tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
שיתוף הפעולה בין מיליאן לג'ה רול גרם לחברת דאף ג'אם, בבעלותו של הראפר ג'יי זי, להחתים אותה על חוזה אצלם.
מילאן נשלחה לשוודיה להקליט את אלבום הבכורה שלה.
האלבום יצא לאור ב-9 באוקטובר 2001.
שני הסינגלים מהאלבום "AM To PM" ו"When You Look At Me", הפכו ללהיטים גדולים.
בשנת 2004 היא הפיצה את האלבום השני שלה "It's About Time".
הסגנון של האלבום היה בוגר מקודמו.
האלבום כולל שני סינגלים: הסינגל הראשון, "Dip It Law", שנחשב ללהיט הגדול ביותר של מילאן.
הסינגל השני מהאלבום הוא דואט עם הראפר ג'ו באדן, "Whatever You Want".
האלבום השלישי של מיליאן, "So Amazing" הופץ במאי 2006. את האלבום הפיקו ג'יי זי ואל.
איי ריד, יו"ר חברת דאף ג'אם.
באחד מהראיונות שלה לקידום האלבום, הצירה מיליאן אמרה ש"האלבום הרבה יותר בוגר ואישי".
אולם, שבוע לאחר צאת האלבום, מיליאן וחברת התקליטים דאף ג'אם יצאו בהודעה לעיתונות שהם מפסיקים את העבודה ביניהם עקב "חילוקי דעות מקצועיים".
הסיבה האמיתית, ע"פ דיווחים תקשורתיים, היא ש"דאף ג'אם" התאכזבו מכמות המכירות הנמוכה יחסית של האלבום החדש, לעומת קודמיו והחליטו להשקיע את מרב המאמץ בתגלית החדשה שלהם, ריהאנה.
זמן קצר לאחר ששוחררה מהחוזה שלה עם "דאף ג'אם", כריסטינה מיליאן חתמה במייספייס רקורדס ולראשונה הפיצה אלבום אוסף "The Best of Christina Milian".
בחברת התקליטים החדשה, מיליאן לקחה חלק גם כמפיקה והחלה להפיק אלבומים לאומנים אחרים.
מיליאן נטלה חלק בהפקת האלבום של הרכב הבנות הדרים.
שיתוף הפעולה עם ההרכב גרם למילאן לחתום באותה חברת התקליטים בהן חתומות חברות הלהקה, רדיו קילה.
אלבומה הרביעי, "Elope" היה אמור לצאת בסוף שנת 2009, היא החליטה לקחת הפסקה מהמוזיקה ולהתמקד בתחום המשחק.
למרות שכריסטינה מיליאן ידועה בעיקר כזמרת, חלומה היה להיות שחקנית קולנוע.
היא החלה לשחק תפקידים קטנים בסיטקומים.
בשנת 1999 קיבלה תפקיד מזערי בסרט "אמריקן פאי", ותפקיד בסרט "Durango Kids".
בשנת 2002 היא החלה להנחות את התוכנית "Wannabe" בערוץ MTV.
את התפקיד הראשי הראשון בסרט היא קיבלה בשנת 2003, כאשר קיבלה לשחק את פריז מורגן בקומדיה "אהבה בתשלומים" לצדו של ניק קאנון.
הסרט סלל לה את הדרך אל הפסגה והיא החלה לקבל יותר הצעות לתפקידים מרכזיים.
בשנת 2004 שיחקה בסרט האקשן "מהיר ללא גבולות", בתור נינה, בת הזוג החדשה של ואל.
בשנת 2005 שיחקה בקומדיה "הגבר של הבית".
במהלך השנים, המשיכה מיליאן לשחק בסרטים והופיעה ב: "בי קול", "פעימה", "אקסיות לכל הרוחות", "מעודדות צמודות 5: מלחמה עד הסוף" ושיחקה לצדה של אשלי בנסון בסרט הטלוויזיה "קופידון חג המולד" משנת 2010 ששודר בערוץ ABC Family.
בשנת 2013, היא השתתפה בעונה ה-17 של תוכנית הציאות "רוקדים עם כוכבים".
בנוסף היא הופיעה באותה שנה בסרט "לטוס אל האהבה", ובסרט הטלוויזיה "A Snow Globe Christmas" ששודר בערוץ לייפטיים.
ב-18 בינואר 2015, שודר פרק הבכורה בתוכנית הריאלטי של מיליאן, "Christina Milian Turned Up" ב אשר עוקבת אחרי חייה וחיי משפחתה.
בשנת 2019 שיחקה בקומדיה הרומנטית "אהבה היא השטח שלה" בנטפליקס.
שיחקה גם בעונה השנייה של סדרת הפשע "The Oath" בכיכובו של ראיין קוואנטן, והתארחה בסדרת הטלוויזיה המוזיקלית של נטפליקס "פסקול" בתור דיאנדרה.
בשנת 2021 שיחקה בקומדה הרומנטית "זמרת החתונות" בנטפליקס.
בשנת 2022 עתידה להחליף את נאיה ריברה בעונה השלישית של הסדרה "סטפ אפ: הסדרה" בתפקיד קולט ג'ונס, שבשתי עונותיה הראשונות שודרה הסדרה בשירות הזרמת מדיה בתשלום של אתר יוטיוב, יוטיוב פרימיום ובעונה השלישית עתידה לעלות לשידור ברשת הטלוויזיה Starz.
בשנת 2003 מיליאן החלה לצאת עם השחקן ניק קאנון לאחר שהכירו על הסט של הסרט "אהבה בתשלומים".
לאחר זוגיות של שנתיים וחצי, מיליאן סיימה את מערכת היחסים שלה עם קאנון בשנת 2005 עקב הבגידה שלו.
קאנון גילה שהוא סירב להישאר נאמן למיליאן כי מערכת היחסים שלהם הפכה להיות יותר מדי כמו "רומן נוצרי".
לאחר שקאנון התחתן עם מריה קארי ב-30 באפריל 2008, מיליאן אמרה, "בלי קשר למה שהרגשתי באותו זמן, אני למעשה סולחת לו ואני התגברתי על זה."
בפברואר 2009, החלה מיליאן לצאת עם הראפר דה דרים.
בסוף מאי 2009, השניים התארסו, והם חגגו את מסיבת האירוסין שלהם בלאס וגאס חודש לאחר מכן ביוני.
ב-26 בפברואר 2010 ילדה מיליאן את בתה, ויולט מדיסון נאש.
זהו הילד הראשון של מיליאן, והרביעי של דה-דרים.
מיליאן ודה-דרים נפרדו בסוף 2009, שלושה חודשים בלבד לאחר חתונתם בספטמבר של אותה שנה.
גירושיהם הסתיימו ב-23 באוקטובר 2011.
בספטמבר 2010, כריסטינה החלה לצאת עם ג'יימס ("ג'אס") פרינס ג'וניור, בנו של מנכ"ל חברת התקליטים ראפ-אה-לוט רקורדס, ג'יימס פרינס.
כריסטינה וג'אס התארסו באפריל 2013. כריסטינה עזבה את ביתם של בני הזוג ב-19 ביוני 2014 והזוג ביטל את אירוסיהם.
ביולי 2014, פורסם כי מיליאן יוצאת עם הראפר ליל ויין.
באמצע 2015 הם אישרו את מערכת היחסים ביניהם.
הם נפרדו בסוף 2015, לאחר מספר שיתופי פעולה בסינגלים, קליפים ותאריכי הופעות שונים.
מאז אוגוסט 2017 מיליאן נמצאת במערכת יחסים עם הזמר הצרפתי מאט פוקורה.
ביולי 2019, בני הזוג הודיעו שהם מצפים לתינוק יחד.
בנם ישעיהו נולד ב-20 בינואר 2020. בדצמבר 2020, בני הזוג הודיעו שהם מצפים לילדם השני המשותף.
על פי הדיווחים הם גם נישאו באותו חודש, לפי מגזין צרפתי.
ב-23 באפריל 2021, הם קיבלו בברכה את ילדם השני, בן בשם קנה.
+שנהסרטתפקידהערות1998באג לייףנמלהדיבוב1999אמריקן פאיחברת להקהThe WoodרקדניתDurango Kidsאלינור "אלי" ביגלו2003אהבה בתשלומיםפריס מורגן2004מהיר ללא גבולותנינה2005הגבר של הביתאןבי קוללינדה מון2006פעימהאיזבל פואנטס2009אקסיות לכל הרוחותקליהמעודדות צמודות 5: מלחמה עד הסוףקטלינה "לינה" קרוז2013לטוס אל האהבהטיילור2019אהבה היא השטח שלהגבריאלה2021זמרת החתונותאריקה וילסוןTBABody Languageמריאנה
+שנהסדרהתפקידהערות1996תאומותנערה #3 / נערה במסיבה2 פרקיםמפלצות אמיתיותילדהדיבוב; פרק: "The Master Monster/Slumber Scare"1997, 1999Smart Guyילדה יפה / קיקי2 פרקים1998 - 2000Movie Surfersטינה פלורס1998 - 1999משפחת תורנבריסיפודיבוב; 2 פרקים1999מכושפותטרי לייןפרק: "The Wendigo"קלולסמייגן2 פרקיםתתאפס על עצמךטנישה3 פרקים2000Cousin Skeeterסוויטיפרק: "The Feminine Ms.
שודר בערוץ E!Grandfatheredונסהתפקיד ראשי; 22 פרקים2016מופע הטלוויזיה של רוקימג'נטהסרט טלוויזיה של Fox201790's Houseמנחהתוכנית מציאות; שודר בערוץ MTV2018Memories of Christmasנואלסרט טלוויזיה של הולמרק2019The Oathכריסטינה פארקסתפקיד ראשי (עונה 2); 8 פרקיםפסקולדיאנדרה5 פרקיםClawsוירג'יניה המזויפתפרק: "What Is Happening to America"2021Eat the Bookמנחהתוכנית בישול2022סטפ אפ: הסדרהקולט ג'ונסעונה שלישית2024–2025דקסטר: ההתחלהמריה לאוגרטהתפקיד ראשי; 10 פרקים
כריסטינה המופלאה היא קדושה נוצרייה אשר חיה בפלנדריה (כיום בלגיה) בין השנים 1150–1224. נולדה בעיירה בְּרוּסְטֶם הסמוכה לסינט טרוידן שבפלנדריה.
ידועה בעולם הנוצרי באמונתה וכן במעשי הצום האלימים שלה והאקסטזה הדתית אשר הייתה אוחזת בה.
יומה הקדוש נקבע ל-24 ביולי.
כריסטינה המופלאה נולדה למשפחת איכרים.
עד גיל 15 התייתמה משני הוריה.
בגיל 21 (22 לפי מספר מקורות) סבלה ממספר מקרים של התפרצויות של מחלת הנפילה.
לפי סיפור חייה, מצבה היה כה חמור שעדים להתקפים חשבו כי מתה.
בעקבות כך כבר נערכה לוויה, אך במסגרת הטקס היא קמה, מלאה בחיות והדהימה את תושבי העיירה אשר היו עדים לאירוע.
מסעותיה של כריסטינה בעולם שמעבר
התדהמה התגברה בשעה ששמעו בני העיר את קורותיה בזמן עלפונה.
היא טענה כי הייתה עדה לגן עדן, לגהנום וכן לכור המצרף.
היא הוסיפה: העינויים אשר עברו הנשמות במקום זה נראו לה כה מופרזים עד ש.
דבר זה נגע בה עמוקות והיא שאלה את המלאך השומר שלה האם זה הגהנום אך נאמר לה שזהו כור המצרף.
המלאך השומר שלה המשיך איתה במסעה והביא אותה לגהנום, שם זיהתה פעם נוספת מכרים מהעבר.
כעת הועברה לגן העדן ואף נכחה בקרבתו של (ישו).
בנוכחותו התייחסו אליה במבט אוהד, לדבריה, והיא אף הוסיפה כי חוותה אושר עילאי.
בנוסף, נאמרו לכריסטינה המילים הבאות: כריסטינה, בשומעה זאת, .
מבלי להסס, הסכימה לחזור לחיים ורגע אחרי כן כבר הייתה מחדש בחיים.
חזרת כריסטינה לעולם וחיי הסגפנות
כריסטינה סיפרה לסובבים אותה כי חזרה רק לשם רווחת נשמות המתים והחזרה בתשובה של החוטאים ואל לאף אחד לתמוהה על מעשי הסיגוף אשר היא הולכת לעבור או על אורח חייה מעתה והלאה.
סגפנות למען נשמות השוהים בכור המצרף והגהנום, נהיו מעתה והלאה עניין מרכזי בחייה.
כריסטינה התחילה מיד בעבודה אשר האמינה כי נשלחה לבצע בידי האל וויתרה על כל נוחות בחייה.
היא שינתה את אורח חייה, חיה בעוני מחפיר וללא בית או תנור.
לא היה ברשותה שום רכוש פרטי והיא השתוקקה לכל דבר אשר יכול לגרום לה לסבל.
על פי כרוניקות מתקופתה, היא השליכה עצמה לכבשנים בוערים, שם סבלה עינויים לפרקי זמן ממושכים בבכי מבעית.
אך בשעה שהייתה יוצאת מהכבשן, לא הותירו הלהבות שום כוויה על גופה.
בחורף טבלה במשך שעות וימים בנהר מקומי אשר היה קפוא.
במקביל לטבילה הייתה מתפללת באדיקות לאל ומתחננת לרחמיו.
היא הרשתה לעצמה להיסחף במורד הנהר עם הזרם לטחנה אשר בה, , ועדיין לא סבלה מנקעים או עצמות שבורות.
היא נרדפה על ידי כלבים אשר נשכו אותה וקרעו את בשרה.
היא ברחה מהם לסבך הקוצים אך למרות שהייתה מכוסה בדם, חזרה ללא פצעים או צלקות.
כריסטינה מתה ב-1224 בגיל 74 מסיבות טבעיות.
הופעות של כריסטינה מחוץ לעולם הדת
סיפור חייה של כריסטינה היווה השראה לשירו של ניק קייב "Christina the Astonishing" מאלבומו Henry's dream.
המשוררות ג'יין דריוט ולזלי סונדרס סיפרו מחדש את סיפורה באוסף שלהם "כריסטינה המופלאה".
הספר מאויר על ידי פיטר הי.
כריסטינה רנה הנדריקס היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית, עם קריירה ענפה על המסך והבמה, היא השיגה שבחים שונים, כולל שש מועמדויות לפרס אמי על תפקידה בתור ג'ואן האריס בסדרת הטלוויזיה של רשת AMC, "מד מן".
להנדריקס היו תפקידים חוזרים במספר סדרות טלוויזיה, כולל "Beggars and Choosers" (2002–2001) ו"קווין היל" (2004–2005) לפני שלוהקה לתפקיד של ג'ואן האריס בסדרת הדרמה התקופתית "מד מן" (2007–2015).
לאחר מכן, היא החלה להופיע גם על המסך הגדול, וקיבלה את שבחי הביקורות על הופעתה בסרט דרמת הפשע "דרייב" (2011) של הבמאי ניקולס וינדינג רפן, בסרט הדרמה "ג'ינג'ר ורוזה" (2012) שביימה סאלי פוטר ובסרט הפילם נואר "איך לתפוס מפלצת" (2014) שביים ראיין גוסלינג.
לאחר סיום צילומי "מד מן", שיחקה הנדריקס בסדרת הדרמה התקופתית של רשת Sundance TV "האפ ולנארד" (2016), בסדרת דרמת הפשע הבריטית "טין סטאר" (2017–2019), ובסדרת דרמת הפשע והקומדיה השחורה של רשת NBC האמריקאית "ילדות טובות" (2018–2021).
הנדריקס נולדה בנוקסוויל שבטנסי, ארצות הברית, למשפחה נוצרית.
אמה ג'קי סו הנדריקס (לבית ריימונד) עבדה כפסיכולוגית, ואילו אביה רוברט הנדריקס עבד בשירות היערות של ארצות הברית.
ברשותה גם אזרחות (כפולה) בריטית, בשל אביה שנולד בברמינגהאם, אנגליה.
במהלך ילדותה העתיקה המשפחה את מקום מגוריה פעמים רבות בשל מקצועו של אביה, ועל כן התגוררו ברחבי ארצות הברית; בווירג'יניה, בפורטלנד, אורגון, באיידהו ובוושינגטון די.
בתחילת קריירת המשחק שלה הופיעה הנדריקס במחזות זמר לילדים.
כמו כן עבדה כדוגמנית בגילאים 18–27. לאחר מספר הופעות אורח טלוויזיוניות, החלה הנדריקס לשחק באופן קבוע בסדרה "Beggars and Choosers".
בהמשך דרכה כיכבה בסדרות "The Court" ו-"The Big Time", וכן בדרמה המשפטית "Kevin Hill", שצולמה בפורט קוב, אוקלהומה.
בנוסף, ביצעה תפקידים משניים בסדרות "ER" ו"פיירפליי", והופיעה כשחקנית אורחת ב"אנג'ל", ב"Miss Match", ב"מרוץ לאתמול", ב"Presidio Med" וב"לאס וגאס".
כיכבה בסרט "דרום של פיקו", וכן בסרט העצמאי עטור הפרסים, "La Cucina" מ-2007, ששידרה רשת שואוטיים האמריקנית ב-2009, בו גילמה סופרת.
היא הופיעה בארבעה פרקים בסדרה של רשת NBC האמריקאית "חף מפשע", בדמותה של אוליביה, מושא אהבתו של טד ארלי.
בשנת 2010 שיחקה בדרמה הקומית "חיים כמו שמכירים" לצד ג'וש דוהאמל.
גילמה את דמותה של ג'ואן האריס, מנהלת משרד הפרסום "סטרלינג קופר דרייפר פרייס", בסדרת הדרמה התקופתית של רשת AMC האמריקאית "מד מן" (נקראה בישראל גם "הגברים של שדרות מדיסון").
הופעתה בסדרה זכתה לשבחים על ידי המבקרים, ועל תפקיד זה קיבלה שש מועמדויות לפרס אמי בקטגוריית "שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת דרמה".
בשנת 2011 הופיעה בסרט הפעולה של ניקולס וינדינג רפן "דרייב".
בשנת 2014 גילמה את הדמות הראשית בסרט הביכורים של ראיין גוסלינג כבמאי, "Lost River".
בשנת 2015 הופיעה בסרט "מקומות אפלים".
בחודש מאי, החלה לשחק בסדרה הקומית "פרק זמן אחר" את דמותה של סיילין.
באותה שנה שיחקה במותחן "דוגמניות ושדים" לצד אל פנינג וקיאנו ריבס.
בשנת 2017 שיחקה בקומדיה "מורים בהפרעה" לצדם של אייס קיוב וצ'ארלי דיי, ושיחקה בסרט המתח הבריטי "בית המזימות" לצד גלן קלוז וטרנס סטמפ.
שיחקה גם בסדרה "טין סטאר" לצד טים רות'.
בשנת 2018 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט האימה "טרף לילי", ושיחקה בקומדיה "צנצנת הממתקים" מבית נטפליקס והחלה לשחק בסדרה "ילדות טובות" בתפקיד ראשי.
בשנת 2019 דיבבה את דמותה של גאבי גאבי בסרט ההמשך "צעצוע של סיפור 4" מבית אולפני האנימציה של דיסני-פיקסאר.
השרה הבריטית לין פת'רסטון שיבחה את "מבנה שעון החול" של גופה, בטענה שיש לה צורת גוף אידיאלית לנשים, באומרה, "כריסטינה הנדריקס היא בהחלט מדהימה...
אנחנו זקוקים לעוד מודלים לחיקוי כאלו.
יש תחושה כזו כשהמודל לחיקוי היא אשה בעלת קימורים.
דבר זה לא צריך להיות כל כך יוצא דופן".
מבקרת הטלוויזיה של ה"לוס אנג'לס טיימס", מארי מקנמארה, טענה כי דמותה של הולוויי חוללה מהפכה בתפישת היופי בטלוויזיה, כשכינתה את הנדריקס "האידיאל המודרני החדש של הוליווד הזוהרת – גזרה מלאה, חושנית; חזרה לימים של מרילין מונרו, של ג'יין ראסל ושל ורוניקה לייק".
הנדריקס נמנעת מלהגדיר עצמה כבעלת "גזרה מלאה" , והיא אף זעמה על כתב שהשתמש במונח זה במהלך ראיון עמה.
בספטמבר 2010 טענה בראיון שהתקשורת מתמקדת יותר מדי בגופן של נשים, ולא בכישרונותיהן, באומרה, "קרעתי את התחת על "מד מן" ואז כל מה שדיברו עליו היה רק הגוף שלי".
כונתה על ידי סקר שערך מגזין "אסקווייר" "האשה הסקסית ביותר בעולם", ובשנת 2010 מגזין זה דירג אותה במקום הראשון ברשימת "הנשים האמריקאיות היפות ביותר".
היא גם נבחרה בשנת 2011 על ידי מגזין "פיפל" ל"האשה היפה ביותר באמריקה".
כמו כן במרץ 2011 בחרה בה המעצבת הבריטית, ויוויאן ווסטווד, כפרזנטורית לקולקציית התכשיטים "Get A Life" – ותיארה את הנדריקס כ"התגלמות היופי".
ב-11 באוקטובר 2009 נישאה לשחקן האמריקאי ג'פרי ארנד .
בראיונות שהעניקה בנושא הזוגיות טענה כי השניים לא-מתכננים להביא ילדים לעולם .
לאחר כעשר שנות זוגיות, באוקטובר 2019 דווח כי השניים נפרדו, והם התגרשו כחודשיים לאחר מכן.
ב-2021 החלה בקשר זוגי עם מפעיל המצלמה, ג'ורג' ביאנצ'יני.
הם הכריזו על אירוסיהם במרץ 2023, ונישאו ב-20 באפריל 2024.
צבע שיערה הטבעי של הנדריקס הוא בלונדיני, ולטענתה בגיל 10 החלה לצבוע אותו לגוון אדמוני, בהשראת הספר "האסופית".
כמו דמותה של ג'ואן בסדרה "מד מן", גם היא יודעת לנגן באקורדיון.
מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית משנה בסדרת דרמה (אנ') (2015-2010)2011בגוף ההוכחהקארן ארצ'רפרק: "Dead Man Walking"אבא אמריקאיניידרןדיבוב; פרק: "Gorillas in the Mist"2015ריק ומורטייוניטידיבוב; פרק: "Auto Erotic Assimilation"2015–2016Another Periodסייליןתפקיד ראשי (עונות 1–2); 17 פרקים2016האפ ולנארדטרודי6 פרקים2017–2019טין סטאר אליזבת' ברדשואו15 פרקים2018רובוט צ'יקןדמויות שונותדיבוב; פרק: "Ext.
Forest–Day"שושלת רומנוב (אנ')אוליביה רוג'רספרק: "House of Special Purpose"2018–2021ילדות טובותאליזבת' בת' בולנדתפקיד ראשי (4 עונות); 50 פרקים2020–2021הפכים סולאריםצ'רידיבוב; 5 פרקים2023מרגל ושמו אלביס (אנ')רוקסן ריידרדיבוב; 2 פרקיםהבאקניריותפטרישיה "פאטי" סנט ג'ורג'4 פרקים2024Grimsburgאנהדיבוב; פרק: "And the Winner Is...
Murder!"Hacksרפובליקניתפרק: "Par for the Course"2025עיירה קטנה, סיפור גדול (אנ')וונדי פטרסוןתפקיד ראשי; 6 פרקיםמשפחה אמריקאית טובה (אנ')סינת'יה מאנס4 פרקים
כריסטינה מארי הוף סומרס היא סופרת יהודייה אמריקאית ופרופסור לפילוסופיה לשעבר.
היא ידועה בביקורתה החריפה על הפמיניזם של סוף המאה ה-20 ובכתביה על הפמיניזם בתרבות האמריקאית העכשווית.
ספריה המפורסמים ביותר הם: "מי גנב את הפמיניזם?: איך נשים בגדו בנשים" (1995), ו-"המלחמה נגד הבנים: איך פמיניזם מוטעה, פוגע בגברינו הצעירים" (2000).
סומרס נולדה בפטלומה, קליפורניה לדולורס (וייט) ו קנת' הוף.
היא סיימה תואר ראשון באוניברסיטת ניו יורק בשנת 1971, ותואר שלישי בפילוסופיה מאוניברסיטת ברנדייס בשנת 1979. בין השנים 1978 ל-1980, סומרס הייתה מדריכה באוניברסיטת מסצ'וסטס בבוסטון.
בשנת 1980, היא הפכה פרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת קלארק , ומונתה לפרופסור חבר בשנת 1986.
כריסטינה התחתנה עם פרד סומרס , בשנת 1981, והתאלמנה בשנת 2014. יש לה שני בנים.
ביקורת על פמיניזם במערכת החינוך
סומרס כתבה ב, על ספרה "המלחמה נגד הבנים", כי תוכנית הלימודים בבית הספר מוטעית, מבוססת על מחקר פגום, והיא סיבה סבירה לבעיות רבות בתחום החינוך כולל הנפילה בציונים של יכולת הקריאה של בנים בכיתות נמוכות.
סומרס כתבה כי קיים פער בהישגים בין בנים לבנות בבית הספר, וכי בתחומים מסוימים בנות מצליחות יותר מהבנים.
היא כתבה: "הראיות ההולכות ומצטברות כי המאזניים לא מוטים נגד הבנות, אלא נגד הבנים, מתחילות לעורר רוויזיוניזם שקט.
ישנם מחנכים המודים כי בנים נמצאים בצד הלא-נכון של הפער בין המינים".
ריצ'רד ברנשטיין כתב בניו יורק טיימס, על "המלחמה נגד הבנים": "תצפיות כגון אלו הרימו את הספר של גברת סומרס מן הפולמוס אל ההפצרה.
דבריה זועקים באיכות נבואית בספר שלה, ויש תחושה שאמיתות פשוטות מסוימות נעלמו מן העין בעשן של הקנטרנות של החיים האמריקניים.
אפשר להסכים או לא להסכים עם גברת סומרס, אבל קשה שלא לייחס לה דחיפות מוסרית המגיעה גם מהראש וגם מהלב".
התזה המרכזית שלה בספרה עוסק בהבדלים הטבועים בנערים ובנערות, ואיך אסור לנו לדכא אותם.
כריסטינה הוף סומרס מבקרת את הטענה של קרול גיליגן כי "נשים צעירות סובלות בחברה הנשלטת על ידי זכרים", וכמו כן מבקרת את הטענה של ויליאם פולק, כי "צעירים מדוכאים על ידי אידיאלים תרבותיים של הגבריות".
סומרס כתבה ב"מי גנב את הפמיניזם" כי המחקר של ארגון March of Dimes (ארגון לבריאות אמהות ותינוקות) המצוטט לעיתים קרובות, הקובע כביכול ש"אלימות במשפחה היא הגורם העיקרי למומים מולדים," מעולם לא נערך.
היא כותבת כי הטענה שהשיא של אלימות נגד נשים הוא במהלך הסופרבול, היא בעצם עוד אגדה אורבנית פופולרית.
סומרס גם כותבת כי באמירות אלה על אלימות במשפחה נעשה שימוש בעיצוב ארגון Violence Against Women Act (ארגון נגד אלימות נגד נשים), אשר מקצה 1.6 מיליארד דולר בשנה מקרנות פדרליות להפסקת האלימות במשפחה.
סומרס כתבה שכאשר פמיניסטיות טוענות, והתקשורת מדווחת, שכ-150,000 נשים מתות מדי שנה מאנורקסיה, זהו עיוות ניכר של הנתון מאת האגודה האמריקאית לאנורקסיה ולבולימיה.
הנתון בעצם קובע כי ל-150,000 נשים יש מידה מסוימת של אנורקסיה.
ביקורת על מחלקות לימודי הנשים
סומרס היא מבקרת ותיקה של מחלקות לימודי נשים, ושל תוכניות הלימודים של אוניברסיטאות בכלל.
בריאיון עם סקוט לונדון, אמרה סומרס, "הגישה כיום, היא שככל שהדברים טובים לנשים, כך נראה שהפרופסוריות בלימודי הנשים כעוסות יותר, כמו גם גלוריה סטיינם שהופכת למדוכאת יותר.
אז יש משהו עקום פה, משהו לא בסדר".
על פי "The Nation" הוף סומרס מסבירה בזהירות לסטודנטים כי הרבה מהאשמה לתופעה מצערת זו (ה"פתולוגיזציה של הגבריות") מוטלת על מחלקות לימודי נשים.
שם לטענתה פמיניסטיות שאינן מבינות בסטטיסטיקה מקדמות את סדר היום הליברלי שהן מאמינות בו.
בביקורת על הספר במגזין השמרני National Review, מרי לבקוביץ' כתבה על הספר "מי גנב את הפמיניזם" כי "סומרס מספקת הנחיות ברורות כיצד להבחין בין חינוך לבין אינדוקטרינציה.
דבר זה לבדו הוא שירות חשוב לכולנו שנאבקים כדי להבדיל בין עובדות לבין בדיות בעולם האקדמי הרווי-בעיות של היום ".
ביקורת על העדפת נשים במקצועות מדעיים
סומרס כתבה גם על Title IX- (תוכנית פדרלית בארצות הברית המשריינת מקום לתלמידות ולסטודנטיות במקצועות מסוימים), ועל המחסור בנשים במקצועות STEM (מדעים, טכנולוגיה, הנדסה ומתמטיקה) בקריירה.
היא מתנגדת ליישומים האחרונים של תוכנית Title IX בתחומי המדע כי "המדע הוא לא ספורט.
במדע, גברים ונשים משחקים באותם הקבוצות...
יש הרבה נשים מבריקות בצמרת בכל תחום של מדע וטכנולוגיה, ואין עוררין על היכולת שלהן להתחרות בתנאים שווים".
יישומים של Title IX במדעים יכולים בקלות ליצור סטיגמה לנשים ולהוזיל את הישגיהן שהשיגו שעמל רב.
יתר על כן, סומרס מציינת מחקר המסיק כי העדפה אישית פרטית של נשים, ולא אפליה מגדרית, היא הממלאת תפקיד בבחירת הקריירה של נשים.
לא רק שנשים מעדיפות תחומים כמו ביולוגיה, פסיכולוגיה, ורפואה וטרינרית על פיזיקה ומתמטיקה, אלא שהן גם מחפשות קריירות שניתן לשלבן עם חיי משפחה.
סומרס כתבה כי "הבעיה האמיתית שרוב המדעניות מתמודדות עמה היא האתגר של שילוב אמהות עם קריירה מדעית רבת עוצמה" - ולא אפליה.
ספרה "המלחמה נגד הבנים" היה "הספר הבולט ביותר של השנה" על פי המגזין ניו יורק טיימס בשנת 2000.
רוברט קולס, פסיכיאטר ילדים באוניברסיטת הרווארד, השווה בין הספר של סומרס לבין עבודתו של הפסיכולוג ויליאם ס פולק (מחבר הספר "הקולות של בנים אמיתיים" וגם "נערים אמיתיים: הצלת בנינו מהמיתוסים של הגבריות"), והעבודה של הפסיכולוגית של קרול גיליגן.
הוא ציין כי עבודות אלו נפרדות אך משלימות זו את זו.
ריצ'רד ברנשטיין, בעל טור בניו יורק טיימס, שיבח את הספר וכתב: "הנטל של הספר מלא המחשבה והפרובוקטיבי הוא שאלו הם הנערים האמריקאים הנמצאים בצרה, ולא הנערות.
מציגה טיעונים אלה בצורה משכנעת ובתקיפות, ועם שפע של נתונים כדי לתמוך בהם".
בשנת 2009 סומרס מתחה ביקורת על החוברת "חוקי אלימות במשפחה" של ננסי ק.ד.
באופן ספציפי, סומרס התייחסה לסטטיסטיקות מוטעות לגבי אלימות במשפחה ולייחוס השגוי לפיו המקור של הביטוי "כלל אצבע" הוא חוק הכאת אישה שהיה קיים בתקופת שלטונו של רומולוס ברומא.
למון הגנה על הדיוק של ספר הלימוד שלה במכתב לכרוניקל להשכלה גבוהה.
בתגובה, דחתה סומרס הטענות של למון שוב וקוננה על כך שעם פרסום גרסה לא-מתוקנת אחרת של ספר הלימוד של למון הרמה של הלימוד אצל סטודנטים למשפטים תצנח.
כריסטינה ויקטוריה גרימי הייתה פסנתרנית, זמרת ומחברת שירים אמריקאית.
גרימי הייתה ידועה בין היתר כיוטיוברית בגרסאות הכיסוי שלה של אמנים (בעיקר עכשוויים) כמו דמי לובאטו, סלינה גומז, מיילי סיירוס, ג'סטין ביבר, קייטי פרי, ניקי מינאז' ואחרים.
קטע הווידאו הראשון אותו העלתה ליוטיוב ב-2009, היה "Don't Wanna be Torn", במקור של האנה מונטנה.
ההכרה הראשונית שלה באתר הייתה עם גרסת הכיסוי שלה לשיר "Party in the U.S.A" של מיילי סיירוס באוגוסט 2009.
גרימי הייתה ידועה בעיקר בשל גרסת הכיסוי שלה לשיר "Just a Dream" של הראפר נלי, ביחד עם אמן היוטיוב סם שוי, שקיבלה כ-156,388,393 צפיות ביוטיוב (נכון לספטמבר 2018).
נכון לספטמבר 2018, היא קיבלה מעל 576 מיליון צפיות בקטעי הווידאו שהעלתה לאתר, ורשומים מעל 3.9 מיליון מנויים לערוץ שלה; בשיאה היא הייתה מדורגת במקום הרביעי במספר המנויים מבין המוזיקאים ביוטיוב.
ביוני 2011 הוציאה לאור מיני-אלבום ראשון, "Find Me".
באוגוסט 2013 הוציאה אלבום בכורה באורך מלא, "With Love".
ב-2014 השתתפה בעונה השישית של הגרסה האמריקאית של תוכנית הריאליטי "The Voice", בה הגיעה למקום השלישי בגמר.
בתחילת 2016, לפני מותה, הצטלמה לסרט "הורס הדייטים" שם גילמה בתפקיד ראשי את אמילי אטקינס.
הסרט יצא בדצמבר אותה שנה.
ב-10 ביוני 2016 נורתה 3 פעמים במהלך חלוקת חתימות למעריצים באורלנדו שבפלורידה.
היא הובהלה לבית החולים במצב אנוש ומתה מפצעיה לאחר מספר שעות.
הרוצח, קווין ג'יימס לויבל (Kevin James Loibl), בן 27 מסיינט פיטרסברג, ככל הנראה הגיע לאירוע במיוחד כדי לבצע את הרצח.
אחרי שהחל לירות בגרימי, אחיה מרקוס התנפל על הרוצח בידיים חשופות ונאבק בו, אך הרוצח הצליח להשתחרר והתאבד ביריה.
לטענת המשטרה המקומית ייתכן שבכך הציל מרקוס אנשים נוספים, כי לרוצח היו כלי נשק נוספים וייתכן שהוא התכוון לפגוע באנשים נוספים מלבד גרימי.
אחותה הגדולה היא אלנה, דוכסית לוגו ואחיה הצעיר הוא פליפה השישי, מלך ספרד.
כריסטינה היא השישית בסדר הירושה לכתר הספרדי לאחר בנותיו של אחיה, אחותה וילדיה של אחותה.
הנסיכה כריסטינה נולדה במדריד והוטבלה בכנסיית ארמון סרסואלה על ידי הארכיבישוף של מדריד.
את לימודיה התיכוניים היא עשתה בבית הספר סנטה מריה דל קמינו ואת לימודי התואר הראשון שלה במדע המדינה באוניברסיטת מדריד.
את התואר השני שלה היא סיימה באוניברסיטת ניו יורק ביחסים בין-לאומיים ב-1990. ב-1991 היא רכשה ניסיון מעשי במטה אונסק"ו בפריז.
היא דוברת באופן שוטף ספרדית, קטלאנית, אנגלית ויוונית.
כריסטינה נשואה לשחקן הכדוריד איניאקי אורדנגרין.
הזוג נישא בברצלונה ב-4 באוקטובר 1997, ועם נישואיה הוענקו לכריסטינה על ידי אביה התואר דוכסית פלמה דה מיורקה לכל ימי חייה.
בן זוגה קיבל את התואר דוכס פלמה דה מיורקה.
בין השנים 2009–2012 הם התגוררו בוושינגטון די.
בשל עבודתו של איניאקי בחברת התקשורת הספרדית טלפוניקה.
באוגוסט 2013 עברה כריסטינה עם ילדיה לז'נבה, שווייץ לרגל עבודתה מטעם מוסד קאישה, בעוד שבן זוגה נשאר בברצלונה עקב חקירה על מעילה בה היה נתון.
ב-24 בינואר 2022 הכריזו כריסטינה ואורדנגרין על פירוד..
בדצמבר 2023 התגרשו השניים רשמית.
הנסיכה כריסטינה משתתפת בפעילויות מוסדיות, תרבותיות, אקדמאיות ופעילויות רווחה רבות בספרד ומחוצה לה, במיוחד באירופה ובארצות אמריקה הלטינית.
כנשיאת הכבוד של הוועדה הספרדית של אונסק"ו היא שומרת על קשריה עם הארגון הבין-לאומי ועם כמה מהמיזמים שלו, במיוחד מיזמים חינוכיים ובדגש על פעילויות להגנת המורשת הטבעית והאומנותית.
באוקטובר 2001 היא מונתה כשגרירה של רצון טוב לאו"ם לכנס הבין-לאומי השני בנושא ההזדקנות.
היא גם חברה בחבר הנאמנים של מכון דאלי.
הנסיכה כריסטינה תומכת בכמה מוסדות צדקה ומשתתפת באופן אישי במסלולי שיט המותאמים לאנשים עם מוגבלויות.
היא נשיאת הארגון הבין-לאומי לשייטים נכים.
יחד עם הוריה היא חברה בקבוצת בילדרברג מאז 2001.
בן זוגה של כריסטינה נחקר החל מראשית 2012 בחשד של קבלה במרמה של כספי ציבור במסגרת פרשת נוס (caso Nóos).
באפריל 2013 צוין באופן רשמי שמה של כריסטינה כחשודה בפרשה.
על רקע הפרשה עברו הנסיכה וילדיה להתגורר בשווייץ בקיץ 2013. ב-7 בינואר 2014 הואשמה כריסטינה על הונאת מס והלבנת הון ושופט הורה לה להתייצב בבית המשפט.
ב-6 בפברואר התייצבה הנסיכה לראשונה בבית המשפט.
ב-25 ביוני 2014 הפכו ההאשמות כלפי הנסיכה לרשמיים עם אפשרות שהיא תעמוד למשפט בעבירות שהעונש המרבי עליהן הוא 11 שנות מאסר.
בנובמבר 2014 אישר בית המשפט העליון בפלמה דה מיורקה את האישומים בהונאת מס כנגד הנסיכה, ובכך סלל את הדרך להעמדתה למשפט.
יחד עם זאת, הוחלט לבטל את האישומים על הלבנת הון.
עורכי דינה של הנסיכה טענו שהם משוכנעים בחפותה.
בדצמבר 2014 החליט בית המשפט העליון של האיים הבלאריים כי הנסיכה, בעלה ו-15 אנשים נוספים יעמדו למשפט במהלך 2015 באשמת הונאת מס.
ב-12 ביוני 2015, הודיע פליפה השישי באופן רשמי על שלילת תואר הדוכסית מאחותו, לאחר שהודיע לה באופן אישי על כוונתו ובעקבות בקשתה ממנו בכתב להסיר ממנה את כל תוארי האצולה שלה.
עם זאת, ההאשמות של כריסטינה בשחיתות גרמו נזק רב לאהדה הציבורית בספרד ומחוצה לה כלפי המשפחה המלכותית.
על פי העיתון אל פאיס, בין השנים 1995 ל-2013, ציון התמיכה במלוכה הספרדית בקרב אוכלוסיית ספרד בסקרי דעת הקהל צנח מ-75% ל-36.8%.
התקשורת הספרדית גם מתייחסת לפרשה כאחד הגורמים העיקריים להתפטרותו של אביה של כריסטינה, חואן קרלוס מתפקידו כמלך.
משפטה של כריסטינה החל ב-11 בינואר 2016, כשבהרכב השיפוט ישבו שלושה שופטים בבית המשפט בפלמה, והעונש המרבי שהיה צפוי לה אם הייתה נמצאת אשמה, היה שמונה שנות מאסר.
ההאשמות הוגשו על ידי הארגון נגד שחיתות "ידיים נקיות" תוך עשיית שימוש באמצעי החוקי הנהוג בספרד של "אישום מטעם העם".
באותה עת, ביקשו פרקליטיה מהשופטים לפסול את ההאשמות הפליליות נגדה, והתובע המדינתי טען שאין עדות מספקת כדי לתמוך בהאשמות, אך ב-29 בינואר, הודיע בית המשפט בפלמה דה מיורקה שבראיות יש די כדי לתמוך בהאשמות.
כריסטינה עלתה לדוכן העדים במרץ 2016, הכחישה כל אפשרות שהיא סייעה להעלים מס, ודחתה כל אפשרות שהיא ידעה על מעשיו של בעלה.
היא עמדה על זכותה להשיב רק על שאלות שנשאלו על ידי עורך דינה.
היא טענה שבעלה טיפל בעניינים הפיננסיים שלו ושלה, והיא אמרה שלא היה ידוע לה מדוע כמה הוצאות אישיות גדולות חויבו בכרטיס אשראי של חברה שהייתה בבעלות בני הזוג.
היא אמרה שהיא מעולם לא דיברה עם בעלה בנוגע לעניינים אלו בגלל שהיא לא התעניינה בנושא, ושהיא הייתה מאוד עסוקה בגידול ילדיה הקטנים.
ב-17 בפברואר 2017 זוכתה כריסטינה מכל ההאשמות, בעוד שבעלה נידון לתקופת מאסר של שש שנים ושלושה חודשים.
ב-12 ביוני 2018, במסגרת ערעור, הפחית בית המשפט העליון את העונש לתקופה של חמש שנים ועשרה חודשים.
הנסיכה כריסטינה פעילה בכמה ענפי ספורט, כולל סקי, אך התחום המועדף עליה הוא שיט תחרותי.
היא לקחה חלק באירועי לאומיים ובין-לאומיים רבים והייתה חברה בנבחרת השיט של ספרד באולימפיאדת סיאול (1988), שם נשאה את דגל ספרד בטקס הפתיחה.
כריסטינה מוּר היא שחקנית, קומיקאית, דוגמנית ומעצבת אופנה אמריקאית.
היא ידועה בין היתר בשל השתתפותה בסדרות הטלוויזיה "מד טי.וי", "מופע שנות ה-70" ו"הות'ורן".
כריסטינה נולדה בפאלאטיין, אילינוי שבארצות הברית.
בצעירותה שרה והופיעה בכנסייה של משפחתה ובתיאטרון מוזיקלי בתיכון.
לאחר סיום לימודי תיאטרון באוניברסיטת וסליאן באילינוי עברה ללוס אנג'לס לשם פיתוח קריירת המשחק שלה.
בשנת 1996 התארחה בנשואים פלוס ובוורלי הילס 90210. בשנים הבאות קיבלה תפקידים קטנים במספר סדרות וסרטים.
ב-2002 הצטרפה לצוות התוכנית מד טי.וי.
במסגרת התוכנית ביצעה חיקויים של סלבריטאיות, ביניהן כריסטינה אגילרה, שאנון אליזבת, שרון סטון ובריטני מרפי.
בסיום העונה עזבה את התוכנית לטובת מופע שנות ה-70, שם החליפה את ליסה רובין קלי בתפקיד לורי פורמן.
ב-2004 השתתפה בסרט הקולנוע שיגעון בנהר.
ב-2005 כיכבה בסדרה "רכוש חם", קומדיית מצבים בת 13 פרקים.
בשנת 2008 החלה לגלם את אימה של נעמי קלארק בסדרה 90210, והופיעה ב-11 מפרקי הסדרה.
בשנים 2009–2011 השתתפה בסדרת הטלוויזיה הות'ורן, כאשר בשתי העונות הראשונות קיבלה תפקיד ראשי ובעונה השלישית התארחה.
בשנים 2011–2015 גילמה את האם במשפחת רוס בסדרה ג'סי.
בין השנים 2012–2014 גילמה את אפריל, אחותה הקטנה של ונסה בקסטר, בסיטקום "גבר מי שנשאר אחרון".
ביולי 2008 נישאה לשחקן ג'ון דוסי.
בשנת 2015 כתבה את התסריט לסרט "Running Wild".
בסרט יככבו טומי פלנגן, ג'ייסון לואיס ושרון סטון.
בשנת 2017, חזרה לגלם לתפקיד אורח את האם במשפחת רוס בסדרה קיקיוואקה: מחנה קיץ.
מרסי פרק אחד 2012 חוקי המשחק ג'יין פרק אחד 2012, 2014 גבר מי שנשאר אחרון אפריל שני פרקים 2012 קאסל סטפני פריי פרק אחד 2014 פרברי הגיהנום קארן פרק אחד2016ממיקמילפרק אחד2016–2017קיקיוואקה: מחנה קיץכריסטינה רוסשני פרקים2017-2016מר נשיא גוף הסטודנטיםרנה הלפריק12 פרקים2017 מרלון מיס פרייפרק אחד2019-2017Clawsמנדי הייזר8 פרקים2019ליזיפרק אחד
כריסטינה מגדלנה מפפאלץ-צווייבריקן , הייתה אשתו של פרידריך השישי, מרקיז באדן-דורלאך ואחותו של קרל העשירי גוסטב, מלך שוודיה.
כריסטינה מגדלנה נולדה ב-27 במאי 1616 בטירת נישופינג ליוהאן קזימיר, רוזן פפאלץ-קלבורג ולקתרינה משוודיה, רוזנת פפאלץ-קלבורג, בתם של קרל התשיעי, מלך שוודיה ומריה מפפאלץ-זימרן.
בשנת 1618 עברה משפחתה לגרמניה, אולם בשנת 1622 חזרה לשוודיה בעקבות מלחמת שלושים השנים.
כריסטינה מגדלנה תוארה כאישה "יפה מאוד", והיא הייתה חברתה של המלכה, מריה אלאונורה מברנדנבורג.
כריסטינה מגדלנה ליוותה את מריה אלאונורה למלך בגרמניה בשנת 1631, וחזרה עמה לשוודיה בשנת 1633. באותה שנה עלתה הצעה שכריסטינה מגדלנה תתחתן עם ברנהרד מסקסוניה-ויימאר, אולם ההצעה לא יצאה לבסוף אל הפועל.
לאחר מותה של מריה אלאונורה מברנדנבורג הופקדה כריסטינה מגדלנה על חינוך בתה הנסיכה כריסטינה, ועשתה זאת עד לנישואיה.
ב-30 בנובמבר 1642 התחתנה כריסטינה מגדלנה עם פרידריך השישי, מרקיז באדן-דורלאך, ממנו נולדו לה 8 ילדים.
בעלה ביקש לקבל משרה בצבא השוודי, אך הצבא השוודי לא רצה להעסיק נסיכים זרים, ולכן עברו בני הזוג לגרמניה.
בשנת 1654 אחיה קרל גוסטב הפך להיות מלך שוודיה, ובשנת 1656 הוא העניק לה את אחוזת קוטזנהאוזן, אשר סיפקה לה הכנסה קבועה.
בשנת 1659 מת חמיה פרידריך החמישי, מרקיז באדן-דורלאך, ובעלה עלה לשלטון במקומו כפרידריך השישי, מרקיז באדן-דורלאך.
ב-14 באוגוסט 1662 מתה כריסטינה מגדלנה בטירת קרלסבורג, דורלאך, והיא בת 46 שנים בלבד.
ב-30 בנובמבר 1642 התחתנה כריסטינה מגדלנה עם פרידריך השישי, מרקיז באדן-דורלאך, ממנו נולדו לה 8 ילדים:
כריסטינה מבאדן-דורלאך (1645–1705), התחתנה עם אלברכט השני, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך, ולאחריו עם פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג
פרידריך השביעי, מרקיז באדן-דורלאך (1647–1709)
יוהנה אליזבת מבאדן-דורלאך (1654–1686), התחתנה עם יוהאן פרידריך, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך
כריסטינה מדנמרק (בדנית: Christine af Danmark; נובמבר 1521 – 10 בדצמבר 1590), הייתה בתו של כריסטיאן השני, מלך דנמרק, ואשתו של פרנצ'סקו ספורצה השני, דוכס מילאנו, ולאחר מכן של פרנסואה הראשון, דוכס לורן.
כריסטינה נולדה בנובמבר 1521 בניבורג, לכריסטיאן השני, מלך דנמרק ולאיזבלה מאוסטריה, בתם של פליפה הראשון, מלך קסטיליה וחואנה הראשונה, מלכת קסטיליה.
בשנת 1523 אולץ אביה להתפטר מתפקידו על ידי האצולה הדנית, ודודו פרידריך, דוכס הולשטיין מונה למלך דנמרק.
בשנת 1526 מתה אמה איזבלה מאוסטריה, ובשנת 1532 נכלא אביה לאחר שניסה לחזור ולתפוס את כתר המלוכה הדני, ואילו אחיה הנס מדנמרק מת באותה שנה.
כריסטינה התחנכה בחצרו של דודה קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, וקיבלה חינוך מעולה מדודתה מריה מהונגריה.
בשנת 1527 הציע תומאס וולזי, הארכיבישוף מיורק שכריסטינה תתחתן עם בנו הבלתי חוקי של הנרי השמיני, מלך אנגליה, אולם בית הבסבורג סירב לכך, ובשנת 1531 הועלתה ההצעה שתתחתן עם פרנצ'סקו ספורצה השני, דוכס מילאנו.
היא נהנתה ממסיבות וציד, אך לה ולפרנצ'סקו לא היו ילדים.
באוקטובר 1535 מת פרנצ'סקו ספורצה השני, והשאיר את כריסטינה אלמנה בגיל 13. כריסטינה הפכה למושלת העיר טורטונה, ואילו דוכסות מילאנו סופחה לשלטון בית הבסבורג.
לאחר מותה של ג'יין סיימור - אשתו השלישית של הנרי השמיני, מלך אנגליה, הועלתה הצעה שכריסטינה תתחתן עם הנרי השמיני, והנס הולביין אף הכין דיוקן שלה בשביל הנרי, אולם ההצעה לא יצאה אל הפועל בשל התנגדותה של כריסטינה.
בשנת 1539 חיזר וילהלם, דוכס יוליך-קלווה-ברג אחרי כריסטינה, משום שקיווה שעל ידי כך יוכל לקבל את דוכסות חלרה, אולם קרל החמישי התנגד לרעיון.
כמו כן חיזרו אחריה אנטואן דה בורבון ופרנסואה, נסיך לורן, וכריסטינה עצמה הייתה מאוהבת ברנה משאלון.
ב-10 ביולי 1541 התחתנה כריסטינה עם פרנסואה, נסיך לורן, ממנה היו לו 3 ילדים.
במהלך המלחמה בין בית הבסבורג לצרפת, ביקרה כריסטינה יחד עם אחותה דורותיאה בפריז בניסיון להשכין שלום בין פרנסואה הראשון, מלך צרפת לדודה קרל החמישי, אולם לא הצליחה במשימתה.
בשנת 1544 מת חמיה אנטואן, דוכס לורן, ובעלה פרנסואה הראשון, דוכס לורן ירש את נחלותיו ותאריו.
בשנת 1545 מת בעלה במפתיע, ובנם קרל השלישי, דוכס לורן ירש את נחלותיו ותאריו, תוך שכריסטינה משמשת כעוצרת יחד עם גיסה ניקולא, דוכס מרקור.
בשנת 1551 שוב פרצה מלחמה בין צרפת לבית הבסבורג, וכריסטינה החליטה לשמור על נייטרליות, למרות שהייתה בת ברית של ההבסבורגים.
בהתאם להחלטתה היא נפגשה עם אנרי השני, מלך צרפת, והוא הבטיח לה כי דוכסות לורן לא תיפגע מהלחימה.
באפריל 1552 פלשו כוחות צרפתיים לדוכסות, ועד נהרה כבשו את ננסי.
בתחילה הורשתה כריסטינה להישאר בתחומי הדוכסות, אם כי נושלה מתפקיד העוצרות על בנה, אולם בהמשך היא גורשה עם משפחתה מהדוכסות ועברה להתגורר בבריסל.
בשנת 1556 הועלתה ההצעה כי כריסטינה תתחתן עם אמנואלה פיליברטו, דוכס סבויה, ושניהם ימונו למושלי ארצות השפלה ההבסבורגיות, אולם ההצעה לא יצאה לבסוף אל הפועל.
בשנת 1557 ביקרה כריסטינה יחד עם מרגריטה מפארמה באנגליה, אצל מרי הראשונה, מלכת אנגליה, ועשתה שם רושם מעולה.
בשנת 1559 נחתם שלום קאטו-קמברזי, אשר נחשב כניצחון דיפלומטי של כריסטינה, ובמסגרתו התחתן בנה קרל השלישי, דוכס לורן עם קלוד דה ולואה, נסיכת צרפת, בתו של אנרי השני, מלך צרפת.
בשנת 1561 השתתפה כריסטינה בטקס הכתרתו של שארל התשיעי, מלך צרפת, ובשנת 1562 היא השתתפה בטקס הכתרתו של מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
כריסטינה שימשה כיועצת המדינית של בנה, וראתה בעין רעה את השפעתה של המלכה קתרין דה מדיצ'י עליו.
בשנת 1559 מת אביה כריסטיאן השני, מלך דנמרק, ובשנת 1563 החלה כריסטינה לכנות את עצמה כ"מלכת דנמרק, שוודיה ונורווגיה, ריבון הגותים, הוונדלים והסלבנים, דוכסית שלזוויג, דיטמארש, לורן, בר ומילאנו, רוזנת אולדנבורג ובלמונט וגבירה מטורטונה".
במהלך מלחמת שבע השנים הצפונית ניסתה כריסטינה לחבור לאריק הארבעה עשר, מלך שוודיה, על ידי נישואין עם בתה רנאטה מלורן, בתמורה לסיוע בכיבוש דנמרק, אולם התוכנית לא יצאה לבסוף אל הפועל.
כמו כן ניסתה כריסטינה לשכנע את פליפה השני, מלך ספרד שיסייע לה במימוש מטרה זו, אולם גם הוא סירב לסייע לה וכריסטינה נטשה לבסוף את נסיונותיה לכבוש את השלטון בדנמרק.
באוגוסט 1578 עברה כריסטינה להתגורר בטורטונה שבאיטליה, אותה קיבלה מבעלה הראשון, וחיה שם עד מותה ב-10 בדצמבר 1590.
ב-10 ביולי 1541 התחתנה כריסטינה עם פרנסואה הראשון, דוכס לורן, ממנו היו לה 3 ילדים:
קרל השלישי, דוכס לורן (1543–1608), התחתן עם קלוד דה ולואה, נסיכת צרפת
רנאטה מלורן (1544–1602), התחתנה עם וילהלם החמישי, דוכס בוואריה
דורותיאה מלורן (1545–1621), התחתנה עם אריך השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ולאחריו התחתנה עם מארק דה ריי, מרקיז וארמבון
כריסטינה, נסיכת הולנד (בהולנדית: Christina, Prinses der Nederlanden; 18 בפברואר 1947 – 16 באוגוסט 2019) הייתה בתה הקטנה של יוליאנה, מלכת הולנד ואחותה של ביאטריקס, מלכת הולנד.
הנסיכה מריה כריסטינה נולדה ב-18 בפברואר 1947 בארמון המלכותי בבארן, הולנד, ליוליאנה, נסיכת הולנד, ולברנהרד, נסיך ליפה-ביסטרפלד.
בילדותה הייתה מוכרת בשם מַרַייְקֶה (Marijke), כינוי חיבה של שמה הראשון.
ב-9 באוקטובר אותה שנה היא הוטבלה, וסנדקיה היו סבתה וילהלמינה, מלכת הולנד, אחותה הבכורה ביאטריקס, נסיכת הולנד, וינסטון צ'רצ'יל, סבתה ארמגארד פון קראם, פליצ'ה, נסיך בורבון-פארמה, ואן, נסיכת בורבון-פארמה.
במהלך ההיריון אמה חלתה באדמת, וכתוצאה מכך, מרייקה נולדה כמעט עיוורת.
עם הזמן, ההתקדמות הרפואית אפשרה טיפולים אשר, בעזרת משקפיים מיוחדים, הביאו לשיפור הראייה שלה, כך שהיא יכלה ללמוד בבית הספר ולחיות חיים נורמליים יחסית.
בשנת 1948 סבתה וילהלמינה, מלכת הולנד, התפטרה לאחר שלטון של כמעט 58 שנה, לטובת אמה של מרייקה - יוליאנה, מלכת הולנד.
לצורך טיפולי העין של מרייקה, נעזרה אמה יוליאנה בשירותיה של מרפאת באמונה שנויה במחלוקת.
הדבר הביא באמצע שנות החמישים לסכסוך בין הוריה, אשר התגלגל עד למשבר חוקתי.
למרות הנכות הראשונית שלה, היא הייתה ילדה מבריקה ומאושרת, עם כישרון רב למוזיקה.
כמו כן, היה לה גם כישרון לשפות, וכנערה צעירה הפתיעה את נשיא צרפת, רנה קוטי, בשיחה רהוטה איתו בצרפתית.
כמו אחיותיה, היא הצטרפה לתנועת הצופים כילדה צעירה.
בשנת 1963 שינתה הנסיכה מרייקה את שמה לשמה השני, כריסטינה.
בגיל 21 היא עברה לקנדה ללמוד מוזיקה קלאסית במונטריאול, ולאחר כמה שנים, היא קיבלה משרת הוראה בבית הספר מונטסורי בניו יורק, שם, בשם כריסטינה ואן אורנז', נפגשה הנסיכה והתחילה מערכת יחסים עם גולה קובני בשם חורחה פרס אי גיירמו, שהיה מורה בהארלם ומלונאי לשעבר.
גיירמו נולד בהוואנה ב-1 באוגוסט 1946, לפדריקו חילברטו פרס אי קסטייו ואשתו אדניה מרסדס גיירמו אי מררו.
מכיוון שגיירמו היה קתולי, הייתה אפשרות שהנישואים עלולים לגרום לשערורייה ציבורית בהולנד, כמו זו שהתרחשה בשנת 1964, כאשר אחותה של כריסטינה הנסיכה איריינה נישאה לקרלוס הוגו, דוכס פארמה.
לפיכך, הנסיכה כריסטינה, באותה תקופה התשיעית בתור לכס המלוכה ההולנדית, ויתרה על זכויותיה ועל זכויות צאצאיה על כס המלכות לפני שהודיעה רשמית על אירוסיה ביום האהבה 1975.
ב-28 ביוני 1975 התחתנו השניים בהולנד, ולאחר נישואיהם הם התגוררו בניו יורק, אך לאחר מכן עברו להולנד, שם הם התגוררו ליד האג.
ב-25 באפריל 1996 התגרשה כריסטינה מבעלה, ולאחר מכן חזרה עם ילדיה לגור בארצות הברית.
לאחר מות אמה, גרה כריסטינה בלונדון, ולאחר מכן התגוררה במונטה ארג'נטריו, איטליה.
כריסטינה הקליטה מספר תקליטורים והייתה לה קרן מוזיקה בהולנד.
היא שרה בהלוויות של הוריה, ואף השתתפה בקונצרט מחווה לפסטיבל CIMA שנערך באיטליה למלכה יוליאנה, בניצוחו של ז'ורז'ה שאמינה .
כריסטינה נפטרה ב-16 באוגוסט 2019.
ב-28 ביוני 1975 התחתנה כריסטינה ברומא עם חורחה פרס אי גיירמו, ונולדו להם 3 ילדים:
כריסטינה לואיזה, נסיכת אטינגן-אטינגן , הייתה חותנתו של קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה וסבתה של מריה תרזה.
כריסטינה לואיזה נולדה ב-20 במרץ 1671 באטינגן, לאלברכט ארנסט הראשון, נסיך אטינגן-אטינגן ולכריסטינה פרדריקה, דוכסית וירטמברג, בתם של אברהרד השלישי, דוכס וירטמברג ואנה דורותיאה מזאלם-קירבורג.
מכיוון שאמה מתה בילדותה, גודלה כריסטינה לואיזה על ידי דודתה כריסטינה שרלוטה מווירטמברג-שטוטגרט באאוריק, שם שיחקה במשך 11 שנים בתיאטרון המקומי.
ב-22 באפריל 1690 התחתנה כריסטינה לואיזה עם לודוויג רודולף, רוזן בלקנבורג, ממנו נולדו לה 4 בנות.
בשנת 1707 התחתנה בתה אליזבת כריסטינה מבראונשווייג-וולפנביטל עם קרל, ארכידוכס אוסטריה והטוען לכתר ספרד, ובתמורה אחיו הבכור יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה העניק לבעלה את התואר נסיך.
בשנת 1731 מת גיסה אוגוסט וילהלם, דוכס בראונשווייג-לינבורג ללא ילדים, ובעלה לודוויג רודולף ירש אף את נסיכות בראונשווייג-וולפנביטל.
הוא העביר את מקום מגוריו לוולפנביטל, שם הוא מת בשנת 1735. לאחר מותו פרשה כריסטינה לואיזה מהחיים הפוליטיים, וב-3 בספטמבר 1747 היא מתה בבלקנבורג.
ב-22 באפריל 1690 התחתנה כריסטינה לואיזה עם לודוויג רודולף, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל, ממנו נולדו לה 4 בנות:
אליזבת כריסטינה מבראונשווייג-וולפנביטל (1691–1750), התחתנה עם קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
שרלוטה כריסטינה מבראונשווייג-וולפנביטל (1694–1715), התחתנה עם אלכסיי פטרוביץ', הצארביץ' של רוסיה
אנטוניטה, נסיכת בראונשווייג-וולפנביטל (1696–1762), התחתנה עם פרדיננד אלברכט השני, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל
כריסטינה מהסן , הייתה בתו של פיליפ הראשון, רוזן הסן, ואשתו של אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ.
כריסטינה נולדה ב-29 ביוני 1543 בקאסל, לפיליפ הראשון, רוזן הסן ולכריסטינה מסקסוניה, בתם של גאורג, דוכס סקסוניה וברברה יגלו.
בצעירותה קיבלה כריסטינה הצעת נישואין מאריק הארבעה עשר, מלך שוודיה, אולם ההצעה לא יצאה לבסוף אל הפועל.
ב-17 בדצמבר 1564 התחתנה כריסטינה עם אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ, ובחתונה פרצה שערורייה, לאחר שהאורחים צרכו כמויות רבות מדי של אלכוהול.
בשנת 1565 פרצה שרפה בטירת גוטורפ, אשר כילתה את כל רכושה האישי של כריסטינה.
כריסטינה תמכה בכנסיות ובבתי ספר, והעניקה מלגות לתלמידים עניים לצורך לימודי תאולוגיה.
בנוסף, היא התעניינה ברפואה, ואף ייצרה תרופות משלה.
בשנת 1586 מת בעלה אדולף, ולאחר מותו סייעה כריסטינה לבנה פיליפ נגד חברי המועצה.
בשנת 1590 הלחינה כריסטינה מזמורי תהילים ושירים רוחניים, וב-13 במאי 1604 היא מתה בקיל.
ב-17 בדצמבר 1564 התחתנה כריסטינה עם אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ, ממנו נולדו לה 10 ילדים:
כריסטינה, נסיכת שוודיה (בשוודית: Prinsessan Christina, fru Magnuson; נולדה ב-3 באוגוסט 1943) היא נסיכה שוודית, אחותו של קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה.
כריסטינה נולדה בארמון האגה המלכותי לנסיך גוסטב אדולף, דוכס וסטרבוטן וזיבילה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה.
ב-1961 פגשה לראשונה את בעלה לעתיד, טורד מרגוסון, וב-1974 הוכרז על אירוסיה.
ב-15 ביוני 1974 התקיימו הנישואים, ועקב נישואיה לפשוט עם שאינו בן למשפחת האצולה היא איבדה את זכותה לרשת את הכתר השוודי, היא אמא לשלושה בנים.
היא פעילה רבות באירועים של משפחת המלוכה ובין היתר נוכחת מדי שנה בטקס חלוקת פרס נובל ובביקורים רשמיים של מנהיגי מדינות בשוודיה.
היא שימשה מספר שנים כנשיאת ארגון הצלב האדום השוודי.
היא זכתה למספר גדול של אותות הוקרה מטעם מדינתה ומטעם מדינות שונות, היא קיבלה בין היתר את אות מסדר הפיל מטעם ממשלת דנמרק ואת אות מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.
ב-15 ביוני 1974 התחתנה כריסטינה עם טורד מרגוסון, ונולדו להם שלושה ילדים:
כריסטינה איגורייבנה אסמוס (שם משפחתה האמיתי: מיאסניקובה; נולדה ב-14 באפריל 1988) היא שחקנית תיאטרון וקולנוע רוסייה.
היא ידועה בתפקידה הטלוויזיוני בסיטקום הרפואי "המתמחים".
בשנת 2010 נבחרה לאישה הרוסייה הסקסית ביותר על ידי מגזין "מקסים".
כריסטינה מיאסניקובה נולדה בקורוליוב ליד מוסקבה, היא הגיעה מרקע אתלטי.
היא הייתה פעילה בהתעמלות ועלתה לרמה מתקדמת.
אחותה הצעירה, קארינה מיאסניקובה, הייתה חברה בנבחרת ההתעמלות הלאומית של רוסיה.
היא עדיין הייתה תלמידת בית ספר כששיחקה בהצגה "הזריחות כאן שקטות..." בתיאטרון "MEL", ואחרי שסיימה את לימודיה בתיכון השתתפה במחזה של ירמקובה "דיוקן מדמואזל טרז'י" בתיאטרון הנוער בעיר קורוליוב.
בשנת 2005 נכנסה לבית הספר לתיאטרון האמנותי במוסקבה בקורס, אצל קונסטנטין ראיקין, אך לא סיימה את לימודיה.
בשנת 2008 נכנסה אסמוס לבית הספר לתיאטרון על שם שפקין.
הופעת הבכורה שלה על המסך הייתה בתפקיד של וריה צ'רנוס בסדרת הקומית "המתמחים" וגם דגמנה עבור המגזין MAXIM בשנת 2010.
בשנת 2011 הפכה אסמוס לשחקנית השנה בטלוויזיה על פי מגזין גלמור.
בשנת 2013 קיבלה את פרסי People כשחקנית אופנה.
במרץ 2020 סיפרה כי חתמה על חוזה להשתתפות בסרט בשם "לחמים", בו היא תגלם אופה.
לצורך התפקיד נאלצה להשמין ולאכול בממוצע 18 פעמים ביום, לדבריה.
"יש לי עכשיו את התקופה הטובה והמיוחלת ביותר.
כלומר, 18 פעמים רצופות, האוכל השומני, המזיק והטעים ביותר.
בקיצור, כל הדיאטה הרגילה של בעלי.
אז אם אתם תראו אותי עבה בסטוריז, זה לא פילטר או טרימסטר שני, זה זללנות חוקית.
קלוריות אני מחכה לכם." כתבה השחקנית באינסטגרם שלה.
הסרט מתוכנן לצאת לאקרנים ב-3 במרץ 2022.
מאז 2013 הייתה נשואה לשחקן גאריק חרלמוב אך התגרשו בשנת 2020. לשניים בת בשם אנסטסיה (ילידת 2014).
חזק יותר סווטלנה חורקינה פסיכו מאיה אליל מסתורין סדרת טלוויזיה 2019 טקסט נינה 2022 לחמים מלחמה משלו רוצה להינשאTBAPismo Dedu Morozuאוליה
כריסטין מרגרט קילר הייתה דוגמנית ונערת שעשועים אנגלייה.
בעקבות פגישתה במועדון ריקודים עם האוסטאופת ואיש החברה סטיבן וורד נכנסה למעגלים חברתיים בהם הסתובבו אנשים רמי מעלה.
בשיאה של המלחמה הקרה ניהלה מערכת יחסים עם שר הקבינט, ג'ון פרופיומו, וכן עם נספח הצי הסובייטי, יבגני איוואנוב.
תקרית ירי בין שניים ממאהביה האחרים גרמה לעיתונות לחקור אותה, וחשפה כי מערכות היחסים שניהלה, עלולות לאיים על הביטחון הלאומי.
בנאום בבית הנבחרים פרופיומו הכחיש כל התנהגות פסולה אך מאוחר יותר הודה ששיקר.
תקרית זו הכפישה את ממשלתו השמרנית של הרולד מקמילן ב-1963, במה שנודע בשם פרשת פרופיומו.
על פי החשד, קילר הייתה זונה, מה שלא היה עבירה פלילית, וסטיבן וורד נמצא אשם בהיותו הסרסור שלה; משפטו נפתח לאחר המבוכה שנגרמה לממשלה.
המשפט נחשב מאז לעיוות דין וכניסיון של הממסד להגן על עצמו.
אביה, קולין שון קילר (שנודע מאוחר יותר כקולין קינג, 1921–1976), נטש את המשפחה ב-1945. היא גודלה על ידי אמה, ג'ולי אלן (לבית פיין, 1923–2012), ואביה החורג, אדוארד הויס, בבית העשוי משני קרונות רכבת שהוסבו למבנה מגורים בכפר ברקשייר.
בשנת 1951, בגיל 9, נשלחה קילר לבית הבראה בליטהמפטון מכיוון שמפקח הבריאות של בית הספר טען שהיא סובלת מתת תזונה.
היא עברה התעללות מינית בגיל ההתבגרות על ידי אביה החורג וחבריו.
בגיל 15 היא מצאה עבודה כדוגמנית בחנות שמלות בסוהו שבלונדון.
בגיל 17 היא ילדה בן לאחר רומן עם סמל אפרו-אמריקאי בחיל האוויר של ארצות הברית.
הילד נולד בטרם עת ב-17 באפריל 1959 ושרד שישה ימים בלבד.
באותו קיץ עזבה קילר את ביתה, ושהתה זמן קצר בכפר סלאו עם חבר לפני שעברה ללונדון.
בתחילה עבדה כמלצרית במסעדה ברחוב בייקר, שם פגשה את מורין אוקונור, שעבדה במועדון הקברט של מאריי בסוהו.
היא הכירה את קילר לבעלים, פרסי מאריי, ששכר אותה כמעט מיד בתור נערת שעשועים וחשפנית.
במועדון של מאריי היא פגשה את סטיבן וורד, אוסטאופת ואמן אנגלי.
העיסוק שלו ואמנותו הביאו אותו להצלחה חברתית ניכרת, והוא רכש חברים חשובים רבים.
השניים חיו במהרה יחד עם חזות חיצונית של זוג, אבל, לדבריה, זאת הייתה מערכת יחסים אפלטונית, לא מינית.
באוטוביוגרפיה שלה, "סודות ושקרים", קילר טענה שוורד שימש כסוכן כפול, אשר קיים קשר עם שני חברים הבכירים ב-MI5 וה-KGB, והעביר סודות מדינה לרוסים.
בסוף השבוע של 8–9 ביולי 1961 הכיר וורד את קילר לג'ון פרופיומו, שר המלחמה, במסיבת בריכה שהתקיימה בקליוודן, אחוזה בבקינגהאמשייר, שבבעלות ויקונט אסטור השלישי.
פרופיומו החל ברומן קצר עם קילר.
אורכה המדויק של מערכת היחסים שנוי במחלוקת.
או שזו הסתיימה באוגוסט 1961, לאחר שפרופיומו הוזהר על ידי שירותי הביטחון מפני הסכנות האפשריות של חוג החברים של וורד, או שמערכת היחסים המשיכה עד דצמבר 1961. בין חבריו האחרים של וורד, שאותם פגש פרופיומו לזמן קצר, היה נספח הצי הסובייטי וקצין מינהל המודיעין הראשי של ברית המועצות, יבגני איוואנוב.
לדברי קילר, היא ואיבנוב ניהלו מערכת יחסים מינית קצרה.
לאחר שמערכת היחסים שלה עם פרופיומו הסתיימה, קילר הייתה מעורבת מינית עם כמה גברים, בהם זמר הג'אז לאקי גורדון והמפיק המוזיקאי ג'וני אדג'קומב.
בין שני הגברים שררה קנאה ניכרת; במריבה אחת ב-27 באוקטובר 1962, חתך אדג'קומב את פניו של גורדון בסכין.
כאשר קילר סיימה את מערכת היחסים עם אדג'קומב בדצמבר 1962, אדג'קומב הופיע בביתו של וורד בווימפול מיוז ב-14 בדצמבר, שם היא חיפשה מקלט זמני, וירה חמש יריות לעבר הבניין.
מעצרו ומשפטו שלאחר מכן הביאו את קילר לידיעת הציבור.
מכאן החלה השערורייה המכונה "פרשת פרופיומו".
לאחר שהכחיש תחילה כל היכרות עם קילר, פרופיומו הודה בסופו של דבר ופרש מהממשלה ומהפרלמנט, מה שגרם מבוכה רבה לעמיתיו לממשלה שתמכו בו בעבר.
האקונומיסט נתן את הכותרת "משבר ראש הממשלה" לצד תמונה של קילר, ללא הסבר נוסף.
צילום דיוקנה על ידי הצלם לואיס מורלי
בשיאה של פרשת פרופיומו ב-1963, הצטלמה קילר לתמונה שצולמה על ידי לואיס מורלי.
הצילום, באולפן בקומה הראשונה של פיטר קוק Establishment Club, נועד לקדם את הסרט "The Keeler Affair", שמעולם לא יצא לאקרנים בבריטניה.
קילר לא רצתה להצטלם בעירום, אבל מפיקי הסרט התעקשו.
מורלי שכנע את קילר לשבת על כיסא שגבו מופני לחזית, כך שבעוד מבחינה טכנית היא תהיה עירומה, גב הכיסא יסתיר את רוב גופה.
קילר סיפרה להיסטוריון טים בנסון ב-2007 שהיא לא הייתה עירומה ולבשה תחתונים במהלך כל הצילום.
התמונה הקפיצה את מכירות דגם הכיסא (כיסא מס' 7) של ארנה יאקובסן, למרות שהכיסא בו נעשה שימוש היה חיקוי של דגם זה, כדי למנוע הפרת זכויות יוצרים.
הכיסא מוצג כעת במוזיאון ויקטוריה ואלברט.
בהזדמנות אחרת הסכימה קילר להצטלם בעירום.
ב-18 באפריל 1963, הותקפה קילר בביתו של חבר.
היא האשימה את לאקי גורדון, שנעצר והואשם.
במשפטו, שהחל ב-5 ביוני, הוא טען כי חפותו תתברר על ידי שני עדים אשר, כך מסרה המשטרה לבית המשפט, לא ניתן היה למצוא אותם.
ב-7 ביוני, בעיקר על פי עדויותיה של קילר, נמצא גורדון אשם ונידון לשלוש שנות מאסר.
בשלב זה החל משפטו של וורד, וקילר הייתה עדת התביעה הראשית.
משפטו של וורד, שהתנהל בין 22 ל-31 ביולי 1963, אופיין כ"פעולת נקמה פוליטית" על המבוכה שנגרמה לממשלה.
הוא הואשם בכך שהוא חי מרווחים לא מוסריים שהרוויח מניצולן של קילר ומנדי רייס-דייוויס, בהתבסס על כספים להוצאות משק הבית או להחזרי הלוואות שהשתיים העבירו לוורד בזמן שחיו איתו.
הרווחים של וורד כאוסטאופת היו 5,500 ליש"ט בשנה (כ־120,000 ליש"ט בערכי 2020) בזמן שהתשלומים הקטנים הללו נעשו.
לאחר דברי סיכום עוינים מהשופט, וורד הורשע, אך לפני שהמושבעים נתנו את דינם, הוא נטל מנת יתר ומת לפני שניתן היה לגזור את דינו.
בימים האחרונים של משפטו של וורד, הרשעתו בתקיפה של גורדון בוטלה על ידי בית המשפט לערעורים כאשר עדיו הנעדרים נמצאו והעידו כי העדויות שמסרה קילר היו שקריות באופן מהותי.
קילר הועמדה לדין באשמת עדות שקר בפני השופט סר אנתוני הוק, ובדצמבר 1963 הודתה באשמה ונידונה לתשעה חודשי מאסר, שמהם ריצתה שישה חודשי מאסר.
לאחר שחרורה מהכלא ב-1964, קילר ניהלה שתי מערכות נישואים קצרות, לג'יימס לוורמור בשנים 1965-66 ולאנתוני פלאט בשנים 72–1971. נולד לה ילד מכל בעל, את הבכור גידלה בעיקר אמה של קילר, ג'ולי.
קילר חיה בעיקר לבדה בעשורים האחרונים של חייה.
רוב הסכום הנכבד שהרוויחה מסיפוריה שמכרה לעיתונים פוזר אצל עורכי הדין.
היא אמרה שבשנות ה-70 "לא חייתי, שרדתי".
באחד מהראיונות שנתנה היא טענה שהרתה כתוצאה ממערכת היחסים שלה עם פרופיומו ובעקבות כך עברה הפלה.
הדיוקן שלה, שצויר על ידי וורד, נרכש על ידי גלריית הדיוקנאות הלאומית ב-1984.
ב-1988 הופיעה קילר בסרטון התדמית של בריאן פרי לסינגל "Kiss and Tell" (נכלל במקור באלבום הסולו השביעי של פרי, Bête Noire, ב-1987) עם מנדי רייס-דייוויס.
ב-5 בדצמבר 2017, הודיע בנה של קילר, סימור פלאט, כי אמו "נפטרה אתמול בלילה בערך בשעה 23:30" בבית החולים האוניברסיטאי המלכותי פרינסס בלוקסבוטום, בברומלי, לונדון.
קילר הייתה חולה במשך כמה חודשים.
היא סבלה ממחלת ריאות חסימתית כרונית והייתה בת 75 במותה.
הלווייתה התקיימה ב-16 בדצמבר בקרמטוריום מערב לונדון בבית הקברות קנסל גרין.
איבון בקינגהאם גילמה את קילר בסרט האסור "The Keeler Affair" משנת 1963.
בסרט מ-1989 על פרשת פרופיומו, "סקנדל", השחקנית ג'ואן ויילי גילמה את קילר.
במחזמר של אנדרו לויד ובר, "סטיבן וורד", שעלה בתיאטרון אלדוויץ' ב-2013, גילמה את קילר השחקנית שרלוט ספנסר .
השחקנית גאלה גורדון גילמה את דמותה של קילר במהלך העונה השנייה של סדרת הדרמה "הכתר" בהפקת שירות ההזרמה נטפליקס ב-2017.
סופי קוקסון גילמה את קילר בסדרה "המשפט של כריסטין קילר", מיני סדרה בת שישה חלקים שהוקרנה ב-BBC One מ-2019 עד 2020.
התערוכה תוארה על ידי העיתונאית והסופרת ג'ולי בורצ'יל כ"דבר של יופי ללא אכזריות".
המבקר והסופר איאן מקיי כתב, "בכמה דרכים חשובות, כריסטין היקרה, התערוכה, מבקשת בכוונה נעלה כלשהי להציל את דמותה וניסיונה של כריסטין ולעבד אותה מחדש, להציל אותה מהעמוד הראשון של העיתון שנחרט בתודעה".
בקיץ 1963 יצא הסינגל "כריסטין", של המוזיקאי ג'ויס בלייר, תחת השם הבדוי 'מיס X', שעשה פרודיה על קשריה של קילר עם ג'ון פרופיומו.
הסינגל הגיע למקום ה-37 במצעד הסינגלים הבריטי למרות שנאסר להשמעה על ידי BBC בשל הנושא שלו.
קריסטין קילר מוזכרת בשיר "שיעורי פסנתר" מתוך האלבום Stupid Dream מ-1999 של פורקיופיין טרי.
הרומן שלה עם פרופיומו מכונה "סקס פוליטי בריטי" בשירו של בילי ג'ואל "We Didn't Start the Fire" מהאלבום "Storm Front" מ-1989.
כריסטין קילר מוזכרת בהומור בשיר "Post World War Two Blues" מתוך האלבום "Past, Present and Future" משנת 1973 של אל סטיוארט.
כריסטינה דניאל ולנצואלה , הידועה בשם הבמה כריסטינה וי היא שחקנית אמריקאית.
מוכרת בשל תפקידה כמדבבת במספר סרטי הנפשה ובמשחקי מחשב.
כריסטינה נולדה בלוס אנג'לס וגדלה בנורווק.
היא ציינה שיש לה שורשים של יוצאי מקסיקו, לבנון ואינדיאנים.
בצעירותה רצתה לעבוד בתחום הנפשה, אך בהמשך החליטה לעסוק בדיבוב.
בשנת 2007 היא סיימה תואר אקדמי בתחום התיאטרון.
העבודה המשמעותית הראשונה שלה הייתה בסדרה Rozen Maiden.
בשנת 2012 היא הייתה מנהלת קול של פרויקט משחק מחשב וסדרת רשת Skullgirls.
הפרויקט היה מועמד לקבלת פרס אנני.
היא דיבבה במספר סדרות וסרטי אנימה המבוססים על מאנגות רבי מכר.
החל משנת 2014 היא דיבבה בסדרה "סיילור מון".
בשנת 2015 כריסטינה וי דיבבה את דמותה של מרינט דופן צ'אנג (החיפושית) בסדרה "המופלאה: הרפתקאות ליידי באג".
בשנת 2016 היא דיבבה ב"האנטר האנטר".
בשנת 2023 דיבבה בסרט "המופלאה: הרפתקאות ליידי באג וחתול שחור", את דמותה של מרינט.
בנוסף להשתתפותה בסדרות הנפשה, כריסטינה וי נתנה את קולה במספר משחקי מחשב כמו League of Legends ורבים נוספים.
היא הייתה מנחה במספר תוכניות של IGN.
כריסטינֶה לַמברֶכט היא פוליטיקאית מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית הגרמנית, ה-SPD, ועורכת דין גרמנייה.