tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
תגובת הארגון הייתה שמשרד החוץ מבצע "ציד מכשפות מסוכן לדמוקרטיה" וכי "הניסיונות להשתיק קולות של החברה האזרחית בישראל הם מסוכנים...
נראה שמשרד החוץ שואב רעיונות ממשטרים אפלים בהם מי שהצביע על מחדלים פנימיים נחשב לבוגד".
בעקבות העברת תמיכה כספית מצד ממשלת ספרד, בסך של עשרות אלפי אירו, למימון הסיורים של "שוברים שתיקה" בחברון, הגיבה ממשלת ישראל ואמרה כי המימון עומד בחוסר פרופורציה ביחס לזה שמקבלים ארגוני זכויות אדם במדינות ערב.
שגריר ישראל בהולנד, הארי קני-טל, הביע מחאה על מימון הארגון על ידי הולנד, ואמר כי אף על פי ש"שוברים שתיקה" הוא ארגון לגיטימי, מימונו על ידי מדינה אינו סביר לנוכח הרגישויות המדיניות.
בתגובה פנו עשרה ארגונים ישראליים בקריאה פומבית לממשלת ישראל בה כינו פעולות אלו של הממשלה כ"מתקפה" ודרשו להפסיקה.
בדו"ח ביקורת עומק שנעשה מטעם רשם ההקדשות צוין שארגון ICCO התורם ל"שוברים שתיקה" התנה את תרומתו במינימום של 90 ראיונות עם חיילים בשנה והוצאה לאור של "אנציקלופדיה של הכיבוש".
ארגון Oxfam, שתרם אף הוא, דרש לחפש כמה שיותר עדויות על "בלתי מוסריות" ופגיעה בזכויות אדם.
חברת הכנסת ענת ברקו האשימה את הארגון בשיתוף פעולה עם ארגונים אנטי-ישראליים ואנטישמיים בחו"ל, ואמרה שהפעילות שלו בחו"ל עומדת בניגוד למטרה המוצהרת של הארגון לקיים דיון בקרב הציבור הישראלי.
המשפטן היהודי-אמריקאי, אלן דרשוביץ, אמר על פעילות "שוברים שתיקה" בארצות הברית ש"הם גורמים נזק עצום לישראל, כי אינם מספרים את האמת, ואינם מציגים את הביקורת שלהם בהקשר הראוי, וכי לרוב האנשים אין היכולת לבקר אותם".
טענות על איסוף מידע מסווג על ידי פעילי הארגון
ב-17 במרץ 2016 שידר ערוץ 2 תחקיר שהתבסס על צילומים שערכו פעילי "עד כאן", וטען לחשיפת ניסיונות של פעילי "שוברים שתיקה" לאסוף מידע מסווג מחיילים שהגיעו אליו.
בתגובה טען ארגון "שוברים שתיקה" שהעדויות שנמסרות לו נבדקות על ידי הצנזורה הצבאית, וצנזורה נרחבת הופעלה רק על העדות שמסר שתול של "עד כאן".
בעקבות שידור התחקיר אמר ראש הממשלה בנימין נתניהו ש"נחצה קו אדום".
שר הביטחון משה יעלון הודיע שצה"ל יחקור את הארגון.
כעבור שבוע הוחלט להעביר את חומרי החקירה ואת הבדיקה לידי השב"כ.
בפברואר 2019 אישר היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, את החלטת פרקליטות המדינה שאין לפתוח בחקירה פלילית נגד "שוברים שתיקה".
בעקבות טענות אלו נגד "שוברים שתיקה" פנתה המדינה לבית המשפט, בהליך שעל חלק מפרטיו חל צו איסור פרסום, בדרישה למסירת מידע על העדויות שפורסמו.
האגודה לזכויות האזרח בישראל ביקשה להצטרף כידידת בית המשפט לצד שוברים שתיקה בדיון זה.
הארגון סירב למסור פרטים לגבי אחת העדויות, וטען שהדבר יוביל לסגירתו.
ההליך נמחק לאחר משא ומתן בין המדינה ל"שוברים שתיקה".
במהלך 2015 הנחתה סגנית שר החוץ, ציפי חוטובלי, את שגרירויות ישראל בשווייץ ובגרמניה לבחון דרכי פעולה שניתן לנקוט נגד תערוכות שאורגנו על ידי "שוברים שתיקה" ובהן הוצגו עדויות לוחמים ממבצע צוק איתן.
התערוכה בגרמניה בוטלה ואילו התערוכה בשווייץ נפתחה כמתוכנן.
בעקבות פרסום העובדה כי ארגון "שוברים שתיקה" מרצה בפני חיילי צה"ל חתמו 70 חיילים וקציני מילואים על עצומה כנגד פעילות זו, ובדצמבר 2015 אסר שר הביטחון, משה יעלון, על כל פעילות משותפת של צה"ל עם "שוברים שתיקה", כגון מתן הרצאות וסדנאות על ידי נציגי הארגון לחיילים או השתתפות בדיונים משותפים.
בנימוקיו להחלטה כתב יעלון: "מדובר בצביעות ובתעמולה שקרית נגד חיילי צה"ל ומדינת ישראל, וזהו חלק ממסעות הדה-לגיטימציה נגדנו.
[...] בעבר היו ניסיונות לברר אירועים ומקרים שאנשי 'שוברים שתיקה' הצביעו עליהם, והם עלו בתוהו.
ככל שחלף הזמן התברר שמדובר בארגון הפועל ממניעים זדוניים, ונגד תופעות שכאלו ניאבק בחורמה."
בתגובה הודיע הארגון כי יעלון "חצה אתמול כל קו אדום בחברה דמוקרטית כשבחר להשתלח בחיילי צה"ל, לוחמים ולוחמות, ששירתו בשטחים" ושהוא חבר "למסע ההסתה שמנהלים ארגוני הימין הקיצוני בחודשים האחרונים נגד הדמוקרטיה בישראל".
מספר ימים לאחר מכן הודיע שר החינוך נפתלי בנט שהחליט לאסור על פעילות הארגון במערכת החינוך ובפרט על הרצאות של נציגיו בבתי ספר תיכוניים.
ב-16 ביולי 2018 אושר בכנסת חוק המסמיך את שר החינוך למנוע כניסה לבתי הספר של ארגונים הפועלים נגד שירות בצה"ל או נגד חיילי צה"ל, שהמניע לחקיקתו היה פעילות "שוברים שתיקה".
בעקבות זאת ארגון שוברים שתיקה הודיע כי הם אינם פועלים נגד חיילי צה"ל אלא למען החיילים, ולכן החוק אינו חל על הארגון.
בעקבות פרסום כוונת הארגון לקיים הרצאה בפאב-מועדון "עשן הזמן" בבאר שבע קראו פעילי ימין 'לפוצץ' את האירוע.
בעקבות החשש לאלימות הורה בית המשפט, לבקשת המשטרה, שלא לקיים את האירוע.
כתחליף נערכה ההרצאה בשתי דירות פרטיות בעיר.
בשנים 2016-2017 בוטלו כמה חוגי בית מתוכננים של הארגון בקיבוצים ובמושבים בעקבות לחץ של תושבים, למשל בקיבוץ נווה אור.
חוגים אחרים בקיבוצים כמו מענית, מעגן מיכאל ושער הגולן התקיימו כסידרם לאחר דיון ציבורי והצבעה, והתקיים חוג בית גם בקיבוץ דתי כמו מעלה גלבוע.
בהצבעה בקיבוץ מענית היה רוב של 60% לטובת קיום המפגש.
בקיבוץ שפיים נעשה ניסיון לבטל את המפגש אבל בסופו של דבר הוא התקיים במרחב ציבורי ובהשתתפות כ-110 חברים; גם במושב גן יאשיה התקיים מפגש, בהשתתפות כ-50 חברים.
ב-31 באוגוסט 2018 עיכבו שוטרי משמר הגבול לחקירה את מנכ"ל הארגון, אבנר גבריהו, הדובר אחיה שץ ועו"ד מיכאל ספרד, לאחר שניסו להיכנס למאחז מצפה יאיר, שהוכרז שטח צבאי סגור.
במאי 2023 אסרה אוניברסיטת בר־אילן על תא סטודנטים להזמין להרצאה את נציגת הארגון, בנימוק שמדובר ב"ארגון שמוציא את דיבת צה"ל רעה בעולם כולו".
שגריר ארצות הברית לשעבר מרטין אינדיק צוטט כתומך בארגון ואמר שפעילותו מרככת את ישראל ומביאה אותה להכיר בתוצאות הכיבוש.
גם הארגון היהודי ג'יי סטריט יצא להגנת שוברים שתיקה במאמרים ובהזמנת סדרת הרצאות בידי אנשי "שוברים שתיקה" בארצות הברית.
עמירם לוין פרסם בעיתון "הארץ" מודעת תמיכה גדולה ב"שוברים שתיקה", שבה כתב "'שוברים שתיקה' מחזקים את מוסריותנו.
'שוברים שתיקה' שומרים על חיילי צה"ל במקום בלתי אפשרי בו הפוליטיקאים הפקירו אותם.
ההנחיות להשתקת 'שוברים שתיקה' הן הפוגעות והמחלישות את צה"ל.
צה"ל חייב לעודד את שוברים שתיקה ושכמותם להשמיע קולם ללא מורא בצה"ל ובחברה הישראלית (ורק בצה"ל ובחברה הישראלית)." כעבור ימים אחדים הצטרפו ראש השב"כ לשעבר, עמי אילון, וניצב בדימוס אליק רון ופרסמו מודעת תמיכה דומה.
באפריל 2017 ביקר בישראל שר החוץ הגרמני, זיגמר גבריאל.
ראש הממשלה בנימין נתניהו התנה את פגישתו איתו בכך שגבריאל יבטל פגישה מתוכננת עם נציגי "שוברים שתיקה" ו"בצלם".
לאחר שגבריאל לא נענה לדרישה זו, לא התקיימה פגישה בינו לבין נתניהו.
ביולי 2018 הוכה יהודה שאול ונפצע בשפתו בעת סיור בחברון.
המשטרה עיכבה לחקירה פעיל ימין בחשד זה.
שוג'ו (ביפנית: 少女) הוא מונח שמקורו בשפה היפנית המתייחס לקהל היעד של נערות בגילאי 12–18. השימוש במילה קובע סוג ז'אנר בתחום סדרות האנימה וחוברות המאנגה המיועדות מילדות שרק החלו את גיל ההתבגרות וכלה ב"מבוגרות צעירות".
עלילת הז'אנר, בשונה מהשונן, היא ברובה פנטזית, רומנטית וקסומה.
גיבורת הז'אנר הן לרוב ילדות, נערות או בחורות צעירות.
בנות הים פיצ'י פיצ'י פיץ' מאת מיצ'יקו יוקוטה.
סאקורה לוכדת הקלפים מאת קבוצת הכותבות והמאיירות קלאמפ.
סיילור מון מאת נאוקו טאקוצ'י.
פרוטס באסקט מאת נאטסוקי טאקייה.
על בסיס סדרת המאנגה נוצרו לאורך השנים שתי סדרות אנימה.
טוקיו מיו מיו מאת רייקו יושידה.
לאורך השנים שודרו בישראל מספר סדרות שוג'ו ובהן:
סדרות ערוץ הילדים – פרוטס באסקט, טוקיו מיו מיו, בנות הים פיצ'י פיצ'י פיץ', סאקורה לוכדת הקלפים, סיילור מון.
סדרות ערוץ זום – גליטר פורס, גליטר פורס דוקי דוקי.
סדרות ערוץ האנימה – יושי הנסיכה הקסומה, אחי היקר, מסע מרגש.
הסדרה סופר פיג – שודרה בערוץ ג'טיקס ובערוץ פוקס קידס.
שובר תשובה בין-לאומי הוא שובר שניתן לשימוש לצורך משלוח מכתב סטנדרטי במשקל עד 20 גרם בכל מקום בעולם.
כל המדינות החברות באיגוד הדואר העולמי מכבדות שוברי תשובה בין-לאומיים (מלבד טייואן).
איגוד הדואר העולמי הוא המוציא לאור והמדפיס של שוברי התשובה העולמיים ועליהם סימן מים של האיגוד.
מטרתו של שובר תשובה בין-לאומי היא לאפשר לכל אדם לשלוח לאדם אחר, בכל מקום בעולם, מכתב שאליו מצורף שובר התשובה המכסה את הוצאות הביול למשלוח תשובה.
כאשר מתעורר צורך זהה בין שני אנשים באותה מדינה, ניתן לצרף למכתב מעטפה מבויילת לצורך תשובה.
מובן שלא ניתן לעשות זאת, כאשר מבקשים לכסות את הוצאות משלוח תשובה למי שנמצא מחוץ לגבולות המדינה, שהרי בוליה של מדינה אחת אינם יכולים לשמש כדמי דואר במדינה אחרת.
מצד שני קניית בולים תקפים של מדינה זרה, היא מסורבלת ואיטית.
שובר תשובה בין-לאומי ניתן לרכישה בכל המדינות החברות באיגוד הדואר העולמי וכל שירותי הדואר במדינות האיגוד מכבדות את השוברים וממירים אותם בבולים תקפים של אותה מדינה.
ביום 1 בספטמבר 2006 הוציא איגוד הדואר העולמי שוברי תשובה חדשים, המחליפים את השוברים שהיו בשימוש עד לאותו מועד ותוקפם טוב עד ליום 31 בדצמבר 2009.
אספני בולים משתמשים בשוברי תשובה לעיתים קרובות.
יש מבין אספני הבולים, האוספים אף שוברי תשובה בין-לאומיים.
כך גם אם אדם מבקש לפנות לאדם זר לו במדינה אחרת ומבקש לחסוך לנמען את הוצאות משלוח המכתב, ניתן לצרף לפניה שובר תשובה.
כך למשל, אספני חתימות הפונים בבקשת חתימה לדמות זו או אחרת במדינה זרה, ישפרו את סיכוייהם לתשובה אם יצרפו שובר תשובה לפנייתם.
ניתן גם לעשות שימוש בשוברי תשובה כתחליף למשלוח כסף מזומן למדינות זרות, בסכומים קטנים.
בשירותי דואר רבים ניתן לפדות שוברי תשובה במזומן.
נוסף לשוברי התשובה הבין-לאומיים המונפקים על פי הוראות איגוד הדואר העולמי, קיימים שוברי תשובה של איגודי דואר אזוריים או לאומיים, כך למשל שוברי תשובה של איגוד הדואר הערבי, ואיגוד הדואר של הממלכה המאוחדת, אלה כמובן ניתנים לשימוש אך ורק בארצות החברות באותו איגוד.
שוברי תשובה בין-לאומיים ניתן לרכישה בכל בתי הדואר של חברת דואר ישראל.
דואר ישראל אף מכבד שוברי תשובה שנרכשו מחוץ לישראל וממיר אותם בבולים במחיר המתאים למשלוח מכתב במשקל 20 גרם ליעדים בין-לאומיים בדרך האוויר.
עם זאת, דואר ישראל אינו מכבד שוברי תשובה שנרכשו בארצות איתן לישראל אין קשרי דואר.
שוברת שתיקה הוא האלבום השלישי של הזמרת מאיה בוסקילה.
האלבום יצא לאור ב-11 בספטמבר 2008. את האלבום הפיק מוזיקלית לואי להב, שעיבד את רוב השירים בשיתוף עדי גולדשטיין ונאור דיין.
לראשונה, בוסקילה היא זו שהייתה אחראית לרוב הטקסטים והלחנים באלבום.
בנוסף, גם טל שגב, יעקב למאי, דנה לפידות, יהודה פוליקר, אלי מורנו ודור דניאל היו אחראים לחלק מהמילים והלחנים של השירים.
על כל העיבודים היו אחראים נאור דיין ועדי גולדשטיין.
קדמו ליציאת האלבום, הסינגלים "שוברת שתיקה", שיצא במאי, "לנשום" שיצא ביולי ו"שלום" שיצא באוגוסט.
לאחר צאת האלבום, יצא הסינגל הרביעי "רכבת אקספרס" בחודש נובמבר.
נכון לדצמבר 2008, האלבום מכר למעלה מ-15,000 עותקים.
באפריל 2024, בראיון שביצעה לקראת אלבומה החמישי, ציינה בוסקילה ש"שוברת שתיקה" הוא האלבום האהוב עליה ביותר.
גיטרות, בס ומעבד: נאור דיין
קלידים, תכנות, מעבד: עדי גולדשטיין
"שוברת שתיקה" (בימוי: יוני מרדכי)
שוברא אל-ח'ימה היא העיר הגדולה במחוז אל-קליוביה והעיר הרביעית בגודלה במצרים.
לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2023 אוכלוסיית העיר מנתה כ-1.276 מיליון בני אדם.
שוברא אל-ח'ימה שוכנת צפונית לקהיר, על גדתו המזרחית של נהר הנילוס, וסמוך לכביש המהיר לאלכסנדריה, והיא נחשבת לפרוור תעשייתי של בירת מצרים, ולחלק מקהיר רבתי.
העיר נחשבת לוותיקה בין הפרוורים התעשייתיים של קהיר (הערים עשרה ברמדאן, מדינת א-סאדאת ועיר השישה באוקטובר נוסדו בשנות ה-70 של המאה ה-20).
את העיר ייסד בשנת 1832 שליט מצרים מוחמד עלי, שבניית ארמונו באזור, על גדת הנילוס, בתכנון אדריכלים טורקים וארמנים, הסתיימה ב-1822. ב-1808 יזם עלי את סלילת דרך שוברא, המקשרת עד ימינו בין קהיר לשוברא אל-ח'ימה עלי יזם בין היתר הקמת מפעלי זכוכית וכותנה מצרית בעיר.
בשנים האחרונות בוצע שיפוץ מקיף בארמונו של מוחמד עלי, בהשקעה של 50 מיליון לירות מצריות, וחלק ממנו הפך למוזיאון.
ב היא נחשבה לרובע יוקרתי יחסית של קהיר, אך הגירה מסיבית מהאזורים הכפריים והקמת שכונות למעמד הבינוני במאה העשרים הפכו אותה לעיר צפופה, שמרבית שכונותיה נחשבות לשכונות עוני.
אוכלוסיית העיר מועסקת בחלקה במפעלי תעשייה בעיר, המתמקדים בטקסטיל, קרמיקה, זכוכית וכותנה.
בשל ריבוי מפעלי התעשייה, האוויר בעיר נחשב למזוהם.
בשוברא אל-ח'ימא שוכן המכון הפוליטכני של קהיר.
שובר שורות היא סדרת דרמת פשע אמריקאית, אותה יצר והפיק וינס גיליגאן.
הסדרה הופקה על ידי חברת "Sony Pictures Television" עבור רשת "AMC" האמריקנית ושודרה במשך חמש עונות, החל מ-20 בינואר 2008 ועד ל-29 בספטמבר 2013.
הסדרה מגוללת את סיפורו של וולטר וייט (בריאן קראנסטון), מורה לכימיה שמאובחן כחולה סופני בסרטן הריאה.
ביחד עם תלמידו לשעבר ג'סי פינקמן (אהרון פול), פונה וייט לעולם הפשע ומתחיל לייצר ולסחור במתאמפטמין ("קריסטל מת'") למימון טיפוליו הרפואיים והבטחת עתידה הכלכלי של משפחתו לאחר מותו.
הסדרה זכתה לביקורות חיוביות מאוד מצד מבקרים וצופים, ולאחוזי צפייה גבוהים מאוד.
"שובר שורות" נחשבת בעיני רבים לאחת מסדרות הטלוויזיה הטובות ביותר בכל הזמנים והיא במקום ה-1 בדירוג הגולשים באתר IMDb.
הסדרה זכתה ב-16 פרסי אמי, שמונה פרסי סטלייט, שני פרסי גלובוס הזהב ופרסים רבים נוספים.
בשנת 2015 עלתה סדרת ספין אוף בשם "סמוך על סול" המתמקדת בדמותו של סול גודמן בתקופה שקדמה לאירועים המתוארים בסדרה "שובר שורות".
הסדרה נוצרה על ידי וינס גיליגאן, ששימש קודם לכן כתסריטאי הסדרה "תיקים באפלה".
גיליגאן רצה ליצור סדרה אשר במהלכה עובר הגיבור תהליך של שינוי משמעותי - מגיבור טוב לגיבור רע, בניגוד לסדרות רבות אחרות בהיסטוריית הטלוויזיה, המאופיינות בדמויות שאינן עוברות תהליך עמוק של שינוי.
בהקשר זה ציין גיליגאן כי רצה שהסדרה תגולל את סיפור הפיכתו של גיבורהּ, וולטר וייט, ממר צ'יפס (המורה האהוב בסרט "הייה שלום מר צ'יפס") לטוני מונטנה (דמותו של אל פאצ'ינו בסרט "פני צלקת").
סיפור המסגרת של הסדרה נכתב לאחר שיחה שקיים גיליגאן עם עמיתו התסריטאי תומאס שנאוז, במהלכה התלוצצו השניים, שהיו מובטלים באותה תקופה, כי הדרך הטובה ביותר לעשות כסף היא לשכור קרוואן, בו יכינו סם מסוג קריסטל מת' וימכרו אותו ברחבי ארצות הברית.
שם הסדרה באנגלית ("Breaking Bad") הוא סלנג שמקורו בדרום ארצות הברית המבטא סטייה מן התלם, ובהקשר של הסדרה - את השינוי שעובר וולטר, כאדם שזונח בהדרגה את כללי ההתנהגות והמוסר המקובלים.
כתבת מגזין "טיים", לילי רוטמן, ציינה כי שם הסדרה מרמז על משמעות רחבה יותר, הכוללת - בין היתר - חציית קווים תוך שימוש באלימות, השפלה, התרסה נגד רשויות החוק, וביצוע עבירות.
אלבקרקי נבחרה כאתר צילום והתרחשות הסדרה, בזכות הטבות שהעניקה מדינת ניו מקסיקו לתעשיית הטלוויזיה והקולנוע בתחומה.
כתיבת התוכנית ועריכתה נעשתה בלוס אנג'לס.
הסדרה צולמה תוך שימוש בסרט צילום 35 מ"מ, והייתה בין סדרות הטלוויזיה האחרונות בהן נעשה שימוש בסרט צילום.
עונתה הראשונה של הסדרה נועדה לכלול 9 פרקים, אך בשל שביתת איגוד התסריטאים האמריקאי, הופקו 7 פרקים בלבד.
ריימונד קרוז שגילם את טוקו, הנבל הראשי בעונה הראשונה, נאלץ לעזוב את הסדרה בגלל תפקידו בסדרה "המפענחת", והוא "חוסל" על ידי התסריטאים בתחילת העונה השנייה, ביום צילומים מיוחד בו השתתף.
אילוץ אחר שחייב שינוי בתסריט היה שיפוצים שנערכו בבית בו התגורר ג'סי, שהביאו את התסריטאים לכתוב סיפור צד בו הוא מגורש מביתו.
בפתיחה ובסיום כל פרק בסדרה ניתן לראות חלק מהטבלה המחזורית בירוק, כאשר המצלמה מתמקדת במרכז הטבלה, ונותרים רק היסודות ברום (Br) ובריום (Ba), אשר מרכיבים את ראשי התיבות של שם הסדרה – "Breaking Bad".
כמו כן, לוגו הפתיחה חושף את הנוסחה C10H15N, נוסחת הסם מתאמפטמין.
הסדרה צולמה והופקה בעיר אלבקרקי שבניו מקסיקו והיא עוקבת אחר וולטר וייט (בריאן קראנסטון), מורה לכימיה בבית ספר תיכון.
כשוולטר מאובחן כחולה סרטן ריאות סופני הוא "נשבר" ומחליט לצאת מהתלם, ולפנות לייצור ומסחר בסמים, על מנת לממן את טיפוליו הרפואיים ולהבטיח את עתידה הכלכלי של משפחתו.
לצורך זה, נעזר וייט בתלמידו לשעבר ג'סי פינקמן (אהרון פול), סוחר סמים זוטר, שעסק גם בייצור מתאמפטמין בכמויות קטנות.
מומחיותו בתחום הכימיה ותבונתו מאפשרים לווייט להתרחב ולהעמיק את עסקי הסמים שלו, ובהדרגה הוא הופך לשחקן מרכזי בשוק הסמים בדרום-מערב ארצות הברית.
עם התפתחות עסקי הייצור והסחר של וייט משתנים דפוסי התנהגותו וחשיבתו, והם מותאמים לסביבת עולם הפשע האלים.
במהלך פעילותו בעולם הפשע מנסה וייט לשמר את יחסיו עם העולם הקודם והנורמטיבי: המשפחה הגרעינית, המשפחה המורחבת, עמיתיו לעבודה בבית הספר.
וולטר (וולט) וייט הוא מורה לכימיה בבית-ספר תיכון, הנשוי לסקיילר ההרה ולהם בן בשם וולטר ג'וניור הלוקה בשיתוק מוחין.
ביום הולדתו ה-50 מאובחן וולט כחולה בסרטן ריאות סופני והוא נחוש להותיר אחריו ירושה מספקת למשפחתו לאחר מותו, וכן לשלם על טיפוליו הרפואיים שאינם מכוסים במסגרת ביטוח הבריאות שלו.
גיסו של וולט, האנק שרדר, שהוא סוכן המנהל לאכיפת הסמים (DEA), מזמין אותו להצטרף אליו לפשיטה על מעבדת סמים.
בפשיטה מזהה וולט את ג'סי פינקמן, תלמידו לשעבר, בורח מהזירה, ורואה את הכסף הרב שהוחרם מהזירה.
הוא מחליט לנצל את כישוריו בכימיה להכנת מתאמפטמינים (סמים סינתטיים המיוצרים במעבדה), ופונה לג'סי בהצעה לפעול יחד, כאשר וולט יעסוק בייצור בעוד שג'סי (המכיר סוחרי סמים) יעסוק בהפצה.
ג'סי נעתר לבסוף, אחרי שוולט מאיים להסגיר אותו לרשויות החוק, והם מבשלים מת' בקראוון במדבר.
ג'סי מנסה לשווק את הסם לסוחר בשם "קרייזי 8", אך נחשד בהלשנה למשטרה על ידי הסוחר ושותפו אמיליו, ונאלץ להוביל אותם אל מעבדתו של וולט.
לאחר שאחד מהם מזהה את וולט כאחד שנכח בפשיטת סוכני ה-DEA, השניים מתכוונים להרוג את וולט וג'סי; וולט מתמקח על חייהם, ומצליח לבסוף להרוג את שני הפושעים.
הם מבקשים להשמיד את הגופות, אך מגלים שקרייזי 8 עדיין בחיים.
בהטלת מטבע, הם מחליטים כי ג'סי יפטר מהגופה של אמיליו ווולט יהרוג את קרייזי 8. ג'סי מנסה להמיס את גופתו של אמיליו באמבטיה, אך החומצה ממיסה את התקרה שקורסת עם שאריות הגופה.
וולט מתקשה לשאת את המחשבה שעליו להרוג את קרייזי 8, אך מגלה שקרייזי 8 מחזיק בשבר צלחת על מנת לדקור אותו.
וולט חונק אותו למוות, אך מרגיש חרטה לאחר מעשה ומחליט לא להמשיך יותר בייצור סמים.
סקיילר מתחקרת את וולט מדוע הוא מתנהג מוזר, והוא מגלה לה על מחלת הסרטן שלו.
רופאו מציע לוולט טיפולים כימותרפיים בהם וולט אינו מעוניין משום שהם ירוששו את משפחתו.
שותפו לשעבר בחברת ההזנק, אליוט, ואשתו גרטשן מציעים לממן עבורו את הטיפולים הרפואיים, אך הוא דוחה את ההצעה.
אחרי שמשפחתו לוחצת עליו לקבל את הכסף, הוא טוען שלקח אותו, אך חוזר לבישול מת' עם ג'סי כדי לממן את הטיפולים.
המתאמפטמינים המיוצרים על ידי וולט מתבררים כאיכותיים במיוחד, ומושכים את תשומת לב ה-DEA, ובפרט את זו של גיסו האנק.
וולט מבין שללא רשת הפצה רחבה, לא יוכלו להרוויח סכומי כסף משמעותיים.
הוא שולח את ג'סי אל טוקו סלמנקה, סוחר אלים וחמום מוח השולט בעסקי הפצת הסמים באזור.
טוקו לוקח את הסמים שהביא ג'סי, אך מסרב לשלם לו עבורם ומכה אותו עד שהוא נדרש לאשפוז.
בזמן שג'סי בבית החולים, מאמץ וולט את השם הבדוי "הייזנברג" (על שמו של ורנר הייזנברג), מגיע אל טוקו עם מנת סמים נוספת ומתעקש לקבל תשלום מראש.
טוקו מתכוון להעניק לו אותו "טיפול" שקיבל ג'סי, אך וולט התכונן למקרה זה, ובמקום סמים הביא כספית רועמת.
וולט מאיים לפוצץ את הבניין כולו אם לא יקבל את הכסף המגיע לו מהעסקה הקודמת, כולל פיצוי על הכאת ג'סי, ורק אז ימשיך לסחור איתם בעתיד.
וולט וג'סי נפגשים עם טוקו לעסקת סמים נוספת.
אחד החיילים של טוקו "זורק מילה לא במקום", וטוקו מכה אותו למוות באכזריות.
וולט וג'סי נחרדים ומבינים שהם הסתבכו עם פושע חסר מעצורים.
טוקו חוטף את וולט וג'סי ומתכנן להבריח אותם למעבדת סמים במקסיקו, כיוון שה-DEA פשטו על הארגון שלו באלבקרקי.
השניים מצליחים להתגבר עליו, לפצוע אותו ולהימלט.
האנק עוקב אחרי הרכב של ג'סי בחיפושיו אחר וולט, ומוצא את טוקו הפצוע.
בקרב היריות בין השניים מוצא טוקו את מותו, והאנק שב מלא תהילה לעבודה.
וולט מזייף פוגה דיסוציאטיבית על מנת לתרץ את היעלמותו, אך סקיילר חושדת בסיפורו, והאמון ביניהם ממשיך להידרדר.
ג'סי מסולק מביתו לאחר שהוריו מגלים שהקים מעבדת סמים במרתף.
הוא שוכר דירה חדשה ומפתח מערכת יחסים עם בעלת הדירה, ג'יין, נרקומנית בגמילה.
וולט וג'סי מנסים להקים רשת הפצה חדשה באמצעות שלושה מחבריו של ג'סי, אך נתקלים בקשיים.
על מנת להוציא את אחד המפיצים שלהם אשר נתפס על ידי ה-DEA מהכלא, הם שוכרים את שירותיו של סול גודמן, עורך דין פלילי בעל קשרים נרחבים בפשע המאורגן בכלל ובסחר בסמים בפרט, אשר מחלץ אותם, ומציע לשמש עבורם כיועץ משפטי בתמורה לאחוז מרווחיהם.
האנק, הסובל מלחץ ומהתקפי חרדה בעקבות הריגת טוקו, מקבל קידום ונשלח לאל פאסו.
מצבו הנפשי מתערער עוד יותר לאחר שהוא נוכח באירוע נוסף בו נהרג שוטר וכמה נוספים נפצעים.
לאחר התקרית הוא נשלח בחזרה לאלבקרקי.
סקיילר חוזרת לעבודתה תחת מעסיקה הקודם, טד בנקי, ומתקרבת לטד התומך בה בעקבות הקשיים שלה עם וולט והתנהגותו המשונה.
וולט מאמין שמצבו הבריאותי החמיר לאחר שהציץ בתצלום ה-CT האחרון שלו.
לכן, הוא וג'סי מתבודדים במשך מספר ימים ומפיקים 19 ק"ג של מתאמפטמין.
בפגישה עם הרופא, וולט מגלה שמחלתו נבלמה.
הוא מתחרט על מעשיו, ומחליט לעזוב את עסקי הסמים לאחר שימכור את 19 הק"ג שהפיק.
כשאחד מהסוחרים של וולט וג'סי נרצח על ידי סוחרים מתחרים, הקשר בין ג'סי לג'יין מתחזק.
ג'יין, שהייתה נקייה במשך 18 חודשים, מזריקה הרואין עם ג'סי.
לאחר שהסוחרים הנותרים מחליטים להפסיק את המסחר מחשש לחייהם, וולט מבין שיהיה עליו למצוא מפיץ חדש.
הפתרון נמצא על ידי עורך דינם סול, אשר מכיר להם מפיץ סמים בשם גאס פרינג', איש עסקים קשוח ובעל גינונים, המנהל אימפריה שמתחרה בסתר בקרטל המקסיקני של משפחת סלמנקה.
גאס אינו מעוניין לבצע איתם עסקים מאחר שג'סי מכור לסמים, אך וולט משכנע אותו לבצע את העסקה והוא קונה מהם את הסמים תמורת 1.2 מיליון דולר.
וולט נאלץ לבצע את העסקה בהתראה קצרה מאוד ובמקביל ללידתה של בתו.
הוא מקבל את הכסף, אך מחמיץ את הלידה.
וולט מודיע לג'סי שהוא לא ייתן לו את חלקו מהכסף עד שייגמל.
ג'יין מציעה לסחוט את וולט, ומאלצת אותו להביא לג'סי את חלקו מהכסף.
לאחר מפגש מקרי בבר עם אדם שוולט אינו יודע כי הוא אביה של ג'יין, מחליט וולט לעזור לג'סי עם בעיית הסמים שלו.
הוא מגיע לדירתו של ג'סי בזמן שג'סי וג'יין מסוממים מהרואין, ומנסה להעיר את ג'סי.
הוא רואה את ג'יין נחנקת מהקיא של עצמה כתופעת לוואי מהשימוש בסמים, אך אינו עוזר לה וגורם באופן פסיבי למותה.
כשג'סי מתעורר הוא מאשים את עצמו במותה של ג'יין ועובר למאורת סמים שם וולט מוצא אותו ומביא אותו לקבוצת גמילה.
כדי להעלים את הראיות לשימוש של ג'יין וג'סי בסמים פונה וולט לעזרתו של סול ששולח לדירה של ג'יין את מייק ארמנטראוט, החוקר הפרטי של סול גודמן.
בדרכו לניתוח להסרת שארית הגידול, ותחת סמי הרדמה, מודה וולט בפני סקיילר שיש לו טלפון נייד סודי.
כתוצאה מכך, מתחילה סקיילר בחקירה, מגלה שרבים מהסיפורים אותם סיפר לה וולט בתקופה שקדמה לכך היו שקריים, ועוזבת אותו מיד אחרי שהוא משתחרר מבית החולים.
אביה של ג'יין, בקר טיסה במגדל הפיקוח של שדה התעופה המקומי האבל על מות בתו, גורם ברשלנות לשני מטוסי נוסעים להתנגש אחד בשני מעל העיר.
שברי המטוס נופלים בסביבת בית משפחת וייט.
שני מתנקשים מקסיקניים ממשפחת סלמנקה נשלחים לארצות הברית לחסל את "הייזנברג", השם הבדוי בו משתמש וולט.
וולט מחליט לספר לסקיילר על ייצור הסמים, והיא בתגובה דורשת ממנו להתגרש ומאיימת שתפנה למשטרה אם לא יסכים.
גאס מציע לוולט הצעה חדשה - לעבוד עבורו בייצור מתאמפטמינים במשך שלושה חודשים, תמורת 3 מיליון דולר.
וולט מסרב להצעה בתחילה, בתקווה להחזיר לעצמו את משפחתו, אך בהמשך מקבל את הצעתו השנייה של גאס - עבודה בייצור סמים בשכר שנתי של 15 מיליון דולר עם עוזר מעבדה בשם גייל.
בעצתו של סול, מחליט וולט שלא להיענות לאולטימטום של סקיילר, ולחזור לביתו, מתוך אמונה שהיא לא תסגיר אותו למשטרה בשל הנזק שייגרם לה ולילדיהם מהסגרתו.
סקיילר משלימה לבסוף עם המצב, ואף מחליטה לנצל את כישוריה כמנהלת חשבונות על מנת להלבין את כספי הסמים.
האנק, המנהל מעקב אחר ג'סי בחשד למעורבותו בייצור המתאמפטמינים, מגלה על קיומו של הקרוון בו בישלו וולט וג'סי את הסמים.
הוא עוקב אחרי ג'סי עד למגרש הגרוטאות בו מוסתר הקרוון.
וולט וג'סי נמצאים בתוך הקרוואן והאנק מנסה לפרוץ לשם אך נעצר על ידי ג'ו, בעל המגרש, בטענה שהוא פולש לרכוש פרטי ללא צו חיפוש.
בעוד האנק ממתין במגרש לצו הוא מקבל שיחת טלפון בה נאמר לו כי אשתו מארי (אחותה של סקיילר) הייתה מעורבת בתאונת דרכים.
האנק מסתלק מהמקום בזריזות ורק לאחר שהוא מגיע לבית החולים הוא מבין שהשיחה הייתה תרמית שנועדה להרחיק אותו מהמגרש.
האנק, הבטוח שג'סי עומד מאחורי השיחה, מגיע לביתו של ג'סי בהתקף זעם ומכה אותו עד אובדן הכרה.
בעקבות זאת האנק מושעה מעבודתו ונשקו האישי נלקח ממנו.
בבית החולים, מודיע ג'סי לוולט שהוא מתכוון לתבוע את האנק.
לאחר שאיתרו את וולט, מתכוונים שני המתנקשים להרוג אותו, אך נקראים שלא לעשות זאת ברגע האחרון על ידי גאס, אשר משמש כאחראי אזורי מטעם הקרטל ומסביר שהוא זקוק ליכולותיו של וולט בייצור הסמים.
לאחר שהמתנקשים לוחצים עליו לאפשר להם לנקום את מותו של טוקו, הוא מציע להם חלופה - להרוג את גיסו של וולט, סוכן ה-DEA האנק שריידר, בטענה שהוא זה שהרג את טוקו.
רגעים ספורים לפני שהמתנקשים מגיעים אל האנק, הוא מקבל שיחת טלפון מסתורית אשר מזהירה אותו מפני המתקפה הצפויה, והוא נורה, אך מצליח לדרוס את אחד המתנקשים ולירות למוות בשני.
וולט, בניסיון לשכנע את ג'סי לחזור בו מכוונתו לתבוע את האנק, טוען בפני גאס שעוזר המעבדה שלו, גייל, חסר כישרון ודורש מגאס לאפשר לו לעבוד שוב עם ג'סי.
ג'סי מגלה שחברו קומבו, אשר נרצח מספר חודשים קודם לכן, נורה בידי ילד בן 10 המועסק על ידי סוחרי סמים, הוא מבקש נקמה בסוחרים.
וולט עוצר אותו לפני המעשה, כיוון שהסוחרים עובדים עבור גאס, ולבסוף מוסכם שלא יעשה דבר בתנאי שסוחרי הסמים יחדלו משימוש בילדים.
כשגופתו של הילד נמצאת מספר ימים לאחר מכן, חוזר בו ג'סי ומחליט לנקום בסוחרים.
להפתעתו של ג'סי, וולט מגיע והורג את סוחרי הסמים לפניו ומורה לג'סי לברוח מפני אנשיו של גאס.
גאס מחליט להשאיר את וולט בחיים, אך מצוות אותו שוב לגייל.
וולט מבין שהוא יחוסל על ידי גאס ברגע שגייל ילמד את תהליך ייצור הסמים באופן מושלם, ומבין שעליו לחסל את גייל ראשון.
ג'סי מוצא את כתובתו של גייל, אך בדרך לשם, וולט נתפס על ידי ויקטור, אחד מאנשיו של גאס, אשר מורה לו לבוא איתו למעבדה.
מייק ממתין להם בכניסה למעבדה ווולט שמבין שהם מתכוונים להרוג אותו, מתחנן על חייו ומציע לתת להם את ג'סי בתמורה.
כשהם מקבלים את ההצעה ונותנים לו להתקשר לג'סי וולט אומר לו שהוא נתפס ועומד להיות מוצא להורג, אם ג'סי לא ישלים את המשימה בעצמו.
מייק רוצה להרוג אותו מיד, אך וולט מסביר להם שהם לא יכולים להרשות זאת לעצמם, ונוקב בכתובתו של גייל.
ויקטור ממהר לאותה כתובת בתקווה להציל את גייל, בזמן שמייק מנסה להתקשר אליו שוב ושוב.
גייל בביתו מאזין למוזיקה בעוצמה גבוהה ואינו מבחין בצלצול הסלולרי שלו.
ג'סי מגיע לביתו של גייל והורג אותו.
ויקטור מוצא את ג'סי בקרבת דירתו של גייל ומביא אותו למעבדה.
גאס מגיע למעבדה ואינו אומר מילה.
וולט מאשים את גאס במותו של גייל ומזכיר כי גאס אינו יכול להרשות לעצמו להרוג אותם מכיוון שאז העסק שלו יקרוס.
גאס רוצח במפתיע את ויקטור מול וולט, ג'סי ומייק ההמומים.
הוא מורה לוולט ולג'סי לחזור לעבוד ועוזב את המעבדה.
הם מבינים כי גאס יהרוג אותם ברגע שימצא להם תחליף.
במהלך חקירת הרצח של גייל, מתגלה בדירתו מחברת ובה רישומים לגבי בניית מעבדה לבישול קריסטל מת'.
תיק החקירה מועבר להאנק מתוך הנחה שגייל היה אותו בשלן הסמים אחריו הוא חיפש.
וולט וסקיילר קונים את מכון שטיפת המכוניות בו וולט עבד על מנת להלבין את כספי הסמים, וממציאים סיפור כיסוי לפיו וולט התמכר להימורים וכך השיג כסף רב.
האנק מספר לוולט על גייל ועל העובדה שהוא "הייזנברג", מה שמעליב את וולט, ובהיותו שיכור מסביר להאנק שגייל אומנם מקצוען, אך רישומיו אינם נראים כמו דבר מקורי.
דבריו של וולט מדרבנים את האנק לחקור את העניין יותר לעומק.
הוא עולה על קשר בין גייל לגאס, לאחר שהוא מוצא בדירתו את מספר הטלפון של רשת המזון המהיר אותה מנהל גאס, מה שמעורר את חשדו, בהתחשב בעובדה שמדובר במסעדת עוף מטוגן וגייל היה טבעוני.
ג'סי מושפע קשות מהרצח אותו ביצע, ומצבו הנפשי והפיזי מתדרדר.
ג'סי הופך למעין עוזר של מייק, ומסייע לו בפעולות שונות של העסק.
וולט מנסה לנצל את ההתקרבות של ג'סי לגאס על מנת להרעיל את האחרון עם ריצין המוחבא בסיגריה, אך ג'סי אינו מסוגל להרעיל את גאס.
במקביל, מתגבר הסכסוך בין גאס לבין משפחת סלמנקה, סכסוך שמאיים להתפרץ בקרוב באופן אלים.
וולט חושב שגאס מטפח את ג'סי כדי שייווצר חיכוך בין השניים.
ניסיונו של וולט להניא את ג'סי מנאמנותו לגאס גורר ריב זועם ואלים בין השניים, בסופו ג'סי דורש ממנו להתרחק ממנו.
האנק, שמחלים מפציעתו, חוקר את הקשר בין גאס לגייל, אך בתחקור המשטרתי גאס מציג את האחרון כלא יותר מכימאי שזכה במלגה אותה מימן.
גאס נוסע למקסיקו ביחד עם מייק וג'סי, שמראה למבשלי המת' המקסיקנים את שיטות הבישול של וולט.
לאחר בישול המת', במהלך "סעודת פיוס" באחוזתו של דון אלדיו, גאס מערים על חברי הקרטל והורג את כולם באמצעות טקילה מורעלת, אך נאלץ לשתות חלק מהטקילה בעצמו על מנת שלא לעורר חשד.
ג'סי מציל את גאס ומייק ומביא את שניהם לטיפול רפואי.
האנק ממשיך לחקור את הקשר בין גאס וגייל ונעזר בוולט לצורך הגעה ממקום למקום.
כשוולט מבין שהאנק רוצה לחקור את המכבסה שמשמשת ככיסוי למעבדת המת' שבה הוא עובד, הוא גורם בכוונה לתאונת דרכים שמעכבת את חקירתו.
וולט מגלה שג'סי המשיך לבשל במעבדה בלעדיו, והוא נחטף על ידי גאס למדבר.
גאס מסביר לו שאינו יכול להרוג אותו בשל דרישתו של ג'סי להשאיר אותו בחיים, אך הוא מזהיר אותו להתרחק מג'סי, ומאיים על כל משפחתו של וולט.
וולט רוצה להבריח את משפחתו למקום מסתור בטוח מפני גאס, אך כשהוא מחפש את הכסף שהחביא, הוא מגלה שסקיילר העבירה אותם לבוס שלה לשעבר, טד בנקי, שנקלע לצרות כלכליות.
ג'סי מגלה שברוק, בנה של בת זוגו אנדריאה, חלה ומגלה תסמינים הזהים לאלה של הרעלת ריצין.
כשהוא מגלה שסיגריית הריצין שלו נעלמה, הוא משוכנע שמדובר בנקמה מצד וולט.
הוא מתפרץ לביתו של וולט ומאיים עליו באקדח.
וולט משכנע אותו שמדובר במניפולציה של גאס שנועדה לגרום לג'סי להרוג את וולט, והם מחליטים לחסל ביחד את גאס.
ג'סי נזכר שלאחר שהוא וגאס חזרו ממקסיקו, הם ביקרו את הקטור סלמנקה בבית האבות הסיעודי בו הוא מתגורר, וגאס התגרה בהקטור על חיסול הקרטל.
וולט פוגש את הקטור ומציע לו לנקום בגאס.
הקטור מעמיד פנים שהוא רוצה למסור מידע ל-DEA, וגאס מגיע לבית האבות כדי להרוג את הקטור.
רגע לפני שגאס מזריק לו זריקת רעל, מפעיל הקטור באמצעות הפעמון שלו (ששימש לו, בהיותו אילם, כאמצעי תקשורת) מטען נפץ ביתי שהוצמד לכיסא הגלגלים שלו על ידי וולט, ומביא למותו של ושל גאס.
וולט פוגש את ג'סי, שנלקח קודם לכן למעבדה, הורג את אנשיו של גאס, וביחד עם ג'סי שורף את המעבדה.
ג'סי מגלה שברוק החלים, ושהגורם למצבו לא היה ריצין, אלא פרח בשם שושנת העמקים אשר פירותיו רעילים.
ג'סי מבין שגאס לא היה אחראי להרעלת הילד, אך וולט וג'סי מסכימים ביניהם שגאס בכל זאת היה צריך למות, ונפרדים בשלום.
בסצנה האחרונה בעונה, מתגלה שבחצר ביתו של וולט ישנו עציץ של שושנת העמקים, כך שוולט הוא למעשה זה שהרעיל את ברוק על מנת להחזיר את ג'סי לצידו ולעזור לו לפעול כנגד גאס.
כשנה מזמן ההתרחשות הנוכחי בסדרה, וולט, בעל זקן ושיער שחזרו לצמוח, יושב לבדו בדיינר.
בשירותים הוא מוסר מעטפה עבה לסוחר נשק, וזה מוסר מפתחות לרכב ובו מקלע M60.
בחזרה להווה, מותו של גאס חושף לעיני כל את עיסוקו כברון סמים.
כל האנשים שהיו קשורים בארגונו נעצרים (בהם מנהל המכבסה ששימשה ככיסוי למעבדת הסמים), והמשטרה מחרימה את המחשב הנייד של גאס, שאליו שודרו צילומי האבטחה מכל עסקיו.
כשוולט וג'סי מגלים זאת, הם מבינים שהמצלמות תיעדו את עבודתם, ויוכלו להפליל אותם.
הם מצליחים להשמיד את הראיות בסיועו של מייק, שחזר לארצות הברית לאחר מותו של גאס.
זמן מה לאחר מכן, מחליטים וולט וג'סי לשוב לעסקי הסמים.
בשל עבודתם המשותפת המוצלחת בעבר, הם פונים למייק ומציעים לו שותפות בעסק.
מייק מסרב בטענה שוולט הוא אדם מסוכן ושהוא "פצצת זמן מתקתקת".
במקביל, חייו הפרטיים של וולט מתפרקים: סקיילר, לאחר שגילתה על מעורבותו ברצח של גאס, מתחילה לפחד מוולט ולהתנכר אליו, ואף אומרת שהיא מקווה שהסרטן שלו יחזור.
מצבה הנפשי של סקיילר מתדרדר עד כדי התמוטטות עצבים ואף ניסיון התאבדות במהלך מסיבת יום ההולדת ה-51 של וולט.
חקירת ה-DEA מגלה קשר בין גאס לבין חברת תעשייה גרמנית אשר הייתה הבעלים של רשת המסעדות של גאס, אך סיפקה לו בסודיות ציוד וחומרים לבישול קריסטל מת'.
לידיה, עובדת החברה שסיפקה באופן אישי את המתילאמין עבור גאס, יוצרת קשר עם מייק ומבקשת ממנו להרוג את עובדיו ושותפיו הכלואים של גאס, מחשש שמישהו יחשוף עוד מידע.
מייק, שבטוח שגאס שילם לאנשיו מספיק על מנת להשאירם בשקט, מגלה שהרשויות הקפיאו את חשבונות הבנק של גאס, מה שאומר שאנשיו יפסיקו לקבל תשלום.
גילוי זה גורם לו לקבל את הצעת העבודה של וולט והוא מצליח להפוך את לידיה לספקית המת'לאמין החדשה של וולט וג'סי.
וולט וג'סי משתפים פעולה עם חברה להדברת מזיקים ומקימים מעבדה ניידת, כל פעם בבית אחר בו מתבצעת ההדברה.
העסק של וולט וג'סי מתחיל לחזור לעצמו, עד שהם מגלים שעל אחת מחביות המתילאמין במחסן מודבק מכשיר GPS שהותקן על ידי ה-DEA.
לידיה מספקת מידע על משלוח מתילאמין שאמור להגיע ברכבת מלונג ביץ', קליפורניה.
וולט, ג'סי ומייק יוצאים לשדוד את הרכבת ביחד עם טוד, אחד מעובדי חברת ההדברה.
לאחר מבצע מסובך וקשה, מצליחים הארבעה להוציא את המתילאמין מהרכבת בסודיות, אך מגלים שנער צעיר שרכב על אופנועו בסביבה היה עד לשוד.
שבור מהמוות הנוראי של הנער, מחליט ג'סי לעזוב את העסק, ביחד עם מייק שעוזב עקב הלחץ שמפעיל עליו ה-DEA.
הם מחליטים למכור את החלק שלהם מהמתילאמין הגנוב לברון סמים מפניקס, שרוצה לקנות גם את השליש של וולט, כדי להוציא לגמרי את המוצר המתחרה משוק הסמים.
וולט מצליח לשכנע את ברון הסמים מפיניקס להפיץ את הסמים האיכותיים של וולט, בתמורה לאחוזים מהעסק ו-5 מיליון דולר עבור הטרחה של מייק.
מייק מתכוון להתחיל בחייו החדשים, וג'סי מבקש לקבל מוולט את כספו ולעזוב את העסק, אך וולט מסרב.
טוד הופך להיות שותפו החדש של וולט לבישול.
ה-DEA תופס את עורך הדין של מייק מעביר כסף עבור עובדיו הכלואים של גאס.
עורך הדין של גאס מנסה להפליל את מייק, אך וולט, שגילה על כך בביקור המקרי במשרד של האנק, מתקשר למייק ואומר לו לברוח.
מייק פוגש את וולט על מנת שהאחרון ימסור לו את תיק המילוט שמייק הכין מבעוד מועד, אך וולט מתנה זאת בכך שמייק ימסור לו את שמותיהם של תשעת עובדיו הכלואים של גאס, אותם הוא מתכנן לחסל כדי שלא יפלילו אותו.
מייק מתרגז ובלהט הוויכוח יורה וולט במייק.
וולט מביע חרטה ומתנצל בפני מייק, רגע לפני שזה נופל ומת.
לאחר שנפטר מגופתו של מייק, נפגש וולט עם לידיה ודורש ממנה את שמותיהם של העובדים הכלואים של גאס.
לידיה מסכימה, ומשכנעת את וולט לעסקה לפיה הוא ימשיך לבשל מת' אשר יופץ בצ'כיה.
בעזרתו של ג'ק, דודו של טוד בעל קשרים לאחווה הארית, מצליח וולט לגרום לרציחתם בו זמנית של כל תשעת העובדים לשעבר של גאס, וגם של עורך הדין של מייק.
וולט, ביחד עם טוד, מתחיל בייצור קריסטל מת' עבור לידיה, וההפצה בצ'כיה מניבה לו כסף רב.
לאחר מספר חודשים, טוענת סקיילר שכמות הכסף שהרוויחו גדולה מדי בשביל שהיא תמשיך להלבין אותו.
וולט מסכים עמה, ומכריז בפניה שהוא יוצא מהעסק.
הוא מגיע לביתו של ג'סי ומשאיר אצלו שני תיקים מלאים בכסף.
וולט משקם את יחסיו עם משפחתו וחוזר לחיים רגילים.
בזמן ארוחה משפחתית בביתו של וולט, נכנס האנק לשירותים ומוצא שם את הספר "עליי עשב" מאת המשורר וולט ויטמן ובה הקדשה ל־"W.W.".
הוא נזכר שהקדשה כמעט זהה נמצאה באחת ממחברותיו של גייל כביטוי הערצה לוויטמן, ומבין שהספר הוענק לוולט על ידי גייל, ושוולט הוא למעשה הייזנברג.
בפלאש פורוורד, וולט מגיע לביתו הישן, שעומד כעת נטוש ומוזנח, ולוקח את קפסולת הריצין אותה החביא מאחורי שקע חשמל.
בחזרה בהווה, האנק שוקע בחקירה עצמאית לגבי וולט, ובעימות ביניהם האנק מטיח בו את ההאשמות בדבר היותו ברון סמים.
וולט מודה אך מגלה להאנק שהוא לא יוכל להביאו לדין משום שהסרטן שלו חזר.
וולט וסקיילר מצלמים הצהרה לפיה הוא עצמו עבד כמבשל סמים עבור האנק, ושהוא שילם עבור טיפולי השיקום של האנק אחרי ניסיון החיסול של הקרטל.
וולט מאיים לשלוח את ההצהרה למשטרה אם האנק לא יחדל מהחקירה.
ג'סי שמצפונו מציק לו, מחליט לתרום את הכסף למשפחה של הילד החף-מפשע שרצחו ולנכדתו של מייק, אך וולטר ממהר להחזיר את כספו חזרה אליו.
ג'סי משליך את הכסף ברחבי העיר, ותופס את תשומת לבה של המשטרה.
האנק, שזוכר את הקשר בין ג'סי לוולט, מנסה לגייס את ג'סי להעיד נגד וולט.
וולט וסול מצליחים לשכנע את ג'סי להיעלם.
רגע לפני שג'סי אמור לנסוע לאלסקה במסגרת חילוף הזהות שלו, הוא שם לב שיול, אחד העוזרים של סול, כייס ממנו מריחואנה שהייתה ברשותו.
ג'סי נזכר שיול ערך עליו חיפוש לפני שסיגריית הריצין שלו נעלמה וברוק הורעל, ומבין שוולט הוא זה שהרעיל את ברוק.
הוא מוותר על הנסיעה לאלסקה, ובמקום זאת שופך בביתו של וולט בנזין בכוונה לשרוף אותו.
ברגע האחרון מגיע האנק לבית ועוצר את ג'סי, ומצליח לשכנע אותו להתוודות על הכול.
וולט מבין שעליו להרוג את ג'סי, ופונה לכנופיית הנאו-נאצים בהנהגת דודו של טוד, ג'ק, שהשתלטה בהוראת לידיה על שאריות העסק שוולט הותיר אחריו.
ג'סי והאנק מצליחים להערים על וולט: הם גורמים לו לחשוב שהם איתרו את חביות הכסף שלו שקבר אי שם במדבר, ובכך גורמים לו לנסוע במהרה אל אותו מיקום, תוך כדי שהם עוקבים אחריו.
כשוולט רואה את ג'סי, האנק וגומז (שותפו של האנק) מתקרבים לאזור, הוא מסגיר את עצמו.
כנופיית הנאו-נאצים שוולט הזמין קודם לכן מגיעה למקום, ובניגוד מוחלט להוראותיו של וולט פותחת באש על האנק וגומז.
גומז נהרג והאנק נפצע ברגלו.
בניסיון למנוע מג'ק, מנהיג הכנופיה, לירות בהאנק למוות, וולט מתמקח על חיי האנק, מפציר בו לא לספר דבר ומספר לג'ק על הכסף שקבר במקום.
האנק מסרב וג'ק יורה בו למוות.
הכנופיה מחרימה את כל כספו הקבור, ומשאירה לו חבית כסף אחת.
הוא מפנה את תשומת לבם לג'סי שהסתתר כל אותה עת מתחת למכונית ומבקש מג'ק להרוג אותו.
טוד מציע להשהות את ההרג עד שיחקרו את ג'סי לגבי קשריו עם ה-DEA.
רגע לפני שג'סי נלקח, מתוודה בפניו וולט על אחריותו למות ג'יין.
ג'סי השבור נלקח למפקדה של הכנופיה, שם הוא מעונה, ונאלץ לבשל בכפייה קריסטל מת'.
מארי, שהאנק התקשר אליה לאחר שלכד את וולט, מספרת לסקיילר על כך ומשכנעת אותה לספר לוולטר ג'וניור את האמת על אביו.
וולט חוזר לביתו ומורה למשפחתו לארוז מהר, על מנת שיוכלו לברוח ולהתחיל חיים חדשים באמצעות הכסף שנותר לו.
כשמתגלה לסקיילר דבר מותו של האנק, היא תוקפת את וולט בסכין.
וולטר ג'וניור מזעיק את המשטרה, ווולט בורח ולוקח עמו את בתו התינוקת.
מאוחר יותר וולט מתקשר אל סקיילר ומטיח בה האשמות לגבי התפוררות האימפריה שלו, כדי לנקותה מכל אשמה.
לאחר השיחה, מתכונן וולט להתחיל בחיים חדשים באמצעות אותו מחליף זהויות שסול הכיר לו, אך לא לפני שהוא משאיר את בתו עם פתק המסביר מי היא, בתחנת כיבוי אש.
ג'סי מנסה לברוח מהשבי אצל הנאו-נאצים, אך נתפס בעת הבריחה.
בתגובה, טוד רוצח את אנדריאה, חברתו לשעבר, מול עיניו, ומאיימים שאם ינסה לברוח שנית, ירצחו את בנה ברוק.
וולט מועבר במסגרת העסקה לבקתה מבודדת בניו-המפשייר.
איש הקשר מעביר לו מדי חודש אספקה הכוללת גם טיפולי כימותרפיה ביתיים המעידים על כך שמצבו הבריאותי של וולט גרוע מתמיד.
וולט, לוקח עמו כמות גדולה של כסף והולך לפאב שנמצא בעיירה הסמוכה.
הוא מתקשר לוולטר ג'וניור בבית הספר, ומספר לו שהוא שולח לו בעקיפין 100,000 דולר.
ג'וניור מסרב בתוקף ומאחל לאביו מוות.
לאחר השיחה מתקשר וולט למשטרה ומדווח על מיקומו.
לאחר שעשה זאת, הוא צופה בטלוויזיה שבפאב ורואה במקרה ריאיון עם גרטשן ואליוט שוורץ, ידידיו הוותיקים, שנשאלים לגבי הקשר שלהם עם וולטר וייט הידוע כעת בציבור כברון סמים נמלט.
הם מציינים שהקשר היחיד של וולט לחברה שלהם היה בחירת השם בלבד.
מילים אלה מכעיסות את וולט.
הוא בורח לפני שהמשטרה מגיעה למקום.
וולט חוזר לניו-מקסיקו, מתגנב לביתם של גרטשן ואליוט, ומעניק להם בכפייה כ-9 מיליון דולר מכספי הסמים שנותרו לו.
הוא מורה להם לתת את הכסף הזה לוולטר ג'וניור כאשר יגיע יום הולדתו ה-18 במסווה של תרומה/מלגה.
וולט מפתיע את לידיה וטוד בבית הקפה הקבוע בו הם נפגשים ומציע להם מתכון חדש, אותו הוא יכול לבשל ללא צורך במתילאמין.
ולידיה מסכימה, אך מנחה את טוד לחסל את וולט.
וולט מצליח לחדור לביתה החדש של סקיילר, ומתנצל בפניה על כל ההרס, המוות והנזק שהוא גרם.
כמו כן, הוא מתוודה בפעם הראשונה, שסאגת בישול הסמים שלו לא באמת הייתה בשביל המשפחה, אלא למען עצמו.
הוא נותן לה את הקואורדינטות למקום קבורתם של האנק וגומז, ומציע לה להשתמש במידע הזה על מנת להגיע להסדר טיעון.
הוא נפרד מהולי הישנה, וצופה מרחוק בוולטר ג'וניור.
וולט נוסע למעבדה המנוהלת על ידי ג'ק, טוד וכנופיית הנאו-נאצים, אך ג'ק מסרב להצעתו, ומתכוון להרוג אותו.
וולט מאשים את ג'ק שהפך לשותף של ג'סי.
ג'ק מרגיש שהאשמה זו פוגעת בכבודו, ולכן בטרם יהרוג את וולט הוא מחליט להביא את ג'סי מהמעבדה כדי להוכיח לו שג'סי אינו שותפו אלא אסיר שלו.
וולט קופץ על ג'סי, מפיל אותו על הקרקע, ותוך כדי מאבק מזויף בו, מפעיל באמצעות שלט רחוק את המקלע שהתקין בתא האחורי של מכוניתו.
הקליעים חודרים את קיר הבניין ופוגעים בחברי הכנופיה.
טוד מצליח לחמוק מהירי, אך ג'סי חונק אותו למוות.
ג'ק, ששרד אך נפצע באורח קשה, מנסה להתמקח על חייו ומציע לגלות לוולט איפה הכסף שלו, אך וולט קוטע את דבריו ביריה.
הוא הודף את האקדח לכיוונו של ג'סי, ומבקש ממנו להרוג אותו.
ג'סי, על אף ה"אישור" שוולט נתן לו, מסרב ומבחין שוולט נפגע בבטנו מנתז של אחד הכדורים.
וולט מגלה ללידיה, שהתקשרה לבדוק האם וולט חוסל, שהוא החליף את הממתיק שלה בריצין (שאסף מביתו הקודם), ושהיא תמות בימים הקרובים.
וולט מניד בראשו לשלום לג'סי, וג'סי משיב לו בהינד ראש ובורח משם במכונית.
וולט הפצוע נכנס למעבדה בה ג'סי בישל בזמן שהיה שבוי.
הוא מביט בציוד המעבדה המוכר לו מתקופתו כבשלן סמים.
הוא נופל על הרצפה ומת בחיוך מסופק, כשהשוטרים פורצים למקום ומקיפים אותו.
הסדרה זכתה לסדרת פריקוול, "סמוך על סול", המתמקדת בדמותו של עורך הדין סול גודמן.
במאי 2013 חברת ההפקות הגדולה באמריקה הלטינית Univision החלה בשיתוף פעולה עם Sony Pictures Television בהפקת גרסה קולומביאנית לסדרה בשם "גרורה" (בספרדית: Metástasis).
הסדרה, בבימויים של אנדרס באיס ואנדרס בירמן, שודרה במשך 5 עונות ובסך הכל 62 פרקים.
עלילת הסדרה דומה מאוד לעלילת הסדרה המקורית, כששמה של הדמות הראשית תורגם לספרדית והוא מכונה ולטר בלנקו (בגילומו של דייגו טרוחיו).
דמותו של ג'סי פינקמן הפכה לחוסה מיגל רוסאס בגילומו של רוברטו אורבינה.
סול גודמן הפך לסול בואנו ובסדרה הוא מנחה תוכניות אירוח ליליות.
הסדרה שודרה בערוץ UniMas בשנת 2014 וזכתה להצלחה רבה בקולומביה ושודרה לאחר מכן גם בארצות הברית.
ב-25 באוגוסט 2019 פרסמה נטפליקס קדימון לסרט "El Camino", שעוסק בחיים של ג'סי פינקמן לאחר בריחתו מהמעבדה של ג'ק וטוד וממשיך את סיפור הסדרה.
אמי - השחקן הראשי הטוב ביותר בסדרת דרמה - בריאן קראנסטון (זכה)
אמי - עריכת תמונה הטובה ביותר בסדרת דרמה - פרק הבכורה (זכה)
אמי - הבימוי הטוב ביותר בסדרת דרמה - פרק הבכורה
אמי - הצילום הטוב ביותר לסדרה באורך שעה - פרק הבכורה
פרס סטלייט - השחקן הראשי הטוב ביותר בסדרת דרמה - בריאן קראנסטון (זכה)
פרס גילדת הכותבים של אמריקה - הפרק הדרמטי הטוב ביותר - פרק הבכורה (זכה)
פרס גילדת הכותבים של אמריקה - הפרק הדרמטי הטוב ביותר - "תאים אפורים"
פרס גילדת הכותבים של אמריקה - הסדרה החדשה הטובה ביותר
איגוד מבקרי הטלוויזיה - הסדרה החדשה הטובה ביותר של השנה
אמי - שחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת דרמה - אהרון פול
אמי - הצילום הטוב ביותר לסדרה באורך שעה - "ABQ"
אמי - עריכת תמונה הטובה ביותר בסדרת דרמה - "ABQ" (זכה)
פרס פיבודי - השידור המוצלח ביותר לטלוויזיה
פרס סאטורן - הפרזנטציה הטובה ביותר בטלוויזיה
פרס סאטורן - השחקן הטוב ביותר - בריאן קראנסטון
פרס סאטורן - שחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת דרמה - אהרון פול (זכה)
מועצת תעשיית הבידור - סדרת הדרמה הטובה ביותר (זכתה)
מועצת תעשיית הבידור - המשחק הטוב ביותר
איגוד מבקרי הטלוויזיה - ההישג הגדול ביותר בדרמה
איגוד מבקרי הטלוויזיה - ההישג הגדול ביותר בדרמה לשחקן - בריאן קראנסטון
אמי - שחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת דרמה - אהרון פול (זכה)
אמי - הצילום הטוב ביותר לסדרה באורך שעה - "No Mas"
אמי - עריכת תמונה הטובה ביותר בסדרת דרמה - "No Mas"
אמי - הבימוי הטוב ביותר בסדרת דרמה - "One Minute"
אמי - עריכת הסאונד הטובה ביותר בסדרת דרמה - "One Minute"
איגוד מבקרי הטלוויזיה - תוכנית השנה
איגוד מבקרי הטלוויזיה - ההישג הגדול ביותר בדרמה (זכה) (תיקו עם "אבודים")
איגוד מבקרי הטלוויזיה - ההישג הגדול ביותר בדרמה לשחקן - אהרון פול
פרס סאטורן - הסדרה הטובה ביותר
פרס אמי - הסדרה הטובה ביותר (זכתה)
אמי - שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת דרמה - אנה גאן (זכתה)
פרס אמי - השחקן הראשי הטוב ביותר בסדרת דרמה - בריאן קראנסטון
פרס גלובוס הזהב - השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה - בריאן קראנסטון
פרס גילדת שחקני המסך - צוות השחקנים הטוב ביותר בסדרת דרמה
פרס גילדת שחקני המסך - השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה - בריאן קראנסטון
פרס גילדת המפיקים - סדרת הדרמה הטובה ביותר
פרס אמי - השחקן הראשי הטוב ביותר בסדרת דרמה - בריאן קראנסטון (זכה)
אמי - תסריט הדרמה הטוב ביותר - מורה וולי בקט
שוברים הוא סרט קולנוע מוזיקלי ישראלי משנת 1985 שביים אבי נשר.
הסרט נכשל מסחרית בקופות ובתקופת הקרנתו בבתי הקולנוע צפו בו 28,000 צופים בלבד.
הסרט הופק בתקציב זעום וצילומיו נמשכו רק שמונה ימים.
פסקול הסרט הניב כמה להיטים, בראשם "שירו של שפשף", שנכתב על ידי יאיר ניצני והולחן ובוצע על ידי מאיר בנאי.
בסרט זה נתגלתה לראשונה הזמרת סי היימן, ויזהר אשדות הופיע בו לראשונה כשחקן, ובנוסף הלחין אשדות את רוב שירי הסרט ועיבד את כולם.
קבוצת שחקנים יורדת לנגב לצלם אופרת רוק סביב עימות דוד וגוליית.
שובר קופות מקורה צבאי והיא שמשה לציון פצצות בקנה מידה גדול ששמשו במהלך מלחמת העולם השנייה.
מאוחר יותר, במהלך שנות ה-50 נכנסה לשימוש בתחום הקולנועי ומתארת סרט קולנוע שהמאפיין המאחד שלו היה הגודל.
במקרה כזה היו שני משמעויות: מצד אחד התייחסות להשקעה כלכלית גדולה ומצד שני התייחסות לסכום ההכנסות.
משמעות הדבר היא שהמאפיינים העיקריים של סוג חדש זה של סרט, שנולד לאחר מלחמת העולם השנייה, הם עלויות הפקה גבוהות ותשואות טובות.
הכל סובב סביב הרעיון שהפקה גדולה נותנת ביצועים טובים יותר בקופות.
נפח כמות הכסף הרב שהתקבל בקופה, היה גדול מיכולתה הצפויה להכילו ולכן הסרט "שבר" את ה"קופה" – בלשון הגזמה.
ישנם מדדים שונים על מנת לאמוד עד כמה סרט מסוים הכניס, בהם: ההכנסות שהניב הסרט בקופות במהלך סוף השבוע הראשון לצאתו לאקרנים, וסך כל ההכנסות שהניב הסרט מאז יצא לאקרנים.
לרוב מדדים אלו נאמדים על פי מכירות כרטיסים.
ניתן להחשיב את "מלתעות" (1975) של סטיבן ספילברג ואת "מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה" (1977) של ג'ורג' לוקאס כשוברי הקופות הראשונים, שכן סרטים אלו היו הראשונים שהופצו במספר רב של עותקים, והוקרנו בו-זמנית בבתי קולנוע רבים ברחבי ארצות הברית.
עד לצאת שני סרטים אלו לאקרנים, סרטי הקולנוע הופצו במספר מצומצם של עותקים שהועברו ממדינה למדינה ומעיר לעיר.
במהלך עידן האולפנים (1927-1949), האולפנים שלטו בכל היבטי ההפקה, הפצה והקרנה.
כוחם נבע מיכולתם לשלוט באופן מהותי ברוב המכריע של ההפקות, שצולמו בעיקר במגרשים שלהם על ידי מפיקים, במאים, שחקנים וטכנאים, שעבדו בשכר במשרה מלאה, וכן מבעלות על רוב התיאטראות הרווחים ביותר.
התעשייה נהפכה למערכת אולפנים, ויזמים ביניהם ססיל ב.
דה-מיל, ויליאם פוקס, קארל למל, ג'סי לסקי ואדולף צוקור שחזונם תרם להקמתה וצמיחתה במהירות.
היזמים קראו תיגר לחברת פטנטים לסרטים "קרן אדיסון" (1908-1915) אשר עודדה הפקת סרטי עלילה ושימיה החלו ספורים.
1910 החלו שימוש בכוכבים ושחקנים לקידום סרטים ובכך עזרו להגדיל ולייצב את השווקים.
המודל העסקי שהופק מתוך קידום הכוכבים והסרטים אפשר לאולפנים ליישם את גישת "תיק עבודות", שמנגיש למנהלים את הכוח להחליט אילו סרטים יופקו עם מי, באיזה תקציב ומתי בהפרש של שנה קודם לכן.
ההחלטות התבצעו בשני שלבים עיקריים: 1.תקציב השנה שחלפה יחד עם הביקורות והתשואה שיתקבלו יקבעו את תקציב השנה הנוכחית, האם יגדל או יקטן בהתבסס על נתונים אלה ייקבע תקציב ייצור עולמי.
2.ההחלטה תתמקד בכמות הסרטים בתקציב נמוך, בינוני או גבוה שייוצרו.
מה שאפשר פיזור ז'אנרי, שבנוסף ליתרונות יצירתיים ברורים, שימש כגורם להפחתת סיכונים, וסיפק לקהל מגוון כמעט אינסופי של סרטים המכוונים לקבוצות דמוגרפיות ספציפיות במקום ליצור סרטים שנועדו לפנות למכנה המשותף הדמוגרפי הגדול ביותר.
למרות הבטחות היעילות וקיומו של מודל העסקים המעיין- מונופוליסטי שהיה אופטימלי לעולם הקולנוע, ממשלת ארצות הברית הציבה אתגר משפטי לבמה.
לאחר "צו פרמאונט" משנת 1948, ששבר את מונופול ההקרנה של האולפנים, האחרונים נאלצו להיפטר מרשתות בתי הקולנוע שלהם בתקופה שבה ההשפעה הגוברת של הטלוויזיה ו"צרכנות הפנאי שלאחר המלחמה" הובילו לירידה דרסטית בהכנסות קופות.
ההשפעות החמירו עקב ירידה בנוכחות בבתי הקולנוע, עליית שכר בקרב צרכנים שחיפשו חלופות לפנאי ובידור והעלייה המהירה של הטלוויזיה.
עידן האולפנים התקיים בהימנעות מחוסר הוודאות בשוק, אשר בהמשך עורר חששות רציניים לגבי ירידות ברווחים וייעול התקציבים, כאשר האולפנים פעלו כדי לציית לפסיקות צו פרמאונט.
התקופה קשרה קשר הדוק גם לדפוס ההפצה המדורג, שמשמעו שסרטים יצאו אסטרטגית במקומות ספציפיים וצפויים לייצר תקשורת הפצה מפה לאוזן , ביקורות, הפניות וכו' לפני שיוצאו למספר גדול יותר (או פחות) של מסכים.
אולפני שנות ה-30 התמקדו בהפחתת סיכונים באמצעות יישום תיקי סרטים, בהפקת תיק סרטים שנתי נרחב, האולפנים הגדולים ציפו שהצרכנים יצרכו באופן נרחב את תיק הסרטים הנוכחי ובכך יאפשרו ללהיטי העונה לצוץ.
(בסוף 1960 ובתחילת 1970), דור חדש של מפיקים ויוצרי סרטים עצמאיים (בדומה לאלה של 1910) קיבל עידוד לעצב מחדש את אופייה המוסדי של התעשייה, אך תחת תנאים כלכליים, דינמיקה חברתית-תרבותית ובניגוד מוחלט מביקושו של שוק הבידור השונה בתכלית מזה שעמד בפני היזמים שלפני עידן האולפנים.
היתרונות הכלכליים לאותה תקופה לא היו גבוהים ועם זאת הגל החדש שהציף את הוליווד הביא אתו את נאמנותם של הצעירים לשוק הסרטים והערכה מצד המבקרים ולעיתים רחוקות אף ראו הצלחה הדדית בקרב צופי קולנוע מיינסטרים ואלו שלא מצאו עצמם בטלוויזיה.
עם זאת, ניתן לבחון את הדואליות והפרדוקסים המתרחשים בדינמיקה המצטלבת של יזמות ומוסדות היסטוריים בהוליווד החדשה, במיוחד אם מבקשים להשוות את היתרונות והחסרונות של מודל העסקים שהוביל ל"מלתעות" (1975) לזה שהפיק את "הרכיבה הקלה" (1969).
מטרת הפרוטוקול היית למשוך קהל בוגר יותר אל הסרטים כיוון שאחריהם נמשכים גם הצעירים והילדים לראות את הסרטים של הבוגרים.
בסוף 1960 כאשר ניו הוליווד עברה לעידן שוברי הקופות באמצע 1970, החלו לכוון לא רק לקהל הגדול ביותר אלא לכלל הקהלים.
עם שוברי קופות, מה שמתחיל כניסיון לזכות במסה של בני נוער במהירות הופך לניסיון לקלוט כמה שיותר קבוצות אחרות בתוך אותה מסה.
בזמן צמצום בתי הקולנוע, סרטים הפכו כעת פחות לצורת בידור תרבותית ויותר לתחביב צרכני.
שינוי זה הואץ והתגלם עם הופעתם של שוברי הקופות.
לאחר משבר כניסה קשה בתחילת העשור, קהל "אבוד" החל לחזור בהמוניו בשנת 1974, כאשר להיטים כמו "מגרש השדים" (ששבר את שיא הקופות של "הסנדק") ו"העוקץ" תרמו לעלייה בנוכחות השבועית מ-16.6 מיליון בשנת 1973 ל-20 מיליון.
אבל את ההיסטוריה של שוברי הקופות אי אפשר לספר בלי "מלתעות".
בשנת 1975, במאי צעיר בשם סטיבן ספילברג יצר את אחת התופעות התרבותיות הגדולות ביותר בהיסטוריה של התעשייה.
"מלתעות" הפך לסרט המכניס ביותר אי פעם, כמו גם לסרט המדובר ביותר של השנה.
הסרט היה ציון דרך גם בשל יציאתו חסרת התקדים: הוא יצא בו זמנית ב-409 בתי קולנוע ברחבי הארץ, בעוד שרוב הסרטים עד לאותה נקודה הגיעו למסכים בכמה מקומות מרכזיים לפני שגלשו לחדשים.
"מלתעות" היה גם הסרט הראשון שהבין את כוחם של שווקי העזר.
הוא השיק את קמפיין הטלוויזיה הגדול ביותר עד אז עם הוצאה של 700,000 דולר עבור שלושה לילות של פרסומות טלוויזיה בפריים טיים ברחבי המדינה בכל הרשתות.
ואז הגיע "מלחמת הכוכבים" (פרק 4 - תקווה חדשה).
לאחר שהופיע לראשונה ב-25 במאי 1977, יצירתו של ג'ורג' לוקאס הפכה ללהיט מיידי.
הצלחתו שוברת השיאים התבררה בתורים האינסופיים מול בתי הקולנוע.
"הוא שבר שיאים בכל בית בו הוא נפתח וקבע שיאי קופות מצטברים ברוב הערים בהן הוא מוקרן", דיווח Boxoffice Pro ביום השישי להקרנתו.
כך נולד שובר הקופות המודרני.
סרטים גדולים יותר ובעלי קונספט גבוה שיצרו רעש החלו להציף את השוק.
שיטות שיווק חדשות, הפקות רחבות יותר בקיץ וריצות ארוכות יותר הפכו בהתמדה לנורמה.
מה שבהחלט הגביר את האסקפיזם ואת אפקט ה"וואו" של שוברי הקופות היו האפקטים המיוחדים וחידושי הסאונד שלהם.
בדומה לטירוף הגימיקים של שנות החמישים שנועד להילחם בטלוויזיה, שנות ה-70 היו עדות לפריחה טכנולוגית שהייתה אמורה למשוך את הקהל "האבוד" שנוהר לכבלים ולקלטות וידאו.
בעוד שהתקדמות בתחום הסאונד והאפקטים המיוחדים התרחשה במשך עשרות שנים, הם זכו לפופולריות חסרת תקדים בשנות ה-70 הודות לשובר הקופות.
הסרטים המכניסים ביותר בכל הזמנים
הסרטים המכניסים ביותר בכל הזמנים הם "אווטאר" (2009) ו"הנוקמים: סוף המשחק" (2019), עם הכנסות של כ-2.8 מיליארד דולר כל אחד.
בסכומים מותאמים לאינפלציה, הסרט המכניס ביותר מבחינת מכירות הוא "חלף עם הרוח" (1939), עם הכנסות של 1.8 מיליארד דולר בצפון אמריקה (במונחי מחירי כרטיסים של 2019), וכ-3.4 מיליארד דולר ברחבי העולם (במונחי מחירי כרטיסים של 2014).
שוברי האבנים היה ציור מהשנים 1849–1850, של הצייר הצרפתי גוסטב קורבה.
זוהי יצירה המבטאת ריאליזם חברתי וסצנה של חיי היומיום, ומציגה שני איכרים - אחד מבוגר והשני צעיר, העוסקים בשבירת אבנים.
הציור שהוצג לראשונה ב"סלון" בפריז בשנת 1850, נהרס במלחמת העולם השנייה יחד עם עוד 154 ציורים אחרים, כאשר רכב משא שהוביל את הציורים אל מבצר קניגשטיין שבגרמניה, הופצץ על ידי בעלות הברית בפברואר 1945.
קורבה החל לעבוד על הציור בנובמבר 1849 לאחר שראה שני פועלים שוברים סלעים לאורך הכביש.
סמוך לסוף נובמבר 1849 שלח קורבה מכתב לחבריו פרנסיס ומארי וויי המתאר את ההשראה שקיבל לציור זה.
הוא כתב להם שלקח את הכרכרה שלו כדי לנסוע לטירת סן-דני לצייר נוף, ובדרך ראה שני גברים שוברים אבנים על הכביש.
לדבריו, הוא ראה בהם ביטוי נדיר לעוני וזה מה שגרם לו להתחיל לצייר אותם כבר למחרת, בהזמינו אותם לסטודיו שלו לצורך ציור פורטרטים שלהם.
הציור נועד לתאר את עבודת הפרך שחוו אזרחים עניים.
קורבה יצר שתי גרסאות לציור זה.
הגרסה השנייה היא תמונת ראי של הציור, והיא נמצאת באוסף אוסקר ריינהארט אשר בווינטרטור, שווייץ.
תמונה זו קטנה בהרבה מהגרסה שהושמדה, ומידותיה 56 ס"מ × 85 ס"מ, והיא הרבה יותר כהה.
קורבה חתם עליה בפינה הימנית התחתונה, בעוד שבגרסה שהושמדה, חתימתו היא בצד השמאלי התחתון.
בשנת 1864 קורבה יצר ציור של האדם הצעיר יותר ב"שוברי האבנים".
הציור נקרא, שובר אבנים צעיר.
זהו רישום עפרון שחור על נייר לבן וגודלו 29.5 ס"מ × 21.1 ס"מ.
היצירה נמצאת במוזיאון אשמולאן באוניברסיטת אוקספורד, אך לא מוצגת לציבור.
גם לגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון הבירה יש רישום דומה של שובר האבנים הצעיר.
רישום זה מיוחס לפירמין ג'ילוט בהשראת "שובר האבנים הצעיר" של קורבה.
שוג'י נישימורה (ביפנית: 西村祥治;; 30 בנובמבר 1889 – 25 באוקטובר 1944) היה תת-אדמירל בצי הקיסרי היפני במהלך מלחמת העולם השנייה.
נישימורה נולד במחוז אקיטה שבאזור טוהוקו בצפון יפן.
הוא סיים את הכשרתו באקדמיה הימית הקיסרית בשנת 1911, במקום ה-21 מבין 148 צוערים.
כפרח קצונה, שירת נישימורה על הסיירת "אסו" ועל אוניית המערכה מיקאסה.
עם סיום האקדמיה הימית, הוא הוצב מחדש על אסו, ולאחר מכן על אוניית המערכה היאיי.