tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
רבי אהרן סירב לכהן באדמו"רות באופן רשמי, אך היו לו חסידים ובסוף ימיו כיהן בפועל כאדמו"ר בצאנז.
בנו רבי אריה לייבוש התמנה בשנת תרמ"א לכהן ברבנות העיירה גריבוב, ולאחר פטירת אביו בשנת תרס"ג עבר לצאנז ומילא את מקום אביו ברבנות ואדמו"רות.
הקים ישיבה בשם "בני תורה" בצאנז.
בזיווג ראשון נישא לבתו של רבי משה הורוביץ מרוזבדוב.
בזיווג שני נישא לבתו של הרב יצחק קנר.
השאיר חמישה בנים ושלוש בנות, בין חתניו רבי אביגדור צבי הלברשטאם, רבה של צאנז-ישן (נינו של רבי ברוך מגורליץ) ורבי ישראל מדז'בנה-ניו יורק.
בין תלמידיו היה רבי שמעון מז'ליחוב.
רבי מרדכי זאב מילא את מקום אביו רבי אריה לייבוש ברבנות גריבוב (מתרס"ד) ועוד בחיי אביו, בשנת תרפ"ט החל לכהן כרב בצאנז, לצד אביו, ולאחר פטירת אביו מילא את מקומו גם באדמו"רות צאנז.
נישא לבתו של רבי חיים מאיר הלוי אפשטיין מניישטאט (נכדו של הגוטע יוד מניישטאט רבי יוסף ברוך אפשטיין).
בפרוץ מלחמת העולם השנייה נמלט לטרנוב.
בשנת תש"א חזר לצאנז מחופש לאיכר וחסידיו אספו לו כסף בשביל לרפא את אשתו החולה.
נרצח בשואה ביער שעל יד טרנוב בכ"ו בסיוון תש"ב והוא עטוף בטלית ותפילין.
בנו של רבי מרדכי זאב, רבי ברוך, חתן קרובו רבי סיני מז'מיגרד, מילא את מקום אביו בגריבוב אחר שעבר לצאנז.
רבי נפתלי, בנו של רבי ברוך הרב האחרון בגריבוב, ניצל מהשואה והיגר לארצות הברית שם החל לכהן באדמו"רות בגיבוי הריי"צ מליובאוויטש.
כמו כן השתתף בכינוס שערך האדמו"ר רבי יקותיאל יהודה טייטלבוים מסאטמר כנגד גיוס בני הישיבות בארץ ישראל.
ב-2019 ביקר בישראל לרגל חתונת נכדתו עם נכד האדמו"ר מויז'ניץ מרכז, והעדה החרדית ערכה לו קבלת פנים.
רבי מרדכי זאב מצאנז מונטיסלו .
רבי קלמן מצאנז קריית יואל.
חסידות קאליש הייתה חסידות שפעלה במאה ה-19, ענף מחסידות פרמישלאן.
החסידות נוסדה בעיירה קאלוש בגליציה המזרחית (כיום אוקראינה) שכונתה בפי היהודים קאליש.
רבי מאיר (הגדול) מפרמישלאן היה מראשוני תלמידי הבעל שם טוב ולאחר פטירתו בשנת תק"כ החל לכהן באדמו"רות, נפטר בשנת תקל"ג.
לאחר פטירתו בניו החלו לכהן באדמו"רות.
בנו הבכור רבי אהרן אריה לייב בפרמישלאן ובנו השני רבי דוד, האדמו"ר הראשון בקאלוש.
לאחר פטירת רבי דוד נקרא בן אחיו רבי אהרן לייב מפרמישלאן, רבי יצחק למלא את מקומו.
לאחר פטירתו רבי ישראל לייפר מילא את מקומו.
ממלא מקומו רבי יצחק לייפר מקאליש (השני), אחיו רבי יהודה התגורר אף הוא בקאליש.
בן נוסף של רבי יצחק מקאליש, רבי דוד אייזקסון, החל לכהן ברבנות ואדמו"רות ברומאן עד לפטירתו בשנת 1908.
אחריו כיהן נכדו (בן בתו בתיה) רבי שלמה איזקסון, חתנו של רבי מאיר מקרעטשניף, עד לפטירתו בשנת תש"ז (1947).
בנו, רבי מאיר איזקסון, חתנו של רבי איתמר מנדבורנא, כיהן כתקופה לאחר המלחמה ברבנות רומאן, ולאחר מכן כיהן באדמו"רות רומאן בארצות הברית.
בניו של רבי מאיר הם:
רבי חיים שלום, האדמו"ר מנדבורנה פילדלפיה.
רבי שלמה, האדמו"ר מנדבורנה פאסעייק.
רבי מרדכי ישכר בער, ממלא מקום אביו ומכהן כאדמו"ר מרומאן.
רבי יוסף רוזנבוים (נפטר בכ"ג באב תשע"ט) בן רבי ישכר בער מסטרוז'ניץ הקים חצר בשם קאליש בארצות הברית, בשכונת פלטבוש שבברוקלין.
בשנת תשע"ז קנה 'קונטרי' לחסידות בהרי הקטסקילס שבניו יורק.
בנו רבי יחיאל מיכל הקים (בחיי ותחת נשיאותו של אביו) תלמוד תורה לילדים וישיבה לבחורים בבורו פארק.
בניו האחרים של רבי יוסף - רבי משה יהושע מקאליש (תפארת ישכר) ויליאמסבורג, ורבי יצחק מסאטינוב.
רבי מרדכי יצחק לייפער, בן רבי אהרן יחיאל מנדבורנה צפת וחתנו של רבי דוד משה רוזנבוים מקרעטשניף, הקים חצר בשם קאליש ברמת בית שמש.
חסידות קוריסטשוב הייתה חסידות אוקראינית, ענף של בית צ'רנוביל.
ראשון האדמו"רים היה רבי משה, בנו השני של רבי מרדכי טברסקי.
בקוריסטשוב התגורר גם דודו של רבי משה, רבי אברהם טברסקי בנו של רבי צבי שהיה מגיד מישרים בקוריסטשוב וחתנו של רבי מנחם נחום מצ'רנוביל.
רבי משה נולד בשנת תקמ"ט לרבי מרדכי ושרה בתו של רבי אהרן הגדול מקרלין.
נישא לבתו של רבי יעקב יוסף מאוסטרהא (נכדו של רב ייב"י).
בשנים הראשונות לאחר פטירת אביו לא רצה לנהל אדמו"רות אך לאחר מספר שנים עבר לקוריסצ'ב שם החל להתנהג באדמו"רות.
לאחר פטירת אשתו נישא בשנית לבתו של רבי צבי אריה מאליק.
חתניו היו אחיינו רבי ברוך אשר מצ'רנוביל ורבי ברוך אוירבך מאיווניץ נכדם של הבעל שם טוב ושל התולדות יעקב יוסף
בנו רבי מרדכי מילא את מקומו.
נישא לגיטל לאה טברסקי, בת דודו הרב אברהם טברסקי מטריסק.
בשנת תער"ב נאסר בשל עלילת דם שאירעה בפאסטוב.
הוא נחקר במשך שלוש שעות ונחלש בגלל החקירה נפטר בל' בשבט תרע"ו.
חתניו היו רבי יעקב טברסקי מליניץ בנו של רבי אברהם יהושע השיל מסקווירא, אחיינו רבי משה אריה לייב טברסקי מחלם ורבי משה העשיל מזינקוב.
רבי מנחם נחום יוסף בנציון, חתן בן דודו של אביו, רבי ישעיה משולם זושא מחסידות צ'רנוביל.
רבי דוד יעקב (-ט' בכסלו תש"א) מז'יטומיר חתן דודו רבי ישראל מסקווירא (חתנו של סבו רבי אברהם מטריסק).
רבי משה נישא לבתו של דודו רבי אפרים מרגליות (חתן רבי אברהם מטריסק).
רבי יצחק חתן רבי משה שפירא מסאלוויטא.
רבי ברוך חתן רבי מאיר חיים מסטפין.
בנו של רבי דוד יעקב היה רבי יצחק אברהם משה האדמו"ר האחרון מגזע קוריסטשוב (נפטר בי"ט בתשרי ה'תשמ"ב).
שהה תחת השלטון הקומוניסטי ולאחר סבל רב עלה לישראל והתיישב בבני ברק.
חסידות קוסוב (בכתיב יידי: קאסוב) היא חסידות שפעלה במזרח גליציה ובוקובינה (כיום אוקראינה).
אבי השושלת היה רבי מנחם מנדל הגר, ה"אהבת שלום".
מחסידות זו יצאה בין היתר חסידות ויז'ניץ שהוקמה על ידי רבי מנחם מנדל נכדו של אבי השושלת.
רבי מנחם מנדל (תקכ"ח - י"ז בחשוון תקפ"ו) - בנו של רבי יעקב קאפיל מקולומיאה, תלמידו ובעל התפילה של הבעל שם טוב.
רבי מנחם מנדל היה תלמידם של רבי צבי הירש מנדבורנה ושל רבי זאב וולף מצ'רני-אוסטראה ושל רבי משה לייב מסאסוב.
התגורר בקוסוב והיה מהאדמו"רים הגדולים בגליציה בזמנו וחסידיו נאמדו באלפים.
בנו רבי חיים מילא את מקומו.
בן נוסף היה רבי דוד שכיהן בזבלטוב.
חתניו היו רבי יחיאל מיכל מזל בנו של רבי ישראל אברהם מצ'רני-אוסטראה (בן רבי זושא מאניפולי וחתן רבי זאב וולף) ובזיווג שני של הרב גרשון אשכנזי מקולומיאה.
רבי חיים (בערך תקנ"ה - כ"ה באייר תרי"ד) - חתן רבי יהודה מאיר משיפיטובקה (בן רבי פנחס מקוריץ וחתן רבי יעקב שמשון משיפיטובקה).
היה תלמידם של אביו ושל חותנו.
לאחר פטירתו שלושה מבניו כיהנו באדמו"רות, רבי יעקב שמשון ממלא מקומו, רבי יוסף אלטר ברדוביץ ורבי מנחם מנדל בוויז'ניץ.
חתניו היו קרובו רבי פנחס יוסף מקוסוב, רבי ישראל מקרמניץ ורבי יהושע אלעזר חודורוב מקולומיאה.
רבי יעקב שמשון (תקע"ד - י"ט באדר תר"מ) - ממלא מקום אביו בקוסוב.
היה חתן (בזיווג שלישי) של רבי יעקב יוסף מאוסטרהא.
רבי משה (תרט"ו - ו' בתמוז תרפ"ה) - בנו היחיד של ר' יעקב שמשון וחתן הרב אברהם מנחם שטיינברג מברוד.
היה אדמו"ר מפורסם וחסידיו נאמדו באלפים.
חתנו בזיווג שני היה קרוב משפחתו, רבי שרגא פייבוש מזלישטשיק, בנו של רבי ברוך מוויז'ניץ.
פורסמה צוואתו עם פירוש "לדוד להזכיר" של הרב דוד שפרבר, ראב"ד בראשוב.
רבי חיים (-א' בחשוון תש"ג) - מילא את מקום אביו בקוסוב.
ביקר בארץ ישראל בשנת תרצ"ח.
בשנות השואה התגורר בקולומיאה ומשם נלקח באקציה ללבוב ונפטר ברכבת.
רבי אברהם יהושע העשיל הגר, בנו של רבי שרגא פייביש מזלישטשיק, כיהן כאדמו"ר מקוסוב בבורו פארק.
את מקומו מילא בנו רבי שרגא פייבוש (18 בינואר 1958 - 29 ביוני 2024) שהצליח לפתח את החצר וחסידים רבים התקרבו אליו.
אחריו מכהן רבי מנדל דוד, חתן רבי יעקב הגר מסערט ויז'ניץ.
מסוף שנות ה-90 עד 2013 כיהן בירושלים בשם זה רבי מנחם מונדרר, צאצא של רבי חיים הגר מקוסוב, אך לא היה לו בית מדרש עצמאי.
לאחר פטירתו (בכ"ד באייר ה'תשע"ג) נתמנו בניו הרב חיים אהרן מונדרר כאדמו"ר בבית שמש, הוא גם משמש כרב שכונת יפה נוף.
בנו הרב פנחס יוסף מונדרר משמש כאדמו"ר בירושלים וממשיך לנהל את חצר אביו בירושלים ברחוב חגי.
בנו הרב אברהם משמש כאדמו"ר בלונדון וגם שם יש בית מדרש פעיל.
בשנת 2015, לאחר פטירת רבי אליעזר הגר האדמו"ר מסרט ויז'ניץ, הוכתר חתנו הרב נפתלי ראובן קורנרייך לאדמו"ר מ"קוסוב-ויז'ניץ".
רבי יוסף אלתר הגר בן רבי חיים מקוסוב וחתן רבי ישראל, חתנו של רבי משה צבי מסאווראן.
לאחר פטירת אביו החל לכהן ברדאוץ (רדוביץ) שבמחוז קובל וכן כיהן תקופה בסירט.
חתניו היו רבי שמעלקא רובין מסערט ורבי מאיר יהודה שפירא מבוקאווסק.
בשנת תרל"ג עלה לארץ ישראל והתגורר בצפת.
נסע לחיפה לרחצה ושם נפטר ונקבר לאחר מחלוקת בין אנשי צפת לאנשי חיפה.
בנו רבי משה כיהן בחיפה ובצפת.
חתנו היה רבי נפתלי מקשאנוב.
בנו רבי ישראל מילא את מקומו.
בשנת תרע"ג היגר לארצות הברית שם הקים ישיבה בשם "תורת חיים".
בן נוסף של רבי משה היה הרב חיים זיידא חתן דודו רבי מאיר מבוקווסק, נפטר בחיי אביו.
בתו נישאה לקרובה, רבי אלעזר מקיווישאד.
רבי דוד (תקנ"ז - כ"א באב תר"ח) היה חתנו של רבי משה לייב מסאסוב.
היה מפורסם כחכם, וכיהן באדמו"רות בזבלטוב.
לאחר פטירתו ארבעה מבניו כיהנו כאדמו"רים.
בנו רבי יעקב (תקע"ה - ט"ו בשבט תרמ"א) מילא את מקומו בזבלטוב.
היה חתן רבי יהודה צבי מראזלא ובזיווג שני נשא לאישה את פרידא קילא בת הרב ישעיה שור רבה של יאס (בזיווג ראשון הייתה נשואה לרבי יצחק לייבוש מקאליב).
רבי מנחם מנדל בנו היחיד של רבי יעקב מילא את מקומו.
היה חתנו של דודו רבי יצחק לייביש מחאטין (בן רבי משה חיים מראזלא, בן רבי יצחק אייזיק מקאלוב, וחתן הרב ישעיה שור).
בנו רבי משה מילא את מקומו בזבלטוב.
במלחמת העולם הראשונה עבר לווינה שם נפטר.
את מקומו מילא בנו רבי חיים שהיה נחשב לתלמיד חכם מופלג.
נרצח עם קהילתו בשנת תש"ב.
במקביל לרבי משה, כיהנו עוד מבני רבי מנחם מנדל.
רבי יצחק אייזיק כיהן בזבלטוב ובברדיצ'ב, (במלחמת העולם השנייה ברח, ונפטר בזאנהאפן בג' אייר תש"א, ונקבר בבית העלמין של קהילת "מחזיקי הדת" אנטוורפן, בעיירה פוטה שבהולנד), ורבי יוסף בטיסמניץ, חתן רבי יצחק מטיסמניץ.
רבי יוסף נרצח בסטניסלב בשנת תש"א.
ורבי גרשון כיהן בטויסט ובוויען, ולפני המלחמה היגר לארצות הברית ונקבר בניו ג'רזי.
בנים נוספים של רבי דוד:
רבי צבי הירש מפיטשניזין חתן רבי אברהם חיים מלינסק.
רבי מנחם מנדל מדאמיץ' (פרבר של זבלטוב).
נפטר ללא בנים, ונכדו רבי אברהם, בן חתנו רבי יוסף דוד (מגזע אליק), מילא את מקומו.
רבי יחיאל מיכל מסטרוז'ניץ, חתן רבי אלעזר מבעלז.
בנו רבי שלום מילא את מקומו.
כיהן ברבנות במאלד בנילה שבבוקובינה.
בזמן מלחמת העולם השנייה ברח ללונדון בה נפטר.
נקבר בבית העלמין נחלת יצחק בגבעתיים.
חתנו היה קרובו, רבי אלעזר רוקח מלוביטש.
בנו של רבי שלום, רבי יחיאל מיכל מילא את מקומו.
נפטר בט' בחשוון תשל"ב ונקבר על יד אביו.
צאצא של רבי דוד מזבלטוב, רבי בן ציון הגר (כ"ג בשבט תש"א - כ' בתשרי תשע"א) כיהן תקופה בשנות ה-90 של המאה ה-20 כאדמו"ר מזבלטוב בשכונת ארזי הבירה בירושלים.
צאצא נוסף, רבי יוסף מנחם מנדל הגר פתח בתקופת הקורונה בשכונת רוממה בירושלים בית כנסת זאבלטוב.
בהמשך שונה שמו ל"צמח דוד" על שם רבי דוד מזאבלטוב ופעיל בעיקר בשבתות.
חסידות קרלין היא חצר חסידית שנוסדה בעיירה קרלין (היום פרוור של העיר פינסק בבלארוס) על ידי רבי אהרן ("הגדול") מקרלין, תלמידו של המגיד ממזריטש.
היא אחת החצרות הוותיקות בתנועת החסידות.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 נחלקה החסידות לשתי חצרות.
הגדולה יותר נקראת קרלין-סטולין, בראשות רבי ברוך שוחט, ומונה כ-2,400 משפחות.
השנייה נקראת כיום פינסק-קרלין ובראשה עומד רבי אריה רוזנפלד, ומונה כ-500 משפחות.
אחד המאפיינים הבולטים כלפי חוץ של חסידות קרלין הוא התפילה המלווה בקול רם במיוחד.
חסידות קרלין הייתה מהחצרות החסידיות הראשונות, ומהראשונות שהעמידו שושלת אדמו"רים.
בתחומי המרחב הליטאי היא הייתה החסידות הבולטת ומהמשפיעות ביותר.
גם במרחב הווהליני היא הייתה בין הבולטות (לצד חצרות צ'רנוביל).
לפני השואה השפעתה הגיעה עד לפולין, והייתה קיימת אף קהילה של חסידי קרלין בוורשה.
במהלך השנים החלה החצר לפעול גם בארץ ישראל ובארצות הברית, וכך לאחר השואה והקומוניזם שהכחידו את החסידות באירופה, הייתה לה תקומה.
האדמו"ר הראשון בחסידות היה רבי אהרן הגדול מקרלין (תצ"ו (1736 - י"ט בניסן תקל"ב (1772) מתלמידיו החשובים של המגיד ממזריטש.
בהשפעת דודו ר' מנל'ה התקרב למגיד ממזריטש.
בשליחות רבו (שפעל בווהלין), הוא נשלח יחד עם רבי מנחם מנדל מוויטבסק להפיץ את החסידות בליטא.
הוא הקים את המרכז החסידי ב בעיר קרלין (פרבר של פינסק).
רבי אהרן הגדול הצליח בפועלו, והוא קירב רבים לחצר המגיד, בהם מפורסם רבי חייקל מאמדור.
לאחר פטירתו בגיל צעיר במיוחד (36), כשהוא משאיר אחריו את בנו הילד אשר, מונה תלמידו רבי שלמה מקרלין לממלא מקומו כמנהיג חסידי ליטא (כשבמקביל רבי מנחם מנדל מוויטבסק כיהן כמנהיג חסידי רייסין ואחריו רבי שניאור זלמן מליאדי).
בתקופתו התעצמה המחלוקת על החסידות וחסידי קרלין היו הראשונים להיפגע ממנה בשל קרבתם לוילנה משם יצאו החרמות נגד החסידות, ובכתבי המתנגדים וכתבי ההלשנות מכונים כל החסידים בשם "קרלינים".
בשנת תקמ"א (1781) נאלץ רבי שלמה לברוח ללודמיר שבווהלין.
בי"ז בתמוז ה'תקנ"ב (1792) נורה רבי שלמה מקרלין על ידי קוזקים, וכעבור שישה ימים, בכ"ב בתמוז, נפטר מפצעיו.
לאחר הרצחו מונה כממלא מקומו רבי אשר מסטולין, בנו של רבי אהרן מקרלין שגדל והתחנך בבית רבי שלמה מקרלין.
רבי אשר נסע ל-110 צדיקים בדורו, והיה גם תלמידם של רבי ברוך ממז'יבוז' והמגיד מקוז'ניץ.
לאחר פטירת רבי שלמה מקרלין הוא החל לכהן כאדמו"ר בז'לחוב שבפולין, בה נישא בשנית לפייגא אלמנת רבי אהרן שותק מז'לחוב.
בז'לחוב הוא קיבץ סביבו עדת חסידים, חלקם תלמידי רבי לוי יצחק מברדיצ'ב שכיהן שם לפני כן כרב.
בשנת תקס"א חזר לליטא, לעיירה סטולין הסמוכה לקרלין שעל שמה הוא נקרא, רבי אשר מסטולין.
בתקופת הנהגתו גדל מספר החסידים של קרלין.
רבי אשר פעל לגיוס כספים עבור החסידים שגרו בארץ ישראל, ועמד בקשר עם רבי אברהם מקאליסק, מראשי עליית החסידים לארץ ישראל.
רבי אשר נפטר בכ"ו בתשרי ה'תקפ"ז (1826) ונטמן ליד קבר אביו בקרלין.
הוא התמנה לאדמו"ר בגיל 25 שנה.
בשנת תרכ"ד עבר מקרלין לסטולין.
בתקופתו גדל מאוד מספר החסידים והוא היה נחשב לגדול האדמו"רים באזור ליטא-ווהלין.
ספרו "בית אהרן" הוא ספר יסוד לחסידות קרלין.
רבי אהרן ביסס את דרך חסידות קרלין וכן את מנהגי החסידות, והיה בעל הנהגות ייחודיות ומקוריות.
כאביו, פעל למען היישוב בארץ ישראל, ושלח חסידים ארצה.
הוא קנה את בית הכנסת של רבי מנחם מנדל מוויטבסק בטבריה, ובתקופתו הוקם בית כנסת של חסידי קרלין בירושלים, למרות התנגדות מקומית למהלך.
בתקופתו כבר החלו נסיעות חסידים מארץ ישראל לקרלין.
הוא מכונה בחסידות האדמו"ר הזקן כיוון שהאריך ימים וכיהן שנים רבות באדמו"רות.
לאחר פטירתו מונה בנו רבי אשר מסטולין (השני - מכונה אדמו"ר הצעיר) שכבר בחיי אביו התנהג בגינוני אדמו"רות לצד אביו.
הוא לא האריך ימים ונפטר כעבור שנה אחת, בט"ו באב ה'תרל"ג (1873), בעיר דרוהוביטש במגפה שהשתוללה אז בעיר.
אשתו הראשונה חיה הייתה בתו של רבי מנחם נחום טברסקי ממקארוב, ולאחר שנפטרה בלידתה - נשא לאשה את אחותה שיינה צביה.
אחרי כ-14 שנות נישואין שבהן לא ילדה, התגרש ממנה ונשא לאשה את אשתו השלישית, שרה דבורה, בתו של רבי אלימלך שפירא מגרודז'יסק ואלמנתו של רבי יחיאל יעקב מקוז'ניץ.
לאחר פטירת רבי אהרן ורבי אשר, הייתה החסידות במשבר.
רבי אשר השאיר אחריו את רבי ישראל ה"ינוקא" מסטולין - שהיה בן ארבע וחצי בלבד.
למרות גילו הצעיר שמו החסידים את עיניהם בו כמי שנועד להנהיג את החסידות בעקבות הוראת סבו רבי אהרן.
כתבי הנשיאות נמסרו לו בטקס הבר מצווה שלו, בי' בכסלו ה'תרמ"ב (1881) על ידי זקני החסידים ובהם היו רבי דוד בידרמן מללוב ורבנים נוספים.
בגלל גילו הצעיר נודע בשם 'הינוקא מסטולין'.
הינוקא מסטולין כיהן כאדמו"ר במשך 50 שנה.
הוא שינה את דרך אבותיו, והחל לנהוג בצניעות והסתר.
הוא לא אמר דברי תורה בטיש, היה מתפלל במהירות ובשקט, החליף את לבושו ללבוש מודרני, היה בעל השכלה רחבה, ושלט במספר שפות כמו גם בתחומי עניין נרחבים והיה בעל השכלה מוזיקלית מיוחדת.
עם זאת, היה בעל השקפת עולם שמרנית, ואת חסידיו המשיך לחנך בדרך אבותיו.
הוא היה מהאדמו"רים והרבנים היחידים באזורו שלא השתתפו באגודת ישראל, הוא סירב להתערב בעניינים ציבוריים בדעה שהם גורמים למחלוקות ושקרים.
על אף הנהגתו המודרנית וצניעותו, היה נערץ על ידי צדיקי דורו, אף הקנאים שבהם כמו רבי חיים אלעזר שפירא ממונקאטש, רבי שמחה ישכר בער הלברשטאם מצישינוב ורבי שמחה בונם קאליש מאוטבוצק, כמו גם על ידי רבנים ליטאיים כרבי דוד פרידמן מקרלין ורבי יצחק אלחנן ספקטור.
רבי ישראל נפטר בשהותו לצורכי רפואה בעיירה שבגרמניה ביום השני של ראש השנה ה'תרפ"ב (1921) ונקבר בפרנקפורט.
רבי ישראל הותיר אחריו שישה בנים, שחלקם שימשו כאדמו"רים:
רבי אשר בעיירה סטולין (לא כיהן כאדמו"ר), חתן רבי מרדכי טברסקי משפיקוב.
רבי אהרן בעיר ורשה שבפולין.
הוא לא כיהן כאדמו"ר, אף כי היו חסידים שדבקו בו.
רבי אהרן היה חתנו של רבי נתן דוד מפרציווא.
רבי יעקב חיים נסע בשנת תרפ"ד לארצות הברית וכיהן כאדמו"ר בשכונת ויליאמסבורג.
הוא קירב צעירים שאינם דתיים.
נפטר בו' באייר תש"ו בעיר דטרויט בשהותו שם לביקור אצל חסידיו, ושם נקבר.
רבי משה כיהן כאדמו"ר בעיירה סטולין.
בניגוד לאביו, חבר לאגודת ישראל.
הקים תנועת נוער בשם "תפארת בחורים" וכן ישיבה בסטולין.
רבי אברהם אלימלך כיהן כאדמו"ר בעיירה קרלין.
רבי יוחנן כיהן כאדמו"ר בעיר לוצק ובעיירה טרנובקה שבווהלין.
בשואה נספו ארבעה מהאחים: רבי אשר ורבי משה נספו בטבח שנערך ביהודי סטולין בערב ראש השנה.
רבי אברהם אלימלך מקרלין נרצח, לפי המסורת המקובלת בין החסידים, בי"ד בחשוון תש"ג (1942).
רבי אהרן נרצח בורשה, ככל הנראה בחודש אב.
כמעט כל החסידים האירופאים נרצחו גם הם בשואה, ותקומתה של החסידות הייתה מהחסידים אשר עלו לפני השואה לארץ ישראל ואלה שהיגרו לארצות הברית.
בדור השלישי לחסידות, כיהן בליטא רבי חייקל מאמדור, שהנהיג עדה חסידית בדרך רבו רבי אהרן הגדול.
בדור הרביעי לחסידות, מספר תלמידים של רבי שלמה מקרלין, אדמו"רה השני של החסידות, הקימו חצרות משלהם.
מהם היה רבי מרדכי מלעכוויטש, אבי חסידות לעכוויטש, ממנה הסתעפו גם חצרות קוברין, קוידנוב (ממנה יצאה גם חסידות נובומינסק) וסלונים.
חסידות לעכוויטש הייתה בהמשך חסידות בת של חסידות קרלין, כשאדמו"רה, רבי מרדכי השני, היה אחיינו של רבי אהרן השני מקרלין, והיה נוסע אליו יחד עם חסידיו.
חסידות נוספת של תלמידו של רבי שלמה מקרלין, הייתה חסידות סטרליסק מיסודו של רבי אורי מסטרליסק, ממנה יצאה גם חסידות סטרטין.
בחצרות אלו ונוספות, בדומה לחסידות קרלין, היה נהוג לצעוק בתפילה.
בהמשך הדורות הושפעו חצרות חסידיות נוספות מחסידות קרלין.
רבי דוד צבי שלמה בידרמן, בנו של רבי אלעזר מנדל בידרמן האדמו"ר מלעלוב, היה לחסידו של רבי אהרן השני מקרלין.
הוא נסע אליו מארץ ישראל והקים את בתי הכנסת של חסידי קרלין בירושלים ובצפת.
לאחר שמונה לאדמו"ר מלעלוב, בלחצה של אמו, עירב את מנהגי ודרך קרלין במנהגי לעלוב.
רבי אשר השני מסטולין, נישא לאלמנתו של רבי יחיאל יעקב מקוז'ניץ.
בנה, רבי ירחמיאל משה הופשטיין, גדל בסטולין, אצלו ואצל אביו רבי אהרן.
לימים, כשמונה לאדמו"ר מקוז'ניץ, הוא נהג במנהגי קרלין ובדרכיה.
הוא השפיע ברוח זו גם על דודו וחתנו, רבי קלונימוס קלמיש מפיאסצנא, שהתייתם וגדל אצלו.
בדור הנוכחי ניכרת השפעה של חסידות קרלין על "חבורת אמונת ישראל" של הרב משה וולפסון.
חסידות קרלין הייתה פעילה מראשיתה ביישוב הישן בארץ ישראל.
רבי יעקב (נפטר ב-ה'תקמ"ז 1787), בנו של רבי אהרן הגדול, עלה לארץ ישראל בסביבות שנת ה'תק"ל (1770) והקים את הגרעין החסידי הראשון בארץ, שבע שנים לפני עליית תלמידי הבעל שם טוב.
כל אדמו"רי קרלין עודדו עלייה לארץ.
מקומה המרכזי של חסידות קרלין בקהילת החסידים בטבריה ובירושלים הביא חסידים רבים להצטרף לחסידות זו בארץ ללא שביקרו אצל האדמו"ר.
בדור האחרון לפני השואה ביקרו שלושת האדמו"רים בארץ, בפרט רבי אברהם אלימלך שביקר בה ארבע פעמים.
כתוצאה מכך הייתה חסידות קרלין בין החצרות החסידיות הגדולות בארץ ישראל.
הגרעין הראשון של חסידי קרלין התיישב בטבריה, כשמרכזו בבית הכנסת של רבי מנחם מנדל מוויטבסק על שפת ים כנרת.
בית הכנסת שופץ בסיוע האדמו"ר בעל הבית אהרן מקארלין.
חלק מן החסידים עברו לירושלים ובשנות השבעים של המאה ה-19 הקימו בעיר העתיקה בית כנסת.
בתקופת רבי ישראל מסטולין הוקמו בתי כנסת בשכונת בית ישראל בירושלים, בצפת ובחיפה.
בתקופת בניו של רבי ישראל נוסדו עוד קהילות ובתי כנסת של חסידי קרלין ובנותיה ובתל אביב היו שלושה בתי כנסת (של חסידי שלושת האדמו"רים).
חסידי קרלין שבירושלים היו כפופים בעיקר למרותו של רבי אברהם אלימלך מקרלין, ואלו שבתל אביב סרו ברובם למרותו של רבי משה מסטולין.
בישיבת "בית אהרן" בירושלים כיהן הרב יהושע השיל הלטובסקי כראש ישיבה.
בשנת ה'ת"ש (1940) הוקמה ישיבה נוספת בירושלים בשם "פאר ישראל" שבה כיהן הרב משה הולצברג כראש ישיבה.
בתל אביב הוקמה ישיבת "בית ישראל" בנשיאותו של רבי משה מסטולין.
לאחר מלחמת השחרור, שבה נכבשה העיר העתיקה על ידי הירדנים, הקימו פליטי העיר העתיקה בית כנסת בשכונת קטמון.
בית כנסת זה היה פעיל עד אמצע שנות ה-80, אז נפטרו או עזבו החסידים שהתגוררו שם.
בשנות ה-40 הוקם בית כנסת של חסידי קרלין בגבעתיים.
בית כנסת זה פעיל עד היום, אך אין בו חסידי קרלין.
חסידות קרלין החלה להתבסס בארצות הברית החל משנת ה'תר"ם (1880) לאחר שיהודים רבים נמלטו מהפוגרומים והרדיפות ברוסיה.
בהמשך, עודד רבי ישראל מסטולין את חסידיו לנסוע לארצות הברית באומרו שעתיד היהדות נמצא באמריקה.
בתי כנסת של החסידות הוקמו בלואר איסט סייד ובבראונזוויל שבניו יורק.
בשנת ה'תרפ"ד (1924) היגר לארצות הברית בנו של רבי ישראל, רבי יעקב חיים פרלוב.
הוא הקים בית כנסת נוסף בניו יורק, בוויליאמסבורג.
בתי כנסת הוקמו גם בשיקגו (בשיתוף עם חסידות קוברין) ובדטרויט.
בתקופה זו מנו חסידי קרלין בארצות הברית מאות חסידים.
עקב הקשיים בשמירת הדת בתקופה זו רוב הדור הצעיר עזב את הדת.
רבי יעקב חיים נפטר בשנת ה'תש"ו ללא ילדים.
שנתיים לאחר פטירתו הגיע לארצות הברית אחיו רבי יוחנן, שהתיישב בוויליאמסבורג ופתח ישיבה ומוסדות חינוך.
בסוף ימיו הוא העביר את מרכז החסידות לבורו פארק.
נכדו, האדמו"ר הנוכחי מקרלין-סטולין, התגורר בבורו פארק, עד עלייתו לישראל בתחילת שנות ה-90.
רבי יוחנן פרלוב מלוצק (ז' באב ה'תר"ס, 1900 – כ"א בכסלו ה'תשט"ז, 1955), בנו השישי של רבי ישראל מסטולין, התגורר לפני השואה בלוצק והנהיג את חסידי קרלין באזור וואהלין.
לאחר המלחמה נשאר רבי יוחנן יחידי מבין אחיו והפך לאדמו"ר המרכזי של חסידות קרלין.
בשנת ה'תש"ו (1946) עלה לארץ ישראל וכעבור שנתיים עבר לארצות הברית.
רבי יוחנן פיתח את החצר והקים מרכזים חדשים וגדולים בארצות הברית ובארץ ישראל.
נפטר בארצות הברית בכ"א בכסלו ה'תשט"ז (1955) ונקבר שם.
כעבור שנה הועלתה גופתו והובאה לקבורה בבית הקברות בטבריה.
בתו פייגא (נפטרה ט' בכסלו ה'תש"ע) נישאה לעזרא שוחט ולהם נולדו שני בנים ובת: האדמו"רים רבי ברוך מאיר יעקב שוחט ורבי יוחנן שוחט, ובתם רבקה הנשואה לרב יעקב ברוך לעדרייך, רב בית הכנסת של חסידי קרלין בארצות הברית.
לאחר פטירתו של רבי יוחנן מלוצק קיבלו עליהם רוב חסידי קרלין, ובפרט הצעירים שבהם, לאדמו"ר את רבי ברוך, שהיה אז ילד צעיר.
רוב זקני העדה העדיפו לקבל את הנהגת רבי משה מרדכי בידרמן מלעלוב.
לאחר פטירתו של רבי משה מרדכי הנהיג במשך תקופה קצרה בנו, רבי שמעון, גם את חסידי קרלין, אך בעקבות רצונו שלא ליטול חלק במחלוקת - הוא החליט לפרוש מתפקיד זה והחסידות בראשותו שבה להיקרא לעלוב בלבד.
בעקבות זאת קיימו 'זקני קרלין' בחירות פנימיות שבסופן נבחר רבי אהרן רוזנפלד לכהן כאדמו"ר.
בהסכם בוררות בין שני הפלגים הוחלט כי החסידות בראשות רבי ברוך שוחט תיקרא קרלין-סטולין ואילו זו של 'זקני קרלין' בראשות רבי אהרן רוזנפלד תיקרא פינסק-קרלין.
במסגרת ההסכם נדחתה התביעה של קרלין-סטולין על בית המדרש של קרלין שבשכונת 'בית ישראל' בירושלים, משום שרוב המתפללים בבית הכנסת נמנו על חסידי 'פינסק קרלין'.
בהמשך פרשה מחסידות קרלין-סטולין קבוצה נוספת בראשות הרב יוסף צינווירט, ונקראה בשם קהל חסידי ירושלים.
מרכז קהילה זו בשכונת הבוכרים.
פלג זה בתחילה לא מינה לעצמו אדמו"ר.
בשנת ה'תשס"א מינה חלק מן הקהילה את הרב אברהם חנון כמנהיג, על אף התנגדותו של הרב צינווירט, ובחודש אדר ה'תשס"ז הוא נבחר לאדמו"ר.
חלק קטן מהקהילה פרש וקיבל על עצמו את האדמו"ר מלוצק, רבי יוחנן שוחט, אחיו של האדמו"ר מקרלין-סטולין.
בחסידות קרלין כאלפיים בתי אב, רובם בישראל.
בית כנסת המרכזי שבעבר היה מרכז החסידות, הוא "היכל רבנו יוחנן" בשכונת הבוכרים בירושלים.
בסמיכות למרכז הנוכחי גר האדמו"ר מאז 1996. בית המדרש המרכזי של החסידות נמצא בגבעת זאב ונקרא "חצר הקודש".
במרכז זה קרסה בשנת 2021 טריבונה וגרמה למותם של שלושה אנשים ולפציעת כ־220. מרכזים נוספים של החסידים בישראל ישנם בבני ברק, ביתר עלית, מודיעין עילית וטבריה.
לחסידות ישיבות בירושלים, בני ברק, ביתר עילית, מודיעין עילית ובטבריה.
בארצות הברית לחסידות יש קהילות בבורו פארק (כולל ישיבה קטנה וגדולה), מונסי ולייקווד.
לחסידות יש גם בית כנסת בשכונת סטמפורד היל בלונדון.
"קובץ בית אהרן וישראל" הוא כתב עת תורני היוצא לאור על ידי מכון בית אהרן וישראל.
הגיליון הראשון של כתב העת יצא בחודש ניסן ה'תשמ"ו (1986) ומאז הוא יוצא לאור 6 פעמים בשנה.
בתחילת כל גיליון מופיע מדור "גנוזות" ובו כתבי יד שמפורסמים לראשונה, בדרך כלל מספרייתו של האדמו"ר מקרלין.
בחלק המרכזי מובאים מאמרים למדניים ובירורי הלכה שנכתבו על ידי רבנים מחסידות קרלין ורבנים אחרים.
כמו כן, מובאים בכתב העת מכתבי הקוראים ובהם הערות תורניות קצרות על נושאים שונים וכן קיים מדור היסטורי, בעיקר אודות חסידות קרלין ומנהגיה.
הגיליונות זמינים להורדה באתר HebrewBooks.
החסידות מפורסמת בשל המנהג לצעוק בתפילה.
מנהג זה היה נפוץ בין חלק מתלמידי המגיד ממזריטש כמו רבי לוי יצחק מברדיצ'ב ואף נתמך על ידי רבי שניאור זלמן מלאדי באיגרתו בנושא תפילה.
החסידות מדגישה גם את לימוד התורה ואת מידת האמת.
אדמו"רי החסידות התנגדו לניסיונות לטפס לדרגות רוחניות גבוהות מדי וללימוד מרובה של ספרי חסידות.
לדוגמה, בספר כתבי קודש אשר הוא קובץ מכתבים ששלח האדמו"ר האחרון לחסידיו בארץ ישראל, הוא מזהיר את הבחורים לבל ילמדו ספרי חסידות יותר מעשר דקות ביום.
בחסידות הייתה התנגדות לדרכה השכלתנית של חסידות חב"ד, והיא חינכה לאמונה פשוטה.
החסידות דוגלת בצניעות והימנעות מפרסום של שם החסידות או מהתערבות בענייני ציבור, וזאת על פי צוואתו של רבי ישראל מסטולין.
נושא נוסף המודגש בחסידות הוא עניין השמחה.
החסידות מפורסמת בשל ניגוני הריקוד העליזים שלה ובכך שבטישים ובאירועים אחרים מוקדש זמן רב לריקודים.
אדמור"י קרלין התנגדו לציונות ולתנועת המזרחי, ואף באגודת ישראל לא תמכו באופן חיובי.
כיום באופן רשמי החסידות אינה מעורבת בפוליטיקה הישראלית, וזאת בהוראת האדמו"ר הקודם, רבי יוחנן.
בכמה מקרים התיר האדמו"ר התמודדות של חסידים למועצות של עיריות, לפרק זמן מוגבל.
עם זאת, בניגוד לרוב רבני יהדות התורה לא היסס האדמו"ר הנוכחי למחות בפומבי נגד תוכנית ההתנתקות ואף ביקר במהלך ביצועה בגוש קטיף.
בזמן מלחמת חרבות ברזל הורה האדמו"ר לחסידיו לצאת להתנדב במה שאפשר.
עד לתקופתו נחשבו חסידי קרלין בישראל (ובעיקר בירושלים) כמשתייכים לעדה החרדית.
כיום מוסדות החסידות נהנים מתקציבים ממשלתיים.
האדמו"ר אינו מורה באופן רשמי אם להצביע, אולם רוב החסידים משתתפים בבחירות לכנסת.
האדמו"ר הנוכחי מתיר לחסידיו להחזיק סמארטפונים מוגנים, עם הגבלות בנוגע לרשתות החברתיות.
בשנת ה'תשנ"ו הכתירה קבוצת חסידים בהוראת האדמו"ר מקרלין כאדמו"ר מלוצק את רבי יוחנן שוחט, אחיו של האדמו"ר הנוכחי מקרלין-סטולין.
מרכז החסידות היה בשכונת הבוכרים בירושלים.
בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 נבנה מבנה קבע לחסידות בשכונת שמואל הנביא-נווה צבי.
בתי כנסת נוספים קיימים בביתר עילית ובית שמש.
אל החסידות הצטרפו חסידים מקרלין סטולין וקהל חסידי ירושלים, וכן חסידים נוספים.
לחסידות לוצק כמה עשרות משפחות של חסידים ואוהדים בישראל ובחוץ לארץ.
רבי יוחנן הוא חתנו של רבי ישראל צבי יאיר דנציגר, האדמו"ר מאלכסנדר.
בית אהרן - ספרו של רבי אהרן השני מקרלין, נחשב כספר המרכזי של חסידות קרלין
סידור בית אהרן, פיוטרקוב ה'תרפ"ד
סידור בית אהרן וישראל, ברוקלין ה'תשי"ב.
מהדורות חדשות יצאו החל מה'תשמ"ד
כתבי קודש - שיחות ומכתבים מרבי יוחנן מקרלין סטולין
אהרן הויזמן, דברי אהרן, ברכת אהרן, פרח מטה אהרן - אסופת דברי תורה, ביוגרפיה והיסטוריה של אדמו"רי חסידות קרלין ברוסיה ובארץ
אהרן פרלוב, הנהגות וסדר היום מצדיקי קרלין, ירושלים ה'תשט"ו
רבי אברהם אלימלך שפירא, האדמו"ר מגרודז'יסק, משנת חכמים, ירושלים ה'תרצ"ד
כמו כן מופיעים דברי תורה וסיפורים מאדמו"רי השושלת בספרים:
לקוט מאמרים אהבת חברים - ליקוטי מאמרים, שיחות ומכתבים מאדמור"י קרלין סטולין
ילקוט מאמרים שבת קודש - ליקוטי מאמרים, שיחות ועובדות מאדמור"י קרלין סטולין
חסידות קרעטשניף היא חסידות מגזע נדבורנה.
האדמו"ר הראשון שכיהן בכפר קרעטשניף (קרצ'ונשטי , במחוז מרמורש בטרנסילבניה, כיום ברומניה) היה רבי מאיר רוזנבוים, בנו של רבי מרדכי לייפר מנדבורנה, בן נינו של רבי מאיר הגדול מפרמישלאן.
רבי מרדכי לייפר (ה'תקפ"ד (1824) - ה'תרנ"ה (1894)) כיהן בהתחלה בנדבורנה לצד אחיו רבי אהרן אריה.
בהמשך עבר לערים אחרות, בהן חוסט ובישטינא.
לאחר פטירתו כל בניו שימשו כאדמו"רים.
בנו השלישי, רבי מאיר, כיהן כאדמו"ר בקרעטשניף שברומניה.
רבי מאיר רוזנבוים נולד בשנת ה'תר"ח.
היה חתנו של רבי יחיאל מיכל טירר מדורוהוי, שהיה חתנו של רבי אליעזר זאב מבוטשעטש.
התנהל כצדיק עממי והאוכלוסייה התייחסה אליו כבעל מופת.
רבי מאיר שינה את שם משפחתו מלייפר לרוזנבוים.
הנהיג עדתו בין השאר בערים יאס, מיאלען וטרעבישאן .
בסוף ימיו עבר לעיירה קרעטשניף שעל שמה נקרא.
חמשת בניו ושני חתניו שימשו כאדמו"רים אחריו.
המפורסמים שבהם הם רבי אליעזר זאב מקרעטשניף ורבי איתמר ממנו השתלשלה חסידות נדבורנה המרכזית בבני ברק.
רבי יעקב ישכר בער, כיהן בסלטפינא שבמחוז מרמורש ולאחר מכן בסיגט.
חתן רבי יעקב לייפר מנדבורנה דברצין.
רבי יצחק (חתן גיסו רבי שלמה אייזיקסון) שכיהן כאדמו"ר בראחוב, צ'כוסלובקיה, ובסוף ימיו בווישווה.
התפרסם כבעל צדקה וכמקבל ייסורים באהבה.
נרצח באושוויץ בג' בסיוון ה'תש"ד.
נכדו משמש כיום כאדמו"ר מראחוב.
רבי מרדכי כיהן כאדמו"ר בראחוב לאחר שאחיו רבי יצחק עבר לווישווה.
חתנו רבי שלמה אייזיקסון צאצא פעמיים של רבי יצחק מקאליש השלישי בשושלת פרמישלאן-נדבורנא.
רבי מאיר חתן דודו רבי איתמר, כיהן כאדמו"ר מרומאן בסטטן איילנד.
רבי ישראל (חתנו של רבי יוסף מנירדהז בנו של רבי מרדכי לייפר) שכיהן בנירדהז.
רבי אברהם ישכר בער מפאליען.
חתן הרב ישראל חיים פרידמן מראחוב.
חתנו רבי פנחס שפירא מקעכניה.
רבי ישכר בער מקעכניה, חתן דודו רבי איתמר.
רבי דוד משה רוזנבוים, (ה'תרפ"ה, 1924 - ה'תשכ"ט, 1969) בן רבי אליעזר זאב, מילא את מקום אביו לאחר השואה.
הוא הקים בתחילת שנות ה-50 את קריית קרעטשניף ברחובות.
הקים שם גם תלמוד תורה ואת ישיבת "שער אליעזר".
לאחר פטירתו, מילא את מקומו בנו הגדול, רבי מנחם אליעזר זאב.
שאר הבנים הם האדמורים מקרעטשניף קריית גת, ביטשקוב, קרעטשניף מונסי, פרמישלאן.
רבי מנחם אליעזר זאב רוזנבוים, האדמו"ר הנוכחי, הוא חתנו של רבי יואל בער מראצפרט-ברזיל.
כיום החסידות מונה כ־600 משפחות, מהן בקריית קרעטשניף ברחובות כ-250 משפחות, ובשכונת פסגת קרעטשניף הסמוכה עוד כ-80 משפחות.
קהילות נוספות בהנהגתו קיימות בבני ברק, באלעד במודיעין עילית ובביתר עלית.
מוסדות החסידות: ישיבה גדולה וישיבה קטנה, תלמוד תורה "בני משה", בית ספר יסודי לבנות, סמינר חסידי, גני ילדים, כוללי אברכים, שטיבלאך ומקווה.
פנחס הומינר מייצג את החסידות במועצת העיר רחובות.
האדמו"ר הראשון מקרעטשניף קריית גת הוא רבי ישראל ניסן רוזנבוים.
עם פטירת אביו רבי דוד משה רוזנבוים, מונה לאדמו"ר במקביל לאחיו הבכור-התאום רבי מנחם אליעזר זאב רוזנבוים.
הקים את הקהילה החרדית בעיר, ואת שכונת "רמות דוד" על שם אביו.
את מקומו בקריית גת ירש בנו רבי דוד משה רוזנבוים.
נשוי לבת-שבע, בת הרב עקיבא רבינוביץ האדמו"ר מפוריסוב.
הקים את ישיבת "תורת ישראל" על שם אביו.
גם בניו האחרים של רבי ישראל ניסן הוכתרו לאדמו"רים;
בנו רבי יחזקאל שרגא הוא האדמו"ר מטערבישאן.
חתן הרב אריה רוזנפלד מפינסק קרלין.
הקים את ארגון "חזק בני" לסיוע לנוער נושר.
בשנת ה'תשע"ח הקים בבית שמש את ישיבת תפארת התורה.
לאחר פטירת אביו, עבר לרמה א' בבית שמש והקים בה את מוסדות טערבישאן.
בחשוון תשפ"ד נרכש שטח לקריית החסידות ברמה ד' בית שמש.
רבי חיים מרדכי הוא האדמו"ר מקרעטשניף טשרנוביץ.
חתן הרב דוד קאהן מתולדות אהרן, לאחר נישואיו, עבר לגור בירושלים.
יש לו בית כנסת קטן בירושלים, והוא מקים מוסדות בחריש, לשם הוא צפוי לעבור בעתיד.
רבי שלום אליעזר זאב הוא האדמו"ר ממיאלען, חתן הרב דוד צבי שלמה הורונצ'יק מראדושיץ.
כיהן בקרית גת, בשנת תשפ"ד עבר לבני ברק יחד עם חסידיו והקים את קהילתו בשכונה החדשה "מתחם הסופרים".
בנו השלישי של רבי דוד משה היה רבי זיידא שמואל שמעלקא (י"ד בטבת תשי"ב, 1952 - כ"א באדר ב' תשע"ד, 2014) חתן רבי משה זאב פרידמן, רבה של יפו.
האדמו"ר הנוכחי הוא בנו רבי דוד רוזנבוים (נולד בה'תשל"ז, 1977), חתנו של רבי חנניה יום טוב ליפא רייך, חתנו של האדמו"ר מז'מיגרד.
בחיי אביו כיהן כרב בית המדרש "המאור" ביפו, וכאביו עוסק בהחזרה בתשובה.
בנו החמישי של רבי דוד משה הוא רבי יוסף שלמה רוזנבוים.
חתן רבי ישראל רוזנבוים מסטניסלב (בנו של רבי יצחק אייזיק רוזנבוים מזוטשקא).
מתגורר בעיירה מונסי שבארצות הברית ומכונה האדמו"ר מקרעטשניף מונסי.
בנו הרביעי של רבי דוד משה הוא רבי מאיר רוזנבוים.
בשנת ה'תשמ"ז, לאחר פטירת זקנו האדמו"ר מלעלוב, הקים חצר בקריית הרצוג בבני ברק, על שם אבי השושלת רבי מאיר מפרמישלאן.
החסידות תחת הנהגתו מונה כמאה משפחות.
ישנם חסידי פרמישלאן בכמה ריכוזים בישראל, באירופה ובארצות הברית.
מוסדות החסידות כוללים ישיבה גדולה וישיבה קטנה, תלמוד תורה, כולל אברכים, בתי חינוך לבנות ומוסדות נוספים.
רבי צבי הירש רוזנבוים כיהן אף הוא כאדמו"ר מקרעטשניף-סיגעט בכפר אתא ולאחר מכן בירושלים.
נולד בסיגט לרבי ניסן חיים מבראדשין, בכור בניו של רבי אליעזר זאב רוזנבוים מקרעטשניף.
לאחר חתונתו עבר לכפר אתא.
בשנת ה'תשמ"ב עבר לירושלים ונפטר בה'תשס"ו.
לאחר פטירתו נוצר קרע בין שני בניו שמונו לאדמור"ים:
רבי ניסן, מכונה "האדמו"ר מקרעטשניף ירושלים".
חצרו היא בבית מדרשו של אביו ברחוב אבינועם ילין, ויש לו בתי מדרשות ברחוב השל"ה בבני ברק וגם בבית שמש ובלונדון.
בשנת ה'תשע"ז פתח ישיבה באלעד.
הרב דוד שלמה (חתן אדמו"ר מבוסטן בית שמש), רב הקהילה בירושלים.
הרב מאיר איתמר (חתן רבי שמואל דוד, בן רבי שלום קרויז, אב"ד אודווארי וחתן האדמו"ר מווערדאן), מנהל ארגון החסד "לחמי מרדכי" ומגיד מישרים.
דברי תורתו מופצים בחוברות 'דרך אמונה'.
רבי זיידא אליעזר זאב (זייד'ל), מכונה "האדמו"ר מקרעטשניף סיגעט".
התגורר בויליאמסבורג שבה יש לו בית מדרש.
בשנת ה'תשע"ה עבר לגור בירושלים, ובית מדרשו נמצא בשכונת בית ישראל ברחוב רפפורט.
בתי מדרש נוספים שלו קיימים בבית שמש ובלונדון.
בזיווג ראשון היה חתנו של הרב יחזקאל שרגא מערץ, ולאחר שהתאלמן נישא לבתו של הרב אפרים פישל בראך, אב"ד מאדע.
במהלך ההלוויה הוכרז כי ממלא מקומו יהיה בנו בכורו רבי נפתלי הערצקא יצחק רוזנבוים (ר' נפתל'טשע).
חסידות שומרי אמונים היא חצר חסידית שהקים הרב אברהם חיים ראטה.
לחסידות שכונה סמוך לשכונת מאה שערים בירושלים, הנקראת קריית שומרי אמונים, ובסמוך לה בית מדרש וישיבה קטנה.
בעיר בני ברק יש לחסידות בית מדרש, ישיבה קטנה וישיבה גדולה.
אביו של הרב אברהם חיים, הרב אהרן ראטה, הקים בשנת תרפ"א (1921) את קהילת "יראי ה'" בעיר סאטמאר שברומניה, כחבורת אברכים שאין להם בעולמם אלא תורה ותפילה.
בשנת תרפ"ח (1928) עלה הרב אהרן לארץ ישראל וייסד בית מדרש בשכונת מאה שערים.
כשנה לאחר פטירתו התפלגו תלמידיו לשניים.
רובם בחרו בחתנו הרב אברהם יצחק קאהן, שהקים את חסידות תולדות אהרן.
תלמידים אחרים קיבלו כרבם את הרב אברהם חיים ראטה, שירש את בית מדרשו של אביו.
האדמו"ר רבי אברהם חיים ראטה שכונה תחילה האדמו"ר מברגסז, היה חתנו של רבי מרדכי גולדמן מזוועהיל.
הוא נודע כבעל תפילה בעל קול ערב, לפי נוסחו וניגוניו של אביו.
בתחילת שנות השישים של המאה העשרים, הקים האדמו"ר את קריית שומרי אמונים בין השכונות הירושלמיות הוותיקות מאה שערים ובית ישראל, סמוך לשער מנדלבוים, בה אף ייסד תלמוד תורה וישיבות.
בשנת תשל"ו (1976) עבר לעיר בני ברק, שם התגורר במשך רוב ימות השנה ובה הקים בית מדרש והעביר לשם את ישיבותיו.
את תקופת החגים בחודש תשרי עשה האדמו"ר בביתו שבירושלים, לשם מגיעים חסידיו מהארץ ומחו"ל.
חלק מחודשי החורף עשה האדמו"ר בדירת הקיט שלו במושב תפרח ובה מקווה פרטי ובית מדרש.
בשנת תשס"ד - נפתח בית המדרש של החסידות בעיר אשדוד, שם שימש בנו רבי רפאל אהרן כרב הקהילה, ובשנת תשס"ח - (2008) הקימה החסידות בית מדרש גם בעיר בית שמש.
בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 נפתחה מחדש ישיבה קטנה של החסידות בירושלים.
לאחר פטירת רבי אברהם חיים התמנו ארבעת בניו לאדמו"רים, על פי צוואתו:
בנו הגדול הרב רפאל אהרן, חתנו של הרב חיים אביגדור פיליפ, מונה לאדמו"ר בבני ברק.
קודם לכן התגורר באשדוד והיה מקורב לחסידות גור.
בסוף חיי אביו התקרב יותר לחסידות שומרי אמונים ומונה לרב השטיבל באשדוד.
נפטר בכ"ג באב תש"פ, ובנו הרב מרדכי מונה לממלא מקומו.
בנו הרב גדליה משה, חתנו של רבי אליעזר זאב מראחוב, מונה לאדמו"ר באשדוד.
בנו הרב שלמה, חתנו של רבי שלום יהודה גרוס - האדמו"ר מהאלמין, מונה לאדמו"ר בירושלים.
בנו הרב יעקב יצחק, חתנו של רבי יצחק אייזיק שנעבאלג מזידיטשויב, מכהן כאדמו"ר בקריית גת.
נכדו הרב אהרן גלדציילר מונה על ידי סבו לכהן כראש ישיבת שומרי אמונים.
נכד זה הקים גם הוא 'חצר' משלו לאחר פטירת סבו.
בחסידות "שומרי אמונים" נשמרת שיטתו של האדמו"ר הזקן בכל הנוגע לצורת התפילה.
התפילה בבתי המדרש של החסידות אורכת שעות רבות.
החסידות שומרת על סגירות יחסית, ועיקר צמיחתה נובע מריבוי טבעי ומהצטרפותם של מעטים מתלמידי הישיבה שבמקורם אינם מבני החסידות.
"תקנות הלבוש" המיוחדות לאנשי ירושלים לגבי גברים ונשים, שהיו עם הקמת החסידות אבן יסוד ב"ספר התקנות" של הקהילה, אינן נשמרות כיום בחסידות והן נותרו רק בחסידויות האחיות תולדות אהרן ותולדות אברהם יצחק.
להבדיל מרבי אברהם יצחק קאהן, שכתלמיד שיטת סאטמר נודע כמתנגד חריף לציונות ולאגודת ישראל ונמנה עם חוגי העדה החרדית, מוסדות שומרי אמונים מקבלים תקציבים ממשלתיים.
רבי אברהם חיים היה חסיד של האדמו"ר מבעלז ולא היה מתנגד להליכה לבחירות, וחלק מחסידיו (בעיקר תושבי בני ברק) משתתפים בבחירות לכנסת.
חסידות ראדומסק היא חסידות שנוסדה בעיירה ראדומסק שבפולין באמצע המאה התשע עשרה וראשיה היו האדמו"רים למשפחת רבינוביץ.
האדמו"ר הראשון - ה"תפארת שלמה"
האדמו"ר הראשון של החסידות, רבי שלמה הכהן רבינוביץ', נולד בעיירה ולושצ'ובה, תלמיד החוזה מלובלין.
בילדותו התחנך בפיטרקוב ושם נמשך לחסידות.
רבותיו המובהקים של רבי שלמה היו רבי מאיר מאפטא ורבי פישל מסטריקוב.
בשנת תקצ"ד מונה לכהן כרב העיר ראדומסק ומאות חסידים החלו לבוא לשמוע את דברי תורתו.
בתחילה ניסה לשלחם מעל פניו, אולם ככל שהתרבו הנוסעים לראדומסק נאלץ להיענות לרצונם.
בשנת ה'תר"ג (1843) נפטר רבי ישכר בר מרדושיץ.
באסרו חג של פסח ה'תר"ח (1848) נפטר רבי יצחק מוורקה.
רבים מחסידי שניהם הצטרפו אל הנוסעים לראדומסק.
עם עלותו של רבי משה מלעלוב לארץ ישראל ציווה לחסידיו שיסעו לראדומסק.
את עיקרי תורתו כתב האדמו"ר מראדומסק בספרו "תפארת שלמה" על התורה ועל המועדים.
הגותו עוסקת בעיקר במידת היסוד (אחת מעשר הספירות שבקבלה) וביוסף הצדיק, הקשור בספירה זו.
לדבריו, המפתח לעליה בתורה ובשאר המידות הוא ההתגברות על התאוות.
אחרי פטירתו מונה בנו, רבי צבי מאיר רבינוביץ, לשמש כממלא מקומו אביו ברבנות העיר ראדומסק.
בנו הצעיר, רבי אברהם יששכר בער רבינוביץ, מונה כממלא מקומו באדמו"רות ראדומסק.
לאחר פטירתו של רבי אברהם יששכר בער רבינוביץ, בי"ג באלול ה'תרנ"ב, מילא את מקומו באדמו"רות בנו רבי יחזקאל רבינוביץ (בעל ה"כנסת יחזקאל").
בן אחר, רבי נתן נחום רבינוביץ, התחיל לכהן באדמו"רות בקרימילוב, ממנה עבר לזוויירצ'ה, ונודע כ"הרבי מקרימילוב".
עם פטירת רבי יחזקאל, בי"ח בחשון ה'תרע"א, התמנה בנו רבי שלמה חנוך רבינוביץ.
בן אחר של רבי יחזקאל היה רבי אלימלך אריה, חתן רבי יעקב בידרמן משידלוב וממלא מקומו ברבנות ואדמו"רות.
חתנו של רבי יחזקאל היה רבי משה מקרוסנה.
האדמו"ר רבי שלמה חנוך הכהן
רבי שלמה חנוך הכהן רבינוביץ היה עשיר וייסד רשת של שלושים ושש ישיבות ברחבי פולין בשם "כתר תורה".
בתו היחידה, רייזל, נישאה לרבי דוד משה רבינוביץ, שהיה בן דודו של האדמו"ר רבי נתן נחום רבינוביץ מקרימילוב.
הרב דוד משה שימש כראש רשת הישיבות והיה מועמד לעמוד בראש ישיבת חכמי לובלין אחר פטירת הרב מאיר שפירא.
נולד להם בן יחיד, אברהם אלימלך יחזקאל אהרן, שנפטר בהיותו בגיל ארבע ונטמן בבית החיים בעיר סוסנוביץ.
כאשר ניסו חסידיו להבריחו מאירופה בשנת ת"ש דרך איטליה השיב: "רצוני להיות עם כל היהודים".
לאחר שהגרמנים התעללו בו קשות הועבר לגטו ורשה, שם חי במסתור בדירת אחד מחסידיו, עד שקיבלו הגרמנים מידע על מקומו, באו לביתו וירו בו, בבתו ובחתנו, בפתח ביתם.
כשהתפרצו לביתו וציווהו לרדת לרחוב עם כל בני משפחתו סירב בתוקף ואמר להם: "רצוני למות בביתי ולא באשפתות שדה".
ירו והמיתו אותו ואת כל בני משפחתו, בן 58 היה במותו.
עם הירצחו בי"ח באב תש"ב נפסקה שושלת האדמו"רות.
לאחר השואה פנו חסידי ראדומסק בניו יורק אל רבי אברהם ישכר אנגלרד, מצאצאי שושלת ראדומסק, שכיהן אז כרב קהילת סוסנוביץ (ולימים האדמו"ר מראדזין בבני ברק), וקיבלוהו כרבם.
בעזרתו נפתח בית מדרש לחסידי ראדומסק בשכונת בורו פארק.
הוא ערך לעיתים טישים בבית מדרש זה.
החסידים בישראל הכתירו בשנת ה'תשכ"ז לאדמו"ר את הרב מנחם שלמה בורנשטיין, שכבר כיהן כאדמו"ר מסוכטשוב וכרבה של שכונת יד אליהו בתל אביב.
הוא פתח בית מדרש וכולל ברחוב ירושלים בבני ברק, וכן הקים בית מדרש בנתניה, אולם שנתיים לאחר הכתרתו, בכ"ז באב ה'תשכ"ט, נהרג בתאונת דרכים.
בנו, רבי אברהם נתן בורנשטיין (חתנו של הרב מרדכי אוירבך, רב קהילת "אביר יעקב" בתל אביב), הוא רבם של חסידי ראדומסק בבני ברק.
כראש הכולל כיהן בעבר הרב יוסף הכהן פלשניצקי וכיום הרב חיים פנחס בניש.
בעיר בת ים הוקם בית הכנסת "כתר תורה ראדומסק".
בירושלים פעלה במשך שנים ספורות ישיבת "כתר תורה", בראשות הרב משה בונם קראוס.
בית המדרש של חסידי ראדומסק בבורו פארק ממשיך לפעול בראשות הרב יהודה לייביש פראנד, אב בית דין ראדומסק.
כוללים הקשורים לחסידות נמצאים גם במונטריאול ובלייקווד, במשך שנים ספורות התקיימה ישיבת "כתר תורה" בבית המדרש בבורו פארק, בראשות הרב לייביש פראנד.
תפארת שלמה - שני כרכים, על התורה ועל המועדים וליקוטים.
יצא לאור מחדש בשנת תשס"ו על ידי הוצאת "אמרי שפר" בשישה כרכים, כולל מפתח עניינים ומפתח המקורות.
עטרת תפארת - על מסכת כתובות
הגדה של פסח עם תפארת שלמה ושפת אמת - על ידי הרב אברהם ישכר אלטר ואחר כך על ידי האדמו"ר רבי אברהם ישכר אנגלרד מראדזין.
נצוצי התפארת שלמה - ליקוט מתוך ספרי תפארת שלמה על סדר עניינים (על ידי הרב יעקב דוד וינטרוב)
פניני תפארת שלמה - שלושה כרכים, ליקוט מתוך ספר תפארת שלמה על סדר הפרשיות (על ידי הרב ישראל למברגר)
רבי אברהם ישכר בער הכהן מראדומסק
חסד לאברהם - שני כרכים, על התורה ועל המועדים
ניצוצי החסד לאברהם - שני כרכים, ליקוט מתוך ספרי חסד לאברהם על סדר עניינים (על ידי הרב יעקב דוד וינטרוב)
כנסת יחזקאל - על התורה ועל המועדים
רבי יעקב יוסף הכהן מקלאבוצק (בן החסד לאברהם)
אמת ליעקב - חידושים בסוגיות הש"ס ודרשות
רבי שלמה חנוך הכהן מראדומסק
שבחי כהן - על התורה ועניינים בש"ס
וצילום ירחוני כתר תורה שיו"ל בישיבת כתר תורה לפני השואה.
רבי דוד משה הכהן מראדומסק
תורת העולות - על הש"ס (על ידי תלמידו הרב יעקב לנגר)
כתר תורה - על הש"ס (ליקוט מתוך ירחוני "כתר תורה" שיצאו לאור בפולין)
ירחוני "כתר תורה" - ירחונים שיצאו לאור על ידי רשת הישיבות כתר תורה של חסידי ראדומסק בפולין, בין השנים תר"ץ - תרצ"ט.
הודפס מחדש בתוך הספר ברכת שלמה.
נפלאות התפארת שלמה - תולדות ה"תפארת שלמה (על ידי הרב שמואל צבי אבד"ק וויערזבניק)
ספר תהלים ע"פ אדמור"י ראדומסק - על ידי הרב יעקב לנגר
ממלכת כהנים - שני כרכים, ליקוט מספרי החסידות על סדר הש"ס (על ידי הרב אהרן פערל)
הגדה של פסח - תפארת אבות - ליקוט מספרי החסידות על "הגדה של פסח", כולל מנהגים (על ידי מכון שארית כהן)
מסכת אבות - תפארת אבות - ליקוט מספרי החסידות על פרקי אבות (על ידי מכון שארית כהן)
חסידות רחמסטריווקה (נכתב גם: רחמסטריבקה או רחמסטריווקא), הקרויה על פי שמה היידי של העיירה רוטמיסטריבקה שבאוקראינה, היא חצר חסידית מבית צ'רנוביל.
מייסד החצר הוא רבי יוחנן טברסקי (המכונה גם: "רבי יוחנ'טשע"), בנו השמיני והצעיר ביותר של רבי מרדכי טברסקי, המגיד מצ'רנוביל.
כיום מכהן רבי דוד טברסקי כאדמו"ר בירושלים, ובני רבי חי יצחק טברסקי מכהנים כאדמו"רים בארצות הברית.
רבי יוחנן נולד בשנת ה'תקע"ו לרבי מרדכי טברסקי בנו של רבי מנחם נחום מצ'רנוביל ולפייגא בת רבי דוד לייקעס, תלמידו של הבעל שם טוב.
נישא לחנה בתו של הרב פנחס מקולק (בן רבי זאב וולף מז'יטומיר).
לאחר פטירת אביו בכ' באייר ה'תקצ"ז (1837) החל רבי יוחנן לכהן כאדמו"ר.
רבי יוחנן לא אמר דברי תורה בטיש, שלא כמנהגם של אביו וסבו.
ארבעת בניו כיהנו באדמו"רות, שלושה מהם ברחמסטריווקה ואחר כך בארץ ישראל.
הגדול מבני רבי יוחנן, רבי דוד (נפטר בי"א בטבת תרע"ה, 1915) כיהן בזלטיפולי וחסידיו היו מרובים.
היה חתנו של רבי אהרן (השני) מקרלין.
חתנו היה אחיינו רבי ישראל מסטולין.
בנו וממלא מקומו היה רבי מרדכי יוסף (נפטר בכ"ו באייר ה'תרפ"ט, 1929).
רבי מרדכי יוסף היה חתנו של קרובו, רבי אברהם יהושע השיל טברסקי מסקווירא.
בזמן מלחמת העולם הראשונה כשהיו פוגרומים באזורו, ברח לקייב ומשם לוורשה שם נפטר.
חתניו היו אחיינו רבי אברהם אלימלך פרלוב מקרלין, רבי מנחם מנדל מאוטיניא ובזיווג שני רבי שלום יוסף ממילניצא ורבי ישראל אלעזר מקוז'ניץ.
רבי מנחם נחום טברסקי, מילא את מקום אביו בוורשה.
היה חתנו של קרובו רבי יוסף מאיר ממחנובקה.
נרצח בשואה ובשעת הוצאתו להורג דיבר על כך שצריכים להיות שמחים בכך שמקדשים שם שמים.
נישא לחוה, בתו של רבי ישראל פרידמן מצ'ורטקוב התגורר ברחוב מרכז בעלי מלאכה בתל אביב.
בשנת תשי"ז, לאחר פטירת אחיינו רבי שלמה מצ'ורטקוב מונה לכהן גם כאדמו"ר מצ'ורטקוב.
חיבר ספר בשם "הטוב והתכלית".
נכדו, הרב חיים מיכאל ביברפלד, מכהן בלונדון כאדמו"ר מזלטיפולי-צ'ורטקוב.
רבי זאב, חתנו של רבי יהושע רוקח מבעלז.
בנו השני של רבי יוחנן, רבי מרדכי טברסקי (ה'ת"ר, 1840 - י"ז באייר ה'תר"ף, 1920) כיהן ברחמסטריווקה.
בשנת תרס"ו (1906) עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים, וסביבו התקבצו חסידים.
נפצע במאורעות תר"פ בדרכו חזרה מהכותל ונפטר מפצעיו לאחר מספר שבועות בי"ז באייר ה'תר"ף.
נטמן באוהל אדמו"רי רחמיסטריווקה בבית הקברות בהר הזיתים.
את מקומו בירושלים מילא אחיו רבי מנחם נחום.
שני בניו כיהנו באדמו"רות באירופה:
רבי משה טברסקי מאודסה, חתן רבי דוד מסאווראן ובזיווג שני חתן רבי יחיאל מקרילוביץ (חתנו של רבי יהושע רוקח מבעלז).
חתנו היה רבי שלום יוסף טברסקי, האדמו"ר מלויעב שדה לבן.
רבי פנחס טברסקי מאוסטילא, חתנו של רבי ישכר דב רוקח (הזקן) האדמו"ר מבעלזא.
נרצח בשואה, יום פטירתו נקבע לי"ז באייר, יום פטירת אביו.
בנו השלישי של רבי יוחנן, רבי מנחם נחום ("רבי נחומטשע"; ה'תר"ג - כ"ח בשבט ה'תרצ"ו, 1936) כיהן ברחמסטריווקה.
חסידיו היו בעיקר מהמוני העם.
נישא לחוה בתו של רבי זאב אוירבך מצאצאי רבי אברהם דב מחמלניק, ובשנית נישא לבתו של רבי יעקב יוסף הורנשטיין מברדיצ'ב.
בשנת ה'תרפ"ו עלה לירושלים ומילא את מקום אחיו רבי מרדכי לאחר הירצחו.
חתנו היה רבי חיים משה מהורניסטייפול.
שנים מבניו מילאו יחד את מקומו בירושלים.
הם ניהלו שולחנות (טישים) משותפים, ובמסמכים הרשמיים צוין שהחסידות "בנשיאות כ"ק האדמורים שליט"א":
רבי אברהם דוב (ה'תרכ"ה - כ"ט באב ה'תש"ה 1945), היה חתנו של הרב אפרים מרגליות ממאציב (חתן הרב אברהם טברסקי מטריסק), בעל בתו שבע טברסקי.
נישא לשפרה, בת רבי אברהם יהושע העשיל טברסקי מסקווירא.
בנו רבי יעקב יוסף (תר"ל - י"ג באייר תרצ"א) מסטניסלב.
נשא בזיווג ראשון את בתו של רבי ישראל שלום יוסף מבוהוש, בזיווג שני את בתו של רבי נחום מרדכי מצ'ורטקוב ובזיווג שלישי את בתו של רבי מתתיהו קטן מסטניסלב, שילדה לו את בנו יחידו, יוחנן.
מילא את מקום חמיו באדמו"רות סטניסלב ובימי מלחמת העולם הראשונה עבר לווינה.
לאחר הצהרת בלפור היה חבר ב"חברת יישוב ארץ ישראל" יחד עם כמה מאדמו"רי בית רוז'ין.
לאחר כמה שנים, התמזגה החברה עם סניף המזרחי בווינה ורבי יעקב יוסף מונה לנשיא המזרחי באוסטריה, יחד עם רבי שלמה-חיים מסדיגורא.
התכונן לעלות לארץ ישראל, אך נפטר קודם שהספיק לעשות זאת.
נטמן בבית הקברות היהודי בווינה.
היה חתנו של רבי יצחק מבוהוש.
בנו של רבי דוד בן רבי מנחם נחום, רבי יוחנן (י"ז באב תרס"ג, 1903 - כ' בכסלו תשמ"ב, 1984) מילא את מקום אביו באדמו"רות רחמסטריווקא.
היה חתנו של הרב נחמן יוסף ווילהלם.
הקים את ישיבת מאור עיניים של החסידות.
רבי ישראל מרדכי (ז' בסיוון תרפ"ט, 1929 - כ"ב בסיוון תשס"ד, 2004) מילא את מקום אביו.
יחד עם אביו הקים את ישיבות "מאור עיניים".
רבי חי יצחק (ד' באלול תרצ"א, 1931 - כ"ט באב תשפ"ג, 2023), בנו השני של רבי יוחנן, כיהן באדמו"רות רחמסטריווקה בארצות הברית.
היה חתנו של רבי יעקב יוסף מסקווירה.
כיהן כראש ישיבת סקווירא בשיכון סקווירא, ולאחר פטירת אביו עבר לבורו פארק ופתח בית מדרש והחל להתנהג באדמו"רות.
לחצרו יש רשת תלמודי תורה בבורו פארק, מונסי ולייקווד.
בשנות ה'תש"ע נפתחה בבורו פארק גם ישיבה קטנה "עסק התורה".
בהלווייתו הוכתרו בניו על ידי בן דודו רבי דוד טברסקי למלא את מקום אביהם בהנהגת החסידות.
בנו הרביעי של רבי יוחנן, רבי זאב וולף (ה' באדר ה'תר"י - כ' בסיוון ה'תרצ"ז) כיהן אף הוא ברחמסטריווקה.
נישא לבת שבע בתו של בן דודו רבי ישעיה משולם זושא טברסקי מצ'רנוביל ולאחר פטירתה, שנתיים לאחר נישואיהם, נישא בשנית לבתו של רבי יעקב שמשון חודרוב מבופולי.
היה בעל ידע בפילוסופיה יהודית.
כיהן ברבנות במספר עיירות, בהן טולטשין.
עלה לארץ ישראל בסיוע ידידו הראי"ה קוק אחרי שנת תר"צ.
חתנו, בעל בתו מרגלית, היה רבי חיים מאיר הגר מויז'ניץ.
בשנות ה-2000 התגלו כתבי יד רבים שלו.
בשנת ה'תשע"ד יצא ספרו "זוהר אור בהיר".
אחד מבניו היה רבי נחום משה אב"ד קובלה, חתן דודו רבי יעקב אריה לייב טברסקי מטריסק, שנספה בשואה עם משפחתו.
כיום מכהן רבי דוד טברסקי כאדמו"ר בירושלים.
רבי דוד משה טברסקי כאדמו"ר בבורו פארק.
רבי יששכר דוב טברסקי, רבי מנחם נחום טברסקי כאדמו"רים בלייקווד ורבי יעקב יוסף טברסקי, כאדמו"ר במונסי.
לאחר שרבי ישראל מרדכי נפטר, סירב רבי דוד להתמנות לאדמו"ר והציע לחסידי אביו שיקבלו את מרות דודו או שימנו לאדמו"ר את אחיו הרב נחמן יוסף.
כמו כן הורה למוסדותיו להפסיק ליטול כסף מתקציבי מדינת ישראל.
מרכז מוסדות החסידות הנמצא בשכונת גבעת משה כולל בית כנסת, ישיבה גדולה ומקווה.
האדמו"ר מתגורר בבניין בית הכנסת.
הישיבה הקטנה נמצאת ברחוב דוד ילין בשכונות מקור ברוך-זיכרון משה.
בשלהי שנת תשע"ח נפתחה ישיבה קטנה של החסידות גם בביתר עילית.
לחסידות מאות חסידים, רובם דור ראשון בחסידות.
ארגון הגג של החסידות נקרא "ממלכת התורה והחסידות רחמיסטריווקא", בניהול בן דודו של האדמו"ר.
הארגון מנהל את פעילות בית המדרש שבמרכז החסידות ואת מוסדות החינוך והחסד שלה.
מכון "מעיין הברכה" מוציא את דברי תורתם של האדמורי"ם, כולל עלון שבועי.
בתי כנסת נוספים של החסידות קיימים בבני ברק, במודיעין עילית, שלושה בבית שמש ושלושה בביתר עילית.
לאחר פטירת רבי יוחנן בכ' בכסלו ה'תשמ"ב (16 בדצמבר 1981), עבר רבי חי יצחק לבורו פארק והחל לכהן כאדמו"ר.
בעת פטירתו בכ"ט באב ה'תשפ"ג מנתה החסידות כ-750 משפחות ברחבי ארצות הברית, רובם דור ראשון בחסידות.
לחסידות תלמודי תורה בבורו פארק, מונסי ולייקווד, ישיבה קטנה וישיבה גדולה בבורו פארק בשם "עסק התורה", וכן בית ספר לבנות, וכוללי אברכים.
לאחר פטירתו הוכתרו בניו ונכדו הגדול לאדמו"רים:
רבי דוד משה טברסקי, מכהן כאדמו"ר מרחמסטריווקה בורו פארק.
רבי יששכר דב טברסקי, מכהן כאדמו"ר מרחמסטריווקה לייקווד.
רבי אברהם יהושע העשיל טברסקי, מכהן כאדמו"ר מרחמסטריווקה במונסי.
רבי ישעיה משולם זוסיא טברסקי, מכהן כאדמו"ר מראחמיסטריווקא וויליאמסבורג
רבי יעקב יוסף טברסקי, מכהן כאדמו"ר מרחמסטריווקה בלינדן.
רבי מנחם נחום טווערסקי, מכהן כאדמו"ר "רחמיסטריווקא - אוקוויין" לייקווד.
רבי יעקב יוסף טברסקי, נכדו הגדול של רבי חי יצחק, מכהן כאדמו"ר מרחמסטריווקה במונסי, מכונה "האדמו"ר מרחמסטריווקה ספרינג וואלי".
המקובל הרב יצחק משה ארלנגר, מחבר ספרים
הרב יעקב וינגרטן, מחבר הביאור "הסידור המפורש" ועוד
הרב אהרון קרוגליאק זצ"ל, "הרב דמוסקבה"
חסידות רשקוב היא חצר חסידית שפעלה בבסרביה, שבמרחב האוקראיני-רומני.
אבי השושלת היה רבי שבתי מרשקוב תלמיד הבעל שם טוב ומחבר סידור ר' שבתי.
רבי שבתי נולד לרבי צבי הירש בשנת תט"ו.
אין ידועים פרטים על ילדותו.
התגורר ברשקוב שבבסרביה (כיום בטרנסניסטריה/מולדובה).
היה מקובל והיה תלמיד של הבעל שם טוב.
ערך סידור על פי נוסח וכוונות האר"י.
אחיו היה רבי ישראל רב בקאוושן ובלבי.
רבי משה יוסף, היה תלמידו של רבי פנחס מקוריץ.
על פי המסורת המשפחתית הוא היה בנו של רבי שבתי, וכך מופיע גם בספר שם הגדולים החדש שנדפס בשנת תרכ"ה (1864) ובספר 'הלולא דצדיקיא' שנדפס בערך בשנת תרל"ה (1875) וכך כתבו חוקרי שושלות החסידות כמו הרב לוי גרוסמן ויצחק אלפסי, אך במצבתו שהתגלתה בשנת 2022 נכתב בן רבי ישכר.
בספר 'קנת ספרים' מובא שהיה רב גם בחאטין.
בשנת תשמ"ג יצא הספר 'תיקון בית רחל', הגהות מרבי משה יוסף ובנו רבי שלמה זלמינא על סידור רבי שבתי.
רבי שלמה זלמינא בנו של רבי משה יוסף מילא את מקום אביו.
בימיו פרחה חסידות רשקוב וחסידים רבים נהרו אליו.
רבי שבתי השני, בנו של רבי שלמה זלמינא מילא את מקום אביו.
היה ידוע כאוהב הבריות ורחמן.
רבי יחיאל יוסף, בנו של רבי שבתי מילא את מקום אביו.
בנו השני של רבי שבתי השני היה רבי משה אברהם שכיהן אף הוא כאדמו"ר בראשקוב.
היה חתן של רבי יוסף בן רבי יחיאל מיכל מדרוהוביטש (בן רבי יצחק מיאמפולה).
חתנו היה רבי ישראל שלום יוסף פרידמן האדמו"ר השני מבוהוש.
רבי שלמה זלמינא השני, בנו של רבי יחיאל יוסף מילא את מקום אביו.
היה חתן רבי אברהם יהושע העשיל ממעז'יבוז'.
בניו היו רבי שלום, רבי יצחק מאיר (חתן רבי מרדכי מלועוו) ורבי מרדכי (חתן רבי משה דן מסקווירא).
חתניו רבי ברוך דוד טברסקי מקלינקוביץ (בנו של רבי מרדכי דב מהורניסטייפול), רבי דוד מרדכי מטאלנא, רבי משה דוד טברסקי משפיקוב-רשקוב, רבי יעקב ישראל רבינוביץ מחרסון (בן רבי פנחס מקנטיקוזבה מגזע ליניץ) בעל 'שארית יעקב', רבי חיים הגר משאץ (בן רבי משה הגר).
רבי שלום צוקרמן, בנו של רבי שלמה זלמינא השני היה אדמו"ר בקאלאראש ברומניה.
היה חתן רבי יצחק פיצ'ניק מברזנה.
נסע לארצות הברית לאסוף כסף ונפטר שם בכ"א באייר תר"צ.
חסידות קמינקא היא שושלת חסידית מיסודו של רבי צבי הירש תלמיד הבעל שם טוב, מהעיירה קמינקה-מירופול שבווהלין.
רבי צבי הירש בן רבי דוד היה תלמידו של הבעל שם טוב.
בצעירותו היה מתנגד גדול אך אחר כך דבק בבעל שם טוב ונהיה מגדולי תלמידיו.
הבעל שם טוב היה נוסע כל שנה לקמינקא ומתארח בביתו.
דברי תורתו מובאים בספר שני המאורות (קישינב תרנ"ו).
ששת אחיו גם היו תלמידי הבעל שם טוב ונתכנו שבעת האחים מקמינקא.
ביניהם הצדיק המפורסם רבי שמואל מקמינקא.
היה תלמיד ידוע של הבעל שם טוב.
דברי תורתו נדפסו בספר חסד לאברהם.
נפטר לכל המאוחר בשנת תק"ם.
הרב מנחם מנדל ויז'ניצער ממכון נחלת צבי הוציא מחדש את דברי תורתו בספר משנת חסידים (פרק תפארת שמואל).
אחיו האחרים היו רבי ישראל, רבי מאיר, רבי אליקים ורבי ברוך כולם תלמידי הבעל שם טוב.
גיסם היה רבי יוסף מקמינקא, שהיה תלמיד מפורסם של הבעל שם טוב.
רבי שמואל (השני) (תקל"ח או תקל"ט - י' באייר תר"ג), נכדו של רבי צבי הירש, בן בנו רבי משה אהרן.
תלמידם של רבי לוי יצחק מברדיטשוב, רבי אברהם יהושע השיל מאפטא ("האפטא רב") ורבי משה צסיס מצ'ונדוב.
מילא מקום סבו באדמו"רות בקמינקא ואחר כך במירופיל.
תלמידו היה רבי דוד לובינער.
רבי אברהם דוד, נכדו של רבי שמואל השני כיהן במיארפאל (אוקראינית:Миропіль) שבווהלין.
היה תלמידו של דודו רבי אהרן מצ'רנוביל.
היו לו אלפי חסידים והיה מפורסם כגאון.
היה חתן של בן דודתו רבי צבי הירש מקמינקא בן בתו של רבי שמואל מקמינקא השני וחתן רבי פסח נכדו של ר' יוסף מקאמינקא גיסם של רבי צבי הירש ורבי שמואל הראשון.
חתנו היה רבי מנחם נחום יוסף טברסקי (בן רבי ברוך בן ציון מלויעב-אומן בן רבי מרדכי מלויעב) ממיראפאל-לויאב.
היגר עם אביו לארצות הברית בשנת תרפ"ה ופתח בית מדרש בבוסטון.
אחיינו רבי דוד בן אחיו רבי שמואל שימש ברבנות באינגטובקא (Игнатовка), ואחר כך בבית הכנסת 'כנסת ישראל נוסח ספרד' בשיקגו.