tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בחודש יולי 2017 פורסם כי שלושת הימים הראשונים של המירוץ יתקיימו בישראל לאחר שישראל גברה על מדינות אחרות בהן צ'כיה ופולין שביקשו לארח את התחרות זוהי למעשה הפעם הראשונה שהמירוץ התקיים מחוץ לאירופה.
למימון האירוע בישראל תרם המיליארדר הישראלי-קנדי סילבן אדמס כ-70 מיליון שקל מתוך כ-120 מיליון שנדרשו לקיומו.
במימון האירוע השתתף גם משרד התיירות.
עיתון הספורט האיטלקי "לה גזטה דלו ספורט" היה נותן החסות המסחרית הראשי במרוץ האופניים
החלק הראשון במסלול בירושלים, הוקדש לזכרו של רוכב האופניים הנודע וחסיד אומות העולם ג'ינו בָּרטָלי, שהבריח בשלדת האופניים שעליהם רכב, מסמכים מזויפים שסייעו להצלת יהודים.
המסלול בירושלים עבר בחלקה המערבי של העיר.
עם פרסום מסלולי המירוץ, פרסמו מארגניו כי הוא יוזנק מ"מערב ירושלים".
בלחץ ממשלת ישראל שונה הכיתוב לירושלים.
שגרירת הרשות הפלסטינית ברומא הביעה כעס על תמונה שהועלתה לטוויטר בה נראה הרוכב הספרדי הידוע אלברטו קונטדור עם ראש העיר ניר ברקת בעיר העתיקה, ועל סרטון בפייסבוק של הג'ירו בו נראו הכותל המערבי ואתרים אחרים בתוך העיר העתיקה.
על פי החלטה התבצע המירוץ בגבולות הקו הירוק של ישראל.
על פי הערכות, למעלה מ-200 אלף איש עמדו בצדי הדרכים במהלך שלושת ימי הג'ירו בישראל.
ג'יפ גלדיאטור הוא טנדר מסדרת "Jeep SJ" אשר יוצר בין השנים 1962–1988 בארצות הברית.
בשנת 1962 יוצר "ג'יפ גלדיאטור" על ידי יצרנית הרכב האמריקאית "Willys" , בין השנים 1963–1970 יוצר "ג'יפ גלדיאטור" על ידי קייזר-ג'יפ , בין השנים 1970–1987 יוצר "ג'יפ גלדיאטור" על ידי אמריקן מוטורס, ובין השנים 1987–1988 יוצר על ידי קרייזלר.
דגמי "ג'יפ גלדיאטור" (משנת 1977 סדרת "J-series")
2 דלתות - טנדר (סדרות ראשונה ושנייה בדגמי ג'יפ גלדיאטור שטוח (Jeep Gladiator flatbed)
2 דלתות - מסחרית (סדרות ראשונה ושנייה)
ג'יפ וגוניר ) הוא רכב שטח המוגדר SUV, מתוצרת 3 יצרניות רכב אמריקאיות, אשר יוצר בין השנים 1962–1991.
דגם ג'יפ צ'ירוקי SJ התבסס על "ג'יפ וגוניר".
בין השנים 1962–1970 יוצר דגם "ג'יפ וגוניר" על ידי Kaiser Jeep בארצות הברית.
בין השנים 1971–1987 יוצר דגם "ג'יפ וגוניר" על ידי אמריקן מוטורס בארצות הברית.
בין השנים 1988–1991 יוצר דגם "ג'יפ וגוניר" על ידי קרייזלר בארצות הברית.
במצרים יוצר הדגם על ידי יצרנית הרכב המצרי Arab American Vehicles .
באיראן יוצר הדגם על ידי יצרנית הרכב האיראני "Pars Khodro" .
בארגנטינה יוצר הדגם על ידי Industrias Kaiser Argentina , חברת ארגנטינאית בשיתוף (Joint venture) יצרנית הרכב האמריקאית "Kaiser Motors" .
ה"וגוניר" שימש בצה"ל במהלך שנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20 כרכב לקצינים בכירים בתפקיד של מפקדי אוגדות.
הדגם מיועד לנסיעה בתנאי שטח קשים ומוגדר כרכב לצרכים מבצעיים.
ג'יפ צ'ירוקי SJ ) הוא SUV בינוני, מתוצרת יצרנית רכבי השטח ג'יפ האמריקאית, חברת בת של אמריקן מוטורס אשר יוצר בין השנים 1974–1983 בארצות הברית, אוסטרליה, ארגנטינה ומקסיקו.
דגם "ג'יפ צ'ירוקי SJ" התבסס על דגם ג'יפ וגוניר שעיצב "Brooks Stevens" בשנת 1963.
ג'יפ גלדיאטור JT ) הוא טנדר מתוצרת יצרנית רכבי השטח האמריקאית ג'יפ חברת בת של קבוצת Chrysler (שם רשמי: FCA US LLC) אשר מיוצר מאפריל 2019 ועד היום בארצות הברית.
דגם "ג'יפ גלדיאטור JT" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות השנתית בלוס אנגלס ב-28 בנובמבר 2018.
שיווק דגם "ג'יפ גלדיאטור JT" החל באפריל 2019.
טנדר קבינה (תא נהג) כפולה.
מנוע קדמי - 3.6 ליטר מתוצרת קרייזלר.
דגם "ג'יפ גלדיאטור JT" משמש לעיתים קרובות לצורך הובלה וגרירה, חריצי הסורג הקדמיים הורחבו כדי לאפשר זרימת אוויר מוגברת וקירור מנוע כבד יותר.
צמיג רזרבי בגודל מלא מותקן מתחת למיטת המטען של ה-"ג'יפ גלדיאטור JT".
קיימות ארבע אפשרויות גג שונות כולל גג נשלף.
דלתות קדמיות ואחוריות הניתנות להסרה מלאה.
הדגם כולל ערכת כלים עם הכלים הדרושים להסרת הדלתות ולהורדת השמשה הקדמית.
מערכת מצלמה קדמית זמינה על גבי הדגם המאפשרת לנהג לראות מכשולים מלפנים ולצידי הרכב בזמן הנסיעה.
זווית גישה של 43.6° מעלות.
זווית מעבר של 20.3° מעלות.
זווית יציאה של 26° מעלות.
"(Rubicon Launch Edition) "Launch Edition - מחיר היחידה 62,310 דולר (מ-4 באפריל 2019, ארצות הברית, גרסה במהדורה מוגבלת, 4190 יחידות).
ג'יפסטר קומנדו הוא רכב שטח, בעל הנעה 4x4, אשר יוצר במספר תצורות מתוצרת Kaiser Jeep (עד שנת 1970), ואמריקן מוטורס (משנת 1970), בין השנים 1966–1973 בארצות הברית.
בשנת 1970 השתלטה על "Kaiser Jeep" על אמריקן מוטורס.
2 דלתות + חלון אחורי נפתח - הרדטופ קופה (גג קשיח)
הג'ירו ד'איטליה 2019 (באיטלקית: Giro d'italia 2019) הוא המהדורה ה-102 של מרוץ הג'ירו ד'איטליה, אחד משלושת הגרנד טורס בענף אופני הכביש.
המרוץ התקיים בין ה-11 במאי ל-2 ביוני, וכלל 21 קטעים, שמתוכם שלושה קטעים של נגד השעון (ביניהם קטע הפתיחה בבולוניה וקטע הסיום בורונה).
במרוץ ניצח ריצ'רד קאראפאס (מוביסטאר) מאקוודור בזמן של 90:45.1 שעות, כשהוא מקדים את וינצ'נצו ניבאלי (בחריין מרידה) האיטלקי ב-1:05 דקות ואת פרימוז' רוגליץ' (יומבו–ויסמה) הסלובני ב-2:30 דקות.
המרוץ אורגן על ידי חברת RCS, כמו שאר מהדורות הג'ירו וכלל בסך הכל כ-3,546 קילומטרים.
עם ניצחונו של קאראפאס, הוא הפך לאקוודורי הראשון שמנצח את המרוץ, ולדרום האמריקאי השני שמנצח את המרוץ אחרי נאירו קינטנה ב-2014. בשאר בקטגוריות, פסקל אקרמן ניצח את קטגוריית הנקודות והפך לגרמני הראשון שעושה את זה.
ג'וליו צ'יקונה האיטלקי ניצח את קטגוריית ההרים ומיגל אנחל לופס ניצח את קטגוריית הרוכב הצעיר במרוץ בפעם השנייה ברציפות.
בקטגוריית הקבוצות, ניצחה קבוצת מוביסטאר, שבה נמצא מנצח המרוץ קאראפאס וגם מי שסיים רביעי את המרוץ, מיקל לנדה.
במרוץ משתתפות 22 קבוצות, שמתוכן 18 הוא מדרג הוורלד טור הבכיר וארבע מדרג הפרו קונטיננטל שהוזמנו למרוץ על ידי החברה המארגנת, RCS.
המנצח של המרוץ בשנת 2013 ו-2016 וינצ'נצו ניבאלי (בחריין מרידה) ביחד עם המנצח של שנת 2017, טום דימולן (קבוצת סאנווב) התחרו במרוץ.
גם סיימון ייטס (מיצ'לטון - סקוט) שהיה אחד מהרוכבים הדומיננטיים במהדורה של 2018 התחרה, ביחד עם מנצח קטגוריית הרוכב הצעיר של 2018, מיגל אנחל לופס (אסטנה) ופרימוז' רוגליץ' (יומבו–ויסמה).
גם מי שסיים את המרוץ במקום ה-3 ב-2015, מיקל לנדה התחרה, ביחד עם בן קבוצתו שסיים את המרוץ ב-2018 במקום הרביעי, ריצ'רד קאראפאס.
גם רפא מייקה (בורה–הנסגרוהה) נבחר להוביל את קבוצתו, כשבאוקה מולמה (טרק-סגפרדו) ואילנור זאקארין (CCC) מובילים את קבוצותיהם.
אליה ויוויאני (דקונינק קוויק-סטפ), המנצח של קטגוריית הנקודות ב-2018 ומי שהגיע לג'ירו כאלוף איטליה השתתף במרוץ, ביחד עם ארנו דמאר (Groupama–FDJ) שעורך את ההופעה השלישית שלו במרוץ וקיילב יואן (מיצ'לטון - סקוט), שניצח קטע אחד במרוץ ב-2017. גם מנצח קטגוריית הנקודות ב-2017, פרננדו גאביריה (יו.
אמירטס), פסקל אקרמן (בורה–הנסגרוהה) שערך את הופעת הבכורה שלו במרוץ וג'אקומו ניצולו (דיימנשן דאטה) שניצח את קטגוריית הנקודות במרוץ ב-2015 ו-2016. עוד ספרינטרים בולטים שהשתתפו הם: סימונה קונסוני (יו.
אמירטס), דווידה צ'ימולאי (Israel Start-Up Nation), מטאו מוסקטי (טרק-סגפרדו), סשה מודולו (EF Education First), יאקוב מרצ'קו (CCC ומנואל בלטי (אנדרוני).
עוד רוכבים בולטים שנטלו חלק במרוץ הם: אסטבן צ'אבס (מיצ'לטון - סקוט), ויקטור קמפנרטס (לוטו–סודאל), טנל קנגרט ויו קארת'י (EF Education First), בוב יונגלס (דקונינק קוויק-סטפ), דווידה פורמולו (בורה–הנסגרוהה), דומניקו פוצוביבו (בחריין מרידה), ג'וליו צ'יקונה (טרק-סגפרדו), טוני גלופן (AG2R La Mondiale), יון איסאגירה (אסטנה).
לאחר שבשנת 2018 המרוץ יצא לראשונה מגבולות אירופה והתחיל בישראל, בשנה זו חזר הג'ירו להתקיים באיטליה בלבד.
כריס פרום, המנצח של המרוץ ב-2018, הודיע בינואר 2019 שלא יגן על תוארו כמנצח הג'ירו ויחזור להתרכז בטור דה פראנס ב-2019.
המרוץ החל ב-11 במאי עם נגד השעון של 8.2 קילומטרים בבולוניה, כשהוא מסתיים בהיכל המדונה של לוקאס הקדוש, כשיותר משני הקילומטרים האחרונים הם בעלייה.
הרוכב שזינק ראשון והזניק את הג'ירו היה המנצח של 2017, טום דימולן.
הקטע השני למחרת, היה קטע גבעי של 205 קילומטרים, מבולוניה לפוצ'צ'יו.
הקטע הסתיים בספרינט רב משתתפים, כשפסקל אקרמן גובר על אליה ויוויאני וקיילב יואן, ומשיג את הניצחון הראשון שלו במרוץ בהופעת הבכורה שלו.
אקרמן גם עקף את פרימוז' רוגליץ' בקרב על קטגוריית הנקודות, עם 25 כאלו.
הקטע ה-3 היה גם קטע גבעי, של 220 קילומטרים מוינצ'י לאורבטלו.
גם הקטע הזה הסתיים בספרינט רב משתתפים ואליה ויוויאני ניצח אותו, אך נפסל מאוחר יותר והועבר למקום האחרון בפלוטון לאחר שעשה ספרינט מסוכן, שכלל גלישה לקו הספרינט של מטאו מוסקטי.
הניצחון הועבר לפרננדו גאביריה שסיים שני, כשארנו דמאר אחריו ופסקל אקרמן.
בעקבות כך עבר גאביריה להוביל את קטגוריית הנקודות, כשג'וליו צ'יקונה מוביל את קטגוריית ההרים, ובשאר הקטגוריות לא נרשם שינוי, כשפרימוז' רוגליץ' ממשיך להוביל את המרוץ.
הקטע ה-4 היה קטע גבעי של 235 קילומטרים, מאוברטלו לפראסקאטי.
במהלך הקילומטרים האחרונים במרוץ, רוחות צד פיצלו את הפלוטון וצימצמו אותה לדבוקה קטנה של כמה רוכבים מקדימה, שכוללים את מוביל המרוץ פרימוז' רוגליץ', קיילב יואן, דייגו אוליסי ופסקל אקרמן, כרוכבים הבולטים.
800 מטר לסיום התקיף קאראפאס, קיילב יואן הצליח לסגור ממנו את הפער אך זה היה מאוחר מדי כשקאראפאס ניצח, יואן שני ואוליסי סוגר את השלישייה הראשונה.
רוגליץ' סיים שתי שניות אחריהם, כשוינצ'נצו ניבאלי, מיגל אנחל לופס, סיימון ייטס, ורפא מייקה מפסידים 18 שניות, כשפאוול סיבאקוב מפסיד 25 שניות.
אך המפסיד הגדול של היום הזה היה טום דימולן, שהפסיד 4:04 דקות ויצא מתמונת הדירוג הכללי.
במהלך הקטע פרשו דני נאבארו ומתי ברשל, כשחואן סבסטיאן מולאנו לא זינק לקטע ופרש גם הוא עקב כך.
פסקל אקרמן, שסיים רביעי את הקטע, חזר להוביל את קטגוריית הנקודות.
קטע 5 במרוץ היה קטע גבעי, של 140 קילומטרים מפראסקטי לטראקינה.
בקטע השיג פסקל אקרמן את הניצחון השני שלו במרוץ, מקדים את פרננדו גאביריה וארנו דמאר, ומגדיל את הפער שלו בקרב על קטגוריית הנקודות, כשבשאר הקטגוריות לא היה שינוי.
טום דימולן החליט לפרוש מהמרוץ לאחר 4:04 הדקות שאיבד בקטע הרביעי.
גם ילה וננדרט (לוטו–סודאל) וקריסטיאן קורן (בחריין מרידה) נטשו את המרוץ.
הקטע ה-6 במרוץ היה גם גבעי, כשהוא כולל 238 קילומטרים מקסינו לסן ג'ובאני רוטונדו.
הקטע הזה גם היה קטע הבריחה הראשון במרוץ, לאחר שהבריחה, שכללה מספר רב של רוכבים שרדה עד הסיום.
בשלב מסוים התנתקו פאוסטו מאסנאדה וולריו קונטי משאר הרוכבים בקבוצת הבריחה ושמרו על ההובלה שלהם עד הסיום, כשמאסנאדה מנצח וקונטי 5 שניות אחריו, כשחוסה חואקין רוחאס מסיים שלישי, 38 שניות אחרי מאסנאדה.
הפלוטון הגיע 7:17 דקות אחרי המנצחיך בעקבות כך, עבר קונטי להוביל את המרוץ וכל תמונת הדירוג הכללי השתנתה לגמרי, כשרוגליץ' יורד למקום ה-11, 5:24 דקות אחרי קונטי, המוביל החדש.
גם תמונת קטגוריית הרוכב הצעיר השתנתה, כשג'ובאני קרבוני שהיה חלק מקבוצת הבריחה וסיים חמישי את אותו הקטע, עבר להוביל אותה.
בקטע עצמו, פרשו מן המרוץ לורנס טן דם ורוב פאוור.
הקטע ה-7 של המרוץ כלל 185 קילומטרים, והוזנק מואסטו כשהוא מסתיים בל'אקווילה.
גם הקטע הזה נגמר בניצחון של קבוצת הבריחה, כשפייו בילבאו (אסטנה) מנצח את הקטע, 5 שניות לפני טוני גלופן השני ודווידה פורמולו השלישי.
בדירוג הכללי, ולריו קונטי המשיך להוביל את המרוץ, כשחוסה חואקין רוחאס עובר למקום השני.
בשאר הקטגוריות המצב לא השתנה.
פרננדו גאביריה, המנצח של הקטע ה-3, פרש מן המרוץ במהלך הקטע, ביחד לורנס דה פלוס (יומבו–ויסמה) וסשה מודולו.
הקטע ה-8 במרוץ היה הקטע הארוך ביותר לאחר שכלל 239 קילומטרים, והיה הקטע הראשון בשבוע השני של המרוץ.
הקטע היה גבעי והוזנק מטורטורטו לידו, כשהוא מסתיים ב-פזארו.
הקטע הסתיים בספרינט רב משתתפים, וקיילב יואן השיג את הניצחון הראשון שלו במרוץ, מקדים את אליה ויוויאני ואת פסקל אקרמן.
המצב בקטגוריות השונות ובדירוג הכללי לא השתנה, אך ג'וליו צ'יקונה המשיך להגדיל את הפער שלו בקטגוריית ההרים.
הקטע ה-9 היה קטע נגד השעון השני במרוץ, לאחר קטע הפרולוג הראשון.
הוא כלל 32 קילומטרים והוזנק מריצ'ונה, כשהוא מסתיים בסן מרינו.
תוואי הקטע היה גבעי–הררי, ופרימוז' רוגליץ' השיג בקטע את הניצחון השני שלו במרוץ, מקדים את ויקטור קמפנרטס ב-11 שניות ואת באוקה מולמה השלישי בדקה שלמה.
אחד מיריבו הבולטים לדירוג הכללי, וינצ'נצו ניבאלי, ססיים רביעי, 1:05 דקות אחרי רוגליץ'.
גם סיימון ייטס ומיגל אנחל לופס הפסידו לרוגליץ' זמן בקטע, כשייטס מסיים במקום ה-31 ומפסיד 3:11 דקות, ולופס מסיים במקום ה-42 ומפסיד 3:45 דקות.
ריצ'רד קאראפאס סיים במקום ה-11, 1:55 דקות אחרי רוגליץ'.
מוביל המרוץ ולריו קונטי סיים במקום ה-38 והפסיד 3:34 דקות לרוגליץ'.
בעקבות כך עלה רוגליץ' עד למקום ה-2 הכללי, כשהוא מצמצם את הפער מקונטי ל-1:50 דקות.
גם תמונת קטגוריית הרוכב הצעיר השתנה, בזכות העובדה שננס פיטרס (AG2R La Mondiale) עשה תוצאה טובה יותר משל קארבוני, ועבר להוביל את הקטגוריה על חשבונו.
לפני תחילת הקטע פרש אומברטו אורסיני (ברדיאני–CSF).
למחרת (20 במאי) הגיע יום המנוחה הראשון מתוך שניים בג'ירו.
הרוכבים חזרו מיום המנוחה ב-21 במאי לקטע ה-10 במרוץ שהיה קטע מישורי, של 145 קילומטרים מראוונה למודנה.
כשארנו דמאר משיג את הניצחון הראשון שלו במרוץ, מקדים את אליה ויוויאני ואת רידיגר סליג (בורה–הנסגרוהה).
פסקל אקרמן, שהיה חלק מתאונה 2 קילומטרים לסיום, לא היה חלק מספרינט הסיום.
בעקבות הניצחון של דמאר הוא צימצם את הפער מאקרמן לנקודה אחת בלבד, כשלאקרמן 155 נקודות ולדמאר 154. גם קטע 11 למחרת היה מישורי, אך כלל מרחק רב יותר, 221 קילומטרים מקארפי עד לנובי ליגורה.
לפני תחילתו של הקטע פרש מטאו מוסקטי.
בקטע עצמו, קיילב יואן השיג את הניצחון השני שלו במרוץ לאחר הניצחון שלו בקטע השמיני, כשהוא מקדים את ארנו דמאר ופסקל אקרמן.
בזכות העובדה הזו שדמאר סיים שני ואקרמן שלישי, דמאר עקף את אקרמן בקטגוריית הנקודות ועלה למקום הראשון עם 194 כאלו, בעוד אקרמן עם 183.
קטע 12 סימן את בוא המרוץ להרים, לעליות, ותחילת מאבקי הדירוג הכללי.
בעקבות כך, נטשו את קיילב יואן שניצח את קטע 8 ו-11 ואליה ויוויאני, אלוף איטליה, שסיים ג'ירו מאכזב מבחינתו לאחר שלא הצליח לנצח אף קטע.
גם יאקוב מרצ'קו פרש מהמרוץ לאחר שלא עמדת במגבלת הזמן.
בקטע עצמו כלל 158 קילומטרים והיא בתוואי הררי, התחיל בקונאו והסתיים בפינרולו.
במהלך הקטע נוצרה קבוצת בריחה גדולה, במהלך הטיפוס למונטוסו הקבוצה הידללה וג'יאנלוקה בראמבילה (טרק - סגפרדו) לקח את מרבית הנקודות בטיפוס, ובעקבות כך עבר להוביל את קטגוריית ההרים, כשהוא עוקף את בן קבוצתו ג'וליו צ'יקונה שפספס את הכניסה לקבוצת הבריחה.
בקטע ניצח צ'זרה בנדטי (בורה–הנסגרוהה) מקבוצת הבריחה, לאחר שהקדים בספרינט הסיום את דמיאנו קרוסו (בחריין מרידה) ואת אדי דונבאר (אינאוס) .
מי שסיים שישי את הקטע ובפער של 25 שניות מבנדטי הוא יאן פולאנץ (יו.
אמירטס) שלפני הקטע דורג במקום ה-25 הכללי, 5:24 דקות מבן קבוצתו, ולריו קונטי, שהפסיד בקטע ה-12 10:37 דקות מבנדטי, כששאר רוכבי הדירוג הכללי מלבד מיקל לנדה ומיגל אנחל לופס (7:35 דקות פער) מסיימים ביחד, בפער של 8:03 דקות.
בעקבות כך פולאנץ עבר להוביל את המרוץ, וקונטי התדרדר למקום השלישי, כשגם רוגליץ' חולף על פניו ונשאר במקום השני.
יו קארת'י, סיים ביחד עם שאר דבוקת הדירוג הכללי, בעוד שננס פיטרס לא, ובכך עבר קארת'י להוביל את הקטגוריה.
גם הקטע ה-13 היה הררי, הוא התחיל בפינרולו והסתיים בעלייה לצ'רזולה ריאל (אגם סרו) וכלל 196 קילומטרים.
גם הקטע הזה הסתיים בניצחון של קבוצת הבריחה, כשאילנור זאקארין שהיה חלק ממנה ניצח את השלב, מקדים את מיקל נייבה ב-35 שניות.
מיקל לנדה, שהתקיף בשלב מוקדם של הטיפוס, סיים שלישי, 1:20 דקות מזאקארין.
ריצ'רד קאראפאס גם הוא הרוויח זמן, לאחר שסיים במקום הרביעי, 1:45 דקות מזאקארין.
באוקה מולמה שגם היה חלק מקבוצת הבריחה, סיים חמישי.
ניבאלי ורוגליץ' סיימו ביחד, 2:57 דקות מזאקארין, במקומות ה-8 וה-7 בהתאמה.
מיגל אנחל לופס הפסיד זמן ליריביו העיקרים לאחר שסבל מבעיה מכנית באופניים, וסיים במקום ה-11, 4:19 דקות מזאקארין אך ניצחה במקום השני בקטגוריית הרוכב הצעיר, (אותה הוביל בתחילת המרוץ) לפאוול סיבאקוב, שלקח אותה מיו קארת'י שסבל מיום רע גם כן.
גם סיימון ייטס סבל מעוד יום רע, לאחר שסיים במקום ה-17, 5:00 דקות מזאקארין.
יאן פולאנץ, מוביל המרוץ, התקשה לעמוד בקצב של הרוכבים הבכירים אך הצליח לשמור על ההובלה שלו במרוץ, כשסיים במקום ה-15, 4:39 דקות מזאקארין.
פולאנץ הוביל את הדירוג הכללי בפער של 2:25 דקות מרוגליץ' ו-2:56 דקות מזאקארין שעלה למקום השלישי בעקבות ניצחונו, סיימון ייטס התדרדר למקום ה-12, 8:12 דקות מפולאנץ.
כשבאוקה מולמה ניצב במקום הרביעי הכללי, 3:06 דקות מפולאנץ.
ניבאלי ניצב במקום החמישי, 4:09 דקות פער מפולאנץ.
ולריו קונטי, שלפני השלב היה ממוקם שלישי, יצא לגמרי מתמונת הדירוג הכללי לאחר שסבל מיום גרוע.
ג'וליו צ'יקונה החזיר לעצמו את המקום הראשון בקטגוריית הנקודות, לאחר שלקח את מרבית הנקודות בשלב בטיפוסים השונים.
טאו גייגן הארט (אינאוס), לואיס ורווייקה (סאנווב), ג'ובאני לונארדי (ניפו–ויני פאנטיני–פאייזנה) ואיגנאטס קונובאלובאס (Groupama–FDJ) פרשו מהמרוץ במהלך הקטע, כשרוג'ר קלוגה (לוטו–סודאל), ג'אקומו ניצולו (דיימנשן דאטה) וג'יימס נוקס (דקונינק קוויק-סטפ) לא זינקו לקטע ופרשו גם הם.
הקטע ה-14 היה הקטע הראשון של השבוע השלישי והאחרון במרוץ, הוא התחיל בסנט וינסנט והסתיים בקורמאיור, באתר הסקי מונטה ביאנקו.
הקטע כלל 131 קילומטרים והיה בתוואי הררי כמו קודמו.
במהלך הקטע הידק ג'וליו צ'יקונה את אחיזתו בחולצה הכחולה של מוביל קטגוריית ההרים, לאחר שלקח את מרבית הנקודות בטיפוסים השונים גם בקטע הזה.
במהלך הטיפוס לקול סן קרלו, נשר מוביל המרוץ יאן פולאנץ מדבוקת הדירוג הכללי.
הטיפוס כלל הרבה התקפות של רוכבים שונים ודבוקת הדירוג הכללי אף תפסה את קבוצת הבריחה, שהבולטים שהתקיפו מתוך דבוקת הדירוג הכללי היו מיגל אנחל לופס, וינצ'נצו ניבאלי וסיימון ייטס.
אך אף אחד מהם לא הצליח לברוח ליריביו.
27.7 קילומטרים לסיום, התקיף ריצ'רד קאראפאס, רוגליץ' וניבאלי לא עקבו אחר ההתקפה שלו, ונתנו לו לברוח מטעמים אסטרטגיים.
קאראפאס, שדורג בתום הקטע ה-13 במקום ה-6, 4:22 דקות מפולאנץ ו-1:59 דקות מרוגליץ' במקום השני.
קאראפאס הצליח לשמור על הפער שלו וניצח את הקטע, 1:30 דקות מסיימון ייטס שהתקיף גם הוא בקילומטרים האחרונים וצמצם נזקים, ו-1:57 דקות משאר דבוקת הדירוג הכללי, שמוביל אותה וינצ'נצו ניבאלי שסיים שלישי.
יאן פולאנץ שסבל מיום רע וסיים 7:41 דקות אחרי קאראפאס.
בעקבות כך עבר קאראפאס להוביל את המרוץ, כשהוא מוביל על רוגליץ' בשבע שניות ועל וינצ'נצו ניבאלי ב-1:47 דקות.
באוקה מולמה ואילנור זאקארין סבלו שניהם מיום רע בקטע ה-14, איבדו דקות רבות והתדרדרו בדירוג.
רפא מייקה התייצב במקום הרביעי עם 2:10 דקות מקאראפאס ומיקל לנדה סגר את חמשת הראשונים עם פער של 2:50 דקות.
אנריקו בארבין (ברדיאני–CSF) וסם אומן (סאנווב) פרשו במהלך הקטע.
הקטע ה-15 התחיל באיוורה והסתיים בקומו, הוא כלל 232 קילומטרים בסך הכל והיה בתוואי גבעי.
הקטע שוב הלך לבריחה, כששני רוכבים, דריו קאטלדו (אסטנה) ומאתיה קאטנו (אנדרוני) היו בקבוצת הבריחה לבדם, ולבסוף קאטלדו גבר על קאטנו וניצח את השלב.
במהלך הטיפוס לצ'יבילג'יו, התקיף וינצ'נצו ניבאלי, קאראפאס הצליח לעמוד בקצב של ניבאלי ונצמד אליו, אך רוגליץ' לא.
ובמהלך הירידה מהצ'יבילג'יו, התרסק רוגליץ'.
בסופו של דבר סיימון ייטס המשיך לצמצם נזקים וסיים שלישי, 11 שניות אחרי קאטלדו המנצח וקטאנו.
כשהוא מסיים ביחד עם ניבאלי וקאראפאס.
רוגליץ' הפסיד 51 שניות וקאראפאס הגדיל ממנו את הפער בדירוג הכללי ל-47 שניות, כשוינצ'נצו ניבאלי שומר על המקום השלישי, 1:47 דקות מקאראפאס.
במהלך הקטע פרש יספר דה בויסט (לוטו–סודאל).
למחרת, ב-27 במאי, הגיע יום המנוחה השני והאחרון של המרוץ.
הרוכבים חזרו מיום המנוחה למחרת, לקטע ה-16 ההררי.
קטע של 194 קילומטרים מלוורה לפונטה די לגנו.
הקטע היה אמור לכלול את הפאסו די גאביה, העלייה שהייתה אמורה להיות ה"צ'ימה קופי" של המרוץ, אך בשל תנאי מזג אוויר קשים שכללו שלג, מסלול המרוץ שונה והפאסו די גאביה הוחלף במוטירולו.
ג'וליו צ'יקונה לקח את מרבית את הנקודות בעליות בשלב, כולל את הנקודות על המוטרילו, והבטיח את הניצחון בקטגוריית ההרים.
בזירת הדירוג הכללי, רוגליץ' המשיך להתקשה ונשר מהקבוצה של ניבאלי וקאראפאס, כשניבאלי ניסה לנער גם את קאראפאס ללא הצלחה.
פאוול סיבאקוב, שהוביל את קטגוריית הרוכב הצעיר, סיים 2:03 אחרי הדבוקה של ניבאלי וקאראפאס, ובעקבות כך איבד את ההובלה בקטגוריית הרוכב הצעיר בחזרה למיגל אנחל לופס.
עוד רוכב שאיבד זמן הוא רפא מייקה, כשהוא מסיים יותר מ-3 דקות אחרי הדבוקה של ניבאלי וקאראפאס.
בעקבות כך תמונת הדירוג הכללי השתנתה, כשריצ'רד קאראפאס המשיך להוביל את המרוץ, בפער של 1:47 דקות מוינצ'נצו ניבאלי שמדיח את פרימוז' רוגליץ' למקום השלישי, 2:09 דקות מקאראפאס.
מיקל לנדה במקום הרביעי, 3:15 דקות מקאראפאס.
כשבאוקה מולמה סוגר את החמישייה הראשונה בפער של 5 דקות.
במהלך הקטע פרשו אנדרה באג'יולי (אנדרוני–ג'יאקטולי) וטוני גלופן (AG2R la Mondiale).
ברנט בוקוולטר (מיצ'לטון - סקוט) פרש גם הוא לאחר שלא זינק לשלב.
הקטע ה-17 כלל 181 קילומטרים, מקומזאדורה ל-אנטרסלווה/אטהולץ והיה בתוואי גבעי.
גם המרוץ הזה כלל קבוצת בריחה גדולה.
17 קילומטרים לסיום, התקיף ננס פיטרס (AG2R La Mondiale) ותפס פער על שאר קבוצת הבריחה, שמר עליו עד הסיום והשיג את הניצחון הראשון שלו בקריירה.
ריצ'רד קאראפאס הרוויח 7 שניות נוספות על ניבאלי ורוגליץ', לאחר שסיים ביחד עם מיגל אנחל לופס.
מיקל לנדה גם הוא הרוויח שניות, לאחר שסיים 19 שניות לפני רוגליץ' וניבאלי, וצמצם את הפער מרוגליץ' במקום השלישי.
במהלך הקטע פרש ויאצ'סלב קוזנצוב (קטושה–אלפסין).
בקטע ה-18, שהיה הקטע המישורי-גבעי האחרון במרוץ, כלל 222 קילומטרים והוזנק מואלדורה, כשהוא מסתיים בסנטה מריה די סלה, לפני תחילת הקטע פרש ולריו קונטי, שלבש את החולצה הוורודה כמה ימים.
הקטע הזה הייתה ההזדמנות האחרונה של הספרינטרים, לקראת הישורת האחרונה של המרוץ.
בשלב מוקדם במרוץ יצאה קבוצת הבריחה שכללה שלושה רוכבים, מירקו מאסטרי (ברדיאני–CSF), ניקו דנז (AG2R La Mondiale) ו-דמיאנו צ'ימה (ניפו ויני פאנטיני פאייזנה).
הפלוטון התנהל בזחיחות והתעורר מאוחר מדי, כשהפער של שלושת הבורחים היה גדול מאוד.
הם הצליחו לסגור כמעט את כל הפער בקילומטרים האחרונים ובמהלך ספרינט הסיום הספרינטרים הבכירים הצליחו לתפוס את מאסטרי ודנז, אבל לא את צ'ימה שחצה את הקו ראשון והשיג ניצחון ראשון לקבוצתו אי פעם בג'ירו ד'איטליה, באותו זמן של פסקל אקרמן שסיים שני וסימונה קונסוני (יו.
אמירטס) ששימש כספרינטר הקבוצה לאחר פרישתו של גאביריה.
ארנו דמאר סיים את הקטע במקום השמיני ובעקבות כך איבד את ההובלה בקטגוריית הנקודות לפסקל אקרמן שחזר להוביל אותה, עם 233 נקודות, כדמאר שני עם 226 נקודות.
הקטע ה-19 למחרת, היה קטע הררי, הוא כלל 151 קילומטרים מטרווסיו לסן מרטינו די קאסטרוזה.
גם במרוץ הזה קבוצת הבריחה ניצחה כשאסטבן צ'אבס (מיצ'לטון - סקוט) השיג את הניצחון הראשון של קבוצתו, מקדים את אנדרה וונדראמה ב-10 שניות ואת אמארו אנטואנש ב-12 שניות.
תמונת הדירוג הכללי לא השתנתה שכל הרוכבים הבולטים סיימו ביחד, חוץ מפאוול סיבאקוב שסיים שש שניות אחרי הדבוקה של הדירוג הכללי וסיימון ייטס שסיים ארבע שניות אחרי הדבוקה של הדירוג הכללי.
הקטע ה-20 היה קטע הכביש האחרון במרוץ והקטע הלפני האחרון במרוץ בכללי, לקראת נגד השעון מחר.
הוא כלל 194 קילומטרים מפלטרה למונטה אוונה.
הקטע כלל עליות שונות לאורך כל המרוץ, כשהעלייה הראשונה הייתה ה"צ'ימה קאמפו" והעלייה הגבוהה ביותר הייתה ה"פאסו מאנגן", ה"צ'ימה קופי" של המרוץ.
ג'וליו צ'יקונה שכבר הבטיח מעשית את הניצחון בקטגוריית הנקודות היה חלק מקבוצת הבריחה ולקח נקודות נוספות.
בקטע היו התקפות רבות של רוכבי הדירוג כללי, אך כל אחת מהם מוביל המרוץ ריצ'רד קאראפאס שרד בהצלחה.
בעלייה האחרונה של המרוץ, אוהד כנראה הפריע למיגל אנחל לופס וגרם לו להתרסק, לופס בתגובה הכה את האוהד ואחרי זה המשיך לרכוב, אך מאוחר יותר לא ספג ענישה מהמארגנים או מה-UCI.
גם פרימוז' רוגליץ' המשיך להיראות רע, לאחר שלא עמד בקצב של קאראפאס, ניבאלי ולנדה, שתפסו בהמשך את קבוצת הבריחה המצומצמת.
הדבוקה המאוחדת הגיעה ביחד לקו הסיום, כשפייו בילבאו משיג את הניצחון השני שלו במרוץ, מקדים את מיקל לנדה וג'וליו צ'יקונה.
קאראפאס וניבאלי סיימו ארבע שניות אחריהם, במקומות ה-4 וה-5 בהתאמה.
רוגליץ' סיים את הקטע במקום ה-14, 54 שניות מבילבאו וירד למקום הרביעי הכללי, כשהוא נעקף על ידי מיקל לנדה.
לופס סיים את הקטע במקום ה-18, 1:49 דקות מבילבאו.
בעקבות כך הבטיח קאראפאס מעשית את הניצחון במרוץ, כשהוא מוביל ב-1:54 דקות על ניבאלי, 2:53 דקות על לנדה ו-3:16 דקות על רוגליץ', כשבאוקה מולמה חמישי עם 5:51 דקות פער.
פלוריאן סנשל (דקונינק קוויק-סטפ) פרש במהלך השלב.
הקטע ה-21 והאחרון של המרוץ התקיים ברחבי ורונה, כשהוא מתחיל ומסתיים שם.
הקטע היה גם קטע נגד השעון השלישי של המרוץ, לאחר שכלל 15 קילומטרים.
את הקטע ניצח צ'אד האגה (סאנווב) האמריקאי, שהשיג את הניצחון הראשון שלו כרוכב אופניים מקצועני בשנים האחרונות, מקדים את ויקטור קמפנרטס ב-4 שניות ואת תומאס דה חנט ב-6 שניות.
זה גם היה הניצחון היחיד של סאנווב במרוץ, לאחר הפרישה המוקדמת של טום דימולן מהמרוץ.
ריצ'רד קאראפאס סיים את הקטע במקום ה-36, 1:12 דקות מהאגה.
ניבאלי אומנם סיים את הקטע במקום טוב יותר, המקום התשיעי, אך בפער של 23 שניות מהאגה, שלא היה מספיק בשביל לעקוף את קאראפאס.
רוגליץ' סיים את הקטע במקום ה-10, 26 שניות מהאגה והחזיר לעצמו את המקום בפודיום לאחר שהדיח את לנדה חזרה למקום הרביעי, כשלנדה סיים את הקטע במקום ה-21, 57 שניות מהאגה המנצח.
מיגל אנחל לופס סבל מעוד יום רע וחוסר מזל לאחר שסיים במקום ה-43, 1:20 דקות מהאגה.
בעקבות כך לופס נעקף על ידי רפא מייקה וירד למקום השביעי הכללי, כשמייקה מטפס למקום השישי.
למרות זאת, זה הספיק ללופס בשביל לנצח בפעם השנייה את קטגוריית הרוכב הצעיר, 1:30 דקות מפאוול סיבאקוב, שסיים במקום התשיעי הכללי את המרוץ.
לאחר תום הקטע, זה נעשה רשמי וסופי, ריצ'רד קאראפאס ניצח את הג'ירו ה-102, מקדים את וינצ'נצו ניבאלי ב-1:05 דקות ואת פרימוז' רוגליץ' ב-2:30 דקות.
קים ג'י-סו (בקוריאנית: 김지수, באנגלית: Kim Jisoo) הידועה בפשטות כג'יסוּ, היא זמרת ושחקנית דרום קוריאנית המבוססת בדרום קוריאה כחברה בלהקת הבנות בלאקפינק שהורכבה על ידי YG אנטרטיינמנט המכילה ארבע בנות, כאשר היא חברת הלהקה הכי מבוגרת.
קים ג'י-סו נולדה ב-3 בינואר 1995, בגונפו, קיונגי, דרום קוריאה.
היא סיימה את לימודיה בתיכון בבית הספר לאמנויות הבמה סיאול.
בשנת 2011 ניגשה ג'יסו לריאיון לחברה YG אנטרטיינמנט בתור דוגמנית אותו היא עברה אך YG ראו את הפוטנציאל של ג'יסו להצליח בתעשיית הקיי-פופ בתור זמרת ובכך שונה המסלול שלה למסלול אימונים משולב לזמרים.
בזמן תקופת אימוניה ובשנת 2015, הופיעה ג'יסו בדרמה של רשות השידור KBS2 בשם "The Producers" ביחד עם סנדרה פארק מלהקת הבנות 2NE1 וקנג סונג-יון של להקת הבנים "Winners" הנמצאים גם הם תחת YG.
באותה שנה הופיעה ג'יסו גם במספר פרסומות של סמסונייט לצד השחקן לי מין הו, פרסומות ל-Smart Uniform, LG Electronics וניקון.
בנוסף לכך שג'יסו מדברת קוריאנית כשפת אם, היא יודעת לדבר ביפנית וסינית ברמה גבוהה.
ב-8 באוגוסט 2016 פרצה ג'יסו עם Blackpink כאשר הופיעו לראשונה עם סינגל הבכורה "Boombayah" המרכיב את פלייליסט הבכורה המורחב שלהן Square Up, אותו הן הוציאו בשילוב מיני-אלבום אחר בשם Kill This Love, ביחד עם שני פלייליסטים מורחבים יפנים בשם Blackpink in Your Area ו-Blackpink.
ב-26 ביוני 2020, יצא ללהקה סינגל קאמבק חדש בשם "How You Like That", אשר הגיע למקומות הראשונים בטבלות להיטים ברחבי העולם.
ב-5 בפברואר 2017 ועד 4 בפברואר 2018 ג'יסו הצטרפה לתוכנית Inkigayo בתור מנחה לצד ג'ין-יאנג מלהקת הבנים Got7 ודו-יאנג מהלהקה NCT.
ב -3 ביוני 2019 אושר כי ג'יסו תשתתף לזמן קצר בתוכנית הדרמה "Arthdal Chronicles" של רשות השידור TVN לצד הזמר ניק-הון של להקת הבנים 2PM.
לשיר הסולו שלה בהופעה של בלאקפינק בשנת 2019, ג'יסו בחרה לבצע קאבר לשיר "Clarity" מאת זד, בשילוב עם מילים בקוריאנית אשר כתבה בעצמה.
בדצמבר 2021 עלתה לאוויר הסדרה "snowdrop" בה משתתפת ג'יסו בתפקיד הראשי.
זוהי הפעם הראשונה בה שיחקה ג'יסו תפקיד ראשי בדרמה.
בסוף ינואר 2022, YG אישרה כי ג'יסו עומדת להוציא שיר סולו לקראת סוף 2022.
בתחילת מרץ 2022 ג'יסו השתתפה באירוע שבוע האופנה בפריז, היא הלכה לתצוגת האופנה של מותג האופנה שהיא פרזנטורית שלו "דיור".
ב-31 במרץ 2023 ג'יסו הוציאה לאור את אלבום סינגל הבכורה שלה Me, ומתוכו יצאו שני שירים, Flower ו-All Eyes on Me.
ב-21 בפברואר 2024 ג'יסו פתחה את חברה הסולו שלה הנקראת בליסו, החברה תעסוק בג'יסו גם כזמרת סולו, אך בעיקר במשחק שלה.
ב-14 בפברואר 2025 יצא אלבום הסולו הראשון שלה.
בפברואר 2025 עלתה הסדרה "Newtopia" בפריים וידאו הכוללת את ג'יסו בקומדיה רומנטית עם טוויסטים של זומבים.
בחודש ספטמבר 2018, ג'יסו וחברתה ללהקה רוזה חתמו לדגמן ולשמש לפרזנטוריות של מותג קוסמטיקה דרום קוריאני בשם "Kiss Me".
בחודש דצמבר של שנת 2019, ג'יסו הוחתמה כהפרזנטורית המקומית עבור מותג היופי של Dior בשם "Dior Beauty".
בסקר המוזיקה השנתי של גאלופ קוריאה לשנת 2018, ג'יסו נבחרה לכוכבת העשירית הכי פופולרית בדרום קוריאה לאותה שנה.
נכון ליוני 2023, ג'יסו היא כוכבת הקיי-פופ השלישית הנעקבת ביותר באינסטגרם עם יותר מ-73 מיליון עוקבים.
באותה שנה דורגה ג'יסו גם ככוכבת הקיי-פופ השישית הפופולרית ביותר בסקר שנערך על חיילים שעושים שירות צבאי חובה בדרום קוריאה.
+ שנה רשות שידור שם תפקיד אזכור 2017–2018 SBS Inkigayo מנחה
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס הווידאו קליפים של MTV2025הקיי-פופ הטוב ביותר"Earthquake"פרס MAMA2025הזמרת הטובה ביותרג'יסוהופעת הריקוד הטובה ביותר – זמרת"Earthquake"
ג'ירו ד'איטליה 2020 (באיטלקית: Giro d'Italia 2020) הוא המהדורה ה-103 של הג'ירו ד'איטליה, מרוץ האופניים השני בחשיבותו בעולם ואחד משלושת מרוצי האופניים הנקראים גרנד טורס.
המרוץ תוכנן להתחיל עם שלושה קטעים בהונגריה ולכלול בסך הכל מרחק מצטבר של 3,497.9 קילומטרים בין ה-9 ל-31 במאי, אך בשל התפרצות מגפת הקורונה באיטליה, המרוץ נדחה ולאחר מכן שובץ מחדש בין ה-3 ל-25 באוקטובר, כשהפתיחה בהונגריה בוטלה ושלושת הקטעים הראשונים שהיו אמורים להתקיים שם הוחלפו.
במרוץ ניצח טאו גייגן הארט הבריטי מאינאוס גרנדיירס, מקדים ב-39 שניות את ג'אי הינדלי וב-1:29 דקות את וילקו קלדרמן, שניהם מסאנווב.
בקטגוריית הנקודות ניצח ארנו דמאר (Groupama–FDJ), כשהוא גם מנצח ארבעה קטעים במרוץ.
רובן גריירו (EF Pro Cycling) ניצח בקטגוריית ההרים, כשגם הוא ניצח קטע אחד.
כל 18 קבוצות ה-"וורלד טים" התחרו במרוץ, ועוד שלוש קבוצות מדרג ה-"פרו טים" המשני.
יומבו–ויסמה ומיצ'לטון - סקוט פרשו מהמרוץ לפני קטע 10 לאחר מקרי קורונה חיוביים בקבוצות.
אמירטס דייגו אוליסי מיקל ביירג ולריו קונטי ג'ו דומברווסקי פרננדו גאביריה ברנדון מקנולטי חואן סבסטיאן מולאנו מקסימיליאנו ריצ'זה 201 202 203 204 205 206 207 208
ריצ'רד קאראפאס, מנצח המרוץ ב-2019, החליט ביחד עם קבוצתו, אינאוס גרנדיירס, שלא להגן על תוארו ולהתרכז במקום זה בטור דה פראנס ובוואלטה אספניה, כשאינאוס שלחה את גריינט תומאס, מנצח טור דה פראנס 2018, להוביל את קבוצתה במרוץ.
וינצ'נצו ניבאלי, שניצח את מהדורות 2016 ו-2013 הוביל את קבוצת טרק-סגפרדו, כשסיימון ייטס הוביל את מיצ'לטון - סקוט ופייו בילבאו הוביל את בחריין מקלארן.
לאסטנה, היו שלושה מובילים פוטנציאליים, מיגל אנחל לופס, יאקוב פוגלסן ואלכסנדר ולאסוב.
פטר סאגאן (בורה–הנסגרוהה), שניצח את קטגוריית הנקודות בטור דה פראנס שבע פעמים, התחרה לראשונה בג'ירו.
ספרינטרים נוספים שנטלו חלק במרוץ היו אליה ויוויאני (קופידיס), שניצח ארבעה קטעים ואת קטגוריית הנקודות ב-2018 במדי דקונינק קוויק-סטפ, אלבארו הודג' (דקונינק קוויק-סטפ), ארנו דמאר (Groupama–FDJ), רודי ברבייה, דווידה צ'ימולאי, וריק צאבל (Israel Start-Up Nation), מייקל מת'יוס (סאנווב), פרננדו גאביריה, מקסימיליאנו ריצ'זה וחואן סבסטיאן מולאנו (יו.
הג'ירו יצא לדרך עם קטע נגד השעון, כמו שקרה גם במהדורות של 2018 ו-2019, הקטע כלל 15 ק"מ ממונריאלה לפלרמו, בקילומטר הראשון של הקטע נכללה עלייה מהקטגוריה הרביעית, ומי שירכוב אותה בזמן הנמוך ביותר יהיה למוביל בקטגוריית ההרים.
בקטע ניצח אלוף העולם פיליפו גאנה (אינאוס גרנדיירס) לאחר שהקדים ב-22 שניות את ז'ואאו אלמיידה (דקונינק קוויק-סטפ) ואת מיקל ביירג (יו.
אמירטס), בקטגוריית ההרים הוביל ריק צאבל (Israel Start-Up Nation), כשהוא משיג לקבוצה הישראלית הובלה בקטגוריה לראשונה בתולדותיה.
במהלך הקטע פרש לוקה קובילי (ברדיאני–CSF) ומיגל אנחל לופס (אסטנה.
קובילי פרש לאחר שלא עמד במגבלת הזמן, בעוד שלופס פרש לאחר שהתרסק לקראת נקודת מדידת הזמן השנייה בקטע.
קבוצתו של גאנה, אינאוס גרנדיירס, גם הובילה בקטגוריית הקבוצות.
קטע 2 כלל 149 ק"מ מאלקאמו לאגריג'נטו, הקטע הסתיים בעלייה בקטגוריה רביעית, באורך של 3.7 קילומטרים בשיפוע ממוצע של 5.2%.
אמירטס) ניצח בקטע לאחר שגבר על פטר סאגאן (בורה–הנסגרוהה) ומיקל הונורה (דקונינק קוויק-סטפ), הפלוטון, מובל בידי מייקל מת'יוס (סאנווב) הגיע ארבע שניות אחריהם.
גאנה נשאר בהובלת המרוץ, אך הפסיד את ההובלה בקטגוריית הנקודות לאוליסי, כשסאגאן עבר להוביל בקטגוריית ההרים על חשבון צאבל.
במהלך הקטע אסטנה ספגה אבדה נוספת, לאחר שאלכסנדר ולאסוב פרש מהמרוץ לאחר שסבל מהרעלת מזון.
קטע 3 כלל 150 ק"מ מאנה לעלייה הידועה באתנה, הקטע היה הקטע ההררי הראשון בג'ירו ואחד מהיחידים שהסתיים בפסגה.
כמו ב-2017, גם הפעם קבוצת הבריחה ניצחה באתנה, כשג'ונתן קאייסדו (EF Pro Cycling) ניצח בקטע, מקדים ב-21 שניות את ג'ובאני ויסקונטי (ויני–צאבו–KTM), הארם ואנהוקה (לוטו–סודאל, שהתקיף מהפלוטון, סיים שלישי בפער של 30 שניות מקאייסדו.
ז'ואאו אלמיידה הפך למוביל המרוץ החדש, שנייה בלבד מקאייסדו, ודקונינק קוויק-סטפ גם עברה להוביל את דירוג הקבוצות, לאחר שגאנה חצה את קו הסיום 19:47 דקות אחרי קאייסדו, אך שימש כפועל בכל מקרה.
קאייסדו עבר להוביל בקטגוריית ההרים.
הקטע ה-4 היה קטע גבעי, 140 ק"מ מקטניה לוילאפרנקה טירנה, במהלך הקטע הייתה רק עלייה מדורגת אחת בקטגוריה שלישית, ה-"פורטלה מנדרצי", באורך של 12.4 קילומטרים ושיפוע ממוצע של 5.2%.
למרות זאת, הקטע היה הקטע הראשון שהסתיים בספרינט רב משתתפים, שהסתיים בניצחונו של ארנו דמאר (Groupama–FDJ), שהקדים את פטר סאגאן ודווידה בלריני (דקונינק קוויק-סטפ).
בעקבות המקום השני שלו, סאגאן עבר להוביל בקטגוריית הנקודות, בעוד ששאר הקטגוריות לא נרשמו שינויים.
לפני תחילת הקטע פרש גריינט תומאס (אינאוס גרנדיירס), שנחשב לאחד הפייבוריטים לניצחון כללי במרוץ, לאחר שהתרסק פעמים במהלך הקטע ה-3, פעם אחת באזור הנייטרלי ובפעם השנייה לאחר שעלה על בקבוק שנפל לאחד הרוכבים והתרסק במהירות גבוהה, למרות זאת תומאס הצליח לסיים את הקטע כאמור, אך לא זינק לקטע הרביעי.
פיליפו גאנה ניצח את הקטע, לאחר שהיה חלק מהבריחה המוקדמת של הקטע ובסופו של דבר התקיף בעלייה האחרונה והמשיך בריחת סולו עד לניצחון, מקדים את הפלוטון שהובל בידי פטריק קונראד (בורה–הנסגרוהה) ואת אלמיידה ב-38 שניות.
גאנה גם עבר להוביל בקטגוריית ההרים, עם 41 נקודות לעומת 40 של קאייסדו.
במהלך הקטע פרשו בנז'מין תומא (Groupama–FDJ) ופיטר ונינג (טרק-סגפרדו).
הקטע ה-6 הוזנק מקסטרווילארי והסתיים במטרה, כ-188 ק"מ.
הקטע כלל עלייה מדורגת אחת בקטגוריה שלישית, "גלריה מילוטה", בתוואי גבעי.
הקטע הסתיים בספרינט רב משתתפים, בו השיג ארנו דמאר את הניצחון השני שלו במרוץ, לפני מייקל מת'יוס (סאנווב) ופאביו פלינה (אסטנה).
בעקבות ניצחונו עבר להוביל את קטגוריית הנקודות על חשבון פטר סאגאן עם 106 נקודות, לעומת 67 של סאגאן.
לפני תחילת הקטע פרש ברנט בוקוולטר (מיצ'לטון - סקוט).
הקטע ה-7 התחיל במטרה והסתיים בברינדיסי, 143 ק"מ מישוריים, שבסופם ארנו דמאר השיג את הניצחון השלישי שלו במרוץ, לאחר עוד ספרינט המוני, שבסופו הקדים את סאגאן ואת מת'יוס.
הקטע נמדד כקטע הכי מהיר בהיסטוריה של הג'ירו מאז שהתחילו למדוד את המהירות הממוצעת של כל קטע.
הקטע ה-8 כלל 200 ק"מ מג'ובנאצו לויסטה בתוואי גבעי ושתי עליות מדורגות, ה"מונטה סנט'אנגלו" בקטגוריה אחת, שאורכה 9.4 ק"מ על 6.2% שיפוע וה"לה גוארדיולה" בקטגוריה רביעית, 1.4 ק"מ בשיפוע ממוצע ל 6.2%.
הקטע הזה הלך לקבוצת הבריחה, ואלכס דאוסט (Israel Start-Up Nation) ניצח בו לאחר שהתקיף מהקבוצה כשנותרו יותר משמונה קילומטרים לסיום והמשיך ברכיבת סולו עד לניצחון, מקדים ב-1:15 דקות את סאלבטורה פוצ'יו (אינאוס גרנדיירס) ואת מת'יו הולמס (לוטו–סודאל).
בזכות התוצאה של פוצ'יו, אינאוס גרנדיירס עקפה את דקונינק קוויק-סטפ בדירוג הקבוצות.
הניצחון של דאוסט היה הראשון של Israel Start-Up Nation בגרנד טור ובמרוץ מסבב הוורלד טור.
לפני תחילת הקטע פרשו טוני גלופן (AG2R La Mondiale) לאחר שבר ביד שנגרם כתוצאה מהתרסקות בקטע השביעי, אדוארדו אפיני וסיימון ייטס (מיצ'לטון - סקוט), אחד המועמדים לניצחון כללי, לאחר שנדבק בקורונה, שון בנט (EF Pro Cycling) ופטריק גאמפר (בורה–הנסגרוהה), במהלך הקטע פרש בן גאסטאוור (AG2R La Mondiale).
לאחר קטע 8, הרוכבים נכנסו למחרת ליום המנוחה הראשון בג'ירו, הם חזרו ממנו לקטע ה-9. הקטע כלל 208 קילומטרים מסן סלבו לרוקרסו, הקטע היה מההרריים ביותר בכל הג'ירו והקטע השני עד אותה עת שהסתיים בעלייה.
מלבד העלייה הסופית לרוקרסו שהייתה בקטגוריה הראשונה, נכללו עוד שלוש עליות: "פאסו לאנקיאנו" מהקטגוריה הראשונה, "פאסו דל לאונרדו" ו"בוסקו די סנט'אנטונינו" מהקטגוריה השנייה.
ז'ואאו אלמיידה הפסיד זמן לשאר היריבים שלו בדירוג הכללי אך נותר בהובלת המרוץ, אך וילקו קלדרמן (סאנווב) עלה למקום השני על חשבון פייו בילבאו (בחריין מקלארן).
לפני תחילת הקטע פרש רודי ברבייה (Israel Start-Up Nation), כשבמהלך הקטע פרש פאוול קוצ'טקוב (CCC.
הקטע ה-10 כלל 177 קילומטרים מלאנקיאנו לטורטורטו, הוא היה בתוואי גבעי וכלל ארבע עליות מדורגות, אך שלוש מהן היו בקטגוריה הרביעית ואחת בקטגוריה השלישית.
כשהעלייה האחרונה בטורטורטו, הייתה ממוקמת כ-12 קילומטרים מקו הסיום.
פטר סאגאן, שהספיק לסיים עד הקטע ה-10 כשלוש פעמים במקום השני, פעמיים לארנו דמאר ופעם אחת לדייגו אוליסי, ניצח בקטע והוא עשה זאת לאחר שהיה חלק מקבוצת הבריחה ובסופו של דבר היה היחיד ששרד ממנה בקדמת המרוץ, מקדים ב-19 שניות את ברנדון מקנולטי (יו.
אמירטס) וב-23 שניות את שאר דבוקת הדירוג הכללי, שהובלה בידי אלמיידה במקום השלישי.
הניצחון של סאגאן היה הראשון שלו מאז יולי 2019, אז ניצח בקטע החמישי בטור דה פראנס 2019 והוא גם צמצם את הפער ל-20 נקודות מארנו דמאר בקטגוריית הנקודות והצטרף לרשימת הרוכבים הפעילים שניצחו קטע בכל אחד משלושת הגרנד טורס.
גם מייקל מת'יוס יצא חיובי לקורונה, אך רק הוא עזב את המרוץ ולא כל קבוצתו.
גם רמון סינקלדם (Groupama–FDJ) פרש לפני תחילת המרוץ.
הקטע ה-11 כלל 182 קילומטרים מפורטו סאנט'אלפידיו לעיר רימיני.
הוא היה גבעי בפועל אך כלל רק עלייה מדורגת אחת בקטגוריה רביעית, ה"מונטה סן ברטולו." הקטע הסתיים בספרינט רב משתתפים בו השיג ארנו דמאר את הניצחון הרביעי שלו במהדורה הנוכחית והחמישי שלו בסך הכל בג'ירו, גם הפעם הקדים את סאגאן ואלברו הודג' (דקונינק קוויק-סטפ) הגיע שלישי.
הקטע ה-12 היה בתוואי גבעי, 204 קילומטרים מקסנטיקו עד לעיר בחזרה.
הוא כלל לא פחות מחמש עליות מדורגות אך שלושה מהן היו בקטגוריה השלישית ושניים בקטגוריה הרביעית.
הקטע הלך לקבוצת הבריחה, בשלב מסוים התנתקו ממנה מארק פאדון (בחריין מקלארן) וג'ונתן נארבייז (אינאוס גרנדיירס).
אך פחות מ-30 קילומטרים לסיום פאדון סבל מפאנצ'ר בגלגל האחורי, הוא איבד קשר עם נארבייז ובסופו של דבר סיים 1:06 דקות אחריו, נארבייז מצידו השיג את הניצחון השלישי לקבוצתו במרוץ.
במקום השלישי הגיע סיימון קלארק (EF Pro Cycling), 6:50 דקות אחרי נארבייז.
במהלך הקטע פרש אלכסנדר קאטאפורד (Israel Start-Up Nation).
הקטע ה-13 כלל 192 קילומטרים מסרוויה למונסליצ'ה, על פניו הקטע היה מישורי לחלוטין מלבד שתי עליות מהקטגוריה הרביעית, העלייה הראשונה הייתה "רוקולו", 4.3 ק"מ על 7.8% שיפוע, השנייה הגיעה 14 קילומטרים אחרי והייתה רחוקה 16 קילומטרים קו הסיום, "קאלאונה", 2 ק"מ על 9.9%.
הקצב שהוכתב על ידי הקבוצות השונות בעליות האלו היה גבוה במיוחד וגרם לפלוטון להתפצל, בעוד המאיצים הכבדים התפרקו.
הקטע הוכרע בספרינט מצומצם בו השיג דייגו אוליסי את הניצחון השני שלו במרוץ והשביעי בסך הכל בג'ירו, במקום השני הגיע אלמיידה והגדיל את הפער שלו בדירוג הכללי כשבפעם הרביעית נכנס לשלישייה הראשונה בקטע, בעוד פטריק קונראד סיים שלישי.
קטע ה-14 היה הקטע נגד השעון השני במרוץ מתוך שלושה, כ-34 ק"מ מקונליאנו לואלדוביאנדה.
בקטע ניצח פיליפו גאנה, עם הניצחון השלישי שלו במרוץ והרביעי של אינאוס גרנדיירס בסך הכל במרוץ, הוא הקדים את בן קבוצתו רוהאן דניס ב-26 שניות ואת ברנדון מקנולטי, שעלה בעקבות הקטע הזה למקום הרביעי הכללי, ב-1:10 דקות.
הקטע ה-15 היה הררי וכלל 185 קילומטרים מבאסה אררה ריוולטו לעלייה הסופית בפיאנקאווליו, שהייתה מהקשות במרוץ, אורכה 14.3% ק"מ על 7.9% שיפוע ממוצע, כשמלבדה היו עוד שלוש עליות מדורגות בקטגוריה השנייה.
במהלך הטיפוס לפיאנקוואליו, הכתיבה קבוצת סאנווב קצב על מנת לפרק את הדבוקה, בשביל וילקו קלדרמן, שהיה ממוקם במקום השני הכללי ובפער של 59 שניות מאלמיידה.
בסופו של דבר סאנווב אכן הצליחו לפרק את אלמיידה ושלושה היו בקדמת המרוץ, ג'אי הינדלי, בן קבוצתו של קלדרמן, טאו גייגן הארט (אינאוס גרנדיירס) וקלדרמן עצמו.
גייגן הארט, שזכה לרכוב בשביל עצמו לאחר פרישתו הכפויה של גריינט תומאס, גבר על קלדרמן בספרינט הסיום וניצח את הקטע, הינדלי סיים ארבע שניות אחריו.
אלמיידה סיים רביעי את הקטע, 37 שניות אחרי גייגן הארט ונשאר בהובלה, אך הפער בינו לבין קלדרמן הצטמצם ל-15 שניות, כשהינדלי וגייגן הארט עברו למקומות ה-3 וה-4 בפער של 2:56 ו-2:57 דקות בהתאמה, על חשבון פייו בילבאו שירד למקום החמישי וברנדון מקנולטי שירד למקום השביעי.
רוכבי דירוג כללי נוספים, כמו וינצ'נצו ניבאלי, יאקוב פוגלסן, רפא מייקה ודומניקו פוצוביבו איבדו זמן משמעותי ולמעשה איבדו סיכוי מעשי לניצחון במרוץ.
במהלך הקטע פרשו ניקולה אדה (קופידיס) ומנצח קטע 12, ג'ונתן נארבייז, לאחר שהתרסקו במהירות גבוהה במורד ביחד עם ג'פרסון אלכסנדר ספדה (אנדרוני–ג'יוקאטלי), אך האחרון היה מסוגל להמשיך את המרוץ.
גם חואן סבסטיאן מולאנו (יו.
אמירטס) פרש לפני תחילת המרוץ, לאחר שהתרסק בקטע נגד השעון יום לפני ובסופו של דבר פרש לפני תחילת הקטע.
לאחר יום המנוחה השני והאחרון הקטע 16 כלל 229 קילומטרים מאודינה לסן דניאלה דל פיורלי, בתוואי גבעי ועליית ה"מונטה די רנונה", שאורכה 3 ק"מ בשיפוע ממוצע של 9%, הייתה ממוקמת 13.5 ק"מ מהקו הסיום, מלבד זאת היו עוד שתי עליות בקטגוריה שלישית ואחת בקטגוריה השנייה.
אי אמירטס איבדו עוד שני רוכבים, הספרינטר הבכיר שלהם פרננדו גביריה שפרש במהלך הקטע, וה"ליד-אאוט" שלו, מקסימיליאנו ריצ'זה, שפרש לפני תחילת הקטע.
קטע 17 היה קטע הררי ועוד קטע שהסתיים בעלייה, ה"מדונה די קמפיולו", בקטגוריה אחת, באורך של 11.9 ק"מ על שיפוע של 5.9%, מלבד העלייה הזו היו עוד שתי עליות בקטגוריה אחת בקטע, "מונטה בונדונה", 20.5 ק"מ על 6.6% שיפוע, וה"פורקלה ואלבונה", 21.4 ק"מ על 6.7% שיפוע.
זה היה הקטע השני ברציפות שהלך לקבוצת הבריחה, לאחר שבן או'קונור ניצח את הקטע לאחר שהתקיף משאר קבוצת הבריחה במהלך העלייה האחרונה, רק בקטע 16, יום לפני, סיים שני לטראטניק ובקטע הזה הקדים את הרמן פרנזטיינר (בחריין מקלארן) ב-31 שניות ותומאס דה חנט (לוטו–סודאל) ב-1:10 דקות.
זה היה הניצחון הראשון של NTT Pro Cycling, שהגיעו למרוץ בסכנת סגירה והיו מהקבוצות האגרסיביות במרוץ בעליות בשביל רוכב הדירוג הכללי שלהם, דומניקו פוצוביבו.
רובן גריירו, מנצח קטע 9, חזר להובלת קטגוריית ההרים עם 198 נקודות לעומת 148 של ויסקונטי, לאחר שלקח את מרבית הנקודות בשתי העליות המקוטרגות הראשונות של הקטע.
קטע כלל 207 ק"מ מפינזולו ללאגי די קנקורו, הקטע היה הקשה וההררי ביותר במרוץ והמשמעותי ביותר לקרבות הדירוג הכללי, זאת בשל כך שהוא כלל את עליית ה"פאסו דל סטלביו", או בקיצור "הסטלביו" הידועה, שאורכה 24.8 ק"מ על 7.4% שיפוע ממוצע, לטיפוס של למעלה מ-2800 מפני המים.
הסטלביו הייתה העלייה היחידה במרוץ שהייתה בקטגוריית HC.
פסגת העלייה הייתה רחוקה 38 קילומטרים מקו הסיום שהיה ממוקם בעלייה ל"טורי די פראייה", 9 ק"מ על 6.8% ק"מ, מלבד זאת בקטע היו כלולות עוד שתי עליות, אחת בקטגוריה אחת והשנייה בקטגוריה השנייה.
במהלך הטיפוס לסטלביו, התפרק מוביל המרוץ, ז'ואאו אלמיידה ורוכבי דירוג כללי נוספים.
בקדמת המרוץ נותרו רוהאן דניס, טאו גייגן הארט, ג'אי הינדלי, ו-וילקו קלדרמן, בשלב מסוים קלדרמן התפרק כתוצאה מהקצב שהכתיב את דניס, שהמשיך את הקצב הגבוה של שאר אינאוס גרנדיירס.
בילבאו סיים שלישי, 46 שניות אחרי הינדלי.
ז'ואאו אלמיידה הגיע לקו הסיום ביחד עם וינצ'נצו ניבאלי, 4:51 דקות אחרי הינדלי, והתדרדר עד למקום החמישי הכללי, 2:16 דקות מקלדרמן, המוביל החדש, שהוביל ב-12 שניות על הינדלי ו-15 שניות על גייגן הארט.
בעוד בילבאו תפס את המקום הרביעי הכללי בפער של 1:19 דקות מקלדרמן.
אלמיידה גם הפסיד את ההובלה בקטגוריית הרוכב הצעיר להינדלי.
במהלך הקטע פרש מנואלה בוארו, לפני תחילת הקטע פרש ג'ובאני ויסקונטי, שהוביל בקטגוריית ההרים קטעים 16–17 בקטגוריית הנקודות.
קטע 19 אמור היה לכלול 253 ק"מ בתוואי גבעי, ואמור היה להיות מוזנק ממורבנו, אך המרחק שונה ל-124.5 ק"מ בתוואי מישורי לאחר מחאות רוכבים, שהתלוננו לפני הזינוק על קטע ארוך בתנאי מזג אוויר שהיו צפויים להיות קשים לאחר הצטברות ארוכה ממילא של קטעים הרריים.
מיקום הזינוק שונה לאבייטגראסו, בעוד הסיום נשאר באסטי.
הקטע היה מישורי כמעט לחלוטין וגם הלך לקבוצת הבריחה, לאחר שיוזף צ'רני (CCC) התקיף 22.7 ק"מ לסיום והמשיך ברכיבת סולו עד לסיום, מקדים את ויקטור קמפנרטס (NTT Pro Cycling) ב-18 שניות ואת יאקופו מוסקה (טרק-סגפרדו) ב-26 שניות, לאחר שניצח את הספרינט למקום השלישי.
מטאו ספראייפיקו (ויני–צאבו–KTM) נאלץ לפרוש מהמרוץ לאחר שיצא חיובי בבדיקת סמים, בו התגלה שהשתמש בהורמון גדילה אסור, אוסטרין.
קטע 20 היה קטע הכביש האחרון במרוץ לקראת נגד השעון המסיים של המרוץ במילאנו.
הקטע כלל 190 קילומטרים, תחילה אמור היה לעבור בצרפת אך בשל עלייה של מקרי קורונה במדינה התכנון הזה בוטל, הקטע החדש היה 190 קילומטרים מאלבה לססטרירה, וכלל שתי עליות מדורגות בעיר.
הראשונה הייתה באורך של 31.8 ק"מ בשיפוע ממוצע של 4.0%, והשנייה הייתה באורך של 6.9 ק"מ בשיפוע ממוצע של 7.2%, הרוכבים רכבו אותה פעמיים ועלייה הסתיים הקטע.
כמו בקטע ה-18, גם בקטע הזה גייגן הארט, הינדלי ורוהאן דניס שהכתיב את הקצב נשארו בקדמת המרוץ בעלייה הסופית לססטרירה, לאחר שמוביל המרוץ קלדרמן נשר.
גם הפעם זה הגיע להכרעה בין ספרינט לגייגן הארט והינדלי, והפעם זה היה רוכב אינאוס גרנדיירס שהשיג לה את הניצחון השישי במרוץ והשני שלו, בעוד רוהאן דניס הצליח הפעם לסיים שלישי, 25 שניות אחריהם.
קלדרמן חצה את קו הסיום 1:38 דקות אחרי גייגן הארט וירד עד למקום השלישי, בפער של 1:32 דקות ממוביל המרוץ החדש ובן קבוצתו ג'אי הינדלי, טאו גייגן הארט היה במקום השני עם אותו זמן כמו של הינדלי.
דבר שיצר תקדים היסטורי בג'ירו.
קטע 21 היה הקטע האחרון של המרוץ והקטע השלישי בנגד השעון, הוא כלל 15.7 ק"מ מקרנוסקו סול נאביליו למילאנו.
גם בקטע נגד השעון הזה ניצח אלוף העולם בתחום פיליפו גאנה, עם הניצחון השביעי של אינאוס גרנדיירס במרוץ, הקדים ב-32 שניות את ויקטור קמפנרטס ובן קבוצתו רוהאן דניס.
טאו גייגן הארט סיים את הקטע במקום ה-13, 58 שניות מבן קבוצתו גאנה, בעוד הינדלי סיים במקום ה-58, 1:36 דקות מגאנה.
בעקבות כך הוא ירד למקום השני ואיבד את ההובלה והניצחון במרוץ לטאו גייגן הארט, שהפך לבריטי השני מאז כריס פרום ב-2018, גם הוא עשה זאת במדי אינאוס גרנדיירס, אז נקראה עדיין קבוצת סקיי.
קלדרמן סגר את תמונת הפודיום במקום השלישי בפער של 1:29 דקות.
אלמיידה, שסיים את הקטע במקום הרביעי, עקף את בילבאו בדירוג הכללי ועלה על חשבונו למקום הרביעי בעוד בילבאו ירד לחמישי.
יאקוב פוגלסן, וינצ'נצו ניבאלי, פטריק קונראד, פאוסטו מאסנאדה (דקונינק קוויק-סטפ) והרמן פרנזטיינר סגרו בהתאמה את העשירייה הראשונה.
בעוד שארנו דמאר ניצח את קטגוריית הנקודות, רובן גריירו את קטגוריית ההרים, גייגן הארט ניצח גם בקטגוריית הרוכב הצעיר וקבוצתו, אינאוס גרנדיירס, ניצחה באחד הגרנד טורס המוצלחים בהיסטוריה שלה, את קטגוריית הקבוצות.
מקום רוכב קבוצה נקודות 1 ארנו דמאר Groupama–FDJ 233 2 פטר סאגאן בורה–הנסגרוהה 184 3 ז'ואאו אלמיידה דקונינק קוויק-סטפ 104 4 פיליפו גאנה אינאוס גרנדיירס 87 5 יוזף צ'רני CCC 786 אנדרה ונדראמה AG2R La Mondiale 787 דייגו אוליסי יו.
אמירטס 77 8 סימון פלו אנדרוני–ג'יאקטולי 70 9 טאו גייגן הארט אינאוס גרנדיירס 66 10 פטריק קונראד בורה–הנסגרוהה 61
מקום רוכב קבוצה זמן 1 טאו גייגן הארט אינאוס גרנדיירס 85:40:21+ 2 ג'אי הינדלי סאנווב 39+ 3 ז'ואאו אלמיידה דקונינק קוויק-סטפ 2:57+ 4 סרחיו סמיטייר מוביסטאר 35:29+ 5 ג'יימס נוקס דקונינק קוויק-סטפ 37:41+ 6 ברנדון מקנולטי יו.
ג'יפסי הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1962 בבימויו של מרווין לרוי, עם רוזלינד ראסל, נטלי ווד וקרל מולדן בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על ספר ומחזה בשם זה מאת ארתור לורנץ המבוסס על האוטוביוגרפיה של שחקנית הוודביל והחשפנית ג'יפסי רוז לי משנת 1957 ובו תיאור חייה עם אחותה ג'ון ואמה רוז האבוק .
המחזמר הועלה לראשונה בברודוויי בשנת 1957 עם שירים של ג'ול סטיין למילים של סטיבן סונדהיים וכוריאוגרפיה של ג'רום רובינס.
ב-1993 הופק סרט הטלוויזיה "ג'יפסי" בכיכובה של בט מידלר.
רוז האבוק (רוזלינד ראסל) היא שחקנית וודביל מתוסכלת, גרושה שלוש פעמים ואם ללואיז (נטלי ווד) ולג'ון (אן ג'יליאן).
ג'ון היא הכישרונית והמוחצנת ולואיז היא ביישנית ומופנמת.
אל השלושה מצטרף המפיק הרבי סומרס (קרל מולדן) המאוהב ברוז ורוצה להתחתן אתה אך היא דוחה אותו כל פעם.
הבנות מופיעות בתיאטרוני וודביל עם קבוצת נערים.
לואיז וג'ון רוצים שרוז תתחתן עם הרבי והן יוכלו לקיים משפחה נורמלית.
רוז מתייחסת לבנותיה כילדות אף על פי שהן גדלות.
ג'ון מתייאשת ובורחת ביחד עם נער מהלהקה.
הרבי ולואיז מנסים לשכנע את רוז להפסיק את ההופעות אך היא מסרבת.
היא מקימה להקת בנות ומכריחה את לואיז להשתתף בה.
הם מגיעים לתיאטרון בורלסקה בויצ'יטה שם השחקניות הולכות חשופות ביותר.
הרבי מסרב להופיע שם אך רוז מסכימה והוא עוזב אותן.
אחת השחקניות של הבולרסקה חסרה ורוז משכנעת את לואיז להופיע במקומה.
לואיז מתגברת על ביישנותה ומופיעה באופן מגרה וחושפני ומכאן מתחילה הקריירה המזהירה שלה כחשפנית והיא משנה את שמה לג'יפסי רוז לי.
רוז באה לבקר אותה אך ג'יפסי מסבירה לה שכעת היא ברשות עצמה.
לאחר שרוז שרה את שיר חייה "Rose's Turn" הן מתפייסות.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותרוזלינד ראסלרוז הוביקנטלי וודלואיז הוביקקרל מולדןהרבי סומרסאן ג'יליאןג'ון הוביק
פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי - רוזלינד ראסל.
מועמדות לפרס גלובוס הזהב לבמאי הטוב ביותר - סרט קולנוע - מרווין לרוי
מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי - נטלי ווד
מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי - קרל מולדן
מועמדות לפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר הארי סטרדלינג
מועמדות לפרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר
מועמדות לפסקול המעובד הטוב ביותר
גִ'ינְשְׁה (בסינית: 津市; בפין-יין: Jīnshì) היא נפה עירונית השייכת לנציבות העירונית צ'אנגדה בצפון מחוז חונאן שבדרום הרפובליקה העממית של סין.
על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנפה העירונית מנתה 212,739 תושבים.
הנפה העירונית משתרעת על פני 556.9 קמ"ר בצפון-מזרח הנציבות העירונית צ'אנגדה וגובלת ברובע דינגצ'נג מדרום ובנפות אנשיאנג, לי ולינלי ממזרח, מצפון וממערב בהתאמה.
המרכז האדמיניסטרטיבי של הנפה שוכן בתת-הרובע שיאנג-יאנגג'יה.
ג'ינשי זכתה בתואר "עיר התברואה הלאומית" של סין.
הנפה העירונית ג'ינשה מנהלת 4 עיירות ו-5 תתי-רבעים:
ג'יפ רנגייד הוא קרוסאובר, בעל חמישה מקומות ישיבה, שמיוצר על ידי ג'יפ משנת 2014. הוא הוצג בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2014 והגיע לישראל בפברואר 2016.
עד שנת 2018 שווקה הרנגייד עם שני מנועי בנזין ושני מנועי דיזל.
כל המנועים שווקו לבחירה בין תיבת הילוכים ידנית בעלת חמישה או שישה הילוכים לבין תיבת הילוכים אוטומטית בעלת תשעה הילוכים.
משנת 2018 לאחר מתיחת פנים משווקת הרנגייד עם שני מנועי בנזין, שני מנועי דיזל ומנוע היברידי.
כל המנועים משווקים לבחירה בין תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים לבין תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שישה הילוכים ולבין תיבת הילוכים אוטומטית בעלת תשעה הילוכים.
שנה לאחר חשיפת מתיחת הפנים חשפה ג'יפ את הגרסה היברידית לרנגייד.
מערכת ההנעה היברידית פלאג-אין משלבת בין מנוע בנזין בנפח 1.3 ליטר עם מנוע חשמלי, שניהם יוצרים הספק מרבי של 190 כ"ס.
סוללת ליתיום-יון בקיבולת 11.4 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי מרבי של 50 ק"מ.
נפח מכל הדלק ירד ל-39 ליטר על מנת לפנות מקום לסוללה.
ביוני 2018 חשפה ג'יפ את מתיחת הפנים לרנגייד.
מתיחת הפנים כוללת עיצוב מודרני יותר לעיצוב החיצוני ובנוסף מראה רכב שטח יותר, והחלפת היצע המנועים במנועי בנזין ודיזל חדשים.
בישראל הדגם משווק ברמת הגימור Latitude ומנוע בנזין בנפח 1.3 ליטר טורבו המספק 150 כ"ס ומומנט מרבי של 27.5 קג"מ, תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שישה הילוכים.
צריכת הדלק המשולבת עומדת על 16.1 ק"מ לליטר.
להלן נתוני המכירות בארצות הברית, אירופה, סין וישראל.
ג'יפְּסי רוֹז לי (נולדה בשם רוז לוּאיז הוֹביק, 8 בינואר 1911 – 26 באפריל 1970) הייתה בדרנית, חשפנית, וכוכבת בורלסקה אמריקאית, המפורסמת במופע החשפנות שלה.
לימים הפכה גם שחקנית, סופרת, ומחזאית.
ספר הזיכרונות שלה משנת 1957 עובד למחזמר Gypsy בשנת 1959.
רוז לואיז הוביק נולדה בסיאטל, וושינגטון, ב־8 בינואר 1911; על אף זאת, הוביק עצמה תמיד נקבה ב־9 בינואר כתאריך הלידה שלה.
בקרב משפחתה נקראה בשמה האמצעי, לואיז.
אחותה, השחקנית ג'וּן הבוֹק, נולדה ב־1912. אימן, רוז תומפסון הוביק, זייפה תעודות לידה שונות עבור כל אחת מבנותיה – מבוגרות יותר כדי לעקוף חקיקה נגד עבודת ילדים במדינות שונות בארצות הברית, וצעירות יותר עבור הנחות או פטור מתשלום ברכבת.
הבנות לא ידעו אל נכון מהן שנות הלידה שלהן עד שלב מאוחר בחייהן.
אימן נישאה לג'ון אולף הוביק, פרסומאי עיתונות וכתב נורווגי־אמריקאי בעיתון "סיאטל טיימס".
רוז תומפסון נישאה מחדש, לג'אדסון ברנרמן, סוכן מכירות נוסע, ב־26 במאי 1916, בכנסייה אוניטרית בסיאטל.
תוך זמן קצר התגרשה הוביק גם מברנרמן, וג'וּן תרמה לפרנסת המשפחה על ידי מופע וודוויל בשם "רקדנית קצות האצבעות הקטנה ביותר בעולם" כשהייתה בת פחות מארבע.
רוז וג'וּן נסעו להוליווד לשנתיים, שם הופיעה ג'וּן בסרטים קצרים בבימוי האל רואץ'.
לואיז נותרה מאחור בזמן שג'וּן ואימן היו בדרכים.
הייתה לה השכלה יסודית, בניגוד לג'וּן, שלמדה לקרוא מפי פועלי במה.
למורת רוחה של אמה, ברחה ג'וּן עם בובי ריד, רקדן במופע המשותף שלה ושל לואיז, בדצמבר 1928, לאחר הופעה בטופיקה, קנזס, והמשיכה לקריירה קצרה בריקוד מרתוני, עיסוק רווחי יותר מאשר ריקודי סטפס.
כישרונות השירה והריקוד של לואיז לא הספיקו לקיים את המופע בלי ג'וּן.
תוך זמן קצר התברר שלואיז יכולה להרוויח כסף בבורלסקה, מה שקנה לה מעמד אגדי כאמנית חשפנות אלגנטית ושנונה.
בתחילה, המופע שלה עורר עניין כאשר רצועת כתף על אחת השמלות שלה פקעה, וגרמה לשמלה ליפול על רגליה למרות מאמציה להסתיר את גופה; אבל לאור תגובת הקהל, המשיכה הוביק והפכה את זה למוקד ההופעה שלה.
החידושים שלה היו סגנון חשפנות כמעט אגבי בהשוואה לסגנונות העינטוז וההתחככות של רוב החשפניות בבורלסקה, והיא הביאה גם חוש הומור חד למופע שלה.
היא הפכה מפורסמת בזכות שנינות הבמה שלה לא פחות מבשל סגנון החשפנות שלה, וכאשר אימצה לעצמה את שם הבמה ג'יפסי רוז לי, הפכה לאחת הכוכבות הגדולות ביותר של "הבורלסקה של מינסקי", שבה הופיעה במשך ארבע שנים.
היא נעצרה תדיר בפשיטות על המופעים של האחים מינסקי.
במהלך השפל הגדול, לי נאמה בפגישות שונות של איגודי עובדים לתמיכה בעובדים בניו יורק.
לדברי הפעיל הארי פישר, ההרצאות שלה היו בין אלו שמשכו את הקהל הגדול ביותר.
בשנים 1937 ו־1938, הופיעה לי, בשם "לואיז הוביק", בחמישה סרטים בהוליווד.