tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הצהרות אלה של בנט עמדו לו לרועץ לאחר הבחירות, כאשר הקים ממשלת חילופים עם לפיד תוך הסתייעות קולותיה של סיעתו של עבאס, רע"מ, כאשר הוא ראש סיעה בת 7 מנדטים, ובהמשך 6 מנדטים.
רשימהראש הרשימהמושביםשינויקולותהליכודבנימין נתניהו3061,066,892יש עתידיאיר לפיד172614,112ש"סאריה דרעי9316,008כחול לבןבני גנץ85292,257ימינהנפתלי בנט74273,836העבודהמרב מיכאלי74268,767יהדות התורהמשה גפני7248,391ישראל ביתנואביגדור ליברמן7248,370הציונות הדתיתבצלאל סמוטריץ'64225,641הרשימה המשותפתאיימן עודה65212,583תקווה חדשהגדעון סער63209,161מרצניצן הורוביץ63202,218רע"ממנסור עבאס4167,064
לאחר הבחירות, נציגי הציונות הדתית, יהדות התורה, ש"ס והליכוד המליצו על נתניהו - 52 ממליצים.
יש עתיד, כחול לבן, העבודה, ישראל ביתנו ומרצ המליצו על לפיד - 45 ממליצים.
תקווה חדשה, הרשימה המשותפת ורע"מ לא המליצו על אף מועמד.
ב-6 באפריל הטיל הנשיא ריבלין את תפקיד הרכבת הממשלה על בנימין נתניהו.
בסוף אפריל 2021, הוקמו 3 ועדות זמניות בכנסת: ועדת הכספים, ועדת חוץ וביטחון והוועדה המיוחדת לענייני החברה הערבית.
כישלון המגעים בין הליכוד לרע"מ
האפשרות שתקום ממשלה בשיתוף פעולה בין הליכוד לרע"מ עלתה בדיון הציבורי עוד מלפני הבחירות.
נפתלי בנט, מנהיג ימינה, דרש מנתניהו ערב הבחירות לחתום על כך שלא יקים ממשלה בתמיכת רע"מ, זאת בתמורה להתחייבותו שלו לא להקים ממשלה שבה יישב תחת יאיר לפיד, גם לא ברוטציה.
לאחר הבחירות, מאחר שמפלגות מחוץ לגוש תומכי נתניהו שללו על הסף כניסה לממשלה אחת עם נתניהו, אפילו בהסדר רוטציה, אחרי כישלון הסדר הרוטציה בממשלת נתניהו-גנץ, נראה היה שהדרך היחידה להקמת ממשלה בראשות נתניהו כרוכה בהיזדקקות לתמיכת רע"מ.
ניסיונות להביא את גדעון סער לממשלה ואפילו להציע לו ראשות ממשלה ברוטציה (אולי אף לצידה של רוטציה גם לנפתלי בנט), נדחו על הסף.
בין הח"כים בליכוד התגלע ויכוח פומבי שבו צחי הנגבי אמר "כי אנחנו רואים בעבאס אפשרות פוטנציאלית", בעוד ששלמה קרעי שלל זאת בהחלטיות.
מנסור עבאס מצדו אמר: אנחנו לא מחויבים לאף אחד, לאף מפלגה ולאף גוש".
בנאום פייסני שנשא מנסור עבאס בנצרת ושודר בערוצי הטלוויזיה כשבוע לאחר הבחירות הוא קרא להתמקד במשותף ליהודים ולערבים ולהתגבר על חילוקי הדעות.
הליכוד החל לנהל מגעים עם רע"מ.
בליכוד נטען בדיעבד, כי לא התקיים משא ומתן קואליציוני, והמשא ומתן הוגבל למשא ומתן עם רע"מ לפיו תתמוך בחוק לבחירה ישירה לראשות ממשלה.
יו"ר רע"מ מנסור עבאס טוען מנגד כי בנוסף לכך היה גם משא ומתן על הסכם קואליציוני.
הוא ציין ששרה נתניהו יכולה לתמוך בגרסתו, מאחר שהתארח בבית ראש הממשלה בבלפור לביקור חשאי, בו נועד עם הזוג נתניהו.
בשלב מוקדם הבהיר יושב ראש הציונות הדתית, בצלאל סמוטריץ', שהוא מסרב לאפשר הקמת ממשלה תוך הסתמכות על רע"מ בשום פנים ואופן, ולדבריו .
אף על פי כן, סמוטריץ' לא שינה את עמדתו והצליח ללכד את רבני המפלגה סביב התנגדותו.
שותפות אחרות לקואליציית הימין לא שללו את רע"מ.
משה גפני וגם עמיחי שיקלי, שפרש מימינה, התבטאו באופן אוהד כלפי האפשרות לממשלה עם רע"מ ושיקלי אף תמך במינוי של עבאס לשר לשיתוף פעולה אזורי.
איתמר בן גביר הצטרף לסמוטריץ' באומרו שלא יהיה חלק מממשלה שנשענת על רע"מ, אבל בניגוד לסמוטריץ' לא התחייב במפורש להצביע נגד הקמת ממשלה כזו.
בשנת 2022 התפרסמה הקלטה שבה נשמע סמוטריץ' מאשים את נתניהו בכך שהוא משקר, כאשר הוא אומר שמעולם לא התכוון להקים קואליציה עם רע"מ.
סמוטריץ' נשמע אומר כי .
בעקבות סירובו של סמוטריץ' הפכו המגעים עם רע"מ לחסרי תוחלת, אך מנגד העובדה שעל פי הדיווחים העיתונאיים נתניהו חפץ לצרף את רע"מ לקואליציה הגדילה את הלגיטימציה הציבורית להסתמכות עליה עבור נפתלי בנט ואיילת שקד.
המשבר סביב מינוי שר משפטים
ב-1 באפריל 2021 הסתיים המינוי הזמני של בני גנץ לממלא מקום שר המשפטים, והממשלה נותרה ללא שר משפטים מכהן.
מצב זה יצר מספר בעיות, בהן:
הקבינט המדיני-ביטחוני וקבינט הקורונה מנועים מקבלת החלטות.
לא אושר הסדר חוקי המאפשר קיום דיונים בהיוועדות חזותית, וכתוצאה מכך שירות בתי הסוהר אולץ להביא עצורים ואסירים מדי יום לבתי המשפט, במקום לקיים שיחת וידאו.
ב-27 באפריל התקיימה ישיבת ממשלה בה שרי הליכוד הצביעו נגד מינוי בני גנץ לתפקיד שר המשפטים.
ראש הממשלה בנימין נתניהו הציע למנות את השר לשיתוף פעולה אזורי, אופיר אקוניס, לתפקיד שר המשפטים, ורוב שרי הממשלה אישרו מינוי זה.
אולם גוש כחול לבן, המחזיק בזכות וטו מכוח חוק יסוד: הממשלה, התנגד למינוי.
במהלך הדיון היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, קבע כי מינוי ללא הסכמת שני הגושים בממשלה אינו חוקי: "מאחר שראש הממשלה החלופי לא הסכים, ההצבעה הזאת לא חוקית ואסור היה לקיים אותה." בני גנץ תיאר את תהליך ההצבעה כ"הליך שדגל שחור של פגיעה בסדרי שלטון מתנוסס מעליו."
באותו ערב בג"ץ הוציא צו ביניים המקפיא את מינוי אקוניס, וקבע דיון דחוף למחרת.
למחרת, ב-28 באפריל 2021, שינה נתניהו את עמדתו והודיע כי החליט לתמוך במינוי בני גנץ לתפקיד שר המשפטים.
בהמשך אישרו השרים את מינוי גנץ, והדיון בבג"ץ בוטל.
ב-4 במאי, כשתי דקות לפני מועד פקיעת המנדט האוטומטית בחצות, הודיע נתניהו לנשיא כי לא עלה בידו להרכיב ממשלה.
למחרת הוענק המנדט ליאיר לפיד.
הוא קיבל 56 ממליצים לאחר שנוספו המלצות של תקווה חדשה והרשימה המשותפת (למעט בל"ד).
החל ניסיון להקים ממשלת חילופים בראשות יאיר לפיד ונפתלי בנט יחד, בתמיכת רע"מ והסיעות שמתנגדות להמשך כהונת נתניהו.
המגעים הואצו לאחר שלפיד קיבל את המנדט.
המהומות בישראל ומבצע שומר החומות האטו את המגעים עד לעצירתם.
עם הרגיעה, התחדשו המגעים כשימינה ניהלה במקביל מגעים עם הליכוד.
ב-30 במאי, הכריז בנט כי כוונתו להקים ממשלה עם לפיד.
בליל 2 ביוני 2021, בשעה האחרונה לפני תום המנדט של לפיד, הודיע לפיד לנשיא ראובן ריבלין שעלה בידו להרכיב ממשלת חילופים עם בנט.
על-פי ההודעה, בנט יכהן ראשון כראש הממשלה ולפיד יכהן כראש הממשלה החלופי, והשניים יתחלפו לאחר כשנתיים.
עקב ההודעה המשותפת פרצו הפגנות וחלה והקצנה בשיח האלים, אשר הביאה לאזהרה חריגה מצד ראש השב"כ.
ב-7 ביוני, הודיע לכנסת יושב ראש הכנסת, יריב לוין, על כך שעלה בידי יאיר לפיד להרכיב ממשלה.
הישיבה בכנסת לכינון הממשלה החדשה התקיימה ב-13 ביוני, שהביאה לסיום 12 שנות כהונה רצופות של בנימין נתניהו כראש ממשלת ישראל.
הכנסת הביעה אמון בממשלה ברוב של 60 בעד, 59 נגד ונמנע אחד.
נפתלי בנט הפך לראש הממשלה השני בתולדות המדינה שאינו ממפלגת העבודה לגלגוליה השונים או ממפלגת הליכוד ולפיד מונה לראש ממשלת ישראל החלופי.
הקואליציה הורכבה מסיעות ימין (ימינה, תקווה חדשה וישראל ביתנו), מרכז (יש עתיד, כחול לבן), שמאל (העבודה ומרצ) ואף סיעה ערבית אחת (רע"מ).
סיעתו של ראש הממשלה בנט מנתה 7 מנדטים בלבד, ובפועל 6 בניכויו של שיקלי, וסיעתו של ראש הממשלה החלופי לפיד מנתה 17 מנדטים.
בנימין נתניהו מונה כראש האופוזיציה שמנתה את סיעות הליכוד, ש"ס, יהדות התורה והציונות הדתית, וכן את חבר הכנסת עמיחי שיקלי מימינה, אשר התנגד להקמת הממשלה.
על-פי ההסכמים הקואליציוניים שנחתמו, הממשלה לא תעסוק בנושאים מדיניים במחלוקת: לא תספח חלקים ביהודה ושומרון ולא תקדם הסדר מדיני עם הפלסטינים.
תיקון חוקי יסוד וקבלת התקציב
ב-6 ביולי 2021 חוקקה הכנסת תיקון לחוק יסוד: הכנסת, המאחר את המועד האחרון לאישור תקציב המדינה בכ-45 יום.
עוד באותו תיקון שונה מספר השרים עבור כל סיעה היכולים להפסיק את חברותם בכנסת, במה שמכונה "החוק הנורווגי".
במקרים אלה, נקבע כי החילופים יתבצעו באופן אוטומטי בחצות הלילה בו תם המועד להעביר את התקציב, או שלאחר אישור החוק לפיזור הכנסת.
בנובמבר 2021 אישרה הכנסת את שני חוקי תקציבי המדינה לשנים 2021 ו-2022 שהביא שר האוצר אביגדור ליברמן, וכן את חוקי ההסדרים הנלווים אליהם.
עוד כשנודע כי בנט ולפיד מנהלים משא ומתן להקמת ממשלת חילופים, החלו להישמע טענות קשות כנגד בנט וסער על המהלך.
כך, במשך כל כהונת הממשלה עד התפרקותה, הוקיעו אותה בחריפות חברי כנסת מסיעות הימין באופוזיציה, תוך השמעת קריאות קשות, והאשמת בנט וחברי מפלגתו, ימינה, בבגידה, בנוכלות, ובגניבת קולות בוחריהם.
ביקורת קשה כלפי בנט נשמעה אף מחבר הכנסת מרשימתו, עמיחי שיקלי, שהצביע נגד הקמת הממשלה כאשר הוצגה בפני הכנסת.
הטענות העיקריות כנגד בנט היו הפרת הבטחותיו בערוץ 20 שמסר לפני הבחירות, עמידה בראש ממשלה הנתמכת בקולות סיעה ערבית לא ציונית, ישיבה בממשלה עם מפלגות השמאל, העמדתו של לפיד כראש הממשלה בעתיד, והיות סיעת ראש הממשלה בפועל בת 6 מנדטים לבד.
בנט מצידו הביע צער על הבטחותיו לפני הבחירות, ואמר כי הוא ביצע את הצעד בניגוד לעמדת רבים מהמצביעים שלו על-מנת להציל את המדינה מהמשך השיתוק הפוליטי שעשוי לכלול בחירות חמישיות במסגרת המשבר והמשך אי-העברת תקציב המדינה.
בנט הזכיר כי אף נתניהו ניהל משא ומתן עם יו"ר רע"מ, מנסור עבאס להקמת הממשלה, וכן כי יו"ר מפלגת הציונות הדתית, בצלאל סמוטריץ', היה זה שמנע ממשלה בראשות נתניהו בתמיכת רע"מ ולולא התנגדותו הייתה קמה קואליציה של הליכוד עם רע"מ בהשתתפות ימינה, הציונות הדתית והסיעות החרדיות.
בנט החמיא לעבאס על האומץ שגילה, לדבריו, כאשר החליט להצטרף לקואליציה ולנסות לקדם את ערביי ישראל להשתלבות בחברה הישראלית.
האופוזיציה סירבה פעמים לשתף פעולה בחקיקת הקואליציה, אף בחוקים שנחשבו במהלך השנים לקונצנזוס בקרב הסיעות הציוניות.
בשל כך התקשתה הקואליציה הצרה לאשר בכנסת מספר חוקים.
דוגמה בולטת היא חוק האזרחות והכניסה לישראל, ששלל מתן אזרחות ישראלית או תושבות בישראל לבני זוג של אזרחים ישראלים בעלי תושבות פלסטינית.
בשנת 2003 החוק נחקק כהוראת שעה מסיבות ביטחוניות, וחודש מעת לעת.
תוקפו פג ב-6 ביולי 2021 בלי שהכנסת העשרים וארבע חידשה אותו.
בהצבעה עליו במליאת הכנסת, נמנעו שני חברי כנסת מרע"מ.
עמיחי שיקלי מימינה הצביע נגד החוק, כמו כל סיעות האופוזיציה.
בשל כך נכשלה הקואליציה בהעברתו.
ב-10 במרץ 2022 אושר החוק בשינוי נוסח.
ברשתות החברתיות גולשים רבים הגיעו עד כדי נאצות והסתה אלימה ואישית כלפי בנט וחברי הקואליציה.
בניסיון להפעיל לחץ על חברי הכנסת של ימינה לפרוש מהממשלה, פעילי ליכוד נהגו להפגין באופן רועש ליד בתיהם של חברי כנסת ממפלגת ימינה, כגון עידית סילמן וניר אורבך, וכן לעיתים להטריד את בני משפחותיהם.
הפגנות אלו נפסקו עם פרישתם מהקואליציה.
ההסתה כנגד ראש הממשלה בנט הגיעה לשיא כאשר הובעו כלפיו איומים ברצח.
ב-31 באוגוסט נעצר צעיר, תושב אשקלון, בחשד שפרסם ברשתות החברתיות פוסט עם איום מרומז ברצח ראש הממשלה.
ב-26 באפריל 2022 פורסם כי המשטרה והשב"כ פתחו בחקירה עקב מכתב מאיים עם כדור חי שנשלח לרעיית ראש הממשלה, גילת בנט.
יומיים לאחר מכן פורסם על מכתב דומה נוסף עם קליע חי שנשלח לבנו של ראש הממשלה, יוני בנט.
על-אף שנראה היה עם הקמת הממשלה שתם המשבר הפוליטי, גם ממשלה זו לא האריכה ימים.
בקיעים נוצרו בקואליציה עוד טרם הוקמה הממשלה, עם פרישתו של עמיחי שיקלי.
בהמשך פרשו חברי כנסת נוספים.
ב-6 באפריל 2022 הודיעה חברת הכנסת ויו"ר הקואליציה עידית סילמן מסיעת ימינה על פרישה מהקואליציה, מה שהותיר אותה עם 60 חברי כנסת, ללא רוב בכנסת.
ב-19 במאי 2022 הודיעה חברת הכנסת רינאווי זועבי, ממפלגת מרצ, כי היא פורשת מהקואליציה, ובכך הותירה את הממשלה עם 59 ח"כים בלבד – מיעוט בכנסת.
מספר ימים לאחר מכן היא שבה לקואליציה.
ב-13 ביוני 2022 הודיע חבר הכנסת ויו"ר ועדת הכנסת ניר אורבך, מסיעת ימינה על הפסקת תמיכתו בממשלה ועל פרישתו מן הקואליציה עד להצבעה בכנסת להארכת תוקפן של תקנות יו"ש שעמדו לפוג, שלא נמצא רוב בכנסת להארכתן, לאחר הודעת האופוזיציה שלא תעזור לקואליציה בהצבעה הזו.
בכך הוא הותיר את הממשלה עם 59 חברי כנסת בלבד.
ב-20 ביוני 2022, לאחר מיצוי כל הניסיונות לייצב את הקואליציה, סיכמו ראש הממשלה נפתלי בנט וראש הממשלה החלופי יאיר לפיד על פיזור הכנסת והקדמת הבחירות.
ב-30 ביוני 2022 קיבלה הכנסת את ולהקדמת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, החמישיות בתוך פחות מארבע שנים.
על-פי , יאיר לפיד הפך בחצות הלילה שלאחר אישור החוק לראש הממשלה, ונפתלי בנט הפך לראש הממשלה החלופי.
הבחירות לכנסת העשרים וחמש התקיימו ב-1 בנובמבר 2022, החמישיות במסגרת המשבר.
הבחירות התקיימו ארבעה חודשים לאחר אישור החוק לפיזור הכנסת העשרים וארבע, ולכן משך מערכת הבחירות היה ארוך באופן יחסי.
פיזור הכנסת בעיצומה של חופשת הקיץ וחלותם של חגי תשרי במהלך מערכת הבחירות, הביאו למערכת בחירות שקטה יחסית, בלי אירועים סוערים.
המפלגות מיקדו את ניסיונן לגייס מצביעים בשבועיים האחרונים שלפני הבחירות, לאחר החגים.
לאחר ההודעה של בנט ולפיד על ההחלטה לפזר את הכנסת העשרים וארבע, הודיע בנט כי הוא לא ירוץ בבחירות לכנסת העשרים וחמש.
שותפתו במשך השנים, איילת שקד, קיבלה את הנהגת מפלגת הימין החדש, אך לאחר ניסיון לריצה משותפת ביחד עם יועז הנדל, שעל-פי הסקרים לא הספיק על מנת לעבור את אחוז החסימה, רצה שקד לבסוף בבחירות במסגרת רשימת הבית היהודי.
בבחירות אלה, נתניהו, גנץ ולפיד מיצבו עצמם כמועמדים לראשות הממשלה.
גם בבחירות לכנסת העשרים וחמש מפלגות הימין הציונות הדתית, עוצמה יהודית ונעם, התמודדו ברשימה אחת, לאחר לחץ של ראש האופוזיציה נתניהו שלא ירוצו בנפרד, על-מנת למנוע מצב של אובדן קולות ימניים מתחת לאחוז החסימה.
כמו כן, סייע נתניהו בתיווך בין המפלגות החרדיות אגודת ישראל ודגל התורה על-מנת שירוצו גם עתה ברשימת יהדות התורה המאוחדת.
מנגד, לצד האיחוד בין חוסן לישראל לתקווה חדשה לרשימה בשם המחנה הממלכתי, סירבה יו"ר מפלגת העבודה, מרב מיכאלי, לרוץ ברשימה משותפת עם מרצ.
כמו כן, הרשימה המשותפת התפצלה לשתי רשימות - חד"ש-תע"ל ובל"ד.
רשימות ערביות אלה, יחד עם רע"מ, לא חתמו על הסכמי עודפים.
גם מפלגת ישראל ביתנו נותרה ללא הסכם עודפים.
בחלק נכבד ממערכת הבחירות נקט ראש הממשלה, יאיר לפיד, בקמפיין "המפלגה הגדולה", וניסה להעביר מצביעים ממפלגות הגוש האחרות למפלגתו יש עתיד, עובדה שזכתה, יחד עם אי הפעלת הלחץ על המפלגות הקטנות בגוש להתאחד, לביקורת רבה מצד מפלגות הגוש ופרשנים - לפני הבחירות ואחריהן.
במערכת הבחירות חזרו לפיד וגנץ על ההתחייבות לא לשבת בממשלה תחת נתניהו.
נתניהו מצידו התחייב להקים ממשלת ימין.
אחד מהשינויים שהציגו כלל ביטול של העבירה הפלילית מרמה והפרת אמונים.
לפי חוק העונשין ביטולה של עבירה מזכה למפרע כל אדם שהורשע בגינה, ולכן היו שחשדו שביטול העבירה יבטל חלק ממשפט נתניהו.
במפלגה אך היו שאמרו זאת ובהמשך חזרו בהם.
סמוטריץ' ומפלגת הליכוד הכריזו כי העבירה לא יחול למפרע ומשפט נתניהו לא יבוטל.
נתניהו הצהיר כי הוא יקבע את המדיניות.
רשימהראש הרשימהמושביםשינויקולותהליכודבנימין נתניהו3231,115,336יש עתידיאיר לפיד247847,435הציונות הדתית-עוצמה יהודיתבצלאל סמוטריץ'147516,470המחנה הממלכתיבני גנץ123432,482ש"סאריה דרעי112392,964יהדות התורהיצחק גולדקנופף7280,194ישראל ביתנואביגדור ליברמן61213,687הרשימה הערבית המאוחדתמנסור עבאס51194,047חד"ש תע"לאיימן עודה5178,735העבודהמרב מיכאלי43175,992
הרשימות מרצ, בל"ד והבית היהודי לא עברו את אחוז החסימה.
הגוש בראשותו של נתניהו (שכולל את מפלגות הליכוד, הציונות הדתית, ש"ס ויהדות התורה) זכה לרוב של 64 מושבים בכנסת.
תוצאות הבחירות אפשרו הקמת ממשלת ימין-חרדים בראשותו של נתניהו ובישרו את סיומו של המשבר הפוליטי.
לאחר פרסום תוצאות הבחירות, ראשי סיעת המחנה הממלכתי - בני גנץ, גדעון סער וגדי איזנקוט - הודיעו כי לא יישבו בממשלת נתניהו וכי פניהם לאופוזיציה.
אף ראש הממשלה לפיד הצהיר במהלך האזכרה לראש הממשלה המנוח יצחק רבין, כי לא יישב תחת נתניהו.
לאחר הגשת תוצאות הבחירות הרשמיות לנשיא המדינה, יצחק הרצוג, ב-9 בנובמבר, פתח הנשיא, כחוק, בהתייעצויות עם נציגי סיעות הכנסת הנבחרת.
נציגי הציונות הדתית, יהדות התורה, ש"ס והליכוד המליצו כצפוי לנשיא להטיל על נתניהו את מלאכת הרכבת הממשלה - סה"כ 64 ממליצים.
יש עתיד והעבודה המליצו על לפיד - 28 ממליצים.
שאר הרשימות, המונות יחד 28 מנדטים, לא המליצו על אף מועמד.
במסגרת המשא ומתן הקואליציוני, שהחל באופן לא רשמי עוד בטרם הטלת המנדט על נתניהו, דרשו סיעות יהדות התורה והציונות הדתית את חקיקתה של פסקת התגברות שתמנע מבג"ץ לבטל חוקים של הכנסת באם ייחקקו ברוב של 61 חברי הכנסת.
אף הנשיא הרצוג הביע חששות אלה בפני נציגי מפלגת עוצמה יהודית, בעת ההתייעצויות בנוגע להטלת מלאכת הרכבת הממשלה.
בנוסף, ממשל ביידן, נשיא ארצות הברית, הביע דאגה משילובם של בצלאל סמוטריץ', יו"ר הציונות הדתית ואיתמר בן גביר, יו"ר עוצמה יהודית בממשלה, והוסיף כי שיתוף הפעולה של ארצות הברית עם משרדי הממשלה בישראל שבראשם שרים אלה יעמדו יהיה מוגבל.
ב-13 בנובמבר הטיל הרצוג על נתניהו את מלאכת הרכבת הממשלה.
לרשותו של נתניהו עמדו 28 ימים לביצוע המשימה, והנשיא הרצוג רשאי להאריך את משך המנדט של נתניהו לתקופות נוספות המצטרפות יחד לתקופה של עד 14 ימים נוספים.
במעמד קבלת המנדט בבית הנשיא, אמר נתניהו כי הוא מתכוון להיות ראש ממשלה של כל אזרחי המדינה, אף אלה שלא בחרו בו, כי אין לדאוג מהממשלה שהוא מתכוון להקים, וכי זהו עת לפיוס בעם.
שינויי חקיקה טרם הקמת הממשלה
במסגרת המשא ומתן הקואליציוני, עלו מספר דרישות של השותפות הקואליציוניות העתידיות של נתניהו לשינויי חקיקה עוד בטרם הקמת הממשלה.
דרעי, שהורשע בעבירות מס במהלך כהונת הכנסת העשרים וארבע ונידון לעונש של מאסר על תנאי, ביקש לוודא בשינוי החקיקה כי בשל אי בהירותו של חוק היסוד בנוגע למאסר על תנאי, לא יצטרך לשאול את יו"ר ועדת הבחירות האם יש קלון במעשיו.
כנגד דרישה זו טענה הממשלה היוצאת, שהיא האופוזיציה המיועדת, כי זהו שינוי פרסונלי לחוק יסוד שתחולתו היא מיידית, לצורכי הממשלה הנכנסת.
בנוסף טענה האופוזיציה המיועדת כי תיקון החקיקה מכשיר את כהונתם של עבריינים לשרים.
דרישה נוספת עלתה מצד השר המיועד לביטחון לאומי, הלא הוא השר המיועד לביטחון הפנים, איתמר בן גביר.
בן גביר דורש שהכנסת תחוקק חוק לתיקון פקודת המשטרה, שירחיב את סמכויותיו ואת שיקול דעתו של השר המיועד, כמו את יכולתו לקבוע מדיניות בתיעדוף של נושאים שבהם תתמקד המשטרה.
על-פי הצעת החוק, שהונחה על שולחן הכנסת, תוכפף המשטרה והמפכ"ל שלה לשר, בדומה לאופן כפיפותו של הרמטכ"ל וצה"ל לשר הביטחון.
עוד דורש בן גביר להעביר את משמר הגבול הפועל ביהודה ושומרון מכפיפות לצה"ל ולמשרד הביטחון לכפיפות לשר לביטחון לאומי.
אל מול יוזמה זו הביעו חשש מפכ"ל המשטרה, קובי שבתאי, אנשי משטרה לשעבר והאופוזיציה המיועדת על-כך שהצעת החוק לא מגדירה באופן ברור האם בנושאים הנוגעים לזכויות האזרחים, כגון זכות המחאה, השר יוכל לעסוק.
עוד הובע חשש כי השר יוכל לתעדף חקירות מסוג מסוים, באופן העלול לפגוע בשלטון החוק ובדמוקרטיה, וכי הצעת החוק תצבע את המשטרה בגוונים פוליטיים.
הצעת חוק נוספת שהונחה על שולחן הכנסת היא בהתאם לדרישה של שר האוצר המיועד, בצלאל סמוטריץ', להעביר אליו ממשרד הביטחון את האחריות על המנהל האזרחי ביהודה ושומרון.
כנגד הצעה זו, כמו ההצעה להעביר את הסמכות על משמר הגבול ביהודה ושומרון לשר לביטחון לאומי, נטען כי בשל חקיקה זו, ובשל ביזור הסמכויות הנוגעות לאזור זה לשלושה שרים שונים, תיפגע היכולת המבצעית של צה"ל ביהודה ושומרון.
ב-8 בדצמבר 2022, ביקש נתניהו מהנשיא הרצוג להאריך את המנדט שקיבל להרכבת הממשלה ב-14 יום נוספים, על-מנת להשלים את המשא ומתן עם יהדות התורה.
לכל היה ידוע כי מטרה עיקרית נוספת לבקשה להאריך את המנדט, שהיה אמור להסתיים ב-11 בדצמבר, היא להשלים טרם הקמת הממשלה את החקיקה שדרשו השותפות הקואליציוניות העתידיות לבצע.
ב-9 בדצמבר נענה הרצוג להאריך לנתניהו את המנדט, אך זאת ב-10 ימים בלבד, עד 21 בדצמבר.
בכתב הארכת המנדט כתב הרצוג לנתניהו כי החלטתו נובעת מתכלית החוק העוסק בהרכבת הממשלה.
הרצוג הוסיף כי אלו ימים מורכבים כשמחלוקות על סוגיות יסוד מאיימות לקרוע וללבות אלימות ושנאת חינם.
הנשיא חזר וקרא לכך שהממשלה שתוקם תפעל למען כלל הציבור בישראל וכי הקואליציה המתגבשת תקפיד על שיח מכבד ואחראי בין הרשויות: המבצעת, המחוקקת והשופטת, תבטיח את צביונה של מדינת ישראל ברוח מגילת העצמאות ותשמור על קשר איתן עם העם היהודי בתפוצות.
ב-21 בדצמבר, 12 דקות לפני פקיעת המנדט בחצות, הודיע נתניהו להרצוג כי עלה בידו להרכיב ממשלה, וב-26 בדצמבר מסר נתניהו הודעה על כך גם ליושב-ראש הכנסת, יריב לוין.
ב-29 בדצמבר 2022 הושבעה ממשלת ישראל השלושים ושבע ובכך בא לקיצו המשבר הפוליטי שנמשך קרוב לארבע שנים.
במהלך שנת 2022 כיהנו בישראל שלושה ראשי ממשלה שונים: נפתלי בנט במהלך מחצית השנה, יאיר לפיד במחצית השנה הבאה, לאחר פיזור הכנסת ובנימין נתניהו, בשלושת הימים האחרונים של השנה.
להלן צירי זמן המפרטים את כנסות וממשלות ישראל שכיהנו בין שנת 2019 לשנת 2023; הציר העליון מפרט את הכנסות, הציר התחתון מפרט את הממשלות.
משני הצדדים הובעו במהלך המשבר טענות על פגיעה בדמוקרטיה.
במהלך המשבר, היו שטענו שחלק מהתנהלותו של נתניהו ומהמתקפות נגד צוות התביעה וחוקריו פגעו בעקרון שלטון החוק ובמאבק בפשיעה ובשחיתות השלטונית.
בשיח הציבורי הוזכרה גם חזקת החפות.
כמו כן, נטען שמתקפותיו של נתניהו וסביבתו על גופי תקשורת ועיתונאים, כחלק ממסע הבחירות, פגעו בעקרון חופש העיתונות.
נוסף על כך, נטען או הובע חשש שנתניהו ינסה להשפיע על ההליך המשפטי שלו או למנוע את העמדתו לדין.
זאת בין היתר על ידי חקיקה (שינוי חוק החסינות או חקיקה כמו חוק ההמלצות בכנסת ה-20), מינוי שר משפטים או קידום פסקת התגברות העוסקת בפסילת חוקים או פעולות מנהליות.
לאורך המשבר, הממשלה פעלה תחת פיקוח מינימלי אם בכלל של ועדות הכנסת, מה שהעלה טענה על פגיעה בעקרון הפרדת הרשויות.
בהיעדר הסכמה ומתוקף הצורך בנקיטת צעדים מהירים לטיפול במגפת הקורונה, פעילות ממשלת המעבר כנגד התפשטות הנגיף החלה ללא פיקוח של הכנסת וללא כינוס ועדות.
בתוך כך, כלפי חלק מההחלטות כגון הקפאת פעילות בתי המשפט, הייתה ביקורת מצד האופוזיציה כי המניע לכך הוא פוליטי, בשל פרסומן בשעת לילה מאוחרת, לאחר סגירת גיליונות העיתונים ואי הצגתן בהודעה היומית לציבור של ראש הממשלה.
ההוראה עליה חתם שר המשפטים אמיר אוחנה הייתה בת תוקף של 24 שעות וניתנה יומיים לפני פתיחת המשפט בעניינו של נתניהו.
ההוראה התקבלה באישור היועץ המשפטי לממשלה.
ב-21 במרץ 2020 הוציאה נשיאת בית המשפט העליון אסתר חיות הודעה כי בתי המשפט פועלים במתכונת חירום והצעדים התקבלו גם על דעתה.
מצב החירום בבתי המשפט הוארך עד 16 באפריל 2020.
תקנת חירום נוספת בעניין בתי המשפט, נגדה נטען כי מדובר בהחלטה פוליטית הקשורה למשפט בעניינו של נתניהו, הייתה מניעת קיום דיונים בווידאו.
בשל משבר הקורונה הוחלט לאפשר דיונים בווידאו רק לנאשמים שכבר נמצאים במעצר, כדי לא להכניס נאשמים חדשים לכלא, בין אם הם נשאים והם מהווים סיכון לכלואים אחרים ולסוהרים ובין אם קיימת התפרצות שטרם התגלתה בבית הכלא.
אף לאחר ההחלטה התקיימו דיונים בבית משפט בבאר שבע.
טענות נוספות לפגיעה בדמוקרטיה הושמעו גם כלפי קבלת ההחלטה להיעזר ביכולות השב"כ לאיכון מפרי בידוד, כאשר לוועדת הכנסת שהייתה אמורה לדון בהחלטה הוקצבה שעה בלבד.
בעקבות עתירה לבג"ץ, נקבע תוקף לצעדי הממשלה ל-24 במרץ 2020 על מנת לאפשר ארכה להסדרת מנגנוני הפיקוח של הכנסת.
ב-22 במרץ ארגון העיתונאים בישראל עתר לבג"ץ כנגד השימוש ביכולות האיכון, במטרה להגן על עבודת העיתונאים וחיסיון המקורות.
בעת שבה המפלגות לא הגיעו להסכמה על כינוס ועדה מסדרת וכן למרות דרישת רוב חברי הכנסת לא התקיימה הצבעה על מינוי קבוע של יושב ראש הכנסת, צעדים שעוררו את "מחאת הדגלים השחורים": שיירת כלי רכב שנסעה לירושלים ב-20 במרץ כחלק ממחאה עוכבה על ידי המשטרה בהוראת מפקד המחוז.
במוצאי שבת, 21 במרץ, מספר ארגונים בתוכם דרכנו והתנועה לאיכות השלטון ארגנו מחאת רשת בה נספרו בכלל האמצעים השונים כ-500 אלף צפיות.
ב-22 במרץ התקיים דיון בנושא בבג"ץ.
ביום שני, 23 במרץ, נערך דיון בכנסת בו הוחלט על הקמת שש ועדות כנסת זמניות, ביניהן ועדת הקורונה, שבראשותה עמד ח"כ עפר שלח.
מחאת הדגלים השחורים נמשכה גם בחודשים אפריל ומאי.
במקביל, פעלו ארגונים אחרים במהלך המחאה נגד בנימין נתניהו (2020).
התערבות בג"ץ בשלב זה בעבודת הכנסת, עוררה טענות מצד הימין לגבי פגיעה בדמוקרטיה ופגיעה בעקרון הפרדת הרשויות.
ב-20 במרץ הממשלה אישרה פה אחד את התקנות לשעת חירום המגבילות התקהלות אזרחים.
לצד המגבלות שהוטלו על תנועת אזרחים שלא לצורך, אחת ההחרגות להגבלות הייתה הפגנה.
ב-2 באפריל מנכ"ל משרד הבריאות, משה בר סימן טוב, אישר תקנות חדשות המגבילות הפגנות לקבוצות של עשרה אנשים, בלי אישור הממשלה, כאשר הוא מצביע על משרד המשפטים כגורם המכריע.
לפי ברק רביד, ראש הממשלה נתניהו תמך בחופש ההפגנה.
לפי הדיווחים דרשה הקואליציה לקבל זכות וטו ב, בניגוד לנוהג הקיים, דרישה שעיכבה את מציאת הפשרה בין הצדדים.
דרישה נוספת שעלתה במשא ומתן, הייתה פסקת התגברות שתמנע מבג"ץ להתערב במקרה של פסיקה כנגד נתניהו.
אריה דרעי, יושב ראש סיעת ש"ס הציע לעבור לשיטת בחירות ישירות לראשות הממשלה אך ההצעה לא התקבלה.
נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין הציע את 'מתווה הנבצרות' שלפיו תוקם ממשלת אחדות, ונתניהו יעביר את סמכויותיו לגנץ עם פתיחת משפטו אך הצדדים לא הגיעו להסכמה על ההצעה.
ב-13 במרץ 2020 קרא נתניהו להקמת ממשלה הדומה לממשלת ישראל השלוש עשרה, אחריו פרסמו שר הביטחון נפתלי בנט ויו"ר מפלגת גשר אורלי לוי אבקסיס קריאה דומה.
לילה לאחר מכן שוחחו נתניהו וגנץ בניסיון להקמת ממשלת חירום.
הנשיא ראובן ריבלין קידם הקמת ממשלת אחדות, לפחות כממשלת חירום זמנית שתתפקד מספר מוגבל של חודשים, ולאחר סיום המשבר "נמשיך מאותה נקודה".
ב-26 במרץ 2020 נבחר בני גנץ לתפקיד יושב ראש הכנסת בתמיכת גוש הימין.
מהלך זה הביא להתפצלות יש עתיד – תל"ם ודרך ארץ (מפלגה) מרשימת כחול לבן וסלל את הדרך להקמת ממשלת ישראל ה-35 במבנה של ממשלת חילופים.
ב-16 באפריל 2020 הציע חבר הכנסת יאיר לפיד להקפיא את המשבר הפוליטי לכחצי שנה, לצורך התמודדות עם מגפת הקורונה.
אולם זמן קצר לאחר מכן הוקמה ממשלה.
הצעות נוספות שהועלו בציבור היו הוראת שעה שתוביל למינוי ראש ממשלה שאינו חבר כנסת לשנה.
הוצעה גם חקיקה שתוביל לבחירות במחוזות בחירה או לכך שראש הרשימה הגדולה יוכרז באופן אוטומטי כראש הממשלה, ללא צורך בהצבעת אמון בכנסת.
ב-19 באפריל 2021, לאחר סבב הבחירות הרביעי הציע אריה דרעי הצעת חוק על פיה יתקיימו בחירות ישירות לראשות הממשלה, בלי לפזר את הכנסת.
מאחר שלא הוקמה ממשלה ולא הועבר תקציב 2020, התנהל התקציב על פי חוק לפי התקציב הקודם (2019, אושר בכנסת באפריל 2018) עם קיצוץ רוחבי, מה שהביא לעצירת תקציבים לתחומים רבים כמו פיתוח תשתיות ומערכת הבריאות.
היעדר תקציב במשך שנתיים היה בין הגורמים לעיכוב בחתימה של עסקה בין ישראל וארצות הברית לאספקת מטוסי תדלוק שהכרחים לתקיפת באיראן.
כמו כן, לא מונו נציב שב"ס, מפכ"ל משטרה ופרקליט מדינה קבועים במשך זמן רב.
החל מאפריל 2021, לא מונה שר המשפטים באופן חריג בשל התנגדות נתניהו, מה שגרר צמצום משמעותי בהיקף הסמכויות של הקבינט המדיני-ביטחוני, ועדת השב"כ וקבינט הקורונה.
בנוסף, נתניהו עיכב את מינויים של 35 שגרירים וקונסולים לנציגויות ישראל בעולם.
ב-28 באפריל מונה שר משפטים לאחר עימותים שהדרדרו למשבר חוקתי.
בנובמבר 2021 אושר תקציב מדינה חדש.
כמחאה על המשבר הפוליטי קמה מחאת הדגלים השחורים, שקראה לבחור לכנסת יושב ראש חדש, להקים את ועדות הכנסת, ולהכניס תיקונים לחוק שיבטיחו שאדם שמואשם בפלילים לא יוכל להיבחר לראשות הממשלה.
הנחיות ההתקהלות עקב משבר הקורונה במידה רבה הפריעו לקיום המחאה, אם כי ההנחיות התירו הפגנות.
חברת דירוג האשראי מודי'ס הזהירה כי המשבר הפוליטי עלול להביא להורדת דירוג האשראי של ישראל.
על המשבר נעשו תוכניות סאטירה שונות.
ב-27 בפברואר 2020 הועלה לערוץ היוטיוב של כאן 11 הסרטון "מה אם ניתקע לנצח בבחירות" שכתב והלחין תמיר בר.
כמו כן בתוכנית ארץ נהדרת הוציאו את השיר "גוררים אתכם לעוד בחירות", ואת המערכון "שאולי ומלחמת האזרחים" בו דמותו של שאולי מציעה את הרעיון כי הפתרון לפלונטר הפוליטי הוא מלחמת אזרחים.
בתאוריה הקינטית של הגזים, המשוואה הקינטית של לנדאו היא משוואת טרנספורט, המתארת חלקיקים טעונים בגבול הדליל המבצעים התנגשויות קולון בפלזמה.
המשוואה פורסמה על ידי לב לנדאו ב-1936 כתיקון למשוואת בולצמן עבור אינטראקציית קולון.
בשילוב עם משוואת ולסוב, המשוואה נותנת את האבולוציה בזמן של המערכת, ולכן מהווה מודל קינטי חשוב בתורת הפלזמה.
עבור פונקציית התפלגות של חלקיק אחד, , המשוואה נתונה על-ידי:
הקבוע מתקבל על-ידי אינטגרציה על הפוטנציאל התוך-מולקולרי :
יש לשים לב כי עבור הרבה פוטנציאלים תוך-מולקולריים (דוגמה נפוצה היא כאשר ) הביטוי עבור מתבדר.
לנדאו מתמודד עם בעיה זו על-ידי קטיעת האינטגרל עבור זוויות קטנות וגדולות.
המשוואה בנמצאת בשימוש למידול של פלזמה במכניקה סטטיסטית ופיזיקת חלקיקים.
לכן, נעשה בה שימוש נרחב במחקר של פלזמה בכורים תרמו-גרעיניים.
המשוואה ותכונותיה נחקרו לעומק על-ידי אלכסנדר בובילב.
הפיתוח הראשון של משוואה נתון במאמר המקורי של לנדאו כאשר הרעיון הוא כדלקמן:
נתבונן בגז הומוגני במרחב המורכב ממסות נקודתיות המתוארת על-ידי .
נבחר פוטנציאל כך ש- פוטנציאל קולון, , ו- הוא רדיוס דביי.
נציב את הפוטנציאל בתוך איבר ההתנגשות במשוואת בולצמן ונפתור עבור האיבר האסימפטוטי הראשי בגבול .
הפיתוח הפורמלי הראשון מתוך היררכיית BBGKY פורסם לראשונה ב-1946 על-ידי ניקולאי בוגוליובוב.
ב-1957, המשוואה פותחה בנפרד על-ידי מרשל רוזנבלות.
נפתור את משוואת פוקר פלאנק תחת חוק ריבוע ההפכים לקבלת:
צורת פוקר-פלאנק של המשוואה נמצאת בשימוש בעיקר לטובת נוחות בחישובים נומריים.
תיקון יחסותי של המשוואה פורסמה על-ידי גרש בודקר וספרטק בלייב ב-1956.
עבור חלקיקים יחסותיים בעלי תנע ואנרגיה , המשוואה מקיימת:
כאשר הקרנל נתון על-ידי כך שמתקיים:
גרסה יחסותית למשוואה נחוצה שכן חלקיקים בפלזמה חמה מסוגלים להגיע למהירות הקרובות למהירות האור.
המשולש הישר של פרמה הוא שמה של הוכחת אי-קיום בתורת המספרים, שפורסמה בשנת 1670 יחד עם יצירותיו של פייר דה פרמה, זמן קצר לאחר מותו.
זו ההוכחה השלמה היחידה הידועה לנו שכתב פרמה.
יש לה כמה ניסוחים שווים, שאחד מהם נאמר (אך לא הוכח) כ-450 שנה לפני פרמה, בשנת 1225 על ידי פיבונאצ'י.
משולש ישר-זווית במישור האוקלידי שכל שלושת אורכי הצלעות שלו הם מספרים רציונליים לא יכול להיות בעל שטח שהוא הריבוע של מספר רציונלי.
השטח של משולש ישר-זווית רציונלי נקרא מספר קונגרואנטי, כך שאף מספר קונגרואנטי מרובע.
משולש ישר-זווית וריבוע עם שטחים שווים לא יכולים להיות בעלי מידה משותפת בכל צדדיהם.
אין שני משולשים ישרי זווית פיתגוריים שבהם שתי הרגליים של משולש אחד הן הרגל והיתר של המשולש השני.
באופן מופשט יותר, כתוצאה מכך לגבי משוואות דיופנטיות (פתרונות שלמים או מספרים רציונליים למשוואות פולינומיות), היא שווה ערך לאמירות ש:
אם שלושה מספרים ריבועיים יוצרים סדרה חשבונית, הרי שהפער בין מספרים עוקבים בסדרה (הנקרא הפרש או קונגרואום) אינו יכול להיות בעצמו ריבועי.
הנקודות הרציונליות היחידות בעקומה האליפטית הן שלוש הנקודות הטריוויאליות עם ו .
למשוואה מהמעלה הרביעית אין פתרון שלם שאינו אפס.
תוצאה מיידית של הניסוח האחרון לעיל היא שאין פתרון בשלמים למשוואה , וזהו אם כן המקרה הראשון שהוכח של המשפט האחרון של פרמה.
שטחים של משולשים ישרי זווית
מכיוון שהקונגרואה הם מספרים שהם בדיוק פי ארבעה מהשטח של שלשה פיתגורית, והכפלה בארבע אינה משנה את תכונת הריבועית, קיומו של קונגרום מרובע מקבילה לקיומו של שלשה פיתגורית עם שטח ריבועי.
גרסה זו של הבעיה נוגעת להוכחת פרמה: הוא מראה שאין משולש כזה.
בהתחשב בבעיה זו, פרמה לא קיבל השראה מפיבונאצ'י אלא ממהדורה של אריתמטיקה מאת דיופנטוס, שפורסמה בתרגום לצרפתית בשנת 1621 על ידי קלוד גאספר בשה דה מזריאק.
ספר זה תיאר משולשים ישרי זווית מיוחדים אשר בשטחים שלהם היו צורות הקשורות לריבועים, אך לא התייחס למקרה של שטחים שהם עצמם ריבועיים.
לפיכך, הפתרון של שווה לקיומו של קונגרום מרובע.
אבל, אם למשפט האחרון של פרמה הייתה דוגמה נגדית במעריך , פתרון שלם למשוואה , ואז ריבוע אחד משלושת המספרים בזוגמה הנגדית ייתן שלושה מספרים הפותרים את המשוואה .
לכן ההוכחה של פרמאט כי אין למשולש פיתגורס שטח מרובע מרמזת על נכונות של מקרה המעריך- של המשפט האחרון של פרמה.[7]
ניסוח שווה ערך אחר של אותה בעיה כולל מספרים קונגריואנטיים, המספרים שהם שטחים של משולשים ישרי זווית שכל שלוש הצלעות שלהם הם מספרים רציונליים .
על ידי הכפלת הצלעות במכנה משותף, כל מספר תואם עשוי להפוך לשטח של משולש פיתגורי, ומכאן יוצא שהמספרים הקונגרואנטיים הם בדיוק המספרים הנוצרים על ידי הכפלת קונוגרום בריבוע של מספר רציונלי.
לכן, קיומו של קונגרום מרובע מקביל לאמירה כי המספר 1 אינו מספר קונגרואנטי.
דרך גאומטרית נוספת לקביעת ניסוח זה היא שלא ייתכן כי ריבוע (הצורה הגאומטרית) ומשולש ישר-זווית יהיו שני שטחים שווים וכל הצלעות תואמות זו לזו.[10]
צורה מקבילה נוספת של משפט פרמה כוללת עקומה אליפטית המורכבת מנקודות אשר הקואורדינטות הקרטזיות מקיימות את המשוואה:הנקודות (1,0−), (0,0) ו- (1,0) מספקות פתרונות ברורים למשוואה זו.
משפט פרמה שקול לאמירה כי אלה הנקודות היחידות בעקומה שעבורן ו הם רציונליים.
באופן כללי יותר, המשולשים ישרי הזווית עם צלעות רציונליים ושטח מתאימות אחד לאחד עם הנקודות הרציונליות עם קואורדינטת חיובית על העקומה האליפטית .
במהלך חייו אתגר פרמה מתמטיקאים אחרים שיוכיחו את אי-קיומו של משולש פיתגורי עם שטח ריבועי, אך לא פרסם את ההוכחה בעצמו.
עם זאת, הוא כתב הוכחה בעותק שלו של "אריתמטיקה" (של דיופנטוס), אותו העתק שבו כתב שהוא יכול להוכיח את המשפט האחרון של פרמה.
בנו של פרמה קלמנט-סמואל פרסם מהדורה של ספר זה, הכולל את הערות השוליים של פרמה עם הוכחת משפט המשולש ישר-זווית, בשנת 1670.
ההוכחה של פרמה היא הוכחה על ידי נסיגה אינסופית.
הוא מראה כי מכל דוגמה של משולש פיתגורי עם שטח ריבועי ניתן להפיק דוגמה קטנה יותר.
מאחר שמשולשים פיתגוריים הם בעלי שטחים שלמים חיוביים, ולא קיים רצף יורד אינסופי של מספרים שלמים חיוביים, גם לא יכול להתקיים משולש פיתגורי עם שטח ריבועי.
בפירוט רב יותר, נניח שכן , , ו הם צלעותיהם השלמות של משולש ישר-זווית עם שטח ריבועי.
על ידי חלוקה בכל הגורמים המשותפים, ניתן להניח שהמשולש הוא פרימיטיבי [10] ומהצורה הידועה של כל השלשות הפיתגוריות הפרימיטיביות, אפשר להגדיר , , ו , שבאמצעותו הופכת הבעיה למציאת מספרים זרים ו (אחד מהם אי זוגי) כזה שהאזור הוא ריבועי.
כדי שמספר זה יהיה ריבוע, ארבעת הגורמים הליניאריים שלו , , , ו (שהם זרים) חייבים בעצמם להיות ריבועיים; נניח ו .
ו חייבים שניהם להיות אי-זוגיים, שכן בדיוק אחד מ אוֹ הוא זוגי והשני אי-זוגי.
לכן, שניהם ו הם זוגיים, ואחד מהם מתחלק ב-4. חלוקתם בשניים מייצרת עוד שני מספרים שלמים ו , שאחד מהם הוא אי זוגי לפי המשפט הקודם.
כי הוא ריבועי, ו הן רגלי משולש פיתגורס פרימיטיבי אחר ששטחו .
משום ש הוא עצמו ריבועי וש- הוא אי זוגי, הוא ריבועי.
לפיכך, כל משולש פיתגורס עם שטח ריבועי מוביל למשולש פיתגורס קטן יותר עם שטח ריבועי, המשלים את ההוכחה.
המשבר הפוליטי בתוניסיה היה משבר חוקתי ופוליטי מתמשך בתוניסיה בין נשיא תוניסיה, קייס סעיד לאספת נציגי העם, בראשות תנועת א-נהדה, שבסופו הורה הנשיא על פיזור אספת נציגי העם והממשלה התוניסאית.
צעדים אלה נחשבים בידי גורמים שונים להפיכה עצמית.
המשבר החל ב-25 ביולי 2021, לאחר שנשיא תוניסיה קייס סעיד פיטר את ראש הממשלה הישאם משישי והשהה את פעילות האספה של נציגי העם על ידי קריאת סמכויות חירום מסעיף 80 לחוקה התוניסאית.
החלטות הנשיא התקבלו בתגובה רעה, ונפתחה שורה של הפגנות כנגד תנועת א-נהדה, מצוקה כלכלית וזינוק במקרי הקורונה בתוניסיה.
יושב ראש הפרלמנט התוניסאי ומנהיג תנועת א-נהדה ראשיד אל-גנושי אמר כי פעולותיו של הנשיא הן פגיעה ביסודות הדמוקרטיה וקרא לתומכיו לצאת לרחובות במחאה.
הפגנות התקיימו בתוניסיה הן בעד והן נגד פעולותיו של הנשיא, ואילו הכוחות המזוינים הטוניסאים הביעו את תמיכתם במעשי הנשיא.
ב-26 ביולי פיטר סעיד גם את שר הביטחון איברהים ברטאג'י ואת שר המשפטים בפועל חסנה בן סלימאן.
הישאם משישי, ראש ממשלת תוניסיה לשעבר, טען כי יעביר את הכוח למי שיבחר הנשיא, בצעד שיכול להקל על המשבר.
הוא אמר שהוא ישרת את תוניסיה "מכל מקום".
סייד גם הודיע על עוצר של חודש אחד מ-26 ביולי עד 27 באוגוסט 2021.
ב-30 ביולי יאסין איארי, חבר פרלמנט ומבקר מוכר של הנשיא סעיד, נעצר בביתו על ידי כוחות הביטחון שעל פי הדיווחים לבשו בגדים רגילים.
השעיית הפרלמנט על ידי הנשיא סעיד ביטלה את חסיתונם של המחוקקים.
בהתאם לכך, גורם שיפוטי צבאי אמר כי איארי נכלא בשל עונש קודם בשנת 2018 שספג בגין ביקורת על הצבא.
מאוחר יותר באותו יום נעצר מאהר זיד, חבר פרלמנט נוסף, לאחר שנידון בשנת 2018 לשנתיים מאסר בגין העלבת הנשיא אל-באג'י א-סבסי.
ב-23 באוגוסט האריך סעיד את השעיית הפרלמנט, אף על פי שהחוקה קובעת שהפרלמנט יכול להיות מושעה לחודש בלבד, מה שעורר חששות בקרב חלק מהאנשים לגבי עתיד הדמוקרטיה במדינה.
ב-22 בספטמבר הוציא הנשיא סעיד צו המעניק לו סמכויות נשיאותיות מלאות עם פוטנציאל שינוי חוקת תוניסיה, הפיכתה לרפובליקה נשיאותית ואולי אף פיזור הפרלמנט.
מוקדם יותר באותו היום, שניים מחברי הפרלמנט, פייסאל טביני וסייפדין מכלוף נעצרו ונכלאו.
ב-29 בספטמבר מינה הנשיא סעיד את נג'לא בודן רמדאן לראשת ממשלה.
היא ראשת הממשלה הראשונה בתוניסיה ובעולם הערבי.
המשולש האדום הוא שטח ימי בצורת משולש השוכן באוקיינוס השקט מול חופי צפון קליפורניה, והוא אזור מועד ביותר לתקיפות כרישים.
הקודקוד הצפוני של המשולש ממוקם במפרץ בודגה , צפונית לסן פרנסיסקו.
קודקודו המערבי הוא באיי פאראלון וקודקודו הדרומי הוא באזור מפרץ מונטריי.
הכריש שנוכח במשולש בכמויות הגדולות ביותר הוא עמלץ לבן.
נוכחות כרישים באזור המשולש האדום נחקרת כבר מ-1999, אז גילו כי הכרישים במשולש אינם זהים גנטית לעמלצים לבנים מאזורים אחרים באוקיינוס, כגון דרום אפריקה ואוסטרליה.
באזור המשולש ישנה כמות גדולה מאוד של כרישים ממינים שונים, משום שהוא מלא במינים רבים של יונקים ימיים, כגון פיל ים, פוקת המפרץ, אריות ים ולוטרת הים, המהווים את מזונו.
אוכלוסיית העמלצים הלבנים נוטה להתקבץ קרוב לחופים בסתיו, ובדצמבר הם נעים לכיוון האזורים העמוקים יותר של האוקיינוס.
כרישים לבנים מבוגרים נוטים לעזוב את גבולות המשולש האדום במאי, ולשוב באוגוסט.
כ-38% מתוך תקיפות העמלצים הלבנים על בני האדם בארצות הברית מתרחשות בתוך גבולות המשולש האדום (כ-11% מכלל התקיפות ברחבי העולם).
המשולש שוכן באזור מפרץ סן פרנסיסקו, שחופיו מאוכלסים בכבדות, ואנשים רבים בו עוסקים בגלישת גלים, גלישת רוח, שחייה וצלילה, מה שגורם להגדלת מספר הנפגעים בידי כרישים.
המשובשים היא סדרת מדע בדיוני אמריקאית שיצרו דניס היטון ושלי אריקסן.
הסדרה עוקבת אחר שלושה מבוגרים צעירים הרודפים אחר המדען המטורף שהתעסק עם ה-DNA שלהם, וכתוצאה מכך סובלים מתופעות לוואי.
הסדרה עלתה לאקרנים בנטפליקס ב-8 בספטמבר 2022.
אבי, טילדה וחואן סובלים מתוצאות לוואי מפלצתיות של ניסוי שהשתבש, ומשלבים כוחות כדי לנסות למצוא את המדען שאחראי לכך – ותרופה למצב.
שלושה בני עשרים ומשהו, אבי, חואן וטילדה, הופכים למפלצות לאחר שעברו טיפול גנטי ניסיוני.
השלישייה מחליטה לאחר מכן לרדוף אחר ד"ר אלכס סרקוב, המדען האחראי לשינוי הגנטי שלהם, ולהכריח אותו להפוך אותם שוב לאנושיים.
אליהם מצטרפת ד"ר סידני בורק, מדענית שמסייעת להם בחיפושיהם.
איטליה ריצ'י בתור ד"ר סידני בורק
מורגן טיילור קמפבל בתור טילדה ובר
ריהאנה ג'אגפאל בתפקיד אבי סינג
איניאקי גודוי בתור חואן רואיז
ריס ניקולסון בתור ד"ר אלכס סרקוב
סלינה מרטין בתור האנה מור
קירה זגורסקי בתור איזבל פינץ'
ב-16 באפריל 2021 אישר שירות הזרמת המדיה נטפליקס להפקה להפיק סדרה המורכבת מעשרה פרקים.
התוכנית נוצרה על ידי דניס היטון ושלי אריקסן, שצפויות להפיק בפועל לצד צ'אד אוקס ומייקל פריסלב.
הסדרה מבססת את כוחות הדמויות הראשיות על של יצורים אגדיים, כמו הבאנשי, הסוקובוס והצ'ופקברה.
עם ההכרזה על הזמנת הסדרה, לוהקו איטליה ריצ'י, מורגן טיילור קמפבל, ריאנה ג'פאל, אינאקי גודוי, ריס ניקולסון, סלינה מרטין וקירה זגורסקי לתפקידים בסדרה.
המשבר הפוליטי באיטליה ב-2022 היה אירוע פוליטי באיטליה שהחל ב-14 ביולי 2022. המשבר החל בעקבות הכרזתו של ג'וזפה קונטה, מנהיג תנועת חמשת הכוכבים וראש ממשלת איטליה לשעבר, כי תנועתו תמשוך את תמיכתה בממשלת האחדות הלאומית של מריו דראגי בשל הצעת חוק הנוגעת לתמריץ כלכלי כדי להילחם במשבר האנרגיה והכלכלה המתמשך.
הממשלה נפלה שבוע לאחר מכן כאשר חמשת הכוכבים, הליגה הצפונית ופורצה איטליה לא השתתפו בהצבעת האמון בממשלה.
ב-14 ביולי, אף על פי שניצח בהצבעת האמון, ראש הממשלה דראגי הגיש את התפטרותו, אשר נדחתה על ידי הנשיא סרג'ו מטרלה.
ב-21 ביולי, דראגי התפטר שוב לאחר שהצבעת אמון חדשה בסנאט לא הצליחה לעבור ברוב מוחלט, בעקבות העריקות של חמשת הכוכבים, הליגה הצפונית ופורצה איטליה.
הנשיא מטרלה קיבל את התפטרותו של דראגי וביקש מדראגי להישאר בתפקידו כדי לטפל בענייני המדינה השוטפים.
בחירות בזק הוכרזו ל-25 בספטמבר 2022.
הבחירות הכלליות ב-2018 יצרו פרלמנט תלוי.
מיוני 2018 עד ינואר 2021, הפוליטיקאי העצמאי ג'וזפה קונטה כיהן כראש ממשלה בשתי ממשלות שונות, אחת נתמכה על ידי קואליציה ימנית והשנייה נתמך על ידי קואליציית מרכז-שמאל.
בינואר 2021, מתאו רנצי, מנהיג איטליה ויוה, הסיר את תמיכתו בממשלתו של קונטה, מה שגרם לנפילת הממשלה.
לאחר התייעצויות, הנשיא סרג'ו מטרלה מינה את מריו דראגי, בנקאי ונשיא הבנק המרכזי האירופי לשעבר, להוביל ממשלת אחדות לאומית שהורכבה מחמשת הכוכבים, הליגה הצפונית, המפלגה הדמוקרטית, איטליה ויוה, פורצה איטליה ותנועת סעיף 1.
במהלך 2022 עלו שמועות על הסרת התמיכה של חמשת הכוכבים בממשלת האחדות הלאומית, כולל האשמות שדראגי מתח ביקורת אישיות על קונטה וביקש ממייסד התנועה, בפה גרילו, להחליף אותו.
קונטה ביקר לעיתים קרובות את המדיניות הכלכלית של הממשלה, במיוחד בנוגע לתוכנית הכנסה לאזרחים, הבטחת הכנסה מינמלית לאזרחים איטלקים החיים מתחת לקו העוני, כמו גם לתוכנית הסופרבונוס 110%, זיכוי מס בנייה של עד 110%, שניהם הונהגו על ידי ממשלותיו של קונטה.
יתרה מכך, המתיחות בנוגע לסיוע הצבאי לאוקראינה בעקבות הפלישה הרוסית למדינה בפברואר גרמה גם לפילוג בתוך חמשת הכוכבים, כאשר שר החוץ לואיג'י די מאיו, שעזב את התנועה ביוני 2022, הקים מפלגה פוליטית משלו, ביחד לעתיד, כתגובה לביקורת של קונטה על משלוח נשק לאוקראינה.
ב-12 ביולי, דראגי הצהיר כי יתפטר אם תנועת חמשת הכוכבים תסיר את תמיכתה בממשלה.
במהלך מסיבת עיתונאים ב-13 ביולי 2022, הודיע קונטה כי תנועת חמשת הכוכבים תימנע במהלך הצבעת האמון על הצו לסיוע כלכלי, הצעת חוק ממשלתית שנועדה להענק תמריץ בן 23 מיליארד אירו כדי לעזור לאיטליה להתמודד עם המשבר הכלכלי והאנרגטי שנגרם על ידי מגפת הקורונה והסכסוך האוקראיני-רוסי.
קונטה טען כי חבילת הסיוע הכלכלית למשפחות ועסקים קטנים שהוצעו על ידי הממשלה "אינה מספיקה כדי להתמודד עם משבר יוקר המחיה".
הצו כלל גם פרויקט לבניית מפעל הפיכת פסולת לאנרגיה ברומא, שספג ביקורת מקונטה ומפלגתו, שראו בו מסוכן לסביבה.
ב-14 ביולי אושר הצו על ידי הסנאט של הרפובליקה ברוב של 172 קולות, הרבה מעל הרף הדרוש להשגת רוב.
נציגי חמשת הכוכבים עזבו את הסנאט במהלך ההצבעה.
אף על פי שלא הסירה רשמית את תמיכתה בממשלה, מהלך זה נחשב לאופוזיציה ברורה למדיניות הממשלה, ולמעשה יצר משבר פוליטי בממשלתו של דראגי.
בעקבות הימנעות תנועת חמשת הכוכבים, התייעץ דראגי עם הנשיא מטרלה בנוגע למשבר.
לאחר מספר שעות הגיש דראגי את התפטרותו מתפקידו כראש ממשלה, אך ההתפטרות נדחתה באופן מיידי על ידי הנשיא.
בהצהרה רשמית שפרסמה לשכת הנשיא, הזמין מטרלה את ראש הממשלה לנאום בפני הפרלמנט האיטלקי כדי להסביר את המצב הפוליטי שהתערער לאחר ההצבעה בסנאט.
ב-14 ביולי, מפלגת ליגה הביעה גם היא את רצונה לבחירות בזק, בעוד שהמפלגה הדמוקרטית התחייבה למנוע את פירוק הממשלה.
ב-16 ביולי שלחו 11 ראשי עיריות מכתב לדראגי וביקשו ממנו לחזור בו מהתפטרותו ולהישאר בתפקידו כראש ממשלה; עד 19 ביולי גדל המספר לכמעט אלפיים ראשי ערים.
ב-20 ביולי נאם דראגי בסנאט, חזר והדגיש את תמיכתו באיחוד האירופי, נאט"ו ואוקראינה, ואמר כי הכרחי להביא לידי ביטוי את הרפורמות הכלכליות והמשפטיות שביצעה ממשלתו.
הוא גם הצהיר שהוא מחויב לחלוטין להשקיע יותר באנרגיה מתחדשת ובפרויקטים ידידותיים לסביבה.
הוא ביקש מהסנאטורים לשים בצד את המחלוקות ביניהם ולהבטיח את יציבותה של ממשלתו.
לאחר דיון בסנאט, הממשלה ביקשה הצבעת אמון.
מפלגות ליגה ופורצה איטליה הודיעו כי יצביעו יחד עם האחים של איטליה וחמשת הכוכבים נגד הממשלה, ואמרו כי בעקבות סירובה של חמשת הכוכבים להשתתף בהצבעת האמון ביום חמישי הקודם, הרוב יהיה קטן מכדי שהממשלה תהיה יציבה.
בשל קואליציית המרכז-ימין והצנעות חמשת הכוכבים, הממשלה זכתה בהצבעת האמון ל95 קולות בהצבעה מול 38 נגד, ולא השיגה רוב מוחלט.
לאחר ההצבעה עזבו השרים מריסטלה גלמיני (השרה לעניינים אזוריים) ורנאטו ברונטה (שר המינהל הציבורי) את פורצה איטליה.
דראגי הגיש את התפטרותו שוב למחרת ההצבעה.
הנשיא מטרלה קיבל את התפטרותו וביקש ממנו להישאר בתפקיד על מנת לטפל בענייני המדינה השוטפים.
ב-21 ביולי פיזר מטרלה את הפרלמנט באופן רשמי, והוכרזו בחירות בזק ל-25 בספטמבר 2022.
המשבר הפוליטי באקוודור הוא מצב משבר חוקתי אליו נקלעה אקוודור החל מ-17 במאי 2023, כתוצאה מהליך הדחה נגד נשיא אקוודור, גיירמו לאסו.
תהליך ההדחה החל באספה הלאומית של אקוודור ב-9 במאי, ונמשך עד 17 במאי, כאשר לאסו פיזר את האספה הלאומית, והכריז על הקדמת הבחירות הכלליות .
ב-9 בינואר 2023 פרסם מגזין La Posta כתבה, שבה פורטו שחיתויות לכאורה בחברות ציבוריות בנשיאות דנילו קאררה דרואט , גיסו של הנשיא גיירמו לאסו.
בעקבות הפרסום, ב-18 בינואר 2023, הקימה האספה הלאומית של אקוודור ועדה כדי ל"אמת, צדק ומאבק בשחיתות" בתיק השחיתות נגד לאסו.
לאחר חקירות, הוצג דו"ח לא מחייב שאיפשר לאספה לפתוח בהליכי הדחה נגד הנשיא ב-4 במרץ 2023.
מקורבו של דנילו קררה, איש העסקים רובן צ'רס, שנחשב לעד מפתח בתיק, נרצח בתחילת אפריל 2023. למרות שקררה לא החזיק בתפקיד רשמי בממשל לאסו, כמה פקידים לשעבר טענו שהוא מייעץ לנשיא ודמות חזקה בארמון הנשיאות.
הוא ליווה את לאסו בנסיעתו לוושינגטון בדצמבר 2022. ב-24 בפברואר, הודיע התובע הכללי של אקוודור על פתיחת חקירה חדשה בנוגע לחשד כי לאסו לחץ על מפקד משטרת המדינה ומפקח הסמים להסתיר דו"ח חקירה על קשריו של צ'רס לזירת סחר בסמים.
תהליך ההדחה החל ב-16 במרץ, וב-29 במרץ אישר בית המשפט לחוקה של אקוודור את האישום במעילה נגד לאסו, אך דחה את שני האישומים בשוחד.
ה-BBC ציין כי מאחר ש-88 מחוקקים הצביעו בעבר בעד משפט ההדחה, המשמעות היא שלאסו עמד בפני האפשרות להדחה מהשלטון.
ב-16 במאי 2023, האספה הלאומית של אקוודור החלה באופן רשמי בהליכי הדחה נגד לאסו.
במהלך עדותו, לאסו טען שהליכי ההדחה מונעים ממניעים פוליטיים.
אולם למחרת, לאסו פיזר את האספה הלאומית, תוך שהוא מפעיל את הצעד החוקתי המכונה muerte cruzada והאשים את המחוקקים שדחפו להדחתו ב"ערעור יציבות הממשלה".
במהלך התקופה שלפני הבחירות, לאסו ישלוט באקוודור לפי הצו.
באותו יום הורה לאסו על מיליטריזציה של בית המחוקקים בקיטו, תוך מניעת גישה לעובדים ולחברי האספה הלאומית לבניין, לאחר שתכננו להמשיך לדון בהדחתו של הנשיא.
זו הייתה הפעם הראשונה שבה נשיא אקוודור השתמש באמצעי חוקתי זה כדי להימנע מהדחה.
באותו יום שבו פיזר את הפרלמנט, הוציא לאסו צו המפחית מסים למעמד הביניים במדינה.
אולם זה ספג ביקורת חריפה.
הוא הצדיק את הפעלת הצעד החוקתי בכך שהוא הפתרון הטוב ביותר ואמר שהוא רוצה לתת לעם האקוודור את "הכוח להחליט" על עתידה של המדינה בבחירות הקרובות.
הקונפדרציה של הלאומים הילידים של אקוודור גינתה את מעשיו של לאסו ואיימה במחאה, בעוד שדובר משרד ההגנה הלאומי של אקוודור אמר שהם יטפלו בכל מחאה אלימה.
פרשנים ציינו כי חלק גדול מכוחות הצבא והמשטרה במדינה תמכו בצו של לאסו והגנו עליו.
ב-18 במאי, כמה מחברי האספה הלאומית שהודחו בעקבות צו של לאסו, גינו אותו בפומבי והטילו ספק בכשירות החוקתית שלו, משום שהמדינה לא עמדה בפני משבר דחוף בזמן הוצאת הצו.
נשיא האספה לשעבר, וירג'יליו סקיצ'לה , הגיש תביעה לבית המשפט לחוקה נגד הצו של לאסו.
באותו יום, השר הנרי קוקאלון הגן על מעשיו של לאסו, ואמר שיש לו את הסמכות החוקתית להפעיל את הצו.
מועצת הבחירות הלאומית של אקוודור התכנסה כדי להכין את הבחירות שהוכרזו.
במסיבת עיתונאים אמרה נשיאת המועצה, דיאנה אטאמאינט, כי הסיבוב הראשון של הבחירות יתקיים ב-20 באוגוסט ואם יהיה סיבוב חוזר, הוא יתקיים ב-15 באוקטובר, והנשיא החדש ייכנס לתפקיד בנובמבר 2023. בעקבות הצו של לאסו, סגן הנשיא לשעבר אוטו זוננהולצנר וחבר הפרלמנט לשעבר פרננדו וייאביסנסיו הכריזו על מועמדותם לנשיאות.
ב-9 באוגוסט, פרננדו וייאביסנסיו, אחד המועמדים לנשיאות, נורה למוות על ידי מתנקש בתום עצרת בחירות, לאחר שדיבר בה על עקירת השחיתות מהשלטון והמלחמה נגד קרטלח הסמים וארגוני הפשע במדינה.
הנשיא לשעבר רפאל קוראה כינה את הצו הנשיאותי של לאסו "לא חוקי" ואמר ש"ברור שאין מהפך פנימי", כפי שטען הנשיא.
"בכל מקרה, זו הזדמנות מצוינת לשלוח את לאסו, ממשלתו והמחוקקים שלו מהתפקיד".
הנשיא לשעבר לנין מורנו ביקש שקט במפלגתו כדי למנוע חזרה של תוצאות הבחירות המקומיות בפברואר 2023 , שבהם ניצחה מפלגתו של קוראה.
הוא גם קרא ל"אחדות מול התרחיש הפוליטי והחברתי הלא ברור שחווה אקוודור".
ראש עיריית גואיאקיל לשעבר אמר כי פעולתו של לאסו בהפעלת "Muerte Cruzada" היא "בלתי חוקתית, ללא השפעה משפטית, בעייתית ודיקטטורה במסווה".
: הנשיא לשעבר אבו מוראלס מתח ביקורת על לאסו על כך שהפעיל את הצו בכדי להימנע מ"העמדה לדין על שחיתות" ושאל מדוע לאסו היה מסוגל להישאר בתפקידו, בעוד שנשיא פרו לשעבר פדרו קסטיו הועמד לדין על דבר דומה.
: הממשלה הביעה תקווה שהמשבר ייפתר באמצעות "מנגנונים דמוקרטיים ומוסדיים בחוקה, תוך שמירה קפדנית על שלטון החוק וכבודו".
: הנשיא אנדרס מנואל לופס אוברדור קיווה שהבחירות הכלליות הקרובות יספקו פתרון למשבר.
: משרד החוץ הפרואני הצביע על תמיכה בלאסו וכי הנשיאה דינה בולוארטה תומכת ב"תהליך הדמוקרטי של הרפובליקה של אקוודור".
: מחלקת המדינה של ארצות הברית ציינה שארצות הברית "תומכת במוסדות הדמוקרטיים באקוודור".
המשוטט הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2010 בכתיבה ובימוי של אבישי סיון, עם עמרי פירר ועלי נאסר בתפקידים הראשיים.
העלילה היא על תלמיד ישיבה, ילד יחיד להורים חוזרים בתשובה, שמוצא מפלט למחשבותיו בשיטוטיו דרך בתי כנסת, חדרי מיון וסמטאות נטושות.
מרבית הסרט מתאר את שיטוטיו, כמעט ללא דיאלוג.
הסרט הוצג בפסטיבל קאן 2010 (מסגרת "שבועיים של במאים") ובפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בוורשה 2010.
הסרט זכה בפרס על סרט הביכורים (אבישי סיון) ועל הצילום (שי גולדמן) בפסטיבל הקולנוע ירושלים 2010.
יצחק (עמרי פירר) הוא בחור ישיבה בן 19, בן יחיד להורים ששחזרו בתשובה.
בערב שבת הוא חש בכאבים עזים במתנו.
אביו נתן (עלי נאסר) מוביל אותו למונית שנוסעת לבית חולים בעוד הוא הולך ברגל.
בבדיקות מתגלה כי הוא סובל מאבני כליה וכי עליו לשתות הרבה.
הרופא (רמי ברוך) מגלה לו כי יש לו וריקוצלה על האשך וכי עליו לעבור ניתוח להסרתו היות שזה פוגע בפוריות שלו.
הדבר מגביר את מצוקתו הנפשית של יצחק.
הוא גם מגלה כי אביו היה בעבר עבריין וכי אמו הייתה שוטרת שבעבר עזרה לו ואז הם חזרו ביחד בתשובה והתחתנו.
יצחק הולך לכותל המערבי ומטמין בין האבנים פתק עליו כתב לאלוהים שלא יכעס על אביו...
יצחק עובר בדיקת זרע ואחר כך מנותח בבית החולים.
כעת אביו מחפש לו שידוך.
הוא נפגש עם המשודכת (רינת מטטוב), קונה לה גלידה אך הם כמעט לא מוציאים מילה כל הפגישה.
יצחק מיואש, הוא לובש בגדים חילוניים ופוגש בזונה מזדקנת (עדי קפלן) אך הוא לא מוכן להשתמש בקונדום והיא מגרשת אותו.
הוא ממשיך לשוטט בסמטאות ונתקל בבחורה שתוייה או מסוממת (תמי ברק), שמדדה בקושי והוא עוזר לה לעלות לדירתה ושם כופה את עצמו עליה במה שנראה כמו אונס.
הוא נבהל וממהר למשטרה כדי להסגיר את עצמו אבל היומנאי (צחי גראד) עסוק מידי ולא מתפנה לטפל בו.
יצחק חוזר אבל וחפוי ראש לבית הוריו.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותעמרי פירריצחקעלי נאסרנתןרונית פלדתמרההאמארינת מטטובמשודכתרמי ברוךרופאשני בן חייםדפנהאיתמר גלוקסמןאליעזרבחור ישיבהצחי גראדמארקשוטרעדי קפלןזונהתמי ברקבליינית
המשבר העולמי הוא חיבור של וינסטון צ'רצ'יל, שעוסק במלחמת העולם הראשונה ופורסם בשישה כרכים (חמישה כרכים ממוספרים, כאשר כרך III פורסם בשני חלקים).
החיבור פורסם בין השנים 1923–1931, וכולל תמות שצ'רצ'יל פיתח מאוחר יותר בחיבורו "מלחמת העולם השנייה".
המשבר העולמי ניחן בגישה אנליטית.
בחלקים מסוימים מספק החיבור הצדקה לתפקודו של צ'רצ'יל במלחמה.
צ'רצ'יל טען שאין לקרוא את החיבור כתיאור היסטורי של המלחמה, אלא כ"תרומה להיסטוריה שיש לשים אליה לב יחד עם חיבורים אחרים".
הביוגרף האמריקני, ויליאם מנסצ'סטר, כתב שהספר הוא "יצירת המופת" של צ'רצ'יל, שהוא ניחן ב"כתיבה מרהיבה", ושנוכחותו של המחבר במוקדים קבלת ההחלטות ובחזית, כמפקד, מעשירה את הספר.
ההיסטוריון הבריטי רוברט רודס ג'יימס כתב כי על אף כל הבעיות בחיבור, כיצירה היסטורית, "ודאי שראוי להחשיב את המשבר העולמי ליצירת המופת של צ'רצ'יל.
אחרי ספר זה, כל דבר אחר נדמה כאכזבה." הוא העיר בנוסף ש"הכתיבה הספרותית של צ'רצ'יל הפגינה מידה מסוימת של ירידה בשנות ה-30", וכי יצירותיו "מרלבורו" ו"היסטוריה של העמים דוברי האנגלית" נושאות אופי רטורי יותר לעומת "המשבר העולמי".
החדשות שכתב על אודות המלחמה נפוצו בכל רחבי לונדון; הוא בחר בעיתון "הטיימס" לפרסום הסדרתי, ולא במגזין "Metropolitan", ובזכות מקדמות שקיבל מהמוציאים לאור באנגליה ובאמריקה, סיפר לאורח בשנת 1921 כי הוא מתמוגג מהתחושה של כתיבה בשכר של חצי קרון למילה (לירה אחת על כל שמונה מילים).
הכותרת שנקבעה הייתה "המשבר העולמי", ולא "כוח ימי והמשבר העולמי" ("Sea Power and the World Crisis").
ג'פרי דוסון מהטיימס הציע את השם "הדו-חי הגדול" ("The Great Amphibian").שאלת זכויות היוצרים והשימוש במסמכים ממשלתיים חסויים עלתה על ידי בונאר לואו, אך סופרים אחרים – בהם פישר, ג'ליקו וקיצ'נר – כבר עשו שימוש במסמכים דומים בעת כתיבת זיכרונותיהם.
הכרכים הבאים פורסמו בזה אחר זה בין השנים 1923 ל־1931, על ידי ההוצאה לאור תורנטון באטרוורת' באנגליה, ו־Charles Scribner's Sons בארצות הברית.
המקדמות הראשונות (מהמוציאים האמריקנים) אפשרו לו לרכוש רולס־רויס חדשה באוגוסט 1921. בשנת 1922 רכש את צ'רטוול, בית כפרי גדול שנדרש לשיפוצים יקרים ולשיקום יסודי.
צ'רצ'יל ניצל את הספר להצדקת עמדותיו ופעולותיו, כגון בפרשת מסע הדרדנלים.
הביקורות היו בדרך כלל חיוביות, אך עמית אלמוני העיר: "וינסטון כתב ספר עצום על עצמו, וקרא לו המשבר העולמי." ארתור בלפור העיר בציניות: "אני קורא את האוטוביוגרפיה של צ'רצ'יל בתחפושת של תולדות היקום."
אף כי הספר נפתח לכאורה בשנת 1911 – כאשר צ'רצ'יל מונה לראש האדמירליות – הסקירה ההיסטורית מתחילה בשנת 1870, במלחמה הפרוסית-צרפתית, ומסתיימת בענייני טורקיה והבלקן.
צ'רצ'יל מתייחס לאיומי המלחמה של גרמניה בעקבות הכרת סרביה בסיפוחה של אוסטריה את בוסניה והרצגובינה בשנת 1908, שהובילו לשיחות בין המטות הכלליים של בריטניה וצרפת על פעולה משותפת במקרה של עימות.
לדבריו, "אלגסיראס הייתה אבן דרך בדרך אל ארמגדון" (עמ' 32–33).
גם בשנת 1911, בעקבות משבר אגאדיר ונוכחות צרפתית במרוקו, גרמניה הייתה "מוכנה להגיע עד לקצה התהום", והופתעה מתגובתה התקיפה של בריטניה (נאום Mansion House של לויד ג'ורג').
הספר כולל פרק על תכנון צי ה"דרדנוט" הבריטי, בהקשר למעורבותו הישירה של צ'רצ'יל.
אחריו באות סקירות על תחילת המלחמה בצרפת, על האדמירליות ועל פישר, ועל קרבות ימיים כמו קורונל והאיים המלווינים (פוקלנד).
הפרק האחרון מתמקד בהפגזת הערים הפתוחות הרטלפול, סקרבורו ווויטבי על ידי שייטת סיירות הקרב הגרמנית, שבמהלכה נהרגו כ־500 אזרחים.
הציבור הבריטי הגיב בזעם על מחדלי הצי, אך זה לא יכול היה להסביר את מחדליו מחשש לחשיפת מידע מודיעיני סודי.
צ'רצ'יל מתאר את 1915 כ"שנה רעה למען בעלות הברית", שמתחילה בקיפאון בחזית המערבית, עם אזכור מוקדם לטנקים ולעשן רעיל, ומסתיימת במסע הדרדנלים (גליפולי).
בהקדמה הוא מתלונן כי "עליי בלבד מבין כל הבכירים שהיו מעורבים, הוטל העונש – לא אובדן משרה, כי זו עניין פעוט – אלא קטיעה ושלילת שליטה דווקא בעת שמבצע גליפולי עוד היה תלוי ועומד".
הכרך נפתח בתיאור פיקוד בעלות הברית בראשית 1916, כאשר הצדדים שווים בכוחם ונערכים לעימות ממושך.
נידונים בו הקרבות בוורדן, יוטלנד, הסום, האסון הרומני, הדחת פוש וז'ופר לאחר הסום (כשניבל מחליף את האחרון כמפקד הצבא הצרפתי), וכן התערבותה של ארצות הברית.
פרק נפרד עוסק בבריטניה: תוכנית דרבי, חוק גיוס חובה, העיתונות, ומינויו של לויד ג'ורג' לראש הממשלה.
במהלך 18 החודשים הראשונים המתוארים בכרך זה, צ'רצ'יל היה מחוץ לממשלה ושירת כמפקד גדוד בחזית בפלנדריה (במקום שכונה "פלוגסטריט").