tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בתור הכסף של הקומיקס, חזותו החיצונית של מיקסי השתנתה.
מאדם גוץ וקירח בחליפה סגולה, עניבה ירוקה וכובע מגבעת סגול, הוא השתנה לאדם בעל חליפה עתידנית כתומה בעלת עיטורים סגולים וכן קצוות שיער לבנות מצדי ראשו.
סיפורו של מיקסי לא השתנה בהרבה לאחר המשבר, אם כי הורחבו התיאורים על ההשפעות הפסיכולוגיות של תעלוליו על אחרים, כמו האנשת בניין ה"דיילי פלאנט" בעוד האנשים העובדים בו לכודים בפנים.
אחד הסיפורים הידועים לגבי דמותו היה "משבר הקריפטונייט האדום", שבו הוא סיפק ללקס לות'ר דוגמית של קריפטונייט אדום שגזלה מסופרמן את כוחותיו כל עוד לות'ר לא יגלה לסופרמן שמיקסי היה מעורב בכך.
בסופו של דבר, הכישוף הוסר כאשר לות'ר גילה לקלארק קנט במי מדובר ובכך הפר בלא יודעין את הכלל של מיקסזפיטליק.
דמותו של מיסטר מיקסזפיטליק מדורגת במקום ה-76 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN.
מיכאל לורנס טיילר , ידוע בשם הבמה מיסטיקל (Mystikal), הוא ראפר ושחקן אמריקאי מניו אורלינס.
בשנת 1994 הוציא לאור מיסטיקל את אלבומו הראשון, Mystikal, בחברת ההקלטות העצמאית Big Boy Records.
מיסטיקל יצר לעצמו סכסוכים עם ראפרים מניו אורלינס אשר היו בחברת התקליטים קאש מאני רקורדס : ליל ויין, .U.N.L.V ו-.B.G.
מיסטיקל החזיר להם בדיס עם השיר "Beware" שנכלל באלבומו השני Mind of Mystikal.
אחותו של מיסטיקל, מישל טיילר, שרה את הפזמון בשיר "Not That Nigga" והייתה לה השפעה גדולה על השירים של מיסטיקל לאחר מותה.
מיסטיקל חתם בחברת ההקלטות ג'ייב רקורדס והוציא לאור ב-1995 את אלבומו השני Mind of Mystikal.
ב-1996 הוא חתם בחברת ההקלטות של מאסטר פי נו לימיט רקורדס והוציא לאור בנובמבר 1997 את אלבומו השלישי Unpredictable.
הוא התארח במספר שירים שיצאו בנו לימיט רקורדס בין השנים 1997 ל-1999. בסוף 1998 הוא הוציא לאור את האלבום Ghetto Fabulous, שהיה האלבום האחרון שלו בNo Limit Records וב-1999 הוא עזב את הלייבל.
בשנת 1999 מיסטיקל התחיל להקליט את אלבומו החמישי לאחר שעזב את No Limit Records.
ב-2000 הוא הוציא לאור את האלבום Let's Get Ready, שכלל את הסינגל "(Danger (Been So Long" עם זמרת הפופ Nivea ; בינואר 2001 הגיע הסינגל למקום הראשון במצעד Hot R&B/Hip-Hop Songs של המגזין בילבורד.
האלבום Let's Get Ready הגיע למקום הראשון במצעד בילבורד 200. באלבום גם התארחו ההרכב הנפטונז, שהפיקו את הסינגל "Shake Ya Ass".
הסינגל הפך להיות שיר קאלט, שאפשר לשמוע אותו ברקע של הרבה סרטים וסדרות שונות.
בשיר היה אפשר לראות ערבוב של ג'אז וסווינג עם אלמנטים מהיפ הופ.
ב-2003 האלבום התמודד בטקס פרס גראמי כאלבום הראפ הכי טוב, ובאותה השנה מיסטיקל גם התמודד בטקס פרס גראמי כביצוע סולו הראפ הכי הטוב.
ב-2002 מיסטיקל התארח בסינגל "Move Bitch" של הראפר לודקריס, כמו כן באותה השנה הוא גם התארח בשיר "I Don't Give a Fuck" של ליל ג'ון עם הראפר קרייזי בון.
ב-2003 מיסטיקל שיחק בסרט 13 Dead Men.
מיסטיקל הוציא לאור את השיר " I Don't Like You", זהו השיר הראשון שמיסטיקל הוציא לאור מאז שהשתחרר מהכלא.
כמה שבועות לאחר מכן מיסטיקל התארח בשיר "Set Me Free" של זמר הרית'ם אנד בלוז Lloyd.
הקליפ של השיר "Set Me Free" שוחרר ב-18 במאי 2010, הוא צולם בניו אורלינס, בעיקר בcalliope Projects.
מיסטיקל הוציא לאור שיר פרומו לאלבום שלו, " Papercuts", בו הוא מארח את Fiend ואת ליל ויין.
ב-16 בנובמבר 2011 מיסטיקל ובאסטה ריימס חתמו בחברת התקליטים של בירדמן.
הסינגל הראשון של האלבום שלו, Original, שבו התארח לליל ויין ובירדמן.
ב-2011 מיסטיקל התארח בשיר "All That I Know " של הראפר Trae Tha Truth, יחד עם הראפרים Tech N9ne ו- Brian Angel; ב-2012 יצא הקליפ של השיר.
ב-26 ביוני 2003 הודה מיסטיקל באשמה של סחיטה והטרדה מינית.
ב-15 בינואר 2005, מיסטיקל נידון ל-6 שנות מאסר בגין סחיטה והטרדה מינית.
ב-12 בינואר הורשע מיסטיקל בהעלמת מיסים ונידון לשנה בכלא במקביל ל-6 שנות המאסר שקיבל לפני כן.
ב-14 בינואר 2010 שוחרר מהכלא לאחר שריצה 7 שנות מאסר.
ב-22 בפברואר 2012, נעצר מיסטיקל שוב בגין ויכוח עם בת זוגו.
מיסטיקל נכלא 9 ימים בכלא ולאחר מכן שוחרר בערבות.
ב-16 באפריל אותה השנה, הוא קיבל שלושה חודשי מאסר על הפרת תנאי השחרור שלו מהכלא.
בשל התנהגות טובה שלו בכלא ירדו מספר הימים שלו בכלא מ-90 ימים ל-81 ימים.
מיסטר בין היא תוכנית טלוויזיה מונפשת מסוגת קומדיית סלפסטיק, משנת 2002 שנוצרה באולפני Varga לפי תוכנית הטלוויזיה הפופולרית "מיסטר בין".
התוכנית כוללת דמויות מהתוכנית המקורית, לרבות מיסטר בין, אירמה גוב (חברתו של בין), טדי והנהג המסתורי של הרליאנט סופר-ואן, בתוספת דמויות חדשות: גברת ויקט - בעלת הדירה של בין - וחתולה האכזרי סקראפר, וכן גם לוטי, דובת הצעצוע של אירמה.
כמו בתוכנית המקורית, כללה התוכנית מעט מאוד דיאלוג, ובדרך כלל כללה לכל היותר רחשי קול ומלמולים, לצד אלמנטים של סלפסטיק.
רואן אטקינסון דיבב את דמותו של מיסטר בין; כמו כן, תנועות הגוף של הדמות מבוססות על תנועותיו של אטקינסון עצמו.
שאר המדבבים הם ג'ון גלובר, רופרט דגאס, גארי מרטין, סאלי גרייס ולורלי קינג.
אף על פי שהשם הרשמי של התוכנית הוא "מיסטר בין", משדרים רבים בחרו להוסיף לשם סיומת שנועדה להבדילה מהתוכנית המקורית, כגון "סדרת האנימציה" (The Animated Series).
עלילת הסדרה דומה מאוד לעלילת הסדרה המקורית, עם זאת, קיימים מספר שינויים.
הסדרה עוקבת אחרי מיסטר בין, כאשר הוא מפשל שוב ושוב בכל מקום שאליו הוא הולך, הוא חי בדירה שכורה ובעלת הבית הזקנה גרה בקומה אחת מתחתיו עם חתול, לבין יש חברה עם דובי זהה לשלו, ומדי פעם הם יוצאים, וכמובן שהוא מפשל במשהו שם.
מיסטר הייד הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיע בחוברות הקומיקס תור ודרדוויל ביקום מארוול קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Journey into Mystery #99 דצמבר 1963, ונוצר על ידי הכותב סטן לי והמאייר דון הק.
מיסטר הייד הוא האלטר אגו של קלווין זאבו, מדען אשר המציא נוסחה הגורמת לכוח, סיבולת, עמידות ואי-פגיעות על-אנושיים אך משנה את אישיותו ומשנה את צבע עורו.
הנוסחה עוברת גנטית, וממנה בא כוחה של בתו, ראש סוכנות לשעבר דייזי ג'ונסון - קווייק.
משתמש נוסף בנוסחה הוא ג'ק פלאג.
בסדרת הטלוויזיה הלייב אקשן "סוכני ", אביה של סקיי גולם על ידי השחקן קייל מקלכלן.
כאשר התגלה כי סקיי היא דייזי ג'ונסון, התגלה כי אביה הוא גרסת היקום הקולנועי של מארוול למיסטר הייד והוא בעל כוח על אנושי בלבד.
מקור, נגד תור, עם קוברה ובאטרוק
קלווין זאבו נולד בטרנטון, ניו ג'רזי.
עברו עד שנעשה מדען לא ידוע, אך היה מחפיר מבחינה מוסרית.
זאבו הוקסם ממחקר ההורמונים האנושיים והפיזיולוגיה, והסיפור החביב עליו היה המקרה המוזר של ד"ר ג'קיל ומר הייד מאת רוברט לואיס סטיבנסון.
משוכנע כי הסיפור אמיתי, זאבו נעשה אובססיבי לשחרור צדדו הפראי והחייתי של האדם אך היה זקוק לכסף.
הוא שדד כסף מארגונים בהם הועסק, אך למרות שברח ולא התגלה מולם, הקהילה המדעית חשדה בו.
לבסוף, זאבו חיפש עבודה בבית החולים בו עובד דונלד בלייק, אך בלייק לא קיבל אותו בגלל עברו הפלילי.
זועם ומתכנן לשדוד את בית החולים, זאבו יצר את נוסחת הייד, שתה אותה והפך ליצור ענקי דמוי הענק הירוק - אותו כינה "מיסטר הייד" על שם צדדו הפראי של דוקטור ג'קיל.
הוא תפס את בלייק וזרק אותו מחלון, אך בלייק שינה צורה לתור וטען כי הציל את בלייק.
זאבו החליט לחסל את תור, התחזה לו וניסה להפליל אותו בשוד בנק.
הוא לכד את תור כדונלד בלייק ואת ג'יין פוסטר, וקשר את בלייק לפצצה אשר תתפוצץ יממה לאחר הפעלתה ותנוטרל רק בהתערבותו של זאבו.
כאשר ניסה לגנוב צוללת ושוטט בים כשודד ים, זאבו הובס והרשויות הבינו כי הוא התחזה לתור.
למרות שתור ברח, פוסטר חשבה כי הוא בסכנה.
זאבו נכנס לחיי נבל-על כאשר נעשה שותף של קוברה בניסיון לנקום בתור, אך הם הובסו.
הוא וקוברה שוחררו מהכלא בערבות, ונשלחו על ידי לוקי לחטוף את ג'יין פוסטר.
למרות שלוקי העצים את כוחותיהם, הם הובסו אך ג'יין כמעט נהרגה בפיצוץ.
היא ניצלה על ידי בלדר.
זאבו וקוברה נמלטו אך הובסו על ידי דרדוויל, ולאחר מכן הצמד וג'סטר ניסו לנקום בדרדוויל והובסו.
הוא והעקרב נלחמו בקפטן אמריקה ופלקון, זאבו חזר לעבוד עם קוברה והשניים נלכדו בכוח השליטה המוחית של האיש הסגול ואולצו להילחם בזירה עם ג'סטר וגלדיאטור נגד דרדוויל.
מאוס מכישלונותיהם, קוברה ברח מהאי של רייקר, התגרה בזאבו והותיר אותו לבדו.
זאבו לא סלח לקוברה מעולם, ברח וחבר לבאטרוק המזנק וסחט את ניו יורק, כשלמעשה מטרתו הייתה להרוג את קוברה.
הוא הובס על ידי קפטן אמריקה ובאטרוק, שהחליף צד.
הוא נלחם בספיידרמן, נכלא, וברח מהכלא.
הוא נאבק בספיידרמן ובחתולה השחורה בקרב שעירב את קוברה, ונלחם בדרדוויל.
זאבו גויס לקבוצת אדוני הרשע, השתתף במצור על האוונג'רס ועינה את האביר השחור ואדווין ג'רוויס.
עם גוליית וצוות הריסה, הוא כמעט הרג את הרקולס אך הובס על ידי האוונג'רס.
זאבו חבר לוויברו, טיטניה, ארמדילו וגריפין בניסיון לברוח מכלא "הכספת" אך הובס ונכלא שנית בידי קפטן אמריקה כקפטן, אך ברח מהכלא לצד מכשף ואחרים באירועי "מעשים של נקמה".
הוא הובס בקרב נגד קוברה, ובקרב נגד הענק האפור.
הוא נכלא, אך ככל הנראה ברח.
הוא נאבק בגוסט ריידר, והובס באמצעות מבט הכפרה.
הוא עזר לטוקסין, ונכלא בכלא הרפסודה לאחר התפרקות האוונג'רס.
הוא ברח בעת שאלקטרו ארגן בריחה מהכלא, והאוונג'רס הצעירים גילו כי הוא מפיץ את נוסחת הייד ברחוב במסווה הורמון גדילה מוטאנטי.
כאשר ספיידרמן חשף את זהותו כדי לעזור לתומכי חוק רישום העל-אנושיים בתחילת מלחמת האזרחים, זאבו ניסה לשחזר את התהליך שהפך את פיטר פארקר לספיידרמן על נערים חסרי בית.
הוא הובס, ונראה כי דוקטור קורט קונורס עובד עם פארקר על מציאת תרופה לאחד מנשאי המחקר של זאבו.
הוא הצטרף לצבא הפשע של הברדס על מנת לנצל את הפיצול הנגרם בגלל מלחמת האזרחים, ונראה עובד עם פיירבראנד, קוברה ומאולר נגד קונסטריקטור וחניכי היוזמה.
זאבו עבד עם בומרנג, טייגר שארק, ביוהאזארד ו-ויירלוינד כדי לתמרן את העקרב כונום, אך הובס כאשר נורמן אוסבורן/הגובלין הירוק זרק פצצת דלעת לפיו.
אוסבורן הזהיר אותם שאם יעמדו בדרכו, הוא יהרוג אותם ויענה את אהוביהם.
הוא הצטרף ללגיון הקטלני של גרים ריפר, והשתתף יחד עם צבא הפשע של הברדס במתקפה על האוונג'רס החדשים.
לאחר מפלתו של אוסבורן, צבא הפשע התפרק וזאבו חזר למאסר בכלא הרפסודה.
לוק קייג' בחר אותו כחלק מצוות בטא של קבוצת ת'נדרבולטס, וזאת לצד בומרנג, שוקר, קנטוריוס וטרול.
עסקה שלו לקבלת ראשו של אולטרון מפושעים נכשלה בהתערבותו של מון נייט, והוא יצא מהת'נדרבולטס כאשר הם התפרקו.
בהרצת המיתוג מחדש "מארוול עכשיו!", זאבו נקלע לעימות עם גוסט ריידר החדש, רובי רייס.
מיסטי קופלנד היא רקדנית בלט אמריקאית.
היא הפרימה בלרינה של תיאטרון הבלט האמריקאי, הראשונה ממוצא אפריקאי אמריקאי בתפקיד זה.
קופלנד נולד בקנזס סיטי שבמיזורי.
בגיל שנתיים התגרשו הוריה והיא נדדה עם אמה וחמשת אחיה בשכונות שונות בלוס אנג'לס שבקליפורניה.
החלה לרקוד בלט בגיל 13 בסטודיו בסן פדרו, היא עברה להתגורר בבית מורתה לבלט סידני בראדלי ועד מהרה התפתחה לרקדנית מצטיינת.
בגיל 15 הוכתרה על ידי העיתון לוס אנג'לס טיימס לרקדנית הצעירה הטובה ביותר באזור לוס אנג'לס רבתי וזכתה למלגת לימודים בבלט סן פרנסיסקו.
אמה של קופלנד דרשה שתחזור להתגורר בביתה ובתגובה הגישה קופלנד בקשה לבית המשפט לזכות בעצמאות מאמה.
הסכסוך זכה לתשומת לב תקשורתית רבה.
לאחר חודשיים הוסרה התביעה והיא חזרה להתגורר עם אמה, שהתחייבה כי לא תמנע ממנה לרקוד בלט.
בשנת 2000 התקבלה קופלנד לתיאטרון הבלט האמריקאי, באוגוסט 2007 קודמה לדרגת רקדנית סולנית, ב-2012 כיכבה לראשונה בתפקיד ראשי בהצגה מרכזית כשגילמה את דמותה של "ציפור האש" במופע "ציפור האש" וזכתה לשבחי הביקורת.
היא נאלצה להיעדר כשבעה חודשים מהופעות בעקבות סדרת שברי מאמץ בעצם השוקה.
לאחר שובה לבמה כיכבה בין השאר בתפקידים הראשיים בהצגות הבלט "אגם הברבורים", "קופליה", "לה ביידר" ו"מאנון".
ביוני 2015 נבחרה לרקדנית הראשית של התיאטרון.
באותה שנה נבחרה לככב במחזמר בברודוויי "יום בניו יורק" ("On the Town") מאת ליאונרד ברנשטיין על בסיס רעיונו של ג'רום רובינס.
ב-2014 צורפה לוועדה המייעצת לנשיא ארצות הברית ברק אובמה בענייני כושר גופני, ספורט ותזונה.
ב-2015 נבחרה לרשימת האנשים המשפיעים ביותר בעולם על ידי טיים מגזין.
קופלנד היא פרזנטורית של חברת הלבשת הספורט אנדר ארמור, פרסומת בכיכובה זכתה להצלחה גדולה ולמעל 9 מיליון צפיות ב-YouTube.
בסרטון מקריאה ילדה מכתבי דחייה שקיבלה קופלנד ובהם מצוין שהיא אינה מתאימה להיות רקדנית בלט עקב מבנה גופה וגילה, על רקע ביצועים מרהיבים של קופלנד.
היא חיברה אוטוביוגרפיה בשם Life in Motion שיצאה לאור בהוצאת סיימון ושוסטר ב-2014 וספר ילדים בשם "Firebird".
ביולי 2016 נישאה לבן זוגה אולו אוונס ולהם בן אחד.
מיסטציניים (שם מדעי: Mystacinidae) הם משפחת של עטלפי חרקים קטנים החיים אך ורק באי ניו זילנד - דרומית מזרחית לאוסטרליה, והם העטלפים וכנראה גם היונקים היבשתיים היחידים שחיים בה בטבע.
במשפחה זו סוג יחיד ובו שני מינים שנמצאים בסכנת הכחדה וייתכן שאחד מהם אפילו נכחד.
הם נוהגים ללכת במשוטח על הקרקע יותר מלעוף וכך הם מחפשים מזון המורכב מצוף, פגרים ופרוקי-רגליים, אחריהם הם רודפים בין העלים.
יש להם טפרים גדולים ברגליים והם לעיתים מסתתרים במאורות ליד חוף הים.
בנוסף הם נוטים לשוטט ולצוד הן בשעות היום והן בלילה.
הם היו היונקים היבשתיים היחידים בניו זילנד, אך משהביא האדם חיות נוספות כמו חתולים, הללו החלו לקטול אותם במהירות, אף על פי שהם יכולים לעוף.
מיסטצינה גדולה (Mystacina robusta) - נפוצה באי הצפוני והדרומי וכן באי סטיוארט.
הוא לא נמצא מאז 1963, כך שייתכן שהוא כבר נכחד.
מיסטצינה קטנה (Mystacina tuberculata) - נפוצה באי הצפוני וכן בדרומי בעיקר ביערות הרריים, כולל בפיורלנד וגם באיי קודפיש.
באוסטרליה נמצאו מאובנים שכנראה מתאימים לבני המשפחה.
מיסטר טריפיק הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס חברת הצדק של אמריקה ביקום DC קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה בהופעת אורח בחוברת Sensation Comics #1 מינואר 1942 ונוצרה על ידי הכותב צ'ארלס רייזנשטיין והמאייר הרולד שארפ.
גרסת תור הזהב של הדמות, טרנס "טרי" סלואן, היה מיליונר גאון אשר הזיכרון הצילומי וכישורי הלחימה והאתלטיקה שלו הפכו אותו לאיש אשכולות.
אחרי שסיים את המכללה בגיל 13, הוא הפך לאיש עסקים מצליח שהרגיש שאף אתגר אינו גדול מספיק עבורו, ונסיונותיו לחפש אתגרים נוספים בשנות העשרים לחייו הובילו אותו לנטיות אובדניות.
אולם, הוא חש סיפוק רק לאחר שהציל אשה שקפצה מגשר והצטרף לחברת הצדק של אמריקה תחת זהות סודית בשם "מיסטר טריפיק".
בנוסף, הוא הקים את מועדון "פייר פליי" (תחרות הוגנת) שנועד למנוע התנהגות עבריינית בבני נוער.
הוא היה חבר בחברת הצדק עד שוועדת בית הנבחרים לפעילות אנטי-אמריקנית הורתה לחבריה לחשוף את זהויותיהם.
מתוך צעד למנוע את חשיפת זהויותיהם ולהגן על בני משפחותיהם, הקבוצה בחרה להתפרק וסלואן פרש לגמלאות יחד עם חבריו.
מאוחר יותר, הוא חזר לפעילות אך נרצח בידי אויבו ספיריט קינג, כשזה האחרון פלש לגופו של הפלאש ג'יי גאריק והסתנן לפגישה שנתית של חברת הצדק המאוחדת מחדש וליגת הצדק.
נטל הדמות עבר למייקל הולט, אדם מוכשר אף הוא, שמחזיק בחמש חגורות שחורות ובתארים ודוקטרינות במגוון תחומים, וכן זכה בקרב עשר אולימפי.
לאחר שביקש להתאבד בעקבות אובדן אשתו ובנו שטרם נולד, הוא פגש בדמותו של הספקטר, שסיפר לו אודות טרי סלואן.
הולט קיבל השראה מסיפור חייו של סלואן ונטל את הזהות הסודית "מיסטר טריפיק".
הוא הצטרף לגלגול המחודש של חברת הצדק ושימש כיושב ראש הקבוצה.
הוא המציא את כדורי הטי, מכשירים מיניאטוריים בעלי בינה מלאכותית הניתנים לשליטה מתחפושתו.
כדורי הטי מסוגלים לרחף, ליצור הקרנות הולוגרפיות, להקרין קרני אור, לשחרר פרצי אנרגיה, להתחבר ללוויינים ומכשירי GPS וכן להסוות את הולט מפני כל אמצעי טכנולוגי.
בתחילה, הוא השתמש בכדורי הטי לצורכי השגת מידע וריגול, אך בהמשך השתמש בהם ככלי נשק רב-עצמה.
בשעה שהוא לבוש בתחפושתו, מרחפים סביבו כמעט תמיד שלושה כדורי טי.
הולט שימש בתור הרץ הלבן ולאחר מכן המלך הלבן בארגון שחמט המחודש של אמנדה וולר, אך חזר לפעילות שוטפת בחברת הצדק.
מיסטר טריפיק מופיע בסדרת הטלוויזיה "החץ" בדמותו של קרטיס הולט, החל מעונתה הרביעית של הסדרה.
מגלם אותו השחקן אקו קלום.
בסדרה קרטיס הוא הומוסקסואל ואף נשוי לגבר בשם פול בחלק מהסדרה עד שהתגרשו.
הוא מצטרף לקבוצה בעונה החמישית ולובש תחפושת הדומה לזו של מייקל הולט, באומרו שהחליפה היא מחווה לאלוף היאבקות החביב עליו, טרי סלואן, שמחזיק בשם הבמה "מיסטר טריפיק".
מיסטצינה קטנה (שם מדעי: Mystacina tuberculata) היא מין של עטלף חרקים ממשפחת המיסטציניים האנדמית לניו זילנד.
עטלף קטן זה מגיע לאורך 6–7 ס"מ ולמוטת כנפיים של 28–30 ס"מ.
משקל הבוגר מגיע ל-10–22 גרם.
הם חומים ובעלי ראשים קטנים עם אוזניים זקורות ובעלי לסת מלאה שיניים חדות.
עטלפים אלה יודעים לא רק לעוף אלא גם להתהלך מהר על הקרקע והם בין העטלפים היחידים המרגישים נוח להלך באופן קבוע.
אלו עטלפים החיים בשני האיים של ניו זילנד ביערות גבוהים.
הם עפים כל לילה כמה קילומטרים כדי לחפש מזון ובשונה מעטלפים אחרים הם ניזונים יחדיו.
העטלפים יכולים לחפש על קרקע היער כל חרק אכיל אותו הם טורפים במהירות או שהם עטים על החרק מלמעלה.
הם ניזוני מעשים, חיפושיות, זבובים ויצורים קטנים נוספים ואפילו על חרקים גדולים כמו חגבי הווטה הגדולים.
בנוסף הם מחפשים פרחים, צוף, פירות ואבקה מפרחי ופירות קרקע.
עטלפים אלה נמצאים בסכנת הכחדה.
מרצדס "מיסטי" נייט היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס איירון פיסט ולוק קייג' ביקום מארוול קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Marvel Premiere #21 ממרץ 1975 ונוצרה על ידי הכותב טוני איזבלה והמאייר ארוול ג'ונס.
שכתוב מחודש קבע כי דמותה הופיעה ללא שם בחוברת Marvel Team-Up #1 ממרץ 1972, בכתיבתו של רוי תומאס ובאיורו של רוס אנדרו.
דמותה של מיסטי, בלשית אפרו-אמריקאית מועצמת ומיומנת בלחימה, הושפעו רבות מאופנת הבלאקספלויטיישן והקונג-פו שהייתה נפוצה בסרטי שנות ה-70.
מיסטי נייט נולדה וגדלה בניו יורק, סיימה בהצלחה את אקדמיית המשטרה ונעשתה לשוטרת במשטרת ניו יורק, כשבסופו של דבר עלתה בסולם הדרגות לדרגת סגן.
היא הייתה שותפתו של סגן רפאל "ראף" סקארף, ונעשתה לחברתה של קולין וינג אחרי שהצילה אותה מקרב יריות.
מיסטי נפצעה קשה בניסיון לנטרל פצצה מוסתרת בבנק, שהתפוצצה ופוצצה את ידה הימנית.
המיליונר טוני סטארק הבחין במעשה גבורה זה, ותרם לה יד ביונית בעלת כוח על-אנושי.
עם זאת, בשובה למשטרה הוצבה מיסטי כפקידה, והיא עזבה את המשטרה ופתחה סוכנות חקירות פרטיות עם וינג.
כשיצאה להגן על ביתה של קולין מכת, נתקלה מיסטי לראשונה באחד מאויבי הכת, לוחם הצדק דני ראנד/איירון פיסט שנעשה למאהבה.
במהלך קרב נגד נחש הפלדה כונו מיסטי וקולין "בנות הדרקון", כינוי בו השתמשו בשנים הבאות.
לבקשתו של התובע המחוזי בלייק טאוור הסתננה מיסטי בזהות בדויה לארגון הפשע של בושמאסטר, שחשף אותה ושלח את לוק קייג' לחטוף אותה תוך איום על חיי קרוביו.
הדבר הוביל לפגישה הראשונה בין קייג' לדני, שהתאחדו נגד בושמאסטר ופעלו עם בנות הדרקון נגד הפשע בניו יורק לעיתים קרובות כקבוצת גיבורים להשכרה.
שנים לאחר מכן, במהלכן לחמה מיסטי בפשע לצד וינג ואחרים, מיסטי ו-וינג שימשו כמנהיגות קבוצה חדשה של גיבורים להשכרה שהושכרו בידי טוני סטארק וריד ריצ'רדס לאכיפת חוק רישום העל-אנושיים, דבר שיצר מתח בינה לבין דני המתנגד לחוק.
מיסטי הופיעה כדמות ראשית בהרצת Immortal Iron Fist, בסופה התארסה לדני וגילתה כי היא בהריון עם בנם.
ההריון התגלה מדומה, והשניים נפרדו.
בין היתר הצטרפה מיסטי לקבוצת הדפנדרס/ולקיריור, נעשתה לבת-בריתו ומאהבתו של סאם וילסון/קפטן אמריקה, והחלה לפעול במסווה בבגאליה כדי להשיג מידע על התאגדות ארגון הידרה מחדש.
אחרי שהצילה אותו מידיו של קרוסבונז, מגלה לו מיסטי כי להידרה סוכנים סמויים בשורות S.H.I.E.L.D ובארגונים הקשורים לאוונג'רס ולאקס-מן.
את דמותה של מיסטי נייט מגלמת בסדרות הלייב אקשן "לוק קייג'" ו"דפנדרס" השחקנית סימון מיסיק, שעתידה לשוב לגלם את הדמות בעונתה השנייה של הסדרה "איירון פיסט".
נייט מאבדת את זרועה בסדרה "דפנדרס" כשהיא מנסה למנוע את מותה של קלייר טמפל בידי באקוטו, אחד ממנהיגי ארגון "היד", שקוטע את זרועה.
המיסטיקה הנאצית מתייחסת למערכת מורכבת של אמונות אזוטריות, תיאוריות גזעיות ומסורות אוקולטיות שהשפיעו על עיצוב האידאולוגיה של הרייך השלישי.
מבוא: שורשים אוקולטיים של אידאולוגיה קיצונית
היסטוריונים מסוימים נטו לראות בקשרים בין נאציזם לאוקולטיזם משחק דמיון או תיאוריות קונספירציה גרידא, מחקר היסטורי מעמיק חושף כי אכן התקיימו קשרים אמיתיים בין תנועות מיסטיות גרמניות-אוסטריות של סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 לבין התפתחות האידאולוגיה הנאצית.
התחייה האזוטרית שהתרחשה באוסטריה ובגרמניה בתקופה זו הייתה רבת פנים: היא כללה עניין מחודש בפגאניזם גרמני עתיק, תנועות תיאוסופיות, לאומנות עממית (Völkisch), וניסיונות ליצור סינתזה בין גזענות, מיסטיקה ולאומנות קיצונית.
הרעיונות הללו חלחלו בהדרגה לקבוצות לאומניות-גזעניות שהיו קשורות למפלגה הנאצית בראשיתה, והשפיעו במיוחד על ה-SS של היינריך הימלר.
חשוב להבחין בין המיתולוגיה הפופולרית המוגזמת אודות נאציזם ואוקולטיזם - שלעיתים מייחסת לנאצים כוחות על-טבעיים או חיפושים אחר חפצי קסם - לבין העובדות ההיסטוריות המתועדות.
ההיסטוריון ניקולס גודריק-קלארק, שספרו "השורשים האוקולטיים של הנאציזם" נחשב ליצירת המופת בנושא, מציין כי בעוד שהרבה ממה שנכתב על הנושא היה "ספרות עשירה במסתורין והצעות, אך דלה בעובדות ובראיות קשיחות", ישנה "ליבה קשה של אמת" בקשר זה.
האריוסופיה (Ariosophy) - מונח שמשמעותו "חכמת הארים" - הייתה תנועה אידאולוגית אזוטרית שהתפתחה באוסטריה ובגרמניה בין השנים 1890–1930. המונח עצמו נטבע על ידי יורג לאנץ פון ליבנפלס ב-1915, אך השימוש המחקרי המודרני במונח מקיף גם את תורת הארמניזם (Armanism) של גוידו פון ליסט ואת כל הזרמים האוקולטיים-גזעניים הקשורים אליהם.
גוידו פון ליסט: חלוץ המיסטיקה הגרמנית
גוידו פון ליסט (1848–1919) היה סופר, עיתונאי ומיסטיקן אוסטרי שנחשב לאב המייסד של המיסטיקה הגרמנית המודרנית.
ליסט טען כי נטש את האמונה הקתולית של משפחתו כבר בילדותו, והקדיש את עצמו לפולחן האל הגרמני הקדום וואוטן (Wotan).
החל משנת 1877 החל בקריירת עיתונאות, וכתב מאמרים על הכפר האוסטרי בעל אופי לאומני ועממי, תוך שהוא מאמין כי מנהגים רבים של האוכלוסייה הכפרית הם שרידים של דת פגאנית קדומה.
נקודת המפנה בחייו הגיעה ב-1902, כאשר לאחר ניתוח קטרקט בשתי עיניו, ליסט טען כי במהלך תקופת העיוורון הזמני שלאחר הניתוח התגלו לו "חוקי היצירה והאבולוציה" והסוד העתיק של הרונות.
באפריל 1903 הגיש ליסט כתב יד לאקדמיה הקיסרית למדעים בווינה, שהציע מה שגודריק-קלארק מכנה "פסאודו-מדע מונומנטלי" בנוגע לאמונה הגרמנית העתיקה, כולל פרשנות מיסטית ואוקולטית של האלפבית הרוני.
ליסט האמין כי הנצרות הקתולית מהווה "כיבוש" המשך של השבטים הגרמאניים על ידי האימפריה הרומית, אם כי בצורה דתית, ורדיפה מתמשכת של הדת העתיקה של העמים הגרמאניים והקלטים.
הוא טען כי הדת הגרמנית הקדומה והנצרות המקורית היו זהות בעצם, והמיזוג השלו ביניהן הופרע על ידי המרות כפויות תחת "קרל הגדול המדמם - הטבח של הסקסונים".
ליסט גם האמין בכוחות הקסומים של הרונות הקדומות.
החל מ-1891 ואילך הוא טען כי הרלדיקה מבוססת על מערכת של רונות מקודדות, כך שסמלים הרלדיים מעבירים מורשת סודית בצורה קריפטית.
ב-1908 פרסם ליסט את ספרו המרכזי "סוד הרונות" (Das Geheimnis der Runen), שבו הציג את 18 "הרונות הארמאניות" שלו, המבוססות על הפותארק הצעיר ורונות מהמצאתו שלו.
מערכת הרונות הזו הפכה לאבן היסוד של האידאולוגיה שלו והשפיעה רבות על הסמליות הנאצית המאוחרת יותר, כולל השימוש ברונות הזיג (Sig) הכפולות שהפכו לסמל ה-SS.
ב-1908 נוסדה אגודת גוידו פון ליסט, שמומנה במידה רבה על ידי משפחת ואניק העשירה וכללה דמויות בולטות מהמעמד הבינוני והגבוה באוסטריה ובגרמניה.
ב-1911 הוקמה מעגל פנימי, מסדר הארמאנן הגבוה (High Armanen Order), מסדר קסום שחקר רעיונות אריוסופיים תוך שימוש בטקסים ובטכניקות אוקולטיות.
יורג לאנץ פון ליבנפלס: תיאוזואולוגיה וגזענות קיצונית
יורג לאנץ פון ליבנפלס (1874–1954) היה דמות מרכזית נוספת בתנועה האריוסופית.
לאנץ פיתח תיאוריה גזענית קיצונית ששילבה אלמנטים מיסטיים עם אנטישמיות קיצונית.
הוא טען כי העם הארי גדל במכוון באמצעות חשמל על ידי אלוהויות בין-כוכביות שנקראו "תיאוזואה" (Theozoa), בעוד שהגזעים האחרים היו תוצאה של הכלאה בין בני אדם לבין אנשי-קוף.
לפי ליבנפלס, הכלאה הדרגתית שדדה מהארים את כוחותיהם הקסומים.
לאנץ הקים את המסדר הנאו-טמפלרי, Ordo Novi Templi (ONT), סביב 1907, והפיץ את רעיונותיו דרך כתב העת שלו "אוסטרה" (Ostara), שקיבל את שמו מאלת האביב הגרמנית.
כתב העת קידם עליונות ארית ואנטישמיות באמצעות אוקולטיזם ומיסטיקה.
בין קוראי הכתב העת היה צעיר בשם אדולף היטלר, שגר בווינה באותה תקופה.
חברת תולה: גשר אל הנאציזם
חברת תולה (Thule-Gesellschaft) הייתה ארגון אוקולטי ו-Völkisch גרמני שנוסד במינכן זמן קצר לאחר מלחמת העולם הראשונה, ונקרא על שם ארץ מיתית צפונית באגדה היוונית.
החברה ידועה בעיקר כארגון שמימן ויזם את מפלגת הפועלים הגרמנית (DAP), שמאוחר יותר אורגנה מחדש על ידי אדולף היטלר למפלגה הנאציונל-סוציאליסטית הגרמנית של הפועלים (NSDAP או המפלגה הנאצית).
זבוטנדורף היה בונה חופשי ומתרגל סופיזם ואסטרולוגיה, וכן מעריץ של גוידו פון ליסט ולאנץ פון ליבנפלס.
משוכנע שהמערכות המיסטיות האיסלאמיות והגרמניות חולקות שורש ארי משותף, הוא נמשך לידע הרוני של פוהל והפך למאסטר של מחוז בווריה של ואלוואטר בסוף 1917. עם האחריות להחייאת מזלו של המחוז, זבוטנדורף הגדיל את החברות ממאה בערך ב-1917 ל-1,500 עד סתיו השנה שלאחר מכן.
המוקד העיקרי של חברת תולה היה לימוד האריוסופיה, בהתייחס לחכמה בנוגע לארים שנוסדה על ידי אוקולטיסטים גוידו פון ליסט ולאנץ פון ליבנפלס.
חברת תולה זיהתה את אולטימה תולה כיבשת אבודה עתיקה בצפון הקיצוני, ליד גרינלנד או איסלנד, שנאמרה על ידי מיסטיקנים נאצים כבירת היפרבוריאה העתיקה.
החברה משכה כ-1,500 חסידים בבווריה, כולל 250 חסידים במינכן.
חסידי חברת תולה היו מעוניינים מאוד בתיאוריה גזעית, ובפרט במאבק ביהודים ובקומוניסטים.
רשימת החברים של החברה, לפי ביוגרף היטלר איאן קרשו, "נקראת כמו מי ומי של סימפתיזנטים נאצים מוקדמים ודמויות מובילות במינכן", כולל רודולף הס, אלפרד רוזנברג, הנס פרנק, יוליוס להמן, גוטפריד פדר, דיטריך אקרט וקרל האראר.
ב-1918 רכשה חברת תולה עיתון שבועי מקומי, ה-Münchener Beobachter (משקיף מינכן), ושינתה את שמו ל-Münchener Beobachter und Sportblatt בניסיון לשפר את תפוצתו.
ה-Münchener Beobachter הפך מאוחר יותר ל-Völkischer Beobachter, העיתון הנאצי הראשי, שנערך על ידי קרל האראר.
אנטון דרקסלר פיתח קשרים בין חברת תולה וארגוני פועלים ימין קיצוני שונים במינכן.
הוא הקים את מפלגת הפועלים הגרמנית (DAP) ב-5 בינואר 1919, יחד עם קרל האראר מחברת תולה.
אדולף היטלר הצטרף למפלגה זו בספטמבר של אותה שנה.
עד סוף פברואר 1920, ה-DAP אורגן מחדש כ-Nationalsozialistische Deutsche Arbeiterpartei (NSDAP), המכונה לעיתים קרובות המפלגה הנאצית.
דיטריך אקרט והשפעתו על היטלר
דיטריך אקרט (1868–1923), משורר ועיתונאי עם תחומי עניין אוקולטיים עמוקים, היה דמות מרכזית בחברת תולה והפך למנטור של היטלר הצעיר.
אקרט מיוחס לו בהכנסת היטלר לרעיונות האזוטריים של החברה והיה אחד משבעת חברי הוועד המייסדים של המפלגה הנאצית.
לפני מותו בדצמבר 1923, דווח כי אקרט אמר: "עקבו אחרי היטלר!
הוא ירקוד, אבל אני זה שקראתי לנגינה!
יזמתי אותו ל'דוקטרינה הסודית', פתחתי את מרכזי הראייה שלו ונתתי לו את האמצעים לתקשר עם הכוחות."
היטלר עצמו לא היה חבר רשמי בחברת תולה, אך הושפע מאוד מהסביבה הרעיונית שיצרה.
המושג של חברת תולה כאינקובטור של המפלגה הנאצית הוא במידה רבה תוצר של דמיונו המגלומני של זבוטנדורף; שנים לאחר פירוק הארגון, הוא פרסם זיכרונות מזויפים בהם טען שמילא תפקיד מכריע בטיפוח תנועת הנאצים המוקדמת.
בכירים נאצים רבים, כמו רודולף הס האמינו בכוחה של האסטרולוגיה.
כך למשל, העסיקו הנאצים קבוצה של ארבעים אסטרולוגים וקוראי קלפים בניסיון לאתר את מוסוליני לאחר שנלכד ב-1942. שר התעמולה, יוזף גבלס התעניין בחזיונות של נוסטרדמוס והעסיק אסטרולוגים כדי למצוא פירוש לנבואות שיוכיחו את ניצחון גרמניה במלחמה.
עם זאת, היטלר בעצמו לא האמין באסטרלוגיה וחיזוי עתידות.
הוא פחד מהיכולת שלהם להשפיע על דעת הציבור ולכן הוא הוציא צו שאסר על אסטרולוגיה, קריאת קלפים וכל סוג אחר של חיזוי נבואות.
אפילו קוסמים נדרשו להציג כיצד הקסמים שלהם נעשו.
היינריך הימלר, ראש ה-SS והגסטפו, היה מנהיג הנאצי שהיה אובססיבי ביותר לאוקולט.
הוא העסיק אסטרולוג אישי, האמין בקסם רוני, והקדיש סכומי עתק למחקר אזוטרי.
הימלר שלח משלחת לטיבט כדי לחקור את השורשים הארים הנטענים של הבודהיזם, התמקד במיתוס הגביע הקדוש וראה את ה-SS כמסדר דתי היירופנטי דומה לאבירי הטמפלרים.
קרל מריה ויליגוט: ה"רספוטין" של הימלר
קרל מריא ויליגוט (1866–1946), המכונה גם "ווייסטור" (Weisthor) או "הרספוטין הגרמני", היה דמות מרכזית בעיצוב המיסטיקה הנאצית.
ויליגוט, קצין צבא לשעבר שאושפז במוסד לחולי נפש בין 1924 ל-1927 לאחר שאובחן עם סכיזופרניה, טען שהוא צאצא לשושלת מלכים גרמנית עתיקה ושיש לו יכולות ראיית הנולד אנצסטראליות.
הודות לתמיכה הבלתי מסויגת מהימלר, היה לוויליגוט השפעה רבת עוצמה על היווצרות המיסטיקה הנאצית ועל הגוון הנאו-פגאני שלה.
ויליגוט פיתח דת שהתמקדה בפולחן האל הגרמני אירמין (Irmin).
לפי ויליגוט, התרבות הגרמנית החלה ב-228,000 לפנה"ס, תקופה שבה לכדור הארץ היו שלוש שמשות והוא היה מאוכלס על ידי ענקים, גמדים ויצורים מיתיים אחרים.
הוא האמין שהתנ"ך נכתב בגרמנית ובדת אירמינית היפותטית שהוקמה בשנת 12,500 לפנה"ס ואחר כך סולקה על ידי הוואטניזם ב-2500 לפנה"ס.
בינואר 1933, ויליגוט פגש את היינריך הימלר, שהתעניין באוכלוסייה, ושניהם מצאו זה את זה כבעלי דעות דומות.
ויליגוט הצטרף לארגון ה-Schutzstaffel (SS) של הימלר תחת הפסאודונים קרל מריה ווייסטור ("תור יודע") בספטמבר 1933. שני חודשים לאחר מכן ליווה את הימלר לבדיקת הטירה Schloß Wewelsburg ליד פדרבורן, גרמניה; טירה זו, שנבחרה בגלל האגדה של הקרב בעץ הליבנה ותצורת האבן Externsteine הסמוכה, תהפוך מאוחר יותר ל"קמלוט השחור של ה-SS".
ויליגוט קודם במהירות בדרגות ה-SS: באפריל 1934 הוא קיבל דרגת Standartenführer (מקבילה לדרגת קולונל שלו), ובספטמבר 1936 קודם לדרגת SS-Brigadeführer.
הוא מונה לראש המחלקה לפרה-היסטוריה והיסטוריה קדומה במשרד הראשי לגזע ויישוב (RuSHA), ומאוחר יותר נכלל בצוות האישי של הימלר.
לאחר ששכנע את הימלר שהאירמיניזם היה דת העמים הגרמאניים העתיקים ולכן הדת האמיתית, הפילוסופיה של ויליגוט החלה להכביד מאוד בפרקטיקות האוקולטיות של ה-SS.
ויליגוט עזר בעיצוב טבעת ראש המוות (Totenkopfring) מכוסה הרונות שלבשו חיילי ה-SS, פרסים אישיים שהימלר הנפיק בעצמו.
הטבעות היו אמורות להיות ניתנות לחברי ה-SS לאחר שלוש שנות שירות, ולאחר מותם הן היו אמורות להיות מאוחסנות בטירת וווולסבורג כסמל לחברותם הנצחית באחווה.
ויליגוט גם ערך טקסי נישואין פגאניים לקצינים ב-SS וטקסי קידוש שם לילדיהם.
הימלר נמשך במיוחד למותג הפגאניזם של ויליגוט, מכיוון שלא אהב את המקורות היהודיים של הנצרות.
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, הימלר האמין ש"האלים הגרמאניים הישנים ישוחזרו".
תוך שימוש בהשפעתו וברצונו של הבוס שלו לראות פגאניזם גרמני, ניסה ויליגוט לדכא פילוסופיות מתחרות לאירמיניזם שלו.
כתוצאה מכך, פעילויות הקשורות לאוקולט ולארגונים נדכאו לעיתים קרובות בגרמניה הנאצית.
טירת וווולסבורג (Wewelsburg) בווסטפאליה הצפונית שבגרמניה הפכה לסמל המרכזי ביותר של המיסטיקה הנאצית.
הימלר רכש את הטירה ב-1934 בכוונה להפוך אותה למרכז ה-SS ולסמל של האידאולוגיה הנאצית.
הטירה, שנבנתה בין 1603 ל-1609, היא היחידה במבנה משולש באירופה, דבר שנראה להימלר כמשמעותי מבחינה סמלית.
בין 1936 ל-1942, הימלר הורה להרחיב ולשפץ את הטירה למטרות טקסיות.
השיפוץ כלל עבודות אדריכליות נרחבות שבוצעו על ידי אסירים ממחנה הריכוז ניידרהאגן הסמוך, שבו מתו יותר מ-1,200 אסירים.
המגדל הצפוני של הטירה תוכנן להיות המרכז של אחוזה מתוכננת מעגלית בקוטר 1.27 קילומטרים.
האדריכלים כינו את הקומפלקס "מרכז העולם" החל מ-1941.
בקומת המרתף של המגדל הצפוני נמצא קריפטה עגולה שנחפרה מסלע מוצק, עם תקרה חצובה בצורת כיפה שבמרכזה סוואסטיקה.
מעל הקריפטה, ישירות בחלק העליון של המגדל, שוכנת "אולם המנהיגים העליונים" (Obergruppenführersaal), שם שיבץ הימלר את שולחנו העגול הארתוריאני ואסף את שנים עשר הגנרלים הבכירים והאמינים ביותר שלו כדי לבצע לכאורה טקסים וטקסיות שונות - לכל אחד הייתה מעיל נשק משלו חרוט על לוח כסף תלוי מגב הכיסא שלו.
רצפת אולם המנהיגים העליונים מעוטרת בסמל שהפך למפורסם כ"השמש השחורה" (Schwarze Sonne).
העיצוב מורכב משתים עשרה רונות זיג רדיאליות, דומות לאלה שהרכיבו את לוגו ה-SS, המונחות על רצפת שיש לבן.
אף על פי שהסמל נראה ירוק כהה בפועל, הוא נראה שחור בגלל תנאי התאורה בחדר - סיבה אפשרית לשם "השמש השחורה".
חשוב להדגיש כי אין ראיות היסטוריות לכך שהסמל נקרא "השמש השחורה" בתקופה הנאצית או שהיה לו משמעות מיוחדת מעבר לעיטור אדריכלי.
הקשר המודרני שלו עם האוקולט מקורו ברומן גרמני משנת 1991, "Die Schwarze Sonne von Tashi Lhunpo" (השמש השחורה של טאשי לחונפו), מאת המחבר הפסאודונימי ראסל מקקלאוד.
הספר קושר את פסיפס וולסבורג עם המושג הנאו-נאצי של "השמש השחורה", שהומצא על ידי קצין ה-SS לשעבר וילהלם לנדיג כתחליף לצלב הקרס הנאצי וכסמל למקור אנרגיה מיסטי שהיה אמור לחדש את הגזע הארי.
למרות היעדר ראיות מוצקות לטקסים אוקולטיים בווולסבורג, הטירה הפכה למוקד של מיתולוגיה נאו-נאצית ותיאוריות קונספירציה לאחר המלחמה.
סמל השמש השחורה נעשה שימוש נרחב על ידי קבוצות נאו-נאציות ותומכי עליונות לבנה ברחבי העולם, כולל בצועד "התאחדו את הימין" בשרלוטסוויל, וירג'יניה, ובידי המחבל ברנטון טארנט בפיגועי כריסטצ'רץ', ניו זילנד.
ב-31 במרץ 1945, לא רוצה לתת ל"קמלוט" שלו ליפול לידי האויב, הימלר שלח כוח משימה מיוחד לוווולסבורג עם הוראות להשמיד אותו.
השריפה שנוצרה הרסה את הטירה, אם כי החדרים הטקסיים שרדו ללא פגע יחסית.
ב-2 באפריל 1945 כוחות אמריקאיים מתקדמים הגיעו לטירה ושחררו יחידה ששרדה של 42 אסירים ממחנה הריכוז.
ב-1950, לאחר שיפוץ נרחב, טירת וווולסבורג נפתחה מחדש כמוזיאון אזורי ואכסניית נוער.
בית המשמר לשעבר של ה-SS נפתח מאוחר יותר גם כן כדי לציין את תפקידה הבלתי רצוי של וווולסבורג כמרכז פולחן ה-SS ומקום לפחות 1,285 רציחות של אסירי מחנה ריכוז.
אננארבה הייתה חברה מדעית שהוקמה על ידי הממסד הנאצי במטרה "לחקור את המדע האינטלקטואלי הבראשיתי של מורשת האבות הגרמנית המודרנית".
כלומר, למצוא אישוש לתורת הגזע ולעליונות הגזע הארי.
בגלל האובססיה של הימלר עם המיסטיקה ותורת הנסתר, המכון החל להשתמש בפסאודו-מדע בניסיון להוכיח ששבטים נורדים שלטו בעבר בעולם.
התר פרינגל כתבה בספרה "גזע הפורענות: המדענים של הימלר" אודות חברת "אננארבה" ומתארת את מסעותיהם של "המדענים של הימלר" למקומות כטיבט, הארצות הסקנדינביות, עיראק וחצי האי קרים.
פרינגל עקבה אחרי הדיווחים והתיאורים מן המסעות, שנועדו לאשש את התזה הארית, אישושים שחוקרי ה"אננארבה" מצאו כמעט בכל מקום.
הנאצים אימצו מערכת רחבה של סמלים אזוטריים שמקורם במסורות גרמניות עתיקות, אם כי לעיתים קרובות בפרשנות מעוותת ופסאודו-היסטורית.
השימוש בסמלים אלה לא היה רק אסתטי, אלא נועד ליצור קשר מיסטי לעבר ארי מהולל ולהעניק למשטר הנאצי הילה של עוצמה עתיקה וגורל היסטורי.
הסמל המזוהה ביותר עם הנאציזם, הצלב הקרס, הוא סמל עתיק שהופיע בתרבויות רבות ברחבי העולם במשך אלפי שנים.
בהודו והבודהיזם, הסווסטיקה מייצגת את המזל, השגשוג והשמש.
הנאצים אימצו את הסמל וסובבו אותו 45 מעלות, תוך שהם טוענים שהוא מייצג את הטוהר הגזעי ואת העליונות הנטענת של הגזע הארי.
היטלר בחר בצלב הקרס כסמל המפלגה הנאצית בשנת 1920, ובתיאורו במיין קאמפף הוא כתב שהצבעים האדום, הלבן והשחור מייצגים את רעיון המאבק לעליונות הגזע הארי.
הרונות הזיג (ᛋ) הכפולות שיצרו את סמל ה-SS נלקחו מתוך מערכת הרונות הארמאניות של גוידו פון ליסט.
רונת הזיג מייצגת את השמש, הניצחון והכוח בפרשנות האוקולטית.
הימלר אימץ את הסמל ב-1933 כדי ליצור זהות ויזואלית מובהקת ל-SS ולחזק את התפיסה של הארגון כאליטה מיסטית.
השימוש בסמל זה ביטא את האמונה של הימלר בכוחות הקסומים של הרונות העתיקות.
טבעת ראש המוות הייתה פרס אישי שהוענק לחברי ה-SS נבחרים לאחר שלוש שנות שירות.
הטבעת, שעוצבה בחלקה על ידי קרל מריא ויליגוט, כללה מס רונות, ראש מוות ועלי אלון.
העיצוב נועד להתבסס על המיתולוגיה הנורדית, שבה לתור נאמר שהיה לו טבעת כסף טהורה שעליה נשבעו שבועות.
הימלר ראה בטבעות אלה סמל של האחווה הנצחית של ה-SS, והורה שלאחר מותו של הנושא, הטבעת תוחזר ותאוחסן בטירת וווולסבורג לנצח.
רונת האודאל (ᛟ) שימשה לציון "דם ואדמה" (Blut und Boden), אידאולוגיה שחיברה את הזהות הגרמנית לאדמת המולדת.
רונת הטיר (ᛏ או ᛉ) שימשה על מצבות של חיילי ה-SS במקום צלב נוצרי, כסמל של גבורה ומסירות.
השימוש המכוון ברונות אלה נועד להחליף את הסמליות הנוצרית בסמליות פגאנית גרמנית, כחלק ממאמץ רחב יותר של הימלר ליצור דת ארית חדשה.
חשוב להבחין בין העובדות ההיסטוריות המתועדות לבין המיתולוגיה הפופולרית שצמחה סביב הנאציזם והאוקולט.
ההיסטוריון ניקולס גודריק-קלארק הקדיש נספח שלם בספרו "השורשים האוקולטיים של הנאציזם" לביקורת על "המיתולוגיה המודרנית של האוקולטיזם הנאצי".
במילותיו, ספרים אלה מתארים את היטלר והנאצים כמבוקרים על ידי "כוח נסתר...
המאופיין או כישות לא-מגולמת (למשל 'כוחות שחורים', 'היררכיות בלתי נראות', 'ממונים לא ידועים') או כאליטה קסומה בעידן מרוחק או במיקום רחוק".
גודריק-קלארק התייחס לכותבי ז'אנר זה כ"קריפטו-היסטוריונים" וכתב שעבודות הז'אנר היו בדרך כלל סנסציוניות וחסרות מחקר מעמיק.
"בורות מוחלטת של המקורות הראשוניים הייתה משותפת לרוב המחברים ואי דיוקים וטענות פראיות חזרו על ידי כל עולה חדש לז'אנר עד שהתקיימה ספרות רווית, המבוססת על 'עובדות' מזויפות לחלוטין בנוגע לחברת תולה העוצמתית, לקשרי הנאצים עם המזרח ולחניכה האוקולטית של היטלר."
תיאוריות קונספירציה נפוצות ללא בסיס
בין התיאוריות הלא מבוססות הנפוצות ביותר:
היטלר והכוחות העל-טבעיים: התיאוריה שהיטלר היה מונחה על ידי כוחות על-טבעיים או היה אחוז בידי שד.
אין כל ראיות היסטוריות לכך, והתיאוריה מבוססת בעיקר על קריאה שגויה של קטע שהיטלר סימן בספר על קסם.
חנית הגורל: הטענה שהיטלר החזיק בחנית שפילחה את ישו על הצלב ושהענקה לו ניצחון קסום בכל מעשיו.
זוהי מיתוס פופולרי ללא כל בסיס עובדתי.
קשרים עם אליסטר קרולי: השמועות שהמיסטיקן אליסטר קרולי ניסה ליצור קשר עם היטלר במהלך מלחמת העולם השנייה או שהיה לו השפעה על הנאציזם.
למרות מספר טענות וספקולציות, אין ראיות לפגישה או השפעה כזו.
חברת הוריל: התיאוריה על קיומה של חברה אוקולטית סודית שהתמחתה באנרגיה מיסטית בשם "וריל" והשפיעה על הנאציזם.
בעוד שהמונח "וריל" הופיע ברומן המדע הבדיוני "הגזע הבא" מאת אדוארד בולוור-ליטון (1871), אין ראיות היסטוריות לקיומה של חברת וריל אמיתית.
עם זאת, היו קשרים אמיתיים ומתועדים היטב בין אוקולטיזם לנאציזם:
השפעת האריוסופיה על תנועות Völkisch שיצרו קשרים ישירים למפלגה הנאצית המוקדמת.
מעורבותם של חברי חברת תולה בהקמת ה-DAP, המפלגה שהפכה למפלגה הנאצית.
התפקיד המרכזי של קרל מריא ויליגוט בעיצוב הטקסים והסמליות של ה-SS.
מימון הימלר את האננארבה למשלחות ארכאולוגיות ואתנוגרפיות המבוססות על תיאוריות גזעיות פסאודו-מדעיות.
השימוש בסמליות רונית ופגאנית בטקסים של ה-SS ובתעמולה הנאצית.
השפעתה של המיסטיקה הנאצית לא נעלמה עם נפילת הרייך השלישי.
לאחר 1945, הקשר בין נאציזם לאוקולט המשיך להתפתח בכיוונים שונים, מחקר אקדמי רציני ועד תנועות נאו-נאציות אזוטריות ותיאוריות קונספירציה.
בשנות החמישים והשישים של המאה ה-20, דמויות כמו סביטרי דווי ומיגל סראנו פיתחו את מה שמכונה "היטלריזם אזוטרי" (Esoteric Hitlerism) - תנועה דתית-מיסטית שהפכה את היטלר והנאציזם לכמעט אלוהיים.
סביטרי דווי, צרפתייה-יוונית שהתגוררה בהודו, שילבה בין הינדואיזם, נאציזם ומיתולוגיה ארית ליצירת מערכת אמונה סינקרטיסטית שראתה בהיטלר אווטאר של האל וישנו.
מיגל סראנו, דיפלומט צ'ילאני, פיתח תאולוגיה מורכבת יותר שכללה UFO, ארצות חלולות ואלים חייזרים.
התנועה הנאו-נאצית האזוטרית המשיכה להתפתח במהלך העשורים, משלבת אלמנטים של אוקולטיזם נאצי עם תיאוריות קונספירציה מודרניות, תיאוסופיה וגנוסטיציזם.
ארגונים כמו ה-Tempelhofgesellschaft (חברת טמפלהוף), שנוסדה בווינה בתחילת שנות התשעים, לימדו צורה של דת גנוסטית הנקראת מרקיוניזם, משולבת עם מיתולוגיה נאצית.
השפעה על תנועות עליונות לבנה
סמליות המיסטיקה הנאצית, במיוחד סמל השמש השחורה והרונות הארמאניות, אומצו על ידי קבוצות עליונות לבנה ונאו-נאציות ברחבי העולם.
סמלים אלה משמשים ככלי זיהוי ואותות בין חברי תנועות קיצוניות, ומופיעים בתעמולה, בקעקועים ובחומרי תרבות עממית של הימין הקיצוני.
השימוש בסמלים אלה מעיד על המשך הפנטזיה המיסטית של עוצמה ארית עתיקה ועל הרצון להתחבר לשורשים נטענים של עליונות גזעית.
השמש השחורה, למשל, הופיעה בידי מחבל הימין הקיצוני ברנטון טארנט בפיגועי כריסטצ'רץ' בניו זילנד ב-2019, ושימשה קבוצות נאו-נאציות אוסטרליות כמו Antipodean Resistance.
הסמל אף הופיע בסרטון פרסומי של מועמד רפובליקני לנשיאות ארצות הברית, רון דסנטיס, מה שהוביל לביקורת ציבורית רבה.
מאז שנות השמונים של המאה ה-20, התפתחה מסורת של מחקר אקדמי רציני על הקשרים בין נאציזם לאוקולט.
ספרו פורץ הדרך של ניקולס גודריק-קלארק "השורשים האוקולטיים של הנאציזם" (1985) הניח את היסודות למחקר מבוסס עובדות, תוך דחיית תיאוריות קונספירציה והגזמות.
בספרו המאוחר יותר "שמש שחורה: כתות אריות, נאציזם אזוטרי ופוליטיקה של זהות" (2002), גודריק-קלארק חקר את ההמשכיות של אמונות נאציות אזוטריות בתנועות נאו-נאציות לאחר המלחמה.
חוקרים אחרים, כמו ג'וסלין גודווין, מייקל קאטר ואריק קורלנדר, תרמו גם הם להבנה מדעית של הנושא, תוך הדגשת הצורך להבחין בין מיתוס למציאות ולהימנע מאנתרופומורפיזציה של הנאציזם כ"כוח אוקולטי סודי".
המורשת של המיסטיקה הנאצית מספקת לקחים חשובים לחברה המודרנית.
היא ממחישה את הסכנות שבשילוב של פסאודו-מדע, מיסטיקה וגזענות לשירות אידאולוגיה קיצונית.
המיסטיקה הנאצית הראתה כיצד אליטות אינטלקטואליות ואקדמיות יכולות לשמש כלי לדמגוגיה ורצח המוני כאשר הן מסרבות לדבוק בעקרונות אתיים ומדעיים קפדניים.
בעידן שבו תיאוריות קונספירציה, אנטישמיות וגזענות חוזרות לזכות בפופולריות בחלקים מהחברה המערבית, חשוב להבין את ההיסטוריה של המיסטיקה הנאצית לא רק כסקרנות היסטורית, אלא כאזהרה על הכוח של מיתוסים פוליטיים מסוכנים ושל השימוש לרעה ברעיונות אזוטריים לקידום אג'נדות קיצוניות.
מיסטר גלאס הוא סרט גיבורי-על/אימה/מתח אמריקאי, שנכתב, הופק ובוים על ידי מ.
הסרט נועד להיות הסרט השלישי והאחרון, בסדרת סרטי "בלתי שביר", אשר כולל גם את הסרטים "בלתי שביר" (2000) ו"ספליט".
ג'קסון, ספנסר טריט קלארק, צ'רליין וודארד חוזרים לגלם את דמויותיהם מהסרט הראשון בסדרה, בעוד ג'יימס מק'אבוי ואניה טיילור-ג'וי חוזרים לגלם את דמויותיהם מהסרט "ספליט".
שרה פולסון גם מככבת בסרט, בתפקיד ד"ר אלי סטאפל.
אף על פי שהיה עניין ביצירת סרט המשך ל"בלתי שביר", סרטי טאצ'סטון בחרו שלא לממן את ההפקה חרף ביצועים נאים בקופות.
שאמלאן החל לכתוב תסריט לסרט ספליט באמצעות דמות שתכנן תחילה עבור בלתי שביר, אבל הוציא מהתסריט בשל בעיות איזון.
שאמלאן ביקש ליצור טרילוגיה וחתם על הסכם הפקה והפצה של הסרט השלישי עם סרטי יוניברסל ולאחר ש"ספליט" זכה להצלחה מסחרית וביקורתית, באפריל 2017, שאמלאן הודיע רשמית כי הוא התחיל לעבוד על הפקת "גלאס", כשאמר: "אני מקווה [שיהיה סרט שלישי].
[יש לי] מתווה ממש ברור, שהוא מורכב למדי.
אך כעת הסטנדרטים שלי למסגרת העלילה גבוהים יותר...
אני כמעט שם, אבל אני עדיין לא שם".
הסרט יצא לאקרנים ב-18 בינואר 2019, כאשר אולפני יוניברסל הפיצו את הסרט בצפון אמריקה, בעוד חברת וולט דיסני הפיצה אותו באמצעות חברת הבת Buena Vista בשאר העולם.
בעקבות אירועי "ספליט", דייוויד דאן רודף את אישיות העל של קווין וונדל קראמב, "החיה", לאחר סדרת מפגשים ועימותים, בעוד נוכחותו המוצללת של אלייז'ה פרייס, הלא הוא "מר גלאס", מתברר כמי שמחזיק סודות קריטיים הנוגעים לשני הגברים.
ברוס ויליס כדייוויד דאן: שחקן פוטבול מכללות לשעבר, מאבטח שזכה בכוח על-אנושי, סיבולת גבוהה, ויכולת על-חושית לראות את הפשעים שאנשים ביצעו על ידי נגיעה בהם.
ג'קסון כאלייז'ה פרייס / מר גלאס: רוצח המונים כלוא, תאורטיקן קומיקס הסובל מפרכת שהוסגר לידי הרשויות אחרי שדאן גילה את היקף פשעיו.
ג'יימס מק'אבוי כקווין וונדל קראמב / החיה: גבר צעיר הסובל מהפרעת זהות דיסוציאטיבית ובעל 23 זהויות כאשר הכימיה של גופו משתנה עם כל אישיות, וכתוצאה מכך נוצרת האישיות ה-24 המכונה "החיה".
אניה טיילור-ג'וי כקייסי קוק: בחורה צעירה שנחטפה על ידי קווין, אך הצליחה לשרוד.
שרה פולסון כד"ר אלי סטאפל: פסיכיאטרית המתמחה בשיגעון גדלות ובחולים המשוכנעים שהם בעלי כוחות-על.
ספנסר טריט קלארק כג'וזף דאן: בנו של דייוויד שהאמין ביכולות של אביו מאז שהיה ילד ורואה בו גיבור על.
צ'רליין וודארד כגברת פרייס: אמו של אלייז'ה, שטיפלה בזהירות רבה בבנה ותמיד אמרה לו שהוא מיוחד, לא משנה מה אחרים אומרים.
מיסטר גרמניה היא תחרות יופי לגברים הנערכת בגרמניה מדי שנה.
התחרות אורגנה לראשונה ב-1993, המתמודדים צריכים להיות בין הגילאים 16 - 35.
משנת 2000 חברת MGC המפיקה גם את תחרות מיס גרמניה היא האחראית לתחרות.
כ-1,500 גברים ניגשים למיונים המקדימים לתחרות, ולגמר מגיעים בדרך כלל 17 מתמודדים.
התחרות נערכה בעבר בקלן ובפרידריכשטאדט-פאלאסט שבברלין.
מ-2005 נערכת התחרות באופן קבוע ברשות המקומית לינסטויי (Linstow) שבמקלנבורג-מערב פומרניה.
בשנים מסוימות הזוכים בתחרות נשלחו לייצג את גרמניה בתחרויות יופי בינלאומיות כמו מר עולם, בה בשנת 2000 מיסטר גרמניה מרסל ברקווסקי הגיע למקום השני.
שנה הזוכה 1998 אדריאן אורסצ'ה 2003 ראלף שולץ 2012 ירן קמפהוס
מיסטר לינק הוא סרט אנימציה אמריקאי הרפתקאות-קומי בסטופ מושן שיצא לאקרנים ב-11 באפריל 2019, את הסרט ביים כריס באטלר והופק בחברת לייקה.
בסרט דבבו יו ג'קמן, זואי סלדנה, טימותי אוליפנט, אמה תומפסון וזאק גאליפנאקיס.
הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט האנימציה הטוב ביותר.
הסרט מספר על חוקר המפלצות והמיתוסים, סיר ליונל פרוסט, אשר יוצא להרפתקה באזור הפסיפיק נורת' וסט על מנת להוכיח את קיומו של היצור האגדי - סאסקואץ'.
להפתעתו הוא מגלה אותו במהרה, ומתברר שהוא דובר אנגלית שוטפת.
הסאסקואץ', אותו פרוסט מכנה מר לינק, (כי הוא לכאורה החוליה החסרה) מבקש ממנו לסייע לו להגיע על קרובי משפחתו הרחוקים, היטים שבהימלאיה.
במהלך המסע חוברת אליהם אדלינה פורטנייט, בחורה הרפתקנית חופשייה ועצמאית.
יו ג'קמן - סיר ליונל פרוסט, חוקר המפלצות ומיתוסים
זואי סלדנה - אדלינה פורטנייט, נערה הרפתקנית חופשייה ועצמאית
זאק גאליפנאקיס - מיסטר לינק/סוזן, סאסקואץ'
הסרט יצא לאקרנים בישראל ב-11 באפריל 2019.
מר ביג היא להקת-על אמריקאית שמנגנת רוק כבד.
הלהקה הוקמה בלוס אנג'לס, שבקליפורניה, בשנת 1988. חברי הלהקה המקורית היו אריק מרטין (סולן), פול גילברט (גיטרה), בילי שיהאן (גיטרה בס), ופט טרופי (תופים וכלי הקשה).
השירים שלהם מסומנים לעיתים קרובות על ידי שירה חזקה והרמוניות קוליות.
הלהיטים שלהם כוללים את השיר "To Be with You" (אנ') (מספר אחד ב-15 מדינות ב-1992) ו"Just Take My Heart".
שם הלהקה לקוח מהשיר Eponymous של להקת פריי (אנ').
מר ביג נשארו פעילים ופופולריים במשך יותר משני עשורים, למרות סכסוכים פנימיים ושינוי מגמות המוזיקה.
הם התפרקו בשנת 2002, אך לאחר בקשות של מעריצי הלהקה, הם התאחדו בשנת 2009; סיבוב ההופעות הראשון שלהם לאחר האיחוד היה ביפן, יוני 2009. מר ביג הוציאו תשעה אלבומי אולפן.
אחרי שהבסיסט בילי שיהאן עזב את הלהקה גיבוי של דייוויד לי רות (אנ') בשנת 1988, הוא החל להרכיב להקה חדשה בעזרתו של מייק וורניי מחברת שרפנל רקורדס (אנ').
הוא גייס את אריק מרטין, את הגיטריסט גילברט ואת המתופף טורפיי.
גילברט כבר היה גיטריסט מכובד ששחרר שני אלבומים עם הלהקה שלו לוס אנג'לס רייסר איקס (אנ').
טורפיי הקליט שירים עם מספר אמנים ביניהם אימפליטירי, סטן בוש, בלינדה קרלייל, טד נוג'נט, הקנאק וג'ף פאריס (ששיתף עם הלהקה פעולה עם הלהקה בכתיבת שירים).
הלהקה שכרה את שירותיו של וואלטר הרברט (אנ') כמנהל להקה.
בשנת 1989, הם חתמו עם אטלנטיק רקורדס והוציאו את אלבום הבכורה שלהם, מר.
האלבום לא זכה בהצלחה רבה בארצות הברית, אבל זכה להצלחה רבה ביפן.
ביוני 1990, הלהקה הופיעה באמריקה כמופע הפתיחה בסיבוב ההופעות של להקת ראש.
באוגוסט 1990, שני שירים, "Strike Like Lightning" ו-"Shadows", בביצוע הלהקה, יצאו באופן בלעדי בפסקול של סרט הפעולה "Navy SEALs" (אנ').
האלבום השני של מר ביג, שיצא בשנת 1991 Lean Into It (אנ'), היה פריצת הדרך הגדולה של הלהקה, באלבום יצאו שלושה סינגלים, "To Be with You" (השיר היה במקום הראשון ב-15 מדינות) ו-"Just Take My Heart" והשיר Green-Tinted Sixties Mind (אנ').
ביג סיירו בבריטניה באפריל ומאי 1991, ושוב בשנת 1992, בצאת האלבום החי, Mr.
כמו כן הופיעו בתור מופע חימום ללהקת אירוסמית' באצטדיון וומבלי בלונדון.
בשנת 1993, קאבר הלהקה לשיר של "Wild World" של קאט סטיבנס, מתוך האלבום השלישי שלהם, Bump Ahead (אנ'), הגיע למקום 27 במצעד בילבורד הוט 100.
הלהקה הוציאה את האלבום Hey Man (אנ') ב-1996. השיר "Take Cover" נכלל בפסקול סדרת האנימציה "".
הפופולריות של הלהקה נראתה ביפן וברוב מדינות אסיה.
הם המשיכו להופיע בשוק האסייתי, וכתוצאה מכך הלהקה שחררה מספר גרסאות של אלבומים חיים עבור השוק היפני.
Live At Budokan (אנ') היה אלבום שיועד לשוק היפני בלבד ועם פרסום האלבום, חברי הלהקה החלו להתרכז בפרויקטים אחרים; הלהקה נפרדה זמנית ב-1997.
גילברט עזב את הלהקה ב-1999 וריצ'י קוטזן החליף אותו כנגן גיטרה, הלהקה בהרכבה החדש הוציא שני אלבומי אולפן: Get Over It (אנ') בשנת 1999 ואת האלבום Actual Size (אנ') בשנת 2001.
הלהקה ערכה סיבוב הופעות של עשרים יום ביפן.
בערב ראש השנה האזרחית 1999 הופיעו מר.
ביג עם להקת אירוסמית' באוסקה.
האלבום Get Over It יצא בארצות הברית במרץ 2000.
הוקלטו סרטונים עבור שני שירים מהאלבום "Get Over It": עבור השירים "Electrified" ו"Superfantastic", אך הם מעולם לא פורסמו כיוון שהבמאי טען לזכויות יוצרים על קטעי הווידאו.
בשנת 2001, מר ביג הוציאו את האלבום Actual Size באסיה.
הסינגל הראשון, "Shine", שימש כשיר נושא בסוף פרק עבור אנימה סדרת הלסינג .
עם זאת, נוצר מתח בין שיהאן לבין חברים אחרים כאשר שיהאן יצא לסיבוב הופעות עם סטיב ואי.
מרטין, קוטזן וטורפי החליטו לכתוב שירים בלי שיהאן, שקיבל רק קרדיט על שני שירים באלבום "Actual Size".
מרטין והאחרים היו מוטרדים גם ביחס של שיהאן במהלך ההקלטה של וידאו "Shine".
מרטין וטרופי החליט לפטר את שיהאן מהלהקה.
כאשר קוטזן שמע על ההחלטה, הוא גרם לכך ששיאהן יחזור ללהקה בתנאי שזה יהיה סיבוב ההופעות האחרון שלהם ובסופו של דבר הלהקה התפרקה, בשנת 2002.
ב -13 במאי 2008, הלהקה התאחדה להופעה חד פעמי, בהופעתם של פאול טורברט, פאט טורפי, ריצ'י קוטזן ובילי שיהאן.
ב -1 בפברואר 2009, יצאה הודעה מחברי הלהקה על איחוד הלהקה כדי לחגוג את יום השנה העשרים של אלבום הבכורה שלהם.
סיבוב ההופעות העולמי של הלהקה החל ביוני.
הלהקה הופיעה בעשרה מקומות, ביניהם יפן ובטאלין שבאסטוניה.
וורנר מיוזיק ביפן הוציאה עותקים מחודשים של ארבעת אלבומי האולפן שלהם, כמו גם את הלהיטים המפורסמים שלהם באודיו ובוודיאו.
ישנם שני שירי אולפן בונוס באלבום, המסלול החדש "Next Time Around", וכן כיסוי של "Hold Your Head Up" של ארג'נט.
הלהקה סיירה בהודו באוקטובר 2009 במסגרת הופעת האיחוד שלה, והופיעה מול קהל גדול בבנגלור, דימאפור ושונג.
בספטמבר 2010, הלהקה הקליטה את האלבום השביעי עם המפיק קווין שירלי באולפן לוס אנג'לס.
האלבום יצא ביפן ב-15 בדצמבר 2010, באירופה ב-21 בינואר 2011 ובארצות הברית בפברואר 2011. ...What If (אנ') הוא האלבום הראשון שלהם שכלל חומר חדש אחרי כמעט 10 שנים.
הלהקה יצאה לסיבוב הופעות כדי לתמוך בהוצאות האלבום.
סיבוב ההופעות התחיל בהוליווד, קליפורניה, ב-2 באפריל 2011, והסתיים בפסטיבל הרוקוט באיסטנבול, טורקיה.
באוקטובר 2011. הלהקה הופיעה גם בפסטיבל דאונלואד (אנ') ביוני 2011.
כחלק מפרסום האלבום, הלהקה הפיקה סרטון לשיר "Undertow".
בבימויים של וינסטנט קורדרו ופרננדו קורדרו.
ב -10 במאי 2011, הופיעה הלהקה במנילה, הפיליפינים.
הם ביצעו את רוב השירים מהאלבום Lean" "Into It, והציג כמה שירים מהאלבום "...What If".
בנוסף הלהקה הופיעה גם בריטניה ואירופה, עם גילברט ושיהאן שביצעו את מרבית הסולואים בהופעות.
שימש כשיר נושא עבור הפרק הראשון של סדרת האנימה Kami-sama no Memo-chō (אנ').
מר ביג הוציאו את אלבום האולפן השמיני שלהם ...The Stories We Could Tell (אנ') ב-30 בספטמבר 2014 באמצעות Frontiers Records.
הוא הופק על ידי פאט רגן, שהפיק את האלבום.
פט טורפיי, שאובחן עם מחלת פרקינסון, השתמש במעבד תופים בעבודתו על האלבום.
הלהקה אישרה כי טרופי ימלא את סיבוב ההופעות הבא בעולם, ויופיע לצד המתופף מאט סטאר, שגם הוא הופיע בעבר עם אייס פריהלי (אנ') וג'ו לין טרנר (אנ').
האלבום האחרון של הלהקה, Defying Gravity (אנ'), הוקלט בלוס אנג'לס תוך שישה ימים, ויצא ב-21 ביולי 2017. מאט סטאר הקליט את מסלולי התופים, ואילו פאט טורפי פעל כ"מפיק תופים".
ב -7 בפברואר 2018 מת המתופף פאט טורפי מסיבוכי מחלת פרקינסון בגיל 64. המופע האחרון שלו התקיים בוולברהמפטון ב-23 בנובמבר 2017.
תערוכת זיכרון התקיימה ב-23 במאי 2018 בקניון בגבעת אגורה, קליפורניה, עם חבר הלהקה לשעבר ריצ'י קוטזן כאורח מיוחד.
האלבום הקרוב ופירוק מתוכנן (2019 – ?)
באוקטובר 2018, אריק מרטין אמר בריאיון עם Friday NI Rocks כי הלהקה נמצאת בתהליכי תכנון האלבום הבא שלהם.
"אני מהסוג שלאחרונה אוסף את כולם לשיחות ועדה ודואר אלקטרוני ומדברים על מה שאנחנו רוצים לעשות.
אני רוצה לבלות יותר משישה ימים על זה, כמו שעשינו עם האלבום Defying Gravity.
אני רוצה להיות מוכן קצת יותר.
אני רוצה לעשות תקליט חדש, ואני רוצה שגם כמה מתופפים שונים יעבדו עליו, כאלה שפאט באמת אהב, כמו מייק פורטנוי (תיאטרון החלומות, בני אפולו) או דייוויד לי רות, ריי לוזיאר מלהקת קורן - אני באמת אוהב את הנגינה שלו.
רק להשיג כמה מתופפים כדי לכתוב שיר לזכרו של לפאט טורפי".
הזמר המשיך ואמר כי לא ברור אם הם יתעדו מיני-אלבום חדש או אלבום באורך מלא.
אם יש לנו רק שישה שירים, אז יש מיני-אלבום שלך, אבל אם יש לנו יותר, אז יהיה לנו אלבום.
יש לנו רק חלון הזדמנויות קטן, מפני שפול נמצא על הכביש במשך רוב ימות השנה, ואז אולי תהיה לנו הזדמנות קטנה בפברואר ליצור משהו.
אבל אנחנו הולכים לעשות סיבוב הופעות ביוני וביולי ואז נחזור הביתה לכמה שבועות ואז ננסה לעשות כמה שיותר תוך שלושה או ארבעה חודשים".
לדברי מרטין, ברגע שהלהקה תסתיים עם ההתחייבויות שלה לסיבוב ההופעות של שנת 2019, הלהקה תתפרק: "כן, זה המהלך האחרון - זהו זה.
זה מרגיש קצת לא נוח להמשיך בלי פאט טורפיי."
מאט סטאר – תופים וליווי (2014–הווה)
נהר מיסטיק הוא נהר באורך 11.3 ק"מ במדינת מסצ'וסטס, ארצות הברית.
שמו נגזר מהביטוי Wampanoag muhs-uhtuq, שמשמעותו "נהר גדול".
בשפה האלגונקית פירוש הביטוי "נהר גדול שמימיו מונעים על ידי גלים", לרמז לאופי הגאות והשפל המקורי של המיסטיק.
הדמיון למילה האנגלית מיסטיק הוא צירוף מקרים.
נהר המיסטיק שוכן מצפון לבוסטון וזורם במקביל לחלקים התחתונים של נהר צ'ארלס.
אגן הניקוז של הנהר משתרע על פני 322 קמ"ר.
הנהר זורם מהאגם המיסטי התחתון ועובר דרך קהילות אזור בוסטון במזרח בוסטון, צ'לסי, צ'ארלסטאון, אוורט, מדפורד, סומרווי וארלינגטון.
הנהר מתחבר לנהר צ'ארלס ליצירת נמל בוסטון הפנימי.
אגן הניקוז שלו מכיל 44 אגמים ובריכות, שהגדול שבהם הוא בריכה באזור מידלאסקס פלס (Middlesex Fells) בשטח של 124 דונם.
חלקים משמעותיים מחופי הנהר נמצאים בשמורת נהר מיסטיק ומנוהלים על ידי מחלקת השימור והנופש של מסצ'וסטס, הכוללים מגוון אזורי בילוי.
לנהר מיסטיק היסטוריה ארוכה של שימוש תעשייתי ובעיית איכות מים מתמשכת, ולאחרונה עבר תהליך ניקוי ושיקום נרחב כחלק מהקמת הקזינו ומתחם הבילוי "אנקור בוסטון הרבור" .
בשנת 1631, לאחר הגעת המתיישבים האנגלים לאזור מסצ'וסטס, נבנתה על חופי הנהר "ברכת המפרץ"( Blessing of the Bay) האונייה הראשונה שבנו אירופאים במסצ'וסטס.