tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בין היתר עוסק הספר בממשל קנדי בעת משבר הטילים בקובה, בברית המועצות של חרושצ'וב, ובמזרח גרמניה תחת שלטון האימה של השטאזי ועד לנפילת חומת ברלין, מאבק השחורים בארצות הברית לשוויון, קנדי, מרטין לותר קינג וכדומה.
בספר מובאים מאורעות חשובים רבים בתקופת המלחמה הקרה ובסוף יש פרק מיוחד על בחירתו של ברק אובמה לנשיא ארצות הברית.
הספר עוסק בחייהן של הדמויות, שמקושרות ביניהן בשל אירועי המלחמה הקרה.
מלבד אירועים פוליטיים וציבוריים כולל הספר גם את סיפוריהן האישיים של הגיבורים, לדוגמה, כמה מגיבוריו מקימים להקת רוק מצליחה, ומופיעים ברחבי העולם במהלך הספר; אחרים מסיירים בעולם בתור עיתונאים או בתור עוזרים לאישים פוליטיים בכירים.
באמריקה ג'ורג', בנו של גרג פשקוב, אפרו אמריקאי, נכד של משפחת פשקוב הלבנה, יוצא למסע כנגד אפליית השחורים באמריקה.
במסע הוא פוגש את מריה, גם היא פעילה נגד האפליה.
שניהם נפצעים על ידי בריונים לבנים.
אחרי תקופה שניהם מגיעים לוושינגטון - ג'ורג' משמש כעוזרו של התובע הכללי בוב קנדי (אחיו של הנשיא גון פון קנדי) שיוצא במסעי הבחירות שלו נגד האפליה הגזעית.
ג'ורג' משמש גם כמתווך סודי בין בוב למרטין לותר ומדווח לו בשם בוב על חקירות שה-FBI מנהל נגדו, ומשתתף פעיל בהפגנות באלבמה, שם נפצע.
מריה החלה לעבוד במחלקת העיתונות של הבית הלבן.
הנשיא קנדי פוגש אותה ומתחיל לשכב עימה מדי שבוע בסודיות.
אחרי שנעלמה לכמה ימים ג'ורג' מגיע לביתה ומגלה שעברה הפלה ומבין שהיא כבר מאוהבת במישהו ולא תחזור אליו.
אחרי רציחתו של הנשיא הוא מגיע לביתה ומגלה חדר הנצחה לנשיא ומבין שהיא הייתה מאוהבת בנשיא ואף התעברה ממנו.
שניהם פועלים כדי שרוברט קנדי יבחר לאחר רציחתו של אחיו אבל ריצ'רד ניקסון נבחר כנשיא ומריה, כעובדת בבית הלבן, מדליפה את כל השערוריות שניקסון עושה עד להתפטרותו.
אחת הפרשות שהדליפה כונתה פרשת ווטרגייט.
אחרי התפטרותו הם מרגישים שהגשימו יחדיו חלום ומחליטים להתחתן.
ב-2008, כשאובמה נבחר לנשיא, הם יושבים שניהם מול הטלוויזיה ונזכרים בכל אלה שלמענם נלחמו.
במזרח גרמניה רבקה הופמן, מורה בגרמניה המזרחית, מוזמנת למשטרה החשאית ומגלה את בעלה הנס שעובד שם ומבינה שהוא התחתן איתה רק כדי לרגל אחריה.
היא זורקת אותו מהבית והוא מבטיח לה שיתנקם בה ובמשפחתה.
דואג לפטרה מעבודתה והיא לא מצליחה למצוא עבודה אחרת.
ואלי אחיה מנגן בגיטרה ושר בעיקר שירים אמריקאיים הנחשבים כחתרנים.
כשהופיע במועדון הצטרפה אליו קורלין, גם היא צעירה ממזרח גרמניה.
כשהם שבים מהמועדון פוגש אותם הנס ושובר לואלי את הגיטרה היחידה שהייתה לו.
רבקה מחליטה לעזוב את מזרח גרמניה ובדיוק באותו הזמן נבנתה חומת ברלין כך שנמנעה ממנה היציאה.
היא החלה להכיר את ברנד, מנהל בית הספר שבו עבדה, והחליטו לברוח.
בעת הבריחה הם השתלשלו בחבל מבנין בצד המזרחי של החומה וכשברנד ירד ירה שוטר על החבל והוא נפל ושבר את אגן הירכיים ונשאר רתוק לכיסא גלגלים.
ואלי מכניס להריון את קורלין ומחליט גם הוא לערוק למערב.
קורלין לא מסכימה להצטרף אליו והוא נוסע במכונית במהירות לעבר שומרי הגבול ופוגע והורג אחד מהם
קורלין לא שומרת לו אמונים והיא מתחתנת עם כומר.
ואלי מצטרף ללהקת פופ ביחד עם בן דודו דייב ויליאם.
הלהקה מתפרסמת מאוד ושיריה נהפכים ללהיטים.
ואלי בטוח כל הזמן שקורלין עדיין אשתו עד שהוא מקבל ממנה מכתב המודיע לו שעזבה אותו.
הוא נשבר ומתחיל לעשן סמים.
דייב מתאהב בפיף, נערה שמצטרפת אליהם, ולבסוף היא בוגדת בדייב ויוצאת עם ואלי.
דייב נוסע לגרמניה להשתתף בהלווייתה של מוד, אחות סבו הרוזן פיץ.
כשהוא מגיע לשם הנס השוטר נטפל אליו ולוקח ממנו תמונות משפחתיות שהעביר למערב.
בעת ועידת הפסגה לשלום מסתנן ואלי לגרמניה שם הוא פוגש את בתו אליס שהלחין עליה שיר ואת אמו.
ואלי מופיע ליד חומת ברלין מהצד המערבי של החומה ומצדה השני אמו ובתו שומעת את השירים.
לאחר נפילת החומה הוא מתאחד עם בני משפחתו.
ברוסיה דימקה דבורקין עוזרו של הנשיא חרושוצוב מוציא את אחותו העיתונאית טניה מן הכלא לאחר שנעצרה משום שהייתה ביחד עם ואסילי שהוציא עיתון מחתרתי, כשלמעשה טניה היא זו שהייתה עורכת העיתון.
ואסילי נשלח לסיביר וטניה נשלחה לסקר בקובה את הקומוניזם, שם היא נמצאת בדיוק בעת הגעת הטילים הגרעיניים, ומסקרת את הדרמה מקרוב.
כשהיא חוזרת לרוסיה היא נפגשת עם ואסילי שמוסר לה כתבי יד שכתב כספר נגד הקומוניזם.
היא מעבירה את כתבי היד למערב, שם הם מודפסים באלפי עותקים.
בעת ועידת הפסגה בווינה הוא פוגש את נינה ומתאהב בה מיד.
לאחר שנכנסה להריון החליט להתחתן איתה.
דימקה מונה על העברת הטילים לקובה.
הוא מנהל את המבצע בכוחנות וכל מי שנחשד בחתרנות נשלח מיד לסיביר.
בקרמלין הוא פוגש את נטליה שעובדת כעוזרת, ולמעשה יודעת את כל מה שמתרחש מתחת לפני השטח, והם מתאהבים אבל היא לא יכולה להתחתן איתו משום שהיא פוחדת מבעלה.
דימקה דואג שיחסלו את עסקיו של בעלה עד שהוא הסכים לגרש אותה.
חרושוצוב מגלה לדימקה שנינה היא פילגש של אחד הגנרלים בצבא, כתוצאה מכך הוא עוזב אותה ומתחתן עם נטליה.
טניה מקשרת בסוף המלחמה הקרה בין קצינים פולניים לקם דויאר עוזרו של ניקסון שמצליח להבריחם מגרמניה.
ג'ורג' ג'ייקס עורך דין אפרו-אמריקאי צעיר, שעובד תחת רוברט קנדי במשרד התובע הכללי של ארצות הברית
ג'ון פיצג'רלד קנדי הנשיא השלושים וחמש של ארצות הברית
הכומר ד"ר מרטין לותר קינג
קמרון דיואר סטודנט שמרני באוניברסיטת ברקלי, שמצטרף לממשל ניקסון ומסייע לו בשימוש בטכניקות ריגול לא-חוקיות
רבקה הופמן מורה מזרח גרמנית במזרח ברלין.
הייתה נשואה להנס, שהתגלה כסוכן שטאזי.
וולי פרנק זמר צעיר ואחיה החורג של רבקה.
עובר למערב גרמניה כדי להפוך כוכב פופ בינלאומי
לילי פרנק אחותם הצעירה של וולי ורבקה, שדרכה למחות כנגד הממשלה הקומוניסטית היא שירת שירים חתרניים
הנס הופמן בעלה של רבקה
דייב ויליאם בן דודו של ואלי, מוזיקאי צעיר שהופך כוכב פופ בינלאומי ומפיק מוזיקלי
דמיטרי "דימקה" דבורקין עוזרו של ניקיטה חרושצ'וב, המתמנה לאחראי על ארגון משבר הטילים בקובה
טניה דבורקין אחותו התאומה של דימקה, עיתונאית שמנהלת קמפיין לחשיפת בעיות הממשל הסובייטי
ניקיטה חרושצ'וב מזכיר המפלגה הקומוניסטית
קָצִידָה היא צורת שירה שמקורה בתקופה הקדם-אסלאמית בחצי האי ערב.
עם הכיבוש האסלאמי הקצידה הפכה לנפוצה בתרבויות שונות, ביניהן התרבויות הערביות, הפרסית והטורקית.
הקצידה הובאה גם לשירה העברית על ידי דונש בן לברט.
המשמעות המקורית של המילה קצידה היא הגעה אל המטרה ובהמשך היא הפכה למילה המציינת שיר במבנה מסוים, אשר אורכו לא פחות מעשרה בתים.
מבנה הקצידה הראשוני היה בעל שלושה חלקים:
נסיב (نسيب) - פתיחה בעלת ממד נוסטלגי שלרוב עוסקת באהבה שהייתה ואיננה ובגעגועים.
מטרת חלק זה היא למשוך את אוזני השומעים.
רחיל (رحيل) - שיר על הגמל, הסוס, או חיות המדבר ועל סצנות מחיי הנוודות במדבר
גוף – דברי שבח של הדובר על עצמו, על השבט שלו, או על הפטרון שלו.
לעיתים מלווה גם בסאטירה על השבט האויב.
שלושת חלקי השיר בקצידה אינם קשורים בקשר נרטיבי, אלא באמצעות חריזה ומשקלים.
האיזון בין אורך חלקי השיר השונים משתנה.
בתקופה העבאסית החלק האמצעי ירד, ומבנה הקצידה הפך למבנה של שני חלקים (תבנית מורכבת), כאשר נוסף בית מעבר שנועד ליצור חיבור בין שני החלקים.
את היעלמות החלק האמצעי, השירה על הגמל ועל הנדודים, אפשר לייחס לכך שבתקופה זו השירה הופכת לעירונית.
נדודים במדבר אינם עוד חלק מחייהם של המשוררים ועל כן שירה כזו הופכת לזרה להם.
גם הפתיחה עסקה פחות במוטיבים מדבריים ויותר בהווי שהתפתח בחצרות הארמונות, כגון תאורים של יין וחשק.
הקצידה בתקופה העבאסית מתחלקת לשני סוגים: שבח וקינה.
חלק א' - הנסיב: יעסוק בשירת אהבה, על אהבה שאיננה
בית מעבר: מחבר בין מושא האהבה לבין מושא השבח.
לעיתים חלק זה כולל יותר מבית אחד.
הדובר ממשיך את העיסוק בענייני הפתיח, אך מוצא הזדמנות להזכיר את מושא השבח של גוף השיר.
המשוררים ניסו להשיג באמצעות טכניקות שונות מעבר חלק ובלתי-מאולץ, בסגנון המכונה "התחלצות".
חלק ב' - הגוף: עוסק בשבח לנגיד או לחליף.
מוסר השבח הוא "מהלל סתמי" כלומר שאינו קשור ישירות למשורר.
עם זאת, בחלק מהשירים קיימת חטיבה של שבח אישי, בה המשורר מדבר בשם עצמו.
השיר נחתם בברכה קצרה מהמשורר למהולל.
דוגמה לקצידה מן הסוג הזה אפשר לראות בשירו של יוסף אבן-חסדאי "שירה יתומה".
קינות בתבנית הקציבה יהיו בנויות גם הן משני חלקים מרכזיים ובית מעבר.
כדי להתאים את הפתיחה לנושא השיר, פתחו המשוררים בנושאים קודרים יותר מאלה של שירי השבח, כגון הבעת צער על פגעים כלליים הבאים על הדובר.
הפתיח מכיל סמלים - זמן, תבל, בני הימים - ההמייצגים את הגורל האכזר השולט בנו בעולם הזה.
מדברים גם על מדוכי ופיתויי העולם הזה.
בית המעבר: מוזכרת העובדה שאדם כלשהו הלכו לעולמם.
חלק זה מבהיר שמדובר בקינה לאדם ספציפי, אך לרוב מדובר בו על שבחים לאותו אדם, וקשה על פי חלק זה לבדו להבין שמדובר בקינה ולא בשבח.
גוף הקצידה: בדומה לגוף של שיר השבח, חלק זה עובר לעיסוק בתהילתו של מושא השיר, אך כאן התהילה מהולה בדברי צער שמבהירים כי מדובר בקינה על איש שאיננו עוד.
בחלק זה משולבים דברי הספד ותיאורי אבל ונחמה.
במקרים רבים לפני חלק הנחמה מופיע שיר הגות נוסף, שלרוב עוסק בכך שהמוות הוא חלק מהחיים.
המסר הוא על פי רוב שצרת האבלים היא צרה שרבים שותפים לה.
גם הקינות נחתמות בברכה, הממוענת לנפטר, וכוללת איחולים, כגון הבעת תקווה שהנפטר יגיע לגן עדן, או, בהשפעת הקצידה הקלאסית, שקברו יושקה במי גשם או בטל.
לא כל חטיבות המשנה חייבות להופיע בתבנית המורכבת, אך דברי ההספד תמיד יופיעו.
הקצידה בשירת הבקשות של יהודי מרוקו
בקובץ שירת הבקשות "שיר ידידות" של יהודי מרוקו, שילבו המחברים קצידות בסוף כל קטע שירה, בהתאם לפרשת השבוע.
הקצידות הכילו את סיפורן של פרשיות השבוע, אך לא תאמו לכל הפרשיות.
בשל כך, רבי דוד אלקיים חיבר קצידות חדשות בחריזה עברית לפי כללי החריזה הערבית.
ספר קצות החושן (בקיצור: קצות, בהגייה האשכנזית: "קְצוֹיס" או "קְצֵייס") הוא חיבור על חלק חושן משפט בשולחן ערוך, שחובר על ידי הרב אריה לייב הלר.
אף על פי שהספר חובר כביאור על השולחן ערוך, מגמתו של הספר היא עיונית-לימודית.
עקב כך, הספר אינו נצמד לדברי השולחן ערוך, אלא משתמש בהם כבסיס לבירור סוגיות והעלאת חידושים.
ספר זה השפיע רבות על צורת הלימוד בישיבות, והעיון בו נפוץ מאוד בהן.
הספר נכתב על סדר חלק חושן משפט בשולחן ערוך, ולכן נקרא שמו "קצות החושן" כלומר קצה ושוליים לחושן המשפט.
מילים אלו על בסיס הפסוק: .
חלקו הראשון של הספר נדפס בעיר לבוב בשנת ה'תקמ"ח.
החלק השני נדפס שם בשנת ה'תקנ"ו.
מאז נדפס הספר פעמים רבות נוספות, ואף נדפס בספר ה"שולחן ערוך" בחלק מהמהדורות.
על הדפסת הספר פיקח אחיו הרב יהודה כהנא הלר שאף הדפיס בסוף הספר את חיבורו "קונטרס הספקות".
מסופר שכאשר באו האחים לבקש הסכמה לספריהם מהרב צבי הירש רוזאניס מלבוב, ננזפו קשות על פלפולים מיותרים ונייר מבוזבז בנימוק ש"רובם ככולם בונים מגדלים פורחים באוויר ולא יורדים לעומקה של הלכה", וגורשו מביתו, אך השאירו לו עותק.
הספר נכתב כהמשך לחיבורים סמ"ע, לבוש עיר שושן, שפתי כהן, ואורים ותומים – נושאי הכלים לשולחן ערוך חושן משפט הקודמים לו.
נוכחותם של הסמ"ע, הע"ש, הש"ך, והאורים ותומים בחיבוריו היא גדולה מאוד.
את נוכחות האורים ותומים הוא עצמו מדגיש בהקדמתו לספר: .
יש שטענו כי צמיחתה של הפרשנות התלמודית הקונספטואלית במאה ה-18 הובילה לכתיבת ספר 'קצות החושן'.
הספר תרם תרומה עצומה לפריחת הלמדנות באירופה.
את התקבלותו הרחבה של הספר בעולם הישיבות ומרכזיותו בתהליך התפתחותה של שיטת הלימוד החדשה בישיבות ליטא מתאר הרב זווין: "שיטות הראשונים במקצוע גדול שבתורה זה, סברותיהם ומקורותיהם ודעותיהם, נעוצים ומשורשים ומבוססים ב'קצות החושן' יותר מבחושן (השולחן ערוך) גופו.
דרך הבנתו הישרה ואופן הסברתו הקולעת, מאין כמותם ליישר את השכל ולהדריך את הוגי התורה לבל ילכו ארחות עקלקלות.
לא לחנם נתקבל הספר בחיבה ובהערצה במרבית הישיבות הגדולות".
בהקדמתו לספר טען הרב אריה לייב הלר שניתנה לחכמים רשות לקבוע את פסיקת ההלכה על פי מה שנראה להם כאמת על פי שיקול דעתם והכרעת שכלם, אף אם באמת האמת שונה: .
במקביל הוא מסתייג מחידושים שהמחדש אינו משוכנע באמיתתם: .
לדברים אלו של הרב הלר הייתה השפעה על פסיקת ההלכה בדורות שאחריו, ויש הסוברים כי היא הובילה לערבוב בין הסגנון העיוני והלמדני (המבוסס על השכל האנושי, כדברי רבי אריה לייב הלר) ללימוד ההלכה ופסיקתה.
בשמונה מקומות בספר מזכיר המחבר מקרים שבאו לפניו ואת פסיקתו ההלכתית על בסיס טיעוניו הלמדניים.
מאז פרסום הספר, בתי הדין מסתמכים רבות על קצות החושן בפסיקותיהם בדיני ממונות.
בתקופה שלאחר פרסום ספר זה, נכתב ספר "נתיבות המשפט" מאת הרב יעקב לורברבוים מליסא על שולחן ערוך חושן משפט ונושאי כליו, בו משיג המחבר פעמים רבות על דברי הספר קצות החושן.
כתגובה לכך, פרסם רבי אריה לייב הלר קונטרס בשם "משובב נתיבות", בו הוא משיב על השגות אלה.
לאחר מכן גם ר' יעקב מליסא הוסיף לחיבורו תשובות להשגות ה"משובב" על ספרו.
על ספר קצות החושן נכתבו מספר ספרי ביאורים וחידושים.
ידועים במיוחד הגהות ברוך טעם מאת רבי ברוך תאומים-פרנקל, ספרי 'טבעת החושן' של הרב חיים פינחס שיינברג, ומהדורתו של הרב יחיאל דזימיטרובסקי הכוללת הערות למדניות בשם 'מלואי חושן'.
על שם הספר נקרא רחוב "קצות החושן" בשכונת קריית ספר במודיעין עילית.
הספר נדפס במהדורות רבות, מהם:
הספר יצא גם במהדורות חדשות, בהם:
הוצאת ספרים מאורי אור (ב"כ), ה'תשנ"ט, הוצאה שנייה ה'תשס"ד בהוספת משובב נתיבות, קונטרס הספיקות, מפתחות וכותרות משנה.
קצות החושן השלם (ד"כ), בהוצאת מכון המאור
קצות החושן עם הערות מרנן קהילות יעקב, אבי עזרי, איילת השחר (ב"כ), הוצאת אור החיים
קצה חוט היא סדרת פשע אמיתי תיעודית ישראלית בת 3 פרקים, שיצרו וביימו תמנע גולדשטיין חטב והדר קליינמן צדוק.
כל פרק בסדרה עוסק באחד ממקרי הרצח הידועים בישראל שפיענוחם היה מוטל בספק, ומשחזרת את אירועי החקירה עד לפיענוח הרצח ומציאת האשם.
בסדרה מוצגות עדויות של אנשי המשטרה שעסקו בחקירת האירוע ואנשי המעבדה לזיהוי פלילי.
כן מוצגים צילומים מזירות האירוע, עדויות של עדי ראייה ובני משפחה, וצילומים מחדר החקירות.
קצין ביטחון (בראשי תיבות: קב"ט) הוא אדם הממונה על האבטחה (כולל אבטחה אזרחית) הפיזית של ארגון מסוים, כגון יישוב או תאגיד.
קצין הביטחון ממונה על מימוש נוהלי האבטחה שנקבעו לארגון, ולעיתים גם על גיבוש נהלים אלה, על רכישה ותחזוקה של אמצעי אבטחה, כגון גדרות, ועל הפעלתם של שומרים המפקחים על כניסה למתקני הארגון ויציאה מהם.
קצין הביטחון מטפל בסיכונים לרכוש הארגון, ולעיתים גם לאבטחתם של אישים בארגון הזקוקים לשמירה אישית.
קצין הביטחון מטפל בסיכוני אבטחה חיצוניים, כגון פורצים או מחבלים שעלולים לחדור למתקני הארגון, וגם בסיכוני אבטחה פנימיים, כגון עובדים שעלולים לגנוב מתוצרת המפעל או מרכושו.
מקובלת הפרדה בין תפקידו של קצין הביטחון, שממונה על האבטחה הפיזית, לתפקידו של קצין אבטחת מידע, האחראי למניעה של פרצות נתונים וזליגות מידע מהארגון, אך מתקיים שיתוף פעולה בין השניים, משום שמניעת זליגת מידע כוללת גם אבטחה פיזית של מחשבי הארגון.
קצין הביטחון ממונה על הקשר שבין הארגון לבין גורמי אבטחה, כגון צבא, משטרה וחברות שמירה.
הכשרה של קציני ביטחון נעשית בקורסים המיועדים לכך, ולעיתים ניתן תפקיד זה לבעלי עבר ביטחוני כקצינים בצבא או במשטרה.
בישראל מחייב חוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים מינוי של קצין ביטחון בארגונים המפורטים בחוק, בהם משרדי הממשלה, חברות תעופה, חברות אנרגיה, אוניברסיטאות ורבים אחרים.
החוק מפרט את הכישורים וההכשרה הנדרשים למילוי תפקיד זה.
קצוהירו מצומוטו (ביפנית: 松元 克央; נולד ב-28 בפברואר 1997) הוא שחיין יפני, הוא סגן אלוף העולם (קוואנגג'ו 2019) במשחה ל-200 מטר חופשי.
מדליית ארד עולמית במשחה שליחים (בריכת 25 מטר)
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בוינדזור, אונטריו, קנדה בדצמבר 2016 הוא זכה במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא אסיה חדש של 6:53.54 דקות, אחרי רוסיה (6:52.10 דקות) וארצות הברית (6:53.34 דקות), כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:42.92 דקות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר חוחפשי בתוצאה של 3:09.75 דקות, כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.51 שניות ובמקום 14 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:43.32 דקות.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 סיים מצומוטו במקום 27 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:47.92 דקות.
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא לאומי חדש של 1:45.22 דקות, אחרי סון יאנג מהרפובליקה העממית של סין (1:44.93 דקות) ולפני מרטין מליוטין מרוסיה ודנקן סקוט מבריטניה (1:45.63 דקות).
באליפות יפן שנערכה בטוקיו ב-5 באפריל 2021 זכה מצומוטו במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאת השנה בעולם (באותה העת) של 1:44.65 דקות.
באולימפיאדת טוקיו הוא סיים רק במקום 17 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:46.69 דקות.
קצוקו סארוהאשי (ביפנית: 猿橋 勝子; בתעתיק לכתב לטיני: Katsuko Saruhashi; 22 במרץ 1920 – 29 בספטמבר 2007) הייתה גאוכימאית יפנית והאישה הראשונה שקיבלה דוקטורט מאוניברסיטת טוקיו (על מחקרה בקביעת רמת הפחמן הדו-חמצני במי ים ובאטמוספירה).
בנוסף, סארוהאשי חקרה את הנשורת הרדיואקטיבית הנוצרת מפצצות ואת סכנת התפשטותם במי הים, מחקר זה הוביל להגבלות על ניסויים גרעיניים באוקיינוס בשנת 1963.
סארוהאשי נולדה בשנת 1920 בטוקיו לקוניהארו וקונו סארוהאשי.
בילדותה היא תוארה כילדה ביישנית ומופנמת מאוד, אך עם תשוקה עזה ללמידה שנתמכה על ידי אימה.
בבית הספר היסודי סארוהאשי הביעה התעניינות רבה בגשמים בכך שישבה על אדן החלון וצפתה בטיפות הגשם נוזלות ותהתה מאין מגיע הגשם.
בגיל 21 סארוהאשי בליווי הוריה, התחילה את הקריירה הלימודית שלה.
לאחר חוויותיהן במלחמת העולם השנייה, סארוהאשי ואמה ראו השראה בנשים רבות שנאבקו ללא בעלים או אבות, עם הכשרה מקצועית מועטה כדי לעזור להן ליצור קריירה מצליחה.
כשהבינה זאת, אמה של סארוהאשי עודדה אותה לצבור ידע טכני ולהשיג עצמאות כלכלית בכוחות עצמה.
סארוהאשי התפטרה ממקום העבודה שלה בחברת ביטוח כדי ללמוד בקולג' האימפריאלי לנשים למדעים, שכיום ידועה כאוניברסיטת טוהו.
בזמן לימודיה בקולג' פגשה סארוהאשי את מיאקה יאסו (שהפכה עבורה כדמות מודל לדוגמה), מיאקה הציעה לסארוהאשי משרה במכון המחקר המטאורולוגי.
לאחר שסיימה את התואר הראשון שלה בכימיה בשנת 1943, הצטרפה סארוהאשי למעבדת גיאוכימיה במכון המחקר המטאורולוגי (הנקראת כיום הסוכנות המטאורולוגית של יפן), שם חקרה את רמות הפחמן הדו-חמצני במי ים ופיתחה את השיטה הראשונה למדידת רמת הפחמן הדו-חמצני במי ים.
בשנת 1957, הפכה סארוהאשי לאישה הראשונה שקיבלה דוקטורט לכימיה מהאוניברסיטה של טוקיו, בזכות עבודתה פורצת הדרך.
במסגרת לימודי התואר השני סארוהאשי והצוות שלה במעבדה חקרו זיהום גרעני הנישא באוקיינוס, ומצאו שנשורת רדיואקטיבית (מבדיקות אטומיות של ארצות הברית באטול ביקיני בשנות החמישים בעקבות פצצות גרעיניות) נישא ליפן לאחר כשנה וחצי.
הממצאים שלה לגבי אופן התפשטות רדיואקטיביות הובילו להגבלות על ניסויים גרעיניים באוקיינוס בשנת 1963.
בשנת 1981 סארוהאשי הקימה את הפרס הקרוי על שמה , המוענק למדעניות שמהוות מקור השראה לנשים צעירות, חלוקת הפרס היא שנתית ומטרתה להכיר בתרומות המחקר של מדעניות למדע.
בשנת 1985 היא הייתה האישה הראשונה לקבל את פרס מיאקה לגיאוכימיה.
סארוהאשי נפטרה ב-29 בספטמבר 2007, מדלקת ריאות, בגיל 87 בביתה בטוקיו.
היא זכורה לא רק בזכות תרומתה הגדולה למדע אלא גם בזכות אמונתה ותמיכתה בקידום נשים במדע העולמי.
מחקרה הראשון - מדידת רמות הפחמן הדו-חמצני במי הים
במחקרה הראשון בשנת 1943, במעבדת הגיאוכימיה במכון המחקר המטאורולוגי (כיום "הסוכנות המטאורולוגית של יפן"), עסקה סארוהאשי במדידת רמות הפחמן הדו-חמצני במי הים, היא וחברי מעבדתה מדדו את רמות הפחמן הדו-חמצני באמצעות מדידת הטמפרטורה, pH (פוטנציאל של מימן) והכלוריות במים.
שיטת המדידה הזו נחשבה כחדשנית ופורצת דרך באותם ימים ונקראה על שמה של סארוהאשי –"השולחן של סארוהאשי".
בנוסף סארוהאשי גילתה כי האוקיינוס השקט משחרר יותר פחמן דו-חמצני ממה שהוא סופג.
Saruhashi's Table - שיטת מדידה שהפכה לתקן עולמי.
מחקרה השני - נשאיות של נשורת רדיואקטיבית במי ים
במחקרה השני חקרה סארוהאשי זיהום גרעיני (רדיואקטיבי) הנישא באוקיינוס.
בשנות החמישים, לאחר מלחמת העולם השנייה והמלחמה הקרה, ארצות הברית המשיכה לבצע ניסויים גרעיניים, בעיקר באוקיינוס השקט באזור אטול ביקיני.
לאחר שכמה דייגים יפנים חלו במחלה מסתורית כשהם יצאו לטייל בכיוון הרוח של אתר הבדיקה ביפן במרץ 1954, ממשלת יפן ביקשה מסארוהאשי ועמיתיה במעבדה הגיאוכימית לחקור את המקרה.
סארוהאשי גילתה שהנשורת הרדיואקטיבי שנוצרה בניסויי הפצצות בארצות הברית נישאו ליפן לאחר כשנה וחצי והזיהום הרדיואקטיבי מהפצצות גרם למחלה המסתורית.
ממצאי המחקר, והידיעה שנשורת רדיואקטיבית יכולה להתפשט במי הים הוביל להגבלות על ניסויים גרעיניים באוקיינוס בשנת 1963.
סארוהאשי הכירה ביחס האחר ובהיעדר שוויון הזדמנויות שמדעניות מקבלות לעומת מדענים, והקדישה חלק רב מהקריירה שלה לשינוי ההתייחסות למדעניות במאבק פעיל להכרת תרומותיהן של נשים מדעניות למדע העולמי, היא פעלה להקמת הזדמנויות מימון וקהילה עבור נשים מדעניות.
בשנת 1958 ייסדה סארוהאשי עם עמיתיה המדעניות את "האגודה של מדעניות יפניות" (SJWS) במטרה לקדם נשים יפניות במדע.
מטרות האגודה מתוארות כך: "האגודה מקלה על ידידות וחילופי ידע בין מדעניות ותומכת בהן לשיפור מעמדן.
היא מקדמת פיתוח של בסיס משותף לכל המדענים ומדעניות להפגין את יכולתם ואינדיבידואליות שלהם במטרה סופית לקדם שלום עולמי".
בשנת 1981, היא הקימה את פרס סארוהאשי , פרס כספי בסך בערך 2,200 דולר (300,000 ין) שניתן לחוקרות יפניות במדעי הטבע שתרמו למדע עולמי ומטרתו הוא להכיר בתרומותיהן של הנשים למדע ולעורר השראה לנשים צעירות השואפות לתחום המדעים.
1958 - ייסדה את "האגודה של מדעניות יפניות" (או בקיצור SJWS).
1980 - האישה הראשונה שנבחרה למועצת המדע של יפן.
1981 - ייסדה את פרס סארוהאשי , המוענק מדי שנה למדענית יפנית שתרמה למדע.
בין הפרסים שבהם זכתה קצוקו סארוהאשי נמנים
1981 - פרס Avon המיוחד לנשים, על מחקר לשימוש שלו (עדין) יותר לכוח גרעיני והעלאת מעמדן של מדעניות.
1985 - האישה הראשונה שזכתה בפרס מיאקה לגיאוכימיה.
1993 - פרס טנאקה מהאגודה למדעי מי הים.
ב-22 במרץ 2018 גוגל הציגה דודל המנציח את סארוהאשי ביום הולדתה ה-98.
קצוהירו אוטומו (יפנית: 大友克洋; נולד ב-14 באפריל 1954) הוא אמן מאנגה, תסריטאי, אנימטור ובמאי קולנוע יפני.
ידוע בשל היותו היוצר של "אקירה" - הן סדרת המאנגה המקורית מ-1982 והן העיבוד הקולנוע.
אוטומו נולד בעיר טומה אשר במחוז מיאגי שביפן.
עוד מגיל צעיר גילה עניין רב בציור ובלספר סיפורים.
לאחר שסיים את לימודיו בתיכון אוטומו עבר לטוקיו על מנת להתחיל לעבוד כאמן מאנגה.
אוטומו החל את הקריירה המקצועית שלו בתעשיית המאנגה בסוף שנות ה-70. בתחילה לקח חלק ביצירת סיפורים קצרים שונים.
פריצת הדרך שלו הייתה כאשר עבד על סדרת המאנגה "Domu: A Child's Dream" אשר זכתה לשבחים רבים.
בהמשך, סדרת המאנגה "אקירה", אשר פורסמה במקור במגזין Young Magazine בין השנים 1982–1990, הייתה הסדרה המצליחה ביותר של אוטומו והיא זכתה לפופולריות רבה ברחבי העולם.
ההצלחה של סדרת המאנגה אקירה הובילה להפקת העיבוד הקולנועי שלה ב-1988, אשר אוטומו כתב את התסריט שלו וביים אותו.
בעקבות ההצלחה של הסרט אוטומו לקח חלק לאורך השנים בבימוי של סרטי אנימה נוספים כמו "מטרופוליס", אשר יצא לאקרנים בשנת 2001, ו"סטימבוי", אשר יצא לאקרנים בשנת 2004.
לבני הזוג יש בן אחד בשם שוהי אוטומו אשר גם הוא אמן.
פרס סיון לקומיקס הטוב ביותר (1982)
פרס המדע בדיוני היפני (1983)
פרס סיון לקומיקס הטוב ביותר (1984)
היכל התהילה של ויל אייזנר (2012)
מדליית כבוד עם סרט סגול (2013)
קצין מסדר האמנויות והספרות (2014)
הפרס הגדול של העיר אנגולם (2015)
1988 - אקירה (שימש כבמאי וכתב את התסריט)
2001 - מטרופוליס (כתב את התסריט)
2004 - סטימבוי (שימש כבמאי וכתב את התסריט)
1991 - World Apartment Horror (שימש כבמאי וכתב את התסריט)
2006 - Mushishi (שימש כבמאי)
קצוהיקו היאשי (ביפנית: 林 克彥, נולד ב-1972) הוא גנטיקאי יפני וחוקר תאי גזע המתמחה ברבייה וביולוגיה של תאי גזע.
הוא ידוע במיוחד בזכות הישגיו במחקר רבייה חד-מינית של עכברים זכרים, הישג שהוביל להכללתו ברשימת "עשרת המדענים המובילים של Nature" לשנת 2022. עבודתו כוללת חקר המנגנונים ליצירת תאי מין המאפשרים העברת מידע גנטי לדורות הבאים, וזיהוי גורמים מולקולריים וסביבתיים השולטים בתהליך התמיינות תאי ביצית.
היאשי סיים את לימודיו באוניברסיטת מייג'י בשנת 1994 עם תואר ראשון בחקלאות.
בשנת 2004 קיבל דוקטורט במדעים מאוניברסיטת מדעי החיים של טוקיו, שם גם עבד כעוזר מחקר במחלקה לביולוגיה מולקולרית במכון למדעי החיים.
לאחר מכן, היאשי המשיך בעבודתו כחוקר במרכז הרפואי למחקר אמהות וילדים באוסקה, שם התמקצע בחקר אתיולוגיה ופתוגנזה.
לאחר סיום הדוקטורט שלו, הצטרף היאשי כמועמד למחקר פוסט-דוקטורט ב-"Gurdon Institute" שבאוניברסיטת קיימברידג'.
עם שובו ליפן, החל ללמד ולהדריך במחלקה למיקרומורפולוגיה באוניברסיטת קיוטו, תחילה כמרצה ולאחר מכן כפרופסור חבר.
בשנת 2014, הוא מונה לפרופסור בבית הספר למדעי הרפואה באוניברסיטת קיושו, שם עמד בראש המחלקה לתאי גזע גנטיים.
מאז 2021, משמש היאשי כפרופסור באוניברסיטת אוסקה.
מחקרו של קצוהיקו היאשי עוסק בעיקר בתאי גזע ובביולוגיה של רבייה.
הוא מתמקד בתהליכי יצירת תאי מין ובמנגנונים המבקרים את התמיינות תאי ביצית, ובפרט באילו הקשורים לתאי גזע פלוריפוטנטיים.
באמצעות שחזור תהליכי התמיינות אלו בתאי גזע, היאשי הצליח לזהות מולקולות וגורמים סביבתיים המובילים להיווצרות תאי ביצית.
מחקריו תורמים להבנה של מנגנוני בקרת איכות המידע הגנטי בתהליך זה ולזיהוי מחלות הנגרמות מהפרעות בתהליך זה.
פריצת הדרך המשמעותית ביותר של היאשי התרחשה כאשר הצליח לשכפל תהליך רבייה חד-מיני בעכברים זכרים, הישג יוצא דופן שהביא אותו להכרה עולמית ולהכללתו ברשימת "עשרת המדענים המובילים" של מגזין Nature לשנת 2022.
הוא נכלל ברשימת טיים 100 לשנת 2024.
קצין מילואים ראשי (בראשי תיבות: קמל"ר) הוא קצין בדרגת תת-אלוף שממונה על מערך המילואים בצה"ל.
תפקיד קצין המילואים הראשי (קמל"ר) נקבע לראשונה בשנת 2002, כמענה לדרישות חיילי המילואים לטיפול מקצועי בכלל ההיבטים הצבאיים והאזרחיים של שירות המילואים.
עד אז, לא היה ארגון ייעודי בתוך צה"ל שייצג את האינטרסים של משרתי המילואים בתוך הצבא, במוסדות הממשל ושאר המוסדות האזרחיים.
משרתי המילואים יוצגו באופן לא רשמי על ידי עמותות אזרחיות.
בעיות מערך המילואים עלו לדיון מפעם לפעם לדיון הציבורי דרך שדולה אזרחית בכנסת או כפניות ויוזמות של חיילים והתארגנויות מקומיות.
הקמל"ר הנוכחי הוא תא"ל בני בן ארי.
קצין העיר היה שמו של מוקד בו נמצאו נציגי צה"ל באזורים מקומיים (לרוב עירוניים) ברחבי הארץ.
מוקד זה היווה גורם המספק מענה לכל שאלה או בעיה בה נתקלו החיילים החל מעת גיוסם.
טיפול במלש"בים לעומת זאת היה בסמכות לשכת הגיוס.
עד לשנות התשעים של המאה ה-20, סופק במוקדי קצין העיר גם שירות רפואי לחיילים שהיו בחופשה ונזקקו לטיפול רפואי.
השירות הרפואי לחיילים בחופשה עבר במהלך שנות התשעים למרפאות אזוריות או מרחביות, באחריות חיל הרפואה.
המרפאות החדשות כונו בטעות "מרפאות קצין העיר", דבר שגרם לבלבול אצל חיילים שפנו בשוגג ליחידות קצין העיר שלא סיפקו עוד שירות רפואי.
בשנת 2014 היו קיימים 12 קציני עיר ברחבי הארץ: אילת, אשקלון, באר שבע, חיפה, טבריה, ירושלים, נהריה, נתניה, עפולה, קריית שמונה, רחובות, תל אביב.
ב-2015 החליט ראש אכ"א, אלוף חגי טופולנסקי, על סגירת כל יחידות קציני הערים.
משימותיהם, מלבד הודעות על נפגעים, הועברו לקצינת פניות הציבור (בראשי תיבות, "קפ"ץ").
מאז סגירת יחידות קציני הערים, אזרחים יכולים לקבל מענה טלפוני באמצעות מוקד קצינת פניות הציבור.
הודעות למשפחות נפגעים נמסרות על ידי מודיעי נפגעים, והפעלתם היא באמצעות ראשי זירות נפגעים בחמ"ל הנפגעים של מנה"ק (מנהל הנפגעים וקציני הערים).
קצין ציות הוא מנהל בארגון שתפקידו לפקח על הציות של הארגון ועובדיו להוראות החוק והרשויות החלות על הארגון, ובפרט הוראות המשפיעות על התפקוד השוטף של רבים מעובדי הארגון.
בנוסף לפיקוח עוסק קצין הציות בגיבוש מדיניות ציות, וביצירה ובהטמעה של נהלים שנועדו להבטיח את הציות הנדרש.
תפקידו של קצין הציות אינו קשור באופן ישיר עם המבקר הפנימי של הארגון.
ההבחנה בין תפקידו של קצין ציות לתפקידו של מבקר הפנים:
קצין ציות - שעיקר תפקידו הוא בקרה שוטפת למניעת כשל; לעומת מבקר הפנים - שעיקר תפקידו הוא בביקורת לאחר מעשה (כולל ביקורת על עבודת קצין הציות).
תפקיד זה מאויש בעיקר בארגונים שפעילותם נתונה לרגולציה נרחבת, כגון ארגונים פיננסיים (בנק, חברת ביטוח), חברות ביטחוניות, ארגוני בריאות (קופת חולים, בית חולים) וחברות תשתיות וכרייה.
כשל בציות של ארגונים אלה להוראות הרגולציה עלול לפגוע קשות בתפקודם.
בארגונים אחרים בארצות הברית מונה קצין ציות בעקבות חקיקת חוק סרבנס-אוקסלי והאירועים שהביאו לחקיקתו.
הדיווח של קצין ציות ראשי הוא להנהלת הארגון ולדירקטוריון.
בישראל, החל מחודש אוקטובר 2022, מוצעת תכנית לימודים להסמכת קציני ציות (CCO) של האגודה הבינלאומית לציות (ICA) והאגודה הישראלית לציות ואכיפה עם ההוצאה לאור של לשכת עורכי הדין.
התכנית מיועדת למחזיקים בתואר אקדמי, כתנאי קבלה לתוכנית הלימודים, ומתפרשת על פני כחמישה חודשים.
כמו כן מוצעת תכנית לימודי הסמכה לקציני איסור הלבנת הון (CAMLO) והכשרות פרטניות בתחומים נוספים.
מחודש יולי 2002 מונה קצין ציות לכל תאגיד בנקאי ולכל בנק בישראל, על פי הוראת הפיקוח על הבנקים בבנק ישראל.
הנימוק שניתן לחובת מינוי קצין ציות הייתה העובדה כי בעולם נוסחו החובות החלות על התאגיד הבנקאי ביחסיו עם לקוחותיו ולכך השלכות ניכרות – ארגוניות, נוהליות ועסקיות.
תפקידו של הקצין, שהוא מנהל בכיר בבנק, לסייע לדירקטוריון ולהנהלה לקיים את אחריותם לציות לדרישות החוק בתחום השירות לצרכן ובתחום איסור הלבנת הון.
החשיבות שיש לתת לאכיפה מלאה של חובות אלה ובראש וראשונה מניעת הלבנת הון הובהרה כאשר מדינת ישראל נכללה ברשימה השחורה של המדינות מלבינות ההון של ה-FATF .
דירקטוריון התאגיד בנקאי חייב לקיים דיון בתוכנית "ציות", לקבוע את מתכונתה ואפילו את אופן יישומה.
קצין הציות אחראי ליישומה בבנק.
הוא ידווח למנהל הכללי על הפעולות שעל הבנק לנקוט בטרם ייצא לציבור בהצעה לפעילות בנקאית חדשה וכן לפני שתקבע הוראה חדשה ביחס בנק-לקוח.
הוא יגיש דוחות תקופתיים למנכ"ל ולדירקטוריון, אשר יכללו סיכום של פעולותיו והמלצותיו.
בנוסף, הוא ידווח מיידית למנהל הכללי על כל הפרה מהותית של הוראה צרכנית.
מינוי קצין ציות נדרש במערכת הבנקאות גם במסגרת הניהול הכללי בתחום הנקרא ניהול סיכונים.
מטרת המעקב אחרי עבודת הבנקאי, בעת ביצועה או בטרם הוצאתה לפועל, היא להקטין במידה משמעותית את ההסתברות להפרה של חוקים והוראות.
במידה ויהיו הפרות חוקים והוראות הם יתגלו על ידי קצין הציות מוקדם ככל האפשר.
כך תצומצם חשיפת התאגיד ומנהליו לתביעות, לרבות בגין הפרות של חובות הזהירות והאמונים המוטלות על נושאי המשרות הניהוליות בבנק.
במקביל, לתאגיד הבנקאי יימנעו הפסדים כספיים ופגיעה במוניטין.
אכיפת הציות בבנקאות חלה על כל הפעילות הבנקאית, לרבות בתחומים שבהן העבודה נעשית על ידי עובדים רבים, כמו עובר ושב, מטבע חוץ וניירות ערך.
בנק ישראל מונה סדרה ארוכה של חוקים צרכניים בתחום הבנקאות שעל קצין הציות לטפל בציות וביניהם:
חוק הבנקאות (שירות ללקוח), התשמ"א-1981
חוק הסדרת העיסוק בייעוץ השקעות ובניהול תיקי השקעות, התשנ"ה-1995
חוק השקעות משותפות בנאמנות, התשנ"ד-1994
חוק שיקים ללא כיסוי, התשמ"א-1981
חוק עידוד החסכון, הנחות ממס הכנסה וערבות למלוות, התשט"ז-1956
קצין פיקוח עבירות מין הוא עובד סוציאלי העובד בשירות בתי הסוהר, ושמעבר לתפקידו עבר הכשרה מיוחדת, מתוקף חוק הגנה על הציבור מפני ביצוע עבירות מין, התשס"ו-2006, לצורך הערכת מסוכנות של עברייני מין ובהמשך פיקוח סדיר על מקום הימצאם ופעולותיהם.
מטרת החוק היא להגן על הציבור מפני ביצוע עבירות מין חוזרות על ידי עברייני מין, באמצעות ביצוע הערכת מסוכנות בשלבים השונים של ההליך המשפטי ותוכנית פיקוח.
עבריין מין שהורשע, יהיה מצוי בפיקוח ובמעקב, גם לאחר ריצוי עונשו, לתקופה קצובה, במטרה להגן על הציבור מפני ביצוע עבירת מין נוספת על ידי עבריין המין.
בית המשפט יקיים דיון לפי סעיף חוק זה במקרים אלה:
מיזמתו או לבקשת נציג היועץ המשפטי לממשלה;
אם הנפגע בעבירת המין שבה הייתה ההרשעה היה קטין.
לאחר שאדם הורשע בביצוע עבירת מין, ובמידה שמרצה עונש - עוד לפני סיום ריצוי עונשו, יקבל בית המשפט הערכת מסוכנות מקצין פיקוח עבירות המין.
בהתאם להערכת המסוכנות, ולאחר דיון משפטי, רשאי בית המשפט להוציא לגבי עבריין מין צו פיקוח ומעקב לתקופה שיקבע, אם סבר שרמת הסיכון כי עבריין המין יבצע עבירת מין נוספת אינה נמוכה.
חובת התייצבות בתחנת המשטרה והודעה על מקום הימצאו;
חובת קיום מפגשים עם קצין פיקוח עבירות מין, במועדים ובתדירות שיקבע קצין הפיקוח;
חובת שיתוף פעולה עם קצין פיקוח;
חובת קיום התנאים הקבועים בצו הפיקוח.
בין התנאים בצו הפיקוח יכול בית המשפט לכלול, לפי המלצת קצין הפיקוח, חלק מהסעיפים הבאים או את כולם:
מגבלה על צריכת משקאות משכרים, או שימוש בסמים
מגבלה על החזקת חומר שנועד לעורר מינית;
מגבלה על נהיגה בכלי רכב או על נהיגה בכלי רכב ללא נוכחות אחר;
מגבלה על הימצאות מחוץ למקום המגורים בשעות מסוימות, או בסביבת מקומות מסוימים;
מגבלה על קיום קשר עם עברייני מין;
מגבלה על התחברות עם קטינים;
מגבלה על רכישה או החזקה של חפצים מסוימים;
מגבלה על פגישה עם נפגע העבירה או הימצאות בקרבת מקום מגוריו;
מגבלה על עבודה במקומות מסוימים (בשכר או בהתנדבות); ומגבלה בעניין מקום המגורים;
מגבלה לעניין שימוש בשירותי אינטרנט.
קצין הפיקוח ידווח לבית המשפט באופן סדיר על ביצוע הפיקוח והמעקב.
סמכויות קצין פיקוח עבירות מין כוללות את הזכות:
לדרוש מעבריין המין להתייצב לפניו;
לדרוש מעבריין המין, מבני משפחתו הבגירים, ומכל אדם אחר לפי שיקול דעתו, למסור לו מידע;
להיכנס למקום מגוריו של עבריין המין בנוכחותו;
לחפש במקום מגוריו של עבריין המין וברכבו, בבגדיו או בכליו, ואף לחפש על גופו של עבריין המין אם היה לו יסוד סביר להניח כי על גופו מצויים חפצים או ראיות, המצביעים על הפרת תנאי הפיקוח והמעקב, תוך שמירה על כבודו;
לתת אישור לעבריין המין בעניין העסקתו, בשכר או בהתנדבות;
על קצין פיקוח לעשות שימוש בסמכויות אלה רק במידה הדרושה כדי למלא אחרי תנאי הפיקוח והמעקב, ותוך הגנה מרבית על כבודו ופרטיותו של עבריין המין.
תוקף צו פיקוח שבית המשפט רשאי להטיל הוא עד חמש שנים מתקופת השחרור של העבריין המורשע ממאסר או מאשפוז.
במקרים מסוימים יכול בית המשפט לדון בנושא, עם תום תקופת הפיקוח, ולהוציא צו פיקוח חדש לגבי עבריין מין, אם סבר, לאחר שקיבל הערכת מסוכנות, שרמת הסיכון שעבריין המין יבצע עבירת מין נוספת היא גבוהה; אך יש על כך הגבלות שונות בחוק.
החוק מחייב את כל הגורמים המקורבים לעבריין המין, או הנוגעים בעניינו, כולל את קצין הפיקוח עצמו, בסודיות מלאה בכל הקשור לעבריין המין ולעבירות שביצע, לצורך הגנה על כבודו.
קצין חיל ראשי הוא קצין בכיר (בצה"ל בדרגת תת-אלוף) הניצב בראש חיל צבאי, ומהווה את מוקד הידע והסמכות המקצועית העליונה בתחומו.
קצין החיל הראשי מהווה יועץ לרמטכ"ל ולמטהו בתחומו, מגדיר את תורת הלחימה החילית ומפקח על הטמעתה וביצועה, אחראי על בניין הכוח בהיבטי הכשרה וטיפוח כוח אדם, הצטיידות באמצעי לחימה ומרכז מחקר ופיתוח בתחומי המקצוע.
בדרך כלל מפרסם קצין חיל ראשי הנחיות, הוראות עבודה ופקודות המחייבות את כל חיילי החיל והעוסקים במקצוע המונחים מקצועית על ידו, גם אם אינם שייכים אורגנית לחיל (כך למשל קצין קשר גדודי השייך לחטיבת חי"ר מונחה מקצועית בתחום הקשר על ידי הוראות קצין קשר ראשי).
תחילה היו קציני חיל ראשיים בדרגת אלוף-משנה.
בדצמבר 1970 הוחלט שבכמה מחילות צה"ל התקן של קצין חיל ראשי, יעלה לדרגת תת־אלוף.
בתוקף שינוי זה הועלו לדרגת תת־אלוף שבעה קציני חילות: קצין חימוש ראשי, ראש הג"א, קצין תותחנים ראשי, קצין קשר ואלקטרוניקה ראשי, קצין אספקה ראשי, קצין רפואה ראשי, קצין הנדסה ראשי, קצין חינוך ראשי, בנוסף עלה תקן מפקד היחידה לסיוע וקשרי חוץ לדרגת תת־אלוף.
קצין וג'נטלמן הוא סרט דרמה שיצא לאקרנים ב-28 ביולי 1982. הסרט מספר את סיפורו של צוער בצי האמריקני והתנגשותו עם סמל האימונים שלו.
הסרט בוים על ידי טיילור האקפורד ומככבים בו ריצ'רד גיר, דברה וינגר, לואיס גוסט ג'וניור, דייוויד קית', ליסה בלאונט, רוברט לוג'יה וטוני פלאנה.
הסרט הוקרן לראשונה באמצע שנת 1982, והיה להצלחה קופתית מסחררת, עם הכנסות של למעלה משלושה מיליון דולר בסוף השבוע הראשון להקרנתו, וסך הכל הכנסות של כ-130 מיליון דולר.
שיר הנושא של הסרט "Up where we belong", שבוצע על ידי ג'ו קוקר והזמרת ג'ניפר וורנס, הפך לפופולרי במצעדי מוזיקה ברחבי העולם ואף זכה בפרס גראמי, פרס אוסקר ופרס גלובוס הזהב.
לאחר התאבדותה של אימו, זאקרי (זאק) מאיו (ריצ'רד גיר) נשלח לפיליפינים לגור עם אביו ביירון (רוברט לוג'יה), נגד בחיל הים האמריקאי ואלכוהוליסט כל ילדותו.
לאחר סיום לימודי הקולג', זאק מקווה לשים את חייו במסלול שונה, ונרשם לבית הספר לצוערי טייס של חיל הים, במטרה להפוך לטייס בחיל הים האמריקאי.
זאק וחבריו מתקבלים לבית ספר על ידי הסמל הקשוח אמיל פולי (לואיס גוסט ג'וניור).
פולי מזכיר לטירונים שמטרתו היא לפסול כמה שיותר מועמדים שאינם ראויים לזכות ב'פרס' בסוף הטירונות - מעמד של קצין זוטר, והכשרת טיס בעלות של למעלה ממיליון דולר.
פולי מזהיר את המועמדים הצעירים מהנשים בקרבת הבסיס, אשר לטענתו של פולי לא יהססו להשתמש בכל טריק, כולל הריון מדומה, כדי להשיג לעצמן בעל קצין.
זאק מתיידד במהירות עם שניים מחבריו לטירונות סיד וורלי (דייוויד קית') וקייסי סיגר (ליסה אליבצ'ר).
זאק וסיד מתחילים מערכות יחסים עם שתי נשים מקומיות, עובדות מפעל, שהם פוגשים בנשף שהצי עורך.
פאולה פוקריפקי (דברה וינגר) ולינט פומרוי (ליסה בלאונט).
פולי מטרטר את זאק ללא רחם, בהאמינו שזאק חסר את המוטיבציה או היכולת לפעול בשיתוף פעולה עם חבריו.
כאשר מתגלה עיסוקו הצדדי של זאק בציחצוח נעליים ואבזמים לשאר הצוערים, פולי מטרטר אותו במשך סוף שבוע שלם, במטרה לשבור אותו כדי שיבחר לעזוב מרצון את הקורס.
לבסוף, כאשר זאק מסרב להישבר, פולי מבטיח לו שהוא לא יסיים את הקורס בלאו הכי מאחר שפולי לא יאפשר לו לסיימו.
בנקודה זו זאק נשבר ואומר לפולי שאין לו שום דבר אחר בחיים לעשות, ואין לו שום מקום אחר ללכת אליו.
לאחר רגע הכנות וההתגלות האישית שזאק עובר, פולי מחליט להשאירו בקורס.
מערכת היחסים של פאולה וזאק מעמיקה, כשהיא מזמינה אותו לארוחת ערב משפחתית בבית הוריה.
לאחר הארוחה פאולה מספרת לזאק את הסיפור האמיתי של משפחתה, כיצד אביה, שהיה אף הוא צוער בחיל הים, עזב את אמה, על אף שידע שהיא בהריון, ולא שב מעולם.
באימונים, זאק יכול לשבור שיא בבוחן מסלול, כשהוא רואה שחברתו לקורס קייסי סיגר, לא מצליחה לעבור את החומה, דבר שיכול לעלות לה בהדחה מהקורס.
לאחר חיבוטים פנימיים, בוחר זאק לוותר על השיא האישי ולהדריך את קייסי ליד החומה עד שתעבור אותה, מה שהיא עושה בסופו של דבר.
בעקבות ארוחת ערב עם הוריו של סיד, הבאים לבקר את בנם, מגלה זאק שלסיד יש חברה מזה שנים בעיירת הולדתו, ושהוא מתכנן להינשא לה עם תום הקורס.
בינתיים, לינט רומזת לסיד שהיא בהריון.
בזמן סימולציית גובה, סיד חוטף התקף חרדה.
בהבינו שהוא נרשם רק בשביל לרצות את הוריו, סיד מחליט לעזוב את הקורס ולחזור לביתו, מבלי להודיע על כך לאף אדם.
סיד הולך לביתה של לינט ומציע לה נישואין.
לינט מסרבת, אך מודה בפניו שהיא לא באמת בהריון, ורק רצתה להגשים את חלומה ולהתחתן עם טייס בחיל הים, לאחר מכן היא מקללת אותו על כך שעזב את הקורס.
מאוכזב מדחייתה הקשה של לינט, סיד נרשם למוטל ומתאבד.
זאק מחליט לצאת מהקורס, אולם פולי לא מרשה לו לעשות זאת כל כך קרוב למועד הסיום.
זאק ופולי מתחילים להתגושש בקרב פנים אל פנים, בזמן שכל הפלוגה מתבוננת בהם.
במשך רוב הקרב זאק מוביל, מתודלק מהכעס שלו כלפי פולי שלדעתו היה האחראי הראשי להתאבדותו של סיד מאחר שנתן לו להיפלט מהקורס, אולם לבסוף פולי מצליח להביס את זאק על ידי מכה מתחת לחגורה.
בסוף הקרב פולי מודיע לזאק שאם ברצונו לעזוב את הקורס הוא רשאי לעשות זאת.
זאק מגיע לטקס הסיום ומושבע לצי האמריקני יחד עם חבריו לכיתה.
בהתאם למסורת הצי, הוא מקבל את ההצדעה הראשונה שלו בתור קצין מסמל האימונים שלו פולי, לאחר שהוא נותן לו דולר מכסף.
פולי, בניגוד למסורת שמכתיבה להכניס את הדולר לכיס השמאלי של החולצה, מכניס את הדולר לכיסו הימני, ונותן הצדעה מוקפדת לזאק, וכך מראה לו שהוא מאמין בייחודיותו של זאק.
זאק מודה לפולי על הדרכתו, ואומר שללא פולי הוא לא היה יכול להגיע לאן שהוא נמצא.
בסצנת הסיום המפורסמת של הסרט, מופיע זאק, לאחר קבלת הצבתו לאימוני טיס, במפעל שבו עובדת פאולה, ושם הוא לוקח אותה בזרועותיו ונושא אותה אל מחוץ למפעל לקול תשואותיהם של עובדי המקום, וביניהם לינט.
ריצ'רד גיר נרתע מסצנת הסיום, בה מגיע זאק למפעל כדי לקחת את פאולה במדי הצי שלו.
גיר חשב שהסיום הזה לא יעבוד כי הוא רגשני מדי.
הבמאי, טיילור האקפורד, נטה להסכים עם גיר בנושא זה, עד שבמהלך החזרות הניצבות התחילו למחוא כפיים ולבכות.
מאוחר יותר, כשגיר ראה את הסצנה המוגמרת יחד עם שיר הנושא "Up where we Belong" הוא אמר שהיא עשתה לו צמרמורת, ושבדיעבד, הבמאי צדק בבחירתו בסצנה זו.
מקור השם של הסרט הוא בתקנה של המשפט הצבאי האמריקאי אשר קובעת ש"כל קצין או צוער אשר הורשע בהתנהגות שאינה הולמת קצין וג'נטלמן יקבל עונש אשר ייקבע בידי בית דין צבאי".
הסרט הכניס כ-129 מיליון דולר עם צאתו, מה שהפך אותו לאחד הסרטים הרווחיים והמצליחים ביותר של 1982, דבר שהתבטא גם מבחינה כלכלית וגם מבחינת השבחים שקיבל הסרט ממבקרים.
מאוחר יותר, זכה הסרט להכרה כאחד מהסרטים החשובים של 1982 מאתרי דירוג סרטים שונים.
הסרט אף קיבל ציון יוצא דופן של 94% ביקורות חיוביות מאתר Rotten Tomatoes.
מבקר הקולנוע רוג'ר איברט, הנודע בביקורתו הקפדנית, נתן לסרט 4 כוכבים (מתוך 4 אפשריים).
הסרט זכה בשני פרסי אוסקר ב-1982. האחד עבור שחקן המשנה הטוב ביותר, עבור תפקידו של לואיס גוסט ג'וניור כסמל הטירונים הקשוח אמיל פולי.
בנוסף זכה שיר הנושא "Up where we belong" בפרס האוסקר עבור השיר המקורי הטוב ביותר.
בנוסף, היה הסרט מועמד לארבעה פרסים נוספים: השחקנית הטובה ביותר - דברה וינגר; המוזיקה הטובה ביותר; העריכה הטובה ביותר; והתסריט הטוב ביותר.
הסרט אף זכה בפרס באפט"א הבריטי עבור השיר המקורי, וכמו כן זכה בפרס האקדמיה היפנית עבור הסרט הזר הטוב ביותר לשנת 1983.
שם השיר מילים מבוצע על ידי "Up Where We Belong" וויל ג'נינגס, ג'ק ניטשה ובאפי סיינט-מארי ג'ו קוקר וג'ניפר וורנס "Treat Me Right" D.
קצין מודיעין (בראשי תיבות: קמ"ן) הוא קצין במטה של יחידה צבאית או משטרתית מסוימת העומד בראש מערך המודיעין של אותה מסגרת.
קצין המודיעין אחראי על תכנון, תיאום, איסוף ומחקר מודיעין על היעד: מל"מ, כוונותיו, יכולותיו, מיקומו, ומצבו הכללי.
כמו כן, הוא אחראי על עיבוד המידע והצגתו למפקד המסגרת.
בתחום המודיעין הצבאי, אספקת מידע אודות מטרות אויב מסייע לרוב במאמץ האש.
קצין המודיעין מתואם מבצעית עם קצין האג"ם ומונחה מקצועית לרוב על ידי חיל המודיעין.
בצבאות נאט"ו סימולו הוא G2 ממטה האוגדה ומעלה ו-S2 ממטה החטיבה ומטה.
בחיל המודיעין הישראלי, הכשרת קצין מודיעין מתבצעת בבית הספר למודיעין, בה"ד 15, כאשר מתקיימת הכשרה בנפרד לקמ"ני גדוד ולשאר קמ"ני היחידות (באמ"ן, בחטיבות ובפיקודים).
קציני המודיעין עוברים חפיפות ייעודיות ביחידות אליהן הם מגיעים, אשר מתאימות לאופי עבודתן.
בכוחות היבשה של צה"ל משרתים קציני מודיעין מרמת הגדוד ועד לרמת הפיקוד.
כלל קציני המודיעין ביבשה נמצאים תחת פיקודו של מערך מודיעין השדה
קצין ומרגל הוא רומן היסטורי מאת רוברט האריס, העוסק בפרשת דרייפוס מנקודת מבטו של קולונל ז'ורז' פיקאר.
פריז 1895. רב-סרן בצבא צרפת בשם ז'ורז' פיקאר מתאר בפני שר ההגנה אוגוסט מרסייה וראש המטה הכללי ראול לה מוטון דה בואדפר את טקס שלילת דרגותיו והשפלתו הפומבית של המרגל לכאורה אלפרד דרייפוס.
דרייפוס נשלח לאי השדים לרצות עונש מאסר עולם על ריגול לטובת הקיסרות הגרמנית.
כגמול על חלקו לאורך הפרשה כולה, הופך פיקאר לקולונל הצעיר ביותר בצבא צרפת וממונה לראש המשרד הסטטיסטי ("המשרד השני") - משרד המודיעין הצבאי הסודי.
בתפקידו זה מגלה פיקאר עד מהרה כי פועל בוגד נוסף בשורות צבא צרפת - פרדיננד אסטרהאזי.
מחקר מעמיק יותר מגלה לו שלמעשה דרייפוס חף מפשע, ואסטרהאזי היה האשם מלכתחילה.
דרייפוס הואשם רק בשל היותו היהודי היחיד במטה הכללי.
פיקאר עצמו אומנם נגוע באנטישמיות, אולם הוא איש של כבוד ואינו מוכן שאדם חף מפשע יסבול.
על כן הוא יוצא למאבק למען זיכויו של דרייפוס, בידיעה שהדבר עשוי לקטוע באיבה את הקריירה המזהירה שלו.
האריס עבד בזמנו עם רומן פולנסקי על הפקת הסרט "סופר הצללים".
על פי עדותו של האריס, פולנסקי מאז ומתמיד הביע עניין מיוחד בפרשת דרייפוס, וביקש ממנו לבדוק את הנושא.
בספטמבר 2012 החל האריס לעבוד על תסריט לסרט שפולנסקי תכנן בשם "D" - אשר יעסוק בפרשה.
כעבור מספר חודשים הודיע האריס לפולנסקי כי מדובר בנושא רחב מדי, ועל כן החליט לכתוב קודם כל ספר על הנושא.
"קצין ומרגל" יצא לאור באוקטובר 2013, ותורגם לעברית ב-2015. צילומי הסרט החלו ביולי 2016 בפריז.
האריס סיפר שהחליט לבחור בפיקאר כדמות הראשית בספר, מכיוון שפיקאר היה למעשה מעורב במידה כזו או אחרת בכל שלבי הפרשה.
הוא אף היה מורו של דרייפוס בקולג' הצבאי.
עם זאת, נקודת מבטו היא נקודת מבט של קצין צרפתי, ולפיכך נייטרלית.
הספר עובד לסרט קולנוע צרפתי ("אני מאשים" במקור הצרפתי, "קצין ומרגל" בתרגום לאנגלית ולעברית) משנת 2019, בבימויו של רומן פולנסקי ובכיכובם של ז'אן דוז'רדן ולואי גארל.
קצין משמרת גשר הוא הקצין האחראי לאונייה, נוסעיה ומטענה בעת המשמרת.
מושג בינלאומי לקצין ימי בעת ביצוע תפקידו כאחראי על תנועת האונייה בים.
קצין המשמרת נושא באחריות כבדה לחיי השטים באונייה, לגוף האונייה ולמטענה שהם בעלי ערך כלכלי גדול.
למעשה מוטלת עליו אחריות באותה רמה הנדרשת מרב חובל אלא שהיא מוגבלת לזמן המשמרת בלבד.
שמירת תקנות שונות כגון התקנות הבין לאומיות למניעת התנגשות בים, תקנות בטיחות השייט ותקנות בנושאי הגנה על הסביבה הימית, כך גם לגבי הוראות מערכת הבטיחות הבינלאומית , מכתיבים את התנהגות קצין המשמרת וצוות האונייה.
משמרת היא תקופת זמן בתפקיד.
הצורך במשמרות נובע מכך שהמרחק מנמל היציאה לנמל היעד גדול ותנועת האונייה איטית.
לא ניתן לקיים ערנות למשך זמן השיט.
אורך המשמרת נקבע ל-4 שעות כתקופה שבה ניתן לקיים ערנות מלאה.
החלוקה בין קציני האונייה קבועה במרבית ציי העולם, והיא, לפי הזמן באונייה: מחצות עד 04:00, החובל השני, מ-04:00 עד 08:00, החובל הראשון מ-08:00 עד 12:00, החובל השלישי.
במרבית האוניות, בכל הציים, אין רב החובל משמש כקצין משמרת מסוימת.
זאת על מנת שיהיה בכוננות מלאה לקריאה בכל שעות היממה.
באוניות קטנות, בהן משרתים רק 2 קציני סיפון, גם רב החובל מקיים משמרת גשר.
בכלי השיט של ציי המלחמה מתחלקות המשמרות בצורה דומה שנקבעת בכל אונייה.
בספינות קרביות, הנמצאות בכוננות ללחימה, מופעלת לפעמים שיטה המכונה "משמרת כלב".
הצוות כולו נדרש להשתתף במשמרות.
הצוות מחולק לשלוש קבוצות המכונות "צבעים" – ירוק לבן ואדום – ועל ידי הפעלת משמרת כלב נוצר לאנשי הצוות סבב משמרות במהלך ההפלגה.
הכשרה לתפקיד קצין משמרת באונייה נעשית בבתי ספר ימיים ובמכונים להכשרת קציני ים.
בישראל נעשית ההכשרה בקורס חובלים של חיל הים הישראלי.
ידיעת חוקי הדרך למניעת התנגשויות בים.
הקדטים נדרשים לדעת בעל פה מילה במילה את נוסח ההוראות בשפת המדינה.
ניווט חופי הכרת המפה הימית, ניווט במימי חופין על הסכנות הטמונות בו.
ניווט אסטרונומי למעקב אחר מקום האונייה ודרכה בים הפתוח.
הכרת גורמי השמים, חישובים טריגונומטריים ושימוש באלמנך הימי וטבלאות ניווט.
הכרת ושימוש נכון במכשירי ועזרי הניווט – מצפן מגנטי וגירוסקופי, מדי עומק לסוגיהם, סקסטנט, עזרי ניווט אלקטרוניים.
הבנת אנגלית ימית - קריאת הוראות הפעלת ציוד ומערכות.
שימוש בקוד הבינלאומי, כולל אלף-בית פונטי.
יכולת לקרוא הוראות הפעלה ולהכיר נהלים מקצועיים בשפה זאת.
מטאורולוגיה ימית - בכלל ובזירת ההפלגה בפרט כולל הוראות שמירה על הסביבה הימית.
הכרת מבנה האונייה בכלל ואונייתו בפרט.
היכרות ושימוש עם מידע היציבות הנופק לאונייה על ידי המספנה בה נבנתה.
תפעול המכ"מ ומכשירי הקשר בנוהל GMDSS, הכרת ציוד ההצלה באונייה.
קורס כיבוי אש, הישרדות בסירת/רפסודת הצלה, בטיחות בעבודה ועזרה ראשונה ברמה של החייאה ונוהל MEDICO לטיפול בנפגעים.
מכונאות ומערכות חשמל ימיות - יסודות מנוע דיזל, התנעה, מערכת דלק, מערכת קירור, משאבות, מערכת אוויר דחוס, התפלת מים, הנעה – חשובי (יעילות) חישובי שיט על פי סיבובי מנוע.
תצרוכת דלק – השפעת שינוי מהירות על צריכת דלק, קירור ומיזוג אוויר, מערכת הגה + מערכת עקיבה.
חבלים וגלגילות, עוגנים וכבלים - הכרת סוגי חבלי וכבלי התקשרות, עוגנים ושרשרותיהם, טיפול ותחזוקת חבלים וגלגלות, קליעות בחבלים ובכבלי פלדה.
כפיתת מטען ופרטי ציוד, הרמת מטענים, צינורות ומכלים פתוחים.
מטען – לקצינים בצי הסוחר - עקרונות שינוע ואחסון בטוח (כמו אוורור, הזעה), אבטחת מטען.
שיטות שינוע – מכולות, תפזורת, מנופים וכו'.
הפעלת חימוש – לאנשי חיל הים- תגובת התגוננות להתחמקות מטורפדו ומטילי אויב.
תמרון כלי שיט - סוגי מדחפים, סוגי הנעה, סיבובים – כ"ש טעון/ריק, סיבוב, מרחקי עצירה, סיבובים בשעת חירום.
האחריות הרבה המוטלת על קצין המשמרת מחייבת השקעה בתחום מבנה האישיות.
מתוך כוונה לבנות אנשים שיטתיים אמינים ויעילים, נעשית במרבית בתי הספר הימיים הכשרה ועיצוב האופי לקדטים.
זאת על מנת ליצור אדם אחראי ואמין, שיהיה מסוגל לעשות את הדבר הנכון בתנאי ים קשים, תוך התפתחויות בלתי צפויות.
בתי הספר הימיים בעולם מתנהלים בדרך כלל כפנימייה צבאית ומקנים יכולת לעבוד בצוות, תוך משמעת וכיבוד היררכיה פיקודית.
התכונות והרגלי התנהגות נכונים מוקנים בשיטה הכוללת: ניהול עצמי על ידי הקדטים, הקפדה ותשומת לב לפרטים, פעילות תחת לחץ, עמידה בלוחות זמנים ובניית אמון בין הקדטים לעמיתיהם ולמפקדיהם.
כל זה נעשה תוך מיון מתמשך והרחקת בלתי-מתאימים.
בבתי הספר ובאקדמיות לקצינים מונהגת הקפדה מיוחדת על הופעה ראויה במדים – על כל פרטיה – ועל ביצוע מדויק ונמרץ של תרגילי סדר.
פעילות זאת מובילה למטרה של הקניית ערכי הקפדנות בפרטים, השיטתיות בביצוע והגברת הגאווה האישית והקבוצתית ככוח מניע וכושר שליטה בפעילות צוותית בעתיד.
הקדטים מתחנכים להשגיח על עצמם, לצפות ולהבין את אשר הם רואים ולשאוף להבאת תועלת לסביבתם.
מובהר להם שאחריות מביאה אחריה סמכות, שאל להם להסס לעשות את שצריך – מבלי לבקש רשות לכך.
במקרים של טעויות, לתקן אותן מיד, מבלי להתנצל.
רב חובל אנריקו לוי עוד כמנהל בית הספר הימי בחיפה ראה את קצין משמרת גשר כמודל לחינוך.
תשומת הלב וההקפדה של מפקד הקדטים יהודה קלאוז וסגל בית הספר החדירו בקדטים שיטתיות: מקפידים על פרטים - תלבושת והופעה תקנית מצוחצחת, לא שוכחים - כי רושמים, לא מאבדים - כי כל דבר חייב להיות במקומו.
לא חסר - כי מכינים עתודה, תמיד דרוכים למשימות חדשות - כי אלו שהיה צורך לעשותן להיעשות כבר בוצעו מיד.
השיטה נחלה הצלחה, איכות הבוגרים הייתה טובה, אך כמות המסיימים הייתה זעומה ביחס לצורכי צי הסוחר.
חיל הים שיצא למרחב עם כמות רבה של ספינות סער בממוצע שבעה קצינים בספינת טילים ושני קצינים בספינות בט"ש קיבל בוגרי תיכון מצטיינים מכל הארץ לקורס חובלים והכפיל את משך הקורס משנה לשנתיים.
הדרישה להגדלת הכמות נראתה לאנריקו לוי כדרישה להורדת האיכות ולכך לא הסכים ועבר לתפקיד אחר.
חלק חשוב מהידע נרכש מסיפורי הימאים בכתב ובעל פה.
מעט מהימאים לאחר פרישתם כותבים ספרי זכרונות.
ספרי זכרונות כאלה מהווים חומר עיון לקדטים.
מעבר לכך במרבית חלקי העולם מתקיים בין הימאים מנהג להיפגש ולספר סיפורים על אירועים שקרו לעצמם ולאחרים.
קדטים וקצינים צעירים קולטים בצורה בלתי פורמלית, מידע מהוותיקים, הנשאר בזיכרון ועשוי לשמש אותם למקרים ותגובות.
התנאים להסמכה: הקדט סיים לימודיו במוסד מוכר על ידי רשות הספנות ועמד בהצלחה בכל הבחינות המופיעות בסילבוס.
שירת במחלקת סיפון, באונייה או בגוררת, במשך 12 חודשים לפחות.
קיבל חוות דעת מקצועית חיובית מרב חובל אנייתו.
ועבר בהצלחה בחינה בעל פה ברשות הספנות והנמלים.
בחיל הים הישראלי: סיום קורס חובלים במגמת שייט, בשלב ייעודי אחרי פרק זמן של 4 חודשי הכנה ו-4 חודשים נוספים של התמחות בכלי שיט, שבסופם מעבר בחינה בעל פה על ידי ועדת הסמכה בראשות מפקד ספינה ומפקד פלגה.
גם לאחר הסמכת הקצין, רב החובל או מפקד כלי השיט יפקח עליו היטב, עד שיהיה סמוך ובטוח שפקודו זה בקי במלאכתו ובאחריות המוטלת עליו, מבצע את כל תפקידיו כהלכה ושניתן לסמוך עליו שיזעיק את רב החובל/המפקד כאשר יתפתח מצב מיוחד.
קצין המשמרת אחראי בפני רב החובל.
גם אם רב החובל נמצא בגשר אינו משוחרר מתפקידו.
האונייה בהגדרתה פועלת בתווך מסוכן.
תשומת הלב של קצין המשמרת מתחלקת בין הסביבה המקיפה את האונייה והאונייה עצמה.
תצפית ערנית מחויבת בכל עת ההפלגה.
קצין המשמרת ימצא כל הזמן בתצפית בגשר.
כניסה לחדר המפות לצורכי ניווט תיעשה לתקופות קצרות ביותר.
עליו לוודא שהימאי בתצפית נמצא במקומו ומבצע את תפקידו.
בעת תנועה בערפל מוצב צופה בחרטום האונייה ישתמש בפעמון המוצב בחרטום על מנת להסב את תשומת לב קצין המשמר לעצמים המתגלים.
גילוי בצד ימים -צלצול יחיד.
גילוי בצד שמאל – שני צלצולים ולפני החרטום -שלושה צלצולים.
קצין המשמרת מבצע את תפקידו בעמידה כאשר הוא עובר מדי פעם משני צדי הגשר החיצוני וסורק את האופק והאונייה.
תופעה ידועה היא שקצין המשמרת מגלה ראשון לפני הצופים.
רק כאשר הקברניט מקדים לגלות כאשר הוא עולה לגשר.
באוניות המודרניות כולל אוניות צי חדישות יש מכשירי גילוי רבים.
התצפית הנעשית במכשירים מאפשרת גילוי בטווחים רחוקים ומציגה לקצין המשמרת אינפורמציה רבה.
במידת מה מקשה עליו להבחין בסכנה קרובה.
לדעת ימאים מנוסים אין דבר העולה בחשיבותו בעת המשמרת על תצפית עין של קצין המשמרת עצמו.
קצין המשמרת חייב לשים לב ולבדוק היטב את ניהוג האונייה.
בכל החלפת הגאי עליו לבדוק את הקורס ולהשוות בין מצפן הראשי ומצפן הנהיגה.
לאחר כל שינוי קורס יש לבדוק את המצפנים ולקבוע את תיקון הסטייה הנדרש על מנת לשמור את האונייה על הנתיב.
ניווט חופי ואסטרונומי קצין המשמרת יאתר את מקום האונייה לפי תצפיות לחוף ויסמן במפה.
במרבית האניות מותקנת מערכת GPS המציגה ועוקבת אחרי מקום האונייה בדיוק רב.
מיקום SOS בעבר נדרש קצין משמרת הגשר לרשום ביומן הנשמר אצל קצין האלחוט בתחילת המשמרת ובאמצעיתה את של האונייה.
הדבר נעשה לצורך דיווח או היענות לקריאות הצלה.
כיום מערכת GMDSS עוקבת אחרי מיקום האונייה באופן אוטומטי.
על קצין המשמרת לבדוק שאורות הניווט של האונייה דולקים משקיעת החמה וכבויים בזריחתה.
בתנאי ערפל וראות מוגבלת עליו להוריד מהירות.
עליו לפעול ללא היסוס לבצע פעולה הנדרשת לפי חוקי הדרך למניעת התנגשויות בים.
כדי למנוע סכנה מהאונייה ומהאנשים עליו לשנות את הקורס להוריד מהירות ואף להניע לאחור אם נוצרת סכנה מידית.
כאשר נדרשת פעולת שינוי לצורך מניעת התנגשות יש לעשותה מוקדם ובצורה שהאונייה שלה יש את זכות המעבר לא תהיה בספק.
שונותמאווררים – באוניות משא מותקנים מאווררים למחסנים בצדי הסיפון.
המאווררים צריכים להיות מכוונים בצורה שתאפשר אוורור למטען.
בעת מזג אוויר גרוע יש צורך לכסותם ובאניות נוסעים יש לוודא סגירת חלונות בצד האונייה הפונה לרוח.
הקצין המקבל את המשמרת יקרא את הוראות הלילה של הקברניט ויחתום שקראם.
יבדוק את הקורס לפי נתיב האונייה על המפה.
יתעדכן לגבי נקודות חוף ומגדלורים וסימני ניווט הנראים או צפויים להיראות במהלך המשמרת.
הקצין המוסר את המשמרת יציג את כלי השיט שבסביבה ואת נקודות הציון והאורות הניווט בחוף.
על מקבל המשמרת להיות מרוצה שהאונייה במקום ומצב בטוח.
אם אינו משוכנע בכך עליו לדווח מיד לרב החובל.
כאשר קיבל את המשמרת עליו לבדוק שהאונייה בקורס הנכון ואת שגיאת המצפן לפי תצפית.
חוקי הדרך בים נוצרו כדי למנוע התנגשות.
טעות של קצין המשמרת בעת שעולה הצורך בפינוי דרך עשויה לגרום לתוצאות קשות.
לגבי כל כלי שיט המתגלה באופק האונייה מקיים קצין המשמרת סדרת בדיקות מסקנות החלטות ופעולות.
האם קיימת סכנת התנגשות – כאשר הכיוון למטרה קבוע ואינו משתנה משמעותית המסקנה חיובית.
עם הכיוון משתנה המעבר יהיה רחוק ואין סכנת התנגשות.
האם על אונייתו לפנות דרך – או שכלי השיט האחר חייב בכך.
מהי פעולת הפינוי המתאימה – בדרך כלל פניית הגה ושינוי קורס משמעותי על מנת לעבור מאחורי האונייה המתקרבת.
אפשרות אחרת להוריד מהירות בצורה משמעותית כדי לתת לאונייה לעבור לפני החרטום.
פעולות פחות מקובלות להרים מהירות ולעבור לפני חרטום האונייה המתקרבת.