tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מרבית הסנפירים של הכריש (גביים, צדיים, ירכיים וסנפירי הזנב) הם בעלי קצוות לבנים, אף על פי שמאפיין זה עשוי לא להתקיים אצל כרישים צעירים או אצל חלק קטן מהבוגרים.
בנוסף לקצוות הלבנים, הסנפירים עשויים להיות בעלי גוון מנומר, ועל סנפיריהם של הכרישים הצעירים עשויים להופיע כתמים שחורים.
לכריש מספר סוגי שיניים: השיניים שבלסת התחתונה בעלות קצה משונן, הן קטנות באופן יחסי וצורתן דמוית משולש.
מצדו האחד של הסימפיזיס (Symphysis) נמצאות 13 שיניים, ומצדו האחר 15. השיניים שבלסת העליונה משולשות גם הן, אולם הן גדולות ורחבות יותר, וקצותיהן מחודדים לחלוטין.
באופן דומה, מכל צד של הסימפיזיס נמצאות 14 או 15 שיניים בלסת זו.
longimanus ניזון בעיקר מדיונונים ודגי גרם בעלי העצמות.
עם זאת, הדיאטה שלהם יכולה להיות יותר מגוונת ופחות בררנית - הם נצפו אוכלים גם טריגונים, צבי ים, עופות ים, חלזונות, סרטנים, פגרים ממחלקת היונקים, ואפילו זבל שנזרק מספינות.
דגי גרם מהם הם ניזונים כולל אלפיזאוריים, דגי משוט, ברקודות, צניניתיים, רעמתניים, שפודניים, טונות, ומקרלים.
שיטות הטריפה והאכילה העיקרית היא לנעוץ שיניים בקבוצה של דגים ולשחות עם פה פתוח לתוך להקות של טונה.
כאשר הוא צד מזון עם מינים אחרים, הוא הופך להיות אגרסיבי, ולעיתים אף תוקף את "אחיו" לצייד.
כריש ארך-גף נוהג בדרך כלל להתבודד ולנוע באיטיות.
אף שאינם נחשבים לכרישים מהירים, הם מסוגלים לפרוץ בשחייה מהירה בפתאומיות.
פעמים רבות ניתן לצפות בהם מתחרים על מזון זמין עם כרישים אחרים ממין כריש משי, כשהם מפצים על השחייה הנינוחה באמצעות התנהגות אגרסיבית.
כאשר מספר פרטים נפגשים במקור מזון יכול להתרחש מה שקרוי "טירוף אכילה".
כריש ארך-גף הוא טורף תחרותי ואופורטוניסטי אשר יעדיף לנצל בכל מחיר את משאבי המזון הקרובים על פני הימנעות מצרות לטובת ארוחה קלה יותר בעתיד.
בשונה ממינים אחרים, לא נראה כי קיימת הפרדה לפי מין או גודל.
כריש ארך-גף מתלווה לעיתים ללהקת דגי טונה או להקת דיונונים לאורך מרחק רב.
בנוסף, הוא מתלווה למיני לווייתנאים כגון דולפינים וגלובי שחור כאוכל נבלות.
היצר להלוות ללהקות דגים כה חזק, עד כי הם יתלוו גם לספינות וכלי שיט אחרים.
כאשר ציד לווייתנים נעשה במים חמים, היו כרישים ארכי-הגף אחראיים פעמים רבות לנזק שנעשה לאותן ספינות.
מין דג שנצפה בצמוד לכריש זה במקרים רבים הוא נווט כלל-ימי.
עונת הייחום מתחילה בתחילת הקיץ בצפון-מערב האוקיינוס האטלנטי ובדרום-מערב האוקיינוס ההודי, אולם נצפו נקבות הרות באוקיינוס השקט בכל עונות השנה, דבר המצביע על תקופת ייחום ארוכה יותר באזור זה.
עובר הכריש מתפתח וניזון (באמצעות שק השליה) בתוך רחם הדומה לרחם של יונק.
תקופת ההריון היא שנה אחת.
מספר הוולדות נע בין אחד ל-15, כאשר אורכו של הוולד בעת ההמלטה כ-60 סנטימטר.
הצעיר הזכר מגיע לבגרות מינית כשאורכו כ-175 סנטימטר, והצעירה - 200 סנטימטר.
כריש ארך-גף תוקף לעיתים נדירות אנשים, כשמרבית המתקפות מתרחשות בלב ים.
הידועה בתקיפות אלה היא של הספינה "אינדיאנפוליס".
הסיירת שהפליגה ב-16 ביולי 1945 לאי טיניאן שבאוקיינוס השקט והפליגה חזרה מגואם ללייטה, ב-30 ביולי בשעה 00:14, בים הפיליפינים, טובעה בידי צוללת יפנית.
מתוך 1,199 מלחים וקצינים שהיו על סיפון ה"אינדיאנפוליס", רק 317 שרדו לבסוף את המתקפה היפנית ואת ארבעת הימים בים הכרישים.
היסטוריונים אינם יודעים לומר בוודאות כמה מלחים נטרפו למוות וכמה מתו בהתקפה היפנית עצמה, או טבעו, אך ההערכות על מספר ההרוגים במתקפת הכרישים נעות בין 50 ל-150, כשהשאר נהרגו מהתקיפה, מטביעה ומהיעדר מזון או מים.
בלילה הראשון, ניזונו הכרישים בעיקר מגופותיהם הצפות של המלחים, שלא שרדו את הפיצוץ על הספינה.
בהמשך, נמשכו הכרישים גם אל הניצולים.
ראשונים הותקפו הפצועים, שהכרישים קלטו את ריח הדם שלהם ממרחק מאות מטרים מהספינה הטובעת.
אחר כך הותקפו גם הבריאים.
רק כעבור ארבעה ימי אימה הבחינו האמריקאים בחבריהם הניצולים.
מטוס ימי, הצניח למלחים מזון וסירות הצלה, והטייס נחת על המים כדי להבהיל את הכרישים ולסייע לניצולים.
לרוב כרישים אלה אינם נחשבים מהווים איום כלפי בני אדם, אך באזור זה כנראה שורץ מספר גדול של כרישים ארוכי-גף.
תקיפה ידועה נוספת של ארוכי-גף קרתה לחופי דרום אפריקה, בה הספינה הבריטית RMS נובה סקוטיה שהכילה 1,052 אנשים הופצצה בידי צוללת גרמנית ב-28 בנובמבר 1942, מה שגרם למותם של מספר אנשים.
אלה ששרדו מתו מטביעה, התייבשות ורעב אך רבים מהם נטרפו בידי כרישים ארוכי גף ורק 192 אנשים שרדו.
מדווחים מקרים נדירים שבהם כרישים ארוכי-גף תקפו צוללים.
בשנת 2010 נחשד הכריש ארך-הגף בתקיפת שחיינים באזור שארם א-שייח'.
ועדה שמונתה לחקור את האירוע מעריכה שהכריש התוקף היה עמלץ כחול ולא כריש ארך גף.
בלוגיקה, בעיית הכרעה (בעיה שבה בהינתן קלט יש לתת תשובה של כן או לא) נקראת כריעה אם קיים אלגוריתם שקובע מה התשובה עבור קלט נתון.
לדוגמה, בעיית ההכרעה "האם הקלט הוא מספר ראשוני?" היא כריעה, מכיוון שקיים אלגוריתם אשר מבדיל בין מספרים ראשוניים לבין מספרים פריקים.
מערכת פורמלית נקראת כריעה אם ניתן להחליט האם כל טיעון הוא תקף.
בעיות חשובות רבות אינן כריעות, כלומר, ניתן להוכיח שלא קיים אלגוריתם אשר עונה נכונה עליהן לכל קלט.
באופן פורמלי, שפה תיקרא כריעה אם קיימת מכונת טיורינג אשר עוצרת על כל קלט ומקבלת בדיוק את השפה .
במילים אחרות, אם מכונת טיורינג תקבל כקלט מילה בשפה, היא תעצור ב"מצב מקבל", ואם הקלט הוא מילה שאינה בשפה , המכונה תעצור ב"מצב לא מקבל" (או "מצב דחייה").
את מחלקת הבעיות (השפות) הכריעות מסמנים ב-.
קל להוכיח כי קיימות בעיות שלא ניתן לכתוב אלגוריתם לפתרונן, וכך למעשה, השפות המתאימות אינן כריעות.
עובדה זו נובעת משיקולי ספירה: אנחנו יכולים ליצור רק (אָלֶף אֶפֶס) מכונות טיורינג ואילו יש (אלף – עוצמת הרצף) שפות.
את שאלת קיומן של שפות "מעניינות" (זאת אומרת, ניתנות לתיאור סופי) שאינן כריעות, פתר אלן טיורינג כאשר הוכיח כי בעיית העצירה אינה כריעה.
משפט רייס הרחיק לכת והוכיח כי למעשה כל בעיה ששואלת שאלה לא טריוויאלית על אודות השפה של מכונת טיורינג, אינה כריעה.
קיימות שפות שהן כריעות-למחצה (חיוביות), כלומר, קיימת מכונה אשר עוצרת ומזהה כל קלט ששייך לשפה, אבל עשויה שלא לעצור לעולם אם הקלט אינו בשפה.
הקבוצה המכילה את כלל השפות הללו מסומנת בתור המחלקה RE.
בצורה מקבילה מגדירים את מחלקת השפות co-RE להיות קבוצת כל השפות עבורן קיימת מכונת טיורינג אשר עוצרת ודוחה עבור כל מילת קלט שאינה בשפה , אבל ייתכן שאינה עוצרת עבור מילים השייכות לשפה .
החיתוך של שתי המחלקות לעיל מהווה את המחלקה .
מאידך, ישנן גם בעיות שהן ב-RE אך לא ב-co-RE ולהפך, למשל, בעיית העצירה.
לעומת זאת, ישנן שפות שהן לא ב-RE וגם לא ב-co-RE.
כך למשל בעיית העצירה המוכללת, ששואלת בהינתן כקלט מכונת טיורינג, אם המכונה עוצרת על כל הקלטים האפשריים.
כמו כן, השפה המכילה את כל מכונות טיורינג שהשפות שלהן רגולריות, והשפה המכילה את כל מכונות טיורינג שהשפות שלהן חסרות הקשר, שתיהן לא ב- RE ולא ב- co-RE (ובפרט אינן כריעות).
כריש הגובלין (שם מדעי: Mitsukurina owstoni) הוא כריש החי במים עמוקים, המין היחיד במשפחתו.
מאפיינו הבולט ביותר הוא הצורה יוצאת הדופן של ראשו.
יש לו חרטום ארוך, בעל צורת כף חפירה ודמוי-מקור, הארוך בהרבה מאלה של כרישים אחרים.
כמה מאפיינים יוצאי דופן אחרים הם צבע גופו, שהוא בדרך-כלל ורוד, ולסתותיו הארוכות והבולטות.
כשלסתותיו נסוגות, הוא דומה לַמין כריש חול נמרי, עם אף ארוך בצורה בלתי רגילה.
כריש זה ידוע בעיקר בגודל 3 עד 4 מטרים ומשקל מוערך של עד 210 ק"ג אך נמצאו פרטים באורך של מעל 6 מטרים.
כריש הגובלין מצוי במעמקי האוקיינוס, רחוק ממקום שקרני השמש יכולות להגיע בעומק של יותר מ-1000 מטר.
הם מצויים בכל העולם, מאוסטרליה באוקיינוס השקט ועד מפרץ מקסיקו שבאוקיינוס האטלנטי.
הם ידועים מאוד מסביב למים המקיפים את יפן, היכן שהמין התגלה לראשונה על ידי המדע המודרני.
כרישי גובלין ניזונים ממגוון רחב של אורגניזמים שחיים במים עמוקים.
כמה ממזונותיהם הידועים הם דיונונים, סרטנים, ודגי מים עמוקים.
מעט מאוד ידוע על היסטורית החיים של המין הזה והרגלי הרבייה שלו, מפני שמפגשים איתו הם נדירים יחסית.
לא נראה שיש איום ממשי לאוכלוסייה, כך שהמין לא רשום כמין בסכנת הכחדה על ידי ארגון השימור העולמי.
האיכתיולוג האמריקני דייוויד סטאר ג'ורדן תיאר את כריש הגובלין בגיליון משנת 1898 של המגזין "Proceedings of the California Academy of Sciences", והכיר בדג המוזר לא רק כמין חדש, אלא גם כסוג ומשפחה חדשים.
הוא ביסס את גרסתו על זכר לא בוגר באורך 107 ס"מ שנתפס במפרץ סגאמי ליד יוקוהמה, יפן.
הדגימה נרכשה על ידי רב החובל וחוקר הטבע אלן אוסטון, שנתן אותה לפרופסור קאקיצ'י מיצוקורי מאוניברסיטת טוקיו, והוא הביא אותה לג'ורדן.
ג'ורדן קרא לכריש Mitsukurina owstoni לכבוד שני האנשים שהביאו לו את הדגימה.
השם הנפוץ "כריש גובלין" הוא חידוש של שמו היפני המסורתי 天狗鮫, טנגו , שהוא יצור מיתולוגי יפני המתואר לעיתים קרובות עם אף ארוך ופנים אדומות.
שם נוסף למין זה הוא כריש אלפי (elfin shark).
כריסס הוא דמות במיתולוגיה היוונית, כהן בכיר לאפולו בעיר כריסה, אשר ממוקמת בסמוך לעיר טרויה.
בסיפור מלחמת טרויה נלקחה בתו של כריסס, כריסאיס, בשבי בעת שהחיילים היוונים פשטו על עירה והיא ניתנת למלך אגממנון כשפחה.
האיליאדה להומרוס נפתחת כאשר כריסס מתחנן לרגליי אגממנון כי ישיב לו את בתו בתמורה לכופר רב.
אגממנון מצידו מסרב להצעה, בתגובה לכך כריסס מתפלל לאלוהיו, הלא הוא אפולו, כי ינקום את נקמתו באגממנון.
אפולו נעתר לעזרת כוהנו ומשלח ביוונים מגפה אשר קוטלת ביוונים ומאלצת את בכירי מנהיגי יוון לכנס אספת חירום.
באספה מנהיגי היוונים, ובראשם אכילס, מבקשים מאגממנון להחזיר לכריסס את בתו ולהוסיף עליה הקטומבה (זבח של מאה פרים), אגממנון מסכים להחזיר את כריסיאדה אך מתרה באכילס כי לקיחתה תגרור את לקיחת השפחה שניתנה לו, בריסאיס, בתו של בריסס.
היוונים שולחים משלחת אוניות, אשר בראשה עומד אודיסאוס, ובה כריסיאדה בת הכהן והזבח לאפולו, וכאשר מגיעה המשלחת לכריסס מתוארת העלאת הזבח לאל אפולון, שמחת האל ותפילתו של כריסס כי האל יטה אוזן גם הפעם ויגמול ליוונים כפי שהענישם.
על פי מקורות שונים כריסס ובריסס הם אחים, בנים לאדם בשם ארדיס.
כוכב הלכת המינורי 4707 Khryses נקרא על שמו.
כריש גדול-פה (שם מדעי: Megachasma pelagios) הוא מין נדיר ביותר של כריש החי במים עמוקים.
מאז נתגלה ב-1976 נצפו או נלכדו 63 פרטים בלבד (נכון למאי 2017), ושלושה מהם אף צולמו בווידאו.
בדומה לכריש ענק ולכריש הלויתן, הוא מסנן את מזונו מתוך המים וניזון מפלנקטון וממדוזות.
הכריש שוחה כשפיו פעור לרווחה, ושואב כמות גדולה של מים מתוכה הוא מסנן את מזונו.
המאפיין הבולט של הכריש הוא ראש גדול מעוגל ושפתיים רחבות.
מין זה של כריש אינו דומה לשום כריש אחר המוכר למדע, ולפיכך קיבל סיווג משלו למשפחה כרישים גדולי פה (Megachasmidae), אם כי יש המציעים לשייך אותו למשפחה כרישים ענקיים (Cetorhinidae) בה כרגע יש מין יחיד והוא הכריש הענק.
הנקבות גדולות מהזכרים ויכולות להגיע לאורך של למעלה מחמישה מטרים ולמשקל של למעלה מטון.
כריסטין אן ולינגטון היא טריאתלטית אנגליה שמחזיקה גם בשיא באליפות העולם באיש הברזל בהוואי וגם בזמן שיא בכלל מרוצי איש הברזל.
זכתה באליפות העולם פחות משנה לאחר שנהפכה למקצוענית, הישג שהתאחדות הטריאתלון הבריטית תיארה כ"הישג עילאי, הנדמה כמשימה בלתי אפשרית לכל אתלט שהוא המתחרה כטירון באליפות העולם הראשונה שלו."
לאחר ששברה את שיא העולם באליפות אירופה באיש הברזל ברות', מאמנה לשעבר, ברט סוטון, תיאר את ולינגטון כ"אישיות בעלת מצוינות ספורטיבית בינלאומית שאף אחד באף ספורט אחר אינו מאפיל עליה."
היא האתלטית הבריטית הראשונה שניצחה באליפות העולם באיש הברזל, והיא טרם נוצחה בתחרות זו.
בנוסף לתאריה באיש הברזל, היא גם אלופת העולם בטריאתלון 2006 לקבוצת הגיל שלה ואלופת העולם בטריאתלון 2008.
כריש (שם מדעי: Carcharhinus) הוא סוג רב מינים במשפחת הכרישיים (Carcharhinidae).
בשפת היומיום המילה "כריש" יכולה להתייחס גם ליצורים אחרים השייכים לאותה המשפחה, הסדרה או על-הסדרה דמויי כריש.
עם 35 מינים ידועים, כרישים משתנים בגודל וביכולת הסתגלות.
מהכריש הלבן הגדול ועד ראש הפטיש, לכל מין יש תכונות ייחודיות להישרדות בבתי הגידול שלו.
כריש שחור-שוליים אוסטרלי (Carcharhinus tilstoni)
כטורפי-על, הכרישים מווסתים אוכלוסיות ימיות, מקדמים מגוון גנטי ומבטיחים בריאות של מערכת אקולוגית.
הם משמשים גם כאינדיקטורים המשקפים את הרווחה הכללית של האוקיינוסים.
למרות הדאגה הגוברת, שימור וניהול יעילים עדיין מאותגרים על ידי מחסור בנתונים על מצב האוכלוסייה של מינים רבים, אינטראקציות בין אדם לטבע, איומים על קיימות האוכלוסייה ויעילותן של גישות שימור.
מבחינה אקולוגית, הם משפיעים על העברת אנרגיה אנכית דרך רמות הזנה ולפעמים מפלי הזנה באמצעות צריכה ישירה וסיכון טריפה.
כרישים מתמודדים עם איומים מדיג יתר, הרס בתי גידול ותפיסה כשלל לוואי בדיג מערך חכות.
המאמצים להגן עליהם כוללים שיטות דיג בר קיימא, הסכמים בינלאומיים והעלאת המודעות.
שמירה על אוכלוסיות הכרישים, חשובה לא רק לבריאות האוקיינוסים, אלא מבטיחה גם את קיימותן של מערכות אקולוגיות ימיות לדורות הבאים.
כְּרִישׁ-שֵׁן שׁוֹרִי (מכונה גם: כריש חול נמרי; שם מדעי: Carcharias taurus) הוא מין כריש מהמשפחה כרישי חול, השוחה באזורי מים רדודים וחמימים עד ממוזגים בכל האוקיינוסים.
כריש זה מצוי בסכנת הכחדה עקב דיג יתר, דיג ספורט, דיג של טרפו ורבייה נמוכה.
במספר מקומות (כמו לחופה המזרחי של ארצות הברית) הכרישים נפגעים גם מזיהום הים.
אורכו של כריש שן שורי בוגר ומשקלו 95–159 ק"ג.
הוא בעל מבנה שיניים גדולות ומשוננות הבולטות מקצה לסתו והוא בעל סנפירים נמוכים ושטוחים עם ראש מחודד המופנה כלפי מעלה, כשהזנב בעל אונות ארוכות הדומות לזנבות כרישים אחרים.
כריש השן משריץ כ-50 עוברים מבטן הנקבה, אך העוברים מפתחים קניבליזם וטורפים אחד את השני, כשרק אחד מהם יוצא מהרחם באורך של כמטר אחד.
בשל כך ובשל הרבייה המתרחשת כל שנתיים עד שלוש הכריש לא מתרבה בהצלחה, מה שמאיץ את סכנת ההכחדה שלו.
כריש זה הוא הכריש היחיד שידוע שעולה למלא את קיבתו באוויר, מה שמונע ממנו לצוף בציד, כך שהוא יכול להתקרב בעדינות ובזריזות אל הטרף
הוא נפוץ במים רדודים, חופים חוליים, שפכי נהרות ושוניות אלמוגים ולעיתים גם במים עמוקים יותר.
הכריש צד לרוב בלילה והוא ניזון ממקרלים, צלופחים, מנטות, דגי חרב ומטונות וכן מכרישים קטנים יותר.
לרוב הכריש צד לבדו אך לעיתים נצפים להקה של כרישים צדים יחדיו ואף חוטפים דיג מרשתות.
כריש השן בעל מראה מאיים אך איננו רואה באדם טרף ולמעשה הוא בעל אופי רגוע יחסית לכרישים קרובים, מה שמאפשר לשחות לצידו באקווריומים ציבוריים שונים.
לעיתים כרישים יתקפו אנשים שהאכילו אותם, התקרבו אליהם או דגו אותם ברשתות, נוסף על כרישים שחוטפים דגים שנתפסו ברשתות לדייגים.
בעולם נרשמו 29 תקיפות של כריש זה, גם ללא התגרות, אך אף אחת לא הייתה קטלנית.
כריש גלאפגוס (שם מדעי: Carcharhinus galapagensis) הוא מין של דג סחוס גדול ממשפחת הכרישיים, השוחה ברחבי האוקיינוס הפתוח ומגיע לשוניות וחופים מבודדים באיים באוקיינוס.
לכריש גלאפגוס מבנה גוף וסנפירים כמו לרוב הכרישים שמובלט בעיקר בסנפיר הגב המעוגל בקצה.
כריש זה נחשב לציד חברתי שאוכל בעיקר דגים קטנים, אבל יש לו מוניטין של חיה תוקפנית שעלולה לטרוף אנשים, אף שאינם טורפים אנשים כלל.
הכריש חי ומתרבה בשוניות באיים שונים, בין השאר באיי גלאפגוס, אליהם הוא מגיע הרבה ומכאן שמו.
כריש גלאפגוס ניזון בעיקר מדגי קרקעית ומדיונונים.
לעיתים הפרטים הגדולים יצודו גם איגואנות ים, אריות ים, כרישים קטנים יותר ואפילו אשפה.
הם צדים בעיקר בקבוצות בשונית בלילה, אז רב הדגים נחים.
הטורפים העיקריים שלהם הם הקטלן ועמלץ לבן, אך שניהם אינם נפוצים באיים מרוחקים.
עם זאת האויב העיקרי שלו הוא האדם שצד את הכרישים ומזהם את הימים והשוניות הנדירות.
כריש הגנגס (שם מדעי: Glyphis gangeticus) הוא מין כריש מים מתוקים האנדמי לנהרות הגנגס והבראהמאפוטרה, והוא מצוי בסכנת הכחדה חמורה.
נפוץ לבלבל בינו לבין הכריש השורי המאכלס אף הוא את הגנגס ויש שקוראים אף לו (בטעות) "כריש הגנגס".
בשונה מכריש שורי, אשר נדרש לנדוד לים על מנת להתרבות, כריש הגנגס הוא כריש נהרות מובהק.
זהו כריש באורך מרבי של 2 מטר והוא בעל מבנה שיניים מחורצים המתאימים ללכידת דגים.
הכריש קטן יחסית והוא לא מאיים על בני אדם.
התקפות שקרו בגנגס ומיוחסים למין זה הם כנראה טעות בזיהוי עם הכריש השורי, התוקפני בהרבה לבני אדם.
ההערכה היא שנשארו מעט פרטים בעולם וגם עליהם לא ידוע הרבה.
כְּרִישׁ-שֵׁן או כריש חול (שם מדעי: Carcharias) הוא סוג של כריש ממשפחת כרישי חול המצוי ברחבי הימים הטרופיים בכל האוקיינוסים.
לכרישים אלה פה מגודל עם שיניים חדות הבולטות החוצה, גב מתרומם אך סנפיר הגב קטן ונוטה לקצה הגוף לכיוון הזנב.
סנפירי השת והגפיים גדולים ומותאמים לשחייה בצמוד לקרקעית הים.
אורכם יכול להגיע ל-3.7 מ' ומשקלם יכול להגיע ל-160 ק"ג.
כרישים אלו הם טורפים גדולים הניזונים ממגוון דגים ויצורי ים אחרים הקרובים לקרקעית הים אך הם אינם תוקפניים.
בעבר היה בסוג זה רק המין כריש-שן שורי (Carcharias taurus) אך נמצא שתת-המין ההודי שייך למין נפרד מאותו הסוג - כְּרִישׁ-שֵׁן הָדִּי (Carcharias tricuspidatus).
לא כל החוקרים מסכימים עם המין החדש.
כְּרִישׁ-שֵׁן שׁוֹרִי או כריש חול נמרי (Carcharias taurus)
כריש היא סדרת-טבע בריטית של ה-BBC ששודרה במאי 2015. סדרה זו מתמקדת בכרישים מכל העולם ובהרגלי החיים שלהם.
היא מתמקדת גם בקרובי משפחתם - הבטאים השטוחים.
קריין הסדרה הוא השחקן פול מקגאן.
טורפי-על: בפרק הראשון נראים כרישים שונים והתאמתם לחיים של תפיסת טרפם באוקיינוס.
חיים חברתיים: בפרק זה מתוארים חיי החברה של הכרישים.
מתחת לפני השטח / אל מול ההכחדה: בפרק נראות התגליות האחרונות על הכרישים.
כריש הכותפת (שם מדעי: Hemiscyllium ocellatum) הוא מין של כריש מהמשפחה כרישי במבוק המצוי בשוניות אלמוגים סביב הימים של צפון אוסטרליה, איי שלמה, גינאה החדשה ואינדונזיה.
אורכו של כריש זה עד 70–90 ס"מ עם אורך מרבי של 107 ס"מ וצבעו אפור-צהבהב עם כתמים שחורים לאורך הגוף וכתם גדול מעל הסנפירים הבשרניים שלו, מראה זה מזכיר את הכותפות הצבאיות ומכאן שמו.
הראש גדול עם עיניים אפורות וניבים קטנים בקצה השפתיים.
הכריש חי בין שוניות האלמוגים הקרובות לחופים ובעתות שפל הוא מצוי גם בין השוניות הרדודות ובריכות הסלעים וניחן ביכולת לא שגרתית להלך על הסלעים מחוץ למים וביכולת לעצור את הנשימה מעל כשעה.
הכריש מחפש בין האלמוגים טרף קטן כמו סרטנים, צדפות ודגים קטנים.
כריש-שן הודי (שם מדעי: Carcharias tricuspidatus) הוא מין של כריש מהמשפחה כרישי חול החי במימי האוקיינוס ההודי ומכאן שמו.
כריש זה הוא קרובו לסוג של המין כריש-שן שורי (או כריש חול נמרי) הידוע ממנו.
הכריש ההודי יכול להגיע לאורך של 370 ס"מ ולמשקל של מעל 100 ק"ג.
הוא בעל גוף מגושם בצבע אפור עד אפור בהיר וסביב עורו ישנם כתמים כהים והוא בעל סנפירים גדולים ובשרניים וזוג סנפירי גב בחלקו האחורי של גופו.
הזנב ארוך ורחב ואתו הכריש נע במים.
הוא טורף בעל פה רחב ושיניים משוננות מאוד אך למרות מראהו המפחיד הוא ניזון רק מדגי גרם ודגי סחוס קטנים ממנו, בעיקר מדגים השוחים בלהקות גדולות.
כריש גדול-שן (שם מדעי: Carcharhinus altimus) הוא מין דג סחוס ממשפחת הכרישיים המצוי ברחבי הימים והאוקיינוסים הטרופיים והסובטרופיים השונים והוא צולל לעומק של 90–430 מ'.
כריש זה מגיע לאורך של 2.7 מטר בזכרים ו-2.8 מטר בנקבות והשיא מגיע ל-3 מטרים ולמשקל של 168 ק"ג.
הכריש אפור-כהה עד שחור בצבעו כשלעיתים ישנו פס בצבע ברונזה על הצידיים והוא בעל סנפיר גב גדול וגבוה ועם חוטם גדול.
לסתו מלאה בשיניים גדולות וחדות.
נקבת הכריש משריצה עד 15 צאצאים מבטנה.
הכריש מצוי באוקיינוס האטלנטי ממפרץ דלאוור עד לצפון ברזיל, הים התיכון ולחופי מערב אפריקה, באוקיינוס ההודי מים סוף, דרום אפריקה ומדגסקר, דרך איי סיישל, הודו והמלדיביים לאוקיינוס השקט נפוץ מסין ואוסטרליה להוואי ובין מפרץ קליפורניה עד אקוודור.
הכריש נפוץ במיוחד סביב פלורידה והאיים הקריביים.
הכריש משתמש בעיניו הגדולות כדי לקלוט טרף בעומקים והוא צד דגי גרם כמו לטנוניים, סוליתאים, מסריים וחכאי עטלף וגם דגי סחוס קטנים וסילוניות.
עקב נדירותו לא ברור מה מצב שימורו בטבע.
כריסטינה ניקולה "כריסי" קוסטנזה היא זמרת, כותבת שירים ומוזיקאית אמריקאית.
היא ידועה בעיקר בשל היותה הזמרת הראשית וכותבת השירים של להקת הרוק, אגיינסט דה קורנט (בקיצור ATC).
לערוץ היוטיוב שלה, הנקרא על שמה, בו היא מעלה ולוגים ומדריכי יופי, יש מעל ל-800,000 מנויים.
כריסי קוסטנזה נולדה ב־23 באוגוסט 1995 בניו ג'רזי למשפחה אמריקאית איטלקית.
יש לה אח בשם מייקל (מייקי) קוסטנזה.
כבר מצעירותה היה זה אחד מחלומותיה להפוך למוזיקאית.
היא פגשה את חברי הלהקה הנוכחיים דן גוב ו-וויל פריי באמצעות חבר משותף.
קוסטנזה הכירה את דן גוב ואת וויל פריי באמצעות חבר משותף בשנת 2011. המנהל שלהם, מייק פריי (אחיו של וויל וחבר הלהקה "We are the in Crowd"), הציע את השם הנוכחי, אגיינסט דה קורנט ("נגד הזרם").
השם נוצר בהשראת ציטוט של "גטסבי הגדול", "So we beat on, boats אגיינסט דה קורנט, borne back ceaselessly into the past", וכיוון שהספר "גטסבי הגדול" היה המכנה המשותף הראשון שלהם, הם הלכו עם השם, והחלו במהרה לכתוב שירים מקוריים, שמילותיהם נכתבו ברובם על ידי קוסטנזה.
הם גם החלו לפרסם קאברים של שירים פופולריים ביוטיוב (ולאורך השנים שיתפו פעולה עם יוטיוברים וזמרים רבים בהכנת הקאברים).
אגיינסט דה קורנט פרסמו את הסינגל הראשון שלהם "Thinking" בשנת 2012. באותה שנה הקליטו קאבר לשיר "Good Time" מאת קארלי ריי ג'פסן יחד עם הזמר אלכס גוט.
קוסטנזה יצרה ערוץ יוטיוב הנושא את שמה והחלה לפרסם סרטוני יופי.
בקיץ 2013 יצאה אגיינסט דה קורנט לסיבוב הופעות עם אלכס גוט.
במהלך הסיבוב הופעות הם ביצעו כמה שירים מקוריים חדשים כמו "Something Different", "Mercy" ו- "Infinity", אך "Something Different" ו"Mercy" מעולם לא יצאו כסינגלים או יצאו במיני-אלבום (EP) הבכורה שלהם.
ברבעון הרביעי של 2014 הוציאו ATC גרסה אקוסטית של ה-EP של "Infinity" והם יצאו ל-Outsiders Tour עם דה רדי סט.
במהלך הסיור עלתה כריסי לבמה עם דה רדי סט לביצוע קאבר של "I Wanna Get Better" מאת ה-Bleachers.
באותה שנה ATC הופיעה לראשונה עם השירים "Gravity" ו- "Talk" מתוך ה-EP השני שלהם.
בין ה-1 ל-8 בדצמבר, ATC יצאו לסיבוב ההופעות הראשון שלהם בבריטניה.
בפברואר 2015 הוציאו אגיינסט דה קורנט את ה- EP השני שלהם, "Gravity".
לאחר יציאתו, ATC הכריזו על סיור עם סט איט אוף.
בסוף אפריל 2015 חתמו ATC על חוזה תקליטים עם Fueled by Ramen.
בחודש מאי הוציאו ATC גרסה אקוסטית של ה-EP של Gravity.
בסוף אוגוסט הם יצאו לסיבוב ההופעות העולמי הראשון שלהם, "Gravity World Tour".
בערב הראשון של הסבב הציגו לראשונה שיר מקורי חדש בשם "Outsiders".
באוקטובר, ATC הוציאו את "Outsiders" כסינגל הראשון שלהם מאז שחתמו עם Fueled by Ramen.
מאז שחרורו של "Outsiders" הוא הפך לאחד הסינגלים הנמכרים ביותר שלהם.
במהלך סיבוב ההופעות "Gravity World Tour", אחרי שהגיעו לארצות הברית, הציגו לראשונה ATC את "Runaway", שלימים יהפוך לסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה שלהם.
ATC הוציאו את אלבום הבכורה שלהם In Our Bones ב-20 במאי 2016. בחודש מאי, לאחר צאת אלבום הבכורה שלהם, הופיע כריסי בשידור חי עם אלכס גוט בסיבוב ההופעות שלו מספר פעמים.
ביוני נסעו חברי ATC לבריטניה להופיע ב-Radio 1's Rock All Dayer.
בזמן שהותם בבריטניה, ATC התבקשו להופיע ברגע האחרון בפסטיבל ההורדות.
Kerrang!, מגזין בריטי המוקדש למוזיקת רוק, אמר כי הלהקה "כותבת את עתידם", ותיארה את כריסי כ"סולנית חסרת הפחד שלהם".
בסוף יוני הודיע Rock Sound כי כריסי תקבל טור משלה במגזין החודשי שלהם כדי לדבר על אלבום הבכורה של ATC, כתיבת שירים משלה ללהקה, סיורים, וייעוץ על כיצד להקות יכולות להיות מצליחות.
ב-24 ביוני, נגד הזרם הציגו את המופע הראשון שלהם ב- Vans Warped Tour 2016. ב־22 ביולי, כריסי ביצעה את השיר "Sad Song" יחד עם ווי דה קינג.
אגיינסט דה קורנט הקליטו את השיר "Legends Never Die" למשחק הווידאו League of Legends, לקראת אליפות העולם בLeague of Legends לשנת 2017.
אגיינסט דה קורנט הוציאו את האלבום השני שלהם, Past Lives
כריסי שיתפה פעולה עם Cailin Russo בשיר "Phoenix" לקראת אליפות העולם בLeague of Legends לשנת 2019.
קוסטנזה ביצעה את השיר "Hero Too" בתור הדמות Kyoka Jiro בסדרת האנימה My Hero Academia .
+ רשימת אלבומים, עם דירוגים במצעדים כותרת פרטי האלבום עמדות תרשים שיא ארצות הברית ארצות הברית ארצות הברית ארצות הברית Heat קנדה בריטניה In Our Bones יצא: 20 במאי 2016
+ רשימת EPs, עם דירוגים במצעדים כותרת פרטים עמדות תרשים שיא ארצות הברית Alt ארצות הברית Ind ארצות הברית Rock ארצות הברית Infinity יצא: 27 במאי 2014
פורמטים: CD, הורדה דיגיטלית - - - 28 Infinity (הגרסה האקוסטית) יצא: 27 בנובמבר 2014
פורמט: הורדה דיגיטלית - - - - Gravity שוחרר: 17 בפברואר 2015
פורמטים: CD, הורדה דיגיטלית 23 27 36 4 Gravity (הגרסה האקוסטית, כרך II) יצא: 10 ביולי 2015
פורמט: הורדה דיגיטלית - - - -
קיילין רוסו) 2020 "Hero Too" (השיר של My Hero Academia להכניס)
טיגן נולדה בדלתה, יוטה, ארצות הברית.
אמה תאילנדית ואביה ממוצא נורווגי.
שם המשפחה שלה מבוטא / taigen / על ידי המשפחה, אם כי לימים היא העדיפה את ההגייה ה"שגויה" של / ti.gen /.
אביה של טיגן עבד כחשמלאי והמשפחה עברה תכופות ממקום למקום.
לאחר שהתגוררה בהוואי, איידהו ובוושינגטון, המשפחה התיישבה בסופו של דבר בהנטינגטון ביץ', קליפורניה כאשר טיגן הייתה נערה.
טיגן למדה בתיכון סנוהומיש במדינת וושינגטון, שם הייתה מעודדת.
היא התגלתה על ידי צלם בזמן שעבדה בחנות גלישה.
היא מיוצגת ברחבי העולם על ידי סוכנות הדוגמנות IMG Models בניו יורק.
היא הפכה ל-IGN Babe בשנת 2004 ודוגמנית מחליפה בתוכנית Deal or No Deal לשנים 2006–2007. ביולי 2007 היא הופיעה על שער לוח השנה של מגזין מקסים.
הקמפיינים שלה כוללים את ג'ילט ונוס, אוליי, נייקי, אוזניות SkullCandy, UGG אוסטרליה, Gap Factory, XOXO, Rock & Republic, בילבונג, בגדי ים Beach Bunny Swimwear (שעבורם הייתה גם כתבת שבוע אופנה) וקמפיין צדקה לסרטן השד (Fashion Targets Breast Cancer) של ניין ווסט.
היא שימשה גם כמארחת ומנחה חוזרת ותורמת ב-!FUSE/MSG ,MTV ,TMZ ,E ובתוכנית Extra לצד מריו לופז, והופיעה בתוכניות הטופ מודל הבאה של אמריקה וב-Watch What Happens Live עם אנדי כהן.
באביב 2013 היא התארחה בותוכנית הריאליטי Model Employee בערוץ VH1.
טיגן הופיעה בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד בשנת 2010, וזכתה לתואר "רוקי השנה".
חברתה ועמיתתה, הדוגמנית ברוקלין דקר, הציגה אותה בפני האנשים בספורטס אילוסטרייטד כדי ללהק אותה.
היא גם הייתה חלק מגיליונות בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד של השנים 2011, 2012, 2013 ו-2014. בשנת 2014 היא הופיעה על השער של ספורטס אילוסטרייטד במהדורה לציון 50 שנה לצידן של נינה אגדל ולילי אולדרידג'.
בנוסף לספורטס אילוסטרייטד, טיגן הופיעה על שערי המגזינים "Ocean Drive", קוסמופוליטן, ובמאמרים ראשיים של ווג האיטלקי, אסקוויר, Galore ,Glamour וקוסמופוליטן.
פרויקטים צדדיים אחרים שלה כוללים עיצוב מלתחת קפסולה עם מעצבת בגדי הים דיניילה ברזיל (שעלתה לראשונה בשבוע אופנת השחייה של מרצדס-בנץ במיאמי בקיץ 2011) והופיעה כדמות מובילה במשחק הווידאו "Need for Speed: The Run" של EA Sports.
כשהיא לא עובדת בעולם דוגמנות האופנה, טיגן מבשלת וכותבת.
היא הופיעה גם בספיישל נוסף בערוץ הבישול בפברואר 2013, תחת הכותרת Chrissy Teigen's Hungry, כשהיא מפרטת את תפריט הטעימות לחתונה שלה עם ארוסה אז ג'ון לג'נד.
טיגן צילמה לאחרונה ספיישל בערוץ הבישול בשם "Cookies and Cocktails".
בשנת 2012, זכה טיגן בתואר "החברה החדשה שלנו" של ערוץ ספייק TV.
בשנת 2013 הופיעה טיגן בקליפ המוזיקלי של בעלה ג'ון לג'נד לשיר "All Me Me", אשר היה בהשראת מערכת היחסים ביניהם.
באפריל 2014 הופיעה טיגן בסדרה "Inside Amy Schumer", כששיחקה גרסה בדיונית של עצמה כיועצת לענייני זוגיות.
טיגן הופיעה כשופט בתוכנית הבישול "Snack-Off" של ערוץ MTV2. בינואר 2015 הופיעה טיגן ככוכבת אורחת בסדרה "מינדי" כחברתו של האיש לו מינדי איבדה את בתוליה.
באפריל 2015, טיגן גם הנחתה את התוכנית "קרב הליפסינק" ביחד עם אל אל קול ג'יי בערוץ Paramount Network.
טיגן הגישה יחד עם לודאקריס את טקס פרסי בילבורד למוזיקה.
מספטמבר 2015 ועד יוני 2016, היא הייתה סטייליסטית האוכל בתוכנית האירוח "FABLife" של טיירה בנקס.
ב-23 בפברואר 2016, טיגן הוציאה לאור ספר בישול "Cravings: Recipes for All of the Food You Want to Eat", בעריכתו של פרנסיס לאם, שהיה ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס והיה לספר הבישול השני הנמכר ביותר של השנה, לפי מגזין Publishers Weekly.
ב-11 באוקטובר 2017, טיגן הוציאה ליין בגדים, בשיתוף עם קבוצת Revolve.
ב-18 בספטמבר 2018, טיגן הוציאה את ספרה השני, תחת הכותרת "Cravings: Hungry For More".
במקביל, טיגן הוציאה ליין של כלי מטבח תחת שם המותג "Cravings" על ידי טארגט.
בפברואר 2019 הוכרזה טיגן כשופטת בסדרת התחרות הקומית Bring the Funny של רשת NBC.
ב-4 בנובמבר, השיקה טיגן אתר בישול משלה, Cravings by Chrissy Teigen, המציג מתכונים חדשים, הצעות לכלי מטבח, אנקדוטות לטיולים וטיפים, ומציג היבטים של חייה המקצועיים והאישיים של טיגן.
טיגן מככבת בימים אלה בתוכנית Chrissy's Court, סדרת ריאליטי בסגנון השופטת ג'ודי, שעלה לראשונה באפריל 2020 בשירות קוויבי.
טיגן משמשת גם כמפיקה המנהלת של התוכנית.
בשנת 2023 החלה לדבב את דמותה של לוסי סוואן בסדרת האנימציה הקומית "מליגן" (אנ') בנטפליקס.
בינואר 2026 נטפליקס הכריזה על הצטרפותה של טיגן כחברה בצוות השופטים של החידוש לתוכנית הכישרונות "סטאר סירץ'" שתעלה לשידור חי ב-20 בינואר.
טיגן תרמה לארגון הורות מתוכננת בשנת 2015 בעקבות אירוע הירי בקולורדו ספרינגס, במדינת קולורדו, ושוב בשנת 2018. היא תומכת בזכויות המהגרים, ונשאה נאום באירוע מטעם Families Belong Together בלוס אנג'לס.
טיגן היא מבקרת מוצהרת של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ.
ביוני 2018 היא תרמה 72,000 דולר ל-ACLU לזכר יום הולדתו ה-72 של טראמפ.
טיגן ובעלה תמכו באליזבת וורן במהלך הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הדמוקרטית 2020.
טיגן התחתנה עם הזמר ג'ון לג'נד ב-14 בספטמבר 2013 בקומו, איטליה.
לג'נד הציע נישואין לטיגן בדצמבר 2011, לאחר ארבע שנים של הכרות; הם נפגשו לראשונה על הסט של הקליפ המוזיקלי שלו משנת 2006 לשיר "Stereo".
יש להם שני ילדים, בת, לונה, ילידת 14 באפריל 2016 ובן, מיילס, יליד 16 במאי 2018. שני הילדים התפתחו באמצעות הפריה חוץ-גופית.
היא דיברה בגלוי על המאבק שלה עם דיכאון סב לידתי.
ב-2020 הזוג ציפה לילד שלישי, אך בספטמבר, בחודש החמישי להריונה, עברה טיגן לידה שקטה, שבה נולד בנם, ג'ק.
ב-4 בפברואר 2021 חשפה טיגן כי עברה לניתוח לטיפול באנדומטריוזיס.
ביוני 2023 הודיעה על לידת בנה, שנולד מאם פונדקאית, וורן אלכסנדר, על שמה של הפונדקאית שלהם אלכסנדרה.
בינואר 2025, טיגן ובעלה ג'ון לג'נד פונו עם ארבעת ילדיהם בעקבות השריפות בלוס אנג'לס, אך הצליחו לחזור לביתם בבטחה.
כריש הוא שדה קידוח של גז טבעי הנמצא בים התיכון, במים הכלכליים של ישראל, כ-90 קילומטר מערבית לחופי ישראל, בסמוך לגבול הצפוני של המים הכלכליים.
השדה התגלה יחד עם מאגר תנין על ידי חברות דלק קידוחים ונובל אנרג'י.
כריש ותנין יחד מכילים 60–80 מיליארד מטרים מעוקבים של גז (BCM).
בנוסף, מאגר כריש מכיל 13 מיליון חביות קונדנסט, חומר גלם לייצור נפט מסוג ברנט.
בהתאם למתווה הגז הישראלי, חברות דלק ונובל אנרג'י מכרו בשנת 2016 את זכיותיהן בשדות לחברת אנרג'יאן היוונית תמורת כ-150 מיליון דולר.
ביוני 2017 הגישה החברה לממונה על הנפט במשרד האנרגיה את תוכניותיה לפיתוח המאגרים, והיא הוצגה בפני המועצה הארצית לתכנון ולבנייה באוגוסט 2017. תוכנית הפיתוח כללה אסדת הפקה עצמאית, אפשרות לחיבור ספקים נוספים לצנרת האספקה בים, וטיפול מלא בגז הטבעי באזור שדה הגז במעמקי הים.
ב-2019 דיווחה חברת אנרג'יאן כי בחלק מהשדה הנקרא כריש צפון, היא מצאה כמות גז גדולה כפי 4 מצריכת הגז השנתית בישראל.
באפריל 2020, החברה עדכנה כי המאגר מכיל 33.7 מיליארד מ"ק (BCM) של גז טבעי בר-הפקה, לעומת כ-25 BCM לפי האומדן שפורסם בעקבות קידוח ההערכה—כלומר עלייה של כ-32% בכמות הגז.
באפריל 2020 דווח כי חברת אנרג'יאן השלימה אבן דרך חשובה בפיתוח מאגרי הגז כריש ותנין וכי הסתיימו עבודות התשתית בסין על אסדת הפקת הגז הימית ושהאסדה בדרכה להשלמת עבודות בסינגפור.
במאי 2020 הודיעה חברת אנרג'יאן כי השלימה את הנחת הצנרת התת-ימית של המאגר מאזור נקודת הקיבול בחוף דור ועד למיקום הבאר.
הצנרת היא באורך של 90.3 ק"מ והונחה בעומק של עד 1,700 מטרים בקצב הנחה ממוצע של 4,578 מטר ליום.
ב-5 ביוני 2022 דווח כי אסדת הפקת הגז הגיעה לאזור ישראל והיא עוגנת מול חופי חיפה.
באוקטובר 2022 החלה הפקת גז בשדה "כריש".
בשנת 2023 במהלך סקר סביבתי באזור שדה הגז נתגלו שרידי ספינה טרופה וקנקנים שלמים שהובילה, שטבעה לפני כ-3,300 שנה.
קבוצת צבר גז ונפט/נאמאקס נגד אנרג'יאן
בנובמבר 2019, קבוצת צבר גז ונפט הגישה לבית המשפט המחוזי בתל אביב תביעה של 603 מיליון שקל נגד אנרג'יאן ישראל.
לפי התביעה, צבר הייתה זו שהכירה ב-2015 לאנרג'יאן את ההזדמנות העסקית ואפשרה לה להצטרף בתור "מפעיל" לרכישת מאגר כריש יחד עם תנין.
בין הצדדים נחתם הסכם שכלל אישור והתחייבות מצד אנרג'יאן כי קבוצת צבר היא הבעלים של ההזדמנות העסקית וללא הסכמתה אנרג'יאן לא תוכל להתקשר בעסקה לרכישת הזכויות במאגרי הגז.
קבוצת צבר תובעת 25% מהזכויות במאגרים או פיצוי הולם בגלל שלטענתה קבוצת אנרג'יאן דחקה אותה מהבעלות על מאגרי הגז, על אף שהיא הייתה למעשה זו שיזמה פנייה לאנרג'יאן, הכירה לאנרג'יאן את ההזדמנות העסקית שברכישת המאגרים, והובילה את יציאתה לפועל של העסקה.
בנוסף, חברות צבר ונאמאקס שלחו מכתב לממונה על הנפט שבמשרד האנרגיה שבו התלוננו כי חברת אנרג'יאן מסרבת לקבל את כתב התביעה ולהתמודד מול הטענות נגדה בגין רמיה וגזל של משאבי טבע לכאורה.
בתגובה, חברת אנרג'יאן אמרה שהיא דוחה לגמרי את הטענות, שהיא רכשה כדין את הזכויות למאגר באישור ממשלת ישראל, ושהיא מתנהלת בשקיפות מלאה ובהתאם לכל הוראות החוק לכל אורך הדרך.
לגבי המכתב של חברות צבר ונאמאקס, חברת אנרג'יאן טענה שהמכתב אינו מוכר לה.
באפריל 2020, דווח כי אנרג'יאן שלחה מכתב לדלק קידוחים שבו היא שוללת את חישוב התמלוגים שאמורים להגיע אליה.
במכתב שנשלח ליוסי אבו, מנכ"ל דלק קידוחים, טענה חברת אנרג'יאן כי ההערכות שדלק קידוחים הציגה ביחס לשווי התמלוגים מכריש ותנין מופרזות ואינן משקפות את תנאי ההסכם בין הצדדים.
כמו כן, אנרג'יאן טענה כי המשא ומתן עם דלק קידוחים והחתימה על ההסכם קדמו לקידוח ולתגלית בכריש צפון—המהווה כ-30% מסך עתודות הגז שהוערכו במאגרי כריש-תנין—ולכן אין היא מחויבת בתשלום תמלוגים בגינה.
לפי הדוחות של דלק בשנת 2019, שווי התמלוגים לכלל הזכאיות נאמד בכ-1.1 מיליארד שקל, לפי שיעור היוון של כ-11%.
כ-600 מיליון שקל מיוחס לחלקה של דלק קידוחים, כ-410 מיליון שקל לקבוצת דלק ולדלק אנרגיה, והיתרה לכהן פיתוח.
טענות לבנון לשטח כריש ותנין
באוקטובר 2020, כחלק ממשא ומתן הנפתח בין ישראל ללבנון, העלו הלבנונים את הדרישה לדון בשטחים שכוללים את מאגרי כריש ותנין.
דרישת לבנון התבססה על שטח ימי של 1,460 קמ"ר נוספים מהמים הכלכליים של ישראל, בנוסף ל-860 הקמ"ר שעליהם החל הדיון בשיחות לסימון הגבול הימי.
במכתב שנשלח למנכ"ל חברת אנרג'יאן שאול צמח על ידי מנכ"ל משרד האנרגיה הישראלי אודי אדירי, שעמד בראש המשלחת הישראלית לשיחות עם לבנון, הובהר כי העמדה הלבנונית כלל לא תידון ושהיא נדחית על הסף.
ב-2 ביולי 2022 יירט צה"ל שלושה כלי טיס בלתי מאוישים של חזבאללה, שעשו את דרכם לעבר האסדה, בשטח המים הכלכליים של ישראל.
ב-27 ביולי 2024 יירט צה"ל כלי טיס בלתי מאויש של חזבאללה בשטח המים הכלכליים של ישראל, וההערכה כי יעדו היה האסדה.
ב-30 בספטמבר 2024 יירט צה"ל כלי טיס בלתי מאויש נוסף של חזבאללה בשטח המים הכלכליים של ישראל, וההערכה כי יעדו היה האסדה כחלק מנקמת חזבאללה על חיסולו של חסן נסראללה.
כריש ג'אווה (שם מדעי: Carcharhinus amboinensis) הוא מין של כריש במשפחת הכרישיים, החי לאורך האוקיינוסים הטרופיים בין מזרח האוקיינוס האטלנטי עד האזור האינדו-פסיפי וחופי אוסטרליה ומערב האוקיינוס השקט בעומק של עד 150 מטרים, לרוב בחופים ומדפי יבשה במים עכורים עם קרקעית רכה.
הוא קיבל את שמו מאחר שהתגלה לראשונה באמבון שבאינדונזיה.
כריש ג'אווה מגיע לאורך של 1.9 עד 2.5 מטרים כשהאורך המרבי מגיע ל-2.8 מטרים.
ובמראהו מזכיר מעט את הכריש השורי במספר מאפיינים ביניהם הגוף הכבד, סנפירי הגב דומים והלסתות קצרות ורחבות.
עם זאת הוא הרבה פחות תוקפני לבני אדם.
צבעו של הכריש אפור-כחלחל בחלקו העליון ולבן בחלק התחתון עם פס לבן חלש לאורך הזנב ולצד סנפירי האגן.
מספר פרטים שלו התגלו כלבקנים, דבר נדיר ביותר אצל כרישים.
לעיתים הכריש נכנס לשפכי נהרות אך בתדירות פחותה בהרבה משל הכריש השורי.
כריש זה הוא טורף-על המחפש טרף על קרקעית הים, אך יחטוף גם טרף השוחה קרוב לפני המים.
הוא ניזון מדגים שונים כמו סוליתאים, רצועניים ומסריים וכן מסילוניות, מעשירי רגל וגם דגי סחוס שונים (תזונה נפוצה בעיקר אצל הכרישים בדרום אפריקה) כמו גלדניים, מלאכי ים, גיטרניים, טריגוניים, טחניים ואף מכרישים קטנים יותר.
לעיתים הוא יאכל גם רכיכות שונות, נחשי ים, דולפינים ופגרי לווייתנים.
הכריש נחשב למסוכן לאדם עקב גודלו ודמיונו לכריש שורי, אך לא ידוע על תקיפות שלו.
עם זאת הוא מכיל לעיתים סיגואטרה שגרמה במדגסקר להרעלה של 500 אנשים שאכלו מבשרו.
כריש אף-פגיון (שם מדעי: Isogomphodon oxyrhynchus) הוא מין של דג סחוס ממשפחת הכרישיים והוא המין היחיד בסוגו.
מין זה מצוי בסכנת הכחדה חמורה והוא נפוץ במערב האוקיינוס האטלנטי לחופי אמריקה שבין טרינידד לצפון ברזיל.
כריש זה קטן יחסית ומגיע לאורך של 1.4 מטר בזכרים ו-1.6 מטר בנקבות עם משקל ממוצע של 13 ק"ג.
כפי ששמו מרמז הוא בעל חוטם מוארך ודק הנוטה כלפי מעלה, מעט בדומה לכריש הגובלין, אף שהוא קרוב יותר לסוג כריש.
הוא בעל עיניים קטנות הקרובות לנחיריים ובעל סנפירי חזה רחבים ודמויי משוט, מאפיינים המקלים על זיהויו.
הכריש בעל לסתות בעלות שיניים חדות, כשהשיניים העליונות רחבות מעט מהתחתונות והוא בעל 5 חריצי זימים.
סנפיר הגב גבוה ורחב והזנב ארוך ודמוי סהר בעל אונה עליונה ארוכה יותר מהתחתונה.
הכריש משריץ 2 עד 8 צאצאים בשנה.
הכריש חי במים החמימים של מערב האוקיינוס האטלנטי סמוך לחופים בעומק 4 עד 40 מטרים, כשהנקבות לעיתים צוללות למים יותר עמוקים.
הכריש מצוי גם במים מליחים סמוך למנגרובים, לגונות, חופים בוציים ובשפכי נהרות לרבות האמזונאס, אם כי לרוב יתרחק ממים מתוקים.
הוא ניזון בעיקר מדגי גרם מתקהלים סמוך לחופים.
הכריש נמצא בסכנת הכחדה חמורה, בעיקר מדיג יתר ומלכידה ברשתות לאורך צפון ברזיל.
עם זאת הוא לא נחשב כדג מאכל מסחרי והלכידה היא מקרית.
כריסטין מישל מץ היא שחקנית וזמרת אמריקאית.
היא ידועה בדמותה של קייט פירסון בדרמת הטלוויזיה של ה-NBC, "החיים עצמם", בעבורו הייתה מועמדת לפרס אמי ולשני פרסי גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה.
מץ נולדה בעיר הומסטד, פלורידה לדניס ומארק מץ.
בילדותה המוקדמת חיה שנתיים ביפן בעקבות שירותו הצבאי של אביה.
לאחר גירושי הוריה עברה לגיינסוויל, פלורידה שם סיימה את לימודי התיכון.
מץ גדלה עם אימה ואביה החורג, יש לה ארבעה אחים צעירים; שניים ביולוגים ושניים חורגים מנישואיה השניים של אמה.
מץ למדה משחק אצל ג'ון קירבי.
היא התפרסמה בשנת 2016 בדרמת הטלוויזיה "החיים עצמם" ברשת NBC, בה שיחקה את דמותה של קייט פירסון במשך 6 עונות הסדרה עד 2022. משחקה בסדרה העניק לה מספר מועמדויות לפרס אמי ולשני פרסי גלובוס הזהב.
מץ היא גם זמרת, היא שרה בסדרה ומחוץ לסדרה.
בשנת 2019 שיחקה בתפקיד ראשי בסרטה של רוקסן דוסון, "Breakthrough" את דמותה של ג'ויס סמית', נוצריה הדוקה ואם מאמצת לילד מגאוטמלה שמחפש את שורשיו המקוריים.
בשנת 2021 השתתפה בספיישל הטלוויזיוני של דיסני+, "החבובות: האחוזה הרדופה" בדמותה של הארייט.
החל מ-2025 משחקת בתפקיד ראשי בסדרה נשות הציד (אנ')
ב-5 בינואר 2008 התחתנה עם העיתונאי הבריטי מרטין עדן.
השניים נפרדו בינואר 2013, עדן הגיש טופס גירושין ממץ בנובמבר 2014, אשר נכנס לתוקף ב-11 בדצמבר 2015.
בין 2016 ל-2018 היא הייתה בזוגיות עם הצלם ג'וש סנטסיל אותו פגשה על הסט של "החיים עצמם".
בין השנים 2020 ל-2023 הייתה בזוגיות עם המוזיקאי בראדלי קולינס, השניים כתבו ספר ילדים יחד.
+שנהסרטתפקידהערות2007Loveless in Los Angelesבוני2008חדשות מטוגנותבחורה כבדה2018סיירה ברג'ס לוזריתטריש2019Breakthroughג'ויס סמית'2022להתעורר על החיים (אנ')מישלגם מפיקה בפועל2023A Creature was Stirringפיית'2024Bank of Dave 2: The Loan Rangerג'סיקה2025Faith in the Flames: The Nicholle Jolly Storyג'ולי
כריש גובלין (שם מדעי: Mitsukurina) הוא סוג של כריש דמוי-עמלץ ממשפחת כרישי גובלין המצוי במעמקי הים בכל האוקיינוסים.
יש לו חרטום ארוך, בעל צורת כף חפירה ודמוי-מקור, הארוך בהרבה מחרטומים של כרישים אחרים.
כמה מאפיינים יוצאי דופן אחרים הם צבע גופו, שהוא בדרך-כלל ורוד.
אורכו נע בין שלושה לארבעה מטרים.
סוג כריש זה ניזון בעיקר מכליל-גרמיים, כמו חוטמניים, לועיתיים, סילוניות, סרטנאים ומעשירי רגל.
מכיוון שאינו שחיין מהיר, סוג זה הוא טורף-אורב.
בסוג זה נותר רק מין אחד, כריש גובלין (Mitsukurina owstoni).
בעבר נכללו בו שני מינים נוספים:
כָּרִישׁ לִוְיְתָנִי (שם מדעי: Rhincodon typus) הוא מין כריש גדול-ממדים יחיד בסוגו (שם מדעי: Rhincodon) ובמשפחת הכרישים הלווייתניים
הכריש הלווייתני מצוי באזורים רבים בכדור הארץ, אך לא באזורים הארקטיים.
כריש זה נחשב לדג הגדול בעולם.
סקירה מדעית מ-2015 של דיווחים על גודלם של כרישים לווייתניים מצאה שהפרט הגדול ביותר שנמדד באופן אמין היה באורך .
דיווחים על פרטים בגודל של יותר מ-20 מטר נמצאו לא אמינים מספיק.
מחקר שנעשה בשונית נינגלו ופורסם בשנת 2020 מצא שהאורך הממוצע של זכר בוגר הוא 8–9 מטר, בעוד שאורכן הממוצע של נקבות הוא 14.5 מטר.
עם זאת, מחקרים במקומות אחרים הגיעו לתוצאות אחרות.
למרות גודלו, כריש זה אינו נחשב למסוכן לבני אדם, וצוללים רבים נוהגים ללוותו ואף להיצמד אליו תוך כדי תנועה.
הכריש הלווייתני נצפה לעיתים קרובות בפיליפינים, בחופי תאילנד, באיים המלדיביים, במערב אוסטרליה, באיי גלאפגוס ואף בים-סוף.
הכריש הלווייתני ניצוד לעיתים כחלק מדיג מסחרי או חובבני, לרוב במקומות בהם הוא מתקבץ באופן עונתי.
גודל האוכלוסייה נמצא כיום בירידה, ומצב השימור שלו מוגדר כיום על ידי ה-IUCN כמין בסכנת הכחדה.
מין הכריש הלווייתני זוהה לראשונה באפריל 1828, לאחר שפרט בגודל של 4.6 מטרים ניצוד בעזרת צלצל במפרץ טייבל (Table Bay) שבדרום אפריקה.
מאוחר יותר הוא תואר על ידי זואולוג בשם אנדרו סמית', רופא צבאי שהיה מצורף לחיילים בריטיים שהוצבו בקייפטאון.
הוא המשיך ופרסם תיאור מפורט יותר של אותו הפרט ב-1849. שמו של הדג, "כריש לווייתני", נובע מהפיזיולוגיה שלו – דג זה הוא כריש שגודלו כגודל לווייתן ושמשתמש בטכניקת אכילה דומה לזו של הלווייתן – סינון המזון מתוך המים.
הכריש הלווייתני נפוץ באוקיינוסים בעלי האקלים הטרופי והממוזג עד חמים.
אף על פי שהכריש הלווייתני חי לרוב באזורים המרוחקים מן החוף, כלומר במי האוקיינוסים הפתוחים, מתקיימות התקבצויות עונתיות לצורכי תזונה במספר אתרים הסמוכים לחופים, כמו שונית נינגלו שבמערב אוסטרליה, אוטילה (Útila) שבהונדורס, בטנגאס (Batangas) ודונסול (Donsol) שבפיליפינים, מוזמביק, פמבה וזנזיבר הסמוכים לחופי טנזניה.
תועדו מקרים בהם הוא התקרב לחוף, בהיכנסו למפרצי מים רדודים או לאטולי אלמוגים, או בהימצאו ליד שפכי נהרות.
הכריש הלווייתני מצוי בין קווי הרוחב ±30 מעלות לערך.
הוא שוחה בעומקים שלא עולים על 700 מטרים.
הוא לרוב בגפו, ולמעט מקרים בו הוא נמצא באתרים עם שפע של מזון, נדיר למצוא אותו בקבוצות.
על פי מחקר בינלאומי שהתפרסם ב-2024, הכרישים הלווייתניים נוהגים לחצות באופן קבוע נתיבי שיט עמוסים ובמקרים רבים נפגעים על ידי הספינות בנתיבי השייט.
המחקר כלל 75 חוקרים וחוקרות מרחבי העולם והם אספו מידע במעל 50 אתרים שונים שבהם מתקבצים בסה"כ מעל 13,000 כרישים לווייתניים.
על פי המחקר, ההתנגשויות הקטלניות מהוות סכנה לאוכלוסיית הכריש הלווייתני, שכבר נמצאת בסכנת הכחדה.
באוקטובר 2025 נצפה בחופי ארץ ישראל, כעבור מספר ימים הוא ניצוד בידיי דייגים עזתים.
הכריש הלווייתני מסנן את מזונו מתוך המים.
לצורך כך, פיו מרווח ועשוי להגיע לרוחב של מטר וחצי.
יש לו חמישה זוגות גדולים של זימים.
שתי עיניו הקטנות ממוקמות בחזית ראשו הרחב והשטוח.
רוב גופו של הכריש אפור ובטנו לבנה.
בכל אחד מצדדיו של הכריש משתרעים לאורכו שלושה תלמים.
עורו נראה כלוח דמקה, שכן עליו נמצאים פסים ונקודות בצבע צהוב בהיר.
נקודות אלו ייחודיות לכל כריש לווייתני, כלומר לכל פרט יש דפוס נקודות שונה.
בשל כך, הנקודות משמשות לזיהוי פרטים שונים, ולכן מסייעות לביצוע ספירת האוכלוסיות של הכריש.
עובי העור עשוי להגיע לעשרה סנטימטרים.
הכריש בעל שני זוגות של סנפירים גביים וסנפירים צידיים.
צורת חלקי הזנב של הכריש הלווייתני משתנה עם הגיל: בעוד אצל הכרישים הצעירים, החלק העליון של הזנב גדול יותר, זנבם של הכרישים הבוגרים נראה כקשת.
פתחי הנשימה של הכריש נמצאים מאחורי העיניים.
הכריש הלווייתני אינו שוחה ביעילות, וכל גופו משתתף בהנעתו במים.
תכונה זו היא נדירה בקרב הכרישים, ומביאה אותו לידי מהירות ממוצעת של חמישה קילומטרים בשעה.
הפרט הגדול ביותר שנמדד במדויק נלכד ב-11 בנובמבר 1947 לא רחוק מהעיר קראצ'י שבפקיסטן.
אורכו היה 12.65 מטרים, משקלו היה למעלה מ-21.5 טונות, והיקפו היה שבעה מטרים.
המדען האירי אדוארד פרסבל רייט (1834–1910) טען כי בביקורו בסיישל ב-1868 הוא צפה בכריש לווייתני שאורכו 15 מטרים.
הכריש הלווייתני הוא אחד משלושה מיני כרישים (כלומר: מינים השייכים לעל-סדרה דמויי כריש) אשר מסננים את מזונם מתוך המים, לצד הכריש הענק והכריש גדול הפה (Megachasma pelagios).
הוא ניזון מפיטופלנקטון, מאצות, מפלנקטון, מקריל ומצורות חיים נקטוניות קטנות, כמו דיונוני רחף (Teuthida) ובעלי חוליות קטנים.
השורות הרבות של המזיפות אינן משמשות את הכריש בתהליך האכילה.
במקום זאת, הכריש ממלא את פיו במים, סוגר את פיו ומוציא את המים דרך הזימים.
במרווח הזמן שבין סגירת הפה ופתיחת סוגרי הזימים, הפלנקטון נלכד בשִנִּיוֹת (denticles) הקרובות לזימים וללוע.
התאמה זו, הפועלת כמסננת, ייחודית בקרב ההתאמות הקשורות בזימים, והיא מונעת את המעבר של עצמים שקוטרם גדול משניים עד שלושה מילימטרים.
לאחר מכן, הכריש בולע את כל מה שנלכד.
כרישים לווייתנים נצפו "משתעלים", ומשערים כי על ידי כך הם מנקים חלקיקי מזון מהשניות.
דרכי הרבייה של הכרישים הלווייתניים היו עד לא מזמן לא ברורות.
מחקר שהתבסס על ביצה בודדת שנמצאה ליד חופי מקסיקו ב-1956, הצביע על כך שהכרישים הללו מטילים ביצים.
עם זאת, לכידתה של נקבה ביולי 1996, אשר הייתה בהריון עם 300 צאצאים, הפריכה את הנתון הקודם, והוכיחה כי הכרישים הלווייתניים הם דווקא אובו-ויויפאריים (משריצים את הצאצאים חיים, לאחר שאלו בוקעים מביציהם בתוך רחם אימם).
הביצים נשארות בגוף והנקבות משריצות את צאצאיהן חיים; אורכם בעת ההשרצה נע בין 40 ל-60 סנטימטרים.
הסברה היא שהכרישים הלווייתניים מגיעים לבגרות מינית בסביבות גיל 30, אולם הם לרוב צריכים להגיע לאורך של תשעה מטרים כדי להגיע לבגרות המינית.
כָּרִישׁ טִיגְרִיסִי (שם מדעי: Galeocerdo cuvier) המכונה גם טיגריס הים או כריש נמר הוא כריש ממשפחת הכרישיים, והוא המין היחיד בסוג Galeocerdo.
כריש טיגריסי הוא טורף גדול העשוי להגיע לאורך של יותר מ-5.5 מטרים והוא הכבד שבבני משפחת הכרישיים.
הוא חי באוקיינוסים וימים טרופיים וממוזגים, ונפוץ במיוחד באזור האיים הפסיפיים.
מקור שמו מדוגמת הפסים הכהים האנכיים לגופו המזכירים את דוגמת פסי הטיגריס, פסים אלו דוהים ככל שהכריש מתבגר.
כריש טיגריסי הוא מתבודד, לרוב צייד לילי.
תזונתו כוללת מגוון רחב של טרף הכולל סרטנאים, דגים, כלבי ים, עופות ימיים, כרישים קטנים יותר, דיונונים, נחשי ים ודולפינים.
כריש טיגריסי נחשב למין הקרוב לסיכון בשל דיג לצורך שימוש בסנפיריו כמזון, ובשימוש לתרופות עממיות.
כריש טיגריסי נמצא במקום שני ברשימת מספר התקיפות הקטלניות המתועדות על בני אדם, שני רק לעמלץ הלבן.
הוא מבקר לעיתים תכופות בשוניות רדודות, נמלים ותעלות, מה שמעלה סיכוי גבוה למפגש קטלני עם אנשים כמו צוללנים ודייגים.
הכריש תואר לראשונה על ידי פרון ולסוור, והוענק לו השם Squalus cuvier.
בשנת 1837 מילר והנלה שינו את השם ל-Galeocerdo tigrinus.
שם הסוג, Galeocerdo, מקורו ביוונית, galeos שמשמעו כריש ו-cerdus משמעה בלטינית שיער קשה של חזירים.
בשפת העם הכריש נקרא כריש אוכל האדם.
כריש טיגריסי חבר בסדרת הכרישאים.
חברים בסדרה זו מאופיינים בקרום מצמוץ (nictitating membrane) מעל העין, שני סנפירים גביים, סנפיר ביב בודד, וחמישה שסעי זימים.
הוא המין הגדול ביותר במשפחת הכרישיים.
כריש טיגריסי נמצא לעיתים תכופות קרוב לחוף, בעיקר באזורים טרופיים וסוב-טרופיים בכל העולם.
יחד עם העמלץ הלבן, ישנן פסיפי, ישנן גרינלנדי, ושש-זימי אפור הכריש טיגריסי נמנה בין המינים הגדולים ביותר של הכרישים החיים כיום.
התנהגותו נוודית בעיקר, אולם מונחית בעיקר באמצעות זרמי מים חמימים, ונמצא קרוב יותר לקו המשווה למשך כל החודשים הקרים.
הוא נוטה להישאר במים עמוקים במקביל לשוניות, אולם נע דרך תעלות בחיפוש אחר טרף במים רדודים.
במערב האוקיינוס השקט, הוא מרחיק לאזורים הצפוניים, כגון יפן, ולאזורים הדרומיים כגון ניו זילנד.
ניתן לצפות במספר כרישי טיגריסי במפרץ מקסיקו, בחופי צפון אמריקה וחלקים מדרום אמריקה.
כמו כן, הוא נפוץ מאוד בים הקריבי.
אזורים נוספים בהם נצפה כריש טיגריסי לרבות אפריקה, הרפובליקה העממית של סין, הונג קונג, הודו, אוסטרליה וניו זילנד.
כרישים טיגריסים נצפו גם בים סוף ובים התיכון.
כרישי טיגריסי נצפו בעומקים של כמעט 900 מטרים, אולם הם נודדים למים רדודים הנחשבים לטענת אחדים לרדודים מידי למינים בגודל זה.
מחקר שנעשה לאחרונה הראה שכריש טיגריסי ממוצע ישהה בעומק של כ-350 מטרים, עובדה האמורה להפוך אותו למחזה לא נפוץ במים רדודים, אולם כרישי טיגריסי בהוואי נצפו במים רדודים של כשלושה מטרים ולעיתים תכופות נצפה במימי החופים בעומק של כשישה עד 12 מטרים.
הם מבקרים לעיתים תכופות בשוניות רדודות, נמלים ותעלות, דבר המגביר את פוטנציאל המפגש עם האדם.
הם נצפו ניזונים בנחשולי גאות ושפל בין הלגונות והאוקיינוס של טאראווה.
נחשולי גאות ושפל של חודשי האביב נושאים עימם פלנקטון ואורגניזמים מיקרוסקופיים אחרים, שמושכים סרטנים רכי-קונכייה קטנים, המושכים סרדינים, המושכים דגי קיפון אפור, המושכים צניניות כחולות גב, המושכות אליהן את הכריש טיגריסי.
ב-19 ביוני 2023 נצפה כריש טיגריסי סמוך לאחד מחופי אילת הצפוניים על ידי פקח של רשות הטבע והגנים במהלך צלילה.
כריש זה הוא מבין הכרישים הגדולים ביותר החיים כיום, והוא מתחרה בגודלו עם העמלץ הלבן.
כריש טיגריסי נפוץ בגדלים של בין 3 ל-4.2 מטרים ושוקל בין 385–635 ק"ג.
הזכרים עשויים לגדול ל-4.5 מטרים, ונקבות ל-5.5 מטרים.
כריש טיגריסי יכול להגיע לגודל מרבי של מעל שישה מטרים ולמשקל של למעלה מ-900 ק"ג.
הפרט הגדול ביותר היה נקבה מאוסטרליה שהגיע לאורך של ולמשקל .
צבעו האופייני של עור כריש טיגריסי נע בין כחול לירוק בהיר ולבן או צהוב בהיר בגחונו.
ניתן לראות נקודות כהות ופסים אצל הכרישים הצעירים אולם הם דוהים ככל שהכריש מתבגר.
ראשו מעוצב כמעין טריז המאפשר לו להסתובב במהירות ובקלות לכל צד.
יש להם גומות זעירות בצד העליון של גופם ובתוכן אלקטרורצפטורים הנקראים אמפולות לורנציני המאפשרות לכרישים לזהות שדות חשמליים, כולל שדות חשמל ביולוגי הנפלט מגופו של הטרף.
לכריש טיגריסי יש גם איברי חישה הנקראים מערכת קו הצד הנמשכים כמעט לכל אורך צידי גופם.
התפקיד העיקרי של המבנה הזה הוא לגלות ויברציות זעירות ביותר במים.
אדפטציה זו מאפשרת לכריש טיגריסי לצוד באפלה ולגלות טרף חבוי או מסווה.
שכבה מחזירת אור הנמצאת מאחרי הרשתית של עין הכריש טיגריסי מאפשרת לחישת תאי האור אפשרות נוספת ללכוד פוטונים של אור ויזואלי, ולהגביר את הנראה בתנאי ראות נמוכים.
לכריש טיגריסי יש באופן כללי סנפירים ארוכים המספקים כוח עילוי כשהוא מנווט במים, כשהזנב העילי הארוך מספק פרצי מהירות.
כריש טיגריסי שוחה באופן נורמלי באמצעות תנועות גוף קטנות.
גבו הגבוה וסנפיר הזנב שלו מתפקדים כציר, המאפשרים לכריש להסתובב במהירות על מקומו, אף על פי שבאופן מובהק סנפירי הגב שלו קרובים יותר לזנבו.
שיניו מהונדסות לחיתוך יעיל של בשר, עצם וחומר אחר כגון שריון צבי ים.
אולם כמו אצל רוב הכרישים, הן מתחדשות תדיר על ידי שורות שיניים חדשות.
כריש טיגריסי הוא טורף-על ובעל מוניטין של כריש המסוגל לטרוף כל דבר.
יש לו גם את היכולת להכניע טרף גדול.
הוא יטרוף בדרך כלל דגים כליל גרמיים ודגי סחוס אחרים (כמו כרישי חול), סרטנאים, רכיכות, עופות ימיים, יונקים ימיים (כגון תחש המשכן, אריות ים ודולפיניים כמו דולפינן או סטנלה), פתני ים וצבי ים (כגון צב ים ירוק, וצב ים חום).
הלסת הסידנית הרחבה והכבדה והפה הענק, בשילוב שיניים חסונות ומשוננות, מאפשרות לכריש הטיגריסי לגבור על טרף גדול מסוגים אלו.
בנוסף, ראייה מצוינת וחושי ריח מחודדים מאפשרים לו להגיב לעקבות דם הקלושים ביותר ולהתחקות אחריהם עד מקורם.
בשל סכנה מתקיפות טורפים, דולפינים לרוב נמנעים מאזורים שמאכלס אותם הכריש הטיגריסי.
בנוסף, עשוי כריש טיגריסי לתקוף גם לווייתנים גדולים פצועים או חולים.
קבוצה תועדה בתקיפת לווייתן גדול-סנפיר חולה והריגתו בשנת 2006 בסמוך להוואי.
הוא גם יאכל נבלות של לווייתנים או של חיות ים אחרות.
במקרה אחד הם תועדו כאשר הם ניזונים מנבלת לווייתן יחד עם עמלצים לבנים.
כרישים לאורך חופי אוסטרליה ממתינים לצבי ים המגיעים להתרבות.
כרישים טיגריסים נודדים להוואי, שם הם חוטפים אפרוחים של אלבטרוס שחור רגל הנוחתים על פני המים ורבים מהם נטרפים.
היכולת לזהות תנודות לחץ מגלים קצרי תדר מאפשרת לכריש להתקדם לכיוון בעל חיים בביטחון, אפילו דרך מים עכורים.
הכריש יחוג סביב טרפו וילמד אותו באמצעות מגע עם אפו.
בזמן התקיפה, הכריש יאכל את טרפו בדרך כלל בשלמותו.
בשל אופן אכילתו האגרסיבית, הוא יכניס לפיו גם עצמים בלתי אכילים כגון לוחיות רישוי של כלי רכב, פחי נפט, צמיגים וכדורים.
מסיבה זו, חלק מהחוקרים מכנים את הכריש הטיגריסי "פח האשפה של האוקיינוס".
כרישי הטיגריסי שוחים באופן כללי לאט, ובשילוב צבעם הנבלע בסביבתם מאוד קשה להבחין בהם ולאתרם בחלק מהאזורים.
הם מוסווים טוב במיוחד על רקע כהה.
למרות המראה העצל שלו, כריש טיגריסי הוא מהכרישים החזקים ביותר במשפחת הכרישיים.
ברגע שהכריש מתקרב לטרפו, הוא יורה עצמו בפרץ מהירות המאפשר לו להגיע לטרף לפני שיספיק לחמוק.
זכרים מגיעים לבגרות באורך של בין 2.3 ל-2.9 מטרים ונקבות באורך 2.5 עד 3.5 מטרים.
נקבות מזדווגות אחת לשלוש שנים, הריבוי נעשה על ידי הפריה פנימית.
הזכר מחדיר אחד ממצבטי המין שלו לפתח הרבייה הפנימי של הנקבה.
הזכר משתמש בשיניו כדי לאחוז בנקבה ולייצב עצמו במשך התהליך, לרוב גורם אי נוחות משמעותית ולעיתים מותיר סימני נשיכות על גופה.
באזורי חצי הכדור הצפוני ההזדווגות מתרחשת בין החודשים מרץ ומאי, כשההשרצה מתרחשת בין אפריל ויוני בשנה לאחר מכן.
בחצי הכדור הדרומי ההזדווגות מתרחשת בנובמבר דצמבר עד תחילת ינואר.
הביצים בוקעות בתוך גוף הנקבה והצעירים נולדים חיים לחיי עצמאות כשהם מפותחים לחלוטין.
הצעירים מתפתחים בגופה של הנקבה עד 16 חודשים.
השרצה מונה בין עשרה ל-80 פרטים.
הצעירים מגיחים באורך 51 עד 76 ס"מ.
כרישים אלו מגיעים לבגרות באורך שניים עד שלושה מטרים.
תוחלת חייו של הכריש הטיגריסי אינה ידועה אולם ידוע כי הוא חי יותר מ-12 שנה.
הכריש הטיגריסי אחראי לתקיפות קטלניות רבות ונחשב לאחד ממיני הכרישים המסוכנים ביותר, שני רק לעמלץ הלבן.
הכריש מצוי לעיתים תכופות בשפכי נהרות, בנמלים ובמים רדודים קרובים לחוף, שם הסיכויים גדולים למפגש עם האדם.
בממוצע, שלוש עד ארבע התקפות מתרחשות בשנה בהוואי, כשרוב התקיפות אינן קטלניות.
תקיפה ידועה של כריש טיגריסי קרתה ב-2003 לגולשת בת'אני המילטון, אשר איבדה את זרועה כמעט עד הכתף, אך היא החלימה לאחר טיפולים ואף חזרה לגלוש וכיום היא גולשת מקצועית ודוברת בנושא שימור כרישים.
בין 1959 ל-1976 נבררו וניצודו 4,668 כרישי טיגריסי על מנת להגן על תעשיית התיירות, אך התקיפות המשיכו וכנראה שהן מתרבות בין ספטמבר לנובמבר, אז כרישות טיגריסיות נודדות להוואי כדי להשריץ.
כדי להתגונן מהתקיפות נחקק בהוואי חוק האוסר על האכלת כרישים, פעילות תיירותית שהייתה נפוצה.
הרשויות גם מתנגדות לצלילה בכלובי מגן, אף שצלילה ללא כלוב מסוכנת בהרבה.