tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
עם סיום המלחמה דעכה פעילותו הציבורית, והוא שב לפעילות נרחבת עם תחילת מלחמת חרבות ברזל באוקטובר 2023, על רקע הלחימה ברצועת עזה והוויכוח הציבורי בישראל סביב ניהול המערכה.
לאורך תקופת הלחימה הצטרפו לארגון אימהות מכל רחבי הארץ, ובהן אימהות ללוחמים יהודים ודרוזים, דתיים וחילונים ומן הזרמים הפוליטיים השונים.
לפי הצהרות הארגון ופרסומים תקשורתיים, חברותיו רואות בפעילותן המשך למאבק הציבורי על תנאי הלחימה של הלוחמים ועל מימוש מלא של מטרת הניצחון של מדינת ישראל במלחמה.
על פי הצהרות הארגון, פעילותו נובעת מן המחויבות לביטחון מדינת ישראל לדורות ומתוך הערכה עמוקה ללוחמי צה"ל.
הארגון פועל לקידום התפיסה שלפיה על מדינת ישראל לדאוג בכל עת לביטחונם של הלוחמים ולהעדיפו על פני צורכי אוכלוסיית האויב, ולשאוף לעיגון תפיסה זו במדיניות הממשלה ובאופן קבלת ההחלטות המבצעיות.
בפרסומי הארגון מודגשת הסיסמה שלפיה חיי לוחמי צה"ל קודמים לחיי אוכלוסיית האויב, והוא מבקר החלטות מבצעיות הנתפסות בעיני חברותיו ככאלה המעדיפות שיקולי תדמית, מוסר בינלאומי או לחצים דיפלומטיים על פני ביטחון הלוחמים.
בין העקרונות שמעלות חברות הארגון נמנים הקריאה להכרעה צבאית ברורה במערכות הלחימה, התנגדות להפסקות אש שנתפסות בעיניהן כמסכנות את הלוחמים, ותביעה להטמעת ערכי "ניצחון" ו"הכרעה" במסמכי היסוד של צה"ל.
במקביל לפעילות המחאתית, פועל הארגון לחיזוק לוחמי צה"ל ברמה המוראלית והאישית, באמצעות ביקורים ביחידות, תמיכה בפצועים, סיוע למשפחות לוחמים ויוזמות שונות של חיזוק וחיבוק ציבורי ללוחמים.
פעילות הארגון כוללת שילוב של מחאה ציבורית, לובי פוליטי ותמיכה ישירה בלוחמים.
חברות הארגון מקיימות מפגשים עם חברי הכנסת ממפלגות שונות, שרים וחברי קבינט.
חברות הארגון מופיעות לעיתים תכופות בוועדות הכנסת, בנושאים הקשורים להתנהלות צה"ל במלחמה בדרישה להעמיק ללוחמים תנאי לחימה מיטביים ולהמשיך במערכה עד להשגת מטרותיה המוצהרות.
נציגות הארגון נפגשו עם גורמים ממלכתיים, ובהם רעיית נשיא המדינה מיכל הרצוג ושגריר ארצות הברית בישראל מייק האקבי, שנערכו כחלק מן המאמצים להעלות את תפיסת העולם של הארגון למודעות הציבורית ולדרגי קבלת החלטות.
בנוסף לפעילות הפרלמנטרית, הארגון נוטל חלק במחאות בשטח, ובהן הפגנות וחסימות הקשורות להעברת סיוע לרצועת עזה ולסגירת אונר"א, לעיתים בשיתוף גופים ותנועות מחאה נוספות.
פעילות זו כוללת בין היתר השתתפות בחסימת משאיות סיוע במעברים לרצועה, הפגנות מול נציגויות זרות ומול מוסדות בינלאומיים, והקמת אוהלי מחאה ומיצגים בעת ביקורי גורמים מדיניים בכירים בישראל.
בנושא עסקאות מול החמאס להשבת החטופים הארגון הצטרף לדרישה לקבל רק עסקה שתאפשר את פירוק החמאס מנשקו ותבטיח את ביטחון ישראל לטווח הארוך.
בחודשים נובמבר 2023 עד אפריל 2024 הקימו חברות הארגון מאהל מחאה מול הכנסת יום בשבוע, בו ביקרו שרים, חברי כנסת ואנשי ציבור להביע תמיכה.
בינואר 2024 הפגינו חברות הארגון מול השגרירות האמריקאית בירושלים בדרישה מביידן לעמוד לצד ישראל במלחמה ולא להגביל את חיילי צה"ל, כפי שדרש אז הממשל האמריקאי כתנאי לאספקת חימושים.
במרץ 2024 ביוזמת הארגון ושדולת המילואים התקיים בכנסת כנס בהשתתפות מאות אמהות ללוחמים, לכבוד יום האישה הבינלאומי בהנחית אמילי עמרוסי ובהשתתפות נויה מנדל ונמרוד לב.
במאי 2024 בשיתוף עם ארגון אמהות בחזית וארגוני נשים נוספים קידם הארגון ישיבה של ועדת חוץ וביטחון בנושא הצבת חיילות צה"ל לשמירה על מחבלים בבתי הכלא הצבאיים.
בעקבות דרישת הוועדה לשנות את ההתנהלות הזו, בוטלו רבים מצווי המילואים שנשלחו.
ביולי 2024 הקים הארגון מטה משפטי, המספק משפטי סיוע משפטי ראשוני, ייעוץ והכוונה לעורכי דין ללוחמי צה"ל (ולמשפחותיהם) במהלך שירותם, ומקשר אותם עם עורכי דין מתנדבים בתחום המשפט הצבאי, אזרחי ופלילי, כדי לתת מענה לבעיות משפטיות שונות תוך כדי המלחמה.
בספטמבר 2025 הגיש הארגון תביעה בהתאם לחוק חופש המידע בעקבות סירוב פרקליטות המדינה והפרקליטות הצבאית לחשוף חוות דעת משפטית שמנעה מצור על אזורי לחימה.
לאחר שבית המשפט דרש מהנתבעים להגיב בתוך יומיים, התביעה נדחתה לאחר שהתקבלה בקשת הנתבעים לפרט את הטעמים הביטחוניים במעמד צד אחד.
הארגון פועל בשיתוף פעולה עם ארגונים נוספים בנושאים שונים:
ביולי 2025 הארגון היה שותף למאהל ההכרעה בירושלים ביחד עם פורום תקוה, הגבורה, פורום פצועי המלחמה, צעדת האמהות והמילואימניקים – דור הניצחון.
ארגון אמהות הלוחמים הוא חלק מקואליציית ארגוני המילואים שפועל לקידום הצעות חוק, מגיש ניירות עמדה ומעודד יוזמות לתגמול משרתים, בדגש על לוחמים.
בין היוזמות: הטבות מס והנחות למעונות יום למשרתים, העדפה מתקנת ללוחמים בקבלה ללימודים (וספציפית ללימודי רפואה), הגנה משפטית על לוחמים.
במהלך מלחמת חרבות ברזל החריף הארגון את ביקורתו על התנהלות הפרקליטות הצבאית, ובמיוחד על מדיניות הפרקליטה הצבאית הראשית, יפעת תומר-ירושלמי.
בנוסח מכתב פתוח ששלחו מאות אימהות לוחמים לפצ"רית טענו הכותבות כי הנחיות משפטיות שונות מגבילות את חופש הפעולה של הכוחות בשטח, מעמידות את הלוחמים בסכנה ופוגעות ביכולתם להתמודד עם מחבלים במהלך הלחימה.בנוסף, חקירות הפרקליטות הצבאית הביאו להדחת לוחמים, למצבי פוסט טראומה ואף להתאבדות.
נשות הארגון התייצבו בדיונים בכנסת שעסקו במדיניות החקירות של הפרקליטות הצבאית, ובדבריהם התריעו כי לוחמים נאלצים להתמודד במקביל לסכנות הלחימה גם עם חשש מתביעות פליליות ובירורים משפטיים על אופן תפקודם בקרב.
פעילות זו כללה גם פניות משפטיות ועתירות, בהן ביקשו נציגות הארגון לחשוף חוות דעת משפטיות ולהגביר את השקיפות סביב השפעתן של הנחיות הפרקליטות על ניהול המערכה.
בדבריהן בתקשורת טענו חברות הארגון כי הפרקליטות הצבאית המפרשת את דיני המלחמה בצורה מחמירה עלולה ליצור מצב שבו שיקולים משפטיים גוברים על שיקולים מבצעיים ולהרתיע לוחמים בשטח מלפעול בנחישות.
מנגד, גורמים משפטיים וצבאיים הדגישו כי תפקיד הפרקליטות הוא להבטיח שהלחימה תתנהל בהתאם לדין הישראלי והבין־לאומי, ובחלק מן הסיקור הוצגה ביקורת הארגון כחלק מהעימות הרחב בישראל סביב גבולות כוחו של הייעוץ המשפטי למערכת הביטחון.
אל מול החקירות הרבות שנפתחו על ידי הפרקליטות הצבאית מול לוחמים, כינה הארגון את הפרקליטות הצבאית "החזית השמינית", כחזית נוספת שמולה עומדים לוחמי צה"ל בנוסף לשבע החזיתות מול מדינות אויב.
לאחר פרשת ההתעללות במחנה שדה תימן שבה הדליפה הפצ"רית סרטון ערוך ממתקן הכליאה התחזקה הדרישה מצד הארגון להדיח את הפרקליטה הצבאית הראשית.
הארגון הביע תמיכה כאשר בסופו של דבר לאחר הדחת תומר-ירושלמי מונה לתפקיד איתי אופיר.
הפעילות הציבורית של הארגון עוררה דיון ציבורי בישראל, ובכלל זה מחלוקת סביב עמדותיו ביחס לסיוע האזרחי לרצועת עזה ולמשקלו של שיקול ההגנה על אוכלוסייה אזרחית במלחמה.
לצד תמיכה מצד חלק מן הציבור הרואה בארגון ביטוי לדאגה לחיי הלוחמים ולהצבת גבולות ברורים לאויב, נשמעה גם ביקורת הטוענת שהמסרים שלו מצמצמים את משקלה של אחריותה של ישראל כלפי אוכלוסייה אזרחית בעת לחימה.
נשות הארגון מתארות את עצמן כחוצות מחנות פוליטיים וכמי שמאחדות אימהות ממגזרים שונים סביב דאגה משותפת לבני ובנות השירות.
עם זאת, בחלק מן ההתייחסויות התקשורתיות אל הארגון הוא מוצג כתנועת מחאה בעלת קו תקיף כלפי מדיניות הממשלה והמערכת הביטחונית בכל הנוגע לשמירה על חיי הלוחמים ולהגדרת מטרות המלחמה.
הארגון פועל כגוף אזרחי התנדבותי, המבוסס על פעילות חברותיו ללא שכר, ופעילותו מתואמת באמצעות קבוצות תקשורת דיגיטליות, רשתות חברתיות וגיוס תרומות מן הציבור.
הארגון מפעיל מערך דוברות והסברה, מקיים קשר רציף עם כלי תקשורת ומפרסם קריאות ועמדות רשמיות באתר האינטרנט וברשתות החברתיות.
לארגון קבוצות של חברות, תומכות ופעילות בתחומים שונים: ביקור לוחמים פצועים, תמיכה משפטית ללוחמים, עבודה מול תקשורת, ניהול רשתות חברתיות, פעילות שטח ועוד.
אמון הוא תודעה, המבטאת יחס כלפי המציאות, בו מאמין נותן האמון כי הגורם בו ניתן האמון, יכיל תכונה מוגדרת אחת או יותר בעתיד.
לדוגמה, לרוב בני אדם ויצורים חיים אחרים, נוטים להעניק אמון בכוח המשיכה, כלומר, מניחים כי תכונת החפצים ליפול באין משען, תתקיים בעתיד.
אמון בין בני אדם, הוא הנחה של נותן האמון כי האדם בו ניתן האמון מסוגל ליכולת מסוימת, יתנהג בצורה מסוימת בעתיד, או יחוש יחס מסוים כלפי המציאות.
לדוגמה, אדם יכול לתת אמון ברעהו, כי הוא מסוגל לבצע מטלה מסוימת (יכולת), יסכים לבצעה (התנהגות מסוימת), וישמח לבצעה (יחוש יחס כלפי המציאות).
באופן כללי, מניחים את קיומם של שני סוגי אמון:
אמון נרכש הוא אמון, אותו מניח נותן האמון עקב צפייה במציאות שהוכיחה תכונה מסוימת על דרך האינדוקציה.
לדוגמה, אדם עשוי לתת אמון נרכש בחברו, כי חבר זה יבוא לעזרתו בעת צרה, אילו חווה חוויות קודמות בהן נכון היה חברו לבוא לעזרתו.
אמון נרכש ניתן לצמצום או לביטול אם המציאות תפעל על פי חוקיות שונה (לדוגמה, החבר יכזיב).
אמון מקדמי הוא אמון הנתון להחלטה של האדם, מודעת או לא-מודעת, בתכונות כלליות התקפות לגבי כל בני האדם.
לדוגמה, אדם עשוי לתת אמון בכך שקיימת אהבה, כלומר, להאמין כי כל אדם מסוגל לאהבה, אם יתרחשו התנאים הנכונים.
עבור האמון המקדמי, יש הרואים באמון זה אמון נרכש, המוכל על כללים מקיפי כול, לדוגמה, האמונה כי אמון מקדמי באהבת בני אדם, מקורה באהבת אם לתינוק, שלא הכזיבה.
על פי תפיסה זו, האמון המקדמי מושפע מאירועים מכוננים, כדוגמת יחס האם לתינוק בשנותיו הראשונות, או בגידה של בן זוג קרוב במיוחד.
מנגד, יש הרואים באמון המקדמי תוצר של הכרעה ערכית של האדם, כנובע אך ורק מיחסו לעצמו.
בדוגמה הקודמת, האמון באהבה נובע מהערכת בן האדם כי אהבה היא ערך בו הוא מאמין, על מנת להגדיר את מצבו הנפשי כמצב הומני.
על פי תפיסה זו, כל שינוי באמון כרוך בשינוי בערכיו של האדם, והם מחייבים זה את זה.
התפיסות השונות כלפי אמון מקדמי אינן סותרות בהכרח, אך מייצגות זוויות בחינה שונות.
אָמוֹן, מלך יהודה הוא דמות מקראית, מלך יהודה במשך שנתיים (641 לפנה"ס – 642 לפנה"ס) ממותו של מנשה אביו ועד לרציחתו.
תיאורו מופיע במקרא בספר מלכים ובספר דברי הימים.
אמון בן מנשה נושא שם מצרי המעיד על השפעה מצרית חזקה ביהודה בתקופתו.
כאשר נולד בשנת 665 כבר הורגשה ההיחלשות האשורית והנטייה הפרו-מצרית גברה.
הסתלקותה של אשור, שעליה נשענו הוא ומנשה אביו, חיזקה את מתנגדיו הפוליטיים.
אמון נולד בשנת 664 לפנה"ס למנשה מלך יהודה ולמשלמת בת חרוץ מן יטבה.
כאשר היה בן 16 נולד בנו יאשיהו מאשתו יְדִידָה בַת עֲדָיָה מִבָּצְקַת שמלך אחריו.
בגיל 22 ירש את כס המלוכה בירושלים.
לאחר שנתיים של מלוכה מרדו בו והרגוהו.
לא נאמר מי היו המורדים ומה היו מניעיהם, אך כתוב כי "עם הארץ" התנגד למרד, הכה את הקושרים והמליך את בנו יאשיהו, שהיה אז ילד בן שמונה, תחתיו.
לא זו בלבד שהלך בדרכי מנשה אביו אלא שגם לא שב בתשובה, בניגוד למנשה.
הוא אסר את עבודת הקורבנות על המזבח, עד כדי כך שהמזבח העלה קורי עכביש מחוסר שימוש, ועליו דרשו את הפסוק "והנה עלה כולו קמשונים".
בספר דברי הימים נאמר עליו "כִּי הוּא אָמוֹן הִרְבָּה אַשְׁמָה", ודרשו חז"ל שאשמתו הייתה ששרף את התורה, או שבעל את אמו.
לפי הגרסה האחרונה, כאשר בא על אמו שאלה אותו האם הוא יכול ליהנות ממעשה כזה.
הוא ענה לה שלא, אלא הוא עושה זאת רק כדי להכעיס את הבורא.
הגמרא אומרת שהיה ראוי שאמון יוזכר בין המלכים שאין להם חלק לעולם הבא מרוב עוונותיהם, אלא שבגלל כבודו של בנו יאשיהו, שהיה צדיק, לא נמנה בין אלה.
אמולטור תוך-מעגלי או ICE - In Circuit Emulator הוא מכשיר אלקטרוני המאפשר ניפוי שגיאות במערכות משובצות מחשב.
בפיתוח מערכת משובצת מחשב כגון וידאו, מערכת סטריאו או iPod ניצבים המפתחים בפני בעיה.
לאחר שלב כתיבת הקוד, צורבים אותו על גבי המעבד (מיקרו קונטרולר) או על זיכרון הנגיש לו, ומפעילים את המעגל האלקטרוני.
בשלב זה או שהמערכת עובדת או שלא וקשה מאוד לנפות שגיאות בקוד.
ניתן אמנם להשתמש בחיוויים על גבי מסך LCD או הדלקת נוריות לד, אך הדבר לא שווה ערך לניפוי שגיאות בצורה טובה כמו בתכנות למחשב.
על מנת לאפשר ניפוי שגיאות משתמשים באמולטור תוך מעגלי.
בצד אחד, הוא מתחבר למעגל האלקטרוני במקומו של המעבד, ובצד השני למחשב.
במקום לצרוב את הקוד על המעבד, הקוד עובר לאמולטור, והאמולטור מאפשר ניפוי שגיאות טוב על ידי כך שהוא מאפשר מעבר שורה שורה בקוד, בדיקה ושינוי ערכי משתנים ואוגרים, הצבת נקודות עצירה (breakpoint) ועוד.
ההבדל בין אמולטור וסימולטור הוא שסימולטור יוצר הדמיה בלבד, בזמן שאמולטור שולח את כל האותות הנדרשים למעגל האלקטרוני.
למעבדים יש פורטים של קלט פלט (I/O Ports) שבעזרתם ניתן לשלוט על המעגל האלקטרוני, סימולטור לא באמת ישנה את המצב הפיזי של אותם פורטים, אך האמולטור כן.
כמו כן, האמולטור יקבל חיווי אמיתי מכל אותם פורטים ויוכל להתנהג בהתאם.
ישנן דרכים רבות לבניית אמולטור, ורובן ככולן מערבות טריקים באלקטרוניקה, כלומר דברים שבדרך כלל אינם נפוצים בבניית מעגל אלקטרוני אחר.
בזמן שהמשתמש מבקש לעצור את ריצת התוכנית (halt), שיטה אחת היא לנתב את קווי הכתובת אשר ניגשים לקוד למקום אחר אשר מכיל קוד מיוחד לטיפול בבקשה.
כמובן שגם צריך באותו רגע לזכור את הכתובת המקורית בה עצרנו, כדי שנוכל לדווח על כך למשתמש ואף לחזור לשם מאוחר יותר.
כיום, יצרנים רבים בונים את המעבדים שלהם עם אמולטור שכבר בנוי בתוכו.
כלומר, ניתן להכניס את המעבד למצב ניפוי שגיאות ולהשתמש בו כך, ואז אין צורך באמולטור חיצוני יקר.
אמון (Aamon) הוא אחד משדיו של עשתרות (Astaroth), על פי האמונה, אמון רואה את העבר והעתיד ומעביר את יכולתו לאלו אשר כרתו ברית עם השטן.
אין הסכמה בנוגע לתיאורו החיצוני: לעיתים הוא מתואר כאדם בעל ראש ינשוף ולעיתים כאדם בעל ראש זאב וזנב נחש.
דמונולוגים קישרו את שמו לאל המצרי אמון, (Amun) או לאל בעל חמון מקרתגו.
לפי "מבוא לקבלה" (עמוד 64) "אמון הוא הרוח השביעית שרשומה בגואטיה.
אמון הוא דוכס השולט על ארבעים לגיונות של רוחות.
הוא בדרך כלל מופיע כזאב עם זנב של נחש אפעה, ויורק אש.
הוא יכול גם ללבוש צורה של אדם עם ראש של עורב, ושיניים של כלב.
הוא יודע על העבר ויכול לחזות את העתיד, הוא גם יכול לפתור מריבות בין חברים.".
אֵמוּלַצְיָה או חיקוי היא היכולת של התקן חומרה או תוכנה לדמות תוכנה אחרת, על מצע חומרתי מסוים.
דוגמה אפשרית אחת לאמולציה היא כאשר תוכנת מדפסת מסוג אחד יכולה לדמות את פעילותה של תוכנת מדפסת מסוג אחר ובכך להפעיל את אותה מדפסת גם ללא תוכנת-המקור שלה.
דוגמה אפשרית נוספת לאמולציה היא תוכנה המדמה סביבת פלייסטיישן בסביבת מחשב, ומאפשרת להפעיל משחקי פלייסטיישן במחשב.
האמולטור (בעברית: חַקַּאי) משתמש בחומרת המחשב ליצור סביבת תוכנה הדומה לזו של פלייסטיישן ובכך מטה את תוכנת המשחק לזהות את המחשב כפלייסטיישן ובכך לפעול עליו.
לא תמיד ניתן להריץ אמולציות, ובשביל להריצן באופן תקין צריך שהחומרה תהיה מתאימה מספיק.
בהינתן והחומרה מתאימה מספיק, האתגר הנותר הוא לפתח תוכנת אמולציה יציבה שתגרום לדימוי יציב ותקין של הסביבה אותה רוצים לדמות.
אמולציה משמשת בחיי היום-יום בעיקר להרצת משחקי וידאו המיועדים לקונסולות משחקים כמו גיימבוי או מגה דרייב על מכשירים רב-תכליתיים כגון מחשב, טלפון נייד, מחשב כף יד ואייפד.
אמולציה של משחקי וידאו וקונסולות משחקים באמצעות תוכנות דוגמת Project64 - אמולטור ל-Windows המריץ את משחקי הקונסולה נינטנדו 64.
אמולציה של מסוף מחשב ושרתים
מכונות וירטואליות באמצעות תוכנות כגון VirtualBox.
אמולטורים מפותחים בעיקר על ידי מהנדסי תוכנה ומתכנתים העוסקים בפיתוח תוכנה במגוון פלטפורמות.
אָמוֹן (במצרית עתיקה: jmn, בקופטית: Ⲁⲙⲟⲩⲛ, בפיניקית: 𐤀𐤌𐤍, אמן) היה אל במיתולוגיה המצרית.
תחילה היה האל המקומי של העיר תבאי, היא נֹא אָמון על פי המקרא.
עם עליית חשיבותה של תבאי והפיכתה לבירת מצרים עלתה גם חשיבותו של האל של העיר.
במהלך השושלת ה-18 של שליטי מצרים התמזג עם אל השמש רע והפך לראש האלים אמון-רע.
האל המצרי היחיד שמוזכר בתנ"ך, בספר ירמיהו.
כאשר אחנתון ביצע את המהפכה האתניסטית והעלה את אתון למעמד ראש האלים, היה ניסיון לבטל לחלוטין את פולחנו של האל אמון-רע והייתה פגיעה במקדשיו ובכוהניו.
אולם בחלוף תקופת שלטונו של אחנתון שב האל אמון-רע למעמדו ודחק שוב את אתון למעמד משני.
אמון מופיע במגילת ון אמון ובמכתבי אל-עמארנה.
בכתבים אלה מייחסים לו את הבעלות והשליטה על העולם.
האל אמון מופיע בצורות שונות: איל, אדם שראשו ראש איל, לעיתים הוא עטור נוצות גבוהות שלפניהן גלגל חמה ולעיתים מופיע עם ראש נחש הקוברה.
האל נחשב לאביהם של מלכי מצרים החל מהשושלת ה-18 ואילך.
מקדשו העיקרי היה בכרנך ונקרא "מושבי שתי הארצות".
האל היה חלק משלישיית אלים נערצת, אשר כללה גם את אשתו מות ובנם ח'ונסו.
הסגידה לאל בעל ראש איל מוזכרת בפרשת ויגש ופרשת וארא והטלה מוגדר כ"תועבת מצרים".
בספר ירמיה מוזכר אמון כראש המיתולוגיה המצרית.
חז"ל מסבירים שזה כי מזל טלה הוא ראש המזלות.
מנשה, מלך יהודה, שתואר בתנ"ך כמלך הרע ביותר בתולדות יהודה, קרא לבנו אמון כנראה על שם אל זה.
אמוליאני הוא אי, במערב הים האגאי, השייך ליוון.
האי ממוקם במרחק 120 ק"מ מסלוניקי, ומהווה חלק מהעיירה סטאגירה-אקאנתוס.
נכון לשנת 2011 התגוררו באי 529 תושבים, והוא נחשב לאי בעל מספר התושבים הגבוה ביותר ביוון שאינו מהווה עיירה עצמאית, אלא מהווה חלק מעיירה המשתרעת על פני כמה איים.
האי הוא האי המיושב היחיד באזור כלקידיקי.
עיקר כלכלת האי מתבססת על הדיג והתיירות.
מעבורות מקשרות את האי לטיפיקי ולסלוניקי.
אמומלי רחמון (בטג'יקית: Эмомалӣ Раҳмон; בערבית: إمام علي رَحْمٰن (رحمان), אִמאם עלי רחמאן; נולד ב-5 באוקטובר 1952 בשם רהמונוב) הוא נשיא טג'יקיסטן משנת 1992.
הוא נחשב לדמות סמכותנית שנויה במחלוקת וכדיקטטור, כאשר קבוצות כמו ארגון Human Rights Watch מאשימות אותו בכליאתם של מבקרי השלטון, קמפיין לאילוץ חזרתם של מתנגדים פוליטיים גולים ופגיעה בחופש הביטוי ובחופש הדת במדינה.
רחמון סיים את לימודיו באוניברסיטת דושנבה בשנת 1982 וקיבל הסמכת כלכלן.
רחמון, יו"ר המפלגה הדמוקרטית העממית של טג'יקיסטן, נבחר בשנת 1992 לנשיאות.
בשנת 1999 נערכו בחירות ראשונות במדינה (לאחר שלפני כן כל הנשיאים מונו על ידי הפרלמנט), ורחמון ניצח ברוב של 96.0%.
בבחירות השניות במדינה שנערכו ב-2006 ניצח שוב וקיבל 79.3% מקולות הבוחרים.
בשנת 2007 הוא שינה את שם המשפחה שלו ל"רחמון" מ"רחמונוב" כסמל של חזרה לשורשים.
בשנת 2016 התקיים בטג'יקיסטן משאל עם לשינוי החוקה ובעקבותיו יוכל לכהן מספר בלתי מוגבל של קדנציות.
רחמון הוא מוסלמי סוני הדוגל בהתקרבות לאיראן.
בשנת 1990 נבחר רחמון לציר בסובייט העליון של הרפובליקה הטג'יקית.
הנשיא רחמון נאבייב נאלץ להתפטר בחודשים הראשונים של מלחמת האזרחים בטג'יקיסטן באוגוסט 1992. אקבארשו איסקנדרוב, יושב ראש הסובייט העליון, מונה לנשיא בפועל.
אך איסקנדרוב התפטר מתפקידו בנובמבר 1992 בניסיון להפסיק את התסיסה האזרחית.
באותו חודש התכנס הסובייט העליון בחוג'אנד למושבו ה־16 והכריז על טג'יקיסטן כרפובליקה פרלמנטרית.
רחמון נבחר אז על ידי חברי הסובייט העליון כיו"ר שלו - תפקיד שווה ערך לתפקיד הנשיא - ולמשרת ראש הממשלה.
שר הפנים לשעבר, יאקוב סלימוב, נזכר אחר כך כי מינויו של רחמון נקבע מכיוון שהוא היה דמות אנמית, שמפקדי שטח אחרים חשבו שניתן יהיה להפיל אותו "כשהוא ישרת את מטרתו."
במהלך מלחמת האזרחים שנמשכה בשנים 1992–1997, שלטונו של רחמון זכה להתנגדות של האופוזיציה הטאג'יקית המאוחדת.
הוא שרד ניסיון התנקשות ב־30 באפריל 1997 בחוג'אנד וכן שני ניסיונות הפיכה באוגוסט 1997 ובנובמבר 1998.
בשנת 1994, חוקה חדשה ארגנה מחדש את מוסד הנשיאות.
רחמון נבחר לתפקיד ב־6 בנובמבר 1994 והושבע כעבור עשרה ימים.
בשינויים החוקתיים הבאים, הוא נבחר מחדש ב־6 בנובמבר 1999 לתקופת כהונה של שבע שנים כשזכה רשמית ב־97% מקולות הבוחרים.
ב־22 ביוני 2003, הוא זכה במשאל עם שיאפשר לו להתמודד לשתי קדנציות רצופות נוספות של שבע שנים לאחר תום כהונתו בשנת 2006. באופוזיציה טענו כי תיקון זה הוסתר מנוסח ההצבעה במה שמהווה הונאת בחירות.
עם זאת, רחמון נבחר לקדנציה של שבע שנים בבחירות שנויות במחלוקת ב־6 בנובמבר 2006, עם כ־79% מהקולות, על פי התוצאות הרשמיות.
ב־6 בנובמבר 2013 הוא נבחר לקדנציה נוספת בת שבע שנים, עם כ־84% מהקולות, בבחירות שלדברי הארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה נעדרות "בחירה אמיתית ופלורליזם משמעותי".
בדצמבר 2015, חוק שהועבר על ידי הפרלמנט של טג'יקיסטן העניק לרחמון את התואר "מייסד השלום והאחדות הלאומית, מנהיג האומה" (טג'יקית: Asosguzori sulҳu vahdati mill мил - Peshvoi millî, Asosguzori sulhu vahdati millî - Peşvo'i millat).
נעשה שימוש תדיר בגרסה קצרה יותר של התואר, כ"מנהיג האומה".
בנוסף להענקת חנינה לרחמון לכל החיים מפני העמדה לדין, החוק העניק לו גם מספר פריבילגיות אחרות לכל החיים, כולל סמכויות וטו בענייני החלטות המדינה הגדולות, החופש לפנות לאומה ולפרלמנט בכל נושא שנראה בעיניו חשוב וזכות השתתפות בכל ישיבות הממשלה וישיבות הפרלמנט.
ב־22 במאי 2016, משאל עם ארצי אישר מספר שינויים בחוקת המדינה.
אחד השינויים העיקריים היה הסרת המגבלה על הקדנציות הנשיאותיות ובכך התאפשר לרחמון להישאר בשלטון כהונות רבות ככל שירצה.
לדברי שגריר ארצות הברית בטג'יקיסטן, ממשלתו של רחמון מאופיינת בשלטון יחיד ושחיתות.
רחמון ומשפחתו שולטים בעסקים הגדולים במדינה, כולל הבנק הגדול ביותר.
בנובמבר 2018 השיק רחמון תחנה הידרואלקטרית לפתרון בעיות אנרגיה.
אמוּז-בּוּש (מצרפתית: amuse-bouche, מילולית: משעשע חך; או אמוז-גֶל, amuse-gueule) הוא מתאבן קטן בגודל נגיסה.
אמוז-בוש שונה ממתאבן בכך שהוא אינו מוזמן כמתאבן מתוך תפריט אלא נבחר על פי בחירת השף בלבד.
לעיתים קרובות הוא מלווה יחד עם יין משלים, ומוגש כטעימה וכהצצה ראשונה של בלוטות הטעם אל גישתו של השף לבישול.
אמוז-בוש הוא תוצר של הנובל קוויזין, גישת בישול שדגלה במנות קטנות עם טעמים וריחות מרוכזים.
יש להבחין אמוז-בוש לבין סוגים אחרים של מתאבנים על ידי שלושה מאפיינים: הגודל הקטן של האמוז-בוש – בדרך כלל בגודל של נגיסה אחת או שתיים; אותו אמוז-בוש מוגש לכל יושבי השולחן; ולבסוף – הוא אינו מגיע בהזמנה אלא מוצע ללא תשלום.
מטרתו של האמוז-בוש יכולה להיעשות גם על ידי מנה פשוטה כמו צלחת זיתים או ממרח זיתים.
אך לעיתים קרובות הוא הופך למופע ראווה של כישורי האומנות של השף כמו גם תחרות בין המסעדות.
ז'אן-ז'ורז' וונגריכטן, אחד מהשפים המפורסמים בעולם אמר כי
בשלב מסוים הפך האמוז-בוש מבונוס לא צפוי למנה רשמית במסעדות בעלות כוכבי מישלן (עד 1999 נהג הניו יורק טיימס לספק הסבר בסוגריים על המנה הזו).
זה, בתורו, הפך לאתגר עבור המסעדות.
האמוז-בוש דורש לא רק דמיון והשראה כי אם גם חייב להיות מוכן בכמות שתספיק לכל האורחים, בדרך כלל מיד לאחר שהוזמנה המנה, מה שדורש עמדת בישול המוקדשת לייצור מהיר של המנה.
דבר זה דורש גם מבחר גדול של כלי חרסינה בהם מוגש האמוז-בוש.
צלחות מעניינות, כוסות קפה וגם כפות מרק אסייתיות גדולות שהן בחירה פופולרית למדי.
המטבח מוכרח להיות מסוגל להיות ערוך גם לסועדים שיש להם אלרגיות למרכיבים שונים של האמוז-בוש.
אֵמוּן הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2010 בבימויו של דייוויד שווימר.
אנני בת ה-14 (ליאנה ליבראטו) חיה עם משפחתה חיים שגרתיים בפרברי שיקגו.
היא חברה בנבחרת הכדורעף, ומנהלת יחסים טובים עם משפחתה.
היא מכירה נער בן 16 בשם צ'רלי (כריס הנרי קופי) בצ'אט אינטרנטי דרך המחשב שאביה קנה לה ליום הולדתה.
השניים יוצרים קשר וירטואלי דרך הפלאפון וה"IM", כשבמהלכו מודיע צ'רלי לאנני שהוא בן 20, ולא 16, ובהמשך מתוודה בפניה שהוא בן 25. אנני מקבלת בהבנה את העובדה ששיקר לה על גילו וממשיכה לדבר איתו בקביעות, בעיקר בגלל שהוא גורם לה להרגיש טוב לגבי עצמה.
לאחר שלושה חודשי תקשורת וירטואלית קובעים השניים פגישה בקניון.
כשהשניים פוגשים לראשונה אחד את השני מגלה אנני שצ'רלי בן 35 (לפחות), ומתאכזבת ששיקר לה על גילו פעם נוספת.
בתחילה, היא בוכה על כך ששיקר לה, אך זמן קצר לאחר תחילת הפגישה סולחת לו לאחר שמחמיא לה על מראה וטוען שהבדל הגילאים ביניהם לא באמת משנה.
לאחר שהם מנהלים שיחה ששניהם נהנים ממנה לוקח צ'רלי את אנני למלון, וגורם לה לדגמן מולו בחזייה ותחתונים אדומים שקנה לה.
לבסוף, הוא משכנע אותה לשבת לצידו במיטה, משכיב אותה ואונס אותה, בזמן שהוא מתעד זאת בעזרת מצלמת וידאו.
בהמשך, מספרת אנני לחברתה בריטני על כך ששכבה עם צ'רלי, דבר שמדאיג את בריטני ומוביל אותה לדווח להנהלת בית הספר על המקרה, שלבסוף עובר דרך המשטרה לחקירת FBI.
אנני נאלצת לעזור לחוקרים לתפוס את צ'רלי, שמגלה זאת במהלך שיחת טלפון ביניהם, לפני שהם מצליחים לאתר אותו.
אביה, ויל (קלייב אוון), מתחיל בעצמו לחקור באופן אובססיבי.
ויולה דייוויס כגייל פרידמן, יועצת בבית חולים.
נואה אמריך כהאל הארט, הבוס של וויל
זואי לוין כבריטני, חברתה של אנני
אמודאיים (שם מדעי: Cinclidae) היא משפחה של ציפורי שיר המתמחות בצלילה מתחת למים באזורים שונים.
במשפחה זו סוג יחיד - אמודאי.
אלו עופות קטנים, עם רגליים ארוכות, נוצותיהם חומות או שחורות ברוב גופם, למעט הגרון ובעלי כנפיים הנעות מהר יחסית גם מחוץ למים.
מחקרים מולקולריים מראים על קירבה בין בני משפחה זו לקיכליים.
בטבע הם חיים באזורי מים מתוקים שונים, בעיקר הרריים באמריקה, באירופה, בצפון ובמזרח אסיה ובצפון מרוקו, באפריקה.
הם נפוצים בעיקר במפלים ובנהרות וגם באגמים שונים.
חלק מהמינים יגיעו לעיתים נדירות אף לחופי ימים רדודים.
לאמודאיים יש התאמות מיוחדות לחיים מתחת למים, בניגוד לציפורים אחרות: כנפיהם קצרות אך חזקות ומסוגלות לנווט במים בקלות, רגליהם ארוכות ובעלות טפרים חדים, עיניהם בעלי כיסוי מהמים, נחיריהם אטומים למים והם מפרישים שומן העוזר להם לצוף במים.
עם זאת אין להם קרומי שחייה.
הם ניזונים מיצורים קטנים שהם מוצאים במים או בין הסלעים על הקצה, ביניהם נימפות של יתושים, בריומאים או שפיריות, דגיגים וביצי דגים, ובחורף גם רכיכות וסרטנים קטנים.
אמודאי אירופי (Cinclus cinclus) - מצוי באירופה, באסיה ובצפון מרוקו.
אמודאי לבן כיפה (Cinclus leucocephalus) - מצוי בדרום אמריקה.
אמודאי אמריקני (Cinclus mexicanus) - מצוי באמריקה הצפונית.
אמודאי אסייתי (Cinclus pallasii) - מצוי במזרח אסיה.
אמודאי ארגנטינאי (Cinclus schulzi) - מצוי באמריקה הדרומית, בדרום הרי האנדים.
אמון אליוט הוא שחקן סקוטי, הידוע מהופעתו בתפקיד ד"ר כריסטיאן קינג בסדרה "פרדוקס", ריצ'י בסיטקום "שלישייה" וג'ון מוריי בסדרה "גן עדן לנשים".
אביו הוא ממוצא פרסי ואימו סקוטית.
הוא גדל בדודינגסטון בפרוור פורטובלו באדינבורו, ולמד בבית הספר ג'ורג' הריוט.
אליוט התחיל ללמוד ספרות אנגלית וצרפתית באוניברסיטת אברדין.
אחרי שנה נשר מהאוניברסיטה ונרשם ללימודי משחק ב"האקדמיה הסקוטית המלכותית למוזיקה ודרמה".
ב-2005 סיים את לימודי התואר.
בטלוויזיה הופיע אליוט בסדרה "בחזרה לאחוזת העמק", "Feel the Force", "החיים שאחרי" ובסדרה "פרדוקס" בה שיחק בתפקיד הראשי בדמות ד"ר כריסטיאן קינג.
עוד שיחק בתפקיד ג'יי אדמס בסדרת הדרמה "Lip Service" בערוץ BBC Three, בפרק בסדרה "המפקח ג'ורג' ג'נטלי" ובדרמת הפשע "ורה".
הופעת הבכורה של אליוט בקולנוע הייתה ב-2009 בסרט "The Clan".
ב-2010 שיחק בסרט "Black Death" לצדו של שון בין.
ברדיו השתתף בתסכיתי דרמה כמו "Places in Between" ו-"Black Watch".
בתיאטרון שיחק אליוט במחזה שזכה בשבחי הביקורת "Black Watch" בתפקיד טוראי פרייזר, אותו גילם במשך שנתיים וחצי בתיאטרון הלאומי של סקוטלנד.
ב-2010 הופיע בתפקיד קלאודיו במחזה "מידה כנגד מידה" בתיאטרון אלמיידה לצדם של אנה מקסוול מרטין ורורי קיניר.
ב-2011 ו-2012 שיחק בתפקיד ריצ'י בסיטקום "שלישייה" בערוץ "Comedy Central", לתסריט מאת טום מק'ריי.
בסדרה הוא מגלם דמות של גיי שמכניס חברה שלו להריון.
אליוט כיכב בתפקיד ג'ון מוריי הכריזמטי בסדרת הדרמה "גן עדן לנשים" של ערוץ BBC One לצדה של השחקנית הסקוטית ג'ואנה ונדרהאם.
באוגוסט 2017 שיחק אליוט בתפקיד אנדי ברנר בסדרה "בידיים טובות" לצדה של ג'ודי ויטאקר.
שנה שם תפקיד הערות2006–2008Black Watchפראז 2015 מראה מעל הגשר מרקו
אמומירטוס לומה (שם מדעי: Amomyrtus luma; מכונה לעיתים בפשטות לומה), הוא מין של עץ ממשפחת ההדסיים המצוי באמריקה הדרומית, ואחד משני המינים בסוג אמומירטוס.
העץ הוא יליד צ'ילה וארגנטינה, ומצוי ממחוז או'היגינס עד למחוז אייסן בצ'ילה; הוא הובא גם לספרד.
העץ תואר מדעית לראשונה על ידי הכומר הצ'יליאני חואן איגנסיו מולינה.
מין זה צומח בעיקר ביערות הגשם הממוזגים בקצה טבעת האש בדרום אמריקה - לרוב בקרבת נחלים ואזורים לחים אחרים, ומאכלס גבהים של 700–900 מטר מעל פני הים.
האטימולוגיה של הצמח היא כדלהלן: Amomyrtus הוא שילוב של המילים היווניות Amos (ריחני) ו-Myrtus (הדס); luma הוא השם שבו מכונה העץ על ידי ילידי המפוצ'ה בדרום אמריקה, וזהו גם המקור לשמו הנפוץ.
אין להתבלבל בין מין זה לבין סוג אחר במשפחת ההדסיים הנקרא לומה (Luma) שמצוי אף הוא בדרום אמריקה.
אמומירטוס הלומה הוא עץ ירוק עד המתנשא עד לגובה של 25 מטר, והקוטר הממוצע של הגזע הוא 50 ס"מ.
הקליפה של העץ חלקה, וצבעה אדמדם עד חום, והענפים אדמדמים ושעירים במקצת.
העלים הירוקים של הלומה הם בצורת אליפסה, ומסתיימים בקצה מחודד באורך של מילימטר אחד.
הפטוטרות שעירות ואורכן 2–4 מילימטר.
לפרחים יש 5 עלי גביע ו-5 עלי כותרת לבנים באורך של 4 מילימטר.
הפרחים עשירים באבקנים צהבהבים (45-30) שאורכם הוא 4.5-3 מילימטר.
הפירות הקטנטנים דמויי האוכמנית של הלומה הם בקוטר של 1.5-1 ס"מ, צבעם שחור עד ארגמן ויש להם בדרך כלל 3 זרעים באורך של 4.5-3 מילימטר.
הפירות האכילים של אמומירטוס הלומה המכונים "קאוצ'אוס" משמשים להכנת ריבה.
גזע העץ קשה ועמיד במיוחד ומשמש להסקה.
אמודאי אירופי (שם מדעי: Cinclus cinclus) היא ציפור שיר קטנה ממשפחת האמודאיים החיה בנהרות מהירים ובאגמים באירופה, צפון אפריקה ובמערב ומרכז אסיה ובכמה אזורים במזרח התיכון ובתת-היבשת ההודית.
אמודאי אירופי היא ציפור קטנה שאורכה 18 ס"מ בממוצע והיא בעלת גוף שחור עם עורף וראש חומים, מקור קצר ושחור הפונה כלפי מעלה ומהמקור התחתון ועד קצה החזה הנוצות לבנות.
ציפורים אלו יכולות לשחות במים בעזרת כנפיהן, עמן הן חותרות עד לקרקעית.
הן אוגרות חמצן בנוצותיהן והוא מסייע להן לצוף ולשחות במים.
הן מסוגלות לצלול בתוך זרמים מהירים, קרוב למפלים ואף בתוכם.
הן מצויות בין סלעי הגדה של נהרות ואגמים ומחפשות מקומות בהם יוכלו לצלול.
אמודאי אירופי ניזון מטרף ימי כמו שעירי כנף, זחלי חרקים, חיפושיות מים, חלזונות ועוד רכיכות, אמפיפודים ואפילו מראשנים או דגים קטנים.
בחורף, כשהמים קופאים, הציפור תדרים לשפלה או אף לחוף הים כדי למצוא מזון, אך בדרך כלל היא מצויה רק במים מתוקים.
האמודאי מקנן בחורים בסלעים, סדקים או על עצים והקן מכוסה בעשבים וטחבים.
כאשר מפריעים לאמודאי המצוי בקרבת מים הוא יצלול לתוכם ולא יעוף.
פרחונים לומדים לצלול כך מגיל צעיר מאוד.
האמודאי האירופי הוא הציפור הלאומית של נורווגיה.
אמודאי אמריקני (שם מדעי: Cinclus mexicanus) היא ציפור שיר קטנה ממשפחת האמודאיים החיה באמריקה הצפונית ואמריקה המרכזית מאלסקה עד לפנמה.
אורכו של האמודאי 16.5 ס"מ ומשקלו 46 גרם.
הוא בעל כסות נוצות חומה כהה עם פס שחור על העין ומקור דק הסולד מעלה.
הוא בעל בליטת שומן בקצה נוצותיו העוזרת לו לצוף מעל המים בשחייתו בהם.
רגלים ארוכות ועוזרות לו להיאחז בסלעים מעל ומתחת למים.
הוא חי באזורי פלגים מהירים ונהרות הרריים בהם הוא מחפש מזון בצלילה מתחת לזרמים.
הוא נע בעזרת כנפיו במים ומחפש זחלי שפיריות, שעירי כנף ואפילו ראשנים ודגיגים.
הוא יכול לצלול עד 10 שניות אך הוא פועל במהירות רבה מאוד ובמקרים רבים מוצא את מזונו.
האמודאי מקנן ליד הנהר והנקבה מטילה 2–4 ביצים.
אמוג'יפדיה הוא אתר אנציקלופדי המבוסס על אמוג'ים, שנוצר על ידי ג'רמי בורג בשנת 2013. האתר אחראי לשינוי ולחידוש הסמלים, האמוג'ים ומשמעותם על פי תקן יוניקוד.
האתר משתייך לארגונים המשתפים פעולה בעניינים כלכליים-חברתיים ומכונה "משאב האמוג'י מספר אחת בעולם".
ג'רמי בורג יצר את אימוג'יפדיה בשנת 2013 ואמר : "הרעיון עלה כאשר אפל הוסיפה אימוג'ים חדשים למערכת הiOS 6, אך לא ציינה אילו מהם היו האימוג'ים החדשים.
עליית האתר קרתה לאחר שחרור היוניקוד 7 בשנת 2014. בעיתון המקוון "Business Insider" צוין כי בתחילת 2016 האתר צבר מעל 140 מיליון צפיות והיה רווחי.
ואף, רעיון שינוי האמוג'י של האקדח לאקדח מים בוצע על ידי מפעילי האתר.
באוקטובר 2017 דווח כי האתר צובר 23 מיליון צפיות בממוצע לחודש.
יום האמוג'י העולמי הוא יום חג שנוצר על ידי משתמשי האתר בשנת 2014, המצוין ב-17 ביולי בכל שנה.
בכל שנה, אמוג'יפדיה משתמשת ביום זה על מנת לשחרר אמוג'ים חדשים.
בשנת 2017, חברת אפל פרסמה תצוגה מקדימה של האמוג'ים החדשים שיצרה.
אמון: סבא שלי היה יורה בי הוא ספר שנכתב על ידי הסופרת הגרמניה ג'ניפר טגה (Jennifer Teege) (נולדה במינכן ב-1970).
הוא חושף את תגליתה, כי סבה היה אמון גת, המכונה "הקצב מפלאשוב", אשר תואר היטב בסרטו של סטיבן ספילברג משנת 1993, רשימת שינדלר.
טגה אומצה ולמדה על ההיסטוריה של משפחתה לאחר קריאת הביוגרפיה של אמה בספריית המבורג.
הספר יצא לאור בבריטניה ובארצות הברית ב-14 באפריל 2015 בהוצאת אקספרימנט (The Experiment) ונכתב בשיתוף עם ניקולה זלמייר.
היצירה מפרטת את תגליתה של טגה לגבי מוצאה וניסיונה להשלים עם גילוי זה.
טגה, שהתחברה לישראל זמן רב לפני הגילוי, מחליטה לחקור את משפחתה ונוסעת לישראל ולקרקוב.
באמצעות כך היא גם מנסה להתחבר מחדש לאמה המנוכרת.
בספרה אַמוֹן – סבא שלי היה יורה בי מתארת ג'ניפר טֶגֶה את המסע הפנימי האמיץ שהתעקשה לעשות מאז הגילוי.
במסעה היא חוקרת את דמותו של אמון גֵּת, הנאצי האכזר, אבל גם את אמה הביולוגית וסבתה, שדמויותיהן נצבעות עכשיו באור חדש המאיר צדדים אפלים בילדותה שלה.
היא חוקרת את מה שהודחק והושתק עשרות שנים, לא רק במשפחתה, אלא בחברה הגרמנית כולה.
היא חוקרת את הקשר האישי שלה עם חבריה בישראל, צאצאי קורבנות השואה.
מתוך השבר הגדול של הגילוי היא בונה מחדש את זהותה, ברגישות ובחוכמה.
את כתיבתה האישית מלווה ניקולה זֶלְמַיֶיר בסקירה המשלימה את התמונה המשפחתית וממקמת אותה בהקשר רחב.
בגיל ארבעה שבועות נמסרה ג'ניפר טֶגֶה על ידי אמה הגרמנייה לטיפולן של נזירות בבית ילדים במינכן.
היא הועברה למשפחה אומנת שאימצה אותה בגיל שבע, ואז ניתק כליל הקשר שהיה לה עם אמה וסבתה האהובה.
עם אביה הניגרי, שממנו ירשה את עורה הכהה, לא היה לה אז כל קשר.
ב-1990, לאחר סיום בית הספר התיכון, נסעה טגה לפריז והתיידדה עם צעירה ישראלית.
היא הגיעה לבקרה בישראל, טיילה בארץ ועבדה בספינת תיירים באילת.
לאחר מכן, עברה לתל אביב, למדה עברית, השלימה תואר ראשון בחוג ללימודי המזרח התיכון ואפריקה באוניברסיטת תל אביב ועבדה במכון גתה.
לאחר שעזבה את ישראל, עברה להמבורג והחלה לעבוד במשרד פרסום.
בגיל שלושים ושמונה, בעת שיטוט בספרייה המרכזית בהמבורג, נתקלה במקרה בתמונת אמה הביולוגית על גבי ספר שחשף בפניה סוד משפחתי גדול שהוסתר ממנה כל השנים: אַמוֹן גֵּת, המפקד הסדיסט של מחנה הריכוז פלאשוב, הוא סבא שלה.
הביקורת על הספר הייתה חיובית והוא זכה לשבחים מסיאטל טיימס (Seattle Times), וושינגטון פוסט (Washington Post), הסאנדי טיימס (Sunday Times) והמועצה למען הספר היהודי (The Jewish Book Council).
עיתון הניוז טריביון (the News Tribune) הצטרף לדברי השבח והוסיף "כי הוא מדגים שאנחנו תוצר של העבר שלנו, אבל אנחנו לא חייבים להיות מחויבים אליו.
בסופו של דבר, עלינו להבין שאנחנו לא יכולים לשנות את העבר, אבל אנחנו אחראים על עתידנו.
לעומת זאת, העיתון מקלינ'ס (Maclean's) ביקר בחריפות את היצירה וקבע כי הוא "רומן משעמם" ו"מביא משמעות חדשה ובלתי מכוונת לבנאליות של הרוע".
הספר זכה לשבחים גם בישראל.
בעיתון מעריב תוארה כתיבתה של טגה כ"כתיבה אישית, עניינית ולא מתחמקת" והספר הוגדר כ"מסמך מעניין, שאינו מבקש דמעות הזדהות".
הספר תורגם לעברית בידי דפנה עמית, ויצא לאור בשנת 2015 בהוצאת הקיבוץ המאוחד - ספרית פועלים.
אמוד (בהונגרית: Emőd) היא עיירה במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
כמו כפרים רבים באירופה גם אוכלוסיית אמוד קטנה בעשרות השנים האחרונות מ-5,422 תושבים בשנת 1990 עד 4,702 תושבים בשנת 2022.
יהודים החלו להתיישב בעיירה באמצע המאה ה-19. הקהילה הייתה כפופה לקהילה היהודית במזוקבשד, אך היה לה שוחט משלה וכן בית כנסת.
בשנת 1944, כשנכנס הצבא הגרמני להונגריה, היו כבר רוב הגברים היהודים בשרות העבודה (עבודות כפייה ליהודים עבור הצבא ההונגרי) אלה שנותרו במקום הועברו לגטו מישקולץ ומשם שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי המלחמה חזרו לעיירה רק שלושה יהודים ששרדו ועזבו את המקום תוך זמן קצר.
במקום היה בית קברות יהודי בסמוך לבית הקברות הרפורמי בעיר, אך כיום הוא אינו מטופל, מכוסה חלקית בעשביה ובמקום ניתן למצוא שברי קברים.
אמוג'י קקי מחייך או אמוג'י ערימת צואה (💩) הוא אמוג'י הדומה לערימת צואה מפותלת, על פי רוב בתוספת עיניים וחיוך.
השימוש בו בא לבטא בדרך כלל ביקורת, אכזבה או אי שביעות רצון, ולעיתים משמש גם במשמעות צואה.
האמוג'י הוצג לראשונה ב-1997 בסט של 90 אמוג'ים שיצרה חברת סלולר מיפן, בשנים שלאחר מכן מפעילי סלולר יפניים הגדירו גם הם גרסאות לאמוג'י.
בגרסאות אלו האמוג'י לא כלל עיניים וחיוך.
ב-2007 הוסיפה חברת גוגל את האמוג'י לשירות ג'ימייל לאחר שהשתכנעה שהוא יהיה פופולרי בקרב המשתמשים, את האימוג'ים עיצבו מעצבים של שרבוט גוגל, עיצוב האימוג'י קקי מחייך נעשה בהשראת הדמות Poop Boy מסדרת המאנגה Dr.
ב-2008 השיקה אפל את ערכת האמוג'י הראשונה למערכת ההפעלה IOS, שכללה גם את אמוג'י ערימת הצואה.
ב-2010 נוסף האמוג'י באופן רשמי לתווי יוניקוד וקיבל את הקוד 1F4A9.
ב-2014 האמוג'י זכה בקטגוריית "אמוג'י השנה" בטקס נבחרי הילדים של ערוץ הילדים.
את הפרס לקח עודד פז שהיה מחופש אליו.
ב-2016 דווח בתאגיד השידור האוסטרלי שהאמוג'י הוא "אחד האמוג'ים הפופולריים ביותר", בשל "הקסם הבלתי אפשרי שלו" ו"ויכולתו להתעלות על הבדלי שפה ופוליטיקה".
דווח גם על הצגתו בבלונים ובעוגות יום הולדת.
באותה השנה נוצר באוסטרליה המערבית מיצג של האמוג'י מקן טרמיטים.
ב-2017 גילם פטריק סטיוארט את דמות האמוג'י בסרט "אמוג'י: הסרט".
הדמות דובבה לעברית על ידי יהויכין פרידלנדר.
אַמוֹן הוא דמות בדיונית המהווה את האנטגוניסט הראשי בעונה הראשונה בסדרת הטלוויזיה המונפשת מבית ניקלודיאון, "האגדה של קורה".
שמו המקורי היה נוֹאטק אך הוא שינה את שמו לאחר שנטש את מקום הולדתו.
הדמות, פרי יצירתם של מייקל דנטה דימרטינו ובריאן קונייצקו, דובבה במקור על ידי סטיב בלום ובעברית על ידי אלון שר.
אמון הופיע לראשונה בסיום פרק הבכורה של הסדרה בתור מנהיגם של השוויונאים, ארגון מהפכני השואף להביא לשוויון בין כשפים ולא כשפים.
במהלך כנס "ההתגלות" הוא חשף כי ביכולתו ליטול את יכולת הכשפות מאדם לתמיד.
סימן ההיכר שלו הוא המסכה אשר הוא עוטה ולמרות היותו כשף מים ודם הוא הצליח להסתיר זאת על מנת לזכות באהדת מאמיניו.
כישוריו בכשפות הם יוצאי דופן ורבים מהמבקרים ציינו אותו כאחד הנבלים החזקים בזיכיון.
לקראת סוף הסדרה הוא מצליח לבצע הפיכה ברפאבליק סיטי ואף נוטל את יכולת הכשפות מאווטאר קורה.
למרות זאת, קורה מצליחה לחשוף את סודו בפני מאמיניו והוא נאלץ לברוח יחד עם אחיו אשר גורם למותם
את רוב הופעותיו בסדרה דיבב סטיבן בלום ובדיבוב בעברית אלון שר.
בסצנות הפלאשבק מצעירותו (גילאי 6–10) דיבב אותו ג'ייקוב ברטרנד וסצנת פלאשבק נוספת (גיל 14) דיבבה אלכסנדר מרטלה.
את אמון כילד דיבב בעברית נועם טל.
שם הולדתו היה נואטק אך לאחר שנטש את מקום הולדתו שינה את שמו לאמון, יש שקישרו זאת למילה "aman" מהשפות אינדונזית ואורדו שמשמעותה היא שלווה ודומה לשמו של אמון ולמטרתו האידאולוגית.
כשאחיו טרלוק קרא לו בשמו המקורי הוא הגיב בחיוך ואמר כי כמעט ושכח את צליל השם שלו.
אביו של אמון, יקון, היה פושע בעיר ריפבליק סיטי וכשף דם בעל עוצמה.
הוא נעצר בעוון ביצוע כשפות דם, יכולת נדירה המאפשרת לאדם שליטה טלקינטית בגופם של בני האדם.
ביצוע כשפות דם הוצאה מהחוק בשטחי הרפובליקה המאוחדת ויקון הועמד למשפט.
לאחר שהורשע הוא כישף את גופם של כל הנוכחים באולם בית המשפט ונמלט.
אווטאר אנג השיג אותו וגבר עליו על ידי כך שנכנס למצב האווטאר ולקח ממנו את יכולת הכשפות לצמיתות.
לאחר שנמלט מהכלא, עבר יקון ניתוחים פלסטיים אשר העניקו לו מראה חדש.
הוא היגר לקוטב הצפוני ונישא לאשה אשר לא ידעה על עברו משבט המים הצפוני שם חיו כאיכרים והביאו שני ילדים לעולם, אמון (אשר נקרא אז נואטק) ואחיו הקטן ממנו בשלוש שנים, טרלוק.
אמון היה מסור ודואג לאחיו טרלוק.
כשגילו האחים את יכולתם לכשף מים החל אביהם לאמן אותם ולפתח את כישוריהם.
האימונים היו מלווים באלימות מילולית של יקון כלפי טרלוק על כך שלא השתפר כמו אחיו.
כשאמון היה בן עשר, חשף יקון לבניו את עובדת היותו פושע מריפבליק סיטי אשר יכולת כשפות הדם שלו, היכולת לשלוט בגופם של אנשים נלקחה ממנו על ידי אווטאר אנג.
הוא הסביר להם שמשפחתם התברכה ביכולת נדירה זו, אשר רק כשפי מים בודדים זוכים לה.
מאותו זמן, בכל ליל ירח מלא היה יקון לוקח את שני בניו להתאמן בכשפות דם על מנת שינקמו באווטאר למענו.
בגיל 14, החל נואטק לכשף את גופם של בעלי חיים כמו יאק הבית וזאבים ארקטיים.
לאחר שיקון הכריח את בניו לבצע כשפות דם אחד בשני, סירב טרלוק לכשף את אחיו, יקון החל לתקוף את טרלוק אך נואטק עצר בעדו באמצעות כשפות דם.
הוא הציע לטרלוק לברוח איתו הרחק משבט המים אך טרלוק סירב ונואטק הפטיר בו: "כנראה הוא צדק, אתה באמת חלש" ועזב את משפחתו והוריו אשר לא ראו אותו יותר.
לאחר כמה שנים נפטר יקון וטרלוק היגר לרפאבליק סיטי והפך לחבר מועצה.
בשלב מסוים גילה את היכולת להשתמש בכשפות הדם על מנת ליטול מאנשים את יכולת הכשפות שלהם.
הוא שינה את שמו לאמון והפך למנהיג ארגון השוויונאים, ארגון השואף להביא לשוויון בין כשפים ולא כשפים וממוקם ברפאבליק סיטי.
על מנת לגייס את אהדת ציבור הלא כשפים הסתיר אמון את עובדת היותו כשף.
הוא הסתיר את פניו מאחורי מסכה אשר הפכה לסימן ההיכר שלו והוא אכן החל לצבור פופולריות בקרב ציבור הלא כשפים כשביניהם הירושי סאטו, בעל חברת תעשיות העתיד אשר דאג למימון פעולותיו.
לאחר שאווטאר קורה (גלגולו של אווטאר אנג) באה לרפאבליק סיטי והכריזה בתקשורת על כך, אמר אמון לסגנו כי הם יצטרכו לזרז את תוכנית הפעולה שלהם להשתלט על העיר.
בעצרת מחתרתית חשאית בשם "ההתגלות" חשף אמון את תוכניתו לשוויון על ידי הכחדת הכשפות מן העולם.
הוא הצהיר כי נולד למשפחת איכרים אשר נסחטה על ידי כשף אש שכביכול רצח את בני משפחתו לאחר שאביו סירב לשלם לו את דמי הכופר.
הוא הסביר את עובדת הסתתרותו מאחורי מסיכה בטענה כי כשף האש צילק את פניו.
בכנס הוא חשף לראשונה את יכולתו הנדירה, הוא טען כי הרוחות הם שהעניקו לו את היכולת ליטול כשפות לאחר שהתאכזבו מכישלונו של האווטאר בתפקידו והעניקו לו את המשימה להביא לשוויון בעולם.
לבמה הובלו מספר כשפים אזוקים אשר נחטפו על ידי אנשיו, ביניהם היה גם בולין, ידידה של אווטאר קורה ואחיו מאקו אשר הסתננו לכינוס.
אמון נאבק בכשף הראשון, ראש ארגון מאפית "האיום המשולש" וגבר עליו בקלות.
הוא נטל את הכשפות מהחטופים שהובאו לפניו בזה אחר זה וכשבא תורו של בולין הצליחה קורה להבריח אותו באמצעות יצירת הסחת דעת.
אמון אפשר להם לברוח במטרה שיספרו לעולם על כוחו הייחודי.
חבר המועצה טרלוק אשר לא היה מודע לכך שאמון הוא אחיו הנהיג מדיניות אגרסיבית כלפי השוויונאים ואף הכריז עוצר לילי על תושביה הלא כשפים של רפאבליק סיטי ואמון השתמש במדיניות זו כדי להעצים את התעמולה שלו ואת תחושת הקיפוח.
לאחר שכוח משימה משותף של טרלוק וקורה פשט על חדר אימונים סודי של השוויונאים התראיינה קורה לתקשורת והזמינה את אמון לדו-קרב באי הזיכרון לאווטאר אנג בחצות הלילה וללא מעורבות נוספת.
אמון החליט לנצל הזדמנות זו על מנת להפחיד את קורה.
החל מאותו מקרה, החלה קורה לחלום סיוטים על כך שאמון נוטל ממנה את יכולת הכשפות.
ערב משחק גמר האולימפי-כשף השתלט אמון על שידור הרדיו ודרש מהמועצה לבטל את המשחק, הוא איים כי אחרת התוצאות יהיו חמורות.
בתחילה חברי המועצה הסכימו פה אחד לבטל את המשחק אך לאחר שלין בייפונג, מפקדת המשטרה הסכימה ששוטריה יאבטחו את הזירה הוחלט לקיים את המשחק.
עם סיום המשחק אנשי השוויונאים החלו לתקוף מתוך הקהל את השוטרים ולאחר שאמון הופיע על זירת הקרב ונטל את הכשפות משלושת חברי הקבוצה המנצחת הכריז על גבי הזירה כי כוחם של השוויונאים גדל ובכוחם יהיה להקים את רפאבליק סיטי מחדש.
בסיום נאומו הוא נמלט על גבי ספינת אוויר מהזירה תוך שהוא משאיר הרס וחורבן במקום.
לאחר שחבר המועצה טרלוק חטף את קורה בעזרת כשפות דם והחזיק בה בתא מתכה בבקתה סודית, הגיעה אמון למקום כשהוא מלווה בסגנו ובכמה מאנשיו והכריז כי זהו הזמן של טרלוק להשתחוות.
טרלוק בתגובה תקף את העומדים מולו בכשפות דם עד אשר כולם התמוטטו על הריצפה מלבד אמון שהמשיך להתקדם.
אמון העדיף לאסור את טרלוק בעצמו מחשש שאחרים יגלו על עובדת היותם אחים והורה לאנשיו להביא את קורה מתוך הבקתה תוך כדי שהוא מזהיר אותם מלזלזל ביכולותיה ומורה להם לחשמל את תא המתכת לפני שהם פותחים אותו.
קורה שמעה זאת והצליחה לגבור על השוויונאים ולצאת מהבקתה.
היא מביטה באמון אשר הניח את טרלוק במשאית ויורה עליו חניתות מקרח, הוא רודף אחריה אך עוצר לאחר שהיא מתרחקת על ידי גלישה על הקרח.
לאחר מכן אמון אסר את טרלוק בתא מיוחד וגילה לו שהוא נואטק אחיו.
מרד השוויונאים וכיבוש רפאבליק סיטי
על מנת להקל על כיבוש העיר חטפו השוויונאים את כל חברי המועצה הנותרים מלבד טנזן אשר הצליחי לימלט.
צי ספינות אוויר בפיקודו של אמון החל מפציץ בו זמנית את הרבעים השונים בעיר במטרה להשתלט עליה.
באותו זמן, החלו השוויונאים פושטים גם על תחנת המשטרה ומוציאים אותה מכלל תפקוד, טנזן בתגובה שלח מברק בהול למפקד הכוחות המאוחדים וביקש את סיועו.
לאחר ניסיון שכשל החלו ספינות האוויר בתוספת תגבור בפלישה לאי המקדש.
אמון נטל מלין בייפונג את יכולת הכשפות לאחר שסירבה למסור לו את מיקומו של האווטאר.
לאחר סיום הקרבות הכריז הירושי סאטו כי העיר עברה לשליטת אמון אשר הכריז כי כשפות תהיה בלתי חוקית וכחלק מתוכניתו היא למגר את הכשפות מהעולם החל אמון ליטול את הכשפות משבוייו.
כשהגיע צי הכוחות המאוחדים לחופי העיר הם הופתעו מהמתקפה האווירית שבוצעה על ידי אנשיו של אמון באמצעות צי מטוסים, הפיתוח החדש של הירושי סאטו.
לאחר שמאקו וקורה גילו את טרלוק כלוא באי המקדש הוא סיפר להם את סיפור משפחתם.
כעת התכוונה קורה להשתמש במידע זה על מנת לחשוף את עובדת היות אמון כשף ולפגוע בתמיכת ההמון בו.
היא הסתננה לכינוס השוויונאים בזירת קרבות האולימפי-כשף וסיפרה להמונים על כך שאמון הוא כשף דם ובנו של יקון.
אמון בתגובה חשף את פניו המצולקות, דבר אשר אימת לכאורה את גרסתו כי הוא בן למשפחת איכרים אשר נסחטה על ידי כשף אש שצילק אותו.
לאחר מכן הועלו על הבמה טנזן ובני משפחתו קשורים לעמודי עץ ואמון הכריז כי עוד בכנס זה הוא עומד לפטור את האנושות מכשפות אוויר לנצח.
בתגובה, ירה מאקו ברק לעבר הבמה וכמעט פגע באמון אשר התגלגל לאחור.
בזמן שמאקו נלחם באמון ובאנשיו, קורה שחררה את כשפי האוויר ואת טנזן אשר העיף את אמון מהבמה.
קורה הורתה לטנזן לברוח ולשחרר את אשתו ובנה התינוק בזמן שהיא ומאקו יסיחו את דעתו של אמון.
לאחר שגילה את מאקו וקורה באחד מאולמות הספורט, נטל אמון את יכולת הכשפות של אווטאר קורה באמרו "אמרתי לך שאהרוס אותך".
לאחר שכמעט נטל גם ממנו את הכשפות, מאקו מוטט את אמון באמצעות מכת ברק על הרצפה ונמלט עם קורה בידיו.
אמון פתח במרדף אחריהם, גבר על מאקו על ידי כשפות דם ולפני שהספיק לקחת ממנו את הכשפות, קורה הדפה את אמון אחורה על ידי כשפות אוויר אותה עשתה בפעם הראשונה בחייה.
הוא התעשת וניסה לגבור עליה אך היא הדפה אותו שוב מעבר והוא נזרק לעבר הים דרך חלון הבניין, מה שאילץ אותו להשתמש בכשפות מים לעיני המון על מנת להינצל מטביעה.
לאחר שהבין כי הפסיד את תמיכת מאמיניו הלך לשחרר את אחיו טרלוק בטענה כי רק הוא נשאר לו בעולם.
השניים שכרו סירה וכוונת אמון הייתה להתחיל חיים חדשים אך טרלוק השתמש בכפפה המחשמלת של השוויונאים כדי להצית את מכל הדלק שלה וכך נהרגו שניהם לאחר הפיצוץ וחיסלו את מורשתו של יקון.
גם בעונה השנייה וגם בשלישית (בעת שהורעלה) הוא מופיע בחזיונותיה של אווטאר קורה.
בעונה הרביעית, כחלק מסיפור של בולין הוא מופיע בתור גרסה הומוריסטית תוך שהוא מנהל דו-שיח עם זאהיר, אונלאק והרוח וואטו.
בילדותו היה אמון רגיש ואכפתי והגן על אחיו הקטן מפני האלימות המילולית של אביהם כלפיו.
עם התחזקותו בכשפות דם והתגברות הציפיות של אביו ממנו אופיו הפך קריר והוא החל להסתגר בתוך עצמו יותר ויותר.
הוא הפסיק להגן על אחיו והמעיט בערכו בשל היותו חלש ורכרוכי.
בניגוד לאביו, אמון סבר כי האווטאר הוא הכוח החזק בעולם בשל יכולתו ליטול את יכולת הכשפות גם מכשפי דם.
הוא נטש את אביו פצוע בשלג ועזב את שאר משפחתו.
כבר בילדותו היה שאף להוגנות ולשוויון.
ועל אף היותו כשף בעצמו הוא ראה את כוח הכשפות כמקור הרוע וככוח שיש להשמידו על מנת להשיג את השוויון המיוחל בין בני האדם.
דבר זה הוביל אותו לבסוף לראשות ארגון השוויונאים.
על מנת להשיג את מטרותיו הוא השתמש בכישוריו הרטוריים, בטכניקות הפחדה וזריעת תחושות קיפוח ושנאה כלפי כשפים.
הוא לא בחל באמצעים על מנת להשיג את מטרתו ואף היה מוכן לחטוף ילדים קטנים לשם כך.
אמון היה אדם מחושב ומניפולטיבי שתכנן את צעדיו בקפידה, הוא תמרן את טונרק, קורה, טנזן ועוד.
הוא תמיד מסר פקודות בשלווה ובתמציתיות, שמר תמיד על קור רוח ולא חווה התפרצות רגשות בכל הופעותיו בספר הראשון.
שיערו של אמון בצבע חום כהה ועיניו כחולות.
בילדותו גידל קוקו כמו רוב בני שבטי המים.
בנוסף, באזור המצח שבמסכה נראה עיגול אדום המזכיר את זה של האל המצרי באותו השם.
אמון הסביר כי בילדותו כשף אש שרף את פניו והשאיר בהם צלקת מכוערת אותה חשף בכנס "ההתגלות".
בפרק האחרון, לאחר קורה הפילה אותו למים מתגלה כי הצלקת הייתה לא אמיתית אלא בסך הכל צבע פנים אשר לא עמיד במים.
בילדותו היה לבוש כשאר בני שבט המים ותסרוקתו הייתה דומה לזו של קורה אך בבגרותו וכמעט בכל מהלך הסדרה לבש את בגדיו הייחודיים ואת כובעו לראשו אשר עוצבו על ידי דוס סנטוס.
כמו אביו, אמון הוא כשף מים ודם רב עוצמה.
בניגוד לשאר כשפי הדם, הוא היה מסוגל לבצע כישוף דם גם ללא ירח מלא.
בנוסף, הוא היה מסוגל לכשף בכוח המחשבה בלבד.
אמון התעלה על אביו ועל כל כשפי הדם שלפניו בכך שהצליח להשתמש בכשפות הדם לצורך נטילת כשפות מבני אדם.
עד אז יכולת זו הייתה שמורה לאווטארים בלבד אך בעוד שאמון נטל את הכשפות על ידי שבירת המרידיאנים בנקודות מפתח, האווטארים עשו זאת באמצעות כשפות אנרגיה.
על מנת לזכות בתמיכתם של הלא כשפים נאלץ אמון להסתיר את עובדת היותו כשף ולוותר על שימוש בה בגלוי.
למרות זאת הוא הביס מספר רב של כשפים זאת בזכות ההצטיינות שלו בלחימה מהירה ובידיים חשופות.
בנוסף, הוא ידע לזהות את התזוזות הקטנות ביותר של אויביו.
בנוסף, הוא תהה על הצורך של אמון לזייף את הצלקת לפני כנס "ההתעוררת", שהרי זה מוכיח שיה בידיו מידע שקורה תסתנן לכנס ותאמת את סיפוריו ואם כן היה עליו להגביר את האבטחה מפני הסתננות שכזאת.
לואי קמנר מ-CBR תיאר את אמון כהפוך מקורה, כשבעוד שהיא מלאה באלתורים אמון מתכנן את תוכניותיו לפרטי פרטים.
הוא גם ציין את הסתירה בין האידאולוגיה השוויונית של אמון לעומת זלזולו באביו לאחר שלא היה יכול לכשף ובאחיו על כך שלא הפיק את המרב מיכולת זו.
ג'קלין אפלגייט מ-CBR דירגה את אמון במיקום 6 ברשימת "10 הנבלים המצוירים הטובים ביותר בכל הזמנים" ותיארה אותו כ"בעל רעיון מפחיד אך ייחודי" וכ"נבל גדול".
אג'אי ארווינד מ-CBR ציינה את הכריזמה המצוינת של אמון שאף הצליחה לשכנע את מאמיניו במוסריות הענשת ילדיו של טנזן.
בראד קוראן מהאתר Screen Rant הבדיל בין אווטאר אנג לאמון והסביר כי בעוד שמטרתו של אנג כשלקח את יכולת הכשפות משליט האש אוזאי באווטאר: כשף האוויר האחרון הייתה להעניק הזדמנות לאדם שהשתמש בכוחו לרעה להתחיל את חייו מחדש.
מטרתו של אמון בלוקחו את יכולת הכשפות מאנשים הייתה מתוך כוונה שכשפותם תאבד והם יישארו ריקים וחסרי כוח.
פריסילה רוזה מה-Screen Rant תיארה את אמון כנבל מפחיד וערמומי אשר נראה תמיד צעד אחד לפני יריביו.
אמוג'י פרצוף מאוהב (😍) הוא אמוג'י המכיל פרצוף מחייך ועיניים המכילות סמלי לבבות ומשמש כאחד האמוג'ים הנפוצים ביותר באתרי מדיה חברתית.
ב-2010, האמוג'י הופיע לראשונה כחלק מ-Unicode 6.0 של יוניקוד, תחת ההגדרה "פנים מחייכות בעלי עיניים בצורת לב".
ב-21 בנובמבר 2008 נוסף האמוג'י גם למערכת ההפעלה iPhone OS 2 של אפל.
בנוסף קיימת גרסה של אמוג'י חתול מחייך עם עיני לבבות (😻).
מאז השקת ערכת האמוג'י של Unicode, צבר אמוג'י פרצוף מחייך עם עיני לבבות פופולריות רבה.
בשנת 2017 הוא מוקם על ידי פייסבוק במקום השני ברשימת האמוג'ים הפופולרים ביותר ובמקום הרביעי על ידי חברת אפל.
על פי נתוני הרשת החברתית המקוונת טוויטר האמוג'י מוקם במקום החמישי ברשימת האמוג'ים הנפוצים ביותר בפלטפורמה לשנת 2020.
על פי נתוני Unicode Consortium , בשנת 2019 הוא דורג כאמוג'י השלישי הנפוץ ביותר לאחר אמוג'י לב אדום ואימוג'י בוכה מצחוק, בעוד בשנת 2021 מוקם במקום התשיעי, וכך גם בשנת 2022.
ב-27 בספטמבר 2016 הוציאה הזמרת הישראלית אתי ביטון שיר בשם "אימוג'י מאוהב" העוסק בהתכתבות מסרים בין שני בני זוג.
אמוג'י לב אדום (🤎) הוא אחד מהרגשונים הנפוצים ביותר באתרי מדיה חברתית ומשמש בעיקר לצורך הבעת אמפתיה ואהבה.
הלב שימש עוד מהעת העתיקה כסמל המתייחס אל הלב הרוחני, הרגשי, והמוסרי של בן אנוש.
באומנות ובפולקלור האירופאי המסורתי, סמל הלב מצויר בצורה מעוצבת אשר בדרך כלל צבועה אדום, המסמל דם או תשוקה ורגש חזק.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 הוציאה החברה היפנית NTT Docomo , ביפר שאפשר לשלוח את סמל הלב האדום שהיה למכשיר הראשון שאפשר לשלוח פיקטוגרפיה כחלק מהטקסט.
הסמל נוצר על ידי המעצב שיגטקה קוריטה .
בשנת 1993 התווסף האמוג'י ליוניקוד כחלק מ-Unicode 1.1 תחת השם "Heavy Black Heart", וב-2015 התווסף ל-Emoji 1.0.
עם השנים נוצרו סמלי אמוג'ים נוספים, ביניהם גם סמלי לב בצבעים שונים (כגון 🧡, 💛, 💚, 💙, 💜, 🖤, 🤍 ו-🤎) כשלכל אחד מהם יוחסה משמעות שונה.
בשנת 2017 הוא מוקם על ידי פייסבוק במקום השישי ברשימת האמוג'ים הפופולרים ביותר ובמקום השני על ידי חברת אפל.
על פי נתוני Unicode Consortium לשנים 2019, 2021 ו-2022, הוא דורג כאמוג'י השני הנפוץ ביותר לאחר אימוג'י בוכה מצחוק.
סקר שנערך בשנת 2022 הראה כי רוב הצעירים בני 16–29 מגדירים את האמוג'י בין אלו שמעוררים אצלם סלידה גבוהה.
על פי החוק הסעודי, שליחת אמוג'י לב אדום נחשבת להטרדה ועלולה להוביל למאסר של שנתיים עד חמש שנים יחד עם קנס של עשרת אלפים ריאל סעודי.
אמונה, במובנה הרחב, היא מצב פסיכולוגי בו אדם סבור כי טענה או הנחה מסוימת היא נכונה (אמת).
לפעמים משמש המושג גם לתיאור הטענה עצמה ביחס לאותו אדם.
במובנה המצומצם, אמונה מתייחסת רק לעניינים שאינם טריוויאליים, ועשויה להיות מחלוקת לגבי הוכחתם או נכונותם.
בשימוש כזה, אמונה מובחנת מידיעה, שהיא תחושת נכונות של עניינים שאינם טריוויאליים.
מובן עוד יותר מצומצם של אמונה, אך מאוד נפוץ, הוא תחושת נכונות של עניינים שכלל אינם ניתנים להוכחה לוגית או אמפירית, גם לדעת המאמין.
ישנן דעות שונות בשאלה אילו אמונות הן תחושות בלבד ואילו מהוות ידיעה.
כשהמקרא משתמש בפועל 'להאמין', אין הכוונה לקבלת דבר מה כנכון, אלא למתן אמון, וכאשר מדובר על אמונה באל, מדובר על הביטחון של האדם באלוהיו, ולא על קבלת קיומו, שלכאורה ברור מאליו.
המילים 'אמונה' ו'אמון' משמשות גם כמילים נרדפות ליושר, אמינות ויציבות.
הביטוי אמן משמש להסכמה על נכונותה של אמירה מסוימת, או להבעת רצון שדבר מה יתרחש.
גם אצל חז"ל המילה 'אמונה' מקבלת משמעות דומה.
למשל, במסכת שבת נאמר "בשעה שמכניסין אדם לדין, אומרים לו: נשאת ונתת באמונה?", כאשר הכוונה היא להתנהגות ביושר ואמינות.
רק בימי הביניים החל דיון על קיומו של האל, והוגים יהודים התחילו להשתמש במילה אמונה במובן של קבלת דבר מה לנכון.
לאור הפער שבין מושג האמונה בתנ"ך ומושג האמונה בימי הביניים הבחין מרטין בובר בין "אמונה ב-" ל"אמונה ש-".
ה"אמונה ב-", מתייחסת למושג האמונה התנ"כי, שהוא אינטר-סובייקטיבי וקיומי במהותו.
ה"אמונה ש-" יונקת מן המסורת הפילוסופית והיא צורה של ידיעה, כהכרה בתקפותה של טענה.
האמונה קושרת את האדם למושגי ה"אמת" וה"נכון".
אמונת האדם עשויה להגדיר את המתודה לקביעת האמת, או את האמת עצמה – ובמובן זה קיים הבדל בין אמונות ישירות לאמונות עקיפות.
כל מערכת אמונות מתבססת על אקסיומות, שהן אבני יסוד, אשר נכונותן ברורה לאדם בצורה אינטואיטיבית.
אמונה אקסיומטית בטענה כלשהי יכולה להתבסס בחלקה על אמונות קודמות, אך יהיה בה ממד שיישען על התחושה הטבעית בלבד, והיא נוצרת על ידי האדם בצורה סינתטית.
האמונה האקסיומטית יכולה להיות אפריורית, ולטעון לאמיתתה ללא הצורך בהתבססות על אמונה קודמת.
היא גם יכולה להיות אפוסטריורית, כגון אמונה בדואליזם או במטריאליזם, שיכולה להתבסס על התחושה הכללית שהאדם קולט מהמציאות.
אמונה אנליטית שואבת את קיומה מכוחה של האמונה האקסיומטית שמחייבת אותה, והיא נובעת ממנה בצורה לוגית על ידי דרכי הגזירה האנליטיות.