידים בכפר, על פי משאלתו של אריה לייב שניאורסון, שביקש ממנו להנציח את הניגון ברבים.
במאי 2023 הרב משה אורנשטיין, מצא כי זהו ניגון הפלפול עם מספר שינויים.
ניגון הבינוני (ביידיש: דער בינוני) הוא ניגון חב"ד ללא מילים, אשר הולחן בידי , ונחשב לניגון המזוהה עם הרבי הריי"ץ.
לאחר זמן מה שאהרון חריטונוב הלחין את הניגון, הביא את הניגון אל רבי יוסף יצחק שניאורסון, אשר חיבב את הניגון והעניק לו את השם "הבינוני", והסביר שהניגון מתאר את דרך עבודת ה' בדרגת "הבינוני" כפי שהיא מתוארת בספר התניא.
תווי הניגון מופיעים בספר הניגונים - חב"ד מספר מ"ו (46).
הנוסח המלא של תווי של הניגון התקבל מידי אחיינו, שמשון חריטונוב, ששמעו מבן דודו מרדכי צבי הירש, בנו של אהרן חריטונוב.
עורך הספר המוזיקאי שמואל זלמנוב כתב: .
במהלך השנים הונהג בקרב חסידי חב"ד לנגן את הניגון בתור ניגונו של רבי יוסף יצחק שניאורסון, האדמו"ר הקודם במהלך "סדר ניגונים", במהלכו מנוגן ניגון כנגד כל אחד מאדמו"רי חב"ד לדורותיהם.
הניגון הופיע באלבום "ניגוני חב"ד 13" של ניח"ח שיצא לאור לי"ב בתמוז תשל"ז, כשהחלק השלישי מנוגן על ידי שמשון חריטונוב עצמו.
ב־2010 בוצע על ידי הזמר יאיר כלב במסגרת אלבומו "עצם הנשמה 2", ב־2014 הופיע באלבום "אהבה רבה" של הנגן נאור כרמי, ב־2018 הופיע באלבום "הניגונים" בעיבוד משה לאופר ובביצוע הזמר אברהם פריד.
ב־2020 בוצע על ידי הזמר האמריקאי אלי מרקוס, ב־2021 בוצע על ידי הזמר שמחה פרידמן, וב־2023 על ידי נאור כרמי עם מקהלת מלכות, ב־2022 בוצע על ידי הזמר נמואל הרוש.
כן בוצע על ידי אמנים נוספים.
ניגון הקאפעליע (בעברית: ניגון המקהלה) הוא ניגון חב"ד ללא מילים, מסוג "הניגונים המכוונים", אשר הולחן בידי מקהלת אדמו"ר האמצעי, חסידי רבי דובער שניאורי, אשר נקראו ביידיש 'דער מיטעלער רבינ'ס קאפעליע' ובקיצור 'הקאפעליע'.
מקהלת "הקאפעליע" שחיברה את הניגון היו קבוצה של חסידי חב"ד אשר פעלו כמקהלה במשך עשר שנים, במהלכם שרו וניגנו בפני רבי דובער שניאורי.
הניגון על תוויו נדפס ב'קובץ ליובאוויטש' בשנת תש"ה, ולאחר מכן בשנת תש"ט, בספר הניגונים בתור ניגון י"ב (12).
"הקאפעליע" הוא ניגון ארוך בעל ארבע תנועות, ונושא משמעות עמוקה בעבודת השם.
רבי יוסף יצחק שניאורסון פירש כי ארבעת החלקים בניגון הם כנגד ארבע דרגות בתהליך עבודת השם.
לפי חוקר הניגונים לב לייבמן, בחלק מסוים מהניגון יש הליך צלילים דומה לניגון ארבע בבות שהלחין רבי שניאור זלמן מלאדי.
הניגון הוא מהסוג "הניגונים המכוונים", וכאשר הרבי מלובביץ' השביעי, רבי מנחם מנדל שניאורסון, ניגן בהתוועדויותיו עם החסידים את סדר ניגוני אדמו"רי חב"ד, ניגנו את ניגון זה כניגון אדמו"ר האמצעי.
בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 הופיע השיר באלבום "ניגוני חב"ד" 2 של ניח"ח.
בשנת 1998 הופיע באלבום "אוצר ניגוני חב"ד 2" בהשתתפות הגיטריסט אבי סינגולדה ופטר ורטהיימר (חליל וסקסופון).
ב־2006 הופיע באלבום "פסנתר עם נשמה" של ירון גרשובסקי, וב־2010 הופיע באלבום "עצם הנשמה 2" של הזמר יאיר כלב.
ב־2018 הופיע באלבום "הניגונים" בעיבוד משה לאופר ובביצוע הזמר יוני שלמה, וב־2022 בוצע על ידי נמואל הרוש.
"ניגון ההשתטחות" (מכונה גם "ניגון דביקות") הוא ניגון חב"ד ללא מילים, המיוחס לרבי מנחם מנדל שניאורסון - הצמח צדק.
רבי מנחם מנדל שניאורסון (הצמח צדק) היה נוהג לנגנו בעת ששהה בקבר אמו, דבורה לאה אלטשולר.
תווי הניגון הובאו בספר הניגונים - חב"ד כניגון מספר ל"ב (32), והועתקו מפי יצחק דוב אושפאל, ששמעם מפי זקני חסידי העיר קורעניץ , פלך וילנה שבאימפריה הרוסית.
ספר הניגונים הוא ספר שמטרתו היא לאגד את כלל ניגוני חב"ד אל תוך ספר אחד.
בעת כתיבתו, היה על מחברו, שמואל זלמנוב, לבחור לעיתים בין שתי גרסאות קיימות של אותו הניגון.
בנוסח ניגון ההשתטחות בחר זלמנוב להכניס דווקא את הגרסה הפחות ידועה בקרב חסידי חב"ד, כשבמקביל, הגרסה שלא נכנסה לספר, נותרה עדיין בשימוש בקרב החסידים.
בהקלטה מ-17 ביולי 2000 שערכו החוקרים יעקב מזור, רפי בן-משה וזאב פלדמן נשמע קולו של המוזיקאי דוד הורביץ שר את הגרסה שלא הובאה בספר.
הניגון מורכב משלושה בתים שעל פי מחבר "ספר הניגונים", המוזיקאי שמואל זלמנוב, מבטאים .
אריאל פייגלין מערוץ 7 כתב כי הוא ניגון מרעיד לב, וציין כי ניתן להרגיש את הכמיהה המבוטאת מבין צלילי הניגון אל האין-סוף האלוהי, בעוד המוזיקאי נאור כרמי התבטא כי זהו ניגון מורכב מוזיקלית ו"מרטיט לבבות".
בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית צוין כי בשתי הגרסאות של הניגון חוזר אותו מוטיב מניגון ארבע בבות של שניאור זלמן מלאדי.
דוד הורביץ ציין כי הקטע הראשון של הניגון מזכיר במידת מה את ניגונו של הרוז'ינר, בעוד הקטע השני מזכיר את ארבע בבות.
בשנת 2010 הופיע השיר באלבום 'עצם הנשמה 2' של הזמר הישראלי יאיר כלב, ב-2011 יצא לאור בביצועו של המוזיקאי הישראלי אורן צור כחלק מאלבומו "דלתי תשובה", וב-2019 הופיע כגרסת כיסוי באלבום 'חב"ד על הזמן' (של האמן יוסף (גוטמאן) לויט), בביצוע יגל הרוש בקמנצ'ה ותום אורן בפסנתר.
ב-2020 בוצע בידי הזמר האמריקאי אלי מרכוס, וב-2022 בוצע על ידי הזמר הישראלי שמחה פרידמן.
ביצוע של עקיבא תורג'מן - ניגון השתטחות
ב-28 בספטמבר 2022, ביצוע של הזמר הישראלי עקיבא תורג'מן, יצא בתור סינגל שהופק בידי המוזיקאי נאור כרמי כחלק מאלבום "צמאה 7".
בוידאו קליפ של הסינגל נראית אנימציה, המתארת את אדמו"ר הצמח צדק נושא תפילה על יד קברה של אמו.
ניגון לי"ב–י"ג תמוז הוא ניגון חב"ד ללא מילים אשר הולחן על ידי אהרון חריטונוב לכבוד י"ב בתמוז, תאריך שחרורו של רבי יוסף יצחק שניאורסון, האדמו"ר השישי של חסידות חב"ד.
מאסרו ושחרורו של יוסף יצחק שניאורסון
בשנת 1927 נאסר רבי יוסף יצחק שניאורסון, האדמו"ר השישי של חסידות חב"ד על ידי הג.פ.או.
לאחר לחצים בינלאומיים בוטל בתחילה עונש המוות והומר לעונש גלות, עד שבתאריך י"ב בתמוז תרפ"ז (12 ביולי 1927) הודיעו לו על שחרורו גם מגלות זו.
עקב חג מקומי התבצע השחרור ביום למחרת, י"ג בתמוז.
יומיים אלה נקבעו בקרב חסידי חב"ד כחג.
הניגון הולחן על ידי אהרון חריטונוב, שוחט ובעל מנגן בעיירה מיקולאייב שבאוקראינה, לכבוד חג גאולת רבו יוסף יצחק שניאורסון.
הוא נכלל בתור ניגון נ"ו בספר הניגונים חב"ד, ועל פי מחבר ספר הניגונים, שמואל זלמנוב, הוא מתאר מסירות נפש למען האלוהים ולתורתו.
בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 הופיע הניגון באלבום "ניגוני חב"ד 13" של ניח"ח בביצוע זלמן ברונשטיין.
בשנת 2010 הופיע באלבום "עצם הנשמה 1" של הזמר הישראלי יאיר כלב.
ב-2011 בוצע הניגון על ידי הזמר גיל עקיביוב כחלק מאלבום האולפן השלישי שלו, "חדווא דניגונא", וביולי 2016 בוצע על ידי הזמר שמחה פרידמן ולייבלה ליפסקר,
ניגון ברדיצ'ב (ביידיש: ניגון ברדיצ'ובער) הוא ניגון חסידי המיוחס לרבי לוי יצחק מברדיצ'ב.
בשנת 2007 הופיע הניגון באלבום הבכורה של הזמר הישראלי יהודה גרין, "נשמת".
ב-2014 הופיע הניגון באלבום האולפן השלישי של הזמר האמריקאי בערי וועבער, "פארברענג 2", ובמאי 2018 הוציא המוזיקאי הישראלי יצחק מאיר גרסה משלו לניגון,
הביצוע של עקיבא - ניגון ברדיצ'ב (התבודדות)
גרסה של הזמר הישראלי עקיבא לניגון הופיעה באלבום האולפן השני שלו, "אל תעזבי ידיים".
הניגון יצא ב-13 בספטמבר 2021, כמה ימים לפני צאת האלבום.
לקראת סוף הניגון הוסיף עקיבא מספר מילים משלו.
את הביצוע הופק על ידי מאור שושן, ועובד בידי עקיבא ושושן.
ניגון הלב היא קהילה אזורית בעמק יזרעאל וסביבתו הקרובה.
הקהילה מקדמת התחדשות יהודית ומקיימת פעילות קהילתית ענפה מתוך מרחב תרבותי-רוחני הקורא להתנדבות, לנתינה ולעשייה ציבורית.
ניגון הלב מהווה גם מרכז רוחני הפתוח לכלל תושבי הצפון.
הקהילה נוסדה בשנת 2000 על ידי חברי המדרשה באורנים ואנשי העמק והיא פתוחה לכל אדם.
הקהילה מקיימת מעגלי פעילות מגוונות לכל הגילים בתוכה ומחוצה לה, הכוללים קבלות שבת, חגים ומועדי-ישראל, טקסי חיים, קבוצות ומפגשי לימוד ברוח יהודית-ישראלית, תמיכה ועזרה לחברי הקהילה, פעילות לשלום ולחיים משותפים של ערבים ויהודים ברחבי העמק והצפון, סיוע חומרי ורוחני למפוני אוקטובר 23 מהדרום ומהצפון, ועוד.
הקהילה הקימה מתוכה אנסמבל נוער מוזיקלי הנקרא 'ניגונל'ה' והיא גם יוצרת מדי שנה אירועי תרבות-עברית מגוונים, ערבי ספרות, אמנות ושירה ואירועי השראה לתיקון חברתי המיועדים לציבור הרחב בעמק ובצפון.
קהילת ניגון הלב היא קהילה שוויונית המקבלת כל אדם כפי שהוא.
זוהי קהילה על-אזורית שמרכזה בבית ניגון הלב בקיבוץ גבת שבעמק יזרעאל והיא שואבת השראה מדורות של חלוצים אנשי רוח ומעשה, מאבות אבותיהם ואימהותיהן ומכל יובלי העם היהודי היוצרים יהדות רבת פנים פתוחה והומניסטית.
קבלות שבת (וכן 'טיש', שחרית לשבת עם קריאה בתורה, הבדלה ועוד)
טקסי חיים (כגון ברית ושמחת בת, בר/בת מצווה, אבלות, וכן גם טקס עלייה לכיתה א', ברכה למתגייסים ומתגייסות לצה"ל, ועוד)
חגים ומועדים (ציון כל חגי ומועדי לוח השנה היהודי, לימוד לקראת חגים, וכן "תתחדשי" – ראשי חודשים לנשים)
לימוד וחברותא (כגון קהילה לומדת, הרצאות בנושאים הקשורים לתרבות העברית, חכמת הלב - מפגש עם אומנים, שפת הלב – לימוד ניגונים ופיוטים, שירת הלב - מפגש לקריאת שירה עם משוררים/ת, ניגון מקום - טיול של ערכים ואתרים לימוד לקראת חגים)
קשר קהילתי, כולל איגרות שבועיות עם הגיגים על פרשת השבוע, אירועי השבוע החולף, ועוד; "עזרה ונחמיה" – תמיכה פנים קהילתית
פעילות לילדים ונוער (שנת מצווה, טיולי משפחות, אנסמבל נוער מוזיקלי 'ניגונל'ה' שהופיע בעמק ובמרכז, בארץ ובחו"ל, ועוד)
פעילות בחברה הישראלית פעילות למען ילדי מבקשי המקלט; פנינו לשלום - פעילות עם שכנים מכל הדתות.
מאוקטובר 23 הקהילה מסייעת בדרכים שונות למפונים שהגיעו לעמק ולפורום משפחות החטופים
ערב תרבות עברית מופע שנתי לקהילת העמק והגליל.
כל שנה מוקדש המופע לסיפור חייו של אחד מהיוצרים הבולטים בתרבות העברית המתחדשת.
בהגשת ד"ר מוטי זעירא ובליווי חברי קהילה השרים ומזכירים את תרומתם של אותם יוצרים ויוצרות.
"חלומות להוריש" ביום השנה לרצח ראש הממשלה יצחק רבין עם חולמים ומגשימים לתיקון החברה הישראלית.
זהו ערב המשלב ניגונים וסיפורים אישיים של אנשים טובים, המגשימים חלומות המטיבים עם החברה הישראלית.
הרב שי זרחי, ממייסדי קהילת ניגון הלב, וממוביליה הרוחניים מהקמתה בשנת 2000 ועד היום.
ממייסדי בית המדרש לרבנות בבית המדרש לרבנות ישראלית במכון הרטמן (2016) וממייסדי המדרשה ליהדות ישראלית באורנים (1989).
ביני תלמי, בן קיבוץ משמר העמק, ממייסדי קהילת ניגון הלב.
מייסד ואחראי להקמת מכינת רבין.
בוגר תואר ראשון במחשבת ישראל ופילוסופיה ממכללת אורנים ותואר שני מטעם מכון שכטר בירושלים.
הרב מיכאל בן נעים, בוגר בבית המדרש לרבנות ישראלית של מכון הרטמן והמדרשה באורנים.
מלווה מוזיקלי ומלחין טקסטים מהמקורות שאוגדו בשני דיסקים ("נותנים רשות זה לזה" ו"מלאך הארץ").
מפתח, מנחה ומוביל תוכנית סדנאות "מתן" – מדרש, תנועה וניגון.
יוצר סדרות תרגול בצי' קונג ומדריך בשיטת "תאימה" תנועת האותיות העבריות ברוח הקבלה ע"פ ספר היצירה.
מנחה ומלווה משפחות בהכנה ובהובלת טקסי בר/בת מצווה וחתונה.
רעות יחזקאלי, אשת חינוך ורוח, יזמית.
מורה לתנך והיסטוריה ובעלת עסק - לך לך טיפול וניהול באמצעות השטח.
ייסדה וניהלה מכינה קדם צבאית לצעירות חסרות עורף משפחתי המגיעות מרקעים מורכבים.
הילה טוכמכר משעלי, עבדה במדרשה באורנים מהקמתה ובתפקידה האחרון במדרשה הייתה מנהלת אגף קהילות.
בוגרת תואר ראשון בחינוך ממכללת אורנים ותואר שני בלימודי נשים ומגדר מאוניברסיטת בר-אילן.
מייסדת ומובילת "תתחדשי" פרויקט לציון ראש חודש כחג של נשים (2010), במסגרתו מנחה ומרצה בנושאי מגדר, נשים ויהדות.
חברה בקהילת ניגון הלב מיום היווסדה (2000).
הרפובליקה הפדרלית של ניגריה ובקיצור ניגריה (בפידג'ין ניגרי: Naijá, באנגלית: Nigeria, בפולה: Naajeeriya, ביורובה: Nàìjíríà, באיגבו: Naìjíríyà, בטיאפ: Naijeriya) היא מדינה במערב אפריקה הגובלת בבנין במערב, בצ'אד ובקמרון במזרח ובניז'ר בצפון.
אבוג'ה היא עיר בירתה של ניגריה ולאגוס היא העיר הגדולה ביותר ועיר בירתה לשעבר.
ניגריה היא המדינה הגדולה ביותר באוכלוסייתה באפריקה.
אוכלוסייתה מונה מעל 230 מיליון בני אדם - כ-20% מאוכלוסייתה של אפריקה.
כ-53.5% מאוכלוסיית ניגריה הם מוסלמים וניגריה חברה בארגון לשיתוף פעולה אסלאמי.
בניגריה מדוברות מעל ל-525 שפות שונות.
השפה הרשמית היא אנגלית והשפות הלאומיות הן האוסה, איגבו ויורובה.
ניגריה חברה בחבר הלאומים הבריטי.
חפירות ארכאולוגיות מגלות שניגריה הייתה מיושבת בחלקה לפני יותר מ-9,000 שנה.
בין השנים 500 לפנה"ס ל-200 התקיימה בניגריה תרבות הנוק.
משנת 700 עד למחצית הראשונה של המאה ה-15, האזור שמכונה היום ניגריה היה תחת שליטת ערי המדינה של שבטי היורובה איפה ואויו אימפריית קנאם בורנו ממלכת בנין ממלכת נארי וערי המדינה של שבטי האוסה קנו וקאטסינה.
במאה ה-15 הופיעו בניגריה האירופים הראשונים, מגלי ארצות וסוחרים פורטוגזים שהחלו את העבדים בניגריה.
בשנת 1957 העניקו הבריטים אוטונומיה למזרח ולמערב ניגריה וכראש ממשלה נבחר אבובכר טפאווה בלווה, וזמן קצר לאחר מכן הוענקה אוטונומיה גם לצפון ניגריה.
ב-7 באוקטובר 1960 קיבלה ניגריה עצמאות והצטרפה לאו"ם כחברה ה-99, ב-1966 נרצח ראש הממשלה בלווה בהפיכה צבאית.
ב-1967 הכריז המחוז המזרחי במדינה על פרישתו, ועל הקמת מדינה חדשה בשם ביאפרה.
מלחמת ביאפרה, שפרצה מיד בין השלטון המרכזי והמדינה הבדלנית, נמשכה כשנתיים וחצי, וחוללה אסון הומניטרי כבד – כמיליון מתים לפי הערכות שונות.
הטרוריסטים חברי הארגון תקפו את כוחות הביטחון ופגעו במוסדות ממשלתיים.
בשנת 2012 התרחשה התפוצצות מכלית הדלק באוקובי בה נהרגו מעל ל-120 אזרחים ורבים נפצעו.
בניגריה מתקיים סכסוך מתמשך בין האוכלוסייה הנוצרית לבין האוכלוסייה המוסלמית.
בשנים 2022 ו-2023 התרחשה סדרה של מעשי טבח באזור פלטו.
ניגריה היא רפובליקה פדרלית המעוצבת על פי דגם ארצות הברית, עם 36 מדינות ובירת אבוג'ה כמחוז עצמאי פדרלי.
הסמכות המבצעת מופעלת על ידי הנשיא.
הנשיא הוא גם ראש המדינה וגם ראש הממשלה הפדרלית; הנשיא נבחר בהצבעה עממית לכל היותר של שתי קדנציות של ארבע שנים.
מושלי המדינה, כמו הנשיא, נבחרים לארבע שנים ויכולים לכהן לכל היותר שתי קדנציות.
כוחו של הנשיא נבדק על ידי סנאט ובית הנבחרים, המשולבים בגוף דו-קומתי הנקרא האספה הלאומית.
הסנאט הוא גוף בן 109 מושבים עם שלושה חברים מכל מדינה ואחד מאזור הבירה אבוג'ה; החברים נבחרים בהצבעה עממית לכהונה של ארבע שנים.
הבית מכיל 360 מושבים, כאשר מספר המושבים לכל מדינה נקבע לפי אוכלוסייה.
נשיא ניגריה נבחר בשיטת שני סיבובים שונה.
כדי להיבחר בסיבוב הראשון, על מועמד לקבל רוב יחסי של הקולות ויותר מ-25% מהקולות בלפחות 24 מתוך 36 המדינות.
אם אף מועמד אינו מצליח להשיג יעד זה, מתקיים סבב הצבעה שני בין המועמד המוביל למועמד הבא שקיבל את רוב הקולות במספר המדינות הגבוה ביותר.
כל מועמד לנשיאות בוחר מועמד לסגן הנשיא, והם מתמודדים בבחירות יחדיו.
מקובל שהסגן יהיה ממוצא אתני שונה משל הנשיא המיועד ומדת שונה: מועמד נוצרי מהדרום יבחר סגן מוסלמי מהצפון – ולהפך.
אין חוק שקובע זאת, ובכל זאת כל המועמדים לנשיאות מאז קיומה של הרפובליקה הרביעית דבקו בכלל זה.
החוקה של ניגריה היא החוק העליון של המדינה.
קיימות ארבע מערכות משפטיות מובחנות בניגריה, הכוללות את המשפט האנגלי, המשפט המקובל, המשפט המנהגי ודיני השריעה:
החוק האנגלי בניגריה מורכב מאוסף חוקים בריטיים מהתקופה הקולוניאלית.
המשפט המקובל הוא אוסף החלטות שיפוטיות מוסמכות בתחום המשפט האזרחי (תקדימים) שניתנו במדינה הנוגעת בדבר – במקרה זה ניגריה.
(שיטה זו מצויה בעיקר במדינות אנגלו-סכסיות; לעומת זאת ביבשת אירופה שולט המשפט האזרחי המקודם ובמידת האפשר המופשט, כמו בקוד נפוליאון בצרפת).
המשפט המקובל נגזר מנורמות ומפרקטיקות מסורתיות של הילידים, לרבות ישיבות ליישוב סכסוכים של אגודות סודיות של אדמות יורובה הקדם-קולוניאליות.
חוק השריעה (הידוע גם כחוק האסלאמי) שימש בעבר רק בצפון ניגריה, שבה האסלאם היא הדת השלטת.
הוא נמצא בשימוש גם במדינת לאגוס, מדינת אויו, מדינת קווארה, מדינת אוגון ומדינת אוסון על ידי מוסלמים.
חוקי העונשין המוסלמיים אינם זהים בכל מדינה והם מבדילים בענישה ובעבירות לפי השתייכות דתית (למשל, צריכת אלכוהול והפצתו).
בית המשפט העליון בו הוא בית המשפט העליון של ניגריה.
עם קבלת העצמאות ב-1960, ניגריה הפכה את האחדות האפריקאית למרכז מדיניות החוץ שלה.
חריג אחד מהמוקד האפריקאי היה מערכת היחסים הקרובה של ניגריה שהתפתחה עם ישראל לאורך שנות ה-60. ישראל נתנה חסות ופיקחה על בניית בנייני הפרלמנט של ניגריה.
מדיניות החוץ של ניגריה הועמדה למבחן בשנות ה-70 לאחר שהמדינה יצאה מאוחדת ממלחמת האזרחים שלה.
היא תמכה בתנועות נגד ממשלות מיעוטים לבנים בדרום אפריקה.
ניגריה תמכה בקונגרס הלאומי האפריקאי על ידי נקיטת קו נוקשה כלפי ממשלת דרום אפריקה.
ניגריה הייתה חברה מייסדת של הארגון לאחדות אפריקאית (כיום האיחוד האפריקאי) ויש לה השפעה עצומה במערב אפריקה ובאפריקה בכללותה.
ניגריה ייסדה מאמצי שיתוף פעולה אזוריים במערב אפריקה, ותפקדה כנושאת הדגל של הקהילה הכלכלית של מדינות מערב אפריקה (ECOWAS) ו-ECOMOG (במיוחד במהלך מלחמות האזרחים בליבריה וסיירה לאון) – שהם ארגונים כלכליים וצבאיים, בהתאמה.
ניגריה שלחה חיילים לקונגו בהוראת האו"ם זמן קצר לאחר העצמאות (והיא שמרה על חברות מאז אותה תקופה).
ניגריה גם תמכה במספר גורמים פאן-אפריקאים וממשל פרו-עצמי בשנות ה-70, כולל גיוס תמיכה ב-MPLA של אנגולה, SWAPO בנמיביה, וסיוע להתנגדות לממשלות המיעוט של מוזמביק פורטוגזית ורודזיה.
ניגריה שומרת על החברות בתנועה הלא-מזדהה.
בסוף נובמבר 2006, היא ארגנה ועידת אפריקה-דרום אמריקה באבוג'ה כדי לקדם את מה שכמה מהמשתתפים כינו קשרים "דרום-דרום" במגוון חזיתות.
ניגריה היא גם חברה בבית הדין הפלילי הבינלאומי ובחבר העמים.
ניגריה נותרה שחקנית מפתח בתעשיית הנפט הבינלאומית מאז שנות ה-70, והיא שומרת על חברות ב-OPEC, אליה הצטרפה ביולי 1971. מעמדה כיצרנית נפט מרכזית מהווה גורם בולט ביחסים הבינלאומיים ההפכפכים לעיתים עם מדינות מפותחות, בעיקר ארצות הברית, ועם מדינות מתפתחות.
מאז שנת 2000, יחסי הסחר בין סין לניגריה עלו באופן אקספוננציאלי.
חלה עלייה בסחר הכולל של למעלה מ-10,384 מיליון דולר בין שתי המדינות משנת 2000 עד 2016.עם זאת, מבנה יחסי הסחר בין סין לניגריה הפך לנושא פוליטי מרכזי עבור המדינה הניגרית.
הדבר מומחש על ידי העובדה שהיצוא הסיני מהווה כ-80% מסך נפחי הסחר הדו-צדדיים.
זה הביא לחוסר איזון סחר רציני, כאשר ניגריה מייבאת פי עשרה יותר ממה שהיא מייצאת לסין.
לאחר מכן, כלכלת ניגריה הופכת להסתמך יתר על המידה על יבוא זול כדי לקיים את עצמה, וכתוצאה מכך לירידה ברורה בתעשייה הניגרית במסגרת הסדרים כאלה.
בהמשך למדיניות החוץ הממוקדת באפריקה, ניגריה הציגה את הרעיון של מטבע אחד למערב אפריקה המכונה "אקו" בהנחה שהוא יונהג על ידי הנאירה.
אבל ב-21 בדצמבר 2019, נשיא חוף השנהב, אלסאן אואטרה, עמנואל מקרון ומדינות רבות אחרות של UEMOA הודיעו כי ישנו את שמו של פרנק ה-CFA במקום להחליף את המטבע כפי שהתכוון במקור.
בין מדינת ישראל וניגריה קיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים נכון לפברואר 2025, וכן שיתוף פעולה בנושאים שונים.
לישראל יש שגרירות רשמית בעיר הבירה הניגרית אבוג'ה, בעוד שלניגריה יש שגרירות רשמית בעיר תל אביב.
ניגריה היא מדינה ענייה ביותר בגלל שחיתות שלטונית וניהול לקוי מאוד של כלכלת המדינה, כולל ניצול הנפט של המדינה.
למרות הניהול הלקוי 95% מההכנסות במטבע חוץ ו-20% מהתוצר הלאומי הגולמי מקורם בנפט.
בניגריה נחצבות כמויות גדולות של המחצב קולומביט, ממנו מפיקים את היסוד ניאוביום המשמש למניעת קורוזיה.
ניגריה אחראית ל-90% מהתפוקה העולמית של המחצב קולומביט.
כ-60% מתושבי ניגריה עוסקים בגידול בקר וצאן ובחקלאות.
בגלל צפיפות האוכלוסין בניגריה, הקרקע מועטה ומתחלקת לחלקות הולכות וקטנות.
עיבוד הקרקע נעשה באמצעים פרימיטיביים, כך שתוצרי החקלאות מועטים ומשמשים לצריכה מיידית.
ההשקעה הממשלתית בבריאות, כולל רפואה מונעת, הסברה ותברואה אינה עולה על 0.5% מתקציב המדינה.
פחות משישים אחוזים מאוכלוסיית ניגריה מקבלים שירותי תברואה מינימליים ומחוברים לתשתיות מים.
אזור הדלתא של נהר הניז'ר מאוכלס בצפיפות, והסביבה בו תורמת להתפשטותן של מחלות שונות.
כתוצאה מההשקעה הנמוכה בבריאות ובתברואה, נפוצות בקרב האוכלוסייה מגפות שונות, בהן מלריה, שחפת, אבולה ואיידס המפילות חללים באוכלוסייה, בעיקר באוכלוסייה המתגוררת באזור הצפוף.
למעלה ממיליון מתושבי ניגריה הם עיוורים, ועוד שלושה מיליון סובלים מבעיות ראייה קשות בשל מגפות כמו גרענת ועיוורון הנהרות.
בשנת 2022 דווח כי במדינה יש ארבעה רופאים לכל 10,000 תושבים.
אזור נהר הניז'ר עשיר מאוד בנפט וגם מתאים לחקלאות.
האקלים בצפון המדינה חם ויבש, וביתר המדינה חם ולח במרבית השנה.
בצפון המדינה משתרע חלק מהסאהל ומשתרעת סוואנה באקלים חם ויבש.
ביתר המדינה משתרעת סוואנה באקלים חם ולח.
לרוחב חופי הדלתה יש רצועת חוף עם ביצות גדולות המתאימות לדיג.
מן הביצות אל פנים הארץ משתרע מישור המכוסה כולו דקלים, המשמשים מרכיב חשוב בתפוקה החקלאית.
ניגריה היא המדינה המאוכלסת ביותר באפריקה ואוכלוסייתה מהווה כחמישית מאוכלוסיית אפריקה.
אוכלוסיית ניגריה נאמדת ביותר מ-200 מיליון נפש והיא שביעית בעולם בגודל האוכלוסייה.
שיעור הילודה במדינה גבוה ועומד על כ-40.4 לידות ל-1,000 בני אדם.
על פי הערכות האו"ם אוכלוסייתה של ניגריה צפויה לגדול עד ליותר מ-700 מיליון בשנת 2100. תוחלת החיים הממוצעת היא 62.6 שנים.
האוכלוסייה של ניגריה הטרוגנית מאוד ומונה למעלה מ-250 קבוצות שונות מתרבויות שונות המאמינות בדתות שונות ודוברות שפות שונות.
בשנים 1884–1885 מדינות אירופה התוועדו בוועידת ברלין והוחלט למסור את שטחה של ניגריה לשליטת בריטניה, תוך צירוף אזורים שונים ללא קשר עבר ביניהן.
הגבולות בין חבלי הצפון, המזרח והמערב, כפי שנקבעו ב-1939 בידי הבריטים ניסו לקחת בחשבון את החלוקה האתנית של האוכלוסייה, אך לא תמיד חפפו במדויק את החלוקה האתנית.
לדוגמה: בצפון ניגריה היו עד 1967 מאות אלפי יורובה בשטחים שהיו חלק מהאימפריה הפולאנית.
בסוף שנות החמישים של המאה העשרים קיבלה ניגריה עצמאות מבריטניה ונשארה עם אוכלוסייה הטרוגנית.
נכון לסקר אוכלוסין מ-2018, כ-53.5% מאוכלוסיית ניגריה הם מוסלמים, בעוד שכ-45.9% הם נוצרים.
היתר מהווים כ-0.6% של בני אמונות שבטיות שונות ואחרות.
תושבי צפון ניגריה הם ברובם מוסלמים, בעוד תושבי הדרום ברובם נוצרים.
בתוך הצפון יש להבחין בין הצפון ה"אמיתי" שהוא מוסלמי, ובין הרצועה התיכונה, אשר חלק ניכר מתושביה אינם מוסלמים.
בדרום יש להבחין בין המזרח הנוצרי ברובו המוחלט, לבין המערב שבו יש אחוז מוסלמים גבוה (כ-40 אחוז), בנוסף לרוב הנוצרי.
שלוש הקבוצות הגדולות ביותר בניגריה המהוות יחד כ-60% מהאוכלוסייה הן:
האוסה –פולאני שהיא קבוצה מוסלמית המתגוררת בעיקר באזורי ערבה ומדבר וכוללת כ-60% מהמוסלמים בצפון.
יורובה שהיא קבוצה נוצרית-אנימיסטית שכוללת כ-70% מתושבי מערב ניגריה.
איגבו שהיא קבוצה נוצרית כפרית, הנקראת לעיתים איבו ומתגוררת בעיקר באזורים הכפריים של מזרח ניגריה.
דרום ניגריה במיוחד מאופיין במספר רב של ערים ובצפיפות אוכלוסין גבוהה.
לפי הערכה משנת 2015, יש בניגריה 20 ערים עם יותר מ-500,000 תושבים, כולל עשר ערים עם אוכלוסייה של למעלה ממיליון תושבים.
על פי דו"ח של אונסק"ו משנת 2009, תעשיית הקולנוע בניגריה, המכונה "נוליווד", עקפה בכמות את הוליווד האמריקאית והגיעה למקום השני בעולם (אחרי בוליווד מהודו) מבחינת מספר הסרטים המופקים מדי שנה.
בניגריה בתי קולנוע ספורים בלבד, וכל 872 הסרטים שהופקו במדינה בשנת 2006, נעשו בפורמט וידאו.
ניגוני חב"ד הם יצירות מוזיקליות הקשורות בחסידות חב"ד.
ישנם לפחות 560 ניגונים הנחשבים כ'ניגוני חב"ד'.
חלק מהניגונים, אלו שהולחנו על ידי אחד מאדמו"רי חב"ד או שהיו חביבים עליהם במיוחד, מכונים "ניגון מכוון" וזוכים לחשיבות גדולה יותר.
מרבית הניגונים הולחנו על ידי חסידים, וניגוני חב"ד אחרים נלקחו ממקורות שמחוץ לחסידות.
לנגינה משמעות רבה בתנועת החסידות, ככלי ביטוי לנפש, ובלשונו של רבי יוסף יצחק שניאורסון "הלשון היא קולמוס הלב והניגון הוא קולמוס הנפש".
הניגון בחסידות נועד לבטא רגשות כמו שמחה, געגועים ודביקות.
את הניגונים שרים בין השאר בעת ההתוועדויות בציבור ובעת התפילה באריכות, במטרה להביא להתעלות רוחנית.
לעיתים (כגון בליל שבת, או בשבת אחר הצהריים, זמן סעודה שלישית) אף עורכים טקס המכונה "סדר ניגונים", והוא מוקדש כולו לשירת הניגונים.
ישנם שלשה סוגים כלליים של ניגוני חב"ד: ניגון מכוון - ניגון שנתחבר על ידי אחד מאדמו"רי חב"ד, הכוונות המסתתרות בו נחשבות נשגבות יותר מניגון חסידי רגיל.
ניגון ממולא - ניגון שחיברו אותו חסידים גדולים או שהושר על ידם בעיתות קדושה (בעת התפילה או בלימוד וכדומה) ונקרא גם ניגון מיוחס, ניגון שוטה - שהתוכן הרוחני בו לא משמעותי במיוחד והוא נוצר ללא מחשבה מעמיקה.
אחד הניגונים המקודשים ביותר בחסידות חב"ד הוא ניגון "ארבע בבות" (שמשמעותו ארבעת השערים או ארבעת החלקים) שחיבר מייסד חסידות חב"ד רבי שניאור זלמן מלאדי.
ניגון זה, כשמו, מורכב מארבעה חלקים, המתארים את ארבעת העולמות בקבלה: אצילות, בריאה, יצירה, עשיה.
רבי שניאור זלמן עצמו חיבר כמה ניגונים מתוכם ידוע שהיו עשרה ניגונים הקרויים "עשרת הניגונים המכוונים", אך מהם מזוהים כיום בבירור רק שישה ניגונים.
לאדמו"ר השני בחסידות חב"ד (אדמו"ר האמצעי), הייתה מקהלה בשם "קאפעליע", שגם הלחינה ניגונים.
ישנם ניגונים מפורסמים ('הניגונים המכוונים') שחיברו אדמו"רי חב"ד, כאשר כנגד כל אדמו"ר ישנו ניגון שמזוהה עמו:
ניגון שלוש תנועות - ניגון בן שלושה חלקים, שהולחנו על ידי הבעש"ט, המגיד ממעזריטש ואדמו"ר הזקן.
אדמו"ר הזקן: אבינו מלכנו או אלי אתה (צמאה 2 מוקדש ברובו לניגוני האדמו"ר הזקן).
ניגון הקאפעליע - אדמו"ר האמצעי.
ניגון שהולחן על ידי מקהלת החצר שלו.
בנוסף קיימים מספר ניגונים קצרים - "תנועות" המיוחסות אליו.
ימין ה' רוממה - הצמח צדק.
ניגון נוסף שהלחין הוא "ניגון ההשתטחות".
לכתחילה אריבער - הניגון שהלחין המהר"ש.
ניגון הכנה - הרש"ב ניגון רוסטוב
ניגון שהלחין אהרן חריטונוב, והיה חביב על האדמו"ר ומושר על ידו בקביעות.
הוא אלוקינו, אתה בחרתנו - הרבי מנחם מנדל שניאורסון
ניגון הקפות - רבי לוי יצחק שניאורסון.
בהתכנסויות בעלות אופי רציני, נהוג בחסידות חב"ד לנהל "סדר ניגונים" שבמהלכו מושרים ברציפות ניגונים אלו, ניגון אחד כנגד כל אדמו"ר.
על חסידות חב"ד נמנו מלחינים רבים, בין הפורים והנודעים שבהם נמנו רֶבּ הלל מפאריץ', שלמה מצ'אשניק, משפחת חריטונוב (שלום, אהרן ובני משפחה נוספים), משפחת אלטהויז, הרב מאיר שלמה ינובסקי, הרב יהודה אבר, הרב מיכאל דבורקין, "שלמה דער געלער" ואחרים.
לגבי חסידים מסוימים ידוע על ניגון אחד בלחנם, כאשר בדרך כלל ניגון זה היה מלווה אותם בתפילתם.
בין היתר קיימים "ניגון לרבי אהרן מסטרשלה", ניגון לר' משה וילנקר", "ניגון מפולטבה" שהלחין הרב מרדכי מפולטבה, "ניגון לרבי פסח ממלסטובקה", "ניגון לר' חוניע מרוזוב" ועוד.
ניגונים אחרים ידועים על שם בני הקהילה בה הושרו או הולחנו.
הסיבה לכך היא לרוב חסידים יוצאי עיירה מסוימת, שאצרו בראשם ניגון מעירם אך לא זכרו את המלחין.
בין הפוריים שבהם ידועים ניגוני ניקולייב, ניגוני נוול, ניגוני קלימוביץ' ועוד.
כמו כן ידועים ניגונים בודדים המזוהים עם עיר, בהם "ניגון מדוקשיץ", "ניגון מדוברובנה" (מקור הניגון של ופרצת) ועוד.
ניגוני חסידים רבים מחולקים לקטגוריות הייחודיות לניגוני חב"ד, כגון: "ניגון לשבת ויום טוב", "ניגון התוועדות", "ניגון דבקות" או "ניגון התעוררות", "ניגון געגועים", "ניגון שמחה" ו"ניגון ריקוד".
תחת כל אחת מכותרות אלו קיימים עשרות ניגונים.
קיימים גם סגנונות מיוחדים, כגון ניגוני ה"וואלאך" שסגנונם קצבי מעט ודומה לניגונים שמקורם מרומניה וסרביה.
אחד מיסודות תורת החסידות הוא "בירור הניצוצות", כלומר: לפי הקבלה בכל פרט בעולם ישנו פן קדוש, שיש צורך לגלותו.
זו הסיבה, שלניגוני חב"ד חדרו מנגינות ממקורות שונים ואף זרים ליהדות.
בולטים ביניהם שני ניגונים שלימד הרבי מנחם מנדל שניאורסון: מילות הפיוט 'האדרת והאמונה' במנגינת המארסייז - המנון צרפת, וניגון שאמיל המיוחס לאימאם שאמיל שהיה מנהיגם של המוסלמים בקווקז במאה ה־19. כמו כן, מפורסם בחב"ד "מארש נפוליאון" שעל פי המסורת שימש את צבא נפוליאון בעת כיבושיו.
ניגונים אחדים מקורם בשירי עם מהשפות הסלאביות המזרחיות או שירי רועים מארצות אלו (אוקראינה, רוסיה ובלארוס), אשר נקלטו בחסידות חב"ד במשך הדורות, לעיתים בשינוי הטקסט ולעיתים ללא מילים.
הניגון "ניע ז'וריצי" על פי המסורת הובא לחב"ד במילותיו המקוריות שהושרו על ידי אוקראינים, ומיוחסת להם משמעות פנימית בדרך משל.
בדומה לחצרות חסידיות אחרות, ישנם ניגונים שנקלטו מקהילות יהודיות אחרות.
ניגונים כאלו הושרו בחצר הרבי או בקהילות של חסידי חב"ד על ידי חסידים נכבדים, ונכנסו ל"ספר הניגונים".
היו "בעלי מנגנים" או חזנים חב"דיים שייבאו כמה ניגונים כאלו, כמו רבי ישראל מדוברובנה, יחיאל היילפרין או הרב מנחם צבי ריבקין.
קיימים כמה ניגונים כאלו בעלי מקור יהודי-פולני או אחר.
הניגון הירושלמי (המיוחסים לרבי מאיר שפירא מלובלין) "עוצו עצה" הושרו על ידי הרבי מלובביץ', וכן הניגון אני מאמין הפולני.
"אימתי קאתי מר" ו"בך בטחו" עברו שינוי במנגינה לפני שנכנסו לספר הניגונים החב"די.
הניגון "הושיעה את עמך" של אברהם טברסקי קיבל את תפוצתו הרחבה לאחר שהושר בחסידות חב"ד.
שני ניגוני חב"ד ידועים מיוחסים לרבי אריה לייב משפולי, "הופ קוזאק" ו"קול ביער".
ישנם גם כמה ניגונים שהושרו בחב"ד אך לא נרשמו בספר הניגונים כיוון שהושרו בחצר למשך תקופה קצרה בלבד, דוגמת הבה נגילה שהושר בעבר במספר חצרות.
בחצר הרבי מלובביץ' האחרון, התקבלו כמה ניגונים בעלי מקור יהודי ספרדי ונכנסו לרפרטואר של ניגוני חב"ד.
בהם "עזרני א-ל חי" המרוקאי, ניגון פרסי וכמה ניגונים מגאורגיה (בהם "הנה מה טוב") ובוכרה (בהם "אתם שלום").
על מנת לשמר את ניגוני חב"ד, בשנת תש"ד ביקש האדמו"ר הריי"צ, מהרב שמואל זלמנוב שהיה אחד מחסידי חב"ד בוורשה לדאוג לשמר בתווי נגינה את ניגוני חב"ד (שחלקם הועברו במסורת בעל פה).
הרב זלמנוב שהכיר נוסחאות שונות של ניגוני חב"ד (שעברו עיבודים שונים) בירר את הנוסח המקורי ובעזרת מוזיקאים בהם יעקב מזור ואחרים, כתב את התווים.
לאחר מכן פורסמו בספר הניגונים.
במקביל לספר הניגונים, הקים הרב זלמנוב מקהלה של חסידי חב"ד במטרה להקליט את הניגונים.
הם הפיקו 16 קלטות המכילות כ־140 ניגונים.
כיום הקלטות והחומרים שהפיקה ניח"ח מצויים בבעלות ארגון המדיה החב"די jem.
קלטות אלו נחשבות לפורצות דרך בתחום הניגונים החסידיים בכלל, וכתוצאה מהן מקהלות של חצרות חסידיות אחרות החלו גם הן להקליט את ניגוניהן בשנים הבאות.
דבר שלא היה לפני כן.
המקהלה הייתה עורכת במקביל מופעי שירה שכונו "ערבי חב"ד".
המנצח היה יוסף יהודה מרטון וכסולנים השתתפו בה "בעלי-מנגנים" נחשבים מחסידות חב"ד.
מלבד ניח"ח, היו חסידים שהקליטו ניגונים בליווי אינסטרומנטלי והוציאו תקליטורים של ניגוני חב"ד.
הידוע בהם הוא שמואל בצלאל אלטהויז שהוציא בשלב מוקדם 3 תקליטורים ידועים בשם "ניגוני ליובאוויטש", כן החזן משה טלישבסקי הוציא 3 תקליטורים, זלמן לווין שהוציא תקליט מניגוני העיר נוול, שמשון חריטונוב שהוציא תקליט מניגוני אביו שלום חריטונוב, אלי ליפסקר ואחרים.
בשנת תשמ"ד יצא לאור "ניגונים חסידיים - חב"ד", רישום תווים של 53 ניגוני חב"ד שלא מופיעים בספר הניגונים.
דוד הורביץ חסיד חב"ד מקראון הייטס, יצר אוסף סולו עצמי של כ-500 ניגונים עם מקורות, הסברים ודיוקים פרטניים, בהם ניגונים שלא הופיעו בספר הניגונים.
הורביץ השתתף בהקלטות אנתולוגיות שונות בנושא ניגוני חב"ד ונעזרו בו מוזיקולוגים דוגמת יעקב מזור ואחרים.
המוזיקאי החב"די מרדכי ברוצקי הוציא אלבום ייעודי לניגוני רבי הלל מפאריץ' בליווי הסברים, ועוד.
החל משנות ה-90 של המאה ה-20 החלו לצאת סדרות תקליטורים רבים בביצועים של אמנים שונים ובמגוון סגנונות.
ביניהם הצליחו הסדרות של אבי פיאמנטה, אברהם פריד, חנן בר-סלע, חב"ד קלאסיק, מנחם מנדל עמאר, הברירה החסידית, ישראל אדלסון, זלמן גולדשטיין (עם ירון גרשובסקי), טוביה בולטון, יאיר כלב, מקהלת "הקאפליע", מקהלות ילדים ועוד.
כל ניגון מלווה הסבר מילולי ביידיש ובדרך כלל כל רצועה כוללת למעלה מביצוע אחד וכאשר יש גרסאות שונות לניגון - מובאים כל הגרסאות השונות שהיה תחת ידי מחבר הפרויקט.
בפרויקט מופיע בכל ניגון גם ההקלטות של ניח"ח.
לצד זאת הוציא המכון גם ספר בשם זהה המאגד את 350 הניגונים.
ניגוני חב"ד רבים מושרים גם מחוץ לחוגי חב"ד, כמו ארבע בבות, אלי אתה, צמאה לך נפשי ועוד.
אחת הסיבות לקליטת הניגונים מחוץ לחסידות היא בכך שחב"ד מפיצה את ניגוניה בקלטות, והייתה מהחלוצות בעניין.
כמו כן אברהם פריד, זמר חרדי פופולרי וחסיד חב"ד בעצמו הוציא מספר תקליטים של ניגוני חב"ד, דבר שגרם לפרסום הניגונים בציבור הדתי והחרדי.
תקליטורים נוספים לניגוני חב"ד יצאו בשלבים מוקדמים, בהם מונה רוזנבלום בתקליט "נעימות חב"ד" ועוד.
בשנת 2011 התחיל המלחין משה לאופר בפרויקט משה לאופר מנגן חב"ד שמטרתו להנגיש את ניגוני חב"ד לציבור הרחב, בעטיפה מוזיקלית עדכנית, עד 2020 יצאו ארבעה אלבומים, באלבומים שרים אמנים ידועים כגון מנדי ג'רופי, יוני שלמה, אלי מרקוס, צודיק גרינוולד ועוד.
הניגון "ופרצת" הופיע באלבום קפה אצל ברטה כשיר עממי.
ניגון לחסידי הצמח צדק התפרסם ב-2011 כניגון שמחה מהיר, אף על פי שבחב"ד נהוג לנגן אותו בקצב איטי מאוד.
ניגונים ישנים היו מושרים בראשית המדינה גם על ידי חוגים חילוניים, כגון השיר "שכב בני" בלחנו של שלום חריטונוב ועוד.
סדרת אלבומים של ניגוני חב"ד בשם "צמאה" החלה לצאת משנת 2015, ביוזמת ארגון "תורת חב"ד לבני הישיבות" ובהפקת המוזיקאי נאור כרמי.
בביצוע הניגונים השתתפו זמרים ואמנים ידועים, דתיים וחילונים, ביניהם רמי קלינשטיין, אהוד בנאי, אביתר בנאי, אברהם פריד, ברי סחרוף ודוד ד'אור.
שלושת האלבומים הראשונים הגיעו למעמד של אלבום פלטינה.
לחיים טיש הוציאו 2 אלבומים של ניגוני חב"ד, וכך גם הלב והמעיין.
מדי שנה בי"ט בכסלו חג הגאולה, מאז העשור הראשון של המאה ה-21 מתקיימים מופעי צמאה במשך כמה ימים בבנייני האומה.
המוזיקה החסידית בחסידות ברסלב תופסת חשיבות כחלק מהשקפת החסידות.
חשיבות השמחה בחסידות זו המתבטאת אף בשירה מתבטאת בדברי רבי נחמן מברסלב שאמר שאם היו שומעים רק תורה אחת שהוא אומר עם הניגון והריקוד שלה היו כולם בטלים בביטול גמור
כמו כן בברסלב קיימת חשיבות למנגן
רוב ככל השירים המבוססים על ליקוטי מוהר"ן הם על פי ניגוני ברסלב יוצא מהכלל הוא שירה של נעמי שמר "שירת העשבים" שמבוסס על ליקוטי מוהר"ן אם כי אינו "שיר ברסלבי" מובהק.
התיקון הידוע בברסלב "תיקון הכללי" מבוסס גם הוא על תיקון הנגינה.
ניגוני ברסלב נחלקים לניגונים המסורתיים, ולניגונים החדשים, בדרך כלל בסגנון מודרני (מוזיקה יהודית מקורית או סגנונות מערביים מודרניים) ובעל תכנים נועזים.
הניגונים החדשים בדרך כלל חוברו על ידי מצטרפים חדשים לחסידות ברסלב, בעיקר מוזיקאים בעלי תשובה, ולא התקבלו כחלק מניגוני ברסלב.
הניגונים המסורתיים מתחלקים למספר סוגים:
זמירות שבת, פסוקים וקטעי תפילה, לדוגמה "אזמר בשבחין", "עוז והדר לבושה", ו"לכה דודי".
חלק מהניגונים נלקחו מחסידויות אחרות (לדוגמה הניגון "אשת חיל" שהולחן על ידי דודו של רבי נחמן, רבי ברוך ממז'יבוז'), ואף ממקורות לא יהודיים (כדוגמת הניגון "אדיר איום ונורא" המושר במוצאי שבת, שהועתק לברסלב על ידי רבי אפרים בן נפתלי, תלמידו של מוהרנ"ת).
ניגונים חסידיים ללא מילים (לדוגמה "דער פרומער ניגון" - ניגון היראה)
שירים שמקורם מליקוטי מוהר"ן ("מצווה גדולה להיות בשמחה תמיד", "אין שום יאוש בעולם כלל")
בנוסף לכך ישנם שירים על גדולת חסידות ברסלב ורבי נחמן, כמו "שיר לידידות" של רבי יצחק ברייטער, "אומן אומן ראש השנה" ו"מי יתן לי אבר כיונה אעופה לציון הקדוש אומנה",
הניגונים החדשים מתחלקים אף הם למספר סוגים וסגנונות:
שירים רבים על גדולתו של רבי נחמן וחסידות ברסלב ("אשרינו שיש לנו רבי כזה")
שירים על מושגי יסוד מחסידות ברסלב כמו שמחה, קימה לתיקון חצות, מלחמת היצר, התקשרות לרבי נחמן וכדומה,
אצל חסידי הרב ישראל דב אודסר, שירים הכוללים את הסיסמה נ נח נחמ נחמן מאומן ("קוראים לו נ נח נחמ נחמן מאומן")
ניגוני מירון הוא כינויים של ניגונים המנוגנים מדי שנה במירון בעת הילולת רבי שמעון בר יוחאי בל"ג בעומר על ידי כליזמרים.
מנהג השמחה והשירה בל"ג בעומר מקורו בסיפור אודות האר"י שהביא את ילדו בן השלוש ל'חלאקה' ביום ל"ג בעומר במירון ורקד עם תלמידיו בחצר המערה.
מאות אלפי אנשים נוהגים לעלות להר מירון בל"ג בעומר כדי להשתתף בהדלקת המדורה על גג המערה ולהתפלל על קברו של רבי שמעון בר יוחאי.
התפילות נערכות במערת הרשב"י, והריקודים נערכים בחצר המערה במקום שלפי המסורת רקד האר"י.
עם השנים השתרשו ניגונים רבים שמושרים בעיקר בל"ג בעומר במירון וכונו ניגוני מירון.
מקורות הניגונים הם רבים: מחצרות חסידיות ממזרח אירופה, מלחנים שמקורם בתיאטרון היידיש והובאו על ידי העולים, ניגונים צועניים או ברוח צוענית מרומניה, מולדובה ומארצות הבלקן בעיקר מבולגריה וניגונים דרוזיים.
המנגנים המפורסמים משנות קום המדינה היו יצחק "שפילער", שמעון "קלינטער", אריה לייב ואברהם סגל (אברום קרלינט'ר).
הנוהג היה שהעולים היו מבקשים מהכליזמרים לנגן ניגון ובתמורה היו מעניקים להם מטבע כשכר.
חלק מהניגונים מכונים על שם מי שהיה מבקש בשנים עברו לנגנם כמו למשל: ניגונו של ר' ישעיה אשר זעליג מרגליות (המוכר גם כשיר 'משה אמת').
בתקופה זו התבלטו גם המזמרים והרוקדים כמו ר' זושא ברנדויין, ר' אברהם לייב זילברמן ובנו ר' בערל, ר' אשר זעליג מרגליות ועוד.
כיום אין מנגנים קבועים וכל מי שיודע לנגן יכול לעלות לבמת התזמורת בחצר המערה, שם מנגנים חוץ מניגוני מירון גם ניגונים חסידיים.
מלבד ההדלקה התפילות והחגיגות על ציון רבי שמעון בר יוחאי, מתקיימת הדלקה ונגינה על קבר רבי יוחנן הסנדלר.
מנהג זה נוצר כדי לא לבייש את רבי יוחנן הסנדלר שלא מגיעים לקברו שעה שעשרות אלפים מגיעים לקבר רבי שמעון.
חגיגה זו מתחילה בשעות הצהריים של ערב ל"ג בעומר עם תהלוכת הכנסת ספר תורה מצפת למירון, מסורת צפתית עתיקה, במהלכה מנגנים ניגונים קבועים מסורתיים.
בשעה 2 בלילה מתכנסים חוגגים לקברו של רבי יוחנן הסנדלר, שם יושבים נגני כליזמר ומנגנים במשך כמה שעות אוסף ניגוני מירון, ביניהם, נגני הקלרינט מוסא ברלין וחיליק פרנק (שהוציאו מספר אלבומים של ניגוני מירון) ודוד וינקרייץ נגן האקורדיון.
את האירוע ניהל ר' צבי הירש הרץ ("ר' הערשל שמש") מצפת.
לאחר פטירתו בשנת תשכ"ג מילא את מקומו חתנו אברהם שפר, למשך 50 שנה, עד לפטירתו לפני ל"ג בעומר תשע"ד.
רבי חיים מאיר מויז'ניץ ביקר במירון בשנות ה-30 ושמע ניגונים אלו ומאז הנהיג לשיר בשולחנו מספר ניגוני מירון.
ניגון בר יוחאי - הלחן המזרח אירופאי המפורסם.
(ישנם עוד גרסאות ללחן הזה הנפוצות בקרב קהילות אחרות, וראה באתר הזמנה לפיוט).
ניגון לכבוד התנא האלוקי - פתחו לי שערי צדק.
ניגון הרידב"ז - רבי יעקב דוד וילובסקי בן זאב (המכונה הרידב"ז), שכיהן כרבה של סלוצק, עבר לארצות הברית ועלה לארץ ישראל בשנת 1905. הקים ישיבה בעיר צפת ועמד בראשה.
הרידב"ז היה מוכר גם בכינוי הסלוצקר ר'ב ונפטר בשנת תרע"ב (1913).
ומעשה בניגון שהיה כך היה: הרידב"ז התגורר בעיר העתיקה בצפת בשכנות לר' שמעון קלרינטר על שם היותו מנגן בקלרינט ניגוני מירון והגליל.
אבל כל אימת שהיה יוצא מביתו ורואה את ר' שמעון יושב בפתח חצר הבית ומנגן לעצמו ניגוני מירון היה נעמד בסמוך אליו ומאזין לנגינתו.
באחת הפעמים שאל הרידב"ז את ר' שמעון "במה אני יכול לגמול לך על ההנאה שאתה גורם לי בנגינתך?" ועל כך השיב לו ר' שמעון קלרינטר: "כשם שאני שכן שלך בחיים אני מבקש להיות שכן שלך גם בעולם הבא".
הבטיח לו הרידב"ז למלא בקשתו והלך לדרכו.
לימים רכש הרידב"ז שתי חלקות קברים בבית העלמין הישן בצפת עבורו ועבור אשתו וכאשר נפטר הרידב"ז קברו אותו בחלקה שרכש וחצבו בסלע קבר גם לאשתו וכיסו אותו בעפר.
זמן קצר לאחר מכן נפטר ר' שמעון קלרינטר בשבת הסמוכה לראש השנה ובימים ההם נהגו לקבור נפטרים גם בראש השנה שחל להיות בשבת הסמוכה לשני ימים של ראש השנה.
וכדי להימנע מחציבה בסלע בדקו ומצאו שהקבר בסמוך לרידב"ז מוכן לקבורה וקברו בו את שמעון קלרינטר.
וזה מקור לשם של הניגון שמנגנים במירון ניגון הרידב"ז
ניגון אשרינו מה טוב חלקינו מאת יוסף שפירא
ניגון מי לכם פה מאת יוסף שפירא
ניגונו של הרב דוד בידרמן מירושלים.
על פי המסורת קנה הרב דוד ניגון זה מנבלן ערבי בשער יפו.
ניגון חצר עבו, ניגון המושר בתחילת תהלוכת ספר התורה מחצר עבו.
ניגון שפר, ניגון מירוני מפורסם המושר לרוב בחתונות חרדיות כריקוד הורה.
ניגון הזה היה חביב במיוחד על חיים שפר– איש מירון בכל מאודו.
מכיוון שהכליזמרים בימים ההם לא ידעו לקרוא תווים, הדרך היחידה לבקש מהם ניגון מסוים הוא לבקש מהכליזמר לנגן: "ניגון עלינשטיין" או "אשר זעליגס ניגֶן", וכך גם הניגון שהיה נוהג לבקש חיים שפר ולשלם לכליזמר עבור הניגון שברבות השנים מזהים אותו כניגון שפר או ביידיש טבריינית שַפָרְס ניגון.
ניגון תחיית המתים (או ברויגז טאנץ), לצלילי ניגון זה מותאמת הצגת פנטומימה של שני רקדנים שרבים ובשוגג אחד הורג את השני, לאחר בכיות לפתע קם 'המת' לתחייה.
ניגון רבי יוחנן הסנדלר (מוכר גם כ'אם תמצאו את דודי').
ניגונו של הרב ישעיהו אשר זעליג מרגליות ("משה אמת").
ניגונו של חיים אטיק ("עוזר דלים").
ניגון עלינשטיין (מוכר גם כ'רבי מאיר אומר'): הניגון המוכר כ"עלֶנשטיינס ניגען" נקרא על שמו של ר' אברהם עלינשטיין – איש הגליל, שהתגורר בביירות, לבנון והקפיד להגיע בל"ג בעומר למירון לבקש את הכליזמר לנגן את הניגון האהוב עליו ולצאת בריקוד.
ניגון 'צהלי ורוני חטיבה שבע' (המילים של הרב נריה).
ניגון 'ממירון שם רבי שמעון'.
מרש אבל של הטורקים בשעת יציאתם מהארץ אחרי מלחמת העולם הראשונה.
ניגריה השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת הלסינקי (1952), עוד בהיותה מושבה בריטית.
היא נעדרה מאז מהמשחקים רק פעם אחת, כשהשתתפה בחרם האפריקני על אולימפיאדת מונטריאול (1976), בשל סירובו של הוועד האולימפי הבינלאומי להשעות את ניו זילנד לאחר שנבחרת הרוגבי שלה שיחקה עם נבחרתה של דרום אפריקה, בעת שהיה נהוג בה משטר האפרטהייד.
במהלך השנים צברו הספורטאים הניגרים 27 מדליות, בהן שלוש מדליות זהב.
הענף בו הגיעה ניגריה למרבית הישגיה הוא אתלטיקה (14 מדליות, בהן שתי מדליות זהב).
ניגריה השתתפה לראשונה באולימפיאדת חורף בשנת 2018 באולימפיאדת פיונגצ'אנג.
ניגריה לא הגיעה להישגים משמעותיים באולימפיאדות הראשונות בהן השתתפה, והספורטאי הראשון שעמד על דוכן המדליות עשה זאת במשחקים הראשונים בהם השתתפה כמדינה עצמאית - אולימפיאדת טוקיו (1964).