tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המבקר חש שמשימות הבית מפחיתות מהתמה המרכזית ומהסיפור הראשי, ומשימות צדדיות שכתובות רע מענישות את השחקן.
לדבריו, מדובר ב"הבנה תבניתית מאשר חשיבה יצירתית ותגובות בינאריות ללא מקום לחיוּת או לדינמיקה".
חוזה אוטרו ממגזין 1Up.com העניק למשחק ציון B, אך הרגיש שמחזוריות המשחקיות הופכת למיושנת באומרו ש"המשחק יכול לשוט רק בגלל הצלחת קודמיו לפני שהוא שוקע בגלל עיצוב נוסחאתי".
אריק קיין ממגזין פורבס מציין שבעוד שמדובר במשחק מרשים עם קנה מידה אדיר ממדים, הוא נופל מגדולתו כשהוא מנסה לעשות את הדברים נכון.
לדבריו, מערכת הלחימה מצויה בפרדוקס, כאשר היא כיפית אך גם איומה, וזאת בגלל מערכת בינה מלאכותית של האויבים שלא תמיד מגיבה לתנועות השחקן.
בעוד ביקורת אחת למשחק של אתר GamingBolt העניקה לו ציון 9 מתוך 10, ביקורת אחרת מאותו אתר ציינה שהמשחק אינו "Assassin's Creed II", חסרה לו ההשפעה המונומנטלית שהייתה למשחק השני הקלאסי, והוא חוסה בצילו בדיוק כמו ש"עלייתו של האביר האפל" חוסה בצילו של "האביר האפל".
לדברי המבקר, "המשחק הרגיש כמו רכבת מהירה כאשר לפתע הנהג לחץ על הבלמים - לא מדובר בעצירה הדרגתית, אלא בעצירה פתאומית ללא כל אזהרה, כשהאנשים בפנים מבולבלים וכועסים."
דמותו הראשית של קונור זכתה לביקורות מעורבות.
המבקרים ערכו לו השוואות לא מחמיאות לאביו היית'ם, כמו גם לדמויות הראשיות ממשחקים קודמים.
ג'ואל גרגורי מהמגזין הרשמי של פלייסטיישן היה מאוכזב מקשת הסיפור של קונור, וציין שלמרות שכישוריו התפתחו לאורכו של הסיפור הראשי, אישיותו לא.
בנוסף, הוא קרא לדמות "דקדקנית מאוד וחסרת הומור" וכן "משעממת מאלטאיר ורחוקה עולם ומלואו מאציו".
המגזין הגרמני GamePro מתח ביקורת על החסך בפיתוח הדמות ועל אמונתה העיוורת במסדר המתנקשים, אך אישר את העובדה שמדובר בדמות חכמה יותר ממה שאנשים חושבים, ושדעתם תשתנה אם משחק המשך ל-Assassin's Creed III ימשיך לפתח את אישיותו.
מייק ויליאמס ממגזין VG247 ציין שלא ניתנה לדמותו של קונור הזדמנות לזרוח, ושהמוטיבציה האישית שלו זוכה להכללה בידי אישויות חזקות יותר מסביבו.
לדבריו, הסיפור פשוט מושך את קונור קדימה, מוביל אותו מאירוע לאירוע במהפכה האמריקאית.
אולם, יש רגעים בהם אישיותו של קונור מתחילה להציץ, במיוחד בסצנה בה הוא מגלה את בגידתו של וושינגטון, אך התגמול מתעמעם בעוד הסיפור רץ לקראת סיומו.
בביקורת המגזין Word Press, שכותרתו "הולך לאיבוד בשממה", הסיפור כלל נרטיב חזק שהיה בשיאו כאשר אב ובנו נאלצו לכרות ברית אחד עם השני ולטשטש את נאמנותם למסדרים שלהם - היית'ם למסדר הטמפלרים וקונור לאחוות המתנקשים.
מצד אחד, קונור מרגיש פחות שנאה לאביו ומבקש להבין אותו ואת מניעיו למלחמה בין המתנקשים לטמפלרים, ואילו מצד שני, היית'ם מציג את עצמו כחזק ומיומן יותר מקונור, אך הוא מסוקרן בידי הידיעה שיש לו בן, במיוחד כזה עם יכולות כמו של קונור.
וברגע ששניהם חוברים יחדיו, דרכיהם נפרדות במהרה כשהאידאולוגיות של השניים מתנגשות.
תיאורם של ילידי אמריקה במשחק "Assassin's Creed III" התקבל בביקורות מעורבות בקרב אנשי הקהילה.
בהיותו יליד, קונור הפך לנושא סטראוטיפים המקושרים לילידי אמריקה, לדוגמה "הפרא האציל", ובהתחשב בעובדה שמשחקי Assassin's Creed הם אלימים מטבעם, לא כל הביקורות היללו את הדבר שהדמות הראשית של יליד אמריקה היא אלימה ותאוות דם.
נשקו האייקוני של קונור הוא גרזן הטומהוק, שנראה בכל סצנת ביניים ובו הוא משתמש בקטלניות קיצונית, והדבר נחשב למעורר מחלוקת מכיוון שהנשק משרטט את דמותם של הילידים כפרימיטיביים, בו בעת שהוא מתאר את שלטון האדם הלבן עליהם מאחר שיש לו כלי נשק מתקדמים יותר.
המשחק גם נקטל בשל השלכת חמלה מאולצת על דמותו של קונור בגלל ההתמקדות בסיפור המקור שלו ובחווייה שלו בכפר שאנשיו נשרפו בעודם בחיים, בעוד הוא מציל ועוזר לאנשים לבנים.
למרות זאת, הביקורות החיוביות על המשחק מלאות באנשים שמציינים שעצם העובדה שקונור הוא הדמות הראשית תרמה לקהילת הילידים באמריקה יותר מאשר כל משחק אחר.
המשחק "Assassin's Creed III" היה מועמד לשישה פרסים בטקס משחקי הווידאו של רשת השידור SpikeTV, בקטגוריות משחק השנה, משחק ה-Xbox 360 הטוב ביותר, משחק הפלייסטיישן 3 הטוב ביותר, משחק הפעולה-הרפתקאות הטוב ביותר, הגרפיקה הטובה ביותר ודמות השנה (קונור).
מגזין GameTrailers העניק למשחק את פרס משחק הפעולה-הרפתקאות הטוב ביותר לשנת 2012, בעוד מגזין Game Revolution הכריז עליו כמשחק השנה לשנת 2012. בטקס פרסי D.I.C.E של האקדמיה לאמנויות ולמדעים אינטראקטיבים, המשחק זכה בקטגוריית הישגים מיוחדים באנימציה, עם מועמדויות למשחק השנה ולהישגים מיוחדים בעיצוב סאונד.
המשחק גם קיבל ארבע מועמדויות בטקס בחירת מפתחי המשחקים בקטגוריות הסאונד הטוב ביותר, הנרטיב הטוב ביותר, הטכנולוגיה הטובה ביותר ומשחק השנה.
ב-30 במרץ 2012, חברת יוביסופט ציינה שבמשך שלושת השבועות מאז החל הקמפיין להזמנה מוקדמת של המשחק, מספרי המכירות בארצות הברית עברו את הסך הכולל של המשחק "Assassin's Creed: Brotherhood" ופי עשרה מהסך הכולל של המכירות המוקדמות למשחק "Assassin's Creed: Revelations".
ב-25 באוקטובר 2012, החברה ציינה שהמשחק הוא הנמכר ביותר בהזמנה מוקדמת בהיסטוריה של החברה, בכמות כמעט כפולה ממחזיק השיא הקודם, "Revelations".
המשחק הוא שיאן המכירות ברחבי הממלכה המאוחדת בשבוע הראשון ליציאתו, ומהמכירות הטובות ביותר בסדרה עד כה.
הייתה זו ההרצה הגדולה ביותר בהיסטוריה של ההוצאה לאור, והשלישית בגודלה בממלכה המאוחדת לשנת 2012 (אחרי Call of Duty: Black Ops 2 ו-FIFA 13).
היא הכפילה את היקף המכירות השבועי של "Assassin's Creed II" ועקפה את אלה של "Revelations" ב-117 אלף עותקים.
לפי יוביסופט, המשחק מכר מעל ל-3.5 מיליון עותקים בשבוע הראשון ליציאתו, עלייה שנתית של מאה אחוזים מ-"Revelations".
ב-12 בדצמבר 2012, יוביסופט הכריזה שהמשחק מכר 7 מיליון עותקים ברחבי העולם, וכשלושה חודשים אחרי, ב-7 בפברואר 2013, המשחק מכר 12 מיליון עותקים ברחבי העולם, ובכך המשחק הפך לנמכר ביותר בזיכיון המשחקים.
"העיקר במשחקי Assassin's Creed הוא נושא המחזוריות - יש את המחזוריות של אציו ואת המחזוריות של אלטאיר, ושתיהן אמורות להסתיים עם המשחק 'Revelations'.
יש לנו גם את המחזוריות של דזמונד, שמיועדת להסתיים בדצמבר 2012. אולם עדיין קיימים מחזורים רבים נוספים בזיכיון, וזהו כל העניין.
ההיסטוריה היא מגרש המשחקים שלנו.אלכסנדר אמנצ'יו, המנהל היצירתי של המשחק Assassin's Creed: Revelations, בראיון מאוקטובר 2011.
בספטמבר 2012, הכותב הראשי של הזיכיון קורי מיי ציין שעלילת המשחק "Assassin's Creed III" משאירה הרבה מקום למשחקי המשך אפשריים.
ג'וליאן לאפרייה, מפיק-שותף של המשחק, ציין שמשחקים נוספים בסדרת Assassin's Creed בכיכובו של קונור תלויים בתגובות אליו, והוסיף ש"יצרנו שלושה משחקים עם אציו כי אנשים אהבו את הדמות".
בנובמבר 2012, מגזין Gaming Liberty ערך סקר משוער של יוביסופט, שהציע שמשחק שנתי חדש מיועד לצאת בשנה הבאה.
הסקר שאל את קוראיו מה ירגישו לגבי חזרתם של דזמונד, קונור ותפאורת המהפכה האמריקנית, והאם הם ירכשו את המשחק במידה וייצא, תוך התייחסות לשיטת השיווק של שני משחקים עוקבים כמו שיוביסופט עשו עם "הטרילוגיה של אציו".
הסקר גם שאל איך ירגישו השחקנים על מצב של שיתוף-פעולה, וכן כיצד הם מרגישים בנושא המשחק "Uncharted 3: Drake's Deception" של חברת Naughty Dog, תוך רמיזה למשחקיות מתוסרטת יותר.
ב-28 בפברואר 2013, יוביסופט פרסמה תמונה פרסומית וכרזה למשחק Assassin's Creed הבא שלה, וזאת בעקבות דליפות של חומר שיווקי כמה ימים קודם לכן.
המשחק, Assassin's Creed IV: Black Flag, משמש כהמשך לסיפור המודרני ב-Assassin's Creed III, וכפריקוול לסיפור האבות הקדמונים.
הסיפור מתרחש באיים הקריביים במהלך תקופת תור הזהב של הפיראטים ומתרכז בדמותו של אדוארד קנוויי, אביו של היית'ם קנוויי וסבו של קונור, שתי דמויות הפרוטגוניסטים ב-Assassin's Creed III.
Assassin's Creed III: Liberation (בתרגום לעברית: "אמונת המתנקש 3: שחרור", נקרא ביפן Assassin's Creed III: Lady Liberty, "אמונת המתנקש 3: גבירת החירות") הוא משחק פעולה-הרפתקאות שפותח בידי חברת יוביסופט סופיה והופץ בידי יוביסופט.
המשחק לוקח חלק בסדרת משחקי Assassin's Creed והוא משחק ספין-אוף למשחק "Assassin's Creed III".
המשחק יצא לראשונה ל-PlayStation Vita ב-30 באוקטובר 2012.
הסיפור מתרחש בלואיזיאנה הצרפתית של סוף המאה ה-18 בין השנים 1765 ל-1777 ועוקב אחר מתנקשת צרפתית בשם אוולין דה גראנדפרה - הפרוטגוניסטית הנשית הראשונה של הסדרה, שנלחמת בנסיונותיהם של הטמפלרים להשיג שליטה על ניו אורלינס בסיומה של מלחמת הצרפתים והאינדיאנים.
המשחק מתרחש בעולם פתוח ומוצג מנקודת מבט של גוף שלישי, עם דגש על יכולות הקרב, התגנבות ואמנות הפארקור של אוולין כדי להשלים משימות ולחקור את סביבתה.
ההוצאה המקורית של המשחק זכתה לביקורות מעורבות בידי המבקרים, אשר שיבחו את התפאורה ואת הפרוטגוניסטית הנשית, אך מתחו ביקורת על ההתפתחות העלילתית ועל אספקטים שונים של המשחקיות בהרגשתם שהמשחק מוגבל בעקבות היותו משחק ספין-אוף.
גרסה משודרגת של המשחק הושקה בינואר 2014 לקונסולות המשחקים PlayStation 3, Xbox 360 ולמערכת ההפעלה Microsoft Windows בחנויות הקמעונאות PlayStation Network, Xbox Live Arcade וסטים, בהתאמה.
בהמשך, יצאה גרסה בהפרדה גבוהה כחלק מבאנדל עם הגרסה בהפרדה גבוהה של "Assassin's Creed III" לקונסולות PlayStation 4, Xbox One ו-Nintendo Switch.
המשחק "Assassin's Creed III: Liberation" שומר על סימני ההיכר הידועים של העולם הפתוח ושל המשחקיות מסדרת המשחקים, בו בעת שהוא משתמש במסך המגע הקדמי והאחורי של הקונסולה הניידת PlayStation Vita, כמו גם במצלמות ובגירוסקופ של הקונסולה.
דמות השחקן, אוולין דה גראנדפרה, נשלטת באופן דומה למתנקשים הפרוטגוניסטים הקודמים בסדרה, והיא מסוגלת לרוץ בחופשיות, להתחבא באמצע קהל אנשים ולהילחם ביריבים באמצעות מערכת קרבות מבוססת-התנגדות.
מכיוון שהמשחק משתמש באותו מנוע משחק כמו ב-"Assassin's Creed III", נעשה שימוש חוזר במרבית האנימציות של אותו משחק.
אולם, לאוולין יש עדיין אנימציות ייחודיות לה כמו החזקת נשק בשתי ידיה, כמו קנה נשיפה ליריקת חצים, חרבות, סכיני הטלה, אקדחים ולהבים נסתרים.
מרכיב המולטיפלייר במשחק, שבלעדי רק לגרסת הקונסולה הניידת של PlayStation Vita, מאפשרת לשחקנים להציב דמויות על המפה כדי ללכוד בסיסים ולאסוף מצרכים, בין היתר.
מצב זה שונה ממצב המולטיפלייר בשאר משחקי הסדרה, שבו השחקנים מתנקשים זה בזה לצורך הספורט שבדבר.
כמו המשחק "Assassin's Creed III", גם משחק זה מתרחש באמריקה הקולוניאלית מהמאה ה-18, אולם בעוד הקודם התרכז בשלוש עשרה המושבות תחת הכיבוש הבריטי, משחק זה מתרכז בקולוניה הצרפתית לואיזיאנה במהלך כיבושה בידי ספרד בסופה של מלחמת הצרפתים והאינדיאנים.
הסיפור עוקב אחר חייה של המתנקשת האפריקנית-צרפתית אוולין דה גראנדפרה, הפרוטגוניסטית הנשית הראשונה בסדרת המשחקים.
היא נולדה לאב צרפתי אמיד ולאם שהייתה שפחה אפריקנית, וחיה חיי מותרות באליטה הגבוהה של ניו אורלינס.
אולם, למרות התנאים בה גדלה, היא הקדישה את חייה בחשאי לשחרורם של עבדים, כמו גם לחיסול הנוכחות הטמפלרית בעיר.
סיפורה של אוולין במשחק מקיף כ-12 שנים מחייה - משנת 1765 ועד 1777 - ומתרחש במקביל לאירועי "Assassin's Creed III".
מרבית המשחק מתרחש בניו אורלינס ובאזורי הביצה הסובבת את הנהרות, אם כי קיימים גם אזורים שקשורים למלחמת שבע השנים ולמלחמת העצמאות.
המשחק "Liberation" משלב מספר אלמנטים מההיסטוריה של ארצות הברית לתוך עלילתו, ונגע בנושאים כמו דמותו הבדיונית של המולאטי הרב-גזעי, חוקים נגד יחסי זוגיות בין-גזעיים בארצות הברית, תנועת החזרה לאפריקה וכן השכלה בתקופת העבדות בארצות הברית.
בדומה למשחקים אחרים בסדרה, המשחק כולל מספר דמויות היסטוריות, כמו למשל ז'אן-ז'אק בלז ד'אבדי, אנטוניו דה אולואה, פרנסואה מקנדל וז'ילבר אנטואן דה סן מקסן.
בזמנים המודרניים, חברה בת של תאגיד אבסטרגו בשם "אבסטרגו אנטרטיינמנט" מוציאה את המוצר הראשון והגדול שלה - "Liberation", משחק וידאו שעוסק בחייה של המתנקשת אוולין דה גראנדפרה.
קבוצת ההאקינג ארודיטו יוצרת קשר עם השחקן במהלך זמן המשחק שלו, ומגלה לו שהמשחק עבר צנזורה נרחבת בכל הנוגע למלחמת המתנקשים בטמפלרים.
הקבוצה מציעה לשחקן לעזור לו לגלות את האמת.
השחקן מתחיל לחוות את חייה של אוולין בשנת 1756, כשהיא פועלת בניו אורלינס מתוך אחוזת משפחתה, בה היא מתגוררת עם אביה פיליפ אוליביה דה גראנדפרה ואמה החורגת מדלן דילייל.
העיר עוברת שינוי במאזן הכוחות כתוצאה מהעברת השלטון בין צרפת לספרד בסופה של מלחמת הצרפתים והאינדיאנים, ואוולין חושפת מזימה של הטמפלר רפאל חואקין דה פרר להשתלט על לואיזיאנה.
כדי למנוע זאת, היא מתנקשת בשני אנשים שעוזרים לטמפלר בתוכניותיו - המושל הצרפתי ז'אן-ז'אק בלז ד'אבדי והמתנקש לשעבר בטיסט, שהתחזה למנטור המת שלו פרנסואה מקנדל.
בשנת 1768, המנטור של אוולין - אגאטה - פוקד עליה להתנקש באנטוניו דה אולואה, המושל הספרדי החדש של לואיזיאנה וכן טמפלר שכפה חוקי סחר נוקשים ולמעשה החל בסחר חשאי של עבדים ואיפשר לבכירים צרפתים להמשיך ולפעול בעיר.
כשאולואה מנסה לברוח מהעיר במהלך מרד שמתרחש נגד משטרו, אוולין תוקפת אותו אך חסה על חייו לאחר שגילתה שהעבדים שנשלחו אל מחוץ לעיר היו מיועדים לאתר חפירה טמפלרי בצ'יצ'ן איצה.
כנגד הוראותיו של אגאטה, אוולין עושה את דרכה לצ'יצ'ן איצה בתחפושת, ונתקלת באמה ג'ין, שנעלמה במסתוריות בשנות ילדותה של אוולין.
היא מוצאת גם את דה פרר, ומגלה שהוא קיבל הוראה מהממונה עליו - שידוע רק בכינוי "איש החברה" - להשתמש בעבדים כדי למצוא מקדש עתיק שנבנה בידי הציוויליזציה הראשונה.
אוולין נכנסת למקדש, משיגה את חציו הראשון של ממצא ארכאולוגי שידוע בשם "דיסק הנבואה" והורגת את דה פרר.
ג'ין חוששת שאגאטה שלח את אוולין כדי להרוג אותה בגלל שגנבה ממצא מהמתנקשים (תליון אותו העניקה לאוולין), ומזהירה את בתה שלא לתת את הדיסק לאגאטה.
בשנת 1771 ולאחר שובה של אוולין לניו אורלינס, חברה המתנקש ג'רלד בלאנק מגלה לה על טמפלר בשם דייגו וסקז שמנסה להשתלט על אזורי הביצות של לואיזיאנה.
אוולין מגלה שאגאטה נמצא בסכנה, ויוצאת להזהירו ולהגן עליו.
כשנה לאחר מכן, היא שבה לצ'יצ'ן איצה בחזרה לג'ין וסולחת לה על שנטשה אותה בילדותה.
ג'ין עוזרת לה למצוא את חציו השני של דיסק הנבואה ונשארת מאחור כדי להגן על האזור מפני תקיפות נוספות של הטמפלרים.
בשנת 1776, אוולין חוזרת לניו אורלינס ומקדישה את זמנה לשחרור עבדים.
כשמדלן מגלה על פועלה של בתה החורגת, היא מבקשת ממנה לעזור לעבד לשעבר בשם ג'ורג' דייווידסון להימלט לצפון כדי שיוכל להצטרף אל הצבא הקונטיננטלי.
בזמן זה, אוולין מתנקשת בחייו של וסקז, אך מבינה שהוא אינו "איש החברה" כמו שחשבה, וכן אביה פיליפ נעשה חולה באופן מסתורי ומת.
בשנת 1777, ג'רלד מודיע לאוולין שקצין לויאליסט פועל באזורי הספר של ניו יורק, וייתכן שיידע מיהו אותו "איש החברה".
בעזרתו של המתנקש קונור, אוולין הורגת את הקצין, שמתגלה כדייווידסון ואומר לה לפני מותו שאיש החברה "היה בחצר האחורית שלה כל אותה עת".
אוולין מסיקה מכך שמדלן היא איש החברה והיא אחראית גם להיעלמותה של ג'ין וגם למות אביה.
היא חוזרת לניו אורלינס כדי להתעמת איתה, ומבינה ממדלן שהיא טופחה מילדותה כדי להפוך לטמפלרית, ושחיסולו של אגאטה יהיה המבחן האחרון שלה.
אוולין יוצאת להזהיר את אגאטה, אך הוא מאמין שהיא הצטרפה לטמפלרים ותוקף אותה לפני שהוא מתאבד בגלל כישלונו בתפקיד המנטור שלה.
אוולין פוגשת את מדלן בקתדרלת סן לואי כדי לעבור חניכה למסדר הטמפלרים, ונותנת לה את דיסק הנבואה.
אולם, מדלן אינה מצליחה לגרום לו לפעול ומסיקה מכך שחסר בו חלק.
אוולין חושפת בפניה את כוונותיה האמיתיות, והורגת את מדלן ואת שאר הטמפלרים שנוכחים במקום.
היא מחברת את התליון שלה לדיסק הנבואה, מה שמפעיל הקלטה הולוגרפית שחושפת שחוה נבחרה כדי להוביל מרד של בני האדם נגד הציוויליזציה הראשונה.
ביפן, המשחק יצא תחת השם "Assassin's Creed III: Lady Liberty" ("אמונת המתנקש 3: גבירת החירות")
ב-10 בספטמבר 2013 הוכרז שהמשחק ישוחרר מחדש כ-"Assassin's Creed III: Liberation HD" לקונסולות המשחקים פלייסטיישן 3, Xbox 360 ולמערכת ההפעלה Windows דרך החנויות המקוונות PlayStation Network, Xbox Live Arcade וסטים, בהתאמה.
הגרסה החדשה כוללת גרפיקה שקרובה יותר לזו של "Assassin's Creed III", ובנוסף לסאונד משופר, מערכת בינה מלאכותית ואנימציות פנים של הדמויות.
מספר משימות חדשות נוספו, בעוד שהמשימות הספציפיות שדרשו פלט ממסך המגע של קונסולת Vita הוסרו, כמו גם מצב המולטיפלייר.
גרסת הפלייסטיישן 3 יצאה ב-14 בינואר 2014 באמריקה הצפונית ויום למחרת באירופה יחד עם גרסאות Windows ו-Xbox 360.
ב-13 בספטמבר 2018 הוכרז כי גרסה בהפרדה גבוהה בשם "Assassin's Creed III Remastered" תצא בכרטיס העונתי למשחק "Assassin's Creed Odyssey", והיא תכלול את כל חבילות התוכן להורדה שהוכרזו עד כה למשחק, בנוסף לגרסה משופרת למשחק "Liberation" הכוללת שדרוגים ויזואליים הודות למנוע המשחק החדש של החברה ומכניקת משחקיות משופרת.
גרסה זו יצאה לפלייסטיישן 4, Xbox One ו-Windows במרץ 2019, ולנינטנדו סוויץ' במאי 2019.
ב-11 ביוני 2022, המשחק "Assassin's Creed III: Liberation HD" הוסר מרכישה בחנות סטים, ונודע שכל חבילות התוכן להורדה לא יהיו זמינים יותר אחרי 1 בספטמבר 2022.
רכישת המשחק "Assassin's Creed III" לפלייסטיישן 3 איפשרה לשחקנים לקשר את המשחק יחד עם "Liberation" בקונסולת הפלייסטיישן ויטה כדי לפתוח בונוסים בלעדיים בתוך המשחק, בין היתר משימה בלעדית שמסופרת מנקודת מבטו של קונור קנוויי, הפרוטגוניסט של "Assassin's Creed III", סקין לדמות מולטיפלייר, גרזן הטומהוק של קונור, וכן שדרוג לקיבולת הנשק.
כמו כן נכללה חבילת תוכן פרסומית להורדה שנקראה "Mysteries of the Bayou" ("מסתורי אזור הביצות"), שנכללה בהזמנה המוקדמת של המשחק לאזורים התומכים בשיטת PAL.
היא כללה כלי נשק בלעדי, כובע ציד מעור תנין, סקין לדמות מולטיפלייר ושדרוג לקיבולת חצי הרעל.
כל חבילות התוכן להורדה היו זמינות בגרסאות Liberation HD ו-Liberation Remastered, למעט הסקינים למולטיפלייר, מאחר שמצב משחק זה הוסר.
המוזיקה של פסקול המשחק התקבלה בביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה ומבקרי משחקים כאחד.
בביקורתו על המשחק, רוברט וורקמן מ-Gamezone קרא לאלבום "נפלא" ואוון נרסיסי ממגזין Kotaku קרא לו "הצלחה חמקנית" ושמדובר במוזיקה "סוחפת ורדופה".
ג'ן בוסייר ממגזין VideoGameWriters ציינה ש"ללא כל ספק, פסקול המשחק הטוב ביותר שהסדרה ראתה עד כה".
ביקורות ראשוניות למשחק היו מעורבות.
מגזין Metacritic העניק לגרסת הויטה של המשחק ממוצע משוקלל של 70 מתוך 100 בהתבסס על 71 ביקורות.
בעוד מגזינים נחשבים כמו וושינגטון פוסט, USA Today, The Sun, ספורטס אילוסטרייטד, IGN ו-Digital Spy דירגו את המשחקים הראשיים של הסדרה, היו כאלה שדירגו גם את משחקי הספין-אוף.
שון מקיניס ממגזין GameSpot העניק למשחק ציון 6.5 מתוך 10, ושיבח את הפרוטגוניסטית לה קרא "אישה שנולדה מרומן בין אב עשיר ואם שפחה, אחת שהתגברה על הנסיבות המפוקפקות של משפחתה ומצאה חיים חדשים באחוות המתנקשים".
גרג מילר מ-IGN העניק למשחק ציון 7.2 מתוך 10 וציין ש"המהלכים והחיסולים שמצפים להם נמצאים כאן, אך הסיפור מובנה בצורה שאפשר להיכנס אליו במהירות ובאותה מידה גם לצאת - מה שמפחית מההתלהבות של לשחק לכל אורכו".
Assassin's Creed Rogue (בתרגום לעברית: "אמונת המתנקש: עריק") הוא משחק פעולה-הרפתקאות משנת 2014 שפותח בידי חברת יוביסופט סופיה והופץ בידי יוביסופט.
המשחק הוא השביעי בסדרת משחקי Assassin's Creed, ועלילתו מתרחשת בין המשחק "Assassin's Creed IV: Black Flag" לבין "Assassin's Creed III", עם קשרים למשחק הבא בסדרה, "Assassin's Creed Unity", שיצא באותו יום.
סיפור המסגרת מתרחש בתקופת המאה ה-21 ועוקב אחר עובד של תאגיד אבסטרגו (חברה שמשמשת כחזית לטמפלרים מהזמנים המודרניים), שחושף סודות שקשורים לקונפליקט בין המתנקשים לטמפלרים בזמן שהוא מתקן את השרתים של החברה.
העלילה הראשית מתרחשת לפני מלחמת הצרפתים והאינדיאנים ובמהלכה משנים 1752 ועד 1760 ועוקבת אחרי שיי פטריק קורמק, פריבטיר אירי-אמריקאי ומתנקש, שעורק לטמפלרים ועוזר להם לרדוף אחר חבריו לשעבר מאחוות המתנקשים אחרי שהחל לפקפק במניעים ובשיטות הלוחמה שלהם.
סגנון המשחקיות דומה לזה של "Black Flag", עם שילוב בין חקר ימי ויבשתי מנקודת מבט בגוף שלישי, אם כי התווספו מספר אלמנטים חדשים.
עם צאתו של המשחק, הוא זכה לביקורות מעורבות מהמבקרים, ששיבחו את הטוויסט העלילתי לנוסחאתיות המוכרת של סדרת המשחקים בכך שמשחקים בתור טמפלר, כמו גם את הסיפור הבוגר, הפרוטגוניסט המורכב, והתיאור המחוכם של קונפליקט המתנקשים והטמפלרים.
בנוסף, ניתנו שבחים להעמקת המיתולוגיה של זיכיון המשחקים ומשחקיות הלוחמה הימית.
אולם, ביקורת נמתחה על כך שהמשחק אינו מחדש את הנוסחאתיות של הסדרה, שזמן המשחק הוא קצר מדי ושהוא דומה יותר מדי ל-"Black Flag".
"Assassin's Creed Rogue" הוא משחק פעולה, הרפתקאות והתגנבות המתרחש בסביבת עולם פתוח ומשוחק מנקודת מבט בגוף שלישי.
המשחק כולל שלושה אזורים עיקריים - הצפון-אטלנטי שבסביבות מפרץ סנט לורנס, ריבר ואלי הבדיוני (שמבוסס בחלקו על הדסון ואלי) וניו יורק סיטי.
שני האזורים הראשונים כוללים מקומות רבים אותם ניתן לחקור כמו איים קטנים, התיישבויות, מצודות ימיות ואוניות טרופות.
כמו במשחק "Assassin's Creed IV: Black Flag", חקירה ולוחמה ימית הן מרכיב גדול של המשחקיות.
לאוניית הסלופ המלחמתית עליה מפקד שיי פטריק קורמק, "המוריגן", יש שוקע נמוך יותר מ"הג'קדאו", אונייתו של אדוארד קנוויי, מה שמאפשר לה לשוט בנהרות.
כמו כן, ניתן לצייד אותה בכלי נשק חדשים כמו רובי פאקל, מצבורי שמן אותם ניתן להצית ושוברת קרח כדי לפלס את הדרך בימים ובאגמים הקפואים.
בנוסף, חיילים מאוניות אויבים יכולים לעלות על סיפונה של "המוריגן", ומספר קרחונים יכולים להיהרס כדי ליצור נחשול שישמיד ספינות קרב קטנות.
אולם, המשימות התת-ימיות שהוצגו ב-"Black Flag" הוסרו ממשחק זה משום ששחייה במימי הצפון-אטלנטי הקפואים גורמת לצניחה דרמטית בבריאותו של השחקן, אם כי שיי מסוגל לשחות בחופשיות במימי הדסון ואלי הדרומיים.
המשחק מציג את רובה האוויר לתוך מערכת הקרבות, שדומה באופן פעולתו לקנה הנשיפה הידני מ-"Black Flag" שמאפשר לנטרל אויבים בצורה חרישית ממרחקים.
רובה האוויר יכול להיות מצויד במגוון שונה של קליעים, כמו חצי הרדמה, חצי "ברסרקר" (שגורמים לחייל האויב להשתגע ולהתקיף את חבריו) וזיקוקי די-נור.
בנקודה מסוימת בסיפור, שיי מקבל לרשותו גם מנשא של מטול רימונים המחובר לרובה שלו בידי בנג'מין פרנקלין, שמסוגל לירות רימוני רסיסים בין היתר.
קרב פנים אל פנים השתנה מעט, וכעת תקיפות היריבים יכולות להימנע בתזמון מוקצב כמו שנראה בסדרת משחקי באטמן: ארקהם.
דמויות שאינן השחקן של מתנקשים אויבים מאופיינים בבינה מלאכותית משלהם בדומה למשחקים קודמים, והם משתמשים ביכולות ובכישורים שהשחקנים השתמשו בהם במהלך הסדרה - הם מסוגלים להתחבא בין השיחים, להתערות בין קהל האנשים ולהשתמש בהתנקשויות מהאוויר כנגד השחקן.
ניתן להשתמש כעת בגז רעיל כנשק סביבתי, ושיי מחזיק במסיכת גז שמנטרלת את השפעותיו.
כאשר האויבים אורבים לדמות השחקן, ראיית העיט של שיי משתנה כדי לשקף זאת, ולוקחת אלמנטים ממצב המולטיפלייר של משחקים קודמים שמאפשרים לשחקן לאתר את מיקום האויב באמצעות מערכת דמוית רדאר.
אפילו ללא ראיית העיט, השחקן מקבל התראה למיקומם של אורבים קרובים כאשר קצוות המסך הופכות לאדומות.
השחקן יכול לשדרג את הציוד של שיי באמצעות מערכת עיצוב ויצירה הדורשת פרוות של חיות בר אותן ניתן להשיג מציד.
חפצים אותם ניתן לאסוף במשחק, כמו אוצרות טמפלרים, חותמים ילידים ושברירי חרבות ויקינגים, מספקים לשיי תלבושות חדשות וציוד חדש ברגע שמוצאים אותן.
ספינת "המוריגן" יכולה גם לעבור שדרוגים באמצעות משאבים שנאספו מפשיטה על ספינות, מחסנים ומחנות אויב, מה שמאפשר לה להתמודד מול ספינות גדולות וחזקות יותר - החזקות ביותר מתוכן הן חמש הספינות האגדתיות, קרבות בוס סודיות הממוקמות במימי הצפון-אטלנטי, כמו במשחק "Black Flag".
משימות צדדיות חוזרות במשחק זה, כמו גם פעולות שגרתיות, כאשר כמה מהן מבוססות על אלה ממשחקים קודמים.
בהתחשב בתפקידו החדש של שיי כטמפלר, המשחק מציג משימה צדדית חדשה - יירוט מתנקשים.
משימה זו דומה למשימות ההתנקשות במשחקים הקודמים, כאשר שיי חייב לעצור ניסיון התנקשות על ידי מציאת המתנקש, וזאת לאחר שהוא מיירט יונה הנושאת חוזה התנקשות.
פעולות משנה נוספות קשורות למלחמת שבע השנים וכוללות עימותים ימיים, שחרור שבויי מלחמה המוחזקים על סיפון ספינות אויב, ופשיטה על מצודות ומחנות אויב.
אלמנט חוזר נוסף הוא האפשרות לשדרג מבנים, מעשה שמייצר הכנסות שיכולות להיות מופקדות בבנק ולהיאסף באופן קבוע.
מערכת זו דומה למערכת ההכנסות של מונטריג'וני מהמשחק "Assassin's Creed II", למגדלי בורג'ה מהמשחק "Assassin's Creed: Brotherhood" ולמאורות הטמפלרים במשחק "Assassin's Creed: Revelations", וזאת כאשר המבנים יכולים לעבור שיפוצים רק כאשר אותרו על המפה ושוחררו משליטת המתנקשים.
במשחק, המתנקשים מנהלים כנופיה שמחזיקה בכעשרה מקומות מחבוא בשלושת האזורים המרכזיים.
כדי להשתלט על מחבוא, על השחקן להתנקש במנהיג הכנופיה (שמסוגל לחסום את תקיפותיו של השחקן ויש לו התקפת להב נסתר שלא ניתן לחמוק ממנה), לשרוף את דגל הכנופיה ובמקרים מסוימים גם להרוג את העריקים הטמפלרים או להציל חיילים בריטים שנלכדו.
בשנת 1752, שיי פטריק קורמק הוא חניך חדש באחוות המתנקשים הקולוניאלית של שלוש עשרה המושבות, שהפוטנציאל שלו מאוים רק על ידי סרבנותו.
בעוד שיי מתאמן עם המחנה הצפון-אטלנטי של מסדר המתנקשים תחת הדרכתו של המנטור אכילס דבנפורט, המתנקש אדוולה מגיע עם דיווחים שפורט-או-פרנס נפגעה מרעידת אדמה במהלך החיפוש אחר מקדש קדום.
עקב ניסיונו הקודם של שיי כספן, הוא מופקד על מציאת תיבת הקדומים וכתב יד מידיהם של הטמפלרים.
במהלך זמן זה הוא גונב מהצי המלכותי הבריטי ספינת סלופ מלחמתית לה הוא קורא בשם "המוריגן", על שם האלה האירית.
אולם, שיי מתחיל לפקפק במניעים של המתנקשים אחרי שהם מסרבים לנהל שיחות עם הטמפלרים ופוקדים עליו להתנקש בהם במקום, מבלי להתחשב בנסיבות.
כשנתיים לאחר מכן ואחרי שהשיג את תיבת הקדומים ואת כתב היד, שיי מעביר אותם לידיו של בנג'מין פרנקלין, שניסוייו על התיבה מפעילים מפה הולוגרפית שמראה את מיקומם של מקדשים קדומים נוספים ברחבי העולם.
שיי מקבל הוראה לחקור את המקדש הקדום בליסבון, פורטוגל, וגורם בטעות לרעידת אדמה הרסנית כשהוא מנסה להסיר ממצא עתיק מהבסיס עליו הוא מונח.
בעודו נמלט מהמקום המתמוטט בעור שיניו, המעשה מותיר אותו אכול אשמה.
הוא מסיק שפורט-או-פרנס הושמדה באותו אופן, ונחרד לגלות שאכילס מתכוון להמשיך ולחפש אחר פיסות עדן ובכך לסכן חיים נוספים.
הוא גונב את כתב היד ומתכוון להימלט איתו, אך הוא מכותר בידי אחוות המתנקשים, נורה ונותר למות לפני שיוכל להשמיד את כתב היד.
שיי נסחף לחופי הצפון-אטלנטי ונמצא בידי קולונל ג'ורג' מונרו, שמציל אותו ומשאיר אותו תחת חסותם של נאמנים למטרת הטמפלרים בניו יורק.
אחרי שהחלים, שיי מנקה את רחובות העיר בשנת 1756 מכנופיות מתנקשים שסוחטות את האזרחים.
הדבר לוכד את תשומת ליבו של מונרו, שמשכנע את שיי שיוכל לשפר את חייהם של אחרים ומבקש את עזרתו בשחרורו של בן בריתו כריסטופר גיסט מהוצאה להורג.
שיי משיג חזרה את ספינתו מידיהם של המתנקשים, ומגייס את גיסט בתור קצין הלוגיסטיקה שלו על סיפון "המוריגן".
הוא מסכים לעזור לבני בריתו החדשים.
אחרי שהמתנקשים הורגים את מונרו כדי לקחת ממנו חזרה את כתב היד, שיי מבין שאחוות המתנקשים לא ויתרה על החיפוש אחר המקדשים הקדומים, והוא מתחיל לצוד אחר חבריה.
בכך, הוא מקודם לדרגה גבוהה בקרב הטמפלרים.
במהלך שלוש השנים הבאות, שיי הורג את המתנקשים קסגואהזה, אדוולה, הופ ג'נסן ולואי-ז'וזף גוטייה דה לה ורנדריי, מה שמשאיר למעשה רק שניים מחברי האחווה הקולוניאלית - אכילס וליאם או'בריאן, חברו הטוב לשעבר.
שיי וראש הטמפלרים היית'ם קנוויי רודפים אחרי המתנקשים ל, שם אותר מקדש קדום נוסף.
אחרי שחיסלו את משלחת המתנקשים, שיי והיית'ם מגיעים למקדש ומוצאים בתוכו את ליאם ואת אכילס, שחושף שפיסות העדן נועדו לייצב את העולם ולא לשמש כנשק כדי לשלוט בו.
במהלך העימות ביניהם, הממצא העתיק מושמד בטעות, מה שמפעיל רעידת אדמה נוספת.
בעוד ארבעתם נמלטים מהמקום, שיי וליאם עורכים דו-קרב ביניהם, בעוד היית'ם מתעמת מול אכילס ומתגבר עליו.
ליאם נפצע באורח אנוש, ושיי משכנע את היית'ם לחוס על חייו של אכילס כדי להבטיח שהידע של המקדשים לא ייאבד לנצח וכדי שהמתנקשים לא ירדפו אחריהם שוב.
היית'ם מסכים, אך מותיר את אכילס עם נכות.
שיי מקבל הוראה מהיית'ם להשיג את תיבת הקדומים מהמתנקשים, והוא מעביר את 16 השנים הבאות בניסיון לאתר אותה.
בשנת 1776, שיי מסתנן לתוך ארמון ורסאי בצרפת בעזרתו של בנג'מין פרנקלין והורג את המתנקש צ'ארלס דוריאן כדי להשיג ממנו את התיבה.
הוא מבטיח מחדש את נאמנותו למטרתם של הטמפלרים, ומציע להם להתחיל מהפכה משלהם כתגובה למעשיהם האחרונים של המתנקשים באמריקה.
בזמנים המודרניים, השחקן הוא עובד חסר-שם של אבסטרגו אנטרטיינמנט, חברה בת של תאגיד אבסטרגו, והוא מקבל הוראה לחקור את זכרונותיו של שיי פטריק קורמק.
במהלך חקירתו, השחקן מפעיל בטעות זיכרון חבוי שמדביק את שרתי האנימוס.
החברה מטילה הסגר על משרדיה, ועל השחקן לנקות את שרתי החברה על ידי חקירת זכרונותיו של שיי עד תומם.
טמפלר בכיר בשם יוהאני אוטסו ברג מטיל על השחקן להעלות את זכרונותיו של שיי לשרתי המתנקשים ובכך להחליש את מאמציהם.
אחוות המתנקשים, בתגובה, מנתקת את התקשורת.
בסצנה שאחרי הכתוביות, ברג מודה לשחקן על עזרתו ומציע לו אפשרות בחירה - להצטרף לטמפלרים או למות.
החלטתו של השחקן אינה נחשפת.
במרץ 2014 נודע כי משחק בשם הקוד "קומט" נמצא בשלבי פיתוח, והוא מיועד לצאת לקונסולות פלייסטיישן 3 ול-Xbox 360. ידיעות נוספות במהלך החודש קבעו שהמשחק יתרחש בסביבות שנת 1758 בניו יורק, וכי יהיה ניתן לשייט בו ברחבי האוקיינוס האטלנטי.
המשחק יהיה המשך ישיר ל-Assassin's Creed IV: Black Flag" ויכלול דמות של טמפלר בשם שיי בתור הפרוטגוניסט הראשי.
המשחק הוכרז באופן רשמי ב-5 באוגוסט 2014 בעקבות דליפות של שם המשחק.
הדירקטור של המשחק, מרטין קאפל, תיאר אותו כ"פרק הסיום של הסאגה הצפון אמריקאית" וכי הוא מיועד לענות על מספר בקשות של המעריצים כמו לקיחת תפקידו של טמפלר.
המשחק נועד לגשר את הפער שבין המשחקים "Assassin's Creed III" ו-"Assassin's Creed IV: Black Flag" ויש לו קשר חיוני לאירועי המשחקים הקודמים בסדרה.
עבודה עיקרית על המשחק נעשתה באולפני יוביסופט שבסופיה, בולגריה, עם תרומות נוספות מאולפני החברה בסינגפור, מונטריאול, קוויבק, צ'נגדו, מילאנו ובוקרשט.
לדברי החברה, המשחק נהגה ללא מרכיב המולטיפלייר לעת עתה, אך היא לא שללה את הוספתו של מצב זה לאחר יציאת המשחק.
הכותב ריצ'רד פארז ציין שאחד הדברים המלהיבים לגבי המשחק בתור טמפלר הוא שהשחקן זוכה לחוות את "כל החוויה מהצד השני", וכי עכשיו שהשחקנים לוקחים חלק במסדר הטמפלרים בתור שיי, המשחק מציב את השחקנים בצד הנגדי נגד המתנקשים.
לדבריו, אחד ההבדלים המרכזיים בין שני הארגונים, מלבד האידאולוגיה הפילוסופית שלהם, מסתכמת במשאבים שנמצאים לרשותם - הטמפלרים הם מבוססים יותר מאשר המתנקשים, ובעוד הם עדיין לא שולטים על הרשויות הקולוניאליות עם פרוץ מלחמת הצרפתים והאינדיאנים, הם מנסים באופן פעיל לתמרן אותם לתועלתם.
למסדר הטמפלרים יש גישה למגוון עשיר של משאבים, והדבר מתבטא בארסנל כלי הנשק האקזוטיים והנדירים של שיי, שהיו קיימים בתקופה זו כאבטיפוס או שאכן נעשה בהם שימוש בזמן זה.
המשחק משלב בין החקר הימי והקרבות הימיים שהיו מכניקת המשחקיות העיקרית במשחק הקודם "Black Flag".
לדברי הכותבת סוזן פטריק, קיים קשר תמתי בין שיי קורמק לבין אוניית המלחמה שלו, שכן "קורמק" הוא השם הגאלי שמשמעו "עורב", והמוריגן היא אלה מהמיתולוגיה האירית שקשורה למלחמה ולגורלות, והיא מצטיירת לעיתים קרובות כעורב.
המשחק "Assassin's Creed Rogue" יצא לקונסולות המשחקים פלייסטיישן 3 ו-Xbox 360 ב-11 בנובמבר 2014 באמריקה הצפונית, וב-13 בנובמבר לשאר האזורים וביום למחרת ברחבי הממלכה המאוחדת כדי לחפוף את הוצאתו של המשחק "Assassin's Creed Unity" לפלייסטיישן 4, Xbox One ול-Microsoft Windows.
גרסת המשחק למחשב האישי יצאה כארבעה חודשים לאחר מכן, ב-10 במרץ 2015.
בנוסף למהדורה הסטנדרטית של המשחק, חברת יוביסופט הוציאה שלוש מהדורות מיוחדות:
מהדורת האספנים מכילה את דיסק המשחק, מארז אספנים, הפסקול הרשמי של המשחק וספר אמנות, שלוש ליתוגרפיות ושתי משימות בלעדיות ("המצור על פורט דה סאבל" ו"שריון המסע של סר גאן").
מהדורת ספר האמנות היא בלעדית לגרסת המחשב האישי וכוללת את דיסק המשחק, מארז אספנים והעתק בעל כריכה קשה של ספר האמנות הרשמי למשחק.
המהדורה המוגבלת מכילה את דיסק המשחק, חבילת הצייד האולטימטיבי, והמשימה לשחקן יחיד "המצור על פורט דה סאבל".
ארבע חבילות תוכן להורדה שוחררו לגרסאות המשחק לפלייסטיישן 3 ול-Xbox 360, כאשר כל אחת הוסיפה כלי נשק חדשים ואפשרויות לשדרוג הדמות ואוניית המלחמה שלה - "חבילת הקצין", "חבילת הקומנדר", "חבילת הטמפלר" ו"חבילת מגלה הארצות".
כל חבילות התוכן להורדה שולבו בהמשך יחדיו לחבילה אחת בשם "חבילת מורשת הטמפלר", שיצאה ב-13 בינואר 2015.
בנוסף, חברת יוביסופט הוציאה ארבע חבילות "חוסכי הזמן" (חבילת הפעילויות, חבילת האוספים, חבילת המשאבים וחבילת הטכנולוגיה), אשר סיפקו לשחקן משאבים מוקדמים לשדרוג אוניית המלחמה "המוריגן" וכן מיקום כל החפצים אותם ניתן לאסוף כדי להקל על המשחקיות.
דרך חשבון Uplay (מערכת לניהול זכויות דיגיטלי), השחקנים יכלו להמיר בונוסים שונים מהמשחק, ביניהם תלבושת רוצח המתנקשים, כלי הנשק קטאנה וואקיזאשי, ופריטים ניתנים להתאמה של "המוריגן" אשר מתבססים על אוניית הבריג "הג'קדאו" מהמשחק "Assassin's Creed IV: Black Flag"
ב-11 בינואר 2018, חברת יוביסופט הכריזה על גרסה משופרת של המשחק בהפרדה גבוהה, המיועדת לצאת לפלייסטיישן 4 ול-Xbox One ב-20 במרץ.
הגרסה המשופרת כוללת שיפורים בויזואליות המשחק וכן את כל התוכן להורדה ששוחרר עד כה.
בנוסף, יצאו תלבושות המורשת המתבססות על דמויותיהם של ג'ייקוב פריי מ-"Assassin's Creed Syndicate", של אגילאר דה נארחה מסרט הלייב אקשן "אמונת המתנקש" ושל באייק מסיווה מהמשחק "Assassin's Creed Origins".
פסקול המשחק הולחן בידי המלחינה הבולגריה אליצה אלכסנדרובה, והוא שוחרר בהפצה דיגיטלית ב-11 בנובמבר 2014. כמו המשחק הקודם, "Assassin's Creed IV: Black Flag", גם למשחק זה יצאה מהדורה מיוחדת של שירי מלחים, שכללה שירים חדשים וישנים מ-"Black Flag".
לפי אתר הביקורות Metacritic, המשחק "Assassin's Creed Rogue" קיבל ביקורות מעורבות מהמבקרים, כאשר קיבל ממוצע משוקלל של 74 מתוך 100 לגרסת המחשב האישי, 72 מתוך 100 לגרסאות פלייסטיישן 3 ו-Xbox 360, ו-71 מתוך 100 לגרסאות פלייסטיישן 4 ו-Xbox One.
בהשוואה לשאר משחקי הסדרה, המשחק דורג במקומות הנמוכים שברשימות מגזינים המדרגים אותם, אם כי דורג במקום הראשון ברשימה של המגזין WhatCulture, במקום השלישי ברשימות של המגזינים Hardcore Gamer ו-The Beta Network, ובמקום החמישי ברשימה של המגזין Eurogamer.
סקוט קלארק ממגזין The Gaming Outsider העניק לגרסה המשופרת של המשחק ציון 9 מתוך 10, באומרו ש"סיפור המשחק אינו מוערך במידה הנכונה והוא בהחלט מגרד את העקצוץ שהותיר אחריו 'Black Flag'.
מעריצי המשחק ירגישו מיד בבית, והגרפיקה המשופרת בהחלט מתקבלת בברכה".
עוד הוא מוסיף, ש"סיפורו של שיי הוא אחת מהמעשיות המרתקות ביותר בסדרה.
היפוך התפקידים שמתרחש בתחילתו של המשחק הוא טוויסט מחוכם על הנוסחא של אססינס קריד, שמרגיש כשינוי מרענן".
על המכניקה הימית, הוא מציין שהשיוט בנהרות ולא רק באוקיינוס מצריך לנווט במעברים צרים, מה שמספק סצנות מרדפים מעניינות.
ריי קרסילו מהמגזין האינטרנטי Electronic Gaming Monthly העניק למשחק ציון של 8.5 מתוך 10, בעודו משבח את הדמות הראשית, את הסיפור המהנה, כלי הנשק החדשים שהוצגו, עיצוב המשימות המחודש שמצריך מהשחקן למנוע התנקשויות במקום לבצע אותן, כמו גם מכניקת קרבות מתקדמת ומשופרת.
אולם, הוא מתח ביקורת על קצב התקדמות הסיפור, הבאגים החוזרים ונשנים, המחסור שבאפשרות של משחק חוזר (במידה והמשימה אינה מסונכרנת במלואה עקב אי מילוי אחת ממשימות הצד הנדרשות) והמחסור שבהוספת מצב מולטיפלייר.
הוא סיכם את הביקורת באומרו ש"המשחק היה חוויה מהנה יותר ממה שציפיתי.
הוא עושה מספיק כדי להטביע חותם על זיכיון המשחקים בו בעת שהוא נותן פירוט עלילתי נחוץ ביותר שמקשר קצוות פתוחים בין אירועי "ACIII" ל-"Black Flag", ומהווה סיכום מושלם לסיפור הקולוניות האמריקאיות של אמריקה הצפונית במאה ה-18.
היידן דינגמן ממגזין PC World העניק למשחק ציון של 4.5 כוכבים מתוך 5, וקרא למשחק בתור החלק השני של "Black Flag", באומרו ש"מדובר במשחק אססינס קריד הטוב ביותר שמעולם לא תרגישו צורך לשחק בו".
לדבריו, מדובר בפעם השנייה שיוביסופט עשתה זאת וברצונה להגדיר את סדרת Assassin's Creed בתור שרשרת של טרילוגיות - כפי שהייתה לנו קשת הסיפור של ACII/Brotherhood/Revelations, כך "Rogue" הוא ה-"Revelations" של הטרילוגיה הנוכחית.
בהמשך דבריו, "זהו מבנה סיפורי מרתק, בהתחשב בעובדה ש-"Assassin's Creed III" לא היה כזה מוצלח.
קשה לדאוג לסיפור הרקע של דמויות שלא דאגתם להן מלכתחילה...
סיפורו של קורמק מבוזבז במשחק זה.
בתור אחד שחונך לתוך המתנקשים, הפך לבוגד והלך לעבוד עבור הטמפלרים כדי להרוג את חבריו הקודמים, מדובר בחתיכת סיפור רקע, ששופך אור על מערכת היחסים בין שתי הסיעות, כנראה יותר מכל משחק אחר בסדרה וגם מספק כל מיני הזדמנויות למוסר כפול...
לא ניתנה לקורמק מספיק הזדמנות להתפתח כדמות כדי להתמודד עם כל המשקל הזה (שישה פרקים בלבד מאשר 12 של משחקים קודמים)".
מגזין המשחקים הישראלי PC Galaxy העניק למשחק ציון 8.3 מתוך 10, בציינו ש"העולם של Assassin's Creed Rogue הוא מסיבי ומגוון - אתם יכולים להסתובב בו שעות בין ערים מושלגים וחוות ירוקות ועדיין למצוא פיסת אדמה חדש בלב הים...
עולם המשחק הוא פשוט מרהיב והגיוון בסביבות אותן אתם חוקרים והיופי הכולל של העולם החדש, הופכים אותו לעולם ששווה לחקור...
הטקסטורה של היבשה, הים וכל הסביבה נראים מצוין.
בעיקר הים, שנראה מדהים לאורך כל המסע שלכם וגם על חופי היבשות עליהם תנחתו.
בנוסף, התאורה המשופרת של המשחק היא מצוינת וגורמת להכל להרגיש הרבה יותר חי ומציאותי".
בנוגע לחקר הימי, המגזין ציין ש"כמה שזה כיף להיות על היבשה ולחסל שומרים, הכיף האמיתי, בדומה למשחק Assassin's Creed Black Flag הוא בספינות.
זה פשוט כיף לשוט בים הפתוח עם הצוות שלכם ולהשתלט על ספינות בקרבות אינטנסיבים".
מאט מילר ממגזין Game Informer העניק למשחק ציון של 8.25 מתוך 10 ושיבח את מגוון הפעולות שניתן לבצע, התפאורות המשתנות, סוגי המשימות, התוספות החדשות ומשחקיות מהוקצעת יותר, למרות שהייתה דומה למשחקיות ממשחקים קודמים.
הוא מתח ביקורת על מערכת הקרב פנים אל פנים החוזרת על עצמה, ועל היעדרו של מצב המולטיפלייר.
הוא מתאר את המשחק בהיותו "עצום ממדים עם הרבה דברים לחקור, ואמנם חסרים לו חידושים, אך הוא מציע עושר במשחקיות שלו ובמיתולוגיה הנרטיבית למעריצים הנאמנים לסדרה.
טום ברמוול ממגזין Eurogamer העניק למשחק ציון 8 מתוך 10, ומצא שיש נקודות השוואה בין המשחק "Assassin's Creed Rogue" לבין "Assassin's Creed: Revelations" - משחק שמסכם את סיפורו של אציו אודיטורה לקראת המשחק הבא, Assassin's Creed III, וזאת כאשר "Rogue" מתמקד בפיתוח הדמויות שהוצגו ב-ACIII וב-"Black Flag".
הוא מציין שאמנם נעשה שימוש חוזר בהגדרות, במכניקה ובכלי נשק מסוימים ממשחקים קודמים (כמו הכללתה של העיר ניו יורק מ-ACIII, מערכת הקרבות הימיים, שיפוץ מבנים כדי לייצר הכנסות ואיתור אויבים באמצעות רדאר שדומה למצב המולטיפלייר של המשחק הקודם).
לדבריו, השימוש במתנקשים בתור אויבים היה רעיון נחוץ ביותר למכניקת הלחימה של סדרת המשחקים, וזאת בגלל השימוש שלהם בטקטיקות שהשחקן עצמו השתמש בהן (פצצות עשן ומחבוא למשל).
בנוסף, המשחק "Rogue" הרגיש כמו חידוש מרענן בזמן שחקר את התפאורה הקפואה של הצפון אטלנטי.
אולם, משימות הסיפור לשחקן יחיד זכו לביקורת עקב היותן קצרות יותר באופן ניכר ממשחקים קודמים.
פיל איווניוק ממגזין PC Gamer העניק למשחק ציון של 74 מתוך 100, כשהוא מתאר את המשחק כ"גרסה 1.5 של 'Black Flag' שמחליפה את הקריביים באקלים קפוא יותר".
לדבריו, מדובר ב"היערכות מחדש לנוסחאתיות המנצחת של 'Black Flag' במיקום חדש".
לגבי הגרפיקה במשחק, הוא מציין ש"התפאורה לאורך שלוש מפות (ניו יורק, ריבר ואלי והצפון-אטלנטי) מספקת תמריץ חזק לדלג ממעקים לענפי עצים למרומי צוקים בשעת מרדף.
זוהר הקוטב מטיל נצנוץ ערפילי על הצפון-אטלנטי ועל קרחוניו באופן שירגיע את נשמתך אחרי יום ארוך של דקירות".
אולם, הוא מציין שהוויזואליות רחוקה מלהיות שיא טכנולוגי, אך המשחק מחזיק ביופי מחוספס לכל אורכה של תפאורה בקנה מידה רחב.
דניאל בלודוורת' ממגזין GameTrailers העניק למשחק ציון של 7.2 מתוך 10, ושיבח את חזרתן של דמויות ממשחקים קודמים, התפאורה המהממת, משימות יירוט מעניינות, אך מתח ביקורת על הדמות הראשית הצפויה והמשעממת, מבנה המשימות הלוקה בחסר בתחילת המשחק, קרבות בוס מאכזבים, וכן אינספור באגים.
הוא מתאר את המשחק באומרו ש"'Rogue' מרגיש כמו תוספת הרחבה ל-'Black Flag' עד לרמה הפרטנית של תפריטי המשחק, אך עדיין ישנן מספר התאמות לנוסחאתיות תודות לתפקיד החדש כמתנקש לשעבר שרודף אחרי חבריו הקודמים".
סטוארט אנדרוז ממגזין Trusted Reviews העניק למשחק 3.5 כוכבים מתוך 5, וציין ש"יש התרוצצויות רבות לחופי הצפון-אטלנטי, בערבות החופשיות של ניו אינגלנד וניו יורק סיטי בסגנון של ACIII, בנוסף לשיוטים, קרבות ימיים ומעשי ביזה רבים בסגנון 'Black Flag'...
המשחק הוא מעשיה אפלה וקודרת, שבוחשת בקדירה כשהיא מתארת את הרפתקאותיו של מתנקש עריק...
'Rogue' הוא בחלקו מותחן היסטורי של תאוריית קשר, ובחלקו משחק קטלני של חתול ועכבר".
הוא גם מתח ביקורת על המשחק שלא איתגר מספיק את השחקן לחקור את העולם הפתוח.
מארק וולטון ממגזין GameSpot העניק למשחק ציון של 6 מתוך 10 ומתח ביקורת על הסיפור הצפוי, דמות ראשית לא חביבה, מחסור במשימות מעניינות ותוכן בסיסי ודל ביותר.
כמו בלודוורת', גם הוא ציין שהמשחק מרגיש כמו חבילת הרחבה ל-"Black Flag" ולא מציע דבר כדי להניע את זיכיון המשחקים קדימה".
מגזין Joystique העניק למשחק ציון של 6 מתוך 10, והסכים עם קודמיו באומרו שהמשחק לא הוסיף שום דבר חדש לזיכיון המשחקים, ולמעשה מדובר בכפיל של "Black Flag" במערכות המשחקיות שלו, ו"אם ברצונכם לשלם מחיר מלא על 'העתק-הדבק' אלים, ייתכן שתהנו ממה שיש למשחק להציע".
במאמר מגזין Medium שכותרתו "מדוע 'Assassin's Creed Rogue' ראוי למשחק המשך", הכותב מציין שמדובר במשחק שהכי הרבה מתעלמים ממנו, בעיקר משום הסיפור המורכב והייחודי שבו".
עוד הוא מציין ש"חייבים לשחק בו משום שסיפור המשחק מגשר על הפערים שבמשחקים האחרונים בסדרה.
בנוסף, ההבדלים בין להיות מתנקש לבין להיות טמפלר הוא, שכמתנקש, על השחקן להיות טוב ולעזור לאחרים כל הזמן, בעוד שכטמפלר הוא חופשי לעשות את כל מה שהוא חושב לנכון, ולא להישמע להוראות מפקדיו.
אחרי ששיי נהפך לטמפלר, הוא החל להסתכל על התמונה המלאה.
לסיכום, המשחק ראוי למשחק המשך משום שלשחק בתור טמפלר הוא ייחודי לסדרה, וזה הגיע עם הטבות.
"היית עושה את סוג הדברים האלה למישהו כמו זה שאתה משחק בו כרגע והרגשת טוב לגבי זה.
אולי למרות הכל לא הייתם החבר'ה הטובים בעבר." - סטיבן טוטילו, הניו יורק טיימס, במאמר שכותרתו "משחקים שנותנים לך להיות האויב הגדול ביותר של עצמך".
במאמרו של סטיבן טוטילו למגזין הניו יורק טיימס, הוא ציין ששיי בעיקרון הפך לרע במשרה מלאה כשהצטרף לטמפלרים, ששימשו עד כה כאנטגוניסטים ברוב משחקי הזיכיון.
עוד הוא הוסיף שהמשחק "Rogue" נותן לשחקנים להרגיש בתור "האיש הטוב", שמפתחי המשחק סיפקו לשחקנים מדד ברור לגבי נושא המוסריות, ושההזדמנות לשחק בתור האיש הרע היא פרספקטיבה נדירה, פחות מאשר המחשבה שמה שהשחקנים עושים הוא פסול או שהם מרגישים טוב במה שהם עושים עבור קבוצה לא סימפתית.
נכון לסוף דצמבר 2014, נמכרו למעלה מ-10 מיליון עותקים משולבים של המשחק "Rogue" ושל המשחק הבא "Assassin's Creed Unity".
Assassin's Creed Syndicate (בתרגום חופשי: אמונת המתנקש: התאגדות, גם סינדיקט) הוא משחק פעולה-הרפתקאות משנת 2015 שפותח בידי חברת יוביסופט קוויבק והופץ בידי יוביסופט.
המשחק הוא התשיעי בסדרת משחקי Assassin's Creed, ומהווה משחק המשך לקודמו "Assassin's Creed Unity".
המשחק הוא הראשון לצאת לדור השמיני של קונסולות המשחקים, PlayStation 4 ו-Xbox one, ב-23 באוקטובר 2015, ולמערכת ההפעלה Microsoft Windows ב-19 בנובמבר 2015.
סיפור המסגרת מתרחש בתקופת המאה ה-21 ועוקב אחר אותו פרוטגוניסט חסר שם מהמשחק "Unity" שעוזר למתנקשים במירוץ נגד הטמפלרים לאתר ממצא עתיק שממוקם בלונדון.
הסיפור הראשי מתרחש בלונדון של שנת 1868 במהלכה של המהפכה התעשייתית השנייה, ועוקב אחר צמד המתנקשים התאומים ג'ייקוב ואיווי פריי, בעוד הם מנווטים במסדרונות הפשע המאורגן ולוקחים חזרה את השליטה בעיר מידיהם של הטמפלרים.
המשחק כולל גם אירועים שמתרחשים בשנת 1916 במהלך מלחמת העולם הראשונה ועוקבים אחרי נכדתו של ג'ייקוב, לידיה פריי.
ניתן לשחק במשחק בנקודת מבט מגוף שלישי והעולם הפתוח שבו ניתן לניווט על ידי הליכה, ריצה חופשית תוך שימוש באמנות הפארקור ונסיעה בכרכרות.
המשחק מציג מערכת ניווט חדשה לסדרה, בנוסף למכניקות לחימה והתגנבות משופרות.
השחקנים שולטים בשתי הדמויות הראשיות במהלך הסיפור הראשי, ומסוגלים להחליף ביניהן במהלכן של המשימות.
למשחק גם יצאו מספר תכנים להורדה, ביניהם שלוש חבילות הרחבה.
העיקרי מביניהן, "ג'ק המרטש", מתרחש כעשרים שנים לאחר מאורעות הסיפור הראשי ועוקב אחר מרדפה של איווי אחר רוצח סדרתי בלתי מזוהה.
לאחר יציאתו, המשחק קיבל ביקורות מעורבות ממבקרים, ששיבחו את הגרפיקה, הדמויות, נרטיב הסיפור ואת עיצוב השלבים.
אולם, ביקורת נמתחה על משחקיות הלחימה, כמו גם עיצוב העולם הפתוח ומכניקת הניווט בכרכרות.
המשחק הבא בסדרה, "Assassin's Creed Origins", התרחש בתקופת ממלכת בית תלמי שבמצרים העתיקה ויצא באוקטובר 2017 כאתחול רך שהציג לראשונה לסדרת המשחקים מכניקת משחקיות בסגנון משחק תפקידים, כמו גם סיפור חדש בזמנים המודרניים.
"Assassin's Creed Syndicate" הוא משחק פעולה, הרפתקאות והתגנבות המתרחש בסביבת עולם פתוח שניתן לשחק בו בנקודת מבט מגוף שלישי, והוא מציג אלמנטים של משחקיות שדומים לקודמו "Unity".
השחקנים משלימים משימות ליניאריות עם מטרות מוגדרות מראש כדי להתקדם בנרטיב הסיפור.
מעבר למשימות, השחקנים יכולים לנווט בדרך לא-ליניארית בעולם הפתוח של לונדון הוויקטוריאנית, הכוללת שבעה רבעים - וסטמינסטר, הסטרנד, הסיטי של לונדון, וייטצ'אפל, תמזה, למבת' וסאת'ק.
עולם המשחק של "Syndicate" הוא הגדול ביותר מכל שאר משחקי Assassin's Creed, כאשר לדברי המפתחים הוא גדול בכ-30% יותר מפריז שבמשחק "Unity", תוך שמירה על קונטקסט היסטורי שדומה יותר לזמנים המודרניים.
חילות המשמר שהוצגו במשחקים קודמים מוחלפים כעת בכוח משטרה מהתקופה הוויקטוריאנית, שכמעט שלא יתקוף את השחקן אלא אם יבוצע פשע בנוכחותו.
במקום זאת, האויב הראשי של השחקן הוא כנופיית רחוב טמפלרית שידועה בשם "המסכלים" (Blighters).
המשחק נותן לשחקן לשלוט בשתי דמויות - התאומים ג'ייקוב ואיווי פריי.
ג'ייקוב הוא לוחם רחוב חמום מוח, שמתמחה בקרב פנים אל פנים, בעוד איווי חזקה בהתגנבות ומסתמכת על חוכמתה ופיקחותה הרבה.
דמותה של איווי נחשבת לדמות הנשית הראשונה בסדרת המשחקים שניתן לשחק בה, להבדיל מאוולין דה גראנדפרה מהמשחק "Assassin's Creed III: Liberation" שאינו נחשב למשחק ראשי אלא לספין-אוף.
בניגוד למשחקים קודמים בהם נעשה שימוש בחרבות ובנשקי מוט, הנשקים העיקריים במשחק כוללים אגרופן, אקדח תופי, מקל חרב וסכיני קוקרי נפאלים מעוקלים, וניתן לשדרג אותם כדי להגביר את מידת יעילותם.
התאומים יכולים גם ללבוש חליפות ואביזרי לבוש שונים (חגורות לג'ייקוב וגלימות לאיווי) שמציגים סטטיסטיקות שונות בנוסף ליכולות הניתנות לשדרוג דרך מערכת של עץ מיומנות.
ככל שהשחקן מתקדם בעלילה, הוא מקבל נקודות ניסיון כדי להעלות את הדמות ברמה, כאשר בכל אלף נקודות ניסיון ניתן לפתוח נקודת ניסיון מיוחדת אותה ניתן להוציא על מיומנות חדשה.
מספר המיומנויות שנפתחו קובעים את רמתו של כל אחד מהתאומים, שאינה עולה על 10. גם האויבים מציגים דרגות מיומנות, שקובעות עד כמה קשה להביס אותם בקרב.
אולם, בכל האויבים ניתן להתנקש בצורה חרישית, ללא קשר לדרגת המיומנות שלהם.
מערכת הלחימה של המשחק השתנתה מזו של "Unity", וכעת מתמקדת ברצף התקפות מהירות אחת אחרי השנייה.
מערכת ההתגנבות עברה גם היא שיפורים בעזרת גאדג'טים חדשים ומכניקת חטיפות חדשה, שמאפשרת לשחקן לקחת את אויביו כבני ערובה ולהתערות ביניהם מבלי להיראות כל עוד הם אינם בקרבת אויבים אחרים.
המשחק גם משפר את עיצוב "התיבה השחורה" שהוצג ב-"Unity" עבור משימות ההתנקשות על ידי כך שמציע הזדמנויות אחרות לבצע הסתננות והסחת דעת, בנוסף ל"הרג סינמטי" שנפתח לשחקן לאחר שהושלמו מספר מאפיינים במשחק.
עבור מערכת הניווט, המשחק מוסיף מספר מערכות חדשות כמו משגר חבל - האפשרות לטפס במהירות על בניינים או גלישה זוויתית ביניהם; כרכרות - שניתנות לשליטה בידי השחקן; האפשרות ליזום מהומות, קרבות רחוב או מרדפי פארקור; וכמו כן שימוש ברכבת כבסיס מבצעים לאורך כל המשחק.
תוכן המשימות הצדדיות במשחק נועד לשקף את מאבק הכוח בעיר לונדון באותה תקופה, ולא כמו המשימות הצדדיות במשחקים קודמים שהיו רנדומליות לחלוטין, הפעם הן משתלבות יחד עם הסיפור הראשי, כאשר בין היתר ניתן לאמץ התנהגות טיפוסית של כנופיה בעיר שמחולקת לרבעים ונשלטת בידי שתי כנופיות יריבות.
במהלך המשחק, התאומים פריי מקימים כנופיית רחוב בשם "הצריחים" (Rooks) כדי להילחם בהשפעתה של כנופיית "המסכלים".
עם תחילת המשחק, לונדון נשלטת כולה בידי "המסכלים", אך כאשר השחקן משלים משימות שחרור מסוימות (כמו העסקת ילדים באופן בלתי חוקי, חטיפות והתנקשות בטמפלרים בכירים), כל רובע עובר לאט לשליטתם של "הצריחים", מה שמוביל בסופו של דבר לקרבות כנופיה שנועדו לקבוע מי ישתלט על הרובע.
משימות צדדיות נוספות כוללות מתן עזרה לדמויות היסטוריות כמו צ'ארלס דיקנס, קרל מרקס והמלכה ויקטוריה.
השחקנים יכולים להשתתף גם בפעילויות משנה קטנות לצורך קבלת פרסים, כמו מועדוני קרב ומרוצי כרכרות, כמו גם מציאתם של חפצי אספנות כמו תיבות נגינה שמכילות מפתחות לתיבות אוצר.
שלא כמו במשחק הקודם, המשחק אינו מכיל מצב מולטיפלייר קואופרטיבי ואינו כולל אפליקציית מובייל משותפת כפי שהוצגה לראשונה במשחק "Assassin's Creed IV: Black Flag".
בשנת 1868, לקראת סופה של המהפכה התעשייתית ותחילתה של המהפכה התעשייתית השנייה, אחוות המתנקשים בלונדון הוויקטוריאנית הוכחדה כמעט לחלוטין.
התאומים ג'ייקוב ואיווי פריי עוזבים את רובע קרוולי שבמערב סאסקס אל עבר לונדון, אותה הם מוצאים שהיא נמצאת תחת שליטת הטמפלרים, כאשר גם הכנסייה וגם המונרכיה מאבדים את כוחם.
לאחר שגודלו כמתנקשים ופועלים בשם אמנתם, ג'ייקוב ואיווי שואפים לקחת בחזרה את העיר משליטת הטמפלרים על ידי הסתננות לעולם התחתון של לונדון ואיחודו נגדם.
הם מקבלים עזרה מהדמויות הבולטות של התקופה, כדוגמת הסופר צ'ארלס דיקנס, הביולוג צ'ארלס דרווין, הממציא אלכסנדר גרהם בל, התאורטיקן הפוליטי קרל מרקס, האחות פלורנס נייטינגייל, דוליפ סינג המהרג'ה האחרון של האימפריה הסיקית, סמל פרדריק אברליין ממשטרת המטרופולין, שידוע בחקירת ג'ק המרטש, והמלכה ויקטוריה.
בנוסף, נכדתו של ג'ייקוב, לידיה פריי, מופיעה בקטע קצר ממלחמת העולם הראשונה, בו היא מסייעת לוינסטון צ'רצ'יל בהגנה על לונדון מפני סיעת ריגול עוינת.
בזמנים המודרניים, שחקן ההליקס שהתקבל כעת כחניך המתנקשים מקבל שדר מהמתנקשת שידועה בכינוי בישופ, שמבקשת ממנו לעזור לאחוות המתנקשים למצוא פיסת עדן החבויה בלונדון.
בשעה שחברי אחוות המתנקשים המודרנית רבקה קריין ושון הייסטינגס מסתננים למתקני אבסטרגו בלונדון, החניך חי את זכרונותיהם של ג'ייקוב ואיווי פריי, מתנקשים תאומים מהתקופה הוויקטוריאנית.
בשנת 1868, איווי פריי מסתננת לתוך מעבדה שמנוהלת בידי דייוויד ברוסטר והאוקולטיסטית הטמפלרית לוסי ת'ורן, ומגלה שהם עורכים ניסויים בתפוח עדן.
איווי מתנקשת בחייו של ברוסטר ומגלה ממנו שהטמפלרים מחפשים אחר פיסת עדן נוספת בלונדון, והיא נמלטת מהמעבדה אחרי שתפוח העדן מתפוצץ.
למרות שאיווי מבקשת לחפש אחר פיסת העדן, ג'ייקוב משכנע אותה לשחרר את רובעי לונדון מאחיזתם של כנופיות הטמפלרים.
לצורך זה, הם מקימים כנופיה משלהם, "הצריחים" (The Rooks) ורוכשים בני ברית בדמותם של קלרה או'דיאה, פרדריק אברליין, אלכסנדר גרהאם בל, צ'ארלס דרווין, צ'ארלס דיקנס, נד ווינרט ופוליטיקאי המפלגה הליברלית אדוארד הודסון ביילי.
במהלך זמן זה, ג'ייקוב מבקש לחתור תחת שליטתו של סטאריק על החברה הלונדונית, והוא מתנקש בבני בריתו.
בינתיים, איווי מחפשת אחר פיסת העדן בעזרתו של הנרי גרין.
באמצעות רמזים שהושארו מאחור מתחת לאחוזתו של אדוארד קנוויי, הם מוצאים את המפתח לכספת בקתדרלת סנט פול בה נמצא תכריך.
אולם, לוסי ת'ורן גונבת את התכריך ונמלטת אל מצודת לונדון.
איווי מסתננת למצודה והורגת את ת'ורן, אך מגלה שהתכריך אינו נמצא שם.
הנרי מאמין שהכספת חבויה בארמון בקינגהאם, ומבקש את עזרתו של המהראג'ה דוליפ סינג כדי להשיג את תרשימי הארמון.
אולם, הטמפלרים משיגים את ידיהם על התרשימים.
בינתיים, איווי עוזרת למזער נזקים שנגרמו בגלל התנקשויותיו הפזיזות של ג'ייקוב, כמו למשל מחסור בתרופות ואינפלציה של מזומנים.
כאשר סגניו של סטאריק כעת מתים, הוא מבקש להשיג לידיו את התכריך ולחסל את ראשי הכנסייה והמדינה.
ג'ייקוב ואיווי מתווכחים ביניהם - היא על פזיזותו הרבה של אחיה והוא על ריפיון ידיה וחוסר מעשיה של אחותו.
אולם, הם מסכימים בסופו של דבר לעבוד במשותף כדי לעצור את סטאריק לפני שייפרדו לדרכיהם השונות.
הם מסתננים לנשף שנערך בארמון בקינגהאם, אך סטאריק מגיע לפניהם לכספת ומשיג את התכריך.
בעזרתו של הנרי גרין, התאומים הורגים את סטאריק, משלימים ביניהם ומשיבים את התכריך לתוך הכספת.
על מעשיהם וגבורתם של התאומים ושל הנרי גרין, המלכה ויקטוריה מעניקה להם תואר אבירות.
בזמנים המודרניים, רבקה ושון מרגלים אחר פגישה של הטמפלרים הבכירים איזבל ארדנט ואלוורו גרמטיקה, שגם הם מחפשים אחר התכריך.
הם מנסים ללכוד את ארדנט אך נאלצים להימלט אחרי שהם מותקפים בידי הטמפלרים יוהאני אוטסו ברג ו-ויולט דה קוסטה.
אחרי שהחניך מאתר את מיקומו של התכריך, שון, רבקה וחברת המתנקשים גלינה ווֹרוניקה עושים את דרכם לכספת ומגלים ששלושת הטמפלרים השיגו אותם.
בקרב המתחולל ביניהם, ארדנט נהרגת ודה קוסטה נמלטת עם התכריך.
המתנקשים פורצים למחשב של ארדנט ומגלים שהטמפלרים מתכננים ליצור מחדש חבר קדום מהציוויליזציה הראשונה בצורתו האנושית.
הם גם מגלים שחברת הציוויליזציה הראשונה יונו - שמופיעה בצורת הולוגרמה במחשבי החברה, מפעילה מניפולציה על עובדי אבסטרגו כדי לחבל בחברה, ושיש לה תוכניות משלה לתכריך.
בשעה שחקר את זכרונותיהם של ג'ייקוב ואיווי פריי, חניך המתנקשים נתקל בעיוות זמן בתוך מתקן האנימוס, שגורם לו לחיות את זכרונותיה של נכדתו של ג'ייקוב, לידיה פריי.
בשנת 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, אחוות המתנקשים מעבירה את ג'ייקוב ואיווי פריי לאזור הכפר בעוד בעלה של לידיה - מתנקש בעצמו - מתגייס ל ומשאיר את לידיה להגן על לונדון מפני מרגלים גרמנים.
כשנתיים אחרי, היא מתבקשת בידי וינסטון צ'רצ'יל להשמיד מתחם מרגלים גרמני בגשר מצודת לונדון, כאשר במהלך המשימה היא מגלה שהטמפלרים הסתננו לתוך רשת המרגלים הגרמנית, והיא מחליטה לצוד אחריהם.
בתמורה לשירותיה, צ'רצ'יל מבטיח שתהיה זכות בחירה לנשים אחרי המלחמה.
בסופו של דבר, לידיה כובשת את כל השטחים שבשליטת הטמפלרים בלונדון וחושפת את זהותו של מנהיג הטמפלרים, שמתגלה בתור המלומד והגלגול המחודש של בעלה של יונו, אייטה.
יונו מתגלה בתור זו שגורמת לעיוות בזמן ולאחר כל השלמת מטלה היא מופיעה בפני החניך ומגלה לו את עברה ואת עלייתה לכוח.
אחרי שלידיה הורגת את המלומד, יונו מודה לחניך על שגילה את לה את דבר גורלו, ומציעה שהיא והמתנקשים יוכלו לעבוד במשותף בעתיד.
בשלב מסוים לאחר הגעתם של התאומים ללונדון, פונים אליהם הסופר הנרי ריימונד של סוגת האימה פני דרדפול, ומעריצו הצעיר ארתור קונאן דויל.
ארבעתם חוברים יחדיו לפתור סדרת רציחות מסתוריות ברחבי לונדון.
התאומים מוזמנים בסופו של דבר לארמון בקינגהאם בידי המלכה ויקטוריה, כדי לפתור את מקרה הרצח לכאורה של אחד משומריה.
דויל, שניהל חקירה משל עצמו, מגלה שהאחראי הוא לא אחר מאשר ריימונד, שמתכנן לגנוב את שרביט היושר והרחמים.
ריימונד התחזה לשומר הנרצח כדי לגלות את הקוד לכספת בה נשמר השרביט, וזאת כדי לצפות במלכה כשהיא פותחת את הכספת.
כמו כן, הוא ביים איום של פצצה כדי להימלט מהמקום.
בזמן שג'ייקוב ואיווי מפנים את הארמון על כל יושביו בגלל התרעת הפצצה, דויל מנסה לעצור את ריימונד אך נלכד.
בעוד ריימונד מחזיק בדויל כבן ערובה, אחד מהתאומים מסיח את דעתו בעוד השני הורג אותו, מציל את דויל ומשיג חזרה את השרביט.