tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
במהלך הופעת הבכורה שלה במדי סיאטל, כבשה ליטל צמד נגד בוסטון ברייקרס וסייעה לניצחון 3:0. אחרי שכבשה 4 שערים במהלך חודש אפריל בו סיאטל לא הפסידה כלל, זכתה ליטל בפרס שחקנית החודש של ה-NWSL.
ליטל הפכה לכדורגלנית הראשונה בהיסטוריית הליגה שזכתה פעמיים בתואר שחקנית החודש, אחרי שזכתה בתואר גם בחודש מאי.
חמשת המשחקים הרצופים בהם כבשה השוו את שיא הליגה שנקבע על-ידי אבי וומבאק בעונה הקודמת.
הקשרית זכתה בתואר גם בחודש יולי, כששלושת השערים וארבעת הבישולים שסיפקה בששת המשחקים סייעו לסיאטל לזכות בתואר אלופת העונה הסדירה בליגה, שבועות קודם לתום העונה.
ריין סיימה את העונה עם 54 נקודות - 13 נקודות מעל המקום השני בטבלה, קנזס סיטי.
בחצי-גמר הפלייאוף נגד וושינגטון ספיריט, כבשה ליטל שער וסייעה לסיאטל להתקדם לגמר האליפות.
הקבוצה הפסידה בגמר לקנזס בתוצאה 2:1. ליטל זכתה בתואר ה־MVP בעונתה הראשונה במועדון.
16 השערים שכבשה בעונה הסדירה העניקו לה גם את תואר נעל הזהב של הליגה.
שבעת הבישולים של ליטל בעונה זו מיקמו אותה במקום השני בליגה.
בעונת 2015, ליטל הייתה הכובשת הבכירה בקבוצה עם עשרה שערים (מקום שני בליגה אחרי קריסטל דן עם 15), ושבעת הבישולים שלה מיקמו אותה כראשונה בליגה.
סיאטל סיימה במקום הראשון בליגה בתום העונה הסדירה בפעם השנייה ברציפות.
לאחר שהעפילה לפלייאוף, סיאטל הביסה את וושינגטו ספיריט 3:0 בחצי הגמר ועלה לגמר האליפות.
סיאטל הפסידה שוב לקנזס בגמר, הפעם בתוצאה 1:0. ליטל, ביחד עם חברותיה לקבוצה לורן בארנס, בוורלי ינז וג'ס פישלוק נבחרו לקבוצת העונה בליגה.
במהלך החודשים הראשונים של עונת 2016, מספר שחקניות התקפה של סיאטל נפצעו, בכללן מנון מליס, ג'ס פישלוק ומייגן ראפינו.
במשחק השני של העונה בישלה ליטל שני שערים וכבשה שער, בניצחון 3:0 על בוסטון ברייקרס.
בשבוע שלאחר מכן כבשה ליטל את השער היחיד בניצחון 1:0 על קנזס.
ליטל סיימה את העונה הסדירה עם שישה שערים ושני בישולים.
סיאטל אכזבה בעונה זו כשהגיעה למקום החמישי בטבלה ומחמיצה את הפלייאוף בהפרש של שתי נקודות.
ב-17 באוקטובר 2017 הודיעה ליטל על חזרתה לארסנל לקראת עונת 18–2017. הארווי אמרה שלליטל הוצעה "הצעה נהדרת" של חוזה מרובה-שנים, אך לא פורסמו פרטים נוספים.
באוקטובר 2015, ליטל חתמה במלבורן סיטי מליגת העל האוסטרלית יחד עם חברתה לקבוצה ג'ס פישלוק, בהשאלה לעונת 2015-16. ב-9 בנובמבר זכתה ליטל בתואר שחקנית המשחק במשחק בו פתחה לראשונה בהרכב, אחרי שחזרה ממשחקי נבחרת סקוטלנד.
ב-6 בדצמבר, בישלה הקשרית את השער של חברתה לנבחרת ג'ן ביטי וכבשה שער בדקה ה-80 בניצחון 4:0 על היריבה העירונית מלבורן ויקטורי, מה שסייע לקבוצה לשמור על רקורד מושלם בליגה.
ליטל סיימה את העונה כשהיא כובשת 9 שערים ב-12 הופעות, והיוותה חלק מרכזי בזכייה של מלבורן בעונה הסדירה וגמר הפלייאוף.
ליטל זכתה בתואר שחקנית המשחק בגמר.
ב-4 בפברואר, ליטל הודיעה שהיא לא תחזור למלבורן לעונת 2016–2017, ואמרה שזמנה בליגה האוסטרלית היה "עניין של עונה אחת עבורה" ושיש לה עדיפויות אחרות באוקטובר 2016, כשבהמשך הודיעה על הצטרפותה לארסנל בשנית.
במאי 2017, ליטל עברה קרע ברצועה הצולבת במהלך אימון עם ארסנל, מה שגרם לה להחמיץ את רוב העונה.
ב-14 במרץ 2018, בגמר גביע הליגה, ארסנל הביסה את מנצ'סטר סיטי 1:0 וזכתה בתואר החמישי שלה.
ליטל ספגה שבר בשוקה במהלך הניצחון 5:0 על צ'לסי באוקטובר 2018. שופטי המשחק קיבלו ביקורת על כך שלא הרחיקו את שחקנית צ'לסי דרו ספנס, שה"תאקל האגרסיבי" שלה פצע את ליטל.
רופאי הקבוצה שיערו שהפציעה תרחיק את ליטל מהמגרשים לעשרה שבועות.
ארסנל זכתה באליפות לעונת 19–2018, האליפות הראשונה שלה מזה שבע שנים.
ליטל חתמה על חוזה חדש בארסנל באוגוסט 2019. היא עברה ניתוח בשבר שספגה ברגלה בפברואר 2020.
ליטל הבקיעה פנדל בניצחון 3:1 על מנצ'סטר יונייטד, במשחק הסופר ליג הראשון מול אצטדיון האמירויות מלא.
עונת 2023–2024 הייתה העונה הגרועה בהיסטוריה עבור ליטל, כשהקשרית כובשת שער בודד ב-17 הופעות בסופר ליג.
ב-24 במאי זכתה ליטל בטורניר הידידות מול קבוצת האולסטאר של הליגה האוסטרלית.
ריין בהשאלה קצרת-טווח ביוני 2022.
ליטל ערכה את הופעת הבכורה שלה במדי סקוטלנד בפברואר 2007 כשהיא בת 16 במשחק נגד יפן, כשעלתה כמחליפה במחצית.
המאמנת הלאומית אנה זיגנול לא היססה להעלות את ליטל לנבחרת הבוגרת בגיל כה צעיר: "קים היא כישרון יוצא דופן.
יש לה טכניקה, מהירות וכוח, והיא קוראת את המשחק בצורה יוצאת מן הכלל".
היא כבשה את שער הבכורה שלה בנבחרת בהפסד לרוסיה במרץ 2008.
במהלך הופעתה ה-50 במדי הנבחרת, ליטל כבשה את השער הראשון במשחק בניצחון 2:0 על יריבתה אנגליה במסגרת גביע קפריסין במרץ 2011. זאת הייתה הפעם השנייה בלבד בה סקוטלנד מנחת את יריבתה האנגלית, והפעם הראשונה מאז 1977 - 13 שנים קודם ללידתה של ליטל.
ב-16 ביוני 2012, ליטל כבשה את השלושער הראשון בהיסטוריה של הנבחרת הסקוטית, בניצחון 8:0 נגד נבחרת ישראל.
באוקטובר 2012, היא כבשה בשני המשחקים בפלייאוף מוקדמות יורו 2013 נגד ספרד.
במשחק השני ורוניקה באקט כבשה בהארכה וקבעה את התוצאה 3:2 שהדיחה את הסקוטיות, שהיו מאוכזבות לחלוטין מכך שהחמיצו את האפשרות להעלות לטורניר בכיר לראשונה בהיסטוריה.
בפברואר 2013, כבשה ליטל את השער היחיד של סקוטלנד בהפסד 4:1 לנבחרת ארצות הברית במסגרת משחק ידידות.
במהלך גביע קפריסין 2013, ליטל כבשה ובישלה בתיקו 4:4 מול אנגליה בשלב הבתים של התחרות.
ליטל כבשה שער נוסף בדקה ה-11 במשחק על המקום החמישי מול הולנד שהסתיים בניצחון הסקוטיות 1:0.
ליטל החמיצה את יורו 2017 עקב פציעתה החמורה.
לאחר החלמתה מהפציעה, סייעה ליטל לסקוטלנד להעפיל למונדיאל 2019, הופעתה הראשונה של הנבחרת בטורניר.
ליטל כבשה את אחד השערים בניצחון החשוב נגד שווייץ במהלך מוקדמות המונדיאל.
במסגרת ההכנה למונדיאל 2019, ליטל כבשה שער בניצחון 1:0 על ברזיל.
במונדיאל עצמו, ליטל כבשה את השער הראשון בתיקו 3:3 מול ארגנטינה.
במשחק הראשון אחרי המונדיאל במסגרת מוקדמות יורו 2022 נגד קפריסין, ליטל כבשה חמישייה בניצחון הסקוטיות 8:0.
ב-1 בספטמבר 2021 הודיעה ליטל על פרישה מהמדים הלאומיים, אחרי 140 הופעות בהן כבשה 59 שערים.
למרות התנגדות של התאחדות הכדורגל הסקוטית ביחס להשתתפות של כדורגלנים וכדורגלניות סקוטים בנבחרת בריטניה, ליטל הייתה בעד השתתפות באולימפיאדת לונדון: "אני לא מבינה למה מישהו ירצה למנוע מכדורגלנית לשחק בטורניר ענק כמו האולימפיאדה, זה האירוע הספורטיבי הגדול בהיסטוריה.
אם תינתן לי ההזדמנות אני אתפוס אותה בשתי ידיים - אני בהחלט אשחק."
ליטל זומנה לסגל 18 הכדורגלניות, והייתה אחת משתי הכדורגלניות שאינן אנגליות בסגל שנבחר על-ידי המאמנת הופ פאוול, כשהאחרת היא חברתה לנבחרת הסקוטית איפאומה דייקה.
ליטל בחרה שלא לשיר את המנון הממלכה המאוחדת לפני המשחק התחרותי הראשון של הנבחרת, בניצחון 1:0 על ניו זילנד.
עיתון הדיילי טלגרף פרסם שההתאחדות האולימפית הבריטית זעמה על כך.
הופ פאוול אמרה שזה לא מעניינה, וטענה שמספר כדורגלניות החליטו שלא לפגוע במוכנותן למשחק על-ידי שירת ההמנון.
שני כדורגלנים וולשים נוספים החליטו באופן אישי שלא לשיר את ההמנון.
ליטל בישלה שני שערים במשחק השני בשלב הבתים, בניצחון 3:0 נגד קמרון.
אחרי שניצחה גם את המשחק השלישי וסיימה בראש בית ה' בשלב הבתים, התמודדה הנבחרת מול קנדה ברבע הגמר מול 28,828 צופים שגדשו את הרוקי ארנה בקובנטרי.
ליטל פתחה בהרכב ושיחקה 82 דקות, אך הנבחרת הבריטית הפסידה 2:0 והודחה מהטורניר.
ליטל הייתה אחת מצמד הכדורגלניות הסקוטיות שזומנו לסגל נבחרת בריטניה לאולימפיאדת טוקיו, שנדחתה ל-2021 עקב מגפת הקורונה.
הנבחרת הבריטית הגיעה שוב לרבע הגמר בטורניר האולימפי, היכן שהפסידה 3:4 לאוסטרליה.
ליטל שיחקה בדרך כלל בעמדת הקשרית ההתקפית במערך 4-3-3 של לאורה הארווי, אך שיחקה בתפקיד הגנתי יותר עם נבחרת סקוטלנד.
בראיון עם FIFA.COM ביולי 2012, אמרה ליטל: "כמעט כל השערים שלי הגיעו מעמדות הקישור.
אבל אני כדורגלנית שתמיד מנסה לרוץ קדימה, להיות חיובית וליצור ולכבוש שערים".
ליטל אישרה בראיון ב-2014 שהיא בזוגיות עם הכדורגלן טום פט.
ב-2016, היא הופיעה בקמפיין של איחוד הספורט בארצות הברית למען הקהילה הגאה.
השערים והתוצאות מונים קודים את השערים בסקוטלנד, עמוד התוצאות משקף את התוצאה לאחר כל שער של ליטל.
מירן, פייזלי, סקוטלנד3-1מוקדמות יורו 20174723 בינואר 2017אצטדיון תאזוס מרקוס, פאראלימני, קפריסין1-1ידידות481 במרץ 2017אצטדיון אמוכוסטוס, לרנקה, קפריסין3-2גביע קפריסין 20174912 ביוני 2018אצטדיון קיילצה, קיילצה, פולין3-2מוקדמות מונדיאל 20195030 באוגוסט 2018אצטדיון סט.
מירן, פייזלי, סקוטלנד2-1מוקדמות מונדיאל 2019514 בספטמבר 2018אצטדיון לורו בוריצי, שקודרה, אלבניה2-1מוקדמות מונדיאל 2019524 במרץ 2019האצטדיון העירוני בלה ויסטה, פרשל, פורטוגל4-1גביע אלגארבה 2019538 באפריל 2019מרכז הספורט פינאטאר ארנה, סן פדרו סל פינאטאר, ספרד1-0ידידות5419 ביוני 2019פארק דה פראנס, פריז, צרפת3-3מונדיאל 20195530 באוגוסט 2019איסטר רואד, אדינבורו, סקוטלנד8-0מוקדמות יורו 202256575859
ליטל מונתה לחברה במסדר האימפריה הבריטית (MBE) ב-2023 עבור תרומתה לכדורגל המקצועני.
כדורגלנית השנה של איחוד הכדורגלניות: 2013
כדורגלנית השנה של ההתאחדות האנגלית: 2010
שחקנית המשחק בגמר הגביע האנגלי: 2011
ההרכב השני בליגה הלאומית: 2016
שחקנית המשחק בגמר אליפות אוסטרליה: 2016
קים ווריק הוא טניסאי עבר אוסטרלי.
ווריק זכה בתחרות זוגות גברים וזוגות מעורבים בתחרויות גראנד סלאם 5 פעמים.
קים ווריק נולד בשנת 1952 בסידני.
בשנת 1970 הוא היה אלוף אוסטרליה לבני גילו.
בשנת 1970 ווריק החל לשחק טניס כטניסאי מקצועי.
בתחרויות גראנד סלאם לגברים הצלחתו הראשונה של ווריק הייתה בשנת 1975 כאשר הוא הגיע לרבע הגמר באליפות אוסטרליה הפתוחה 1975. באליפות אוסטרליה הפתוחה 1980 הוא הגיע למשחק הגמר בו הפסיד.
בשנת 1982 הוא הגיע לרבע הגמר באליפות ארצות הברית הפתוחה 1982.
בשנת 1978 ווריק ניצח בתחרות זוגות גברים באליפות אוסטרליה הפתוחה 1978. בהמשך הוא שיחק לצד מארק אדמונדסון והם ניצחו באליפות אוסטרליה הפתוחה 1980, אליפות אוסטרליה הפתוחה 1981 ואליפות צרפת הפתוחה 1985. באליפות אוסטרליה הפתוחה 1985 הם הפסידו במשחק הגמר.
בתחרויות זוגות מעורבים ווריק ניצח באליפות צרפת הפתוחה 1972 והפסיד בגמר של אליפות וימבלדון 1972 (בשני מיקרים הוא שיחק לצג איבון גולגונג.
באליפות צרפת הפתוחה 1976 הוא שיחק לצד אילנה קלוס והם זכו בתואר.
קים ווריק היה חבר בנבחרת גביע דייוויס של אוסטרליה.
קים ווריק פרש ממשחקים בשנת 1986 והוא מתגורר בפלורידה.
קים קלייסטרס (, נולדה ב-8 ביוני 1983) היא טניסאית בלגית.
קלייסטרס זכתה ב-4 תוארי גראנד סלאם, שלושה באליפות ארצות הברית הפתוחה (2005, 2009, ו-2010) ואחד באליפות אוסטרליה הפתוחה (2011).
קלייסטרס מחזיקה בשיא הזכיות בטורנירי גראנד סלאם כאימא, 3 במספר, וחולקת את השיא עם מרגרט קורט.
קלייסטרס נולדה בבליצן, לימבורג, בחלק הפלמי של בלגיה.
היא בת לליי קלייסטרס, כדורגלן לשעבר, ולאלס ונדקטסביק, אלופת בלגיה בהתעמלות לשעבר.
ב-4 בינואר 2009, נפטר אביה של קלייסטרס מסרטן העור.
קלייסטרס טוענת כי "קיבלה גמישות של מתעמלת מאמה ורגלי כדורגלן מאביה".
אחותה הצעירה של קים, אלקה, סיימה את 2002 כאלופת הזוגות בסבב הנוער של ה-ITF, ופרשה מטניס ב-2004 בעקבות בעיות גב.
בדצמבר 2003 התארסה עם הטניסאי לייטון יואיט מאוסטרליה.
בעקבות האירוסין, זכתה קלייסטרס לכינוי "Aussie Kim" (קים האוסטרלית) מהאוהדים האוסטרלים.
השניים נפרדו ב-2004 ולא התחתנו.
קלייסטרס נישאה לכדורסלן העבר האמריקאי בריאן לינץ' ב-13 ביולי 2007 בעיר מגוריה ברי שבבלגיה.
ב-27 בפברואר 2008 נולדה בתם הראשונה של קים ובריאן, ג'אדה אלי.
קלייסטרס החלה לשחק טניס באופן תחרותי בגיל 6. בגיל 11 זכתה באליפות בלגיה לנערות.
בשנת 1996 החלה ללמוד בבית הספר לטניס בווילריק.
בשנת 1998 זכתה קלייסטרס בטורניר הזוגות לנערות באליפות צרפת הפתוחה יחד עם ילנה דוקיץ', השתיים גברו בגמר על אלנה דמנטייבה ונדיה פטרובה.
חודש לאחר מכן היא הגיעה לשלב הגמר בטורניר ווימבלדון לנערות ובסוף אותה שנה דורגה במקום 11 בעולם לנערות.
בשנת 1999 החלה קלייסטרס לשחק בסבב העולמי לנשים (WTA) ואף זכתה בתואר הראשון שלה, בלוקסמבורג.
היא סיימה במקום ה-50 בעולם בתום השנה.
בשנת 2000 היא זכתה בעוד שני טורנירים וסיימה במקום ה-20 בעולם.
בשנת 2001 פרצה קלייסטרס לצמרת הטניס הנשי, היא העפילה לגמר הגראנד סלאם הראשון שלה באליפות צרפת הפתוחה (בו הפסידה לג'ניפר קפריאטי בתוצאה 12-10 במערכה השלישית), זכתה בשלושה תוארי בסבב (סטנפורד, לייפציג ולוקסמבורג) וסיימה את השנה במקום החמישי בעולם.
בשנת 2002 קלייסטרס שדרגה את עצמה, זכתה ב-4 תוארי WTA, העפילה לחצי הגמר באליפות אוסטרליה הפתוחה וניצחה את אליפות סבב ה-WTA תוך כדי שהיא מנצחת את המדורגת ראשונה בעולם, סרינה ויליאמס, שהייתה באותה שנה כמעט בלתי מנוצחת.
שנת 2003 הייתה אחת העונות הטובות בקריירה של קים קלייסטרס.
היא סיימה את השנה במאזן של 90 ניצחונות לעומת 12 הפסדים בלבד במשחקי היחידות.
זו הייתה השנה הראשונה שבה טניסאית ניצחה ב-90 משחקי יחידות מאז 1982 (מרטינה נברטילובה), והראשונה מאז 1974 שבה שחקנית שיחקה ביותר מ-100 משחקי יחידות (כריס אוורט).
היא זכתה ב-9 טורנירים, ביניהם סידני, אינדיאן וולס, רומא, סטנפורד, לוס אנג'לס ושטוטגרט.
היא זכתה באליפות ה-WTA בפעם השנייה.
בטורנירי הגראנד סלאם היא העפילה לחצאי הגמר באליפות אוסטרליה הפתוחה וטורניר ווימבלדון (בשניהם הפסידה לאחיות סרינה ויליאמס וונוס ויליאמס) ולגמרים באליפות צרפת הפתוחה ובאליפות ארצות הברית הפתוחה (בשניהם הפסידה לבת ארצה, ז'וסטין הנין).
באותה שנה גם זכתה בטורניר הזוגות בווימבלדון ובשבעה טורנירים נוספים לזוגות, יחד עם שותפתה אי סוגיאמה מיפן.
בחודש אוגוסט של שנה זו דורגה לראשונה במקום הראשון בעולם.
בפתיחת שנת 2004 הגיעה קלייסטרס לגמר אליפות אוסטרליה, בו הפסידה לז'וסטין הנין.
כחודש לאחר מכן נפצעה קלייסטרס בכף ידה ונאלצה לפרוש מפעילות בשנה זו.
קלייסטרס לא יכלה להגן על הנקודות אותן צברה והתדרדרה בדירוג אל מחוץ למקום ה-100.
במרץ 2005 חזרה קלייסטרס לסבב הנשים וזכתה בטורנירים החשובים באינדיאן וולס ובמיאמי, כשהיא מנצחת בדרך לתארים את לינדזי דבנפורט, ילנה דמנטייבה, אמלי מאורסמו ומריה שראפובה.
בהמשך השנה היא זכתה ב-9 טורנירים נוספים, ביניהם תואר הגראנד סלאם הראשון שלה, באליפות ארצות הברית הפתוחה, בו ניצחה את ונוס ויליאמס, מריה שראפובה ומרי פירס.
בשנת 2005 היא הצהירה כי בשנת 2007 היא תפרוש מטניס מקצועני, משום שלדעתה עד 2007 היא תמצה את עצמה מבחינת יכולותיה ורצונותיה.
שנת 2006 נפתחה עבור קים קלייסטרס בהצלחה כשהעפילה לחצי הגמר באליפות אוסטרליה והפסידה בו לאמלי מאורסמו, האלופה שבדרך.
בעקבות הטורניר שבה קים קלייסטרס למקום הראשון בעולם.
ב-6 במאי 2007, כמה חודשים לפני המתוכנן (התכנון המקורי היה כי היא תפרוש אחרי טורניר ווימבלדון), קים קלייסטרס, עדיין לא בת 24, פרשה מטניס מקצועני אחרי 8 שנים בסבב, כאשר היא מדורגת במקום ה-4 בעולם.
בהודעת הפרישה שנכתבה באתר הרשמי שלה, הבלגית הצהירה כי: "עכשיו הגיע הזמן לשינוי בחיים, זמן להינשא (עם הכדורסלן בריאן לינץ'), ואולי לילדים.
עכשיו יהיה לי זמן למשפחתי וחבריי, בלי להיות בנסיעות ואימונים, ובלי לקרוא כל מיני רכילויות ושקרים בתקשורת.
יש לי זכרונות גדולים מהקריירה שלי, הניצחונות המרגשים והרבים, הזכייה בגראנד סלאמס, התמיכה של האוהדים הבלגים והזרים.
במרץ 2009 הודיעה קלייסטרס על חזרתה לסבב ה-WTA.
היא נימקה החלטה זו בטענה שחזר לה ה"רעב" למשחק.
עוד סיפרה שהיא הגישה בקשות לקבלת כרטיסים חופשיים לטורנירים בסינסינטי, בטורונטו ולאליפות ארצות הברית הפתוחה.
היא זכתה באליפות ארצות הברית כשניצחה בשלב הגמר את קרוליין ווזניאקי מדנמרק 5-7, 3-6 ורשמה תואר גראנד סלאם שני בקריירה, תוך שהיא מנצחת בדרך את מריון ברטולי, ונוס ויליאמס, לי נה וסרינה ויליאמס.
בשנה זו זכתה קלייסטרס בחמישה טורנירים
קלייסטרס רשמה את תוארה הראשון באותה שנה בחודש ינואר בטורניר בריסביין, בו ניצחה בשלב הגמר את ז'וסטין הנין בת ארצה בשלוש מערכות.
הזכייה השנייה התרחשה בטורניר החובה מיאמי, פלורידה בחודש אפריל.
בדרכה לגמר גברה קלייסטרס על יריבות כדוגמת ויקטוריה אזרנקה הבלארוסית שכיהנה כאלופת הטורניר ב-2009 בשלב שמינית הגמר, על סמנתה סטוסור האוסטרלית בשלב רבע הגמר, על ז'וסטין הנין בפעם השנייה באותה העונה בשלב חצי הגמר, ובשלב הגמר עצמו גברה על ונוס ויליאמס האמריקאית בשתי מערכות חלקות ( 2-6 1-6)
הזכייה השלישית התרחשה בטורניר סינסינטי, אוהיו.
בשלב חצי הגמר התמודדה מול אנה איבנוביץ' הסרבית, התמודדות זאת הוכרעה לטובת קלייסטרס לאחר משחקונים ספורים משום שאיבנוביץ' נאלצה לפרוש.
בשלב הגמר גברה על הרוסיה מריה שראפובה בשלוש מערכות, כאשר במהלך ההתמודדות הרוסיה עמדה בפני מס' נקודות אליפות, מעט לפני שהחל גשם והמשחק הופסק.
לאחר ההפסקה הצילה קלייסטרס את נקודות האליפות בהן החזיקה שראפובה, זכתה בשתי המערכות הבאות ובטורניר.
באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בספטמבר 2010 זכתה קלייסטרס בתואר בפעם השנייה ברציפות לאחר ניצחון בגמר על ורה זבונרבה מרוסיה 2-6, 1-6.
ב-31 באוקטובר 2010 זכתה באליפות סבב ה-WTA כשגברה בגמר על קרוליין וזניאקי, ובכך זכתה בפעם השלישית באליפות הסבב.
בסוף השנה קלייסטרס זכתה בפרס "שחקנית השנה של ה-WTA" בפעם השנייה בקריירה.
קלייסטרס פתחה את העונה בטורניר סידני באוסטרליה.
במשחק הגמר היא הפסידה לנה לי מסין (11 בעולם) בתוצאה 7-6 (3), 6-3, למרות יתרון 0-5 במערכה הראשונה.
באליפות אוסטרליה הפתוחה גברה קלייסטרס בשלב חצי הגמר על ורה זבונרבה 6–3, 6–3 (2 בעולם), ובכך הבטיחה את העפלתה למקום השני בעולם, אז הדירוג הגבוה ביותר מאז חזרתה לסבב.
בשלב הגמר היא ניצחה את נה לי ב-3 מערכות 6-3, 3-6, 3-6 וזכתה בתואר ראשון לסבב בשנה זאת, בגראנד סלאם.
היה זה תואר הגראנד סלאם הרביעי של קלייסטרס והראשון שלה מחוץ לארצות הברית.
בזכייה בתואר הבהירה שהיא ראויה לכינוי שהדביקו לה האוהדים האוסטרלים; "Aussie Kim" (קים האוסטרלית).
בטורניר פריס באולם שנערך בפברואר ניצחה קלייסטרס את ילנה דוקיץ' ברבע הגמר, 3-6, 0-6. ב-11 בפברואר, בעקבות ניצחון זה, היא הבטיחה את העפלתה בחזרה למקום הראשון בדירוג העולמי, למשך שבוע, תוך שהיא עוקפת בדירוג את קרוליין ווזניאקי.
בשלב הגמר היא הפסידה לפטרה קביטובה (מדורגת שלישית בטורניר) 4–6, 3–6.
בטורניר אינדיאן וולס בקליפורניה שנערך במרץ הפסידה קלייסטרס בשלב שמינית הגמר למריון ברטולי לאחר פרישה בגלל פציעה בכתף כשהתוצאה הייתה 3-6, 3-1.
למרות הפציעה בכתף, החליטה קלייסטרס לנסות להגן על התואר במיאמי.
היא נוצחה בשלב רבע הגמר בידי ויקטוריה אזרנקה 6-3, 6-3.
ב-10 באפריל דווח באתר הרשמי של קלייסטרס כי היא נפצעה ברגלה במהלך ריקוד בחתונה של בן דודה, כאשר היא רקדה יחפה ונעל עקב דרכה על כף רגלה.
בשל כך, היא החמיצה את עונת החימר והגיעה ללא הכנה לאליפות צרפת הפתוחה.
היא הפסידה כבר בסיבוב השני לארנצ'ה רוס מהולנד (114 בעולם) בתוצאה 3-6, 7-5, 6-1.
בטורניר ההכנה לווימבלדון בדן בוס הפסידה קלייסטרס בסיבוב השני לרומינה אופראנדי מאיטליה בתוצאה 7-6(5), 6-3. היא נפגעה ברגלה במהלך משחק זה.
בעקבות פציעה זו, קלייסטרס הודיעה על פרישתה מטורניר ווימבלדון.
ב-19 באוגוסט קלייסטרס הודיעה באופן רשמי על פרישה מטורניר אליפות ארצות הברית הפתוחה, בו זכתה בשנתיים האחרונות.
היא גם הודיעה על פרישה מטורניר טוקיו ומטורניר בייג'ינג.
בשנת 2017 התקבלה קלייסטרס להיכל התהילה של הטניס העולמי.
ב-12 בספטמבר 2019 הודיעה קלייסטרס באמצעות הרשתות החברתיות כי היא מתכוונת לשוב ולשחק בסבב המקצועני.
ב-17 בפברואר 2020 שיחקה את משחקה הראשון בסבב המקצועני לאחר למעלה מ-7 שנים שלא התחרתה, במסגרת הסיבוב הראשון של טורניר דובאי.
היא התמודדה נגד גרבינייה מוגורוסה, שהגיעה מספר שבועות קודם לכן לגמר אליפות אוסטרליה הפתוחה.
על אף שהפסידה במשחק בתוצאה 6-2 7-6, קלייסטרס גרפה מחמאות מרחבי עולם הטניס.
עד פרישתה הראשונה ב-2007, קלייסטרס נחשבה לשחקנית הגנתית יחסית.
כששבה מהפרישה, קלייסטרס ניחנה במשחק התקפי ושוטף, תוך כדי שהיא חובטת בכדור בעצמה רבה.
הצד החזק במשחק שלה הוא חבטת כף יד העמוקה שלה, בעזרתה היא אוהבת להוציא את יריבותיה מהמגרש ולהשאיר את המגרש פתוח.
"כשחזרה מפרישה, דיברנו על הדברים שהיא רוצה לפתח ולשפר", סיפר מאמנה, וים פיסט, "ביקשנו ממנה להיות יותר אגרסיבית.
היא עדיין הגנתית לפעמים, אבל לרוב היא מאוד אגרסיבית.
|bgcolor="#0f0"|זכייהחצי גמר10 / 143–9אליפות צרפת הפתוחהנעדרהסיבוב 1גמרסיבוב 3גמרנעדרהסיבוב 4חצי גמרנעדרהסיבוב 2נעדרה7 / 023–7ווימבלדוןנעדרהסיבוב 4סיבוב 2רבע גמרסיבוב 2חצי גמרנעדרהסיבוב 4חצי גמרנעדרהרבע גמרנעדרהסיבוב 49 / 029–9אליפות ארצות הברית הפתוחהנעדרהסיבוב 3סיבוב 2רבע גמרסיבוב 4גמרנעדרהזכייה
|style="bgcolor="#efefef"" align="right"|אליפות סבב ה-WTAלא העפילהרבע גמרחצי גמרזכייה
|bgcolor="#0f0"|זכייהלא העפילהסיבוב רוביןחצי גמרלא העפילהזכייה
|colspan=19 align=right|טורנירים בדרג פריימר מנדטוריאינדיאן וולסנעדרהסיבוב 4גמרסיבוב 2זכייהסיבוב 3 4זכייהנעדרהסיבוב 3סיבוב 4נעדרה8 / 224–5מיאמינעדרהסיבוב 4סיבוב 4רבע גמרחצי גמרנעדרהזכייהסיבוב 2סיבוב 4נעדרהזכייהרבע גמרסיבוב 310 / 231–8מדרידלא התקייםנעדרה0 / 00–0בייג'ינגלא התקייםלא טורניר מדרג 1 באותה שנהנעדרה0 / 00–0טורנירים בדרג פריימר 5
|colspan=12 style=color:#ccc|לא טורניר מדרג 1 באותה שנה
|colspan=5 style=color:#ccc|לא טורניר מדרג 1 באותה שנה
היחס בין הטורנירים בהן זכתה לבין הטורנירים בהן השתתפה.
1 ניצחה 3 משחקי מוקדמות כדי להיכנס להגרלה הראשית.
2 הפסידה שני משחקים בסיבוב רובין.
3 הפסידה במשחק אחד בסיבוב רובין בנוסף לחצי הגמר.
4 פרשה טרם משחקה בסיבוב השלישי אשר נחשב כווקאובר, ולכן לא נכלל כהפסד במאזן הרשמי שלה.
5 הפסידה גם סיבוב מוקדמות וגם את משחק רבע הגמר בטורניר אנטוורפן 1999.
6 פרשה טרם משחק חצי הגמר בטורניר ניו הייבן ב-2001 אשר נחשב כווקאובר, ולכן לא נכלל כהפסד במאזן הרשמי שלה.
7 תוצאת הניצחונות-הפסדים כוללת את כל המשחקים שרשומים באתר הרשמי של ה-WTA, כולל משחקים במסגרת טורנירי צ'אלנג'ר, וגביע הפדרציה.
יחידות: 8 גמרים (4 תארים)
זוגות: 3 גמרים (שני תארים)
הישגשנהאליפותמשטחשותפהיריבות בגמרתוצאה בגמרסגנית 2001 ווימבלדון דשא אי סוגיאמה ליסה ריימונד רנה סטאבס 6–4, 6–3זכייה 2003 אליפות צרפת הפתוחה חימר אי סוגיאמה וירג'יניה רואנו פסקואל פאולה סוארז 6–7, 6–2, 9–7זכייה 2003 ווימבלדון דשא אי סוגיאמה וירג'יניה רואנו פסקואל פאולה סוארז 6–4, 6–4
הישגשנהאליפותמשטחשותףיריבים בגמרתוצאה בגמרסגנית2000ווימבלדוןדשאלייטון יואיט קימברלי פו דון ג'ונסון6–4, 7–6(3)
יחידות: 3 גמרים (3 תארים)
הישגשנהאליפותמשטחיריבה בגמרתוצאה בגמרזכייה2002לוס אנג'לסמשטח קשה (i) סרינה ויליאמס7–5, 6–3זכייה2003לוס אנג'לסמשטח קשה (i) אמלי מורסמו6–2, 6–0זכייה2010דוחאמשטח קשה קרוליין ווזניאקי6–3, 5–7, 6–3
הישגשנהאליפותמשטחשותפהיריבות בגמרתוצאה בגמרסגנית 2003 לוס אנג'לס משטח קשה אי סוגיאמה וירג'יניה רואנו פסקואל פאולה סוארז 6–4, 3–6, 6–3
דרג 1/ הקטגוריה העליונה - פריימר 5/ הקטגוריה העליונה - טורנירים מנדטוריים
יחידות: 10 גמרים (7 תארים)
זוגות: 3 גמרים (תואר אחד)
הישגשנהאליפותמשטחשותפהיריבות בגמרתוצאה בגמרסגניות2003אינדיאן וולסמשטח קשהאי סוגיאמה לינדזי דבנפורט ליסה ריימונד3–6, 6–4, 6–1סגניות2003ברליןחימראי סוגיאמה וירג'יניה רואנו פסקואל פאולה סוארז6–3, 4–6, 6–4זכייה2003ציריךשטיחאי סוגיאמה וירג'יניה רואנו פסקואל פאולה סוארז7–6, 6–2
הרולד אדריאן ראסל "קים" פילבי היה איש צמרת המודיעין הבריטי שריגל למען ברית המועצות.
פילבי נולד בשנת 1912 בהודו לסנט ג'ון פילבי , מזרחן ודיפלומט בריטי נודע שכיהן באותה עת כשופט בהודו.
הכינוי המשפחתי "קים", שבו היה מוכר כל ימיו, נלקח מגיבור הרומן "קים" שכתב רודיארד קיפלינג.
בראשית שנות ה-30 למד פילבי באוניברסיטת קיימברידג' ונודע כבעל דעות מרקסיסטיות.
בשנת 1933 גויס פילבי לק.ג.ב.
או") יחד עם עוד שלושה סטודנטים, דונלד מקלין, גאי ברג'ס ואנתוני בלאנט.
הארבעה נודעו לימים בשם "רשת קיימברידג'".
כדי להסוות את פעילותם כסוכנים סובייטיים, פעלו הארבעה במסווה של אנשי ימין קיצוני.
בפרוץ מלחמת האזרחים בספרד, בשנת 1936, יצא פילבי לספרד ככתב של "הטיימס" הלונדוני ובמשך שנתיים שיגר ללונדון כתבות אוהדות לגנרל פרנסיסקו פרנקו ולכוחות הלאומניים.
בשנת 1938 העניק לו פרנקו אות הצטיינות צבאי.
חברו לרשת של פילבי, גאי ברג'ס, שהיה כבר בשירות המודיעין הבריטי, הצליח להכניס את פילבי לשירות המודיעין בשנת 1940. גם יתר חברי הרשת הצליחו להתקבל לשירות.
באותה שנה ערק לארצות הברית ולטר קרביצקי, סוכן בכיר של הביון הסובייטי, ומסר לאמריקאים פרטים על 61 סוכנים סובייטיים שפעלו בבריטניה.
בינואר 1940 הועבר קרביצקי לבריטניה ונחקר על ידי המודיעין הבריטי.
בין היתר מסר תיאור של שתי "חפרפרות", שאת שמותיהם לא ידע אך היטיב לתאר את דמותם ואת הרקע שלהם.
התיאורים תאמו את דמויותיהם של דונלד מקלין וקים פילבי, אך המודיעין הבריטי לא היה משוכנע בזיהוי ולא המשיך בחקירה.
בשנת 1943 התמנה פילבי לאחראי על ענייני ספרד, איטליה, צרפת ואפריקה בשירות הביון הבריטי.
במהלך מלחמת העולם השנייה היה פילבי האחראי על אימוני סוכני ה-SOE, זרוע החבלה של המודיעין הבריטי.
באוקטובר זכה פילבי, הסוכן הסובייטי, להתמנות לאחראי על האגף הסובייטי של השירות הבריטי.
בשנת 1945 ערק פקיד צופן בשגרירות הסובייטית בקנדה בשם איגור גוזנקו, וגילה כי בידיו ראיות לכך שרשת ריגול סובייטית פועלת בבריטניה.
העניין הועבר דווקא לטיפולו של פילבי, איש הרשת.
עדותו של גוזנקו הביאה למעצרם של 22 סוכנים בבריטניה ו-15 סוכנים בקנדה.
גוזנקו מסר כי גם בתוככי ה-MI5 פועל סוכן סובייטי, אך הבריטים סירבו להאמין לכך.
לאחר תום המלחמה, בשנת 1949, הגיע פילבי לוושינגטון לשמש כאיש הקשר של המודיעין הבריטי עם סוכנויות הביון האמריקאיות, ה-FBI וה-CIA.
בשנת 1950 נשקלה מועמדותו לתפקיד ראש שירות המודיעין הבריטי, אך עדויותיהם של ולטר קרביצקי ואיגור גוזנקו, על אף שלא אומתו, לא נשכחו ורחשו מתחת לפני השטח.
גם מעברו החד של פילבי, בשנות השלושים, מהשקפות מרקסיסטיות מוצהרות לפעילות בימין הקיצוני ולתמיכה בפרנקו, היו גורם מחשיד – והמינוי לא יצא אל הפועל.
בשנת 1951, כאשר התעורר חשד כי ברג'ס ומקלין הם סוכנים סובייטיים, נעלמו עקבותיהם.
בשנת 1956 התגלה כי ערקו לברית המועצות.
פילבי נחשד כי הוא האיש שגילה לברג'ס ולמקלין את דבר החשדות נגדם ובזה גרם להימלטותם.
הוא נקרא לחזור ללונדון לחקירה, אך הצליח להערים על חוקריו.
עם זאת לא נוקה כליל מן החשדות ולא הוחזר לוושינגטון, אלא יצא לביירות בירת לבנון ככתב של שני עיתונים בריטיים, ובאופן חלקי כסוכן חצי עצמאי של השירות.
בביירות היה פילבי בשנת 1956 שותף להכנות למבצע מוסקיטר שנועד לכבוש את תעלת סואץ על ידי כוחות בריטניה וצרפת, במקביל ובתיאום עם מבצע קדש הישראלי.
בשנת 1955 דיווח העיתון האמריקאי "ניו יורק סאנדיי ניוז" כי פילבי הוא מרגל סובייטי.
ראש הממשלה אנתוני אידן סירב להשיב לשאילתה בעניינו של פילבי שהועלתה בבית הנבחרים הבריטי.
שר החוץ הרולד מקמילן פרסם הודעה המטהרת את פילבי, ולפיה פילבי מילא את תפקידיו בצורה כשרונית ומצפונית.
פילבי עצמו מסר הודעה המכחישה מכל וכל קשרים עם קומוניסטים.
חבר בית הנבחרים שהעלה את השאילתה נאלץ לחזור בו מדבריו.
בדצמבר 1961 ערק לבריטניה מרגל סובייטי בשם אנטולי גוליצין ומסר לחוקריו על קיומה של רשת ריגול סובייטית בבריטניה, אותה רשת שברג'ס ומקלין היו חברים בה.
עדותו גרמה לחידוש החקירה נגד פילבי.
שניים מחבריו לשירות של פילבי נשלחו לביירות לשכנעו להתוודות על היותו סוכן סובייטי.
ב-23 בינואר 1963 נמלט פילבי מביירות וטס במטוס סובייטי למוסקבה.
תחילה התקבלה עריקתו על ידי מפעיליו הסובייטיים בחשד שביים את עריקתו, ולמעשה עבד בשירות המודיעין הבריטי.
רק בראשית שנות השמונים, כשהסובייטים השתכנעו סופית כי בעריקתו לא שימש סוכן בריטי, התמנה פילבי כיועץ לק.ג.ב.
על פי ההיסטוריון בן מקנטייר בספרו "מרגל בין חברים", הידיעות על עריקתו של פילבי חצו את קהיליות המודיעין משני עברי האוקיינוס האטלנטי כשריפת יער.
הן גרמו הלם, מבוכה והאשמות הדדיות נזעמות.
אלה שהגנו על פילבי ב-MI6 היו המומים, ואילו מקטרגיו ב-MI5 זעמו על שהניחו לו להימלט.
על פי דיווחים שונים סביב עריקתו של פילבי, מתקבל רושם שאלה שגילו את בגידתו העדיפו אותו רחוק ומנותק.
"פילבי הורשה להימלט, אולי אפילו עודדו אותו לעשות כן.
אם יוחזר לאנגליה וירשיעו אותו בבגידה זה יהיה מביך אף יותר...
העריקה של פילבי אולי הייתה מביכה, אך היא גם פתרה בעיה.".
עוד נאמר כי השירות החשאי לא הופתע מעריקתו של פילבי, אלא "עודד אותו בפועל לברוח".
כאשר הגיע פילבי למוסקבה, התברר לו שהוא איננו קצין בק.ג.ב כפי שניתן לו להאמין.
שולמו לו 500 רובלים לחודש ומשפחתו לא הורשתה להצטרף אליו בגלות.
רק לאחר עשר שנים קיבל מן המפקדה של הק.ג.ב מעט עבודה ממשית.
למעשה פילבי היה נתון במעצר בית, וכל אורחיו סוננו על ידי הק.ג.ב.
נאמר לו שכל זאת נעשה על מנת להגן על ביטחונו האישי, אך בשלב מאוחר יותר הודה מיכאל ליובימוב, הקשר הקרוב עליו ביותר, שבק.ג.ב פחדו שפילבי יחזור ללונדון.
פילבי העסיק את עצמו בכתיבת זיכרונותיו, שהתפרסמו בבריטניה ב-1968 בספר בשם My silent war (תורגם לעברית בשם "המרגל מבית").
בספרו הודה כי היה סוכן סובייטי במשך שלושים שנה.
בברית המועצות התפרסמו זיכרונותיו רק ב-1980.
בשנת 1988, באחרית ימיו, העניק פילבי ריאיון לעיתון הבריטי "סאנדיי טיימס" בו הצדיק את בגידתו במולדתו בכך שבשנות השלושים לא האמין בכוחן של מדינות המערב להתגבר על גרמניה הנאצית ועל איטליה הפשיסטית, והאמין כי רק בכוחה של ברית המועצות להביסן.
הסובייטים העניקו לו 4 עיטורים: עיטור לנין, עיטור הדגל האדום, עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה מדרגה ראשונה ועיטור מסדר ידידות העמים.
קים פילבי מת בשנת 1988. לאחר מותו, בעקבות פירוקה של ברית המועצות וחשיפת מסמכים חסויים של הק.ג.ב., התברר כי שירותיו של פילבי לא הועילו רבות לסובייטים, מאחר שהמידע שהעביר התקבל במוסקבה בפקפוק משום שהיה בעיניהם "טוב מדי מכדי להיות אמיתי".
בשנת 2002 אולג קאלוגין, ראש הק.ג.ב שגייס את פילבי, הואשם בבגידה ונגזרו עליו 15 שנות מאסר.
קאלוגין עבר לארצות הברית והואשם בהסגרת סודות תמורת הזכות למגורים במדינה.
איש השירות החשאי הבריטי דייוויד קורנוול, אשר עבד תחת כיסוי דיפלומטי בבון במהלך המלחמה הקרה, נחשף בעקבות מידע שהעביר פילבי לסובייטים.
בעקבות זאת התפטר קורנוול מן השירות והפך לסופר תחת שם העט ג'ון לה קארה.
את ספרו רב המכר "החפרפרת" ביסס באופן חופשי על סיפורו של פילבי, אם כי בספר הוא מכונה בשם אחר, ופרטי תפיסתו שונו לחלוטין.
תמונה קרובה יותר למציאות ניתן למצוא בספרו של גרהם גרין (בעצמו סוכן-לשעבר, שעבד תחת פיקודו של פילבי) - "הגורם האנושי", שבו הדמות המבוססת על פילבי נקראת מוריס קאסל.
בפברואר 1934 פילבי נשא לאישה את ליצי פרידמן, קומוניסטית אוסטרית שפגש בווינה.
הם נפרדו כזוג לאחר זמן קצר, היא עברה לפריז ולאחר מכן השתקעה בגרמניה המזרחית.
מתברר שהקשר הידידותי ביניהם נמשך במשך שנים רבות.
כאשר עבד כעיתונאי בספרד, ניהל פילבי פרשת אהבים עם פרנסיס דובל, שחקנית גרושה שהעריצה את פרנקו ואת היטלר.
הם חיו יחדיו בספרד עד אוגוסט 1939.
ב-1940 התחיל לחיות עם איילין פורס בלונדון.
שלושת ילדיהם הראשונים נולדו בין השנים 1941 ל-1944. בשנת 1946 השיג פילבי הסכם גירושים פורמלי מליצי פרידמן, והם נישאו בספטמבר 1946, כאשר הרתה איילין את ילדם הרביעי.
ילדם החמישי נולד בשנת 1950. איילין סבלה מבעיות פסיכיאטריות שהחריפו בתקופת המחסור הכספי והחשדות סביב פילבי לאחר הימלטותם של ברג'ס ומקלין.
היא חייתה בנפרד מפילבי בקראובורו כאשר הוא חי בלונדון ולאחר מכן בביירות.
ב-1957 נמצאה מתה בדירתה וחרושת השמועות לגבי סיבת מותה נשארה בלתי פתורה.
ב-1956 החל פילבי בקשר רומנטי עם אלינור בראואר, אשתו של כתב הניו יורק טיימס סם בראואר.
הם נישאו ב-1959 לאחר גירושיה מבראואר.
לאחר שפילבי נמלט לרוסיה היא באה לחיות עמו במוסקבה.
ב-1964, לאחר ביקור בארצות הברית, חזרה למוסקבה מתוך כוונה להישאר עמו, אולם בהיעדרה החל פילבי קשר רומנטי עם אשתו של מקלין, מלינדה.
פילבי ואלינור התגרשו והיא עזבה את מוסקבה ב-1965.
אלינור פילבי כתבה ספר אודות חייה עם קים פילבי.
"הוא בגד באנשים רבים ואני בתוכם.
צריך אומץ או חולשה גדולה כדי להיצמד להחלטה שאדם עשה שלושים שנה קודם לכן ולשלם כל מחיר.
הוא פגע באנשים שהכי אהבו אותו".
אלינור הדגישה שלגמרי לא הייתה מודעת לכך שפילבי היה מרגל סובייטי וסיכמה זאת כך "אינך יכול לעולם לדעת מי הוא הזולת".
מלינדה עזבה את מקלין וחייתה עם פילבי במוסקבה.
ב-1971 נשא פילבי לאישה את רופינה איבנובנה פוקובה, רוסיה ממוצא פולני הצעירה ממנו בעשרים שנה, שעמה חי עד מותו.
היא תיארה אותו בשלב מאוחר יותר כ"מאוכזב במובנים רבים לגבי מה שגילה במוסקבה.
הוא ראה סבל אנושי רב מדי אך ניחם את עצמו בכך שהרעיונות היו נכונים אך הוצאו לפועל בצורה לא נכונה".
לדבריה הוא שתה הרבה אלכוהול וסבל מבדידות ודיכאון, ובשנות השישים ניסה להתאבד באמצעות חיתוך ורידיו.
קים פילבי, המרגל מבית - סיפורו של רב מרגלים סובייטי (תרגום: יעקב גולן), הוצאת מערכות, 1971
קים שֶלְסְטְרֶם (בשוודית: Kim Källström, לעיתים מכונה בטעות קים קאלסטרום; נולד ב-24 באוגוסט 1982 בסאנדוויקן שבשוודיה) הוא כדורגלן עבר שוודי ששיחק בעמדת הקשר.
מועדונו המקצועי הראשון של שלסטרם בשוודיה היה הקן בה-קו מהעיר גטבורג, אולם הפריצה הרצינית שלו הגיעה במדי יורגודן הסטוקהולמית בשנת 2002. בשל העובדה שהגיע מגטבורג, הציפיות היו שיחתום במועדון הגדול של העיר, אי-אף-קו.
באביב 2004 עבר שלסטרם למועדון הצרפתי ממרכז הטבלה, סטאד רן, בו שיחק עם עמיתו לנבחרת, אנדראס איסאקסון.
ב-26 במאי 2006 הוא חתם באלופת צרפת, אולימפיק ליון.
בקיץ 2012, לאחר מספר עונות בהן אולימפיק ליון נכשלה, החליט נשיא המועדון, ז'אן-מישל אאולה, על ניקוי אורוות והודיעו על שחרור כוכבי הקבוצה.
בעקבות כך, חתם שלסטרם ב-30 ביולי בספרטק מוסקבה תמורת 3 מיליון אירו.
ב-31 בינואר 2014 הושאל לארסנל עד תום העונה.
שלסטרם שותף בשלושה משחקים בפרמייר ליג ובמשחק אחד בגביע האנגלי, בו זכה עם הקבוצה, ובתום העונה חזר לספרטק מוסקבה, במדיה שיחק עונה נוספת.
ביולי 2015 חתם בגראסהופרס ציריך מליגת העל השווייצרית, במדיה שיחק שנה וחצי.
בפברואר 2017 חזר לקבוצת יורגודן, במדיה שיחק את עונתו האחרונה בקריירה.
בדצמבר 2017 הודיע על פרישה ממשחק פעיל.
שלסטרם ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שוודיה ב-2001 נגד נבחרת פינלנד.
בסך הכל ערך שלסטרם 131 הופעות במדי הנבחרת, בהן כבש 16 שערים, והוא מדורג במקום הרביעי בטבלת שיאני ההופעות של נבחרת שוודיה בכל הזמנים.
קים ת'איל נודע בעיקר כגיטריסט להקת הגראנג' סאונדגארדן, אותה הקים עם כריס קורנל והירו ימאמוטו.
ת'איל נולד בסיאטל בשנת 1960 וגדל בפארק פורסט, פרבר של שיקגו.
חלק מילדותו עברה עליו בדרום הודו, במדינת קראלה, ממנה היגרו הוריו לארצות הברית.
הוא נחשב לאחד ממוזיקאי הרוק הבולטים ממוצא הודי.
ת'איל הכיר את ימאמוטו בבית הספר התיכון ריץ' איסט שבפארק פורסט.
הם עברו יחד לוושינגטון לאחר סיום הלימודים ושם למד ת'איל באוניברסיטת וושינגטון.
כריס קורנל היה שותפם לחדר ויחד איתו הם הקימו את סאונדגארדן ב-1984. להקתם הייתה הראשונה מגל להקות הגראנג' הסיאטלי שחתמה חוזה בחברת תקליטים גדולה (A&M Records), זכתה בצמד פרסי גראמי ומכרה 3 אלבומי פלטינה.
הוא גם השתתף בפרויקט המטאל "פרובוט" של דייב גרוהל ו-"No WTO Combo" עם ג'לו ביאפרה וקריסט נובוסליק.
בשנת 2003 הוא נבחר על ידי המגזין "רולינג סטון" למקום המאה ברשימת "100 הגיטריסטים הגדולים של כל הזמנים".
הוא מנגן בגיטרות Guild S-100, גיבסון לס-פול, גיבסון פיירבירד, פנדר טלקאסטר וגז'מאסטר.
קים סטנלי רובינסון הוא סופר מדע בדיוני אמריקאי, הידוע בשל הטרילוגיה זוכת הפרסים "מאדים" שכתב.
הוא זכה לשבחים בידי מבקרים וקוראים מראשית הקריירה שלו, ונחשב אחד מסופרי המדע הבדיוני החיים הטובים ביותר.
עבודתו עוסקת ברעיונות אקולוגיים וסוציולוגיים, ורבים מהרומנים שכתב הם תוצאה של התעניינותו המדעית האישית, כמו 15 השנים של מחקר והתעניינות אישית במאדים שיצרו את יצירתו המפורסמת ביותר.
הוא התקבל, בגלל התעניינותו במאדים, כחבר ב"אגודת מאדים".
יצירתו של רובינסון הוכתרה על ידי מבקרים כ"מדע בדיוני ספרותי".
קים סטנלי רובינסון נולד בעיר ווקיגן שבאילינוי, אבל גדל בדרום קליפורניה.
ב-1974 סיים לימודי תואר ראשון בספרות (אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו), וב-1975 סיים לימודי תואר שני באנגלית באוניברסיטת בוסטון.
דוקטור לפילוסופיה באנגלית הוא קיבל מאוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו ב-1982. התזה שלו, על הרומנים של פיליפ ק.
רובינסון הוא מטפס הרים, מה שהשפיע על אחדות מיצירותיו, בעיקר "אנטארקטיקה", טרילוגיית "מאדים" ו"ארבעים סימנים של גשם".
ב-1982 הוא נשא את ליסה האולנד נוול, כימאית.
רובינסון חי בקליפורניה, בוושינגטון ובשווייץ (בשנות ה-80).
כיום הוא חי בדייוויס, קליפורניה.
הספר "שנות האורז והמלח" משנת 2002 הוא היסטוריה חלופית מאת סופר המדע בדיוני קים סטנלי רובינסון .
הספר חוקר את השאלה איך הייתה נראית ההיסטוריה האנושית אילו מגפת הדבר השחור שחיסלה שליש מאוכלוסיית אירופה הייתה מחסלת 99% מאוכלוסייתה.
הספר מחולק לעשרה פרקים המכסים מאות רבות של שנים.
הפרק הראשון מתחיל בצבאו של הכובש המוסלמי טימור והוא מסתיים במאה ה-21 ובאירופה המאוכלסת מחדש על ידי חלוצים מוסלמים.
עמים ילידים של שתי יבשות אמריקה (אינדיאנים) כורתים ברית כדי לעמוד בפני פולשים סינים ומוסלמים ובעלי בריתם.
החוט המקשר בין פרקי הספר שואב מהרעיון של גלגול נשמות ותיקון לפי המסורת הבודהיסטית.
שתי הדמויות המרכזיות בספר מחוברות ביניהן בגלגולים השונים וכל פעם הקורא יכול לזהות אותן לפי האות הראשונה של שמן.
קים פוסיבול היא סדרת הנפשה זוכת פרס אמי לסדרות יומיות מבית היוצר של דיסני.
הסדרה עוסקת בנערה גיבורת על, הפועלת להציל את העולם מול ניסיונות השתלטות של רשעי על.
פרק טיפוסי של הסדרה מתחיל בניסיון השתלטות על העולם, או פגיעה בבני אדם.
קים מגלה על כך מעוזרה, וייד בן ה-10, המומחה למחשבים, ופועלת להציל את בני האדם ולסכל את מאמצי הרשעים.
סוף הפרק מתאפיין בתודות מצד האנשים שהוצלו על ידי קים ובקטע קומי שעוסק ברון, בדרך כלל בנפילת מכנסיו, דבר שקורה בדרך כלל בשל ניסיונותיו הכושלים להיראות "מגניב".
לקים אין יכולות על-אנושיות מיוחדות, למעט יכולתה לבצע תרגילים אקרובטיים מסובכים שלמדה בתפקידה כמעודדת, ולכן היא מסתמכת על תושייתה ועל ידידיה כדי להצליח במשימותיה.
חברתה הטובה ביותר היא מוניק.
שידורה של הסדרה בארצות הברית הסתיים ב-2007, לאחר 4 עונות.
הסדרה הורדה בפעם הראשונה מהמסך לאחר 3 עונות, אולם הוחזרה לאור בקשות רבות של צופים.
שיר הנושא של הסדרה, "Call Me, Beep Me!" ("תקראו, התקשרו אלי") מבוצע על ידי הזמרת והשחקנית כריסטינה מילאן, ולא דובב לעברית.
הסדרה בעלת 4 עונות ששודרו בארצות הברית בערוץ דיסני, ובישראל שודרו בעבר בערוץ ג'טיקס ולאחר מכן בערוץ דיסני הישראלי.
שידורה של הסדרה החל בארצות הברית ביוני 2002 בערוץ דיסני.
לסדרה יצאו גם 6 משחקי מחשב לקונסולת הנינטנדו, גיים בוי והפלייסטיישן וכן, גם פסקול נלווה המכיל בתוכו את השירים שהושמעו בסדרה.
בעקבות הצלחת הסדרה, יצאו 2 סרטים:
מסע בזמן (2003) - עלילת הסרט מתארת כיצד קים נאלצת להציל פסל של קוף שנגנב על ידי דראקן, שיגו, מאנקי פיסט, ודאף קיליגן.
זהו פסל שבאמצעותו ניתן לנוע בזמן: עבר, הווה ועתיד.
קים נאלצת לבצע את המשימה לבדה משום ששותפה, רון, עבר דירה לנורווגיה.
היא נעזרת מיצור מסתורי, המכנה את עצמו רופוס 3000, שהוא למעשה צאצא של רופוס ויודע לדבר.
הסרט כבר שודר בטלוויזיה בישראל, אך מסיבה לא ידועה הוקרן ב-3 חלקים ששודרו כפרקים של הסדרה: חלק ההווה, חלק העבר וחלק העתיד.
כה הדרמה (2005) - הסרט עוסק בתוכניתו של דראקן להביס אחת ולתמיד את קים.
הוא משתמש בצעצוע הקרוי השטן הקטן ומחלק אותו כמבצע בארוחת ילדים במסעדה הפופולרית בואנו נאצ'ו.
מה שמטריד את קים יותר הוא נשף סיום השנה של בית הספר.
רון מנסה להביע את רגשותיו לקים, אך לא מצליח אפילו כשמגיע בחור חדש ומסתורי במיוחד בשם אריק, שאיתו קים הולכת לנשף, מבלי לדעת את זהותו האמיתית.
הסרט הוכתר כהסרט הרשמי של הסדרה והיה הסרט המצליח ביותר של ערוץ דיסני עד הסרט "היי סקול מיוזיקל".
מחוץ לארצות הברית, קנדה ואנגליה, הסרט חולק לשלושה פרקים שקוצצו מתוכן סצנות של הגרסה המורחבת (סצנות בלעדיות לגרסה של הסרט השלם), והוא הגיע לארץ בגרסה הזו ונקרא ממש דרמטי.
מאוחר יותר, עם פתיחת ערוץ דיסני בארץ, שודר הסרט באנגלית עם תרגום במלואו בארץ, כולל הסצנות שקוצצו.
הפרק בגרסה האנגלית שודר במלואו, ללא הפירוק לשלושה פרקים.
לאחר מכן ב-2023 הסרט עלה לדיסני פלוס בדיבוב עברי חדש כאשר המדבבים היחידים שנשארו מהסדרה המקורית הם דן קיזלר, יהונתן מגון, אמנון וולף והדר שחף מעיין.
כשיצא הסרט כה הדרמה, הוכרז שסרט זה יחתום את הסדרה.
אך בשל הבקשות הרבות מהמעריצים הסדרה הוחזרה ב-10 בפברואר 2007 לעונה רביעית, השונה במקצת מהאחרות.
העונה הזאת מתאפיינת בחידושים רבים:
קים מקבלת מכונית משוכללת משלה, שגם מלווה אותה במשימות.
אחיה התאומים מתחילים את התיכון.
לרון יש אחות מאומצת חדשה הנקראת האנה.
בפרק דרושים בגדים נקרעו בגדי המשימה הישנים של קים, וכתוצאה מכך היא החלה ללבוש בגדים חדשים: במקום חולצת הבטן השחורה, חולצה סגולה קצרה, מכנסיים שחורים עם כיס נלווה, כפפות, ואפילו מכשיר הקשר שלה הוחלף בשעון.
שינוי נוסף היה שבכתוביות הסיום, היה מעין קטע קומי, כמו בכל קומדיה ממוצעת, ואף הקליפ של שיר הפתיחה שונה.
לקים יש חליפת קרב במקום חולצת הבטן שנותנת לה יכולות בנוסף על כישוריה הפיזיים, שנוצרה על ידי וייד.
כמו כן, הצטרפה לקאסט אשלי טיסדייל, שדובבה את חובבת האופנה משנה הצורות, קמיל לאון.
היוצרים לא תכננו שזו תהיה העונה האחרונה, מאחר שהם כבר עבדו על עונה נוספת.
אולם במאי 2007, חברת וולט דיסני פיטרה אותם מסיבות לא ידועות, וכתוצאה מכך, הסדרה הסתיימה ב-7 בספטמבר 2007 עם פרק כפול מיוחד שלפניו שודר מרתון שלם של הסדרה.
מעריצים כעסו על הביטול והכינו עצומה שבה הם קוראים להשיב את הסדרה הפופולרית לעונה חמישית או לפחות לסדרת ספין אוף, אם כבר זה סופה.
בשנת 2019 יצא סרט לייב אקשן שמבוסס על הסדרה תחת השם "קים פוסיבול".
קים פוסיבול - קימברלי אן פוסיבול - הדמות הראשית בסדרה.
קים עומדת בראש קבוצת המעודדות בבית ספרה.
היא תלמידה מצטיינת למרות משימותיה הנוספות מעבר ללימודים, ונחשבת לפופולרית בבית ספרה.
קים מתגוררת בעיר מידלטון יחד עם הוריה, ד"ר אן וד"ר ג'יימס טימות'י, ואחיה הבלונדינים, ג'ים וטים.
לקים יש אתר אינטרנט, בו אנשים יכולים לכתוב לה בקשות לעזרה.
אתרה של קים שימש במקור לבקשות עזרה בחיי היומיום כמו בייביסיטר, טיול עם הכלב וכדומה, אך לאחר שהאתר הועלה זכתה קים לקריאה מצד איש עשיר אשר הסתבך במערכת ההגנה החדשה שלו וקרא לה במקום לצוות "טים-פוסיבול" (Kim Possible במקום Team Impossible).
לאחר משימתה הראשונה השתנו חייה של קים לעד, והיא נאלצה להתמודד עם רשעים לא מעטים ובהם ד"ר דראקן ושיגו, מוטור אד, קוף-אגרוף, דאף קיליגן, ועוד.
בסוף העונה השלישית רון וקים התנשקו בנשף, דבר שמעיד שהם יהפכו לזוג.
עוד לפני הנשיקה קים התאהבה בבנים ג'וש ואריק (מהסרט השני).
במהלך הסדרה רון מגלה שהוא אוהב את קים, לא רק כחברה, והיא אמנם לא דחתה אותו אך התעלמה מהעניין.
הנשיקה היא הודאה של קים שהיא גם מאוהבת בו.
רון סטופבל - רון הוא החבר הטוב ביותר של קים.
רון מלווה את קים ועוזר לה במהלך הרפתקאותיה להציל את העולם.
הוא לא מצליח במיוחד בבית הספר, ושונא חרקים חוץ ממקקים, הפוך לקים ששונאת מקקים.
רון גם לא אוהב קופים; אך למרות זאת, באופן אירוני, הוא בעל כוח קוף מיוחד.
רון הוא יהודי, והוא הדמות היחידה בסדרה שמוצאה הדתי מצוין במפורש.
עם זאת, רון לא מקפיד על כשרות ומזמין בשר חזיר בארוחת הבוקר בפרק אח גדול.
לרון יש חפרפר קירח ועירום (כנאמר בכמה פרקים) בשם רופוס, שתמיד נמצא בכיסו, ומצטיין בפריצת מנעולים ומסייע לקים ורון במשימותיהם.
רון מכנה את קים פעמים רבות בשם ק.פ (קיצור של שמה המלא).
באחד הפרקים קים ורון הולכים למסיבה ושם מתנשקים לראשונה.
רון אוהב לאכול במסעדה מקסיקנית בשם "בואנו נאצ'וס".
בניגוד לקים, שמחבבת את מותגי חנות הבגדים "מועדון הבננה", רון אינו מתבייש באהבתו למוצרי ומבצעי החנות "Smary Mart", כאשר במהלך העונות ניתן למצוא את רון כעובד בחנות מספר פעמים, ואף נפגש עם בעל הרשת העשיר כקורח, מרטי סמרטי.
בעונה השלישית רון מראה סימני אהבה לקים, ובנשף הוא אף נישק אותה, דבר שהוביל לאחר מכן להפיכתם לזוג.
רופוס - החפרפר הקירח של רון.
למרות שהוא יודע להגיד כמה מילים, רופוס אינו יכול ממש לדבר בשפה אנושית.
בדומה לרון, גם הוא אוהב לאכול בבואנו נאצ'וס.
רוב האנשים חושבים שרופוס הוא אוגר עירום.
רופוס מתלווה אל קים ורון במרבית המשימות, כאשר לעיתים משמש ככלי עזר במשימות, בעיקר במקרים בהם יש צורך בהשתחררות לאחר שנלכדו על ידי הרשעים.
המשימה הראשונה בה נכח רופוס הייתה ביום בו רון רכש אותו, כאשר קים ורון הגיעו למשימה הראשונה של קים לאחר העלאת אתרה (רופוס שימש לפתיחת הדלתות בבקרה חשמלית).
וייד - וייד בן ה-10 הוא חבר נוסף של קים.
וייד מתואר כגאון, והוא מספק לקים מידע, מתחזק את אתר האינטרנט של קים, ונותן לה גאדג'טים שמסייעים לה במשימותיה.
וייד מתגלה כבעל חיבה למוניק, חברתה הטובה של קים, כאשר לעיתים הדבר מסיח את דעתו מעזרה לקים.
במרבית הסדרה וייד מסייע לקים דרך מכשיר הקים-וידאו, דבר אשר מעלה אצל רון ציפייה לפגוש אותו פנים אל פנים, ולעיתים אף מפחיד אותו כשהציפייה מתממשת.
מוניק - חברתה הטובה של קים.
מוניק מדברת בסגנון דיבור ייחודי ונחשבת לחכמה ו"מגניבה".
היא עובדת בחנות הבגדים הנחשקת והאהובה על קים, "מועדון הבננה".
למוניק אין שום מושג בלחימה ורואים זאת בסרט מפגש בזמן.
בוני - יריבתה של קים מקבוצת המעודדות.
בוני היא בחורה סנובית שיש לה ניסיון לא מועט בבנים: בעונות 1–3 היא יצאה עם בחור בשם בריק, שאפילו לקח אותה לנשף בסרט השני.
בעונה הרביעית, בוני כל הזמן ניסתה לקחת מקים את רון עד שכמעט הצליחה בפרק 18 של העונה הרביעית, שבסופו היא מכירה את סֶניור סִניור ג'וניור ומתחילה לצאת איתו עד סוף הסדרה.
בוני לא חיבבה את קים עוד מימי החטיבה, כשקים ניסתה להתקבל לקבוצת המעודדות, ובסופו של דבר, גם הפכה למנהיגתה.
בכל פעם שקים מצליחה להציל אותה, היא לא ששה להגיד לה תודה.
לבוני יש סגנון דיבור ייחודי, כשבכל פעם היא מסיימת משפט היא מוסיפה בסוף את מילת הסלנג דה.
סטיב בארקין - מנהל בית הספר הקשוח והנוקשה.
בעל יחסי אהבה שנאה עם רון סטופובל.
מר בראקין שונא את רון מאז שהסתכל עליו באופן מוזר בכיתה ט'.
ד"ר דראקן - האויב הראשי של קים.
דראקן, בעל האופי המעט סנובי, מתכנן תוכניות כושלות להשתלטות על העולם.
בנוסף, מאוד חשוב לו להוכיח לאחרים שהוא חכם מכולם, במיוחד ליריבו המושבע, פרופסור דמנטור.
לדראקן יש עוזרת בשם שיגו, שהוא הבוס שלה.
אופיו של דראקן, בניגוד לרשעים אחרים, לא כולל את די-אן- איימי, הוא ילדותי במיוחד.
רואים זאת כשאמא שלו באה לבקר אותו.
כמו כן, לדראקן יש בן דוד מופרע, הנחשב ככבשה השחורה של המשפחה הקרוי אד אך מוכר בשם מוטור אד.
במקור, דראקן הוא בן אנוש רגיל.
שמו האמיתי הוא דרו ת'יאודור ליפסקי (שם המהווה סיבה מדוע אמו מכנה אותו דרו-בי).
הוא היה חבר טוב של אביה של קים, ג'יימס, בקולג', אך החברות ביניהם הסתיימה לאחר שג'יימס צחק על המצאתו של דראקן.
הסיבה שעורו הכחיל איננה ידועה.
במספר רב של פרקי העונה הראשונה, כשנשאלת אותו השאלה מדוע אכן זהו צבע עורו, הוא עונה שעורו כחול מכיוון שהוא היה עצוב מכך שחבריו למעבדה לעגו לו (באנגלית "כחול" blue משמעו גם "עצוב").
כאשר פרופסור דמנטור שואל אותו בפרק האחרון של הסדרה מדוע צבע עורו כחול, דראקן שמח מכך שהוא שאל אותו, ומתחיל לספר לו באומרו: "זה סיפור מצחיק לא מצחיק, חה-חה, אבל...
זה היה יום שלישי..." - אמרה הרומזת לחתימת הסדרה בלי תשובה ודאית לגבי שינוי צבע עורו של דראקן לכחול.
בסוף הסדרה, דראקן הופך מנבל לאיש טוב, לאחר שרקם מזימה להצלת העולם מידי מתקפת חייזרים, מזימה שמטרתה הפוכה משאר מזימותיו.
הוא קיבל על כך מדליה מן האו"ם ונכנס למערכת יחסים עם שיגו, כשפרחיו עוטפים את שניהם.
הפרחים הם תוצאה של מזימה שנכשלה בתחילת הפרק הכפול - מכלית מלאה בחומר התפוצצה עליו ומאז הוא מצמיח עליו פרחים שמצייתים לו.
שיגו - העוזרת של דראקן המבצעת את תוכניותיו.
הנשק שלה הוא ידיה, שזוהרות בצבע ירוק ויכולות לשרוף כל דבר.
בעברה שיגו הייתה גיבורת על כאשר התלוותה למשפחתה, הלוא היא צוות גו הכוללת את היגו, החזק, מיגו, המסוגל להתכווץ, וויגו, התאומים המסוגלים להשתכפל, ושיגו עצמה.
המשפחה התגוררה במגדל גו, מה שמזכיר את מגדל הטיטאנים.
בכל פעם שהתרחשה צרה, הם היו מקבלים הודעה על כך ישירות על מסך המקרן שלהם, ויוצאים להציל את העיר גו סיטי.
הצוות התארח בפרק בעונה השנייה בשם קדימה צוות גו, בפרק בעונה הרביעית עצרו את צוות גו, ופרק נוסף שבו רק היגו התארח.
צוות גו הפך להיות חביב על צופי הסדרה ולכן ישנן שמועות שתהיה להם סדרה משלהם.
לא ידוע כיצד שיגו הפכה לרעה, אבל ידוע שהיא פרשה מהעסק המשפחתי משום ששנאה אותו.
עם זאת, בסוף הסדרה, שיגו שבה להיות טובה והיא נכנסת למערכת יחסים עם דראקן, שכאמור גם הפך להיות טוב.
כל צוות גו (כולל שיגו) קיבלו את כוחותיהם ממטאור שהתרסק עליהם כאשר היו בבית עץ.
אדון סניור הגדול - מיליארדר בעל אי פרטי, למורות שהוא רשע שמנסה להשתלט על העולם, הוא מנסה להיות גם מנומס.
הוא משתמש בכספו כדי לבנות מלכודות ונשקים.
אדון סניור הקטן (ג'וניור) - בנו של אדון סניור הגדול, ג'וניור בעל אופי שחצן ואנוכי.
ג'וניור רוצה להיות סלב בין לאומי ומנסה לעשות זאת ברשעות.
אביו מנסה להפוך אותו לרשע אך הוא לא מצליח להשתפר בזה.
די-אן-איימי - אישה שמבצעת ניסוים העוסקים בשילוב של די-אן-אי של חיות.
בעלת אופי נחמד, מתאהבת כמעט בכל בחור שהיא רואה ובעלת אוסף של בובות חיבוקי.
דאף קיליגן - גבר מסקוטלנד שאוהב גולף ומיני גולף, גורש ממגרשי גולף ומגרשי מיני גולף ברחבי העולם בגלל התפרצויות זעם מטרידות.
הוא משתמש בכדורי גולף מתפוצצים כנשק.
רוב המזימות שלו הם להפוך את העולם למגרש גולף אישי משלו.
קוף אגרוף - היה פרופסור בעל שם עולמי עד שעבר שינוי גנטי והפך לקוף אדם עם כוחות קונג פו, יש לו שוליות שהם קופי נינג'ה.
הפך לאבן כשהפסיד לאחותו התינוקת של רון אנה.
אנדרנה לין - נערה מפורסמת, בעל תוכנית טלוויזיה שהתבטלה שבה היא מבצעת פעלולים מזויפים.
פרוגל לוקר - שמו האמיתי הוא פרנסיס לורמן.
עובד לשעבר של עסקה טובה בעל מודעות תקציבית, מנסה להיות רשע אך לא טוב כל כך בזה.
ג'מיניי - אחיו התאום של ד"ר דירקטור המנהיגה של צוות עולמי.
בעל יד מתכת שיש בתוכה גדג'טים.
בעל כלב שמשתגע כל פעם שאומרים צדק עולמי ושוליות המדורגים בעזרת אותיות יווניות.
מוטור אדי - בן דודו של דראקן אופנוען שרירי וטיפש, מדבר בכל מיני סלנגים ומבין הרבה במכונאות נחשב ככבשה השחורה של המשפחה.
פרופסור דמנטור -רשע שביריבות עם דראקן.
מנסה להשתלט על העולם ודומה לדראקן כמעת בכל מובן.
קמיל ליאון - נערה עשירה, יפה ומפונקת שאיבדה את כל כספה לאחר שנושלה מהירושה שלה.
עברה ניתוח קוסמטי שמאפשר לה לשנות צורה לאנשים אחרים.
לכל מקום שהיא הולכת יש צלמים שמצלמים אותה ובעלת חתול קירח.
הדיבוב העברי בוים על ידי הדס מוזס, אפרת קרצמן ועמיחי בר טוב, והופק על ידי אסנת סדן ולי יפה.
שם הדמותמדבב/ת במקורמדבב/ת בעבריתקים פוסיבולכריסטי קרלסון רומנועדי קוזלובסקירון סטופלויל פרידלדן קיזלררופוסננסי קרטרייטהדר שחף-מעייןבוניקירסטן סטורמסויידטאג' מורייהונתן מגוןד"ר ג'יימס טימוטי פוסיבולגארי קוליורם יוספסברגד"ר אן פוסיבולג'ין סמארטיעל בן ארימוניקרייבן סימוןג'ים פוסיבולשון פלמינג ספנסר פוקס גל שמיטים פוסיבולאיתי רוזנרד"ר דראקןג'ון דימאג'יואמנון וולףסניור סניורריקרדו מונטלבןסניור סניור ג'וניורנסטור קרבונלגילן שחףשיגוניקול סאליבןענבל לוריקוף אגרוףטום קייןעפרון אטקין
בנוסף, השתתפו בדיבוב העברי גם: מולי שולמן, עידו רוזנברג, נטלי פיק ויובל סגל.
Cleopatra6 בספטמבר 20021313מתקפת קוף-אגרוףMonkey Fist Strikes13 בספטמבר 2002141431 באוקטוברOctober 31st11 באוקטובר 20021515כל החדשותAll the News1 בנובמבר 20021616האופנה של קיםKimitation Nation15 בנובמבר 20021717אפקט התאומיםThe Twin Factor27 בדצמבר 20021818משיכה חייתיתAnimal Attraction10 בינואר 20031919קופי נינג'ה בחללMonkey Ninjas in Space7 במרץ 20032020רון הגברRon the Man25 באפריל 20032121תקציב נמוךLow Budget16 במאי 2003
Yono1 ביולי 20077917דף חדשClean Slate28 ביולי 20078018נסערת הנשףHomecoming Upset11 באוגוסט 20078119-אפשעים בחדר הילדיםNursery Crimes12 באוגוסט 200719-בלרדוף אחרי רופוסChasing Rufus8220יום ההולדת של לאריLarry's Birthday1 בספטמבר 20078321סיום הלימודיםGraduation7 בספטמבר 20078422
קים פיק היה אמריקני בעל תסמונת סוואנט וזיכרון חזותי, שהצטיין במיוחד בזכירת תאריכים היסטוריים וידע כללי רחב מאוד.
בתחילה שיערו כי הוא לוקה באוטיזם, אך ב-2008 נמצא כי סבל כנראה ממחלה נדירה בשם תסמונת FG בה אין הפרדה בין חלקו השמאלי והימני של המוח והוא פועל כאחודה אחת, עקב פגיעה בקורפוס קלוסום.
בהשראת חייו צולם הסרט "איש הגשם".
קים פיק נולד בסולט לייק סיטי שביוטה עם מקרוצפליה (ראש גדול מעבר לנורמה).
אביו, פראן פיק, ליווה אותו מלידתו, וגם לאחר שאובחן כאוטיסט המשיך קים לחיות עם אביו.
ב-1984 פגש התסריטאי בארי מורו את קים פיק והחליט בהשראת דמותו לכתוב תסריט.
מורו שיתף בתסריט את דסטין הופמן, שלמד לגלם את הדמות בתסריט המבוססת על פיק.
כביטוי להערצה כלפיו, אמר הופמן לפיק "I may be the star, but you are the heavens" ("אני אולי הכוכב (בסרט) אבל אתה השמיים").
בין יכולותיו של פיק ניתן למנות זיכרון כל דף ספר שקרא לאחר קריאה אחת בלבד, ואף הקריאה עצמה התבצעה על שני העמודים בו זמנית.
במספר מקרים נעזרו ביכולותיו של פיק בעבודה עם חולי מחלת אלצהיימר מבוגרים - בזכות ידיעת ההיסטוריה המקיפה שלו הוא עזר לחולים לשחזר את ילדותם באמצעות ידיעותיו לגבי השנה בה נולדו וחישוביו לגבי המדינות בהם שהו בזמנים שונים.פיק היה גם עורך הרצאות בהם היה מסביר על מחלתו ומדגים את יכולתו הפנומנלית.
עם זאת, פיק סבל מקשיים בתפקוד היומיומי, למשל לא היה מסוגל להתגלח לבד, הוא הבין מטפורות באופן מילולי ולא הבין מושגים מופשטים מדי, הוא זיהה יצירות מוזיקה קלאסיות רבות אך התקשה לנגן אותן.
בסרט "המוח הגדול" שנעשה על הגאון האוטיסט דניאל טאמט, אמר פיק לדניאל "יום אחד תהיה גדול כמוני".
אבריל פאדרה דאגלס "קים" קמפבל היא פוליטיקאית קנדית, שכיהנה כראשת ממשלת קנדה ה-19, מה-25 ביוני 1993 עד ל-4 בנובמבר 1993. הייתה האישה הראשונה והיחידה שכיהנה בתפקיד זה (נכון ליוני 2024).
קמפבל נולדה בפורט אלברני שבקולומביה הבריטית, בתם של פיליס מרגרט וג'ורג' תומאס קמפבל.
אמה עזבה כשקים הייתה בת 12, והשאירה את אביה לגדל אותה ואת אחותה אליקס.
אז החלה לקרוא לעצמה בשם "קים".
אביה נישא שוב, לאישה צעירה ממנו בהרבה.
מאוחר יותר עברו קמפבל ומשפחתה לוונקובר, שם למדה בבית הספר התיכון פרינס מוויילס והייתה תלמידה מצטיינת.
היא הפכה לנשיאת הסטודנטים הראשונה בבית הספר וסיימה את לימודיה בשנת 1964.
היא למדה מדעי המדינה באוניברסיטת קולומביה הבריטית, וב-1972 החלה לכתוב דוקטורט בבית הספר לכלכלה של לונדון על הפוליטיקה של ברית המועצות ואף למדה רוסית לצורך כך.
אך החליטה לזנוח את לימודי הדוקטורט לאחר זמו קצר.
בשנת 1980 היא החלה ללמוד משפטים והוסמכה כעורכת דין בשנת 1984.
קמפבל הייתה מועמדת של מפלגת סוקרד (מפלגת האשראי החברתי של קולומביה הבריטית) במרכז ונקובר בשנת 1983, והפסידה כשקיבלה 12,740 קולות, אך באוקטובר 1986 נבחרה לבית המחוקקים קולומביה הבריטית מטעם המפלגה הפרוגרסיבית-שמרנית , כשקיבלה 19,716 קולות.
לאחר זמן מה בבית המוחוקקים, החליטה קמפבל לעזוב את הפוליטיקה הפרובינציאלית ולהיכנס לפוליטיקה פדרלית.
קמפבל נבחרה בבחירות הפדרליות בשנת 1988 כחברת הפרלמנט של מרכז ונקובר.
היא זכתה במועמדות המפלגה לאחר שפט קרני שכיהן בתפקיד, סירב להתמודד על מועמדות מחודשת.
בין השנים 1990–1993 כיהנה כשרה בממשלתו של בריאן מלרוני (שרה לענייני קנדים ממוצא האומות הראשונות).
בשנת 1990 קמפבל הייתה לאישה הראשונה בקנדה שהחזיקה בתיק המשפטים ובמשרת התובע הכללי, שבע שנים בלבד לאחר שסיימה את בית הספר למשפטים.
בשנת 1993 מונתה לשרת ההגנה הלאומית.
אירועים בולטים בתקופת כהונתה כללו התמודדות עם הנושא השנוי במחלוקת של החלפת מסוקים באונייה עבור חיל הים ועבור יחידות חיפוש והצלה.
בפברואר 1993 התפטר ראש הממשלה מלרוני מתפקידו, וקמפבל נבחרה למלא את מקומו ביוני 1993. לאחר שהפכה למנהיגת המפלגה וראש ממשלה, החלה קמפבל לארגן מחדש את הקבינט.
היא הקטינה את הרכבו מ-35 שרים ל-23 שרים; היא איחדה משרדים ויצרה שלושה משרדים חדשים: בריאות, מורשת קנדה וביטחון פנים.
שבועיים לאחר שנבחרה השתתפה בפסגת ראשי המדינות המתועשות (G7).
קמפבל ערכה קמפיין נרחב במהלך הקיץ, סיירה במדינה והשתתפה באירועים שונים.