tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 1815 הוכר בית הספר כמוסד להשכלה גבוהה.
בשנת 1877 הוכרז כאוניברסיטה עירונית של אמסטרדם (Gemeentelijke universiteit van Amsterdam, ובקיצור GU) והיא אושרה להעניק תארים גבוהים.
עד שנת 1961, כיהן ראש העיר אמסטרדם כרקטור של האוניברסיטה והפרופסורים שלה מונו על ידי מועצת העיר.
החל משנה זו היא הפכה להיות אוניברסיטה ממשלתית ושמה שונה לאוניברסיטה של אמסטרדם.
לזכר יודה ליון פאלאש שהיה מרצה באוניברסיטה ונספה בשואה פועל מכון לחקר השפה העברית "מכון יהודה פאלאש".
אוניברסיטת אמסטרדם כוללת שבע פקולטות:
מדעי הטבע - בפקולטה נכללים בית הספר למדעי החיים, בית הספר למדעי המידע, בית ספר ללימודים מתקדמים במדעי החיים ובמדעי כדור הארץ, ומכון ללימודים בין תחומיים.
מדעי הרוח - בפקולטה למדעי הרוח נלמדים תחומים כגון ארכאולוגיה, אנגלית, בלשנות, תקשורת, לימודים אירופיים.
מדעי החברה - הפקולטה כוללת את הקולג' לפסיכולוגיה, הקולג' לחינוך והתפתחות הילד, הקולג' לתקשורת, ועוד.
מתקיימות בו 9 תוכניות לתואר ראשון ו-43 תוכניות לתואר מוסמך.
כלכלה - הפקולטה כוללת את בית הספר לכלכלה ובית הספר למנהל עסקים.
נכללות בה מחלקות כגון חשבונאות, פיננסים, מנהיגות וניהול, מיקרו-כלכלה, מיסוי, ניהול בינלאומי, ועוד.
משפטים - בפקולטה ניתן ללמוד תוכניות לתואר ראשון ולתארים מתקדמים במשפטים.
רפואה - בפקולטה זו מסלולי הכשרה ברפואה, סיעוד, ורפואת חירום.
רפואת שיניים - בפקולטה לרפואת שיניים תוכניות לתואר ראשון, תואר שני, ותוכניות לתואר שלישי.
לאוניברסיטת אמסטרדם תוכנית בינלאומית חזקה והיא מציעה 85 תוכניות באנגלית לתואר שני וכן קורסים בהולנדית ואנגלית.
בין בוגרי ומרצי האוניברסיטה נכללים מספר חתני פרס נובל:
יאקובוס ואן 'ט הוף – חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1901 (הזוכה הראשון בפרס).
יוהנס דידריק ואן דר ואלס – חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1910.
טוביאס אסר – חתן פרס נובל לשלום לשנת 1911.
כריסטיאן אייקמן – חתן פרס נובל לרפואה לשנת 1929.
פריץ זרניקה – חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1953.
בוגרים ומרצים נוספים של אוניברסיטת אמסטרדם כוללים:
שלמה ברגר - חוקר תרבות היידיש והיסטוריון של תרבות יהודית
וילם יקוב לויטן – אסטרונום.
ניקולאס פוסטהומוס – היסטוריון של הכלכלה, חסיד אומות העולם.
ארי פייס – פוליטיקאי וכלכלן.
ז'אק פרסר – היסטוריון וסופר.
חידו ואן רוסום – מתכנת, מייסד שפת פייתון.
אוניברסיטת אמורי היא אוניברסיטה אמריקאית פרטית ב שבג'ורג'יה, ליד העיר אטלנטה.
אמורי נוסדה בשנת 1836 והיא קרויה על שם , הגמון פופולרי בכנסייה המתודיסטית של ג'ורג'יה (על שמו קרוי גם ).
בראשית דרכה מוקמה האוניברסיטה ב, ג'ורג'יה ונקראה "אמורי קולג'".
בשנת 1915 עבר הקולג' לאטלנטה ושינה את שמו ל"אוניברסיטת אמורי".
האוניברסיטה מורכבת מתשע יחידות אקדמיות הכוללות את בתי הספר לאומנות ומדע (arts and sciences), תאולוגיה, עסקים, משפטים, רפואה, בריאות הציבור, וסיעוד.
כמחצית מהסטודנטים באוניברסיטה הם סטודנטים לתואר ראשון, והמחצית השנייה מורכבת מסטודנטים הלומדים לקראת קבלת תואר שני או שלישי באחת משבע התוכניות לתארים מתקדמים.
נשיאה ה־21 של האוניברסיטה הוא ד"ר , מהנדס בוגר אוניברסיטת קורנל ואוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
בית הספר לתארים מתקדמים (1919)
נכון ל-2022 מדורגת אמורי במקום ה-21 בין האוניברסיטאות בארצות הברית ובמקום ה-74 בעולם על פי המדרג של U.S.
התוכנית לתואר שני בבית הספר למנהל עסקים על שם גויזטה (Goizueta) דורגה במקום ה-21, בית הספר לרפואה דורג במקום ה-22 ובית הספר למשפטים דורג במקום ה-30 בארצות הברית בידי U.S.
אלבן ברקלי סגן הנשיא ה-35 של ארצות הברית.
ראש ממשלת קוריאה הדרומית בשנת 1995.
דברה ליפשטדט - היסטוריונית וחוקרת שואה אשר התפרסמה הודות לתביעת הוצאת דיבה שהגיש נגדה דייוויד אירווינג, האשמה ממנה זוכתה.
טנזין גיאטסו - הדלאי לאמה הארבעה-עשר (מינוי נשיאותי מיוחד).
סלמאן רושדי - מסאי וסופר בריטי מוסלמי ממוצא הודי.
נטשה טרת'ווי - זוכת פרס פוליצר לשירה לשנת 2007, מורה לכתיבה יוצרת.
במרכז סמלה של האוניברסיטה נמצאים לפיד וחצוצרה מוצלבים.
הלפיד מסמל את אור החכמה והידע והחצוצרה את הפצתם.
מוטיבים אלו היו מצויים גם בשלט האצולה של האוניברסיטה שכיום אינו בשימוש וכן בחותם האוניברסיטה.
בחותם האוניברסיטה מוצגים גם שני התאריכים המשמעותיים בתולדותיה, תאריך הייסוד ותאריך המעבר לאטלנטה.
המוטו של אוניברסיטת אמורי, "לֵב נָבוֹן, יִקְנֶה-דָּעַת", לקוח מספר משלי, י"ח, ט"ו והוא משולב בסמלי האוניברסיטה מאז 1890.
אוניברסיטת אריזונה היא אוניברסיטה ממשלתית בטוסון, אריזונה, ארצות הברית.
היא האוניברסיטה הוותיקה במדינה, הוקמה ב-1885 (27 שנים לפני שאזור אריזונה הוגדר כמדינה).
האוניברסיטה חברה באיגוד האוניברסיטאות האמריקניות, חברה באיגוד אוניברסיטאות המחקר ו ומפעילה את הנמצא סמוך לטוסון.
האוניברסיטה שותפה מייסדת בקונסורציום הבינלאומי של מיזם טלסקופ מגלן הענק.
האוניברסיטה כוללת בתוכה את ה'קולג' לרפואה' היחיד במדינת אריזונה אשר מעניק לבוגריה תואר M.D (דוקטור לרפואה).
בשנת 2006 למדו באוניברסיטה 36,085 סטודנטים.
האוניברסיטה מציעה 334 תחומי לימוד לארבעה שלבים: בוגר אוניברסיטה (תואר ראשון), מוסמך אוניברסיטה (תואר שני), דוקטור (תואר שלישי) ותארים מקצועיים.
המחלקות האקדמיות מתחלקות לקולג'ים ובתי ספר למקצועות השונים.
אוניברסיטת אריזונה מחזיקה במספר תארים הרב ביותר מנאס"א מכל מוסד אקדמי אחר בארצות הברית.
האוניברסיטה הוקמה בשנת 1885 והייתה לראשונה באזור.
עיריית טוסון העדיפה להקים במקום בית חולים לחולי נפש ולקבל מענק יותר גדול אך לא הצליחה להשיג את המטרה.
עיריית טוסון החליטה לא להעניק כסף על מנת לבנות את האוניברסיטה והתוכנית להקמתה התעכבה עד שמספר אזרחים בעלי ממון החליטו לתרום מכספם ושטח על מנת להקים בית ספר.
פעילותו של בית הספר החל ב-1891 כאשר למדו בו 32 סטודנטים.
הקמפוס הראשי ממוקם כ-2 קילומטרים צפונית למרכז העיר.
בקמפוס יש 179 בניינים וביניהם גם הבניין הראשון של האוניברסיטה שהוקם ב-1885 המשמש עד היום ללימודים.
האוניברסיטה בנויה כעיר בתוך עיר.
בשטחה ישנם בנקים, חנויות, מסעדות, פאבים, בתי קפה ואפילו בית מלון בעל 9 קומות של רשת המלונות מריוט.
אוניברסיטת אריזונה כמו שתי האוניברסיטאות המקורבות לה אוניברסיטת המדינה של אריזונה הנמצאת בפיניקס ו הנמצאת בפלאגסטאף מנוהלת על ידי 'מועצת המנהלים של אריזונה' המונה 12 חברים.
8 מהם ממונים על ידי מושל אריזונה לכהונה בת שמונה שנים, שני סטודנטים ממונים לתקופה של שנתיים כאשר בשנה הראשונה הם חניכים ואין באפשרותם להצביע.
שני הנותרים הם המושל ומפקח להוראה הראשי של המדינה.
כיום ישנן 44 אחוות סטודנטים המוכרות על ידי האוניברסיטה.
האחוות מפוקחות על ידי 4 מועצות שלטון.
הקולג' לאדריכלות, תכנון ואדריכלות נוף
הקולג' לבריאות הציבור ע"ש מל ואניד צוקרמן (1947)
אוניברסיטת אלכסנדריה היא אוניברסיטה באלכסנדריה (מצרים) והאוניברסיטה השנייה בגודלה במצרים כיום, עם 14 פקולטות.
האוניברסיטה הוקמה ב-1938 כשלוחה של אוניברסיטת קהיר (שנקראה אז "אוניברסיטת פואד הראשון").
עד 1952 היא נקראה "אוניברסיטת פארוק".
צוות האוניברסיטה היה מעורב במספר פרויקטים בעלי פרופיל בינלאומי, ביניהם ביבליותיקה אלכסנדרינה.
בדירוג אוניברסיטאות בעולם של Times Higher Education לשנת 2010 דורגה האוניברסיטה במקום ה-147 בין 200 האוניברסיטאות הטובות בעולם.
פרופסור מרים אלמעאדיד (2001) מקטר.
שמואל עזר (אחד מנידוני קהיר)
אוניברסיטת אל-קודס היא אוניברסיטה פלסטינית שבסיסה באבו דיס, עם 12 קמפוסים בירושלים, אבו דיס ואל-בירה, שאוחדו תחת קורת גג אחת בין השנים 1984–1995. האוניברסיטה מספקת השכלה גבוהה לכ-12,000 סטודנטים תושבי מזרח ירושלים והרשות הפלסטינית, בכ-100 מסלולי לימוד.
האוניברסיטה מפוקחת על ידי המשרד להשכלה גבוהה של הרשות הפלסטינית, ולא על ידי המועצה להשכלה גבוהה הישראלית (או המועצה להשכלה גבוהה (יהודה ושומרון)), אולם תאריה מוכרים בישראל ובוגריה יכולים להשתלב בלימודים באוניברסיטאות הישראליות.
תקופה ארוכה לא הכירה מדינת ישראל בתוארי הרפואה שהמוסד העניק, ועקב כך נמנע מבוגרי האוניברסיטה במקצועות הרפואה לגשת לבחינות ההסמכה של משרד הבריאות, ולהשתלב בעבודה בישראל.
השיקולים בסירוב להכיר בתואר היו שחלק מהאוניברסיטה נמצא במזרח ירושלים, כלומר בשטח ירושלים המאוחדת, (אך לא בית הספר לרפואה) ותהיה בכך הכרה באוניברסיטה זרה הפועלת בתחומי ישראל.
בעקבות עתירה מנהלית שהוגשה, פסק בית המשפט המחוזי בירושלים כי על המדינה לאפשר לבוגרים לגשת לבחינות ההסמכה.
בניגוד להתחייבויות זו, משרד החינוך מסרב להכיר בתארים של אוניברסיטת אל קודס.
האוניברסיטה סובלת מקשיים כלכליים כיוון שאינה מקבלת מענקים קבועים מהרשות הפלסטינית או מישראל, אך זוכה לתרומות ממדינות ערב, וכך היא מצליחה לשלם משכורות לכ-1,000 עובדיה.
המכון לארכאולוגיה אסלאמית, הפועל לחשיפת ממצאים ארכאולוגיים הקושרים את ההיסטוריה הפלסטינית לירושלים
בית ספר ללימודי שפות, הכולל תוכנית שנקראת "ללמוד ערבית בירושלים", המיועדת לזרים
בניין מנהלה ושירותי סטודנטים, מרכז למרשם ומעונות
פקולטה למשפטים ולפילוסופיה של המשפט.
מרכז לשיתוף פעולה בינלאומי, הפועל עם אוניברסיטת ברנדייס.
(בנובמבר 2013 הודיעה ברנדייס על הפסקת שיתוף הפעולה, בעקבות מה שכינתה "היעדר יכולתה של ההנהלה לגנות הפגנה בקמפוס, שבמהלכה המשתתפים הצביעו במועל יד")
פקולטה למדע וטכנולוגיה, הכוללת מעבדת ננו-טכנולוגיה
פקולטה לרפואה, הפועלת בשיתוף בית החולים אל מקאסד
הפקולטה למקצועות הבריאות הכוללת בית ספר לאחיות ולימודי רוקחות ורפואת שיניים
המכון לתקשורת מודרנית, המפעיל את תחנת הטלוויזיה החינוכית אל-קודס (AQTV)
האוניברסיטה פועלת ללא רישיון ישראלי ונחשבת להתארגנות מטעם הרשות הפלסטינית.
ב-2002 הורה השר לביטחון פנים דאז, עוזי לנדאו, על סגירת האוניברסיטה.
היא נפתחה מחדש כעבור שבועיים, לאחר שסרי נוסייבה, נשיא האוניברסיטה, התחייב בפני השב"כ לא להשתמש במשרדי האוניברסיטה כנציגות של הרשות הפלסטינית, או לקבל כספים מהרשות.
אך בעקבות האינתיפאדה השנייה וקשיי המעבר בין הגדה המערבית לירושלים, הועברו הפקולטה למדע וטכנולוגיה והפקולטה לרפואה מירושלים (המושבה האמריקאית ובית חנינא) לדרום אבו דיס (שממזרח לגדר ההפרדה), לאל-בירה (מצפון לרמאללה) ולטובאס (צפונית מזרחית לשכם).
במהלך מבצע חומת מגן נפגעו מבני האוניברסיטה ברמאללה, והאוניברסיטה הגישה תביעה נגד שר הביטחון ומדינת ישראל בבית משפט השלום בירושלים לקבלת פיצויים בסך 1,403,877 שקלים.
באוקטובר 2003 יצאה האוניברסיטה במחאה נגד גדר ההפרדה, שהייתה אמורה להפריד בין מוסדות האוניברסיטה השונים ואף לעבור דרך אדמות האוניברסיטה.
מוסדות האוניברסיטה שימשו מקום מפגש לסטודנטים לארגון מחאות, וסגל ההוראה ערך הרצאות בנושא.
בעקבות פנייתו של סרי נוסייבה לממשל האמריקאי, נפגשו נציגים של ישראל עם עורכי דין מטעם האוניברסיטה, ותוואי הגדר שונה.
באוקטובר 2008 הודיע נוסייבה כי יפתח את שערי המוסד גם בפני סטודנטים ערבים ישראלים.
בשנת 2009 הוקם באבו דיס המכון הפלסטיני למדעי המוח, המסונף לבית הספר לרפואה של אוניברסיטת אל-קודס.
אוניברסיטת אל-מוסתנסריה (בערבית المدرسة المستنصرية; בתעתיק מדויק: אלמדרסה אלמסתנצריה) בבגדאד היא אחת האוניברסיטאות האסלאמיות הקדומות בעולם.
האוניברסיטה הוקמה בשנת 1233 כמדרסה ללימודי דת, בידי הח'ליף העבאסי אל-מסתנצר באללה.
הקמת האוניברסיטה שיקפה את הפריחה התרבותית בבגדאד של המחצית הראשונה של המאה ה-12, עם היחלשות כוחם של הסולטאנים הסלג'וקים שכבשו את העיר.
לאוניברסיטה הגיעו תלמידים מצטיינים מרחבי העולם האסלאמי: מאל-אנדלוס וממצרים, מפרס ומסוריה.
תוכנית הלימודים כללה שיעורים בספרות, בלשנות, קוראן וסונה, לצד ביולוגיה, מתמטיקה ופילוסופיה, ורוקחות ורפואה, והלימודים נמשכו כעשר שנים.
לרשות התלמידים עמדה ספרייה מהגדולות בעולם באותה העת ובה כ-80 אלף כרכים.
בשנת 1258 נכבשה בגדאד בידי המונגולים, אך האוניברסיטה שרדה את ההרס, והיא הבניין הקדום ביותר שעומד בבגדאד כיום.
לאחר הפסקה זמנית, חודשה פעילותה של האוניברסיטה עד לחורבנה של בגדאד פעמיים בידי טימור לנג בשנת 1392 ובשנית בשנת 1400. רבים ממלומדי העיר הוגלו לסמרקאנד ואחרים נמלטו למצרים ולסוריה.
האוניברסיטה נסגרה, ונפתחה רק לזמן קצר בין השנים 1589-1638. במבנה האוניברסיטה נפתחה באותה עת מדרסה חדשה בשם "אל-אצאפיה", אשר במקור היוותה את אחת הפקולטות שלה.
בשנת 1826 נפתחה אל-מוסתנסריה מחדש בידי דאוד פאשה, המושל העות'מאני של העיר.
לאחר מתן העצמאות לעיראק בשנות ה-30 של המאה העשרים יוסדה מחדש כאוניברסיטה החשובה בעיראק.
בשנים 1940, 1960 ו-1973 עבר המבנה שיקום משמעותי שהחזיר לו מעט מהדרו בימי קדם.
באוניברסיטה פקולטות לרפואה, משפטים, ניהול וכלכלה, חינוך, מדעים, חינוך גופני, הנדסה, רוקחות, מדעי המדינה, הוראה ורפואת שיניים.
האוניברסיטה ממוקמת במרכז בגדאד העתיקה, בקרבת שוק הסראי, רחוב אל-מתנבי, הארמון העבאסי ורחוב הח'ליף.
הבניין מעוצב בסגנון הפרסי, וכולל ארבעה איוואנים ציריים הבנויים מסביב לחצר מרכזית.
אוניברסיטת ארץ הקודש הוא מוסד פרטי נוצרי להשכלה גבוהה הפועל בישראל.
המוסד אינו מוכר כמוסד אקדמי על ידי הרשויות בישראל או בארצות הברית.
בראש המוסד עומד ד"ר סטפאן פפאן.
במוסד אנשי צוות אקדמיים יהודים ונוצרים, בהם חוקר העתיקות האנגלי שמעון גיבסון העוסק רבות בעתיקות בארץ הקשורות בנצרות.
מרצה אורח קבוע הוא חוקר העתיקות ד"ר גבריאל ברקאי.
עובדי המוסד קידמו את הקמת המוזיאון הפתוח כפר נצרת.
כאמור, המוסד אינו מוּכַּר כמוסד להשכלה גבוהה לא בארצות הברית ולא בישראל.
הוא מוכר כמוסד לימודים דתי, בידי האיגוד התאולוגי האסייתי.
בין היתר, מציע המוסד שילוב של תוכניות קצרות בנות שבועות אחדים או עונת לימודים בודדת, במסגרת הלימודים באוניברסיטה נוצרית אחרת בעולם.
לפי אתר המוסד, תלמידיו התקבלו ללימודי המשך לתואר שלישי באוניברסיטאות מכובדות ובהן אוניברסיטת הלסינקי, אוניברסיטת בראון, אוניברסיטת אברדין, הסמינר התאולוגי היהודי (מכון שכטר) של התנועה הקונסרבטיבית, והאוניברסיטה העברית בירושלים.
האוניברסיטה הוקמה על ידי המרכז לחקר הנצרות הקדומה (Center for the Study of Early Christianity) בשנת 1986. היא שוכנת ברחוב הרוזמרין 1104 בשכונת גילה בירושלים.
אוניברסיטת אקס-מרסיי (צרפתית: Université d'Aix-Marseille) היא אוניברסיטה צרפתית שהוקמה ב-1 בינואר 2012 מאיחוד של שלוש אוניברסיטאות במחוז פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור: אוניברסיטת פרובאנס, אוניברסיטת הים התיכון ואוניברסיטת פול סזאן.
לאחר האיחוד זוהי האוניברסיטה בעלת מספר התלמידים הרב ביותר בצרפת.
לאוניברסיטה חמישה קמפוסים, שנמצאים בערים מרסיי ואקס-אן-פרובאנס.
מושב הנשיאות ממוקם בהיכל פארו (Palais du Pharo) שבמרסיי.
ההיסטוריה של האוניברסיטה מתחילה באוניברסיטת אקס שנוסדה בשנת 1409 על ידי לואי השני מאנז'ו דוכס פרובאנס.
האוניברסיטה הפסיקה לפעול בשנת 1793 וחזרה לפעול לאחר המהפכה הצרפתית בשנת 1806. בשנת 1896 האוניברסיטה נפתחה מחדש בשם אוניברסיטת אקס-מרסיי.
לאחר אירועים מאי 1968 התפצלה האוניברסיטה לשתי אוניברסיטאות ובשנת 1973 לשלוש אוניברסיטאות.
בשנת 2007 החל תהליך איחוד האוניברסיטאות, תהליך שהסתיים בתחילת שנת 2012.
בחמשת הקמפוסים קיימים חמישה תחומים אקדמיים:
בית הספר לעיתונאות ותקשורת של מרסיי
המכון למנהל עסקים של אקס-אן-פרובאנס
הפקולטה לאומנות, שפות ומדעי הרוח
בית ספר לרפואה של מרסיי הים תיכונית
המצפה למדעי היקום - מכון פִּיתֶאַס
על חמשת התחומים האלה נוספים שלושה בתי ספר גבוהים לטכנולוגיה ומכון להכשרת מורים.
אוניברסיטת אסיה (ביפנית: 亜細亜大学 ) היא אוניברסיטה פרטית הממוקמת בטוקיו, בירת יפן.
האוניברסיטה מציעה מסלולי לימוד במנהל עסקים, כלכלה, משפטים ויחסים בינלאומיים.
אוניברסיטת אסיה הוקמה בשנת 1941 כבית ספר מקצועי עם גישה כי הלימוד צריך להיות מבוסס על קשר רוחני בין המורים לתלמידים.
האוניברסיטה נוסדה על ידי קוזו אוטה במיקומה הנוכחי.
בעת הקמתו נחשב המוסד כייחודי עקב שיכון הסטודנטים באופן סקטוריאלי על פי מדינות מוצאם, מדינות אסיה, האיים הפסיפיים וסטודנטים מקומיים יפנים.
האוניברסיטה ממוקמת בדירוג מספר שתיים בדירוג היפני לאוניברסיטאות (דירוג ראשון הוא הגבוהה ביותר בעוד ששלישי הוא הנמוך ביותר).
סטודנטים בשנה הראשונה ללימודיהם נשלחים ללמוד מחוץ
בעוד בשנתם השנייה הם נדרשים ללמוד שפה זרה(ערבית,
סינית, הינדית, אינדונזית, קוראנית וספרדית).
המרכז ללימודי אנגלית באוניברסיטת אסיה הוא מחלקה של המוסד במוסאשינו, טוקיו, יפן.
המרכז משרת את האוניברסיטה החל משנת 1989 ומעסיק כ-20 דוברי אנגלית כשפת אמם.
אוניברסיטת אל-קרוויין היא אוניברסיטה בפאס, מרוקו.
האוניברסיטה הוקמה כמדרסה ומסגד בשנת 859 על ידי פאטימה מוחמד אל-פהרי, ובהמשך היא הפכה למרכז רוחני ואינטלקטואלי של העולם המוסלמי בימי הביניים.
אוניברסיטת אל-קרוויין נחשבת על ידי ספר השיאים של גינס כמוסד האקדמי העתיק ביותר שהתקיים ברציפות עד ימינו.
והוגדרה על ידי אונסק"ו "האוניברסיטה העתיקה בעולם".
אוניברסיטת אל-קרוויין נוסדה כמדרסה ב-859 על ידי פאטימה מוחמד אל-פהרי, בתו של סוחר עשיר בשם מוחמד אל-פהרי.
משפחת אל-פהרי היגרה מקירואן (ומכאן שמו של המסגד) שבתוניסיה לפאס בתחילת המאה ה-9, והצטרפה לקהילה של מהגרים אחרים מקירואן שהתיישבו במחוז המערבי של העיר.
פאטימה ואחותה מרים, שתיהן משכילות, ירשו סכום כסף גדול מאביהן.
פאטימה נשבעה להשקיע את כל חלקה מהירושה בבניית מסגד מתאים לקהילה שלה.
בנוסף למקום תפילה, המסגד התפתח עד מהרה כמקום ללימודים גבוהים - במרכזם לימודים אסלאמים, קוראן וחדית', אך גם דקדוק, רטוריקה, לוגיקה, רפואה, מתמטיקה ואסטרונומיה.
כמו מוסדות מדרסה אחרים בעולם המוסלמי בימי הביניים, אל-קרוויין הייתה שונה בדרך ניהולה ממודל האוניברסיטה האירופאי שנוסד מעט מאוחר יותר.
ההיסטוריון ג'ורג' מקדיסי שערך השוואה בין מוסד המדרסה המוסלמי בימי הביניים לבין מוסד האוניברסיטה המערבי הצביע על מספר הבדלים ביניהם.
לדבריו, בעוד שהאוניברסיטה היא ארגון היררכי, ריכוזי ופורמלי, ובעוד האוניברסיטאות הראשונות היו נתונה לפיקוח צמוד מצד המלוכה והכנסייה, המדרסות באותה תקופה היו חופשיות מפיקוח של הח'ליפות.
מוסד המדרסה בימי הביניים לא עבד על בסיס תוכנית לימודים פורמלית, אלא על בסיס הנחיה אישית של התלמיד על ידי המרצה שלו.
עם זאת, בדומה לאוניברסיטה המדרסה שימשה כמרכז ללימודים גבוהים, ועל פי מקור אחד למדו באל-קרוויין במאה ה-14 למעלה מ-8000 תלמידים.
לכן נחשב המוסד על פי ספר השיאים של גינס למוסד האקדמי העתיק ביותר בעולם שפעיל עד היום.
מבחר גדול של כתבי יד נדירים נשמרו בספרייה שנוסדה באל-קרוויין על ידי סולטאן מריני בשנת 1349. בין כתבי היד היקרים ביותר ששוכנים בה כיום מצויים סירת א-נבי של אבן אסחאק, קובץ חדית' מהעתיקים והקדומים ביותר שנכתב על ידי אל-מלכ וכתב היד המקורי של הספר איברי של אבן ח'לדון.
המדרסה המשיכה לפעול גם לאחר ימי הביניים, והמשיכה להיות מרכז רוחני חשוב של המגרב.
החל משנת 1963 קיבלה אל-קרוויין מעמד של אוניברסיטה לאומית של מרוקו.
מאז המוסד עבר תהליכי מודרניזציה רבים, ובין השאר ניתן לראשונה היתר לנשים להתקבל ללימודים בו.
צורתו הנוכחית של המסגד היא תוצאה של התפתחות היסטורית ארוכה במשך יותר מ-1,000 שנות קיומו.
המבנה עבר שיפוצים והרחבות רבות.
במקור היה המסגד בגודל של כ-30 מ"ר בלבד עם חצר וארבעה מעברים רוחביים.
ההרחבה הראשונה שלו בוצעה ב-956, על ידי עבד א-רחמן השלישי, הח'ליף האומיי של ח'ליפות קורדובה.
ההרחבה הגדולה ביותר בוצעה בשנת 1135 בחסותו של שליט אל-מוראביטון הסולטאן עלי אבן יוסוף, שהורה להוסיף למסגד 18–21 מעברים, והרחיב את המבנה ליותר מ-3,000 מטרים רבועים.
בשלב זה קיבל המסגד את מראהו הנוכחי, כולל קשתות ועיטורים של אמנות אנדלוסית גאומטרית וצמחית מרשימה, ביחד עם קליגרפיה כופית.
בנוסף לתפקודה כאוניברסיטה מודרנית באל-קרוויין יש מסגד גדול, מהגדולים בצפון אפריקה, שיכול להכיל יותר מ-20 אלף מתפללים.
ברחבת המסגד ישנו שעון שמש ולצידו שעון ירח.
אוניברסיטת אקסטר היא אוניברסיטת מחקר ציבורית שמרכזה בעיר אקסטר בדבון, דרום-מערב אנגליה.
האוניברסיטה נוסדה בשנת 1955, על בסיס קולג'ים שנוסדו כבר בראשית המאה ה-20. האוניברסיטה מדורגת בדירוגים שונים במקומות 7–29 בממלכה המאוחדת.
בשנת 2013 בחר בה הסאנדיי טיימס ל"אוניברסיטת השנה".
לאוניברסיטה שלושה קמפוסים, סטרתהאם (Streatham) וסנט לוקס (St Luke's) באקסטר וטרמו (Tremough) בקורנוול.
המרכז המנהלי של האוניברסיטה ממוקם בקמפוס סטרתהאם, שהוא הקמפוס הגדול ביותר.
האוניברסיטה חברה ברשת אוניברסיטאות עולמית (WUN), באיגוד של אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי (ACU), בקבוצת ראסל, בברית GW4 ובמכון אלן טיורינג בלונדון.
לאוניברסיטה קדמו הקולג' המלכותי לזכר הנסיך אלברט (Royal Albert Memorial College), שנוסד בשנת 1900 על בסיס בתי ספר גבוהים לאמנות ולמדעים שנוסדו ב-1855 וב-1863 בהתאמה.
בשנת 1922 שונה שמו של הקולג' לקולג' האוניברסיטאי של דרום-מערב אנגליה (University College of the South West of England) ובוגריו יכלו לקבל תואר אקדמי מאוניברסיטת לונדון.
באותה שנה נתרמה למוסד אחוזת סטרתהאם רחבת הידיים והמפוארת.
אבן הפינה לבניין האוניברסיטאי הראשון שהוקם באחוזה במיוחד הונחה על ידי הנסיך אדוארד, לימים המלך אדוארד השמיני.
בשנת 1955 העניקה אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת את האישור הרשמי להפיכת הקולג' לאוניברסיטה.
ב-18 באוקטובר 1854 נוסד ליד קתדרלת אקסטר קולג' הכשרה כנסייתי שנודע כקולג' סנט לוקס (כיוון שנוסד ביום הקדוש לוקאס).
ב-1978 מוזג עם האוניברסיטה כבית ספר לחינוך.
בשנת 2000 נוסד בשיתוף אוניברסיטת פלימות, שירות הבריאות הלאומי ובית החולים של אקסטר בית ספר לרפואה שמרכזו בקמפוס סנט לוקס.
קמפוס טרמו בקורנוול כולל את בית הספר למכרות, גאולוגיה מעשית והנדסה אזרחית.
החל מספטמבר 2022, המבנה האקדמי של האוניברסיטה מורכב משלוש פקולטות:
הפקולטה למדעי הבריאות והחיים (HLS)
המחלקה לבריאות הציבור ומדעי הספורט
הפקולטה לסביבה, מדע וכלכלה (ESE)
המחלקה למדעי כדור הארץ והסביבה
הפקולטה למדעי הרוח, האמנויות והחברה (HASS)
המחלקה לקלאסיקה, היסטוריה עתיקה, דת ותאולוגיה
המחלקה לשפות, תרבויות ולימודי חזותיים
המחלקה למדעי החברה והמדינה, פילוסופיה ואנתרופולוגיה
מכון מחקר ללימודים ערביים ואסלאמיים
מכון ביל דאגלס למחקר ההיסטוריה של הקולנוע והתרבות הפופולרית
מרכז התמחות בחקר כוכבי לכת חוץ-שמשיים
מרכז לימודי מטאורולוגיה ואקלים בשיתוף המטה הארצי של המשרד הלאומי למטאורולוגיה בבריטניה (Met Office), הממוקם באקסטר
אלנה, דוכסית לוגו, בתם של חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד לשעבר ושל סופיה, מלכת ספרד
רוברט חלפון, פוליטיקאי יהודי בריטי שמרן
אחמד זכי ימאני, פוליטיקאי סעודי
זארה פיליפס, נכדתה של המלכה אליזבת ומדליסטית אולימפית ברכיבת סוסים
פיטר פיליפס, נכדה הראשון של המלכה אליזבת
ג'יי קיי רולינג, סופרת (הארי פוטר)
אוניברסיטת אלבמה היא אוניברסיטה ציבורית בעיר טסקלוסה שבמדינת אלבמה בארצות הברית.
האוניברסיטה נוסדה ב-1831 ולומדים בה כ-37,100 סטודנטים.
האוניברסיטה נוסדה ב-1831 וכללה שבעה מבנים: שני מבני לימוד, שני מעונות סטודנטים, מעבדה, בית מלון ורוטונדה ששימשה כספרייה.
ב-1860 הפכה האוניברסיטה למכללה צבאית והכשירה קצינים לצבא הקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית.
ב-1865 נשרף מרבית הקמפוס על ידי צבא האיחוד.
במהלך תקופת השיקום בארצות הברית נפתחה מחדש האוניברסיטה ב-1872. ב-1893 פתח המוסד את שעריו גם לסטודנטיות.
ב-1956 החלה ללמוד לראשונה אות'רין לוסי, סטודנטית אפרו-אמריקאית, אך היא הושעתה מהאוניברסיטה לאחר שלושה ימים בלבד מחשש לביטחונה, בעקבות מהומות והתפרעויות ברחבי הקמפוס, החמורות ביותר בארצות הברית מאז פסק דין בראון נגד מועצת החינוך.
רק ב-1963 חזרו סטודנטים אפרו-אמריקאים ללמוד באופן רצוף במוסד וסיימו בו תואר.
האוניברסיטה היא האוניברסיטה הגדולה במערכת האוניברסיטאות של אלבמה.
האוניברסיטה משתרעת על פני 1,970 אקר בטסקלוסה וכוללת כ-300 מבנים.
בנוסף לאוניברסיטה גן בוטני על פני 60 אקר ומעבדה ימית בדופין איילנד.
מבחינה ארגונית כוללת האוניברסיטה 13 קולג'ים ובתי ספר:
בית הספר למשפטים - נוסד ב-1892
הקולג' לאומנויות ומדעים - נוסד ב-1909
בית הספר לתארים מתקדמים - נוסד ב-1924
הקולג' למסחר וניהול - נוסד ב-1929
הקולג' למדעי הבריאות - נוסד ב-1971
בית הספר לעבודה סוציאלית - נוסד ב-1975
הקולג' ללימודי המשך - נוסד ב-1983
הקולג' למדעי הסביבה - נוסד ב-1987
הקולג' לתקשורת ומידענות - נוסד ב-1997
הקולג' ללימודי תעודה - נוסד ב-2003
תוכניות הספורט של האוניברסיטה כוללות 21 קבוצות המתחרות בענפי ספורט שונים.
לאוניברסיטה היסטוריה של הצטיינות בפוטבול, ענף בו זכתה הקבוצה ב-18 אליפויות של ליגת מכללות.
בהתעמלות מכשירים זכתה קבוצת הבנות בשש אליפויות NCAA.
אליפויות נוספות נרשמו בתחרויות גולף לגברים (פעמיים) ופעם אחת בתחרויות גולף לנשים ובסופטבול.
כינוי קבוצות הספורט של האוניברסיטה הוא "Crimson Tide" (גאות אדומה).
את הכינוי טבע עורך מדור בספורט בברמינגהאם, שסיקר את המשחק בין קבוצת הפוטבול של אלבמה לזו של אוניברסיטת אובורן ב-1907. אלבמה הצליחה לכפות על אובורן הפייבורטית שוויון בהתמודדות ששוחקה במגרש בוצי שהכתים את מדי הקבוצה בצבע אדום.
אוניברסיטת אנאדולו (בטורקית: Anadolu Üniversitesi) היא אוניברסיטה ציבורית בולטת באסקישהיר שבצפון-מערב טורקיה.
האוניברסיטה נוסדה בשנת 1982 מאיחוד של ארבעה מוסדות להשכלה גבוהה: האקדמיה לכלכלה ומדעי המסחר של אסקישהיר, האקדמיה הממלכתית לארכיטקטורה והנדסה, המכון לחינוך ובית הספר לרפואה.
האוניברסיטה אימצה כשנת הקמתה הרשמית את שנת 1958, שבה נוסדה האקדמיה לכלכלה ומדעי המסחר.
בדירוג האוניברסיטאות העולמי של המגזין Times Higher Education מדורגת אוניברסיטת אנאדולו כאחת האוניברסיטאות הטובות ביותר בטורקיה, לאחר האוניברסיטה הטכנית של המזרח התיכון באנקרה ואוניברסיטת איסטנבול.
אוניברסיטת ארברו (בשוודית: Örebro universitet) היא אוניברסיטה בארברו.
ב-1967 החלו להתקיים בארברו לימודים אוניברסיטאיים כאשר אוניברסיטת אופסלה פתחה מספר קורסים שהתקיימו בעיר, על בסיס זה ב-1977 הוקם בעיר קולג' הנקרא Högskolan i Örebro (אוניברסיטת קולג' ארברו), מוסד זה התחבר עם שלושה מוסדות אקדמאיים נוספים במקום, הסמינר למורים, בית הספר למקצועות הספורט ובית הספר לעבודה סוציאלית.
ב-1999 הוכר הקולג' כאוניברסיטה על ידי ממשלת שוודיה, ראש הממשלה יירן פרסון נכח באירועי פתיחת האוניברסיטה.
ב-2010 נפתח באוניברסיטה בית ספר לרפואה בשיתוף עם בית החולים של המקום.
החוג למשפטים של האוניברסיטה נחשב לאחד ממרכזי לימודי המשפטים המובילים בשוודיה.
על פי דירוג אוניברסיטאות בעולם של Times Higher Education היא מדורגת מבין 351–400 האוניברסיטאות הטובות בעולם.
אוניברסיטת אלברטה היא אוניברסיטה ציבורית, הממוקמת באדמונטון שבקנדה, אשר הוקמה בשנת 1908 על ידי השלטונות באלברטה.
האוניברסיטה כוללת ארבעה קמפוסים הפרוסים ברחבי העיר.
באוניברסיטה לומדים כ-39,000 סטודנטים מקנדה ומ-150 מדינות אחרות הלומדים ב-18 פקולטות המכילות 400 תוכניות לימוד.
לאוניברסיטה ישנה תרומה כלכלית משמעותית לכלכלת אלברטה, היא מהווה 5% מהתמ"ג המקומי והיא האוניברסיטה הציבורית היחידה באלברטה.
הספרייה של אוניברסיטת אלברטה נחשבת לאחת מן הגדולות באמריקה הצפונית עם למעלה מ-10.6 מיליון פריטים.
מאז הקמתה, למדו באוניברסיטת אלברטה כ-275,000 איש, אשר הידועים שבהם הם המדען ריצ'רד טיילור וראשי הממשלה רולנד מיצ'נר וג'ו קלארק.
האוניברסיטה חברה ברשת אוניברסיטאות עולמית ובקבוצת U15.
אוניברסיטת אלברטה הוקמה בשנת 1908 עם כ-45 סטודנטים (מתוכם כ-7 נשים) לאחר שהתקיימה מחלוקת רבה האם להקים אותה באדמונטון או בקלגרי.
האוניברסיטה העניקה את התארים הראשונים בשנת 1912. הפקולטה לרפואה הוקמה בשנה שלאחר מכן, והפקולטה לחקלאות החלה לפעול בשנת 1915. מלחמת העולם הראשונה והשפעת הספרדית שיתקו את הפעילות במוסד לזמן מה בסתיו 1918. במהלך המלחמה נהרגו כ-80 סטודנטים ואנשי סגל.
לאחר תקופה זו האוניברסיטה חזרה לצמוח ועד שנת 1920 היו בה כשש פקולטות (אומנויות ומדעים, מדעים יישומיים, חקלאות, רפואה, רפואת שיניים ומשפט) ושני בתי ספר (בית מרקחת וחשבונאות).
הוענקו מגוון תארים: תואר ראשון באומנויות (BA), תואר ראשון במדעים (BSc), תואר ראשון במדעים בחקלאות (BSA), תואר ראשון במשפטים (LLB), תואר ראשון ברוקחות (PhmB), תואר ראשון באלוהות (BD), תואר שני באומנויות (MA), תואר שני במדעים (MSc), ודוקטור למשפטים (LLD).
בתקופה זו למדו באוניברסיטה 851 סטודנטים גברים ו-251 סטודנטיות, ו-171 חברי סגל, מתוכם 14 נשים.
במהלך שנות ה-20 הפקולטה לרפואה שגשגה לאור הניסיון הטיפולי במלחמה.
בשנת 1929 הקימה האוניברסיטה מכללה לחינוך.
שגשוג זה נקטע בזמן השפל הגדול ומלחמת העולם השנייה.
גל צמיחה שני התרחש בשנות ה-50 ושנות ה-60, ונבנו מבנים חדשים רבים לאוניברסיטה.
בשנת 1960 הוקם קמפוס בקלגרי, שהפך לאוטונומי בשנת 1966. בשגשוג המתמשך נקטע כשהתרחש משבר פיננסי במהלך שנות ה-90 אך תרומות רבות עזרו למוסד לעבור את המשבר.
דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 96 (2024)
אוניברסיטת ארסמוס ברוטרדם (בהולנדית: Erasmus Universiteit Rotterdam) היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת ברוטרדם שבהולנד אשר הוקמה ב-1913. האוניברסיטה קרויה על שם התאולוג ואיש הרנסאנס ארסמוס מרוטרדם.
בתי הספר לכלכלה ולרפואה באוניברסיטה נחשבים לטובים בהולנד ומחוצה לה.
כיום (2020) יש באוניברסיטה כ-7 פקולטות: רפואה, כלכלה, ניהול, משפטים, מדעי החברה וההתנהגות, פילוסופיה, משפטים ובית הספר להיסטוריה, תרבות ותקשורת.
מבין אנשי הסגל הידועים של האוניברסיטה ניתן למנות את לוס איריגארי, יאן טינברגן, יאן פיטר בלקנאנדה ופים פורטאון.
בולטים מבין בוגריו של המוסד הם מלס זנאווי, רוד לוברס ויוהאן-פריסו, נסיך אוראניה-נסאו.
אוניברסיטת ארסמוס נוסדה בנובמבר 1913 כ"בית הספר למסחר בהולנד" (Nederlandsche Handels-Hoogeschool) הודות לתרומות קבות של אנשי עסקים רבים בהולנד.
בשנת 1937 הוכר בית הספר כמכון להשכלה גבוהה עם מעמד אוניברסיטאי.
בשנת 1966 הוקם בית הספר המקומי לרפואה.
בשנת 1973 בתי הספר לכלכלה ולרפואה אוחדו לאוניברסיטה אחת.
אוניברסיטת אסטון היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת בברמינגהאם שבממלכה המאוחדת אשר הוקמה ב-1895. בשנת 2020 למדו באוניברסיטת אסטון כ-15,500 סטודנטים.
האוניברסיטה חברה בארגונים חדשנות מידלנדס ובאיגוד אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי.
מבין בוגריה הידועים של האוניברסיטה ניתן למנות את קווין ווריק.
בית הספר למטרולוגיה הוקם בברמינגהם בשנת 1875 וכעשרים שנים מאוחר יותר הוקם בעקבותיו בית הספר הטכני העירוני שלימד כימיה, פיזיקה, מטלורגיה והנדסת חשמל.
בשנת 1917 המוסד התרחב והחלו גם לימודי בוטניקה.
בית הספר שינה את שמו בשנת 1927 למכללה הטכנית המרכזית של בירמינגהם.
בתחילת שנות ה-50 המכללה התרחבה מאוד כאשר אבן הפינה הוקמה על ידי הנסיכה מרגרט, רוזנת סנודן.
בשנת 1966 המכללה הפכה רשמית לאוניברסיטה.
בשנת 2014 פתחה האוניברסיטה בית ספר לרפואה.
כלל הפקולטות נמצאות בקמפוס אחד ומחולקות לחמישה בתי ספר:
בית הספר להנדסה ומדע יישומי
בית הספר למדעי החיים והבריאות
בית הספר לשפות ומדעי החברה
יחסים בינלאומיים, פוליטיקה ומחקרי אירופה
דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 446= (2024)
אוניברסיטת אסקס היא אוניברסיטת מחקר ציבורית באסקס, אנגליה, בממלכה המאוחדת.
היא הוקמה בשנת 1963, קיבלה את תלמידיה הראשונים בשנת 1964 וקיבלה את אמנתה המלכותית מהמלכה אליזבת השנייה בשנת 1965.
הקמפוס הגדול ביותר של אוניברסיטת אסקס הוא קמפוס קולצ'סטר בתוך פארק ויוונהו, כשלושה ק"מ מהעיר קולצ'סטר.
יש לה גם קמפוס בעיר סאות'אנד-און-סי ובית הספר למשחק בקמפוס לאוטון.
אסקס היא אחת משמונה אוניברסיטאות צעירות שהן חלק מ"ברית האוניברסיטאות הצעירות של אירופה", שנבחרה על ידי הנציבות האירופית ליצירת רשת חוצות גבולות של מוסדות להשכלה גבוהה שנוצרו לקדם ניידות של מורים ותלמידים.
אסקס היא גם שותפה מייסדת של רשת אוניברסיטאות המחקר הצעירות באירופה.
אסקס נבחרה לאוניברסיטת השנה בטקס פרסי ההשכלה הגבוהה של טיימס בשנת 2018. בין בוגרי האוניברסיטה אישים בולטים בכמה תחומים, בהם שני חתני פרס נובל, ראש מדינה, שרי חוץ, חברי פרלמנט, מדענים, אמנים, פוליטיקאים, מחברים ויוצרי סרטים.
ביולי 1959 קיבלה מועצת מחוז אסקס הצעה, לפיה תוקם אוניברסיטה במחוז.
לצורך כך הוקמה ועדה בראשות סר ג'ון ראגלס-בריז, שהגישה בקשה רשמית לוועדת מענקי האוניברסיטה, וביקשה להקים את אוניברסיטת אסקס.
במאי 1961 הוכרז על הקמתה של האוניברסיטה בבית הנבחרים עם ויוונהו כמיקום המועדף ובדצמבר אותה שנה נרכש עבור האוניברסיטה החדשה מתחם פארק ויוונהו.
הפרופסורים הראשונים מונו במאי 1963. עם מינוי הצוות הראשון שלה, פורסמה תוכנית פיתוח של האוניברסיטה, והושקה קרן תרומות עם יעד של מיליון ליש"ט.
בתוך שישה חודשים הקרן עקפה את היעד שלה, והיקף התרומות חצה את הסכום של מיליון ליש"ט, כאשר אליזבת, המלכה האם וסר וינסטון צ'רצ'יל נמנו בין התורמים.
בסתיו 1963 נבחר האדום כצבע האוניברסיטאי, הוכנה תוכנית מתאר, והחלו עבודות ההקמה לבנייני הקבע הראשונים.
באוקטובר 1964 החלו ללמוד 122 הסטודנטים הראשונים, ונמנו 28 עובדי הוראה וזאת בשלושה בתי ספר: לימודים השוואתיים, מדעי הפיזיקה ומדעי החברה.
המחלקות לכימיה, פיזיקה, ממשל, סוציולוגיה, ספרות, מתמטיקה וכלכלה נפתחו יחד עם מרכז ללימודי שפה (לימים המחלקה לשפה ולבלשנות) ומרכז המחשוב (לימים המחלקה למדעי המחשב והנדסת אלקטרוניקה).
באוקטובר 1965 נרשמו 399 סטודנטים לפתיחת שנת הלימודים החדשה; מספר חברי הצוות האקדמי הוכפל ל-61; והתארים הראשונים הוענקו לחמישה מסיימי תואר שני במדעי הטבע וחמישה מסיימי תואר שני במדעי החברה.
בניין הפיזיקה נפתח, ושש הקומות הראשונות של מגדל ריילי היו מוכנות, וזאת בזמן שהעבודות על ספריית אלברט סלומן התחילו.
באותו זמן מונתה גם המרצה הראשונה: דורותי אדית סמית במחלקה לסוציולוגיה.
באוקטובר 1966 נפתחה קפטריה וחנות אוניברסיטאית, ומספר הסטודנטים הגיע ל-750. בשנת 1967 הוענקו תארים ראשונים של כבוד.
בתחילת השנה האקדמית הבאה, המחלקות למדעי המחשב והנדסת מערכות אלקטרוניות קיבלו את הסטודנטים הראשונים שלהן, והוקם בנק הנתונים SSRC (שלימים נקרא ארכיון הנתונים בבריטניה).
בשנות ה-70 וה-80 נוספו לאוניברסיטה מרכז בריאות, פעוטון, מרכז דפוס, חנות ספרים, גלריית תערוכות והרחיבה את מגורי הסטודנטים שלה.
נבנו גם מגורי סטודנטים נוספים.
המחלקות לפילוסופיה, בית הספר למשפטים, המרכז לזכויות אדם והחוג למדעים ביולוגיים נפתחו.
בסוף שנות השבעים הטרידו בעיות כלכליות את האוניברסיטה ואיימו על קיומה.
בתחילת שנות ה-80 החלה האוניברסיטה לרכז את הוראתה במחלקות גדולות.
שיתוף פעולה עם חברות מקומיות נרקם, מה שאפשר לאוניברסיטה להשיג חוזי מחקר חיוניים.
בשל המוניטין הבינלאומי ההולך וגדל שלה, החלה האוניברסיטה למשוך מספר ניכר של סטודנטים בינלאומיים.
בשנת 1987 זכה בוגר אוניברסיטת אסקס אוסקר אריאס בפרס נובל לשלום.
אוניברסיטת אל-מנצורה היא אוניברסיטה פרטית השוכנת בבגדאד, בירת עיראק.
אוניברסיטת אלטו (בפינית: Aalto-yliopisto) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית הממוקמת באספו, מיקלי ובהלסינקי שבפינלנד.
האוניברסיטה הוקמה בשנת 2010 כמיזוג של שלוש אוניברסיטאות פיניות גדולות: אוניברסיטת הלסינקי לטכנולוגיה, בית הספר לכלכלה של הלסינקי והאוניברסיטה לאמנות ועיצוב בהלסינקי.
האוניברסיטה חברה בוועידת בתי הספר האירופיים לחינוך ומחקר הנדסי מתקדם ובברית N5T.
האוניברסיטה מורכבת משישה בתי ספר עם קרוב ל-12,000 סטודנטים ו-4,000 אנשי צוות וסגל, מה שהופך אותה לאוניברסיטה השנייה בגודלה בפינלנד.
האוניברסיטה נקראת על שמו של אלוור אלטו, אדריכל פיני בולט שלמד באוניברסיטת הלסינקי לטכנולוגיה.
אלטו גם תכנון חלק גדול מהקמפוס הראשי של האוניברסיטה ב.
מבין הדמויות הבולטות שלמדו או לימדו באוניברסיטה (ובמוסדות הקודמים לה) ניתן למנות את אלוור אלטו, גונר נורדסטרום, ארטורי אילמארי וירטאנן ויורמה אולילה.
בשנת 2004 פקידי משרד האוצר הפיני הגיעו למסקנה שבפינלנד יש יותר מדי אוניברסיטאות ומכונים להשכלה גבוהה.
בעקבות זאת, הציע, נשיא האוניברסיטה לאמנות ועיצוב הלסינקי מיזוג מוסדות קיימים.
בשנת 2007 החליטה לבחון את האפשרות לאיחוד לעומק.
ב-29 במאי 2008 הודיעה הממשלה כי האוניברסיטה החדשה תיקרא על שמו של האדריכל הפיני אלבר אלטו לאור הישגיו בטכנולוגיה, הכלכלה והאמנות.
שרת החינוך הפינית סארי סרקומה חתמה על אמנת אוניברסיטת אלטו ב-25 ביוני 2008 בהלסינקי, ביחד עם נציגי התעשיות הפיניות וארגונים מקצועיים נוספים.
ב-19 בדצמבר 2008 נבחרה על ידי המועצה להיות הנשיאה הראשונה של אוניברסיטת אלטו.
אוניברסיטת אלטו החלה לפעול ב-1 בינואר 2010. בתהליך יצירת האוניברסיטה תוקן חוק האוניברסיטאות כדי שהאוניברסיטה תהיה רשאית לאסוף הקדשים.
האוניברסיטה הצליחה להגיע ליעד שלה לאסוף 200 מיליון אירו בתרומות פרטיות.
הסכום הוגדל פי 2.5 על ידי הממשלה הפינית.
האוניברסיטה מנוהלת על ידי מועצת קרן אוניברסיטת אלטו בת שבעה חברים.
המועצה מחליטה על האסטרטגיה, התפעול, הנכסים והכספים של הקרן, וכן ממנה את נשיא האוניברסיטה וסגני הרקטורים.
האוניברסיטה מאורגנת בשישה בתי ספר עם דיקנים ומבנים אדמיניסטרטיביים בהתאמה.
באוניברסיטה פועלים שישה בתי ספר:
בית הספר למינהל עסקים (Aalto BIZ)
בית הספר למדעים (Aalto SCI)
(HIIT) (יחידת מחקר משותפת עם אוניברסיטת הלסינקי)
(HIP) (פועל במשותף עם אוניברסיטת הלסינקי ואוניברסיטת טמפרה לטכנולוגיה)
אוניברסיטת ארקנסו היא אוניברסיטת מחקר ציבורית בפייטוויל, ארקנסו שבארצות הברית.
זהו קמפוס הדגל של ההשכלה הגבוהה הציבורית בארקנסו, והאוניברסיטה הגדולה ביותר במדינה.
האוניברסיטה הוקמה כאוניברסיטת התעשייה בארקנסו בשנת 1871, ושמה הנוכחי אומץ בשנת 1899. המוסד ידוע בתחום האדריכלות, החקלאות, הכתיבה היוצרת, ההיסטוריה, המשפטים (במיוחד המשפט החקלאי), ומחקרי המזרח התיכון.
בנוסף על כך, בית הספר לעסקים באוניברסיטה נחשב לאחד מבתי הספר הטובים ביותר בתחום בצפון אמריקה.
קמפוס האוניברסיטה כולל 378 בניינים הפרוסים על פני 2.07 קמ"ר.
באוניברסיטה יש למעלה מ-200 תוכניות אקדמיות.
בסתיו 2019 למדו באוניברסיטה כ-27,559 סטודנטים.
ההוצאות הכוללות של המוסד בשנת 2018 היו כ-175.5 מיליון דולר.
במוסד פועלות שמונה קבוצות גברים ואחת עשרה קבוצות נשים בשלושה עשר ענפי ספורט.
אוניברסיטת ארקנסו נוסדה בשנת 1871 באתר של חווה על ראש גבעה שצפתה על הרי אוזרק.
כתוצאה מכך, האוניברסיטה כונתה "הגבעה".
האוניברסיטה הוקמה במסגרת חוק המכללות מוריל לנד-גרנט משנת 1862. ייסודה של האוניברסיטה נבע גם מסעיף בחוקת ארקנסו שלפיו אמורה לקום אוניברסיטה לאומית במדינה.
בסופו של דבר, הוחלט להקים את האוניברסיטה בפייטוויל בעלות של כ-130 אלף דולרים.
השיעורים עצמם החלו ב-22 בינואר 1872.
בניין ההוראה והניהול העיקרי ("Old Main") הושלם בשנת 1875. הוא רשום במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים של שירות הפארקים הלאומיים.
עיצובו התבסס על תוכניות הבניין האקדמי המרכזי באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, שנהרס מאז.
לאורך השנים מגדלי השעון והפעמון הוחלפו בבניין זה.
ישנה אגדה הטוענת שהמגדל הגבוה יותר הוצב צפונה כתזכורת לניצחון הצפון במהלך מלחמת האזרחים.
אגדה שנייה היא שהקבלן החליף בטעות את ציורי המגדל כשהיה שיכור.
פעמונים אלקטרוניים הותקנו במגדלים בשנת 1959. בבניין זה הועברו רבים מהשיעורים הראשונים באוניברסיטה.
הסטודנט האפרו-אמריקאי הראשון, ג'יימס מקגיי, למד תאולוגיה באוניברסיטה בשנת 1872. מקיי נחשב לבעל ממוצע ציונים מצוין.
לא ידוע אם מקגיי הצליח להמשיך את לימודיו לאחר 1873 ותום תקופת השיקום.
הסנאטור וחבר הקונגרס ג'ון נ' טילמן כיהן כנשיא האוניברסיטה בשנים 1905–1912. בשנת 1891 טילמן קידם את חוקי ג'ים קרואו בסנאט של ארקנסו.
חוקים אלו (שכללו הפרדה גם באוניברסיטה) התקבלו בסופו של דבר ונאכפו לשנים רבות.
בשנת 1948 אוניברסיטת ארקנסו קיבלה את האפרו-אמריקאי (והוטרן ממלחמת העולם השנייה) סילאס הרברט האנט לבית הספר למשפטים.
הרשמתו של האנט נחשבה לשילוב המוצלח הראשון באקדמיה מתחת לקו מייסון-דיקסון, אך גרמה למחלוקות באוניברסיטה.
סטודנטים אפרו אמריקאים הורשו ללמוד באוניברסיטה, בתנאי שנרשמו לתואר שני או ללימודי משפטים, ולמדו בשיעורים מופרדים.
בסופו של דבר, האנט לא סיים את הלימודים ונפטר בשנת 1949.
בסתיו 1948 בוצעו שינויים במדיניות ההפרדה של האוניברסיטה, מה שאפשר כניסת סטודנטים אפרו-אמריקאים לכיתות רגילות.
הסטודנט האפרו-אמריקאי הראשון שלמד בכיתה משולבת היה ג'קי ל.
שרופשייר, בשנת 1951. כמה סטודנטים אפרו אמריקאים הלכו בעקבותיו, ולמדו בתוכניות שונות לתואר שני באוניברסיטה.
ארקנסו קיבלה סטודנטים אפרו-אמריקאים באופן חופשי כבר בשנת 1957, בעוד שמדינות דרומיות רבות עדיין אסרו על סטודנטים שחורים להגיע לכל האוניברסיטאות הלבנות.
בשנת 1969, האוניברסיטה הקימה את הוועדה המייעצת ללימודי שחורים על מנת להקל על השתלבות אפרו-אמריקאים בלימודים.
אוניברסיטת ארקנסו מציעה יותר מ-200 תוכניות לימוד המובילות לתואר ראשון, שני ודוקטורט.
בתי ספר ופקולטות מכללה/בית ספר שנת הקמה מכללת דייל באמפרס לחקלאות, מזון וחיים 1905 מכללה להנדסה 1912 מכללה לחינוך ובריאות 1912 המכללה לאמנויות ומדעים ע"ש ג'יי וויליאם פולברייט 1912 בית הספר למשפטים 1924 מכללת סם מ.
וולטון לעסקים 1926 בית ספר לתארים מתקדמים וחינוך בינלאומי 1927 בית הספר לאדריכלות ועיצוב 1974
אוניברסיטת אריסטו של סלוניקי היא אוניברסיטה ציבורית בסלוניקי, ואחת מן האוניברסיטאות הוותיקות ובעלות הדירוג הגבוה ביותר ביוון.
שטח האוניברסיטה הוא כ-230,000 מטרים רבועים, מה שהופך אותה לאוניברסיטה הגדולה ביותר במדינה.
האוניברסיטה נקראת על שם הפילוסוף אריסטו.
נכון לשנת 2014, לומדים באוניברסיטת אריסטו כ-40,000 סטודנטים: 31,000 לתואר הראשון ו-9,000 בתוכניות לתארים מתקדמים (מתוכם 3,952 לדוקטורט).
בנוסף על כך, עובדים באוניברסיטה כ-2,366 חברי סגל, והצוות האדמיניסטרטיבי מורכב מ-400 עובדים קבועים ו-528 עובדי קבלני משנה המועסקים באוניברסיטה.
שפת ההוראה היא יוונית, אם כי ישנן תוכניות בשפות זרות וקורסים לסטודנטים בינלאומיים, המתבצעות באנגלית, צרפתית, גרמנית ואיטלקית.
האוניברסיטה חברה בארגונים אקדמאיים רבים ובהם ועידת בתי הספר האירופיים לחינוך ומחקר הנדסי מתקדם ורשת אוטרכט.
אוניברסיטת אריסטו בסלוניקי נוסדה בשנת 1925 ונחקקה על פי חוק 3341/14-6-25. זו הייתה האוניברסיטה היוונית השנייה שנוסדה אחרי אוניברסיטת אתונה, שהוקמה ב-1837. בשנת 1941 עם כניסת הגרמנים ליוון שבו הגרמנים יהודים לצורכי עבודות כפייה.
הקהילה היהודית ביקשה לפדותם והגרמנים דרשו שווי של 3,000,000 דרכמות, סכום אשר היה בלתי אפשרי להשיגו באותם הימים.
הקהילה התקשתה לאוספו ולאחר מאמצים רבים וביניהם גם גיוס שכבת האמידים בקהילה, גייסה הקהילה 2,000,000 דרכמות.
כדי להשיג את המיליון הנותרים נאלצו קהילות סלוניקי למכור את חלקת בית העלמין היהודי העתיק בן ה-500 שנה, שהיה במרכז העיר ואשר רבים ביקשו לשים ידם על האדמות הללו.
רשויות השלטון בסלוניקי לא המתינו רגע ולא טרחו לפנות את הקברים בבית העלמין.
בן לילה חרשו את בית העלמין והחלו בבניית יסודות למבנים נוספים באוניברסיטת אריסטו.
על פי תוכניותיו של ראש ממשלת יוון אלפתריוס וניזלוס לאחר תום מלחמת העולם הראשונה, העיר סמירני נועדה להיות מקום מושבה של האוניברסיטה היוונית השנייה, בעוד שהאוניברסיטה השלישית הייתה אמורה לקום בסלוניקי.
עם זאת, סמירני הועברה לשטחה של טורקיה לאחר מלחמת יוון-טורקיה באסיה הקטנה.
אף על פי כן, בשנת 1924, החליט אלכסנדרוס פאפאנסטאסיו לייסד אוניברסיטה בסלוניקי כדי לחזק את הכלכלה והתרבות המקומיות.
את ההתפתחות הכרונולוגית של האוניברסיטה, ששמה שונה לאוניברסיטת אריסטו בסלוניקי ב-1954, ניתן לחלק לשלושה שלבים, שכל אחד מהם מכסה תקופה של כ-25 שנים.
בשלב הראשון של האוניברסיטה (1926–1950) המוסד התמקד בבניית ופיתוח כלומר הפקולטה לפילוסופיה, הפקולטה לפיזיקה ומתמטיקה, הפקולטה למשפטים וכלכלה, בית הספר לתאולוגיה ובית הספר לרפואה.
שלב הפיתוח הראשוני הסתיים עם הקמת הפקולטה לרפואה וטרינרית ב-1950, שהייתה הפקולטה היחידה לרפואה וטרינרית ביוון במשך שנים רבות.
לאחר תקופה זו הורחבו חלק מהפקולטות הראשונות באמצעות הוספת מחלקות נוספות.
המחלקות לרוקחות ורפואת שיניים נוסדו ב-1955 וב-1959 בהתאמה והן שולבו בבית הספר לרפואה.
בנוסף על כך, הפקולטה לפילוסופיה הורחבה על ידי הקמת מכונים לשפות זרות (אנגלית, צרפתית, גרמנית ואיטלקית).
במהלך השלב השני בהיסטוריה של אוניברסיטת אריסטו (1951–1975) הפיתוח העיקרי היה בפקולטה להנדסה, הידועה גם בשם הפקולטה הפוליטכנית.
בתחילת הדרך, המכון היווה מכון עצמאי שנקרא גם המכון הפוליטכני או לחלופין האוניברסיטה הטכנית.
לכן, במשך חמישים השנים הראשונות לפעילותה אוניברסיטת אריסטו הייתה מורכבת משני מכונים נפרדים שפעלו באופן עצמאי.
בתי הספר השונים בפקולטה להנדסה נוסדו בסדר הבא: בית הספר להנדסה אזרחית (1955–1956), בית הספר לאדריכלות (1956–1957), בית הספר להנדסת כפר ומדידות (1962–1963), בית הספר למכונות והנדסת חשמל (1972–1973), בית הספר להנדסה כימית (1972–1973), בית הספר למתמטיקה, פיזיקה ומדעי החישוב (1982–1983) ובית הספר להנדסת תכנון ופיתוח עירוני-אזורי (2004).
בית הספר להנדסת מכונות וחשמל פוצל לשני בתי ספר עצמאיים (בית הספר להנדסת מכונות ובית הספר להנדסת חשמל ומחשבים) ב-1976.
משנת 1975 נוסדו בתי ספר ומחלקות חדשות, בנוסף על רכישת מוסדות עצמאיים להשכלה גבוהה שסופחו לאוניברסיטה.
בתקופה זו הוקמה הפקולטה לאמנויות יפות, עם בתי הספר המרכיבים אותה (דרמה, לימודי קולנוע, לימודי מוזיקה, אמנויות חזותיות ואמנויות שימושיות).
בנוסף על כך, הוקמו בית הספר לעיתונאות ולימודי תקשורת המונים ובית הספר לחינוך גופני ומדעי הספורט.
אוניברסיטת אריסטו כוללת 12 פקולטות, 36 בתי ספר ויחידות רבות אחרות (מעבדות, חדרי לימוד, ספריות, מרפאות ומרכזי מחקר), מה שהופכים אותה לאוניברסיטה הגדולה ביותר ביוון ובדרום מזרח אירופה במונחים של גודל הצוות ומספר סטודנטים.
בשנת 2014 תוכננה להיפתח מחדש פקולטה למדעי היהדות, כ-80 שנים לאחר שנסגרה על ידי יואניס מטאקסס.
הפקולטה החדשההוקמה בסופו של דבר באוקטובר 2015 בהובלת פרופסור גאורגיוס אנטוניו.
ב-2014 נחנכה אנדרטה המנציחה את בית הקברות היהודי הישן שהיה בשטח האוניברסיטה.
פקולטה מחלקות הפקולטה למדעים בית הספר למתמטיקה
בית הספר למידענות הפקולטה להנדסה בית הספר להנדסת חשמל ומחשבים
בית הספר להנדסת כפר ומדידות
בית הספר להנדסת תכנון ופיתוח מרחבי הפקולטה למדעי הבריאות בית הספר לרפואה
בית הספר לרפואה וטרינרית הפקולטה לפילוסופיה בית הספר לפילולוגיה
בית הספר לשפה וספרות אנגלית
בית הספר לשפה וספרות צרפתית
בית הספר לשפה וספרות גרמנית
בית הספר לשפה וספרות איטלקית
בית הספר לפסיכולוגיה הפקולטה למשפטים בית הספר למשפטים הפקולטה לחקלאות, ייעור וסביבה טבעית בית ספר לחקלאות
בית הספר ליערנות בית ספר לחינוך בית הספר לחינוך לגיל הרך
בית ספר לחינוך יסודי הפקולטה לחינוך גופני ומדעי הספורט בית הספר לחינוך גופני ומדעי הספורט
בית הספר לחינוך גופני ומדעי הספורט בסרס הפקולטה לאמנויות יפות בית הספר לתיאטרון
בית הספר לאמנויות חזותיות ואמנויות שימושיות הפקולטה למדעי החברה והכלכלה בית הספר לכלכלה
בית הספר לעיתונאות, מדיה ותקשורת הפקולטה לתאולוגיה בית הספר לתאולוגיה
בית הספר לתאולוגיה פסטורלית וחברתית
אוניברסיטת אריסטו בסלוניקי משקיעה רבות במחקר, והיא מפעילה כ-250 מעבדות.
בעשור השני והעשור ה-3 של המאה ה-21 בוצעו כ-4,500 תוכניות מחקר בהשתתפות יותר מ-10,000 חוקרים.
בשנות ה-20 של המאה ה-21 כ-985 חוקרים שיתפו פעולה עם 7,263 חוקרים חיצוניים ב-3,151 פרויקטים בינלאומיים, אירופאים ולאומיים של מחקר ופיתוח טכנולוגי (RTD).
1,436 מהשותפים הללו היו אוניברסיטאות, מרכזי מחקר וארגונים, לעומת 405 עסקים.
במשנים 2019–2022 נרשמו לאוניברסיטה ואנשיה כ-32 פטנטים.
אוניברסיטת אריסטו היא בין האוניברסיטאות היוקרתיות ביותר ביוון.
אוניברסיטת אספהאן (בפרסית: دانشگاه اصفهان) היא אוניברסיטה ציבורית הנמצאת בעיר אספהאן, שבאיראן.
האוניברסיטה ממוקמת בכיכר אזאדי באספהאן ויש לה קמפוס נוסף בעיר ח'נסאר.
האוניברסיטה מציעה תארים לתואר ראשון ב-71 תחומים, תארים לתואר שני ב-185 תחומים ולתואר שלישי ב-119 תחומים.
השיעורים הראשונים התקיימו בבית הספר התיכון סאדי (כיום מכון סורה).
השיעור הראשון נערך ב-29 באוקטובר 1950. בשנת 1985, פוצלו מדעי הרפואה למוסד נפרד בשם אוניברסיטת מדעי הרפואה של אספהאן .
נכון לשנת 2020, היו באוניברסיטה ארבע עשרה פקולטות, שהן:
נוסראט בוטו , הגברת הראשונה לשעבר של פקיסטן.
מוחמד ח'אתמי, נשיא איראן לשעבר.
עטאללה מוהאג'ראני, שר התרבות לשעבר של איראן.
הושאנג גולשירי , סופר, מבקר ועורך.
הרנט מרקאריאן, ראש הפדרציה המהפכנית הארמנית לשעבר.
אוניברסיטת אמיר כביר לטכנולוגיה (בפרסית: دانشگاه صنعتی امیرکبیر), היא אוניברסיטה טכנולוגית ציבורית הממוקמת בטהראן, איראן, עם שלוחות בערים אחרות באיראן.
נוסדה בשנת 1955 בשם: הפוליטכני של טהראן והיא האוניברסיטה הטכנולוגית הוותיקה ביותר באיראן.
האוניברסיטה נחשבת באיראן ליוקרתית ומתקבלים אליה סטודנטים עם ציונים גבוהים, 1% מאלו שניגשים לבחינות הכניסה.
המוסד הוקם בשנת 1928 כאקדמיה טכנית ובאוקטובר 1956 הפך לאוניברסיטה מן המניין.
בשנת 1979, חדשים ספורים לפני המהפכה האסלאמית נקראה האוניברסיטה על שם אמיר כביר (1852-1807) שהיה מדינאי ויועץ קיסרי פרסי בתקופת השושלת הקאג'ארית.
תחילה, הציעה האוניברסיטה חמישה תארים בהנדסה: חשמל ואלקטרוניקה, מכונות, הנדסת טקסטיל, כימיה, בנייה ותשתיות.
במקביל לצמיחתה, הופרדה הפקולטה להכשרת מורים למדעים וטכנולוגיה מהאוניברסיטה וצורפה למערכת האקדמית להכשרת מורים וכן בית הספר הגבוה לבנייה אזרחית הופרד וצורף לאוניברסיטת חאג'ה נאסיר-א-דין טוסי (Khaje Nasir-e-Din Toosi).
עד 1978, נוספו מוקדי התמחות בפקולטה לטכנולוגיה: הנדסת אלקטרוניקה וחשמל, הנדסה כימית ופטרוכימית, הנדסת פולימרים וטקסטיל, הנדסת מכונות, הנדסת כרייה והנדסת תעשייה.
בין השנים 1989 ל-1996 הוקמו שש פקולטות חדשות וקורסים רבים, במיוחד ללימודי תואר שני.
ברבות השנים, צמחה האוניברסיטה והפכה למרכז לאומי למדע והנדסה, ומספר הסטודנטים לתואר ראשון בה מונה מעל 7,000, ועוד כ-6,400 סטודנטים לתארים מתקדמים.
טהראן: הקמפוס הראשי של אוניברסיטת אמיר כביר לטכנולוגיה נמצא במרכז העיר טהרן.
מאהשהר: קמפוס שנבנה במחוז ח'וזסתאן בשנת 2001.
קמפוס בנדר עבאס: הוקם במחוז הורמוזגאן.
קמפוס גרמסאר: נבנה בפרובינציית סמנן.
אוניברסיטת בן-גוריון בנגב היא אוניברסיטה ישראלית בעיר באר שבע, אשר הוקמה ב-1969 וידועה בשמה הנוכחי מ-1974. באוניברסיטה פקולטות למדעי הטבע, הנדסה, מדעי הרוח והחברה (רו"ח), רפואה, בריאות וניהול, בהן לומדים מעל 19,000 סטודנטים לתארים בוגר, מוסמך ודוקטור.
ב-1 בינואר 2019 החל פרופ' דניאל חיימוביץ את כהונתו כנשיא האוניברסיטה, לאחר שהחליף את פרופ' רבקה כרמי, שכיהנה בין השנים 2006 ועד 2018.
בשנת 1962 הציע ראש העיר הראשון של באר שבע, דוד טוביהו, לפרופ' ארנסט דוד ברגמן ולקבוצה בעלת חזון להקים אוניברסיטה בנגב.
התהליך לא היה פשוט ונמשך שנים אחדות.
החל משנת 1962 התקיימו בבאר שבע הרצאות מטעם מכון ויצמן למדע, הטכניון והאוניברסיטה העברית.
משנת 1963 פעלה בבאר שבע אגודה עות'מאנית במטרה לייסד אוניברסיטה בבאר שבע, שנקראה המכון להשכלה גבוהה בנגב.
בשנת 1964 מינה משרד החינוך והתרבות ועדה לצורך בחינת האפשרות להקמת אוניברסיטה בנגב.
עיריית באר שבע רכשה בשנת 1965 את "בית היאס", בניין ששימש בעבר כמלון, כדי שישמש לפעילותו של המכון להשכלה גבוהה בנגב.
בשנת 1965 התקיימה שנת הלימודים הראשונה במסגרת המכון להשכלה גבוהה בנגב.
עברו עוד מספר שנים עד שהמכון הוסב בצורה רשמית לאוניברסיטה.
אוניברסיטת הנגב נוסדה בהוראת ממשלת ישראל בשנת 1969, ונפתחה בשנת הלימודים תש"ל.
בחודש יוני שנת 1971 שם המוסד, שהיה קודם לכן "המכון להשכלה גבוהה בנגב", שונה באופן רשמי ל"אוניברסיטת הנגב".
בשנת 1974, לאחר מותו של דוד בן-גוריון החליט חבר הנאמנים לשנות את שמה של האוניברסיטה לאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
פרופסור חיים חנני מונה להיות הרקטור הראשון של האוניברסיטה בשנת 1969. פרופסור משה פריבס נבחר להיות הנשיא הראשון של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב בשנת 1974.
אחד משעריה של האוניברסיטה הוא "שער השלום" דרכו עברו נשיא מצרים אנואר סאדאת וראש ממשלת ישראל מנחם בגין בא' בסיון תשל"ט, 27 ביוני 1979, היום הראשון ליישום הסכם השלום בין מדינת ישראל ומצרים.
השער עוצב להנצחת הביקור ההיסטורי בקמפוס.
האוניברסיטה חברה בארגון האוניברסיטאות העולמי של אונסק"ו.
אוניברסיטת בן-גוריון התפתחה בקצב מהיר, גם בגידול במספר הסטודנטים וגם בפיתוח מסלולי לימוד חדשים בהתאם לדרישות השוק (כגון הנדסת מערכות תקשורת, הנדסת ביוטכנולוגיה, ביואינפורמטיקה).
בנוסף למסלולי הלימוד המבוקשים, סייעו המחיר הנמוך יחסית של הדיור והכלכלה בבאר שבע, האווירה הסטודנטיאלית וחיי החברה המפותחים ובכלל זה קהילות סטודנטיאליות פעילות (דוגמת סגו"ל או הבאר) בהתפתחות המוסד.
לפיתוח האוניברסיטה סייעו, בנוסף למוסדות ממלכתיים ועירוניים, גם נדבנים דוגמת אברהם גולדשטיין-גורן וסוזן זלוטובסקי, שתרמו רבות בהקמת חלק מהמבנים וכן בסיוע אחר, דוגמת מלגות.
בינואר 2013 נחתם חוזה אוניברסיטת בן-גוריון ומינהל מקרקעי ישראל בו נכתב כי צפוי לקום קמפוס חדש בגודל של כ-230 דונמים.
ביוני 2016 קיבלה האוניברסיטה תרומה של כ-400 מיליון דולר מזוג אמריקאי אשר מימן בעבר את מלגות המחקר שלה.
בספטמבר 2019 פורסם על התקדמות העבודות להקמת הקמפוס הצפוני, אשר ממוקם מצפון מזרח לקמפוס הנוכחי.
במקום יבנו בין היתר מעבדות מחקר, אולמות כנסים, מרכז סייבר, כיתות לימוד וכן כפר סטודנטים אשר יאכלס כמות של כ-570 יחידות דיור עם תכולה של 1,000 מיטות.
בשנת 2022 הגישה האוניברסיטה למל"ג תוכנית רב שנתית לשנים תשפ"ג–תשפ"ח.
על פי התכנית, היקף הסטודנטים אמור להגיע בהדרגה ל-21,329 סטודנטים בשנת תשפ"ח ביחס להיקף של 17,806 בשנת 2022. מספר חברי הסגל האקדמי הבכיר אמור לעלות מ-798 חברי סגל ל-914 מרצים בשנת תשפ"ח.
שבע תוכניות לימוד חדשות אמורות לקום בשלוש השנים הראשונות של התכנית: לתואר ראשון: מדעים להיי-טק; קיימות ושמירת סביבה; אינטראקציה אנושית עם טכנולוגיה ו-Sea Tech מדע וטכנולוגיות ימיות.
תוכניות לתואר שני: תוכנית רב-תחומית בערים ותשתיות חכמות ולימודים אירופאיים בשיתוף עם האוניברסיטה הפתוחה.
תוכניות לימוד בינלאומיות: משאבי טבע מתחדשים – תוכנית לתואר ראשון בינלאומי.
במהלך מבצע עם כלביא ביוני 2025, הותקפה העיר באר שבע על ידי טילים בליסטיים איראניים, מהם נפגעה גם האוניברסיטה וסגלה – 6 מעבדות נהרסו, 9 ניזוקו קשות, 48 סטודנטים נפגעו ו-50 אנשי סגל איבדו את ביתם.
כמו כן, "המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה" המסונף לאוניברסיטה נפגע במתקפה איראנית ישירה ב-19 ביוני.
הפקולטה למדעי הטבע, המכילה את המחלקות למדעי הגאולוגיה והסביבה, פיזיקה, כימיה, מדעי המחשב, מתמטיקה וביולוגיה.
הפקולטה למדעי ההנדסה, המכילה את המחלקות להנדסת חשמל ומחשבים, הנדסת מכונות, הנדסה כימית, הנדסת תעשייה וניהול, הנדסת חומרים, הנדסה גרעינית, הנדסה ביורפואית, הנדסה ביוטכנולוגית, הנדסת מערכות תקשורת, הנדסת מערכות מידע, הנדסת תוכנה והנדסת אזרחית וסביבתית.
הפקולטה למדעי הרוח והחברה, המכילה מחלקות שונות כגון: גאוגרפיה ופיתוח סביבתי, סוציולוגיה ואנתרופולוגיה, עבודה סוציאלית, כלכלה, פסיכולוגיה, חינוך ופוליטיקה וממשל (מדע המדינה); בלשנות, לימודי המזרח התיכון, לשון עברית, מקרא, ארכאולוגיה והמזרח הקדום, היסטוריה (כולל החטיבות ללימודי עם ישראל, ללימודי מדינת ישראל וללימודי צבא וביטחון), פילוסופיה וספרות (מדעי הרוח).
הפקולטה למדעי הבריאות, המכילה את בית הספר לרפואה ולרפואה בינלאומית, בית הספר למקצועות הבריאות הקהילתיים המכיל את המחלקות לסיעוד, פיזיותרפיה ורפואת חירום, בית הספר למעבדנות רפואית ובית הספר לרוקחות.
כמו כן מכילה הפקולטה את תוכניות המוסמך במדעי הרפואה, בריאות הציבור וגרונטולוגיה (מדעי הזקנה).
הפקולטה למדעי הניהול, המכילה את המחלקות ניהול, ניהול תיירות ומלונאות, ניהול מערכות בריאות, מנהל עסקים (לתואר שני ושלישי בלבד), ומנהל ומדיניות ציבורית (גם כן לתואר שני ושלישי בלבד).
באוניברסיטה מספר מכוני מחקר, ביניהם:
מכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות הממוקם בקמפוס שדה-בוקר.
מכון זה מהווה למעשה מעין פקולטה בפני עצמה במסגרת קמפוס שדה בוקר.
במכון פועלת הוצאה לאור אוניברסיטאית המוציאה לאור ספרי מחקר, כתבי עת וקובצי מקורות היסטוריים, ארכיון ומרכז מידע.
המכונים לחקר המדבר ע"ש יעקב בלאושטיין אוסף מכונים הממוקם בקמפוס שדה בוקר, ומתמקד בחקר מקורות המים במדבר, אקולוגיה מדברית ותכנון התיישבות בתנאים מדבריים.
אוסף המכונים הוא מעין פקולטה בפני עצמה במסגרת קמפוס שדה בוקר, ומכיל את בית הספר הבינלאומי ללימודי מדבר ובו תוכניות ללימודי הידרולוגיה ואיכות מים, לימודי מדבר ולימודי אקולוגיה, סביבה ושמירת טבע לתארים מתקדמים.
במכונים נמצאים גם מכון צוקרברג לחקר המים והמכון השווייצרי לחקר אזורים צחיחים ואנרגיה.