tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-10 באוקטובר 2015 ערך פקראדה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קוסובו, כששיחק 57 דקות בניצחון 0–2 על נבחרת גינאה המשוונית במשחק ידידות.
לורנס "לארי" ג'וזף הוגאן ג'וניור הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית שכיהן כמושל ה-62 של מדינת מרילנד בין השנים 2015–2023.
הוגאן גדל בלנדובר שבמחוז הנסיך ג'ורג' במרילנד.
אביו היה סוכן FBI וחבר בית הנבחרים של ארצות הברית והתפרסם כלוחם בשחיתות פוליטית.
ב-1978 סיים תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת המדינה של פלורידה, הוא היה מעורב בקמפיינים הפוליטיים של אביו למועצת המנהלים של מחוז הנסיך ג'ורג' ולבית הנבחרים.
לאחר מכן הקים חברה בתחום הנדל"ן.
ב-1981 התמודד בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית למושב המחוז החמישי בבית הנבחרים של ארצות הברית וסיים במקום השני.
ב-1992 התמודד שוב וניצח בבחירות המקדימות, אך הפסיד בבחירות הכלליות לחבר הקונגרס המכהן מהמפלגה הדמוקרטית, סטני הוייר.
בשנים 2003–2007 כיהן בקבינט של מושל מרילנד בוב ארליך, כאחראי על המינויים.
בנובמבר 2014 נבחר למושל מרילנד לאחר שגבר על סגן המושל המכהן אנתוני בראון ברוב של 51% לעומת 47%.
הוא נכנס לתפקידו בינואר 2015. בנובמבר 2018 נבחר לתקופת כהונה נוספת ברוב של 55.3%.
בינואר 2023 תמה כהונתו כמושל עם השבעתו של וס מור.
נשוי ליומי ואב לשלוש בנות.
לארי אוונס היה שחמטאי, עיתונאי וסופר שחמט יהודי-אמריקאי.
הוא זכה באליפות ארצות הברית בשחמט 5 פעמים ו-4 פעמים באליפות ארצות הברית הפתוחה.
בגיל 15 אוונס סיים במקום השני באליפות ארצות הברית לנוער.
בגיל 16, בשנת 1948 הוא השתתף לראשונה באליפות ארצות הברית וסיים במקום השמיני.
בשנת 1950 אוונס זכה באליפות ניו יורק והשתתף לראשונה באולימפיאדת השחמט.
בשנת 1951 הוא זכה בפעם הראשונה באליפות ארצות הברית בשחמט.
בהמשך הוא ניצח באליפות זו עוד 3 פעמים, בפעם האחרונה בשנת 1980.
בשנת 1967 ללארי אוונס הוענק תואר רב-אמן.
בשנת 1964 הוא סיים במקום 14 בתחרות בין-אזורית, שממנה היה ניתן להעפיל לדו-קרב על אליפות העולם.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 הוא היה עוזרו של בובי פישר בתהליך העפלה שלו לדו-קרב על אליפות העולם.
החל משנות ה-40 של המאה ה-20 אוונס כתב ספרים בתחום השחמט.
כמו הן הוא היה עיתונאי, שעבד עבור טיים מגזין ו- ABC's Wide World of Sports.
בשנים 1950–1976 השתתף לארי אוונס ב-8 אולימפיאדות שחמט:
לבן: לארי אוונס שחור: דוברובניק 1950
לורנס "לארי" בקאו הוא משפטן וכלכלן יהודי אמריקאי שכיהן כנשיא אוניברסיטת הרווארד.
קודם לכן כיהן כצ'נסלור המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס וכנשיא אוניברסיטת טאפטס.
בקאו נולד בדטרויט וגדל בפונטיאק שבמישיגן, בן להורים יהודים.
אמו היא ניצולת מחנה ההשמדה אושוויץ שהיגרה לארצות הברית מיד לאחר מלחמת העולם השנייה, אביו נולד במינסק, היגר כילד עם משפחתו בתחילת המאה ה-20 ועבד כעורך דין.
ב-1972 סיים בקאו תואר ראשון בכלכלה ב-MIT, לאחר מכן סיים תואר JD במשפטים באוניברסיטת הרווארד, ב-1976 סיים תואר שני במינהל ציבורי וב-1978 תואר שלישי במנהל ציבורי, שניהם מבית הספר קנדי לממשל שבאוניברסיטת הרווארד.
הוא כיהן כפרופסור בחמש מחלקות ב-MIT: במחלקה למדינית אורבנית וסביבתית, במחלקה להנדסה אזרחית וסביבתית, במחלקה לכלכלה, במחלקה לבריאות הציבור ובבית הספר למשפטים ודיפלומטיה.
מחקריו עסקו בגישות לא שיפוטיות לפתרון סכסוכים סביבתיים.
בשנים 1998–2001 כיהן כצ'נסלור האוניברסיטה.
באוגוסט 2001 החל לכהן כנשיא אוניברסיטת טאפטס ומילא תפקיד זה עד יוני 2011. לאחר פרישתו מטאפטס שימש במשך שלוש שנים כנשיא תוכניות הלימודים הגבוהים בבית הספר לחינוך של הרווארד.
ב-2014 מונה ליועץ בכיר (Hauser Leader-in-Residence) במרכז למנהיגות ציבורית של בית הספר לממשל באוניברסיטת הרווארד.
בפברואר 2018 נבחר לכהן כנשיאה הבא של אוניברסיטת הרווארד ונכנס לתפקידו ביולי אותה שנה.
ב-2003 נבחר לחבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
הוא שימש חבר במועצת היועצים של הבית הלבן בתקופת כהונתו של הנשיא ברק אובמה לנושא מכללות ואוניברסיטאיות שחורות היסטוריות .
בקאו נשוי לאדל והם הורים לשני בנים.
לארי דונל דרו הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי.
שיחק כרכז בליגת ה-NBA במשך 10 עונות, ורשם ממוצעים של 11.4 נקודות ו-5.2 אסיסטים למשחק.
מאז שנת 1992 משמש לסירוגין כעוזר מאמן וכמאמן ראשי ב-NBA.
אביו של הכדורסלן לארי דרו הבן, אשר זכה באליפות המכללות בכדורסל כשחקן אוניברסיטת קרוליינה הצפונית (2009), ושיחק בין היתר בפילדלפיה 76' ובניו אורלינס פליקנס מה-NBA.
דרו נולד וגדל בעיר קנזס סיטי שבקנזס, ובין השנים 1976–1980 למד באוניברסיטת מיזורי.
בעונתו הרביעית כשחקן קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיתף פעולה עם הסנטר סטיב סטיפנוביץ', והוביל את הקבוצה למעמד שמינית הגמר ("Sweet Sixteen") בטורניר אליפות המכללות.
באותה עונה קלע 12.9 נקודות בממוצע למשחק ונבחר לחמישיית העונה של מחוז ה-Big Eight.
דרו נלקח בבחירה ה-17 של דראפט ה-NBA לשנת 1980, על ידי קבוצת דטרויט פיסטונס.
בעונתו היחידה בדטרויט קלע 6.6 נקודות למשחק בלבד, וקבוצתו סיימה במקום האחרון באזור המזרחי עם מאזן 21–61. לקראת עונת הועבר בטרייד לקנזס סיטי קינגס בתמורה לשתי בחירות דראפט עתידיות.
בעונתו הראשונה בקנזס סיטי, עיר הולדתו, שימש כמחליפו מהספסל של פיל פורד, אך בעונה הבאה עזב פורד את הקבוצה ודרו הפך לרכז הפותח של הקבוצה.
הייתה זו עונת השיא בקריירה של דרו, אשר הוביל את קלעי קבוצתו עם 20.1 נקודות למשחק, בנוסף ל-8.1 אסיסטים למשחק שמסר (רביעי בליגה).
בשלוש העונות הבאות נשאר דרו אחד השחקנים המובילים של הקבוצה, לצד רג'י ת'יאוס, אדי ג'ונסון ומייק וודסון.
באוגוסט 1986 נשלח דרו בטרייד ללוס אנג'לס קליפרס, יחד עם מייק וודסון, בתמורה לג'וניור ברידג'מן, דרק סמית' ופרנקלין אדוארדס.
בשתי עונותיו בקבוצה היו הקליפרס הקבוצה עם המאזן הגרוע ביותר בליגה, כשניצחה 12 ו-17 משחקים, בהתאמה.
דרו עצמו פתח בכמחצית ממשחקי קבוצתו, והעמיד ממוצעים של 11.2 נקודות ו-5.3 אסיסטים למשחק.
בעונת 1988/1989 עבר לשחק בסקבוליני פזארו האיטלקית אשר השתתפה בגביע אירופה לאלופות.
בשתי העונות הבאות שיחק דרו עבור לוס אנג'לס לייקרס, בה שימש כמחליפו של מג'יק ג'ונסון.
בעונת , שהייתה האחרונה בקריירה שלו, העפיל דרו עם הלייקרס לגמר ה-NBA בו הפסיד לשיקגו בולס בתוצאה 1–4.
לקראת עונת , כשנה לאחר פרישתו ממשחק, מונה דרו לעוזר מאמן לוס אנג'לס לייקרס רנדי פונד.
ב-7 עונותיו עם הלייקרס המשיך לכהן כעוזרם של המאמנים מג'יק ג'ונסון, דל האריס וקורט רמביס, כאשר ב-6 מתוכן העפילה הקבוצה לפלייאוף ה-NBA.
בעונת שימש כעוזרם של אלווין ג'נטרי ומחליפו ג'ורג' אירווין בדטרויט פיסטונס, וב-3 העונות הבאות היה עוזרם של לאונרד המילטון ודאג קולינס בוושינגטון ויזארדס.
בעונת מונה לעוזרו של מאמן ניו ג'רזי נטס ביירון סקוט, אשר הוחלף במהלך העונה על ידי לורנס פרנק.
בין העונות – שימש כעוזרו של מייק וודסון באטלנטה הוקס, אשר רשמה שיפור עקבי בכל אחת מ-6 העונות; בעונת 2004/2005 ניצחו ההוקס 13 משחקים בלבד, ובעונת 2009/2010 רשמה הקבוצה 53 ניצחונות והעפילה לשלב חצי גמר המזרח.
לקראת עונת מונה דרו למאמנה הראשי של אטלנטה במקומו של וודסון, וב-3 עונותיו כמאמן הקבוצה הציגו ההוקס יכולת סולידית ויציבה כאשר ניצחה בכל אחת מהן בין 40 ל-44 משחקים.
בהובלתם של ג'ו ג'ונסון, אל הורפורד, ג'וש סמית' וג'מאל קרופורד גברו ההוקס על אורלנדו מג'יק בסיבוב הראשון של פלייאוף 2011, אך בהמשך הודחו על ידי שיקגו בולס, ולא הצליחו לעבור את השלב הראשון בפלייאוף של שתי העונות הבאות.
בסיום עונת תם חוזהו של דרו בקבוצה, והוא הוחלף על ידי מייק בודנהולצר.
בעונה הבאה מונה דרו למאמן הראשי של מילווקי באקס, במקומו של המאמן הזמני ג'ים בוילן.
תחת דרו השיגה מילווקי את מאזן הניצחונות הגרוע בתולדותיה, והנמוך ביותר בליגה באותה עונה, 15–67 (18.3%).
בסיום העונה פוטר דרו מתפקידו, והוחלף על ידי ג'ייסון קיד.
בעונת מונה לאחד מעוזריו של מאמן קליבלנד קאבלירס דייוויד בלאט, לצד טיירון לו, ג'יימס פוזי וג'ים בוילן.
באותה עונה חזר לשחק בקבוצה לברון ג'יימס, אשר הוביל אותה למעמד גמר ה-NBA בו הפסידה לגולדן סטייט ווריורס בתוצאה 2–4. במהלך העונה העוקבת החליף טיירון לו את בלאט כמאמן הקבוצה, ודרו נשאר בתפקידו כעוזר מאמן ב-3 העונות הבאות.
בתקופה זו לקח דרו חלק בזכייתה ההיסטורית של קליבלנד באליפות ה-NBA הראשונה בתולדותיה () ובשתי העפלות נוספות למעמד הגמר ( ו-).
ב-28 באוקטובר 2018, לאחר שפתחה את עונת עם שישה הפסדים רצופים, פיטרה קליבלנד את טיירון לו מעמדת המאמן ומינתה במקומו את דרו כמאמן זמני.
כשבוע לאחר מכן, ב-5 בנובמבר, הכריזה הקבוצה על מינויו של דרו כמאמן הראשי הקבוע של הקבוצה עד לסיום העונה.
לורנס "לארי" ווקצ'ון ג'ונסון היה שחקן פוטבול אמריקני לשעבר בליגת ה-NFL.
ג'ונסון שיחק בקריירת המכללות שלו עבור "Haskell Indian Nations University" ובקריירה המקצועית שלו שיחק עבור ה"בוסטון/וושינגטון רדסקינס" וה"ניו יורק ג'איינטס".
לארי איש הכבלים , שם הבמה של דניאל לורנס ויטני (Daniel Lawrence Whitney; נולד ב-17 בפברואר 1963) הוא קומיקאי, סטנדאפיסט, שחקן, ומפיק אמריקאי.
נולד וגדל בפוני סיטי שבנברסקה כאחד משלושה אחים למשפחת חקלאים בחווה לגידול חזירים.
למד לימודי דרמה ותיאטרון בווסט פאלם ביץ' ובאוניברסיטת נברסקה–לינקולן.
שותפיו למעונות הסטודנטים הגיעו מחגורת התנ"ך, וכך אימץ ויטני מבטא דרומי, שהפך לאחד מסימני ההיכר שלו.
מתגורר כיום בלינקולן, בירת נברסקה עם אשתו ושני ילדיהם.
אוהד את קבוצת הפוטבול המקומית המתחרה בדרג הגבוה ביותר בארצות הברית במסגרת ה-NCAA.
חבר במשמר הלאומי של ארצות הברית ונדבן של בתי-ספר מקומיים ובתי חולים לילדים.
הופיע במספר הופעות לגיוס תרומות.
הקריירה של ויטני התחילה בשנות ה-90, עם הופעתו במגוון תוכניות רדיו מקומיות, במגוון מדינות, ביניהן נברסקה, פלורידה, טקסס, מרילנד, קנזס וניו המפשייר.
לאחר התחלה פושרת בסטנדאפ, החל ויטני לנסות ולהופיע בתור דמות של איש כבלים, הכולל סטראוטיפים מובהקים של רד נק, מבטא דרומי כבד, וסלוגן חוזר - "!Git-R-Done".
שני אלבומי הסטנדאפ הראשונים שלו: Lord, I Apologize מ-2001 ו- The Right to Bare Arms מ-2005 זיכו אותו בתעודת "זהב" מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
בשנת 2007 יצא אלבום שלישי בשם Morning Constitutions.
בשנת 2006 יצא סרט הקאלט בכיכובו: "Larry the Cable Guy: Health Inspector", שבו ויטני מככב כלארי איש הכבלים, שבמקרה זה נהפך למשגיח בריאות אשר סוגר מסעדות בעלות היגיינה מפוקפקת.
באותה שנה לוהק ויטני לתפקיד דיבוב כדמותו של הגרר מטור בסרט "מכוניות" של פיקסאר.
בהמשך דיבב את מטור בסרטים ובסדרות אחרות בזיכיון "מכוניות", ביניהם "מטור ואור הרפאים", "מכוניות 2", "מכוניות 3" ו"מכוניות מצוירות" .
הסדרה זכתה להצלחה עם מעל 4 מיליון צפיות.
חברת מזון מהיר מדקוטה הצפונית בשם Bektrom Foods קראה לקו מוצרים על שמו.
לארי אוסטין היה מלחין אמריקאי.
הוא היה בין המייסדים של כתב עת Source: Music of the Avant Garde המוקדש למוזיקה.
לארי אוסטין נולד בעיירה דאנקן באוקלהומה.
בשנת 1952 הוא קיבל תואר שני באוניברסיטת צפון טקסס בה הוא למד של ויולט ארצ'ר.
בשנת 1955 הוא עבר לקליפורניה בה למד אצל דריוס מיו.
בשנים 1955–1958 הוא עבר השתלמות באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
בשנת 1958 הוא התחיל ללמד באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס ועזב אותה בשנת 1972 בדרגת פרופסור.
תקופה מסוימת הוא היה מלמד באוניברסיטת דרום פלורידה ובשנת 1978–1996 באוניברסיטת צפון טקסס בה למד.
בנוסף למורה למוזיקה, לארי אוסטין היה מלחין מצליח.
לארי הוא רודף העכברים הראשי של הקבינט הנוכחי (נכון לשנת 2024).
לארי הוא חתול טאבי המתגורר ברחוב דאונינג 10, בביתו של ראש ממשלת בריטניה, מאז שנת 2011, ומשמש מאז בתפקיד רודף העכברים הראשי של הקבינט, ולפניו שימשה בתפקיד החתולה סיביל, ובמשך השנים שימשו לצידו חתולים נוספים בתפקיד זה, כגון פריה ופלמרסטון.
לארי הוא חתול טאבי חום-לבן.
לארי נולד בינואר 2007 בבית הכלבים והחתולים באטרסי.
ב-22 באפריל 2011 הוא הרג עכבר לראשונה בתפקידו.
ראש ממשלת הממלכה המאוחדת לשעבר דייוויד קמרון אמר שלארי מרגיש לרוב אי נוחות ליד גברים, אך ציין כי את נשיא ארצות הברית דאז ברק אובמה לארי דווקא חיבב.
לורנס פרנסיס אובריאן הבן היה פוליטיקאי ועסקן ספורט אמריקאי.
הוא היה אחד ממובילי אסטרטגיית הבחירות של המפלגה הדמוקרטית במשך יותר משני עשורים וכיהן כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית בקבינט של הנשיא לינדון ג'ונסון וכיושב ראש הוועדה הדמוקרטית הלאומית.
גביע לארי אובריאן נקרא על שמו.
אובריאן היה בנם של מהגרים אירים ונולד בספרינגפילד, מסצ'וסטס.
כאשר לא עסק בפוליטיקה הוא ניהל את עסקי המקרקעין של משפחתו ועסק ביחסי ציבור.
לארי אובריאן נולד בספרינגפילד, מסצ'וסטס.
כבר מגיל צעיר הוא התוודע לעולם הפוליטי.
אביו, מנהיג מקומי של המפלגה הדמוקרטית, גייס אותו כבר בגיל 11 כמתנדב בבחירות לנשיאות של 1928 עבור אל סמית' והוא היה לדמוקרט נלהב.
ב-1942 סיים אובריאן את לימודי התואר הראשון במשפטים בחטיבת ספרינגפילד של אוניברסיטת נורת'איסטרן, כיום בית הספר למשפטים של מערב ניו אינגלנד .
ב-1945 נשא אובריאן לאישה את אלווה בראסרד.
בשנים 1946, 1948 ו-1950 הוא מונה על ידי ידידו פוסטר פרקולו לנהל את מערכות הבחירות המקומיות לבית הנבחרים של ארצות הברית.
ב-1952 מונה אובריאן על ידי ג'ון פיצג'רלד קנדי כמנהל מסע הבחירות המוצלח שלו לסנאט במסצ'וסטס.
ב-1958 הוא מילא שוב את התפקיד הזה בבחירתו של קנדי לתקופת כהונתה נוספת בסנאט.
ניצחונותיו של קנדי נזקפו בעיקר לזכות מאמצי הגיוס של אובריאן, השימוש שהוא עשה במתנדבים והפיתוח של מסע הבחירות ברחבי מסצ'וסטס.
ב-1959 הניח אוביראן את היסודות למסע הבחירות קנדי בבחירות לנשיאות של 1960 כאשר נסע בכל רחבי ארצות הברית.
ב-1960 הוא מונה על ידי קנדי כמנהל הארצי של מסע הבחירות שלו.
התכנון שלו לבחירות המקדימות במדינות כמו ויסקונסין ווירג'יניה המערבית שכנעו רבים במפלגה שאמונתו הקתולית של קנדי לא תהווה בעיה.
אובריאן פיתח גישה חדשה לבחירות לנשיאות.
הוא קיבץ מידע על כל הנציגים לוועידת המפלגה והנציגים החלופיים ויצר קשרים לעיתים תכופות עם הקשורים להם.
ב-1964 מונה אובריאן על ידי הנשיא לינדון ג'ונסון כמנהל הארצי של מסע הבחירות שלו.
ב-1968 שימש אובריאן כאחד מיועצי מסע הבחירות של רוברט קנדי.
לאחר רצח קנדי מינה סגן הנשיא יוברט האמפרי את אובריאן כמנהל מסע הבחירות הארצי שלו.
הוא גם היה הלוביסט לענייני מדיניות ציבורית בוושינגטון די.
כמי שהיה מחויב לעקרון שהמפלגות הפוליטיות הן אבן היסוד של התהליך הפוליטי האמריקאי, נבחר אובריאן ב-1968 וב-1970 כיושב ראש הוועדה הדמוקרטית הלאומית.
ג'ון מאייר, היועץ העסקי לשעבר של יוז, שיתף פעולה עם האמפרי ועם אחרים לעשות שימוש בדונלד ניקסון כדי להזין את אחיו, הנשיא ריצ'רד ניקסון, במידע שגוי.
לפי מאייר, הוא אמר לדונלד ניקסון שהוא בטוח שהדמוקרטים ינצחו בבחירות מאחר שיש להם מידע רב על עסקים בלתי חוקיים של אחיו עם יוז שמעולם לא נחשפו, ושהמידע מצוי בידי אובריאן.
למעשה לא היה שום מידע או מסמכים בידי אובריאן, אך מאייר היה מעוניין שהנשיא ניקסון יחשוב שמידע זה אכן קיים.
דונלד ניקסון התקשר לאחיו ואמר לו שמאייר העביר לדמוקרטים את כל המידע על יוז שיכול להרוס אותו (את ריצ'רד ניקסון) ושהמידע מצוי בידי אובריאן.
בבחירות לנשיאות של 1972 היה אובריאן היועץ הראשי של ג'ורג' מקגוורן.
במהלך פרשת תומאס איגלטון הוזכר שמו כמועמד אפשרי כחלופה למועד לסגן הנשיא של מקגוורן.
בסופו של דבר נבחר כמועמד סרג'נט שרייבר.
ב-17 ביוני 1972 נפרץ משרדו של אובריאן במתחם ווטרגייט, במסגרת מה שהפך בהמשך לפרשת ווטרגייט, שהובילה להתפטרותו של הנשיא ניקסון.
ב-1992, שנתיים לאחר מותו, הנהיגו משפחתו ומנהיגי המפלגה הדמוקרטית את הענקתו של "פרס לורנס אובריאן" , שמוענק כהכרה על שירות ארוך למפלגה.
למשרתו הראשונה בוושינגטון מונה אובריאן ב-1948 כעוזרו המנהלי של חבר בית הנבחרים פוסטר פרקולו.
ב-1960 הוא מונה על ידי הנשיא הנבחר קנדי למשימת גיוס אנשי הצוות לממשלו.
ב-1961 מינה הנשיא קנדי את אובריאן לשמש כעוזר המיוחד לנשיא ליחסים עם הקונגרס ולענייני כוח אדם.
אובריאן גם היה אחראי על מינוי משרות פטרונות פוליטית.
הוא היה חבר במעגל היועצים הקרוב של הנשיא קנדי, שנודע בוושינגטון בכינוי "המאפיה האירית".
אובריאן קידם בשנה הראשונה לנשיאותו של קנדי את הרחבת הוועדות הקבועות של בית הנבחרים כדי להבטיח רוב ליברלי ומתון יותר.
הוא גם דחף להגדלת שכר המינימום.
ב-1962 הוא ניהל את פעילותו של הנשיא קנדי במפלגה הדמוקרטית במהלך בחירות אמצע הכהונה.
אובריאן התלווה לנשיא קנדי ולגברת הראשונה ג'קי קנדי במסעם לטקסס בנובמבר 1963. הוא נסע ברכב שהיה מאחורי רכבו של הנשיא בשיירה שנעה ברחובות דאלאס.
בתוקף כך הוא היה עד ראייה ישיר לרצח קנדי.
לאחר שנקבע מותו של הנשיא, ליווה אובריאן את ארון הקבורה ואת הגברת קנדי בדרכם למטוס האייר פורס 1 שחנה בנמל התעופה דאלאס לאב.
בהיותם על סיפון המטוס, קרא הנשיא לינדון ג'ונסון לאובריאן ולקני אודונל, שגם הוא היה אחד מחברי החוג הפנימי של הנשיא המנוח וחבר "המאפיה האירית", וביקש משניהם להישאר לעבוד עמו בממשל החדש.
אף על פי שאובריאן לא היה מעולם מקורב לג'ונסון (והיסטוריונים רבים, כולל הביוגרף של ג'ונסון רוברט קארו , דיווחו שאובריאן לא חיבב את ג'ונסון ולא בטח בו או מעולם לא הפגין זאת בפומבי), הוא נשאר בבית הלבן ועבד עם הנשיא החדש.
הנשיא ג'ונסון מינה את אובריאן כעוזר מיוחד לנשיא ליחסים עם הקונגרס ולענייני כוח אדם.
ב-1965 מינה ג'ונסון את אובריאן כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית.
בתפקיד זה כיהן אובריאן עד 1968. במהלך כהונתו בתפקיד ביטלה מחלקת הדואר בספטמבר 1967 רבים מחוזי ה"דואר באמצעות הרכבת" (mail by rail), ובחרה לשנע את דברי הדואר בדרגה ראשונה באמצעות מטוסים או כלי רכב.
לצעד זה הייתה השפעה הרסנית על ההכנסות מרכבות הנוסעים והוא הוביל ישירות להפסקת פעולתם של קווי רכבות נוסעים בכל רחבי ארצות הברית, שהסתמכו על הובלת הדואר להשלמת הכנסתם עוד משנות ה-30 של המאה ה-19.
ב-2004 נפתחה גלריה לזכרו של אובריאן בארכיון הלאומי של ארצות הברית.
ב-1975 מונה אובריאן על ידי ליגת ה-NBA כנציב שלה, תפקיד בו הוא שימש עד 1984. בתקופה זו הוא ניהל בהצלחה את המיזוג בין ליגת ה-NBA לליגת ה-ABA וניהל משא ומתן להסכמי השידור בטלוויזיה עם רשת CBS, זאת במקביל לגידול משמעותי של הקהל שנכח במשחקים.
לאחר פרישתו, שונה לכבודו שמו של גביע האליפות של הליגה לגביע לארי אובריאן.
עם זאת, במהלך תקופת נציבותו של אובריאן התמודד הליגה עם בעיות ביחסי הציבור שלה, במיוחד לאחר המיזוג עם ליגת ה-ABA.
ליגת ה-NBA זכתה ליחס מזלזל מצדם של אוהדים ועיתונאים רבים, שהאמינו שרוב שחקני הליגה עשו שימוש בלתי חוקי בסמים בספורט בנוסף לסטריאוטיפים גזעיים.
אובריאן קידם את חתימתו של הסכם נגד שימוש בסמים עם ארגון שחקני ה-NBA כדי לפייס את הציבור ולהסיר את התדמית הזו, צעד שבהמשך נחל הצלחה מרובה.
אובריאן גם דחף להעברת חוזה השידור הטלוויזיוני מרשת ABC לCBS.
לאחר צעד זה, חיבל מנהל שידורי הספורט של ABC, רוני ארלדג', בנתוני הצפייה של שידורי הליגה ב-CBS באמצעות דיווח מקביל.
בהמשך קיבלה CBS חוזי שידור חדשים, שידרה משחקים מוקלטים או פשוט התעלמה ממשחקי הפלייאוף.
אובראין גם נדחף על ידי אנשי צוותו לקבל את רבות מהחלטותיו הטובות, כולל סוף-שבוע האולסטאר המורחב, בעיקר על ידי יורשו בתפקיד דייוויד סטרן.
רבים רואים בסטרן ככוח המניע מאחורי חוזי השידור המורחבים עם CBS ועם רשתות הטלוויזיה בכבלים והגדלת מספר הצופים באולמות, לצד כמה צעדים מכריעים שבישרו את עלייתה של הליגה בשנות ה-80.
"מתנדבים הם חיוניים להצלחתו של כל מסע בחירות פוליטי.
עודף במתנדבים הוא לא דבר שקיים".
פוליטיקה היא אומנות האפשרי והיא אומנות האנשים העוצמתית".
לארי אובריאן נפטר ממחלת הסרטן לאחר ניתוח שעבר בניו יורק ב-28 בספטמבר 1990, בגיל 73. הוא נטמן בבית הקברות סנט מייקל שבספרינגפילד.
לארי דין בושון הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השמיני של מדינת אינדיאנה בין השנים 2011–2025. בושון, חבר המפלגה הרפובליקנית, מייצג את רוב דרום-מערב אינדיאנה.
בושון נולד בטיילורוויל (Taylorville) שבאילינוי בשלהי מאי 1962, וגדל בעיירה קינקייד הסמוכה.
אביו, רונלד, היה כורה פחם, חייל בצי ארצות הברית ותומך מושבע של המפלגה הדמוקרטית ואילו אמו, ברברה, הייתה אחות.
בושון רכש את השכלתו הגבוהה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, ואת התואר שלו ברפואה קיבל מאוניברסיטת אילינוי בשיקגו.
בתום לימודי הרפואה שלו, התמחה בושון במכללה לרפואה של ויסקונסין, שם היה מתמחה ראשי בניתוחים ונשאר שם להשלים את תקופת ההכשרה שלו בכירורגיית לב-חזה.
בנוסף, הוא הוכשר במרכז הרפואי לחיילים משוחררים במילווקי.
בתקופה זו התגייס לכוחות המילואים של הצי האמריקאי, שם שירת במשך כעשור.
במהלך קריירתו הרפואיים התמחה בכירורגיית לב-חזה (Cardiothoracic surgery) וביצע מאות ניתוחי לב.
בין השנים 1995–1998 עסק ברפואה פרטית בוויצ'יטה שבקנזס.
בשנת 1998 הצטרף בושון ל-"Ohio Valley HeartCare", שם כיהן כנשיא הקבוצה.
הוא נבחר לרופא השנה של הצוות הרפואי בסנט מרי בשנת 2007. הוא שימש גם כראש המחלקה לכירורגיית לב-חזה ומנהל רפואי של היחידה לטיפול נמרץ בהתאוששות מניתוח לב פתוח בבית החולים סנט מרי.
בבחירות אמצע הכהונה ב-2010, התמודד בושון אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השמיני של אינדיאנה, נגד יריבו טרנט ואן האפטן.
באותה העת ייצג את המחוז בראד אלסוורת' מטעם המפלגה הדמוקרטית, שעזב את בית הנבחרים לטובת מסע הבחירות שלו אל הסנאט של ארצות הברית.
בושון זכה לתמיכתם של מספר קבוצות חשיבה ואישים רפובליקניים, בהם לשכת המסחר של ארצות הברית; חבר הקונגרס מייק פנס; מנהיג המיעוט בבית הנבחרים ג'ון ביינר; ומושל אינדיאנה מיץ' דניאלס.
ביום הבחירות הכלליות גבר בושון על ואן האפטן בפער של כ-215, וגרף 57.55% מקולות הבוחרים אחרי שזכה בכל מחוזות אינדיאנה השוכנים בתחומי מחוז הקונגרס.
ב-3 בינואר 2011 בושון הושבע לתפקידו כחבר הקונגרס.
הוא מתאר עצמו כ"חבר ארוך שנים של הפחם", והתורמים הכי משמעותיים שלו הם משפחת קוק.
הוא תומך בקו צינור קיסטון ובביטול חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה.
במהלך כהונתו בבית הנבחרים תמך בתנועות נגד הפלות, ופעל להקמת מסדרת משפטית לביטול פסק דין רו נגד וייד של בית המשפט העליון של ארצות הברית.
במהלך שימוע שערכה ועדת המדע, הטכנולוגיה והחלל של בית הנבחרים של ארצות הברית ב-17 בספטמבר 2014, תשאל בושון את ג'ון הולדרן, מנהל משרד הבית הלבן למדיניות מדע וטכנולוגיה.
כאשר הולדרן עודד את בושון לקרוא את הספרות המדעית בנושא ההתחממות העולמית, השיב בושון כי אינו מאמין בכך.
ב בושון חבר בוועדת האנרגיה והמסחר.
בבחירות 2024 החליט לפרוש מבית הנבחרים ולא להתמודד לכהונה נוספת.
לארוטץ אנרסן רינג (בדנית: Laurits Andersen Ring; 15 באוגוסט 1854 – 10 בספטמבר 1933) היה אחד הציירים הדנים המובילים בתחילת המאה ה-20, שהיו חלוצי הסמליות והריאליזם החברתי בדנמרק.
נחשב לאחד מציירי המופת של התרבות הדנית.
רינג נולד בשם לארוטץ אנרסן בכפר בשם רינג בדרום זילנד.
אביו של היה נגר אנדרס אולסן ואימו הייתה בתו של האיכר יוהאן אנדרסדטר.
בשנת 1869, הוא הפך לחניך של צייר מכיוון שאחיו הגדול היה אמור להשתלב בבית המלאכה של האב.
בשנת 1873, בעת שעבד בקופנהגן החליט לארוטץ ללמוד שיעורי ציור, ולאחר שנתיים של לימודים פרטיים התקבל באקדמיה הדנית לאמנויות בשנת 1875 ולמד זמן קצר אצל הצייר פ.ס.
הוא מעולם לא הסתפק באקדמיה ולא אהב את ההכשרה הקפדנית בתחומים הקלאסיים.
בשנת 1881, הוא וחברו, הצייר הנס אנרסן מהכפר ברנקדילדה, החליטו לשנות את שמות המשפחה שלהם, תוך שהם לוקחים את שמות כפרי הולדתם, כדי למנוע בלבול בתערוכה המשותפת שלהם.
התערוכה הראשונה של רינג התקיימה בשנת 1882, אך הוא לא זכה להכרה עד לשנת 1884, השנה בה סיים את "משמר הרכבת" (1884).
בשלב זה, דנמרק הייתה סוערת פוליטית, שכן נשיא המועצה עקף את השלטון הדמוקרטי ושלט על פי צווים.
רינג היה פעיל פוליטית בקבוצה מהפכנית של סטודנטים שעברו אימוני נשק לקראת מרד.
רינג התעניין יותר בקשיי העניים ובצדק החברתי של המעמדות הנמוכים.
בזמן שהתגורר בקופנהגן, הוא הפך לחבר קרוב של משפחת עורכי הדין והצייר החובב אלכסנדר ויילד.
הוא בילה את חג המולד והקיץ עם המשפחה ויצר ידידות הדוקה עם אשתו של ויילד, יוהאנה.
רינג היה מאוהב בה אך היא נשארה נאמנה לבעלה, אף שהשניים החליפו מכתבים תכופים ואינטימיים.
רינג צייר דיוקנאות רבים של גברת ויילד.
כאשר רינג הבין שהקשר לעולם לא יתממש הוא הפנה את גבו למשפחת ויילד, וחווה תקופה של דיכאון עז.
באותה תקופה הוא נתן שיעורים פרטיים לאוג בדלסן שהוירו היו חברים שלו.
בשנת 1893 הוא קיבל מלגת נסיעות ובילה את השנה בלימודים באיטליה.
בשנת 1894 שימש רינג כהשראה לדמות ברומן "שעון לילה" (Nattevagt) של הסופר הדני ומאוחר יותר זוכה פרס נובל הנריק פונטופידן, חבר ותיק שלו.
רינג שימש מודל לדמות הלא מחמיאה תורקילד דרהלינג, צייר ומהפכן כושל, שהיה מאוהב באשת חברו הטוב ביותר.
רינג לא התנגד לתיאור הלא מחמיא, אך הוא נעלב מכך שפונטופידן חשף בפומבי את אהבתו ליוהאנה ויילד.
רינג, שנפגע עמוקות מבגידתו של פונטופידן, ניתק את ידידותו עם הסופר.
עם שובו מאיטליה, הוא החל לעבוד על סדרת ציורים עם הציירת סיגריד קאהלר כדוגמנית.
היא הייתה בתו של אמן הקרמיקה הרמן קאהלר.
בשנת 1896 נישא רינג לקאהלר, שהייתה אז רק בת 21 (הוא היה בן 42).
הם גרו יחד בקרבקסמינדה, ולזוג נולדו שלושה ילדים לפני שקאהלר נפטרה בשנת 1923, בגיל 49.
בשנת 1900 קיבל את מדליית הארד ביריד העולמי בפריז על ציורו ב"פתח הגן, אשת האמן" (1887).
בנם, אולה רינג (1902–1972), הפך גם הוא לצייר, וצייר בסגנון שהושפע מאוד מזה של אביו.
הוא בנה בית ברוסקילדה, המשקיף על הפיורד – כאן בילה את העשור האחרון לחייו, לפני מותו בשנת 1933.
תכונה הנראית לעיתים קרובות באמנותו של רינג היא הצבת אובייקט אחד או יותר בקצה התמונה.
רינג הסתמך על המסורת הדנית של אמנות עממית, כגון יצירתו של ג'יי.
לונדבי, אך הוא שילב גם השפעות של ציירים מודרניסטיים יותר כגון פול גוגן, ז'אן פרנסואה רפאלי וז'אן-פרנסואה מילה.
רינג צייר בסגנון ריאליסטי וכן צייר סימבולי - שני ההיבטים של יצירתו חשובים ומשלימים זה את זה.
כצייר, רינג מעולם לא התרחק ממוצאו הצנוע, אלא הפך אותו לנושא הדומיננטי שלו, המתאר את מציאות החיים הכפריים.
רוב ציוריו מתארים את חיי הכפר והנופים של דרום זילנד.
בציור הנוף שלו, הוא קיבל השראה גם מסמליות והחדיר לנופים מיסטיקה מעולם אחר.
בתיאוריו את הפועלים הכפריים רינג תמיד הדגיש משמעויות סמליות ומופשטות עמוקות יותר, כך שיצירתו "הקוצר" (1884) הפכה לתיאור לא רק של איש עובד, ולא של אחיו שהיה המודל, אלא של מעגל החיים כפי שמסמל החרמש החותך את התירס הבשל.
לאחר מותו של אחיו בשנת 1886 ועד החזרה מאיטליה בשנת 1895 רינג היה עסוק מאוד במוטיב המוות וזה השאיר עקבות בעולם המוטיבים שלו גם בציורי הנוף כמו בציורי הדמויות.
במהלך המסע לאיטליה 1893–1895 תכנן רינג לצייר את "ריקוד המוות".
אך הציור לא בוצע, אבל המוות מיוצג כמוטיב בציוריו האחרים.
מוטיבים אחרים בציוריו הם דרכים, נופים, מבטים מחלונות או דלתות, עבודה ועובדים ועוד.
הוא הוצג בתערוכות רבות במהלך המאה ה-20 וראשית המאה ה-21, בדנמרק ומחוצה לה.
ג'ורג' לארי ג'יימס היה אתלט אמריקאי שזכה במדליית זהב אולימפית בריצת שליחים 4X400 מטר ובמדליית כסף בריצת 400 מטר (מקסיקו סיטי 1968).
לארי ג'יימס נולד ב-1947 בעיר מאונט פלזנט שבמדינת ניו יורק.
למד בתיכון "וייט פליינס" שבעיר וייט פליינס במדינת ניו יורק.
בתקופת לימודיו החל לעסוק באתלטיקה במספר תחומים שכללו ריצה וקפיצות ואף היה שותף לנבחרת השליחים של בית הספר שקבעה שיא לאומי לתיכונים.
עם סיום לימודי התיכון החל ג'יימס ללמוד מנהל עסקים באוניברסיטת וילאנובה ובהמשך סיים תואר שני במנהל ציבורי באוניברסיטת ראטגרס.
במהלך לימודיו בוילנובה השתתף באליפות האוניברסיטאות של ארצות הברית וזכה 3 פעמים (1968, 1969, 1970) בריצת 440 יארד.
לאחר פרישתו מקריירת הספורט מונה ג'יימס לדיקן לפיתוח תוכניות הספורט באוניברסיטת סטוקטון בניו ג'רזי שם עבד 28 שנה עד פרישתו לגמלאות.
ב-2003 מונה למנהל נבחרת ארצות הברית באתלטיקה שהשתתפה אליפות העולם באתלטיקה שנערכה אותה שנה בצרפת.
נפטר ב-2008 כתוצאה מסרטן המעי הגס .
במבחנים שנערכו בספטמבר בקליפורניה לקביעת נבחרת ארצות הברית לאולימפיאדת מקסיקו סיטי קבע ג'יימס תוצאה של 44.1 שניות בריצת 400 מטר שהיוותה שיא עולמי חדש.
אומנם חברו לקבוצה לי אוונס קבע תוצאה טובה יותר של 44.0 שניות אולם היא לא הוכרה מאחר שאוונס נעל נעלי ריצה לא חוקיות.
שיאו של ג'יימס שיפר ב-4 עשיריות השנייה את שיאו של טומי סמית' מארצות הברית שנקבע במאי 1967. שיאו של ג'יימס נשבר על ידי לי אוונס באוקטובר אותה שנה במהלך האולימפיאדה.
ג'יימס, יחד עם נבחרת ארצות הברית, זכה במדליית זהב בריצת שליחים 4X400 מטר בשיא עולמי של 2:56.1 דקות לפני נבחרת קניה (2:59.6 דקות) ונבחרת מערב גרמניה (3:00.5 דקות).
שיא זה נשבר על ידי נבחרת ארצות הברית רק ב-1988 במהלך אולימפיאדת סיאול.
באותה אולימפיאדה זכה גם במדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 43.9 שניות אחרי לי אוונס (בשיא עולמי של 43.8 שניות) ולפני רון פרימן (44.4 שניות).
כל שלושת הראשונים היו מארצות הברית כשגם ג'יימס וגם אוונס השיגו תוצאה טובה משיאו העולמי של אוונס.
אצטדיון הספורט באוניברסיטת סטוקטון בניו ג'רזי נקרא על שמו.
2003: התקבל להיכל התהילה של ספורטאי ארצות הברית.
לארי גרהאם ג'וניור הוא בסיסט וזמר בריטון אמריקאי.
ידוע בשל חברתו בלהקת סליי אנד דה פמילי סטון וגם כמייסד והסולן של Graham Central Station .
לגרהאם מיוחסת המצאת טכניקת ה"סלאפינג" על גיטרת הבס החשמלית, שהרחיבה באופן נרחב את פלטת הצלילים של הבס (אף שהוא עצמו מכנה את הטכניקה כ-"'thumpin' and pluckin").
ב-1980, הוא הוציא את הסינגל " One in a Million You ", שהגיע לעשירייה הראשונה במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית.
בשנת 1993, הוא נכנס להיכל התהילה של הרוק אנד רול כחבר ב-Sly and the Family Stone.
הוא אחיו של המתופף דניס גרהאם, אביו של הראפר דרייק.
אחיינו הוא הראפר הקנדי דרייק.
טכניקת ה"סלאפ" בנגינה בבס השפיעה על נגנים כמו לס קלייפול (פריימוס), מארק קינג (Level 42), קני בורק, ויקטור ווטן, פלי (רד הוט צ'ילי פפרס), מרקוס מילר וסטנלי קלארק .
עם סליי אנד דה פמילי סטון
לארי ג'יי דיימונד הוא סוציולוג פוליטי אמריקאי שנודע בשל עבודתו בתחום חקר הדמוקרטיה.
דיימונד משמש כפרופסור באוניברסיטת סטנפורד והוא עמית בכיר במכון הובר למלחמה, מהפכה ושלום ועמית בכיר במכון פרימן ספוגלי למחקרים בינלאומיים .
שימש יועץ לארגונים ממשלתיים ובינלאומיים, בהם: מחלקת המדינה של ארצות הברית, האומות המאוחדות, הבנק העולמי, הסוכנות האמריקנית לפיתוח בין-לאומי והרשות הזמנית של הקואליציה בעיראק.
הוא עורך שותף מייסד של כתב העת "Journal of Democracy" של הקרן הלאומית לדמוקרטיה , תפקיד ממנו פרש בסתיו 2022. פרסם וערך אוסף ספרים בנושאי חקר הדמוקרטיה במדינות העולם.
קיבל פרס מאוניברסיטת סטנפורד על תרומה ייחודית לחינוך הסטודנטים לתואר ראשון בשנת 2007. הפרס הוענק לו בגין הוראה מלאת השראה ומחויבות תוך יצירת קשר בין מכון הובר לקהילת הסטודנטים, על הדוגמה שהוא נותן כחוקר ואינטלקטואל ציבורי החולק את תשוקתו לדמוקרטיזציה וגם על טיפוח דיאלוג בין תלמידים יהודים למוסלמים
במרץ 2015 פעל יחד עם שלושה מרצים בכירים נוספים באוניברסיטת סטנפורד לפרסום הצהרה עליה חתמו 135 מרצים בכירים באוניברסיטה שקראה להנהלת האוניברסיטה שלא לאמץ צעדים של חרם כלכלי על ישראל וזאת בתגובה להצבעה שנערכה קודם לכן בסנאט הסטודנטים, שם הוחלט לקרוא להנהלת האוניברסיטה להימנע מהשקעות בחברות ש"לוקחות חלק בכיבוש הישראלי".
למרות עליית הדמוקרטיה ברחבי העולם עד שנות ה-90, דיימונד מאמין שהדמוקרטיה חייבת להשתפר במקום שבו היא כבר קיימת לפני שתוכל להתפשט למדינות אחרות.
הוא מאמין שעל מדינה דמוקרטית להיות אחראית לממשל תקין ושללא שיפורים משמעותיים בממשל, הצמיחה הכלכלית לא תהיה בת קיימא.
כפי שקבע דיימונד בספרו, "רוח הדמוקרטיה: המאבק לבניית חברות חופשיות ברחבי העולם", כדי שמבנים דמוקרטיים יהיו עמידים - עליהם להיות קשובים לקולות האזרחים, לפעול למעורבותם, לקבל בסובלנות הפגנות, להגן על חירות האזרחים ולהגיב לצרכיהם.
דיימונד כתב וערך מאמרים רבים על צמיחת הדמוקרטיה והשפל הנוכחי שלה ברמה בינלאומית.
במאמרו "The Democratic Rollback: The Resurgence of the Predatory State", קובע דיימונד כי אחת הסיבות העיקריות לשפל זה היא גל של מדינות דמוקרטיות צעירות שמשתמשות בבחירות מבוימות, בהפחדה אינטנסיבית של מפלגות פוליטיות מתנגדות ובהרחבה בלתי פוסקת בכוח הביצוע.
מה שמחמיר את המצב הוא שרבות מהמדינות הללו עדיין מתקבלות כדמוקרטיות על ידי מדינות המערב.
הוא מביא כדוגמה את ולדימיר פוטין ברוסיה ואת הוגו צ'אבס בוונצואלה.
בשל צמיחתן של דמוקרטיות למחצה מושחתות אלו, שדיימונד מכנה אותן אוטוקרטיות אלקטורליות, חלה ירידה עולמית באמון בדמוקרטיה, במיוחד במדינות מתפתחות.
במאמרו "Elections Without Democracy Thinking about hybrid regimes" שפורסם ב-2002 ב-Journal of democracy הוא עוסק בשאלה שהייתה בעבר פשוטה יותר ונעשתה קשה יותר לתשובה של סיווג איזה משטר הוא דמוקרטיה ואיזה הוא לא והקושי לסווג משטרים מעורפלים.
הוא מסווג במאמר משטרים בעולם נכון לסוף 2001 לפי חלוקה לקטגוריות של דמוקרטיה ליברלית, דמוקרטיה אלקטורלית, משטרים מעורפלים ולמשטרים סמכותיים מסוג תחרותי, הגמוני אלקטורלי וסגור פוליטית.
ישראל מסווגת במאמר זה תחת קטגוריה של דמוקרטיה ליברלית.
בשונה ממדענים פוליטיים אחרים, דיימונד אינו רואה בפיתוח כלכלי, או בהיעדרו, כגורם עיקרי בשקיעת הדמוקרטיה.
דיימונד קובע כי היעילות של הממשלה היא הבעיה הראשית.
אם הממשלה לא יכולה לספק שדה משחק כלכלי ופוליטי בטוח ושווה, אז כל מאמץ לקידום הפיתוח הכלכלי יהיה חסר תועלת.
דיימונד מביא את נשיא קניה מוואי קיבאקי כדוגמה.
קיבאקי הביא את קניה לרמה גבוהה של צמיחה כלכלית אך נכשל בהתמודדות עם השחיתות המסיבית, שהובילה לטענות על הונאה בבחירות שלו לנשיאות ב-2007, אשר בתורן התפוצצו לאלימות.
דיימונד מאמין שאם לא יהיה שיפור בממשל במדינות דמוקרטיות, אנשים יפנו לחלופות אוטוריטריות.
מדינות טורפות מייצרות חברות דורסניות: אנשים לא יזכו לעושר ואיכות חיים טובה יותר בדרכים המועילות למדינה כולה, אלא יתעשרו על ידי ניצול כוח ופריבילגיה, על ידי גניבה מהמדינה והפחתה בכוחו של החוק.
הדרך למנוע מדינה דורסנית, היא להקים מוסדות שיכוננו שליטה וסדר.
כדי לחדש ולשמור על קיום הדמוקרטיה ברחבי העולם, ארצות הברית ומדינות מפותחות אחרות חייבות למלא את תפקידן.
ארצות הברית צריכה להעדיף סיוע כספי למדינות שמשתמשות בכסף כדי להמשיך ולפתח את הממשל שלהן.
סלקטיביות זו מוגדרת בחשבון אתגר המילניום (שהוא חלק ממדיניות החוץ של בוש).
על פי מדיניות זו, מדינה תקבל סיוע שמותנה ב"האם השלטון פועל באופן צודק, האם השלטון משקיע בשירותי בריאות וחינוך בסיסיים, ואם הוא מקדם חופש כלכלי".
הדבר שחשוב לזכור הוא שקידום הדמוקרטיה כרוך בהשקעת זמן ומאמץ.
ב 2021, הגדיר דיימונד את מדיניותו של פוטין באופן הבא: "פוטין מבקש להפוך את קריאתו המפורסמת של וודרו וילסון לצאת למלחמה, ובמקום זאת 'לעשות את העולם בטוח למשטרים אוטוקרטיים'...
הוא מספיק חכם כדי לדעת שלא יוכל לערער משטרים בכל מקום, אבל הוא יחתור תחתם, ישחית ויזרע בלבול כמה שיוכל".
זאת בניגוד למדיניות החוץ של ביידן כפי שהוצגה בקמפיין הבחירות ב-2020, שהציגה מטרה להחיות מחדש את המחויבות הלאומית של ארצות הברית לקידום זכויות האדם והדמוקרטיה ברחבי העולם.
לארי ג'פרי "מאט" בלאק היה אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי ב-4X100 מטר שליחים וסגן אלוף אולימפי בריצת 200 מטר (מינכן 1972).
לארי בלאק נולד ב-1951 במיאמי, פלורידה.
למד בתיכון הציבורי "קיליאן" בעיר הולדתו.
עם סיום לימודיו הוענקה לו מלגה לאוניברסיטת "נורת' קרוליינה מרכז" .
במהלך הקריירה הספורטיבית הקצרה שלו זכה בשתי מדליות אולימפיות באולימפיאדת מינכן (1972).
עם סיום הקריירה הספורטיבית חזר למיאמי ושימש כדירקטור מטעם המדינה של הגנים והפארקים במיאמי.
באליפות ארצות הברית באתלטיקה שנערכה ביוג'ין, אורגון זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.5 שניות.
באלימפיאדת מינכן זכה בלאק במדליית זהב וכסף.
מדליית זהב, יחד עם נבחרת ארצו, במרוץ שליחים 4X100 מטר בשווה שיא עולמי של 38.19 שניות לפני ברית המועצות (38.50 שניות) ומערב גרמניה (38.79 שניות) ומדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.19 שניות אחרי ולרי בורזוב מברית המועצות (20.00 שניות) ולפני פייטרו מנאה מאיטליה (20.30 שניות).
"לארוי, טקסס" הוא סרט קומדיית פשע משנת 2023.
הסרט עוקב אחר ריי, גבר המגלה שאשתו בוגדת בו ומחליט לשים קץ לחייו.
תוכניותיו משתבשות כאשר אדם זר טועה לחשוב שהוא רוצח שכיר ומציע לו סכום כסף משמעותי.
ריי, יחד עם חברו הבלש הפרטי סקיפ, מוצא את עצמו מעורב בעולם הפשע.
במאי 2022 פורסם כי סטיב זאן, ג'ארד האריס וג'ון מגארו ישתתפו בסרט "LaRoy".
הצילומים של הסרט התחילו באוגוסט 2022 באזור אלבקרקי בניו מקסיקו.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים טרייבקה ב-8 ביוני 2023. הסרט גם זכה בשלושה פרסים בפסטיבל הסרטים האמריקאי בדוביל: פרס גרנד פרי, פרס הקהל ופרס המבקרים.
הסרט זכה לציון 100% במדד המבקרים של Rotten Tomatoes מתוך 42 ביקורות.
המבקרים שיבחו את הסרט בזכות כתיבה חדה וקאסט מוכשר, והגדירו אותו כחוויה מספקת לאוהבי מותחנים קומי-אפלים.
הסרט קיבל ציון כולל של 69 באתר metacritic על סמך 8 ביקורות מבקרים, המוגדרות חיוביות באופן כללי.
רנדי מאיירס מסן חוזה מרקורי ניוז תיאר את הסרט כ"בלתי צפוי כמו נחש רעיל בטקסס".
רוברט דניאלס מהאתר RogerEbert.com שיבח את הבימוי של שיין אטקינסון והשווה אותו לסגנון האחים כהן.
פיל הוד מהגרדיאן ציין שהסרט מהווה שילוב סוער של דמויות שוליים וסגנון טקסני-נואר, אך אינו משתווה לחלוטין לאחים כהן.
קאט האלסטד מ-Common Sense Media תיארה את הסרט כבעל הומור שחור, קטעים אבסורדיים ומיקום שמדגיש את תחושת האין-מוצא.
קלום בייקר מ-Radio Times ציין שהקאסט המצוין שומר על הקצב עד הסיום הדרמטי.
פרסתאריךקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס סטלייט26 בינואר 2025הסרט הטוב ביותר – קומדיה או מוזיקלי"לארוי, טקסס"השחקן הטוב ביותר בסרט קולנוע - קומדיה או מחזמרג'ון מגארו
לארי לי האוסהולדר הוא פוליטיקאי אמריקאי רפובליקני, שכיהן פעמיים כיושב ראש בית הנבחרים של מדינת אוהיו.
בשנת 2023 הורשע בעבירת סחיטה ונידון ל-20 שנות מאסר, בפרשת שחיתות שזכתה לכינוי "פרשת HB6",ונחשבת לאחת מפרשיות השחיתות הגדולות בתולדות אוהיו.
האוסהולדר נולד בעיירה זנסוויל שבמדינת אוהיו וגדל באזור כפרי במחוז פריוויל.
הוא בוגר אוניברסיטת אוהיו, שם למד מדע המדינה.
לאחר לימודיו עבד בעסקי ביטוח, נדל"ן וחקלאות.
האוסהולדר נבחר לראשונה לבית הנבחרים של אוהיו בשנת 1996. בשנת 2001 נבחר לכהונה הראשונה שלו כיו"ר הבית (Speaker of the House), תפקיד בו כיהן עד שנת 2004. בתקופה זו נחשב לפוליטיקאי שמרן, התומך בקיצוצים תקציביים והפחתות מס.
בשנת 2016 שב לבית הנבחרים לאחר הפסקה של יותר מעשור.
בשנת 2019 נבחר פעם נוספת ליו"ר בית הנבחרים, לאחר שזכה לתמיכת חברי המפלגה הרפובליקנית ואף חלק מהדמוקרטים.
זמן קצר לאחר מכן, פעל לקידום House Bill 6 – חוק שנוי במחלוקת שהעניק סיוע ממשלתי רחב לחברת חשמל פרטית.
House Bill 6, שנחקק ביולי 2019, נועד להעניק סיוע פיננסי בסך 1.3 מיליארד דולר לחברת FirstEnergy, לצורך תפעול שתי תחנות כוח גרעיניות כושלות.
החוק כלל גם הפחתה בתמיכה באנרגיות מתחדשות ובתמריצים לחיסכון באנרגיה.
ב-21 ביולי 2020 נעצר האוסהולדר יחד עם ארבעה אנשי ציבור נוספים.
לפי כתב האישום הפדרלי, חברת FirstEnergy העבירה סכום של כ-60 מיליון דולר לקבוצות פוליטיות שהיו בשליטתו, בתמורה לקידום החוק.
הכספים שימשו, בין היתר, למימון קמפיינים, הפעלת לחץ פוליטי והטיית דעת הקהל לטובת החוק.
במרץ 2023 הורשע האוסהולדר בעבירת סחיטה במסגרת פרשה זו.
ביוני 2023 נגזר עליו עונש של 20 שנות מאסר פדרלי.
השופט בתיק תיאר את הפרשה כ"שחיתות פוליטית חמורה ביותר שפגעה באמון הציבור".
פרשת האוסהולדר עוררה סערה ציבורית רחבה באוהיו ובמערכת הפוליטית האמריקאית בכלל.
היא הובילה לקריאות לרפורמות בשקיפות ובפיקוח על מימון בחירות, ולביקורת נוקבת על קשרי הון-שלטון במדינות ארצות הברית.
לאחר חשיפת הפרשה, חוק HB6 עבר תיקונים משמעותיים, וחלק מההוראות שתמכו בייצור גרעיני בוטלו.
כמו כן, נפתחה חקירה רגולטורית מקיפה נגד חברת FirstEnergy.
הסרט הדוקומנטרי "הכסף האפל – עושרם של המורשעים" בבימויו של אלכס גיבני, מתמקד בפרשת השחיתות הגדולה באוהיו, בה היה מעורב לארי האוסהולדר.
הסדרה בת שני החלקים כוללת את "Ohio Confidential", המתמקדת בפרשת השוחד סביב חוק HB6, ואת "Wealth of the Wicked", הבוחנת את השפעת מימון פוליטי סמוי על הדמוקרטיה האמריקאית.
הסרט הוקרן בישראל בחודש אפריל 2025 בטלוויזית הבכבלים "הוט",
לארי ז'והאן אנגולו ריאסקוס (בספרדית: Larry Johan Angulo Riascos; נולד ב-10 באוגוסט 1995) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת הקשר
אנגולו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל דפורטיבו פאסטו ובגיל 19 הצטרף לפיגיירנסה הברזילאית.
ב-8 ביולי 2017 ערך את הופעת הכורה שלו בקבוצה בתיקו 0-0 נגד אונסה קלדאס.
ב-15 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד ג'אגוארס.
בקיץ חתם בדפורטיבו אינדפנדיינטה מדיין.
בינואר הושאל ללה אקידד וכעבור עונה הושאל לאמריקה קאלי.
בסיום העונה שוחרר ממדיין וב-4 בינואר 2023 חתם בדפורטיבו פריירה בה שיחק שנה.
ב-1 בפברואר 2024 חתם באולוויס רדי מליגת העל הבוליביאנית.
בקיץ חתם באלחואלנסה מליגת העל של קוסטה ריקה.
במדי הקבוצה זכה בגביע כאשר בגמר בישל את שער הניצחון ובגביע המרכז-אמריקאי בו הבקיע במשחק השני של הגמר שהסתיים בניצחון 1-2.
הסופר קאפ של קוסטה ריקה:
לארוס מיכאל ד'אנקרנסאו דוארטה (בפורטוגזית ובהולנדית: Laros Michael D'Encarnação Duarte; נולד ב-28 בפברואר 1997 ברוטרדם שבהולנד) הוא כדורגלן יליד הולנד שמוצאו בכף ורדה המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת פושקש אקדמיה מליגת העל ההונגרית ובנבחרת כף ורדה.
דוארטה גדל במחלקת הנוער של ספרטה רוטרדם, ובשנת 2015 עבר לפ.ס.וו.
איינדהובן והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון.
בהמשך הושאל בחזרה לספרטה רוטרדם, ושיחק עמה בליגת העל ההולנדית ובליגת המשנה ההולנדית.
בסך הכל ערך 53 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, בהן הבקיע חמישה שערים.
ב-31 באוגוסט 2021 חתם בחרונינגן מליגת העל ההולנדית על חוזה לארבע שנים.
בתום העונה נשר עם המועדון לליגת המשנה ההולנדית.
בסך הכל ערך 76 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שמונה שערים.
ב-23 באוגוסט 2024 חתם על חוזה לשלוש שנים בפושקש אקדמיה מליגת העל ההונגרית.
דוארטה נולד בהולנד למשפחה שמוצאה בכף ורדה.
הוא זומן לסגל נבחרת כף ורדה לקראת גביע אפריקה לאומות 2023 בשנת 2024. ב-14 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-1 על נבחרת גאנה במסגרת שלב הבתים של הטורניר.
אחיו הצעיר הוא הכדורגלן דרוי דוארטה .
לארי אלן אבשיר היה אחד משבעה חיילים אמריקאים שערקו לצפון קוריאה בשנת 1962 לאחר מלחמת קוריאה.
אבשייר, שהוצב במקור בדרום קוריאה, חצה את הגבול לצפון קוריאה בגיל 19 בנסיבות לא ברורות.
בהמשך הוא הפך לדמות תעמולה של המשטר הצפון קוריאני, הופיע בתקשורת הממלכתית ועל פי הדיווחים עבד כמורה לאנגלית ושחקן בסרטים צפון קוריאניים.
אבשייר התגורר בצפון קוריאה עד מותו מהתקף לב בשנת 1983.
טוראי אבשייר, חבר בגדוד הסיור הראשון, רגימנט הפרשים התשיעי, דיוויזיית הפרשים הראשונה, נטש את תפקידו בדרום קוריאה במאי 1962 כאשר התגנב מבסיסו וחצה את האזור המפורז לצפון קוריאה.
במשך שלושה חודשים הוא היה האמריקאי היחיד בצפון קוריאה, עד שטוראי ג'יימס ג'וזף דרזנוק ערק באוגוסט של אותה השנה.
בסרט התיעודי משנת 2006 "חוצים את הקו", דרזנוק נזכר כיצד התעורר וראה פנים לבנות מביטות בו.
פקחתי אותן שוב, הסתכלתי ואמרתי, 'מי לעזאזל אתה?' הוא אמר, 'אני אבשייר'.
אני לא מכיר אף אבשייר'."
אבשיר ושלושה עריקים אמריקאים נוספים, דרזנוק, צ'ארלס רוברט ג'נקינס וג'רי וויין פאריש, כיכבו בכמה סרטים צפון-קוריאניים כמו "גיבורים אלמונים", שם גילמו אמריקאים מרושעים.
השתתפותם בסרטים אלה הפכה אותם לסלבריטאים מיידיים.
אבשייר ושלושת האחרים הפכו לפורצי דרך, ותמונות של ארבעתם שחיו בצפון קוריאה האוטופית דלפו מחוץ למדינה; הגברים תמיד נראו מצליחים, חסרי דאגות ומאושרים.
צ'ארלס ג'נקינס כתב בספרו "הקומוניסט בעל כורחו" שאבשייר התקשה לדבר בקוריאנית אך היה מרותק מהשפה והיה מבלה שעות בלימוד אוצר-מילים מעיתונים.
ג'נקינס דיווח כי הארבעה הועברו לבית בן חדר אחד במנגיונגדה-גיוק ביוני 1965, שם גרו יחד במשך מספר שנים, קראו ושיננו קטעים מאת קים איל סונג.
ג'נקינס טען כי דרזנוק היה מתעלל באבשייר בתקופה זו, למשל, על ידי יצירת בלגן ולאחר מכן דרישה שאבשייר ינקה אותו.
ג'נקינס תיאר את אבשייר בחיבה כ"נשמה פשוטה, מתוקה וטובת לב שהייתה טיפשה למדי וקלה לניצול".
במשך זמן מה, דרזנוק ופאריש כינו את אבשייר בגנאי "לני" על שם הטיפש מהרומן " עכברים ואנשים " מאת ג'ון סטיינבק.
אבשייר מעולם לא התנגד לבריונות זו, עד אשר ג'נקינס שכנע אותו לעשות כך.
בסופו של דבר, דרזנוק "עשה צעד", ככל הנראה תקף את אבשייר, אך ג'נקינס הגן על אבשייר בכך שהכה את דרזנוק, דבר שגרר לאחר מכן עוינות ואויבות - כעת גם כלפי ג'נקינס.
אבשייר, "קיבל" מהשלטונות אישה צפון קוריאנית, שתהיה הטבחית והמטפלת שלו, ותקיים איתו יחסי מין.
אשתו של אבשייר נכנסה להריון, וכשהתגלה הדבר, היא נלקחה ממנו.
מאוחר יותר, אבשייר נישאה לאישה אחרת.
בספרו "חוצים את הקו", דרזנוק טוענת שאשתו השנייה של אבשייר הייתה קוריאנית, אך בספר "הקומוניסט בעל כורחו", טוען ג'נקינס כי הייתה זו אישה תאילנדית בשם אנוצ'ה פנג'וי, אשר נמסרה לאבשייר על ידי ממשלת צפון קוריאה.
ג'נקינס מוסיף לטעון כי אשתו של אבשייר הייתה זונה לשעבר שעבדה כמעסה במקאו, בעת שנחטפה על ידי סוכנים צפון קוריאנים והובאה לצפון קוריאה.
דזמן קצר לאחר מכן, בשנת 1978, היא "ניתנה" לאבשייר.
תיאורו של ג'נקינס על חטיפתה התקבל בספקנות, עד שהציג תמונה שלה בצפון קוריאה, מה שמרמז כי צפון קוריאה אולי חטפה אזרחים של מדינות אחרות בנוסף לאלה של יפן.
לאבשייר ולאשתו השנייה לא נולדו ילדים.
לאחר מותו של אבשייר, אנוצ'ה נלקחה, לכאורה כדי להינשא ליזם מזרח-גרמני בשנת 1989.
אבשייר נפטר ב-11 ביולי 1983 מהתקף לב בפיונגיאנג.
לורנס ואן קוט ניבן הוא סופר מדע בדיוני אמריקאי.
ספרו עולם טבעת (1970) זכה בפרסי הוגו, נבולה, דיטמאר ולוקוס.
ב-2015 היה הסופר ה-31, שזכה בפרס ה"גרנד מאסטר" (הקרוי החל מ-2002 פרס דיימון נייט), פרס מפעל חיים, המחולק החל מ-1975 לסופר מדע בדיוני אחד, פעם בשנה או שנתיים, לצדו של טקס חלוקת פרס נבולה.
ניבן נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה, למד מתמטיקה ופסיכולוגיה באוניברסיטת וושבורן שבקנזס ב־1962. מאז התגורר בפרברי לוס-אנג'לס, ועבד כסופר במשרה מלאה.
ניבן הוא בעל ממון ללא תלות בעבודתו כסופר, לאחר שירש סכום כסף נכבד מסבו, אדוארד דונהי.
ניבן הוא מחברם של מספר רב של סיפורים קצרים ורומנים מסוגת המדע הבדיוני, החל מסיפורו משנת 1964, The Coldest Place.
הוא קיבל את פרס הוגו עבור הסיפור הקצר הטוב ביותר ב־1967 עבור כוכב נייטרונים, ב־1972 עבור Inconstant Moon, וב־1975 עבור The Hole Man.
כמו כן, הוא זכה בפרס הוגו עבור הנובלטה הטובה ביותר ב־1976 עבור The Borderland of Sol.
ניבן נחשב לסופר מדע בדיוני "קשה" - כזה שבסיפוריו קיימת עקביות בלתי מתפשרת ונשמרים חוקי הפיזיקה הידועים, למעט אלו המכופפים בכוונה כחלק מהסיפור.
בינו לבין קהילת חובבי המדע הבדיוני נוצרה מערכת יחסים מיוחדת בה חובבי המדע הבדיוני מחפשים חוסר עקביות בספריו ודואגים לידע אותו כשהם מוצאים כאלו, והוא בספריו מתייחס לקהילה זו.
באחד מכנסי המדע הבדיוני בהשתתפותו ערכו החובבים הפגנה ונשאו שלטים "עולם הטבעת אינו יציב".
עלילת ספר ההמשך "מהנדסי הטבעת" מתרכזת סביב ניסיון לפתור בעיה זו על ידי גיבורי הספר.
בספרו "נפילת המלאכים" (נכתב בשיתוף עם פורנל ופלין) הדמויות הראשיות הן של חובבי מדע בדיוני והספר כולו מהווה מחווה לחובבי המדע הבדיוני בכך שהוא גדוש באזכורים של תרבות זו וגיבוריה.
גם בסיפורי הפנטזיה והחרבות וכשפים שכתב, נשמרה אצל ניבן הגישה השכלתנית במסגרתה הסיפור מכיל בעיה אשר הגיבור מצליח לפתור אותה בדרך לוגית.
הביקורת על יצירותיו היא בדרך כלל על כך שהדמויות שיצר רדודות בהרבה מהרקע הטכנולוגי והחברתי העתידני בספריו.
ניבן גם כתב תסריטים עבור תוכניות טלוויזיה מתחום המדע הבדיוני, בכלל אלה סדרת Land of the Lost המקורית ומסע בין כוכבים: סדרת האנימציה.
אחד מסיפוריו הקצרים, Inconstant Moon, עובד לפרק מהסדרה בגבולות המסתורין.
בני שני הגזעים משמשים לעיתים קרובות כגיבורים מרכזיים ביצירותיו.
בשנים האחרונות, רוב יצירתו של ניבן נכתבת בשיתוף עם סופרי המדע הבדיוני ג'רי פורנל או סטיבן בארנס.
בשנת 2008 ביקר ניבן בישראל בכנסים באוניברסיטת בר-אילן ובמכון ויצמן.
מרבים לדבר על הצלחותיו של ז'ול ורן בחיזוי המצאות עתידניות כמו הצוללת האטומית.
לארי ניבן זכה עוד בחייו לראות כיצד מתחילה להתגשם אחת מהמצאותיו הספרותיות.
בספרים וסיפורים קצרים במסגרת העתיד הקרוב ביקום המוכר פיתח ניבן את נושא השתלת האיברים ועבריינות האיברים (Organlegging שתורגמה לעברית כ"אבריינות").
אצל ניבן מחילה המדינה עונש מוות על מספר הולך וגדל של עבירות על מנת להשתמש באברי הנידונים להשתלה.
חטיפות למטרת סחר איברים הן ענף פשיעה המוזכר בכמה וכמה מסיפוריו של ניבן, וגם הם מתארים תופעה שכבר אינה מוגבלת לספרות.
להלן רשימת הספרים שהוציא ניבן, ושתורגמו לעברית, בצירוף השם באנגלית ושנת ההוצאה.
ניתן לראות את הביבליוגרפיה המלאה באנגלית.
עולם של פטאאבים (1966) - World of Ptavvs.
תרגם: עמנואל לוטם, זמורה-ביתן, 1986
כוכב נייטרון (אוסף סיפורים קצרים) (1968) - Neutron Star.
תרגם: עמנואל לוטם, הוצאת כתר, 1982
תרגם: עמנואל לוטם, הוצאת כתר, 1990
תרגם: עמנואל לוטם, הוצאת מעריב, 1983. תרגום שני: ורד טוכטרמן, הוצאת אופוס, 2012
תרגם: עמנואל לוטם, הוצאת כתר, 1983
(עם ג'רי פורנל), הקיסם בעינו של אלוהים (1974) - The Mote in God's Eye.
תרגם: אריה בובר,הוצאת זמורה-ביתן, 1987
הזרוע הארוכה של גיל המילטון (1976) - The Long ARM of Gil Hamilton.
תרגם: עמנואל לוטם, הוצאת כתר, 1985
תרגמה: שירה טמיר, הוצאת לדורי, תשמ"ב
(עם ג'רי פורנל), פטיש השטן - Lucifer's Hammer.
תרגמה: שלומית קדם, הוצאת לדורי, תשמ"א
תרגם: עמנואל לוטם, הוצאת כתר, 1989
תרגום: עמנואל לוטם ומרינה גרוסלרנר, זמורה ביתן, 2001
תרגמה: מרינה גרוסלרנר, זמורה-ביתן, 1999
תרגם: עמנואל לוטם, הוצאת כתר, 1988
תרגם: עמנואל לוטם, הוצאת כתר, 1987
סדרה מתכנסת (אוסף סיפורים קצרים) (1979) - Convergent Series.
תרגם: שאול מוהל, הוצאת דגנית, 2003
(עם ג'רי פורנל ומייקל פלין), נפילת המלאכים (1991) - Fallen Angels.
תרגם: עמנואל לוטם, זמורה-ביתן, 1999
לארי ניבן, "איש החור" בקובץ: אייזק אסימוב (עורך), מדע בדיוני - הטוב שבטוב: סיפורי מדע בדיוני שזכו בפרס "הוגו", הוצאת לדורי, 1981
לורנס "לארי" פייג' הוא מדען מחשב ויזם יהודי-אמריקאי.
פייג' ייסד יחד עם סרגיי ברין את חברת גוגל ושימש כמנכ"ל חברת ההחזקות שלה, אלפאבית, עד שהוחלף בידי סונדאר פיצ'אי ב-4 בדצמבר 2019.
הונו הוערך במעל 228 מיליארד דולר (נכון לנובמבר 2025).
אביו, קרל ויקטור פייג', היה פרופסור למדעי המחשב ואינטליגנציה מלאכותית באוניברסיטת מישיגן.
אמו, גלוריה, היא מרצה לתכנות מחשבים באוניברסיטת מישיגן.
אמו יהודייה, וסבו מצד אמו עלה לישראל.
עם זאת, משפחתו של אביו היא מרקע נוצרי פרוטסטנטי.
פייג' הוא בוגר תיכון איסט לאנסינג.
סיים בהצטיינות את לימודי התואר הראשון בהנדסת מחשבים באוניברסיטת מישיגן.
מאוחר יותר עבר לאוניברסיטת סטנפורד שבקליפורניה, בה סיים תואר שני.
סרגיי ברין ולארי פייג' הכירו במרץ 1995, במפגש הכוונה למועמדי דוקטורט במחשבים.
פייג', שכבר היה שנתיים בתוכנית, נבחר להציג לסטודנטים, ביניהם ברין, את הקמפוס, ומשם השניים התיידדו.
באותו זמן פייג' הגה את רעיון ה-BackRub, זחלן אשר יעבור בין מיליוני מסמכים ברשת המקושרים ביניהם.
מורכבותו וממדיו של הרעיון משכו את ברין לעבוד עם פייג'; לדבריו, "דיברתי עם הרבה קבוצות מחקר בקמפוס, וזה היה הפרויקט המעניין ביותר, גם מפני שהוא מנסה להתמודד עם גודלה של הרשת, שמסמלת את ידע האנושות, וגם מפני שחיבבתי את לארי".
כדי להפוך את הלינקים שזחלן ה-BackRub סיפק למדדים של חשיבות דפי אינטרנט, פיתחו ברין ופייג' את אלגוריתם הפייג' ראנק, במטרה לבנות מנוע חיפוש טוב יותר מכל מנוע אחר שהיה קיים בתקופתם.
הוא התבסס על טכנולוגיה שניתחה את הרלוונטיות של הקישורים ההדדיים שמחברים דף אינטרנט למשנהו.
באוגוסט 1996 הגרסה הראשונה של גוגל הייתה זמינה, אז רק ברשת האתרים של אוניברסיטת סטנפורד.
ב-1998 הקימו ברין ופייג' את חברת גוגל.
פייג' שימש בתור נשיא-משנה של גוגל, ביחד עם ברין, עד 2001, אז הם שכרו את אריק שמידט בתור יושב ראש ומנכ"ל גוגל.
השלושה ניהלו את גוגל כטריומווירט, עד ל-4 באפריל 2011, בו החליף פייג' את שמידט בתפקיד המנכ"ל, ושמידט מונה ליו"ר בפועל.
פייג' נישא ללוסינדה סאוות'וורת' ב-2007, בטקס שנערך באחד מאיי הבתולה הבריטיים, נקר , שבבעלותו של המיליארדר ריצ'רד ברנסון.
סאוות'וורת' היא מדענית-חוקרת (ואחותה של השחקנית קארי סאוות'וורת' ).
לורנס "לארי" פרוסאק היה מומחה לניהול ידע, מחלוצי ניהול הידע בעולם; מרצה בכיר באוניברסיטת קולומביה.
פרוסאק חקר, הרצה, כתב ספרים ומאמרים ויעץ בניהול ידע בארצות הברית ומחוצה לה.
הוא זכה בפרסים בתחום הידע וניהול ארגוניים; הקים ומנהל את המכון לניהול ידע וניהל את התוכנית המחקר לידע במכללת בבסון.
קודם לכן, היה מנהל במרכז ההמצאות העסקיות של "ארנסט אנד יאנג" ואחר כך, מנהל בכיר ב-IBM.
לימוד על ידי סיפור סיפורים
פרוסאק מאמין בלימוד על ידי מגע ישיר ואישי ועל ידי סיפור סיפורים אמיתיים מחיי הארגון.
טוען שלא ניתן למצות את הידע במילה הכתובה ולא בהסבר מילולי.
ה-Guidelines הם רק חלק מהידע.
מנהיגות למשל, לא ניתן להעביר רק במילים.
כך גם אומנויות שונות אחרות.
לימוד שחיה ורכיבה על אופניים דורשים התנסות ולא ניתן להסתפק בהסבר מילולי.
העברת הידע נעשית כאשר האנשים שעושים את העבודה נפגשים פנים אל פנים וחולקים בידע.
בפגישות אלה נוצר אמון בין האנשים והידע עובר על ידי שיחה ועל ידי סיפור סיפורים אמיתיים מהחיים.
אחרי שהאנשים נפגשים ונוצרו ביניהם קשרים אישיים ויחסי אמון, ניתן להמשיך בקשר גם בדרכים אחרות ולנצל לשם כך את הטכנולוגיה.
העברת הידע דורשת זמן ומקום.
כדי שיתבצע לימוד ומעבר ידע צריך לתת לאנשים מקום וזמן כדי שידברו זה עם זה, למשל פינת קפה, חדר מדרגות רחב, חדר אוכל משותף, פגישות מתוכננות הן חלק מן הדרכים לכך.
רב הידע הנלמד מתבצע על ידי התנסות ועל ידי עשיית העבודה.
רוב האנשים נכונים לשתף ולספר איך הם עושים את עבודתם.
כדי שהעברת הידע תתבצע בהצלחה דרוש אמון.
הדרך הבסיסית להעברת ידע היא בפגישות פנים אל פנים או בעבודה משותפת לצד בעל הידע.
החניכות היא דרך יעילה להעברת ידע גם בימינו.
החניכות היא הסיבה שכלכלות של יפן ושל גרמניה הן מהכלכלות המשגשגות של עולמנו.
לארי וול הוא תוכניתן ובלשן אמריקאי.
הוא היוצר של התוכנית patch ביוניקס ושל שפת התכנות Perl.
וול הוא בעל תואר ראשון בבלשנות ובמדעי המחשב מאוניברסיטת סיאטל פאסיפיק (Seattle Pacific University).
וול ואשתו הם נוצרים אוונגליסטים.
בצעירותם הם תכננו לגלות שפה שאין לה כתב, להמציא לה כתב ולתרגם לשפה הזאת את התנ"ך, אך עקב בעיות בריאות וול פנה לתחום הטכנולוגיה והצטרף לנאס"א.
בזמן עבודתו שם ובחברת יוניסיס (Unisys) וול יצר את הגרסה הראשונה של שפת Perl.
בעקבות השכלתו הבלשנית וול תכנן את השפה כך שתהיה דומה לשפה אנושית וגם שתתאים היטב לעיבוד טקסטים על ידי שימוש נרחב בביטויים רגולריים.
Perl תפסה תאוצה והפכה לאחת השפות הנפוצות לכתיבת סקריפטים בסביבת יוניקס ולניהול אתרי אינטרנט ובמהלך שנות התשעים הפכה לשפת תכנות נפוצה למטרות רבות ובמערכות הפעלה רבות, ביניהן Microsoft Windows, MacOS, z/OS ואחרות.
וול ממשיך לשמש בתור המנהיג ("הדיקטטור הנאור") של קהילת תוכניתני Perl וכמעצב הראשי של הגרסאות העתידיות של השפה.
וול זכה מספר פעמים בתחרות הבינלאומית לקוד C מסובך (International Obfuscated C Code Contest).
כמו כן הוא היה החתן הראשון של פרס התוכנה החופשית שהוענק לו בשנת 1998 על ידי המוסד לתוכנה חופשית.
וול נוהג לערבב מושגים דתיים נוצרים בעבודתו בתכנות.
למשל, הפונקציה להגדרת מחלקה ב-Perl 5 נקראת bless ("ברך").
מסמכי עיצוב של Perl 6 נקראים "אפוקליפסות" ("התגלות", בעיקר בהקשר של ספר חזון יוחנן, החותם את הברית החדשה).
בהרצאותיו השנתיות בכנס Perl המכונות State of the Onion.
וול נוהג לשרבב נושאים נוצריים: כך, בהרצאה של שנת 1997, הוא סיפר על אמונתו באלוהים ודרך זה הציג את נושא הבחירה החופשית, שלדעתו שפת Perl מאפשרת לתוכניתנים ובהרצאה של שנת 2006 השווה את הערכים של קהילת תוכניתני Perl לערכי משפחה מסורתיים.