tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ההערכה היא, כי קיימות כיום 6,809 שפות "חיות" בעולם, ומעל 90% מהן בעלות פחות מ-100,000 דוברים.
המשמעות היא שכ-6,100 שפות עומדות בסכנת הכחדה בלתי נמנעת.
חלק מהשפות קרובות מאוד להיעלמות:ידוע על 46 שפות אשר להן דובר ילידי בודד, ואילו ל-357 שפות יש פחות מ-50 דוברים [מתוך השפות המתועדות בלבד].
סביר יותר ששפות נדירות יַראו דעיכה מאשר שפות שכיחות יותר.במדינת אוקלהומה בארצות הברית ניתן לחזות בדוגמה לאובדן שפה בעולם המפותח.
אוקלהומה מתגאה בצפיפות הגבוהה ביותר של שפות ילידיות בארצות הברית.
נתון זה כולל שפות המדוברות במקור בָאזור, כמו גם שפות של שבטים ילידיים מאזורים אחרים בארצות הברית לאחר שהועתקו בכוח לשמורות שם.
ממשלת ארצות הברית דחקה את בני שבט היוּצ'י מאדמתם הילידית בטנסי לאוקלהומה בתחילת המאה התשע-עשרה.
עד תחילת המאה העשרים, רוב בני היוצ'י דיברו את שפתם באופן שוטף.
אז פנימיות ממשלתיות הענישו קשות תלמידים אמריקאים ילידים ("אינדיאנים") שהשתמשו בשפותיהם הילידיות.
כדי להימנע ממכות ומעונשים אחרים, ילדי היוצ'י וילדי שבטים אינדיאנים אחרים נטשו את שפות האם שלהם לטובת אנגלית.ב-2005, רק חמישה בני יוצ'י קשישים שלטו בשפה.
בשמורה הוחזקו בני 27 קבוצות אינדיאניות שונות שדיברו בשפות רבות.
על מנת לתקשר, אנשים אימצו את עגת צ'ינוּק, שהיא לשון פידג'ין (שפה היברידית) שנוצרה באופן ספונטני מִרכיבים מהשפות השונות.
השימוש בעגת צ'ינוּק ונוכחותה המוגברת של האנגלית הביאו להידלדלות מספר דוברי השפות הילידיות בשמורה.גם שבטים אמריקאים ילידיים אחרים הוכנסו בכוח לבתי ספר ממשלתיים ולשמורות.
גם אליהם התאכזרו אם לא נהיו "מתורבתים", כלומר לא הלכו לכנסיות נוצריות ולא דיברו אנגלית.
הם אולצו לוותר על האמונות הדתיות ועל השפות שלהם.
כיום, אינדיאנים מנסים להשיב חלק ממורשתם האבודה.
הם מתכנסים בטקסי "פאו-וואו" ובהם חולקים תרבות, סיפורים, תרופות, ריקודים, מוזיקה, מקצבים, מתכונים ומורשת עם כל מי שרוצה ללמוד.בינואר 2008, באנקורג' שבאלסקה, התכנסו חברים וקרובי משפחה כדי להיפרד ממארי סמית ג'ונס בת ה-89, מנהיגה אהובה בקהילתה.
"כאשר הם נפרדים ממנה, הם נפרדים גם משפת אייק, מכיוון שמארי הייתה הדוברת השוטפת האחרונה של השפה".
מאות שפות ילידיות ברחבי העולם נלמדות באמצעים קונבנציונליים, כולל אוצר מילים, דקדוק, קריאת טקסטים ושימוש בהקלטות.
עם זאת, את רוב השפות הילידיות האחרות, כ-6,000, ניתן ללמוד עד רמה כלשהי באמצעות האזנה להקלטות שנעשו למטרות אחרות, כגון טקסטים דתיים שעבורם ניתן למצוא תרגומים בשפות ידועות יותר.
המונח "שפת אוצר" הוצע על ידי בני הראמה, עם ילידי בחוף המזרחי של ניקרגואה, כחלופה למונחים "שפת מורשת", "שפה ילידית" ו"שפה אתנית", כיוון ששמות אלה נחשבים כינויי גנאי בהקשר המקומי.
המונח "שפת אוצר" משמש כעת גם בהקשר של אירועי סיפור-סיפורים ציבוריים.
המונח "שפת אוצר" משקף את שאיפתם של הדוברים לקיים את השימוש בשפת אמם גם בעתיד:
לפיכך, המונח "שפת אוצר" יכול להיחשב כנפרד מהמונח "שפה בסכנת הכחדה", שעבורו קיימים קריטריונים אובייקטיביים, או מ"שפת מורשת" המתאר מצב סופי של שפה, אשר דובריה מיומנים בה פחות מאשר בשפה דומיננטית.
שפאט דדה (באלבנית: Shpat Deda; נולד ב-7 ביוני 1985) הוא זמר, פזמונאי, מלחין ומפיק מוזיקלי קוסובני.
בשנת 2007 זכה לפרסום רב והפך למוקד התעניינות בתקשורת עקב הוצאת הסינגל "Úndreroj".
עשר שנים לאחר מכן הוציא את אלבום הבכורה שלו, Molla e parë.
ב-22 בספטמבר יצא אלבום ההמשך Shkendijë.
בשנת 2020 פרסם את אלבומו השלישי, Rrugës.
מוזיקתו שאובה מרגשות אישיים של דדה.
עיקר שיריו עוסקים באהבה, ייאוש, חברות ותקווה.
מבחינה מוזיקלית, הוא מלחין בעיר יצירות פולק, אינדי וג'אז.
בשנת 2023 חשף תאגיד השידור האלבני כי דדה עתיד להשתתף בפסטיבלי אי קנגס, הקדם האלבני לאירוויזיון 2024 עם השיר "S'mund t'fitoj pa ty".
הוא סווג לקטגוריית האמנים החדשים, ונאלץ לעבור את שלב חצי הגמר.
הוא השתתף בחצי הגמר הראשון של התחרות, ונמנה בין שלושת המעפילים לגמר.
ערב הגמר נערך ב-22 בדצמבר 2023, ובסופו הגיע למקום השלישי.
שפה מדוברת היא צורת תקשורת המופקת באמצעות צלילים מדוברים או, במקרים מסוימים, באמצעות מחוות ידניות, להבדיל משפה כתובה.
שפות אוראליות או שפות קוליות הן שפות המופקות באמצעות דרכי הקול, בעוד ששפות סימנים מופקות באמצעות הגוף והידיים.
המונח "שפה מדוברת" משמש לעיתים להתייחסות לשפות אוראליות בלבד, במיוחד בקרב בלשנים, תוך שלילת שפות סימנים ושימוש במונחים 'שפה מדוברת', 'שפה אוראלית' ו'שפה קולית' כמילים נרדפות.
אחרים מתייחסים גם לשפות סימנים כ"שפות מדוברות", במיוחד בניגוד לתמלולים כתובים של סימנים.
הקשר בין שפה מדוברת לשפה כתובה
הקשר בין שפה מדוברת לשפה כתובה הוא מורכב.
בתחומי הבלשנות, קיימת הסכמה רחבה כיום כי הדיבור הוא יכולת מולדת בקרב בני אדם, בעוד שהשפה הכתובה היא המצאה תרבותית.
עם זאת, יש בלשנים, כמו אלו מהאסכולה הפרגאית, הסבורים כי לשפה הכתובה ולשפה המדוברת תכונות מובחנות, באופן השולל את ההנחה כי קיומה של השפה הכתובה תלוי בקיומה של השפה המדוברת.
ילדים שומעים, רוכשים כשפתם הראשונה את השפה המדוברת סביבם – בין אם מדובר בשפה קולית, דיבור רמוז (אם הם בעלי ראייה תקינה), או שפת סימנים.
ילדים חרשים יכולים לרכוש שפה באותו אופן באמצעות שפת סימנים או דיבור רמוז, בתנאי שאחת ממערכות התקשורת החזותיות האלה משמשת בסביבתם.
שפות קוליות נלמדות עבור ילדים חירשים באופן דומה לאופן שבו שפה כתובה נלמדת אצל ילדים שומעים.
מורים נוהגים להקדיש תשומת לב מיוחדת ללימוד שפה מדוברת עבור ילדים שדוברים שפה שונה בביתם, מתוך תפיסה חינוכית וחברתית כי חשוב לאפשר לילדים להבין שפות רבות.
שפה זרה הוא סרט דרמה ישראלי משנת 2025 בבימוי של עודד בן נון ומיכל ברזיס, עם שרה אדלר, יחזקאל לזרוב ואולריך תומסן בתפקידים הראשיים.
זה ספין אוף של הסרט הקצר "איה" של אותם היוצרים, שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הקצר הטוב ביותר.
וכן היה מועמד לפרס בפסטיבל הקולנוע ירושלים ובפסטיבל טרייבקה.
בפסטיבל הקולנוע ירושלים זכה בפרס התסריט הטוב ביותר.
איה מאירסון (שרה אדלר) נשואה לד"ר אביעד מאירסון (יחזקאל לזרוב) כבר שבע שנים.
אביעד הוא חוקר שפות מתות באוניברסיטה העברית ושקוע כמעט כל הזמן בכתיבת ספר מחקר בנושא זה.
איה עובדת כמפקחת בחברת שיווק דיגיטלית.
היחסים ביניהם הם קרים, איה רוצה להגדיל את המשפחה ואביעד מוכן לכך רק לאחר שיסיים את כתיבת הספר.
כעת היא ממתינה לו בנתב"ג לשם הוא חוזר מכנס באירופה.
לידה עומד נהג מונית בשם יוסי (משה פולקנפליק) שמחכה ללקוח מאירופה.
יוסי מבקש ממנה שתחזיק את השלט מספר דקות כדי שיוכל לעשן סיגריה וללכת לשירותים.
איה מסכימה ותוך זמן קצר מגיע אסבן (אולריך תומסן) מדנמרק ובטוח שאיה היא הנהגת שלו.
היא מהססת, אבל מחליטה להסיע אותו למלון בירושלים.
בדרך מתפתחת שיחה, והוא אומר לה שהוא מעצב תאורה ושהוזמן לייעוץ בקשר לתאורה במערות שלמה.
הם נפרדים בכניסה למלון ובחזרתה לדירה היא מוצאת את אביעד שקוע בסכסוך של שכניו, מבלי שהוא מתעניין היכן הייתה ומדוע לא חיכתה לו.
איה מספרת לו כי העותק הפיזי של ספרו הגיע.
לאחר מכן, אביעד שוכב על מיטתם וקורא את הספר.
לאחר משגל חפוז הוא נרדם.
למחרת בערב היא מגיעה לחדרו של אסבן במלון והוא מופתע.
אסבן מסביר לה שהוא בפגישה, ואיה מציעה לחכות לו ובינתיים לעבוד.
אסבן נותן לה מפתח לחדרו, ומציע לה לעבוד שם.
עם זאת, איה נרדמת על מיטתו, וקמה כמה שעות לאחר מכן, כשגבו של אסבן מופנה אליה.
אסבן מבלה בצפייה והימור במרוצי סוסים במחשב, ואיה מצטרפת אליו.
השניים מהמרים על סוסה אקראית, לבקשתה של איה.
הסוסה שבחרו מובילה במירוץ, ואסבן ואיה מחזיקים ידיים.
עם זאת, היא מפסידה לסוס אחר, והאחיזה נרפית.
היא נשכבת לידו במיטה אך הוא מתלונן על עייפות ומבקש שתבוא למחרת.
היא חוזרת מאוחר ואומרת לאביעד שהייתה לה הרבה עבודה, אך הוא לא מגיב.
יש בידה את המפתח של חדר המלון.
אסבן מחליט לחזור לדנמרק ואיה מאוכזבת.
כלפי חוץ נראים איה ואביעד כזוג רגיל.
הם יושבים עם זוג חברים (עפרי פרישקולניק אלדד ויפתח קליין), וכחלק ממשחק שזוג החברים הציע, אביעד מנחש נכון כל מה שיש לאיה בתיק פרט למפתח חדר המלון שהיא ממציאה לו תירוץ.
לאחר הפגישה, אביעד לוקח את איה למלון שבו שאליו המפתח שייך, ומציע לה להיכנס לחדר, לקיים יחסי מין, ולקום למחרת בבוקר לחדר האוכל כאילו היו אורחים במלון.
איה מהססת, ואביעד מביע אכזבה באומרו לאיה שאין לה אומץ לעשות זאת.
למחרת היא נכנסת לחדר במלון שבו שוכב קרלוס, תייר מספרד (סייב מסייבסקי) ונשכבת לידו.
בבוקר שלמחרת הוא מתעורר נדהם, ותוהה לעצמו אם מי ששוכבת לידו היא בחורה שהכיר באפליקציית היכרויות.
הוא פותח את האפליקציה, אך לא מוצא אותה בין שאר הבחורות.
קרלוס פותח את התריס, אך איה מבקשת ממנו שיסגור.
לאחר שהיא פוקחת את עיניה, היא נבהלת, מבקשת סליחה, לוקחת את חפציה ויוצאת.
למחרת היא חוזרת לחדר ומוצאת שם את מר ג'ייקוב (לארס איידינגר).
תחילה הוא מבקש בנחרצות שתצא מהחדר, אך כשהיא ממשיכה לנסות לדובב אותו הוא דורש שתאונן מולו והיא מבצעת זאת.
עם זאת, איה לא מצליחה לדובב אותו, והיא יוצאת מהחדר.
קצין האבטחה של המלון (שון סופטי) עוצר אותה בחשד לזנות במלון ולאחר חקירה משחרר אותה ומפציר בה שלא תחזור.
אביעד נוסע לכנס בפראג ואיה נשארת בודדה ועצובה.
היא מקבלת את הצעתה של שירלי (גל מלכה) שעובדת אתה ומבקרת במועדון לילה עם מוזיקה סוערת.
היא מחכה לשובו של אביעד אך הדיילת (דנה מיינרט) מוסרת לה שאינו ברשימה המגיעים מפראג.
מתברר שאביעד שהה שם במלון אך הסתלק ללא הודעה.
איה ההמומה מסתובבת ברחובות פראג עד שהיא מבחינה בבית קפה בבעלה, בזמן שהוא משוחח עם אדם צ'כי נוסף.
איה ניגשת אליו ומדברת איתו עברית, אך אביעד עושה עצמו כלא מבין את השפה העברית, ו"מנפנף" אותה בעדינות.
לאחר שאביעד והאדם הצ'כי מסיימים את פגישתם, איה עוקבת אחרי אביעד, עד לתחנת רכבת.
אביעד, המציג את עצמו בשם רוברט, מקבל את ההתנצלות, ואיה מציגה את עצמו בפניה בשם "רייצ'ל".
היא מבקשת להתלוות אליו, אך הוא מסרב.
רגע לפני שרוברט עולה לרכבת, איה אומרת לו כי היא תחכה לו בבר של המלון בו אביעד שכן.
הם מגיעים למלון ומשוחחים ביניהם.
איה מציגה את עצמה כרקדנית.
בתגובה, רוברט מציע לה לרקוד, והשניים מתחילים בריקוד סוער.
בסוף הסרט, רואים את איה מתעוררת במיטה ריקה במלון.
היא יורדת לחדר האוכל, ומתיישבת ממול לרוברט, שקורא עיתון.
שם השחקן שם הדמות הערותיחזקאל לזרובד"ר אביעד מאירסון/רוברטשרה אדלראיה מאירסוןאולריך תומסןאסבןמעצב תאורהיפתח קלייןחבר במסעדהעפרי פרישקולניק אלדדחברה במסעדהגל מלכהשירליחברה לעבודה של איהמשה פולקנפליקנהג מוניתשון סופטימאבטח במלוןלארס איידינגרמר ג'ייקובאורח במלוןמסאיי מסייבסקיקרלוסאורח ספרדי במלוןדנה מיינרטדיילתפנינה ברט-צדקהקולגה לעבודה של אסבן
שפה רשמית היא שפה שמוכרזת ככזו על ידי מדינה או טריטוריה אחרת בעלת סמכויות שיפוטיות.
במדינות רבות בעולם קיימת שפה רשמית, המוכרת על ידי גופים מטעם מדינה זו.
שפה רשמית עשויה גם להיות מוכרת כשפה רשמית גם על ידי מדינות אחרות או על ידי האומות המאוחדות.
במדינות שבהן שפות רבות המדוברות בקרב אוכלוסייה רחבה, יש לפעמים מספר שפות רשמיות.
בדרך כלל, שפה רשמית של מדינה היא השפה המשמשת את מוסדות השלטון (כמו: הרשות המחוקקת, בתי המשפט, מוסדות השלטון).
שפות רשמיות במדינה או טריטוריה כלשהי אינן מייצגות בהכרח את השפות שבהן עושים שימוש רוב או אפילו חלק מתושבי המקום, אלא מתייחסות רק לשפות שבהן משתמש ופועל הממשל המקומי.
לעיתים קרובות, קביעת שפה או שפות כרשמיות (או ההחלטה לקבוע שלא יהיו כלל שפות רשמיות) היא עניין הנתון במחלוקת.
בחלק מהמדינות שבהן יש שפה רשמית, יש מוסד אקדמיה ללשון הממונה על קביעת התקן הלשוני של השפה הרשמית.
גם במדינות שבהן אין שפה רשמית המוגדרת בחוק, יש בדרך כלל שפות מדינה המשמשות את הממשל ומוסדות הציבור בפועל.
לכמחצית ממדינות העולם יש שפה רשמית.
לחלק מהמדינות יש רק שפה רשמית אחת, למשל אלבניה, צרפת (על אף שבצרפת יש שפות מקומיות נוספות).
למדינות אחרות ישנה יותר משפה רשמית אחת, לעיתים גם יותר משתיים: לבלגיה, קנדה, פינלנד, אפגניסטן, פרגוואי, בוליביה, שווייץ, הודו, ודרום אפריקה יש יותר משפה רשמית אחת.
במדינות מסוימות, כמו איטליה וספרד, ישנה שפה רשמית אחת, ושפות רשמיות שותפות במחוזות מסוימים בלבד.
ישנן גם מדינות, כמו אוסטרליה ושוודיה (עד 2009, אז נחקק חוק השפה השוודית ושוודית הוכרה כשפה הרשמית של שוודיה) ועוד שלהן אין שפה רשמית בכלל.
במדינות רבות באפריקה וכן בפיליפינים ובמדינות אחרות נקבעו השפות של השלטון הקולוניאלי לשעבר כשפות רשמיות.
זאת, על אף ששפת אמם של רוב התושבים אינה השפה הרשמית.
כך בקונגו (זאיר לשעבר) נהוגה השפה הצרפתית (שפת השלטון הבלגי לשעבר) ובמוזמביק נהוגה השפה הפורטוגזית.
בניגוד לכך, כתוצאה מלאומנות, באירלנד הוכרזה השפה האירית כשפה הרשמית הראשונה במעלה למרות היותה מדוברת בפי מיעוט באוכלוסייה.
עם זאת, בלית ברירה ניתן מעמד רשמי גם לשפה האנגלית.
בהודו, כפשרה בין הרוב ההינדי לבין המיעוטים הלשוניים הרבים, הוכרזו שתי שפות רשמיות, אנגלית והינדית.
בדרום אפריקה בתקופת שלטון האפרטהייד היו שתי שפות רשמיות: אפריקנס ואנגלית, ואילו מאז ביטול האפרטהייד נוספו עוד 9 שפות רשמיות (סה"כ: 11 שפות רשמיות).
השפה השימושית ביותר בדרום אפריקה כיום היא השפה האנגלית, ואחריה שפת זולו ואפריקנס.
בישראל, השפה העברית היא המדוברת ביותר, אולם, קיימות בה אוכלוסיות גדולות הדוברות ערבית, אנגלית, רוסית, צרפתית, אמהרית, יידיש ושפות רבות נוספות.
ב-19 ביולי 2018, נחקק בישראל חוק הלאום אשר קובע בסעיף 4 ."א.
עברית היא שפת המדינה, ב.
לשפה הערבית מעמד מיוחד במדינה; הסדרת השימוש בשפה הערבית במוסדות ממלכתיים או בפניהם תהיה בחוק.
אין באמור בסעיף זה כדי לפגוע במעמד שניתן בפועל לשפה הערבית לפני תחילתו של חוק-יסוד זה."
לפני חוק זה, כמו חוקים מנדטוריים אחרים, גם החוק המנדטורי לגבי השפות המוכרות כרשמיות, דבר המלך במועצה על ארץ ישראל משנת 1922, נשאר בתוקף.
בחוק זה בסימן 82, הוגדרו שלוש שפות שבהן יוצגו פרסומים על ידי המדינה ובהן ניתן לפנות אל בתי המשפט: עברית, ערבית ואנגלית.
בחוק זה גם נקבע שכל הודעה רשמית תתפרסם באחד משלושה אופנים: באנגלית בלבד, בעברית ובערבית יחדיו, או בשלוש השפות יחדיו.
עם הקמת המדינה הוכנסו תיקונים בחוק, כדי שרשויות המדינה תוכלנה לבחור את השפה שבה תפורסם הודעה רשמית.
באופן זה הפכה השפה העברית לשפה היחידה כמעט שבה מתפרסמות הודעות מטעם המדינה.
עד היום לא ניתן להגיש מסמכים לבתי המשפט בשפה הערבית או לקבל פסק דין בשפה הערבית, ולפיכך באופן בלתי רשמי, סימן 82 בוטל הלכה למעשה.
עם זאת, בחוקים אחרים נקבע שהודעות אזהרה (למשל על אריזות של תרופות או שלטי אזהרה בכביש) תפורסמנה גם בעברית וגם בערבית.
מעמדה של האנגלית נשאר לא-ברור, אם כי נעשה בה שימוש נרחב בשלטי דרכים לצורך סיוע לתיירים, במערכת החינוך, על גבי מטבעות ובולים ובהתכתבויות מסחריות ודיפלומטיות.
במשך השנים, ולפני חוק הלאום, נעשו מספר ניסיונות לקבוע בחוק את העברית כשפה הרשמית היחידה, אולם הללו נדחו בטענה שיש בכך פגיעה במיעוט הערבי.
בעקבות עתירה לבג"ץ (של ארגון עדאלה והאגודה לזכויות האזרח, שהצטרפו אליהם אחרים), הוחלט בתחילת המאה ה-21 להוסיף שילוט דרכים בערבית, והסברים בערבית על אריזות של מזון, גם במקרים שלא מדובר באזהרות.
פסק דין אחר של בג"ץ קבע שאין למנוע מאזרחים לפרסם מודעות בערבית או בשפות זרות על לוחות מודעות עירוניים.
פסק דין זה, וכן החלטת המדינה בשנות ה-90 לפרסם הודעות לעולים חדשים בשפתם, מבלי להכריחם לקרוא עברית, יצרו מדיניות רב-לשונית.
מדיניות זו ניכרת במערכת החינוך שבה נעשה שימוש רב יותר בשפות זרות.
בישראל, האקדמיה ללשון העברית היא הגוף הרשמי האחראי על התקן הלשוני המחייב גופים רשמיים במדינה.
שפה מעורפלת (equivocation) הוא כשל לוגי של ערפול, המבוצע כאשר מישהו משתמש באותה מילה במשמעויות שונות בטיעון, דבר ממנו משתמע שלמילה אותה משמעות בכל פעם.
הכשל הלוגי בטיעון כאן הוא שימוש במשמעות שונה של המילה "אשפה", פעם במשמעות "אשפת חצים" ופעם במשמעות "זבל".
מאחר שהמונח האמצעי בסילוגיזם הזה משתמש למעשה בשני מונחים שונים, שפה מעורפלת היא, על כן, סוג של כשל ארבעה התנאים.
כשל של שפה מעורפלת משמש לעיתים קרובות במילים שלהן תוכן רגשי חזק ומשמעויות רבות.
הדובר המשתמש בכשל מבצע "שינוי סמנטי" ומשנה באופן הדרגתי את ההקשר, כדי להשיג את הכשל באמצעות השוואה בין משמעויות שונות של המילה.
לכשל שפה מעורפלת קשר הדוק לכשל אמפיבולה, שבו יש הסתמכות על "שינוי סמנטי".
דוגמאות כזאת שלעיל משמשות לרוב כבדיחות ולא כטיעון רציני.
בדיחות כאלה נפוצות בעיקר בקרב מתמטיקאים, שמוכיחים (בין השאר) שלסוס יש אינסוף רגליים ושדף נייר (sheet of paper) הוא כלב עצלן (lazy dog) באמצעות משחקי מילים, דמיון צלילי וכפל משמעות.
ה"הוכחה" שלסוס יש אינסוף רגליים, לפי כשל השפה המעורפלת:
A horse has fore legs (לסוס יש רגליים קדמיות, זה נשמע גם כמו "לסוס יש 4 רגליים", וביחד עם הטענה הקודמת "לסוס יש 4 רגליים קדמיות").
But that's an odd number of legs for a horse (אבל זה מספר מוזר של רגליים עבור סוס; נשמע כמו "מספר אי זוגי").
מצב זה ייתכן (מספר שהוא זוגי ואי-זוגי בו-זמנית) רק אם מספר זה הוא אינסופי.
כלומר, לסוס יש אינסוף רגליים.
(שורה זו לא נכונה גם מתמטית)
בתורת השפות הפורמליות, שפה רגולרית היא שפה פורמלית שאפשר לתאר על ידי אוטומט סופי (דטרמיניסטי או לא), האמור לקבוע לגבי מילה נתונה אם היא שייכת לשפה או אם לא.
משפחת השפות הרגולריות היא המשפחה הראשונה בהיררכיית השפות של חומסקי.
אוטומט סופי דטרמיניסטי הוא מערכת הכוללת מספר סופי של מצבים וחוקי מעבר ממצב למצב, התלויים בקלט.
אחד המצבים מוגדר כמצב ההתחלה.
חלק מהמצבים מוגדרים כמצבים מקבלים.
האוטומט מתחיל את הריצה במצב ההתחלה וקורא את אותיות המילה הנתונה בזו אחר זו על פי הסדר.
הוא עובר ממצב למצב לאחר קריאת כל אות.
בכל שלב, המצב הבא נקבע על ידי המצב הנוכחי של האוטומט והאות הנקראת, על פי חוקי המעבר.
הריצה מסתיימת לאחר שהאוטומט גמר לקרוא את כל האותיות במילה.
אם בסוף הריצה, האוטומט הגיע לאחד מהמצבים המקבלים, המילה מתקבלת; אחרת, היא נדחית.
אוסף המלים שהאוטומט מקבל, (בסימנים, ) נקרא "שפה רגולרית".
את המושג "שפה רגולרית" אפשר להגדיר בדרכים שונות:
שפה שאפשר לתאר על ידי אוטומט סופי לא דטרמיניסטי, היא שפה רגולרית (משום שאפשר להחליף כל אוטומט כזה באוטומט דטרמיניסטי, גם אם בעל מספר גדול יותר של מצבים).
כל שפה המתקבלת על ידי דקדוק רגולרי היא רגולרית.
(ולהפך, כל שפה רגולרית ניתנת לתיאור על ידי דקדוק רגולרי)
כל שפה רגולרית ניתנת להגדרה על ידי ביטוי רגולרי.
(ולהפך, כל שפה המתוארת על ידי ביטוי רגולרי, רגולרית)
הדוגמה הפשוטה ביותר לשפה רגולרית היא השפה הריקה.
כיוון שכל אוטומט סופי דטרמיניסטי חסר מצבים מקבלים יתאר אותה.
השפה {}, המכילה את המילה הריקה ותו לא, היא רגולרית, (מעל הא"ב ) מאחר שהאוטומט הבא מקבל אותה (העיגול הכפול מסמן מצב מקבל)
השפה שהמלים החוקיות שלה הן אלו שבהן האות a מופיעה לפחות שלוש פעמים, מתוארת על ידי האוטומט.
לעומת זאת, השפה אינה רגולרית, מאחר שזיהוי מילים בשפה תדרוש מהאוטומט "לספור" מספר לא חסום של אותיות - משימה שאינה אפשרית עבור אוטומט סופי, שזכרונו מוגבל.
תכונות מרכזיות של שפות רגולריות
אם ו- שפות רגולריות, אז האיחוד שלהן (השפה הכוללת את כל המלים שהן חוקיות באחת משתיהן) גם הוא שפה רגולרית.
גם השרשור (השפה בעלת המלים , לכל ו- ) הוא שפה רגולרית.
אם שפה רגולרית, גם השפה הנוצרת על-ידה (שהיא השפה שהמלים שלה מורכבות מקטעים ) היא שפה רגולרית.
הווה אומר, אוסף השפות הרגולריות סגור תחת פעולות האיחוד, השרשור, והיצירה.
משפט Kleene (פורסם ב-1956) קובע שכל שפה רגולרית אפשר לקבל מן השפות הסינגלטוניות (שפות הכוללות מילה יחידה באורך 1), על ידי שלוש פעולות אלה.
הוכחת המשפט היא קונסטרוקטיבית: ידוע אלגוריתם לבניית אוטומט המתאר שפה על-פי המבנה שלה כאיחוד, שרשור ויצירה מתוך שפות סינגלטוניות, ובכיוון ההפוך, יש אלגוריתם שיכול לתאר את השפה שאוטומט נתון מקבל, כאיחוד, שרשור ויצירה של שפות סינגלטוניות.
בכל אוטומט אפשר להפוך את המצבים המקבלים ללא מקבלים ולהפך, וכך להחליף את השפה שהוא מקבל, בשפה המשלימה (הכוללת את כל המלים שנדחו קודם לכן).
מכאן יוצא שאוסף השפות הרגולריות סגור, בנוסף לפעולות שהוזכרו לעיל, גם תחת הפעולות של לקיחת משלים, חיתוך והפרש.
ידוע שלכל שפה רגולרית קיים אוטומט יחיד (עד כדי החלפת שמות המצבים), בעל מספר מצבים מינימלי, המתאר אותה.
משפט חשוב אחר, של Schulzenberger (מ-1965) מתאר את משפחת השפות המתקבלות מן השפות הסינגלטוניות על ידי פעולות האיחוד, השרשור והמשלים: אלו הן כולן שפות רגולריות, המתאפיינות בכך שבאוטומט המינימלי המתאר אותן אין מעגלים (למעט, אולי, לולאות באורך 1).
פירושו של דבר הוא שהחבורה למחצה הצמודה לאוטומט מקיימת את הזהות , כאשר n הוא מספר המצבים.
משפט זה מספק גם קשר ללוגיקה מתמטית: השפות המתקבלות מפעולות איחוד, שרשור ומשלים, הן השפות הרגולריות שאפשר לתאר באופן פורמלי במסגרת שפה מסדר ראשון.
את כל השפות הרגולריות אפשר לתאר במסגרת שפה מסדר שני.
קיומה של שפה כדוגמת , שהיא רגולרית אבל אינה ניתנת לבניה בעזרת איחוד, שרשור ופעולת המשלים, מוכיח שהיכולת התאורית של שפות מסדר שני חזקה מזו של כל השפות מסדר ראשון.
בלוגיקה מתמטית, שפה מסדר ראשון (נקראת גם לוגיקה מסדר ראשון או תחשיב היחסים או תחשיב פרדיקטים מסדר ראשון, בסימון מקובל FOL) היא מנגנון חישוב לניסוח טענות פורמליות כלליות, כל עוד מסתפקים בכימות על אברים במודל.
שפה מסדר ראשון היא הכללה של תחשיב הפסוקים; כלומר, בעוד שתחשיב הפסוקים מטפל במשתנים בוליאניים שיש להם רק ערכי אמת, בשפה מסדר ראשון מותר למשתנים לקבל כל ערך מתוך קבוצה נתונה של אובייקטים.
במובן הרחב ביותר, המונח "שפה" משמש בלוגיקה מתמטית לתאר כל מערכת המאפשרת ניסוח של טענות באופן חד-משמעי.
זהו גם היעד המרכזי של שפות מסדר ראשון: טיפול פורמלי בנוסחאות.
השפה עצמה היא כלי צורני (סינטקטי), ללא תוכן סמנטי.
כאשר מוסיפים לשפה אקסיומות מתקבלת תורה, שאליה אפשר לצקת משמעות על ידי חקירת המודלים האפשריים.
שפות מסדר ראשון הן המצע לרוב התורות המתמטיות, ובכלל זה תורת הקבוצות האקסיומטית.
בעוד שבשפה מסדר ראשון הכמתים חלים על אובייקטים בלבד, קיימות גם שפות מסדר גבוה יותר – שפות מסדר שני, בהן הכמתים יכולים לחול גם על המושגים או הפונקציות.
המבנה של שפה מסדר ראשון
שפה מסדר ראשון מורכבת מפסוקים, שהם רצפים חוקיים של אותיות מתוך האלף-בית של השפה.
באלף-בית יש ארבעה סוגים של אותיות:
– אוסף כל סימני המשתנים, למשל .
– אוסף כל סימני הקבועים: .
– אוסף כל סימני הפונקציות, כאשר כל פונקציה מאופיינת בשלושה דברים עיקריים (מלבד שמה), והם:
פונקציית המקומיות , אשר אומרת לנו כמה פרמטרים מקבלת הפונקציה (קלט) וכמה היא תחזיר (פלט).
תחום הפונקציה , אשר מגדיר מאילו קבוצות ערכים יהיו הפרמטרים שלנו.
וטווח הפונקציה , אשר מגדיר לאילו קבוצות ערכים שייכת תוצאת הפונקציה.
4. – אוסף כל סימני היחסים (הפרדיקטים), כאשר כל סימן יחס מאופיין במציין המקומיות , בדומה לפונקציות.
אלא אם כן צוין אחרת, ההנחה הרווחת היא שסימן השוויון שייך ל-.
לרוב מקובל להשתמש בסימון במקום בסימון , וזאת כדי להבדיל מהסימן המקובל להשמת ערך.
5. קשרים לוגיים ושני הכמתים, לכל וקיים .
6. סימני עזר כגון סוגריים, פסיק ונקודתיים.
השפה היא מושג כללי, וכדי ליצור דוגמאות קונקרטיות יש צורך לבנות מודל שירחיב את השפה.
לאחר שנבחר מודל לשפה, אפשר יהיה להציב ערכים במשתנים, וכך יקבלו ערכים גם כל הביטויים.
כתוצאה מכך הפסוקים יקבלו משמעות לוגית – כלומר, ייקבע האם הם אמיתיים או לא.
דוגמה: להלן כמה דוגמאות לביטויים בשפה המשמשת לתיאור מערכת המספרים השלמים, שבה שתי פונקציות (החיבור והכפל), יחס אחד ('קטן מ-', המסומן ב-'') ושני קבועים ( ו-):
מביטויים כאלה אפשר להרכיב פסוקים:
את הפסוק השני אפשר לקרוא: 'לכל מספר יש הפכי ביחס לחיבור'.
בפסוק השלישי, איננו אומרים מהו המשתנה ; משתנה כזה נקרא משתנה חופשי, וסביר לצפות שערך האמת של הפסוק יהיה תלוי בערך המספרי שנבחר ל-.
הפסוק הזה אומר ' ראשוני'.
הפסוק הרביעי אומר שהקבוצה אינה חסומה: לכל מספר, יש מספר גדול יותר.
לעומת זאת, אי-אפשר לומר בשפה הזו
משום ש-5 איננו קבוע של השפה.
במקום זה, צריך לומר .
יודגש שהשפה אינה מתייחסת דווקא למספרים - כשבוחרים לה מודל מסוים, כל שנדרש הוא לקבוע קבוצה ברקע, שממנה המשתנים יבחרו את הערכים שלהם, ולצרף את המספר המתאים של פונקציות וקבועים.
אם נתאים את סימן היחס '<' ליחס "בהיר יותר", אפשר יהיה לפרש את הפסוק הרביעי כמבטא את המשפט "לכל צבע, יש צבע בהיר ממנו".
הכמתים 'לכל' ו'קיים' מאפשרים למשתנים לעבור על-פני כל האובייקטים במודל.
לפעמים רוצים להגביל את הבחירה, כמו באקסיומת המקבילים: "לכל ישר ולכל נקודה שמחוץ לישר, יש ישר אחד ויחיד העובר דרך הנקודה ומקביל לישר הנתון".
שפות מסדר שני תוכננו בדיוק למטרה הזו, ובהן אפשר לכמת על-פני סוגים שונים של משתנים, או אפילו על קבוצות או נוסחאות.
אבל בדרך כלל אין בזה צורך.
כדי לנסח את אקסיומת המקבילים, אפשר להסתפק בשפה שיש בה רק יחס אחד – 'שייך ל-', והיא מתייחסת בו זמנית גם לנקודות וגם לישרים.
כך אפשר לנסח את אקסיומת המקבילים:
לכל , אם קיים כך ש- שייך ל-, אז לכל כך ש- אינה שייכת ל-, קיים כך ש((קיים כך ש- שייך ל-), אבל לא קיים כך ש-( שייכת ל- וגם שייכת ל-)).
כדי לחסוך בזמן, אפשר להגדיר בשפה הזו
הוא קו ישר אם קיים כך ש- שייך ל-, ו-
היא נקודה אם קיים כך ש- שייך ל-.
מעכשיו המונחים 'קו' ו'נקודה' הם חלק מהשפה, מפני שאפשר להרחיב אותם בחזרה לפסוקים מפורשים.
גם בשפה החשובה ביותר במתמטיקה, זו של תורת הקבוצות האקסיומטית, יש רק יחס אחד, השייכות, המסומן ב-.
את יחס השוויון מגדירים לפי הכלה.
שתי קבוצות שוות אם יש להן אותם איברים:
ניתן לחשוב על מושג השפה והמודל כעל מקבילים למושג הממשק (Interface) והמחלקה (Class) בשפות תכנות כדוגמת ג'אווה.
הממשק מכיל את השיטות (הפעולות) והמשתנים, אך אינו באמת מבצע משהו מתוכם.
כאשר מתכנתים בונים מחלקה המממשת אותו, רק אז השיטות והמשתנים מקבלים ערכים, ובכך מאבדים מכלליותם.
היחס בין שפה למבנה לשפה הוא זהה.
במתמטיקה, לוגיקה ומדעי המחשב, שפה פורמלית היא קבוצה כלשהי של רצפים סופיים של סימנים (או אותיות) מקבוצה סופית .
קבוצת הסימנים מכונה "האלפבית של השפה".
את הרצפים של השפה נהוג לכנות "מילים".
אלפבית: קבוצה של סימנים, או אותיות, שמהם מייצרים את המילים בשפה.
מילה: רצף סופי של אותיות מהאלפבית (ובאופן פורמלי – סדרת אותיות סופית מהאלפבית).
מקובל לומר שמילה המכילה רק אותיות מאלפבית מסוים היא מילה מעל האלפבית המסוים.
המילה הריקה: רצף אותיות באורך 0. המילה הריקה, המסומנת בדרך-כלל באות , יכולה להיות שייכת או לא שייכת לשפה.
שפה (פורמלית): קבוצה של מילים.
למרות שהאלפבית הוא סופי ואורך כל מילה הוא סופי, השפה יכולה להיות אינסופית; זאת משום שאורכן של המילים בשפה אינו חסום.
כאשר מייצגים שפה טבעית על ידי שפה פורמלית, נוהגים לעיתים לראות במילים של השפה הטבעית אותיות של השפה הפורמלית, כך שהאלפבית הפורמלי מכונה "לקסיקון" או "אוצר מילים".
בהתאם לייצוג זה, המילים הפורמליות הן משפטים של השפה הטבעית.
השפה הריקה (אינה מכילה אף מילה).
השפה שמילותיה הן בדיוק סימני האלפבית.
שפת כל הצירופים הסופיים מעל האלפבית.
לשפה זאת מספר מילים אינסופי מכיוון שאין בה מגבלה על אורך המילים.
קיימות דרכים שונות לאפיין שפה פורמלית עבור אלפבית מסוים, כלומר דרכים להגדיר אילו רצפים של אותיות מהאלפבית שייכים לשפה ואילו הן שגיאות כתיב בשפה הפורמלית.
הדרך הישירה להגדיר שפה פורמלית היא באמצעות "מילון", רשימה מפורשת של רצפי אותיות, אשר הן (ורק הן) יהוו את המילים השייכות לשפה.
למשל, את השפה הפורמלית "המילים התקניות של השפה העברית" מעל האלפבית העברי, אין ברירה אלא לאפיין בדרך זו (כל זאת מנקודת מבט פורמלית.
מבחינה בלשנית, המילים בשפה טבעית אינן מאופיינות באמצעות מילון).
בדרך כלל שיטה זו אינה טובה, ואף אינה אפשרית (כך למשל, בכל מקרה בה השפה מכילה מספר אינסופי של מילים).
דרך נוספת לאפיין שפה פורמלית, היא באמצעות דקדוק פורמלי.
כאשר נתונות כמה שפות אשר כולן מוגדרות מעל אותו האלפבית (ואותן אנו יודעים לאפיין, למשל בעזרת מילון), הדקדוק הפורמלי מאפשר לאפיין באמצעותן שפה חדשה, אף היא מעל אותו אלפבית.
כך למשל ניתן להגדיר (באופן עקרוני ומקורב, לפחות) "דקדוק פורמלי" של השפה העברית, שיאפשר להרכיב את כל המשפטים בשפה העברית (אשר מספרם אינסופי) באמצעות "שפת השורשים בעברית" (קבוצה סופית ובת-אפיון באמצעות מילון).
דרך דומה לאפיון שפה פורמלית, המקובלת מאוד במתמטיקה, היא באמצעות מבני-יצירה.
בדרך זו נעזרים בתת-קבוצה של מילות השפה אותה רוצים לאפיין (תת-קבוצה סופית, בדרך כלל), ומגדירים אוסף של יחסים על תת-קבוצה הזו, אשר באמצעותו ניתן לאפיין את כל המילים בשפה.
דרך זו מקובלת בלוגיקה המתמטית, בשל האפשרות לאפיין את השפה באמצעות אלגברת יצירה חופשית, המאפשרת להגדיר היטב פונקציות ברקורסיה על הפעולות של מבנה-היצירה, ולהוכיח טענות הנוגעות למילים ברקורסיה על עץ הבנייה שלהם.
דוגמאות רלוונטיות אפשר למצוא, למשל, בערכים תחשיב הפסוקים ותחשיב היחסים.
שפה אשר ניתן לאפיינה באופן "מועיל" מכונה "שפה כריעה".
כלומר, על שפה A נאמר שהיא "כריעה" אם ורק אם קיים אלגוריתם המקבל כל צירוף סופי של סימנים מעל האלפבית של השפה, ועוצר כעבור מספר סופי של צעדים עבור כל מילה השייכת ל-A בהכרזה "המילה שייכת ל-A", ועבור כל מילה שאינה שייכת ל-A בהכרזה "המילה אינה שייכת ל-A".
על שפה A נאמר שהיא "כריעה למחצה", אם ורק אם קיים אלגוריתם, שעוצר עבור מספר סופי של צעדים בהכרזה "המילה שייכת ל-A", אם המילה שייכת ל-A (אך עבור מילת קלט שאינה שייכת ל-A, ייתכן שלא יעצור כלל).
כל שפה שהיא כריעה, היא גם כריעה למחצה.
עבור משפחת שפות תחשיב היחסים, משפט צ'רץ' קובע ששפה מסדר ראשון המכילה, בנוסף לקבוע השוויון, קבוע יחס או קבוע פעולה בעל שני מקומות לפחות, אז קבוצת הנוסחאות של השפה שהן אמיתיות לוגיות, אינה כריעה.
שפה שסועה היא מצב רפואי שבו נולד תינוק עם שסע אנכי בפילטרום, האזור בין האף והשפה העליונה.
השפה השסועה עשויה לנבוע ממכשל באיחוי של הרקמה אצל העובר, וקשור לעיתים קרובות לחך שסוע ולמומים נוספים.
אבחון שפה שסועה בבדיקת אולטרסאונד במהלך ההריון מהווה אינדיקציה לחיפוש מומים אחרים, ולרוב תופנה האישה לבדיקת אקו-לב עובר ולבדיקת מי שפיר.
מעבר לקושי הנובע ממראה אסתטי לא נעים, עשויים להתקיים אצל התינוק הלוקה בשפה שסועה, קשיים בלעיסה, בשתיית נוזלים ובבליעה, ולעיתים אף בנשימה ובדיבור.
שפה שסועה יכולה להיגרם כתוצאה ממחלות ותסמונות שונות, כמו תסמונת אורשקוג-סקוט, תסמונת קבוקי, תסמונת אדוארדס.
הסיכוי ללידת ילד בעל "שפה שסועה" הוא אחד ל-600-800 ילדים.
טכניקות כירורגיה פלסטית מודרניות מסוגלות בדרך כלל לתקן את התופעה ולתת מראה אסתטי לשפה.
שפה קְרֵיאוֹלִית היא סוג של שפה טבעית, שהתפתחה מתמהיל של שתי שפות או יותר, שפה מעורבת או היברידית, אך הפכה לנבדלת מהן במידה מספקת כדי להיחשב לשפה עצמאית.
שפות קריאוליות מתפתחות משפות פידג'ין, אשר הן לרוב בעלות דקדוק פשוט.
שפות פידג'ין משמשות בעיקר לצורך תקשורת בין דוברי שפות שונות, והן אינן שפות אם של דוברים; שפות קריאוליות הן בעלות דקדוק מורכב ועקבי ככל שפה טבעית, והן החליפו, חלקית או באופן מלא, אחת או יותר מהשפות שקדמו להן בחיי היומיום.
הן כוללות על פי רוב יסודות לשוניים, כגון מבנים תחביריים ותכונות פונולוגיות, שלא נמצאו בשפת הפידג'ין שקדמה להן.
שפות הפידג'ין שמהן נוצרות שפות קריאוליות מתפתחות מעירוב של שתי שפות לפחות, ובדרך כלל שלוש או יותר.
הללו כוללות על פי רוב שפה אחת של קבוצה חברתית שלטת, כגון שפותיהן של המדינות הקולוניאליות האירופאיות, ומספר שפות של אוכלוסיות חלשות, כגון אוכלוסיות ילידיות או קהילות של עובדים זרים.
במרבית המקרים, עיקר אוצר המילים של השפה הקריאולית מקורו בשפתה של הקבוצה השלטת.
שפות קריאוליות קיימות (או התקיימו בעבר) ביבשות האמריקניות, באפריקה, בדרום ובדרום-מזרח אסיה, בסין, בהודו ובאיי האוקיינוס השקט והאוקיינוס האטלנטי.
נהוג לסווגן בהתאם לשפות שתרמו להן את אוצר המילים הרב ביותר.
רוב השפות הקריאוליות מבוססות על פורטוגזית, צרפתית, אנגלית והולנדית.
קיימות (או התקיימו בעבר) גם שפות קריאוליות המבוססות על גרמנית, ספרדית, דנית, מלאית, ערבית, ועל שפות אפריקאיות.
קיימות גם שפות (למשל, שפת הסָנְגוֹ) אשר החוקרים חלוקים בדבר סיווגן כשפות קריאוליות, כשפות פידג'ין או כשפות עצמאיות שעברו תהליך התפתחות רגיל, אשר כלל שאילה מסיבית של מילים לועזיות.
"קריאוליזציה" היא שם התהליך שבו הופכות שפות פידג'ין לשפות קריאוליות.
מקובל לטעון ששפות קריאוליות נוצרות מכיוון שמנגנון רכישת השפה של ילדים בסביבה דוברת פידג'ין מעבד את החומרים הלשוניים הבלתי עקביים שהוא קולט ויוצר מהם מערכת לשונית יציבה, שתואמת את מערכת העקרונות של הדקדוק האוניברסלי ומתפקדת כשפת אנוש לכל דבר.
במילים אחרות: תוך דור אחד, ילדים שגדלים בסביבה של דוברי פידג'ין יוצרים מתוך הערבוביה הלשונית שסביבם שפה חדשה, טבעית, בעלת דקדוק עצמאי.
לעיתים קורה שלאחר היווצרותה של שפה קריאולית מתרחש תהליך של דה-קריאוליזציה: אם לצד דוברי השפה הקריאולית חיים דוברי שפתה של השכבה החברתית השלטת, דוברי השפה הקריאולית עשויים לתפוש את שפתם כשפה משובשת והם ישתדלו "לתקן" את שפתם ולהתאימה לשפתה של הקבוצה השלטת.
בסופו של התהליך עשויה השפה הקריאולית להשתוות לשפת השכבה החברתית השלטת ולאבד את מעמדה כשפה עצמאית.
דוגמה להיווצרותה של שפה קריאולית בעבר הקרוב היא שפת הסימנים של ניקרגואה.
המיוחד בשפה זו (מלבד היותה שפת סימנים) הוא היותה צעירה מאוד (היא נוצרה בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20), ולכן בלשנים ומדענים אחרים היו יכולים לחקור את תהליך היווצרותה ולתעד אותו באופן מקיף יותר מאשר כל שפה קריאולית אחרת.
סינגליש היא שפה קריאולית המדוברת בסינגפור.
היא מבוססת על אנגלית, יש בה מבנים תחביריים הזהים למבנים תחביריים של מנדרינית, ובנוסף לכך אלמנטים משפות סיניות אחרות, ממלאית ומשפות נוספות.
ממשלת סינגפור מתנגדת לשימוש בסינגליש ומעודדת את השימוש באנגלית (במטרה לשפר את יכולתם של תושביה לתקשר עם דוברי אנגלית בשאר העולם), ובשל כך מתרחשת בחוגים משכילים דה-קריאוליזציה של שפת הסינגליש.
פֿוֹרוֹ היא שפה קריאולית המדוברת בסאו טומה ופרינסיפה.
היא מבוססת על פורטוגזית וכוללת אלמנטים של שפות מקבוצות שפות הבַּנְטוּ (Bantu) והקוּאָה (Kwa).
שפות קריאוליות המבוססות על צרפתית:
קריאולית האיטית (kreyòl ayisyen), שפה קריאולית המדוברת בהאיטי, היא אחת השפות הרשמיות במדינה זו לצד השפה הצרפתית.
היא מבוססת על צרפתית וכוללת אלמנטים של מספר שפות מערב-אפריקניות כגון ווֹלוֹפית (Wolof) ופֿוֹן (Fon).
דוגמה דקדוקית: בקריאולית האיטית, ה"א הידיעה היא סופית, בדומה לארמית ולדֶנִית.
קריאולית אנטילית המדוברת באנטיליים הקטנים (במיוחד בגוואדלופ ובדומיניקה)
קריאולית של לואיזיאנה שנפוצה בלואיזיאנה שבארצות הברית ומושפעת משפות אפריקאיות, אינדיאניות וכן מהניב הצרפתי (התקני) שמדובר בלואיזיאנה
שפת פפיאמנטו - שפה קריאולית.
מבוססת על פורטוגזית המדוברת באיים הקריביים ההולנדיים, מכילה אלמנטים של ספרדית, פורטוגזית, הולנדית, אנגלית וצרפתית, וכן של שפות אפריקאיות ומאראוואקית.
ווטון (בכתב סיני: 五屯话; בפין-יין: Wǔtún huà, ווּטוּן חְווָה) היא שפה קריאולית סינית-טיבטית-מונגולית, חסרת כתב.
שפה מתוכננת היא שפה שאוצר המילים שלה והדקדוק שלה הומצאו באופן יזום ומתוכנן, להבדיל משפה טבעית, שהתפתחה באופן טבעי כחלק מהתרבות.
שפה מתוכננת היא למעשה חיקוי של שפה טבעית, בעיקר מבחינת כללי התחביר והפונולוגיה.
ההבדל בין שפות מתוכננות לשפות מלאכותיות (כגון שפות מחשב או שפות לוגיות) הוא בכך שהאחרונות אינן מחקות בהכרח את הדקדוק האנושי, ובדרך כלל אין להן מערכת פונולוגית כלל.
לרוב, שפה מתוכננת נוצרת לתקשורת בין בני אדם, בעיקר כדי להקל על התקשורת הבין-לאומית, אך יש שפות מתוכננות שנוצרו לצורך קיום תקשורת סודית, במסגרת יצירה ספרותית, או כניסוי בלשני (אלו נקראות: "שפות מהונדסות").
מספר שפות מתוכננות נוצרו במסגרת ניסויים בלשניים בקופי אדם, כדי לאפשר לקופי אדם לרכוש שפה הדומה לשפה אנושית טבעית.
לפעמים מכנים שפות מתוכננות "שפות מלאכותיות", אך כינוי זה אינו מדויק, והוא יוצר בלבול בין סוגים שונים של שפות לא-טבעיות.
שפות מתוכננות הן מלאכותיות בכך שנוצרו באופן יזום בידי בני אדם, אולם המבנה שלהן מבוסס על המבנה של שפות טבעיות.
שפות מלאכותיות לגמרי כמו שפות מחשב או שפות לוגיות אינן כפופות לחוקי הדקדוק המוכרים משפות טבעיות, והן נועדו לתקשורת בין בני אדם למכונות (בעיקר מחשבים), או לצורך מחקרים פילוסופיים ומתמטיים.
שפה מתוכננת עשויה להפוך בתנאים מסוימים לשפה טבעית, אולם אין אפשרות להפוך שפת מחשב או שפה לוגית לשפה אנושית טבעית.
העיסוק בבניית שפות מתוכננות נקרא "קונלינגוויסטיקה" (Conlinguistics או Conlanging).
אדם שעוסק בקונלינגוויסטיקה כתחביב מכונה "קונלנגר" (conlanger) או בונה שפות מלאכותיות.
שפה מלאכותית נקראת "קונלנג" (conlang – כקיצור של constructed language).
שפות מתוכננות רבות, תוכננו על מנת שישמשו כשפות עזר בין-לאומיות.
בין השפות הראשונות ניתן למנות את סולרסול שפותחה בשנת 1827. המפורסמת ביותר היא אספרנטו, אך קיימות מלבדה גם שפות נוספות.
ביניהן וולאפיק (השפה המתוכננת הראשונה שנוצרה למטרה זו), אידו (שפה המבוססת על אספרנטו), אינטרלינגואה ונובה לינגואה פרנקה.
שפות אלה מנסות לחקות את הפונטיקה, התחביר והמורפולוגיה של שפות הודו-אירופיות, אולם הכללים שלהן פשוטים יותר וכוללים פחות יוצאים מן הכלל.
מטרת יוצרי השפות הייתה להקל על התקשורת הבין-לאומית בעיקר מתוך הנחה ששלטה במאה ה-20 ששפות אירופיות הן הנפוצות והנלמדות ביותר ברחבי העולם.
כיום ידוע על אנשים ברחבי העולם שרכשו את שפת האספרנטו מהוריהם באופן טבעי (הם בדרך כלל דו-לשוניים ודוברים אספרנטו ושפה אחרת מקומית כשפות-אם).
לפיכך נוהגים לראות באספרנטו המדוברת בפי אנשים אלה שפה טבעית לכל דבר.
שפות למטרות פולחן או כישוף
השפה החנוכית, שפותחה על ידי הפילוסוף והאלכימאי האנגלי ג'ון די.
לטענת די, השפה התגלתה לו על ידי כך שתקשר עם מלאכים וביניהם חנוך, שגילו לו את רזי הכישוף.
ראו: לקסיגרמה, ניסויים בלשניים בקופי אדם
שפות שהומצאו לצרכים ספרותיים או קולנועיים
השפה של הקלינגונים – קלינגונית שמופיעה בסדרת הטלוויזיה מסע בין כוכבים
שפות הארץ התיכונה – סינדארין, קווניה, הלשון השחורה שמופיעים בספריו של ג'ון רונלד רעואל טולקין
שיחדש, השפה הנוהגת בספרו של ג'ורג' אורוול "1984"
השפה הנא'בית שהומצאה על ידי פול פרומר עבור הסרט "אווטאר" של ג'יימס קמרון
השפה הדות'ראקית של ג'ורג ר.
מרטין ודויד ג'יי פטרסון שמופיעה בסדרת הטלוויזיה "משחקי הכס" של HBO.
בסדרה מופיעה עוד שפה: ואלריאנית.
לאאדן – שפה שהומצאה על ידי הבלשנית והסופרת סוזט היידן אלגין עבור סדרת המדע הבדיוני "שפת אם"
שפהאוזן הוא הקנטון הצפוני ביותר של שווייץ עם כ-80,000 תושבים (נכון ל-2013).
שפהאוזן גובל בקנטונים ציריך ותורגאו ובגרמניה.
למרות קוטנו כולל הקנטון 27 רשויות מקומיות.
בירת הקנטון והעיר הגדולה ביותר בקנטון היא שפהאוזן עם כ-23,000 תושבים.
שורשיה של שפאוזן נמצאים עוד בימי הביניים.
במאה ה-11 נוסד באזור מנזר בנדיקטיני, שהוביל לפיתוח הקהילה המקומית.
קהילה זו הייתה עצמאית משנת 1190 ועד שסופחה בשנת 1330 לבית הבסבורג.
בשנת 1419 שפהאוזן נותקה מבית הבסבורג ובשנת 1501 הצטרפה לקונפדרציה השווייצרית הישנה.
הרכבת הראשונה הגיעה לשפהאוזן ב-1857. בשנת 1944 סבלה שפהאוזן מהפצצה של מטוסי חיל-האוויר האמריקאי, שסטו בטעות מגרמניה הנאצית לשווייץ הנייטרלית.
השפה הגרמנית היא השפה המדוברת ביותר בקנטון, והדת הדומיננטית (נכון לשנת 2000) היא הנצרות הפרוטסטנטית, שמונה כ-50% מהמאמינים בקנטון.
אחריה הנצרות הקתולית, עם 24% מהמאמינים.
מועצת המחוז מורכבת מכ-60 נציגים הנבחרים אחת ל-4 שנים.
עד שנת 2008 היו כ-80 נציגים במועצה.
מבחינה גאוגרפית, הקנטון נמצא כמעט לחלוטין על גדתו הימנית של הריין.
הענפים המרכזיים בכלכלה המקומית הם ייצור של מכונות, מוצרי מתכת, שעונים ותכשיטים.
ענפי תעשייה זעירים יותר הם טקסטיל, מוצרי עור, זכוכית, מלט, נייר וכימיקלים.
שפה מסומנת או שפה מסומלת היא צורת תקשורת שמשמשת בשביל תקשורת בין אנשים שומעים לבין אנשים כבדי שמיעה וחירשים.
השפות המסומנות כמו שפת סימנים משתמשות במחוות במקום בקול, אולם הן מלאכותיות, ונוצרו כדי להקל על התקשורת בין דוברי שפות סימנים לדוברי שפות מדוברות.
שפה מסומנת היא שפה מתוכננת וככזאת היא שונה גם משפת סימנים וגם משפה מדוברת.
השפה המסומנת מחקה את התחביר של השפה המדוברת העיקרית באזור להבדיל משפת סימנים שיש לה תחביר משלה.
בצורת תקשורת זו הדובר מדבר בשפה מדוברת ומלווה את המלל בסימנים מאוצר המילים של שפת סימנים, סדר הסימנים נקבע לפי סדר המילים בשפה המדוברת.
היא נוצרה בשביל לשקף מבחינה חזותית את מבנה השפה המדוברת.
אנשי חינוך חושבים שזו דרך יעילה להקניית שפה מדוברת, משום שהיא מספקת מעין ייצוג חזותי של השפה המדוברת.
אנשי חינוך בתחום חינוך מיוחד שעובדים עם תלמידים חירשים משתמשים בשפה מסומנת כדי ללמד אותם את המבנה, הדקדוק והתחביר של השפה המדוברת שאותה הם מעוניינים ללמד, בעיקר בשביל כתיבה וקריאה בשפה מדוברת.
שפהאוזן היא עיר בצפון שווייץ ועיר הבירה של הקנטון בעל אותו השם.
נכון לשנת 2008, אוכלוסיית העיר עמדה 34,587 תושבים.
השפה הרשמית בשפהאוזן היא גרמנית, אך השפה המדוברת ביותר היא גרסה מקומית של הניב האלמאנית גרמנית שווייצרית.
בחלק הישן של העיר יש מבנים רבים מתקופת הרנסאנס המעוטרים בפרסקו ופסלים, וכן מבצר ישן.
שפהאוזן הייתה עיר-מדינה בימי הביניים, תיעוד לכך הוא שלעיר היו מטבעות משלה מ-1045. בסביבות שנת 1200 העיר הייתה עיר קיסרית חופשית.
הכוח של אב המנזר הופחת בהדרגה וב-1277 רודולף הראשון נתן לעיר אמנת חירויות.
ב-1330 הקיסר לואיס מבוואריה נשבע לבית הבסבורג.
בתחילת המאה ה-15, פחת הכוח של בית הבסבורג בעיר.
ב-1415 הדוכס פרידריך מבית הבסבורג תמך באנטי-אפיפיור יוחנן העשרים ושלושה בוועידת קונסטנץ, וכתוצאה מכך הופעל עליו חרם קיסרי על ידי זיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
כתוצאה מהחרם והצורך של פרידריך בכסף, יכלה שפהאוזן לקנות את עצמאותה מבית הבסבורג בשנת 1418. העיר כרתה בריתות עם 6 קונפדרציות שווייצריות בשנת 1454, ועם 2 נוספות (אורי ואונטרוולדן) ב-1479. שפהאוזן הפכה בשנת 1501 לחברה מלאה בקונפדרציה השווייצרית הישנה.
הרפורמציה הפרוטסטנטית אומצה בתחילה ב-1524 והושלמה ב-1529. העיר נפגעה קשות במהלך מלחמת שלושים השנים בגלל מעבר חיילים מהאימפריה השוודית ובוואריה.
רק בתחילת המאה ה-19, הפיתוח התעשייתי בעיר החל לצמוח מחדש.
ב-1857 הופעלה תחבורה מסילתית ראשונה לעיר.
שפהאוזן ממוקמת באצבע השטח השווייצרי ומוקפת משלושה צדדים בגרמניה.
באפריל 1944 הופגזה שפהאוזן על ידי מטוס חילות האוויר של צבא ארצות הברית שזלג מהשטח האווירי של גרמניה, לשווייץ הנייטרלית בשל טעות ניווט.
כ-100 אזרחים נהרגו, וארצות הברית הציעה 4 מיליון דולרים כפיצוי.
שטחה של שפהאוזן הוא 31.1 קמ"ר.
מתוך זה 20.7% משמש למטרות חקלאיות ו-47.2% מהשטח הוא יער.
מרבית האוכלוסייה (84.3%) מדברת גרמנית, סרבו-קרואטית היא השפה השנייה המדוברת (3.4%) והשלישית היא איטלקית (3.2%).
נכון לשנת 2000, 27.4% מהאוכלוסייה משתייכים לכנסייה הקתולית, 43.6% משתייכים לכנסייה המתוקנת השווייצרית.
שפה תִּקְנִית או סְטָנְדַרְטִית היא הגרסה של שפה מסוימת המקובלת כנכונה וכראויה ביותר לשימוש, הן על ידי הממסד האחראי והן על ידי הציבור, כולל אלו שאינם דוברים או כותבים אותה.
השפה התקנית נחשבת יוקרתית יותר, משתמשים בה לצרכים רשמיים כמו חיבור ספרות או טופסי מנהלה והשכבות המשכילות באוכלוסייה אמורות לשלוט בה.
היא מאופיינת בקיומם של כללי דקדוק, איות והגייה אחידים ובהיותה קודם כל שפת כתיבה, בניגוד לגרסאות מדוברות של כל לשון המתפתחות מאליהן בקרב העם ושקיימים בתוכן מגוון נרחב ואי-סדר בהיבטים אלו.
שפות תקניות הן תמיד תוצר של תהליך תכנון שפה, והן מפוקחות לרוב על ידי גופים רשמיים האמונים על כך, דוגמת האקדמיה הצרפתית; אוצר המילים והדקדוק שלהן מתפרסם במילונים יוקרתיים כמו מילון דודן הגרמני והן מוקנות לתלמידים במערכת החינוך ועל ידי גופי התקשורת הממסדיים.
כמו כן, כפי שהבחינו חוקרים רבים, עצם המושג "שפה סטנדרטית" תמיד ביטא אידאולוגיה יותר מאשר היה ממשות נתונה, משום שתמיד קיים מתח בין הצורות המדוברות והיום-יומיות הנקוטות בפועל לבין הגרסה הפורמלית.
רק שפה מתה יכולה להיות תקנית לגמרי.
יצירה של שפות תקניות מבין מגוון הדיאלקטים הלא-אחידים והמתמזגים זה בזה הייתה תהליך ממושך וסבוך, שעירב שיקולים פוליטיים ואידאולוגיים.
עוד ב-1302 הבחין דנטה בחיבורו De vulgari eloquentia בין הלשון הטבעית והמדוברת שאדם רוכש מסביבתו לבין "הלשון הדקדוקית" (בימיו, לטינית) המשמשת לצרכים פורמליים.
בניגוד לכל בני זמנו, ראה דווקא בראשונה שפת יצירה עדיפה אך הסכים שהניבים האיטלקיים המרובים אינם יאים לכתיבה ספרותית.
הוא וממשיכיו התווכחו איזו גרסה של האיטלקית צריכה להיבחר להיות התקנית.
הרפורמציה, שתרגום הביבליה ללשונות המקומיות היה אחד ממפעליה הגדולים, העניקה תנופה רבתי להאחדת השפות הספרותיות.
במאה ה-19 התקשר הדוקות תקנוּן השפה מתוך הדיאלקטים העממיים לצמיחת הלאומיות; קביעת תקן אחיד לשפה סטנדרטית וזיקוק הניבים העממיים כדי לייצר אותה היה מרכיב חשוב בהעלאת תביעה להכרה בקבוצות אתניות רופפות כלאום פוליטי.
נהוג גם לחלק שפות לפְּלוּריצנטריות, כלומר כאלו שיש להן יותר מגרסה תקנית אחת, ומונוצנטריות, עם לשון סטנדרטית אחת בלבד.
גרמנית, לדוגמה, שיש לה גרסאות מוכרות רשמית שונות בגרמניה, באוסטריה ובשווייץ, היא פלוריצנטרית; הונגרית היא מונוצנטרית.
שפה מפורשת היא שפת תכנות, אשר מרבית היישומים הכתובים בה מבצעים הוראות באופן ישיר, בלי לעבור הידור לשפת מכונה (machine code).
תוכנית הכתובה בשפה מפורשת מוזנת, פקודה אחר פקודה, למפרש.
המפרש, עבור כל פקודה בשפת המקור, מבצע אוסף מוגדר מראש של פקודת מכונה.
באופן תאורטי, ניתן לטעון כי המונחים שפה מפורשת או שפה מהודרת אינם מוגדרים היטב, שכן ניתן לפרש או להדר כל שפת תכנות.
על כן, ההגדרה האם שפת תכנות מסוימת היא מפורשת או מהודרת נבחרת על פי דרך השימוש הנפוצה בשפה.
כל זאת ועוד, ניתן להשוות בין שפות מפורשות לשפות מכונה.
ניתן לטעון שפירוש וביצוע- זהים הם: קריאת הפקודה הבאה וביצועה.
בנוסף, ניתן לטעון שבייטקוד זהה אף הוא לקוד מכונה, ויש לו ייצוג אסמבלי.
על אף האמור לעיל, בשימוש נפוץ, שמור המונח שפה מפורשת לשפות תוכנה הרצות על גבי תוכנות אחרות, כלומר, לפחות שכבת ביניים אחת בינן לבין החומרה.
שפות רבות מומשו באמצעות הן מהדר והן מפרש, לדוגמה, BASIC, C, Lisp, פסקל, ופייתון.
מימושים של ליספ מערבבים בין קוד מפורש לקוד מהודר באופן חופשי.
בימים הראשונים של המחשב המודרני, עיצוב השפה הושפע במידה רבה על ידי ההחלטה להשתמש בהידור או בתרגום כצורת ביצוע הקוד.
לדוגמה, סמולטוק (1980), שתוכננה להתפרש בזמן ריצה, איפשרה לאובייקטים לתקשר זה עם זה באופן דינמי.
בתחילה, פירש שפות מפורשות תורגמו שורה אחר שורה, כלומר, כל פקודה תורגמה בעת שאמורה הייתה להתבצע.
אם לולאה או פונקציה גרמו לשורות להתבצע מס' פעמים, שורות אלה פורשו בכל פעם מחדש.
בכך נתבקשה החומרה המריצה את המפרש לבצע את אותן פקודות שוב ושוב.
בשלב מוקדם נוהג זה נחסך, על ידי שימוש במטמון פקודות מפורשות.
רוב השפות המפורשות עושות שימוש במטמון פקודות מפורשות העושה שימוש בייצוג ביניים, המשלב פירוש והידור.
את ייצוג הביניים ניתן להדר פעם אחת (כמו ב-Java, בה לא נהוג לפרסם את קוד המקור), או לפני הביצוע (כמו Perl או Ruby), או בעת שמתגלה שינוי בקוד המקור (כמו בפייתון).
שפה מפורשת מקנה ליישומים הכתובים בה יותר גמישות על פני יישומים הכתובים בשפה מהודרת.
דוגמאות לתכונות שקל יותר להקנות ליישומים בשפות מפורשות:
Reflection תוך שימוש במפרש (למשל, פונקציית eval מסדר ראשון.)
מערכת טיפוסים דינאמית (dynamic typing)
(חלק גדול מרוטינות העזר נשלח עם המתרגם)
כמו כן, ניתן להפוך יישומים בשפות אלה לחוצי פלטפורמות (platform-independent) יותר בקלות (לדוגמה, אותו יישום פייתון ירוץ לרוב על כל מע' הפעלה בה המפרש של פייתון מותקן).
בנוסף, הואיל ונהוג לפרסם באופן ישיר את קוד המקור, למשתמשים יש יותר חופש לקרוא או להעתיק אותו.
ללא בדיקת טיפוסים סטאטית, בדיקה המתבצעת לרוב על ידי מהדר, תוכניות עלולות להיות פחות אמינות.
מפרשים עלולים להיות רגישים למתקפות הזרקת קוד.
קוד מפורש ירוץ לאט יותר מקוד מכונה הרץ ישירות על המעבד.
טכניקות המנסות לחפות על בעיה זו כוללות תרגום-זמן-אמת (just-in-time compilation): כאשר המפרש מזהה כי קטע קוד מסוים רץ מס' רב של פעמים- הוא בוחר לתרגם קטע קוד זה ישירות לקוד מכונה.
במקרים בהם קוד המקור מהווה קניין רוחני, היכולת לקרוא אותו בחופשיות מהווה בעיה (למשל JavaScript בדפי אינטרנט).
במקרים מסוימים, ניתן להתמודד עם בעיה זו באמצעות טכניקות של ערפול-קוד-מקור (obfuscation).
שִׁפּוּדָנִיִּים (שם מדעי: Belonidae) היא משפחה של דגים כסופים ודקים מסדרת החניתאים.
השפודניים חיים בים הפתוח באזור הטרופי והסובטרופי ולעיתים נמצאים גם נמצאים במים מליחים ואף עולים לנהרות גדולים כמו האמזונאס או הריו נגרו וחיים במימיהם.
אלו דגים מוארכים בעלי לסת דקה מלאה בשיניים כשהלסת התחתונה גדולה וארוכה יותר מהעליונה.
הגוף אפור עד כסוף עם מעט סנפירים והזנבם מפוצל ונותן לדגים את הכוח לשחות.
המין הגדול ביותר במשפחה הוא המין חניתן תניני המצוי לחופי ישראל.
דגים אלה הם טורפים של סרטנים, רכיכות ימיות ולהקות דגים קטנות.
הם שוחים בקרבה לפני המים ואינם צוללים עמוק והם מהירים מאוד ויכולים לשחות במהירות של כ-60 קמ"ש ואף לקפץ מעל המים.
דגים אלה עלולים להיות מסוכנים לאדם עקב מנהגם לקפץ על עצמים זוהרים.
בלילות בשונית הם עלולים להימשך אל ספינות ולקפץ מעלה ולפגוע עם לסתם הגדולה באנשים.
2 מקרי מוות יוחסו לדגים אלה.
סוג ומין יחיד אַבְּלָן לָחוּץ (Ablennes hians)
סוג ומין יחיד שִׁפּוּדָן אַרְגָּלִי (Platybelone argalus)
שפה רקורסיבית, או שפה כריעה היא מונח במתמטיקה, לוגיקה ומדעי המחשב, המתאר שפה פורמלית (קבוצה של רצפים סופיים של סמלים שנלקחו מאלף-בית מסוים) המהווה תת קבוצה רקורסיבית של הקבוצה של כל הרצפים הסופיים מעל האלפבית של השפה.
באופן שקול, שפה רשמית היא רקורסיבית אם קיימת מכונת טיורינג טוטאלית (מכונת טיורינג העוצרת על כל קלט), אשר בהינתן רצף סופי של סימנים כקלט, מקבלת אם הרצף שייך לשפה ודוחה אחרת.
שפות רקורסיבית שפות נקראות גם כְּרִיעוֹת.
רעיון הכריעוּת ניתן להרחבה על ידי מודלים חישוביים אחרים.
למשל, אפשר לדבר על שפות כריעות במכונת טיורינג לא-דטרמיניסטית.
לכן, בכל פעם שיש אי-בהירות, "שפה רקורסיבית" בעלת משמעות זהה לשפה הניתנת להכרעה על ידי מכונת טיורינג.
המחלקה של כל השפות הרקורסיבית שפות נקראת בספרות R, אם כי שם זה משמש לעיתים גם עבור המחלקה RP.
סוג זה של שפה לא הוגדר בהיררכיה של חומסקי .
כל השפות הרקורסיבית גם ניתנות למנייה רקורסיבית (Recursively Enumerable).
כל שפה רגולרית, שפה חפשית הקשר, ושפה תלוית הקשר היא גם רקורסיבית.
שפות תלויות-הקשר גם הן רקורסיביות.
לדוגמה השפה או בכתיב הפורמלי:
רקורסיבית שפות סגורה תחת הפעולות הבאות.
כלומר, אם L ו-P הן שתי שפות רקורסיביות, השפות הבאות גם הן רקורסיביות:
התמונה (φ(L תחת הומומורפיזם φ (כלומר e-free homomorphism)
שפה תלוית הקשר היא שפה פורמלית אשר קיים דקדוק תלוי הקשר המגדיר אותה; כלומר, שפה L היא שפה תלוית הקשר אם קיים דקדוק תלוי הקשר G כך ש-L היא אוסף כל המילים שניתן לגזור מהסימן התחילי של G.
ניתן להוכיח, ששפה היא תלוית הקשר אם קיימת מכונת טיורינג חסומה ליניארית המקבלת אותה.
משפחת השפות תלויות ההקשר סגורה תחת פעולות של איחוד, שרשור, כוכב קלין, חיתוך ומשלים.
מבחינה פורמלית נהוג להגדיר שפה תלוית הקשר כשפה שנוצרת על ידי דקדוק תלוי הקשר (דקדוק מטיפוס 3 בהיררכיה של חומסקי).
דקדוק G ייקרא תלוי הקשר אם ורק אם כל כלל יצירה בו הוא מהצורה כאשר A ו-B הן מחרוזות כלשהן של משתנים דקדוקיים וסימנים טרמינליים כך שמתקיים .
המונח "תלוית הקשר" בא מכך שההחלפה של A צריכה להתבצע עם חשיבות לשאלה מה נמצא מימינו ומשמאלו של משתנה דקדוקי ב-A, כלומר עם חשיבות להקשר בו הוא מופיע.
שפוויילר הוא כלב שנוצר מביות הרועה הגרמני והרוטווילר בתחילת המאה העשרים ואחת והוא החל לצבור פרסום קצת לפני תחילת העשור השלישי של המאה העשרים ואחת.
הגובה הממוצע של השפוויילר הוא כ-60 סנטימטרים ומשקלו הממוצע הוא כ-63 קילוגרמים.
השפוויילר הוא כלב הדורש דומיננטיות גבוהה מצד בעליו ובנוסף הוא כלב אנרגטי ואמין.
בנוסף הוא מסתדר עם חיות מחמד אחרות כל עוד הם מתאגדים כראוי.
לשפוויילר יש פרווה בעובי משתנה ובצבע שנע בין שחור לחום בהיר, ולרוב יש גם קצת פרווה לבנה (בעיקר באזור הבטן).
משום שהכלבים ששימשו ליצירתו (הרועה הגרמני והרוטווילר) הם כלבי שמירה אז גם השפוויילר הוא כלב שמתאים למשימה זו.
בנוסף, לשפוויילר יש עוצמת נשיכה ונעילת לסת חזקות.
האינטליגנציה של השפוויילר גבוהה מאוד וקל מאוד לאלף אותו.
יכולת הלמידה של השפוויילר גבוהה גם כן.
בנוסף, השפוויילר מבדיל בין ילדים ותינוקות למבוגרים ומתנהג אליהם בהתאם.
"שפה משפטית" היא הסגנון שבו נכתבים מסמכים משפטיים - חוקים, חקיקת משנה, חוזים, חוות דעת, כתבי אחריות וכדומה.
לשפה המשפטית סגנון משלה, השונה מהסגנון של השפה היומיומית, כפי שהוא בא לידי ביטוי בדיבור ובכתב.
הצירוף "ו/או", למשל, נפוץ בז'רגון של עורכי הדין.
במדינת חוק התושב נדרש לציית לחוקים החלים עליו.
מתבקש, לפיכך, שהחוקים יהיו זמינים ונגישים לכל תושב.
התפתחות האינטרנט אפשרה להפוך את לשון החוק לזמינה לכל.
חלוץ בתחום זה היה המכון למידע משפטי , שהוקם בשנת 1992 באוניברסיטת קורנל ומפרסם בגישה חופשית את חוקי ארצות הברית ומידע משפטי נוסף.
בשנת 1995 הוקם מיזם דומה באוסטרליה , ובשנת 2000 הוקם מיזם דומה באוניברסיטת מונטריאול שבקנדה.
בשנת 2002 הוקמה התנועה לגישה חופשית למשפט , החותרת להנגשת מידע משפטי לציבור.
בשנת 2001 פרסמה מועצת האיחוד האירופי המלצה למדינות החברות לאפשר גישה באמצעות האינטרנט לטקסט המלא של חוקיהן, רצוי תוך אפשרות לגשת ללשון החוק כפי שהייתה בכל נקודת זמן בעבר, ומדינות פעלו למימוש המלצה זו.
בישראל פרסום החוק התקיים באופן פורמלי באמצעות הפרסום ב"רשומות", אך למעשה במשך שנים רבות החוקים לא היו זמינים לתושבים, אלא בתיווכם של עורכי דין, שהחזיקו את ספרי החוקים במשרדיהם.
במאה ה-21 ניתן למצוא את הנוסח העדכני של חוקי ישראל באתרי אינטרנט לא ממשלתיים אחדים.
מאגר החקיקה הלאומי, שהוקם בשנת 2014 באתר הכנסת, מציג כל חוק כפי שאושר, אך בכך אין תועלת למי שזקוק ללשון החוק, הנוצרת משילוב של כל תיקוניו - למטרה זו מפנה מאגר החקיקה הלאומי אל "ספר החוקים הפתוח", שמתוחזק בידי מתנדבים.
על חשיבותה של זמינות החוק העיר יניב רוזנאי: "חשיבותו של פרסום חקיקה אינה בכך שזו מביאה לכאורה לידיעת החוק אלא שזו מאפשרת את ידיעת החוק".
לאחר שנפתרה בעיית הזמינות עולה בעיית הנגישות - עד כמה אדם מן היישוב מסוגל להבין את לשון החוק ולפעול לפיה.
לנגישות זו חשיבות רבה, שהרי החוקים כוללים זכויות וחובות, ואדם יתקשה למצות את זכויותיו ולקיים את חובותיו ללא הכרת החוק.
ישנם חוקים מורכבים במיוחד, כגון פקודת מס הכנסה, שרק מי שהתמחה בחוק זה, שאליו נספחים תקנות רבות, פסקי דין והנחיות של רשות המיסים, מסוגל להבינו ולהנחות כיצד לפעול לפיו.
חוקי העבודה משפיעים על זכויותיו היומיומיות של העובד, כגון זכותו לחופשה, לדמי מחלה, לשכר מינימום ועוד.
לא ניתן למצות זכויות לפי חוקים אלה ללא היכרות עם תוכנם.
המחוקק היה מודע לכך, ובחוק שכר מינימום מופיע חיוב של המעסיק להציג במקום העבודה, במקום בולט לעין, מודעה שבה מפורטים עיקרי זכויות העובד לפי חוק זה.
חובת הנגשה מעין זו קיימת בחוקים מעטים מאוד.
כלל ידוע (שמקורו במשפט הרומי), הוא כי "אי ידיעת החוק אינה פוטרת מעונש" - אמירה המשקפת את החזקה לפיה עם פרסום החוק הוא ידוע לכל - חזקה שאין לה אחיזה במציאות.
חזקה זו והגמשה מסוימת שלה ניתנת בחוק העונשין, הקובע "לעניין האחריות הפלילית אין נפקה מינה אם האדם דימה שמעשהו אינו אסור, עקב טעות בדבר קיומו של איסור פלילי או בדבר הבנתו של האיסור, זולת אם הטעות הייתה בלתי נמנעת באורח סביר".
בג"ץ עמד על חשיבותה של הבהירות בחוק הפלילי:
דרישת הבהירות בנורמה הפלילית נגזרת מעקרון החוקיות.
איסור פלילי שאינו מוגדר די צורכו, באופן שאדם ידע כיצד לכלכל את דרכו ולהימנע מהפרתו, אינו מתיישב עם עקרון היסוד לפיו אין עונשין אלא אם כן מזהירין תחילה.
דרישת בהירותה של הנורמה הפלילית, כחלק מדרישת החוקיות, הינה בעלת גוון חוקתי, במובן זה שאי קיומה עלול לגרור את ביטולו של האיסור הפלילי.
בארצות הברית, עשויה חקיקה פלילית בלתי ברורה להיחשב כמפרה את דרישות "ההליך הנאות" (Process Due) בחוקה האמריקאית, וכמאפשרת את ביטול החקיקה עקב עירפולה.
נדרשת ודאות ברמה כזו שאדם מן היישוב יוכל להבין את משמעות האיסור, ויוכל לכלכל את צעדיו על פיו.