tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כמו כן ביצע מספר שירי פתיחה וסיום של הרבה סדרות מדובבות, כגון:"גרומפף'", "ביבי וטינה", "צפרדע וחברים", "נווה עצלנות", "חברים בחווה", "חי וזארה" "צבי הנינג'ה" לשנת 2009 וביצוע מחודש בשנת 2012, "חבורת חשבונבונים", "טבע תום", "רובוטריקים", "רובוטריקים – רסקיו בוטס" ו"תומס הקטר וחברים".
כמו כן ביצע את שירי הסיום של דרגון בול סופר.
כמו כן בשירים מתוך הסרטים "ריו", "פלונטר", "הורטון שומע מישהו" ו"דלהי ספארי".
זהר פעיל גם בנושא איכות הסביבה, כגון: נייר חדרה שבו השתתף בסרטון בעבור מרכז המבקרים העוסק במחזור נייר, בסרטון בעבור מרכז המבקרים של מגדל המים בכפר סבא.
הוציא די-וי-די בשם "אוריקן" העוסק בשמירה על איכות הסביבה ואף היה מעורב בהפקתו והלחנתו.
נוסף לתחום המשחק, דדי פעיל מאוד בתחום הספורט האתגרי, חובב סנובורד, רכיבת אופני הרים
וטניסאי עוד מנעוריו ואף השתתף בתחרויות טניס בהן זכה בגביעים.
זהר ניהל מערכת יחסים של שמונה שנים עם השחקנית גלית גיאת שאיתה שירת בצה"ל והשתתף איתה בקלטת הילדים "מועדון גן הרקדנים".
זהר גרוש ואב לבת בשם אור.
רמון לואיז איילה רודריגז (נולד ב-3 בפברואר 1976), הידוע בכינויו "דדי יאנקי" (לעיתים דאדי יאנקי), הוא זמר מפוארטו ריקו המזוהה עם סגנון הרגאטון, מכונה גם "מלך הרגאטון".
רודריגז נולד ברובע ריו פיידרס שבסן חואן, פוארטו ריקו, לרוזה רודריגס ולרמון איילה, נגן כלי הקשה בז'אנר הסלסה.
הוא גדל בשכונת הדיור הציבורי ווילה קנדי.
בילדותו שאף להיות שחקן בייסבול מקצועי ואף נבחן לקבוצת סיאטל מארינרס מליגת ה-MLB אך לפני שיכל לחתום באופן רשמי, נפגע מירי תועה מרובה AK-47 בזמן שנח מהקלטת אולפן עם מפיק הרגאטון DJ פליירו.
בעקבות כך נזקק לשנה של החלמה, אך הקליע מעולם לא הוצא מירכו.
מאוחר יותר ציין כי האירוע היה נקודת מפנה בחייו, שאפשרה לו להתמקד באופן מלא בקריירה המוזיקלית שלו.
היה לראשון שאמר את המילה "Reggaetón" כחלק מהמיקסטייפ Playero 34.
בין שיריו הידועים השיר "Despacito" של לואיס פונסי, שבו התארח, "Limbo" שזכה להצלחה עולמית, שיתוף הפעולה "We Wanna" שהיה ביחד עם אלכסנדרה סטאן, הלהיט "Andas en Mi Cabeza", השירים "Otra Cosa", ו-"Buena Vida" עם נאטי נטשה, וכולי.
בין היתר, כתב את "Justicia" ביחד עם נטשה וסילבסטרה דנגונד.
הוא אף היה לאחד מכותבי הלהיט "Sin Pijama".
בשנת 1994, כשהיה בן 17 נולדה בתו הבכורה ימילט, והיא נולדה ממערכת יחסים קודמת.
בשנת 1995, נישא רודריגז למירדיס גונזלס, במהלך נישואיהם, נולדו לזוג שני ילדים: ג'רמי וג'סאליס.
בדמצבר 2024, לאחר 29 שנות נישואים, הזוג הודיע על גירושיהם כאשר פרסם הודעה משותפת ברשתות החברתיות.
בהודעה נכתב: "אחרי בחינה מעמיקה, החלטנו לסיים את נישואינו.
זמן קצר לאחר ההכרזה על הגירושים, התפתח סכסוך כספי משמעותי בין בני הזוג.
האשים רודריגז את גונזלס בהעברה לא מורשית של כספים מחשבונותיו.
על פי התביעה שהוגשה, גונזלס ואחותה משכו כ-100 מיליון דולר משני חשבונות בנק תאגידיים השייכים לחברות התקליטים Los Cangris ו-El Cartel Records ללא ידיעתו או אישורו של רודריגז.
בעקבות הסכסוך הכספי, דדי יאנקי הגיש תביעה נגד אשתו לשעבר ב-20 בדצמבר 2024. התביעה הוגשה בבית המשפט המחוזי של מיאמי-דייד בפלורידה, ובה דרש יאנקי פיצויים והחזרת הכספים שנמשכו לטענתו ללא הרשאה.
כחלק מהגירושין הגיעו השניים להסכם משפטי ולפיו מירדיס לא תשמש יותר כיושבת ראש חברות התקליטים של רודריגז, וכיום מחזיקה בתפקיד בתו הבכורה.
בנו ג'רמי, גם מתעסק במוזיקה אך בתור מפיק מוזיקלי, כשהפיק שירים לזמרים כדוגמת ג'יי באלווין, אוזונה, פייד ועוד.
בתו האמצעית, ג'סאליס היא אושיית רשת והיא מתפעלת עמוד טיקטוק עם 5 מיליון עוקבים, עמוד אינסטגרם עם 2.1 מיליון ועוקבים וערוץ יוטיוב עם 53.8 אלף רשומים, עיקר התוכן עוסק בתחום היופי, איפור ואוכל.
בשנת 2008 השתתף איילה בקמפיין לעידוד הצבעה ב.
במסגרת היוזמה נערך קונצרט בשם "Vota o quédate callado" ("הצביעו או הישארו בשקט").
ב־25 באוגוסט 2008 הביע את תמיכתו בג'ון מקיין מהמפלגה הרפובליקנית בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008, כשהצהיר שמקיין הוא "לוחם למען הקהילה ההיספנית".
במסגרת הקמפיין הנחהעימות בחירות בשם "Vota o quédate callado: los candidatos responden a los jóvenes" ("הצביעו או הישארו בשקט: המועמדים משיבים לצעירים"), ששודר ב־9 באוקטובר 2008.
בדצמבר 2023, במהלך סיבוב ההופעות שלו בצ'וליסאו דה פוארטו ריקו, הודיע כי הפך לנוצרי וכי ברצונו להקדיש את חייו להטפה ולאוונגליזציה.
פרסתאריךקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס גראמי הלטיני2024השיר האורבני הטוב ביותר"Bonita"פרס בחירת הנוער2017בחירת המוזיקה: שיר הקיץ של השנה"Despacito" (עם לואיס פונסי וג'סטין ביבר)
דדלוס (באנגלית: Dædalus הוא כתב עת אקדמי שעובר ביקורת עמיתים.
אחד המייסדים הוא ג'רלד הולטון.
כתב העת פורסם על ידי MIT Press עבור האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
כל גיליון עוסק בנושא אחד ובו מאמרים באמנויות, מדעים ומדעי הרוח.
גיליונות מיוחדים כוללים גם סיפורת, שירה ומדור הערות.
הפרסום הוא על פי הזמנה בלבד.
דדשוט הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Batman #59 מיוני/יולי 1950, והיא נוצרה על ידי צמד הכותבים בוב קיין ודייוויד ורן ריד והמאייר לו שוורץ.
דדשוט הוא האלטר אגו של פלויד לוטון, מתנקש להשכרה וצלף אמן, שמרבה להשוויץ בכך שהוא לעולם לא מפספס.
לוטון מסוגל להשתמש במגוון רחב של כלי נשק, אך לרוב הוא נושא שני אקדחים בעלי משתיקי קול.
דמותו של דדשוט מדורגת במקום ה-43 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN.
פלויד לוטון גדל בחברה הגבוהה, ונולד לסוכן נדל"ן ולאם ממשפחת בנקאים עשירים.
אחיו אדי תואר כניגוד המוחלט ממנו, ופונק בידי הוריו, שהזניחו את פלויד.
אביהם היה מתעלל ואמם שאלה את פלויד ואחיו אדי האם יהרגו את אביהם, שננעל למרות נסיונותיו של פלויד להזהירו.
בעוד פלויד רץ להביא את רובה הציד שלו, אחיו כבר ירה באביו בספרייה ותכנן להרוג אותו.
פלויד טיפס על ענף כדי לנטרל את אחיו, אך בטעות נפל וירה בו בין העיניים.
הוא הרג את אחיו האהוב בשוגג כדי להציל את אביו השנוא, שהתגרש מאמו.
לוטון עבר לגותהאם סיטי עם משרתו, וגר כפלייבוי מיליונר באחוזתו.
הוא נעשה לפורע חוק לבוש מסכת דומינו, צילינדר וטוקסידו עם אקדחים, בהם אף פעם לא פספס.
לוטון החל לעבוד בשיתוף פעולה עם המפקח גורדון בעוד באטמן ורובין בחופשה, והחליף את מקומם כמגן העיר.
הוא נעשה כה פופולרי, עד שבנו "מאותת דדשוט" כתחליף לזרקור העטלף, ואילו גורדון החשיב את באטמן ורובין לקנאים.
באטמן חקר את לוטון וגילה כי הוא עובד בשיתוף פעולה עם פושעים כדי להסיח את דעת המשטרה מפשעים חמורים, וכאשר איים לחשוף אותו, לוטון איים להרוג את באטמן.
כאשר באטמן גילה את זהותו הסודית, הוא פרץ לביתו ושינה את כוונת הירי כדי שלוטון תמיד יפספס.
בקרב שלאחר מכן, באטמן הביס את לוטון בקלות, וכלא אותו.
השחקן בראדלי סטרייקר גילם את דמותו בסדרת הלייב אקשן "סמולוויל", בעוד השחקן מייקל רואו גילם את דמותו בסדרת הלייב אקשן "החץ" ובהופעת אורח בסדרת הלייב אקשן "הפלאש".
את דמותו של דדשוט גילם בסרט הלייב אקשן "יחידת המתאבדים" השחקן ויל סמית'.
דוד (דדי) אלימלך פרלמוטר (נולד ב-13 בנובמבר 1953) הוא איש מחשבים, מהנדס ומנהל ישראלי, שהיה סגן נשיא בכיר בחברת אינטל העולמית.
מייסד עמותת "משלנו" לבני יורדים ישראלים.
פרלמוטר נולד וגדל ברמת גן.
שירת בצה"ל כלוחם בחטיבת הצנחנים, ולאחר שאחיו, , נהרג במלחמת יום הכיפורים, עבר לשרת באגף המודיעין.
ב-1980, לאחר שסיים לימודי הנדסת חשמל בטכניון, הצטרף לחברת אינטל.
תחילה עבד במרכז הפיתוח של אינטל ישראל, וב-1984 היה אחראי על קבוצת פיתוח המעבדים המתמטיים של אינטל, i387. ב-1987 זכה בפרס נשיא המדינה לחדשנות בפיתוח תעשייתי עבור אותו מעבד.
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 מונה למנהל של קבוצת אדריכלות מעבדים ובתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 התמנה כאחראי על הובלת פיתוח מעבדי הפנטיום, ולאחר מכן ניהל חלק מקווי המוצר של מעבדים אלו.
ב-1992 עבר לארצות הברית ומונה למנהל האחראי על פיתוח מעבדי פנטיום פרו ופנטיום 2. ב-1995, התמנה למנהל מרכז הפיתוח של החברה בחיפה; בתקופה זו פותח במרכז מעבד הסנטרינו.
ב-2001, מונה לסגן נשיא החברה ולמנהל קבוצת הפלטפורמות הניידות של אינטל.
בתפקידו זה היה האחראי על התכנון, על הפיתוח ועל השיווק של פתרונות אינטל עבור פלח שוק המחשוב הנייד תחת המותג "Pentium M".
בינואר 2004 מונה לסגן נשיא תאגידי (Corporate VP) והצטרף להנהלה העולמית של אינטל.
פרלמוטר היה הישראלי הראשון שממונה לתפקיד זה והראשון שקיבל את התפקיד מחוץ.
ב-2006 עבר לארצות הברית וקיבל אחריות על כל ההחלטות הטכנולוגיות הנוגעות לפיתוח מעבדים באינטל.
ב-2009 מונה למנהל משותף של חטיבת ארכיטקטורת השבבים ולאחר מכן סמנכ"ל מוצרים וסגן נשיא בכיר.
באינטל הוביל פרלמוטר את התפיסה, לפיה עדיף לחברה להתמקד בפיתוח מעבד חדש המיועד למחשבים ניידים תוך שימת דגש על חיסכון באנרגיה, במקום על הגדלת הביצועים בלבד.
בנוסף, סבר כי חלקה של אינטל בבניית מוצר צריך להיות רחב יותר, בכלל זה פיתוח שירותים ותוכנות מעבר לחומרה עצמה.
במרץ 2010 המנהל המשותף של חטיבת ארכיטקטורת השבבים שון מלוני לקה בשבץ ופרלמוטר הפך למנהל הבכיר ביותר באינטל לאחר המנכ"ל פול אוטליני.
במהלך 2012 פרלמוטר היה אחד המועמדים להחליף בתפקיד מנכ"ל אינטל את פול אוטליני, שהודיעה על פרישה, אך ב-23 באוקטובר 2013 הודיע על כוונתו לעזוב את אינטל, מספר חודשים לאחר שדירקטוריון החברה מינה בריאן קרזניץ' למנכ"ל החברה, במקום פול אוטליני.
עם מינויו של קרזניץ' למנכ"ל הוא הוביל שינוי מערכתי שרוקן, למעשה, את תפקידו של פרלמוטר מסמכויותיו.
ב-21 בפברואר 2014, עת מלאו 34 שנים לעבודתו באינטל, עזב פרלמוטר את תפקידו וחזר לישראל.
במאי 2014 מונה לדירקטור בחברת השבבים הישראלית מלאנוקס.
נכון בשנת 2020 מונה לדירקטור בחברת "מאסיבית".
בנוסף מכהן כיושב ראש בשתי חברות הזנק, "ויביט ננו" המפתחת טכנולוגיות זיכרון חדשה מסוג ReRAM, ו"טרמאונט" המפתחת פתרון לחיבור סיבים אופטיים לשבבים.
בשנת 2015 הקים יחד עם בית ההשקעות תמיר פישמן את קרן אקליפטוס, קרן השקעות בהיי-טק.
בשנת 2021 יצא לאור ספרו "מוליכים להצלחה" (בהוצאת ידיעות ספרים), מדריך להתמודדויות בעולם העסקי וכלי לתיקון החברה הישראלית.
ביולי 2025 מונה ליו"ר הוועד המנהל של הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל.
בשנת 2012 פרלמוטר, בצוותא עם אשתו חיה, הקימו בארצות הברית את עמותת "משלנו", אשר פועלת בקרב ילדיהם של ישראלים שהיגרו לארצות הברית, בעיקר בקמפוסים בקליפורניה, פלורידה ומדינת ניו יורק; העמותה פועלת בשיתוף ההסתדרות הציונית, הסוכנות היהודית ותנועת הצופים.
מטרות העמותה הן חיזוק הזהות הישראלית-יהודית, בניית קהילת סטודנטים ישראלית-אמריקאית חזקה, חיזוק קשרי משפחה וזהות יהודית סביב ערכים יהודיים משותפים, קידום תחושת השייכות באמצעות בניית ידע ונוחות במסורת והיסטוריה יהודית, וחיזוק הקהילה הרחבה יותר - פיתוח מבוגרים אמריקאים-ישראלים צעירים, המנהיגים העתידיים בקהילותיהם.
ב-2016 מונה ליושב-ראש משותף של "המועצה הציבורית לקידום היי-טק בחברה הערבית", מייסודה של עמותת צופן.
בפברואר 2019 הצטרף פרלמוטר למפלגת "גשר", במסגרתה התמודד בבחירות לכנסת העשרים ואחת ושובץ במקום השני ברשימה, אך המפלגה לא עברה את אחוז החסימה.
בספטמבר 2021 מונה פרלמוטר ליו"ר הוועדה הבין-משרדית להגדלת ההון האנושי בענף ההייטק.
הוועדה הגישה דוח ביניים ביולי 2022 שאומץ על ידי הממשלה בספטמבר 2022 והגישה דו"ח סופי בנובמבר 2022.
בינואר 2023 התבטא בנחרצות נגד ההפיכה המשטרית בישראל ואמר: "הסכנות שהוא מפתח הן קרדינליות, עצומות — לישראל בכלל ולהייטק בפרט.
הסכנה ברורה ומיידית, אנחנו רואים השלכות פוטנציאליות כבר עכשיו".
ביוני 2025 הצטרף לוועד המנהל של מדעטק.
ביולי 2025 מונה ליו"ר הוועד המנהל של הטכניון.
פרלמוטר נשוי ואב לארבעה ומתגורר בחיפה.
אחיו נפל במלחמת יום הכיפורים, בקרב בעיר סואץ.
בשנת 1987 זכה בפרס נשיא המדינה לחדשנות בפיתוח תעשייתי עבור פיתוח המעבד i387.
בשנת 2023 קיבל מהטכניון תואר דוקטור לשם כבוד על תרומתו לתעשיית ההייטק בישראל.
דדי שמחי (נולד ב-25 במרץ 1965) הוא קצין צבא ישראלי ששימש כנציב כבאות והצלה.
קודם לכן שירת כקצין בדרגת תת-אלוף בצה"ל וכיהן בין היתר כראש מטה פיקוד העורף.
שמחי גדל במושב הודיה, בנם של שלום ונורית, יוצאי תימן.
למד בפנימייה ובבית הספר בויאר בירושלים.
במהלך לימודיו היה יו"ר מועצת התלמידים.
הוא התגייס לצה"ל ב-1983 ושירת במשך חמש שנים בחטיבת גולני: בפלחה"ן גולני ובפיקוד על פלוגה בחטיבה.
לאחר לימודי תואר ראשון, מונה ב-1992 לסגן מפקד גדוד בחטיבת הנח"ל.
בתקופת מהומות מנהרת הכותל שימש סגן מפקד גדוד חרוב, ששישה מחייליו נהרגו בסמוך לקבר יוסף.
ב-1996 מונה למפקד הגדוד, בהמשך כיהן כמפקד בא"ח "אדם", לאחר מכן שימש קצין אג"ם של אוגדת עזה.
לאחר שהועלה לדרגת אלוף-משנה שירת כמפקד חטיבת הערבה, ולאחר מכן פיקד על מחוז דרום של פיקוד העורף.
ב-2008 מונה למפקד בה"ד 16, בית הספר הלאומי לחילוץ, להצלה ולהתגוננות אזרחית.
במהלך מבצע עופרת יצוקה מונה בנוסף גם למפקד נפת שדרות ועוטף עזה.
בעקבות רעידת האדמה בהאיטי היה חבר במשלחת החילוץ והרפואה הישראלית.
בשנת 2010 מונה לנספח צה"ל בסין.
בשנת 2013 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לראש מטה פיקוד העורף, תפקיד שביצע עד חודש אוגוסט 2016.
בפברואר 2017 הודיע השר לביטחון הפנים, גלעד ארדן, על בחירתו בשמחי לנציב כבאות והצלה.
ב-6 במרץ 2017 הוענקה לו דרגת רב-טפסר והוא נכנס לתפקידו.
בכהונתו התפטר רב מערך הכבאות, סגן-טפסר מנחם פרל, על רקע דרישתו של שמחי מהכבאים לגלח את זקנם.
הרב דוד לאו, הרב הראשי לישראל, גיבה את ההתפטרות במכתב.
תקופת כהונתו של שמחי התאפיינה בשורה ארוכה של עימותים בינו לבין ארגון עובדי מערך הכבאות, בין היתר על רקע טענות ההסתדרות כי שמחי התנכל לנציגי העובדים בארגון.
שמחי עצמו התבטא לא אחת והבהיר כי הוא סבור שיש להגביל את זכות השביתה של עובדי מערך הכבאות.
עם זאת לאורך שנות כהונתו התירו בתי הדין לעבודה מספר פעמים את צעדיהם הארגוניים של העובדים, והבהירו כי הם נעשו במידתיות.
במסגרת המאבק בין הצדדים נערכו גם מספר הפגנות של כבאים ושל נשות כבאים מול ביתו של שמחי.
ב-3 במרץ 2022 סיים את תפקידו ופרש מהשירות.
במרץ 2024 חשף שמחי כי ראש הממשלה בנימין נתניהו הציע לו לכהן כפרויקטור לניהול המשק האזרחי, מינוי שלדבריו סוכל בידי שר האוצר בצלאל סמוטריץ'.
החל ממרץ 2024 משמש פרשן בפאנל במהדורת אולפן שישי בהנחיית דני קושמרו של ערוץ 12.
שמחי מכהן כחבר הצוות המייעץ בתנועת "הביטחוניסטים" ובוחן כניסה למערכת הפוליטית.
שמחי בעל תואר ראשון בכלכלה ובמדע המדינה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במנהל עסקים.
מתגורר בגדרה, נשוי לאורית ולשניים נולדו שלושה ילדים.
בנו , לוחם בסיירת צנחנים, נפל בקרב רעים עת שבילה במסיבת הנובה באירועי טבח שבעה באוקטובר.
לפני מותו הרג שני מחבלים והציל את חייהם של 30 אנשים.
דדלי פאונד (באנגלית - Sir Alfred Dudley Pickman Rogers Pound; 29 באוגוסט 1877 - 21 באוקטובר 1943) היה הלורד הראשון של האדמירליות ומפקד הצי המלכותי הבריטי במלחמת העולם השנייה (1939–1943).
ב-1891 הצטרף כצוער למכללת הצי המלכותי בדארטסמות'.
הוא התקדם במהירות בתפקידים באוניות הצי עד לקבלת פיקוד על אוניית מערכה.
ב-מאי 1915 קיבל פיקוד על אוניית המערכה קולוסוס אתה השתתף בקרב יוטלנד.
בקרב זה הטביע שתי סיירות קלות גרמניות והצליח לצאת מהקרב עם פגיעות קלות באונייתו.
לאחר מכן הצטרף לאגף המבצעים של הצי והשתתף בתכנון הפשיטה על זבריחה.
ב-1923 צורף ליחדת התכנון של הצי וב-1925 מונה למפקדה.
ב-16 בינואר 1933 הועלה לדרגת אדמירל.
ב-מרץ 1936 התמנה למפקד שייטת הים התיכון.
ב-31 ביולי מונה ללורד הראשי של הימייה הממונה על כל פעולות הצי המלכותי והועלה לדרגת אדמירל הצי.
הוא מונה גם ליושב ראש המטה המשולב הקיסרי (דרג ביניים בין ראש הממשלה ושלושת מפקדי המטות: הים, היבשה והאוויר).
פעילותו של פאונד במלחמת העולם השנייה שנויה במחלוקת.
הוא היה איש אמונו של וינסטון צ'רצ'יל ולכן לא הודח למרות מספר כישלונות.
הצלחתו הגדולה הייתה במערכת האוקיינוס האטלנטי נגד הצוללות הגרמניות.
בתפקידו כמפקד הצי היה מעורב בעיצוב ההגנה על השיירות.
הפגיעות בשיירות פחתו לאחר פיתוח מכ"ם, מטוסים ארוכי טווח, פצצות עומק והגנה על השיירות בשיתוף פעולה עם הצי האמריקאי והקנדי.
פאונד נכשל בשני מקרים בולטים:
מבצע קרברוס - הצי הבריטי לא הצליח למנוע את מעברן של הסיירות שרנהורסט גנייזנאו ופרינץ אויגן במצר דובר ב-פברואר 1942.
שיירת PQ 17 - הכישלון הגדול ביותר של פאונד.
השיירה שכללה 34 אוניות יצאה ב-27 ביוני 1942 מאיסלנד לנמל ארכנגלסק בברית המועצות.
היא לוותה בפעם הראשונה בכוח ימי משותף בריטי-אמריקאי.
ב-4 ביולי 1942 נתקבלו ידיעות (שהוכחו בדיעבד כבלתי אמינות), שאוניית המערכה טירפיץ עומדת לצאת לקראת השיירה מלווה בכוח ימי נוסף.
פאונד נתן מיד פקודה לאוניות המלוות לנטוש מיד את השיירה ולצאת לקראת הכוח הגרמני.
אוניות השיירה קבלו הוראה להתפזר ולהגיע ללא ליווי לברית המועצות.
על אוניות המסחר עטו צוללות ומטוסי הלופטוואפה ומתוך 34 טבעו 23. רק 11 הגיעו ליעדן (9 לארכנגלסק ו-2 למורמנסק).
פאונד סבל מגידול במוח ובעיות בפרק הירך.
פעמיים עבר אירוע מוחי וב-5 באוקטובר 1943 התפטר.
החליף אותו אדמירל הצי אנדרו קנינגהם.
בעת שהיה מאושפז במצב קשה העניק לו המלך ג'ורג' השישי את מסדר ההצטיינות.
הוא נפטר ב-21 באוקטובר 1943. טקס האשכבה נערך במנזר וסטמינסטר.
גופתו נשרפה והאפר הועבר בטקס צבאי לאוניית הצי ופוזר בים.
דדפול הוא סרט גיבורי-על אמריקאי בלייב אקשן מבית פוקס ומארוול קומיקס משנת 2016. הסרט בוים על ידי טים מילר, ונכתב על ידי פול ורניק ורט ריז.
הסרט מבוסס על הקומיקס "דדפול" ומהווה חלק מסדרת סרטי "אקס-מן".
דדפול עצמו מגולם על ידי ראיין ריינולדס.
לצד ריינולדס מככבים בתפקידים הראשיים מורנה בקארין, אד סקריין וג'ינה קראנו וטי.
עלילת הסרט מביאה את סיפורו של ווייד וילסון שעובר ניסויים שמעניקים לו יכולות חדשות, ויוצא לרדוף אחר האיש שכמעט הרס את חייו.
הסרט הוא השמיני בסדרת סרטי אקס-מן, כשאולפני פוקס שקלו סרט ספין אוף על שכיר החרב דדפול כבר בשלבי ההפקה המוקדמים של הסרט אקס-מן המקור: וולברין - שם גילם את דמותו ראיין ריינולדס.
אולם, המפיקה לורן דונר ציינה כי היא מעוניינת שגרסה זו תתעלם מהדמות שנראתה ב"אקס-מן המקור: וולברין" ותאתחל מחדש את הדמות.
בקיץ 2014 דלף לרשת סרטון מבחן באנימציה ממוחשבת בו נראתה דמותו של דדפול בגילומו של ריינולדס.
בדצמבר 2014, יצאה הודעה רשמית כי הסרט אכן יופק ויצא לאקרנים בישראל ב-11 בפברואר 2016, ובארצות הברית ב-12 בפברואר 2016.
הסרט דורג בדירוג R לבני 16 ומעלה בלבד בישראל ו־18 ומעלה בלבד בארצות הברית, על אלימות, מין רב, שפה גסה ועירום.
הסרט הכניס 260 מיליון דולר בסוף השבוע הראשון להקרנתו והיה לסרט עם הפתיחה הטובה ביותר לחודש פברואר והסרט עם הפתיחה הטובה ביותר של אולפני פוקס המאה ה-20.
וייד וילסון הוא חייל הכוחות המיוחדים לשעבר שעובד כשכיר חרב בניו יורק.
הוא פוגש את נערת הליווי ונסה קרלייל בבר מקומי וביניהם מפתח קשר רומנטי.
שנה לאחר מכן, ווייד מציע לה נישואים והיא מסכימה, אך הוא מתמוטט בפתאומיות.
ווייד מאובחן עם סרטן סופני ולמרות זאת ונסה נשארת לצידו, אך הוא לא מעוניין שהיא תהיה עדה לגסיסתו ומותו.
מגייס מתוכנית סודית ניגש לוילסון, ומציע לו תרופה ניסיונית לסרטן שלו.
אף על פי שווילסון מסרב תחילה, הוא מחליט לעזוב את ונסה ולעבור את התהליך.
במעבדה, מנהל התוכנית, אייאקס והעוזרת שלו אנג'ל דאסט, מזריקים לוילסון סרום אשר נועד לעורר גנים מוטנטיים סמויים, ומותירים אותו לעבור עינויים במשך מספר ימים כדי ללחוץ על הגנים לעבור מוטציה, אך ללא הצלחה.
וילסון מגלה את שמו האמיתי של אייאקס, פרנסיס פרימן, ולועג לו על כך.
בתגובה, הוא קושר את וילסון לתוך תא אטום ומוריד את רמת החמצן בתוכו על סף חנק במהלך סוף השבוע, אך לא לפני שהוא מגלה לוילסון את המטרה האמיתית שלהם: ליצור "עבדי-על" ולמכור אותם ללקוחות עתירי הון.
בזמן השהות שלו בתוך התא, וילסון מפתח יכולת ריפוי עצמי ומרפא את הסרטן שלו, אבל גופו מצולק קשות מהתהליך.
הוא נמלט מהתא ותוקף את אייאקס, אך כאשר הוא אמר לו כי המראה שלו ניתן לריפוי, אייאקס תוקע את וילסון על ריצפת המעבדה הבוערת עם מוט ברזל ומותיר אותו למות.
וילסון שורד את החוויה הקשה ומנסה לחזור לונסה, אבל הוא חושד מכך שהיא לא תרצה לחזור אליו בשל המראה שלו, והוא מתרחק ממנה.
לאחר התייעצות עם ג'ק האמר, חברו הטוב, וילסון מחליט לצוד את אייאקס ולהכריח אותו לרפא אותו.
הוא הופך לפורע חוק רעול פנים, מאמץ את הכינוי דדפול, ועובר לגור עם אישה עיוורת וקשישה בשם אל.
לאחר מספר רב של חודשים בהם הוא חיסל את כל האנשים הקשורים אל אייאקס, וילסון מאתר את אייאקס בשיירה של מכוניות על כביש מהיר.
הוא הורג את כל השומרים שלו, לוכד את אייאקס ודורש תרופה לעיוות שלו.
העימות נקטע על ידי שני חברי אקס-מן, קולוסוס ונערה נגאסונית נפיצה, אשר כבר תקופה מנסים לגייס את וילסון להצטרף לאקס-מן.
אייקס מנצל את הסחת הדעת, ובורח.
קולוסוס אוזק את וילסון בפרק ידו ומתחיל לגרור אותו משם, בכוונה לקחת אותו לפרופסור אקס אל אחוזת האקס-מן, אך דדפול חותך את ידו ונמלט.
אייאקס הולך לבר של האמר ולומד על ונסה.
האמר קורא לוילסון ואומר לו שוונסה נמצאת בסכנה.
וילסון הולך למועדון חשפנות שבו היא עובדת, אבל מהסס ולא מצליח לפנות אליה.
כנקמה על וילסון, אייאקס חוטף את וונסה.
הוא ושותפתו, אנג'ל דאסט, אומרים לוילסון לפגוש אותם על נושאת מטוסים, שיצאה משימוש במגרש גרוטאות.
ווייד משכנע את קולוסוס ונערה נגאסונית נפיצה לעזור לו והשלישייה לוקחת מונית אל מגרש הגרוטאות.
בעוד קולוסוס ונערה נגאסונית נפיצה נלחמים באנג'ל דאסט וחייליה, וילסון נלחם את דרכו דרך שומריו של אייאקס, ובסופו של דבר נאבק בו.
לאחר שאנג'ל דאסט מביסה את קולוסוס, נערה נגאסונית נפיצה תוקפת אותה, אך בטעות הורסת את הציוד שמחזיק את נושאת המטוסים יציבה.
כששאר נושאת המטוסים מתמוטטת, קולוסוס נושא את נערה נגאסונית נפיצה ואנג'ל דאסט למקום מבטחים, בזמן שוילסון מציל את ונסה.
אייאקס שורד את ההתקפה של וילסון, וחושף בפניו שאין תרופה עבור העיוות שלו.
למרות ההתנגדויות של קולוסוס, וילסון הורג את אייאקס.
ונסה כועסת על וילסון שעזב אותה, אבל היא מסכימה שיחזור לחייה והשניים מתנשקים.
בסצנה שאחרי הכתוביות, וילסון נפרד מקהל הצופים שהגיע לצפות בסרט ומבקש לוודא כי מושבי הצופה נקיים, וכן מאשר את קיומו של המשך והופעתו של קייבל בו.
ראיין ריינולדס - וייד וילסון/דדפול, שכיר חרב אשר בעקבות סוג של סרטן שהתגלה בו, עבר טיפולי מוטציה ניסיוניים, דבר שהעניק לו יכולת ריפוי עצמי במחיר צילוק פיזי קשה ואובדן שפיות קל.
מורנה בקארין - ונסה קרלייל, חברתו של וייד.
אד סקריין - פרנסיס פרימן/אייאקס, מוטאנט בעל כוח על-אנושי וחסינות לכאב המומחה בכלי נשק.
חבר בתוכנית "נשק אקס", האחראית לניסויים אותם וילסון עבר.
מילר - סמור, חברו הטוב של וייד העוזר לו בפעולותיו.
ג'ינה קראנו - אנג'ל דאסט, מוטאנטית בעלת בריתו של אייאקס, ובעלת כוח ומהירות על-אנושיים.
לזלי אגאמס - אל העיוורת, קשישה עיוורת ושותפתו לחדר של וייד.
בריאנה הילדבראנד - נערה נגאסונית נפיצה , מוטאנטית באימונים באקס-מן ובעלת היכולת ליצור פיצוצים מגופה.
סטפן קפיצ'יק ואנדרה טריקוטו - קולוסוס, מוטאנט וחבר באקס-מן בעל היכולת להפוך את עורו לעשוי פלדה אורגנית, מה שמקנה לו כוח וסיבולת על-אנושיים בנוסף לחסינות מכדורי רובה.
התפקיד הוצע במקור לשחקן דניאל קדמור, אשר גילם את הדמות בסרטים "אקס-מן 2", "אקס-מן 3: המפלט האחרון" ו"אקס-מן: העתיד שהיה", אך הוא סירב.
בעוד קפיצ'יק דיבב את הדמות, טריקוטו גילם אותה פיזית באמצעות לכידת תנועה.
קאראן סוני גילם את דמותו של דופינדר, נהג מונית, והפעלולן רוב הייטר גילם בהופעת קמע את דמותו של בוב.
ג'ד ריס מגלם את דמותו של האדם המגייס את וייד וילסון לתוכנית נשק אקס.
סטן לי מופיע בהופעת קמע כמנהל מועדון חשפנות והקומיקסאי רוב לייפלד (יוצרו של דדפול) מופיע גם הוא בהופעת קמע.
"בהחלט יש סוג של תוכנית כללית שאנו שוקלים בקשר ליקום האקס-מן ודדפול בוודאי יתאים לזה.
אני מניח שהייתי אומר שהוא חלק ברור מלוח זמנים ותהליך מחושב שמתחולל בסרטים הללו."
המפיק סיימון קינברג, על מקומו של דדפול בסרטי אקס-מן
בשנת 2009 יצא לאקרנים הסרט 'אקס-מן המקור: וולברין', ובו הופעתו הקולנועית הראשונה של דדפול.
עם יציאת הסרט כבר דובר על ספין-אוף עבור הדמות.
הפקת הסרט הופקדה בידי לורן דונר, שאמרה כי היא מעוניינת לעשות ריבוט לדמות, ולהציג אותה בצורה נאמנה לקומיקס.
בקיץ 2014 הודלף לרשת סרטון אנימציה ממוחשבת באיכות ירודה, ובו סצנת אקשן בכיכובו של דדפול, אשר נראה אכן כמו בקומיקס ולא כמו בסרט 'וולברין'.
הסרטון הוא קטע הדגמה שצולם במיוחד בשנת 2011 על-מנת להמחיש עבור מנהלי פוקס את עיצוב ואווירת הסרט, אם וכאשר יופק.
הוא בוים על ידי טים מילר, וראיין ריינולדס מגלם בו את דדפול באמצעות לכידת-תנועה.
חרף ניסיונות אולפני פוקס למנוע את הפצת הסרטון הוא צבר פופולריות במהירות, וגרר תגובות נלהבות הן על עיצוב הדמות והן על האופי המשלב אקשן וקומדיה בדומה לקומיקס.
לבסוף חדלו פוקס מנסיונותיהם להוריד את הסרטון מהרשת ואישרו לאולפני Blur שיצרו אותו להעלות גרסה שלו באיכות גבוהה.
בפברואר 2015 פורסם כי ג'ינה קראנו לוהקה לתפקיד אנג'ל דאסט וטי ג'יי.
צילומי הסרט החלו ב-23 במרץ 2015 בוונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה והושלמו במאי אותה שנה.
דדפול עבר שינוי משמעותי לפני ההפצה שלו.
בתחילה, הסרט היה מיועד לקהל צעיר יותר, בעיקר חובבי גיבורי על, אך לאחר שהוחלט על הגבלת גיל צפייה מעל 17, נבצעו עריכות והוספו אלמנטים שהפכו אותו לבוגר יותר.
הסרט נעשה אלים יותר, עם הרבה הומור שחור, מה שהוביל לשינוי במיתוג שלו.
בנוסף, דדפול שילב סיפור אהבה, דבר שלא תמיד נמצא בסרטי גיבורי על המסורתיים, כדרך להרחיב את קהל היעד ולפנות גם לנשים, כדי לפצות על אובדן קהל בני הנוער.
השינוי צלח, והסרט זכה להצלחה גם בקרב קהל בוגר ומגוון, ולא רק את חובבי גיבורי העל המסורתיים.
הסרט זכה לביקורות חיוביות ברובו, אשר שיבחו בעיקר את נאמנותו לקומיקס עליו הוא מבוסס.
באתר הביקורות Rotten Tomatoes הסרט קיבל ציון של 84% על סמך 250 ביקורות.
באתר metacritic הסרט זכה לציון 65 מתוך 100 על סמך 49 ביקורות.
בסוף-השבוע הראשון שלו, הסרט הוקרן ב-3557 בתי קולנוע ו-374 אולמות IMAX בארצות הברית, וגרף הכנסות בסך כ-135 מיליון דולר.
זוהי הפתיחה הטובה ביותר אי-פעם של סרט מדורג R, וכן של סרט שיוצא בחודש פברואר.
הכנסותיו עומדות על 328 מיליון דולר בארצות הברית, ובסך-הכל $760,700,994 ברחבי העולם, נכון ל-29 באפריל 2016.
בספטמבר 2015 המפיק סיימון קינברג הודה כי קיימת אפשרות שיופק סרט המשך.
לאחר יציאת הסרט לאקרנים אולפני פוקס המאה ה-20 אישרו הפקת סרט המשך עם פול ורניק ורט ריז שחוזרים כתסריטאים כשטים מילר צפוי לשוב לכיסא הבימוי.
באוקטובר 2016 דווח כי טים מילר עזב את סרט ההמשך, עקב חילוקי דעות עם כוכב הסרט, ראיין ריינולדס.
את מילר יחליף הבמאי דייוויד לאיץ'.
אולפני פוקס אישרו שדמותו של קייבל תשתתף בסרט ההמשך, עובדה אותה מציין דדפול עצמו בקטע הסיום שאחרי הכתוביות של הסרט הראשון.
לתפקיד זה, לוהק השחקן ג'וש ברולין.
דדפול 2 יצא לאקרנים בישראל ב-16 במאי 2018.
דדפול 2 הוא סרט גיבורי-על אמריקאי בלייב אקשן מבית פוקס ומארוול קומיקס שיצא לאקרנים ב-2018. את הסרט ביים דייוויד ליטץ', ואת התסריט כתבו פול ורניק, רט ריז, וראיין ריינולדס שגם הפיק את הסרט יחד עם סיימון קינברג ולורן שולר דונר.
הסרט מבוסס באופן רופף על הקומיקס "דדפול" בהוצאת חברת מארוול קומיקס, ומהווה חלק מסדרת סרטי "אקס-מן", ומהווה המשך לסרט "דדפול" שהופץ ב-2016.
בסרט וויד וילסון (דדפול) וחבריו מהסרט הקודם, חוזרים והם מתייצבים מול אויב חזק במיוחד - קייבל.
על מנת להגן על הילד שקייבל חזר בזמן כדי להרוג, דדפול מגייס מוטנטים שיעזרו לו, וביחד הם מהווים את חבורת "אקס פורס" (בתרגום מילולי: כוח אקס).
הסרט עלה לאקרנים בדצמבר 2018 בגרסה שנערכה אחרת, עם דירוג צפייה PG-13, תחת השם "Once Upon a Deadpool".
שנתיים לאחר אירועי הסרט הראשון, וייד וילסון עובד כשכיר חרב המתנקש בחיי פושעים ברחבי העולם, וחי בזוגיות עם ונסה קרלייל.
השניים מחליטים להקים משפחה ביחד, אולם אז דירתם מותקפת על ידי פושע שווילסון ניסה בעבר לחסל ללא הצלחה, וונסה נהרגת.
וילסון הורג את הפושע, אך מאשים את עצמו במותה של ונסה, ומנסה להתאבד על ידי פיצוץ.
הוא רואה חיזיון של ונסה בעולם הבא, אך חלקי גופו נשארים בחיים ונאספים חזרה על ידי קולוסוס.
כל שנשאר לו מוונסה הוא מטבע עופרת שנתן לה כמתנה ליום השנה שלהם.
וילסון מחלים באחוזת האקס-מן, ומסכים להצטרף אליהם.
ביחד עם קולוסוס ונערה נגאסונית נפיצה הם נענים לקריאה בשל עימות בין הרשויות לבין נער מוטאנט בשם ראסל בבית יתומים למוטאנטים.
וילסון מבין שראסל עבר התעללות בידי צוות המוסד והורג את אחד מאנשי הצוות.
קולוסוס עוצר אותו לפני שיוכל להרוג עוד, וילסון וראסל נעצרים, מרכיבים להם קולר מיוחד המבטל את הכוחות המוטאנטים שלהם, והם נלקחים לכלא מיוחד לאסירים מוטאנטים.
בעתיד, קייבל, חייל משודרג, מוצא את משפחתו מתה - נהרגו על ידי ראסל (העתידי).
הוא חוזר לעבר כדי למצוא ולהרוג את ראסל לפני שיהפוך לרוצח המונים.
קייבל מתקיף את הכלא בו נמצאים וילסון וראסל.
בקרב נשבר הקולר של וילסון ומאפשר לו להשתמש בכוחותיו.
אולם קייבל מביס אותו ולוקח ממנו כמזכרת את מטבע העופרת של ונסה.
וילסון אומר לקייבל שלא אכפת לו מראסל, וראסל שומע זאת.
וילסון מצליח להעיף את עצמו ואת קייבל מהכלא.
שוב קרוב למוות, וילסון שוב רואה חיזיון של ונסה, בו היא משכנעת אותו לעזור לראסל.
וילסון מארגן קבוצה של מוטאנטים, להם הוא קורא אקס פורס, על מנת להגן על ראסל ולחלץ אותו משיירה המעבירה אותו ואסירים מוטאנטים אחרים לכלא מאובטח יותר.
הצוות צונח ממסוק אולם עקב רוחות קשות כל הצוות נהרג בזמן הצניחה חוץ מווילסון ומדומינו, שכח העל שלה הוא היותה בת מזל.
בזמן שהשניים נלחמים בקייבל, ראסל משחרר את ג'אגרנוט, המסכים בתמורה לעזור לראסל להתנקם במנהל בית היתומים למוטאנטים.
קייבל מציע לשתף פעולה עם וילסון.
הוא מסביר שראסל יגדל להיות רוצח המונים, ואילו וילסון מבקש הזדמנות לעצור את ראסל מלהרוג בפעם הראשונה וכך אולי לשנות את מסלולו העתידי בלי להרוג אותו.
קייבל מסכים לתת לוילסון הזדמנות אחת כזו.
וילסון, קייבל ודומינו מגיעים לבית היתומים ומותקפים על ידי ג'אגרנוט בזמן שראסל עושה את דרכו לכיוון מנהל המוסד.
קולוסוס, שקודם לכן סירב לעזור לווילסון כיוון שהרג אנשים, מגיע ונלחם בג'אגרנוט ובכך מאפשר לווילסון ולקייבל להגיע אל ראסל.
וילסון מנסה לשכנע את ראסל לא להרוג ואפילו שם על עצמו קולר נגד כוחות מוטנטיים.
אולם כשנראה שזה נכשל קייבל יורה לעבר ראסל, אך וילסון קופץ לפני הכדור ונפגע בחזה.
הוא עוצר את שאר החבורה מלהסיר את הקולר המונע את כוחות הריפוי שלו, באומרו שהוא רוצה למות.
למראה מעשה הקרבה זה, ראסל מוותר על הריגת מנהל המוסד, ובכך משנה את העתיד כך שמשפחתו של קייבל לא נרצחת.
קייבל משתמש במטען האחרון של מכשיר המסע בזמן שלו, לו היה זקוק כדי לחזור אל משפחתו, על מנת לחזור כמה דקות לעבר כך שיוכל להצמיד את מטבע העופרת של ונסה מעל ליבו של וילסון לפני שהגיעו לבית היתומים.
כעת, כשווילסון מזנק לפני הכדור כדי להציל את ראסל, הכדור פוגע במטבע ווילסון נשאר בחיים.
אולם כיוון שעדיין סיכן את חייו למען ראסל, הנער מחליט לא להרוג.
בסצנות במהלך הכתוביות, נערה נגאסונית נפיצה ויוקיו מתקנות את מכשיר המסע בזמן של קייבל עבור וילסון.
הוא משתמש בו כדי לחזור בזמן ולהציל את חייהם של ונסה ופיטר (אחד מחברי אקס פורס), וגם כדי להרוג את גרסת "אקס-מן המקור: וולברין" לדמותו ואת השחקן ראיין ריינולדס בטרם הוא מאשר את השתתפותו בסרט "גרין לנטרן".
הוא גם חוזר להרוג את היטלר התינוק, אבל לא רואים אם הוא מצליח.
שם השחקן/ית שם הדמות אודות הדמות ראיין ריינולדס וייד וילסון/דדפול חייל מובחר לשעבר בכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית אשר לאחר שחרורו החל לפעול כשכיר חרב, ובעקבות סרטן סופני שהתגלה בו עבר טיפולי מוטציה ניסיוניים וקיבל יכולת ריפוי עצמית במחיר צילוק פיזי קשה.
מורנה בקארין ונסה קרלייל בת זוגו של וייד.
מילר ג'ק האמר חברו הטוב ביותר של וייד, פושע ומוזג מקומי.
ג'וש ברולין נייתן סאמרס/קייבל מוטאנט מסתורי הנוסע בזמן ומגיע מהעתיד אשר לו יכולות פיזיות משודרגות.
ג'וליאן דניסון ראסל/פייר פיסט מוטנט מתבגר דחוי חברתית עם בעיית משקל, ובעל יכולת להבעיר אש.
זאזי ביטס נינה תורמן/דומינו בעלת יכולת מוטאנטית לתמרן מזל.
סטפן קפיצ'יק (דיבוב) פיטר רספוטין/קולוסוס מוטאנט רוסי המשמש כמפקח בכיר ב"אקס-מן" בעל היכולת להפוך את עורו לפלדה אורגנית מה שמקנה לו כוח וסיבולת על-אנושיים.
בריאנה הילדבראנד אלי פימיסטר/נערה נגאסונית נפיצה מוטאנטית הצעירה הלומדת כסטודנטית ב"אקס-מן" ובעלת היכולת לשחרר פרצי אנרגיה מגופה.
שיורי קוטסונה יוקיו חברתה של אלי פימיסטר/נערה נגאסונית נפיצה ג'ק קסי טום קאסידי השחור מוטאנט המסוגל לתפעל אנרגיה דרך צמחים.
אדי מארסן מנהל בית היתומים מנהל את בית היתומים למוטנטים.
ביל סקארסגארד זאיטגאיסט משחק תפקיד קטן כחבר זמני באקס פורס.
בעל יכולת לירוק חומצה מהפה.
טרי קרוז בדלאם משחק תפקיד קטן כחבר זמני באקס פורס.
לואיס טאן שאטרסטאר משחק תפקיד קטן כחבר זמני באקס פורס.
בספטמבר 2015, עוד בטרם צאתו לאקרנים של "דדפול", המפיק סיימון קינברג ציין שישנן תוכניות להפקתו של המשך והוסיף כי הוא נמצא בשלבי פיתוח מוקדמים.
בפברואר 2016, לאחר הפצתו המוצלחת למדי של "דדפול", פוקס המאה ה-20 אישרה באופן רשמי כי החלה הפקתו של המשך.
פול ורניק ורט ריז נשכרו לשוב למלאכת התסריט וטים מילר נשכר לשוב למלאכת הבימוי, והוכרז כי ראיין ריינולדס ישוב לגלם את דמותו של דדפול.
בנוסף, הוכרז כי עתידות להופיע דמויותיהם של קייבל ודומינו.
ביוני 2016, קינברג הכריז כי טיוטה ראשונה הושלמה וכי שלב הצילומים עתיד להתחיל ב-2017. באוגוסט, קייל צ'נדלר ציין כי הוא נמצא במשא ומתן מתקדם לגילום דמותו של קייבל.
באוקטובר, החלו המגעים לליהוק דמותה של דומינו, כשהמועמדות היו ליזי קפלן, מרי אליזבת' וינסטד, סיינה מילר, סופיה בוטלה, סטפני סיגמן, סילביה הוקס, מקנזי דייוויס, רובי רוז, איב היוסון וקלי רוהרבך.
החיפושים, בעיקרם, היו אחר שחקניות שחורות או לטיניות.
באוקטובר, מילר עזב את הסרט בעקבות חילוקי דעות יצירתיים בלתי ניתנים לגישור עם ריינולדס, אלו על הכיוון אליו ההמשך צריך להתקדם ועל זהות השחקן שיגלם את דמותו של קייבל.
בעקבות כך, החליט המוזיקאי "Junkie XL", אשר הלחין את הפסקול של "דדפול", כי לא ישוב להמשך.
כבר כמה ימים לאחר מכן, החלו החיפושים אחר במאי חדש, כשעבור התפקיד נשקלו דייוויד ליטץ', רופרט סנדרס, דרו גודארד ומגנוס מרטנס.
בנובמבר, הוכרז כי ליטץ' נבחר לתפקיד ונשכר לכך.
בינואר 2017, ורניק וריז אישרו את שיבת דמויותיהם של נערה נגאסונית נפיצה ודופינדר להמשך.
כמו כן, נודע כי שלב הצילומים מיועד להמשך 2017, ככל הנראה אמצע השנה.
לאחר מכן, בתחילת פברואר, הוכרז כי ריינולדס וגודארד הצטרפו למלאכת הכתיבה.
במרץ, הוכרז כי זאזי ביטס לוהקה לגלם את דמותה של דומינו, ומורנה בקארין אישרה כי תשוב לגלם את דמותה של ונסה קרלייל.
באפריל, הוכרז כי ג'וש ברולין לוהק לגלם את דמותו של קייבל ולזלי אגאמס אישרה כי תשוב לגלם את דמותה של אלתיאה.
כמו כן, באותו החודש הוכרז כי הסרט ייצא לאקרנים ב-1 ביוני 2018. בסוף מאי, טי.
מילר אישר כי ישוב לגלם את דמותו של ג'ק האמר, והוכרז כי ג'ק קסי לוהק לגלם דמות נבל.
בסוף החודש, הוכרז כי שיורי קוטסונה לוהקה ל"תפקיד מפתח".
ב-16 וב-17 ביוני, נערכו בסתר צילומים ראשוניים בטירת האטלי, וסטפן קפיצ'יק אישר כי יתרום את קולו פעם נוספת בדיבוב לדמותו של קולוסוס.
יונתן סלע נשכר לשמש כצלם ודוד שיינמן כמעצב הפקה.
שלב הצילומים החל ב-26 ביוני בוונקובר, תחת השם "Love Machine".
בסוף יוני, ג'וליאן דניסון לוהק לתפקיד שטרם נחשף.
ב-14 באוגוסט, הפעלולנית ג'וי "SJ" האריס, רוכבת אופנועים מקצועית, נהרגה במהלך צילומי פעלול אופנוע לדמותה של דומינו, במהלכו לא חבשה קסדה, לאחר שאיבדה שליטה בנהיגתה והתרסקה לתוך בניין.
היא התכוננה לפעלול במשך יומיים מלאים קודם לכן וביצעה לו עוד באותו היום חמישה ניסיונות, אך עצם כך שלא חבשה קסדה ברגע האמת הוביל למותה.
את הפעלול הייתה אמורה לבצע הפעלולנית המומחית מליסה סטאבס, אך מכיוון שצבע עורה של האריס התאים יותר לדמותה של דומינו היא נבחרה לו, על כן האשמה הוטלה על מקבלי ההחלטות שבחרו במישהי חסרת ניסיון יחסית על פני מומחית לביצוע פעלול מסוכן.
שלב הצילומים נפסק מיד לאחר האירוע אך חודש כעבור יומיים, והפיגור בלוח הזמנים הוביל להארכת ימי העבודה בצורה ניכרת, מ-10 ל-15 שעות ביום אחד.
רק לאחר ארבעה ימים מתישים, הצוות הצליח להשלים את הפערים ולחזור ל"שגרה".
שלב הצילומים היה עתיד להימשך עד ה-6 באוקטובר.
לאחר הקרנת מבחן, בה תגובות הקהל היו מעורבות, הוחלט לצאת לצילומי השלמה נרחבים.
צילומים אלו נערכו בפברואר ובמרץ, גם כן בוונקובר, תחת השם "Daisy".
אנגה דדריק בויאטה (בפלמית: Anga Dedryck Boyata; נולד ב-28 בנובמבר 1990) הוא כדורגלן עבר בלגי ששיחק בעמדת הבלם.
בויאטה התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הנערים של בריסל, ממנה עבר לאקדמיה של מנצ'סטר סיטי בשנת .
הוא זכה עמה בגביע ה-FA לנוער בשנת , ונבחר לשחקן החודש באפריל .
ב-2 בינואר 2010 בויאטה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0–1 נגד מידלסברו.
תשעה ימים לאחר מכן, בויאטה ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג בניצחון 1–4 נגד בלקברן רוברס.
בסיום העונה נבחר לשחקן הצעיר של השנה בקבוצה.
ב-26 באוגוסט 2010 בויאטה כבש את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0–2 נגד פוליטכניקה טימישוארה במסגרת מוקדמות הליגה האירופית.
ב-27 במאי 2014 האריך את חוזהו בקבוצה עד שנת .
ב-26 באוגוסט 2011 בויאטה הושאל לבולטון וונדררס עד לסיום העונה.
ב-10 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בבולטון בהפסד 0–5 למנצ'סטר יונייטד וב-2 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד צ'לסי.
ב-22 באוקטובר בויאטה נפצע בקרסול במשחק הליגה נגד סנדרלנד, פציעה שהשביתה אותו לשישה שבועות.
ב-31 באוגוסט 2012 בויאטה הושאל לטוונטה מליגת העל ההולנדית עד לינואר .
ביוני בויאטה חתם לארבע עונות בסלטיק מליגת העל הסקוטית תמורת 1.5 מיליון פאונד.
ב-15 ביולי 2015 בויאטה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–2 נגד סטיארנן במסגרת מוקדמות ליגת האלופות.
בויאטה, שיחק בצעירותו בנבחרת הנוער והנבחרת הצעירה של בלגיה.
באוקטובר זומן לראשונה לסגל נבחרת בלגיה.
ב-10 באוקטובר 2010 בויאטה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 4-4 נגד .
הוא נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2018.
עודד דוד (דדי) גראוכר (30 ביולי 1961 – 11 בספטמבר 2023) היה זמר חסידי ואיש עסקים ישראלי.
נולד בגבעתיים לציפורה ולישעיהו יחיאל הלוי גראוכר, ממשפחה שמוצאה מחסידות גור.
למד בבית הספר הדתי "אמונים" בעיר, בן כיתתו של משה ליאון.
אמו נהרגה בתאונת דרכים כשהיה בן 16. לאחר זמן קצר נפטר גם אביו.
לאחר פטירת הוריו גדל אצל סבו.
כנער, למד בחטיבת הביניים המכינה בגבעת שמואל, ובתיכון למד בישיבת כפר הרוא"ה.
לאחר מכן המשיך ולמד מספר שנים את כל הש"ס גמרא מפי הרב שבתי סבתו כחלק מחבורת הש"ס שהיו כיתת התלמידים הראשונה של ישיבת בית אל.
את הקריירה המוזיקלית שלו החל בשנות ה-70 כנער בלהקת "צליל בזמר - צברים", תחת ניצוחו של יגאל צליק.
בשנות ה-90 השתתף בכמה אלבומים.
בין היתר, היה במקהלת הילדים שביצעה את קולות הרקע באלבומו של מרדכי בן-דוד "וכל מאמינים"..
בעת לימודיו בישיבת כפר הרוא"ה היה חבר במקהלה בניצוחו של מרדכי סובול, והשניים החלו לעבוד על הפקת תקליט עבור גראוכר, מלחניו של גראוכר, סובול ועקיבא מרגליות.
זמן קצר לפני הוצאת האלבום נפטר אביו, והישיבה נטלה על עצמה את הוצאת האלבום.
בתקופה שלאחר מכן הוציא הרב ברוך צ'ייט אלבום מלחניו, ובו שר גראוכר כמה שירים, ובהם "כי הם חיינו".
ב-1979, בגיל 19, הוציא את אלבומו הראשון "ותחזינה עינינו".
להיטי האלבום היו "הללו את השם", "שאלו שלום ירושלים", "ותחזינה עינינו".
להיטי האלבום היו "כי הם", "אמא", "וזכינו", "לב טהור", "שמח".
ב-1994 הוציא את אלבומו השלישי, "אמנם".
ב-1996 הוציא את אלבומו הרביעי, "ואהבת" בו ביצע חידוש לשיר וקווי ה' והלהיטים היו "מנחם" שנכתב לזכרו של מנחם ארנטל, "עוד ישמע", "יהי רצון", "עד אמצא" ו"חברון".
ב-1998 הוציא אלבום חמישי, "בטחו בה'" בו ביצע עם ילד הפלא עמית ליסטוונד דואט בשיר אחינו.
ב-1995 חלק גראוכר את הבמה עם מרדכי בן דוד בשני קונצרטים בישראל, כשבאחד השתתפו כ-3,000 איש ובשני כ-10,000 משתתפים.
ב-1996 השתתף בהופעה שנחשבת לגדולה ביותר בתולדות המוזיקה החסידית, שנערכה בפארק הירקון, לצד אברהם פריד ומרדכי בן דוד.
בהופעה השתתפו על פי ההערכות כמאה אלף אנשים.
גראוכר הופיע מספר פעמים במופע האסק, הקונצרט השנתי היוקרתי של המוזיקה החסידית.
ארגון האסק הנציח את זכר הוריו של גראוכר וקרא על שמם את אחד מבנייני הארגון.
היה חבר הנהלת מקהלת "יובל" של ד"ר מרדכי סובול.
גראוכר נחשב לזמר פופולרי בשנות התשעים של המאה העשרים ובעשור הראשון של המאה העשרים ואחת.
לאחר מכן פרש מתחום המוזיקה ופתח בקריירה עסקית, כשמדי פעם התארח באירועים מוזיקליים שונים.
באוקטובר 2018 אושפז בבית חולים במצב קשה לאחר שהתגלתה בגופו מחלת הסרטן.
בשנים שלאחר מכן היה מצבו הבריאותי רעוע מאוד והוא אושפז ושוחרר לסירוגין מבית החולים פעמים רבות.
נפטר ממחלתו ב-11 בספטמבר 2023. הותיר אחריו את רעייתו ותשעה ילדים.
היה נשוי למלכה דבורה והתגורר בפתח תקווה.
בנו שי הוא בעליה של חברת "שירותי VIP", חבר עמותת 'כלל ישראל' ומייסד ארגון 'ביחד ננצח' המסייע לחיילים.
בנו אביאל, הוא מעבד מוזיקלי ומלחין.
בשנת 2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל, הוציא את הסינגל "אני מצדיע לך", המבוסס על הלחן האחרון של אביו.
האירוע (2009) (עם מרדכי בן-דוד ואחרים)
קרקס האחים רינגלינג וברנום את ביילי – חול המועד פסח (2005)
מיאמי ודדי: כל ישראל ערבים זה לזה (2004)
תן חיוך - רועי ידיד ולהקת ענבי הגפן (יחד עם ישי לפידות) (2002)
דדליין (מאנגלית: Deadline, ובעברית: מוֹעֵד אַחֲרוֹן) היא השעה שנקבעה לסיומה של פעילות מסוימת, ולכן על כל העוסקים בפעילות זו לכוון צעדיהם כך שיעמדו בשעה שנקבעה.
בניהול נהוג לקבוע אבני דרך לסיומם של שלבים המרכיבים פעילות, כדי להבטיח את סיומה של כלל הפעילות עד למועד שנקבע.
קביעת אבני דרך מקטינה את הסיכוי ששלב מסוים בפעילות יגרור לחריזה מהדדליין, ומאפשרת שקיפות טובה יותר לגבי התקדמות הביצוע של השלבים או איתור בעיות בדרך להשגת הדדליין.
להצגת הזמן שנותר עד לדדליין משמשת ספירה לאחור.
לעיתון יומי קבוע דדליין (ובעברית: שְׁעַת נְעִילָה, כשמדובר בדדליין של עיתון) שעד אליו על מערכת העיתון לסיים את הכנתו לדפוס, על מנת שהעיתון יגיע לקוראיו בשעה שהם רגילים לקבלו.
ככל שהשלבים שלאחר הדדליין (הדפסה והפצה) מהירים יותר, כך ניתן לקבוע דדליין מאוחר יותר, ובכך להביא לקוראים ידיעות טריות יותר.
לדדליין בעיתונות הייתה חשיבות גדולה כאשר העיתון המודפס היה מקור חדשות עיקרי.
בתקופה הנוכחית, שבה העיתון המודפס אינו יכול להתחרות בעדכניותו עם אתרי החדשות, לדחיית הדדליין חשיבות פחותה.
מענה למכרז יש להגיש בשעה שקבעו עורכי המכרז, והצעה המוגשת לאחר מועד זה נפסלת על הסף.
כניסת שבת היא הרגע שבו מתחילה השבת, ונכנסים לתוקף כל האיסורים על עבודה בשבת.
כל ההכנות לשבת, שנעשות ביום שישי, מכוונות שלא לחרוג מדדליין זה.
למבחן בבית ספר קבועה שעת סיום, ובהגיע שעה זו יש לחדול מכתיבת המבחן.
חלק מטקטיקת ההצלחה במבחן היא ההתמודדות עם דדליין זה.
תלמידים בעלי מוגבלות מקבלים דחייה של הדדליין, מתוך התחשבות במוגבלותם.
בטרמינולוגיה צבאית מקובל המונח "שעת השין" לציון השעה שנקבעה לתחילתו של מבצע צבאי.
דדשטפולצ'אן (בהונגרית: Dédestapolcsány) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון-מזרח הונגריה.
הכפר הוקם בשנת 1950 כתוצאה מאיחוד בין שני הכפרים Bántapolcsány, באנטפולצ'אן ו-Dédes, דדש.
כמו כפרים רבים באירופה גם אוכלוסיית דדשטפולצ'אן נמצאת בירידה שנים רבות מ-1,732 תושבים בשנת 1990 עד 1,460 תושבים בשנת 2018 (ירידה של מעל 15%).
בכפרים היו מעט יהודים ובמקום קיים בית קברות יהודי.
ג'ונתן לינדייל קירק , ידוע בשם הבמה דה-בייבי (DaBaby), הוא ראפר, זמר ופזמונאי אמריקאי.
ג'ונתן לינדייל קירק נולד ב-22 בדצמבר 1991 בקליבלנד, אוהיו.
הוא עבר לשארלוט שבקרוליינה הצפונית ב-1999, שם בילה את רוב שנותיו הראשונות.
הוא למד וסיים את בית הספר התיכון ואנס בשנת 2010.
ב-2015, דה-בייבי, שבאותה תקופה היה ידוע בשם Baby Jesus, החל את קריירת המוזיקה שלו כשהוציא את מיקסטייפ הבכורה שלו, Nonfiction.
בהמשך, הוציא מספר מיקסטייפים נוספים שזכו להצלחה רבה ברשת.
ב-1 במרץ 2019 יצא אלבום הבכורה של קירק, Baby on Baby, דרך חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס.
באלבום מופיעים הופעות אורח של אופסט, Rich Homie Quan, ריץ' דה קיד ו-Stunna 4 Vegas.
מהאלבום הצליח השיר "Suge" שהגיע בשיאו למקום ה-7 במצעד בילבורד הוט 100.
ב-27 בספטמבר הוציא את אלבומו השני, Kirk.
הסינגל היחיד מתוך האלבום, "Intro", הצליח גם הוא, והגיע למקום ה-13 במצעד בילבורד הוט 100. בשנת 2019 השתתף בלהיט "My Oh My" של קמילה קביו, אשר נכלל באלבומה, Romance.
באותה השנה השתתף בלהיט "Cash Shit", של הראפרית מייגן די סטליון.
ב-2020 הוציא את אלבומו השלישי, Blame It on Baby.
אביו של קירק נפטר בשנת 2019 זמן קצר לאחר צאת אלבום הבכורה של קירק, Baby on Baby.
אלבומו השני, Kirk, הוא מחווה לשם משפחתו ומכיל תמונה של אביו בעטיפה.
אחיו, גלן ג'ונסון, שם קץ לחייו בנובמבר 2020, בגיל 34.
דדי ברון (נולדה ב-17 ביולי 1954) היא במאית תיאטרון ואופרה הפועלת ויוצרת בישראל, בגרמניה ובאוסטריה ומלמדת בימוי ומשחק.
ברון, ילידת תל אביב, היא בוגרת החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב (1988) ובית הספר הגבוה לאמנות פלסטית בציריך שבשוויץ.
היא סיימה השתלמות מקצועית במלגה מלאה בתיאטרון ה"רויאל קורט" בלונדון (1997) ונשלחה מטעם מכון גתה להשתלמות בת ארבעה חודשים בתאטרונים מובילים בברלין ובהמבורג (2003).
מאז תום לימודיה ביימה ברון עשרות הצגות בישראל ומחוצה לה.
משנת 1999 היא מביימת בכל התיאטרונים הרפרטואריים בתל אביב (הקאמרי, הבימה ובית לסין) ומ-2006 - גם בתיאטרונים מובילים בגרמניה ובאוסטריה וכן באופרה הגרמנית.
מאז 2007 משמשת ברון כמרצה לבימוי בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב במסלול לתואר שני וחונכת הפקות גמר.
פוסטראומה/Reality check - אוסף של שבעה מחזות קצרים, פרויקט משותף של תיאטרון הבימה והתיאטרון העירוני דיסלדורף.
כותבים: דנה אידיסיס, יריב גוטליב, נועה לזר קינן, טל שיף, ג'והן בריק, נורה מנסמן ותומאס מלה.
שפת אם - מַאמֶע לושֶן (Mameloshn) - דרמת אודיו אונליין בשיתוף פעולה בין תיאטרון גשר ומכון גתה ישראל.
משתתפות: רבקה מיכאלי, נטע שפיגלמן, נטע רוט.
"שתוק שואו" – סדרה קומית בכיכובם של נתן דטנר, ענת וקסמן ורמה מסינגר, ערוץ 3, עונה ראשונה ושנייה.
"התערבות" - דרמה קצרה בכיכובם של משה איבגי ויסמין קדר.
חברת מערכת בתוכנית "יומן תרבות" עם יעל דן.
"דון ג'ובאני" מאת מוצרט, האופרה הישראלית.
"החטיפה מן ההרמון" מאת מוצרט.
בימוי קונצרטים ואופרות לילדים ונוער בשיתוף עם המנצח רוני פורת בתזמורת הפילהרמונית הישראלית, בתזמורת "הבמה" חולון ובתזמורת העירונית ראשון-לציון.
מרצה קבועה בחוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב וחונכת הפקות גמר במסלול לתואר שני.
מרצה אורחת לבימוי ב"מוצרטאום" (בית הספר הגבוה למוזיקה ולתיאטרון בזלצבורג שבאוסטריה) ומייסדת הפרויקט לשיתופי פעולה עם אוניברסיטת תל אביב.
מורה למשחק בסטודיו למשחק של יורם לווינשטיין.
מורה למשחק במגמת אמנות בבית הספר התיכון "אלון" ברמת-השרון.
כשופטת בפסטיבלים וכחברה בוועדות אמנותיות
שופטת בפסטיבל "תספיס" להצגות יחיד – קיל, גרמניה.
שופטת ב"תיאטרונטו" – פסטיבל להצגות יחיד.
חברה בוועדות האמנותיות של פסטיבל חיפה להצגות ילדים ושל סדנאות הבמה.
פרס אורה גולדנברג לבימוי על ההצגה "שבוע" בתיאטרון הבימה, 2004.
פרס יוסף מילוא לבמאית השנה על ההצגה "זה הים הגדול" בתיאטרון הקאמרי.
ההצגה "שבוע" הוזמנה לפסטיבל "מדיטרנה" במילנו שבאיטליה והוצגה שם.
בשנת 2007 הוזמנה דדי ברון לשבת ב"שולחן העגול הגדול בעולם" בכיכר בבל בברלין לצד 112 "האנשים המשפיעים לטובה בעולם" בהם וים ונדרס, לורי אנדרסון, טרי גיליאם, וילם דפו, ביאנקה ג'אגר ואחרים.
דדן (כיום חלק מאל-עולא, ערב הסעודית) היה נווה מדבר ועיר-מדינה בצפון מערב ערב.
שם זה מוזכר מספר פעמים בתנ"ך.
בתנ"ך, השם דדן מיוחס לשני גברים שונים, שניהם חלק מצמד "שבא ודדן":
צאצאיו ככל הנראה התיישבו בין בני כוש, בחוף הצפון-מערבי של המפרץ הפרסי הנוכחי.
דדן בן יקשן, בן אברהם וקטורה פילגשו ( ודברי הימים א, פרק א', פסוק ל"ב).
לדדן נולדו שלושה בנים: אשורים, לטושים ולאומים, וצאצאיו ככל הנראה התיישבו בגבולות סוריה, סביב שטח אדום.
דדן מוזכר בספר יחזקאל (פרק כ"ז ו-ל"ח).
פרק כ"ז הוא סדרה של שותפי המסחר של העיר צור (בלבנון של ימינו).
שם מצוינת דדן כאומה או כממלכה שנמכרה תמורת שמיכות אוכף (יחזקאל, פרק כ"ז, פסוק כ').
ממלכת נווה המדבר מוזכרת גם בחזון הנבואי של מלחמת גוג ומגוג (יחזקאל, פרק ל"ח; חזון יוחנן, פרק כ', פסוק ח'), ומתוארת כמדינה בעלת משמעות גדולה בנבואה סופנית זו של יחזקאל.
ישעיהו (פרק כ"א, פסוק י"ג) ויחזקאל (פרק כ"ז, פסוק ט"ו) מזכירים את הדדנים ומתארים אותם כעם של סוחרים.
ביחזקאל (פרק ל"ח, פסוק י"ג), דדן מצטרף לשבא ול"וסחרי תרשיש וכל כפיריה": כל האומות הללו מצטרפות יחד ללוות את צבאותיו המתקדמים של גוג: "הלשלל שלל אתה בא הלבז בז הקהלת קהלך לשאת כסף וזהב לקחת מקנה וקנין לשלל שלל גדול".
ידוע כיום כאל-עולא בצפון ערב הסעודית, מקום הידוע בקרב היוונים והרומאים הקדומים כהיג'רה, הגרה או אגרה, נמצא במרחק של כ-400 קילומטרים צפונית למדינה, שכן מדינה שוכנת מצפון למכה.
המיקום בו נהג לשבת שבט לחיאן שנכחד.
בהריסות העיר העתיקה יש כתובות המעידות כי לדדנים קדמו התנחלויות למיניהן.
המְעִינַאִים, תושבי ממלכת מע'ין שהייתה ממוקמת בצפון תימן של ימינו, התבססו בנווה מדבר הזה גם כן, כנראה כדי להגן על דרך הבשמים.
ג'ייסון קווינוויל (בשמו המקורי באנגלית: Jason Quenneville; נולד ב-23 בפברואר 1982), הידוע בשם הבמה דה-הילה (DaHeala), הוא מפיק מוזיקלי ופזמונאי קנדי.
הוא הפיק עבור אמנים כגון דה ויקנד, הלסי, ליל עוזי ורט ובלי, בין היתר.
הוא הועמד לשלושה פרסי גראמי על עבודת ההפקה שלו באלבומו של דה ויקנד מ-2015, Beauty Behind the Madness.
במהלך הקריירה שלו, שיתף פעולה עם מפיקים כגון מקס מרטין, דאפט פאנק, ריק רובין ומטרו בומין.
קווינוויל גדל בגטינו שבקוויבק בבית שדיבר צרפתית ואנגלית.
בגיל 13 הוא למד לתקלט במרכז צעירים, מה שהוביל אותו ללמוד להשתמש ב-FL Studio.
עבודת ההפקה הראשונה שלו הייתה בגיל 23, כשעבד על המיקסטייפ Death Before Dishonor, עבור הראפר בלי.
הוא המשיך לעבוד עם בלי מאוחר יותר בפרויקטים שונים, כולל אלבומו, The Revolution, משנת 2007. הוא גם הפיק את כל הרצועות באלבום הבכורה של מאסארי הנקרא על שמו, שיצא בשנת 2005.
קווינוויל החל לעבוד עם דה ויקנד על אלבום הבכורה שלו, Kiss Land, שיצא בשנת 2013. הוא הפיק את כל השירים באלבום, בשיתוף פעולה עם DannyBoyStyles ודה ויקנד עצמו.
בשנת 2014, השתתף בהפקת אלבומו של ריק רוס, Mastermind, כשהפיק את הרצועה "In Vein" בהשתתפות דה ויקנד.
בשיר שיתף פעולה עם המפיקים מטרו בומין וריק רובין.
בשנת 2015, קווינוויל היה המפיק הבכיר באלבומו של דה ויקנד, Beauty Behind the Madness.
הוא הפיק וכתב רצועות רבות באלבום, בהן "Often", "Acquainted", "Dark Times" (בהשתתפות אד שירן) ו-"Earned It".
השיר האחרון הופיע בפסקול הסרט חמישים גוונים של אפור משנת 2015. השיר אף היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר ולשני פרסי גראמי בקטגוריות "שיר ה-R&B הטוב ביותר" ו"השיר הטוב ביותר שנכתב למדיה חזותית".
המועמדויות חולקו בין קווינוויל, דה ויקנד, בלי וסטפן מוקיו.
האלבום עצמו הועמד לפרס גראמי לאלבום השנה וזכה בפרס האלבום האורבני העכשווי הטוב ביותר.
בשנת 2016, קווינוויל היה שותף לכתיבת חמש רצועות באלבום האולפן השלישי של דה ויקנד, Starboy, כולל שיר הנושא, "Starboy", בהשתתפות דאפט פאנק.
על כתיבת השיר, זכה קווינוויל בפרס SOCAN.
באותה השנה, היה שותף לכתיבת שירה של הלסי, "Not Afraid Anymore", שהופיע בפסקול הסרט חמישים גוונים של אופל.
בשנת 2020, קווינוויל היה שותף לכתיבה והפקה של רצועות אלבום האולפן הרביעי של דה ויקנד, After Hours, כולל הסינגל "Blinding Lights", שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 והיה לשיר המצליח ביותר לשנת 2020. בסוף מרץ 2020, דה ויקנד הוציא שלוש רצועות בונוס לאלבום שהופקו על ידי דה-הילה.
שנהפרסקטגוריהעבודה מועמדתתוצאהמקור2015פרס המוזיקה האמריקאיתאלבום הנשמה/R&B המועדףBeauty Behind the Madness2016פרס אוסקרשיר המקורי הטוב ביותר"Earned It"2016פרס גראמישיר ה-R&B הטוב ביותרהשיר הטוב ביותר שנכתב למדיה חזותיתאלבום השנהBeauty Behind the Madness2016פרס NAACP Imageאלבום מצטיין
דדניימיינג, שם מת או דדניים הוא שימוש בשם לידה או בשם קודם (כלומר שם שהוא "מת") של טרנסג'נדר או א-בינארי ללא הסכמתם.
דדניימינג עשוי להיות מקרי; עם זאת, ניתן להשתמש בו גם במטרה לבטל את זהותו המגדרית של האדם.
המושג דדניימינג עורר מחלוקת ניכרת.
תומכי נורמליזציה של זהות טרנסג'נדרית טוענים כי השמות המתים הם חלק מהסביבה העוינת שחווים אנשים טרנסיים.
דדניימינג יכול להיעשות בטעות גם על ידי אנשים שתומכים באנשים טרנסיים, כמו בני משפחה תומכים או חברים ותיקים שעדיין לא התרגלו להשתמש בשם החדש של האדם.
עם זאת, כישלונות חוזרים ונשנים כדי להימנע מדדניימינג יכולים להיראות ככישלון בתרגול בריתות.
דדניימינג יכול להוות תוקפנות גלויה או מיקרו-אגרסיה סמויה המציינת כי היעד אינו מוכר במלואו כחבר בחברה.
גם בקרב אלה שתומכים בזהויות טרנסיות, קיימת מחלוקת בדבר הנאותות לגבי השימוש בשמות קודמים, ודדניימינג כמושג לגיטימי.
כריסטופר ריד, פרופסור להיסטוריה וחוקר תרבות קווירית, טען כי התנגדות לדניימינג "מעכבת מאמצים לקבלה ושילובים עצמיים".
אחרים טענו כי החופש לעשות דדניימינג לא מכוסה בעקרונות החופש האקדמי.
מחלוקות סביב הלגיטימיות של דדניימינג הובילו לסכסוכים חריפים בתוך הקהילה הקווירית, כאשר יש הסבורים כי הדדניימינג עצמו הוא נזק מוחשי, ואחרים טוענים כי המהלך למניעת דדניימינג הוא בגדר "מחנה חינוך מחדש".
תיקון דדניימינג על ידי צדדים שלישיים מצוטט כדרך לתמוך בטרנסים.
מרבית האנשים הטרנסג'נדרים והרבה א-בינאריים רואים בזהותם המגדרית היבט קבוע ובלתי משתנה באישיותם, שהיה להם תמיד.
הטאבו נגד שמות מתים בדרך כלל מתרחב גם לדיונים של ימינו בנוגע לעבר, אם כי יש אנשים שמקבלים את הנוהג אם הם מוגבלים לדיון בעצמם כאשר הם מכונים בשם זה.
ניסיונות להפסיק להיקרא בשם המת עלולים לגרום לפעמים למכשולים בירוקרטיים ומנהלתיים משמעותיים עבור אנשים טרנסג'נדרים.
שינוי השם החוקי עצמו עולה זמן, כסף ומאמץ; יתר על כן, שינוי מידע מקביל כגון שמות, מיילים, לוחות זמנים בכיתות במוסדות מסוימים (כגון בתי ספר) יכול להיות מסובך.
שינוי שם פרטי הוא הליך פשוט ולפי נוהלי משרד הפנים ניתן לעשות זאת ללא קשר למגדר המקובל של השם או למגדר של הפונה: "בקשה לשינוי שם, משם גברי לשם נשי או להפך יש לאשר, אין לדרוש לשם כך הסבר ולא אישור בדבר ניתוח לשינוי מין".
ב־12 במרץ 2021, המחלקה להדרכה ציבורית בצפון קרוליינה הודיעה כי מערכת המידע שלה לסטודנטים תציג את "השם המועדף" של התלמיד ולא את שם הלידה שלהם, מה שמבטל את הדדניימינג בדוחות המדינה, בתעודות התלמידים ובספרי ציון למורים.
המדיניות הותוותה לראשונה עם ראשית פעילותה של הרשות הזמנית של הקואליציה בשנת 2003 ובוטלה רשמית ביוני 2004, כחלק מהעברת הריבונות לממשלת המעבר העיראקית.
אולם, המדיניות המשיכה להתקיים בחלקה גם תחת מועצת הממשל העיראקית ולאחר מכן גם תחת הפרלמנט העיראקי הנבחר.
המדיניות הייתה שנויה במחלוקת בקרב אנשי אקדמיה וממשל אמריקאיים ובקרב כלי התקשורת הבינלאומיים, ומבקריה טענו כי היא היוותה גורם מכריע בהידרדרות המצב הביטחוני בעיראק.
הרעיון למדיניות הדה-בעת'יפיקציה הועלה לראשונה במסגרת פגישה של קבוצת אינטלקטואלים, עורכי-דין, מהנדסים, אנשי עסקים, רופאים ומומחים עיראקים אחרים, שנועדו בוושינגטון כשנה לפני הפלישה האמריקאית בהובלתם של בכירים ממחלקת המדינה האמריקאית, על מנת לדון באפשרויות העתידיות של עיראק.
האחריות על גיבוש המדיניות ניתנה למחלקת ההגנה של ארצות הברית, כחלק מאחריותה הכוללת על גיבוש אסטרטגיית הכיבוש של עיראק.
במסגרת גיבוש המדיניות, נתגלעו מחלוקות בין מחלקת ההגנה, מחלקת המדינה וה-CIA.
בתוך כך, מחלקת ההגנה, שהושפעה מהגולים העיראקים השיעים כדוגמת מנהיג הקונגרס הלאומי העיראקי, אחמד צ'לבי, דרשה לקדם תהליך טיהור רחב שמכוון לכל חברי מפלגת הבעת', ואילו מחלקת המדינה וה-CIA דגלו במדיניות פחות מקיפה שתתמקד רק בהנהגת הדרג העליון ובמי שביצע פשעים בפועל.