tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
האתר הוא יורשו של האתר Megaupload, והוא הושק על ידי איש העסקים קים דוטקום ב-19 בינואר 2013, שנה בדיוק לאחר שהאתר Megaupload נסגר בפתאומיות על ידי ה-FBI.
האתר Megaupload, שהיה אתר שירות אירוח הקבצים הראשון של קים דוטקום, נסגר בפתאומיות ב-19 בינואר 2012 על ידי ה-FBI ומחלקת המשפטים האמריקנית.
האתר Mega הושק ב-19 בינואר 2013 - שנה בדיוק לאחר ש-Megaupload נסגר.
ביממה הראשונה לאחר השקת האתר נרשמו אליו כבר מעל ל-500 אלף משתמשים.
ב-4 ביולי 2013 הושק יישום האנדרואיד הרשמי של האתר בחנות המקוונת Google Play.
באוגוסט 2013 קים דוטקום הצהיר כי במהלך 2014 האתר יכיל גם שירות נפרד של דואר אלקטרוני מאובטח אשר לטענתו יספק למשתמשי האתר את היכולת לשלוח ולקבל הודעות דואר אלקטרוני מוצפנות מבלי לקחת את הסיכון שהדואר האלקטרוני שנשלח ושמתקבל נמצא תחת מעקב של ארגון הביון הממשלתי האמריקני NSA.
האתר פועל לפי המודל העסקי Freemium אשר במסגרתו השירות הבסיסי המוצע לכל המשתמשים, ללא תשלום כלשהו, הוא שטח אחסון בגודל 50 ג'יגה בייט.
ניתן לקבל שטח אחסון נוסף או רוחב פס יותר גדול בתשלום.
סיבוב ההופעות של 1971, שנודע בשם Meddle tour, היה סיבוב קצר של הופעות מידי להקת פינק פלויד.
הסיבוב התחיל באוקטובר 1971 והסתיים חודש לאחר מכן, בנובמבר 1971. הסיבוב נועד לקדם את מכירות אלבומם החדש של הלהקה Meddle בארצות הברית.
חומרים רבים מהאלבום כבר נוגנו בידי הלהקה בהופעות קודמות לפני צאת האלבום, מנהג ידוע של פינק פלויד, שנהגו לבחון באותה תקופה ולעבד את שיריהם באולפן ובהופעות במקביל.
רשימת השירים בהופעות השתנה במקצת מהופעה להופעה, ונוגנו חומרים רבים מאלבומים קודמים של הלהקה (חלקם לא נוגנו עוד בהופעות לאחר סיבוב זה).
רשימת שירים אופיינית במהלך ההופעות של "Meddle" כללה את:
"Astronomy Domine" - נוגן פעם אחת במהלך הופעה בניו יורק
"Green Is The Colour" - נוגן פעם אחת במהלך הופעה בניו יורק
"Fearless" - נוגן פעם אחת במהלך הופעה בניו יורק
דייוויד גילמור - גיטרות ושירה
רוג'ר ווטרס - בס ושירה
Meetup היא פלטפורמת רשת חברתית שנוסדה בשנת 2002 ומאפשרת לאנשים מכל רחבי העולם ליצור או להצטרף לקבוצות מקומיות המתמקדות בתחומי עניין שונים, כמו בין היתר פוליטיקה, ספרים, משחקי וידאו, סרטים, בריאות, חיות מחמד, קריירה, תחביבים, מפגשי ספורט, קבוצות משחק לילדים, ועוד.
במסגרת קבוצות המיטאפ המשתתפים יכולים לקחת חלק במפגשי פנים-אל-פנים בעולם האמיתי עם אנשים מקומיים שונים החולקים תחומי עניין משותפים.
זוהי הפלטפורמה המקוונת הגדולה ביותר מסוגה בעולם אשר מכילה מיליוני משתמשים פעילים בכל רחבי העולם.
הפלטפורמה מאפשרת למשתמשים למצוא ולהצטרף לקבוצות מקומיות ו/או אירועים מקומיים בתחומי עניין ספציפיים.
משתמשים מעל גיל 18 רשאים להצטרף לכל אחת מהקבוצות המקומיות הקיימות, ו/או להקים קבוצה מקומית חדשה, שבהן הם יכולים באופן פוטנציאלי להכיר אנשים מקומיים שונים עם תחומי עניין משותפים.
בעוד שהפלטפורמה מסוגלת לחבר בין תושבים מקומיים, היא משמשת גם משאב רב ערך למטיילים ומהגרים אשר מסוגלים באמצעות הפלטפורמה להצטרף לקבוצות מיטאפ באזורים מרוחקים אשר בהם הם צפויים לבקר או לגור, ובאופן זה הם מסוגלים להגדיל את סיכוייהם להכיר חברים חדשים בעלי תחומי עניין משותפים בסביבות זרות.
הצלחתם של קבוצות מיטאפ, ובפרט של המפגשים שבמאורגנים במסגרת אותן הקבוצות, תלויה לרוב בכך שהקבוצה ממוקד בנושא אשר לו יש עניין רב בקרב אנשים רבים בקרב האוכלוסייה המקומית.
במדינות או באזורים עם כמות גדולה של דוברי אנגלית ובערים הגדולות ובאזורים מטרופולינים גדולים בדרך כלל ישנה כמות גדולה ומגוונת יותר של קבוצות מיטאפ.
באזורים כפריים ובמקומות אחרים ברחבי העולם, כולל בישראל, הפלטפורמה פחות מוכרת ונמצאת פחות בשימוש בקרב המקומיים.
בחלק גדול מהערים הגדולות שלא נמצאות במדינות דוברות אנגלית לעיתים רבות מרבית קבוצות המיטאפ מתמקדים בנושאים טכנולוגיה, תכנות ויזמות.
בעוד שהצטרפות לקבוצות מיטאפ קיימות איננה כרוכה בתשלום כלשהו, כל אחת מהקבוצות הקיימות חייבת שיהיה לה מנהל קבוצה, ואותו המשתמש הוא זה שבפועל נדרש לשלם מדי חודש את דמי ניהול הקבוצה על מנת שהקבוצה שאותה הוא מנהל תמשיך להתקיים.
כל קבוצת מיטאפ חדשה בפלטפורמה נבדקת על ידי אנשי הצוות של מיטאפ אשר מוודאים כי הקונספט של הקבוצה החדשה עומד בתנאים שהחברה הגדירה.
כאשר הקבוצה החדשה מאושרת על ידי אנשי הצוות של מיטאפ, בדרך כלל לאחר מספר ימים, הפלטפורמה מיידעת על כך באופן אוטומטי משתמשים מקומיים רבים בפלטפורמה, באמצעות שליחת הודעות דואר אלקטרוני למשתמשים נבחרים בפלטפורמה שגרים בקרבת מקום, אשר נבחרים על סמך ההעדפות שלהם בפרופיל המשתמש שלהם.
כתוצאה מכך, לעיתים קרובות עוד במהלך השבועות הראשונים לאחר פתיחת הקבוצה עשויים להצטרף לקבוצה עשרות מקומיים בעלי תחומי עניין משותפים.
לעיתים רבות קבוצות המיטאפ גדלות לאורך זמן כאשר משתמשים מקומיים שונים מגלים גם הם את הקבוצה ובוחרים בעקבות כך להצטרף אליה.
על מנת לנהל קבוצות גדולות ביתר יעילות מנהלי קבוצות מיטאפ יכולים לבחור להגביל את כמות הנוכחים במפגשים מסוימים ו/או לאפשר למשתמשים פעילים שסומכים עליהם לסייע בארגון מפגשים.
במקרים מסוימים בהם יש עניין רב במיוחד בנושא בו עוסקת קבוצה מסוימת לאורך תקופת זמן ארוכה, עשויים להצטרף לקבוצה מסוימת אף מאות או אלפי משתמשים מקומיים.
הפלטפורמה אפקטיבית במיוחד בערים הגדולות ובאזורי מטרופולין הגדולים במיוחד בעולם בהם צפויים לגור משתמשים רבים יותר, וכתוצאה מכך גדלה הסבירות למצוא משתמשים אחרים עם תחומי עניין משותפים.
עם זאת, על אף שקבוצת מיטאפ יכולה להכיל כמות גדולה במיוחד של משתמשים, בדרך כלל רק חלק מסוים מכל משתמשי הקבוצה מגיעים בפועל למפגשים של הקבוצה.
במקרים בהם משתמשים רבים במיוחד רוצים להשתתף במפגשי הקבוצה, המארגנים יכולים לבחור להגביל את מספר המשתתפים במפגש או לנסות לארגן מפגשים גדולים בהרבה במיקום אשר מתאים לכך.
הפלטפורמה הושקה במקור בשנת 2002 על ידי סקוט הייפרמן, מאט מיקר, ופיטר קאמאלי.
הייפרמן קיבל את ההשראה לקונספט של מיטאפ לאחר שקרא את הספר "לשחק כדורת לבד: קריסתה ותחייתה של הקהילה האמריקנית" בו רוברט פטנאם הזהיר מכך שבשליש האחרון של המאה ה-20 חלה ירידה הדרגתית מהותית במעורבות החברתית של האמריקנים בקהילות מקומיות שונות.
הייפרמן שאף להקים פלטפורמת אינטרנט אשר תקל על אנשים ליצור ולקחת חלק בקבוצות מקומיות המתמחות בתחומי עניין משותפים.
ביולי 2015 הפלטפורמה הכילה מעל ל-22 מיליון משתמשים ו-207,573 קבוצות מיטאפ ב-181 מדינות שונות ברחבי העולם, אשר ארגנו באותו החודש 549,946 מפגשים שונים ברחבי העולם.
הנתונים הללו כוללים הן את המשתמשים והקבוצות הפעילים/ות והן את המשתמשים והקבוצות הלא פעילים/ות.
אף על פי כן, מרבית קבוצות המיטאפ בפלטפורמה כן פעילות בשל העובדה שמנהלי קבוצות המיטאפ בדרך כלל לא יבחרו להמשיך לשלם את דמי הניהול החודשיים לאורך זמן עבור קבוצה לא פעילה או לא מוצלחת.
MedlinePlus (מד ליין פלוס) הוא שירות מידע מקוון שנכתב ומופעל בידי הספרייה הלאומית לרפואה של ארצות הברית.
המידע באתר ניתן באנגלית ובספרדית.
הוא מבוסס על מידע מהספרייה הלאומית לרפואה (NLM), מהמכונים הלאומיים לבריאות (NIH), מסוכנויות ממשלתיות אחרות בארצות הברית, ומארגוני בריאות נוספים.
קיים אתר מותאם לתצוגה במכשירים ניידים.
בשנת 2015 השתמשו במידע שבאתר כ-400 מיליון בני אדם מכל רחבי העולם.
"Medicine" (בעברית: "תרופה") הוא שיר של הזמרת הקולומביאנית שאקירה, מאלבום האולפן העשירי שלה Shakira, בהשתתפות בלייק שלטון.
השיר נערך בטקס של האקדמיה הארצית ה-49 של פרסי מוזיקת הקאנטרי ב-6 באפריל 2014, ובילה שבוע אחד במצעד שירי הקאנטרי, שם התברג במקום ה-57.
השיר נכתב על ידי שאקירה לצד מארק ברייט והילרי לינדזי, והופק על ידי שאקירה ומיכאל ג'יימס.
לאחר ההצלחה של אלבום האולפן התשיעי שלה, Sale el Sol, בשנת 2010, שאקירה אמרה בנובמבר 2011, "התחלתי לחקור ולהשתמש באולפן ההקלטות בכל פעם שיש לי זמן בברצלונה וכאן במיאמי".
אני עובדת עם מפיקים שונים ודי ג'יים שונים, ואני מנסה למצוא מקורות השראה חדשים ומוטיבציה מוזיקלית חדשה.
הגוף שלי מבקש את זה".
בשנת 2012, דווח כי שאקירה תראה את הווידאו עבור שיר בשם - "Truth or Dare (אמת או חובה)" בליסבון, פורטוגל.
עם זאת, בשל ההיריון של שאקירה, השיר לא יצא כמתוכנן.
מאוחר יותר, במרץ 2014, הסבירה שאקירה לבילבורד כי "זה היה שנתיים וחצי של עשיית שירים, להביס אותם, לעשות אותם שוב, לעשות שמונה גרסאות של כל שיר, ללדת, ולחזור לאולפן, וזה מה שבעצם מתחבר מחדש לשירים שלי".
לשיר הועלתה תמונה בערוצה של שאקירה ביוטיוב אשר צברה קרוב ל-4 מיליון צפיות.
בספוטיפיי צבר למעלה מ-9 מיליון השמעות.
Medicina הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הברזילאית אניטה.
השיר יצא לאור ב-20 ביולי 2018, על ידי חברת התקליטים וורנר מיוזיק גרופ, כסינגל שלא מתוך אלבום.
השיר הגיע למקום ה-15 במצעד שבפורטוגל, וה-14 במצעד שבצ'ילה.
השיר נכתב והופק על ידי אניטה, מאוריציו מונטאנר, ג'ון לאונה, מריו קסרס ואנדי קליי.
השיר הוא שיר בסגנון הרגאטון.
עבור השיר יצא קליפ שיווקי מיוחד שהועלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, בסמוך לצאתו של השיר.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של אניטה ב-20 ביולי 2018. הקליפ בוים על ידי 36 גראדוס, אשר ביים עבורה גם את קליפ השיר "Machika".
בקליפ משולבים שלל צבעים שונים.
בין היתר, צולם הקליפ בקולומביה, הונג קונג, הודו, ארצות הברית, אפריקה הדרומית וברזיל.
נכון למרץ 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-133 מיליון צפיות.
Medellín (בעברית: מדיין) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, ביחד עם הזמר-יוצר הקולומביאני מאלומה.
השיר יצא לאור ב-17 באפריל 2019, כסינגל הראשון מתוך אלבומה הארבעה-עשר, Madame X (2019).
שיר זה הוא הסינגל הראשון אותו מוציאה מדונה מאז "Hold Tight", שיצא בשנת 2015.
בסמוך לכך, המפיק המוזיקלי מירווה אחמדזאי שעבד בעבר עם מדונה על אלבומה, American Life, אישר כי הוא עובד איתה גם כן על אלבומה העתידי.
היא אף ציינה כי שם האלבום הוא Madame X.
יום למחרת פרסמה כי הסינגל הראשון מתוך האלבום "Medellín", בו ישתתף הזמר-יוצר הקולומביאני מאלומה, עתיד לצאת יומיים לאחר מכן.
כמו כן, הוא יצא לאור לרשתות הזרמות המדיה ב-17 באפריל 2019.
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר פורסם בשידור חי מ-MTV ב-24 באפריל 2019. טרם פורסם הקליפ, נערך עם מדונה ראיון בו היא דיברה על משמעות האלבום, שמו, עטיפתו והשיר עצמו.
כמו כן, טרם יצא הקליפ פורסמו עשרות תמונות וקטעי וידאו שונים מתוכו ברשתות חברתיות.
עם השיר מדונה הופיעה במהלך טקס פרסי המוזיקה של בילבורד, אשר התקיים ב-1 במאי 2019. מגזין בילבורד דירגו את ההופעה במקום השני בסקירה שהעלו לאחר סיום הטקס.
מקוםתאריםמכירותאיטליה (FIMI)זהב25,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
אזורתאריך יציאהפורמטגרסהחברת תקליטיםמקורכלל העולם17 באפריל 2019הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתרגילהאינטרסקופאיטליהרדיו איירפליייוניברסלכלל העולם9 במאי 2019סטרימינג • הורדה דיגיטליתרמיקסיםאינטרסקופ14 ביוני 2019ג'וסי מיקס מאת רובי ריברהמיקס מאת אריק מורילורמיקסים, כרך 2
"Medicine" (בעברית: "תְרוּפָה") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'ניפר לופז, ביחד עם הראפר המרוקאי-אמריקאי פרנץ' מונטנה.
השיר יצא לאור ב-3 באפריל 2019, כסינגל שלא מתוך אלבום.
השיר הגיע למקום השישי במצעד הרשמי של בוליביה.
השיר נכתב על ידי ג'ניפר לופז, פרנץ' מונטנה, קימברלי קריסיוק, ורן וייד, מייקל סטורלר אריקסן, טור אריק הרמנסן, מו סמואלס ומייקי אקיין והופק על ידי סטאר-גייט וסאן אוף סוניקס.
מבקרי מוזיקה השוו את השיר ל-"Get Right" ו-"Do It Well".
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של ג'ניפר לופז ב-7 באפריל 2019, כמה ימים לאחר צאתו כסינגל.
את האודיו של השיר, העלתה לופז לערוצה ב-3 באפריל 2019, באמצעות שידור בכורה.
נכון לאוקטובר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-26 מיליון צפיות.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם3 באפריל 2019הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקההיטקו • ניויוריקןארצות הברית9 באפריל 2019רדיו להיטים
Medo de Sentir (בעברית: הפחד להרגיש) הוא שיר בפורטוגזית, שנכתב והולחן על ידי מרתה קרבליו, ובוצע על ידי אליזה סילבה.
ב-7 במרץ 2020 השיר זכה בתוכנית "Festival da canção 2020" שמהווה את קדם האירוויזיון הפורטוגזי, ונבחר לייצג את המדינה באירוויזיון 2020 ברוטרדם, הולנד.
Medscape הוא אתר אינטרנט המספק גישה למידע רפואי לרופאים; הארגון מספק גם לימודי המשך לרופאים ואנשי מקצוע בתחום הבריאות.
האתר מפנה למאמרי כתבי עת רפואיים, גרסה של מסד הנתונים MEDLINE של הספרייה הלאומית לרפואה של ארצות הברית, חדשות רפואיות ומידע תרופתי (Medscape Drug Reference, או MDR).
באותה תקופה פרסם Medscape שבעה כתבי-עת אלקטרוניים שעברו ביקורת על עמיתים.
Medscape הוקם בשנת 1995, על ידי SCP Communications, Inc, בניהולו של מנכ"ל החברה פיטר פרישוף.
בשנת 1999, ג'ורג' לונדברג הפך לעורך הראשי של Medscape.
שבע עשרה שנה לפני שהצטרף ל־Medscape שימש כעורך כתב העת של האיגוד הרפואי האמריקני.
בספטמבר 1999, החברה הונפקה ונסחרה בנאסד"ק תחת הסמל MSCP.
בשנת 2000, Medscape התמזגה עם MedicaLogic, חברה ציבורית נוספת.
MedicaLogic הגישה בקשה לפשיטת רגל תוך 18 חודשים ומכרה את Medscape ל- WebMD בדצמבר 2001. בשנת 2008 פוטר לונדברג על ידי WebMD.
בשנה שלאחר מכן בוטל כתב העת לרפואה של האתר.
בינואר 2013 מונה אריק טופול לעורך הראשי של מדסקייפ.
באותה שנה חזר לונדברג למדסקייפ כעורך כללי.
בשנת 2009, WebMD שחררה אפליקציית iOS של Medscape, ושנתיים לאחר מכן, את גרסת אנדרואיד.
"Meet Me at Our Spot" הוא שיר של הלהקה האמריקאית The Anxiety, המורכבת מהזמרים האמריקאים וילו סמית' וטיילר קול.
השיר יצא לראשונהף על ידי חברות התקליטים MSFTSMusic ורוק ניישן ב-13 במרץ 2020, מתוך אלבום האולפן הראשון של הלהקה The Anxiety.
אף על פי שהשיר לא הגיע למצעד בזמן יציאתו, הוא נהיה ללהיט רדום ב-2021 לאחר שנהיה פופולרי בטיקטוק.
נכון לנובמבר 2021, השיר הושמע למעלה מ-180 מיליון פעמים בספוטיפיי ולמעלה מ-15 מיליון פעמים ביוטיוב.
ב-5 באוקטובר 2021, יצאה גרסה חיה של השיר.
נכון לנובמבר 2021, גרסה זו הושמעה למעלה מ-2 מיליון פעמים בספוטיפיי.
הווידאו קליפ של השיר יצאה לראשונה ב-24 בספטמבר 2021. נכון לנובמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-33 מיליון פעמים.
השיר זכה לאהדה בקרב משתמשי היישומון טיקטוק בזכות הפופולריות הרבה שצברה כוראוגרפיה בליווי פזמון השיר.
נכון לנובמבר 2021, נוצרו למעלה מ-400 אלף סרטונים שונים המציגים את הריקוד והשיר.
קלסי גרסיה, מ-Popsugar, אמרה שהשיר "הוא רצועה אלטרנטיבית עזה עם נימות אימו שמגיעות לרוח הזמן ודי בלתי נמנעת בטיקטוק".
מדינהתוארמכירותאוסטרליה (ARIA)פלטינה70,000קנדה (Music Canada)זהב40,000ניו זילנד (RMNZ)פלטינה30,000הממלכה המאוחדת (BPI)כסף200,000ארצות הברית (RIAA)זהב500,000
אזורתאריךפורמט חברת תקליטיםהערותעולמי13 במרץ 2020הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקהMSFTSMusic, רוק ניישן ארצות הברית 5 באוקטובר 2021 להיט רדיו עכשווי
Mediabase (במקור Mediascan) היא חברה אמריקאית אשר מפרסמת מצעדי מוזיקה על בסיס נתוני איירפליי של 180 תחנות רדיו בארצות הברית וקנדה.
מצעדי מוזיקה אלו מתפרסמים ביומון האמריקאי USA Today ובתוכנית הרדיו האמריקאית American Top 40 .
כמו כן, החברה מספקת כלים אנליטיים מעמיקים לאנשי מקצוע בתעשיית הרדיו והמוזיקה.
החברה היא חברת בת של IHeartMedia.
ב-1988–1991, נתוני החברה התפרסמו במגזין המוזיקה Monday Morning Replay.
Medical College Admission Test או מבחן הקבלה של המכללה הרפואית (MCAT) הוא בחינה סטנדרטית מבוססת מחשב עבור סטודנטים פוטנציאליים לרפואה (הן Allopathic M.D.
והן Osteopathic D.O.) שמתקיים בארצות הברית, אוסטרליה, קנדה והאיים הקריביים.
הוא נועד להעריך יכולות של פתרון בעיות, חשיבה ביקורתית, ניתוח מידע כתוב וידע של מושגים ועקרונות מדעיים.
לפני 2007, הבחינה הייתה מבחן נייר ועיפרון; מאז 2007, כל התנהלות הבחינה מבוססות על מחשב.
הגרסה העדכנית ביותר של הבחינה הוצגה באפריל 2015. משך השלמת הבחינה הוא שבע שעות וחצי.
ציון הבחינה נע בטווח שבין 472 ל-528. ה-MCAT מנוהל על ידי איגוד מכללות הרפואה האמריקאיות (AAMC).
בשנות ה-20 של המאה ה-20, שיעורי הנשירה בבתי הספר לרפואה בארצות הברית זינקו מ-5% ל-50%, והובילו לפיתוח מבחן שימדוד את המוכנות ללימודי רפואה.
Mos ועמיתיו פיתחו את "מבחן הכושר האקדמי לסטודנטים לרפואה" המורכב משאלות אמת-שקר ושאלות ברירות רבות המחולקות לשישה עד שמונה מבחני משנה.
הנושאים שנבדקו כללו זיכרון חזותי, זיכרון לתוכן, אוצר מילים מדעי, הגדרות מדעיות, הבנה של חומר כתוב, מידע פרה-רפואי והיגיון לוגי.
מאז המבחן עבר שינויים רבים עד שהגיע לצורתו הנוכחית.
ה-MCAT מורכב מארבעה קטעים נפרדים שמקבלים ניקוד בנפרד.
לכל חלק מוקצים 90 או 95 דקות ומבחנים בעלי 50 ל-60 שאלות.
הבחינה המלאה נמשכת כ-7.5 שעות כולל הפסקות.
המידע עבור כל אחד מהמדורים המדעיים מאורגן ב-10 מושגי יסוד וארבע כישורי חקירה ונימוק מדעיים.
קטעי המדע מונחים על ידי מיומנויות חשיבה מדעית ומיומנויות חקירה שזוהו על ידי ה-MR5 להצלחת בית הספר לרפואה.
החלק של ניתוח קריטי וכישורי חשיבה מתמקד בשלוש מיומנויות, שכן חלק זה אינו דורש ידע חיצוני כדי לענות על שאלות.
יסודות כימיים ופיזיקליים של מערכות ביולוגיות, 59 שאלות, 95 דקות
ניתוח ביקורתי וכישורי חשיבה, 53 שאלות, 90 דקות
יסודות ביולוגיים וביוכימיים של מערכות חיים, 59 שאלות, 95 דקות
יסודות פסיכולוגיים, חברתיים וביולוגיים של התנהגות, 59 שאלות, 95 דקות
"Meet the Grahams" הוא שיר של הראפר האמריקאי קנדריק לאמאר, אשר יצא לאור ב-3 במאי 2024. זהו שיר דיס המכוון כלפי הראפר הקנדי דרייק, שיצא כ-20 דקות בלבד לאחר צאתו של "Family Matters" של דרייק, שיר דיס המכוון כלפי לאמאר.
השיר הופק על ידי דה אלכימיסט, ובשונה מהתגובות הקודמות של לאמאר לדרייק, מקבל אווירה מטרידה, רודפת, עם קצב אפל מונע בפסנתר המלווה במילים ביקורתיות המאשימות את דרייק במספר עוולות, כמו רשלנות הורית, ניצול מיני, ועוד תקרית של נטישת ילדים.
המילים של השיר מוגשות בצורה של מכתב לבנו של דרייק אדוניס, שני הוריו של דרייק, בתו לכאורה של דרייק, ולבסוף דרייק עצמו.
בשיר, לאמאר טוען שלדרייק יש בת סודית וקורא לו "טורף מיני".
לאמאר גם מזכיר שדרייק מנהל לכאורה טבעת סחר במין מהאחוזה שלו, אותה דרייק מכנה "השגרירות", ומשווה את מעשיו לאלה של הארווי ויינסטין.
העטיפה בסרטון היוטיוב המלווה בקובץ האודיו של השיר כוללת גרסה מורחבת של התמונה שליוותה את השיר "" שלאמאר פרסם באינסטגרם פחות מיממה לפני פרסומו של "Meet the Grahams".
בנוסף לכפפה שנראית בתמונה זו, העטיפה כוללת חולצה, קבלה על תכשיטים, ושלוש תרופות מרשם עם השם "אוברי גרהאם" (שמו האמיתי של דרייק), כולל אחת לאוזמפיק ואחת לזולפידם.
לפי הסטרימר די ג'יי אקדמיקס, המקורב לדרייק, אלו פריטים שנגנבו ממזוודה השייכת לאביו של דרייק, דניס גרהאם.
השיר יצא לפלטפורמות הסטרימינג ביום שלאחר מכן, כאשר העטיפה המקורית הוחלפה בריבוע שחור פשוט.
דרייק הגיב במהירות באינסטגרם בהכחשת הטענה של לאמאר כי לדרייק ילדה סודית, אך לא הגיב אודות האשמות הסחר במין.
ב-6 במאי, הוציא דרייק שיר תגובה, "The Heart Part 6", בו הכחיש את טענותיו של לאמאר.
כותרת השיר מכוונת לסדרת השירים של לאמאר, The Heart, המכילה 5 חלקים שיצאו במרוצת השנים.
"Meeuw" (בעברית: "שחף") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר ההולנדי יוסט קליין בהשתתפות סטפנו קייזרס.
הוא יצא לאור ב-21 במרץ 2018, בהוצאת חברת התקליטים מאדה מיוזיק, כסינגל הראשון מתוך אלבומו הרביעי של קליין, Albino.
השיר הגיע למקום השביעי במצעד 100 הסינגלים ההולנדיים.
השיר נכתב והולחן על ידי קליין, קייזרס ומיק ספק, שגם הפיק אותו מוזיקלית.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-5.1 מיליון השמעות.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-21 במרץ 2018. נכון לספטמבר 2024 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-1.8 מיליון צפיות.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם21 במרץ 2018סטרימינג • הורדה דיגיטליתמאדה מיוזיק
Mellon Collie and the Infinite Sadness הוא אלבומה השלישי של להקת הרוק-האלטרנטיבי הסמאשינג פאמפקינס, שהושק ב-24 באוקטובר 1995. את האלבום הפיקו סולן הלהקה, בילי קורגן, אלן מולדר ופלוּד.
הוא כולל 28 שירים והופיע בחנויות בגרסאות שני תקליטורים ו-LP משולש.
לשירי האלבום קשת סגנונית רחבה.
גיטריסט הלהקה ג'יימס איהא והבסיסטית דרסי רצקי לקחו בו חלק רחב יותר, לעומת אלבומיה הקודמים.
הסינגל הראשון שקידם את האלבום היה "Bullet with Butterfly Wings".
בדירוג המגזין בילבורד פתח האלבום במקום הראשון – זאת לראשונה בתולדות הלהקה.
ארבעה סינגלים נוספים מהאלבום יצאו במהלך 1996 שהצלחתם הובילה למכירות של תשעה אלבומי פלטינה.
האלבם היה אהוב גם בקרב מבקרי המוזיקה שהרעיפו שבחים על המאמצים שהושקעו ביצירת האלבום, על מגוון הנושאים בהם הוא עוסק והסגנונות שבו.
כמו כן, האלבום היה מועמד לזכייה בשבע קטגוריות בטקס פרסי הגראמי ב-1997.
בתום סיבוב ההופעות שערכה הלהקה לקידום אלבומה השני, Siamese Dream (1993), שב בילי קורגן למלאכת הכתיבה.
האלבום היה צפוי להיות כפול כבר מן ההתחלה.
קורגן אמר כי "חסרו לנו מעט מאוד חומר על מנת להפוך את Siamese Dream לאלבום כפול.
באלבום החדש, נהניתי מאוד מכר הפעולה הרחב שהועמד לרשותנו, שבו היה מקום לכלול חומרים מסוג שונה".
קורגן חש שדרכה המוזיקלית של הלהקה מתקדמת במגמה ראויה ורצה שחברי הלהקה יחושו כלפי האלבום כאילו יהיה האחרון שיכתבו.
בשעתו, כינה קורגן את האלבום בתקשורת בתור "The Wall" של דור ה-X.
זאת, בהשוואה לאלבום הקונספט הכפול של Pink Floyd משנת 1979.
חברי הלהקה החליטו לוותר באלבום זה על שירותי ההפקה של בוטש ויג, שהפיק את אלבומיה הקודמים, ובחרו לתפקיד המפיקים את פלוּד ואת אלן מולדר.
קורגן הסביר את השינוי באומרו: "במלוא הכנות, אני חושב שהגענו לשלב בו היינו כה קרובים לבוטש, עד ששכר העבודה יצא בהפסדה...
הרגשתי שעלינו לכפות על עצמנו את המצב, מן הפן המוזיקלי, ולסטות מגישת ההקלטה הנורמלית של הפאמפקינס.
לא רציתי לשחזר חומרים מהעבר".
באפריל 1995, החלו חברי הלהקה להקליט באולם חזרות, במקום להיכנס הישר לאולפן ההקלטות.
פלוּד דחק בלהקה לשנות את הרגלי ההקלטה שלה.
קורגן ציין מאוחר יותר כי "פלוּד הרגיש שיכולותיה החיות של הלהקה לא מוצו היטב בהקלטה".
בפגישות הקלטה אלה, הקליטה הלהקה עם פלוּד קטעי קצב גסים שהיוו את הבסיס לאלבום החדש.
במהלך ההקלטות, התעקש פלוּד לפנות מדי יום זמן מספיק לנגינה מאולתרת או לכתיבת שירים, שגרה שהלהקה לא התנסתה בה קודם לכן במהלך הקלטות.
קורגן אמר על כך כי "צורת העבודה הזאת שימרה עניין בכל התהליך ומנעה את השחיקה".
בתקופת ההקלטה, ביקש קורגן להסיר את המתח שאפיין את תקופת ההקלטות של Siamese Dream.
בנוגע לבעיות שליוו את הקלטתו, ציין קורגן כי "מבחינתי, המטרד המשמעותי ביותר היו פרקי הזמן הנוראים שבהם כולם המתינו לעיבוד קטעי הגיטרות.
בלית ברירה, אנשים בילו שבועות שלמים בהמתנה." הפתרון שהוצע היה להשתמש בשני חדרי הקלטה בעת ובעונה אחת.
טקטיקה זו אפשרה לקורגן לעבוד על הקולות וארגון השירים, בשעה שההקלטות המשיכו בחדר השני.
במהלך הקלטות אלה, פלוּד וקורגן עבדו בחדר אחד, בעוד שמולדר, הגיטריסט ג'יימס איהא והבסיסטית דרסי רצקי עבדו בחדר השני.
איהא ורצקי לקחו, כאמור, חלק גדול בהקלטת האלבום, שלא כמו ב-Siamese Dream.
שם, לפי שמועות שנפוצו, כל קטעי הגיטרה והבס הוקלטו על ידי קורגן בלבד.
לאחר שהסתיימו ההקלטות באולם החזרות, נערך האלבום ב-Chicago Recording Company.
לצורך העריכה, נעשה שימוש בתוכנת Pro Tools של חברת Digidesign.
כך נערכו קטעי הגיטרה בשכבות על גבי שכבות והוספו דגימות של מוזיקה אלקטרונית.
רצקי הקליטה אינספור קטעי קולות-רקע, אך כולם נגנזו בעריכה, פרט לקטעים בשיר "Beautiful".
עם סיום ההקלטות, היו ללהקה 57 שירים מוגמרים שהועמדו לבחירה ל-Mellon Collie.
הוחלט לכלול באלבום 32 שירים, אך מתוכם ראו לבסוף אור רק 28.
ניתן להגדיר את Mellon Collie and the Infinite Sadness כאלבום קונספט, אך יסודותיו ככזה רופפים.
השירים בו מובנים רעיונית כסמל למחזוריות החיים והמוות.
בילי קורגן אמר שהאלבום מבוסס על "המכאוב הנמרץ שבהווית האדם".
הידיים של האלבום נעוץ בסגנונותיו המוזיקליים – השירים בו רבגוניים בסגנונותיהם.
אופי זה מנוגד לדעות המבקרים על שני אלבומיה הקודמים של הלהקה, אשר טענו כי השניים "חלקו מימד מוזיקלי אחד".
ניתן לשמוע בו מספר כלים רב יותר, כמו פסנתר ("Mellon Collie and the Infinite Sadness"), סינתיסייזרים ומקצבים אלקטרוניים מחזוריים ("1979"), תזמורת חיה ("Tonight, Tonight"), נגן MIDI ("Beautiful"), ואף מלחיות ומספריים ("Cupid de Locke").
לצורך הקלטת האלבום, כוונו כל הגיטרות בחצי טון מטה, על מנת "להפוך את המוזיקה למעט נמוכה יותר", לדברי קורגן.
בחלק מהשירים, כמו "Jellybelly", כוּון המיתר הראשון מטה בסקונדה ל-C# (דו דיאז) (אותו מכנה קורגן "כיווּן הגאראנג'").
בהשוואה לאלבומים הקודמים, נעשה במסגרתו שימוש רב יותר בשילוב של רצועות גיטרה שונות.
השיר "To Forgive" מורכב מקטע גיטרה אחד בלבד, בשעה שאת "Thru The Eyes of Ruby" מרכיבים כמעט 70 קטעים.
המקטעים השונים של "Porcelina of the Vast Oceans" הוקלטו בהזדמנויות שונות, באמצעות כלים והתקנות הקלטה שונות, ונערכו דיגיטלית ב-Pro Tools.
קורגן ואיהא חלקו את מטלות הקלטת הסולואים לגיטרות, כשאת חלקו של כל אחד מהם במסגרת האלבום אמד איהא בחצי.
קורגן כתב את כל שירי האלבום בעצמו, פרט לשניים.
השיר המסכם של הדיסק הראשון, "Take Me Down", נכתב והושר בידי איהא, ואת כתיבת השיר החותם את האלבום כולו, "Farewell and Goodnight", חלקו קורגן ואיהא, והוא הושר בידי כל ארבעת חברי הלהקה.
איהא כתב מספר שירים נוספים במהלך יצירת האלבום, אך הם לא נכללו בגרסתו הסופית.
בראיון שנערך עבור מגזין המוזיקה "רולינג סטון" ב-1995, אמר קורגן כי "יש כמה בי-סיידס ממש טובים שג'יימס כתב.
הם פשוט לא תואמים בהקשרם לאלבום.
יש לי תחושה רעה בחלקה, אבל לאורך כל שבע השנים שהיינו ביחד, המוזיקה היוותה מקור זניח לכעס ומתח".
Mellon Collie and the Infinite Sadness הושק ב-24 באוקטובר 1995. בשבוע העוקב, שובץ Mellon Collie במקום הראשון במדרג = הישג בלתי רגיל לאלבום כפול במחיר של מעל 20 דולרים.
לפי "ההתאחדות האמריקאית של יצרני התקליטים" (RIAA), האלבום נמכר ב-9.8 מיליון עותקים בארצות הברית.
כריסטופר ג'ון פארלי, כתב בשבועון "טיים" האמריקני, אמר שהאלבום הוא "עבודתה האמביציוזית והשלמה ביותר של הלהקה עד כה".
פארלי כתב: "שורת על המאזין הרגשה, שהיו אלה תחושות בטן שהנחו את הלהקה בתהליך היצירה; חוג המוטיבים באלבום (על 28 שיריו) לא מותיר מקום לניחושים".
Mellon Collie and the Infinite Sadness נבחר על ידי טיים לאלבום השנה של 1995 ומגזין התרבות של טיים, Entertainment Weekly, נתן לאלבום ציון A.
המבקר דייוויד בראון שיבח את האמביציה של הלהקה וכתב "Mellon Collie and the Infinite Sadness הוא יותר מאשר עבודתו של המעונה, הבררן האובססיבי לפופ.
קורגן מציג את עצמו כאחד מהמאמינים האמיתיים האחרונים: אדם שעבורו הטחת כמות כה גדולה של מוזיקה - תוצאתה היא אמנות שתישאר לדורות.
לא נראה שמטרידות אותו קושיות רוק כמו התמסחרות, וטוב שכך – הוא מכוון למשהו גדול ומלא יותר".
רולינג סטון נתנו לאלבום שלושה כוכבים מתוך חמישה בסך הכל.
המבקר ג'ים דרוגטיס הילל את האלבום כשכתב שהיה "אחד מהאפוסים יקרי המציאות של הרוק".
דרוגטיס העיר, שהחיסרון העיקרי של האלבום היו המילים שכתב קורגן ותיאר אותו כאדם "המתפלש בייסוריו, הרוטן שאיש ודבר לא תואם את ציפיותיו".
בעוד שטען שמבחינת ההישג המוזיקלי Mellon Collie and the Infinite Sadness עשוי להיות שווה כוחות לאלבום The Wall, אמר דרוגטיס שמבחינת מילות השירים, Mellon Collie פחוּת בהשוואה לשני.
בן אדמונדס, מבקר של מגזין המוזיקה הפופולרי Mojo, שיבח גם הוא את המוזיקה, בעוד שהביע אי-שביעות רצון מהמילים.
אדמונדס כתב כי "המילים של קורגן בנות השוואה לגנזך בו הוא אוצר את הפנים הכי גרועים של כל חוויותיו האישיות.
ניכרים בכתיבתו כישרון רוק כבד טבעי למשחקי מילים והשקפת רוק מתקדם, בשילוב מנוון.
אך ישנה חריגה קטנה מתדמיתו כאיש מכירות של זעם, כזאת המותירה מקום לביאור והסבר".
חמישה סינגלים ליוו את האלבום.
קורגן רצה תחילה שהשיר "Jellybelly" יהיה הסינגל הראשון, אך בסוף הוחלט אחרת.
הוא הסביר לירחון המוזיקה הקנדי Chart ש-Bullet with Butterfly Wings נבחר על פניו כי " Bullet הוא אחד מהשירים האלה, אתם יודעים, קליט וחייבים למכור קצת דיסקים".
"Bullet with Butterfly Wings" היה השיר הראשון של הסמאשינג פאמפקינס שדורג ב-40 הגדולים במצעד , שם מוקם במקום ה-22. "1979", הסינגל השני לאלבום, דורג במקום 12, ובכך קבע את שיא הלהקה במצעדים האמריקאיים.
הסינגל "Zero" יצא כחלק ממיני-אלבום, לצד שישה בי-סיידס.
לכל שלושת הסינגלים הללו הוענק אלבום זהב מטעם Tonight, Tonight" .RIAA" ו-"Thirty-Three", הסינגלים הרביעי והחמישי של האלבום, הגיעו למקומות 36 ו-39, בהתאמה, במצעדי בילבורד.
אף על פי שהשיר "Muzzle" לא יצא רשמית כסינגל, הוא הגיע למקום השמיני במצעד "להיטי רוק מודרניים" ולמקום העשירי במצעד "להיטי רוק פופולרי" של בילבורד.
Mellon Collie and the Infinite Sadness הקנה לסמאשינג פאמפקינס מועמדויות בשבע קטגוריות בפרסי הגראמי לשנת 1997, כשעלה עליהם במספר המועמדויות רק הרכב אחד באותה השנה.
הלהקה זכתה בפרס בקטגוריה אחת: "הופעת הרוק הכבד הטובה ביותר" עבור "Bullet with Butterfly Wings" - פרס גראמי ראשון ללהקה.
Mellon Collie and the Infinite Sadness דורג גם במקום 14 במשאל מבקרי הג'אז והפופ של Village Voice ב-1995. ב-2003, דורג האלבום במקום 487 ברשימת "500 האלבומים הטובים של כל הזמנים" של המגזין רולינג סטון.
בגרסאות אלה, השמות לשני הכותרים, לפי הסדר, הם "Dawn to Dusk", ו-"Twilight to Starlight".
גרסת הוויניל, לעומתם, חולקה לשלושה תקליטים, בעלי שישה צדדים מוטבעים – שניים לכל אחד.
גרסה זו כוללת שני שירים נוספים ("Tonite Reprise" ו-"Infinite Sadness") ורשימת השמעה שונה לגמרי.
כל השירים נכתבו על ידי בילי קורגן, פרט לאלה בהם מצוין אחרת.
"Un des Meilleurs Ouvriers de France" (מילולית: אחד מבעלי האֻמָּנוּת הטובים בצרפת), ידוע בראשי תיבות MOF, היא תחרות של אומנים הנערכת אחת לארבע שנים בצרפת, אשר לזוכים בה מוענק התואר MOF, התואר היוקרתי ביותר לאומנים בצרפת.
את התחרות מארגן משרד העבודה הצרפתי והזוכים מוכרים על ידי המשרד כבעלי תואר שלישי.
לנשיא צרפת מוענק באופן מסורתי תואר MOF לשם כבוד.
הענקת המדליות לזוכים בתחרויות השונות נערכת בסורבון ולאחריה נערך טקס בארמון האליזה בנוכחות נשיא צרפת.
תחרות ה-MOF והתואר המלווה את זוכיה נוסדו בשנת 1924 ומאז התפתחה לענפים ולהתמחויות שונות של אומנים, כולל מלאכות מודרניות בתחום הטכנולוגיה העילית.
בעת התחרות על המתחרה לעשות שימוש בחומרים הבסיסים של מקצועו, בזמן קצוב, כדי ליצור יצירת מופת הקרובה לאידיאל השלמות באותו התחום.
שופטי התחרות שוקלים את שיטת העבודה, הארגון בזמן העבודה, אופן העבודה, מהירות הביצוע, מיומנות מקצועית והקפדה על הכללים והנהלים של התחום המקצועי, באותה מידה כפי שהתוצר הסופי מהווה משקל בקביעת הזוכים.
הזוכים בתחרות מקבלים את התואר MOF לשארית חייהם, תוך שלצידו מצוין התחום המקצועי שבו זכו.
תואר ה-MOF נושא עמו יוקרה מיוחדת לא רק בקרב בעלי המלאכה, אלא אף בציבור הרחב בצרפת, במיוחד בתחום הכנת מזון, עיצוב שיער ותכשיטנות.
רבים מן האומנים בעלי התואר MOF אינם מסתפקים רק בעבודה מקצועית, אלא עוסקים אף בהוראת המלאכה לשוליות ולמתלמדים.
תארם הוא אות למיומנותם הטכנית, חדשנותם, היותם מנחילי מסורת מקצועית, והצטיינותם הבולטת בתחום מלאכתם.
במהלך שנות קיומה מאז שנת 1924 זכו בתואר למעלה מ-9,000 אומנים.
לתחרות יכולים להירשם אומנים מעל גיל 23.
תוארי MOF מוענקים בתחומי המלאכה הבאים: מזון, בניה ועבודות ציבוריות, עזרי אופנה, עיצוב אופנה, קוסמטיקה ויופי, תעשיות הטקסטיל, עיצוב וריהוט הבית, מבני מתכת, תעשיות, מלאכות מדויקות, אמנות וטכניקות חומרים סינתטיים, בורסקאות, עיבוד זכוכית וקרמיקה, גרפיקה, פרזול מתכות, פרחים וגננות.
בכל אחד מתחומים אלה מתקיימות מספר תחרויות למלאכות השונות באותו תחום, סך הכל מתקיימות תחרויות ב-162 תחומי מלאכה שונים.
כך למשל, בתחום המזון מתקיימות תחרויות נפרדות במלאכות הבאות: מגדנאות וייצור דברי מתיקה, בישול בשר וקייטרינג, קצבות, בישול וניהול מסעדות, אפיה, הכנת גלידה וסורבה, שוקולד, הכנת גבינות, והכנת דגים.
בין הבולטים בבעלי תואר MOF בתחום המזון נמנים פול בוקיז, ז'ואל רובישון, מישל גראר, ז'ורז' בלאן, ז'יל גוז'ון, פסקל קפה ואריק פרשון.
מחוכים, חזיות, הלבשה תחתונה נשית
מוצרים "מוכנים ללבישה" (איכות גבוהה)
עיבוד עץ במחרטה וכיפוף עץ
בניה ותיקון של כלי קשת וכלי מיתר
Megaupload הייתה חברה-מקוונת מהונג קונג אשר סיפקה שירותי העלאות ואחסון קבצים מסוגים שונים במהירות גבוהה.
החברה סיפקה שירותים ליותר ממיליארד משתמשים ובכל יום שירתה כ-50 מיליון אנשים מכל רחבי העולם, והייתה לגדולה ביותר בתחומה ולאחד מאתרי האינטרנט הנצפים ביותר בעולם.
בשיא, היו לאתר מעל ל-180 מיליון משתמשים רשומים.
ב-19 בינואר 2012 האתר נסגר בפתאומיות על ידי ה-FBI, שקיבל צו לסגירת האתר מאת מחלקת המשפטים של ארצות הברית.
על פי הצו, האתר הפר זכויות יוצרים בצורה חמורה וגרם לנזק של 500 מיליון דולר לבעלי זכויות היוצרים.
שנה לאחר מכן, הקים קים דוטקום, מייסד האתר, אתר חדש בשם MEGA - מעין גרסה חדשה לאתר הקודם.
ב-11 ביולי 2016, קים דוטקום הודיע בחשבון הטוויטר שלו כי Megaupload יחזור ב-20 בינואר 2017, כ-5 שנים לאחר סגירתו של האתר המקורי.
נכון ל-1 באוגוסט 2022, האתר עדיין לא חזר לפעילות.
החברה סיפקה שירותי אחסון של סוגי קבצים רבים, כגון: אחסון קובצי וידאו, אחסון קובצי תמונה, וכיוצא בכך.
את שירותי ההעלאה היו יכולים לקבל הלקוחות בשלוש צורות: ללא הרשמה, כחשבון בסיסי וכחשבון פרימיום:
ללא הרשמהחשבון בסיסיחשבון פרימיוםעלותחינםחינםתשלום חודשיגודל קובץ מקסימלי2 ג'יגה בייט2 ג'יגה בייט200 ג'יגה בייטנפח קבצים מצטבר מקסימליאין הגבלה תקפה.
מאחר שאין חשבון, הקבצים לא יכולים "להצטבר"200 ג'יגה בייטללא הגבלהצפייה ישירה בקובצי וידאועד 72 דקות צפייה בכל 3 שעותעד 72 דקות צפייה בכל 3 שעותללא הגבלההמתנה לפני הורדת קובץמספר שניותמספר שניותללא המתנהמהירות הורדת קובץאיטיתאיטיתמהירהנפח הורדות מקסימלי ליוםמוגבלמוגבלללא הגבלהמשך זמן שמירת קובץ בשרתי האתר
(כל עוד לא מורידים אותו)21 ימים91 ימיםלא נמחק לעולם
אחרי ההעלאה, קיבל כל משתמש (ללא תלות בסוג חשבונו, אם בכלל נרשם לאתר) כתובת URL ייחודית, אותה יכל להפיץ בכל רחבי האינטרנט באופן חופשי, ודרכה הייתה האפשרות, למשתמש שהעלה את הקובץ ולכל מי שחפץ בכך והייתה בידו הכתובת המדויקת, להוריד את הקובץ בחינם (וכמה פעמים שירצה).
MegaVideo הייתה מערכת הצפייה בקובצי הווידאו שהעלו משתמשים ב-Megaupload.com.
משתמשי הפרימיום יכלו לצפות בקובצי וידאו ללא הגבלה, כאשר בניגוד אליהם משתמשי הבסיס ומשתמשים אנונימיים הוגבלו לעד ל-72 דקות בכל 3 שעות.
MegaPix הייתה מערכת העלאת תמונות וצפייה בהן.
האגף באתר נוסד בסוף 2010 והתחרה עם שירותי הפצת תמונות, כמו: פוטו באקט, ImageShack ו-TinyPic.
MegaLive הייתה מערכת שיתוף מסך והזרמת וידאו בשידור חי וישיר של החברה.
המערכת התחרתה עם אתרים לשיתוף ישיר של מסך ווידאו, כמו: Justin.tv, Ustream ו-Livestream.
MegaBox הייתה מערכת שיתוף והעלאת המוזיקה של החברה.
המערכת אפשרה להעלות ספריות מוזיקה ופלייליסטים (רשימות השמעה) שלמים לשרת.
MegaPorn הייתה מערכת שיתוף תוכני פורנוגרפיה של החברה.
בשלהי שנת 2010 הוציאה החברה את מנהל ההורדות שלה: Mega Manager.
במנהל ההורדות יש אפשרויות לניהול וניטור הקבצים המועלים של בעל החשבון, תיקון קישורים שבורים וכניסה ללוח הבקרה של בעל החשבון באתר Megaupload.
יש האומרים כי קיים דמיון רב בין מנהל ההורדות של Megaupload לבין התוכנה DownloadStudio בגרסתה החמישית, כאשר חלון האפשרויות של התוכנה ושל מנהל ההורדות של Megaupload (ועוד כמה פרמטרים) כמעט זהים.
Mega Manager אפשרה ללקוחותיה שחזור של הורדות ושל קבצים באופן אוטומטי, מה שהיה לכלי שימושי במיוחד עם העלאות גדולות ועם העלאות שלא מושגחות.
Megakey היה יישומון פרסומי אשר הסיר באופן אוטומטי מגבלות על לקוחות הפרימיום בשירותי Megaupload בעת ה"שעות השמחות" (Happy Hours) של החברה, אשר כפו מגבלות רבות על לקוחות הפרימיום באופן לא מכוון.
Filebox היה יישומון פלאש שהיה יכול להיות מוטבע (embedded.
לאחר שהוטבע, אפשר אתר היישומון לנהל ולהעלות קבצים, מבלי להצטרך להיכנס לחשבון המשתמש באתר Megaupload.com ו/או למנהל ההורדות של החברה, Mega Maneger.
אי-זמינות ברחבי העולם בפני אוכלוסיות שונות
אף על פי שהחברה הוקמה בהונג קונג על ידי יליד הונג קונג והעובדה שמטה החברה נמצא בהונג קונג, החברה לא סיפקה שירותים לתושבי הונג קונג.
מ-2009 ואילך כל תושב שגלש לאתר Megaupload עם כתובת IP הונג-קונגית נחסם ולא קיבל גישה לשירותיה של החברה.
אפילו דף הבית של החברה נחסם בפני תושבי הונג קונג.
חשבונות פרימיום שנרכשו לפני 2009 יכלו לקבל את שירותי האתר עד תום תוקף חשבונם, ללא אפשרות להאריכו.
משתמשי צד שלישי בודדים היו יכולים לעקוף את החסימה, אך רק עם הגדרות Proxy מתאימות.
בנוסף לחסימה, גם משתמשים רבים מסין לא יכלו לגלוש לאתר, מסיבה שלא הובהרה.
ערב הסעודית ואיחוד האמירויות הערביות
החל מ-23 במאי 2010, הגישה לאתר נחסמה באופן מיידי על ידי רשויות ערב הסעודית.
ימים ספורים אחרי החסימה בערב הסעודית נחסם האתר על ידי הרשויות המקומיות באיחוד האמירויות הערביות, עקב התוכן הפורנוגרפי שהכיל.
ב-9 ביוני 2011 ממשלת מלזיה הורתה לכל ספקי האינטרנט במדינה לחסום את האתרים Megaupload ו-MegaVideo.
אף על פי שניתנה הוראה לחסום רק שניים משירותיה של החברה, חלק מספקי האינטרנט במלזיה חסמו את כל שירותי החברה.
ביוני 2011 נחסמה בהודו הגישה לאתר Megaupload, ובנוסף, לאתרי שיתוף הקבצים: ראפידשר, מדיהפייר, וכיוצא בכך, עקב פרסום עותקים לא חוקיים של הסרט ההודי "Singham", באתרים שהוזכרו לעיל.
ב-19 בינואר 2012 הארגון הפדרלי של מדינת וירג'יניה חסם את כל שירותי החברה ואף הגיש תביעה משפטית נגד מייסד האתר, קים דוטקום, וכנגד ספונסרים נוספים, בטענה שהפרו זכויות יוצרים בהיקף נרחב.
יום לאחר מכן, ב-20 בינואר 2012, עצרה משטרת ניו זילנד את קים דוטקום ואת הספונסרים, שתבע הארגון הפדרלי, ליד אוקלנד .
בינואר 2011, MarkMonitor פרסמה דו"ח בשם: "Traffic Report: Online Piracy and Counterfeiting", הטוען כי Megauload ו-MegaVideo, יחד עם אתר רפידשר, הן חברות הפירטיות הדיגיטלית הגדולות ביותר בכל רחבי העולם.
חברות מחשבים רבות מצאו את סרגל הכלים של Megaupload כרוגלה וכתוכנה זדונית המכוונת אנשים לדפי שגיאת 404.
ב-9 בדצמבר 2011 פרסמה החברה קליפ פרסומי בשם: "The Mega Song", "שיר המגה", אשר מציג מוזיקאים, כמו: סנופ דוג, אלישה קיז, will.i.am וקניה וסט, משבחים את החברה.
הקליפ הועלה גם ליוטיוב, אך הוסר על ידי חברת הפקתו, יוניברסל מיוזיק גרופ (UMG).
בתגובה להסרה, טענה חברת Megaupload שהקליפ לא הכיל שום תוכן המפר זכויות יוצרים וכי הם חתמו על הסכמים עם כל אמן אשר הופיע בקליפ.
Megaupload דרשה התנצלות מיוניברסל מיוזיק גרופ ואף הגישה נגדה תביעה משפטית בבית המשפט המחוזי של מחוז צפון קליפורניה ב-12 בדצמבר 2011. להגנתה, טענה יוניברסל מיוזיק גרופ כי השבתת הסרטון נעשתה עקב הפרה חמורה של רישיון ה-DMC ועקב הפרת החוזה של Megaupload עם יוניברסל מיוזיק גרופ יוטיוב.
ב-19 בינואר 2012, מחלקת המשפטים של ארצות הברית בשיתוף ה-FBI השביתה את האתר והגישה תביעות פליליות נגד בעליו.
במבצע בינלאומי עצר ה-FBI את קים דוטקום (יזם), פין באטטו (CMO - מנהל שיווק) ומתיאס אורטמן (יזם משנה ו-CTO - מנהל טכנולוגיות ראשי).
בקשת הערבות של הקבוצה נדחתה בבית המשפט המחוזי של ניו זילנד ללא תיאום עם רשויות ארצות הברית.
ב-20 בינואר 2012 הקפיאו רשויות הונג קונג יותר מ-300 מיליון דולר מנכסי החברה.
תחת בקשת מחלקת המשפטים של ארצות הברית, משטרת ניו זילנד עצרה את דוטקום ועוד שלושה מנהלים בכירים של Megaupload ב-20 בינואר 2012 באחוזתו המושכרת של קים דוטקום באוקלנד, אשר שווייה עמד על כ-30 מיליון דולרים.
המעצר התבצע בזמן חגיגות יום הולדתו של דוטקום.
נכסים בשווי 17 מיליון דולר, הכוללים עבודות אומנות ומכוניות פאר עוקלו.
ארבעת הגברים שנעצרו היו: קים דוטקום (בן 38, מגרמניה), פין באטטו (בן 38, מגרמניה), מתיאס אורטמן (בן 40, מגרמניה) ובראם ואן דר קולק (בן 29, מהולנד).
יותר מ-80 שוטרים היו מעורבים במבצע הזה.
ב-23 בינואר, הגיע דוטקום לבית המשפט המחוזי של חוף אוקלנד הצפוני לשימוע.
התובעים התנגדו בכל תוקף לשחרור בערבות בטענה ש"דוטקום נהג לטוס בהליקופטר במדשאתו הקדמית.
מה ימנע ממנו לברוח לגרמניה?".
ההגנה טענה כי דוטקום מכחיש כל עבירה פלילית שיוחסה לו ושיש לשחרר אותו בערבות, בטענה ש"אותו ההליקופטר לא יביא אותו למדינה אחרת".
השופט דחה כל בקשה לערבות במילים הללו: ב-3 בפברואר 2012 הגישה ההגנה ערעור לבית המשפט העליון של ניו זילנד, שאישר את החלטת בית המשפט המחוזי לדחיית הבקשה לשחרור בערבות.
ב-22 בפברואר 2012 ביטל שופט בית המשפט המחוזי של החוף הצפוני של אוקלנד את הפסיקות הקודמות ושחרר את דוטקום בערבות בטענה ש"הסיכוי שיברח לארץ אחרת לאחר עיקול כל נכסיו הוא קטן".
ב-5 במרץ 2012 הוגשה בקשה להסכם הסגרה לבית המשפט של ניו זילנד.
הסכם ההסגרה ביקש להסגיר את דוטקום ואת שלושת הבכירים האחרים שנעצרו.
ב-30 באפריל 2012, פסק בית המשפט בניו זילנד שכ-750 אלף דולרים מנכסיו של דוטקום רשאים לחזור אליו.
ב-1 במרץ 2012, התראיין קים דוט קום בתוכנית הטלוויזיה הניו זילנדית: "Campbell Live", העוסקת בנושאי אקטואליה, וטען כי ההאשמות המופנות כלפיו על ידי ה-FBI מופרכות.
הוא הצהיר כי הוא הולך לתבוע את כל המעורבים בפרשה ולזכות במשפטם.
ב-28 ביוני 2012, קבעה שופטת בית המשפט העליון בניו זילנד, שצווי החיפוש ששימשו את משטרת ניו זילנד בפרשה היו לא חוקיים.
מסיבה זו, הורתה השופטת להחזיר לאלתר את הציוד ושרתי המחשב ששימשו את קים דוטקום, ובנוסף להחזיר את כל רכושו.
כתב האישום טען כי Megaupload חרגה מהסטנדרטים הידועים של זכויות יוצרים בקרב אתרי אחסון קבצים.
כתבי מדיה שסיקרו את הנושא, התמקדו במספר נקודות, אשר תמכו בפעולות לא חוקיות של דוטקום והמנהלים הבכירים ב-Megaupload.
Mellow Gold הוא אלבומו השלישי של האמן האמריקאי בק, בנוסף זהו אלבומו הראשון בחברת תקליטים גדולה.
בעקבות ההצלחה המפתיעה של הסינגל "Loser", שיצא שנה לפני האלבום, יצא לאור האלבום במרץ 1994. האלבום זכה להצלחה מפתיעה למרות סגנונו האנטי מסחרי יחסית, ונכון ל-2008 הוא מכר 1.2 מיליון עותקים בארצות הברית בלבד.
מוזיקלית האלבום משלב בין היפ הופ,פאנק וסגנון האנטי-פולק שאפיין את אלבומיו בחברות התקליטים העצמאיות.
Mein Herze schwimmt im Blut (בעברית: לבי רוחץ בדם) רי"ב 199, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בין 1711 ל-1714, בהיותו בוויימאר.
מקובל להניח שביצועה הראשון היה ב-12 באוגוסט 1714, יום ראשון ה-11 לאחר חג השילוש הקדוש, אם כי יש סבורים שהיה זה במועד זה ב-1713. היא יצירת סולו לסופרן.
כקנטטות נוספות מאותה תקופה, הוא ביצע אותה מספר פעמים נוספות מאוחר יותר, בין היתר כשעבד בלייפציג, ב-1723 באותו מועד.
לפי הידוע כיום, קנטטה זו הייתה השישית בשנה לאחר רי"ב 182, רי"ב 12, רי"ב 172, רי"ב 21 ורי"ב 54 (כנראה) מתוך שמונה שהלחין באותה שנה.
הלברית נכתבה על ידי גאורג כריסטיאן להמס (Georg Christian Lehms) שחי אז בדרמשטאדט, ולכן לא ידוע אם באך פגש אותו אישית בתקופה קודמת, או שחיבורו של להמס הגיע לידיו של באך באופן אחר.
כמו כן, לא ידוע אם באך חיבר את הקנטטה במיוחד לכבוד המועד במסגרת תפקידו, או שהוא חיבר אותו בעבר ורק השתמש בו אז.
זאת, בדומה לקנטטת הסולו מס' 54 שמשערים שבוצעה בחודש הקודם שהלברית שלה אף היא נכתבה על ידי להמס.
הלברית לא קשורה לסדר הקריאה של אותו יום ועוסקת בתהליך חזרה בתשובה וחרטה על החטאים, כאשר בתחילה נדמה החוטא בעיני עצמו כחסר תקווה, אך לבסוף מתנחם בחסד האל.
בביצועים מאוחרים של הקנטטה, בקטן ב-1720 ובלייפציג ב-1273 הוא ערך מספר שינויים כגון החלפת הסולם מדו מינור לרה מינור והחלפת ויולה אובליגטו בצ'לו.
הביצוע בלייפציג היה לפני המיסה ולאחריו בוצעה קנטטה מס' 179.
הקנטטה נכתבה עבור סולו סופרן אחד והרכב קאמרי שכולל אבוב, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו שמבוצע גם על ידי בסון וויולונה.
אריה: Stumme Seufzer, stille Klagen (דומיית אנחות, שתיקת ייסורים)
רצ'יטטיב: Doch Gott muss mir genädig sein (אך האל מחויב להעניק לי רחמיו)
רצ'יטטיב: Auf diese Schmerzensreu (מתוך יסורי החרטה)
רצ'יטטיב: Ich lege mich in diese Wunden (אניח גופי ונפשי באלה הפצעים)
את הקנטטה ביצעו והקליטו כ-55 פעמים חלקן על ידי מנצחים ידועים כגון ניקולאוס הרנונקור (ב-1989), טון קופמן (ב-1995), מסאקי סוזוקי (ב-1996) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).
Mein Gott, wie lang, ach lange (בעברית: אלוהי, עד מתי, אהה עד מתי), רי"ב 155, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בוויימאר.
הוא ביצע אותה לראשונה ב-19 בינואר 1716, לכבוד יום ראשון השני שלאחר חג ההתגלות.
לפי הידוע כיום, קנטטה זו הייתה הראשונה שהלחין באותה שנה.
סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת אל הרומאים ומהבשורה על-פי יוחנן שעוסקים בסיפור החתונה בקנה.
הקטע האחרון בקנטטה לקוח ממזמור לותרני שכתב פאול ספרטוס (Paul Speratus), משורר גרמני בן המאה ה-16. הטקסט מזכיר את היין מסיפור החתונה ומשתמש בו כדימוי לחוסר הקיים ללא האמונה בישו ולשמחה שהוא עשוי להביא.
בדומה לחלק מהקנטטות שלו מתקופה זו, באך ביצע אותה שוב בעת שעבד בלייפציג, בינואר 1724.
הקנטטה פורסמה לראשונה ב-1886 בכרך 32 של "חברת באך", שפרסמה את כל יצירותיו בצורה מסודרת בין השנים 1850–1900.
הקנטטה נכתבה לארבעה סולנים, סופרן, אלט, טנור ובס, למקהלה בת ארבעה קולות ולתזמורת הכוללת בסון, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו.
רצ'יטטיב לסופרן: Mein Gott, wie lang, ach lange (אלוהי, עד מתי, אהה עד מתי)
אריה בדואט לאלט ולטנור: Du musst glauben, du musst hoffen (עליך להאמין, עליך לקוות)
רצ'יטטיב לבס: So sei, o Seele, sei zufrieden (כך יהי, נשמה, היי מרוצה)
אריה לסופרן: Wirf, mein Herze, wirf dich noch (אנא, לבי, הטילה נא את עצמך)
כורל למקהלה: Ob sichs anließ, als wollt er nicht (גם אם ייראה בתחילה שאין רצון מלפניו)
היצירה לא הוקלטה רבות, רק כתשע פעמים, בהן על ידי מנצחים ידועים כגון ניקולאוס הרנונקור (ב-1985), טון קופמן (ב-1995), מסאקי סוזוקי (ב-1997) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).
Mein liebster Jesus ist verloren (בעברית: ישו היקר שלי אבד), רי"ב 154, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג.
ביצועה הראשון היה ביום ראשון הראשון שלאחר חג ההתגלות, 9 בינואר 1724.
קנטטה זו הייתה הרביעית בשנה, לאחר שבשנה הקודמת הלחין עשרים וחמש קנטטות.
הקנטטה הקודמת שהלחין היא רי"ב 65. באך ביצע את היצירה לפחות פעם אחת נוספת ב-1737.
ב-1886 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, בכרך 32 של פרסומיה.
סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת אל הרומים העוסקים בחובות הנוצרים ופסוקים מהבשורה על-פי לוקאס המתארים את סיפור ישו בין המורים.
הלברית נכתבה על ידי מחבר לא ידוע והיא משתמשת בנושא פסוקי הבשורה בהם ישו אבד להוריו והם חיפשו אותו.
הלברית מדמה זאת למאמין שאיבד את ישו ומחפש אותו להאיר את דרכו.
שני הפרקים הראשונים מקוננים על האבידה.
הכוראל (הפרק השלישי), הולחן על מלודיה למזמור מאת מרטין יאן (Martin Jahn), שבאך עשה בה שימוש קודם לכן בקנטטה רי"ב 147 (פרקים 6 ו-10) ומאוחר יותר במתאוס פסיון בפרק 40. כמו כן הפרק והפרק הרביעי, מתארים את הערגה אל ישו ומבקשים ממנו לשוב.
הפרק החמישי ממחיז את ישו, העונה בציטוט מהבשורה: "האם לא ידעתם כי עלי להיות באשר לאבי?".
שני הפרקים הבאים מתארים את השמחה על מציאתו של ישו.
הפרק השביעי לקוח ממזמור של כריסטיאן קיימן (Christian Keymann).
הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני אלט, טנור ובס בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, ובתזמור של שני אבובי ד'אמורה, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו.
רצ'יטטיב לטנור: Wo treff ich meinen Jesum an (היכן אמצא את ישו שלי)
אריה לאלט: Jesu, lass dich finden (ישו, תן לי ואמצאך)
אריוזו לבס: Wisset ihr nicht (האם לא ידעתם)
אריה לאלט ולטנור: Wohl mir, Jesus ist gefunden (אשרי, ישו נמצא)
היצירה הוקלטה במלואה 13 פעמים בהקלטות מסחריות.
בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את ניקולאוס הרנונקור (ב-1985), טון קופמן (ב-1998), ג'ון אליוט גרדינר (ב-2000) ומסאקי סוזוקי (ב-2001).
Melkus RS 1000 היא מכונית ספורט בעלת מרכב פיברגלס, תוצרת סדנת מכוניות המרוץ "Melkus" בניהולו של נהג מרוצי המכוניות לשעבר היינץ מלקוס מגרמניה המזרחית, דרזדן, אשר יוצרה בין השנים 1969–1979.
סך הכול יוצרו 101 יחידות.
בלמים - מערכת בלימה כפולה, בלמי תוף על כל ארבעת הגלגלים, (בלמי דיסק קדמי - אופציונלי)
מצמד - דיסק בודד יבש
מתלה קדמי - גלגלים עצמאיים עם quadrilaterals, מעיינות סליל טלסקופים הלם, בולמים הידראולים
מתלה אחורי - גלגלים עצמאיים עם משולשי נדנוד, מעיינות סליל ודסקרים הידראולים טלסקופים
מכל דלק - קבולת 60 ליטר
מרכב הדגם נלקח מדגם המכונית המשפחתית Wartburg 353 תוצרת "Wartburg" ממזרח גרמניה
MEGOGO הוא שירות OTT/VOD בינלאומי, הנחשב לגדול ביותר מסוגו בחבר המדינות ובמזרח אירופה.
נכון לעכשיו, שירות זה זמין ב-15 מדינות פוסט-סובייטיות וברחבי העולם.
זהו שירות בידור עולמי עם מעל 50 מיליון משתמשים ייחודיים לחודש וקטלוג של כ-80,000 סרטים הכוללים סרטים עלילתיים ותיעודיים, סרטים מצוירים, סדרות, תוכניות טלוויזיה והצגות, שידורי ספורט ואירועי תרבות, ולוגים, תוכניות מסעות, משחקי כדורגל ועוד.
כמו כן, הוא מזרים ערוצי טלוויזיה: ישנם כיום מעל 160 ערוצי טלוויזיה מקומיים וזרים.
מספר זה כולל למעלה מ-25 ערוצים אינטראקטיביים ייעודיים לסרטים וסדרות שנוצרו על ידי MEGOGO.
השירות חתם על חוזים עם האולפנים הגדולים בהוליווד - פוקס, יוניברסל, סוני, וולט דיסני, מטרו גולדן מאייר, מירמקס, האחים וורנר, סרטי פרמאונט, BBC, יורוניוז, ויאקום, חברת דיסקברי ו-Scripps Networks Interactive (אשר בבעלות דיסקברי החל משנת 2018).
השירות הוא בין המשדרים הבלעדיים של ליגות הכדורגל האירופיות לה ליגה, ליגה 1 ובונדסליגה.
השירות תומך בשידור מרובה-מסכים, המסופק למשתמשים במכשירי אייפוד, אייפון ואייפד, Apple TV, מכשירי אנדרואיד, כולל מספר רב של ספקים עם אנדרואיד TV, בטלוויזיות חכמות של LG, סוני, סמסונג, Panasonic, פיליפס, טושיבה, ב-STBs, נגני מדיה וקונסולות משחק כולל סוני פלייסטיישן 4, Xbox One ועוד.
MEGOGO מעורב באופן פעיל ביוזמות צדקה התומכות בארגון משותף של אירועי קולנוע, מדיה, אינטרנט ותרבות שונים ומטפלים באנשים עם לקות שמיעה (הפרויקט החברתי "צפו בקול").
לדוגמה, השירות השיק אולפן משלו לשפת הסימנים והתאים תוכן לאנשים בעלי לקות שמיעה באמצעות מדור מיוחד באתר עם אלפי סרטים וסרטים מצוירים.
ביוני 2018, במאמץ משותף עם מתנדבי האו"ם, MEGOGO השיקה 6 מודולים של קורסי וידאו בחינם בשפת הסימנים הבינלאומית שניתנו לכל המעוניינים.
הפרויקט כולל 30 סרטוני חינוך עם כתוביות באנגלית ובאוקראינית.
ב-1 בספטמבר MEGOGO השיקה ערוץ עם תיאור שמע באוקראינית ובאנגלית.
השירות משתמש במודלי המונטיזציה הבאים: 1) AVOD: גישה חופשית עם פרסום - זמינה ב-15 מדינות פוסט-סובייטיות; 2) SVOD: מנוי לקטלוג סרטים מובחר; 3) סרטי טלוויזיה עם מנוי חבילה, הכולל קטלוג SVOD ושירות טלוויזיה בתשלום.
בנובמבר 2017 הגיע מספר המשתמשים החודשי ל-50 מיליון.
בשנת 2014 השיק הפרויקט את מדור הטלוויזיה, המשדר ערוצי טלוויזיה תחת המותג MEGOGO באוקראינה, רוסיה, בלארוס, לטביה ומדינות אחרות ברחבי העולם.
כיום השירות מייצר תוכן משלו: במאי 2016 יצאו 28 פרקים חדשים של סדרות מצוירות של "הקוזאקים", הממשיכים סדרה אוקראינית ידועה.
המופע חודש על ידי השירות בשיתוף עם אולפן האנימציה של בראבן.
באוגוסט 2016 הושקו שידורי LIVE גדולים של אירועי ספורט ותרבות, שזכו להמשך בבלוג וידאו הנסיעות הראשון שהופק באופן עצמאי בקיץ 2017.
בספריית השירות למעלה מ-75,000 יחידות תוכן וידאו חוקי: סרטים עלילתיים, סרטים תיעודיים, סרטי אנימציה, תוכניות טלוויזיה, סדרות טלוויזיה, אירועי ספורט ותרבות בשידור חי, חדשות, סרטוני מוזיקה.
יותר מ-85% מכל תוכן MEGOGO זמין בחינם.
וידאו מוזרם בפורמט Full HD, 1080p, UHD (4K).
יש גם מערכת זיכרון חכמה והמלצות.
השירות זמין במכשירי אייפוד, אייפון ואייפד, במכשירים המופעלים על ידי פלטפורמת אנדרואיד, LG, סוני, סמסונג, פנסוניק, פיליפס, טושיבה טלוויזיות חכמות, ב-Dune HD, Aura, Inext ומוצרי מדיה אחרים המופעלים באמצעות אנדרואיד 2.2 ומעלה, ובספרים אלקטרוניים של Pocketbook.
MEGOGO משתמשת ברשת אספקת תוכן משלה (CDN), המורכבת ממאות שרתים ברחבי העולם, ומרכזים בפרנקפורט, מוסקבה וקייב.
המגמה העולמית של צפייה בסרטונים באמצעות מגוון מכשירים ניידים אושרה על ידי MEGOGO - ביוני 2014, 43% מכלל התעבורה היוו טלוויזיה חכמה, 15% - עבור מכשירים ניידים.
האינדיקטורים האיכותיים, כמו אורך ותדירות הצפיות ומספר ההורדות צומחים ללא הרף.
המקור העיקרי למונטיזציה הוא מודעת וידאו קצרה, המוצגת בפני המשתמשים לפני הצפייה בסרט, בסופו ובזמן לחיצה על השהייה.
ישנם גם כמה סרטים בתשלום לפי צפייה.
למשתמשים מכל העולם השירות זמין באמצעות מנוי בתשלום.
כאמור, החברה מייצרת תוכן משלה: מאז אוגוסט 2016 MEGOGO משדרת שידורים חיים מכמה אירועי תרבות וספורט, כמו Z-Games, Red Bull BC One, פסטיבל נאשסטווי, ותוכנית מוזיקלית טלוויזיה של נאשה.
מאז 2015 MEGOGO מפתחת ערוצי נישה משל עצמם עם פונקציות אינטראקטיביות.
ביוני 2017 פורסמו 8 פרקים של תוכנית המסעות "דאשה על הגל".
מסוף 2017 השיקה החברה שידור חי בלעדי של ליגות כדורגל אירופיות כמו לה ליגה, ליגה 1, בונדסליגה.
מאז קיץ 2018 - לה ליגה וכעת מפתחת את מדור הכדורגל.
MEGOGO מפתחת באופן פעיל פתרונות חדשניים.
בסוף 2015 החברה הציגה אפליקציית VR, בקיץ 2016 הטמיעה תכונת בדיקה של פרסום מבוסס-למידת מכונה באמצעות שימוש ברשתות עצביות מלאכותיות, ובאותו הקיץ MEGOGO הפכה לשירות הווידאו הראשון בעולם ששידר שידורים חיים בפורמט ייחודי: צילום מקצועי והזרמה עצמית.
החל מאוקטובר 2016, MEGOGO מציעה סרטים בפורמט HDR.
בדצמבר 2016, אפל כינתה את MEGOGO לאחת האפליקציות של השנה.
בדצמבר 2017 - הוכתרה האפליקציה של החברה בתור האפליקציה הטובה ביותר, על ידי גוגל.
באופן רשמי, הפרויקט הושק ב-22 בנובמבר 2011. כבר במרץ 2012 מספר המבקרים באתר הגיע ל-4.5 מיליון.
באפריל הותאם אתר בית הקולנוע המקוון לצפייה בסרטונים במכשירי אייפוד, אייפון ואייפד.
במאי 2012 השיקה MEGOGO את מדור "חדשות הוליווד" המהווה עדכון חדשות וידאו בתעשייה ההוליוודית ועולם עסקי הבידור.
תוכן מקורי מסופק על ידי סוכנות הידיעות "Films & star news star", שנמצאת בבעלות חברה אמריקנית בשם FCCE.
בסוף מאי 2012 פתחה חברת MEGOGO את משרדיה בבלארוס ולטביה.
ביוני 2012 הוגשה גישה חופשית לאתר Megogo.net בטלוויזיות LG עם טלוויזיה חכמה.
כמו כן נוצר נגן מוטמע, אותו ניתן למקם בכל האתרים והרשתות החברתיות.
באוגוסט כל תוכן הווידאו של MEGOGO הועמד לרשות המשתמשים ברשת החברתית VK.
ביולי 2012 מספר המשתמשים הייחודיים הגיע ל-9.6 מיליון איש, ובאוגוסט היו 12.5 מיליון משתמשים.
בספטמבר 2012, האפליקציה לאנדרואיד שוחררה, ובאוקטובר שירות הווידאו השיק אפליקציה לאייפד.
תוך חודשיים הורידו 235,000 איש את אפליקציות MEGOGO למכשירים ניידים.
בנובמבר 2012 הושקו אפליקציות MEGOGO לטלוויזיות Smart Viera של פנסוניק ובחנות Microsoft.
בנובמבר הגיע מספר המשתמשים החודשיים ל-13 מיליון איש.
בינואר 2013 המספר הגיע ל-17.5 מיליון צופים, ובפברואר הגיע ל-20 מיליון.
בפברואר 2013 MEGOGO חתמה על עסקה עם BBC Worldwide, ורכשה 300 שעות של וידאו, כולל את "כוכב האדם" וסדרת הסרטים התיעודיים בדיבובו של דייוויד אטנבורו, "עולם קפוא", יחד עם דרמות סדרות הדרמה לותר, שרלוק ו-Fades.
כמו כן, בפברואר, סרטי תלת מימד הפכו לזמינים באפליקציית MegogoHD לפלטפורמת הטלוויזיה החכמה של LG.
במרץ 2013 הופיעה אפליקציית MEGOGO בטלוויזיות של פיליפס.
כמו כן בחודש מרץ, התוכן של ערוץ החדשות "Euronews" הועמד לרשות המשתמשים ב-MEGOGO.
ביוני, MEGOGO הוציאה אפליקציה לספרים אלקטרוניים בפורמט Pocketbook והשיקה שלוחה לדפדפנים שעובדים על Chrome.
בתחילת 2014, MEGOGO השיקה את קטע הטלוויזיה, בו מוזרם שידור הערוצים הליניאריים.
בפברואר 2015 הגיע מספר המשתמשים הייחודיים לחודש ל-32 מיליון.
בשנת 2014 הושק מדור הטלוויזיה, המשדר ערוצי טלוויזיה תחת המותג MEGOGO באוקראינה, רוסיה, בלארוס, לטביה ומדינות אחרות.
בסוף 2014 הושק MEGOGO כפרויקט מקומי בצ'כיה.