tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
רבי יצחק זאב צוקרמן - שני הרבנים האחרונים נספו בטרבלינקה
בְּרָאקֶל (בלועזית: Braekel) הוא גזע של תרנגול שמגיע מאזור בראקל בבלגיה.
גזע הבראקל מופיע בשני מופעי צבע: האחד, חום כהה/שחור-לבן (מכונה גם "כסוף") באופן משובץ-מנומר, והשני, חום-כתום (מכונה גם "זהוב") באופן משובץ-מנומר.
צווארו של העוף הוא בצבע אחיד (לבן או כתום, בהתאמה) ובעל נוצות ארוכות יותר.
גובהו של הזכר כ-60 סנטימטר, נוצות זנבו גדולות יותר, וכרבולתו אדומה ובולטת יותר.
התרנגול ניזון מדגנים ומעלים, ומטילה כ־200 ביצים בשנה.
תרנגולת מזן בראקל מטילה בין 150 ל-180 ביצים לבנות בשנה, וביציהן יחסית גדולות במשקל של כ-65 גרם.
הבראקל היא תרנגולת שאינה דוגרת בדרך כלל, ולצורך רבייה משתמשים בתרנגולת מגזע אחר או במדגרה.
מקורו של העוף הוא בבלגיה, שם גידלו אותו במשך מאות שנים והוא מוכר שם כבר משנת 1416. על פי ההערכות מקורו הוא בזן הפאיומי המצרי, ממנה הגיע לבלגיה על ידי צלבנים.
כיום גזע הבראקל מגודל בעיקר לנוי או לשימור, בייחוד במשקים פרטיים בבלגיה ובסביבתה הקרובה.
בשנת 1968 הזן עמד בפני סכנת הכחדה והחלה פעילות לשימורו, לצורך כך הוקם ב-1971 מועדון ידידי הבראקל, שהצליח לאסוף כמה פרטים בודדים מהזן ולהצילו מהכחדה.
החברה איתרה עופות אלו שלדבריה הם מגזע טהור ללא הכלאות.
בתחילת ההליך קיבלה החברה התחייבות מטעם כשרות בד"ץ העדה החרדית לחייב את המשחטות שבפיקוחם לרכוש רק מהעופות שישווקו שאין בהם חששות אלו, אולם לא ניתן אישור ספציפי על זן הבראקל, וחלק מהרבנים החתומים על התחייבות זו טענו כי לגבי זן זה קיימות חששות כשרות.
אף שלבראקל סימני טהרה של עופות, עם תחילת שיווקו התפתחה מחלוקת הלכתית בשאלת כשרותו למאכל.
הדיון נסוב על השאלה - האם מדובר בעוף שנאכל במשך השנים על ידי יהודים שומרי מצוות, דבר המעיד על כך שיש לעוף מסורת אודות כשרותו.
תנאי זה כדי להתיר עופות באכילה לדעת הרמ"א, מחשש שמא העוף "דורס" ("שנועץ צפרניו בבעלי חיים ודורסן, וכעין דרוסת הנץ".
הגדרה זו לא חופפת בהכרח למונח עופות דורסים).
המצדדים להתיר את הבראקל,טוענים כי מדובר בזן תרנגול עם שינויים קלים שאינם מצריכים מסורת, אך גם חיזקו את עמדתם בעדויות שוחטים לפיהם עוף זה נשחט בעבר במקומות שונים כעוף כשר, ועל כן ישנה מסורת כשרות עליו.
כמו כן, נטען שהיות שהבראקל גדל בין תרנגולים טהורים, הרי שזה נחשב כמסורת לכשרותו.
המצדדים לאסור את הבראקל טוענים כי עוף זה לא היה מצוי, והשוחטים המעידים ששחטו "בראקל" מחליפים אותו בזנים אחרים דומים, או ששחטו אותו ללא בירור המסורת שלו, כאשר מדובר היה בזן בלתי מצוי במקומות יישוב יהודים, וגם יהודי בלגיה לא היו רגילים לאוכלו.
כמו כן הצביעו על מאפיינים חיצוניים השונים מזני העופות המקובלים ככשרים, ועל דמיון פיזי בינו לבין עופות דורסים שמצביעים על כך שייתכן ומדובר בעוף טמא.
בראשית היא סדרת טלוויזיה מסוג דרמה ומדע בדיוני מבית ה-BBC, שיצאה לראשונה בבריטניה ב-10 בפברואר 2007 והסתיימה לאחר חמש עונות ב-28 ביוני 2011.
סדרה זו עוסקת במצב אסכטולוגי בו יצורים חריגים מופיעים ברחבי בריטניה ללא שום סיבה, ופרופסור קאטר ואנשיו מנסים לעקוב אחרי יצורים פרהיסטוריים אשר נכחדו מזמן וגם יצורים עתידיים המגיחים לעולם דרך פתחים היכולים להרוס את העולם.
בסדרה נראים בין השאר השחקנים: דאגלס הנשל, ג'יימס מארי, אנדרו לי פוטס, האנה ספיריט וג'ולייט אוברי.
הוא נוצר על ידי התסריטאים אדריאן הודגס וטים היינס, אשר יצר בין השאר את מקבץ סרטי "ללכת עם...".
סדרת המשך בשם "בראשית: עולם חדש" עלתה בשנים 2012–2013. נושא הסדרה דומה, אך השחקנים אחרים והיא מתרחשת בקנדה וגם בתאריך אחר.
השחקן אנדרו לי פוטס, מופיע בסדרת ההמשך לשני פרקים, בתפקידו כקונור טמפל.
בנוסף יצאו לסדרה כמה משחקי מחשב וארבעה ספרים ("צל היגואר", "האי האבוד", "אירוע הכחדה", "אש ומים").
בעקבות הופעות חריגות שצצות ברחבי בריטניה, יצאו הפרופסור ניק קאטר, עוזרו, סטיבן הארט והסטודנט קונור טמפל לחפש את מקורם.
מסתבר להם שמספר יצורים פריסטוריים מגיחים דרך מעברים נוצצים בשם "סטיות" ומשרד הפנים בפיקוח של ג'יימס לסטר וקלאודיה בראון נהיה מעורב באיתורם.
במהלך המסע מופיעים לפרופסור וחבריו, מעברים מהם מגיעים יצורים שונים מהעבר ומהעתיד, היכולים לחסל את האנושות והם מנסים לעצור אותם בטרם יהיה מאוחר מדי.
הפרופסור ניק קאטר לצד עוזרו, סטיבן הארט מגלים בידי הסטודנט קונור טמפל הופעות זוהרות מוזרות (המכונות סטיות) באמצע אזורים בבריטניה, מתוכם מגיחים יצורים שונים.
ביער דין הם מגלים את הזואולוגית אבי מייטלנד המגיעה עם ילד בשם בן המגלה לטאה פרהיסטורית שמתבררת כצלורוזאוראווס המכונה "רקס" וכן עקבות של טורף גורגונופסיד מתור הפרם.
לצידם מתלווה קלאודיה בראון, עובדת במשרד הפנים הבריטי תחת ג'יימס לסטר המגיעים בניסיון לעצור את הסטיות ולמנוע מאזרחים להתקרב אליהם והם מצרפים את הפרופסור ואנשיו לקבוצת מחקר.
הם מחליטים לשלוח את היצורים שיצאו דרך הסטייה שמובילה לתקופת הפרם יחד עם ניק, אך הם חוששים שהוא ינסה לחפש את אשתו שנעלמה לפני 8 שנים כנראה בתוך סטייה.
להפתעת ניק הוא מגלה שהלן בחיים וגם חזרה להווה והיא שולחת מסר להיפגש איתו מאחורי הסטיות.
כאשר הוא עושה זאת היא לא מגלה מדוע נעלמה והוא מחליט לחזור אך מגלה שלסטר תפס ועצר אותה כדי לחלץ ממנה מידע על היצורים והסטיות.
בהמשך היא בורחת אך חוזרת ומצילה את קלאודיה בראון מפטרוזאורים.
בינתיים אבי מגלה שרקס הצליח לחזור להווה והיא מחביאה אותו, בעוד קונור הוא היחיד שמודע לכך והשניים מתחילים לגור יחד.
בפרק האחרון מתגלה לצוות שטורפים עתידיים שהתפתחו מעטלף חדרו מסטייה והחלו לחסל אנשים בחשאיות ורק הלן יכולה לעזור להם בכך.
הם הורגים כמה מהם ומעבירים כמה צעירי טורפים חזרה לסטייה שמתבררת כשייכת לפרם ולא לעתיד.
נקבה אחת חודרת והורגת את הקפטן ראיין וכשגורגונופסיד טורף את גוריה היא נלחמת בו באכזריות אך נהרגת.
בעוד הלן משדלת את ניק להישאר בסטייה הוא חוזר והיא גם אך בחזרה מתברר שקלאודיה נעלמת.
מסתבר גם שהלן בגדה בניק עם סטיבן שהיה תלמידה ואז היא חוזרת לתוך הסטייה.
ניק מנסה לחזור לסטייה כדי לשנות את מה שקרה אך היא נסגרה.
ניק עדיין הלום מהסטייה האחרונה מנסה למצוא דרך לעלות על הגחת הסטיות.
לא רק שקלאודיה נעלמה, גם התפתח מוסד בשם "המרכז לחקר הסטיות" או א"רק, בהם הוא ואנשיו עובדים לצד בחור חדש בשם אוליבר ליק.
ואולם בפרק השני מגיחה עובדת יחסי ציבור בשם ג'ני דייוויס שהיא למעשה בת דמותה של קלאודיה, אך כשניק מסביר לה זאת היא מבולבלת ממנו והוא מפסיק.
בינתיים קונור נקשר לבחורה בשם קרוליין סטיל שללא ידיעתו וידיעת אבי היא סוכנת חשאית של ליק, אשר לאחר שאבי נחטפת בידי יצורי מר עתידיים הוא מציל אותה ואז נפרד מקרוליין, לא לפני שהיא חוטפת את רקס.
גם הלן עובדת לצד ליק ויחדיו מקימים במחסן נטוש ביבר של יצורים שהגיחו מהסטיות וכן משבטת מנקה שנשלח לתקופת הסילור ונהרג אך משובט מחדש בידה.
הדבר מתוודע לניק לאחר שסמילודון בריא נלקח ונאמר לו שהוא נפטר מהתקף לב והוא ואנשיו מגיעים למבנה.
ואולם ליק תופס אותם וסוחט את לסטר בהריגתם ובשליחת יצורים מסוכנים לרחבי בריטניה.
ניק משבש את פעילות הביבר והחיות יוצאות משליטה בעוד הלן מחדירה את סטיבן למחסן להצילה.
לבסוף ליק נטרף בידי טורפים עתידיים שאיבדו שליטה וסטיבן נשאר לעצור את היצורים בחדר בו הם אוכלים ונהרג בידיהם.
לאחר התקרית של סטיבן הצוות מקבל גיבוי מקפטן הילרי בקר ויחד הם יוצאים למוזיאון הבריטי ופוגשים את שרה פייג', חוקרת תרבות מצרים המצטרפת לצוות לגלות על הופעות של יצורים אגדיים הדומים לחיות פרהיסטוריות.
במקביל לסטר מתמודד עם יריבה בשם כריסטין ג'ונסון שמתמנה לאחראית הצבאית על צוות הסטיות והיא מנסה להשתמש בטורפי העתיד ובחפץ מסתורי למטרות צבאיות.
בינתיים הלן מנצלת את שיבוטי המנקים וכן שיבוט של ניק כדי להשתלט על מרכז הא"רק ולהרוס את מחקריו של קאטר.
הוא מנסה לעצור אותה ולאחר שהצוות מתפנה הוא רץ להציל את החפץ בעוד הלן יורה בו למוות ונמלטת.
מחליף אותו כראש הצוות השוטר דני קווין מתקבל לצוות כדי לחפש אחר אחיו פטריק שנעלם בסטייה וקונור מצליח לחסום מעברים מהסטייה וג'ני מתפטרת.
ג'ק, אחיה של אבי מגיע להתגורר איתה הוא מחליט לברוח לתוך סטייה ונעלם אך מחולץ.
לבסוף קריסטין חוקרת בחורה מהעתיד בשם אווה על החפץ שנמלטה איתו.
דני מבריח אותה לעבר הא"רק אך לפני היא עוזרת להם להעלים עדר של אמבולותריומים לתוך חפץ שמייצר סטיות.
בהגעתם למוסד כריסטין מביאה צו מעצר לדני ואז אווה מתנפלת על כריסטין וחושפת שהיא למעשה הלן קאטר.
היא מובילה אותה לתוך סטייה וטורפים עתידיים הורגים אותה.
דני, אבי וקונור עוקבים אחרי הלן שגילתה על מטרת החפץ לשמש כנווט של סטיות בתוך מחשב ענק.
אז היא נמלטת לתוך סטייה שמובילה לקרטיקון בדרך להרוג את ראשוני ההומינינים מהפליוקן והשלישייה עוקבת אחריה.
עם זאת בתקרית עם רפטורים קונור נפצע בקרטיקון ואבי נשארת איתו בעוד דני ממשיך אחרי הלן לפליוקן, שם הוא מגלה שהלן מרעילה את האוסטרלופיתקוסים הראשונים.
לפני שהיא ממשיכה במסע מגיע רפטור מהקרטיקון, קופץ עליה ושניהם מתים מנפילה מצוק.
דני מגלה שהסטייה נסגרה עליו וכך גם אבי וקונור בקרטיקון.
לאחר שנה מאירועי העונה השלישית, הצוות התחלף ברובו בעוד נעשו ניסיונות למצוא את דני, קונור ואבי ללא הועיל תוך ששרה פייג' נהרגה.
את הקבוצה החל להוביל מאט אנדרסון, בחור סודי המתייעץ רבות עם אביו גדעון ובחורה בשם ג'ס פארקר מעבדת נתונים במחשב.
בפרק הראשון קונור ואבי שנתקעו שנה בקרטיקון מוצאים את המחולל של הלן שמחזיר אותם להווה, אך הם מעבירים איתם ספינוזאורוס עצבני אך הוא נשלח חזרה לקרטיקון.
לצד לסטר מתמנה איש העסקים פיליפ ברטון להוביל מחקר על שימוש באנרגיות היוצאות מהסטיות.
כשקונור ואבי חוזרים לסטר ופיליפ מציעים שימצאו עבודה חלופית אך לאחר בריחה של קפרוסוכוס הם מחזירים אותם לשירות.
קונור עובד קרוב עם פיליפ המעודד אותו להתמקד בהופעת הסטיות.
מאט מגלה בחורה מהמאה ה-19 בשם אמילי שהגיעה עם רוצח מסתורי בשם איתן דוברוסקי והוא מעניק לה מחסה.
ואולם איתן מומחה למעבר בסטיות והוא תופס את אמילי ומכניס אותה לקבר, ממנו היא מוצלת בידי מאט.
בפרק האחרון מעבר של עופות אימה בתוך כלא ישן מקרב את איתן אליהם ואז מגיח דני קווין מסטייה ומתברר למעשה שהוא אחיו איתן/פטריק.
פטריק נכלא ומלא זעם על אחיו ולבסוף הוא מכה אותו ובורח דרך סטייה.
דני מחליט לעבור אחריו וגם מזהיר את מאט שפיליפ היה מקורב של הלן קאטר ושהוא מסוכן.
מאט מציג זאת לאביו שנפטר ממחלה ומגלה לאמילי שהוא מגיע מהעתיד, אשר הפך למסוכן מכדי לגור בו דרך קבע.
בהמשך היא מגלה מעבר למאה ה-19, בה היא חיה והיא עוברת דרכו.
קונור עורך מחקר ומציג לפיליפ שהסטיות הולכות להגיע לממדים קטסטרופלים ופיליפ אומר לו שיש לו פתרון סודי לכך.
לאחר חתימה על סודיות פיליפ מציג לקונור את מכון "שחר חדש", פרויקט סודי המייצר אנרגיה נקייה מהסטיות ומשתמש בארובות ענק כדי לנווט את הסטיות היישר למבנה.
מאט המודע לסכנה מפיליפ מבקש עזרה מאבי ומגלה לה על זהותו המסתורית ועל ניסיונו למנוע את העתיד האפל ממנו הגיע.
אבי מנסה לבקש מקונור להפסיק עם הפעילות עם פיליפ אך העוזרת שלו, אפריל מנסה לעצור אותה.
מאט מגלה שאמילי עלולה למות במאה ה-19 ומחלץ אותה מרפטור שחדר לתקופתה וכן מבעלה שניסה להיפטר ממנה ונהרג בידי הרפטור ואמילי נשארת בהווה.
מאט ואבי מתעמתים עם קונור שייצר סטייה בעוד פיליפ מנסה לעצור אותם.
להפתעת כולם מגיחים חיפושיות עתידיות מהסטייה וכמעט מחסלים את הא"רק, מה שמוביל את קונור להתנגד לפיליפ ודרכו, בעיקר לאחר שמצא קבצים של הלן במחשבו ומתחבר מחדש עם אבי.
בהמשך נפתחות מאות סטיות ויוצאים מתוכם מגוון יצורים לרבות טירנוזאורוס.
פיליפ מנסה לעצור זאת בהתחלת פעילות "שחר חדש" והחבורה לצד קונור מנסה לחבל בכך לפני שהסטיות יצברו כוח חזק.
אבי ואפריל נלחמות אך אפריל מותקפת ונהרגת בידי פטרוזאורים שמפילים אותה ומאט נעצר בידי פיליפ.
קונור מצליח לפרוץ למנגנון של ארובת "שחר חדש" אך נשאב לתוך הסטיות שפיליפ מייצר מחדש.
הוא מגיע לעתיד הרסני מלא בטורפי עתיד ובסופות חול וניצל בידי מאט ואבי המגיעים איתו למחסה.
הם מחליטים לנסות לחזור ושם מתברר שתוכניתו של פיליפ השתבה והוא מבין שהלן הוליכה אותו שולל וכדי לתקן את הנזק הוא מורה לכולם להתרחק ומתאבד בפיצוץ המבנה כולו, מה שלא עוצר את ההתחוללות.
בעוד הסטייה שנוצרה בידי קונור מובילה טורפי עתיד למבנה הארק הם פוצעים את לסטר אך החבורה מצילה אותו ואת ג'ס בזמן.
אז מאט וקונור מציעים להוביל את הסטייה הקטנה לתוך הארובות שיבטלו את המערבולת.
מאט נוסע עם המבנה של הסטייה לתוך המערבולת וסוגר אותה ואיכשהו שורד.
בחזרתם אבי וקונור מתארסים ולסטר מקבל מידע שהסטיות לא נמחקו והקבוצה נשלחת לעצור אותה.
בסיום מאט מגלה מקביל של עצמו האומר לו שמשימתו הושלמה ושיחזור הביתה.
דאגלס הנשל - פרופ' ניק קאטר (עונה 1–3), מומחה לפלאונטולוגיה שאשתו הלן נעלמה לפני שנים.
לאחר פריצת המעברים בזמן הוא מוביל את החבורה שמנסה לעצור אותם.
ג'יימס מארי - סטיבן הארט (עונה 1–2), תלמידו הבכיר של ניק ובעבר של הלן בפלאונטולוגיה.
אנדרו לי פוטס - קונור טמפל, תלמיד צעיר של ניק המומחה במחשבים.
כשהוא מגלה לראשונה את הסטיות הוא מצטרף לצוות קבוע.
לוסי בראון - קלאודיה בראון/ג'ני לוויס (עונה 1–3, אורחת בעונה 4), עובדת במשרד הפנים שמשתפת פעולה עם החבורה והופכת לחלק מהצוות.
בסוף עונה 1 היא נעלמת אך חוזרת בעונה 2 בשם "ג'ני לוויס" מבלי לדעת למה השתנתה.
האנה ספיריט - אבי מייטלנד, עובדת בגן חיות אשר מתוודעת לחיות המוזרות ומצטרפת לחבורה ומתיידדת עם סטיבן הארט ובהמשך עם קונור טמפל.
ג'ולייט אוברי - פרופ' הלן קאטר (עונה 1–3), אשתו הנעדרת של ניק אשר נמצאה כל השנים בתוך מעברי הזמן ופיתחה שינאה כלפי המין האנושי כולל את בעלה.
בן מילר - ג'יימס לסטר, אחראי במשרד הפנים הבריטי על הופעות הסטיות.
קרל תאובלד - אוליבר ליק (עונה 2), אחראי במשרד הפנים מתחת לסטר המנהל תוכניות עקמומיות.
ליילה רואס - ד"ר שרה פיג' (עונה 3), חוקרת של תרבות מצרים העתיקה שמצטרפת לצוות.
ג'ייסון פלמינג - דני קווין (עונה 3, אורח בעונה 4), שוטר שמחליט לחבור לחבורה לאחר שאחיו, פטריק נחטף בידי כמה יצורים והוא מוביל את הקבוצה בניסיון למנוע את הסטיות.
בן מנספילד - קפטן הילרי בקר (עונה 3–5), מאבטח שנשלח ממשרד הפנים לשמור על החבורה מחיות.
קירן מקמנמין - מאט אנדרסון (עונה 4–5), חייל וזואולוג לשעבר שמחליט להצטרף לצוות החקירה מסיבות אישיות ונבחר להוביל את החבורה.
אנטון לסר - גדעון (עונה 4), אביו של מאט עמו הוא מתייעץ רבות.
רות קירני - ג'ס פארקר (עונה 4–5), אחראית מחשבים העובדת לצד החבורה במשרד הפנים.
רות בראדלי - אמילי מרצנט (עונה 4–5), שחקנית תיאטרון שהגיעה מ-המאה ה-19 דרך המעברים לתקופה הנוכחית ונשארת בה.
מאט מציל אותה מאיתן והשניים הופכים לידידים.
ג'ונתן ביירן - פטריק קווין/איתן דוברוסקי (עונה 4), אחיו של דני קווין שנעלם בסטייה בילדות והפך לרוצח מתוחכם הבורח דרך הסטיות עד להווה.
אלכסנדר סידיג - פיליפ בורטון (עונה 4–5), אחראי של חברה העובדת תחת משרד הפנים שלוקח את הפיקוד על הופעות הסטיות ופחות ביצורים שיוצאים מהם.
הוא עובד על פרויקט סודי שמטפל בסטיות.
נייג'ל מארוון - מופיע בתפקיד עצמו בעונה 3, פרק 4.
בראשית: עולם חדש היא סדרה-בת לסדרת הדרמה והמדע הבדיוני מבית ה-BBC, בראשית (Primeval), שיצאה בקנדה ונצפתה בבריטניה בשנים 2012-2013. הסדרה כוללת רק עונה אחת ובה 13 פרקים.
לאחר אחוזי צפייה נמוכים וביקורות שליליות שהיו לעונה הראשונה, הוחלט להוריד אותה.
היא אינה דומה לסדרה הראשית, אך מהווה המשך של העלילה שלה.
הסדרה נוצרה על ידי בני הזוג ג'ודיאן וגארפילד ריב-סטיבנס ונראים בה השחקנים: ניאל מאטר, שרה קנינג, דני רחים, יאן-קאי קריסטל לואו, ג'ודי בלפור וגם השחקן אנדרו לי פוטס, המופיע בשני פרקים (הראשון והאחרון), בדמותו של קונור טמפל.
צילומי הסדרה התרחשו בוונקובר, קולומביה הבריטית שבקנדה.
סדרה זו עוסקת במצב אסכטולוגי בו יצורים פרהיסטוריים מופיעים דרך מעברי זמנים ותוקפים אנשים.
קבוצה קטנה שיודעת על המעברים מנסה להחזיר את היצורים לתקופתם לפני שיהיה מאוחר מדי.
אוון קרוס, מתכנת מוונקובר, אשר קולט מעברים בזמן (או "סטיות") דרך מכשיר שיצר וכך מתוודע ליצורים שונים מכל התקופות, היוצאים ממנו ועלולים לסכן את האנושות.
הוא עושה זאת מרגשות אשם על מות אשתו ברוק, שנטרפה לפני 6 שנים בידי אלברטוזאורוס שיצא מסטייה לאחר ששניהם ניסו לבדוק אותה.
אוון וחברי קבוצתו פועלים נגד יצורים היוצאים מהסטיות.
הקבוצה מסתייעת בקצין קן לידס - היו"ר של "פרויקט מגנט" , אשר נפתח מחדש ב-2012 (בחשאי).
אך מתברר בהמשך שפיקוד צבאי בהנהגת הונדסון הול אחראי על "פרויקט מנגט" ועם צבאו מנסה לפגוע ביצורים שבתוך הסטיות ולהשתמש בהם כדי לעזור לכדור הארץ המודרני.
עם זאת המפקד לא מודע לתהליכים שעלולים להיגרם כתוצאה מהפרעה לסטיות ואוון וחביריו מתנגדים לתוכניותיו.
ניאל מאטר - אוון קרוס, מתכנת שבבעלותו חברה גדולה.
לפני 6 שנים התקרב עם אשתו ברוק לעבר סטייה אך אלברטוזאורוס יצא ממנה וטרף אותה ומאז הוא מרגיש צורך להילחם בסטיות.
שרה קנינג - דילן וייר, קצינת שימור וטיפול בבעלי חיים אשר מתוודעת לסטיות ומחליטה לחבור לאוון, לאחר שחברה המכיר את אוון נטרף.
דני רחים - מק רנדל, מומחה בנשק חם, אשר החל לעבוד אצל אוון עוד כשהיה בלונדון.
יאן-קאי קריסטל לואו - טובי ננס, מפעילה האחראית על מיקום הסטיות במחשבים.
מירנדה פריגון - אנג'ליקה פינץ', חברתו של אוון וסמנכ"לית הכספים של החברה שבבעלותו.
ג'ף גוסטפסון - סגן קן לידס, קצין בצבא קנדה וראש "פרויקט מגנט".
לואיס פרריה - קולונל הנדרסון הול, קצין האחראי על הפעילות הצבאית של "פרויקט מגנט", המנסה לרכוש כוח מהסטיות.
ג'ודי בלפור - סמנתה סדריס, חברתו של מק ופעילה בחברה.
לקסה דויג - דוקטור מארה פרידקין.
אנדרו לי פוטס - קונור טמפל, אחראי על טיפול בסטיות של ממשלת בריטניה.
מופיע בהופעת אורח בפרק הראשון והאחרון.
בראשית הייתה חללית מסוג נחתת, שפותחה על ידי עמותת SpaceIL ונבנתה על ידי התעשייה האווירית לישראל במטרה להיות הנחתת הישראלית הראשונה על הירח, והנחתת הקטנה ביותר שנחתה על הירח.
ההשראה לפיתוח הנחתת הגיעה מהתחרות הבינלאומית גוגל לונאר אקס פרייז להנחתת חללית בלתי מאוישת על הירח בידי גורם פרטי.
שיגור החללית לירח בוצע מנמל החלל קייפ קנוורל שבפלורידה, באמצעות משגר פלקון 9 של חברת SpaceX ב־22 בפברואר 2019.
במהלך נחיתת החללית ב-11 באפריל 2019 בסביבות השעה 22:24 (שעון ישראל), עקב כשל באחד ממדי התאוצה של החללית, נשלחה פקודה מתחנת הקרקע שגרמה לשרשרת אירועים שהובילה לכיבוי המנוע ולכישלון הנחיתה.
למרות הכשל בנחיתה, הישראלים רשמו הישג במשימה: ישראל היא המדינה השביעית מבין מדינות העולם וסוכנויות החלל, אשר ביצעה נחיתה, גם אם לא מבוקרת, על פני שטחו של הירח.
מעבר לאתגר הטכנולוגי ולניסוי המדעי, שאפו מפתחי "בראשית" להוות השראה וגירוי לדמיונם של ילדים ונוער, ובכך להגביר את התעניינותם בתחומי חקר החלל והמדעים, במה שהמפתחים כינו "אפקט אפולו".
תחרות גוגל לונאר אקס פרייז נוסדה בארצות הברית בשנת 2007 במטרה לעודד גופים פרטיים לתכנן ולבצע נחיתה על הירח.
המניע העיקרי לתחרות היה שמאז שנות ה-70 של המאה העשרים, האנושות לא חזרה לירח.
באותה תקופה, בחודש פברואר 1966, הייתה ברית המועצות המדינה הראשונה שהנחיתה בהצלחה את הנחתת לונה 9 על הירח.
היה זה הישג משמעותי במרוץ לחלל.
כעבור כמה חודשים, ביוני 1966, הייתה ארצות הברית המדינה השנייה שהנחיתה את סרוויור 1 על הירח.
ב-1976 הנחיתו הסובייטים את לונה 24 ולאחר מכן הייתה הפסקה ארוכה בנחיתות על הירח.
ב-2013 הייתה סין המדינה השלישית שהנחיתה גשושית.
בנוסף להן יפן (הגשושית היטן), הודו וסוכנות החלל האירופית (הגשושית סמארט-1) שלחו מקפות שהתרסקו על פני הירח.
בשנת 2010 נוסדה עמותה ישראלית בשם SpaceIL (ספייס ישראל) במטרה להנחית את החללית הישראלית הראשונה על הירח.
במקור המטרה הייתה להיות המדינה השלישית שתנחת על הירח, עד שנת 2012 ובתקציב של 10 מיליון דולר, אך לאחר הנחיתה הסינית המטרה הייתה לגרום שישראל תהיה המדינה הרביעית שמצליחה להגיע בנחיתה רכה לקרקע הירח.
העמותה הוקמה על ידי שלושה מהנדסים צעירים: יריב בש, כפיר דמרי ויהונתן ויינטראוב, במימון הפילנתרופ מוריס קאהן ובליווי טכני והנדסה של התעשייה האווירית לישראל.
בשנים הראשונות של העמותה, עיקר הפעילות בוצעה על ידי מתנדבים, אך לא חלה התקדמות משמעותית במימוש הפרויקט.
ההתקדמות החלה עם התרחשות שני שינויים מהותיים בפרויקט בשנים 2014–2015, עם הפיכתה של העמותה לגוף של עובדים בשכר, הבאה של מנכ"ל מקצועי ערן פריבמן, מנהל פרויקט ומהנדס מערכת, שהחליפו למעשה את המייסדים בניהול הטכני של העמותה.
השינוי השני הייתה חתימת הסכם ב-2015 עם התעשייה האווירית לביצוע התכנון, הייצור והבדיקות של החללית.
בינואר 2017 העפילה SpaceIL לשלב הגמר בתחרות גוגל לונאר אקס פרייז, בה נותרו חמש קבוצות בלבד, מתוך 33 קבוצות שהשתתפו במרוץ.
בנובמבר 2017 הודיעה העמותה על בעיות כספיות וסכנה להשלמת הפרויקט אם לא יושגו עוד 30 מיליון דולר.
העמותה הצליחה להשיג את המימון הנדרש להבטחת המשך קיומה בעזרת תרומה נוספת של מוריס קאהן, שמימן את הפרויקט מתחילתו.
בשלב זה, הפך מוריס קאהן ליו"ר חבר המנהלים של העמותה.
על אף סיום התחרות הרשמית, הודיעה העמותה שבכוונתה להמשיך במשימה ולשגר את הגשושית הישראלית הראשונה אל הירח.
ב־28 במרץ 2019 הודיעה גוגל על השקת פרס "Moonshot Award" בסך מיליון דולר.
ב-11 באפריל 2019 כשעה לאחר שבראשית התרסקה, הודיעה Google Lunar X PRIZE בטוויטר כי בכוונתה להעניק פרס של מיליון דולר לצוות SpaceIL על ההישג שלהם כקבוצה פרטית להבאת הגשושית למסלול סביב הירח.
אף על פי שבראשית לא הצליחה לבצע נחיתה רכה על הירח היא הראשונה לקבלו.
הראשונה שנבנתה כמיזם פרטי ולא ממשלתי.
הזולה ביותר ששוגרה לירח (כ־100 מיליון דולר).
הקלה ביותר ששוגרה לירח (585 קילוגרם כולל מערכת ההינע והדלק.
הקטנה ביותר ששוגרה לירח (גובה 1.53 מטר, ורוחב מעט יותר משני מטרים).
משימה מקורית - במסגרת תחרות "גוגל לונאר אקס פרייז" נדרשה הגשושית לבצע תנועה למרחק של 500 מטר על הירח.
כדי להימנע משימוש ברכב חלל נוסף שיגרום להגדלת המסה ולצריכת דלק גדולה יותר, תוכנן שהתנועה למרחק 500 מטר תיעשה בעזרת "קפיצה" - הפעלה נוספת של המנוע לאחר הנחיתה על פני הירח והמראה למרחק 500 מטר ממקום הנחיתה הראשוני.
עם ביטול התחרות שבחסות גוגל, בוטל תמרון "הקפיצה" ונותרה רק המטרה של נחיתה על הירח.
לאחר השלמת המשימה, תוכננה הגשושית להישאר על הירח.
צילום הנחיתה והירח - דרישה נוספת במסגרת התחרות הייתה צילום ושליחת וידאו מפני הירח.
על אף ביטול ההשתתפות בתחרות, צילום הווידאו נכלל במשימותיה של הגשושית, משימה שלא בוצעה לבסוף עקב ההתרסקות.
משימה מדעית - משימתה המדעית של הגשושית הייתה להעשיר את הידע על השדה המגנטי של הירח (מגנומטר ירחי) דרך חקר הסלעים הממוגנטים שעליו.
את המשימה יזם והוביל חוקר החלל, פרופסור עודד אהרונסון ממכון ויצמן למדע.
לדבריו, בשונה מכדור הארץ שיש לו שדה מגנטי גלובלי, לירח אין שדה מגנטי גלובלי משלו, ולכן לא ברור איך ומתי נוצרו הסלעים הממוגנטים שעל הירח.
השערות החוקרים היא שבעבר היה לירח שדה שכזה או שהשדות המגנטיים נוצרו מהשפעות פגיעת אסטרואידים גדולים על הירח.
מטרת המחקר הייתה לנסות להכריע, על פי מידע מגיל הסלעים המגנטיים ומהמקור הגאולוגי שלהם, מהי ההשערה הנכונה ומהם התהליכים שהובילו אליה.
למדידת השדה המגנטי של הסלעים, צוידה בראשית במגנטומטר שנבנה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, ומשקלו היה פחות מקילוגרם.
כבר בהקפות שלפני הנחיתה, החל ממרחק של 600 קילומטר מפני הירח וכן במהלך הירידה לנחיתה, החלה בראשית לבצע מדידות של השדה המגנטי הירחי.
משימת המדידה תוכננה להמשיך גם בנחיתה עצמה ואחריה, אך זו לא יצאה לפועל עקב השיבוש בנחיתה.
קפסולת זמן - בדצמבר 2018 הותקנה בגשושית "קפסולת זמן", תוך תקווה שמשימות חלל עתידיות שיביאו אנשים לירח, יאפשרו להם לפרוק את קפסולת הזמן מהגשושית.
הקפסולה הכילה מידע דיגיטלי על גבי דיסקים מיוחדים, בנפח כולל של 200GB, ובהם: אנציקלופדיית ויקיפדיה, מילונים ב־27 שפות, ציורי ילדים, סמלים יהודיים וישראליים כגון העתק מגילת העצמאות, התנ"ך, דגל ישראל, התקווה, תפילת הדרך, שירים, ספר חת"ת מידע על ישראל ותמונות נופיה, וכן מידע על העמותה SpaceIL שייצרה ושיגרה את הגשושית.
הקפסולה, שהכילה גם ארכיון אנלוגי, הוכנה על ידי המלכ"ר Arch mission foundation.
תצורת הגשושית אשר שוגרה לחלל הגיעה למשקל של 585 קילוגרם (בזמן השיגור לחלל), מתוכם 164 ק"ג משקל הגשושית עצמה (משקל יבש) והשאר משקל הדלקים.
גובהה של בראשית היה 1.535 מטר ורוחבה 2.288 מטר (כשהרגליים פרושות).
בנוסף למבנה עצמו, כללה החללית מערכת בקרה תרמית, מערכת חשמל ועוד.
מערכת ההנעה של בראשית היא מסוג בי-פרופלנט, כלומר כולל דלק ומחמצן נפרדים.
זוהי המערכת הראשונה מסוגה שפותחה ויוצרה במדינת ישראל, על ידי מפעל מלמ של התעשייה האווירית.
דבר זה מהווה את אחד ההישגים הטכנולוגיים העיקריים של משימת בראשית.
המערכת כללה מגוון רכיבים מישראל ומדינות נוספות.
לחללית היו 4 מכלים עשויים מטיטניום בעובי של כ-1 מ"מ ובעלי צורה של כדור.
צורה זו היא מיטבית מבחינת העומס המכני על המכל.
שניים מהמכלים הכילו מחמצן מסוג NTO, ושני מכלים נוספים הכילו דלק מסוג MMH.
על גוף המכלים הותקנו גופי חימום שנראו כפסים אנכיים בצבע כתום, ותפקידם היה לשמור על טמפרטורה מתאימה עבור החומרים שבמכלים.
לחללית היו תשעה מנועים, שמונה מנועי עזר ומנוע ראשי.
המנוע הראשי היה מדגם LEROS 2b תוצרת חברת Nammo שבווסטקוט בבריטניה, שעבר התאמות לשילוב בבראשית, כולל שימוש במגן חום מטיטניום אשר נבנה במיוחד כדי להגן על מערכותיה מפני החום שמופק מפתח המנוע.
מחשב המשימה של "בראשית" פותח על ידי התעשייה האווירית לישראל, במיוחד עבור לוויינים זעירים.
הוא זהה למחשב ששוגר בלוויין הזעיר הישראלי BGUSAT, ועוצמת החישוב שלו דומה לזו של טלפון חכם.
מעבד המחשב הוא בעל ליבה כפולה מדגם GR712RC מתוצרת חברת רמון־צ'יפס הישראלית, אשר שולב גם בגשושית היפנית "היאבוסה 2" בתור מערכת על שבב.
השבב יכול לפעול בטמפרטורת שבין 55- מעלות צלזיוס ל־125 מעלות צלזיוס, ולהגיע לביצועים של עד .
על בראשית הותקנו שבע מצלמות למשימות שונות.
שש מתוכן היו מדגם B3320 בעלות רזולוציה של 8.2 מגה פיקסל עם רגישות לאור ברמה של 1 לוקס.
חמש מצלמות נועדו לצלם את אדמת הירח בכיסוי פנורמי, ומצלמה אחת שהוצבה על רגל הגשושית, נועדה לצילום סלפי וכוונה שתקלוט בעדשתה את רגל הגשושית, את דגל ישראל וחלק מאדמת הירח.
מצלמה שביעית הייתה מצלמת וידאו.
כל המצלמות היו עמידות לפעולה בטמפרטורות שבין 40- ל־85+ מעלות צלזיוס.
שיוט הגשושית בחלל היה בתנועה סיבובית במהירות זוויתית של מעלה לשנייה.
מצב זה, יחד עם העובדה שמפאת קצב העברת הנתונים התמונות אינן מגיעות מידית ולא ניתן לדעת בזמן אמת מהו כיוון המצלמה - נשלחת מראש פקודה לצילום שש תמונות רצופות בהפרש זמן קבוע, כך שאחת מהתמונות לפחות תצא כאשר כדור הארץ נראה ברקע.
לשם צילום דגל ישראל בחלל, בלי שיתנדף ושייראה צבע הכחול בתנאי הריק ועוצמת אור השמש השוררים מחוץ לאטמוספירת כדור הארץ, פיתח צוות מדעני המשימה צבע עמיד בעל הרכב מיוחד.
התקשורת של "בראשית" עם כדור הארץ נעשה באמצעות מקמ"ש (מקלט-משדר) שפותח על ידי חברת Space Micro, במקור עבור גשושית ירח בשם לאדי של סוכנות החלל האמריקאית.
הציוד פעל בתחום תדרי S-Band, והוא נבנה במהלך שנת 2015. עקב סיבובו של כדור הארץ, מיקומה של ישראל ביחס לגשושית והפרעות מצד הירח כאשר הגשושית בצד המרוחק שלה - הרי שמרכז הבקרה לא היה יכול ליצור תקשורת ישירה עם הגשושית.
לפיכך צריך היה להשתמש בשירותי תחנות ממסר שסופקו על ידי חברת SSC השוודית, אשר ניהלה את התקשורת באמצעות תחנות הממסר שלה הפזורות במדינות אוסטרליה, צ'ילה, הוואי, דרום אפריקה וגרמניה.
כמו כן נעשה שימוש ברשת חלל עמוק של נאס"א.
חוזה התקשורת מול החברות הללו, סוכם שהסתיים בסמוך לחדלונן של המערכות האלקטרוניות.
התקשורת עם הגשושית, התנהלה ממרכז הבקרה שבתעשייה האווירית במטה יהוד, דרך מרכזי התקשורת.
הגשושית נבנתה ותוכנתה כך שתבצע את כל הפעולות בצורה אוטונומית.
עם זאת, המפעילים בחדר הבקרה יכלו לשדר לגשושית נתונים ופרמטרים לשילוב בתוכנה האוטונומית לפני כל הפעלה.
הפקודות לחללית שודרו במקטעים בזמני "חלון תקשורת", כאשר כל פקודה כללה סדרת פעולות שעל הגשושית לבצע (בדיקות, תיקוני מסלול ונחיתה), כשבסיומן היא נכנסה למצב שיוט הכולל פנייה לעבר השמש לשם טעינת אנרגיה עד קבלת פקודה נוספת.
בסיום כל תמרון נערך תהליך בקרה מקיף שכלל סדרה של סימולציות מסלול ותמרונים, התאמת כיווני האנטנות ועוקבי הכוכבים, ופקודות צילום.
לאחר מכן עברו פקודות הבקרה למעבדה היברידית, בה התבצעה אמולציה של התמרון לווידוא סופי של נכונות הסימולציה.
בנוסף הוכנו מראש סדרת פקודות לתמרוני גיבוי, למקרה שהתמרון עצמו לא הצליח, או אתחול פתאומי של המחשב.
הגשושית שידרה חזרה כ-5000 נתונים שונים (על מצב המכשור, התוכנה, חיישנים, טלמטריה, וכדומה) אל מרכז הבקרה, על פיהם קיבלו עדכון על מצבה, ולפיהם התקבלו החלטות על המשך מסע הגשושית.
באוקטובר 2015, ציינה SpaceIL אבן דרך משמעותית בתחרות, בכך שהייתה הראשונה מבין הקבוצות המתחרות לחתום על הסכם שיגור לחלל.
ההסכם נחתם עם חברת SpaceX שישגר את הגשושית באמצעות משגר הלוויינים והחלליות פאלקון 9. ההכרזה על ההסכם נחגגה בטקס מיוחד, בה נכח נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין, במהלכה גם הוצג מודל חדש לגשושית.
בשנת 2016 התבצעו בדיקות של מערכות הגשושית השונות שפותחו, לקראת השלב הסופי של הרכבתה.
בספטמבר 2017 החל שלב הרכבת כל מערכות המשנה של הגשושית לכדי יחידה אחת (אינטגרציה), כדי לערוך בדיקות עמידות נוספות.
בסוף 2017 הורכבה מערכת ההנעה - המנוע והדלק - בשטח מפעל חלל של התעשייה האווירית לישראל ובשיתוף פעולה עמה.
בשלב זה עברה הגשושית בדיקות וניסויים, לעמידותה בתנאי חלל.
במאי 2018 בוצע בכפר טרומן ניסוי שהתמקד בבדיקת מערכות החיישנים של הגשושית המעורבים בתהליך הנחיתה.
החיישנים הוכנסו למסגרת מתכתית, ובאמצעות עגורן הועלו לגובה של עשרות מטרים והונעו במסלול ובמהירות שנקבעו מראש.
הנתונים שהתקבלו מהחיישנים תוך כדי הניסוי, נותחו והושוו לצורך כיול וביצוע התאמות.
בחודש שלאחר מכן בוצעו ניסויים דומים באמצעות מטוס קל שהטיס את המערכות בשמי דרום ישראל.
באותו חודש בוצע גם ניסוי הרעדה שבדק את עמידות מבנה הגשושית לתנאי השיגור.
ביולי 2018 הכריזה העמותה על תכנונה לשגר את הגשושית בדצמבר באותה שנה.
למעשה נדחה תאריך השיגור ל־22 בפברואר 2019. במקביל נפתחה בסוף אוגוסט 2018, תחרות לבחירת שם לגשושית.
כ-24 אלף אנשים השתתפו בתחרות, כאשר מבין תשעה שמות מובילים, למעלה מ-65% בחרו את השם "בראשית".
במהלך קונגרס האסטרונאוטיקה הבינלאומי (IAC) אשר נערך בעיר ברמן בגרמניה ב-3 באוקטובר 2018, נחתם הסכם בין SpaceIL ל-NASA על פיו האחרונה תשתתף במשימה הישראלית לירח.
כחלק מההסכם, הותקן על החללית רפלקטור-לייזר (כיפה קטנה בקוטר חמישה סנטימטרים מצופה מראות להחזרת קרן לייזר) כדי לאפשר איתור מדויק של החללית על קרקע הירח וכן לבצע מדידות מדויקות של המרחק בין המקפת LRO לפני הירח.
בנוסף, סוכנות החלל האמריקאית אפשרה ל-SpaceIL להשתמש ברשת החלל העמוק לשם תקשורת ואיכון החללית לאחר השיגור ועד הנחיתה.
לאחר ההתרסקות נעשו מאמצים במשך שבועות מספר לאיתור הרפלקטור, ללא תוצאות.
הגשושית שוגרה על גבי משגר פלקון 9 מספר B1048 של חברת SpaceX.
תחילה היא נעה במסלול כבידתי אליפטי בעל אקסצנטריות גדולה (מרחק של בין 215 ל-60,000 קילומטר מפני כדור הארץ).
זמן ההקפה שלו נמשך כ־19 שעות.
בנקודה הקרובה ביותר במסלולה סביב כדור הארץ (הפריגיאה), הפעילה הגשושית את המנועים וצברה מהירות.
בכך היא הלכה והאריכה את המסלול האליפטי שלה.
לאחר חמישה תמרונים, המרחק המקסימלי שלה מכדור הארץ (אפוגיאה) גדל עד לכ־400 אלף קילומטר, ולמעשה חצה את מסלול הירח מסביב לכדור הארץ.
תמרון מסוג זה אל הירח נקרא תמרון מעבר ירחי.
כשחלפה בסמוך לירח, הפעילה את שמונת המנועים הרקטים שלה כדי לשנות זווית.
לאחר מכן הפעילה גם את המנוע הראשי, כדי להאט ולהילכד בשדה הכבידה של הירח.
כשנלכדה, הקיפה אותו במסלולים הולכים וקטנים עד שהגיעה לנתיב הנחיתה.
לקראת הנחיתה איתרו חיישנים נקודת נחיתה מתאימה על הירח ואליה כיוונו את הגשושית.
מנועיה תוכננו להאט מהירות עד לעצירה מוחלטת והפסקת פעולת המנועים בגובה חמישה מטרים מעל קרקע הירח.
יתרת הדרך תוכננה כנפילה חופשית בתנאי הכבידה של הירח.
בסיום מסלולה, סך כל הדרך שבראשית עברה היה 6.5 מיליון קילומטר.
זהו המרחק הארוך ביותר שעשתה גשושית שיועדה לנחיתה רכה על הירח.
לבקשת אחד מחברי צוות הפיתוח, חיבר הרב גדעון בנימין תפילת הדרך, שנאמרה בשעת שיגור הגשושית.
ב־22 בפברואר 2019, בשעה 03:45 (שעון ישראל), שוגרה הגשושית בהצלחה מקייפ קנוורל שבפלורידה.
בגובה של כ־730 ק"מ מכדור הארץ התנתקה מהמשגר ולאחר כחצי שעה יצרה קשר ראשוני עם כדור הארץ.
בבדיקות הראשונות לתקינות מערכות "בראשית" בחלל, לאחר התנתקותה מטיל המשגר, התברר שלמרות קיומו של קונוס (buffle) שמגן על עוקב הכוכבים מאור השמש, המערכת עדיין מסונוורת מאור השמש.
כדי להתגבר על התקלה בקרת הגשושית הותאמה כדי למנוע סינוור.
במקרה כזה כיוון התמרון אינו אופטימלי, והפעולה גרעה מיעילות האנרגיה הסולרית.
ב־24 בפברואר בשעה 13:29 (שעון ישראל), לאחר תיקון הבעיה שהתגלתה בעוקב הכוכבים, בוצע התמרון הראשון.
המנוע הראשי הופעל לראשונה, למשך 30 שניות, והגדיל את היקף המסלול סביב כדור הארץ (האפוגיאה).
ב־25 בפברואר לקראת חצות היה אמור להתבצע התמרון השני, באופן אוטומטי, במרחק של כ־600 קילומטר מכדור הארץ, באזור בו אין לגשושית תקשורת עם תחנת הקרקע.
כשהתקשורת התחדשה התברר שמחשב הגשושית אתחל את עצמו באופן לא מתוכנן, וביטל מיוזמתו את התמרון עקב השפעת מעבר דרך חגורות ואן אלן על הרכיבים האלקטרונים.
כתוצאה מכך הוחמץ חלון ההזדמנויות הראשון לביצוע התמרון השני.
ב־28 בפברואר בשעה 21:30 (שעון ישראל), בוצע (באיחור) התמרון השני.
המנועים הופעלו למשך ארבע דקות והביאו את הגשושית למסלול המגיע למרחק המקסימלי של 131,000 קילומטר מכדור הארץ.
ב־5 במרץ, בשעות הצהריים המוקדמות (שעון ישראל), בוצע צילום סלפי ראשון של הגשושית.
בתמונה נראה חלק מגוף הגשושית, כשעליה שלט עם הכיתוב "עם ישראל חי", דגל ישראל, וכן המשפט "Small country, Big dreams" (=מדינה קטנה.
ברקע נראה כדור הארץ (בזווית של חלק מיבשת אוסטרליה) ממרחק של 37.6 אלף קילומטרים.
ב־7 במרץ בשעה 15:11 (שעון ישראל), בוצע תמרון שלישי.
המנועים הופעלו למשך 152 שניות והביאו את הגשושית למסלול המגיע במרחקה המקסימלי ל־270,000 קילומטר מכדור הארץ.
ב־19 במרץ בשעה 14:30 (שעון ישראל), בוצע תמרון רביעי.
המנועים הופעלו למשך 60 שניות והביאו את הגשושית למסלול המגיע במרחקה המקסימלי ל־405,000 ק"מ מכדור הארץ.
למעשה, במסלולה החדש חצתה הגשושית את מסלול הירח.
בנוסף לכך, הופעל גלגל תנע שמיצב את תנועת הגשושית כדי שזוויתה וכיוונה לא ישתנו עקב טלטולה משכשוך הדלק שנתמעט במכלים.
ב־1 באפריל בשעה 9:00 (שעון ישראל), בוצע תמרון חמישי.
המנועים הופעלו למשך כ־72 שניות והביאו את הגשושית למסלול אחרון ומדויק (על פי סימולציה) לפני תמרון לכידת הירח.
במהלך השיוט התקרבה הגשושית בפעם האחרונה לכדור הארץ (בפריגיאה של 1,700 קילומטר), וצילמה אותו ממרחק של כ־16,000 קילומטרים.
בליל ה־4 באפריל הגשושית נכנסה להשפעת הכבידה של הירח.
על מנת להישאר במסלול סביב הירח, כלומר להילכד בשדה הכבידה שלו (שכן מהירותה השאירה אותה במסלול סביב כדור הארץ), היא נדרשה לבצע תמרון לכידה.
ב־4 באפריל בשעה 17:17 (שעון ישראל), בוצע תמרון ללכידה בשדה הכבידה של הירח.
תמרון זה היה הקריטי ביותר במסעה של הגשושית אל הירח.
אם תמרון זה היה נכשל, הגשושית הייתה מתרסקת על הירח עוד לפני תאריך הנחיתה, או שהייתה נלכדת במסלול סביב השמש.
במהלך התמרון, המנוע הראשי הופעל למשך כשש דקות על מנת להאט את הגשושית ממהירות של 8,500 קילומטר לשעה עד למהירות של 7,500 קילומטר לשעה ביחס לירח.
בסיום המוצלח של התמרון, הגיעה בראשית למרחק הכי קרוב במסלול סביב הירח (הפרילונה) של כ־500 קילומטר מפני הירח.
במהלך הלילה צילמה בראשית את צידו האפל של הירח ולאחר ביצוע הקפה מלאה הפכה ישראל למדינה השביעית ששלחה גשושית שהקיפה את הירח.
ב־7 באפריל בשעה 04:36 (שעון ישראל), בוצע התמרון הראשון סביב הירח.
כל המנועים פעלו בו זמנית במשך 271 שניות ושרפו 55 קילוגרם של דלק כדי להאט את הגשושית ולהוריד אותה ממסלול של 10,400 קילומטר באפולונה (Apolune) לגובה של 750 קילומטר מפני הירח, כאשר הפרילונה נשארה 460 קילומטר מעל פני הירח.
ב-8 באפריל בשעה 07:48 (שעון ישראל), בוצע התמרון השני סביב הירח ובראשית נכנסה למסלול אליפטי סביב הירח בגובה של 211–467 קילומטר.
ב-9 באפריל בשעה 08:34 (שעון ישראל), בוצע תמרון נוסף סביב הירח.
המנועים הופעלו למשך כ-78 שניות וכמות הדלק שנשרפה היא 11.7 קילוגרם.
בראשית נכנסה למסלול הקפה מעגלי סביב הירח בגובה של 200 קילומטר עם זמן הקפה של שעתיים.
ב-10 באפריל בשעה 19:40 (שעון ישראל), בוצע התמרון האחרון לפני תמרון הנחיתה על הירח.
המנועים הופעלו למשך כ-32 שניות וכמות הדלק שנשרפה היא כחמישה קילוגרם.
בראשית המשיכה להקיף את הירח עם זמן הקפה של שעתיים.
נחיתת הגשושית תוזמנה לשעות הבוקר הירחי.
יממה ירחית נמשכת קרוב ל־28 יממות ארציות ובמהלכה משלים הירח הקפה סביב עצמו.
טמפרטורת פני הירח עולה ליותר מ־120 מעלות צלזיוס בצהרי-הירח, ויורדת לכ־170 מעלות מתחת לאפס בלילה.
על מנת לנצל באופן מיטבי את זמנה של הגשושית על הירח, תוזמנה הנחיתה לזמן שהטמפרטורה אידיאלית: גבוהה מספיק כדי לאפשר ייצור אנרגיה סולארית בעזרת מערכי התאים הפוטו-וולטאיים הקטנים של הגשושית, אך לא גבוהה מידי שתשבית את מערכות האלקטרוניקה.
מצב זה נמשך כשלושה ימי ארץ.
לפי התכנון, לאחר הנחיתה התעתדה הגשושית למדוד את השדה המגנטי שעל פני הירח, לצלם את עצמה, לצלם תמונות פנורמיות של אתר הנחיתה באיכות גבוהה, ולשדר את הנתונים לכדור הארץ בין עשר דקות לשעה מעת הנחיתה.
לו הייתה נוחתת הגשושית בתנוחה מאוזנת, שמערכי התאים הפוטו-וולטאיים לא היו מוסתרים על ידי סלע או מכתש, היה מתאפשר ייצור אנרגיה סולרית הנדרשת לשליחת וידאו שהיה מתקבל בכדור הארץ למחרת הנחיתה.
ב־11 באפריל 2019 בשעה 22:08 שעון ישראל, לאחר מספר תמרונים והקפות אליפטיות, החלה הגשושית בתמרון הנחיתה מעל ים הרוגע בירח.
תמרון זה נועד להאט את מהירות הגשושית מ-1,700 מטרים לשנייה עד כמעט לאפס, ולאפשר לה נחיתה כעבור כ-20 דקות.
בעת תחילת תמרון הנחיתה החללית נעה בהקפתה את הירח כאשר תחתיתה ונחירי הפליטה של המנועים פונים לכיוון התנועה.
בגובה של כ-30 קילומטר מעל פני הירח הופעלו מנועי החללית והנחיתה החלה.
דחף גזי הפליטה נגד כיוון התנועה, מאט את מהירות הגשושית וייצב אותה בשמי הירח, קרוב לנקודת הנחיתה.
עצם הפעלת המנועים גרמה לתאוצה ולהטיית הדלק במכלים לפתח היציאה.
בשלב זה היה חלון זמנים קצר שבו מערכת הבקרה האוטונומית של הגשושית, הייתה יכולה לבטל את הנחיתה.
לאחר שלא התגלו בעיות, תהליך הנחיתה המשיך, כאשר חלק ממנועי המשנה הופעלו כדי להטות מטה את הגשושית על צירה האופקי לנפילה בקשת אל אדמת הירח, והחלה נפילה מבוקרת לעבר פני הירח, באופן דומה לתהליך הנחיתה של אפולו.
תהליך הנחיתה כולו תוכנן להיות אוטונומי, ללא התערבות מתחנת הקרקע.
תכנון המשימה בשלב זה היה שכדי להאט את הנפילה, הופעלו המנוע הראשי וכל מנועי המשנה.
בגובה של חמישה מטרים מאדמת הירח, כשהחללית הייתה צריכה להיות בעצירה כמעט מוחלטת המנועים תוכננו להיכבות והגשושית הייתה צונחת בעדינות במשך 2.5 שניות על קרקע הירח.
כשמונה דקות לאחר תחילת תהליך הנחיתה החלה שרשרת תקלות.
כאשר הגשושית הייתה בגובה של כ-14 קילומטרים מעל פני הירח, התגלתה תקלה ביחידת המדידה האינרציאלית (IMU) השנייה של הגשושית, המודדת את התאוצה.
זוהי יחידה בעלת יתירות, כך שהתקלה לא הייתה קריטית להצלחת המשימה.
בשלב זה, נשלחה פקודה מהקרקע לאתחול מחדש של ה-IMU, מה שגרם בשוגג גם לאתחול מחדש של מחשב החללית ולשרשרת תקלות שבסופו של דבר הובילה לכיבוי המנוע.
בעקבות אתחולים ותקלות במחשב החללית, בשלבים ארוכים של הנחיתה אבדה תקשורת הטלמטריה דרך רשת החלל העמוק של JPL.
כאשר התקשורת חזרה לפעולה, התגלה כי המנוע הראשי אינו פועל והגשושית איבדה בינתיים גובה רב ונטתה בזווית לא אופטימלית לנחיתה.
לאחר אתחול מחשב הגשושית, חלק מהמנועים חזרו לפעול, אך מהירות הנחיתה הייתה כ-900 מטר לשנייה והבלימה בלתי אפשרית.
נתון הגובה האחרון שהתקבל עמד על 148 מטר, ומיד אחר-כך התרסקה החללית על אדמת הירח.
במהלך הנחיתה הספיקה הגשושית לשלוח למרכז הבקרה שלוש תמונות, באיכות נמוכה יחסית לצילומים שתוכננו להישלח לאחר הנחיתה.
תמונה ראשונה צולמה בגובה 22 קילומטר מפני הירח, והיא מראה את צידה של הגשושית, עליה לוחית ובה דגל ישראל, הכיתוב "עם ישראל חי - SMALL COUNTRY, BIG DREAMS", וסמלי הגופים השותפים למשימה, על רקע אתר הנחיתה המיועד.
בתמונה שנייה שצולמה באותו גובה נראה אופק הירח ומכתש הפגיעה היפאטיה.
התמונה האחרונה שצולמה על ידי הגשושית, בגובה 15 קילומטר, מראה את פני הירח באתר הנחיתה.
תמונה זו פורסמה כשבוע לאחר ההתרסקות.
ב-15 במאי 2019, כחודש לאחר ההתרסקות, פרסם מרק רובינסון, חוקר ראשי בצוות משימת הצילום של המקפת לסקר הירח של נאס"א (LROC), תמונות של אתר ההתרסקות.
התמונות צולמו ב-22 באפריל, 11 ימים לאחר ההתרסקות, על ידי צמד מצלמות הזווית הצרה (NAC) של המקפת.
בשלושת זוגות התמונות נראה בבירור כתם כהה בקוטר של כעשרה מטרים, המוסבר כשטח מחוספס בנקודת התנגשות הגשושית באדמת הירח, שאינו נראה בתמונות שצולמו בהקפה קודמת של המקפת.
הגשושית נעה בנחיתתה מצפון הירח לדרומו, והנמיכה תוך כדי מעוף בקשת רחבה כלפי קרקע הירח.
עקב תקלת הבלימה ואי התייצבות הגשושית בזווית אנכית לקרקע, אותר מיקום ההתנגשות דרומית לאתר הנחיתה המיועד.
נקודת הציון, קואורדינטות סלנוגרפיות 32.5956° צפון, 19.3496° מזרח, הוערכה באמצעות השוואת התמונות שצולמו ב-22 באפריל לשבע תמונות שצולמו מוקדם יותר, במרווח טעות של 95%, כעשרים מטרים בקו הרוחב ושמונה בקו האורך.
קנה המידה של התמונות גדול מכדי לקבוע האם הכתם הקטן הוא מכתש שנוצר במקום הפגיעה, או שמא פגיעת הגשושית השבירה בתאוצה גבוהה ובזווית נמוכה (פחות מעשר מעלות) באדמת הירח מנעה יצירת צורת מכתש.
לאחר תחקיר ראשוני שבמסגרתו שולבו נתוני שתי מערכות הטלמטריה, הועלתה השערה כי ייתכן שפקודה ששוגרה מתחנת הקרקע להפעלה חוזרת של מדיד התאוצה, היא זו שהובילה לכשל ואתחול מחשב הגשושית.
לאחריו, עקב תקלה בקופסת הממשקים האלקטרוניים, לא הופעל המנוע בהצלחה על אף שישה ניסיונות של הגשושית.
להלן עיקרי ממצאי תחקיר המשימה שנערך על ידי עמותת SpaceIL:
בעת הנחיתה כבה מד תאוצה (IMU), אחד מתוך שניים.
צוות ניהול המשימה החליט לאתחל אותו על אף תקינותו של המד הנוסף, מבלי להמתין לחוות הדעת של צוותי ההנדסה, כדי לא להסתמך על מד בודד.
בעת אתחול המד לא התקבלו נתוני ניווט מהמד התקין לזמן קצר במחשב הגשושית, שתוכנת לאתחל את עצמו בהיעדר נתוני ניווט.
משך האתחול נמשך כשתי שניות, אך המחשב אתחל את עצמו חמש פעמים נוספות מכיוון שתיקוני התוכנה נמחקו עקב האתחול הראשון, זאת עד לטעינת העדכונים, שתוכננו להיטען פעם בדקה.
על פי תוכנת הנחיתה על המחשב היה להפעיל את המנוע מיד בעת האתחול, אך כשל תכנוני נוסף, שהתגלה אך לא טופל בהיעדר זמן טרם השיגור, גרם לכך שבעת האתחול, עד לסיומו לאחר ניסיונות טעינת עדכוני התוכנה, המנוע לא הופעל במתח הנדרש.
למרות פעולת מנועי המשנה הקטנים שכיוונו את הגשושית, בהיעדר כח הבלימה של המנוע הראשי הגשושית התרסקה.
סיבת התקלה ב-IMU עצמו לא זוהתה, אך הוערך כי תקלה זו בפני עצמה לא הייתה גורמת לכשל בנחיתה כיוון שיחידת ה-IMU השנייה תפקדה בצורה תקינה והייתה מספקת להשלמת המשימה.
עומס רב על צוות המשימה, שנבע בין היתר מתקלות קודמות שאירעו במהלך המשימה ולא איפשר תהליך הכנה כראוי לתרגול הנחיתה ותרחישי תקלה.
איכון ותמרון הגשושית דרש שעות עבודה רבות מהמתוכנן עקב תקלות במערכות הניווט.
לאחר הפרדות הגשושית ממשגר הלוויינים התגלה שעוקבי הכוכבים מסנוורים מאור שמש, שהוחזר ככל הנראה מאבק שכיסה את מגיני מצלמות העוקבים בעת ההפרדות.
ניסיונות כיול תוכנתיים לא צלחו ומציאת זוויות הנטייה בוצעה על ידי סיבוב הגשושית על צירה באופן שתצל על העוקבים, במאמץ רב לשמירת מסלולה התקין של הגשושית בעת תמרונים, או באמצעות הסתמכות על מדי התאוצה כאשר לא היה ניתן להסתיר את העוקבים מאור השמש.
בנוסף, תקלות תקשורת חוזרות ונשנות ברשת התקשורת של SSC, בה נעשה שימוש בעיקר בשבועות הראשונים למשימה, דרשו חישובים חוזרים והקשו על איכון הגשושית באמצעות אות הרדיו המתקבל ממנה.
מחשב הגשושית סבל מאתחולים רבים במהלך הטיסה, ככל הנראה עקב השפעת הקרינה על תפקוד קופסת הממשקים האלקטרוניים, שיוצרה במיוחד למשימה זאת אף על פי שהמחשב עצמו היה רכיב חללי ולא היה צפוי לכשלים אלו.
תיקוני קוד והרחבות תוכנה שנשלחו ברשת התקשורת לא נצרבו לזיכרון האחסון של המחשב אלא נטענו פעם בדקה לזיכרון העבודה הנדיף (RAM) ונמחקו בכל אתחול, כדי לאפשר איפוס מהיר בעת תקלת תוכנה ולמנוע כשל מוחלט בהיעדר מחשב נוסף.
כתוצאה מכך בכל אתחול אבדו התיקונים לתוכנה, מה שבעצם הוביל לאתחולים המרובים בנחיתה, עד לקבלת עדכוני התוכנה מחדש באמצעות רשת התקשורת.
פרוצדורה זו הובילה לכשל המחשב בעת הנחיתה.
מחשב הגשושית היה רכיב זול שלא הותאם למשימות חלל עמוק, זאת עקב אילוצי התקציב והלו"ז של הפרויקט.
עומס העבודה הבלתי מתוכנן באיכון, תמרון הגשושית, וכתיבת עדכוני תוכנה גרם לעייפות בצוות המשימה, קיצור וביטול חופשות, בפרט בשבוע הנחיתה בו תוכננו תמרונים רבים סביב הירח.
נוסף על העייפות, גודש העבודה גרם לביטול תרגולים שונים.
עלות הפרויקט הכוללת הייתה כ־95 מיליון דולר.
תנאי התחרות המקורית אסרו על תקצוב ממשלתי גבוה, מה שהשפיע על פיתוח גשושית בעלת יכולות טכניות נמוכות ובעלות מינימלית.
השותפה המרכזית לבניית הפרויקט הייתה התעשייה האווירית לישראל.
מבחינת מימון, היה הנדבן ואיש העסקים מוריס קאהן התורם העיקרי בנותנו כ־30 מיליון דולר.
בשלב מסוים אף מונה קאהן ליו"ר הדירקטוריון ומאז 2017 מכהן כנשיא העמותה.
תורמים משמעותיים נוספים היו קרן משפחת ד"ר מרים ושלדון אדלסון שתרמה באפריל 2014 כ־16 מיליון דולר, סמי סגול, לין שוסטרמן, סטיבן גראנד, סילבן אדמס ובעלי הון נוספים.
בעזרת מימון המונים שערכה העמותה ב־2014, נאספו מהציבור 240,000 דולר: דולר אחד תמורת שליחת מייל לירח.
סוכנות החלל הישראלית ומשרד המדע השתתפו בפרויקט בכ-2.1 מיליון דולר (כ־9.5 מיליון ש"ח).
בנובמבר 2017 הודיעה העמותה על בעיות כספיות, אך הצליחה להשיג את המימון הנדרש להבטחת המשך קיומה, והמשיכה בגיוס משאבים.
הפרויקט יצר שיתוף פעולה בין המגזר הפרטי, הציבורי והאקדמי.
בין השותפים לפרויקט ניתן למנות את מכון ויצמן למדע, אוניברסיטת תל אביב, סוכנות החלל הישראלית, משרד המדע והטכנולוגיה, בזק וכן עשרות מהנדסים ומאות מתנדבי העמותה.
ב-13 באפריל 2019 הכריז נשיא SpaceIL, מוריס קאהן, כי יוקם פרויקט חדש לשם שליחת גשושית נוספת לירח.
הצפי היה שבניית הגשושית תושלם תוך שנתיים.
עלות הפרויקט נאמדה בין 60 ל-80 מיליון דולר אך התייקרה לכ-100 מיליון דולר.
קאהן הצהיר כי גם הפעם הציבור ישתתף במימון הפרויקט ולא יתבססו על תמיכה ממשלתית, העמותה "לונאר אקס פרייז" של גוגל, שבמסגרתה החל פרויקט בראשית הראשון, הודיעה כי תתרום מיליון דולר, בעקבות הצלחתה היחסית של הגשושית הראשונה, על אף שלא הצליחה לנחות כמתוכנן.
משרד המדע והטכנולוגיה הכריז ב-5 במאי 2019, כי יספק תקציב של 20 מיליון שקלים להשתתפות במימון הגשושית בראשית 2. עם זאת, סכום זה היה זניח בתקציב הפרויקט הנדרש, ולא גויסו סכומים נוספים למימון בניית חללית זהה.
ב-25 ביוני 2019 חזר בו מוריס קאהן והודיע כי לא יתמוך בפרויקט הזה "מאחר שמסע חוזר שכזה אינו מאתגר מספיק".
ב-15 בינואר 2020 קרן משפחת בלווטניק העניקה תרומה של מיליון דולר לפרויקט.
דבר זה התניע תהליך של בחינת תצורות ומשימות אפשריות לבראשית 2.
ב-9 בדצמבר 2020 הוכרז באירוע בבית הנשיא על השקת הפרויקט בראשית 2, בו מועד השיגור המתוכנן עומד על שנת 2025 וכי פרופיל המשימה יכלול שתי נחתות נפרדות אשר ינחתו באזורים שונים, יחד עם מקפת שתהיה במסלול סביב הירח כחמש שנים.
ב-11 ביולי 2021 הודיעה SpaceIL כי גויסו 70 מיליון דולר לטובת המשימה, כשהמטרה היא הנחתת הגשושית בצד הרחוק של הירח.
הגשושית תהיה קלה יותר וחסכונית יותר, וכן תכלול ציוד לניתוח תמונת מצלמה ככלי לנחיתה יותר בטוחה.
בינואר 2024, ביצעה עמותת SpaceIL בהצלחה ניסוי המדמה את נחיתתה של החללית ונבדקה תגובת מערכת רגלי הנחיתה שלה.
ב-7 באוגוסט 2024 ערכה הוועדה למיזמים ציבוריים דיון בנושא סכנת סגירת המיזם.
בדיון ההמשך שנערך ב-24 בספטמבר 2024 נאמר שנקבע שיתוף פעולה עם סוכנות החלל האיטלקית ונקבע דיון נוסף לתחילת נובמבר 2024.
ב-27 בינואר 2025 נחתם הסכם מסגרת לשיתוף פעולה במשימת בראשית 2 על ידי אורי אורון, מנכ"ל סוכנות החלל הישראלית, ותיאודורו ולנטה, נשיא סוכנות החלל האיטלקית.
בתחילת אפריל 2025, הוכרז כי בגלל מחסור בתקציב, המיזם מוקפא.
כוכב הלכת המינורי נקרא על שם החללית.
בראשית הוא אלבומה השישי של הזמרת גלי עטרי, שיצא במרץ 1989.
האלבום ממשיך את הקו המוזיקלי של שני אלבומיה הקודמים של עטרי - מוזיקת פופ ואמצע הדרך.
את כל המילים לשירים באלבום כתבה הפזמונאית רחל שפירא, חלקם שירים שהולחנו במיוחד עבור האלבום וחלקם גרסאות כיסוי לשירים ישנים, הן כאלה שכתבה שפירא במקור לאמנים אחרים והן תרגומים שלה ללהיטים לועזיים.
"בראשית" הניב מספר להיטים ובהם: "אמצע שום מקום", "עוף מוזר" אשר הגיע למקום ה-26 בבמצעד הפזמונים השנתי תשמ"ט (1989), "אדבר איתך", "בראשית", "כמו עשב בניסן" ו"מראה מכושפת".
האלבום נמכר בכ-15,000 עותקים ועטרי שוב יצאה למופע בעקבות הצלחת האלבום.
בשיר "בראשית": מילים מקוריות של דון מקליין, גרסה עברית: רחל שפירא.
עיבודים והפקה מוזיקלית: אילן וירצברג.
מפיק ויועץ אמנותי: סולו יורמן.
קולות: גלי עטרי, אילן וירצברג.
הוקלט ובושל באולפני "טריטון", 1988.
חיתוך ועריכה דיגיטלית: טים יאנג, סי.בי.אס.
בראש שלי הוא אלבום הבכורה של צמד ההיפ הופ הישראלי שרק וצוקוש, יצא לאור ב-1 באוגוסט 2019 דרך תאקט רקורדס ו-NMC.
בראש שלי - יצא לאור ב-6 בדצמבר 2018 כסינגל הראשון מתוך האלבום.
בשיר משתתף הזמר עידן רז.
עם האחים - יצא לאור ב-29 בינואר 2019 כסינגל השני מתוך האלבום.
אל תשגע אותי - יצא לאור ב-19 במרץ 2019 כסינגל השלישי מתוך האלבום.
בשיר משתתפים הראפרים טדי נגוסה, ויק, טי.או.בי, 9 מילימטר, דראפט וליעד מאיר.
חמסה חמסה - יצא לאור ב-18 באפריל 2019 כסינגל הרביעי מתוך האלבום.
בשיר משתתף הזמר אלמוג טבקה.
למה כל הדרמה - יצא לאור ב-21 ביולי 2019 כסינגל החמישי מתוך האלבום.
השיר כולל קולות רקע של אניס נקש ועידן רז
ממשיך הלאה - יצא לאור ב-27 בפברואר 2020 כסינגל השישי והאחרון מתוך האלבום.
בראסרי M&R (מכונה "הבראסרי") הייתה מסעדה מסוג בראסרי שפעלה ברחוב אבן גבירול בתל אביב, בין השנים 2002–2021. קבוצת R2M, שבבעלותה הייתה המסעדה, פתחה במקומה סניף של "הדליקטסן", המעדנייה של הקבוצה.
המעדנייה שמרה על חלק מהאלמנטים של המסעדה, בהם הבר, השולחנות וחלק מהמנות.
את הבראסרי פתחו המסעדנים רותי ומתי ברודו, הבעלים של מסעדת קופי בר, ב-2002. מטרתם הייתה פתיחת דיינר אמריקאי המושפע מבראסרי צרפתי, מעוצב בהשראת אופנת המודרניזם הקלאסי שהתבלטה בשנות ה-30 בתל אביב, פריז וניו יורק.
האותיות M&R בשם המסעדה מסמלות את שמותיהם הפרטיים - מתי ורותי.
לפני הפתיחה נסע צוות המסעדה בראשות מתי ברודו ללימוד בסבב מסעדות בראסרי בהולנד ובפריז.
העבודה על המסעדה החלה במהלך שנת 2000 בהשקעה של למעלה ממיליון דולרים.
במהלך העבודה עליה פרצה האינתיפאדה השנייה, שגרמה לעיכוב של שנה וחצי בפתיחתה.
עיצוב המסעדה נעשה על ידי רותי ברודו.
הוא כלל צבעים ייחודיים ומנורות משוק הפשפשים בפריז.
בעת הפתיחה המתינו מחוץ למסעדה כ-300 איש, שגרמו לפתיחת המסעדה 12 שעות מוקדם מן המתוכנן.
בראשית פעילותה, המסעדה פעלה במתכונת של 24 שעות ביממה, 7 ימים בשבוע .
בעקבות החלטת בג"ץ לאשר היטל רטרואקטיבי על מסעדות שהעסיקו מבקשי מקלט.
במסגרת זו הוטל על המסעדה קנס של 3 מיליון שקלים.
במטרה לצמצם הוצאות, ועקב מחסור בכוח אדם זמין, החליטו במסעדה לסגור את דלתותיהם בלילה.
החל מפברואר 2018 המסעדה פעלה בימים שבת-רביעי עד השעה 01:00, ובמהלך סוף השבוע המשיכה לפעול במתכונת רציפה.
ביולי 2020, עקב התפרצות נגיף הקורונה בישראל, רותי ברודו הודיעה על סגירת מסעדת הבראסרי, זאת משום שמרבית עובדיה נדרשו להיכנס לבידוד עקב חשש להידבקות בנגיף.
ברודו טענה כי בשל הקושי לקיים את המסעדה בתנאים אלה הם נאלצים לסגור.
מדבריה עלה כי מדובר במצב זמני, אך במרץ 2021 הודיעה המסעדה על סגירתה הסופית.
כבר בשנותיה הראשונות קיבלה הבראסרי תדמית של נקודת מפגש לידוענים ואח"מים, וכמקום בו בוחרים אנשי תעשיית הבילוי הלילי התל אביבית לסיים את יומם, זאת בזכות הנחה של 40% שניתנת לברמנים, מלצרים ומסעדנים.
ברודו זוקפת את המצב הביטחוני ששרר במדינה בעת פתיחת המסעדה, לאחת הסיבות להצלחתה, בכך שהיו מעט מסעדות חדשות שנפתחו באותה תקופה.
במרבית שנותיה הראשונות של הבראסרי, היא הייתה בין המסעדות היחידות שפעלו 24 שעות ביממה בישראל.
ליד הבראסרי נפתח בית קפה וקונדיטוריה בשם "הבייקרי", שמספק קינוחים ומאפים למסעדות הרשת וגם מתנהל כבית קפה עצמאי.
עם השנים התרחב הבייקרי לרשת חנויות.
עד 2020 לבייקרי היו חמישה סניפים בתל אביב.
הבראסרי הואשמה פעמים רבות בהתנשאות בורגנית, אליטיזם ויומרנות.
מסיבות אלו בחר עיתון "העיר" לציין את פתיחת הבראסרי כ"הדבר הרע שקרה" בתל אביב בשנת 2003. כראיה לגישה זו ניתנו כדוגמה הלבוש של המלצרים בבגדי שף או הכיתוב בצרפתית בתפריט המסעדה.
בראק קפיטל פרופרטיז אן וי (Brack Capital Properties NV) היא קרן נדל"ן וחברה ציבורית הרשומה בהולנד, העוסקת בנדל"ן מניב למסחר ולמגורים בגרמניה.
בראק קפיטל הוקמה בשנת 2006, על ידי שמעון וינטרוב ורונן פלד, כחלק ממהלך של ארגון מחדש בקבוצת בראק קפיטל הולדינגס, בית השקעות ישראלי העוסק בהשקעות בתחומי הנדל"ן והפיננסים.
עם הקמתה, הועברו אליה ארבעה נכסים מניבים בגרמניה שהוחזקו על ידי הקבוצה.
ואחר כך רכשה נכסים נוספים בגרמניה.
במהלך 2010, השלימה החברה גיוס של 30 מיליון יורו לפי שווי של 100 מיליון יורו, ממספר משקיעים פרטיים.
בנובמבר 2010 נרשמה למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב לפי שווי של 115 מיליון יורו.
במהלך 2011 גייסה מאות מיליוני שקלים בהנפקת איגרות חוב, ורכשה עוד נכסים בגרמניה, בעיקר מרכזים מסחריים, דירות להשכרה ודיור מוגן.
במאי 2017, רכש איש העסקים טדי שגיא את השליטה בבראק תמורת כ-1.1 מיליארד שקל, בפברואר 2018 מכר אותה תמורת 1.4 מיליארד שקל.
בנובמבר 2024, פורסם כי קבוצת אדלר, לשעבר אחת מחמש חברות הנדל"ן הגדולות בגרמניה, מוכרת את שליטתה בחברת בראק אן וי לחברת LEG הגרמנית בהפסד של יותר ממיליארד שקל.
אדלר שרכשה את מניות בראק אן וי ב-2018 תמורת 2.3 מיליארד שקל, הסכימה למכור אותן בפחות מ-900 מיליון שקל.
המכירה נעשית בהנחה של 34% ממחיר השוק, כאשר LEG תרכוש 52.68% מהמניות בינואר 2025 ותחזיק באופציה לרכישת יתרת המניות.
המכירה סומנה ככישלון נוסף של קבוצת אדלר, שמנייתה התרסקה ב-99% בחמש השנים האחרונות ונמצאת במשבר כלכלי עם חובות גבוהים והפסדים כבדים.
בראק אן וי עצמה הפסידה 564 מיליון שקל ב-2023. העסקה צפויה להוביל למחיקת מניות בראק אן וי מהמסחר בבורסה.
בין הנכסים שבבעלות (חלקית או מלאה) של החברה:
כ-12,000 דירות להשכרה בערים ברמן, הנובר, ליפציג, דורטמונד וקיל.
מלאי קרקעות לבנייה בעיקר בעיר דיסלדורף.
פורטפוליו של נדל"ן מסחרי מניב.
ברק קפיטל היא חברה בעלת שם דומה אך אינה קושרה לבראק קפיטל.
ברק קפיטל היא חברה למסחר בניירות ערך, בבעלות איש הפיננסים אייל בקשי, מומחה לנגזרים.
בחברה היה שותף יצחק תשובה בין השנים 2007 ל-2014.
מחוז בראשוב (ברומנית: Județul Brașov, בהונגרית: Brassó megye ובגרמנית: Kreis Kronstadt) הוא מחוז במרכז רומניה, בדרום-מזרח טרנסילבניה, שכולל את החבלים ההיסטוריים "ברסה" "פגראש" וחלק מ"אדמת המלך" או "הכיסאות הסקסוניים" של טרנסילבניה.
המחוז הוקם לאחרונה בשם זה בשנת 1968 על ידי משטר ניקולאה צ'אושסקו תוך כדי הארגון מחדש של פרובינציית בראשוב על נפותיה - בראשוב, רופיה ופגראש.
לפני כן היה שטח המחוז הנוכחי חלק מפרובינציית סטלין, אחר כך בראשוב, חלק ממחוז בראשוב (בין המלחמות), מחוז פגראש (בין המלחמות) ומחוז טרנבה מארה (בין המלחמות) .
בימי ממלכת הונגריה לפני מלחמת העולם הראשונה: שטחו השתייך למחוז בראשוב, מחוז פוגרש, ובעבר הרחוק - הכיסא צ'ינקו, חבל ברסה (בורצנלנד), והכיסא רופיה.
בירת המחוז והמרכז הכלכלי, התרבותי והחינוכי של המחוז היא העיר בראשוב.
מחוז בראשוב גובל בצפון עם המחוזות מורש והרגיטה, במזרח עם מחוז קובאסנה, בדרום עם המחוזות פרחובה, דמבוביצה וארג'ש ובמערב עם מחוז סיביו.
בירת המחוז היא העיר בראשוב, שהיא המרכז הכלכלי, החינוכי והתרבותי של המחוז.
ישנם עדויות לנוכחות אנושית בשטחי המחוז עוד מהשנים 60,000–40,000 לפנה"ס.
הוקמו בו התיישבויות רציפות בעידן האבן הקדום, בעידן הנאוליתי, עידן הברונזה ועידן הברזל.