tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בעונה הסדירה החל טיג לקבל מעט יותר דקות, וב-13.8 דקות למשחק תרם 5.2 נקודות ו-2.0 אסיסטים.
לקראת משחקי הפלייאוף נפצע היינריך, וטיג נקרא למלא את מקומו בחמישייה הפותחת.
הוא פתח בשישה משחקים מתוך שמונת משחקיה של קבוצתו, בהם קיבל 29.8 דקות ותרם 11.8 נקודות ו-3.5 אסיסטים, וסייע לקבוצתו להעפיל עד חצי-גמר המזרח, בו הודחה בשישה משחקים מול שיקגו בולס.
בעונת , שהייתה עונה מקוצרת בשל שביתת השחקנים, ביסס טיג את מעמדו כרכז הפותח של אטלנטה.
הוא עלה בחמישייה בכל 66 משחקי העונה הסדירה, קלע 12.6 נקודות, הוסיף 2.4 והיה מוסר האסיסטים המצטיין עם 4.9, וחוטף הכדורים המוביל של אטלנטה עם 1.6 למשחק וסייע לקבוצתו לסיים את העונה עם מאזן של 40 ניצחונות מול 26 הפסדים.
במשחקי הפלייאוף הראה אף יכולת גבוהה יותר כשתרם 14.0 נקודות למשחק אולם אטלנטה הודחה כבר בסיבוב המשחקים הראשון כשהפסידה בשישה משחקים לבוסטון סלטיקס.
עונת הייתה העונה הטובה ביותר שלו, הוא נבחר בה לאולסטאר והוביל את אטלנטה למאזן הטוב ביותר במזרח.
בפלייאוף הם הגיעו עד לגמר המזרח בו הפסידו לקליבלנד קאבלירס ולברון ג'יימס.
ביולי 2016, לאחר 7 עונות באטלנטה, הועבר טיג לאינדיאנה פייסרס במסגרת טרייד משולש בו הייתה מעורבת גם יוטה ג'אז.
לקראת עונת חתם טיג במינסוטה טימברוולבס על חוזה ל-3 עונות עבור 57 מיליון דולר, כאשר העונה השלישית היא "אופציית שחקן".
בינואר 2020 הועבר יחד עם טרביון גראהם בטרייד לאטלנטה הוקס, בתמורה לאלן קראב.
בנובמבר 2020 חתם טיג על חוזה בבוסטון סלטיקס.
ב-25 במרץ 2021 הועבר טיג בטרייד לאורלנדו מג'יק יחד עם שתי בחירות דראפט עתידיות בסיבוב השני, בתמורה לאוון פורנייה, אך שוחרר מהקבוצה לאחר יומיים.
ב-1 באפריל 2021 חתם טיג במילווקי באקס.
בסיום אותה עונה זכה עם הבאקס באליפות ה-NBA, כמחליפו מהספסל של ג'רו הולידיי.
ג'פרי ג'ון "ג'ף" הורנסק הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי.
הורנסק העמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA לשנת 1986 ונבחר בבחירה ה-46 על ידי פיניקס סאנס.
בעונת הרוקי שלו עלה הורנסק מהספסל כמחליפו של וולטר דייוויס, ובעונתו השנייה כבר עלה בחמישייה ב-49 משחקים מ-80 המשחקים בהם שותף.
עם מינויו של קוטון פיטסימונס למאמן בעונת והחתמת טום צ'יימברס לקבוצה, הפכה פיניקס מקבוצה הנאבקת בתחתית הליגה לקבוצת צמרת.
הורנסק קיבל מפיטסימונס קרדיט רב כשחקן חמישייה קבוע, וגמל לו ב-13.5 נקודות למשחק.
פיניקס שיפרה את מאזן הניצחונות שלה ל-55 ניצחונות בעונה לעומת 28 בלבד בעונה שקדמה לה, והעפילה למשחקי הפלייאוף לראשונה זה ארבע שנים.
לאחר עונת , בה היה לקלעי המוביל של קבוצתו עם 20.1 למשחק, ונבחר (בפעם היחידה בקריירה שלו) להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, עבר הורנסק ב לפילדלפיה 76' לצידם של טים פרי ואנדרו לאנג תמורת צ'ארלס בארקלי שעבר לפיניקס.
בעונתו הראשונה בפילדלפיה קלע הורנסק 19.1 נקודות למשחק, שני בקבוצתו רק להרסי הוקינס, אולם פילדפיה סיימה את העונה כאחת הקבוצות החלשות בליגה עם 26 ניצחונות בלבד מול 56 הפסדים.
באמצע עונתו השנייה בפילדלפיה, עונת , עבר הורנסק בטרייד ליוטה ג'אז לצידו של שון גרין, בתמורה לג'ף מלון שעבר לפילדלפיה.
ביוטה הפך הורנסק עד מהרה לאופציה השלישית בהתקפת הקבוצה מאחורי ג'ון סטוקטון וקארל מלון, היה לבורג חשוב בהרכב שהעפיל לשתי סדרות גמר רצופות ( ו-) בהן הפסידו לשיקגו בולס בהנהגתו של מייקל ג'ורדן, והיה פעמיים לאלוף תחרות השלשות.
בשנת 2011, לאחר התפטרותם של ג'רי סלואן, מאמנה של יוטה ג'אז, ועוזרו פיל ג'ונסון מונה טיירון קובין למאמן הקבוצה והורנסק מונה לעוזרו.
הוא שימש בתפקיד שנתיים בטרם קיבל על עצמו את עמדת המאמן הראשי בפיניקס סאנס.
בעונה שטרם מינויו של הורנסק למאמנה של הקבוצה, סיימה פיניקס במאזן של 25 ניצחונות מול 57 הפסדים והייתה מהקבוצות החלשות בליגה.
לפני פתיחת העונה עזב את הקבוצה הסנטר הפותח מרצ'ין גורטאט ופרשנים צפו כי פיניקס תהיה מהקבוצות החלשות בליגה גם בעונה זו.
הורנסק הנחיל בקבוצתו סגנון המבוסס על ריצה מהירה להתקפה וזריקת שלשות.
תחתיו פרץ גוראן דרגיץ' ונבחר לשחקן המשתפר של העונה ב-NBA פיניקס הייתה להפתעת העונה, פספסה אך במעט את ההעפלה למשחקי הפלייאוף והורנסק סיים שני רק לגרג פופוביץ' בהצבעה למאמן השנה ב-NBA.
ב-1 בפברואר 2016 פוטר הורנסק מתפקידו כמאמן פיניקס, לאחר כשנתיים וחצי בתפקיד.
ב-2 ביוני 2016 מונה למאמנה הראשי של קבוצת ניו יורק ניקס.
ב-12 באפריל 2018 פוטר מתפקידו בסיום העונה הסדירה.
עונה קבוצה משחקים ניצחונות הפסדים אחוז ניצחונות מיקום משחקי פלייאוף ניצחונות הפסדים אחוז העפלה פיניקס8248340.585מקום 3 בבית הפאסיפי----החמיץ את הפלייאוף פיניקס8239430.476מקום 3 בבית הפאסיפי----החמיץ את הפלייאוף פיניקס4914350.286(פוטר)----- ניו יורק8231510.378מקום 3 בבית אטלנטי----החמיץ את הפלייאוף ניו יורק8229530.354מקום 4 בבית אטלנטי----החמיץ את הפלייאוף קריירה1612164270.427 ----
ג'ף גליקסמן היה מפיק מוזיקלי אמריקאי.
גליקסמן היה אחראי להפקת אלבומי מוזיקה רבים עבור להקות ואמנים נחשבים, ביניהם: קנזס, בלאק סבאת', גרי מור, אינגווי מלמסטין, ועוד.
גליקסמן אף היה שותף למיקסינג, מאסטרינג והעריכה באלבומים של אמנים נחשבים, ביניהם: אנתרקס, "קנזס", מרווין גיי, ועוד.
עבודתו הראשונה הייתה ב-1975 כשהפיק את אלבומה השני של להקת הרוק מתקדם קנזס Song for America.
לאחר עבודתו זו, המשיק לעבוד עבור הלהקה, כשהוא מפיק שלושה אלבומים נוספים שלה.
ב-1986, הפיק גליקסמן את האלבום Seventh Star של להקת ההבי מטאל בלאק סבאת', קיס, ואף היה שותף לכתיבת המילים באלבום.
לאחר מכן הפיק את אלבומה The Eternal Idol שיצא ב-1987.
בסך הכל, היה שותף גליקסמן ליצירתם של למעלה משמונים אלבומי מוזיקה.
ג'ף (ג'פרי) הוקינס (נולד ב-1 ביוני 1957) הוא מייסדה של החברה האמריקנית "פאלם קומפיוטינג" (Palm Computing), שם יצר את הפאלם-פיילוט, ומייסדה של "האנדספרינג" (Handspring), ממציא, סופר ונחשב לאדריכל של מחשבים נישאים ושל טלפונים ניידים כגון פאלם-פיילוט וטראו (TREO).
כיום, הוקינס מקדיש את חייו לחקר המוח ואינטליגנציה בפרט.
בשנת 2002 ייסד את "מרכז רדווד לחקר המוח" המוקדש להבנה תאורטית של פעולת המוח והאינטליגנציה, ופרסם את ספרו "על האינטליגנציה" (On Intelligence) בו מתאר את תחזיותיו לגבי תאוריות על המוח והשפעתן על יצירת בינה מלאכותית.
הוקינס גדל במשפחה של ממציאים בלונג איילנד.
הוא למד באוניברסיטת קורנל וסיים את התואר בהנדסת חשמל ב-1979.
מגיל צעיר התעניין במוחות והצהיר שבעקבות מאמר של פרנסיס קריק שהופיע במהדורת ספטמבר 1979 של סיינטיפיק אמריקן, שהוקדשה כולה למוח, החליט לשנות את מסלול חייו.
הוקינס מספר בספרו על הקשיים בהם נתקל בתחילת דרכו להשתלב במחקר במדעי המוח.
הוקינס מספר שבהתחלה ניסה ליצור מחלקה חדשה בנושא חקר המוח אצל מעסיקו באינטל אך הצעתו נדחתה.
בנוסף הוא ניסה להתקבל למעבדת אינטליגנציה מלאכותית ב-MIT ונכשל.
בסופו של דבר החליט הוקינס לנסות את כוחו בתעשיית המחשבים ולאחר מכן לנסות שוב, ממקום מבוסס יותר, מחקר במדעי המוח.
עם סיום הלימודים, עבד הוקינס באינטל ועבר ל"גריד סיסטמס" (GRiD Systems) ב-1982, שם פיתח תוכנות.
ספרו של הוקינס "על האינטליגנציה" נכתב בשיתוף פעולה עם הכתבת המדעית של "הניו יורק טיימס" סנדרה בלייקסלי, שהייתה שותפה לכתיבת רבי-מכר נוספים על חקר המוח ופסיכולוגיה.
ג'ף הוקינס הקים במרץ 2005, יחד עם דונה דובינסקי (מנכ"לית פאלם לשעבר) ודיליפ ג'ורג', את נומנטה (Numenta) הממוקמת ברדווד, קליפורניה.
מטרתם היא למצוא במקביל תאוריה המסבירה כיצד עובד המוח ואלגוריתם חישובי המיישם תאוריה זו.
הם השתמשו במידע ביולוגי על מבנה הניוקורטקס כדי להנחות את פיתוח התאוריה שלהם לגבי כיצד פועל המוח האנושי.
נכון לעכשיו, הם פיתחו שלושה אלגוריתמים מרכזיים.
ג'ף הלפר (נולד ב-1946) הוא אנתרופולוג יליד ארצות הברית, סופר, מרצה ופעיל פוליטי שחי בישראל מאז 1973. הוא ייסד ומנהל את הוועד הישראלי נגד הריסת בתים.
הלפר כתב כמה ספרים על הסכסוך הישראלי-פלסטיני ומרצה לעיתים קרובות על הפוליטיקה בישראל, תוך התמקדות בשיטות אי-אלימות לפתרון הסכסוך.
הוא תומך בתנועת ה-BDS והחרם האקדמי על ישראל, ורואה בישראל מדינת "אפרטהייד" המנסה "לייהד" את השטחים הפלסטיניים.
רעייתו, שושנה הלפר, הייתה פעילה בארגונים נשים בשחור ומחסום Watch.
הלפר נולד וגדל במינסוטה, ארצות הברית, שם למד בישיבה.
בהמשך הוא קיבל תואר דוקטור באנתרופולוגיה תרבותית ויישומית מאוניברסיטת ויסקונסין-מילווקי.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 הוא היה פעיל בתנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית ובתנועת המחאה נגד מלחמת וייטנאם.
הוא התנגד לגיוס למלחמה זו.
ב-1966 ביקר באתיופיה במסגרת מחקר שערך על יהדות אתיופיה.
הלפר עלה לישראל בשנת 1973 ועבר להתגורר בירושלים, שם השלים את הדוקטורט שלו בנושא בעיות ילדים משכונות מצוקה בבתי־ספר.
הוא שימש כמרצה מן החוץ בחוג לאנתרופולוגיה באוניברסיטת חיפה ובאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
עם זאת, רוב הקריירה האקדמית שלו נעשתה במסגרת מכללת FWC, שהיא כיום חלק מאוניברסיטת לונג איילנד.
בתחילה הוא היה מנהל המרכז לחקר המזרח התיכון של המכללה בירושלים, בשנת 1991 הוא מונה למנהל התפעול האקדמי הבינלאומי של המכללה, ולאחר מכן קודם לדרגת פרופסור חבר.
מחקריו האקדמיים מתמקדים בהיסטוריה של ירושלים המודרנית, התרבות הישראלית העכשווית, והסכסוך במזרח התיכון.
בנוסף להוראה ומחקר, הלפר מעורב בפעילויות למען צדק חברתי בישראל.
הוא התנדב לפעילויות חברתיות בשכונות מצוקה בירושלים במשך עשר שנים, והקים ארגון מחאה מזרחי בשם "אהל".
הלפר שימש כיו"ר האגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה, שהייתה פעילה בשנות ה-60 בקידום זכויותיהם של היהודים יוצאי אתיופיה, וקידמה את המחקר ההיסטורי של הקהילה היהודית באתיופיה.
לאחר מבצע משה פעל למען שיפור תנאי קליטתם של עולי אתיופיה על ידי מתן דיור וחינוך נאות, תוך התחשבות בתרבותם הייחודית של העולים.
בירושלים התגורר הלפרין בשכונת נחלאות.
הלפר הגיע לנחלאות במסגרת ההכנות לכתיבת עבודת הדוקטורט שלו באנתרופולוגיה.
עבודתו חקרה אח הקשר שבין אתניות לחינוך.
הלפר ניסה לבדוק במחקרו מדוע מתקשים בלימודים ילדיהן של משפחות המתגוררות בשכונות מסוימות.
אחת המסקנות של מחקרו הייתה, שיש להעניק לילד, החל מגיל הגן, גירויים שיכינו אותו לקראת השתלבותו בחברה.
במסגרת יישומו המעשי של המחקר, פתח בשכונה מועדון ששימש מרכז לימודי לילדים, שבו הפעילו את הילדים באמצעות ספרים, משחקים, צמחים, בעלי־חיים ועוד.
בנוסף היה פעיל בוועד שכונת נחלאות.
הקמת הוועד הישראלי נגד הריסת בתים
הלפר ייסד את הוועד הישראלי נגד הריסת בתים בשנת 1997, מתוך התנגדות למדיניותה של ממשלת ישראל בנושא זה.
על פי הארגון, מאז 1967 ועד 2012 נהרסו יותר מ-26,000 בתים פלסטיניים על ידי צה"ל או על ידי רשויות אזרחיות.
לפי הלפר, רק 5% מהריסות הבתים הוצדקו על ידי שיקולי ביטחון.
חלק מהבתים שנהרסו הוא על קרקע פרטית פלסטינית.
הלפר טוען שישראל נוקטת באמצעים שונים על מנת למנוע תנאי חיים נורמליים מהפלסטינים, ביניהם הפקעת קרקעות, תכנון מפלה במדיניות הקצאת קרקעות, הקצאה מגבילה של היתרי בנייה והריסת בתים פלסטיניים.
הלפר ארגן והוביל מספר פעולות ישירות נגד מדיניותה של ישראל.
הוא נעמד מול דחפורים שניסו להרוס בתים פלסטיניים.
הוא ארגן פלסטינים וגופים בינלאומיים שסייעו לבנות מחדש את הבתים שנהרסו.
ב-3 באפריל 2008 הלפר נעצר בזמן מחאה מול דחפורים בשכונה פלסטינית.
"כישראלים, אנו זוכים ליחס מיוחד", הוא אמר לאחר אחד המעצרים, "המשטרה לא תפגע בנו בזמן שאנו מתנגדים להריסה, אבל אם פלסטיני יעשה את זה, הם בהחלט יירו בו."
בדרך כלל הוועד הישראלי נגד הריסת בתים מקבל שיחת טלפון ממשפחה פלסטינית המודיעה כי דחפורים הגיעו לביתה.
הוועד שולח למקום פעילים שמתנגדים להריסה ומפריעים לדחפורים.
כמו כן הארגון מגייס כספים כדי לבנות מחדש את הבתים שנהרסו.
בנוסף, תחת הנהגתו של הלפר, הוועד הישראלי נגד הריסת בתים מעודד דיאלוג בין קבוצות שונות במאמץ ליצור תקשורת פתוחה, אווירה של פיוס ושבירת סטריאוטיפים.
בין התורמים לוועד היה זמר העם האמריקאי פיט סיגר.
כפרופסור לאנתרופולוגיה, הלפר לימד באוניברסיטאות בישראל, ארצות הברית, אמריקה הלטינית ואפריקה.
בבחירות לרשויות המקומיות ב-1983 התמודד ברשימה עצמאית למועצת עיריית ירושלים.
לקראת הבחירות המקומיות ב-1989 התמודד ללא הצלחה על ראשות רשימת רצ לעירייה.
הלפר היה חבר ב"ועדת התמיכה" של ועדת ראסל לעניין פלסטין.
הלפר נעצר לאחר שהשתתף במשט של פעילי שלום לעזה באוגוסט 2008, יחד עם מפגינים פרו-פלסטיניים נוספים מרחבי העולם.
הוא היה הישראלי היחידי על הסיפון.
במשט זה, בניגוד למשט המרמרה ב-2010, התירה ישראל את הגעתן של הספינות לעזה.
במרץ 2010 הלפר היה הנואם המרכזי ב"שבוע האפרטהייד הישראלי" באוניברסיטת גלאזגו.
במרץ 2017 נעצר הלפר, בעת שהדריך קבוצת תיירים במעלה אדומים, בעקבות שיחת טלפון מאזרח שחשד כי הלפר מחזיק בחומרים הקשורים ל-BDS, אף שלא מדובר בעבירה על החוק.
הוא שוחרר לאחר זמן קצר.
הלפר תומך בתנועת BDS ובחרם אקדמי על ישראל.
באפריל 2012 כתב הלפר כי "פתרון 'שתי מדינות לשני עמים' הוא כבר לא בר קיימא".
לדבריו, "ההתנחלויות, גדר ההפרדה, הכבישים הנפרדים ופיצול השטח הפלסטיני מהווים 'עובדות בשטח' באופן משמעותי ומתמשך, ולכן אי אפשר עוד לדון באפשרות של מדינה פלסטינית רציפה, תקינה וריבונית.
כמו כן, לא קיים רצון פוליטי בקהילה הבינלאומית שיאלץ את ישראל לצאת מהשטחים הכבושים".
בספטמבר 2012 הוועד הישראלי נגד הריסת בתים פרסם תמיכה מפורשת בפתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני על ידי פתרון מדינה אחת.
הלפר טבע את המונח "מטריצת שליטה", והוא משתמש בו לעיתים קרובות בחומרי ההסברה של הוועד הישראלי נגד הריסת בתים.
מטריצה זו, לפי הלפר, מורכבת מ"מבוך של חוקים, צווים צבאיים, הליכי תכנון, מגבלות על תנועה, בירוקרטיה קפקאית, התנחלויות ותשתיות – ובנוסף לכך, גם לחימה בעצימות נמוכה ממושכת ובלתי פוסקת.
מטריצה זו משמשת להנצחת הכיבוש, מאפשרת לנהל אותו עם נוכחות צבאית מינימלית, ובסופו של דבר מצליחה להסתיר אותו מאחורי 'עובדות בשטח' וחזית של 'מנהל תקין' לכאורה".
המטריצה משלבת, לפי הלפר, מדיניות של פיצול, עקירה וניכוס.
בסרטון באתר הוועד הישראלי נגד הריסת בתים מתאר הלפר את "מטריצת השליטה" בסיור במזרח ירושלים ובמערבה, שבמהלכו הוא מאשים את ישראל בהיותה "אתנוקרטיה", מתנגד להגדרתה של ישראל עצמה כ"מדינה יהודית", ומאשים את ישראל בקידום תעמולה אנטי-מוסלמית.
לפי הלפר, ישראל מפיצה ברחבי העולם מיתוס לפיה היא "דמוקרטיה מערבית קטנה, מוקפת במחבלים מוסלמים."
בשנת 2006 הארגון הנוצרי-אמריקני "American Friends Service Committee" המליץ לתת להלפר, יחד עם הפעיל הפלסטיני ע'סאן אנדוני, פרס נובל לשלום.
בשנת 2007 הוועד הישראלי נגד הריסת בתים קיבל את "פרס ענף הזית" של ארגון "קול יהודי לשלום".
בשנת 2009 זכה הלפר בפרס "אזרח העולם" של קרן פרייבורג-קנט, יחד עם דום לואיז קאפיו, פעיל זכויות אדם מברזיל.
כל ספריו של הלפר יצאו לאור בשפה האנגלית.
ג'ף ברלין הוא בסיסט יהודי-אמריקאי, הידוע בשיתופיו עם הלהקה של ביל ברופורד בשנות השבעים המאוחרות, איתם ניגן והקליט רבות.
ברלין נולד בקווינס, ניו יורק.
הוא החל במקור בנגינה על כינור למשך 10 שנים, אך כאשר שמע את הביטלס, קיבל השראה לנגן בגיטרה בס.
מאוחר יותר החל ברלין ללמוד במכללת ברקלי למוזיקה, שם למד במחלקת בס.
באחת הסקירות על אלבומו "Low Standards", כתב המגזין Bass Musician Magazine: "נראה כי בכל פעם שאני מציין את השם "ג'ף ברלין", גל גדול מאוד של תומכי ברלין ויריביו, נסחף אל פני השטח ואלו מביעים את דעותיהם.
לא משנה איפה אתה עומד ביחס לפילוסופיה המוזיקלית של ג'ף, אף אחד לא יכול להכחיש את העובדה הפשוטה שג'ף הוא אשף בתחומו, והוא אחד מהנגנים הגדולים ביותר בכל הזמנים".
סגנון נגינתו של ברלין הושווה פעמים רבות לסגנונו של ג'אקו פסטוריוס, אומנם ברלין הביע את דעתו מזה כבר על אלו המתיימרים לנגן בסגנונו של פסטוריוס, מהם הוא סולד (אותם הוא מכנה "Jaco-imitators").
ג'ף הנדרסון הוא אתלט אמריקאי, האלוף האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016) וסגן אלוף העולם (דוחה 2019) בקפיצה לרוחק.
הנדרסון נולד בארקנסו שבארצות הברית, הצעיר מבין שישה אחים.
מגיל צעיר הצטיין במקצועות האתלטיקה השונים, ב-2007 זכה באליפות התיכונים של ארקנסו בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.32 מטר.
הוא למד בסטילמן קולג' באלבמה והיה אול-אמריקן בריצת 100 מטר ובקפיצה לרוחק.
ב-2014 עזב את הקולג' והחל להתאמן בסן דייגו אצל אל ג'וינר, האלוף האולימפי בקפיצה משולשת מאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984).
באותה שנה זכה בתחרויות ליגת היהלום בניו יורק, גלאזגו ולוזאן.
ב-2015 זכה במדליית זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים שהתקיימו בטורונטו בשיא אישי של 8.52 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה באולם 2016 סיים במקום הרביעי בתוצאה של 8.19 מטר.
במבחנים האמריקאים לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיים ראשון.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.38 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה 2017 לא העפיל לגמר.
באליפות העולם באתלטיקה 2019 זכה במדליית כסף בתוצאה של 8.39 מטר.
ג'פרי ויליאם "ג'ף" ואן גנדי הוא מאמן ופרשן כדורסל אמריקאי.
אימן בעבר את קבוצות ניו יורק ניקס ויוסטון רוקטס מליגת ה-NBA, ומאז שנת 2007 משמש כפרשן ברשת הטלוויזיה ESPN.
אחיו המבוגר, סטן ואן גנדי, אף הוא מאמן כדורסל, אשר אימן בין היתר את קבוצות מיאמי היט, אורלנדו מג'יק ודטרויט פיסטונס.
ואן גנדי נולד בעיר המט שבמחוז ריברסייד, קליפורניה, וגדל בעיר מרטינז שבמרכז קליפורניה.
בין השנים 1985-1983 שיחק כרכז עבור קבוצת הכדורסל של נצרת קולג' - מכללה פרטית השוכנת בעיר רוצ'סטר, ניו יורק.
בשנת 1985, עם סיום לימודיו האקדמיים, החל ואן גנדי לאמן את קבוצת הכדורסל של "תיכון מקווייד" שברוצ'סטר, ובשנת 1986 מונה לעוזר מאמן בקבוצת פרובידנס קולג' תחת המאמן הראשי ריק פיטינו.
בעונתו הראשונה בפרובידנס הגיעה הקבוצה בפעם השנייה בתולדותיה לחצי גמר אליפות המכללות, בהובלת כוכב הקבוצה בילי דונובן.
בעונת 1988/1989 שימש כעוזר מאמן באוניברסיטת ראטגרס שבניו ג'רזי.
לקראת עונת מונה ואן גנדי כעוזר מאמן בניו יורק ניקס מליגת ה-NBA, ונשאר בתפקיד ב-6 וחצי העונות הבאות.
בפלייאוף הגיעו הניקס לשלב גמר המזרח, ובפלייאוף העפילו לגמר ה-NBA, בו הפסידו ליוסטון רוקטס בתוצאה 4-3.
במרץ 1996, לקראת סוף עונת , החליף את נלסון בתפקיד המאמן הראשי בניקס והדריך את הקבוצה לשלב הפלייאוף בכל 6 העונות הבאות.
תחת ואן גנדי הציגו הניקס סגנון משחק הגנתי ואגרסיבי, בהובלת פטריק יואינג, צ'ארלס אוקלי, לארי ג'ונסון, לטרל ספריוול, אלן יוסטון וג'ון סטארקס.
אחד הרגעים הזכורים מקריירת האימון שלו אירע בפלייאוף , כאשר ניסה להפריד בין לארי ג'ונסון לסנטר מיאמי היט, אלונזו מורנינג, בעת קטטה שהתפתחה ביניהם.
במהלך האירוע נפל ואן גנדי ונאחז ברגלו של מורנינג, שהמשיך להשתולל ולהכות את שחקני הניקס מבלי לשים לב לוואן גנדי שנשאר תלוי על רגלו.
הישג השיא של ואן גנדי כמאמן היה העפלת הניקס לגמר ה-NBA בעונת המקוצרת, על אף שסיימה את העונה הסדירה במקום השמיני בלבד במזרח.
בסיבוב הראשון הפתיעו הניקס את המדורגת ראשונה, מיאמי היט, בתוצאה 3-2, ובהמשך גברו גם על אטלנטה הוקס (4-0) ואינדיאנה פייסרס (4-2) בדרך למפגש עם סן אנטוניו ספרס בגמר הליגה.
בסדרת הגמר התקשו הניקס להתמודד עם כוכב הספרס, טים דאנקן, שקלע 27.4 נקודות בממוצע למשחק והוביל את קבוצתו לניצחון 4-1 בסדרה, ולאליפות ה-NBA.
כחודש לאחר תחילת עונת פוטר ואן גנדי מתפקיד מאמן הניקס, והוחלף על ידי דון צ'ייני.
בתקופתו כמאמן הראשי רשמו הניקס מאזן כולל של 248 ניצחונות ו-172 הפסדים (57.5%), ובכל 12 עונותיו בניקס - כעוזר מאמן וכמאמן ראשי - העפילה הקבוצה לפלייאוף ה-NBA.
לפני עונת מונה למאמן קבוצת יוסטון רוקטס, כמחליפו של רודי טומג'נוביץ', והמשיך להחזיק בתפקיד ב-4 העונות הבאות.
פציעות שונות של שני כוכבי הקבוצה, טרייסי מקגריידי ויאו מינג, הגבילו את הישגי הקבוצה תחת ואן גנדי ל-3 העפלות לפלייאוף, מבלי לנצח באף סדרת סיבוב ראשון.
במאי 2007, לאחר הדחה נוספת משלב הפלייאוף הראשון (על ידי יוטה ג'אז, בתוצאה 4-3) פוטר ואן גנדי מאימון הקבוצה.
מיד עם ההדחה של הרוקטס מפלייאוף החל ואן גנדי לפרשן משחקי NBA ברשת הטלוויזיה ESPN.
לרוב, חוברים אליו השדרן מייק ברין והפרשן מארק ג'קסון, ששיחק תחתיו בניו יורק ניקס.
ג'פרי טוד "ג'ף" גרלין הוא שחקן, מדבב, מפיק, במאי קולנוע וקומיקאי יהודי-אמריקאי.
הוא ידוע בעיקר בשל תפקידו בסיטקום "תרגיע" מבית HBO, אשר בזכותה הועמד לפרס אמי 7 פעמים כמפיק בפועל.
גרלין נולד בשיקגו, אילינוי שבארצות הברית למשפחה יהודית.
אביו הוא ג'ין גרלין ואימו היא קרול (לבית קרפטון).
למד גם בבית ספר עברי.
עוד בילדותו רצה להיות קומיקאי כשיגדל.
למד בברווארד קולג' שבפורט לודרדייל, ולאחר מכן קולנוע באוניברסיטת מיאמי אך לא סיים.
ב-1984, בגיל 22 חזר גרלין לשיקגו והתחיל לעבוד כקומיקאי.
הוא עבד כמוכר כרטיסים עם סטיבן קולבר.
בסוף שנות ה-80 היה שותפו לדירה של קונאן או'בריאן.
ב-1997 שיחק בפרק אחד בסדרת האנימציה "ד"ר כץ, מטפל מקצועי" בערוץ קומדי סנטרל.
בשנים 1997–1999 שיחק בסדרה הקומית "משתגעים מאהבה" בתור מארווין.
משנת 2000 משחק בתפקיד ראשי בקומדיית המצבים של רשת HBO "תרגיע", בתפקיד ג'ף גרין.
בשנים 2001-2003 שיחק בשני פרקים בסיטקום "כולם אוהבים את ריימונד" של רשת CBS.
ב-2003 כיכב בסרט הקומדיה "אבא בא לגן" לצד אדי מרפי.
ב-2004 שיחק בסרט הנעורים "מסיבת פיג'מות" לצד ג'יין לינץ'.
בשנים 2005–2013 שיחק בסדרה הקומית "משפחה בהפרעה" בתור מורט מאיירס.
בשנת 2006 כיכב בסרט הקומי "מישהו לאכול איתו גבינה" לצד שרה סילברמן, ואותו גם כתב וביים.
ב-2008 דיבב את הקברניט בסרט האנימציה "וול-E" מבית דיסני.
ב-2010 דיבב את באטרקאפ החד-קרן בסרט "צעצוע של סיפור 3" מבית דיסני, ושיחק בקומדיה "אקסית במצור" בכיכובם של ג'ניפר אניסטון וג'רארד באטלר.
החל מ-2013 שיחק גרלין בקומדיית המצבים "הגולדברגים" של רשת ABC, בתור אב המשפחה, מארי.
הוא פרש מהסדרה ב-15 בדצמבר 2021, עקב פתיחת חקירה הנוגעת להאשמות בדבר הטרדות מילוליות ורגשיות מצידו בסביבת העבודה.
את מקומו של גרלין ביום הצילומים האחרון של העונה התשיעית מילא כפיל.
באותה שנה ביים את הסרט הקולנועי הראשון שלו "להתמודד עם אידיוטים" בו גם שיחק בתפקיד הראשי וכתב את התסריט.
ב-2014 שיחק בקומדיה "התבגרות מאוחרת" בכיכובן של קירה נייטלי וקלואי גרייס מורץ.
בשנת 2017 כיכב בסרט "האנדסום: סרט מסתורין של נטפליקס" בתפקיד ג'יני האנדסום, והשתתף בסרט הדוקו-דרמה "להיות בונד", על חייו של השחקן ג'ורג' לייזנבי והדמות שגילם ג'יימס בונד.
בשנת 2019 שב לדובב את באטרקאפ בסרט "צעצוע של סיפור 4" ובסדרה "מזלגוני שואל שאלה".
בשנת 2022 שיחק את ג'רמי שיל בסרט האימה "סטודיו 666" בתפקיד מנהל להקת הפו פייטרס.
הם מתגוררים בלוס אנג'לס ושיקגו לסירוגין.
הוא נוהג לתרגל מדיטציה טרנסצנדנטלית, בין השאר כדי להתגבר על הפרעת הקשב וריכוז.
הוא אוהד את קבוצת הבייסבול שיקגו קאבס.
ג'ף לאץ (נולד בשנת 1953), הוא שחיין יהודי-אמריקאי בעבר, אלוף ושיאן המכביה התשיעית (1973) בעל 5 מדליות, מהן 3 מדליות זהב.
בתחרויות השחייה של המכביה התשיעית שנערכו ביולי 1973 זכה לאץ ב-5 מדליות, 3 זהב' 1 כסף ו-1 ארד.
מדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:14.4 דקות, אחרי רוי אברמוביץ' מארצות הברית (2:11.3 דקות) וג'והן ג'ייקובסון מדרום אפריקה (2:17.4 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:00.3 דקות, אחרי חבריו לנבחרת ארצות הברית אנדי להנר (58.3 שניות) וסמואל פרנקלין (59.4 שניות).
ג'סי פרנסיס "ג'ף" בינגמן הבן הוא פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת ניו מקסיקו במשך 30 שנים.
טרם היבחרו לסנאט היה התובע הכללי של המדינה במשך ארבע שנים.
מאז שפרש מהחיים הפוליטיים בינגמן חבר בסגל בית הספר למשפטים באוניברסיטת סטנפורד.
בינגמן נולד באל פאסו שבטקסס, בנם של פרנסס בתיה (לבית בּוֹל) וג'סי פרנסיס בינגמן, וגדל בסילבר סיטי שבניו מקסיקו.
אביו לימד באוניברסיטת ניו מקסיקו המערבית ואמו לימדה במערכת בתי הספר הציבוריים.
בינגמן סיים ב-1961 את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון של סילבר סיטי.
אחר כך המשיך ללימודי תואר ראשון בלימודי ממשל באוניברסיטת הרווארד, וסיים את לימודיו אלה ב-1965. לאחר מכן נרשם לבית הספר למשפטים של אוניברסיטת סטנפורד, וסיים את לימודיו ב-1968. בימיו כסטודנט למשפטים פגש לראשונה את אן קובאקוביץ', לימים רעייתו.
עם קבלתו ללשכת עורכי הדין של מדינת ניו מקסיקו, החל בינגמן לעבוד כעורך דין לצד רעייתו.
הוא שימש גם כפרקליט בוועידה החוקתית של ניו מקסיקו ב-1969. בשנים 1968–1974 שירת בשירות המילואים של צבא ארצות הברית.
בינגמן עבד בקצרה במשרד התובע הכללי של מדינת ניו מקסיקו.
הוא התמודד על תפקיד התובע הכללי ב-1978 ונבחר אליו.
נושאי איכות הסביבה וההגבלים העסקיים נמנו בין הסוגיות להן שם פעמיו בעת כהונתו כתובע הכללי.
ב-1982 נבחר בינגמן אל הסנאט של ארצות הברית אחרי שגבר בבחירות הכלליות על הסנאטור המכהן הריסון שמיט מהמפלגה הרפובליקנית.
בינגמן האשים את שמיט בכך שלא הקדיש מספיק תשומֵת לב לעניינים מקומיים.
מסע הבחירות שלו בוסס על הסיסמה "מה לכל הרוחות (What on Earth) הוא עשה עבורך לאחרונה?", כעקיצה על שירותו של שמיט כאסטרונאוט.
הוא היה פופולרי מאוד בניו מקסיקו וניצב בפני התנגדות משמעותית בבחירות רק פעם אחת ב-1994.
בינגמן ועמיתו פיט דומניצ'י, שייצג את ניו מקסיקו לצדו בסנאט, היו הצמד הוותיק ביותר בקונגרס ה-111 של ארצות הברית (2007–2009).
אחריהם ניצבו הסנאטורים טד קנדי וג'ון קרי ממסצ'וסטס.
בשל כהונתו הארוכה לצד דומניצ'י, הסנאטור שכיהן הכי הרבה זמן בתפקידו מטעם ניו מקסיקו, היה בינגמן במשך 26 שנים סנאטור זוטר, אם כי היה לו ותק רב יותר מכל עמיתיו למעט בודדים.
הוותק המשולב שלהם העניק לניו מקסיקו כוח והשפעה בפוליטיקה של ארצות הברית הרבה מעבר לאוכלוסייה הצנועה שלה.
הוא היה הסנאטור הזוטר הוותיק ביותר בקונגרס ה-110.
ב-28 באפריל 2008 הביע בינגמן את תמיכתו בסנאטור ברק אובמה מאילינוי בבחירות למועמדות המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית לקראת בחירות 2008. ב-13 בדצמבר הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת המדינה של ניו מקסיקו.
ב-13 בפברואר 2011 הודיע בינגמן כי לא יתמודד מחדש לתקופת כהונה שישית.
הוא עזב באורח רשמי את הסנאט ב-3 בינואר 2013. ב-31 בדצמבר 2018 הודיעה מושלת ניו מקסיקו הנבחרת מישל לואן גרישם כי בנו של בינגמן ג'ון ישמש כראש הסגל שלה.
הוא נכנס לתפקיד ב-1 בינואר 2019.
ואן דרו הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של מדינת ניו ג'רזי.
טרם היבחרו לבית הנבחרים האמריקאי, היה ואן דרו חבר בית המחוקקים של ניו ג'רזי — ראשית בבית הנבחרים ולאחר מכן בסנאט.
ואן דרו נבחר אל בית הנבחרים האמריקאי בבחירות 2018 מטעם המפלגה הדמוקרטית, אך בדצמבר 2019 הודיע ואן דרו על הצטרפותו אל המפלגה הרפובליקנית.
ואן דרו נולד בניו יורק.
הוא קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת ראטגרס ובהמשך למד באוניברסיטת פיירלי דיקינסון.
רופא שיניים במקצועו, ואן דרו כיהן כחבר בבית הנבחרים של ניו ג'רזי בשנים 2002–2008. ב-6 בנובמבר 2007 נבחר ואן דרו לסנאט של ניו ג'רזי, הבית העליון בבית המחוקקים של המדינה, כאשר גבר על הסנאטור הרפובליקני המכהן ניקולס אסלטה.
בנובמבר 2011 נבחר שוב לסנאט וב-2013 בפעם השלישית.
מחוז הקונגרס השני של ניו ג'רזי יוצג על ידי פרנק לוביונדו מאז 1995, אשר כיהן 11 תקופות כהונה בטרם שהודיע על פרישתו ב-7 בנובמבר 2017. המחוז הוא הדרומי ביותר בניו ג'רזי והגדול במדינה, התוחם בתוכו חוות כפריות ממחוז סיילם, דרך החוף של ג'רזי ועד אטלנטיק סיטי.
ברק אובמה זכה במרב הקולות במחוז ב-2008 וב-2012, אם כי דונלד טראמפ זכה בו בבחירות לנשיאות ב-2016. עם הודעת הפרישה של לוביונדו, הניוזלטר "The Cook Political Report" שינה בבחירות אמצע הכהונה את סיווגו של המחוז מ"רפובליקני בטוח" ל"צמוד".
ב-29 בנובמבר 2017 הודיע ואן דרו כי יתמודד על מושב זה של ניו ג'רזי בקונגרס, במטרה "לנצל הזדמנויות כלכליות ומשרות טובות עבור דרום ניו ג'רזי".
בפברואר 2018, ועדת הקמפיין הדמוקרטית לקונגרס כללה את ואן דרו בתוכנית "אדום לכחול", שסיפקה משאבים ותרומות למועמדים במחוזות נפיצים בהם הקרב מול המפלגה הרפובליקנית נחשב לצמוד.
ב-5 ביוני 2018 זכה ואן דרו בבחירות המקדימות מפלגה הדמוקרטית עם רוב בן 55.4% מהקולות.
באותו הלילה זכה סת' גרוסמן במועמדות המפלגה הרפובליקנית.
בבחירות האמצע שנערכו ב-5 בנובמבר 2018 זכה ואן דרו ב-52.9% מהקולות, ומחוז הקונגרס השני נמנה בין ארבעת מחוזי הקונגרס של ניו ג'רזי שעברו משליטה רפובליקנית לידי הדמוקרטים.
בכך נהפך ואן דרו לדמוקרטי הראשון שייצג את מחוז הקונגרס השני של ניו ג'רזי בבית הנבחרים מאז 1995.
בסוף נובמבר 2019 הודיע ואן דרו כי בכוונתו להישאר חבר המפלגה הדמוקרטית חרף התנגדותו להליך ההדחה של דונלד טראמפ.
בדצמבר, לעומת זאת, דווח כי ואן דרו שוקל לעבור למפלגה הרפובליקנית לקראת בחירות 2020. לאחר פגישה פרטית בין ואן דרו לנשיא דונלד טראמפ, מרבית עוזריו הבכירים התפטרו כאות מחאה.
מעבר המפלגות המתוכנן נתקל בשבחים ובביקורת מצד חברי שתי המפלגות.
"קואליציית הכלב הכחול", המאגדת חברים דמוקרטים של בית הנבחרים התומכים במדיניות פיסקלית שמרנית, הדיחה אותו משורותיה בעקבות דיווחים על כוונתו להחליף מפלגה.
ב-19 בדצמבר 2019 הודיע ואן דרו באורח רשמי על מעברו למפלגה הרפובליקנית.
כתוצאה מכך, הנשיא טראמפ הודיע על תמיכתו בוואן דרו לקראת הבחירות שנערכו בשנה העוקבת.
ג'ף דייוויס הוא מפיק ותסריטאי טלוויזיה אמריקאי.
דייוויס נולד בעיר מילפורד שבקונטיקט.
הוא עשה תואר ראשון בקולנוע במכללת ואסר ותואר שני בתסריטאות באוניברסיטת דרום קליפורניה.
הוא עבד כמתכנת בטרם החל לעבוד בתעשיית הקולנוע והטלוויזיה.
בשנת 2003 יצר עבור רשת הטלוויזיה CBS את סדרת הטלוויזיה המצליחה "מחשבות פליליות".
הסדרה כללה 15 עונות ו-324 פרקים ושודרה בשנים 2005–2020. במהלך העונה הראשונה הוא שימש גם כמפיק.
בשנת 2011 יצר והפיק עבור רשת MTV את סדרת הטלוויזיה "זאב צעיר" שהייתה מבוססת על סרט בעל אותו שם משנת 1985. הסדרה כללה 6 עונות ושודרה בשנים 2011–2017.
הוא כתב סדרת טלוויזיה המבוססת על הסרט הנורווגי "Let the Right One In" , אך היא לא הופקה לבסוף.
בשנת 2023 הוא יצר, הפיק וכתב את סדרת הנעורים העל-טבעית "Wolf Pack" עבור שירות הזרמת המדיה פרמאונט+.
ג'ף וילבוש הוא שחקן ישראלי-גרמני.
נולד כיפתח וילבושביץ בחיפה להורים חוזרים בתשובה שלאחר מכן עברו לשכונת מאה שערים בירושלים.
הוא נינו של משה וילבושביץ - ממציא ויזם ציוני סוציאליסט.
הוא אח בכור ל-14 אחים.
בגיל 7 שונה שמו ל"ישראל" מאחר שהשם "יפתח" נתפס כשם חילוני מדי.
בגיל 13 ברח מהבית בגלל הקושי להשתלב בחברה החרדית הקיצונית בה חיה משפחתו, ולאחר תקופה של חיים ברחוב עבר לגור אצל קרובי משפחה חילונים.
כעבור שנתיים עזבה משפחתו את הארץ למנצ'סטר והקשר עימם נותק.
בגיל 18.5 עבר להולנד והחל בלימודי תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת אמסטרדם.
לאחר סיום התואר, באוגוסט 2009, חזר לישראל והתגייס לצה"ל לשירות חובה, הוכר כחייל בודד והחל לשרת בהנדסה קרבית.
לאחר מספר חודשים כחייל קרבי הוחלט להעביר אותו לקריה, ולבסוף השתחרר אחרי ארבעה חודשי שירות בלבד בגלל הקשיים שחווה בחזרתו לישראל.
אחרי שחרורו מצה"ל חזר וילבוש להולנד כדי לעשות תואר שני בכלכלה.
בשנת 2010, עם סיום הקורסים, חזר שוב לישראל, התגורר בשכונת התקווה והחל להתעניין במשחק.
הוא למד שנה אחת בבית הספר למשחק יורם לוינשטיין, אך לאחר מכן עזב שוב את הארץ.
הפעם עבר להתגורר במינכן, גרמניה.
בשנת 2011 החל ללמוד משחק באקדמיית פאלקנברג שולה במינכן.
בשנה השלישית ללימודיו הפך לשחקן באנסמבל תיאטרון מינכן והחליט לעזוב את האקדמיה.
במשך מספר שנים הופיע בתיאטרון וגילם תפקידים קטנים גם בטלוויזיה.
פריצתו הגדולה הגיעה ב-2018 עם ליהוקו לסדרה "Bad Banks", מותחן פשע גרמני שהיה מועמד לפרס אמי ונמכר להולו ולנטפליקס.
באותה שנה גם גילם טרוריסט גרמני בסדרה "המתופפת הקטנה", לצידם של כוכבים הוליוודים כמו פלורנס פיו ואלכסנדר סקארסגארד וכן שחקנים ישראליים כמו מיכאל מושונוב ודניאל ליטמן.
בסוף שנת 2018 לוהק לסדרת הטלוויזיה האמריקאית "המורדת" בנטפליקס (2020).
הסדרה בכיכובה של שירה האס עוסקת בצעירה חרדית מויליאמסבורג שבורחת לברלין עקב השידוך שבחרו לה דודתה וסבתה.
וילבוש מגלם שם את דמותו של מוישה לבקוביץ', בן דודו של ינקי בעלה של אסתי, הנוסע בעקבותיה לברלין כדי להחזירה.
בשנת 2022 שיחק במיני-סדרה של נטפליקס "נשימה עמוקה" אודות שורדת יחידה של מטוס שמתרסק בלב הטבע הפראי של קנדה שנאלצת להילחם לבדה באיתני הטבע.
וילבוש דובר אנגלית, הולנדית, גרמנית, עברית ויידיש.
מאז שנת 2015 נמצא בזוגיות עם השחקנית הגרמנייה אנה פלטן, אותה הכיר במהלך לימודי המשחק.
ג'ף ברון הוא סופר, מחזאי ותסריטאי אמריקאי.
ברון נודע במחזה שלו "מר גרין " (Visiting Mr.
Green) שהוצג במעל 49 ארצות בעולם.
מחזותיו של ברון מתמקדים בעיקר ביחסים וסכסוכים משפחתיים, ידידות, פרשיות אהבה ובצורך האדם לקשר.
כתב גם את הספרים "I Represent Sean Rosen (אני מייצג את שון רוזן) ו"Sean Rosen Is Not For Sale (שון רוזן אינו למכירה) ואת הסדרות "Electro Pup" אותן יזם בעקבות ביקוריו בבתי ספר ברחבי ארצות הברית.
ברון חיבר תסריטים לסדרות עבור רשתות הטלוויזיה הגדולות בארצות הברית.
ג'ף ברון נולד בשנת 1952 בבאיון, ניו ג'רזי, כבנם היחיד של שירלי, מזכירה, ובעלה, מרטין לנגמן, סוחר בגדים.
בגיל 5 התייתם ג'ף מאביו.
כשהיה בן 8 התחתנה אמו בשנית עם גבר בשם היי ברון, אב לבן שעבד בחנות טקסטיל.
האב החורג אימץ את ג'ף והעניק לו את שם משפחתו.
יחד עם האם חשפו את ג'ף מגיל קטן להצגות תיאטרון, בין השאר, בניו יורק, למשל למחזות הזמר "אוליבר" ו"קרנבל".
ברון גדל בלינדן, ניו ג'רזי.
בשנת 1974 סיים תואר ראשון (BS) בהפקות קולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת נורת'ווסטרן באוונסטון, אילינוי.
ביים ערב כתיבת קומדיה בשם "מרפק טניס" וכתב את הטקסט למחזמר בשם " It's an Election Year " (זו שנת בחירות).
עבד שנתיים עבור איגוד מקצועי בתעשיית הסקי וניהל לזמן קצר סוכנות פרסומות קטנה.
מאוחר יותר למד לתואר שני בבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת הווארד (1978).
עבד תקופה בחברת קוקה קולה.
פעם גילה מקרה של שחיתות במערכת פרסומות הרדיו של החברה.
ניסה לקדם משקה קל חדש בשם "Ramblin' Root Beer" תוך כדי התייחסות לשלבים שונים של הייצור, הפרסום והשיווק, עסק בתוכנית התערבות למקרה של חרם על מוצרים שהכילו סכרין, וכתב נאומים עבור בכירים ב"קוקה קולה".
בהמשך עבד כמנהל שיווק בשלוחה הדרום-מזרחית של חברת אמריקן אקספרס בזמן המיזם עם חברת האחים וורנר בהקמת מה שהפך בעתיד לערוץ הטלוויזיה MTV.
כתב כבעל טור בשני כתבי עת- העיתון גיי No Bad News שהופיע בסנט לואי וב TO Magazine בקנדה, פרסם מאמרים במגזינים כמו New York Magazine, Dallas City Magazine, Toronto Life, Travel and Leisure, כתב בקורת קברטים ב ניו יורק דיילי ניוז, ערך Affirmative Action Handbook מדריך לענייני פיקוח בעסקים.
בינתיים כתב מסות ומאמרי עיון למגרה, ששימשו אותו מאוחר יותר בפעילות הספרותית.
כשאביו החורג חלה במחלה קשה עזב ברון את עולם העסקים.
אחרי מות אביו, ב-1982, התחיל לכתוב, לביים ולאחר סדרת תוכניות בידור /ריאליטי (25 פרקים) בטלוויזיה בכבלים באטלנטה, שנקראה "The Jeff Baron Show".
באותה תקופה כתב תסריט ראשון אותו מכר למרשה נסאטיר.
כמו כן כתב תסריטים עבור דייוויד בראון ואולפני וולט דיסני
כמו כן כתב והפיק מיזמים עבור חברת ניקלודיאון כולל Kid's Choice Awards שבה השתתפו וופי גולדברג, מדונה, מייקל ג'ורדן, כריס אוורט, מג'יק ג'ונסון וכו', הסדרה הקומית Bob's Daytime at Nightime.
יצר, ביים והפיק גם את התוכנית הקומית Tonight at the Bijou.
אחר כך יצר את הסדרות הקומיות Trash עבור אולפני המאה ה-20 ואת The Family Business עבור Tri Star TV.
ב-1996 פתח בקריירה בתיאטרון עם המחזה המצליח והידוע ביותר שלו, Visiting Mr.
Green (מר גרין) שהוצג במשך שנה בתיאטרון יוניון סקוור במנהטן בכיכובו של אלי וולך
בעת שהותו באוסטרליה, דרום אמריקה ובאירופה כתב ברון מחזות חדשים.
בשנת 2001 המחזה "Mother's Day" (יום האם) הופק על ידי לתיאטרון אנסמבל בסידני, בתיאטרון שאושפילהאוס וופרטל ובתיאטרון FAAP בסאו פאולו בברזיל.
אחרי שהמחזה בן מערכה אחת "Give 'em an Inch" הוזמן והופק בלוס אנג'לס, ב-2008 בניו יורק הוצגה סדרת הקומדיות שלו What Goes Around.
בשנת 2008 הוצג לראשונה המחזה Brothers-in-Law (גיסים) ב Act II Playhouse שמחוץ לפילדלפיה
ב-2013 יצירתו "When I Was Five (Cuando Tenía Cinco Años)" ("כשהייתי בן חמש") הוצגה בבכורה עולמית בתיאטרו דה לוסיה בלימה, בפרו.
God' (אדון וגברת אלהים) הוצגה בסדנת תיאטרון עלך ידי להקת Planet Art הקרואטית.
ב-2018 בפסטיבל אביניון הוצגה בבכורה עולמית "So This Is My Family - Mr.
Green Part 2' (זאת משפחתי - מר גרין חלק ב').
ב-2019 הוקרא "Broadway World" (העולם של ברודוויי) במסגרת קבוצת תיאטרון ברקשייר.
ברון היה אמן הבית של התיכון לתיאטרון בארסדלי בניו יורק.
בשנת 2013 פרסמה ההוצאה לאור גרינווילו/הרפר קולינס את הרומן הראשון של ברון "אני מייצג את שון רוזן".
שון רוזן, המספר בגוף ראשון, הוא סופר, תסריטאי ויוצר רעיונות בן 13. הוא ממציא קונספט, שנועד לגרום למהפכה בכל תעשיית הבידור.
אינו יכול להימכר מכיוון שרוזן זקוק לשם כך לסוכן או אמרגן.
אף אחד אינו מוכן לייצג ילד בן 13, ואז הוא עובר לשלב ב: הוא ממציא את דן וולץ' כדי שייצג אותו.
שון יוצר את מיזמיו בכל מני דרכים, אחת מהן על ידי פודקסטים בנושאים שונים - מדונאטס ועד לשיער, שבהם הוא מראיין אנשים.
על כך הוא מספר ברומן, והקוראים יכולים לראות ולשמוע אותם ב Sean Rosen.com everyday ebook.com.
ג'ף ברון מתגורר במנהטן, ניו יורק, יחד עם בן זוגו, גרי קרלייל.
בצעירותו שיתף פעולה ברון עם מלחינים כמו פרני ברק, מייקל מרק ובוב דאהלין וכתב מילים לשיריהם.
הוא כתב לבריות לשני מחזות זמר, מתוכם אחד Song of Martina (השיר של מרטינה) במערכה אחת, המוקדש לשחקנית הטניס מרטינה נברטילובה, על מוזיקה מאת דין אקס ג'ונסון.
הוא הוצג בבכורה בקרנגי הול ב-26 במרץ 1995 בכיכובן של לאה דה לריה ואיימי ד.
המחזמר או אופרה השני שהוזמן על ידי האופרה של לוס אנג'לס הוא Escape.
בשנת 2018 כתב, ביים והנחה ברון את המופע ",Whatever It Is, I'm Against It " לכבוד "מאה שנה לשירים היהודים המצחיקים".
הבימוי המוזיקלי היה של לורנס יורמן.
עם הפזמונים נמנה Ooh, My Pants Are Tight על לחן של פרני ברק שהושר בסרטו של ברון Bruce Diet.
2001 - מר גרין - ב תרגום של עידו ריקלין בבימויו של אלון אופיר בתיאטרון הקאמרי עם השחקנים יוסי גרבר ומיכה סלקטר
2018 - בתיאטרון בית לסין- בבימויו של נתן דטנר עם גדי יגיל ועידו רוזנברג
פרס אירופה לתרבות (KulturPreis Europa) (2001) בגרמניה - עבור ההצגה של "מר גרין" בתיאטרון אין דר יוזפשטאדט בווינה בבימויו של פרנתץ מורק, ובכיכובם של פריץ מוליאר ומיכאל דאנגל.
פרסים על ההצגה הטוב ביותר ביוון, מקסיקו, ישראל, אורוגוואי, טורקיה - עבור המחזה "מר גרין"
מועמדות ל פרס ACE בבואנוס איירס, לפרס מולייר בפריז ולפרס Drama League Award בניו יורק - עבור המחזה "מר גרין"
ג'ף ג'ארט הוא מתאבק מקצועי אמריקאי, שהתאבק ב-WWF וב-WCW.
ג'ארט החל לעסוק בקריירת ההיאבקות, כשמלאו לו 18 שנים וכאשר אביו, ג'רי, ניהל ארגון היאבקות קטן בטנסי בשם CWA; באפריל 1986 ערך את הופעת הבכורה שלו.
כעבור 3 שנים, שם הארגון שונה ל-USWA, וג'ארט זכה באליפות העולם והזוגות של הארגון.
לאחר מכן, התאבק ג'ארט בארגוני היאבקות ביפן ובמקסיקו ובשנת 1993 הצטרף ל-WWF (שמו הקודם של ה-WWE).
ג'ארט הופיע בדמות של זמר קאנטרי והיה מופיע לקרבות עם גיטרה.
בינואר 1994 הופיע בקרב הרויאל ראמבל המסורתי של האירוע רויאל ראמבל כאשר נכנס כמספר 12 וסיים במקום ה-10 אחרי שהודח על ידי רנדי סאבאג'.
ברויאל ראמבל 1995, זכה ג'ארט לראשונה באליפות הבין יבשתית לאחר שגבר על רייזר רמון.
סך הכל זכה ג'ארט 6 פעמים בתואר זה.
בשנת 1996 הצטרף ג'ארט ל-WCW, שהיה הארגון המתחרה הגדול של ה-WWF באותה התקופה.
לאחר תקופה קבוצה הצטרף לסטייבל "ארבעת הפרשים".
בשנת 1997 ניצח את דין מלנקו וזכה באליפות ארצות הברית הראשונה שלו, מתוך שניים.
ב-20 באוקטובר 1997 חזר ג'ארט ל-WWF, ג'ארט החל עימות עם בארי ווינדהאם, ולאחר שניצח אותו זכה באליפות צפון-אמריקה של NWA בראשית 1998. בתחילת מרץ חזר ג'ארט לדמות זמר הקאנטרי, והחל לנתץ גיטרות על מתחריו, פעולה שהפכה למזוהה עימו.
לאחר מכן הצטוות יחד עם אואן הארט לצמד והם גברו על קן שמרוק וביג בוס מן כדי לזכות בתואר אליפות הזוגות של ה-WWE.
שמונה ימים לאחר התאונה שהביאה למותו של אואן הארט, באירוע מעבר לקצה 1999, שבו הארט היה אמור לנצח את הגודפאדר ולזכות באליפות הבין יבשתית, תפס ג'ארט את מקומו, ניצח וזכה בתואר בעצמו.
באמצע 1999 הפסיד ג'ארט את התואר לאדג'.
לאחר מכן, ג'ארט הצליח להשיב אליו את התואר בחזרה.
בהמשך הפסיד אותו לדילו בראון וגם בפעם הזאת, צלח בהחזרת התואר.
בסאמרסלאם 1999 זכה ג'ארט באליפות אירופה.
באוקטובר 1999 החוזה של ג'ארט נגמר והוא הצטרף ל-WCW.
ג'ארט נכנס לעימות עם כריס בנואה, ניצח אותו וזכה באליפות ארצות הברית.
בהמשך הצטרף לקבוצת New World Order יחד עם קווין נאש, ברט הארט וסקוט הול.
ג'ארט התמודד מול סיד וישס על אליפות ה-WCW, אך הפסיד בקרב עליה.
באפריל 2000 זכה לראשונה באליפות ה-WCW לאחר ניצחון על דיאמונד דאלאס פייג', כאשר האחרון גבר על ג'ארט בתוך זמן קצר וזכה בתואר שוב.
לאחר מכן, ניצח את דייוויד ארקט וזכה בתואר אליפות העולם בפעם השנייה.
במהלך חודש מאי 2000 הפסיד את התואר לריק פלייר ולאחר מכן זכה בו שוב.
במרץ 2001 ה-WWF רכשה את ה-WCW, כשדמותו של ג'ארט לא שרדה את המעבר.
לאחר מכן, התאבק בארגוני היאבקות שונים ובין היתר TNA, AAA ו-NJPW.
ג'ף בל הוא שחקן אנגלי.
הוא ידוע בעיקר מהופעותיו בסרטים "בלי חוקים", "The Business", וב"קינגסמן: השירות החשאי".
הוא הופיע במספר רב של סרטים, לרוב בתפקידי משנה קטנים.
בין השאר שיחק בסרטים "נערה עם עגיל פנינה", "אבק כוכבים", "The Long Firm", סדרת הטלוויזיה "Making Waves", הסרט "The Business", ו"רוקנרולה".
ב-2001 גילם בל את קפטן נבחרת אנגליה, גארי ואקט, הידוע בשם ואקו, כפרודיה על הכדורגלן סטיוארט פירס, בסרט הקולנוע "מייק באסט: מנהל את אנגליה".
בסרט "סוס מלחמה" שיחק בל בתפקיד קמע, בדמות סמל סם פרקינס בצבא הבריטי, שבתחילת הסרט מטפל בסוסים ג'ואי וטופת'ורן.
אחד מתפקידיו הידועים הוא בסרט "בלי חוקים" בו הופיע בתפקיד טומי האצ'ר, יריבם של הדמויות הראשיות.
ב-2008 כיכב בל בסרט הבריטי "Freebird" בבימויו של ג'ון איוואי.
בסרט הופיע לצדם של גארי סטרץ' ופיל דניאלס, והוא עוקב אחר שלושה רוכבי אופניים בנסיעה ברחבי ויילס.
ב-2009 הופיע בסרט "Tormented" בתפקיד מורה לספורט, לצדם של אלכס פטיפר, אפריל פירסון, וקאלווין דין.
ב-2010 שיחק בתפקיד משנה בסרט "מטרה פראית", לצדם של רופרט גרינט, ביל ניי, ומרטין פרימן.
באביב 2010 הופיע בל במיני-סדרה "חמש בנות" בתפקיד הבלש רוי למברט, אודות חמש זונות שנרצחו באיפסוויץ' שבסאפוק.
ב-2011 השתתף בסדרת הדרמה "Top Boy" של ערוץ 4 הבריטי.
ב-2012 שיחק בתפקיד ג'ון מורגן בסרט "Comes A Bright Day".
ב-2019 גילם את ג'ק ורהובן בסדרת הטלוויזיה "חומריו האפלים", עיבוד לסדרת הספרים באותו שם מאת פיליפ פולמן.
ב-2025 הופיע בסדרה מובלנד בתור "ריצ'י".
ג'ף בל חי בעיר דיל שבמחוז קנט באנגליה.
שנה שם שם באנגלית תפקיד הערות 2001 מייק באסט: מנהל את אנגליה Mike Bassett: England Manager גארי ואקט משחק מכור Mean Machine ראטצ'ט 2002 AKA בריאן פייג' 2003 אשן כשאמות I'll Sleep When I'm Dead ארני ריאן נערה עם עגיל פנינה Girl with a Pearl Earring פול הקצב Oh Marbella!
Bigstuff סטיב פרק: "#1.2"2025 מובלנד (אנ') MobLand ריצ'י סטיבנסון תפקיד ראשי; 10 פרקים הקרב על הכתר (אנ') King & Conqueror גודווין, רוזן וסקס 4 פרקים מועדון הרצח של יום חמישי The Thursday Murder Club טוני קוראן
ג'פרי "ג'ף" אלן ברגמן (בשם מלא באנגלית: Jeffrey Allen Bergman; נולד ב-10 ביולי 1960) הוא מדבב וקומיקאי יהודי אמריקאי.
ידוע בעיקר בדיבוב של דמויות מהלוני טונס והיה המחליף הראשון של מל בלאנק בדיבוב באגס באני לאחר מותו.
ברגמן נולד ביולי 1960 בפילדלפיה ומילדותו החל לחקות ולדבב דמויות שונות.
הוא הופיע בתוכנית של אד סאליבן בגיל 6 והוא למד באוניברסיטת פיטסבורג כשבמהלך לימודיו השמיע מספר חיקויים בערוצי רדיו כמו KDKA-TV.
כמו כן נפגש עם המדבב מל בלאנק ב-1981 והציג לו את חיקויו.
ברגמן טוען שבלאנק עזר לו מאוד להרוויח את התעודה כעבור השנתיים.
הוא סיים את לימודיו בשנת 1983 וחיפש עבודה בסוכנות "William Morris Agency" בהוליווד.
רוב עבודתו של ברגמן החלה בדיבוב דמויות מהלוני טונס, איתם החל לעבוד ב-1986. בתחילה ניסה להתקבל לאולפני וורנר ללא הצלחה אך כשהקליט למפיקים את דיבובו הוא קיבל אהדה גדולה יותר.
בגיל 29 קיבל את תפקיד המדבב של באגס באני, לאחר שמל בלאנק נפטר, בדיוק ביום הולדתו של ברגמן.
במשך השנים הוא דיבב עוד דמויות של הלוני טונס ביניהם את דאפי דאק, אלמר פאד, טוויטי, פורקי פיג, סילבסטר החתול, פוגהורן לגהורן ועוד.
ב-2003 קיבל פינה קבועה בסאטרדיי נייט לייב.
בהמשך דיבב גם את ג'ורג' סילוני (אב משפחת סילוני) בסרט משפחת סילוני: הסרט, את פרד קדמוני ממשפחת קדמוני בסרט "The Flintstones: On the Rocks" ודיבב בסרטים ובסדרות של איש משפחה, המופע של קליבלנד, אבא אמריקאי ועוד וכן במשחקי וידאו כמו סקיילנדרס ו-"Spyro".
כמו כן, דיבב את פילסברי דאובוי.
1990 - כוכבי האנימציה נחלצים לעזרה
1990 - משפחת סילוני: הסרט
2002 - הארווי בירדמן, עורך דין
2003 - סאטרדיי נייט לייב
2010 - המופע של קליבלנד
2015 - משפחת קדמוני ו-WWE: היאבקות תקופת האבן
2015 - לוני טונס: ארנב במנוסה
2017 - משפחת סילוני ו-WWE: רובו-רסלמניה
2017 - טום וג'רי: וילי וונקה ומפעל השוקולד
2018-הווה - קריקטורה של נשיא
2020 - עולם היורה: מחנה הקרטיקון
ג'ף המילטון הוא מתופף ג'אז אמריקאי, השותף להובלת תזמורת הג'אז של קלייטון-המילטון, עם ג'ון קלייטון.
המילטון נולד ב-4 באוגוסט 1953 בריצ'מונד, אינדיאנה ולמד באוניברסיטת אינדיאנה.
משנת 1975 היה חבר בשלישיית מונטי אלכסנדר, ולאחר מכן בתזמורת של וודי הרמן בין השנים 1977–1978. הוא היה חבר ב-L.A.
Four, איתה הקליט שישה אלבומים.
הוא מוביל את תזמורת הג'אז של קלייטון-המילטון יחד עם ג'ף קלייטון וג'ון קלייטון.
הוא גם מוביל שלישייה משלו, עם ג'ון המר (Jon Hamar) על הבס וטמיר הנדלמן על הפסנתר.
המילטון עבד עם אלה פיצג'רלד, רוזמרי קלוני, תזמורת קאונט בייסי, אוסקר פיטרסון וריי בראון.
הוא קיים סיבוב הופעות עם דיאנה קרול וניגן בכמה מאלבומיה.
המילטון היה בעלים משותף של מצילות הבוספורוס (Bosphorus Cymbals).
לאחר מכן הוא הקים חברת מצלתיים משלו, Crescent Cymbals, עם מייקל ווסביין, ביל נורמן והמתופף סטנטון מור.
סביאן קנתה את Crescent Cymbals ומפיצה אותם מחדש כ"סדרה מרוקעת ביד".
הוא גם מנגן בתופי Mapex Black Panther ובראשי תוף Remo (Fiberskyn 3 Diplomat) והמקלות והמברשות המזוהים איתו.
2000 Brazilעם ארנסטין אנדרסון 1979 Sunshine
ג'ף דארן דאנקן הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של מדינת קרוליינה הדרומית.
דאנקן, שנבחר לראשונה בשנת 2010, ייצג את צפון-מערב קרוליינה הדרומית.
בשנים 2003–2011 היה חבר בית הנבחרים של קרוליינה הדרומית.
דאנקן נולד בראשית ינואר 1966 בגרינוויל שבקרוליינה הדרומית.
אביו עבד בתחום הטקסטיל והעביר את המשפחה בין מדינות דרום ארצות הברית בנעוריו של דאנקן.
לאחר שהשלים שלוש שנות לימוד בבית הספר התיכון של העיר מורסוויל בקרוליינה הצפונית, עבר דאנקן לעיירה וייר שולס (Ware Shoals) שבמדינת הולדתו.
במהלך שנת הלימודים האחרונה שלו בתיכון הכיר דאנקן את מלודי הודג'ס, רעייתו לעתיד.
בשנת 1988 סיים דאנקן את לימודיו באוניברסיטת קלמזון , שם התבלט בעמדת התופס בנבחרת הפוטבול, אך מעולם לא הוצב במשחקים וקריירת הפוטבול שלו נגדעה עוד בטרם החלה.
בתום לימודיו הגבוהים שימש דאנקן כמנהל סניף ועוזר סגן נשיא בבנקאות קהילתית, במשך שבע שנים.
מאוחר יותר הקים בית עסק קטן משלו בשם "J.
Duncan & Associates", חברת שיווק נדל"ן בבעלות משפחתית שהתמחה במכירות פומביות של נדל"ן ברחבי קרוליינה הדרומית.
הוא ניהל והפעיל את העסק עד להיבחרו אל הקונגרס בבחירות אמצע הכהונה של 2010.
במהלך בחירות 2002 התמודד דאנקן האל בית הנבחרים המדינתי של קרוליינה הדרומית במחוז הבחירה ה-15. בבחירות מקדימות שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית גבר על חבר מועצת מחוז קלינטון, דייוויד טריבל ג'וניור, ביחס של 56%–44%.
הוא זכה בבחירות הכלליות עם 62% מהקולות.
בשנת 2004 הוא נבחר מחדש ללא התנגדות.
כעבור שנתיים נוספות, ב-2006, נבחר לתקופת כהונה שלישית כשלו 63% מקולות הבוחרים.
בבחירות 2008 נבחר שוב לקדנציה רביעית ללא התנגדות.
בבחירות האמצע של 2010 פרש מבית המחוקקים המדינתי לשם התמודדותו אל בית הנבחרים של ארצות הברית.
טריבל, יריבו בפריימריז הרפובליקנים מ-2002, נבחר להחליפו בבית המחוקקים.
כאמור, דאנקן התחרה על ייצוג מחוז הקונגרס השלישי של קרוליינה הדרומית בבית הנבחרים האמריקאי לאחר שנציג המחוז המכהן גרשאם בארט התמודד על משרת מושל קרוליינה הדרומית דאנקן זכה לתמיכתה של תנועת מסיבת התה ולחסותם של ארגונים שמרניים נוספים, בהם והוועדה הלאומית לזכות לחיים.
בבחירות המקדימות של הרפובליקנים סיים במקום הראשון, עם 25% מהקולות, איש העסקים ריצ'רד קאש.
דאנקן סיים שני מתוך שישה מועמדים אחרי שגרף 23% בלבד.
ביום הבחירות נבחר אל הקונגרס ה-112 של ארצות הברית.
דאנקן הושבע לתפקידו ב-3 בינואר 2011. במהלך כהונתו בבית הנבחרים נרשם לזכותו דפוס הצבעות שמרני, הכולל התנגדות להפלות ותמיכה בביטול חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה ובשוק חופשי.
ב-30 בינואר 2018 מצא ניתוח אידאולוגי מאת אתר האינטרנט "GovTrack" כי לדאנקן האג'נדה השמרנית ביותר בבית הנבחרים של ארצות הברית.
ב-2019 נמנה דאנקן בין שישים חברי הקונגרס הרפובליקנים שהצביעו נגד גינויו של הנשיא דונלד טראמפ על שהסיג מסוריה את הכוחות המזוינים של ארצות הברית.
בדצמבר 2020 תמך בביטול תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 ובערעור על ניצחונו של ג'ו ביידן בבחירות אלה.
ב-17 בינואר 2024 הכריז כי אין בכוונתו להתמודד לתקופת כהונה נוספת בבית הנבחרים.
ג'פרי דנסטון זיינטס היה ראש סגל הבית הלבן בממשל הנשיא ביידן.
מינואר 2021 עד אפריל 2022 שימש כיועץ לנשיא לטיפול במגפת הקורונה בארצות הברית.
בעבר היה גם מנהל המועצה הלאומית לכלכלה, מנהל משרד הניהול והתקציב, חבר מועצת מנהלים במספר חברות עסקיות, וכן חבר במועצת המנהלים של פייסבוק משנת 2018 עד 2020.
ג'ף זיינטס נולד למשפחה יהודית בוושינגטון די.
למד לתואר ראשון ותואר שני במדע המדינה באוניברסיטת דיוק וסיים את לימודיו בהצטיינות יתרה "summa cum laude" בשנת 1988.
לאחר סיום לימודיו עבד כיועץ ניהולי במספר חברות פרטיות.
בגיל 35 נמנה ברשימת "" של כתב העת פורצ'ן, והונו הוערך בסך של 149 מיליון דולר.
רוב הכנסותיו נבעו מתפקידיו בחברת The Advisory Board Company , בה שימש כסמנכ"ל תפעול, ולאחר מכן מנכ"ל ויושב ראש מועצת המנהלים.
בשנת 2005 היה חלק מקבוצה, בה היה גם קולין פאוול, שביקשה לרכוש את קבוצת הבייסבול וושינגטון נשיונאלס.
העסקה לא יצאה לבסוף לפועל.
זיינטס נשוי ואב לארבעה ילדים.
בשנת 2009 מונה על ידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה לסגן מנהל משרד הניהול והתקציב.
ביולי 2010 כיהן כמנהל המשרד במשך מספר חודשים, ושב לתפקיד זה בשנים 2012–2013. לאחר מכן היה אחראי על אתר האינטרנט של מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית, ומנהל המועצה הלאומית לכלכלה, תפקיד אותו מילא עד ינואר 2017.
זיינטס הצטרף למועצת המנהלים של פייסבוק ב-2018, בעקבות פרשת קיימברידג' אנליטיקה.
הוא עמד בראש ועדת הביקורת של החברה עד שנת 2020, אז מונה למנכ"ל חברת השקעות פרטית.
בשנת 2018 היה גם בין המייסדים של רשת מסעדות בייגל בסגנון ניו יורק בשם "Call Your Mother".
באוקטובר 2020 זיינטס היה חלק מצוות הניהול של נשיא ארצות הברית הנכנס ג'ו ביידן.
בדצמבר 2020 מונה למתאם תגובות הממשל למגפת הקורונה בארצות הברית.
בנובמבר 2021 הודיע זיינטס כי במקום סגרים הממשל האמריקאי מתכוון להסתמך על חיסונים ותרופות לטיפול בקורונה, על מנת למנוע התפרצות גל קטלני נוסף של המגפה.
"אנחנו יכולים לבלום את התפשטות הנגיף מבלי שנצטרך לסגור את הכלכלה שלנו", אמר.
זיינטס סיים את תפקידו כמתאם קורונה במרץ 2022.
ב-8 בפברואר 2023 מונה לראש סגל הבית הלבן בממשל ביידן, במקומו של רון א.
ג'ף וורד הוא שחקן אמריקאי, המוכר בעיקר מתפקידו בתור דיק שואו בסדרה "סוכני S.H.I.E.L.D." (2017–2020) ברשת ABC, בתור רוי הארדווי במיני-סדרה "טעם דובדבן חדש לגמרי" (אנ') (2021) ובתור באגי הליצן בסדרה "ואן פיס" (2023) של נטפליקס.
וורד נולד בוושינגטון הבירה וגדל ברדנור (אנ'), פנסילבניה, פרבר של פילדלפיה, שם החל לשחק בהפקות תיאטרון.
יש לו אחות צעירה אחת, מורה בבית ספר יסודי.
וורד למד בבית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק יחד עם חברו השחקן מיילס טלר.
הוא גם בוגר בית הספר למשחק של סטלה אדלר.
וורד זכה להכרה בינלאומית לאחר שלוהק לתפקיד צ'ארלס מנסון בסרט הטלוויזיה "Manson's Lost Girls" מ-2016.
בשנת 2017, הוא כיכב בתור סת' מארלו בסדרת אנתולוגיית האימה "Channel Zero", שזכתה לשבחי הביקורות .
מאוחר יותר ב-2017, הוא לוהק לתפקיד חוזר בעותה החמישית של סדרת הטלוויזיה, סוכני S.H.I.E.L.D..
במקור הוא לוהק לתפקיד וירג'יל, דמות משנית שמתה בפרק הראשון של העונה, אבל במהלך הקריאה של הפרק, השחקנים הראשיים הרגישו שוורדמתאים יותר לתפקיד דיק שואו.
לאחר הקריאה, המפיקים הגיעו לוורד והציעו לו לעבור אודישן לתפקיד דיק, שהסתיים בכך שבסופו של דבר לוהק לתפקיד.
הוא שיחק בסדרה עד סיום הסדרה בעונה השביעית.
בנובמבר 2019, פורסם שוורד יופיע בתפקיד ראשי במיני סדרת האימה של נטפליקס "טעם דובדבן חדש לגמרי"(אנ').
המיני-סדרה שוחררה לצפייה ב-13 באוגוסט 2021.
שנה סרטתפקיד הערות 2012Vamperifica פיטר 2015The Girlfriend Game בן סרט קצר; גם מפיק 2017The Boy Downstairs מרקוס 2019עונת החתונות (אנ') טרוור TBAMister Whisper אדם
תפקיד ראשי (עונות 6 - 7); 45 פרקים 2021 Hacks ג'ורג' 2 פרקיםPEN15ריקפרק: "Runaway"טעם דובדבן חדש לגמרי (אנ') רוי הארדווי תפקיד ראשי; 8 פרקים 2023וואן פיס באגי הליצן6 פרקים
ג'פרי דייוויד וית'י הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הסנטר.
וית'י למד בבית הספר התיכון הורייזון בעיר הולדתו סן דייגו, קליפורניה, והוביל אותו לאליפות המדינה בדרג IV בעונת ה שלו ב-2006. בגמר אליפות אזור דרום קליפורניה שיחקה קבוצתו של וית'י מול תיכון סן חואקין ממוריאל, בו שיחקו שלושה שחקני NBA לעתיד: האחים ברוק ורובין לופז וקווינסי פונדקסטר.
בעונת ה שלו הוא העמיד ממוצעים של 20.8 נקודות, 13.0 ריבאונדים ו-7.3 חסימות למשחק.
וית'י התחייב במקור לשחק כדורסל מכללות באוניברסיטת לואיוויל, אך החליף את התחייבותו לאוניברסיטת אריזונה.
לאחר התפטרותו של המאמן לוטה אולסון באוקטובר הוא החליט לעבור קבוצה ולא שיחק בהמשך עונת 2008/09.
וית'י עבר לאוניברסיטת קנזס בינואר 2009, אך לא שיחק עד סוף סמסטר הסתיו של 2009 עקב חוקי ההעברות של ה-NCAA.
במהלך עונת 2009/10 וב-2010/11 שיחק וית'י זמן מוגבל לאחר שהתחרה על דקות משחק עם קול אולדריץ' והתאומים מרכוס ומרקיף מוריס.
בשנת ה שלו, לאחר שהאחים מוריס נבחרו בדראפט ה-NBA, הוא התחיל לפתוח בחמישייה והגיע עם קנזס לאוניברסיטת קנטקי לגמר טורניר אליפות המכללות בכדורסל לעונת 2011/12, בו הפסידה 59–67 לוויילדקטס בכיכובו של אנתוני דייוויס.
וית'י חסם 31 זריקות בטורניר ושבר את שיאו של ג'ואקים נואה, 29 חסימות.
בעונת 2011/12 הוא נבחר לשחקן ההגנה של אזור הביג 12 וקבע שיא באזור עם 140 חסימות בעונה.
ב-3 בדצמבר 2012 נבחר וית'י לשחקן השבוע בביג 12 לאחר שרשם טריפל דאבל של 16 נקודות, 12 נקודות ו-12 חסימות, הטריפל דאבל השני בתולדות האוניברסיטה, נגד אוניברסיטת המדינה של סן חוסה.
ב-18 בפברואר 2013 הוא נבחר לשחקן השבוע במשותף עם אנחל רודריגס לאחר שרשם דאבל דאבלים נגד אוניברסיטת המדינה של קנזס ואוניברסיטת טקסס באוסטין.
באותו שבוע הוא חסם את הזריקה ה-265 וקבע שיא באזור הביג 12 לחסימות בקריירה.
וית'י סיים את שנת הסיניור שלו עם ממוצעים של 13.7 נקודות, 8.5 ריבאונדים ו-3.9 חסימות למשחק.
ב-10 במרץ 2013 הוא נבחר לשחקן ההגנה של השנה בביג 12 ולחמישיית העונה באזור.
ב-11 במרץ 2013 הוא נבחר לחמישייה השנייה אול-אמריקן על ידי The Sporting News, וב-31 במרץ נבחר לחמישייה השלישית אול-אמריקן על ידי Associated Press.
ב-5 באפריל 2013 בחר האיגוד הלאומי של מאמני הכדורסל את וית'י לשחקן ההגנה של השנה יחד עם ויקטור אולדיפו.
וית'י נבחר בבחירה ה-39 בדראפט ה-NBA 2013 על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס, וב-10 ביולי 2013 הועבר לניו אורלינס פליקנס בטרייד של שלוש קבוצות בו היו מעורבים הפליקנס, הבלייזרס והסקרמנטו קינגס.
בשתי עונות במדי הפליקנס הוא העמיד ממוצעים של 3.0 נקודות ו-2.3 ריבאונדים ב-95 משחקים.