tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
על אף שהוא מטיל את האשמה במאורעות השואה על האנטישמיות האלימינציוניסטית שכל שדרות העם הגרמני היו שותפים לה לטענתו, סבור גולדהגן כי הדור שקם בגרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה אינו לוקה עוד באנטישמיות.
מחקרו של גולדהגן הוצג כנגד מחקרו של כריסטופר בראונינג, חוקר בכיר בתחום, שחקר את אותה יחידת המילואים של הבטליון המשטרתי 101 של משטרת הסדר ובפרט התנהגות של וולפגנג הופמן.
הוא הגיע למסקנות שונות אודות התהליכים החברתיים שאפשרו את השואה.
על אף שגולדהגן לא התייחס במישרין למסקנותיו של בראונינג שפורסמו בספרו "אנשים רגילים" ארבע שנים קודם לכן, ולא פרסם את ספרו כמחקר תגובה למחקר זה, מחלוקת זו הפכה לפולמוס מרכזי בתחום חקר השואה.
במהדורה העברית של "אנשים רגילים", שיצאה לאור רק כשנתיים לאחר פרסום ספרו של גולדהגן בעברית, נכללה אחרית דבר המגיבה למחקרו של גולדהגן.
ספר היסטורי-מחקרי השני של גולדהגן (יצא לאור ב-2002 בהוצאת ליטל-בראון בבריטניה ובהוצאת קנופף בארצות הברית) - עורר ויכוח סוער בשאלת הכנסייה והשואה.
ספר זה הוא מעין הרחבה לספרו הקודם, מפני שהפעם עוסק גולדהגן בשאלה מרכזית לשואה: כיצד בכלל הגיעו אירופים רבים כל כך לידי שנאת יהודים כה עזה.
ותשובתו היא: הכנסייה מילאה תפקיד מרכזי בדמוניזציה שהולידה את השנאה הזו.
הוא עורך דיון בשאלה על חלקה של הכנסייה הקתולית בשואה ומעמיד במיוחד את שתיקתו של האפיפיור פיוס ה-12 לעומת התנהגותן של כנסיות אחרות בזמן הכיבוש הנאצי: "מה היה קורה אילו היה האפיפיור פיוס מכריז כי ינדה כל קתולי המסייע ברצח היהודים?", שואל גולדהגן.
את כל הקומוניסטים הוא נידה לאחר מכן; את היטלר ומנהיגים נאצים אחרים – מעולם לא.
עבור ספר זה ראיין גולדהגן ניצולי ומבצעי פשעי השמדת-עם (ג'נוסייד) מרואנדה, קמבודיה, קניה וארצות אחרות פוליטיקאים פקידים ומנהלים של ארגונים הומניטריים.
לדבריו מטרתו היא לא רק חקר אירועי העבר אלא גם יצירת מנגנונים וארגונים שבעתיד יצילו חיים של בני אדם הנמצאים תחת איום.
לדבריו בעולם של המאה העשרים ואחת שולטות מדינות שאינן דוגלות בשימוש בכוח קטלני והרג המוני.
גם פרסום זה זכה לביקורות מעורבות, מבקרי ספרות וחוקרי מדע המדינה והיסטוריה שיבחו את הספר והרעיון העומד בבסיסו.
אך הוא זכה גם לביקורות שליליות המתארות את רעיונותיו כפשטניים, פרו-ישראליים ואנטי מוסלמיים
דניאל יונה גולדהגן, תליינים מרצון בשירות היטלר: גרמנים רגילים והשואה.
הוצאת ידיעות אחרונות תל אביב, 1998
דניאל גולדהגן, סדאם לא לבד, הארץ, 19 בדצמבר 2003
דניאל ג'יי גולמן הוא פסיכולוג ועיתונאי יהודי-אמריקאי, עוסק בתחום של אינטליגנציה רגשית, אינטליגנציה חברתית, מנהיגות וחינוך.
הוא כתב עבור הניו יורק טיימס במשך 12 שנים, על המח ועל מדעי ההתנהגות.
הספר שלו "אינטליגנציה רגשית" היה בראש רשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס למשך שנה וחצי, והיה רב מכר במדינות רבות, ומודפס ברחבי העולם ב-40 שפות שונות.
הוא בנם של שני מרצים יהודים בקולג'ים.
גולמן קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד.
ביצע פוסט-דוקטורט בהודו, ועל מסעו כתב את ספרו הראשון "The Varieties of the Meditative Experience" ב-1977 (פורסם מחדש בשם "The Meditative Mind" ב-1988).
היה עורך בכיר בכתב העת "Psychology Today" מ-1984 היה עיתונאי למדעי ההתנהגות והמוח בניו יורק טיימס.
גולמן הוציא לאור את ספרו "אינטליגנציה רגשית" ב-1996, שהפך לרב-מכר ותורגם ל-40 שפות.
בספר העלה גולמן על סדר היום את המודעות לפסיכולוגיה ולרגשות של האדם כגורם עיקרי להצלחה בחיים.
עד אז היה מקובל לראות באינטליגנציה קוגניטיבית ובמבחן ה-IQ כפרמטר עיקרי למדד האישיות ולהצלחה בחיים.
גולמן קרא תיגר על תפיסה זו ובמידה רבה הצליח לשנותה.
הוא טען שלא רק חוכמתו ותבונתו השכלית של האדם חשובות להצלחתו, אלא גם התובנות הרגשיות שלו ויחסו הרגשי כלפי עצמו וכלפי העולם.
לדוגמה, בני אדם שלוקים בכעס, חרדה, דכדוך עמוק או משתתפים במערכות יחסים בעייתיות, מתקשים בחיים לא פחות ממי שניחנו במנת משכל נמוכה מהממוצע.
רעיונות דומים ביטא גולמן גם בספרו "אינטליגנציה חברתית", שיצא ב-2006.
גולמן זכה בפרסים רבים על כתיבתו, בהם פרס על הישגיו העיתונאיים מטעם אגודת הפסיכולוגים האמריקאית.
היה מועמד פעמיים לפרס פוליצר.
אינטליגנציה רגשית, הוצאת מטר, 1997.
אינטליגנציה רגשית בקריירה - קווים מנחים לטיפוח והטמעת כישורי אינטליגנציה רגשית בארגונים, הוצאת מטר.
המנהיגים החדשים - מימוש עוצמתה של האינטליגנציה הרגשית ותפקידה במנהיגות.
עם ריצ'רד בויאציס ואנני מק'קי.
אינטליגנציה חברתית, הוצאת ידיעות אחרונות, חמד, 2007. (קישור לקטעים מתוך החלק הראשון של הספר)
אינטליגנציה אקולוגית: הרגלי הצריכה שלנו והשפעתם על איכות הסביבה, הוצאת מטר, 2011. (קישור לפרק מהספר)
דניאל גרינברג היה פרופסור אמריקאי לפיזיקה באוניברסיטת קולומביה.
נמנה עם מייסדי בית הספר סדברי ואלי שבפריימינגהאם, מסצ'וסטס, בארצות הברית.
גרינברג כותב טור בעיתון יומי.
בעשורים האחרונים השתתף בכתיבתם ועריכתם של מספר ספרים על הדגם החינוכי של בית הספר.
ספרו "בית הספר סדברי ואלי: לגדול במקום אחר" (הוצאת המכון לחינוך דמוקרטי, 2002) תורגם לעברית.
דניאל גולדין הוא מהנדס מכונות ויזם יהודי אמריקאי, שהיה המנהל התשיעי של נאס"א.
כיהן במשך התקופה הארוכה ביותר, כתשע וחצי שנים, מ-1 באפריל 1992 עד 17 בנובמבר 2001.
גולדין נולד בניו יורק ב-1940, להורים יהודים.
למד וסיים ב-1962 תואר ראשון בהנדסת מכונות בסיטי קולג' של ניו יורק.
מיד עם סיום לימודיו נישא לג'ודי, ממנה גם נולדו לו שני ילדיו והחל לעבוד בנאס"א, בקליבלנד, אוהיו.
עזב אחרי חמש שנים לחברה פרטית אמריקאית גדולה, TRW Space and Technology Group , שמרכזה בקליפורניה.
גולדין בילה בחברת ענק זו את 25 השנים הבאות, בעבודה בתוכניות צבאיות ומודיעיניות חסויות עבור צבא ארצות הברית תוך טיפוס בסולם הדרגות עד היותו למנכ"ל החברה.
ב-1992, נשיא ארצות הברית דאז ג'ורג' בוש (האב) מינה אותו למנהל נאס"א והוא המשיך בתפקיד זה במשך כמעט עשור, גם תחת נשיאותם של ביל קלינטון וג'ורג' בוש (הבן).
בתקופה בה ראו את נאס"א כגוף ביורוקרטי בזבזני, הוא הצליח להפחית את כוח האדם האזרחי העובד בה, בכשליש ולהקטין את מטה נאס"א בוושינגטון די.
וכל זאת בלי פיטורין המוניים, אלא בהדרגה ובהסכמה.
הגביר את שיתוף הפעולה בחלל עם רוסיה שלאחר פירוק ברית המועצות, כך שאסטרונאוטים אמריקאים טסו דרך קבע בתחנת החלל מיר הרוסית בעוד קוסמונאוטים רוסים טסים דרך קבע במשימות חלל אמריקאיות שונות ובראשן מעבורות החלל ותחנת החלל הבינלאומית.
בתקופתו ביצעה נאס"א יותר מ-60 משימות של מעבורות החלל, כולל 11 טיסות של התוכנית המשותפת של מיר-מעבורת החלל.
דניאל גונסאלס גוויסה (בספרדית: Daniel González Güiza; נולד ב-17 באוגוסט 1980 בקדיס) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת החלוץ בראיו סנלוקניו הספרדית.
בעבר שיחק במדי נבחרת ספרד.
גוויסה החל את דרכו בקבוצת הנוער של חרס.
כשעלה לבוגרים בגיל 18 הוא עבר למיורקה, ומיד הושאל לעונה אחת לקבוצת דוס הרמנאס על מנת לצבור ניסיון.
בקיץ 2000 חזר גוויסה למיורקה מההשאלה ושיחק בה שתי עונות, בהן הוא שיחק ב-7 משחקים בלבד וכבש שער בודד.
בקיץ 2002 עבר גוויסה לרקראטיבו ולבה ושיחק בה עונה אחת, בה שותף ב-4 משחקים בלבד.
בתחילת עונת גוויסה שיחק תקופה קצרה בברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים של ברצלונה.
אחר כך, הוא עבר לסיודאד דה מורסיה מהליגה השנייה ושיחק בה שתי עונות.
במהלך שתי העונות שלו במורסיה, ניכר שיפור ביכולת של גוויסה בזכות 36 כיבושים ב-81 הופעות משחק.
בקיץ 2005 עבר גוויסה לחטאפה.
הוא כבש 20 שערים ב-61 הופעות בשתי העונות שלו בקבוצה.
גוויסה הצטיין במיוחד בעונת , עונה מוצלחת מאוד לחטאפה.
לפני עונת חזר גוויסה למיורקה.
עונה זו הייתה עונה טובה לגוויסה, שכבש 27 שערי ליגה.
הוא סיים את העונה כמלך השערים של הליגה הספרדית.
ב-8 ביולי 2008 חתם גוויסה בפנרבחצ'ה תמורת 14 מיליון אירו, ובכך היה השחקן הזר היקר ביותר שמגיע לליגה הטורקית.
בחודש הראשון שלו בקבוצה הוא הבקיע שני שערים בליגה, ושניים נוספים בקמפיין הקבוצה בליגת האלופות.
הוא סיים את העונה בפנרבחצ'ה עם 11 שערים.
בקיץ 2011 חזר גוויסה לחטאפה.
גוויסה ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ספרד בשנת 2007. בעקבות העונה המצוינת שלו עם מיורקה, גוויסה נכלל בסגל של המאמן לואיס אראגונס ליורו 2008. כחלוץ השלישי בסגל, גוויסה היה חלק משמעותי בנבחרת וכבש 2 שערים בטורניר, בדרך לזכייה בו.
בסך הכול הוא הופיע 21 פעמים במדי הנבחרת.
דניאל גילֶה היה כנר צרפתי ובהמשך אמריקאי, שנודע בעיקר כאחד ממייסדי שלישיית בוזאר.
גילה נולד ברוסטוב על הדון שברוסיה הצארית וגדל בפריז.
בין מוריו בקונסרבטואר של פריז היו ג'ורג'ה אנסקו וגיום רמי.
הוא ניגן ברביעיית המיתרים קאלווה וכסולן ויצא למסעות קונצרטים ברחבי צרפת עם מוריס ראוול כפסנתרן מלווה.
גילה היגר בשנת 1941 לארצות הברית וכעבור שנה הקים רביעיית מיתרים, שנשאה את שמו.
בשנת 1944 הצטרף להתזמורת הסימפונית של רשות השידור הלאומית, בניצוח ארטורו טוסקניני; גילה התמנה לכנר הראשי בשנת 1951 ונשאר בתפקידו זה עד לפרישת טוסקניני, כשהתזמורת שינתה את שמה ל-Symphony of the Air.
בשנת 1954 הזמין גילה את הצ'לן ברנרד גרינהאוס להצטרף אליו ואל בפסנתרן מנחם פרסלר, שאתו הקליט בעבר, בנגינה בלתי-רשמית - כנראה, כפי שגרינהאוס הגדיר זאת כעבור 25 שנים, סתם "לנגן אי-אילו מיצירות מוצרט".
גילה פרש מביצוע בשנת 1969 ולאחר זאת המשיך ללמד באוניברסיטת אינדיאנה, בבית הספר מנהטן למוזיקה, בקונסרבטוריון המלכותי למוזיקה במונטריאול, באוניברסיטת אוקלהומה ובאוניברסיטת ביילור.
הוא מת כתוצאה מאירוע מוחי בשנת 1991.
דניאל גור אריה (נולד ב-9 במאי 1987) המכונה לעיתים "גורא", הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בקבוצת מכבי רעננה מהליגה הלאומית הישראלית.
גור אריה, בוגר מחלקת הנוער של מכבי תל אביב, החל את הקריירה שלו בשנת 2007, בקבוצת מכבי הוד השרון מהליגה הלאומית, במדיה שיחק 26 משחקים, בהם קלע 7 נקודות והוריד 5.2 ריבאונדים בכ-22.3 דקות בממוצע למשחק.
בעונת עבר לעירוני נהריה מליגת העל ולאחר שתי עונות לא מוצלחות במיוחד חתם במכבי אשדוד.
עונתו הראשונה של גור אריה באשדוד הייתה מאכזבת.
על אף שזכה לדקות משחק לא מועטות (כ-10 בממוצע), הוא סיים את העונה עם 0.8 נקודות בממוצע.
לצד זאת, הקבוצה עצמה חתמה עונה מוצלחת, כשסיימה במקום השישי בליגת העל, והודחה בשלב רבע גמר הפלייאוף על ידי הפועל ירושלים.
עונתו השנייה הייתה גם היא מוצלחת עבור קבוצתו, שהגיעה לגמר הפלייאוף של הליגה, אך הוא עצמו שוב מיעט לשחק וקלע רק שתי נקודות למשחק.
בעונה השלישית הוא שוב מיעט לשחק, ובתחילת עונת 2013/14 חתם בעולה החדשה לליגת העל, עירוני נס ציונה.
בינואר שוחרר ממנה וחתם בעירוני רמת גן מהליגה הלאומית.
בקיץ 2014 החליט ללכת עד הסוף עם החלום שלו ולא להתפשר, חתם בקבוצת הפועל ירושלים וזכה עימה באליפות המדינה, אף שמיעט לשחק בשורותיה.
לאחר עונה זו עבר לקבוצת מכבי רעננה מהליגה הלאומית.
את דרכו בנבחרות ישראל החל גור אריה בנבחרת הקדטים, בה שיחק בשנים 2003 ו-2004. בשנת 2005 היה שותף לסגל נבחרת הנוער באליפות אירופה ובשנתיים שלאחר מכן הופיע פעמיים עם נבחרת העתודה באליפות אירופה עד גיל 20.
דניאל גָבְרוֹן (נולד ב-7 בדצמבר 1935 בלונדון) הוא סופר, עיתונאי והיסטוריון ישראלי.
בנם של לילי ונתן, אביו היה עורך דין המתמחה ברישום פטנטים.
גברון הגיע לישראל לראשונה בשנת 1954 כחלק משנת הכשרה עם תנועת הנוער "הבונים".
בשנת 1961 עלה לישראל עם אשתו ובנו הצעיר, חי בקיבוץ ואחר כך בעיר ערד, שם שימש כאחראי על התיירות בין השנים 1961 ל-1963. בשנת 1971 עבר לאזור ירושלים.
הוא עבד ככתב בקול ישראל ושימש כמנהל החדשות באנגלית.
אחר כך הצטרף לג'רוזלם פוסט.
גברון כתב מאמרים בעבור "הניו יורק טיימס", ה"וול סטריט ג'ורנל" וה-"National Jewish Monthly", ושידר ב-BBC, ב-CBS וב-National Public Radio.
נשוי לאנג'לה (1935), מורה לעיוורים, ומתגורר במוצא עילית.
אב לשלושה ילדים, בהם הסופר אסף גברון.
דניאל היראם גיבסון הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הקלע.
גיבסון קלע 25.5 נקודות עם 9.3 אסיסטים בממוצע למשחק כשהוא מוביל את נבחרת בית הספר התיכון שלו שנמצא ביוסטון, טקסס למאזן 31-4, וזכייה באליפות.
זו הייתה הזכייה באליפות הראשונה של התיכון מאז 1965. אחרי התיכון עבר גיבסון לשחק באוניברסיטת טקסס באוסטין.
במכללה שלו כיכב גיבסון בעמדת הקלע.
בשתי העונות הראשונות שלו במדי המכללה הוא קלע 935 נקודות עם 175 קליעות מטווח שלוש הנקודות.
בעונת 2005/2006 הוא קלע 101 זריקות מטווח שלוש הנקודות.
בשתי עונותיו בטקסס קלע גיבסון 13.8 נקודות עם 3.6 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים בממוצע למשחק ב-68 משחקים.
ב-7 ביוני 2006 הודיע גיבסון שהוא מתמודד על בחירתו בדראפט 2006 של ליגת ה-NBA.
אחרי שהודיע שהוא מתמודד לדראפט נבחר גיבסון ב-29 ביוני 2006 בחירה ה-42 בדראפט על ידי קליבלנד קאבלירס.
אחרי שעבר תקופת התרשמות בקאבס לפני הדראפט, החליט גיבסון שהוא מוותר על תקופות התרשמות בקבוצות אחרות ושהוא ימשיך להתאמן עם סגל הקאבס עד לדראפט.
יש המאמינים שזו הסיבה שגיבסון נבחר בסיבוב השני של הדראפט בלבד.
הוא הצטרף לקו האחורי של הקאבס, שהיה הגרוע ביותר בליגה בתום העונה שעברה.
בעונת הבכורה שלו שיחק גיבסון 60 משחקים ואף פתח בחמישייה ב-16 מהם.
בעונה זו הוא קלע 4.6 נקודות בממוצע למשחק.
בנוסף הוא הוביל את שחקני השנה הראשונה באחוזים מטווח השלוש עם 41.9%.
גיבסון עזר לקאבס להגיע לפלייאוף.
מאמן הקאבס, מייק בראון, נתן לגיבסון לפתוח בחמישייה לראשונה ב-6 בדצמבר 2006 במשחק נגד טורונטו ראפטורס.
במשחק הזה קלע גיבסון 18 נקודות והוסיף 5 ריבאונדים.
ההזדמנות הגדולה הראשונה בפלייאוף של גיבסון באה במשחק השלישי נגד דטרויט פיסטונס בסדרת גמר המזרח.
במשחק זה הוא קלע 9 נקודות, מתוכן שתי שלשות.
הוא הוסיף חטיפה חשובה מטיישון פרינס קרוב לסיום המשחק.
במשחק הבא בסדרה הוא קלע 21 נקודות כשהוא מדייק ב-10 זריקות מתוך 12 מקו העונשין.
במשחק השישי באותה סדרה נגד הפיסטונס גיבסון היה הכוכב.
ההופעה שלו כללה שיא קריירה של נקודות בפלייאוף עם 31, כש-19 מהנקודות האלו באות ברבע הרביעי.
הוא קלע את כל חמשת הניסיונות שלו לשלוש, והוסיף 6 ריבאונדים.
בעונה זו הודרך גיבסון על ידי השחקן הוותיק של הקאבס, אריק סנואו, שעזר לו לשפר את הגנתו.
בעונת שיחק גיבסון ב-58 משחקים כשהוא פותח בחמישייה ב-26 מהם.
הוא קלע 10.4 נקודות עם 2.5 אסיסטים בממוצע למשחק.
משחק שיא העונה שלו הגיע ב-20 בנובמבר 2007 כשקלע 26 נקודות נגד מילווקי באקס.
ב-2 בנובמבר באותה שנה גיבסון קלע 6 שלשות במשחק נגד ניו יורק ניקס, שיא קריירה.
ב-5 בדצמבר הוא מסר 8 אסיסטים, עוד שיא קריירה.
גיבסון דורג במקום ה-5 בכל הליגה באחוזים מטווח הקליעה משלוש, עם 44.0%.
הוא פיספס 18 משחקים במהלך העונה בעקבות פציעה בקרסול.
במהלך העונה נבחר גיבסון לשחק באתגר הרוקיז סופמורס שבסוף שבוע האולסטאר כשחקן שנה שנייה.
בנוסף הוא נבחר לשחק גם בתחרות השלשות שהתקיימה גם היא באולסטאר, שבאותה שנה אורח על ידי ניו אורלינס פליקנסניו אורלינס הורנטס.
במחצית הראשונה של המשחק השווה גיבסון את שיא השלשות שנקלעו במשחק, ובמחצית השנייה שבר את השיא.
הוא סיים את המשחק עם 11 מ-20 מעבר לקשת השלוש, עם 33 נקודות (קלע רק שלשות).
הוא נבחר ל-MVP של המשחק.
בתחרות קליעת השלשות הוא הגיע לגמר, וסיים במקום השני כשהפסיד בגמר לג'ייסון קאפונו.
את הסיבוב הראשון הוא סיים עם 17 נקודות, שנתנו לו את המקום השני בתחרות בשוויון עם דירק נוביצקי.
בסיבוב השני גיבסון קלע עוד פעם 17 נקודות, אך המגן על התואר משנה שעברה, קאפונו, קלע 25 נקודות כדי לנצח שנה שנייה ברציפות.
במשחק החמישי נגד בוסטון סלטיקס בסדרת חצי גמר המזרח פרק גיבסון את כתפו ופיספס את שני המשחקים האחרונים בסדרה.
הקאבלירס הפסידו בסדרה 4-3 בלעדיו.
גיבסון אמר שהפיספוס של המשחק השביעי בסדרה הזו עדיין רודף אותו: .
ב-10 ביוני 2008 ערך גיבסון ניתוח בקרסולו ביוסטון.
ב-16 ביולי באותה שנה הוא והקאבס חתמו על חוזה ל-5 שנים שבו גיבסון ירוויח 21 מיליון דולר.
ב-26 בנובמבר 2008 קלע גיבסון את הנקודה ה-1000 שלו בליגת ה-NBA נגד אוקלהומה סיטי ת'אנדר.
בעונת שיחק גיבסון ב-75 משחקים, ולא פתח כלל בחמישייה.
הוא קלע 7.8 נקודות בממוצע למשחק בעונה זו.
בעונת שיחק גיבסון ב-56 משחקים בלבד ופתח בחמישייה ב-10 מהם.
הוא קלע 6.3 נקודות והוסיף שיאי קריירה באחוזים מהשדה 466%, והאחוזים שלו מטווח השלוש שלו היו טובים אפילו יותר עם 477%.
בעונת שיחק גיבסון עד כה ב-58 משחקים ופתח מהם בחמישייה ב-15. עד כה הוא מספק שיאי קריירה בנקודות עם 11.9, באסיסטים עם 3.1, בריבאונדים עם 2.7, באחוזים מקו העונשין עם 811% ובחסימות עם 0.3 בממוצע למשחק.
דניאל גורטלר (נולד ב-12 באפריל 1965) הוא פסנתרן ישראלי.
גורטלר החל את לימודיו אצל נעמי כהן, ובהמשך למד באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין באוניברסיטת תל אביב ובבית הספר הגבוה למוזיקה בהנובר, בהדרכת פרופ' אריה ורדי.
כמו כן למד בהדרכתו של כריסטוף אשנבאך.
הוא הופיע כסולן עם תזמורות חשובות, בהן תזמורות הרדיו הסימפוניות של ברלין, בוואריה ושווייץ המערבית, התזמורת הפילהרמונית של צפון-מערב גרמניה, תזמורת העולם החדש והתזמורות הסימפוניות של אטלנטה, יוסטון, סן חוזה וסן פרנסיסקו, שם גם החליף בהתראה קצרה את מאריי פרחיה בנגינת הקונצ'רטו של רוברט שומאן בניצוח ואלרי גרגייב.
גורטלר הופיע עם כל התזמורות החשובות בארץ, לרבות התזמורת הפילהרמונית הישראלית, עם מנצחים כמו זובין מהטה, ואלרי גרגייב, כריסטוף אשנבאך, מייקל טילסון תומאס, יואל לוי, מנדי רודן, יורי אהרונוביץ', יואב תלמי, סטיבן סלואן ויוסטוס פראנץ.
הוא השתתף בפסטיבלים של יוסטון, לוצרן, ישראל, מונפליה ושלזוויג-הולשטיין.
גורטלר השתתף בהקלטת הווידאו של יצירתו של מארק נייקרוג "מבעד לוורדים" ביחד עם פנחס צוקרמן.
הוא גם מופיע בקונצרטים של מוזיקה קאמרית וברסיטלים בכל רחבי העולם ומנגן בקביעות עם אמנים כמו הכנר ניקולאי זניידר, הכנר דייוויד גארת, הצ'לן סטיבן איסרליס וזמר הבריטון בו סקובהוס.
בשנת 1998 הופיע גורטלר ברסיטל הבכורה שלו בניו יורק באולם 92Y, ובו ניגן את כל מחזור השירים ללא מילים של מנדלסון, שאותו אף הקליט באלבום כפול.
עוד הקליט עם הכנר ניקולאי זניידר לחברת ברטלסמן מיוזיק גרופ, ועם זמרת הסופרן שרון רוסטורף-זמיר תקליטור משירי רוברט שומאן ותקליטור משירי שוברט לחברת Romeo.
כמו כן הופיע גורטלר במוזיאון המטרופוליטן ובמרכז לינקולן בניו יורק ובאולם וויגמור בלונדון.
הוא הופיע עם התזמורת הפילהרמונית של לונדון ובסיורי קונצרטים בקוריאה וביפן.
גורטלר זכה בפרס הראשון בתחרות הבינלאומית בווינה דל-מר, צ'ילה (1987), ובתחרות הפסנתר הבינלאומית של ברמן (1991), בפרס השני בתחרות הבינלאומית של מינכן (1985), ובגיל 19 (1984) בפרס השלישי בתחרות הפסנתר הבינלאומית של ז'נבה.
בשנים 1977–1989 זכה במלגות קרן התרבות אמריקה-ישראל.
דניאל גורטלר הוא מרצה בכיר בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב, ומלמד בכיתות אמן באירופה ובארצות הברית.
הוא מתגורר בניו-יורק עם בן זוגו, האדריכל צ'ארלס רנפרו.
ב-1997 הוציא אלבום מיצירותיו של מנדלסון ללא מילים.
ב-2011 הוציא אלבום מיצירותיו של שומן.
דניאל גיורטה (בהונגרית: Gyurta Dániel; נולד ב-4 במאי 1989) הוא שחיין הונגרי.
הוא אלוף אולימפי (לונדון 2012), 3 פעמים ברציפות אלוף העולם (רומא 2009, שנגחאי 2011 וברצלונה 2013), פעמיים ברציפות אלוף אירופה ושיאן עולם לשעבר במשחה ל-200 מטר חזה.
באולימפיאדת אתונה (2004) זכה גיורטה בהיותו רק בן 15 במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:10.80 דקות, אחרי קוסוקה קיטאג'ימה מיפן שקבע שיא אולימפי חדש של 2:09.44 דקות ולפני ברנדן הנסן מארצות הברית (2:10.87 דקות).
בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 2:10.75 דקות.
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בהלסינקי, פינלנד בדצמבר 2006 זכה גיורגה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:06.58 דקות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום 14 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.40 דקות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 סיים גיורטה במקום שישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:11.62 דקות.
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בדברצן, הונגריה בדצמבר אותה שנה זכה גיורטה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אירופה חדש של 2:05.49 דקות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום 13 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 59.93 שניות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה באיינדהובן, הולנד במרץ 2008 סיים גיורטה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:12.44 דקות.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים גיורטה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:09.22 דקות.
בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אולימפי חדש של 2:08.68 דקות.
המנצח בתחרות היה קיטאג'ימה שקבע שיא אולימפי חדש של 2:07.64 דקות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום 24 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.31 דקות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009 זכה גיורטה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אירופי חדש של 2:07.64 דקות, לפני אריק שנטו מארצות הברית (2:07.65 דקות) וג'ידריוס טיטניס מליטא וכריסטיאן ספרנג'ר מאוסטרליה (2:07.80 דקות).
כבר בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אירופי חדש של 2:08.08 דקות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום 20 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.26 דקות.
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול, טורקיה בדצמבר אותה שנה זכה גיורטה בשתי מדליות, זהב וכסף.
מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חזה בשיא עולם חדש של 2:00.67 דקות.
שיא זה נשבר לאחר 7 שנים על ידי מרקו קוך מגרמניה (2:00.44 דקות) ומדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 56.72 שניות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט, באוגוסט 2010 זכה גיורטה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא תחרות חדש של 2:08.95 דקות, לפני אלכסנדר דאלה אואן מנורווגיה (2:09.68 דקות) והוג דובוסק מצרפת (2:11.03 דקות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.64 דקות ובמקום שביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:38.73 דקות.
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בדובאי, איחוד האמירויות הערביות בדצמבר אותה שנה זכה גיורטה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:03.47 דקות, אחרי נאויה טומיטה מיפן שקבע שיא תחרות חדש של 2:03.12 דקות ולפני ברנטון ריקארד מאוסטרליה (2:04.33 דקות).
באליפות העולם בשחייה הנערכת בשאנגחאי, סין בשנת 2011 זכה גיורטה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:08.41 דקות, לפני קיטאג'ימה (2:08.63 דקות) וכריסטיאן פום לן מגרמניה (2:09.06 דקות) ובכך הגן על תוארו.
נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.25 דקות ובמקום 15 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:38.24 דקות, הוא שחה את סגנון החזה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 59.95 שניות, התוצאה השנייה בטיבה בתחרות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בדברצן, במאי 2012 זכה גיורטה בשתי מדליות, זהב וארד.
מדליית זהב פעם שנייה ברציפות במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אליפות חדש של 2:08.60 דקות ומדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא הונגריה חדש של 3:34.57 דקות.
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה גיורטה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא עולם חדש של 2:07.28 דקות, לפני מייקל ג'יימיסון מבריטניה (2:07.43 דקות) וריו טאטיישי מיפן (2:08.29 דקות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 59.53 שניות, 4 מאיות השנייה איטי מברנדן הנסן מארצות הברית שזכה במדליית הארד ובמקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:33.02 דקות.
חודש וחצי לאחר מכן, נשבר שיאו העולמי על ידי אקיהירו יאמאגוצ'י מיפן (2:07.01 דקות).
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול שבטורקיה בדצמבר אותה שנה זכה גיורטה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אליפות חדש של 2:01.35 דקות, לפני מייקל ג'יימיסון (2:03.00 דקות) וויאצ'סלב סינקביץ' מרוסיה (2:03.08 דקות).
נוסף לכך, הוא השתתף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, בתוצאה של 3:28.26 דקות ועלה עם קבוצתו מהמקום החמישי לשלב הגמר.
הוא שחה את סגנון החזה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 57.42 שניות.
בשלב הגמר הן קבוצתו והן נבחרת איטליה פסלו ודורגו במקום השביעי.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בברצלונה שבספרד ביולי 2013, זכה גיורטה במדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אליפות חדש ובשיא אירופה חדש של 2:07.23 דקות, לפני מרקו קוך מגרמניה (2:08.54 דקות) ומטי מטסון מ פינלנד (2:08.95 דקות) ובכך זכה בתואר בפעם השלישית ברציפות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם חבריו בתוצאה של 3:34.09 דקות.
כשחיין חזה הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 59.14 שניות.
בשנת 2013 זכה גיורטה בתואר שחיין השנה באירופה.
בשנים 2009, 2012 ו-2013 זכה גיורטה בתואר ספורטאי השנה בהונגריה.
ארנסט דניאל גולדשמידט (בלועזית: Ernst Daniel Goldschmidt; (כ"ב בכסלו תרנ"ו, 9 בדצמבר 1895 – ו' בטבת תשל"ג, 10 בדצמבר 1972) היה חוקר ופרשן תפילה ופיוט; הגיה, ערך והוציא לאור מהדורות ביקורתיות ומדעיות של סידורים ומחזורי תפילה, לפי מנהגי הקהילות והעדות השונות.
חיבר את הספר "הגדה של פסח, מקורותיה ותולדותיה במשך הדורות" והיה אחד המגיהים של תנ"ך קורן.
את לימודיו הגבוהים החל באוניברסיטת ברסלאו ובהמשך עבר לאוניברסיטת ברלין.
במקביל ללימודיו באוניברסיטה, למד בבית המדרש לרבנים בעיר.
בשנת 1925 הגיש את עבודת הדוקטורט, שעסקה בכתביו של המדינאי היווני, הרטוריקן, אייסכינס.
הוא סיים את לימודיו, והתקבל לעבודה בספרייה המלכותית של ברלין.
בנוסף, היה חבר מערכת ואחראי על כתיבת הערכים של האינקונבולים העבריים, ב"קטלוג הכללי של האינקונבולים", שיצא לאור ב-1925. הוא החל לגלות עניין גם בתחום חקר התפילה והפיוט, בעיקר לגבי נוסחיה השונים.
לאחר עליית הנאצים לשלטון וחקיקת החוק לשיקום שירות המדינה המקצועי, נפגעו תנאי העסקתו.
עם ההחמרה במדיניות הנאצים כלפי היהודים, פוטרו, בשנת 1936, הוא וכל העובדים היהודים האחרים מהספרייה.
באותה השנה (1936) עלה לארץ ישראל, והחל לעבוד בבית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי.
מאוחר יותר, היה גם חבר המערכת של מפעל הביבליוגרפיה העברית.
לאחר למעלה מ-25 שנים בהן עבד בבית הספרים הלאומי פרש לגמלאות, אך דווקא אז החל ביתר שאת במלאכת ההוצאה לאור של סידורים ומחזורי תפילה במהדורה מדעית, ובראשם "מחזור לפי מנהגי בני אשכנז לכל ענפיהם".
הוא נפטר בשנת 1972, בעודו עובד על "מחזור סוכות, שמיני עצרת ושמחת תורה, לפי מנהגי בני אשכנז".
דניאל גולדשמידט נולד בקניגסהיטה, סמוך לקטוביץ, בשלזיה עילית, בשנת 1895. אביו, שלמה, שימש כרב העיר קֶנִיגסְהִיטֶה, ובתקופת ילדותו ונעוריו למד אצלו ואצל מלמדים אחרים תורה, ובנוסף למד בבית הספר המקומי.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה שירת בצבא הקיסרות הגרמנית.
את לימודיו הגבוהים החל באוניברסיטת ברסלאו ובהמשך עבר לאוניברסיטת ברלין, שם למד לימודים קלאסיים אצל הפילולוג הנודע ואצל פרופסור , לימודים שלימים סייעו לו רבות, עת עסק במפעל חייו, שכלל ההדרה, קביעת הנוסח המקורי, פירוש והוצאה לאור של סידורים ומחזורי תפילה של הקהילות השונות.
במקביל ללימודיו באוניברסיטה, למד גם בבית המדרש לרבנים בברלין, שייסד הרב עזריאל הילדסהיימר.
בשנת 1925 הגיש את עבודת הדוקטורט, שעסקה בכתביו של המדינאי היווני, הרטוריקן, אייסכינס (Αἰσχίνης), והיא מהווה גם כיום מקור חשוב למחקר עליו.
בנוסף, היה בעל תעודת הוראה לבתי ספר תיכוניים, לאחר שעמד בהצלחה בבחינה למתן התעודה.
הוא סיים את לימודיו בהצטיינות, והתקבל לעבודה בספרייה המלכותית של ברלין, הודות להמלצתו של פרופסור וילאמוביץ-מלנדורף, אף שהתנה את קבלתו לעבודה בכך שלא יעבוד בשבת.
עיקר עבודתו בספרייה היה בכריכייה, במחלקת המוזיקה ובמחלקת האינקונבולים.
בנוסף, היה חבר מערכת ואחראי על כתיבת הערכים של האינקונבולים העבריים, ב"קטלוג הכללי של האינקונבולים" (Gesamtkatalog der Wiegendrucke), שיצא לאור לראשונה בשנת 1925, בלייפציג.
לצורך עבודתו בקטלוג זה, ביקר ברבות מהספריות הציבוריות והפרטיות החשובות באירופה, ומעבר לידע הביבליוגרפי הרב שרכש בביקורים אלה, למד שפות אירופאיות שונות.
במהלך שנות עבודתו בספרייה בברלין ובנסיעותיו באירופה, החל לגלות עניין גם בתחום חקר התפילה והפיוט, בעיקר לגבי נוסחיה השונים.
לאחר עליית הנאצים לשלטון וחקיקת החוק לשיקום שירות המדינה המקצועי, שאפשר את פיטוריהם של עובדי מדינה שאינם בני הגזע הארי, נפגעו תנאי העסקתו.
אומנם, בזכות התיקון שהתקבל לחוק (לפיו נאסר לפטר את מי ששירת בצבא בזמן מלחמת העולם הראשונה), יכול היה להמשיך לעבוד בספרייה, אך הוא נאלץ להגיע בימי שבת לספרייה.
ואכן מדי שבת הגיע לספרייה, אולם כדי לא לחלל את השבת היה הולך ברגל משכונת טירגארטן לספרייה, ובהגיעו נמנע מלעשות כל מלאכה.
לאחר פנייה לשר התרבות הגרמני מצד מנהלו בספרייה, התיר השר לגולדשמידט (ולכל היהודים, שבדומה לגולדשמידט התאפשר המשך העסקתם במשרדים ממשלתיים, בהתאם לתיקון לחוק לשיקום שירות המדינה המקצועי הנ"ל), שלא לעבוד בשבתות ובחגים, הוראה שנודעה בקרב היהודים בשם "סעיף גולדשמידט".
בבית הספרים ניהל מספר מחלקות, בהן הכריכייה ומחלקת המוזיקה.
בנוסף, היה אחד מהאחראים בספרייה לרכישת כתבי יד וספרים יקרי מציאות.
במסגרת תפקיד זה נשלח בשנת 1947, יחד עם ספרן נוסף, חיים שלמה שפירא, לבדוק כתבים עבריים שהיו בידי הפטריארך האשורי-סורי בירושלים, אתנסיוס שמואל, ראש מנזר מרקוס הקדוש ובכך היו שפירא והוא לישראלים הראשונים שבחנו את מגילות מדבר יהודה.
משנוסד בית הספר לספרנות באוניברסיטה העברית, בשנת 1956, היה אחד ממוריו.
כמו כן, היה חבר ועדת הספרייה של בית הכנסת ישורון ופרסם מספר מאמרים בכתב העת מטעמו, "טורי ישורון".
בשנת 1962, לאחר למעלה מ-25 שנים בהן עבד בבית הספרים הלאומי פרש לגמלאות, אך דווקא אז החל ביתר שאת במלאכת ההוצאה לאור של סידורים ומחזורי תפילה במהדורה מדעית.
ב-1970, הוציא לאור את הכרכים של ימים נוראים ממחזור לפי מנהגי בני אשכנז לכל ענפיהם.
חלק מהארכיון של גולדשמידט, הכולל רבות מעבודותיו, בכתב ידו ובדפוס, מצוי במכון ליאו בק, בניו יורק.
בתו של גולדשמידט, החוקרת חוה גולדשמידט-פרנקל, נישאה ליונה פרנקל, חתן פרס ישראל לחקר ספרות התלמוד לשנת תש"ס.
היא נפטרה בשנת 1995. חתנו זה המשיך את מפעלו המחקרי לאחר מותו.
אברהם פרנקל, נכדו, הפקיד את ארכיונו של גולדשמידט בספרייה הלאומית.
גולדשמידט נודע בעיקר במהדורות המדעיות של המחזורים וסידורי התפילה שהוציא לאור, אולם קודם התעניינותו בתחום זה, גילה עניין בלימודים קלאסיים, וכאמור בתחום זה כתב את עבודת הדוקטורט שלו (על כתביו של המדינאי היווני, הרטוריקן, אייסכינס).
גם פרסומו הראשון (לאחר הגשת הדוקטורט) עסק באייסכינס, ואף לאחר שהחל להתמקד במחקריו בתחום התפילה והפיוט, לא זנח את נשוא מחקרו הראשון, ובשהותו בחו"ל בשנת שבתון מעבודתו בבית הספרים, הכין מהדורה מדעית לכתבי אייסכינס, אם כי לא הספיק לסיימה.
בתקופה זו הוא גם כתב, כאמור, את הערכים על האינקונבולים העבריים, במסגרת פעילותו ב"קטלוג הכללי של האינקונבולים" (Gesamtkatalog der Wiegendrucke), ובמקביל כתב, לרוב בלועזית, מאמרי ביקורת על מחקרים אחרים, בתחומים שלא היו קשורים ליהדות.
בשנת 1936, שנת עלייתו לארץ ישראל, הופיע בברלין, בהוצאת שוקן, חיבורו הראשון הקשור ליהדות.
המדובר בספרו "סדר הגדה של פסח" אליו צרף מבוא, תרגום לגרמנית והערות.
בשנה שלאחר מכן (בשנת 1937) הופיעה מהדורה שנייה לספר.
בשנת 1947 יצאה לאור המהדורה העברית של הספר, שנדפסה אף היא בשנית, בשנת 1948. מספר שנים אחר כך, בשנת 1953, יצאה לאור גם מהדורה אנגלית, המתבססת על הערותיו ופירושו של גולדשמידט.
בשנת 1960 הוציא לאור מהדורה עברית חדשה, והיא כוללת את שכתב במהדורות הגרמנית והעברית וממצאים נוספים.
מהדורה זו זכתה להצלחה גדולה ונדפסה שמונה פעמים נוספות.
לאחר הופעת המהדורה העברית משנת 1960, יצאו לאור שלוש מהדורות נוספות באנגלית: מהדורה מתוקנת בשנת 1969, מהדורה מתוקנת (נוספת) בשנת 1979, ומהדורה מורחבת בשנת 1989, שאף זכתה להדפסות חוזרות.
על ההוצאה הראשונה של ההגדה, משנת 1936, כתב החוקר אפרים אלימלך אורבך:
ובהמשך הדברים, בהקשר למהדורה משנת 1960, הוסיף:
המהדורה העברית במתכונתה הנוכחית (הקיימת מאז שנת 1960), מורכבת משלושה פרקים: בפרק הראשון מנתח גולדשמידט את חלקי ההגדה, דן בסדר הבאתם ומשווה בין הנוסחים השונים, בעיקר על פי האמור בספרי הלכה, כתבי יד קדומים, תעודות מהגניזה הקהירית ומנהגי העדות השונות.
הנוסח שקבע גולדשמידט בספר זה נחשב לנוסח מהמדויקים ביותר.
מחקרו של גולדשמידט הפריך מספר פירושים תאולוגיים שהיו קיימים טרם זמנו וכן סברות היסטוריות-מדיניות מפי חוקרים אחרים, וכל העוסק בתחום חקר ההגדה, לרבות מי שאינו מסכים לקביעותיו, נזקק לחיבור זה.
כך למשל, הפריך גולדשמידט את דעתו של פרופ' לואיס פינקלשטיין כי המדרש לפסוקי התורה המתחילים במילים: "ארמי אובד אבי" הוא מדרש קדום שנתחבר בזמן שלטון התלמיים, בשנת 220 - 240 לפני הספירה, ומוכיח כי דווקא הדעה המקובלת, לפיה המדובר במדרש תנאים, היא הדעה הנכונה.
החוקר יוסף היינימן שיבח את החיבור וציין כי "כל הניגש לנושא מכאן ולהבא בעל כרחו יזקק למחקריו (של גולדשמידט)", וכן כי "לפנינו ספר נאה מכל הבחינות, שהמעיין בו יפיק ממנו תועלת והנאה כאחת".
עם זאת הוא מבקר את ההחלטה לצרף לחיבור הן את נוסח ההגדה מן הגניזה הקהירית (אשר נועד לדעת היינימן לאנשי המדע) והן את הנוסח הרגיל ותצלומי הגדות מימי הביניים (אשר נועד לקהל הרחב) וקורא לכך "תערובת מין בשאינו מינו".
בנוסף, הוא מצביע על שגיאות דפוס שונות שנפלו במהדורה זו.
אשר לתוכן הספר, כותב היינימן כי "על אף היקפו המצומצם, הרי הוא מועט המחזיק את המרובה.
נידונים בו לא רק הבעיות הנוגעות בהגדה של פסח במישרין אלא הרבה נושאים מכל תחומי הליטורגיה היהודית", אך הוא גם חולק על כמה מחידושיו.
טענה אחרת של גולדשמידט אותה הוא דוחה, היא קביעתו שהפיוט "אתה גאלת" הוא "מהפיוטים העתיקים ביותר", מימי הגאונים הראשונים.
במקרה זה נסתמך גולדשמידט על צונץ, והיינימן מציין כי כיום לא מסתמכים על צונץ בנושא זה ונוטים להקדים את הפיוטים העתיקים לתקופה הביזנטית, מאות שנים לפני הגאונים.
לבסוף, ובקשר לניסיונותיו של גולדשמידט למצוא את הנוסח המקורי של כל ברכה, מזכיר היינימן כי לא תמיד אכן קיים לברכה נוסח מקורי אחד.
בנוסף לספריו הגדולים על ההגדה של פסח, פרסם גולדשמידט גם מספר מאמרים בנושא, השתתף בהוצאה המחודשת של "הגדת ראשי הציפורים", וכן כתב את הערך על ה"הגדה" באנציקלופדיה העברית ובאנציקלופדיה יודאיקה.
בשנת תשכ"ב-1962 יצאה לאור, בהוצאת קורן ובגופן מיוחד, מהדורה חדשה של ספר התנ"ך.
עם צאתה לאור, זכתה מהדורת קורן להצלחה רבה ומאז היא מודפסת מדי שנה בשנה.
במשך השנים היא יצאה במספר גדלים ועם תוספות שונות.
בשנת תש"א החל לפרסם רשימות ומחקרים בתחום התפילה והפיוט, ובפרט בקשר למחזורים ולסידורי התפילה של העדות השונות.
לצד רשימות ביקורת, כתב מחקרים רבים העוסקים במספר נושאים בתחום, ובין היתר, תיאר מנהגי תפילה ונוסחי ברכות, כתב השלמות למחזורים ולסדרי תפילה שונים ועוד.
בנוסף, כתב ערכים שונים באנציקלופדיה העברית ואנציקלופדיה יודאיקה בתחום זה.
לאחר מותו כונסו מרבית מאמריו בנושא, בכרך שיצא לזכרו, "מחקרי תפילה ופיוט".
נראה כי מאמריו אלו שימשו מעין הכנה לקראת מפעלו הגדול, של הוצאה מדעית של ספרי תפילה ומחזורים של כל עדות ישראל, והוא לא עשה כן עד שלא ביקר בספריות בעלות אוספים של כתבים עבריים בארצות הברית, באנגליה ובצרפת, והקפיד לבדוק את כתבי היד הקשורים לנושא התפילה, הנמצאים בהן.
בעת הכנת מהדורותיו המדעיות, ביקש גולדשמידט לקבוע נוסח אחד, שהוא הקרוב ביותר לנוסח המקורי, ובמקביל רשם את כל השינויים המצויים במקורות (אותם החשיב כמקורות רלוונטיים למהדורה בה עסק אותה העת).
לתפילות הוא הוסיף ביאורים, ציוני מקורות ושינויי נוסחאות לפי כתבי היד, מבלי להיכנס לפלפול יתר, ובכך שמר על פירוש בהיר, המובן גם למי שאיננו מומחה בתחום.
גם את הפיוטים הוא ליווה בביאור קצר, אך גם דאג להשיב להם חלקים שנמחקו על ידי הצנזורה הנוצרית, בימי הביניים.
בנוסף, החזיר למחזורים השמטות של רבנים, שנעשו מתוך צרכים קהילתיים פנימיים.
בתחילת הסידורים והמחזורים נהג להקדים פרק מבוא, בו תיאר את צורתם ותוכנם של התפילות, הפיוטים, הסליחות והקינות שבהם, וכן את סדר התהוותם ומגמתם.
בנוסף, הוא דן בדרכי התהוות המנהגים והנוסחים השונים ופירט בקשר לכל הבעיות הקשורות בהם.
סידור התפילה הראשון שהוציא לאור, בשנת תשי"ח, היה "סדר התפלה של הרמב"ם", בו הראה שדברי הרמב"ם, בסדר התפילה שכתב, משקפים את שהיה נהוג במצרים באותה העת ולא נוסח משלו.
סידור דומה שהוציא לאור היה סידורו של רב עמרם גאון, אותו הספיק להוציא לאור לפני שנפטר, בשנת תשל"ב.
עם זאת, שלא כבסידורו של הרמב"ם, התקשה גולדשמידט לקבוע כאן נוסח אחד, והוכיח כי כל כתבי היד נובעים ממקורות משניים, עם תוספות ושינויים, ולא מוסרים נוסח מהימן.
בשונה משני הסידורים הנ"ל, שהיו למעשה סידורים היסטוריים, וקהל קוראיהם כלל את אלו המתעניינים בתולדות התפילה, החל גולדשמידט, משנת תשכ"ה ואילך, להוציא לאור גם מחזורים וסידורי תפילה, בצורה המאפשרת למתפללים כיום להשתמש בהם באופן שוטף, בעת תפילתם בבית הכנסת.
תחילה הוציא לאור שני סידורים: הסידור הראשון, לפי נוסח האשכנזים, והשני לפי מנהג קהלות החסידים (שניהם הוגהו על ידי ישעיהו גבריאלי), ובהם הקפיד על הבאת נוסח מדויק ומנוקד.
לסידור לפי מנהג קהילות החסידים צרף "ראשית דבר", שלדעת אורבך, הוא "ללא ספק המאמר החשוב ביותר על התהוותו של נוסח זה ועל השתבשותו בדפוסים השנים".
באותה שנה (תשכ"ה) הוציא לאור גם שני סדרי סליחות, הסדר הראשון כמנהג יהדות ליטא וקהילות הפרושים בארץ ישראל, והשני כמנהג פולין ורוב הקהילות בארץ ישראל.
שנה אחר כך, בשנת תשכ"ו, הוציא לאור, במהדורה חדשה, את ספרו של שמואל דוד לוצאטו, "מבוא למחזור בני רומא", וכלל בה את מחקרו על "מנהג בני רומא", וכן רשימת "פיוטים שהושמטו במנהג בני רומא המאוחר".
בשנת תשכ"ח הוציא לאור את "סדר הקינות לתשעה באב", כמנהג פולין וקהילות האשכנזים בארץ ישראל.
בשנת תש"ל יצאה לאור אחת מעבודותיו החשובות ביותר, "המחזור לימים הנוראים", לפי מנהג בני אשכנז, שכלל שני כרכים, הראשון לראש השנה והשני ליום כיפור.
בהקדמה לכרך הראשון, כתב גולדשמידט:
גולדשמידט נפטר בירושלים בשנת 1972, ולא הספיק להשלים את מפעלו, אך בארכיונו נותרו מחקרים רבים עליהם עבד בזמן פטירתו.
לאחר מותו יצא לאור, בשנת תשמ"א, ספרו "מחזור סוכות, שמיני עצרת ושמחת תורה", לפי מנהגי בני אשכנז, שהושלם בידי חתנו, יונה פרנקל; ובשנת תש"ן, יצא לאור, "מחזור ירושלים", נוסח אשכנז.
למחזור שני כרכים, הראשון לראש השנה והשני ליום כיפור, והוא כולל הגהה וביאור של גולדשמידט ועריכה של פרנקל; כמו כן, יצא לאור, בשנת תשנ"ג, "לקט פיוטי סליחות", מאת פייטני אשכנז וצרפת, שאסף גולדשמידט מכתבי יד, בהגהה, עיבוד וביאור מאת אברהם פרנקל (נכדו של גולדשמידט).
החל משנת תשנ"ב הוציא לאור חתנו, יונה פרנקל, מחזורים שהם "על-פי שיטתו של דר' דניאל גולדשמידט".
ביניהם יצאו לאור מחזור פסח, מחזור ירושלים לשלוש רגלים ומחזור שבועות, שלושתם לפי נוסח אשכנז.
מחוץ למאמריו המוקדמים ומאמריו בתחום התפילה והפיוט, פרסם גולדשמידט במשך השנים מאמרים בנושאים נוספים.
חלק מהמאמרים היו מתחום הלימודים הקלאסיים, בעיקר מאמרי ביקורת על מחקרים וספרים חדשים.
מאמרים נוספים הוא כתב בנושאים הקשורים לחגי ישראל השונים, מוזיקה יהודית, וכן מאמרים לזכרם של חוקרים אחרים או עמיתים למקצוע.
בשנת 1965 פרסם הסופר ש"י עגנון מעשה ששמע מגולדשמידט על ר' יעקב לוי, והנסיבות שאפפו את חיבור ספרו "אוצר לשון התלמודים והמדרשים".
לפי הסיפור, לאחר דין ודברים שהיה ללוי עם אביו, ויתר הלוי על משרת הרבנות שהחזיק בעיר שבשלזיה עילית ועבר לברסלוי, כדי לכתוב את חיבוריו על התרגום ועל התלמוד והמדרשים.
את הסיפור פתח עגנון במילים אלה: "מחיבת הספר אספר מעשה הספר ששמעתי מפי ר' דניאל גולדשמידט".
סדר הגדה של פסח, עם מבוא מדעי, ותרגום לגרמנית.
סדר הגדה של פסח, על פי מנהג אשכנז וספרד, מוגה ומבואר על ידי דניאל גולדשמידט, ירושלים ותל אביב: הוצאת שוקן, תש"ז (הדפסה נוספת: תש"ח).
הגדה של פסח, מקורותיה ותולדותיה במשך הדורות בצירוף הנוסח הבדוק ותצלום ההגדה העתיקה ביותר מן הגניזה הקהירית עם דפי־דוגמה מתוך הגדות כתובות ומודפסות יקרות־המציאות, ירושלים: מוסד ביאליק, תש"ך-1960 (הדפסות נוספות: מהדורת "הארץ", תש"ך-1960; תשכ"א-1961; תשכ"ג-1963; תשכ"ד-1964; תשכ"ט-1969; תשל"ז-1977; תשמ"ב-1981; תשמ"ח-1988).
תורה, נביאים, כתובים, הוגהו בעיון נמרץ על ידי ד' גולדשמידט, א"מ הברמן, מ' מדן..., ירושלים: הוצאת קורן, תשכ"ב-1962 (הדפסות נוספות בגדלים שונים ועם תוספות שונות: מדי שנה, מאז שנת ההוצאה לאור של המהדורה הראשונה).
חמישה חומשי תורה: ההפטרות, סדר התפילה לשבת, הוגהו על ידי ד' גולדשמידט, א"מ הברמן, מ' מדן, ירושלים: הוצאת קורן, תשכ"ג-1963 (הדפסות נוספות: תשכ"ז-1966; תשנ"ו-1996; תש"ס-2000; תשס"ג-2002).
סדור תפלת ישראל, והוא סדר התפלה לפי נוסח האשכנזים בישראל ומחוצה לה, בצירוף תוספות שהושמטו בידי הצנזור ותפילות הנהוגות במדינת ישראל, סודר ונערך ע"י דניאל גולדשמידט, הוגה ע"י ישעיהו גבריאלי, תל אביב: הוצאת מסדה, תשכ"ה (הדפסה נוספת: תשכ"ט).
סדור תפלת ישראל, והוא סדר התפלה לפי מנהג קהלות החסידים (לרבות חסידי חב"ד), והוא נוסח האר"י הנקרא בפי העם נוסח ספרד, בצירוף תוספות שהושמטו בידי הצנזור ותפילות הנהוגות במדינת ישראל, סודר ונערך ע"י דניאל גולדשמידט, הוגה ע"י ישעיהו גבריאלי, תל אביב: הוצאת מסדה, תשכ"ה.
סדר הסליחות, כמנהג ליטא וקהילות הפרושים בארץ ישראל, מוגה ומבואר בידי דניאל בהר"ר שלמה גולדשמידט, ירושלים: הוצאת מוסד הרב קוק, תשכ"ה (הדפסה נוספת: תש"ל).
סדר הסליחות, כמנהג פולין ורוב הקהילות בארץ ישראל, מוגה ומבואר בידי דניאל בהר"ר שלמה גולדשמידט, ירושלים: הוצאת מוסד הרב קוק, תשכ"ה (הדפסות נוספות: תש"ל; תשל"ז; תשמ"ד-1984).
שמואל דוד לוצאטו, מבוא למחזור בני רומא, בצירוף ביאורים וסקירה על המנהג מאת דניאל גולדשמידט, וביבליוגרפיה של מחזורים וסידורי תפילה איטליאני מאת י' יוסף כהן, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ו-1966.
סדר הקינות לתשעה באב, כמנהג פולין וקהילות האשכנזים בארץ ישראל, מוגה ומבואר בידי דניאל בהר"ר גולדשמידט, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשכ"ח (הדפסה נוספת: תשל"ב).
מחזור לימים הנוראים, לפי מנהג בני אשכנז לכל ענפיהם כולל מנהג אשכנז (המערבי), מנהג פולין ומנהג צרפת לשעבר, מוגה, מעובד ומבואר בידי דניאל בהר"ר שלמה גולדשמידט, 2 כרכים, ירושלים: ח.
סדר רב עמרם גאון, ערוך ומוגה על פי כתבי יד ודפוסים, עם השלמות, שנויי נוסחאות ומבוא בידי דניאל בהר"ר שלמה גולדשמידט, ירושלים: הוצאת מוסד הרב קוק, תשל"ב-1971 (הדפסה נוספת: תשס"ה-2004).
תיקון קוראים, לבעל קריאה, לגבאי ביהכנ"ס, לבר-מצווה: חמישה חומשי תורה ומגילת אסתר, הוגהו על ידי ד' גולדשמידט, א"מ הברמן, מ' מדן, ירושלים: הוצאת קורן, תשל"ו-1976.
מחקרי תפילה ופיוט, ירושלים: הוצאת מאגנס, תשל"ט (מהדורה שנייה מתוקנת: תש"ם-1980; הדפסה חוזרת: תשנ"ו-1996).
מאמריו של גולדשמידט על תפילה ופיוט, שנדפסו בכתבי עת שונים.
מחזור סוכות, שמיני עצרת ושמחת תורה, לפי מנהגי בני אשכנז לכל ענפיהם, כולל מנהג אשכנז, מנהג פולין ומנהג צרפת לשעבר, מוגה, מעובד ומבואר בידי דניאל גולדשמידט (הושלם בידי יונה פרנקל), ירושלים: הוצאת קורן, תשמ"א.
מחזור ירושלים, נוסח אשכנז, מוגה ומבואר בידי דניאל גולדשמידט, בעריכת יונה פרנקל, ירושלים: הוצאת קורן, 2 כרכים, תש"ן-1990:
לקט פיוטי סליחות, מאת פיטני אשכנז וצרפת, אסף מכתבי יד דניאל גולדשמידט, הגיה, עיבד ובאר אברהם פרנקל, 2 כרכים, ירושלים: הוצאת מקיצי נרדמים, תשנ"ג.
"סדר תענית ציבור במחזור רומא", תדפיס מתוך: ספר זיכרון לשלמה ס' מאיר (תרל"ה-תשי"ג), ירושלים: תשט"ז, עמ' 77 - 89.
"סדר התפילה של הרמב'ם ע'פ כ'י אוקספורד", תדפיס מתוך: ידיעות המכון לחקר השירה העברית, כרך שביעי, ירושלים ותל אביב: הוצאת שוקן, תשי"ח-1958, עמ' 183 - 213.
"תרגומי המקרא ליוונית מאת יהודים בני המאה הט"ז", תדפיס מתוך: קריית ספר ל"ג, ירושלים: תשי"ח, עמ' 131 - 134.
באוקטובר 2022 הוצבה אבן נגף לזכרו בכניסה לספריית המדינה בברלין שברובע ברלין מיטה.
דניאל גילדנלאו (בשוודית: Daniel Gildenlöw; נולד ב-5 ביוני 1973 בעיר אסקילסטונה) הוא מוזיקאי שוודי וסולנה של להקת הפרוגרסיב מטאל Pain of Salvation.
דניאל הוא כותב השירים הראשי בלהקה ומנגן על הגיטרה המובילה, כמו כן הוא ההוגה העיקרי של תוכן אלבומי הקונספט של להקתו וכישרונו בתחום אלבומי הקונספט בולט בז'אנר המטאל ברחבי העולם.
דניאל גילדנלאו החל לנגן כבר בשנת 1984 כאשר מלאו לו 11 שנים, באותה שנה הקים את להקתו Reality.
בשנת 1991 שינתה הלהקה את שמה ל-Pain of Salvation.
ב-2001 השתתף גילדנלאו בפרויקט טראנסאטלנטיק שכלל בתוכו אמני פרוגרסיב-רוק.
בשנת 2007 לקח גילדנלאו חלק בשיר של להקת דרים ת'יאטר "Repentance" מתוך האלבום Systematic Chaos וב-2008 לקח גילדנלאו חלק באלבום 01011001 של אריאון.
דניאל גד (נולד ב-9 בדצמבר 1990) הוא שחקן ומוזיקאי ישראלי.
דניאל גד נולד וגדל ברחובות, לאמא ממוצא עיראקי-טריפוליטאי ואבא רומני-פולני.
אביו הוא שמחה גד, כדורגלן עבר ששיחק במכבי שעריים.
הוא החל את דרכו במשחק בבימת הנוער שבעירו בשנים 2003–2009. בשנת 2009 התגייס לצה"ל ושירת בתיאטרון צה"ל.
בשנים 2013–2016 למד משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב.
בשנת 2006 שיחק במחזמר "אוליבר!" בתפקיד ביל סייקס, ובמחזה "אנדורה", שם גילם את אנדריי.
בשנת 2008 גילם את דמותו של אסף ב"משחקים בחצר האחורית", הצגה שהוצגה בסל תרבות ארצי בפני חטיבות ותיכונים.
באותה השנה גילם תפקיד ראשי נוסף, במחזמר "אלאדין".
בשנת 2009 גילם את דמותו של "המלט" בהצגה "המלט" של ויליאם שייקספיר.
בשנת 2013 השתתף ב"מופע של גאליס", וב-2016 הופיע במופע "גאליסוף", שניהם בהיכל נוקיה.
בשנת 2017 גילם את ויליאם שייקספיר בהצגה "שייקספיר מאוהב" של תיאטרון הבימה.
באותה שנה השתתף בסטורי של פסטיגל.
בשנת 2018 החל להשתתף בהצגה "שבעה" של תיאטרון בית לסין.
גד החל את דרכו כשחקן קולנוע בסרט "שבעה", שהוצג ב-2007. בשנת 2009 שיחק בסדרת הנעורים "אחרי הצלצול" בערוץ דיסני ישראל, בתפקיד ששי קראסו.
בשנת 2011 שיחק את יובל תורג'מן בסדרת הטלוויזיה "אחת אפס אפס" בבימויו של אמיר מן, ששודרה בערוץ 10. בשנת 2012 השתתף, בתפקיד עופר סומך, בסדרה "תא גורדין" בבימויו של דני סירקין ב-yes (מאוחר יותר שודרה הסדרה בערוץ 22).
בשנים 2012–2016 גילם את דמותו של דורי אהרוני, תפקיד ראשי בסדרת הנעורים "גאליס" בבימויו של עודד רז, בכל עונותיה.
באפריל 2014 יצא לאור סרט הקולנוע "מפריח היונים", על פי רב-המכר מאת אלי עמיר ובבימויו של נסים דיין, שם מגלם גד את דמותו של "כַּאבִּּי עִמַארִי" בתפקיד הראשי, לצד יסמין עיון, אהובה קרן, אורי גבריאל, מנשה נוי, יגאל נאור ועוד.
בשנת 2016 הופיע בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "סוסי פרא", המשודרת למנויי HOT בערוץ זום.
באותה השנה הופיע בסרט הקולנוע "גאליס קונקט".
בהמשך השנה החל להשתתף בסדרה "גרעינים", ובסדרה "או-בוי" בתפקיד תום ברגר.
בשנים 2017–2025 שיחק בסדרת הדרמה של HOT "שבאבניקים", בתפקיד אבינועם.
בשנת 2018 שיחק בסדרה "מקמאפיה" עבור ה-BBC.
באותה שנה שיחק בפיצ'ר "מקוללים", את תומר.
בשנת 2020 שיחק בסדרה "מחנה אבא" ב-KIDZ, בתפקיד פייפר.
בשנים 2021–2023 שיחק בסדרה "השוטרים" בתפקיד יואב קשתי.
הסדרה שודרה בערוץ קשת 12. באותה שנה שיחק גם בסדרות "מותק בול באמצע" ו"סקיי".
בשנת 2025 שיחק בדרמת המלחמה "המזח".
בנוסף הוא הפיק וביצע את שיר הנושא של הסדרה, "מן המצר" (הלחנה של הפסוק: ).
באותה שנה שיחק בדרמת המלחמה "החמאם", וכן כתב, הלחין וביצע את שיר הנושא של הסדרה, "בא לי בלילות".
ב-3 באפריל 2025 הוציא סינגל בשם "אבי-נועם" מתוך אלבום בכורה.
ב-20 במאי הוציא את הסינגל "אותיות נפזרים" אותו כתב והלחין יחד עם אליאב זוהר.
ב-7 באוגוסט הוציא את האלבום הבכורה שלו "דבר והיפוכו".
בשנת 2012 היה בזוגיות עם השחקנית ג'וי ריגר.
שנהסרט/סדרהתפקידהערות2011אחרי הצלצול 2ששי קראסותפקיד ראשיאחת אפס אפסיובל תורג'מןתפקיד משני2012תא גורדיןעופר סומך2012–2016גאליסדורי אהרוניתפקיד ראשי2016סוסי פראנתי אביטלגרעיניםבן2016–2018או-בויתום ברגר2018מקמאפיהעזרא לויתפקיד משני2018–הווהשבאבניקיםאבינועם לסריתפקיד ראשי2020מחנה אבאפייפר2021סקייחגיתפקיד משני2021–2023השוטריםיואבתפקיד ראשי2021–הווהמותק בול באמצעחלמון שאשאתפקיד משני2025המזחשלמה ארדינסתפקיד ראשי2025- הווההחמאםשאול שיראזיתפקיד ראשי
שנהשם הסרטתפקידבימויהערות2008שבעההבן של אילנהשלומי אלקבץ2014מפריח היוניםכאבי עמארינסים דייןתפקיד ראשי2016גאליס קונקטדורי אהרוניאסף קורמן2018מקולליםתומריבגני רומן2019עין לבנהעומרתומר שושןתפקיד ראשי, סרט קצר (מועמד לאוסקר)2023רשב"יאלעזר בר שמעוןיהודה גרובייסתפקיד משני
דניאל גאורגייבסקי (נולד ב-17 בפברואר 1988) הוא כדורגלן עבר מקדוני-אוסטרלי ששיחק בעמדת המגן הימני.
גאורגייבסקי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מרקוני סטליונס האוסטרלית ובגיל 18 עזב לדינמו זגרב הקרואטית.
בקיץ חתם במג'ימורייה צ'אקובץ מהליגה הקרואטית השנייה.
בעונתו השנייה עלה עם המועדון לליגת העל הקרואטית, אך ירד עימה שוב בסיום העונה שלאחר מכן.
בסיום עונת ירד עם הקבוצה לליגה השנייה וחתם בסטיאווה בוקרשט עימה זכה ב-2 אליפויות ובסופר קאפ אחד.
ב-30 במרץ 2017 מלבורן ויקטורי הודיע על עזיבתו של גוארגייבסקי כעבור זמן קצר חתם בניוקאסל ג'טס.
ב-2 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מקדוניה נגד במסגרת מוקדמות יורו 2012.
דניאל גל (נולדה ב-27 ביולי 1987) היא שחקנית ישראלית.
נולדה למלך ויעל גל, גדלה ברמת השרון.
בגיל 12 לקתה בתסמונת גייאן-בארה, שהפכה אותה למשותקת מהצוואר ומטה.
במשך חצי שנה ישבה בכיסא גלגלים, ולאחר מכן עברה שיקום ארוך של שנתיים בו למדה להפעיל את גופה מחדש.
לאחר שנים של טיפול פסיכולוגי והתקפי פוסט-טראומה התגלה לה שעברה כשהייתה קטנה הטרדה מינית מאדם שהכירה בילדותה.
לא גויסה לצה"ל בשל עברה הרפואי.
בגיל 18 עברה לגור לבדה בבאר שבע, כדי לרקוד בלהקת המחול קמע.
למדה בסטודיו למשחק ניסן נתיב במסלול התלת-שנתי.
גל שיחקה במספר הפקות בתיאטרון החאן, בצוותא, בהבימה ובקאמרי.
בנוסף, הופיעה כרקדנית בלהקות מחול שונות, בין השאר כרקדנית מקצועית באנסמבל בת-שבע.
בשנת 2010 שיחקה בתפקיד מרכזי בסדרת הדרמה "חיים אחרים" בערוץ 2 של קשת.
בהמשך שנת 2014, כיכבה בתפקיד קטיה בסרט הפשע "כיפה אדומה" שביים ארנון צדוק במסגרתו היא גם דוברת רוסית.
בשנת 2016 שיחקה את מור בעונתה השנייה של סדרת הפשע "פצועים בראש" בהוט 3, לצד גיא עמיר וחנן סביון.
באותה שנה הצטרפה לעונות השישית והשביעית של סדרת הנעורים "גאליס" בערוץ הילדים ב-HOT, בתפקיד ניקה.
בנוסף, שיחקה בסרט הקומדיה "הלהקה האחרונה בלבנון", בבימויים של בן בכר ואיציק קריחלי.
מאז 2016, משחקת בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה הקומית של yes "תאג"ד", בתור רותם פולק.
ב-2017 שיחקה את יוליה קרונסקי בעונה השישית של סדרת הנעורים "ראש גדול - ראש חדש" בערוץ KidZ.
באותה שנה שיחקה בסרטו של אריק רוטשטיין "אנטנה".
מאז 2018 משחקת בתפקיד ראשי בסדרה "דאנסטורי" בתור דפנה בערוץ דיסני ישראל ב-yes.
ב-2018 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט הטלוויזיה "חטיפה-קו 300" בקשת 12, המבוסס על מקרה אמיתי.
ב-2019 שיחקה בתפקיד מרכזי-כפול - אלכס-מריאנה - בסדרה הקומית "בת אל הבתולה" שב-HOT בידור.
כמו כן, כיכבה בסרטה של הקולנוענית החרדית, דינה פרלשטיין, "תמרות עשן", ובסדרת הדרמה "ביום שהאדמה רעדה" בקשת 12.
ב-12 במרץ 2020 השתתפה בווידאו קליפ של ארקדי דוכין ואיזי "השיר של עומר", כשחקנית לצדו של שלום מיכאלשווילי, לזכרו של עומר אוחנון.
ב-2021 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט "רסיסים" של הקולנוענית החרדית, דינה פרלשטיין ובסרטו של גורי אלפי "עוד סיפור אחד".
ב-2023 שיחקה בעונה השלישית של הסדרה "שקשוקה" בכאן חינוכית בתפקיד נגה.
ב-2024 השתתפה בעונה השלישית של "רוקדים עם כוכבים", והודחה ברבע הגמר.
ב-2025 השתתפה בהצגה אמא בתיאטרון בית לסין.
במשך שלוש שנים הייתה בת-זוגו של הבמאי יותם גנדלמן.
מתגוררת בקיבוץ יחיעם עם בעלה השחקן ובן-הקיבוץ, יואל רוזנקיאר.
בדצמבר 2022 נולד בנם הראשון.
ב-2020 חשפה שהיא סובלת מפוסט-טראומה, עקב היותה קורבן לניצול מיני בילדותה.
היא אף מעבירה הרצאות בנושא.
לטענתה, התחושות הקשות שהיו לה כילדה מהתקיפות שעברה גרמו לה לחלות בתסמונת גייאן-בארה.
שנה כותר תפקיד הערות 2015 בצל האמת אביגיל2016 כיפה אדומה קטיה הלהקה האחרונה בלבנון דנהמיציםסרט קצר2017 אנטנה קרן2018מז'ינקעלאהל'הסרט קצר2019תמרות עשןליבי הרמןתפקיד ראשי
(סרט חרדי)2021רסיסיםיעל וינפלדעוד סיפור אחדמאיה שקד
שנה כותר תפקיד הערות 2010 חיים אחריםיעל תפקיד ראשי, עונה 1, ערוץ 2, קשת 12. 2015–2016 גאליס ניקה עונות 6–7, תפקיד משני, ערוץ הילדים, HOT2016 פצועים בראש מור תפקיד משני, עונה 2, HOT3. תאג"ד רותם פולק תפקיד ראשי, yes Action.
הצגה תפקיד תיאטרון במאיהדוד וניהילנה אנדרייבנהתיאטרון החאןמיקי גורביץ'הנשים העליזות מוינדזוראן פייג'אודי בן-משהיחזקאלנעמהרוני ניניוארץ פוקהאם/ג'ינג'רצוותאמרינה בלטובחלום ליל קיץהרמיהתיאטרון החאןשיר גולדברגשייקספיר מאוהבויולה דה לספסהבימהמשה קפטןהמורדיםמרתההבימה, הקאמרימי מפחד מווירג'יניה וולף?מיציהבימהאילן רונןסינית אני מדברת אליךמיריתיאטרון בית לסיןציפי פינסזוגתמראילן רונןבבצ'יקמרים יאפצ'יקנועם שמואלסטמפניורוחלהרוני ברודצקיאמאהבתבית לסיןהלל מיטלפונקט
שרון איילאנסמבל בת שבעעידן כהן"אגם הברבורים", "שנה של דג", "ברזיל"רונית זיו"אישה א' אישה ב'"מריה קונג"מיס ברזיל"רותם תש"ח"Paved Life"
שנהיצירהפרסקטגוריהתוצאה2017תאג"דהאקדמיה הישראלית לטלוויזיההשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה, דרמה יומית
דניאל גורדון הוא כדורגלן עבר ג'מייקני-גרמני ששיחק בעמדת הקשר.
גורדון שיחק בנעוריו בבורוסיה דורטמונד ובבוכום, ממנה עלה לקבוצה הבוגרת בשנת 2004, ושיחק שתי עונות בקבוצת המילואים.
בשנת 2006 חתם גורדון בבורוסיה דורטמונד, שם שיחק שלוש עונות, לרוב בקבוצת המילואים, אך זכה גם לשחק שמונה פעמים במשחקי ליגה עם הקבוצה הבכירה.
בקיץ 2009 חתם גורדון ברוט-וייס אוברהאוזן מהבונדסליגה השנייה.
גורדון הפך בעונתו הראשונה בקבוצה לשחקן הרכב קבוע.
בעונתו השנייה בקבוצה, 2010/11, גורדון ואוברהאוזן נשרו לליגה השלישית, וגורדון עזב את המועדון לאחר שתי עונות.
פרנקפורט מהבונדסליגה השנייה, אך שיחק בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון.
בקיץ 2012 חתם גורדון בקרלסרוהה, שנשרה בעונת 2011/12 אל הליגה הגרמנית השלישית.
גורדון וקרלסרוהה העפילו בחזרה אל הבונדסליגה השנייה תוך עונה אחת בלבד, כאשר הקבוצה סיימה במקום הראשון.
בעונת 2014/15 גורדון וקרלסרוהה היו קרובים כפסע מעלייה לבונדסליגה, לאחר שסיימו במקום השלישי בבונדסליגה השנייה והגיעו למשחקי מבחן מול המבורג.
שני המשחקים הסתיימו בתיקו 1-1, כאשר המבורג הבקיעה את שער השוויון במשחק הגומלין בדקה ה-90, וניצחה 1–2 בהארכה.
גורדון שיחק את מלוא הדקות בצמד המשחקים, אך קרלסרוהה נשארה עונה נוספת בבונדסליגה השנייה.
בקיץ 2016 עבר גורדון לזנדהאוזן מהבונדסליגה השנייה.
גורדון היה שחקן הרכב בזנדהאוזן וסיים את עונת 2016/17 עם 26 הופעות ליגה ושער אחד.
בתום עונה אחת בזנדהאוזן, חזר גורדון לקרלסרוהה, שבהיעדרו נשרה אל הליגה הגרמנית השלישית, במטרה לסייע למועדון לשוב לבונדסליגה השנייה.
בחודש מאי 2013, גורדון ערך את הופעת הבכורה בנבחרת ג'מייקה במשחק מוקדמות מונדיאל 2014 מול נבחרת מקסיקו.
את שערו היחיד בנבחרת הבקיע גורדון במשחק ידידות מול נבחרת קובה במרץ 2015, בו ניצחה ג'מייקה בתוצאה 0–3. בשנת 2015 גורדון נכלל בסגל נבחרת ג'מייקה לקופה אמריקה 2015, אך לא שותף.
דניאל גורדון הוא בנו של גארי גורדון, חייל בריטי בדימוס, שמשמש כמאמן נוער בבורוסיה דורטמונד.
דניאל (אגז'ה) גואדי (נולד בספטמבר 1989) הוא אתלט ישראלי.
ייצג את ישראל באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) בריצת מרתון.
גואדי נולד בשם אגז'ה גואדי באאוטגה שבאזור גונדר באתיופיה, השביעי מבין תשעה אחים.
כשהיה בן 9 עבר עם משפחתו לאדיס אבבה, וכשהיה בן 13 עלו לישראל.
לאחר עלייתם התגוררה המשפחה במרכז קליטה בבאר שבע, וגואדי למד בפנימייה בחרב לאת.
במהלך לימודיו התגלו כישוריו הספורטיביים, והוא החל להתאמן בריצות שדה בהפועל עמק חפר, ואף היה אלוף ישראל לנוער.
בהמשך, עבר לפנימיית הדסה נעורים.
ב-2007 התגייס לצה"ל ושירת כאפסנאי טכני.
באליפות ישראל שנערכה בשנת 2011 זכה במדליית ארד בריצת 10000 מטר.
ב-2012 החל ללמוד חינוך גופני במכללת וינגייט, ושקל לפרוש מהתחרויות, אך זוהר זימרו שכנע אותו להמשיך, והחל לאמנו.
לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו החליט לנסות להתחרות גם במרתון.
באפריל אותה שנה השתתף במרתון רוטרדם, ריצת המרתון הראשונה שלו, וקבע תוצאה של 2:18:51 שעות, המהירה ב-9 שניות מהקריטריון האולימפי.
באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם, הולנד בתחילת יולי סיים במקום 78 בריצת חצי מרתון בתוצאה של 1:10:45 שעות.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו סיים במקום 122 בתוצאה של 2:30.45 שעות.
במרתון סביליה שנערך בשנת 2020 קבע שיא אישי חדש של 2:12:06 שעות.
במרתון תל אביב שנערך בשנת 2022 קבע שיא מסלול לישראלים בתוצאה של 2:24:14 דקות.
גואדי משמש מורה לחינוך גופני בבית ספר בכפר גלים ומאמן אתלטיקה וריצות ארוכות באגודת מכבי חיפה.