tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
קודאיברגן סיים את לימודיו ב-27 ביוני 2018. ב-18 ביוני 2020, סיים דימאש באותה האוניברסיטה תואר שני בהצטיינות יתרה באומנות קומפוזיציה.
דימאש מנגן על שבעה כלי נגינה: פסנתר, דומברה, תופים, גיטרה, מקלדת אלקטרונית, מרימבה, ואקורדיון.
דימאש דובר קזחית, רוסית, אנגלית ומנדרינית, אך הוא שר בשמונה שפות נוספות, דוגמת איטלקית, צרפתית, ספרדית, גרמנית, סרבית, טורקית, אוקראינית וקירגיזית.
בשנת 2010, קודאיברגן זכה בתחרות השירה הקזחית "Sonorous Voices of Baikonur".
שנתיים לאחר מכן, זכה בתחרות שירה קזחית נוספת, "Zhas Kanat" ובתחרות השירה האוקראינית "Oriental Bazaar".
בשנת 2013, דימאש זכה בתחרות הקירגיזית "Meikin Asia".
בעקבות זכייתו בתחרות הקזחית "Zhas Kanat" בשנת 2012, דימאש התפרסם וקטף כותרות בכלי התקשורת הקזחים.
באותה התחרות, דימאש היה הזוכה הראשון שזכה במספר הנקודות המקסימלי שניתן לקבל, 180 נקודות.
באותה השנה, הוא פרסם את סינגל הבכורה שלו "Körkemim" (בקזחית: "Көркемім"), אותו כתב והלחין.
בשנת 2013, דימאש הוזמן להופיע כזמר אורח בפסטיבל המוזיקה השנתי בעיר דניזלי, טורקיה.
בדצמבר 2014 זכה קודאיברגן בפרס הנוער הלאומי של קזחסטן, פרס "דארין".
בשנת 2015, קודאיברגן הוזמן להתחרות בתחרות השירה "Slavic Bazaar", שנערכה בעיר ויטבסק, בלארוס, לאחר שאחד ממארגני התחרות ראה את דימאש בהופעה חיה בקזחסטן.
ב-13 ביולי באותה השנה, דימאש זכה בתחרות עם ציון שיא של 175 נקודות מתוך 180 נקודות אפשריות.
עם ביצועים מקוריים לשירים "Blizzard Again", "Daididau", של הזמרת הרוסייה אלה פוגצ'ובה ולשיר של האמן הצרפתי, דניאל בלוויין "SOS d'un terrien en détresse", דימאש שבה את לבם של השופטים והקהל, וזכה לפרסום רב מהתקשורת הבינלאומית.
לאחר זכייתו בתחרות בבלארוס, דימאש החל להופיע בקביעות בתוכניות טלוויזיה קזחיות ובאירועים ציבוריים.
דימאש הופיע ב"אקספו 2015", יריד לאומי שנערך בעיר מילאנו, איטליה, בפסטיבל הסרטים הבינלאומי לאירואסיה שנערך בעיר אלמטי בקזחסטן ובקונצרט האופרה של נור-סולטן בה נכח נשיא הרפובליקה העממית של סין, שי ג'ינפינג.
באוקטובר 2015, קודאיברגן נבחר לייצג את קזחסטן בפסטיבל שירי הטלוויזיה של איגוד השידור של אסיה שנערך בעיר איסטנבול, בטורקיה.
בנובמבר באותה השנה, קודאיברגן הופיע בטקס הלאומי במרי, בירת תרבות ואומנות של העולם הטורקי, בטורקמניסטן.
בפברואר 2016, גרסתו של דימאש לשיר "Daididau" נבחרה על ידי איגוד השידור האירופי, לייצג את קזחסטן בתוכנית "מסביב לעולם תוך 80 דקות של מוזיקה" שהוקדשה ליום הרדיו העולמי לשנת 2016. במרץ באותה השנה, דימאש הופיע בארמון הקרמלין הגדול ביחד עם הוריו, לכבוד יום האישה הבינלאומי.
במרץ ובאפריל, דימאש יצא לסיבוב הופעות עם התזמורת הסימפונית של קזחסטן, בערים וינה באוסטריה, מריבור בסלובניה ובבלגרד בסרביה.
מאפריל עד דצמבר 2016, קודאיברגן ערך את סיבוב ההופעות הראשון שלו ב-25 אזורים שונים בקזחסטן, לרגל 25 שנה לעצמאותה של קזחסטן.
בנוסף, במהלך סיבוב ההופעות, דימאש הופיע גם בשתי ערים ברוסיה, קאזאן ואופה.
סיבוב ההופעות שלו נקרא "Unforgettable Day", על שם השיר הראשי של סיבוב ההופעות.
ביולי 2016, דימאש הוזמן להשתתף בטקס הפתיחה של "Slavic Bazaar" בבלארוס.
לאחר הופעתו, דימאש זכה להרים את דגל הפסטיבל.
בשנת 2016 שימש גם כשופט בתחרות השירים לילדים "Bala Dausy 2016".
קודאיברגן הופיע בקונצרט "מחול דיווה" בנור-סולטן בו נכח נשיא קזחסטן, נורסולטן נזרבייב, באירוע של אונסק"ו בפריז, צרפת ובפסטיבל התרבות הטורקית בסיאול, קוריאה הדרומית, שם נכחו נשיא קוריאה הדרומית, נשיא קזחסטן, נשיא טורקיה, נשיא קירגיזסטן, נשיא אזרבייג'ן ונשיא טורקמניסטן.
בתחילת 2017, השתתף קודאיברגן בעונה החמישית של התכנית הסינית "(Singer (2017" לאחר שבמאי התחרות, הונג טאו, המליץ לדימאש להשתתף בתחרות.
דימאש השתתף בתחרות כשהיה בן 22, מה שהפך אותו למתמודד הצעיר ביותר שניגש להשתתף בתחרות.
לימים אמרה אמו של דימאש כי דימאש קיווה להגיע לשלב האמצעי של התחרות.
בסופה של התחרות דימאש סיים במקום השני, והפסיד לזמרת מהונג קונג, סאנדי לאם.
בפרק הראשון של התחרות קודאיברגן שר את השיר הצרפתי "SOS d'un terrien en détresse" וזכה במקום הראשון באותו הפרק.
בעקבות הביצוע שלו, דימאש קטף כותרות עיתון רבות בסין, בקזחסטן ובצרפת.
הטלוויזיה הסינית כינתה את דימאש כגשר לשיתוף פעולה תרבותי קזחי–סיני.
במהלך פרק 4, נפגש קודאיברגן עם המתאגרף, ג'קי צ'אן, שם דימאש סיפר כי צ'אן היה לו כדמות להערצה וחיקוי.
קודאיברגן זכה בפרק 6 כששר את גרסתו לשיר הצרפתי "Adagio" של הזמרת לארה פביאן.
לאחר ההופעה, דימאש זכה לשבחים מפיה של פביאן.
סרט תיעודי על דימאש יצא לאקרנים לאחר שידור הפרק השביעי של התחרות.
בגמר התחרות, דימאש שר את השיר "A Tribute to MJ" וסיים את התחרות במקום השני.
עוד בימי התחרות, דימאש הופיע בשלל תוכניות טלוויזיה סיניות הכוללות את "Happy Camp" ואת "Come Sing with Me".
בנוסף, דימאש הופיע בטקס פרסי המוזיקה של סין אשר נערך בשנגחאי, שם זכה בפרס "הזמר האסייתי הטוב ביותר".
ב-27 ביוני 2017, קודאיברגן ערך את קונצרט הסולו הראשון שלו, "Bastau" (בעברית: "התחלה") בנור-סולטן.
במהלך הקונצרט דימאש הופיע לצד זמרים רבים כגוון לורן וסופי אליס בקסטור.
ב-16 בספטמבר באותה השנה, במהלך הופעה בפסטיבל "גאקו", דימאש הגיע לתו רה באוקטבה השמינית, התו הגבוה ביותר אליו הגיע דימאש.
המשך הקריירה בסין ובעולם (2018)
בשנת 2018, הופיע קודאיברגן בליווי של הפסנתרנים, וו מוי ומקסים מרביקה, בפסטיבל האביב השנתי "גאלה".
בנוסף, דימאש שר באירוע הפתיחה של תחרות המוזיקה הסינית "Singer 2018" את השיר "Hello" של הזמר, ליונל ריצ'י.
הוא הופע בתחרות מיס עולם לשנת 2018, ובפסטיבל הסרטים הבינלאומי של היינן, שם ביצע את השיר "My Heart Will Go On" של הזמרת סלין דיון.
קודאיברגן השתתף במחזמר "PhantaCity", שם תיפקד כשחקן הראשי וביצע את השירים "If I Never Breathe Again" ו-"When You Believe".
באותה השנה, דימאש ערך שלושה קונצרטים בערים פוג'ואו, שנג'ן ולונדון.
בינואר 2019, דימאש הצטרף לחבר השופטים של התחרות הסינית "Super–Vocal" כראש חבר השופטים של התחרות.
בפברואר באותה השנה, קודאיברגן השתתף בתחרות הכישרונות האמריקאית "The World's Best", שם הוצג לקהל האמריקאי כאיש בעל שש האוקטבות והאיש בעל מגוון הקולות הרחב בעולם.
בשלב האודישן דימאש שר את השיר "SOS d'un terrien en détresse" ובשלב הקרבות שר את השיר "All by Myself" של סלין דיון.
כאשר קודאיברגן הגיע לשלב חצי הגמר, הוא החליט לפרוש מהתחרות בטענה כי יש לתת הזדמנות לזמרים הצעירים יותר, היות שהמתמודדים עימם הוא התחרה בשלב חצי הגמר היו בטווח הגילאים 12–13.
ב-29 ביוני 2019, דימאש ערך את קונצרט הסולו השני שלו, "Arnau", באסטנה ארנה שבנור-סולטן.
ההופעה שלו הצליחה למכור 40,000 כרטיסים מ-64 מדינות שונות.
במהלך אותה שנה, דימאש התחיל לשתף פעולה עם המלחין האוקראיני, איגור קרוטוי והוציא מספר שירים בשפה הרוסית, דוגמת "Love is Like a Dream" ו-"Know".
בחודשים אוקטובר ונובמבר, דימאש התלווה לסיבוב ההופעות של קרוטוי והופיע בערים ניו יורק, דובאי, מינסק ודיסלדורף.
ב-5 בדצמבר 2019, זכה קודאיברגן בפרס "תגלית השנה" בטקס פרסי המוזיקה "ויקטוריה", הנחשבת למקבילה הרוסית של פרסי הגראמי.
ב-10 בדצמבר באותה השנה, דימאש ערך את קונצרט הסולו הראשון שלו בארצות הברית.
ההופעה שלו מכרה 19,000 כרטיסים מ-63 מדינות שונות בעולם.
בפברואר 2020, דימאש ערך את קונצרט הסולו השלישי שלו ביבשת אירופה, אך בעקבות מגפת הקורונה, מסע ההופעות הופסק.
דימאש שימש כדוגמן למותגי אופנה ולמגזיני סגנון חיים ואופנה.
בנוסף, הוא הופיע בתמונות המגזינים אחרים הכוללים את "Cosmopolitan" ואת "OnlyLady".
קודאיברגן הופיע כשחקן במספר הפקות טלוויזיוניות בסין וברוסיה.
דימאש הוא אחד ממקימי תחרות השירה לילדים בקזחסטן "Kazah Baqytty Bala".
בנוסף, הוא היה חלק מחבר השופטים בתחרויות "Bala Dausy" ,"Slavic Bazaar" ו-"Super Vocal".
"האמן הבינלאומי הפופולרי ביותר" (הרפובליקה העממית של סין, 2020)
"גרסת הכיסוי הטובה ביותר" (רוסיה, 2020)
"קונצרט הפופ בטוב ביותר" (קזחסטן, 2020)
"האמן הבינלאומי הפופולרי ביותר" (הרפובליקה העממית של סין, 2019)
"הסולן הטוב ביותר במוזיקה הקלאסית" (רוסיה, 2019)
"הזמר המשפיע ביותר" (הרפובליקה העממית של סין, 2018)
"האמן הטוב ביותר" (הרפובליקה העממית של סין, 2018)
"הזמר הבינלאומי הטוב ביותר" (הרפובליקה העממית של סין, 2017)
"זמר השנה" (הרפובליקה העממית של סין, 2017)
"אמן הפופ הטוב ביותר" (קזחסטן, 2016)
2019 – "Arnau Envoy" (ניו יורק, ארצות הברית)
2018 – "D-Dynasty Fuzhou" (פוג'ואו, הרפובליקה העממית של סין)
2017 – "D-Dynasty Changsha" (צ'אנגשה, הרפובליקה העממית של סין)
תאריךשם המופעמיקוםאולםכמות צופים10 בדצמבר 2019"Arnau Envoy"ניו יורק, ארצות הבריתברקליס סנטר19,00029 בנובמבר 2019"Saint Petersburg Solo Concert"סנקט פטרבורג, רוסיההיכל הקרח13,00018 באוקטובר 2019"WOW Arena Solo Concert"סוצ'י, רוסיה"וואו" ארנה3,00029 ביוני 2019"Arnau"נור-סולטן, קזחסטןאסטנה ארנה40,00019 בנובמבר 2018"London Solo Concert"לונדון, הממלכה המאוחדתThe O22,80027 ביוני 2017"Bastau"נור-סולטן, קזחסטןאסטנה ארנה30,000
סיבוב ההופעות "Arnau"תאריךמיקוםאולםכמות צופים11 במרץ 2020קייב, אוקראינהארמון הספורט של קייב7,0009 במרץ 2020מוסקבה, רוסיהמגה-ספורט ארנה14,0007 במרץ 2020ריגה, לטביה"Arena Riga"14,50023 בפברואר 2020יקטרינבורג, רוסיהאקספו יקטרינבורג5,00020 בפברואר 2020קאזאן, רוסיה"TatNeft Arena"10,50016 בפברואר 2020קרסנודאר, רוסיה"Basket-Hall Krasnodar"7,500
סיבוב ההופעות "D-Dynasty"תאריךמיקוםאולםכמות צופים23 במרץ 2019מוסקבה, רוסיהארמון הקרמלין הממלכתי6,00022 במרץ 2019מוסקבה, רוסיהארמון הקרמלין הממלכתי6,00019 במאי 2018שנג'ן, הרפובליקה העממית של סיןמרכז הספורט של אוניברסיטת שנג'ן19,5005 בינואר 2018פוג'ואו, הרפובליקה העממית של סיןהמרכז האולימפי "Haixia"13,00016 בדצמבר 2017צ'אנגשה, הרפובליקה העממית של סיןהמרכז הבינלאומי "Hunan"10,000
סיבוב ההופעות "Unforgettable Day"תאריךמיקוםאפריל–דצמבר 2016עשרים וחמש הופעות בערים שונות בקזחסטן ושתי הופעות בערים אופה וקאזאן ברוסיה.
דילן מיוז ספרייברי הוא שחקן אמריקאי, שנודע בין היתר בזכות גילומו של קלארק קנט הצעיר בסרט "איש הפלדה" (2013) בזכות תפקידו בתור ליאם דנבר בסדרת הטלוויזיה "זאב צעיר" (2014–2017) ובתור הופעתו בתור הנרי ריצ'מונד בסדרה "קל כנוצה" (2018–2019).
ספרייברי נולד ב-7 ביולי 1998 ביוסטון, טקסס, שם למד בבית הספר היסודי של אוניברסיטת ווסט.
את תפקיד המשחק הראשון שלו קיבל בגיל שלוש בפרסומת לרשת הטלוויזיה הציבורית PBS.
ספרייברי הופיע בפרסומות נוספות בצעירותו.
אחותו, אלרי ספריייברי (אנ'), אף היא שחקנית.
שניהם עברו להתגורר בלוס אנג'לס עם הוריהם בשנת 2006 על מנת לפתח את הקריירה שלהם.
בלוס אנג'לס, ספרייברי למד בבית הספר היסודי ברייטון הול (אנ').
לאחר המעבר ללוס אנג'לס, ספרייברי הופיע במספר תוכניות טלוויזיה, וביניהן "iCarly", "טרייסי אולמן - מצב האומה", "מחשבות פליליות" ו-"Glee".
שיחק גם בתפקידי משנה בסרט הטלוויזיה "The Three Gifts" משנת 2009 לצד דין קיין, ובסרט "Bedrooms" משנת 2010. את תפקיד הפריצה שלו עשה בשנת 2013 בתפקיד קלארק קנט הצעיר בסרט "איש הפלדה", הסרט הראשון ביקום הקולנועי של DC.
בשנת 2014 הצטרף ספרייברי לעונתה הרביעית של סדרת הטלוויזיה הפופולרית של רשת MTV, "זאב צעיר", בה גילם את דמותו של ליאם דנבר.
הופעתו הראשונה בסדרה הייתה בתפקי חוזר במהלך העונה הרביעית של הסדרה, והוא הצטרף לצוות השחקנים הראשי בעונה החמישית והשישית שלה.
הסרט מבוסס על ספר רב המכר לנוער "Vanished", מאת טים להיי וג'רי ג'נקינס.
לאחר סיומה של הסדרה "זאב צעיר", ספרייברי הרחיב את הקריירה שלו כששיחק בתפקיד משנה במותחן "Malibu Tapes", עסק בכתיבת תסריטים, והקליט את אלבומו הראשון.
ספרייברי מנגן בגיטרה, בס ותופים.
לפני שהופיע ב"זאב צעיר", היה חבר בלהקה "The Dead Toms".
ספרייברי חסיד של פאנק רוק ובין הלהקות האהובות עליו ניתן למנות את "Black Flag", Minor Threat, הסטוג'ס, "Neck Deep", "The Story So Far" ובלינק-182.
בשנת 2018 החל לשחק את הנרי ריצ'מונד, אחד התפקידים הראשיים בסדרת הטלוויזיה "קל כנוצה" ברשת Hulu, מותחן-על-טבעי המבוסס על ספר באותו שם.
בשנת 2023, ישוב לגלם את דמותו של ליאם דנבר בסרט "זאב צעיר: הסרט".
ספרייברי הצהיר שאת השראתו המקצועית הוא שואב מג'ק ניקולסון, רוברט דה נירו, שון פן, חואקין פיניקס, טום הארדי וג'ייק ג'ילנהול.
+שנהסרטתפקידהערות2007Ma-i pa-deoסטיבן הצעיר2008אם הכדורגלסם הנדלר2009ילד חמודReconciliationגרנט הצעירארץ האבודיםילד2010Bedroomsמקס2011Shuffleלובאל הצעירSpooky Buddiesרודני2013איש הפלדהקלארק קנט הצעירמועמד פרס סאטורן לשחקן הצעיר הטוב ביותר (2014)2014Cry of the Butterflyהומלס2016Vanished – Left Behind: Next Generationפלין2018The Rowקרטר ווס2020Lost Girls: Angie's Storyמריו2022מבודדות (אנ')די.ג'יי קול2023Malibu Horror Storyג'וש דוידסוןBaby Blueהאטצ'זאב צעיר: הסרטליאם דנבר
+שנהסדרהתפקידהערות2008מחשבות פליליותסאם קנינגהםפרק: "Brothers in Arms"ICarlyמת'יופרק: "iHave a Lovesick Teacher"מד טי.ויטיילרפרק: "#14.2"2008–2009טרייסי אולמן - מצב האומהג'סי2 פרקים2009Chasing a Dreamג'ון ואן הורן הצעירסרט טלוויזיה של הולמרקThe Three Giftsמייק קרייןסרט טלוויזיה של הולמרק2012Common Lawהאנטרפרק: "Ride-Along"Gleeקופר הצעירפרק: "Big Brother"2014–2017זאב צעירליאם דנברתפקיד חוזר (עונה 4)
תפקיד ראשי (עונות 6-5); 49 פרקים2018–2019קל כנוצההנרי ריצ'מונדתפקיד ראשי (2 עונות); 18 פרקים
דימה ח'טיב היא עיתונאית, משוררת ומתרגמת ילידת-סוריה.
היא המנהלת של +AJ , שירות חדשות דיגיטלי עטור פרסים, באנגלית, ערבית וספרדית שהושק על ידי רשת המדיה אל-ג'זירה בסן פרנסיסקו, ארצות הברית.
היא המנהלת הבכירה היחידה בקבוצת אל-ג'זירה ואחת ממנהיגות הנשים המעטות בתחום התקשורת הערבית.
ח'טיב נולדה בדמשק לאם סורית ולאב פלסטיני.
היא דוברת עשר שפות: ערבית, אנגלית, צרפתית, ספרדית, פורטוגזית, איטלקית, סינית, גרמנית, סוואהילי ויוונית.
היא הצטרפה לאל-ג'זירה בשנת 1997 כמתמחה זוטרה בעיתונות מקוונת.
היא התקדמה לתפקיד מפיקה, כתבת בסין ולאחר מכן לראש הלשכה באמריקה הלטינית.
בשנים האחרונות היא פעילה בעיתונות המקוונת.
ח'טיב סווגה בין הערבים המשפיעים ביותר ברשתות החברתיות.
היא זכתה להערכה במהלך המהפכות הערביות – האביב הערבי – על מתן עדכונים תכופים ופרשנויות על אירועים שהתרחשו וזאת באמצעות חשבון הטוויטר שלה.
דימה ח'טיב דיווחה ועדכנה במגוון נושאים, כולל מדיה חברתית, אמצעי תקשורת, אימהות, שירה, הרשות הפלסטינית ואחרים.
היא זכתה להכרה במהלך מלחמת עיראק, כמפיקת חדשות בזמן אמת בדוחה עבור ערוץ אל ג'זירה וכאשר התראיינה אצל וולף בליצר ולארי קינג .
במהלך משימתה באמריקה הלטינית הייתה לה גישה בלעדית וצמודה לנשיא ונצואלה המנוח הוגו צ'אווס.
היא ראיינה מנהיגים ביניהם אבו מוראלס הבוליביאני ולואיז אינסיו דה סילבה הברזילאי.
בדיווחיה מרחבי אמריקה הדרומית ואמריקה המרכזית היא חשפה לעולם הערבי יבשות רחוקות אלו.
בתקופת שהותה בקראקס היא סיפקה מידע ושימשה כמקור לחדשות.
דימה ח'טיב דיווחה על צ'אווס, שהיה ראש המדינה הראשון שגינה בחומרה את ישראל בגין הסכסוך בין ישראל ללבנון.
הודעתו זו של צ'אווס הביאה לניתוק הקשר עם ישראל כעבור שנים.
בדיווחיה ח'טיב דחתה את הטענות לפיה מועמר קדאפי נמלט לוונצואלה.
טרם עבודתה באל ג'זירה, עבדה ח'טיב ברדיו השווייצרי הבינלאומי בברן, בארגון הבריאות העולמי בז'נבה, בעיתון א-ראי וברדיו קטר בצרפתית בדוחה.
דילן קינגוול הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה קנדי.
הוא ידוע מתפקידו בסדרת הטלוויזיה "סדרה של צרות" של נטפליקס.
דילן נולד בוונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה.
הוא משחק מאז שהיה בן שבע.
בשנת 2011 קיבל קינגוול את תפקידו הראשון בסרט הקומדיה "To The Mat".
הוא גילם את ג'ורדי ג'וניור.
שנתיים לאחר מכן, הופיע בסרט ההרפתקאות הצרפתי-קנדי "The Young and Prodigious T.
Spivet" ובסדרות הטלוויזיה המדע הבדיוני "אנשי המחר", ששודרה ברשת CW.
בשנת 2014 גילם את קויל הצעיר בסרט הקצר "Soldiers of Earth".
באותה שנה הוא הופיע גם בסרט הקולנוע "עיניים הגדולות" של הבמאי טים ברטון.
בשנת 2015 שיחק תפקיד ראשי בסדרת A&amp;E "The Returned", עיבוד אמריקאי לסדרת הטלוויזיה הצרפתית "The Returned".
הוא הופיע גם בסרט הטלוויזיה "Wish Upon a Christmas", ששודר ב-Lifetime.
בשנת 2016 גילם את דמותו של פייטון רדינגס בסרט הטלוויזיה "The Wilding" ואת דמותו של מקס קלארק בסרט מותחן הטלוויזיה "Stranger With My Kids".
ב-23 בספטמבר 2016, הוא פרסם בחשבון האינסטגרם שלו כי הוא ישתתף בסדרת נטפליקס "סדרה של צרות".
בסדרה הוא גילם את התאומים קוואגמיר, דאנקן וקוויגלי, שהופיעו תחילה כדמויות חוזרות בעונה הראשונה.
קינגסוול קודם לתפקיד ראשי בעונה השנייה של הסדרה.
בשנת 2017 גילם את דמותו של סטיב מרפי, אחיו הצעיר של הדמות הראשית שון מרפי (פרדי היימור), בסדרת הדרמה הרפואית "הרופא הטוב".
בשנת 2020, הוא גילם את לוקה בסדרת הטלוויזיה המדע הבדיוני "100" בעונתה השביעית והאחרונה.
הוא שיחק גם בתפקיד סם תומאס בסדרת הטלוויזיה "מועדון הבייביסיטריות" של נטפליקס המבוססת על סדרת הספרים באותו השם.
שנה כותרת תפקיד הערות 2011 To the Mat ג'ורדי ג'וניור סרט טלוויזיה 2015The Christmas Note איתן Ice Sculpture Christmas דייוויד הצעירקמים לתחייה ויקטור / הנרי גארטיטי / זאק תפקיד ראשי Wish Upon a Christmas דני סרט טלוויזיה 2016The Wilding פייטון רדינגס 2017 Campfire Kiss ארתור הנדרסון Escape from Mr.
דילן ז'ואאו ריימונד קולרד ג'וניור הוא כדורגלן מאוריציאני המשחק בעמדת הקשר בקבוצת מאריטימו ב', קבוצת המילואים של מאריטימו, ובנבחרת מאוריציוס.
קולרד, יליד אוסטרליה, גדל במחלקות הנוער של מספר מועדונים בפורטוגל, ביניהם בנפיקה ליסבון, נסיונל מדיירה, בלננסש וטונדלה.
בחודש יוני 2019 חתם בלוסיטנו מהליגה השלישית בפורטוגל.
ב-13 בפברואר 2020 הוא חתם בסטאל ז'שוב מהליגה הפולנית השלישית.
ב-7 באוקטובר 2020 חתם במאריטימו והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון בליגה הפורטוגלית השלישית.
ב-24 במרץ 2022 ערך קולרד את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מאוריציוס, בהפסד 1-0 לנבחרת סאו טומה ופרינסיפה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023. ב-27 במרץ הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 3-3 נגד נבחרת סאו טומה ופרינסיפה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023.
דילן פרנסס פן היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית.
היא בתם של השחקן והבמאי שון פן והשחקנית רובין רייט.
פן נולדה ב-13 באפריל 1991 בלוס אנג'לס, קליפורניה לשחקן והבמאי שון פן ולשחקנית רובין רייט.
רייט ויתרה על תפקידה של העלמה מריאן בסרט "רובין הוד: נסיך הגנבים" עקב הריונה עם דילן.
פן גדלה בעיירה רוס (אנ'), במחוז מרין (אנ'), קליפורניה.
אחיה הצעיר הופר פן, הוא גם שחקן ודוגמן.
סבה מצד אביה, השחקן והבמאי ליאו פן (אנ'), הוא ממוצא רוסי-יהודי וליטאי-יהודי, ואילו סבתה מצד אביה, השחקנית איילין ריאן (אנ'), היא קתולית ממוצא אירי ואיטלקי.
היא למדה באקדמיית מרין (אנ'), ולאחר מכן התקבלה לאוניברסיטת דרום קליפורניה משם נשרה לאחר סמסטר אחד.
היא בילתה זמן רב בעיר ניו יורק.
נישואיהם של הוריה הסתיימו בשנת 2010. לפני הדוגמנות, פן עבדה במשלוחי פיצות, כמלצרית וכעורכת תסריטים עצמאית.
היא עבדה גם בניו יורק כמארחת במסעדות וכמתמחה במשרד פרסום.
שלטי חוצות הדוגמנות הראשונים שעליהם הופיעה פן היו עבור חברת האופנה גאפ בשנת 2013. לאחר מכן היא הופיעה במגזין האופנה GQ בדצמבר 2013, הופיעיה במגזין "W" בינואר 2014, ובמגזין Elle במרץ 2014.
פן הצטלמה עבור הצלם טוני דוראן עבור גיליון השביעי של אביב/קיץ 2014 של מגזין "ארוטיקה ואמנויות יפות!", בעירום חלקי שפורסם באפריל 2014. בתוך שבועות מיציאתו של הגיליון לאור, פן חתמה על חוזה דוגמנות חדש עם Premier Model Management כדי לייצג אותה בבריטניה.
פן הופיעה במקום ה-68 ברשימת ה-"Hot 100" השנתית של המגזין מקסים ב-2014, ובמקום ה-93 ברשימת 99 הנשים הנחשקות ביותר של אתר האינטרנט "AskMen.com" באותה שנה.
ביוני 2014, היא הצטלמה לקליפ לשיר של ניק ג'ונאס "Chains" במלון אלכסנדריה.
שלושה חודשים לאחר מכן, פן ופופי דלווין גילמו אופנועניות ב-"Rock Roll Ride", סרט קצר של מעצב הנעליים סטיוארט ויצמן, בבימויה של ג'וליה רסטואין רויטפלד, לשבוע האופנה בפריז.
היא הופיעה על השער של מגזין האופנה "L'Officiel" בדצמבר אותה שנה ועל השער של המגזין "Asos" באוגוסט 2015. בינואר שלאחר מכן, פן ואחיה הצעיר הופר, השתתפו יחד בקמפיין המשותף הראשון שלהם, בסופו של דבר הופיעו השניים בשבוע האופנה במילאנו.
הופעתה הראשונה של פן הייתה בסרט האימה "Condemned" לצד רונן רובינשטיין, בבימויו של אלי מורגן גסנר, בו גילמה את חברתו של חבר להקה המתגורר בבניין מוזנח.
הסרט הוקרן לראשונה ביום שישי ה-13 בנובמבר 2015. ת
פקיד מוקדם נוסף היה בסרט "אלביס וניקסון" בו כיכב קווין ספייסי.
הסרט הוצג לפחות בפסטיבל סרטי אביב אחד ויצא לאקרנים באפריל 2016.
בשנת 2021 היא שיחקה יחד עם אביה בסרט "חיים במנוסה", שביים אביה.
בשנת 2022 שיחקה בתפקיד ראשי לצד אחיה הופר פן בסרט המתח "Signs of Love".
בשנת 2023 שיחקה בסרט הקומדיה "Who Invited Charlie?" בתפקיד ג'ס.
דילן סטורם רוף הוא רוצח המונים, נאו-נאצי ופעיל ימין רדיקלי אמריקאי המזוהה עם זרם העליונות הלבנה, שביצע את פיגוע הירי בצ'ארלסטון ב־2015, במהלכו רצח תשעה בני אדם ממוצא אפרו-אמריקאי.
רוף הורשע בשלושים ושלושה סעיפי אישום פדרליים, ונידון למוות.
ב-15 בדצמבר 2016, הורשע בבית המשפט הפדרלי בכל 33 האישומים נגדו, כולל פשעי שנאה, בגין הירי שביצע.
ב-11 בינואר 2017, נגזר עליו עונש מוות על פשעיו.
ב-31 במרץ 2017, הוא הסכים להודות בבית המשפט של מדינת דרום קרולינה בכל האישומים הנותרים נגדו – תשעה סעיפי רצח, שלושה סעיפי ניסיון לרצח והחזקת נשק חם במהלך ביצוע עבירה פלילית – כדי להימנע מעונש מוות נוסף.
נגזר עליו עונש מאסר עולם ללא אפשרות שחרור מוקדם.
ב-10 באפריל 2017, נגזרו עליו תשעה מאסרי עולם רצופים ללא תנאי, לאחר שהודה רשמית באשמת הרצח בבית המשפט פרדלי.
הוא ממתין להוצאה להורג בגין הרשעותיו באגף הנידונים למוות שבמתקן בית הסוהר של ארצות הברית, טרה הוט.
דילן סטורם רוף נולד ב-3 באפריל 1994 בקולומביה שבקרוליינה הדרומית, כבן שני לפרנקלין בנט רוף ואמיליה קאוולס.
אחותו הגדולה, אמבר, נולדה ארבע שנים לפניו.
על אף שטרם לידתו התגרשו הוריו הם שבו להתגורר יחדיו במהלך שנותיו המוקדמות.
אביו התפרנס כנגר ואמו כמוזגת.
במשך מרבית חייהם התגוררו בני המשפחה בקרוליינה הדרומית, אולם בין השנים 2005–2008 שהו בפלורידה קיז.
קרוביו של רוף תיארו אותו כילד רגיל אשר אהב לבלות עם משפחתו, לשחק במשחקי וידאו, ולבקר מעת לעת בכנסייה.
בחלוף השנים, עם זאת, החל הלה להפגין סממנים טורדניים-כפייתיים, פיתח אובססיה כלפי ניקיון וחיידקים, והתעקש לשמור על תספורתו באותה הצורה.
בנובמבר 1999, כאשר היה בן חמש, נפרדו הוריו באופן סופי ואביו נישא לפייג' הייסטינגס מאן ולשניים נולדה בת בשם מורגן..
אביו התעלל באשתו החדשה בעקבות התמוטטות העסק שניהל, ובמקרה אחד אף הטיח אותה כלפי הרצפה והכה בראשה בחוזקה.
השניים התגרשו כעבור עשר שנים לאחר שחוקר פרטי שאת שירותיו שכר חשף כי מאן בגדה בו עם גבר אחר.
רוף נאלץ לעבור בין שבעה בתי ספר שונים, ביניהם , בעקבות התדרדרות ציונים.
הוא המשיך עד לשנת הלימודים התשיעית בטרם נאלץ להישאר כיתה פעמיים ברציפות, עד שב-2010 נשר מהלימודים באופן סופי.
לאחר מכן מצא תעסוקה בעבודות שונות, ביניהן כמעצב נוף, אך את עיקר זמנו בילה בחדרו, בו נהג להתבודד במשך שעות ארוכות מדי יום תוך כדי שצרך סמים ואלכוהול, ושיחק במשחקי מחשב.
הרגלי השתייה וצריכת הסמים שלו החלו עוד במהלך חטיבת הביניים, אז תפסה אותו אמו לאחר שרכש קנאביס בשווי של כחמישים דולרים, ולא חלף זמן רב בטרם הסתבך הלה עם רשויות החוק.
ב-28 בפברואר 2015 נעצר בקניון לאחר שצוות האבטחה הזעיק את כוחות המשטרה למקום בשל התנהגות חשודה מצדו של רוף, אשר הסתובב במקום בעודו לבוש בבגדים שחורים והפנה שאלות מחשידות כלפי העובדים, כגון מתי החנויות עתידות היו להיסגר ובאיזו שעה התכוונו לעזוב ולשוב לביתם.
השוטרים שהגיעו לזירה תישאלו אותו וערכו עליו חיפוש גופני, במהלכו מצאו בכיסיו מספר גלולות של סם מסוג בופרנורפין המשווק בשם סובוקסון, ומשמש לטיפול בהתמכרות לאופיואידים.
מאחר שלא החזיק במרשם רפואי מתאים נעצר באשמת החזקת סמים, ונאסר עליו לשוב לאותו הקניון במשך שנה.
ב-26 באפריל נעצר שנית לאחר שהפר את האיסור שהוטל עליו וחזר לקניון, והרחקתו מהמקום הוארכה בשלוש שנים נוספות.
רוף נקלע לתקרית נוספת ב-13 במרץ אותה שנה, כאשר נחקר בידי המשטרה לאחר שזוהה בידי אחד השוטרים אשר עצר אותו קודם לכן בקניון, בעודו יושב ברכבו בחוסר מעש לצד פארק.
השוטר לא היה בתפקיד באותה העת ולכן הזעיק כוח נוסף, אשר ערך חיפוש ברכבו של רוף ובמהלכו נמצאו שש מחסניות לא טעונות וידית אחיזה לנשק מסוג AR-15. כאשר נשאל בנוגע לעניין השיב רוף שרצה לרכוש את הנשק המדובר אולם לא היה ברשותו די כסף על מנת לעשות זאת.
לאחר מכן הוא שוחרר לאלתר היות שלא עבר על אף חוק בעצם החזקת הפריטים הללו, ובכל מקרה היה רשאי להחזיק בנשק.
בשעה 21:05 בליל ה-17 ביוני 2015 התקבלו מספר שיחות טלפון במרכזיית אודות קולות ירי שנשמעו מכיוון ה.
הטבח נמשך בסך הכל כשבע דקות.
השיעור שנערך בכנסייה קודם לטבח החל כשעה קודם לכן והשתתפו בו כשלושה עשר אנשים, ביניהם רוף.
עם כניסתו למקום הוא התיישב לצדו של קלמנטה פינקני, סנאטור אמריקאי מטעם המפלגה הדמוקרטית, כומר, ואיש דת מוכר אשר השתתף במפגש, והקשיב יחד עם האחרים לכל הנאמר.
כאשר החלו המשתתפים להתפלל נעמד רוף במקומו ושלף אקדח מתוך פאוץ' שנשא עמו וכיוון אותו לעברה של אחת הנוכחות, סוזי ג'קסון בת השמונים ושבע.
אחיינה, טיוואנסה סנדרס בן העשרים ושש, פנה אליו בניסיון לשכנעו להניח את כלי הנשק, ושאל אותו לפשר מעשיו.
כאשר חשף בפניהם את כוונתו לרצוח את כולם קפץ סנדרס אל מול דודתו, ג'קסון, במטרה להגן עליה בגופו, ונורה למוות.
רוף החל לירות לעבר שאר האנשים תוך כדי שהוא צועק קללות ומילות גנאי גזעניות, ואף נשמע אומר, .
שניים מהקורבנות, אמו של סנדרס ואחייניתו בת החמש, שרדו את הטבח לאחר שהעמידו פני מתות על הרצפה.
מספר עדויות טענו כי רוף חס על חייה של אישה בשם פולי שפרד, משום שרצה שתספר את מה שאירע לתקשורת.
ראשית פנה אליה בשאלה, , וכאשר ענתה לו בשלילה השיב, .
לאחר מכן כיוון את האקדח לראשו ולחץ על ההדק רק כדי לגלות שכל התחמושת שברשותו אזלה.
במהלך הטבח טען את נשקו כחמש פעמים בסך הכל.
האירוע גבה את חייהם של תשעה קורבנות בסך הכל, מתוכם שש נשים ושלושה גברים, כולם אפרו-אמריקאים.
שמונה מהם מתו בזירת הטבח, והקורבן התשיעי, דניאל סימונס, מת מפציעותיו ב.
הבולשת הפדרלית הכריזה כי החשוד המרכזי בטבח הוא דילן סטורם רוף לאחר שקיבלה מידע מידי אביו ודודו של הלה, אשר זיהו אותו מתמונות מצלמות האבטחה של זירת הירי, אשר שודרו בטלוויזיה.
המודיעין שהוביל ללכידתו, עם זאת, הגיע מידי אישה בשם דבי דילס מ, קרוליינה הצפונית, שהבחינה בו למחרת הטבח בעודו נוהג ברכב שחור מדגם יונדאי אלנטרה בעל לוחיות רישוי של קרוליינה הדרומית, ושלושה דגלים של קונפדרציית המדינות של אמריקה אשר קישטו את הטמבון האחורי שלו, ב.
רוף נעצר בשעה 10:44 בבוקר ה-18 ביוני 2015 בעיר שבקרוליינה הצפונית, הנמצאת במרחק משוער של כ-394 קילומטרים מהכנסייה בה אירע הטבח.
הוא נחקר בידי סוכנים פדרליים וחשף בפניהם את כוונתו להמשיך במסעו לנאשוויל, טנסי.
כאשר הודיעו לו שהטבח גבה את חייהם של תשעה קורבנות נראה הלה מופתע, טען כי האמין שמספר הנספים היה נמוך בהרבה, וציין כי הוא לגבי כל העניין.
בהמשך למדו חוקריו כי תכנן את הטבח במשך כשישה חודשים, במהלכם סקר ובחן היטב את אזור הכנסייה, עד שלבסוף בחר בה בתור היעד המועדף למסע הקטל שלו בעקבות החשיבות ההיסטורית שהחזיקה בעיני התרבות האפרו-אמריקאית.
בהמשך היום הראשון למעצרו נטל רוף את האחריות לביצוע הטבח והודה שקיווה להיות החלוץ בתחילתה של מלחמת גזע לאומית.
בנוסף אמר כי כמעט ושב בו מהחלטתו לרצוח את כל הנוכחים בכנסייה לאחר שקיבלו את פניו בנעימות והתייחסו אליו בצורה כה אדיבה, אולם היה מוכרח .
האקדח בו השתמש רוף כדי לבצע את הטבח נרכש על ידו בחנות קמעונאות בקולומביה המערבית באמצעות כסף שקיבל לכבוד יום הולדתו.
ראש הבולשת הפדרלית דאז ג'יימס קומי מסר כי הרכישה התאפשרה על אף עברו הפלילי של רוף בשל תקלה במערכת בדיקת הרקע של הבולשת.
בתגובה, קבע בית המשפט הפדרלי הרביעי לערעורים של ארצות הברית כי ניצולי הטבח ומשפחותיהם יהיו רשאים לתבוע את הממשלה הפדרלית, והפך בכך קביעה של אחד מבתי המשפט התחתונים, אשר קבע כי הממשלה החזיקה בחסינות.
המשפחות הגיעו להסדר עם הממשלה בו נקבע כי יקבלו סכום כולל של כשמונים ושמונה מיליון דולרים.
חבריו של רוף העידו כיצד נהג הלה להביע את דעתו אודות פרשות מותם של ופרדי גריי, בנוסף ל, ולעיתים קרובות העיר בכעס כי .
כמו כן סיפר למכריו ולשכניו אודות תוכניות הרצח עליהן חשב, וביניהן מתקפה שהתכוון לבצע ב שמעולם לא יצאה לפועל, אולם אמירותיו מעולם לא נלקחו ברצינות.
אחת התמונות בחשבון הפייסבוק שלו הציגה אותו לבוש בז'קט עליו נענדו שני סמלי דגלים המזוהים עם תנועת העליונות לבנה, אלו של רודזיה (כיום זימבבואה) ושל דרום אפריקה בתקופת האפרטהייד.
בתמונה נוספת נראה יושב על מכסה המנוע של רכבו בעודו מחזיק לוחית רישוי עליה הודבק דגל הקונפדרציה.
אחד מחבריו טען כי הביע בפניו את תמיכתו בעניין וכן את רצונו להצית מלחמת אזרחים.
במקרה אחד החרים חברו של רוף את אקדחו האישי מידיו והחביא אותו במקום מסתור, לאחר שהלה פלט מספר התבטאויות אשר העיקו על ליבו, ביניהן דברי גנאי שהופנו נגד כהי עור ואיומיים עתידים כגון .
כמו כן נטען כי הכנסייה לא הייתה המטרה הראשונה בה בחר רוף לביצוע הטבח אלא מוסד לימודים אקדמי כלשהו, אך מאחר שחשש כי לא יוכל להיכנס פנימה בשל סידורי האבטחה לבסוף חזר בו מהחלטתו.
אתר אינטרנט תחת שם התחום lastrhodesian.com אשר הועלה לרשת בידי רוף התגלה לראשונה ב-20 ביוני 2015, כיומיים לאחר מעצרו.
על אף שזהות בעליו הוסתרה באופן מכוון כיום לאחר העלאתו, הצליחו רשויות החוק להוכיח כי אכן היה שייך לרוף.
האתר הכיל תמונות רבות בהן נראה הלה בעודו מחזיק באקדח ובדגל קונפדרציית המדינות של אמריקה בתנוחות שונות, בנוסף לצילומים של סיסמאות נאו-נאציות כגון שמונים ושמונה או ארבע עשרה מילים אשר נכתבו בחול.
תמונות מסוימות צולמו באתרי מורשת שונים בקרוליינה הצפונית והדרומית, וכן בסאליבנס איילנד, אשר בעברם הכילו שוקי עבדים או מטעים וחוות שעסקיהם שגשגו הודות לתעשיית העבדות בארצות הברית.
הפרט שמשך את תשומת הלב הרבה ביותר מתוך אתרו של רוף, עם זאת, היה מנשר בן כ-2,444 מילים בו תיאר בהרחבה את רעיונות האידאולוגיה אשר דחפה אותו לבצע את הטבח בצ'ארלסטון.
המנשר מחולק לשבעה חלקים: הקדמה, שחורים, יהודים, היספנים, אסייתים מזרחיים, פטריוטיות, והסבר.
החלק הראשון של המנשר אינו נושא כותרת כלשהי, ומורכב משלוש פסקאות בהן מספר רוף אודות חייו הפרטיים, ועל האירועים המכוננים אשר הובילו אותו למצב המחשבתי אותו הוא מכנה בשם .
לדבריו, לא גדל במשק בית או בסביבה שקידמו את רעיון הגזענות בצורה יוצאת דופן, והייתה זו למעשה פרשת מותו של טרייבון מרטין אשר העירה אותו מתרדמתו.
רק לאחר שהחל לחקור אודות הנושא ואף קרא לעומק את ערך הוויקיפדיה שעסק בעניין הגיע למסקנה כי ג'ורג' זימרמן, השוטר ההיספני אשר ירה למוות בטרייבון מרטין, צעיר כהה עור בן כשבע עשרה, ונשפט בעקבות זאת בגין רצח מדרגה שנייה, היה למעשה חף מפשע.
תקרית זו דחפה אותו להמשיך בחיפושיו ברחבי האינטרנט אחר פשעים שבוצעו בידי כהי עור כנגד לבנים, עד שלבסוף נתקל באתר האינטרנט של , ארגון אמריקאי המזוהה עם תנועת העליונות הלבנה, בו נחשף לחומר קריאה רב אודות .
בהמשך מביע רוף את תדהמתו מהרעש התקשורתי הרב בו זוכות פרשות פשע בהן כהי עור הם הקורבנות, כאשר, לטענתו, מאות פרשות אחרות שבמרכזן אנשים לבנים הם מושא הפגיעה, מוסתרות לחלוטין מעיני הציבור.
דרך הנושאים הללו המשיך ללמוד אודות משבר המהגרים באירופה, וכן לגבי דבר אותו הוא מכנה בשם .
החלק השני, העוסק באוכלוסיית כהי העור, הוא הארוך והמפורט ביותר מבין כל חלקי המנשר.
הסיבה לכך, מסביר רוף, היא שמצא לנכון לעסוק בקבוצת האנשים עמה צבר את הניסיון הרב ביותר, אשר לטענתו גם מהווה את הבעיה הכי משמעותית הניצבת בפני הציבור האמריקאי בעת המודרנית.
הוא פותח את הפרק במתן הסבר עבור מושג המודעות הגזעית בו השתמש קודם לכן, אשר פירושו, לדבריו, הוא בחינת המציאות והאירועים המתרחשים בה ביחס למשמעותם הגזעית:
בהמשך טוען רוף כי החברה האנושית אחראית להטמעת תסביך עליונות באנשים לבנים ותסביך נחיתות באנשים שחורים, באמצעות מערכת החינוך ומוסדות הלימוד שברשותה.
הדבר בא לידי ביטוי פעמים רבות בתקשורת, כאשר כהי עור אינם נענשים בחומרה כה רבה עבור פשעיהם כמו שאר האנשים.
הדבר דומה, לטענתו, לתרחיש בו אדם מתעלל בכלב.
רוב בני האדם, יש להניח, יחושו חמלה ועצב כלפי סבלו של בעל החיים חסר הישע, אולם במצב הפוך, בו הכלב ינשך בחוזקה את האדם, התחושות שיתעוררו במי שיצפה בכך מהצד לא יהיו חזקות באותה מידה כמו בתרחיש הראשון, משום שכלבים נחשבים לנחותים מבני אדם.
אותה אנלוגיה מקבילה גם לכהי עור, טוען רוף, וזו הסיבה שהם זוכים להקלות כה רבות מצד החברה ומערכת המשפט, ומצליחים להתחמק מידי הצדק.
רוף כותב כי הוא מייחל לכך שהקונצנזוס המדובר אכן היה אמיתי, משום שבצורה זו המצב החברתי הקיים בין האדם הלבן לבין האדם השחור בארצות הברית היה הופך לנסבל בעיניו, אך לא כך הדבר, לצערו, משום שהוא מבוסס על שקרים היסטוריים.
רוף ממשיך לנקוב באמירות הנראות בעיניו כשקרים, מציין כי קרא מאות עדויות של עבדים כהי עור, ועובר לדון אודות נושא ההפרדה הגזעית, אשר לדבריו נועד, למעשה, להגן על האדם הלבן:
בעיה נוספת עליה רוף מתלונן היא הגירתן של משפחות לבנות אל הפרוורים שבקצוות הערים, הרחק ממרכזי המטרופולין הצפופים, על מנת להתרחק מאזורים המאוכלסים בכהי עור.
התנהגות זו מסתמנת בעיניו כתבוסתנית וחלשה, כשקר שאנשים מספרים לעצמם בניסיון להתכחש לדבר שאחריו הם באמת מחפשים, קרי אחר דרך .
רעיון נוסף הנתפש בעיניו של רוף כגרוע באותה מידה כמו הבריחה לפרוורים הוא , קונספט המעודד הגירה המונית של אנשים לבנים לחלק הצפון מערבי של ארצות הברית במטרה להקים מדינה ארית.
רעיונות אלו נובעים, לטענתו, מהאמונה השגויה כי ניצחונו של האדם הלבן במלחמת הגזע הוא אבוד מראש, וזאת בשל מספריהם הגדולים של כהי העור.
הוא מצביע על כך שהן בתקופת העבדות בארצות הברית והן במהלך האפרטהייד בדרום אפריקה עלה מספרם של כהי העור על זה של הלבנים פי כמה וכמה.
הפרק תם בשלילת הדמיון שבין האדם הלבן לבין האדם השחור, .
התכונות הדומיננטיות ביותר אצל כהי העור, קרי מנת משכל נמוכה, חוסר שליטה בדחפים, ורמות גבוהות של טסטוסטרון, יוצרות מצב אותו מכנה רוף בשם .
עצם העובדה שלבנים ושחורים יכולים להתרבות זה עם זה שקולה, לדעתו, לסוסים וחמורים אשר יכולים להפיק פרדים בשל קרבתם הגנטית.
הפסקה האחרונה עוסקת בנשים לבנות אשר נפלו קורבן לנישואים בין-גזעיים או כאלו אשר שכבו עם כהי עור.
רוף טוען כי יש להימנע מהפגנת זלזול וכעס כלפיהן, משום שהתנהגות שלילית מהסוג הזה לא תעזור להציל אותן מהגורל המר אליו נפלו.
החלק השלישי, הנוגע ליהודים, הוא קצר יחסית ומכיל שתי פסקאות בלבד.
רוף טוען כי מרבית היהודים האמריקאים והאירופאים משתייכים לגזע הלבן, ושהבעיה העיקרית אינה מצויה בדמם, אלא בזהותם.
לדבריו, היהודים עובדים אחד עם השני כדי להרכיב רשת ענקית וחידתית שאת פשרה הוא אינו מסוגל להבין, וכינה אותם בשם אניגמה.
החלק הרביעי עוסק בקצרה בהיספנים, קרי מגוון האוכלוסיות שהיגרו מאמריקה הדרומית לארצות הברית, ובייחוד מקסיקנים.
רוף מבדיל בין היספנים טובים לרעים, וטוען כי חלקם עשויים להיות לבנים לחלוטין.
לדבריו, היספנים לבנים הם אלו שמרכיבים את האליטה במדינות לטיניות רבות, וכי ישנם שראוי להציל באורוגוואי, ארגנטינה, צ'ילה, ואפילו ברזיל.
החלק החמישי והקצר ביותר עוסק בגזעי מזרח אסיה.
רוף פותח את דבריו בהבעת כבוד כלפי גזעי האנשים הללו, וטוען כי במידה והאדם הלבן ייכחד הם עדיין יוכלו לקחת עמם מורשת לבנה כלשהי.
האסייתים, לדבריו, הם אנשים מאוד גזעניים מטבעם, והוא אינו שולל ברית אפשרית בינם לבין האדם הלבן.
החלק השישי עוסק בשנאתו של רוף כלפי הצביעות של רגש הפטריוטיות האמריקאי, אותו הוא מכנה בתור בדיחה, וממשיך לתאר את תיעובו כלפי מראהו של הדגל האמריקאי.
לטענתו, האמריקאים מעמידים פנים כי יש להם דבר מה להתגאות בו בזמן שאנשים לבנים נרצחים באופן יומיומי ברחובות, וכי עליהם להתחיל להגן על הגזע הלבן במקום להילחם עבור היהודים.
החלק השביעי והאחרון המסיים את המנשר שימש את רוף עבור הצדקותיו הסופיות לטבח בצ'ארלסטון.
הוא מסביר מדוע בחר בצ'ארלסטון עבור הטבח, ומתלונן על כך שחוסר פעולה מוחלט מצד ארגונים אחרים כגון גלוחי הראש או הקו קלוקס קלאן דחף אותו להיות זה שנבחר לעשות זאת:
הפסקה האחרונה מלמדת כי המנשר פורסם ככל הנראה זמן קצר לפני הטבח, מפני שרוף מתנצל על כך שכתב אותו בזריזות וייתכן כי חלק ממחשבותיו המוצלחות ביותר אבדו לנצח בשל כך.
הוא מצטט שני סרטים: מאמריקה איקס העוסק בגזענות בארצות הברית, וכן מהסרט האהוב עליו, .
בערב ה-18 ביוני 2015 ויתר רוף על זכויות הסגרתו, אשר מנעו עד לאותה העת את העברתו מקרוליינה הצפונית, בה נעצר, לקרוליינה הדרומית, בה ביצע את הטבח.
הוא הועבר למתקן הכליאה שריף אל קאנון ב, שם נכלא בתא הסמוך לזה של אסיר בשם מייקל סלייגר, שוטר לשעבר אשר הורשע ברצח מדרגה ראשונה ב.
מאחר שחלק מסעיפי האישום שהועלו נגדו הוגדרו בידי החוק כאישומים פדרליים, נאלץ רוף להישפט פעמיים, הן במשפט פדרלי והן במשפט מדיני, ובכך הפך לאדם הראשון בהיסטוריה של ארצות הברית שעמד בפני גזר דין אפשרי של עונש מוות בכל אחד מהם.
התובעת הכללית של ארצות הברית דאז לורטה לינץ' הצהירה ב-22 ביולי 2015 כי חבר מושבעים גדול הגיש שלושים ושלושה אישומים פדרליים כנגד רוף, ביניהם שנים עשר בשל פשעי שנאה כנגד קורבנות כהי עור, שנים עשר נוספים בשל פגיעה בחופש הדת, ותשעה אחרים בשל שימוש בכלי ירי במטרה לרצוח.
רוף טען לחפות מפשע בגין כל האישומים ב-31 ביולי בעצתו של עורך דינו, .
תחילה רצה להודות באשמה, אולם ברוק טען כי לא יהיה זה דבר מושכל לעשות בטרם תחשוף הפרקליטות את כוונותיה בנוגע לדרישת עונש המוות בשל האישומים שהוגשו נגדו, היות ששמונה עשר מתוך שלושים ושלושה מהם העניקו לתביעה את היכולת לבקש את הוצאתו להורג בגינם.
מחלקת המשפטים של ארצות הברית הודיעה ב-24 במאי 2016 כי אכן תדרוש את עונש המוות, ובכך הפך רוף לאדם הראשון בהיסטוריה האמריקאית שעמד בפני עונש מוות מדיני ופדרלי בו זמנית.
שימועים קדם משפטיים רבים נערכו כדי לדון בעתירות השונות שהגישו שני הצדדים.
ב-9 ביוני 2016 הגישו עורכי דינו של רוף עתירה לבית המשפט בניסיון למנוע מינוי של חבר מושבעים, כך שהמשפט ינוהל על ידי שופט אחד בלבד אשר יקבע בעצמו האם רוף אשם או חף מפשע, ובמידה ויורשע יקבל סמכות מלאה בדבר מתן גזר הדין.
ב-2 באוגוסט הגישו עתירה נוספת בה נטען כי החוקים הפדרליים שהכתיבו את עונש המוות הם מנוגדים לחוקת ארצות הברית.
תגובת הפרקליטות כנגד העתירה הוגשה ב-22 באוגוסט.
התובעים הפדרליים הודיעו ב-23 באוגוסט על כוונתם לזמן מספר מומחים שיעידו במשפט, ביניהם כאלו שהיו בקיאים בנושאי הלאומנות והעליונות הלבנה.
המסמכים שהגישו באותו היום רמזו גם על קיומן של ראיות מכריעות כנגד רוף.
השופט המחוזי הורה ב-31 באוגוסט על קיומו של שימוע שייערך בדלתיים סגורות ב-1 בספטמבר, בו תתקבלנה החלטות לגבי קבילותן של מספר ראיות בתיק כנגד רוף.
גרגל הסביר את החלטתו, .
התובעים הפדרליים הגישו עתירה נוספת ב-6 בספטמבר בה ביקשו מבית המשפט לאסור על עורכי דינו של רוף לבקש רחמים מחבר המושבעים במהלך שלב גזר הדין במידה והלה יימצא אשם, משום שלדבריהם תקבל ההגנה די הזדמנויות להציג ראיות שיוכלו לשנות את דעתם של המושבעים במהלך המשפט.
למחרת ביקשו להכיר מספר תרשימים כראיות חדשות, וביניהם ציר זמן של הטבח והחקירה העוקבת אשר נבנה בידי אחד הסוכנים הפדרליים שחקר את הירי באופן ישיר.
תהליך בחירת חבר המושבעים אמור היה להתחיל ב-26 בספטמבר, אולם נדחה בידי השופט גרגל ב-8 בנובמבר ל-21 בנובמבר, ופעם נוספת ב-14 בנובמבר ל-28 בנובמבר.
מאגר המועמדים הכיל כשלושת אלפים אנשים, מתוכם נבחרו כשנים עשר מושבעים, בנוסף למספר חלופיים.
במהלך אותו החודש הורה השופט גם על קיום הערכת כשירות עבור רוף אשר נקבעה ל-16 בנובמבר ונועדה לבדוק האם היה מסוגל לעמוד למשפט, אולם היא נדחתה ל-17 בנובמבר ולאחר מכן ל-21 בנובמבר.
ב-25 בנובמבר הוכרז כי רוף נמצא כשיר לעמוד למשפט.
כעבור שלושה ימים אישר שופט פדרלי את העתירה שהגיש, בה ביקש לייצג את עצמו.
ב-4 בדצמבר, עם זאת, שלח רוף פתק שכתב במו ידיו לגרגל, בו ביקש שיאשר לו להשיב את עורכי דינו עבור שלבי המשפט הראשונים, בקשה לה גרגל הסכים למחרת היום.
המשפט החל לבסוף ב-7 בדצמבר, עם חבר מושבעים שהורכב משתי נשים שחורות, תשע נשים לבנות, גבר שחור אחד, וגבר לבן אחד.
במהלך היום הראשון בו מסרה אחת הניצולות את עדותה בנוגע לטבח, התמוטטה אמו של רוף בתוך בית המשפט לאחר שקיבלה התקף לב.
בימים הבאים הוצגו בפני חבר המושבעים צילומי חדר החקירות בו נחקר רוף בידי סוכנים פדרליים לאחר מעצרו, בהם נראה צוחק בזמן שהודה כי רצח תשעה אנשים בכנסייה.
כמו כן ציין כי שתה מעט אלכוהול לפני שהגיע למקום.
ב-15 בדצמבר, לאחר דיון שארך כשעתיים, מצא חבר המושבעים את רוף אשם בכל שלושים ושלושה סעיפי האישום.
במהלך שימוע שנערך ב-28 בדצמבר הודיע רוף כי ימשיך לשלב גזר הדין ללא עורכי דינו, אף על פי שהשופט הזהיר אותו כי אין זה דבר מושכל לעשות.
כמו כן מסר רוף כי אין בכוונתו לזמן עדים או להציג ראיות כלשהם העשויים לסייע לו להימנע מעונש המוות.
שימוע נוסף נערך בדלתיים סגורות ב-3 בינואר 2017 בנוגע לכשירותו של רוף לעמוד למשפט בעקבות עתירה חתומה שהוגשה בידי צוות ההגנה לידיו של השופט בלבד.
העתירה נדחתה בתום דיון ארוך, שבסיומו הכריז גרגל על כשירותו המלאה של רוף.
ביום האחרון למשפט, ה-10 בינואר, המליץ חבר המושבעים על מתן עונש המוות, ורוף נידון למוות באמצעות זריקת רעל.
רוף הורשע בתשעה אישומי רצח ובאישום אחד של החזקת כלי נשק במהלך ביצוע פשע אלים ב-19 ביוני 2016, והופיע לראשונה בפני בית המשפט בהמשך אותו היום מתוך מקום מעצרו באמצעות שיחת וידאו.
במהלך השימוע שוחחו עמו ניצולי הטבח ובני משפחותיהם של הנספים, ואמרו לו כי הם וסולחים לו על מעשיו.
מושלת מדינת קרוליינה הדרומית, ניקי היילי, קראה לתביעה לדרוש את עונש המוות עבורו.
השופט שנבחר עבור משפטו של רוף, ג'יימס "סקיפ" גוסנל ג'וניור, עורר תרעומת רחבה במהלך השימוע לאחר שאמר כי , בטרם קבע את מחיר ערבות השחרור של רוף בסכום של כמיליון דולרים עבור סעיף החזקת הנשק, על אף שטען בהמשך כי אין זה בסמכותו לאשר ערבות נוספת בגין אישומי הרצח.
שלושה סעיפי אישום נוספים בגין ניסיון רצח הוגשו נגד רוף ב-7 ביולי, כל אחד מהם עבור ניצול אחר אשר שרד את הירי.
צו איסור פרסום זמני הוצא בידי שופט ב-14 ביולי בעקבות הופעתו של מכתב פרי ידיו של רוף באתר מכירות פומביות.
כמה מהוראות הצו הוסרו ב-14 באוקטובר לאחר שמספר קבוצות וביניהן בני משפחות הקורבנות ביקשו לאשר את הפצתם של תרשימי שיחות הטלפון למשטרה שדיווחו אודות הירי, בנוסף למסמכים אחרים.
השופט קבע ב-16 ביולי את תאריך תחילת משפטו של רוף ל-11 ביולי 2016. כעבור מספר ימים הורה בית המשפט לרוף לספק דוגמאות של כתב ידו לגורמי החקירה, זאת בעקבות מספר ראיות בדמות פתקים ורשימות שנתפסו עליו במהלך מעצרו, וכן במספר מקומות נוספים, והצורך שהתעורר בדבר זיהוי האדם שכתב אותם.
התובעת המחוזית סקרלט וילסון מסרה ב-3 בספטמבר כי תבקש את עונש המוות עבור רוף מאחר שיותר משני אנשים נרצחו במהלך הטבח.
בתגובה, הודיע רוף ב-16 בספטמבר כי יהיה מוכן להודות באשמת כל סעיפי האישום בתנאי שהפרקליטות תחליף את בקשתה לעונש המוות במאסר עולם ללא שחרור מוקדם.
תאריך המשפט נדחה במהלך חודש אפריל 2016 ל-17 בינואר 2017, ובהמשך נדחה שוב לתאריך לא ידוע.
תהליך בחירת חבר המושבעים נדחה אף הוא.
המשפט החל לבסוף ב-10 באפריל 2017, במהלכו הודה רוף באשמה בגין תשעה אישומי רצח ונידון למאסר עולם ללא אפשרות לשחרור מוקדם.
במכתב שמסרה לידי משפחות הקורבנות, כתבה התובעת, וילסון, כי עסקת הטיעון נועדה להוות מעין במקרה שעונש המוות שנגזר עליו במהלך המשפט הפדרלי יבוטל בעתיד, כך שבכל מקרה יישאר כלוא בבית הסוהר למשך שארית חייו.
אחד התקדימים המשפטיים הבולטים שהופיעו בעתירתם הוא המקרה המפורסם של , המתאר מצב בו שופט עשויים לכפות על נאשם הלוקה בנפשו ייצוג משפטי של עורך דין.
כחלק מתהליך הערעור טענו עורכי דינו של רוף ב-25 במאי 2021 כי הוא מכדי שיוכל לייצג את עצמו משפטית, בנוסף לכך שנמצא על הספקטרום הסכיזופרני וגילה סממנים של אוטיזם קל, חרדות ודיכאון.
לדבריהם, לא גילה רוף שמץ של עניין או אכפתיות בגזר הדין שהוטל עליו, מאחר שהאמין כי כוח של לאומנים לבנים יבוא להצלתו ויחלץ אותו מבית הסוהר לאחר שמלחמת הגזע תפרוץ.
כמו כן טענו כי הלה ניסה להסתיר את מצבו הנפשי במהלך המשפט.
חבר השופטים המשולש דחה את ערעורו של רוף פה אחד ב-25 באוגוסט אותה שנה, ותמך בהמשך עונש המוות שנגזר עליו.
הם תיארו את החלטתם בתמליל בן מאה וארבעים ותשעה עמודים שבסופו כתבו כי, .
עורכי דינו של רוף ערערו על החלטת השופטים בפני בית המשפט, אולם ב-24 בספטמבר אותה שנה נדחה ערעורם בטענה כי על עתירותיהם לבוא מחדש בפני מערכת בתי המשפט לערעורים.
צוות ההגנה של רוף מסר לתקשורת ב--2 במרץ 2022 כי עתר לבית המשפט העליון של ארצות הברית על מנת שיפתור את הסכסוך שהתפתח בין רוף לבין עורכי דינו בדבר קו הגנת אי השפיות בו ביקשו להשתמש.
רוף פיטר את עורכי דינו בניסיון למנוע מהם להציג אותו כלוקה בנפשו, אך לטענתם בית המשפט היה צריך לאפשר להם להמשיך בעבודתם.
בית המשפט העליון סירב להגיב לעתירה, ובשל כך היא נדחתה ב-11 באוקטובר אותה שנה.
במהלך שהותו בתא בית המעצר של מחוז צ'ארלסטון בזמן שנמשך משפטו, נקלע רוף לקטטה ב-4 באוגוסט 2016 לאחר שעציר נוסף תקף אותו.
הוא ספג מספר חבלות בפניו ובגופו, אולם לא נפצע באופן רציני, ושב חזרה לתאו כעבור זמן מה לאחר שנבדק בידי חובש.
התוקף זוהה בהמשך בתור דוויין מריון סטפורד בן העשרים וחמש, עציר אפרו-אמריקאי שהמתין באותה העת למשפטו באשמת תקיפה מדרגה ראשונה ושוד מזוין.
סטפורד הצליח לעזוב את תאו ולעבור דרך דלת פלדה בטרם ירד בגרם מדרגות שהוביל ליחידת המשמורת של הכלא, שם מצא את רוף יושב לבדו בתאו לאחר ששני הסוהרים שהשגיחו עליו עזבו את המקום, כאשר אחד יצא להפסקתו והשני נקרא למלא משימה אחרת.
עורכי דינו של רוף הודיעו כי אין בכוונתם להגיש אישומים או לתבוע את התוקף, אשר שוחרר בערבות של כמאה אלף דולרים למחרת היום, כשמונה עשר חודשים לאחר שנכלא לראשונה.
דילן פלייפייר הוא שחקן קנדי.
פלייפיר נולד וגדל בפורט סנט ג'יימס, קולומביה הבריטית.
הוא מגיע ממשפחה של שחקני הוקי.
לפני שהפך לשחקן, פלייפייר שיחק הוקי Merritt Centennials של ליגת ההוקי של קולומביה הבריטית.
הוא בנו של שחקן ה-NHL לשעבר ג'ים פלייפייר ואחיינו של שחקן ההוקי לארי פלייפייר .
החל מ-2014 הוא שיחק את נוקס בסדרת הטלוויזיה "Some Assembly Required" במשך כל 3 העונות עד שהסדרה בוטלה ב-2016. בשנת 2017, פלייפייר לוהק לתפקיד של גיל, בנו של גסטון, בסרטים "היורשים 2" ו"היורשים 3" .
הוא משחק לעיתים קרובות בתפקידים הכוללים משחק הוקי, בין השאר בשל כישורי ההחלקה שלו.
ב-2013 שיחק, לצד, אנדרו הר, בסרט הוקי: "Mr Hockey: The Gordie Howe Story" בתור בנו של גורדי האו, מרטי האו.
בשנת 2016 החל פלייפייר לשחק בקומדיית המצבים הקנדית המצליחה "לטרקני", בתור ריילי, אחד מהספורטאים של העיירה.
דימא סאדק היא עיתונאית ומגישת חדשות לבנונית.
סאדק נולדה בחיאם, למשפחה שיעית.
היא למדה מדעי המדינה באוניברסיטת סנט ג'וזף, ולאחר מכן פנתה לקריירה תקשורתית.
כסטודנטית עבדה סאדק בעיתון אס-סאפיר
בשנת 2007 החלה לעבוד בערוץ OTV כשדרנית ומגישת תוכנית הבוקר.
ב-2011 עברה לעבוד בערוץ LBC בו הגישה תוכניות פוליטיות וחדשות.
בשנת 2019 היא התפטרה מתאגיד השידור הלבנוני, על רקע מה שתיארה כ"ניסיונות להגביל אותה על רקע פוליטי".
בינואר 2021 היא החלה להגיש תוכנית בערוץ MTV הלבנוני .
למרות היותה שיעית היא נחשבת למבקרת של ארגון הטרור חזבאללה.
ביולי 2023 נידונה סאדק לשנת מאסר באשמת "הסתה לסכסוכים עדתיים", בגין פוסט שפרסמה בשנת 2020 ובו ביקורת על הזרם הלבנוני החופשי תנועתו של ג'ובראן באסיל.
בפוסט היא טענה שהתנועה היא נאצית.
בנוסף, היא חויבה לשלם פיצויים בסך 110 מיליון לירות לבנוניות.
סאדק נשואה לד"ר אחמד אל חאג', והיא אם לשלוש בנות.
דילשוד קומילוב (באוזבקית: Dilshod Komilov/Дилшод Комилов; נולד ב-16 במאי 1999 בטשקנט שבאוזבקיסטן) הוא כדורגלן אוזבקי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת קיזילקום מליגת העל האוזבקית ובנבחרת אוזבקיסטן.
קומילוב החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות לוקומוטיב טשקנט ואנדיז'ון מליגת העל האוזבקית.
ב-27 ביולי 2024 חתם בנסאף מליגת העל האוזבקית, וזכה עמה באליפות אוזבקיסטן לעונת .
ב-19 בפברואר 2025 חתם בקיזילקום מליגת העל האוזבקית.
ב-27 בינואר 2025 ערך קומילוב את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוזבקיסטן, בתיקו 0-0 נגד נבחרת ירדן במשחק ידידות.
דימונה היא עיר במחוז הדרום בישראל, הממוקמת באזור הנגב המזרחי, כ־35 קילומטרים דרומית־מזרחית לבאר שבע וכ־35 קילומטרים מערבית לים המלח.
העיר נוסדה בשנת 1955 במסגרת פרויקט פיתוח הנגב, והוכרזה כעיר בשנת 1969. נכון לשנים האחרונות מתגוררים בה למעלה מ־43,000 תושבים.
והיא נחשבת לבירת הנגב המזרחי.
בעיר פועלים מוסדות תרבות, חינוך וקהילה מגוונים, ובהם תיאטרון דימונה, רשת המרכזים הקהילתיים, אגף צעירים עירוני, העוסק בפיתוח שירותים ותוכניות לצעירים בגילאי 18-35, קונסרבטוריון עירוני רשות ספורט ותשתיות נרחבות.
דימונה משמשת מרכז אזורי לתעשיות בתחומי הכימיה, ההנדסה, האנרגיה והטכנולוגיה, ונהנית מנגישות תחבורתית הכוללת תחנת רכבת וקווי אוטובוס לערים מרכזיות באזור.
שטח השיפוט של דימונה כולל שטחים נרחבים מסביבה, ועל כן באופן רשמי היא העיר הגדולה בישראל בשטחה (220 קמ"ר).
עובדה זו מעניקה לעיר עתודות בנייה ופיתוח נרחבות.
דימונה הוקמה ב-19 בספטמבר 1955 כאשר הובאו למקום 36 משפחות של עולים מצפון אפריקה.
בסוף שנות החמישים ובתחילת שנות השישים של המאה העשרים התיישבו בה גם עולים ממזרח אירופה.
הדעות חלוקות באשר לזהותו של הוגה הרעיון להקים את העיר דימונה.
לדברי שר הפיתוח דב יוסף בשנת 1953, בעת ביקורו במפעלי ים המלח, בילה כמה לילות במחנה העובדים במקום.
התנאים לא היו אידיאליים, סיפר יוסף, שביקש למצוא לעובדים מקום יבש יותר לישון בו.
כך, לטענתו, בא לעולם הרעיון להקים את דימונה.
עם זאת, בכתבה שהתפרסמה כמה שנים לאחר מכן נטען כי את הקמת העיר הגתה דווקא גולדה מאיר.
שמה של העיר לקוח מ:
היו שהתייחסו בפסימיות, לאפשרות להקים עיר בלב המדבר, וכינו את היישוב "דמיונה" או "דמעונה".
העיר הוקמה בסמוך למפעלי ים המלח, שהחלו לפעול כבר ב-1952. בסוף שנת 1958 נפתח בעיר מפעל הטקסטיל "כיתן".
דימונה הוכרזה כמועצה מקומית בשנת 1958 וכעיר בשנת 1969 - שנים של עלייה ניכרת מהודו, בעיקר מקהילת בני ישראל (הודו) לעיר.
לאחר צמצום הדרגתי של אוכלוסיית העיר, בשנות השבעים ובשנות התשעים התיישבו בה עולים מברית המועצות ומארצות אחרות.
בינואר 2014 פורסמה תוכנית להקמת מרכז תחבורתי חדש בעיר, ששטחו כ-2,500 מ"ר.
התוכנית כללה גם העתקה של תחנת הרכבת דימונה לאזור הכניסה הדרומית לעיר כדי להקל על הגישה אליה.
בשנת 2016 חנכה קק"ל בעיר פארק המותאם לבעלי מוגבלויות ובו אגם מלאכותי בפארק בן-גוריון, הנקרא "אגם פרס" על-שם שמעון פרס במימון ידידי קק"ל הולנד.
באוגוסט 2019 אושרה תוכנית המתאר של העיר, במסגרתה יוקמו כ-23,000 יח"ד,כ-1.5 מיליון מ"ר לשטחי מסחר ותעסוקה לתושבי העיר והאזור, סלילת כביש כניסה צפוני חדש ושיפור שירותי התחבורה הציבורית בעיר.
להלן גרף התפתחות האוכלוסייה בדימונה, על פי נתוני הלמ"ס:
בדימונה מתגוררים למעלה מ-2,500 בני קהילת העבריים, המכונה חבר משה.
זוהי הקהילה הגדולה ביותר שלהם בישראל.
העבריים בדימונה מתגוררים במרכז קליטה לשעבר ומקיימים קהילה שיתופית ומאוחדת.
הקהילה הוקמה בשנת 1969 כאשר תושביה החזיקו רק אשרות של תיירים, ללא כל מעמד של קבע.
בשנת 1990 קיבלו חברי הקהילה מעמד של תושבים ארעיים.
מעמד זה התיר להם ישיבה חוקית בארץ, אך לא נתן להם מעמד של קבע וגם לא אזרחות ישראלית.
בשנת 2003 קיבלו בני הקהילה מעמד של תושבי קבע.
קהילות נוספות של העבריים מתגוררות בערד ומצפה רמון הסמוכות וכן בטבריה.
באזור דימונה ממוקמים מספר מפעלי תעשייה גדולים, ובהם מפעלי ים המלח, רותם אמפרט נגב, פריקלאס ים המלח, הקריה למחקר גרעיני, חיפה כימיקלים ומפעל סיליקט.
אזורי התעשייה בדימונה מסווגים כאזור פיתוח עם עדיפות לאומית גבוהה.
בכניסה לעיר שוכן קניון פרץ סנטר המשתרע על פני שטח של 16,000 מ"ר,
עם הקמת העיר הוקמו בדימונה שתי תשלובות טקסטיל גדולות.
חברת "סיבי דימונה" שהעסיקה בשיאה כ-1,750 עובדים, וחברת "כיתן דימונה" שהעסיקה בשיאה כ-2,000 עובדים.
תשלובת "סיבי דימונה" נסגרה בתחילת 1997, ו"כיתן" נסגרה סופית ב-2012, לאחר שנותרו בו 80 עובדים בלבד.
בינואר 2007, נחנך קניון דימונה, שהוקם על חורבות מפעל "סיבי דימונה" (שנקרא "דימונה טקסטיל" בשנים האחרונות לקיומו).
בינואר 2018 החלו העבודות על הקמת מרכז מסחרי שנפתח בשנת 2021 ומאכלס מספר רב של חנויות.
תחבורה עירונית ובין-עירונית מרוכזת בתחנה מרכזית דימונה שממוקמת במרכז העיר.
במערב העיר נמצאת תחנת הרכבת דימונה הממוקמת על מסילת הדרום, וממנה יוצאת רכבת 4 פעמים ביום לתחנת הרכבת באר שבע – צפון / אוניברסיטה.
בעיר מספר מוסדות תרבות וקהילה:
מרכז קהילתי (מתנ"ס) הפועל מאז 1971.
מרכז תרבות וחינוך לקהל הרחב עם פעילויות לבעלי צרכים מיוחדים בספרייה העירונית.
פרויקט להב"ה, מרכז מחשוב המספק חוגים ופעילויות מחשב לילדים ולמבוגרים.
יעדים, מרכז הצעירים ופיתוח ההון האנושי בדימונה המקיים אירועי תרבות לצעירים.
מרכז תקשורת ובו מגמות תקשורת שונות ורדיו מקומי "רדיו דימונה".
קונסרבטוריון עירוני, בניהולה של אורלי חרותי.
לקונסרבטוריון תזמורת נוער המייצגת את דימונה בישראל ומחוצה לה.
שני כפרי סטודנטים של עמותת איילים המקיימים פעילויות העשרה ותמיכה בקהילה
תיאטרון דימונה, שהוקם בשנת 2009 (עבר למבנה חדש בשכונת כובשי אילת ב-2011), פועל בשם "מעבדת תרבות", והוקם למען עידוד היצירה בפריפריה.
מספר פסטיבלים ואירועי תרבות מתקיימים בדימונה מדי שנה:
פסטיבל דימונה לתקשורת ולקולנוע צעיר – אירוע לנוער הנמשך שלושה ימים.
כנס דימונה לתקשורת – כנס יומי המתקיים מדי שנה ומעלה לדיון נושאי תקשורת וחברה.
פסטיבל המחול והפולקלור הבינלאומי – פסטיבל ריקוד בינלאומי.
פסטיבל אורות המחול ע"ש מוטי אלפסי - פסטיבל מחול המתקיים בעיר דימונה מדי שנה בחג החנוכה החל משנת 2009.
פסטיבל העדות – מציג ביתני אוכל של עדות שונות ומופעי מוזיקה.
הפסטיבל לקולנוע צעיר ע"ש יוסי עזריאל - מתקיים מספר שנים בדימונה ומאפשר לכל בני הנוער היוצרים סרטים קצרים במגמות הקולנוע בתיכוניים בארץ להציג את יצירותיהם ולהתחרות על פרס האוסקר הצעיר.
גרעין בנות שירות מטעם הגרעין התורני, הפועלות בעיר בתקנים שונים ומקיימות פעילויות נרחבות בעיר לכלל התושבים.
עמותת מאירים פועלת בעיר- עמותה לילדים עם צרכים מיוחדים המבוססת על מתנדבים.
בנוסף פועל בעיר מועדון עלמא לנוער עם צרכים מיוחדים.
פסטיבל הנרקיסים - פסטיבל שמתקיים במועד פריחת נרקיסי הנגב (לרוב בחודש ינואר) ומושך אליו את בתי הספר היסודיים בדימונה, מאות מטיילים עצמאים והפנינג משפחות שמסמל את שיא הפסטיבל, הפסטיבל מתוכנן ומבוצע ע"י צוות מל"ש דימונה בשיתוף עם עיריית דימונה, חוגי סיירות של קק"ל, וקק"ל.
עלילת הסרט סוף העולם שמאלה מתרחשת לכאורה בדימונה.
הממואר "סנוב אשכנזי מדימונה" מאת זיו תדהר מתאר את התפתחות העיר מבחינה אדריכלית בין שנות השבעים לשנות התשעים.
הכותב מציג נקודת מבט אישית ומקצועית לפתרונות תכנוניים של העיר בלב המדבר..
בענף הכדורגל מועדון ספורט דימונה (בעבר הפועל דימונה) מפעיל קבוצת בוגרים בליגה א' בנוסף למחלקת נוער.
מועדון מכבי דימונה מפעיל קבוצת בוגרים בליגה ג'.
משחקי הקבוצות נערכים באצטדיון דימונה.
בענף הכדורסל מועדון הפועל דימונה מפעיל קבוצת בוגרים בליגה א' דרום ומועדון מכבי דימונה מפעיל קבוצת בוגרים בליגה ב' ומחלקת נוער.
משחקי הקבוצות נערכים באולם הספורט "גאון".
בענף הכדוריד מועדון מכבי דימונה משתתף בליגת העל בכדוריד החל משנת 2019 ומפעיל מחלקת נוער.
משחקי הקבוצה נערכים באולם הפיס במתחם הקאנטרי.
בענף טניס שולחן מועדון הגברים והנשים של מכבי דימונה משתתף בכלל הליגות של איגוד טניס השולחן.
בדימונה ישנם כשבעים בתי כנסת, וארבעה מקוואות.
רבני העיר הם הרב יצחק אלפנט (הרב האשכנזי) והרב דוד תורג'מן -ראש הישיבה בעיר- מ"מ רב העיר (הרב הספרדי)