tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
שימוסה נולד וגדל במחוז הירושימה, סיים את לימודיו באוניברסיטת טוקיו והיה לראשוני היפנים אשר החזיקו בתואר דוקטורט בהנדסה.
משנת 1887 הועסק על ידי הצי הקיסרי היפני כמהנדס כימיה וב-1899 מונה לראש יחידת מחקר על מנת לפתח סוג חזק יותר של אבק שרפה שישמש את הארטילריה הימית.
שימוסה פיתח סוג חדש של חומר נפיץ המבוסס על צורה של חומצה פיקרית (טריניטרופנול).
חומר הנפץ החדש היה יציב יותר מאשר סתם חומצה פיקרית, אשר יצר יותר חום ועוצמת פיצוץ גדולה יותר מאשר כל חומר נפץ אחר אשר היה זמין באותה העת.
יתר על כך, הפיצוץ לא הפיק עשן רב, מה שהיווה יתרון רב על פני אבק שרפה רגיל בשדה הקרב.
אבק שרפה שימוסה אומץ על ידי הצי הקיסרי היפני החל משנת 1893. בהמשך החל האבק לשמש גם במקומות נוספים כגון מוקשים ימיים, פצצות עומק ולראשי נפץ של טילי טורפדו.
לאבק השרפה היה חלק רב בניצחון היפני במלחמת רוסיה–יפן אשר התרחשה בשנים 1904–1905.
אבצס תת-אראולי , הנקרא גם מחלת זוסקה, או אבצס בשד, הוא מורסה תת-עורית ברקמת השד, מתחת העטרה של הפטמה.
אבצס תת-אראולרי מתפתח בדרך כלל במהלך ההנקה.
הנקה לא תקינה, או הפסקת הנקה, עלולים לצור חלב שנתקע בשד (סטזיס) וסביבו מתפתחת דלקת, העלולה להפוך לאבצס (כיס של מוגלה).
האבצס לעיתים מתרחב למעלה ולמטה באמצעות כיסים זעירים של מוגלה הנקראים פיסטולות.
לרוב מדובר בדלקת באזור המטפלזיה הקשקשית של צינור החלב.
הפתולוגיה כוללת אבצס באזורים המרכזיים של השד, ולא כאלה שמתפתחים באזורים הפריפריילים.
אבצס בשד עלול להופיע אצל נשים בגילאי 18 עד 50 אולם נדיר שנשים שאינן מניקות או מייצרות חלב יסבלו מהתופעה.
בזמן ההנקה עלולה להתפתח דלקת בשד בעקבות חדירת חיידקים לרקמת השד או בעקבות חסימה של צינורית החלב.
דלקת בשד שאינה מטופלת עלולה לגרום להיווצרות מורסה בשד.
1-3% מהנשים המניקות עלולות לסבול מדלקת בשד.
מחקר שנערך בנושא העלה כי 3% מהנשים שסבלו מדלקת בשד וטופלו באמצעות אנטיביוטיקה פיתחו מורסה בשד.
עם היווצרות של המורסה הטיפול האנטיביוטי נהיה פחות יעיל בגלל שהמורסה חוסמת את הגישה לרקמות המודלקות.
90% מהלוקות באבצס הן מעשנות, אולם רק חלק קטן מאוד של המעשנות פיתחו נגע כזה.
יש משערים כי ההשפעה הרעילה של העישון והשינויים ההורמונליים שהוא גורם, יכולים לגרום בסופו של דבר לאבצס.
אין מידע מבוסס דיו שאכן הפסקת העישון גורם לנגע לסגת.
אבצס המתפתח בקדמת השד קשור לעיתים קרובות עם יתר פרולקטין בדם או עם בעיות בבלוטת התריס.
כמו כן, סוכרת עלולה להיות גורם תורם להתפתחות האבצס בשד.
טיפול אנטיביוטי ניתן במקרים של דלקת חריפה.
עם זאת, טיפול זה אינו יעיל ברוב המקרים כטיפול יחיד.
הטיפול העדיף הוא שילוב, ניתוחי- חותכים ומנקזים את האבצס, ולאחר מכן נותנים טיפול אנטיביוטי.
עם זאת, בניגוד לאבצס באזורים הפריפריילים של השד, שלעיתים קרובות מתרפאים אחרי תהליך זה, לאבצס תת-אראולי יש נטייה לחזור על עצמו.
במקרים רבים, בעיקר בחולים עם אבצס תת-אראולי חוזר, מומלץ לכרות את צינוריות החלב הפגועות, יחד עם הוצאה של האבצס והפיסטולה הקשורה.
ניתוח מעין זה מומלץ בעיקר כאשר יש כיסי מוגלה זעירים (פיסטולות) אשר מונעים את ריפוי הדלקת.
כיוון שכיסי המוגלה קטנים, אי אפשר לנקז אותם באמצעות שאיבה עם מחט, ולכן אין מנוס מפעולה ניתוחית.
אין הסכמה כללית על מה צריך להיות הדרך הסטנדרטית של טיפול במצב.
במאמר סקירה אחרון, טיפול אנטיביוטי, הערכת אולטרסאונד, ובמקרה שיש נוזל באבצס, גם שאיבה באמצעות מחט, הוצעו כקוי טיפול ראשוניים.
עוד נאמר, שטיפול כנראה לא יעבוד אלא אם כן הוא יטפל בצינורות החלב עצמם.
הטיפול עלול להיות בעייתי אלא אם כן הגורמים האנדוקרינלוגיים, מאובחנים ומטופלים בהצלחה.
מחקר שנערך על ידי זוג חוקרים, גיאופל ופנק, סיפק אינדיקציות כי הדלקת צריכה להיות מטופלת באמצעות ברומוקריפטין אנ', גם בהיעדר יתר פרולקטין בדם.
אבצס בשד עלול לגרום למספר סיבוכים ארוכי טווח.
כעשירית מהנשים שסבלו ממורסה בשד לא יוכלו עוד להניק.
במקרים של אבצס גדול במיוחד עלול להיווצר צורך בניתוח נרחב ולעיתים אף בהסרת חלק מרקמת השד.
ניתוח נרחב זה עלול לפגוע בצורת השד.
נשים הסובלות מהתופעה תוך כדי הנקה, רצוי שימשיכו להניק על אף הכאב ואי הנוחות.
ריקון השד מהחלב לעיתים תכופות עוזר בהחלמתו.
ניתן להשתמש במשאבת חלב על מנת לרוקן את השד הנגוע, ולהמשיך להניק כרגיל מהשד הבריא.
טרם נטילת אנטיביוטיקה, יש ליידע את הרופא כי את מניקה.
כמויות מזעריות של האנטיביוטיקה עלולות לחדור אל החלב ולהשפיע על התינוק.
מדובר בתופעות זמניות בלבד שאינן מסכנות את התינוק ויחלפו עם סיום הטיפול האנטיביוטי.
עם זאת הוא עלול להיות עצבני וחסר מנוחה וצואתו עלולה להיות נוזלית ותכופה יותר.
בנובמבר 2017 פרסם האיגוד הישראלי לרפואת ילדים מסמך הנחיות קליניות לטיפול באם המניקה וכולל התייחסות לאיבחון וטיפול בכאבים בהנקה.
מסמך זה תומך בהשערה שיש להמשיך להניק על אף האבצס בשד.
כמו כן, כתוב שבמידה והאם אינה יכולה להיניק בשל כאב, יש חשיבות עליונה לשאיבות מהשד בתדירות דומה להנקה ישירה (שאיבה מלאה לריקון השדיים 8 פעמים ביממה לכל הפחות).
מצוין שם שאין כל מניעה משימוש בחלב השאוב מהשד המודלק להזנת התינוק.
אבק אטמוספירי הם חלקיקים קטנים המצויים באטמוספירה שלנו.
אבק אטמוספירי מורכב מתערובת של חלקיקים מוצקים ונוזלים המרחפים באטמוספירה.
החלקיקים שונים בהרכבם, מקורם וגודלם.
ניתן להוציא חלקיקי אבק אטמוספיריים מהאטמוספירה על ידי הפקדה יבשה ורטובה ובתהליך זה הם נופלים ונצמדים לאדמה, למשטחים מוצקים, צמחייה או מקווי מים.
ניתן לסווג חלקיקי אבק אטמוספיריים לפי קוטרם (נמדד במיקרון או מיקרומטר.
בתוך מרווח זה חלקיקים אטמוספיריים מסווגים כ:
חלקיקים ראשוניים - קוטר נע בין 2,5 ל 30 מיקרון;
חלקיקים משניים - קוטר נמוך מ־2,5 מיקרון.
חלקיקים ראשוניים נוצרים משרפה, שחיקת קרקע והתפוררות.
חלקיקים משניים נוצרים מתנועת כלי רכב, פעילויות תעשייתיות ושתלים תרמיים.
חלקיקי החומר הם חלקיקי אבק אטמוספיריים בקוטר של פחות מ־10 מיקרון ו- 2,5 מיקרון אשר מפנים תשומת לב מיוחדת ומוגדרים כ PM10 ו -PM2,5. חלקיקי PM 2,5 הם תת-קבוצה של PM 10 ומהווים 60% ממשקלו.
PM10 הוא חלקיק שאפשר לשאוף מכיוון שהוא יכול לנוע עמוק לתוך מערכת הנשימה לגרון; ואפשר לנשום אותו מכיוון שהוא יכול להתיישב בנאדית הריאה.
חלקיקי אבק אלה מעוררים חששות בריאותיים מכיוון שהם נקשרו למספר מחלות נשימה וכלי דם.
מקורות לחלקיקי האבק האטמוספירי יכולים להיות טבעיים (התפרצות געשית, אירוסולי ים, נבגים, אבקה, סחף קרקע, ...) או על ידי מעשה אדם (תנועה של כלי רכב, פליטות תעשייתיות ותהליכי בעירה).
האבק האטמוספירי הוא תופעת אקלים רחבת היקף ומובנת למדי.
מעבר למטרד שהוא יוצר, האבק האטמוספירי משתתף בדרכים שונות בעיצוב האקלים של כדור הארץ.
שינויים קטנים בריכוזו הממוצע באוויר משפיעים על כמות המשקעים היורדת ברחבי העולם ועל הטמפרטורה באוויר ובאוקיינוסים, עקב יכולתם של חלקיקי האבק לספוג קרינה תת-אדומה בדומה לגזי חממה.
אבק ריבית הוא ביטוי לריבית האסורה בתקנת חז"ל.
מקור הביטוי הוא בתוספתא במסכת עבודה זרה, אך שם הכוונה לאיסור קל, שיש מחלוקת מה פירושו.
רש"י בסוכה מסביר את לשון אבק "מידי דלא הוי עיקר האיסור תלוי בו קרוי אבק כמו אבק העולה מדבר הנכתש במכתשת (מכשיר לכתוש בו)" - כאבק שאין בו ממש.
"אבק ריבית" הוא מונח הכולל את כל איסורי הריבית שאיננה אסורה מהתורה, בין משום שלא מדובר בהלוואה ובין משום שמדובר בהלוואה אך אין בצידה קביעת ריבית מסוימת מראש.
איסורים אלו ניתן לחלק לארבע קבוצות:
עסקאות מכר שיש בהן מרכיב של אשראי, כגון תשלומים, כאשר האפשרות לשלם מאוחר יותר כרוכה בתשלום גבוה יותר, אסורה מפני שייקור החפץ הוא בעד איחור התשלום, ודבר זה נקרא "אגר נטר".
איסור זה אינו קיים כשלא ידוע מה התשלום הזול שהוא היה צריך לשלם אם היה משלם מיד, מפני שבמקרה כזה הדבר אינו ניכר שהמחיר הנוכחי כולל תוספת מחיר בגלל אשראי.
סְאָה בִּסְאָה - הלוואת סחורה בתורת הלוואה ולא בתורת מכירה, כאשר תשלום ההלוואה מתבצע בהשבת סחורה בכמות שווה להלוואה, גם אם ערכה עלה או ירד.
שותפויות של הון ועבודה, הסכם שעל פיו נותן אדם מעות לחבירו לסחור ולהרוויח בהם, ושניהם מתחלקים אחר כך ברווחים שההון מרוויח.
התלמוד בבלי מביא את מקרה העיסקא, פלגא מלווה ופלגא פיקדון - חצי מדמי העיסקא נמצאים כמלוה באחראיות המקבל, וגם אם נפסדו באונס הוא חייב בתשלום עליהם, וחצי נמצאים כפיקדון הנמצאת באחראיות הנותן וממילא רווחי הפיקדון הולכים למקבל שזה באחראיותו, ורווחי החצי של המלוה הולכים לנותן.
במקרה זה מהתורה אינו נחשב ריבית כיוון שמחצית המלוה היא ממש של הנותן, אך רבנן גזרו שבמקרה זה יתן הנותן שכר טורח בעבור ההתעסקות בחלק הפיקדון, כי אם לא כן אז בפועל נמצא שהמקבל טורח עבור הנותן בפיקדון בגלל המלוה שנותן לו.
תשלומים שונים שנותן הלווה למלוה ללא התחייבות או ללא קשר להלוואה ("ריבית מוקדמת" כשהלוה נתן ריבית כדי שהמלוה ילוה לו, ו"ריבית מאוחרת" שנתן לו כתודה על ההלואה), הנחות ואפילו מידע.
לשיטת הרא"ש והרמ"א צריך שיהא ניכר שהמתנה ניתנת עבור ההלוואה כדי שיהיה איסור ריבית, ולשיטת הרמב"ם ובעקבותיו השולחן ערוך אין צורך.
בשונה מריבית שאסורה מהתורה, את ריבית זו אם גבאה המלוה באיסור, אין בית דין כופים אותו להחזיר.
אך קיימת מחלוקת האם יש עליו חיוב להחזיר בדיני שמים.
הרא"ש ובעקבותיו השולחן ערוך טוענים שקיימת עדיין חובה על המלוה לצאת ידי שמים.
לעומתם דעת התוספות שאין חיוב אפילו לצאת ידי שמים.
אבקאר סילה הוא כדורגלן איווארי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת שטרסבורג מליג 1.
סילה הגיע למחלקת הנוער של קלאב ברוז' בשנת 2021. ב-22 במאי 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשהחליף את סטנלי אנסוקי בדקה ה-85 בתיקו 1-1 נגד אנדרלכט במסגרת ליגת העל הבלגית לעונת .
זו הייתה הופעתו היחידה בעונה זו, בה זכתה קלאב ברוז' באליפות בלגיה.
ב-7 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–1 על באייר לברקוזן במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות לעונת 2022/2023.
אבקת אלרגן בוטנים (Arachis hypogaea), בשמה המסחרי פלפורציה (Palforzia), היא תרופה, הניתנת דרך הפה לטיפול בתגובות אלרגיות לבוטנים, כולל אנפילקסיס.
התרופה ניתנת בדרך כלל לילדים בגילאי 4–17 שנים, אשר אובחנו עם אלרגיה לבוטנים.
התרופה היא אימונותרפית שאינה מרפאת את האלרגיה, אך מונעת התקפים קשים ומסכני חיים במקרה של חשיפה מקרית לבוטנים.
התרופה מכילה כמויות מזעריות של חלבון הבוטנים, המטופל בולע את הכמוסה במשך חצי שנה, כך שהוא נחשף בהדרגה לחלבוני הבוטנים, עד שמערכת החיסון כבר אינה יוצרת תגובה אלרגית.
אבקת אלרגן בוטנים היא אבקה, המיוצרת מבוטנים וארוזה בקפסולות בצבעים שונים כאשר כל צבע מייצג מינון אחר, כך שניתן להעלאות את המינון לפי הצבעים לאורך זמן.
את האבקה מרוקנים מהקפסולות או מהשקיק ומערבבים עם כמות קטנה של מזון מוצק למחצה.
ניתן להשיג פלפורציה רק עם מרשם רופא.
יש להתחיל את הטיפול על ידי איש מקצוע מוסמך לטיפול במחלות אלרגיות.
מכיוון שתרופה זו עלולה לגרום לתגובות אלרגיות חמורות אצל חלק מהמטופלים, בשלב הראשון של הטיפול, יש צורך במתקנים לטיפול בתגובות כאלה.
המטופלים צריכים גם להחזיק איתם אדרנלין להזרקה עצמית בכל עת.
המינון של תרופה זו כולל שלושה שלבים:
שלב העלאת המינון הראשוני - ניתן ביום אחד
שלב הגדלת המינון - דורש 11 רמות מינון מוגברות (שלב זה נמשך בדרך כלל מספר חודשים).
שלב אחזקה - מינון יומי.
במהלך שני השלבים הראשונים (במיוחד העלמת המינון הראשוני והמנה הראשונה של כל רמת מינון), נדרשת מתן ופיקוח על ידי איש מקצוע בתחום הבריאות בסביבה מוסמכת של שירותי בריאות.
דרישה זו קיימת כדי להבטיח שניתן לזהות תגובות אלרגיות חמורות ולטפל בהן אם הן מתרחשות.
תופעות הלוואי השכיחות ביותר של אבקת אלרגן בוטנים הן כאבי בטן, הקאות, בחילות, עקצוץ בפה, גירוד (כולל בפה ובאוזניים), שיעול, נזלת, תחושת גרון מכווץ, צפצופים, קוצר נשימה ואנפילקסיס.
• אסתמה נוכחית חמורה או בלתי מבוקרת
• היסטוריה או מחלה נוכחית, של מחלה אאוזינופילית של דלקת הוושט (EoE); מחלת מערכת עיכול אאוזינופילית אחרת; מחלת ריפלוקס כרונית, חוזרת או חמורה (GERD) והַפרָעַות בבְּלִיעָה
• היסטוריה או מחלה נוכחית, של הפרעה חמורה בתאי פיטום (must cell)
• אנפילקסיס חמור או מסכן חיים תוך 60 יום לפני התחלת הטיפול ב-PALFORZIA
• רגישות יתר לכל אחד מחומרי העזר של התרופה.
אישור התרופה על ידי ה-FDA
ב-21 בדצמבר 2018, Aimmune Therapeutics הגישה בקשה לרישיון Biologics עבור Peanut Allergen Powder-dnfp למנהל המזון והתרופות האמריקני.
ב-13 בספטמבר 2019, הוועדה המייעצת למוצרים אלרגניים של ה-FDA החליטה שבעה נגד שניים בעד האישור.
האישור הסופי ניתן ב-31 בינואר 2020.
בינואר 2020, ה-FDA אישר את התרופה להפחתת תגובות אלרגיות, כולל אנפילקסיס, שעלולות להתרחש בחשיפה מקרית לבוטנים.
זוהי התרופה הראשונה שאושרה לאלרגיות לבוטנים.
זה לא יגרום לאנשים אלרגיים להיות מסוגלים לאכול כמויות נורמליות של בוטנים, אבל ימנע אלרגיות עקב אכילה מקרית.
כדי להפחית את הסיכון לאנפילקסיס הקשור לאבקת אלרגן בוטנים, מנהל המזון והתרופות האמריקני (FDA) דורש אסטרטגיית הערכת סיכונים והפחתת סיכונים (REMS).
התרופה זמינה רק דרך ספקי שירותי בריאות מוסמכים במיוחד, הגדרות בריאות ובתי מרקחת למי שנרשם לתוכנית הפחתת הסיכונים.
ה-FDA דורש שספקי שירותי בריאות הרושמים אבקת אלרגן בוטנים ומערכות בריאות המחלקות את אבקת אלרגן הבוטנים ילמדו על הסיכון לאנפילקסיס הקשור לשימוש בתרופה.
בנוסף, שלב העלאת המינון הראשוני והמנה הראשונה של כל רמת מינון מוגברת חייבים להינתן רק למטופלים במסגרת שירותי בריאות מוסמכים המצוידים לניטור חולים ולזיהוי וניהול אנפילקסיס.
כמו כן, יש לייעץ למטופלים ולהוריהם לגבי הצורך במזרק אפינפרין זמין לשימוש מיידי, הצורך בהימנעות מתמשכת מבוטנים, וכיצד לזהות את הסימנים והתסמינים של אנפילקסיס.
אבק כוכבים הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1980 בשחור-לבן, בכתיבה ובימוי של וודי אלן, עם וודי אלן, שרלוט רמפלינג ומארי-כריסטין בארו בתפקידים הראשיים.
וודי אלן היה מועמד לפרס גילדת הכותבים של אמריקה על התסריט המקורי הטוב ביותר.
זו הופעתה הראשונה של שרון סטון בקולנוע למרות שהיא מופיעה בו שניות ספורות ללא קול.
העלילה מסופרת בפלשבקים וכן בקעי סרטים של הבמאי ובהם קטעי פנטסיה.
הוא יצר את הסרט בהשפעת הסרט שמונה וחצי של פדריקו פליני.
הסרט זכה בתחילה לביקורות שליליות אבל ב-2013 הוא נבחר במשאל בגרדיאן במקום השמיני מתוך עשרת הסרטים הטובים ביותר של וודי אלן.
סנדי בייטס (וודי אלן) הוא במאי קולנוע מפורסם ומוערך.
הוא הצליח בסרטי קומדיה וכעת נמאס לו.
הוא נמצא במשבר אמצע החיים ורוצה לביים סרטים כבדים ועצובים כדי לבטא את הסבל בעולם ובזה הוא מתנגש עם המפיקים שלו.
בתחילה מוקרן סרט שלו בו הוא נמצא בקרון של אנשים עצובים ובוכים ומשקיף על קרון בו אנשים שמחים ובחורה יפה (שרון סטון) שולחת לו נשיקה באוויר.
המבקרים קוטלים אותו ואת הסרט.
לאחר הסרט הוא מוקף במעריצים רבים שמבקשים את עזרתו בקריאת תסריטים או בהצטרפות לאגודות צדקה.
נשים מעריצות אותו למרות מראהו.
הוא נזכר באהובתו השחקנית דורי (שרלוט רמפלינג) שסבלה מבעיות נפשיות.
הוא מכיר את המורה לקולנוע ג'ק אייבל (ג'ון רוטמן) וידידתו דייזי (אן הרפר) ונזכר בידידתו הצרפתייה איזובל (מארי-כריסטין בארו) שהסכימה לעזוב את בעלה ולהצטרף אליו עם שני ילדיה.
הוא ממשיך לכתוב ולביים סרטים עם השחקן הראשי שלו טוני (טוני רוברטס).
הוא נזכר בהוריו ובהופעותיו כקוסם כשהיה ילד.
לאחר כל הקרנה בכורה הוא נפגש עם קהל ועונה בצורה קומית על השאלות.
הוא נמצא בתוך "אבק כוכבים", מתגורר במלון "אבק כוכבים" ובאחד מסרטי הפנטסיה שלו הוא פוגש בחוצנים שמורים לו להמשיך ליצור קומדיות.
הוא "נהרג" על ידי אחד המעריצים שלו (הסרט הוקרן זמן קצר לפני שג'ון לנון נרצח על ידי מעריץ...).
עולה לשמים ופוגש בתזמורת ג'אז שמנגנת "אבק כוכבים" לקולו של לואי ארמסטרונג.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותוודי אלןסנדי בייטסשרלוט רמפלינגדורישחקניתמארי-כריסטין בארואיזובלג'סיקה הרפרדייזיטוני רוברטסטונישחקןג'ון רוטמןג'ק אייבלמרצה לקולנוע
אבקופאן היא תרופה המשמשת לטיפול בווסקוליטיס חריפה המקושרת לנוגדנים עצמיים אנטי-ניוטרופילים ציטופלסמתיים ANCA (Anti-neutrophil cytoplasmic antibody).
אבקופאן נמכר תחת השם המסחרי טבנאוס (Tavneos), והוא אנטגוניסט לרצפטור 5a של מערכת המשלים ומעכב של ציטוכרום P450 3A4.
אבקופאן אושר לשימוש רפואי ביפן בספטמבר 2021, ובארצות הברית באוקטובר 2021. הוא המעכב הפומי הראשון שאושר על ידי ה FDA של רצפטור ה 5a של מערכת המשלים.
התרופה ניתנת במינון מומלץ של 30 מ"ג (3 קפסולות של 10 מ"ג) פעמיים ביום עם המזון.
מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) אישר את האבקופאן בהתבסס על עדויות מניסוי קליני של 330 משתתפים עם וסקוליטיס חריפה מסוג ANCA.
בניסוי הקליני, המשתתפים קיבלו באופן אקראי את האבקופאן או פלצבו למשך שנה.
מטופלים בקבוצת הפלצבו קיבלו גלוקוקורטיקואיד (פרדניזון) במינון פוחת בהדרגה למשך 20 שבועות.
הניסוי בוצע בסמיות כפולה כך שלא החולים ולא ספקי השירותים הבריאותיים ידעו איזו תרופה ניתנת.
בשתי קבוצות הניסוי המטופלים קיבלו טיפול מדכא מערכת חיסון (ציקלופוספמיד או ריטוקסימאב) והורשו לקבל גלוקוקורטיקואידים נוספים.
התועלת של אבקופאן בהשוואה לפלצבו הוערכה באופן פרופורציונלי למטופלים שהשיגו רמיסיה (הפוגה) בתסמיני המחלה אחרי 26 שבועות ורמיסיה מתמשכת בשבוע 52. נתונים מניסוי זה נותחו גם לצורך הערכת תופעות הלוואי.
הניסוי העריך גם את הבטיחות והיעילות של התרופה.
בניסוי הקליני, אחוז גדול יותר של המטופלים שקיבלו אבקופאן למשך שנה עם תרופות נוספות (כולל גלוקוקורטיקואידים) השיגו הפוגה מתמשכת מהמחלה בהשוואה למטופלים שנטלו תרופות אחרות ללא אבקופאן.
שיעור המטופלים שהשיגו הפוגה אחרי 6 חודשים של טיפול היה דומה.
בארצות הברית, אבקופאן ניתן כהתוויה לטיפול משלים למבוגרים עם וסקוליטיס חריף מסוג ANCA (גרנולומטוזיס עם פוליאנגאיטיס ופוליאנגאיטיס מיקרוסקופי) בשילוב טיפול סטנדרטי הכולל גלוקוקורטיקואידים.
באיחוד האירופי אבקופאן ניתן בשילוב עם ציקלופוספמיד או ריטוקסימאב ומיועד לטיפול בגרנולומטוזיס חריף עם פוליאנגאיטיס או פוליאנגאיטיס מיקרוסקופי.
חשיפה לאבקופאן פוחתת כאשר ניתן יחד עם תרופות חזקות שמפעילות את האנזים CYP3A4 כמו למשל ריפמפין.
חשיפה לאבקופאן גוברת כאשר ניתן יחד עם תרופות חזקות שמעכבות את האנזים CYP3A4 כמו למשל איטרקונאזול, לכן תינתן במינון של 30 מ"ג פעם ביום.
תופעות הלוואי העיקריות של אבקופאן כוללות בחילות, כאב ראש, לחץ דם גבוה, שלשול, הקאות, פריחה, עייפות, כאב בטן, סחרחורת, עליה בקריאטינין בדם, תחושת צריבה או עקצוץ.
תופעות לוואי אפשריות נוספות הן שפעול מחדש של הפטיטיס B, אנגיואדמה ולזיהומים משמעותיים.
מספר מקרים משמעותיים של נזק לכבד נצפו בקרב מטופלים שנטלו אבקופאן.
במהלך הניסויים המבוקרים, לקבוצת הטיפול באבקופאן היו מקרים רבים יותר של עליות באנזימי כבד כולל מצבים מסכני חיים לכן יש לנטר ולעקוב אחר המטופלים לפני ובמהלך מתן הטיפול בתרופה.
התרופה לא מומלצת למטופלים עם מחלת כבד פעילה, לא מטופלת או מחלת כבד כרונית לא מאוזנת (הפטיטיס B כרוני, הפטיטיס C לא מטופל, דלקת כבד אוטואימונית לא מבוקרת).
בנובמבר 2021, הוועדה למוצרים רפואיים לשימוש הומני של הסוכנות האירופית לתרופות (EMA) אימצה חוות דעת חיובית הממליצה על מתן אישור שיווק לתרופה Tanveos, המיועד בשילוב עם מתן ציקלופוספאמיד או ריטוקסימאב לטיפול במבוגרים עם גרנולומטוזיס חריפה עם פוליאנגאיטיס או פוליאנגאיטיס מיקרוסקופי.
הסוכנות האירופאית לתרופות מחשיבה את אבקופאן כתרופה מהשורה הראשונה.
ב־2021, מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) קיבל את הבקשה להגדרת אבקופאן כתרופה יתומה.
אבקופאן אושרה לשימוש רפואי באיחוד האירופי בינואר 2022.
משרד הבריאות בישראל הגיש את התרופה לשימוש ביולי 2022 ובפברואר 2024 אושרה התרופה בוועדת סל הבריאות.
אבקופאן הוא השם הגנרי של התרופה.
"אבק של כוכבים" הוא אלבום האולפן ה-27 של הזמרת הישראלית חוה אלברשטיין.
את האלבום הוציאה בשנת 1984 לאור חברת התקליטים CBS ישראל.
בשנת 1984 יצא לאור האלבום "אבק של כוכבים".
האלבום נשא את כותרת המשנה "שירים מארץ הישראל החדשה" ונועד, על פי דברי היוצרת, לשמש מעין תגובה להתבלטותם של שירי "ארץ ישראל הישנה והטובה" באותה תקופה.
במסגרת זו, נכללו באלבום שירים שנכתבו והולחנו על ידי יוצרים בני אותו הדור, אשר נחשבו באותה עת צעירים יחסית, בהם שלמה גרוניך, יצחק קלפטר, דני סנדרסון ושם טוב לוי.
הבחירה בשירים אלה שיקפה מגמה של פתיחות סגנונית וניסיון להציג גישה עכשווית ליצירה המקומית.
מבחינה מוזיקלית, האלבום משלב סגנונות שונים, בהם פופ, פולק וג'אז, והוא מבטא את מגמת ההתחדשות המוזיקלית שאלברשטיין ביקשה לקדם בתקופה זו.
האלבום משתלב ברצף האלבומים שהוציאה בשנות ה־80, המתאפיינים בגיוון סגנוני ובשיתופי פעולה עם יוצרים שונים מהשדה המוזיקלי המקומי.
עטיפת האלבום עוררה דיון פנימי עוד בטרם פורסמה.
אלברשטיין ביקשה להשתמש בתצלום שצולם בסככת אבטיחים, מקום שנראה לה כמייצג את הנוף המקומי.
בתצלום נראית הזמרת מקבלת פלח אבטיח ממוכר ערבי באמצעות סכין.
התמונה נדחתה על ידי אנשי חברת התקליטים, בין השאר בשל נוכחות הסכין בפריים, אשר עוררה אצלם תחושת אי נוחות.
בסופו של דבר, הוחלט לצלם את העטיפה מחדש בסטודיו ייעודי.
על אף זאת, אלברשטיין ציינה בהמשך כי שמרה חיבה אישית לתמונה המקורית, וראתה בה ייצוג של מציאות שיתופית אפשרית.
"אבק של כוכבים" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית חוה אלברשטיין.
את השיר הוציאה באוגוסט 1984 לאור חברת התקליטים CBS ישראל, כסינגל מתוך אלבומה ה-29 של אלברשטיין, הנושא אותו שם.
בשנת 1984 הופץ השיר "אבק של כוכבים" בביצועה של אלברשטיין, כשיר הפותח את האלבום באותו השם שיצא בהוצאת CBS ישראל.
את מילות השיר ולחנו חיבר גדעון כפן, והעיבוד המוזיקלי נעשה על ידי ירוסלב יעקובוביץ'.
השיר משתלב בסגנון המוזיקלי של האלבום, אשר כולל השפעות של פופ, פולק וג'אז, מאפיינים שניכרו ביצירתה של אלברשטיין במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20.
מילות השיר עוסקות בחלוף הזמן ובתחושת השחיקה הרגשית הנלווית לכך.
הדימוי "אבק של כוכבים" ממחיש את שבריריות הקיום האנושי, ומולו מוצג ממד של תקווה והתמשכות, כפי שבא לידי ביטוי בשורות: "אבל בינתיים יש עוד אור בחוץ / ועל המים יש עוד גל כסוף".
השיר נע בין כאב אישי להתבוננות רחבה יותר על החיים, תוך שמירה על טון מאופק ומהורהר.
השיר "אבק של כוכבים" זכה להצלחה מתונה במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'.
הוא נכנס למצעד ב-18 בספטמבר 1984, במקום ה-26, ושהה בו במשך עשרה שבועות.
במהלך תקופה זו הגיע השיר ב-6 בנובמבר למקום החמישי, שהיווה את מיקומו הגבוה ביותר.
השיר סיים את דרכו במצעד ב-27 בנובמבר.
במצעד הפזמונים של גלי צה"ל נכנס השיר ב-30 באוגוסט, במקום ה-16. הוא שהה במצעד במשך שמונה שבועות, והגיע למיקום שיא, המקום הרביעי, ב-25 באוקטובר.
השיר יצא מהמצעד ב-15 בנובמבר.
אבקת פלאש, היא תערובת פירוטכנית הניצתת במהירות ויוצרת אור חזק ומכאן שמה.
משמשת בעיקר בתעשיית הפירוטכניקה ובתעשיית הקולנוע לשם יצירת פיצוצים.
בעבר שמשה לשם הפקת הבזקי אור (פלאש) בצילום.
אבקות פלאש מכילות מרכיבים שונים אך המשותף לכולן שהן מכילות חומר מחמצן מוצק- (Oxidizing agent) וחומר מתכתי המשמש כחומר הדלק לבעירה.
תהליך הבעירה יוצר ריאקציה כימית של חמצון המתכת על ידי המחמצן וכך נוצרת בעירה אינטנסיבית ואנרגטית (משתחרר חום רב וכן הבזק אור).
יש צורך לדאוג לשילוב נכון בין חומרי בעירה וחמצן.
המרכיבים הנפוצים באבקות פלאש הם אבקת אלומיניום ואשלגן פרכלורט.
לעיתים מוסיפים גופרית להעלאת רגישות החומר.
קיימות גם אבקות פלאש בהרכבים אחרים.
דוגמה לאלה היא אבקת פלאש המורכבת מגופרית ומאבקת אבץ, שפעולתה מבוססת על תגובת חמצון-חיזור בין שני החומרים.
אבקה זו פולטת אור ירוק.
שימוש נרחב בתעשיית הסרטים, כדי ליצור פיצוצים מרשימים אך חלשים.
שימוש נרחב ביצור זיקוקים בתעשייה הפירוטכנית.
רוב הנפצים הפשוטים (ולרוב מיוצרים ומופצים בצורה לא חוקית) מבוססים על אבקת פלאש.
אברא טכנולוגיות מידע בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית העוסקת משנת 2020 ביישום, פיתוח והטמעה של מערכות מידע ארגוניות.
החברה נוסדה בשנת 1997 בשם בבילון בע"מ, והמוצר העיקרי שלה היה תוכנת התרגום "בבילון" ניירות הערך של החברה נסחרים משנת 2007 בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
בסוף 2007 נרכשה השליטה בחברה על ידי נועם לניר.
תוכנת "בבילון" נמכרה באוקטובר 2014 לחברת בבילון תוכנה בע"מ, ולאחר מכן עברה החברה לעסוק בהשקעות הון סיכון, השקעות פיננסיות ומימון, ווהפכה לשלד בורסאי.
בדצמבר 2019 הוסכם שקרן אלפא, שהחזיקה 14% ממניות החברה, תרכוש מנועם לניר כ-23% ממניות החברה ומשנית פאר צפוני כ-3% ממניות החברה, ומתוך רכישה זו פועלים אי.בי.אי תרכוש כ-9.2% מממניות החברה, כך שבבעלות הקרן יהיו 30% ממניות בבילון.
בשליטת לניר נותרו כ-10% ממניות החברה.
ב-12 בינואר 2020 החליט דירקטוריון החברה על שינוי אסטרטגיית החברה, כך שפעילות החברה תתמקד ביישום, פיתוח והטמעת מערכות מידע ארגוניות.
במאי 2020 רכשה אברא את השליטה בחברות ה-IT הישראליות אורנטק ו-ITmyWay, באפריל 2025 רכשה את חברת "מתודה", וביולי אותה שנה רכשה 55% מחברת CRG.
ב-23 בדצמבר 2020 שונה שם החברה לאברא טכנולוגיות מידע בע"מ, ומאז היא פועלת במספר תתי-תחומים:
יישום מערכות לניהול משאבי הארגון (ERP) - יישום והטמעה של מערכות Microsoft, SAP, Oracle Cloud ופריוריטי.
יישום מערכות לניהול קשרי לקוחות (CRM) - יישום והטמעה של מערכות ניהול קשרי לקוחות של שלושה ספקים עיקריים: Salesforce, Microsoft Dynamics ו-SAP CRM.
יישום מערכות לניהול פרויקטים (PPM) - שירותי יישום הטמעה וניהול של מערכות לניהול פורטפוליו פרויקטים לארגונים גדולים, לרבות ג'ירה (JIRA) ומאנדיי (monday.com).
כמו כן, החברה פיתחה מערכות ייעודיות לשליטה ובקרה על ניהול ארגונים מרובי פרויקטים.
מערכות בינה מלאכותית - שירותי יישום והטמעה של מערכות בינה מלאכותית במגוון כלים ייעודיים.
תשתיות ענן ופתרונות לתשתיות ענן - החברה מתמחה בהקמה ותחזוקה של מערכות מחשוב בענן.
מתמחה במתן שירותים בסביבת Microsoft cloud ו-Google cloud, וכן במתן שירותי ייעוץ לאבטחת מידע וביצוע סקרי אבטחת מידע, לרבות בדיקת חדירוּת.
פיתוח תוכנה - החברה מעסיקה מאות מומחי פיתוח בפלטפורמות שונות, בהן ריאקט, אנגולר, פייתון, Node.js, בסיסי נתונים, פיתוח ענן, פיתוח מערכת CMS, בדיקות איכות ועוד.
כמו כן, החברה מתמחה בפיתוח פתרונות בתחום של סחר אלקטרוני על גבי פלטפורמת מג'נטו.
ייעוץ לשימוש טכנולוגי בצבא - החברה רכשה 55% מחברת CRG המייעצת לחיל האוויר.
נהר אבראהים (בכתיב ערבי: نهر ابراهيم) הוא נהר בלבנון הזורם ממזרח למערב מהרי הלבנון הצפוניים אל הים התיכון, ונשפך לים בין ג'וניה לגבל.
תחילתו של הנהר במערת אפקה ומפלי אפקה המספקים שליש ממימיו של הנהר, וממערת רואיס באאקורה המספקת שני שלישים מהספק המים של הנהר.
הנהר מתחיל בגובה של 1.5 ק"מ מעל גובה פני הים, ואורכו כ-30 ק"מ.
הוא עובר בעיירה נהר איבראהים לפני שהוא נשפך אל הים התיכון.
גודלו של אגן הניקוז של הנהר הוא 326 קמ"ר.
נהר אבראהים הוא אחד היעדים התיירותיים המובילים בלבנון.
בסקר של איכות המים, נמצא הנהר כנהר הכי פחות מזוהם בלבנון.
בתיאורים מהעבר של לוקיאנוס הסורי ופילו מגבל מסופר שהנחל היה מאדים באביב מסחף של חול אדום, דבר שקושר לסיפור על אדוניס במיתולוגיה היוונית, לפיו ארס גרם לפציעתו של אדוניס בידי חזיר בר, פציעה שאדוניס דימם ממנה למוות בזרועותיה של אפרודיטה.
על פי לוקיאנוס, במקורות הנהר היה מקדש שבו התקיים פולחן יווני.
הרב יהוסף שוורץ, בספר 'תבואות הארץ' שיצא לאור בשנת 1845, מתאר את נהר אבראהים וסביבותיו ומציין שבעבר נקרא נהר אדוניס.
הוא מציין גם שבהרי השוף נמצא מעיין הנקרא "עין אחאב", שמימיו זורמים לנהר אבראהים.
את המעיין הזה הוא מזהה עם "באר אחאב", המוזכרת במסכת פרה (פרק ח', משנה י"א).
אבר מקסימיליאנו דויד באנגה (בספרדית: Ever Maximiliano David Banega; נולד ב-29 ביוני 1988 ברוסאריו) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הקשר המרכזי בניואל'ס אולד בויס מליגת העל הארגנטינאית ובנבחרת ארגנטינה.
בנגה גדל בקבוצת הנוער של בוקה ג'וניורס, וזומן לקבוצה הבוגרת בגיל 18. כבר בעונתו הראשונה בליגת העל הארגנטינאית (2007) הוא תפס מקום קבוע בהרכב של בוקה ג'וניורס.
בנגה התבלט בזכות משחקו הנוקשה, שליטה בכדור וראיית משחק.
הוא זכה לקרדיט נוסף בזכות הצטיינותו באליפות אמריקה הדרומית לנבחרות צעירות שנערך בינואר 2007 בפרגוואי, וכן הזכייה של נבחרת ארגנטינה הצעירה במונדיאל הנוער שנערך בקנדה.
הוא זכה להתעניינות מצד מועדונים אחדים באירופה, ובינואר 2008 הועבר לוולנסיה הספרדית תמורת 18 מיליון אירו.
בעונתו הראשונה שם נאלצה ולנסיה להיאבק בתחתית הליגה, ובאוגוסט 2008 הוחלט להשאיל אותו לאתלטיקו מדריד בגלל קשיי ההתאקלמות.
בסיום עונת ההשאלה הוא חזר לוולנסיה.
ב-31 בינואר 2014 הושאל לניואל'ס אולד בויס עד סוף העונה.
הוא זכה עם סביליה פעמיים ברציפות בליגה האירופית.
הוא היה לשחקן המצטיין של גמר הליגה האירופית 2015, בו גברה סביליה 3-2 על דניפרו, ופתח בהרכב גם בניצחון 3-1 על ליברפול בגמר הליגה האירופית 2016. ב-6 ביולי 2016 חתם לשלוש שנים באינטר מילאנו.
ב-26 בינואר 2020 פורסם שיעבור לקבוצת אל-שבאב ריאד מערב הסעודית בסוף עונת 2019/2020. ב-21 בינואר 2024 חזר לניואל'ס אולד בויס.
באנגה היה בסגל הנבחרת האולימפית של ארגנטינה שזכתה במדליית הזהב באולימפיאדת בייג'ינג, אך לא הרבה לשחק בגלל התחרות על מקום בהרכב עם שחקנים בכירים כגון חאבייר מסצ'ראנו ופרננדו גאגו.
מדליית זהב באולימפיאדת בייג'ינג: (2008)
אבקת סוכר היא סוכר טחון לאבקה דקיקה.
בתעשיית המזון היא משמשת כאשר נדרשת המסה מהירה של סוכר, או יצירת מרקם חלק נטול גרגירי סוכר.
בשימוש ביתי היא משמשת לרוב לעיטור מאפים, באמצעות זרייתה דרך מסננת עדינה מעל המאפה, כך שתוסיף לו הן מתיקות עדינה והן מראה נאה ומגרה.
ברוב אבקות הסוכר המשווקות לשוק הפרטי, נוטים להוסיף חומר מונע התגיישות, כדי למנוע יצירת גושים, תוך שמירה על הערכים האסתטיים של האבקה.
אבקת סוכר קיימת בדרגות שונות של עובי.
הדרגות מסומנות באות X כאשר ככל שמספר ה־X גדול יותר, כך האבקה טחונה דק יותר.
בתעשייה, נהוג לערבב אבקת סוכר עם עמילן תירס או קמח חיטה או קלציום פוספט (זרחת סידן) כדי לשפר את זרימתה, בשל תוספות אלה לא משתמשים באבקת הסוכר כממתיק למשקאות.
אולם בתעשיית המזון ניתן גם להשיג אבקת סוכר שלא עורבבה עם מרכיבים אחרים.
ניתן לייצר אבקת סוכר באמצעים ביתיים בעזרת מטחנה חשמלית או עלי ומכתש.
במגדנאות משתמשים באבקת סוכר לזרייה על עוגות מסוימות, סופגניות ולעיתים גם על לביבות מתוקות, פרנץ' טוסט ומצה בריי בפסח.
אבר מן החי הוא שמה של מצוות לא תעשה האוסרת אכילת אבר שניטל מבעל חיים בעודו חי, גם לאחר מיתת בעל החיים.
האיסור מופיע לראשונה בתורה בדברי ה' לנח ולבניו יחד עם היתר אכילת הבשר: .
האיסור לעם ישראל מופיע בספר דברים בפרשיה העוסקת בהיתר "בשר חולין".
אבר מן החי מותר בהנאה, כלומר מותר לכל שימוש למעט אכילה.
בתוספתא מבואר, שאיסור אבר מן החי חל על בהמות, חיות ועופות, אך לא על דגים וחגבים.
הרמב"ם מסביר דין זה בכך שהם אינם טעונים שחיטה, על פי כלל זה פסק הט"ז שדין איבר מן החי אינו חל גם על בן פקועה.
בתלמוד מובאת מחלוקת תנאים בנוגע לבעלי חיים טמאים: דעת רבי יהודה ורבי אלעזר, שאיסור אבר מן החי נוהג אף בהם.
ואילו דעת חכמים, שאין איסור זה נוהג אלא בטהורים.
רבי מאיר מקל יותר, ולדעתו אין איסור אבר מן החי אלא בבהמות טהורות בלבד.
האיברים האסורים באיסור אבר מן החי הם איברים שיש להם בשר, ואפילו אם אין בהם גידים ועצמות.
איברים שאין בהם בשר, אלא רק גידים ועצמות, נחלקו אחרונים אם שייך בהם איסור איבר מן החי.
על אף שחלב ניטל מן הבהמה בעודה בחיים, הוא אינו נכלל באיסור "אבר מן החי".
בספר החינוך כתב שטעם המצווה הוא הימנעות מאכזריות - .
העובדה שמצווה זו כלולה בתוך שבע מצוות בני נח, שהן המצוות הקדומות והאוניברסליות שניתנו לכל בני אנוש, מלמדת על פיתוי גדול לאכילת אבר מן החי שהיה קיים בימי קדם.
בהיעדר אמצעי קירור והקפאה, המתת בהמה חייבה לאכול את כל בשרה בתוך זמן קצר, שאם לא כן הבשר היה מתקלקל.
כריתת אבר מהבהמה בעודה חיה, ככל שהמעשה הזה נראה אכזרי, סיפקה למשפחה כמות בשר קטנה יותר, בעוד הבהמה מוסיפה לחיות.
האיסור מבטא את התפיסה כי אילוצי התזונה של האדם אינם מצדיקים התאכזרות קשה כל כך לבעלי חיים.
במסכת חולין מובאת מחלוקת האם "בהמה בחייה לאברים עומדת" או "לאו לאברים עומדת".
כלומר, האם ניתן להגדיר בהמה חיה כמות שהיא, כאיברים.
או שרק לאחר שחיטת הבהמה ניתן לומר שלפנינו "איברים", כיוון שאז ודאי בשר הבהמה עומד לניתוח לאברים, אבל קודם לשחיטתה אין להתייחס לבהמה כאל "איברים", אלא אם כן נתלש חלק ממנה - אז יש לפנינו אבר.
על סמך הדיון בשאלה זו מסביר התלמוד שתי מחלוקות הלכתיות מעשיות.
המחלוקת הראשונה עוסקת באדם שבלע בעל חיים שלם בבת אחת בעודו חי.
רבי אלעזר ברבי שמעון סובר ש"בהמה בחייה לאיברים עומדת", ונמצא שהאדם הזה אכל אבר מן החי.
לעומתו, דעת רבי ש"בהמה בחייה לאו לאברים עומדת" ולכן לא עבר האוכל על איסור זה.
המחלוקת השנייה עוסקת באדם שאכל חתיכת בשר מבהמה שהיא טרפה.
רבי יוחנן וריש לקיש נחלקו האם עבר על שני איסורים (טרפה ואבר מן החי) או על איסור אחד בלבד (טרפה), בהתבסס על הכלל אין איסור חל על איסור.
לפי אחת האפשרויות המובאת להסבר המחלוקת, סבר רבי יוחנן כי "בהמה בחייה לאברים עומדת", ולכן במקרה שלפנינו קיימים שני האיסורים כיוון ששניהם חלו בבת אחת עם לידתה של הבהמה.
ואילו ריש לקיש סבר ש"בהמה בחייה לאו לאיברים עומדת", ולכן אין איסור אבר מן החי חל על הבהמה כיוון שכבר קיים עליה איסור טרפה.
רבי יוחנן וחזקיה נחלקו במקרה של גוי שאוכל מבהמה מפרכסת האם הוא עובר על איסור אבר מן החי.
חזקיה סבור שהבהמה נחשבת כעומדת במצב אמצעי, לא חיה ולא מתה, ולכן אין האוכל עובר על איסור אבר מן החי.
לעומת זאת, רבי יוחנן סבור שהבהמה נחשבת לחיה לגמרי, והאוכל אותה עובר על איסור אבר מן החי.
אבר מן החי מוגדר כחידוש, מכיוון שאף על פי שהתורה אינה מחייבת בדרך כלל אדם האוכל עצמות של דבר אסור כמו טרפה ונבלה, שהרי אין בהם טעם, באבר מן החי חייבה התורה בכל אכילת אבר שיש בו כזית, גם אם שיעור זה נוצר רק משילוב של בשר, עצמות וגידים.
היות שאיסור זה מוגדר כחידוש, קיים כלל האומר כי - 'אין לך בו אלא חידושו', כלומר אין לכלול בחידוש אלא את המינימום המוכרח לו.
מכיוון שכך, ייתכן שהאוכל אבר מן החי יתחייב רק אם אכלו כולו כאחד.
אבל במקרה שהאוכל חילק את האבר ואכלו כך, אפילו אם אכילת החצאים נעשתה בתכיפות, תוך כדי אכילת פרס, לא יתחייב האוכל.
למעשה, רבי יוחנן וריש לקיש, הסכימו על כך, שאדם שחילק את שני החצאים לפני שהכניסם לתוך פיו, אינו עובר על איסור אבר מן החי, שכן אכל כל חצי כזית בנפרד, ומעולם לא הייתה אכילה אחת של כזית.
אך כאשר האוכל חילק את האבר לשנים רק לאחר שהגיע סמוך לבית הבליעה שלו, סובר רבי יוחנן שהדבר נחשב לאכילה אחת.
וזאת מכיוון שלדעתו אכילה מוגדרת לפי הנאת הגרון, כלומר החיך, וממילא די בכך שהאבר הגיע שלם אל החיך כדי לחייב את האוכל.
ריש לקיש חלוק על הדבר, ולדעתו אכילה מוגדרת לפי הנאת המעיים.
מכיוון שכך, צריך שהאבר כולו יבלע בשלימות כדי לחייב את האוכל.
אבקת חלב היא חלב שיובש ממרבית נוזליו לכדי אבקה.
אבקת חלב ניתנת להחזרת נוזלים, אז היא הופכת לנוזל הדומה בתכונות רבות לחלב.
לאבקת חלב חיי מדף ארוכים משמעותית מחלב, היא קלה לשינוע ואינה דורשת קירור.
שימוש נפוץ באבקת חלב הוא בתוספת לבצקים ומוצרי מזון, על מנת ליצור טעם ומרקם דומים לתוספת חלב ללא דילול הבלילה.
במאה ה-13 כתב מרקו פולו על מפגשו עם המונגולים בתקופת קובלאי חאן, אז ציין כי הם השתמשו בחלב שיובש לכדי מעין מרקם משחתי.
תהליך הייצור המודרני הראשון של אבקת חלב הומצא על ידי הרופא הרוסי אוסיפ קריצ'בסקי בשנת 1802.
הייצור המסחרי הראשון של חלב מיובש אורגן על ידי הכימאי הרוסי דרצ'וב בשנת 1832.
ב-1833 ויליאם ניוטון פיתח שיטה לייבוש בריק של חלב, וב-1855 נרשם פטנט לייבוש מסחרי של חלב על ידי ט"ס גרימווייד (T.S.
מאז המאה ה-20 אבקת חלב מיוצרת על ידי צמצום חלב בחום למחצית מנפחו המקורי, וריסוס הנותר בקיטור עד לנידוף מרבית הנוזל הנותר.
שתי שיטות מקובלות אחרות הן מריחת חלב על תוף פח רותח וסחרורו עד להתקשותו על הדופן וייבושו בהקפאה, בדומה לקפה מגורען.
לכל שיטת ייבוש תוצר שונה במקצת, מבחינת היכולת לשאת נוזלים מחדש, משקל נקי, טעם ואף ערכים תזונתיים.
אבקת חלב נמצאת בשימוש נרחב במנות קרב, אספקת מזון חירום במקלטים ומקומות נוספים בהם אספקת חלב סדירה אינה אפשרית.
כמו כן, אבקת חלב נמצאת בשימוש נרחב במכונות קפה מסחריות.
ניתן להפוך את אבקת החלב לנוזל ביחס של 1:10 של אבקת חלב למים.
אחד השימושים הנפוצים של אבקת חלב הוא הוספה לתערובת של קקאו וחמאת קקאו על מנת ליצור שוקולד חלב.
בנוסף, כיום נהוג להוסיף אבקת חלב לשוקולד לבן במקרים רבים.
בשל ריכוז החלבון שיש בה, לעיתים משמשת אבקת חלב מתאמנים כתוסף תזונה, ומהווה לדוגמה מרכיב באבקות חלבון שונות.
מבחינת כשרות, אבקת חלב אינה זהה לחלב רגיל.
היא אומנם חלבית כדין החלב, אך לעומת חלב נוכרי שאסור מדרבנן ורק לדעת מיעוט מותר בימינו עקב הפיקוח הממשלתי על יצרני החלב, אבקת חלב שנעשתה מחלב נוכרי ("אבקת חלב נוכרי") מותרת עקרונית, אך יש המחמירים ואוסרים אותה.
כיום מקובל בגופי כשרות לציין על מוצרים המכילים אבקת חלב נוכרי עובדה זו בסמוך לציון הכשרות, וכן לא לתת כשרות ברמת סיווג 'מהדרין' למוצרים המכילים אבקת חלב נוכרי.
אַבֶּקֶת הריאות או פנאומוקוניוזיס (Pneumoconiosis) היא קבוצה של מחלות ריאה שהסיבה להן היא שאיפה של חלקיקים מזיקים.
מחלות אלו הן תלויות מינון - ככל שהחלקיק נשאף יותר ולאורך זמן רב יותר, יש סיכוי גבוה יותר לפתח מחלה.
צורת החלקיק וגודלו יקבעו לאן יגיע במערכת הנשימה: חלקיקים קטנים (למשל, צורן), יבלעו על ידי מקרופאגים, וריבוי שלהם יגרור ריבוי של מקרופאגים בריאה, הפרשת ציטוקינים ובסופו של דבר פיברוזיס של הריאה.
חלקיקי פחם, לעומת זאת, שוקעים בריאות - אנתרקוזיס, וגורמים פחות לפיברוזיס של הריאה.
אבקת הריאות נחשבת למחלה תעסוקתית מכיוון שעל פי רוב החשיפה לחלקיקים אלו קורית במסגרת העבודה, למשל בכרייה, חציבה, בנייה ותעשיות שונות.
זוהי המחלה התעסוקתית השכיחה ביותר, הנגרמת כתוצאה מחשיפה לסיליקטים כגון סיליקון קוורץ (במסגרת מחצבות, תעשיות זכוכית, מכרות ועוד).
כניסת הגבישים לריאה גורמת להפעלת ציטוקינים ותאי דלקת הגורמים למחלה אינטרסטציאלית דיפוזית.
את גבישי הסיליקון המצטברים ניתן לראות באור מקוטב, והם גורמים להצטברות של קולגן לנודולים שסביבם יש פיברוזיס ותאי דלקת.
ישנן שתי צורות של סיליקוזיס:
סיליקוזיס נודולרית: הנודולות בנויות בצורת קולגן קונצנטרי, עם מרכז היאליני.
בשלבים מתקדמים של המחלה, ניתן לראות התמזגות של הנודולים (הקשריות) ויצירת מוקדים גדולים יותר.
המחלה ממשיכה להתפתח למרות ששאיפת הסיליקון (צורן) נפסקת.
הצורן הוא חומר טוקסי, והוא הורג את המקרופאגים אשר בולעים אותו, ואלו נבלעים שוב על ידי מקרופאגים חדשים.
המקרופאגים ההולכים ומתרבים משחררים מתווכים כימיים הגורמים לייצור כמות גדולה של קולגן.
ניתן לראות בתוך הרקמה נודולות פיברוטיות, שחורות, מוגבלות היטב וקשות למישוש.
חלקים מהריאה, בעיקר באונות העליונות, הופכים לגושים שחורים וקשים כמו אבן.
סיליקוזיס חדה: צורה זו נדירה יותר ופוגעת לרוב באנשים צעירים, החשופים לשאיפה של הצורן.
אצל חולים אלו הפגיעה היא בעיקר בנאדיות הריאה, ומאופיינת בהימצאות של חומר חלבוני שומני בתוך הנאדיות (תמונה קלינית של פרוטאינוזיס אלוואולרי).
אזבסט יכול לגרום למספר תופעות קליניות: אזבסטוזיס כפי שיוסבר להלן, מזותליומה ממאירה והופעת פלאקים שפירים על הפלאורה, המרמזים על החשיפה לאזבסט, ואשר עלולים להסתייד ולגרום להדבקה של הפלאורה הויסראלית לבית החזה ופגיעה בנשימה.
עד השנים האחרונות, אזבסט היה חומר שכיח בבניה, אך כיום אסור לשימוש לאור רעילותו הרבה.
סיבי האזבסט הם סיליקטים המייצרים סיבים שגורמים לנזקים משמעותיים.
ניתן לזהות סיבי אזבסט זהובים, עטופי ברזל, בשטיפה ברונכיאלית - חלק מהסיבים פיברוגניים יותר, וחלק פחות (סיבים מסוג amphibole מסוכנים וקרצינוגניים יותר - סיבי ברזל, לעומת סיבים מסוג chrisotile אשר עשויים מגנזיום-סיליקאט).
הסיבים מעודדים הפרשה של רדיקלים חופשיים על ידי תאי הדלקת וכך מעלים סיכוי להתפתחות המחלות השונות.
אצל אנשים מעשנים, אשר נחשפו לאזבסט, יש סינרגיה מוכחת בהתפתחות של קרצינומה (הסיכון במעשן החשוף לאזבסט גבוה פי 50 עד 100 מאשר לא מעשן).
מחלת האזבסטוזיס מתאפיינת בפיברוזיס אינטרסטיציאלית דיפוזית, המאופיין בגופיפי אזבסט - אלו הם גופיפים סיביים, חומים ומוארכים, בהם שקע חומר חלבוני וברזל.
בדומה לסיליקוזיס, המקרופאגים מנסים לבלוע את סיבי האזבסט ומשחררים מתווכים כימיים הגורמים לתגובות דלקתיות, אולם בעוד שבסיליקוזיס יש פתולוגיה נודולרית של קשריות, באזבסטוזיס התמונה היא דיפוזית.
מחלה זו (coal worker's pneumoconiosis) נובעת משאיפה של פחם, אשר נבלע על ידי מקרופאגים ונותן לריאה גוון שחור.
הנזק ההתחלתי, המכונה אנתרקוזיס (anthracosis), הוא מצב א-סיפוטמטי ללא תגובה נראית לעין שאינו מזיק בתחילה, וקיים גם אצל אנשים מעשנים, בערים תעשייתיות ובחשיפה כללית לפחם.
המחלה עצמה מתפתחת כתוצאה מחשיפה גבוהה וממושכת לפחם, כאשר ניתן לראות הצטברות של פחם בקשריות לימפה, שערי הריאות ומקומות נוספים.
התמונה הפתולוגית היא של נודולים (קשריות): המקרופאגים יוצרים גבשושיות המכילות פיגמנט שחור, ועטופות ברשת של סיבי קולגן.
לאחר שנים של התפתחות המחלה מופיעות צלקות קולגניות גדולות ושחורות בריאה (פיברוזיס קשה מתקדמת של הריאה).
צלקות אלו עשויות להגיע לקוטר של מעל 10 ס"מ, מורכבות מרקמה פיברוטית ופיגמנט פחם, ולעיתים מרכזן הוא נמקי.
מבחינה קלינית, קיימת הפרעה בתפקוד הריאה, יתר לחץ דם ריאתי ולב ריאתי - core pulmonale.
שלא בדומה לאסבסטוזיס, מחלת כורי הפחם אינה קשורה לקרצינומה של הריאות, וככל הנראה לא מהווה גורם סיכון לכך.
זוהי מחלה המתפתחת משאיפת עשן או אבק של בריליום.
הבריליום נמצא בעיקר בתערובת של מתכות, למשל תעשיות מטוסים, תעשיות גרעיניות וכו'.
ישנן שתי צורות של בריליוזיס - חדה וכרונית, כאשר 60% מהחולים בה חולים במחלה הכרונית.
בריליוזיס כרונית מתפתחת כעבור למעלה מ-20 שנה לאחר החשיפה לבריליום.
אצל מרבית החולים השינוי העיקרי הוא פנאומוניטיס אינטרסטיציאלית, עם אקסודט עשיר בלימפוציטים ובתאי פלסמה בדפנות הנאדיות.
לאחר מכן מתפתחת פיברוזיס נרחבת אשר עלולה לגרום להפרעות קשות בתפקוד הריאות ואף למוות.
בכ-40% מן החולים מופיעות גרנולומות הדומות לאלו המתפתחות בסרקואידוזיס.
קיימות עוד מספר דוגמאות למחלות הנגרמות על ידי שאיפה של סוגי אבק, למשל מחלות הנגרמות כתוצאה משאיפה של טלק, טיטניום, קדמיום, קובלט, אלומיניום (עלול להוביל לאלומינוזיס) ועוד.
בכל המחלות הללו התופעה היא פיברוזיס של הריאות (יכולה להיות נודולרית או דיפוזית).
בין הגורמים האורגניים ניתן לציין את "ריאת החקלאי" כתוצאה מעובש החציר, אנשים המטפלים בציפורים (כתוצאה מקשקשי נוצות והצואה של ציפורים), ועובדים בתעשיות שונות (עץ, כותנה וכו').
בסופי שבוע, חולים אלו מרגישים טוב אולם עם החזרה לעבודה מופיע קוצר נשימה ולחץ בחזה (לכן נקראת המחלה גם "מחלת יום שני"- Monday mornings disease).
אבראהים אבו דָיֵה (שמו המלא: אברהים עבד אל-פתאח עבד אל-עזיז אבו דיה היה מפקד המיליציה הפלסטינית אל-ג'יהאד אל-מוקדס ("צבא הקודש") באזור ירושלים במלחמת העצמאות.
הוא פיקד על קרבות רבים, ובהם הקרב עם מחלקת ההר, שיירת נבי דניאל וקרב סן סימון.
אבו דיה נולד בכפר צוריף שממערב לגוש עציון.
כבנו של ספר הכפר רכש רק ארבע שנות לימוד.
בתקופת המרד הערבי הגדול הצטרף כלוחם לאנשי הכנופיות של המופתי של ירושלים, חג' אמין אל-חוסייני, ורכש לעצמו מוניטין של לוחם אמיץ.
במלחמת העולם השנייה התגייס אבו דיה לחיל החפרים הבריטי ונפל בשבי הגרמנים ביוון.
לאחר נפילתו בשבי הצטרף לדיוויזיית הנדשאר של הוואפן אס אס שהקים המופתי תחת פיקוד הנאצים.
נפל בשבי בעלות הברית במהלך הקרבות בצפון אפריקה, ונדון על שיתוף פעולה עם האויב.
כשחזר ארצה השתלב כמפקד במיליציות הפלסטיניות.
עם תחילת מלחמת העצמאות, בסוף דצמבר 1947, הנהיג אבו דיה את אנשי מיליציית אל-ג'יהאד אל-מוקדס של המופתי בנפת חברון.
הוא ארגן מחנה אימונים ליד צוריף לאנשי הכפרים באזור.
ממחנה זה יצאו אנשיו, והם היו הכוח המרכזי בהתקפות על גוש עציון בינואר 1948.
ב-16 בינואר 1948 עמד אבו דיה בראש פזעה של מאות הלוחמים שהכריעו את אנשי שיירת הל"ה בקרב על גבעה ליד צוריף והתעללו בגופותיהם.
לאור הצלחתו הפך אבו דיה לסגנו של עבד אל-קאדר אל-חוסייני, אשר מינה אותו למפקד אזור ירושלים.
ב-27 במרץ 1948 פיקד על הקרב סביב המחסום שעצר את שיירת נבי דניאל.
הקרב הסתיים בנסיגת כוחות ההגנה והתאבדות חלקם.
הלוחמים הישראלים שפונו בתיווך הבריטים נאלצו להותיר לאנשי אבו דיה שלל שריוניות ונשק.
במרץ 1948 הגיע אבו דיה בראש עשרות לוחמים לשכונת קטמון, שתושביה הערבים האמידים החלו לנטוש אותה, והתבסס שם.
באפריל 1948 הוא השתתף כמפקד אחד הכוחות בקרבות הקסטל ונפצע פעמיים, ובקרב על הכפר בית סוריק.
האהדה לאבו דיה בציבור הערבי-פלסטיני הגיעה לשיא לאחר נאום מלהיב שנשא בחצר הר הבית ב-9 באפריל 1948 בהלוויה ההמונית של עבד אל-קאדר אל-חוסייני שנהרג יום לפני כן על הקסטל.
בעקבות מותו של עבד אל-קאדר אל-חוסייני הפך אבו דיה למפקד הבכיר של אל-ג'יהאד אל-מוקדס באזור ירושלים.
הוא פיקד על הלוחמים הערבים בקרב סן סימון ב-30 באפריל 1948 ונפצע קלות.
הוא אושפז בבית החולים בבית צפאפא משם יצא ב-2 במאי 1948 לעיר העתיקה לארגן תגבורת, אך נעצר על ידי הבריטים עם חייליו.
התנהגותו התפרשה בצד היהודי והבריטי כפחדנות, ואף כעריקה.
מנגד, הפלסטינים הטילו את האחריות לכיבוש קטמון על הבריטים שמנעו את שובו לקטמון, והתעלמו מהעובדה שניסיונו לחזור למקום היה לאחר ההשתלטות היהודית על השכונה.
ב-17 במאי 1948 הוביל אברהים אבו דיה את ההתקפה על רמת רחל, בראש כוח של כ-150 לוחמים.
ההתקפה נמשכה כמה ימים וב-20 במאי הוא נפגע משבעה כדורים, שחלקם נתקעו בגבו וגרמו לו שיתוק.
הוא הועבר לבית החולים הצרפתי בבית לחם, שם שהה חודש שלם, ולאחר מכן הועבר לטיפול בבתי חולים בקהיר אך משלא מצא מרפא, חזר לבית החולים הצרפתי בבית לחם ותחילת 1949 עבר לבית החולים שליד האוניברסיטה האמריקאית בבירות.
כששוחרר מבית החולים הרבה לבקר במחנות הפליטים וקרא להם להתאזר בסבלנות ולהתכונן ליום השחרור.
הוא נפטר בביירות ב-3 ביוני 1952.
בבית חולים בקהיר, זכה לביקור של המופתי אמין אל-חוסייני ואנשיו, ושל משפחת ח'ליל א-סכאכיני, שהתיידדה איתו בעת שירותו בקטמון, ועם נפילת השכונה לידי הפלמ"ח נמלטה לקהיר.
בזיכרון הלאומי הפלסטיני נחקקה דמותו כ"גיבור קטמון".
בהלכה היהודית, אבר המדולדל הוא אבר של בעל חיים, שרובו מנותק ורק חלק קטן ממנו עדיין מחובר לגוף בעל החיים.
כאשר אבר שלם של בעל חיים, התנתק מגוף בעל החיים, הוא נקרא אבר מן החי, כאשר רובו התדלדל הוא נקרא "אבר המדולדל".
אבר כזה, אף על פי שרובו מנותק מגוף בעל החיים, נחשב עדיין למחובר אליו, אך מכיוון שמיעוט שלו מחובר לבעל החיים לא ניתן להחשיב אותו כאבר מת, מכיוון שהוא עדיין מחובר במקצת לגוף ויונק ממנו.
כאשר בעל החיים מת, ייתכן שיש לומר למפרע, שהאבר נחשב לבשר מן החי כבר לפני שהוא התנתק מגוף בעל החיים, סברא זו נקראת בתלמוד - מיתה עושה ניפול.
אבל כאשר האבר מת לחלוטין, נמצא כי בחלקו הגדול הוא אבר מן החי, ובחלקו הקטן הוא נבלה, במקרה כזה שוב יש ללכת אחרי הרוב - ולהחשיב אותו כאבר מן החי.
במקרה שבעל חיים, שאליו היה מחובר אבר מדולדל, נשחט, נחלקו חכמי הגמרא האם "שחיטה עושה ניפול" או לא.
לפי שיטת ריש לקיש, שאלה זו תלויה גם במחלוקת הלכתית אחרת בין רבי מאיר לחכמים.
רבי מאיר וחכמים נחלקו, האם שחיטה של בעל חיים, מתירה באכילה אבר של עובר בן פקועה, שהוציא את ידו לפני הלידה.
לפי רבי מאיר, דווקא העובר עצמו ניתר בשחיטת אמו כדין בן פקועה, מכיוון שהיה בגופה, אבל ידו או רגלו של העובר, אותו הוציא לפני הלידה ולא היה בגופה, אינו ניתר יותר בשחיטתה.
לפי חכמים, אף על פי שהם מודים בעיקרון לשיטתו של רבי מאיר שאין שחיטה זו מועילה לעובר להתיר את היד או הרגל באכילה, סוברים חכמים שהשחיטה תועילה לאבר להצילו לכל הפחות מדין טומאת נבלה.
כשם ששחיטת בהמה טרפה, מתירה אותה ומטהרת אותה מלטמא את הנוגע בה בטומאת נבלה, כך גם ניתן להסיק באופן דומה, שהשחיטה תתיר את האבר, המחובר לגופה באופן עקיף (דרך העובר) מלמטמא טומאת נבלה.
במחלוקת זו, חלוקים רבי יוחנן וריש לקיש.
לפי שיטת האמורא ריש לקיש, הסבר המחלוקת בין רבי מאיר לחכמים היא גם האם שחיטה של בעלי חיים, מתירה באכילה אבר המדולדל.
אין שחיטה יכולה להתיר גוף שאינו מגוף הבעל חיים עצמו, ולכן כשם שלפי רבי מאיר לא ניתן להתיר אבר של עובר, על ידי שחיטת הבעל חיים הנושא אותה, כך גם לא מועילה השחיטה לאבר המחובר לה באופן חלוש "אבר המדולדל".
לעומת זאת לפי רבי יוחנן, הפסק הוא כי "אין שחיטה עושה ניפול", כלומר אין להחשיב את האבר כאילו נפל כבר מחיים כדי להחשיבו כאבר מן החי.
מסביר הגאון מפונוביז', כי לשחיטה יש כוח הלכתי המתיר את הבהמה מאיסור אבר מן החי, ולכן מכיוון שהתקיים דין שחיטה בחלק מבעל החיים, הותר אבר מן החי בכולו.
למרות זאת, מדרבנן אסור לאכול אבר המדולדל שנשחט.
תקנת חכמים זו, הוסמכה על הפסוק לרבות האבר והבשר המדודלדין בבהמה ושחטן.
אבר היוצא הוא איסור אכילה, שאסרה התורה על אבר של עובר בן פקועה שיצא מחוץ לבית הרחם לפני השחיטה.
בניגוד לבן פקועה, אבר כזה אינו ניתר בשחיטת אמו.
בגמרא נלמד איסור זה מהפסוק , כיוון שיצא בשר ממחיצתו - נאסר.
כלומר: כאשר בשר יוצא מחוץ למחיצה, המתרת אותו באכילה, אין לו תקנה, וגם אם יחזור למקומו הוא לא יוּתַּר בשחיטת אמו או בשחיטת העובר עצמו.
הגמרא משווה דין זה לבשר קדשים שיצא חוץ למחיצתו.
הראשונים נחלקו בגדר דין זה.
הרמב"ם פוסק, שאבר כזה, של עובר שיצא מבית הרחם, נחתך לאחר השחיטה, ואכלו - אינו לוקה.
מסביר רבי חיים סולובייצ'יק, כי בניגוד לבשר קדשים שיצא חוץ למחיצות העזרה שאסור מכיוון שיצא חוץ למחיצתו וזהו כל איסורו, איסור זה של יציאה מחוץ למחיצות בית הרחם אינו איסור לעצמו, אלא גורם לכך שאיסור אבר מן החי לא יוּתַּר.
ולכן, אם נחתך לאחר שחיטת הבהמה, שהותר כבר איסור אבר מן החי מהעובר עצמו, לא ייתכן שיחול איסור אבר מן החי על האבר שנחתך.
הגר"ח מביא ראיה לדבריו מהסתפקות הגמרא, האם מותר לאכול חלב, של עובר זה שאבר ממנו יצא חוץ למחיצתו.
הנימוקים לכאן ולכאן הם: האם, כשם שעל חלב רגיל אין חל איסור אבר מן החי, למרות שהוא יוצא מהחי, כך גם חלב כזה לא נאסר, או שמא חלב כה חמור מחלב רגיל; שכן הוא יוצא מעובר, שאין לו תקנה לאיסורו על ידי השחיטה.
לדבריו של הגר"ח מבריסק, אם איסור אבר היוצא היה מדין "ובשר בשדה טריפה", לא הייתה סיבה בעולם שיוכלו לאכול את החלב, שכן קיים כלל קבוע האומר כי כל היוצא מהטמא טמא, ומכיוון שחלק מהעובר אסור, אסור גם לאכול את החלב היוצא ממנו.
רק מכיוון שאיסור אבר היוצא הוא גם מדין אבר מן החי, קיימת סברא כל שהיא שעל פיה ייתכן לומר, שכשם שחלב רגיל לא נאסר מדין אבר מן החי, כך גם חלב כה לא נאסר מדין בשר מן החי.
מכיוון שמקור האיסור הוא בפסוק "ובשר בשדה טריפה לא תאכלו", נמצא שאיסור זה ואיסור טריפה הם אותו איסור.
השאלה היא האם ניתן לצרף שני חצאי כזית, מבשר של אבר היוצא, לבשר מן החי.
ייתכן שהראב"ד סבור שהאיסור הוא מדין "ובשר בשדה", ולכן ניתן לצרף חצי כזית של בשר מן החי לחצי כזית של אבר היוצא.
הצמח צדק מליובאוויטש פוסק, שאיסור זה אינו לבן נח, שכן הוא נלמד מהפסוק ובשר בשדה טריפה לא תאכלו, פסוק שנאמר רק לישראל ולא לבן נח.
אבקת חלבון היא תוסף תזונה המכיל ברובו חלבון למאכל.
אבקות חלבון לרוב משווקות כתחליף ארוחה או כתוסף לספורטאים.
מקור החלבון באבקה יכול להיות מהצומח (קטניות שונות כגון סויה ואפונה, או דגנים כגון אורז) או מהחי (אלבומין מחלבון ביצה או מי גבינה וקזאין מחלב, בין השאר).
החלבון לרוב ממותק ועם תוספת חומרי טעם וריח, ולעיתים כולל גם קריאטין, גלוקוזאמין, ויטמינים, מינרלים והעשרות אחרות.
נטילה של אבקת חלבון כחלק מדיאטה תורמת לעלייה במשקל, ויכולה לתרום ספציפית לתהליך גדילת שריר אנבולי.
האבקה נמהלת בנוזל כגון חלב, מים או מיץ פירות ליצירת משקה מעורבב (שייק).
בהתאם להרכב החלבון ומהירות הפירוק שלו למחזור הדם, המתאמן יכול לשתות את משקה החלבון לפני אימון, במהלכו, מיד לאחריו או אף כתחליף ארוחה או תוסף לארוחה.
מספר סיבות לצריכת אבקת חלבון הן תוכנית אימונים להעלאת מסת שריר, החלמה מפציעה ועוד.
אבקות מבוססות מי גבינה (הבנויים ברובם מחלבונים פשוטי-מבנה) מתפרקות לשרשראות חומצות אמינו במהירות רבה יותר מאשר אבקות חלבון מבוססות חלבון החלב קזאין, ולכן בתוכנית תזונה יכול להיות תזמון שונה לשני התוספים הנפוצים הללו.
רוב אבקות החלבון המיוצרות כיום מכילות BCAA במינון משתנה.
BCAA הן חומצות אמינו מסועפות המהוות אבני היסוד של רקמת השריר, ומחפות על העובדה כי בכבד אין אנזים המפרק את חומצות האמינו, ולמעשה "עוקפות" את הכבד בדרך לבניית השריר.
אבקות חלבון בעלות ריכוז נמוך של BCAA לעיתים ידרשו מהצרכן לשלב תוספי מזון נוספים מלבד החלבון.
תעשיית אבקות החלבון מכניסה מעל למיליארד דולר אמריקאי במכירות ברחבי העולם.
בשוק אסיה לבדו מכירות אבקת חלבון עולות על 746 מיליון דולר.
על פי הערכות חברת הסקרים Euromonitor, אבקות חלבון מהוות 42% מסך כל תוספי המזון לספורטאים הנמכרים בעולם.
הערכת שווי השוק של כלל התוספים המשווקים לספורטאים הייתה בערך 2.3 מיליארד דולר אמריקאי, וחלקן היחסי של אבקות החלבון היה כמיליארד דולר.
אבקת כביסה היא חומר ניקוי אבקתי דטרגנטי (דומה לסבון), שמוסיפים במהלך הכביסה כדי לנקות את הבדים המתכבסים.
בתהליך הכיבוס, אבקת הכביסה מפעילה חיכוך והמסה על כתמים שומניים ואחרים, ומסירה אותם מסיבי הבדים.
ביחס לסבון הידיים או סבון הכלים, אבקת הכביסה פחות מושפעת ממים קשים, באופן משמעותי.
מכאן יתרונה עליהם בהליך הכביסה.
מימי קדם הבינו כי תוספים שונים יכולים להקל על פעולת הכיבוס עם מים.
האיטלקים השתמשו בתערובת של גופרית ומים עם פחם כדי לנקות את בגדיהם.
המצרים הוסיפו אפר וסיליקטים כדי לרכך את המים.
ומאוחר יותר סבונים שהיו הדטרגנטים הראשונים.
השפעת חומרי הניקוי על משטחים סינתטיים מסוימים נבדקה בשנת 1917 בגרמניה.
בעקבות מחסור בסבון במהלך מלחמת העולם הראשונה בשנות ה-30 פותחו שימושים מסחריים בכהלים שומניים שעיקר השימוש בהם נעשה עד לאחר מלחמת העולם השנייה.
בראשית המאה ה-20 השימוש באנזימים הוכנס לעולם אבקות הכביסה על ידי אוטו רוהם (Otto Rohm), אך רק בשלהי המאה עם הגדלת הזמינות של אנזימים חיידקיים החזקים מספיק מבחינה תרמית (כגון אלו המיוצרים על ידי החיידק Bacillus subtilis), הטכנולוגיה הזו הפכה לזרם המרכזי.
המשרד להגנת הסביבה וגורמים נוספים ציינו כי אחת הבעיות שנוצרו בעקבות השימוש הרב באבקות כביסה הן חלחול של כמות רבה של מלחים, בעיקר נתרן ובורון ומלח בישול המגיעים לשפכים ורעילים לצמחייה ופוגעים במבנה הקרקע ומזהמים את מי התהום.
כתוצאה מכך נוצרו עם הזמן גם אבקות הדלות במלחים ונחשבות לידידותיות לסביבה.
יש הטוענים ששימוש בכדור כביסה יכול לנקות כביסה ללא זיהום.
אבראג' א-סאעה הוא קומפלקס מבנים בעיר מכה שבערב הסעודית.
הקומפלקס, הנמצא בבעלות ממשלתית סעודית, כולל 7 גורדי שחקים.
הבניין המרכזי, הנקרא גם "מלון מגדל השעון המלכותי במכה", מחזיק בשיא גינס, בכך שנמצא עליו השעון הגדול בעולם.
את המגדלים החלו לבנות בשנת 2004, והם הושלמו בשנת 2012.
המגדלים נמצאים בקרבת מסגד אל-חראם, המסגד החשוב ביותר באסלאם, המקיף את הכעבה.
מגדל השעון, הוא גורד שחקים מגה גבוה והבניין הגבוה ביותר בקומפלקס.
הוא בעל 120 קומות, וגובהו 601 מטרים.
עם חנוכתו ב-2012, בניין זה היה השני בגובהו בעולם.
נכון ל-2024 מקדים אותו ברשימת הבניינים הגבוהים בעולם בורג' חליפה ואחריו מרדקה 118 ומגדל שאנגחאי.
במגדל פועל בין היתר בית מלון.
השעון שבמבנה הוא השעון הגדול בעולם: קוטרו 43 מטרים, גדול משמעותית מהשעון במגדל הביג בן שבלונדון.
בקומפלקס יש מספר בניינים בנוסף למגדל השעון: שני בניינים בגובה 279 מטרים, בעלי 58 קומות, נקראים "האג'ר" ו"זמזם", שני בניינים בגובה 232 מטרים, בעלי 61 קומות, נקראים "מקאם" ו"קִבְּלה", ושני בניינים בגובה 220 מטרים, בעלי 46 קומות, הנקראים "מַרְווה" ו"סַפה".
אבקת מרק היא תערובת של תבלינים המשמשים כתחליף לציר ירקות או בשר בתבשילים ובמרקים.
אבקת המרק נחשבת כתחליף זול ומהיר וקל לשימוש.
אבקת המרק משמשת פעמים רבות למטיילים שאין ברשותם האמצעים להכנת מרק.
ישנם עשרות סוגים של אבקות מרק, כמו אבקת מרק עוף, אבקת מרק בצל, אבקת מרק ירקות, אבקת מרק עגבניות, אבקת מרק פטריות ואבקת מרק בקר.
היצרניות הגדולות ביותר של אבקת מרק בישראל הן אסם, ויטה ויוניליוור (תחת המותג קנור).
אבקת המרק הפכה להיות מרכיב חשוב ב החל מתקופת הצנע שבראשית ימי המדינה ומשמשת כתבלין כללי במאכלים רבים, ולא רק במרקים.
האבקה מורכבת מתבלינים, עשבי תיבול כפטרוזיליה ועלי סלרי, ותוספים כמלח בישול, סוכר, עמילן, שמרים ושמנים צמחיים.
בחלק מהאבקות מוספים ירקות מיובשים כבצל, שום, סלרי ופטרוזיליה.