tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 2017 נפתח מרכז סחר שווייצרי בג'קרטה.
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2017 התגוררו באינדונזיה אלף מאה ושנים עשר אזרחים שווייצרים.
שווייץ מיוצגת באינדונזיה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בג'קרטה, בירת המדינה.
שווייץ מיוצגת באינדונזיה גם בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות רשמיות שהיא מחזיקה בערים: דנפסאר, ומקאסאר.
אינדונזיה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בברן, בירת המדינה.
יחסי אינדונזיה–תאילנד הם היחסים דו-צדדיים שבין אינדונזיה לבין תאילנד.
היחסים הרשמיים בין שתי המדינות נוסדו ב-7 במרץ 1950. לאינדונזיה שגרירות בבנגקוק וקונסוליה בסונחלה, ואילו לתאילנד שגרירות בג'קרטה.
לאחר ההפיכה הצבאית בתאילנד במאי 2014 קראה אינדונזיה כחלק מאיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה (ASEAN) להשבת השלטון הדמוקרטי במדינה.
אינדונזיה קראה לגורמים הצבאיים והאזרחיים לפעול יחדיו כדי להשיב את המצב במדינה לקדמותו.
תחילת היחסים ההיסטוריים שבין תאילנד העתיקה לבין אינדונזיה מתוארכת למאה ה-8 לספירה בתקופת ממלכת סריוויג'יה.
חלק מדרום תאילנד ומחצי האי המלאי היו תחת השפעת הממלכה שמרכזה היה בסומטרה.
ייתכן ובאותה עת היו מקדשים של ממלכת סריוויג'יה במחוז צ'יה שבדרום תאילנד.
הנגרקרטגאמה מהמאה ה-14 מתוארך לתקופת מג'פהיט, ואוזכרו בו כמה מדינות שמוקמו בשטחי תאילנד של ימינו.
תגלית של פסלוני ברונזה בטאלגה, כפר למרגלות הר באינדונזיה, מחזק את הטענה בדבר היחסים הקדומים הללו.
בתקופת איי הודו המזרחיים ההולנדיים נמשכו יחסי הידידות בין המדינות.
המלך ראמה החמישי (המלך צ'ולאלונקורן) ששלט בסיאם בין השנים 1868–1910 ביקר באי ג'אווה שלוש פעמים.
באחד מביקוריו הביא עמו המלך פיל ברונזה שעומד כיום מול המוזיאון הלאומי בג'קרטה.
במהלך הביקור התלהב המלך מההיסטוריה, האמנות והתרבות העתיקה של ג'אווה.
לאחר שאינדונזיה קיבלה עצמאות ב-1945, ולאחר המהפכה האינדונזית וההכרה הרשמית בריבונותה על ידי הולנד ב-1949 ייסדו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים במרץ 1950. בשנת 1967 שתי המדינות, יחד עם הפיליפינים, מלזיה וסינגפור הפכו למייסדות איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה במטרה להבטיח שלום ויציבות באזור.
אינדונזיה ותאילנד נהנות מיחסי ידידות עד היום.
באפריל 2019 הודיע שר התיירות האינדונזי כי ימנה נציגות תיירות אינדונזית בתאילנד.
בשנת 2018 עמד היקף הסחר בין המדינות על כ-19 מיליארד דולר.
עיקר הסחורות שייצאה אינדונזיה לתאילנד בהיקף כולל של 8 מיליארד דולר הן מינרלים, כלי רכב ומכונות, ואילו עיקר הסחורות שייצאה תאילנד לאינדונזיה בהיקף כולל של כ-11 מיליארד דולר הן מכונות, כלי רכב וסוכר.
יחסי איסלנד–קוריאה הדרומית הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של איסלנד ובין הרפובליקה של קוריאה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בילטרליים ב-10 באוקטובר 1962.
לאחר ביקורו של שר החוץ של קוריאה הדרומית, צ'וי סונג-הונג, באיסלנד בשנת 2002, נחתמו מספר הסכמים לביטול המיסוי על סחורות שעוברות בין המדינות, במטרה לעודד שיתוף פעולה כלכלי ביניהן.
עיקר הסחורות המיוצאות מאיסלנד לקוריאה הדרומית קשורות לפרוות ונושאים ימיים (למשל דיג, ספינות ואמצעים טכנולוגיים הקשורים במים), מכיוון ששתי המדינות מוקפות באוקיינוס (13 מיליון דולר בשנת 2006).
עיקר הסחורות המיוצאות מקוריאה הדרומית לאיסלנד קשורות לתחום הרכב (מכוניות וצמיגים) (36 מיליון דולר בשנת 2006).
קוריאה הדרומית מיוצגת באיסלנד על ידי שגרירות שהיא מחזיקה באוסלו, בירת נורווגיה.
בנוסף, קוריאה הדרומית מיוצגת באיסלנד על ידי שתי קונסוליות שהיא מחזיקה ברייקיאוויק, בירת המדינה.
איסלנד מיוצגת בקוריאה הדרומית על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בבייג'ינג, בירת סין.
בנוסף, איסלנד מיוצגת בקוריאה הדרומית על ידי שתי קונסוליות שהיא מחזיקה בסיאול, בירת המדינה.
יחסי אינדונזיה–רומניה הם יחסי החוץ בין אינדונזיה ורומניה.
היחסים בין המדינות כוננו רשמית בשנת 1950. אינדונזיה ורומניה הסכימו להגביר את שיתוף הפעולה בענף הסחר.
המדינות מצפות האחת מרעותה להיות השער לשוק האזורי: אינדונזיה כשער הכניסה לשוק האסיאני ורומניה כשער הכניסה לשוק האיחוד האירופי.
היקף הסחר הדו-צדדי בשנת 2012 עמד על 172.67 מיליון דולר והיה לטובת אינדונזיה עם יצוא של 106.41 מיליון דולר ויבוא של 66.25 מיליון דולר.
פרט לסחר וכלכלה, היחסים הדו-צדדיים כוללים תרבות, חינוך, וטכנולוגיה.
אינדונזיה מחזיקה ברומניה שגרירות בבוקרשט.
רומניה מחזיקה באינדונזיה שגרירות בג'קרטה.
יחסי איסלנד–הודו הם היחסים הדו-צדדיים בין איסלנד להודו.
מבחינה היסטורית, היחסים הדו-צדדיים ההודיים-איסלנדיים היו ידידותיים אך חסרו תוכן מהותי.
איסלנד והודו כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1972. באותה תקופה שגרירות איסלנד בלונדון, בריטניה הוסמכה להודו ושגרירות הודו באוסלו, נורווגיה, הוסמכה לאיסלנד.
שגרירויות הוקמו בניו דלהי בשנת 2005 וברייקיאוויק בשנת 2006.
איסלנד והודו כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1975. שגרירות איסלנד בלונדון, בריטניה הוסמכה להודו ושגרירות הודו באוסלו, נורווגיה, הוסמכה לאיסלנד.
עם זאת, רק אחרי 2005 החלו שתי המדינות לחזק את היחסים הדיפלומטיים והכלכליים.
בשנת 2005 ערך נשיא איסלנד, אולפור רגנר גרימסון, את ביקורו הראשון של נשיא איסלנד בהודו.
במהלך הביקור התחייבה איסלנד למועמדותה של הודו למושב קבוע במועצת הביטחון של האומה המאוחדת, ובכך הפכה למדינה הנורדית הראשונה שעשתה זאת.
לאחר מכן הגיע ביקור רשמי של נשיא הודו עבדול קאלאם באיסלנד במאי 2005. בעקבות זאת נפתחה שגרירות חדשה של איסלנד בניו דלהי ב-12 בפברואר 2006. עד מהרה ביקר צוות חיל הים ההודי באיסלנד במשימה ידידותית.
איסלנד ייצאה סחורות להודו בסך של 1.14 מיליון דולר בשנת 2007. פריט הייצוא העיקרי היה מוצרי דגים, בעיקר בקלה, שהסתכמו ב-77% מסך היצוא.
פריטים אחרים כללו מוצרים תעשייתיים ומוצרים רפואיים.
הודו ייצאה באותה שנה סחורות בשווי 18.95 מיליון דולר לאיסלנד באותה שנה, בה נתח מוצרי הצריכה היה הגדול ביותר עם 52.5% מסך היצוא, ואחריהם חומרי גלם עמדו על 37.8%.
הסחר בין שתי המדינות עדיין נחשב מוגבל, אך עם פוטנציאל צמיחה.
עד שנת 2007 סך המסחר הדו צדדי היה 26.7 מיליון דולר, מתוכם הייבוא מהודו היה 25.1 מיליון דולר והיצוא להודו היה 1.6 מיליון דולר.
הודו ואיסלנד חתמו על אמנה למניעת כפל מס לחיזוק קשרי שיתוף הפעולה הכלכלי.
האמנה מכסה את מיסי ההכנסה, הדיבידנד, הריבית, התמלוגים והעמלות בגין שירותים טכניים וקובעת כי שיעור המס במדינה בה הועברה ההכנסה לא יכול להיות גבוה מ-10%.
שתי המדינות חתמו גם על מזכר הבנות לשיתוף פעולה בתחום האנרגיה המתחדשת.
איסלנד והודו משתפות פעולה בתאי מימן ותאי דלק במסגרת הפורום של שותפות בינלאומית לכלכלת מימן.
שתי המדינות חתמו גם על הסכמה למחקר על חריגות לקראת רעידות אדמה, שזכו לשבחים בינלאומיים.
בשנת 2007, שתי המדינות חתמו גם על הסכמה בנושא פיתוח דייגים בר קיימא והסכם הגנה על השקעות דו צדדי.
יחסי איסלנד–ניו זילנד הם יחסי החוץ בין איסלנד לבין ניו זילנד.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-21 באוקטובר 1988. שתי המדינות משתפות פעולה בארגונים בינלאומיים, ובכלל זה באו"ם.
איסלנד מיוצגת בניו זילנד באמצעות שגרירותה בבייג'ינג, סין, ובנוסף מחזיקה קונסוליות כבוד באוקלנד ונלסון.
ניו זילנד מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירותה בהאג, הולנד.
יחסי איסלנד–ברזיל הם יחסי החוץ בין הרפובליקה של איסלנד לבין הרפובליקה הפדרלית של ברזיל.
ברזיל ואיסלנד כוננו יחסים קונסולריים בשנת 1923 ויחסים דיפלומטיים בשנת 1952. הסכם הסחר החופשי בין MERCOSUR ו-EFTA (איגוד הסחר החופשי האירופי, המורכב מליכטנשטיין, שווייץ, איסלנד ונורווגיה) אמור לאפשר גישה מוגברת של מוצרים ושירותים ברזילאים לשווקים של המדינות החברות באיגוד.
שיתוף הפעולה הדו-צדדי במשאבי הדיג וגידול הדגים נהנה ממזכר ההבנות שנחתם בשנת 2011 בין משרד הדייג וחקלאות המים של ברזיל לבין משרד הדייג והחקלאות של איסלנד.
במהלך השנים האחרונות, הייצוא הברזילאי לאיסלנד כלל כמעט כולו אלומינה מסולתת, מוצר חשוב לפעילות העיקרית של התעשייה הכבדה המקומית.
בשנת 2019, מכירות חומר זה הסתכמו ביותר מ-114 מיליון דולר מכלל היצוא שהיה בשווי 118 מיליון דולר.
פריטים אחרים כללו קפה, דגני בוקר ומכונות מכניות.
היבוא העיקרי של ברזיל מאיסלנד היה דגים ופירות ים ואחריהם אלומיניום ומכשירי דיוק, בסך כולל של 12.3 מיליון דולר.
הקהילה הברזילאית באיסלנד מוערכת ב-109 איש.
מועצת האזרחים הברזילאים באיסלנד, שהוקמה בשנת 2007, היא הקשר העיקרי בין הקהילה הברזילאית באיסלנד לבין ממשלת ברזיל.
איסלנד מיוצגת בברזיל באמצעות שגרירותה בוושינגטון די.סי., ארצות הברית, ובנוסף מחזיקה קונסוליות כבוד בריו דה ז'ניירו וסאו פאולו.
ברזיל מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירותה באוסלו, נורווגיה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד ברייקיאוויק.
יחסי איסלנד–ארגנטינה הם יחסי החוץ בין הרפובליקה של איסלנד לבין הרפובליקה הארגנטינאית.
ארגנטינה ואיסלנד כוננו יחסים דיפלומטיים ב-25 באפריל 1952. בשלב הבתים במונדיאל 2018 שיחקה נבחרת איסלנד נגד נבחרת ארגנטינה והמשחק הסתיים בשוויון.
איסלנד מיוצגת בארגנטינה באמצעות שגריר שאינו תושב ברייקיאוויק, ובנוסף מחזיקה קונסוליות כבוד בבואנוס איירס.
ארגנטינה מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירותה באוסלו, נורווגיה.
יחסי איסלנד–איראן הם היחסים הדיפלומטיים בין איראן לאיסלנד.
איסלנד כוננה יחסים דיפלומטיים עם המדינה האימפריאלית של איראן ב-15 במרץ 1948. בנובמבר 2010 נפגש נשיא איסלנד אולפור רגנר גרימסון עם השגריר האיראני והביע נכונות להרחיב את הידע הטכנולוגי בתחומי הדיג והאנרגיה הגאותרמית לאיראן.
ב-20 בפברואר 2022 נפגש נשיא איסלנד גודני יוהאנסון עם השגריר האיראני.
במהלך הפגישה דנו שני הצדדים ביכולות הקיימות ביחסים בין שתי המדינות, במיוחד בתחומים כלכליים, תרבותיים, תיירותיים ומדעיים.
איראן מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירותה באוסלו, נורווגיה.
איסלנד מיוצגת באיראן באמצעות שגרירותה באוסלו, נורווגיה.
יחסי איסלנד–הונגריה הם יחסי החוץ בין איסלנד לבין הונגריה.
סיימון מיקסה סודפלד (לימים הפך למזכיר התנועה הציונית בשם מקס נורדאו) היה ההונגרי הראשון שביקר באיסלנד ב-1874 ככתב לרגל ביקורו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק באיסלנד ופרסום החוקה האיסלנדית.
ב-24 בדצמבר 1956 הגיעו לאיסלנד 52 הונגרים בסיוע הצלב האדום האיסלנדי, לאחר שברחו מהונגריה בעקבות המרד ההונגרי.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-17 ביולי 1955. כיום, שתי המדינות הן חברות מלאות בנאט"ו.
הונגריה מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירותה באוסלו, נורווגיה.
איסלנד מחזיקה בהונגריה קונסוליית כבוד בבודפשט.
יחסי איסלנד–הולנד הם היחסים הדיפלומטיים בין איסלנד להולנד.
איסלנד כוננה יחסים דיפלומטיים עם הולנד ב-9 בינואר 1946. כיום, שתי המדינות הן חברות מלאות בנאט"ו.
הולנד חשובה מאוד כשותפת סחר של איסלנד.
זהו נתיב המסחר העיקרי ליצוא איסלנדי.
בשנת 2018, יותר מ-30% מכלל היצוא האיסלנדי עבר דרך הולנד.
רוב הפרחים והירקות המיובאים לאיסלנד מקורם במגדלים וחברות הולנדיות או באמצעותן.
קיימים עוד קשרים עסקיים רבים נוספים בין שתי המדינות ולמשל החברה הגדולה ביותר בבורסה האיסלנדית, Marel, היא גם איסלנדית וגם הולנדית ורשומה גם בבורסת אמסטרדם.
הולנד מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירותה באוסלו, נורווגיה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד ברייקיאוויק.
איסלנד מיוצגת בהולנד באמצעות שגרירותה בבריסל, בלגיה.
יחסי איסלנד–ארמניה הם היחסים הדיפלומטיים בין איסלנד לארמניה.
איסלנד כוננה יחסים דיפלומטיים עם ארמניה ב-15 במאי 1997. בשנת 2021 הסתכם היצוא מארמניה לאיסלנד ב-4,100 דולר, ואילו היבוא מאיסלנד לארמניה הסתכם ב-647,100 דולר.
ארמניה מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירותה בסטוקהולם, שוודיה.
איסלנד מיוצגת בארמניה באמצעות שגרירותה במוסקבה, רוסיה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בירוואן.
יחסי איסלנד–בולגריה הם היחסים הדיפלומטיים בין איסלנד לבולגריה.
איסלנד כוננה יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה העממית של בולגריה ב-19 בנובמבר 1963. כיום, שתי המדינות הן חברות מלאות בנאט"ו.
בשנת 2014 בולגריה חתמה על מזכרי הבנות ליישום המנגנון הפיננסי של האזור הכלכלי האירופי ויישום המנגנון הפיננסי הנורווגי לתקופה 2014–2021. מכוח שיתוף פעולה זה, בולגריה תקבל תמיכה כספית לפרויקטים בתחום החברתי והטריטוריאלי פיתוח ולכידות בסכום של 210.1 מיליון אירו הניתנים על ידי הרפובליקה של איסלנד, נסיכות ליכטנשטיין וממלכת נורווגיה.
בולגריה הייתה בין הראשונות מתוך סך של 15 מדינות שחתמו על מזכרי ההבנות, שיספקו גם הזדמנות להעמקה נוספת של היחסים הבילטרליים.
בולגריה מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירותה באוסלו, נורווגיה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד ברייקיאוויק.
איסלנד מיוצגת בבולגריה באמצעות שגרירותה בקופנהגן, דנמרק, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בסופיה.
יחסי איסלנד–דרום אפריקה הם היחסים הדיפלומטיים בין איסלנד לדרום אפריקה.
איסלנד כוננה יחסים דיפלומטיים עם דרום אפריקה ב-31 במאי 1994. הייצוא של דרום אפריקה לאיסלנד כולל אבנים יקרות וחצי יקרות, פנינים טבעיות ומתורבתות, קטרי רכבת וחשמלית, מכונות ומכשירים מכניים, מוצרי מזון מוכנים וכן מכונות וציוד חשמליים.
דרום אפריקה מייבאת בעיקר מוצרים אופטיים, מוצרי צילום, קולנוע, מדידה, בדיקה, דיוק, מכשירים ומכשירים רפואיים או כירורגיים, שעונים ושעונים וכלי נגינה.
דרום אפריקה מייבאת גם מכונות ומכשירים מכניים, מוצרי מזון מוכנים, מכונות חשמליות ופלסטיק.
דרום אפריקה מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירותה באוסלו, נורווגיה.
איסלנד מיוצגת בדרום אפריקה באמצעות שגרירותה בניו דלהי, הודו.
יחסי איסלנד–ערב הסעודית הם היחסים הדיפלומטיים בין איסלנד לערב הסעודית.
איסלנד כוננה יחסים דיפלומטיים עם ערב הסעודית ב-15 בינואר 1982. במרץ 2019 איסלנד הובילה יוזמה משותפת במועצת האומות המאוחדות לזכויות אדם בז'נבה הקוראת לסעודיה לשפר את מצב זכויות האדם שלה.
ההצהרה גינתה גם את חיסולו של העיתונאי ג'מאל ח'אשוקג'י, בדרישה לחקור חקירה עצמאית ובלתי משוחדת של רציחתו וכי האחראים יועמדו לדין.
ערב הסעודית מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירותה בסטוקהולם, שוודיה.
איסלנד מיוצגת בערב הסעודית באמצעות שגרירותה בלונדון, הממלכה המאוחדת.
בין מדינת ישראל והרפובליקה של איסלנד מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים מאז 1949, אשר החלו עם הכרתה של איסלנד במדינת ישראל.
שגרירות ישראל בנורווגיה משמשת גם שגרירות ישראל באיסלנד, בעוד שלאיסלנד יש קונסוליה השוכנת בתל אביב-יפו.
איסלנד הצביעה באו"ם בכ"ט בנובמבר 1947 בעד תוכנית החלוקה, הכירה בישראל דה פקטו בפברואר 1949 ותמכה בקבלתה לאו"ם במאי 1949. בדצמבר 1950 הכירה איסלנד בישראל דה יורה.
בקיץ 1951 הגיש אברהם קצנלסון, ציר ישראל בשוודיה, את כתב האמנתו לנשיא איסלנד ומונה ציר לא תושב של איסלנד בישראל.
בדצמבר 1950 נכרת הסכם סחר ראשון בין המדינות.
ישראל רכשה מאיסלנד דגים תמורת מוצרי ביגוד.
בשנת 1953 התקיימו בין המדינות שיחות לכינון הסכם סחר.
ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון ביקר באיסלנד במסגרת מסע שערך בארצות סקנדינביה ב-1962. בסוף שנת 1964 ביקר ראש ממשלת איסלנד ביארני בנדיקטסון בישראל ונפגש בירושלים עם ראש ממשלת ישראל לוי אשכול.
במרץ 1966 ערך נשיא איסלנד אאוסגייר אאוסגיירסון ביקור ממלכתי בישראל.
הוא ביקר בשכונת קריית מנחם בירושלים ויחד עם נשיא מדינת ישראל זלמן שזר וראש עיריית ירושלים טדי קולק חנכו רחוב על שם "איסלנד".
בשנת 1973 תמכה ישראל בדרישתה של איסלנד להרחבה של המים הטריטוריאליים שלה במסגרת "מלחמת הבקלה".
באיסלנד קהילה יהודית קטנה אשר מעולם לא הייתה משמעותית.
דורית מוסאיוף, מעצבת תכשיטים ממוצא ישראלי, הייתה הגברת הראשונה של איסלנד בעת כהונת בעלה אולפור רגנר גרימסון כנשיא איסלנד.
בעשור השני של המאה העשרים ואחת נוצרה מתיחות מה על רקע פעולות ישראל ברצועת עזה.
בעקבות פרשת המרמרה בשנת 2010 גינתה איסלנד את פעולות ישראל ואף איימה בפירוק היחסים עמה.
בשנת 2011 הכריז שר החוץ של איסלנד על הכרה בפלסטין.
בשבוע הראשון של מבצע צוק איתן ב-2014 אמר שר החוץ האיסלנדי כי "אנו מגנים כל שימוש של אלימות באזור.
זו בקשה מפורשת מישראל להפסיק את מתקפתה על עזה שמובילה לטרגדיה גדולה לאזרחים שם.
ברוח זו, כל ההתקפות כלפי ישראל חייבות להיפסק".
ב-16 בספטמבר 2015 מועצת העיר של רייקיאוויק בירת איסלנד הצביעה בעד חרם צרכני על מוצרים מישראל ומאוחר יותר הגבילה את החרם למוצרים מהתנחלויות בלבד.
משרד החוץ האיסלנדי אמר כי "החלטת מועצת העיר אינה משקפת את יחסיה של איסלנד עם ישראל".
בהצבעה באו"ם ב-27 באוקטובר 2023 על החלטה הקוראת להפסקת אש מיידית בעזה הייתה איסלנד בין 45 מדינות שנמנעו בטענה שלא אוזכרו בהחלטה מעשי הזוועה של חמאס ולקיחת בני הערובה.
במרץ 2024 ציינה ראש ממשלת איסלנד קריסטרון פרוסטאדוטיר שהחלטת ההימנעות גררה ביקורת רבה בעקבותיה הבהיר הפרלמנט האיסלנדי שהוא בעד הפסקת אש מיידית, וממשלת איסלנד אף חידשה מימון לאונר"א שהופסק בתחילת אותה השנה.
היחסים בין הרפובליקה של איסלנד לבין מדינת קטר.
קטר מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירות, הנמצאת בלונדון שבממלכה המאוחדת, ובאמצעות שגריר שאינו תושב יוסוף בן עלי אאל חאטר.
איסלנד לא מיוצגת בקטר, האינטרסים של קטר באיסלנד מטופלים על ידי שגרירות איסלנד באיחוד האמירויות הערביות או בשגרירות איסלנד בבחריין.
יחסי איסלנד–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של איסלנד לבין הרפובליקה הצרפתית.
היחסים הדיפלומטיים כוננו ב-10 בינואר 1946. שתי המדינות חברות באזור הכלכלי האירופי, נאט"ו, הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי והאומות המאוחדות.
ימאים צרפתים החלו לדוג בקרבת איסלנד במאה ה-18. בשנת 1900 ארגון צדקה צרפתי ממן בנייה של שלושה בתי חולים באיסלנד: אחד ברייקיאוויק, אחד בוסטמאנאאיאר והאחר ב-Fáskrúðsfjörður, מזרח איסלנד.
כל שלושת בתי החולים שופצו בשנים 2004–2009 והוסף בית קברות באזור Fáskrúðsfjörður לזכר נפטרי בית החולים ו-47 יורדי ים צרפתים.
ב-2014, איסלנד ייצאה לצרפת סחורה בשווי 12.7 מיליארד קרונה איסלנדית מה שהופך את צרפת ליבואנית השביעית בגודלה מאיסלנד.
יחסי איסלנד–צ'כיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של איסלנד לבין הרפובליקה הצ'כית.
שתי המדינות כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים ב-1 בינואר 1993. צ'כיה מיוצגת באיסלנד באמצעות קונסוליית הכבוד שלה בעיר רייקיאוויק.
שגרירות איסלנד בווינה, אוסטריה מואמנת על צ'כיה.
קיימת גם קונסוליה איסלנדית בפראג.
שתי המדינות הן ריבוניות וחברות מלאות בנאט"ו, במועצת אירופה ובארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי.
הביקור הראשון מדרג גבוה בין שתי המדינות התרחש בשנת 1997, כאשר ראש הממשלה הצ'כי ואצלב קלאוס הגיע לאיסלנד לביקור ממלכתי.
הוא נפגש עם עמיתו, ראש הממשלה דוד אודסון לדון בנושא הצטרפותה של צ'כיה לנאט"ו.
הנשיא הצ'כי ואצלב האוול הגיע לביקור רשמי באיסלנד ב-1999, ונפגש עם נשיא איסלנד אולפור רגנר גרימסון.
לדון בנושא הצטרפותה של צ'כיה לנאט"ו פעם נוספת.
ואצלב קלאוס, בעת כהונתו כנשיא צ'כיה הגיע לביקור באיסלנד ב-2005. שם פגש את ראש ממשלת איסלנד הלדור אסגרימסון.
במהלך הביקור קלאוס הודה לאיסלנד על תרומתה לצירוף צ'כיה לנאט"ו והביע תקווה ונכונות כי איסלנד תצטרף לגוש האירופי.
יחסי איסלנד–פינלנד הם היחסים הדיפלומטיים בין הממשלות והעמים של הרפובליקה של איסלנד ושל רפובליקת פינלנד.
שתי המדינות הן ריבוניות וחברות במועצה הארקטית, מועצת אגן הים הבלטי, מועצת אירופה, שמיניית הבלטיות-נורדיות, נאט"ו, המועצה הנורדית, הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי והאומות המאוחדות.
דעת הקהל של שני העמים על העם השני הן דעות טובות עקב התרבות הנורדית המשותפת והאחווה הנורדית, האחווה מתבטאת בתחרויות, למשל, המדינות הנורדיות תמיד מצביעות אחת לשנייה באירוויזיון.
פינלנד ואיסלנד היו מאוחדות בעבר תחת מדינה אחת שנקראה, איחוד קאלמאר, האיחוד הוקם בשנת 1397. גם שוודיה, נורווגיה ודנמרק היו חברות באיחוד שהתפרק עקב פרישת פינלנד ושוודיה בשנת 1524. בדצמבר 1917, קיבלה את עצמאותה מרוסיה הבולשביקית.
איסלנד קיבלה את עצמאותה מדנמרק ביוני 1944. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי המדינות כוננו ב-15 באוגוסט 1947. תחילה פינלנד יוצגה באיסלנד באמצעות שגרירותה באוסלו, בירת נורווגיה.
איסלנד יוצגה בפינלנד באמצעות שגרירותה בסטוקהולם, בירת שוודיה.
פינלנד פתחה את השגרירות שלה ברייקיאוויק בירת איסלנד בשנת 1982. איסלנד פתחה את השגרירות שלה בהלסינקי בירת פינלנד ב-1997.
לאיסלנד, כחברת איגוד הסחר החופשי האירופי יש גישה בלתי מוגבלת לשוק האיחוד האירופי (שכולל את פינלנד).
ב-2015, המסחר הכולל בין איסלנד לאיחוד האירופי הסתכם ב-€5.7 מיליארד יורו.
פינלנד מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה ברייקיאוויק בירת המדינה.
איסלנד מיוצגת בפינלנד באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בהלסינקי בירת המדינה.
יחסי איסלנד–נורווגיה (באיסלנדית: Samskipti Íslands og Noregs, בנורווגית: Forholdet mellom Island og Norge) הם היחסים הדיפלומטיים בין רפובליקת איסלנד לבין ממלכת נורווגיה, ושתיהן חברות במועצה הנורדית.
היחסים בין המדינות מוגדרים "מצוינים", ויש רבים שמאמינים שהשותפות בין המדינות היא השותפות החזקה ביותר באירופה.
איסלנד יושבה בימי הביניים בעיקר על ידי נורווגים, הגל הראשון החל כנראה בשנת 860, ושיא ההתיישבות היה בין השנים 870–930. איסלנד ונורווגיה יצרו אזור תרבותי נורדי נרחב בים הצפוני, וחלק גדול מההיסטוריה של נורווגיה פורסם על ידי הסופר האיסלנדי סנורי סטורלוסון.
בשנת 1262 עברה איסלנד לשלטון נורווגי, ובשנת 1380 הצטרפה לאיחוד קאלמאר, שאיחד את ממלכות דנמרק, נורווגיה (עם איסלנד, גרינלנד, איי פארו, שטלנד ואורקני), ושוודיה (כולל פינלנד) תחת מלך יחיד.
באיחוד, דנמרק הייתה המדינה החזקה, ובסופו של דבר קיבלה שליטה גם בנורווגיה וגם באיסלנד (כמו גם בגרינלנד ובאיי פארו).
נורווגיה נפרדה מהאיחוד בשנת 1814, ואיסלנד בשנת 1944.
שתי המדינות חולקות היסטוריה משותפת לגבי ציד לווייתנים, ולעיתים קרובות הצטרפו ליפן בהתנגדות לוועידות בינלאומיות להפחתת ציד מסחרי של לווייתנים.
שתי המדינות התנגדו לחתום על האמנה בדבר סחר בינלאומי במינים בסכנת הכחדה, האוסרת על סחר בבשר לווייתנים.
הברית הצפונית הגדולה, המייצגת ציידי לווייתנים, סוחרים ודייגים באזור הארקטי, אמרה כי "מדובר בייבוא וייצוא חוקי, ובעתיד היא עשויה לתת גישה לשוק שהוא באמת גדול עבור הציידים הנורווגים והאיסלנדים".
בשנת 1992 הודיעו איסלנד ונורווגיה במשותף כי יחזרו לצוד לווייתנים מסחריים ממינים מסוימים, לאחר תום תקופת ההקפאה בת 6 שנים.
בשנת 2002 הודיעה נורווגיה כי היא תאפשר לוויתן החברה לייצא 10 עד 15 טון של מוצרי לווייתן מינקי לאיסלנד.
ממשלת בריטניה גינתה את ההחלטה, משום שמדובר במינים הנתונים בסכנת הכחדה בינלאומית.
בשנת 2006 הודיע משרד הדיג האיסלנדי כי הוא יאשר שוב את ציד הלווייתנים, מה שהופך אותו למדינה השנייה אחרי נורווגיה שמאפשרת לצוד לווייתנים מסיבות מסחריות.
לאחר המשבר הפיננסי האיסלנדי 2008–2012, הממשלה הנורווגית נתנה לאיסלנד בנובמבר 2008 הלוואה של 500 מיליון € ל-5 שנים, על מנת לייצב את הקרונה האיסלנדית.
שר החוץ הנורווגי, יונאס גאהר סטור אמר לאחר פגישה עם ראש ממשלת איסלנד גייר הארדה, כי "אנחנו רוצים להראות את תמיכתנו ביוזמה הבינלאומית ואנו נספק תמיכה לאיסלנד בעתיד הקרוב".
בשנת 2007 חתמו שתי המדינות על הסכם הגנה, כיסוי מעקב והגנה צבאית של התחום האווירי והכלכלי של איסלנד.
משמעות הדבר היא כי מטוסי קרב ומטוסי סיור נורווגים יסיירו במרחב האווירי האיסלנדי.
יודגש כי ההסכם עם נורווגיה מיועד רק לזמן שלום, אולם במקרה של עימות צבאי, ההגנה האווירית תוטל על נאט"ו וצבא ארצות הברית.
ההסכם נחתם בעקבות ההחלטה להוציא את הצבא האמריקני מבסיס חיל הים בקפלאוויק בשנת 2006.
איסלנד מחזיקה בנורווגיה שגרירות באוסלו, ו-8 קונסוליות באולסונד, ברגן, בודה, האוגסונד, קריסטיאנסנד, סטוונגר, טרומסה, וטרונדהיים.
נורווגיה מחזיקה באיסלנד שגרירות ברייקיאוויק, ו-4 קונסוליות כבוד באקוריירי, איסאפיירד'ור, סייד'יספיירד'ור ווסטמאנאאיאר.
בין איסלנד לבין ממלכת שוודיה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים.
כמו כן השתיים חברות במועצה הארקטית, במועצה הנורדית, במועצת הים הבלטי ובמועצת אירופה.
איסלנד ושוודיה הן שתי מדינות נורדיות שאכלסו את הוויקינגים.
ביוני 1944 הפכה איסלנד לרפובליקה, ושתי המדינות פתחו שגרירויות זו בבירה של זו, בהתאמה.
במהלך מלחמת העולם השנייה שתי המדינות נותרו נייטרליות באופן רשמי, עם זאת, איסלנד נכבשה על ידי בעלות הברית, ושימשה כבסיס ימי, בעוד שוודיה באופן לא רשמי סייעה לבעלות הברית.
מאז כינון היחסים הדיפלומטיים בין איסלנד לשוודיה, שתי המדינות השתתפו באופן פעיל בזירה הבינלאומית כדי לדון בסוגיות המשפיעות על המדינות הנורדיות, כגון שינויי אקלים, המדיניות הארקטית ובהגנה הדדית מחוץ לנאט"ו.
שתי המדינות השתתפו בלחימה באפגניסטן, כחלק מכוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי.
במהלך המשבר הפיננסי האיסלנדי בין השנים 2008-2011, הבנק הלאומי של שוודיה הלווה 5 מיליארד קרונה שוודית (520 מיליון €) לבנק קאופטינג האיסלנדי, כדי לשלם את חובותיו למפקידים ונושים אחרים שהושפעו מהמשבר הפיננסי.
איסלנד מחזיקה בשוודיה שגרירות בסטוקהולם, ו-5 קונסוליות בגטבורג, בינקפינג, בקרלסטד, במאלמה ובאומאו.
מאידך, שוודיה מחזיקה באיסלנד שגרירות ברייקיאוויק, ו-3 קונסוליות כבוד בהוסאוויק, באיסאפיירד'ור ובסייד'יספיירד'ור.
יחסי איסלנד–סין הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של איסלנד לבין הרפובליקה העממית של סין.
היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה העממית של סין לבין איסלנד כוננו ב-8 בדצמבר 1971.
במאי 1972 שלחה סין את השגריר התושב הראשון לאיסלנד.
ב-1995 הקימה איסלנד את שגרירותה בבייג'ינג ונשלחה אליה שגרירה תושבת סין.
בדצמבר 1995, חודשים אחדים לאחר הקמת השגרירות האיסלנדית בסין, חידשה סין את הנוהג לשגר שגרירים תושבי איסלנד (בין השנים 1983 ל-1995, השגריר הסיני בקופנהגן, דנמרק, הואמן גם על איסלנד).
בשנת 2010 חתמה אנקס, חברה איסלנדית, על הסכם עם ממשלת סין שנותן לה בעלות על מכרות שונים במונגוליה הפנימית מהם היא מפיקה אנרגיה גאותרמית.
ב-2011 הציע איל ההון הסיני הואנג נובו לקנות את העיירה גרימסטאיר בצפון-מזרח איסלנד.
לאחר משא ומתן ארוך ורציני העסקה נפלה.
בשנת 2013 חתמה איסלנד על הסכם סחר חופשי עם סין.
זה היה הסכם הסחר החופשי הסיני הראשון עם מדינה אירופאית.
סין היא שותפת המסחר הגדולה ביותר של איסלנד באסיה, והשביעית בגודלה בעולם.
בשנת 2010 היה סך המסחר הבילטרלי בין שתי המדינות 112 מיליון דולר, שתוכו כ-71 מיליון דולר היה סך הייצוא מסין לאיסלנד וסך הייצוא מאיסלנד לסין היה כ-41.33 מיליון דולר.
סחורת הייצוא מסין לאיסלנד כוללת קוק, בגדים, טקסטיל ועוד, ואילו 90% מהסחורה המיוצאת מאיסלנד לסין היא מוצרים מענף הדיג.
איסלנד מיוצגת בסין בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בבייג'ינג, בירת המדינה.
סין מיוצגת באיסלנד בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה ברייקיאוויק, בירת המדינה.
יחסי איסלנד–לטביה הם היחסים הדו-צדדיים שבין הרפובליקה של איסלנד לבין הרפובליקה של לטביה.
איסלנד הייתה המדינה הראשונה שהכירה בעצמאות לטביה באוגוסט 1991. וב-22 באוגוסט 1991 שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ביניהן.
בשל העובדה שלאף מדינה אין שגריר תושב במדינה השנייה, שגרירות איסלנד בפינלנד אמונה גם על היחסים עם לטביה ושגרירות לטביה בנורווגיה היא האחראית על היחסים עם איסלנד כמו כן ללטביה יש קונסוליה לשם כבוד ברייקיאוויק.
שתי המדינות הן חברות מלאות במועצת מדינות הים הבלטי, נאט"ו ובמועצת אירופה.
ב-9 באוקטובר 2000 חתמו שתי המדינות על הסכם לשיתוף פעולה בין שתי הממשלות בתחום התיירות.
שר החוץ של לטביה ציין כי "זהו סימן חדש לשיתוף הפעולה בין לטביה לאיסלנד" והביע את תמיכתו בהשתתפות לטביה בנאט"ו ובשילובה באיחוד האירופי.
הוא גם העריך באופן חיובי את שיתוף הפעולה בין איסלנד ללטביה במסגרת האו"ם.
בשנת 2006 רכשה אייסלנדאייר את סמארטלינקס איירליינס.
ב-8 בספטמבר 2008 שר החוץ של איסלנד ביקר בלטביה.
הוא נפגש עם כמה ראשי חברות בריגה ועם שר החוץ של לטביה מאריס רייקסטינס.
ב-11-13 באוגוסט 2002 ביקרה באיסלנד נשיאת לטביה ואירה ויקה-פרייברגה.
ב-24 באוקטובר 2005 ביקר באיסלנד ראש ממשלת לטביה איגרס קלביטיס.
כראש ממשלה הוא ביקר באיסלנד פעם נוספת ב-7-8 ביוני 2006.
יחסי איסלנד–רוסיה הם היחסים בין שתי המדינות, איסלנד ורוסיה.
לרוסיה יש שגרירות בעיר רייקיאוויק.
לאיסלנד הייתה שגרירות במוסקבה, ושתי קונסוליות כבוד במורמנסק ובסנקט פטרבורג.
לשתי המדינות קשרים הדוקים במימון, מה שחיזק את היחסים בין השתיים.
איסלנד הכירה בברית המועצות ב-22 ביוני 1926. היחסים הדיפלומטיים הישירים בין ברית המועצות לאיסלנד כוננו ב-4 באוקטובר 1943. בדצמבר 1955 שודרגו המשלחות במוסקבה ורייקיאוויק לשגרירויות.
בין השנים 1975–1991 היה נציג סחר של ברית המועצות באיסלנד ובין 1991–1995 היה נציג סחר באיסלנד מטעם רוסיה.
בשנת 1997 פורסם המילון הרוסי-איסלנדי הראשון על ידי הלגי הראלדסון.
הצטלבות האינטרסים של ברית המועצות ודייגי איסלנד החל לאחר מלחמת העולם השנייה, כך שכבר בשנת 1949, נשלחה לחופי איסלנד משלחת סובייטית של ארבעה כלי שיט, והמדענים הסובייטים תרמו תרומה רבה למחקר של איסלנד.
בשנים 1971–1973 פעלה המשלחת הסובייטית הגיאודינמית שהייתה מעורבת ב"פרויקט הגאודינמי", שבראשו עמד ולדימיר בלוסוב.
המפה הגאולוגית הראשונה של איסלנד נערכה על תוצאות הפעולות.
במקביל המחקר נערך מקרקעית הים במים הסובבים את האי.
נשיא איסלנד לשעבר, אולפור רגנר גרימסון נסע לרוסיה בין ה-18 באפריל 2002 ל-24 באפריל 2002. גרימסון ביקר בסנקט פטרבורג, במוסקבה, בנובגורוד ובסלקהרד.
בשנת 2008 ראש הממשלה גייר הארדה שלח משלחת לרוסיה כדי לנהל משא ומתן על הזרמת הון בסך 3 מיליארד ליש"ט (4 מיליארד אירו) לכספי המדינה, לאחר שבעלות הברית המסורתיות של המדינה, ממדינות המערב, סירבו לסייע למערכת הבנקאית המתמוטטת.
בהמשך ההלוואה הוחלפה מחדש משא ומתן ל-500 מיליון דולר לאחר שאיסלנד הצליחה להשיג הלוואות ממדינות סקנדינביה וקרן המטבע הבינלאומית, אך לבסוף רוסיה סירבה להלוות סכום כלשהו לאיסלנד.
שיתוף הפעולה בין המדינות מתפתח בכיוונים שונים:
שיתוף פעולה בתחום הדייג במסגרת NAFO, NEAFC, IWC,
בתחום השותפות "אנרגיה נקייה" (מקורות אנרגיה מתחדשים)
אינטראקציה תרבותית (חילופי תערוכות, ימי התרבות הרוסית השנתית באיסלנד)
לקראת סוף מרץ 2018 השעתה איסלנד דיאלוג דו צדדי גבוה עם הרשויות ברוסיה.
כתוצאה מכך, מנהיגי איסלנד לא הגיעו למונדיאל הרוסי בשנת 2018. זה נבע מהרעלת המרגל הרוסי לשעבר סרגיי סקריפאל בסולסברי שבאנגליה.
גורמים איסלנדים הצהירו כי התגובה הרוסית לחיסול "חסרה מאוד" ולא הראתה כיצד גז עצבים המיוצר ברוסיה בא לשימוש נגד אזרחים בבריטניה.
בניגוד למדינות אחרות שנקטו נגד רוסיה בתגובה לאירוע, רוסיה לא הגיבה לגישתה של איסלנד.
הידרדרות נוספת ביחסים התרחשה בשל הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022, ובקיץ 2023 איסלנד החליטה לסגור את שגרירותה במוסקבה.
בשנת 2003 הסתכם הסחר הרוסי-איסלנדי ב-89.7 מיליון דולר.
הייצוא מאיסלנד לרוסיה היה 13.8 מיליון דולר, ואילו הייבוא היה 75.9 מיליון דולר.
רוסיה היא היצואנית התשיעית בגודלה לאיסלנד.
היצוא הרוסי הוא חומרי גלם: מוצרי נפט (62,3%), ואלומיניום (27%).
יחסי איסלנד–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של איסלנד לבין הקונפדרציה השווייצרית.
הקונפדרציה השווייצרית הכירה לראשונה בעצמאות הרפובליקה של איסלנד בינואר 1947. שתי המדינות כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים הרשמיים ב-1951.
באוקטובר 1989 הפכה ויגדיס פינבוגדוטיר לנשיאת איסלנד הראשונה שמקיימת ביקור רשמי בשווייץ.
שווייץ האמינה את שגרירותה באוסלו שבנורווגיה על האינטרסים שלה באיסלנד.
איסלנד האמינה את שגרירותה בבריסל שבבלגיה על האינטרסים שלה בשווייץ.
איסלנד מחזיקה שלוש קונסוליות שונות בשווייץ.
הסחר הכולל בין שתי המדינות עמד על 65 מיליון פרנקים שווייצרים בשנת 2016.
איסלנד אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות.
איסלנד מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות שלוש קונסוליות רשמיות שהיא מחזיקה בערים: ברן, ז'נבה, וציריך.
איסלנד האמינה את שגרירותה שבבריסל, בירת בלגיה, על שווייץ.
שווייץ אינה מיוצגת באיסלנד בדרג השגרירות.
שווייץ מיוצגת באיסלנד בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה ברייקיאוויק, בירת המדינה.
שווייץ האמינה את שגרירותה שבאוסלו, בירת נורווגיה, על איסלנד.
יחסי איסלנד–מלאווי הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של איסלנד לבין רפובליקת מלאווי.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של איסלנד לבין רפובליקת מלאווי הם יחסים דיפלומטיים חלקיים.
מגעים וגישושים ראשונים בין איסלנד למלאווי החלו לראשונה בשנות השבעים של המאה העשרים, המגעים הבשילו לכינון יחסים דיפלומטיים רשמיים בין שתי המדינות ב-13 באוגוסט 1988.
איסלנד ומלאווי משתפות פעולה בעיקר דרך הסוכנות האיסלנדית הבינלאומית לפיתוח, שפתחה משרד בלילינגווה בשנת 1999 (המשמש גם כשגרירות איסלנד במדינה).
שיתוף הפעולה בין שתי המדינות מתרכז בפיתוח השימוש של מלאווי במשאבים השונים שלה.
ישנם גם פרויקטים חברתיים במדינה שאיסלנד מנהלת ופרויקטים הנוגעים בחקלאות - שמהווה חלק בלתי נפרד מכלכלת מלאווי.
שיתוף פעולה נוסף חשוב בין הסוכנות האיסלנדית הבינלאומית לפיתוח לבין רפובליקת מלאווי הוא שיתוף הפעולה בתחום הפיתוח הטכני.
תחום זה של שיתוף פעולה עגון במזכר הבנות שנחתם בין ממשלת מלאווי לממשלת איסלנד בשנת 1997.
איסלנד מיוצגת במלאווי בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בלילונגווה, בירת המדינה.
מלאווי אינה מיוצגת באיסלנד, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
יחסי איסלנד–מולדובה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של איסלנד לבין רפובליקת מולדובה.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של איסלנד לבין רפובליקת מולדובה הם יחסים דיפלומטיים חלקיים.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין איסלנד לבין מולדובה כוננו לראשונה באופן רשמי ב-17 במאי 1995. הסחר בין איסלנד למולדובה בשנת 2018 עמד על שווי של 7.2 מיליון דולר אמריקאי.
איסלנד אינה מיוצגת במולדובה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
איסלנד האמינה את שגרירותה שבמוסקבה, בירת רוסיה, על מולדובה.
מולדובה אינה מיוצגת באיסלנד, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
מולדובה האמינה את שגרירותה שבסטוקהולם, בירת שוודיה, על איסלנד.
יחסי איסלנד–יוון הם יחסי החוץ, כלכלה ותרבות בין איסלנד ליוון.
יוון מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירותה באוסלו, נורווגיה, ובאמצעות קונסוליית כבוד בעיר רייקיאוויק.
איסלנד מיוצגת ביוון דרך שגרירותה באוסלו, נורווגיה, ובאמצעות קונסוליית כבוד באתונה.
שתי המדינות הן בעלות ברית איתנות כבר למעלה מ-60 שנה.
שתי המדינות הן חברות מלאות ב-OECD, כפי שהיו מאז 1961.
נשיא איסלנד, אולפור רגנר גרימסון, ביקר באתונה בספטמבר 2001, שם נפגש עם הנשיא קוסטנטינוס סטפנופולוס.
בביקור חוזר, נשיא יוון, קרולוס פפוליאס הגיע לאיסלנד בתחילת יולי 2006 ונפגש עם נשיא איסלנד, אולפור רגנר גרימסון.
בין הנושאים האחרים הם דנו בחיזוק היחסים בין יוון לאיסלנד, בעיקר בתחומים כמו טלקומוניקציה, תרופות ובנקאות, בנוסף למוצרי דגים טבעיים שיובאו מאיסלנד ליוון.
קרולוס פפוליאס נפגש גם ברייקיאוויק עם ראש ממשלת איסלנד, גייר הארדה, ודן בנושאים כמו שיתוף פעולה משותף במגזר הכלכלי בבלקן.
במהלך ביקור זה חתמו שר החוץ של יוון תיאודורוס קסימיס ושר החוץ של איסלנד ולגרדר סווריסדדרה על הסכם למניעת מיסוי כפול.
ב-28 באוגוסט 2007, אישרו יוון ואיסלנד את קשריהם רבת השנים בפגישה רשמית בין ראש ממשלת יוון קוסטס קרמנליס לראש ממשלת איסלנד, גייר הארדה, "שהיה בביקור עבודה ביוון." דווח כי קרמנליס אמר: ראש ממשלת יוון התעניין גם ב"מאגרי האנרגיה הרבים" של איסלנד.
הוא גם הודה במפורש ל"הארד על התמיכה של איסלנד ביוון בסכסוך לגבי שמות מקדוניה."
בשנת 2008 ייצאה איסלנד באופן ישיר בשווי של 288.7 מיליון קרונה איסלנדית ליוון, וייבאה סחורות בשווי 271.6 מיליון קרונה איסלנדית, או כ-3.5 מיליון דולר לשני הכיוונים בשיעורי אמצע 2008.
בשנת 2005 היה ת'ור ביורגולפסון מעורב בניסיון שנוי במחלוקת לרכוש 16% ממניות חברת Forthnet, חברה יוונית המעורבת בענף הטלקומוניקציה והאינטרנט.
יחסי איסלנד–יפן הם היחסים הדיפלומטיים בין איסלנד לבין יפן.
שתי המדינות חברות בארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי (OESD).
בשנת 1814 הפכה איסלנד לחלק מממלכת דנמרק.
בשנת 1867, ממלכת דנמרק ויפן חתמו על חוזה ידידות, ומסחר וכתוצאה מכך כל יחסי הסחר בין איסלנד ויפן בוצעו על ידי דנמרק אשר שלטה באי האיסלנדי.
בשנת 1944 הפכה איסלנד לאומה עצמאית.
ב-8 בדצמבר 1956 איסלנד ויפן כוננו יחסים דיפלומטיים.
ביוני 1999 ערך ראש ממשלת יפן לשעבר קייזו אובוצ'י ביקור רשמי באיסלנד.
במהלך ביקורו הודיע ראש הממשלה אובוצ'י על האפשרות לפתיחת שגרירות יפנית בעיר רייקיאוויק, בירת איסלנד.
בשנת 2002, שתי המדינות פתחו שגרירויות בבירותיהן בהתאמה, יפן פתחה שגרירות ברייקיאוויק ואיסלנד פתחה שגרירות בטוקיו.
בשנת 2003 החלה אוניברסיטת איסלנד ללמד יפנית כקורס האוניברסיטאות הראשון באיסלנד המלמד שפה אסיאתית והתמחות בתרבות אסייתית.
בשנת 2005 פנתה איסלנד ליפן בקריאה לחתימת הסכם סחר חופשי.
בשנת 2016 חגגו שתי המדינות 60 שנה ליחסים דיפלומטיים.
מדינה שם בשפה הרשמית באיסלנדית: Ísland ביפנית: 日本 סמל דגל עיר בירה והעיר הגדולה ביותר רייקיאוויק
ביקורים רמי דרג מאיסלנד ליפן
ראש הממשלה האיסלנדי לשעבר דוד אודסון ערך שני ביקורים רשמיים ביפן: האחד אירע בשנת 1994 והשני בשנת 2003.ראש הממשלה האיסלנדי לשעבר הלדור אסגרימסון ערך ביקור רשמי ביפן בשנת 2005.
ביקורים רמי דרג מיפן לאיסלנד
ראש ממשלת יפן לשעבר קייזו אובוצ'י ערך ביקור רשמי באיסלנד בשנת 1999.
בשנת 2015 המסחר בין איסלנד ליפן עמד על כ-222 מיליון דולר.
היצוא האיסלנדי ליפן כולל: דגים ופלדה.
היצוא היפני לאיסלנד כולל: מכוניות וציוד אלקטרוני.
באיסלנד פועלות כמה חברות יפניות רב-לאומיות ידועות כמו הונדה, סוני, טושיבה וטויוטה.
יחסי איסלנד–מקסיקו הם היחסים הדו-צדדיים בין איסלנד לבין המדינות המקסיקניות המאוחדות.
שתי המדינות הן חברות הדדיות בארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, האומות המאוחדות וארגון הסחר העולמי.
איסלנד ומקסיקו כוננו יחסים דיפלומטיים ב-24 במרץ 1964. היחסים הראשוניים בין שתי המדינות היו מוגבלים.
בשנת 1985 ראש ממשלת איסלנד סטינגרימור הרמנסון היה הראשון שביקר במקסיקו ונפגש עם נשיא מקסיקו מיגל דה לה מדריד.
מאז, היו ביקורים אחרים רמי דרג של פוליטיקאים איסלנד במקסיקו.
ב-1 בפברואר 1999 ערך ראש ממשלת איסלנד דוד אודסון ביקור רשמי במקסיקו ונפגש עם נשיא מקסיקו ארנסטו סדייו.
במהלך ביקורו דנו שני המנהיגים בהסכם סחר חופשי בין מקסיקו לאזור הכלכלי האירופי (הכולל את איסלנד).
שני המנהיגים גם הסכימו לעבוד בצמוד להגדלת אירועי הסחר, התיירות, התרבות והחינוך בין שתי המדינות וראש ממשלת איסלנד הודיע כי איסלנד תשקיע יותר במקסיקו, במיוחד בעיר גואימס שבסונורה.
ב-24 באוקטובר 2007 אלברט יונסון, שגריר איסלנד בוושינגטון די.
סי., הציג את תעודותיו הדיפלומטיות בארמון הלאומי במקסיקו סיטי.
לאחר הטקס דנו נשיא מקסיקו פליפה קלדרון והשגריר יונסון במצב הנוכחי ביחסי איסלנד–מקסיקו.
שתיהן רצו לחזק את הסחר הדו-צדדי והנשיא קלדרון איחל ששתי המדינות ישתפו פעולה בנושא אנרגיה וזכויות דיג.
במרץ 2008, נשיא איסלנד, אולפור רגנר גרימסון, ערך ביקור ממלכתי במקסיקו ונפגש עם נשיא מקסיקו פליפה קלדרון.
שרת החינוך האיסלנדית, ת'ורגרד'וד קתרין גונארסדוטיר , ליוותה את הנשיא ואת הגברת הראשונה של איסלנד דורית מוסאיוף בטיול.
עוד השתתפו חברי משרד החוץ האיסלנדי ומשרד הנשיאות, כמו גם משלחת סחר.
הנשיא גרימסון פנה לתושבי מקסיקו ב-11 במרץ 2008 ואמר:
בנובמבר 2017 נערכה ברייקיאוויק הפסגה העולמית השנתית שח הפורום העולמי של נשים ומנהיגות בפוליטיקה.
משלחת מקסיקנית נכחה באירוע בהובלת הסנטורית המקסיקנית מריה דל רוסאריו גוסמאן אבילס.
ביקורים רמי דרג מאיסלנד למקסיקו
ראש הממשלה סטינגרימור הרמנסון (1985)
ראש הממשלה דוד אודסון (1999)
ביקורים רמי דרג ממקסיקו לאיסלנד
הסנטור מריה דל רוסאריו גוסמאן אבילס (2017)
שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו-צדדיים כמו הסכם לחקלאות; הסכם לקידום והגנה הדדית של השקעות; הסכם להימנעות ממיסוי כפול ולמניעת העלמות מיסים בענייני מס הכנסה ומזכר הבנות לחיזוק וקידום שיתוף פעולה טכני דו צדדי בפיתוח גאותרמי.
בשנת 2001 חתמה מקסיקו על הסכם סחר חופשי עם איגוד הסחר החופשי האירופי, הכולל את איסלנד, ליכטנשטיין, נורווגיה ושווייץ.
בשנת 2018 הסתכם הסחר הדו צדדי בין איסלנד למקסיקו ב-23 מיליון דולר.
הייצוא העיקרי של איסלנד למקסיקו כולל: מכונות וציוד; יחידות בקרה או מתאמים; תכשירים ושמורות דגים אחרים; ומעגלים מודולריים.
הייצוא העיקרי של מקסיקו לאיסלנד כולל: סילוק כפור או ערפל מהסוגים המשמשים ברכב מנועי; מכשירי טלוויזיה למערכות טלוויזיה במעגל סגור; בירה מאלט ושומנים מן החי ושמן דגים, למעט בקלה וכריש.
בין 1999 ל-2017 השקיעו חברות איסלנד במקסיקו 6 מיליון דולר.
איסלנד מוסמכת למקסיקו משגרירותה בוושינגטון די.
סי., ארצות הברית ומחזיקה בקונסוליית כבוד בסן פרנסיסקו דה קמפצ'ה.
מקסיקו מוסמכת לאיסלנד משגרירותה בקופנהגן, דנמרק ומחזיקה בקונסוליית כבוד ברייקיאוויק.
יחסי איסלנד–טורקיה הם יחסי החוץ בין איסלנד לטורקיה.
היחסים בין טורקיה לאיסלנד ידידותיים, ומתבססים על בסיס חברותם בנאט"ו.
לטורקיה ולאיסלנד אין נציגויות דיפלומטיות תושבות בעיר הבירה של זו.
שגרירות טורקיה באוסלו, נורווגיה מוסמכת לאיסלנד ואילו שגרירות איסלנד בקופנהגן, דנמרק מוסמכת לטורקיה.
באיסלנד מתגוררים כמאה אזרחים טורקים.
קשרים ברמה גבוהה ופגישות דו צדדיות בין פקידי המדינות מתרחשים לרוב בשולי הישיבות הבינלאומיות.
הביקור הדו-צדדי האחרון בין טורקיה לאיסלנד היה ב-19–20 באפריל 2000, אותו ערך שר החוץ של איסלנד מר הלדור אסגרימסון בטורקיה.
שר החוץ, גונאר ברגי סווינסון, ביקר בטורקיה ב-12–14 במאי 2015, כדי להשתתף בישיבת שרי החוץ של נאט"ו שהתקיימה באנטליה; במהלכו קיים גם פגישה דו צדדית עם שר החוץ צ'אבושולו.
שר החוץ סווינסון ביקר שוב בטורקיה ב-20–21 באוקטובר 2015, בכנס ה-12 של הצדדים לאמנת האו"ם למאבק במדבר שנערך באנקרה.
קשרי הכלכלה והסחר בין טורקיה לאיסלנד נותרו צנועים, בגלל היעדר נתיבי תחבורה ישירים והיכולת המוגבלת של השוק.
הייצוא של טורקיה לאיסלנד הסתכם ב-24 מיליון דולר, ואילו הייצוא של איסלנד לטורקיה הסתכם ב-27 מיליון דולר, מה שהפך את סך כל נפח המסחר הדו-צדדי ל-51 מיליון דולר בשנת 2018.
בשנת 2018 ביקרו בטורקיה 2,935 תיירים מאיסלנד.
איסלנד מחזיקה בטורקיה 3 באנקרה, איסטנבול ואיזמיר.
טורקיה מחזיקה באיסלנד קונסוליה כללית ברייקיאוויק.
יחסי איסלנד–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות הללו.
איסלנד לא מחזיקה שגרירות בספרד, אך שגרירותה בפריז מוסמכת לייצגה גם בספרד, ויש לה קונסוליה במדריד וברצלונה.
הייצוג של ספרד באיסלנד נעשה משגרירותה באוסלו, בירת נורווגיה (בדומה לישראל).
ספרד מחזיקה בנוסף בקונסול כבוד וסגן קונסול כבוד ברייקיאוויק.
שתי המדינות חברות במועצת אירופה ובנאט"ו.
בשנת 1918, כאשר איסלנד הייתה למדינה ריבונית מתוקף חוק האיחוד, דנמרק קיבלה על עצמה את משימת יצירת קשרי החוץ של המדינה החדשה, כך שגם המשלחות והקונסוליות הדיפלומטיות הדניות היו אמונות על ייצוג האינטרסים של איסלנד.
עם זאת, כבר בשנת 1921 הגיעה לספרד משלחות המורכבת מצירים מיוחדים של איסלנד למשא ומתן עם ממשלת ספרד על התעריפים של דגי הבקלה.
לעומת זאת, בשנת 1925 מינתה איסלנד נציג מיוחד (שאינו דיפלומט), המתגורר בברצלונה ואחראי על האינטרסים המסחריים של ארצו עם כל מדינות הים התיכון.
כאשר הוקמה איסלנד כרפובליקה, ונפרדה סופית מדנמרק בשנת 1944, הנציג של ספרד בקופנהגן קיבל את הסמכות לייצג את מדינתו באיסלנד.
המועד הרשמי לקינון יחסים דיפלומטיים בין ספרד לרפובליקה של איסלנד הוא 24 בנובמבר 1949.
בשנת 1966 הועלתה הדרגה לשגרירות, ומאז שגריר ספרד בנורווגיה מוסמך גם כשגריר ברייקיאוויק, ושגריר איסלנד בצרפת מוסמך כשגריר במדריד.
היחסים הדיפלומטיים, מוגבלים יחסית, אם כי מתקרבים מדי פעם כאשר עולים נושאים בעלי עניין משותף.
בשנות ה-80 נערכו חילופי ביקורים ממלכתיים: בשנת 1985, נשיאת איסלנד, ויגדיס פינבוגדוטיר, ערכה ביקור בספרד, שגמלה בביקור של מלך ספרד בשנת 1989. ב־17–20 בפברואר 2014 ביקר נשיא איסלנד אולפור רגנר גרימסון במדריד ובברצלונה, ביקור בו הוא קיים ריאיון עם המלך.
היחסים הכלכליים הין המדינות הם מסחריים ותיירותיים באופיים.
מבחינה מסחרית, ספרד היא באופן קבוע בין עשרת יעדי היצוא המובילים של איסלנד, נוכח ייבוא מסיבי של דגים.
זה לא המקרה בכיוון ההפוך, מה שגורר מאזן הסחר לא שגרתי באופן קבוע עבור ספרד, עם שיעור כיסוי שבקושי מגיע ל-31%.
יחסי איסלנד–צ'ילה הם היחסים הבינלאומיים בין צ'ילה לבין איסלנד.
היחסים המסחריים בין שתי המדינות הם חלק מהסכם הסחר החופשי בין צ'ילה לאיגוד הסחר החופשי האירופי (EFTA), שנחתם ב-26 ביוני 2003 ונכנס לתוקף מאז ה-1 בדצמבר 2004, אשר כולל בתוכו את איסלנד, ליכטנשטיין ושווייץ.
עם כניסת ה-FTA לתוקף, צ'ילה השיגה פטור ממכס עבור 96% מהיצוא שלה לאיסלנד, בעוד שהיא העניקה למדינה האירופית הפחתה של 99% במכסים המיידיים על היצוא שלה לשוק הצ'יליאני.
בנוסף, צ'ילה ואיסלנד חתמו על הסכם להגנה על הקידום הדדי של השקעות, אשר נכנס לתוקף בשנת 2006.
בשנת 2016 הסתכם הסחר בין שתי המדינות ב-8.6 מיליון דולר.
המוצרים העיקריים שיוצא על ידי צ'ילה היו שמן דגים, יינות ומוטות פלדה, ואילו המוצרים שיובאו בעיקר על ידי איסלנד לצ'ילה היו מכשירים להכנת דגים ורכיכות, מדי מונים וכלים דומים.
צ'ילה מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירותה באוסלו, נורווגיה.
איסלנד מיוצגת בצ'ילה באמצעות שגרירותה בוושינגטון די.
סי., ארצות הברית, ובנוסף היא מחזיקה קונסוליית כבוד בסנטיאגו דה צ'ילה.
יחסי איסלנד–הפיליפינים הם היחסים הדו צדדיים בין איסלנד לבין הפיליפינים.
יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו רשמית ב-24 בפברואר 1999.
הפיליפינים ואיסלנד, יחד עם נורווגיה ודנמרק, הן בין היתר שותפות בתחומי הים, הכרייה, האנרגיה המתחדשת, הדייג ושירותי הרפואה.
נשיא איסלנד, אולפור רגנר גרימסון הביע תקווה ליחסים חזקים וקרובים יותר בין הפיליפינים לאיסלנד.
השגרירה הפיליפינית אליזבת בואנסוסו ושר החוץ האיסלנדי אוסור סקרפדינסון דנו בשנת 2009 בסיכויים לשיתוף פעולה נוסף, במיוחד בתחום הדייג והאנרגיה הגאותרמית.
יתר על כן, השגרירה הביעה את חששותיה ממדיניות העברת הכספים והמרת מטבע שהוטלה על ידי הבנק המרכזי של איסלנד, אשר השפיעה על עובדים פיליפינים במשלוח כסף חזרה לארצם, והציעה חלופות לכך.
בפגישת אירואסיה שהתקיימה בוויינטיאן, לאוס ב-2012, דנו נשיא הפיליפינים בניגנו אקינו השלישי ונשיא שווייץ אוולינה וידמר-שלומפף בהצעתה של שווייץ להסכם סחר חופשי עם איגוד הסחר החופשי האירופי (EFTA) ואישרו את ההסכם.
ההסכם כולל פוטנציאל נרחב להעצמת היחסים הכלכליים בין הפיליפינים לבין ה-EFTA שאיסלנד היא חלק ממנו.
איסלנד היא שותפת הסחר ה-171 בגודלה של הפיליפינים עם יצוא של 85,996 דולר אמריקני.
חברת הפיתוח הגיאותרמי הפיליפינית, מיזם משותף של "גייזר אנרגיה ירוקה" ו"רייקיאוויק אנרגיה השקעות" מאיסלנד, חתמה על הסכם שותפות ציבורית-פרטית בהקמת המתקן הגיאותרמי "ביליראן" באי וויסאיאס, שלו תפוקה של 49 מגה-ואט ועלותו כ-150 מיליון דולר.
אולם, עקב משבר החוב האירופי והמשבר הפיננסי האיסלנדי, "אורקה אנרגיה אחזקות" לקחה על עצמה את התחייבויותיה הכספיות של החברה, וממשלת הפיליפינים צפתה כי קידוח בארות החיפוש יתחיל בשנת 2013. הפרויקט האמור יועיל לחמש חברות חשמל באיים בילירן ולייטה ולכ-1.9 מיליון תושבים.
איסלנד והפיליפינים הן שתיים מהיצרניות הגדולות ביותר של אנרגיה גיאותרמית לייצור חשמל בעולם, ומדורגות במקומות השביעי והשני בהתאמה.
בתקופה שהפיליפינים יוצגה באיסלנד באמצעות שגרירותה בלונדון, בריטניה, נספח לשכת העבודה חתם בשנת 2007 על הסכם בכל הנוגע למדיניות החדשה של ההגירה לעבודה באיסלנד.
ההסכם התמודד עם מתן אישורי עבודה/שהייה ואי דרישת השפה האיסלנדית בקבלת אשרות, וכמו גם סטנדרטים אחרים של עבודה המועילים הן לפיליפינים המחפשים עבודה והן לכלכלה האיסלנדית, כמו גם לטפל במחסור בכוח העבודה האיסלנדי.
ישנם 1,464 פיליפינים, מתוכם 911 אזרחי איסלנד, המתגוררים באיסלנד החל מ-1 בינואר 2012. הפיליפינים הם האוכלוסייה האסיאתית הגדולה ביותר והשישית בגודלה בקרב לאומים זרים אחרים במדינה.
רוב הפיליפינים נוטים להתיישב באזור הבירה, אולם ישנם פיליפינים מסוימים המתגוררים באזורים הכפריים כגון Kirkjubæjarklaustur.
מאידך, ישנם 46 אנשים רשומים בעלי אזרחות איסלנדית המתגוררים בפיליפינים לפי מפקד 2010.
ההגירה הפיליפינית לאיסלנד מ-20 השנים האחרונות נגרמה בעיקר מהפריחה הכלכלית.
איסלנד, בהיותה מדינה קטנה עם פחות מחצי מיליון תושבים, נדרשה למיקור חוץ כדי לספק את דרישותיה בייצור, בשירותים ובבנייה.
זה פתח דלתות עבור פיליפינים רבים, המגיעים ממדינה מתפתחת.
מלבד העבודה, אחת הסיבות העיקריות למעבר לאיסלנד היא איחוד משפחות.
איסלנד לא תמכה במלחמת הסמים בפיליפינים, המערכה של נשיא הפיליפינים רודריגו דוטרטה נגד סמים לא חוקיים בארצו.
איסלנד מתחה ביקורת על ההרג הרב במהלך המערכה.
איסלנד הובילה קריאות לגוף עצמאי לבחון את ההרג במועצת זכויות האדם של האו"ם לפחות בשלוש הזדמנויות בשנת 2017, 2018 ו-2019.
איסלנד מיוצגת בפיליפינים באמצעות שגרירותה בטוקיו, יפן, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד במקאטי.
הפיליפינים מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירותה באוסלו, נורווגיה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד ברייקיאוויק.
יחסי איסלנד–קנדה הם היחסים הבינלאומיים בין קנדה לבין איסלנד.
שתי המדינות חברות במועצה הארקטית, בנאט"ו, בארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי ובארגון הסחר העולמי.
היחסים בין איסלנד לקנדה של ימינו החלו לפני למעלה מאלף שנה כאשר האיסלנדי לייף אייריקסון נחת בל'אנס או מדוז בניופאונדלנד כדי להקים מושבה.
עם זאת, המושבה לא התקיימה זמן רב, וחלק ניכר מגורל המהגרים אינו ידוע.
המהגרים הקבועים הראשונים מאיסלנד הגיעו לקנדה בשנת 1874 לעבוד על קווי הרכבת בקינמונט, אונטריו.
בין השנים 1870–1914 נדדו אלפי איסלנדים לצפון אמריקה, ורובם עברו לקנדה.
בשנת 1940, במהלך מלחמת העולם השנייה, שהו כוחות קנדיים באיסלנד, יחד עם כוחות מבריטניה וארצות הברית כדי להתמודד עם ההתקדמות הגרמנית בצפון האוקיינוס האטלנטי.
ראש ממשלת קנדה ויליאם ליון מקנזי קינג אמר כי פעולה זו נעשתה על ידי ממשלת קנדה על פי בקשת ממשלת בריטניה.
ראש ממשלת קנדה מקנזי קינג הודיע ב-18 ביוני 1940 כי הכוח היבשתי הראשון של חיל המשלוח הקנדי נחת באיסלנד.
בשנת 1942, איסלנד פתחה קונסוליה בוויניפג.
זמן קצר לאחר המלחמה, בשנת 1947, שתי המדינות כוננו רשמית יחסים דיפלומטיים.
בשנת 1948 מינתה איסלנד שגריר בקנדה שפעל מוושינגטון הבירה.
בשנת 1949 מינתה קנדה שגריר שאינו תושב באיסלנד שבסיסו באוסלו, נורווגיה.
במאי 2001 הקימה איסלנד שגרירות באוטווה וקנדה פתחה בעקבותיה שגרירות ברייקיאוויק.
ביקורים רמי דרג מקנדה באיסלנד
ראש הממשלה פייר אליוט טרודו (1981)
ביקורים רמי דרג מאיסלנד בקנדה
ראש הממשלה, ביארני בנדיקטסון (1964)
הנשיא אולפור רגנר גרימסון (1991)
ראש הממשלה דוד אודסון (2000)
ראש הממשלה הלדור אסגרימסון (2005)
ראש הממשלה סיגמונדור דויד גונלאוגסון (2013, 2014)
שרת ההגירה לעבודה במניטובה, ננסי אלן, אמרה "שום מדינה בעולם אינה קשורה למניטובה יותר מאיסלנד".
קיימת קהילה ממוצא איסלנדי המתרכזת בעיקר בגימלי שבמניטובה.
בשנת 1999 אמר הלדור אסגרימסון, שר איסלנד לענייני חוץ וסחר חיצוניאיסלנד וקנדה חלקו קשרים קרובים וידידותיים במשך תקופה ארוכה.
חלק גדול מהאוכלוסייה האיסלנדית נדדה לקנדה בחלק האחרון של המאה שעברה ובחלק המוקדם של המאה הנוכחית.
כיום אנו מוצאים את האוכלוסייה הגדולה ביותר מחוץ לאיסלנד, בקנדה.ניל ברדל היה חבר פעיל בקהילה האיסלנדית במניטובה ושימש כקונסול דיפלומטי של כבוד לשעבר של איסלנד, בעבר נשיא הליגה הלאומית האיסלנדית בצפון אמריקה ומנהל קרן איסלנד.
בשנת 2006 הוא קיבל את עיטור מסדר מניטובה על עבודתו המנהיגותית בקהילה האיסלנדית.
בשנת 2000 הוענק לברדל צלב האבירים של מסדר הפלקון האיסלנדי, העיטור הגבוה ביותר שהעניקה ממשלת איסלנד.
קונסול ארצות הברית לשעבר לוויניפג, מרי ספיר, תיאר את ברדל כ"סנגור בלתי נלאה ליחסים חזקים בין קנדה לאיסלנד."
ג'אניס גודרון ג'ונסון, צאצאית נוספת של הקהילה האיסלנדית בקנדה, מונתה לסנאט בקנדה בשנת 1990 על ידי ראש ממשלת קנדה בריאן מולרוני.
במהלך תקופת שהותה בסנאט, ג'ונסון הייתה תומכת חזקה ביחסים הדוקים בין קנדה לאיסלנד וקשרים תרבותיים.
בין התאריכים 28–29 בנובמבר 2014 ליוותה ג'ונסון את שר החוץ הקנדי ג'ון ביירד בביקור דו-צדדי ברייקיאוויק כדי לדון במגוון נושאים דו-צדדיים, כולל פיתוח משאבים אחראי, הרחבת יחסי הסחר החופשי של איגוד הסחר החופשי באירופה, סוגיות ביטחון בינלאומיות ומטרות המועצה הכלכלית הארקטית.
בשנת 1975 דחקה ממשלת איסלנד בקנדה להקים גבול של 200 קילומטר לדיג בחוף הים כדי להגן על עצמה מפני דיג יתר על ידי ציים זרים.
שר החוץ של איסלנד, איינר אגואיסון, אמר "אנו מאוד מקווים שקנדה תקבע מגבלה מהחוף של 200 מייל".
נשיא איסלנד, כריסטיאן אלדיארן, אמר במהלך סיור בקנדה כי "איסלנד לא יכולה לחכות יותר בגלל מלאי דגים מדולדל ואם קנדה תצטרף אלינו יהיה לנו בעל ברית חשוב."
בשנת 1998 שתי המדינות חתמו על הסכם לשיתוף פעולה כלכלי.
בשנת 2007 חתמה קנדה על הסכם סחר חופשי עם איגוד הסחר החופשי האירופי הכולל את איסלנד.
הסכם זה נכנס לתוקף ב-1 ביולי 2009.
על פי הסכם סחר זה, הייצוא הקנדי לאיסלנד כגון מוצרים תעשייתיים קיבל הפחתות מכס.
זה כלל מבנים טרומיים, צינורות קרני קתודה, מבני פלדה, מבני אלומיניום ודלתות וחלונות.
מכסים על צ'יפס קפואים מיוצאים לאיסלנד יופחתו בכ-40 אחוזים.
בשנת 2008, קנדה הייתה שותפת הסחר ה-20 בגודלה של איסלנד, עם שלושת ענפי הייצוא האיסלנדיים הראשונים: דגים, סרטנים, רכיכות (11.1 מיליון דולר), כימיקלים (4.1 מיליון דולר) ומכונות (3.7 מיליון דולר).
בפברואר 2009 הציעה ממשלת מניטובה יוזמה לפיה עובדים מיומנים ומובטלים מאיסלנד יעבדו למלא משרות פנויות במניטובה כדי לסייע לאיסלנדים שנפגעו במשבר הפיננסי האיסלנדי בשנים 2008–2012. ממשלות מניטובה ואיסלנד חתמו על היוזמה בשנת 2009. עם זאת, התהליך התעכב על ידי הממשל הפדרלי סביב תוכנית העובדים הזרים הזמניים .
זה תסכל את ממשלת איסלנד, נציג מנהל העבודה האיסלנדי, אמר כי "זה עבר לאט יותר ממה שציפיתי, וזה רע, לא כל שכן למי שהם מובטלים, כי הזמן לא עובד בשבילם."
בסוף 2010 מפלגת האופוזיציה באיסלנד הציעה למדינה לגרוף את המטבע שלה לטובת מעבר למטבע חדש לאחר הקריסה הבנקאית החמורה מאוד בשנת 2008. שבעה מתוך כל 10 איסלנדים מסכימים לשנות למטבע חדש אם המשמעות היא יותר שגשוג כלכלי.
"מטבע הבחירה" המועדף הוא כיום הדולר הקנדי בשל קרבת המנהגים התרבותיים בין קנדה לאיסלנד.
אף אחת מהממשלות לא התייחסה לכך ונאום של שגריר קנדה באיסלנד בוטל במרץ 2012, כשהנושא נפוץ יותר.
לאיסלנד היו קשרי ספנות ישירים עם מחוז ניופאונדלנד הקנדי מעבר לאוקיינוס האטלנטי הצפוני.
גדות הדייגים לחופי ניופאונדלנד היו יעדים תכופים עבור הסוחרים האיסלנדים.
קו הספנות מארסק מציע שירות מכולות ממונטריאול לרייקיאוויק וגם שירות מוונקובר לרייקיאוויק.
חברת איימסקיפ, איסלנדית, פועלת בין ארגנטינה, ניופאונדלנד והליפקס, נובה סקוטיה לרייקיאוויק.
בשנת 2007 הכריז שר התחבורה הקנדי לורנס קנון על הסכם שמים פתוחים עם איסלנד, במסגרת המדיניות של ממשלת קנדה השמיים הכחולים.
שר הסחר הבינלאומי הקנדי, דייוויד אמרסון, אמר כי "הסכם זה של Blue Sky ישלים את הסכם הסחר החופשי האחרון שנחתם עם איסלנד ומדינות אחרות באיגוד הסחר החופשי האירופי, ויסייע להקל על קשרים עסקיים חזקים יותר ולשפר את התיירות בין קנדה לאיסלנד".
קיים קשר אווירי ישיר בין שתי המדינות.
במאי 2007, אייסלנדאייר החלה בטיסות בין הליפקס לאיסלנד.
באוגוסט 2007 הודיעה איסלנדייר כי בכוונתם להתחיל טיסות בין טורונטו לאיסלנד.
הטיסות החלו במאי 2009 בין רייקיאוויק לטורונטו והליפקס.
בדצמבר 2009 הודיעה חברת התעופה האיסלנדית איסלנד אקספרס כי תחל בשירותים בין וויניפג לאיסלנד החל מיוני 2010. עם זאת, איסלנד אקספרס נמכרה מאז ל-WOW air, שיש לה טיסות סדירות מרייקיאוויק לטורונטו ומונטריאול.
החל ממרץ 2013, איסלנדייר שדרגה את שירותה העונתי מטורונטו לרייקיאוויק לכל ימות השנה.
היא גם השיקה שירות כל השנה מאדמונטון החל ממרץ 2014.
קנדה מחזיקה באיסלנד שגרירות ברייקיאוויק.
איסלנד מחזיקה בקנדה שגרירות באוטווה וקונסוליה כללית בוויניפג.
יחסי איסלנד–פורטוגל הם יחסי החוץ בין פורטוגל ואיסלנד.
שתי המדינות חברות במועצת אירופה, אזור שנגן, OECD ובנאט"ו.
מאז שנות ה-20 של המאה ה-20 התפתחה איסלנד לספקית הדגיגים החשובה ביותר עבור פורטוגל, שלפני כן השיגה בעיקר בקלה מצפון האוקיינוס האטלנטי בין נורווגיה לניופאונדלנד ותפסה אותה על ידי צי הדיג הפורטוגלי של נורדלנד.
הסיבה הייתה הדחף של הצד האיסלנדי להיות פחות תלוי בייצוא הבלעדי שלהם בעבר לספרד ולאיטליה.