tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הפשע המאורגן בישראל מתאפיין במאבקים אלימים, כולל התנקשויות בין עבריינים שמתרחשים לעיתים קרובות במרכזי אוכלוסייה.
מעשי הרצח האלה זכו לכינוי "טרור פלילי" ו"פיגוע פלילי" ומרביתם לא פוענחו.
מבקר המדינה, יוסף שפירא, אמר בפברואר 2014, :"אנחנו בתקופה של אווירת טרור, אנשים מפחדים לצאת מהבית.
זה משליך גם על החיים הכלכליים, וזה מצב שצריך לטפל בו".
בעיתונות בישראל עסקו בכך העיתונאים יגאל לב, נתן דונביץ' ואהרן בכר.
הם נהגו לתאר את עולמם של העבריינים דרך סיקור משפטם ומעצרם, והירבו לכתוב על אורח חייהם העברייני כפי שהשתקף מהדיונים המשפטיים, ומאירועים פלילים בהם היו מעורבים.
הסופר והעיתונאי מנחם תלמי נהג לפרסם טור קבוע שנקרא "תמונות יפואיות", ובהן תיאר דמויות מהעולם התחתון של יפו.
הרשימות לוקטו לספר שיצא לאור בשנות ה-70. בימינו עוסק בכך העיתונאי והכתב הפלילי בוקי נאה בעיתון ידיעות אחרונות ואמיר זהר.
העולם הוא שטוח הוא ספרו של העיתונאי והפובליציסט האמריקני תומאס פרידמן שפורסם בשנת 2005, ועוסק בתופעת הגלובליזציה.
בספרו סוקר פרידמן את הגורמים ש"שיטחו" את העולם ואת האירועים והתהליכים הגלובליים והדינמיים שמעצבים את חיינו.
הוא עוסק בתמורות הכלכליות, הפוליטיות, החברתיות והטכנולוגיות שהובילו לפתיחת השווקים הסיניים וההודיים, להסכמי הסחר העולמיים והשוק החופשי, לשימוש באינטרנט ובתכנות קוד פתוח, למיקור חוץ (אאוטסורסינג) ולמגמות עדכניות של ניהול ידע ולהשפעותיהן על החינוך, התרבות, המדע ועוד.
לדבריו, הרשת מאפשרת למשתמשים, קבוצות ויחידים בכל העולם לשתף פעולה, להתחרות זה בזה ולסחור זה עם זה, ללא מגבלת זמן או מרחק.
ספרו של פרידמן מחולק לחמישה פרקים.
בפרק הראשון, איך השתטח העולם, המחבר סוקר שלושה עידנים חשובים של גלובליזציה, הראשון מ-1492 ועד סביבות 1800. עידן זה צמצם את העולם והכוח שהניע את תהליך האינטגרציה היה העוצמה.
בעידן הראשון מדינות וממשלות בהשראת הדת או האימפריאליזם עמדו בחוד החנית, הפילו חומות ותרמו לאינטגרציה גלובלית.
העידן השני נמשך מ-1800 ועד ל-2000 תוך קטיעות של תקופות קצרות.
הכוח המניע היו חברות בינלאומיות וטכנולוגיות אשר הביאו לכלכלה גלובלית אמיתית ולהתבססות שוק גלובלי.
השינוי בשלב זה התאפשר הודות לפריצות הדרך בתחום החומרה העידן השלישי החל לערך בשנת 2000 והוא שלב התעצמותם של יחידים והוא התאפשר מפריצות הדרך בתחום התוכנה ההופכים את כולנו לשכנים קרובים.
בהמשך הפרק הוא מתאר כיצד "השתטח" העולם.
פרידמן מונה את עשרת הגורמים לשיטוח העולם, הראשונה היא נפילת חומות ברלין וקריסת ברית המועצות.
הגורם השני הוא הנפקת נטסקייפ שהפכה את האינטרנט לידידותי למשתמש.
המשטח השלישי על פי פרידמן הוא יצרתן של תוכנות זרימת עבודה שהביאו להיווצרות פלטפורמת עבודה אוניברסלית במערכות המחשוב.
הכוח הרבעי בהשטחת העולם הוא התפתחות קהילות עצמאיות ושיתופיות כגון יצירת קוד פתוח באינטרנט אשר הופכת את הרשת לחינמית ופתוחה לכל.
משטח מספר חמש הוא מיקור החוץ של העבודה ברמה גבוהה לארצות בהם כוח העבודה הוא הזול והיעיל ביותר.
גורם שישי המעורב בשיטוח העולם הוא העברת המשרות הכלל עולמית.
משטח מספר שבע הוא בניית שרשרת אספקה גלובלית אשר לוקחת את הטוב ביותר מכל המקומות באופן מהיר ויעיל.
משטח שמיני הוא מיקור פנים בתוך הארצות המפותחות והשלטת שיטות טכנולוגיות טובות ומהירות יותר.
משטח מספר תשע מנועי החיפוש האינטרסנטים אשר מוצאים את הכוח משומרי הידע ומביאים את הידע להישג ידם של כולם.
הגורם המשטח האחרון שפרידמן מונה הוא הפיכת המידע והחומרה למימד דיגיטלי נגיש ובר העברה ממחשב למחשב בכל מקום בעולם בלחיצת כפתור.
התלכדות הגורמים המשטחים מביאה לסדר עולמי חדש ושונה בו אין מנצלים ומנוצלים אלא מי שמבין את העולם החדש ומתיישר לפיו ייהנה ממנו ומי שלא יישאר מאחור.
בפרק השני, אמריקה והעולם השטוח, מנסה הסופר להסביר את השפעת העולם השטוח על הכלכלה והחברה האמריקאית ומעלה שלוש סוגיות אשר חייבות לבוא בחשבון בסדר העולמי החדש.
ראשית פער הכמות של ארצות העולם המתפתח במהנדסים ומדענים על החברה האמריקאית.
שנית, פער השאפתנות של הארצות המתפתחות על הארצות השבעות ושלישית, הפער בחינוך שהארצות המתפתחות פותחות על הארצות המערביות בתחומי המדע והתוכנה.
בפרק השלישי, מדינות מתפתחות והעולם השטוח, מציג פרידמן את השתלבותם של מדינות שונות במערכת העולמית.
לטענתו מדינות חסרות משאבים טבעיים מיטיבות להשתלב כיוון שהן מוציאת את המיטב מההון האנושי שלהן ובכך באות לידי יתרון תחרותי על מדינות אחרות.
התרבות המקומית גם כן מוצגת כגורם היכול לסייע בעולם החדש ובתרבויות בהם יש דגש על חינוך וקידמה יש השתלבות מוצלחת יותר במערכת בגלובלית.
תרבויות מסתגרות תידרסנה ואנשיהן יושארו מאחור.
הפרק הרבעי, חברות והעולם השטוח, בוחן את דרך התמודדותם של חברות מסחריות עם המצב החדש.
חברות אשר אימצו את הכללים הבאים משתלבות בהצלחה בעולם הגלובלי החדש.
הכלל הראשון הוא, השתטח יחד עם העולם, אל תבנה סביבך חומות.
כלל שני הוא לחברה קטנה לשחק כמו חברה גדולה ולנצל כל הזדמנות.
כלל שלישי הוא לחברה גדולה ללמוד להיות קטנים ולאפשר ללקוחות להיות גדולים.
כלל רבעי הוא לשתף פעולה בתוך הארגון ובין ארגונים שונים.
כלל חמש הוא להיות פתוחים וגלויים כלפי הלקוחות.
כלל שישי הוא להשתמש במיקור חוץ לגדול ולא על מנת להתכווץ.
כלל שבע טוען כי מיקור חוץ היא לא מילה גסה ומיועד גם לאידיאליסטים.
בפרק החמישי, גאופוליטיקה והעולם השטוח, טוען המחבר כי תועלת עצומה תצמח לעולם כולו משיתוף פעולה בין העולם השטוח וחלקי העולם שטרם השתטחו.
פתרונות למחלות ורעב אשר נבנים בידי תאגידים שטוחים יעזרו לכולם.
המחבר מזהה את האסלאם הקיצוני כזה שפוחד מתהליך הגלובליזציה ומגדיר את הנפט כקללת העולם הערבי אשר משאיר אותו מאחור בעוד העולם הגלובלי מתקדם.
פרידמן מחלק את הזמן המודרני לשלוש קבוצות זמן כפי שהן מתייחסות לנושא הגלובליזציה.
כל פרק זמן כזה מכונה עידן הגלובליזציה 1.0, 2.0, 3.0, כפי שממספרים מהדורות של תוכנות מחשב:
העידן הראשון (1800-1492): הייתה התקופה של המעצמות הקולוניאליות.
ממסעותיו של קולומבוס ופתח נתיב מסחר בין העולם הישן לחדש.
פרידמן קורא לעידן הזה גלובליזציה 1.0. עידן שצמצם את העולם ממידה לארג' (L) למדיום (M).
גלובליזציה 1.0 הייתה תקופה של מדינות ושל שרירים.
מילת המפתח של אותו עידן היא "עוצמה".
הכוח והעוצמה של מדינות וממשלות הם אלו שהניעו את תהליך האינטגרציה.
השאלות המרכזיות היו כיצד משתלבת המדינה בתחרות העולמית ובשפע ההזדמנויות שנוצרו.
שיתוף פעולה וניצול הזדמנויות באמצעות המדינה.
העידן השני (2000-1800): היה התקופה של החברות הבינלאומיות.
גלובליזציה 2.0. העולם הצמצם ממידה מדיום (M) למידה סמול (S).
מתמקד בתחרות שבין חברות על מקומן בכלכלה הגלובלית.
במחצית הראשונה של העידן הזה, הצמצום בעלויות התחבורה, שהתאפשר הודות למנוע הקיטור ומסילות הרכבת, היה הגורם העיקרי לתהליך האינטגרציה הגלובלית.
ובמחציתו השנייה, הצמצום בעלויות הטלקומוניקציה ליבה את האינטגרציה – בזכות הפצתן של טכנולוגיות הטלגרף, הטלפון, המחשב הביתי, הלוויינים, כבל הסיבים האופטיים והגרסה המוקדמת של הרשת הכלל עולמית (WWW).
בתקופה זו אנו עדים לצמיחתה של הכלכלה הגלובלית האמיתית – תנועות מסחר ומידע מיבשת אחת לאחרת בהיקף עצום ועם תחרות במוצרים ובכוח העבודה.
העידן השלישי (2000 ומעלה עד ימינו אלה): גלובליזציה 3.0. העולם מתכווץ עוד יותר ממידה סמול (S) לפצפון ושטוח.
אם התקופות אפיינו את רמת המקרו עידן זה מאפיין את רמת המיקרו- התעצמותם של יחידים, שיכולים לשתף פעולה או להתחרות זה בזה במגרש הגלובלי.
תקופה זו אינה שונה מהתקופות שקדמו לה רק בתהליכי כיווץ העולם והשתטחותו, וגם לא בהעצמת הפרט, כיוון שהעולם מתכווץ ונעשה שטוח הגלובליזציה של עידן זה מתאפיינת לא בכוחו של הפרט אלא במגוון של פרטים – לא כולם מערביים, לבנים.
יחידים מכולם רחבי וקצווי הגלובוס חווים העצמה.
עידן זה מאפשר להמונים לשחק, ואנשים מכל צבעי הקשת האנושית מצטרפים למשחק בהדרגה.
פרידמן מצטט בספר את שירלי אן ג`קסון שהייתה נשיאת האגודה האמריקאית לקידום המדע ואחר כך נשיאת מכון רנסלר לתחומי הפוליטכניקה.
היא אומרת שאמריקה עוברת משבר שקט הכולל שחיקה בתשתית המדעית וההנדסית, תשתית שהייתה מקור החדשנות שגרם בעבר להתחדש ולעלות ברמת החיים.
ארצות הברית הולידה את הכוחות הכלכליים-החדשניים כמו מיקרוסופט, גוגל, אינטל ואחרים אבל בשנים האחרונות מעבירות החברות האלה את הידע למרכזי פיתוח גלובאליים בכל העולם.
וממקומות אלה ולא מארצות הברית יצמחו בעתיד התעשיות החדשניות בתהליך איטי אבל ניתן לצפייה.
מהאוניברסיטאות של סין ומהאוניברסיטאות של הודו יוצאים מספר הבוגרים הגדול בעולם.
לא פלא שבשילוב טכנולוגיה מצד אחד והשכר הנמוך ביחס למשולם בארצות הברית, בוגרי אוניברסיטה אלה מפעילים מארצם מרכזי שרות רבים בנושאים מגוונים בשיטה של מיקור חוץ (outsourcing).
פרידמן מציין כיצד השווקים ההודים בעלי האוכלוסייה הגדולה והזולה אך המיומנת המצליחה להשתלב מרחוק בעבודות רבות בארצות הברית באמצעות התקשורת, האינטרנט ותוכנות מיוחדות.
העולם השטוח הוא מקום פעולה קל גם לטרוריסטים בינלאומיים.
ארגוני טרור יכולים לתכנן ולבצע פיגועים המוניים.
נפילת חומת ברלין שחררה רבים מעבר למסך הברזל מצד אחד ואילו הפגיעה במגדלי התאומים עלולה להקים חומות חדשות של פחד ושל שיתוק.
עשרת הגורמים שהביאו לדעת תומאס פרידמן להשטחת העולם:
נפילת חומת ברלין, 9 נוב` 1989: הביאה לשחרורם של כל העמים שהיו נתונים לשליטתה של האימפריה הסובייטית אשר העלימה את החלופות לכלכלת השוק החופשי.
בתקופה זו התפתחו המחשבים האישיים, מכשירי הפקסימיליה, מערכות ההפעלה "חלונות", המודמים חוברו לרשת הטלפון ואנשים גילו שהם אוהבים להשתמש במחשב ושהוא תורם משמעותית לפריון העבודה.
הנפקת נטסקייפ, 9 אוג` 1995: אפשרה את המעבר מפלטפורמה המבוססת על מחשב אישי לפלטפורמה המבוססת על אינטרנט.
כך החל שלב האינטרנט-הדואר האלקטרוני-הדפדפן שעסק ביכולת של המחשב האישי ליצור קשר עם כל מחשב אחר בעולם ועם כל אתר באינטרנט.
תוכנות זרימת עבודה: אפשר את המעבר מאינטרנט שרק מקשר בין אנשים, או בין אנשים ליישומים שלהם, לאינטרנט שמקשר בין תוכנות של אדם אחד לתוכנות של האחר.
כך למשל, כל המחלקות של אותה חברה: מכירות, שיווק, ייצור, חשבונות ומצאי משתפות פעולה ביניהן וגם עם מחלקות בחברות אחרות.
שיתוף הפעולה בין כל המערכות מייעל את העבודה והתפוקה משתפרת באופן משמעותי.
מיקור חוץ - Outsourcing: פותח את הדלת לעידן חדש של יצירה ושיתוף פעולה אופקי: כל משימה שניתן לבצעה באופן דיגיטלי יכולה להישלח לקצווי תבל, שם נותני השירותים הזולים, החכמים והיעילים ביותר יבצעו את המשימה.
כך למשל, תיקון באג 2000 בוצע על ידי המוחות ההודים המבריקים, לא רק בשל המחיר הזול, אלא בשל איכות הביצועים וכוח העבודה הרב.
העברת משרות: הצטרפותה של סין לארגון הסחר העולמי נתנה דחיפה עצומה לסוג נוסף של שיתוף פעולה- העברת משרות ומפעלי ייצור לסין.
לא רק העברה של משימה ממוקדת לחברה אחרת, אלא העברה של מפעל ייצור שלם מארצות הברית לסין ושילובו בשרשרת האספקה הגלובלית של החברה.
שרשרת אספקה: המאלצות חברות שונות העוסקות בשלבים שונים של התהליך התעשייתי לאמץ סטנדרטים משותפים ובכך לתרום לשיפור שיתוף הפעולה הגלובלי.
כך למשל, חברת "וולמארט" האמריקאית השתמשה בתשתית טכנולוגיית המידע ליצירת תרבות של חיסכון ומחירים זולים באמצעות קנייה ישירה מהיצרנים, שיפור מערכת ההפצה וקשר הדוק עם הלקוחות.
מיקור פנים: כדוגמת חברת המשלוחים יו-פי-אס, שלא רק ממלאת הזמנות דרך האינטרנט כחברת השילוח ומביאה את המוצרים לדלת הלקוח, אלא גם מבצעת משימות נוספות הקשורות במוצרים שאותם היא שולחת, כמו אריזת המוצרים ותיקון המוצרים.
יידוע עצמי - מנועי חיפוש: המאפשרים לכולם גישה לכלל הידע העולמי בכל שפה שהיא.
החיפוש אחר מידע באמצעות מנוע החיפוש של גוגל מאפשר לכל אדם המשתמש במחשב למצוא כל פיסת מידע, ללא קשר למעמדו או להשכלתו.
הסטרואידים - דיגיטלי, סלולרי, וירטואלי ופרסונלי: כמו למשל: שיחות ועידה בווידאו, מחשבים נישאים קטנים, טלפונים סלולריים ומחשבי כף יד.
והדובדבן שבקצפת, שמאפשר לנו להיות ניידים יותר – האלחוט – שבזכותו אנו יכולים לשלוח מידע לכל מקום ולאסוף מידע מכל מקום במהירות שלא הייתה כמותה.
פרידמן מרבה לכתוב בשבחי מערכת ההפעלה "חלונות" ותרומתה לסטנדרטיזציה ולשיטוח העולם אך לא מונה אותה כתורם בפני עצמו.
לפי פרידמן, "השתטחות" העולם קשורה לפריצות דרך טכנולוגיות, בעיקר בתחום אמצעי התקשורת האלקטרונית, שתשתיותיהן הונחו במדינות רבות מסביב לגלובוס והביאו לצמצום המרחקים והפערים ביניהן.
בעולם השטוח של פרידמן חברות ענק בינלאומיות מחזיקות רשתות אספקה חובקות עולם, רופאים הודים מנתחים צילומי רנטגן של חולים בארצות הברית ומנהלי חשבונות סינים והודיים מכינים להם את דוחות המס.
פרידמן מביא בספרו אינספור דוגמאות.
נפילת חומת ברלין ואסון התאומים
כציוני דרך מרכזיים בתהליך ההשתטחות מציין פרידמן שני אירועים מעצבים שתאריכיהם דומים: אירועים אלה מייצגים שתי צורות דמיון מנוגדות - הדמיון היצירתי של 9 בנובמבר (9 בנובמבר 1989), והדמיון ההרסני של 11 בספטמבר (11 בספטמבר 2001).
בראשון, 9 בנובמבר 1989, נפלה חומת ברלין והוציאה מיליוני אנשים לחופשי.
אנשים החלו לדמיין עולם שבו האדם יהיה חופשי לממש את הפוטנציאל הגלום בו.
בשני, 11 בספטמבר 2001, נפלו מגדלי התאומים ושיגרו את העולם לתקופה של טרור ופחד.
הפיגוע הוכיח את עצמתה של קבוצת אנשים חדורי שנאה שתכננו בדמיונם רצח המוני והוציאו אותו לפועל.
לפיכך, נוסף למאמץ שעלינו להקדיש להכשרת מדענים ומהנדסים שיאפשרו את המשך ההתפתחות הטכנולוגית, עלינו להיות מודעים לסכנות הטמונות בה ולהעלותן על סדר היום הציבורי.
מיקור חוץ הוא תהליך שבו לוקחים תפקיד כלשהו מסוים ומוגדר בהיקפו, תפקיד שנהוג היה לבצע בתוך החברה ומעבירים אותו לחברה חיצונית אשר מבצעת את התפקיד כקבלן משנה עבור החברה המזמינה וזאת כחלק מן הפעילות הכוללת של החברה המזמינה.
תפקידים של מיקור חוץ עשויים להיות מחקר, הנהלת חשבונות, מרכז שרות, תיכון הנדסי, תכנות, תרגום, הכנת שרטוטים הנדסיים, הקלדה ועוד.
תומאס פרידמן מרבה לכתוב בנושא מיקור חוץ הנעשה על ידי חברות בעיקר בהודו עבור חברות בארצות הברית אבל גם בין חברות ממדינות אחרות כמו יפן וסין.
נתוני חומרי הגלם והן העבודה המוגמרת הם במקרים רבים במתכונת דיגיטלית והמעבר נעשה על גבי כבלים אופטיים או שיחות טלפון ואו שרות וגישה ישירים דרך הרשת למחשבים של הלקוח.
העברת משרות הוא תהליך בו החברה לוקחת מפעל שלם שפעל ויצר לדוגמה בארצות הברית ומעבירה אותו למשל לסין.
במפעל החדש מייצרים את אותו המוצר בדיוק שיצרו במפעל הוותיק אך נהנים מכח העבודה הזול במקום החדש, מהמיסים הנמוכים, מהאנרגיה המסובסדת, עלויות ביטוח הבריאות הנמוכות יותר של העובדים ואולי גם מהצע עובדים משכילים ומיומנים.
ההצטרפות של סין לארגון הסחר העולמי הגבירה תהליך של העברת משרות לסין.
חברות רבות העתיקו את מפעלי היצור שהיו להם בארצות מפותחות והעבירו אותם לסין כמו גם למדינות מתפתחות אחרות.
מפעלים חדשים ורחוקים אלה שולבו בשרשרת ההספקה הגלובלית של מפעל האם.
ההתלכדות המשולשת לפי תום פרידמן מורכבת משוק גלובלי, טכנולוגיית המידע ומיליארדים של משתתפים בכל העולם.
בשוק הגלובלי הקשר של חברה בינלאומית למדינת הלאום איננו ברור.
קיימת דילמת צרכן - עובד - תאגיד.
שכר נמוך לעובד, מוצר הנמכר במחיר נמוך ורווח גבוה לחברה.
בעולם השטוח לא יחסרו עבודות טובות לבעלי רעיונות ולאלה היודעים לנצלם.
פועלים לעבודות פשוטות ולא מקצועיות יפגעו וכן מכירה של מוצרים פשוטים.
העוגה הגלובלית גדלה ונעשית מורכבת יותר כך שלכל אחד יכול להיות חלק גדול יותר.
לדעת פרידמן, החברה בארצות הברית החלה לשקוע בשנות התשעים וחדלה להתאמץ.
פריחת הדוט קום הטעתה רבים לחשוב על התעשרות קלה.
הגישה הזו הביאה עמה להתדרדרות ולשחיקה של התשתית המדעית המתמטית וההנדסית בארצות הברית.
ארצות הברית כבר איננה מובילה ומנהיגה את העולם.
כדי לשמור על מקומה הטכנולוגי והכלכלי וכדי לא לאבד את המנהיגות פרידמן קורא למנהיגי ארצות הברית ליזום פרויקט טכנולוגי לאומי בתחום האנרגיה.
פרויקט בסדר גודל של הטיסה לירח של שנות השישים.
כדי לעמוד באתגרי העולם השטוח דרושה שאפתנות מגיל בית הספר וכל עובד צריך לשמור על כושר התעסוקה שלו על ידי כך שיהיה מומחה, מיוחד ובעל כושר הסתגלות.
החברה כבר אינה יכולה להבטיח את כושר התעסוקה של העובד אלא רק את האפשרות לעזור לו לשמור על כושר התעסוקה על ידי לימוד, הסתגלות ומציאת דרך אישית מיוחדת.
העולם החדש הוא סרט משנת 2005 בבימויו של טרנס מאליק, העוסק בראשית ההתיישבות על אדמות וירג'יניה.
הוצאות הסרט מוערכות ב-30 מיליון דולר.
עלילת הסרט מסופרת בשלושה קולות מתחלפים (ג'ון סמית', פוקהונטס וג'ון רולף).
העולם החדש נפתח בראשיתה של המאה ה-17, ובו מתועד סיפורם של המהגרים האנגלים הראשונים על אדמת וירג'יניה.
עד מהרה מתגלה כי המתיישבים הראשונים אינם מוכנים לחיים הקשוחים על אדמות העולם החדש, יחסיהם עם המקומיים גרוע.
שמועות על עיר הנמצאת במעלה הנהר תחת שלטון מלך חזק מעלה בתושבים תקוות למסחר.
כשקפטן ג'ון סמית' ממונה על אחת מהמשלחות לאיתור העיר, המשלחת מותקפת על ידי התושבים המקומיים, אשר רוצחים את כל חברי המשלחת מלבד ג'ון סמית שנלקח שבוי אל כפרם.
שם פוגש את אחת מבנותיו של הצ'יף פאוואטן, פוקהונטס הצעירה.
שמלמדת אותו על בני עמה, מנהגיהם, אמונתם ותרבותם.
במהלך שהותו בכפר סמית' ופוקהונטס מתקרבים זה לזה.
היא מאפשרת לו לשוב לבני עמו ושולחת עמו מזון שיעזור להם לשרוד את החורף הקשה של וירג'יניה ואף מגלה לו כי אביה מתכוון לתקוף את המהגרים עקב הפרת הבטחתו של סמית' שיעזבו עד האביב.
בכך פוקהונטס משפיעה ומשנה את גורל עמה, המתיישבים והמדינה שבדרך.
תפקיד שחקן ג'ון סמית' קולין פארל פוקהונטס/רבקה קוריאנקה קילצ'ר המושל ניופורט כריסטופר פלאמר ג'ון רולף כריסטיאן בייל פוואטן הוג'סט סקלאנברג אדוארד ווינגפילד דייוויד ת'יוליס סמואל ארגל יוריק ואן ווגנינגן
פסקול הסרט הולחן על ידי ג'יימס הורנר וכולל בתוכו 12 נעימות ושיר אחד (Listen to the Wind).
העולם ההלניסטי שנוצר כתוצאה מהקולוניזציה היוונית וממלחמותיו של אלכסנדר הגדול הקיף את כל אגן המזרחי של הים התיכון, חלקים מהאגן המערבי, את כל המזרח התיכון וחלקים מאסיה המרכזית.
נהוג למנות את התקופה ההלניסטית ממותו של אלכסנדר הגדול בשנת 323 לפנה"ס ולסיימה בשנת 30 לפנה"ס עם מותה של המלכה ההלניסטית האחרונה קלאופטרה.
במזרח הגיע בתוך יבשת אסיה עד הודו ואילו במערב עד אזור פרובאנס של ימינו בצפון מזרח כלל את אזור חצי האי קרים ושטחים הנמצאים מזרחית לו.
הישויות המדיניות העיקריות הוקמו על ידי הדיאדוכים שהיו רובם ככולם קצינים בכירים בצבאו של אלכסנדר הגדול.
דיאדוכים אלה נלחמו האחד בשני עד חורמה במשך עשרות שנים בעימות הידוע בשם מלחמות הדיאדוכים.
הם הורישו את הסכסוך המר לצאצאיהם שהמשיכו אותו עד שקיעת העולם ההלניסטי ועלייתה של האימפריה הרומית.
למרות האיבה הגלויה בין הממלכות ההלניסטיות, הן שיתפו פעולה בתחומים רבים בהם כלכלה, תרבות ועוד.
לממלכות ולישויות המדיניות שהרכיבו עולם זה היו מאפיינים שונים, לעיתים הפוכים זה לזה, אך כולם היו נאמנים לתרבות ההלניסטית, אם כי מאפייניה היווניים היו חזקים יותר בחופיו של הים התיכון והשפעתה של תרבות זו הלכה והצטמצמה ככל שהתרחקה המדינה מהאזור הים תיכוני.
הגיוון המדיני והחברתי הכלכלי היה רב.
מערי מדינה שהמשיכו את המסורת של יוון הקלאסית עם מוסדות דמוקרטיים וטיראניה דרך ליגות מקומיות של מספר ערים או אזורים גאוגרפיים דוגמת הליגה האיטולית ביוון גופא עד מדינות ענק כגון מצרים התלמיית והממלכה הסלאוקית שהתאפיינו במשטר מלוכני.
ארץ האם היוונית בתקופה ההלניסטית
תמורות גדולות עברו גם על יוון גופא.
בריתות בראשות אחת מערי הפוליס הגדולות פינו את הבכורה למוסדות פוליטיים חדשים, שתרומתם למפעל היווני הייתה צנועה בתקופה הקלאסית.
אלו הן הליגה האיטולית מצפון-מרכז יוון והליגה האכאית שמרכזה בפלופונס.
לצדן בחשה ממלכת מוקדון בקלחת היוונית.
מוקדון שלטה על חלקים נרחבים של יוון בצורה ישירה בעזרת חילות מצב בנקודות אסטרטגיות ובמקומות אחרים בעזרת בעלות ברית מטעמה.
תבאי הגדולה שהייתה אחת הערים הדומיננטיות בתקופה הקלאסית ואף נהנתה תקופה קצרה מהגמוניה נחרבה אחרי מצור קשה שבמהלכו תושביה נטבחו ומי שלא נטבח נמכר לעבדות.
היא מעולם לא השתקמה מהמכה הקשה הזאת ולא שבה למעמדה הקודם.
אתונה שעושרה התבסס על סחר ימי מפותח המשיכה לשגשג מבחינה כלכלית והייתה כרך גדול, אך ירדה מעוצמתה הצבאית.
ספרטה בעלת העבר הצבאי המפואר ניסתה להשתקם מהמפלות שספגה במאה ה-4 לפנה"ס אך כוחה לא עמד לה נגד העולים החדשים על במת ההיסטוריה היוונית - הליגות האזוריות של אכאיה ואיטוליה מחד וממלכת מוקדון מאידך.
מאבק חורמה שהתנהל בין הליגה האיטולית לליגה האכאית ובין ספרטה לכל השאר בתוספת לפלישות מקדוניות שהתרחשו מדי פעם אפיינו את התקופה ההלניסטית מהצד היווני.
בנוסף אליהם, פלשו אליהם שבטים קלטים חזקים שניפצו את הצבאות שנשלחו נגדם ורק בעזרת הצבא האיטולי הצליחו היוונים להתגבר על האיום.
הקלטים עברו בסופו של דבר לאסיה הקטנה שבה הקימו מדינה בשם גלטיה.
השפעות התרבותיות של ההלניזם הורגשו במידה רבה גם ביוון, אך המרכיב היווני היה, מטבע הדברים, חזק מאוד בחברה זו והשפעות זרות מבחוץ היו מתונות יחסית.
בסוף המאה שנייה לפנה"ס הפנתה רומא את מבטה מזרחה ובסדרת מלחמות שנמשכו עד אמצע המאה הביסה את ממלכת מוקדון וכתוצאה מכך הפכה לגורם דומיננטי באזור.
עם הזמן כוננה רומא שלטון ישיר על יוון והיא נכנסה לתחומי המדינה הרומית.
היוונים ניסו למרוד, אך ללא הועיל.
מוקדון או מקדוניה הייתה ממלכה שנוסדה כמה מאות שנים לפני התקופה ההלניסטית ובמשך תקופה ארוכה נראתה כחצי-ברברית מנקודת המבט היוונית, אך אחד מבניה, אלכסנדר הגדול, הוא זה שאפשר את כינון התרבות ההלניסטית.
מוקדון תרמה את עיקר הכוחות לצבאו של אלכסנדר הגדול ורובם ככולם נותרו במזרח.
בנוסף לכך מקדונים רבים יצאו את מולדתם להתיישב בארצות זרות.
ההגירה, המלחמות התכופות והגיוסים לצבא פגעו באופן משמעותי במאגר הגברים במדינה מה שהשליך על יכולתה להתמודד עם המציאות.
בנוסף לכך, השושלת הארגיאדית העתיקה הגיעה לסוף דרכה עם רציחתו בדם קר של אלכסנדר הרביעי, בנו הצעיר של אלכסנדר הגדול.
במלחמות הדיאדוכים שהתפתחו נכנסה הממלכה לתקופת תוהו ובוהו ממנה יצאה רק כעבור שני דורות עם שלטונו של אנטיגונוס השני גונאטס שהצליח לכונן שלטון יציב בממלכה.
למוקדון לא הייתה גישה לאוצרות טבע או למסחר ועל אף שנהנתה מעמדת בכורה ביוון, הקשיים של סוף המאה ה-4 העיבו על התפתחותה ורק לקראת סוף המאה ה-2 הצליחה לשוב למעמד שהיה לה בימי הזוהר שלה בתקופת שלטונו של פיליפוס השני, אביו של אלכסנדר הגדול.
לרוע מזלה זו הייתה גם העת שרומא התחילה להתפשט מזרחה ובסדרת מלחמות הוכרעה מוקדון.
בסופו של דבר נקרעה הממלכה על ידי הרומאים לארבעה מחוזות גדולים ולא שבה עוד כישות מדינית עד סוף המאה ה-20, עת שבה כוננה באזור הצפוני של מוקדון מדינה מודרנית בעלת שם דומה - מקדוניה.
עם זאת, הקשר האתני, ההיסטורי והתרבותי של המדינה המודרנית לישות המקדונית העתיקה הוא קלוש ביותר.
מצריים הייתה הממלכה היציבה ביותר והעשירה ביותר מכל ממלכות הדיאדוכים והייתה גם האחרונה ליפול לפני הכובש הרומי.
תלמי בן לאגוס ששלט במצרים בשם תלמי הראשון (סוטר) קיבל לידיו את פרובינציית מצרים עוד בימי חייו של אלכסנדר כשהצבא המקדוני-יווני כבש את מצרים בעת מסעו מזרחה.
אלכסנדר בחר בתלמי למושל מצרים.
תלמי לא בזבז זמן והניח את היסודות המוצקים שעליהם התבססה שליטת בית תלמי במצרים.
המלכים התלמיים של מצרים הנהיגו משטר של סבלנות דתית.
בתקופתם נעשה תרגום השבעים של התנ"ך ליוונית.
יתרה מכך אימצו התלמיים מנהגים רבים של בני המקום.
לדוגמה, מלכים תלמיים רבים התחתנו עם אחיותיהם כמנהג הפרעונים העתיק.
האלים המצרים כובדו ונבנו מקדשים לפולחנם, הכוהנים המצריים נהנו ממעמד נח בחברה ואף נעשה ניסיון למזג את אלי מצרים עם האלים היוונים העתיקים.
מלבד מצרים גופא, שלטו מלכי תלמי על מספר איים בים התיכון, מספר ערי חוף באסיה הקטנה ואף בארץ ישראל.
השליטה במרחב הגאוגרפי הזה התאפשרה בזכות הצי המצרי, שהיה החזק בציים ההלניסטיים בתקופת הזוהר של הממלכה התלמיית.
מבחינה כלכלית נהנתה מצרים מפריחה בגלל עודפי ייצור המזון, סחר הפפירוס וסיבות נוספות.
השלווה הופרה בסוף המאה ה-3 לפנה"ס והתפתחה לכדי משבר של ממש במאה ה-2 לפנה"ס עת מהפכות החצר האלימות שערערו את יציבות המשטר.
תלמי הרביעי ניצח אמנם את אנטיוכוס השלישי, המלך הסלאוקי, בקרב רפיח (217 לפנה"ס), אך היה זה הניצחון התלמיי הגדול האחרון בשדה הקרב.
כמה שנים לאחר מכן, קרע אנטיוכוס השלישי נחלות רבות ממצרים ובהן ארץ ישראל שעברה לשלטון סלאוקי.
התמוטטות הממלכה הסלאוקית תחת המתקפה הרומית וקריסתה תחת מרידות פנמיות העניקו מרווח נשימה למצרים במשך כ-150 שנה, אך מרידות מבית, תככי האריסטוקרטים ליד כס השלטון והעדר שליט חזק שייקח את העניינים לידיו ויתקן את המעוות גזרו את דינה של הממלכה.
הממלכה גססה לאטה עד ההשתלטות הסופית של רומא בשנת 30 לפנה"ס.
פרגמון הייתה אחת היורשות של ממלכתו של אחד הדיאדוכים בשם ליסימכוס שהתפרקה אחרי תבוסתו בקרב קורופידיון בשנת 281 לפנה"ס.
מרכז הממלכה הייתה העיר העתיקה פרגמון וממנה משלה השושלת האטלידים.
הממלכה, הקטנה אך היציבה, נהנתה ממיקומה הגאוגפי, המרוחק ממרכזי הכוח של האימפריות הגדולות – מצרים מעבר לים, מרכז הכובד של הממלכה הסלאוקית מעבר השני של הרי הטאורוס ומוקדון מעבר לדרדנלים.
עם זאת, נאלצה הממלכה להיאבק בשכנים מרים אחרים, שאיימו לכלותה.
מזרחית לה נמצאה גלטיה שנוסדה על ידי שבטים קלטים שפלשו לבלקן בסוף המאה ה-3 לפנה"ס, נהדפו מיוון על ידי האיטולים וחצו את הדרדנלים.
מצפון ניצבה ממלכת ביתיניה שגם היא לטשה עיניה על פרגמון העשירה.
בגלל העדר שכנים חזקים, יכולה הייתה הממלכה לשגשג ואף להפנות משאבים רבים למפעלי תרבות אדירים.
הספרייה של פרגמון הייתה שנייה רק ללספריה הגדולה של אלכסנדריה בהיקף אוצרותיה.
המסחר, החינוך והאמנות פרחו תחת ההנהגה המתונה והיעילה של בית המלוכה האטלידי.
מבחינה מדינית השכילה הממלכה למקמם עצמה לימין הכוח העולה בים התיכון – הרפובליקה הרומית.
פרגמון הגישה סיוע צבאי ישיר ועקיף לרומאים במלחמתם בממלכות ההלניסטיות החזקות ובסופו של דבר עברה מרצונה החופשי לשלטונה הישיר של רומא וכוננה באזורה פרובינקיה רומית בשם אסיה.
הממלכה הסלאוקית נוסדה על ידי סלאוקוס הראשון בשנת 312 לפנה"ס וירשה את מרבית שטחי האימפריה של אלכסנדר הגדול וביתר דיוק את שטחי הליבה של פרס ששליטיה מהשושלת האחמנית הפסידו את עצמאותם לאלכסנדר הגדול.
שליטי הממלכה הסלאוקית ניצבו לפני קושי מיוחד במינו.
בניגוד למדינות הלניסטיות אחרות, הרכב האוכלוסייה המזרחית בממלכה לא היה אחיד.
בגלל שטחיה העצומים, עמים רבים שכנו בין גבולותיה.
דתות שונות, מערכות חברתיות שונות ואילוצים אחרים הפכו את הממשל בממלכה לקשה מאוד.
בנוסף לכך, כמות המהגרים היוונים מוגבלת ולא היה די במהגרים אלה כדי ליישב ארץ גדולה כל כך ולהטביע בה חותם הלניסטי עמוק.
בניגוד לחזונו של אלכסנדר, שביקש להעביר את בירתו לבבל, התמקדו שליטי הממלכה באזורים הסמוכים לים התיכון ואילו בפנים הארץ שלטונם היה רעוע ועד מהרה אזורים רבים בממלכה ביקשו לכונן אוטונומיה או אף להתנתק באופן מוחלט מהמרות הסלאוקית.
מגמות הפירוק התגברו עם מותו של סלאוקוס הראשון והחריפו לאט לאט עד ימי שלטונו של אנטיוכוס השלישי שהצליח ללכד את הממלכה באופן זמני.
למרות הצלחותיו בתחום הפנים, הפסיד אנטיוכוס השלישי במלחמה לרומא והממלכה ספגה מכה קשה.
מרידות דוגמת מרד המכבים ומרידות אחרות, הנטל הכלכלי הכבד שנבע מהכישלון במלחמה הכריעו אותה ועד מהרה שקעה הממלכה בתוהו ובוהו פנימי.
תוהו ובוהו זה נוצר וטופח ידי הרומאים שקטפו את הממלכה כפרי בשל באמצע המאה הראשונה לפנה"ס.
הממלכות היווניות של באקטריה ושל הודו
הממלכה היוונית של באקטריה נמצאה באזור אפגניסטן ופקיסטן של ימינו.
ממלכה זו, שהייתה המרוחקת ביותר והמנותקת ביותר מהים התיכון מבין הארצות ההלניסטיות הייתה גם הראשונה ליפול.
קשיים רבים שניצבו לפני השליטים ההלניסטיים האחרים, ובמיוחד המוצא היווני של השליטים שמלכו בארץ המאוכלסת בבני עמים שונים שאין בינם ליוונות דבר וחצי דבר הייתה בעוכריהם.
המרחק העצום בין באקטריה ליוון לא אפשר גלי הגירה משמעותיים כמו שהיו במצרים ובממלכה הסלאוקית.
לכן, די היה בפלישה צבאית קשה אחת כדי למוטט את השלטון הרעוע שלא הצליח לגשר על הפערים בינו למציאות הקשה.
דיאדוטוס השני, בנו של מייסד הממלכה הופל משלטונו בשנת 230 לפנה"ס על ידי אאותידמוס שיסד שושלת משלו.
בשנת 210, כ-40 שנה לאחר המרידה הגיע סוף סוף אנטיוכוס השלישי, המלך הסלאוקי, בראש צבא גדול לבאקטריה ותבע את זכויותיו.
אנטיוכוס הסתפק בכניעה פורמלית וקבלת מרות מן הפה אל החוץ ולא ביצע שינויים כלשהם במבנה הממלכה הצעירה.
עם חזרתו של אנטיוכוס חזרה ללב הממלכה הסלאוקית נפרמו קשרים אלה באותה המהירות שבה נוצרו.
דמטריוס הראשון ניצל את החלשות שכניו, במיוחד את התפרקות האימפריה המאורית ופלש להודו בשנת 180 לפנה"ס וכוננו שם ממלכה יוונית נוספת.
פלישה זו הייתה שיאה של הממלכה ואחריה באה ניוון איטי וחורבן על ידי פלישת שבטים ברברים בשנת 130 לפנה"ס.
הממלכה ההודית שנוסדה על ידי הפולשים היוונים מבאקטריה התקיימה במשך כ-200 שנים ובשל הריחוק הגאוגרפי הרב ממרכזי האוריינות היוונית בים התיכון רק מידע מועד השתמר במקורות אודות ממלכה זו.
מהמעט שידוע על ממלכה זו נראה שפרק זמן אחרי הכיבוש קיבלו על עצמם המלכים היוונים את הבודהיזם והמשיכו את התפשטות הממלכה לאזור פוג'אה של היום.
לאחר מותו של מננדר, השליט החזק, בשנת 130 לפנה"ס נראה שהממלכה התפרקה למרכיבים קטנים שהחלישו את העמדה היוונית שלא הייתה חזקה במיוחד נוכח מיעוט היוונים באזור.
בשנת 70 לפנה"ס שטחים רבים אבדו, ככל הנראה לפולשים שהחריבו את הממלכה היוונית בבאקטריה.
הממלכה הוכרעה באופן סופי בסביבות שנת 10 לספירה וחדלה מלהתקיים.
לצד ממלכות הלניסטיות מובהקות שנוסדו על ידי הדיאדוכים ויורשיהם או שהיו קיימות עוד לפני תקופתו של אלכסנדר, דוגמת מוקדון או יוון גופא, נוצרו ממלכות נוספות שקיבלו על עצמן במידה זו או אחרת את התרבות ההלניסטית או שהיו ממשיכות דרכה של יוון מימי הקולוניזציה היוונית במערב ובמזרח.
אפירוס היא ישות מדינית חצי-ברברית עתיקה ביוון העתיקה ליד איליריה (צפון מערב יוון ודרום אלבניה המודרניים.
זהו אזור הררי בעל אקלים אלפיני.
בדומה למוקדון, תושביה של אפירוס שאבו מסורות יווניות רבות, אך ההשפעה היוונית באפירוס הייתה קטנה יותר מההשפעה היוונית במוקדון.
האיחוד המדיני של אפירוס החל בעת עלייתה של השושלת האייאקידית לגדולה בערך בשנת 380 לפנה"ס ונמשך עד השתלטותה על השבטים האחרים וכינון ממלכה ריכוזית בתקופה ההלניסטית.
פירוס הוא הנציג הבולט ביותר של אפירוס במפה ההיסטורית.
מלך לוחמני זה שאף להאדיר את שם ממלכתו ואת יוקרתה בעולם, אך ללא הצלחה יתרה.
בסופו של דבר נכשל במאמציו והשלטון המלכותי התפרק.
למרות פירוק הממלכה, נותרה אפירוס כוח משמעותי באזור במאה ה-2 לפנה"ס תחת שליטתה של הליגה האפריוטית שהורכבה מהשבטים השונים.
בשתי המלחמות המוקדוניות הראשונות (המחצית הראשונה של המאה ה-2 לפנה"ס) נותרה נייטרלית, אך התפצלה במלחמה המקדונית השלישית, כשהשבט המולוסי החזק צידד בפרסאוס, מלך מוקדון.
התוצאה הייתה הרת גורל לאפריוטים.
הזעם הרומי שהתפרץ במלוא עוזו על בעלת הברית הסוררת הביא להגליית 150,000 אפריוטים מבתיהם והחורבן הכלכלי-חברתי היה כה קשה שלקח לאפירוס 500 שנה להשתקם באופן סופי מתוצאות ההתפרעות הרומית.
יוון הגדולה הוא אזור גאוגרפי הגובל בים האיוני וכולל בתוכו את הקצה הדרומי של חצי האי האפניני ואת החלק המזרחי של סיציליה.
בדרך כלל לא נהוג לכלול את האזור הזה בתרבות ההלניסטית כי ערים אלה נוסדו בתקופת התפשטות הקולוניזציה היוונית מערבה בתקופה הארכאית.
יתרה מכך, האזור היה קרוב מאוד לרומא ונכבש על ידה כבר במאה ה-3 לפנה"ס, עת כינון התקופה ההלניסטית.
עם זאת, הייתה לאזור זה השפעה מכרעת על רומא ודרך כך על התרבות הרומית.
הערים החשובות ביותר באזור זה היו סירקוסאי שהייתה העיר היוונית החשובה ביותר בסיציליה.
סיציליה נלחמה במשך מאות שנים עם קרתגו על השליטה באי, אך ללא הכרעה ברורה.
במלחמה הפונית הראשונה (אמצע המאה ה-3 לפנה"ס) צידדה ברומא וקיבלה שטחים קרתגים רבים אחרי הניצחון הרומי, אך במלחמה הפונית השנייה עמדה לימינה של קרתגו.
החורבן שהמיטו עליה הרומאים היו עצום ולקח לה זמן רב להתאושש ממנו.
עיר חשובה אחרת הייתה טרנטום בקצה הדרומי-מזרחי של המגף האיטלקי.
עיר מסחר חשובה זו נהנתה מפריחה כלכלית רבה, בדומה לערים יווניות אחרות באזור.
ההתפשטות הרומית בסוף המאה ה-3 הביאה את הערים היווניות מחצי האי האפניני להזמין את פירוס, מלך אפירוס, לגונן עליה, אך למרות הניצחונות ההתחלתיים במלחמה שפרצה בינו לרומאי ניגף פירוס לפני הצבא הרומי וחזר כלעומת שבא.
טרנטום והערים היווניות בחצי האי האפניני עברו לשליטה רומית.
תורה של סירקוסאי בא, כאמור, כ-70 שנה לאחר מכן.
בשנת 110 לפנה"ס פלש מיתרידטס השישי לחצי האי קרים על פי בקשת ההתיישבויות היווניות שם.
ממלכת בוספורוס היא ישות מדינית עתיקה שהתקיימה בחופיו המזרחיים והצפוניים של הים השחור ליד מצר קרץ' (כיום חצי האי קרים בשטח אוקראינה וחלק ממחוז קרסנודר השייך לרוסיה).
בדומה ליישובים היווניים ביוון הגדולה, גם ראשיתה של ממלכת בוספורוס בגלי ההגירה היווניים.
הפולייס היווניות השונות התאחדו לישות מדינית אחת בשנת 480 לפנה"ס.
השפעתם על יוון הקלאסית, שפרחה בתקופה המקבילה בבלקן הייתה מועטה בגלל הריחוק הגאוגרפי הרב.
עם זאת, חלק מערי חצי האי קרים, שלא היו תחת שליטת הממלכה היו חברים בברית האטית דלית בראשות אתונה העתיקה.
הממלכה הגיעה לשיא כוחה במאה הראשונה לפנה"ס, עת כרתה ברית עם מיתרידטס השישי נגד הרומאים.
התבוסה במלחמה לא המיטה אסון על הממלכה, בניגוד למה שקרה לממלכת פונטוס כי הריחוק הגאוגרפי הציל אותה מאימת החרב הרומית.
הממלכה המשיכה להתקיים עד גלי ההגירה ההונית, שעברו בסערה באזור והחריבו את הממלכה שלא השתקמה עוד, אך עריה השונות המשיכו לשגשג אחרי שהתאוששו בעזרת האימפריה הביזנטית.
השגשוג הכלכלי הושג בעקבות יצוא עודפי חקלאות, בראש ובראשונה דגנים - שעורה וחיטה.
בנוסף לדגנים ייצאה הממלכה דגים מיובשים, בשר מיובש, בקר וכיוצא באלה.
היבוא התמקד בעיקר בשמן זית, יין ומוצרי מותרות יוונים.
אחרי כינון היחסים התקינים עם הרומאים, פרח המסחר ביתר שאת, כשמוצרי היצוא והיבוא נותרו ללא שינוי.
ביתיניה היא ארץ קטנה בחלקה הצפון-מערבי של אסיה הקטנה.
היא נוסדה על ידי שבטים תראקים עוד לפני בוא היוונים לאזור.
היא נותרה פרובינציה נידחת בממלכת פרס ועברה לשליטתו של אלכסנדר מוקדון כשהוא פלש לאזור בשנת 334 לפנה"ס.
אחרי מותו של אלכסנדר הגדול הייתה ביתיניה, בדומה לפרגמון, חלק מנחלתו של ליסימכוס, אך בשונה מפרגמון מעולם לא עלתה למעמד גבוה בקרב הממלכות ההלניסטיות.
בדומה לפרגמון לא אוימה על ידי אויבים חזקים ונהנתה משגשוג כלכלי.
למרות קרבתה ליוון ולממלכות הלניסטיות מובהקות, תרבותה נותרה ברובה ברברית וההשפעה היוונית בה הייתה קטנה יחסית.
הממלכה המשיכה בקיומה עד שפלש לתוכה מיתרידטס השישי, מלך פונטוס וכך הייתה, שלא מרצונה, עילה למלחמת מיתרידטס הראשונה.
לאחר הניצחון הרומי הסופי על מיתרידטס (המאה ה-1 לפנה"ס) הפכה לחלק מהמדינה הרומית.
גלטיה נוסדה על ידי שבטים קלטים שפלשו בסוף המאה ה-3 לפנה"ס לבלקן.
למרות הצלחות ראשונות, נהדפו על ידי האיטולים ועברו לאסיה הקטנה, שבמרכזה התיישבו.
הגלטים עשו צרות גם באסיה הקטנה, אך בסופו של דבר הובסו על ידי אנטיוכוס הראשון בשנת 275 לפנה"ס.
לאחר שהתמסדו, הרוויחו הגלטים את לחמם בתור שכירי חרב, בעיקר בצבא הסלאוקי.
בסופו של דבר שולבה גלטיה בשטחיה של רומא וכוננה בשטחה פרובינקיה רומית רשמית.
העולם המָלָאִי הוא מושג המתאר את השטח שמאכלסים בני אדם מהגזע המלאי בעולם.
האנשים הדרים בשטח זה הם בעלי ייחודיות תרבותית ולשונית.
העולם המלאי נפרש על פני הארכיפלג הכולל (נכון לעשור הראשון של המאה ה-21) את אינדונזיה, מלזיה, סינגפור, ברוניי, מזרח טימור, את החלק הדרומי של תאילנד ולעיתים מחשיבים גם חלקים מהפיליפינים מגינאה החדשה ומאיי קוקוס בתוכו.
השפות המדוברות באזור זה הן השפות האוסטרונזיות, בדגש על המלאית שהיא השפה הרשמית במלזיה ובברוניי, ואחת מהשפות הרשמיות באינדונזיה ובסינגפור.
גבולות העולם המלאי וחלוקתו למדינות כפי שהוא כיום הושפעה במידה רבה מחוזה אנגליה-הולנד מ-1824 שנחתם בין שתי המעצמות הקולוניאליסטיות ששלטו בו באותה התקופה.
המונח "העולם הראשון" נהגה בימי המלחמה הקרה והתייחס במקור למדינות שהשתייכו או תמכו בנאט"ו והתנגדו לברית המועצות במהלך המלחמה הקרה.
מאז קריסתה של ברית המועצות ב-1991, ההגדרה השתנתה במידה רבה כאשר המונח החל להתייחס לכל מדינה דמוקרטית עם כלכלה קפיטליסטית, יציבות כלכלית ורמת חיים גבוהה.
מדינות העולם הראשון נקבעות לרוב על פי התמ"ג, שיעורי האוריינות, תוחלת החיים ומדד הפיתוח האנושי.
לפי מילון מריאם-ובסטר המונח "העולם הראשון" מתייחס כיום ל"מדינות המתועשות המפותחות שנחשבות לעיתים קרובות למדינות המערביות של העולם".
חוקרים רבים טענו כי שימוש במושג העולם הראשון, לצד השימוש במושגים העולם השני והעולם השלישי, הוא מיושן ולא נחוץ ושימוש במושגים מדינות מפותחות ומתפתחות יעיל יותר.
העולם הישן הוא מושג המתאר עולם שכולל רק את אפריקה, אסיה, אירופה ואיים סובבים מסוימים – כלומר זה שהיה ידוע לאירופאים, אסייתים ואפריקאים – לכל המאוחר במאה ה-15, לפני עידן התגליות.
המושג הזה משמש בהנגדה למושג העולם החדש.
העולם החדש מתאר את חלקי העולם שהתגלו לאחר מסעות אלו, כלומר אמריקה הצפונית, אמריקה הדרומית, אנטארקטיקה ואוקיאניה (אוסטרליה וניו זילנד).
בהקשר של ארכאולוגיה והיסטוריה, המונח "עולם ישן" כולל את החלקים של העולם שהיו בקשר תרבותי (לא ישיר) החל מתקופת הברונזה, שהביא במקביל להתפתחותן של ציוויליזציות מוקדמות, במיוחד באזורים עם אקלים ממוזג, כולל המזרח התיכון, מסופוטמיה, הרמה האיראנית, תת-היבשת ההודית וסין.
אזורים אלו היו מחוברים באמצעות דרך המשי, והדגישו את תקופת הברזל שהחלה לאחר תקופת הברונזה.
במונחים תרבותיים, תקופת הברזל התפתחה לצד עידן הציר, ואלה הביא לבסוף לעלייתן של התרבויות השונות: מערבית (הלניזם, לימודים קלאסיים), מזרחית (זורואסטריות ואברהמיות) והמזרח הרחוק (הינדואיזם, בודהיזם, קונפוציאניזם, טאואיזם).
העולם מצחיק הוא סרט קולנוע ישראלי מסוגת דרמה קומית בבימויו של שמי זרחין, שיצא לאקרנים בשנת 2012. הסרט היה מועמד ל-15 קטגוריות בפרסי אופיר, יותר מכל סרט ישראלי אחר, אך זכה בפועל רק בפרס אחד - ליהוק (אורית אזולאי).
בסדנת כתיבה בעיר טבריה, צפי (נעמה שטרית) מספרת סיפור בדיוני קצר שחיברה.
היא מתפרנסת כמנקת בתים, ובין השאר מנקה את בתיהם של שלושה אחים וכך נחשפת לסיפוריהם האישיים:
ירדנה (אסי לוי) - האחות הבכורה - היא סוכנת נסיעות המגלה שהיא בהיריון, אף על פי שלא קיימה יחסי מין עם אף אחד זה שנים.
משום שהיא איננה יודעת מי האבא, היא שוקלת לעשות הפלה.
בד בבד, היא מתקשה להתמודד עם היותה אם שכולה שאיבדה את בתה החיילת.
גולן (אלי פיניש) - האח הצעיר - הוא שדרן רדיו המנסה לאחד את שלישיית "הגשש החיוור" כדי להציל את אהובתו חולת הסרטן נטשה (אולה שור סלקטר) שמסרבת להמשיך בטיפולי כימותרפיה.
מירון (דני שטג) - האח האמצעי - בן 42 המגדל לבדו את בניו חיליק (אור בן מלך) בן ה-17, ונסי (משה אשכנזי) בן ה-19, המתעורר אחרי תשע שנים של תרדמת אך עדיין מתנהג כבן 10.
בנוסף לסיפורים המרכזיים מתלווים לסרט גם סיפורים דמיוניים, אותם ממציאים חברי סדנת הכתיבה של רוני (יחזקאל לזרוב).
בין סיפורים אלו אפשר למצוא דמויות מגוונות וצבעוניות כמו:
רחמים (זאב רווח) רס"ר בעיני עצמו אשר אוהב שמצדיעים לו.
היה חייל צה"ל במלחמת יום הכיפורים, אך לחם לצד הסורים במשך שבוע ימים.
מועלם (שלומי קוריאט), רוצח שכיר המועסק על ידי שתי משפחות פשע יריבות.
יום אחד הוא נשכר לחסל את עצמו.
בינו (ישראל קטורזה) שמש בית משפט אשר לכבוד הבר מצווה של בנו קונה כבשה על מנת לשחוט אותה, אך מוצא עצמו נקשר אליה.
בסרט משתתפים כחמישים שחקנים ובהם:
שם השחקן/ית אודות הדמות אסי לוי ירדנה אחותם הבכורה של גולן ומירון.
אם שכולה המגלה שהיא בהיריון מבלי שהיא יודעת מי האבא.
אלי פיניש גולן אחיהם הצעיר של ירדנה ומירון וארוסה של נטשה.
שדרן רדיו המנסה לאחד את שלישיית "הגשש החיוור".
דני שטג מירון אחיהם של ירדנה וגולן, אביהם של חיליק ונסי.
נעמה שטרית צפי בת עשירים המנקה בתים לפרנסתה.
בין השאר היא מנקה את בתיהם של ירדנה, גולן ומירון.
משתתפת בסדנת הכתיבה של רוני.
אור בן מלך חיליק בנו של מירון ואחיו הצעיר של נסי משה אשכנזי נסי בנו של מירון ואחיו הבכור של חיליק.
בן ה-19, המתעורר אחרי תשע שנים של תרדמת אך עדיין מתנהג כבן 10.בהשתתפות נטשה ארוסתו של גולן.
חולת סרטן שמסרבת להמשיך בטיפולי כימותרפיה.
יחזקאל לזרוב רוני מדריך סדנה לכתיבה.
שלומי קוריאט ניסים משתתף בסדנת הכתיבה של רוני.
רותם זיסמן כהן נעמי משתתפת בסדנת הכתיבה של רוני.
ליאור רז ברק הבוס של ירדנה אבי גרייניק אברם משתתף בסדנת הכתיבה של רוני אברהם סלקטר אליהו משתתף בסדנת הכתיבה של רוני דוד שאול יקיר משתתף בסדנת הכתיבה של רוני.
טכנאי רדיו שעובד יחד עם גולן.
העולם המופלא הוא אלבום האולפן השמיני מאת להקת רוקפור והראשון מאז בחזרה לשבלול שכולו בעברית (ללא אלבומי הופעות) משנות התשעים.
בספטמבר 2009 החלה הלהקה להקליט את האלבום באולפני אנובה בתל אביב, ויצא ב־2 במאי 2010.
ב־24 בפברואר יצא הסינגל הראשון מתוך האלבום, "העולם המופלא".
השיר ניתן להאזנה ולהורדה ללא תשלום דרך אתר הלהקה.
במרץ 2010, לרגל 15 שנה ליציאת "האיש שראה הכל" יצאה רוקפור לסיבוב הופעות קצר להשקת האלבום.
באותו סיבוב נוגנו רוב שירי האלבום, בעיבודים קרובים למקור.
את הבכורה שלו בהופעות הלהקה, עשה שיר הנושא במסגרת סיבוב ההופעות שציין 15 שנה לאלבום האיש שראה הכל.
העולם המופלא של גאמבול היא סדרת אנימציה אמריקאית לילדים שהופקה עבור ערוץ Cartoon Network האירופאי.
הפרק הראשון בסדרה שודר ב-3 במאי 2011 תחת השם "הדי.וי.די", אך בישראל הפרק הראשון בסדרה ששודר היה תחת השם "השלישי" והוא שודר ביולי 2012. הסדרה משודרת ברוב העולם בערוצי Cartoon Network המקומיים ובישראל בערוץ הילדים.
הסדרה צברה הצלחה רבה ומאז שידורה הראשון הספיקה לזכות ב-10 פרסים.
הפרק הראשון שלה דורג במקום השישי ברשימת פרקי הטלוויזיה הנצפים ביותר ליום שידורו.
ב-2025, הסדרה קיבלה חידוש בשם "העולם המופלא והמוזר של גאמבול".
הסדרה עלתה לשירות הסטרימינג "HBO Max" עם השקתו בישראל ב-13 בינואר 2026 (כרגע רק עונות 1-3 זמינות בדיבוב העברי והשאר לא זמינות לא בדיבוב ולא עם כתוביות בעברית).
ב-2007 נוסד על ידי ערוץ Cartoon Network אולפן Cartoon Network Development Studio Europe שמטרתו הייתה תחילה ליצור סדרות טלוויזיה עבור הערוץ על פי רעיונות הצופים, הפרויקט צבר הצלחה באינטרנט ומיקי גריבס נשכר לביים ולהחליט איזה מבין הרעיונות להפוך לסדרה.
גריבס בחר את רעיונו של בן בוקאלה והוסיף למיזם תחרות נוספת שבה הצופים יציעו דמויות בתור תלמידי בית ספר.
בסוף 2008 אישר מנכ"ל Cartoon Network את הסדרה וההפקה החלה.
תחילה הופקו 36 פרקים לעונה אחת, ובעקבות הצלחתה הוזמנו עונות נוספות.
הדיבוב העברי בוים על ידי שרון בורגאוקר, והופק על ידי ענבר שטגר עזרא.
שם הדמותמדבב/ת במקורמדבב/ת בעבריתגאמבוללוגן גרוב שון גיטלמן עדי ביטי ג'ייקוב הופקינס ניקולס קאנטו דרוויןקווסי בואקיה שקד פרסי יהלי עזרא ניר פרץ טרל רנסום ג'וניור דוניאל האנסליי כריסטיאן ג'.
הסדרה סובבת סביב חייו של חתול בן 12 בשם גאמבול ווטרסון, המלווה בדג הזהב המאומץ שלו דרווין, ומעשי הקונדס התכופים שלהם בעיר הבדיונית אלמור.
בני משפחתו האחרים של גאמבול - אחותו המשכילה, אנאיס ואביו ריצ'רד, שניהם ארנבים, ואימו ניקול, חתולה - מוצאים את עצמם לעיתים קרובות מעורבים במעשי הגבורה של גאמבול.
גאמבול לומד בתיכון אלמור עם שני אחיו, ובמהלך כל הסדרה מקיים אינטראקציה עם התלמידים השונים, ובעיקר עם פני פיטזגראלד, שהופכים לזוג בעונה השלישית.
אחד המאפיינים הבולטים בסדרה מאז העונה השנייה הוא "הריק", מימד שבו שוכנות כל הטעויות שהיקום יצר.
זה כולל גם אזכורים להיבטי המציאות, כמו גם אלמנטים בסדרה.
דמות רקע שנלכדה במימד זה לאחר שהפכה ל"לא רלוונטי" הוא רוֹבּ, שנמלט משם בעונה השנייה, והחל מהעונה השלישית הופך לאויבו של גאמבול ולאנטגוניסט של הסדרה.
הוא מודע לקיומו הבדיוני בפרק "האסון" בעונה הרביעית, ושנאתו לגאמבול היא התוצאה של תפקידו כגיבור.
גאמבול/זאק טריסטופר ווטרסון (שון גיטלמן / עדי ביטי) - הדמות המרכזית בסדרה, חתול כחול בן 12 שנקלע לצרות בכל פעם מחדש.
אמנם הוא מבצע דברים טיפשיים, אבל הוא מחפה על זה עם אופטימיות חסרת תקנה.
הוא מראה אינטליגנציה נמוכה מאוד ומוגבלת, בדומה לאביו, אך מעט פעמים מפגין חכמה וחשיבה.
הוא מאוהב בפני, ילדה מהכיתה שלו, אך מתקשה להראות לה את אהבתו.
הוא לא מסוגל לבצע משימות, יש לו כושר מנהיגות חלש ועלוב, אך למרות תכונות אלו הוא עדיין יכול להיות נאמן, רציני וטוב לב.
דרווין ווטרסון (שקד פרסי / יהלי עזרא / ניר פרץ) - דג הזהב של גאמבול שהוא גם חברו הטוב ביותר ואחיו המאומץ.
תחילה דרווין הגיע בתור דג אך בהמשך צמחו לו רגליים, וידיים.
בשל היותו דג זהב הוא נאיבי ותמים יותר מכל שאר הדמויות.
דרווין נאמן לגאמבול ועוזר לו לצאת ממצבים מביכים.
בעונה השנייה החל להתגלות בו צד שלילי: התפרצויות זעם, צעקות ומעשי אלימות רבים.
אנאיס רוזי ווטרסון (אלה אורן / בר סביר) - ארנבת ורודה בת 4, האחות של גאמבול ודרווין.
היא חכמה מאוד לגילה ואף לומדת בחטיבת הביניים יחד עם אחיה.
היא מעט חסרת סבלנות כלפי אחיה, אך עוזרת להם לצאת מהמצבים שאליהם הם נקלעים.
למרות האינטליגנציה והאינטלקטואליות הרבה שלה היא עדיין מראה התנהגות ילדותית טיפוסית לילדה בגילה ומנסה להשתלב פעמים רבות בחברת אחיה.
כשהייתה תינוקת ניסתה להשמיד את גאמבול ודרווין ללא הצלחה.
דוקטור ניקול ווטרסון (מאיה בר שלום) - חתולה כחולה, אם המשפחה.
היא אחראית לתחזוקת הבית ומהווה הגורם הממשי לקיום הבית.
היא עובדת במפעל הקשת בענן ומשקיעה בעבודה שעות רבות, לדבריה זאת "התמכרות לעבודה".
היא חכמה, גמישה, זריזה, מנומסת ומאוד תחרותית.
חברת הילדות של יוקי יושידה (אמה של מאסאמי), שחברותן נקטעה עקב כך שניצחה אותה בטורניר אמנות לחימה, ויוקי חזרה ליפן על מנת להתאמן ובבגרותה להביס את ניקול, אבל גאמבול, דרווין, אנאיס ומאסאמי החזירו אותן להיות חברות.
ריצ'רד בקלי ווטרסון (אלדד פריבס) - ארנב ורוד בן 43, אב המשפחה.
הוא לא אחראי, ילדותי מאוד.
את רב זמנו הוא מבלה בשינה, אכילה וצפייה בטלוויזיה.
הוא מכונה "האדם העצלן ביותר באלמור" מאז קיץ 1983, ששם לדבריו קרה "השינוי הגדול".
ניתן למצוא אצלו אכפתיות, דאגה, כוונות טובות ואבהיות.
סבתא ג'וג'ו (מאיה בר שלום) - סבתא של גאמבול, דרווין ואנאיס ואמו של ריצ'רד.
בעונה 3 מתחילה לצאת עם לואי, עכבר שחור וזקן, שהופך להיות הסבא החורג של הילדים.
פרנקי ווטרסון - סבא של גאמבול, דרווין ואנאיס ואביו של ריצ'רד שנטש אותו כשברח מהמשטרה.
בפרק "The father" מתקרב יותר אל ריצ'רד ואף מלמד אותו שיעורים לחיים.
פני פיטזגראלד (אורלי תגר / מייה קדוש / אלונה אלכסנדר) - משנת צורה בת 12, ילדה בכיתה של גאמבול, התנהגותה טיפוסית לגילה וגאמבול מאוהב בה בסתר.
פני אוהבת גם היא את גאמבול בסתר.
בעונות 1–3 צורתה היה בוטן עם קרניים ובפרק העשירי בעונה השלישית הפכה למשנת צורה כשגאמבול שכנע אותה לצאת מהקונכייה שלה.
ובהמשך העונה ובעונות הבאות פני וגאמבול הופכים לזוג.
טוביאס וילסון (ערן מור) - ילד הדומה לצמר גפן בצבעי הקשת.
בן למשפחה עשירה ומנסה פעמים רבות להרשים בנות, אך ללא הצלחה.
אחיה הקטן של רייצ'ל אשר נוהגת להתייחס אליו כאל ילד קטן ומעצבן.
אחותו רייצ'ל נעלמה מהסדרה אף שהופיעה בשני פרקים ונרמז שהיא נשלחה לריק אך התגלה שהיא לומדת בקולג'.
בננה ג'ו (דן קיזלר / ניר טרטר) - בננה ממין זכר, וחברו הטוב ביותר של טוביאס.
מרבה להקניט את גאמבול, אך עדיין מתנהג אליו כאל חבר טוב.
טינה רקס (אלדד פריבס) - דינוזאור ממין נקבה מסוג טירנוזאורוס רקס, וחברה טובה של גאמבול ברוב הזמן.
בריונית הנטפלת לרוב תלמידי בית הספר ובעיקר לאנטון ולאיידהו.
החברה הכי טובה של ג'יימי והשתיים הן הבריוניות של בית הספר, עם זאת לטינה יש צד רגיש שנחשף לעיתים רחוקות.
חיה במגרש גרוטאות נטוש עם אביה כיוון שהם גדולים ועניים מדי כדי לחיות בבית רגיל.
קארי קרוגר (אורלי תגר / שירי גדני / אורלי קטן) - רוח רפאים.
עוזרת לפעמים לגאמבול ודרווין במצבי כשפים, בעונה 5 הפכה לבת הזוג של דרווין.
אלן קין (ערן מור) - חבר של גאמבול ודרווין.
אלן הוא בלון ידידותי התורם את דמי הכיס שלו לנזקקים בסתר.
התגלה ב"The vision" שיש לו צד אפל והוא רוצה לחסל את כל העצבות בעולם על ידי "מחנות שמחה".
חבר של דרווין וגאמבול, ובן דוד של פני.
הבן הנשי יותר משאר הבנים כולל דרווין.
מאסאמי יושידה (מייה קדוש) - ענן גשם ממין נקבה, וחברה טובה של פני.
אמה הייתה החברה הכי טובה של ניקול אבל לאחר טורניר אמנות לחימה גדול בו ניקול ניצחה אותה, חזרה ליפן והמשיכה להתאמן עד שבסוף חזרה לאלמור על מנת לנקום בניקול (סצנת הפלאשבאק של הסיפור והסיפור היו פארודיה על דרגון בול), ומאסאמי, גאמבול, דרווין ואנאיס החזירו אותן להיות חברות.
מאוהבת באלן ובפרק "the storm" ניסתה להפריד בין אלן לכרמן אך ללא הצלחה.
כרמן - קקטוס חכמה הלומדת בכיתתו של גאמבול.
מעירה על כל דבר קטן.
בעונות הראשונות הייתה דמות שולית וחסרת תפקיד, והחל מהעונה השלישית השתתפה הרבה יותר, כבריונית של חטיבת הביניים אלמור.
חברתה הטובה ביותר של טינה ובתה של המאמנת רוסו.
פיתחה יחסים עם דרווין אך נפרדה ממנו לאחר מכן.
שרה ג'לאטו - גלידה, שהצטרפה לסדרה בעונה השלישית, ומעריצה את גאמבול ודרווין באופן כפייתי.
חובבת אנימה וכותבת מאנגה, הפרק המפורסם ביותר בהשתתפותה ("the shippening") מהווה פארודיה על מחברת המוות.
עזרה לגאמבול לעצור את טוביאס מלגנוב את הזהות שלו בתוך סיטקום קלישאתי.
בוברט (אלדד פריבס) - רובוט.
חברם למשחקים של גאמבול ודרווין.
לוקח כל דבר יותר מידי ברצינות ובעל מערכת הגנה חזקה מאוד.
מולי קולינס (מייה קדוש) - זאורופודה ממין נקבה, וחברה לכיתה של גאמבול ודרווין.
נשלחה לחלל ה"ריק" מכיוון שהעולם חשב שהיא לא נחוצה, אולם גאמבול ודרווין חילצו אותה.
הופיעה כתפקיד מרכזי בפרק בו כל בני הכיתה שלה ניסו לברוח מהסיפורים המשעממים שלה.
בין הדמויות היחידות ששמו לב לריק.
טרי (מייה קדוש) - דובה העשויה מנייר, הלומדת בכיתתו של גאמבול.
הייתה בת זוגו של דרווין בטעות וגם של אלן.
ששי - ראש-סנטר ממין נקבה, הלומדת בחטיבת הביניים אלמור.
מתנהגת מוזר כיוון שהופלה בטעות על הראש כשהייתה תינוקת.
בפרק "The weirdo" נתנה לגאמבול ודרווין עיניים מתגלגלות כדי שיראו איך היא רואה את החיים ואף שרה על זה לאחר מכן.
אנטון - טוסט, חברם לכיתה של גאמבול ודרווין.
כאשר הוא נהרג, הוריו לוקחים את הפירורים שלו, מכניסים אותם לתוך טוסטר ומחזירים אותו לתחיה.
באותו הפרק נוצר אנטון רשע ורקוב יותר אך נפל לתוך הבריכה והתפורר.
הקטור ג'וטנהיים - ענק שעיר הלומד בכיתתו של גאמבול.
מחבב את שרה לפי "The night".
ג'וק - ילד בעל ראש רדיו המדבר בביטבוקס.
הצליח לדבר נורמאלי ב"The beatbox" אך גאמבול בטעות לחץ על המתג שגרם לו לדבר שוב בביטבוקס.
איידהו - תפוח אדמה הלומד בחטיבת הביניים, וחבר טוב של בננה ג'ו ואנטון.
הארי "אוצ'ו" טותמורסל - עכביש מפוקסל הלומד בחטיבת הביניים, וחבר טוב של בוברט.
יש לו דוד בשם מריו אשר מהווה פרודיה על הקמע של חברת נינטנדו.
ויליאם - עין בעלת כנפיים ממין זכר, הלומד בבית הספר.
בעל יחסים קרים עם גאמבול ודרווין.
קלייטון (ערן מור) - גוש פלסטלינה הלומד בבית הספר.
פפרוני – תלמיד חדש שאף אחד לא מבין.
וויליאם ג'פרי "בילי" פיצג'רלד קיצנר פרהאם השלישי - ביצה כחולה וסרקסטית שמתנהג כמו הגאון המעצבן הטיפוסי.
נמצא בכיתה של אנאיס אך חכם יותר ממנה.
מנסים להיות חברים אך אנאיס מסרבת כאשר בילי מקניט את דייזי.
בהמשך בילי מתחיל להתבריין אל אנאיס אך גאמבול עוצר אותו בעזרת שיחה.
בחור נקניקיה - נקניקיה מהכיתה של גאמבול.
מרבה להיות במצבים מביכים עם גאמבול כאשר שניהם מחייכים באופן מטריד אחד לעבר השני.
קלייר - ילדה מדוכאת מהכיתה של גאמבול.
הייתה צריכה לעבור לעיר אחרת אך גאמבול עזר לה לשפר את החיים שלה באלמור.
גברת לוסי קוף (אורלי קטן / דורית טל שלו) - המורה של גאמבול.
כיאה לשמה היא קופה, אך בניגוד לשאר הקופים היא קשוחה ועצבנית, ונוצר הרושם שמשום כך איש אינו מחבב אותה, אך זה גם יכול להיות מפני שגם היא לא מחבבת את הכיתה שלה.
מנהלת רומן עם המנהל בראון.
המנהל נייג'ל בראון (אלי לולאי) - יצור שעיר בכל גופו.
מנהל רומן עם גברת קוף.
רוקי רובינסון (ערן מור) - בובה כתומה ממין זכר, העובד כשרת וטבח בית הספר.
בנם של גיילורד ומרגרט רובינסון, וחבר טוב של גאמבול ודרווין.
מר סטיב קטן (דן קיזלר) - מורה של גאמבול ודרווין ויועץ בית הספר, מתאמן ברולר-בליידס ומכוסה בגופו בסוג של צמר גפן.
לובש חולצה היפית ונועל כפכפים.
המאמנת רוסו - קובייה המשמשת מורה לספורט של גאמבול ודרווין, ואמה של ג'יימי.
המאמנת רוסו נוספה לסדרה בעונה השלישית.
מר גיילורד רובינסון (אלי לולאי) - שכנם העצבני של גאמבול ודרווין, בעלה של מרגרט ואביו של רוקי.
למרות השנאה הרבה של מר רובינסון לגאמבול ודרווין, השניים חשובים לו אך קשה מאוד לראות זאת.
תחביבו הוא לריב עם אשתו מרגרט לעיתים תכופות (רבו גם במהלך החתונה שלהם) אבל היא חשובה לו והם אוהבים אחד את השנייה מאוד.
גברת מרגרט רובינסון - שכנתם של גאמבול ודרווין, אשתו של גיילורד ואמו של רוקי.
מרשעת המקבלת סיפוק חולני מצער וכאב של אחרים, במיוחד אם היא גרמה לו.
לרוב נראית עושה פעולות רגילות (כמו טיפול בגינה או האכלת סנאים), אך מיד לאחר מכן לוקחת תפנית מרושעת ומקבלת סיפוק מהתוצאות.
גאמבול ודרווין מנסים להבין למה היא מרשעת.
אומרת רק את הצליל "meh", אבל בעלה ובנה מבינים אותה.
רבה עם בעלה גיילורד לעיתים תכופות (רבו גם במהלך החתונה שלהם) אבל הוא חשוב לה והם אוהבים אחד את השנייה מאוד.
רייצ'ל וילסון (מייה קדוש) - תלמידת תיכון, ואחותו הגדולה של טוביאס.
לארי נידלמייר (יובל סגל, דניאל מגון) - סלע אוריגמי, העובד בכל החנויות בעיר.
בעבר היה נקרא "לארי העצלן".
התגלה שבלעדיו אלמור תתמוטט ותהפוך לעיר של הרס בגלל שהוא עובד בכל העבודות בעיר.
האנטגוניסט הראשי של הסדרה ואויבו של גאמבול.
היה אחד התלמידים הבולטים בתיכון אלמור, בתור קיקלופ גבוה בצבע כחול.
בדומה למולי, גם רוב נשלח לחלל ה"ריק" מכיוון שהעולם חשב שהוא לא נחוץ, אולם לא חולץ אך הצליח לעזוב על ידי הרכב של מר קטן והפך לישות סטטית ולאויב של גאמבול ודרווין.
בפרק האחרון של הסדרה התחפש למפקח בית הספר במטרה להציל את כולם מאיום לא ידוע בכך שהפך את כולם לבני אנוש, אך אף אחד מהצוות לא הקשיב לו; הסדרה מסתיימת בכך שרוב נופל לתוך הריק.
לברצב - חיית המחמד של גאמבול, דרווין ואנאיס.
בפרק "the nest" התגלה שהוא בעצם צבה וכנראה שהייתה רגזנית כי הגנה על התינוקות שלה.
קנת' - יצור שגאמבול ודרווין בעונה הראשונה יצרו מדברים רקובים ופסולת, והבינו במהרה כי הוא מסוכן לעיר.
פליסיטי פרהאם - אמא שתלטנית ומעיקה המתנהגת כמו קארן טיפוסית.
מרטין - איש זקן ממורמר וחבר של לואי.
הארי גדג'ס - השכן השני של משפחת ווטרסון.
מאופיין כדמות רקע פופולרית בסדרה שמופיעה ברוב הפרקים.
גילה את השם שלו ב"The neighbor" וששינה את שמו לגרי הדג'ס.
צ'יצ'י - חיקוי סיני של גאמבול שקיבל פרק משלו בו הוא והמשפחה שלו חיקו כל מה שהווטרסונים עושים.
דמותו מבוססת על "Miracle star"-סדרת אנימציה סינית המחקה את "העולם המופלא של גאמבול" תוך העתקה ישירה של סצנות, והפרק עם צ'יצ'י היה הדרך של יוצרי הסדרה להתמודד עם החיקוי.
לא ברור אם "Miracle star" בוטלה או שהיא עדיין רצה בסין.
בננה ברברה - אמו של בננה ג'ו.
בננה בוב - אביו של בננה ג'ו.
ליצן מפחיד -ליצן מטריד שנוטה להיות בכל מקום.
דייזי האתון -חמור מסוג נקבה מסדרת הטלוויזיה האהובה על אנאיס בשם "דייזי האתון".
בפרק "the night" התגלה כי לדייזי יש חלומות שאנאיס והיא מחליפות תפקידים ואנאיס היא הבובה ודייזי מתעללת בה עד היסוד.
הסדרה מקבלת ביקורות חיוביות באופן כללי.
מבקרים ציינו כי המוזיקה, ההומור והאנימציה משובחים.
מבקר הטלוויזיה קן טאקר אמר כי הסדרה היא דוגמה מצוינת לתוכנית ילדים מצחיקה ושיש בה דמיון פרוע במיוחד, הומור מבריק וסיפור עלילתי מצוין.
בעיתון הדיילי מייל נכתב כי הסדרה היא "נתח של הומור מפואר סוריאליסטי של טלוויזיה מהירה ומצחיקה" ובביקורת נוספת בעיתון כי זו סדרה עם הומור שגם מבוגרים יכולים ליהנות ממנה.
Club דירג את ה-DVD של הסדרה כ-B+ ותמצת כי "מה שמבדיל את סדרה זו מבין סדרות מצוירות אחרות היא הכתיבה הטיפשית, העיצוב הרדוד וההומור המושלם".
מגזין Wired ביקר גם הוא את הסדרה באופן חיובי.
פרק הבכורה של הסדרה, ששודר ב-3 במאי 2011, נצפה על ידי 2.120 מיליון צופים.
העולם הנוצרי הוא מונח היסטוריוגרפי המתאר את מדינות העולם שרוב תושביהן נוצרים.
הזרמים הגדולים ביותר בעולם הנוצרי כיום הם הכנסייה הקתולית, הזרם הפרוטסטנטי, והכנסייה-האורתודוקסית.
מספר הנוצרים נאמד כיום כ-2.4 מיליארד מאמינים, הם הקהילה הדתית הגדולה ביותר בתבל, ומהווים מעל ל-31% מאוכלוסיית העולם כולו.