tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בסרט ישנן מספר סצנות, אשר מעידות על אווירת הגזענות הקשה ששררה בתקופת שנות השישים.
הסצנה בה רוזלין חוטפת מכות, משום שהיא שפכה טבק על גבר לבן.
הגברים דורשים ממנה להתנצל וכשהיא מסרבת להם, הם מכים אותה חזק יותר.
כשלילי ורוזלין הגיעו למסעדה בטירבורון, בעל המסעדה הזמין את לילי להיכנס ולהזמין אוכל ולא התייחס לרוזלין.
הסצנה בה לילי וז'אק הלכו ביחד לקולנוע.
כל אחד מהם נכנס בכניסה אחרת (לילי בכניסה של הלבנים וז'אק של הצבעוניים).
כשישבו אחד ליד השני וצפו בסרט, נכנסו השוטרים ואסרו את ז'אק.
כשלילי שאלה את השוטרים, למה הם אוסרים אותו אם הוא חף מפשע, הם דחפו אותה וקראו לה "אוהבת כושים".
דקוטה פנינג - לילי אוונס
אמילי אלין לינד - לילי אוונס בילדותה
קווין לטיפה - אוגוסט בווטרייט
ג'ניפר הדסון - רוזלין דייס
אלישיה קיז - ג'ון בווטרייט
סופי אוקונדו - מאי בווטרייט
פול בטאני - טי-ריי אוונס
הילרי ברטון - דבורה אוונס
טריסטן וילדס - זק טיילור
הפקת הסרט החלה ב-7 בינואר 2008 בעיירה למברטון בדרום קרוליינה.
היא הסתיימה מספר חודשים מאוחר יותר.
הסרט הוקרן בפעם הראשונה בספטמבר 2008 במסגרת פסטיבל הסרטים של טורונטו ה-33. ב-17 באוקטובר 2008 הוא יצא לאקרנים בשאר צפון אמריקה.
הקדימון (טריילר) הראשון שוחרר בתאריך 19 באוגוסט 2008 באתר Yahoo!
הסרט מוקם במקום השלישי ברווחים לסוף השבוע הראשון בצפון אמריקה עם 10,527,799$.
הסרט זכה בקטגוריה הראשונה "סרט יוצא מן הכלל".
הדיסק יצא ב-3 בפברואר 2009. הוא כלל כמה קטעים שלא נראו בסרט ובהם סצנות שהורדו בעריכה ותמונות מסט הצילומים.
החיים השניים הקצרים של ברי טאנר היא נובלה בסדרת דמדומים, מאת סטפני מאייר, המספרת את קורותיה של הערפדה ברי טאנר, המופיעה גם בספר השלישי בסדרה (ליקוי חמה).
הנובלה ייחודית בסדרה בכך שהיא כתובה מנקודת מבטה של ברי, ולא של איזבלה (בלה) סוואן.
מאייר העבירה טיוטות של הסיפור לבמאי דייוויד סלייד ולחלק מהשחקנים, כדי לסייע בהפקת הסרט השלישי בסדרה, דמדומים 3: ליקוי חמה.
הערפדים הטריים ברי ודייגו הורגים ושותים את דמם של שני חסרי בית, במסע ציד בסיאטל שבמדינת וושינגטון כדי להשיג דם אנושי.
ברי מתיידדת עם דייגו ומתחילה לדבר איתו על ויקטוריה בזמן שהם פורצים באישון ליל אל חנות.
הערפדים החדשים (הידועים בכינויים "טירונים") אינם יודעים מי יצר אותם, ומכנים את ויקטוריה - היוצרת שלהם - היא.
כשברי ודייגו משוחחים על ויקטוריה, הם מתחילים לעלות חשדות בנוגע אליה ואל ריילי - המדריך שלהם.
ריילי, הדריך את הערפדים הצעירים באזהרות על דברים שברובם לא קיימים - כגון האמונה שערפדים נשרפים בשמש.
הוא אמר לטירונים שאם יצאו באור השמש, ישרפו, ובכך הוא מצליח לשמור עליהם במקום אחד בכל שעות היום.
אחרי הפריצה, ברי ודייגו לא מספיקים להגיע לפני הזריחה, אז הם מתחבאים במערה באזור הים.
הם מדברים על ויקטוריה ועל ריילי, ומתחילים להגיע למסקנה שריילי עושה בהם שימוש ככלי נשק למטרות הגנה, ומתחילים להבין כי המציאות שתוארה בפניהם קודם לכן אינה תואמת את מציאות חייהם עתה.
דייגו מספר לברי שהמיתוס על השמש אינו נכון ומוכיח לה זאת בכך שהבוא יוצא החוצה בעוד השמש נמצאת בשמיים.
דייגו מסתבך בעימות עם ערפד אחר, ראול, וניצל בזכות התערבותו של 'פרד המשוגע' (freaky fred).
מאוחר יותר, הוא וברי מצותתים לשיחה של ריילי עם ויקטוריה ולומדים כי הוולטורי תובעים ממנה להשמיד את משפחת קאלן בתוך חמישה ימים, שאם לא כן הם יעשו זאת.
דייגו משוכנע בדעתו לדבר עם ריילי ולספר לו על תגלית "השמש" ממחשבה שהוא אינו יודע על כך, וברי הולכת אל מקום המסתור של הטירונים לבדה.
כאשר ריילי חוזר, עדיין אין סימן לדייגו, וריילי מתחיל לאמן את הטירונים בטענה ששבט חזק של ערפדים קדומים רוצה את אדמת הצייד שלהם שבסיאטל.
כעבור ימים מספר יוצאים הערפדים הטירונים למלחמה במשפחת קאלן וברי, שהגיעה לזירת הקרב באיחור, מגלה כי בני המשפחה הרגו את הערפדים הצעירים.
ריילי, שאמר לברי שדייגו נמצא כבר בזירת המלחמה, לא נמצא באזור, וברי מבינה שריילי הרג אותו.
ברי מנסה לברוח, אך קארלייל, מנהיג המשפחה תופס אותה.
ברי מתחננת באמרה "בבקשה", וכוונתה הייתה שיהרוג אותה במהירות, אך קארלייל היסס והתחיל לדבר איתה.
ברי אמרה לו שהיא לא רוצה להילחם יותר, והוא הציע לה פשרה - אם תכנע הם לא יהרגו אותה.
ברי מסכימה להצעה, ועוברת לחסותו של ג'ספר שמתנהג איתה בקשיחות ונותן לה הוראות.
כשהוולטורי באים, ג'יין חוקרת אותה - היא מענה אותה בעזרת כוחה - ואחר כך פליקס הורג אותה.
ברי גרה ברחוב אחרי שברחה מביתה מאביה המכה בגיל 15, כמעט 16. כאשר היא מחטטת בפח אשפה כדי למצוא מזון, היא נתקלת בריילי ששואל אותה אם היא רוצה לאכול המבורגר, ולוקח אותה לוויקטוריה כדי שתשנה אותה לערפדה.
בצבא הטירונים, היא מנסה למשוך מה שפחות תשומת לב בכך שהיא יושבת ליד "פרד המשוגע".
בליל ציד, היא מדברת ומתחברת עם דייגו, ערפד בן שנה שכבר שולט ביצרו.
יחד הם מגלים על שקריו של ריילי ומנסים לגלות עוד על היוצרת שלהם, ויקטוריה.
דייגו: ערפד שהפך לבן-אלמוות כשנה לפני שהסיפור התחיל, והיה בן 18 בשינויו.
חבורת נערים הציקו לאחיו הצעיר של דייגו והרגו אותו, והוא מצידו, רצה נקמה.
כשהיה מוקף באותה החבורה לאחר שהרג את המנהיג שלהם, ריילי הגיע והציל אותו.
ריילי שאל את דייגו אם הוא רוצה חיים חדשים, ולקח אותו לוויקטוריה כדי שתשנה אותו.
דייגו הופך לחברה הטוב של ברי ויחד הם מקימים את "מועדון הנינגה", ולאחר מכן הוא הופך לבן זוגה של ברי.
כשהוא וברי מגלים על מיתוס השמש, הוא מתחיל לפקפק במניעים של ריילי, על אף שהוא מחשיב אותו כאחד מחבריו הטובים חוץ מברי.
כשהוא מתעמת עם ריילי בנוגע לשמש ולסיפורים שסיפר לטירונים האחרים, ריילי הורג אותו.
ריילי: מנהיג חבורת ה'ערפדים הצעירים', תחת פיקודה של ויקטוריה וספק הנערים הצעירים שלה.
ריילי היה המפקד של חבורת הערפדים החדשים, ואמר להם מה מותר להם לעשות ומה אסור, וכלל בכך שקרים והמצאות ששמו גבולות לחבורת הטירונים הלא מרוסנים.
האמין לשקריה של ויקטוריה, שלפיהם, היא בת זוגו היחידה והיא מאוהבת בו.
כאשר הלך עם ויקטוריה כדי לעזור לה, נהרג על ידי סת' קלירווטר שחוסם את דרכו אל אדוארד.
פרד המשוגע: ערפד צעיר ונאה.
לפרד יש כוח מיוחד, הגורם ליצורים חיים להיגעל ממנו ולא להסתכל עליו ישירות.
בסף הספר, כוחו מתגבר והוא מסוגל להיות בלתי-נראה ובלתי ניתן לחשוב עליו אם הוא נמצא במרחק של קילומטרים ממקום היצור.
ראול: ממנהיגי חבורת ה'ערפדים הצעירים'.
קריסטי: המנהיגה של חבורת הערפדים השנייה של ה'הערפדים הצעירים'.
ויקטוריה: ערפדית ואשת נכלים המאוהבת בג'יימס.
ויקטוריה, לאחר שאדוארד קאלן הורג את ג'יימס, מחפשת דרך לנקמה.
במסע האבל שלה, היא הייתה בדרום אמריקה, ושם פגשה ברעיון על 'צבא טירונים'.
היא ניסתה להקים צבע טירונים יחד עם ריילי, ערפד שהיא יצרה.
היא זייפה את אהבתה לריילי כדי שיהיה נאמן לה ותלוי בה, ושיעזור לה עם צבא הטירונים שיצרה.
היא נלחמת עם אדוארד כדי להגיע אל בלה, במטרה לרצוח את בת זוגו על שרצח את בן זוגה, אך אדוארד הורג אותה לבסוף.
סיפורה של ברי טאנר כוון לשמש תוספת למדריך הסדרה, ומאייר החלה לעמול על כתיבתו עוד בזמן עריכת "ליקוי חמה".
בשל אורכו, החליטה מאייר שלא לכלול אותו במדריך ולהוציאו כספר נפרד.
הספר יצא לאור ביוני 2010, אחרי חודש בו היה זמין להורדה חינם (באנגלית) באינטרנט.
הספר נמכר בכ-700 אלף עותקים, וכיכב ברשימת רבי המכר של היומון USA Today.
החיים הם נס (בסרבו-קרואטית: Život je čudo) הוא סרט קולנוע משנת 2004 בבימויו של אמיר קוסטריצה שגם השתתף בכתיבת התסריט וביצירת פסקול הסרט.
הסרט מתרחש על רקע מלחמת בוסניה.
הסרט מתרחש באזור כפרי הררי בבוסניה.
לוקה (סלאבקו סטימק) הוא מהנדס סרבי שהגיע מבלגרד, יחד עם אשתו ג'דרנקה (וסנה טריוואליץ), זמרת אופרה מעורערת בנפשה, ובנו מילוש (ווק קוסטיץ'), שהוא שחקן כדורגל, לרגל סלילתה של מסילת רכבת העוברת בכפר, שתקשר את מזרח בוסניה עם סרביה.
לוקה הגיע כדי לפקח על הסלילה ולתפעל את תחנת הרכבת.
לוקה עסוק בעבודתו, וסלילת המסילה מתקרבת לסיומה.
מילוש חולם על קבלתו לקבוצת הכדורגל פרטיזן בלגרד.
לוקה האופטימי מתעלם מסימני המלחמה שהחלה בקרואטיה ומאיימת להתפשט, ואילו אשתו חרדה מאוד מפני התפתחות זו.
כאשר המלחמה פורצת, מילוש מגויס לצבא הסרבי ובתום מסיבת הפרידה שנערכת לכבודו נעלמת ג'דרנקה בזרועותיו של מוזיקאי הונגרי.
כעבור זמן קצר מגיע הדוור, וליה (אלכסנדר ברסק), ומספר ללוקה שבנו נפל בשבי המוסלמים הבוסנים.
ידידיו של לוקה מביאים לו את סאבחה (נטשה סולאק) מוסלמית בוסנית צעירה ונאה שעבדה כאחות בבית החולים המקומי, והפכה לשבויה.
הם מספרים ללוקה שסאבחה היא ממשפחה מיוחסת, ולכן יוכל להחליף אותה בבנו השבוי, מיד כשסאבחה תודיע למשפחתה על העסקה המוצעת.
לוקה מחזיק את סאבחה בביתו, ולבקשתו היא כותבת את המכתב המציע חילופי שבויים, אך כעבור זמן מגלה לו שהיא אינה ממשפחה מיוחסת, אלא במקרה שם משפחתה הוא כשם של אותה משפחה.
לוקה נמלא זעם ומנסה לגרש את סאבחה, אך היא מעדיפה להישאר אתו.
לוקה וסאבחה מתאהבים, תוך כדי המולת הקרבות סביבם, והעניינים מסתבכים כאשר ג'דרנקה חוזרת הביתה.
לוקה וסאבחה מנסים להימלט לאזור הסרבי באמצעות חציית הנהר דרינה, אך צלף בוסני יורה בסאבחה ופוצע אותה.
במאמץ רב מוביל לוקה את סאבחה לבית החולים, תוך שבדרך היא מאבדת דם רב, היוצר פס אדום בשלג.
הרופאים נאבקים על חייה ומצליחים להצילה.
מוכרזת הפסקת אש בפיקוח חיילי האו"ם, ומתחילים חילופי שבויים.
סאבחה רוצה להישאר עם לוקה, אך מוחזרת נגד רצונה, ומילוש חוזר אף הוא.
משפחתו של לוקה מתאחדת, אך לוקה ממשיך להיות מאוהב בסאבחה.
הוא מחליט להתאבד על פסי הרכבת, אך הרכבת המתקרבת נעצרת משום שאתון עומדת על המסילה.
לוקה מאושר שחייו נצלו בנס, ולהפתעתו סאבחה נמצאת ברכבת, והשניים מסתלקים לדרכם על גבה של האתון.
בשנת 2005 זכה הסרט בפרס סזאר לסרט הטוב ביותר מהאיחוד האירופי.
החיים הקשים של אר ג'יי ברגר היא קומדיית מצבים אמריקאית ששודרה בערוץ MTV החל מ-6 ביוני 2010 ועד ה-30 במאי 2011.
הסדרה מתמקדת בדמותו של אר ג'יי ברגר (בגילומו של פול לקונו), נער לא מקובל חברתית הלומד בבית הספר הבדוי תיכון פינקרטון שבאוהיו.
חבריו הטובים של ברגר הם מיילס ג'נר (ג'ארב דופלייס) ולילי מירן (קארה טייטס).
ברגר מאוהב בג'ני סוונסון (אמבר לנקסטר), שהיא חברתו של מקס אוונס (ג'ייסון בלייר), הבריון.
הסדרה מציגה את תהליך התבגרותן של הדמויות.
העונה הראשונה עלתה לשידור ב-6 ביוני 2010 וכללה 12 פרקים.
העונה השנייה יצאה ב-24 במרץ 2011 וכללה 12 פרקים.
הרעיון ליצירת הסדרה נבע מסרט קצר המבוסס על סיפור דומה בשם "הסיפור על אר ג'יי", שנכתב על ידי דייוויד קטצנברג והופק על ידי סת' גרהם-סמית'.
הסרט הסיפור על אר ג'יי תואר על ידי עיתון הניו יורק טיימס כ"הוקרה קטנה לסרט לילות בוגי".
בכירים ברשת MTV התעניינו להפוך סרט זה לסדרת טלוויזיה.
ביוני 2009 הודיעה MTV על פיתוח של מספר סדרות טלוויזיה, וביניהן סדרה זו.
הסדרה תוארה כ"30 דקות שלא מפגינות כבוד כלפי גיל ההתבגרות" – שכן גיבור הסדרה הוא נער לא מקובל בן 15, ההופך להיות מושמץ כשברחבי בית הספר מתגלה "המתנה האנטומית" שקיבל בגופו.
ה"מתנה" היא איבר מין גדול במיוחד.
בכל אחד מ-12 הפרקים בסדרה ישנה סצנה מונפשת דו־ממדית.
באוגוסט 2011 הודיעה MTV כי הסדרה מבוטלת ולא תהיה עונה שלישית.
ריצ'רד "אר ג'יי" ברגר (פול לקונו): הדמות הראשית.
הוא ביישן וציני, מאוהב בג'ני סוונסון מאז הפעם הראשונה שראה אותה, אך הוא מפוחד מכדי להפגין כלפיה את אהבתו אליה וגם משום שהוא מפחד לחטוף מכות מהחבר שלה, מקס.
בפרק הראשון של הסדרה אר ג'יי נדחף למשחק הכדורסל אחרי שקבוצתו אבדה את רוב השחקנים.
הוא קיבל את הכדור מספר שניות לסיום המשחק וזרק אותו.
הוא החטיא את הסל, ומכנסיו נפלו ואחריהם גם תחתוניו.
כל בית הספר ראה את הפין שלו.
מיילס ג'נר (ג'ארב דופלייס): חברו הטוב ביותר של אר ג'יי.
הוא שמן ואובססיבי להפוך למקובל ולהצליח עם בנות.
בדרך כלל הוא נמצא עם מצלמת הווידאו שלו.
כשהוא מגלה את מתנתו של אר ג'יי, הוא דוחק בו כדי להשתמש בה כדי להפוך למקובל, כדי שגם הוא יהיה מקובל.
הוא סבל מבעיות במשפחה, כמו מוות אימו, התאבדות החתול שלו ואחיו המשוגעים.
לילי מירן (קארה טייטס): מוזרה חברתית המאוהבת באר ג'יי אחריו היא רודפת כל הזמן.
למרות שאר ג'יי לא אוהב אותה בחזרה, היא לא מפסיקה לקוות שהוא יאהב אותה.
בעלת חוש אופנה מוזר, והיא מכינה את הבגדים של עצמה.
בעונה השנייה היא הפכה לחברה של ילד אחר, ונשארה ידידה של אר ג'יי בסוף העונה השנייה היא מודיעה לאר ג'יי שהיא בהריון ממנו.
ג'ני סוונסון (אמבר לנקסטר): אר ג'יי מאוהב בה.
למרות שהיא מקובלת אופייה לא סנובי.
היא ואר ג'יי הם שותפי למידה.
בפרקים הראשונים של העונה השנייה היא ואר ג'יי חברים, עד שהם נפרדים.
מקס אוונס (ג'ייסון בלייר): יהיר, אנוכי, מגעיל, ובריון.
נוהג להכות את אר ג'יי.
הוא החבר של ג'ני סוונסון עד סוף העונה הראשונה מגלים בעונה השנייה שהוא הומו.
סוזן וריק ברגר (בת' ליטלפורד ולארי פוינדקסטר): הוריו של אר ג'יי, עד שהתגרשו בתחילת העונה השנייה.
ג'ריבה סינקלר (מרלון יאנג): מאמן התיכון פינקרטון.
בתחילת העונה השנייה אחרי הגירושים של הוריו של אר ג'יי הוא מפתח יחסים עם אמו.
איימי (קייטלין קרוסבי): אחרי שאר ג'יי הידרדר בלימודים היא הייתה המורה הפרטית שלו, בת 17. אחרי שהוא נפרד מג'ני הם הפכו להיות חברים.
החיים הכפולים של וולטר הוא סרט דרמה/קומדיה אמריקאי משנת 2011 בבימויה של ג'ודי פוסטר, אודות וולטר בלק (מל גיבסון), מנכ"ל חברת צעצועים, שמתקשר עם סביבתו בעזרת בובת יד.
בסרט משחקים בנוסף הבמאית ג'ודי פוסטר, אנטון ילצ'ין וג'ניפר לורנס.
הסרט זכה לביקורות מעורבות, אך משחקו של גיבסון זכה לתשבחות.
הסרט יצא בארצות הברית בתפוצה מוגבלת ב-6 במאי 2011, וברחבי בריטניה ב-17 ביוני באותה שנה.
בישראל הסרט יצא ב-19 במאי באותה שנה.
שם השחקן הדמות מל גיבסון וולטר בלק, מנכ"ל חברת צעצועים ג'ודי פוסטר מרדית' בלק, אשתו של וולטר אנטון ילצ'ין פורטר בלק, בנם המתבגר של וולטר ומרדית' ג'ניפר לורנס נורה, חברתו של פורטר ריילי תומאס סטיוארט הנרי, בנם הצעיר של וולטר ומרדית' זאכרי בות' ג'ארד שרי ג'ונס סגנית הנשיא
וולטר בלאק הוא מנכ"ל של חברת צעצועים גדולה שבדרכה לפשיטת רגל וסובל מדיכאון.
אשתו, מרדית' מסלקת אותו מביתם, לשמחתו של בנו הגדול פורטר.
וולטר עובר להתגורר בבית מלון ולאחר כמה ניסיונות התאבדות כושלים הוא מפתח אישיות שנייה במוחו בדמות בובת יד בצורת בונה, אותה הוא מצא באשפה.
וולטר חובש את בובת היד בקביעות ומתקשר עם הסובבים אותו רק בעזרתה.
הוא חוזר הביתה, משלים עם מרדית' ועם בנם הקטן הנרי, אך לא עם פורטר.
בנוסף, עסקי החברה גדלים לאחר שוולטר מייצר קו צעצועים בדמות בובת הבונה.
פורטר מקבל תשלום עבור כתיבת עבודות לחבריו בבית הספר ונורה, אחת מהתלמידות שלומדות עם פורטר, מבקשת ממנו לכתוב עבורה נאום לסוף שנת הלימודים.
פורטר מתאהב בנורה, שלפני כמה שנים איבדה את אחיה, בריאן ומרגיש שבעקבות המקרה היא יותר מאופקת ולא נותנת ליצרתיות שלה להתבטא.
ובינתיים פורטר עצמו מובך מאביו, שמתקשר אך ורק בעזרת הבובה שעל ידו.
פורטר מנסה לגרום לנורה "להחלים מהטרגדיה" דרך כתיבת המשפט "נוח על משכבך בשלום בריאן" באמצעות גרפיטי, אך נורה כועסת עליו והמשטרה עוצרת את השניים.
מרד'ית עוזבת את הבית עם שני הילדים לאחר שהבינה שוולטר שיקר לה והבובה היא לא חלק מתהליך טיפולי כמו שוולטר סיפר לה בהתחלה והיא חושדת שהוא סובל מהפרעת זהות דיסוציאטיבית, ושהבונה משתלט בהדרגה על אישיותו.
חלק מהאישיות המקורית של וולטר מבינה כמה נזק הוא הסב למשפחתו ומנסה להיפטר מהבונה במטרה לחזור לחיים רגילים, אך "הבונה" מתנגד.
לבסוף, וולטר כורת את ידו בעזרת מסור ובכך הוא מצליח להיפטר מאישיות הבונה.
לאחר שהוא עובר ניתוח משקם, הוא מקבל יד תותבת ומתאשפז בבית חולים פסיכיאטרי.
נורה משלימה עם פורטר ומתחילה להקריא את הנאום שהוא כתב עבורה באירוע הסיום בבית הספר, אך עוצרת באמצע, מתוודה שלא היא כתבה אותו.
במקום זאת, היא מדברת עם הקהל על חשיבותה של האמת ועל הטראומה שנגרמה לה בעקבות מותו של אחיה שנים קודם.
בעקבות הנאום, פורטר מבין כמה אביו חשוב לו ומשלים איתו.
בסוף הסרט וולטר עובר את השיקום ומתחיל לחיות חיים רגילים.
עם תקציב של 21 מיליון דולר, הסרט צולם בניו יורק ובוואצ'סטר קאנטרי.
צילומי הסרט הסתיימו בנובמבר, 2009. את דמותו של וולטר היו אמורים לגלם סטיב קארל וג'ים קארי שנשרו במהלך הפקת הסרט.
הסרט זכה לביקורות מעורבות וחיוביות עם ציון בינוני של 65% על פי מדד האתר "Rotten Tomatoes".
ברם, מל גיבסון קיבל ביקורות חיוביות על הופעתו בסרט.
בנוסף, הבלוגר ברנדון קולני הילל את תסריט הסרט.
הוא יצא בתפוצה מוגבלת ב-6 במאי 2011 שבו הוא הכניס כ-104 אלף דולר מ-22 אולמי קולנוע.
זוהי הפתיחה הגרועה ביותר לסרט שג'ודי פוסטר ביימה.
החיים לפי משפחת אדאמס הוא סרט קומדיה שחורה אמריקאית משנת 1993, בבימויו של בארי זוננפלד ובכיכובם של אנג'ליקה יוסטון, ראול ג'וליה, כריסטופר לויד, ג'ואן קיוזאק וכריסטינה ריצ'י.
סרט זה הוא סרט המשך לסרט "משפחת אדמס" שיצא בשנת 1991.
מורטישה וגומז מביאים לעולם ילד שלישי – תינוק משופם בשם פיוברט.
האח פאגסלי והאחות וודנסדיי הקנאים מנסים לחסל את אחיהם באינספור דרכים בעיקר משום שלפי המסורת המשפחתית המשמעות של לידת ילד שלישי במשפחה פירושו כי אחד מילדים האחרים במשפחה צפוי למות.
אף על פי כן, כל הניסיונות שלהם עולים בתוהו.
בהמשך מורטישה וגומז שוכרים את שירותיה של מטפלת תמימה לכאורה בשם דבי ג'לינסקי על מנת שתפקח על כל שלושת הילדים.
משפחת אדאמס איננה מודעת לכך שג'לינסקי היא למעשה רוצחת סדרתית המכונה "האלמנה השחורה" אשר נוהגת להינשא לגברים עשירים, ולרצוח אותם באופן בו נדמה כי מתו בשוגג, וזאת במטרה לרשת את הונם.
ג'לינסקי מפתה את הדוד פסטר, אשר מתאהב בה, והשניים נישאים בעוד שג'לינסקי זוממת לרצוח את פסטר ואת יתר חברי משפחת אדאמס על מנת לשים ידיה על ההון של המשפחה.
גומז אדאמס (מגולם על ידי ראול ג'וליה) - אב המשפחה האקסצנטרי.
מערכת היחסים עם מורטישה מאופיינת בתשוקה עזה.
מורטישה אדאמס (מגולמת על ידי אנג'ליקה יוסטון) - אם המשפחה המסתורית.
בעלת עור חיוור, מראה גותי וחיבה לשמלות שחורות צמודות.
וודנסדיי אדאמס (מגולמת על ידי כריסטינה ריצ'י) - בת המשפחה הקשוחה של משפחת אדאמס אשר בעלת עור חיוור, צמות שחורות, נטיות סדיסטיות ואישיות אפלה וסרקסטית.
פאגסלי אדאמס (מגולם על ידי ג'ימי וורקמן) - בן המשפחה.
שותף נלהב למזימותיה של אחותו ואוהב במיוחד לבצע ניסויים מחפירים שונים.
פאגסלי סובל מעודף משקל ולבוש בדרך כלל בחולצת טריקו עם פסים ומכנסיים קצרים.
פיוברט - הבן השלישי למשפחת אדאמס.
פיוברט מתואר כתינוק משופם, בלתי פגיע ושובב.
הדוד פסטר (מגולם על ידי כריסטופר לויד) - האח הבכור והאקסצנטרי של גומז, ודודם של ונסדיי ופאגסלי.
דבי ג'לינסקי (מגולמת על ידי ג'ואן קיוזאק) - בתחילת הסרט מציגה את עצמה כאישה רגישה, נחמדה ואוהבת, אך אחרי זמן מה התגלתה כרוצחת סדרתית המכונה "האלמנה השחורה" שמתחתנת עם אנשים עשירים, ולאחר מכן הורגת אותם ולוקחת את כספם.
סבתא (מגולמת על ידי קרול קיין) - אמה של מורטישה.
לארץ' (מגולם על ידי קארל סטרויקן) - משרת המשפחה.
איש גבוה במיוחד, בעל מראה דמוי-המפלצת של פרנקנשטיין.
דבר - כף יד קטועה המשמשת כמעין "חיית מחמד" של המשפחה.
הדודן זה - יצור שעיר ששיערו מכסה את כל גופו ופניו.
הוא מדבר בשפת ציוצים, אך בני המשפחה לא מתקשים להבין אותו.
הסרט קיבל ביקורות מעורבות ולציון 75% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 38 ביקורות.
החיים הם חלום (בספרדית: La vida es sueño) הוא מחזה שנכתב בשפה הספרדית בידי פדרו קלדרון דה לה ברקה.
הוא ראה אור לראשונה ב-1635 (או אולי בראשית 1636), זוהי אלגוריה הדנה במצב האדם ובמסתורין החיים.
במרכז המחזה ניצבת דמותו של זיגיזמונד, נסיך פולין, המחזה מתמקד בעימות בין הרצון החופשי לגורל.
זהו אחד ממחזותיו הידועים והנחקרים ביותר של קלדרון.
אשתו של מלך פולין כרעה ללדת ובחלומה היא ראתה את בנה הופך לרע ואכזר.
כשילדה אותו, היא נפטרה בלידתה, באותו היום השמיים קדרו.
בזיל, מלך פולין, ראה כל זאת כאות לכך שבנו יגדל להיות אדם רע ושליט רע, הוא הודיע בפומבי שבנו נולד מת ובסתר כלא אותו במגדל, שם גדל.
רק קלוטר, יועצו הנאמן של המלך הורשה להיכנס לתחומי המגדל והוא גם הופקד על חינוכו של הבן, ששמו זיגיזמונד.
המלך ציווה שיש להמית כל אדם אחר שייכנס לתחומי המגדל.
המחזה נפתח ביום בו בזיל, המלך הזקן, עומד להכריז על יורשו העתידי.
הוא מזמין לחצר את שני אחייניו: הנסיכה אסטרלה ואסטולף, דוכס מוסקבה.
אבל הוא מחליט להעמיד במבחן את זיגיזמונד בנו ולבדוק האם צדק בניבוי העתיד.
הוא מורה לקלוטלד להעביר את זיגיזמונד בשנתו לארמון וכשיתעורר לגלות לו את עובדת היותו הנסיך ויורש העצר.
הוא מזמן את שני אחייניו ומספר להם כל זאת ואומר שאם יחלוף יום וטבעו של זיגיזמונד יתברר כטוב, הוא יהיה יורשו החוקי, אם יחלוף היום ויתברר שטבעו הוא רע, הוא יעביר את כס השלטון לשני אחייניו.
במקרה כזה, זיגיזמונד יורדם, יושב לכלאו במגדל למשך שארית חייו וכשיתעורר ייאמר לו שהכול היה חלום.
רוזאורה, בת למשפחת אצילים נמוכת דרג ממוסקבה מגיעה לפולין בלוויית משרת קלרין.
היא ניהלה פרשיית אהבים עם אסטולף נסיך מוסקבה וזה נטש אותה כי מעמדה היה נמוך משלו.
היא מספרת זאת לאימה ואימה אומרת לה למצוא את אסטולף ולהכריח אותו להינשא לה ואם לא תנקום ותהרוג אותו.
אמה של רוזאורה מפקידה בידיה חרב ואומרת לה שאת החרב קיבלה ממאהבה, שנטש אותה מאותה סיבה ופרי אהבתם הוא רוזאורה.
היא מספרת לה שאביה נמנה עם אצילי החצר של מלך פולין ואם תראה לו את החרב, הוא יעזור לה.
רוזאורה ומשרתה קלרין טועים בדרך ומגיעים למגדל בו כלוא זיגיזמונד, רוזאורה חדורת הנקם, שומעת את סיפורו מר הגורל של זיגיזמונד ורחמיה נכמרים עליו.
קלוטר אוסר אותם, רוזאורה מספרת לו את סיפורה ומראה לו את החרב, ומבין שהוא אביה.
הוא אינו מספר לה זאת כי נאמנותו למלך גוברת על נאמנותו לבתו.
קלוטר מביא אותם למלך כדי שיחרוץ את גורלם, המלך מורה לשחררם.
זיגיזמונד מתעורר בארמון וקלוטר מספר לו שהוא הנסיך יורש העצר ומציע לו שיתנהג בדרך ארץ, אחרת יתעורר ויגלה שכל מה שקרה לו לא היה אלא חלום.
זיגיזמונד מלא זעם, מטביע למוות את אחד השומרים.
בינתיים רוזאורה מצליחה להיכנס לארמון נעשית ובת לווייתה של הנסיכה אסטלה השוהה בארמון.
היא עושה זאת על-מנת להתקרב לנסיך אסטולף, השוהה גם הוא בארמון, כדי להכריחו להינשא לה.
היא נקלעת במקרה לחדר בו זיגיזמונד נמצא.
הוא מוקסם מיופייה ומנסה לאנוס אותה.
קלוטר ששומע זאת מנסה להגן עליה וזיגיזמונד מכה אותו.
לחדר מגיע אסטולף ומכניע את זיגיזמונד.
המלך מוזעק לחדר ומחליט להשיב את זיגיזמונד לכלאו למאסר עולם וממליך את דוכס מוסקבה אסטולף ואת הנסיכה אסטרלה.
כשזיגיזמונד מתעורר משנתו ונזכר בקורותיו בארמון קלוטר מספר לו שהוא חלם חלום.
למגדל מגיעים חיילים, מספרים לזיגיזמונד שהוא הנסיך החוקי שלהם ושהם אינם רוצים את אסטולף, השליט הזר שימלוך עליהם.
למגדל מגיע קלוטרד, החיילים שובים אותו, זיגיזמונד זועם בתחילה, אך עוצר בעד זעמו.
זיגיזמונד מציע לקלוטרד להיות יועצו, אבל קלוטרד אומר שהוא נאמן למלך, זיגיזמונד משחרר אותו ואומר לו שהם ייפגשו בשדה הקרב.
הצבא סר למרותו של זיגיזמונד והוא יוצא להילחם באביו המלך ובאסטולף.
הוא פוגש בדרכו את רוזאורה, ולא נוגע בה לרעה.
זיגיזמונד מביס את צבא המלך, כובש את הארמון ושובה את אביו ושני הנסיכים.
אביו כורע לפניו ברך וזיגיזמונד מקים אותו כורע לפני אביו ואומר לו שהוא נתון לחסדיו.
רוזאורה מתפרצת בשאגת קרב למקום וזיגיזמונד מבקש מאסטולף לקיים את הבטחתו לרוזאורה, כשאסטולף מביע ספקות, אומר לו קלוטרד שרוזאורה אצילה לא פחות ממנו כי היא בתו ואסטולף מבקש את ידה.
אחר-כך זיגיזמונד מבקש את ידה של אסטרלה.
הנוכחים משבחים את זיגיזמונד על חוכמתו ובסיום המחזה הוא אומר:
החיים הם חלום היא אחת מהעבודות הידועות והנלמדות ביותר של קלדרון.
העניין נובע לא רק מהפילוסופיה המורכבת של המחזה, אלא גם מהמבנה הדרמטי שלו.
כמה רעיונות מרכזיים מרכיבים את הנושאים הפילוסופיים של המחזה: הניגוד בין הגורל לחירות, נושא החיים כחלום, וסוגיית הרצון החופשי.
תמות אלה מאפילות על תמות אחרות שקיימות במחזה, כמו חינוכם של נסיכים, מודל השליט, כוח וצדק.
דבריו של זיגיזמונד מייצגים את תפישתו של קלדרון: "וחלומות כשלעצמם אינם אלא חלומות של חלומות", בכך הוא מתייחס ומדגיש לטבעם החולף של חיי האנוש והקיום הפיזי.
המחזה עלה לראשונה בישראל בתיאטרון החאן ב-17 בספטמבר 2005, בבימויו של מיכאל גורביץ'.
עיצוב תפאורה ותלבושות: פרידה קלפהולץ-אברהמי
הדרכת שפה ודיבור: נגה יתומי
החיים על פי אוה הוא סרט תיעודי של הבמאי אמיר הר-גיל העוסק בחייה של משפחת משען, משפחה מדרום תל אביב המתמודדת עם מציאות החיים הקשה במדינת ישראל.
אווה היא נערה בת 17.5 אשר גרה עם משפחתה בשכונת התקווה ביחד עם אמה נאווה, אחותה שרי ואחיה איציק.
אווה תלמידת י"ב במגמת קולנוע בצפון תל אביב, והיא מצלמת סרט על חייה וחיי משפחתה.
גם היא וגם אחותה לומדות עם ילדיהם של עשירי הארץ באותה הכיתה.
נאווה, האם, היא המפרנסת היחידה, והיא עובדת בשתי עבודות ביום ובלילה.
שרי מתכננת מסיבת בת-מצווה מפוארת שעולה הון, הרבה מעבר ליכולתה של המשפחה.
איציק משרת בשכם ומגיע לביקורים בבית.
הסרט מתאר כיצד מתמודדת משפחת משען עם החיים במציאות שאינה תומכת ואינה מפרגנת.
נקודות מבט שונות של כל אחד מבני המשפחה מתארות את המציאות ואת ההתמודדות עמה.
הסרט מצולם בסגנון צילום ייחודי – "סינמה וריטה" , ועוד יותר בסגנון FLY ON THE WALL , בו שוהה הצוות ימים רבים עם המשפחה ומצלם את ההתרחשות ללא התערבות כלשהי.
לאחר שהמשפחה מתרגלת לנוכחות הצוות, נחשפים רגעים אנושיים שהם הדרמה הקטנה של החיים.
נוסף על כך קטעים רבים בסרט מצולמים על ידי אווה (הגיבורה) עצמה, שקיבלה לידיה את המצלמה, והיא חושפת דרכה את המציאות מבפנים, באינטימיות המשפחתית ללא נוכחות צוות מצלם, כך שנקודות המבט הן אישיות וחושפניות מצד אחד ומקצועיות ואובייקטיביות מצד שני.
החיים הסודיים של חיות המחמד הוא סרט קומדיה אמריקאי בהנפשה ממוחשבת של חברת Illumination Entertainment.
את הסרט ביימו כריס רנאוד וירו צ'ייני.
התסריט נכתב על ידי בריאן לינץ', צ'ינקו פול וקן דאוריו.
בסרט מדובבים בין השאר השחקנים לואי סי.
קיי., אריק סטונסטריט, קווין הארט, אלברט ברוקס, חניבעל בורס, בובי מויניהן, לייק בל, אלי קמפר וסטיב קוגן.
הסרט יצא לאקרנים ביוני 2016 בהפצת סרטי יוניברסל.
העלילה מתרחשת בבניין דירות במנהטן.
חייו של מקס, כלב מסוג טרייר (לואי סי.
קיי.), משתנים כשקייטי, הבעלים שלו, מחליטה לאמץ כלב מעורב בשם דיוק, תוך שהיא פוגעת במעמדו של מקס כחיית המחמד המועדפת.
שני הכלבים נאלצים לשתף פעולה כשהם מגלים שארנב מקסים בשם סנובול בונה צבא של חיות מחמד נטושות במטרה לנקום בכל חיות המחמד שחיות באושר עם בעליהן.
קיי.\אלון נוימן בתפקיד מקס, טרייר
אריק סטונסטריט\קובי מאור בתפקיד דיוק, כלב מעורב
קווין הארט\ניסו שליו בתפקיד סנובול, ארנב לבן הנבל הראשי של הסרט.
אלברט ברוקס\צביקה שוורצברג בתפקיד טיבריוס, נץ
חניבעל בורס\רובי מוסקוביץ בתפקיד באדי, כלב
בובי מויניהן\זיו מאיר בתפקיד מל, כלב מסוג פאג
לייק בל\הילה סורג'ון פישר בתפקיד קלואי, חתולה
אלי קמפר\נועה לפידות בתפקיד קייטי, הבעלים של מקס ודיוק
ג'ני סלייט\בל וענונו בתפקיד גידג'ט, כלבה
דיינה קארווי\אוהד שחר בתפקיד פופס, כלב
סטיב קוגן\גדי לוי בתפקיד אוזון, חתול
הסרט הוכרז לראשונה ב-1 בינואר 2014. לואי סי.
קיי., אריק סטונסטריט וקווין הארט הוכרזו כמי שידובבו את הדמויות הראשיות.
ב-16 ביוני 2014 הצטרפו לצוות השחקנים אלברט ברוקס, חניבעל בורס, בובי מויניהן, לייק בל ואלי קמפר.
באוגוסט 2016, הוכרז כי כריס רניוד ישוב לכס הבמאי וכי בריאן לינץ' ישוב למלאכת התסריט עבור המשך אשר ייצא לאקרנים ב-13 ביולי 2018. בינואר 2017 נדחה מועד הוצאתו ל-3 ביולי 2019. ביוני 2019 יצא סרט ההמשך תחת השם "החיים הסודיים של חיות המחמד 2".
החיים הסודיים של חיות המחמד 2 הוא סרט קומדיה אמריקאי בהנפשה ממוחשבת של חברת Illumination Entertainment וסרט ההמשך של "החיים הסודיים של חיות המחמד".
את הסרט ביים כריס רנאוד.
התסריט נכתב על ידי בריאן לינץ'.
בסרט חזרו לדבב השחקנים אריק סטונסטריט, קווין הארט, אלברט ברוקס, חניבעל בורס, בובי מויניהן, לייק בל ואלי קמפר.
לואי סי.קיי שדיבב את מקס הוחלף בשחקן פאטון אוסוולד, ואליהם הצטרפו מדבבים נוספים כגון: טרה סטרונג, טיפאני האדיש, ניק קרול, האריסון פורד ופיט הולמס.
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-7 ביוני 2019 בהפצת סרטי יוניברסל.
מקס הטרייר (פטון אוסוולד) מתמודד עם כמה שינויים משמעותיים בחיים.
הבעלים שלו (אלי קמפר) נשואה כעת ויש לה תינוק, ליאם.
מקס כל כך דואג להגן על התינוק, עד כדי כך שהוא מפתח טיקים של עצבנות.
בטיול משפחתי לחווה, מקס והכלב המעורב דיוק (אריק סטונסטריט) פוגשים בפרות חסרות סבלנות לכלבים, שועלים עוינים, ותרנגול הודו מעורר אימה – וכולם רק מגבירים את החרדה של מקס.
למרבה המזל, מקס מקבל הדרכה מכלב חווה ותיק בשם רוסטר (האריסון פורד, אשר עושה את הופעתו הראשונה כקריין בסרט מצויר), אשר דוחף את מקס להיפטר מהלחצים שלו, למצוא את האלפא שבתוכו, ולתת לליאם מעט חופש.
בינתיים, בזמן שבעליה לא נמצאים, גידג'ט הפומראניאנית האמיצה (ג'ני סלייט) מנסה להציל את הצעצוע האהוב על מקס מדירה מלאת חתולים, ומקבלת מעט עזרה מחברתה החתולית, קלואי (לייק בל), שגילתה את נפלאות הקטניפ.
והארנבון החמוד-משוגע סנובול (קווין הארט) מתחיל לפתח שגעון גדלות לפיו הוא גיבור-על אמיתי, לאחר שהבעלים שלו, מולי, מתחילה להלביש אותו בפיג'מה של גיבורי-על.
אך כשדייזי (טיפאני האדיש), שי טסו חסרת פחד, מופיעה ומבקשת מסנובול עזרה במשימה מסוכנת, הוא יהיה חייב לאזור את האומץ ולהיעשות הגיבור שהוא התיימר להיות.
האם מקס, סנובול, גידג'ט ושאר החבורה יוכלו למצוא את האומץ הפנימי להתמודד עם הפחדים הכי גדולים שלהם?
פאטון אוסוולד בתפקיד מקס, טרייר
אריק סטונסטריט בתפקיד דיוק, כלב מעורב
קווין הארט בתפקיד סנובול, ארנבון לבן
ג'ני סלייט בתפקיד גידג'ט, כלבה
אלי קמפר בתפקיד קייטי, הבעלים של מקס ודיוק, אשתו של צ'אק ואמו של ליאם
לייק בל בתפקיד קלואי, חתולה
חניבעל בורס בתפקיד באדי, כלב
בובי מויניהן בתפקיד מל, כלב מסוג פאג
טרה סטרונג בתפקיד סוויט פי, תוכונית מצויה, חברה של מקס
טיפאני האדיש בתפקיד דייזי, כלבה מזן שי טסו
האריסון פורד בתפקיד רוסטר, כלב רועים
ניק קרול בתפקיד סרגיי, מנהל קרקס
פיט הולמס בתפקיד צ'אק, בעלה של קייטי ואביו של ליאם
הנרי לינץ' בתפקיד ליאם, בנם של קייטי וצ'אק
באוגוסט 2016, הוכרז כי כריס רניוד ישוב לכס הבמאי וכי בריאן לינץ' ישוב למלאכת התסריט עבור המשך אשר ייצא לאקרנים ב-13 ביולי 2018. עם זאת, בינואר 2017 צאתו נדחתה ל-3 ביולי 2019.
באפריל 2018, הוכרז שפאטון אוסוולד יחליף את סי.קיי בתור מקס בזמן שכל יתר המדבבים יחזרו לדבב.
שחקנים נוספים שצפויים לדבב הם טיפאני האדיש, ניק קרול, האריסון פורד ופיט הולמס.
החיים על פי דביר היא תוכנית מציאות תיעודית ישראלית שעלתה לשידור ב-18 בדצמבר 2018 בערוץ כאן 11. התוכנית עוקבת אחר השחקן והקומיקאי דביר בנדק, בניסיונותיו למצוא דרכים להאריך את תוחלת חייו.
במרץ 2014 דביר בנדק עבר ניתוח קיצור קיבה, שגרם לו להשיל ממשקלו 63 קילוגרמים.
במסגרת השינוי באורח החיים שלו, הוא יוצא לחקור אחר הסכנות הבריאותיות האחרות האורבות לו.
התוכנית מלווה על ידי ד"ר איתי גל, כתב הבריאות של אתר ynet.
מספר פרק מספר פרק בעונה שם הפרק תאריך שידור מקורי<font
החיים המודרניים של רוקו: קשה להתנתק הוא סרט מצויר אמריקאי שהופק באולפני ניקלודיאון ומבוסס על סדרת האנימציה "החיים המודרניים של רוקו".
הסרט מתאר את קורותיהם של רוקו וחבריו הפר ופילברט לאחר 20 שנה בחלל.
הסרט עלה לשידור בכל הפלטפורמות של נטפליקס ב-9 באוגוסט 2019.
בזמן ששניהם מדברים על אי שביעות רצונים מהשינויים שנעשו בזמן האחרון, מגיעה רוח השינוי ואף מנסה לשכנעם להתמודד עם השינוי תוך שיא נושפת על שניהם רוח חזקה.
הספיישל מסתיים בכך שמשפחת ביגהד הולכת לחפש בית חדש כדי להתחיל בחיים חדשים ופילברט מתאחד מחדש עם משפחתו.
במהלך ספטמבר 2015 הצהירה ניקלודיאון כי בכוונתה להחזיר סדרות שהופקו ושודרו אצלה בעבר, כשביניהם גם החיים המודרניים של רוקו.
החיים הסודיים של הדבורים הוא ספר מאת הסופרת סו מונק קיד.
הסיפור מתרחש בשנת 1964, והוא סיפור התבגרות על התמודדות עם אובדן ובגידה.
הסיפור מתחיל בעיירה הבדיונית סילבן בקרוליינה הדרומית, בשנת 1964. העלילה מגוללת את סיפורה של נערה לבנה בת 14, לילי מליסה אוונס, שחייה ממוקדים סביב הזיכרון המטושטש של מות אִמּה, דיליה.
היא מתגוררת יחד עם אב מתעלל שהיא קוראת לו טי ריי.
הם מעסיקים עוזרת שחורה, רוזלין, שמתנהגת כמו אם חורגת ללילי.
הספר פותח עם הגילוי של לילי של דבורים בחדרה.
רוזלין ניסתה להצביע בבחירות והתאמנה על הכתב שלה לשם כך, לפני זמן תחילת הספר.
היא מתקוטטת עם שלושה גזענים לבנים בדרך לקלפי, שופכת עליהם מיץ טבק ובעקבות כך מותקפת באכזריות על ידם, נעצרת, ונשלחת לבית חולים - כלא.
כדי למלט אותה מחברת הגזענים, לילי מבריחה את רוזלין והן מחליטות לעזוב את העיר.
הן מתחילות את דרכן לכיוון טיבורון, מקום שהיה כתוב על גב של תמונה שבו מוצגת מריה הבתולה כאישה שחורה.
תמונה זו הייתה שייכת לאמא של לילי.
הן נאלצות לבלות לילה ביער עם מעט אוכל ומעט תקווה לפני הגעתן לטיברון.
שם, הן קונות צהריים במכולת ולילי מזהה את התמונה של על הצד של צנצנת דבש.
אנשים מכוונים אותן למקור הדבש, "מגורי בוטרייט".
הן מכירות את האחיות בוטרייט, שמכינות את הדבש: אוגוסט, מאי וג'וּן, כולן שחורות.
לילי ממציאה סיפור על היותה יתומה.
לילי ורוזלין מוזמנות להישאר עם האחיות.
הן לומדות את דרכי בוטרייט, וגם את דרכי הדבוראות.
בבית חדש עם משפחה חדשה, לילי לומדת יותר על "דבש המדונה השחורה".
היא מתחילה לעבוד בתור העוזרת של אוגוסט כמחוות תודה על הנדיבות של האחיות.
היא מגלה שלמאי הייתה אחות תאומה, אפריל, שהתאבדה עם הרובה של אביהן כאשר שתיהן היו צעירות.
היא צופה בפלרטוטים ובסירוב לנישואים של ג'ון לבן זוגה, ניל.
לילי ורוזלין גם נחשפות למנהגי הדת של האחיות: הן מארחות בביתן טקסים דתיים מבוצעים על ידי אנשים שנקראים "בנות מרי".
הן מחזיקות פסל של "מריה השחורה" או "הגברת בשלשלאות" שהיא למעשה גליף חרטום של ספינה עתיקה.
אוגוסט מספרת את הסיפור של עבד בשם עובדיה, שמצא את הפסלון הזה.
העבדים חשבו שהפסלון מסמל את תשובת אלוהים לתפילותיהם לעזרה, והוא שולח נחמה וחופש.
דבר זה נתן לעבדים תקווה, והפסלון הועבר מדור לדור.
לילי פוגשת את זאק, בן הסנדקות של אוגוסט.
במהרה הם מפתחים רגשות אינטימיים זה כלפי זה.
יש להם יעד משותף לעבוד בכוורות.
שניהם מגלים שהיעדים של האחר כמעט בלתי אפשריים, אך עדיין תומכים זה בזה.
זאק רוצה להיות עורך דין ממולח, מה שיהפוך אותו לעורך הדין השחור הראשון באזור.
לילי רוצה לכתוב סיפורים קצרים.
לילי מנסה לספר לאוגוסט את האמת, אך זאק מפריע לה.
שניהם הולכים לחנות, שם הם פוגשים בחברים של זאק.
אחד מהם זורק בקבוק קולה על אדם לבן, וגורם בכך למעצרם של זאק וחבריו, אך אף אחד מהחברים לא מלשין.
אחוזת בוטרייט מחליטה להסתיר את המאסר של זאק ממאי מחשש מהפרעה נפשית.
הסוד לא נשמר חבוי לזמן רב, ומאי מפתחת דיכאון קטטוני.
מאי עוזבת את הבית ונמצאת על ידי אוגוסט, ג'ון, לילי ורוזלין, כשהיא מתה בנהר עם ועל גופה אבן, בבירור התאבדות.
בפתק שהשאירה לאחיותיה, כתבה ש"זה זמנה למות, אך זמנכן לחיות".
אוגוסט מבינה מכך שמאי התכוונה לזרז את ג'ון להינשא לניל.
אחרי הקבורה והאבל, החיים חוזרים לשגרתם, וג'ון נישאת לניל.
זאק מבטיח ללילי שהם יהיו ביחד בעתיד וששניהם יגשימו את חלומותיהם.
לילי מגלה את האמת על אִמּה - אוגוסט הייתה האומנת של אמה, דיליה.
אחרי שדיליה נישאה לטי ריי, ויחסיהם החלו להתפרק, היא עזבה והצטרפה למגורי בוטרייט.
דיליה החליטה לעזוב את טי ריי לחלוטין, וחזרה בשביל לקחת את לילי איתה.
טי ריי והאם החלו להתווכח וזה הפך לאלים.
לדיליה היה אקדח, שנפל לרצפה בזמן הריב, לילי הרימה אותו וכדור שנפלט הרג את אמּה.
בזמן שלילי מעכלת את המידע, טי ריי מוצא אותה בעזרת שיחת טלפון ביניהם, ומגיע למגורים לקחת את לילי הביתה.
לילי מתנגדת, וטי ריי משתולל מזעם.
באופן פסיכוטי הוא נזכר במה שקרה ומתבלבל בין לילי ודיליה.
אוגוסט עוצרת את שניהם, ומציעה לתת ללילי להישאר במגורי בוטרייט.
טי ריי מסכים, ולפני שהוא עוזב, לילי שואלת אותו בנוגע למוות של דיליה.
טי ריי מאשר את הסיפור.
לילי מליסה אוונס: ילדה בת 14 ודמות מרכזית.
הסיפור מסופר מנקודת המבט שלה.
הבת היחידה של טי ריי ודיליה.
ריי) אוונס: האבא האלים של לילי, והאלמן של דבורה.
דיליה פונטנל אוונס: מתה בתאונת אקדח עם לילי וטי ריי.
אמא של לילי ואשתו של טי ריי.
רוזלין דייזי: העוזרת האפרו-אמריקאית בבית של טי ריי ושכנים נוספים.
מתנהגת כמו אם חורגת ללילי.
החברה הטובה ביותר של לילי לרוב הספר.
אוגוסט בוטרייט: האחות הגדולה ביותר בין הארבע, כוורנית, אשת עסקים בעלת מוניטין.
אוגוסט הייתה האומנת והחברה הטובה ביותר של דיליה.
יותר רצינית ועקשנית מאוגוסט ומאי.
בסוף הספר היא מסכימה להינשא לניל.
מאי בוטרייט: הצעירה בין האחיות.
הייתה לה אחות תאומה, אפריל, שהתאבדה בגיל 15. כתוצאה מכך היא לא יציבה נפשית.
זאקארי (זאק) טיילור: בן הסנדק של אוגוסט, עוזר לה בכוורות.
שחקן פוטבול שהולך לבית הספר לשחורים המקומי.
חולם להיות עורך דין, ונמצא בקשר רומנטי עם לילי.
ביקורות לספר היו בעיקר חיוביות.
הוא היה רב מכר בניו יורק טיימס ונמצא ברשימת רבי המכר.
למרות הנושא המובהק של תנועת זכויות האזרח בארצות הברית, USA Today כתבו שהספר מתרכז יותר על הדרך של לילי לחירות, אמונה וקבלה עצמית.
הספר יצא לאור ב-2001, ונמכר ביותר מ-6 מיליון עותקים ופורסם ב-35 מדינות שונות.
החיים הנסתרים של שייקה אופיר הוא סרט תיעודי ישראלי משנת 2019, שכתב ביים והפיק ארי דוידוביץ'.
הסרט משלב בין קטעים המתארים את הצלחתו של שייקה אופיר, שהפך לאבי ההומור הישראלי ולאיקון תרבות, על רקע סיפורה התרבותי של ישראל בשנות ה-60, ה-70 וה-80, עם עדויות על סיפורו המשפחתי המורכב.
הסיפור המשפחתי כולל עדויות של:
אוהלה הלוי, אשתו הראשונה של אופיר, המספרת את סיפור אהבתם, ביומן קולי שערכה בערוב ימיה,
בתו הבכורה, עתליה אופיר, שננטשה על ידו בניו יורק כשהייתה בת 7, ומספרת על משפחתו הראשונה ואת סיפור חייו ומותו של אחיה, אלעד אופיר.
אשתו השנייה ואלמנתו, לידיה, ובתם, השחקנית קארין אופיר, המספרים על משפחתו השנייה.
וכן סרטוני סופר 8 משפחתיים.
הקטעים על הקריירה של אופיר כוללים קטעי במה וקולנוע, בין השאר, מתוך "השוטר אזולאי" בכיכובו של אופיר, וקטעי ארכיון שמוצגים לראשונה בסרט.
לידיה אופיר, קארין אופיר, טלי אופיר, רבקה קרמר, גדי יגיל, נעמי פולני, מיה זיו, מרלין וניג, שמעון גולדשטיין, ישראל גוריון, שושיק שני, דרור קרן, עדנה גורן, יונתן גת, שייקה לוי, גברי בנאי, נירה גל, יעקב בן הרצל, דני רווה, ניצה שאול, דורון כוכבי ודורון שפר.
הסרט הופק בידי היפרמדיה, עבור yes דוקו, בתמיכת קרן רבינוביץ לאמנויות - פרויקט קולנוע, והמיזם המשותף של קרן גשר-אביחי-מיימונידס.
הקרנת הבכורה של הסרט הייתה במסגרת התחרות הישראלית בפסטיבל דוקאביב לקולנוע דוקומנטרי, ב-24 במאי 2019. הסרט מוקדש ללידיה אופיר, שהלכה לעולמה בשנת 2018.
הסרט הופץ בישראל בידי רשת בתי קולנוע לב, בה הוקרן ברחבי ישראל במשך 10 שבועות ברציפות.
"החיים מתחילים לנגן" הוא אלבום האולפן השביעי של הזמר-יוצר אביתר בנאי.
האלבום יצא לאור ב-8 ביוני 2021, על ידי חברת התקליטים נענע דיסק.
האלבום הוא תוצר עבודה של שנתיים של בנאי יחד עם תמיר מוסקט.
העבודה על האלבום ארכה כשנתיים, במהלכן הייתה מגפת הקורונה.
בנאי, שחלה והחלים מהנגיף, עבד לאורך התקופה על האלבום יחד עם המפיק תמיר מוסקט.
בניגוד לאלבומים קודמים, בהם התעסק בנאי בעיקר בקשר שלו עם עצמו, באלבום זה ישנם שירים רבים בעוסקים ביחסים: הורים, משפחה, ילדים וזוגיות.
בנאי כתב את המילים לכל השירים למעט "מזמור לדוד" המבוסס על מזמור כג בתהילים והשיר "כוכב" שהוא גרסת כיסוי לשיר שנכתב ובוצע במקור על ידי אסף אמדורסקי.
באלבום ישנה מעורבות של בני משפחתו של בנאי.
בתצלום על עטיפת האלבום מופיעים בנאי, הוריו, אשתו וילדיו.
אשתו, רות, משתתפת בשיר "חיבורים"; בנו, יעקב, משתתף בשיר "לא רואה אותי" וכל המשפחה משתתפת בשיר "שיר חמלה".
הסינגל הראשון שיצא מתוך האלבום הוא "רחמים" שהתפרסם ביוני 2019. השיר עוסק בסיפור קורותיה של משפחת בנאי מאז מסע העלייה לארץ משיראז בשנת 1881. תמיר מוסקט היה שותף לכתיבת הלחן ואיתמר ציגלר ניגן בגיטרה.
הווידאו קליפ שליווה את יציאת השיר נוצר על ידי אסף קורמן ובו נראה בנאי במגוון דמויות, בין היתר כג'ק ספארו, בארט סימפסון ותום יורק מוסקט היה מעורב בהלחנת השיר "מכור" שיצר לאור בנובמבר אותה שנה.
לאחר שהחלים ממחלת הקורונה הוציא במרץ 2021 גרסת כיסוי לשיר "כוכב" שכתב, הלחין וביצע במקור אסף אמדורסקי באלבום "מנועים שקטים".
לדבריו של בנאי בזמן המחלה נזכר במילים "תן את חייך כמו טבעת יהלום" מתוך השיר והחליט שלאחר שיחלים יוציא גרסה מחודשת לשיר.
האלבום המלא יצא לאור ב-8 ביוני 2021. במקביל אליו יצא הסינגל "ילדה אישה" אותו הקדיש בנאי לבתו.
החיים כל כך טובים הוא סיפור מדע בדיוני ואימה קצר, מאת הסופר האמריקאי ג'רום ביקסבי.
הסיפור נבחר על ידי אגודת המדע הבדיוני באמריקה להופעה באנתולוגיה "מבחר הסיפורת הבדיונית" ("The Science Fiction Hall of Fame") כאחד מעשרים סיפורי המדע הבדיוני הטובים ביותר.
האנתולוגיה תורגמה לעברית על ידי עמנואל לוטם.
הסיפור פורסם לראשונה בשנת 1953, בכרך השני של אסופת המדע הבדיוני Star Science Fiction Stories.
בשנת 1961 עובד הסיפור לפרק של הסדרה אזור הדמדומים.
הסיפור היה מועמד לפרס הוגו.
הסיפור עוסק בילד בן שלוש בשם אנתוני פרמונט, שיש לו כוחות על טבעיים וכמעט אלוהיים: הוא יכול לקרוא מחשבות, ליצור דברים בכוח המחשבה, להזיז דברים, לשגר אנשים וחפצים לאן שהוא רוצה ואפילו להחיות מתים.
אנטוני גר בכפר ושמו פיקסוויל עם משפחתו ודודתו.
כמה רגעים לאחר שנולד הוא הפריד את פיקסוויל משאר העולם, ואף אחד בכפר לא יודע האם הוא השמיד את כל העולם שמחוץ לכפר או ששיגר את הכפר למקום רחוק ונידח.
מכיוון שפיקסוויל מופרדת משאר העולם, האנשים בכפר חייבים לקיים את עצמם: הם מגדלים לעצמם מזון ובונים בעצמם את כל הרהיטים וכלי העבודה שהם צריכים.
בכפר נשארו שרידים מהתקופה בה פיקסוויל עדיין הייתה מחוברת לעולם, כגון ספרים, תמונות, תקליטים ופסנתרים, שהם נחלת הכלל ותושבי הכפר מחליפים אותם ביניהם.
מכיוון שאנתוני יודע לקרוא מחשבות, אנשי פיקסוויל מסווים את מחשבותיהם האמיתיות כשהם בסביבתו, וחושבים כל הזמן רק על כמה הם שמחים וכמה טוב להם.
הם עושים זאת מכיוון שאנטוני עלול לפגוע בהם אם יחשבו עליו מחשבות שליליות - או יותר גרוע, עשוי לנסות לעזור להם אם הוא מחבב אותם, ניסיון שיכול להביא לתוצאות הרסניות.
למרות שאנתוני לפעמים עושה דברים רעים, הוא אינו מרושע - פשוט יש לו תפישת עולם של ילד בן שלוש והוא עושה מה שנראה בעיניו נכון.
יותר מכל אנתוני אוהב לעזור לבעלי חיים.
הוא נוהג להגיע לחורשה קטנה באמצע שדה תירס ולהגשים את רצונותיהם של החיות הקטנות ששם.
עלילת הסיפור מתרחשת במהלך מסיבת יום הולדת של שכנם של משפחת פרמונט, דן הוליס.
במהלך המסיבה ניתן לו במתנה תקליט אותו הוא רוצה לנגן, אבל מציעים לו לא להשמיע אותו במהלך המסיבה, מכיוון שאנתוני לא אוהב שירה.
דן משתכר ומתחיל לומר דברים רעים על אנתוני ולשיר.
בדיוק באותו רגע נכנס אנתוני לחדר, אומר שדן הוא "איש רע", הופך אותו ל"משהו שלא היה דומה לשום דבר שיכול מישהו להעלות בדעתו" וחושב אותו עמוק לתוך קבר בשדה התירס.
מפני ששמע את דודתו מתלוננת על החום, למחרת "הוריד אנתוני שלג שהרס חצי מהיבול - אבל זה היה יום כל כך טוב".
החיים הם תקופה קשה הוא ספר אוטוביוגרפיה של הקומיקאי והפובליציסט חנוך דאום.
הספר, בעריכתו של מורן שריר, יצא לאור ביולי 2020 על ידי הוצאה עצמית של דאום ורעייתו אפרת, באמצעות שיווק אינטרנטי ברשתות החברתיות "אינסטגרם" ו-"פייסבוק".
אורכו של הספר 232 עמודים ברוטו ו-225 נטו, והוא מחולק ל-19 פרקים המהווים אנקדוטות שונות בחייו של דאום.
שם הספר, "החיים הם תקופה קשה", נלקח ממופע הסטנד-אפ של דאום בעל אותו השם.
אופיו של הספר הומוריסטי ומבודח בעיקרו, אך בחלקים מסוימים ישנן גם התייחסויות רציניות לדיכאון, התקפי חרדה, הפרעה טורדנית-כפייתית, הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות, שכול, יתמות ואבל.
כמו כן, דאום משתף במעט בהשקפות העולם האידאולוגיות שלו.
נוסף על כך, דאום גם מתייחס אל עצמו בביקורת על ספרו האוטוביוגרפי הקודם, "אלוהים לא מרשה".
כמעין "אנדרדוג" שיצא לאור באופן עצמאי לגמרי ולא בדרך המסורתית, הספר לא זכה לסיקור נרחב בעיתונות הישראלית (פרט לעיתון "ידיעות אחרונות" – מעסיקו של דאום כבעל טור).
עם זאת, שתי ביקורות התפרסמו במדורי הספרות של "הארץ" ו"מקור ראשון" והן היו חיוביות בעיקרן.
כמו כן, הספר הפך לטרנדי ברשתות החברתיות ובקרב אושיות הרשת.
מכירת הספרים הייתה מוצלחת גם היא, ועל פי ההערכות נמכרו כ-70,000 עותקים של הספר.
ב-2022, פורסם כי המכירות הסתכמו בכ-100,000 עותקים בסך הכל.
בעקבות ההצלחה של דאום, העיתונאי עמית סגל פרסם את ספר העיון הפוליטי "סיפורה של הפוליטיקה הישראלית" בהוצאה עצמית גם כן, סדרת דרמה קומית המבוססת על הספר, הנושאת גם כן את השם "החיים הם תקופה קשה", הופקה עבור ערוץ "קשת 12".
לאור הפופולריות לה הספר זכה, דאום הכריז כשנה אחר כך, ביוני 2021, כי המשכון נמצא בשלבי כתיבה.
"החיים הם רק תקופה", ההמשך, יצא באוגוסט 2022.
ב-23 בספטמבר 2024 עלתה לאוויר במאקו הסדרה הקומית החיים הם תקופה קשה.
דאום משחק בתפקיד עצמו, את אשתו, אפרת, מגלמת עלמה זק, את רב היישוב בו הוא גר מגלם שי אביבי, ואת בתו משחקת נטע רוט.
התסריט נכתב על ידי חנוך דאום, עומרי עמית ואדר מירום.
החיים הסודיים של חיות המחמד הוא זיכיון בידור אמריקאי של אילומיניישן הפקות.
הזיכיון כולל שני סרטים באורך מלא, שלושה סרטים קצרים וסחורת מרצ'נדייזינג גדולה נלוות.
הסרט הראשון, "החיים הסודיים של חיות המחמד", יצא לאקרנים ב-8 ביולי 2016 וקיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים.
הסרט השני, "החיים הסודיים של חיות המחמד 2", יצא לאקרנים ב-7 ביוני 2019 בארצות הברית וקיבל ביקורות מעורבות מהמבקרים.
שני הסרטים ביחד גרפו עד כה 1.3 מיליארד דולר.
החיים הסודיים של חיות המחמד (2016)
החיים הסודיים של חיות המחמד 2 (2019)
נורמן טלוויזיה (Norman Television) הוא סרט אנימציה קצר בו העלילה מתמקדת סביב נורמן כשהוא משוטט על יד פתח הדירה של מקס וצופה בסיטואציות שונות של התושבים.
וויני (Weenie) הוא סרט האנימציה הקצר השני שמתמקד במפעל להכנת הנקניקיות של ראש העיר.
הרחבה ל"החיים הסודיים של חיות המחמד 2".
החיים הסודיים של חיות המחמד: שחרור
במשחק 3 דמויות מהסרטים אשר לכל אחת רמה משלה.
ב-22 במאי 2017 המשחק הוסר מחנות האפליקציות ומחנות גוגל פליי.
ב-22 במאי 2017, באותו יום שהוסר המשחק The Secret Life of Pets: Unleashed, החליף אותו משחק מובייל חינמי נוסף שפותח על ידי Electronic Arts.
באפריל 2019, הכריזו אולפני יוניברסל הוליווד על השקה של מתקני שעשועים מתקן אפל תחת הזיכיון של החיים הסודיים של חיות המחמד: מחוץ לרצועה!
ההשקה אמורה הייתה להיות ב-27 במרץ 2020, אך בעקבות התפרצות מגפת הקורונה נדחתה ההשקה ללא מועד חדש.
ההשקה של התקנים קרתה לסוף ב-8 באפריל 2021.
סרט ציון ב-Rotten Tomatoes ציון ב-Metacritic ציון ב-CinemaScore החיים הסודיים של חיות המחמד 73% (227 ביקורות) 61 (39 ביקורות) א החיים הסודיים של חיות המחמד 2 60% (154 ביקורות) 55 (26 ביקורות) א
דמות סרטים סרטים קצרים החיים הסודיים של חיות המחמד החיים הסודיים של חיות המחמד 2 נורמן טלוויזיה סופר גידג'ט 2016 2019 2016 2019 מקס לואי סי.
החיים יפים הוא שיר שביצעה הזמרת אחינועם ניני.
השיר הוא אחד הלהיטים הגדולים של אחינועם ניני.
מילות השיר באנגלית ובעברית נכתבו על ידיה ועל ידי גיל דור.
הלחן לקוח מפסקול הסרט "החיים יפים", שהלחין ניקולא פיובאני.
השיר אינו עוסק באופן ישיר בעלילת הסרט.
הסרט "החיים יפים", שביים רוברטו בניני יצא לאקרנים ב-1997. זה סרט שואה שבניני הפך אותו לקומדיה טרגית העוסקת בשואת יהודי איטליה.
לאחר הקרנתו נוספו למנגינת הרקע המילים, שנכתבו בתחילה באנגלית בשם "Beautiful That Way" ומאוחר יותר נכתבו לשיר מילים בעברית.
לדברי אחינועם ניני, פנה המלחין ניקולא פיובאני אליה ואל הגיטריסט והמעבד גיל דור וביקש מהם לכתוב מילים לאחד מהקטעים בפס הקול של הסרט ולהפכן לשיר.
הסרט "החיים יפים" מעביר את המסר המרכזי שהוא החיים יפים, וכל עוד אפשר יש למצות אותם, גם אם לשם כך צריך לפעמים להעמיד פנים.
אולי זה משחק, אבל הצחוק מזכיר שהמשחק נמשך, והחיים יפים כל כך.
את יופיים של החיים מתארת אחינועם ניני בתיאורי היום יום הטריוויאליים, שהם אלה ההופכים את החיים ליפים כל כך: סתם, חיוך ללא סיבה / תום, ימים של אהבה / שיר ישן לאור ירח / וריח משכר שלך / וכך אותך אני זוכר.
החיים על המיסיסיפי (1883) הוא ספר זיכרונות מאת מארק טוויין שנכתב כשהיה נתב אוניות קיטור על נהר המיסיסיפי לפני מלחמת האזרחים האמריקאית.
הספר נכתב כספר מסע המספר על השיט במעלה נהר המיסיסיפי מניו אורלינס לסנט פול, שנים רבות לאחר המלחמה.
הספר יצא לאור ב-1883, בארצות הברית ובבריטניה במקביל, והוא הספר הראשון שהוגש להוצאה לאור ככתב יד מודפס במכונת כתיבה.
לא היה זה טוויין שהשתמש במכונת הכתיבה בעצמו, אלא מזכירתו, איזבל ליון, אשר הקלידה את הספר מכתב היד של טוויין.
הספר נפתח בסקירה היסטורית קצרה של הנהר כפי שדווחה על ידי החוקר הספרדי הרננדו דה סוטו בשנת 1542. לאחר מכן מופיעות אנקדוטות על הכשרתו של טוויין כנתב באוניית קיטור, כשוליה של נתב מנוסה בשם הוראס עזרא ביקסבי.
בפרק בשם "זמנים עתיקים על המיסיסיפי" שפורסם לראשונה ב-1876, מתאר טוויין בחיבה רבה את מדע הניווט בנהר המיסיסיפי המשתנה ללא הרף.
על אף שטוויין היה למעשה בן 21 כשהתחיל את הכשרתו, הוא משתמש בחירות אמנותית כדי לגרום לעצמו להיראות צעיר יותר.
בתיאוריו בספר הוא מתייחס לעצמו כ"צעיר" וכ"ילד שברח מהבית" כדי לחפש את מזלו בנהר.
במחצית השנייה של הספר מספר טוויין על טיולו, שנים רבות לאחר מכן, באוניית קיטור מסנט לואיס לניו אורלינס, ולאחריו על מסע באוניית קיטור מניו אורלינס לסיינט פול (עם עצירה בעיר הולדתו האניבל).
הוא מתאר את התחרות מצד מסילות הברזל והערים החדשות והגדולות, ומוסיף את תצפיותיו ותובנותיו על חמדנות, פתיחות, טרגדיה ואדריכלות גרועה.
בנוסף, הוא מספר מספר סיפורים שהם ככל הנראה סיפורי גוזמה.
בשנת 1980 עובד הספר כסרט טלוויזיה לטלוויזיה הציבורית האמריקאית.
השחקן דייוויד קנל הופיע בתפקיד מארק טוויין, ורוברט לנסינג הופיע בתפקיד הוראס ביקסבי, נתב אוניית הקיטור הוותיק שהדריך את מארק טוויין.
בסרט הוצגו סיפורי גוזמה רבים מהספר, שזורים בנרטיב בדיוני.
בשנת 2010 עובד "החיים על המיסיסיפי" כמחזמר בימתי, עם תסריט ומילים מאת דאגלס פארקר ולחן מאת דנבר קאסדו.
הוא הופק והועלה באותה השנה בקנזס סיטי, מיזורי, ובמחוז דור שבוויסקונסין.
בשנת 2013, הוצג Life on the Mississippi, מחזה מוזיקלי מאת פיליפ הול, בבימויה של סוזנה פרייזר ב-Workshop Theater Company בניו יורק.
החיים על פי דאג היא סדרת טלוויזיה מונפשת שנוצרה על ידי ג'ים ג'ינקינס והופקה על ידי חברת Jumbo Pictures.
עונות 1–4 של הסדרה שודרו במקור ברשת ניקלודיאון בין השנים 1991 עד 1994 והעונות 5–7 של הסדרה שודרו במקור ברשת ABC בין השנים 1996 עד 1999.
בישראל שודרו ארבע העונות הראשונות של הסדרה באמצע שנות התשעים בערוץ 2 בזכיינית רשת עם כתוביות בעברית.
בהמשך הסדרה שודרה גם בערוץ 6. בשלב מאוחר יותר שודרה הסדרה בערוץ 2 גם עם דיבוב בעברית במסגרת רצועת "זמן דיסני" של הזכיינית טלעד.
במרץ 1999 הופץ הסרט "החיים על פי דאג - הסרט" בהפצת חברת וולט דיסני.
עלילת הסדרה מתמקדת בחייו של דאגלס "דאג" פאני, נער טוב לב, ביישן ומלא דמיון בן ה-11 אשר עבר לגור יחד עם משפחתו בעיירה הבדיונית בלאפינגטון ומתמודד לאורך הסדרה עם אתגרים יומיומיים שונים.
דאג מגלם את המספר בכל פרק, ומשתף את חוויותיו ביומן שהוא כותב מדי יום.
הסדרה עוסקת בנושאים רבים כולל בניסיונות של בני נוער להשתלב, ביחסים אפלטוניים ורומנטיים, בהערכה עצמית, במקרים של התמודדות עם בריונות ובהשלכות של הפצת שמועות.
הדמיון הפרוע של דאג מוביל לעיתים רבות לכך שדאג חווה חלומות בהקיץ בהם הוא הופך לגיבור על אשר מתעמת ישירות עם כל הפחדים והדילמות שלו.
פרקים רבים מתרכזים גם באהבתו לחברתו לכיתה פטרישיה "פאטי" מיונז, ובניסיונותיו להרשים אותה.
דאגלס "דאג" פאני - גיבור הסדרה.
דאג הוא נער בן 11 ביישן, מופנם, חסר ביטחון ובעל מודעות עצמית גבוהה.
דאג הוא בעל כישרון לציור, דמיון שופע, בעל תשוקה לכתיבה ובעל כישרון לנגינה בבנג'ו.
פורקצ'ופ - כלב המחמד האנתרופומורפי של דאג אשר מלווה אל דאג באופן תדיר.
סקיטר ולנטיין - החבר הטוב ביותר של דאג, והאדם הראשון עימו הוא מתידד לאחר שמשפחתו עוברת לעיירה בלאפינגטון.
סקיטר לעיתים רבות מסייע לדאג להתמודד עם סיטואציות שונות בחייו.
פטרישיה "פאטי" מיונז - נערה אינטליגנטית, מקסימה, מוכשרת ואתלטית אשר היא חברתו הטובה ביותר של דאג ומושא אהבתו.
הדמות היחידה שמשנה תסרוקת בין העונות.
בעונה האחרונה עוברת ללימודים ביתיים בחלק מהזמן ובחלק השני לומדת בבית הספר.
רוג'ר קלוץ - האנטגוניסט של הסדרה.
רוג'ר הוא אויבו המושבע של דאג והבריון של הכיתה אשר מתגרה בדאג באופן תדיר.
רוג'ר מתאהב בהמשך הסדרה באחותו של דאג, ג'ודי, ומנסה לחזר אחריה בחלק מהפרקים.
ג'ודית "ג'ודי" פאני - אחותו הגדולה של דאג.
ג'ודי היא נערה אשר אובססיבית במיוחד בכל הנוגע ליצירותיו של ויליאם שייקספיר ומתעניינת במיוחד בעולם התיאטרון ובאמנות באופן באופן כללי.
בישראל שודרו בערוץ 2 במהלך שנות התשעים ארבע העונות הראשונות של הסדרה עם כתוביות בעברית בזכיינית רשת ואחרי כן בערוץ 6. בהמשך שודרה הסדרה בישראל עם דיבוב בעברית במסגרת רצועת "זמן דיסני" של הזכיינית טלעד.
בשנת 2022 אולפני דאבי דאב הפיקו דיבוב מחודש לעברית עבור עונות 5 עד 7 של הסדרה אשר היה אמור להפוך זמין בשירות הזרמת המדיה דיסני+ עם השקתו.
אף על פי כן, לבסוף הסדרה עם הדיבוב העברי המחודש לא הפכה זמינה בישראל, למרות שהיא כן הפכה זמינה בדרום אפריקה ובפיליפינים.
הדיבוב המקורי לעברית הופק באמצע שנות ה-90 ובוים על ידי שפרירה זכאי.
החיים למען הצאר היא "אופרה טראגית" בארבע מערכות ואפילוג מאת המלחין הרוסי מיכאיל גלינקה.
הלברית נכתבה על ידי נסטור קוקולניק, איגור פיודורוביץ' פון רוזן, ולדימיר סולוגוב ווסילי ז'וקובסקי.
הבכורה של האופרה התקיימה ב-27 בנובמבר 1836 בתיאטרון הבולשוי בסנקט פטרבורג.
העלילה של האופרה מתרכזת בסיפורו של איוון סוסאנין, על שם הגיבור, איכר רוסי וגיבור לאומי, המקריב את חייו למען הצאר בהתעיית קבוצה של פולשים פולנים הרודפים אותו.
אף כי המוזיקה יותר איטלקית מרוסית באופיה, גלינקה מפגין שליטה מצוינת ברצ'יטטיב, המלכד את חלקי היצירה והתזמור עשוי ביד אמן וצופה את הכתיבה התזמורתית של מלחינים רוסיים מאוחרים יותר.
הצאר גמל לגלינקה על יצירתו בטבעת יקרה.
קדם לגלינקה קטרינו קאווס שכתב ב-1815 אופרה בשתי מערכות, "איוון סוסאנין" המבוססת על הסיפור.
גם גלינקה רצה לקרוא כך לאופרה שלו, אך כמחווה לניקולס הראשון.
בזמן שזה נכח בזמן חזרה של האופרה, שינה את השם ל"החיים למען הצאר".
זה שם האופרה המקובל היום, אך ב-1924, תחת המשטר הסובייטי החדש, השם "החיים למען הצאר" לא התאים ולא עבר את הצנזורה כך שהאופרה הופיעה תחת הכותרת פטיש ומגל.
הפקה זו לא הצליחה וירדה מן הבמה.
ב-26 בפברואר 1939 היא הועלתה תחת השם שגלינקה בחר, "איוון סוסאנין", ובשם זה הייתה מוכרת בברית המועצות.
גלינקה והסופרים שכתבו את הלברית המקורית, עמם היה בקשר, בחרו בסוסאנין כגיבור הלאומיות הרוסית שהתאים היטב להלך הרוח של אותה תקופה, תקופת החמישה, קבוצת מלחינים שדגלה בלאומיות וביצירת יצירות עממיות בעלות מוטיבים רוסים.
האופרה זכתה להצלחה ובוצעה בכל פתיחת עונת קונצרטים בתיאטראות הרוסיים הקיסריים.
האופרה מוצאת את עצמה בתפקיד חשוב בתיאטרון המוזיקלי הרוסי כאופרה רוסית מקורית, סיפור רוסי היסטורי ולא אגדה, הראשונה שזכתה במקום קבוע ברפרטואר המוזיקה הרוסית והכלל עולמית.
זו הייתה אחת האופרות הרוסיות הראשונות שנודעו מחוץ לרוסיה לשאר רחבי העולם.
אופרה זו היא לא הראשונה שהולחנה ונכתבה לשפה הרוסית, אבל הראשונה שהצליחה לשאת שם עולמי.
העלילה מתרחשת בסתיו 1612 ובחורף 1613.
אנטונידה כמהה לאהובה החדש סובינין ומחכה לרגע בו תגיע חתונתם.
אביה סוסאנין בעד חתונתם אך מעדיף לחכות עד שימנו צאר חדש ברוסיה.
כאשר סובינין מודיע לו שהמועצה הגדולה במוסקבה מינתה צאר חדש ברוסיה, הם חוגגים את החתונה העתידית.
מערכה 2 – בינתיים בפולין
באולם מפואר, ולנוכח ריקודים פולניים, האצולה בפולין חוגגת את הניצחון על רוסיה בשירה וריקודים.
במהלך השמחה, מגיעה הודעה על מינויו של מיכאיל רומנוב כצאר רוסיה החדש.
אך הוא מסתתר מחשש לאימת הפולנים.
הנוחכים באולם נשבעים להפילו ולהרוג אותו.
מערכה 3 – בחזרה לרוסיה
סוסאנין ובנו המאומץ, ואניה, מתחייבים להגן על הצאר החדש.
הם עצמם מקורבים אליו מאוד.
סוסאנין מברך את סובינין חתנו ואנטונידה בתו לרגל חתונתם הקרובה, כאשר לפתע חיילים פולנים מתפרצים לחדרם כדי לדרוש את מקום הימצאו של הצאר במטרה לשים קץ לחייו.