tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
עיסוק בלתי חוקי בהימורים, זנות, פורנוגרפיה או בחומרים הכלולים בפקודת הסמים המסוכנים.
מעילה, הונאה, מתן שוחד, הלבנת הון.
הפרת זכויות יוצרים סדרתית ופושעת.
הובלה או סיוע לחדירת מהגרים בלתי חוקיים עבור כסף.
מקרים מפורסמים של הפעלת החוק
ב-1979 ניסתה התביעה להאשים את ראש סניף אוקלנד של כנופיית Hells Angels, סוני ברגר, בהיותו ראש ארגון פשע, תוך שימוש ב-RICO.
חבר המושבעים לא השתכנע מהראיות וברגר זוכה.
היה זה הניסיון הראשון להפעיל את החוק.
ב-1980 הורשע לראשונה ראש משפחת פשע תוך שימוש בחוק.
היה זה פרנק "פונזי" טיירי, ראש משפחת ג'נובזה, שהורשע בבית משפט בניו יורק.
"משפט חמש המשפחות" (.United States v.
Anthony Salerno, et al) התקיים בין השנים 1985 ל-1986 והיה אחד ממשפטי המאפיה הגדולים בארצות הברית.
התובע הראשי במשפט היה רודולף ג'וליאני, לימים ראש עיריית ניו יורק.
עד סוף 1986 הורשעו במסגרת החוק ראשי 17 משפחות פשע.
בנוסף להפעלת החוק נגד רבות ממשפחות המאפיה, שימש החוק גם לניסיונות להרשעת אישים וארגונים אחרים, בהם:
ב-1984, לאחר חקירה של משרד המשפטים של ארצות הברית, הוכרז מחלק המשטרה של קי וסט כארגון פשיעה, לאחר שהוכח כי קצינים בכירים נהגו לגבות דמי חסות מסוחרי קוקאין באזור המחלק המשטרתי.
ב-1989 איימה התביעה להפעיל תביעת RICO נגד איש העסקים מייקל מילקן, שהואשם בהונאה ובסחר בניירות ערך תוך ניצול מידע פנים.
הייתה זו אחת הפעמים הראשונות בהן היה ניסיון להפעיל את הנתיב המשפטי שמאפשר RICO נגד אדם בודד שאינו קשור לארגון פשע מאורגן.
מילקן הודה בשש עבירות וריצה 22 חודשים בכלא בלבד, במקום שנים רבות ועיקול כל רכושו.
עם זאת פתח התקדים אפשרות לשימוש ב-RICO נגד עבירות צווארון לבן של בכירים.
ב-2003 פסק בית המשפט העליון של ארצות הברית בהחלטה עקרונית בתיק NOW v.
Scheidler שניתן לתבוע ארגונים המתנגדים להפלות ופוגעים במרפאות בהן מתבצעות הפלות על הפרת חוק RICO, על אף שלא מדובר בארגוני פשיעה מאורגנת "קלאסיים", כפי שראה המחוקק לנגד עיניו, שהמוטיבציה שלהם היא גריפת ממון באמצעות פעילות לא חוקית.
ב-2006 הסכים בית המשפט העליון של ארצות הברית לראשונה לאשר תיק RICO בהקשר להגירה בלתי חוקית לארצות הברית, נגד יצרן שטיחים גדול שהעסיק עובדים זרים וסייע לכניסתם הבלתי-חוקית למדינה (תיק Mohawk Industries Inc.
זמן קצר לאחר מכן הסכימה חברה חקלאית (Zirkie Fruit Company) לשלם כופר בסך 1.3 מיליון דולר, על מנת שלא יפתחו נגדה הליכים במסגרת RICO בהקשר דומה.
בשנת 2006, פסקה השופטת גלדיס קסלר בתיק ארצות הברית נגד פיליפ מוריס כי חברות הטבק בארצות הברית הפרו את חוק RICO, לאחר שנמצאו אשמות בקנוניה מתמשכת להסתיר את נזקי העישון והתמכרות לניקוטין, כולל פרסום ממוקד לנוער והשמדת ראיות.
פסק הדין אושר בערעור ב־2009, וב־2010 דחה בית המשפט העליון את בקשת החברות לערעור נוסף.
העמדה לדין והרשעת כ-25 אנשי חינוך באטלנטה על ניהול רשת זיופים של תוצאות מבחנים ב-2014 תוך שימוש בחוק המקומי של RICO.
בג'ורג'יה חבר מושבעים גדול הגיש כתב אישום נרחב נגד הנשיא לשעבר דונלד טראמפ ועוד 18 מעורבים באשמת לשנות את תוצאות הבחירות במדינה ב-2020, והשתמש בחוק המקומי של RICO.
בשנת 2020 הורשעו בכירי חברת וואווי בארצות הברית בריגול תעשייתי, באמצעות קשירת קשר לגניבת סודות מסחריים וטכנולוגיה מתקדמת מחברות אמריקאיות, וכן בהסתרת עסקי החברה בצפון קוריאה ואספקת טכנולוגיה למעקבים לממשלת איראן, מעשים המנוגדים לסנקציות שמטילה ארצות הברית על מדינות אלה.
הבכירים גורשו לסין במסגרת הסכם דיפלומטי בין המדינות.
RLG (ראשי תיבות של: Ring Laser Gyroscope) הוא סוג של גירוסקופ אופטי המורכב מטבעת לייזר אשר מייצרת שתי קרני לייזר המתקדמות במסלולים מנוגדים על אותו הנתיב כדי לאפשר מדידה של סיבוב, על בסיס עקרון הפעולה המבוסס על אפקט סניאק.
להבדיל מ FOG שבו אפקט סניאק גורם לשינוי עוצמה, ב RLG נוצר שינוי תדר אשר מזיח את האפסים.
בטבעת לייזר המהוד שמייצר את הקרן הוא הטבעת, תדר הגל יקבע לפי אורך המהוד.
כאשר ייוצרו קרני לייזר בכיוונים מנוגדים באותה הטבעת, אם הטבעת לא תסתובב אורכי המהוד יהיו שווים, תתקבל איטרפרומטריה (סכום גלים) שהאפסים שלה נשארים במקומם.
כאשר הטבעת מסתובבת, על פי אפקט סניאק, יהיה אורך המהוד בשני כיווני הלזירה שונה מעט, וממילא תדר הגל שונה, במקרה זה נקבל איטרפרומטריה שהאפסים שלה זזים בכיוון וקצב שתלוי במהירות הסיבוב של הטבעת.
מדידת תנועת האפסים של התאבכות (סכימת) הגלים, מאפשרת למדוד את שיעור השינוי הזוויתי והמהירות הזוויתית, ובאופן זה יכול ההתקן לשמש כגירוסקופ, ואכן מכונה גירוסקופ, הגם שהוא מבוסס על עקרונות שונים, ושלא כמו הגירוסקופ המכני אין בו רכיב השומר על מיצובו המרחבי.
מכיוון ששתי קרני הלייזר מיוצרות באותו תווך הלזירה, כאשר הקרניים יהיו בעלות אורך גל קרוב, תהיה נעילה על אותו התדר.
משמעות אפקט זה הוא שמהיריות זוויתיות קטנות לא ימדדו על ידי ה-RLG.
פתרון מקובל לבעיה זו הוא להרעיד את ה-RLG על ציר המדידה.
פתרון זה מזיז את תופעת ה-Lock-In למהירות סיבוב גבוהה יותר את יוצר במדיד רעש גדול, את הרעש הזה מסננים באופן דיגיטלי.
פתרון נוסף אפשרי הוא הוספת מקטב שמשתנה בקצב מהיר העזרת "אפקט פאראדי".
כמו בכל מכשיר מדידה פיזיקלי, גם ל-RLG יש שגיאות מדידה.
את השגיאה לא יודעים לתאר באופן מדויק אך ניתן לספק מודל מקורב לשגיאה, מודל השגיאה הפשוט הוא:
RLG נחשב לגירוסקופ יקר ובעל ביצועים טובים, לכן ישמש בדרך כלל ליישומים הדורשים דיוק רב לאורך זמן.
RIMS1 - הוא חלבון שמבקר את האקסוציטוזה של הנוירוטרנסמיטור גלוטמט.
החלבון RIMS1 הוא חלבון שמבקר את האקסוציטוזה של הנוירוטרנסמיטור גלוטמט, באמצעות קישור ל-Rab3A שאחראי על הפרשת הבועיות שמכילות את הנוירוטרנסמיטור.
מדובר בחלבון חשוב בתהליך של בקרת האקסוציטוזה כיוון שהוא יחסית שמור מאוד במשפחות בעלי חיים שונות מאוד זו מזו.
החלבון מקבל סיגנלים ומושפע מרמת הסידן בתא.
החלבון בנוי בעיקר ממשטחי בטא ונמצא בציטופלזמה של התא באזור הפרה-סינפטי באזור שמכונה "האתר הפעיל" (active zone).
כמו גנים רבים שקשורים לפעילות הסינפטית גם ל-RIMS1 יש הרבה איזופורמים שונים, למשל בדג התנין יש לו לפחות 23 איזופורמים שונים.
האיזופורמים השונים נוצרים משחבור חלופי של האקסונים הרבים שיכולים להיכנס ל-mRNA הבוגר או לא להיכנס אליו.
בתור חלבון סינפטי יש לו גם חשיבות על המבנה והצורה של הסינפסה.
באדם קיימת מוטציית החלף שלא נמצאה באורגניזמים אחרים ולא נמצאה לה משמעות קלינית.
בנוסף קיימת מוטציית SNP שגורמת לבעיות והתנוונות של הרשתית.
RIKEN (ביפנית: 理研; שם מלא: 国立研究開発法人理化学研究所, היגוי: Kokuritsu Kenkyū Kaihatsu Hōjin Rikagaku Kenkyūsho ;מילולית: חברה לאומית למחקר ופיתוח RIKEN) הוא מכון מחקר גדול ביפן, הפרוס על פני שבעה קמפוסים ברחבי המדינה ועוסק במדע בסיסי ויישומי בתחומי מדעי המחשב, פיזיקה, כימיה, ביולוגיה ורפואה.
המכון הגיע להישגים עולמיים בתחום מחשבי על (מחשב K) ויצירת יסודות על-כבדים (יצירת היסוד ניהוניום (113=z).
המכון מעסיק כ-3000 חוקרים וממומן כמעט באופן מלא על ידי ממשלת יפן.
המכון נוסד בשנת 1917, לפי החלטת הדיאט של יפן, כמוסד פרטי בשותפות של תעשיינים, הממשלה והמשפחה הקיסרית.
ב-1927 נוצר סביב המכון אגד-חברות (זאיבצו), קבוצה שכללה בשיאה (1939) 63 חברות ו-121 מפעלים שייצרו ושיווקו מוצרים על סמך הפיתוחים המדעיים של המכון (מאחד מהם נוצר תאגיד האלקטרוניקה Ricoh).
במהלך מלחמת העולם השנייה ניהלה יפן את תוכנית הגרעין הצבאית שלה במסגרת RIKEN.
באפריל 1945 הפציץ חיל האוויר של ארצות הברית את מעבדות המכון בקומגומה ולאחר המלחמה הרסו האמריקאים את שני מאיצי החלקיקים במקום ולאחר מכן פירק משטר הכיבוש האמריקאי ביפן את RIKEN.
ב-1958 העביר הדיאט את חוק RIKEN שהחיה את הארגון כתאגיד ממשלתי.
ב-1963 הוקם מטה RIKEN בוואקו, במחוז סאיטאמה, ליד טוקיו.
מטה זה מרכז את תוכניות המחקר והפיתוח ארוכות הטווח של המכון ומתווה את מדיניות התקצוב של המרכזים השונים.
מאז שנות ה-80 של המאה ה-20 התפתח המכון באופן מהיר.
המכון מקיים שיתופי פעולה עם מכון רתרפורד אפלטון בבריטניה (קבוצת משימה לחקר מיואונים), המעבדה הלאומית ברוקהייבן בארצות הברית ועוד.
בשנת 2014 הסתבך המכון בשל גילוי שמחקר בנוגע לתאי גזע, שבוצע במכון והתפרסם בכתב העת Nature היה מזויף ובעטיו התאבד המדען שפרסם אותו.
מרכז למחקרים במאיץ יונים כבדים ע"ש נישימה
מרכז מחקר מתקדם בפוטוניקה, בפרט טרה-הרץ פוטוניקה
מרכז מדעי החיים בצוקובה (つくば市, Tsukuba)
הסינכרוטרון SPring-8 ולייזר אלקטרונים חופשיים בהרימה (播磨町,Harima) מחוז היוגו
מרכז מחקר בתהודה מגנטית גרעינית
המכון למדעי המחשב (בפרט מחשוב-על)
מכון לרפואה גרעינית, דימות רפואי וביולוגיה התפתחותית (שנודע במחקרים פורצי דרך ושנויים במחלוקת בתאי גזע)
שניים מעובדי המכון זכו בפרס נובל לפיזיקה: הידקי יוקאווה (1949) ושינאיצ'ירו טומונאגה (1965)
ביולי 2004 יצר צוות חוקרים ב-RIKEN את היסוד ה-113, הראשון שהתגלה על ידי צוות אסיאתי.
באפריל 2005 יצרו שנית אטומים של היסוד.
התגלית הוכרה ב-2015 והשם שהוצע לו הוא "ניהוניום", (Nihonium), על שם יפן (יפנית:"ניהון"=יפן), "ארץ השמש העולה".
מחשב העל מחשב K, הוכרז כמחשב המהיר ביותר בעולם בשנת 2011.
RIPEMD ראשי תיבות: פונקציית תמצות של פרויקט RIPE היא משפחה של פונקציות גיבוב קריפטוגרפיות שפותחה על ידי הוועדה האירופאית RACE שהוקמה בראשית שנות התשעים של המאה ה-20 לצורך מחקר ופיתוח של טכנולוגיות תקשורת.
RIPEMD הראשונה מבוססת על MD4 והיא דומה בביצועיה ל-SHA-1. לגרסה זו נוספו שיפורים אחדים וכיום קיימות כמה גרסאות מתקדמות כמו RIPEMD-160 וכן RIPEMD-128 שתיהן כלולות בתקן ISO/IEC 10118-3:2004 של ISO.
פרויקט RIPE שם לו למטרה להכין רשימה מומלצת של פונקציות קריפטוגרפיות בהתבסס על הערכה עצמאית משלו במקביל לפרויקט SHA של NIST.
ב-1990 הוצעה גרסה מחוזקת של MD4 שנקראה בקיצור RIPEMD.
באופן כללי RIPEMD המקורית מורכבת למעשה משתי גרסאות משופרות של MD4 הפועלות על הקלט בשני מסלולים מקבילים ונבדלות ביניהן רק בקבועי הסבבים, כאשר בסיום העבודה הפלט שלהן מאוחד לפלט הסופי של האלגוריתם.
פרוטוקול ביטקוין משתמש בין היתר ב-RIPEMD-160 כחלק מכתובת ביטקוין הכלולה בעסקה.
פונקציית גיבוב נחשבת לסוס עבודה של ההצפנה המודרנית.
היא קיימת כמעט בכל מערכת הצפנה כחלק מחתימה דיגיטלית, קוד אימות מסרים, מחולל פסאודו אקראי וכדומה.
תפקידה למפות מחרוזת סיביות באורך כלשהו למחרוזת סיביות קצרה באורך קבוע הנקראת ערך גיבוב או תג המשרת כמו טביעת אצבע.
בהינתן הפונקציה והקלט חישוב קל מאוד והוא אינו אורך יותר מכמה מילישניות על מעבד נפוץ.
אולם הפעולה ההופכית קשה מאוד, בהינתן פלט גיבוב מסוים אמור להיות קשה מבחינה חישובית למצוא את הקלט המקורי שאם מחשבים את הגיבוב שלו מתקבל ערך הגיבוב הזה.
הגדרה נוספת אומרת שיהיה קשה למצוא קלט נוסף שממנו מופק ערך גיבוב זהה לקלט הראשון.
שתי ההגדרות נקראות בקיצור "מציאת מקור ראשון" ו"מציאת מקור שני" בהתאמה.
בשני המקרים קיים ערך גיבוב קבוע ותפקיד המתקיף או הקריפטואנליסט הוא למצוא מקור שיענה על התנאים האמורים.
באופן אידיאלי אמור להיות שסיבוכיות מציאת מקור ראשון או שני תהיה פעולות גיבוב עבור פונקציית גיבוב שאורך הפלט הגיבוב שלה הוא סיביות בממוצע.
פונקציית גיבוב חסינת התנגשויות היא פונקציית גיבוב שבנוסף לשתי ההגדרות האמורות מקיימת תנאי נוסף: יהיה קשה מאוד מבחינה חישובית למצוא כל זוג קלטים אפשריים לא בהכרח קבועים מהם מופק פלט זהה - דהיינו מציאת התנגשות.
במקרה כזה, בהנחה שלא התגלו חולשות בפונקציית הגיבוב, הדרך המהירה ביותר למצוא התנגשות היא התקפת יום הולדת שדורשת בממוצע פעולות גיבוב.
כמו מרבית פונקציות הגיבוב RIPEMD היא איטרטיבית באופייה.
פונקציה פנימית שנקראת פונקציית כיווץ או פונקציית תמצות מופעלת על הקלט המחולק למקטעים בגודל קבוע הקרויים בלוקים בשיטת מרקל-דמגרד.
בניסוח רשמי, עבור הקלט המחולק ל- בלוקים באורך קבוע (את הבלוק האחרון מרפדים בדרך מוסכמת כדי שכל הבלוקים יהיו באורך אחיד וכן מוסיפים ליתר ביטחון בלוק ריק שבו מקודדים את אורך הקלט בסיביות) הפונקציה פועלת כדלהלן:
כאשר ו- היא פונקציה חד-כיוונית או פונקציה פסאודו אקראית.
הערך IV הוא ערך התחלתי קבוע הנקרא וקטור אתחול.
הוא ערך הביניים שמתקבל בין כל איטרציה ופלט הפונקציה הוא ערך הביניים האחרון .
קלט האלגוריתם הוא בלוקים באורך 16 מילים כל אחד המחולקים בשיטת מרקל-דמגרד והפלט הסופי הוא ערך גיבוב באורך 160 סיביות.
הפונקציה הפנימית של האלגוריתם מורכבת מחמש פונקציות בוליאניות המופעלות חמש פעמים כל אחת לסירוגין בשני מסלולים מקבילים הנקראים כאן צד ימין וצד שמאל בהתאמה כשהפלט הסופי הוא שילוב של תוצאות שניהם.
הזיכרון הפנימי של הפונקציה הפנימית מורכב מחמשה אוגרים באורך 32 סיביות, בסך הכול 160 סיביות עבור כל צד.
הפונקציות בשני הצדדים זהות וההבדל ביניהם הוא רק בערכים ההתחלתיים, סדר הקריאות לפונקציות הבוליאניות וסדר עיבוד המילים בתוך הבלוק.
הקלט לפונקציות הפנימיות הוא חמש מילים באורך 32 סיביות כל אחת המסומנות , הקבוע (לפי הטבלה להלן), בלוק הקלט הנוכחי וההיסט עבור ההזזה המעגלית (לפי הטבלה להלן) והן מבצעות:
כאשר מתייחס לאחת מחמש הפונקציות המתוארות להלן.
הביטוי מייצג הזזה מעגלית שמאלה של בגבולות מילה באורך 32 סיביות פוזיציות או צעדים.
לאחר מכן ערכי האוגרים מתחלפים ביניהם לפי הסדר הבא: .
כדי להבדיל בין ערכי הביניים והקבועים של שני הצדדים, הערכים של הצד הימני מסומנים בגרש, כמו: וכן .
סדר עיבוד מילות הבלוק נקבע לפי שילוב של שתי פרמוטציות, הראשונה מוגדרת לפי הטבלה:
הפרמוטציה השנייה מוגדרת לפי מודולו 16.
לסיכום 16 מילות הבלוק מעובדות בשני צידי האלגוריתם, שנקראים כאן ימין ושמאל בהתאמה, לפי סדר הנקבע לפי הטבלה הבאה:
הסימן הוא אופרטור השלילה, הסימן הוא אופרטור וגם והסימן הוא האופרטור או.
השימוש בפונקציות הבוליאניות מתבצע לפי סדר המופיע בטבלה הבאה:
בשני הצדדים ההזזות המעגליות מבוצעות במרחקים קבועים לפי הטבלה הבאה:
ערכי קבועי הסבבים הם החלק השלם של המספרים הבאים:
סדר העיבוד של מילות הקלט:
הסימן מייצג חיבור מודולו (ברוב שפות התכנות אין צורך לדאוג לצמצום המודולרי ואפשר להתעלם ממנו כי תוצאת החיבור של שני אוגרים באורך 32 סיביות ממילא נחתכת בגבולות אוגר אחד שזה בעצם שקול לפעולת המודולו), הסימן מייצג XOR.
הפונקציות ו- מתייחסות לסדר הקריאות לחמש הפונקציות הבוליאניות של צד ימין וצד שמאל בהתאמה.
כל פונקציה מופעלת 16 פעמים על 16 מילות הבלוק הנוכחי עבור כל צד, בסך הכול מבוצעות 160 קריאות.
למשל 16 המילים הראשונות של הבלוק הראשון בצד שמאל מעובדות עם הפונקציה ובצד ימין עם הפונקציה , וכן 16 המילים הבאות מעובדות בצד שמאל עם הפונקציה ובצד ימין עם הפונקציה וכן הלאה.
פונקציית הגיבוב RIPEMD-128 דומה מאוד ל-RIPEMD-160 ההבדל העיקרי ביניהן הוא שהזיכרון הפנימי צומצם לארבע מילים באורך 32 סיביות עבור כל צד וכן מבוצעים רק ארבעה סבבים בהתאם (בהם משתמשים רק בארבע פונקציות בוליאניות לסירוגין).
פונקציית הסבב הפנימית מקבלת את ארבעת האוגרים A,B,C,D את בלוק הקלט הנוכחי , את הקבוע הנוכחי לפי הטבלה וכן את ההיסט לפי הטבלה ומבצעת:
הפונקציה מתייחסת לאחת מהפונקציות הבוליאניות המובאות לעיל כאשר .
סדר הפעלתן זהה לפונקציה RIPEMD-160 פונקציית הסבב הפנימית השמאלית (צד שמאל) מתחילה לפי הסדר מהפונקציה הבוליאנית הראשונה ואחריה השנייה וכן הלאה.
ואילו פונקציית הסבב הימנית מתחילה בסדר הפוך מהרביעית לשלישית, לשנייה וכן הלאה.
כאשר נדרש ערך גיבוב ארוך יותר ממה שהפונקציה מסוגלת לייצר בריצה אחת אפשר פשוט להפעיל את פונקציית הגיבוב באופן מקבילי פעמיים או יותר ואז לאחד את התוצאות לערך גיבוב באורך הרצוי.
אולם טכניקה זו לא בטוחה והיא עלולה לייצר נקודת תורפה בגלל שהעובדה ששתי הפונקציות זהות לחלוטין עלולה להחדיר תלות בלתי רצויה ביניהן (עובדה שנוצלה בעבר כדי להתקיף את פונקציית הגיבוב RIPEMD המקורית).
דרך בטוחה יותר היא לגרום להבדלים קלים ביניהן כמו שינוי בערכי קבועים, בסדר עיבוד מילות הקלט או בהיסטים של ההזזה המעגלית.
וכן לייצר אינטראקציה כלשהי ביניהן, למשל על ידי החלפת ערכי האגורים של הזיכרון הפנימי בין שתי הפונקציות במהלך האיטרציות.
טכניקות אילו יושמו בפונקציית הגיבוב RIPEMD-160 והיות שהיא כבר כוללת שני מסלולים מקבילים אפשר להרוויח פלט ארוך יותר ללא מאמץ נוסף.
פשוט על ידי דילוג על השלב שבו משלבים יחד את התוצאות של שתי הפונקציות.
אולם עקב כך יש צורך להוסיף אינטראקציה כשלהי בין צד ימין לצד שמאל.
אפשר למשל להחליף את ערך האוגר ב- אחרי הסבב הראשון ואת האוגר ב- אחרי הסבב השני.
RK-Bro צמד חברי הצמד רנדי אורטוןרידל שם/שמות RK-Broרנדי אורטון ורידל גבהים אורטון: 1.96 מטררידל: 1.88 מטר משקל כולל 211 ק"ג תאריך הקמה 26 באפריל 2021 תאריך פירוק 22 בספטמבר 2021 שנות פעילות 2021–2023
RK-Bro היו צמד מתאבקים, המורכב מהמתאבקים רנדי אורטון ורידל.
השניים הופיעו בארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, כחלק מתוכנית הדגל של הארגון, Raw.
שם הצמד נגזר מהאותיות הראשוניות של שמו של אורטון "RKO" בשילוב עם כינויו של רידל "Bro".
השניים הם פעמיים אלופי הזוגות של Raw.
ב-19 באפריל 2021 בפרק של התוכנית Raw, רידל הפריע במהלך ראיון מאחורי הקלעים לרנדי אורטון, כאשר הוא הציע להקים ביחד עם האחרון צמד.
אורטון התייחס לכך בביטול בכך שהוא עזב את המקום.
קרב בין אורטון לרידל נקבע מאוחר יותר באותו הערב, ובו רידל ניצח לאחר מהלך הצמדה פשוט.
שבוע לאחר מכן בתוכנית, אורטון היה מאחורי הקלעים עם רידל, כאשר האחרון התעקש לתת הזדמנות נוספת ליצירת הצמד.
מאוחר יותר, השניים שנודעו ביחד בשם RK-Bro, גברו על סדריק אלכסנדר ושלטון בנג'מין.
בראיון מאחורי הקלעים לאחר מכן, אורטון הציע לרידל לקחת באופן איטי את קיום הצמד.
עצם יוזמתו של אורטון לאפשר את קיום הצמד הפכה את דמותו לטובה בפעם הראשונה מאז תחילת שנת 2020.
ב-3 במאי בפרק של התוכנית Raw, אורטון ורידל ניצחו את אליאס וג'קסון רייקר; ניצחון שהגדיל את מאזן הצמד ל-0–2. שבוע לאחר מכן בתוכנית, RK-Bro הצטוותו יחדיו עם צמד יותר מנוסה מהם בדמותם של הניו דיי (קופי קינגסטון ואקסבייר וודס) וביחד הארבעה גברו על AJ סטיילס, אומוס, אליאס ורייקר.
ב-21 ביוני בפרק של התוכנית Raw, אורטון התמודד מול ג'ון מוריסון בקרב העפלה לקרב כסף בבנק של האירוע כסף בבנק, שבסופו הוא נחל הפסד.
שבוע לאחר מכן בתוכנית, אורטון היה אמור להתמודד מול AJ סטיילס ודרו מקינטייר בקרב הזדמנות אחרונה להעפיל לקרב הכסף בבנק; לעומת זאת, אורטון לא היה כשיר להתחרות בקרב זה בשל סיבות אינן ידועות.
לכן, קרב באטל רויאל התקיים ובו המנצח מילא את מקומו של אורטון בקרב המשולש.
שותפו של אורטון לצמד RK-Bro, רידל, שיכנע את בכירי הנהלת ה-WWE, אדם פירס וסוניה דוויל, לאפשר לו להתחרות בקרב הבאטל רויאל, שבו אם ינצח, הוא ייצג את אורטון בקרב המשולש.
אף על פי שרידל ניצח בקרב הבאטל רויאל, מקינטייר ניצח בקרב המשולש והשיג את המקום האחרון של המותג Raw בקרב הכסף בבנק של הגברים.
לאחר שבעה שבועות של היעדרות, אורטון חזר ב-9 באוגוסט בפרק של התוכנית Raw, שבו הוא המשיך את הציוות עם רידל.
מאוחר יותר באותו הערב, אורטון ניצח את AJ סטיילס לאחר עזרה מצד רידל.
לאחר הקרב, רידל רצה לחבק את אורטון, מנגד, האחרון תקף את רידל בעזרת מהלך הסיום שלו, ה-RKO, צעד שהיה ונראה שמוביל למעבר של אורטון לדמות הרעה, אך זאת הייתה דרכו המוזרה של אורטון להכיר תודה.
שבוע לאחר מכן בתוכנית, אורטון איחד את הצמד לאחר שרידל נחלץ לעזרתו מתקיפה מידי AJ סטיילס ואומוס.
באירוע סאמרסלאם, RK-Bro ניצחו את סטיילס ואומוס וזכו באליפות הזוגות של Raw; ניצחון זה הנחיל לאומוס את הפסד הבכורה שלו, כאשר סטיילס היה זה שהוצמד.
ב-30 באוגוסט בפרק של התוכנית Raw, הם הגנו בהצלחה על חגורות האליפות נגד בובי לאשלי ו-MVP מ-The Hurt Business.
באירוע היהלום שבכתר, RK-Bro שמרו על חגורות אליפות הזוגות בקרב החוזר מול האלופים לשעבר.
באירוע סדרת ההישרדות, השניים ניצחו את אלופי הזוגות של סמאקדאון, האוסוס (ג'יי אוסו וג'ימי אוסו) בקרב אלופים נגד אלופים.
לעומת זאת, ב-7 במרץ בפרק של התוכנית Raw, השניים זכו בפעם השנייה באליפות הזוגות לאחר שרידל הצמיד את צ'אד גייבל במהלך קרב זוגות משולש אשר כלל בנוסף את קווין אואנס וסת' "פריקין" רולינס.
באירוע רסלמניה באקלאש, שנערך ב-8 במאי, השניים לצד דרו מקינטייר הפסידו לבלודליין (רומן ריינס והאוסוס (ג'יי אוסו וג'ימי אוסו)).
השניים הפסידו את חגורות האליפות לאוסוס ב-20 במאי בפרק של התוכנית סמאקדאון כחלק מקרב איחוד אליפויות הזוגות.
באותו הזמן רנדי אורטון היה בפציע וחזר רק בנובמבר 2023.
אליפות הזוגות של Raw (פעמיים)
RISC-V (מבוטא בעבריתː ריסק-5) הוא תקן פתוח המגדיר תצורת סט פקודות (ISA) עבור מעבד, על פי העקרונות של "סט פקודות מצומצם" (RISC).
RISC-V כולל תצורת סט פקודות עבוד מעבד בן 32 ביטים, 64 ביטים ו-128 ביטים.
כמו כן הוא כלל הרחבות עבור עיבוד מתמטי, פעולות אטומיות, חישובים עם נקודה צפה וחישובים עם נקודה צפה בדיוק כפול.
תכנון ופיתוח של מעבד דורש ידע והתמחות בתחום התכנון הספרתי, טכנולוגית מהדרים ומערכות הפעלה.
חלק מחברות שתכנונו תצורת סט פקודות עבור מעבדים, כגון אינטל, יצרו ומכרו את מעבדים בעצמם על בסיס הטכנולוגיה שפיתחו.
חברות אחרות, כגון ARM ו-MIPS טכנולוגיות , התבססו על מודל עסקי של מכירת רישיון לשימוש בקניין הרוחני שפיתחו לחברות המפתחות SOC, תוך התחייבות הלקוחות לשמור על סודיות ובכפוף לתשלום תמלוגים.
בשנת 1981 נבנה לצרכים מחקריים המעבד הראשון שנקרא RISC באוניברסיטת ברקלי וזכה לשם RISC-I.
במשך שנות ה-80 של המאה העשרים פותחו גרסאות נוספות שנקראו SOAR ו-SPUR.
בשנת 2010 קבוצה באוניברסיטת ברקלי פיתחה מעבד RISC והיא כינתה אותו RISC-V כהמשך לארבעה דגמי ה-RISC שפותחו בעבר.
בשנת 2015 הוקמה קרן RISC-V כארגון ללא כוונות רווח שמטרתו, ליצור קהילת קוד פתוח על בסיס סט תצורת הפקודות של RISC̠-V, כך שיוכל להיות משולב במוצרי חומרה או לשמש למחקר אקדמי ללא תשלום תמלוגים.
מפתחי RISC-V העבירו את הזכויות על תצורת סט הפקודות שפיתחו לקרן.
בשנת 2020 עבר הארגון מארצות הברית לשווייץ ושינה את שמו לארגון RISC-V הבינלאומי.
המעבר בוצע בגלל חשש ששינויים בתקנות הסחר בארצות הברית יפגעו בפעולת הארגון.
זהו הנשק הסטנדרטי של כוחות ההגנה של פינלנד.
ה-RK 62 עוצב בשנת 1957–1962 על־ידי מהנדס של Valmet, Lauri Oksanen והוא מבוסס על הגרסה הפולנית ברישיון של ה־Soviet AK-47. ה-RK 62 משתמש בתחמושת 7.62×39mm זהה לזו של ה-AK-47. בין השנים 1965–1994 יוצרו כ-350,000 יחידות על־ידי Valmet ו-Sako.
הוא מהווה בסיס למשפחת נשקי - הגליל הישראלית.
ל-RK 62 מדכא הבזק בעל שלושה שיניים, וחריץ לחיבור כידון־סכין מיוחד שניתן להשתמש בו גם ככלי לחימה בודד.
ה-RK 95 TP היא גרסה מודרנית ומשופרת של ה-RK 62. אחת התכונות המובהקות של רובות Valmet, כולל ה-M62 וכל הגרסאות הבאות, היא מדכאת הבזק פתוחה בעלת שלושה קודקודים עם משענת כידון בחלק התחתון שלה.
בנוסף להשפעת המדכאה, הקצה יכול לחתוך במהירות תיל מסולסל באמצעות הצבת פי הקנה על חוט התיל וירי ירייה אחת.
פיתוח רובה סער פינלנדי בקליבר הביניים 7.62×39mm החל בשנות ה-1950. נבחנו מספר דגמים זרים, וה-AK-47 הסובייטי היה המשפיע המרכזי.
הגרסה הראשונה נקראה RK 60.
ה-RK 62 יוצר בשנת 1960 במפעל Valmet בתורולה, והיה פנימית כמעט העתק של ה-AK-47: קת מתכתית, משטח יד וידית אחיזה מפלסטיק אך בתחילה ללא מגן הדק (כדי להקל על השימוש בזמן חורף כשחיילים לובשים כפפות עבות).
האב-טיפוס הראשונים, שהיו בדומה לגרסאות פולניות ברישיון של ה-AK, היו בעלי קת מעץ באורנמנט.
לאחר מבחני הצבא, הושבה שמירת ההדק (trigger guard) וקיבל הרובה את השם RK 62.
באוגוסט 2015 הודיעו כוחות ההגנה של פינלנד שייעשה מודרניזציה הדרגתית לרובים קיימים מסוג RK 62: הקת הצינורית והרצועה יוחלפו בקת טלסקופית ורצועת לחימה; תתווסף אפשרות להרכבת מסילת עליונה לכוונות טלסקופיות ומכשירי ראיית לילה; כמו כן יתווסף נקודת חיבור לפנסים ולייזרים.
הגרסה המשודרגת תכונה RK 62 M.
ה-RK 62 נחשב ל"variant" איכותי של ה-AK-47.
השיפור הבולט ביותר – מלבד איכות המתכת של ה-receiver והאיכות הכללית של הקנה – הוא בכוונות: ברוב גרסאות ה-AK הכוונת האחורית ממוקמת על גוף מערכת הגז, בעוד שב-RK 62 הכוונת האחורית ממוקמת בגב מכסה ה-receiver עם כוונות לילה מבוססות טריטיום.
מרחק הכוונות (sight radius) הוגדל וכך גם הדיוק, בשילוב קנה "hammer-forged match CM".
כוונת אחורית מסוג "aperture" על טנגנט מחליק עם כוונת לילה טריטיום מקופלת, כוונת קדמית מוגנת, מרחק כוונות 470 מ"מ.
זה ניכר במיוחד ביכולת הירי המדויקת: יש דיווחים על יכולת להקשות על פחות מדקת קשת (sub-MOA).
הרובה משתמש בכוונת דיאופטר ("peep"), שנפתחת לחשיפת כוונת הלילה האחורית.
לכוונת הקדמית יש גם מצב לראיית לילה.
צינור הגז מוברג אל ה-front trunnion והוא בעל קוטר אחיד, בניגוד לצינור ה-AK/AKM בעל חתך כוכבי.
לבוכנה יש טבעת צורת-cog על ה-stem מאחורי ראש הבוכנה; קוטר הטבעת תואם לקוטר הצינור ומשמש כמדריך; החריצים על הטבעת מאפשרים פליטת גז עודף מאחורי ראש המדריך.
מערכת זו מפחיתה חלקים ומפשטת ייצור והרכבה/פירוק.
עיצוב זה הועבר גם לרובה ה-IMI Galil.
בקת הצינור כוללת פתיחה בצד האחורי לאחסון חפצים (למשל ערכת ניקוי).
כל גרסאות ה-RK תוכננו לעמוד בתנאים סביבתיים קיצוניים של צפון אירופה.
m/58 – האבות-טיפוס הראשונים שבהם Valmet ניצחה את תוכניות Sako בתחרות לעיצוב רובה בסגנון קלאשניקוב.
האב-טיפוס כלל קת מעץ, ידית ועיטורי עץ במקום קת צינורית וידיות פלסטיק.
RK 60 – אב-טיפוס ייצור ראשון.
הגרסה הראשונה כללה מגן הדק מחובר ולא הייתה בה התקן פה; הגרסה השנייה הייתה עם מגן הדק פתוח ומעכב פה ניסיוני, ששונה לאחר מכן למדכא הבזק השל-תלת-שיפודי המוכר.
RK 62 PT – דגמי הייצור הראשוניים, עם הסיומת PT שהתווספה לאחר תחילת ייצור RK 62. אלה לא כללו כוונות לילה בטריטיום והיו להם קת וכוונות דומות ל-RK 60. רובם הומרו לסטנדרט RK 62, והשאר הוצאו מהשירות.
RK 62 – רצף הייצור העיקרי מאז אמצע שנות ה-1960. כוללים כוונות חדשות עם לילות טריטיום, קת מחוזקת ופתח גז בעיצוב חדש.
הסדרות המוקדמות השתמשו בחומרי פלסטיק ישנים, בעוד שהייצור מאז תחילת שנות ה-1970 כלל חומרי פלסטיק בסגנון חדש, שהותקנו גם ביחידות מוקדמות כשחלקים היו נזקקים לתיקון.
בסדרות מאוחרות הותאם חיבור הקת למערכת roll-pin בסגנון ה-Galil.
הגרסאות עם החומרה החדשה שוקלות כ-3.5 ק"ג.
כאשר רובים חוזרים למחסני ה-FDF, הם מעוררים חורים להתקנת מסילות אופטייות, והוספה של VV לשם הדגם.
RK 62 TP – גרסת קת מתקפלת, מהאצוות המאוחרות של ה-RK 62, עם מערכת חיבור וקיפול בסגנון Galil.
המפרק גורם לכך שאורכו של הרובה מעט גדול יותר כשהקת פתוחה.
RK 62 95 TP – גרסת קת מתקפלת של Finnish Border Guard, הכוללת קת מתקפלת ומתג בחירה מה-RK 95 TP, וכן מסילה לאופטיקות.
RK 62 M1 – מודרניזציה בסיסית של ה-FDF: קת טלסקופית, מסילות להרכבת כוונות וטקטיקל לייט, ומתג בחירה משודרג.
RK 62 M2 – מודרניזציה מקיפה יותר לעומת M1, עם מגן יד קדמי חדש בממשק M-LOK, ומדכּא הבזק Ase Utra BoreLock שניתן להרכיב עליו מדכּא קול או חותך ברזל.
RK 62 kromattu – גרסה מצופה כרום לשימוש תזמורות המילואים של ה-FDF.
M/74 – אב-טיפוס סגנון RPK של מחלקת נשק הרגלים של המטה.
כלל תצורת כוונות שונה עם כוונת KvKK 62 על גבי צינור הגז, כוונת קדמית בקצה הקנה, מדכּא הבזק קוניקלי, רגלית ושינויים בקת ומשטח יד.
"פרוטוטיפ קצר ללא שם" – פרוטוטיפ קרבינה בהשראת AKS-74u עם קת מתקפלת.
RK 62 76 – גרסה עם גוף סטמפ (stamped receiver), הדומה ל-RK 62 אך עם גוף קל יותר; משקל כולל 3.27 ק"ג.
RK 62 76 TP – גרסת גוף סטמפ עם קת מתקפלת מוקדמת.
RK 71 – רובה גוף סטמפ עם מיקום כוונות שונה; הכוונת האחורית פנויה ומותקנת על צינור הגז, והכוונת הקדמית בקצה הקנה מאחורי מדכּא ההבזק.
החלקים הפנימיים אינם תואמים לגמרי ל-RK 62/76.
TAK – אב-טיפוס רובה צלפים מבוסס RK 71 ב-7.62×53mmR, מזין ממחסניות 20 פגזים מסוג Lahti-Saloranta M/26.
RK 90 – אב-טיפוס של Sako עם תכונות מה-Galil.
RK 92 – אב-טיפוס של Sako שחוזר להחלטות קלאשניקוביות רבות.
RK 95 TP – גרסה חדשה של Sako הנגזרת מ-RK 62 עם תכונות בהשראת Galil ורובים מודרניים נוספים.
יצוא (צבאי / כוחות סדר)
Valmet M72 – גרסת כרום של RK 71 ליחידות השמירה המלכותיות של קטר.
Valmet M76 – RK 62 76, יצוא למשמר החופים של אינדונזיה בדגם .222 Remington.
Valmet M71/S – גרסה אזרחית של RK 71.
Valmet M76W – גרסת קת מעץ.
Valmet M76F – גרסת קת מתקפלת.
Valmet M76P – גרסת קת מפלסטיק.
Valmet M78/83s – גרסת DMR עם כידון מסוג thumbhole ומערכת הרכבה לכוונת.
Valmet M82, M83, Petra/Hunter M/83 – נגזרות אזרחיות וגרסאות ציד.
גליל (רובה) – משפחת רובי סער ישראלית (גליל) שנוצרה בעזרת מכונות שנרכשו מ-Valmet.
"למעשה, הגלילים הראשונים יוצרו תוך שימוש בקבלות של Valmet Rk 62."
R4 – גרסאות דרום-אפריקאיות ברישיון של גליל.
Bernardelli VB – גרסאות איטלקיות ברישיון של גליל.
FFV 890 – גרסאות שוודיות ברישיון של גליל, ובמיוחד ה-FFV 890C, שהתחרה בניסוי רובי הסער של כוחות ההגנה השוודיים בשנות ה-80 אך הפסידה ל-FN FNC.
Valmet רכשה את הרישיון של ה-FFV 890 והוא שימש בפיתוח חלק מהמאפיינים בדגמים RK 90, RK 92 ו-RK 95.
APS-95 – גרסה קרואטית ברישיון של גליל.
גליל ACE – משפחת רובי סער ישראלית מהדור החדש המבוססת על גליל המקורי.
יוצרה ברישיון גם בצ'ילה, קולומביה, אוקראינה ווייטנאם.
STV rifle – משפחת רובי סער וייטנאמיים המבוססת על ה-גליל ACE.
– כוחות ההגנה של פינלנד.
– משמר החופים (Valmet M76).
– דווח בניתוחי סחר באינטרנט (Small Arms Survey).
– דגמי Valmet M62 יצואיים דווחו כמשווקים לקטר.
RNA (ראשי תיבות באנגלית של ribonucleic acid, חומצה ריבונוקלאית; בתעתוק לעברית: רנ"א.
לעיתים גם אר-אן-איי) היא מולקולה פולימרית, המורכבת מיחידות של נוקלאוטידים.
ל-RNA תפקיד מרכזי במגוון תהליכים ביולוגים, בתהליכי תורשה, ביטוי ותרגום של המידע הגנטי.
בחלק מהנגיפים הגנום כולו מקודד במולקולות RNA.
תאוריות מודרניות משערות כי ה-RNA היה ראשון החומרים התורשתיים.
מולקולת ה-RNA היא שרשרת נוקליאוטידים, המורכבים מבסיסים חנקניים, מזרחה ומהסוכר ריבוז.
ההבדל בין הפולימרים בא לידי ביטוי במבנה הבסיס החנקני.
מולקולות RNA מורכבות מארבעה סוגי בסיסים: אדנין (A), ציטוזין (C), גואנין (G) ואורציל (U), זאת בשונה ממולקולת DNA שבה יש תימין (T) במקום אורציל.
בניגוד למבנה הגדיל הכפול, האופייני בדרך כלל למולקולות DNA, לרוב RNA מצוי בטבע במבנה של גדיל בודד.
עם זאת, גם ב-RNA ייתכן זיווג בסיסים, מה שמביא להיווצרות מבנים שניוניים בגדיל.
כאשר שרשרת ה-RNA מתקפלת למבנים לולאתיים כתוצאה מזיווג הבסיסים בגדיל הבודד.
למבנים שניוניים אלה תפקידים חשובים, בין השאר בבקרת השעתוק והתרגום.
בחלק מנגיפי ה- RNA, החומר הגנטי הוא RNA במבנה דו-גדילי (dsRNA).
RNA היא מולקולה לא יציבה בעלת זמן מחצית חיים קצר יחסית, שלא כמו DNA.
הסיבה לכך נעוצה במבנה של שלד ה-RNA.
בעוד שב-DNA בעמדה 2' שעל הריבוז יש מימן בלבד, ב-RNA נמצאת קבוצות כוהל המגיבה בקלות עם הזרחן שבשלד ה-RNA .
קבוצת הכהל תוקפת את הזרחן בתגובה מסוג התמרה נוקלאופילית אינטרא-מולקולרית (תוך מולקולרית) אשר גורמת לפירוק הקשר הפוספו דיאסטרי המחבר את שרשרת ה-RNA.
חוסר היציבות הזה גורם למחקר על ה-RNA להיות קשה יותר.
ל-RNA מגוון של תפקידי בתהליכי יסוד בביולוגיה, וביניהם:
המידע המקודד ב-DNA משמש ליצירת רצף RNA משלים, בתהליך הנקרא "תעתוק" או "שעתוק".
בהמשך מולקולת ה-RNA הנושאת את המידע הגנטי נודדת לריבוזום ומתורגמת לחלבון.
לעיתים קרובות, מולקולת ה-RNA המתועתקת עוברת שחבור חליפי (חיתוך ועריכה מחדש) לפני התרגום.
ה-RNA מתורגם לחלבון במבנה הריבוזום שבעצמו מורכב ממולקולת RNA לא מקודדות (rRNA).
במהלך יצירת החלבון מוצמדת חומצת אמינו לכל קודון באמצעות מולקולת tRNA ליצירת הפולימר החלבוני.
במהלך שכפול ה-DNA, מסונתזות מולקולות RNA קצרות המשמשות כתחל (פריימר), הנקשר לקצה הגדיל ומאפשר את התחלת סינתזת ה-DNA על ידי האנזים DNA-פולימראז.
התחל מפורק לאחר שהשלים את תפקידו.
ריבוזים הם מולקולות RNA המתפקדות כזרז (קטליזטור) בדומה לאנזימים.
נמצא שלמולקלות RNA לא מקודדות יש גם תפקיד בבקרת תעתוק.
בנגיפים שונים משמש ה-RNA כחומר תורשתי, והם אינם מכילים DNA.
ה-RNA בנגיפים עשוי להיות ליניארי או מעגלי, חד-גדילי או דו-גדילי.
בחלק מהנגיפים, כדוגמת נגיפי השפעת, הגנום מצוי על מספר מקטעים נפרדים של RNA.
ברטרו-וירוסים הווירוס שחודר לתא, יוצר העתק DNA של גנום ה-RNA בתהליך של תעתוק לאחור, ה-DNA המתועתק משתלב בגנום של הפונדקאי, והגנים שב-DNA מתועתקים ל-RNA ומתורגמים לחלבונים ויראליים.
ה-RNA בתא מחולק לכמה סוגים, לפי פעילותו או תפקידו.
mRNA (קיצור של Messenger RNA) – מולקולת RNA המכילה את המידע שהיה קיים בגן מסוים ב-DNA והדרוש ליצירת חלבון מסוים.
על פי הדוגמה המרכזית של הביולוגיה המולקולרית, רצף ספציפי ב-DNA מקודד לחלבון ספציפי, או מספר חלבונים.
ה-mRNA הוא השליח הנושא את המידע שב-DNA לצורך תרגומו לחלבון.
ncRNA (קיצור של non-coding RNA) – מולקולות RNA שאינן מקודדות לחלבון הנפוצות בתא.
מולקולות אלו מחולקות לסוגים שונים על פי אופיין והפעילויות הביולוגיות בהן הן מעורבות, כמו תהליכי התרגום, עריכת הרנ"א, השחבור, הבקרה על ביטוי הגנים, הגנה על הגנום ועוד.
להלן רשימה חלקית של סוגי ה־RNA:
rRNA (קיצור של Ribosomal RNA) – מולקולה המהווה את אבני הבניין של הריבוזומים.
RNA ריבוזומלי מהווה כ-80% מכלל ה-RNA ברוב התאים.
ה-rRNA מורכב מ-RNA וחלבון כאחד, אך מחקרים הוכיחו כי דווקא ה-RNA מבצע את הפעילות האנזימטית של הריבוזומים - סינתזת חלבונים.
tRNA (קיצור של Transfer RNA) – מולקולת עזר בסינתזת החלבונים.
תפקיד ה-tRNA הוא להתאים את חומצות האמינו, שהן אבני הבניין של החלבונים, על פי הקוד הגנטי.
lncRNA (קיצור של long non-coding RNA) – מולקולות RNA בעלות אורך מוגדל של מעל 200 בסיסים, המבקרות תהליכים רבים ומגוונים בתא.
סוג נוסף, הוא snRNA (קיצור של small nuclear RNA), שהן מולקולות RNA קטנות בעלות תפקידים שונים בתא.
לא ידוע עליהן הרבה, אך לאחרונה ההכרה בחשיבותן הולכת ומתגברת, וכך גם המחקר עליהן.
חוסר היציבות של מולקולת ה-RNA מהווה אתגר למחקר המדעי ולדיאגנוזה הרפואית.
על מנת לחקור תהליכי שעתוק ומנגנונים אחרים תלויי-RNA, מתעתקים קודם כול מולקולת DNA מקבילה באמצעות האנזים רוורס טרנסקריפטאז, ואת המשך המחקר מבצעים על מולקולת ה-DNA היציבה יותר.
כך ניתן לבצע אמפליפיקציה בטכנולוגיית PCR, שאותה לא ניתן לבצע על מולקולת ה-RNA המקורית.
כדי לגרום להשתקת תרגום של גנים מסוימים לצורכי מחקר, משתמשים במולקולת RNA מסונתזת שתיצור זיווג בסיסים עם הקצה של מולקולת ה-mRNA המתועתק ותביא לפירוקה טרם תרגום (RNA interference – RNAi).
במגפת הקורונה, חיסונים של החברות פייזר ומודרנה, המבוססים על מנגנון ה-RNA, היו הראשונים להציג תוצאות חיוביות, ואף טובות יותר מהמקובל בחיסונים הרגילים המבוססים על חיידק מומת או מוחלש, מה שנחשב כפריצת דרך מדעית בעולם הרפואה.
על פי השערת עולם ה-RNA צורות החיים הקדומות ביותר בכדור הארץ היו בנויות בעיקר מ-RNA שמילא הן את תפקיד האנזימים שממלאים בעיקר חלבונים והן את תפקיד החומר התורשתי שממלא היום כמעט לחלוטין ה-DNA.
לפי השערה זו, כאשר ה-RNA נעטף בקרום ליפידי, נוצרו התאים החיים הראשונים.
עד לפני שנים מעטות סברו החוקרים כי מולקולת ה-RNA משמשת כ-"מולקולת עזר" למיצוי פוטנציאל החומר הגנטי הגלום ב-DNA.
עם זאת, בעשורים האחרונים עולה כי למולקולה זו תפקידים נוספים ומהותיים, כגון השתתפות בבקרת תעתוק גנים וקטליזטור בתהליכים שונים.
תפקידים אלה ותפקידו של ה-RNA כנשא החומר התורשתי במגוון נגיפים מחזקים את השערת עולם ה-RNA.
RNAi (ראשי תיבות של RNA interference, באנגלית: "הפרעה ל-RNA") היא תהליך המאופיין בהקטנה משמעותית בתרגום גן ספציפי לחלבון שאליו הוא מקודד, כתוצאה מנוכחותו של RNA המכיל את הגדיל המשלים ל-mRNA של הגן, ויוצר עמו מבנה דו-גדילי.
לתופעה תפקיד חשוב בוויסות מחזור התא ובוויסות תגובה למצבי עקה שונים, בכללם מחסור בחומרי מזון והתקפה ויראלית.
RNAi היא תופעה שאופיינה לראשונה ב-1998 כאשר RNA דו-גדילי ארוך שהוכנס לתאים של התולעת הנימית Caenorhabditis elegans, הפריע לביטוי של גנים בעלי רצף ספציפי.
מאז אופיינה התופעה כמעט בכל היצורים האאוקריוטים, ומכאן שהיא שמורה מבחינה אבולוציונית.
מנגנון ה-RNAi אופיין לראשונה על ידי אנדרו פייר (Andrew Fire) וקרייג מלו (Craig Mello) בשנת 1998. תגלית זאת זיכתה את המדענים בפרס נובל לפיזיולוגיה ולרפואה לשנת 2006.
בתהליך ה-RNAi מפורקים מקטעי mRNA, ובכך נמנע תרגומם וביטוי הגן שקודד להם.
נראה ש-RNAi התפתח כדי להגן על התא מפני רטרו-וירוסים (דוגמה לרטרו-וירוס: HIV, הנגיף הגורם למחלת האיידס), כנגד טרנספוזונים שמקורם בגנום המארח, וכנגד התבטאות עודפת של גנים שעלולה לגרום למחלות.
כיום נתגלתה התופעה ברוב היצורים החיים בעלי הגרעין (אאוקריוטים).
המנגנון ידוע רק בחלקו, והוא תלוי במידת ההתאמה לרצף המטרה ובמקור ה-RNA.
siRNA נוצרים על ידי חיתוך של גדילי RNA כפולים וארוכים (dsRNA), שמקורם הוא בדרך כלל מחוץ לתא ושהם בעלי התאמה מלאה לרצף המטרה.
siRNA יחבור לחלבון ויגרום לשבירת הגדיל.
miRNA בעל התאמה חלקית (ושמקורם פנימי) יתלבשו על הגדיל וימנעו בכך את תרגומו לחלבון בריבוזום.
כאשר RNA דו-גדילי ארוך נכנס לתא הוא מזוהה ועובר ביקוע על ידי האנזים Dicer, סוג של רנ"אז.
חיתוך על ידי ה-Dicer יוצר RNA דו-גדיליים קצרים שמאופיינים בקצוות דביקים.
ה-siRNA יוצר קומפלקס עם החלבון RISC.
בשלב זה הקומפלקס משחרר את הגדיל הלא-משלים ונשאר קשור לגדיל המשלים.
בשלב הבא, מזהה הקומפלקס גדיל RNA בעל רצף משלים.
הקומפלקס נקשר למולקולה זו ומבקע אותה.
הוא אף חוזר על התהליך מספר פעמים עם מספר מולקולות שונות.
את שברי ה-RNA מפרקים אנזימי רנ"אז, ובכך נגרמת השתקה של הגן.
נראה שתהליך זה מוגבר בתוך התא.
הרנ"א הפגום עשוי לשמש כעותק לייצור RNA חדש באמצעות RNA פולימראז תלוי רנ"א.
תהליך זה מסתמך על סינתזת RNA ללא תחל (פריימר) שבה ה-RNA הפגום משמש כתבנית.
ה-RNA הדו-גדילי שנוצר הוא הסובסטרט ל-Dicer שמייצר עוד siRNA.
בפטריות, בצמחים, בתולעים וביונקים ישנו צעד הגברה נוסף: siRNA חד-גדיליים שאינם קשורים ב-RISC נקשרים ל-RNA; המטרה שלהם בדרך כלשהי ספציפית לרצף.
הם מהווים תחל ל-RNA פולימראז שמתחיל מהם את האנטיסנס של גדיל ה-RNA.
הדו-גדיל שנוצר מהווה סובסטרט ל-Dicer שחותך אותו ל-siRNA .siRNA אלה בתורם יכולים לחבור ל-RISC לביקוע או להוות תחלים של פולימריזציית RNA מתווכת RNA.
מנגנון זה אף אחראי בדרך לא ידועה להתפשטות RNAi ברקמה.
miRNA הם קטעי RNA קטנים שלא מתורגמים לחלבונים.
הם מקודדים על ידי הגנום של האורגניזם, ונוצרים על ידי עיבוד של RNA קצרים בצורת סיכות ראש (RNA hairpins).
תפקידם לעכב את תרגום ה-mRNA באמצעות התאמה חלקית לרצף המטרה.
באופן פוטנציאלי לשיטה אפליקציות רפואיות: על ידי דיכוי ביטויים של גנים פגועים או כאלה שמקורם בנגיפים, ניתן לעכב את התפרצותן של מחלות: ריפוי גני, החשיבות הרבה המיוחסת לריפוי גנטי נובעת מהעובדה שלמחלות גנטיות רבות כמו מחלת הנטינגטון אין תרופה.
ישנן מספר שיטות לריפוי גנטי בעזרת RNAi: כדי להשיג אפקט טיפולי מתמשך יש להחדיר פלסמיד או וירוס מהונדס המקודד ל-RNAi שיטה זאת הוכיחה את עצמה במספר מודלים של מחלות וירליות וגנטיות בבעלי חיים, בכללם בצהבת B.
שיטה שנייה לריפוי גנטי היא החדרה ישירה של RNAi לגוף על ידי הזרקה מקומית, הזרקה לוריד או החדרה לראות בשאיפה, ה-RNA חודר לתאי הגוף בזכות פולימרים המאפשרים את חדירתו דרך ממברנת התא.
שיטה זאת הוכחה בבעלי חיים בהשתקת הגן apoB המעורב ביצירת כולסטרול.
עד כה לא הגיעה אף אחת מן הטכנולוגיות של ריפוי גנטי לאישור סופי של רשות המזון והתרופות האמריקנית לשימוש בבני אדם, זאת בגלל היעילות הנמוכה של השיטות, ההפעלה הלא מבוקרת של התגובה החיסונית והסכנה שבחדירת פלסמיד ל-DNA הגנום.
נכון לזמן זה RNAi משמש רק ככלי מחקר בסיסי בביולוגיה מולקולרית כאמצעי להשתקת התבטאותם של גנים (Knockdown) במחקרים שמטרתם לבחון את התפקיד שממלאים גנים אלו.
התפרצות האבולה במערב אפריקה (2014)
כארבע שנים טרם התפרצות האבולה במערב אפריקה (2014), חברת התרופות טקמירה פארמה ביצעה ניסוי על שבעה קופי מעבדה שהודבקו בנגיף.
מתן התרופה הניסיונית, TKM-Ebola המבוססת RNAi, תוך 48 שעות מההדבקות העלתה סיכויי החלמת הקופים מהנגיף ל-83%.
במועד ההתפרצות באפריקה נדבקו שני עובדי הצלה אמריקאים, ד"ר קנט ברנטלי ועמיתתו ננסי ריטבול, שטופלו כצעד חריג בתרופה הניסיונית ותרופה ניסיונית נוספת בשם ZMapp התאוששו מהמחלה.
ה-FDA האמריקאי סירב להתיר ניסויים בבני אדם מחשש לתגובת המערכת החיסונית של הגוף לתרופות שהמחקרים בהן עדיין לא הושלמו, אולם בלחץ דעת קהל והמשך התפרצות הנגיף באפריקה, שינה את עמדתו.
RNA פולימראז הוא אנזים, המבצע את תהליך השעתוק בכל תאיהם של היצורים החיים.
האנזים מזרז את יצירתה של מולקולת RNA לפי המידע המצוי במולקולת תבנית של DNA.
תהליך השעתוק הוא שלב הביניים המקשר בין תבנית ה-DNA ובין החלבונים הבונים את התא.
RNA פולימראז התגלה בנפרד על ידי שני חוקרים, סם וייס וג'ררד הורביץ, בשנת 1960.
בתאים פרוקריוטיים (חיידקים) ידוע סוג אחד של RNA פולימראז אשר אחראי לסינתזה של כל שלושת סוגי ה-RNA: שליח (mRNA), מעביר (tRNA), וריבוזומלי (rRNA).
בחיידקי Escherichia coli הפולימראז הוא מולקולה ענקית במשקל 449 קילודלטון.
לב הפולימראז ("אנזים הליבה") בנוי מ-4 תת-יחידות: שתי תת-יחידות α (אלפא), אחת β (בתא) ואחת 'β.
האנזים השלם (ההולואנזים) כולל יחידה נוספת: σ (סיגמא), הקרויה לעיתים "גורם סיגמא".
ליבת האנזים לבדה מסוגלת לבנות גדיל RNA לפי תבנית ה-DNA.
עם זאת, גורם הסיגמא חיוני לשעתוק מוצלח, שכן הוא מסייע לאנזים להיקשר ל-DNA בתחילתם של גנים.
הודות לכך לא מתבצעים שעתוקים אקראיים לכל אורך הגנום אלא רק מתחילתם ועד סופם של הגנים.
ההולואנזים (אנזים הליבה וגורם הסיגמא) נצמדים לפני השעתוק לאזור המצוי לפני תחילת הגן והקרוי קדם (Promoter).
כל הקדמים בתאים פרוקריוטיים מכילים רצפים מסוימים של נוקלאוטידים, אותם מסוגל גורם הסיגמא לזהות.
אנזימי RNA פולימראז נקשרים למקומות אקראיים ב-DNA בכל עת.
לאחר שהם נקשרים, הם משוטטים לאורך גדיל ה-DNA עד שהם מגיעים לקדם, שם הם נעצרים ומתחילים בשעתוק.
לאחר שעתוק של כעשרה בסיסים, ניתק גורם הסיגמא מהאנזים והשעתוק נמשך בלעדיו.
בתחילת השעתוק נפרמת המולקולה הדו-גדילית של ה-DNA.
בקדם קיים רצף קטן המכיל תימין ואדנין בלבד; מאחר שתימין נקשר לאדנין בשני קשרי מימן בלבד (לעומת שלושה קשרי מימן בין גואנין וציטוזין), הרי שבאזור זה מתאפשרת פרימה קלה יחסית של ה-DNA, תוך השקעה נמוכה יותר, יחסית, של אנרגיה.
פעילות פרימת ה-DNA קרויה הליקאז (Helicase), ו-RNA פולימראז מסוגל לבצעה לבדו.
פעולת האנזים DNA פולימראז, לעומת זאת, המבצע את תהליך שכפול ה-DNA, אינה כוללת פעילות הליקאז, והוא נזקק להליקאז חיצוני.
בלב מערך השעתוק קיימת תעלה באורך 55Å (אנגסטרם) ובקוטר 25Å; תעלה זו מותאמת להכיל את הגדיל הנוצר (קוטר ה-DNA הדו-גדילי הוא 25Å).
התעלה מסוגלת להכיל לאורכה 16 נוקלאוטידים.
coli קיימות כ-3,000 מולקולות RNA פולימראז.
כמחצית מהן עסוקות בשעתוק פעיל בכל רגע נתון; כרבע קשורות לקדמים ועומדות להתחיל בשעתוק; וכרבע משוטטות על גבי ה-DNA בחפשן אחר קדמים.
רק כאחוז בודד ממולקולות ה-RNA פולימראז מרחפות בציטופלזמה.
בתאים איקריוטיים קיימים מספר אנזימים שונים הקרויים RNA פולימראז:
RNA פולימראז I מסנתז rRNA.
RNA פולימראז II מסנתז mRNA.
זהו הפולימראז הנחקר ביותר, שרבים מגורמי השעתוק הקשורים אליו ידועים.
RNA פולימראז III מסנתז tRNA, סוגים נוספים של rRNA ומולקולות RNA קטנות נוספות.
בצמחים, נוסף על הנ"ל, קיימים RNA פולימראז IV ו-RNA פולימראז V, והם מסנתזים siRNA.
בנוסף קיימים סוגים נוספים של RNA פולימראז במיטוכונדריה ובכלורופלסטים.
ג'י 7; מרוסית: РПГ-7 – Ручной противотанковый гранатомёт – מטול רימונים ידני נגד טנקים) הוא מטול רקטות נגד טנקים שפותח ויוצר על ידי ברית המועצות ב-1961 וכיום הוא נשק הנ"ט (נגד טנקים) הנפוץ ביותר בעולם.
ה-RPG-7 נחשב לנשק יעיל, אמין, זול ופשוט.
תכונות אלו וזמינותו הרבה הפכו אותו לנשק המועדף על ארגוני גרילה ומיליציות לא-סדירות, בייחוד כאלו הנלחמות כנגד צבא מאורגן הכולל חיל שריון מצויד בטנקים.
ה-RPG-7 היה בשימוש במלחמות ועימותים אלימים רבים מאז ייצורו, החל ממלחמת וייטנאם, עבור במלחמת לבנון הראשונה וב וכלה במלחמת עיראק.
ה-RPG-7 נמצא גם בשימוש צבאות סדירים, ביניהם צה"ל.
כיום הוא מיוצר בחברת Basalt הרוסית, אך גם על ידי תעשיות צבאיות של מדינות אחרות (חלקן תחת רישיון וחלקן לא).
המטול הוא החלק בנשק שתפקידו לשגר את הרקטה הנושאת את הרימון.
מטול ה-RPG-7 הוא משגר רב-פעמי הנטען דרך הלוע.
המטול קל ונייד ומתוכנן לתפעול בידי חייל בודד.
בעת הירי המטול מושען על הכתף, כאשר הירי מתבצע בכריעה, עמידה, שכיבה או ישיבה.
המטול עצמו מורכב על צינור פלדה בקוטר 40 מ"מ, שאורכו כ-953 מ"מ ומשקלו הוא כ-7 ק"ג.
אמצע הצינור מוקף במתפסים מעץ על מנת להגן על היורה מהחום הנוצר בקנה בעת הירי.
בסוף הצינור ישנו מפלט גזים, המוגן במשפך חרוטי, שנועד לפלוט אחורה את הגזים החמים שהצטברו בצינור בעת הירי ובכך להקטין את החום בצינור וכן את הרתע.
הכוונות על המטול הן בדרך כלל אופטיות אך ניתן להתקין כוונות מתקדמות כגון לייזר, תת-אדום וראיית-לילה.
כל מטול בא באופן סטנדרטי עם כוונות ברזל לגיבוי.
כיום החברה Basalt, יצרנית הנשק, מייצרת רק מטולים מהדגמים המשופרים RPG-7V2 ו-RPG-7D3.
קצב אש תאורטי: 4–6 רקטות לדקה.
מטול שניתן לפרקו לחלקים באורך 630 מ"מ לצורכי העברה ואחסון.
מטול שניתן לפרקו לחלקים באורך 630 מ"מ, נועד לצנחנים.
ממטול ה-RPG-7 ניתן לירות מגוון סוגי תחמושת ורקטות בעלות ראש קרבי (רש"ק) שונה המותאמים למטרות שונות.
טרמינולוגיה נפוצה היא לקרוא לראש הקרבי "רימון" (עקב התרגום לאנגלית של RPG שהוא Rocket Propelled Grenade) ולשאר החלקים בחימוש "רקטה" או "מנוע רקטי".
בצה"ל משתמשים לעיתים גם במונח פצמ"ט שפירושו פצצת מטול.
הרקטות עצמן מיוצבות על ידי סנפירים שנפתחים מייד לאחר שיגור הרקטה.
קוטר הרקטה עצמה מתאים לזה של המטול וקטן מזה של הרימון.
במטול ה-RPG-7, וכן בשיפור שלו, מטול ה-RPG-7V1, ניתן לירות רקטות נ"ט שייעודן הוא כלים משוריינים (מסומנות ב-PG או HEAT) וכן רקטות נגד אדם (מסומנות HE או OG).
הרקטות מצוידות גם בסוגי מרעומים שונים, הנפוצים שבהם הם מרעום פגיעה פיזואלקטרי ומרעום זמן של 4.5 שניות.
הרקטות נגד שריון מתוכננות לחדור בין 300 מ"מ ל-600 מ"מ פלדה הומוגנית (בהתאם לדגם), אך התפתחויות בעשור האחרון בתחום השריון לכלי הרכב הביאו את יצרני ה-RPG לפתח רקטות נ"ט המצוידות בראשי קרב שייעודם הוא חדירת שריון מודרני כבד ושריון ריאקטיבי.
התחמושת הנוכחית של ה-RPG-7V1 כוללת שלושה סוגים עיקריים:
רימון PG-7VL הכולל מטען חלול סטנדרטי ומיועד לפגיעה במטרות משוריינות באופן קל כמו כלי רכב, נגמ"שים קלים ומבנים.
רימון PG-7VR הכולל מטען חלול כפול (טאנדם) ומיועד לפגוע ברק"ם הממוגן בכבדות בשריון מודרני, בייחוד טנקים.
רימון זה הוא בעל כושר חדירה גבוה למדי: 700 מ"מ פלדה, 2 מטר לבנים, 1.5 מטר של בטון מחוזק ו-3.7 מטר של עץ או חול.
רימון TBG-7V תרמובארי המיועד לשימוש נגד מטרות אדם ובלוחמה בשטח בנוי.
רקטת PG-7 רקטת PG-7VL רקטת PG-7VR רש"ק "חלול" HEAT ורסס מטען חלול HEAT חד-שלבי מטען חלול HEAT דו-שלבי (טאנדם) משקל 2.6 ק"ג 2.6 ק"ג 4.5 ק"ג קוטר 85 מ"מ 93 מ"מ 105 מ"מ כושר חדירת שריון 330 מ"מ פלדה 600 מ"מ RHA 700 מ"מ RHA אחרי שריון ריאקטיבי
באמצעות המטול משוגר רימון בעל קוטר של 70 מ"מ ומעלה (לעיתים אף בקוטר של כ-105 מ"מ) ומשקל של 2.5–4.5 ק"ג המחובר לרקטה ולמאיץ (booster) בקוטר 40 מ"מ.
השיגור מבוצע באמצעות מטען אבק שרפה במאיץ במהירות של 115 מטר לשנייה (מ"ש), היוצר עשן-זנב בצבע אפור-כחול בהיר.
מנוע הרקטה מוצת כעבור 10 מטרים ואז תומך בטיסה למשך 500 המטרים הבאים במהירות מרבית של 295 מטר לשנייה.
הרקטה והרימון מיוצבים באמצעות שתי מערכות סנפירים: המערכת הגדולה נועדה לשמר את הכיוון ואילו המערכת הקטנה נועדה להכניס את הרקטה לסחרור כדי להקנות לה תנע זוויתי לייצוב מוגבר.
טווח הירי המקסימלי נע בין 900 ל-1,100 מטרים, כאשר הטווח מוגבל על ידי חלק מהמרעומים, המתוכננים להתפוצץ כעבור 920 מטר (זמן השהייה של 4.5 שניות).
באמצעות מרעומים המתוכננים להשהיית זמן, ניתן להשתמש ב־RPG-7 גם כנשק נ"מ, בעיקר כנגד מסוקים (כפי שאכן נעשה בסומליה).
חוסר דיוק בטווחים גדולים במיוחד, בעיקר כאשר ישנה רוח המשפיעה על סנפירי היצוב ומסיטה את הרקטה מן המסלול;
הצורך בכוונון מיוחד במצב זה;
תפעול מסורבל יחסית לרקטות נ"ט כמו לאו, המוכן לירי בפעולה אחת.
צבא ארצות הברית חקר את הדיוק של ה-RPG-7 ונתן את ההערכות הבאות לסיכוי פגיעה במטרה בגובה 5 מטר ורוחב 2.5 מטר הזזה הצידה במהירות 4 מטר לשנייה.
תוצאות המחקר מובאות בטבלה שלהלן:
חוליית RPG-7 כוללת צוות של שני לוחמים:
לוחם אחד סוחב עליו את המטול ואחראי על ביצוע הירי.
הוא בדרך כלל סוחב 2 רקטות נוספות עמו.
לוחם שני (הניצב לשמאל היורה) מחפה על היורה עם נשקו האישי, מאכן ליורה מטרות ובתום הירי מסייע לו לטעון מחדש.
המחפה סוחב עליו 3 רקטות נוספות.
ה־RPG-7 יעיל לטווח של עד כ-300 מטרים.
מעבר לטווח זה קשה מאוד לפגוע באמצעותו במטרות נעות.
לעומת זאת, בטווחים של כ-50 עד 150 מטר הוא מדויק.
בלוחמה בשטח בנוי הטווחים האופייניים של הירי הם קצרים בדרך כלל, ולכן מגבלה זו לא באה לידי ביטוי בסוגים אלה של קרבות.
קבוצות הגרילה פיתחו טקטיקה יעילה ביותר לביצוע מארבי RPG-7 נגד שיירות.
לפי שיטה זו, מטען גחון מוטמן בציר שעליו השיירה הולכת לעבור, ברגע שהרכב הראשון עולה על המטען ומתפוצץ, חוליות ה-RPG יורות מהמארב על הרכב הראשון והרכב האחרון בשיירה במטרה לנטרל את יכולת תנועת השיירה.
ברגע שהרכב הראשון והרכב האחרון לא יכולים לנוע, כל שאר הרכבים בשיירה תקועים ביניהם ומהווים למעשה מטרה נייחת לחוליות ה-RPG.
מארבים כאלה יעילים במיוחד בצירים הרריים שבהם אין נתיבים חלופיים והתוואי הסלעי מספק מקומות מסתור מצוינים לחוליות ה-RPG.
אף על פי שה-7-RPG תוכנן נגד מטרות קרקע, באמצעות רקטה עם מרעום השהייה אפשר להפיל מסוק המרחף באיטיות.
ה־RPG-7 וקודמו ה-RPG-2, הוא מטול כתף של רקטות נ"ט.
עמידותו, פשטותו, מחירו הנמוך ויעילותו הפכו אותו לנשק הנ"ט הנפוץ ביותר בעולם.
הוא נכנס לשירות ב-1961 בצבא האדום ונפרש ברמת המחלקה ואף כיתה.
הוא החליף את ה-RPG-3 ונבחר על פני ה-RPG-4 שהיה בפיתוח (ה-RPG-7 עלה על ביצועיו של ה-RPG-4 באופן ניכר).
התכנון המקורי היה מבוסס על הפאנצרפאוסט הגרמני.
כיום, דגם המטול שבשירות הוא RPG-7V1 המסוגל לירות מגוון רב של רקטות עם רימונים שונים.
כיום יותר מ-40 מדינות משתמשות בנשק והוא מיוצר במספר דגמים ב-9 מדינות שונות.
ה-RPG-7 פופולרי במיוחד בקרב ארגוני גרילה, מיליציות לא-סדורות ואף ארגוני טרור.
ה-RPG-7 זכו לפרסום רב ומוניטין מעורר יראה עקב יעילותם הקטלנית בקרבות כמו באפגניסטן (המוג'אהידין בלמו את ברית המועצות) ובסומליה.
צה"ל נתקל ברקטות ה-RPG לראשונה במלחמת יום הכיפורים.
צבאות מצריים וסוריה עשו שימוש נרחב בנשק נ"ט זה במהלך המלחמה.
רקטות ה-RPG ביחד עם טילי הסאגר הסבו אבדות קשות לכוחות השריון הישראלים, שלא היו מוכנים לעימות מסוג זה.
גם במהלך מלחמת לבנון הראשונה ספגו כוחות צה"ל אבדות ניכרות מאש חוליות RPG פלסטיניות, שפגעו בכלים משוריינים רבים.
בעיקר זכו לפרסום במהלך המלחמה "ילדי ה-RPG", ילדים צעירים שנשלחו לפגוע בחיילי צה"ל עם מטולי RPG.
חוליות ה-RPG העיראקיות פגעו באופן ניכר בכוחות האמריקניים במלחמת עיראק, כאשר רקטות PG-7VR הצליחו לחדור ולהשמיד טנקים כמו ה-M1A1 אברהמס, אך בעיקר פגעו בנגמ"שים כמו הבראדלי והסטרייקר, וברכבי שטח ממוגנים (כגון ה-HMMWV).
גם ארגוני הטרור הפלסטיניים משתמשים במטולי RPG-7, בעיקר נגד רכבים משוריינים ומוצבי צה"ל.
אף על פי שהכלים הכבדים של צה"ל (טנקים, נגמ"שים כבדים וכלים הנדסיים) ממוגנים בפני RPG, הם עדיין מהווים איום משמעותי על כוחות צה"ל (בייחוד עבור חי"ר ממוכן קל וכוחות רגליים).
ביהודה ושומרון, רוב מטולי ה-RPG-7 שהיו בידי הפלסטינים נתפסו על ידי כוחות צה"ל, ונכון ל-2013, איו"ש נחשב לאזור נקי מאיומי נ"ט משמעותיים.
ברצועת עזה, עשרות מטולי RPG-7 ורקטות PG-V תקניות הוברחו לידי ארגוני הטרור דרך המנהרות ברפיח.
מאחר שמדובר באזור המאוכלס בצפיפות, המכיל מספר מעוזי טרור שלא טוהרו (בניגוד ליהודה ושומרון), ה-RPG-7 היווה איום משמעותי על הכוחות שפעלו בפאתי מחנות הפליטים.
ברפיח, ה-RPG-7 היווה איום משמעותי מאחר שהבתים באזור צופים על ציר פילדלפי ומאפשרים ירי קל ונוח אל הכוחות הפועלים שם.
הפלסטינים היו מודעים לכך וניצלו את קרבת הבתים לגבול בשביל להפגיז את מוצבי וכוחות צה"ל בציר בעשרות רקטות RPG.
ברוב המקרים ירי זה הסתיים אך בנזק קל לכלים או בפצועים, אך ב-12 במאי 2004 רקטת PG-7VR שנורתה לעבר נגמ"ש M-113 של "צוות המנהרות", חדרה את מרכב הנגמ"ש והפעילה את חומרי הנפץ שהובלו בתוכו.
בפיצוץ העז שנגרם, הנגמ"ש הושמד וחמשת אנשי הצוות נהרגו.
כלקח מתקרית זו, הוצאו נגמ"שי ה-M-113 המיושנים אל מחוץ לרצועה, והוחלפו בנגמ"שי פומ"ה ואכזרית (וב-2005 גם באבטיפוס של הנמ"ר), הממוגנים בכבדות נגד איומי רש"ק חלול.
בנוסף, דחפורי הדי-9 שפועלים ברצועת עזה שודרגו במיגון כלוב נגד רקטות ה-RPG, ומיגון זה הוכיח את יעילותו.
ב-2011 יירטה מערכת מעיל רוח הישראלית, המותקנת על גבי טנק מרכבה סימן 4, רקטת RPG שנורתה לעבר הטנק.
עם זאת, נגמ"שים המשיכו להילחם בתוך רצועת עזה, עד לתקרית הנגמ"ש בשג'אעיה שבה פעם נוספת רקטת RPG השמידה לחלוטין נגמ"ש M-113 וגרמה להרוגים רבים.
במהלך מלחמת חרבות ברזל החל חמאס להשתמש בטיל היאסין 105, טיל RPG בעל ראש נפץ כפול, תוצרת מקומית של חמאס שהוא נגזרת של טיל הקורנט.
במהלך המלחמה נורו טילים רבים מסוג זה לעבר משוריינים צה"ליים וכוחות חי"ר, ולא פעם גרמו להרוגים ולנזק, אם כי במרבית הפעמים מערכת מעיל רוח התמודדה בהצלחה עם האיום.
(בתחילה היה בשימוש צה"ל כנשק שלל וכיום בייצור מקומי מוגבל)
: ארגוני הטרור השונים, בהם פת"ח, חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני
– הטליבאן משתמש ברקטות RPG-7 רבות, בעיקר כנשק שלל.
– במלחמת האזרחים בלוב טילי RPG רבים נטלו חלק ניכר אצל כל הצדדים.
(מיוצר ברישיון על ידי נורינקו תחת השם Type 69 RPG)
במדעי המחשב, RP (ראשי תיבות של Randomized Polynomial time) היא מחלקת הסיבוכיות של כל הבעיות הניתנות להכרעה הסתברותית בזמן פולינומי ביחס לגודל הקלט באופן הבא:
אם הקלט בשפה, האלגוריתם מקבל בהסתברות של לפחות 1/2.
אם הקלט אינו בשפה, האלגוריתם דוחה בהסתברות של 1(כלומר - תמיד).
במילים אחרות, האלגוריתם יכול להטיל מטבע בעת ריצתו.
המקרה היחידי שבו האלגוריתם מחזיר "כן" הוא אם התשובה היא באמת "כן".
לכן, אם האלגוריתם מסיים ועונה "כן", אז התשובה היא בהכרח "כן".
עם זאת, האלגוריתם עלול להשיב "לא" וזו תהיה תשובה שגויה.
יש המכנים את המחלקה "R", אך שם זה שמור יותר עבור שפות רקורסיביות.
אם התשובה הנכונה היא "כן" והאלגוריתם מורץ פעמים, כאשר תוצאת כל ריצה היא בלתי תלויה סטטיסטית באחרות, הוא יחזיר "כן" לפחות פעם אחת בהסתברות של לפחות .
אז אם האלגוריתם מורץ 100 פעמים, ההסתברות שיענה תשובה שגויה נמוכה יותר מההסתברות שקרניים קוסמיות ישבשו את זיכרון המחשב שמריץ את האלגוריתם.
מבחינה זו, אם מקור למספרים רנדומליים זמין, רוב האלגוריתמים הרצים במחלקת RP הם מאוד פרקטיים.
אחת השאלות המפורסמות והפתוחות במדעי המחשב נוגעת לדי-רנדומיזציה של אלגוריתמים הסתברותיים עם שגיאה חסומה, כלומר, האם P=RP - ההנחה המקובלת היא שאכן מתקיים השוויון (בניגוד להנחה המקובלת ש־P ו־NP לא שווים)
RNAse (בעברית לעיתים: רנ"אז; קיצור של Ribonuclease, ריבונוקלאז) הוא אנזים המסוגל לבצע חיתוך בנקודה אחת או יותר בגדיל RNA ובכך לגרום לפירוק הרצף.
RNAse מצוי בשפע בכל היצורים החיים, והוא אנזים בעל יציבות גדולה.
גם חימום בטמפרטורה של 90 מעלות לא יהרוס אנזים זה.
שתי עובדות אלו הפכו אותו ל"אויבם" של העוסקים בביולוגיה מולקולרית המנסים לבודד RNA.
בניגוד לעבודה המעבדתית עם DNA, לבידוד ה-RNA יש צורך בציוד בדרגת עיקור גבוהה ביותר, עבודה זהירה ומהירה ושימוש במעכבי אנזימים המעכבים RNase, שכן האנזים מצוי במיקרואורגניזמים באוויר ועל גבי עורו של החוקר.
ג'י 29; מרוסית: -РПГ-29 - Ручной противотанковый гранатомёт) הוא מטול רקטות נגד טנקים שפותח ויוצר על ידי ברית המועצות.
הוא נכנס לשימוש פעיל ב-1989 במטרה לפגוע ברכב קרבי משוריין מודרני בעל שריון ריאקטיבי.
זהו הנשק האחרון שנכנס לשימוש בצבא ברית המועצות לפני נפילתה.
מספר דגמים מאוחרים יותר פותחו על בסיס ה-RPG-29 כמו ה-RPG-30 וה-RPG-32. ראש הקרב החלול "טאנדם" (ראש נפץ דו-שלבי) של ה-RPG-29 הוא בין היחידים שהצליחו לחדור מבעד לשריון המרוכב של טנקים מערביים מתקדמים.
ה-RPG-29 הוא מטול רקטות נגד טנקים המופעל על ידי חייל בודד.