tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
האיש בחלוק השחור מעוניין למכור את המגילה ובעזרת הכסף לממן מהפכה נגד נשיא צרפת.
האיש בחלוק השחור מתברר להיות הדמות שהתנכלה להפרוטגוניסט במהלך המשחק.
הפרוטגוניסט מצליח לברוח ממנו ביחד עם האיש הזקן והפרוטגוניסט מחזיר את המגילה למוזיאון.
לאחר מכן, הפרוטגוניסט מצליח לזכות בעסק מהמעסיק שלו שפרש.
המשטרה מגיעה ועוצרת את הדמות היריבה והאישה שלקחה את המזוודה של הפרוטגוניסט מגיעה.
לאחר מכן בתחנת המטרו, השחקן עובר מעין שאלון שקובע את הפרמטרים הראשונים באישיותו: קריזמה, חכמה, כוח פיזי ונתונים אחרים.
אם השחקן מבצע פשע במשחק, מד "הפליליות" שלו עולה, מה שיכול להפחיד דמויות במשחק ולמנוע מהן לדבר איתו.
בניגוד למשחקים אחרים בסדרה, המשחק שם יותר דגש על עיצוב הבית של השחקן: השחקן יכול בעזרת המחשב בחדרו להתחבר לחנות אינטרנטית ולקנות רהיטים חדשים לביתו וכן בגדים חדשים.
השחקן גם יכול לשלם לצלם מקומי שיצלם אותו, בכך המצלמה בטלפון נפתחת והשחקן יכול להצטלם עבור "הדרכון" במשחק.
לאחר מכן, השחקן יכול להזמין את הדמות לדייט ובהמשך להזמין אותה לביתו.
השחקן יכול לעבוד במספר מקומות ברחבי העיר: במלצרות וכטבח/מעצב אופנה (בהתאם לבחירות במשחק).
עבודות כדוגמת העבודה במטבח, מעלה מדד אצל השחקן.
לדוגמה: עבודה בתור טבח מעלה את יכולת הבישול של השחקן, ככל שהמד עולה השחקן יכול להרוויח יותר כסף מעבודה זו.
על השחקן לשלם פעם בשבוע שכר דירה.
כאשר אם לא ישלם, הוא לא יוכל להיכנס לביתו.
האתר PocketGamer העניק למשחק קיבל ציון של ארבעה כוכבים.
האתר Game-Over העניק למשחק ציון של 80%.
Part II (מכונה גם "כהן") הוא המיני-אלבום השני של הזמר הישראלי אושר כהן.
האלבום יצא לאור ב-6 ביוני 2023, באמצעות חברות התקליטים הליקון ארומה מיוזיק ו-P.A.I.
זה אלבום ההמשך למיני-אלבומו הקודם של כהן, "אושר" (2023), והוא יצא בעקבות הצלחתו הרבה של קודמו.
מתוך האלבום הצליחו השירים "אהבה" ו"ככה וככה" להגיע לעשירייה הפותחת במצעד היטליסט של מאקו, כשהראשון אף הגיע לצמרת מצעד זה, וכן מצעדי המוזיקה של מדיה פורסט והעשירייה.
"Parmezaan & Linkerbaan" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר ההולנדי יוסט קליין בהשתתפות הראפר דוני.
את השיר הוציאה ב-29 ביוני 2018 לאור חברת התקליטים מאדה מיוזיק כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן M van Marketing.
השיר הגיע למקום השני במצעד 100 הסינגלים ההולנדיים.
השיר נכתב על ידי קליין, דוני, אנה טקסטרה ורינו סמבו, שגם הפיק אותו מוזיקלית לצד קטה.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-29 ביוני 2018. נכון לאוגוסט 2024 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-320 אלף צפיות.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם29 ביוני 2018סטרימינג • הורדה דיגיטליתמאדה מיוזיק
Party for Everybody (בתרגום לעברית: מסיבה לכולם) הוא סינגל שהוקלט על ידי הלהקה הרוסייה בורנובסקיה בבושקי.
השיר זכה בקדם האירוויזיון הרוסי, שהתקיים במוסקבה ב-7 בפברואר 2012, ונבחר לייצג את רוסיה באירוויזיון 2012 שהתקיים בבאקו.
רוב מילות השדיר הן באודמורטית.
במהלך ראיון עם חברות הלהקה לעיתון, "קומסומולסקאיה פראבדה", אמרה חברת הלהקה אולגה טוקטארווה, כי הלהקה כתבה את השיר בעצמה, בעוד שהחלקים באנגלית נכתבו על ידי מחברת בריטית.
היא אמרה: "אני אפילו לא אגיד את שם המחברת, אני לא יכולה לבטא אותו, היא לא רוסייה".
למעשה, מחברת המילים באנגלית, היא כותבת השירים האמריקאית המפורסמת, , הידועה בעיקר בזכות הלחנת השיר "The Power of Love" בביצוע .
השיר הולחן על ידי .
המילים באודמורטית ובאנגלית נכתבו בנפרד.
אחת מחברות הלהקה הסבירה את משמעות חלק ממילות השיר באנגלית: "אנחנו שרות על הדלקת התנור, לישת הבצק ופריסת המפה על השולחן, בזמן שאנו מחכות שהילדים יחזרו הביתה.
וכאשר ילדינו יחזרו הביתה, נחגוג ונרקוד."
חברות הלהקה אף ציינו כי למידה המילים באנגלית לא הייתה קשה מדי.
השיר קיבל ביקורות מעורבות עד חיוביות מצד מבקרים ומפיקי מוזיקה.
ארתור גספריאן אמר לכתבים כי אירופה עשויה לראות בבורנובסקיה בבושקי מעין "אטרקציה מוזיקלית", ולכן סבר כי "סיכוייהן לזכות בתחרות נמוכים".
מנגד, יוסיף פריגוז'ין טען כי "בורנובסקיה בבושקי עשויות לזכות בתחרות, בשל המקוריות והייחודיות שלהן".
איגור קרוטוי שיבח את הלהקה והצהיר שלא יתפלא אם היא תזכה בתחרות.
ולרי מלאדזה אמר שהלהקה הייתה הבחירה המועדפת עליו.
השיר "Party for Everybody" התמודד בקדם האירוויזיון הרוסי, "Evrovidenie" , שהתקיים במוסקבה ב-7 בפברואר 2012. לאחר שקלול הצבעות השופטים והצופים, השיר זכה בקדם עם 38.51 נקודות, ונבחר לייצג את רוסיה באירוויזיון 2012.
רוסיה שובצה להתחרות בחצי הגמר הראשון שהתקיים ב-22 במאי 2012, בתור הביצוע ה-14, אחרי ולפני .
בתום המשדר הוכרזה רוסיה כאחת מעשר המדינות שהעפילו לשלב הגמר, ומאוחר יותר התברר כי דורגה במקום הראשון בחצי הגמר עם 152 נקודות.
בגמר, שנערך ב-26 במאי, הופיעה רוסיה שישית, אחרי ולפני , והגיעה למקום השני עם 259 נקודות, אחרי השיר השוודי, "Euphoria" בביצוע לורן.
Passarim הוא אלבום של המלחין הברזילאי אנטוניו קרלוס ז'ובים שיצא בשנת 1987. בתקופת הכתיבה של האלבום התעוררה מודעות אצל ז'ובים לנזקי הסביבה ואפשר לראות זאת בטקסטים, במיוחד בשיר שעל שמו קרוי האלבום, Passarim, שם יש ביקורת חריפה על הריסת יערות הגשם בברזיל.
כששומעים את האלבום אפשר לחוש בז'ובים בוגר יותר מאשר בתקופה המוקדמת יותר בקריירה שלו.
מקצבי הבוסה נובה בשילוב עם קולו המחוספס של ז'ובים מהווים שילוב מנצח ועל כן הצלחתו.
באלבום כלולים גם שני שירים שכתב בנו של ז'ובים, פאולו, שגם הפיק את האלבום והיה שותף בביצוע השירים.
אנטוניו קרלוס ז'ובים - פסנתר ושירה
פאולו ז'ובים - גיטרה וקולות
דנילו קיימי - חליל צד וקולות
אנה לונטרה ז'ובים - קולות
Past Masters, Volume One הוא האלבום ה14 שיצא בשנת 1988 והכיל הקלטות של להקת הביטלס בין השנים 1962–1965.
האלבום מכיל 18 רצועות: מהן 13 שירים שהופיעו בסינגלים ואי לכך אינם מופיעים באלבומיהם הרשמיים, וכן שירי משנה בסינגלים (בי-סייד).
בנוסף להם מופיעים באלבום 4 שירים שהופיעו בתקליטון "Long Tall Sally" ושיר אחד שהופיע בארצות הברית "Bad Boy".
עטיפת האלבום מציגה את הלוגו של הלהקה כפי שהופיע על מערכת התופים עליה ניגן בהופעות פומביות רינגו סטאר בימיה של הלהקה.
לעטיפה עצמה רקע שחור, בעוד חלקו השני של האוסף, Past Masters, Volume Two בעל עיצוב זהה עם ברקע לבן.
Past Masters, Volume Two הוא אלבום אוסף של להקת הביטלס הכולל סינגלים בלבד של הלהקה.
האלבום יצא ב-1988 והכיל סינגלים מהשנים 1965–1970. זהו האלבום הראשון שיצא בתקליטור (יחד עם חלקו הראשון של אוסף זה, Past Masters, Volume One).
באלבום חמישה עשר שירים שחלקם הם איי-סייד ובי-סייד.
The Inner Light (ג'ורג' האריסון) (1968, בי-סייד)
Old Brown Shoe (האריסון) (1969, בי-סייד)
Across the Universe (ביצוע עבור אלבום לצדקה בשם No One's Gonna Change Our World שנעשה על ידי אמנים שונים עבור הקרן העולמית לשימור חיות הבר, 1969)
Past & Present הוא כתב עת היסטורי בריטי הרואה אור כרבעון בידי ההוצאה לאור של אוניברסיטת אוקספורד בשם Past and Present Society.
כתב העת הושפע מאסכולת האנאל בהיסטוריה והוקם בשנת 1952 על ידי שילוב של מרקסיסטים (כולל חברי קבוצת ההיסטוריונים של המפלגה הקומוניסטית) והיסטוריונים שאינם מרקסיסטים, בכללם אדוארד פאלמר תומפסון.
רובם פרשו לאחר זמן קצר, ותוך שנים מועטות הפך כתב-העת לאחד המובילים במחקר ההיסטורי בעולם.
כאשר תרומתו הייחודית בהיסטוריה חברתית והיסטוריה תרבותית.
בין עורכיו הידועים ניתן למנות את לורנס סטון, אריק הובסבאום, קית' תומאס, ג'ואן טירסק, רודני הילטון, כריסטופר היל וג'ון אליוט.
Path of Exile (מאנגלית: מסע הגלות) הוא משחק פעולה-תפקידים המתרחש בעולם בדיוני.
המשחק, שפותח על ידי Grinding Gear Games הניו זילנדית, מופץ להורדה בחינם וממומן על ידי תרומות שהם מגדירים כ"מיקרו-תשלומים אתיים".
מבחינת משחקיות, המשחק הוא בדגש פעולה בסגנון דיאבלו בו השחקן מסתובב בעולם הפנטזיה של המשחק ועליו לקטול כמה שיותר מפלצות.
המשחק הוא משחק פנטזיה המתרחש ביבשת דמיונית בשם רייקלאסט (Wraeclast) שתפקידה לאכלס פושעים שנידונו לגלות.
המשחק מתחיל כאשר השחקן מתעורר בחופי היבשת, ללא שום סיבה ידועה וללא היכרות עם רקע העבר שלו, ועליו להתמקד בהכרה והישרדות בעולם הזר ומלא הסכנות, להתמודד עם ילידיו המסוכנים וליצור קשרים עם גולים אחרים.
סגנון המשחק הוא המקובל במסגרת משחקי "Hack and Slash": השחקן מגלם דמות בודדת החוקרת מבוכים שונים ועוסקת בעיקר זמנה במילוי המשימות שניתנות לשחקן, שכוללות בעיקר קטל המפלצות השוכנות בעולם כדי לקבל נקודות ניסיון ולעלות ברמות ובביזת אוצרותיהם.
הדגש מושם פחות על קשירת מערכות יחסים עם דמויות אחרות או פתרון חידות, והמשחק נוטה יותר לכיוון של משחק פעולה מאשר משחק הרפתקאות.
בדומה לדיאבלו, המשחק הוא בגוף שלישי בו השחקן רואה את עולם המשחק במבט-על, ויש בו אלמנטים של משחק מרובה משתתפים המוני כאשר ניתן להתחבר לשרתים ולהיפגש עם שחקנים אחרים בערים השונות ואף ליצור אינטראקציות איתם, אך לא בתוך המבוכים עצמם, שם השחקן נמצא לבד.
במשחק יש 3 תכונות בסיסיות (stats) שמשפיעות על תכונות ויכולות אחרות בשחקן:
כוח (Strength) שמשפיע על מתקפות פיזיות.
2 נקודות כוח = 1 נקודת חיים, ו-5 נקודות כוח = +1% נזק למתקפות פיזיות.
זריזות (Dexterity) שמשפיע על מתקפות מרוחקות ודיוק.
נקודת זריזות = 2 נקודות דיוק, 5 נק' זריזות = +1% בהגנה.
אינטליגנציה (Intelligence) שמשפיע על כוח והגנה קסומים.
2 נק' אינטליגנציה = 1 נקודת מאנה, ו-5 נק' אינטליגנציה = +1% מגן קסום.
גיבור המשחק נתון לבחירת המשחק מתוך 6 דמויות: Marauder (לוחם מבוסס כוח), Ranger (קשת מבוסס זריזות), Witch (מכשפה מבוססת אינטליגנציה), Duelist (דמות היברידית שמבוססת על כוח וזריזות), Templar (דמות היברידית שמבוססת על כוח ואינטליגנציה) ו-Shadow (גם כן דמות היברידית שמבוססת על זריזות ואינטליגנציה).
המיומנויות הפעילות (Active skills) קיימות כחפצים (Gems) בצבעים שונים כאשר צבע אדום מציין מתקפות פיזיות, כחול קסמים, וירוק - מתקפות לטווח רחוק.
בכל ציוד כגון נשק או שריון יש סוקטים בצבעים שונים שמשתנים מנפילה לנפילה ועליהם ניתן לשים את המתקפות.
המיומנויות מוגבלות בדרישה לתכונה מסוימת (או תכונות), ניתן להשיג אותם על ידי הריגת מפלצות וביצוע משימות, ויש יכולת להעלות אותם רמות על ידי שימוש במיומנויות כדי לצבור נקודות ניסיון למיומנות.
ככל שהרמה של המיומנות יותר חזקה, היכולות שלה משתפרות אם כי דרישות הסטאטים עולות.
ערך השחקן נקבע לפי חוזקו וחפצים נדירים מאוד שיש ברשותו.
במשחק ישנה מערכת שחקן נגד שחקן (PVP) שמאפשרת לשחקנים להילחם אחד נגד השני ובה הם יכולים להילחם באזורים רנדומליים, יהיה מערכת דירוג, וחפצים ייחודיים שתוכלו לקבל מה-PVP.
Pastebin הוא סוג של יישום ווב שבו ניתן לאחסן טקסטים לטווח זמן מוגדר.
סוג אתר זה הוא בשימוש בעיקר על ידי מתכנתים השומרים או מציגים פיסות קוד מקור, או מידע הגדרתי, אך בפועל כל אחד יכול לשתף בו טקסט.
הרעיון שמאחורי אתרים מעין אלו הוא להפוך לנוח שיתוף ברשת של טקסטים.
מנהלי לוחות הדבקה ואתרי Pastebin הם הכלים המאפשרים להעתיק תוכן טקסטואלי מהרמה המקומית, ולשתפו למיקום מרוחק באמצעות הרשת.
קיימים מספר רב של אתרים מסוג Pastebin כשלכל אחד קיימות תכונות ייחודיות העונות לצורכי קהל היעד המרכזי אליו הם פונות.
הוא אתר מסוג Pastebin שהושק ב-2002, ולאחר 8 שנות פעילות הגיע לכ-10 מיליון טקסטים "פעילים" שאינם ספאם או טקסטים שפג תוקפם.
פחות משנה לאחר מכן צייצו בעלי אתר Pastebin.com שהם הגיעו ללמעלה מ-20 מיליון טקסטים פעילים.
בפברואר 2010 נמכרה Pastebin.com על ידי בעלה הראשון פאול דיקסון לג'רואן ויידר, יזם רשת הולנדי.
מספר שבועות לאחר הרכש שידרג ויידר את האתר ומיתגו כ-V2.0. בתחילת 2011 גרסת V3.0 הופעלה באתר.
ביקורת נמתחה על אתר Pastebin.com מאחר שרבות מהרשומות בו התבררו כספקיות ספאם וכדומה.
passwd הוא כלי במערכות יוניקס ומערכות הפעלה דמויות יוניקס המשמש לשינוי סיסמת משתמש.
הסיסמה הנקלטת מהמשתמש מועברת בפונקציית גיבוב, כאשר רק הפלט של הפונקציה נשמר מטעמי אבטחת מידע.
כאשר משתמש מבקש להתאמת, מועברת הסיסמה הנקלטת בתהליך דומה, תוך השוואה למידע השמור במערכת.
הפקודה passwd משמשת לשינוי סיסמאות מקומיות, אך מאפשרת גם לשנות סיסמה במערכות אימות מבוזרות, כגון NIS, קרברוס, ו-LDAP.
בעבר היה הכרחי להשתמש בפקודות שונות על מנת לשנות סיסמאות בשיטות אימות שונות.
לדוגמה, הפקודה לשינוי סיסמה במערכות NIS הייתה yppasswd.
דרך זו גרמה למשתמש להיות מודע לשיטת האימות, והביאה לבזבוז קוד.
כיום, ברוב המערכות קיימת פקודת passwd אחידה, וביצוע השינוי והחלפת הסיסמה מטופל בצורה שקופה למשתמש באמצעות מודולי אימות הניתנים לחיבור (PAM).
פונקציית הגיבוב המשמשת לשמירת הסיסמאות מוכתבת על ידי התצורה של מודול pam_unix.so.
כברירת מחדל נעשה שימוש בפוקנציה MD5, אך כיום המודול מכיל גם פונקציות גיבוב הנחשבות חזקות יותר, כגון Blowfish, SHA256 וSHA512.
הקובץ /etc/passwd הוא מסד נתונים טקסטואלי המכיל מידע על משתמשים הרשאים להתחבר למערכת או ששייכים אליהם תהליכים.
ברוב מערכות ההפעלה הקובץ משמש דרך אחת מני רבות לאחסון מידע על המשתמשים במערכת, המוגדרת ב-Name Service Switch.
במערכות יוניקס מודרניות המידע הרגיש על הסיסמאות נשמר בקובץ או מסד נתונים נפרד.
שם הקובץ לקוח משימושו המקורי, כקובץ המשמש לאימות סיסמאות.
לרוב, לקובץ הרשאות מערכת קבצים המאפשרות לכל משתמש לקרוא אותו, אך רק למשתמש-על לשנותו.
הקובץ /etc/passwd מכיל רשומה אחת בכל שורה, אשר מייצגת משתמש יחיד.
כל רשומה מכילה שבעה שדות המופרדים בנקודתיים.
רשומה טיפוסית יכולה להראות כך:
באופן כללי, השדות, בסדר משמאל לימין, הם כדלקמן:
מידע המשמש לאימות הסיסמה; ברוב מערכות ההפעלה המודרניות השדה מכיל x בלבד, והמידע נשמר בקובץ נפרד.
כאשר השדה מכיל *, זוהי דרך נפוצה לבטל התחברות למשתמש זה.
הקובץ /etc/shadow נועד להגביר את רמת האבטחה על ידי הפרדת המידע הרגיש על הסיסמאות לקובץ נפרד, אשר רק משתמש-על יכול לקרוא.
השימוש בקובץ זה החל בתחילת שנות ה-90. השדות ברשומה בקובץ זה הם כדלקמן:
המידע על הסיסמה בפורמט CRYPT, אשר מכיל את מספר פונקציית ההאש, salt, ותוצאת הפונקציה.
או * מייצגים משתמש נעול.
שדה ריק מייצג התחברות ללא סיסמה.
זמן שינוי הסיסמה האחרון (בזמן יוניקס)
מספר הימים עד שיהיה ניתן לשנות שנית את הסיסמה
מספר הימים עד שחובה יהיה לשנות את סיסמה
מספר הימים עד להתראה על שינוי סיסמה קרב
מספר הימים עד שהמשתמש יחדל לפעול כאשר נדרשת החלפת סיסמה
זמן תפוגת המשתמש (בזמן יוניקס)
"Pass the Dutchie" הוא שיר שבוצע על ידי להקת הרגאיי Musical Youth שהורכבה מבני נוער בריטים ממוצא ג'מייקני.
השיר יצא לאור בשנת 1982 ונכלל באלבום הבכורה של הלהקה "The Youth of Today".
הוא זכה להצלחה עולמית ונמכרו ממנו מעל ל-5 מיליון עותקים.
Pass The Dutchie היה הסינגל הראשון של הלהקה שיצא בחברת תקליטים גדולה.
השיר הופיע כגרסת כיסוי שהתבססה על שני שירים:"Gimme the Music" של U Brown" והשיר "Pass the Kouchie" של ההרכב הג'מייקני "Mighty Diamonds" העוסק בשימוש בקנאביס ("kouchie" בסלנג ג'מייקני הוא כינוי לצינור לעישון קנאביס).
בגרסה החדשה שונה שם השיר ל-Pass The Dutchie.
בפטואה Dutch הוא סיר לבישול.
כל האזכורים לסמים הוסרו בגרסת הכיסוי.
לדוגמה, השורה מהשיר "Pass the Kouchie" ("איך זה מרגיש כשאין לך עשב (קנאביס בסלנג)") שונתה ל"איך זה מרגיש כשאין לך מזון".
בעת שהסינגל יצא, נמכרו ממנו 100,000 עותקים ביום אחד.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, למקום העשירי במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי וזכה להצלחה במדינות רבות אחרות כגון אוסטרליה, קנדה וגרמניה.
מעל ל-5 מיליון עותקים מן הסינגל נמכרו ברחבי העולם.
הווידאו קליפ לשיר בוים על ידי דון לטס וצולם בחלקו בגדה הדרומית של נהר התמזה בלונדון, על יד גשר למבת'.
בקליפ נראים חברי הלהקה שרים ומנגנים.
בנוסף נראים חברי הלהקה מצולמים בתוך בית משפט.
בקליפ השתתף השחקן ג'וליאן פירת'.
במחרוזת פארודית לכבוד ראש השנה בעונה השלישית של הקומדי סטור שולב השיר עם מילים שונות שמתייחסות לסעודה המשפחתית בערב ראש השנה.
השיר שולב בפסקול הסרט זמר החתונות בשנת 1988
בפרק של הסדרה משפחת סימפסון משנת 1999 שבו המשפחה טסה ליפן, אומר הומר סימפסון שבמקום לטוס ליפן הוא היה מעדיף לנסוע לג'מייקה, שם היה "pass the dutchie on the left hand side", ובכך ציטט שורה מן הפזמון של השיר.
בשנת 2002 שימש השיר בפסקול הסרט סקובי דו.
בשנת 2010 שולב השיר בפסקול הסרט Boy.
בשנת 2022 שולב השיר בפסקול הסדרה דברים מוזרים כשהתנגן באופן קבוע ברכב משלוחי הפיצה של ארגייל במהלך העונה הרביעית.
(Passenger name record (PNR, ובעברית רשימת שמות נוסעים הוא מונח מתעשיית התיירות וחברות התעופה.
המונח מתאר את "רשומת המחשב" ב"מערכות להזמנה ממוחשבת".
הרשומה כוללת את שמות הנוסעים ואת תוכניות המסע שלהם.
הצורך ברשומות אלו התחיל מהצורך לאפשר לשתף מידע בין חברות תעופה במצבים בהם לקוח הקצה (הנוסע), מזמין תוכנית מסע המחייבת החלפה של חברות תעופה.
יאט"א, ארגון חברות התעופה הבינלאומי, הגדיר סטנדרטים שמאפשרים להעביר "רשימות שמות נוסעים" בין חברות התעופה על בסיס הודעות מוסכמות, (Interline Message Procedures - Passenger" (AIRIMP.
ברגע שנוסע מזמין "תוכנית מסע", המערכות הממוכנות (מערכת להזמנה ממוחשבת, CRS - Computer Reservation System, או GDS - Global Distribution System), פותחות רשומה ממוחשבת.
רשומה זו מכונה "רשומת אב" והיא מזוהה על ידי המערכות הממוכנות עם מזהה ייעודי המכונה Record Locator.
הרשומה מכילה, לכל הפחות, את שם הנוסע ואת פרטי תוכנית המסע שלו.
במצבים בהם חלקים מתוכנית המסע מתוכננים להתבצע שלא על ידי מי שיצר את "רשומת האב" - נוצר עותק בכל אחת מה"מערכות להזמנה ממוחשבת" של חברות התעופה השונות.
המזהה הפנימי של הרשומה, בכל אחת מהחברות, מקושר ל"רשומת האב" כך שבכל פעם שהנוסע מבצע שינוי בתוכנית המסע שלו, המידע הרלוונטי יתעדכן אוטומטית אצל כל בעלי העניין.
חברות תעופה רבות מפעילות את "מערכות ההזמנה הממוחשבת" שלהם - כחלק מ GDS שמתארח אצל חברה, ספקית שהיא צד שלישי, במקרה כזה, ה GDS יכול לשתף את אותה "רשומת אב" בין כל החברות שמשתתפות בתוכנית המסע.
אף על פי ש"רשימת שמות הנוסעים" כרשומת מחשב החלה בענף התעופה, כיום היא יכולה לשמש גם מלונות, חברות להשכרת רכב, שרותי מעבר בין שדות תעופה וחברות המתפעלות רכבות.
בשנים האחרונות, כתלות בחוק ובהסכמים שונים, "רשימת שמות הנוסעים" כרשומה ממוחשבת - משותפת עם סוכנויות ממשלתיות כמו משטרה, שרותי ביטחון, מכס וכיוצא באלו.
פתיחת "רשימת שמות נוסעים" מחייבת, לכל הפחות, מילוי של חמישה שדות חובה:
פרטי התקשרות של סוכנות נסיעות או של המשרד הרלוונטי של חברת תעופה.
מספר הכרטיס או תנאים לגבי תקפותו
לכל הפחות, פרטים מלאים לגבי מקטע אחד של תוכנית המסע.
שמו של האדם שביצע את ההזמנה.
המערכת מצרפת לשדות החובה, בצורה אוטומטית, אות זמן ו"קוד עיר מדומה", קוד זה משמש את המערכות הממוכנות לזיהוי המשרד המסוים של סוכנות הנסיעות או חברת התעופה, שממנו בוצעה ההזמנה.
"קוד העיר המדומה" משמש, בין השאר, לטובת אבטחת מידע (למשרדים שונים יש הרשאות שונות) ולניהול "מבצעים והנחות" - כך שחברת התעופה יכולה להציע מחיר שונה לכל משרד בנפרד, בלי שהמשרדים השונים יודעים זאת.
רוב חברות בתעופה וסוכנויות הנסיעות דורשות נתונים נוספים ובכללם:
קוד תעריף (המחיר עצמו בדרך כלל לא יפורט) ומגבלות על הכרטיס.
מיסים לכלל הרשויות שנדרש לשלם להם, לפי תוכנית המסע.
דרכי התקשרות לסוכנות ולנוסע, כולל ביעד.
בקשות מיוחדות כמו אוכל כשר או סיוע לנכה בכיסא גלגלים.
בשנים האחרונות, במדינות רבות, רשויות המדינה מחייבות גם להוסיף:
פרטי דרכון ובכלל זה - אזרחות, מספר הדרכון, תאריך תפוגה
מספר ייחודי של הרשויות האמריקאיות (אם הונפק כזה בעבר)
כל אחד ממרכיבי "רשימת שמות הנוסעים" מקודד על ידי אות בודדת - באופן אחיד, על ידי כלל מערכות ההזמנה הממוחשבות:
מקטע בתוכנית המסע, כמות מושבים שהוזמנה, סטטוס וקבוצת תעריף - 0
מזהים של הרשומה - 1
מזהים של יוצר "רשומת האב", כולל חברת תעופה, משתמש ותפקיד - 2
כנ"ל, של חברת התעופה הראשית - 4
תאריך תפוגה של הכרטיס - 8
רוב חברות התעופה בוחרות לאחסן את "רשימת שמות הנוסעים" כרשומת מחשב, על גבי שרתים של צד שלישי המתמחה בכך, במסגרת "מרכזי נתונים" של "מערכות ההזמנה הממוחשבות" או של ה GDS.
מכיוון שכך, כמעט כל המידע בנוגע לפרטיהם של הנוסעים, נשמר בחוות שרתי מחשוב אצל אחת מארבע החברות המובילות בעולם בהקשרים אלו, Sabre, Galileo, Worldspan, Amadeus.
בדומה ל"שרותי ענן" אחרים, מצב עניינים זה גורם לכך שכל ענף התעופה תלוי בשירותי אחסון אלה.
אם למשל, בנמל התעופה בן-גוריון, פועלות למעלה מ-120 חברות תעופה, בהחלט אפשרי מצב שפגיעה במערכות ה-GDS או ה-CRS שנמצאות בשרתים של אחת מארבע החברות הגדולות תביא לשיתוק של חלק מ-120 החברות - במקביל.
רשימת שמות הנוסעים כנקודת תורפה לתקיפות סייבר
מכיוון שמערכות ה-CRS וה-GDS הן רשתות מחשוב חובקות עולם הנשענות על "מרכזי נתונים" בודדים, המנוהלים, כמעט כולם, על ידי אותן ארבע חברות שמחזיקות את שוק ה-CRS- GDS, "מרכזי נתונים" אלו כמו גם רשתות המחשוב, בכלל ורשימות שמות הנוסעים בפרט, מהווים נקודת תורפה בראיית היכולת להתמודד עם תקיפות סייבר.
מכיוון שחברות אלו הן חברות זרות ומרכזי הנתונים שלהן ממוקמים מחוץ לישראל, נוצרת תלות באיכות החוזים בין חברות התעופה וסוכנויות הנסיעות לספקיות מערכות ה CRS-GDS כמו גם תלות בנוהלי אבטחת המידע והגנת הסייבר של אותן ארבע ספקיות.
רשימת שמות הנוסעים כתשתית למניעת טיסות בין לאומית מטרוריסטים וגורמי פשיעה בין לאומיים
בשנים האחרונות ובפרט מאז פיגועי 11 בספטמבר 2001, ארגוני הביטחון של מדינות העולם מחזיקים רשימות של מבוקשים בהקשר לחברות בארגוני טרור.
עצם קיום "רשימות שמות הנוסעים" כרשומת מחשב מאפשר לארגוני הביטחון של המדינות השונות למנוע חופש תנועה של פעילי טרור בדרכם לביצוע פיגועים וזאת על ידי ניהול "רשימות שחורות" של חשודים שחל עליהם איסור לטוס.
יכולת זו תלויה ביכולת לאמת את זהות הנוסע ולמנוע מצבים של הזמנת כרטיסי טיסה בזהות בדויה.
ארגונים רבים לשמירה על פרטיות הביעו דאגה מעצם קיום "רשימות שמות נוסעים" שעלולות להכיל מידע רב על הנוסעים ובכללו, שם מלא, תאריך לידה, כתובת מגורים וכתובת מקום העבודה, מספרי טלפון, כתובות דואר אלקטרוני, כתובת IP במקרה של הזמנות "אונליין".
בדרך כלל ניתן לגשת ל"רשימות שמות הנוסעים" ישירות מהאינטרנט באמצעות ה"מזהה הייעודי" (Record Locator), אלא שאותו ניתן למצוא, בין השאר, על גבי כרטיס העלייה למטוס (Boarding pass).
חברות ה CRS-GDS שומרות את נתוני ה"רשימת שמות נוסעים" גם במקרה של הזמנות שבוטלו או אף לאחר שתוכנית המסע הושלמה.
פעמים רבות, החברות מאפשרות גישה לבסיס הנתונים באמצעות אתר אינטרנט פתוח ועל בסיס מספר ההזמנה בלבד, מספר שאותו ניתן למצוא על כרטיס הטיסה.
אחרי שנים ארוכות של דיונים, ב-2016, ההפרלמנט האירופי החליט לחייב את כל המדינות החברות באיחוד האירופאי לאסוף את "רשימות שמות הנוסעים" ולחלוק אותם עם יתר מדינות האיחוד.
בלגיה ספציפית, החליטה לעשות מהלך דומה, הכולל בתוכו גם את כל הנוסעים במערך הרכבות.
הסכמי שיתוף "רשימות שמות נוסעים" בין מדינות
הסכם לשיתוף "רשימות שמות נוסעים" בין ארצות הברית לאחוד האירופאי
החל משנת 2011, נכנס לתוקפו הסכם בין ה"משרד להגנת המולדת" של ארצות הברית של אמריקה לבין האיחוד האירופאי ולפיו "רשימות שמות הנוסעים" של חברות התעופה האירופאיות משותפות עם המשרד להגנת המולדת.
הסכם לשיתוף "רשימות שמות נוסעים" בין אוסטרליה לאחוד האירופאי
החוק האוסטרלי מאוד שונה מהחוק האירופאי וככל הידוע, באוסטרליה חל איסור על אגירת רשומות המחשב של "רשימות שמות הנוסעים".
למרות זאת, יש הסכם בין ממשלת אוסטרליה לאיחוד האירופאי בנוגע לשיתוף "רשימות שמות נוסעים", ככל הנראה, בהקשר למניעת טרור ופשיעה בין לאומית.
הסכם לשיתוף "רשימות שמות נוסעים" בין קנדה לאחוד האירופאי
כבר מ-2005, קיימים הסכמים בין קנדה לאיחוד האירופאי שמסדירים את שיתוף רשומות המחשב של "רשימות שמות הנוסעים".
"PassajirAvtoTrans" (Пассажиравтотранс) היא אגודה שיתופית – קואופרטיב – המפעילה תחבורה ציבורית בסנקט פטרבורג ובפרבריה, בייחוד אוטובוסים.
היא אחת ממפעילות התחבורה הציבורית הגדולות ברוסיה.
החברה מעסיקה כ-10,200 עובדים ומפעילה צי של 1,500 אוטובוסים, שמשרתים מאות קווים עירוניים, בינעירוניים ובינלאומיים והחברה מתאפיינת בהפעלת אוטובוסים רחבים וגדולים במיוחד.
לחברה גם אוסף של אוטובוסים ישנים שמוצגים במוזיאון בבעלותה.
החברה הוקמה ב-1 בספטמבר 1926 כאשר ועדת ההוצאה לפועל של לנינגרד (ששימשה כעירייה) החליטה על השקת שלושה אוטובוסים עבור קו תחבורה עירוני.
ב-1935 מחלקת התחבורה העירונית הפכה לגוף בבעלות העירייה בשם המינהל לתחבורת אוטובוסים (Автотранспортное управление Ленгорисполкома, АТУЛ) ובשנת 1938 היוזמה נקראה בשם LenAvtoTrans («Ленавтотранс»).
ערב מלחמת העולם השנייה החברה הפעילה צי של 500 אוטובוסים אבל בתקופת המלחמה והמצור על לנינגרד חלק נכבד מצי האוטובוסים הועבר לידי הצבא האדום והאוטובוסים שימשו להעברת תחמושת והברחת מזון ואספקה לעיר.
תחבורת האוטובוסים חודשה באופן סדיר ב-1 באוגוסט 1945, צי האוטובוסים התרחב ונוספו קווי שירות לפרברי העיר.
עם חניכת הרכבת תחתית בנובמבר 1955 מפת השירות התרחבה לערים נוספות במחוז לנינגרד.
בשנת 1964 למבנה החברה צורפה חברה קטנה יותר שפעלה בחסות העירייה בשם GlavLenAvtoTrans והיקף הפעילות צמח מאוד.
החברה הפעילה בשנות ה-80 של המאה ה-20 7 חניות לאוטובוסים, כשהאחרון שבהם היה חניון האוטובוסים הגדול באירופה.
ב-26 ביולי 1988 ממשלת רוסיה, אז ממשלת רוסיה הסובייטית, אישרה להקים על בסיס חברת LenAvtoTrans חברה בשם LenPassajirAvtoTrans שהפעילה בנוסף ל-7 חניונים לאוטובוסים גם בעת ספר לנהגי אוטובוס.
בינואר 1989 לרשות החברה היו למעלה מ-5,000 אוטובוסים ב-200 קווי שירות.
לאחר התפרקות ברית המועצות החברה ידעה קשיים כלכליים רבים שאילצו מכירת אוטובוסים וקיצוץ במצבת כח האדם של החברה.
ב-21 באוקטובר 1994 החברה אורגנה מחדש ונקראה בשמה הנוכחי PassajirAvtoTrans ( Пассажиравтотранс), אבל החברה המשיכה לסבול מחובות גדלים וגירעונות מתמשכים שהסדרתם התאפשרה רק בשנת 2000,עם שיפור המצב הכלכלי במדינה.
בשנת 2001 ועדת התחבורה של ממשלת סנקט פטרבורג נטלה לידיה את השליטה בחברה והחלה רפורמה במבנה החברה.
ליזין למנכ"ל החברה, לאחר שכיהן קודם כסגן יושב ראש ועדת התחבורה של העירייה.
Past Life (בעברית: חיים קודמים) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר האמריקאי טרבור דניאל, ביחד עם הזמרת-יוצרת האמריקאית סלינה גומז, מתוך אלבום הבכורה שלו, Nicotine השיר יצא לאור ב-6 במרץ 2020, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס וטוד מאסקאוויטש, כסינגל השני מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום החמישי במצעד הסינגלים החמים של ניו זילנד.
האודיו הרשמי של השיר פורסם ב-26 ביוני 2020, הועלה לערוץ היוטיוב של חברת ההקלטות דניאל.
הווידאו קליפ הרשמי לשיר יצא לאור ב-14 ביולי ובוים על ידי המפיקים הישראליים וניה הימן וגל מוגיה.
הקליפ פורסם בשידור חי וזכה להצלחה רבה כאשר צבר למעלה מ-33 מיליון צפיות.
במצעד הבילבורד הוט 100, השיר הופיע לראשונה במקום ה-77 והפך לשני של דניאל במצעד.
השיר נכנס גם למצעדים של קנדה הוט 100 והונגריה והגיע בשיאו למקומות ה-68 וה-38 בהתאמה.
במצעד הסינגלים של ליטא זכה להצלחה מתונה כאשר הגיע בשיאו למקום ה-88.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם6 במרץ 2020הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתאינטרסקופ רקורדס • טוד מאסקאוויטש26 ביוני 2020
(בעברית: זמן לחגוג!) הוא מיני-אלבום של הזמרת גלוריה אסטפן אשר יצא ב-1998 על ידי אפיק רקורדס.
האלבום יצא כפורמט של תקליטור ולא של אלבום והוא כולל שיר אחד ארוך בשם "The Party Time Megamix", שיר באורך של 22 דקות שכולל מחרוזת של שירים מכל מיני שנים בקריירה של אסטפן בגרסאות מחודשות.
דיסק זה יצא במקביל לאלבומה , על מנת לקדם את האלבום, אותו מהלך אותו עשה גם עם מחרוזת הרמיקסים אשר יצאה באותה התקופה.
הדיסק הופץ ברשת החנויות טארגט בלבד והוא כולל בתוכו חלק מלהיטיה הגדולים ביותר כדוגמת "Conga".
"Pasión" (בעברית: "תְשׁוּקָה") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן, בשיתוף עם המוזיקאי פרננדו לימה, מתוך אלבום האולפן התשיעי שלה, Symphony.
השיר יצא לאור ב-6 בנובמבר 2007, על ידי חברת התקליטים מנהטן רקורדס, כסינגל מתוך האלבום.
בנוסף להיותו סינגל מתוך Symphony, השיר היה שיר הנושא של אופרת הסבון המקסיקנית, Pasión.
השיר נכתב על ידי חורחה אבנדניו לורס והופק על ידי פרנק פיטרסון, שהיה למפיק של האלבום, Symphony.
ב-10 במרץ 2009, הוציאה ברייטמן את אלבום ההופעה הרביעי שלה Symphony: Live in Vienna, במהלכו ביצעה ביחד עם לימה את השיר; ההופעה זכתה להצלחה רבה.
פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-8.1 מיליון השמעות.
ב-29 במרץ 2009, כמה שבועות לאחר צאתו של אלבום ההופעה הרביעי שלה ברייטמן Symphony: Live in Vienna, הועלה ליוטיוב סרטון בו היא ולימה מבצעים את השיר יחדיו.
הסרטון הועלה בפורמט של הפרדה גבוהה וזכה להצלחה רבה בצאתו.
האודיו של הביצוע מאותו אלבום הופעה הועלה ליוטיוב ב-19 בינואר 2017.
נכון לאוקטובר 2020, מונה הצפיות של הסרטון עומד על למעלה מ-17 מיליון צפיות.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם6 בנובמבר 2007הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתמנהטן
Paste הוא מגזין דיגיטלי חודשי למוזיקה ובידור, שבסיסו באטלנטה, ג'ורג'יה, עם אולפנים הממוקמים באטלנטה ובמנהטן, ובבעלות Paste Media Group.
המגזין החל לפעול כאתר אינטרנט בשנת 1998. מ-2002 עד 2010 הפיצו עותקים מודפסים שלו, עד שהחליטו להפוך אותו לאתר אינטרנט בלבד.
המגזין נחשב לאחד ממגזיני המוזיקה הידועים ביותר בעולם המוזיקה.
המגזין נוסד ביולי 2002 בהפצה של פעם ברבעון, והיה בבעלותם של ג'וש ג'קסון, ניק פורדי, וטים ריגן-פורטר.
ב-14 במאי 2009, עורכי Paste הכריזו על תוכנית להציל את המגזין, על ידי פנייה לקוראיו, למוזיקאים ולידוענים לתרומות.
בשנת 2009 הושק ב-Paste פיילוט טלוויזיה באורך שעה ששודר ב-Halogen TV בשם, Pop Goes the Culture.
Passionfruit (בעברית: פסיפלורה) הוא סינגל של הראפר הקנדי דרייק, מתוך המיקסטייפ שלו, More Life.
השיר יצא לאור ב-28 במרץ 2017, כסינגל השני מתוך המיקסטייפ לאחר "Fake Love", על ידי חברות התקליטים קאש מאני רקורדס, יאנג מאני וריפבליק רקורדס.
השיר נכתב על ידי דרייק, לצד המפיק והפזמונאי הבריטי ננה רוגס, והוא מכיל קולות נוספים של זואי קרביץ.
השיר מאופיין בסגנונות ההאוס טרופי, R&B, פופ ודאנסהול.
הוא מבוצע בסולם סול דיאז מנור, על גבי מקצב של 112 פעימות לדקה.
"Passionfruit" הגיע לעשירייה הפותחת בקנדה, דנמרק, אירלנד, ניו זילנד, הממלכה המאוחדת וארצות הברית.
השיר נכנס למצעד הבילבורד הוט 100 במקום השמיני ב-8 באפריל 2017. השיר היה לשירו האחרון של דרייק שנכנס למצעד במהלך 431 השבועות הרצופים בהם שיריו שהו במצעד.
שיא זה מעולם לא נשבר מאז שיצא השיר מהמצעד.
בארץ מולדתו קנדה, נכנס השיר למקום השני בקנדה הוט 100, מאחורי "Shape of You" של אד שירן.
Patient Number 9 (בעברית: מטופל מספר 9) הוא אלבום האולפן השלושה עשר של זמר ההבי מטאל האנגלי, אוזי אוסבורן.
הוא יצא לאור ב-9 בספטמבר 2022 תחת הוצאת אפיק רקורדס והופק על ידי אנדרו ואט.
האלבום קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה וזכה בפרס אלבום הרוק הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי ה-65.
ארבעה ימים לאחר יציאתו של האלבום Ordinary Man, אוסבורן הודיע שהוא התחיל לעבוד על האלבום הבא שלו, כשאנדרו ואט מפיק שוב.
ב-24 ביוני 2022 שוחרר הסינגל המוביל ושיר הנושא, "Patient Number 9" בהשתתפות ג'ף בק, יחד עם קליפ מוזיקלי נלווה.
את הקליפ ביימו טוד מקפרלן ואם וורטלה.
הקליפ הוא הראשון אי פעם שמשלב את יצירות האמנות שאוסבורן מצייר.
במקביל, אוסבורן הכריז על האלבום, העטיפה, רשימת הרצועות ותאריך היציאה.
הסינגל השני "Degradation Rules" בהשתתפות טוני איומי נחשף ב-22 ביולי.
ארבעה ימים לפני יציאת האלבום, ב-5 בספטמבר, פורסם הסינגל השלישי "Nothing Feels Right" בהשתתפות זאק ויילד.
"Pass U By" (בעברית: "חלף על פניך") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי תמיר גרינברג.
את השיר הוציאה ב-11 באוגוסט 2024 לאור חברת התקליטים די-מיוזיק, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.
"Pass U By" נכתב והולחן על ידי גרינברג, שגם הפיק אותו מוזיקלית לצד יובל אונהאוז, גל עובד ועידן אברהמסון.
השיר מבטא תחושות של חוסר ביטחון עצמי ושאלות על ערך אישי מול אחרים.
הדובר שואל אם הוא אינו מספיק טוב ואם הוא לא עומד בציפיות החברה, ומעלה ספקות לגבי המראה שלו ויכולותיו.
המילים משדרות תחושת בדידות ומאבק פנימי, אך לצד זאת גם חוסן ונכונות להתמודד עם בעיותיו.
הוא מכיר בקושי האישי שלו להתמודד עם החיים, אך עדיין מזכיר לעצמו לא לדאוג ולאפשר לעננים השחורים לעבור מעליו, ולחלוף.
הפזמון החוזר בשיר מציג מסר אופטימי יותר, המעודד את המאזינים לא לדאוג, להניח לקשיים לעבור ולתת לחוזק הפנימי להוביל.
המסר בשיר מתמקד בעוצמתו פנימית של האדם.
בסופו של דבר, השיר קורא לשחרר את הדאגות והפחדים, ולאפשר לעננים השחורים לחלוף מבלי לעכב אותנו.
"Pass U By" זכה להצלחה בתחנות הרדיו השונות בישראל.
הוא הגיע בשיאו למקום השלישי במצעד הפזמונים השבועי של חברת מדיה פורסט, המאגדת את נתוני האיירפליי בישראל לכדי דירוג שבועי.
פייפל הולדינגס הוא תאגיד פינטק אמריקאי המאפשר העברת כספים וביצוע תשלומים באינטרנט ברחבי העולם.
האתר והשירות הוקמו כדי לאפשר רכישה או מכירה קלה יותר דרך האינטרנט.
האתר פועל במדינות רבות, ובחלקן ישנה הגבלה של העברת כסף באמצעות השירות לבעל חשבון אחר או הגבלות אחרות.
הכנסות השירות הן מעמלות המוכרים ומפרסום.
יתרונותיו של אתר אינטרנט מסוג זה הם אבטחה וריכוזיות.
פרטי כרטיס האשראי נמצאים באתר מרכזי אחד, ולא מופצים באתרים רבים, שקשה לדעת מהי רמת האבטחה שלהם והסיכון שבהם לחשיפת פרטי כרטיס האשראי.
כיוון שמדובר באתר גדול, ייחודי ומקצועי לנושא, שמשקיע הרבה בנושא אבטחת המידע, ההנחה היא שהסיכון לדליפת הנתונים נמוך יותר מאשר ברוב האתרים.
החברה מתחייבת לנסות לעזור ללקוח במקרה שהתבצעה תקלה ברכישה או בכל בעיה שיש בין הקונה למוכר, כגון קניית מוצר לא תקין, תיאור המוצר היה שגוי, או שהמוצר לא הגיע ללקוח.
תחילה נפתח "עימות" שבו הקונה או המוכר מערערים על תקינות העסקה.
במקרה ששני הצדדים לא הגיעו להסכמה, רשאי אחד הצדדים "להסלים" את המחלוקת לתביעה, שבה פייפל יבחן את המחלוקת תוך שהוא נותן לצד השני זמן מסוים לענות.
במקרה שהצד השני לא ענה במסגרת הזמן המוקצב, תוכרע המחלוקת באופן אוטומטי לטובת התובע.
במקרה שהנתבע ישיב, פייפל יבחן את האירוע ויכריע לטובת אחד הצדדים.
לעיתים מנצלים הקונים שירות זה לרעה, וטוענים טענות שקריות: הם מתלוננים שהמוצר לא הגיע, או שהגיע במצב לא טוב, ובכך מאלצים את המוכר לתת החזר גם אם המוצר הגיע במלואו.
כחלק מפעילות החברה, פייפאל מספקת הלוואות בריבית, המוענקות לספק כנגד תשלומים עתידיים הצפויים להתקבל מהלקוחות לאחר השלמת העברת הכספים.
החברה הוקמה על ידי מקס לווצ'ין ופיטר ת'יל תחת השם Confinity בדצמבר 1998. במרץ 2000 התאחדה החברה עם המתחרה העיקרית שלה, "X.com", שהייתה בבעלות המיליארדר אילון מאסק.
ב-2002 רכשה חברת eBay (אתר מכירה וקנייה מקוונת) את PayPal כדי לאפשר תשלום נוח ובטוח יותר במכירותיה הפומביות.
בנוסף ל-eBay יש מספר רב של חברות העובדות עם PayPal.
כתוצאה מן הקשר בין eBay ו-PayPal, חברת אמזון, אחד מעסקי הקמעונאות הגדולים ברשת, ומתחרה מרכזית של eBay, אינה מאפשרת לרכוש מוצרים דרכה באמצעות שימוש ב-PayPal.
בחודש ספטמבר 2014 הוציאה חברת eBay הודעה רשמית על פיצול בין החברות והפיכת PayPal לחברה עצמאית.
בינואר 2008 רכשה PayPal את חברת ההזנק הישראלית Fraud Sciences, העוסקת באבטחה של עסקאות מקוונות.
בעקבות הרכישה, פתחה PayPal משרדים ברמת החייל, שבתל אביב ובהמשך עברו המשרדים של החברה למגדל אלקטרה.
ביולי 2008 פתחה PayPal את שוק המכירות למסחר גם בשקלים חדשים, בנוסף לשאר סוגי המטבעות המורשים באתר.
ברבעון השני של 2015 PayPal רכשה את חברת Cyactive הישראלית מבאר שבע.
Cyactive עסקה בהגנת סייבר על בסיס חיזוי איומים עתידיים.
אבל מי קונה?) הוא אלבום האולפן השני של להקת הת'ראש מטאל האמריקאית מגאדת'.
במקור, זכויות היוצרים על האלבום היו שייכות לחברת התקליטים קומבט רקורדס, אשר הוציאה את המיקס הראשוני של האלבום.
חברת התקליטים קפיטול רקורדס קנתה את הזכויות על האלבום והיא זו אשר הפיקה את גרסתו הסופית של האלבום אשר ראה אור בנובמבר 1986. האלבום זכה למיקס חדש ביולי 2004, כשהוצאתו המחודשת מכילה 4 גרסאות מחודשות לשירים מתוך האלבום המקורי, בנוסף לשמונת השירים המופיעים בהוצאה המקורית.
מוות, שטניזם, אנרכיה, בגידה ופולחן מוצגים לראווה כנושאים המרכזיים באלבום, כאשר נושאים אלו נוטים להיות מיוחסים אל סגנון הכתיבה של ז'אנר המטאל, ובפרט למגאדת'.
לאורך האלבום נשמעים מאפייני הלחנה הלקוחים מסגנונות שונים כגון פאנק ורוק מתקדם, לצד מילים אשר בנויות באופנים לא רגילים, כאשר משווים אותם אל אלבומים של להקות אחרות באותה התקופה אשר משתייכות לאותו הז'אנר המוזיקלי.
רבים מחשיבים את האלבום הזה כאבן פינה בהתפתחות הז'אנרים ספיד מטאל ות'ראש מטאל, ושירים כגון "Wake Up Dead" ו-"Peace Sells" הפכו לסינגלים מצליחים.
ב-28 בנובמבר 1988 זכה האלבום למעמד של אלבום זהב, וב-11 בנובמבר 1992 באלבום פלטינה.
עטיפת האלבום מעבירה ביקורת באופן אירוני על הרעיון שאם ה"שלום" היה נמכר כמוצר, לא היו בנמצא אנשים אשר היו מעוניינים בקנייתו.
רעיון זה מתבטא בשלט "למכירה" (For Sale) אשר מוצב בקדמת הריסות בניין האו"ם, אשר נראה כעבר הפצצה גרעינית.
שיר הנושא של האלבום, "Peace Sells", דורג במקום ה-11 ברשימת "40 שירי המטאל הטובים ביותר" של ערוץ המוזיקה VH1. כמו כן השיר מופיע במשחק המחשב Grand Theft Auto: Vice City.
דייב מאסטיין - סולן, גיטרה מובילה וגיטרת ליווי
כריס פולאנד - גיטרה מובילה וגיטרת ליווי
כל השירים אשר נמצאים באלבום נכתבו והולחנו על ידי דייב מאסטיין, למעט "I Ain't Superstitious" שנכתב והולחן על ידי אמן הבלוז ווילי דיקסון.
מגאדת' לא מבצעים יותר בהופעות חיות את השירים "The Conjuring" ו-"Good Mourning/Black Friday" מכיוון שדייב מאסטיין מאמין שהם יותר מדי שטניים/ מרושעים אל מול אמונותיו הנוצריות.
Pawn Hearts הוא אלבומה הרביעי של להקת ואן דר גראף ג'נרייטור.
האלבום יצא לראשונה ב-1971 ואף דורג במקום הראשון במצעד האלבומים האיטלקי ב-1972 למשך 12 שבועות.
לאחר הצלחת אלבומיהם הקודמים של הלהקה, הרבו חברי להקת ואן דר גראף ג'נרייטור להופיע בתקופה זו.
ביוני 1972 הם הסתגרו בביתו של טוני סטארטון-סמית', מנהל הלהקה, והחלו לעבוד על האלבום.
קטעים רבים נכתבו בנסיעות בין הופעות.
את רוב התמלילים והלחנים כתב פיטר האמיל.
התכנון המקורי של הלהקה היה להוציא אלבום כפול, בו יוקלטו השירים על צד א' וצד ב'; על צד ג' יוקלטו קטעי סולו של כל אחד מחברי הלהקה ועל צד ד' תוקלט הופעה חיה.
התוכנית נתקלה בהתנגדות מצד חברת ההקלטות של הלהקה, "כריזמה", ולבסוף הוקלט אלבום רגיל.
חלק מהקטעים שתוכננו לצאת על צד ג' יצאו מאוחר יותר בעיבודים המחודשים של אלבומי הלהקה.
האלבום יצא באוקטובר 1971 ואינו זכה להצלחה מיידית בבריטניה ובאמריקה, אך הוביל את מצעד האלבומים באיטליה והלהקה הוזמנה להופיע ברחבי איטליה.
מרבית השירים באלבום ארוכים ומורכבים.
את היצירה A Plague of Lighthouse Keepers (מגפת שומרי המגדלורים) ביצעה הלהקה רק פעם אחת, ב-1972 בתוכנית של הטלוויזיה הבלגית.
להקלטה הצטרף גם גיטריסט להקת קינג קרימזון, רוברט פריפ.
האלבום יצא מחדש ב-2005. הסאונד שופר והתווספו שירים חדשים לאלבום.
בעת יציאת האלבום ב-1972 היו הבדלי גרסאות בין ההוצאה האירופית לבין מקבילתה האמריקנית:
בארצות הברית ובקנדה הופיע באלבום גם השיר "Theme One" (נעימה מספר אחת) כשיר השני באלבום, בעוד באירופה יצא השיר (שהוא עיבוד לנעימת סיום של תוכנית ברדיו BBC Radio 1 שהלחין ג'ורג' מרטין) כסינגל יחד עם השיר "W" בפברואר 1972.
הסינגל שיצא ב-1972 מכיל גרסה שונה
שירים 5-9 הם תוספות של האלבום המחודש מ-2005
Lemmings, שפותח את האלבום, מתחיל מאוד רגוע: חליל וגיטרה אקוסטית מנגים את המוטיב.
אך כשהסולן פיטר האמיל, מגיע לשורות "I tried to ask what game this was
the voice, as one, as no-one, came to me" (ניסיתי לשאול מה היה המשחק, אך ידעתי שלא אשחק בו/ הקולות, כאחד, כאף-אחד באו אלי...), השיר מגיע לקצב אגרסיבי ופסיכותי, השיר מדבר על דברים רעים המרחשים בעולם האמיל כתב את המילים כשהוא שואל מה אפשר לעשות בעולם האכזר מלבד למות?
זהו שיר אינסטרומנטלי שנמשך 2 דקות אשר הולחן על ידי מפיק הביטלס, ג'ורג' מרטין.
שיר זה זמין רק בגרסאות של האלבום אשר יצאו בארצות הברית וקנדה.
שיר זה זמין גם בדיסק הבונוס שיצא בגרסה המחודשת של האלבום ב-2005.
שיר זה מדבר על אדם אשר סובל מפיצול אישיות.
בתוך האדם חיים רוצח ומלאך המנסים להילחם על השתלטות גופו.
כשהרוצח שולט, הלחן נהיה אגרסיבי ופסיכותי.
כשהמלאך שולט, הלחן נהיה שקט ושלו.
זהו השיר הכי ארוך באלבום.
היצירה הזו בת 23 דקות.
סיפור היצירה, הוא על סיפור בדידותו של שומר מגדלור המתדרדר לטירוף.
הלהקה ביצעה את השיר בהופעות רק פעם אחת.
ב-1972 בתוכנית של הטלוויזיה הבלגית.
Peace in the Valley (לעיתים גם נקרא "(There'll Be) Peace in the Valley (For Me)") (בתרגום לעברית: "שלום בעמק") הוא שיר גוספל שנכתב על ידי הכומר והמוזיקאי תומאס איי דורסי ב-1937.
השיר נכתב במקור לזמרת מהליה ג'קסון אך הפך ללהיט ב-1951 בביצועו של רד פולי והסנשיין בויז.
רד פולי היה באותה עת כוכב חברת התקליטים דקה והייתה לו חצי שעה קבועה בתוכנית הרדיו המוזיקלית הפופולרית ה-Grand Ole Opry.
שילוב קול הבריטון החם של פולי וההרמוניה הקולית של להקת הליווי שלו תרמו להצלחת השיר.
היה זה שיר הגוספל הראשון שהתקליטון שלו נמכר בלמעלה ממיליון עותקים..
בהמשך, בוצע השיר על ידי זמרים נוספים.
הבולטים שבהם הם: אלביס פרסלי בליווי הג'ורדניירס, ג'וני קש (באלבום ההופעה בכלא סן קוונטין), לורטה לין, דולי פרטון, סקרימינג טריז ופיית' היל.
ב-2006 צורף השיר, בביצוע של רד פולי, לרישום הלאומי להקלטות.
הביצוע של אלביס פרסלי והג'ורדניירס
אלביס פרסלי ביצע את השיר ב-1957 והשיר בביצועו הגיע למקום ה-39 במצעד "100 הלהיטים של הבילבורד".
מיני-אלבום (EP) שהכיל את השיר ונקרא על שמו, הגיע למקום השלישי במצעד ה-EP של הבילבורד.
השיר זכה לפרסום כשפרסלי ביצע את השיר ב-6 בינואר 1957 בתור השיר המסיים שלו בהופעתו השלישית במופע של אד סאליבן.
נראה שאמרגנו של פרסלי, "קולונל" טום פרקר וחברת התקליטים שלו, תקליטי RCA, רצו למתן את הדעות שרווחו באמצע שנות ה-50 בקרב קהלים רחבים בארצות הברית, בייחוד בקהלים בעלי אופי שמרני, כי שיריו והופעותיו של אלביס מאיימים על העקרונות המוסריים של הנוער האמריקאי ובחרו לעשות זאת באמצעות שיר בעל אופי דתי.
לאלביס עצמו, היה ביצוע השיר טבעי לחלוטין, מאחר שמוזיקת הגוספל הייתה המוזיקה עליה גדל בילדותו ובנעוריו במיסיסיפי.
Pawn (בעבר Small C) היא שפת תכנות המפותחת כקוד פתוח ומיועדת לשימוש כשפת תסריט להתאמה אישית של תוכניות.
זו שפה חסרת טיפוסים שפותחה על בסיס שפת Small-C, ולה תחביר דומה לשל שפת C.
קוד בשפה מהודר ל P-Code, בדומה לשפת Java, ומורץ על ידי מכונה וירטואלית.
ניתן להשתמש גם במפרש לצורך כך.
שפה זו היא השפה העיקרית, יחד עם C++ בשרתי המוד למצב מרובה משתתפים SA-MP של המשחק Grand Theft Auto: San Andreas, ומשמשת בשרתי משחקים רבי-משתתפים נוספים כגון Counter-Strike.
השפה פותחה על בסיס שפת Small C, שבפני עצמה הייתה דומה מאוד לשפת C.
עם זאת, השינויים שבוצעו בשפה, ובהם הסרת הטיפוסים והפיכת המצביעים להתייחסויות (references), היו מהותיים כל כך שלא היה טעם להשאיר את האות C בשם השפה, ולכן החליטו לקרוא לה פשוט Small.
שכיחותה של המילה Small באינטרנט הפריעה לחפש מידע אודותיה, ולכן הוחלט לשנות את שמה, ולקרוא לה Pawn.
השפה תוכננה במטרה להקל על התאמה אישית של תוכניות (על ידי סקריפטים), ולא במטרה לכתוב תוכנות.
בפרט, תמיכה במבני נתונים היא אחד מצדדיה החלשים של השפה.
זאת כיוון שתוכניות בשפה אמורות לבצע מניפולציות על עצמים דרך התוכנה המארחת, ונמנעת מהן (במכוון) גישה ישירה למידע כלשהו.
הדרך היחידה בה יכולות תוכניות בשפה לפעול על עצמים היא דרך קריאה לשגרות "ילידות", כלומר שגרות אותן מספקת התוכנה המארחת.
עיקר התכנון בשפה כיוון להעניק לה גמישות בתחום הקריאה לשגרות ופונקציות.
השפה מאפשרת הגדרת ערך ברירת מחדל לכל ארגומנט, העברת משתני ערך ומשתני התייחסות, והעברת ארגומנטים על פי שמם או על פי מיקומם.
השפה איננה תומכת בבדיקת טיפוסים, כי היא נטולת טיפוסים, אך יש לה מאפיין חלופי - "תיוג", המאפשר להגדיר רשימת תיוגים קבילים עבור ארגומנט.
השפה מאפשרת מספר תחבירים שונים, וכל מתכנת המשתמש בשפה יכול לבחור ביניהם תחביר לפי טעמו.
השפה משמשת גם כשפת תכנות עבור תוספת למשחק קאונטר סטרייק וכן לתוספת עבור משחקי סורס.
הקוד המשתמש להדפיס "Hello World" בשפת הPAWN ובשפת C דומה מאוד:
Payphone (בעברית: טלפון ציבורי) הוא הסינגל הראשון מתוך אלבום האולפן הרביעי של להקת הפופ רוק האמריקאית מארון 5, ביחד עם הראפר ויז קאליפה.
בתוך שבוע הגיע השיר למקום השלישי במצעד בילבורד הוט 100, עם מכירות של 493,000 עותקים, ובכך שבר את השיא של שיר דיגיטלי שמבוצע על ידי קבוצה.
ב-16 באפריל 2012, יום לפני צאת הסינגל, הופיעה הלהקה הופעת בכורה של השיר על במת "The Voice" האמריקאי ביחד עם הראפר ויז קאליפה.
Peace (בעברית: שלום) הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק המתקדם הישראלית, זינגלה.
היצירה היא אלבום קונספט אנטי מלחמתי שנכתב בהשפעת מלחמת יום הכיפורים ומושר בשפה האנגלית.
את הלחנים כתבו עדי וייס, אודי טמיר ואפרים ברק, והמילים נכתבו על ידי דוד בכר ואחיו, מפיק האלבום ומנהל הלהקה יעקב בכר.
הלהקה ייעדה את האלבום להפצה בינלאומית ואף הייתה במגעים עם חברת Decca, אולם הדבר לא יצא לפועל ובסופו של דבר הוא יצא ב-1977 במהדורה ראשונית של 750 עותקים.
חברי הלהקה התאכזבו קשות מן התוצאה - טכנאי של "התקליט חיפה" שינה את הסדר המקורי של השירים וערך מחדש את המיקס, מה שפגע לתחושתם באיכות הסאונד של האלבום.
לעטיפה נבחר ציור של צבי גרא המציג היפי מיואש שצורך סמים קשים - דימוי שחברי הלהקה לא אהבו.
בנוסף, האלבום הופץ בישראל בלבד והמכירות היו חלשות.
ב-1993 יצאה לאלבום מהדורת תקליטור במארז Jewel Case על ידי האוזן השלישית בשיתוף "התקליט חיפה".
מכיוון שסרטי המאסטר המקוריים אבדו, השיגו אנשי "האוזן השלישית" עותק של המאסטר שנשמר אצל חבר הלהקה אפרים ברק על סליל טייפ 1/4 אינץ' והשתמשו בו להכנת רימסטר של האלבום.
בהזדמנות זו סדר השירים תוקן.
לדיסק נוספו כבונוסים מספר שירים בעברית שהלהקה הקליטה באותן שנים מתוך כוונה לכלול אותם בתקליט שני, שבסופו של דבר לא יצא.
חלק מהשירים הועברו ישירות מתקליטי שדרים בהוצאת "התקליט חיפה", והם נערכו וקוצרו כדי להתאים למגבלות פורמט הדיסק.
ההוצאה המחודשת מכרה מספר עותקים גדול ואף שווקה למדינות שונות, ולמעשה היא אחראית לפרסום של הלהקה.
ההצלחה הביאה את האוזן השלישית להוציא בשנת 2002 מהדורה שנייה של הדיסק במארז קרטון "מיני-ויניל".
בין רצועות הבונוס בהוצאת האוזן השלישית נמצא אחד השירים שזכו לפופולריות גדולה בהופעות של הלהקה, "טוסטוס ירוק בדרך לאסיה".
הגרסה המצורפת לדיסק היא הקלטת פלייבק, שברקע ניתן לשמוע את קולו של שטרן שמוביל את הנגנים.
שנים מאוחר יותר הוסיף שטרן לפלייבק את קולו כסולן, וביצוע זה נכלל באוסף שהפיץ באופן עצמאי בשנות ה-90, "מסיבה בפנים".
בפלייבק מנגנת אסיה שרון, אודותיה נכתב השיר המקורי, בחליל צד.
אסיה החליפה את מרדכי חכם, הצ'לן שאמור היה לנגן את קטע הפתיחה.
ב-2015 הוציאה האוזן השלישית מהדורה חגיגית ע"ג ויניל, הכוללת רק את שירי האלבום המקורי, ללא הבונוסים, ועם רימסטר חדש המבוסס על העברה מויניל פרומו עם המיקס המקורי של האלבום משנת 1975.
אודי טמיר - גיטרה בס, שירה
אפרים ברק - גיטרות, שירה
טוני בראוור - ויולה, מנדולינה
ג'וני שטרן - קולות רקע (מכונה בעטיפת התקליט: יונתן מתן)
זמר גורן - קולות רקע
דוד בכר - פזמונאי (מכונה בעטיפת התקליט: דוד חופש)
דודי רוזנטל ודני ווב - טכנאי הקלטה
יעקב בכר - תמלילן, מפיק ומנהל הלהקה
pcap (מאנגלית, קיצור של (packet capture תרגום: לכידת חבילה) בתחום המחשוב, הוא ממשק תכנות יישומים ללכידת תעבורת רשת.
מערכות הפעלה דמויות יוניקס מיישמות את pcap בספרייה הנקראת libpcap, וחלונות משתמשת ב-libpcap שעברה Porting ונקראת WinPcap.
libpcap היא תחת רישיון BSD ו-WinPcap גם היא תחת רישיון חופשי.
תוכנות ניטור המשתמשות ב-libpcap/WinPcap, יכולות ללכוד חבילות תוכנה הנעות על גבי הרשת, ובגרסאות מתקדמות יותר להעביר חבילות ברשת בשכבת הקישוריות, כמו גם להשיג רשימת ממשקי רשת הזמינים לשימוש עם libpcap/WinPcap.
pcap נכתב בשפת C, כך ששפות אחרות כדוגמת Java ו-.NET ושפות תסריט משתמשות בספריית Wrapper, שאינה מסופקת על ידי libpcap/WinPcap עצמה.
תוכניות C++ יכולות להפנות ישירות לממשק תכנות היישומים של C, או להשתמש בספריית Wrapper מונחית עצמים.
Genesis הוא רובה צלפים אמריקני בקליבר 7.62 מ"מ נאט"ו תוצרת Patriot Arms Inc המבוסס על הרמינגטון מודל 700 ומגיע לדיוק של רבע דקת קשת, דבר ההופך אותו לאחד מרובי הצלפים המדויקים ביותר בעולם, ביחד עם הטנגו 51 (אף הוא מבוסס על הרמינגטון 700).
הרובה מבוסס על פעולת הבריח של רמינגטון מודל 700 עם קת מדגם A1 של מקמילן.
הרובה תוכנן להיות קומפקטי במיוחד, ולכן משתמש בקנה קצר יחסית לרובי צלפים: 20 אינץ' (508 מ"מ).
עם זאת, ניתן להזמין את הרובה עם קנה של 24 אינץ'.
הרובה נועד לשוק הפרטי ומיוצר על ידי חברה קטנה יחסית.
עם תחמושת ברמת Match Grade הרובה יורה באופן עקבי קבוצות שפיזורן הזוויתי הוא מתחת ל-0.25 דקת קשת אך עם תחמושת M118 סטנדרטית הדיוק יורד לפיזור זוויתי של 1.0 דקת קשת.
PeR היא להקת פופ לטבית.
הלהקה הוקמה ב-2007, ביולי אותה שנה ביצעה הלהקה את הופעת הבכורה ב-"Dziesma manai paaudzei", פסטיבל מוזיקה לטבי, לאחר מכן הם נסעו למוסקבה על מנת להשתתף בתוכנית "Minuta slavy", הגרסה הרוסית של הפורמט "גוט טאלנט", שם הם היו במקום הרביעי.
לאחר מכן כשחזרו ללטביה השתתפו באירוע המוזיקלי "Bildes", הופעה זו היוותה את ההופעה האחרונה של הלהקה עם כל חבריה המקוריים.
הלהקה צברה פופולריות כשהשתתפה בתחרות מוזיקה של רשת הטלוויזיה LNT, שם הם עלו לגמר
ב-2009 יצא הסינגל הראשון שלהם "Bye, Bye", איתו השתתפו באותה שנה לראשונה ב-Eirodziesma, האירוע הלטבי לבחירת נציג המדינה לאירוויזיון, ב-2010 ו-2012 הם השתתפו פעמיים נוספות בתחרות מבלי לזכות.
ב-2012 יצא אלבומם שנקרא בשם הלהקה "PeR".
ב-2013 הם זכו ב-"Eirodziesma" עם השיר "Here We Go", וייצגו את לטביה באירוויזיון 2013 במאלמה שבשוודיה, שם כשלו בניסיונם להעפיל לגמר.
Peace Is the Mission (בעברית: שלום הוא המשימה) הוא אלבום האולפן השלישי של ההרכב מוזיקלי האמריקאי מייג'ור לייזר.
האלבום יצא לאור ב-1 ביוני 2015, על ידי חברת התקליטים Mad Decent.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם1 ביוני 2015הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקהMad Decent
PayBox היא אפליקציה ישראלית לתשלומים חברתיים, המאפשרת העברת כספים בין אנשים, גביית כספים קבוצתית ותשלומים לעסקים.
האפליקציה פותחה על ידי חברת "פייבוקס פתרונות תשלום בע"מ" והושקה בשנת 2014. בשנת 2017 נרכשה על ידי בנק דיסקונט, ומאז היא פועלת כחלק מקבוצת דיסקונט ומציעה שירותים פיננסים נוספים.
האפליקציה הושקה בשנת 2014 על ידי חברת "פייבוקס פתרונות תשלום", שהוקמה על ידי טל גרינברג (מנכ"ל), אודי ליברמן (סמנכ"ל שיווק), דוד רחמים (סמנכ"ל תפעול) ואמרי הפנר (סמנכ"ל טכנולוגיות).
החברה פיתחה רשת תשלומים חברתית שנועדה להקל על ביצוע וניהול של תהליכי תשלומים קבוצתיים.
בשנת 2017, בנק דיסקונט רכש את הזכויות לשימוש באפליקציה בישראל, והאפליקציה המשיכה לפעול תחת ניהולו.
בשנת 2020, חברת "פייבוקס פתרונות תשלום", המפתחת המקורית של האפליקציה, הגישה בקשה לפירוק בשל קשיים כלכליים, אך האפליקציה המשיכה לפעול כרגיל בישראל תחת ניהול בנק דיסקונט.
החברה המשיכה לפעול, לאחר שבמסגרת ההסכם עם דיסקונט, הותר לא לפעול בנפרד אך ורק בשוק הבין-לאומי מחוץ לישראל.
בינואר 2021 הודיעה בנק דיסקונט על העברת פעילות האפליקציה למיזם משותף עם רשת "שופרסל", במסגרתו יורחבו השירותים שהוא מציעה לכלול שירות של ארנק דיגיטלי, מתן הלוואות ותשלום ריבית על יתרה.
אף על פי שהמיזם צבר 1.5 מיליון לקוחות פעילים מדי חודש, הוא צבר הפסדים ו"שופרסל" מכרה בחזרה את חלקה ל"דיסקונט" ביוני 2024.
במרץ 2023 השיקה שירות פיקדון חודשי נושא ריבית.
חודשיים אחר כך, הצעת חוק לאסור על אפליקציות תשלומים לשלם ללקוחות ריבית, הורדה מסדר היום של הכנסת.
בנובמבר 2024 השיקה שירות של ארנק דיגיטלי לילדים, בשם PayBox Young, תמורת תשלום חודשי.
בספטמבר 2025 נוספה לשירות אופציה ליצירת קופת חיסכון נושאת ריבית.
האפליקציה מאפשרת העברת כספים בין אנשים באופן מיידי באמצעות מספר הטלפון של הנמען, ללא צורך בפרטי חשבון הבנק שלו.
בנוסף, היא מאפשרת יצירת קבוצות לצורך גביית כספים משותפת, כגון מתנות קבוצתיות, אירועים חברתיים או תשלומים משותפים אחרים.
כל חבר בקבוצה יכול לראות את מצב התשלומים ולהעביר את חלקו בקלות.
עסקים יכולים להשתמש ב-PayBox כדי לקבל תשלומים מלקוחות, הן באופן מקוון והן בחנויות פיזיות, באמצעות קוד QR או קישור תשלום.
בשנת 2022, PayBox השיקה כרטיס אשראי דיגיטלי חינמי, המאפשר למשתמשים לשלם ישירות מהיתרות שלהם באפליקציה, הן בחנויות פיזיות באמצעות טכנולוגיית Tap והן באינטרנט.
הכרטיס הדיגיטלי אינו כרוך בדמי כרטיס ומספק למשתמשים גמישות ונוחות בתשלומים.
במהלך שנת 2023, PayBox החלה להעניק ריבית שנתית של 3% על היתרה האישית באפליקציה.
מהלך זה הציע למשתמשים אלטרנטיבה לבנקים המסורתיים, שבהם הכסף בחשבונות העובר ושב אינו נושא ריבית.
השירות ניתן בחינם למשתמשים, אך קיימות מגבלות על סכומי ההעברה והצבירה:
סך התשלומים ליום או לחודש מוגבל עד 1,000 ₪.
היתרה האישית והקבוצתית יחד מוגבלת עד 25,000 ₪ בכל רגע נתון.
סך המשיכות והתקבולים מוגבל עד 50,000 ₪ בשנה.
בישראל פועלות אפליקציות תשלומים נוספות, כגון bit של בנק הפועלים ו-Pepper Pay של בנק לאומי שנסגרה ב-2022. אפליקציות אלו מציעות שירותים דומים להעברת כספים בין אנשים ותשלומים לעסקים.
Pausa הוא מיני-אלבום של הזמר הפוארטו ריקני ריקי מרטין.
האלבום יצא לאור ב-28 במאי 2020 דרך חברת התקליטים Sony Latin.
זהו המיני-אלבום הראשון של מרטין, והאלבום הראשון שהוציא הזמר מאז אלבומו A Quien Quiera Escuchar משנת 2015.
האלבום תוכנן תחילה להיות אלבום אולפן באורך מלא, אך התוכניות שונו עקב מגפת הקורונה.
מרטין פיצל את האלבום לשני מיני-אלבומים כאשר הראשון מביניהם, Pausa, כולל בעיקרו בלדות ושירים איטיים, והשני, Play, כולל שירים קיצביים יותר.
Peace (בעברית: שָׁלוֹם או שַׁלוָה) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבום האולפן השמיני שלה, Folklore.
עם יציאתו, "Peace" זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה, תוך שנאמר עליו כי הוא "בולט מאוד, עקב הקצב המוזר שלו, ששונה בתכליתו משאר שירי האלבום".
כמו כן, נכתב עליו כי "בשיר, היא [סוויפט] שואלת את המאהב שלה אם אי פעם תוכל להספיק לו בהתחשב בכך שלעולם לא תוכל להביא לו שלום".
השיר הופיע במקום ה-20 במצעד שירי הספוטיפיי העולמי וצבר למעלה מ-3.381 מיליון השמעות ביממה אחת, תוך שהפך לאחד מהשירים עם הפתיחות הגדולה ביותר בשנת 2020. בשבוע אחד, צבר 13.8 מיליון השמעות.
"Peace" הוא אחד מהשירים האחרונים באלבום והוא כשמו, מדבר על שלום ושלווה.
מבקרי מוזיקה סקרו אותו בחיוב וגרסו כי "בשיר, היא [סוויפט] שואלת את המאהב שלה אם אי פעם תוכל להספיק לו בהתחשב בכך שלעולם לא תוכל להביא לו שלום".
בנוסף, שיבחו כמה שורות ספציפיות מתוכו.
השיר זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה, תוך שנאמר עליו כי הוא "בולט מאוד, עקב הקצב המוזר שלו, ששונה בתכליתו משאר שירי האלבום".
הוא נכלל ברשימת "המוזיקה הטובה ביותר לשנת 2020 על פי קוראי פיצ'פורק" של פיצ'פורק.
ארגוןרשימהמיקוםמקורפיצ'פורקהמוזיקה הטובה ביותר לשנת 2020 על פי קוראי פיצ'פורק24רולינג סטוןכל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג106BuzzFeed167 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג13NMEהשירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג57Vulture179 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג68
עם הפצתו של Folklore, השיר נכנס למקום ה-15 במצעד הספוטיפיי האמריקאי, עם 1.960 מיליון השמעות והפך לאחד מהשירים עם הבכורה הגדולה ביותר של אמנית בארצות הברית בתולדות הפלטפורמה.
בשבוע אחד, צבר שם למעלה מ-7.3 מיליון השמעות.
במצעד הסינגלים האוסטרלי הגיע למקום ה-33, תוך שברולינג סטון טופ 100 הגיע למקום ה-23.