tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
גביע ה-NBA 2024 , שנקרא מטעמי חסות מסחרית גביע ה-NBA של אמירטס הוא טורניר גביע ה-NBA השני, שנערך בין 12 בנובמבר ל-17 בדצמבר 2024. הטורניר, שנקרא לראשונה בשם זה, נערך באמצע עונת , בהשתתפות כל 30 קבוצות הליגה.
הטורניר יתקיים בשני שלבים - שלב בתים ושלב נוקאאוט (פלייאוף).
בשלב הבתים חולקו הקבוצות לשישה בתים בני חמש קבוצות, שלושה בתים בכל אזור.
הבתים, שנקבעו בהגרלה ולא היו קשורים למבנה הבתים הרגיל של ה-NBA, הורכבו מחמישה דרגים בני שלוש קבוצות לפי מאזני הקבוצות בעונת .
בשלב הבתים, שייערך בין 12 בנובמבר ל-3 בדצמבר, כל קבוצה תשחק משחק אחד נגד כל קבוצה אחרת בבית (שני משחקי בית ושני משחקי חוץ).
המשחקים ישוחקו בימי שלישי ושישי, ובאותם ימים לא ישוחקו משחקי ליגה אחרים.
המשחקים בין הקבוצות ייספרו גם לטובת טבלת העונה הסדירה של הליגה.
לשלב הנוקאאוט יעפילו שש אלופות הבתים ועוד קבוצת "ויילד קארד" אחת מכל אזור, שתהיה הסגנית עם המאזן הטוב ביותר.
שלב הנוקאאוט יורכב ממשחקים בשיטת גביע.
שתי הקבוצות עם המאזנים הטובים בכל אזור יארחו את משחקי רבע הגמר, בהם הקבוצה בעלת המאזן הטוב ביותר תשחק מול קבוצת הוויילד קארד ושתי אלופות הבתים הנותרות ישחקו ביניהן בין 4 ל-5 בדצמבר.
המנצחות יעפילו לפיינל פור, שישוחק בטי מובייל ארנה בלאס וגאס, נבדה, ב-7 (חצאי הגמר) ו-9 (הגמר) בדצמבר.
רבעי וחצאי הגמר ייספרו גם לעונה הסדירה, אך הגמר לא.
בסיום הטורניר ייבחרו MVP וחמישיית טורניר, שייקבעו לפי ביצועי השחקנים הן בשלב הבתים והן בשלב הנוקאאוט.
MVP של הטורניר - יאניס אדטוקומבו, מילווקי באקס
חמישיית הטורנירטריי יאנג (אטלנטה הוקס)שיי גילג'ס-אלכסנדר (אוקלהומה סיטי ת'אנדר)דמיאן לילארד (מילווקי באקס)יאניס אדטוקומבו (מילווקי באקס)אלפרן שנגון (יוסטון רוקטס)
גביע ה-FAI הוא מפעל כדורגל של התאחדות הכדורגל של אירלנד בשיטת גביע (המפסיד יוצא, או "נוקאאוט").
גביע ה-FAI, המשוחק מאז 1921, הוא המפעל השני בחשיבותו באירלנד אחרי ליגת העל האירית.
במקור הגביע המקורי שבו נכללה אירלנד הוא הגביע האירי שנחנך בשנת 1881, והיה לתחרות הגביע הלאומית של אירלנד כולה, ובנוסף תחרות הגביע הלאומי הרביעית בגודלה בעולם.
בשנת 1921 הפכה שטחה של דרום אירלנד של היום ל"מדינה החופשית של אירלנד", ומדינת אירלנד נפרדה מהתאחדות הצפון אירית, ויסדה לעצמה את התאחדות הכדורגל של מדינת אירלנד החופשית (כיום הרפובליקה של אירלנד) שייסדה את גביע ה-FAI.
מאז הקבוצות של צפון אירלנד משחקות בגביע הוותיק יותר הגביע האירי, בעוד הקבוצות מהרפובליקה של אירלנד משחקות בגביע ה-FAI.
40 מועדונים מתחרים בגביע ה-FAI.
כל המועדונים בליגה של אירלנד זכאים אוטומטית.
מועדונים מהרמות 3–7 (רמות ללא ליגה) זכאים גם הם בתנאי שהם מעפילים מגביע הביניים של ה-FAI או גביע ה-FAI לנוער בעונה הנוכחית.
על כל המועדונים המשתתפים להיות גם אצטדיון המתאים לתחרות.
המספר הכולל של קבוצות נכנסות בגביע ה-FAI השתנה כאשר כדורגל ללא ליגה הורחב ואורגן מחדש עם הזמן.
בעונת 2022, 39 מועדונים נכנסו לתחרות.
נדיר מאוד שמועדוני צמרת מהליגה העליונה של אירלנד יחמיצו את התחרות, אם כי זה יכול לקרות בנסיבות חריגות במיוחד.
קבוצות מצפון אירלנד שמשחקות בליגות של הרפובליקה של אירלנד כשירות.
כיום ישנו רק מועדון אחד כזה: דרי סיטי.
אתלון טאון ב-1924, דאנדלק ב-1958, שמרוק רוברס ב-1968 וסליגו רוברס ב-2010 הם הקבוצות היחידות אי פעם שזכו בגביע מבלי לספוג שער.
מאז 2003, הכדורגל המקומי האירי עבר מעונת אוגוסט-מאי האירופית המסורתית למערך של ליגות קיץ, כמו שמועדף במדינות סקנדינביה.
כשעונת "ביניים" נערכה במחצית השנייה של 2002, שני גמר גביע ה-FAI התקיימו באותה שנה - דאנדלק זכתה באפריל, ודרי סיטי הניפה את הגביע בנובמבר.
לאחר הרחבת הליגה של אירלנד ב-1985 לשני ליגות, בריי וונדררס הייתה הקבוצה הראשונה בליגה הראשונה שזכתה בגביע, כשהביסה את סנט פרנסיס שאינה מהליגה ב-1990. בריי הייתה גם הקבוצה הראשונה שזוכה בגביע בעונה ששיחקה בליגה הראשונה.
לאחר שני תבוסות בגמר הגביע בשנות ה-70, הגיעה דרוגהדה יונייטד סוף סוף לזכייה בגביע ב-2005. שערים של גאווין ווילן (שאביו, פול, היה קפטן הבוהמיאנס לגביע 1992 ושסבו, רוני, זכה בשני גביעים עם סנט פטריק'ס אתלטיק) והקפטן דקלן אובריאן עזר ל"הדרוגים" לנצח 2–0 על קורק סיטי.
משחק הכדורגל האחרון ששיחק בלנסדאון רואד הישן היה גמר 2006, שהתחרו בין סנט פטריק'ס אתלטיק לדרי סיטי, שבסופו של דבר יצאו מנצחים 4–3 לאחר הארכה.
הזכייה לאחר הניצחון הגבוהה ביותר אי פעם בתחרות התרחשה ב-29 בנובמבר 2020 כאשר דנדלק ניצחה את אתלון טאון 11–0 בשלב חצי הגמר.
נוכחות הקהל הגדולה ביותר אי פעם במשחק גביע ה-FAI הייתה 43,881 אנשים, כאשר סנט פטריק'ס אתלטיק ניצחה את בוהמיאנס 3–1 בגמר גביע ה-FAI 2023 באצטדיון אביבה.
קבוצות אשר זכו באליפות ליגת העל האירית והשלימו דאבל באותה העונה מסומנות בכתב מודגש.
(משחק חוזר)סנט ג'יימס גייט1–1שמרוק רוברסדיילימאונט פארק, דבלין15,0001–0 (ח)דיילימאונט פארק, דבלין10,0001922/1923אלטון יונייטד1–0שלבורןדיילימאונט פארק, דבלין14,0001923/1924אתלון יונייטד1–0פורדסונסדיילימאונט פארק, דבלין18,0001924/1925שמרוק רוברס2–1שלבורןדיילימאונט פארק, דבלין23,0001925/1926פורדסונס3–2שמרוק רוברסדיילימאונט פארק, דבלין25,0001926/1927
(משחק חוזר)דרומקונדרה1–1בריידווילדיילימאונט פארק, דבלין25,0001–0 (ח)שלבורן פארק, דבלין10,0001927/1928בוהמיאנס2–1דרומקונדרהדיילימאונט פארק, דבלין25,0001928/1929
(משחק חוזר)שמרוק רוברס0–0בוהמיאנסדיילימאונט פארק, דבלין22,0003–0 (ח)שלבורן פארק, דבלין15,0001929/1930שמרוק רוברס1–0ברידווילדיילימאונט פארק, דבלין17,0001930/1931
(משחק חוזר)שמרוק רוברס1–1דאנדוקדיילימאונט פארק, דבלין20,0001–0 (ח)דיילימאונט פארק, דבלין10,0001931/1932שמרוק רוברס1–0דולפיןדיילימאונט פארק, דבלין32,0001932/1933
(משחק חוזר)שמרוק רוברס3–3דולפיןדיילימאונט פארק, דבלין22,0003–0 (ח)דיילימאונט פארק, דבלין18,0001933/1934קורק2–1סנט ג'יימס גייטדיילימאונט פארק, דבלין21,0001934/1935בוהמיאנס4–3דאנדוקדיילימאונט פארק, דבלין22,0001935/1936שמרוק רוברס2–1קורקדיילימאונט פארק, דבלין30,9641936/1937ווטרפורד2–1סנט ג'יימס גייטדיילימאונט פארק, דבלין24,0001937/1938סנט ג'יימס גייט2–1דאנדוקדיילימאונט פארק, דבלין30,0001938/1939
(משחק חוזר)שלבורן1–1סלייגו רוברסדיילימאונט פארק, דבלין30,0001–0 (ח)דיילימאונט פארק, דבלין25,0001939/1940שמרוק רוברס3–0סלייגו רוברסדיילימאונט פארק, דבלין38,5091940/1941
(משחק חוזר)קורק יונייטד2–2ווטרפורדדיילימאונט פארק, דבלין30,1323–1 (ח)דיילימאונט פארק, דבלין13,0571941/1942דאנדוק3–1קורק יונייטדדיילימאונט פארק, דבלין34,2981942/1943דרומקונדרה2–1קורק יונייטדדיילימאונט פארק, דבלין30,5491943/1944שמרוק רוברס3–2שלבורןדיילימאונט פארק, דבלין34,0001944/1945שמרוק רוברס1–0בוהמיאנסדיילימאונט פארק, דבלין41,2381945/1946דרומקונדרה2–1שמרוק רוברסדיילימאונט פארק, דבלין34,2481946/1947קורק יונייטד2–2בוהמיאנסדיילימאונט פארק, דבלין20,1982–1 (ח)דיילימאונט פארק, דבלין5,5191947/1948שמרוק רוברס2–1דרומקונדרהדיילימאונט פארק, דבלין33,8121948/1949דאנדוק3–0שלבורןדיילימאונט פארק, דבלין28,5391949/1950
(שני משחקיםחוזרים)טרנספורט2–2קורק אתלטיקדיילימאונט פארק, דבלין28,8072–2 (ח)דיילימאונט פארק, דבלין21,1233–1 (ח2)דיילימאונט פארק, דבליןלא ידוע1950/1951
(משחק חוזר)קורק אתלטיק1–1שלבורןדיילימאונט פארק, דבלין38,9121–0 (ח)דיילימאונט פארק, דבלין22,0001951/1952
(משחק חוזר)דאנדוק1–1קורק אתלטיקדיילימאונט פארק, דבלין26,4793–0 (ח)דיילימאונט פארק, דבלין20,7531952/1953
(קורק סלטיק)דיילימאונט פארק, דבלין17,3962–1 (ח)דיילימאונט פארק, דבלין6,0001953/1954דרומקונדרה1–0סנט פטריקס אתלטיקדיילימאונט פארק, דבלין20,0001954/1955שמרוק רוברס1–0דרומקונדרהדיילימאונט פארק, דבלין33,0411955/1956שמרוק רוברס3–2קורק אתלטיקדיילימאונט פארק, דבלין35,0171956/1957דרומקונדרה2–0שמרוק רוברסדיילימאונט פארק, דבלין30,0001957/1958דאנדוק1–0שמרוק רוברסדיילימאונט פארק, דבלין27,0001958/1959
(משחק חוזר)סנט פטריקס אתלטיק2–2ווטרפורדדיילימאונט פארק, דבלין22,0002–1 (ח)דיילימאונט פארק, דבלין22,8001959/1960שלבורן2–0קורק היברניאנסדיילימאונט פארק, דבלין32,3081960/1961סנט פטריקס אתלטיק2–1דרומקונדרהדיילימאונט פארק, דבלין22,0001961/1962שמרוק רוברס4–1שלבורןדיילימאונט פארק, דבלין32,0001962/1963שלבורן2–0קורק היברניאנסדיילימאונט פארק, דבלין15,0001963/1964שמרוק רוברס1–1קורק סלטיקדיילימאונט פארק, דבלין35,5002–1 (ח)דיילימאונט פארק, דבלין23,6001964/1965שמרוק רוברס1–1לימריקדיילימאונט פארק, דבלין22,0001–0 (ח)דיילימאונט פארק, דבלין19,4361965/1966שמרוק רוברס2–0לימריקדיילימאונט פארק, דבלין26,8981966/1967שמרוק רוברס3–2סנט פטריקס אתלטיקדיילימאונט פארק, דבלין12,0001967/1968שמרוק רוברס3–0ווטרפורדדיילימאונט פארק, דבלין39,1281968/1969
(משחק חוזר)שמרוק רוברס1–1קורק סלטיקדיילימאונט פארק, דבלין28,0004–1 (ח)דיילימאונט פארק, דבלין18,0001969/1970
(שני משחקיםחוזרים)בוהמיאנס0–0סלייגו רוברסדיילימאונט פארק, דבלין16,0000–0 (ח)דיילימאונט פארק, דבלין11,0002–1 (ח2)דיילימאונט פארק, דבלין22,0001970/1971
(משחק חוזר)לימריק0–0דרוגהדה יונייטדדיילימאונט פארק, דבלין16,0003–0 (ח)דיילימאונט פארק, דבלין15,0001971/1972קורק היברניאנס3–0ווטרפורדדיילימאונט פארק, דבלין22,5001972/1973
(משחק חוזר)קורק היברניאנס0–0שלבורןדיילימאונט פארק, דבלין12,5001–0 (ח)פלאוור לודג', קורק11,0001973/1974פין הארפס3–1סנט פטריקס אתלטיקדיילימאונט פארק, דבלין14,0001974/1975הום פארם1–0שלבורןדיילימאונט פארק, דבלין10,0001975/1976בוהמיאנס1–0דרוגהדה יונייטדדיילימאונט פארק, דבלין10,4001976/1977דאנדוק2–0לימריקדיילימאונט פארק, דבלין17,0001977/1978שמרוק רוברס1–0סלייגו רוברסדיילימאונט פארק, דבלין12,5001978/1979דאנדוק2–0ווטרפורדדיילימאונט פארק, דבלין14,0001979/1980ווטרפורד1–0סנט פטריקס אתלטיקדיילימאונט פארק, דבלין18,0001980/1981דאנדוק2–0סלייגו רוברסדיילימאונט פארק, דבלין12,0001981/1982לימריק (יונייטד)1–0בוהמיאנסדיילימאונט פארק, דבלין12,0001982/1983סלייגו רוברס2–1בוהמיאנסדיילימאונט פארק, דבלין8,5001983/1984
(משחק חוזר)יוניברסיטי קולג' דבלין0–0שמרוק רוברסדיילימאונט פארק, דבלין8,0002–1 (ח)טולקה פארק, דרומקונדרה6,5001984/1985שמרוק רוברס1–0גלוואי יונייטדדיילימאונט פארק, דבלין7,0001985/1986שמרוק רוברס2–0ווטרפורד יונייטדדיילימאונט פארק, דבלין11,5001986/1987שמרוק רוברס3–0דאנדוקדיילימאונט פארק, דבלין8,5691987/1988דאנדוק1–0 דרי סיטידיילימאונט פארק, דבלין21,0001988/1989
(משחק חוזר)שלבורן1–1סנט פטריקס אתלטיקלנסדאון רוד, דבלין15,0002–1 (ח)דיילימאונט פארק, דבלין10,0001996/1997שלבורן2–0 דרי סיטידיילימאונט פארק, דבלין10,0001997/1998
(משחק חוזר)קורק סיטי0–0שלבורןדיילימאונט פארק, דבליןלא ידוע1–0 (ח)דיילימאונט פארק, דבליןלא ידוע1998/1999
(שני משחקיםחוזרים)בריי וונדררס0–0פין הארפסטולקה פארק, דרומקונדרה8,0002–2 (ח)טולקה פארק, דרומקונדרהלא ידוע2–1 (ח2)טולקה פארק, דרומקונדרה5,0001999/2000
(משחק חוזר)שלבורן0–0בוהמיאנסטולקה פארק, דרומקונדרה9,0001–0 (ח)דיילימאונט פארק, דבלין9,0002000/2001בוהמיאנס1–0לונגפורד טאוןטולקה פארק, דרומקונדרה10,1002001/2002דאנדוק2–1בוהמיאנסטולקה פארק, דרומקונדרה10,1002002 (עונת מעבר) דרי סיטי1–0שמרוק רוברסטולקה פארק, דרומקונדרה10,1002003לונגפורד טאון2–0סנט פטריקס אתלטיקלנסדאון רוד, דבלין12,0002004לונגפורד טאון2–1ווטרפורד יונייטדלנסדאון רוד, דבלין9,6762005דרוגהדה יונייטד2–0קורק סיטילנסדאון רוד, דבלין24,5212006 דרי סיטי4–3הסנט פטריקס אתלטיקלנסדאון רוד, דבלין16,0222007קורק סיטי1–0לונגפורד טאוןאר.די.אס ארנה, דבלין10,0002008בוהמיאנס2–2ה
(4–2 פ) דרי סיטיאר.די.אס ארנה, דבלין10,2812009ספורטינג פינגל2–1סלייגו רוברסטאלאט, דבלין8,1052010סלייגו רוברס0–0ה
(2–0 פ)שמרוק רוברסאצטדיון אביבה, דבלין36,1012011סלייגו רוברס1–1ה
(4–1 פ)שלבורןאצטדיון אביבה, דבלין21,6622012 דרי סיטי3–2הסנט פטריקס אתלטיקאצטדיון אביבה, דבלין16,1172013סלייגו רוברס3–2דרוגהדה יונייטדאצטדיון אביבה, דבלין17,5732014סנט פטריקס אתלטיק2–0 דרי סיטיאצטדיון אביבה, דבלין17,0382015דאנדוק1–0הקורק סיטיאצטדיון אביבה, דבלין25,1032016קורק סיטי1–0הדאנדוקאצטדיון אביבה, דבלין26,4002017קורק סיטי1–1ה
(5–3 פ)דאנדוקאצטדיון אביבה, דבלין24,2102018דאנדוק2–1קורק סיטיאצטדיון אביבה, דבלין30,4122019שמרוק רוברס1–1ה
(4–2 פ)דאנדוקאצטדיון אביבה, דבלין33,1112020דאנדוק4–2השמרוק רוברסאצטדיון אביבה, דבליןללא קהל2021סנט פטריקס אתלטיק1–1ה
(4–3 פ)בוהמיאנסאצטדיון אביבה, דבלין37,1262022 דרי סיטי4–0שלבורןאצטדיון אביבה, דבלין32,4122023סנט פטריקס אתלטיק3–1בוהמיאנסאצטדיון אביבה, דבלין43,8812024דרוגהדה יונייטד2–0 דרי סיטיאצטדיון אביבה, דבלין38,7232025שמרוק רוברס2–0קורק סיטיאצטדיון אביבה, דבלין35,252
גביע ה-FA המלטזי הוא מפעל כדורגל מלטזי בשיטת גביע ובפורמט נוקאאוט, שנוסד בשנת 1934 ומנוהל על ידי התאחדות הכדורגל המלטזית.
באופן מסורתי מתרחש משחק הגמר באצטדיון הלאומי טא' אלי שנמצא במרכזו של האי מלטה שבמלטה.
מחזיקת הגביע, משחקת נגד אלופת ליגת העל המלטזית בגמר הסופר קאפ המלטזי.
בסיבוב הראשון משתתפות עשר קבוצות מהליגה הבכירה והקבוצות שהגיעו ממקום 4 עד 10 בליגה של העונה הקודמת, כאשר מחזיקת הגביע ו-3 הקבוצות המובילות מדורגות בהגרלה.
שמונה הקבוצות שעולות בהגרלה משחקות בסיבוב השני, ולאחר מכן נותרות ארבע קבוצות.
שלוש הקבוצות המובילות בליגה בשנה הקודמת ומחזיקת הגביע נכנסות היישר לשלב רבע הגמר, יחד עם ארבע הקבוצות האחרות שהעפילו.
החל מעונת 2009/2010, נכנסו לתחרות גם האלופים של הליגה השנייה במלטה (הליגה הראשונה של גוזו).
בינואר 2011, התאחדות הכדורגל של מלטה החליטה לבנות מחדש את מתכונת הגביע החל מעונת 2011/2012. בעקבות הצלחתו של גביע היובל של ליגת ה-MFA, בו השתתפו 21 הקבוצות דאז של ארבע רמות הכדורגל הקיימות במלטה.
ה-MFA החליטו לכלול את כל המועדונים של הליגות המלטזיות, יחד עם המועדונים מהליגה הראשונה של גוזו וה-MFA, והליגה השנייה של גוזו.
המועדונים של גוזו ואלה מהליגה השלישית של מלטה ישתתפו בסיבוב הראשון, שאליהם הצטרפו מועדוני הליגה המלטזית השנייה והליגה הראשונה במלטה בסיבוב השני, ואליהם הצטרפו מועדוני הפרמייר-ליג המלטזית בסיבוב שלישי, שבו נמצאות שש הקבוצות מהעונה הקודמת ומחזיקת הגביע.
התחרות נשארה על בסיס נוק-אאוט.
במאי 2016, גביע הכסף הישן הוחלף בחדש, שמומן חלקית על ידי התאחדות הכדורגל האנגלית.
הגביע החדש הוצג ממש לפני המשחק בין אנגליה למלטה לקראת מוקדמות מונדיאל 2018. הגביע החדש הוא בגובה 65 ס"מ, ומשקלו 7 ק"ג, מתוכם 6 ק"ג זה כסף טהור.
הגביע מופק בשיטות המסורתיות של צורפות, בעבודת יד.
הגביע החדש עוצב בצורת גביע קאסאר הישן, שהיה עוד תחרות היסטורית של ה-MFA בה נהגו שתי קבוצות השירות הבריטיות הטובות לשחק מול שתי הקבוצות הטובות ביותר של מלטה.
מאז הארגון מחדש החדש של התחרות בעונת 2011/2012, נוצר דמיון גדול לגביע ה-FA ניכר, שכן הרבה סנסציות ענק כבר בעונה הראשונה התרחשו.
הסיפור הבולט ביותר עד כה היה זה של S.K.
ויקטוריה וונדרס שהגיעו עד לחצי הגמר של מהדורת 2016/2017, שכן הם הפכו למועדון הראשון מגוזו שהגיעו לגמר.
קבוצות אשר זכו בליגת העל המלטזית והשלימו דאבל באותה העונה מסומנות בכתב מודגש.
גביע דייוויס 2023 היא התחרות ה-111 במניין מאז ייסוד התחרות.
למשחקי הגמר העפילו 2 משתתפי גמר הגמר של השנה הקודמת, 2 קבוצות שקיבלו הזמנה מיוחדת, 12 מנצחי של השלב המוקדם שנערך בפברואר 2023.
בית עולמי-1 כלל 24 קבוצות (12 מפסידות של השלב המוקדם, 12 מנצחות של פלייאוף בית עולמי-1).
משחקי בית עולמי-1 נערכו בספטמבר 2023.
בית עולמי-2 כלל 24 נבחרות (12 קבוצות מפסידות של פלייאוף בית עולמי-1, 12 מנצחות של פלייאוף בית הולמי-2).
המפגשים נערכו במהלך ספטמבר 2022. 12 קבוצות החזקות קודמו לפלייאוף לעלייה לבית עולמי-1 עונת 2024. 12 נבחרות החלשות ישחקו בפלייאוף הישרדות בבית עולמי-2.
יתר הקבוצות שובצו בבתים אזוריים (אירופה, אפריקה, אמריקה ואסיה/אוקיאניה).
בתחרות ניצחה נבחרת איטליה, בפעם הראשונה בתולדותיה.
העונה החלה בפברואר 2023 כאשר התקיימו משחקי הישרדות של בית עולמי-1 ושל בית עולמי-2. מ-14 בספטמבר עד ל-17 בספטמבר התקיימו משחקי בית עולמי-1. במשחקים אלו נקבעו 12 עולות למשחקים מוקדמים של שלב הגמר.
הם הצטרפו ל-12 נבחרות שסיימו במקום 3-16 בשלב סופי של גביע דייוויס 2022 למעט נבחרות שזכו בכרטיס עליה לשלב הגמר.
כל המשחקים נערכו במשטח קשה בבולוניה, מנצ'סטר ולנסיה וספליט.
איטליה 2 פלאסיו דה דפורטס חוסה מריה מרטין קרפנה, מאלגה, ספרד 26 בנובמבר 2023 משטח קשה אוסטרליה 0. 1 2 3 1 אלכסיי פוריגין 56 || 4 || ||
| || מטאו ארנלדי 7 ||2|| 6 2 אלכס דה מינור 30 יאניק סינר 6||6 3 מקס פורסל/מתיו אבדן סימון בוללי/לורנצו סונגו
בעקבות הניצחון זה הנבחרת נותרה בבית עולמי-1 ונפגשה עם נבחרת יפן.
בעקבות הניצחון, נבחרת ישראל תתחיל את עונת 2024 במשחק קידום לבית עולמי-1
גביע דייוויס 2024 היא התחרות ה-112 במניין מאז ייסוד התחרות.
נבחרת גביע דייוויס של רוסיה הושהתה מהשתתפות בתחרות בגלל פלישת רוסיה לאוקראינה.
למשחקי הגמר העפילו 2 משתתפי גמר הגמר של השנה הקודמת, 2 קבוצות שקיבלו הזמנה מיוחדת, 12 מנצחי של השלב המוקדם שנערך בפברואר 2024.
משחקי בית עולמי-1 נערכו בספטמבר 2024.
המפגשים נערכו במהלך ספטמבר 2024. 12 קבוצות החזקות קודמו לפלייאוף לעלייה לבית עולמי-1 עונת 2025. 12 נבחרות החלשות ישחקו בפלייאוף הישרדות בבית עולמי-2.
הבתים האזוריים חולקו לתת-בית עליון ו-2 תתי-בית תחתונים תוך הסדרת העברות בינם.
כל המשחקים בשלבים המתקדמים נערכו במתכונת של 2 משחקי יחידים ומשחק זוגות.
בתחרות ניצחה נבחרת איטליה, בפעם השנייה ברציפות בתולדותיה.
העונה החלה בפברואר 2024 כאשר התקיימו משחקי הישרדות של בית עולמי-1 ושל בית עולמי-2. מ-13 בספטמבר עד ל-15 בספטמבר התקיימו משחקי בית עולמי-1. במשחקים אלו נקבעו 12 עולות למשחקים מוקדמים של שלב הגמר.
כל המשחקים נערכו במשטח קשה בבולוניה, מנצ'סטר ולנסיה וג'והאי.
| || יאניק סינר 776|| טאלון גריקספור 622 3 סימון בוללי/אנדראה ואואסורי וסלי קולהוף/בוטיק ון דה זאנדשולפ
את העונה הנבחנת המשיכה עם משחק בבית עולמי-1
בעקבות ההפסד זה הנבחרת עברה למשחק השרדות בבית עולמי-1 ונפגשה עם נבחרת אוקראינה.
| || אולכסי קרוטיך|| ||2 ||6 63 5 דניאל צוקרמן אולקסנדר אובצ'רנקו
בעקבות הניצחון, נבחרת ישראל תתחיל את עונת 2025 במשחק קידום לבית עולמי-1
גביע האינטרטוטו היה המפעל השלישי בחשיבותו, לאחר שגביע המחזיקות פורק, בכדורגל האירופאי אחרי ליגת האלופות וגביע אופ"א.
מטרת מפעל האינטרטוטו הייתה לתת הזדמנות נוספת לקבוצות ולמדינות לא מדורגות להשתלב בגביע אופ"א.
הטורניר נוסד במקור על ידי חברות הימורי הספורט בגרמניה בראשית שנות השישים ונערך במהלך חודשי פגרת הקיץ, כדי לאפשר למהמרי הטוטו באירופה להמר על תוצאות של משחקי כדורגל בזמן שהענף שובת מפעילות.
החל מעונת 1995/1996 ניתן היה להעפיל לגביע אופ"א דרך גביע האינטרטוטו.
עונת 2008/2009 הייתה השנה האחרונה של הטורניר בעקבות איחוד עם הליגה האירופית.
תחרויות האינטרטוטו התחילו בחודש יוני והיו בעלות שלושה סיבובים.
בתום שני הסיבובים הראשונים התמודדו 22 הקבוצות שהעפילו לסיבוב השלישי (משחקי הגמר) על הזכות להעפיל לגביע אופ"א.
11 הקבוצות המנצחות בסיבוב השלישי העפילו לסיבוב השני המוקדם של גביע אופ"א.
ההעפלה לגביע האינטרטוטו לא הייתה אוטומטית - קבוצה היו צריכות להירשם להשתתפות בטורניר.
לפיכך, ייתכן שהקבוצה המדורגת ישירות אחרי זאת שהעפילה לגביע אופ"א לא הייתה מעפילה, אלא קבוצה מתחתיה נכללה בטורניר, מכיוון שלא נרשמה.
כל הקבוצות המופיעות פה הן 11 הקבוצות שעלו לגביע אופ"א לאחר שניצחו בסיבוב השלישי של מפעל זה
שנה2008דפורטיבו לה קורוניהאסטון וילהסטאד רןואלושינאפולישטוטגרטאי-אף אלפסבורגשטורם גראץגראסהופרסרוזנבורגספורטינג בראגה2007אתלטיקו מדרידבלקברן רוברסלאנסאוצלול גאלאץסמפדוריההמבורגהמארביראפיד וינהאולבורג בולדספילקלאבטובול קוסטאנאילייריה2006ניוקאסל יונייטדטוונטהאודנסהאתניקוס אחנסאוקזרקייסריספורגראסהופרס ציריךאולימפיק מרסייהרטה ברליןרידמריבור
התוצאות הרשומות הן של שני משחקי הגומלין שנערכו בין הקבוצות
שנהזוכותסגניותתוצאות2005המבורגולנסיה1-0לאנסקלוז'4-2אולימפיק מרסיידפורטיבו לה קורוניה5-32004לילUD ליירה2-0שאלקה 04סלובן ליברץ3-1ויאריאלאתלטיקו מדריד2-2 (3-1 בפנדלים)2003שאלקה 04א.ס.ק.או.
בזל5-2פריז סן-ז'רמןברשה קלצ'ו1-1 (שערי חוץ)טרואהניוקאסל יונייטד4-4 (שערי חוץ)2000אודינזהסיגמא אולומוק6-4סלטה ויגוזניט סנקט פטרבורג4-3שטוטגרטאוקזר3-11999מונפלייההמבורג2-2 (3-0 בפנדלים)יובנטוססטאד רן4-2וסטהאם יונייטדמץ3-21998ולנסיהSV זלצבורג4-1ורדר ברמןוויבודינה2-1בולוניהרוך חוז'וב3-01997בסטיההאלמסטדס בה-קו2-1אולימפיק ליוןמונפלייה2-4אוקזרדואיסבורג2-01996קרלסרוההסטנדארד ליאז'3-2גנגאןרוטור וולגוגרד2-2 (שערי חוץ)סילקבורג IFסג'סטה סיסאק2-2 (שערי חוץ)1995שטרסבורגטירול אינסברוק7-2בורדוקרלסרוהה4-2
עונהזוכותסגניותתוצאותהערות1966/1967איינטרכט פרנקפורטאינטר ברטיסלאבה4-31965/1966לוקומוטיב לייפציגנורשפין4-11964/1965פולוניה ביטוםלוקומוטיב לייפציג5-41963/1964סלובנאפט ברטיסלבהפולוניה ביטום1-0משחק גמר יחיד1962/1963סלובנאפט ברטיסלבהקאלציו פאדובה1-01961/1962אייאקס אמסטרדםפיינורד4-2משחק גמר יחיד
קבוצות ישראליות במפעל לאורך השנים
גביע האתגר של ה-AFC היה טורניר כדורגל שנערך על ידי קונפדרציית הכדורגל של אסיה.
החל משנת 2005, מתפרסם דירוג נבחרות הכדורגל האסיאתיות לפי חלוקה לשלוש קטגוריה: "נבחרות מפותחות (Developed)", "נבחרות מתפתחות (Developing)" ו"נבחרות בצמיחה (Emerging)".
הטורניר בעצם מפגיש את כל הקבוצות הנמצאות בקטגוריית "נבחרות בצמיחה" לטורניר שיקבע מי מהן היא הקבוצה הטובה ביותר.
הנבחרות באסיה, נכון לדירוג של שנת 2010 עומד על:
תימןנבחרות בצמיחה (17 במספר), נבחרות אלו השתתפו בטורניר זה
החלוקה לא כללה את נבחרת אוסטרליה מכיוון שזו עוד לא הספיקה להצטרף לארגון עד החלוקה.
17 נבחרות נבחרו באוגוסט 2005 להשתתף בטורניר.
נבחרות מונגוליה, לאוס ומזרח טימור היו אמורות, לפי החלוקה, להשתתף בטורניר אך הן הוחלפו בנבחרת בנגלדש וכן בנבחרת הודו עד גיל 20 ואז מספר המשתתפות בטורניר ירד ל-16 בלבד במקום 17.
בשנת 2014 הטורניר התקיים בפעם האחרונה בגלל הגדלת מספר הנבחרות מ-16 ל 24 בטורניר גביע אסיה בכדורגל 2019.
שנהמארחתגמרמקומות 3-4זוכהתוצאהסגניתמקום שלישיתוצאהמקום רביעי2006פרטיםבנגלדשטג'יקיסטן4–0סרי לנקהנפאלקירגיזסטןלא נערך משחק לבירור המקומות השלישי והרביעי2008פרטיםהודוהודו4–1טג'יקסטןקוריאה הצפונית4–0מיאנמר2010פרטיםסרי לנקהקוריאה הצפונית1–1
5–3 בפנדליםטורקמניסטןטג'יקיסטן1–0מיאנמר2012פרטיםנפאלקוריאה הצפונית2–1טורקמניסטןהפיליפינים4–3פלסטין2014פרטיםהאיים המלדיביים פלסטין1–0הפיליפיניםהאיים המלדיביים1–1
גביע ההכתרה היה תחרות כדורגל חד-פעמית שנערכה לכבוד חגיגת הכתרתה של המלכה אליזבת השנייה.
בתחרות שנערכה במאי 1953 בגלאזגו, סקוטלנד השתתפו ארבע קבוצות אנגליות וארבע קבוצות סקוטיות.
בדומה לגביע תערוכת האימפריה, תחרות זו נחשבה ליוקרתית בזמנה ואפשרה לקבוצות לבחון את יכולותיהן מול קבוצות מליגות אחרות, בימים שלפני הכדורגל האירופי.
סלטיק והיברניאן הסקוטיות נפגשו בגמר שנערך באצטדיון האמפדן פארק, סלטיק ניצחה בתוצאה 0-2 בפני קהל של 117,060 צופים.
מנצ'סטר יונייטד 2 - 1 גלאזגו ריינג'רס
ניוקאסל יונייטד 4 - 2 אברדין
היברניאן 2 - 1 טוטנהאם הוטספר (אחרי 1-1 בתום 90 דקות)
סלטיק 2 - 1 מנצ'סטר יונייטד
היברניאן 4 - 0 ניוקאסל יונייטד
סלטיק 2 - 0 היברניאן
גביע האזורים של אופ"א הוא מפעל ספורט שנערך אחת לשנתיים, ונועד לקבוצות אירופאיות מן הליגות הנמוכות.
הוא מנוהל החל משנת 1999. רוב הקבוצות שנשלחות לגביע זה הן קבוצות מהליגות הנמוכות שמגיעות לשלב המתקדם ביותר בגביע המדינה של המדינות שלהם, אך חלק מהמדינות שולחות דווקא "נבחרת" המורכבת מבכירי השחקנים בליגות הנמוכות וחלק שולחות קבוצות הזוכות בטורנירים שונים בליגות הנמוכות.
בתחרות יש שני סיבובים בהם נמצאות כל המדינות מלבד המדינה המארחת, שתארח שש מדינות זולתה.
הטורניר מחולק לשני בתים, כאשר מכל בית עולות שתי הראשונות לחצי הגמר, ומשם לגמר הטורניר.
החל מעונת 2019/2020 תייצג את ישראל הזוכה בטורניר גביע ליגה א', שבו ישתתפו 32 קבוצות ליגות א' בתוספת 6 קבוצות ליגה ב' נבחרות.
בעבר הנציגה הישראלית לטורניר הורכבה בעבר משחקני ליגות א'-ג', ובהמשך ייצגה את ישראל המנצחת מבין שתי הקבוצות ההוגנות של המחוזות בליגה א'.
כבר ב-1999, כשהטורניר התקיים לראשונה, ישראל עלתה לשלב הבתים, לארח שניצחה את נציגות יוון, יוגוסלביה ומלטה, אך בשלב הבתים השיגה רק נקודה אחת מול נציגת אוקראינה, וסיימה במקום האחרון בבית שכלל את נציגויות איטליה, אוקראינה וגאורגיה.
בטורניר 2000/2001 ישראל לא השתתפה במפעל מפאת חוסר עניין, אך חזרה להשתתף בו בעונת 02/03. באותה שנה סיימה ישראל במקום השני של המוקדמות.
בעונת 08/09, ייצגה את ישראל בתחרות מכבי צור שלום שזכתה בתואר ההגינות של קבוצות ליגות א'.
בעונת 10/11 השתתפה הקבוצה הישראלית מ.ס כרמיאל צפת מליגה א' צפון במוקדמות הגביע ועברה את הבית המוקדם הראשון בניצחונות 0-5 על מלאטיה הארמנית, 0-2 על פראובה-מונטינה הרומנית ועוד ניצחון 0-1 על הקבוצה המייצגת את מערב הונגריה.
בבית המוקדמות השני הקבוצה נחלה מפלה בהפסדים 0-1 לאנקרה הטורקית, 1-3 למורסקה סובוטה הסלובנית והפסד 0-2 לקבוצה המייצגת את דרום-מזרח מקדוניה.
מ.ס כרמיאל צפת ייצגה את ישראל גם בעונת 2014/15, אך לא העפילה לשלב הגבוה שנערך באירלנד.
בעונת 2016/17 ייצגה את ישראל קבוצת הפועל בקעת הירדן, לאחר שזו ניצחה במשחק מכריע בין שתי הקבוצות ההוגנות.
בעונת 2018/19 ייצגה את ישראל קבוצת עירוני טבריה במסגרת משחקי בית ג' המשוחקים בליטא.
הקבוצה העפילה עד לשלב המוקדמות השני ואף ניצחה במשחקה הראשון את בוואריה הגרמנית, שארחה את טורניר הגמר והפסידה במשחק הגמר.
זו הפעם הראשונה שקבוצה המייצגת את ישראל במפעל מצליחה להגיע עד לשלב המוקדמות השני.
לקראת עונת 2020/21 עורכת ההתאחדות לכדורגל טורניר שהמנצחת בו תייצג את ישראל.
בתום עונת המשחקים 2024/25 עירוני נשר זכתה בגביע האזורים המקומי, כשניצחה 1:2 את הפועל בקעת הירדן וזכתה לייצג את מדינת ישראל והליגות הנמוכות במפעל, אלא שלאור העובדה כי האירוח בשלב הבתים היה בקזחסטן, ההתאחדות לכדורגל ביטלה השתתפותה של עירוני נשר, נוכח אזהרת מסע ועלויות אבטחה גבוהות.
שנה מארחת זוכה נציגה ישראלית 1999 ונטו (איטליה) נבחרת מוסכמת 2001 מוראביה (צ'כיה) לא השתתפה 2003 פיאמונט (איטליה) נבחרת מוסכמת 2005 חבל הבסקים (ספרד) לא השתתפה 2007 שלזיה תחתית (פולין) לא השתתפה 2009 קסטיליה ולאון (ספרד) מכבי צור שלום 2011 בראגה (פורטוגל) מ.ס.
כרמיאל-צפת 2013 ונטו (איטליה) לא השתתפה 2015 נבחרת האזור המזרחי (אירלנד) מ.ס.
כרמיאל-צפת 2017 זאגרב (קרואטיה) הפועל בקעת הירדן 2019 שלזיה תחתית (פולין) עירוני טבריה2023 ספרד גליסיה (ספרד)הפועל בקעת הירדן2025 סן מרינו אראגון (ספרד)לא השתתפה
גביע האמירויות הוא טורניר כדורגל ידידותי שנתי, המשוחק לפני תחילת העונה הסדירה באצטדיונה הביתי של ארסנל - אצטדיון האמירויות בלונדון.
בעבר במסגרת הטורניר נפגשו ארבע קבוצות כדורגל, אך משנת 2019, רק שתיים, כאשר באופן מסורתי אחת מהן היא תמיד המארחת - ארסנל.
בטורניר הראשון, בשנת 2007, השתתפו גם פריז סן-ז'רמן, ולנסיה ואינטר מילאנו.
לרוב מגיעות הקבוצות המשתתפות בטורניר מאירופה, אך בשנת 2011 השתתפו בו גם בוקה ג'וניורס מארגנטינה וניו יורק רד בולס מארצות הברית, שגם זכתה בטורניר.
בעבר הטורניר התקיים בחודשים יולי או אוגוסט ונמשך יומיים, והוא כלל ארבעה משחקים ששוחקו באצטדיון האמירויות, אך בשנת 2019 הטורניר קוצר ליום אחד שבו משחק אחד בלבד.
שיטת הניקוד בטורניר דומה לשיטת ניקוד בטורניר אמסטרדם.
בדומה למרבית תחרויות הכדורגל, ניצחון מזכה ב-3 נקודות, תיקו בנקודה אחת והפסד לא מזכה את הקבוצה בנקודות.
עם זאת, הקבוצות מזוכות בנקודה נוספת עבור כל שער שהן מבקיעות.
כך למשל, שוויון 3–3 וניצחון 1–0 יזכו כל אחת מהקבוצות (פרט למפסידה) ב-4 נקודות - שיטה שמטרתה לעודד משחק התקפי ופתוח יותר.
בשנת 2012 לא נערך הטורניר, בעקבות האולימפיאדה שנערכה בלונדון באותו הקיץ.
גם בשנת 2016 לא נערך הטורניר, מכיוון שבאותו קיץ התקיים היורו 2016 ובשל עבודות הכרחיות באצטדיון האמירויות, בקיץ 2018 לא נערך הטורניר בגלל המונדיאל ובשנים 2020 ו-2021 לא נערך בגלל התפרצות נגיף הקורונה.
ארסנל היא הזוכה הנוכחית, לאחר שניצחה את אתלטיק בילבאו בתוצאה 3-0 בטורניר 2025.
לייפציג בנפיקה2019 אולימפיק ליון ארסנל——2022 ארסנל סביליה——2023 ארסנל מונקו——2024 ארסנל ליון——2025 ארסנל אתלטיק בילבאו——
גביע האיגוד בכדורסל או גביע המדינה לליגות הנמוכות (שמו הרשמי: גביע איגוד הכדורסל) הוא טורניר כדורסל שנוסד בשנת 1975, שמשתתפות בו קבוצות הליגה הארצית, ליגה א', וטורניר נפרד לליגה ב'.
משחקי הגביע משוחקים בשיטת גביע, כאשר המנצחת עולה לשלב הבא, והמפסידה מודחת.
חצאי הגמר והגמר נערכים בשיטת שני משחקים, כל אחת מהקבוצות מארחת משחק אחד, כאשר המנצחת בסיכום שני המשחקים עולה לשלב הבא.
גביע הארט, ובשמו המלא הגביע לזכר הארט הוא גביע המוענק מדי שנה, מאז 1924, ל-MVP של העונה הרגילה בליגת ה-NHL.
זהו הפרס האישי הוותיק ביותר בליגה, ונחשב ליוקרתי ביותר מכל הפרסים האישיים בליגה.
הגביע נתרם על ידי דייוויד הארט, אביו של ססיל הארט שהיה מנכ"ל ומאמן מונטריאול קנדיאנס, וקרוי על שמו.
הגביע המקורי נתרם ב-1960 להיכל התהילה של ההוקי, והוחלף על ידי הגביע הנוכחי.
את הזוכה בגביע בוחר איגוד עיתונאי ההוקי קרח.
שערורייה הקשורה בגביע קרתה ב-2008, כאשר החנות המקוונת של אתר האינטרנט של ה-NHL פרסמה למכירה חולצת טי עם הכרזה על אלכסנדר אובצ'קין כזוכה בגביע, שבוע לפני ההכרזה על הזוכה.
דובר מטעם ה-NHL טען שמקור הדבר בטעות, וכי הוכנו מוצרים דומים גם למועמדים האחרים לזכייה.
עם הכרזת הזוכה התברר שאכן אובצ'קין זכה בגביע.
גביע "האלופות" הצרפתי הוא גביע כדורגל צרפתי, שנוסד בשנת 1949 ומנוהל על ידי התאחדות הכדורגל הצרפתית.
הטורניר מכונה גם הסופר-קאפ הצרפתי.
התחרות בשמה הנוכחי החלה להתקיים רק משנת 1995 אך מתכונת זו קיימת משנת 1949.
הגביע משוחק בכל קיץ בפתיחת העונה והוא בן סיבוב אחד בלבד ושתי קבוצות משתתפות בלבד.
הטורניר מפגיש את הקבוצה שזכתה בעונה שלפני בליגה הצרפתית ואת הקבוצה שזכתה בעונה שלפני בגביע הצרפתי, בעבר שוחק בשיטת בית-חוץ וכיום נערך משחק גמר יחיד כאשר מיקום התחרות משתנה משנה לשנה ונודד גם למדינות אחרות.
המהדורה האחרונה עד עתה של הטורניר היא מהדורת 2020 שנערכה בשנת 2021 לאחר דחייה עקב מגפת הקורונה, ובו זכתה פריז סן-ז'רמן לאחר ניצחון 2-1 על אולימפיק מרסיי, ובכך השלימה זכייה שמינית ברציפות בתואר.
כמו כן, פריז סן-ז'רמן מובילה את דירוג הזכיות בטורניר עם עשר זכיות.
את שמו הנוכחי "גביע האלופות הצרפתי" קיבל בשנת 1995. במהדורה הראשונה של הטורניר תחת השם החדש זכתה פריז סן-ז'רמן שניצחה את נאנט.
ב-1 באוגוסט 2021 התקיים גביע האלופות הצרפתי באצטדיון בלומפילד בתל אביב, בו ניצחה ליל 1–0 את פריז סן ז'רמן.
גם בשנה שלאחר מכן נערך המשחק בתל אביב, בו ניצחה פריז סן ז'רמן 0-4 את נאנט.
גביע הזהב של CONCACAF ב-2011 נערך בין יוני ליולי 2011 בארצות הברית, והיה הטורניר ה-11 של גביע הזהב והמהדורה ה-20 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל.
התחרות נוהלה על ידי CONCACAF, הגוף המנהל של הכדורגל הצפון-אמריקני והוא נערך בפעם ה-11 ברציפות בארצות הברית.
גביע הזהב של CONCACAF ב-2013 נערך בחודש יולי 2013 בארצות הברית, והיה הטורניר ה-12 של גביע הזהב והמהדורה ה-22 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל.
התחרות נוהלה על ידי CONCACAF, הגוף המנהל של הכדורגל הצפון-אמריקני והוא נערך בפעם ה-12 ברציפות בארצות הברית.
גביע הזהב של CONCACAF ב-2009 נערך בחודש יולי 2009 בארצות הברית, והיה הטורניר ה-10 של גביע הזהב והמהדורה ה-20 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל.
התחרות נוהלה על ידי CONCACAF, הגוף המנהל של הכדורגל הצפון-אמריקני והוא נערך בפעם ה-10 ברציפות בארצות הברית.
הערה: נבחרת קובה הייתה אמורה להשתתף בטורניר כקבוצה בכך שסיימה במקום הרביעי בגביע הקריבים אולם בעקבות בעיה שהעמדת קבוצה ראויה השתתפותה בוטלה.
במקומה נערכה הגרלה בין האיטי וטרינידד וטובגו שסיימו במקום השלישי בבתים המוקדמים בגביע הקריבים.
האיטי זכתה בהגרלה והשתתפה בטורניר.
גביע הזהב של CONCACAF 2007 נערך בין ה-6 ל-24 ביוני 2007 בארצות הברית, והיה הטורניר התשיעי של גביע הזהב, והמהדורה ה-19 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל.
התחרות נוהלה על ידי CONCACAF, הגוף המנהל של הכדורגל הצפון-אמריקני והוא נערך בפעם התשיעית ברציפות בארצות הברית.
בפעם השלישית נערך הטורניר ללא נבחרות אורחות מקונפדרציות אחרות.
הנבחרת המארחת זכתה בטורניר בפעם הרביעית בתולדותיה, לאחר שגברה על במשחק הגמר, ובכך הבטיחה את השתתפותה כנציגת CONCACAF בגביע הקונפדרציות 2009.
12 הנבחרות שהשתתפו בטורניר חולקו לשלושה בתים.
שתי הנבחרות במקומות הראשונים בכל בית העפילו אוטומטית לשלב רבע הגמר, ואליהן הצטרפו שתי הנבחרות שסיימו במקום השלישי עם המאזן הטוב ביותר.
שלב רבע הגמר, והשלבים הבאים אחריו, התנהלו בשיטת נוקאאוט במשחק בודד.
מלך השערים: קרלוס פאבון (5 שערים)
השחקן המצטיין: ג'וליאן דה גוזמן
גביע הזהב של CONCACAF 2005 נערך בין ה-6 ל-24 ביולי 2005 בארצות הברית, והיה הטורניר השמיני של גביע הזהב, והמהדורה ה-18 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל.
התחרות נוהלה על ידי CONCACAF, הגוף המנהל של הכדורגל הצפון-אמריקני והוא נערך בפעם השמינית ברציפות בארצות הברית.
בטורניר השתתפו שתי נבחרות אורחות, ו.
הנבחרת המארחת זכתה בטורניר בפעם השלישית בתולדותיה, לאחר שגברה על במשחק הגמר, שהוכרע בדו-קרב פנדלים.
בטורניר זה שונתה השיטה מטורנירים קודמים, ובמקום שלב בתים של ארבעה בתים, חולקו הנבחרות לשלושה בתים בלבד.
הטורניר התאפיין בהיעדרם של שחקנים בולטים רבים, ביניהם כמחצית משחקני ההרכב הקבועים של ארצות הברית ו, וכן שחקנים בולטים אחרים.
מספר משחקים מבית א' של הטורניר, שנערך כולו במיאמי, נאלצו להידחות עקב "הוריקן דניס" שפקד את העיר.
מלך השערים: דמרקוס ביסלי, לנדון דונובן, קרלוס רואיס, וילמר ולסקז, לואיס טחאדה (3 שערים)
גביע הזהב של CONCACAF 2003 נערך בין ה-12 ל-27 ביולי 2003, והיה הטורניר השביעי של גביע הזהב, והמהדורה ה-17 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל.
לראשונה מאז 1993, נערך הטורניר ביותר ממדינה אחת, כשאת האירוח חלקו מקסיקו וארצות הברית.
התחרות נוהלה על ידי CONCACAF, הגוף המנהל של הכדורגל הצפון-אמריקני.
ברזיל הופיעה לטורניר עם הנבחרת האולימפית (עד גיל 23), והגיעה עד למשחק הגמר, לאחר שניצחה בחצי הגמר את האלופה המכהנת, .
בגמר הפסידה ברזיל ל בשער זהב שהובקע בדקה ה-97.
12 הנבחרות שהשתתפו בטורניר חולקו לארבעה בתים.
שתי הנבחרות במקומות הראשונים בכל בית העפילו אוטומטית לשלב רבע הגמר.
שלב זה, והשלבים הבאים אחריו, התנהלו בשיטת נוקאאוט במשחק בודד.
מלך השערים: וולטר סנטנו, לנדון דונובן (3 שערים)
גביע הזהב של CONCACAF 2002 נערך בין ה-18 בינואר ל-2 בפברואר 2002 בארצות הברית, והיה הטורניר השישי של גביע הזהב, והמהדורה ה-16 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל.
העפילה בפעם השנייה ברציפות משלב הבתים באמצעות הטלת מטבע, כפי שקרה לה בגביע הזהב 2000 בו זכתה לבסוף.
היא שיחקה בבית ד', בו כל המשחקים הסתיימו בתוצאה זהה, 2–0, כשלכל נבחרת ניצחון והפסד.
בהגרלה נקבע כי קנדה ו ימשיכו לשלב רבע הגמר, בעוד אקוודור סיימה את דרכה בטורניר.
במשחק הגמר גברה המארחת על בתוצאה 2–0, והשלימה זכייה שנייה בתואר, וראשונה מאז טורניר גביע הזהב 1991.
במהלך הטורניר ערקו שני שחקנים קובניים לארצות הברית.
הבית הסתיים בשוויון מוחלט ובהטלת מטבע עלו קנדה והאיטי.
מלך השערים: בריאן מקברייד (4 שערים)
גביע הזהב של CONCACAF 2000 נערך בין ה-12 ל-27 בפברואר 2000 בארצות הברית, והיה הטורניר החמישי של גביע הזהב, והמהדורה ה-15 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל.
בטורניר השתתפו שלוש נבחרות אורחות, , ו.
בשונה מטורניר גביע הזהב 1998, הורחב המפעל מ-10 ל-12 נבחרות, שחולקו לארבעה בתים.
העפילה משלב הבתים בזכות הטלת מטבע, לאחר שוויון מוחלט בין קוריאה הדרומית לבינה בשלב הבתים.
קנדה ניצלה את ההעפלה האוטומטית והדיחה את האלופה המכהנת ואת בדרך לגמר המפעל.
במשחק הגמר גברה קנדה על קולומביה בתוצאה 2–0, והשלימה זכייה ראשונה בתולדותיה בתואר.
בעקבות השוויון המוחלט בין קנדה לקוריאה הדרומית נערכה הטלת מטבע שבה זכתה קנדה.
מלך השערים: קרלו קוראזין (4 שערים)
השחקן הצעיר המצטיין: ריצ'רד הייסטינגס
השחקן ההוגן: ג'ייסון דה ווס
גביע הזהב של CONCACAF 1998 נערך בין ה-1 ל-15 בפברואר 1998 בארצות הברית, והיה הטורניר הרביעי של גביע הזהב, והמהדורה ה-14 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל.
בשונה מטורניר גביע הזהב 1996, הורחב המפעל מ-9 ל-10 נבחרות, שחולקו לשלושה בתים.
החליטה שלא להשתתף בטורניר, ובמקומה השתתפה על אף שלא עברה את שלב המוקדמות.
למרות זאת, הנבחרת שהשתתפה גם בטורניר מונדיאל 1998 שנערך חצי שנה מאוחר יותר, הפתיעה כשסיימה ראשונה בשלב הבתים, לפני ברזיל, והעפילה לחצי הגמר.
במשחק הגמר גברה על בתוצאה 1–0, והשלימה זכייה שלישית ברציפות בתואר.
למרות שארצות הברית אירחה את הטורניר, משחק הגמר שהתקיים בלוס אנג'לס נערך מול קהל פרו-מקסיקני, שעודד את הנבחרת המנצחת לאורך המשחק.
10 הנבחרות שהשתתפו בטורניר חולקו לשלושה בתים.
בית א' הכיל ארבע נבחרות, ושאר הבתים הכילו שלוש נבחרות.
הנבחרת שסיימה ראשונה בכל בית העפילה אוטומטית לשלב חצי הגמר, ואליהן הצטרפה הנבחרת שסיימה שנייה בבית א'.
שלבי חצי הגמר והגמר התנהלו בשיטת נוקאאוט במשחק בודד.
מלך השערים: פאולו ואנצ'ופה, לואיס הרננדס (4 שערים)
גביע הזהב של CONCACAF 1996 נערך בין ה-10 ל-21 בינואר 1996 בארצות הברית, והיה הטורניר השלישי של גביע הזהב, והמהדורה ה-13 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל.
לראשונה בטורניר, השתתפה בו נבחרת אורחת שאינה חברה ב-CONCACAF.
הנבחרת שהוזמנה הייתה , ששלחה לטורניר את הנבחרת האולימפית שלה (עד גיל 23).
בשונה מטורניר גביע הזהב 1993, הורחב המפעל מ-8 ל-9 נבחרות, שחולקו לשלושה בתים במקום לשניים.
טורניר זה, בניגוד לקודם, התקיים בחודשי החורף ולא בקיץ.
במשחק הגמר גברה על הנבחרת האורחת ברזיל בתוצאה 2–0, והשלימה זכייה שנייה ברציפות בתואר.
נבחרתסיבת העפלהמספר הופעות בטורנירהופעה אחרונה בטורנירהישג שיא (עד תחילת הטורניר)מארחת הטורניר21993זכייה בגביע (1991)עלתה אוטומטית21993זכייה בגביע (1993)עלתה אוטומטית21993שלב הבתים (1991, 1993)זוכת גביע הקריבים 199511991שלב הבתים (1991)סגנית גביע הקריבים 19950זוכת גביע UNCAF לאומות 199521993מקום שני (1991)סגנית גביע UNCAF לאומות 199511991שלב הבתים (1991)מקום שלישי בגביע UNCAF לאומות 19950אורחת0
תשע הנבחרות שהשתתפו בטורניר חולקו לשלושה בתים בני שלוש נבחרות כל אחד.
הנבחרת שסיימה ראשונה בכל בית העפילה אוטומטית לשלב חצי הגמר, ואליהן הצטרפה הנבחרת עם המאזן הטוב ביותר מבין הנבחרות שסיימו במקום השני.
מלך השערים: אריק וינאלדה (4 שערים)
גביע הזהב של CONCACAF 1993 נערך בין ה-10 ל-25 ביולי 1993, והיה הטורניר השני של גביע הזהב, והמהדורה ה-12 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל.
התחרות נוהלה על ידי CONCACAF, הגוף המנהל של הכדורגל הצפון-אמריקני, ולראשונה התקיים תחת אירוח משותף, של ארצות הברית ומקסיקו.
שתי הנבחרות המארחות, ו, הגיעו למשחק הגמר של הטורניר שהתקיים באצטדיון האצטקה, ושם הביסה מקסיקו את האלופה המכהנת בתוצאה 4-0.
מקסיקו הגיעה לגמר תוך תצוגות כדורגל מרשימות, כולל ניצחונות 9-0 על , משחק בו כבש שחקנה לואיס רוברטו אלבס (זגיניו) שבעה שערים, 8-0 על , ו-6-1 על בחצי הגמר.
נבחרתסיבת העפלהמספר הופעות בטורנירהופעה אחרונה בטורנירהישג שיא (עד תחילת הטורניר)מארחת הטורניר11991זכייה בגביע (1991)מארחת הטורניר11991מקום שלישי (1991)עלתה אוטומטית11991שלב הבתים (1991)זוכת גביע הקריבים 19930סגנית גביע הקריבים 199311991שלב הבתים (1991)זוכת גביע UNCAF לאומות 199311991מקום שני (1991)סגנית גביע UNCAF לאומות 199311991מקום רביעי (1991)מקום שלישי בגביע UNCAF לאומות 19930
שמונה הנבחרות שהשתתפו בטורניר חולקו לשני בתים בני ארבע נבחרות כל אחד.
הנבחרות שסיימו בשני המקומות הראשונים בכל בית העפילו לשלב חצי הגמר.
שלב זה, וכן שלב הגמר, התנהלו בשיטת נוקאאוט במשחק בודד.
בעקבות השוויון שתי הנבחרות זכו במקום השלישי
מלך השערים: לואיס רוברטו אלבס (11 שערים)
גביע הזהב של CONCACAF 1991 נערך בין 28 ביוני ל-7 ביולי 1991 בארצות הברית, והיה הטורניר הראשון של גביע הזהב, והמהדורה ה-11 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל.
הפעם האחרונה בה התנהלה אליפות צפון אמריקה הייתה בשנת 1971, ומאז ועד לטורניר גביע הזהב, הנבחרת שסיימה ראשונה בבית ההעפלה לטורניר המונדיאל החזיקה בתואר אלופת צפון אמריקה.
הנבחרת המארחת, , הפכה בתום התחרות לנבחרת הראשונה שזוכה בגביע הזהב, לאחר שגברה במשחק הגמר על בדו-קרב פנדלים שהסתיים בתוצאה 4–3, לאחר 0–0 בתום ההארכה.
נבחרתסיבת העפלהמספר הופעות בטורנירהופעה אחרונה בטורנירהישג שיא (עד תחילת הטורניר)מארחת הטורניר0זוכת אליפות CONCACAF 19890עלתה אוטומטית0עלתה אוטומטית0זוכת גביע הקריבים 19910סגנית גביע הקריבים 19910סגנית גביע UNCAF לאומות 19910מקום שלישי בגביע UNCAF לאומות 19910
מלך השערים: בנג'מין גלינדו (4 שערים)
גביע הזהב של CONCACAF ב-2015 הוא הטורניר ה-13 של גביע הזהב והמהדורה ה-23 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל.
הטורניר נערך בארצות הברית ובקנדה בין ה-7 ביולי ל-26 ביולי 2015, בניהול CONCACAF, הגוף המנהל של הכדורגל הצפון-אמריקני.
בתחרות זכתה נבחרת מקסיקו, בפעם השביעית בתולדותיה, לאחר שגברה על נבחרת ג'מייקה בתוצאה של 3–1 במשחק הגמר.
גביע האתגר הסקוטי (או בשם המלא גביע האתגר הסקוטי של ליגת הכדורגל המקצוענית הסקוטית, באנגלית: Scottish Professional Football League Challenge Cup; בשל חסות נקראת גם גביע איירן ברו - Irn Bru Cup) הוא תחרות נוק-אאוט, התחרות מנוהלת על ידי ליגת הכדורגל הסקוטית המקצועית (SPFL).
בתחרות משתתפים 56 מועדונים, נכון לעונת .
בתחילה התחרות יועדה לקבוצות מהצ'מפיונשיפ הסקוטי, מהליגה הסקוטית הראשונה ומהליגה הסקוטית השנייה.
בעונת 2016/17 הצטרפו אליהן הקבוצות על גיל 20 של מועדוני ליגת העל הסקוטית, אלופת ליגת היילנד, אלופת ליגת השפלה וכן לראשונה קבוצות מחוץ לסקוטלנד - אלופת ליגת העל של צפון אירלנד ואלופת ליגת העל הוולשית.
החל מעונת 2017/18 הצטרפו לטורניר שתי קבוצות מליגת העל האירית בכדורגל.
התחרות התקיימה לראשונה בעונת , כדי לחגוג את יום השנה ה -100 של ההיווצרות של ליגת הכדורגל הסקוטית.
זה היה אמור להיות תחרות חד פעמי אך היא המשיכה בשל הפופולריות שלה.
הזוכה הראשונה של הטורניר הייתה דנדי שנצחה את אייר יונייטד.
הזוכה הנוכחית היא דנדי יונייטד שניצחה 1-2 בגמר את סנט מירן.
הניצחון בגמר עם ההפרש הכי גבוה בהיסטוריה של הטורניר היה בגמר 2016, שבו הביסה גלאזגו ריינג'רס את פטרהיד 0-4, ביחד עם הניצחון בגמר 2015 שגם הוא נגמר ב-0-4.
התחרות היא טורניר נוק-אאוט שמשחקים בה 32 מועדונים.
אין משחק גומלין, כך שכל המשחקים שהסתיימו בתיקו לאחר 90 דקות הם יוכרעו על ידי תוספת זמן או בעיטות עונשין.
הסיבוב הראשון של המשחקים מתחיל בתחילת עונת הכדורגל הסקוטי, בשבוע שלפני תחילת עונת ה-SPFL.
בעונת , הסיבוב הראשון והשני היו מחולקים לשלושה אזורים גאוגרפיים - צפון / מזרח ודרום / מערב - עם 16 מועדונים בכל אזור, משבצים את המועדונים באקראי והמועדון הראשון משחק בבית.
המנצחת עולה לסיבוב הבא והמפסידה מודחת מהטורניר.
לאחר הסיבוב השני שמונת המועדונים שנותרו, ארבעה מכל אזור, יכולים לשחק מועדון מאזור אחר נגד מועדון מאזור אחר.
התחרות נוצרה בעונת כדי לחגוג את יום השנה ה-100 לליגת הכדורגל הסקוטית שנוסדה בשנת 1890. התחרות נועדה להיות לעונה אחת בלבד, אך המשיכו אותה בשל הפופולריות שלה.
זו באה לידי ביטוי במספרי צופים גבוהים במשחקים בסיבובים המאוחרים של הטורניר כולל קיבולת קהל מלא של 11,506 בגמר הראשון שהיה באצטדיון פיר פארק.
התחרות נערכה בחסות החברה המסחרית DIY B & Q ושם B & Q מאה שנה בגביע בשנה הראשונה והמשיך כB & Q הגביע לארבע עונות לאחר מכן.
התחרות נוהלה במשך שלוש עונות ללא חסות עקב שהליגה כיסתה את עלויות הטורניר והפרס, אבל זה היה בלתי נסבל וגרם שביטלו אותה לעונה אחת ב-, לפני שהטורניר הוקם מחדש בשנת 1999 עם ספונסר חדש.
למרות שזה לא פופולרי כמו תחרויות אחרות כמו הגביע הסקוטי, אבל הוא מספק למועדונים קטנים יותר עם הזדמנות גדולה יותר של זכייה בגביע בשל העדר מועדונים מהשורה הראשונה מהטורניר.
כאשר סטנהאוזמיואיר זכה בגמר בשנת 1996 שנחשב להישג הגדול ביותר של המועדון בהיסטוריה מאז שהוא נוסד.
כמות הצופים במשחקים בסיבובים המוקדמים של הטורניר הם לא שונים בהרבה מכמות הצופים במשחק בית ממוצע בתחרות ליגה, אבל שהתחרות מגיעה לשלבים האחרונים הם בדרך כלל יותר.
שיא הצופים במשחקים (חוץ מהגמר) זה 1,575 במשחק חצי הגמר של אנאן אתלטיק נגד פלקירק בשנת 2011.
מספר המתחרים השתנה ביחס למספר המועדונים עם חברות בליגות הכדורגל הסקוטיות.
גביע האתגר המשיך בחסות ה-SPFL אחרי שליגת הכדורגל הסקוטית התמזגה עם הפרמייר ליג הסקוטי בשנת 2013. אחד השינויים בשלב זה היה ששני המקומות המוזמנים פוצלו, מקום אחד למקום הראשון בליגת היילנד (עם רישיון מועדון מההתאחדות) ומקום אחד הולך לזוכה בסיבוב בין מועדונים מליגת מזרח סקוטלנד וליגת דרום סקוטלנד.
זה היה פשוט יותר בעונה , עם שני מקומות נוספים: אלופת ליגת היילנד ואלופת ליגת השפלה.
בסיבובים שלפני הגמר, הקבוצה המוגרלת ראשונה בכל זוג היא הקבוצה "המארחת" (שבמגרשה הביתי יתקיים המשחק).
את המקום ניתן להעביר לזה של קבוצת החוץ או לשנות למקום נייטרלי מטעמי ביטחון כזה שמסוגל לארח מועדון עם הרבה אוהדים או להיות זמין מהמקום.
משחק הגמר של הטורניר משוחק באצטדיון נייטרלי, בדרך כלל שהוא קרוב גאוגרפית או במרחק שווה למקום שבו המועדונים מבוססים.
שמונה מקומות שונים אירחו את הגמר, אצטדיון פיר פארק היה הראשון שאירח את הגמר בשנת 1991, ומאז ארח שלושה משחקי גמר נוספים, האחרון בשנת 1998. מקומות אחרים שארחו את הגמר יותר מפעם אחת הם: אצטדיון מקדיארמיד פארק, אצטדיון ברודוו'ד, אצטדיון אקסלסיאור ואצטדיון אלמונדבל.
21 מועדונים הגיעו לגמר, מהם 14 שזכו בתחרות.
הזוכים הראשונים היו דנדי בשנת 1991. המועדון מצליח ביותר הוא פלקירק עם ארבע זכיות מארבע הופעות בגמר.
רוס קאונטי, המילטון אקדמיקל וקווין אוף דה סאות' שהגיעו גם הם ארבע פעמים לגמר אבל עם פחות הצלחה.
שלושה מועדונים הגיעו לגמר בעונות רצופות, אייר יונייטד עשתה זאת בשנתיים הראשונות של הטורניר אך הפסידה בשניהם.
המועדונים היחידים שהגנו על התואר שלהם הם: המילטון אקדמיקל ואיירדרי יונייטד, זה אפשרי עבור הזוכה בטורניר להיות מסוגל להגן על התואר שלו.
אם מועדון עלה מהצ'מפיונשיפ הסקוטי (הליגה השנייה) באותה עונה לפרמיירשיפ הסקוטי (הליגה הראשונה), המועדון הופך זכאי להתחרות בטורניר.
זה קרה לפלקירק פעמיים, אינברנס וסנט מירן.
רוב הזוכים והסגנים היו מהליגה השנייה, בעוד שרק ארבעה מועדונים זכו בתחרות מתחת לליגה השנייה.
סטנהאוזמיואיר הפכה לקבוצה הראשונה שעשתה זאת בשנת 1996, ואחריה סטראנרייר שנה מאוחר יותר בשנת 1997 ואלואה אתלטיק בשנת 2000. המועדון האחרון שזכה בתחרות שהיה מתחת הליגה השנייה היה קווין אוף דה סאות', בשנת 2013. כל הזוכים והסגנים שהיו מתחת לליגה השנייה היו מהליגה השלישית.
+מפתח(R)משחק חוזר*משחק שהלך לתוספת זמן†משחק שהוכרע בפנדלים לאחר הארכה
+ הזוכות לפי שנים עונה זוכה תוצאה סגנית אצטדיון צופיםדנדי3 – 2 *אייר יונייטדפיר פארק11,506המילטון אקדמיקל1 – 0אייר יונייטדפיר פארק9,663המילטון אקדמיקל3 – 2 גרינוק מורטוןסנט מירן פארק7,391פלקירק3 – 0סנט מירןפיר פארק13,763איירדרי יונייטד3 – 2 *דנדימקדיארמיד פארק8,844סטנהאוזמיואיר0 – 0 †דנדי יונייטדמקדיארמיד פארק7,856סטראנרייר1 – 0סט.
ג'ונסטוןברודוו'ד5,222פלקירק1 – 0קווין אוף דה סאות'פיר פארק9,735''התחרות הושעתה בשל חוסר חסותאלואה אתלטיק4 – 4 †אינברנסאקסלסיאור4,043איירדרי יונייטד2 – 2 †ליווינגסטוןברודוו'ד5,623איירדרי יונייטד2 – 1אלואה אתלטיקברודוו'ד4,548קווין אוף דה סאות'2 – 0ברצ'ין סיטיברודוו'ד6,428אינברנס2 – 0איירדרי יונייטדמקדיארמיד פארק5,428פלקירק2 – 1רוס קאונטימקדיארמיד פארק7,471סנט מירן2 – 1המילטון אקדמיקלאקסלסיאור9,613רוס קאונטי1 – 1 †קליידמקדיארמיד פארק4,062 סט.
ג'ונסטון3 – 2דנפרמלין אתלטיקדנס פארק6,446אייר יונייטד2 – 2 †רוס קאונטימקדיארמיד פארק4,091דנדי3 – 2אינברנסמקדיארמיד פארק8,031רוס קאונטי2 – 0קווין אוף דה סאות'מקדיארמיד פארק5,124פלקירק1 – 0המילטון אקדמיקלאלמונדבל5,210קווין אוף דה סאות'1 – 1 †פרטיק ת'יסלאלמונדבל9,452רייט רוברס1 – 0 *גלאזגו ריינג'רסאיסטר רואד19,983ליווינגסטון4 – 0אלואה אתלטיקמקדיארמיד פארק2,869גלאזגו ריינג'רס4 – 0פטרהידהאמפדן פארק48,133דנדי יונייטד2 – 1סנט מירןפיר פארק8,089
גביע הזהב של CONCACAF ב-2017 הוא הטורניר ה-14 של גביע הזהב והמהדורה ה-24 של אליפות צפון אמריקה בכדורגל.
הטורניר נערך בארצות הברית בין ה-7 ביולי ל-26 ביולי 2017, בניהול CONCACAF, הגוף המנהל של הכדורגל הצפון-אמריקני.
המשחק בין הונדורס לגיאנה הצרפתית הסתיים בתוצאה 0–0 אולם לאחר המשחק נבחרת הונדורס זכתה בניצחון טכני בגלל שנבחרת גיאנה הצרפתית שיתפה את פלורן מאלודה בניגוד לתקנון פיפ"א לפיו כל שחקן יכול לשחק רק בקבוצה לאומית בוגרת אחת.
גביע האלופות הבין-לאומי הוא טורניר כדורגל ידידותי שנתי, המשוחק לפני תחילת העונה הסדירה, בחודשים יולי ואוגוסט.
רוב הקבוצות המשתתפות בטורניר הן מאירופה, ובשנתיים הראשונות הן שיחקו רק בארצות הברית ובקנדה, אבל עם השנים גם בסין, אוסטרליה, ומשחקים בודדים היו גם במקסיקו ובאירופה.
גביע האלופות הבינלאומי נוסד על ידי Relevent Sports, חטיבה של RSE ventures, חברת מיזמי ספורט שנוסדה בשנת 2012 על ידי הבעלים של קבוצת הפוטבול מיאמי דולפינס, המיליארדר סטיבן רוס ומנכ"ל הניו יורק ג'טס לשעבר, מאט היגינס.
במהלך הטורניר בשנת 2014, במשחק בין מנצ'סטר יונייטד לבין ריאל מדריד באצטדיון מישיגן, נקבע שיא של כל הזמנים של כמות צופים במשחק כדורגל בארצות הברית עם 109,318 צופים.
בשנת 2017 ריאל מדריד וברצלונה שיחקו במסגרת הטורניר, באל קלאסיקו השני אי פעם שמשוחק מחוץ לספרד, ובמשחק עצמו ברצלונה ניצחה 3–2.
בשנת 2018 השיקה חברת Relevent את גביע האלופות הבין-לאומי גם בכדורגל נשים.
ארבע קבוצות, שלוש אירופאיות ואחת אמריקאית, כאשר "נורת' קרוליינה קוראג'" האמריקאית ניצחה את אולימפיק ליון בגמר 0-1 וזכתה בגביע האלופות הבינלאומי הראשון לנשים.
טורניר העתיד של ה-ICC החל גם כן בשנת 2018 עם 24 קבוצות, 8 אקדמיות מאירופה, 8 אקדמיות של הMLS, ו-8 קבוצות אול-סטאר אמריקאיות של כמה מדינות ארצות הברית.
בגמר הטורניר העתיד, גברה באיירן מינכן על צ'לסי בתוצאה 1-3, וזכתה בגביע ה-ICC Futures הראשון.
הפורמט השתנה כמ הפעמים לאורך השנים, ומספר הקבוצות המשתתפות בטורניר גם כן משתנה מדי שנה.
כיום הטורניר משוחק כיחידה אחת עולמית בלי הפרדה לאזורים גאוגרפים.
הקבוצות המשתתפות משובצות בטבלה אחת, וכל קבוצה משחקת שלושה משחקים נגד חלק מן הקבוצות המשתתפות האחרות.
בסיום כל המשחקים הקבוצה בעלת מספר הנקודות הגבוה ביותר, מוכתרת כאלופת הטורניר.
שיטת הניקוד בטורניר שונה במעט מהרגיל, על ניצחון בתוך פרק הזמן החוקי של ה-90 דקות קבוצה מקבלת 3 נקודות, ועל הפסד בפרק זמן של 90 דקות מקבלים 0 נקודות.
בגביע האלופות הבינלאומי אין אפשרות לסיים משחק בתיקו, לכן במקרה של שוויון בתוצאה לאחר שתמו 90 דקות עוברים ישר לדו-קרב בעיטות עונשין, ואין הארכה.
על ניצחון בפנדלים מקבלים 2 נקודות, ועל הפסד בפנדלים מקבלים נקודה אחת.
הפורמט הנוכחי בשימוש משנת 2018.
שינויים בפורמט לאורך שנות קיום הטורניר
בשנת 2013 הטורניר חולק לשני בתים "מזרח" ו-"מערב" בעלי 4 קבוצות כל אחד, המבוססים על מיקום קיום המשחקים.
הקבוצות לא שיחקו במבנה מעגלי (כל אחת נגד שלוש האחרות); במקום זאת, התקיים מחזור ראשון של משחקים, ושתי המנצחות משני המשחקים במחזור הראשון התמודדו זו נגד זו במחזור השני, ושתי המפסידות משני המשחקים בסיבוב הראשון שיחקו זו מול במחזור השני.
שתי הקבוצות משני הבתים שינצחו את שני המשחקים הראשונים יעפילו לגמר הטורניר.
שלוש הקבוצות האחרות מכל בית ידורגו על סמך התוצאות שלהן בשני המשחקים ששיחקו.
שיטת הניקוד הייתה כך: על ניצחון במשחק בתוך 90 הדקות החוקיות מוענקות 2 נקודות, ואם המשחק לא הוכרע תוך הזמן החוקי, יערך דו-קרב בעיטות עונשין על מנת לקבוע את המנצחת (לא אופשר למשחקים להסתיים בתיקו) אשר מוענקת לה רק נקודה אחת בלבד.
ובנוסף עם השיטות מסורתיות של הדירוג - הפרש שערים, מספר שערים שהובקעו, וכו'- אשר יקבעו את הדירוג במקרה של שוויון בנקודות בין שתי קבוצות.
לאחר שכל הקבוצות בבתים דורגו, הן היו מוצלבות עם הדירוג המקביל מהבית השני, השנייה נגד השנייה, השלישית נגד השלישית, הרביעית נגד הרביעית, כשתוצאות המשחקים האלה קובעות את המיקום הסופי בטורניר עבור כל קבוצה, ממקום 1 (הזוכה) עד ל-8 (האחרונה).
בשנת 2014, שיטה מסובכת זו הוחלפה.
8 הקבוצות הופרדו לשני בתים ללא תלות באזורים גאוגרפים, בפורמט מעגלי, כשכל קבוצה משחקת נגד כל שלוש בקבוצות האחרות באותו בית.
לאחר שכל קבוצה שיחקה שלושה משחקים, הקבוצות שמדורגות במקום הראשון בשני הבתים מעפילות לגמר הטורניר, ומתמודדות זו מול זו על הזכייה בטורניר.
החל משנת 2015 הטורניר הופרד לשלושה אזורים גאוגרפים שונים, והוכתרה זוכה עבור כל אזור בנפרד בהתבסס על מספר הנקודות שהקבוצה צברה.
מהדורות 2015 ו-2016 נערכו בשלושה אזורים גאוגרפים: בצפון אמריקה ובאירופה (כיחידה אחת), אוסטרליה וסין.
בטורנירים באוסטרליה ובסין (ריאל מדריד השתתפה בשניהם) היו שלוש קבוצות בכל אחד, כשכל קבוצה פוגשת את שתי הקבוצות האחרות פעם אחת, באזור צפון אמריקה ובאירופה השתתפו עשר קבוצות (כולל שלוש קבוצות מה-MLS) ששיחקו ארבעה משחקים כל אחת.
מהדורת 2016 שמרה על פורמט זהה והאזורים, כשקבוצת ליגת העל האוסטרלית, מלבורן ויקטורי הצטרפה ככבוצה הרביעית באזור אוסטרליה.
בשנת 2017 החליפה סינגפור את אוסטרליה כאחד משלושת האזורים.
בשנת 2018, כל 18 הקבוצות המשתתפות בטורניר שיחקו במסגרת טבלה אחת בלי חלוקה לאזורים או מדינות.
במסגרת הטורניר, כל קבוצה משחקת שלושה משחקים והקבוצה עם מספר הנקודות הרב ביותר תוכתר לזוכה בטורניר.
המשחקים התקיימו ברחבי 15 ערים בארצות הברית, 7 באירופה ו-1 בסינגפור.
עבור מהדורת 2019, 12 קבוצות השתתפו בטורניר בשנה זו.
גוודלחרה השתתפה לראשונה בטורניר זה והיא הקבוצה הלא אירופית היחידה שמשתתפת.
המשחקים נערכו ב-15 ערים בארצות הברית, אירופה, סינגפור וסין.
שנה מס' קבוצות זוכה סגנית201818 טוטנהאם הוטספר בורוסיה דורטמונד201912 בנפיקה ליסבון אתלטיקו מדריד
מדינהזכיותסגנויותסך הכל ספרד415 אנגליה246 איטליה224 צרפת202 פורטוגל101 גרמניה022 ארצות הברית011
גביע סנטיאגו ברנבאו (בספרדית: Trofeo Santiago Bernabéu), הידוע בקיצור גביע הברנבאו, הוא טורניר כדורגל ידידותי שנתי, הקרוי על שמו של סנטיאגו ברנבאו, נשיא ריאל מדריד בעבר ואחד האנשים החשובים בהיסטוריה של המועדון.
הטורניר מאורגן על ידי ריאל מדריד, אשר משתתפת בו כל שנה, והוא משוחק לקראת סוף חודש אוגוסט, לפני תחילת העונה הסדירה, באצטדיונה הביתי של ריאל מדריד - אצטדיון סנטיאגו ברנבאו במדריד.
בין השנים 1979 ל-1984 ובשנת 1986 השתתפו בטורניר 4 קבוצות, ושוחקו שני חצאי גמר, משחק על המקום השלישי והגמר.
בשנת 1985 ומשנת 1987 מתקיים רק משחק אחד בין ריאל מדריד לקבוצה שמוזמנת והמנצחת זוכה בטורניר.
הטורניר של 2002 כלל שוב 4 קבוצות, באירוע מיוחד לציון 100 שנים להקמתה של ריאל מדריד.
בשנים האחרונות הטורניר משמש כמשחק ראווה שבו ריאל מדריד מציגה את השחקנים החדשים שנרכשו בקיץ.
בשנת 2014 לא נערך הטורניר, עקב לו"ז צפוף של ריאל מדריד שכלל את הסופר קאפ האירופי נגד סביליה ואת הסופר קאפ הספרדי נגד אתלטיקו מדריד.
הערה: במקרה של תיקו, המנצחת נקבעת על ידי פנדלים.
שנהזוכהמפסידהתוצאה 1979 באיירן מינכן אייאקס 2–0 1980 באיירן מינכן ריאל מדריד 1–1 1981 ריאל מדריד א.ז.
מועדוןזכיותהפסדים ריאל מדריד289 באיירן מינכן31 מילאן22 אינטר מילאנו20 אייאקס12 המבורג11 דינמו קייב אוניברסידד נסיונל10 גלאטסראיי פניארול02 ריבר פלייט אנדרלכט סטנדרד לייז' פלמיירס פורטוגזה סנטוס קולו-קולו מיונאריוס אברטון ליברפול פ.צ.
אלקמאר רוזנבורג בנפיקה ליסבון ספורטינג ליסבון א-סד פרטיזן בלגרד כוכבי ה-MLS סטאד ריימס01
דירוגשחקןמועדוןשערים1 אמיליו בוטרגניו ריאל מדריד82 מיצ'ל73 הוגו סאנצ'ס64 כרים בנזמה5 ראול גונזלס סנטיאנה5 לאורי קנינגהם4