tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בחלק מהשיעורים באוניברסיטה אין חובת נוכחות, ועל אחריותו של הסטודנט לדעת את החומר הנלמד בשיעור.
מספר מרצים מכינים מערכי שיעור הנגישים לסטודנטים (בצורת חוברות מודפסות או כמצגות באינטרנט, למשל), והעוזרים במקרה של היעדרות.
במספר מקצועות קיימת חובת נוכחות.
לעיתים מוגדר אחוז מסוים מהשיעורים שבהם על הסטודנט חובה להיות נוכח; במקרים אחרים קיימת חובת נוכחות תמידית, עם אפשרות להיעדרות משיעור אחד או שניים.
תרגילים/ תרגולים - בתרגול פותרים הסטודנטים בכיתה שאלות ובעיות בנושא החומר התאורטי.
או שמציגים את החומר התאורטי מזווית אחרת (בעיקר בפקולטות ההומניות) התרגול נעשה בדרך כלל על ידי סטודנטים מצטיינים לתואר שני או על ידי דוקטורנטים.
עבודות מעשיות - עבודה מעשית היא חלק בלתי נפרד מהלימודים בעיקר במדעים המדויקים ובתארים מכווני מקצוע.
כך למשל סטודנטים לפיזיקה, כימיה וביולוגיה, מבלים חלק ניכר מזמנם במעבדה; סטודנטים לחינוך מתנסים בהוראה בבתי ספר, סטודנטים לרפואה מקדישים חלק ניכר מלימודיהם בהתמחות בבתי חולים אוניברסיטאיים, ולסטודנטים לארכאולוגיה וגאולוגיה יש קורסים שלמים של מחקר בשטח.
חלק מהעבודה המעשית מתבצע באופן שוטף, כמו במקרה של הסטודנטים למדעים, אשר נדרשים לבצע ניסויים במעבדה במשך מספר שעות בכל שבוע, וחלק באופן ייחודי - סמסטר המוקדש כל כולו לעבודה מעשית, בדרך כלל מחוץ לתחומי האוניברסיטה.
גם אם העבודה המעשית מתבצעת בחברה פרטית או במכון או מוסד אשר אינו קשור לאוניברסיטה, הרי שהעבודה נחשבת ללימודים ככל דבר, ועל הסטודנט להגיש עבודות ולהיבחן בנושא העבודה המעשית.
סמינרים - "סמינר" הוא שיעור מיוחד ובעל אופי אינטראקטיבי (בהשוואה להרצאה פרונטלית) אשר נועד להקנות לסטודנטים מבט רחב ומעודכן על נושאי המחקר בתחום שאותו בחרו ללמוד.
לסמינר מוזמנים לעיתים מרצים אורחים אשר מציגים בפני הסטודנטים את עבודתם.
לעיתים דנים הסטודנטים במסגרת הסמינר במאמרים מכתבי עת, בספרים הקשורים לתחום לימודיהם ובאירועים אקטואליים והיסטוריים.
לעיתים, בסופו של הסמינר יכולים הסטודנטים להגיש "עבודת סמינר", שהיא לרוב באורך של בין 20 ל-40 עמודים, שבה מציג הסטודנט עבודת מחקר שעשה.
לעיתים בעל רכיב מעשי, על אחד מנושאי הסמינר.
משנה לשנה עולה מספר הסטודנטים באוניברסיטאות השונות, כמו גם מספר האוניברסיטאות.
עליה זאת נובעת מכמה סיבות: ראשית, כיוון שהתואר מקנה לבעליו שכר או מעמד חברתי טוב יותר.
שנית, כיוון שהמדינה עצמה מעוניינת ברמת השכלה גבוהה לאזרחיה, שהרי יש קשר ברור בין השכלה גבוהה לחוסן כלכלי ומדיני של המדינה.
למרות זאת, ברוב מדינות העולם הביקוש למקומות לימוד גדול בהרבה מההיצע.
לפיכך האוניברסיטאות מפעילות מנגנון סבוך של קריטריונים לסינון המועמדים.
על-פי רוב, נתוני הקבלה הנדרשים ממועמדים לתחום לימודים מסוים אינם נקבעים בהתאם לאופי הלימודים באותו חוג, אלא בהתאם להיצע ולביקוש באותו מוסד לימודים.
לדוגמה, נתוני הקבלה ללימודי פסיכולוגיה ברבים ממוסדות הלימוד יהיו לרוב גבוהים מנתוני הקבלה הנדרשים ללימודים בחוג למתמטיקה.
זאת מכיוון שלימודי הפסיכולוגיה זוכים לביקוש רב יותר, בעוד מספר המקומות הפיזיים בחדרי הלימוד הוא מוגבל.
על אדם המעוניין ללמוד באוניברסיטה להגיש מועמדות.
בדרך כלל נסגרת ההרשמה מספר חודשים לפני תחילת הלימודים, כדי לאפשר לאוניברסיטה למיין את המועמדים ולסננם.
המועמד נדרש לבחור מספר תחומים (בדרך כלל שלושה) אותם הוא מעוניין ללמוד, ולסדרם לפי עדיפות.
אם לא ניתן לקבל את המועמד ללימודים בנושא המועדף עליו, ייתכן שניתן יהיה לקבלו לאחת מהאפשרויות האחרות שציין בטופס ההרשמה.
לטופס ההרשמה ללימודים נדרש המועמד לצרף מסמכים רבים המעידים על השכלתו הקודמת: תעודת בגרות, ציוני בחינות, תארים אקדמאיים קודמים וכדומה.
האוניברסיטה עשויה לדחות את המועמד, לקבלו ללא תנאי, או לקבלו בתנאי שיעמוד בדרישות נוספות.
דרישות אלו עשויות להיות, למשל, בחינת כניסה בנושא הלימודים (בניגוד לבחינה הפסיכומטרית, אותה נדרשים רוב המועמדים בישראל לעבור), או ראיון אישי.
אוניברסיטאות מסוימות מקנות משקל רב לבחירה אישית של המועמד על סמך אישיותו, המוטיבציה שלו, פעילותו בעבר וכדומה; אוניברסיטאות אחרות מעדיפות להתייחס לנתונים היבשים (ציונים, בעיקר) בלבד.
מועמד שהוחלט לקבלו לאוניברסיטה מקבל מכתב קבלה.
בישראל, שכר הלימוד בישראל מהווה רק 16% ממימון האוניברסיטאות.
70% מהמימון מגיע מהמדינה והשאר מתרומות.
הכרה בפעילות והרשאה להענקת תארים על ידי מוסד אקדמי ניתנת על ידי המועצה להשכלה גבוהה.
בישראל תשע אוניברסיטאות המעניקות תוארי בוגר, מוסמך ודוקטור.
הגדולה שבהן היא אוניברסיטת תל אביב.
שאר האוניברסיטאות הן האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב בבאר שבע, אוניברסיטת בר-אילן, אוניברסיטת חיפה, אוניברסיטת אריאל בשומרון, הטכניון בחיפה, אוניברסיטת רייכמן, ומכון ויצמן למדע, המתמקד במחקר ומעניק תארים מתקדמים בלבד.
ב-1976 הצטרפה אליהן האוניברסיטה הפתוחה, אשר פועלת בשיטת הלמידה מרחוק.
אחד-עשר אוניברסיטאות ישראליות עוסקות במחקר ובמתן השכלה גבוהה.
כולן מפוקחות על ידי המועצה להשכלה גבוהה.
לצד האוניברסיטאות בישראל פועלות 47 מכללות אקדמיות, העוסקות במתן השכלה גבוהה, אך לרוב אינן עוסקות במחקר תאורטי וקליני כתחום עיקרי.
האוניברסיטאות והמכללות בישראל פועלות בפיקוח המועצה להשכלה גבוהה ועל כן מוגדרות כגוף דו מהותי.
הקריטריונים המרכזיים המשמשים את האוניברסיטאות בישראל למיון ולסינון המועמדים הם תעודת בגרות והבחינה הפסיכומטרית למעט האוניברסיטה הפתוחה.
קיימות 11 אוניברסיטאות מחקר בישראל בסך הכול:
חיפה היא העיר היחידה בארץ שלה קמפוסים ראשיים של שתי אוניברסיטאות שונות: הטכניון, ואוניברסיטת חיפה.
בשנת 2005 ממשלת ישראל קיבלה החלטה להקים אוניברסיטה חדשה בגליל; בהמשך החלה אוניברסיטת בר-אילן בהקמת בית ספר לרפואה, והחל משנת הלימודים תשע"ב (2011) פועלת הפקולטה לרפואה בצפת מטעם בר-אילן.
נכון ל-2021, תשע מתוך עשר האוניברסיטאות בישראל הן אוניברסיטאות ציבוריות, הנהנות בין היתר מתקציב מהמדינה המועבר להן על ידי הוועדה לתכנון ולתקצוב שפועלת במסגרת המועצה להשכלה גבוהה בישראל.
בשנת 2021 הפכה אוניברסיטת רייכמן לאוניברסיטה הפרטית הראשונה והיחידה בישראל.
בשנת 2020 בעקבות תקופת מגפת הקורונה בישראל והכרח ההתקדמות של מערכת החינוך הישראלית לשימוש בטכנולוגיות למידה, הוקם מיזם "קמפוס ג'וניור".
מיזם שמטרתו להרחיב את הלימוד האוניברסיטאי והסטנדרט האוניברסיטאי לילדי מערכת החינוך.
ב-2018 הונחה אבן הפינה להקמת הקריה האקדמית של אשדוד.
במאי 2024 אישרה המועצה להשכלה גבוהה את הפיכתה של המכללה האקדמית תל-חי לאוניברסיטה.
המכללה נמצאת בגליל העליון וברמת הגולן.
ב-19 בינואר 2026 המהלך אושר סופית והמכללה הפכה לאוניברסיטה - בשמה החדש אוניברסיטת קריית שמונה בגליל.
נכון לשנת 2018, 49.9% מהאוכלוסייה בין הגילאים 25 עד 64 מחזיקים בתואר אקדמי (כולל מכללות).
לפיכך, ישראל היא במקום השלישי מבין המדינות המשכילות בעולם.
ארגוני הסטודנטים שותפים ב"התאחדות הסטודנטים בישראל".
באחדות מהאוניברסיטאות בישראל מתקיימים, בצד מסלולי הלימוד הרגילים, מסלולים מיוחדים:
מסלולי לימוד מיוחדים ומקוצרים פתוחים בפני אנשי מערכת הביטחון, הממומנים על ידי שרותי הביטחון.
אנשי אקדמיה מתחו ביקורת על מסלולי הלימוד הייחודיים לקצינים, בטענה שהם רק הסדר נוח לשיפור תנאי השירות, ואינם חושפים את הלומדים לעושר הדעות באוניברסיטה ולקושי אקדמי אמיתי.
בקורס טיס משולבים לימודים אקדמיים, ובסיומו מקבלים הבוגרים גם תואר ראשון מטעם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, כמו כן בתום קורס חובלים ניתן למסיימים תואר ראשון בלימודים רב תחומיים, מטעם אוניברסיטת חיפה.
בתוכנית חבצלות מקבלים הבוגרים תואר ראשון מטעם האוניברסיטה העברית, ובתוכנית תלפיות מסיימים הבוגרים תואר ראשון מורחב בפיזיקה, מתמטיקה ו/או מדעי המחשב מטעם האוניברסיטה העברית.
בנוסף, במסגרת העתודה האקדמית מספר תוכניות עיליות המאפשרות מסלול לימודים מיוחד.
במרבית בתי הספר למנהל עסקים קיימות תוכניות לימוד מואצות חוץ תקציביות במסלולי מנהלים, בהן שכר הלימוד גבוה מהרגיל.
תוכניות דומות קיימות גם בבתי הספר למינהל ציבורי.
נגד תוכניות אלו נטען כי הן מובילות להפרטה של האקדמיה ולמכירת תארים.
מרבית הפקולטות לרפואה מפעילות תוכניות חוץ תקציביות לסטודנטים אמריקאים, בהן שכר הלימוד דומה לשכ"ל בארצות הברית.
במסגרת תוכניות אלו הסטודנטים המשלימים את לימודי הרפואה בישראל בתוכניות המותאמות למערכת הרפואית בארצות הברית.
נכון לשנת 2019, היו כ-56 אלף עובדים וכ-34 אלף משרות באוניברסיטאות ובמכללות.
38% מהמשרות במערכת ההשכלה הגבוהה מרוכזות באוניברסיטת בן-גוריון, האוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת תל אביב.
כמעט חצי מעובדי מערכת ההשכלה הגבוהה הועסקו בפחות מחצי משרה, בהם תלמידים לתארים מתקדמים שעובדים במקביל ללימודים, עובדי מחקר בפרויקטים זמניים ומרצים מן החוץ.
חברי הסגל האקדמי הבכיר מחלקים לדרגות של מרצה, מרצה בכיר, פרופסור חבר ופרופסור מן המניין.
קיימת שונות בהתפלגות הדרגות בין תחומים אקדמיים שונים, כשבשנת 2019 שיעור הפרופסורים מן המניין במדעי המחשב עמד על כ-55% ושיעור הפרופסורים מן המניין במדעי הרוח עמד על 22%.
על מנת לעודד גיוס חברי סגל חדשים, מקצות האוניברסיטאות סל קליטה למרצים חדשים ששוויו הממוצע הוא כ-240 אלף ש"ח.
ארגוני הסגל האקדמי הבכיר של האוניברסיטאות מאוגדים ב"מועצה המתאמת של הסגל האקדמי הבכיר", ארגוני הסגל האקדמי הזוטר שותפים ב"פורום המתאם של ארגוני הסגל האקדמי הזוטר באוניברסיטאות".
אוניברסיטה פתוחה היא אוניברסיטה אשר איננה דורשת מתלמידיה תעודות על לימודים קודמים או מעבר מבחני קבלה לצורכי קבלה למסלולי הלימוד לתואר ראשון שהיא מציעה.
בדרך כלל הלימודים בה מתקיימים בטכניקה של למידה מרחוק.
ברוב המוחלט של האוניברסיטאות בעולם הלימודים מתקיימים בעיקר בצורה של הוראה פרונטלית, כלומר התלמידים נפגשים עם המורה בכיתת לימוד שבקמפוס האוניברסיטה, ושומעים הרצאה מפיו.
אופי זה של הלימודים דורש מהמוסד האקדמי להגביל את מספר התלמידים הלומדים בו בהתאם למשאבים הפיזיים המאפשרים הוראה, למשל מספר הכיתות.
באוניברסיטה פתוחה נעשה עיקר הלימוד בביתו של התלמיד, באמצעות ספרי לימוד שמספקת לו האוניברסיטה הפתוחה, וכן באמצעות כלים נוספים ללמידה מרחוק, כגון משדרי רדיו וטלוויזיה (או תחליפיהם בצורת קלטות אודיו ווידאו), שיחות ועידה ועוד.
השימוש בהוראה פרונטלית באוניברסיטה פתוחה מצומצם יותר, ובנוי בדרך כלל על מספר מרכזי לימוד המפוזרים במקומות שונים ובנוסף על כיתות לימוד המושכרות ממוסדות שונים, כגון בתי ספר, מה שמאפשר גמישות רבה במספר התלמידים הלומדים בו זמנית.
התפתחות האינטרנט הפכה אותו לכלי חשוב של למידה מרחוק, וצמצמה את מרכזיותו של הדואר כאמצעי לתקשורת בין הסטודנט לאוניברסיטה.
אוניברסיטה פתוחה, בדומה לאוניברסיטה רגילה, משמשת להכשרתו של הסטודנט לתואר אקדמי – בדרך כלל תואר ראשון, אך גם תואר שני.
האוניברסיטה של דרום אפריקה עוסקת בלמידה מרחוק מאז שנת 1946. אוניברסיטת פיניקס אשר שמה דגש על הלמידה המקוונת, ממוקמת בארצות הברית.
האוניברסיטה הפתוחה בבריטניה היא מהגדולות בקטגוריה זו, ונוסדה בשנת 1969. בגרמניה נוסדה אוניברסיטה פתוחה בשנת 1974 (האוניברסיטה של האגן).
בישראל נוסדה האוניברסיטה הפתוחה בשנת 1974 והחלה בהכשרת תלמידים ב-1976, ולומדים בה עשרות אלפי סטודנטים.
אוניברסיטה אפיפיורית היא אוניברסיטה קתולית שהוקמה על ידי הכס הקדוש (הממשל הכנסייתי שבוותיקן) ונמצאת בפיקוח ישיר שלו.
בסמכותה של אוניברסיטה אפיפיורית להעניק תארים אקדמיים במקצועות דתיים.
החשובים שבהם: תאולוגיה קדושה, משפט קנוני ופילוסופיה.
שיטת התארים באוניברסיטאות אפיפיוריות זהה לשיטה המקובלת באוניברסיטאות אירופאיות אחרות במקצועות אלה: בוגר אוניברסיטה (baccalaureate), מוסמך אוניברסיטה (Licentiate) ודוקטורט.
תארים כנסייתיים אלה הם תנאי בסיסי למשרות מסוימות בכנסייה הקתולית.
מועמדים לבישופות נבחרים בעיקר מבין כמרים בעלי תואר דוקטור בתאולוגיה קדושה או במשפט קנוני.
שופטים ועורכי דין של הכנסייה חייבים להיות לפחות בעלי תואר שני במשפט קנוני.
האקדמיה האפיפיורית לתאולוגיה - קרקוב, פולין
הפקולטה האפיפיורית לתאולוגיה - ורשה, פולין
הפקולטה האפיפיורית לתאולוגיה - ורוצלב, פולין
האוניברסיטה של סנטו תומאס - מנילה, הפיליפינים
האוניברסיטה האפיפיורית של מיינות (סנט פטריק) - אירלנד
האוניברסיטה האפיפיורית של סנטו בונאוונטורה - איטליה
האוניברסיטה האפיפיורית של מאינות - אירלנד
האוניברסיטה האפיפיורית של סלמנקה - ספרד
האוניברסיטה האפיפיורית של תומסו אקווינו - איטליה
האוניברסיטה האפיפיורית של הצלב הקדוש - איטליה
האוניברסיטה האפיפיורית של רגינה אפוסטולרום - איטליה
האוניברסיטה האפיפיורית הגרגוריאנית - איטליה
האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של צ'ילה - צ'ילה
האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של ואלפראיזו - צ'ילה
האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של האם והמורה - הרפובליקה הדומיניקנית
האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של פוארטו ריקו - פוארטו ריקו
האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של אקוודור - אקוודור
האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של פרו - פרו
האוניברסיטה האפיפיורית חווריאנה - קולומביה
האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של קמפיאנס - ברזיל
האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של מינאס ז'ראיס - ברזיל
האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של סאו פאולו - ברזיל
האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של פאראנה - ברזיל
האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של ריו דה ז'ניירו - ברזיל
האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של ריו גראנדה דו סול - ברזיל
האוניברסיטה האפיפיורית של מדריד - ספרד
אוניברסיטת סנט פול – אוטווה, קנדה
האוניברסיטה הקתולית של לוון (Leuven) – לוון בלגיה..
האוניברסיטה הקתולית של לוון (Louvain) – לוון לה ניבו בלגיה.
התפצלה ב-1968 מאוניברסיטת לוון, שפת הלימוד צרפתית.
האוניברסיטה האפיפיורית על שם בוליבאר - קולומביה
אוניברסיטה משודרת היא סדרת הרצאות בנושאים אקדמיים מגוונים, בשיתוף אוניברסיטת תל אביב, המשודרת בגלי צה"ל משנת 1977. רוב הקורסים המשודרים יוצאים לאור גם כספר בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור.
נכון לשנת 2013 פורסמו בסדרה 400 כותרים שנמכרו ב-750 אלף עותקים.
עם המרצים הבולטים שהשתתפו בסדרה נמנים הפרופסורים ישעיהו ליבוביץ, מיכאל הרסגור, ירמיהו יובל, אסא כשר ורבים אחרים, כמעט כולם חברי הסגל האקדמי באוניברסיטאות בישראל.
את הסדרה יזם בשנת 1977 מרדכי נאור.
קדמה לה סדרת תוכניות של אוניברסיטה משודרת לעם בקול ישראל, בראשית שנות ה-60 אשר יזם פרופ' שמואל סמבורסקי.
ערכה והפיקה את התוכנית מראשיתה תרצה יובל (לימים תרצה יובל־אלחנתי) ועמדה בראש הפרויקט, שהפך למפעל חייה, עד לפטירתה ב-27 בדצמבר 2000. לאחר פטירתה נקראה הסדרה על שמה.
על מפעל זה הייתה מועמדת לקבלת פרס ישראל.
בשנים 2001–2013 עמד בראש הפרויקט ד"ר חגי בועז.
ההרצאות ניתנות במסגרת סמסטריאלית, בכל סמסטר מוצגים ארבעה או חמישה נושאים (בימים ראשון עד חמישי), שבכל אחד מהן כ-13 משדרים בני חצי שעה, המשודרים, נכון ל-2016, בשעות הערב (20:30); בעבר שודרה כל הרצאה פעמיים, הפעם הנוספת בשעות הבוקר (06:30).
נושאי האוניברסיטה המשודרת נלקחים מכל תחומי הדעת, אך ניכרת בהם העדפה לנושאים בתחום מדעי החברה ומדעי הרוח.
גם מדעי החיים זוכים לכיסוי סביר, אך בתחומי ההנדסה, המתמטיקה ומדעי המחשב ניכר מיעוט הנושאים, קרוב לוודאי כיוון שתחומים אלה קשים יותר להעברה בצורה מילולית בלבד.
במרץ 2015 שינתה הסדרה את אופייה, ובמקום הרצאות מתקיימת בה שיחה בין מגיש לאיש אקדמיה.
מגישי הסדרה הם ליעד מודריק, בן שני וקובי מידן.
האוניברסיטה למען השלום (או בקיצור, על פי שמה באנגלית: UPEACE) הוקמה בקוסטה ריקה ב-1980 על פי החלטה שהתקבלה ב-5 בדצמבר 1980 במושב ה-35 של העצרת הכללית של האומות המאוחדות במטרה:
נכון ל-2008 לומדים בקמפוס האוניברסיטה שבקוסטה ריקה 124 סטודנטים מ-37 מדינות שונות, ובכך היא כנראה האוניברסיטה המגוונת ביותר בעולם יחסית לגודלה.
UPEACE הוא המוסד היחיד בין מוסדות האו"ם הזכאי להעניק תואר שני ודוקטורט.
שפת ההדרכה באוניברסיטה היא אנגלית, עם זאת, רוב הסגל של UPEACE מדבר ספרדית בלבד, ורוב המקורות שבספריית האוניברסיטה אינם זמינים באנגלית.
על מנת להבטיח חופש אקדמי נוסדה האוניברסיטה תחת אמנה משלה, שאושרה על ידי העצרת הכללית של האומות המאוחדות.
UPEACE אינה כפופה לתקנות של האו"ם ומנוהלת על ידי מועצה משלה ובה חברים אישים ידועים המתמחים בנושאי שלום וביטחון.
עובדה זו איפשרה לאוניברסיטה להתקדם במהירות ולחדש, כשהיא ממקדת את התוכנית האקדמית החדשה והקפדנית שלה בסיבות הבסיסיות של עימותים בעזרת גישה מוכוונת רב-תרבותית ורב תחומית.
נשיא הכבוד של האוניברסיטה הוא מזכ"ל האו"ם, באן קי-מון.
את המטרה הנרחבת יותר של האוניברסיטה יש לראות בהקשר של שלום כלל עולמי ומטרות הביטחון של האו"ם.
החשיבות המרכזית של חינוך, הכשרה ומחקר על כל היבטיהם, במטרה לבנות יסודות של שלום וקידמה ולצמצם את הדעות הקדומות והשנאה עליהם מבוססים האלימות, העימות והטרוריזם, מקבלת הכרה גוברת.
האמנה של האוניברסיטה קוראת ל-UPEACE "לתרום למשימה הכלל-עולמית הגדולה של חינוך למען השלום על ידי לימוד, מחקר, הכשרה שלאחר סיום הלימודים ובחינה של הידע היסודי להתפתחות מלאה של האדם והחברות האנושיות באמצעות מחקר בין-תחומי של כל הנושאים הקשורים לשלום".
מימון תוכנית הלימודים של האוניברסיטה מגיע מתמיכה של כמה ממשלות, קרנות ומוסדות תורמים המאמינים בשליחות של האוניברסיטה.
במקביל מתבצע תהליך גיוס כספים לחלוקת מלגות.
החזון של UPEACE הוא להפוך לרשת של שיתופי פעולה בין מרכזים ופעילויות של UPEACE, בהדרכת המרכז בקוסטה ריקה ותוך שיתוף פעולה עם מספר גדול של אוניברסיטאות, גופים בלתי ממשלתיים ושותפים אחרים בהדרכה ומחקר למען השלום.
UPEACE היא באמצע תהליך לקבלת הסמכה כאוניברסיטה מוכרת.
הקמפוס של UPEACE בקוסטה ריקה שוכן בנוף יפהפה על יותר משלושה קילומטרים רבועים כ-20 קילומטרים מערבית לבירה, סן חוסה.
הקמפוס כולל יער בראשית מוגן ואת פארק השלום שנתרמו על ידי הממשלה המארחת.
UPEACE מציעה שמונה תוכניות בנות שנה לתואר שני בקמפוס שלה בקוסטה ריקה:
UPEACE גם מציעה תוכנית בוגר משותפת ברמת תואר שני כפול יחד עם אמריקן יוניברסיטי בוושינגטון.
אחרי שנתיים של עבודה אקדמית מקבלים סטודנטים אלו MA ביחסים בינלאומיים מבית הספר לשירות בינלאומי של האוניברסיטה האמריקנית ו-MA ב-משאבים טבעיים ופיתוח בר-קיימא מ-UPEACE.
בנוסף למרכז בקוסטה ריקה, כוללת מערכת ה-UPEACE משרדים ב-האג, בניו יורק, משרד לתוכנית האזורית של אפריקה באדיס אבבה, ומשרד התוכנית האזורית של אמריקה הלטינית והקריביים בקוסטה ריקה.
משרדים נוספים כדוגמת התוכנית האזורית לאסיה ולאזור האוקיינוס השקט ולמרכז אסיה מצויים בשלבי פיתוח, כמו מרכזים בינלאומיים אחרים.
האוניברסיטה הקימה לאחרונה את המרכז של UPEACE למנהלים וחינוך מקצועי ובו היא מציעה קורסים קצרים לסטודנטים שאינם רשומים, על נושאים הכוללים ניהול ארגונים שלא למטרת רווח, האחריות החברתית של ארגונים כלכליים, יזמות בסקטור החברתי, וחינוך במאה ה-21.
תוכנית שיתוף הידע למען השלום (Sharing Knowledge for Peace Program – SKP) היא יזמת לימוד מרוחק המבטיחה כי גם אלו שאינם מסוגלים להשתתף בקורסים בקוסטה ריקה או באחד מהאתרים האחרים של UPEACE יוכלו לקבל גישה למידע.
אוניברסיטה בעם היא תוכנית להשכלת מבוגרים ונוער אשר נוסדה ופעלה לראשונה באוניברסיטת תל אביב.
התוכנית פועלת מאז שנת 2005. בנוסף לפעילותה באוניברסיטת תל אביב, פועלת התוכנית באוניברסיטה העברית, באוניברסיטת בן-גוריון ובאוניברסיטת חיפה.
מאחורי התוכנית עומדים יו"ר הוועד המנהל לשעבר של אוניברסיטת תל אביב, דב לאוטמן, ראש החטיבה לתוכניות מיוחדות, פרופ' דוד מנשרי ודיקן הפקולטה למשפטים לשעבר, הפרופ' אריאל פורת.
יוזמת התוכנית, ד"ר עדי קול, כיהנה כראש התוכנית והמנחה האקדמית שלה.
כיום משמשת כמנכ"לית ענת אלדר וטין.
המשתתפים בתוכנית מגיעים לקמפוס האוניברסיטה פעם בשבוע למשך שני סמסטרים ולוקחים חלק באחד מארבעה קורסי מבוא: משפטים, רפואה, מנהל עסקים, ופסיכולוגיה.
עם הקמת התוכנית עמד מספר המשתתפים בה על 200 תלמידים, וב-2022 הגיע מספר התלמידים לכ-1,600 בשנה.
החל משנת 2010 פועלת התוכנית גם באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
כיום פועלת התוכנית גם ב ובאוניברסיטת חיפה.
מרבית התלמידים מופנים לתוכנית על ידי רשויות רווחה ועמותות המטפלות באוכלוסיות בסיכון.
עם זאת, התוכנית פתוחה גם למשתתפים הנרשמים אליה באופן עצמאי.
מנחי הקורסים הניתנים בתוכנית הם סטודנטים לתואר ראשון בשנים המתקדמות ללימודיהם.
הסטודנטים המנחים בתוכנית לוקחים חלק בקורס אקדמי שנתי במסגרתו הם עורכים היכרות עם אוכלוסיית היעד, מגבשים את מערכי השיעור, רוכשים מיומנויות הדרכה, ועוסקים בבחינה, גיבוש וחיזוק עמדות ומחויבות חברתית.
קורס זה, כמו גם עבודת ההוראה, מזכים את הסטודנטים בנקודות אקדמאיות הנצברות לצורך קבלת התואר.
רכזי המגמות בתוכנית הם סטודנטים מצטיינים בוגרי התוכנית.
התלמידים מגיעים לאוניברסיטה פעם בשבוע (החל מחודש נובמבר ועד תום שנת הלימודים האקדמית)
התוכנית מספקת לתלמידים הסעות מאורגנות, מזון ועזרי לימוד
כל קבוצת תלמידים משתתפת בקורס מבוא שנתי אחד ובסיומו זוכה בתעודת גמר.
תלמיד שסיים בהצלחה קורס מבוא אחד רשאי להמשיך ולקחת קורסים נוספים בשנת הלימודים הבאה
במהלך כל קורס יוצאים התלמידים לסיורי שטח לימודיים (לדוגמה: תלמידי הקורס מבוא למשפטים מבקרים בבית המשפט העליון ובכנסת, תלמידי הקורס מבוא לרפואה מבקרים בבתי חולים וכדומה) ופוגשים אנשי מקצוע מובילים בתחום
בסיום כל קורס נדרשים התלמידים לבצע פרויקט סיום, שבו הם מיישמים את הידע שרכשו
התוכנית מעודדת תלמידים להמשיך בלימודים פורמליים ואף מסייעת במתן מלגות לימודים לתלמידים מצטיינים.
התוכנית מציגה את מטרתה: "התוכנית חותרת לצמצום פערי הידע וההשכלה, ולהשוואת הזדמנויות בקרב אוכלוסיות מוחלשות בישראל, על ידי יצירת קשר בלתי אמצעי, ולמידה הדדית בינן לבין אחד ממוקדי הכוח המשפיעים בחברה – האקדמיה".
התוכנית מפגישה בין פלחי האוכלוסייה השונים - האינטראקציה בין הסטודנטים והמשתתפים בתוכנית מובילה לדיאלוג החורג מן הטקסט הלימודי, ומאפשר לשתי הקבוצות להכיר טוב יותר, ולהעצים זו את זו.
העצמה - הענקת ידע שימושי וכלים ישימים אשר יסייעו להם להתמודד טוב יותר בחיי היומיום
העשרה - הענקת ידע כללי בנושאים שונים, חלקם הנוגעים ישירות לחיי היום יום וחלקם יסייעו בפיתוח והעשרה
גישור על פערים חברתיים - צמצום פערי מידע ומזעור התלות החברתית.
כמו כן יצירת קשר בלתי אמצעי לאחד ממוקדי הכוח המשפיעים - האקדמיה
העצמה חברתית - היכרות עם אוכלוסיות שונות, הבנת הבעיות והצרכים הייחודיים ובניית גשר מתוך כבוד הדדי וזהות מטרות
העצמה אקדמית - במרבית החוגים באוניברסיטה כובד המשקל של התהליך הלימודי נתון בעיקר לשינון עובדות ונתונים, ומקבל פחות ביטוי מעשי ושימושי לידע הנלמד.
כאשר תלמיד נדרש להעביר את החומר הנלמד הלאה כמורה, עליו להפנים את החומר ולהבין אותו לעומק על מנת שיוכל להתמודד עם שאלות, ואף להרחיב את ידיעותיו כדי שיוכל להתאים את נושאי השיעור לקהל היעד.
היכולת להסביר ולפשט נתונים ומידע סבוך תעמיק את הבנת הסטודנטים בחומר הנלמד, ובכל שימוש עתידי בו
העשרה - פיתוח יכולות הדרכה, מיומנויות העברת מסרים, שיתוף פעולה ועבודות צוות (הדרכה בצוות של 3–4) ועמידה מול קהל
רכישת מיומנויות אשר אינן נלמדות באף מסגרת חינוכית אחרת
פתיחת שערי האוניברסיטה בפני אוכלוסיות חדשות
גישה בלתי אמצעית ל"שטח" שמאפשרת איסוף מידע עדכני ורלוונטי אשר הופך את "אוניברסיטה בעם" לגוף המסייע לאוניברסיטה בעבודת המחקר
קלוב דפורטיבו אוניברסידד קאתוליקה (ספרדית: Club Deportivo Universidad Católica) הוא מועדון כדורגל צ'יליאני מפורסם מהעיר סנטיאגו, בירת צ'ילה.
אוניברסידד קאתוליקה הוא אחד משלושת המועדונים הגדולים לאורך השנים בצ'ילה, ביחד עם קבוצות אוניברסידד דה צ'ילה וקולו-קולו, והקבוצה זכתה ב-14 אליפויות לאומיות ו-5 גביעים.
כמו כן, הקבוצה זכתה בגביע הקופה אינטראמריקנה בעונת 1993. לקבוצה קבוצת מילואים, המשחקת בליגה השלישית בצ'ילה ומאגדת בתוכה שחקנים עד גיל 20 של המועדון.
המועדון אוניברסידד קאתוליקה הוקם באופן רשמי בשנת 1937 על ידי סטודנטים של אוניברסיטת אוניברסידד קאתוליקה דה צ'ילה.
באופן לא רשמי, הקמת קבוצה לסטודנטים באוניברסיטה החלה כבר בסביבות שנת 1910 כאשר סטודנטים באוניברסיטה שיחקו מספר משחקי כדורגל, בעיקר חובבניים מול סטודנטים מהאוניברסיטה השכנה והמתחרה בסנטיאגו, אוניברסידד דה צ'ילה.
עם הזמן התארגנה הקבוצה באופן מסודר וב-21 באפריל 1937 הוקם רשמית מועדון הכדורגל אוניברסידד קאתוליקה שהחל את דרכו בליגת המשנה הצ'יליאנית מול היריבה, אוניברסידד דה צ'ילה.
לאורך השנים הפכו המפגשים בין שתי הקבוצות הללו למעניינים מאוד בכדורגל הצ'יליאני וזה נחשב למשחק הדרבי הבכיר של צ'ילה.
בשלב שמינית הגמר פגשה בקבוצת אתלטיקו נסיונל מקולומביה ולאחר שהמשחק הראשון בסנטיאגו נגמר בניצחון 2-0 לקאתוליקה המשחק השני נגמר בהפסד חוץ 2-1 שהספיק לה להמשיך לשלב רבע הגמר.
בשלב רבע הגמר פגשה בקבוצת ברצלונה האקוודורית וניצחה בשני המשחקים, דבר שהעלה אותה למשחקי חצי הגמר, מול אמריקה קאלי מקולומביה שנגמר בניצחון ביתי 1-0 ותיקו בחוץ 2-2 שהספיקו לקאתוליקה להעפלה היסטורית לגמר הטורניר.
הקבוצה הוגרלה בגמר מול קבוצת סאו פאולו מברזיל.
המשחק הראשון, בסאו פאולו נגמר בניצחון ברזילאי מוחץ 5-1 כך שגם ניצחון בסנטיאגו בתוצאה 2-0 לא הספיק לקאתוליקה והיא הוכתרה כסגנית מחזיקת הגביע לעונה זו, ההישג הגדול ביותר של הקבוצה ביבשת דרום אמריקה.
אוניברסיטה ציבורית היא אוניברסיטה שרוב המימון שלה ממשלתי (ושכר הלימוד מסובסד על ידי הממשלה בזכות כך), וזה לעומת אוניברסיטה פרטית שהמימון שלה הוא פרטי והיא צריכה לכסות את העלויות שלה בעצמה (שכר לימוד לא-מתוקצב).
המושג של אוניברסיטה ציבורית נפוץ במיוחד בארצות הברית שם האוניברסיטאות מחולקות לציבוריות ופרטיות.
במדינות שונות בעולם האוניברסיטאות המרכזיות הן ממשלתיות או פרטיות כמפורט בהמשך.
ישנן עשר אוניברסיטאות מחקר ציבוריות בישראל:
הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
מכון ויצמן למדע (מדרשת פיינברג)
למעשה המוסד האוניברסיטאי היחידי והייחודי בישראל שהוא בבעלות פרטית לחלוטין הוא אוניברסיטת רייכמן.
בנוסף לכל האוניברסיטאות הציבוריות ישנן עשרות בודדות של מכללות וכן מכונים ומוסדות נוספים להשכלה גבוהה שגם הם נחשבים לציבוריים.
כמו גם קיימות כתריסר שלוחות של אוניברסיטאות חוץ.
ההבדל העיקרי בין אוניברסיטה ומכללה הוא, כי הנפקת תואר דוקטור תיתכן באוניברסיטה בלבד.
באופן תאורטי, מכללה יכולה להגיש מועמדות למועצה כדי לשדרג את מעמדה למעמד אוניברסיטה - כמו שקרה עם מכללת אריאל שהפכה לאוניברסיטת אריאל בשומרון, ומכללת תל-חי שהפכה לאוניברסיטת קריית שמונה בגליל.
באוסטרליה יש 38 אוניברסיטאות ציבוריות וארבע אוניברסיטאות פרטיות.
ארבע האוניברסיטאות הפרטיות הן: אוניברסיטת הבונד, אוניברסיטת צפון אוסטרליה, הסניף האוסטרלי של אוניברסיטת קרנגי מלון האמריקאית והסניף האוסטרלי של אוניברסיטת קרנפילד הבריטית.
מרבית המוסדות להשכלה גבוהה הם ציבוריים ומופעלים על ידי מדינות גרמניה.
כל המרצים הקבועים הם עובדי ציבור.
באופן כללי, האוניברסיטאות הציבוריות זוכות למוניטין גבוה יותר מאשר מוסדות פרטיים.
בין השנים 1972 - 1998 הלימודים באוניברסיטאות ציבוריות היו פטורים משכר לימוד; אולם מאז, מספר מדינות הנהיגו שכר לימוד נמוך יחסית, בעיקר לתארים מתקדמים.
בסין האוניברסיטאות הן ציבוריות ומנוהלות על ידי הממשלה המחוזית המקומית באזור שלהן.
יש מספר קטן של מוסדות להשכלה גבוהה של מהנדסים בבעלות פרטית, אך הן אינן רשאיות בדרך כלל לתת תואר ראשון.
בפינלנד כל האוניברסיטאות הן ציבוריות וללא תשלום שכר לימוד כלל.
בצרפת רוב האוניברסיטאות הן ציבוריות ובתשלום שכר לימוד נמוך.
יוצא דופן מיוחד הם בתי הספר למנהל עסקים.
בקנדה האוניברסיטאות הן באחריות המחוז שבו הן נמצאות.
רוב כמעט מוחלט של האוניברסיטאות הן ציבוריות מחוזיות.
אוניברסידד דה צ'ילה (ספרדית: Club de Fútbol Universidad de Chile, לעיתים מכונה: "La "U) הוא מועדון כדורגל צ'יליאני מקצועי מהעיר סנטיאגו, בירת צ'ילה, שמשחק בליגת העל הצ'יליאנית.
המועדון הוא השני במספר האליפויות במדינה, לאחר שזכה בתואר 18 פעמים.
כמו כן, אוניברסידד דה צ'ילה הוא המועדון השני בלבד בצ'ילה שזכה באחד משני הטורנירים הגדולים בדרום אמריקה, כאשר בשנת 2011 זכה בגביע סודאמריקנה.
בין השחקנים ששיחקו בקבוצה בעבר נמצאים: מרסלו סאלאס, מנואל פלגריני, לאונל סאנצ'ס, אדוארדו ורגאס וצ'ארלס אראנגיס.
לאוניברסידד דה צ'ילה אין אצטדיון רשמי.
הם משחקים בדרך כלל באצטדיון הלאומי של צ'ילה, הנמצא בשכונה ניוניואה (Ñuñoa) בסנטיאגו.
למועדון יש קהל מעריצים גדול מאוד בצ'ילה והוא אחד משלושת המועדונים המפוארים במדינה.
בין שחקני העבר ששיחקו בקבוצה נמצאים: מרסלו סאלאס, מנואל פלגריני (שגם אימן את הקבוצה מאוחר יותר), לאונל סאנצ'ס, אדוארדו ורגאס וצ'ארלס אראנגיס.
היריבויות הגדולות של המועדון הן נגד: קולו-קולו שנחשב למשחק עם היריבות הגדולה ביותר בצ'ילה הנקרא "סופרקלאסיקו" (El Superclásico) ונגד אוניברסידד קאתוליקה, הנקרא "הדרבי האוניברסיטאי" El Clásico Universitario.
מאז 2008, למועדון יש גם קבוצת נשים שמשחקת בליגת העל של כדורגל הנשים בצ'ילה.
ברמה הבינלאומית, המועדון הגיע ארבע פעמים לחצי גמר גביע ליברטדורס, ובשנת 2011 זכה בגביע סודאמריקנה לאחר שגבר על ליגה דה קיטו בתוצאה 0–4 בסיכום שני משחקי הגמר.
המועדון הוקם ב-24 במאי 1927, כמו מועדון "דפורטיבו אוניברסיטריו" ונוצר ממיזוג של מועדון Náutico ו-Federación Universitaria.
המועדון הוקם על ידי סטודנטים של האוניברסיטה של צ'ילה והוא היה מועדון הספורט של האוניברסיטה, עד 1980, אז התעמתה הנהלת האוניברסיטה עם נשיא המועדון (שניהם מונו על ידי משטרו של הרודן פינושה) והוחלט להפריד את המועדון מהאוניברסיטה.
במהלך שנת 2007, לאחר הכרזה על פשיטת רגל, אישרה ההתאחדות את הפיכת המועדון לקבוצה פרטית.
שנה לאחר מכן, ההנהלה החדשה של האוניברסיטה הסכימה לחתום על חוזה עם המועדון, שעל פיו מותר למועדון להשתמש בשם האוניברסיטה.
סמל הקבוצה הוא ינשוף בצבעים כחול ואדום (כחול הוא צבע המדים של הקבוצה מאז הקמתו), מכיוון שאחד הכינויים של הקבוצה הוא "Los Chunchos" שפירושו "הינשופים".
אוניברסיאדת הקיץ ה-26 נפתחה ב-12 באוגוסט והסתיימה ב-23 באוגוסט 2011 בשנג'ן, סין הייתה המהדורה ה-26 של טורניר האוניברסיאדה, ואחת האוניברסיאדות הגדולות ביותר בתולדות הטורניר, לאחר שחולקו 968 מדליות ל-58 מדינות.
הנבחרת הרוסית, שהייתה הנבחרת הגדולה ביותר (עם 500 ספורטאים) הייתה המועדפת לזכייה במקום הראשון אך סיימה במקום השני עם 132 מדליות, כשמעליה הנבחרת המארחת עם 145 מדליות סך הכול.
ב-16 בינואר 2007, מארגנת האוניברסיאדה, FISU הודיעה בכנס ערב פתיחת אוניברסיאדת החורף ב-2007, כי המארחת תהיה שנג'ן.
לצד חמש מועמדות, זה היה מרוץ צמוד למדי.
שנג'ן לא נחשבה כמועדפת אף שמספר תחרויות ספורט בסין נערכו בה בשנים האחרונות.
כמה מהתחרויות שנערכו בעיר היו כמה תחרויות מאולימפיאדת בייג'ינג 2008 ואוניברסיאדת 2009 והמשחקים האסייתים ב-2010 שנערכו בגואנגג'ואו.
ככלל, שנג'ן היא עיר צעירה יחסית וחסרת ניסיון לעומת המועמדים האחרים, באירוח טורנירים גדולים.
לקראת האוניברסיאדה, עיריית שנג'ן בנתה תשתית תחבורתית רחבה, מספר קווים חדשים של הרכבת התחתית של שנג'ן נפתחו, כאשר עלות ההכנות נאמדת ב-180 מיליארד יואן, מתוכם 75 מיליארד שהושקעו בקווי הרכבת התחתית החדשים שנבנו.
עוד 12 מיליארד יואן הושקעו בשיפוץ בניינים ורחובות ו-4.1 מיליארד יואן הושקעו בהרחבת האצטדיון העירוני המכיל כעת 60,000 מושבים.
לפני פתיחת האוניברסיאדה פונו 80,000 תושבים מהעיר בשל אחוזי אבטלה גבוהה וכיוון שהם נחשבו כ"איום" על האוניברסיאדה.
המהלך השנוי במחלוקת עורר ויכוח על חוקיותה של החלטת הפינוי.
התושבים שגרו בסמוך לאצטדיון נצטוו לעזוב את בתיהם במשך חמש שעות, אך להשאיר את האורות דולקים.
15,000 אנשי ביטחון מערים אחרות נפרסו בשנג'ן, בנוסף לכוח חזק של 5,000 שוטרים ממשטרת שנג'ן עצמה.
נמל התעופה של שנג'ן נסגר במהלך טקס הפתיחה, מה שהשפיע על 290 טיסות שהיו אמורות לנחות.
לדברי ראש סניף המפלגה הקומוניסטית של שנג'ן, כל זה נעשה כדי למנוע מבוכה אפשרית של סין מול העולם, כיוון שזרים רבים יהיו נוכחים בעיר במהלך המשחקים, ולצורך כך החליט השלטון לנקוט צעדים נוקשים אלה, על מנת להבטיח את עריכת המשחקים בביטחה.
| 36 קליעה בחץ וקשת
המשלחת הישראלית כללה 38 ספורטאים, ובתוכם נבחרות כדורסל וכדורעף לגברים, שחיינים, אתלטים וסייפים.
השחיין גיא ברנע נשא את הדגל בטקסט הפתיחה, והיה הספורטאי היחיד שהעניק מדליה לישראל, לאחר שזכה במדליית כסף במשחה ל-50 מטר גב.
מוביטלקו קלוז'-נאפוקה (ברומנית CS Mobitelco Cluj-Napoca) היא קבוצת כדורסל רומנית מהעיר קלוז'-נאפוקה המתמודדת בליגה הרומנית וביורוקאפ.
הקבוצה נוסדה בשנת 1947 והשתתפה לראשונה בליגה הראשונה בשנת 1966. השנים החזקות של הקבוצה היו בשנות ה-90 כשזכתה ב-3 אליפויות רצופות וגביע אחד.
בעונת 2010/11 זכתה באליפות הרביעית כשניצחה בגמר הפלייאוף את קבוצת אססופט פלוישט 2-4.
הקבוצה משתתפת במסגרות האירופאיות מאז שנת 1994. בין היתר השתתפה ב: גביע ספורטה, יורוקאפ צ'לנג' והיורוצ'לנג'.
בעונת 2006/07 הגיעה עד לרבע גמר היורוקאפ צ'לנג' והפסידה לאפולון לימסול בסיכום שני מפגשים.
אוניברסיטה פרטית היא אוניברסיטה שאיננה מופעלת ואיננה מסובסדת בידי הממשלה, בניגוד לאוניברסיטה ציבורית ואוניברסיטה לאומית.
ייתכן שהאוניברסיטה מקבלת סיוע ממשלתי באמצעות הנחות מס וכדומה.
במדינות רבות, בהן ישראל, ישנה אסדרה (רגולציה) על המוסדות האקדמיים לרבות אוניברסיטאות פרטיות.
האוניברסיטה הפרטית יכולה לפעול כמוסד ללא כוונת רווח או כגוף מסחרי לכל דבר, הפועל בעבור רווחים ומנוהל ככל חברה מסחרית במשק.
האוניברסיטאות הפרטיות בארצות הברית מהוות נתח נכבד מכלל האוניברסיטאות (כ-20% מכלל הסטודנטים בארצות הברית לומדים במוסדות כאלה), ורבות מהן נחשבות לטובות ביותר בארצות הברית ובעולם כולו.
בין האוניברסיטאות הפרטיות ניתן למצוא את האוניברסיטאות אוניברסיטת ייל, אוניברסיטת סטנפורד, אוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת פרינסטון, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, אוניברסיטת קולומביה ועוד.
אחת הסיבות להתפתחות אוניברסיטאות פרטיות בהיקף כה נרחב בארצות הברית, היא שבארצות הברית אין תמיכה ממשלתית למוסדות דת.
אוניברסיטאות רבות בעבר, וגם כיום, נוהלו והוקמו על ידי ארגונים דתיים שונים, ולכן בהכרח מומנו אך ורק על ידי גורמים פרטיים.
בישראל פועלים מוסדות אקדמיים שונים שאינם אוניברסיטאות.
כאשר ביקש המרכז הבינתחומי הרצליה, מוסד אקדמי פרטי שאינו מתוקצב על ידי המדינה, להעניק לתלמידיו תואר דוקטור, היה עליו לפנות ל (ות"ת) ול לקבלת אישור.
בחודש מרץ 2018 התקבל אישור שכזה, ובכך נסללה דרכו של המוסד להפוך לאוניברסיטה הפרטית הראשונה במדינה.
ב-17 באוגוסט 2021, הפך המרכז הבינתחומי הרצליה לאוניברסיטה הפרטית הראשונה והיחידה בישראל, ושינה את שמו רשמית ל"אוניברסיטת רייכמן".
אוניברסיטה לאומית הוא מונח המתאר אוניברסיטה שהוקמה וממומנת על ידי המדינה, אך בד-בבד אין למדינה שליטה ישירה בנעשה באוניברסיטה.
אוניברסיטאות לאומיות לרוב משויכות עם התרבות והשאיפות הפוליטיות של הלאום.
לדוגמה, האוניברסיטה הלאומית של אירלנד בתקופת מדינת אירלנד החופשית אספה מידע רב על התרבות והשפה האירית.
בארגנטינה, האוניברסיטאות הלאומיות נוסדו לאחר מהפכת האוניברסיטאות, בשנת 1918, שמטרתה הייתה ליצור מערכת חינוך עצמאית ללא התערבות הממשלה.
אוניברסיאדת הקיץ ה-16 נערכה בשפילד, אנגליה ב-1991; טקס הפתיחה והמשחקים נערכו באצטדיון דון ואלי שנבנה לקראת האירוע.
באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות ב-11 ענפי ספורט: אתלטיקה, הוקי שדה, התעמלות (כולל התעמלות אמנותית והתעמלות מכשירים), טניס, כדורמים, כדורסל, כדורעף, כדורגל, סיף, קפיצה למים ושחייה.
סך הכול הוענקו 366 מדליות, מתוכן 75 לארצות הברית.
קלוב דה פוטבול אוניברסידד נסיונל (בספרדית: Club de Fútbol Universidad Nacional) הידוע בשמות הקיצור כ-UNAM, אוניברסידד נסיונל או בכינוי פומאס (הפומות), הוא מועדון כדורגל מקסיקני הפועל בקריית האוניברסיטה בעיר מקסיקו סיטי, בירת מקסיקו, ומשחק בליגת העל המקסיקנית.
המועדון מייצג את האוניברסיטה הלאומית האוטונומית של מקסיקו, ומארח את משחקיו באצטדיון האוניברסיטאי האולימפי השוכן בקמפוס הראשי של האוניברסיטה.
אוניברסידד נסיונל היא מהקבוצות האהודות והמצליחות ביותר במקסיקו, ובעברה זכיות בתוארים מקומיים ובינלאומיים, בהם שבע אליפויות מקסיקו ושלוש זכיות בגביע CONCACAF לאלופות.
כמו כן, ידוע המועדון בזכות מחלקת הנוער המצליחה שלו, ממנה יצאו במרוצת השנים שחקנים בינלאומיים וביניהם הוגו סאנצ'ס, קלאודיו סוארס, לואיס גרסיה פוסטיגו, חורחה קמפוס, הקטור מורנו, חרארדו טוראדו ואלברטו גרסיה אספה.
הכינוי "פומאס" ניתן לקבוצה על ידי אחד מראשוני המאמנים שלה, רוברטו "טפאטיו" מנדס, שנהג לשלהב את שחקניו בנאומים בחדר ההלבשה, כשבחלקם נהג לכנות אותם "פומות", על שם התכונות של החיה אותן הוא רצה לראות בהם - מהירות, חוכמה, חוזק, אומץ ואגרסיביות.
הכינוי אומץ כרשמי על ידי האוניברסיטה עבור כל מחלקות הספורט שלה, ובהמשך גם נעשה בו שימוש בסמל הקבוצה ובמדיה.
בשנת 1937, דקאן האוניברסיטה הלאומית האוטונומית של מקסיקו, לואיס צ'יקו גוארנה, ניסה לראשונה להקים קבוצה מקצוענית בתחומי האוניברסיטה, והגיש בקשה להירשם לליגת העל המקסיקנית, הליגה המקצוענית הראשונה במקסיקו שנפתחה ב-1943. בקשתו של גוראנה נדחתה לטובתה של דפורטיבו מארטה ממורלוס.
ב-1940, ביוזמתם של הדקאן גוסטבו באס פראדה והרקטור מריו דה לה קואבה, הוטלה על רודולפו "בוץ'" מרטינס, כדורגלן קבוצת קלוב אספניה, האחריות על הקמת קבוצת כדורגל תחרותית בתחומי האוניברסיטה, שתורכב מסטודנטים משלל בתי הספר והפקולטות של האוניברסיטה.
הקבוצה הייצוגית של האוניברסיטה החלה להשתתף בתחרויות אוניברסיטאיות רבות, בהן השיגה הישגים רבים וזכתה להצלחה.
מועדון אוניברסידד נסיונל נוסד רשמית כמועדון מקצועני ב-2 באוגוסט 1954, כשהתקבל לליגת המשנה בסיועם של הדקאן נאבור קאריו, וגיירמו אגילאר אלברס, שהיה מהתורמים המשמעותיים לקבוצה.
אלברס אף מונה על ידי הדקאן לנשיא הקבוצה הראשון.
צבעי הקבוצה שנבחרו היו כחול וזהב, כמחווה לאוניברסיטת נוטרדאם, שמאמני קבוצת הפוטבול שלה סייעו בפיתוח קבוצת הפוטבול של האוניברסיטה המקסיקנית.
ב-12 בספטמבר 1954 ערכה הקבוצה את משחק הבכורה הרשמי שלה, מול מונטריי בחוץ.
לאחר שלוש שנים בליגה השנייה, ביקשה הקבוצה הפסקה של שנה מהתחרות, על מנת להוציא לפועל תוכנית לבנייה מחדש במועדון.
הקבוצה חזרה להתחרות בליגה השנייה בעונת , בתמיכת הנהלת האוניברסיטה ועם הקטור אורטיס, כדורגלן נבחרת מקסיקו במונדיאל 1950, בתפקיד המנהל המקצועי החדש.
כמו כן, הוקם בחסות האוניברסיטה צוות ניהול חדש לקבוצה.
לאחר התהליך, הציבה לעצמה הקבוצה כמטרה את העלייה לליגה הבכירה.
חלום העלייה של אוניברסידד נסיונל הוגשם ב-9 בינואר 1962. הקבוצה הביסה בתוצאה 9-1 את קלוב קטלוניה דה טוראון, והבטיחו רשמית את עלייתם לליגה הבכירה לראשונה בתולדות המועדון, שמונה שנים לאחר שנוסד.
בסיום המשחק פרצו סטודנטים לכר הדשא והניפו על כתפיהם את השחקנים.
יום אחר כך הגיעו השחקנים והצוות לפגישה עם דקאן האוניברסיטה, איגנסיו צ'אבס סאנצ'ס, שבירך אותם על העפלתם.
כבר בעונת ההעפלה שיחקו בקבוצה שחקנים בינלאומיים, או כאלה שהתפתחו לשחקנים בינלאומיים בהמשך.
בין השחקנים ניתן היה למצוא את קרלוס קלדרון דה לה בארסה, שייצג את מקסיקו במונדיאל 1958, ואת חוסה לואיס גונסאלס דאבילה, שייצג בהמשך את מקסיקו במונדיאל 1966 ומונדיאל 1970.
ההעפלה לליגה הבכירה והרצון לתקוע יתד ולהמשיך את הצלחות הקבוצה, הביא את צוות הניהול להחליט על הקמת מחלקת נוער חדשה שתפתח שחקנים לקבוצה הבוגרת.
במקביל, הגעתו של המאמן הספרדי אנחל סובייטה ב-1970 פתחה במקביל גם את מסלול גיוס הזרים במועדון ושילובם עם שחקני הבית.
בשנים אלו הצטרפו לקבוצה שניים מהזרים המשפיעים בתולדות המועדון, בורה מילוטינוביץ' הסרבי ואבניבאלדו "קביניו" קסטרו הברזילאי, אליהם הצטרף בהמשך גם חואן חוסה מוניאנטה הפרואני.
בעונת השיגה הקבוצה את תואריה הראשונים, הגביע המקסיקני (הוכרע באותה עונה בשיטת בתים ולא בשיטת פלייאוף) ואלוף האלופים, שמו של טורניר הסופר קאפ המקסיקני, בו גברה על האלופה דפורטיבו טולוקה.
בעונת השיגה אוניברסידד נסיונל לראשונה בתולדותיה את תואר האליפות.
באותה עונה עלה ממחלקת הנוער והחל לשחק בקבוצה מי שיהיה לאחד מגדולי הכדורגלנים המקסיקנים בכל הזמנים, הוגו סאנצ'ס.
בתום העונה החל מילוטינוביץ' הפורש לאמן את הקבוצה, והוביל את הקבוצה לשתי סגנויות רצופות, כשבשנייה מביניהן זוכה סאנצ'ס בתואר מלך השערים של הליגה.
בעונת , עונתו האחרונה של סאנצ'ס בקבוצה, הוביל אותה מילוטינוביץ' לזכייה באליפות השנייה בתולדותיה, ובמקביל לתארים בינלאומיים ראשונים.
אוניברסידד נסיונל זכתה בגביע CONCACAF לאלופות 1980 לאחר שסיימה בראש בית הגמר, ובגביע אינטראמריקנה, לאחר מאבק עיקש בשלב הגמר עם קבוצת הפאר האורוגוואית, נסיונל.
כל קבוצה ניצחה בביתה בתוצאה 3-1, מה שהביא לקיומו של משחק פלייאוף על התואר, בו ניצחה אוניברסידד בתוצאה 2-1.
ההכרה הלאומית בפרויקט המוצלח של אוניברסידד נסיונל צברה תאוצה במהלך שנות השמונים.
סגנון המשחק המהפכני והדינמי של הקבוצה היה למודל לחיקוי ברמה הלאומית, ומילוטינוביץ' נבחר ב-1983 להיות המאמן הלאומי לקראת משחקי מונדיאל 1986 המקומי.
המאמן, מצידו, העשיר את הסגל לקראת הטורניר בשחקני פומאס רבים מהעבר וההווה, ובראשם סאנצ'ס.
מילוטינוביץ' הוביל את מקסיקו לרבע הגמר, ובכך השווה את הישג השיא של מקסיקו בכל הזמנים, שהושג במונדיאל הביתי הקודם שלה, מונדיאל 1970.
במהלך שנות השמונים הקבוצה הוסיפה שתי זכיות נוספות בגביע CONCACAF, האחרונה שבהן ב-1989, ובמקביל החל תהליך חילופי הדורות בקבוצה, שכלל את עלייתם של שחקני נוער מוכשרים חדשים ובהם לואיס גרסיה פוסטיגו, קלאודיו סוארס וחורחה קמפוס לסגל המוביל.
לאחר עשר שנים ללא תואר מקומי, הוביל הסגל המחודש את אוניברסידד נסיונל לזכייה באליפות השלישית בתולדותיה, הזכורה בזכות המאבק מול היריבה הגדולה קלוב אמריקה.
לאחר הפתיחה המוצלחת לשנות התשעים בדמות האליפות השלישית, זכורות שנים אלו דווקא כשנות שפל עבור המועדון.
ריקרדו פרטי הברזילאי, שהיה שותף לאליפויות ב-1981 וב-1991 כשחקן, פרש ממשחק לאחר הזכייה באליפות והתמנה למאמן הקבוצה, תפקיד בו החזיק עד ל-1996. בשנותיו הראשונות כמאמן, לא הצליח להוביל פרטי את הקבוצה לזכייה באף תואר.
בעונות אלו הקבוצה לא הצליחה להעפיל מעבר לשלב רבע גמר הפלייאוף.
מה שהוסיף לאכזבה מהקבוצה היה המיעוט היחסי בשחקנים מצליחים שעלו מקבוצת הנוער.
גם פיצול הליגה לטורנירי קיץ וחורף החל מקיץ 1996, לא הביא להצלחת הקבוצה בשנים אלו.
בשנת 2000, לאחר קמפיין חלש שהסתיים באי העפלה לפלייאוף, עשתה הקבוצה צעד משמעותי בכיוון החזרה להצלחות, כשהחתימה את הכוכב הבינלאומי הוגו סאנצ'ס, שצמח במדיה וזכה עימה באליפות הראשונה בתולדותיה, לתפקיד המאמן.
אוניברסידד נסיונל הייתה הקבוצה הראשונה של סאנצ'ס על הקווים.
חזרה לצמרת, עליות ומורדות (2004 - )
סאנצ'ס הצליח בתפקידו החדש לייצב את המועדון לאחר תקופה קשה.
בשנת 2004 הוביל את הקבוצה לזכייה בטורניר הקלאוסורה, האליפות הרביעית בתולדות המועדון והראשונה מזה 13 שנים.
מיד לאחר מכן הוביל אותה לזכייה שנייה ברציפות בתואר, כשהקבוצה זכתה גם בטורניר האפרטורה של אותה שנה, והפכה לראשונה מאז פיצול הליגה לשני טורנירים ב-1996 שזוכה בשתי אליפויות רצופות.
הפומאס תחת סאנצ'ס זכו בכל תואר אפשרי באותה שנה, כשהשלימו זכייה גם באלוף האלופים ובטורניר הידידות על שם סנטיאגו ברנבאו, שם ניצחה את ריאל מדריד בתוצאה 1-0.
לאחר אותה שנה מוצלחת, שוב חוותה הקבוצה נפילה, והייתה לאחת החלשות בטורניר אפרטורה 2005, מה שהוביל להתפטרותו של סאנצ'ס בחודש נובמבר ולמינויו של מיגל אספניה, שגדל במועדון, שיחק בו במשך 19 שנים במצטבר, ופרש שנה קודם לכן ממשחק פעיל.
תחת המאמן החדש, השלימה הקבוצה את עלייתה לגמר גביע סודאמריקנה, בשנה הראשונה בה הוזמנו אליו קבוצות מ-CONCACAF.
הקבוצה הדיחה בדרכה מועדונים בעלי מסורת, בהם ולס סארספילד וקורינתיאנס, בדרכה לפגוש בגמר את בוקה ג'וניורס.
בינתיים בליגה המקסיקנית, המשיכה הקבוצה לאכזב ועד ל-2006 הגיעה למצב של איום ממשי לירידת ליגה.
ריקרדו פרטי חזר לתפקיד המאמן עשר שנים לאחר שעזב אותו.
היציבות והמשמעת שהנחיל הברזילאי לקבוצה השתלמו, ובטורניר האפרטורה של 2007 הוביל אותה פרטי עד לגמר הפלייאוף, שם נעצרה על ידי אטלנטה.
בטורניר הקלאוסורה 2009 שוב הוביל פרטי את הקבוצה לגמר הפלייאוף, אך הפעם היא הצליחה לגבור לאחר הארכה על פצ'וקה ולזכות באליפות השישית בתולדותיה.
לאחר ההדחה בפלייאוף במהלך 2010, עזב פרטי את הקבוצה ועבר לאמן את טיגרס.
אוניברסידד נסיונל המשיכה בשיטה המוצלחת של החתמת שחקני עבר בולטים שגדלו בקבוצה לתפקיד המאמן, והפעם השיבה לתפקיד את גיירמו ואסקס, שהחל את הקריירה כשחקן בקבוצה, ואימן אותה למשך תקופה קצרה בשנת 2006, לפני הגעתו של פרטי.
החזרתו של ואסקס הוכיחה את עצמה כמוצלחת בקלאוסורה 2011, בו זכתה אוניברסידד נסיונל בתואר האליפות השביעי בתולדותיה, לאחר שגברה על מונרקס מורליה 3-2 בסיכום גמר הפלייאוף.
מאז ייסודה כמועדון מקצועני ב-1954 משחקת אוניברסידד נסיונל באצטדיון האוניברסיטאי האולימפי.
האצטדיון ממוקם בקריית האוניברסיטה במקסיקו סיטי, ונחנך ב-20 בנובמבר 1952. מיקומו של האצטדיון בתוך קמפוס האוניברסיטה מאפשר גישה נוחה יותר לסטודנטים המקומיים בהגעה ובכניסה למשחקי הקבוצה.
האצטדיון נבנה כך שיעמוד בסטנדרטים האולימפיים לאירוח המשחקים.
בשנת 1968 אירח האצטדיון את אולימפיאדת מקסיקו סיטי, וב-1979 את אוניברסיאדת מקסיקו סיטי.
במונדיאל 1986 שהתקיים במקסיקו היה האצטדיון בין המארחים בטורניר.
במהלך הטורניר שיחקה בו שניים ממשחקי שלב הבתים שלה (ניצחה בשני המפגשים), וכן התקיים בו משחק שמינית הגמר בו גברה 2-0 על .
לרשות הקבוצה מתקני אימון בשטח האוניברסיטה, אך מרב האימונים מועברים במתחם אימוני הקבוצה הממוקם בסמוך לשטח הקמפוס.
לאוניברסידד נסיונל שתי יריבות משמעותיות, ושתיהן מגיעות כמוה ממקסיקו סיטי - קלוב אמריקה וקרוס אסול.
היריבות העתיקה יותר של המועדון היא מול קבוצת קלוב אמריקה, אשר החלה במהלך שנות השישים, עם עלייתה של אוניברסידד נסיונל לליגה הבכירה.
העובדה כי מדובר בדרבי עירוני הוסיפה לאווירה החמה בין קהלי הקבוצות, והיריבות בין המועדונים החלה לקרום עור וגידים.
משחקה הראשון של אוניברסידד נסיונל אי פעם בליגה הבכירה היה ב-1 ביולי 1962 מול קלוב אמריקה, והסתיים בניצחונה של אמריקה 2-0.
היריבות התעצמה עוד יותר לקראת עונת , כששחקנה של אוניברסידד נסיונל, אנריקה בורחה, נמכר לקלוב אמריקה אף על פי שהביע את חוסר רצונו לשחק במדיה.
ההעברה יצרה הלם וזעם רב בקרב האוהדים והשחקן עצמו, שבתחילה אף רצה לסרב לעלות למגרש במדי היריבה.
לבסוף הוא שוכנע על ידי ראשי המועדונים, והפך לכוכב במדי קבוצתו החדשה.
היריבות הגיעה לשיא במהלך שנות השמונים, כשהשתיים התמודדו בשלוש עונות שונות אחת מול השנייה בגמר הפלייאוף.
בעונת ניצחה קלוב אמריקה בתום משחק שלישי (דניאל בריילובסקי כבש צמד במשחק, לפני שעבר שנה אחר כך למכבי חיפה).
שלוש שנים אחר כך שוב ניצחה קלוב אמריקה, ובעונת זכתה אוניברסידד נסיונל באליפות הזכורה ביותר שלה, לאחר שהפסידה במשחק הראשון בגמר הפלייאוף 3-2 בחוץ מול קלוב אמריקה, אך ניצחה אותה בבית 1-0 משער של ריקרדו פרטי, שהעניק לה את האליפות בזכות חוק שערי חוץ.
המפגשים בין הקבוצות מכונים "קלאסיקו קפיטלינו", הקלאסיקה של הבירה.
לאוניברסידד נסיונל יריבות חזקה גם מול קבוצת קרוס אסול.
מעבר לעובדה כי מדובר בדרבי עירוני, היריבות בין השתיים התפתחה גם מכיוונים ספורטיביים.
שתי הקבוצות החלו להשתלב במאבקי הצמרת במהלך שנות השבעים, והיריבות הגיעה לשיא כשהשתיים התמודדו בשני גמרי פלייאוף בתוך שנתיים.
בעונת גברה קרוס אסול על אוניברסידד נסיונל 2-0 לאחר שוויון 0-0 במשחק הראשון וזכתה על חשבונה בתואר האליפות.
שנתיים אחר כך הגיעה הנקמה של אוניברסידד נסיונל, שלאחר הפסד 1-0 במשחק הראשון הביסה את קרוס אסול 4-1 בגומלין וזכתה באליפות לעונת .
סמלה הנוכחי של הקבוצה נמצא בשימוש מאז שנות השבעים.
מעבר לתמונה הכללית של פני הפומה, הנגזרת מכינויו של המועדון, ניתן להבחין במאפיינים נוספים בסמל:
העיניים והאף של הפומה יוצרים את צורת האות הלטינית U, המסמלת את המילה אוניברסיטה (בספרדית: Universidad).
יחד עם הפה, יוצרים העיניים והאף גם צורה של גביע, כסמל לשאיפה להצלחות.
הסמל עטוף במעין משולש בעל קצוות עגולים, המורכב משלושה עיגולים נסתרים.
כל עיגול מייצג את אחת משלוש משימות הבסיס של האוניברסיטה: מחקר, לימוד והפצת תרבות.
צורתן העגולה של עיני הפומה מרמזות על גבולות העיגול העליון במשולש.
צבעי המדים של המועדון בעת הקמתו נעו סביב חום, לבן, שחור וצהוב.
עם הפיכת המועדון למקצועני, נבחרו צבעי הכחול והזהב כמחווה לאוניברסיטת נוטרדאם ועזרתה בהקמת מחלקת הפוטבול של האוניברסיטה.
הצבעים נמצאים בשימוש עד היום.
מאז שנות השמונים, סמל המועדון עם תמונת הפומה הוא חלק משמעותי מעיצוב המדים.
אוניברסיטאס 21 היא רשת של 28 אוניברסיטאות עתירות מחקר, המאפשרת לחבריה לשתף פעולה על פני גבולות ולטפח חילופי ידע גלובליים.
הרשת הוקמה במלבורן, מדינת ויקטוריה, שבאוסטרליה, בשנת 1997, עם 11 חברים, והיא גדלה וכללה עשרים ושבע אוניברסיטאות החברות בשמונה עשרה מדינות וטריטוריות שונות.
הנהלת הקבוצה ממוקמת בברמינגהאם, אנגליה שממלכה המאוחדת.
רשת אוניברסיטאס 21 מחויבים לקידום הערך הבינלאומי ושיתוף פעולה רב-לאומי.
היא מקלה על העברת תוכניות, פעילויות ויוזמות, שלא ניתן היה לספק באמצעות אוניברסיטה אחת או באמצעות הסכמים דו-רוחביים.
האוניברסיטאות החברות משתפות פעולה בנושא ניידות הסטודנטים, יכולת ההעסקה של הסטודנטים, מעורבות החוקרים וחדשנות חינוכית.
היא מציעה תחרויות סטודנטים הכוללות תזה של שלוש דקות (3MT) , אתגר החדשנות U21 / PwC ואת התצוגה RISE (השפעה אמיתית על חברה וסביבה).
אוניברסיטאס 21 מציעה הזדמנויות בינלאומיות לסטודנטים, תחרויות סטודנטים והזדמנויות מחקר מגוונות.
מאז שנת 2012, אוניברסיטאס 21 הזמינה את "דירוג U21 של מערכות השכלה גבוהה לאומיות".
המופק על ידי חוקרים מאוניברסיטת מלבורן, דירוג זה נועד להראות אילו מדינות מייצרות "סביבה חזקה" המאפשרת לאוניברסיטאות לתרום לצמיחה, לספק חוויית סטודנטים איכותית ולעזור למוסדות להתחרות גלובלית.
היא מעריכה את מעמדן של מערכות השכלה גבוהה לאומיות על ידי מתן דירוגים בארבעה תחומים רחבים: משאבים, סביבה, קישוריות ותפוקה.
הדירוגים משולבים כדי לספק דירוג כללי ולאחר מכן, הדירוג מותאם על ידי התוצר מקומי גולמי (תמ"ג) לנפש, המאפשר להשוות בין מדינות בשלב דומה של פיתוח כלכלי.
לאוניברסיטאס 21 מעמד ייעוץ עם המועצה הכלכלית-חברתית של האומות המאוחדות.
אוניברסיטאס 21 מתכננת להשתמש במעמדה כדי לקיים אינטראקטיביות רבה יותר עם האו"ם, במיוחד ביחס לעבודה שלה להשגת שבעה עשר יעדים לפיתוח בר-קיימא עד שנת 2030 - # Envision2030.
אוניברסיטאות הערים הגדולות הקואליציה, שהוקמה בשנת 1998, היא מוסד ללא כוונת רווח לשיתוף מחקר בלתי פורמלי של אוניברסיטאות עירוניות במטרופולינים מרכזיים בארצות הברית.
תשע-עשרה המוסדות החברים באוניברסיטאות הערים הגדולות הם אוניברסיטאות ציבוריות הממוקמות באזורים עירוניים בארצות הברית.
הקונסורציום עוסק בשותפויות ציבוריות-פרטיות לחקירה וטיפול בנושאים עירוניים, כמו אלה הקשורים לחינוך, דיור, סביבה, צדק פלילי, תחבורה, שירותי בריאות, פיתוח כוח אדם ועיור כלכלי.
קואליציית האוניברסיטאות היא ארגון יורש של אגודה לא פורמלית של אוניברסיטאות עירוניות בשם "עירוני 13" שהוקם בשלהי שנות השבעים של המאה ה-20, שימש כמבנה ארגוני שבאמצעותו פעלו קבוצת נשיאי אוניברסיטאות עירוניים בשיתוף פעולה כדי לקדם את האינטרס של מוסדותיהם במגוון תחומי מדיניות ציבורית.
הקואליציה, פועלת להחייאת אמריקה העירונית ורתימת משאבי הידע והאינטליגנציה של אוניברסיטאות עירוניות ציבוריות והכוונתם לפתרון בעיות עכשוויות.
ה-GCU מסוגל היטב לבצע מחקרים בין הנדסה למידע ומדעי החברה הנמצאים בבסיס המחקר לביטחון פנים ומגיבים לאירועים בלתי צפויים בסביבה עירונית.
האוניברסיטאות חולקות; חזון, מאפיינים משותפים, מחויבות משותפת לשירות, הישגים ומצוינות בסביבה העירונית, ונחישות לבנית גדולת הערים.
לאוניברסיטאות גוף סטודנטים קולקטיבי המונה כ-340,000 סטודנטים לכל התארים ולכולן מחויבות לחיזוק המוסדות וגם את הקהילות באמצעות בריתות אסטרטגיות ושותפויות ציבוריות-פרטיות בעלות השפעה מקומית.
חיזוק השותפות בין המוסדות החברים והערים בהן הן ממוקמות.
התמקדות ביוזמות שיתופיות בין מוסדות החברים לשיפור היכולת להשפיע לטובה בערים.
להוות דוגמה לאוניברסיטאות אחרות בפריסה ארצית.
הנגשת ההשכלה הגבוהה ומתן תשתית יעילה לקידום מחקר, מלגה וכוח אדם להוראה ומחקר.
אפיון, זיהוי, ניתוח ופיחות פתרונות למרכזים עירוניים.
תכנון ואספקת שירותים המיישמים טכנולוגיה מתקדמת לשיפור היכולות האנליטיות של השלטון המקומי.
תמיכה ביצירת מקומות עבודה ופיתוח עסקי במקום עבודה טכנולוגי.
הבאת נראות לתפקיד שאוניברסיטאות המחקר הציבוריות העירוניות ממלאות בקידום החינוך, המחקר והכלכלה של המדינה.
הקמת שותפות מגזר פדרלי-פרטי ותוכנית פיתוח ליבה המתמקדת בפיתוח יכולתם של מוסדות ה-GCU לעמוד טוב יותר באתגרים של הערים ולשמש דוגמה לאוניברסיטאות עירוניות אחרות.
רשימת האוניברסיטאות (נכון לשנת 2024):
קלוב אוניברסיטריו דה דפורטס (בספרדית: Club Universitario de Deportes), המכונה בקיצור אוניברסיטריו, או "לַה אוּ" (La U, ה-"U"), הוא מועדון ספורט מהעיר לימה הנחשב לאחד מהמובילים בפרו.
המועדון נוסד ב-7 באוגוסט 1924 על ידי סטודנטים מהאוניברסיטה הלאומית הראשית סן מרקוס תחת השם "פדרסיון אוניברסיטריה", ועיקר פרסומו בשל קבוצת הכדורגל שלו המשחקת בליגת העל הפרואנית, ליגה שבה מחזיקה הקבוצה בשיא רצף ההשתתפויות בעונותיה - מאז הקמת הליגה ב-1928, ובשיא הזכיות בה - 26.
המועדון נחשב לאחד משלושת המועדונים הגדולים בפרו, יחד עם אליאנסה לימה, איתה היא חולקת את ה"סופרקלאסיקו של הכדורגל הפרואני", וספורטינג קריסטל, שהמפגשים מולה מכונים "הקלאסיקו המודרני".
ברמה הבינלאומית, אוניברסיטריו הופיעה ב-31 מהדורות של גביע ליברטדורס (נכון לעונת 2020), כשהישגה הגדול ביותר היה ההגעה לגמר הטורניר ב-1972, אז הפסידה לאינדפנדיינטה מארגנטינה.
כמו כן, הקבוצה זכתה בשנת 2011 בעונה הראשונה של גביע ליברטדורס עד גיל 20, כשגברה על בוקה ג'וניורס הארגנטינאית.
החל משנת 2000, אצטדיונה הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון המונומנטל U, אשר מכיל 80,093 מקומות ישיבה והוא הגדול באצטדיוני אמריקה הדרומית.
מלבד כדורגל גברים ונשים, המועדון מיוצג גם בענפים נוספים, בהם כדורסל, כדורעף וקטרגל.
אוניברסיטה פדרלית ברוסיה יחד עם אוניברסיטת מוסקבה, כמו גם אוניברסיטת סנקט פטרבורג, היא הגבוהה ביותר מבחינת מעמדם של סוגי המוסדות הרוסיים להשכלה גבוהה (מכון, אקדמיה, אוניברסיטה), המספקים רמה גבוהה של תהליך חינוכי, מחקר ופיתוח טכנולוגי.
המטרה העיקרית של יצירת אוניברסיטאות פדרליות, על פי תפיסת משרד החינוך של הפדרציה הרוסית, היא פיתוח מערכת השכלה מקצועית גבוהה המבוססת על ייעול מוסדות החינוך וחיזוק קשריהם של מוסדות החינוך להשכלה גבוהה עם הכלכלה והתחום החברתי של המחוזות הפדרליים.
כמו כן, אוניברסיטאות פדרליות תורמות להיווצרות ופיתוח של הון אנושי תחרותי במחוזות פדרליים באמצעות יצירה והטמעה של שירותים ופיתוחים חדשניים.
משימה זו מיושמת על ידי ארגון ותיאום עבודות עם כוח אדם מוסמך, תוכניות מרכזיות לפיתוח חברתי-כלכלי במחוז הפדרלי, כמו גם מתן פתרונות מדעיים וטכנולוגיים.
כרגע ישנן 10 אוניברסיטאות פדרליות ברוסיה.
הם ממוקמים במחוזות הפדרליים, והם אינם כוללים את אוניברסיטת מוסקבה וסנקט פטרבורג.
היסטוריה של האוניברסיטאות הפדרליות ברוסיה
האוניברסיטה הפדרלית הראשונה ברוסיה הייתה האוניברסיטה הפדרלית הסיבירית (SFU), שאורגנה בשנת 2006 כתוצאה מארגון מחדש ומיזוג בין האוניברסיטה הממלכתית של קרסנויארסק עם שלוש אוניברסיטאות גדולות בקרסנויארסק - האוניברסיטה הטכנית הממלכתית של קרסנויארסק, האקדמיה הלאומית לאדריכלות ובנייה של קרסנויארסק והאוניברסיטה הממלכתית למתכות ולזהב.
כמו כן בשנת 2006 עם מיזוגה של האוניברסיטה הממלכתית של רוסטוב עם שלוש אוניברסיטאות אזוריות נוספות - האוניברסיטה הפדגוגית הממלכתית של רוסטוב, האקדמיה הממלכתית לאדריכלות ואמנות של רוסטוב ואוניברסיטת טאגאנרוג הממלכתית להנדסת רדיו ליצירת האוניברסיטה הפדרלית הדרומית.
כל שאר האוניברסיטאות הפדרליות הוקמו ברוסיה בתקופת נשיאותו של דמיטרי מדבדב.
ב-7 במאי 2008 חתם נשיא הפדרציה הרוסית על צו "אודות אוניברסיטאות פדרליות", לפיו הוטל על ממשלת הפדרציה הרוסית לפתח ולהגיש לדומה הממלכתית טיוטת חוק פדרלי המגדיר את נוהל יצירת אוניברסיטאות פדרליות ותפעולן, כמו גם לבחון הקמת האוניברסיטה הפדרלית של המזרח הרחוק ואוניברסיטאות פדרליות אחרות (יחד עם האוניברסיטאות הפדרליות הסיבירית והדרומית).