tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ההדבקה נעשית על ידי אדם אשר מפיץ מידע ברשת, חבריו נחשפים למידע זה ובעצם "נדבקים" בו והם מעברים הלאה את המידע למעגלים משניים רחבים וקהילות שונות ברשת.
כאשר אפקט זה מתרחש ברשתות חברתיות הוא מונע על ידי שיתוף מידע בקרב משתתפי הפלטפורמה, המידע הופך וירלי בשל מהירות ההתפשטות ברשת.
התופעה הדבקה מורכבת פורסמה לראשונה במגזין :'American Journal of Sociology' בשנת 2007 במאמר שחובר על ידי פרופסור דיימון סינטולה () ופרופסור מיכאל מאסי (Michael Macy).
בניגוד להידבקות פשוטה בה מספיק גורם נגוע בודד – הידבקות מורכבת מכוונת למקרים בהם קיים קושי מסוים בהעברה על ידי נשא בודד (אי ודאות לגבי כדאיות השימוש בחידוש כלשהו, מחיר גבוה וכו'...) לפיכך נדרשים מספר נשאים אשר יהיו במגע עם הנדבק הפוטנציאלי, כדי שהנגיף יעבור גם אליו.
התפשטות ההדבקה המורכבת על פני רשת של אנשים, עשויה להיות תלויה בגורמים חברתיים וכלכליים רבים; למשל, כמה מחבריו מקבלים את המידע החדש, האם המידע אמין, מה מקור המידע .
פוטנציאל רישות חברתית הוא מקדם מספרי שניתן להגיע אליו באמצעות אלגוריתמים, כדי לייצג הן את הגודל של הרשת החברתית של פרט מסוים, והן את היכולת שלו להשפיע על הרשת.
מילה נרדפת שקרובה במשמעותה, היא משתמש אלפא, אדם עם מקדם פוטנציאל רישות חברתית גבוה.
משתמשי Alpha הם מרכיבים מרכזיים בכל רשתות חברתיות, המנהלים את הקישוריות של חברי הליבה של הקהילה.
בדומה לאופן שבו הווירוסים מתפשטים בטבע, יש נקודת התחלה ראשונית לתקשורת ברשתות חברתיות, והמקורבים של תקשורת כזו הם משתמשים אלפאיים.
הם נוטים להיות משתמשים מחוברים מאוד עם השפעה יוצאת דופן על דפוסי מחשבה אחרים של כל רשת חברתית.
קשר חלש הוא קשר שבו הקו המשותף בין החברים אינו ידוע ואם הוא ידוע הוא אינו מוגדר על ידי החברים כקריטריון לחברות.
"עוצמתם של קשרים חלשים" הוא מאמר שפורסם במאי 1973 ונחשב לעבודתו המפורסמת ביותר של הסוציולוג מארק גרנובטר.
גרנובטר בחן את חשיבותם של הקשרים בתהליכי פיזור של מידע, וטען כי לקשרים חלשים חשיבות רבה כיוון שהם יוצרים יותר קשרים נוספים לעומת קשרים חזקים.
כתוצאה, סילוק של קשר חלש יגרום ליותר נזק ליכולות העברת המידע מאשר סילוק קשר חזק.
הפוטנציאל של כוחם של קשרים חלשים שיכולים להיווצר ברשת הוא עצום.
ככל שרשת הקשרים גדולה יותר (מה שמאפיין קשרים חלשים), כך היא הופכת למשאב מרכזי יותר של העברת מידע, כוח וניידות.
אם ניקח למשל את הרשת החברתית "פייסבוק", מרבית הקשרים של כל אדם הם קשרים חלשים.
כולנו, המשתמשים ב"פייסבוק", זוכים לחשיפה נרחבת של רעיונות ומידע של חברים אחרים ברשת החברתית, אשר לאו דווקא אנו מקושרים אליהם, אלא חברינו מקושרים אליהם.
Connected מחקרם של כריסטאקיס ופאולר, משנת 2009 הראה שהתפשטות ההשפעה ברשתות חברתיות מצייתת לכלל –"שלוש דרגות ההשפעה".
מדוע ההשפעה מוגבלת ל-3 דרגות?
"הסבר ההתנוונות הפנימית" לפיו ההשפעה דועכת בסופו של דבר כי מבחינה חברתית קיימת התנוונות הדרגתית של מהימנות המידע בזמן העברתו.
"אי יציבות ברשת" לפיו ההשפעה דועכת מכיוון שקשרים מעבר ל–3 דרגות אינם יציבים.
"ההסבר של המטרה האבולוציונית" לפיו מבחינה אבולוציונית אנשים התחברו בקבוצות קטנות של שלוש דרגות או פחות כי בדרגות אלה קל יחסית להשפיע על אחרים וגם לדעת אם מישהו בקבוצה הוא בן ברית.
סף משמעו מספר השכנים הדרושים כדי לעורר אימוץ.
מתחת לרמה מסוימת של שכנים מאמצים האדם לא יאמץ את המידע, מעל יאמץ.
תהליך קבלת החלטות דו שלבי: בשלב ראשון, מקבל המידע מחליט אם לצרוך את המידע ובשלב השני, הוא בוחר אם להעביר אותו הלאה.
ללא ההחלטה להעביר הלאה, המידע לא יתפשט ולא יופץ באופן וירלי.
במחקרם של פאולו שקאריאן, שון אייר ודיימון פאולו, המבוסס על מודל נקודת המפנה של זוכה פרס נובל תומאס שלינג, ניתחו נתונים מ-31 רשתות.
השיטה נשענה על הרעיון שלפיו אדם מסוים ייחשף לתוכן אם למספר מסוים מחבריו יש כבר את התוכן הזה – שיעור הסף.
על פי השיטה, אחרי ששיעור הסף נקבע, מסדרים את החברים ברשת בהתאם לשיעור הסף הזה ומתרכזים באלה שהשיעור אצלם הוא הגבוה ביותר.
בהמשך חוזרים על התהליך עד שבקבוצה לא נותרים יותר חברים העולים על הסף - זהו הגרעין.
מסר שיישלח לחברי הקבוצה הזו בעל סבירות גבוהה להפוך וירלי.
הדבר האחרון שהוא רצה הוא סרט מותחן פוליטי בריטי-אמריקאי בבימויה של די ריס על פי ספר בשם זהה מאת ג'ואן דידיון, מתוך תסריט מאת ריס ומרקו וילאלובוס.
בכיכובם של אן האת'וויי, בן אפלק, רוזי פרז, אדי גטהאגי, מל רודריגז, טובי ג'ונס ווילם דפו.
הקרנת הבכורה העולמית נערכה בפסטיבל הסרטים של סאנדנס ב-27 בינואר 2020.
הסרט מאזכר מוסדות, ארגונים ואישים אמיתיים כדוגמת החזית הסנדיניסטית, קונטראס, ג'ורג' שולץ, רונלד רייגן ובית הספר של האמריקות, DGSE, CIA.
בזמן מערכת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1984, עיתונאית ותיקה מוושינגטון (אן האת'וויי) מאבדת את חוט הסיפור שלה כאשר היא מגלה את מעורבותו של אביה (וילם דפו) הגוסס בעסקאות מפוקפקות, מה שדוחף אותה לחקור שלא במודע קונספירציה בינלאומית.
בספטמבר 2017 הוכרז כי די ריס תביים, על סמך רומן באותו שם מאת ג'ואן דידיון, מתוך תסריט מאת מרקו וילאלובוס.
קאסיאן אלבס יפיק את הסרט, תחת חברת Elevated Films.
בפברואר 2018 הצטרפה אן האת'וויי לצוות השחקנים.
ביוני 2018 הצטרף וילם דפו לצוות הסרט.
ביולי 2018, בן אפלק, טובי ג'ונס, רוזי פרז, אדי גטהאגי, מל רודריגז וקרלוס לייל הצטרפו גם הם.
הצילומים החלו ב-14 ביוני 2018 בפוארטו ריקו.
במאי 2018 רכשה נטפליקס זכויות הפצה לסרט והסרט הועלה לשרתי החברה ב-21 בפברואר 2020. הקרנת בכורה עולמית מתוכננת לפסטיבל הסרטים סאנדנס ב-27 בינואר 2020.
סדרת האנימה זכתה להצלחה ניכרת באירופה, שם היא שודרה במספר מדינות.
בעקבות הצלחת הסדרה הופק סרט עלילתי של הדבורה מאיה אשר הקרנת הבכורה שלו התקיימה ב-15 בדצמבר 1977. בעקבות הצלחת הסדרה הופקה סדרת המשך לסדרה זו בשם "Shin Mitsubachi Māya no Bōken" (新みつばちマーヤの冒険, הרפתקאות הדבורה מאיה) על ידי חברת Wako Productions וחברת Apollo Film Wien.
הסדרה השנייה שודרה במקור בגרמניה בערוץ ZDF בין ספטמבר 1979 לספטמבר 1980, ושודרה ביפן רק ב-1982.
בישראל הסדרה שודרה במקור בערוץ הראשון בין השנים 1977–1980 ובשידורים חוזרים לאורך השנים.
26 הפרקים הראשונים של הסדרה, למעט הפרקים 3–6 ו-19, שודרו גם בערוץ ג'וניור.
את שיר הפתיחה של הסדרה תרגם דן זכאי וביצע השחקן ראובן שפר.
הסדרה השנייה שודרה גם בישראל בסוף שנות ה-80 בערוץ 2 הניסיוני.
בעת מאסרה מגלה מאיה סוד קשה ומר – הצרעות האכזריות מתכננות לתקוף ולכבוש את מושבת הדבורים שלה.
מאיה ניצבת בפני דילמה קשה – האם לחזור לכוורת ולקבל את העונש על בריחתה ובכך להציל את המושבה.
מאיה האמיצה מחליטה לחזור לכוורת ולהזהיר את חבריה מפני ההתקפה האכזרית הקרבה.
בעקבות המעשה האבירי שלה, חבריה הדבורים בולמות את ההתקפה של הצרעות המרושעות ומאיה הופכת לגיבורת הכוורת.
הדבורה מאיה (לימור הוד) – הדמות הראשית בסדרה.
מאיה היא דבורת דבש צעירה הרפתקנית וסקרנית.
היא תמיד נחושה ללמוד דברים חדשים ולעיתים רבות מסייעים לאחרים שנמצאים במצוקה.
הדבורון וילי (מוטי ברכאן) – החבר הכי טוב של מאיה.
וילי הוא דבורון טוב-לב, עצלן יותר ממאיה, מעט פחדן והססן.
וילי מעדיף להישאר בכוורת, אך מרבה ללוות את מאיה בהרפתקאותיה.
דמותו לא מופיעה בספר המקורי, אלא רק בסדרת הטלוויזיה.
פליפ החרגול – חרגול חכם ואדיב בעל כובע צילינדר אשר מתפקד כמנטור של מאיה ווילי.
פיליפ מספק לעיתים רבות עצות חשובות למאיה ופיליפ.
דמותו אינה מופיעה בספר המקורי, אלא רק בסדרת הטלוויזיה.
גברת קסנדרה (בלה גולדברג) – מורתה של מאיה.
הסרט יצא לראשונה בארץ ב-1984, לאחר סיום שידור הסדרה ברציפות בפעם השנייה בערוץ הראשון.
מאחר שאת הפרק האחרון דיבבו בשנת 1980, נוצר שינוי במדבבים.
במאית הדיבוב של הסדרה והסרט, שפרירה זכאי, השתמשה בתרגום שהכינה לסדרה וביימה את הדיבוב מחדש.
המדבבים היחידים שחזרו היו שפרירה זכאי ואריאל פורמן.
את שיר הפתיחה שתרגם אחיה של שפרירה, דן זכאי, שר הפעם יזהר כהן, שהחליף את ראובן שפר, שגם דיבב בסדרה המקורית את פליפ, ואילו בסרט זה דיבב את פליפ שלמה בר-שביט.
יזהר כהן נקרא למשימה לצורך שיווק הפסקול הנלווה שיצא לסרט.
כיום, לאחר שהפרק הראשון של הסדרה לא שרד בדיבובו המקורי מ-1978, נעשה שימוש בהקלטה של הסרט בשידורים החוזרים, ולכן יש פרק אחד עם קאסט מדבבים שונה לגמרי.
הדבורה מאיה (אורנה לביא פלינט)
הדאדלי בויז צמד חברי הצמד באבא ריי דאדלי / בראדר ריי / בולי ריידי-בון דאדלי / בראדר דיבון / דיבון שם/שמות הדאדלי בויזהדאדלי בויסהדאדליזהדאדליסTeam 3D משקל כולל 256 ק"ג תאריך הקמה 13 באפריל 1996 תאריך פירוק 17 בדצמבר 2016 שנות פעילות 1996–20102013–20162018
הדאדלי בויז היו צמד היאבקות מקצועית אשר הורכב מהמתאבקים האחים למחצה (על פי העלילה, אך לא במציאות), באבא ריי דאדלי (מארק לומונקו) ודי-בון דאדלי (דיבון יוז).
לעיתים, המתאבק ספייק דאדלי צורף לצמד.
הם ידועים בעיקר בשל תקופתם בארגון ההיאבקות World Wrestling Federation (ה-WWF, לימים ה-WWE).
השניים ידועים בנוסף בשל תקופתם בארגוני ההיאבקות Extreme Championship Wrestling (ECW) ו-Total Nonstop Action Wrestling (TNA, שכעת מזוהה בשם Impact Wrestling), שבהם נחלו הצלחה כצמד ואף נחשבו לאחד הצמדים הגדולים והמעוטרים ביותר בתולדות הענף.
לאחר מכן, הייסון (ספייק דאדלי) חתם גם הוא על חוזה ב-TNA, והצטרף לשורותיהם תחת שם הבמה בראדר ראנט.
מאוחר יותר בקריירה שלהם בארגון, לומונקו הופיע תחת שם הבמה בולי ריי, בעוד שיוז הופיע תחת שם הבמה המקוצר דיבון.
לאחר פיוד קצר אחד עם השני, דיבון ובולי ריי התאחדו שוב, הפעם כחלק מקבוצת ה-Aces & Eights, שהורכבה מדמויות בלתי חביבות על הקהל (דמויות אלה נקראות בשפת ההיאבקות המקצועית בשם "היל").
הם הצמד היחיד בהיסטוריה של הענף שהחזיק באליפות הזוגות המקורית של ה-WWE, באליפות הזוגות של ה-WWE (שנוצרה מאוחר יותר בשנת 2002), באליפות הזוגות של ECW, WCW, NWA, TNA ו-IWGP.
במהלך התקופה שלהם בקבוצת ה-Aces & Eights, ריי כיהן פעמיים כאלוף העולם במשקל כבד של TNA, בעוד שדיבון זכה פעמיים באליפות הטלוויזיה של TNA.
באירוע השלם וצפה, סלאמיברסרי XII, שנערך ב-15 ביוני 2014, השניים נבחרו להיכנס להיכל התהילה של TNA וכעבור ארבע שנים, הצמד הוכנס להיכל התהילה של ה-WWE; הם הצטרפו לרשימה של מתאבקים שהוכנסו להיכל התהילה של TNA (כיום Impact Wrestling) ושל ה-WWE אשר כללה את סטינג, קורט אנגל וג'ף ג'ארט.
ארגון ה-WWE מכיר בהם כצמד המעוטר ביותר בהיסטוריה שלו, עם 18 זכיות באליפויות זוגות, בעוד שהארגון Impact Wrestling מכיר בהם כ-23 פעמים אלופי זוגות.
השניים מפורסמים על חיבתם לשימוש בשולחנות בקרבות שלהם, כשבדרך כלל באבא ריי הוא זה שקורא לדי-בון "להביא את השולחנות" (כשהקהל מצטרף ומשתתף בקריאות אלו).
ב-21 במאי 2007, הם פתחו את האקדמיה של Team 3D להיאבקות מקצועית בקיסימי, פלורידה.
ליגת נחישות הזוגות החזקה ביותר בעולם (2005)
אליפות הזוגות של ECW (8 פעמים)
אליפות סופר זוגות של Hustle (פעם אחת)
אליפות הזוגות של IWGP (פעמיים)
קרב השנה (2000) - נגד אדג' וכריסטיאן וההארדי בויז בקרב סולם משולש ברסלמניה 16
קרב השנה (2001) - נגד אדג' וכריסטיאן וההארדי בויז בקרב TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות ברסלמניה 17
אליפות הזוגות של 2CW (פעם אחת)
אליפות העולם במשקל כבד של TNA (פעמיים) – בולי ריי
אליפות הטלוויזיה של TNA (פעמיים) – דיבון
אליפות הזוגות של NWA (פעם אחת)
אליפות הזוגות של TNA (פעמיים)
טורניר הזוגות של TNA (2014)
אליפות ההארדקור של ה-WWF/E (10 פעמים) – באבא ריי
אליפות הזוגות של העולם/WWF (8 פעמים)
אליפות הזוגות של WCW (פעם אחת)
הד קולךָ היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוגת דרמה מוזיקלית, אשר משודרת בערוץ כאן 11.
הסדרה מספרת על שלושה דורות של מוזיקאים, בעוד ארי שמר (שאול לוריא), סולן להקת "שני המנשה", היה אליל הרוק הבלתי מעורער של שנות ה-70 של המאה ה-20, בנו קובי שמר (איתמר רוטשילד) מנסה לשחזר את הצלחת אביו אך הקהל נותר אדיש כלפיו.
הנכד, לני שמר (אור עמרמי ברוקמן) בן ה-17, עולה על גל ההצלחה בעקבות זימונו לתוכנית מציאות והוא הופך לכוכב באופן מיידי.
המוזיקאים שלומי שבן ושוזין (יונתן לוין, הידוע גם כעוזי נבון) כתבו את כל השירים בסדרה, כאשר בכל פרק מותאם השיר לרוח התקופה שעליה הפרק מדבר.
שם השיר הדמות המבצעת פרטים נוספים לוקסמבורג ארי שמרלני שמר שיר משנת 1975 של להקת "שני המנשה" עם ארי שמר כסולן, שהפך לנכס צאן ברזל במרוצת השנים.
לני מחדש את השיר, מה שמקפיץ אותו מיידית לקדמת הבמה.
הדבקה בקורונה היא העברה של מחלת נגיף קורונה 2019 מאדם לאדם.
המחלה מועברת בעיקר בדרכי הנשימה כאשר אנשים נושמים לתוכם טיפות וחלקיקים קטנים הנישאים באוויר (שיוצרים ארססים), שהאנשים הנושאים את המחלה נשפו אותם החוצה בעקבות נשימה, דיבור, שיעול, עיטוש, צעקה או שיר.
נשאים של המחלה נוטים יותר להדביק במחלה כשהם קרובים פיזית.
עם זאת, הטיפות המידבקות יכולות להתפרש על פני מרחקים גדולים יותר, במיוחד בחללים סגורים.
נשאי המחלה מסוגלים להדביק 1–3 ימים לפני הופעת תסמיני המחלה, והם יכולים להפיץ אותה בין אם הם פרה-סימפטומטים או אסימפטומטים.
לרוב, שיא העומס הנגיפי בדגימות של דרכי הנשימה העליונות (דרכי האף והפה) מתקיים בסמוך לתחילת ההופעה של התסמינים ויורד בהדרגה לאחר השבוע הראשון של הופעת התסמינים.
משך ההפצה הויראלית ותקופת ההדבקה של עד 10 ימים לאחר הופעת התסמינים אצל אנשים עם מחלה קלה עד בינונית, ושל עד 20 יום אצל חולים קשים, כולל אנשים עם מחלות דיכוי חיסוני.
חלקיקים מידבקים נעים מגודל של ארססים הנשארים מוחזקים באוויר לפרקי זמן ארוכים, ועד לטיפות גדולות יותר הנשארות באוויר או נופלות על הקרקע.
בנוסף, מחקר על מחלת הקורונה גילה מהו אופן העברתם של נגיפים המועברים בדרכי הנשימה.
הטיפות הגדולות ביותר של הנתז הנשימתי אינן מגיעות רחוק, ניתן לשאוף אותן, והן יכולות לנחות על רקמות ריריות על העיניים, האף או הפה ולהדביק דרכן.
הארססים בשיא ריכוזם כאשר אנשים קרובים אחד לשני, מה שמוביל להעברה ויראלית קלה יותר, אך העברה באוויר יכולה להתרחש גם במרחקים גדולים יותר, בעיקר במקומות שאינם מאווררים או מאווררים בצורה גרועה.
בתנאים אלה חלקיקים קטנים יכולים להישאר מצויים באוויר במשך דקות עד שעות.
מספר האנשים הנדבקים מאדם מדביק אחד משתנה; שהרי רק 10%-20% מהאנשים אחראים להתפשטות המחלה.
לעיתים קרובות היא מתפשטת באירועי הדבקה, שבהם ניתן לאתר את מקור הזיהום.
לעיתים קרובות במצבים אלה מתרחשים מקרים של התפשטות-על, שבהם אנשים רבים נדבקים על ידי אדם אחד בלבד.
אדם יכול לחלות ב-COVID-19 בעקיפין בנגיעה במשטח או חפץ נגוע לפני נגיעה בפה, באף או בעיניים שלו, אם כי עדויות מראות בצורה חזקה שאופן הדבקה זה אינו החלק המשמעותי מבין הגורמים להדבקות נוספות.
אף שהעברת הנגיף דרך העור נחשבת אפשרית, אין עדות ישירה לכך שהנגיף אכן מועבר במגע עור.
לא ידוע אם הנגיף מתפשט דרך צואה, שתן, חלב אם, מזון, מי שפכים , מי שתייה או מבעלי חיים נשאים (אם כי ידוע כי בעלי חיים מסוימים יכולים להידבק בנגיף מבני אדם).
לעיתים רחוקות מאוד המחלה מועברת מאם לתינוק במהלך ההיריון.
לאחר שאנשים נדבקו במחלת COVID-19, הם מסוגלים להעביר את המחלה לאנשים אחרים בין יום אחד לשלושה ימים לפני שהם מפתחים תסמינים, תופעה הידועה כהדבקה פרה-סימפטומטית.
איתור מגעים משמש כדי למצוא וליצור קשר עם אנשים שהיו במגע עם אדם נגוע 48 עד 72 שעות לפני שיפתחו תסמינים, או לפני מועד היבדקותם אם הם אסימפטומטיים.
אנשים הכי מידבקים כשהם חווים תסמינים - גם אם קלים או לא ספציפיים - שכן העומס הנגיפי בשיאו בשלב זה.
בהתבסס על עדויות עדכניות, אדם בוגר עם מחלת COVID-19 קלה עד בינונית נשאר מידבק (כלומר, מפיץ החוצה חלקיקים עם SARS-CoV-2 בעלי יכולת שכפול) עד עשרה ימים לאחר תחילת ההתפתחות של התסמינים.
מבוגרים שלקו במחלה קשה עד קריטית, או עם דיכוי חיסוני חמור, עלולים להישאר מידבקים (כלומר, להפיץ חלקיקי SARS-CoV-2 בעלי יכולת שכפול) עד 20 יום לאחר תחילת מועד ההופעה של התסמינים.
אנשים שהם אסימפטומטים מסוגלים להעביר את הנגיף.
סקירה שיטתית בדצמבר 2020 העריכה שכ-17% מההדבקות ב-COVID-19 היו אסימפטומטיות (ברווח סמך של 95%, 14% עד 20%; הסקירה מצאה כי "הסיכון להעברה ממקרים אסימפטומטיים נראה נמוך יותר מזה של מקרים סימפטומטיים, אבל ישנה אי ודאות ניכרת עד כמה").
נדבקים אסימפטומטיים ב-COVID-19 יכולים להיות בעלי אותו עומס ויראלי כמו במקרים סימפטומטיים ופרה-סימפטומטיים, ומסוגלים להעביר את הנגיף הלאה.
ואולם, התגלה כי תקופת ההדבקה של מקרים אסימפטומטיים קצרה יותר עם פינוי ודעיכה מהירים יותר של העומס הנגיפי.
האפשרות להדביק בהיעדר תסמינים או לפניהם, ולא רק אחרי הופעתם, היא הסיבה העיקרית לקושי האדיר לשלוט בהתפשטות המחלה או לעצור אותה.
דרך ההעברה העיקרית: נישאות באוויר/אירוסולים
אופן ההעברה העיקרי של נגיף SARS-CoV-2 הוא חשיפה לטיפות נשימתיות זעירות (חלקיקי נוזל קטנים) הנושאות את הנגיף (כלומר העברה באוויר דרך אירוסולים).
התפשטותן חלה כאשר החלקיקים נפלטים מהפה או מהאף של אדם מדביק כשהוא נושם, משתעל, מתעטש, מדבר, צועק או שר.
נשימה אנושית יוצרת עמוד אוויר בצורת חרוט; באדם מדביק, הנשימה מפיצה את הטיפות כשעל פניהן שוכנים הנגיפים.
לכן הריכוז הגבוה ביותר של טיפות המכילות נגיפים יהיה ישירות מול אדם נגוע, מה שמצביע על כך שהסיכון להעברה הוא הגדול ביותר בטווח של 1–2 מטרים ממקור ההפצה.
אך בנוסף הנשימה מכילה טיפות רבות שגודלן קטן מ-100 מיקרומטר, ואלה יכולות להישאר תלויות באוויר לפחות כמה דקות ולנוע ברחבי החדר.
יש עדויות לכך ש-SARS-CoV-2 שורד באירוסולים למשך כמה שעות.
ישנן עדויות חזקות לאירועי העברה בחדר (על פני מרחקים גדולים ממטר או שניים) הקשורים לשהייה בתוך הבית, במיוחד בחללים מאווררים באופן גרוע, אם כי גם זרמי אוויר פנימיים המונעים בעזרת מערכות מיזוג אוויר יכולות להניע את החלקיקים המידבקים ולתרום בכך להתפשטותם.
זה הוביל להצהרה שההעברה מתרחשת הכי בקלות במקומות צפופים, בקרבה פיזית ובחללים סגורים.
אופן ההעברה הזה מתרחש באמצעות אדם נשא הנושף את הנגיף, ונישא לאחר מכן באוויר לאדם אחר בקרבת מקום, או מעבר לחדר, שלאחר מכן נושם את הנגיף פנימה.
ניסיונות להפחית את ההדבקה מהאוויר מתערבים באחד או יותר מהשלבים הללו.
מסכות פה-אף יכולות להפחית את הפצת הנגיף בידי האדם המדביק (שעלול לא לדעת שהוא נדבק), כמו גם את נשימת הנגיף פנימה על ידי אדם חשוף להדבקה (susceptible).
ריחוק חברתי שומר אנשים אחד מהשני.
כדי למנוע הצטברות נגיפים באוויר בחדר אשר שוהה בו אדם מדביק, אוורור יכול להעביר אוויר עמוס בנגיפים החוצה (שם הוא יתפזר וידולל) ולהחליף אוויר נקי מבחוץ.
לחלופין, האוויר יכול לעבור סינון כדי להסיר את החלקיקים המכילים נגיפים.
שילוב של מיגונים (הגנה מפני פליטת טיפות גדולות) וסינון אוויר, סילוק אירוסולים, ("אסטרטגיית מגן וכיור") יעילים במיוחד בהפחתת העברה של חלקיקים נשימתיים מידבקים בחללים סגורים.
היות שאינטימיות פיזית ומין כרוכים במגע קרוב, רשויות בריאות הציבור עודדו אנשים לא מחוסנים ואנשים עם COVID-19 להימנע מלהתנשק, לעסוק במין מזדמן או בפעילויות אחרות.
הסיכון להדבקה מטיפות ומאירוסולים בכל גודל נמוך יותר בחללים סגורים עם אוורור טוב.
הסיכון להדבקה באוויר הפתוח נמוך.
אירועי הדבקה המוניים מתרחשים במקומות צפופים, מקומות עבודה, בתי ספר, כנסים, מקומות ספורט, מעונות, בתי כלא, מרכזי קניות וספינות, וכן במסעדות, רכבי נוסעים, מבני דת ומקהלות, ובתי חולים ומסגרות בריאות אחרות.
אירוע הדבקה באימון מקהלה במחוז סקגיט, וושינגטון, הביא לכך ש-32 עד 52 מתוך 61 המשתתפים נדבקו.
הדמיה של העברה באוויר (מודל וולס-רילי ) הוכנה כדי לעזור להבין מדוע חללים לא מאווררים או צפופים מגבירים את הסיכון להדבקה, ועם ממצאים הנתמכים בניתוח אווירודינמי של העברת טיפות בחדרי אשפוז ממוזגים.
העברה באוויר מתרחשת גם במערכת הבריאות; התגלה פיזור למרחקים ארוכים של חלקיקי נגיף במערכות אוורור של בית חולים.
כמה מדענים מתחו ביקורת על רשויות בריאות הציבור בשנת 2020 על כך שהן איטיות מכדי לזהות העברה באוויר של ארססים עם קורונה, ולעדכן את הנחיות בריאות הציבור שלהן בהתאם.
עד אמצע 2020, חלק מרשויות בריאות הציבור עדכנו את ההנחיות שלהן בהתאם לחשיבות של הדבקה דרך האוויר.
קיים חשש שכמה הליכים רפואיים שנועדו להשפיע על הפה והריאות עלולים גם ליצור ארססים, מה שעלול להפיץ שם מחלות המועברות באוויר.
חלק מההליכים הרפואיים הוגדרו כהליכים מייצרי אירוסולים (AGP), אך הם הוגדרו כך מבלי למדוד את האירוסולים שההליכים הללו מייצרים.
האירוסולים שנוצרו על ידי חלק מאותם הליכים נמדדו ונמצא ריכוז נמוך יותר מהאירוסולים המיוצרים בנשימה.
פחות נגיפים (רק RNA ויראלי) נמצאו באוויר ליד יחידת טיפול נמרץ עם חולי COVID-19 מאשר ליד חדרים עם חולי COVID-19 שאינם בטיפול נמרץ.
מטופלים בטיפול נמרץ נוטים יותר להיות נתונים לאוורור מכני, הנחשב AGP.
זה מצביע על כך שבבתי חולים, אזורים ליד טיפול נמרץ עשויים למעשה להוות פחות סיכון להדבקה באמצעות אירוסולים.
זה הוביל לקריאות לשקול מחדש את ה-AGP.
ארגון הבריאות העולמי ממליץ על שימוש במסנני הנשמה מסננים כגון מסכה בתקן N95 או FFP2 בסביבה בה מבוצעים הליכים המוגדרים AGP, ואילו ארגון CDC האמריקאי והמרכז האירופי למניעת ובקרת מחלות ממליצים על אמצעי בקרה אלה בכל אותם המצבים כשהם נוגעים לטיפול בחולי COVID-19 (מלבד בזמן משבר של מחסור).
אדם יכול ללקות ב-COVID-19 על ידי נגיעה במשטח או בחפץ שעליו מצוי הנגיף, ולאחר מכן נגיעה בפה, באף או בעיניים שלו, אולם אין זה אופן ההעברה העיקרי והסיכון להדבקה ממשטחים נגועים נמוך.
נכון ליולי 2020, "אין דיווחים ספציפיים שהדגימו באופן ישיר העברה בין משטחים" אם כי "אנשים שבאים במגע עם משטחים שעלולים להיות נגועים באים לעיתים קרובות במגע קרוב גם עם האדם המדביק, מה שקשה על האפשרות להבחין בין הדבקה טיפתית להעברה בין משטחים."
לכל מגע עם משטח נגוע ב-SARS-CoV-2 יש סיכוי של פחות מ-1 ל-10,000 לגרום להדבקה.
מחקרים שונים על הישרדות הנגיף במשטחים לא מצאו נגיפים ברי-קיימא הניתנים לזיהוי על פני משטחים נקבוביים בתוך דקות עד שעות, אלא מצאו נגיפים ברי-קיימא על משטחים שאינם נקבוביים לאורך ימים עד שבועות.
עם זאת, התנאים המבוקרים במחקרים אינם משקפים את התנאים בעולם האמיתי, שהם פחות מטיבים עם הנגיף.
אוורור ושינויים בתנאי הסביבה יכולים למחות את הנגיף.
לדוגמה, טמפרטורה, לחות וקרינה אולטרה סגולה (אור שמש) כולם מנטרלים את הנגיפים ומפחיתים את הסיכון להדבקה ממשטחים.
הסיכון להעברה בין משטחים נמוך גם כי הנגיף אינו עובר ביעילות מהמשטח לידיים, ולאחר מכן מהידיים אל הריריות (פה, אף ועין).
הכמות הראשונית של הנגיף על פני השטח (כלומר, הריכוז של הנגיף בטיפות הנשימתיות) משפיעה גם כן על הסיכון להעברה ממשטחים.
שטיפת ידיים וניקוי משטחים שגרתיים מונעים העברת במגע עקיף דרך משטחים.
ניתן למנוע בקלות העברה ממשטחים עם שימוש בחומרי ניקוי ביתיים רגילים או חיטוי.
כאשר מתחשבים בנתוני הישרדות הנגיף על פני השטח, וגורמים המשפיעים על ההדבקה בו בעולם האמיתי "הסיכון להדבקה ממשטחים לאחר שאדם עם COVID-19 שהה בחלל סגור הוא מינורי לאחר 3 ימים (72 שעות), ללא קשר למועד ניקויו האחרון."
אף על פי שמקורו של נגיף ה-SARS-CoV-2 ככל הנראה בעטלפים, המגפה ממשיכה להתקיים באמצעות התפשטות מאדם לאדם, והסיכון להתפשטות COVID-19 מבעלי חיים לאדם נמוך.
הדבקות של COVID-19 בחיות לא אנושיות כללו חיות מחמד (כגון חתולי בית, כלבים וחמוסים), בעלי חיים בשבי בגני חיות ומקלטים לבעלי חיים (למשל מיני חתולים גדולים, לוטרות ופרימטים לא אנושיים); חורפנים בחוות חורפנים במספר מדינות; ואייל פרדי לבן-זנב במדינות רבות בארצות הברית.
רוב ההדבקות של בעלי חיים קרו לאחר שהחיות היו במגע עם אדם מודבק בCOVID-19, כמו הבעלים או המטפל.
מחקר ניסיוני במסגרות בתנאי מעבדה הראה שגם סוגים אחרים של יונקים (למשל שרקנים, ארנבות, אוגרים, חזירים, מקוק ובבונים) עלולים להידבק.
לעומת זאת, נראה כי תרנגולות וברווזים אינם נדבקים או מתפשטים בנגיף.
אין ראיות לכך שהנגיף הגורם ל-COVID-19 יכול להתפשט לבני אדם מהעור, מהפרווה או מהשיער של חיות מחמד.
אם חיית מחמד חולה במחלה COVID-19, ה-CDC האמריקאי ממליץ לבעלים "ללכת לפי אמצעי זהירות מומלצים דומים לשל טיפול באדם מודבק בבית."
אנשים החולים ב-COVID-19 צריכים להימנע ממגע עם חיות מחמד ובעלי חיים אחרים, מאותו טעם שאנשים החולים ב-COVID-19 צריכים להימנע ממגע עם אנשים.
אופני הדבקה שאין לגביהם עדות להעברת COVID-19
אין הוכחה להעברה תוך רחמית של COVID-19 מנשים בהיריון לעוברים שלהן.
אולם, משרד הבריאות וה-CDC מתריעים מפני הדבקה בקורונה בזמן היריון, מחשש ללידה מוקדמת ופגיעה בבריאות האישה (עם או בלי קשר להיריון).
מחקרים לא מצאו שום וירוס בר קיימא בחלב אם.
לא סביר שחלב אם יפיץ את נגיף ה-SARS-CoV-2 לתינוקות.
בשים לב ליתרונות ההנקה, ארגון הבריאות העולמי ומשרד הבריאות ממליצים כי יש לעודד אמהות עם חשד ל-COVID-19 להתחיל או להמשיך להניק, תוך נקיטת אמצעי מניעה ובקרה נאותים.
יצוין גם כי מחקרים מצאו נוגדנים ספציפיים לנגיף בחלב אם הן של נשים שהתחסנו קודם, והן של נשים שנדבקו בו לפני כן.
אין ראיות המצביעות על כך שטיפול במזון או צריכתו קשורים להעברה של COVID-19. ישנה לנגיף SARS-CoV-2 שרידות גרועה על משטחים; פחות מ-1 מכל 10,000 מגעים עם משטחים נגועים, כולל משטחים שאינם קשורים למזון, מובילים להדבקה.
מסיבה זו, הסיכון להתפשטות ממוצרי מזון או אריזות נמוך מאוד.
רשויות בריאות הציבור ממליצות לאנשים להקפיד על היגיינה נאותה ולשטוף ידיים במים וסבון לפני הכנה וצריכה של מזון.
הנגיף המחולל את COVID-19 לא זוהה במי שתייה.
טיפול במים קונבנציונלי (סינון וחיטוי) משבית או מסיר את הנגיף.
RNA של נגיף הקורונה נמצא בשפכים לא מטופלים, אך אין עדות להעברה של COVID-19 בעקבות חשיפה לשפכים לא מטופלים או למערכות ביוב.
אין גם ראיות לכך שהדבקה ב-COVID-19 לבני אדם עלולה לקרות דרך המים של בריכות שחייה, של אמבטיות חמות או של ספא.
בעוד ש-SARS-CoV-2 RNA זוהה בשתן ובצואה של חלק מהאנשים הנגועים ב-COVID-19, אין עדות להעברת COVID-19 דרך צואה או שתן.
COVID-19 אינה מחלה הנישאת בחרקים; גם אין ראיות כי יתושים מהווים וקטור עבור המחלה.
COVID-19 אינה מועברת במגע מיני; בעוד שהנגיף נמצא בזרע של אנשים הסובלים מ-COVID-19, אין ראיות לכך שהנגיף מתפשט דרך זרע או נוזל נרתיק.
אנשים רבים אינם מדביקים בנגיף SARS-CoV-2, אך חלקם מדביקים אנשים רבים, וקצב ההדבקה הטרוגני למדי.
אירועים של הפצת על נגרמים ממיעוט זה של אנשים מודבקים, בדרך כלל במקומות בסיכון גבוה כולל מסעדות, מועדוני לילה, מוסדות דת, והם בדרך כלל מתרחשים בחללים סגורים.
ההתפשטויות קורות לעיתים קרובות בצרורות, בהם ניתן לקשר את המקרים למקרה אפס או למיקום גאוגרפי.
בדרך כלל זה קורה בחללים סגורים, שם קבוצות של אנשים שוהות באוורור לקוי למשכי זמן ארוכים.
הנגיף מועבר בארססים בייחוד בחללים סגורים צפופים ומצומצמים אלה, אשר יעילים במיוחד בהעברתו, כגון מסעדות, מועדוני לילה או מקהלות.
מקום חשוב נוסף להעברה הוא אנשים החולקים את אותו משק בית.
COVID-19 מידבקת יותר משפעת, אבל פחות מחצבת.
ההערכות של מספר האנשים שנדבקו על ידי אדם אחד עם COVID-19 — מספר ההתרבות הבסיסי (R 0) השתנו עם הזמן.
בנובמבר 2020, סקירה שיטתית העריכה את R 0 של הזן המקורי מווהאן בכ-2.87. ערך הR 0 של זן הדלתא, שהפך לזן הדומיננטי של COVID-19 ב-2021, גבוה משמעותי.
בין חמישה מחקרים שקוטלגו באוקטובר 2021, ההערכה הממוצעת של R 0 שלו הייתה 5.08.
חיסון פייזר-ביונטק, חיסון מודרנה ו-Janssen COVID-19 מספקים הגנה יעילה נגד COVID-19, כולל מפני מחלות קשות, אשפוז ומוות, ו"מספר הולך וגדל של ראיות מצביע על כך שחיסוני COVID-19 גם מפחיתים זיהום והעברה אסימפטומטיים" כאשר שרשראות ההעברה נקטעות על ידי חיסונים.
בעוד שאנשים מחוסנים במלואם עדיין יכולים להידבק ועלולים להעביר את הנגיף לאחרים (במיוחד באזורים של העברה קהילתית נרחבת), הם עושים זאת בשיעור נמוך בהרבה מאנשים לא מחוסנים.
הגורם העיקרי להמשך התפשטות COVID-19 הוא העברה בין אנשים לא מחוסנים.
מצב זה השתנה כאשר הופיע זן האומיקרון, שאומנם לא פגע ביעילות החיסונים במניעת תחלואה קשה, אך כן הפחית בהגנה מפני הדבקה.
הַדָּבָר , מוכר גם בתור מכשיר ההאזנה שבחותם הגדול היה מכשיר האזנת סתר סמוי, שהושתל בידי ברית המועצות כשהוא מוסתר בתוך גילוף עץ של סמל החותם הגדול של ארצות הברית במשרדו של שגריר ארצות הברית במוסקבה והיה תלוי שם במשך כ-7 שנים, מ-1945 ועד 1952.
"הדבר" היה מורכב מגליל מתכתי קטן, בקוטר של כ-2.4 ס"מ וגובה של כ-1.7 ס"מ, אליו חוברה אנטנה שאורכה כ-23 ס"מ.
הגליל תפקד כמיקרופון: בתוכו הייתה מותקנת ממברנה מתכתית דקיקה שהותקנה בסמוך ללוחית קבועה בגליל, כך שרטט הממברנה בתגובה לגלי הקול בחדר שינה את הקיבול בין הממברנה ללוחית.
מבנה הגליל יצר מעגל תהודה חשמלי, עם תדירות תהודה של כ-1700 מגה-הרץ.
כדי להאזין לנעשה בחדר, היה צריך לשדר גלי רדיו אל המכשיר בתדר התואם את תדירות התהודה, מבניין או רכב סמוך.
הגל המוחזר הושפע מרטט הממברנה, וכך אפנן את גל הקול שפגע בממברנה וחשף את הנאמר בחדר.
החידוש המרכזי במכשיר ההאזנה כמו "הדבר" היה בהיותו מכשיר האזנה פסיבי, שאינו דורש סוללה חשמלית או מקור אנרגיה אחר ואינו משדר בעצמו (אלא רק מחזיר גל רדיו המשודר אליו).
תכונות אלה העניקו לו אורך חיים ארוך והיקשו מאוד על גילוי שלו באמצעים שהיו מקובלים אז בחיפוש אחר אמצעי האזנה.
מכשיר ההאזנה פותח על ידי הממציא הסובייטי לב סרגייביץ' טרמן בזמן שהיה כלוא בשאראשקה ועבד על פיתוח אמצעי ריגול לדרישת השלטונות.
ב-4 באוגוסט 1945 הגישה משלחת של חברי תנועת נוער, פיונירים, שי לשגריר ארצות הברית אברל הארימן לקראת סיום מלחמת העולם השנייה, תבליט עץ מהודר של סמל החותם הגדול של ארצות הברית, אשר בתוכו הוחבא מכשיר ההאזנה.
התבליט נתלה על הקיר בחדר העבודה של השגריר במעונו בבית ספאסו, ונשאר תלוי שם כשבע שנים.
בסתיו 1951 החלו להתעורר חשדות בדבר קיומם של אמצעי האזנה בבית השגריר, לאחר שקצין בריטי קלט במקלט הרדיו שלו שיחה בין דיפלומטים בריטים, וכעבור זמן אירע אירוע דומה לקצין אמריקאי.
מכשיר ההאזנה נמצא בסופו של דבר ב-12 בספטמבר 1952, בשעה שהרוסים האזינו לשגריר ג'ורג' קנאן מקריא טקסט לא מסווג כדי לאפשר את סריקת החדר לאמצעי האזנה.
למחרת נשלח המכשיר לארצות הברית, ונמסר לבדיקה מקיפה במעבדות ה-FBI.
הדבר על מפתן הדלת או הדבר על סף הדלת הוא סיפור קצר בשבעה פרקים מאת הסופר האמריקאי ה.פ.
לאבקרפט אשר נכתב באוגוסט 1933 ופורסם לראשונה בינואר 1937 במגזין .
עלילתו עוקבת אחר דמותו של אדוארד פיקמן דרבי, השתקפות אוטוביוגרפית אומללה של לאבקרפט עצמו.
דרבי הוא משורר המעונה בידי אשתו, אסנת, אישה מסתורית בעלת כוחות כישוף המסוגלת לפלוש לנפשותיהם של הסובבים אותה.
הסיפור מסופר בגוף ראשון מפיו של דניאל אפטון, הפותח את דבריו בתיאור הדרך בה ירה למוות בחברו הטוב, אדוארד פיקמן דרבי, ומביע את תקוותו שהעדות שיספק תוכיח כי מעשיו אינם מסתכמים לכדי רצח.
הוא ממשיך לתאר את ילדותם המשותפת בארקהם, כיצד שניהם חלקו עניין נלהב בתורת הנסתר ובמיתולוגיה אפלה, אם כי בזמן שהוא פנה ללמוד אדריכלות, שקע חברו בלימודי ספרות אנגלית וצרפתית, והפך למשורר מפורסם.
אפטון מספר כי בכל פעם שהגיע דרבי לבקר בביתו תמיד היה מקיש על הדלת שלוש פעמים, עוצר לרגע, ולאחר מכן מקיש פעמיים נוספות.
דרבי הכיר את אשתו, אסנת וייט, בעודו בן שלושים ושמונה והיא בת עשרים ושלוש, ב.
אפטון מתאר את אסנת כאישה משונה מאוד; קטנה, כהת שיער ובעלת עיניים בולטות מדי שמבטן החודר גרם לאנשים רגישים לחוש בחוסר נוחות.
לדבריו, המוניטין שלה בקרב המלומדים היה בכי רע, הודות לשייכותה למשפחת וייט מאינסמאות', עיירה אפלה ונטושה למחצה שסיפורים המגיעים עד לשנת 1850 מתארים את מעלליה הקודרים, ובייחוד אלמנטים לא אנושיים לגמרי הזורמים לכאורה בדם המשפחות שהתיישבו בה.
השניים מתחברים לאור התעניינותם המשותפת בלימודי הנסתר, ומתחתנים במהרה.
דרבי עובר לגור עמה באחוזת קראונינשילד יחד עם שלושה משרתים מסתוריים מאינסמאות'.
אביה של אסנת, אפרים, היה אדם זקן שלדברי האגדות היה יכול לעורר ולשכך סערות בלב הים בעזרת כוח רצונו בלבד, אולם לבסוף השתגע ומת תחת נסיבות מוזרות מאוד.
אסנת, כך מסופר, הייתה תלמידתו המסורה, ושמה באוניברסיטה הלך לפניה כמהפנטת שבכוח מבטה לגרום למושא הסתכלותה להרגיש כי הוא מצוי בתוך גופה, בעודו מסתכל על עצמו.
אכזבתה הגדולה ביותר, כך אמרה, הייתה שאינה נולדה בתור זכר, מאחר שהשכל הגברי מחזיק בכוחות ייחודיים ומרחיקי לכת הרבה יותר מאלו הנשיים.
לאורך השנים הבאות מתנתק הקשר בין אפטון לדרבי והופך רעוע יותר ויותר.
דרבי מתחיל להפגין סימנים פסיכולוגיים שאינם אופייניים לו, והתנהגותו משתנה; הוא נראה נוהג במכונית ה של אשתו אף על פי שמעולם לא למד כיצד לנהוג, ולעיתים שב לביתו בעודו שרוע במושב האחורי כאשר נהג שכיר או מכונאי יושבים מאחורי ההגה.
רק בשנה השלישית לנישואיהם מתחיל דרבי לרמוז בפני אפטון על פחד מסוים, מעין חוסר נוחות, המקננים בו, ופולט הערות לא ברורות על כך ש ושהוא .
אשתו של אפטון מספרת לו על כך שחברתה, מכרה טובה של משפחת דרבי, הגיעה לבקר בביתם של הזוג הטרי, אך המשרתים סיפרו לה כי הבית ריק מאדם.
כאשר יצאה החוצה הזדמן לה להביט לעבר אחד מחלונות הספרייה, שם ראתה את אסנת נשענת כנגד הזכוכית, ופניה הכאובים והמובסים חשפו במבטם את עיניו העצובות של דרבי.
אפטון מתחיל לתהות האם יש אמת בדבר כוחות הטלפתיה של אסנת.
יום אחד מקבל אפטון מברק מ, מיין, מידי המרשל העירוני, בו נכתב כי אדם מטורף השוגה בהזיות יצא מתוך היער וצרח את שמו בתחינה שיגן עליו.
אפטון מגיע למקום בכדי לגלות את דרבי מוחזק באחת החוות, שקוע בשיגעונו הנע בין חוסר אכפתיות מוחלט להשתוללות מאנית.
הוא מזהה את אפטון מיד ומתחיל לשוחח עמו במלל חסר היגיון.
בדרך מספר לו דרבי על כך שאסנת גונבת את גופו בכדי ללכת למקומות לא ידועים ולבצע טקסים משונים, בעודו נותר כלוא בתוך גופה שבביתם.
לדבריו אין ביכולתה עדיין לשלוט בו למשך זמן רב, ולפיכך הוא מתעורר במקומות שאינו מכיר, ללא ידע מוקדם כיצד הגיע לשם.
לפתע משתנה קולו לכדי צרחה עדינה ונסגר ברעש מכני, פניו מתעוותות, וגופו רועד בצורה מוזרה, כאילו עצמותיו ואיבריו מנסים להסתגל לכניסתה של אישיות אחרת.
הוא תופס בהגה ומכריח את אפטון להתחלף עמו, וכעבור זמן מה מבקש ממנו לשכוח את דברי ההבל שאמר, .
לילה אחד, כעבור מספר חודשים, מופיע דרבי בפתח ביתו של אפטון, לאחר שהוא מקיש על דלתו את נקישתם הסודית.
הוא מספר לו כי אסנת נכנסה לגופו כאשר חזרו לארקהם ברכבו ממיין, ושהיא למעשה כלל אינה אסנת, אלא אביה המכשף, אפרים, אשר השתלט על גופה.
לאחר שהוא חושף בפניו כי גירש אותה מביתם יחד עם שלושת המשרתים מאינסמאות', מציע לו אפטון להישאר ללון אצלו.
דרבי מאבד את עצמו לדעת באופן מוחלט בחודשים הבאים.
הוא מגיע לביתו של אפטון ערב אחד בעודו ממלמל דברי הבל.
אפטון מחליט לאשפז אותו בבית המשוגעים של ארקהם והופך לאפוטרופוס החוקי שלו.
בחודש ינואר מתקשרים הרופאים לאפטון ומדווחים לו כי בריאותו של דרבי שבה אליו, על אף שזיכרונו נפגע לצמיתות, וכי הוא דורש לעזוב את המקום לאלתר.
עם הגעתו למקום נדהם אפטון לגלות את חברו קם ממיטתו ומשוחח עם הרופאים באופן נורמלי, אך מזהה בעיניו את אותו רוע שראה קודם לכן.
אפטון גומר אומר בדעתו לשים סוף לדבר.
הוא מגיע למוסד ויורה למוות בדרבי; להגנתו הוא טוען, .
אפטון מספר על זוועה אחת אחרונה.
הוא מתעורר מאוחר בלילה למשמע נקישות בדלת, יחד עם צלצול הפעמון, שניהם בדפוס הסודי שרק הוא ודרבי הכירו.
על מפתן הדלת עומדת דמות מצחינה ועטופת סחבות, המשמיעה קולות מימיים, ומושיטה לאפטון פתק מקופל בו כתוב, .
אפטון מתעלף תוך כדי קריאת הפתק, והשוטרים שמגיעים לביתו מאוחר יותר מוצאים בין הסחבות שעל הרצפה , ערימת עצמות לצד גולגולת מרוסקת, שלפי הפתולוגיה הדנטלית שלה מזוהה כשייכת לאסנת.
אדוארד פיקמן דרבי - משורר ומלומד באוניברסיטת מיסקטוניק, הפרוטגוניסט של הסיפור.
נתפש לעיתים קרובות כהשתקפות עצמית של ה.פ.
לאבקרפט, אשר חלק גדול מאופייה הוא למעשה אוטוביוגרפי.
דניאל אפטון - חברו הטוב של דרבי, אשר דרך נקודת מבטו מסופרת העלילה.
בילדותו התעניין בתורת הנסתר ובמיתולוגיה, אולם פנה ללמוד אדריכלות באוניברסיטת הרווארד.
לאחר שעבר תקופת התמחות בבוסטון, החל לעבוד באופן עצמאי בארקהם.
נשוי עם ילד אחד, אדוארד דרבי אפטון, הנקרא על שמו של חברו.
אסנת וייט - אשתו של אדוארד פיקמן דרבי, ובתו של אפרים וייט.
מתוארת כאישה קטנה בעלת שיער שחור, נאה מאוד, למעט עיניה הבולטות; מראה אופייני לאנשים המגיעים מאינסמאות'.
אמה הייתה אשתו המשונה של אפרים, אשר נהגה להסתיר את פניה עם רעלה בפרהסיה.
הסיפור מרמז על כך שהיא אחת מהעמוקים, יצורים אנושיים למחצה המזכירים במראהם דגים.
אפרים וייט - אביה הזקן של אסנת, מכונה גם קמוג.
נודע כילד פלא ותלמיד מוצלח בכל הנוגע לאומנויות הכישוף, ומתואר כבעל פנים זאביות וקודרות, עם זקן אפור כברזל.
לכאורה מת לאחר שהשתגע, באותו הזמן בו החלה בתו ללמוד באוניברסיטת מיסקטוניק.
הרעיון לסיפור הגיע ללאבקרפט בחלום שחלם ב-1928, עליו כתב ביומנו, .
שני סיפורים אחרים מאותה תקופה עשויים היו להשפיע על כתיבתו של לאבקרפט; הראשון, התרופה מ-1925 מאת ה.
דרייק, מגולל את סיפורה של דמות עם כוחות היפנוזה והחלפת נפשות, החוזרת לחיים על ידי השתלטות על גופו של חברה הפצוע.
השני, חילופי נשמות מ-1911 מאת , עוסק בהמצאה של מדען המאפשרת לו להחליף את נפשו עם זו של אשתו.
הסיפור מתייחס באופן חוזר ונשנה לאלמנטים ספרותיים מיצירות אחרות של הסופר, ביניהם מקומות בדיוניים כגון העיר ארקהם, שעל רקעה מתרחשת העלילה, וכן הנמצאת בעיר, בה לומדים דרבי ואסנת.
כמו כן מוזכרת העיר אינסמאות', התיישבות קודרת וחורשת רעות אשר ממנה הגיעה משפחת וייט יחד עם משרתיה המוזרים.
ישנן כמה וכמה התייחסויות לספרים אפלים המכילים ידע אסור, ביניהם הספר של איבון, ה, ואף הנקרונומיקון, אשר מוזכר שלוש פעמים בסיפור; דרבי מוצא עותקים, ככל הנראה, בספריית האוניברסיטה, ומזהיר את אפטון כי ייתכן שגם אפרים קרא את הכרך הנוראי, וממנו למד כיצד להחליף נשמות, .
מספר ישויות בדיוניות מוזכרות אף הן, כגון , אשר הופיעה לראשונה בסיפור משימת החלום של קאדאת' האבודה, ודרבי מכניס את שמה לכותרת של ספר שירתו, המכונה .
כמו כן מוזכרת בסיפור פעמיים הישות , אותה תיאר לאבקרפט לראשונה ברביזיה שערך בעבודתו של , המבחן האחרון; דרבי נוקב בשמה תוך כדי התפרצויות הטירוף שלו, וטוען שראה בה לאחר שהושלך לתהום מלאה ב, מעין יצורים תמנוניים בעלי מאות עיניים, .
לדברי אפטון, דרבי הוא מכר קרוב של המשורר המטורף והידוע לשמצה ג'סטין ג'ופרי, אשר כתב את הספר, , ומת בבית משוגעים בעודו צורח, לאחר שביקר בכפר מרושע בהונגריה.
ג'ופרי הוזכר לראשונה בסיפורו של רוברט אי.
הווארד, , אשר פורסם גם הוא במגזין סיפורים מוזרים.
דמותו של אדוארד פיקמן דרבי נחשבת לאוטוביוגרפית ברובה ומבוססת על חייו של לאבקרפט הצעיר עצמו; התנהגותה המחניקה של אמו המגוננת, חולניותו ובריאותו הרופפת, והסתגרותו בין ספריו הרחק מפני העולם החיצון, הם כולם דפוסי התנהגות אשר אפיינו את הסופר.
מספר מבקרים אף השוו בין דמותה של אסנת ל, אשתו.
אף על פי שישנן מספר נקודות דמיון בולטות, כאשר העיקריות מביניהן הן ככל הנראה הדומיננטיות של גרין על נישואיהם, ונטייתה לדחוף את לאבקרפט לנסות לצאת מאזור הנוחות שלו, הדבר נעשה במסגרת הסיפור בידי אסנת במובן דרמטי וספרותי יותר.
כמו כן ישנם גם מספר הבדלים בין אסנת לגרין, ובמבט רחב יותר נראה כי אסנת היא למעשה פסיפס של הדמויות הנשיות המשמעותיות ביותר בחייו של לאבקרפט, קרי אמו ואשתו.
שמותיהן של שתי הדמויות המרושעות בסיפור, אפרים ואסנת, מגיעים מהתנ"ך ונחשבים ליהודיים במקורם.
אין לדעת האם הבחירה בהם נגרמה בשל דחף אנטישמי שאולי ניצת בלבו של לאבקרפט, שכן הוא היה ידוע ברעיונותיו הגזעניים, אשר חלחלו גם ליצירותיו, אולם דברי הטירוף של דרבי נאמרים על רקע המועד הנוצרי של יום כל הקדושים, בהם הוא מספר לאפטון על מעלליה של אוסנת; .
, אשר חיבר מספר יצירות ביקום , ונטען להיות בקיא היטב ביצירותיו של לאבקרפט, כתב כי ; כמו כן ביקר את הסיפור על , בנוסף ל.
הסופר הציע ביקורת מאוזנת יותר לסיפור בספרו , ותיאר אותו כאחד הנמצא ; כמו כן הוסיף כי לאבקראפט ופרסם אותו רק מספר שנים לאחר כתיבתו, בהן הראה אותו קודם לחבריו, בטרם מכר אותו למגזין.
הסופר תיאר את הסיפור כ, בדומה למבקר , אשר התייחס בספרו לסיפור כ.
הסופר פטר את הסיפור כיצירה , כינה אותו , וטען כי הוא .
פיטר קאנון כתב שני המשכונים עבור הסיפור בשם נקמתו של אזאתות' מ-1994 וביתו של אזאתות' מ-1996.
סרט האימה הדבר על מפתן הדלת בבימויו של טום גילסרמן ובכיכובם של דייוויד בונס ורוב דלטון אשר יצא לאקרנים ב-2014 מבוסס על הסיפור.
ספר האימה הנץ ביער מאת קארי לייבן מ-2019 מבוסס במידה מסוימת על הרעיונות שהוצגו בסיפור, בין היתר תהליך חילוף הגוף.
בנוסף, שם משפחתה של הפרוטגוניסט, אבי וייט, נקרא על שם משפחת וייט מאינסמאות', אליה משתייכים אפרים ובתו אסנת.
עבריתEnglishבאירד, אדווין; סיפורים מוזרים; כרך 29, ינואר 1937; עמודים 52–70.Baird, Edwin; Weird Tales; Volume 29, January 1937; Pages 52–70.לאבקרפט, הווארד פיליפס; המבחר של ה.פ.
לאבקרפט: סיפורי אימה מקבריים מקפיאי דם; ספרי בלנטין, ניו יורק; אוקטובר 1982; עמודים 225–245 (מסת"ב 0-345-35080-4)Lovecraft, Howard Phillips; The Best Of H.P.
לאבקרפט: סיפורים; ספריית אמריקה, ניו יורק, פברואר 2005; עמודים 692–718 (מסת"ב 1-931082-72-3)Lovecraft, Howard Phillips; Straub, Peter; H.P.
Lovecraft: Tales; The Library Of America, New York, February 2005; Pages 692–718 ()לאבקרפט, הווארד פיליפס; ג'ונס, סטפן; אדוארדס, לס; נקרונומיקון: הסיפורים המוזרים הטובים ביותר של ה.פ.
לאבקרפט: הספרות המלאה; בארנס אנד נובל, ניו יורק, 2011; עמודים 919–940 (מסת"ב 978-1-4351-2296-3)Lovecraft, Howard Phillips; Joshi, Sunand Tryambak; H.P.
לאבקרפט: סיפורים קלאסיים של אימה קוסמית; הוצאת ארקטורוס לימיטד, לונדון, הממלכה המאוחדת, 2016; עמודים 819–839 (מסת"ב 978-1-78428-247-9)Lovecraft, Howard Phillips; The H.
לאבקרפט; הוצאת ארקטורוס לימיטד, לונדון, הממלכה המאוחדת, 2017; עמודים 195–224 (מסת"ב 978-1-78428-860-0)Lovecraft, Howard Phillips; The H.
הדבר האחרון שהוא אמר לי היא מיני-סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוג מותחן ששודרה ב-Apple TV+.
הסדרה מבוססת על רומן בעל אותו השם מאת לורה דייב.
המיני-סדרה פותחה על ידי לורה דייב וג'וש סינגר ומככבת בה ג'ניפר גארנר.
הבכורה של הסדרה הייתה ב-14 באפריל 2023. הסדרה הופקה על ידי ריס וית'רספון.
במרץ 2024 הסדרה חודשה לעונה שנייה.
האנה יוצרת מערכת יחסים בלתי צפויה עם בתה החורגת בזמן שהיא מחפשת את בעלה שנעלם לאחרונה.
האנה (ג'ניפר גארנר) נשואה לאוון מייקלס (ניקולאי קוסטר-ולדאו) שנה וחודשיים.
לאוון יש ילדה בת 16 מנישואים קודמים ביילי (אנגאורי רייס) שאמה נהרגה בתאונת דרכים כשהייתה קטנה.
יום אחד אוון לוקח את ביילי לבית הספר ונעלם.
נערה מבית הספר מגיעה לביתה של האנה ומוסרת לה פתק בו רשום "תשמרי עליה" (Protect Her).
מאוחר יותר באותו היום פושטים סוכני FBI על החברה בה עובד אוון כמהנדס ראשי, חברת The Shop והמנכ"ל נעצר.
באותו היום בו אוון נעלם מגיע מרשל (אוגוסטו אגילרה) לבית הצף בו גרים ומנסה לברר להיכן נעלם אוון.
להאנה יש חברה טובה (איישה טיילר) שלה בת זוג עיתונאית והשתיים עוזרות להאנה לנסות להבין להיכן נעלם אוון, שהופך לעד חיוני בפרשת הונאת הפונזי של החברה בה עבד.
בערב מגלה ביילי כי אביה השאיר לה מכתב ותיק מלא מזומנים ובו כחצי מיליון דולר.
מכיוון שג'ולס אומרת להאנה שהמרשל מגיע מאוסטין, טקסס האנה מנסה להבין אם יש לאוון קשר למקום.
אחרי שבבית הספר מתעמרים בביילי, מחליטות השתיים ללכת לחפש את אוון באוסטין טקסס.
באוסטין מנסות ביילי והאנה להיזכר בילדותה של ביילי.
הן מגיעות לאצטדיון ומחפשות חתונה בה השתתפה ביילי בתור ילדה.
חוקר פרטי שהפעיל החבר לשעבר של האנה ג'ייק (ג'ף סטולטוס) שהוא גם עורך דין מגלה כי אוון וביילי לא היו קיימים לפני שעברו לעיר הנוכחית בה גרים, ולמעשה מדובר בשמות בדויים.
השתיים נזכרות בפרופסור שלימד את אוון ומגלות שהוא מלמד עדיין באוניברסיטת אוסטין.
דרך רשימת התלמידים שלו הן מנסות להגיע לשם האמיתי של אוון אך תוך כדי חיפוש מתקשרת האישה מהכנסייה ונותנת להם את השמות שהיו באותה חתונה שביילי זכרה כילדה.
דרך חיפוש באינטרנט הן מגיעו לשם של בר של החתן מאותה חתונה, כאשר תמונה של אמה של ביילי מופיעה בהקשר לשם המשפחה של החתן.
לגבי ילדותה של האנה מתגלה כי היא ננטשה על ידי אמה בגיל 16 וגדלה יחד עם סבה שלימד אותה ליצור כלים.
האנה נכנסת לבד לבר וביילי מתכתבת עם החבר שלה בובי (ג'ון הרלן קים) שמוצא עבורה כתובת של הכלה מאותה חתונה.
בבר רואה האנה תמונות של אמה של ביילי ומנסה להוציא מידע מבעל הבר.
הוא מספר שאביו הוא עורך דין וסבו הקים את הבר.
הוא מספר כי אחותו (אמה של ביילי) אכן נהרגה בתאונת דרכים.
כאשר היא מראה לו תמונה של אוון הוא מתעצבן ונלחץ, באותו הרגע נכנסת ביילי לבר והוא קורא לה "קריסטין".
הן בורחות ממנו ואז ביילי נזכרת שאכן שמה האמיתי הוא קריסטין.
במקביל במשרד המרשל אנו מגלים כי ברדפורד היה בחופשה בזמן שביקש בביתה של האנה, וכי האנה וביילי נמצאות בסכנה לחייהן.
אוון שלח לברדפורד את הטלפון הנייד שלו שבו מידע המוכיח את חפותו של אוון בכל הקשור להונאה של החברה בה עבד.
ג'ולס מתקשרת להאנה ומספרת לה כי סבה של ביילי (אביה של אמה ואחיה, בעל הבר) הוא עורך דין ידוע של ארגון מאפיה באוסטין טקסס שישב לאחרונה בכלא.
אנו מגלים כי אוון היה מעורב בענייני מאפיה, ולאחר שאשתו נהרגה, כנראה מחיסול, הוא הלשין על חברי מאפיה רבים שישבו בכלא.
בעקבות האירועים הללו הוא ברח ושינה את שמו ושם בתו.
האנה רוצה לברוח אך מגלה כי ביילי נעלמה.
היא מגיעה למשרד המרשל ומנסה לחשוב לאן נעלמה ביילי.
שם היא שומעת את כל ההיסטוריה של אוון ומבינה עד כמה הם היו בסכנה, וכי הוא ברח כדי שתמונתו לא תתפרסם בטלוויזיה כדי לא לסכן את חיי בתו.
ג'ולס מגיעה לביתו של בובי שמגלה כי האנה הלכה לבית דודתה (אמריקה אוליבו).
דודתה אנדראה ריאס היא גרושה עם שני ילדים.
היא מכניסה את ביילי לביתה ומראה לה תמונות מילדותה וסרטונים ומספרת כי היא ובעלה לשעבר עזרו לה ולאביה להיעלם כדי שהמאפיה לא תמצא אותם.
המרשל מגיעה לאסוף אותה דקה לפני שסבה מגיע לאותו מקום על מנת להיפגש איתה.
כאשר היא מגיעה למשרד המרשל הם מגלים כי האנה נעלמה, היא הלכה לסגור הסכם עם סבה של ביילי.
ההסכם הוא שהוא יגן עליה כדי שלא תצטרך ללכת לתוכנית להגנת עדים, ובתמורה הוא יוכל לשמור על קשר עם נכדתו.
הוא מציין כי אית'ן (שמו האמיתי של אוון) לא יוכל לחזור לעולם להיות בקשר עם בתו כי חייו תמיד יהיו בסכנה, כיוון שהלשין על בכירי המאפיה והם לא שוכחים.
לקראת הסוף מגיע אוון מחופש לגלריה של האנה ואומר לה שהוא עדיין אוהב אותה.
ג'ניפר גארנר בתור האנה מייקלס
אנגאורי רייס בתפקיד ביילי מייקלס
איישה טיילר בתור ג'ולס ניקולס
אוגוסטו אגילרה בתור המרשל גריידי ברדפורד
ניקולאי קוסטר-ולדאו בתור אוון מייקלס
ג'ון הרלן קים בתור בובי פארק, בן הזוג של ביילי
ג'ף סטולטס בתפקיד ג'ייק דייוויס, החבר לשעבר של האנה
טוד סטאשוויק בתפקיד איווט תומפסון, מנכ"ל החברה של אוון
טינר ראשינג - מקס, בת הזוג של ג'ולס
דייוויד מורס - ניקולס בל, סבה של ביילי
אמריקה אוליבו - אנדרה ריאס, דודתה של ביילי
ג'וש המילטון - צ'רלי סמית' - דוד של ביילי
טייט מור - קתרין סמית', אמה של ביילי
לקראת יציאתו לאור ב-4 במאי 2021, הרומן באותו השם נבחן על ידי Hello Sunshine ו-Red Om Films להפוך לסדרה.
זמן קצר לאחר יציאתו, בשיתוף עם 20th Television, Hello Sunshine ו-Red Om Films העלו את הפרויקט לשוק.
אפל, במלחמת הצעות, זכתה בפרויקט.
לורה דייב, מחברת הרומן, כתבה את התסריט המעובד עם בעלה, ג'וש סינגר.
אוליביה ניומן ביימה את פיילוט הסדרה, כאשר דניז גמזה ארגובן, דייזי פון שרלר מאייר ולילה נוגבואר יביימו את שאר הפרקים.
בינואר 2021, ג'וליה רוברטס נבחרה לתפקיד הראשי בסרט.
בנובמבר 2021, ג'ניפר גארנר החליפה את רוברטס ככוכבת ומפיקה.
אנגאורי רייס נוספה לצוות השחקנים באפריל 2022, עם ניקולאי קוסטר-ולדאו, איישה טיילר, ג'וף סטולטס, ג'ון הרלן קים ואוגוסטו אגילרה שהצטרפו במאי.
צילומי הסדרה החלו ב-3 במאי 2022.
הסדרה שודרה בבכורה ב-14 באפריל 2023, כששני הפרקים הראשונים זמינים באופן מיידי והשאר שודרו על בסיס שבועי עד 19 במאי.
"הדבר הטוב הבא" הוא סרט מסוגת דרמה קומית/דרמה רומנטית משנת 2000 אשר בוים בידי ג'ון שלזינגר (סרטו העלילתי האחרון לפני מותו ב-2003), בכיכובה של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה.
הסרט מגולל סיפור אודות שני חברים טובים להם יש ילד משותף ועוסק במאבק משמורת שנוי במחלוקת שקורה שנים אחרי המאורע.
במסגרת הסרט, הוקלט פסקול שכלל את הלהיט הבין-לאומי "American Pie" מאת מדונה, כמו גם שירה "Time Stood Still".
שני החברים הטובים ביותר – אבי (מדונה), אישה הטרוסקסואלית, ורוברט (רופרט אוורט), גבר הומוסקסואל – מחליטים להביא ילד משותף.
חמש שנים לאחר מכן, אבי מתאהבת בגבר הטרוסקסואלי ורוצה להתרחק ולחיות איתו ועם בנו של רוברט, סאם, ומתחולל מאבק משמורת שנוי במחלוקת.
הסרט התחיל כתסריט מקורי בשם "המסך האדום" (The Red Curtain) מאת טום רופלבסקי , אותו התכוון לביים בעצמו, עם אשתו לסלי דיקסון שתכננה להפיק אותו.
הוא הוכרז על פרי עטו ב-1995 ביחד ריצ'רד דרייפוס עם שתוכנן לגלם את דמותו של רוברט; בהמשך לכך נפלה ההצעה, והלן האנט הייתה צריכה לגלם את דמותה של אבי.
לבסוף, היא הוחלפה בידי מדונה ואז רופרט אוורט חתם על התפקיד של רוברט.
הצילומים התרחשו בין 23 באפריל ל-30 ביוני 1999. מאוחר יותר נטען שהתסריט שוכתב בהרחבה על ידי ראיין מרפי ורופרט אוורט.
הסרט קיבל דירוג של 19% ב-Rotten Tomatoes, על סמך 94 ביקורות בסך הכול, עם דירוג ממוצע של 3.8/10. הקונצנזוס הביקורתי של האתר קובע: "אלמנטים בסיפור מתנגשים והמשחק לא מתרומם".
ב-Metacritic, לסרט יש דירוג של 25 מתוך 100 על סמך 31 ביקורות בסך הכול, מה שמצביע על "ביקורות לא חיוביות בדרך כלל".
רוג'ר איברט העניק לסרט כוכב אחד מתוך ארבעה, וקבע: "הסרט הוא לקט של בעיות הומוסקסואליות, הרתום לעלילה מתישה".
הסרט דורג במקום השני ברווחים הקופותיים באמריקה הצפונית בשבוע הראשון ליציאתו, והצליח להכניס כ-5,870,387 דולרים בארצות הברית, כשהוא ניצב מאחורי "ללכת על הכל" מאת ג'ונתן לין.
הסרט הכניס כ-14,990,582 דולרים בארצות הברית ו-24,362,772 דולרים ברחבי העולם בתקציב של 25 מיליון דולרים.
הסרט הועמד כ"סרט מצטיין" במהלך טקס פרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה לשנת 2001.
מדונה זכתה בפרס פטל הזהב בקטגוריית "השחקנית הגרועה ביותר", והסרט הועמד בקטגוריות נוספות:
"הבמאי הגרוע ביותר" – ג'ון שלזינגר
"התסריט הגרוע ביותר" – תומאס רופלבסקי
"הזוג הגרוע ביותר על המסך" – מדונה ורופרט אוורט או בנג'מין בראט
הדבר כשלעצמו או הדבר כשהוא לעצמו הוא מונח פילוסופי מתחום תורת ההכרה, המתאר דבר הנמצא בפני עצמו, ומציאותו אינה קשורה להכרה או לתנאיי ההכרה, להתבוננות ולייצוג של הסובייקט האנושי.
למושג הדבר כשלעצמו מקום מרכזי בהגותו של הפילוסוף הגרמני עמנואל קאנט, ולרוב הוא מקביל לשימושו במונח הנואומנה, כששניהם מנוגדים לתופעות (פנומנה) הניתנות להכרת התבונה.
שימושו של קאנט במונח עורר פולמוס פילוסופי רב, בפרט בקרב הוגי האידיאליזם הגרמני והוגים נאו-קאנטיאנים.
אחת הסיבות לכך שהמונח נחשב לסבוך ובעייתי בהגותו של קאנט, היא שעל אף שמו, הוא אינו מצביע על "דבר" במובן המוכר לנו בניסיון, אלא על מציאות אפשרית שמעבר לניסיון.
לפי הרשב"ץ, בספר מגן אבות, חוש הראות משיג המוחשים, והם המראים כולם, אשר הם בנושא , ואינו משיג הדבר הנראה באמיתות אלא בהקש אל המראה אשר הוא נשוא בו.
- הערת הרב הנזיר על אתר:"הנה זה הוא כמו בבקורת התבונה הטהורה, על הדעת הסובייקטיבית, שאינה יודעת את הדבר בעצמו אלא כמו שמופיע לפנינו, - כמו שהוא בנושא, ולא הדבר באמתות".
שימוש במונח קיים בהגות הסכולסטיקה, הנשענת על הקטגוריות של אריסטו, ובה קיימת הבחנה בין תכונה מקרית של דבר לבין התכונה שיש לו "כשלעצמו", כלומר כתכונה הכרחית.
למשל, האדם "כשלעצמו" הוא בעל גוף בהכרח, אבל "היות בעל גוף" אינה תכונה אנושית "כשלעצמה" ויכולה לכולל יצורים אחרים.
בסכולסטיקה היה מקובל לטעון כי דברים כמו "אדם" או סוס" הם "עצם" (Substance) שקיים כשלעצמו, כלומר אינו תלוי בקיומם של דברים אחרים, ואילו לדברים כמו "ריצה" אין קיום בנפרד מעצמים.
בשיטה הפילוסופית של קאנט, האידיאליזם הטרנסצנדנטלי, נטען כי המושאים של העולם האמפירי מותנים ביכולות ההכרה האנושית התופסת אותם כתופעות.
ואולם, קיימת אפשרות, שאינה ניתנת לשיפוט של התבונה האנושית או לניסיון ממשי קונקרטי, כי קיים דבר או דברים בלתי מותנים, שאינם כפופים לחושיות ולהגיון האנושי אשר משפיעים על האפשרות שלנו לתפוס דברים כתופעה.
כך לדוגמה: ישנה האפשרות שקיים דבר שאינו כפוף לקטגוריה של "סיבתיות".
כלומר, הדבר כשלעצמו מעלה את האפשרות של נואומנה, מה שאינו כפוף לתנאים של התופעות (פנומנה).
יתרה מזאת, אם שמושאי החושים שלנו הם רק תופעות, אז עולה האפשרות שישנם דברים שאינם ניתנים לחישה שלנו ולפיכך אינם תופעות.
בחיבורו הקדמות לכל מטאפיזיקה בעתיד שתוכל להופיע כמדע בסעיף 32§ קאנט כותב:
הפילוסופיה הביקורתית של קאנט מציבה גבול לתבונה ובכך מונעת ממנה לנסות לתאר באופן אמפירי דבר כשלעצמו.
הראשון שביקר את מושג "הדבר כשלעצמו" היה פרידריך היינריך יעקבי שעמד על חוסר היכולת לתפוס את המושג:
לפי יעקבי, לא ניתן להבין את השיטה של קאנט ללא מושג הדבר כשלעצמו, ומצד שני לא ניתן להישאר בתוכה כשאוחזים בו.
הספקן הגרמני גוטלוב ארנסט שולצה פרסם חיבור רב השפעה בעילום שם, המכונה בקיצור Aenesidemus, שהיוו את אחת ההתקפות המשפיעות ביותר כנגד הפרויקט של קאנט, והופנה גם כנגד ממשיך דרכו של קאנט, הפילוסוף קרל לאונרד ריינהולד.
עיקר הביקורת של שולצה היא שמושג הדבר כשלעצמו מעורר סתירה בלתי פתירה בהגותו.
אם קאנט גורס כי הסיבתיות היא קטגוריה שחלה אך ורק על תופעות, הוא לא יכול להצביע על הקיום של דבר כשלעצמו ולהעמידו בבסיס השיטה.
ארתור שופנהאואר, שהיה תלמידו של שולצה, כינה אותו המחבר "החריף ביותר" מבין מתנגדיו של קאנט.
יוהאן גוטליב פיכטה אימץ בתחילת דרכו את הפילוסופיה הקאנטיאנית, כולל מושג הדבר כשלעצמו, אך עבודתו של שולצה גרמה לו לשנות את עמדתו.
ה-Wissenschaftslehre ("מדע הידע"), השיטה הפילוסופית שפיכטה פיתח לאחר מכן בהשראת ניסיונו של ריינהולד, דוחה את הדבר כשלעצמו.
ארתור שופנהאואר הושפע רבות מהגותו קאנט, אך ביקר את אופן השימוש של קאנט במונח הדבר כשלעצמו בחיבורו הגדול העולם כרצון וייצוג, בייחוד בנספח שצירף לכרך הראשון: "ביקורת על הפילוסופיה הקאנטיאנית".
בביקורתו, שופנהאואר הסכים המבקרים שטענו שהאופן שבו קאנט הציג את הדבר כשלעצמו אינו קביל, אך הוא סבר כי קאנט צדק בכך שטען כי קיים "דבר כשלעצמו".
שופנהאואר שיבח את ההבחנה בין דבר כשלעצמו לבין תופעה כמעלה הגדולה ביותר של קאנט.
בהגותו של שופנהאואר, "הדבר כשלעצמו" מזוהה עם מושג ה"רצון", המתואר אצלו כחתירה בלתי מודעת וחסרת תכלית, שאינה כפופה למרחב ולזמן, ובתור המהות הפנימית העולם.
הרצון, כדבר כשלעצמו, אינו מותנה בארבע התצורות של עקרון הטעם המספיק השולט בעולם כ"ייצוג".
מייסד הנאו-קנטיאניזם, הרמן כהן, לא דחה את תפיסת ה"דבר כשלעצמו" אך צמצמו.
בעבודתו העיקרית על הפילוסופיה הקאנטיאנית Kants Theorie der Erfahrung (תורת הניסיון של קאנט) מ-1885, טען כי "הדבר כשלעצמו" יכול להיות מובן כגורם סיבתי של הפנומנה רק כ"מושג גבול" (Grenzbegriff).
ואולם, יותר ויותר הוגים דחו את מונח "הדבר כשלעצמו" בין היתר על רקע רוח הזמן של הפילוסופיות הפוזיטיביסטיות והיישגי המדע המודרני.
ביניהם ניתן לציין ההוגים והחיבורים של:
אדוארד פון הרטמן Kritische Grundlegung des transcendentalen Realismus (יסודות ביקורתיים של ריאליזם טרנסצנדנטאלי) מ-1875
פרידריך הארמס Die Philosophie seit Kant (הפילוסופיה מאז קאנט) מ-1876
ארנסט לאס Kants Analogien der Erfahrung (אנלוגיות הניסיון אצל קאנט) מ-1876
יוהנס וולקלט Immanuel Kants Erkenntnistheorie (האפיסטמולוגיה של עמנואל קאנט) מ-1879
שמואל הוגו ברגמן, הפילוסופיה של עמנואל קאנט, מאגנס, 1927.
ירמיהו יובל, קאנט וחידוש המטאפיזיקה, הוצאת מאגנס, דצמבר 1987
הדבורה מאיה - הסרט הוא סרט הרפתקאות קומי מונפש משנת 2014 בבימויו של אלכס סטדרמן, המבוסס באופן רופף על סדרת האנימה הדבורה מאיה משנת 1975 וכן בעקיפין ספר הילדים הגרמני "הרפתקאותיה של הדבורה מאיה" מאת ולדמר בונסלס.
הוא כולל את הקולות של קוקו ג'ק גיליס, קודי סמיט-מקפי, נואה טיילור, ריצ'רד רוקסבורג, ג'קי ויבר, ג'סטין קלארק, האחים הטבורים ומרים מרגוליס .
הסרט הופץ לאקרנים ב-4 בספטמבר 2014. הסרט זכה לביקורות מעורבות מהמבקרים, אך הכניס 29.6 מיליון דולר ברחבי העולם.
שני סרטי המשך לסדרה יצאו לאקרנים, הדבורה מאיה: גביע הדבש בשנת 2018 והדבורה מאיה וביצת הזהב בשנת 2021.
הדבורה מאיה שבקעה זה עתה מהביצה היא שובבה קטנה אשר לא פועלת לפי כללי הכוורת.