tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב־26 באוקטובר 2004, זמן קצר לאחר מותו של חיטמן, יצא אלבומה היחיד של הלהקה לראשונה על גבי תקליטור.
עוזי חיטמן: סולן, גיטרה 12 מיתרים, גיטרה חשמלית
יהודה תמיר: סולן, גיטרה 12 מיתרים וכלי הקשה
קובי קלמנוביץ: שירה, פסנתר אקוסטי, פסנתר חשמלי, אורגן וכלי הקשה
איזי גדאל: שירה, גיטרה בס, גיטרה 12 מיתרים, גיטרה 6 מיתרים
שמואל קובלסקי: שירה, גיטרה 6 מיתרים, גיטרה 12 מיתרים, גיטרה חשמלית
הפורום הכלכלי המזרחי הוא פורום בינלאומי המתקיים מדי שנה בעיר ולדיווסטוק, רוסיה, במטרה לעודד השקעות זרות במזרח הרחוק הרוסי.
הפורום הכלכלי המזרחי הוא פורום בינלאומי המתקיים בכל שנה מאז 2015 בספטמבר, בקמפוס של האוניברסיטה הפדרלית של המזרח הרחוק שממוקם על האי הרוסי בעיר ולדיווסטוק, רוסיה, במטרה לעודד השקעות זרות במזרח הרחוק הרוסי.
נשיא רוסיה וראש הממשלה היפני משתתפים בפורום זה מאז תחילת דרכו.
הפורום הכלכלי של המזרח הרחוק ממומן בחסות הוועדה המארגנת שמונתה על ידי רוסקונגרס, עמותה של הממשלה הרוסית, אשר נותנת חסות גם לפורומים בינלאומיים אחרים, כמו הפורום הכלכלי הבינלאומי בסנקט פטרבורג.
הפורום הדוקומנטרי בישראל (לשעבר "פורום היוצרים הדוקומנטריים") הוא עמותה ללא מטרת רווח המשמשת כארגון גג ליוצרות וליוצרים התיעודיים בישראל.
בניגוד לאיגודי יוצרים אחרים הפורום מתפקד הן כאיגוד יוצרים והן כגוף ששם לעצמו למטרה לקדם את הסוגת הקולנוע התיעודי, לשכלל את איכות היצירה ולשמור על חופש אמנותי מול גופי השידור, קרנות הקולנוע וגופי האסדרה השונים.
הפורום הוקם בשנת 1998, יושב הראש הראשון שלו היה הבמאי דורון צברי ולהנהלתו המייסדת נבחרו הקולנועניות מיכל אביעד ואילנה צור.
בפורום חברים יותר מ-300 יוצרות ויוצרים משלל תחומי העשייה התיעודית: במאים, מפיקים, עורכים ותחקירנים שעומדים מאחורי יצירתם של עשרות רבות של יצירות תיעודיות בשנה.
הפורום יזם ומקיים מדי שנה את פרס הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי - המקבילה התיעודית לתחרות פרסי אופיר המתקיימת מאז שנת 2005.
במרץ 2020 בעת מגפת הקורונה פתח הפורום סרטים רבים לצפייה חופשית ברשת.
הפורום המשפטי הבינלאומי ע"ר הוא ארגון משפטי הפועל בלמעלה מ-30 מדינות בשיתוף עם רשת של כ-3,000 עורכי דין מתנדבים ומהווה זרוע אזרחית משפטית בינ"ל למלחמה בטרור, אנטישמיות ודה-לגיטימציה לישראל.
אופן פעולת הארגון הוא איתור צרכים במוקדים שונים ברחבי העולם ומתן מענה משפטי מקצועי ויצירתי באמצעות פרקטיקה משפטית ייחודית אותה פיתוח הארגון ללוחמה בטרור ונגזרותיו.
בנוסף, פועל הפורום להנגשת המידע והניסיון אותם צבר לנציגיו במדינות השונות וכן עבור הפוליטיקאים, ופעילים אשר זקוקים למשאבי הידע של הפורום.
באמצע שנת 2019 מנה הארגון למעלה מ־3,000 עורכי דין, ארגונים ואקטיביסטים מכל רחבי העולם, ולו קשרים ענפים עם חברי קונגרס אמריקאים, חברי פרלמנט אירופאיים, חברי כנסת ושרים בממשלת ישראל.
ובכך הפך לגוף אזרחי בינלאומי מוביל במלחמה המשפטית באנטישמיות, בטרור ובדה-לגיטימציה לישראל.
מימון הארגון נעשה בעיקר על ידי המשרד לנושאים אסטרטגיים, שהשקיע מעל לשלושה מיליון שקלים במענקים לחברי הארגון.
שלושת מישורי הפעולה העיקריים של הפורום המשפטי הבינלאומי
ליטיגציה – הובלת פעולות משפטיות בזירה הבינלאומית, מתן סיוע בהליכים משפטיים קיימים, עמידה על דיוק חוקים ופרשנותם.
תמיכה בפעילות פרלמנטרית ופעילות באו"ם – מתן חוות דעת מקצועית לבכירים בהובלת הצעות תיקוני חקיקה וקידום שינויים בהחלטות קיימות המבוססות על מידע כוזב או מטעה.
דעת קהל – חשיפת מידע רלוונטי בתקשורת והנגשתו לקהל הרחב, הכולל בין היתר מסמכים משפטיים, דוחו"ת ומאמרים.
הטרור, האנטישמיות והמלחמה נגד הלגיטימיות של ישראל לבשו בעשור האחרון צורות חדשות.
רבים מארגוני טרור אסלאמיים רדיקאלים מוסווים מאחורי מטרות צדקה, ומנהלים מערכי גיוס של כסף וכוח אדם מתוחכמים ביותר תוך טיפוח רשת עולמית ענפה ומשגשגת באמתלת "ארגונים לזכויות אדם" בכך לתמרן ולהונות את אירופה והעולם החופשי.
העולם כולו התמקד בניהול המאבק בטרור באמצעים מסורתיים, והותיר את הזירה המשפטית, המשמעותית ביותר למאבק זה, כמעט יתומה.
הפורום המשפטי הבינלאומי קם בשנת 2015 על ידי עו"ד יפעה סגל ובשיתוף קבוצת עורכי דין ופעילים חברתיים, במטרה למלא את החלל ולפתח פרקטיקה משפטית חדשה וייחודית ללוחמה בטרור ונגזרותיו.
מאז הקמתו הצליח הארגון להכריז על עמותות קש שונות בעולם כארגוני טרור למנוע כניסתם של מחבלים ופעילי טרור למוקדי שליטה וכוח בינ"ל, לסייע בשחרור שבויי טרור וחטופים, וכן למנוע חרמות כלכלים ופוליטיים על ישראל.
עורכת דין יפעה סגל היא מומחית בתחום המשפט הבינלאומי.
בין השנים 2013–2014, שימשה עו"ד סגל כמנכ"ל משותף בסוכנות הידיעות תצפית (TPS), סוכנות ידיעות ישראלית המפיצה מידע חדשותי בזמן אמת לגופי תקשורת ברחבי העולם.
לפני כן שימשה כעורכת דין בארגון שורת הדין, המוביל את המאבק המשפטי בשם נפגעי הטרור כנגד ארגוני הטרור ומדינות תומכות טרור בזירה הבינלאומית.
עצירת מקורות מימון לגופים רדיקליים ואנטי-ישראלים, הפועלים תחת האמתלה של ארגוני זכויות אדם.
סיוע בבניית האסטרטגיה המשפטית שהובילה לניצחון המשמעותי בבתי המשפט הספרדיים נגד תנועת ה-BDS.
סיוע בשחרור שבויים ומעונים אשר הוחזקו בידי גופי טרור.
חשיפת הקשר בין ארגוני הטרור, תנועת ה-BDS העולמית, "צעדות השיבה" וקרנות צדקה אמריקאיות, שהובילה לתביעת ענק תקדימית בארצות הברית.
מניעת הסתה חינוכית לשנאת אדם וביצוע מעשי טרור.
קידום החלטות ממשלתיות בעולם לגינוי פעולות הסתה המתבצעות ברשות הפלסטינית והתניית המימון המגיע אליה על בסיס זה.
עצירת סימון מוצרים מישראל על ידי מחלקת המדינה האמריקאית.
עצירת יוזמות אנטי-ישראליות בפרלמנט האירופי בשלבים מוקדמים.
הצלחה בהגנה משפטית על חוקים נגד חרמות אנטי-ישראליים והכנסתם לספר החוקים.
הפורום הדיגיטלי – שומרים על הילדים ברשת (ע"ר) פועל מאז 2018 (נרשם כעמותה ב-2019) להפחתת פגיעות בילדים ונוער במרחב הווירטואלי.
מטרת הפורום להפוך את מרחב רשת האינטרנט בישראל למקום מוגן ובטוח.
הפורום פועל במודל רב מסלולי של הרצאות וסדנאות המכשירות מחנכים, הורים וילדים לשימוש מושכל ופורה במרחב הדיגיטלי.
הפורום מאגד לתוכו ארגונים הפועלים בנושא מוגנות ילדים ברשת ביניהם ארגון "לוקחים אחריות", "נתיבי רשת", "העמותה הישראלית לאקטיביזם חברתי" ועוד.
הפורום הוביל מספר מאבקים ושינויים לאומיים בנוגע למוגנות ילדים ברשת.
הפורום הדיגיטלי הוקם על ידי יוסף שפייזר ואוהד עזרן ביולי 2018, לאחר שבוועדת הכלכלה של הכנסת הוצגו נתונים חמורים על גיל החשיפה הממוצע לפורנוגרפיה בישראל.
על פי הנתונים גיל החשיפה הממוצע בישראל הוא גיל 8. בטור שפרסם שפייזר שבועיים לאחר מכן הוא שיתף על שיחה שהתרחשה בסלון בין חבריו, בו שיתפו מורים ורכזי חינוך על תופעה של צריכת פורנוגרפיה פומבית של ילדים בספסלים האחוריים שבכיתה.
צוותי ההוראה מצאו עצמם נבוכים מול התופעה כיוון שאין לכך נהלים ברורים במשרד החינוך.
כבר אז החל לעקוב אחר התופעה וגילה שממדיה חמורים יותר, ושמגמת גיל החשיפה הולכת ופוחתת וגרף ההתמכרות הולך ועולה.
שפייזר כתב פוסטים ברשתות החברתיות שחשפו לציבור את הנתונים שהוצגו, וקרא להקים פורום המאגד לתוכו את כלל הארגונים הקיימים בנושא מוגנות ילדים ברשת על מנת לייצר אפיקי מאבק בכוחות משותפים.
מאז הוביל הפורום הדיגיטלי מאבקים ציבוריים נרחבים בנושא מוגנות ילדים ברשת שהובילו לשינויי מדיניות בנושא.
בשנת 2019 נרשם הפורום כעמותה ברשם העמותות.
להוריד את ממדי הפגיעות ברשת על ידי שילוב של שני אפיקים:
הנגשת ידע וכלים וחינוכיים שיעזרו לשמור על ילדים ונוער מפני פגיעות ברשת ובמדיה - זאת על ידי הרצאות, סדנאות ומפגשים עם הורים, ילדים, מטפלים ואנשי חינוך.
הפורום פועל כיום עם כל חלקי ומגזרי החברה הישראלית בכל רחבי הארץ.
העלאת השימוש במסנני תוכן ואמצעים טכנולוגיים המשמשים לבקרה על התוכן במכשירים הסלולריים השייכים ילדים ונוער.
בשל החשיפה הרבה וחוסר הכלים הביקורתיים, ילדים רבים מפתחים התמכרות לפורנוגרפיה או להתנהגויות מסכנות אחרות, כבר לפני גיל ההתבגרות.
נתונים שעולים מארגונים וממחקרים מראים קשר בין עלייה בחשיפה לפורנוגרפיה לבין הטרדות ופגיעות מיניות בין ילדים בישראל ובעולם.
סקר של מכון סמית פרסם:
עד גיל 13 - 71% מהילדים מספרים שגלשו לאתרי פורנו (2 מכל 3 ילדים בישראל).
גילאים 11–16 - 53% מהבנים ו-39% מהבנות תופשים את הפורנוגרפיה כתיאור אמיתי של יחסי מין.
גילאים 13–14 - 39% מהילדים ענו שהם מעוניינים לחקות את ההתנהגות הפורנוגרפית שצפו בה.
כמו כן, המכשירים הסלולריים משמשים כר פורה להתנהגויות אלימות, לביוש ולחרמות.
בשל מאפייני התקשורת הסלולרית ויכולות ההפצה הרחבות של אינפורמציה, התנהגויות אלה מהוות גורם לדחק רגשי בקרב ילדים ולפגיעות רחבות היקף בעלות תפוצה בית ספרית ואף קהילתית.
כמו כן נמצא שילדים בבתי ספר יסודיים הם האוכלוסייה שמדווחת בהיקף הרחב ביותר על פגיעה מהתנהגויות כאלה.
לאחר תהליך חשיבה מעמיק בין הגופים בפורום, נבנה סל התמגנות חדשני ומקיף לבתי הספר היסודיים שפועל עם כלל הגורמים במוסד - צוות ההנהלה, הצוות החינוכי, ההורים והתלמידים.
הסל כולל מגוון פעילויות ייחודיות ואפקטיביות.
בשנת 2022 חשף אוהד עזרן ממייסדי הפורום את שלושת המגמות המובילות בתחום מוגנות הילדים ברשת בישראל:
גיל חשיפה מהמקודמים בעולם (סביב גיל 8) לתכנים פורנוגרפיים קשים.
ייצור תכנים פורנוגרפיים על ידי ילדים ובני נוער.
לפי מבקר המדינה כרבע מהפוגעים הפליליים בנוגע לסרטונים ברשת בישראל הם ילדים.
ילדים אלו מצלמים את עצמם ואת חבריהם וחברותיהן במצבים אינטימיים או בעירום ושולחים את הסרטונים על מנת לייצר שיימינג מיני.
עליה חדה בזנות הדיגיטלית בישראל: בני נוער רבים מתפתים לפתוח חשבונות באפליקציות שמניבות להם הכנסה עבור תכנים אינטימיים.
הבולטת שבהם היא אפליקציית אונליפאנס.
על אף חזותה הנייטרלית, קרוב לתשעים אחוז מהמנויים שם עוקבים אחר תוכן פורנוגרפי בייצור אישי.
בשנים 2023-2024, בעקבות הפרסומים של הפורום הדיגיטלי, החליט שר התקשורת שלמה קרעי להקים וועדה בינמשרדית שתדון במוגנות ילדים ברשת.
הוועדה התכנסה מספר פעמים, תוך כדי מלחמת חרבות ברזל, ופרסמה מסקנות והמלצות בנוגע למשרדי הממשלה שהשתתפו בה.
בין היתר מסקנות הוועדה היו לצאת בפרסומים נרחבים ברשתות החברתיות אודות הסכנות ברשת, בדגש על השיימינג והשיימינג המיני, ולייצר תו תקן עדכני לסינון החינמי המחויב בחוק.
באוקטובר 2025, בציון שנתיים למלחמת חרבות ברזל קרא עזרן לחוקק את חוק אימות גיל מתקדם, שהונהג בבריטניה, צרפת ואוסטרליה ודווח כמונע גלישה דרמטי של ילדים לאתרים פורנוגרפיים.
חברים כנסת רבים, מימין ומשמאל תמכו בהצעת החוק והגישו אותה לוועדת שרים לחקיקה.
מיד לאחר הקמת הפורום הדיגיטלי נערכה ההפגנה הדיגיטלית הראשונה בישראל, בה קראו אלפי הורים מכל הארץ לראשי חברות ספקי שירותי האינטרנט והתקשורת הסלולרית בישראל ליישם את החוק בדבר הצעת תוכניות סינון תכנים באינטרנט בעת רכישת מכשיר סלולרי לקטין.
בהפגנה הדיגיטלית נשלחו כמאה עשרים אלף מיילים לכל ראשי חברות הסלולר ולבכירים במשרד התקשורת.
עקב כך, החל מנכ"ל משרד התקשורת במעקב צמוד אחר חברות הסלולר וחשף התנהלות מגמתית של החברות כך שתוכניות הסינון הוצנעו והוערמו קשיים על הרוכש בעת שביקש התקנת תוכנות סינון על המכשיר.
חברות הסלולר נקנסו בכעשרים מיליון ש"ח באופן כולל, ובשלוש פעימות שונות.
בנוסף, הפצירו חברי הפורום בשר החינוך נפתלי בנט ולאחריו הרב רפי פרץ, להחיל תוכנית מוגנות לאומית במשרד החינוך.
בוועידת המשפיעים לשנת 2019 הכריז שר החינוך הרב פרץ על תוכנית מוגנות כללית במשרד החינוך, בתוכה תקציבים להכשרת צוותי ההוראה במשרד, הכשרה להורים, ואיסור על הכנסת טלפונים חכמים לשטח בית הספר בזמן הלימודים.
הפורום הדיגיטלי מעביר שלל סדנאות והכשרות למורים והורים בהובלת יוסף שפייזר וד"ר עידית סולקין בכל הארץ והוא נותן דגש לעדכונים הטכנולוגיים בכל הנוגע לסינון ובקרת הורים.
הפורום עוקב ומעדכן אחר אפליקציות חדשות בשוק אותן הוא מזהה כפרוצות בנוגע למוגנות ילדים, בכל הנוגע לשיימינג, אלימות, התמכרות, פורנוגרפיה ופדופיליה.
מאז שנת 2020 מתמקד הפורום הדיגיטלי בעידוד פיתוחים טכנולוגיים בנושא מוגנות, מתוך הבנה שיש לעודד יזמים ישראליים להתחרות באיכות הסינון ובאפשרויות השונות של בקרת הורים המוצעות בשוק, במטרה להגן על ילדים ובני נוער באופן איכותי וחדשני ככל הניתן.
ביוני 2020 הוציא תאגיד השידור הציבורי סרטון על פי נתונים שקיבל מהפורום הדיגיטלי, וחשף את תופעת החשיפה המוקדמת של ילדים לתכנים פורנוגרפיים ואת העלייה בייצור של תכנים כאלה על ידי ילדים ובני נוער.
הסרטון זכה למאות אלפי צפיות ושיתופים בכל הרשתות החברתיות.
לקראת פתיחת שנת הלימודים ה'תשפ"א הוציאו הפורום הדיגיטלי בשיתוף בית הלל - הנהגה תורנית קשובה קול קורא למודעות הורית לשמירה על ילדים ברשת.
בפברואר 2022 פרסם מבקר המדינה דו"ח מקיף וראשוני אודות מוגנות ילדים במרחב המקוון.
בין היתר הסתייע המבקר בנתונים שפרסם הפורום הדיגיטלי ואף נועץ עמם.
ממצאי הדוח תמכו בפרסומי הפורום הדיגיטלי במשך השנים:
1. גיל החשיפה בישראל לתכנים פוגעניים הוא מהמוקדמים בעולם, בכיתות הנמוכות של בתי הספר היסודי.
2. מגמה גוברת של יצירת תכנים פורנוגרפיים בין ילדים ובני נוער.
על פי מבקר המדינה, כרבע מהקורבנות בתיקי הסרטונים הם ילדים.
3. ביקורת חריפה על מוקד 105 ויעילותו בנושא המוגנות.
לפי המבקר רוב התיקים בתחום הפגיעה ברשת נסגרים היות שהיקף הפגיעות הוא רחב מידי עבור המוקד.
4. מאות מנהלי בתי ספר שהשתתפו בכתיבת הדו"ח העידו כי בית ספרם אינו מקום מוגן עבור ילדים.
וכי אין להם כלים להתמודדות מול הפוגעים והנפגעים.
ביוני 2021 הוקם ארגון הנוער 'גלגל הצלה'.
הארגון הוקם על ידי מאות בני נוער ובשיתוף הפורום הדיגיטלי במטרה לסייע לבני נוער וילדים להציף את המודעות לסכנות ברשת.
הארגון מוביל כנסים בכל הארץ, הרצאות, וטכנולוגיות התמגנות בסיסית ומתקדמת.
רוב מוחלט של הפעילים בארגון הם בני נוער, וזהו ארגון הנוער הראשון מסוגו בישראל שעוסק בבעיית המסכים.
מחאת אלפי חברי הפורום הובילה להצלחה בכמה נושאים:
משרד התקשורת קנס את חברות התקשורת במיליוני ש"ח בעקבות הצנעת מסלולי סינון.
החברות החלו להמליץ לרוכשים חדשים על האפשרות קבלת סינון תכנים לקטינים באינטרנט.
החברות פנו בהודעה במסרון ובדואר ללקוחותיהם וידעו אותם על האפשרות קבלת סינון תכנים לקטינים באינטרנט.
משרד החינוך פרסם תוכנית מוגנות לאומית בבתי ספר.
איסור שימוש בטלפון חכם בבתי הספר היסודיים.
העברת תכנים על מוגנות קטינים באינטרנט.
הצפת תכנים בעייתיים ברשתות החברתיות וקריאה פעילה להורים לדווח עליהם ברשת.
פעילויות אלו הובילו לביטול הופעותיו של דודו פארוק בין היתר.
בשנת ה' תש"פ הודיעו תנועות הנוער בני עקיבא, עזרא אריאל והצופים כי נושא המוגנות ברשת יהווה נושא תוכן מוביל, לאור מפגש משותף של רכזי התנועות עם חברי הפורום הדיגיטלי.
כמו כן, מחזיקת תיק החינוך בעיריית ירושלים, חגית משה, החליטה שנושא המוגנות ישולב בכל מערכות החינוך בעיר.
ממצאי הדוח תמכו בפרסומי הפורום הדיגיטלי במשך השנים.
במהלך השנים 2023 ו2024, התכנסה וועדה בינמשרדית בעקבות דרישה של אוהד עזרן והפורום הדיגיטלי משר התקשורת.
הוועדה כללה את ששת משרדי הממשלה הגדולים: חינוך, משפטים, ביטחון לאומי, בריאות, תקשורת ורווחה.
הוועדה הוציאה את המלצותיה לכלל המשרדים, ביניהם הצורך בקמפיינים נרחבים, חידוש תקן הסינון החינמי והקמת צוות מיוחד במשרד החינוך שישקול דחיית גיל השימוש וסינון כברירת מחדל.
בפברואר 2026 הורה שר החינוך על הוצאת הסמארטפונים מכלל בתי הספר היסודיים.
ההנחיה ניתנה לאחר שהוועדה הבינמשרדית שהקים הפורום הדיגיטלי הורתה לשר לבחון את דחיית גיל השימוש ולהקים צוות מיוחד למוגנות ברשת.
ההחלטה נכנסה לתוקף בט"ו בשבט של אותה שנה.
הפורום הישראלי לתזונה בת-קיימא הוא עמותה ישראלית, שהוקמה בשנת 2012 על ידי קבוצה של מדענים ומומחים בתחום הסביבה, התזונה, החקלאות ובריאות הציבור.
מטרת הפורום לספק מידע שימושי ואובייקטיבי לציבור הישראלי, מקבלי ההחלטות והגופים הרלוונטיים, לצורך כינון מערכת מזון בת קיימא המספקת מזון בריא וסביבתי לכל תושבי ישראל.
תחומי העיסוק של הפורום כוללים: ניהול מרכז ידע הזמין לקהל הרחב ולקובעי מדיניות, ארגון כנסים מקצועיים, כתיבת ניירות עמדה, נציגות בדיונים בכנסת, גיבוש וניסוח תוכנית אב למזון ופעילות בקהילה.
מאז הקמתו קיים הפורום עשרות מפגשים מקצועיים בנושאים שקשורים לתזונה, סביבה, בריאות, כלכלה וחקלאות, מתוך מטרה מוצהרת לגשר על פערי הידע וליצור שיח חדש, רב תחומי, מבוסס עובדות ומדע וחף משיקולים זרים.
הכנסים השנתיים של הפורום, המהווים את השיא של פעילות זו, משכו מאות משתתפים וביניהם אנשי תעשייה, דיאטנים, חקלאים, אנשי סביבה, חברי כנסת וממשלה, עובדי ממשלה, עיתונאים ואנשי אקדמיה.
סיכומי המפגשים והכנסים, כמו גם מאמרים מקצועיים וניירות עמדה, מועלים לאתר הפורום ומדווחים בניוזלטר שבועי.
פרויקט משותף של העין השביעית והפורום בשם "אמת בפרסום" בוחן בעין ביקורתית קמפיינים פרסומיים ופרסומים עיתונאיים בתחומי תזונה, סביבה ובריאות הציבור.
מטרת הפרויקט לחשוף הטעיה והתערבות תאגידית בפרסומים מדעיים המכוונים לקהל הרחב.
במסגרת הפרויקט פורסמו סדרת מאמרים ביקורתיים על חלב המשק של חברת תנובה, קמפיין של מועצת הלול לעידוד צריכת בשר הודו וסיקור תקשורתי סנסציוני של מאמרים מדעיים.
הפורום פועל לקידום מדיניות מזון שתנגיש מזון בריא ובר קיימא לאוכלוסיות רחבות ותקדם ביטחון תזונתי.
פעילות זו כוללת שיתוף פעולה עם חברי כנסת, אנשי מחקר, חקלאים ואנשי מקצוע בתחום הכלכלה והמשפט לניסוח תוכנית אב למזון וליישומה.
בטווח הקצר פעילות זו נועדה לזהות חסמים שהסרתם תקדם הנגשת מזון בריא, והזדמנויות בתחום החקיקה והרגולציה שינגישו מזון בריא ויחזקו את החקלאות המקומית.
בנוסף, מפרסם הפורום ניירות עמדה מבוססי מדע בתחום המזון והסביבה, במטרה להעניק לקובעי מדיניות את הכלים והידע הנחוצים לחקיקה אפקטיבית.
בכתיבת ניירות העמדה נוהג הפורום לשתף פעולה עם ארגונים ישראלים הפועלים בתחום המזון והסביבה, וביניהם מוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט ואיגוד רופאי בריאות הציבור.
פרויקט "שפים למען שינוי" של הפורום, בשיתוף השפים ישראל אהרוני, ארז קומרובסקי ויאיר יוספי, נועד לרתום את תחום הגסטרונומיה לחינוך קהילתי ולשינוי היצע המזון המוצע במסעדות, כך שיכלול מזון בריא וידידותי יותר לסביבה.
במסגרת הפרויקט נרקמה רשת של שפים ישראלים הפועלים יחדיו לשינוי הסצנה הקולינרית המקומית בהתאם לערכי הקיימות.
הפורום שותף לקידום חזון העיר הירוקה ומעודד עיריות ורשויות מקומיות לפעול ליישום עקרונות לניהול מקיים.
בין היתר השתתפו חברי הפורום בכתיבת המדריך לעיר מקדמת תזונה מ.ב.ט.י.ח.ה של משרד הבריאות ומרכז השלטון המקומי והמדריך לתזונה בת קיימא ומניעת בזבוז מזון של עיריית תל אביב-יפו.
הפורום העסקי איחוד האמירויות - ישראל היא עמותה בה חברים למעלה מ-3,000 עסקים, יזמים, אנשי מקצוע ואנשי עסקים מאיחוד האמירויות הערביות וישראל.
מטרת העמותה היא לעודד סחר ושיתוף פעולה בין שתי המדינות.
העמותה הוקם ביוני 2020 ופעלה באופן חסוי לזמן מה.
מקימי העמותה היו סגנית ראש עיריית ירושלים, פלר חסן-נחום, מנהלת ההשקעות הבריטית-ישראלית, ג'סטין זוורלינג, איש העסקים האמירתי, ת'אני שיראוי, יועץ ההון האמריקאי-ישראלי, דוריאן ברק וכן אישים נוספים.
קיומה של העמותה נחשף בספטמבר 2020 מספר שבועות לאחר ההכרזה על כינון יחסים דיפלומטיים מלאיים בין ישראל לאיחוד האמירויות וכן מספר שבועות לפני חתימת הסכם הנרמול בין המדינות.
אישים רבים היו מעורבים צורה מסוימת בהקמת הארגון, החל מאנשי עסקים במגזר הציבורי, מנהיגי ציבור ועוד.
רוב המייסדים מחזיקים באזרחות כפלות, כך למשל סגנית ראש עיריית ירושלים, פלר חסן-נחום מחזיקה באזרחות ישראל ובאזרחות בריטית, יועץ ההון דוריאן ברק גם הוא מחזיק אזרחות ישראלית אך לצידה אזרחות אמריקאית, מנהלת ההשקעות הבריטית-ישראלית, ג'סטין זוורלינג מחזיקה גם היא באזרחות ישראלית ואזרחות בריטית.
לצדם נמצאים גם אנשי עסקים שמחזיקים באזרחות ספציפית, חמדאן אל קינדי למשל מחזיק באזרחות אמירתית, כמוהו מחזיקה גם מאי אלבאדי באזרחות אמירתית בלבד.
מטרת העמותה היא לבנות מערכות יחסים בין אמירתים לישראלים ולפתח שיתופי פעולה בין המדינות בתחומי הטכנולוגיה, רפואה, חקלאות, אנרגיה, תיירות, תחבורה וכלכלה.
בראיון שנתת לתקשורת הישראלית חסן-נחום נאמר כי המועצה העסקית פועלת להקמת מעיין "סיקלון וואדי" במזרח ירושלים, שמטרתו לשפר את איכות החיים במזרח ירושלים ולהקים מקומות עבודה חדשים בעיר לתושביה ולכלל תושבי האזור.
פורום המדיניות של המפרץ הפרסי-ישראל
פורום המדיניות של המפרץ הפרסי וישראלי הוקם במסגרת שיתוף פעולה של העמותה עם מרכז משה דיין לחקר המזרח התיכון ואפריקה שיושב באוניברסיטת תל אביב.
הפורום כולל מספר אקדמאים, יועצים פוליטיים ואנשי עסקים מאיחוד האמירויות הערביות, בחריין, ערב הסעודית וישראל.
פורום הנשים של המפרץ הפרסי-ישראל
פורום הנשים של העמותה, הוקם על ידי פלר-חסן נחום וג'סטין זוורלינג, מטרת הפורום הוא ליצור דו-שיח משותף בין הנשים מהמדינות בתחומי תרבות, עסקים, בריאות ותקשורת.
ב-9 באוקטובר 2020 חסן-נחום, דפנה ריצ'מונד-ברק וכן מיכל דיבון (כולן נשים ישראליות כאמור) נפגשו עם קבוצת נשים אמירתיות בדובאי, מפגש זה היה הראשון בסדרת מפגשים שנערכה בין הנשים.
הפורום הישראלי למשפט וחירות הוא קהילה של משפטנים ואחרים, הפועלים לקידום תפיסת עולם משפטית שמרנית במשפט ובמדיניות בישראל, הדוגלת בעקרונות הפרדת רשויות, ריסון שיפוטי, חירויות הפרט ושלטון מוגבל.
הפורום אינו נוקט עמדה רשמית בסוגיות אקטואליות על סדר היום ואינו תומך במהלכי מדיניות ספציפיים.
הפורום הוקם בשנת 2020 על ידי אלענה מייזל (לשעבר יו"ר הפורום וכיום מנכ"לית הפורום) ויונתן גרין (לשעבר מנכ"ל הפורום).
הוא פועל בהשראת האגודה הפדרליסטית בארצות הברית, והוא נוסד ביוזמת קרן תקווה ישראל ופועל בתמיכתה.
לשיטת הפורום, הדיון הציבורי על אודות מערכת המשפט, יסודות המשטר הדמוקרטי ומערכת היחסים בין הפרט לבין המדינה מתאפיין לעיתים קרובות בשיח פשטני, בחד צדדיות ובחוסר גיוון.
משפטנים ומשכילים רבים חולקים על תפיסת עולם זו וחשים בחסרונה של גישה אחרת, שכמעט אינה מקבלת ביטוי ציבורי.
הפורום הוקם כדי לענות על צורך חיוני זה, ולייצר במה אינטלקטואלית שתאפשר גיוון בשיח המשפטי בישראל ותהווה קהילה למשפטנים שמרנים.
הוועדה המייעצת היא קבוצה של משפטנים בכירים אשר ממלאים תפקיד פורמלי.
בין חברי הוועדה ניתן לכלול את: זוכה פרס ישראל ושר המשפטים לשעבר פרופ' דניאל פרידמן, נשיא המרכז האקדמי פרס פרופ' רון שפירא, זוכה פרס נובל פרופ' ישראל אומן.
כמו כן, לפורום ועדה מייעצת בינלאומית, אשר כוללת משפטנים ומומחים בעלי שם עולמי כמו: פרופ' ריצ'רד אפשטיין (אוניברסיטת ניו יורק ואוניברסיטת שיקגו), פרופ' רנדי בארנט (אוניברסיטת ג'ורג'טאון), פרופ' פיליפ המבורגר (אוניברסיטת קולומביה), פרופ' פיטר ברקוביץ' (אוניברסיטת סטנפורד) ופרופ' סטיבן קלברסי (אוניברסיטת נורת'ווסטרן).
הפורום מעודד הקמת תאי ומועדוני סטודנטים בכל הפקולטות למשפטים.
תאי הסטודנטים מקיימים אירועי דיבייט העוסקים בנושאים על סדר היום הציבורי, לצד פעילויות אחרות בקרב תלמידי הפקולטה.
תאי הסטודנטים נהנים מליווי צוות הפורום, חברי סגל בכירים בפקולטה ומומחים משפטיים מחוצה לה.
כיום ישנם תאי סטודנטים פעילים בפקולטות הבאות: האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת רייכמן ואוניברסיטת בר-אילן.
לאחר סיום לימודיהם, חברי התאים מצטרפים לקהילה של משפטנים חברי הפורום.
בין הפעילויות של תאי הסטודנטים ניתן למנות דיבייטים בין מומחי משפט בכירים, כגון דיבייט בין פרופ' רות גביזון לפרופ' ברק מדינה; דיבייט בין עו"ד שי ניצן לפרופ' רון שפירא; דיבייט בין פרופ' יואב דותן לד"ר עמיר פוקס ועוד.
הפורום מכנס פעם בשנה את כנס הסטודנטים הארצי שלו, בו סטודנטים מכלל תאי הסטודנטים בארץ מתכנסים ליום של הרצאות ודיונים.
במסגרת הכנס של שנת 2023 הקליט נשיא המדינה יצחק הרצוג סרטון בו הוא מודה לפורום על תרומתו לשיח פורה ומכבד בשיח המשפטי בישראל, תוך עידוד חקירה ודיון מעמיקים בסוגיות הציבוריות-משפטיות שעל הפרק.
"סמינר הקיץ למשפט ודמוקרטי" של הפורום הישראלי למשפט וחירות מתקיים במשך שבועיים.
במסגרת הסמינר 20 סטודנטים מצטיינים נדרשים להעמיק בכתבים קלאסיים בנושא משפט ודמוקרטיה.
בראש התכנית עומד פרופ' אבי בל מאוניברסיטת בר-אילן.
יחד עמו כמרצה ראשי משמש עו"ד גיל ברינגר.
הסמינר כולל סמינריון בסגנון הרצאות, דיונים עם אנשי ציבור בולטים, סיורים ולימוד בקבוצות.
במסגרתו ניתנות הרצאות אורח אשר מועברות על ידי אנשי משפט וחוקרים בולטים בישראל.
ביניהם ניתן למנות את פרופ' אהרון ברק, שופט בית המשפט העליון אלכס שטיין, עו"ד דינה זילבר, עו"ד אביטל סומפולינסקי, פרופ' יניב רוזנאי ועוד.
תחרות כתיבה על שם ינאי כהן
הפורום מארח תחרות כתיבה משפטית ארצית נושאת פרסים לתלמידי משפטים.
התחרות נועדה לעודד כתיבה משפטית סטודנטיאלית מעמיקה ורצינית.
המאמרים זוכים בפרס כספי ולפרסום בכתב העת "רשות הרבים" של הפורום.
התחרות נערכת לזכרו של ינאי כהן, אשר השתתף בעבר בסמינר למשפט ודמוקרטיה.
ספרייה, כתב עת וערוץ יוטיוב
כתב העת "רשות הרבים" של הפורום הישראלי למשפט וחירות נועד לקיום דיון מעמיק בסוגיות עכשוויות וכלליות המעסיקות את עולם המשפט בישראל.
עם כותבי המאמרים נמנים שופטי בית המשפט העליון יוסף אלרון ונועם סולברג, אקדמאים כגון פרופ' רון שפירא, פרופ' ברכיהו ליפשיץ, פרופ' טליה איינהורן, פרופ' חיים זנדברג, פרופ' אריאל בנדור, פרופ' משה כהן-אליה ד"ר יעקב בן שמש וד"ר שוקי שגב.
מאמרי כתב העת מצויים באתר נבו, והם מאוזכרים בפסיקת בית המשפט העליון, ובכתיבה אקדמית ומחקרית.
ד"ר שאול שארף משמש עורך ראשי של כתב העת.
לכתב העת ועדה אקדמית מלווה, בה חברים פרופ' ברכיהו ליפשיץ ופרופ' חיים זנדברג.
ספריית "יסודות המשפט" של הפורום היא ספרייה דיגיטלית שמרכזת שלל מקורות וטקסטים ממגוון סוגים ונושאים, ומהווה במה עבור טקסטים משפטיים-שמרנים.
הספרייה כוללת כתיבה משפטית שמרנית בשפה העברית, וכן מגוון של מקורות בשפה האנגלית ותרגומים של מאמרים מובחרים, ביניהם של הכותבים: אנטונין סקאליה, פרופ' ג'רמי וולדרון ופרופ' סטנלי פיש.
לפורום ערוץ יוטיוב בו מועלים מגוון רחב של סרטוני פעילות הפורום.
הערוץ כולל הקלטות של דיבייטים, פאנלים והרצאות שערך הפורום.
הפורום מארח פודקאסט משפטי – "השימוע".
הפודקאסט נוסד והוגש על ידי עו"ד יונתן גרין, וכיום מגיש אותו סמנכ"ל הפורום עו"ד אורן רובין.
בין אורחי הפודקאסט ניתן למנות את: פרופסור דניאל פרידמן, פרופסור טליה איינהורן, פרופסור אהוד גוטל, פרופסור גידי ספיר, השופט הרן פינשטיין, עו"ד ערן בן ארי ופרופסור מני מאוטנר.
הפורום יצא במיזם של שיעורים מתומצתים בקורסים המרכזיים שנלמדים בפקולטות למשפטים בשם "סדר דין מהיר".
המיזם משמש ארגז כלים שמלווה את הסטודנטים במהלך הלימודים ומסייע להם בהבנה וחיזוק של החומר הבסיסי אשר נלמד בפקולטות.
הפורום הגלובלי למאבק באנטישמיות הוא יוזמה של אביבה רז שכטר, דיפלומטית במשרד החוץ, מנהלת המחלקה למאבק באנטישמיות וזכרון השואה (2005-2011).
היוזמה הושקה בגיבוי שרת החוץ דאז, ציפי לבני, והפורום התכנס לראשונה בפברואר 2007. הכנס הפך מאז פורום בינלאומי של משרד החוץ להערכת מצב האנטישמיות בעולם וגיבוש דרכי פעולה ציבוריות וממשלתיות.
הכנס הראשון התקיים בפברואר 2007, ומאז מתקיים פעם במספר שנים.
הפורום השביעי התקיים ב-13–14 ביולי 2021, בשיתוף עם משרד התפוצות והשתתפו בו 180 אורחים ועוד מאות באמצעות הזום.
בכנס הוצגה תמונת המצב של האנטישמיות ברשתות החברתיות והעלייה בתקופת מבצע שומר החומות.
בפורום החמישי בשנת 2015, נחתם מסמך לנקיטת צעדים למניעת אנטישמיות באינטרנט.
בפורום השישי בשנת 2018, חתמה שרת המשפטים, איילת שקד ושרי המשפטים של איטליה, מלטה ויוון על הצהרה משותפת בנושא ההתמודדות עם הסתה לטרור באינטרנט.
בפורום השביעי בשנת 2021, נשא שר החוץ, יאיר לפיד נאום שנוי במחלוקת, בו אמר "האנטישמים לא היו רק בגטו בודפשט.
האנטישמים היו סוחרי עבדים שזרקו מספינות עבדים למי האוקיינוס, עבדים כבולים בשרשראות.
האנטישמים הם בני שבט ההוטו ברואנדה שטבחו בבני שבט הטוטסי.
האנטישמים הם קנאים מוסלמים שהרגו בעשור האחרון יותר מ־20 מיליון מוסלמים אחרים".
על הנאום נמתחה ביקורת קשה, בעיקר מצידה הימני של הפוליטיקה.
מדינה משתתפים כותרת מריו סילבה יו"ר ארגון IHRA (הברית הבינלאומית לזכר השואה) לשנת 2013 קונסטנטינוס קראגוניס סגן שר המשפטים, שקיפות וזכויות אדם בנס רטווארי מזכיר המדינה, משרד המינהל הציבורי וצדק זאב אלקין
נפתלי בנט סגן שר החוץ
השר לענייני ירושלים ותפוצות נריס גרמנאס סגן שר החוץ, ליטא
מדינה משתתפים כותרת טים אופל שר המדינה לרב-תרבותיות אן אידלגו ראש עיריית פריז הייקו מאס שרת המשפטים בנימין נתניהו
נפתלי בנט ראש ממשלת ישראל
השר לענייני ירושלים ותפוצות ניקולאי מלאדנוב רכז מיוחד של האו"ם לתהליך השלום במזרח התיכון
מדינה משתתפים כותרת רומן ראדב נשיא בולגריה מנואל ואלס ראש ממשלת צרפת לשעבר בנימין נתניהונפתלי בנטציפי חוטובלינתן שרנסקי ראש ממשלת ישראלשר החינוךסגן שר החוץלשעבר יו"ר הסוכנות היהודית לישראל סטברוס קונטוניס שר המשפטים, השקיפות וזכויות האדם האימאם יחיא סרחיו יה פלביציני אנדראה אורלנדו סגן נשיא הקהילה האיסלאמית באיטליה
שרת המשפטים אוון בוניצ'י שרת המשפטים, התרבות והשלטון המקומי אפרים מירוויס הרב הראשי לחבר העמים אירינה בוקובה לשעבר מנכ"ל אונסק"ו מלקום הונליין
דייוויד פרידמןמייק זינגררון לאודרמים ביאליק סגן יו"ר בכיר של ועידת נשיאי ארגונים יהודיים אמריקאים גדוליםשגריר ארצות הברית במדינת ישראלראש עיריית שרלוטסוויל לשעברנשיא WJCשחקנית ומדענית מוח
הפורום הישראלי היה ארגון מרכזי בקשר בין ישראל ויהדות התפוצות, שפעל בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20. בשיאו היו מעורבים בו אלפי מתנדבים בישראל ומחוצה לה, בכללם אישי ציבור מכל המגזרים, לרבות קציני צה"ל בכירים.
הפורום הישראלי יזם שורה של פרויקטים פורצי דרך, שבשנים מאוחרות אומצו ופותחו על ידי מוסדות רשמיים, עמותות ואף גורמים עסקיים.
הפורום הישראלי הוא תולדה ישירה של "תהליך מוריה", כינויה של תנועה חברתית שדגלה ביצירת קשר יהודי ישיר בין ישראלים בעלי השפעה, כל אחד בתחומו, לבין עמיתיהם מחוץ לישראל, ללא תיווך של גורמי הממסד בישראל או הארגונים המובילים ביהדות התפוצות, אם כי בברכתם.
לידתו של התהליך באה על רקע תחושה גוברת והולכת של התרחקות מישראל של הדור הצעיר ביהדות העולם, זה שלא חווה באופן אישי את השואה ואת תקומת מדינת ישראל; ומנגד צמיחת דור חדש בארץ של צעירים שמזהים את עצמם כישראלים, עם זיקה פוחתת לזהותם היהודית, ועוד פחות לבני דורם בתפוצות ישראל.
המחשבה הייתה שקשר אישי ישיר יסייע לגשר על פני המרחק שנוצר בין הקהילות.
אבי היוזמה היה אורי גורדון, שבשנת 1979 יצא בשליחות המוסדות הלאומיים לארצות הברית, וחווה באופן אישי את הפער שנוצר בין הקהילות.
בשנת 1983 הוא חזר לישראל ונבחר לכהן כחבר בהנהלת הסוכנות היהודית וכיו"ר מחלקת עליית הנוער.
הוא שיתף ברעיון שלו כמה ממנהיגי המנהיגות הצעירה של המגבית היהודית המאוחדת (Young Leadership Cabinet – YLC) ובהם ד"ר מיכאל ריינר, שניהל באותה תקופה את ה-YLC כשליח מטעם המוסדות הציוניים, ואת יושבי ראש הארגון סטיבן גרינברג ואד רובין.
מנהיגי ה-YLC קבלו על כך שבמסגרת הביקורים שלהם בישראל, במסגרת משלחות מסוימות, מעולם לא הזדמן להם להיפגש ולשוחח עם ישראלים בני גילם ובעלי תחומי עניין משותפים.
כל הפגישות שנקבעו עבורם היו עם אישי ציבור ופוליטיקאים.
יו"ר הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית, אריה דולצין, התלהב מהרעיון והורה לעוזרו שלמה שוורצברג ולאורי גורדון לסייע תקציבית בקידומו, אך ללא מעורבות של הארגון בתכני הדיאלוג או בבחירת הנציגות הישראלית שתשתתף ביוזמה.
ההסכמה שהושגה בין כל השותפים, מישראל ומארצות הברית, הייתה לכנס "עצרת של מנהיגות יהודית צעירה" בישראל כדי לבחון את הרעיון ולקדמו.
שלושה ישראלים נקבעו כמי שיובילו את המשלחת הישראלית: דוד קוליץ כנציג המגזר העסקי, ד"ר אריק כרמון כנציג האקדמיה, ותא"ל נחמיה דגן מצה"ל.
"העצרת העולמית הראשונה של מנהיגות היהודית צעירה" התקיימה בחודש דצמבר 1983 במלון "מוריה" שעל שפת ים המלח, ומכאן קיבל התהליך את שמו.
השתתפו בו עשרות נציגים מכל קהילה.
בין מברכי הכנס היו נשיא המדינה חיים הרצוג ואריה דולצין.
כל המשתתפים יצאו בהרגשה שהמפגש היה מרגש, חדשני ומועיל לכולם.
בשלב זה הכותרת "עולמית" כללה את ישראל וארצות הברית בלבד, אך בכנסים הבאים כבר הצטרפו לתהליך נציגים רבים ממערב אירופה וממזרחה.
בעקבות ההצלחה של העצרת הראשונה נקבעה עצרת שנייה, שהתקיימה שוב באותו מקום, בין ה-11 ל-14 במרץ 1985. מייד לאחריה החליטה המשלחת הישראלית למסד את המשך פעילותה באמצעות הקמת עמותה עצמאית בשם "הפורום הישראלי".
בתקנון העמותה נכתב כי מטרתה, בין היתר, "יצירת מסגרת לא-מפלגתית ועל-פוליטית...שתפעל לשמירתו ולחיזוקו של הקשר בין ישראל לבין התפוצות, בעזרת מנהיגות יהודית צעירה משותפת לישראל ולתפוצות...תוך שימת דגש על מרכזיותה של ישראל בעולם היהודי".
דוד קוליץ נבחר ליו"ר הראשון של העמותה וזאב בילסקי לסגנו.
המנכ"ל הראשון היה ד"ר מרדכי פרידמן.
בינואר 1987 מונה ארנון מנטבר.
גם המשלחות מארצות הברית לעצרות "מוריה" הורכבו ממנהיגים צעירים בולטים, שברבות השנים קנו לעצמם שם.
בראשן עמדו יושבי ראש המנהיגות הצעירה – מייקל אדלר וקרל קפלן – וכן ג'יין שרמן, אייב פוקסמן, טום דאין, ג'ונתן ווצ'ר, דברה ליפשטט, בטי כרוסטובסקי, בריאן לורי, ברוס ארביט, דוד ספרסטיין, ראסל רובינסון, סוזן שטרן, ג'ון רסקיי, רוברט שולמן ומנכ"לי הפדרציות היהודיות הגדולות.
מאחר שלפעילות הצטרפו פעילים ונושאי תפקידים מארצות הברית ומקנדה, שאינם בהכרח חברי המנהיגות הצעירה, הוקמה שם מסגרת נפרדת בשם North American Jewish Forum.
אחת מפעולתיה הייתה הוצאה לאור של כתב עת לנושאי יחסי ישראל והתפוצות בשם The Forum.
בין העצרות קיים הפורום הישראלי "לילות שימורים" שהוקדשו לדיונים מעמיקים בנושאים שעל סדר היום.
השתתפו בהם כאורחים לובה אליאב, פרופ' אבי רביצקי ורבים אחרים.
חברי הפורום הישראלי הוזמנו והשתתפו בכנסים סגורים של המנהיגות היהודית הצעירה של המגבית בארצות הברית ובישראל.
בהמלצת העמיתים מארצות הברית, ב־1990 ערך הפורום קבלת פנים לסנטור פיט וילסון, שהגיע לשיראל במסגרת מסע הבחירות שלו למושל קליפורניה.
התקיימו גם מספר כנסים מיוחדים של חברי הפורום באירופה, בצרפת, בגרמיה ובצ'כיה.
"הפורום האירופי" הוקם במרץ 1990 בפריז והשתתפו בו 61 נציגים מאוסטריה, בלגיה, צ'כוסלובקיה, צרפת, גרמניה, בריטניה, איטליה, פורטוגל, שוודיה ושווייץ, בנוסף ל-22 ישראלים ול-9 אמריקאים.
החברים האירופאים השתתפו בכנסי המוריה בישראל.
במלאת 13 שנה להקמת הפורום ניטע בנגב "יער הפורום הישראלי" בשיתוף הקרן הקיימת לישראל.
בראש הפרויקט עמד שמאי מיטלמן.
להב"ה: ראשי תבות של הברכה "לשנה הבאה בירושלים הבנויה".
מפגש ומחנה קיץ משותפים לבני נוער מישראל ומהתפוצות.
התקיים במשך 3 שנים רצופות עם כ־300 בני נוער בכל מחזור.
טרם הקמת הפרויקט נערכו כבר מחנות קיץ לנוער יהודי בישראל, אך ללא השתתפות נוער ישראלי ולרוב ללא מפגש עם בני גילם במהלך שהותם בארץ.
יושבי ראש התכנית בשנותיה הראשונות היו ד"ר עפרה אלוני-שפירא, עירית דורטל ותא"ל עמירה דותן.
בעקבות להב"ה צמחו במשך השנים מחנות קיץ עם תפישה דומה על ידי ארגונים ציבוריים ופרטיים, כדוגמת "תגלית" או מחנות "קימאמה".
עוצמה: הפרויקט הוקם על ידי הפורום הישראלי בשיתוף מועצת הפדרציות היהודיות ברחבי צפון אמריקה.
"עוצמה" היא תוכנית של עשרה חודשים שנועדה להציע ליהודים בגילאי 18–24, לרוב בוגרי קולג', הזדמנות לחיות ולהתנדב בישראל במגוון רחב של מסגרות חברתיות.
לכל המשתתפים הוצמדו משפחות מאמצות בישראל, שאיתן בילו הצעירים את סופי השבוע, החגים והחופשות.
את גיוס הצעירים ביצעו הפדרציות היהודיות ברחבי ארצות הברית.
בראשית דרכה עמדו בראש התכנית ארנון מנטבר והאלוף יורם (יא-יא) יאיר.
לאחר המחזור הראשון, שהתקיים בשנים 1986–1987, ערך ד"ר דוד מיטלברג מחקר שממצאיו יושמו במחזורים הבאים.
פרויקט "עוצמה" המשיך להתקיים במשך 27 שנה, עם כ-1,500 בוגרים, עד לסגירתו כפרויקט עצמאי על ידי ארגון הפדרציות היהודיות של צפון אמריקה (JFNA) בשנת 2012 לאור הצלחת הפרויקט הוקמו תוכניות דומות על ידי המוסדות הלאומיים, כגון "מסע ישראלי".
הפרויקט הכלכלי: נועד לייצר שותפויות בין אנשי עסקים ישראליים לעמיתיהם התפוצות, למשוך השקעות בישראל ולקדם את הייצוא.
בראשיתו יזם הפרויקט משלחות עסקיות לישראל.
בהמשך נערכו ועידות עסקיות תקופתיות תחת הכותרת "הפורום העסקי".
הראשון התקיים בין ה23 ל-26 באוקטובר 1989 ומושב הפתיחה שלו נערך במשכן נשיאי ישראל.
יושב הראש היה מאיר ארנון.
הפורום העסקי השני התקיים בחיפה בין ה-6 ל-9 במאי 1991, יו"ר: איתן אדרס.
הפורום השלישי התקיים בירושלים בין ה-15 ל-18 ביוני 1992, יו"ר: מאיר דיין.
גם הפורום העסקי הרביעי התקיים בירושלים בין ה 28 בפברואר ל-2 במרץ 1994, יו"ר: חיים וייס.
הפורום החמישי התקיים שוב בחיפה בין ה-19 ל-22 ביוני 1995, יו"ר: איתן אדרס.
לאחר הפסקה של מספר שנים התקיים הפורום השישי והאחרון בתל אביב, בין ה-21 ל-24 באוקטובר 2001. יושבי ראש: אמיר גל-אור וע"ד אורין פרסקי.
הצלחתו הרבה של הפרויקט נמדדה הן בעסקות הרבות שנרקמו במשך השנים בין הצדדים, והן בכך שמודל הוועידות אומץ על ידי המגזר העסקי והפך ל"ועידת ישראל לעסקים", המופקת מדי שנה על ידי העיתון הכלכלי "גלובס".
רעות: תוכנית לאימוץ משפחות עולים על ידי משפחות ישראליות.
התכנית נולדה ב־1985 בעקבות חילוקי דעות בכנס "מוריה" השני ב־1985 בין הישראלים לצפון אמריקאים, שהדגישו ש"עליה" היא חלום של ישראלים אך לא שלהם.
בין היתר טענו שישראל איננה יודעת לקלוט עולים וההוכחה שלהם הייתה שרבים מהעולים מארצות המערב, שבים לארצות המוצא.
וגם ידעו לצטט את אימרתה הידועה של גולדה מאיר באחד מדיוני הממשלה על נושא העלייה: "ממשלה לא מגישה כוס תה לעולה, רק שכנים יכולים להגיש כוס תה".
בשנת 1990 זכה פרויקט "רעות" לפרס יו"ר הכנסת לאיכות החיים.
יוזמת הפרויקט והיו"ר הראשונה שלו הפרויקט הייתה ד"ר מרגלית-מגי נבון.
סימפונט רעננה: הוקמה בשנת 1991 על ידי חברי הפורום הישראלי, מאמצים בפרויקט "רעות", שזיהו קושי בקליטה מקצועית של המוזיקאים המצטיינים הרבים מקרב העולים החדשים ממדינות חבר העמים.
חברי הפורום הגו את הרעיון להקים תזמורת סימפונית חדשה המבוססת על עולים.
הפרויקט נוהל על ידי אורית פוגל-שפרן, שמונתה למנכ"לית התזמורת, וע"י עו"ד יעקב ישראלי, שמונה ליו"ר הנהלת התזמורת.
פרלמנטרים: כנסים של מחוקקים יהודיים מבתי פרלמנט מכל רחבי העולם ביחד עם עמיתיהם מהכנסת.
מטרת הכנסים הייתה להרחיב את ההיכרות בין הנבחרים היהודיים, את התהליכים, החקיקה והיוזמות הישראליות בנושאי קליטה, יהדות על גווניה, או מאבק באנטישמיות, ולחבר את חברי הפרלמנט מחוץ לישראל עם המנהיגות היהודית בעולם.
הכנס הראשון נערך בירושלים ובטבריה בין ה-3 ל-7 בינואר 1988, מייד לפני העצרת הרביעית למנהיגות יהודית צעירה, בהשתתפות 29 חברי פרלמנט מחוץ לישראל.
הכנס השני התקיים בירושלים בין ה24 ל-29 במאי 1991 ולאחריו התקיימו עוד 6 כנסים, עם מספרים הולכים וגדלים של פרלמנטרים.
לכל כנס נבחר יושב ראש עמית מאחד הפרלמנטים בעולם, למשל לורד גרייבל ג'אנר מאנגליה, ולצידו יושב ראש ישראלי.
בין היתר כיהנו בתפקיד יצחק הרצוג ואברהם בורג.
את משרד החוץ ייצג השגריר זלמן שובל.
היו"ר הראשונה של הפרויקט הייתה רותי קפלן, מנהלת לשכת יו"ר הכנסת, ולאחריה כיהנו בתפקיד גם עירית דורטל, עו"ד גדעון פישר ומנחם גורארי.
קהילות: הפרויקט נולד כתגובה של הפורום הישראלי לגל העלייה המסיבי מחבר העמים, והשאיפה לגייס את החברה הישראלית והחברה היהודית בתפוצות יחד למען יעד הלאומי של קליטת עליה רב ממדית.
הפעילות נבנתה על הקשרים האישיים שכבר נוצרו עם המנהיגות הצעירה מצפון אמריקה שהשתתפה בתהליך מוריה, ומנכ"לי הפדרציות היהודיות שהיו שותפים פעילים בפרויקט "עוצמה".
ב-1992 כונסו צוותי חשיבה בארץ והתקיימו שיחות עם מנכ"ל מועצת הפדרציות (CJF) מרטי קרר Marty Kraar ומנכ"ל המגבית היהודית המאוחדת (UJA) בריאן לוריא Brian Lurie, שגיבו את המהלך.
בפורום הצפון אמריקאי הובילו את היוזמה עו"ד אריק זהלר Eric Zahler, נעמי פץ Naomi Patz וסטיארט רוסמן Stuart Rossman.
מתוך תהליך זה צמח גם פרויקט "יד ביד", כשותפות בין הפורום בקנדה והפורום בארץ (להלן).
בעצרת הכללית של הפדרציות היהודיות בצפון אמריקה (ה-GA) ב-1992 התקיימו פגישות עם מנכ"לי פדרציות ונחתם זיכרון דברים עם פדרציות ניו יורק על הקמת פרויקט "קהילות".
החידוש היה קידום הערכים של הדדיות ומשימתיות לא רק בין יחידים בישראל והתפוצות, אלא גם בין קהילות בישראל והתפוצות.
בעצרת מוריה ה-7 שהתקיימה בטבריה ב-1993, הוצגה התוכנית למשתתפים, ובסדנאות המשך הוצעו 27 מודלים שונים של קשר בין קהילות בתחומים שונים כגון נוער וסטודנטים, עסקים כלכליים, קליטת עליה, פעילות בתוך מזרח אירופה, הסברה, אירוח משלחות מנהיגות בבתי ישראלים, ועוד.
ביוני 1994, אישר חבר הנאמנים של הסוכנות היהודית את הקמת תוכנית שותפות 2000, וחלק מהחברים הצטרפו לוועדות ההיגוי הסמוכות לישוביהם.
יו"ר הפרויקט: ד"ר דוד מיטלברג.
הפרויקט האידאולוגי: ניסיון ללבן נושאים מרכזיים ביחסים בין ישראל והתפוצות, כגון: מהות הציונות בימינו, ציונות ללא עלייה, שלילת הגולה ועוד.
יו"ר הפרויקט: עו"ד ד"ר שלמה כהן.
עמיתים: חיבור בין בעלי מקצוע זהים בישראל ובתפוצות: רופאים, עורכי דין, מהנדסים, וכיוצא בזה.
יד ביד: הוקם ב-1992 ביוזמתה של לורטה הלמן מטורונטו, ומטרתו הייתה לגייס מתנדבים מארצות דוברות אנגלית, הרוב מקנדה, שבאו לישראל כדי ללמד אנגלית לעולים מממדינות חבר העמים ובכך להקל עליהם במציאת תעסוקה בישראל.
בשבע שנות הפרויקט השתתפו בו כ-350 מתנדבים וכ־3,000 עולים חדשים.
הוא התחיל בכפר סבא ומשם התרחב לרעננה, תל אביב, ירושלים, חיפה וטבריה.
יו"ר הפרויקט: ד"ר אדוארדו פודחורני.
גשר עסקי: תוכנית התמחות בת 3 חודשים בישראל של בוגרי תארים ראשון ושני במינהל עסקים מהאוניברסיטאות המובילות בעולם.
הפרויקט נמשך 4 שנים, כאשר בכל מחזור השתתפו בין 20 ל-30 בוגרים.
בר/בת מצווה: חגיגות בר/בת מצווה למשפחות יהודיות שנותרו ברוסיה.
מלבד הטקס הם השתתפו במחנות קיץ של הנוער הקונסרבטיבי.
הפרויקט נמשך 3 שנים עם 15 נערים ונערות הכל מחזור.
הפורום לישראל ירוקה היא עמותה ישראלית המקדמת שמירת סביבה בישראל מתוך ראייה ציונית.
מטרת העמותה היא לסייע לרשויות החוק בשמירה על משאבי הטבע, באמצעות תיעוד ומעקב בשטח, ביצוע מחקרים על חומרת והיקף התופעות וקידום פתרונות חקיקה בשדה המשפטי והפרלמנטרי.
הארגון פועל מתוך תפיסת עולם של 'מפגעים חוצי גבולות' בשל פערי הרגולציה והאכיפה באזורים שונים במדינת ישראל, לרבות יהודה ושומרון, במטרה למנוע מאזורים אלו להפוך למקור זיהום הפוגע בשאר שטחי המדינה כגון עשן שריפות וזיהומי מקורות מים.
מייסד הארגון הוא גלעד אך, שהיה ממייסדי ארגון הימין עד כאן צעירים למען ישראל.
מנכ"ל הארגון הוא ארז כליף.
העמותה הוקמה בשנת 2011 על ידי קבוצת צעירים בוגרי יחידות מיוחדות בצה"ל, שנחשפו במהלך שירותם הצבאי למפגעי סביבה רבים בכל רחבי הארץ, וכן לקושי של רשויות המדינה בטיפול במפגעים אלו בצורה יעילה.
אחד המתנדבים הבולטים היה גלעד אך, שמשמש עד היום כיו"ר העמותה.
גלעד הוא אחיו של דוד אך, לוחם שייטת 13 שנפטר לאחר שחלה בסרטן כתוצאה מצלילה במימי הקישון המזוהמים במסגרת שירותו הצבאי.
כל חבריו לצוות של דוד נפטרו מסרטן בעקבות הצלילות בקישון והוכרו לאחר מאבק כחללי צה"ל.
במסגרת הליך משפטי שיזמה עמותת העטלף של בוגרי שייטת 13 כנגד צה"ל, פנו אל גלעד אך בבקשה לתעד את זיהום המים בקישון.
כך הוקם הגרעין הראשוני של מתנדבים לפעילות של תיעוד מפגעי סביבה, שמתוכם הוקמה העמותה.
לימים, הוכח קשר סיבתי בין הפסולת הכימית והביוב התעשייתי שהוזרמו אל הנחל ממפעלים באזור, בין ריכוז החומרים המסרטנים שנמצאו במים, ובין התפרצות המחלה אצל הצוללנים.
בעקבות האובדן, ומתוך הבנה שחלק ניכר מהזיהום והפגיעה בסביבה במדינת ישראל מתבצע על ידי תאגידי ענק ממניעים כלכליים, והיעדר הטיפול והאכיפה האפקטיבית כנגד הפגיעה בסביבה הכוללת השחתה של מרחבים ומשאבים רבים בישראל, הוקמה עמותת 'הפורום לישראל ירוקה' במטרה לתעד, לחשוף ולפעול נגד גורמים עסקיים הפוגעים בסביבה.
שריפות פסולת חקלאית ופסולת ביתית.
אתרי הטמנת פסולת בניין פיראטיים.
הברחות מצברים מקולקלים מחוץ לישראל.
קידום חקיקה ראשית לפתרונות מערכתיים לפי זרמי פסולת או פשיעה סביבתית, במטרה להפוך את הפגיעה בסביבה ללא-כדאית כלכלית.
הגשת תלונות לגורמי אכיפה ותביעות כספיות כנגד עברייני סביבה במטרה לגבות מחיר מהפוגעים בסביבה.
אחת לשנה או יותר, מוציאה העמותה דו"חות ומחקרים העוסקים בנושאים סביבתיים שונים.
מטרת המחקרים היא להעלות למודעות ולסדר היום הציבורי תופעות של פגיעה בסביבה שיש בהן כשל רגולציה וחוסר אכיפה של רשויות המדינה.
מחקר גריטת רכבים פיראטית בישראל - סוקר תמונת מצב, מיפוי מגרטות, סטטיסטיקות ונתונים, סקירה בינלאומית ופתרונות למיחזור כלי רכב שירדו מהכביש, באמצעות מנגנון מוסדר לניהול תהליך הפירוק והפיקוח של כלי הרכב בישראל.
מחקר החציבה הפיראטית והחוקית ביהודה ושומרון - סוקר את שוק המחצבות בישראל כולל יהודה ושומרון, השפעות סביבתיות ובריאותיות של המחצבות, פיצוצים במחצבות לא חוקיות, עבריינות והצעות לתיקוני חקיקה.
מחקר פסולת חקלאית אי-אורגנית והטיפול בה בישראל- סוקר היקפים והתנהגות של כמויות הפסולת החקלאית שאינה מטופלת בישראל, את הסכנות משריפתה, סטטיסטיקות והצעת פתרונות מערכתיים לתופעה.
מחקר בנושא מצברים והטיפול בהם בישראל - סוקר את סוגיית הטיפול בפסולת מצברים בישראל, אמנות בינלאומית, תופעות עברייניות, פגיעה בסביבה והצעות לשיפור הרגולציה.
סקר מפגעים ארצי - מיפוי ותיעוד כלל המפגעים האקולוגיים הנגרמים מהתעשיות הבלתי חוקיות בישראל.
מטרת הסקר היא להציף את עוצמת התופעה לדרג מקבלי ההחלטות ולשיח הציבורי ובכך לסייע לקידום תהליכי תכנון ברמה הארצית ובתהליכי אכיפה ברמה הפרטנית.
הסקר מונגש לציבור באתר הפורום.
סגירת מפעל בטון בצור יצחק ומפעל הבטון 'מגא בטון' שנמצא בסמוך למסוף אורנית ולראש העין.
שני המפעלים לא עמדו בדרישות התקנים לשמירת איכות הסביבה, לרבות ניקוז שפכים, מניעת מפגעי אבק, זיהום אוויר ופיקוח מוסדר.
סגירת אתר הטמנת פסולת פיראטי בדימונה בערוץ נחל 'אשלון', שפעל ללא אישור מהמשרד להגנת הסביבה וגרם נזקים אקולוגיים רבים.
סגירת אתר הטמנה פיראטי בירקון, שהיה ממוקם בשטח הפתוח מצפון לאזור התעשייה סגולה בפתח תקווה ופעל ללא רישיון עסק ורישיון כללי לטיפול בפסולת.
הטלת קנסות על ידי משרד הגנת הסביבה לתאגידי מחזור פסולת אלקטרונית שפעלו בניגוד להנחיות הסביבתיות.
סגירת תחנת מעבר פסולת בניין גדולה ששימשה ארגוני פשיעה באזור יבנה.
סגירת אתר פסולת בניין ברנתיס.
השטח הפתוח ששימש את האירוע הוא כיום פארק ציבורי בשם "פארק הפורום" (Parc del Fòrum).
פורום התרבויות האוניברסלי לשנת 2004 אורגן על ידי מועצת העיר של ברצלונה, הממשלה האזורית (ז'נרליטט דה קטלוניה), הממשלה הלאומית הספרדית ואונסק"ו.
הפורום נהגה על ידי המניע העיקרי שלו (פסקואל מרגל , אז ראש עיריית ברצלונה) כדרך לקדם את תעשיית התיירות המתפתחת של העיר בעקבות המשחקים האולימפיים ב-1992, שנערכו גם הם בברצלונה.
הפורום היה גם שימושי מבחינה פוליטית, לאור כישלונו הקודם של ראש העיר לקיים הבטחה משנת 1996 לקיים תערוכה בינלאומית בעיר.
המטרות הרשמיות של פורום התרבויות האוניברסלי לשנת 2004 כללו תמיכה בשלום, פיתוח בר-קיימא, זכויות אדם וכבוד למגוון.
ג'וזפ אסבילו מונה למנהל האדריכלות והתשתיות של הפורום.
האירועים נערכו בקצה המזרחי של אבינגודה דיאגונל, עורק ראשי החוצה את העיר.
אזור חוף הים פותח כדי לאכלס את האירוע.
הוא השתרע על פני 300 דונם בין הנמל האולימפי של ברצלונה לסאנט אדריה דה בסוס , והגיע לשיא תוכנית ההתחדשות העירונית שהחלה לאולימפיאדת 1992. האתר החדש כולל מרכז כנסים, רחבה מרכזית, פארקים, אולמות, נמל חדש ובניין פורום (בתכנון משרד האדריכלים הרצוג ודה מרון).
במסגרת פורום זה התקיים פורום פורטו אלגרה הרביעי של רשויות מקומיות לשילוב חברתי, אשר אישר את אג'נדה 21 לתרבות ב-8 במאי 2004.
הפורום הציג ארבע תערוכות נושאיות, שנועדו להביא חידושים לרעיונות ועמדות עם בואה של המאה ה-21, על ידי ניתוח מדוקדק של המגוון התרבותי, פיתוח בר-קיימא והתנאים לשלום:
תערוכה (בעיצוב "שותפות ראלף אפלבאום" (Ralph Appelbaum Associates), ובימוי של מונה קים ) של שפות העולם כדי לחגוג את התקשורת האנושית ואת המגוון הלשוני והתרבותי.
מחקר על האופן שבו המין האנושי מתייחס לסביבת כוכב הלכת.
הוא הראה את הצורך לאמץ אמות מידה הגיוניות יותר לשימוש במשאבי טבע בקנה מידה ארצי.
הוא גם הראה את המגוון הטבעי של כדור הארץ, ואת ההשפעה הנגרמת על ידי פעילות אנושית, במיוחד על ידי תופעת העיור.
לבסוף, חשף את הצריכה העצומה וייצור הפסולת של החברה המערבית.
מחקר על איך נבנות ערים.
הוא כלל דגמים על רחובות ידועים ובניינים מהעולם (כיכר פיקדילי בלונדון, כיכר טיימס ובניין פלאטאיירון בניו יורק, לה פדררה בברצלונה וכו') ומפות המראות כיצד חלק מהערים צמחו.
המחקר הראה גם על גידול של מגה-ערים, כמו בומביי, מקסיקו סיטי, מונטריי, קהיר ואיסטנבול.
תערוכה של אמנות קבורה סינית, המבוססת על ממצאים ארכאולוגיים בקברי צ'ין שה-חואנג ויאנגלינג .
בין היצירות שהוצגו, הייתה תערוכה של לוחמי טרקוטה של שיאן מתקופת שושלת צ'ין.
הכיכר המרכזית והמרחב הפתוח שמסביב יוצרים אזור ציבורי בשם פארק הפורום (Parc del Fòrum), וכעת הם ביתם של מספר אירועים גדולים המתקיימים לאורך כל השנה, כולל פסטיבל פרימוורה סאונד, סאמרקייס , יריד אפריל של קטלוניה והקונצרטים הפופולריים ביותר בלה מרסה .
הפורום החברתי העולמי () הוא מפגש שנתי של ארגוני חברה אזרחית.
המפגש נערך לראשונה בברזיל ומטרתו לפתח עתיד חלופי באמצעות תמיכה בגלובליזציה נגד-הגמונית.
הפורום מהווה ביטוי נראה לעין של החברה האזרחית הגלובלית, ומפגיש ארגונים לא ממשלתיים, קמפיינים ציבוריים ותנועות חברתיות פורמליות ולא פורמליות המבקשות סולידריות בינלאומית.
הפורום החברתי העולמי מגדיר את עצמו כ"מקום פתוח – פלורליסטי, מגוון, לא ממשלתי ולא מפלגתי – המגרה דיון מבוזר, הרהור, בניית הצעות, חילופי חוויות ובריתות בין תנועות וארגונים העוסקים בפעולה קונקרטית לקראת עולם סולידרי, דמוקרטי וצודק יותר; מקום ותהליך קבועים לבניית אלטרנטיבות לנאו-ליברליזם."
הפורום מתקיים על ידי חברי תנועת האלטר-גלובליזציה (המכונה גם תנועת הצדק הגלובלי) אשר מתכנסים לתאם קמפיינים גלובליים, לחלוק ולשפר אסטרטגיות ארגוניות ולהתעדכן לגבי תנועות מרחבי העולם ונושאים ספציפיים שלהן.
הפורום החברתי העולמי אינו מתיימר לייצג את כל המשתתפים ואינו מפרסם הצהרות רשמיות בשמם.
הפורום נוטה להתכנס בחודש ינואר במקביל למפגש השנתי של היריב הקפיטליסטי הגדול שלו, הפורום הכלכלי העולמי בדאבוס, שווייץ.
תאריך זה נבחר במודע כדי לקדם תשובות אלטרנטיביות לבעיות הכלכליות העולמיות בניגוד לפורום הכלכלי העולמי.
הפורום החברתי העולמי התכנס לראשונה בשנת 2001, אך שורשיו בפעילות חברתית בדרום אמריקה, במיוחד המפגש (Encuentro), שהוא מפגש המדגיש דיאלוג והחלפת רעיונות בין פעילים.
כמה מהמייסדים של ה-WSF היו חלק מהמפגש הבינלאומי הראשון לאנושות ונגד הנאו-ליברליזם בשנת 1996, והחליטו להרחיב את הרעיון ולהפוך אותו לפורום גלובלי עבור פעילים מכל הסוגים המתנגדים לגלובליזציה הגמונית ולנאו-ליברליזם.
אחד מיוזמי הפורום החברתי העולמי, עודד גרייז' מהמכון לאתוס לעסקים ואחריות חברתית, אמר בראיון למגזין InMotion בשנת 2004, "אז עלה לי הרעיון.
למה לא ליצור את הפורום החברתי העולמי, כמו שיש לנו את הפורום הכלכלי העולמי, מדבר על האנשים בעולם?
למה לא ליצור את הפורום החברתי העולמי – החברתי חשוב יותר מהכלכלי – כדי שיהיה מקום להראות שאנו יכולים להציע אלטרנטיבה?
זו לא הדרך היחידה לראות את העולם, גלובליזציה.
יש לנו דרך אחרת לראות את זה.
ובאותו זמן, להכריח אנשים לבחור, מה הבחירה שלך?
מאז 2001, לאומות המאוחדות יש נוכחות בפורום החברתי העולמי באמצעות אונסק"ו, מה שמראה על האמינות המוסדית שהושגה על ידי הפורום, הנראית על ידי אונסק"ו כ"הזדמנות ראשונית לדיאלוג ומעבדה לרעיונות לחידוש מדיניות ציבורית" באמצעות "הרהור ביקורתי על עתיד החברות שאנו רוצים ליצור והכנת הצעות בחיפוש אחר סולידריות, צדק, שלום וזכויות אדם".
הפורט התשיעי היא מצודה, אחת מתוך מערכת מצודות שהוקמו בסוף המאה ה־19 סביב העיר קובנה שבליטא.
לפני מלחמת העולם השנייה שימש הפורט התשיעי, כפורטים אחרים מסביב לקובנה, כבית סוהר.
בתקופת הכיבוש הסובייטי (1940–1941) הפך לבית מעצר של הנ.ק.וו.ד.
בתקופת הכיבוש הנאצי (1941–1944) שימש הפורט כאתר רציחתם של יהודים ותושבים אחרים מקובנה, יהודים מערים אחרות ושבויי מלחמה מהצבא האדום.
הפורט התשיעי שוכן כ־6 ק"מ ממרכז העיר.
כיום משמש המקום כמוזיאון וכאתר הנצחה.
בשנת 1902 החלה בנייתו של הפורט התשיעי.
העבודות הסתיימו ערב פרוץ מלחמת העולם הראשונה.
משנת 1924 שימש המקום כבית הסוהר העירוני.
בשנים 1940–1941, במהלך הכיבוש הסובייטי, שימש הפורט כבית מעצר של הנ.ק.וו.ד, שפעל לעצור מי שנחשד בעמדות אנטי-קומוניסטיות.
רבים מהם הועברו מזרחה למחנות עבודה בתוככי ברית המועצות.
בעת הכיבוש הנאצי שימש הפורט, לבד ממתקן כליאה ועינויים, כאתר הריגה בשיטת בור ירי שבו נרצחו קרוב ל-20,000 איש (על פי האומדן הסובייטי, שכפי הנראה היה מעט מופרז, מספר הקורבנות היה כ-50,000 איש).
הנרצחים הומתו ביריות על שפת תעלות שנחפרו במקום, ונקברו בקברי אחים המוניים.
בין הנרצחים היו למעלה מ-15,000 יהודים שרובם הוצעדו למקום מגטו קובנה.
בין הנרצחים היה הרב אלחנן וסרמן, אחד ממנהיגי אגודת ישראל ומחשובי ראשי הישיבות באירופה.
להלן רשימה חלקית של פעולות ההרג אשר בוצעו במקום:
ב־18 באוגוסט 1941 נרצחו למעלה מ-500 מאנשי האינטליגנציה.
ב־26 בספטמבר 1941 נרצחו 1,200 גברים, נשים וטף כתגמול על ניסיון להתנקש בחייו של קוזלובסקי, המפקד הגרמני של משמר הגטו.
ב־4 באוקטובר 1941 נרצחו כ-1,800 איש: חולים, זקנים וילדים ששהו בבית החולים הכירורגי בגטו הקטן.
ב־29 באוקטובר 1941 נרצחו 9,200 יהודים אשר גורשו באקציה הגדולה שהייתה בגטו הגדול.
במרץ 1944 נרצחו 1,800 יהודים, רובם ילדים אשר גורשו ב"אקציית הילדים".
ב־ 28 במרץ 1944, לקראת חיסול הגטו, נרצחו כ-40 מהשוטרים היהודים, ביניהם רוב מפקדי המשטרה היהודית של הגטו שהיו גם חברים במחתרות ציוניות.
בנוסף, נרצחו במקום בין ה-25 ל-29 בנובמבר 1941 קרוב ל-5,000 מגורשים מיהודי וינה, ברלין, מינכן וברסלאו, שנשלחו לקובנה והוצעדו מתחנת הרכבת אל האתר.
הרציחות הללו מתועדות בדו"ח יגר.
כמו כן, נרצחו במקום שבויי מלחמה מן הצבא האדום.
בסתיו 1943 הוחל במבצע 1005 ובטשטוש הראיות.
באוקטובר 1943 הובא למקום קצין יהודי רוסי בשם קוליה ווסילנקו ממחנה שבויים קרוב.
עם הגיעו החל מיד בתכנון דרך בריחה.
היו מספר תוכניות שנכשלו אך לבסוף, למרות השמירה הקפדנית על היהודים והלא-יהודים שהועסקו במלאכה, ברחו כל 64 האסירים.
בעקבות בריחתם נודע בעולם, כשנה לפני תום המלחמה, על מעללי הנאצים בפורט.
כיום פועלים שני מוזיאונים במקום.
האחד, הממוקם בתאי הכליאה במצודה עצמה, עוסק בכיבוש הנאצי בקובנה ובו כמה חדרי הנצחה ליהודים שנספו במקום וכן לחסידי אומות עולם מליטא, והשני מוקדש לליטא תחת הכיבוש הסובייטי לפני ואחרי מלחמת העולם השנייה.
כמו כן, ישנו אתר הנצחה הממוקם על קבר האחים של רבבות הנספים במקום.
בפתח האתר מונומנט הנצחה מרשים של האמנים אלפונסאס וינצנטאס אמברזיונאס (Alfonsas Vincentas Ambraziūnas) וגדימינאס באראוויקאס (Gediminas Baravykas).
הפחד הגדול היה גל של היסטריה ומהומות אלימות ששטף את האיכרים בחלק ניכר ממחוזות הכפר של צרפת ביולי-אוגוסט 1789, בימיה המוקדמים של המהפכה הצרפתית.
מקובל לתארך את "הפחד הגדול" מ-20 ביולי ועד 6 באוגוסט.
האיכרים התקוממו על רקע כינוס האספה הלאומית, החדשות על נפילת הבסטיליה ושמועות על כך שהאצולה מתכוונת להרעיב ולשדוד אותם, ו"הפחד" נרגע עם הרפורמה המקיפה בסדרי הכפר שהובטחה בליל 4 באוגוסט 1789.
במהלך המאה ה-18 גדלה אוכלוסיית צרפת, לפי אומדנים, מ-22.4 מיליון ב-1705 ל-27.9 ערב המהפכה ב-1789. מבנה המשק והכלכלה הזרים את מרבית ההכנסות מכך לכיסיהם של בעלי הקרקעות והסניורים, פשוטי עם, אצילים וכמרים כאחת; האריסים, מעבדי הקרקע, האיכרים הזעירים, החוכרים ודומיהם נעשו בדרך כלל עניים יותר.
מוערך שרמת החיים והשכר שלהם ירדו בעקביות לאורך השנים, אם כי השונות הרבה בתחום זה מקשה על קביעה חד-משמעית.
מה שאיים באמת לפגוע קשות במעמד הכלכלי של המעמדות הנמוכים לא היה גורמים ארוכי-טווח כי אם משברים פתאומיים שנבעו מהתייקרות חיטה עקב מחסור ובצורת.
משפחה ממוצעת הוציאה 60% מכספה על לחם; בתקופות משבר, שיעור זה יכל לטפס ללמעלה מ-90% ולרושש אותה כליל.
תופעות של מקבצי נדבות ונוודים עניים התרבו.
במקביל, הממשל המרכזי ניסה להחיל רפורמות כדי להמריץ את הכלכלה המדשדשת.
המדיניות המסורתית של הכתר הייתה מעורבות עמוקה בשוק החיטה כדי להבטיח לחם זול ובשפע בכל אזור; לשם כך נאכפו בנוקשות חסמי סחר סבוכים ועשרות מיליוני ליבר הוצאו על ידי כל רמות הממשל כדי לסבסד לחם ואף לחלקו בחינם בעת הצורך, על מנת למזער את הסיכויים לרעב.