tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
שטח האי הוא 2,460 קילומטרים רבועים והפסגה הגבוהה ביותר, הר ארבוס, מתנשאת לרום של 3,794 מטרים.
בגלל נוכחות מתמדת של קרחונים בין האי ובין היבשת, האי נתפס כחלק בלתי נפרד מהיבשת.
על האי יש ארבעה הרי געש, הר ארבוס הפעיל, הר טרור, הר טרה נובה והר בירד.
כף מקאיי מהווה קצה דרום-מזרחי של האי.
האי התגלה על ידי ג'יימס קלארק רוס ב-1841. מאוחר יותר העניק רוברט פלקון סקוט לאי את השם "רוס" על שם חוקר הארצות שגילה אותו.
זה האי הדרומי ביותר, שניתן להגיע אליו בשייט, לכן שימש ומשמש כבסיס יציאה למשלחות מחקר רבות.
חוות טורבינות הרוח של האי רוס ממוקמת בגבעת קרייטר, אחד האזורים הבודדים באי שאינם מכוסים קרח.
החווה כוללת 3 טורבינות המספקות את צורכי האי וצרכי תחנת מקמרדו.
רונן צבי סוֹנִיס (נולד ב-30 בדצמבר 1972) הוא מתרגם ודוקטור לספרות ישראלי .
תרגומיו ומאמריו ראו אור בעיתונות היומית ובכתבי עת רבים כגון: "הו!" (שסוניס נמנה עם מייסדיו), "דחק", "כרמל", "מעין", "עכשיו" ועוד.
מראשית המאה ה-21 פרסם סוניס מאות תרגומי שירה, ובהם תרגומים לשירת ויליאם בלייק, מרטיאליס, ת"ס אליוט, כריסטופר מרלו, אלכסנדר פושקין, בוריס פסטרנק, וו.ה.
אודן, ג'ונתן סוויפט, אלן גינסברג, ויליאם בטלר ייטס, יעקב ישראל דה האן, אדגר אלן פו, ארתור ראמבו, אוסקר ויילד, ואחרים.
סוניס מלמד בתוכנית לכתיבה יוצרת ובהדגש לתרגום באוניברסיטה העברית בירושלים.
רונן סוניס נולד, גדל ומתגורר בפתח תקווה.
ברשותו תואר ראשון בכימיה ודוקטורט בספרות (תרגום).
ולדימיר נבוקוב - ההגנה של לוז'ין, מרוסית, עם עובד, תל אביב, 2006.
ולדימיר נבוקוב - לאורה - המקור, מאנגלית, עריכה מדעית ואחרית דבר - לאונה טוקר, ידיעות אחרונות, תל אביב, 2010.
ויליאם בלייק - שירי תום וניסיון ועוד שירים, מאנגלית, עולם חדש, תל אביב, 2016.
גריגורי אוסטר - עצות מזיקות לבנים ולבנות, מרוסית, קדימה, תל אביב, 2019.
מרטיאליס - מאה שירים, נוסח עברי, דחק, 2022.
מפתח הלב, הגיליון העברי של כתב העת הישראלי-רוסי, הוצאת בסדר בסיוע הקיבוץ המאוחד, 2001.
באימבאיב, הוצאת מעין, 2012 (בשיתוף עם מרחב ישורון).
נפלאתה, אנתולוגיה של שירה להט"בית, הוצאת חרגול ומודן, 2015 (בשיתוף עם דורי מנור).
רונן שמחי (נולד ב-15 בפברואר 1964) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף.
שירת כטייס קרב בחיל האוויר הישראלי, פיקד על בסיס רמת דוד ועל בסיס נבטים.
רונן שמחי נולד וגדל במושב משען.
למד בפנימייה ובבית הספר התיכון על שם מיי בויאר.
התגייס לקורס טיס ב-1983 וסיים במגמת קרב.
שירת כטייס סקייהוק, F-4 פנטום ו-F-16. בשנים 2003–2005 פיקד על טייסת 109. לאחר מכן שירת במטה החיל, ויצא ללימודים.
ב-2009 מונה למפקד בסיס רמת דוד, ובאוקטובר 2011 מונה למפקד בסיס נבטים בדרגת תת-אלוף, שירת בתפקיד עד מאי 2013 ועבר לכהן כנספח צה"ל בסינגפור וביפן.
לאחר פרישתו משירות הקבע מונה ליושב ראש חברת "סיקורה" בתחום מוצרים מאצות.
שמחי בוגר תואר ראשון בחשבונאות וניהול מאוניברסיטת חיפה; בוגר המכללה לביטחון לאומי; ובעל תואר שני במדע המדינה ולימודי ביטחון מאוניברסיטת חיפה.
פאור, שחיין בני הרצליה התאמן בצעירותו בפנימיית המחוננים במכון וינגייט בהדרכתו של לאוניד קאופמן.
נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, ביחד תומר זמיר, תום קרמר ואלכסיי קונובלוב בתוצאה של 3:45.22 דקות.
את משחה החזה הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 1:04.27 דקות.
שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:20.42 דקות, אחרי ג'ואן קופטי מירושלים רבתי (2:18.26 דקות) ואמרי גניאל מהפועל ירושלים (2:18.65 דקות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.89 דקות, במקום שביעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4:43.83 דקות ובמקום תשיעי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 2:10.65 דקות.
באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באשדות יעקב בפברואר 2013 זכה פאור במדליית ארד, במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:15.80 דקות, אחרי גל נבו מהפועל ירושלים (2:13.79 דקות) ואלון וייסמן מפארק מים רעות (2:15.46 דקות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:03.41 דקות, במקום 10 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 2:07.20 דקות ובמקום 16 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.29 שניות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט אותה שנה זכה פאור במדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חזה בשיא ישראלי חדש לגילאי 18 של 2:17.44 דקות (השיא הנוכחי), אחרי אמרי גניאל מהפועל דולפין נתניה (2:16.15 דקות) ולפני אלון וייסמן (2:17.77 דקות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 2:08.01 דקות ופעמיים במקום שביעי, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.89 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4:36.70 דקות.
באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בווינגייט בפברואר 2014 זכה פאור בשתי מדליות, כסף וארד.
מדליית ארד, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 2:00.91 דקות, אחרי נמרוד חייט מהפועל דולפין נתניה (1:58.45 דקות) ואיתי גורביץ' (1:59.68 דקות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:01.43 דקות ובמקום 11 במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 56.29 שניות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט אותה שנה זכה פאור במדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:15.60 דקות, לפני אמרי גניאל מהפועל דולפין נתניה (2:15.78 דקות) וגל נבו (2:20.89 דקות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:03.43 דקות, במקום חמישי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי של 4:35.82 דקות ובמקום שישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:08.89 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 2015 זכה פאור במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:14.95 דקות, לפני איתן יודשקין (2:17.25 דקות) ואיליה גלדישב (2:18.05 דקות) ובכך הגן על תוארו.
נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.66 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 29.71 שניות.
באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה בוינגייט, בדצמבר 2015 סיים פאור במשחה ל-200 מטר חזה במקום 23 בתוצאה של 2:10.64 דקות.
באליפות אירופה שנערכה בלונדון במאי 2016 סיים פאור במקום 15 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:14.84 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 2:13.72 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט ביולי אותה שנה הוא זכה בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:14.58 דקות.
רונן שובל (נולד ב-20 באוגוסט 1980, ח' באלול ה'תש"מ) הוא דוקטור לפילוסופיה פוליטית, פובליציסט, הוגה דעות ופעיל פוליטי.
כיום שובל הוא דקאן קרן תקווה וראש מכון ארגמן ללימודים מתקדמים.
בעבר היה חבר בתנועת תא כתום, ובהמשך היה אחד משני מייסדי תנועת "אם תרצו" (יחד עם ארז תדמור), היה חבר הוועד המנהל והמועצה הציבורית של בית אצ"ג, חוג הפרופסורים לחוסן מדיני וכלכלי, וכן היה חבר ארגון "בידינו – למען חופש פולחן בהר הבית".
בשנת הלימודים 2022–2023 שימש עמית מחקר אורח ומרצה לפילוסופיה פוליטית באוניברסיטת פרינסטון.
רונן שובל נולד ב-1980 ברמת השרון.
אביו, אדוארדו שובל, הוא יזם היי-טק יליד ארגנטינה.
למד בבית הספר הפתוח-דמוקרטי ביפו, ובתיכון רוטברג ברמת השרון.
שירת בצה"ל, תחילה בחיל השריון, ובהמשך כסמל מבצעים בקריה.
למד יחסים בין-לאומיים ופילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים.
שובל הוא בעל תואר ראשון ותואר שני במחשבת ישראל מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
סיים דוקטורט בהצטיינות בתחום הפילוסופיה הפוליטית באוניברסיטת פריז X: נאנטר, עם עבודה שכותרתה "La sainteté collective dans la politique biblique : aux sources de la théologie politique" ("קדושה קולקטיבית בפוליטיקה המקראית: ממקורות התאולוגיה הפוליטית"), שנעשתה בהנחייתו של פרופ' שמואל טריגנו.
כיהן כמנכ"ל חברת הסטרט-אפ "Blink".
בשנת 2019 מונה לדקאן קרן תקווה וייסד את מכון ארגמן.
השתתף ב"תוכנית למנהיגות צעירה" של המכון לאסטרטגיה ציונית.
כשהיה סטודנט בתקופת תוכנית ההתנתקות ייסד עם עוד שני סטודנטים את "תא כתום" – קבוצה של אלפי סטודנטים מכל רחבי הארץ שהביעה מחאה נגד ביצוע התוכנית.
שיא המאבק היה שביתת רעב של 12 יום מול בית המשפט העליון של עשרות סטודנטים.
בשנת 2006, לאחר מלחמת לבנון השנייה, ייסד ביחד עם ארז תדמור את תנועת "אם תרצו", שנרשמה כעמותה בינואר 2007. בשנת 2010 יצא לאור ספרו "אם תרצו: כוכב מישראל – מניפסט לציונות המתחדשת".
הספר מציג את רעיונות התנועה והמחבר עומד בו על ההבדל בין תודעה ציונית שלילית לתודעה ציונית חיובית ומבקש להציע פתרון לפוסט-ציונות הימנית והשמאלית באמצעות פיתוח שיטה אידאולוגית שהוא מכנה "נאו-ציונות".
בסוף 2013 פרש שובל מראשות התנועה.
שובל הוא פובליציסט ופרסם מאמרים רבים בעיתונים הארץ, מעריב ומקור ראשון.
מאז האיחוד בין מעריב לעיתון סופהשבוע מבית הג'רוזלם פוסט כותב שובל טור שבועי ב"מעריב סופהשבוע".
בשנת 2014 מונה שובל לשמש יו"ר עמית בית אורי צבי גרינברג בירושלים.
ב-2015 הוא נבחר לאחד מ-100 האנשים המובילים המשפיעים באופן חיובי על החיים היהודיים.
בתחילת 2014 מונה שובל ליו"ר "ביתנו עולמי" – התנועה העולמית של מפלגת ישראל ביתנו, ופרש מתפקיד זה בנובמבר 2014. כיו"ר "ביתנו עולמי" הוא שימש כחבר הנהלת ההסתדרות הציונית העולמית וחבר חבר הנאמנים של הסוכנות היהודית.
בחודש ינואר 2015 התמודד בבחירות הפנימיות למפלגת הבית היהודי על מקום ברשימתה בבחירות לכנסת העשרים.
הוא נבחר למקום ה-16 ברשימת המפלגה ולא נכנס לכנסת.
ב-3 ביולי 2015 נבחר שובל ליו"ר חוג הפרופסורים לחוסן מדיני וכלכלי, והחליף בתפקיד את פרופ' אריה אלדד.
בפברואר 2019 היה מועמד לראשות מפלגת הבית היהודי, אך לבסוף בחרה המועצה הציבורית ברב רפי פרץ.
בשנת 2025 יצא לאור בהוצאת "ידיעות ספרים" ספרו "מדינת משה - פילוסופיה פוליטית יהודית".
בשנת 2006 נישא לחמוטל, ולהם חמש בנות.
רונן פּלוט (נולד ב-27 בינואר 1955) הוא ראש עיריית נוף הגליל (נצרת עילית לשעבר) החל מיוני 2016 וסגן יו"ר הנהלת יד ושם.
בעבר כיהן כראש מועצת מגדל תפן, כמנכ"ל המשרד לקליטת עלייה, כמנכ"ל משרד ההסברה והתפוצות, וכמנכ"ל הכנסת.
רונן פלוט נולד בשנת 1955 בעיר בלץ במולדובה (שבפועל הייתה בזמנו חלק מברית המועצות), בוגר מכללה לחינוך מוזיקלי בבלץ.
שירת שירות סדיר בחיל התותחנים ונפצע במלחמת לבנון הראשונה במסגרת שירות מילואים.
שימש מזכיר תנועת הנוער העובד והלומד, מזכיר מועצת הפועלים במרחב העמקים, ויו"ר האיגוד המקצועי של מפעלי המתכת בצפון.
היה חבר במפלגת העבודה והוצב במקום ה-46 ברשימתה בבחירות לכנסת הארבע עשרה ב-1996.
פלוט עבד בתור ראש פרויקט בתעשייה של מפעל "ישקר", שבתפן, ובהמשך כיהן כראש המועצה המקומית התעשייתית מגדל תפן, עד 10 ביולי 2001. פלוט עבר למפלגת "ישראל בעלייה", ובאוקטובר 2001 מונה למנכ"ל המשרד לקליטת עלייה תחת סגן השר יולי אדלשטיין.
לאחר מיזוג "ישראל בעלייה" עם "הליכוד" כיהן כיו"ר סניף "הליכוד" בנצרת עילית.
הוא התמודד מטעם המפלגה על ראשות העיר בבחירות ב-2003 וב-2008. כיהן כחבר מועצת העיר, סגן וממלא מקום ראש העיר, ויו"ר החברה הכלכלית לפיתוח נצרת עילית.
ב-2009 מונה למנכ"ל משרד ההסברה והתפוצות תחת השר אדלשטיין.
במאי 2013, לאחר שאדלשטיין מונה ליושב ראש הכנסת, מונה פלוט למנכ"ל הכנסת.
במאי 2016 הודיע על התמודדותו לראשות עיריית נצרת עילית ויצא עקב כך לחופשה מתפקידו כמנכ"ל הכנסת.
ב-7 ביוני 2016 נבחר לראשות העיר נצרת עילית.
כראש העיר הוביל מהלך לשינוי שם העיר מ"נצרת עילית" ל"נוף הגליל".
בדצמבר 2020 נבחר לכהן כיושב ראש הזמני של יד ושם, ולאחר כניסתו של דני דיין לתפקיד היושב ראש הקבוע, מונה לסגנו.
היה נשוי לשלומית, שנפטרה בשנת 2008, והוא אב לשניים.
רונשאן היא עיירה וקומונה במחוז סון עילית (Haute-Saône) שבחבל בורגון-פראנש-קונטה, במזרח צרפת.
מספר התושבים בעיירה הוא 2,885, נכון לשנת 2013. העיר שוכנת באזור הררי בדרום רכס הרי הווז', וגובה השטח המוניצפאלי שלה נע בין 353 ל-790 מטרים מעל פני הים.
בעבר הייתה העיר ידועה בשל מחצבות הפחם שלה, שהביאו לפריחה כלכלית וחברתית בעיר למן המאה ה-18 ועד למאה ה-20. בעיר נמצא "מוזיאון הכרייה", הממחיש את צורות העבודה הישנות ומשמר את מורשת כריית הפחם המקומית.
העיר ידועה בעיקר בשל כנסיית נוטרדאם די או שליד העיירה.
הכנסייה, שתוכננה על ידי האדריכל המודרניסטי הידוע לה קורבוזיה ונחשבת לאחת מפסגות יצירתו, זכתה בשנת 2016 להכרה כאתר מורשת עולמית.
רונן ללנה (נולד ב-17 ביולי 1966) הוא צלם, מעצב, יזם ומנהל אמנותי, מחלוצי צילום המוזיקה בישראל.
ללנה נולד בתל אביב וגדל בגבעתיים.
הוא אהב מוזיקה מגיל קטן ונמשך לראשונה לצילום בעת שירותו הצבאי.
בסוף שנות השמונים עבר ללנה לניו יורק, שם עבד כאסיסטנט של הצלם היפני .
בעת שהותו בניו יורק פגש את הזמר ירמי קפלן, שהציע לו לצלם את להקתו תערובת אסקוט בישראל.
בשנת 1994 יצא לאור אלבומה השני של כנסיית השכל, 'קח שירים', שלווה בצילומים של ללנה.
עם השנים הרחיב ללנה את תחומי פעילותו, וצילם גם עטיפות אלבומים, צילומי דיוקן ועוד.
בשנת 2000 יצר ללנה יחד עם הזמר חיים צינוביץ' את דמות 'השרוף'.
צינוביץ' התחזה ל'השרוף', לכאורה אמן חדש בסגנון מזרחי שמאחוריו סיפור חיים של נכות, כאב והתאכזרות של הממסד.
השיר הראשון של השרוף 'הבל החן שקר היופי' זכה להצלחה גדולה.
זהות 'השרוף' נשמרה בסוד, וצינוביץ' התראיין לכתבת שער במוסף '7 ימים' של ידיעות אחרונות כשכל גופו חבוש בתחבושות לבנות וכשהוא חובש מסכה, כביכול בגלל "הכוויות הקשות שעל גופו" וסיפר שבלון גז התפוצץ והוא לא הצליח לברוח מהשריפה, וכן שהוא משותק ברגליו מאז שנפל מפיגום.
הוא סיפר גם כי רק השירה מוסיפה מעט טעם לחייו המדוכאים.
לאחר שבועות של סערה תקשורתית בהם גילו כלי התקשורת עניין רב בסיפור, חשף צינוביץ' בראיון טלוויזיוני בתוכנית של יאיר לפיד את פרצופו האמיתי של "השרוף" והסיר את המסכה בשידור חי.
התרמית גררה ביקורות רבות בנוגע ליחס הרדיו והתקשורת לאומנות ועוד יותר לרדיפה אחרי 'סקופים עיתונאים' ללא חשיבות התוכן או בדיקה מעמיקה.
המטרה של ללנה וצינוביץ' הייתה לחשוף את נטייתם של כלי התקשורת להתעניין בסיפורים הסנסציוניים שסביב האמנים ולא במוזיקה עצמה.
כמו כן טען, צינוביץ' שחש בעצמו "שרוף" מבחינה נפשית לאחר שיצירתו זכתה להתעלמות מצד התקשורת וחברות התקליטים.
בשנת 2016 פרש ללנה מאמנות הצילום בשל מחלת עיניים נדירה, והחל ליצור את 'אביבא', דמות של מדוזה ורודה שמטרתה "להפוך לסמל של מדינת תל אביב".
סיפורה של אביבא מביא את אישיותה של מדוזה שהייתה מגיעה עם משפחתה מעבר לים בכל קיץ לחוף בתל אביב, עד שהחליטה להישאר וללמוד עברית באולפן.
מאז היא חולקת את רגשותיה עם תושבי תל אביב בפרט והעולם בכלל, במטרה להעביר חיוביות, יצירה, שפיות, אהבה וקבלה אחד של השני.
ללנה משווק גם מרצ'נדייז בדמותה של אביבא בארץ, והחל מ-2016 גם בארצות הברית.
משנת 2002 ללנה משמש כמשדך בין עסקים לקידום היצירה הישראלית מעבר לים.
פרויקטים בולטים כללו שיתוף פעולה של מאיירים ישראלים על המותג OCB הצרפתי, ושיתוף פעולה של מאיירים ישראלים עם המותג CLIPPER הספרדי.
ב-2015 פיתח ללנה מחלת עיניים נדירה, וכיום ללנה הוא המו"ל של 'חד עין', הוצאת ספרים.
וכן היועץ האמנותי של הזמר והיוצר גלעד כהנא ושל הסופר שמעון אדף.
במסגרת פסטיבל המוזיקה NEXT ע"ש ירון ירושלמי.
1999 - מוכרחים להיות שמח – צילומים.
המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן.
2000 - היכל השרוף – הצגת פרויקט השרוף: צילומים, טקסטים, אביזרים ווידאו.
1997 - פוטו יונה – צילומים בעקבות שירי יונה וולך.
אוצרים: רוני סומק, מאיר אהרונסון.
1999 - בצלם – תערוכה לציון עשור לארגון בצלם.
אמנים בעקבות רחובות תל אביב.
הוצג על חזית בניין העירייה.
משנת 2004 ללנה אוצר תערוכות באברקסס, תל אביב.
בין האמנים שהציגו: גלעד כהנא – קולאז'ים, מלכה שפיגל – צילומים, אלכס ז'יטומירסקי – איורים.
2009 – "נדחפות" תערוכת צילום הופעות בשיתוף רדיו תל אביב.
רוס 248 הוא כוכב הנמצא כ-10.3 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים אנדרומדה והוא הכוכב העשירי הכי קרוב למערכת השמש, אך למרות קרבתו היחסית הוא עמום מדי מכדי צפייה בו בעיניים בלבד.
הכוכב הובחן לראשונה בשנת 1926 על ידי פרנק אלמור רוס .
המסה של הכוכב היא 12% ממסת השמש ורדיוסו כ-16% מרדיוס השמש, אך עוצמת ההארה שלו היא רק 0.2% מעוצמת ההארה של השמש.
הסיווג הספקטרלי שלו הוא M6 V, מה שמסווג אותו ככוכב הסדרה הראשית מסוג ננס אדום.
רוס 248 מאופיין גם ככוכב הבזק, ולכן קיבל גם ציון של כוכב משתנה, HH באנדרומדה.
בשנת 1950 הוא היה הכוכב הראשון שזוהה ככוכב משתנה גם בשל כתמי שמש על פניו, כך שהוא גם משתנה BY בדרקון.
מסלולו של רוס 248 יביא אותו קרוב יותר למערכת השמש בעתיד.
בעוד 33,000 שנים הוא יהיה במרחק 3.024 שנות אור, הכוכב הכי קרוב לשמש ולאחר מכן שוב יתרחק.
רוס 128 (מאנגלית: Ross 128, נקרא גם גליזה 447, LHS 315 או FI בבתולה) הוא ננס אדום הנמצא במרחק של 10.9 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים בתולה והוא אחד מהכוכבים הקרובים ביותר לכדור הארץ.
כמו כל שאר הננסים האדומים, גם את רוס 128 לא ניתן לראות ללא ציוד עזר, שכן בהירות נראיתו היא מדרגה 11, נמוכה בהרבה מסף הראייה האנושי.
ניתן לצפות בכוכב באמצעות טלסקופ כ-1.2 מעלות מדרום-מערב לכוכב β בבתולה.
ב-12 במאי 2017 נקלטו במצפה הכוכבים ארסיבו אותות ייחודיים אשר מקורם מכיוון כוכב זה.
הכוכב מופיע לראשונה ברשימת כוכבים בעלי תנועה עצמית גדולה שגילה האסטרונום האמריקאי פרנק אלמור רוס באמצעות השוואת צילומים של שמי הלילה שצולמו במצפה הכוכבים ירקס בשנת 1925. הכוכב נקרא מאז על פי מיקומו באותה רשימה.
בשנת 1972 צפו האסטרונומים לי והוקסי בהתפרצות של הכוכב שגרמה לעלייה חדה של כחצי דרגת בהירות בקרינה העל-סגולה שלו למשך של כ-20 דקות.
השינוי בבהירות הנראית של הכוכב היה קטן מאוד.
בעקבות כך סווג רוס 128 ככוכב הבזק וקיבל את הציון של כוכב משתנה FI בבתולה.
רוס 128 מתקרב אל מערכת השמש ובעוד כ-70,000 שנים יעבור במרחק של כ-6 שנות אור ממערכת השמש ואז יתחיל להתרחק.
רוס 128 הוא ננס אדום מסוג ספקטרלי M4 V.
למרות שהוא מסווג ככוכב הבזק, לא נצפו שינויים ברורים בבהירות הנראית שלו אלא רק בקרינה בתחום העל-סגול ובגלי רדיו.
בשל עוצמת ההארה הנמוכה של רוס 128, המרחק של כוכב לכת המאפשר חיים צריך להיות לא יותר מעשירית יחידה אסטרונומית ובמרחק כזה כוכב הלכת יהיה במצב של הקפה סינכרונית בה הוא מפנה באופן קבוע צד אחד אל הכוכב בעוד צידו השני חשוך תמיד.
בשנת 2017 דווח על ידי חוקרים שערכו תצפיות במצפה האירופי הדרומי שלרוס 128 יש כוכב לכת דמוי ארץ שמקיף אותו במרחק של כ-0.05 יחידות אסטרונומיות (כ-7.5 מיליון קילומטר) בזמן הקפה של 9 ימים ו-20.5 שעות.
מסתו המשוערת של כוכב הלכת גדולה ב-35% ממסת כדור הארץ וכמות האנרגיה שהוא מקבל מרוס 128 גדולה ב-38% מכמות האנרגיה שמגיעה לכדור הארץ מהשמש.
הכוכב הקרוב ביותר לרוס 128 הוא הננס האדום וולף 359 שנמצא במרחק של כ-3.8 שנות אור ממנו ולמעשה כל השכנים של רוס 128 עד למרחק של כ-10 שנות אור ממנו הם ננסים אדומים, שאף אחד מהם לא ניתן לצפייה בעין אנושית ללא ציוד עזר.
השמש תראה משם ככוכב חסר ייחוד עם דרגת בהירות 2.4.
רונן פלדמן (נולד ב-5 ביוני 1962) הוא פרופסור בבית הספר למנהל עסקים של האוניברסיטה העברית בירושלים.
פלדמן נולד בתל אביב והוא אחיו של פרופ' יובל פלדמן.
בגיל 16 היה חתן חידון התנ"ך העולמי לנוער יהודי.
פלדמן הוא בוגר המחזור השלישי של תוכנית תלפיות, במסגרתה סיים בהצטיינות תואר ראשון במתמטיקה, פיזיקה ומדעי המחשב באוניברסיטה העברית.
בשנת 1988 סיים בהצטיינות יתירה תואר שני במדעי המחשב באוניברסיטת בר-אילן.
את הדוקטורט במדעי המחשב (בהתמחות בלמידת מכונה) באוניברסיטת קורנל סיים בשנת 1993.
פלדמן היה ממייסדי הדיסציפלינה המדעית של כריית טקסט, וכתב ספר לימוד בשם The Text Mining Handbook בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג'.
בשנת 1997 ייסד יחד עם יונתן אומן את חברת ClearForest אשר הייתה מחלוצות היישום של כריית טקסט בתעשייה.
ClearForest נרכשה על ידי חברת Reuters בשנת 2007.
בשנת 2015 הקים עם חדווה פלדמן ונתנאל סטורץ את חברת Amenity Analytics, אשר מפתחת פלטפורמה לבניית מנועי עיבוד שפה טבעית ללא צורך בתכנות.
הפלטפורמה נמצאת בשימוש בקרב קרנות גידור, חברות השקעה וחברות טכנולוגיה עילית.
פלדמן ייעץ בישראל ובעולם לגופים ביטחוניים, ממשלתיים, פיננסיים וטכנולוגיים רבים.
תחומי המחקר העיקריים של פלדמן הם עיבוד שפה טבעית, חילוץ ישויות ויחסים מתוך טקסט, ניתוח סנטימנט מתוך טקסטים ושימוש בעיבוד שפה למסחר אלגוריתמי.
פרסם יותר מ-100 מאמרים בכנסים בבינה מלאכותית ובכתבי עת מובילים בשיווק וחשבונאות.
מחקריו של פלדמן קבלו תמיכה כספית ממשרד המדע, משרד הביטחון, הקרן הלאומית למדע, קרן ישראל ארצות הברית, קרן ישראל גרמניה וחברת אינטל.
רונן צבי מָנֵלִיס (נולד ב-10 בינואר 1979) הוא עיתונאי ופרשן ישראלי הפועל בתאגיד השידור הישראלי.
מנכ"ל המשרד לנושאים אסטרטגיים לשעבר.
שימש דובר צה"ל, בדרגת תת-אלוף, מ-18 במאי 2017 עד 15 בספטמבר 2019. קודם לכן שימש עוזר הרמטכ"ל.
רונן מנליס נולד בירושלים וגדל בבית שמש.
למד במכללת אורט בגבעת רם וכיהן כיו"ר מועצת התלמידים בבית הספר.
התגייס לצה"ל ב-1997 ושירת בתפקידים שונים במערך מודיעין השדה של חיל המודיעין ובאגף המודיעין במטכ"ל.
בשנים 1999–2000, בעת הלחימה בדרום לבנון, שימש כקצין מודיעין בסיירת צנחנים, קמ"ן בחטיבה המרחבית שומרון בשנים 2003–2005, ראש מדור בחטיבת המחקר באמ"ן בשנים 2009–2010, ראש ענף לבנון בפיקוד הצפון בשנים 2010–2012, קמ"ן אוגדת עזה בשנים 2012–2014 וקמ"ן מפקדת העומק בשנים 2014–2015.
מנליס שימש כראש לשכתו של גדי איזנקוט כשהיה ראש אגף המבצעים ומפקד פיקוד הצפון ולאחר מכן היה עוזר הרמטכ"ל בשנים 2015–2017.
בפברואר 2017 החליט הרמטכ"ל אייזנקוט למנותו לדובר צה"ל.
ב-18 במאי נכנס לתפקידו וקיבל דרגת תת-אלוף ייצוגית.
החל מספטמבר 2018 קובעה דרגתו לתא"ל.
ב-15 בספטמבר 2019 הוחלף על ידי הדי זילברמן ויצא לחופשת שחרור עד ינואר 2021.
מנליס הוא בעל תואר ראשון בהיסטוריה מהאוניברסיטה העברית ותואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת תל אביב.
מנליס מרצה בבית הספר לתקשורת במכללה למנהל ובתוכנית לדיפלומטיה ציבורית במרכז הבינתחומי הרצליה.
במרץ 2020 מונה כחלק מהצוות של האלוף במילואים רוני נומה לנהל את משבר הקורונה בעיר בני ברק בעקבות התפרצות מוגברת של מגפת הקורונה בעיר.
ביוני 2020 מונה על ידי השרה אורית פרקש-הכהן למנכ"ל המשרד לנושאים אסטרטגיים.
ב-23 בדצמבר 2020 הודיע על התפטרותו מהתפקיד.
במסגרת תפקידו הוביל מנליס לגיבוש אסטרטגיה חדשה לפעילות המשרד ובמרכזה מעבר לפעילות דיגיטלית גלויה ולשיפור שקיפות פעילות המשרד.
ב-23 בדצמבר, במכתב התפטרותו ציין כי בנסיבות שנוצרו לא ניתן לקדם את עבודת המטה שהוביל למיזוג מספר משרדי ממשלה לצורך שיפור אפקטיביות הפעולה שלהם.
במרץ 2022 הצטרף לחטיבת החדשות של "כאן" ומשמש בתפקיד פרשן ומגיש.
הוא מגיש תוכנית שבועית בכאן ב יחד עם הכתבת המדינית, גילי כהן, וחבר קבוע בפאנל הפרשנים של "חדשות שישי".
באוקטובר 2023 במהלך מלחמת חרבות ברזל התגייס מנליס למילואים וסייע לדובר צה"ל, דניאל הגרי.
בעקבות טבח שבעה באוקטובר הודה שהוא היה שבוי בקונספציה לגבי חמאס ולא הבין שהרצון של חמאס לרצוח גדול מרצונו לחיות.
הוא האשים את אביב כוכבי שבתקופתו התפתחה בצבא נורמה של התיישרות עם המפקד ודיכוי הבעת דעות נוגדות.
מתגורר במזכרת בתיה, ומכהן כחבר המועצה המקומית מטעם רשימת "מזכרת מתעוררת נבחרת ההורים והרשימה הליברלית".
חברת "רוס-סטי" הייתה חברה ציבורית להולכה ואספקת חשמל ברוסיה.
החברה נוסדה ב-4 באפריל 2013 במסגרת פירוק מערכת האנרגיה המאוחדת של רוסיה שהיוותה את מונופול החשמל ברוסיה מאז התפרקות ברית המועצות.
חברת רוס-סטי הייתה אחת מחברות מפעילות רשתות האנרגיה הגדולות בעולם.
פעילותה מפוזרת בין חברות הבת שלה הכוללות גם את "חברת ההולכה הבינאזורית" MRSK, חברת האנרגיה הפדרלית ומכוני מחקר מדעיים שונים.
85.3% ממניות החברה נמצאו בבעלות ממשלת רוסיה באמצעות הסוכנות הפדרלית לניהול רכוש המדינה.
עד פירוקה בשנת 2023, החברה ניהלה 2.3 מיליון קילומטרים של קווי חשמל.
לחברה היו מספר חברות בת הפועלות במחוזות רוסיה.
במסגרת רפורמה מתמשכת בענף האנרגיה, החברה פורקה בשנת 2023 ומוזגה לתוך חברת הרשת הפדרלית.
רונן מיילי (נולד ב-8 בנובמבר 1977) הוא יזם, מפיק ואיש עסקים ישראלי בתחומי הפנאי, בידור, לייף סטייל, חיי לילה, פרסום, נדל"ן, אירוח והסעדה.
כיהן בעבר כיושב ראש איגוד הברים והמועדונים בישראל.
מיילי נולד וגדל בשכונת פרדס כץ בבני ברק, בנם האמצעי של כרמלה ואבי.
התגייס לצה"ל בשנת 1996, ושירת כלוחם ביחידת המסתערבים דובדבן.
עם שחרורו עבר להתגורר בלונדון למשך כשנתיים וחצי.
לאחר שובו לישראל החל לעבוד בחנות התקליטים "קרמבו רקודרדס" ברחוב שינקין בתל אביב, והפיק אירועים תחת המותג.
החל את דרכו בסצנת חיי הלילה של תל אביב בסוף שנות ה-90 כאיש יחסי ציבור של מועדונים, בהם ה"דינמו דבש", ה"למון", ה-"TLV" ה-"Vox" והאומן 17 הירושלמי שעבר לתל אביב.
בשנת 2005 מונה למנכ"ל האומן 17 בתל אביב במקומו של ראובן לובלין, מייסד המועדון.
החל משנת 2008 הקים מיילי מספר בתי קפה, ברים ומועדונים בתל אביב, בהם "החתול והכלב", "מרחב ירקון", "סקס בוטיק", "בית וייס", "מועדון השושו", "הגג", קפה טשרניחובסקי ומציצים.
בשנת 2014 היה שותף להפקת שני מופעי פופ בינלאומיים – ג'סטין טימברלייק וליידי גאגא – שהופיעו בפארק הירקון בתל אביב.
כמו כן היה שותף גם להפקת המופע של הזמרת לנה דל ריי שבוטל לבסוף עקב מבצע "צוק איתן".
בשנת 2017 השתתף מיילי בתוכנית "ריסטארט" בערוץ 10 המנסה לסייע לאנשים להיגמל מאורח חיים לא בריא ולהחזירם למסלול חיים נורמטיבי ותקין.
נשוי לזוהר, ולהם שלושה ילדים.
בשנת 2017 הקים מיילי את המותג "Music Tel Aviv", תחתיו הפיק אירועי תרבות, בידור ופנאי רבים, שהבולט שבהם הוא הופעת יום העצמאות של די.ג'יי סולומון בפארק הירקון, הנערכת ברצף בכל שנה מאז 2016, וכן המופע "X" של צמד התקליטנים השווייצרי אדריאטיק בפארק אריאל שרון.
כמו כן מפיקה החברה מדי שנה, בחג פורים וחג השבועות, פסטיבלי מוזיקה במדבר בהשתתפות אמנים בינלאומיים בסצנת המוזיקה האלקטרונית.
מיילי הוא הבעלים, במשותף עם איש העסקים הראל בלו, של קולקציית חופי הים Bayz המחזיקה בחופי ים ומועדוני גלישה בתל אביב (הילטון, מציצים, החוף הנפרד), נתניה (פולג) ואילת.
בנוסף, הוא שותף בסוכנות המשפיענים הבינלאומית Goat, אשר נמצאת בבעלות משותפת עם משרד הפרסום גיתם BBDO ועם קבוצת בלוסטון וחברת התוכן peach.
כמו כן, הוא הבעלים של חברת 'בולדוג' המספקת שירותי סאונד ותאורה להפקות ואירועים.
במאי 2023 חכר מיילי, יחד עם היזמים יוסי אבו ושיר אלרואי, מחברת הנדל"ן YBOX את מתחם הבית הסקוטי ביפו למשך 10 שנים.
השלושה מתעתדים לשפץ ולהכשיר את מבני המתחם כך שיציעו כ־3,500 מ"ר בנויים של מלון בוטיק בן כ־70 חדרים בגדלים שונים, כולל מסעדת שף ובר.
בשנת 2010, כחלק מפעילותו בתחום הלילה של תל אביב, איגד 120 בעלי עסקים והקים את איגוד הברים והמועדונים בישראל, בו כיהן כיושב ראש עד לשנת 2020. האיגוד מסייע לבעלי עסקים בתחום חיי הלילה, ופועל להסדרת תקנות וחקיקה בנושאים כמו צפיפות במועדונים, איסור עישון, סלקציה וביטוח ייחודי לעסקים הפועלים בלילה.
כחלק מפעילותו יזם מיילי והיה שותף לניסוח הקוד האתי לניהול מועדונים וברים, יחד עם הפרופסור אסא כשר, העוסק בעיקר בנושא ניהול עסקים הפועלים בלילה.
מיילי יזם שיתופי פעולה עם עמותת "אור ירוק", בעיקר בנושא המאבק בנהיגה בשכרות והיה מהפעילים בקידום החוק האוסר מכירת אלכוהול אחרי השעה 23:00, וכמו כן עם משטרת ישראל בנושא תלונות שווא של בליינים במועדונים.
במסגרת העשייה המוניציפלית בתל אביב, היה שותף מיילי להקמת כנסים שנתיים בנושא רישוי עסקים לטובת המועדונים והברים בעיר, והוא פעיל במסגרת סיעת "רוב העיר" לקידום נושאים כגון: תיירות פנים, רווחה וזכויות של סטודנטים בעיר, חיי לילה ותרבות וסיוע לעסקים קטנים.
מיילי הוא חבר בפאנל התיירות ובפאנל עסקים קטנים ובינוניים בעיריית תל אביב-יפו, וכמו כן שותף במנהלת עיר עולם ותיירות, חבר במועצה הציבורית לשביל העצמאות וחבר בוועדת רישוי עסקים של העירייה.
הוא ממייסדי עמותת יחידת דובדבן, והיה חבר בוועד המנהל שלה.
במסגרת העמותה גייס מלגות לחיילים בודדים, עסק בפרויקט הנצחה והיה אחראי למיזמים חברתיים של העמותה.
בשנת 2016 לקח חלק במאבק הברים והמועדונים באקו"ם בשל הדרישה לגבות מהם 10% מההכנסות תמורת הזכות להשמיע מוזיקה בתחומם.
ביולי 2020 היה ממארגני מחאת בעלי העסקים שהפגינו בכיכר רבין בתל אביב כנגד התנהלות הממשלה בעניינם.
רוס 128 b הוא כוכב לכת חוץ-שמשי, כנראה סלעי, הנמצא בחלקו הפנימי של האזור הישיב במערכת הכוכבים של רוס 128. רוס 128 b מרוחק כ-11 שנות אור ממערכת השמש.
זהו כוכב לכת דמוי ארץ, אשר היה בעת גילויו השני בקרבתו למערכת השמש (אחרי פרוקסימה קנטאורי b, עד גילוי כוכב ברנרד b).
רוס 128 b משלים את הקפת הכוכב שלו כל 9.8 ימים לערך ובמרחק של כשמונה מיליון קילומטרים (לעומת כ-150 מיליון ק"מ אצל כדור הארץ), אבל הטמפרטורה המשוערת בו היא כ-280 מעלות קלווין (כ-7° צלזיוס) כיוון שהוא סובב כוכב הוא מסוג ננס אדום ולכן הקרינה אשר קרינתו חלשה מקרינת השמש.
כמו כן, לדברי החוקרים, אין לרוס 128 כמעט התפרצויות שמש סוערות, דבר המגדיל את הסיכוי לקיומם של חיים עליו.
רונן תמים (נולד ב-1977) הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה.
שימש כסגן מפקד עוצבת געש, כמפקד האחרון של חטיבת מרכבות הפלדה וכראש מטה עוצבת עידן.
תמים נולד בעפולה וגדל במושב מגן שאול.
הוא בוגר הפנימייה הצבאית לפיקוד ובית הספר הריאלי בחיפה (מחזור 1995).
שימש סגן מפקד גדוד 52 בחטיבה 401, קצין אג"ם חטיבתי, מפקד קורס מפקדי טנקים ומפקד קורס קציני שריון.
היה סמג"ד בגדוד הפיקוד 196 מ-2005. ב-2009 מונה למפקד פלס"ר 401 בהמשך שירותו שימש קצין מבצעים של אוגדה 162. בשנת 2010 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 52 בחטיבה 401. ב-2012 מונה למפקד גדוד 195, בית הספר לשריון.
לאחר מכן שימש ראש ענף כשירויות ותורת חיל השריון וסגן מפקד חטיבה 7.
ב-7 ביוני 2017 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת מרכבות הפלדה ובמקביל לראש מטה עוצבת עידן.
הוא סיים את תפקידו ב-19 באוגוסט 2020, עת החטיבה נסגרה במסגרת תר"ש תנופה.
בנובמבר 2019 פורסם שימונה לסגן מפקד עוצבת געש.
במאי 2023 השתחרר משירות קבע.
במהלך מלחמת חרבות ברזל היה סגן מפקד אוגדה 36 במילואים, וכיום משמש כמפקד מרכז אג"מ 36.
בעל תואר שני במדיניות ציבורית מאוניברסיטת תל אביב.
רונן פייגנבוים (נולד ב-2 באפריל 1975) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם.
פייגנבוים החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב.
בקבוצת הנוער של המועדון שיחק לצידם של לירן שטראובר ושרון מימר, וב-1992 זכה עמה בגביע המדינה לנוער.
את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת ערך ב-2 בינואר 1993. בסך הכל ערך שלוש הופעות ליגה במדי הפועל תל אביב.
בעונת 1995/1996 עבר פייגנבוים להפועל צפרירים חולון, ובתום עונת 1996/1997 ירד עם הקבוצה לליגת המשנה.
בעונות 1998/1999 ו-1999/2000 שיחק במדי בני יהודה תל אביב, ולזכותו שער אחר במדי הקבוצה במסגרת גביע המדינה.
לקראת עונת 2000/2001 חזר לצפרירים חולון ושימש כקפטן הקבוצה.
בתום העונה היה שותף לירידת הקבוצה לליגה הלאומית, ולאחר מכן לירידתה לליגה ארצית בעונת 2001/2002. כמה שעות לפני שהתברר שחולון תישאר לבסוף בליגה הלאומית (על חשבון הכח עמידר רמת גן שפשטה את הרגל), עבר פייגנבוים להפועל ירושלים.
בעונת 2003/2004 שיחק במדי הפועל נצרת עילית, ובעונה שלאחר מכן חתם במכבי אחי נצרת.
בשלהי הקריירה שיחק פייגנבוים בקבוצת מכבי עירוני קריית אתא מהליגה הארצית, ובשנת 2007 פרש ממשחק פעיל.
בשנת 2010 חזר לשחק, ובמשך עונה אחת שיחק בבית"ר עירוני אריאל מליגה ג'.
בתחילת 2020 החל להשתתף בעונה העשירית של תוכנית המציאות "האח הגדול" והיה המודח הרביעי שלה.
שימש כמנכ"ל "אונליין tv", ערוץ טלוויזיה באינטרנט.
פייגנבוים ערך חמש הופעות במדי נבחרת ישראל הצעירה.
הופעת הבכורה שלו נערכה ב-26 במרץ 1996 במשחק ידידות נגד נבחרת קרואטיה, ואת שערו היחיד במדי הנבחרת כבש במשחק מול נבחרת טורקיה.
פייגנבוים השתתף בשני משחקים במדי הנבחרת הצעירה במסגרת מוקדמות יורו 1998 עד גיל 21.
רונן הוא בנו של כדורגלן העבר ומאמן הכדורגל שייע פייגנבוים.
רונן שיחק תחת אביו בהפועל צפרירים חולון, מכבי הרצליה ובני יהודה, ואף שיתף עמו פעולה בעונה השלישית ובעונה ה-11 של תוכנית הריאליטי "גולסטאר".
הרב ד"ר רונן לוביץ (נולד בכ"ד באלול ה'תש"ך, 16 בספטמבר 1960) הוא רב היישוב ניר עציון ונשיא תנועת "נאמני תורה ועבודה".
חבר בארגון רבני צהר ובארגון הרבנים בית הלל.
נולד בחיפה לישעיהו ונחמה (ביתו של הרב יהושע קניאל) לוביץ.
למד בבית הספר "יבנה" בחיפה, בישיבת פרחי אהרון, ובגיל 16 עבר לישיבת הנגב בנתיבות.
לאחר מכן למד בישיבת קול יעקב.
למד במדרשה הגבוהה לתורה שליד מכון הארי פישל בירושלים.
בשנת 1982 נישא לרבקה, בתם של הפרופסור ישעיהו (צ'ארלס) והד"ר שרה ליבמן.
בשנת 1987 הוסמך לרבנות על ידי הרב שאר ישוב כהן והרב עוזי קלכהיים, ובשנת 1989 קיבל הסמכה לרבנות של הרבנות הראשית לישראל על ידי הרבנים הראשיים, הרב אברהם שפירא והרב מרדכי אליהו.
לוביץ הוסמך כמורה במכללת ליפשיץ, סיים תואר ראשון בפילוסופיה יהודית ובפילוסופיה כללית באוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במדע הדתות באוניברסיטת קייפטאון שבדרום אפריקה (שניהם בהצטיינות יתרה).
סיים דוקטורט במחשבת ישראל באוניברסיטת חיפה.
נושא עבודתו היה "העימות בין ישראל לערבים בספרות התורנית של הציונות הדתית".
בין השנים 1989–1993 כיהן כרב קהילה בקייפטאון, וכרב הקמפוס האוניברסיטאי ומרצה באוניברסיטה במחלקה למדע הדתות ובמחלקה לתרבות יהודית.
בשנת 1993 שב לישראל והתמנה לתפקיד רב היישוב ניר עציון.
בין השנים 1993–2006 לימד בתוכנית להכשרת רבנים של קרן 'יד אבי הישוב' בירושלים.
משנת 1997 מרצה במכללת שאנן, ובין השנים 2008 - 2012 לימד כמרצה מן החוץ במחלקה ללימודים רב-תחומיים באוניברסיטת חיפה.
בין השנים 1999–2017 עמד בראש פרויקט 'בצוותא', בית מדרש לסטודנטים באוניברסיטת חיפה.
בין השנים 2009–2010 הגיש תוכנית שבועית על פרשת השבוע בערוץ האקדמי של אוניברסיטת חיפה שכללה ראיונות עם חוקרי אקדמיה ואנשי תרבות.
בין השנים 2009–2011 שימש כרב משיב באתר "כיפה", ובהמשך פרסם מאמרי תשובה הלכתיים באתר ynet מטעם ארגון רבני צהר.
בשנים 2013–2016 פרסם מאמרים שבועיים על פרשת השבוע ואקטואליה בעלון "מסביב לשולחן" ובמדור יהדות של אתר האינטרנט "וואלה".
מ-2016 מפרסם את מאמריו לפרשת השבוע בעלון "שבתון".
בשנת 2012 נמנה עם מייסדי ארגון הרבנים בית הלל, ועד 2015 היה חבר בוועד המנהל של הארגון.
בשנת 2014 התקבל כעמית מחקר במרכז ללימודי יהדות, אוניברסיטת הרווארד, קיימברידג' מסצ'וסטס.
משנת 2015 מכהן הרב לוביץ כנשיא תנועת "נאמני תורה ועבודה".
בהרצאותיו ובמאמריו מרבה הרב לוביץ לעסוק בשאלות העולות מתוך המפגש שבין היהדות והעולם המודרני.
הנושאים המרכזיים בהם עוסק הרב לוביץ נוגעים לסוגיות מוסר, יחס לאחר, סובלנות ודו-קיום.
במסגרת פעילותו בתחום היחסים בין דתיים וחילוניים לימד לוביץ וריכז, יחד עם הד"ר יוסי בר, פרויקט שנקרא: 'שיח דתי-חילוני'.
בפרויקט השתתפו סטודנטים מהמכללות לחינוך 'גורדון' ו'שאנן'.
לוביץ התפרסם במיוחד בזכות מאמריו בנושא היחס ללהט"בים, והיה הרב האורתודוקסי הראשון בישראל שקרא לסובלנות והכלה ביחס אליהם.
מאמרו הראשון בנושא זה פורסם כבר בשנת 1995 בכתב העת "מים מדליו".
מאמרו השני בנושא פורסם בשנת 2001 בכתב העת "דעות" וזכה לפרסום רב.
למאמר הייתה השפעה רבה על רבנים, מחנכים ואנשים מן השורה בחברה הדתית-ציונית והוא סימן את ניצני השינוי בתהליך ההכרה הציונית-דתית בתופעה וגיבוש יחס מכיל כלפיה.
הרב לוביץ עונה דרך קבע על שאלות של להט"בים באתר של עמותת "כמוך", קיבל בשנת 2010 תעודת הוקרה מטעם עמותת "חברותא" על תרומתו לסובלנות והכלה של להט"בים בציבור הדתי, ומהווה כתובת עבור צעירים, הורים ומחנכים הנבוכים ומתלבטים במגוון שאלות בנושא זה וזקוקים לייעוץ והכוונה.
עם זאת, הוא ספג ביקורת מצד גורמים דתיים שמרנים הדוגלים באפשרות של שינוי הנטייה המינית (טיפולי המרה), וסבורים ששיטתו עלולה להתפרש כמתן לגיטימציה ליחסי מין האסורים על פי ההלכה.
לוביץ עסק רבות בדיאלוג בין-דתי שנועד לקדם הבנות בין אנשי דת מדתות שונות.
הוא החל בפעילות זו מיד עם הגיעו לדרום אפריקה בשנת 1989 חברו יחד מנהיגים דתיים מדתות שונות לכנסים ולפרסום גילויי דעת נגד שלטון האפרטהייד ולפעילויות למען אוכלוסיית הרוב במדינה.
מאז ששב ארצה ב-1993, השתתף לוביץ במפגשים ובכנסים רבים בתחום זה, חלקם בין-לאומיים וחלקם של אנשי דת תושבי ישראל.
בשנים 2003 ו-2005 יצא לוביץ למסעות הרצאות בארצות הברית בהזמנת הוועד היהודי-אמריקאי יחד עם אימאם וכומר, כדי לדבר בפני קהלים בני שלוש הדתות על פיוס ושלום.
בין השנים 2009 - 2011 השתתף בפרויקט 'קדם – קול דתי מפייס' בו נטלו חלק מנהיגים דתיים יהודים, מוסלמים ונוצרים.
נושא נוסף בו מתמקד הרב לוביץ הוא הדאגה לשימור ולקידום הטבע והסביבה.
בין השנים 2009 – 2010 הגיש הרב לוביץ פינה שבועית קבועה ברדיו ברשת מורשת בנושא איכות הסביבה לאור מקורות היהדות, בשיתוף עם עמותת "שומרה לסביבה טובה".
בין השנים 2010 ל-2020 היה הרב לוביץ חבר בוועד המנהל של עמותת "אדם, טבע ודין".
נושאים אחרים בהם מרבה הרב לוביץ לעסוק במאמריו ובהרצאותיו הם מעמד הנשים בחברה הדתית, היחס לנוכרים, שאלות מוסר במקרא ובהלכה, אתיקה צבאית, צדק חברתי ועקרונות בדרכה של הציונות הדתית.
בצעירותו פרסם לוביץ ספר פרוזה בשם "השיכרון של דאמור" שזכה בפרס בית הסופר ע"ש ניומן, ירושלים 1987, וכן פרסם כמה סיפורים קצרים בכתבי עת לספרות.
השכרון של דאמור, (פרוזה), הוצאת צ'ריקובר, ירושלים 1987 (זכה בפרס בית הסופר ע"ש ניומן)
היהדות האורתודוקסית ויחסה לזרמים המחדשים וליהדות התפוצות, נאמני תורה ועבודה, אוקטובר 2021
אדרבה, תיקון אישי ותיקון עולם לאור פרשות התורה, שאנן הוצאה לאור, ספטמבר 2022
אתר הפרסומים של הרב ד"ר רונן לוביץ', באתר נאמני תורה ועבודה.
רשימת מאמרים של רונן לוביץ באתר רמב"י
עמו אנוכי בצרה: ליווי חולים לאור מקורות היהדות, בתוך: נ.
שולץ (עורכים), באשר הוא שם: ליווי רוחני במערכת הבריאות והרווחה בישראל, ירושלים 2017, עמ' 105–121
מחיית עמלק והאויב הערבי: בין פרשני המקרא לרבני זמננו, שאנן, כב (תשע"ז)
אורתודוקסיה ליברלית: בין החרד"ל לקונסרבטיבים, דעות, 75 (סיון-תמוז) תשע"ו
תפיסת האויב הערבי לאור נרטיבים מקראיים בספרות ההגות והדרוש של הציונות הדתית, בתוך: א.
לחתור כדי לא לטבוע: היחס להומוסקסואלים דתיים – האתגרים שלפנינו, דעות, 50 (טבת תשע"א), עמ' 14–18
הציונות האידיאלית, צ' שינובר (עורך), העגלה השלישית – ציוני דתי בדורנו מיהו, מכון מופת, נחלים, תשס"ט, עמ' 298–306
המצוות המוסריות-חברתיות, בתוך: לתת – ההתנדבות והשירות הלאומי לאור המקורות, הוצאת מכון מופת ועמינדב, ירושלים תשס"ח, עמ' 199–222
יעקב ועשו בשיטתו הפרשנית של רש"י – עיון בשאלת היחס לנוצרים והערה חינוכית בצדו, שאנן, תשס"ח, עמ' 71–107
התשתית התאולוגית לכינונם של סובלנות ופלורליזם בתפיסת היהדות של דוד הרטמן, אבי שגיא וצבי זוהר (עורכים), מחויבות יהודית מתחדשת, הוצאת מכון הרטמן והקיבוץ המאוחד, תל אביב תשס"ב, עמ' 309 – 329
האד"ם שוב מחפש משמעות (אורתודוקסיה מודרנית לאן?), דעות 7, ניסן תש"ס, אפריל 2000
שבויים בתינוק שנשבה (על יחס ההלכה לחילוניים), דעות 4 (1999), עמ' 25–30
רונן לוביץ, המושג "תינוק שנשבה" כפתרון לבעיית היחס לחילוניים בספרות ההלכה בישראל
רונן לוביץ, על יחס היהדות להומוסקסואליות
רונקה אוג'ו (נולדה ב-17 ביולי 1974), הידועה גם בשם רונקה אושודי אוקי, היא שחקנית קולנוע, מוזיקאית, במאית קולנוע ומפיקה ניגרית.
מקורותיה של רונקה אוג'ו נמצאים באונדו, אבל היא נולדה וגדלה בלאגוס, שם היא סיימה את החינוך בבית ספר יסודי ובתיכון.
היא התחילה את הקריירה שלה עם קבוצת דרמה בשם "Star Parade" (בתרגום חופשי לעברית: תהלוכת הכוכב) בהנהגתו של פאדיי, שחקן ניגרי שנהיה מפורסם בשנת 2000. עם זאת, היא השתתפה בסרט בשם אושודי אוקי, ומשם היא לקחה את שם הבמה שלה.
הקריירה המוזיקלית שלה התחילה בשנת 2014, באותה שנה היא השיקה את אלבום הבכורה שלה שעדיין לא יצא.
בשנת 2015 היא הוציאה סינגל בשם "Ori Mi" (בתרגום חופשי לעברית: אורי מי) עם הזמר 9ice .
בשנת 2009 היא נשאה לאנתוני גבולהאן, ויש להם שלושה ילדים.
בשנת 2016 היא הציגה תמונות של ילידה בשביל לחגוג את יום הנישואים השביעי שלה.
רוס פלמינג באטלר (; נולד ב-17 במאי 1990) הוא שחקן אמריקאי.
הוא התפרסם בזכות תפקידו כזאק דמפסי בסדרה של נטפליקס "13 סיבות" וכברט וויליס בסדרת הטלוויזיה "קייסי אנדרקאבר".
באטלר נולד בסינגפור לאם סינית-מלזית ולאב אנגלי-הולנדי.
הוא היגר לארצות הברית כשהיה בן ארבע וגדל עם אמו בפיירפקס, וירג'יניה, פרוור מחוץ לוושינגטון די.
הוא החל ללמוד הנדסה כימית וביו-מולקולרית באוניברסיטת מדינת אוהיו.
עם זאת, הוא לא היה מרוצה מבחירתו ונשר לאחר שנה.
מאוחר יותר הוא חזר לווירג'יניה, שם למד קורסים במכללה קהילתית, לפני שעבר ללוס אנג'לס בגיל 20.
באטלר החל לשחק בגיל 21 כשחברו שילם עבור חוג המשחק שלו.
לאחר מכן החל את דרכו בתפקידים בסרטי סטודנטים ופרויקטים בעלי תקציב נמוך.
הוא קיבל את תפקיד בסדרה של ערוץ דיסני, קייסי אנדרקאבר.
כמו כן, שיחק במספר סרטים בערוץ דיסני, חוף מהסרטים 2 ו-Perfect High.
בשנת 2017 הוא לוהק לתפקיד רג'י מנטל בסדרת הטלוויזיה ריברדייל.
מאוחר יותר הוא לוהק כזאק דמפסי ל"13 סיבות".
הוא עזב את סדרת הטלוויזיה ריברדייל בשל מחויבותו להפקה של סדרת הטלוויזיה "13 סיבות" והוחלף על ידי השחקן צ'ארלס מלטון.
בשנת 2019 הוא שיחק בסרט גיבורי העל "שאזאם!".
הוא שיחק גם את טרבור, חברו הטוב ביותר של פיטר קווינסקי, בסרט "לכל הנערים: נ.ב.
אני עדיין אוהבת אותך", שיצא בשנת 2020 בנטפליקס.
בשנת 2020 פורסם כי באטלר יככב לצד קירנן שיפקה בסדרה לשחות עם כרישים בהפקת קוויבי.
בשנת 2023 הופיע בסרט "התמכרות מושלמת" בו הוא משחק בתפקיד ראשי, לצידה של קיאנה מדריאה.
באותה השנה שיחק בסרט גיבורי העל "שהאזאם!
שנהסרטתפקידהערות2013לדפוק התמחותנוח #22014Two BedroomsרויRules of the Tradeלירוי2015Hacker's Gameג'רמי2018טעם הנעוריםלימודיבובHacker's Game Reduxג'רמי2019שהאזאםיוג'ין צ'וי2020לכל הנערים: נ.ב.
אני עדיין אוהבת אותךטרבור פייק2021לכל הנערים: לעולם ועדריה והדרקון האחרוןמנהיג הספייןדיבוב2023שהאזאם!
2: זעם האליםיוג'ין בבגרותוPerfect Addictionקאיידן ויליאמסTBAShiver
רונן רובין מולייב (נולד ב-25 בינואר 1994) הוא יוטיובר, גיימר, יוצר תוכן, ואושיית רשת ישראלי.
מפעיל את ערוץ היוטיוב רונן ג'יג'י (RonenGG).
רובין נולד בשנת 1994 להורים עולים מברית המועצות לשעבר.
רובין למד בכפר הנוער יוענה ז'בוטינסקי.
שמו של ערוץ היוטיוב הוא שילוב של שמו הלועזי, "Ronen", וביטוי הסלנג הנפוץ בקרב גיימרים, "GG", שהם ראשי תיבות של "Good Game" (משחק טוב).
הערוץ של רונן בשנים הראשונות התמקד בעיקרו בתחום הגיימינג, אולם בהמשך רובין התחיל להעלות סרטונים אחרים כמו ולוגים, ביקורות אוכל ומתיחות, ובשנת 2025 החל לשלב גם תכנים של הימורים מקוונים.
הסרטון הראשון של רובין הוא שיר סאטירה.
בהמשך הוציא רובין שירים נוספים ואף שירי עלבון (דיסים) על יוצרי תוכן ואנשים אחרים.
ב-30 בספטמבר 2017 העלה סרטון ראשון – פרודיה על היוטיובר מורט (ShadowSkrops).
באוגוסט 2020 נעצר לטענתו על ידי משטרת ישראל בחשד להסתה ואיומים ברצח על ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו.
בסרטון שפרסם הוא סיפר שעם מעצרו נתפסו גם הטלפון הסלולרי שלו ומחשבו האישי.
בסיום החקירה התברר לדבריו כי הוא נפל קורבן למתחזה שביצע את הדברים והוא לבסוף שוחרר.
לא נתפסו חשודים נוספים והתיק נסגר.
באוקטובר 2020 החל רובין להעלות סרטוני Among Us, שקידמו את הערוץ שלו לבין הערוצים הפופולריים בישראל.
בנובמבר 2020 הצטרף לקבוצת הספורט האלקטרוני Finest.
בהמשך עזב את הקבוצה, וחזר אליה בשנית בספטמבר 2022.
ב-15 בדצמבר 2020 זכה בסרטון המצחיק של השנה לפי בחירת ישראל בידור גיימינג.
ב־6 באפריל 2025 החל רונן רובין סאבתון, שנכון לשנת 2025 נחשב לסאבתון הארוך ביותר בישראל – שידור חי שנמשך כ־36 ימים ברציפות, עד ל־12 במאי.
בשנת 2025 החל רובין לשלב בערוץ היוטיוב שלו סרטוני הימורים, בין השאר קישר הפניה לאתרי הימורים צד־ג'.
ב-18 בינואר 2024 הוציא את השיר הראשון שלו, "תחכי לקארמה" שאיתו כתב, הלחין וגם שר הראל סנדרוסי.
ב-4 בנובמבר 2025 הוא שיר שני בשם "רומניה", שאיתו כתב והלחין הראל סנדרוסי
משנת 2020 עד שנת 2024, רובין היה במערכת יחסים עם יוצרת התוכן מיטל עטיה, הידועה בכינויה "ריינבוקווין".
השניים הכירו דרך פעילותם המשותפת בתחום הגיימינג, אך בהמשך נפרדו.
הפרידה לוותה בסכסוך מתוקשר, שכלל טענות להטרדה והוצאת צו מניעה.
ב־23 ביולי 2025, הגישה מיטל עטיה תביעה אזרחית נגדו בטענה ללשון הרע, בדרישה לתשלום של 1.8 מיליון ש"ח, על רקע הסכסוך המתמשך שהחל בשנת 2024. רונן מצידו הכחיש את הטענות.
נכון לשנת 2025 רובין גר ברמלה.
כיום, נמצא בזוגיות גאה עם איתן ניסים, ולשניים בן.
+שנהקטגוריהמועמדותתוצאה2020ישראל בידורהסרטון המצחיק של השנה2020ישראל בידורסטרימר השנה2022ישראל בידורגיימר השנה2022אתר הנוער פרוגיגיימר/גיימרית השנה
רונן שוויג (22 באפריל 1969 – 24 באוגוסט 2023) היה כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי, והיה מזוהה בעיקר עם בית"ר ירושלים והפועל ירושלים.
שוויג גדל במחלקת הנוער של בית"ר ירושלים, ולאחר סיים את גיל הנוער עבר לעונה אחת לבית"ר תל אביב.
ב-1987 חזר לקבוצת האם בית"ר ירושלים והחל להיות שותף בקבוצה הבוגרת.
בעונת 1988/1989 היה אחד המצטיינים בגמר הגביע בו ניצחה בית"ר וזכתה בגביע לעונה זו.
בעונת 1990/1991 היה אחד הבולטים בקבוצה תחת זאב זלצר, ואף זומן לסגל נבחרת ישראל אך היא ירדה לליגת המשנה הארצית, והזימון בוטל עקב פריצת מלחמת המפרץ וביטול המשחקים הבינלאומיים.
לאחר מכן היה שותף בעליית הליגה של הקבוצה חזרה לליגה הבכירה ב-1991/1992, וגם שותף להישג (כמעט) חסר תקדים של הקבוצה כשבעונה הראשונה שהיא עלתה מליגת המשנה גם לקחה אליפות ב-1992/1993.
לאחר מכן מעמדו דעך בקבוצה וב-1994 עבר לבית"ר תל אביב, הפועל ירושלים והפועל לוד.
בשנת 2000 הגיע לעירוני קריית גת וסייע לה לעלות לליגת העל.
בעונת 2000/2001 חזר להפועל ירושלים ובעונת 2002/2003 ניסה לסייע גם לה לעלות חזרה לליגת העל.
בסוף העונה החמיצה הקבוצה את העלייה לליגת העל במחזור האחרון, בו היה שותף שוויג, לאחר שהקבוצה נזקקה לניצחון במשחק חוץ מול הפועל רעננה, אך סיימה בתיקו 0-0 שהשאיר אותה בליגת המשנה.
זכורה במיוחד בעיטה של שוויג שעברה מספר סנטימטרים ממסגרת השער בדקות האחרונות.
המשחק היה אחד האירועים המאכזבים של עונת שיא בעיני האוהדים, ואף זכה בפי אוהדי הקבוצה לכינוי "טראומת רעננה".
לאחר פרישתו מכדורגל המשיך לעסוק בתחום הכדורגל, פתח חוגי כדורגל לילדים ונוער באזור ירושלים, ומאז 2011 כתב טורי דעה בתחום הספורט הירושלמי במקומונים.
לשוויג שלוש בנות, ובשנת 2017, בגיל 48, הפך לסבא.
ב-24 באוגוסט 2023, בגיל 54, הלך שוויג לעולמו לאחר שנלחם במשך שנתיים במחלה קשה.
רונן סימן טוב (נולד ב־18 באוקטובר 1959) הוא צייר ואדריכל ישראלי, מרצה במחלקה לארכיטקטורה באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל.
רונן סימן טוב גדל בשכונת בית הכרם בירושלים ולמד בגימנסיה העברית.
במלחמת לבנון הראשונה שירת כקצין ולוחם בסיירת צנחנים.
בשנת–1992 סיים סימן טוב תואר שני באדריכלות בפקולטה לאדריכלות באוניברסיטת TU Delft, בהנחיית פרופ' אלדו ון אייק, ופרופ' הרמן הרצברגר.
במקביל ללימודיו האקדמיים בדלפט עבד עבור משרד הביטחון הישראלי.
עם שובו לארץ התמחה במשרד א.
בשנים 1997–1999 למד בתוכנית ללימודי המשך באמנות באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל, בהנחיתם של פרופסור לארי אברמסון ויצחק ליבנה.
משנת 2010 מלמד סימן טוב במחלקה לארכיטקטורה באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל.
עבודותיו נכללות גם באוספים פרטיים וציבוריים, בהם אוסף בנק הפועלים, קרן לוין לאמנות ישראלית, אוסף ז'קלין פרידמן - פסז' דה רץ, פריז, כריסטי'ס ניו יורק, אוסף מתיו ברונפמן ניו יורק, ואוספים נוספים בשווייץ, קנדה, הולנד, צרפת, ארצות הברית.
בין האוספים הפרטיים הידועים בישראל: בנו כלב, ד"ר גדעון עפרת, רני רהב, אילן שבתאי, עודד שתיל.
סימן טוב חי בירושלים, נשוי ליוצרת הדוקומנטרית יסמין הדס ליפשיץ סימן טוב (בתה של רחל הדס), והם מגדלים יחד משפחה.
סימן טוב חוקר את הגבולות שבין הרישום לציור ובין החומר הציורי למצע עליו נעשה הציור.
עבודתו מתאפיינת ביצירה במסגרת סדרות תמאטיות.
כל סדרה מלווה בקטלוג מקיף.
התכנים של העבודות רוויים בהשפעות מאפיזודות הקשורות לתקופת שירותו הצבאי ועבודתו במשרד הביטחון.
תוך שימוש בכלים אלגוריים כמו משלים ומדרשים מן המקורות היהודיים, עוסק סימן טוב בעבודותיו במצבים אנושיים המדגישים את המתח שבין הארצי לנשגב, בין הזמני לנצחי ובין הטראגי לקומי.
המצבים מתארים דרכים שונות, אופני ראייה ותפיסת מציאות המרחב בו מצוי הגוף ברגע נתון.
סימן טוב בודק בציור פיגורטיבי-פואטי סצנות המעלות שאלות רדיקליות על טיבם של בני האדם, חקירת זהויות, ערכי מוסר, היחסים של האדם מול המוות, עם הזולת ועם הטבע החומרי.
מתוך נימוקי ועדת השופטים להענקת פרס עידוד היצירה לאמנות פלסטית לרונן סימן טוב:
" רונן סימן טוב, צייר בעל קול ייחודי עושה תפילתו ציור, מלאכתו מעשה חושב וגם מעשה דורש.
ספירת הציור מעלה מתוך האפילה ניצוצות, רסיסי אור שנפלו אל מציאות קיומית של ההעדר.
במעט חומר המחזיק את המרובה....."
היסטוריון האמנות הישראלית ד"ר גדעון עפרת כתב עליו:"נדירים אצלנו אמנים עכשוויים כאנשי-רוח, כאלה שמעמיסים על שכמם מטלה מוסרית כלל-שבטית.
נדירים הם האמנים הללו בעלי "הראש הגדול", אמני "על הרוחני באמנות", אמנים אמיצים הנוקטים במהלך חריג, כזה שעלול אף להיתפש כפאתטי, ואף על פי כן, – בענווה ובהצנע-לכת – נאמנים לשליחות מטעם עצמם לשוב ולחבר בין שניים שהופרדו מזה עידן ועידנים, הלא הם האמן והנביא העומד בשער.
סימן-טוב הוא אמן דורש..."בשנת 2023, במסגרת פרויקט רצפים של בית האמנים בירושלים, הופק סרט דיוקן קצר על עבודתו האמנותית של סימן טוב.
1997–1999: M.FA, תואר שני, למודי המשך באמנות בבצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים
1985–1992: M.Sc., תואר שני, בארכיטקטורה ובינוי ערים, T.U DELFT, הולנד
2016 – מענק ממפעל הפיס להוצאת ספר אמן
2016 – פרס עידוד היצירה לאמנות פלסטית, משרד התרבות
2014 – פרס ליצירה אמנותית ע"ש שושנה איש-שלום
2010 – פרס מלגת שהיית אמן מטעם משרד החינוך והתרבות, Cité des arts International Artists in Residency פריז, צרפת.
2002 – מענק קרן רבינוביץ' לאמנות.
1998 – מלגה ע"ש לוטי רוסטצ'וק לתוכנית MFA באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל
1997 – מלגת קרן אדם ללימודי המשך באמנות, בצלאל ירושלים.
2024 - 'מאורות' תערוכה זוגית עם חגי ארגוב, גלריה אנגל ירושלים.
2020 – 'אחריות ציבורית', בית האמנים בתל אביב, אוצרת: ענת גטניו, ספר אמן מפעל הפיס
2015 – 'האם תעשני נס במקום הזה?', מוזיאון חיפה לאמנות.
2014 – 'מודדים', בית האמנים ירושלים.
2014 – 'קומי צאי מתוך ההפיכה', מנופים, המקלט לאמנות, ירושלים
2014 – 'האמן כבלש פרטי', תערוכה וזכייה בפרס איש שלום 2014, גלריה אגריפס 12, ירושלים
2010 – 'Yeux clos', הגלריה, (הרובע השישי) פריז
2009 – 'דרושים', גלריה נחשון, אוצרת: יעל קיני
2009 – 'ארבעה חדרים' (מיני יחיד) חברים חדשים, בית האמנים ירושלים.
אוצרות: נטע אשל, רויטל מגל, ענת אהובי
2003 – 'ללא זהות', גלריה עירונית רחובות.
2003 – 'מיצב רישום', בית האמנים ירושלים
2000 – 'הלוליין והשחיינית', מוזיאוני חיפה, אוצרת: יהודית מצקל (קטלוג)
2024 ' מעל צוקים גבוהים ותלולים'.
2024 'האמן 26' 40 שנות יצירה בסדנאות האמנים בירושלים.
אוצרות: דביר שקד והילי וורטמן מויאל
2023 'גוף ראשון רבים' בית המשפט העליון בירושלים אוצרת: ד"ר אורנה יאיר
2022 'חד גדיא - מעגל האימה' בית האמנים ירושלים.
2018 – 'עמוד ענן', מוזיאון הרמן שטרוק חיפה
2017 – 'מכריזים בזאת', פרס עידוד היצירה, תערוכת זוכי פרס משרד התרבות, מוזיאון בת ים.
2015 – 'היהודי הנודד', מוזיאון מאנה כץ, חיפה
2015 – 'הבית', מנופים, המקלט לאמנות, ירושלים
2015 – 'סלון לאמנות', מנופים, גלריה הקובייה, ירושלים
2014 – 'מסעות', מוזיאון ישראל, ירושלים, אוצר: קובי בן מאיר
2012 – 'נון סטיגמה', פרויקט אמנים וסכיזופרנים, אוניברסיטת בר-אילן ומרכז עמיעד, יפו, אוצר: איתן שוקר (קטלוג)
2011 – 'הנמרודים החדשים', בית האמנים, ירושלים, אוצר: גדעון עפרת (קטלוג)
2011 – 'הביאנלה 4 לרישום', בית האמנים, ירושלים, אוצרת: תמי מנור-פרידמן (קטלוג)
2010 – 'תסבוכת', ארטקוב, סדנאות האמנים, ירושלים, אוצרת: טל יחס (קטלוג) 'A travers un cercle de regards', סיטה דז ארט, פריז.
2010 – 'כנען', גלריה ברוורמן, תל אביב, אוצרת: עדי גורה
2009 – 'תיאטרון של זהויות', מוזיאון אנו (בית התפוצות), אוצרת: אירנה גורדון
2009 – 'התחלת הנפילה' גלריה ארליך, תל אביב
2008 – 'סמוך ונראה', מאוסף בנו כלב, המוזיאון הפתוח תפן, אוצר: בנו כלב (קטלוג)
2008 – 'רשמים 3 ביאנלה לרישום', בית האמנים, ירושלים, אוצרת: ד"ר דליה מנור (קטלוג)
2006 – 'תחתיות', גלריה ברבור וסדנאות האמנים, אוצר: יונתן אמיר (קטלוג)
2005 – 'רשום תרשים', גלריה הטכניון, אוצר: חגי שגב (קטלוג)
2004 – 'קסם הקרקס', מוזיאון תל אביב לאמנות, אוצרת: שרה ריימן שור
2004 – 'ספורט', מוזיאון ישראל, ירושלים, אוצרות: אפרת נתן וסמדר גפני
2003 – 'מול השירה', מאוסף בנו כלב, גלריה טבעון, אוצרת: אסתי רשף (קטלוג)
2003 – 'הום סויט הום', (מיני יחיד), מוזיאון רמת גן, אוצרת: יהודית מצקל (קטלוג)
2002 – 'מיצב רישום', סלמנקה, מוזיאון אסירי המחתרות, ירושלים
1999 – 'ארט פוקוס 3', ביאנלה בינלאומית לאמנות עכשווית, במסגרת לימודי המשך באמנות, בצלאל, ירושלים, אוצר: יצחק ליבנה (קטלוג)
1999 – 'הביאנלה לאמנים צעירים ברומא', אוצר: יצחק ליבנה (קטלוג) (במסגרת תואר שני בבצלאל)
רונן פארק הוא זמר אנגלי, שהגיע למקום השני בעונה החמישית של Britain's Got Talent.
רונן פארק נולד למגי וטרבור פארק בפורינגלנד , נורפוק, הממלכה המאוחדת.
יש לו אח גדול יותר, דקלן.
שחקן העבר של נוריץ' סיטי, בראיין גאן, הוא קרוב משפחה של פארק.
בתו של גאן עזרה לפארק להביא את טופס הבקשה שלו ל-Britain's Got Talent.
פארק לקח מספר שיעורי שירה בעיר הולדתו לפני שהגיש את מועמדותו לתוכנית.
פארק למד בבית הספר התיכון ארלינג פרמינגהם בנורפוק.
הוא מגדיר את עצמו כהומו.
כשהיה בן 12, פארק ביצע את "Feeling Good" באודישן ל-Britain's Got Talent בלונדון מול השופטים אמנדה הולדן, מייקל מקינטייר ולואיס וולש (שהחליף את דייוויד הסלהוף).
הוא זכה לביקורות נלהבות לאחר הופעתו וקיבל שלושה קולות "כן" ועבר לסיבוב הבא, כאשר וולש הכריז כי פארק "הוא זה שינצח".
לאחר שידור האודישן שלו בתוכנית האודישנים השלישית ב-30 באפריל 2011, נהיה פארק במהרה לחביב ההימורים לזכות בתוכנית.
פארק הופיע בפעם השנייה בתוכנית במהלך חצי הגמר ב-30 במאי 2011. הוא ביצע את הסינגל "Make You Feel My Love" של בוב דילן.
לאחר הופעתו הוא זכה לשבחים מכל ארבעת השופטים דייוויד הסלהוף (שלא נכח באודישן של פארק), מקינטייר, הולדן וסיימון קאוול.
פארק זכה להצבעה הציבורית הגבוהה ביותר בלילה, והעפיל אוטומטית לגמר.
בגמר שנערך ב-4 ביוני 2011, פרק ביצע את "Because of You" של קלי קלרקסון, וזכה לתשואות מהקהל והשופטים, ששוב העניקו לו שבחים על הביצוע החזק שלו לשיר.
לואי וולש, שנכח בגמר בקהל, התייחס לקאוול וגם שיבח את פארק באומרו: "הוא גרם לשערות לעמוד על עורפי".
עם זאת, פארק הגיע למקום השני, אחרי ג'אי מקדואל , בהפרש של 2.6% מהקולות.
ביוני 2011, פארק הופיע בסיבוב ההופעות Britain's Got Talent Live Tour 2011. במהלך סיבוב ההופעות, פארק שר את כל שלושת השירים שהופיע בתוכנית, כאשר באחד מהם ("Make You Feel My Love"), הוא שיתף פעולה עם הפסנתרן פול גבבג'ה.
ב-2011, הוא הוחתם אצל סוני מיוזיק אנטרטיינמנט וסייקו אנטרטיינמנט.
ב-24 באוקטובר 2011, הוא הוציא את אלבום האולפן הראשון שלו, Ronan Parke,.
ב-28 ביולי 2011, הוא הוציא גרסת כיסוי אקוסטית לסינגל "The Edge of Glory" של ליידי גאגא.
ב-10 באוגוסט 2011, הוא הוציא גרסת כיסוי אקוסטית לסינגל "Make You Feel My Love" של בוב דילן.
ב-6 בספטמבר 2011, הוא הוציא גרסת כיסוי אקוסטית לסינגל "Jar of Hearts" של כריסטינה פרי.
ב-14 בספטמבר 2011, הוא הוציא גרסת כיסוי לסינגל "A Thousand Miles" של ונסה קרלטון .
ב-24 באוקטובר 2011, הוא הוציא את אלבום האולפן הראשון שלו, Ronan Parke.
האלבום הגיע, בשיאו, למקום ה-22 במצעד האלבומים הבריטי.
ב-2012, הוא עזב את חברת התקליטים שלו, והוחתם אצל AD רקורדס.
ב-6 באוגוסט 2012, הוא הוציא את הסינגל "We Are Shooting Stars".
מאוחר יותר, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם לוסיאל ג'ונס, את הסינגל "Not Alone This Christmas".
ביולי 2012, הוא הוציא את הסינגל "Move".
בינואר 2014, הוא הוציא את הסינגל "Defined".