tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כיוון שה-IAU לא הכריז על כוכבי לכת ננסיים מאז 2006 (ולפני הגילוי של גונגונג), הרי שחוקרים סבורים שהוא יכול להיחשב ככוכב לכת ננסי.
מייקל בראון קבע כי הגוף הוא "בוודאות כוכב לכת ננסי, אם כי בעיקר סלעי".
סקוט שפרד וחוקרים נוספים העריכו שסביר להכליל את גונגונג בקטגוריית כוכב לכת ננסי.
תצפיות הראו כי לוקח לגונגונג 45 שעות כדי להשלים סיבוב אחד סביב עצמו.
משך הזמן הארוך רמז כי קיים גוף קרוב המשפיע עליו מבחינת כבידה.
ב-2016 נחשף, באמצעות ניתוח של תצפיות טלסקופ החלל האבל מ-2009–2010 והשלמת תצפיות מטלסקופ החלל הרשל משנת 2013, כי יש לו ירח בקוטר 200 ק"מ..
במאי 2017 אושר כי הירח נמצא במסלול סביב גונגונג, וכי קוטרו בערך בין 240–400 ק"מ, ונקבע כי שמו יהיה שיאנגליו, על שם שיאנגליו, מפלצת נחש ארסית בעלת תשעה ראשים במיתולוגיה הסינית, שליוותה את אל המים גונגונג כשר ראשי.
גונאר פולסון (בשוודית: Gunnar S.
Paulsson; נולד ב-24 באוקטובר 1946) הוא היסטוריון שוודי-קנדי.
פולסון נולד באופסלה וב-1969 סיים תואר בפסיכולוגיה באוניברסיטת קרלטון באוטווה.
עד 1989 עבד בעבודה שאינה מכוונת לתחום אותו למד.
הוא למד היסטוריה באוניברסיטת טורונטו ולאחר מכן השלים דוקטורט בהיסטוריה מודרנית באוניברסיטת אוקספורד.
מ-1994 ועד 1998 היה מרצה במרכז ללימודי השואה של אוניברסיטת לסטר.
מ-1998 ועד 2000 עבד כהיסטוריון במוזיאון המלחמה האימפריאלי, בנוסף הוא גם שימש כמרצה אורח במרכז אוקספורד ללימודי עברית ויהדות שאוקספורד ובמוזיאון ארצות הברית לזכר השואה.
ב-2002 יצא ספרו "עיר סודית" על ההיסטוריה החברתית של היהודים שנמלטו מגטו ורשה.
גונבים את הבשורה הוא ספר המאגד את יצירותיו הבולטות ביותר של מרדכי שלו.
מסה מרכזית בספר היא "גונבים את הבשורה", שפורסמה לראשונה בכתב העת אלפיים ומכאן שם הספר.
במשך חייו סירב שלו להוציא ספר שיכנס את יצירותיו.
רק סמוך למותו הביע שלו את הסכמתו, וילדיו הוציאו את הספר כ-4 שנים לאחר מותו.
הספר יצא לאור בשנת 2018 בהוצאת דביר.
במסה המרכזית, "גונבים את הבשורה", ניגש מרדכי שלו לפרשנות "מחכים לגודו" של סמואל בקט.
במסה מציג מרדכי שלו את שיטתו הגורסת "פתרון" ל"חידות" ספרותיות ותרבותיות מרכזיות, ומציב את בעיית היהודים אחרי אושוויץ במוקד התרבות האירופית.
עיקרי "פתרונו" של שלו הם שה"חידה" עוסקת בתגובת בני התרבות האירופאית להשתלטות היהדות (בדמות הנצרות) על עולמם האלילי, תגובה הנעה בין זעם רצחני לבין ניסיון לרשת את היהודים ולגנוב את הבשורה שנועדה להם (כפי שמרמז שם המאמר), שכן:
בפרשנות לקטע מפורסם מתוך 'סיפור על אהבה וחושך', שבו מנסה עוז הצעיר, בימים לפני החלטת החלוקה, לשכנע צעירות ערביות שיש די מקום לשני עמים בארץ ישראל, כותב שלו: .
למסות אחרות יש אופי בלשי מובהק.
"שלו בוחר יצירות, חלקן הגדול חידתיות (ואת חלקן האחר הוא הופך בעצמו לחידה), ואז, כמעין הרקול פוארו טקסטואלי, חושף את זהותן האמיתית, כלומר את פרשנותן".
גונדאלה (באינדונזית: Gundala) הוא סרט גיבורי על אינדונזי משנת 2019, המבוסס על דמות הקומיקס גונדאלה שנוצרה על ידי הריה "האסמי" סורמינאטה בשנת 1969, בהפקה משותפת של חברת Screenplay Films ואולפני BumiLangit והופץ על ידי Legacy Pictures.
זהו הפרק הראשון ביקום הקולנועי של BumiLangit.
את הסרט ביים וכתב ג'וקו אנוור בכיכובם של אבימנה אריאסאטיה כסנקאקה/גונדאלה, לצד טארה באסטרו, ברונט פאלארה, אריה באיו, סספ אריף רחמן, ריו דוואנטו ומוזאקי רמדאן.
הידיעות הרשמיות הראשונות על הסרט הוכרזו ב-4 באפריל 2018 בחשבונות המדיה החברתית של הבמאי וחברות ההפקה של הסרט.
הסרט מבוסס על חוברות הקומיקס "גונדאלה" שנכתבו לראשונה על ידי הריה "האסמי" סורמינאטה בשנת 1969.
בשנת 1981, הפופולריות של חוברות הקומיקס גונדאלה באינדונזיה הגיעה למסך הגדול, כאשר חברת PT רכשה את זכויות ההפצה של הזיכיון.
הסרט בשם Gundala Putra Petir ("גונדלה בן הברק"), בבימויו של ליליק סודג'יו, התבסס אף הוא על הקומיקס והשחקן שמונה לתפקיד סנקאקה/גונדאלה היה טדי פורבה שנודע כאחד מכוכבי הפעולה הגדולים באינדונזיה באותה תקופה.
אויבו, גאזול, גולם על ידי וו.
מוצ'טר ואילו את אהובתו של סנקאקה, מינארטי, גילמה אנה תאיירס.
שחקנים ושחקניות נוספים שהיו מעורבים בסרט כוללים את אמי פריאונו, אוגוסט מלש, פיטראג'יה בורנמה, ה.א.ה.
חמיד עראף, ריני רטיה, דוונטי ורטנו טימור.
למרות שהתפאורה שונה מהתפאורה של הקומיקס, הסרט נותר נאמן לסיפורי הקומיקס.
בסרט סופר כי מהנדס בשם סנקאקה הצליח למצוא נוסחה נגד ברקים.
לרוע המזל תגלית זו הביאה לכך שסנקאקה נאלץ להיפרד ממאהבתו מינארטי לאחר שהוא שוכח את יום הולדתה.
באמצע גשם כבד, כשהוא עצוב סנקאקה מוכה על ידי ברק ומועבר לעולמו של הקיסר קרונז.
שם הוענק לו הכוח והתלבושת שהפכו אותו לגונדאלה.
בינתיים החלה הפצתם של חומרים מסממים על ידי קבוצת ארגונים בראשות גאזול ואז החל הקרב בין הטוב לרע.
בשנת 2010 נערכה מתיחה שביצע איסקנדאר סלים, צלם ומעצב גרפי שיצר חומר פרסומי לסרט שלא נעשה על גונדאלה.
סלים שם לב שמעולם לא היה סרט שהציג גיבור-על אינדונזי ורצה לפתוח בדיון ציבורי בנושא.
הוא יצר אתר רשמי, עמוד פייסבוק, פוסטרים וצילומים שהעלה ולכאורה מעידים על הסרט שנעשה.
כתוצאה מתשומת הלב שיצרה המתיחה, יוצר גונדאלה, הסמי היה מעורב במשא ומתן להפקת סרט אמיתי המבוסס על הדמות, מה שהוביל בהמשך להפקת הסרט "גונדאלה" משנת 2019.
באינדונזיה שבה שחיתות ואי-שוויון בהכנסות הן נפוצים אפילו יותר מאשר באינדונזיה האמיתית, סנקאקה הוא בנו של פועל מפעל עני מג'אווה שנאבק לסיים את החודש.
סנקאקה הצעיר מראה סימני הברקות בהתקשרות עם מוצרי חשמל אך מבועת מברקים ורעמים.
אביו של סנקאקה מוביל את חבריו לעבודה במפעל במחאה נגד בעלי המפעל בדרישה להעלות את שכרם.
הקבוצה נפגשת עם שומרים חמושים שנשכרים על ידי הבעלים במחאה שהופכת לאלימה.
בהפגנה השנייה, אביו של סנקאקה נבגד ונדקר על ידי עמיתיו ששוחדו על ידי בעלי המפעל והוא נפטר בזרועותיו של סנקאקה.
בזעם, סנקאקה מנפץ באופן בלתי מוסבר את מגני הפלדם של היחידה לפיזור מהומות כאשר הוא במרק ואז מאבד את הכרתו.
שנה לאחר מכן אמו של סנקאקה יוצאת לעיר אחרת כדי למצוא עבודה ומבטיחה לחזור למחרת, אך היא לעולם לא תחזור.
התרחשות אירועים זו משאירה את סנקאקה מדוכא וחסר תיאבון ובסופו של דבר משוטט לבדו ברחובות ג'קרטה, מתגורר לבד ומותקף על ידי בריונים עד שהוא ניצל על ידי אוונג, ילד רחוב מבוגר.
סנקאקה גר עם אוונג תקופה מסוימת, מאומן על ידי אוונג כיצד להגן על עצמו ולא להתערב בעסקים של אנשים אחרים אם הוא רוצה להישאר בחיים ברחובות.
הצמד מתכנן לצאת מדרום-מזרח המדינה באמצעות היצמדות לרכבת נוסעת.
כאשר הרכבת מגיעה, אוונג מצליח לדלג עליה, אך סנקאקה לא מצליחה להדביק אותו ונשאר לבד שוב.
שנים רבות לאחר מכן, סנקאקה הבוגר עובד כמאבטחת ומכונאי בשאר זמנו במפעל לדפוס.
מרבית המחוקקים המושחתים במדינה נשלטים על ידי בוס הפשע האכזרי והמעוות בפניו, פנגקור, שמפקד על צבא של יתומים שגודלו כמתנקשים.
פנגקור נשרף קשה מאש שהרגה את הוריו ונשלח על ידי דודו לבית יתומים פוגעני, שם הציל את היתומים מפני עינויים במים (כגון פיטום במים והטבעת בבריכות מים אינסופיות).
היתומים, בראשות פנגקור, קמו ורצחו את צוות בית היתומים.
פנגקור נתקל בהתנגדות של המחוקק רידוואן בהרי.
פנגקור מתכנן להרעיל את אספקת האורז המסיבית של המדינה בסרום המכוון לנשים הרות, המשפיע על מוחם של העוברים, מה שהופך אותם נטולי יכולת להבדיל בין טוב לרע.
פנגקור דואג להקליט את פעולת ההרעלה כך שיועבר דרך אמצעי התקשורת.
זה גורם להיסטריה המונית בקרב האנשים, בדרישה מחברי המחוקקים לשחרר לציבור נוגדן נגד, שייצרה חברת תרופות מקומית בשם 'רומאה פרדמאיאן'.
הוויכוח מפצל את המחוקקים לשתי סיעות: האחת מנוהלת על ידי בהרי ועמיתיו ב'רומאה פרדמיאן' שרוצים להעביר הצעת חוק להפצת התרופה להמונים והשנייה נשלטת על ידי פינגקור ובני בריתו, שמתנגדים להפצתה.
יום אחד, סנקאקה עוזר לשכנתו וולאן להדוף כמה בריונים שמטרידים אותה.
הבריונים הנפגעים מתגייסים לתקוף אותו בלילה לאחר משמרתו במפעל ונראה שהם הרוגים אותו לאחר שהשליכו אותו מהגג.
במקום זאת, ברק מכה בגופו, סנקאקה מתעורר ומגלה שיש לו כוחות על-אנושיים.
וולאן מובילה קבוצה של ספקים מהשוק המורדים נגד הבריונים המטרידים.
לאחר תצוגה מרשימה של כוחותיו נגד כמה מהבריונים, מתחננת וולאן לסנקאקה להצטרף לקבוצה שלה כדי להגן על השוק, אך סנקאקה מסרב, עדיין לא משוכנעת שהוא הגיבור שהם צריכים.
הבריונים חוזרים לנקום על ידי שריפת השוק.
ראיית הסבל וחוסר התקווה של הספקים מול מעשה זה משכנעת את סנקאקה לקום כדי להגן עליהם.
בעזרת וולאן, טדי (אחיה הקטן של וולאן) ופאק אגונג (שותפו לעבודת האבטחה של סנקאקה) לומד סנקאקה לשלוט בכוחותיו ויוצר תחפושת מאולתרת כדי לרתום את כוחות הברק שבתוכו.
סנקאקה מתחיל להילחם ולהביס את הבריונים ומעניק השראה לעם כסמל לתקווה לקום ולעמוד יחד כדי להגן על עצמם מפני התקפות הבריונים והמושחתים.
אחד הבריונים עורק ומודיע לסנקאקה ו-וולאן כי הוא ראה את נגן הכינור המפורסם עדי סולימאן בשוק בליל השריפה וחושד בו כמי שיזם את האש.
סנקאקה ניגש לסולמאן כדי לדרוש את הסיבה שבגללה שרף את השוק, אך סולימאן החלש לכאורה הופך לאלים ותוקף את סנקאקה בעזרת קשת הכינור שלו ובכך חושף את עצמו כאחד מהמתנקשים היתומים של פנגקור.
תוך התחמקות מהתקפותיו של סנקאקה, סולימאן נפגע ונהרג על ידי אוטובוס חולף.
מעשיו של סנקאקה ומות סולימאן מהווים להתראה עבור פנגקור ומקורביו.
פנגקור משחרר את מתנקשיו היתומים שמתבררים כסוכנים ישנים בתפקידים רבים ברחבי הארץ, כולל הדסטי ניקיטה ההיסטרי, דוגמנית העל מוטיארה ג'נר, הרופא קנטיקה, השרירן טנטו ג'יננג'אר, המהפנט החזק כמאל, והרקדנית המסורתית סווארה בטין, בין היתר.
המתנקשים מצליחים להרוג מספר חברים ב'רומאה פרדמאיאן', אך כאשר סווארה בטין תוקפת את רידוואן, מופיע סנקאקה ומביס אותה.
המחוקקים מעבירים הצעת החוק המאפשרת את הפצת התרופה, לשמחתם הרבה של העם.
עם זאת, תוצאות הבדיקה מהמעבדה של 'רומאה פרדמאיאן' מגיעות לבהרי והוא המום לגלות שפנגקור הקים אותם לאורך כל הדרך.
הסרום לא היה קטלני; זו הייתה התרופה שהיא רעילה, כאשר חברת התרופות נחשפה בבעלות אחת מחברות הקש של פנגקור.
בהרי מנסה להגיע לסנקאקה כדי לבקש ממנו להפסיק את ההפצה, אך פנגקור והמתנקשים שלו תוקפים את סנקאקה במפעל לפני שהוא מצליח לעשות זאת.
הקרב עם המתנקשים מגיע לגג המפעל, שם תופס פנגקור את פאק אגונג, וולאן וטדי מתוך כוונה להרוג אותם מול סנקאקה, שהופנט על ידי כמאל.
זעקותיה של וולאן מוציאות את סנקאקה והוא מצליח לשחרר את כוחות הברק שלו, להביס את רוב המתנקשים ולהציל את וולאן וטדי.
עם זאת, פאק אגונג נדקר על ידי אחד המתנקשים.
בעוד פנגקור עומד להכות את סנקאקה מאחור, בהרי מגיע ויורה בפנגקור.
בנשימתו הגוססת, פינגקור מצהיר שהוא היה היחיד שהצליח לאחד את העם ואת המחוקקים.
סנקאקה ממהר לעצור את חלוקת התרופה.
סנקאקה תופס את שיירת ההפצה ומנסה לעצור אותם אך נורה על ידי אחד הנהגים.
השיירה נעצרת באופן טבעי על ידי אישה מסתורית, ובזמן שהוא אוחז בבקבוקי התרופה, סנקאקה משתמש בכוחות הברק שלו כדי לשבור את כל בקבוקי התרופות בעיר.
בינתיים, שותפו של פנגקור פורץ קבר עתיק שנקבר בתוך חומות המוזיאון בעיר ואת החותם המכיל ראש כרות וותיק באמצעות דמו של סנקאקה שהוא לקח קודם לכן מאחד הקרבות.
הוא משלב את הגוף ואת הראש, מקים לתחייה את קי ווילאווק, רוע עוצמתי מימי קדם.
השותף חושף את עצמו כגאזול ואומר לקי ווילאוווק מסנאקה, מכנה אותו בשם 'גונדאלה' ("רעם" בג'אוואנית קדומה).
קי ווילאווק מצווה על גאזול לאסוף את צבאו, מכיוון שתתקיים מלחמה גדולה.
בסצנת אמצע הכתוביות, גונדאלה פוגש את בהרי על הגג ומודה לו על התחפושת המשודרגת והמתקדמת יותר, שעליה אמר בהרי כי התחפושת החדשה היא 'מהעם'.
מרחוק מבחינה בהם האישה המסתורית שעצרה את השיירה מוקדם יותר והיא מתגלה כגיבורת העל סרי אסי.
אבימנה אריאסאטיה בתור גונדאלה: מאבטח שהוכה על ידי ברק, נתן לו כוחות על-אנושיים והפך אותו לגיבור-העל גונדאלה.
מוזאקי רמדאן מגלם את סנקאקה הצעיר.
טארה באסטרו בתפקיד סדהא אסתי וולאן: שכנתו של סנקאקה ומושא אהבתו.
היא מעוררת את סנקאקה לקחת על עצמו את האחריות כגיבור-על.
ברונט פאלארה בתפקיד פנגקור: בוס המאפיה המעוות השולט בעולם התחתון של העיר.
פנגקור עבר התעללות כשהיה ילד לאחר שעובדי המטעים של אביו שרפו את ביתם והותירו אותו אכול נקמה.
פירושו של פנגקור הוא "צליעה" באינדונזית.
אריה באיו בתפקיד גאזול: גאזול נראה כשותפו ואיש סודו של פנגקור בהתחלה, אך נטה לחפש לשליטה עולמית בעצמו.
הדמות נותרה ללא שם ברוב הסרט וחשפה את שמה לקי ווילאווק בסוף הסרט.
גאזול הוא אחד הנבלים המפורסמים ביותר של גונדאלה מהקומיקס.
לוקמן סרדי כרידוואן בהרי: פוליטיקאי בעל ברית עם סנקאקה וראש ה'רומאה פרדמאיאן'.
פריז פאדג'אר בתפקיד אוונג הצעיר: ילד הרחוב שסנקאקה למד ממנו כיצד להילחם.
אוונג יגדל להפוך לגיבור העל גודאם, שיגולם על ידי צ'יקו ג'ריקו בסרטים עתידיים.
אקי סינגיה כגנדה חמדאן: מחוקק הכפוף לפנגקור וגאזול.
ריו דיוונטו ומריסה אניטה גילמו את אביו ואמו של סנקאקה.
חנה אל ראשיד מגלמת את קנטיקה/קמר, דניאל עדנאן מגלם את טנטו ג'יננג'ר, קורנליו סאני מגלם את הצייר, אסמרה אביגיל מגלמת את דסטי ניקיטה, וקלי טנדיונו גילמה את מיוטארה ג'נר/בידאדרי מאטה אלנג, שכולם חברים באגודת המתנקשים היתומים של פנגקור.
לחלק מהדמויות האלה יהיו תפקידים גדולים יותר בסרטים העתידיים.
בנוסף, זידני חכים מגלם את דירגה אוטמה, חבר מחוקק צעיר המתנגד לפנגקור, ואילו הכוריאוגרף האינדונזי אריה טולאנג מגלם את כמאל אטמג'ה, מהפנט חזק בעל ברית לפנגקור.
הקומיקאי האינדונזי איימינג מגלם את סם בואדי, עוד אחד מהמתנקשים של פנגקור, נגר.
דוני אלמסיאה מגלם את פאדלי עזיז, אחד הבריונים.
הפרזנטור ואיש הרדיו האינדונזי דימס דנאנג מגלם את חסבי, עוזרו של רידוואן, בעוד שאמן הלחימה והכוריאוגרף סספ אריף רחמן מגלם את סווארה באטין, אחד המתנקשים של פנגקור.
מספר הופעות קמע הופיעו בסוף הסרט עם פוויתא פירס שגילמה את גיבורת העל סרי אסי ואילו המוזיקאי והשחקן האינדונזי סודג'יו טדג'ו גילם את קי ווילאווק, שמופיע בתור הנבל הראשי של היקום.
אולפני BumiLangit כבעלים של הקניין הרוחני של גונדאלה פיתחו את הרעיון של יצירת סרט גונדאלה מאז 2014. החיפוש אחר הבמאי והתסריטאי הנכון לסרט לא היה קל, ולקח לאולפנים שנים עד שמצאו סוף סוף את השידוך המושלם.
ב-4 באפריל 2018 הוכרז ג'וקו אנוור כתסריטאי ובמאי הסרט.
הוא אחד מבמאי הקולנוע הפורים והמפורסמים ביותר באינדונזיה.
ג'וקו אנוור הודה כי תהליך הכתיבה של הסרט היה העבודה הקשה ביותר במהלך הקריירה שלו.
בדרך כלל הוא בילה עד חודשיים בתהליך תסריטאות, אך בסופו של דבר השקיע 7 חודשים בפרויקט זה.
לאחר שפרש את סיפור המקור מהקומיקס משנת 1969, הוא עיבד מחדש את הסיפור באופן שיכול למשוך את דור ה-Y.
הקומיקס וההערות של חאסמי על גונדאלה עזרו לו לכתוב את התסריט.
ג'וקו אנוור הרגיש שאבימנה אריאסאטיה הוא השחקן המושלם לגלם את סנקאקה / גונאדלה בשל ההילה הפגיעה והחזקה שלו.
לאחר מספר ניסיונות, ג'וקו שכנע סוף סוף את אבימנה והוא סוף סוף נענה להצעה.
יצירת תלבושת גונדאלה הייתה מאמץ משותף בין איוואן נסיף וכריס לי.
ההפקה טופלה על ידי FX Quantum Creations שבסיסה בלוס אנג'לס, הידועה בעבודותיה על דרדוויל, אנשי השומרים, סופרגירל, משחקי הרעב, מסע בין כוכבים ואיירון מן.
תהליך הצילומים לקח 53 ימים ב-70 מקומות, כולל בג'קרטה ומקומות אחרים.
הצילומים העיקריים החלו בפורווקרטה ב-1 בספטמבר 2018, כאשר איקאל טנג'ונג שימש כצלם.
הצילומים הושלמו ב-31 באוקטובר 2018.
עבודת הפוסט פרודקשן החלה בנובמבר 2018 והושלמה סביב יוני 2019. בסרט השתתפו רבים מאנשי הקולנוע הטובים ביותר באינדונזיה, אחד מהם היה ח'יקמאוואן סנטוסה שזכה לעיתים קרובות בפרס עיצוב הסאונד הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע האינדונזי היוקרתי.
הסרט היה אחד הפרויקטים האחרונים שלו לפני שהלך לעולמו ב-11 במאי 2019.
אחד הפסקולים שהשלימו את הסרט הזה היה השיר "סוף העולם" משנת 1962 של סקיטר דייוויס.
צוות ההפקה הסכים שהמילים מייצגות את הנושא המרכזי של הסרט; כאשר אנשים רבים במדינה אינם מקיימים צדק, הם ימשיכו לקראת "סוף העולם".
סרטון הצצה לסרט הוצג בקומיקון אינדונזיה ב-28 באוקטובר 2018. הטיזר הראשון יצא בערוץ היוטיוב הרשמי ב-12 באפריל 2019. חודש לאחר מכן נחשפה הכרזה הרשמית ב-28 במאי 2019.
אולפני BumiLangit, קיימו גם כמה מופעי דרכים ברחבי אינדונזיה בהשראת הסרט החל מה-15 ביוני 2019 בג'קרטה.
הקרנת בכורה מקומית נערכה ב-28 באוגוסט 2019, ושוחררה באינדונזיה ב-29 באוגוסט 2019. הבכורה הבינלאומית נערכה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו ב-11 בספטמבר 2019.
גונדאלה הוא דמות של גיבור-על אינדונזי מרצועת הקומיקס באותו שם שיצאה על ידי חברת הקומיקס האינדונזית BumiLangit.
שמו האמיתי הוא סנקאקה, סטודנט רגיל שהופך לגיבור-על אחרי תאונה מוזרה עם ברק.
השפעותיהם של גיבורי-על אמריקאים נראים בבירור בעיצוב ובמאפיינים, אף על פי שהסיפור מבוסס על התרבות האינדונזית.
העלילה מתרחשת בדרך כלל בעיר האינדונזית יוגיאקרטה, אך הסרט משנת 2019 מתרחש בג'קרטה.
גונדאלה נולד בשם סנקאקה לאב קשה יום.
בבגרותו הוא עובר ללמוד באוניברסיטה בדיונית בעיר יוגיאקרטה, שם הוא עובד גם כמאבטח כדי להמשיך לממן את לימודיו.
בעת שהיה בשמירה, סופת ברקים מתחוללת וברק פוגע בו.
הוא מתחשמל כהוגן, אך אחרי שניצל הוא מגלה כי ניחנים לו כוחות על.
כוחות העל שקיבל קשורים בין היתר לברק שפגע בו.
הם כוללים כוחות ברקים, המאפשרים לו לירות ברקים ובחלק מהגרסאות גם לעוף, כוח פיזי רב עוצמה, מהירות, חוסן מפני פגיעה, סיבולת ואתלטיות על-אנושיות.
מלבד כוחות על לומד גונדאלה קרב מגע ואמנויות לחימה רבות ביניהן טאקוונדו, ג'ודו, קראטה, קרבות רחוב ועוד.
אחד היתרונות בכוח המהירות שלו הוא היכולת שלו להתגנב ולברוח במהירות ובדממה, מה שמאפשר לו לחדור למקומות אסורים בקלות יתרה.
מלבד כוחות פיזיים גונדאלה ניחן ביכולות מנטליות מרשימות, כגון כוח רצון, נחישות ואומץ בלתי נלאה, ורמה גבוהה של שליטה עצמית המאפשרת לו לבחון את הדברים באובייקטביות.
סקאקה הוא תושב אינדונזיה מוסלמי, כמו רוב תושבי אינדונזיה.
אמו ככל הנראה נהרגה בעת שהיה ילד.
הדמות בבירור מושפעת מתרבות הקומיקס המערבית.
כוחות העל שלו והדרך שבה קיבל אותם מתאימות עד מאוד לחברות הקומיקס מארוול קומיקס ו- DC קומיקס האמריקאיות.
פגיעת הברק בגונדאלה קיבלה השפעה מהדרך בה הפלאש קיבל את כוחות העל שלו (נפגע מברק בסופה שנוצרה מבעיה במאיץ חלקיקים).
גם עיצוב חליפתו בעת שהוא יוצא למשימות מושפעת עד מאוד מגיבורי על של ימינו: הוא לובש חליפה המכסה את כל גופו, העשויה מעור וצבעה שחור ואדום (בדומה לגיבורי על מערביים כגון ספיידרמן, דדפול ועוד).
המסכה אותה הוא עוטה מעוצבת באופן דומה מאוד לגיבורי העל של מארוול קומיקס, בעלי מסכה דקה על כל הפרצוף.
בשנת 2019 יצא לאקרנים סרט הקולנוע "גונדאלה", המבוסס על חוברות הקומיקס.
הסרט היה הצלחה יחסית והוא הראשון מתוך סדרת סרטים שעתידים לצאת בידיי "אולפני BumiLangit".
דמותו של גונדאלה, המגולמת על ידי אמבימנה אריאסאטיה, תהיה אחת הדמויות הראשיות ביקום הקולנועי שמבקשים האולפנים להוציא, יחד עם דמויות נוספות מחוברות הקומיקס של החברה, ביניהם 'סרי אסיה' ו'מנדלה'.
גונגה דין הוא סרט הרפתקאות אמריקאי משנת 1939 בהפקתו ובבימויו של ג'ורג' סטיבנס, עם קרי גרנט, ויקטור מקלגלן, סאם ג'אפה ודאגלס פיירבנקס הבן בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב בהשראה הפואמה "גונגה דין" (1890) של רודיארד קיפלינג על מחלק מים ומחצצר הודי שנפל בגבורה בקרב בשירות הבריטים.
כן מבוסס התסריט על סיפור של בן הכט וצ'ארלס מקארתור.
שנת 1880 בערך, בצפון הודו יש מרידה של שבט "טאג" בפיקודו של הגורו (אדוראדו קיאנלו).
הם פושטים על שיירות וכפרים וחותכים קווי טלגרף.
קולונל וויד (מוטגיו לאב) שולח כוח של צבא הודו הבריטית ובראשו שלושה סרג'נטים של חיל ההנדסה המלכותי - ארצ'י קאטר (קרי גרנט), "מק" מק'הנסי (ויקטור מקלגלן) וטומי בלנטיין (דאגלס פיירבנקס הבן).
מטרתם לגלות מה קרה בכפר טאנטרום שהקשר איתו נותק.
הסרג'נטים רכובים על סוסים ואחריהם ההודים ובסוף השיירה משתרך מחלק המים גונגה דין (סאם ג'אפה) שחולם להפוך לחייל בשירות הוד מלכותה.
הם מגלים כפר נטוש והרוס.
לפתע הם מותקפים על ידי כוח גדול של מורדים.
בקרב נופלים חללים משני הצדדים וגונגה מצטיין בו.
לבסוף הם מצליחים להימלט על ידי קפיצה לנהר מגובה רב.
קולונל וויד מזהה את הגרזן שהביא גונגה כשייך לשבט הטאג.
קולונל וויד מתכנן קרב גדול נגד המורדים.
בינתיים בלנטיין עומד להתחתן עם ארוסתו אמי (ג'ואן פונטיין) ושני חבריו עושים הכול כדי שיישאר איתם לפחות לפעולה הזאת.
בינתיים צופה גונגה באימונים ובתרגילי הסדר של החיילים ומחקה אותם, גם הוא רוצה להיות חייל.
גונגה דין מגלה לקאטר כי לא רחוק מהמחנה יש מקדש לאלה קאלי ובה יש הרבה זהב.
קאטר מתלהב ורוצה ללכת לשם אבל מק'הנסי שמבוגר ושקול ממנו אוסר עליו וכולא אותו במחנה.
קאטר זועק לגונגה לעזרה וזה משחרר אותו בעזרת פיל שהורס את תא המעצר.
הם ממשיכים לכיוון המקדש וצופים בטקס בו נואם הגורו לפני מאמיניו/לוחמיו על הצורך להרוג את הכובשים הבריטים הזרים.
קאטר חושף את עצמו וגונגה מנצל את המהומה וחומק להזעיק את שני הסרג'נטים האחרים.
הטאגים מענים את קאטר אבל הוא לא מגלה להם את סודות המתקפה המתוכננת.
בינתיים חוזרים למקום גונגה והסרג'נטים וגם הם נתפסים.
הגורו לוחץ על מק'הנסי לגלות את הסודות וכשהוא מסרב מתחילים להצליף בו.
הוא אומר לבסוף שהוא מוכן לגלות לגורו ביחידות וכשהלוחמים יוצאים, הם סוגרים את הדלת בבריח ונועלים את הגורו איתם.
הם עולים לגג המקדש שם יש פסל מזהב של קאלי.
הגורו מתאר לפניהם את כוחותיו הגדולים - רגלים, פרשים ותותחים לקראת ההתקפה.
המורדים לא מוכנים לזוז כשמנהיגם בשבי ולכן הוא מתאבד על ידי קפיצה לבור נחשים ארסיים.
קאטר וגונגה פצועים ורואים בעיניים כלות איך הכוח הבריטי הגדול עומד להיכנס לתוך המלכודת.
בשארית כוחותיו מטפס גונגה על פסל קאלי ובידו חצוצרה.
הוא מחצצר לבריטים על הסכנה וקולונל וויד מבין, עוצר את הטור ומחלק אותו בהתאם לתוכניתו.
בקרב הגדול נהרג גונגה אבל המורדים מובסים.
צמוד לקולונל נמצא העיתונאי רודיארד קיפלינג (רוברט שפילד) שרושם את מהלך הקרב.
בתום הקרב נקברים ההרוגים וגונגה זוכה לקבורה מכובדת והעלאה לדרגת קורפורל.
הקולונל מקריא ליד קברו את הפואמה שזה עתה חיבור לזכרו רודיארד קיפלינג ומסיים במשפט המפורסם ממנה: "You're a better man than I am, Gunga Din!".
לבסוף מושמעת נעימת "Auld Lang Syne" ורוחו של גונגה מופיעה מעל המחנה כשהוא מחייך וגאה במדי חייל בריטי.
שם השחקן/ית שם הדמות הערותקרי גרנטארצ'י קאטרסרג'נטויקטור מקלגלן"מק" מק'הנסיסרג'נטסאם ג'אפהגונגה דיןמחלק מיםדאגלס פיירבנקס הבןטומי בלנטייןסרג'נטג'ואן פונטייןאמיארוסתו של בלנטייןאדוארדו קיאנלוגורומפקד שבט ה"טאג"מונטגיו לאבקולונל ווידרג'ינלד שפילדרודיארד קיפלינגעיתונאי ומשורר
יוסי בנאי מזכיר את "גונגה דין" בשירו מ-1980, "אני וסימון ומואיז הקטן".
ב-1999 בחר ארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית בסרט לשימור בספריית הקונגרס בהיותו בעל משמעות היסטורית, תרבותית ואסתטית.
ב-1962 הופק רימייק בשם שלושה סרג'נטים בהשתתפות חבורת הראט פאק.
העלילה הועברה לארצות הברית במלחמה נגד אינדיאנים קיצונים.
הסרט נבחר במקום ה-74 ברשימת "מאה שנים...
גונדולין (בסינדרין: העיר הנסתרת) הייתה עיר עלפים שהופיעה בספריו של טולקין ונבנתה באמצע בלריאנד שבארץ התיכונה.
היא הוקמה על ידי טורגון, אדון הנולדור בראשית העידן הראשון.
והייתה הממלכה שעמדה על תילה לזמן הכי ארוך מבין כל ממלכות הנולדור בגלות, היא עמדה על תילה למשך כמעט ארבע מאות שנים.
כפי שסופר בסילמריליון, הולא אולמו, אדון הימים, התגלה בחלום בפני טורגון, שר הנולדור וגילה את לו מיקומו של עמק טומלדן (העמק הנסתר).
היה זה סביב שנת 50 לעידן הראשון.
תחת הדרכת הולא, טורגון נסע מממלכתו אשר בנברסט ומצא את הבקעה בשנת 53 לעידן הראשון.
הוא מצא את העמק הנסתר מוקף בהרים מערבית לדורתוניון וממזרח לנהר הסיריון, הדרך היחידה להיכנס לעמק הייתה ממעבר נסתר שלימים יקרא 'מעבר אנך', המעבר השמור, שהוביל מדרום-למערב אל תוך העמק.
באמצע המישור הייתה גבעה תלולה שנקראה אמון גוורת.
שם החליט טורגון להקים את העיר שלימים תהיה הגדולה והמרשימה בערי הנולדור.
העיר תוגן על ידי ההרים החובקים ותוסתר מפני מורגות' ומשרתיו האפלים.
במשך כמעט שישים וחמש שנים עמלו ובנו טורגון ואנשיו את גונדולין בסתר.
לאחר שהושלמה המלאכה בשנת 116 לעידן הראשון, הוא לקח איתו להתגורר בעיר הנסתרת את כל בני עמו בנברסט - כמעט שליש מהנולדור, כמו גם כמות לא מועטה של עלפי הסינדר.
העיר עמדה על תילה כמעט 400 שנה עד שמיקומה נגלה למורגות', לאחר שתפס את מיגלין, אחיינו של טורגון, וזה, לאחר עינויים רבים גילה לו את מיקומה.
העיר נחרבה זמן קצר לאחר מכן על ידי כוחותיו של אדון האופל.
גוֹנְגְבַּאוּ גִ'ידִינג (בסינית: 宫保鸡丁, פין-יין: Gōngbǎo jīdīng), המכונה מחוץ לסין גם בשמות עוף קונג-פּאו ועוף קוּנג פוֹ, הם שמותיה של מנה מסורתית מהמטבח הסיני הכוללת לרוב עוף מוקפץ עם ירקות ובוטנים ברוטב חמוץ, חריף ומתוק.
מקור המנה במחוז סצ'ואן בדרום מערב סין, והיא מאופיינת בפרופיל הטעם המכונה מַאלָא (מסינית: 麻辣, פין-יין: málà, מילולית: חריף מרדים), המורכב מפלפלים חריפים וגרגרי פלפל סצ'ואן, היוצרים תחושה של עקצוץ ורדימות.
מכיוון שהמנה נפוצה בכל רחבי סין, ישנן וריאציות אזוריות רבות, חריפות יותר או פחות מהאופן בו נהוג להכין את המנה בסצ'ואן.
במטבח הסיני אמריקאי נוצרה מנה בהשראת מנה זו המכונה עוף קוּנג פּאוּ או "עוף בנוסח סצ'ואן".
בגרסתה האמריקאית המנה מתוקה יותר ועם רוטב סמיך ובעל נפח גדול יותר.
נטען שהמנה נקראת על שם דינג באוג'ן (1820–1886), פקיד שושלת צ'ינג ומושל מחוז סצ'ואן.
התואר שלו היה "טאיזה שאובאו", שהוא אחד מה"גונגבאו" (מילולית שומרי הארמון).
השם עוף גונג פאו נגזר מתואר זה, ואילו השימוש באות "丁" (דינג) בשם המנה הוא משחק מילים על שם משפחתו "דינג" (כי "ג'ידינג" משמעו עוף), וכן מפני שדינג הוא שם משפחה סיני נפוץ למדי שאפשר לקרוא אותו גם כ"קובייה קטנה" (כמו הקוביות אליהן נחתך העוף במנה).
במהלך מהפכת התרבות בסין, שם המנה הפך לבעייתי מבחינת תקינות פוליטית בגלל הקשר שלה למערכת הקיסרית.
המנה קיבלה את השם "עוף פיקנטי" (糊辣鸡丁) על ידי מאואיסטים עד לשיקום הפוליטי בשנות ה-80 תחת הרפורמות של דנג שיאופינג.
גונג.אייאו בע"מ , המוכרת במותג גונג, היא חברת תוכנה ישראלית, המספקת תוכנה כשירות מבוססת בינה מלאכותית לניתוח פעילותם של אנשי מכירות.
החברה הוקמה באוגוסט 2015 על ידי עמית בן דב, המשמש כמנכ"ל החברה, ואילון רשף, המשמש כמנהל מוצר ראשי.
לחברה משרדים ברמת גן ובפאלו אלטו שבקליפורניה והיא מעסיקה (ביולי 2024) כ־1,200 עובדים, שכ־350 מהם מועסקים בישראל.
השירות שמספקת החברה מנתח שיחות (בדואר אלקטרוני, בטלפון ועוד) של אנשי מכירות עם לקוחות, ובאמצעות זיהוי דפוסי השיחה מספק משוב המאפשר לזהות חוזקות ותחומים לשיפור.
השירות מקצר את הזמן הנדרש משיחת מכירות ראשונה ועד לסגירת עסקה, ומקצר את זמן ההכשרה של איש מכירות חדש.
בדצמבר 2018 זכתה החברה במקום הראשון בתחרות הסטארט-אפ המבטיח מעולמות הביג דאטה והבינה המלאכותית של העיתון "כלכליסט" וחברת מיקרוסופט.
החברה ערכה סבבים אחדים של גיוס הון.
בדצמבר 2019 גייסה 65 מיליון דולר לפי שווי של 750 מיליון דולר.
באוגוסט 2020 גייסה 200 מיליון דולר לפי שווי של 2.2 מיליארד דולר.
ביוני 2021 גייסה 250 מיליון דולר, לפי שווי חברה של 7.25 מיליארד דולר, שהפך אותה לחד-קרן הישראלי בעל השווי הגבוה ביותר באותה עת.
בינואר 2025 הגיעה החברה להכנסה חוזרת שנתית של 300 מיליון דולר.
הגוֹנג-פוּ צַ'ה או טקס תה בסגנון קונג-פו (מסינית: 功夫茶, פין-יין: gōngfu chá), הוא טקס תה סיני ושיטה לחליטת והגשת תה.
למרות שהגונג-פו צ'ה מתואר לרוב כטקס, זוהי שיטה נפוצה לחלוט ולשתות בה תה גם ביום יום.
מקור השיטה ככל הנראה במחוז פוג'יין או באזור צ'אושאן שבמזרח גואנגדונג.
פירוש המונח מילולית הוא "אמנות הכנת התה", כאשר צ'ה (סינית: 茶, פין-יין: chá) במנדרינית משמעו תה, ומשמעותו המקורית של המושג גונג פו (מסינית: 功夫, פין-יין: gōngfu), לפני שנקשר במערב לאמנויות לחימה, היא מיומנות נרכשת או מומחיות.
הגישה עושה שימוש בכלי תה קטנים ביחס לאלו הנהוגים במערב ויחס עלה למים גבוה.
כיום, הגישה זוכה לפופולריות במערב ובמזרח בקרב חנויות תה המגישות תה ממוצא סיני ובקרב חובבי תה, הטוענים כי זו השיטה המוציאה את מיטב הטעמים מהתה.
מקורו של טקס התה היפני בשיטה זו.
סין היא התרבות הראשונה שעשתה שימוש בצמח התה, הנקרא גם קמליה סינית, וממצאים ארכאולוגים מראים כי משקאות המופקים מצמח זה נמצאו באתרי קבורה של קיסרים משושלת האן המתוארכים למאה ה-2 לפנה"ס.
התה שימש לראשונה ככל הנראה לצרכים רפואיים, אך ישנן ראיות לשתייתו לצורך הנאה החל מתקופת שושלת טאנג, ששלטה בין 618 ל-907. בשנת 762 המלומד ומומחה התה לוּ יוּ כתב את הספר "קלאסיקת התה" (סינית: 茶經, פין-יין: chájīng), המונוגרפיה הראשונה על שתיית תה.
לפי טקסט זה שתיית התה לצורכי הנאה הייתה נפוצה בחברה הסינית בעת כתיבתו.
מטרתו המוגדרת של הטקס היא ליצור תה שטעמו טוב לשותים ומספק עבור הנפש.
כדי להשיג מטרה זו גורמים רבים נבחרים בקפידה על ידי מומחה תה, חלקם קשורים ישירות לתה עצמו (סוג התה, העדפות השותים, כלי התה, זמן החליטה וטמפרטורת המים שתוציא את המיטב מהעלים), וחלקם משיקים לתה, לדוגמה התאמת אסתטיקת הכלים לתה הנבחר.
שלושה גורמים מרכזיים נלקחים בחשבון בתהליך הכנת התה- טמפרטורה, זמן והרכב המים.
בניגוד לשיטת החליטה המערבית, בסגנון הגונג-פו ישנה עדיפות לזמני חליטה קצרים שמפיקים חליטה ריחנית ולא מרירה או עפיצה.
כדי לפצות על זמני החליטה הקצרים משתמשים בכמות גדולה בהרבה של עלים, פי שישה לפחות במשקל מאשר בשיטה המערבית, וברוב סוגי התה אף יותר מכך.
מכיוון שמשמשים בכמות גדולה של עלים בחליטות קצרות, ניתן לחלוט את העלים מספר רב של פעמים, בסוגי תה מסוימים אף מעל 20 פעמים, כאשר מעלים את זמן החליטה עם כל סבב.
ככל שעלי התה קטנים ופתוחים יש לחלוט אותם לזמן קצר יותר, כאשר תה אולונג מגולגל, העשוי מעלים גדולים שגלגלו לכדור, נחלט בזמן הארוך ביותר (כ־25 שניות אחרי שטיפה).
טמפרטורות שונות מוציאות מהתה איכויות שונות, לכן תה הנוטה למרירות או לזמני חליטה קצרים יותר (לדוג' תה ירוק) יחלט בטמפרטורות נמוכות יותר, כאשר תה שקשה יותר למצות אותו, לדוגמה תה שחור, יחלט בטמפרטורה גבוהה יותר.
לרוב יש קשר בין טמפרטורה וזמן, כאשר שינוי באחד ידרוש פיצוי בשני.
מומחה תה יתנסה לרוב עם סוג התה לפני אירוח ויקבע את הטמפרטורה המתאימה עבור סוג התה ועבור השותים, אך ישנם קוים מנחים:
תה ירוק נחלט בטמפרטורות הנמוכות ביותר ולזמן הקצר ביותר, בין 75 ל־85 מעלות צלזיוס, כאשר סוגי תה יפניים מסוימים יחלטו אפילו ב־70 מעלות צלזיוס.
תה לבן נחלט לרוב בטמפרטורות בטווח שבין 85–90 מעלות.
אולונג ותה שחור, המיוצרים לרוב מעלים גדולים יותר, יחלטו בטמפרטורה שבין 90 מעלות לרתיחה מלאה.
עלי אולונג מגולגלים יחלטו לרוב בטמפרטורות גבוהות יותר.
תה מותסס, במיוחד מהסוג הבשל, יחלטו לרוב ברתיחה מלאה.
בסין נהוג לשער את טמפרטורת המים לפי מידת הביעבוע, אם כי היום נהוג גם להשתמש בקומקומים בעלי תרמוסטט.
מומחי תה מקדישים תשומת לב רבה לאיכויות המים בהם משתמשים לחליטה.
מים קשים, בעלי אחוז גבוה של מינרלים (כגון סידן, כלור ופלואור המתווספים למי הברז ברוב מדינות העולם) נחשבים לא טובים לתה, אך גם מים מזוקקים שאינם מכילים מינרלים כלל נחשבים לא מתאימים מכיוון שהם מייצרים תה ללא מרקם.
היסטורית, מומחי תה בסין נהגו להשתמש רק במי מעיינות שנחשבו טובים במיוחד לשתייה, אך כיום נהוג גם להשתמש במי ברז מסוננים.
להלן רשימה של הפריטים העיקריים שמשמשים להכנת תה בסגנון גונג-פו בטאיוואן.
רשימה דומה, בשינויים קלים, משמשת לכל מסורות הגונגפו הסיניות.
כלי חליטה- לרוב כלי זה יהיה קומקום קטן בנפח של 150–250 מ"ל לאירוח או גאיוואן (מעין כוס חרסינה מכוסה) בנפח של עד 100 מ"ל להכנת תה ליחיד.
ישנם קומקומי תה העשויים חרס בעל נקבוביות הסופג את טעמי התה.
קומקומים אלה, במיוחד אם היו בשימוש בידיו של מומחה לתה, נחשבים לכלי האיכותי ביותר לחליטת תה שחור ותה מותסס.
קומקומים אלה נקראים בשם הגנרי יישינג (סינית: 宜兴, פין-יין: Yíxīng) על שם העיר המפורסמת ביותר בייצורם.
קנקן תה- את התה מוזגים לקנקן הנקרא גוֹנג דאוּ בֵּיי (סינית: 公道杯, פין-יין: gōng dào bēi, מילולית: "כוס השוויון").
מטרת המזיגה לקנקן היא שהכוס האחרונה המוגשת לא תהיה חזקה יותר מהכוס הראשונה.
קומקום להרתחת מים, לרוב חשמלי, אך מסורתית עשוי ברזל יצוק ומחומם על להבה פתוחה.
מגש גונג-פו- מגש מעץ או אבן בעל דופן כפול ואגן ניקוז שמסוגל לאגור נוזלים שנשפכים.
מגבת תה קטנה, לרוב בצבע כהה.
סכין- משמשת רק בחליטת תה מותסס שנדחס, להפרדת העלים לפני הכנסתם לקומקום.
כוסות תה- באזורים מסוימים בסין נהוג להגיש בשלוש כוסות לפחות גם אם מספר השותים נמוך מכך.
על הכוסות להיות באותו הגודל, לרוב בין 25 מ"ל ל־60 מ"ל.
כיום דיגיטלי, בעבר שימשו שעוני חול למטרה זו.
מסננת תה- התה נחלט ללא מחיצה בחלל הקומקום או הגאיוואן, לכן יש לסנן שברי עלים המסוגלים לעבור דרך פיית הקומקום.
צלוחית תה- צלוחית לשקילת התה.
הצלוחית משמשת גם להעברת התה בין השותים למען הרחתו לפני החליטה.
בגרסאות המחמירות של טקס התה, המארח אינו נוגע בכוסות או בתה בידיים חשופות מחשש שיפגע בריח העלים, לכן לעיתים משתמשים במצבטים עשויים במבוק.
גונג ג'י-צ'ול (בקוריאנית: 공유; נולד ב-10 ביולי 1979) הוא שחקן דרום קוריאני המזוהה יותר בשם הבמה גונג יו.
ידוע בין היתר בשל תפקידיו בסרט "רכבת לבוסאן" ובדרמות הטלוויזיה "משחקי הדיונון" ו"'ים השלווה'".
נחשב לאחד השחקנים המוערכים בקוריאה.
שם הבמה שלו הוא שילוב של שם משפחתו של אביו "גונג" ושל שם משפחתה של אמו "יו".
גונג נולד בשם Gong Ji-cheol בתאריך 10 ביולי 1979 בבוסאן שבדרום קוריאה.
אביו למד בבוסאן סנגו, מוסד אקדמי לבייסבול, והיה מנהל קבוצת הבייסבול המקצועית Lotte Giants מ-1983 עד 1985. גונג למד בתיכון דונגין, והמשיך ללימודי תואר ראשון במחלקה לתיאטרון וקולנוע של אוניברסיטת קיונג הי .
בשנת 2017 נחשף כי גונג יו הוא צאצא של הפילוסוף הסיני קונפוציוס, והוא חלק מדור ה-79 של צאצאי קונפוציוס שמקורו בשבט גוקבו גונג .
גונג יו הוא בעל תואר ראשון בתיאטרון מאוניברסיטת קיונג הי .
בשנת 2000 הופיע בטלוויזיה כמנחה ומשחק פעיל במשחקי ווידאו בערוץ הטלוויזיה של Mnet .
בשנת 2001 הופיע לראשונה כשחקן בסדרת הטלוויזיה בית ספר 4 .
בהמשך מילא מספר תפקידי משנה בדרמות ובסרטים.
בשנת 2004 הנחה תוכנית מוזיקה בשם Music Camp.
בשנת 2005 מילא לראשונה תפקיד ראשי בסרט שלום מורתי מול Gong Hyo-jin.
לאחר מכן בשנת 2006 הופיע במלודרמה הרומנטית One Fine Day .
ההצלחה הגדולה היה בשנת 2007 כשלוהק לקומדיה הרומנטית קופי פרינס כשהפופולריות שלה הגיעה לרייטינג של 30%.
ב-14 בינואר 2008 התגייס להכוחות המזוינים של הרפובליקה של קוריאה עד לדצמבר 2009. הוא שירת שמונה חודשי שירות פעיל בצ'אורוון ואז הועבר לסוכנות המדיה של ההגנה, שם שירת במחלקת יחסי הציבור ושירת כמנחה ותקליטן בתחנת הרדיו של הצבא.
גונג יו חזר להופיע בקומדיה הרומנטית למצוא את אדון גורל , הסרט היה שובר קופות בינוני בקוריאה.
לאחר מכן הפיק עיבוד תיאטרלי המבוסס על ספר כור היתוך של גונג ג'י-יונג, שהייתה מתנת ברכה ממפקדו בשירות הצבאי.
סרט זה יצא לאקרנים בינלאומיים תחת הכותרת "מושתקים" , בבימויו של במאי הסדרה משחק הדיונון, וואנג דונג-היוק.
עם יציאתו לאקרנים ב-22 בספטמבר 2011, עורר הסרט זעם בקרב הציבור והדבר הוביל לפתיחה מחודשת של תחקירי התקריות שעליהן מבוססים הרומן והסרט.
הדרישה הציבורית לרפורמה בחקיקה הגיעה לאספה הלאומית, שם התקבלה בהצלחה בסוף אוקטובר 2011 הצעת חוק מתוקנת להתמקדות בפשעי מין נגד קטינים ונכים, שכונתה הצעת חוק דוגאני על שם הסרט הקוריאני.
בשנת 2012 גונג כיכב לצד לי מין-ג'ונג בסדרת קומדיה רומנטית ביג ) שנכתבה על ידי תסריטאיות הטלוויזיה האחיות הונג .
למרות בתחילה התקבלה היטב, בהמשך ספגה ביקורת חריפה.
ב-2013 גונג יו חזר למסך הגדול בסרט החשוד .
הוא גילם מרגל צפון קוריאני מובחר שערק לאחר שנבגד על ידי ארצו.
בנובמבר 2013, גונג יו מונה לנציג מיוחד של קרן החירום הבין-לאומית של האומות המאוחדות לילדים (UNICEF) בקוריאה, במקביל לחגיגת השנה ה-24 לאימוץ האמנה בדבר זכויות הילד.
לאחר מינויו ביקר במדינות ברחבי העולם כדי להעלות מודעות למצבם של ילדים במדינות לא מפותחות.
בשנת 2016 גונג יו שיחק במלודרמה "גבר ואישה" (2016) לצד השחקנית עטורת השבחים ג'און דו-יון .
לאחר מכן כיכב בשובר קופות רכבת לבוסאן, אשר עברה את 11 מיליון הצפיות בדרום קוריאה.
לאחר מכן כיכב בשובר קופות נוסף בשם עידן הצללים , עם 6 מיליון צפיות תוך שבועיים.
בדצמבר 2016 חזר להופיע בטלוויזיה בדרמת הפנטזיה-רומנטית גובלין: אל אדיר ובודד , בו הוא גילם את הדמות הראשית.
הדרמה זכתה להצלחה ואף זיכתה אותו בפרס השחקן הטוב ביותר.
בשנת 2018 גונג יו לוהק לסרט Kim Ji-young: Born 1982 בו הוא גילם את התפקיד של בעלה של קים ג'י-יונג.
זה היה שיתוף פעולה שלישי לצד השחקנית יונג יו-מי (אחרי הסרטים מושתקים ורכבת לבוסאן).
בשנת 2021 כיכב במותחן הפעולה של הבמאי לי יונג-ג'ו בשם סאו-בוק לצד פארק בו-גאם.
גונג מגלם סוכן מודיעין לשעבר שנקלע למרדף אחר תפיסת השיבוט האנושי הראשון כדי לחשוף את הסוד לחיי נצח.
באותה שנה, הוא הופיע כסוכן מגייס בסדרה המצליחה ושוברת השיאים משחקי הדיונון של נטפליקס.
בדצמבר 2021 הופיע גונג יו בסדרת מותחן ומדע בדיוני "ים השלווה" של נטפליקס כמנהיג הצוות האן יון-ג'ה לצד ביי דונה, לי ג'ון , קים סאן-יונג ואחרים.
הסדרה מתרחשת בעתיד דיסטופי רחוק שבו כדור הארץ מתמודד עם מחסור חריף במים, והסדרה עוקבת אחר צוות משלחת לתחנה נטושה על הירח.
תגובת המעריצים לסדרה הייתה מעורבת, אך היא הגיעה לראש המצעדים העולמיים של נטפליקס והפכה לסדרה הלא-אנגלית הנצפית ביותר בשבוע השני.
גונג'ור היא עיירה בנפת דרום קומובו במחוז המערב בגמביה.
נכון לשנת 2009, אוכלוסייתה עומדת על כ־17,500 תושבים.
העיירה ממוקמת במערב המדינה, לחופי האוקיינוס האטלנטי, כ־30 קילומטרים דרומית לסרקונדה (העיר הגדולה במדינה) וכ־35 קילומטרים דרומית־מערבית לעיר הבירה בנג'ול.
הגבול עם סנגל מרוחק כחמישה קילומטרים מהעיירה.
כמעט בכל גמביה שורר אקלים סוואנה טרופי (Aw לפי שיטת קפן), וכך גם בגונג'ור.
טמפרטורת המקסימום השנתית הממוצעת עומדת על כ־31.6 מעלות צלזיוס וטמפרטורת המינימום השנתית הממוצעת עומדת על קרוב ל־20 מעלות צלזיוס.
כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על מעל 1,000 מילמטרים, וכמעט כולם יורדים בין יוני לאוקטובר.
העיירה ממוקמת על כביש החוף של גמביה, המחבר אותה עם סרקונדה ובנג'ול.
כביש נוסף מחבר אותה עם בריקאמה, בירת המחוז.
גונג ליג'יאו (בסינית: 巩立姣; נולדה ב-24 בינואר 1989) היא אתלטית סינית, אלופה אולימפית (טוקיו 2020) ופעמיים אלופת עולם (לונדון 2017 ודוחה 2019) בהדיפת כדור ברזל.
מחזיקה בשלוש מדליות אולימפיות (אחת הכל סוג), ובשמונה מדליות מאליפויות עולם (שתיים מזהב, שתיים מכסף וארבע מארד).
באליפות העולם שנערכה באוסקה, יפן באוגוסט סיימה במקום שישי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 18.66 מטר.
באליפות אסיה באולם שנערכה בדוחה, קטר בפברואר זכתה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 18.12 מטר.
באולימפיאדת בייג'ינג שנערכה באוגוסט זכתה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.20 מטר, אחרי ואלרי אדמס מניו זילנד (20.56 מטר) ומיסליידיס גונסאלס מקובה (19.50 מטר).
היא זכתה במדליה לאחר שבמרוצת השנים נשללו מדליית הכסף ומדליית הארד מהאתלטיות הבלארוסיות נטליה מיכנביץ' (20.28 מטר) ונדזיה אסטפצ'וק (19.86 מטר) בשל הרשעתן באימרוץ.
בשלב המוקדמות קבעה שיא אישי חדש של 19.46 מטר.
באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה באוגוסט זכתה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בשיא אישי חדש של 19.89 מטר, אחרי ואלרי אדמס (20.44 מטר) ונאדין קליינרט מגרמניה (20.20 מטר).
באליפות אסיה שנערכה בנובמבר בגואנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין בנובמבר זכתה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.04 מטר.
באליפות העולם באולם שנערכה בדוחה במרץ סיימה במקום שישי בתוצאה של 18.64 מטר.
במשחקי אסיה שנערכו בגואנגג'ואו בנובמבר זכתה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.67 מטר.
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בדאיגו, קוריאה הדרומית באוגוסט זכתה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.97 מטר, אחרי ואלרי אדמס (21.24 מטר) וג'יליאן קמארנה-ויליאמס מארצות הברית (20.02 מטר).
היא זכתה במדליה לאחר שבמרוצת השנים נשללה מדליית הכסף מנדזיה אסטפצ'וק (20.05 מטר) בשל הרשעתה באימרוץ.
באולימפיאדת לונדון שנערכה באוגוסט זכתה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.22 מטר, אחרי ואלרי אדמס (20.70 מטר) ולפני בת ארצה לי לינג (19.63 מטר).
היא זכתה במדליה לאחר שבמרוצת השנים נשללו מדליית הכסף ומדליית הארד מנדזיה אסטפצ'וק (21.36 מטר) ומהאתלטית הרוסייה יבגניה קולודקו (20.48 מטר) בשל הרשעתן באימרוץ.
באליפות העולם שנערכה במוסקבה, רוסיה באוגוסט זכתה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.95 מטר, אחרי ואלרי אדמס (20.88 מטר) וכריסטינה שוואניץ מגרמניה (20.41 מטר).
באליפות העולם באולם שנערכה בסופוט, פולין במרץ זכתה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.24 מטר, אחרי ואלרי אדמס (20.67 מטר) וכריסטינה שוואניץ (19.94 מטר).
במשחקי אסיה שנערכו בספטמבר באינצ'ון, קוריאה הדרומית בספטמבר זכתה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.06 מטר.
באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג באוגוסט זכתה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.30 מטר, אחרי כריסטינה שוואניץ (20.37 מטר) ולפני מישל קרטר מארצות הברית (19.76 מטר).
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו שנערכה באוגוסט סיימה במקום רביעי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.39 מטר.
באליפות העולם שנערכה בלונדון, הממלכה המאוחדת באוגוסט זכתה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.94 מטר, לפני אניטה מרטון מהונגריה (19.49 מטר) ומישל קרטר (19.14 מטר).
באליפות העולם באולם שנערכה בברמינגהאם, הממלכה המאוחדת במרץ זכתה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.08 מטר, אחרי אניטה מרטון (19.62 מטר) ודניאל תומאס-דוד מג'מייקה (19.22 מטר).
במשחקי אסיה שנערכו בג'קרטה, אינדונזיה באוגוסט זכתה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.66 מטר.
באליפות אסיה שנערכה בדוחה באפריל זכתה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.18 מטר.
באליפות העולם שנערכה בדוחה באוקטובר זכתה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.55 מטר, לפני דניאל תומאס-דוד (19.47 מטר) וכריסטינה שוואניץ (19.17 מטר).
באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי-אוגוסט זכתה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בשיא אישי חדש של 20.58 מטר, לפני רייבן סונדרס מארצות הברית (19.79 מטר) וואלרי אדמס (19.62 מטר).
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ביולי זכתה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.39 מטר, אחרי צ'ייס אילי מארצות הברית (20.49 מטר) ולפני יסיקה סכילדר מהולנד (19.77 מטר).
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט זכתה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.69 מטר, אחרי צ'ייס אילי (20.43 מטר) ושרה מיטון מקנדה (20.08 מטר).
במשחקי אסיה שנערכו בהאנגג'ואו בספטמבר זכתה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.58 מטר.
באולימפיאדת פריז סיימה במקום חמישי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.27 מטר.
באליפות העולם באולם שנערכה בנאנג'ינג, סין במרץ סיימה במקום חמישי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 18.84 מטר.
באליפות העולם שנערכה בטוקיו, יפן בספטמבר סיימה במקום תשיעי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 18.96 מטר.
גונג ג'נצ'י (נולדה ב-2 בנובמבר 2009) היא שחיינית סינית, אלופת עולם (דוחה 2024) במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי.
גונג נולדה וגדלה בצ'ונגצ'ינג שברפובליקה העממית של סין.
באליפות העולם שנערכה בדוחה שבקטר בפברואר זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:47.26 דקות יחד עם איי יאנהאן, לי בינגג'יה ויאנג פייצ'י, לפני הממלכה המאוחדת (7:50.90 דקות) ואוסטרליה (7:51.41 דקות).
בנוסף, סיימה במקום שביעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:41.11 דקות, ובמקום 20 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.87 שניות.
קרל גונאר מייקל פאנט (8 באוקטובר 1919 – 6 ביוני 2009) היה חוקר מוביל בתחום מדעי הדיבור בכלל וסינתזת דיבור בפרט, אשר בילה את רוב הקריירה שלו כפרופסור במכון המלכותי לטכנולוגיה של שוודיה (KTH) בסטוקהולם.
הוא היה בן דוד ראשון של השחקנים והבמאים ג'ורג' פאנט וקנה פאנט.
גונאר פאנט סיים תואר שני בהנדסת חשמל מאוניברסיטת KTH בשנת 1945. הוא התמחה באקוסטיקה של הקול האנושי, מדידת ערכי פורמנט, והמשיך לעבוד בתחום זה באריקסון ובמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
הוא גם יזם את הקמת המחלקה לתקשורת דיבור ב-KTH, דבר יוצא דופן באותה תקופה.
עבודתו של פאנט הובילה ללידתו של עידן חדש של סינתזת דיבור עם הצגת סינתיסייזרים פורמנטיים רבי עוצמה וניתנים להגדרה.
בשנת 1960 הוא פרסם את המודל מקור-מסנן, אשר קיבל פרסום נרחב.
בשנות ה-60, ה-Orator Verbis Electris (OVE) של גונאר פאנט התחרה ב-Parametric Artificial Talker (PAT) של וולטר לורנס ביצירת סינתזת דיבור מציאותית.
בשנים מאוחרות יותר, גונאר פאנט המשיך להיות פעיל בתחום סינתזת הדיבור, תוך התמקדות בעיקר במחקר על פרוזודיה.
פאנט קיבל גם תוארי כבוד מאוניברסיטת גרנובל (1978) ומאוניברסיטת סטוקהולם (1988), ומספר פרסים נוספים.
בשנת 1989, הוא היה הזוכה הראשון של מדליית ההישג המדעי של האגודה הבינלאומית לתקשורת דבורה.
הוא גם קיבל את פרס מרגיט פאהלסון של האקדמיה השוודית, ואת פרס ג'יימס ל.
פלנגן לעיבוד דיבור ושמע של IEEE (2003).
הוא היה חבר באקדמיה המלכותית השוודית למדעים ובאקדמיה המלכותית השוודית למדעי ההנדסה.
גונאר פאנט (1960) תיאוריה אקוסטית של הפקת דיבור.
גונאר פאנט (2006) אקוסטיקה ופונטיקה של דיבור: כתבים נבחרים.
פאנט, ומוריס האלי (1961) מבוא לניתוח דיבור: המאפיינים הייחודיים והקורלציות שלהם.
גונזלו "גונזו" קסטרו רנדון (בספרדית: Gonzalo "Gonzo" Castro Randón; נולד ב-11 ביוני 1987 בוופרטל) הוא כדורגלן גרמני ממוצא ספרדי המשחק בעמדת הקשר.
קסטרו שיחק במועדוני נוער אזוריים ובגיל 12 עבר לשחק בקבוצת הנוער של לברקוזן.
בתחילת עונת 2004, בגיל 17, עלה לסגל של הקבוצה הבוגרת ושיחק כבר בעונתו הראשונה.
ב-24 במאי 2015 חתם קסטרו על חוזה ל-4 עונות בבורוסיה דורטמונד תמורת 11 מיליון יורו שעברו לקבוצתו הקודמת, באייר לברקוזן.
ב-29 ביוני 2018 חתם קסטרו בשטוטגרט לשלוש שנים.
לקסטרו הייתה אפשרות לבחור האם לשחק בנבחרת הגרמנית או בנבחרת הספרדית והוא החליט לייצג את המדינה בה נולד.
קסטרו שיחק גם בנבחרת הצעירה של גרמניה באליפות אירופה לנבחרות צעירות בשנת 2006. שיחק לראשונה במדי הנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד נבחרת דנמרק ב-28 במרץ 2007.
גונזו הגדול או בקיצור גונזו, הוא דמות מסדרת הטלוויזיה "החבובות" שנוצרה על ידי ג'ים הנסון.
גונזו מגלם דמות של יצור מוזר, ככל הנראה חייזר, שעובד בתור פעלולן.
גונזו בוצע במקור על ידי דייב גולז והופעתו הראשונה הייתה בשנת 1970 בפרק "סנטה קלאוס הגדול".
בניגוד לרוב הדמויות הראשיות בסדרה, גונזו הוא לא בן אדם או בעל חיים מוכר (אף על פי שבחבובות בחלל נחשף שהוא חייזר).
הוא יצור המכוסה בפרווה כחולה, נוצות סגולות על ראשו ואף ארוך.
גונזו מוצג בסדרה כאמן ביצועים ופעלולן נועז מציג את עצמו בשם "גונזו הגדול".
גונזו מאוהב בתרנגולת בשם קמילה והוא חבר של כל התרנגולות.
בהופעותיו הראשונות, גונזו התלונן על כך שלא מעריכים את האמנות שלו.
בפרק שבו התארחה ציפורת הוא התאהב בה למורת רוחה של קמילה.
במהלך פרקי הסדרה התעסקו המבקרים והצופים רבות במינו של גונזו.
ג'ון קליז תיאר את גונזו: "קצת מכוער ומגעיל אשר תופס כדורי תותח".
בהחבובות קרמיט שאל אותו: "מה מינך, גונזו?
הוא דומה קצת לתרנגול הודו" וגונזו השיב: "כן, קצת כמו תרנגול הודו אבל לא הרבה".
בסרט "החבובות בחלל" גילה גונזו שהוא חייזר.
Scare Island", הופיע גונזו בתור מפלצת אשר עוזרת לחפש אחרי גנב היהלומים,
בנוסף לכך, גונזו הופיע בסדרה משפחת סימפסון בפרק 5 של עונה 8.
הרניק נהרג במהלך הקרב על הבופור במלחמת לבנון הראשונה.
גוני (גיורא) הרניק, בנם של רעיה ומאיר הרניק, נולד למשפחה בת ארבעה ילדים וגדל בשכונת רסקו בירושלים.
בשנת 1967, נסעה המשפחה לשליחות בשוודיה.
עם שובו לארץ למד הרניק בתיכון ליד האוניברסיטה (סיים לימודיו ב-1974).
בשנת 1972 נהרג אביו בתאונת דרכים ברחוב הפלמ"ח (ירושלים).
במהלך מלחמת יום הכיפורים התנדב הרניק כאלונקאי בבית החולים הדסה.
בעקבות המלחמה החליט לעזוב את גרעין הנח"ל בו היה חבר ולשרת בצבא ביחידה מובחרת.
בשנת 1974 התגייס לצה"ל ובחר לשרת בחטיבת גולני.
הרניק עבר את הגיבוש ליחידות החטיבתיות והתקבל לסיירת גולני.
לאחר קורס קצינים שירת הרניק כמפקד צוות בסיירת.
ב-1978, במהלך מבצע ליטני, במהלך פשיטה גדודית על יעדי אש"ף צפונית למארג' עיון שבדרום לבנון, נהרג אחד הלוחמים ונפצע מפקד הכוח, גבי אשכנזי, מאש מחבלי אש"ף בהם נתקל הכוח מטווח קרוב.
אשכנזי הטיל על הרניק, אשר שימש כמפקד פלוגה בגדוד, לקחת פיקוד על הכוח ולהשלים את טיהור היעד.
בתפקידו הבא שימש כמפקד סיירת גולני ושימש בתפקידו עד שבוע לפני פרוץ מבצע שלום הגליל.
בין היתר פיקד הרניק על הסיירת במבצע סיגל ובמבצע ערבית.
סגנו בסיירת גולני היה נדב פלטי, שהיה גם חברו הטוב, איתו תכנן לצאת למסע בחוץ לארץ לאחר השחרור.
שניהם היו אמורים להשתחרר באותו יום, אך כדי לא לייצור בעיה ביחידה, החליטו שפלטי ייצא ראשון לחופשת שחרור (הוא עמד להתחתן) וגוני ייצא אחריו.
הרניק היה אמור להשתחרר מצה"ל ביום שבו פרצה המלחמה.
אף על פי כן, הצטרף לכוח שבפיקוד סגן מפקד חטיבת גולני, סא"ל גבי אשכנזי, אשר כלל בתוכו גם את סיירת גולני.
על כוח זה הוטל לכבוש את מבצר הבופור ואת אזור אל-נבטיה, ולאחר-מכן לטהר אותו מהמחבלים הרבים ששהו בו.
עקב ההתקדמות האיטית, חרג הכוח מלוח הזמנים, והתקיפה שתוכננה להיות לאור יום הפכה לתקיפה לילית.
הכוח נע במספר נגמ"שים אל המבצר, כשבדרך נתקל באש מכיוון הכפר ארנון, כפר למרגלות הבופור שהיווה בסיס נוסף לאש"ף.
מהאש נפגע הנגמ"ש של מפקד הסיירת משה קפלינסקי, והוא נפצע קשה.
משנודע על כך לסמח"ט, אשכנזי, הוא הטיל על הרניק לחבור לכוח הסיירת, לקחת את הפיקוד ולהשלים את המשימה.
בדרכו לעבר הכוח התהפך הנגמ"ש שבו נסע, והרניק, שנפצע קל, המשיך לנוע רגלית עד שחבר לכוח.
הוא ארגן שוב את הכוח, ותכנן את התקיפה מחדש, כך שפלוגת ההנדסה תפוצל לכוחות קטנים, שהיו אמורים למקם חסימות במבצר ולכבוש עמדות בחלקו הדרומי, בזמן שהסיירת הייתה אמורה לכבוש את חלקו הצפוני.
בטרם יצאו למשימה תידרך הרניק את הכוחות:
כוח סיירת גולני, בראשו עמד הרניק, עשה את דרכו אל חלקו הצפוני של המבצר על דרך אספלט.
הכוח נתקל בהתנגדות אש מקלעים כבדה, המשיך בהסתערות והחל בטיהור התעלות, בירי והשלכת רימונים.
גולדמן והרניק הגיעו לעמדה מבוצרת במיוחד שבה התבצר איש אש"ף, שפגע והרג את הרניק מטווח קצר.
גולדמן זרק מטען אל תוך העמדה המבוצרת והשמיד אותה יחד עם הלוחם ששהה בה.
בסיום הקרב עלה אחד הלוחמים אל הקומה הגבוהה ביותר במבצר והניף בה את דגל ישראל.
בנוסף למותו של גוני הרניק נפצע גם משה קפלינסקי, שהחליף את הרניק בפיקוד על סיירת גולני.
נדב פלטי, שבדיוק חזר מירח הדבש שלו, גויס ומונה לתפקיד.
הרניק נטמן בבית הקברות הצבאי בהר הרצל.
לאחר מותו הוענק לגוני הרניק ציון לשבח ממפקד האוגדה, בעבור הדרך שבה פיקד ולחם במהלך הקרב על כיבוש מבצר הבופור.
במהלך השנים הפך שמו של הרניק לסמל למלחמה בלבנון, לקרב הבופור ולשהיית צה"ל בלבנון בשנים שלאחר מכן.
מותו, יחד עם חמישה מחבריו על ההר, עמד בניגוד מוחלט לדבריהם של מנחם בגין ואריאל שרון למחרת הקרב בראיון טלוויזיוני, לפיהם ההר נכבש "ללא אבדות לכוחותינו".
האמירה עמדה בניגוד גמור למציאות, והבהירה, לדברי משפחות הנופלים ותנועות המחאה, את שקר המלחמה כולה ואת ניתוקו של ראש הממשלה מן המציאות.
אמו דרשה שייכתב על מצבתו "נפל במלחמת לבנון" ולא "נפל במבצע שלום הגליל".
היא הייתה מראשוני הדורשים לערוך שינוי בטקסט הקבוע והסטנדרטי בכיתוב על מצבות חללי צה"ל.
הספר "משפחת הבופור" שחיבר רוביק רוזנטל ב-1989 על אודות משפחות הרוגי הקרב, ובראשן הצייר יעקב גוטרמן, אביו של , ורעיה הרניק, אמו של גוני, היה ספר פורץ דרך בשבירת האתוס הישראלי של "שתיקת השכולים".
המשפחות הטיחו באמצעות הספר ביקורת בדרג המדיני ותבעו שינוי בגישה למלחמה.
לדברי רוזנטל: "משפחת הבופור" שברה את הטאבו: לא רק שמותר לנפגעים הכבדים של המלחמה, ההורים השכולים, לדבר, למחות, לצעוק ולבקש שינוי - חובתם לעשות זאת.
לזכרו של רס"ן הרניק נכתב השיר "במעלה ההר" (מילים: רחל שפירא, לחן: נחום היימן) בביצועה של להקת הזמר של קיבוץ העוגן.
החל מלידתו ובמהלך שנות ילדותו המוקדמות חיברה אימו, רעיה, שירים שכונסו לאחר מותו של גוני בספר "שירים לגוני" שראה אור ב-1982. כבר במהלך מלחמת ההתשה, כאשר גוני היה נער בן ארבע עשרה, כתבה רעיה שירים המבטאים חרדה לגורלו כחייל:
בהיותו בן שש, בעת שהות המשפחה בפריז כתבה:
גונטיס אולמניס (בלטבית: Guntis Ulmanis; נולד ב-13 בספטמבר 1939) הוא פוליטיקאי לטבי שכיהן כנשיא לטביה החמישי בין השנים 1993-1999.
אולמניס נולד בריגה ב-13 בספטמבר 1939. סבו היה אחיו של הנשיא וראש הממשלה קרליס אולמניס.
בשנת 1941 אולמניס ומשפחתו הוגלו למחוז קרסנויארסק שסיביר ובשנת 1946 חזרו ללטביה, אך המשפחה לא הורשתה לגור בריגה עצמה.
בשנת 1949 המשפחה עברה ליורמלה, שם סיים את לימודיו התיכוניים והחל ללמוד כלכלה באוניברסיטת לטביה
בשנת 1963 אולמניס גויס לצבא הסובייטי.
ב-1965 הצטרף למפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות והחל לעבוד ככלכלן בתחום הבנייה.
הוא התקדם בתחום זה, עד שבשנת 1971 פוטר מעבודתו בשל הקשר המשפחתי לקרליס אולמניס, והוא המשיך לעבוד בדרגים נמוכים.
הוא אף עבד כמורה לכלכלה באוניברסיטת לטביה ובאוניברסיטה הטכנית של ריגה.
עם פירוק ברית המועצות, וכשלטביה הייתה בדרך לחזור להיות מדינה עצמאית, הוא פרש מן המפלגה הקומוניסטית וחזר להשתמש בשם משפחתו המקורי- אולמניס.
ב-1992 הוא התמנה לחבר מועצת הבנק הלאומי של לטביה.
בשנת 1993 בחר בו הסאימה לכהן כנשיא לטביה הראשון מאז החזרה המלאה של עצמאותה.
כנשיא, התמקד מאוד במדיניות החוץ של לטביה.
הוא ביטל את עונש המוות, לפי הסטנדרטים האירופאים.
בשנת 1996 נבחר לקדנציה שנייה ברוב קולות.
את הקדנציה השנייה שלו סיים בשנת 1999 ופרש מהפוליטיקה.
הוא זכה במספר אותות ועיטורים, כמו חברת במסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה ומסדר הפיל.
גונטר דמניג הוא האמן הגרמני שהגה את מיזם אבני הנגף כדי להזכיר לעוברים ושבים את קורבנות הנאציזם.
ב-1995 הוא הניח אבני נגף בקרויצברג ובברלין.
ב-1996 הניח דמניג 55 אבנים בברלין במסגרת פרויקט "אמנים מחפשים את אושוויץ".
כעבור ארבע שנים, לאחר שהוסרו המכשולים הבירוקרטיים, הוא קיבל רשות להניח עוד 600 אבני נגף בקלן.
בלברקוזן, העיר השכנה של קלן והעיר התאומה של נוף הגליל (נצרת עילית לשעבר), יש 37 אבני נגף.
מייג'ור גונוויל ברומהד (; 29 באוגוסט 1845 בוורסאי, צרפת - 9 בפברואר 1891 באללהאבאד, הודו הבריטית) היה איש צבא בריטי שהתפרסם בעיקר עקב שירותו במלחמת הזולו.
על גבורתו בקרב עוטר ברומהד בצלב ויקטוריה - העיטור הגבוה ביותר שניתן להעניק לחיילי הכוחות המזוינים של בריטניה וחבר העמים הבריטי.
ברומהד נולד ב-29 באוגוסט 1845 בעיר ורסאי שבצרפת.
הוא היה צעיר הבנים של מייג'ור אדמונד ברומהד ואשתו ג'ודית.
למשפחתו היה עבר צבאי מפואר: סבא-רבה שלו לחם במלחמת הצרפתים והאינדיאנים תחת פיקודו של ג'יימס וולף, סביו לחם במלחמת העצמאות של ארצות הברית, אביו לחם בקרב ווטרלו ושלושת אחיו הגדולים שירתו בצבא הבריטי.
הוא גדל והתחנך במחוז לינקולנשייר, ובשנת 1867 התגייס כמו כל משפחתו לצבא הבריטי.
ב-28 באוקטובר 1871 הועלה לדרגת לוטננט.
הוא כונה "גאני" בידי עמיתיו.
במשך השנים נהפך ברומהד לכבד שמיעה, אולם לטענת ההיסטוריון איאן נייט, עובדה זו לא הפריעה לו לפקד על אנשיו.
הוא נודע כמפקד שקול מנוסה ואחראי.
הוא שרת במושבת הכף ולחם במלחמות קוסה.
במאי 1878 הוא קיבל פיקוד על פלוגה ב' של הגדוד השני של הרגימנט ה-24.
עם פרוץ מלחמת הזולו בשנת 1879 סופחה הפלוגה של ברומהד ל"טור הפלישה מס' 1", כהכנה לקראת הפלישה לממלכת הזולו.
עם זאת, הפלוגה שלו הושארה עם תחילת הפלישה במיסיון השוודי "רורק'ס דריפט".
בתחילה שהה במיסיון גם "טור הפלישה מס' 2" בפיקודו של לוטננט קולונל אנתוני דורנפורד, אולם זה עזב את המיסיון ב-21 בינואר בהוראתו של המפקד העליון של הפלישה, לורד צ'למספורד.
המפקד הבריטי הבכיר באזור, מייג'ור הנרי ספולדינג עזב את האזור זמן קצר לפני כן, ולפיכך תפס ברומהד יחד עם קצין נוסף בשם ג'ון צ'ארד את הפיקוד על המוצב המאולתר.
בתחילה שקל ברומהד להורות על פירוק המוצב ועל נסיגה, אך הוא וצ'ארד הסכימו עד מהרה שלוחמי הזולו קלי הציוד ידביקו עד מהרה את השיירה הבריטית המסורבלת, ועל כן החליטו להילחם.
במהלך הקרב ברומהד הסתובב בין אנשיו, חילק פקודות, העביר תגבורות מגזרה לגזרה, ובו זמנית נלחם באומץ עם רובה וכידון.