tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 2006 יצא הסרט "ג'ק מיטשל: חיי בשחור לבן" הסוקר את קורות חייו.
הסרט השתתף בפסטיבל הסרטים ההומו-לסבי בניו יורק.
בשנת 2009 ג'ק על סיפון בריכת השחייה בביתו לאחר שהניח צינור מים לבריכה.
הוא נפל על גבו וכמה חוליות נפגעו בעמוד השדרה שלו.
ג'ק נותח אך לא הצליח מאז לעמוד ישר והוא חווה כאבי גב מתמידים.
חודשים לאחר מכן, כשהוא עדיין היה מחלים, בן זוגו בוב עבר ניתוח לזיהום בטן ונפטר לפני שהתעורר מההרדמה.
ג'ק לא הצליח לעבוד בחדר החושך בגלל בעיית הגב שלו וסירב להיראות בפומבי בגלל חוסר יכולתו לעמוד או ללכת כרגיל, ג'ק הפך למתבודד.
למזלו מעגל של חברים קרובים נהג לבקר אותו.
1999 - PhotoHighway.Com - הישג יוצא מן הכלל בצילום
2001 - המרכז האטלנטי לאמנויות - פרס הצטיינות
2003 - מרכז Thrasher-Horne לאומנויות.
ג'ון ג'וזף "ג'ק" מקמהון היה כדורסלן ומאמן כדורסל אמריקאי.
שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1952–1960, ושימש בה כמאמן ראשי וכעוזר מאמן בין השנים 1962–1987.
בעונת זכה באליפות ה-NBA כשחקן סנט לואיס הוקס, וממוצעיו הכוללים לאורך 8 עונותיו בליגה הם 8.1 נקודות, 3.7 אסיסטים ו-2.7 ריבאונדים למשחק.
לאורך קריירת האימון היה המאמן הראשי של הקבוצות שיקגו זפרס, סינסינטי רויאלס וסן דייגו רוקטס מה-NBA, וכן של פיטסבורג קונדורס מליגת ה-ABA.
מקמהון נולד וגדל בברוקלין שבניו יורק, ובין השנים 1948–1952 למד באוניברסיטת סנט ג'ון בניו יורק.
לאורך 3 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 12.8 נקודות בממוצע למשחק, ושיתף פעולה עם שני חברי היכל התהילה של הכדורסל לעתיד – השחקן אל מקגווייר והמאמן פרנק מקגווייר (אין קשר משפחתי).
בעונת 1951/1952 העפיל עם סנט ג'ון לגמר טורניר אליפות המכללות, לראשונה בתולדותיה, אולם במשחק הגמר הפסידה הקבוצה מול אוניברסיטת קנזס, בה שיחקו קלייד לאבלט ודין סמית'.
בדראפט ה-NBA 1952 נבחר מקמהון בבחירה ה-19, על ידי רוצ'סטר רויאלס.
לאורך 3 וחצי עונותיו בקבוצה קלע 8.6 נקודות ומסר 3.2 אסיסטים בממוצע למשחק, כמחליפם מהספסל של בובי וונזר ובוב דייוויס.
מלבד וונזר ודייוויס, שיחקו בקבוצה שלושה חברי היכל התהילה נוספים – רד הולצמן, אלכס האנום וארני רייזן – תחת המאמן חבר היכל התהילה לס האריסון.
במהלך עונת הועבר מקמהון בטרייד לסנט לואיס הוקס, אותה אימן הולצמן.
בעונת הפסידה הקבוצה בגמר הליגה מול בוסטון סלטיקס, ובעונה העוקבת "נקמה" בה סנט לואיס באותו מעמד, בדרך לזכייתה היחידה באליפות ה-NBA.
באותה עונה שימש כשחקן חמישייה קבוע, לצדם של בוב פטיט, סלייטר מרטין, קליף הייגן וג'ק קולמן, ורשם ממוצעים של 7.9 נקודות ו-4.6 אסיסטים למשחק.
בפלייאוף העפיל עם ההוקס פעם נוספת לגמר ה-NBA, בו הפסידה מול הסלטיקס.
בסיום אותה עונה פרש מקמהון ממשחק, בגיל 31.
לקראת עונת מונה למאמן הראשי של קבוצת שיקגו זפרס, במקומו של ג'ים פולארד.
לאחר 38 משחקים בלבד, מתוכם ניצחה הקבוצה ב-12, פוטר מתפקידו והוחלף על ידי בובי לאונרד.
בקיץ 1963 מונה למאמן סינסינטי רויאלס.
בעונתו הראשונה השיגו הרויאלס מאזן חיובי 55–25, והעפילו לגמר האזור המזרחי בהובלתם של אוסקר רוברטסון, ג'רי לוקאס, ויין אמברי וג'ק טוויימן.
ב-3 העונות הבאות רשמה הקבוצה מאזן כולל של 132 ניצחונות ו-109 הפסדים (54.8%), ובשלושתן הודחה מהפלייאוף בחצי גמר המזרח.
בשנת 1967 עזב מקמהון את הרויאלס, ועבר לאמן את סן דייגו רוקטס לקראת עונתה הראשונה ב-NBA.
בשתיים וחצי עונותיו בתפקיד רשמה הקבוצה מאזן שלילי 61–129, והשתתפה בסדרת פלייאוף אחת.
בדצמבר 1969 פוטר והוחלף על ידי אלכס האנום, לצדו שיחק בעבר ברוצ'סטר רויאלס.
בין השנים 1970–1971 היה המאמן הראשי של קבוצת פיטסבורג קונדורס מליגת ה-ABA.
בין השנים 1974–1986 שימש כעוזר מאמן בפילדלפיה 76', תחת המאמנים הראשיים ג'ין שו, בילי קנינגהם ומאט גוקאס.
בעונת זכתה הקבוצה באליפות ה-NBA, בהובלתם של מוזס מלון וג'וליוס ארווינג.
בעונת שימש כעוזרו של ג'ורג' קארל, מאמן גולדן סטייט ווריורס.
בסיום אותה עונה עזב מקמהון את הקבוצה ופרש מאימון, בגיל 58.
ג'ק פיקינג הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו כרוק הדסון במיני-סדרה "הוליווד" (2020), שיצר ריאן מרפי.
הוא ידוע גם בזכות תפקידו בתור שון קולייר בסרט "הגיבורים של בוסטון" משנת 2016.
ג'ק פיקינג נולד בגרמניה, שם שירת אביו, איש צבא ארצות הברית, בוגר וסט פוינט, בזמן לידתו (על פי מקורות אחרים הוא נולד במדינת מסצ'וסטס בארצות הברית).
עם זאת, הוא גדל בבוסטון, מסצ'וסטס.
הוא למד באוניברסיטת ניו יורק שם פיקינג היה שחקן בקבוצת הוקי הקרח.
הוא עזב את בית הספר לעסקים לאחר שנה כדי להיות שחקן.
כשחקן הוקי קרח, פיקינג הופיע בפרסומת של ה-NHL לפני קריירת המשחק שלו.
פיקינג נחשף למשחק בתיכון כאשר המורה שלו למתמטיקה עודד אותו לעשות זאת.
מאוחר יותר לקח שיעורי משחק אצל סוכנת הליהוק קרולין פיקמן שעבדה עם בן אפלק ומאט דיימון שהיו בין בני חסותה.
היא עודדה את פיקינג להתמקד במשחק.
פיקינג החל ללכת לאודישנים בבוסטון, ובשנת 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בסרט הקולנוע "העולם על פי דאנקן" עם סטיב קארל.
לאחר מכן הופיע בתפקידי אורח בין היתר בסדרה "איירונסייד".
כדי להתחיל בקריירת משחק מקצועית הוא עבר ללוס אנג'לס.
בשנת 2018 שיחק בסרט הפעולה והפשע "סיקאריו: הנקמה" בכיכובו של בניסיו דל טורו.
בהמשך השנה השתתף בתור קיילר בסרט הקומדיה "מאבדים את זה".
בשנת 2020 כיכב במיני-סדרה "הוליווד" שיצר ראיין מרפי עבור נטפליקס; פיקינג גילם שם את שחקן הקולנוע רוק הדסון.
במרץ 2021 לוהק לתפקיד בסדרת הטלוויזיה "הגברת הראשונה".
הסדרה עלתה לאקרנים בשנת 2022. באותה שנה שיחק בתפקיד משני בסרט הקולנוע "אהבה בשחקים: מאווריק" לצד טום קרוז.
שנה סרט תפקיד הערות 2013העולם על פי דאנקן צ'אד 2016 סבא בהפרעה קודי עז דיקסון רולי הגיבורים של בוסטון שון קולייר 2017 רק האמיצים אנתוני רוז 2018 מאבדים את זה קיילר סיקאריו: הנקמה שון 2020 דוהרת בריאן 2022 אהבה בשחקים: מאווריק בריגהם "הרווארד" לנוקססיבוב בפירנצהבןTBAThe Greatest Beer Run Everריק דאגן
שנה סדרה תפקיד הערות 2013 איירונסייד נייטפרק: "Pilot" 2014מרדף החיים שון 2 פרקים2018אנג'י טרייבקהאמרסון לייק פאלמרפרק: "Behind the Scandalabra" 2020 הוליווד רוק הדסון מיני-סדרה2022הגברת הראשונהג'רלד פורד בצעירותו2 פרקים
ג'ק פרת'ינג הוא שחקן אנגלי.
הוא ידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד פרדי תריפווד בסדרה "Blandings" בשנים 2013 ו-2014, ובתפקיד ג'ורג' וורלגן בסדרת הדרמה "פולדארק" של BBC One.
עוד הופיע בתפקיד ג'ורג' בלפור בסרט "The Riot Club" משנת 2014, ובתפקיד מארק פישר בקומדיה הרומנטית של נטפליקס "אהבה, חתונה והכל מהתחלה" משנת 2020.
פרת'ינג נולד וגדל בצפון לונדון.
הוא למד בבית הספר וסטמינסטר, ואחר כך למד בקולג' סנט קתרין באוניברסיטת אוקספורד.
את הכשרתו המקצועית רכש באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון.
בתיאטרון הופיע פרת'ינג בתיאטרון רויאל קורט.
ב-2013 שיחק בתפקיד קטן במיני-סדרה "Dancing on the Edge" מאת סטיבן פוליאקוף.
שנה סרט תפקיד הערות 2014 The Riot Club ג'ורג' בלפור 2015Burn Burn Burn דן 2019 סודות מדינה אנדי דאמפרייס 2020 אהבה, חתונה והכל מהתחלה מארק 2021 ספנסר צ'ארלס, נסיך ויילס הבת האפלה ג'ו2025Electraמילו ניקסIslands דייב TBA Savage House רג'ינלד הליפקסNext Life
מועמד פרס אינדפנדנט ספיריט להופעת המשנה הטובה ביותר בסדרה חדשה עם תסריט (2024) The Serial Killer's Wife טום תפקיד ראשי; 4 פרקים 2025 לקראת האפס (אנ') Towards Zero תומאס רויס 3 פרקים 2026 התעשייה Industry אדוארד סמית' תפקיד מרכזי בעונה הרביעית TBA The Rapture סדרת טלוויזיה עתידית של BBC One
ג'ק סקאליה הוא שחקן אמריקאי.
סקאליה נולד בברוקלין, לאחר גירושי הוריו הוא קיבל את שם המשפחה של בעלה השני של אמו, סקאליה.
הוא שיחק בייסבול אך לאחר פציעה עזב את התחום.
הוא החל בקריירת דוגמנות והופיע בפרסומות לג'ינס והלבשה תחתונה.
ב-1982 הופיע בסדרת הטלוויזיה "The Devlin Connection" ועל מנת לקדם את הסדרה הופיעה בלי חולצה בכרזות.
הוא היה בעל תפקיד קבוע באופרת הסבון "דאלאס" בתפקיד מושא אהבתה של סו אלן יואינג, אחרי כן בין 1989–1990 שיחק בתפקיד הראשי בסדרת המשטרה "Wolf".
ב-1990 שיחק בתפקיד הראשי במיני-סדרה "Lady Boss" המבוססת על רומן מאת ג'קי קולינס.
ב-1998 גילם איש עסקים מיליונר בסרט הטלוויזיה הבריטי "The Last Leprechaun".
ב-2005 שיחק במותחן "טיסת לילה".
אשתו הראשונה הייתה הדוגמנית ג'ואן רנקין, ב-1987 נישא בשנית למיס תבל קארן בולדווין ונולדו להם שתי בנות.
ג'ק אלן מקלופלין הוא שחיין אוסטרלי סגן האלוף האולימפי (טוקיו 2020) במשחה ל-400 מטר חופשי.
מקלופלין נולד וגדל בדרום בריזביין, קווינסלנד.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיים במקום תשיעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:56.02 דקות.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 סיים במקום 11 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:01.55 דקות ובמקום 13 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:53.51 דקות.
נוסף לכך הוא השתתף בתחרויות במשחים במים פתוחים וסיים במקום 23 במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 55:05.8 דקות ובמקום רביעי במשחה שליחים 4x1.25 ק"מ משולב (2 שחייניות ו-2 שחיינים) בתוצאה של 54:42.9 דקות.
במשחקי חבר העמים שנערכו בגולד קוסט, קווינסלנד בתחילת אפריל 2018 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף.
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 זכה במדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי לאחר ששחה בשלב המוקדמות.
כשחיין שני קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:46.80 דקות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:42.64 דקות, במקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:45.19 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 3:44.79 דקות ועלה מהמקום השלישי למשחה הגמר ובמקום 16 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:04.64 דקות.
במבחנים האוסטרלים לאולימפיאדת טוקיו (2020) שנערכו באדלייד, אוסטרליה הדרומית ביוני 2021 הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 3:43.27 דקות, אחרי אלייג'ה ווינינגטון (3:42.65 דקות) ולפני מק הורטון (3:43.92 דקות).
במשחקים האולימפיים עצמם זכה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:43.52 דקות, אחרי אחמד חפנאווי מתוניסיה (3:43.36 דקות) וקירן סמית' מארצות הברית (3:43.94 דקות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:45.00 דקות ובמקום עשירי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:56.98 דקות.
ג'ק לואיס פוקס הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה בריטי.
הוא גדל בלונדון ושייך למשפחת השחקנים בני משפחת פוקס.
הוא בנו הרביעי של ג'יימס פוקס ושל אשתו מרי.
אחיו הוא לורנס פוקס ודודיו הם המפיק רוברט פוקס והשחקן אדוארד פוקס.
פוקס נולד בלונדון לשחקן ג'יימס פוקס ולאשתו מרי אליזבת פייפר.
הוא האח הצעיר של תומאס, לורנס, רובין ולידיה פוקס.
הוא אחיין של המפיק רוברט פוקס והשחקן אדוארד פוקס (אביהם של אמיליה ופרדי).
פוקס למד בבית הספר מילבורן לודג' סקול, ואחר כך למד בקינגס סקול בקנטרברי.
בהמשך למד פילוסופיה ותאולוגיה באוניברסיטת לידס.
אחרי סיום הלימודים שיחק פוקס בסרט "Theeb", שזכה בפרס האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה (BAFTA) והיה מועמד לפרס אוסקר, בסדרת הטלוויזיה "גאון" עם ג'פרי ראש, ובסרט "ג'וני אינגליש 3.0" בכיכובו של רואן אטקינסון.
ב-2019 שיחק פוקס בתפקיד ראשי בסדרה "ריביירה" של Sky Atlantic, לצדם של ויל ארנט, ג'וליה סטיילס וג'ולייט סטיבנסון.
עוד ב-2019 השתתף בעיבוד של אנדרו דייוויס לסדרה "סנדיטון" יחד עם תיאו ג'יימס ורוז ויליאמס.
עוד שיחק פוקס בסדרות "בשר טרי", "מר סלפרידג'" ו"דרקולה".
הופעת הבכורה של פוקס בווסט אנד הייתה במחזה "Dear Lupin" לצדו של אביו ג'יימס פוקס.
ג'ק צ'מפיון הוא שחקן אמריקאי.
צ'מפיון נולד בעיירה בלקסבורג וירג'יניה וגדל בלוס אנג'לס, קליפורניה.
בגיל 13 עבר ללמוד בחינוך ביתי.
בשנת 2015 צ'מפיון החל את הקריירה שלו בגיל עשר עם תפקיד קטן בסדרה "בתוך הבועה" ובשני סרטים קצרים.
בשנת 2016 גילם את הגרסה הצעירה של בובי ברווינג (מאט דאלאס) בקומדיה הרומנטית "Where Are You, Bobby Browning?" שנה לאחר מכן שיחק בסרט הדרמה "Extraordinary" ובסרט "Message in a Bottle".
בשנת 2018 שיחק בתפקיד ראשי סרט האימה "The Night Sitter".
שנה לאחר מכן שיחק בתפקיד קטן בסרט "הנוקמים: סוף המשחק".
בשנת 2022 גילם את חוויאר ספיידר בסרטו של ג'יימס קמרון "אווטאר: דרכם של המים", צ'מפיון אמר הוא היה רק בן 12 כאשר נבחן לתפקיד.
ביוני 2022 נמסר על ליהוקו של צ'מפיון לסרט ההמשך "צעקה 6".
+שנהסרטתפקידהערות2016Where Are You, Bobby Browning?בובי בצעירותו2017Extraordinaryדייב בצעירותוMessage in a Bottleטימי גודמן2018The Night Sitterקווין2019הנוקמים: סוף המשחקילד על
מפוחד אופניים2022אווטאר: דרכם של המיםספיידרמועמד פרס סאטורן לשחקן/ית הצעיר/ה הטוב/ה ביותר בסרט (2024)2023צעקה 6איתן "לנדרי" בייליבמלכודזאק טרנר2025Everything's Going to Be Greatדריקאווטאר: אש ואפרספיידר TBATrap HouseFreaky Tales
+שנהסדרהתפקידהערות2015בתוך הבועהאיידן טילדןפרק: "Redux"Evil Kinג'ון ריס הצעירפרק: "Reese Family"2015–2016Legends & Liesג'סי ג'יימס ג'וניור 2 פרקים2017Goneכריס היילפרק: "Tiger"
ג'ק מסינה הוא שחקן אמריקאי, הידוע בתפקידו בתור קאל סטון בדרמת המדע הבדיוני "מניפסט" (2018–2023).
מסינה נולד בניו יורק ב-2 בספטמבר 2007 ולו שני אחים גדולים.
הוא החל לשחק בגיל שבע, והשתתפה בשיעורים ב-"Actors Garage" במנהסט (אנ'), לונג איילנד, מזרחית לעיר ניו יורק.
מסינה הופיע בפרסומות עבור אפיקסבן ו-MVP Health.
מסינה הופיע בסדרה זוכת פרס אמי "גברת מייזל המופלאה" לצד אלכס בורשטיין כבנה הצעיר של משפחת מהגרים איטלקית.
בין 2018 ל-2021, מסינה שיחק תפקיד ראשי בתור קאל סטון בדרמת המדע הבדיוני "מניפסט" של NBC כנער צעיר שנאבק בלוקמיה סופנית ונוסע בטיסה 828. הוא גילם את הדמות בשלוש העונות הראשונות.
בשנת 2022, מסינה כיכב בתור 'צ'ייס' בסרט הדרמה לגיל ההתבגרות "Over/Under" בו השתתפו אנסטסיה ורוניקה לי ואימג'ין בולוק.
שנה סדרהתפקיד הערות 2018גברת מייזל המופלאה סלבטורהפרק: "The Punishment Room" 2018–2023מניפסט קאל סטון תפקיד ראשי (עונות 3–1)תפקיד אורח (עונה 4); 44 פרקים
ג'ון לומן סמית' הוא עורך דין אמריקאי אשר שירת במחלקת המשפטים של ארצות הברית כעוזר עורך דין, ממלא מקום פרקליט ארצות הברית וראש מדור היושרה הציבורית של המחלקה.
הוא היה התובע הראשי בלשכת המומחים של קוסובו, בבית הדין הבין-לאומי לצדק (ICJ) שהופקד על חקירה והעמדה לדין של פשעי מלחמה במלחמת קוסובו.
בנובמבר 2022, התובע הכללי, מריק גרלנד, מינה את סמית' ליועץ מיוחד, האחראי לפקח על שתי חקירות פליליות שנויות במחלוקת הקיימות במשרד המשפטים מול נשיא ארצות הברית לשעבר דונלד טראמפ : האחת בנוגע לתפקידו של טראמפ במתקפת הקפיטול בארצות הברית ב-6 בינואר, והשנייה בנוגע לטיפול שגוי לכאורה ברשומות, כולל מסמכים מסווגים.
"תיק המסמכים" הביא לכתב אישום בן 37 סעיפי אישום נגד טראמפ ביוני 2023 שאליו נוספו שלושה סעיפים מאוחר יותר ביולי.
התיק הביא להגשת כתב אישום בארבעה אישומים שנויים במחלוקת כנגד טראמפ..
בעקבות מהלך זה זכה המהלך לגינוי חריף מצד רפובליקנים ודמוקרטים בטענה שכתבי האישום הם מהלכים המבוצעים ב-"רפובליקות בננות", כלומר מדינות קומוניסטיות דיקטטורות חשוכות ומושחתות.
בחודש מרץ 2023 האשים הסנאטור טד קרוז את מריק גרלנד בכך ש"הוא מאוד רוצה להפליל את טראמפ".
זמן קצר לאחר הגשת כתבי האישום, הציגו כלי תקשורת שונים את תפקודו הכושל של סמית בתיקים פליליים אחרים, לאור כך שמרבית כתבי האישום של משרד המשפטים האמריקאי מסתיימים בהרשעה ואילו תיקים רבים שהוביל סמית' בכל זאת נכשלו.
בחודש נובמבר 2022, זמן קצר לאחר בחירות האמצע, חשפו כלי תקשורת התומכים במפלגה הדמוקרטית כי גם בביתו של ג'ו ביידן נמצאו מסמכים מסווגים.
בעקבות כך יצאו רבים כנגד אותם כלי תקשורת ומשרד המשפטים בטענה שבחקירת טראמפ הודלפו תמונות רבות במהירות, בעוד שבפרשת ביידן לא הייתה אף הדלפה לפני בחירות האמצע.
בעקבות כך יצאו מחוקקים רפובליקני כנגד מריק גרלנד בכך שמשרד המשפטים מושחת ומוטה פוליטית.
סמית' נולד ב-5 ביוני 1969. הוא גדל בקליי, ניו יורק, פרבר של סירקיוז.
הוא סיים את בית הספר התיכון ליברפול בשנת 1987, שם שיחק כדורגל ובייסבול.
לאחר מכן למד מדעי המדינה באוניברסיטת Oneonta בניו יורק, הוא סיים את לימודיו בשנת 1991 עם תואר ראשון באמנויות, בהצטיינות.
לאחר מכן למד סמית' בבית הספר למשפטים בהרווארד, ממנו סיים בהצטיינות את לימודיו בשנת 1994 עם תואר דוקטור למשפטים.
לאחר שסיים לימודי משפטים, הצטרף סמית' למשרד התובע המחוזי במנהטן, שם שימש כעוזר התובע המחוזי.
הוא היה חבר ביחידה לפשעי מין ואלימות במשפחה במשרד התובע.
מ-2008 עד 2010, סמית' עבד כמתאם חקירה במשרד התובע של בית הדין הפלילי הבינלאומי בהאג, הולנד.
בתפקיד זה, הוא פיקח על תיקים נגד פקידי ממשל וחברי מיליציה שהואשמו בפשעי מלחמה ורצח עם.
בשנת 2010, סמית' חזר לארצות הברית כדי להיות ראש המדור ליושרה ציבורית (PIN) של משרד המשפטים האמריקאי.
בין תחומי אחריותו היו הערכת חקירות נוכחיות, במסגרתן המליץ על סגירת חקירות על כמה חברי קונגרס.
הוא בילה חמש שנים כראש המדור ליושרה ציבורית, שם העמיד לדין מגוון מקרי שחיתות, כולל אלה נגד מושל וירג'יניה בוב מקדונל, נציג ארצות הברית ריק רנצי, יושב ראש האספה המדינתית של ניו יורק, שלדון סילבר וג'פרי סטרלינג, סוכן סוכנות הביון המרכזית שהועמד לדין על כך שבמסגרת תפקידו חשף סודות לאומיים.
בשנת 2015, סמית' הפך לעוזר עורך דין אמריקאי במחוז התיכון של טנסי, בנאשוויל.
הוא הפך לעורך הדין האמריקאי בפועל במרץ 2017 עם התפטרותו של דייוויד ריברה, והתפטר החל מספטמבר 2017 לאחר מועמדותו של דונלד ק.
סמית' הפך לסגן הנשיא וראש הליטיגציה של Hospital Corporation of America בשנת 2017.
ב-7 במאי 2018, סמית' מונה לכהונה של ארבע שנים כתובע ראשי של לשכות המומחים בקוסובו בהאג, החוקר פשעי מלחמה במלחמת קוסובו, כולל המקרה של סאלח מוסטפא.
הוא נכנס לתפקיד ב-11 בספטמבר 2018, ומונה לכהונה שנייה ב-8 במאי 2022, לפני שפרש מתפקידו ב-18 בנובמבר 2022.
יועץ מיוחד של ארצות הברית
ב-18 בנובמבר 2022, התובע הכללי של ארצות הברית, מריק גרלנד, מינה את סמית' ליועץ מיוחד האחראי לפקח על החקירות הפליליות של פעולותיו של דונלד טראמפ בנוגע להתקפת הקפיטול של ארצות הברית ב-6 בינואר, והטיפול והאחסון של טראמפ ברישומים ממשלתיים, כולל מסמכים מסווגים באחוזת - א-לאגו.
הוא עבד בתחילה מהולנד בזמן שהחלים משבר ברגל, ממנו נפצע כשנפגע מקטנוע בזמן רכיבה על אופניים.
בתחילת ינואר 2023, סמית' חזר לארצות הברית
ב-8 ביוני 2023, חבר מושבעים גדול הפליל את טראמפ בשבע אישומים פליליים פדרליים.
זו הייתה הפעם הראשונה בהיסטוריה האמריקאית בה הוגש כתב אישום נגד נשיא מכהן או לשעבר באשמת פלילי פדרלי.
ב-1 באוגוסט, טראמפ הואשם על ידי חבר מושבעים גדול בארבע סעיפי עבירות פדרליות נוספות הקשורות לניסיונותיו לבטל את הבחירות לנשיאות ב-2020 והתנהלותו במהלך המתקפה ב-6 בינואר על הקפיטול.
פרס מנהל משרד המשפטים האמריקאי
פרס התובע הכללי של ארצות הברית לשירות מכובד
פרס הפרקליט הפדרלי הצעיר של לשכת עורכי הדין הפדרלית
פרס צ'ארלס רוז של אגודת המחוז המזרחי
סטימסון של לשכת עורכי הדין במחוז ניו יורק
מלגת וסרשטיין של בית הספר למשפטים של הרווארד
סמית' הוא ספורטאי המשתתף בטריאתלטלונים תחרותיים.
לאחר שהחל לשחות כשהיה באמצע שנות השלושים לחייו.
הוא השלים יותר מ-100 טריאתלונים ולפחות תשע תחרויות איש ברזל ברחבי העולם.
ביולי 2011, הוא התחתן עם קייטי שביני, יוצרת סרטים דוקומנטריים הידועה בזכות Becoming, סרט תיעודי שיצרה בשנת 2020 על מישל אובמה.
בני הזוג חיו בהולנד משנת 2018, עד דצמבר 2022, זמן קצר לאחר שסמית' מונה ליועץ מיוחד, אז עברו לוושינגטון.
ג'ייקוב ג'ק פוסטר הוא שחיין אמריקאי, אלוף עולם (דוחה 2024) במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב ואלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים (סנטיאגו 2023) במשחה ל-100 מטר חזה ול-200 מטר חזה.
פוסטר מתאמן באוניברסיטת טקסס באוסטין בהדרכתו של אדי ריס.
אחיו הצעיר, קרסון פוסטר, סגן אלוף העולם בשחייה.
באליפות ארצות הברית שנערכה בסטנפורד, קליפורניה בתחילת אוגוסט 2019 הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:59.15 דקות, אחרי ריאן לוכטה (1:57.76 דקות) ושיין קאסאס (1:58.83 דקות).
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה במלבורן, אוסטרליה בדצמבר אותה שנה הוא זכה במדליות זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי, לאחר ששחה בשלב המוקדמות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא איש חדש של 4:02.51 דקות.
באליפות ארצות הברית שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה בסוף יוני 2023 הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:09.10 דקות, אחרי מאט פלון (2:07.71 דקות) וג'וש מת'ני (2:08.32 דקות).
ב שנערכו בסנטיאגו, צ'ילה בסוף אוקטובר אותה שנה הוא זכה ב-4 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה (59.99 שניות), במשחה ל-200 מטר חזה (2:10.71 דקות), במשחה שליחם 4x100 מטר מעורב ובמשחה שליחם 4x100 מטר מעורב משולב.
באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר בפברואר הוא זכה במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב לאחר ששחה בשלב המוקדמות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:09.31 דקות, בשלב חצי גמר הוא קבע שיא אישי חדש של 2:08.78 דקות ועלה למשחה הגמר מהמקום הראשון ובמקום תשיעי במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 59.48 שניות.
ג'ק פיסק הוא מפיק טלוויזיה ובמאי אמריקאי.
כמעצב הפקה, הוא ידוע בשיתופי הפעולה שלו עם טרנס מאליק, בעיצוב כל שמונת סרטיו הראשונים, כולל "שבילי הזעם" (1973), "ימים ברקיע" (1978), "הקו האדום" (1998) ו"עץ החיים" (2011).
פיסק היה מנהל אמנותי בסרט קארי של בריאן דה פלמה ב-1976, שבו שיחקה אשתו, סיסי ספייסק, את התפקיד הראשי.
לעיתים קרובות הוא משתף פעולה עם הבמאים טרנס מאליק ודייוויד לינץ' (אותו הוא מכיר מילדות).
הוא היה מועמד לפרס פרס אוסקר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר שלוש פעמים, על "There Will Be Blood" של פול תומאס אנדרסון, על "The Revenant" של אלחנדרו גונזלס איניאריטו ועל "רוצחי פרח הירח" של מרטין סקורסזה.
פיסק הופיע בסרט "ראש מחק" של דייוויד לינץ' ב-1977, בתור האיש בכוכב הלכת.
פיסק הכיר את אשתו, סיסי ספייסק, בזמן שעבד על סרטו של טרנס מאליק שבילי הזעם, ב-1973, שם גילמה את קאריל אן פוגייט.
הם נישאו ב-12 באפריל 1974, ולהם שתי בנות, סקיילר פיסק, שגם היא שחקנית, ומדיסון פיסק.
ג'ק ננס היה שחקן אמריקאי.
ננס, ששיתף פעולה במשך שנים רבות עם הבמאי דייוויד לינץ', כיכב בסרט הביכורים של לינץ' כבמאי, ראש מחק (1977).
הוא המשיך לעבוד עם לינץ' לאורך הקריירה שלו, ובהן תפקיד חוזר כפיט מרטל בסדרה טווין פיקס.
מרווין ג'ון ננס נולד ב-21 בדצמבר 1943 בבוסטון, מסצ'וסטס, לאגנס (לבית אוגריידי) ולמרווין הויט ננס.
הוא גדל בשכונת אוק קליף בדאלאס, טקסס.
אביו, הויט ננס, היה בכיר בחברת ניימן מרקוס.
בילדותו המוקדמת נפגע ננס ממכונית, מה שגרם לפציעה בגבו.
הוא סיים את לימודיו בתיכון סאות' אוק קליף ולמד עיתונאות באוניברסיטת צפון טקסס.
במהלך לימודיו באוניברסיטה החל לעסוק במשחק, ולימים עזב את לימודיו כדי להתמקד בקריירת המשחק.
הוא הצטרף למרכז התיאטרון של דאלאס והיה תלמידו של פול בייקר, מייסד התיאטרון.
בשנת 1964 עבר ננס לקליפורניה ועבד במשך תקופה מסוימת עם תיאטרון הקונסרבטוריון האמריקאי בסן פרנסיסקו.
הוא זכה להצלחה כשקיבל את התפקיד הראשי במחזה על חייו של תומאס פיין, בבימויו של דייוויד לינדמן.
ננס נבחן לתפקיד בנג'מין בסרט הבוגר (1967), תפקיד שזכה בו לבסוף דסטין הופמן, וכן לתפקיד פרי סמית' בסרט הפשע של ריצ'רד ברוקס, בדם קר (1967), שהלך לרוברט בלייק.
הוא גילם תאומים, בני וטוני רבוזו, בקבוצת המופעים "דו דה גנג", שהציגה קרבות כנופיות בסגנון שנות ה-20 במקומות לא שגרתיים.
כאשר אחת הדמויות שגילם מתה, ננס שכב שלושה ימים בארון מתים במהלך טקס הלוויה מבוים.
בשנת 1972 פגש ננס את דייוויד לינץ' לאחר שהוצג בפניו על ידי לינדמן.
לינץ', שהיה עמית במכון הסרטים האמריקאי, עבד על סרט קצר בתקציב של 10,000 דולר בבוורלי הילס.
לינדמן המליץ על ננס לתפקיד הנרי ספנסר בסרט ראש מחק (1977).
הצילומים התקיימו לסירוגין במשך חמש שנים עקב בעיות תקציב.
הסרט מחק ראש לא זכה להצלחה ראשונית, אך הפך לסרט חצות, מה שהוביל למעמדו כסרט פולחן.
משחקו של ננס זכה לשבחים על התיאטרליות שבו.
ב-1980 כתב הניו יורק טיימס: "תווי פניו המינימליסטיים, הבעתו הבלתי משתנה, החליפה הכהה והצמודה, והצעדים הקצרים, כמעט נכים, מזכירים קומיקאים רבים מסרטי הקולנוע האילם." הסרט הפך לחביבו של סטנלי קובריק, שחייב את צוות השחקנים של הניצוץ לצפות בו לפני תחילת הצילומים.
לאחר ראש מחק, ננס ולינץ' שמרו על יחסים טובים.
אף שסצנותיו של ננס בטווין פיקס: האש הולכת איתי לא נכללו בגרסה הקולנועית, הן נכללו מאוחר יותר בסרט טווין פיקס: החלקים החסרים (2014).
ב-1983 הופיע לצד השחקנית מרי וורונוב כזוג נשוי בקליפ לשיר "Institutionalized" של להקת Suicidal Tendencies.
לאחר שנגמל מאלכוהול ב-1986 והיה זקוק למשכורת קבועה, למד ננס קורסים בניהול מלונאות והחל לעבוד כפקיד במלון הוליווד.
במהלך תקופה זו, הוא סירב לתפקיד בסרט המייל הקסום (1988), בשל התנגשות עם לוח הזמנים של עבודתו.
דניס הופר ליהק אותו לסרט צבעים (1988), לאחר ששניהם שיחקו בקטיפה כחולה.
כמו כן, הופיע בתפקיד קטן כרופא בסרט האימה המדע-בדיוני של צ'אק ראסל, הבלוב (1988).
ב-1990 הוצע לננס התפקיד של פיט מרטל בטווין פיקס של לינץ', והוא הופיע לאורך העונה הראשונה של הסדרה.
לאחר הישנות של התמכרותו ב-1993, חייו של ננס לקחו תפנית נוספת.
הוא הופיע בתפקידים קטנים יותר בסרטים שלא זכו להצלחה רבה.
הוא התגורר במלון ונאלץ לעזוב לאחר שירה באקדח לעבר הטלוויזיה.
הוא הופיע כאורח בפרק משנת 1995 של הסדרה אלה הם חיי בשם "Weekend", שבו גילם בעל פונדק.
ננס המשיך בתפקידים קטנים עד מותו ב-1996.
ננס הופיע בטווין פיקס: השיבה (2017) בקטעי ארכיון של פיט מרטל מפרק הפיילוט של טווין פיקס.
הפרק ה-17 של הסדרה הוקדש לזכרו.
סרטו האחרון, Of Things Past של מייקל מוריארטי, יצא לאקרנים ב-2023. הצילומים המקוריים התקיימו ב-1985, וכללו קטעים נוספים שצולמו ב-2022.
ננס נישא לקתרין קולסון ב-1968; הם התגרשו ב-1976.
ננס פגש את אשתו השנייה, קלי ג'ין ואן דייק, בתו של ג'רי ואן דייק ואחייניתו של דיק ואן דייק, ב-1986 במהלך שהותם במרכז גמילה.
לא ידוע מתי החלה התמכרותו של ננס לאלכוהול, אך לינץ' סיפר כי במהלך צילומי ראש מחק, הוא נאלץ לשלוח את ננס לחדר ההלבשה כדי להתפכח.
לעיתים, ננס שתה עד כדי כך שהתעלף ונרדם בשטחים פתוחים.
לינץ' סיפר כי פעם אחת נאלץ לקחת את ננס לבית החולים עקב נפיחות בטנית.
לינץ' העניק לננס תפקיד קטן כנפוד בחולית (1984).
התפקיד הזעיר השאיר לננס זמן פנוי רב במהלך הצילומים במקסיקו סיטי, אותו ניצל לשתייה מופרזת.
ב-1986, במהלך צילומי קטיפה כחולה, ננס איים לקפוץ מהחלון אם דניס הופר, שהיה פיכח באותה עת, לא יעזור לו.
הופר טס עם ננס ללוס אנג'לס, שם הצליח לשכנע אותו להיכנס למרכז גמילה, שם עבר גמילה קשה.
במרכז זה פגש ננס את ואן דייק, והשניים החלו במערכת יחסים, כאשר ננס האמין כי יוכל לעזור לה להיגמל.
ננס חזר לשתות ב-1993, לאחר תקופת דיכאון בעקבות מותה של ואן דייק, וסבל משני שבצות בין 1995 ל-1996. הוא לוהק לסרט Joyride (1997), אך נשלח הביתה לאחר יום צילומים אחד עקב שכרות על הסט.
התאבדותה של קלי ג'ין ואן דייק
אשתו של ננס, קלי ג'ין ואן דייק, התאבדה ב-17 בנובמבר 1991. ננס, שהיה בבאס לייק, קליפורניה, במהלך צילומי Meatballs 4, התקשר אליה ואמר כי הוא שוקל לעזוב אותה בשל שתייתה וצריכת הסמים שלה.
היא איימה להתאבד אם ינתק את השיחה, ובאותו רגע סופת ברקים ניתקה את קווי הטלפון בבאס לייק.
ננס והבמאי, בוב לוגן, פנו לסגן שריף שיצר קשר עם משטרת לוס אנג'לס.
השוטרים פרצו לדירתה ומצאו כי תלתה את עצמה.
ננס טען כי היא הייתה בחודש הרביעי להריונה.
ב-29 בדצמבר 1996, ננס אכל צהריים עם חבריו ליאו בולגריני וקתרין קייס.
הוא סבל מחבורה בצורת סהר מתחת לעינו, וכשנשאל על כך, סיפר על קטטה מחוץ לחנות של Winchell's Donuts באותו בוקר.
הוא חזר לביתו כשהוא מתלונן על כאב ראש.
ננס סבל מהמטומה תת-דורלית, שהובילה למותו למחרת בבוקר.
בולגריני מצא את גופתו על רצפת חדר האמבטיה בדירתו בסאות' פסדינה, קליפורניה, מאוחר יותר באותו יום.
נתיחה שלאחר המוות גילתה כי רמת האלכוהול בדמו הייתה 0.24% בזמן מותו.
מותו נקבע תחילה כתוצאה מטראומה קהה.
השיר "I Gotta Move" של פרנק בלאק והקתוליקים, מתוך אלבומם הראשון משנת 1997, מתייחס לנסיבות מותו של ננס ולרצח של פיטר אייברס, שהלחין וביצע את השיר "In Heaven" מתוך ראש מחק (שלהקתו הקודמת של בלאק, פיקסיז, ביצעה גרסת כיסוי לשיר).
סרט תיעודי על ננס במימון לינץ', בשם I Don't Know Jack, יצא לאקרנים ב-2002.
ג'ון קנודסן נורת'רופ (10 בנובמבר 1895 – 18 בפברואר 1981) היה תעשיין, מעצב ומהנדס מטוסים אמריקאי שייסד את תאגיד כלי טיס נורת'רופ בשנת 1939, ממובילי הפיתוח והתכנון של מטוסי הכנף המעופפת.
נורת'רופ החל את הקריירה שלו בשנת 1916 כשרטט עבור חברת ייצור המטוסים לוגהד.
הוא הצטרף לחברת דאגלס איירקראפט בשנת 1923 ועבד על פרויקט מטוס ה"דאגלס וורלד קרוזר", שם עם הזמן הפך למהנדס הפרויקט.
בשנת 1927 הצטרף לתאגיד לוקהיד, ושימש כמהנדס ראשי במטוס התובלה לוקהיד וגה.
בשנת 1929 עזב את החברה כדי להקים את תאגיד Avion, אותו מכר בשנת 1930. שנתיים לאחר מכן, ייסד את תאגיד נורת'רופ.
החברה הפכה לחברת בת של דאגלס איירקראפט בשנת 1939. לאחר מכן היה שותף להקמת חברה שנייה בעלת אותו שם.
תחילת חייו וכניסה לעולם התעופה
נורת'רופ נולד בניוארק, ניו ג'רזי, בשנת 1895, וגדל בסנטה ברברה, קליפורניה.
בשנת 1916, התקבל לעבודתו הראשונה בתחום התעופה בתור שרטט עבור חברת ייצור המטוסים לוגהד שבסיסה בסנטה ברברה.
לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה גויס נורת'רופ לצבא ארצות הברית, שם שירת בחיל הקשר של הצבא.
נורת'רופ שירת בצבא במשך שישה חודשים לפני שלוגהד הגישה בהצלחה עתירתה בכדי להחזירו לעבודה במגזר הפרטי.
בשנת 1923 הצטרף נורת'רופ לחברת דאגלס איירקראפט, שם השתתף בתכנון מטוס ה"דאגלס ראונד-דה-וורלד קרוזר", בחברה התקדם עד למשרת מהנדס פרויקט.
בשנת 1927 הצטרף שוב לאחים לוגהד ולחברת לוקהיד איירקראפט שזה עתה נוסדה (בשנת 1926), ועבד כמהנדס ראשי על מטוס ה"בלוקהיד וגה", מטוס תובלה חד-כנפי אזרחי שהציג ביצועים גבוהים במיוחד לאותה תקופה, והיה בשימוש נרחב על ידי טייסים בכירים כמו וויילי פוסט, אמליה ארהארט והוברט וילקינס.
בשנת 1929 הוא ייצר מטוס חד-כנפי עשוי כולו מתכת עם מנוע הממוקם במבנה הכנף.
אף על פי שלמטוס זה היו זרועות לחיבור הזנב, זה היה למעשה הצעד הראשון לקראת מטוס כנף מעופפת.
בשנת 1929, נורת'רופ פתח בפעילות עצמאית וייסד את תאגיד האוויון, אותה נאלץ למכור לתאגיד "יונייטד איירקראפט" בשנת 1930. בשנת 1932, נורת'רופ, בתמיכתו של דונלד דאגלס מחברת "דאגלס איירקראפט", ייסד חברה נוספת, תאגיד נורת'רופ.
החברה ייצרה שני מטוסים חד-כנפיים מצליחים ביותר, נורת'רופ גמא ונורת'רופ דלתא.
בשנת 1939, תאגיד נורת'רופ הפך לחברת בת של "דאגלס איירקראפט", ונורת'רופ החליט לייסדר חברה עצמאית לחלוטין בשם זהה.
מיקום החברה היה בהות'ורן, קליפורניה, אתר שאותו איתר מוי סטיבנס, אחד המייסדים השותפים.
כנף מעופפת וכלי טיס אחרים
בזמן שעבד בחברה זו, נורת'רופ התמקד בתכנון ופיתוח כנף מעופפת, הוא היה משוכנע כי זהו הצעד החשוב הבא בתכנון מטוסים.
הפרויקט הראשון שלו, גרסה בקנה מידה מצומצם שנבדקה בשנת 1940, הפך בסופו של דבר לנורת'רופ XB-35 הענק.
מטוס ה-Northrop XP-56 Black Bullet, מטוס קרב מגנזיום מרותך יחד עם ה-Northrop P-61 Black Widow, מטוס היירוט הלילי האמריקאי הראשון, שממנו נבנו מעל 700 יחידות, היו המשמעותיים ביותר מבין עיצוביו ממלחמת העולם השנייה.
המצאותיו ופיתוחו נמשכו גם בעידן מטוסי הסילון שלאחר המלחמה, מבין המטוסים שייצר ניתן למנות את מטוס היירוט נורת'רופ F-89 סקורפיון המתאים לכל מזג אוויר, את המפציץ ארוך הטווח נורת'רופ YB-49 ואת הטיל הבין-יבשתי נורת'רופ סנרק.
הוא ייצר מספר כנפיים מעופפות, כולל ה-Northrop N-1M, ה-Northrop N-9M וה-Northrop XB-35. רעיונותיו בנוגע לטכנולוגיית כנפי טיסה הקדימו בשנים את ההתקדמות הממוחשבת והאלקטרונית של מערכות בקרת הטיסה "טוס-על-חוט" המאפשרות להטיס כלי טיס לא יציבים מטבעם כמו כנף הטיסה B-2 Spirit כמו כלי טיס סטנדרטיים.
הכנף מעופפת והחתירה לעיצובים בעלי גרר נמוך ועילוי גבוה היו התשוקה של נורת'רופ, וכישלונה להיבחר כפלטפורמת המפציצים של הדור הבא לאחר מלחמת העולם השנייה, ופירוקם של כל האבות-טיפוס ומטוסי YB-49 השלמים לאחר מכן, היוו מכה קשה עבורו.
הוא פרש בגיל 57 בשנת 1952 וכמעט סיים את קשריו עם החברה למשך 30 השנים הבאות.
בשנת 1979, שבר שתיקה בת עשרות שנים בראיון טלוויזיוני והאשים את חיל האוויר בהפסקת פרויקט הכף המעופפת כדי להעניש אותו על סירובו להתמזג עם תאגיד קונבאייר.
הוא טען כי מזכיר חיל האוויר סטיוארט סימינגטון איים עליו באומרו, "תצטער מאוד אם לא תעשה זאת".
סימינגטון עזב מאוחר יותר את הממשלה כדי לעמוד בראש אותה חברת קונבאייר שנורת'רופ סירבה להתמזג איתה.
סימינגטון כינה את ההאשמה "מגוחכת ואבסורדית" ואמר כי "היה עודף כושר ייצור עצום בתעשייה שלאחר מלחמת העולם השנייה".
הוא אמר שנורת'רופ פנה אליו בחיפוש אחר עסקים נוספים כדי לעזור לחברה הנאבקת שלו.
סימינגטון אמר, "ייתכן בהחלט שהצעתי לו למזג את החברה שלו עם קונבאייר, שידענו שתשיג עסקים".
שנים לאחר מכן, מומחה התעופה באד בייקר, שלמד מסמכים ורשומות ציבוריות שנחשפו וערך ראיונות אישיים עם סימינגטון, גנרלים בחיל האוויר ויו"ר נורת'רופ, הגיע למסקנה שהביטול "היה החלטה נבונה, המבוססת על מציאות תקציבית, טכנולוגית ואסטרטגית".
במהלך השנים, נורת'רופ איבד חלק ניכר מהונו האישי בעיסוקי בנדל"ן.
בשנת 1976, כשבריאותו התדרדרה, הוא הרגיש מחויב להעביר לנאס"א את אמונתו והידע שצבר ברעיון של גרר נמוך ועילוי גבוה הטמון בכנף המעופפת.
נאס"א השיבה כי לרעיון יש יתרון טכנולוגי, ועודדה את נורת'רופ בכך שהרעיונות שהגה בנושא כנפי טיסה לא ננטשו לחלוטין.
בסוף שנות ה-70 מגוון מחלות הותירו אותו ללא יכולת ללכת או לדבר.
זמן קצר לפני מותו, הוא קיבל אישור לראות עיצובים ולהחזיק דגם מוקטן של מפציץ החמקן B-2 ספיריט של נורת'רופ גרומן, אשר חלק מאפייני עיצוב רבים עם דגמי ה-XB-35 וה-YB-49 המוקדמים של נורת'רופ.
ל-B-2, לדוגמה, מוטת כנפיים של 172 רגל זהה לזו של מטוס הכנף המעופף הסילוני, YB-49. על פי הדיווחים, נורת'רופ כתב על דף נייר "עכשיו אני יודע למה אלוהים שמר אותי בחיים במשך 25 שנה".
ג'ון קאשן, מתכנן פרויקט B-2, אמר, "כשהוא החזיק את הדגם הזה בידיו הרועדות, זה היה כאילו יכולת לראות את כל ההיסטוריה שלו עם הכנף המעופפת עוברת במוחו".
הוא נפטר עשרה חודשים לאחר מכן.
בשנת 1947 קיבל את מדליית רוח סנט לואיס מהאגודה האמריקאית למהנדסי מכונות על "שירות ראוי לשבח בקידום האווירונאוטיקה".
הוא נכלל ב"היכל התהילה הבינלאומי של התעופה והחלל" בשנת 1972, וב"היכל התהילה הלאומי של התעופה" בשנת 1974. בשנת 2003, לאחר מותו, נבחר להיכנס ל"היכל התהילה הלאומי לממציאים".
נמל התעופה העירוני הות'ורן ידוע גם בשם שדה ג'ק נורת'רופ לכבודו.
ג'ק סקלינגטון הוא דמות בדיונית והפרוטגוניסט של סרט הסטופ מושן "הסיוט שלפני חג המולד" (1993) בהפקת טים ברטון.
סקלינגטון הוא שלד חי המכהן כ"מלך הדלעת" של עיר ליל כל הקדושים (Halloween Town) – ממלכה פנטסטית המבוססת על חג ליל כל הקדושים.
את דמותו דיבב השחקן כריס סרנדון, בעוד שאת קול השירה שלו סיפק מלחין הסרט, דני אלפמן.
ג'ק מאופיין במראה גותי הכולל חליפת פסים דקים ועניבת פרפר דמוית עטלף.
עיצוב החליפה כלל במקור פסים לבנים כדי להבליט את הדמות על הרקע הכהה של הסרט – החלטה עיצובית שהפכה לאחד מסימני ההיכר המזוהים ביותר שלו.
לג'ק כלב רפאים נאמן בשם זירו, והוא מושא אהבתה של סאלי, בובת סמרטוטים שנוצרה על ידי ד"ר פינקלשטיין.
שמו (Skellington) הוא משחק מילים על המילה האנגלית לשלד – "Skeleton".
מעבר להופעתו בסרט המקורי, הפך ג'ק סקלינגטון לאייקון תרבותי בעל השפעה רבה, במיוחד בתוך תתי-תרבויות המזוהות עם אסתטיקה גותית ואופנה אלטרנטיבית.
הפופולריות של הדמות חורגת מגבולות המדיום הקולנועי; היא מופיעה באופן תדיר בפארקים של חברת וולט דיסני ברחבי העולם ומהווה חלק בלתי נפרד מסדרת משחקי הווידאו המצליחה "Kingdom Hearts".
בשל מעמדו האייקוני, הדמות עומדת במרכזו של ליין מרצ'נדייז הכולל ביגוד, פריטי אספנות ואביזרים, הממשיכים לזכות להצלחה מסחרית גם עשורים לאחר צאת הסרט.
ג'ק סקלינגטון מוצג כ"רוח הפטרונית" של ליל כל הקדושים, דמות שוות-מעמד לישויות מיתולוגיות כסנטה קלאוס וארנב הפסחא.
כשלד חי, ג'ק הוא יצור על-טבעי הנהנה מיכולות פיזיות כגון הסרת איברים מגופו ללא פגע – תכונה המשמשת בסרט הן לרגעים קומיים והן להדגשת טבעו הלא-אנושי.
כ"מלך הדלעת" של עיר ליל כל הקדושים, ג'ק זוכה להערצה חסרת סייג מצד תושבי הממלכה, אך תחת מעטה ההצלחה הוא חווה משבר קיומי ותחושת מיאוס מהחזרה המונוטונית על טקסי החג.
נקודת המפנה בעלילה מתרחשת כאשר ג'ק מגלה את "עיר חג המולד".
מוקסם מהחוויה החדשה, הוא מחליט לנכס לעצמו את החג ולהחליף את סנטה קלאוס.
על אף שכוונותיו אינן זדוניות, ג'ק לוקה בהיבריס ואינו מצליח לתפוס את מהותו הרגשית של חג המולד, מה שמוביל לגרסה קודרת ומעוותת של החג.
לאורך כל התהליך, סאלי היא הדמות היחידה המזהה את הסכנה ומנסה להזהירו, אך ג'ק, באופיו האימפולסיבי, מתעלם מתחזיותיה עד לקריסת תוכניתו.
בסיום הסרט, לאחר שהוא מכיר בטעותו ומציל את סנטה קלאוס, ג'ק מבחין לראשונה בערכה של סאלי ובמסירותה, והשניים מתאחדים.
באפילוג המופיע בפסקול הסרט הרשמי (אך לא בגרסה הקולנועית), מצוין כי שנים רבות לאחר מכן נולדו לג'ק וסאלי "ארבעה או חמישה ילדי שלד", המקימים יחד להקת קסילופון.
דמותו של ג'ק סקלינגטון משמשת בסיס למחקרים אקדמיים רבים הבוחנים את הקשר שבין פסיכולוגיה אינדיבידואלית לבין הבניות חברתיות ותרבותיות.
החוקרים מנתחים את הדמות דרך שלוש עדשות מרכזיות: המשבר הקיומי, שאלת הניכוס התרבותי, ומעמדו כגיבור טרגי.
בניגוד לתפיסה הפשטנית של ג'ק כדמות מפחידה, חוקרים מגדירים אותו כ"דמות עגולה" החווה משבר זהות עמוק.
לפי הניתוח של ג'יינטיני ואחרים, תחושת המלנכוליה של ג'ק נובעת משעמום ומשחיקה מקצועית, המלווה בחזרה מונוטונית על טקסי חג ליל כל הקדושים.
ג'ק מגלם סתירה פנימית: בעוד שתדמיתו הציבורית היא של "מלך האימה" הכריזמטי, עולמו הפנימי רצוף חוסר תקווה וחיפוש אחר משמעות חדשה שתחליף את ייעודו המסורתי.
חיפוש זה אחר "טוב לב" ורצון לשמח אחרים נתפס כניסיון לטרנספורמציה פסיכולוגית מתוך מצב של דכדוך קיומי.
ניכוס תרבותי והמפגש עם ה"אחר"
לב הקונפליקט הנרטיבי בדמותו של ג'ק מנותח לעיתים קרובות כחוסר יכולת להבין את "האחר".
כאשר ג'ק מגלה את עיירת חג המולד, הוא מנסה לפענח את סודותיה בכלים לוגיים בלבד, תוך התעלמות מההקשר התרבותי והרגשי שלהם.
חוקרים מזהים בפעולותיו של ג'ק "הד קולוניאליסטי"; ג'ק אינו פועל מתוך זדון, אלא מתוך דחף פנימי וכריזמה המניעים אותו לכפות את פרשנותו המעוותת על תרבות זרה.
ניסיון זה לייצא את חג המולד לעיר האלווין מוביל למה שמוגדר כ"עיוות המציאות", בו אלמנטים של שמחה מתורגמים בטעות לאלמנטים של בעתה, מה שממחיש את הפער הבלתי ניתן לגישור בין העולמות.
דמותו של ג'ק בנויה על פי ארכיטיפ "הגיבור הטרגי": הוא מתחיל את נרטיב הסיפור במעמד רם ("מלך"), אך ניחן בהיבריס ובאימפולסיביות המעוורת אותו למציאות.
כריזמטיות הדמות מאפשרת לו לסחוף אחריו אומה שלמה לתוך האשליה שלו, מה שמדגיש את בדידותה של סאלי כקול הרציונלי היחיד המזהה את הניתוק שלו מהמציאות.
עם זאת, עוצמתו המוסרית של ג'ק מתבטאת ביכולתו לקחת אחריות על השלכות מעשיו ולתקנם, מה שמבדיל אותו מנבל קלאסי ומגדיר אותו כאנטי-גיבור מורכב.
העיצוב הוויזואלי של ג'ק והשימוש בטכניקת הסטופ-מושן תורמים לתחושת "האלביתי" (Uncanniness), שכן הוא שלד חי המפגין תנועתיות אנושית ומרגשת, מה שיוצר אמפתיה חרף מראהו המאיים.
ג'ק סקלינגטון הוא דמות מרכזית בפארקים ואתרי נופש של חברת וולט דיסני ומופיע באופן קבוע באירועי "פגוש את הדמות" (Meet and Greet) בדיסנילנד, דיסניוורלד, דיסנילנד פריז ודיסנילנד הונג קונג:
הטירה המכושפת – בכל שנה, במהלך עונת החגים, מתקני "הטירה המכושפת" בדיסנילנד ובדיסנילנד טוקיו עוברים הסבה עיצובית בהשראת הסרט.
במסגרת זו, ג'ק (בלבוש "סנדי קלאוס") ודמויות נוספות משתלבים בעלילת המתקן.
מופעים וזיקוקים – ג'ק משמש כמנחה הרשמי של מופעי הזיקוקים העונתיים "Halloween Screams" ו-", ומשתתף במצעד "Frightfully Fun Parade".
בכל הופעותיו בפארקים, שב כריס סרנדון לדבב את הדמות.
בשל מעמדו האייקוני, דמותו של ג'ק סקלינגטון זוכה לאזכורים רבים, הופעות קמע ופארודיות ביצירות קולנוע וטלוויזיה שונות.
רבים מהאזכורים הללו מופיעים בסרטים אחרים של טים ברטון או בהפקות של הבמאי הנרי סליק:
בסרטי טים ברטון – דמות הדומה לג'ק מופיעה בדקות הסיום של סרטו הקצר של ברטון, "וינסנט" (1982).
בסרט "ביטלג'וס" (1988), ניתן לראות גולגולת המזכירה את עיצובו של ג'ק על גבי כובע הקרוסלה של ביטלג'וס.
כמו כן, בפתח הסרט "סליפי הולו" (1999) מופיע דחליל המעוצב בדומה ל"מלך הדלעת" מתחילת הסרט "הסיוט שלפני חג המולד".
בסרטי הנרי סליק – בסרט "ג'יימס והאפרסק הענק" (1996), מופיע ג'ק כ"קפטן ג'ק", פיראט שלד המשמש כאנטגוניסט.
בסרט "קורליין ודלת הקסמים" (2009), פניו של ג'ק מופיעים כחלמון של ביצה הנסדקת בידי "האם האחרת".
בסרטי דיסני – צלליתו של ג'ק מופיעה בסצנת זימון הצלליות של ד"ר פאסילייה בסרט "הנסיכה והצפרדע" (2009).
דמויות של ג'ק נראות גם על ביתן האתר "Oh My Disney" בסרט "ראלף שובר את האינטרנט" (2018).
דמותו של ג'ק זכתה למספר פארודיות העוסקות בניסיונותיו לנכס לעצמו חגים נוספים:
בסדרות ההנפשה "The Critic" ו"רובוט צ'יקן" הופיעו מערכונים תחת הכותרת "The Nightmare Before Hanukkah", המציגים את ג'ק מנסה לחגוג את חג החנוכה בדרכו הייחודית.
ב"רובוט צ'יקן" שב כריס סרנדון לדבב את הדמות.
בסדרה "איש משפחה" הוצג סרט המשך בדיוני בשם "Happy 4th of July Jack Skellington", הכולל שיר פטריוטי בביצוע תושבי עיר ליל כל הקדושים.
אזכורים נוספים הופיעו בסדרות "סאות' פארק" (בסרט "דמיונלנד"), "Mad", "עלילות טייני טון" והאנימה "Panty and Stocking".
מעבר לסדרת "Kingdom Hearts", ג'ק מוזכר או מופיע במשחקים נוספים:
במשחק "Gex 3: Deep Cover Gecko" קיימת התייחסות ישירה לעלילת הסרט בשלב החורפי.
במשחק "Fall Guys", ניתן לפתוח תלבושות המבוססות על דמותו.
ג'ק משתתף במופע הראווה "", שם הוא מארח מסיבת ליל כל הקדושים לצד נבלי דיסני ומבצע מחרוזת משירי הסרט בדיבובו של כריס סרנדון.
הפופולריות המסחרית של ג'ק סקלינגטון הולידה שוק ענף של פריטי אספנות ומוצרי צריכה, המקיף חברות צעצועים רבות וזכיונות בינלאומיים.
לאורך השנים יוצרו בובות של ג'ק על ידי יצרניות בולטות כמו "Diamond Select Toys" ו-"NECA", בעוד שביפן הופצה הדמות בסדרת "REVOLTECH Sci-Fi" היוקרתית לצד אייקונים קולנועיים כגאמרה.
עולם האספנות המודרני אימץ את הדמות במגוון רחב של גרסאות, החל מבובות ה"פופ!" של חברת "Funko" ועד לדמויות מיניאטוריות וערכות BrickHeadz של חברת לגו.
השפעתו של ג'ק חרגה מעולם הצעצועים הקלאסי אל עבר מוצרים רחבי-היקף ומהדורות אספנים מיוחדות; כך למשל, רשת "Spirit Halloween" שיווקה בובה אלקטרונית אינטראקטיבית של ג'ק בגודל מלא, מוצר שהפך לפריט מבוקש בעיצוב בתים בעונת החגים.
לרגל חגיגות ה-30 לצאת הסרט, התרחב המותג לשיתופי פעולה אופנתיים ויוקרתיים, דוגמת המארז הזוגי של ג'ק וסאלי בסדרת "Monster High" של חברת "מאטל".
על אף שסרטו אינו נמנה עם "קאנון האנימציה" הקלאסי של דיסני, ג'ק סקלינגטון נחשב לאחת הדמויות המזוהות והאהובות ביותר של החברה.
מבקרים ציינו כי סוד קסמו טומן בחובה את העובדה שהוא מייצג "גיבור עיירה" החווה משבר קיומי וחיפוש אחר משמעות, נושא המהדהד אצל קהלים רבים.
אתר UGO Networks אף דירג את ג'ק כאחד הגיבורים הגדולים ביותר בכל הזמנים.
ג'ק רובי היה בעל מועדון לילה יהודי-אמריקאי בדאלאס, טקסס, אשר רצח את לי הארווי אוסוואלד, הרוצח של ג'ון קנדי.
נולד ב-1911 בשיקגו שבאילינוי בשם יעקב לאון רובינשטיין, בנם החמישי מתוך שמונה של זוג מהגרים יהודים אורתודוקסים מפולין.
אין ודאות באשר לתאריך המדויק של היוולדו, שכן רישום הלידות בשיקגו בשנת 1911 לא היה חובה, ובהזדמנויות שונות נתן רובי תאריכים שונים, בין מרץ ליוני.
התאריך 25 במרץ הוא היותר נפוץ מבין התאריכים המיוחסים ליום הולדתו.
רובינשטיין בא ממשפחה לא מתפקדת, והיה ילד בסיכון אשר בילה חלק מנערותו במוסדות לנוער עברייני.
כשהתבגר עבד בתחילה כסוכן הימורים בהימורי סוסים, ולאחר מכן סחר בגרוטאות ברזל.
היו לו קשרים לפשע המאורגן, ולמאפיה של אל קפונה.
בין השנים 1946-1943, הוא שירת כמכונאי מטוסים בצבא ארצות הברית בחלקה האחרון של מלחמת העולם השנייה, וזמן מה לאחר תום המלחמה.
לאחר שחרורו הוא עבר לדאלאס ועבד בניהול מועדוני לילה, מועדוני חשפנות, אולמות ריקודים, וכן שימש כאמרגן לזמרים וכסרסור לזונות.
באותה תקופה, ג'ק, וכמוהו יתר האחים, שינו את שם משפחתם מרובינשטיין לרובי.
רובי נסע לקובה בשנת 1959, על מנת לבקר ידיד בשם לואיס מקווילי (McWillie), שנשלח לכלא על ידי משטרו של פידל קסטרו.
מקווילי היה קשור לארגוני הפשע של סנטו טרפיקנטה ג'וניור (Trafficante) ומאיר לנסקי.
רובי לא נישא, לא נולדו לו ילדים ולפי מקורות רבים היה הומוסקסואל.
רובי (שכונה "ספארקי") נשא לרוב אקדח, ועדים ראו אותו עם אקדח בבניין משטרת דאלאס מספר פעמים לאחר 22 בנובמבר 1963, הוא יום רצח קנדי.
ידוע כי התחזה לעיתונאי, ושהה בבניין בליל 22 בנובמבר, אם כי הסיבה לכך אינה ברורה.
ב-24 בנובמבר ירה רובי בלי הארווי אוסוואלד בשעה שזה הועבר מבניין משטרת דאלאס אל תא הכלא.
רובי טען כי ירה באוסוואלד ברגע של זעם, כאשר הייתה לו ההזדמנות לכך.
כאשר נעצר טען שירה באוסוואלד כדי להראות "שליהודים יש ביצים", ושרצח אוסוואלד ימנע מז'קלין קנדי את עוגמת הנפש של מתן עדות במשפטו של אוסוואלד.
הרצח עצמו אירע במהלך שידור ישיר בטלוויזיה שמיליונים צפו בו.
האקדח בו השתמש רובי היה קולט קוברה 0.38. המסלול שעשה רובי כדי להגיע למרתף בית הכלא בדאלאס שנוי במחלוקת.
הוצעו כמה מסלולים שמהם משתמע שלרובי היה סיוע מבפנים על מנת להגיע ליעדו, זאת על אף שעיתונאים רבים הסתובבו בתחנה אותו יום מבלי שנבדקו.
רובי העיד שנכנס לכלא אותו יום דרך דלת הכניסה, ושוטר בשם נפוליאון דניאלס העיד כי ראה אותו נכנס בדרך זו.
בדיקת פוליגרף שנערכה לרובי הראתה כי אחת השאלות שהוא שיקר לגביהן הייתה האם הכיר את לי הרווי אוסוואלד קודם לרצח.
ישנו ויכוח באשר למניעיו של רובי.
ישנם המאמינים כי פעל על פי פקודות מראשי המאפיה ושהיה חלק מן הקשר לרצח הנשיא, ולמעשה היה זה חיסול מוזמן שמטרתו למנוע מאוסוואלד להעיד.
ניתנה חשיבות לעובדה כי נכנס בקלות לאזור מאובטח, כשהוא נושא אקדח.
אחרים סוברים כי המדובר באדם מעורער בנפשו, אשר חיפש נקמה על רצח הנשיא בו ראה אליל.
הם מייחסים חשיבות לעובדה שיציאתו של אוסוואלד התעכבה בכמה דקות עקב חקירת השירות החשאי והעובדה כי רצה ללבוש סוודר.
אם היה אוסוואלד עוזב את תאו בשעה המתוכננת, רובי לא היה מספיק לבצע את הרצח.
כמה ממכריו של רובי טענו בעדויותיהם כי לא היו לו כל מניעים אידאולוגיים וכי הוא פעל מתוך בצע כסף.
הרצח הוביל לאחד המשפטים המתוקשרים ביותר בהיסטוריה של טקסס, כאשר עורך הדין מארווין בלי (Belli), שהיה ידוע בכינויו "מלך הנזיקין", הסכים לייצג את רובי ללא תמורה.
בעוד שמשפטנים רבים סבורים כי ניתן היה להגיע להסדר טיעון על בסיס עבירת "רצח ללא זדון", שהעונש המקסימלי עליה עמד על חמש שנות מאסר בלבד, בלי בחר בקו הגנה נועז וראוותני יותר.
הוא ניסה להוכיח כי רובי סבל מליקוי מוחי מסוג "אפילפסיה פסיכומוטורית" ולא היה שפוי בדעתו בעת המעשה.
אסטרטגיה זו נכשלה מול חבר המושבעים, וב-14 במרץ 1964 הורשע רובי ב"רצח בזדון" ונידון לעונש מוות.
התביעה הצליחה לערער את טענת הדחף הרגעי על ידי הדגשת העובדה שרובי הגיע למקום חמוש, מה שהעיד לטענתם על תכנון מוקדם וקור רוח.
במהלך תקופת מאסרו, הפגין רובי מצוקה נפשית קשה וביקש מספר פעמים להעיד בפני ועדת וורן שחקרה את רצח הנשיא קנדי.
רק לאחר מאבק תקשורתי שניהלה אחותו, הסכימה הוועדה לשמוע את עדותו, במהלכה התחנן רובי כי הוא ומשפחתו יועברו לוושינגטון בשל חשש ממשי לחייהם מצד גורמים בדאלאס.
הוא רמז כי אינו יכול לומר את כל האמת כל עוד הוא מוחזק בטקסס, אך השופט ארל וורן דחה את בקשתו בטענה כי הדבר אינו בסמכותו.
סירוב זה נחשב בעיני היסטוריונים רבים כהחמצה, שכן הוא מנע מרובי לספק מידע פוטנציאלי על קשריו עם הפשע המאורגן ועל המניעים האמיתיים לרצח אוסוואלד.
במקביל למגעיו עם הוועדה, ערער רובי על הרשעתו לבית המשפט העליון של טקסס בטענה כי האווירה התקשורתית העוינת בדאלאס מנעה ממנו משפט הוגן.
בית המשפט קיבל את הערעור וקבע כי ההרשעה אינה תקפה ויש לערוך משפט חוזר מחוץ לעיר.
אולם, הניצחון המשפטי היה קצר ימים.
בעודו ממתין למשפט החדש, אושפז רובי ב-9 בדצמבר 1966 בבית החולים "פארקלנד ממוריאל" – אותו מוסד בו נקבע מותם של קנדי ואוסוואלד – עקב דלקת ריאות.
למחרת אובחן כחולה בסרטן ריאות גרורתי שהתפשט במהירות למוחו, והוא הלך לעולמו ב-3 בינואר 1967.
מותו הפתאומי רגע לפני המשפט החוזר הותיר שאלות פתוחות רבות וחתם את הגולל על האפשרות לבירור האמת המשפטית בפרשה.
מותו של רובי במקום זה יצר כר פורה לתיאוריות קונספירציה, שכן רבים תהו כיצד אדם שהיה תחת השגחה משטרתית קפדנית חלה בסרטן גרורתי שהתפתח במהירות כה עצומה.
המסמכים הרפואיים מהתקופה אישרו כי הסרטן התפשט לריאותיו ולמוחו, אך התזמון – רגע לאחר שזכה בערעור ולקראת משפט חוזר שבו היה עשוי לדבר בחופשיות רבה יותר מחוץ לדאלאס – נותר עבור סימן שאלה היסטורי.
לבסוף, השפעת העדות של רובי בפני ועדת וורן הייתה רצופה ברמיזות על כך שישנם גורמים המונעים ממנו לומר את האמת כל עוד הוא נמצא בטקסס.
הצהרתו המפורסמת בפני השופט וורן, לפיה "חיי נמצאים בסכנה כאן", לא הייתה רק ביטוי לפרנויה, אלא שיקפה את התחושה שרובי חש כלי משחק בתוך אירוע גדול ממדים.
חוסר היכולת של המערכת המשפטית והפוליטית לספק לו את ההגנה שביקש בוושינגטון נתפס בעיני היסטוריונים כהחמצה הגדולה ביותר של החקירה, שכן רובי לקח עמו אל הקבר סודות אפשריים בנוגע לקשריו עם עולם הפשע המאורגן ולקשרים פוטנציאליים לאירועי 22 בנובמבר.
ג'ק ריצ'ר הוא דמות בדיונית של קצין לשעבר במשטרה הצבאית, הוא הפרוטגוניסט של סדרת ספרי מתח פרי עטו של הסופר לי צ'יילד.
ג'ק ריצ'ר נולד ב-29 באוקטובר 1960 בברלין, בנם של קצין בחיל הנחתים האמריקני ואישה צרפתייה שנפגשו בהולנד ונישאו בקוריאה.
ריצ'ר הוא רב-סרן בדימוס בצבא ארצות הברית, אשר שירת כחוקר במשטרה צבאית.
הוא גבוה (195 ס"מ), גדל גוף וחזק, בעל ראייה חדה וזיכרון מעורר השתאות לפרטים הקטנים.
לריצ'ר היה אח בכור בשם ג'ו, אשר שירת במודיעין הצבאי וכסוכן בכיר בשירות החשאי, אשר נרצח במהלך חקירה שניהל כנגד זייפני כסף.
ריצ'ר הוא בוגר האקדמיה הצבאית הלאומית של ארצות הברית "וסט פוינט".
בשירותו הצבאי במשטרה הצבאית נחשב ריצ'ר לחוקר קשוח וישר, שלו מוח אנליטי חריף.
הוא שימש תחילה כחוקר מקרים פליליים, לאחר מכן הוסב לחקירות ביטחון ומודיעין ולקראת סיום הקריירה שימש כחוקר מקרי רצח.
בנוסף עמד ריצ'ר בראש יחידת חקירות מיוחדת במשטרה הצבאית, ה-110, אשר חקרה מקרים בהם מעורבים לוחמי יחידות מיוחדות בכוחות המזוינים של ארצות הברית ובהם, סיירת חיל הנחתים, הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית ואריות הים.
במהלך שירותו הוצב ריצ'ר בביירות (בה נפצע) וכן לחם במבצע מטרה צודקת, במלחמה בגרנדה ובמלחמת המפרץ.
עם סיום המלחמה הקרה וקריסת הגוש הקומוניסטי, בעקבות צימצומים בכוח האדם של צבא ארצות הברית, ובשל אי מוכנתו של ריצ'ר להתגמש בפרשיה שבה מעורב הבן הסדיסט של הסנטור, שוחרר ריצ'ר בכבוד מתפקידו במשטרה הצבאית כמפקד יחידה 110 לאחר 13 שנות שירות.
במהלך שירותו הוענקו לריצ'ר מספר עיטורים ובהם: כוכב הכסף שהוענק לו על חילוץ פצועים במהלך מתקפת חזבאללה על מפקדת הנחתים בביירות, שני כוכבי ארד, מדליית שירות ההגנה, עיטור לגיון הכבוד, מדליית החייל ולב הארגמן.
עם שחרורו בחר ריצ'ר לנהל חיי נוודות, בלי התקשרויות ומחויבויות וללא עבודה קבועה, אשר מתקיים מן הפנסיה הצבאית שלו ומעבודות מזדמנות.
ריצ'ר הוא איש פעולה ובשעת הצורך אף איש אגרוף, אך בעל לשון שנונה.
הוא אינו חושש ליטול את עשיית הצדק לידיו, ואף לעמוד מול אנשי שררה.
בנדודיו הוא נקלע לסבך עלילות בלשיות ובכוח הגיונו וניסיונו בחיים הוא מצליח להגיע לפתרון התעלומות.
במסגרת שירותו בצבא הוכשר ריצ'ר כלוחם מיומן בסיור, חבלה, קומנדו ולוחמה זעירה.
כמו כן הוכשר ריצ'ר על ידי צה"ל בלוחמה בטרור והתמודדות עם מחבלים מתאבדים.
לאורך סדרת הספרים הוא מתגלה כצלף הבקיא היטב בשימוש באקדח ורובה, אשר בין היתר זכה בעברו בגביע וימבלדון בתחרות הקליעה של חיל הנחתים האמריקני, וכן כבעל מיומנות גבוהה בקרב מגע ואגרוף.
לריצ'ר יש כמה תכונות יוצאות דופן.
אחת מהן היא תחושה פנימית מדויקת, מעין שעון פנימי, שמאפשר לו לדעת את הזמן ללא שימוש בשעון.
פעמים רבות הוא פועל באופן שמנוגד לצורה הרגילה שבה מצפים ממנו לפעול, ובאופן הזה הוא מביס את אויביו.
נכון לסוף 2024, נכתבו בסדרת ג'ק ריצ'ר 28 ספרים.
בין השנים 2000 ו-2008 בהוצאת קוראים, ומאז בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, יצאו לאור תרגומים לעברית של ספריו הבאים:
ניסיון קטלני (1998 ,Die Trying)
אתה עומד למות (2002 ,Without Fail)
כרונולוגית ב-1990, כשעוד היה שוטר צבאי.
שווה למות בשביל זה (2012 ,Worth Dying For)
כרונולוגית ב-1997, לפני סיום השירות הצבאי.
כרונולוגית ב-1996, כשעוד היה שוטר צבאי בלימודים.
נכתב יחד עם אחיו של לי אנדרו צ'יילד
טום קרוז מככב כג'ק ריצ'ר בשני סרטי-קולנוע:
"ג'ק ריצ'ר" - יצא לאקרנים בשנת 2012 ומבוסס על הספר "הצלף", שיצא לאור בשנת 2005.
"ג'ק ריצ'ר: אין דרך חזרה" - יצא לאקרנים בשנת 2016 ומבוסס על הספר "אל תחזור", שיצא לאור בשנת 2013.
הביקורת טענה, כי ליהוקו של קרוז (שהוא קטן-קומה) לתפקיד ריצ'ר, איננו משקף באופן אמין את דיוקנו של ריצ'ר, כפי שהוא מתואר בספרים העוסקים בו.
סדרת הטלוויזיה "ריצ'ר" - בת שלוש עונות (בכל עונה שמונה פרקיםׂ) החלה להיות משודרת בפברואר 2022 בשירות פריים וידאו.
השחקן אלן ריצ'סון מגלם את דמותו של ג'ק ריצ'ר.
העונה הראשונה של הסדרה היא עיבוד לספר "כסף קטלני", שיצא לאור בשנת 1997.
בניגוד לקרוז, אלן ריצ'סון (בסדרת הטלוויזיה), משקף באופן הרבה יותר אמין את דיוקנו הספרותי של ריצ'ר.
קלייר קילבי היה מהנדס חשמל אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 2000. עיקר פרסומו הוא כממציאו של המעגל המשולב, במהלך עבודתו בחברת טקסס אינסטרומנטס (Texas Instruments) בשנת 1958. המצאה זו, נעשתה במקביל לפיתוח דומה שבוצע על ידי רוברט נויס עבור חברת Fairchild.
קילבי נולד בג'פרסון סיטי שבמיזורי.
קיבל תואר בוגר במדעים מאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין בשנת 1947, ומוסמך מדעים מאוניברסיטת ויסקונסין-מילווקי, ב-1950. בתקופת מלחמת העולם השנייה שירת ב .
בקיץ 1958 כעובד חדש בטקסס אינסטרומנטס, לא היה זכאי לצאת לחופשת הקיץ, לכן "בילה" את הקיץ בעבודה על בעיה בתכנון מעגלים שזכתה לכינוי "עריצות המספרים" - חוסר היכולת הטכנית של המחשבים דאז לספק את הדרישות ההולכות וגוברות ליכולת חישוב.
קילבי הגיע למסקנה כי הפתרון לבעיה נעוץ בשימוש במוליכים למחצה: ב-12 בספטמבר הציג בפני מנהליו את המעגל המשולב הראשון שהיה עשוי גרמניום.
מעגל זה נרשם כפטנט ב-6 בפברואר 1959. על המצאתו זו זכה בפרס נובל.
בנוסף למעגל המשולב, נודע קילבי גם כממציאו של המחשבון.
בסך הכול רשומים על שמו 60 פטנטים.
בין השנים 1978 ו-1985 היה פרופסור מחקר (Distinguished Professor) להנדסת חשמל באוניברסיטת טקסס A&M.
קילבי נפטר ממחלת הסרטן בדאלאס, טקסס, בגיל 81.
ג'ק ראסל טרייר הוא גזע של כלב הבית.
מספר הגזע שלו הוא #345. גזע כלבים קטנים, ידידותיים וקלים לאילוף.
בעלי אופי נמרץ, אמיץ וקשוח, אוהבים לשחק.
הכלבים בדרך כלל בעלי גוון לבן וקיימים שלושה סוגי פרווה (זיפי, שבורה וחלק), סוג הפרווה משתנה מכלב לכלב.
הג'ק ראסל טרייר נקרא על שם הכומר ג'ון ראסל (1795-1883), מפתח הגזע, שבנוסף לפעילותו בכנסייה עסק בציד.
מטרתו הייתה ליצור כלב קטן ואסרטיבי, לצורך ציד שועלים.
תהליך הפיתוח התרחש בדבונשייר (Devonshire) שבאנגליה במחצית השנייה של המאה ה-19. הכלב הקטן והלוחמני הזה אכן שימש כעוזר לציד חיות קטנות ובעיקר שועלים, תפקידו העיקרי היה לחפור בורות מחוץ למערות השועלים ולטמון בהם פיתיונות.
מרביעים שונים התלהבו ממוסר העבודה הגבוה של הג'קים והרביעו את הגזע עם כלבים שונים,לכן קיים כיום מגוון נרחב של גזעי טריירים.
אף על פי שיש שני גזעים שנקראים לעיתים קרובות "ג'ק ראסל", נהוג להבחין בין שני סוגים של הגזע: פארסון ראסל טרייר וג'ק ראסל טרייר.
לג'ק ראסל טרייר רגליים קצרות יחסית וחזה צר, הדבר מקנה להם יתרון בציד שועלים ומכרסמים כגון חולדות אשר נמצאים מתחת לפני השטח.