tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מין זה נפוץ באירופה, בחלקים מאסיה ובצפון אפריקה.
הפרטים בדרום תחום תפוצתו יציבים (אינם נודדים).
באביב הבוגרים נודדים צפונה ומגיעים עד לאיסלנד, גרינלנד ופינלנד.
מספרי הנודדים משתנים משנה לשנה, ויש שנים שפלישות המוניות של המין מתרחשות.
גל שני של נודדים מגיע בקיץ.
במרכז אירופה ובאיים הבריטיים הבוגרים מצויים במספרים משמעותיים ממאי והלאה.
באביב המאוחר האוכלוסייה מתדלדלת, כיוון שהבוגרים אינם שורדים במזג האוויר המתקרר.
יש פרטים שעפים שוב דרומה כדי לחרוף באגן הים התיכון ובאגן הים השחור.
בישראל הבוגרים מתחילים להופיע בספטמבר-אוקטובר ונעדרים בקיץ.
באביב אוכלוסיית הבוגרים בישראל מגיעה לשיאה.
כיוון שאוכלוסייה זו גדולה בהרבה ממה שהיה יכול להתפתח מהזחלים המקומיים, החוקרים מניחים שחלק גדול ממנה הוא פרטים שהגיעו לישראל מדרום, חלקם בדרכם לאירופה.
הבוגרים חיים במגוון רחב של בתי גידול, במיוחד בשטחים פתוחים.
נפוץ לראות את הבוגרים בגנים, כשהם באים לשתות צוף.
פלוסית גמה מעמידה שניים או שלושה דורות בשנה, ואפילו ארבעה בתנאי מחיה טובים במיוחד.
הנקבה מטילה את הביצים בצדם התחתון של עלים.
הביצים לבנבנות, חצי-כדוריות בצורתן ובעלות חריצים עמוקים.
לאחר שלושה-ארבעה ימים, ואף יותר בתנאים קרים, הזחלים בוקעים מהביצים.
לזחל שלוש רגליים מדומות (בליטות בשרניות בהם הזחל נעזר בהליכתו), וצבעו לרוב ירוק עם סימנים לבנבנים.
הזחלים הם רב-פונדקאים (ניזונים מצמחים שונים), ותועדו על יותר ממאתיים מיני צמחים שונים.
הם עלולים להפחית את היבול על ידי פגיעה בעלים, ונחשבים לרוב כמזיקים.
לפני התגלמותם הזחלים מגיעים לאורך 35 מ"מ.
הם מתגלמים בפקעת הדבוקה לצמח.
הגולם ירוק בהתחלה, ומשחיר עם הזמן.
הבוגרים מזדווגים יום או יומיים לאחר בקיעתם.
הנקבות מטילות את הביצים חמישה ימים לאחר מכן.
הבוגרים מתים 3–19 ימים לאחר ההגחה מהגלמים.
פְּלוּמֶרִיָה ריחנית או פִיטְנָה (שם מדעי: Plumeria rubra) היא עץ נוי ממשפחת ההרדופיים הנפוץ בישראל.
הפלומריה היא סוג בן 11 מינים שמקורו באמריקה הטרופית והסוב-טרופית.
הסוג מורכב ברובו ממיני עצים ושיחים נשירים.
מקור הפלומריה הוא בוונצאולה, מדינות מרכז אמריקה ומקסיקו, אך היא משגשגת בכל אזור בעל אקלים טרופי.
הפלומריה קרובה מבחינה בוטנית להרדוף הנחלים וכמוהו מכילה שרף חלבי רעיל ביותר.
ניתן להרבות את הפלומריה הן בצורת ייחורים והן על ידי הנבטה של זרעים.
מיני הפלומריה השונים נבדלים זה מזה בצבע הפרחים ובצורת העלים.
פרח הפלומריה הריחנית הוא פרח גדול בעל מרקם רך ועסיסי, צבעו לבן ובמרכז כתם צהוב גדול שמכסה גם את עלי הכותרת.
יש גם זנים בהם הפרח הוא בגווני ורוד עדינים עד עזים, וגם בהם כתם צהוב.
פרחי הפלומריה ריחניים ובשעות הלילה מגבירים את ריחם על מנת למשוך אליהם עשים להאבקה.
לפרחי הפלומריה אין צוף ולמעשה הם מוליכים שולל את העשים שעוברים מפרח לפרח ומאביקים אותם.
הסוג פלומריה נקרא על שמו של החוקר והבוטנאי הצרפתי בן המאה השבע עשרה שארל פלומיה (Charles Plumier) אשר סייר בעולם החדש ותיעד מינים רבים של חיות וצמחים.
בשפות לטיניות המין פלומריה ריחנית נקרא גם פרנג'יפני (Frangipani) על שם משפחת פרנג'יפאני - משפחת אצולה איטלקית שפיתחה בושם המופק מפרחי הצמח.
בשפת הנאוואטל האצטקית שמו של הפרח הוא קאקאלוֹסוּצ'יל (נכתב: Cacaloxuchitl) שפירושו הוא "פרח העורב" והאצטקים השתמשו בו למטרות רפואיות רבות.
בעברית הפלומריה הריחנית מכונה גם פִיטְנָה.
במדינות רבות ברחבי אסיה הפרח משמש כמנחה במקדשים בודהיסטים, משום שעל פי האגדה בודהה עצמו היה בגלגול קודם עץ פלומריה.
בישראל נפוצה הפלומריה הריחנית כעץ נוי, בעיקר בערים ויישובים.
ישנם זנים רבים של פלומריה ריחנית בהם הפרחים באים בצבעים שונים, רובם מתורבתים.
בישראל נפוץ הזן הלבן, בו מרכז הפרח צהוב.
הפלומריה הריחנית פורחת החל מסוף האביב ועד סוף הקיץ (מיוני עד נובמבר).
פלומריה (שם מדעי: Plumeria) הוא סוג של עץ נוי נפוץ, ממשפחת ההרדופיים, בן שמונה מינים, שמקורו באמריקה הטרופית והסוב-טרופית.
בארץ הצמח נקרא פיטנה, שייתכן שזהו גם שמו הערבי.
פרחי הפלומריה ריחניים, ובשעות הלילה מגבירים את ריחם על מנת למשוך אליהם עשים להאבקה.
הסוג פלומריה נקרא על שמו של החוקר והבוטנאי הצרפתי בן המאה השבע עשרה, שארל פלומיה, אשר סייר בעולם החדש ותיעד מינים רבים של חיות וצמחים.
בשפות לטיניות המין נקרא גם פרנג'יפני (Frangipani) על שם משפחת פרנג'יפאני - משפחת אצולה איטלקית שפיתחה בושם המופק מפרחי הצמח.
בשפת הנאוואטל האצטקית שמו של הפרח הוא קאקאיוחוצ'יטל שפירושו הוא "פרח העורב" והאצטקים השתמשו בו למטרות רפואיות רבות.
במדינות רבות ברחבי אסיה, הפרח משמש כמנחה במקדשים בודהיסטיים, משום שעל פי האגדה, בודהה עצמו היה בגלגול קודם עץ פלומריה.
בארץ נפוץ המין פלומריה ריחנית, שנשתל כעץ נוי ביישובים רבים וגינות פרטיות.
מועדון כדורגל פלומיננסה (במקור: Fluminense Football Club) מועדון כדורגל בעיר ריו דה ז'ניירו שבברזיל.
נוסדה ב-21 ביולי 1902, פלומיננסה היא אחת מארבע קבוצות הכדורגל הגדולות של מדינת ריו דה ז'ניירו ביחד עם קבוצות פלמנגו, בוטפוגו וואסקו דה גאמה.
היא הוותיקה מבין קבוצות הכדורגל שבמדינת ריו דה ז'ניירו וכן הוותיקה מבין קבוצות הכדורגל "הגדולות" בברזיל.
לפלומיננסה המספר הרב ביותר של זכיות באליפות מדינת ריו דה ז'ניירו במאה ה-20 - עשרים ושמונה במספר.
וכן זכייה אחת בגביע הליברטדורס (2023).
מועדון פלומיננסה שוכן בשכונת לרנג'ירס שבריו דה ז'ניירו.
במדיו גם משחקות קבוצות בענפי ספורט נוספים, כגון כדורעף וכדורסל, והוא משמש כקאנטרי קלאב לחבריו.
בשטח המועדון שוכן אצטדיון הלרנז'יירס, אשר הוקם ב-1919 ושימש את קבוצת פלומיננסה (ואף נבחרת ברזיל בכדורגל) למשחקים רבים במהלך המאה ה-20. ב-2003 האצטדיון הוכרז לא בטיחותי ומאז הוא משמש את קבוצת הכדורגל לצורך אימונים בלבד.
המרקנה נחשב כעת למגרש הביתי הרשמי של פלומיננסה (אף על פי שהוא בבעלות מדינת ריו דה ז'ניירו ומשמש אף קבוצות נוספות).
פלומיננסה נוסדה ב-21 ביולי 1902 על ידי אוסקר קוקס, ברזילאי ממוצא בריטי, לאחר שחזר מלימודים באירופה והוקסם ממשחק הכדורגל.
המועדון הורכב על ידי בני האליטות של ריו דה ז'ניירו ובמהרה הפך לאחד המועדונים המפוארים של העיר.
בדומה לרבים ממועדוני הכדורגל בתחילת המאה ה-20, הייתה פלומיננסה אליטיסטית וגזענית בתחילת דרכה.
בשורותיה הורשו לשחק חברי המועדון בלבד וחברות במועדון לא הייתה פתוחה לקהל הרחב.
בשנות ה-20 דגלה פלומיננסה בהפיכת הכדורגל בברזיל לספורט מקצועי.
התנועה לקידום מטרה זו גרמה לפילוג בכדורגל הברזילאי למשך מספר שנים, עד שבאמצע שנות ה-30 היא זכתה בהצלחה והכדורגל התמקצע.
אחת מהתוצאות של התמקצעות זו הייתה ששורות הקבוצה נפתחו עם הזמן לשחקנים מכל גזע ומוצא.
בין השנים 1936 ו-1949 הייתה פלומיננסה בולטת מעל הקבוצות האחרות בריו דה ז'ניירו, עם חמש אליפויות ותארים אחרים.
ב-1949, הוענק לפלומיננסה ה"גביע האולימפי" על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי, והוא נחשב כפרס נובל לספורט.
בשנת 1952, זכתה פלומיננסה ב"גביע ריו", תחרות שהייתה למעשה אליפות העולם לקבוצות.
בעשורים הבאים, המשיכה פלומיננסה להיות בין הקבוצות החזקות של ריו דה ז'ניירו ושל ברזיל.
היא הייתה אלופת טורניר רוברטו גומס פדרוזה ב-1970 ואלופת ליגת העל הברזילאית ב-1984. באמצע שנות ה-80 הייתה הקבוצה מכונה "A Máquina" ("המכוֹנה").
בשלהי שנות ה-90 התדרדרה פלומיננסה באופן ניכר בתפקודה והיא ירדה לליגה ב' של אליפות ברזיל בשנת 1996. תמרונים פוליטיים מנעו את הירידה ובשנת 1997 שיחקה עדיין פלומיננסה בליגת העל, אך שוב ירדה בתום העונה לליגה ב', הפעם ללא הצלות.
המצב הלך והחמיר, כאשר ב-1998 שוב ירדה פלומיננסה ומצאה את עצמה בליגה ג' - שפל הקבוצה בכל הזמנים.
בשנת 1999 הקבוצה התאוששה וזכתה באליפות ליגת ג', אשר החזירה אותה לליגה ב'.
בעקבות תמרון פוליטי נוסף, שהתאפשר בגלל משבר גביע ז'ואו אבלנז'ה, הוחזרה פלומיננסה לליגת העל בשנת 2000, עוד לפני שהייתה לה ההזדמנות והחובה להצליח בליגה ב'.
פלומיננסה נשארה בליגת העל מאז ועד היום.
במהלך שנות ה-2000 התאוששה פלומיננסה וזכתה באליפות ריו דה ז'ניירו (2005) ובגביע הברזילאי (2007).
כמו כן, הייתה פלומיננסה סגנית אלופה בגביע ליברטדורס (2008).
עונת 2009 של אליפות ברזיל הייתה יוצאת דופן עבור הקבוצה.
במהלך שני השלישים הראשונים של התחרות, תפקודה של פלומיננסה היה ירוד מאוד ובסוף חודש ספטמבר מצבה היה כזה שהירידה לליגה ב' הייתה כמעט מובטחת.
ואז, עם מאמן חדש (קוּקה) וחזרת פְרֵד מפציעה, התחילה פלומיננסה לזכות בכמעט כל משחקיה ובסופו של דבר הצליחה לעלות בטבלה ולצאת מתוך "אזור הירידה".
בסוף 2009, הקבוצה אף זכתה במקום השני של גביע סודאמריקנה.
בעקבות התפקוד בחלק האחרון של העונה, זכתה הקבוצה בכינוי "time de guerreiros" ("קבוצת לוחמים").
בשנת 2010, התפקוד החזק המשיך והביא לקבוצה את תואר אלופת ליגת העל.
אחרי מקום שלישי בליגת העל ב-2011, פלומיננסה חזרה להיות הקבוצה החזקה בברזיל בשנת 2012 עם זכייה בליגת העל שלושה מחזורים לפני הסיום, כאשר לה ההגנה וההתקפה היעילות ביותר בתחרות ומלך השערים שלה (פרד).
פלומיננסה גם זכתה באליפות ריו דה ז'ניירו באותה השנה.
בשנת 2025 הפתיעה הקבוצה כאשר הגיעה לחצי גמר גביע העולם למועדונים.
לאחר ניצחון 2-1 נגד קבוצת אל הילאל הסעודית.
זאת לאחר ניצחון על אינטר מילאנו בשמינית הגמר.
גביע ריו (אליפות עולם לקבוצות): 1952 (ללא הפסדים)
טורניר קיץ ריו דה ז'ניירו: 1973
גביע טרזסה אררה (ספרד): 1977
פלוסיום הייתה עיר בקצה המזרחי של הדלתא של הנילוס, כ-30 קילומטר מדרום מזרח לעיר המודרנית פורט סעיד.
במהלך ההיסטוריה ניתנו לעיר שמות שונים.
בעת מצרים העתיקה נודעה העיר בשם סינה או פר-אמון (מקדש-אמון), בעברית ידועה העיר בשם סין, בערבית ידוע האתר בשם תל אל-פראמא .
האגיפטולוג האנגלי אלן גרדינר, העלה השערה בשנות ה-20 של המאה ה-20 שבפלוסיום שכנה עיר הבירה פר-רעמסס שבנה רעמסס השני, אך בשנות ה-60 של המאה ה-20 נתגלתה ונחפרה פר-רעמסס במיקום אחר, כ-100 ק"מ צפונית-מזרחית לקהיר ו-80 ק"מ מערבית לאיסמעיליה.
פלוסיום הייתה העיר הגדולה במזרח מצרים התחתונה, ועם בנייתה שימשה כנמל על גדות הזרוע הפלוסית, הזרוע המזרחית של דלתת הנילוס.
שמה הקדום נגזר מהמילה המצרית לבוץ.
החל מהמאה הראשונה נסתם הנמל בסחף של חול מהדלתה וקו החוף התרחק מהעיר ובמאה השלישית כבר הייתה העיר מרוחקת כ-4 מייל מהים התיכון.
מיקומה האסטרטגי של פלוסיום הציב אותה כמבצר גבול השומר על הכניסה למצרים ממזרח, מכוון הסהר הפורה, והעיר הייתה לזירת קרבות מול אויבים שניסו לפלוש למצרים בדרך היבשה.
בעת העתיקה התבססה כלכלת העיר וסביבתה על הפשתן שהיה מוצר מבוקש וסיביו, זרעיו וחלקים אחרים שימשו לייצור בד, צבע, נייר, רשתות דייג וסבון.
בשנת 525 לפנה"ס נכבשה פלוסיום על ידי הצבא הפרסי בראשותו של המלך כנבוזי השני לאחר קרב מכריע הידוע בשם קרב פלוסיום בו הוכה הצבא המצרי וחיל המצב של פלוסיום שוק על ירך, המבצר נכנע והדרך למצרים נפתחה.
בשנת 333 לפנה"ס פתחה פלוסיום את שערייה בפני אלכסנדר הגדול.
במהלך המלחמה הקואלה-סורית השישית שימשה פלוסיום זירת קרבות עזים בין הצבא הסלאוקי לבית תלמי.
במהלך הראשון של המלחמה נפגשו הצבאות ליד פלוסיום, בשנת 169 לפנה"ס והקרב הסתיים בתבוסה מוחצת לצבא המצרי.
המצודה נכנעה לפני הצבא הסורי ובעקבות כניעתה נפתחה הדלת ללב הממלכה התלמית.
בתקופה הרומית הייתה העיר חלק מפרובינקית ערביה, שירשה את הממלכה הנבטית.
בשנת 48 לפנה"ס ברח גנאיוס פומפיוס מגנוס מרומא לפלוסיום, וביקש מהמלך תלמי ה-13 מקלט מדיני.
אנשי תלמי ערפו את ראשו של פומפיוס, והגישו אותו כמתנה ליוליוס קיסר, אשר הגיע לעיר כמה ימים לאחר מכן.
מסופר כי למרות יריבותם, ביכה קיסר על אובדן שותפו משכבר, קונסול של רומא, והוציא להורג את הרוצח.
בחודש דצמבר 639 יצא עמר אבן אל-עאץ המצביא המוסלמי מאל עריש, דרך מדבר סיני לכבוש את מצרים עם גדוד של 4,000 חיילים ערבים, וככל הנראה כוח כוח נוסף של חיילים ביזנטים ופרסים שהתאסלמו.
בתחילת 640 הופיעו המוסלמים מול חומות פלוסיום.
בשנת 1117 נכבשה פלוסיום על ידי הצלבנים בראשות בלדווין הראשון, מלך ירושלים שהחריב את העיר.
מאז לא שוקמו ביצוריה והאתר שקע בתהום הנשיה ונעלם לחלוטין מדפי ההיסטוריה.
במאה ה-20 נקרא האזור "בלוזה" (שיבוש ערבי של השם היווני).
אזור בלוזה היה מוקד לעימותים בין צה"ל וצבא מצרים במלחמות ששת הימים, ההתשה ויום הכיפורים.
לאחר הסכם הביניים בין ישראל למצרים ב-1975 נסוג צה"ל לקו חדש ממזרח לבלוזה.
את החפירות הראשונות באתר ערך בו האגיפטולוג הצרפתי ז'אן קלדאט בשנת 1910.
בשנת 1971, בתקופה שבה היה האזור בשליטה ישראלית, נערך בו סקר ארכאולוגי על ידי אנשי אגף העתיקות.
באתר, הנמצא בשטח מחוז איסמעיליה, נערכו בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20 חפירות חלקיות שחשפו שרידים מהעיר הרומאית-ביזנטית.
פלונה (בספרדית: Pluna; השם המלא: .Pluna Líneas Aéreas Uruguayas S.A), הייתה חברת התעופה הלאומית של אורוגוואי, שבסיסה הראשי היה בנמל התעופה הבינלאומי של קראסקו שבעיר הבירה מונטווידאו.
החברה הפעילה טיסות סדירות פנימיות לפונטה דל אסטה וכן טיסות בינלאומיות לארגנטינה, ברזיל, צ'ילה, פרגואי וספרד.
החברה נוסדה ב-20 בנובמבר 1936 על ידי האחים אלברטו וחורחה מרקס ואסה, שהיו בגילאי 29 ו-21, בעזרתו הטכנית והפיננסית של שגריר בריטניה דאז.
באותו חודש החברה התחילה להפעיל טיסות סדירות באורוגוואי.
בדצמבר 1947 נערכה הטיסה הראשונה לברזיל בעיר פורטו אלגרה, בשנת 1955 הטיסה הראשונה לבואנוס איירס בארגנטינה ובמאי 1981 נערכה הטיסה הטראנסאטלנטית הראשונה למדריד בספרד.
ב-5 ביולי 2012, הכריזה ממשלת אורוגוואי על סגירת חברת התעופה פלונה בשל פשיטת רגל וחובות כספיים כבדים.
הפסקת פעילות החברה החלה יומיים קודם לכן, כאשר עובדי החברה עצמה השביתו את הפעילות בשל המצב הכלכלי הרעוע.
צי המטוסים של פלונה היה מורכב מהדגמים הבאים (נכון ל-2010):
דגם מספר מטוסים תכולת מושבים (קונפיגורציה) הערותבואינג 737-2002106 בומברדיה CRJ -9001090 עוד 4 בהזמנה
פלונטר הוא סרט פנטזיה מוזיקלי משנת 2010, בהנפשה ממוחשבת המופק על ידי חברת וולט דיסני וה-50 במספרו המופק על ידי החברה.
הסרט מבוסס באופן רופף על המעשייה הגרמנית "פעמונית" (רפונזל) באוסף של סיפורי העם שפורסמו על ידי האחים גרים.
הסרט מספר את סיפורה של נסיכה אבודה עם שיער ארוך קסום אשר משתוקקת לעזוב את מגדלה המבודד.
בניגוד לרצונה של אמה, היא מגייסת את עזרתו של גנב שודד לקחת אותה החוצה אל העולם שאותו היא מעולם לא ראתה.
הסרט זכה להצלחה רבה בעולם ואף לביקורות חיוביות מאוד.
הוא קיבל ציון של 89% באתר הביקורות "Rotten Tomatoes".
ההכנסות מהסרט הסתכמו בלמעלה מ-590.5 מליון דולר, מה שהפך אותו לסרט המונפש השלישי הכי רווחי של דיסני נכון לשנת עלייתו לאקרנים.
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר.
טיפה של אור שמש נופלת על הקרקע וגדלה לפרח.
אישה זקנה בשם גות'ל מוצאת אותו ומשתמשת בו כדי לשמור על עצמה צעירה על ידי שירה לפרח.
מאות שנים מאוחר יותר, ממלכה בשם ממלכת השמש הוקמה, והיא נשלטת על ידי מלך ומלכה.
המלכה הופכת להיות חולה במהלך ההריון, והנתינים חיפשו אחר הפרח האגדי.
המלכה ניזונה בסופו של דבר מהפרח, נרפאת, ויולדת בת בשם רפונזל, ששיער הזהב שלה ספג את היכולות של הפרח.
גות'ל מגלה זאת ומנסה לגנוב קווצות שיער של רפונזל.
עם זאת, היא מוצאת שברגע שהשיער נחתך, הוא הופך לחום ומאבד את כוחותיו.
היא חוטפת את רפונזל ומסתירה אותה במגדל, שומרת את הכוחות של הפרח לעצמה, ומגדלת אותה כילדה שלה.
בכל שנה, ביום ההולדת של רפונזל, הוריה הביולוגים ונתיניהם משחררים אלפי עששיות לשמים, בתקווה שהנסיכה האבודה תחזור.
רפונזל רואה את הפנסים במהלך השנים מהמגדל הגבוה שלה וביום הולדתה ה-18 הקרב ובא, היא מבקשת מגות'ל לקחת אותה החוצה כדי לראות את מקור האורות הצפים כמתנתה, אבל גות'ל מסרבת.
בינתיים, פלין ריידר הכריזמטי ושותפיו גונבים את הכתר של הנסיכה האבודה.
במהלך המרדף מקסימוס, הסוס של קפטן השומרים, מופרד מהרוכב שלו וממשיך לחפש את פלין לבד.
פלין מערים על שותפיו, לוקח את הנזר, ונתקל במגדל של רפונזל.
הוא מטפס עליו אבל מעולף על ידי רפונזל המפוחדת, שמסתירה אותו בארון.
כאשר גות'ל חוזרת, רפונזל מנסה להראות לה את השבוי שלה, אבל גות'ל מתעלמת ממנה, ואומרת לה שהיא לעולם לא תעזוב את המגדל, אבל רפונזל הנואשת אך החדה מבקשת מגות'ל צבע מיוחד ליום הולדתה הנמצא במרחק של 3 ימים.
גות'ל עוזבת ורפונזל מוציאה את פלין מהארון שלה וקושרת אותו לכיסא.
כאשר הוא מתעורר, היא מספרת לו שהיא תיתן לו את הנזר אם הוא ייקח אותה לראות את האורות.
פלין לוקח אותה לפונדק "הברווזון המכורבל" המלא בבריונים, בתקווה להפחיד אותה ולוותר על בקשתה, אבל הבריונים מוקסמים מרפונזל, אשר מעודדת אותם ללכת בעקבות החלומות שלהם.
אמא גות'ל רואה את מקסימוס ללא רוכב ודואגת שמישהו ימצא את רפונזל.
היא חוזרת למגדל ומגלה שרפונזל נעלמה.
בינתיים, השומרים פולשים לפונדק, אבל רפונזל ופלין בורחים.
המרדף מסתיים בסכר, ומקסימוס גורם לקריסתו.
פלין ורפונזל נלכדים במערה שמוצפת מתוצאת קריסת הסכר.
פלין מאמין שהוא עומד למות ומודה ששמו האמיתי הוא יוג'ין פיצהרברט.
רפונזל מודה שיש לה שיער שזוהר כשהיא שרה.
היא משתמשת באור השיער שלה והם מוצאים את הדרך החוצה.
מאוחר יותר, כאשר יוג'ין הולך לאסוף עצי הסקה, גות'ל פוגשת את רפונזל ועומדת על כך שלפלין לא אכפת ממנה ורק רוצה את הנזר.
גות'ל נותנת לרפונזל את הנזר, ומציעה לה להחזיר אותו לפלין ולראות אם הוא עדיין יישאר איתה.
למחרת בבוקר, מקסימוס מתעמת עם יוג'ין אבל רפונזל מתיידדת עם הסוס ומשכנעת אותו לעזור להם במקום.
הם מגיעים אל הממלכה ויוג'ין לוקח את רפונזל לראות את הפנסים.
שם, רפונזל נותנת ליוג'ין את הנזר בחזרה.
יוג'ין מבחין בשותפיו הישנים ועוזב את רפונזל המחכה כדי לתת להם את הנזר בחזרה, מאחר שהבין כי לא אכפת לו כבר מהערך הכספי שלו.
עם זאת, האחים קושרים אותו על ספינה ומפליגים אותה על פני האגם.
הם מגלים את בגידתו של יוג'ין לרפונזל לפני שהם "מנסים" לחטוף אותה בשביל כוח השיער שלה, אבל גות'ל "מצילה" אותה והן חוזרות למגדל.
מאוחר יותר, יוג'ין נעצר ונידון למוות.
מקסימוס מביא בריונים מהפונדק להציל את יוג'ין, והם רצים בחזרה אל המגדל.
מתוך רמזים שונים שמצאה במהלך ההרפתקה שלה, רפונזל מבינה שהיא הנסיכה האבודה ונכנסת לעימות עם אמא גות'ל, רפונזל עצבנית ומנסה לברוח מהמגדל וגות'ל עוצרת אותה ורפונזל תופסת אותה ביד ודוחפת אותה על המראה.
יוג'ין חוזר למגדל, מטפס על שיערה של רפונזל ומגלה שהיא קשורה לקיר.
גות'ל דוקרת אותו מאחור ומתכוננת לקחת את רפונזל למקום מסתור חדש.
רפונזל נלחמת בגות'ל ואומרת לגות'ל שהיא לא תפסיק להתנגד אלא אם כן היא תוכל לרפא את יוג'ין.
בידיעה שרפונזל שומרת על המילה שלה, גות'ל מסכימה, אבל לפני שרפונזל מרפאה אותו, יוג'ין משתמש בשבר של ראי שבור וקוצץ את שיערה שהופך מייד לחום ומאבד את כוחו.
כתוצאה מכך, גות'ל במהירות מתחילה להזדקן.
זיקית המחמד של רפונזל, פסקל, משתמש בשיער לגרום לגות'ל ליפול מהמגדל והיא הופכת לאבק לפני שהיא נוחתת על הקרקע.
רפונזל מנסה לרפא את יוג'ין הגוסס, שבנשימתו האחרונה מצהיר על אהבתו אליה.
דמעה אחת, המלאה בכוחותיה, נוחתת על לחיו ומשיבה אותו לחיים.
בחזרה בממלכה, משפחת המלוכה מתאחדת והמלך והמלכה מקבלים את יוג'ין בברכה למשפחה.
דמותתיאור הדמותמדבב/ת בגרסה האנגלית בגרסה העברית רפונזל נסיכה שנחטפה על ידי גות'ל בשל יכולות הריפוי של שיערה הקסום מנדי מור משי קלינשטיין יוג'ין פיצהרברט / פלין ריידר גנב נמלט הבורח למגדל שבו גרה רפונזל זאקרי לוי מיכאל עינב אמא גות'ל זקנה שחטפה את רפונזל כדי להישאר צעירה לנצח.
ככל הנראה לוקה בהפרעת אישיות נרקיסיסטית.
"פלונטר" היה בפיתוח במשך 6 שנים ועלה יותר מ-260 מיליון דולר להפיקו.
במקור הודיעו באפריל 2007 כי האנימטור דין ולינס יביים את הסרט לצד גלן קין.
ב-9 באוקטובר 2008, דווח כי קין וולינס התפטרו מתפקידם כבמאים, והוחלפו על ידי הצוות של ביירון הווארד ונייתן גרנו, המנהלים של סרט האנימציה "בולט".
קין נשאר כמפיק בפועל, בעוד ולקינס עבר לפתח סרטים קצרים אחרים.
"הנסיכה והצפרדע", סרט האנימציה הקודם של דיסני, התקבל היטב על ידי מבקרים שונים וגרף כמעט 270 מיליון דולר ברחבי העולם, אך לא היה מוצלח כמו שדיסני קיוו.
דיסני האמינו כי הדגש על נסיכות גרם לבנים להימנע מלראות את הסרט.
על מנת לשווק את הסרט לשני המינים, דיסני שינו שמו של הסרט מ"רפונזל" ל"פלונטר" תוך השמת דגש על פלין ריידר, הדמות הגברית הראשית בסרט.
דיסני ספגו ביקורת על שינוי הכותרת הקלאסית כאסטרטגיה שיווקית.
פלויד נורמן, אנימטור לשעבר של חברת וולט דיסני ופיקסאר אמר, "הרעיון לשנות את הכותרת של קלאסיקה כמו 'רפונזל' ל'פלונטר' הוא מעבר לטיפשי.
אני משוכנע שהם לא ירוויחו מכך דבר פרט לכך שהציבור יראה את דיסני כמנסה נואשות למצוא קהל."
פלונטר עד עצם היום הזה
ב-13 בינואר 2012 יצאה לאקרנים גרסת התלת־ממד של סרט האנימציה הקלאסי של דיסני "היפה והחיה".
לפני הסרט הוקרן סרט קצר בן 6 דקות בשם "פלונטר עד עצם היום הזה".
הסרט מתרחש ביום חתונתם של רפונזל ויוג'ין, ועוקב אחר נושאי הטבעות, הזיקית פסקל והסוס מקסימוס, שמאבדים את הטבעות ויוצאים למסע רווי הרס בעיר במטרה להשיב אותן בזמן לטקס החתונה.
הסרט הקצר שודר בערוץ דיסני לפני הקרנת הבכורה הטלוויזיונית של "הנסיכה והצפרדע", ולאחר מכן צורף גם כרצועת בונוס למהדורת היהלום של ה-DVD של "סינדרלה".
באפריל 2015 דווח כי אלן מנקן וגלן סלייטר כתבו שלושה שירים חדשים לטובת מחזמר המבוסס על הסרט.
המחזמר עלה בנובמבר 2015 על במת דיסני מג'יק, אחת משתי אוניות התענוגות של דיסני.
פלונטר: לפני שהכל התחיל ופלונטר: הסדרה
"פלונטר: לפני שהכל התחיל" הוא סרט טלוויזיה ששודר בערוץ דיסני ב-10 במרץ 2017. הסרט מהווה פיילוט לסדרת טלוויזיה מצוירת באנימציה קלאסית הנקראת "פלונטר: הסדרה", שעלתה בערוץ דיסני ב-24 במרץ 2017. עלילת הסדרה תתרחש בין עלילת הסרט לעלילת "פלונטר עד עצם היום הזה".
פּלוּנגֶה (בליטאית: Plungė; ביידיש: פלונגיאן) היא עיר בליטא במחוז טלז, בת כ־17,500 תושבים.
לפני מלחמת העולם השנייה התקיימה בעיר קהילה יהודית גדולה, אך כולה נרצחה במהלך השואה.
משוער כי היישוב הוקם בין המאה ה-1 למאה ה-5 לספירה.
היישוב הוקם על אדמות יער סמוגיטיה.
מהמאה ה-14 ועד אמצע המאה ה-16, פלונגה הייתה חלק ממחוז גנדינגה כיישוב מן השורה.
מאוחר יותר, אוכלוסיית פלונגה החלה לגדול מהר יותר ועלתה על אוכלוסיית גנדינגה.
בשנת 1567 הוזכרה פלונגה לראשונה כעיר.
העיר הייתה חלק מדוכסות סמוגיטיה בדוכסות הגדולה של ליטא בתוך חבר העמים הפולני-ליטאי.
ב-13 בינואר 1792 הוענקו לפלונגה זכויות מגדבורג (זכויות ממשל עצמי שניתנו לתושבי ערים רבות ברחבי מזרח אירופה).
משנת 1806 ועד 1822 היא הייתה שייכת לפלטון זובוב.
עם פטירתו עברה הבעלות למשפחת אוגינסקי ובשנת 1879 הם בנו בעיר ארמון ששרד עד ימינו.
ב-1925, בתקופת בין המלחמות הוקמה גימנסיה, וב-1932 הונח קו מסועף של הרכבת.
ב-1933 נחנכה הכנסייה הקתולית הנוכחית.
ב-1939 הוקם בית החולים פרטיו החלו לפעול בעיר מחלקת יולדות ומחלקת כירורגיה.
במהלך שנות העצמאות של ליטא הכלכלה של פלונגה התבססה על המפעל לייצור סיבי פשתן וכותנה Kučiskis – Pabedinskiai וגם על פעילותם של אנשי עסקים יהודים ומוצרים חקלאיים מתוצרת חקלאים מזאמוט.
לאחר מלחמת העולם השנייה והכיבוש הסובייטי, פלונגה החלה לצמוח במהירות - העיר מנתה 7,400 תושבים בשנת 1950, ועד 1990 היו בה כ-23,300 תושבים.
במהלך שנות הכיבוש הסובייטי הפכו הליטאים לרוב תושבי העיר.
על פי החלטת הממשלה משנת 1963, פלונגה הייתה אמורה להפוך למרכז אזורי עם תעשייה חזקה.
עם זאת, תוכניות אלה לא יצאו אל הפועל שכן התברר כי לעיר אין מספיק משאבי מים.
עם זאת כמה חברות כן הוקמו בפלונגה.
אולם רובן פשטו את הרגל לאחר הכרזת העצמאותה של ליטא.
הסמל של פלונגה אושר בצו הנשיא ב-6 ביוני 1997. בשנת 2009 נבחרה לבירת התרבות של ליטא.
יהודי ליטא היו פעילים בממשלת העיירה והיוו כמחצית מתושביה של פלונגה ערב השואה.
במהלך המרד בליטא ביוני 1941, והפלישה הגרמנית במסגרת מבצע ברברוסה, נכבשה פלונגה על ידי הכוחות הגרמניים ב-25 ביוני.
לאומנים ליטאים, בראשות יונאס נוריקה,הקימו השתלטו בכוח והקימו משטר מקומי .
זמן קצר לאחר כיבוש העיירה כוחות גרמניים רצחו 60 צעירים יהודים, שהואשמו על ידי הליטאים בהיותם כוח עורפי של הצבא האדום.
ב-26 ביוני 1941, למחרת הגעת הגרמנים לפלונגה, העבירו כוחות ליטאיים את יהודי העיירה לגטו מאולתר באלימות קשה, עינויים ורצח.
על חלקם נכפו עבודות פרך.
ב-13 או 15 ביולי אירע טבח פלונגה.
הלאומנים הליטאיים ריכזו יהודים - גברים, נשים וילדים לתעלות ליד הכפר קאוזנאי וירו בהם.
מתוך 1,700 היהודים שחיו בפלונגה ב-1939, מעטים מאוד שרדו.
אלה שבכל זאת שרדו, היו לא פעם יהודים שגורשו על ידי הסובייטים לפני השואה.
אתרי זיכרון לאירועי 1941 נמצאים בעיר ובסביבתה.
ניצול השואה והפסל היהודי יעקב בונקה היה אחד מיהודי העיירה הבודדים ששרדו את המלחמה.
לאחר המלחמה חזרו כמה עשרות מיהודי פלונגיאן לעיר והקימו בה קהילה קטנה.
בערב ראש השנה ה'תשי"ט (1958) נערך פוגרום ביהודי העיר.
בין האישים שנולדו בעיירה - הרב יוסף יוזל הורוביץ, 'הסבא מנובהרדוק'.
פלומאזניל (באנגלית Flumazenil; ידוע גם בשם - flumazepil, פלומאזפיל) הוא תרופה שניתנת במטרה לנטרל השפעות אשר מקורן בחומרים ממשפחת הבנזודיאזפינים (באנגלית Benzodiazepine).
התכשיר ניתן בדרך כלל באמצעות הזרקה תוך ורידית (intravenous)
תרופה זו הוצגה לראשונה בשנת 1987 על ידי הופמן לה רוש תחת השם המסחרי Anexate, אבל אושר על ידי ה-FDA רק ב-20 בדצמבר 1991.
לפני מספר שנים נעשו ניסויים ובדיקות לפיתוח תכשיר פלומאזניל הניתן דרך הפה, אך היו לכך תופעות לוואי מרובות ואופן ספיגתו בדרך זו לא הייתה יעילה ועל כן המחקר ננטש.
ישנם סיבוכים רבים שיש לקחת בחשבון בעת שימוש בטיפול האקוטי על פי ההגדרה.
הוא כבר נמצא יעיל במינון יתר של תרופות ותכשירים משפרי שינה שאינם בנזודיאזפינים, כלומר Zolpidem וגם zaleplon.
פלומאזניל נמצא יעיל בהפחתת ישנוניות מוגזמות תוך שיפור ערנות ביסוד ההיפרסומניה (hypersomnias), כגון היפרסומניה (hypersomnia) אידיופטית.
ישנן עדויות כי פלומאזניל יעיל לנסיגה ממושכת של בנזודיאזפינים (או תסמונת שלאחר נסיגת נזודיאזפינים) עם תוצאות מבטיחות, אם כי דרושים מחקרים גדולים יותר עם מרווחי מינון רגילים נוספים כדי לאשר זאת.
כמו כן, היו כמה מחקרים החוקרים את ההשפעה של התרופה בהפחתת סובלנות בנזודיאזפינים, שאופיינו בתוצאות מבטיחות.
בקשירה לקולטני בנזודיאזפינים, פלומאזניל יכול לאפס את רגישות הקולטנים.
הוא משחזר את הקולטן למצב זיקתי טרום תרופתי שלו.
כמו כן, נעשה שימוש באנצפלופתיה של הכבד, אם כי התוצאות היו מעורבות.
תחילתה של פעולת הפלומאזניל מהירה ובדרך כלל השפעות נראות בתוך דקה עד שתי דקות.
אפקט השיא נראה בטווח של שש עד עשר דקות.
המינון המומלץ למבוגרים הוא 200 מיקרוגרם כל 1–2 דקות, עד שההשפעה באה לידי ביטוי, למקסימום של 3 מ"ג לשעה.
הסימנים פלוס ומינוס (+ ו־−) הם סימנים מתמטיים המשמשים לייצוג ערכים חיוביים (פלוס) או שליליים (מינוס) של מספרים, וכסימנים לפעולות החיבור והחיסור.
על אף שכיום הסימנים נראים מובנים ופשוטים כמו האלפבית, הם אינם כה עתיקים.
הסימן המצרי לחיבור, למשל, הזכיר זוג רגליים בכיוון הטקסט (המצרים יכלו לכתוב גם משמאל לימין וגם מימין לשמאל), כאשר הכיוון הֶהפוך משמעו חיסור:
הסימנים מקורם בלטינית, שם הם סימנו "יותר" או "פחות" בהתאמה, ולאו דווקא פעולות מתמטיות.
באירופה, בתחילת המאה ה־15 השתמשו באותיות P עם קו מעליה (p̄) ו־M עם קו מעליה (m̄) לסימון חיבור וחיסור.
הסימנים הללו הופיעו בפעם הראשונה באסופה המתמטית של לוקה פאצ'ולי, Summa de arithmetica, geometria, proportioni et proportionalità שכללה גאומטריה ופרופורציה ופורסמה לראשונה בוונציה ב־1494. בחיבורו ב־1489 התייחס יוהנס וידמן לסימנים − ו־+ כ־minus ו־mer (מילה בגרמנית שפירושה "עוד"), בהתאמה.
רוברט רקורד, המעצב של הסימן =, הִציג את סימני הפלוס והמינוס לבריטים ב־1557 במשפט זה: "ישנם שני סימנים נפוצים נוספים, אשר הראשון צורתו + ופירושו 'עוד', והשני צורתו − ופירושו 'פחות'."
סימן הפלוס (+) הוא אופרטור בינארי שמעיד על הוספה, למשל בביטוי .
כמו כן, הוא יכול לשמש כאופרטור אוּנָרי שמעיד על הסימן של המספר שבא אחריו (כלומר זהה ל־).
שימוש זה חשוב לשם הדגשת החיוביות של המספר, במיוחד כאשר משווים אותו למספר הנגדי לו (למשל לעומת ).
סימן הפלוס משמש לפעולות נוספות, בהתאם למערכת המתמטית שבה הוא נמצא.
במבנים אלגבריים רבים, כגון מרחבים וקטוריים וחוגי מטריצות, קיימת פעולה שמכוּנָה חיבור.
זאת ועוד, סימן הפלוס הורחב לשימוש בפעולות שונות אחרות.
למשל, סימן הפלוס יכול להתפרש גם כ:
סימן XOR ("או מוציא" – לעיתים מסומן כך: ):
או לוגי (לעיתים מסומן כך: ):
מסורת יהודית שקיימת לכל הפחות מהמאה ה־18 היא לכתוב פלוס בצורת קמץ הפוך (﬩), כדי להימנע מסימן הדומה לצלב.
הסימון בשימוש במערכת החינוך הישראלית, בפרט בבתי הספר היסודיים.
בספרים בדרך כלל נעשה שימוש בסימן הפלוס הרגיל.
בקוד יוניקוד הסימון מיוצג בערך U+FB29.
לסימן המינוס (−) ישנם שלושה שימושים עיקריים במתמטיקה:
סימן החיסור: אופרטור בינארי שמצביע על חיסור והפחתה, למשל בביטוי .
כאשר סימן המינוס מוצמד למספר ולא מעיד על חיסור, משמעותו הוא שהמספר שאחריו הוא מספר שלילי.
אופרטור אונארי שפועל על מנת לשנות את סימנו של המשתנה שבא אחריו (למשל, אם , אז , אבל אם , אז ).
הדוגמה הנ"ל היא שימוש מיוחד של סימן זה.
כל שלושת השימושים נקראים "מינוס" בדיבור היומיומי.
ברוב המדינות דוברות האנגלית, (למשל) נקרא בדרך כלל "minus five", אבל בארצות הברית כיום אומרים כך "negative five" (כלומר: חמש שלילי).
מכאן, המונח "מינוס" היה בשימוש אצל דוברים שנולדו לפני 1950, ועדיין פופולרי בקרב אוכלוסיות מסוימות, אבל המונח "שלילי" נלמד בדרך כלל כַּשימוש הנכון היחיד.
יותר מכך, ספרי לימוד בארצות הברית מעודדים להגות את כ־"ההפך מ־" או "המספר הנגדי ל־", כדי להימנע מהרושם ש־ מוכרח להיות מספר שלילי.
במתמטיקה, הגבול החד־צדדי כש־ שואף ל־, משמעותו ש־X מתקרב ל־a מימין, ולעומת זאת, כש־ שואף ל־, הדבר מעיד כי X מתקרב ל־a משמאל.
לדוגמה, ניתן לראות זאת כאשר מחשבים את הגבול של כש־ שואף ל־, מכיוון ש־ כש־ שואף ל־ (כלומר כש־ הוא מספר חיובי קטן כרצוננו), ואילו כש־ שואף ל־ (כלומר כש־ הוא מספר שלילי גדול כרצוננו) הגבול הוא (להסבר נוסף, ראה גבולות מתמטיים).
בנוסף לשימוש בסימנים הללו במתמטיקה הרגילה, ניתן להשתמש בהם למטרות רבות נוספות בתחום המחשבים.
סימני פלוס ומינוס מופיעים לעיתים קרובות ליד שם של תיקיות במחשב על מנת להראות האם התיקייה "סגורה" או "פתוחה".
כלומר, אם ליד התיקייה מופיע סימן המינוס, הדבר מעיד כי התיקייה מורחבת (כלומר ניתן לראות את התיקיות והקבצים שהיא מכילה), וניתן לצמצם אותה על ידי לחיצה על כפתור המינוס.
באופן דומה, אם ליד התיקייה מופיע סימן הפלוס, הדבר מעיד כי התיקייה מצומצמת ויש ללחוץ על סימן הפלוס כדי לצפות בקבצים שבה.
בשפות תכנות שונות, שרשור מחרוזות נכתב בעזרת סימן הפלוס: "a" + "b" = "ab".
במחשבון אלקטרוני, לחיצה פעמיים על סימן ה־+ דהיינו: ++, תגרום להצגת כפולות המספר לפי סדר, על ידי לחיצה חוזרת ונשנית על המקש =.
בשפת התכנות C וּבמספר שפות נוספות, שני סימני פלוס מורים על הגדלת המשתנה ב־; באופן דומה, שני סימני מינוס מורים על הקטנתו ב־.
לדוגמה, הפקודה ++x פירושה "הגדלת הערך של X ב־".
במתמטיקה אינו חיובי ואינו שלילי, אבל במחשבים ל־ יכול להיות ייצוג שונה מל־.
ב־IEEE 754 במקרה של חלוקה באפס, נקבל ש־ בעוד ש־ (להסבר נוסף, ראה נקודה צפה ואפס עם סימן ).
בכימיה, סימן המינוס נמצא בשימוש לסימון קשר קוולנטי יחיד בין שני האטומים.
במערכות שבהן יש צורך בדירוג (כמו מתן ציון לבחינה או דירוג אשראי), סימן הפלוס מצביע על רמה אחת גבוהה יותר, ואילו סימן המינוס מצביע על רמה אחת נמוכה יותר.
לדוגמה, B− (נקרא "B מינוס") הוא רמה מתחת ל־B.
לעיתים, תופעה זו מורחבת לשני סימני פלוס או מינוס (למשל ++B, שתי רמות מעל B).
סוגי דם מתוארים לרוב על ידי סימן פלוס או מינוס שמעידים על הופעת או מחסור של הגורם Rh.
לדוגמה +A מעיד על סוג דם A שמכיל גורם Rh, בעוד −B מעיד על סוג דם B ללא גורם Rh.
במוזיקה, תווים מוגברים מסומנים עם סימן +, אף על פי שסימון זה אינו בינלאומי מכיוון שיש דרכים שונות להגות את התווים הללו.
פלונגה (בליטאית: Plungės rajono savivaldybė ; ביידיש ובעברית: פלונגיאן) הוא אחד מ-60 מחוזות משנה של ליטא, השוכן בצפון המדינה.
מחוז-משנה פלונגה משתרע על פני 1,105 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה בשנת 2014, למעלה מ-36,000 תושבים.
העירה הגדולה ביותר במחוז המשנה היא פלונגה, המשמשת כמרכז המנהלי שלו.
פלומדוזיים (שם מדעי: Pelomedusidae) הם משפחת צבים קטנה מתת-סדרת צבים מצדדי-צוואר (Pleurodira), החיים באפריקה שמדרום לסהרה, כשהמין צב קסדה אפריקני (Pelomedusa subrufa) מצוי כנראה בתימן.
צבים אלה בעלי שריון שטוח, ראש ועיניים גדולות וצוואר מוארך אותו הם אינם יכולים לכנס לתוך השריון, רק לקפל את הצוואר הצידה בצמוד לשריון.
צבים אלה חיים בנהרות חמימים, ביצות ובאזורים בוציים נוספים וחלקם גם קוברים את עצמם בבוץ בעונה היבשה.
הם אוכלי בשר, בעיקר של חסרי חוליות כמו תולעים וחלזונות.
במשפחה שני סוגים ו-21 מינים וכן מין נוסף שנכחד:
סוג ומין יחיד צב קסדה אפריקני (Pelomedusa subrufa)
סוג צב בוץ אפריקני (Pelusios)
פלומה באיזה היא שחקנית ובמאית בריטית ממוצא מקסיקני.
היא נולדה בלונדון לאב מקסיקני ולאם אנגלייה.
ב-1975 כשהייתה בת חמישה חודשים התחתנו הוריה בלונדון ועברו לחיות במקסיקו סיטי.
תשע שנים אחר כך הם התגרשו.
ב-1985 חזרה באיזה עם אמה לאנגליה.
היא נרשמה לשיעורי משחק והופיעה בתיאטראות בלונדון ובהפקות בטלוויזיה הבריטית.
היא למדה אנגלית ואמנות הבמה באוניברסיטת בריסטול.
ב-2001 ביימה את הסרט "Watchmen",שאותו כתבה עם השחקן קיליאן מרפי שגם כיכב בו.
ב-2006 ביימה את סרט הטלוויזיה "The Window".
בן זוגה של באיזה הוא התסריטאי, הסופר ובמאי הקולנוע אלכס גרלנד.
(2006) The Window - סרט טלוויזיה
פלומגביים (שם מדעי: Formicariidae) הם משפחת ציפורי שיר החיות ביערות הטרופיים והסובטרופיים של אמריקה הדרומית.
הם קרובי משפחתם של ציפורי הנמלים ושל היורקניים (Conopophagidae) המתמחים בציד נמלים וחרקים קטנים בלהקות קטנות.
מינים אלה חיים לרוב על קרקע היער.
אורכם הממוצע 10-12 ס"מ והם בעלי נוצות כהות, אפורות או שחורות על רוב גופם ומצח צבוע באדום, כתום או צהוב או לבן.
הם מצויים רוב הזמן על קרקע היער ובעלי אצבעות רגליים ארוכות וחזקות וכן זנב היכול להזדקר ולאזן את הציפור.
הציפורים חיים ביערות טרופים וניזונות מחרקים שונים אך בעיקר מנמלים ומנמלי ציד שונות או מטרפם שמצליח לברוח מהם.
לעיתים הם ניזונים בלהקות החוטפות כל חרק שבורח מפי ציפור אחת.
מינים אלה מונוגמיים ודואגים יחדיו לביצים ולגוזלים.
פסק דין פלונית נ' מדינת ישראל הוא פסק דין של בית המשפט העליון, שניתן ב-25 בינואר 2000, בערעורה של אם שהכתה את שני ילדיה והורשעה בתקיפה והתעללות בקטינים חסרי ישע.
פסק הדין עוסק בזכויות הילד וטובתו, כבוד האדם, שלמות גופו ונפשו של הקטין.
זהו אחד מפסקי הדין החשובים והתקדימיים באמירותיו לגבי איסור הכאת ילדים כשיטת חינוך בחברה הישראלית.
עוד עוסק פסק הדין בזכות להליך הוגן, באפשרות העדת קטינים בפני חוקר ילדים, ושעדותם מהווה סיוע כראיה.
פסק הדין מתמקד בשאלת התקיימותה של "התעללות גופנית" וההבדל בינה לבין עבירת התקיפה.
איסור הכאת ילדים כשיטת חינוך
הרצון למגר את תופעת האלימות בחברה בכלל ובמשפחה בפרט, והרצון למנוע אלימות ומעשי התעללות בקטינים ובחסרי ישע הביאו למספר שינויים בחוק ובפסיקה.
על פי הפסיקה בישראל של שנות ה-50 במאה ה-20, להורים ומחנכים הוקנתה זכות להעניש קטינים הנתונים למרותם, לחנכם בדרך הישר וללמדם משמעת, אפילו באמצעות עונשי גוף.
על פי חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, להורים זכות טבעית ראשונית לגדל ולחנך ילדיהם, וניתן להם שיקול דעת מוגבל, בכפוף לצורכי הילד וזכויותיו.
החוק מטיל חובה על רשויות המדינה להתערב בתא המשפחתי ולהגן על הילד כשהורה לא מקיים חובתו ומשתמש לרעה בשיקול דעתו וסמכויותיו, מסכן את הילד או פוגע בו.
החוק אף מטיל אחריות פלילית על הורה התוקף, מזניח או מתעלל בילדו.
מחקרים פסיכולוגיים וחינוכיים מראים ששימוש בענישה מצד הורים גורם לילדים כאב או השפלה שעלול להזיק ולפגוע בנפשו של הילד.
ענישה קלה בדרך כלל מתדרדרת לענישה קשה, וענישה למטרות משמעת מתדרדרת להתעללות שיטתית ומסכנת את שלום הילד.
ענישה גופנית גורמת לנזקים גופניים ונפשיים ומונעת מהם זכות לכבוד ולשלמות הגוף והנפש.
כל אלה עלולים להפוך את הילד בבגרותו לאדם אלים בעצמו.
בראשית שנות ה-90 חוקק חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו וההצטרפות לאמנה בדבר זכויות הילד האוסרת שימוש באלימות גופנית או נפשית כלפי ילדים.
הילד כאדם אוטונומי בעל אינטרסים וזכויות עצמאיות משלו ועל החברה להגן על זכויותיו.
כיום, ענישה גופנית כלפי ילדים כשיטת חינוך, השפלתם וביזוי כבודם פסולה ואסורה.
אין לסכן את שלום הילד, שלמות גופו ונפשו.
להורים קיימות הגנות בחוק במקרה של שימוש "סביר" בכוח לצורך הגנה על גופו של הקטין, כשהדבר נועד למנוע נזק לילד ולזולתו, ומקרים קלי ערך לא יכנסו לגדר עבירה פלילית.
, שכותרתו "התעללות בקטין חסר ישע" קובע את עונשו של המתעלל גופנית, נפשית או מינית, בחסר ישע.
העונש מאסר שבע שנים, ואם העושה אחראי על הקטין – דינו מאסר תשע שנים.
החוק אינו מגדיר את המושג "התעללות", וגם לא הצעת החוק, אך על פי הגדרה מילונית של אברהם אבן שושן, היא מוגדרת כ-"התנהגות קשה ואכזרית, יחס בלתי אנושי".
בית המשפט קבע שהמשמעות המשפטית מתפרשת על פי תכלית החוק ותוך הפעלת שיקול דעת שיפוטי.
פסק הדין מתמקד בהתעללות גופנית, ההבדל בינה לעבירת תקיפה (סעיף 379 לחוק העונשין) והגבול בניהן.
מגדירים מהי "תקיפה" והעונש שבצידה – המכה אדם, נוגע בו, דחפו או מפעיל על גופו כוח בדרך אחרת, במישרין או בעקיפין, בלא הסכמתו או בהסכמתו שהושגה בתרמית הרי זו תקיפה.
הפעלת כוח לרבות הפעלת חום, אור, חשמל, גז, ריח או כל דבר אחר, אם הפעילו אותם במידה שיש בה לגרום נזק או אי נוחות.
שני ילדים קטינים הוכו במקומות שונים בגופם על ידי אמם באופן תדיר ובשיטתיות לדבריה כאמצעי חינוך וכגורם הרתעה.
הילדים הפנימו שיש קשר בין התנהגותם להפעלת האלימות נגדם.
בתי המשפט המחוזי והעליון האמינו לגרסת הילדים והגננות שהעידו, והרשיעו את האם בתקיפה והתעללות בילדים חסרי ישע.
בבית המשפט יש מחלוקת על פרשנות החקיקה.
פירש את המושג "התעללות" מעבר להגדרתו המילונית שמגדירה התנהגות קשה ואכזרית, יחס בלתי אנושי.
במשמעות המשפטית פירש "התעללות" על פי מבחן התכלית כמעשה בעל מאפיינים של אכזריות, הטלת אימה והשפלה, ומנה שלושה סוגי התעללות: גופנית, מינית ונפשית.
בפסק הדין התייחסו להתעללות גופנית של האם כלפי ילדיה, ומחלוקת בהגדרת העבירה כהתנהגותית או עבירה תוצאתית.
בחנו את סוג וטיב האמצעי שננקטו, מידת הכוח, הפוטנציאל לסבל ולנזק ואת חומרת המעשה מנקודת מבט אובייקטיבית.
בית המשפט עמד על סממנים האופייניים להתנהגות המהווה התעללות: אכזריות, הטלת פחד ואימה, השפלה וביזוי, פגיעה פיזית או נפשית, עמדת הכוח או המרות של המתעלל ופערי הכוחות בניהם, מבחן השליטה התלות וחוסר האונים, כל אלה מקנים תווית של סטייה מוסרית ומעשה האלימות של האם כלפי ילדיה עולה כדי התעללות.
נבחנה שאלת לגיטימיות הענישה הגופנית מצד ההורים כאמצעי חינוך ובית משפט קבע "שיש להוקיע אלימות כלפי ילדים שעטופות במחלצות של פילוסופיית חינוך" (עמוד 173 פסקה א לפסה"ד).
נבחנו גישות ערכיות, חברתיות, חינוכיות ומוסריות שהתפתחו בחברות שונות, הציגו את הגישות שתומכות בעונש גופני "סביר", ולעומתם גישות השוללות שימוש בענישה גופנית ושמות דגש על זכות הילד לכבוד, לשלמות הגוף ולבריאות הנפש.
הוצגה פסיקה מהעבר בישראל ומחוצה לה, התומכות בענישה גופנית וההתפתחות בפסיקה בנושא.
הוצגו מחקרים פסיכולוגיים וחינוכיים השוללים ענישה גופנית וציינו את הנזקים העתידיים שצפויים כתוצאה מכך, שאין מקום להתעלם מהם, והשפעתו של חוק יסוד כבוד האדם וחירותו על המדיניות המשפטית הראויה ביחס לשימוש באלימות כלפי ילדים מצד הוריהם.
כל אלה הביאו את בית המשפט למסקנה שמעשה האלימות כלפי ילדים כשיטת חינוך עומדים בניגוד לערכי היסוד של חברתנו כיום.
מעשי האם פסולים מבחינה משפטית ומוסרית ואינם עומדים במבחן הסבירות.
ולכן לא קיים צידוק חוקי למעשיה שיפטור אותה מאחריות פלילית.
לא מדובר בתקיפה ובהתעללות, אלא כדרך לחנכם לציות וכגורם הרתעתי ולכן המכות אינן עולות כדי עבירה פלילית ולא הפרה כל נורמה משפטית.
אין בחומר הראיות דבר המצביע על התעללות.
טעה בית המשפט המחוזי כשראה בעדויות הילדים סיוע הדדי ובעדויות הגננות סיוע לגרסתם.
המדינה טענה שמדובר בתקיפה ובהתעללות בחסרי ישע והסתמכה על שני מקורות בחוק: תקיפה על פי סעיף 379, והתעללות על פי סעיף 368ג.
למדינה הייתה עמדה משפטית לגבי האופן שבו צריך לפרש את הסעיפים, מאחר שעבירת ההתעללות היא עבירה התנהגותית ולא עבירה תוצאתית, אין צורך שהתביעה תוכיח גרימת נזק בפועל לקורבן בהוכחת ביצוע עבירת ההתעללות.
בית המשפט המחוזי והעליון קבעו שטענות האם אינן מצדיקות אלימות שיטתית כנגד הקטינים, ואין צידוק חוקי למעשיה שיוכל לפטור אותה מאחריות פלילית.
לעניין הסיוע בעדות הקטינים בית המשפט קבע שאין ממש בטענה זו, והעדויות יכולות לשמש סיוע.
פרשנות תכליתית למונח "התעללות" מחייבת שיש להגן על חסרי ישע מפני פגיעות, והחוק מחמיר עם מבצעי פגיעה בקטינים חסרי ישע.
המעשים שביצעה האם הם בגדר אלימות גופנית שמגיעים לכדי אלימות נפשית.
בהתעללות גופנית אין צורך בהוכחות נזק לקרבן.
גם מעשה או מחדל חד פעמי יהווה התעללות.
המתעללת-האם נמצאה בעמדת כוח או מרות כלפי קרבנותיה-ילדיה, ללא יכולת להגן על עצמם והתקיימו פערי כוחות משמעותיים.
נקבע בדעת רוב של השופטת ביניש והשופט ברק שהסכים לדעתה, יש מקום להרשיעה בתקיפה ובהתעללות.
הצביעה על המשמעות הלשונית של המונח "התעללות" שאינה מבטאת בהכרח את המשמעות המשפטית ולכן הגדירה את המושג "התעללות" על-פי פרשנות תכליתית והפעלת שיקול דעת שיפוטי, ומנתה שלושה סוגי התעללות: גופנית, מינית ונפשית.
עמדה על הקושי להבדיל בין עבירת ההתעללות לעבירת התקיפה והיכן עובר הגבול בניהן.
שאלת היסודות הנוספים בהתעללות גופנית להבדיל מהתעללות נפשית או מינית כדי להפוך עבירת תקיפה לעבירת התעללות.
ציינה "כי התעללות, והתעללות גופנית בגדרה מתייחסת למקרים שמחמת אופיים וטיבם – "המצפון והרגש אינם מאפשרים להתייחס אליהם כאל מקרי תקיפה בלבד".
עוד ציינה שמאפייני ההתעללות הם: אכזריות, הטלת אימה או השפלה, כהתנהגות בלתי מוסרית.
נבחנו סוג וטיב הנזק, מידת הכוח ועצמתו, ההקשר והנסיבות שהופעלו הכוח והאמצעי הפיזי, תדירות הפעלתם, משך הזמן שבו הם הופעלו ושיטות השימוש בכוח.
עמדת הכוח או המרות כלפי הקרבן שנמצא בעמדת נחיתות, ללא יכולות להגן על עצמו, פערי כוחות משמעותיים.
ביסוד הנפשי, מאחר שזוהי עבירה התנהגותית, המחשבה הפלילית הנדרשת לפי סעיף 20 לחוק העונשין היא מודעות לטיב ההתנהגות, למעשה או המחדל ולקיום הנסיבות.
בניתוח נסיבות המקרה ציינה שהקטינים היו נתונים לשליטת האם והפנימו שיש קשר בין התנהגותם להפעלת האלימות נגדם.
אך לא מקבל את ההרשעה בעבירת ההתעללות ואף מזכה את האם מעבירה זו, וכאן בדעת מיעוט, עורך הבחנה בין תקיפה להתעללות והגבול בניהן.
טען כי על פי עקרון החוקיות בפלילים, הכלל הוא: "אין ענישה אלא אם כן מזהירים תחילה", וראוי שהיסוד העובדתי בעבירות יוגדר בבירור ושבכפוף לסנקציה פלילית אפשר לדעת מראש את תחומי המותר והאסור.
על פי כלל הפרשנות בחוק, כשיש פרושים סבירים אחדים יוכרע העניין לפי הפירוש המקל עם מי שאמור לשאת באחריות פלילית.
ולכן יש להימנע מאמירות סתמיות, שמשמעותן אינה ברורה כגון: "המצפון והרגש אינם כלים שיאפשרו להבחין בין מקרה תקיפה סתם למקרי התעללות".
נקודת מוצא זו של השופטת ביניש אינה מקובלת עליו והדבר לא מתיישב עם עקרון החוקיות.
תוהה לעניין מידת הצטברות והתמשכות של המעשים או המחדלים שיביאו ההתנהגות לגדר התעללות.
מביא פסיקה מעבר שעשתה שימוש במושג התעללות, פגיעה בכבוד, ביזוי והשפלה, וקביעת המבחן האובייקטיבי והמחלוקת לגבי היסוד הנפשי של כוונה להשפיל, לעומת האופי המשפיל מבחינה אובייקטיבית ללא צורך ביסוד של כוונה.
מביא דוגמאות מהפסיקה להתעללות גופנית קשה ואכזרית שיש בה כדי להשפיל את הקרבן ולבזות, המתאימה להגדרה המילונית.
לדבריו יש להגדיר את העבירה באופן ברור כדי שיהיה אפשר להרעיש ולא על יסוד המצפון והרגש, ואז במקרים חמורים ניתן יהיה לגזור עונש הולם שישקף את חומרת המעשה.
תוהה אם עבירת ההתעללות היא עבירה התנהגותית או תוצאתית, שאלה שמשליכה על המחשבה הפלילית הדרושה לקיום העבירה.
ניסוח סעיף ההתעללות מרמז על קיום תוצאה של סבל לקרבן וגרימת חבלה ולכן הגיוני שתהיה עבירה תוצאתית.
ואם מדובר בעבירה התנהגותית יש לקבוע מחשבה פלילית, מודעות לטיב המעשה ולקיום הנסיבות שמתבטא באלימות קשה אכזרית ומשפילה.
במקרה הנוכחי לא מצא שהתנהגות האם על פי היסוד העובדתי עלתה כדי התעללות קשה ואכזרית ולכן אין צורך לבחון קיום מחשבה פלילית.
יש להגדיר יסוד עובדתי של "התעללות גופנית".
בהתעללות בחסרי ישע יש לצמצם את עבירת ההתעללות הגופנית למעשים בעלי "חומרה מיוחדת", בעלת אופי אכזרי ומשפיל שעשויה לגרום לקרבן סבל מיוחד, אחרת הדבר יביא לפיחות משמעותה המוסרית של העבירה ואז נגזר עונש קל יחסית על העבריין.
הערעור על פסק הדין של בית המשפט המחוזי בעבירת תקיפה נדחה.
בבית המשפט העליון האם הורשעה ברוב דעות בעבירת תקיפה, ובהתעללות בחסרי ישע.
החלטת בית המשפט המחוזי נשארה על כנה.
ישראל היא אחת המדינות היחידות שאסרה בפסיקה הכאת ילדים כשיטת חינוך.
פסק הדין מבחין בין נורמות חברתיות ומשפטיות שהיו נהוגות בעבר לעומת ההווה בדבר זכויות הילד ואיסור הכאת ילדים כשיטת חינוך בחברתנו כיום.
פסק הדין היווה חלק משמעותי ממהפך בפסיקה הפלילית לגבי מערכת החינוך.
מאז ניתנו פסקי דין שעוסקים בנושא זכויות הילד, הוקמו ועדות העוסקות בטובת הילד וזכויות התלמיד.
פלונטר: לפני שהכל התחיל הוא סרט אנימציה דו-ממדית מקורי של ערוץ דיסני.
הסרט מבוסס וממשיך את הסרט "פלונטר".
בסרט מככבים מנדי מור, זאקרי לוי, עדן אספינוסה, ג'ולי בואן, קלנסי בראון ומייקל קונור גייני.
הסרט שודר לראשונה בארצות הברית ב-10 במרץ 2017 ובישראל ב-4 באוגוסט 2017.
הסרט מהווה פיילוט לסדרה "פלונטר: הסדרה" אשר התחילה את שידוריה ב-24 במרץ 2017 בארצות הברית.
לאחר אירועי הסרט "פלונטר", רפונזל נרגשת להתחיל בחייה החדשים בממלכת קורונה, לאחר שהתאחדה שוב עם הוריה, וכשלצידה אהוב ליבה יוג'ין ושומרת-הראש שלה קסנדרה.
עם ההתרגשות באות גם הסכנות, ואויב לא-מוכר מתכנן מתקפה נגד רפונזל.
מדבב/ת באנגלית מדבב/ת בעברית שם הדמותמנדי מורמשי קלינשטייןרפונזלזאקרי לויגלעד שמואלייוג'ין / פליןעדן אספינוסהטליה ברקאיקסנדרהג'ולי בואןתמי ברקהמלכה אריאנהקלנסי בראוןדב רייזרהמלך פרדריקמ.
גייניגדי לוימפקד המשמרדיידריך ביידראלדד פריבססטן השומרלורה בנטיהדר שחף-מעייןליידי קיין
ב-3 ביוני 2015, ערוץ דיסני הכריז על פיתוח לסדרת המשך לסרט "פלונטר".
בזמן הבכורה של הסרט "מתחלפים", טריילר ראשון לסדרה שודר, והוא חושף כי אירועי הסדרה יתרחשו בין הסרט "פלונטר" לסרט "פלונטר עד עצם היום הזה" ושסרט טלוויזיה בשם "פלונטר: לפני שהכל התחיל" ישודר לפני הסדרה ויהווה כפיילוט שלה.
הטריילר מראה כי רפונזל קיבלה מחדש את השיער שלה, ומציג דמות חדשה, קסנדרה.
פלונטר: הסדרה היא סדרת אנימציה המבוססת על הסרט של דיסני "פלונטר" ומהווה המשך לסרט המקור של ערוץ דיסני "פלונטר: לפני שהכל התחיל".
הסדרה החלה את שידוריה בארצות הברית ב-24 במרץ 2017 ובישראל ב-3 בספטמבר 2017. העונה הראשונה הסתיימה ב-13 בינואר 2018 בארצות הברית.ב-2023 התכוונו לשחרר ספין אוף על וריאן סדרת קומיקס "וריאן עם שבע הממלכות" עם הוגו ובוטל.
ב-15 בפברואר 2017 הסדרה חודשה לעונה שנייה, ששודרה לראשונה ב-24 ביוני 2018. במאי של אותה שנה, לפני שידור הבכורה של העונה השנייה, הסדרה חודשה לעונה שלישית ואחרונה, שהחלה את שידוריה ב-7 באוקטובר 2019 והגיעה לסיומה ב-1 במרץ 2020.
הסדרה מתרחשת לאחר אירועי הסרטים "פלונטר" ו"פלונטר: לפני שהכל התחיל".
חצי שנה לאחר שנמלטה מאמא גותל והתאחדה עם הוריה האמיתיים - המלך פרדריק והמלכה אריאנה מממלכת קורונה, הנסיכה רפונזל לא מצליחה להסתגל כראוי בגלל ההגנה החונקת של אביה.
כשהיא וגבירת החצר שלה, קסנדרה מתגנבות החוצה מהטירה, הן נתקלות בכמה סלעיים חדים שחורים קסומים שמחזירים בצורה קסומה את שיערה הבלונדיני הארוך של רפונזל.
הן ביחד עם יוג'ין פיצהרברט - אהובה של רפונזל, פסקל הזיקית, ואלכימאי צעיר בשם וריאן חושפים את המסתורין של חזרת השיער והקשר שלה לסלעים השחורים שצומחים סביב קורונה.
בסופו של דבר, רפונזל לומדת שכוחו של פרח טיפת השמש שוכן בתוכה והסלעים השחורים מכוונים אותה לממלכה האפלה.
העונה השנייה מתמקדת בקבוצתו של רפונזל הנוסעת לממלכה האפלה בליווי לאנס, הוק פוט, ושורטי והצטרפה לאדירה הממלכתית המסתורית של הממלכה האפלה.
עד מהרה נודע לקבוצה שהסלעים נוצרים על ידי המקבילה לטיפת השמש: אופל אבן הירח.
במהלך המסע לומד רפונזל את מקורותיהם של טיפת השמש ואבן הירח כשני חצאים של כוח עתיק המבקש להצטרף אליו בעודו מחפש שדה בשם ז'אן טירי, שרשעותה מוזכר באגדות קורונה.
ז'אן טירי חוזרת לעולם הפיזי כרוח ומתמרנת את קסנדרה לקחת את אבן הירח ולבגוד ברפונזל, וכך בעונה השלישית כאשר רפונזל מתמודד עם בגידתה של קסנדרה בעוד שהיא נאלצת להיות מלכת קורונה בפועל.
לאחר אירועי הסדרה מתרחשים אירועי הסרט הקצר "פלונטר עד עצם היום הזה".
דמותמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתרפונזלמנדי מורמשי קלינשטייןיוג'ין / פלין ריידרזאקרי לויגלעד שמואליקסנדרהעדן אספינוסהטליה ברקאיקסנדרה צעירהקאסי גלו/הדסון ד'אנדריאהעמרי שניהמלך פרדריקקלנסי בראוןדב רייזרהמלכה אריאנהג'ולי בואןתמי ברקגברת קראוליפאט קרולתמי ברקלאנסג'יימס מונרו איגלהארטגילן שחףמפקד המשמר (אבא של קסנדרה)מ.
גייניגדי לויוריאןג'רמי ג'ורדןגיא זיידמןאדירהקלי הוכנרת לימונירגל-קרסג'ף רוסאורי זלצמןאמא גות'ל (בזיכרונות ובפלאשבקים/בהבזקות לעבר)דונה מרפירונה בקרמןסטליאןאיבון סטרחובסקיאלונה אלכסנדרזאן טירי (במסווה)ג'ניפר עגלנוייה דאוןזאן טירי (בצורתה האמיתית)טרה פיצג'רלדשירלי לילו
מספר הפרק(בסדרה) מספר הפרק(בעונה) שם הפרק בעבריתשם הפרק באנגלית תאריך שידור מקורי תאריך שידור בישראל 11מה לכל השערות?!?!What the Hair24 במרץ 20173 בספטמבר 201722האויב של רפונזלRapunzel's Enemy31 במרץ 20174 בספטמבר 201733לחשוב כמו גנב.Fitzherbert P.I7 באפריל 20175 בספטמבר 201744אתגר-האמיציםChallenge of the Brave14 באפריל 20176 בספטמבר 201755קסנדרה נגד יוג'יןCassandra v.
פלונטר עד עצם היום הזה הוא סרט קצר אמריקאי בהנפשה ממוחשבת, מסוגת קומדיה רומנטית ופנטזיה, אשר משמש כסרט המשך לסרט באורך מלא "פלונטר" משנת 2010. הסרט בוים ונכתב על ידי נייתן גרנו וביירון הווארד לאחר הביקוש הפופולרי, והופק על ידי Walt Disney Pictures ואולפני ההנפשה של וולט דיסני.
עלילת הסרט מתרחשת לאחר אירועי סרט הקולנוע "פלונטר", סרט הטלוויזיה "פלונטר: לפני שהכל התחיל" וסדרת הטלוויזיה "פלונטר: הסדרה" הכוללת שלוש עונות, והיא מתרחשת ביום החתונה של רפונזל ויוג'ין פיצהרברט, שלכבודו ממלכת קורונה במצב רוח חגיגי.
עם זאת, הזיקית פסקל והסוס מקסימוס מאבדים את טבעות האירוסין של הזוג, ויוצאים למסע רווי הרס בממלכה במטרה להשיב אותן.
הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בהפצת סרטי אולפני וולט דיסני בארצות הברית ב-13 בינואר 2012, לפני הקרנת הסרט "היפה והחיה" בגרסת התלת־ממד.
בהמשך הסרט שודר באותה מדינה לפני הקרנת הבכורה הטלוויזיונית של הסרט "הנסיכה והצפרדע" בערוץ דיסני ב-23 במרץ 2012, לאחר מכן, בסתיו 2012, צורף כבונוס למהדורת היהלום של ה-DVD של הסרט "סינדרלה", ויותר מאוחר הוא נהיה זמין בשירות הסטרימינג דיסני+.
בישראל הסרט שודר לראשונה בדיבוב לעברית בערוץ דיסני ג'וניור בשנת 2012. אורך הסרט הוא כ-6 דקות.
במהלך ביצוע השיר "Stronger Than Ever Before" בפרק "שובה של רפונזל", המשמש כפרק הפתיחה של העונה השלישית של "פלונטר: הסדרה", רואים את הזיקית פסקל והסוס מקסימוס יוצאים למסע חיפוש ברחבי הממלכה לאחר שאיבדו כתר, בדומה לעלילת הסרט.
בהשראת הסרט נכתבו ויצאו לאור מספר ספרים המתארים את עלילתו.
עלילת הסרט מתרחשת לאחר אירועי סרט הקולנוע "פלונטר", סרט הטלוויזיה "פלונטר: לפני שהכל התחיל" וסדרת הטלוויזיה "פלונטר: הסדרה", והיא מתרחשת ביום החתונה של רפונזל ויוג'ין פיצהרברט, שלכבודו ממלכת קורונה במצב רוח חגיגי.
הזיקית פסקל והסוס מקסימוס הם נושאי טבעות האירוסין ופורסי הפרחים באירוע החתונה.
כשהכומר מתחיל לדבר, אחד הפרחים נכנס לאפו של מקסימוס, דבר הגורם לו להתעטש ולשגר את הטבעות מחוץ לטירה.
דבר זה גורם למקסימוס לחלום בהקיץ שהכומר מבקש את הטבעות ומגלה שהן נעלמו, ובעקבות האבדה המלכה אריאנה מתלוננת שאלו היו טבעות הנישואים של אמה של סבתה ואחד השומרים אומר ש"הממלכה מתפרקת".
זה גורם להרבה כאוס ברחבי הממלכה ומתחילים להתרחש פיצוצים.
כשמתעורר מהחלום, מקסימוס יוצא יחד עם פסקל למצוא את הטבעות כאשר כל אחת מהן השתגרה לכיוון שונה, דבר הגורם לשניים להתפצל.
במהלך הסרט רואים את השניים במרדף אחר טבעות האירוסין, כאשר על הדרך הם עושים, בלי כוונה, הרס בממלכה.
בסיום הסרט פסקל ומקסימוס משיגים את הטבעות ומוסרים אותן לזוג המתחנן.
הכומר מכריז עליהם כבעל ואישה והם מתנשקים.
שם הדמותמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתרפונזלמנדי מורמשי קלינשטייןיוג'ין פיצהרברטזאקרי לוימיכאל עינבכומראלן דיילאלברט כהןבריון שיכורפול פ' טומקינסהמלכה אריאנהקארי וולגרןאורנה כץפסקלפרנק ולקרמקסימוסנייתן גרנו
בנוסף דיבבו בדיבוב העברי גדי לוי ושרון כהן.
פלונאוסטיס (שם מדעי: Peloneustes; מילולית: "שחיין בוץ") הוא סוג של זוחל ים גדול ממשפחת הפליוזאוריים אשר חי בתור היורה בים שלחופי אנגליה.
מאובניו נמצאו בחופים הדרומיים של דורסט, אנגליה ונקרא בשם ב-1889. מאובנים נוספים נמצאו בעוד אזורים באירופה כמו צרפת וגרמניה.
הפלונאוסטיס היה זוחל טורף באורך 3 מטרים שהיה קרוב משפחתו של הליופלרודון ושל הפליוזאורוס הענקי, אך הוא היה בין הקטנים שבבני משפחתו.
הוא היה מצויד בלסתות גדולות וקטלניות ובצוואר קצר.
עקב גודלו הוא כנראה ניזון רק מדגים ומבלמניטים ששרצו בימים אחריהם רדף במהירות.
מבנה שיניו מעיד שהוא פותח כדי למחוץ ולרסק טרף משוריין כמו אמוניטים.
לא ברור אם יכל לצאת מהמים להטיל ביצים בדומה לצבי ים או שהשריץ צאצאים חיים בתוך המים.
זוחל ימי זה הופיע בסדרה פלאווורלד.
פלומה (מספרדית: Paloma; יונה) הוא קוקטייל המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי.
מורכב מטקילה, מיץ ליים, משקה מוגז בטעם אשכוליות וקמצוץ מלח.
קיימת אפשרות להחליף את המשקה אשכוליות המוגז בתערובת של מיץ אשכוליות עם מי סודה.
המשקה פופולרי למדי במקסיקו והוא אף נמכר בפחיות.
קיימת גם גרסה פשוטה יותר של הקוקטייל, המורכב מטקילה ומוגז אשכוליות בלבד.
פלומה דומה מעט לקוקטייל אחר מבוסס מיץ אשכוליות: גריהאונד , המכיל ג'ין במקום טקילה.
פלומלקסיוס (שם מדעי: Plumalexius) הוא סוג נכחד של חרק מסדרת הדבוראים הקרוב לצרעות.
הוא התקיים במשך הקרטיקון העליון של הקנומן והטורון באמריקה הצפונית.
הסוג תואר למדע ב-2011 והוא מכיל 2 מינים: Plumalexius rasnitsyni ו-Plumalexius ohmkuhnlei, שניהם ידועים רק ממצאים בודדים מניו ג'רזי וניו יורק בהם התגלו ב-1995 ממצאי ענבר מאובן בתוכו נכלאו הממצאים שלהם.
כיום הממצאים מצויים במוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע שבמנהטן.
חרק זה היה דומה מעט לצרעה באורך של 2.37 מ"מ לזכרים בעוד הכנפיים הקדמיות הגיעו לאורך 1.47 מ"מ והכנפיים האחוריות הגיעו לאורך 1.17 מ"מ.
ככל הנראה הוא חי בצורה דומה לצרעה או נמלה בנחילים מורכבים.
זהו הסוג היחיד במשפחה Plumalexiidae, הקרובה למשפחה Plumariidae (מעל-משפחה Chrysidoidea) ונחשב לאב בסיסי שלה.
"פלונטר" הוא סינגל של הלהקה הישראלית "התקווה 6", שיצא לאור ב-2 באוגוסט 2021.
השיר נכתב והולחן בשיתוף פעולה בין סולן הלהקה עמרי גליקמן למעבד והמפיק סתיו בגר.
השיר עוסק בגבר ואישה המנהלים מערכת יחסים פגומה אשר נגררת רק מכוח ההרגל.
הגבר מנסה להסביר לאישה שהקשר שלהם הפך כבר מזמן לפלונטר.
השיר יצא מלווה בקליפ אנימציה מבית סטודיו אינסייט.
פלוניארד הוא קינוח מהמטבח הצרפתי.
הקינוח נאפה עם פירות שמסודרים בכלי מצופה בחמאה ומכוסה בבלילה סמיכה דמוית פלאן.
בדומה לקלאפוטי, שמכינים עם דובדבנים שחורים, פלוניארד עשוי עם תפוחים, אפרסקים, אגסים, שזיפים, שזיפים מיובשים או פירות אחרים.
המנה דומה לפודינג יורקשייר מתוק או חביתית גדולה, מאובקת באבקת סוכר וניתן להגיש אותה חמה או קרה.
השם נגזר מהמילים האוקסיטנית fleunhe ו-flaunhard, שמתורגמות שתיהן כ"רך" או "פלומתי".
המנה נפוצה באזורי אוברן, לימוזן ופריגור בצרפת.
פלומה סן בסיליו (בספרדית: Paloma San Basilio; נולדה ב-22 בנובמבר 1950) היא זמרת ספרדייה.
סן בסיליו נולדה במדריד, במהלך הילדות גרה בסביליה ולאחר מכן עברה ללוגו.
היא למדה פילוסופיה ופסיכולוגיה באוניברסיטת קומפלוטנסה של מדריד, אך לא השלימה את לימודיה.
ב-1975 הוציאה את אלבומה הראשון "Sombras" שזכה להצלחה בינלאומית.