tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
זאת מכיוון שלכל מחשב ישנה כתובת בת 4 מספרים (כל אחד בטווח שבין 0 ל-255), כאשר בדרך כלל די בשני המספרים הראשונים כדי לקבל אינדיקציה ברורה על מיקום המערכת.
גם המספר האחרון משחק תפקיד ומספרים כמו 1 או 255 משמשים לעיתים קרובות כציון ל-Default gateway.
השימוש בארבעה מספרים בטווח שבין 0 ל-255 מייצר טווח תאורטי של מעל 4 מיליארד כתובות, טווח שנראה היה שלעולם לא ינוצל בשנים 1973–1981 בהם הוגדר הפרוטוקול.
אך עקב מדיניות מסירת כתובות מתירנית מצד אחד והצורך האמיתי בכתובות מצד שני, למעשה "נגמרו" טווחי הכתובות הפנויים עד כדי כך שחברת מיקרוסופט רכשה בשנת 2011 טווח כתובות של כ-666 אלף כתובות בסכום של 7.5 מיליון דולר מחברת נורטל שהוכרזה כפושטת רגל.
פרוטוקול ה-IP התחיל כחלק מפרוטוקול ה-TCP (דבר שכנראה מסביר מדוע רבים קוראים לפרוטוקול TCP/IP אף על פי שבפועל מדובר בפרוטוקולים שונים).
בגרסה 3 של ה-TCP הוחלט לפרק את הפרוטוקול לשתי שכבות בהתאם למודל השכבות של OSI, כאשר IP יהיה בשכבה 3 ו-TCP בשכבה 4. גרסה 4 של IP כללה שיפורים ביציבות של גרסה 3 והיא פעילה כשלושים שנה עד היום.
גרסה 5 הייתה ניסיון להוסיף תמיכה ביכולות העברת "סטרימינג" על גבי הפרוטוקול, בעיה שנפתרה במהלך הזמן בעזרת שיפור הביצועים של הרשת ובפועל גרסה 5 לא מומשה בצורה נרחבת, גרסה 6 משנה לחלוטין את הפרוטוקול ובפועל מדובר בפרוטוקול מקביל יותר מאשר שיפור גרסה.
הגרסה הנפוצה של הפרוטוקול היא גרסה 4. גרסה זאת עובדת עם כתובות באורך 32 סיביות, ועל כן מספקת באופן תאורטי מעל 4 מיליארד כתובות.
באופן מעשי המספר קטן בהרבה עקב קיום טווחים גדולים של כתובות שמורות.
עקב הכמות המוגבלת של כתובות IPv4 והגידול המתמשך בשימוש ברשת האינטרנט, מתמעטת כמות הכתובות הזמינות.
ב-3 בפברואר 2011 הוקצו טווחי הכתובות האחרונים על ידי הרשות המרכזית IANA.
גידולו המתמיד של האינטרנט והדרישה הגוברת והולכת לכתובות עבור כל ציוד קצה הביאו לפיתוח גרסה 6 של הפרוטוקול.
גרסה זאת עובדת עם כתובות באורך 128 סיביות.
מספר הכתובות הייחודיות שניתן לספק עם גרסה 6 הוא מעל 1038×3.4.
אף על פי שגרסה זו חדישה יותר, פרוטוקול IPv4 עדיין נפוץ יותר.
על פי נתוני גוגל, בתחילת שנת 2017 עמדה התפוצה העולמית של IPv6 על 12%-16%, כאשר התפוצה ביוון, גרמניה, בלגיה, וארצות הברית הייתה מעל 25%, עם שיא של למעלה מ-48% בבלגיה.
IRC (ראשי תיבות של Internet Relay Chat, בעברית: ממסר שיחוח מרשתת) הוא פרוטוקול המשמש לשיחה טקסטואלית ברשת האינטרנט.
השימוש העיקרי ב-IRC הוא לשיחות מרובות משתתפים, אך הוא מאפשר לקיים גם שיחות פרטיות.
את הפרוטוקול ניסח יארקו אויקארינן (Jarkko Oikarinen) ב־1988, והוא פיתח את התוכנה הראשונה שמימשה אותו, כתחליף לתוכנת MUT ששימשה לצרכים דומים עד אז.
השימוש הראשון בתוכנה החדשה נעשה ב־BBS בשם OuluBox בפינלנד.
התוכנה קנתה לעצמה פרסום בתקופת מסך הברזל, שבה היא שימשה להעברת הודעות בין ברית המועצות לבין העולם המערבי.
IRC הוא פרוטוקול שרת–לקוח ברמת שכבת התוכנה של מודל ה־OSI ושל ה־מודל ה־TCP/IP.
הוא משתמש ב-TCP להעברת המידע ברשת ובמידת הצורך גם ב־SSL כדי להצפין את תעבורת המידע.
תוכנות IRC נכתבו עבור מגוון פלטפורמות, לרבות Windows, יוניקס, לינוקס ו־Mac OS X.
מירנדה IM ו־Pidgin כוללים תמיכה בפרוטוקולי מסרים מיידיים רבים, וגם ב־IRC.
מוזילה כוללת גם תוכנת IRC.
מוזילה פיירפוקס כולל את אותה תוכנה כהרחבה בשם ChatZilla.
בפרוטוקול IRC שרתים יכולים להיות מחוברים ביניהם ביחד לרשת.
כל לקוח שמחובר לאחד השרתים ברשת יראה את אותם הדברים שרואה לקוח שמחובר לכל שרת אחר ברשת.
ישנן אלפי רשתות IRC ציבוריות.
Quakenet - הרשת הגדולה ביותר כיום.
IRCNet - הרשת השנייה בגודלה כיום, שרת ה - IRC הראשון irc.oulu.fi עדיין מחובר לרשת.
EFNet - איגדה במקור את רוב שרתי ה־IRC באינטרנט.
Freenode - רשת קטנה יותר אשר מיועדת לפרויקטים מבוזרים, כגון פרויקטי תוכנה חופשית.
OFTC - רשת נוספת לתמיכה בפרויקטי תוכנה חופשית.
כל משתמש מזוהה על ידי כינוי, שיכול להיות כמעט כל צירוף של תווי ASCII.
במקור לא הייתה כמעט שום הזדהות, למעט הסתמכות על פרוטוקול IDENT.
שרתים חדשים הוסיפו דרכי הזדהות שונות: אם כחלק מההתחברות, ואם כשרות הזדהות נפרד (NickServ - משתמש מיוחד שצריכים לשלוח לו הודעה עם הסיסמה).
עיקר התקשורת בפרוטוקול IRC היא שיחה בערוצים (channels.
נקראים גם חדרים - rooms).
כל משתמש יכול להיות במספר ערוצים בו־זמנית.
כל משתתף מקבל את כל ההודעות שנשלחות לערוץ (ולכן מתקבל הרושם של שיחה בחדר).
ברוב המקרים שם הערוץ מתחיל בסימן '#'.
מלבד שמו, יש לכל חדר שורת נושא אשר מתארת אותו בקצרה.
המשתמש הראשון שמנסה להיכנס לערוץ שלא קיים, יוצר אותו.
הוא גם מקבל הרשאות מפעיל (op, קיצור של operator).
הוא רשאי להעניק הרשאה זו לאחרים.
הוא רשאי גם לבעוט משתמשים אחרים מהערוץ (kick) או למנוע מהם להיכנס שוב (ban).
פעולות שנדרשות לעיתים כנגד טרולים.
Into Eternity (בתרגום חופשי: "אל תוך הנצח") היא להקת מטאל מתקדם קנדית שמשלבת בשיריה קטעי פרוג-מטאל טכניים שמזכירים את דרים ת'יאטר או סימפוני איקס עם קטעי דת' מטאל מלודי (כולל גראולינג).
Into Eternity הוקמה בשנת 1997 בידי טים רות', סקוט קראל וג'ים אוסטין.
בשנת 1999 הוציאה עם כריס קראל וכריסטופר מקדוגל אלבום באופן עצמאי, הקרוי על שם הלהקה - Into Eternity.
שנה לאחר מכן חתמה הלהקה עם חברת התקליטים Century Media והוציאה מחדש את אלבום הבכורה שלה.
בשנת 2001 הלהקה הוציאה את אלבומה השני, Dead or Dreaming, בו התחזק השילוב של הלהקה בין דת' מטאל לפרוגרסיב מטאל.
שילוב בא לידי ביטוי גם באלבומם Buried in Oblivion שיצא ב-2004 ואף התחזק ב-2006 עם יציאת האלבום The Scattering of Ashes שמכר מעל 2000 עותקים באמריקה בלבד כבר בשבוע הראשון ליציאתו.
במהלך קיץ 2007 חיממה הלהקה את להקת הפרוגרסיב מטאל דרים ת'יאטר במסע ההופעות שלהם.
אלבום הקונספט החדש של Into Eternity שנקרא The Incurable Tragedy יצא ב-25 באוגוסט 2008.
הלהקה משלבת מגוון סגנונות של מטאל, החל ממטאל מסורתי, ריפים ת'ראשיים, שירה גבוהה של פאוור מטאל ואף גראולים של בלאק מטאל ודת' מטאל.
הלהקה משלבת תיפוף מטאלי מהיר הכולל בלאסט ביטים.
שילוב זה גורם לסאונד שקשה להגדירו, אך ההגדרה הנפוצה ביותר ללהקה היא פרוגרסיב דת' מטאל.
סטיו בלוק (Stu Block) - סולן
ג'אסטין בנדר (Justin Bender) - גיטריסט
טים רות' (Tim Roth) - גיטריסט
טרוי בלייק (Troy Bleich) - באסיסט
סטיב בולוגנס (Steve Bolognese) - מתופף
כריס קראל (Chris Krall) - סולן
סקוט קראל (Scot Krall) - באסיסט
דניאל נרגאנג (Daniel Nargang) - גיטריסט
ג'ף סטורי (Jeff Storry) - גיטריסט
ג'ים אוסטין (Jim Austin) - מתופף
Invincible (בלתי מנוצח) הוא אלבום האולפן העשירי והאחרון של הזמר והיוצר מייקל ג'קסון עד למותו.
האלבום יצא לאור באוקטובר 2001, בידי החברה, אפיק.
האלבום יצא לאחר שש שנים שבהן לא הקליט ג'קסון אלבום אולפן.
לאלבום קדם אלבום הרמיקסים, Blood on the Dance Floor, משנת 1997 שכלל שירים חדשים ורמיקסים לשירים קודמים.
האלבום נמכר ב-13 מיליון עותקים ברחבי העולם, כאשר רק בשבוע הראשון לצאתו נמכר בכ-366 אלף עותקים בארצות הברית בלבד.
הוא הגיע למקום ראשון במצעדי המכירות באחת-עשרה מדינות ברחבי העולם.
למרות זאת, האלבום נחל כישלון מסוים, בהשוואה לאלבומיו הקודמים של ג'קסון.
הסינגלים ששוחררו זכו להצלחה חלקית, כאשר הסינגל המוביל מהאלבום, "You Rock My World", הגיע למקום העשירי בבילבורד הוט 100 האמריקאי, מקום ראשון בצרפת ולפסגת המצעדים ברחבי העולם.
ב-2002, ג'קסון היה מועמד לזכייה בפרס גראמי בקטגוריית מבצע הפופ הטוב ביותר על עבודתו בשיר "You Rock My World", אך לא זכה.
לאחר מותו של מייקל ג'קסון ב-25 ביוני 2009, האלבום נכנס למצעדי האלבומים ברחבי העולם, בדומה לשאר אלבומיו של ג'קסון שזכו לפופולריות מחודשת.
האלבום יצא בעטיפות מוגבלות בצבעים שונים: כחול, ירוק, אדום וכתום.
ג'קסון המתין לפקיעת הזכויות של סוני מיוזיק (חברת האם של אפיק) על אלבומיו הקודמים ובכך למנוע ממנה לקבל אחוזים מהרווח.
הוא חשב שזה יקרה בתחילת המילניום אך בשל סעיף בחוזה, פקיעת הזכויות הייתה צפויה לקרות רק בעוד שנים רבות.
ג'קסון פתח בחקירה וגילה כי עורך הדין שייצג אותו בחוזה הוא גם עורך הדין של סוני ובכך יש ניגוד עניינים.
עניין נוסף שהדאיג את ג'קסון הוא העובדה שסוני מקיימת כבר מספר שנים, משא ומתן לקניית הזכויות על קטלוג המוזיקה שלו.
לפיכך, דעיכת הקריירה או התדרדרות כלכלית תאיץ את הרצון של ג'קסון למכור את הזכויות.
לכן, לסוני יש אינטרס בכישלון הקריירה שלו.
לאור העובדות, ג'קסון הצהיר כי בכוונתו לעזוב את סוני.
כתוצאה מכך, ביטלה סוני את שחרור הסינגלים, צילומי הווידאו וכל הקשור בקידום האלבום.
הדבר גרם לסכסוך מתוקשר בין ג'קסון לנשיא החברה, טומי מוטולה.
ג'קסון האשים אותו בגזענות כלפי עמיתיו ובחוסר מוטיבציה לקדם את האלבום.
סוני השיבה כי אי קידום האלבום נובע מסירובו של ג'קסון לקיים מסע הופעות ברחבי ארצות הברית.
The Beatles הוא האלבום הראשון של להקת הביטלס שיצא בארצות הברית האלבום מקביל לאלבום שיצא בבריטניה תחת השם Please Please Me.
האלבום יצא בשתי גרסאות, הראשונה ב-6 בינואר 1964 והשנייה ב-10 בפברואר על ידי חברת קפיטול רקורדס, בעריכתו של דייב דקסטר, אשר שינה את סדר השירים וקיצץ את האלבום המקורי, שכלל 7 שירים בצד לסטנדרט האמריקאי של 6 שירים בצד (תוך השמטת השירים "Ask Me Why" ו-"There is a place").
מפיק האלבום המקורי היה ג'ורג' מרטין, אך בארצות הברית נרשם גם שמו של דקסטר כמפיק בארצות הברית.
שירי האלבום הוקלטו באולפני אבי רוד בשנת 1963.
כל השירים נכתבו על ידי פול מקרטני וג'ון לנון, למעט אם צוין אחרת.
(Anna (Go to Him (ארתור אלכסנדר)
Chains (ג'רי גופין - קרול קינג)
Baby It's You (ברט בכרך-האל דויד-ווליאמס)
Taste of Honey (ריץ' מרלו-בובי סקוט)
Twist and Shout (פיל מדלי-בארט ראסל)
Introduce Yourself ("הצג את עצמך") הוא אלבומם השני של להקת פיית' נו מור.
האלבום כלל עיבוד סאונד טוב יותר מאשר קודמו.
"Faster Disco" (מילים: מוזלי; לחן: גולד/בוטום/מרטין) - 4:16
"Anne's Song" (מילים ולחן: גולד/בוטום) - 4:46
"Introduce Yourself" (מילים: בוטום/מוזלי; לחן: גולד/בוטום/בורדין/מרטין) - 1:32
"Chinese Arithmetic" (מילים: מוזלי; לחן: מרטין/בורדין) - 4:37
"Death March" (מילים: מוזלי; לחן: גולד/בוטום/מרטין) - 3:02
"The Crab Song" (לחן: גולד/בורדין/מרטין; מילים: מוזלי) - 5:52
אינטו איטרניטי הוא אלבום הבכורה של להקת המטאל הקנדית אינטו איטרניטי.
האלבום במקור הוצא לאור באופן עצמאי על ידי הלהקה בשנת 1999, ולאחר מכן הוצא לאור מחדש דרך חברת התקליטים DVS בשנת 2000. הגרסה המחודשת של האלבום כוללת עטיפה שונה ושיר בונוס שהתווסף.
השיר "The Modern Day" כולל קטע שיחה בין ברוס וויליס לווינג ריימס מתוך הסרט ספרות זולה שיצא ב-1994.
טים רות' (Tim Roth) - גיטרה, שירה
כריס אייסלר (הוחלף בגרסה המחודשת לדניאל נרגאנג)- גיטרה
כריסטופר מקדוגל (Christopher McDougall) - קלידים
סקוט קראל (Scot Krall) - גיטרה בס
ג'ים אוסטין (Jim Austin) - תופים
Into the West ("אל המערב") הוא שיר שנכתב על ידי הווארד שור, פראן וולש ואנני לנוקס ומבוצע על ידי לנוקס.
השיר נכתב במקור עבור הסרט שר הטבעות: שיבת המלך ומופיע בכתוביות הסיום של הסרט.
מילות השיר, אותן שרה כביכול גלדריאל, הן קינה לעלפים שחוצים את ים בלגיר לכיוון אמן, הממלכה הברוכה.
מספר קטעים ממילות השיר נלקחו מהפרק האחרון של הספר השלישי (והאחרון) של שר הטבעות, עליו התבסס הסרט בו מופיע השיר, שיבת המלך.
בתוספות גרסת ה-DVD המורחבת של הסרט, מסביר במאי הסרט, פיטר ג'קסון, שהשיר הושפע בחלקו ממותו של הבמאי והתסריטאי הניו זילנדי, ממנו התרשמו ג'קסון וצוותו, קאמרון דונקאן, לאחר שזה חלה בסרטן.
השיר זכה בפרס אוסקר בקטגוריית השיר המקורי, כחלק מ-11 פרסי האוסקר בהם זכה הסרט.
בנוסף, השיר זכה בפרס גראמי בקטגוריית שיר הסרט הטוב ביותר.
בהנדסת תוכנה, היפוך שליטה היא תבנית עיצוב בתכנות מונחה-עצמים שבמסגרתה צימוד (coupling) האובייקטים מבוצע בזמן ריצה על ידי אובייקט הרכבה (assembler object), ובדרך כלל אינו ידוע מראש בזמן ההידור באמצעות ניתוח קוד סטטי.
בתכנות מסורתי, בקרת הזרימה של הלוגיקה העסקית נקבעת על ידי אובייקטים שמוקצים סטטית אחד אל השני.
לעומת זאת, כאשר עובדים עם היפוך שליטה, הזרימה תלויה בגרף האובייקטים שנוצר על ידי אובייקט ההרכבה, והיא מתאפשרת על ידי הגדרת האינטראקציות בין האובייקטים באמצעות אבסטרקציות.
תהליך הקישור בין אובייקטים מושג באמצעות הזרקת תלויות (dependency injection).
יש הטוענים כי ניתן להשיג היפוך שליטה גם על ידי שימוש בתבנית העיצוב service locator.
על מנת שאובייקט ההרכבה יקשור אובייקטים אחד אל השני, לאובייקטים חייבות להיות קיימות אבסטרקציות מתאימות.
לדוגמה, מחלקה A יכולה להאציל (delegate) את הפונקציונליות שלה לממשק מסוים I.
כלומר המחלקה A הופכת להיות תלויה במחלקה אחרת כלשהי שתממש את הממשק I ותספק לה את הפונקציונליות המוגדרת על ידי ממשק זה.
מחלקות B ו-C יכולות לממש את הממשק I, כל אחת בצורה שונה; אובייקט ההרכבה יוצר מופע של A ושל אחת מהמחלקות B או C, בהתאם ללוגיקה בזמן הריצה או בהתאם להגדרה בקובץ קונפיגורציה, ואז "מזריק" את B (או את C) ל-A, ובכך מספק לה את הפונקציונליות הנדרשת.
(להסברים ודוגמאות מפורטים יותר, ראו: הזרקת תלויות).
למעשה, היפוך שליטה הוא סגנון של עיצוב תוכנה שבו קוד הניתן לשימוש חוזר שולט בביצוע של קוד המיועד לפתרון של בעיות ספציפיות.
המשמעות היא שהקוד שניתן לשימוש חוזר והקוד המיועד לפתרון של בעיה ספציפית מפותחים בנפרד, ולבסוף מאוחדים לקבלת יישום אחד כולל, המשלב את חלקי הקוד השונים.
שימוש בעקרונות העיצוב של היפוך שליטה משרת את המטרות הבאות:
משיגים הסרת צימוד (decoupling) בין הביצוע של משימה מסוימת מהמימוש שלה.
כל מודול יכול להתרכז במשימה שעבורה הוא תוכנן.
מודולים שונים אינם מתבססים על הנחות לגבי מה מערכות אחרות עושות, אלא מסתמכים על ה"חוזים" שלהן .
החלפת מודולים אינה גוררת תופעות לוואי במודולים אחרים.
לעיתים מתייחסים בהומור להיפוך שליטה כאל עיקרון הוליווד: "אל תתקשר אלינו, אנחנו נתקשר אליך", מכיוון שהלוגיקה של התוכנה רצה כנגד אבסטרקציות כדוגמת פונקציות callback.
טכניקות מימוש מושפעות משפת התכנות הנבחרת.
ב-Java ישנן כמה טכניקות בסיסיות למימוש היפוך שליטה:
שימוש בתבנית העיצוב Factory method
שימוש בתבנית העיצוב Service locator
הזרקה דרך פונקציית (set (setter
מתווה בסיסי זה ב-Java מדגים קוד הפועל על פי מתודולוגיית היפוך השליטה.
עם זאת, חשוב לשים לב לכך ש-ServerFacade מתבסס על הרבה הנחות אודות הנתונים המוחזרים על ידי ה-Data Access Object) DAO).
אף על פי שייתכן כי הנחות אלה הן תקינות בזמן מסוים, הן יוצרות צימוד בין המימוש של ServerFacade למימוש של DAO.
תכנון היישום בצורה של היפוך שליטה יעביר לגמרי את השליטה לאובייקט ה-DAO.
דוגמה זו ממחישה את העובדה שהצורה בה המתודה respondToRequest מתוכננת קובעת האם יהיה שימוש בהיפוך שליטה.
הצורה שבה משתמשים בפרמטרים מגדירה את היפוך השליטה.
דבר זה דומה לסגנון העברת המסרים שמשמש בכמה שפות תכנות מונחות עצמים.
ממשקי תכנות יישומים המשתמשים בהיפוך שליטה
SAX הוא דוגמה לממשק תכנות יישומים (API) אשר משתמש בהיפוך שליטה בכל מקום (לאחר אתחול).
באופן כללי SAX יעיל יותר מ-DOM, אבל לעיתים קרובות DOM נחשב לנוח יותר לתכנות מכיוון שהוא לא מחייב שימוש בהיפוך שליטה.
Inverted Minors הוא מונח המתאר מוסכמת הכרזה בברידג'.
המושג נוצר במסגרת שיטת ההכרזה קפלן-שינוולד.
בשיטה זו הכרזה בגובה 2 בסדרת מינור בה פתח השותף, מתארת יד חזקה עם התאמה בסדרה, בעוד הכרזה של אותה סדרה בגובה 3 מתארת יד חלשה יותר, גם כן עם התאמה בסדרה.
השימוש במונח Inverted, היפוך בעברית, בא לתאר את השוני בין השיטה לבין מה שהיה מקובל קודם לכן.
מקובל היה להכריז בגובה 2 בסדרת השותף עם יד של 6-9 נקודות והתאמה בסדרה ולהכריז בגובה 3 עם 10-12 נקודות והתאמה בסדרה.
ב Inverted Minors מתחלפות ההכרזות: הכרזה בגובה 3, מתארת יד עם 6-9 נקודות והתאמה בסדרה.
הכרזה בגובה 2 מתארת התאמה בסדרה, עם 10 נקודות לפחות.
הטווח העליון של מספר הנקודות בהכרזה בגובה 2, אינו מוגבל.
הכרזת סדרת המיינור על ידי המשיב שוללת רביעייה בסדרת מייג'ור.
הכרזת 2 אחרי פתיחה של 1 של השותף או הכרזת 2 אחרי פתיחה של 1 של השותף מתארת יד של 10 נקודות או יותר והתאמה בסדרה.
הכרזה כזו מחייבת לסיבוב הכרזה אחד.
ההכרזה השנייה של הפותח (Rebid):
הכרזה בגובה 2 של סדרה אחרת, למשל 2 או 2 - מחייבת לסיבוב אחד של הכרזה.
הפותח מבטיח ערך נוסף מעל לפתיחה ולפחות 3 קלפים בסדרת המייג'ור שהכריז.
יש כאלה החושבים, שזה מחייב למשחק מלא.
2NT - הכרזה שאינה מחייבת הכרזה נוספת של המשיב.
שולל 4 קלפים או יותר בסדרת המיינור שהוכרזה.
לאחר הכרזת 2NT של הפותח, הכרזת סדרה אחרת מסדרת המיינור שהוכרזה, מבטיחה פתיחה ועוצר בסדרה שהוכרזה.
הכרזת סדרה חדשה בגובה 3 - מחייבת לסיבוב אחד של הכרזה.
מתארת יד עם ערך נוסף מהמינימום, שאינה מאוזנת ועם עוצר בסדרה שהוכרזה.
הכרזת סדרה אחרת בגובה 3 על ידי המשיב, מבטיחה פתיחה לפחות ועוצר בסדרה המוכרזת.
הכרזת סדרת המיינור בגובה 4, על ידי המשיב שוללת עוצר באחת הסדרות.
הכרזת 3NT של המשיב אחרי הכרזת 3 של הפותח, מבטיחה עוצרים ב ובסדרת המיינור שלא הוכרזה.
חזרה על סדרת המיינור בגובה 3 - הכרזה לא מחייבת.
מבטיחה לפחות 4 קלפים בסדרת המיינור שהוכרזה.
3NT - מבטיח יד מאוזנת עם 18-19 נקודות.
הכרזה בגובה 5 בסדרת המיינור - מתארת יד חזקה ולא מאוזנת.
הכרזת 3 אחרי פתיחה של 1 של השותף או הכרזת 3 אחרי פתיחה של 1 של השותף היא הכרזת הפרעה.
המתארת התאמה בסדרה ויד של 6 עד 9 נקודות.
מטרת ההכרזה היא למנוע מהיריבים מציאת התאמה בסדרה אחרת (בדרך כלל התאמה בסדרת מייג'ור).
בדרך כלל תעצור השותפות בגובה 3.
Interplay היא חברת פיתוח והפצת משחקי המחשב, אשר יועדה לפיתוח משחקי תפקידים ממוחשבים.
החברה הוקמה בשנת 1983, ומשרדיה המרכזיים מוקמו במדינת קליפורניה שבארצות הברית.
המחלקה התפרסמה בעיקר בעבודתה על המשחק Planescape: Torment וסדרת המשחקים Fallout, אך נחלה הצלחה גם במשחקיה האחרים (כדוגמת סדרות המשחקים Baldur's Gate, ו-Icewind Dale).
בשנת 2004, לאחר מאבק משפטי, הפסידה Interplay את הזכויות והקניין לסדרת משחקי Fallout לחברת Bethesda.
בשנת 2005 נסגרה חברת פיתוח משחקי וידאו Titus Interactive (שפיתחה בין היתר את המשחק "פרהיסטוריק") וכל הזכויות על משחקיה הועברו ל-Interplay.
Into You (בעברית: בקטע שלך) הוא שיר של הזמרת האמריקאית אריאנה גרנדה.
השיר יצא לאור ב-6 במאי 2016 כסינגל השני מתוך האלבום השלישי של גרנדה Dangerous Woman.
השיר זכה להצלחה גדולה באירופה, בינונית בארצות הברית והגיע למקום ה-13 בבילבורד הוט 100.
גרנדה הופיעה עם השיר בטקס פרסי בילבורד 2016 והופיעה איתו גם בגמר "The Voice ארצות הברית", יחד עם הזמרת כריסטינה אגילרה.
הווידאו קליפ לשיר יצא ב-24 במאי 2016 ובוים על ידי האנה לוקס דייוויס, הקליפ קיבל ביקורות חיוביות והיה מועמד לארבעה פרסי VMA של MTV (ביניהן "הקליפ הנשי הטוב ביותר") אך לבסוף לא זכה.
הקליפ צבר למעלה ממיליארד צפיות ב־YouTube.
Into My Arms הוא שיר שנכתב והולחן על ידי הזמר ניק קייב, ויצא לאור כחלק ראשון מהאלבום העשירי של להקתו "Nick Cave and the Bad Seeds", כ-"The Boatman's Call" ב-1997. הסינגל יצא לאור ב-27 בינואר 1997. לשיר נלווה גם קליפ.
קייב מחשיב את השיר לאחד משיריו היקרים ביותר.
השיר מכיל שלושה בתים ופזמון.
בשני הבתים הראשונים השיר מדבר חוסר אמונתו בהשגחה ובמלאכים, אך אומר שאם היה מאמין הוא היה מבקש לשלוח את מושא השיר לתוך ידו.
הפזמון מכיל חזרה על המשפט: "Into my arms, O lord" כבקשה של הדובר לאל.
בבית האחרון הדובר מתאר אמונה שיש לו באהבה ובגורל, בניגוד לחוסר האמונה שהוא מתאר בבתים הראשונים, אשר יגרום לאחת (כנראה מושא השיר הראשוני) לחזור לחיקו.
השיר מתחיל במבוא קצר המושפע מן הבתים שאינם הפזמון.
בנוסף, לשיר יש קצב איטי.
לפי השיר נוגע לאובדן הנובע מסיום מערכת יחסים או מוות של אדם קרוב.
לשיר צורף קליפ אשר מצולם בשחור ולבן.
בשיר מופיע ניק קייב כשהוא שר את השיר.
במהלך השיר עוברים להצגת קלוז אפים של מגוון אנשים ונשים בעלי חזות מגוונת (ביניהם ילד ותינוק) אשר שרויים תחת עצבות, וחלקם אף נראים מתפרצים בבכי.
קליפ זה מחזק את הפרשנות של השיר הנוגעת לאובדן.
קיימים מספר ביצועים לשיר בישראל.
אחד מהם הוא הביצוע של רד בנד ביחד עם הזמר, שלומי שבן, מתוך סדרת האירוח, המופע של רד ודביר.
העיבוד של ביצוע זה שונה מהעיבוד המקורי והוא מאופיין בהקדמה מוזיקלית המושפעת מהפזמון ושילוב משמעותי של שלושה כלי קשת, אשר להם חלק בהקדמה לקראת השיר.
בנוסף, קיים ביצוע של משתתפת The Voice ישראל, רוני פרי, בעיבוד אקוסטי אשר גם לו הקדמה המושפעת מהפזמון.
לשיר יש מגוון אזכורים בתרבות הפופולרים בין היתר:
השיר מושמע בסרט הקומדיה הרומנטית, "כל הזמן שבעולם".
מושמע גם בפרק "Luck, Next Time" של סדרת הדרמה ההמשכית, ישנן בנות.
וכן מושמע גם בפרק 7 של עונה 4 של דרמת הנעורים, סקינס.
השיר מושמע בסוף הפרק השלישי של הסדרה "After Life" בנטפליקס.
Invasion of Privacy (בעברית: חדירה לפרטיות) הוא אלבום הבכורה של הראפרית האמריקאית קארדי בי, אשר יצא לאור ב-5 באפריל 2018, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס.
באלבום נכללים שני להיטיה של קארדי "Bodak Yellow" ו-"I Like It", והם יצאו כסינגלים מתוכו.
מגזין התרבות רולינג סטון דירג את אלבום הבכורה זה ברשימתם "100 אלבומי הבכורה הטובים ביותר בכל הזמנים" במקום ה-20. כתב העת בילבורד דירג את האלבום במקום ה-13 ברשימתם "100 האלבומים הטובים ביותר של העשור השני".
מפיקי האלבום טרם נודעו, אך נודע כי חברת התקליטים שאלבום הבכורה עתיד לצאת דרכה, תהיה אטלנטיק רקורדס, ולא KSR שדרכה הוציאה קארדי בי את שני המיקסטיפיים שלה Gangsta Bitch Music, Vol.
על תאריך יצאתו של האלבום הודיעה קארדי בי באינסטגרם שלה.
האלבום הועמד לפרס גראמי לאלבום השנה, ואף זכה בפרס גראמי לאלבום הראפ של השנה.
"Bodak Yellow" - יצא ב-16 ביוני 2017, כסינגל הראשון מתוך האלבום.
השיר זכה להצלחה רבה בארצות הברית והפך לשיר הנשי השני היחידי בשנת 2017 שהצליח להגיע למקום ה-1 במצעד הבילבורד הוט 100, כשהשנייה לעשות זאת היא טיילור סוויפט עם שירה, "Look What You Made Me Do".
"Bartier Cardi" - יצא לאור ב-22 בדצמבר 2017, כסינגל השני מתוך האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-14 במצעד הבילבורד הוט 100, וה-54 במצעד הסינגלים הבריטי.
השיר יצא בסמוך להכתרתה של קארדי בי כראפרית היחידה בהיסטוריה שהצליחה להכניס את שלושת הסינגלים הראשונים שלה אל העשירייה הפותחת של מצעד הבילבורד הוט 100, כשהראשון מביניהם (Bodak Yellow), הגיע בשיאו אל המקום ה-1, השני (MotorSport), אל המקום ה-6, והשלישי (No Limit), אל המקום ה-4.
"Be Careful" - יצא לאור ב-29 במרץ 2018, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
עם יציאתו יצא אודיו מצליח שהפך לויראלי ביוטיוב, וצבר למעלה מ-15 מיליון צפיות.
בשיאו הגיע אל המקום ה-16 במצעד הבילבורד הוט 100.
"I Like It" - יצא לאור ב-25 במאי 2018, כסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום.
בשיר משתתפים באד באני וג'יי בלוויין.
בשיאו הגיע אל המקום ה-1 במצעד הבילבורד הוט 100, ובכך הפכה קארדי בי לראפרית הראשונה בהיסטוריה שכבשה פעמיים את פסגת מצעד הבילבורד הוט 100, כאשר הפעם הראשונה הייתה עם "Bodak Yellow".
"Ring" - יצא לצאת לאור ב-28 באוגוסט 2018, כסינגל החמישי והאחרון מתוך האלבום.
יצא בשיתוף עם הזמרת קלאני, והגיע בשיאו אל המקום ה-28 במצעד הבילבורד הוט 100, לפני שיצא כסינגל.
ארגוןדירוגמיקוםמקורבילבורד100 אלבומי הראפ הגדולים בכל הזמנים: רשימת צוות29
מקוםתאריםמכירותארצות הברית (RIAA)פלטינה 3×3,000,000בריטניה (BPI)זהב100,000דנמרק (IFPI Denmark)זהב10,000נורווגיה (IFPI Norway)פלטינה20,000ניו זילנד (RMNZ)פלטינה15,000צרפת (SNEP)זהב50,000קנדה (Music Canada)פלטינה 2×160,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
מדינהתאריך יציאהגרסהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם5 באפריל 2018רגילההזרמת מוזיקהאטלנטיק6 באפריל 2018הורדה דיגיטלית7 בדצמבר 2018תקליט22 בפברואר 2019רגילהתקליטור
"Into the Groove" (בעברית: "לְתוֹךְ הַקֶּצֶב") הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה מתוך אלבומה השני Like a Virgin.
השיר יצא כסינגל מתוך המהדורה המחודשת של האלבום ב-15 ביולי 1985. השיר הוא שיר הנושא של הסרט "סוזאן סוזאן" (1985), בו כיכבה מדונה בעצמה.
ההשראה של מדונה מאחורי השיר הייתה רחבת הריקודים, והיא כתבה את זה בזמן שצפתה באדם פורטוריקני נאה, על המרפסת שלה.
בתחילה כתבה עבור חברה מארק קמינס, אך מאוחר יותר החליטה להשתמש בו בתור שיר הנושא של הסרט שלה "סוזאן סוזאן".
מבחינה מוזיקלית השיר מורכב ממכשור סינתיסייזרים ותופים שהופקו בצורה מכנית.
מבחינה ווקאלית קולה של מדונה עולה ויורד במהלך השיר, כאשר בחלקים מהשיר הוא נשמע גבוה ובחלקיו האחר הוא נשמע נמוך יותר.
מבחינה לירית השיר עוסק בהזמנת אדם לרחבת הריקודים אם כי ישנם גם רמיזות מיניות בשיר.
השיר זכה לביקורות חיוביות על ידי מבקרי מוזיקה וסופרים אשר לעיתים קרובות כינו אותו "הרומן הגדול הראשון של מדונה".
השיר זכה להצלחה מסחרית, והגיע לראש המצעדים באוסטרליה, בלגיה, אירלנד, איטליה, יפן, הולנד, ניו זילנד, ספרד והממלכה המאוחדת, שם הוא היה אחד משיריה הראשונים שהגיעו למקום הראשון.
בארצות הברית, השיר היה זמין רק בתור בי-סייד של השיר "Angel" ולכן הוא לא נכנס למצעד הרשמי של המדינה.
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20, "Into the Groove" זכה בתואר "שיר המחול של העשור" על ידי מגזין בילבורד.
ארגוןרשימהמיקוםמקורבילבורד"100 שירי הפופ הטובים ביותר שמעולם לא דורגו בהוט 100"1
הווידאו קליפ לשיר הורכב מקטעים מתוך הסרט.
מדונה ביצעה את השיר ברוב סיבובי ההופעות שלה.
במהלך השנים השיר זכה למספר קאברים ביניהם של הזמרת דני מינוג.
מקוםתאריםמכירותאיטליה (FIMI)זהב300,000ארצות הברית (RIAA)זהב1,000,000^הממלכה המאוחדת (BPI)זהב957,000יוון (IFPI Greece)4,000יפן (Oricon Charts)152,440ניו זילנד (RMNZ)זהב10,000*צרפת (SNEP)זהב500,000*קנדה (Music Canada)100,000דיגיטליארצות הברית (RIAA)זהב500,000סיכוםאירופה (IFPI)1,500,000בכל העולם3,700,000* נתוני מכירות המבוססים על הסמכה בלבד.^ נתוני משלוחים המבוססים על הסמכה בלבד.
Into the Light (בעברית: אל האור) הוא אלבום הסולו השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית גלוריה אסטפן, ואלבומה ה-14 יחד עם להקתה מיאמי סאונד משין.
האלבום יצא לאור ב-25 בינואר 1991 על ידי חברת התקליטים אפיק רקורדס.
עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום השני במצעד האלבומים הבריטי, וה-5 במצעד הבילבורד 200.
האלבום הופק על ידי אמיליו אסטפן, קליי אוסטוולד ואל פלינו.
לאחר שיצא האלבום Cuts Both Ways, שזכה להצלחה עולמית, ולאחר תאונת הדרכים הקשה אותה חוותה ב-1990, יצאה אסטפן להפסקה מעולם המוזיקה, עד שנת 1991. נושא האלבום היה המוות אשר כמעט פקד את אסטפן, ומפה גם שם האלבום "Into the Light".
האלבום זכה להצלחה מסחרית עולמית, ומכר למעלה מ-1.8 מיליון עותקים בארצות הברית על פי נילסן סאונדסקאן.
מקוםתאריםמכירותאוסטרליה (ARIA)פלטינה 2×140,000ארצות הברית (RIAA)פלטינה 2×2,000,000בריטניה (BPI)פלטינה300,000הולנד (NVPI)פלטינה100,000ספרד (PROMUSICAE)זהב50,000קנדה (Music Canada)פלטינה100,000
מדינהתאריך יציאהארצות הברית29 בינואר 1991קנדה28 בינואר 1991אמריקה הלטינית28 בינואר 1991אירופה ובריטניה4 בפברואר 1991אוסטרליה29 בינואר 1991יפן25 בינואר 1991
Introducing הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת-יוצרת השוודית זארה לארסון.
האלבום יצא לאור ב-21 בינואר 2013 על ידי חברות התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ ו-TEN מיוזיק גרופ.
מתוך המיני-אלבום יצא הסינגל היחיד "Uncover".
למרות שהמיני-אלבום לא הגיע לאף אחד ממצעדי המוזיקה, השירים שנכללו בו הצליחו היטב.
הסינגל הראשון מתוכו "Uncover" זכה להצלחה בינלאומית, תוך שקיבל את תואר שבע הפלטינות מטעם איגוד תעשיית ההקלטות השוודי על מכירות של למעלה מ-280,000 עותקים במדינה.
Into a Secret Land (בעברית: לְאֶרֶץ סוֹדִית) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת הגרמנייה סנדרה.
הוא יצא לאור ב-24 באוקטובר 1988, בהוצאת חברת התקליטים וירג'ין רקורדס.
האלבום הגיע למקום הארבעה-עשר במצעד האלבומים שבגרמניה.
במאי 1988, הוציאה סנדרה את הסינגל המוביל מתוך האלבום, "Heaven Can Wait".
השיר הפך ללהיט בין-לאומי, כאשר הגיע למקום הרביעי במצעד הסינגלים של אוסטריה.
איגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי (SNEP) העניק לו את תואר הכסף.
כמו כן, הוא דורג במקום החמישים-ותשעה ברשימת שירי השנה של אירופה.
בהמשך, יצא השיר "Secret Land", כסינגל השני מתוך האלבום.
בינואר 1989, יצא "We'll Be Together", בתור הסינגל השלישי מתוך האלבום; הוא דורג ברשימת שירי השנה של גרמניה.
השיר "Around My Heart", יצא כסינגל הרביעי מאלבום וזכה להצלחה בפולין.
בשבוע יציאתו הצליח Into a Secret Land להגיע למקום התשיעי במצעד האלבומים שבשווייץ.
מספר שבועות לאחר מכן, איגוד תעשיית ההקלטות השווייצרי (IFPI Switzerland) העניק לו את תואר הפלטינה על מכירות של למעלה מ-50,000 עותקים במדינה בסך הכול.
בשוודיה, הצליח האלבום להגיע למקום העשרים-ושנים במצעד האלבומים של המדינה.
בנוסף לכך, זכה Into a Secret Land להצלחה נאה בנורווגיה, כאשר הגיע במצעד האלבומים של המדינה למקום השמונה-עשר בסך הכול.
בגרמניה זכה האלבום להצלחה חסרת תקדים כאשר קיבל את תואר הזהב על מכירות של למעלה מ-250,000 עותקים במדינה.
הוא דורג במקום הארבעים ברשימת "100 אלבומי השנה של גרמניה", שפורסמה בשנת 1988. איגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי (SNEP) העניק לו את תואר הפלטינה על מכירות של למעלה מ-300,000 עותקים במדינה.
אזורהסמכהיחידות שהוסמכו/מכירותאוסטריה (IFPI Austria)זהב25,000*גרמניה (BVMI)זהב250,000^צרפת (SNEP)פלטינה300,000*שוודיה (GLF)פלטינה100,000^שווייץ (IFPI Switzerland)פלטינה50,000^* נתוני מכירות המבוססים על הסמכה בלבד.^ נתוני משלוחים המבוססים על הסמכה בלבד.
Into the Nightlife (בעברית: אל תוך חיי הלילה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית סינדי לאופר, מתוך אלבום האולפן העשירי שלה, Bring Ya to the Brink.
השיר יצא לאור ב-8 באוגוסט 2008, על ידי חברת התקליטים אפיק רקורדס, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
השיר הגיע אל המקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב.
השיר נכתב על ידי סינדי לאופר, פייר אסטרום, יוהאן בובק ומקס מרטין והופק על ידי אסטרום, בובק ומרטין.
בריאיון לאנטרטיינמנט ויקלי, לאופר סיפרה כי שם השיר נוצר בהשראת ספרו של הנרי מילר Into the Night Night, וטענה כי השיר מדבר על חיי הלילה שבניו יורק.
כמה שנים לאחר צאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-1.2 מיליון השמעות.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של סינדי לאופר ב-25 באוקטובר 2009. הקליפ בוים על ידי לאופר וצולם ב-"ספלאש בר" בניו יורק, ב-20 במאי 2008. בקליפ מופיעים כמה ממעריציה של לאופר.
שני הידוענים וקולטון פורד מופיעים בקליפ גם כן.
נכון למאי 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-2.4 מיליון צפיות.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורבריטניה22 בספטמבר 2008איירפליי • הורדה דיגיטליתאפיקארצות הברית8 באוגוסט 2008הורדה דיגיטלית
Investing.com הוא פורטל ואתר אינטרנט כלכלי, אחד משלושת האתרים הכלכליים הגדולים בעולם.
נכון ל-2019, החברה מעסיקה כ-300 עובדים ברחבי העולם, עם משרדים ראשיים בתל אביב, ישראל.
נכון לדצמבר 2020, האתר מדורג במקום ה-199 ברשימת האתרים הפופולריים ביותר, לפי הדירוג של חברת אלכסה, וגולשים בו מדי חודש למעלה מ-46 מיליון משתמשים.
האתר מספק מידע אודות מכשירים פיננסיים ומציע גישה לכלי שוק כגון, מחשבוני המרה, תיקי השקעות אישיים, מטבעות קריפטוגרפיים, מידע אודות מדדי מט"ח, אג"ח, שערי ריבית, אופציות וחוזים עתידיים.
הפלטפורמה מספקת ניתוחים, מבזקים ונתונים בזמן אמת עבור בורסות ברחבי העולם.
האתר החל בשם "Forexpros", ובשנת 2012 רכש את כתובתו הנוכחית – investing.com – תמורת 2.45 מיליון דולר, בעסקת הדומיין השנייה בגודלה בעולם באותה שנה.
Investing.com השיק אפליקציה לאנדרואיד בספטמבר 2013 ואפליקציית iOS כשנה לאחר מכן.
ב-2021 פורסם כי החברה נרכשה על ידי קרן בינלאומית בכחצי מיליארד דולר.
אינווסטק היא קבוצת בנקאות דרום אפריקאית-בריטית, המספקת שירותי אשראי, השקעות וניהול נכסים ללקוחות באירופה, דרום אפריקה ואסיה.
נכון לשנת 2020 מעסיקה החברה כ-8,700 עובדים ונסחרת בבורסה לניירות ערך בלונדון תחת השם INVP ובבורסה של יוהנסבורג תחת השם INL.
מטה החברה הראשי נמצא בעיר לונדון, בריטניה ומטה נוסף בסנדון, דרום אפריקה.
אינווסטק הוקמה בשנת 1974 ביוהנסבורג על ידי לארי נסטאדט (Larry Nestadt), ארול גרולמן (Errol Grolman) ויאן קנטור (Ian Kantor) במטרה לספק שירותי החכר ומימון.
בשנת 1980 קיבלה החברה את הרישיון הבנקאי שלה.
בשנת 1986, התמזגה עם חברת מטבורד אחזקות (Metboard Holdings) והחלה להיסחר בבורסה לניירות ערך בדרום אפריקה תחת השם INL.
בשנת 1988, בוטל המיזוג והחברה הפכה לקבוצת ניהול ואחזקות פרטית תחת השם Investec Group Limited.
בשנת 1990, רכשה את חברת המימון רייכמנס לימיטד (Reichmans Limited) ואת חברת ניהול הנכסים איי.
בשנת 1991, הקימה את חברת ההשקעות Investec Management Asset Management בדרום אפריקה.
בשנת 1992, רכשה את חברת אלייד טראסט בנק (Allied Trust Bank Limited) בסכום שלא פורסם.
בינואר 1997 הבנק רכש את בנק כללי מישראל, שמו שונה ל"בנק אינווסטק-כללי בע"מ", ובשנת 2000 ל"בנק אינווסטק (ישראל) בע"מ".
בשנת 1998, רכשה את חברת גינס מהון (Guinness Mahon) ואת הנדרסון קרוסטווייט (Henderson Crosthwaite) תמורת 95 מיליון ליש"ט.
בשנת 2002, החלה להיסחר בבורסה לניירות ערך של לונדון.
בשנת 2005, מכרה החברה את פעילות אגף סוכני הבורסה שלה לחברת רנסבורג (Rensburg) כשהיא שומרת על כ-47.7 אחוזים מהשליטה בגוף המשולב.
בשנת 2007, רכשה את קבוצת קנסיגטון (Kensington Group plc).
בשנת 2010, מכרה אינווסטק את שאר מניותיה בחברת רנסבורג שפרדס.
בחודש יוני 2012, רכשה את חברת הברוקרים האירית NCB, תמורת כ-32 מיליון אירו.
בחודש דצמבר 2017, רכשה את חברת עמיקוס פיננסים (Amicus Finance) ומיתגה אותה מחדש תחת השם Investec Capital Solutions.
בחודש ספטמבר 2018, הודיעו מנהלי החברה על שינוי אסטרטגי והצהירו שחברות ההשקעות Investec plc ו-Investec Limited ינוהלו ויעבדו כישויות נפרדות.
בחודש מרץ 2020, פורקה חברת הניהול והוקמה מחדש תחת השם Ninety One plc כאזכור לשנה בה נוסדה חברת ההשקעות בדרום אפריקה.
"Into the Unknown" (בעברית: "לעבר הסוד") הוא סינגל של השחקנית והזמרת-יוצרת האמריקאית, אידינה מנזל, והזמרת-יוצרת הנורווגית, אורורה.
השיר, שמופיע בסרט לשבור את הקרח 2, נכתב על ידי קריסטן אנדרסון-לופז ורוברט לופז והופק על ידי טום מקדוגל, דייב מצגר, קריסטן אנדרסון-לופז ורוברט לופז.
השיר מתאר את רצונה של אלזה למצוא את שורשיה ולגלות את מקור כוחותיה.
השיר נכתב על ידי קריסטן אנדרסון-לופז ורוברט לופז, שהיו גם כותבי "Let It Go" מהסרט הראשון, והם בחרו לשיר גישה ייחודית ולא לחקות את הצלחת השיר הקודם.
מגזין סלייט טען כי השיר "תוכנן לספק את אותה אופוריה של מאבק פנימי ואחריו שחרור קתרטי".
העיתון דיילי טלגרף הציע כי יש לשיר אותן תכונות קליטות כמו קודמו, אך עם הזמן יגיד אם מעריציו הצעירים של הסרט יקבלו אותו כלהיט.
השיר דורג במקום ה-100 ברשימה "100 שירי דיסניוורס הגדולים בכל הזמנים".
להקת הרוק האלטרנטיבי האמריקאית, פאניק!
אט דה דיסקו, הוציאה גרסת כיסוי לשיר ב-4 בנובמבר 2019. השיר הופיע בכתוביות הסיום של הסרט לשבור את הקרח 2.
Interview 2016 הוא המיני אלבום השני של להקת ההיפ הופ הניסיונית האמריקאית דת' גריפס, שיצא בהוצאה עצמית על ידי הלהקה ב-22 במרץ 2016.
המיני אלבום, המורכב משש רצועות אינסטרומנטליות, משמש כאלבום פסקול לסרטון ראיונות שפורסם בעבר עם המארח מתיו הופמן, שהציג את השירים במקום את שמע הראיון.
מבקרת פיצ'פורק מדיה, זואי קאמפ, הייתה חיובית בסקירתה וקבעה: "למרות שאם סי רייד עשוי להיתפס כאלפא ואומגה של דת' גריפס, Interview 2016 מדגיש כי [זאק] היל ו[אנדי] מורין די אדירים בעצמם".
קאמפ גם חשבה שההוצאה היא "הרבה יותר מעניינת מ-'Fashion Week', אלבום באורך מלא וכפול מגודלו, וזה מצביע על כך שאסור לזלזל בכוחו של דת' גריפס כישות אינסטרומנטלית".
"Interweb" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית פופי מתוך אלבום האולפן הראשון שלה, Poppy.Computer, אשר יצא לאור ב-6 באוקטובר 2017. השיר הופץ ב-17 ביולי 2017 על ידי חברת התקליטים Mad Decent Records כסינגל הרביעי מהאלבום.
"Interweb" הוא שיר גל חדש בעל מאפייני אלקטרו ובהשראת EDM-שנות-התשעים באורך של שלוש דקות וארבעים ותשע שניות.
הוא נע בטמפו של 114 פעימות לדקה במשקל 4/4. המנגינה של השיר כוללת קצב האוס בסיסי ובסליין של דיסקו.
השיר רווי במילים מעולם האינטרנט.
בנג'מין גרוף מ-We Are The Guard, כתב שהשיר "הוא פרודיה של תיאוריות הקונספירציה של טיילור סוויפט והאילומינטי, כמו גם תיאור של מציאות עגומה ועצובה יותר - הבידוד, הדיכאון והחיפוש אחר המשותף לרבים מאיתנו".
ב-Golden Boy Press נכתב כי דמותה של פופי "לא נעלמת אפילו כשהיא שרה, היא ממשיכה אותה בצורה חדשה, מרעננת ומעניינת".
הקליפ עבור "Interweb" יצא לאור ב-21 ביולי 2017. בקליפ, פופי מוצגת תחת אורות טכניקולור כהים בצבעים אדום וכחול בזמן ששתי דמויות לבושות שחור רוקדות ברקע.
במגזין Paper נכתב כי רקדני הסרטון "מבצעים למעשה היפנוזה דרך הרשת".
ג'ורדן מילר מ-Breathe Heavy כינה את הסרטון "מוזר להפליא".
פופי ביצעה את הופעת הבכורה שלה עם השיר בתוכנית "The Late Late Show עם ג'יימס קורדן" ב-2 באוגוסט 2017. "Interweb" היה גם חלק מהשירים שפופי הופיעה איתם בסיבוב ההופעות Poppy.Compter Tour.
+תאריכי פרסום ופורמטים של "Interweb" אזור תאריך פורמט חברת תקליטים גלובלי 17 ביולי 2017הורדה דיגיטלית • סטרימינג Mad Decent.
"Inuyasha" (בעברית: "אינויאשה") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר האיטלקי מחמוד.
הוא יצא לאור ב-2 בפברואר 2021, על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס, כסינגל השלישי מתוך אלבום האולפן השני של מחמוד, Ghettolimpo.
השיר נכתב על ידי מחמוד ודאריו פאיני, שגם הפיק את השיר.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-20.8 מיליון השמעות.
השיר הגיע למקום ה-21 במצעד הסינגלים האיטלקי של FIMI.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-5 בפברואר 2021 בערוץ היוטיוב הרשמי של מחמוד.
הוא בוים על ידי סימונה רובליני.
נכון למאי 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-14 מיליון צפיות.
"Intro (End of the World)" הוא שיר של הזמרת-יוצרת האמריקאית אריאנה גרנדה, שיצא לאור ב-8 במרץ 2024. גרסה חיה של השיר הופצה ב-1 באוקטובר 2024, וגרסה מורחבת יצאה לאור ב-28 במרץ 2025. השיר משמש כרצועת הפתיחה של אלבום האולפן השביעי של גרנדה, Eternal Sunshine.
הוא נכתב והופק על ידי גרנדה יחד עם שינטארו יאסודה, ניק לי ואהרון צ'ונג.
השיר זכה לחשיבות אמנותית רבה כ"מצפן" הקונספטואלי של האלבום, שכן הוא מציג את השאלה המרכזית המלווה את היצירה כולה: "איך אוכל לדעת אם אני במערכת היחסים הנכונה?".
מבחינה מוזיקלית, הוא מתואר כבלדת פופ עדינה הכוללת שירה "סולטרית" וליווי תזמורתי המעניק לו גוון קולנועי.
עם יציאת מהדורת הדלוקס בשנת 2025 (Brighter Days Ahead), הגרסה המורחבת של השיר נכנסה למצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי.
השיר נכתב והוקלט במהלך הפסקה ממושכת של כארבע שנים שנטלה גרנדה מהקריירה המוזיקלית שלה, לאחר צאת אלבומה הקודם Positions בשנת 2020. בתקופה זו הקדישה גרנדה את עיקר מרצה לצילומי העיבוד הקולנועי למחזמר "מרשעת", בו היא מגלמת את דמותה של גלינדה, ולניהול מותג הקוסמטיקה שלה "R.E.M.
השיר נוצר בעקבות שביתת איגודי התסריטאים והשחקנים בהוליווד בשנת 2023, אשר הובילה להשבתת צילומי הסרט "מרשעת" והותירה את גרנדה עם זמן פנוי בלתי צפוי.
גרנדה הגיעה לניו יורק והחלה לעבוד באולפני ג'ונגל סיטי יחד עם המפיק מקס מרטין.
אף על פי שבמקור לא תכננה להוציא מוזיקה חדשה עד לאחר צאת סרטי "מרשעת", היא העידה כי השירים החלו "להישפך ממנה" באופן אורגני והיא החליטה להקשיב לדחף היצירתי שלה.
ההשראה המרכזית לשיר, ולפרויקט כולו, היא סרטו של מישל גונדרי משנת 2004, "שמש נצחית בראש צלול", העוסק במחיקה רפואית של זיכרונות ממערכות יחסים כואבות.
גרנדה, מעריצה מושבעת של כוכב הסרט ג'ים קארי, בחרה בקונספט זה כדי לחקור נושאים של צמיחה אישית, פרידה ועיבוד זיכרונות.
לדבריה, השיר נועד להציב את השאלה המרכזית של האלבום: "איך אוכל לדעת אם אני במערכת היחסים הנכונה?".
בנוסף, השיר הושפע מתופעת "חזרת שבתאי" האסטרולוגית המתרחשת סביב גיל 30 ומסמלת התפכחות וחשבון נפש.
השיר נכתב והופק על ידי גרנדה יחד עם שינטארו יאסודה, ניק לי ואהרון צ'ונג.
"End of the World" היה אחד משני השירים הראשונים שנכתבו עבור האלבום בספטמבר 2023. גרנדה ציינה כי בתהליך כתיבת המילים היא ביצעה "מספר מעברים" על הטקסטים כדי להגן על האמת הרגשית שלה ולהבטיח שהמסר יועבר בשקיפות ובכבוד כלפי הצדדים המעורבים.
ההקלטות התבצעו באולפני ג'ונגל סיטי בניו יורק.
בגרסתו המקורית, השיר הופק כבלדת פופ קצרה (כדקה ו-32 שניות) המובלת על ידי צלילי גיטרה ותזמור של כלי מיתר.
באוקטובר 2024 הוציאה גרנדה גרסה חיה ותזמורתית של השיר כחלק ממהדורת Slightly Deluxe and Also Live.
במרץ 2025, עם צאת מהדורת הדלוקס המורחבת Brighter Days Ahead, שוחררה גרסה מורחבת (Extended) באורך של כ-2:41 דקות.
ההכרזה על כותרת השיר התרחשה ב-27 בינואר 2024, כאשר גרנדה חשפה חלק מרשימת השירים של האלבום ברשתות החברתיות.
גרנדה בחרה במודע שלא להוציא סינגלים נוספים לפני צאת האלבום (פרט לסינגל "") כדי לעודד את המעריצים לחוות את היצירה כסיפור רציף אחד.
הליך הקידום של השיר כלל טיזרים ויזואליים ששאבו השראה ממעבדת מחיקת הזיכרונות בסרט, וכן סרט הופעה חיה עם תזמורת שבוצע עם הרכב של עשרה נגנים.
הרצועה מוגדרת כבלדת פופ עדינה וסינמטית, השואבת השראה מסגנונות ה-R&B של שנות ה-90. השיר מתואר כיצירה "חללית" ומתוחכמת, המשמשת כ"הצגת תזה" לאלבום כולו.
מבחינה רגשית, הרצועה משרה אווירה של התבוננות פנימית (אינטרוספקציה), פגיעות ואי-ודאות רומנטית.
השיר נפתח בקול סטטי של תקליט ומתפתח לכדי בלדה קצרה.
בגרסה המקורית אורכו כדקה ו-32 שניות.
הגרסה המורחבת כמעט מכפילה את אורך השיר.
הליווי המוזיקלי מורכב מאקורדים "מימיים" וחמימים של גיטרה, יחד עם גיטרה רקע בעלת גוון קודר.
השיר כולל תזמור עשיר של כלי מיתר, המובילים לפזמון כינורות סוחף ומעניקים לו תחושה תזמורתית וסינמטית.
בגרסה המורחבת נוספו קלידים וסינתיסייזרים.
גרנדה עושה שימוש בשירה "סולטרית" ומאופקת, תוך שימוש בטכניקות של שירה נשיפתית .
הרצועה מתאפיינת בשכבות קוליות מורכבות ובהרמוניות מדויקות שגרנדה הפיקה וערכה בעצמה ככלי נגינה לכל דבר.
הנושא המרכזי של השיר הוא חוסר ודאות קיומי בתוך מערכת יחסים רומנטית.
השיר משמש כ"הצגת תזה" לאלבום כולו, כשהוא מציב את השאלה המוסרית והרגשית המלווה את היצירה: "איך אוכל לדעת אם אני במערכת היחסים הנכונה?".
השיר בוחן את הפער בין הציפייה החברתית והאישית שהתשובה לשאלת ההתאמה הזוגית תהיה אינטואיטיבית וברורה ("האם לא אמורים פשוט לדעת את החרא הזה?"), לבין המציאות המורכבת של ספקות ופחדים.
הדימוי של "סוף העולם" אינו מתייחס לאירוע אפוקליפטי חיצוני, אלא משמש כמטאפורה להתפוררותה של מערכת יחסים שמרגישה כעולמו של הפרט.
גרנדה משתמשת בתרחיש דמיוני של קריסה קוסמית כדי לבחון סדרי עדיפויות רגשיים: "אם הכל היה נגמר מחר, האם אני הייתי זו שבמחשבותיך?".
השיר עושה שימוש בשאלות היפותטיות על גורמי שמיים – "אם השמש תסרב לזרוח" או "אם הירח יחשיך הלילה" – כדי להדגיש את התלות והחשיבות של בן הזוג כעוגן במצבי קיצון ואי-ודאות.
גרנדה מרמזת בשיר על קשר שאינו מוגדר כהלכה, מה שמוסיף לתחושת החרדה והצורך בתיקוף חיצוני או פנימי לגבי נכונות הקשר.
גרנדה הסבירה כי האלבום בנוי כסיפור רציף, וכי הפתיח נועד להציב את השאלה שתיענה רק ברצועת הסיום של האלבום ("Ordinary Things").
בראיון לזאק סאנג, היא ציינה כי השיר נכתב מתוך מקום של מודעות עצמית וחשבון נפש, ונועד להוביל את המאזין דרך שלבים של אבל, שחרור וצמיחה.
גרנדה מקשרת את התהיות בשיר לתופעת "חזרת שבתאי" האסטרולוגית, המתרחשת סביב גיל 30 ומסמלת את המעבר לבגרות אמיתית הכרוכה בפירוק מבנים ישנים בחייו של אדם כדי לבנותם מחדש בצורה אותנטית.
השורה "Please, pay me no mind" (בגרסה המורחבת) מתפרשת כבקשה מהקהל והתקשורת להפסיק לבחון את חייה האישיים תחת זכוכית מגדלת, תוך שהיא מנסה לשמר את "האמת שלה" בתוך השתיקה.
השיר נכלל בגרסה הסטנדרטית של האלבום ובכל מהדורות הדלוקס העוקבות.
ב-28 במרץ 2025 שוחררה גרסה מורחבת (Extended) באורך 2:41 דקות כחלק ממהדורת הדלוקס המורחבת Brighter Days Ahead.
השיווק של "Intro (End of the World)" היה חלק בלתי נפרד מהאסטרטגיה הכוללת של האלבום, שהתמקדה בחוויית האזנה ליצירה כסיפור רציף אחד.
לקידום האלבום שחררה גרנדה סדרת סרטוני הופעה חיה באוקטובר 2024. הסדרה נפתחה בביצוע אורקסטרלי של השיר "Intro (End of the World)" בליווי הרכב של עשרה נגנים.
בשנת 2025 שוחרר סרט מוזיקלי קצר בבימויה של גרנדה ובכיכובה, בו היא מגלמת את הדמות פיצ'ץ (שהוצגה לראשונה בקליפ ל-"We Can't Be Friends").
הסרט משתמש בגרסה המורחבת של ה-Intro כדי ללוות את תהליך שיחזור הזיכרונות של הדמות.
הרצועה זכתה לשבחים נרחבים מצד מבקרי המוזיקה, שראו בה פתיחה אפקטיבית ומרשימה לאלבום Eternal Sunshine.
המבקרים תיארו את השיר כ"מדריך מקסים" עבור המאזינים וכפתיח קולנועי חי המדגיש את שירתה ה"סולטרית" והמעודנת של גרנדה.
במגזין Billboard נכתב כי השיר ממשיך את רצף הפתיחים המוצלחים של גרנדה לאלבומיה, תוך שהוא משלב מלודרמטיות של כלי מיתר ושירה המבטאת תערובת של ייאוש וביטחון עצמי.
מבקרים רבים הדגישו את חשיבותו של השיר כ"הצגת תזה" לאלבום כולו, בזכות השאלה המרכזית שהוא מציב.
בביקורת באתר Pitchfork צוין כי השיר מציג פריטת גיטרה מאופקת וכלי מיתר "פסבדו-רומנטיים" המכניסים את המאזין ישירות ללב מערכת יחסים מתפוררת.
באתר Sputnikmusic נכתב כי האקורדים ה"מימיים" והחמימים של הגיטרה והפתיחה הבוטה יוצרים מוצר ממוקד ופורץ דרך.
לצד השבחים, היו מבקרים שהסתייגו מאלמנטים מסוימים ביצירה.
חלק מהמבקרים מצאו את הרצועה המקורית קצרה ומאופקת מדי, וציינו כי היא חסרה את הדינמיקה העוצמתית הקיימת בשירים אחרים באלבום.
בביקורת שפורסמה ב-The Miami Hurricane נטען כי הגרסה המורחבת (Extended) של השיר לוקה בחסר מבחינת הפקה, וכי המעבר בין החלק המקורי לבתים החדשים מרגיש "קטוע ומאולץ".
מבקר המוזיקה אנתוני פנטנו תיאר את השיר כ"מונולוג מוזיקלי" וטען כי הוא משמש כ"רציונליזציה גדולה של אדם המאוהב עד מעל לראש" בניסיון להסביר את מצבה הנוכחי של גרנדה.
אף על פי שאינו סינגל רשמי בגרסתו המקורית, זכה השיר לחשיפה משמעותית כחלק מהצלחתו הכוללת של האלבום Eternal Sunshine.
עם שחרור מהדורת הדלוקס המורחבת, Brighter Days Ahead, במרץ 2025, הגרסה המורחבת של השיר (Extended) נכנסה למצעד ה-בילבורד הוט 100 האמריקאי יחד עם יתר השירים החדשים שהתווספו לאלבום.
נכון לינואר 2026, הרצועה צברה מעל לחצי מיליארד השמעות בספוטיפיי.
IrfanView היא תוכנה חינמית לצפייה בקובצי תמונה התומכת גם בקובצי וידאו ושמע.
היא מאפשרת גם פעולות עריכה בסיסיות של קובצי תמונה והמרה מפורמט אחד למשנהו.
התוכנה נכתבה על ידי Irfan Skiljan, ומכאן שמה.
לתוכנה זמינים תוספים רבים, המאפשרים הרחבת היכולות שלה, למשל לטיפול בפורמטים נוספים.
תוכנה מסחרית בעלת תכונות דומות היא ACDSee.
Invisible Touch הוא האלבום השלושה עשר של להקת ג'נסיס.
האלבום יצא לאור ביוני 1986. האלבום הופק על ידי הלהקה ויוג' פדגהאם שהפיק גם את האלבום הקודם של הלהקה.
האלבום כולל את הלהיט Invisible Touch שהגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים בארצות הברית.
Land of Confusion נחשב לאחד הטובים של הלהקה ועטיפת הסינגל, היא בעצם פרודיה לעטיפת האלבום השני של הביטלס, With the Beatles אך בסינגל מראים בובות בדמות חברי הלהקה.
גם בקליפ כולל את דמויות הבובות של חברי הלהקה, וכן של מפורסמים כגון: מיק ג'אגר, פול מקרטני, רינגו סטאר ועוד.
האלבום גם כולל את הסוויטה המתקדמת Domino אשר נמשכת 10 דקות.
עטיפת האלבום עוצבה על ידי חברת Assorted Images.
עד היום, האלבום נחשב למצליח ביותר של הלהקה מבחינה מסחרית.
האלבום הצליח עד כדי כך שצבר קהל מעריצים צעיר וכך החלה עלייה בפופולריות הלהקה.
אך מצד שני, מעריצי התקופה "המתקדמת" של ג'נסיס התאכזבו מן האלבום ואמרו שג'נסיס כבר לא הלהקה אשר הכירו ואהבו.
פיל קולינס - שירה, תופים, כלי הקשה אלקטרונים
מייקל ראת'רפורד - גיטרה בס, גיטרה, דוושות בס, מוג טאורוס, קולות
Invisible Touch (בעברית: מגע בלתי-נראה) הוא שיר הנושא של האלבום של ג'נסיס ב-1986 אשר יצא באותו השם.
זהו הסינגל הגדול והמצליח ביותר בהיסטוריה של הלהקה והסינגל הראשון והיחיד שהגיע למקום ה-1 במצעד הסינגלים האמריקאי.
לעומת זאת, בקנדה הגיע הסינגל רק למקום ה-4, ובבריטניה למקום ה-15.
ה"בי-סייד" של הסינגל הוא החלק האחרון של היצירה Domino (The Last Domino) (באלבום, Domino מורכב משני חלקים).
"Invisible Touch" היה בהתחלה ניסיון ל-Domino, הבסיסט מייק ראת'רפורד ניגן ריף, בזמן שהמתופף והסולן פיל קולינס אילתר ושר את הפזמון "She seems to have an invisible touch".
בקיץ 1986, זכה השיר בארצות הברית במצעד הבילבורד במקום ה-1. אחד המועמדים במצעד היה הסולן לשעבר של ג'נסיס, פיטר גבריאל עם להיטו "Sledgehammer".
השיר גם היה מועמד במצעד האמריקני בשם Hot Mainstream Rock Tracks.
ב-1992, יצא השיר בגרסת הופעה חיה כשהמתופף צ'סטר תומפסון והגיטריסט דריל סטארמר.
כמו כן, גם השיר מופיע באלבום ההופעה וה-DVD, The Way We Walk - In Concert.
Invision Power Board (בקיצור: IPB) היא מערכת להקמת פורום אינטרנט אשר פותחה בידי Invision Powers Services.
המערכת נכתבה בשפת התכנות PHP ובאמצעות MySQL לצורך הקמת מערכת נתונים בסיסית.
עם שיווק המערכת, הציעה המפתחת מגוון עשיר של תוספים בעלות נמוכה.
נוסף לכך מפתחים חיצוניים פרסמו תוספים שונים ואף ערכות נושא למשתמשי המערכת.
נכון לתחילת 2021 מוצע גם תרגום למערכת בעלות של 10$ עד 120$ למשתמש בשפה העברית, והוא נמצא זמין להורדה באתר של Invision Community תחת חנות המסחר הנקראת Marketplace.
חברת Invision Power Services (IPS) הוקמה בשנת 2002. מוצרם הראשון שהוצע למכירה היה מערכת ליצירת פורום באינטרנט לצרכים אישיים או עסקיים, מערכת פשוטה המאפשרת התקנתה בהתאם לדרישות הלקוח.
גרסאות המערכת לאורך השנים היו:
גרסה 1 - שחרור המערכת הראשון, היה אפשרי להורדה חינמית תחת רישיון קנייני.
הגרסה האחרונה ששוחררה אף היא בתנאים אלו הייתה 1.3, לה שוחרר עדכון קל תחת רישיון חדש מבלי הצורך לשלם עליו למטרות הערכה בלבד.
גרסה 2 - שחרור המערכת השני החל בסיום פיתוח 2.0.0, בצירוף אותו רישיון מגרסה 1.3. מפתחי המערכת תכננו להשאיר את המערכת להורדה חופשית, אולם בשנת 2004 הופסקה האפשרות להורדת המערכת, וזאת בעקבות סיבות כלכליות.
לאחר עדכון 2.0.1, הורדות המערכת המלאה באתר המערכת הוחלפו עם הורדות חלקיות של המערכת לצורך ניסיון בלבד.
גרסה 3 - עדכון 3.0 שוחרר ב-23 בינואר 2009. מהדורה חדשה זו נחשבת כבכירה ביותר של המערכת.
הדבר מתבטא בתכונותיה החדשות מבחינת עיצוב ואופטימיזציה - נוספה האופציה לדירוג פרסומים למיניהם מטעם המשתמשים, מערכת ההודעות הפרטיות הפכה לבעלת שלל אופציות נוספות.
עם הזמן נוספו שיפורים נוספים לגרסה השלישית.
גרסה 4 - המערכת שונתה מהקצה לקצה, ונוספו אפשריות חדשות.
נוספה האפשרות לעצב את הפרופיל בסגנון חדש, תא הדואר הפרטי של המשתמש שונה וכן שונה העיצוב של האשכולות והפורומים.
Ipse dixit עצמו אמר זאת"); מקור הביטוי הוא ביוונית αὐτὸς ἔφα (autòs épha).
תלמידיו של פיתגורס נהגו להקדים ולומר ביטוי זה כדי לציין שהם מצטטים את דבריו של מורם, אף שפעמים רבות ייחסו לו בכך דברים שלמעשה לא אמר.
הם ראו בדברים שאמר אמת צרופה שאין לפקפק או להרהר אחריה.
תרגום הביטוי היווני ללטינית הופיע לראשונה בספר "על טבע האלים" מאת המדינאי והסנטור הרומי מרקוס טוליוס קיקרו.
'כאשר נשאלו הפיתגוראים לבסיס של איזו הנחה שהעלו בוויכוח, נאמר שהיו נוהגים להשיב 'הוא עצמו אמר זאת', כאשר 'הוא עצמו' הוא פיתגורס'.
קיקרו התייחס באופן ביקורתי להישענות זו על בעל סמכות.
עוד קודם התעוררה ביקורת כלפי הגישה הדוגמטית של תלמידי פיתגורס, המעודדת סוג של קיפאון מחשבתי.
ידועים בהקשר זה דבריו של אריסטו: "אוהב את סוקרטס, אוהב את אפלטון, אך את האמת אוהב מעל כולם".
פתגם זה מבוסס על גישתו של סוקרטס עצמו, אשר הורה לחבריו ומקורביו להעדיף את האמת תמיד (בדיאלוג פיידון ובספר 3 של הפוליטאה), גם אם מדובר בפגיעה בעמדתו של אדם חשוב (נאמר בהקשר של המשורר הומרוס.
ביטוי זה מהווה גם כשל לוגי המכונה פנייה לסמכות.
"Iris" הוא שיר אשר בוצע ידי להקת הרוק האלטרנטיבית האמריקנית גו גו דולס.
השיר נכתב במקור לפסקול הסרט "עיר של מלאכים" אשר יצא לאקרנים ב-1998. רק לאחר מכן השיר נכלל באלבום השישי של הלהקה, "Dizzy up the Girl".
השיר תרם רבות להצלחתה של הלהקה.
מלבד הפיכתו לאחד ממרכיבי הרוק האלטרנטיביים הגדולים ביותר בתקופתו, השיר נותר גם אחד מלהיטי הקרוסאובר הגדולים ביותר בתולדות המוזיקה הפופולרית, הגיע למקום הראשון בכל הפורמטים הללו והפך לשיר המושמע ביותר של 1998 בכל הפורמטים.
עם שחרורו, השיר היה לשני מבין שרשרת להיטים מפסקול הסרט (הראשון היה "Uninvited" של אלאניס מוריסט, והשלישי היה "המלאך" של שרה מקלכלן).
השיר הגיע בתחילה למקום ה-66 במצעד ה-100 Airplay Billboard Hot (ב-18 באפריל 1998), ובהמשך הוא כיכב בפסגת המצעד Hot 100 Airplay במשך 18 שבועות.
השיר הגיע למקום הראשון באוסטרליה, קנדה ואיטליה, מקום שלישי בבריטניה, והפך לאחד הסינגלים הנמכרים ביותר באירלנד בכל הזמנים.
"Iris" הוא השיר הידוע ביותר של הלהקה וזכה לשבחי הביקורת.
לאחר השלמת העריכה הראשונה בסרט "עיר המלאכים", המפיק המשותף בוב קוואלו ובנו המפיק המוזיקלי רוב קוואלו החליטו לקחת אמנים מוזיקליים על מנת ליצור את הפסקול.
בוב לקח את אלניס מוריסט ואילו רוב לקח את Goo Goo Dolls.
ג'ון רזניק (חבר הלהקה) הגיש לרוב שיר שכתב בשם "Iris".
בראיון שנערך עם Songfacts בשנת 2013 הסביר הזמר רז'ניק כיצד כתב את השיר:
"חשבתי על המצב של הדמות של ניקולה קייג 'בסרט.
הבחור הזה מוכן לחלוטין לוותר על אלמוות שלו, רק כדי להיות מסוגל להרגיש משהו מאוד אנושי.
איזה דבר מדהים זה חייב להיות לאהוב מישהו כל כך הרבה שאתה מוותר על הכל כדי להיות איתו.' זו מחשבה די כבדה.
רזניק כינה את השיר על שם איריס דמנט (זמרת יוצרת), לאחר שהבחין בשמה ברשימת הופעות שהופיעה בעיתון LA Weekly.
עם צאתו, "Iris" הפך למקום השני במחרוזת הלהיטים מפסקול הסרט.
השיר עלה לראשונה במקום 66 במצעד הבילבורד הוט 100 של Airplay ב-18 באפריל 1998, ובסופו של דבר בילה שיא של 18 שבועות במקום הראשון בהוט 100 Airplay.
עם זאת, לא הייתה הרשאה להכניסו ב-Billboard Hot 100 מכיוון שלא פורסם סינגל מסחרי.
בדצמבר 1998, ממש אחרי שהשידור של השיר הגיע לשיאו, הכללים השתנו כדי לאפשר להעלות שירים בלבד לשידור.
כתוצאה מכך השיר הופיע לראשונה והגיע למקום התשע ונשאר במצעד 14 שבועות.
במצעד הרוק טראקס של המיינסטרים, "Iris" הגיע לשיא במקום השמיני.
השיר היה הלהיט השני במקום הראשון במצעד הרצועות המודרניות, בעקבות להיטם "שם" מ-1995. "Iris" נשאר במקום הראשון במשך חמישה שבועות במצעד השירים האלטרנטיביים והגיע למקום הראשון במצעד 40 הגדולים של המיינסטרים במשך ארבעה שבועות.
השיר בילה שיא של 17 שבועות במקום הראשון במצעד 40 הגדולים של בילבורד למבוגרים (ניצח את השיר "Don't speak של No Doubt שהגיע לשיא של 15 שבועות).
Goo Goo dolls ביצעו את "Iris" ב-20 באוקטובר 2001, במדיסון סקוור גארדן, במסגרת הקונצרט לעיר ניו יורק לגיוס כסף לקורבנות התקיפות ב-11 בספטמבר.
"Iris" היה גם להיט בינלאומי גדול.
השיא הגיע למקום החמישי במצעד הסינגלים האירי ומאז הפך לסינגל ה-19 הנמכר ביותר בכל הזמנים באירלנד.
השיר הגיע לראשונה לשיא במקום 50 בבריטניה באוגוסט 1998 לפני שהגיע למקום 26 בשנה שלאחר מכן.
ב-2 באוקטובר 2011, לאחר הופעות של אודישנים ב-The X Factor, השיר נכנס שוב למצעד הסינגלים בבריטניה במקום השלישי.
בחודש מאי 2013, השיר הוצג במקום ה-12 לאחר שכוסה על ידי מתמודד ה-Got Talent של בריטניה רובי קנדי.
במקום אחר הפך השיר ללהיט מספר אחד באיטליה (במשך שבועיים), באוסטרליה (במשך חמישה שבועות) ובקנדה (במשך שמונה שבועות), והוא הגיע לעשירייה הראשונה בפלנדריה והולנד.
מלבד הצלחת השיר במצעדים, "Iris" זכתה לשבחי הביקורת.
בטקס פרסי הגראמי ה-41 קיבל השיר מועמדויות ל"תקליט השנה" ול"ביצועי פופ של צמד או קבוצה".
השיר זיכה גם את ג'וני רז'ניק למועמדות "שיר השנה".
הסינגל הועמד על ידי ארגון תעשיית ההקלטות באמריקה לפלטינה מרובעת ב-28 בפברואר 2018. השיר דורג במקום 39 ברשימת רולינג סטון עם 100 שירי הפופ הגדולים ביותר.