tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
למרות שענף החקלאות פחות דומיננטי באזור הזה של ארצות הברית, החקלאות נפוצה למדיי באזורים מסוימים.
ענפי החקלאות הבולטים ביותר באזור צפון-מזרח ארצות הברית הם מחלבות, מטעי תפוחים, ומטעי חמוציות.
נכון למפקד האוכלוסין של 2020, באזור צפון-מזרח ארצות הברית חיו 57,609,148 אנשים, אשר היוו 17.38% מכלל אוכלוסיית ארצות הברית.
אזור צפון-מזרח ארצות הברית כולל כמה מהערים עם צפיפות האוכלוסין הגבוהה ביותר בארצות הברית.
האזור ידוע גם במגוון האתני שבו.
במשך מאות שנים האזור משך אליו גלי מהגרים מרובים ממקומות שונים ברחבי העולם - אל האזור היגרו לאורך ההיסטוריה בעיקר מהגרים מאירלנד, איטליה, גרמניה ומדינות מזרח אירופה.
בעשורים האחרונים היגרו לאזור מהגרים רבים מאמריקה הלטינית, אסיה ואפריקה, אשר עברו בעיקר למטרופולינים הגדולים.
המטרופולינים הגדולים ביותר בצפון-מזרח ארצות הברית
להלן רשימה של המטרופולינים הגדולים ביותר בצפון-מזרח ארצות הברית אשר מכילים מעל ל-500,000 תושבים בהתבסס על נתוני מפקד האוכלוסין של 2020:
+#שם המטרופוליןמספר התושבים נכון ליולי 2020המדינה בה נמצא המטרופולין1המטרופולין של ניו יורק(ניו יורק-ניוארק-ג'רזי סיטי)20,140,470ניו יורק, ניו ג'רזי2המטרופולין של וושינגטון די.
סי.-ארלינגטון-אלכסנדריה)6,385,162וירג'יניה, מרילנד, וירג'יניה המערבית, וושינגטון די.
סי.3עמק דלאוור(פילדלפיה-קמדן-ווילמינגטון)6,245,051פנסילבניה, ניו ג'רזי, דלאוור, מרילנד4בוסטון רבתי
(בוסטון-קיימברידג'-ניוטון)4,941,632מסצ'וסטס, ניו המפשייר5המטרופולין של בולטימור(בולטימור–קולומביה–טוסון)2,844,510מרילנד6המפטון רודס
(וירג'יניה ביץ'-צ'ספיק-נורפוק)1,780,059וירג'יניה, קרוליינה הצפונית7מטרופולין פרובידנס-וורוויק1,676,579רוד איילנד, מסצ'וסטס8המטרופולין של ריצ'מונד1,314,434וירג'יניה9מטרופולין הרטפורד-ווסט הרטפורד-איסט הרטפורד1,213,531קונטיקט10מטרופולין ברידג'פורט-סטמפורד-דנברי957,419קונטיקט11המטרופולין של ניו הייבן864,835קונטיקט12המטרופולין של ווסטר862,111מסצ'וסטס13מטרופולין אלנטאון–בית לחם–איסטון861,889פנסילבניה, ניו ג'רזי14מטרופולין קריאס ג'ואל-פוקיפסי-ניובורג679,221ניו יורק15מטרופולין פורטלנד-דרום פורטלנד551,740מיין
צערו העתיק של הירח הוא ספר מאת נעמה דעי העוסק בדרמה משפחתית על רקע תאונה של בן המשפחה, ונכתב על רקע מקרה אמיתי של אפזיה אליו נחשפה המחברת.
הספר יצא לאור בעברית בשנת 2019, בהוצאת עם עובד.
הספר נכנס לרשימת המועמדים לפרס "ספיר ביכורים" 2019.
העלילה עוסקת במשפחת קהן, משפחה דתית לאומית נורמטיבית וברוכת ילדים המתגוררת ביישוב קהילתי ביו"ש, שחייה משתנים בבת אחת כשבן המשפחה, אריאל בן ה-16, נפגע קשות בתאונת אופנוע בליל שבת.
הספר מתאר את תהליך שיקומו של אריאל מבעד לעיניהם של חבריו ובני משפחתו, כשכל פרק נכתב בצמוד לתודעה של דמות אחרת.
הדמות הפותחת וסוגרת את הספר, והיחידה המדברת בגוף ראשון היא האחות הגדולה מרים.
אריאל עצמו, שנפגע פגיעת ראש קשה שכתוצאה ממנה לקה באפזיה ונפגעה יכולתו לדבר, אינו זוכה לפרק משלו אלא מתואר רק מבחוץ, למעט קטעי ביניים עילגים אותם מביאה בשמו מרים אחותו.
תהליך שיקומו של אריאל מטלטל את הקרובים לו ואת היחסים ביניהם, ובמהלכו מתגלים קשרים עמוקים, מתחים, קנאות ומחלוקות בתוך המשפחה, חברים מתגלים ואובדים ונחשף סיפור אהבה מורכב ומתמשך בין אחיו ובין נערה חילונית מעמק חפר אותה הביא הוא לביתם.
במקביל לתיאור העלילתי, עולות שאלות אמוניות לצד שאלות פילוסופיות בהן ההבחנה בין טיפוס מסוג השמש שמאיר בכוחות עצמו, לבין טיפוס מסוג הירח שזקוק לגורם חיצוני בשביל לקבל את האור.
מקור השם "צערו העתיק של הירח" בפרק השביעי בספר, פרקו של הרב שלום, אביו של אריאל.
בפרק זה מובאת האגדה ממסכת חולין על שני המאורות.
לפי אגדה זו נהגו להקריב בבית המקדש מדי ראש חודש קרבן חטאת על האל בגלל שמיעט מאורו של הירח.
אביו של הרב שלום ראה באגדה התייחסות לצמצום האלוהות שמהווה עדות מרגשת לאהבת האל את ברואיו, אך הרב שלום היה מסוגל לראות רק את החיסרון ולכאוב עליו, כפי שאינו מסוגל להתגבר על כאבו על בנו המתקשה להשתקם.
ההתמודדות עם הפער בין הרצוי למצוי, בין העבר להווה, מצויה לאורך הספר ובאה לידי ביטוי גם בשמות שלושת חלקיו הלקוחים משירה של לאה גולדברג "הסתכלות בדבורה".
אריאל - נער בן 16 שנפצע קשה וסביבו מתרקמת העלילה
יותם - בן דודו של אריאל, שיצא בשאלה וגר מאז מות אביו אצל משפחת קהן
הרב שלום - אב המשפחה
אבישג - חברתו של אריאל
מרים - אחותו הבכורה של אריאל
איתמר- אחיו הגדול של אריאל
שי - צעירה חילונית שפגש אריאל והביא אל המשפחה
צעקת אש בתיאטרון הומה אדם היא אנלוגיה פופולרית לדיבור או לפעולות שנעשות במטרה ליצור פאניקה.
הפסיקה נהפכה על פניה מאוחר יותר בחלקה על ידי פסיקת "ברנדנבורג נגד אוהיו" בשנת 1969, שהגביל את היקף הגבלת חופש הביטוי לביטוי שעשוי לעודד פעולות הנוגדות את החוק (למשל הסתה למהומות).
הניסוח שונה מהנוסח המקורי של הולמס בכך שהוא בדרך כלל לא כולל את המילה "כוזבת" (בהתייחס לצעקה או אזהרה כוזבת), תוך שהוא מוסיף את המילה "צפוף" לתיאור התיאטרון.
הניסוח המקורי בחוות דעתו של הולמס ("צעקת 'אש' כוזבת בתיאטרון הגורמת לבהלה") מדגיש כי הנאום כי הוא גם מסוכן וגם שגוי, וככזה אינו מוגן על ידי החוקה, בניגוד לדיבור שהוא מסוכן אבל גם נכון, לא שקרי.
הולמס, שכתב את חוות דעתו של בית המשפט, חוות דעת שהתקבלה פה אחד, קבע כי מדובר בהפרה של חוק הריגול משנת 1917 (שתוקן בחוק ההסתה משנת 1918), בכך ששנק הפיץ עלונים המתנגדים לגיוס במהלך מלחמת העולם הראשונה.
הולמס טען כי התערבות בחופש הביטוי מותרת מכיוון שהביטוי, במקרה זה, מהווה "סכנה ברורה ומיידית" למאמצי הגיוס של הממשלה בתקופת מלחמה.
"ההגנה המחמירה ביותר על חופש הביטוי לא תגן על אדם שצועק צעקת "אש!" כוזבת בתיאטרון וגורם לבהלה.
[...] השאלה בכל מקרה היא האם המילים בהן השתמשו בנסיבות אלה הן בעלות אופי כזה שיוצר סכנה ברורה ומיידית עד כדי כך שיביאו לרעות המהותיות שיש לקונגרס הזכות למנוע."
הקביעה המתייחסת לתיקון הראשון ב"שנק" בוטלה מאוחר יותר בחלקה על ידי "ברנדנבורג נגד אוהיו" בשנת 1969, פסיקה שהגבילה את היקף הדיבור האסור לביטוי שמתכוון לפעולות לא חוקיות ושעשוי לעודדן (למשל מהומות).
המבחן ב"ברנדנבורג" הוא זכות ההגבלה המוקנית לבית המשפט העליון, הגבלה על יכולתה של הממשלה להגביל את זכות הנאום לאחר שכבר נישא.
פסק דין "שנק" היה מוגבל במשמעותו, סמכותו והשלכותיו, אך הביטוי "צעקת אש בתיאטרון הומה אדם" זכה מאז להיות שם נרדף לפעולה שלדברי הדובר חורגת מהזכויות המובטחות על ידי חופש הביטוי, לדיבור פזיז או זדוני, או לפעולה שתוצאותיה הברורות הן מסוכנות לשלומו הפיזי של הציבור.
כריסטופר מ' פינן, מנכ"ל הקואליציה הלאומית נגד צנזורה, כתב כי השופט הולמס החל לפקפק בהחלטתו בשל ביקורת שהתקבלה מפעילים למען חופש הדיבור.
הוא דן במאמרו של זכריה צ'פי בכתב העת "Harvard Law Review" על "חופש הדיבור בעיתות מלחמה".
לטענת פינן, הולמס שינה את דעתו והחליט להצטרף למיעוט ולהתנגדות בתיק "אברמס נגד ארצות הברית".
אברמס גורש בשל הנפקת עלונים בהם נקבע כי על ארצות הברית לא להתערב במהפכה הרוסית.
הולמס וברנדייס אמרו כי אין לראות ב"עלון מטופש של אדם לא ידוע" בלתי חוקי.
צ'פי טען בחיבורו חופש הדיבור בארצות הברית כי אנלוגיה טובה יותר ל"שנק" עשויה להיות אדם העומד בתיאטרון ומזהיר את הקהל כי אין מספיק יציאות אש.
בדברי הפתיחה שלו לדיון בשנת 2006 בנושא ההגנה על חופש הביטוי, ביטא הסופר כריסטופר היצ'נס פרודיה על דעתו של הולמס במילים: "אש!
עכשיו שמעתם את זה", לפני שגינה את האנלוגיה.
כתב היצ'נס: "פסק הדין הקטלני של השופט הזוכה לשבחים מופרזים, אוליבר ונדל הולמס." היצ'נס טען כי הסוציאליסטים שנכלאו על ידי החלטת בית המשפט "הם אלה שצעקו אש כאשר באמת פרצה שרפה בתיאטרון צפוף .
מי הולך להחליט [אם התיאטרון באמת עולה באש או לא]?"
אנשים אכן קראו קריאת כזב "אש!" במקומות ציבוריים צפופים ועוררו בהלה בהזדמנויות רבות, כמו באולם המוזיקה רויאל סארי גרדנס בלונדון בשנת 1856, בתיאטרון בשכונת הארלם בניו יורק בשנת 1884, ובאסון האולם האיטלקי שהתרחש ב-24 בדצמבר 1913 בקלומט, מישיגן.
שבעים ושלושה גברים, נשים וילדים, שרובם עובדי מכרות שובתים ובני משפחותיהם, נמחצו למוות בדריסה כאשר מישהו צעק צעקת "אש" כוזבת במסיבת חג מולד צפופה.
באסון הכנסייה הבפטיסטית של שילה בשנת 1902, למעלה מ-100 בני אדם מתו כאשר המילה "fight" [קרב] נשמעה כ-"fire" [אש] בכנסייה צפופה וגרמה לבהלה ולמהומה.
צפו או צפי הוא דמות מקראית, בנו של אליפז ונכדם של עשו ועדה.
לצפו היו ארבעה אחים: תימן, אומר, געתם וקנז וכן אח למחצה, מפילגשו של אביו, תמנע: עמלק, שהיה אבי העם הראשון שנלחם בעם ישראל.
בתרגום לעברית מתרגום השבעים הוא נקרא צופר.
צפון-מערב אירופה הוא אזור משנה, המוגדר באופן רופף באירופה, והוא חופף את צפון ומערב אירופה.
ניתן להגדיר את האזור הן גאוגרפית והן אתנוגרפית.
יש זיקה גנטית קרובה מאוד בקרב אוכלוסיות צפון-מערב אירופה.
בצפון-מערב אירופה ישנם בתי זיקוק רבים.
מבחינה גאוגרפית, צפון-מערב אירופה מורכב, בדרך כלל, מהממלכה המאוחדת, אירלנד, בלגיה, הולנד, לוקסמבורג, צפון צרפת, צפון גרמניה, דנמרק, נורווגיה, שוודיה ואיסלנד.
לעיתים, פינלנד, דרום גרמניה, שווייץ ואוסטריה נחשבות גם כחלק מצפון-מערב אירופה.
דרום צרפת אינה נחשבת בצפון-מערב אירופה, מכיוון שהיא נחשבת, בדרך כלל, מבחינה גאוגרפית ותרבותית, כחלק מאזור הים התיכון או דרום אירופה.
בצפון-מערב אירופה ישנן רוחות מערביות, שמתחזקות מאוד בחורף.
מאז סוף עידן הקרח האחרון, חווה אזור צפון-מערב אירופה שינויי אקלים מהירים ואינטנסיביים יותר מאשר במקומות אחרים.
במהלך עידן הקרח האחרון התגלו כמה שינויים מהירים בטמפרטורת פני הים סביב איסלנד.
שפות גרמניות מדוברות באופן נרחב ברוב צפון-מערב אירופה, אם כי קיימות גם שפות אחרות, כולל שפות רומאניות, בצפון צרפת, ולוניה, לוקסמבורג וחלקים מסוימים בשווייץ.
שפות קלטיות מדוברות לאורך השוליים המערביים של האי הבריטי ובחלקים מסוימים ב מדוברות שפות אורליות.
לאזור יש גם היסטוריה חזקה של פרוטסטנטיות שמבדילה אותו משכנותיו הים תיכוניות, הדרום אירופאיות, המזרח אירופאיות והמדינות הסלאביות.
על פי תפיסה זו, כל המדינות והאזורים הגרמאניים כמו צפון צרפת, המכילים באופן היסטורי מספר רב של אנשים ממוצא גאלי, נורמני ופרנקי גרמאני, ייכללו כצפון-מערב אירופה, בין השאר בשל השלטון הנורדי ששלט שם.
צפון-מזרח סין (בסינית: 中国东北) הוא אזור גאוגרפי בסין.
אזור זה מורכב כיום משלושת המחוזות שנמצאות ממזרח לרכס קינגאן - מחוז ליאונינג, מחוז ג'ילין ומחוז חיילונגג'יאנג.
עם זאת, מבחינה היסטורית אזור צפון-מזרח סין כלל גם את ארבעת המחוזות המזרחיים ביותר של אזור מונגוליה הפנימית אשר נמצאים ממערב לרכס קינגאן.
במרכז אזור זה נמצא מישור צפון-מזרח סין אשר משתרע על פני מעל ל-350,000 קמ"ר ואשר הוא המישור הגדול ביותר בסין.
אזור צפון-מזרח סין גובל במזרח הרחוק הרוסי מצפון, גובל בקוריאה מדרום, וגובל במונגוליה הפנימית ממערב.
אזור צפון-מזרח סין מכונה גם בסינית רק "הצפון המזרחי", או בהגייה המנדרינית של השם הזה - "דונגביי".
אזור צפון-מזרח סין משתרע בסך הכל על פני כ-791,826 קילומטרים רבועים והוא כלל כ-107,400,000 תושבים נכון לשנת 2021, אשר היוו כ-8% מכלל אוכלוסיית סין.
הרוב המכריע של תושבי אזור צפון-מזרח סין הוא ממוצא האן.
צעקה 6 הוא סרט סלאשר אמריקאי בבימוים של מאט בטינלי-אולפין ו, לפי תסריט מאת ג'יימס ונדרבילט ו, ששיתפו פעולה עם התסריטאי ויוצר סדרת סרטי "צעקה" קווין ויליאמסון, שמשמש כמפיק אחראי.
הסרט הוא השישי בסדרת סרטי "צעקה", והמשך רציף לאירועי "צעקה" משנת 2022.
בסרט מככבים מליסה באררה, ג'נה אורטגה, ג'סמין סבוי בראון, מייסון גודינג, קורטני קוקס והיידן פנטייר, ששבים לגלם את דמויותיהם מסרטים קודמים בסדרה, ואליהם מצטרפים דרמוט מלרוני, ג'ק צ'מפיון והנרי צ'רני.
סרט זה יהיה הראשון בסדרה שבו לא מופיעה דמותה של סידני פרסקוט, אותה גילמה נב קמפבל.
הסרט השישי הוכרז שבועות ספורים לאחר עלייתו לאקרנים של הסרט המוצלח "צעקה" שיצא שנה קודם לכן, כאשר חלק גדול מצוות השחקנים חתומים על תפקידם מחדש לצד חזרתם של בטינלי-אולפין וג'ילט.
הצילומים התרחשו במונטריאול, קנדה, מיוני ועד סוף אוגוסט 2022. נב קמפבל לא חזרה לגלם את תפקידה כסידני פרסקוט עקב מחלוקת על שכר, מה שהפך את הסרט הראשון של "צעקה" שלא מציג את הופעתה לראשונה.
בריאן טיילר הלחין את פסקול הסרט, בזמן שסוון פוקונר שותפו להלחנת הפסקול.
הוא זכה לסרט הטוב ביותר בטקס פרסי MTV לשנת 2023. בנוסף, נמסר שסרט המשך נמצא בפיתוח, והקולנוען יביים אותו, אך לבסוף פרש מהתפקיד.
מחוץ לבר בניו יורק, מפותה ונרצחת מרצה ללימודי קולנוע באוניברסיטת בלאקמור, לורה קריין, על ידי אחד מתלמידיה, ג'ייסון קרביי, הלבוש בתלבושתו של "גוסטפייס".
יחד עם שותפו לדירה, גרג, זומם ג'ייסון לרצוח גם את האחיות קרפנטר, אך הוא מקבל שיחה מ"גוסטפייס" אחר, שחושף בפניו שכבר רצח את גרג ולאחר מכן דוקר אותו למוות.
חצי שנה לאחר אירועי הסרט הקודם, סם קרפנטר מתגוררת כעת בניו יורק עם אחותה טרה ושותפתן לדירה, קווין ביילי, התאומים צ'אד ומינדי מיקס-מרטין, יחד עם בת-זוגה של מינדי, אניקה ושותפו לדירה של צ'אד, איתן.
סם, הסובלת מטראומות בעקבות אירועים אלו וממורשתו של בילי לומיס, אביה הביולוגי וה"גוסטפייס" המקורי, מטופלת אצל פסיכולוג בשם ד"ר סטון, ואף מנודה בפומבי בעקבות תאוריית קונספירציה מקוונת לפיה היא תיזמרה את הרציחות האחרונות שאירעו בוודסבורו והפלילה את ריצ'י קירש בכך.
אביה של קווין, הבלש ויין ביילי, מזמין את סם לחקירה, שכן תעודת הזהות שלה נמצאה בזירת הרצח של ג'ייסון, יחד עם מסכת ה"גוסטפייס" ששימשה את ריצ'י ואמבר פרימן.
בדרכה לתחנה, סם מקבלת שיחה נכנסת מריצ'י, שבוצעה על ידי "גוסטפייס", שלאחר מכן תוקף את האחיות והורג מספר עוברי אורח.
בתחנה, האחיות נפגשות עם סוכנת ה-FBI קירבי ריד, שניצלה ממסע הרציחות בוודסבורו שאירעו בשנת 2011, ועם גייל וות'רס, שמגלה לשתיים שסידני פרסקוט ירדה למחתרת לאור התקיפות האחרונות.
במשרדו, נרצח ד"ר סטון על ידי "גוסטפייס", שגונב את תיקה של סם ומשאיר מסכה נוספת ששימשה את הרציחות בשנת 2011. לאחר מכן תוקף "גוסטפייס" את הקבוצה בדירתן של האחיות ומצליח להרוג את קווין ואניקה, בעוד שסם, טרה, מינדי וצ'אד מצליחים להימלט הודות לעזרתו של שכנם והבן-זוגה של סם, דני.
לאחר מותה של קווין, ביילי מוסר רשמית מהתיק, ונשבע לנקום את מות בתו.
גייל לוקחת את הקבוצה לבית קולנוע נטוש שמצאה תוך כדי חקירה, שבו הוקם מקדש לרוצחי ה"גוסטפייס", כולל כלי נשק ותלבושות מכל מסע רציחות.
מאוחר יותר, "גוסטפייס" מתקשר לגייל ומענה אותה בנוגע למותו של דיואי, לפני שהורג את בן-זוגה ותוקף אותה.
עם זאת, סם וטרה מגיעות בזמן לדירתה ומונעות ממנו להרוג אותה.
הקבוצה מסכימה לפגוש את קירבי בתיאטרון במטרה לרקום תוכנית ללכידתו של "גוסטפייס", אך בדרכם לשם ברכבת התחתית, הם מופרדים על ידי "גוסטפייס", שתוקף את מינדי.
בתיאטרון, סם חוזה בבילי לומיס, שמזכיר לה להגן על עצמה ולא לסמוך על אף אחד.
כשהיא לוקחת את סכינו של בילי מהרציחות המקוריות, סם מבינה שהם ננעלו בפנים.
ביילי מתקשר לסם ואומר שהוא גילה שקירבי פוטרה מה-FBI חודשים קודם לכן לאחר שיציבותה הנפשית התערערה.
"גוסטפייס" מופיע ודוקר את טרה לפני ש"גוסטפייס" שני מופיע, והצמד תוקף את צ'אד.
כשטרה וסם מנסות להימלט, קירבי וביילי מגיעים שניהם במקביל עם רובים שלופים.
ביילי יורה בקירבי וחושף את עצמו בתור ה"גוסטפייס" השלישי.
ביילי מודה בפני האחיות בכך שתיזמר את הרציחות בשיתוף פעולה עם שני ילדיו – קווין, שחושפת את היותה עודנה בחיים, ואיתן, שנחשף כבנו הקטן – במטרה לנקום את מותו של ריצ'י, שהיה בנו הבכור; ובכך שיצר את המקדש כאנדרטה לכבודו.
סם וטרה נלחמות במשפחת ביילי, ובמהלך המאבק דוקרת טרה את איתן ובעוד שסם יורה בקווין.
סם עוטה את תלבושת ה"גוסטפייס" של אביה ומתקשרת לביילי, לפני שדוקרת אותו למוות.
איתן, ששרד את הדקירה, מנסה לרצוח את סם, אך קירבי זורקת על ראשו את הטלוויזיה ששימשה להריגת סטו מאכר, והורגת אותו.
סם מסכימה לאפשר לטרה לחיות את חייה באופן עצמאי יותר, ובתמורה מסכימה טרה ללכת לטיפול פסיכולוגי.
בעוד מינדי, צ'אד וקירבי נלקחים לבית החולים, סם בוהה במסכת ה"גוסטפייס" של אביה, לפני שמחליטה לזרוק אותה, והולכת בעקבותיה של טרה אל רחובות העיר.
מליסה באררה – סמנתה "סם" קרפנטר, בתו הביולוגית של בילי לומיס, הגוסטפייס המקורי.
ג'נה אורטגה – טרה קרפנטר, אחותה למחצה של סם.
מייסון גודינג – צ'אד מיקס-מרטין, אחיינו של רנדי מיקס ותאומהּ של מינדי.
ג'סמין סבוי בראון – מינדי מיקס-מרטין, אחייניתו של רנדי מיקס ותאומתו של צ'אד.
קורטני קוקס – גייל וות'רס, מארחת תוכנית בוקר גרושה, סופרת וניצולת מסע הרציחות המקורי של גוסטפייס.
היידן פנטייר – קירבי ריד, סוכנת FBI, שניצלה ממסע הרציחות של גוסטפייס משנת 2011.
ג'ק צ'מפיון – איתן "לנדרי", סטודנט באוניברסיטת בלאקמור ושותפו לדירה של צ'אד.
ליאנה ליברטו – קווין ביילי, סטודנטית באוניברסיטת בלאקמור ושותפתן לדירה של סם וטרה.
דרמוט מלרוני – ויין ביילי, בלש במשטרת ניו יורק ואביה של קווין.
דווין נקודה – אניקה קויקו, סטודנטית באוניברסיטת בלאקמור ובת-זוגה של מינדי.
ג'וש סגארה – דני ברקט, בן-זוגה החדש של סם, הגר בשכנות אליה, טרה וקווין.
הנרי צ'רני – כריסטופר סטון, הפסיכולוג של סם.
סמארה ויבינג – לורה קריין, מרצה ללימודי קולנוע באוניברסיטת בלאקמור.
טוני רוולורי – ג'ייסון קרביי, סטודנט ללימודי קולנוע באוניברסיטת בלאקמור.
תומאס קדרוט – ברוקס, בן-זוגה החדש של גייל.
סקיט אולריץ' – בילי לומיס , אביה הביולוגי של סם והגוסטפייס המקורי.
ג'ק קווייד – ריצ'י קירש , בן-זוגה לשעבר של סם ומעריץ רעיל של סרטי "דקירה" שנטל את זהותו של "גוסטפייס".
ג'קסון – גוסטפייס , רוצח רעול פנים, שתוקף את ניו יורק.
לפני עליית הסרט "צעקה 4" לאקרנים, הצהיר יוצר הסדרה, קווין ויליאמסון, שהוא כבר "מיפה" את עלילת שני הסרטים הבאים בסדרה, שהפקתם תהיה תלויה בהצלחתו הקופתית של הסרט הרביעי.
ביולי 2014, ויליאמסון חשף כי הסרט הרביעי נועד להתחיל טרילוגיה חדשה של סרטים, אבל הסרט "מעולם לא הצליח בצורה שהם קיוו לה".
ויליאמסון גם הצהיר שהוא כנראה לא יהיה מעורב בסרטי המשך נוספים, שכן במאי הסדרה, וס קרייבן "סיים" איתו.
על פי ויליאמסון, עלילת הסרט החמישי נועדה לעקוב אחר דמותה של ג'יל רוברטס, בעודה נרדפת על ידי גוסטפייס בקמפוס האוניברסיטה בו היא לומדת, בעוד שהסרט השישי נועד לבסס את דמותה של גייל וות'רס כדמות הראשית ולעסוק במערכת יחסיה עם דיואי ריילי.
בינואר 2022, בעקבות הצלחת הסרט החמישי בקופות, נמסר על רצונם של השחקנים נב קמפבל ודייוויד ארקט ושל צמד הבמאים מאט בטינלי-אולפין וטיילר ג'ילט להפיק סרטי המשך עתידיים בסדרה.
בהמשך, קורטני קוקס הביעה גם היא את רצונה להצטרף להפקת סרט המשך עתידי.
הפקתו של הסרט השישי אושר רשמית ב-3 בפברואר 2022 על ידי חברת "Spyglass Media Group".
עוד נמסר כי לבימוי הסרט ישובו אולפין וג'ילט, בעוד שעל כתיבת התסריט יהיו שוב אמונים ג'יימס ונדרבילט וגאי בוסיק.
בשלהי פברואר, נמסר כי קמפבל נמצאת במשא ומתן על שיבה לגילום דמותה של סידני פרסקוט.
במרץ 2022, נמסר כי קוקס קיבלה את התסריט והחלה במשא ומתן על שיבה לגילום דמותה של גייל וות'רס.
במאי 2022, נודע כי עלילת הסרט תתרחש לראשונה בתולדות הסדרה מחוץ לוודסבורו.
ביוני 2022, הצהירה אורטגה כי הסרט יציג "גוסטפייס" שיהיה יותר "אגרסיבי ואלים" מאשר בסרטים הקודמים.
ב-10 במאי 2022, נמסר כי מליסה באררה, ג'סמין סבוי בראון, מייסון גודינג וג'נה אורטגה ישובו לגלם בסרט השישי את דמויותיהם מהסרט החמישי.
למחרת, נמסר כי היידן פנטייר תשוב לגלם את דמותה של קירבי ריד מהסרט הרביעי.
כשנשאלה על מעורבותה בסרט, קוקס טענה שהחוזה שלה טרם הושלם.
כמו כן, ביוני 2022, נמסר על ליהוקו של דרמוט מלרוני, ועל שובה של קוקס.
ב-16 ביוני 2022, נמסר על ליהוקם של ג'ק צ'מפיון, ליאנה ליברטו, דווין נקודה וג'וש סגארה, וב-23 ביוני על ליהוקו של הנרי צ'רני.
ב-6 ביוני 2022, נמסר רשמית כי קמפבל לא תשוב לגלם את דמותה של סידני פרסקוט בסרט השישי.
בהודעה אישית, הצהירה השחקנית על האופן שבו המשא ומתן על החוזה ועל השכר שלה נתקע עם מול סרטי פרמאונט ומסרה:
במגזין "IndieWire" צוין כי מדובר ב"סופו של עידן".
דייוויד ארקט הצהיר כי "סרט 'צעקה' ללא סידני הוא די מצער, אבל אני מבין את ההחלטה שלה".
ג'סמין סבוי בראון, כמו גם עמיתיה לשעבר מסרטי הסדרה: אמה רוברטס, שרה מישל גלר, מת'יו לילארד וג'יימי קנדי, הביעו את תמיכתם בהחלטתה של קמפבל ושיבחו את תרומתה לסדרה.
צילומי הסרט החלו ב-9 ביוני 2022 במונטריאול, קנדה, לאחר שבמקור התעתדו להתחיל ב-6 ביוני.
הסרט עלה לאקרנים ב-10 במרץ 2023, תחת הפצת "סרטי פרמאונט".
במקור, התעתד הסרט לעלות לאקרנים ב-31 במרץ 2023.
בכמה ערים התרחש תעלול שיווקי ויראלי, כאשר חברת השיווק של האולפן שלחה אנשים לובשים תחפושת ומסכה של הדמות "גוסטפייס" לעמוד ללא תנועה מול המצלמות ולהסתובב ברחובות, מה שהביא למספר רב של תושבים להתקשר למשטרה.
מסע הפרסום השיווקי כלל גם השקה של אתר אינטרנט שאפשר למשתמשים אמריקאים לקבל שיחות טלפון מותאמות אישית מ"גוסטפייס".
חנוית פופ-אפ שונות הכוללת אביזרים ושוחזרו סטים מהזיכיון בקליפורניה.
ההליכים כללו הופעות של במאים ומפיקים , יחד עם השחקנים מייסון גודינג, דרמוט מלרוני וטוני רוולורי.
הסרט שוחרר באופן דיגיטלי ב-25 באפריל 2023, בארצות הברית, בשירות הסטרימינג "פרמאונט+" בשירותי סטרימינג אחרים.
הוא שוחרר ב-VOD ב-9 במאי 2023, באזורים אחרים, כמו בריטניה ואירלנד.
בישראל, הסרט יצא לצפייה ב"נטפליקס" ב-8 ביולי 2023. ה-DVD הסרט שוחרר בפורמטים "בלו-ריי" ו-"Ultra HD Blu-ray" בארצות הברית ובאזורים מסוימים ב-11 ביולי 2023. עם יציאתו לאקרנים, הסרט עלה לראשונה במקום הראשון במצעד הסרטים הרשמי של בריטניה.
הסרט קיבל ביקורות מעורבות באתר Rotten Tomatoes כ-76% והקהל הרחב נתן לסרט 91%, רוב הביקורות מציינות שהסרט אלים וגרפי מבין כל סדרת סרטי הצעקה.
הסרט התחיל עם הפתיחה הכי מרוויחה מבין כל הסרטים בסדרה.
פרסקטגוריהמועמד (ים)תוצאהפרסי הקולנוע של הוליוודסרט האימה הטוב ביותרצעקה 6פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTVהסרט הטוב ביותרצעקה 6הקרב הטוב ביותרקורטני קוקס (גייל וות'רס) נגד גוסטפייסהשיר הטוב ביותרדמי לובאטו – "Still Alive"פרס סאטורןסרט האימה הטוב ביותרצעקה 6פרס בחירת הקהלסרט הדרמה של השנהכוכבת הקולנוע של השנהג'נה אורטגהכוכב סרט הדרמה של השנה
במרץ 2023, הביעו הבמאים מאט בטינלי-אולפין וטיילר ג'ילט את תקוותם להיות מעורבים בהפקת סרט שביעי בסדרה, וציינו כי ברצונם להמשיך לראות סרטים נוספים בזיכיון, בין אם יהיו מעורבים או לא.
בנוסף, הביעו השניים את רצונם לעבוד עם קמפבל בסרטים עתידיים בזיכיון.
באוגוסט 2023, נמסר כי את הסרט יביים הקולנוען .
ב-21 בנובמבר 2023, השחקנית מליסה באררה פוטרה מסרט ההמשך עקב הצהרות שנויות במחלוקת על מלחמת חרבות ברזל.
למחרת, הוכרז שג'נה אורטגה התפטרה ולא תחזור לסרט המשך עקב לוח הזמנים שלה שמתנגש עם צילומי עונתה השנייה של הסדרה "ונסדיי", בעוד שדווח גם כי התסריטאים ג'יימס ונדרבילט וגאי בוסיק קיבלו את משימתם לכתוב תסריט חדש ו"להתחילו מאפס".
לאחר מכן, נמסר כי לנדון לא יביים את הסרט.
בנוסף בינואר של 2024 פורסם כי נב קפמבל וקורטני קוקס יחזרו לשחק את דמויותיהם בסרט החדש וכבר נמצא במאי ותסריטאי חדש וזאת לאחר שנה העלתה באינסטגרם שלה תמונות של הטקסטים שלה.
בחודש מאי של אותה שנה הודיעו כי צילומי הסרט יתחילו בסביבות ספטמבר.
ב-2 באוקטובר 2024, נודע כי הסרט יעלה לאקרנים ב-27 בפברואר 2026.
צפון-מזרח איטליה (באיטלקית: Italia nord-orientale) הוא אזור גאוגרפי אשר הוא אחד מחמשת האזורים הרשמיים של איטליה לפי המכון הלאומי האיטלקי לסטטיסטיקה (ISTAT).
אזור צפון-מזרח איטליה גובל מצפון בשווייץ ובאוסטריה, ממזרחה בסלובניה, מדרום בליגוריה (צפון מערב איטליה), בטוסקנה (מרכז איטליה), במארשה (מרכז איטליה) ובסן מרינו, וממערב בלומברדיה (צפון מערב איטליה).
בנוסף לגבולות היבשתיים של האזור, האזור גם גובל ממזרח בים האדריאטי.
האזור מאופיין בטופוגרפיה מגוונת, כאשר רכס הרי האלפים ממוקם בחלק הצפוני של אזור צפון-מזרח איטליה והחלק הצפוני של רכס הרי האפנינים ממוקם בחלקו הדרומי של האזור.
הפסגה הגבוהה ביותר באזור זה, אורטלס, נמצאת ברכס הרי האלפים ומגיעה לגובה של 3,905 מטרים מעל פני הים.
רוב אזור עמק נהר הפו, בו נמצא נהר הפו שהוא הנהר הארוך ביותר באיטליה, ממוקם גם באזור זה.
אזור צפון-מזרח איטליה מחולק לארבעה מחוזות, ומכיל 36 נפות ו-934 קומונותː
עשרת הקומונות המאוכלסים ביותר באזור צפון-מזרח איטליה הן:
קומונה אוכלוסייה(2016) נפה מחוז בולוניה 386,663 נפת בולוניה אמיליה-רומאניה ונציה263,352 נפת ונציה ונטו ורונה258,765 נפת ורונה ונטו פדובה210,401 נפת פדובה ונטו טריאסטה204,420 נפת טריאסטה פריולי-ונציה ג'וליה פארמה192,836 נפת פארמה אמיליה-רומאניה מודנה184,973 נפת מודנה אמיליה-רומאניה רג'יו אמיליה171,345 נפת רג'ו אמיליה אמיליה-רומאניה רוונה159,116 נפת רוונה אמיליה-רומאניה רימיני147,750 נפת רימיני אמיליה-רומאניה
צפון-מערב איטליה (באיטלקית: Italia nord-occidentale) הוא אזור גאוגרפי, אחד מחמשת האזורים הרשמיים של איטליה לפי המכון הלאומי האיטלקי לסטטיסטיקה (ISTAT).
אזור צפון-מערב איטליה גובל ממערב בצרפת, מצפון בשווייץ, ממזרח באזור צפון-מזרח איטליה, מדרום בטוסקנה (מרכז איטליה).
בנוסף לגבולות היבשתיים של האזור, האזור גם גובל ממזרח בים הליגורי.
האזור מאופיין בטופוגרפיה מגוונת, כאשר רכס הרי האלפים ממוקם בחלק הצפוני של אזור צפון-מערב איטליה והחלק הצפוני של רכס הרי האפנינים ממוקם בחלקו הדרומי של האזור.
הפסגה הגבוהה ביותר באזור זה, מון בלאן, נמצאת ברכס הרי האלפים, על הגבול עם צרפת, ומגיעה לגובה של 4,810 מטרים מעל פני הים.
אזור עמק נהר הפו, בו נמצא נהר הפו שהוא הנהר הארוך ביותר באיטליה, ממוקם גם באזור זה.
אזור צפון-מערב איטליה מחולק לארבעה מחוזות, ומכיל 24 נפות ו-1,789 קומונות:
עשרת הקומונות המאוכלסים ביותר באזור צפון-מערב איטליה הן:
קומונה אוכלוסייה(2016) נפה מחוז מילאנו 1,345,851 נפת מילאנו לומברדיה טורינו890,529 נפת טורינו פיימונטה ג'נובה586,655 נפת ג'נובה ליגוריה ברשה196,480 נפת ברשה לומברדיה מונצה122,671 נפת מונצה-בריאנצה לומברדיה ברגמו119,381 נפת ברגמו לומברדיה נוברה104,380 נפת נוברה פיימונטה
אזור צפון-מערב אוהיו נמצא בפינה הצפון-מערבית של מדינת אוהיו שבארצות הברית.
אזור צפון-מערב אוהיו גובל מצפון מזרח בימת אירי, מצפון במדינת מישיגן, וממערב במדינת אינדיאנה.
נכון למפקד האוכלוסין האמריקני לשנת 2000 גרו באזור צפון-מערב אוהיו 1,639,144 תושבים.
באזור צפון-מערב אוהיו נמצא אזור המטרופולין של טולידו.
טולידו היא העיר העיקרית של אזור צפון-מערב אוהיו.
בעוד שטולידו היא עיר תעשייתית, מרבית אזור צפון-מערב אוהיו היא בעיקר אזור כפרי עם מרכזי מסחר קטנים הפזורים ברחבי האזור.
מאז שנות ה-70 של המאה-20 ואילך כמות האוכלוסייה של מחוז לוקאס ואזור המטרופולין של טולידו נמצאת במגמת דעיכה, אם כי במחוזות ווד והנקוק הייתה גידול מתון בכמות האוכלוסייה.
צעקה 7 הוא סרט סלאשר אמריקאי שיבוים על ידי קווין וילאמסון, נכתב על ידי גאי בוסיק ועל פי תסריט מאת ג'יימס ונדרבילט ובוסיק.
הסרט הוא השביעי בסדרת סרטי "צעקה", והמשך רציף לאירועי "צעקה 6" משנת 2023. מככבים בו נב קמפבל, קורטני קוקס, דייוויד ארקט ו מייסון גודינג אשר שבים לגלם את תפקידיהם, ואליהם מצטרפים איזבל מיי, סלסט או'קונור, אייסה גרמן ואנה קאמפ.
הסרט עבר תהליך של ייצוב יצירתי מחדש עקב פרישתם של במאי "צעקה" (2022) ו"צעקה 6" (2023), מאט בטינלי-אולפין וטיילר ג'ילט.
כמו כן, מליסה באררה פוטרה עקב התבטאויות אנטישמיות, וג'נה אורטגה התפטרה עקב סיבות אישיות.
במרץ 2024 אישרה קמפבל את שובה כסידני פרסקוט לאחר שלא כיכבה ב"צעקה 6".
לאחר מכן נודע כי הבמאי יהיה קווין וילאמסון, ששימש בסרטי "צעקה" הקודמים כמפיק ותסריטאי.
צילומיו החלו בתחילת ינואר 2025.
ב-27 בפברואר 2026 הוא עתיד לעלות לאקרנים בארצות הברית.
סידני פרסקוט (נב קמפבל), ניצולת מסעות הרציחות של גוסטפייס, ירדה למחתרת לאחר המתקפה האחרונה בוודסבורו.
היא בנתה חיים שקטים ומנותקים בעיירה חדשה יחד עם בעלה, מארק אוונס (ג'ואל מקהייל), ובתם, טייטום אוונס (איזבל מיי).
כאשר גוסטפייס חדש צץ בעיירה, פחדיה האפלים ביותר מתממשים כאשר בתה הופכת למטרה הבאה.
נב קמפבל – סידני פרסקוט, ניצולת מסעי הרציחות וודסבורו של גוסטפייס, וירדה למחתרת בזמן המתקפה האחרונה בניו יורק עקב מסע הרציחות האחרון שאירע בוודסבורו בו הייתה מותקפת.
קורטני קוקס – גייל ות'רס, עיתונאית ומנחה תוכנית בוקר, גרושה, סופרת וניצולת כל מסעי הרציחות של גוסטפייס.
מייסון גודינג – צ'אד מיקס-מרטין, אחיינו של רנדי מיקס וניצול מסע הרציחות האחרון שאירע בוודסבורו ומסע הרציחות האחרון בניו יורק.
ג'סמין סבוי בראון – מינדי מיקס-מרטין, אחייניתו של רנדי מיקס וניצולת מסע הרציחות האחרון שאירע בוודסבורו ומסע הרציחות האחרון בניו יורק.
ג'ואל מקהייל – מארק אוונס, בעלה של סידני.
איזבל מיי – טייטום אוונס, בתם של סידני ומארק.
דייוויד ארקט – דיואי ריילי, שריף העיירה לשעבר ובן זוגה לשעבר של גייל.
מת'יו לילארד – סטו מאקר, תיזמר את מסע הרציחות הראשון שאירע בוודסבורו ביחד עם שותפו, בילי לומיס.
סקוט פולי – רומן ברידג'ר, נחשף כגוסטפייס וכאחיה למחצה של סידני במסע הרציחות שאירע בהוליווד.
אייסה גרמן – חבר של טייטום
במהלך הקרנת הבכורה של הסרט "צעקה 6", ציין הבמאי מאט בטינלי-אולפין: "אנחנו רוצים להמשיך לצפות בסרטי 'צעקה' למשך שארית חיינו, בין אם אנחנו מעורבים או לא".
בדצמבר 2022 הביעו בטינלי-אולפין וטיילר ג'ילט את כוונתם להחזיר את נב קמפבל לסרטי המשך נוספים, לאחר שסירבה לשוב בשל סכסוך עם "סרטי פרמאונט".
באוגוסט 2023 פרשו בטינלי-אולפין וג'ילט מן הפרויקט עקב התנגשויות בלוחות הזמנים עם הפקת הסרט "מתוקה רצח", ואושר כי כריסטופר לנדון יביים.
ההפקה המוקדמת הושעתה עקב שביתת אמני הטלוויזיה והרדיו.
ב-21 בנובמבר דווח כי מליסה באררה פוטרה מסרט ההמשך עקב התבטאויות אנטי ישראליות במהלך מלחמת חרבות ברזל.
למחרת דווח באתר "Deadline Hollywood" שג'נה אורטגה התפטרה עקב בעיות עם לוח הזמנים שמתנגש עם צילומי העונה השנייה של "ונסדיי".
מאוחר יותר אורטגה הבהירה בראיון כי עזיבתה את הסרט לא נבעה מסיבות של תשלום או לוח זמנים, כפי שדווח במקור וציינה שההפקה החלה "להתפרק" לאחר פיטוריה של באררה.
לדבריה, אם הסרט לא כלל את הצוות המקורי והאנשים שאיתם עבדה, לא היה זה צעד נכון עבורה בקריירה.
לאחר עזיבתן של מליסה ואורטגה דווח כי הסרט יעבור עיבוד יצירתי במטרה להחזיר שחקנים אחרים מהזיכיון; קמפבל ופטריק דמפסי שכיכב ב"צעקה 3".
בדצמבר 2023 הודיע לנדון על פרישתו מבימוי הסרט.
במרץ 2024 אישרה קמפבל בפרופיל האינסטגרם שלה את תסריט הסרט ואת החזרה שלה כפרוטגוניסטית, סידני פרסקוט.
בנוסף נמסר כי המפיק והתסריטאי של סרטי "צעקה" הקודמים, קווין ויליאמסון, יביים את הסרט, וגאי בוסיק וג'יימס ונדרבילט ישובו כתסריטאים.
לאחר מכן נמסר כי קורטני קוקס ודמפסי ניהלו מגעים לשוב לגלם את תפקידה כגייל ות'רס וכמארק קינקייד.
בדצמבר לוהקו סלסט או'קונור, אייסה גרמן, מקנה גרייס, סם רכנר ואנה קאמפ למצבת השחקנים.
לאחר מכן הודיע מייסון גודינג לשוב לגלם את תפקידו בתור צ'אד מיקס-מרטין.
במהלך ראיון אישרה קוקס כי תשוב לגלם את התפקיד.
דייוויד ארקט, יחזור גם הוא לתפקיד דיואי ריילי, ומתיו לילארד וסקוט פולי, ששיחקו בעבר ב" צעקה "(1996) וב" צעקה 3", ישתתפו גם הם בסרט.
ב-7 בינואר 2025 החלו צילומיו באטלנטה, ג'ורג'יה תחת שם העבודה "Scar Tissue", וב-12 במרץ עתידיים להסתיים.
בספטמבר 2024 התעתדו להתחיל הצילומים, אך נדחו לינואר 2025.
ב-27 בפברואר 2026 עתיד הסרט לעלות לאקרנים בארצות הברית.
צפון אירלנד הוא חבל ארץ שנמצא בצפון מזרח האי אירלנד.
כיום זהו שמה של מדינה תחת שלטון הממלכה המאוחדת.
זו המדינה הקטנה מבין "אומות הבית" המרכיבות את הממלכה המאוחדת, ושלא כמו שלוש האחרות, צפון אירלנד היא לא חלק מבריטניה הגדולה.
בירתה של צפון אירלנד היא בלפסט.
ההתנגשויות בין ה"יוניוניסטים" (ברובם פרוטסטנטים), החפצים בהשארותה של צפון אירלנד בחיק הממלכה המאוחדת, ובין ה"לאומנים" (ברובם קתולים) הרוצים באיחודה של אירלנד כמדינה אחת, עצמאית, מהווה את עיקר ההיסטוריה העקובה מדם של מדינה זו.
כחלק מכך אין כיום דגל לצפון אירלנד.
דגל "היד האדומה" בוטל בשנת 1972 ביחד עם "הפרלמנט של צפון אירלנד".
היוניוניסטים מניפים את דגל הממלכה המאוחדת, "היוניון ג'ק", ואילו הלאומנים משתמשים בדגל אירלנד.
שני הצדדים משתמשים גם בדגלי המפלגות השונות ובדגלי ארגונים אחרים שהם משתייכים אליהם.
בדומה לכך אין לצפון אירלנד המנון לאומי.
האזור הידוע כיום כצפון אירלנד הוא בעל היסטוריה עקובה מדם של סכסוך אתני הנמשך מזה מאות בשנים, מאז החל יישובם של אנגלים פרוטסטנטים בימי המלכה אליזבת הראשונה ועד לימינו.
צפון אירלנד נוסדה בשנת 1921 לפי "חוק הממשלה האירית, 1920" שחוקק הפרלמנט האנגלי שנה קודם לכן.
יחד עמה נוסדה מדינת אירלנד בשאר חלקי האי, אשר הפכה למדינת אירלנד החופשית, וכיום אייר או "הרפובליקה של אירלנד".
כאשר נוצרה מדינת אירלנד החופשית כלל שטחה באופן רשמי את שטח צפון אירלנד, אך ניתנה למחוזות המרכיבים את צפון אירלנד האפשרות לפרוש מן האיחוד, אותה ניצלו ללא שהיה, ובשנת 1922 הוכרז כי הם חלק מן הממלכה המאוחדת.
מיעוט משמעותי, רובו מורכב מקתולים, חפץ באיחודה של אירלנד למדינה אחת.
מאז פרישת ששת המחוזות בשנת 1922 ועד היום, הייתה ההיסטוריה של המדינה מלווה באלימות, אשר בשנות השישים לבשה אופי של מעשי טרור, בהובלת ארגון ה-IRA הלאומני, והתנגשויות אלימות המכונות "הצרות" ("The Troubles").
"הסכם יום שישי הטוב" בשנת 1998 הביא לשיפור המצב הפנימי והמעמד הבינלאומי, לשלטון אוטונומי ולהגברת שיתוף הפעולה עם אירלנד, אף שהמתח בין היוניוניסטים והלאומנים עדיין לא פג.
שיפור זה הביא לעליה גם במספר התיירים המגיעים לצפון אירלנד על מנת לחוות את מורשתה העתיקה ואת תרבות הפנאי שבה, הכוללת ישיבה בפאבים, הכנסת אורחים, ואת ספורט הדיג והגולף.
המערכת הפוליטית באירלנד מחולקת לשתי מערכות מקבילות.
הלאומנים מחולקים בין תומכי מפלגת העבודה הסוציאל-דמוקרטית SDLP, לבין תומכי שין פיין, כאשר ביניהן ולצידן מפלגות קטנות אחרות.
היוניוניסטים בוחרים בין המפלגה היוניוניסטית של אלסטר - UUP, לבין המפלגה היוניוניסטית הדמוקרטית - DUP, כאשר אף לצידן מתקיימות מפלגות לוויין קטנות, הקשורות לעיתים לארגוני מיליציה מקומיים.
שין פיין נחשבת למפלגה מהפכנית וסוציאליסטית, המסורה להפיכת אירלנד כולה למדינה סוציאליסטית אחת.
כן נחשבת שין פיין לזרוע הפוליטית של ה-IRA, אם כי מנהיגה ג'רי אדמס הרחיק אותה מן הפעילות הצבאית.
שין פיין היא באופן מסורתי מפלגתם של הקתולים העירוניים, והרחיבה את בסיס פעולתה לאחרונה, על חשבונה של ה-SDLP.
הניסיון בממשל בפועל בעת שהייתה שותפה בממשלה, הקהה מעט את עוקצה המהפכני של שין פיין.
הSDLP הם מפלגה סוציאל-דמוקרטית וחברים בארגון הסוציאליסטים האירופים ובאינטרנציונל הסוציאליסטי.
אך מכיוון שהחלוקה הפוליטית בצפון אירלנד אינה מבוססת על מעמדות אלא על שיוך אתני ושאלת האיחוד עם הדרום, המפלגה מושכת מצביעים ממגוון של מעמדות ועיסוקים וניתן לומר כי עיקר מצביעיה הם מן המעמד הבינוני.
המפלגה תומכת באיחודה מחדש של אירלנד, אך דוחה את השימוש באלימות על מנת להשיג זאת.
המפלגה איבדה רבים מתומכיה בעשור האחרון, ונראה כי יש בה מאבק פנימי בין אלו המבקשים לאמץ מצע "פוסט לאומני", ובין אלו הדורשים נקיטת קו לאומני תקיף על מנת למשוך את מצביעי שין פיין.
באופן דומה, בצד היוניוניסטי של המפה, DUP הרדיקלית שאבה אליה רבים ממצביעי UUP שהייתה דומיננטית עד עתה.
ה-UUP הייתה מפלגת המונים בין מעמדית, והרכיבה את ממשלות צפון אירלנד מהקמתה ועד פיזור הפרלמנט בשנת 1972. מאז עליית ה-DUP בשנות השבעים מתבססת ה-UUP על המעמד הבינוני.
עד לשנת 1972 היו ל-UUP קשרים עם המפלגה השמרנית בבריטניה, וחבריה בפרלמנט בווסטמינסטר היו כפופים למשמעת הסיעתית של מפלגה זו.
לאחר 1972 נותקו קשרים אלו.
ה-DUP שואבת את כוחה מן האזורים הכפריים, וממצביעים עירוניים, חילונים, ממעמד הפועלים.
המפלגה היא ימנית במגוון נושאים - הפלות, עונש המוות, איחוד אירופה, והזדמנות שווה בעבודה.
למרות זאת המפלגה תומכת בתוכניות שיסייעו למעמד הפועלים ממנו באים מצביעיה, כגון תחבורה ציבורית חינם לקשישים, וסובסידיות לחקלאים.
מבין המפלגות הגדולות ה-DUP היא היחידה המתנגדת להסכם יום שישי הטוב.
קיימות מפלגות בין קהילתיות כמפלגת "הברית" הליברל דמוקרטית, מפלגת הנשים, מפלגה ירוקה, וסניף צפון אירלנד של המפלגה השמרנית, אשר אינן מזוהות עם הקהילה הקתולית או הקהילה הפרוטסטנטית.
ה"יוניוניסטים" מכנים את צפון אירלנד "אלסטר" או "הנפה".
הלאומנים קוראים לה "הצפון של אירלנד" או "ששת המחוזות".
אלסטר הייתה אחת מארבע הנפות ההיסטוריות של אירלנד, ובמקור היו בה תשעה מחוזות.
שלושה מהם כיום חלק מאייר, ואילו ששת הנותרים מרכיבים את צפון אירלנד:
מחוזות אלו אינם משמשים עוד לצורכי ממשל מקומי.
במקומם באו 26 מחוזות מנהליים.
החלוקה ל"ששת המחוזות" היא רק לצרכים תרבותיים והיסטוריים.
צפון אירלנד הייתה מכוסה בקרחונים במהלך רוב תקופת הקרח האחרונה.
הקרחונים השאירו מאחוריהם מדרונים המכונים "דרמלינס" במחוזות פרמנה, ארמה, אנטרים ובמיוחד במחוז דאון.
האתר הבולט ביותר בגאוגרפיה של צפון אירלנד הוא האגם לוך ניי, ששטחו 392 קמ"ר, והוא אגם המים המתוקים הגדול ביותר באיים הבריטיים.
מערכת נוספת של אגמים היא מערכת אגם ארן במחוז פרמנה.
הרי ספרין מהווים רמה גבוהה, והם שלוחה של רכס הרי קלדוניה, ובהם אוצרות טבע כזהב, שחם ובזלת.
הרים אלו אינם גבוהים במיוחד כאשר הגבוה ביניהם מגיע לגובה של 848 מ' מעל פני הים.
הפעילות הגעשית שיצרה את רמת אנטרים יצרה גם את "סוללת הענק" - לשון יבשה הנמשכת אל תוך הים ובנויה בצורת משושי בזלת ענקיים.
הנהרות באן, פויל ובלאקווטר יוצרים שפלה פורייה ואדמת מרעה מעולה במחוז דאון, על אף שגם אדמות הרמה הן פוריות ומתאימות לגידול בקר למרעה.
בעמק הנהר לאגן מצויה הבירה בלפסט שבשטחה העירוני מתגוררת כשליש מאוכלוסיית צפון אירלנד.
התיעוש והעיור משתרע על פני עמק הנהר לאגן ושתי גדות האגם לוך בלפסט.
תהליך של כריתת יערות מאסיבית במאות ה-16 וה-17 הותיר את רובו של האזור מכוסה בדשא טבעי ירוק עד.
לצפון אירלנד אקלים ימי מתון, גשום מעט יותר במערב מאשר במזרח, למרות שענני גשם מכסים את כל האזור במהלך רוב ימות השנה.
מזג האוויר אינו צפוי בכל ימות השנה, וההבדלים בין העונות הם מורגשים, אך פחות מובחנים מאשר באירופה המרכזית.
טמפרטורת המקסימום ביום בבלפסט היא 17.5 מעלות צלזיוס ביולי ו 6.5 מעלות צלזיוס בינואר.
הרוב הגדול של תושבי צפון אירלנד מזהים את עצמם עם אחת משתי קבוצות - ה"יוניוניסטים" או ה"לאומנים".
שתי הקבוצות מזוהות עם זיקה דתית לזרם נוצרי שונה.
היוניוניסטים הם לרוב פרוטסטנטים (כאשר האמונה הפרוטסטנטית הנפוצה היא הפרסביטריאניזם, ואילו השנייה היא השייכות לכנסייה של אירלנד) ואילו הלאומנים הם לרוב קתולים.
אך שיוך זה בין אמונה ונטייה פוליטית אינו בהכרח נכון לגבי כל אדם ואדם.
לאחר שהוקמה בחוק הממשלה לאירלנד 1920, צפון אירלנד הורכבה גאוגרפית על מנת שיהיה בה רוב יוניוניסטי.
חששות היוניוניסטים לעתידם מהווים את המניעה העיקרית לאיחודה של אירלנד, והגורם העיקרי ליצירת שתי מדינות באי האירי.
עם זאת, במהלך השנים, גדלה האוכלוסייה הקתולית ביחס לאוכלוסייה הפרוטסטנטית בצפון אירלנד.
במהלך חמישים השנים שבין 1961 ל-2011 גדל אחוז הקתולים באוכלוסייה מ-34.9% ל-41%, בעוד ששיעור הפרוטסטנטים ירד מ-53.2% ל-41.5% (כ-17 אחוז הגדירו עצמם כ"לא מזוהים" או "שייכים לדתות אחרות").
במפקד האוכלוסין של 2021, 42.3% מהאוכלוסייה הזדהו כקתולים, 37.3% כפרוטסטנטית/נוצרית אחרת, 1.3% כדתות אחרות, בעוד 17.4% הזדהו ללא דת או לא ציינו כזו.
כך הקתולים הפכו לקבוצה הגדולה באזור.
רוב הקתולים באי תומכים באיחודו מחדש, למרות שסקרי דעת קהל הראו כי אחוז משמעותי של הקתולים תומך בהישארותה של צפון אירלנד כחלק מן הממלכה המאוחדת, ובה בעת מצביע למפלגות "לאומניות".
המדובר ב-20% לערך מן האוכלוסייה הקתולית.
האחוז של הפרוטסטנטים שרוצים באיחוד האי קטן יותר, ועומד על 3-5%.
הניב של האנגלית המדובר בצפון אירלנד מראה השפעה כבדה של הניב המדובר בסקוטלנד, ושימוש רב במילים מן השפה הסקוטית כ"איי" ל"כן" או "ווי" ל"קטן".
ישנם הבדלי הגייה פעוטים בין הקתולים והפרוטסטנטים.
הגאוגרפיה היא גורם משמעותי יותר בקביעת הדיאלקט מאשר המוצא האתני, והאנגלית היא השפה המדוברת ביותר בצפון אירלנד.
על פי הוראות הסכם יום שישי הטוב, השפה הגאלית האירית והשפה הסקוטית בניב אלסטר, הן בעלות מעמד רשמי שווה לזה של האנגלית.
הסקוטית בניב אלסטר היא וריאנט של השפה הסקוטית.
רבים טוענים כי זו שפה נפרדת, אך אחרים טוענים כי אף הסקוטית עצמה אינה שפה שונה מן האנגלית.
יהודים כמעט ולא הגיעו לצפון אירלנד במהלך השנים והיהודים שכן הגיעו לאי אירלנד הגיעו לרפובליקה של אירלנד.
בבלפסט קיים בית כנסת וחנות למוצרים כשרים, בית הכנסת פעיל רק בחגים.
יהודי בלפסט נטו להזדהות בעיקר עם הפלג הפרוטסטנטי אשר אהד את ישראל לאורך השנים, בעוד שהקתולים היו לרוב פרו-פלסטינים.
כיום יש בצפון אירלנד קהילה קטנה הכוללת כ-800 יהודים, בעיקר בעיר הבירה בלפסט.
חיים הרצוג, נשיא מדינת ישראל לשעבר, נולד בעיר ב-1918.
בקיץ 2014 במהלך מבצע צוק איתן אירעו מספר אירועים אנטישמיים כלפי הקהילה היהודית.
במשך שני לילות רצופים נופצו חלונות בבית כנסת האורתודוקסי בבלפסט.
רב הקהילה, דוד זינגר, קיבל שיחות טלפון פוגעניות והוסר שלט המציין את מקום הולדתו של הרצוג לאחר שנזרקו חפצים על השלט.
צפון אפריקה הוא אזור גאוגרפי השוכן בחלקה הצפוני של יבשת אפריקה, חלקו הגדול של האזור נמצא לאורך חופי הים התיכון.
בניגוד לרצועת מדינות אלה, קיים המושג אפריקה שמדרום לסהרה הכולל את כל יתר מדינות היבשת.
המדינות הנכללות בצפון אפריקה הן (ממערב למזרח):
(רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית) – בשלטון מרוקו
לעיתים נחשבות גם אתיופיה, צ'אד ואריתריאה לחלק מצפון אפריקה.
בצפון מזרחה של אפריקה, על גדות נהר הנילוס, קמה לה אחת הציוויליזציות העתיקות ביותר בהיסטוריה האנושית – מצרים העתיקה.
ההיסטוריה שלה מחולקת למספר תורי זהב, הידועים כ"ממלכות", ובהן תקופות של חוסר יציבות יחסית הידועות כ"תקופות ביניים".
הארגון והייזום של פעילויות אלה נעשה בידי בירוקרטיה של סופרים, מנהיגים דתיים ומושלים תחת הפרעה האלוהי, שהבטיח את האחדות ואת שיתוף הפעולה של העם המצרי דרך מערכת מורכבת של אמונות דתיות.
בצפון מזרחה של אפריקה, על גדות נהר הנילוס המרכזי, דרומית למצרים, בצפון שטחה של סודאן של ימינו, קמה לה אחת הישויות העתיקות ביותר בהיסטוריה האנושית – ממלכת נוביה.
ממלכת נוביה סחרה בזהב, נחושת, נוצות יען, הָבְנֶה ושנהב, סחורות אלו רכשה ממדינות אפריקאיות בפנים היבשת ומכרה אותם בעיקר למצרים.
העיר נהרסה לחלוטין בשנת 146 לפנה"ס במלחמה הפונית השלישית, והרומאים הכריזו על השטח כמקולל ואסרו על התיישבות בו.
הרומאים חילקו את צפון אפריקה לחמש יחידות מנהליות – פרובינקיות (מצרים, אפריקה, כרתים וקירנאיקה, מאוריטניה, נומידיה), ועד מהרה החלו לנהל את האזור באופן ישיר על כל רובדי החיים.
תקופה זו התאפיינה בפריחה תרבותית וכלכלית.
באותה התקופה האזור עבר תהלכי עיור מתקדמים, ורבים מן השבטים נושלו מאדמותיהם.
יבולים אחרים שיוצרו באזור כללו פירות, תאנים, ענבים ושעועית.
ימים אלו היו ימים של פריחה תרבותית באזור, אך עד מהרה, עם התמוטטותה של האימפריה המוסלמית, הוא שקע לסכסוכים בין שושלות מוסלמיות על השליטה באזור.
צפון אפריקה תחת שלטון זר
בשנת שלאחר ימי הביניים, האזור (למעט מרוקו של ימינו) היה תחת שלטון האימפריה העות'מאנית והתאפיין בשליטה רופפת.
השלטון העות'מאני התרכז בערים אלג'יר, תוניס וטריפולי.
במאות ה-18 וה-19, צפון אפריקה הייתה תחת שלטונם של הצרפתים, הבריטים, הספרדים והאיטלקים.
במהלך שנות ה-50, ה-60 וה-70 של המאה ה-20, כל מדינות צפון אפריקה זכו בעצמאות מן השלטון הקולוניאלי האירופי, למעט כמה מושבות ספרדיות קטנות בקצה הצפוני של מרוקו.
במערכה במערב אפריקה במלחמת העולם הראשונה נפלו המושבות הגרמניות קמרון, וטוגולנד (טוגו) בידי כוחות מדינות ההסכמה בפיקודן של בריטניה, צרפת ובלגיה.
דרומה משם דרום אפריקה ניהלה את המערכה בדרום-מערב אפריקה במלחמת העולם הראשונה, ובה כבשה את דרום-מערב אפריקה הגרמנית (כיום נמיביה).
חזית צפון אפריקה במלחמת העולם השנייה, התאפיינה בהתקדמויות ונסיגות נשנות של שני הצדדים הלוחמים (בעיקר הגרמנים והבריטים).
ביוני 1942 כבשו מדינות הציר את טוברוק, והתקדמו עד לאזור אל עלמיין מזרחה לגבול המצרי-לובי.
אזור צפון אפריקה יותר הומוגני מבחינה אתנית מאשר אפריקה שמדרום למדבר סהרה, לאחר הפלישה של אנשי המערב לצפון אפריקה הרוב הוא מורכב בעיקר מערבים ומברברים.
אוכלוסיית צפון אפריקה עומדת על 256,854,635 תושבים המתחלקים בין המדינות על פי הטבלה הבאה:
רובם המכריע של תושבי צפון אפריקה הם מוסלמים, עם בני מיעוטים של נוצרים וכן בני אמונות שבטיות אפריקאיות.
צפון הים האגאי הוא חבל מנהלי שמהווה אחד מ-13 המחוזות של יוון.
כפי שאפשר להבין משמו, המחוז מורכב מאיים בלבד, כאשר האיים הגדולים מהווים מרכזים לעשרות האיים הקטנים שמסביבם.
המחוז ואייו מצויים במזרחה של יוון, בים האגאי בין יוון וטורקיה.
הוא גובל בחוף המערבי של טורקיה במזרח, מחוז מזרח מקדוניה ותראקיה בצפון, מחוז דרום הים האגאי בדרום, ובמחוזות מרכז יוון ותסליה במערב.
המחוז מורכב מחמש יחידות אזוריות: כיוס, לסבוס, למנוס, סאמוס ואיקריה.
רפובליקת צפון אוסטיה - אלניה היא רפובליקה של רוסיה השוכנת בדרום הפדרציה הרוסית.
נכון לשנת 2024 ברפובליקה מתוגררים 678,879 תושבים.
בימי הביניים האזור נשלט על ידי מספר נסיכויות.
בשנת 1238 מונגולים השטלתו על השטח ושרפו רוב היישובים.
בסוף המאה ה-13 צבאות של טימור לנג גרמו לאזור נזק רב.
האזור היה בין הראשונים שהועבר לשליטה של האימפריה הרוסית באוזר הקווקז כבר שנת 1774. ולדיקווקז היה מבצר רוסי ראשון באזור והוקם בשנת 1784. החלק הדרומי של אוסטיה סופח לרוסיה רק בשנת 1801 ביחד עם חלקים של גאורגיה.
השטח היה חלק של גוברנייה טביליסי.
בתקופה הסובייטית החלק הצפוני היה תחילה חלק של רפובליקת ההרים ובשנת 1924 הוקמה רפובליקה אוטונומית של אוסטיה הצפונית.
החלק הדרומי של אוסטיה היה חלק של גאורגיה הסובייטית.
בתקופת מלחמת העולם השנייה חלק מהשטח נכבש על ידי ורמאכט אך הם נעצרו בפעתי ולדיקווקז.
לאחר התפרקות ברית המועצות על בסיס הרפובליקה אוטונומית הוקמה רפובליקת צפון אוסטיה - אלניה כחלק של הפדרציה הרוסית.
בשנת 2004 התרחש משבר בני הערובה בבסלאן.
הממשל אורגן בהתאם לחוקה שהתקבלה בשנת 1994. בראש הרשות המחוקקת עומד פרלמנט שכולל 70 חברים.
בהתאם לבחירות שנערכו בשנת 2022 סיעת רוסיה המאוחדת כוללת 46 חברים.
בראש הרשות במבצעת עומד "ראש הרפובליקה" (עד לשנת 2005 נשיא) שנבחר על ידי הפרלמנט לכהונה של 5 שנים.
בשנת 2021 סרגיי מניילו נבחר לכהונה של 5 שנים.
מבחינה מנהלית הרפובליקה מחולקת ל-8 ראיונים ועיר בעל חשיבות.
צפון אוסטיה - אלניה היא רפובליקה אוטונומית השוכנת באזור הקווקז והיא שייכת לחבל אוסטיה שמתחלק בין רוסיה לבין גאורגיה.
22% משטח הרפובליקה מכוסים ביער.
הרפובליקה גובלת בתחום רוסיה בקברדינו-בלקריה, מחוז סטוורופול, צ'צ'ניה, ואינגושטיה וכמו כן היא גם גובלת עם גאורגיה.
בשטח הרפובליקה התגלו מרבצי נחושת, אבץ, כסף, נפט וגז טבעי
תיירות מהווה חלק חשוב בכלכלת האזור.
קו מסילת רכבת שקושר את האזור עם מוסקבה הופעל בשנת 1875. מאז רשת מסילות ברזל באזור הורחבה.
דרך שטחי הרפובליקה עוברים כבישים ארציים הדרך הצבאית הגאורגית שמקשרת רוסיה עם גאורגיה החל מהמאה ה-18 וכביש A-164 "הדרך הטראנס-קווקזית".
באזור פועל נמל תעופה בין-לאומי שדרכו עברו בשנת 2023 כמיליון נוסעים.
הדת השולטת בצפון אוסטיה היא נצרות פרבוסלבית.
נכון לנתוני מפקד של שנת 2021, כ-65.6% מהאוכלוסייה הם אוסטינים (451 אלף).
כבר עשרות שנים שחידוש האמונה העתיקה של האוסטים טרם התנצרותם, , מצליח לאיטו.
נכון ל-2012, כ-29% מהאוכלוסייה במדינה משתייכים לאמונת אבותיהם האוסטיים.
בעבר ישבו באזור זה אינגושים בהיקף משמעותי (מעל ל-32 אלף בשנת 1989) אך עם נפילת ברית המועצות רובם עזבו בחזרה לאינגושטיה.
כיום יש ברפובליקה כ־90 קבוצות אתניות.
הקבוצות העיקריות הן: אוסטים כ־65%, רוסים כ־13%, אינגושים כ־3%- הנתונים נכונים לשנת 2021.
ישנה אגדה אוסטית ישנה הגורסת שמוצאם הוא משבטים יהודיים, אך טענה זו מעולם לא אומתה, כל שכן ששפתם היא ממשפחת שפות האיראנים, והגנים שלהם איראניים ומקומיים-קווקזיים.
אזור צפון הונג קונג (בסינית: 北區) הוא אחד מ-18 תחומי המנהל של הונג קונג, הנמצא בצפון הטריטוריות החדשות.
שטחו הכולל הוא 168 קמ"ר, אוכלוסייתו הגיעה בשנת 2001 ל-298,657 איש, וצפיפות האוכלוסין בו היא 2,055 איש לקמ"ר.
זהו האזור השני הכי פחות מיושב בהונג קונג.
תחילה היה המחוז מאוחד יחד עם מחוז טאי פו עד שהופרד בשנת 1980 והפך מחוז עצמאי.
בתחום המחוז עובר נהר סאם צ'אן, המשמש גם כגבול בין הונג קונג לעיר שנג'ן שבסין העממית.
כ-70% מהאוכלוסייה גרה באחוזות החדשות שבעיר פַנְלִינְג-שֶׁאוּ'נְג שׁוֹי.
לשם גם מגיעה רכבת ה-KCR העוצרת בשלוש תחנות באזור - פנלינג, שאו'נג שוי ולוֹ ווּ.
אזור הצפון מחולק לארבעה תת-תחומים.
צפון אירופה הוא כינוי קיבוצי לקבוצת מדינות באירופה, השוכנות בחלק הצפוני של היבשת.
מדינות צפון אירופה על פי הגדרת האו"ם הן:
יש מסמכים ורשימות הכוללות גם מדינות נוספות ברשימת מדינות צפון אירופה (כולן או מקצתן): רוסיה, הולנד, בלגיה, לוקסמבורג, צרפת.
יש רשימות הרואות בממלכה המאוחדת ואירלנד אזור נפרד שאינו חלק מצפון אירופה.
המדינות הבלטיות, סקנדינביה ואיסלנד מוגדרות כצפון אירופה בכל ההגדרות המוכרות ואינן נכללות ברשימות אזוריות אחרות.
מדינות אחרות נכללות בצפון אירופה, אך נמנות גם באזורים אחרים שיכולים להיות מרכז, מערב או במזרח אירופה.
לרוב מדובר במדינות המשתרעות על שטחים הכוללים את צפון אירופה ושטחים נוספים.
צפון גונדר הוא מחוז במדינת אמהרה שבאתיופיה נקרא על שם העיר גונדר שהיא בירת המחוז והעיר הגדולה בה ובעבר בירתה הקיסרית של אתיופיה.
גבולותיו מצפון מדינת תיגראי, ממערב מחוז וג המרה, מדרום מחוז דרום גונדר, מחוז מערב גוג'ם ואגם טאנה, בדרום מערב במדינת בנישנגול-גומאז, ובמזרח בסודאן.
בימי הביניים ועד 1991 היה לחלק מהמחוז ההיסטורי בגמדר, שהיה חלק מהאימפריה האתיופית.
עם התמוטטותה הסופית של השלטון המרקסיסטי ב-1991 המחוז התפצל לשני אזורי עיקרים ואזור קטן בצפונו שברובו מאוכלס בתגרים סופח למחוז המערבי שבמדינת תיגראי.
כמו כן רצועה קטנה סופחה למחוז בנישנגול-גומאז.
יתר המחוז חולק לשני מחוזות: צפון גונדר, שמכיל את החלק העיקרי של המחוז, וחלק בדרום, שהפך למחוז דרום גונדר.
במחוז צפון גונדר ישנן עשרים נפות ובנוסף להם העיר גונדר שלה מעמד של נפה.
צפון הקווקז הוא חבל ארץ המשתרע על החלק הצפוני של הרי הקווקז, שנמצא בין אסיה לאירופה.
מבחינה פוליטית, כולל רכס הרי הקווקז את המחוזות והרפובליקות הרוסיות של המחוז של צפון הקווקז, וחלקים מגאורגיה.
ברוסיה כולל צפון הקווקז את:
רפובליקת צפון אוסטיה - אלניה
כיום בשליטה רוסית מלאה משנת 1861, וצפון הקווקז מורכב משבע רפובליקות קטנות ממוצא קווקזי והן: אדיגיה, קאראצ'אי-צ'רקסיה, קברדינו-בלקריה, צפון אוסטיה, אינגושטיה, צ'צ'ניה, ודאגסטן.
במהלך השנים קמו בקרב קבוצות אתניות שונות מהאזור דרישות לאוטונומיה וכך נוצרו הרפובליקות של צפון הקווקז.
צפון הולנד (בהולנדית: ) הוא מחוז בהולנד הממוקם בצידה הצפון-מערבי.
המחוז גובל במערב עם הים הצפוני ומדרום עם מחוז דרום הולנד, מחוז אוטרכט ומחוז פלבולנד.
בירת המחוז היא הארלם והעיר הגדולה ביותר היא אמסטרדם שהיא גם בירת הולנד.
במחוז 2,606,584 תושבים והוא המחוז השני במספר התושבים בהולנד.
שטח המחוז עומד על 2,670 קמ"ר, והוא המחוז השישי בגודלו בהולנד.
צפיפות האוכלוסין במחוז עומדת על 976 איש לק"מ, הצפיפות השנייה בגודלה בהולנד.
לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של הולנד משנת 2002/2003, ל-58% מאוכלוסיית המחוז אין דת, 11% מהתושבים פרוטסטנטים, 20% קתולים, 8% מוסלמים ו-3% מגדירים את עצמם אחרת.
צפון בראבנט (בהולנדית: ) הוא מחוז הנמצא בחלקה הדרומי של הולנד.
המחוז גובל עם בלגיה בדרום, עם זיילנד במערב, עם נהר המז בצפון ובדרום מזרח עם לימבורג ובירתו היא העיר דן בוס.
מועצת המחוז מונה 79 מושבים והיא כפופה לנציב המלך.
הנציב הנוכחי הוא וים ון דר דונק (Wim van de Donk).
שטח המחוז עומד על כ־4,919 קמ"ר (השני בגודלו) ואוכלוסייתו היא כ־2,415,946 איש (השלישי בגודלו).
צפיפות האוכלוסייה במחוז עומדת על 491 איש לקמ"ר.
לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של הולנד משנת 2002/2003, 24% מאוכלוסיית המחוז הם חסרי דת, 6% מהתושבים פרוטסטנטים, 64% קתולים, 4% מוסלמים ו־1% מגדירים את עצמם אחרת.
צפון דארפֿוּר היא אחת מ-18 המדינות (וילאיאת) בסודאן ואחת מחמש הווילאיאת המרכיבות את חבל דארפֿוּר.
צפון אמיתי או צפון גאודטי הוא הכיוון המשיק לפני כדור הארץ ופונה אל הקוטב הצפוני הגאוגרפי.
הצפון האמיתי הוא בעצם מעין המשך של קו ציר הסיבוב של כדור הארץ, זהו כיוון ולשם הוא מצביע.
כיוון הצפון הגאודטי שונה בדרך כלל מכיוון הצפון המגנטי אליו מצביע מצפן, ומכיוון צפון הרשת הנמדד במקביל להיטל צפון-דרום של קווי רשת הקואורדינטות המקומית (למשל היטל UTM).
הצפון הגאודטי שונה במעט מאוד (שניות קשת בודדות) גם מהצפון האסטרונומי האמיתי, וזה מפני שכוח המשיכה המקומי עשוי שלא להצביע על ציר הסיבוב המדויק של כדור הארץ.
בעזרת כוכבים – צפון אסטרונומי
בשעות הלילה ניתן למצוא את כיוון הצפון בעזרת הקוטב הצפוני האסטרונומי.
כיוונו של כוכב הצפון, נמצא במרחק של פחות ממעלה מכיוונו של הצפון הגאוגרפי האמיתי.
עקב נקיפת ציר הסיבוב של כדור הארץ, הצפון האמיתי סובב במעגל סביב קבוצת כוכבים אשר ניתן לכנותם, כל אחד בתורו, כוכב הצפון.
משך סיבוב אחד הוא 25,000 שנים בקירוב.
בשנת 2102 פולריס יגיע למרחק הזוויתי הקרוב ביותר ביחס לצפון האמיתי.
צפון בחר אל-ע'זאל היה אחד מעשרת מחוזות דרום סודאן בשנים 2011 ל-2015. שטחו הכולל היה כ-30,543 קמ"ר, גודל האוכלוסייה בו היה כ-720,898 נפש (נכון ל-2008) והוא היה אחד מארבעת המחוזות בחבל ארץ בחר אל-ע'זאל.
המחוז גבל במחוז דרום דארפור בצפון, מחוז מערב בחר אל-ע'זאל במערב ובדרום, מחוז ואראפ ואביי במזרח.
העיר אבייל הייתה בירת המחוז.
בגלל קרבתו למחוז קורדופאן (Kurdufan), השייך לסודאן, ומסילת הרכבת שעוברת דרכו לעיר ואו, סבל המחוז רבות במלחמת האזרחים הסודאנית השנייה.
צפון בחר אל-ע'זאל ומחוזות שסמוכים למערב קורדופאן הם המקומות הכי רגישים פוליטית בין סודאן הדרומית לסודאן הצפונית.
מזה שנים רבות, בני שבט המיסריה (Missriya Arab tribe) ובני שבט הדינקה ניהלו קרבות ביניהם.
בעוד שניהלו שקט יחסי בתקופה הקולוניאלית, המלחמה האחרונה הציתה מחדש את פעולות האיבה בין שני הצדדים.
מחוז צפון בחר אל-ע'זאל, בדומה לשאר המחוזות, חולק לנפות.
להלן נפות מחוז צפון בחר אל-ע'זאל:
צפון אריזונה הוא אזור גאוגרפי בלתי רשמי באריזונה.
רמת קולורדו, שחלקה הדרומי קרוי באריזונה שולי מגיון, חולשת על צפון אריזונה.
במערב אזור זה שוכן הגרנד קניון, במרכזה נמצא המדבר הצבוע ובמזרחה ממוקמות השמורות הגדולות של שבטי הילידים הופי ואומת נאוואחו.
פלגסטף היא העיר הגדולה והעיקרית בצפון אריזונה.
המקומיים חלוקים בשאלת שיוכה של קינגמן לצפון אריזונה.
שטחים נרחבים בצפון אריזונה הם פארקים לאומיים, שמורות טבע או שטחים אחרים שמנוהלים על ידי לשכת ניהול הקרקעות של ארצות הברית.
בצפון אריזונה קיימת אוכלוסיית מורמונים גדולה המקיימים מקדש מורמוני בסנופלייק.
צפון הונגריה (בהונגרית: Észak-Magyarország) הוא אחד מחבלי הונגריה המוגדרים לצרכים סטטיסטיים ותכנוניים ושוכן בחלקו הצפון מזרחי של המדינה.
הוא כולל בתוכו את המחוזות בורשוד-אבאוי-זמפלן, הווש ונוגראד.
בשפת הדיבור, גם חלקים ממחוז סבולץ'-סטמאר-ברג נכללים בצפון הונגריה.
מרכז החבל נמצא בעיר מישקולץ.
צָפוֹן הייתה עיר קדומה בעבר הירדן, הנזכרת במקרא ובמקורות תקופת בית שני וחז"ל, באזור עמק סוכות שבנחלת שבט גד.
העיר נזכרת בספר יהושע בתיאור ערי שבט גד בבקעת הירדן המזרחית: .
כמו כן, בספר במדבר נזכרת אחת ממשפחות שבט גד בשם "הצפוני": .
חז"ל זיהו את העיר המקראית עם היישוב בן זמנם "עמתו": .
היישוב "עמתו", הנזכר אצל חז"ל גם בגרסאות "עמתן", "חמתן" ו"אמתו", מזוהה כיום עם "תל עמתא" הנמצא בגדה הצפונית של "ואדי ראג'ב" שבבקעת הירדן המזרחית, שם נתגלו שרידי מצודה מבוצרת מהתקופה הרומית, שלצדה תל ("תל אלקוס") שהיה מיושב החל מן התקופה הכלקוליתית ועד התקופה הביזנטית.
היישוב "עמתו" נזכר במאה הרביעית אצל אוסביוס באונומסטיקון במיקום זה, ועוד קודם לכן בכתבי יוסף בן מתתיהו, המזכיר את "עמתו" ואת "צפון" כשמות חלופיים למקום בו ניהל אלכסנדר ינאי את קרב צפון, כאשר לאחר מכן נפטר במצודת רגב הסמוכה, וכן נזכרת שריפה של ארמון שבנה הורדוס בעיר.