tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
עם כניסת הגרמנים לעיירה, ב-10 בספטמבר 1939, גייסו אלו את יהודיה לעבודות כפייה, והטילו עליהם תשלומי כופר גבוהים, תוך החרמת רכושם.
מעת לעת ביצעו הגרמנים מעשי התעללות והשפלה ביהודי העיירה, ואת בית הכנסת המקומי הסבו למחסן.
בסוף יוני 1941 שילחו הגרמנים את הגברים היהודים מהעיירה למחנות עבודה באזור פוזנן, בהם רובם נספו, והיתר שולחו לאושוויץ.
ביולי 1941 גירשו הגרמנים את הנשים והילדים היהודים שנותרו בעיירה לגטו לודז', בו רובם מתו ברעב וממחלות, והיתר שולחו למחנה ההשמדה חלמנו.
לובסטר אמריקני או לובסטר אטלנטי או מחושתן אמריקני או מחושתן אטלנטי (שם מדעי: Homarus americanus) הוא מין של סרטן מהמשפחה נאפרופידיים המצוי בחופיה המזרחיים של צפון קנדה באוקיינוס האטלנטי.
זהו מין גדול היכול להגיע לאורך 64 ס"מ ולשקול עד 20 ק"ג.
בכך הוא הכבד בכל מיני הסרטנים, ואף הכבד ביותר בין פרוקי הרגליים.
הוא קרוב משפחתו של לובסטר אירופי (Homarus gammarus) המגיע למשקל דומה.
ללובסטרים צבתות ענקיות, גוף מוארך ושריון בצבע זהוב-כחול כשהצבתות והפנים אדומים.
הלובסטר מצוי בימים עמוקים אך הנקבות עולות להתרבות במים רדודים יותר.
הלובסטר הוא טורף הניזון מיצורי ים כמו רכיכות, קווצי עור ורב זיפיות וכן מסרטנים אחרים וכן ניזון מנבלות.
הוא חי לבדו למעט בעונת הרבייה אז מאות לובסטרים מגיעים למים הרדודים להטיל ביצים.
הלובסטר נתפס למאכל כפרי ים במגוון מסעדות.
כמו יצורי ים רבים הלובסטר אינו כשר ביהדות.
לובסטרים קוצניים (שם מדעי: Palinuridae) היא משפחה של מעשירי רגל הדומים ללובסטר והם בעלי זוג מחושים קוצניים.
על אף הדמיון ביניהם הם אינם קרובים ביותר.
לובסטרים אלה בעלי זוג מחושים מגודלים, שריון קוצני ו-5 זוגות רגליים חסרות ציפוי שישנו על רגלי הלובסטר.
הם בעלי עיניים גדולות ורבים מהם צבעוניים מאוד.
הטפרים שלהם כמעט ולא בולטים.
אורכם יכול להגיע לאורך 30-45 ס"מ ולשקול עד 5 ק"ג.
הם חיים באזורים טרופיים וממוזגים אך בעיקר בסמוך לחופי אוסטרליה, ניו זילנד, דרום אפריקה ואיי בהאמה שם הם מתקבצים בכמויות גדולות.
הם נפוצים גם בעוד ימים כמו הים הקריבי או הים התיכון.
הם חיים במשך היום בין הסלעים ויוצאים בלילות לחפש תולעים, חלזונות, קווצי עור, סרטנים אחרים ועוד.
חלקם נודדים בעתות סופות בחבורות גדולות העוקבות אחת אחרי השנייה.
לוברה קאליניץ' (בקרואטית: Lovre Kalinić; נולד ב-3 באפריל 1990) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת השוער בהיידוק ספליט ובנבחרת קרואטיה.
קאליניץ' התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של היידוק ספליט.
בקיץ הושאל ליונק סיני, ממנה עבר לנובאליה ובתום העונה חזר להיידוק.
ב-23 באפריל 2011 ערך את הבכורה שלו בניצחון 1–2 נגד סלאבן בלופו.
בעונת מונה איגור טודור למאמן הקבוצה, ונתן לקאליניץ' את חולצת השוער הראשון של היידוק.
בעונת שבר את שיא הדקות ללא ספיגת שער, כאשר הצליח לעשות זאת ב-775 דקות משחק.
בספטמבר , חתם קאליניץ' על חוזה לחמש שנים בהיידוק.
ב-27 בדצמבר 2016 הודיעה היידוק כי קאליניץ' סיכם בגנט מליגת העל הבלגית תמורת 3.1 מיליון אירו ובכך הפך לכדורגלן היקר בהיסטוריה של גנט ולשוער היקר בתולדות ליגת העל הקרואטית.
אף על פי שהגיע באמצע העונה, נבחר קאליניץ' לשוער המצטיין של העונה בליגה הבלגית.
בינואר קאליניץ' חתם באסטון וילה מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
ב-20 בינואר 2020 הושאל לטולוז עד לסוף העונה.
ב-17 בינואר 2021 חזר להיידוק ספליט בהשאלה.
ב-1 ביולי 2022 חתם באופן קבוע בהיידוק ספליט.
בצעירותו, קאליניץ' שיחק בכל הנבחרות הצעירות של קרואטיה.
ב-12 בנובמבר 2014 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 1–2 ל.
קאליניץ' נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2016 ומונדיאל 2018, בו הגיע קרואטיה למקום השני.
בתום מונדיאל 2018, הודיע דניאל סובשיץ' על פרישה מהנבחרת, וקאליניץ' הפך לשוער הראשון של הנבחרת.
שוער השנה בליגת העל הקרואטית: ,
שוער העונה בליגת העל הבלגית:
לובנגולה חומאלו היה המלך השני והאחרון של תושבי Ndebele (נקראה בשם Matabele באנגלית).
בשפה Nebebele פירוש השם "אנשי המגינים הארוכים", זאת התייחסות לשימוש לוחמיהם במגן וחנית.
אנשי מטאבלה היו צאצאי פלג של אנשי הזולו שנמלטו צפונה בתקופת שלטונו של שאקה מלך רב עוצמה של הזולו.
בסוף שנות השלושים של המאה ה-19 הם התיישבו במה שמכונה Matabeleland במערב זימבבואה, אך הם טענו לריבונותם על אזור רחב בהרבה.
הממלכה שהם הקימו הייתה דומה לחברות אנושיות בתקופת הברזל בה היו לבני השבט מעמד גבוה יותר בהשוואה לאנשים מחוץ לשבט שחייהם היו כפופים לרצונו של המלך.
אולם בתמורה לזכויותיהם היו חייבים אנשי הממלכה, גברים ונשים כאחד, להיכנע למשמעת ולמעמד קפדני בהיררכיה השבטית.
הדבר קבע את חובותיהם ואחריותם כלפי שאר החברה.
הפרות של אחריות חברתית כלשהי נענשה במוות, בכפוף לפקודת המלך.
המשמעת ההדוקה והנאמנות הזו היו סוד ההצלחה של אנשי השבט לשלוט בשכניהם.
לאחר מותו של מזיליקאזי, המלך הראשון של עם מטאבלה, בשנת 1868, הציעו זקני השבט, את הכתר ללובנגולה, אחד מבניו של המלך הקודם, שנולד לאשה ממעמד נחות.
מספר גדודים של לוחמי השבט חלקו על החלטה להכתיר את לובנגולה, ובסופו של דבר הנושא הוכרע בכוח, כאשר לובנגולה ותומכיו הכניעו את המורדים.
האומץ של לובנגולה בקרב הוביל לבחירתו פה אחד כמלך.
הכתרת לובנגולה התרחשה באחת מהעיירות המרכזיות.
בני השבט התאספו בחצי מעגל גדול, ביצעו ריקוד מלחמה והכריזו על נכונותם להילחם ולמות למען לובנגולה.
מספר רב של ראשי בקר נטבחו, ונתחי הבשר הנבחרים ביותר הוצעו למלימו, המנהיג הרוחני של מטאבלה.
הסעודה לוותה בשתיית כמויות גדולות של בירה דוחן.
כ-10,000 לוחמי מטאבלה בתלבושת מלחמה מלאה נכחו בזמן הכתרת לובנגולה.
התלבושות שלהם כללו כיסוי ראש העשוי מנוצות יען שחורות, חצאית עשויה מעור נמר או עורות אחרים ועוטרו בזנבות בקר לבן.
סביב זרועותיהם ענדו זנבות דומים וסביב לקרסוליהם ענדו טבעות פליז ומתכות אחרות.
כלי הנשק שלהם כללו חנית ארוכה אחת או יותר לזריקה וחנית דקירה או סכין קצרה (אלה כלי הנשק העיקריים של אנשי זולו).
להגנתם, הם נשאו מגנים גדולים למסתור בצבעים שחור, לבן, אדום או מנומר לפי הגדודים שאליהם הם שייכים.
שבט המטאבלה שמר על מעמדו בגלל הגודל והמשמעת ההדוקים ביותר שהיו בצבא - אליו היה צריך להצטרף כל אדם מהשבט שהיה בעל יכולת לשירות הצבאי.
"צבא מטאבלה, מנה כ-15,000 גברים בארבעים גדודים [התבסס] סביב בירת לובנגולה, בולאוואיו."
לובנגולה היה אדם גדול, עוצמתי, בעל קול רך שהיה אהוב על עמו אך מתועב על ידי שבטים זרים.
היו לו מעל 20 נשים, אולי רבות נוספות; ביניהן הייתה קסוויילה, בתו של המלך של אימפריה חזקה אחרת בדרום אפריקה.
לאביו, ציליקאזי, היו כ-200 נשים.
כשהיה בשנות ה-40 לחייו, המזון שלו שכלל בירה דוחן ובשר בקר גרמו לו להשמנת יתר על פי המבקרים האירופאיים.
לובנגולה היה מודע לכוח האש הגדול של התותחים האירופיים, כך שהוא סמך על המבקרים והרתיע אותם על ידי שמירה עם סיירות גבול לפיקוח על כל תנועות הנוסעים דרומית למטבלנד.
בתחילת תקופת מלכותו היו לו מעט מפגשים עם אנשים לבנים, אך הדבר השתנה כאשר התגלה זהב בוויטווטרסנד בגבולות הרפובליקה של דרום אפריקאית בשנת 1886.
לובנגולה העניק לג'ון סווינבורן את הזכות לחפש זהב ומינרלים אחרים בשטח בדרום-מערב של מטאבלנד לאורך נהר טאטי שבין נהרות ששה ורמקוואבנה בשנת 1870, במה שנודע בכינוי "הזיכיון לטאטי".
עם זאת, רק בשנת 1890 החלה כרייה משמעותית כלשהי באזור.
לובנגולה היה סובלני כלפי הציידים הלבנים שהגיעו לארצו.
הוא אפילו הרחיק לכת והעניש את בני שבטו שאיימו על הלבנים.
אך הוא נזהר ממשא ומתן עם אנשים מבחוץ, וכאשר צוות בריטי (פרנסיס רוברט תומפסון, צ'ארלס רוד ורוקשפור מגווייר) הגיע בשנת 1888 כדי לנסות לשכנע אותו להעניק להם את הזכות לחפש מינרלים באזורים נוספים בשטחו, המשא ומתן לקח חודשים רבים.
לובנגולה נתן את הסכמתו לססיל רודס רק כאשר חברו, הלנדר סטאר ג'יימסון, רופא מוסמך, שטיפל פעם בלובנגולה, הציע להבטיח כסף וכלי נשק למלך בנוסף להתחייבות שכל האנשים שיבואו לחפור ייחשבו כמתגוררים בממלכתו.
כחלק מהסכם זה, בהתעקשות של הבריטים, לא היו מורשים הבורים ולא הפורטוגזים לישב או לזכות בוויתורים במטאבלנד.
לובנגולה שלח שני שליחים למלכה ויקטוריה הבריטית.
עם זאת, הם עוכבו בנמל על ידי מקורביו של אלפרד בייט יזם מכרות בריטי.
הזיכיון לרודס בן 25 השנים נחתם על ידי לובנגולה ב־30 באוקטובר 1888.
ציטוט מפורסם של לובנגולה, על מהלך ההיסטוריה בממלכתו: "האם ראיתם איך זיקית צדה יתוש?
היא מתגנבת בשקט מאחורי היתוש, וקופאת על מקומה.
לאחר מכן, באיטיות גדולה שולחת רגל אחת קדימה ועוצרת.
אחריה רגל שנייה באותה דרך.
היא מתקדמת בשקט ובלתי מורגשת.
וכשהיא נמצאת במרחק המתאים - תנועה מהירה ופתאומית פותחת את הפה ושולחת את לשונה הארוכה וצדה את היתוש - היתוש נבלע ונעלם.
בריטניה היא הזיקית ואני היתוש".
מהר מאוד התברר שלובנגולה נפל בפח שטמנו לו הבריטים.
הצוותים של החברות של בייט ורודס התכוונו לספח את שטח ממלכתו לשטחים שבחסות הבריטים.
הדבר הביא לפריצת מלחמת מטאבלה הראשונה שהחלה באוקטובר 1893. "חברת דרום אפריקה הבריטית" השתמשה בנשק חם - מכונות ירייה, מה שגרם לטבח של לוחמי מטאבלה, בעיקר בקרב שאנגאני.
כבר בדצמבר 1893 דווח שלובנגולה היה חולה מאוד, אך מותו מתישהו בתחילת 1894 נשמר בסוד במשך חודשים רבים, סיבת מותו נותרה לא ברורה.
כתוצאה מהניצחון הצבאי של אנשי "החברה הדרום אפריקאית" באוקטובר 1897 החלה התיישבות של לבנים בחלק גדול מהשטח שנודע לימים כרודזיה, ממלכת מטאבלנד לא הייתה קיימת עוד.
סיפורו של לובנגולה וממלכתו, וקורותיה בעקבות המפגש עם האדם הלבן, זכו למורשת חשובה בעברית, דרך ספרו של נחום גוטמן "בארץ לובנגולו מלך זולו".
הצייר נחום גוטמן נסע בשנת 1934 לדרום אפריקה, ושם ערך ספארי בפארק החיות קרוגר, ועורך העיתון "דבר לילדים" יצחק יציב, ביקש ממנו לשלוח רשמים לאיורים על סיוריו לעיתון הילדים.
לאחר חזרתו לארץ, המכתבים והאיורים עובדו לספר שיצא ב-1940. החלק השני בספר, הוא סיפור על לובנגולו וממלכתו מטאבלה.
גוטמן משתמש בדמויות ובשמות מקומות מאותם ימים וקושר אותם לעלילת הספר.
בספר שזור גם סיפור האוצר האבוד, שקשור להיסטוריה של השתלטות הלבנים על אדמות מטאבלה.
זהו ספר ילדים שזכה ועדיין זוכה לאהדה גדולה ונחשב לקלסיקה.
במלאת 70 שנה להופעתו, ארגן מוזיאון נחום גוטמן תערוכה שנקראה "זולו", שעוסקת בספר ובספורי מסעות באומנות הישראלית.
בקטלוג התערוכה ישנם מאמרים רבים המנתחים את עבודתו של גוטמן וההקשר ההיסטורי של ספור לובנגולו.
לובר אבו דאבי הוא מוזיאון לאמנות ותרבות באבו דאבי שבאיחוד האמירויות הערביות.
הוא ממוקם במרכז התרבות שנמצא על האי סעדיאת, בשטח כולל של 64,000 מטר רבוע.
8,000 מטר רבוע מוקדשים לגלריות, והוא המוזיאון הגדול ביותר בחצי האי ערב.
במוזיאון מוצגות יצירות מרחבי העולם, תוך דגש ליצירות המגשרות בין אמנות המזרח לאמנות המערבית.
הקמת המוזיאון אושרה על ידי הפרלמנט הצרפתי בשנת 2007, ובין ממשלת צרפת לעיר אבו דאבי נחתם הסכם שיתוף פעולה לשלושים שנה.
לתכנון המוזיאון נבחר האדריכל הצרפתי ז'אן נובל.
כחלק מהסכם השימוש בשם לובר, שילמה אבו דאבי כ-525 מיליון דולר אמריקני לממשלת צרפת.
כמו כן, הוסכם על תשלום של כ-747 מיליון דולר נוספים תמורת הצגת יצירות אמנות מתחלפות במשך 10 שנים, וניהול מקצועי ואמנותי למשך 20 שנה.
בעת הכרזתו כונה המוזיאון "לובר של החולות", אך לא נעשה שימוש בשם בהמשך.
תכנון ובניית המוזיאון התעכבו באופן ניכר, בין השאר עקב השלכות המשבר הכלכלי העולמי ב-2008. עבודות הבנייה שהחלו ב-2009 באירוע חנוכה בנוכחותו של נשיא צרפת ניקולא סרקוזי, הגיעו עד לשלב היסודות, אך נפסקו ב-2011 ללא מועד להמשך העבודות.
ב-2013 חודשה הבנייה וב-2014 החלה בניית הכיפה שהיקפה 565 מטרים.
כשהושלמה בניית הכיפה בסוף השנה, דיווחה החברה המנהלת שחמישים אחוז מהעבודות הושלמו.
המוזיאון נחנך ב-8 בנובמבר 2017 על ידי נשיא צרפת עמנואל מקרון, ראש ממשלת האמירויות מוחמד בן ראשד אאל מכתום ונסיך הכתר של האמירויות מוחמד בן זאיד אאל נהיאן.
עם חנוכתו הציג המוזיאון תערוכות שהתבססו בין השאר על יצירות שהושאלו מ-13 מוזיאונים שונים בצרפת וכללו כ-300 יצירות.
החל מ-2012, עוד בטרם נחנך המוזיאון, החל צוות המוזיאון ברכישת יצירות אמנות.
בין השאר נרכשו יצירות של הציירים פול גוגן ורנה מגריט ושל צלמים שצילמו במזרח התיכון במאה ה-19 כדוגמת רוג'ר פנטון.
בין היצירות שהושאלו והוצגו במוזיאון עם פתיחתו היו לה בל פרונייר של לאונרדו דה וינצ'י, עבודות של אנרי מאטיס, דיוקן עצמי של וינסנט ואן גוך, נפוליאון חוצה את האלפים של ז'אק-לואי דויד ויצירה של קלוד מונה.
על פי מנהל המוזיאון, הצרפתי אנרי לורט, שניהל בעבר את מוזיאון הלובר בפריז, יצירות האמנות המוצגות במוזיאון אינן מושפעות מהיותה של איחוד האמירויות מדינה מוסלמית.
לובניה היא עיר במחוז מוסקבה, רוסיה, הממוקמת כ-30 קילומטרים צפונית מערבית למוסקבה.
לובניה נוסדה בשנת 1902 וקיבלה מעמד של עיר בשנת 1961.
הערים הקרובות ביותר ללובניה הן זלנוגרד, דולגופרודני ומיטישקי.
קראסנאיה פוליאנה בקרב על מוסקבה
ההתקפה הגרמנית שהתחילה את הקרב על מוסקבה החלה ב-2 באוקטובר 1941. המתקפה הביאה את הכוחות הגרמנים לכבוש את הכפר קראסנאיה פוליאנה (כיום בעיר לובניה) לצפון מערב מוסקבה.
קראסנאיה פוליאנה נכבשה ב־30 בנובמבר על ידי הוורמאכט בפיקודו של אריך הופנר.
דבר זה משתמע על ידי רבים כנקודה הקרובה ביותר למוסקבה, שכבשו הכוחות הגרמנים.
מתקפת הנגד של הצבא הסובייטי בגין "הסרת האיום המיידי על מוסקבה" החלה ב-5 בדצמבר בחזית הצפון-מערבית (האזור סביב קראסנאיה פוליאנה ולובניה).
בשל מתקפת הנגד, הכוחות הגרמניים נסוגו לאחור.
הסביבה עשירה באתרים ארכיטקטוניים, כגון אחוזת הנאו-גותית של מרפינו הממוקמת 9 קילומטרים מצפון מזרח.
הארמון בסגנון הגותי, דומה לטירה מימי הביניים, גרם מדרגות מחבר אותו לרציף מאבן לבנה ליד הנהר, המעוטר בפסלים של גריפינים.
יש גם גשר גותי, אורוות ושני פארקים אנגליים עם רוטונדות ציוריות.
מיכאיל מישוסטין – ראש ממשלת רוסיה
לוברו מאייר (בקרואטית: Lovro Majer; נולד ב-17 בינואר 1998 בזאגרב שבקרואטיה) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת וולפסבורג ובנבחרת קרואטיה.
מאייר גדל במחלקות הנוער של פוסבינה זאגרב, קוסטושייה, דינמו זאגרב, נ.ק.
הוא ערך 53 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של לוקומוטיבה זאגרב במסגרת ליגת העל הקרואטית, בהן הבקיע 14 שערים.
ב-27 ביוני 2018 חתם מאייר בדינמו זאגרב מליגת העל הקרואטית.
בסך הכל ערך 67 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 13 שערים וזכה בשלוש אליפויות קרואטיה, פעם אחת בגביע הקרואטי ופעם אחת בסופר קאפ הקרואטי.
ב-26 באוגוסט 2021 חתם מאייר על חוזה לחמש עונות בסטאד רן מליגת העל הצרפתית.
ב-29 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-0 לאנז'ה במסגרת המחזור הרביעי בליגה לעונת 2021/2022. ב-20 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על מונפלייה במסגרת המחזור ה-14 בליגה.
בעונתו הראשונה במועדון ערך 29 הופעות ליגה, בהן הבקיע שישה שערים.
ב-16 באוגוסט 2023 חתם בוולפסבורג מהבונדסליגה.
ב-27 במאי 2017 ערך מאייר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קרואטיה, בניצחון 2-1 על נבחרת מקסיקו במשחק ידידות.
ב-11 בנובמבר 2021 הבקיע את שערי הבכורה שלו בנבחרת, צמד שערים בניצחון 7-1 על נבחרת מלטה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
בסקטבול לובן בראונשווייג הוא מועדון כדורסל מבראונשווייג, גרמניה, המשחק בליגת העל הגרמנית בכדורסל.
הקבוצה הוקמה בשנת 2000 והשתלטה על רישיון הבונדסליגה של SG בראונשווייג .
עם זאת, נותנת החסות של המועדון, מטאבוקס, נאלצה לנטוש את הפרויקט לאחר מספר חודשים בלבד בשל חוסר אמצעים כספיים.
למרבה המזל, המועדון ניצל על ידי אגודת הספורט הקהילתית ושינה את שמו לעיתים תכופות.
את עונת 2005/06 סיימה בראונשווייג בתחתית הטבלה, מה שמוביל בדרך כלל לירידה ל, אך הליגה הבכירה התרחבה ונוספו בה עוד שני מקומות פנויים שניתנו לרכישה תמורת 100,000 אירו.
המשאבים הכספיים של המועדון היו דלים למדי בשל חוסר ההצלחה בעונות הקודמות, אך הקבוצה הצליחה לקנות את הרישיון בעזרת שלושה ספונסרים ונשארה בליגה הראשונה.
בעונת 2006/07 רכשה ניו יורקר, חברת בגדים מבראונשווייג, את זכויות השיום לקבוצה.
החברה נתנה לאוהדי הקבוצה לבחור את שם הקבוצה מבין שלוש אפשרויות, מ-78% מהם בחרו בשם "ניו יורק פנטומס בראונשווייג".
בעונת 2009/10 סיימה הקבוצה במקום ה-8 והעפילה לפלייאוף לראשונה מאז 2002/03, אז סיימה במקום השלישי בטבלה.
לאחר ניצחון 3–1 ברבע הגמר על באסקטס אולדנבורג המדורגת ראשונה, הודחה הקבוצה בסוויפ 0–3 על ידי ברוזה במברג, שזכתה בסופו של דבר באליפות.
בעונה הבאה הגיעה הקבוצה לפיינל פור הגביע הגרמני בכדורסל לאחר ניצחון 88–76 על אולדנבורג ברבע הגמר.
בחצי הגמר גברו הפנטומס 82–77 על סקיליינרס פרנקפורט, אך הפסידו בגמר 66–69 לבמברג.
בעונת 2011/12 חזרה בראונשווייג לחצי הגמר, אך הודחה בידי טלקום בון 64–77. את העונה הסדירה סיימה הקבוצה במקום השביעי והודחה בסיבוב הראשון של הפלייאוף על ידי רטיופארם אולם.
בעונת 2011/12 לא הצליחה הקבוצה להשוות את ההצלחות מהעונות הקודמות.
הפנטומס מצאו את עצמם בתחתית הטבלה במשך כל העונה, אך נמנעו מירידה בניצחון במחזור הלפני אחחרון על טיבינגן.
נקודת האור של העונה הייתה הופעתו של דניס שרדר, שנבחר לשחקן הצעיר המצטיין ולשחקן המשתפר של העונה ב-2013.
לפני תחילת עונת 2014/15 הודיעה נותנת החסות ניו יורקר שהיא לא מתכוונת להאריך את תמיכתה בקבוצה, ושם הקבוצה שונה לבסקטבול לובן בראונשווייג (אריות בראונשווייג, Basketball Löwen Braunschweig).
גם צבעי הקבוצה שונו, מאדום ולבן לכחול וצהוב.
לפני עונת 2016/17 נקלעה הקבוצה לבעיות כלכליות וסיימה עם שישה ניצחונות בלבד, במקום הלפני אחרון בליגה שמוביל לירידה, אך מכיוון שקבוצת פיניקס האגן נאלצה להגיש בקשה לפשיטת רגל התפנה מקום מקום נוסף בליגה הראשונה ולובן נשארה בבונדסליגה.
בפברואר 2018 שחקן ה-NBA דניס שרדר, שנולד וגדל בבראונשווייג, הביע עניין להיות בעל מניות בקבוצה והבטיח להוביל אותה לחמישייה הראשונה בגרמניה.
במרץ אותה שנה הוכרז רשמית כי שרדר יהפוך לבעל מניות שותף בחברה התפעולית שניהלה את המועדון.
מאז עונת 2018/19 שרדר הוא בעל מניות הרוב בקבוצה.
באותה עונה הצליחה הקבוצה להעפיל לפלייאוף מהמקום ה-8 וקטעה בצורת של שש שנים, אך הובסה 0–3 על ידי באיירן מינכן.
ב-1 ביולי 2020 הפך שרדר לבעלים הבלעדי של בראונשווייג לאחר שרכש את 30% המניות הנותרים.
ב-24 באוגוסט 2020 חשף המועדון את הלוגו החדש שלו בצבעים חדשים: שחור וזהב.
משחקי הבית של לובן בראונשווייג נערכים בפולקסווגן האלה בעל 3,603 מושבים שנפתח בשנת 2000.
משנת 2000 עד 2015 שיחקה SG בראונשווייג, קודמתה של לובן, בבונדסליגה השנייה וב-ProB, הליגה השנייה והשלישית (בהתאמה), ושימשה קבוצת מילואים.
בשנת 2015 נכנסה SG בראונשווייג לשיתוף פעולה עם MTV Herzöge Wolfenbüttel.
החל מעונת 2015/16 הציגו שני המועדונים קבוצה משותפת שמשחקת בוולפנביטל ומשמשת קבוצת מילואים עבור לובן בראונשווייג.
לובסקוס (בנורווגית: Lapskaus; בשוודית: Lapskojs; בדנית: Labskovs) הוא תבשיל סקנדינבי סמיך העשוי מבשר ותפוחי אדמה.
ישנן וריאציות רבות של לובסקוס.
המנה עשויה להיות מבשר טרי או שאריות ממנות בשר אחרות (בדרך כלל בשר בקר או בשר כבש, אך לפעמים גם בשר עוף, בשר חזיר או שינקן) ותפוחי אדמה.
מרכיבים אופייניים נוספים הם ירקות (כגון גזר, בצל, כרישה, שורש סלרי ורוטבגה), תבלינים (כגון פלפל שחור או זנגביל), מלח ועשבי תיבול.
לובסקוס או לפסקאוס קשור אולי (מבחינה היסטורית ואטימולוגית) ללובסקוז, נזיד או תבשיל של מלחים אירופיים המזוהה מאוד עם נמלים מרכזיים כמו ליברפול.
מנות דומות כוללות גם את הפיני או labskaus של המטבח הגרמני.
המנה מופיעה גם במטבח האמריקאי הנורווגי.
בשנת 1970, לפסקאוס היה חלק מ"התפריט הרשמי של הימאים" של קו אמריקה הנורווגי.
עד שנות ה-80, השדרה השמינית של ברוקלין (במיוחד בין הרחובות ה-50 לבין ה-60) הייתה ידועה בשם " שדרות לפסקאוס" בהתייחס לאוכלוסייה הנורווגית-אמריקאית הרבה באזור.
לובסנג סנגאי הוא פוליטיקאי טיבטי ומשפטן ששימש כנשיא המנהל המרכזי הטיבטי (CTA) בין השנים 2011–2021. הוא הראשון שהחזיק בתפקיד זה ללא רקע דתי והראשון שנולד מחוץ לטיבט.
במהלך כהונתו כנשיא, פעל לקידום אוטונומיה אמיתית לטיבטים בתוך סין.
לובסנג סנגאי נולד בשנת 1968 במחנה פליטים טיבטי בדרג'ילינג, הודו.
אביו, שהיה נזיר בודהיסטי לשעבר, עבד בגידול בקר וחתך כדי לממן את חינוך בנו.
סנגאי למד באוניברסיטת דלהי, שם קיבל תואר ראשון במשפטים (LLB) והצטרף לארגון נוער טיבטי, שם הפך לחבר בהנהלה המרכזית של הארגון הפועל למען עצמאות טיבט.
לאחר סיום לימודיו בדלהי בשנת 1994, סנגאי התקבל לאוניברסיטת הרווארד שם השלים תואר שני במשפטים (LLM) ותואר דוקטור במשפטים (SJD).
בשנת 2004, קיבל את פרס Yong K.
Kim על מצוינות בעבודת הדוקטורט ותרומה להבנה של מזרח אסיה בהרווארד.
סנגאי נבחר בשנת 2011 לנשיא המנהל המרכזי הטיבטי, בעקבות החלטתו של הדלאי לאמה ה-14 לוותר על סמכויותיו הפוליטיות לטובת המנהל המרכזי הטיבטי.
במהלך כהונתו, סנגאי המשיך לדחוף למען אוטונומיה טיבטית אמיתית במסגרת החוק הסיני, בהתאם לגישת ה-"Middle Path" (הדרך האמצעית), המציעה אוטונומיה אמיתית לטיבטים במסגרת סין, אך לא עצמאות מלאה.
כחלק מתפקידו, סנגאי נאלץ לנסוע רבות בין קהילות טיבטיות בכל רחבי העולם כדי לשמר קשרים ולתמוך במאבקם.
הוא ביקר כמעט בכל ההתנחלויות הטיבטיות בהודו, כמו גם בקהילות טיבטיות גדולות בצפון אמריקה ובאירופה.
דיאלוג עם סין ויחסי חוץ
סנגאי השקיע מאמצים רבים בניהול דיאלוג עם סין על מנת להשיג אוטונומיה אמיתית לטיבט.
עם זאת, נושא זה נשאר מאתגר בגלל המתח והיחסים המורכבים בין סין לקהילה הטיבטית בגלות.
במהלך כהונתו, הוא הצליח לשמר את התמיכה הבינלאומית בטיבט והשתתף בפגישות רבות עם מנהיגים גלובליים כדי לקדם את ענייני הטיבטים..
לובסנג סנגאי הוא אזרח אמריקאי, ולמד גם באוניברסיטת הרווארד, שם הוא משמש כחוקר וכמרצה בתוכנית ללימודי משפט מזרח אסיה.
במהלך שנותיו בהרווארד, ארגן שבעה סבבים של מפגשים וכנסים בין מלומדים טיבטים, מערביים וסינים, כולל מפגש היסטורי בין הדלאי לאמה ל-25 מלומדים ותלמידים סינים.
לוברו זבונארק (בקרואטית: Lovro Zvonarek; נולד ב-8 במאי 2005 בצ'אקובץ שבקרואטיה) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת גראסהופרס ציריך מליגת העל השווייצרית, בהשאלה מבאיירן מינכן.
זבונארק גדל במחלקות הנוער של מלאדוסט קומט, נ.ק.
הוא ערך 22 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של סלאבן בלופו במסגרת ליגת העל הקרואטית, בהן הבקיע ארבעה שערים.
ב-10 בספטמבר 2021 חתם זבונארק על חוזה בבאיירן מינכן מהבונדסליגה החל מתום עונת .
עם הצטרפותו לבאיירן מינכן החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון.
ב-27 בינואר 2024 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 2–3 על אאוגסבורג במסגרת המחזור ה-19 בליגה לעונת 2023/2024. ב-12 במאי הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–2 על וולפסבורג במסגרת המחזור ה-33 בליגה.
בסך הכל ערך חמש הופעות ליגה בעונה זו, בהן הבקיע שער אחד.
ב-4 ביולי 2024 הושאל זבונארק לשטורם גראץ מהבונדסליגה האוסטרית למשך עונת .
ב-19 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בהפסד 1–2 לברסט במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים לעונת 2024/2025.
לוגאנו (באיטלקית: Lugano) היא עיר בקנטון טיצ'ינו בדרום שווייץ, השוכנת לחופיו הצפוניים של אגם לוגאנו.
בעיר מתגוררים 63,500 תושבים והיא העיר הגדולה ביותר בקנטון והתשיעית בגודלה בשווייץ.
העיר היא מרכז הבנקאות השלישי בגודלו בשווייץ (אחרי ציריך וז'נבה) ויעד מוביל בתיירות פנים וחוץ.
אוכלוסיית העיר ברובה דוברת איטלקית.
בלוגאנו נערך האירוויזיון הראשון ב-1956.
העיר שוכנת למרגלות הרי האלפים ולחופו של אגם לוגאנו, בשפך נהר קסרטה, בין הר סאן סלבטורה (925 מטרים) להר ברה (912 מטרים).
האקלים בלוגאנו הוא אקלים סובטרופי גשום, חם וממוזג יותר מהאקלים בחלקיה האחרים של שווייץ.
שדה התעופה של לוגאנו משמש בעיקר לטיסות פנים אך גם לטיסות בינלאומיות.
טיסות מישראל מגיעות לשדה התעופה מלפנסה שבמילאנו, כ-100 ק"מ מהעיר, אך לא מגיעות לשדה התעופה של לוגאנו.
רכבת המגיעה ממילאנו עוברת דרך לוגאנו בדרכה אל ציריך.
בתוך העיר אין מטרו אך יש אוטובוסים וחשמליות.
בעיר הייתה קהילה יהודית אורתודוקסית גדולה, בעלת גוון חסידי אך היא הצטמצמה עם השנים.
עד תחילת שנות ה-2000 פעל בלוגאנו מלון יהודי כשר אשר נסגר עקב הירידה בתיירות הדתית והחרדית לעיר.
עד שנות ה-90 פעל בלוגאנו בית ספר חרדי פרטי אך הוא נסגר מכיוון שמרבית המשפחות החרדיות שנותרו מבוגרות.
בין רבני העיר: הרב שלמה זלמן פרידמן (בנו של הרב ישראל חיים פרידמן מראחוב), הרב משה אליעזר וייס (כיום רב קהילת "מחזיקי הדת" בווינה), ורבי בן ציון רבינוביץ, האדמו"ר מביאלה.
לוגו היא שפת תכנות חינוכית שפותחה בסוף שנות השישים על ידי ואלי פוירציג וסימור פאפרט במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT), תוך התבססות על שפת LISP ורעיונותיו של הפסיכולוג ז'אן פיאז'ה.
פיתוח שפת לוגו הונחה על ידי תפישת עולם חינוכית, בכל הקשור לבתי-ספר בכלל, ולמחשבים בחינוך בפרט.
ביישום המקובל של למידה ממוחשבת משמש המחשב כתחליף למורה: המחשב מלמד את התלמיד (מתמטיקה, אנגלית וכו').
בלוגו מלמד התלמיד את המחשב, ובכך מפתח את יכולתו וידיעותיו.
ללוגו, כמו לכל שפת תכנות, אוצר מילים נתונות (שהמשתמש יכול לשנות את משמעותן), שבאמצעותו נכתבות התוכניות.
בלוגו, תכנות פירושו הרחבת אוצר המילים של השפה.
המשתמש מלמד את המחשב בהדרגה מונחים חדשים, שמאפשרים את הגשמת מטרתה של התוכנית.
הדבר נעשה באופן דומה להגדרת פונקציות (פרוצדורות, סברוטינות או מתודות) בשפות תכנות אחרות, אבל בלוגו מושם דגש על "לימוד" המחשב.
בניגוד למקובל בשאר שפות התכנות, כל מונח נערך בדרך כלל בנפרד.
דוגמה: יש לכתוב תוכנית שמטרתה לצייר שכונת מגורים.
אוצר המילים הבסיסי (הן לא שמורות) של לוגו כולל, בין השאר, הוראות לציור קטע ישר והוראות לפנייה ימינה או שמאלה בזווית נדרשת.
באמצעות אוצר מילים מינימלי זה נלמד תחילה את המחשב לצייר ריבוע, מלבן ומשולש.
בהמשך נלמד את המחשב לצייר בית שמורכב מהצורות הללו, ולבסוף ילמד לצייר שכונה שמורכבת מבתים אחדים.
פעולת התכנות בצורה זו נעשית מובנית יותר, וניטלים ממנה התחכום הטכני והמוזרות שמאפיינים שפות תכנות נפוצות.
כפי שניתן לחוש מדוגמה זו, שפת לוגו כוללת יכולת גרפית המאפשרת לצייר באמצעותה, בקלות יחסית, רישומים מורכבים.
יכולת גרפית זו, שהיא מסימני ההיכר של לוגו, נוספה לשפה בשלב מתקדם של פיתוחה, וזאת כדי לאפשר שימוש בשפה באמצעות כלי פשוט, שמוכר היטב גם לילדים (וגם למבוגרים חסרי רקע מתמטי).
הציור נעשה באמצעות "גרפיקת הצב".
הצב היה בתחילה חפץ מכני דמוי צב, והפך במהרה לצב סמלי, המיוצג על ידי חץ משולש על מסך המחשב.
זוז קדימה - FORWARD (בקיצור: FD)
זוז אחורה - BACK (בקיצור: BK)
פנה ימינה - RIGHT (בקיצור: RT)
פנה שמאלה - LEFT (בקיצור: LT)
הרם עט - PENUP (כלומר שמעתה כל הוראת תזוזה לא תלווה ברישום קו) (בקיצור: PU)
הורד עט - PENDOWN (כלומר שמעתה כל הוראת תזוזה תלווה ברישום קו) (בקיצור: PD)
חזור פעמים אחדות על ההוראות שבהמשך (לולאה) - REPEAT
צב הביתה - home (מחזיר את הצב לנקודת ההתחלה)
הראה את הצב - SHOWTURTLE (בקיצור: ST)
הסתר את הצב - HIDETURTLE (בקיצור: HT)
הסימן ; הוא תחילתה של הערה.
דוגמה 1: תוכנית לוגו קטנה לציור ריבוע:
התוכנית מורה לצב לבצע 4 פעמים את ההנחיה: זוז קדימה 200 פיקסלים ואחר כך פנה שמאלה ב-90 מעלות.
הצב מבצע הנחיה זו, תוך שהוא רושם על-גבי המסך את מסלול תנועתו.
דוגמה 2: ציור מורכב יותר מתקבל כאשר הצב מבצע את ההנחיה הקודמת 9 פעמים, תוך שינוי זווית המוצא שלו ב-40 מעלות ימינה בכל פעם:
דוגמה 3: דוגמה זו ממחישה שלוש תכונות של לוגו:
הוספת מילים חדשות לשפה: בדוגמה נוספת לשפה המלה spiral, שמאפשרת ציור ספירלה.
רקורסיה, שהמימוש שלה בלוגו טבעי ונפוץ.
לאחר הגדרת המלה החדשה, הפעלתה נעשית באמצעות כתיבתה כהוראה, למשל spiral 10, שתיתן את התוצאה הבאה (המשולש בקצה הספירלה הוא ה"צב", שהוסתר בדוגמאות הקודמות):
דוגמה 4: דוגמה זו ממחישה מעט מהיכולת המתמטית של לוגו, באמצעות יצירת מילה לחישוב הפונקציה עצרת, על-פי הגדרתה הרקורסיבית של פונקציה זו.
השפה הובאה לישראל על ידי פרופ' אורי לירון שחזר משבתון בבוסטון.
פרופ' לירון הקים בישראל גם את אל"י - אגודת לוגו הישראלית, וכתב את ספרי הלימוד הראשונים של לוגו בעברית (יחד עם פרופ' רינה צצקיס ופרופ' פרלה נשר).
פרופ' יהושפט גבעון הכניס את הקורסים הראשונים בהוראת לוגו למכללות הכשרת מורים כחלק אינטגרלי של ההכשרה להוראת מדעי המחשב.
מאוחר יותר הוא לימד גם קורס "מדעי המחשב בישומם בחינוך" במסגרת התוכנית לתואר שני בחינוך באוניברסיטת תל אביב.
מאוחר יותר פותחה תוכנית לימודים לתלמידי תיכון "מבוא למדעי המחשב בסביבת לוגו".
התוכנית פותחה במחלקה להוראת הטכנולוגיה והמדעים בטכניון על ידי צוות "מגוון" שפרופ' לירון עמד בראשו.
בשנות ה-80 ובתחילת שנות ה-90 התקיימו בבתי ספר יסודיים ובחטיבות הביניים לימודים של שפת התכנות "לוגו".
בהמשך נלמדה בבתי הספר התיכוניים גרסה חדשה יותר בשם "תבל", שפותחה על ידי אותו צוות.
החל משנות ה-2000, נלמדת ביחידה של נוער שוחר מדע וטכנולוגיה בטכניון סדנה שנקראת "עולם התוכנה".
הסדנה נלמדת באמצעות תוכנת Microworlds Ex ונמשכת 12 שיעורים, ומיועדת לתלמידים בכיתות ה-ח.
הסדנה משתמשת בתוכנה המבוססת על שפת לוגו המאפשרת חשיפה של תלמידים צעירים להיכרות ראשונה עם תכנים מרכזיים במדעי המחשב.
באמצעות שפה זו, לומדים התלמידים את העקרונות הבסיסיים המשותפים לכל שפת תכנות.
במהלך הסדנה התלמידים יוצרים באמצעות שפת לוגו פרויקטים בתכנות בנושאים שקרובים לליבם, כדוגמת: משחקי מבוכים, משחקי מלחמה, פקמנים, משחקי זיכרון, חידונים ועוד.
החשיפה לשפה גרפית, קלה יחסית להבנה, מאפשרת לאלו שימשיכו במגמת מחשבים מניעת קשיי הבנה רבים בלמידת עקרונות בסיסיים של תכנות, ולאלו שלא ילכו למגמת מחשבים - חשיפה לנושא במהלך שנות לימודיהם במערכת החינוך.
הסדנה מיועדת לתלמידים וכן לקבוצות לימוד מאורגנות מבתי ספר.
במסגרת עמותת אופנים, מגיעות גם קבוצות לימוד מהפריפריה שמשתלבות בסדנאות השונות.
במסגרת פעילות רפא"ל לקידום המדע בפריפריה, התקיים גם קורס העשרה שבמסגרתו למדו תלמידי חטיבות הביניים בקרית החינוך אורט עכו קורס של תכנות בסיסי.
הקורס היה מבוסס על שפת לוגו ונלמד באמצעות תוכנת Microworlds בשנים 2006-2013.
באדריכלות, לוג'יה (באיטלקית: Loggia) היא אלמנט דמוי ארקדה או אכסדרה, הנמצא בחזיתו של בניין.
הלוג'יה פונה בצידה האחד לחלל הפתוח שמחוץ לבניין, ובצד זה היא נתמכת בעמודים.
בניגוד לאכסדרה המתאימה בעיקר כמעבר לאורך חזית הבניין, המונח לוג'יה מתייחס בדרך כלל לאכסדרת כניסה למבנה, המתפקדת כמבואה.
הלוג'יה נבנית בדרך כלל בקומת הקרקע או בקומת הכניסה למבנה, אך לעיתים גם בקומות גבוהות יותר, והיא עשויה לעטר את הפורטיקו (מבנה השער) של הבניין, ובצורתה זו היא מופיעה בדרך כלל בשתי קומות ומכונה "לוג'יה כפולה".
מקורו של המושג באיטליה בה הייתה בניית לוג'יות פופולרית במיוחד במאה ה-17.
לוג קאבין רפובליקנס או LCR) הוא ארגון אמריקאי הפועל מתוך המפלגה הרפובליקנית ודוגל בשוויון זכויות לכל תושבי ארצות הברית.
הארגון עוסק בשדלנות ותמיכה במפלגה ופועל למען זכויות להט"ב בארצות הברית.
החל ממאי 2010 קלארק קופר הוא המנהל בפועל של הארגון.
קופר הוא יוצא ממשל ג'ורג' ווקר בוש, והיה בעברו יועץ לשגרירות ארצות הברית באו"ם.
מקור השם הוא בנשיא ארצות הברית הראשון מטעם המפלגה הרפובליקנית, אברהם לינקולן, שנולד בבקתת עץ (Log Cabin).
הארגון פועל ב-34 סניפים ב-26 מדינות ובוושינגטון די.
הארגון הוקם בשנת 1977 בקליפורניה, כיוזמה רפובליקנית המתנגדת ליוזמת בריגס, אשר נועדה למנוע מהומוסקסואלים ולסביות (או כל מי שתומך בפומבי בזכויות להט"ב) ללמד במערכת החינוך הציבורית.
בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1992, הארגון החליט שלא לתמוך במועמד המפלגה ג'ורג' הרברט ווקר בוש לכהונה שנייה, מכיוון שלא גינה קולות הומופובים לכאורה בתוך ועידת המפלגה.
בבחירות 2004 הקבוצה התנגדה שוב למועמד המפלגה לנשיאות- ג'ורג' ווקר בוש, בשל תמיכתו בחוק פדרלי המתנגד לנישואים חד-מיניים.
בבחירות 2008, מועמד המפלגה ג'ון מקיין התנגד לחוק שנתמך על ידי בוש, ולכן נתמך על ידי הארגון.
בבחירות 2012, מיט רומני היה מועמד המפלגה לנשיאות.
אמנם רומני התנגד לביטול החוק אל תשאל, אל תספר, אך למרות זאת הארגון תמך בו, זאת בשל דעותיו הביטחוניות והכלכליות.
בבחירות 2016 הארגון הכריז על חוסר תמיכה במועמד דונלד טראמפ, אשר לבסוף זכה במועמדות המפלגה ובנשיאות עצמה.
הארגון תמוך בעמדות המפלגה הרפובליקנית- הגבלת השלטון, חיזוק הביטחון הלאומי, קפיטליזם, כלכלת שוק ומיסים נמוכים.
לטענת הארגון, התנגדות לזכויות להט"ב אינה עולה בקנה אחד עם ערכי החירות של המפלגה.
הארגון אינו מחזיק בדעה רשמית בכל מה שקשור להפלות.
בשנת 2004 הוגשה בקליפורניה תביעה פדרלית כנגד מדיניות "אל תשאל, אל תספר" על ידי הארגון.
המשפט החל בשנת 2010, וטענת התביעה הייתה שהמדיניות פוגעת בזכויותיהם של חיילים הומואים וחיילות לסביות לחופש הביטוי.
מנגד, טענה המדינה כי המדיניות חיונית להשגת אינטרסים ממשלתיים לגיטימיים.
התביעה הציגה הצהרות שונות של נשיא ארצות הברית ברק אובמה, בהן אמר: "המדיניות אינה תורמת לביטחוננו הלאומי", "המדיניות מחלישה את חוסננו הלאומי" וביטולה של המדיניות חיוני למען ביטחוננו הלאומי".
לפי התביעה, הצהרות אלה בלבד ממלאות את אחריות התובעים להוכיח את טענותיהם כנגד המדיניות, ומאלצות את השופטים לפסוק לטובת לוג קאבין רפובליקנס.
ב-9 בספטמבר 2010 פסק בית המשפט שהחוק הפדרלי "אל תשאל, אל תספר" איננו חוקתי, שכן הוא מפר את התיקון הראשון והתיקון החמישי לחוקת ארצות הברית.
לוגו הוא ערוץ טלוויזיה אמריקאי, המשודר בטלוויזיה בכבלים, ונמצא בבעלות מחלקת MTV שבחברת ויאקום.
הערוץ הושק ביוני 2005 והתכנים בו מיועדים בעיקר לקהל של הומואים, לסביות, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים (להט"ב).
הערוץ פועל בשיתוף עם חברת החדשות של CBS, ועם חברת המדיה המוציאה לאור את העיתונים אדבוקט ואאוט המיועדים לקהילת הלהט"ב.
בשווקים מסוימים החליף הערוץ עם השקתו את הערוץ VH1 Mega Hits.
בפברואר 2009 שידורי הערוץ נקלטו בכ-35 מיליון בתי אב.
הערוץ מציע גם VOD, שידורים באינטרנט ופודקאסט.
הוא משדר סדרות מקור (כגון "תיבת נח"), תוכניות ריאליטי, תוכניות מוזיקה ותיירות, סרטים דוקומנטריים ותוכניות רכש.
לוג'יטק היא חברה שווייצרית ותאגיד רב-לאומי המתמחה בייצור ציוד היקפי למחשב, שנוסדה בשנת 1981. החברה מפתחת ומשווקת ציוד היקפי למחשבים אישיים, הכולל מקלדות, עכברים, מיקרופונים, בקרי משחק ומצלמות רשת.
בנוסף לכך החברה מייצרת גם רמקולים למחשב, אוזניות, שלטי אינפרא אדום, מכשירי שמע אלחוטיים, ומכשירי שמע למכשירי MP3 וטלפונים ניידים.
החברה נחשבת כמתמחה ואיכותית במיוחד בייצור עכברים אלחוטיים.
בתחילת דרכה בשנות השמונים, שיווקה לוג'יטק בעיקר עכברים כציוד היקפי למחשבים, שהיו באותה תקופה חידוש נוח ביותר, לכן החליטה להמשיך במכירתם.
לאחר מכן החלה לשווק ולייצר גם מקלדות ואחרי כמה שנים התחילה לייצר רמקולים.
בהמשך החלה לייצר אוזניות ומכשירי שמע, למכשירי MP3 וטלפונים ניידים, בקרי משחק, מצלמות אינטרנט ומיקרופונים, והתפרסמה מאוד במיוחד בעכבריה ומקלדותיה, הנחשבים איכותיים מאוד.
לוגאן וייד לרמן הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה ומפיק סרטים יהודי-אמריקאי.
מוכר בזכות תפקידו כפרסי ג'קסון בסרטים "פרסי ג'קסון וגנב הברק" והמשכו "פרסי ג'קסון וים המפלצות" התפרסם גם בדמותו של ד'ארטניאן בסרט "שלושת המוסקטרים" ובתור חם בן נח בסרט "המבול" וגם בסרטים נוספים כמו "3:10 ליומה", "גיימר", "כמה טוב להיות פרח קיר" ו"זעם".
לרמן נולד בבוורלי הילס שבקליפורניה.
אמו ליסה (לבית גולדמן) היא כיום המנהלת האישית שלו, ואביו לארי לרמן הוא איש עסקים ואורתוטיסט.
ללרמן אח ואחות גדולים ממנו, לינדזי ולוקאס.
משפחתו המורחבת, שרובה עוסקת בתחום הרפואה, היא בעלת חברה למכירת פרוטזות שהוקם על ידי סבא רבא שלו בשנת 1915. לרמן הוא יהודי משני צידי משפחתו והוא אף חגג בר מצווה.
סבו וסבתו נולדו בארבע מדינות שונות.
סבו מצד אביו, מקס לרמן, נולד בברלין, בשנת 1927, למשפחה יהודית פולנית; הם עזבו את גרמניה בשנות השלושים, בשל המשטר הנאצי, והתגוררו בשנחאי עד סוף מלחמת העולם השנייה.
סבתו מצד אביו, מינה (לבית שוורץ), נולדה במקסיקו סיטי, להורים יהודים רוסים.
סבו מצד אמו, יליד ארצות הברית והוא מהגר יהודי-פולני, וסבתו מצד אמו נולדה בלוס אנג'לס, גם היא למשפחת מהגרים יהודית.
מצד אמו, הוא קרוב משפחה של הזמרים התאומים אוון וג'רון לובנשטיין.
לרמן הוא בוגר תיכון בוורלי הילס.
הוא נרשם בשנת 2010 ללימודי כתיבה יוצרת באוניברסיטת ניו יורק, אך פרש מהלימודים לטובת קריירת המשחק שלו.
לרמן החל לשחק עוד כשהיה תלמיד בבית ספר, וכן הופיע בפרסומות.
בשנת 2000 ערך את בכורתו הקולנועית המוצלחת בדרמת המלחמה התקופתית "הפטריוט", בה שיחק בתפקיד ויליאם בנו של הקצין הבריטי הפורש בנג'מין מרטין שגילם מל גיבסון.
ב-2001 שיחק בדרמה הביוגרפית "הבחורים בחיי" בתור הילד ג'ייסון האסנק.
בשנת 2003 שיחק בסרט הטלוויזיה "בית צבוע" בכיכובו של סקוט גלן, הסרט מבוסס על ספר באותו שם מאת ג'ון גרישם מ-2001.
ב-2004 הופיע בעונה היחידה של סדרת הדרמה "ג'ק ובובי בתור הנער בובי מקליסטר.
כן הופיע בדרמת המתח "אפקט הפרפר", בתפקיד דמותו הצעירה של אוון טרבורן שגילם אשטון קוצ'ר.
ב-2006 כיכב לראשונה כשחקן ראשי, בקומדיה "הוט".
ב-2007 זכה להערכה על הופעתו במערבון "3:10 ליומה" לצד ראסל קרואו, ובתור וילאם בנו של האיכר דן אוונס שגילם כריסטיאן בייל.
כן שיחק במותחן הפסיכולוגי "מספר 23" בתור רובין בנו של תופס בעלי החיים וולטר ספארו שגולם על ידי ג'ים קארי.
ב-2008 הופיע לצדם של כוכבי הקולנוע ג'סיקה אלבה ואהרון אקהרט בקומדיה "תכירו את ביל".
ב-2009 השתתף במותחן הפעולה הבדיוני "גיימר" בתפקיד שחקן המחשב סיימון סילברטון.
ב-2010 נבחר לתפקיד הראשי כילד פרסי ג'קסון בפנטזיית ההרפתקאות של ריק ריירדן "פרסי ג'קסון וגנב הברק".
ב-2011 כיכב בתפקיד הראשי בסרט ההרפתקאות התלת-ממדי "שלושת המוסקטרים" בתור דארטנייאן.
בשנת 2012 כיכב לצד אמה ווטסון ועזרא מילר בסרט "כמה טוב להיות פרח קיר".
בנוסף, שיחק לצד לילי קולינס בדרמה הרומנטית "כותבים, סיפור אהבה".
באוגוסט 2013 כיכב בסרט "פרסי ג'קסון וים המפלצות", סרט ההמשך של "פרסי ג'קסון וגנב הברק", בתור פרסי.
ב-2014 שיתף פעולה פעם נוספת עם אמה ווטסון וראסל קרואו בסרט "המבול", בו שיחק את חם בן-נח.
באפריל 2025 פורסם כי לרמן הצטרף לעונה החמישית של הסדרה "רק רוצחים בבניין" בתפקיד אורח חוזר.
לרמן מתאר את עצמו כ"חנון סרטים", ומתעניין בכל הקשור לעשיית סרטים, כולל רצון לכתוב, להפיק ולביים.
בנוסף, מגדיר עצמו כשקט ומאופק, וכטיפוס ביתי.
Stubby: An American Heroרוברט קונרוידיבוב2019סוף תקופהשון פוגל2020שירליפרד נמסר2022 רכבת הקליעבןPress Playמפיק2024טיפול מסוכן (אנ')מפיק2025שיגעון של חופשה (אנ')אייזקTBACollege Republicansלי אטווטרThe ThreesomeRothkoמפיק
+שנהסדרהתפקידהערות2003בית צבועלוק צ'נדלרסרט טלוויזיה10-8: Officers on Dutyבובי חוסטופרק: "Badlands"2004–2005ג'ק ובוביבובי מקליסטרתפקיד ראשי; 22 פרקים2020ציידיםיונה הידלבאוםתפקיד ראשי; 10 פרקים2024היינו בני המזלאדי קורץמיני-סדרה2025רק רוצחים בבנייןעונה 5
לוגו (בגליסית: Lugo) היא עיר בקהילה האוטונומית גליסיה, ספרד.
העיר מונה כיום כ-99,000 תושבים.
לוגו היא העיר היחידה בעולם המוקפת כולה בחומה רומית.
החומות הרומיות בלוגו הוכרזו על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשנת 2000.
בכל אחד משעריה של החומה יש גישה לרשת עירונית של רחובות רגליים שקטים, מוקפים בנייני גרניט.
כמה שערים הם שער הכרמן, הידוע יותר בשם פורטה Miñá, אשר שימש באופן מסורתי על ידי עולי הרגל לכיוון סנטיאגו דה קומפוסטלה, שער נובה, שער סן פדרו ושער סנטיאגו, שנבנה במאה ה-18 ואשר מספק גישה ישירה לקתדרלת לוגו.
הכיכרות של סנטו דומינגו ואספניה הן שתי נקודות עיקריות במרכז.
בחזית השנייה עומדת חזית הבארוק המפוארת של אולם CITY משנת 1738, ומגדל השעון הסמוך מהמאה ה-16. מבנה מונומנטלי נוסף ברובע ההיסטורי של לוגו הוא הקתדרלה, מקדש רומנסקי-גותי שהחל להיבנות במאה ה-12 ועבודתו נמשכה יותר ממאה שנים.
בכיכר זהה לחצר הקתדרלה נמצא בניין נוסף, הארמון האפיסקופלי מהמאה ה-18. מחוץ לחומות, העיר מתפשטת ברדיוס מקיר החומה, המקיף את העיר העתיקה.
זוהי נקודת המוצא של כבישים חשובים כגון השדרה הידידותית לקניות של A Coruña ויש שטחים ירוקים רחבים כגון פארק Rosalía de Castro.
מנקודת המבט של הפארק תוכלו להגיע אל עבר עמק מינו (Miño), שבו ממוקם הספא לוגו (Lugo), המפורסם במימיו התרמיים.
קבוצת הכדורסל של העיר היא בראוגן לוגו, וקבוצת הכדורגל שלה היא דפורטיבו לוגו.
לוגאן מרשל-גרין הוא שחקן ובמאי קולנוע אמריקאי.
מרשל-גרין נולד בעיר צ'ארלסטון, דרום קרוליינה להורים מתחום ההוראה.
הוא גדל עם אימו, לורי מרשל בעיר קרנסטון שברוד איילנד, שם היא לימדה תיאטרון באוניברסיטת בראון.
יש לו אח תאום בשם טיילור.
למד לתואר כללי באוניברסיטת טנסי שם גם היה כתב הפנאי של עיתון האוניברסיטה.לאחר מכן, סיים תואר שני בחוג לדרמה מבית הספר טיש לאמנויות של אוניברסיטת ניו יורק.
בשנת 2003 ביצע את תפקיד המשחק הראשון שלו כשחקן אורח בסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד", לפני שפרץ בשנת 2005 עם הופעותיו בסדרות "24" בתפקיד ריצ'רד הלר בנו של מזכיר ההגנה ג'יימס הלר,
"The O.C" בתור טריי אטווד אחיו הבוגר של גיבור הסדרה ובסרט המלחמה "שחרור בעורף האויב" בתפקיד לוטננט פול קולבין.
ב-2007 הופיע בסדרת הדרמה "טרוולר" בתפקיד טיילר פוג המואשם בפיצוץ מוזיאון בניו יורקובסרט ו"מעבר ליקום" בתפקיד פקו, מנהיג התנועה האנטי מלחמתית.
התפרסם בזכות הופעותיו בסדרת דרמת הפעולה בהפקתו של ג'רי ברוקהיימר "כחול עמוק" בתפקיד השוטר דין בנדיס ובהפקת האימה של מ.
בשנת 2016 שיחק בדרמה הביוגרפית של אוליבר סטון "המרגל סנודן" לצד ג'וזף גורדון-לוויט וניקולס קייג'.
בשנת 2017 שיחק בסרט "ספיידרמן: השיבה הביתה" בתפקיד דמותו של ג'קסון ברייס.
בשנת 2017 שיחק בסדרת הטלוויזיה "נידונים" ברשת USA, שירדה לאחר 10 פרקים.
בשנת 2019 התארח במיני-סדרת הדרמה של נטפליקס "כשהם רואים אותנו", בפרק הרביעי בתפקיד הסוהר רוברט, שמפתח יחסים עם קורי וייז.
בנובמבר של שנה זו יצא סרטו ראשון כבמאי "Adopt a Highway", סרט דרמה אותו גם כתב ואית'ן הוק כיכב בו.
בשנת 2020 שיחק בסדרה "המובסים" בהפקת נטפליקס לצד נינה הוס, טיילור קיטש, אנסון בון ואחרים.
ביולי 2025 דווח כי מרשל־גרין ימלא את מקומו של קוסמו ג'רוויס בסרט "The Odyssey" של כריסטופר נולאן.
פרטי הדמות שהוא יגלם לא פורסמו.
בין השנים 2008–2012 היה בזוגיות עם מריסה טומיי.
הייתה שמועה שהשניים מאורסים, אך טומיי הכחישה זאת.
בשנת 2012 נישא מרשל-גרין לשחקנית דיאן גאטה (Diane Gaeta), ולהם ילד משותף (נולד ב-2014).
מרשל-גרין הוא גם האב החורג של בתה של גאטה (שנולדה ב-2010) מנישואיה הקודמים לג'וני לואיס.
ב-5 באפריל 2019 הגישה גאטה בקשה לגירושין.
השניים התגרשו סופית ב-23 ביולי 2020.
+שנהסרטתפקידהערות2005שחרור בעורף האויבלוטננט פול קולוויןAlchemyמרטין2007מעבר ליקוםפאקו2009רחובות ברוקליןמלווין פנטון2010שטןאנתוני "טוני" ג'ייקובסקי2012פרומתאוסצ'ארלי הולוויי2013בשוכבי גוועתג'וואלהלילה קרבילי2014מאדאם בובאריהמרקיזהקול והזעםדלטור איימס2015ההזמנהוויל2016המרגל סנודןטייסBlack Dog, Red Dogסטיבן2017ארמון חול (אנ')סמל הארפרספיידרמן: השיבה הביתהג'קסון ו.
ברייס / מונטנה2018משודרגגריי טרייס2019Adopt a Highwayבמאי ותסריטאי2021נייטפריצההנרי פרסונס2022עד שתחפץ האהבהפוללופיליפThe Listenerמייקל2023Reverse the Curseטד2024בידוּק (אנ')הסוכן אלקוט2026האודיסיאהTBAKilling Castro
+שנהסדרהתפקידהערות2003חוק וסדר: מדור מיוחדמיצ' ווילקינספרק:"Soulless"2004חוק וסדרקייל מאלורספרק: "Evil Breeds"200524ריצ'רד הלר6 פרקיםThe O.C.טריי אטווד9 פרקים2007טרוולרטיילר פוגתפקיד ראשי; 8 פרקים2010–2009כחול עמוקדין בנדיסתפקיד ראשי (2 עונות); 20 פרקים2016מחצבהמאק קונוויתפקיד ראשי; 8 פרקים2018–2017נידוניםקרילי טרנרתפקיד ראשי; 10 פרקים2019כשהם רואים אותנורוברטספרק: "Part Four"2020המובסיםמוריץ מקלפליןתפקיד ראשי; 8 פרקים2021–הווהBig Skyטראביס סטוןתפקיד ראשי (עונה 2 ואילך)
מועדון הכדורגל לוגאנו (באיטלקית: FC Lugano) הוא מועדון כדורגל שווייצרי מהעיר לוגאנו שבקנטון טיצ'ינו.
לוגאנו זכתה בעברה בשלוש אליפויות וארבעה גביעים, וב-25 במאי 2015 הבטיח המועדון את העפלתו לליגת העל השווייצרית לאחר 13 שנות היעדרות.
מועדון הכדורגל לוגאנו נוסד ב-28 ביולי 1908. ב-13 בספטמבר שיחקה הקבוצה את משחקה הראשון בתולדותיה, ניצחון 0–6 על קיאסו.
צבעי המדים הראשונים של הקבוצה היו לבנים.
בהמשך עוצבו המדים בפסים צהובים-שחורים, וב-14 בנובמבר 1916 נקבעו צבעי השחור-לבן כצבעיהם הקבועים של המדים, והם משמשים את הקבוצה עד היום.
ב-1922 העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגת העל השווייצרית.
ב-10 במאי 1931 זכתה הקבוצה בתואר לראשונה בתולדותיה, לאחר שניצחה בגמר הגביע השווייצרי, שהתקיים באותה עונה באצטדיונה הביתי, 2-1 את גראסהופרס ציריך.
שבע שנים אחר כך זכתה הקבוצות באליפות הראשונה בתולדותיה, כשסיימה את העונה במקום הראשון, נקודה מעל גראסהופרס.
שנות ה-40 היו המוצלחות ביותר עבור לוגאנו, ובעשור זה הצליחו לקנות מקום של קבע בצמרת הטבלה.
הם הוסיפו שתי אליפויות (1941, 1949) ושלוש סגנויות, והעפילו פעם נוספת לגמר הגביע.
מעבר אצטדיון והופעות ראשונות באירופה (1951 - 1988)
בעקבות ההצלחה, דחפו הרשויות בלוגאנו להקמת אצטדיון חדש עבור הקבוצה.
לאחר ששיחקה מיום היווסדה באצטדיון קמפו מארציו, עברה לוגאנו לביתה החדש, סטאדיו קורנארדו, שנחנך ב-26 באוגוסט 1951. אמנם, הקבוצה לא הצליחה לשחזר את הצלחתה, ועד לאמצע שנות ה-60 ירדה לליגת המשנה שלוש פעמים.
בכל אחת משלוש הפעמים, חזרה הקבוצה לליגה הבכירה לאחר היעדרות של עונה אחת בלבד.
ב-1968 זכתה הקבוצה בגביע השני שלה, לאחר שגברה 1–2 על וינטרטור בגמר, ובעקבות הניצחון השתתפה לראשונה בטורניר אירופי, גביע אירופה למחזיקות גביע, ממנו הודחה בשמינית הגמר על ידי ברצלונה.
שלוש שנים אחר כך חזרה לאירופה, הפעם לטורניר גביע אופ"א, הפעם הודחה על ידי לגיה ורשה.
מאז ההופעה בגביע אופ"א, עברו שנים עד שהצליחה לוגאנו להפגין דומיננטיות או לזכות בתארים ובהעפלות לאירופה.
למעשה, לאורך רוב שנות ה-80 בילתה הקבוצה בליגת המשנה.
ב-1988 חזרה הקבוצה לליגה הבכירה, וארבע שנים אחר כך העפילה לגמר הגביע בפעם השישית בתולדותיה, אך הפסידה ללוצרן לאחר הארכה.
שנה אחר כך, בסיומה של עונת , זכתה הקבוצה בגביע השלישי בתולדותיה, לאחר שהביסה 1–4 את גראסהופרס.
בעונת סיימה הקבוצה במקום השני בטבלה, המיקום הגבוה ביותר שלה מאז האליפות האחרונה ב-1949, מה שזיכה אותה במקום בגביע אופ"א עונה אחר כך.
באותו טורניר רשמה הקבוצה את הישג השיא שלה באירופה עד כה, כשהדיחה מהמפעל את אינטר מילאנו, לפני שהודחה בעצמה בשמינית הגמר.
עם זאת, בליגה חוותה הקבוצה עונה חלשה שהסתיימה במקום העשירי בלבד, ועונה אחר כך ירדה לאחר תשע שנים לליגת המשנה, ונעדרה למשך עונה אחת מהליגה הבכירה.
בעונת רשמה הקבוצה הישג מרשים כשסיימה כסגנית האלופה, לאחר שהוליכה את התקופה למשך תקופה ארוכה ואף סיימה ראשונה בתום העונה הסדירה והכניסה לפלייאוף.
בזכות מיקומה בליגה, זכתה הקבוצה להשתתף לראשונה בתולדותיה במוקדמות ליגת האלופות, ואף רשמה ניצחון 1–2 על שחטאר דונצק, שלא הספיק עקב ההפסד 0–3 במשחק הראשון.
לקראת סיום העונה נמצא נשיא הקבוצה מת במכוניתו, והקבוצה נכנסה לחובות שהגיעו עד לכ-72 מיליון פרנק שווייצרי.
הקבוצה נאלצה להכריז על פשיטת רגל, ובעקבות כך איבדה את מקומה בליגת העל השווייצרית, אף על פי שסיימה במקום השלישי בליגה.
הקבוצה פורקה, ובמקומה הוקמה קבוצת AC לוגאנו, שתמשיך את המסורת של המועדון.
היא הורשתה לשוב ולשחק עם קבוצת הנוער בליגה הרביעית בעונת .
עם סיום העונה, ב-30 ביוני 2004, הודיעה הקבוצה על איחוד עם קבוצת מלקנטונה אניו, שעלתה באותה עונה לליגת המשנה, שם שיחקה הקבוצה המאוחדת החל מעונת .
ב-2006 נרכשה הקבוצה על ידי נשיא קבוצת גנואה האיטלקית.
ב-4 ביוני 2008, כחלק מחגיגות המאה למועדון, הושג הסכם בין מחזיקי המניות של הקבוצה ועיריית אניו, לשינוי שמה של הקבוצה חזרה ל-FC לוגאנו.
לאחר שינוי שמה, הגיעה הקבוצה פעמיים ברציפות לפלייאוף העלייה לליגה הבכירה, והפסידה בשני המקרים.
לאחר עונה נוספת שהסתיימה בקריסה לקראת סיום העונה והפסד העלייה, החליט הבעלים על מהפכה ניהולית בקבוצה.
הוא בנה שדרת ניהול מקצועית המורכבת מאנשי מקצוע איטלקים לתפקידי האימון והניהול הספורטיבי.
גם המהפכה הזו לא עזרה, ושוב לוגאנו לא הצליחה להעפיל לליגה הבכירה, כשסיימה חמישית בלבד בליגה.
בתחילת עונת רכש אנגלו רנטצי 60 אחוזים מהשליטה במועדון, לקראת רכישה מוחלטת בהמשך העונה.
מבחינה מקצועית, לאחר פתיחה מוצלחת נכנסה הקבוצה למשבר ורשמה ארבע נקודות בתשעה משחקים, עד שסיימה במקום השביעי בלבד בטבלה.
עונה אחר כך פתחה הקבוצה ברצף שלילי את משחקי הליגה ואף עמדה בפני ירידת ליגה, אך לאחר החלפת מאמן רשמה רצף מרשים של 12 ניצחונות ב-18 משחקים, כדי לסיים במקום השני בטבלה, המיקום הטוב ביותר שלה מזה חמש שנים.
לוגאנו החלה את עונת בסגל מצומצם, וללא יומרות לזכייה בתואר.
לאחר שפבלו בנטנקור, איש עסקים מאורוגוואי, רכש אחוזים מהקבוצה, החל להגיע רכש של שחקני חיזוק מאורוגוואי, ולוגאנו סיימה את הסיבוב הראשון במקום השני, במרחק נקודה מהפסגה.
ב-11 במאי 2015 גברה הקבוצה 0–2 על סרבט ז'נבה, לאחר שהאחרונה לא הפסידה במשך כחצי שנה, ועלתה על חשבונה לפסגה.
מאז, לא שמטה לוגאנו את היתרון בטבלה, וחזרה לליגה הבכירה לאחר 13 שנים.
ב-1 ביוני 2015 סיימה הקבוצה את ההתקשרות עם ליוויו בורדולי, המאמן שהעלה את הקבוצה ליגה.
כשבועיים אחר כך, ב-14 ביוני מינתה הקבוצה את המאמן זדנק זמאן הצ'כי.
בעונת 2021/2022 זכתה הקבוצה בגביע השווייצרי הרביעי בתולדותיה והראשון מאז 1993.
לוגאס (בספרדית: Lugás; בגליסיאנית: Llugás) הוא כפר ופרוקיה על הר קחידה (Cajide) שברשות המקומית וייאביסיוסה בקהילה האוטונומית אסטוריאס שבצפון ספרד.
הכפר מצוי בשטח הררי בקרבת נהר ריו דה לה ריה וממוקם כ-30 דקות נסיעה מעיר החוף חיחון וכ-40 דקות נסיעה מהעיר אוביידו, בירת הקהילה האוטונומית.
הכפר הוקם בתקופה הקלטית כמקום פולחן לאל הקלטי, לוגוס; מקבילו של מרקוריוס.
בימי הביניים שכנה במקום, שהיה עיירה, קהילה יהודית שהגיעה למקום ככל הנראה במאה ה-12, שכן מקור הדן ביהודי ספרד של ימי הרמב"ם מזכיר את השם "לוגסי" באיות מעט שונה.
ייתכן כי הקהילה גדלה לאחר הגבלת ישיבת היהודים בבירה אוביידו לג'ודריה של 500 נפש ב-1274 או כמה שנים לאחר מכן בימי אברהם אל ברצ'ילון, איש עסקים יהודי ששימש כגובה המיסים של ממלכת קסטיליה, ששכר אדמות באסטוריאס מהמלך סנצ'ו הרביעי, מלך קסטיליה עבור יהודים.
הקהילה גורשה מהמקום במסגרת גירוש ספרד וצאצאיהם כיום הם בעלי שם המשפחה .
נשמרו בלוגאס ובמחוז וילהויסיוסה (אליו היא שייכת) שמות משפחה שלדעת חוקרים ובהם הכומר יליד לוגאס, אגוסטין הווייה-באלינה אשר משמש כארכיונאי של קתדרלת אוביידו, הם שמות משפחה יהודיים ששובשו ומעידים על היות שורשיהם באנוסים.
אותו הכומר טוען כי בוילהויסיוסה נשתמרו תפישות שגויות ואנטישמיות בנוגע ליהודים.
צפונית-מערבית לכפר קיימת כנסייה קתולית המוקדשת למרים אם ישו הנקראת: "כנסיית סנטה מריה אשר בלוגאס", זהו המנזר השני שהוקם באסטוריאס מאז קבלת הנצרות בחבל ארץ זה.
המבנה הוקם ב-1180 על גבי קסטרום בסגנון רומנסקה שהתקיים במקום.
כיום פועל בכפר בית מלון בשם: "חצר לוגאס" (La Corte de Lugas).
לוגאן הוא סרט גיבורי-על אמריקאי בלייב אקשן מבית פוקס ומארוול קומיקס משנת 2017. הסרט בוים על ידי ג'יימס מנגולד, ונכתב על ידי מייקל גרין ודייוויד ג'יימס קלי.
הסרט מבוסס על הקומיקס "לוגאן הזקן" של מארק מילר וסטיב מקניבן מ-2008 בהוצאת חברת ההוצאה לאור מארוול קומיקס והוא מהווה חלק מסדרת סרטי "אקס-מן".
בסרט מככבים יו ג'קמן, פטריק סטיוארט, סטיבן מרצ'אנט, ריצ'רד אי.
גרנט, בויד הולברוק ודפני קין.
זה הוא השלישי והאחרון בטרילוגיית סרטי "וולברין".
עלילת הסרט מבוססת באופן רופף על עלילת הקומיקס "לוגאן הזקן" מאת מארק מילר.
זהו סרט המשך לסרט "וולברין" משנת 2013 ומספר את סיפורו של ג'יימס "לוגאן" האולט בשנת 2029 בה רוב המוטאנטים נעלמו מהעולם.
לוגאן המבודד מעביר את ימיו בשתייה במקום מסתור על גבול ארצות הברית–מקסיקו ועובד כנהג לימוזינה.
החברה היחידה שיש לו הם מנודים נוספים ופרופסור צ'ארלס אקסבייר החולה, אשר סובל מהתקפים קטלניים לו ולסובבים אותו.
ניסיונותיו של לוגאן להסתתר מן העולם ומעצמו מסתיימים בפתאומיות כשאישה מסתורית מופיעה עם בקשה דחופה: להביא ילדה יוצאת דופן למקום מבטחים.
לוגאן נאלץ להתמודד מול כוחות אפלים במסעו.
הסרט יצא לאקרנים ב-3 במרץ 2017 בארצות הברית וב-2 במרץ 2017 בישראל.
כמו כן גם שיבחו רבות את פסקול הסרט ואת הפרידה מיו ג'קמן ופטריק סטיוארט.
הסרט הפך לשובר קופות משהכניס 615 מיליון דולר לעומת תקציב הפקה של 97 מיליון דולר.
בנוסף לכך, הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר.
בשנת 2029, המוטאנטים כעת נמצאים בסכנת הכחדה ברחבי העולם.
ג'יימס "לוגאן" האולט, שנודע בעברו כחבר האקס-מן וולברין, הזדקן מאוד לאחר שיכולת הריפוי שלו נפגמה עקב מתכת האדמנטיום שבגופו המרעילה אותו.
הוא מעביר את ימיו כנהג ותר אחר תרופות לפרופסור בטקסס.
הוא והמוטאנט קאליבן חיים באזור נטוש במקסיקו, בו הם מטפלים בצ'ארלס אקסבייר הסנילי, שהרג בשוגג כמה וכמה חברי אקס-מן במהלך התקף פסיכוטי שנה קודם לכן.
לוגאן פוגש בגבריאלה, אחות בכירה לשעבר בפרויקט "טרנסינג'ן" המבקשת את עזרתו ללוות אותה ונערה בת 11 בשם לורה למקום בדקוטה הצפונית בשם "עדן".
לאחר שהוא מקבל את המשימה בחוסר רצון, לוגאן מגלה כי גבריאלה נרצחה על ידי מנהל האבטחה של "טרנסיג'ן", דונלד פירס, ושכירי החרב שלו - קבוצת "הבוזזים".
לוגאן נמלט מרוצחיה יחד עם אקסבייר ולורה, בעוד שקאליבן נתפס ונחשף למעשה כמסייע לשעבר של הבוזזים, שכעת מכריחים אותו להשתמש בכוחותיו כדי לעקוב אחר לורה.
לוגאן ואקסבייר לומדים מסרטון וידאו בטלפון של גבריאלה ש"טרנסינג'ן" יצרו ילדים מדגימות דנ"א שהופקו ממוטאנטים לצורכי לחימה, אך עם השלמת הפרויקט "X-24", נגזר דינם של הילדים כשהם שאינם היו נחוצים.
גבריאלה עזרה לכמה ילדים לברוח ממתחם טרנסינג'ן לפני שהבריחה את לורה מעבר לגבול, וזו מתגלה כ"בתו" של לוגאן, היות שהיא שובטה מתוך ה-DNA שלו.
בהגיעם לאוקלהומה סיטי, לוגאן מפתח ספקנות בדבר מיקומו של "עדן", כשהוא מגלה שהמקום אוזכר בחוברות הקומיקס של אקס-מן שלורה הביאה עמה.
עד מהרה, הבוזזים מוצאים את מקום הימצאם, אך אקסבייר סובל מהתקף נוסף ומקפיא את כולם במלון.
לוגאן מזריק לאקסבייר תרופה לפני שהם עוזבים את העיר.
השלישייה מקבלים מקלט אצל משפחת מנסון המקומית לאחר שהם עוזרים להם לאסוף את סוסיהם במהלך תאונה בכביש.
באותו לילה, בזמן שלוגאן יוצא, אקסבייר ובני משפחת מנסון נרצחים בידי X-24, שיבוט פראי של לוגאן, אשר לאחר המעשה לוקח את לורה לידי הבוזזים.
באותו הזמן מפעיל קאליבן שני רימוני יד, הורג את עצמו ומשמיד את המכונית בה נמצאים חלק מהבוזזים.
לאחר שלוגאן התעמת עם X-24, אבי משפחת מנסון, וויל, מתנגש בו באמצעות המכונית שלו אל עבר ציוד חווה מרוסק ויורה בו, בעוד לוגאן ולורה נמלטים.
לאחר שלוגאן קובר את אקסבייר הוא נענה בחוסר רצון ללורה ולוקח אותה לעדן.
לוגאן ולורה מגיעים לעדן, מקלט בטוח לילדים המנוהל על ידי ריקטור.
שם, לוגאן לומד שהילדים עתידים לעבור מסע בן 13 קילומטרים על פני היער לגבול הקנדי.
הוא מוסר את לורה לריקטור, אלא שעד מהרה הילדים נלכדים בידי הבוזזים.
לוגאן משתמש בנסיוב שניתן לו בידי ריקטור, אשר משקם אותו ומחדש את יכולת הריפוי שלו.
לוגאן הורג את הבוזזים בזה אחר זה, אבל הנסיוב פג במהירות לפני שהוא פוגש בד"ר זנדר רייס, ראש פרויקט טרנסיג'ן.
ד"ר רייס מבקש לנקום את מות אביו באירועי "אקס-מן: אפוקליפסה" במהלך תוכנית נשק אקס ומגלה שהוא זה שיצר וירוס שהרג את אוכלוסיית המוטאנטים בעולם.
לוגאן הורג את רייס בזמן שהילדים משתמשים בכוחותיהם כדי לחסל את פירס.
לבסוף, לוגאן מתעמת עם X-24 המרופא, וזה משפד אותו על בול עץ כרות אך נהרג כשלורה יורה בראשו של X-24 קליע אדמנטיום.
לאחר הקרב, לוגאן נכנע לפצעיו ומת בזרועותיה של לורה.
הילדים קוברים אותו לפני שהם ממשיכים בדרכם אל מעבר לגבול.
לורה חוזרת לקברו של לוגאן, מסובבת את הצלב על קברו ומציבה אותו בצורת X, לכבודו כאחרון האקס-מן.
יו ג'קמן - ג'יימס "לוגאן" האולט/וולברין ו-X-24: הגיבור הראשי של הסרט.
מוטאנט קנדי בעל יכולת ריפוי עצמי, טפרים נשלפים וחושים ואינסטינסקטים חייתיים, נוסף לשלד מצופה אדמנטיום.
ג'קמן גם מגלם את השיבוט של וולברין, X-24.
פטריק סטיוארט - צ'ארלס אקסבייר/פרופסור אקס: מוטאנט אנגלי והטלפת החזק ביותר על פני כדור הארץ, המייסד והמנהיג לשעבר של קבוצת האקס-מן.
סטיבן מרצ'נט - קאליבן: מוטאנט לבקן בעל היכולת לאתר מוטאנטים אחרים שמסייע ללוגאן לטפל באקסבייר.