tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ספונסר אחר, רשת המסעדות Wendy's, החליט שלא לפרסם יותר בתוכנית.
למרות ההפסדים הצפויים מצד מפרסמים אלו, רשת ABC דחתה הצעות של שני נותני חסות חדשים, המזוהים בתמיכתם בקהילת הלהט"ב - הקמפיין לזכויות אדם (HCR) ו-Olivia Travel (לשעבר "אוליביה קרוז", חברת נופש לסבית).
ג'רי פאלוול, אקטיביסט שמרן, כינה את דג'נרס "מנוונת" , כינוי עליו הגיבה: "אומרים לי את זה כבר מכיתה ד'".
הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה ארגנה מסיבות ברחבי ארצות הברית, תחת הכותרת "צאו יחד עם אלן" (במקור: "Come Out With Ellen") ו-HRC יצרו ערכות "Ellen Coming Out House Party" שכללו הזמנות, פוסטרים ומשחק טריוויה של "אלן".
HRC תכנן בתחילה לשלוח כ-300 ערכות בלבד, אך בשל הביקוש הרב, הם שלחו בסופו של דבר כ-3,000 ערכות.
בברמינגהאם, אלבמה, ערוץ WBMA-LD, ערוץ טלוויזיה מקומי של רשת ABC, היה הראשון שביקש אישור מרשת ABC שלא לשדר את הפרק בשעות הפריים טיים אלא במשבצת שידור מאוחרת יותר.
כש-ABC דחתה את הבקשה, הערוץ סירב לשדר את הפרק לחלוטין.
Pride Birmingham, ארגון מקומי הפעיל למען זכויות להט"ב, ארגן הקרנה מיוחדת של הפרק, באמצעות שידורי לוויין, ושכר אולם בו 5,000 מקומות ישיבה.
בסופו של דבר, כאלף איש השתתפו באירוע הקרנה זה.
באבילין, טקסס, פעילים מקומיים הפיצו עצומה בדרישה שערוץ KTXS-TV המקומי לא ישדר את הפרק, אולם לא הצליחו.
הפרק "The Puppy Episode" היה הפרק הנצפה ביותר של הסדרה "אלן", ומשך אליו כ-42 מיליון צופים.
הפרק זכה בשני פרסי אמי לבידור בפריים טיים, עבור הכתיבה הטובה ביותר עבור סדרה קומית ועבור העריכה הטובה ביותר של סדרה המצולמת במערך מרובה מצלמות.
הפרק זכה בפרס פיבודי ודג'נרס זכתה בפרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה בשנת 1998.
יציאתה מהארון של אלן מורגן תוארה כ-"רגע הטלוויזיוני ההומואי בעל ההשפעה החיובית הרבה ביותר בטלוויזיה".
הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה מייחסת ל-"אלן" את פריצת הדרך שאפשרה יצירתן של תוכניות טלוויזיה נוספות בעלות תכנים להט"בים, כגון "ויל וגרייס", "ישנן בנות" ו-"בטי".
פעילים למען זכויות להט"ב סבורים כי תוכניות אלו, המציגים דמויות להט"ביות באופן חיובי, עזרו להפחית את הדעות הקדומות הקיימות בחברה כלפי חברי וחברות הקהילה הגאה.
הפרק דורג במקום מספר 46 ברשימת TV Guide של "100 הפרקים הגדולים בכל הזמנים".
גם בבריטניה שידור הפרק גרר תגובה חיובית עצומה, והביא לרייטינג גבוה במיוחד עבור ערוץ 4, הרשת ששידרה את הסדרה.
כדי לחגוג את ההצלחה האדירה ואת יציאתה של דג'נרס מהארון, גרהם נורטון, מנחה תוכנית אירוח בערוץ, הטיס את דג'נרס ללונדון, שם נערכה חגיגה לכבודה, בנוכחות בני-משפחתה.
ערוץ 4 הקדיש ערב שידורים מיוחד עבור הקהילה הגאה, שנקרא "Coming Out Night", בו השתתפה דג'נרס בעצמה.
דג'נרס התרגשה עמוקות מהמחווה, בפרט שקיימת רשת שידור שתמיד תתמוך בה, לא משנה מה.
בעקבות הפרק, התוכנית "אלן" חודשה לעונה נוספת.
עם זאת, רשת ABC שידרה את כל פרקי העונה החמישית כאשר הודעת אזהרה קדמה להם.
דג'נרס מתחה ביקורת חריפה על ABC על כך שכללה את האזהרות, ואמר בריאיון לאנטרטיינמנט ויקלי ש-"זה היה כמו הקול הזה, כאילו אתה נכנס לאיזה סוג של אזור מוכה קרינה.
זה היה מאוד פוגעני, ואתה לא חושב שזה הולך להשפיע על הרייטינג?" דג'נרס הצביעה גם על הצביעות של רשת ABC, תוך שהיא מתייחסת לפרקים מסדרות אחרות של הרשת, "המופע של דרו קארי" ו-"ספין סיטי", בהם נראו שני גברים מתנשקים (הפרק מהתוכנית "המופע של דרו קארי" אף קודם באמצעות הנשיקה).
"אין שום אזהרה [על המופע של קארי] משום שמדובר בשני גברים הטרוסקסואלים והם עושים צחוק מהטרוסקסואליות ...
[ספין סיטי שודרה ללא אזהרה] מכיוון שאף אחד מהם (השחקנים מייקל ג'יי פוקס ומייקל בוטמן) אינו גיי בחיים האמיתיים".
עלילות פרקי הסדרה "אלן", ששודרו אחרי "The Puppy Episode", עסקו ביציאתה מהארון של אלן בפני הוריה ובפני הבוס שלה, התפטרותה ממקום עבודתה בחנות הספרים ומציאת מקומות עבודה חדשים.
היו פרקים אשר עסקו בחיפושיה אחר בת-זוג רומנטית, כל זאת בעודה לומדת עוד על הקהילה הלהט"בית.
עם זאת, היו שמתחו ביקורת על כמות התוכן הגאה שהיה בסדרה, ואפילו היו מבקרים מתוך הקהילה הגאה עצמה.
צ'אז בונו, שאותה העת עבד ב-GLAAD, צוטט כשהוא אומר שהסדרה "כל כך עליזה, שהיא מדירה חלקים גדולים מהחברה שלנו.
הרבה מהדברים הם בדיחה פנימית.
זה דבר אחד שיש דמות ראשית שהיא להט"בית, אבל זה דבר אחר כאשר כל פרק עוסק בסוגיות הומוסקסואליות ספציפיות".
מאוחר יותר טען בונו שדבריו הוצאו מהקשרם.
הסדרה "אלן" בוטלה לאחר עונתה החמישית.
עם ביטולה של הסדרה, דג'נרס מיקדה את עבודתה בסטנד-אפ קומדי, התחום בו החלה את דרכה המקצועית.
בשנת 2001 היא חזרה לטלוויזיה, בסדרה הקומית של רשת CBS "המופע של אלן" (במקור: "The Ellen Show"), אשר לא האריכה ימים ושודרה במשך עונה אחת בלבד.
בסדרה זו, דג'נרס גילמה דמות בשם אלן ריצ'מונד, שהייתה לסבית גלויה כבר מההתחלה.
מאז 2003 דג'נרס מנחה את "המופע של אלן דג'נרס", תוכנית אירוח יומית שזוכה להצלחה רבה.
הקריירה של לורה דרן, אשר כיכבה בהופעת אורח ב-"The Puppy Episode", נפגעה למשך תקופה לא קצרה בגלל הופעתה בסדרה.
בשנת 2007, בראיון בתוכנית האירוח של דג'נרס בה צוין עשור ל-"The Puppy Episode", אמרה דרן שהיא לא עבדה במשך שנה וחצי רק מפני שגילמה את דמותה של סוזן.
עם זאת, דרן אמרה שהיא אסירת תודה על "החוויה וההזדמנות יוצאת הדופן" של להיות חלק מהפרק.
"אם כבר מדברים על החוויה שלה", אמרה דג'נרס בתגובה, "זה היה צעד ענק בחיי.
אני חושבת שאנשים חשו את הכנות בזה.
אני חושבת שזה עזר להרבה אנשים, ואני עדיין שומעת על הורים וילדים שמסוגלים לנהל שיחה כנה באמצעות צפייה בסדרה הזו.
בסופו של דבר זה מה שטלוויזיה יכולה להיות: היא יכולה לסייע בהתחלתן של שיחות".
פרודיה על סצנת היציאה מהארון של אלן הוצגה בפרק סיום עונה 10 של הסדרה ויל וגרייס.
בפרק, קארן ווקר (בגילומה של מייגן מולאלי) אומרת "אני סטרייטית" אל תוך מיקרופון של מערכת כריזה בשדה תעופה.
"The Power of Love" (בתרגום מילולי: "כוחה של האהבה") הוא סינגל משנת 1985 בביצוע יואי לואיס ולהקת החדשות, שנכתב והולחן עבור סרט הקולנוע "בחזרה לעתיד".
עבור הלהקה, זהו שירה הראשון שהגיע אל המקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100 והשני שהגיע אל המקום הראשון במצעד Top Rock Tracks.
צד א' של הסינגל הגיע לעשרת הלהיטים של מצעד הסינגלים הבריטי, שם נכלל באלבום האולפן הרביעי של הלהקה .
ארגוןרשימהמיקוםמקורבילבורד500 שירי הפופ הטובים ביותר בכל הזמנים108
בשלב מוקדם של הסרט "בחזרה לעתיד", השיר נשמע ברקע כאשר מרטי מקפליי (מייקל ג'יי פוקס) נראה רוכב על סקייטבורד, בדרכו לבית הספר.
בהמשך הסרט, מרטי ולהקתו מנגנים גרסת הארד רוק של השיר, כאודישן לקראת תחרות להקות בבית הספר (כאשר את אחד השופטים בתחרות מגלם יואי לואיס, שאומר למרטי שהוא ולהקתו "פשוט רועשים מדי"), ולאחר מכן השיר נשמע שוב כאשר מרטי חוזר לשכונה שלו.
בסרט ההמשך, "בחזרה לעתיד 2", מרטי המבוגר של שנת 2015 נראה מנסה לנגן את השיר על הגיטרה שלו, לאחר שפוטר מעבודתו.
בסופו של דבר, הוא מנגן בצורה גרועה מאוד בגלל פציעה בידו כתוצאה מתאונת דרכים עם רולס רויס שהתרחשה בשנת 1985.
לבסוף, לקראת הסיום של הסרט "בחזרה לעתיד 3", ניתן לשמוע את השיר מנגן מתוך המכונית שבה נוהג נידלס (פלי), יריבו של מרטי, שמאתגר אותו להתחרות מולו במרוץ מכוניות גורלי.
הוידאו קליפ של השיר, אשר צולם ביוני 1985, מציג את הלהקה מופיעה במועדון לילה (מועדון Uncle Charlie's, בו הלהקה הופיעה פעמים רבות בראשית דרכה) עם הופעת אורח של ד"ר אמט בראון (בגילומו של כריסטופר לויד) שמגיע למקום בדלוריאן DMC-12, ככל הנראה לאחר מסע בזמן, וזוג צעיר שגונב ממנו את הרכב.
לואיס אמר כי הצילומים נמשכו במשך יום שלם, עד לשעה 3:00 לפנות בוקר.
שלוש הקלטות שונות של השיר קיימות מאז יצא לראשונה בשנת 1985. בגרסה שמופיע בפסקול המקורי של הסרט, כמו גם בגרסה המלווה את הקליפ הרשמי, משך ההקלטה הוא 3 דקות ו-51 שניות.
גרסת "12 אינץ'" של השיר הופצה ברוב המדינות, שכללה גרסת ריקודים באורך 7 דקות עם שינויים בעיבוד, לרבות תוספת של קלידים וסולו גיטרה מורחב, שנמשך פי שניים לעומת הגרסה המקורית.
גרסת "7 אינץ'" שיצאה בשנת 1985 לשידור בתחנות רדיו במספר מדינות, כקידום מכירות של הסרט, כללה עריכה של הרמיקס המורחב שהוזכר לעיל, עם זמן ריצה של 4 דקות ו-21 שניות.
במדינות מסוימות, עריכה קצרה יותר זו הוצגה בצד B של הסינגל בגרסת ה-12 אינץ', למרות שגרסה זו מושמעת מדי פעם ברדיו, היא נכללה רק פעם אחת באחד מאלבומי האוסף של יואי לואיס, וכתוצאה מכך זוהי גרסה נדירה מאוד של השיר.
בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית ה-13, השיר היה מועמד בקטגוריות "הסינגל האהוב ביותר" ו-"הווידאו קליפ האהוב ביותר", ואף זכה בשתי הקטגוריות.
השיר היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-58, אף הפסיד לשיר "Say You, Say Me" של ליונל ריצ'י.
The Project (בעברית: הפרויקט) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת הקנדית לינדזי אל.
האלבום יצא לאור ב-11 באוגוסט 2017, על ידי חברת התקליטים סטוני קריק.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים העצמאיים.
מתוך האלבום יצא הלהיט "Criminal".
הוא זכה להצלחה חסרת תקדים כאשר כבש את פסגת מצעד שירי הקאנטרי של קנדה בסמוך לצאתו, דבר שהפך אותו לשיר הסולו הנשי הראשון של זמרת קנדית שהצליח לעשות זאת, מאז שנת 2008. במצעד שירי הקאנטרי שבארצות הברית, הצליח להגיע בשיאו למקום ה-28.
הסינגל השיווקי הראשון מתוך האלבום "Champagne", זכה להצלחה נאה, תוך שהופנו כלפיו ביקורות חיוביות.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקוראמריקה הצפונית11 באוגוסט 2017תקליטורסטוני קריקעולםהורדה דיגיטליתסטוני קריק • BMGבריטניה9 במרץ 2018תקליטור
The Preacher's Wife: Original Soundtrack Album (בעברית: אשת הכומר: אלבום הפסקול המקורי) הוא פסקול של ויטני יוסטון ואמנים שונים אשר שימש לסרט "אשת הכומר", אשר יצא באותה שנה ובה כיכבה יוסטון עצמה.
הפסקול יצא לאור על ידי אריסטה רקורדס ו-BMG ב-26 בנובמבר 1996, והפך לפסקול הגוספל הנמכר ביותר בכל הזמנים עם מכירות של 6 מיליון עותקים.
מתוך האלבום יצאו 3 סינגלים: "I Believe In You And Me", גרסת כיסוי לשיר של להקת ארבע הפסגות.
השיר זכה להצלחה בארצות הברית כאשר הגיע למקום ה-5 במצעד האמריקאי ולמעמד פלטינה על מכירות של מיליון עותקים ובכך הצליח יותר מהגרסה המקורית שלו.
"Step by Step", אשר זכה להצלחה לא רק בארצות הברית אלא בכל העולם, כאשר הגיע למקום ה-10 במצעד האירופאי הרשמי, למקום ה-12 באוסטרליה ולמקום ה-13 בבריטניה.
הסינגל השלישי והאחרון היה השיר "My Heart Is Calling" אך הוא לא כה להצלחה בדומה לשני השירים הקודמים.
The Rarities הוא אלבום האוסף השביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי.
אלבום האוסף יצא לאור ב-2 באוקטובר 2020, על ידי חברות התקליטים קולומביה רקורדס ולגסי רקורדינגס.
האלבום ייצא לציון 30 שנה לצאת אלבום הבכורה שלה, Mariah Carey, שיצא לאור בשנת 1990. האלבום מכיל שירים שלא נשמעו בעבר, כולל גרסאות הדגמה וקטעים שלא פורסמו ואלבום נוסף שכולל רצועות מתוך סיבוב ההופעות, "Daydream World Tour".
ב-19 באוגוסט 2020, הודיעה קארי בפלטפורמות המדיה החברתית שלה על ההזמנה המוקדמת של האלבום "The Rarities", בו חשפה במקביל את תאריך צאתו ב-2 באוקטובר 2020. בהמשך הופיעה בתוכנית "בוקר טוב אמריקה" שם היא ביצעה את השירים "Vision of Love" ו-"Close My Eyes".
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם2 באוקטובר 2020תקליטור • הורדה דיגיטלית • בלו-רייקולומביה • לגסי
The Principal (בעברית: המנהל) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מלאני מרטינז, מתוך אלבום האולפן השני שלה, K-12. השיר יצא לאור ב-6 בספטמבר 2019, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, יחד עם שאר שירי האלבום, והסרט.
הוידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מלאני מרטינז ב-24 באוקטובר 2019. נכון לאוקטובר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על קרוב ל-14 מיליון צפיות.
עם יציאתו, נכנס השיר למצעד ה-LyricFind Global, בו הגיע למקום ה-12, וכן למצעד ה-LyricFind U.S, בו הגיע למקום ה-24. בנוסף, נכנס השיר נכנס לרשימת השירים המוזרמים ביותר בספוטיפיי בארצות הברית באותו היום, בו הגיע למקום ה-175.
The Quarrymen היא להקת סקיפל ורוק אנד רול אנגלית שמקורה בליברפול, אשר הוקמה על ידי ג'ון לנון בשנת 1956. להקה זו התפתחה להיות להקת הביטלס כארבע שנים מאוחר יותר.
שם הלהקה הושפע מהמנון בית הספר של לנון.
באמצע שנות ה-50 חלה בבריטניה תחייה של סגנון הסקיפל אשר היה פופולרי מאוד במהלך שנות ה-20 וה-30.
בצעירותו, למד לנון לנגן על בנג'ו בעזרת אמו, מה שהוביל אותו לייסד הרכב מוזיקלי בנובמבר 1956.
הקוורימן הופיעו בבתי ספר, בבתי קולנוע ובתחרויות שונות.
באוקטובר 1957 הצטרף ללהקה פול מקרטני.
הקוורימן התמקדו בתחילה בניגון גרסאות כיסוי לשיריהם של אומני רוקנרול ידועים ובהם אלביס פרסלי, ליטל ריצ'רד וקארל פרקינס.
ההשפעה המשמעותית על חברי ההרכב בתקופה זו היה באדי הולי אשר הוביל אותם לכתוב שירים בעצמם.
בתחילת 1958 הזמין מקרטני את ג'ורג' האריסון (אשר למד איתו באותו בית הספר) להצטרף לקוורימן.
גילו הצעיר של האריסון (יליד 1943) הדאיגו בתחילה את לנון, אך הוא שוכנע על ידי מקרטני.
כך למעשה נוצר ההרכב הבסיסי של הביטלס.
ביולי 1958 החלה הלהקה להקליט גרסאות כיסוי לשיריו של באדי הולי.
הכיוון האמנותי של הלהקה הוביל את שאר חבריה (מלבד לנון, מקרטני והאריסון) לעזוב.
בתחילת 1960 הצטרף ללהקה הנגן סטיוארט סאטקליף וההרכב שינה את שמו לביטלס.
חברי הלהקה המקוריים מתחילתה (מלבד חברי הביטלס) התאחדו בשנות ה-90 וממשיכים להופיע עד היום.
The Promise of a New Day (בעברית: ההבטחה ליום חדש) הוא הסינגל השני מתוך אלבומה השני של הזמרת והרקדנית האמריקאית פאולה עבדול אשר יצא ב-20 ביולי 1991.
השיר נכתב על ידי עבדול עצמה, פיטר לורד, סנדרה סטריט ו-וי ג'פרי סמית' והופק על ידי לורד וסמית'.
השיר הגיע למקום הראשון בארצות הברית ובכך הפך לשיר השישי של הזמרת לעשות זאת.
אם כי לאחר שבוע הוא ירד למקום החמישי ולאחר ארבעה שבועות יצא מ-40 העליונים.
בשאר העולם השיר זכה להצלחה פחותה כאשר באוסטרליה וניו זילנד הגיע למקומות 31 ו-26 (בהתאמה) בעוד שבאירופה לא נכנס למצעד האירופאי הכללי.
לעומת זאת, בקנדה השיר זכה להצלחה כאשר הגיע למקום השני במדינה ואף דורג במקום ה-32 במצעד הקנדי הסוף שנתי.
השיר זכה לגרסת כיסוי של להקת "Mirror Ball Associates" באלבומם Covers Vol.
בוידאו קליפ של השיר נראית עבדול יחד עם רקדנים נוספים או לבדה על רקע נופים שונים כמו מפלי מים, חוף ים, יער ועוד.
The Princess and the Frog (Original Motion Picture Soundtrack) הוא הפסקול של סרט ההנפשה של דיסני, הנסיכה והצפרדע, אשר יצא לאור על ידי וולט דיסני רקורדס ב-23 בנובמבר 2009, יום אחד בלבד לפני היציאה של הסרט בניו יורק ובלוס אנג'לס.
הוא מכיל עשרה שירים מקוריים ושבעה נעימות, כולם למעט אחד הולחנו ועובדו על ידי המלחין רנדי ניומן, שעבד בעבר עם המפיק בפועל של הסרט ג'ון לאסיטר בסרטים של פיקסאר, צעצוע של סיפור, באג לייף, צעצוע של סיפור 2, מפלצות בע"מ ומכוניות.
השירים מבוצעים על ידי אמנים שונים שרובם הם מדבבים של דמויות בסרט.
נעימות הסרט כוללות ז'אנרים בהשפעה אפרו-אמריקאית כולל ג'אז, בלוז וגוספל.
מתוך הפסקול יצא סינגל אחד בשם "Never Knew I Needed", אשר נכתב ובוצע על ידי ני-יו.
לסינגל היה קליפ נלווה, והוא גם נשלח לרדיו הקצבי ב-27 באוקטובר 2009. השירים "Almost There" ו-"Down in New Orleans" מתוך הפסקול היו מועמדים לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-82, אך הפסידו לשיר "The Weary Kind" מתוך הסרט "לב לא שפוי".
השיר "Down in New Orleans" היה גם מועמד לפרס הגראמי עבור השיר הטוב ביותר שנכתב לסרט קולנוע, טלוויזיה או מדיה חזותית אחרת בטקס פרסי הגראמי 2011.
The Power Of Love (בעברית: כוחה של האהבה) הוא שיר שנכתב בשיתוף והוקלט במקור על ידי הזמרת האמריקאית ג'ניפר ראש בשנת 1984. מאז, הוא הוקלט על ידי אייר סופליי, לורה ברניגן, סלין דיון ואמנים נוספים.
הוא נכתב על ידי גונתר מנדה, קנדי דה-רוג', ראש ומרי סוזן אפלגייט והופק על ידי השניים הראשונים.
השיר הוקלט בפרנקפורט, גרמניה (שם שוכנת ראש) והוא הופץ בגרמניה המערבית מבלי שזכה להצלחה רבה בסוף 1984; הגרסה המקורית של ראש הגיעה למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי באוקטובר 1985 ולאחר מכן הפכה לסינגל הנמכר ביותר באותה השנה בממלכה המאוחדת.
כמו כן, הפכה ראש לאמנית הראשונה אי פעם שיש לה סינגל שנמכר במיליונים בממלכה המאוחדת וזאת, בנוסף לכך שהוא הוכתר לשיר התשיעי הנמכר ביותר בעשור בו יצא.
הוא למקומות הראשונות בקנדה, אוסטרליה, ניו זילנד ודרום אפריקה.
גרסת הכיסוי של דיון הגיעה למקום הראשון בארצות הברית, קנדה ואוסטרליה בשנת 1994. השיר תורגם למספר שפות והפך לסטנדרט פופ.
"The Power of Love" הוקלט לראשונה בפרנקפורט, גרמניה המערבית על ידי ג'ניפר ראש, עבור אלבומה בעל אותו השם משנת 1984. הדבר אירע שנה אחרי שהלהקה "פרנקי הולך להוליווד" הגתה שיר עם אותו השם.
הוא הופץ כסינגל בגרמניה המערבית בדצמבר 1984.
ביוני 1985, "The Power of Love" יצא כסינגל בממלכה המאוחדת, שם הוא עמד בראש המצעד במשך חמישה שבועות באוקטובר 1985. נכון למרץ 2017, הוא נמכר בלמעלה מ-1.45 מיליון עותקים במדינה.
ראש ביצעה אותו ב-Top of the Pops.
ההצלחה הגדולה של "The Power of Love" בממלכה המאוחדת התבטאה לאחר מכן בהצלחה בינלאומית נרחבת בחודשים האחרונים של 1985 ובינואר 1986, כולל הוצאה מחודשת שהופצה בגרמניה.
בסופו של דבר הגיע "The Power of Love" למקום הראשון באוסטרליה, אוסטריה, אירלנד, ניו זילנד, נורווגיה, דרום אפריקה וספרד (שם ראש הגיעה לראש המצעד עם גרסה בספרדית בשם "Si tú eres mi hombre y yo tu mujer", שתורגמה כ"אם אתה הגבר שלי ואני האישה שלך").
CBS עיכבה את הוצאת "The Power of Love" באמריקה הצפונית בטענה שהוא "אירופאי מדי".
עם זאת, הוא יצא בהפצה רשמית בארצות הברית וקנדה בינואר 1986, אך על אף שהגיע למקום הראשון בקנדה, "The Power of Love" לא הצליח להפוך ללהיט בארצות הברית, ונשאר במקום ה-57 במצעד הבילבורד הוט 100 ב-5 באפריל 1986. זאת, בנוסף לכך שהוא שהה במצעד במשך 13 שבועות בלבד.
השיר בוצע על ידי ראש ב-The Tonight Show בכיכובו של ג'וני קרסון במרץ 1986 ו-American Bandstand באפריל 1986.
מישל גרפי מ-The Atlanta Journal-Constitution בחרה ב-"The Power of Love" כ"שיר הטוב ביותר" באלבום, והחמיאה לקולה של ראש.
בהמשך, ציינה ש"הקול האופראי שלה מתבטא בגוון המדהים שלה".
טום יואינג מ-Freaky Trigger הצהיר שזהו "שיר על איך אהבה מסירה את תחושת ההערכה העצמית שלך, והופכת את הקיום עצמו ללא מוכר, כך שהניתוק המבלבל בינו לבין כל דבר שדומה למציאות הרגשית יוצר מעין היגיון מעוות".
הוא הוסיף שהפזמון של השיר "בלתי נשכח".
אלן ג'ונס מ-Music Week הכריז שהשיר משדר "כנות".
ריצ'רד דפנדורף מ-The Orlando Sentinel הגדיר אותו כ"בלדה מטופשת".
במגזין פיפל כתבו כי "מה שהכי מרשים הוא הקול של ראש.
המבקרים מטעם המגזין גם ציינו שיש בו תחושה של "תשוקה אינטליגנטית".
ב-Pop Rescue תיארו אותו כ"בלדת פאוור קלאסית להפליא" ו"שיר חסר פגמים".
בהמשך, הוסיפו שקולה של הזמרת "עשיר, חזק ומעקצץ להפליא בעמוד השדרה".
גרג קנדי מ-Red Deer Advocate הגדיר את השיר ככזה הגורם לתחושות "נוקבות".
עורך מטעם The Stage כינה אותו כ"סופרבלדה".
ערוץ המוזיקה האוסטרלי Max דירג את השיר במקום ה-771 ברשימת "1000 השירים הגדולים בכל הזמנים" ב-2011.
את הווידאו קליפ הרשמי של "The Power of Love" ביים במאי הווידאו קליפים הגרמני מייקל לקבוש.
הוא צולם בניו יורק סיטי.
כשהקליפ מתחיל, ניתן לראות את העיר ניו יורק בשעות הבוקר המוקדמות.
כמה בחורים מסתובבים במשרד ריק, כשהם מחפשים משהו.
הם מתגלים על ידי בן זוגה של ראש, שעובד בלילות והם כבר הבחינו בו.
לאחר מכן, הפוקוס עובר לראש שנראית עוזבת את מדיסון סקוור גארדן סנטר.
בדרכה הביתה, היא מתחילה לבצע את מילות השיר.
כשהיא מגיעה לביתה, פותחת את דלת חדר השינה שלה ורואה שבן זוגה ישן.
כשהפזמון מתחיל, ראש נכנסת למעלית משא שנעה כלפי מעלה.
לאורכו של הקליפ מופיעות סצנות בהן הגברים דוחקים בבן זוגה של ראש לעשות דברים בשבילם.
כמה סצנות מציגות את ראש מרכיבה משקפי שמש שחורים, עומדת על המזח ליד הים, בזמן שהיא צופה בהם נפגשים על המזח כדי לתכנן משהו.
הם גם מכים את בן הזוג שלה.
ראש מנסה לעזור לו לצאת מידיהם וזאת, תוך שהיא מנסה לדבר עימם.
לקראת הסוף, היא צועדת בעיר בשעות הערב, כשהיא ממשיכה לבצע את השיר.
בבית היא שוב פותחת את דלת חדר השינה שלה, בודקת שבן הזוג שלה שוכב שם ישן.
לבסוף, היא סוגרת את הדלת והקליפ מסתיים.
הזמרת הקנדית סלין דיון הקליטה את "The Power of Love" עבור אלבום האולפן השלישי שלה בשפה האנגלית, The Colour of My Love (1993).
הוא הופק בידי דייוויד פוסטר והופץ כסינגל המוביל מהאלבום בנובמבר 1993 באמריקה הצפונית, בדצמבר 1993 ביפן ובתחילת 1994 בשאר רחבי העולם.
במגזין בילבורד דירגו אותו כ"שיר האהבה ה-46 הגדול ביותר בכל הזמנים".
"The Power of Love" הפך לשיר הנמכר ביותר של אמנית בשנת 1994 בארצות הברית (מקום שמיני בסך הכול ברחבי העולם), לאחר שנמכר בלמעלה מ-900,000 עותקים.
הוא הפך לשיר הראשון של דיון בארצות הברית שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, שם שהה במשך ארבעה שבועות במהלך פברואר 1994. הוא גם הפך לראשון שלה שהגיע לראש מצעד הסינגלים האוסטרלי ולשירה השני שעשה זאת בקנדה.
הוא הגיע לראש מצעד השירים העכשוויים למבוגרים בארצות הברית וקנדה.
בשאר העולם, "The Power of Love" הגיע לעשירייה הפותחת בצרפת, הממלכה המאוחדת, בלגיה, שוודיה וניו זילנד.
הוא קיבל את תואר הפלטינה בארצות הברית ובאוסטרליה, זהב בניו זילנד וכסף בצרפת.
"The Power of Love" זכה בפרס הפופ של האגודה האמריקאית למלחינים, מחברים ומוציאים לאור (ASCAP) לשיר המושמע ביותר בארצות הברית.
הוא הועמד לפרס גראמי בקטגוריית "ביצוע הפופ הווקאלי הטוב ביותר – אישה", לפרס המוזיקה האמריקאית בקטגוריית "שיר הפופ/רוק האהוב ביותר", לשני פרסי המוזיקה של בילבורד בקטגוריות "שיר ההוט 100 המוביל" ו"השיר העכשווי של השנה", ולפרס ג'ונו בקטגוריית "סינגל השנה".
הודות ל-"The Power of Love", דייוויד פוסטר הועמד לפרס ג'ונו בקטגוריית "מפיק השנה".
עבור "The Power of Love" יצא וידאו קליפ רשמי שנועד לעזור בקידום שלו ברחבי העולם.
בקליפ נעשה שימוש בגרסת הרדיו של השיר.
"The Power of Love" הפך לאחד משירי החתימה של דיון.
היא ביצעה אותו בכל סיבובי ההופעות שלה, כולל סיבוב ההופעות האחרון שלה, "Courage World Tour".
"The Power of Love" נכלל ברבים מאלבומי ההופעה שלה.
"The Power of Love" נכלל גם באלבומי אוסף ולהיטים של דיון: All the Way...
היא ביצעה אותו בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית 1995 ובספיישל הטלוויזיה שלה, That's Just the Woman in Me, ששודר ב-CBS ב-15 בפברואר 2008.
מקוםתאריםמכירותאוסטרליה (ARIA)פלטינה70,000ארצות הברית (RIAA)פלטינה1,471,000הממלכה המאוחדת (BPI)כסף200,000ניו זילנד (RMNZ)זהב5,000צרפת (SNEP)כסף125,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורארצות הברית23 בנובמבר 1993תקליטור • קלטת שמע • תקליט 7 אינץ'אפיק • קולומביההממלכה המאוחדת17 בינואר 1994
בשנת 1996 יצאה גרסת כיסוי לשיר בעברית "כוחה של אהבה" בביצוע של זהבית.
גרסת כיסוי נוספת "חייל שבגזרה" בביצוע של גד אלבז, שנכתב על גלעד שליט.
The Quarry (בתרגום לעברית: המחצבה) הוא משחק מסוגות ההישרדות ודרמה אינטראקטיבית.
הוא פותח בשנת 2022 על ידי Supermassive Games ופורסם על ידי 2K Games.
שחקנים מקבלים את השליטה על תשעה בני נוער, שחייבים לשרוד את הלילה האחרון שלהם במחנה הקיץ - Hackett's Quarry בין יצורים על טבעיים ואנשים מקומיים אלימים.
שחקנים עושים בחירות רבות במהלך המשחק אשר עשויות להשפיע באופן משמעותי על פיתוח הדמויות, מערכות היחסים, עלילת הסיפור וסיום המשחק.
כל תשע הדמויות הללו עשויות לשרוד או למות, בהתאם להחלטות השחקן.
המשחק פותח כיורשו של המשחק עד השחר (2015).
והוא נעשה בהשראת סרטי סלאשר ומפלצות כגון יום שישי ה-13 ו-The Thing.
המשחק כולל צוות של שחקנים, מדובבים גדול הכולל את דייוויד ארקט, טד ריימי, אריאל וינטר וג'אסטיס סמית'.
המשחק קיבל בעיקר ביקורות חיוביות עם יציאתו.
The Quarry, הוא משחק וידאו מסוגות דרמה אינטראקטיבית והישרדות, המשוחק מנקודת מבט של גוף שלישי.
במשחק, השחקן משחק תשעה בני נוער שונים שחייבים לשרוד לילה במחצבת האקט.
השחקן חייב לקבל החלטות שונות, שיכולות לשנות את ההתפתחות של הדמות שלו, העלילה והיחסים בין הדמויות השונות.
כל תשע הדמויות שניתן לשחק בהן עשויות למות עד סוף המשחק עקב בחירות שהשחקן מבצע, ולכל דמות יש 10–12 דרכים שונות למות.
Supermassive Games ציפו שהמשחק יימשך כ-10 שעות.
עם סוף מוקדם של 7 שעות אם דמויות מסוימות מתות מוקדם.
בשל העלילה המסועפת של המשחק, יש לו סופים רבים ומגוונים, ובתום משחק, יקבלו השחקנים קלפי אספנות שונים שמתארים את גורלה של כל דמות.
ברגע שהשחקן יסיים את המשחק בפעם הראשונה, הוא יקבל את האפשרות להשתמש ב-Death Rewind, מה שמאפשר לו לבטל שלושה מקרי מוות של דמויות בכל משחק שלאחר מכן.
עם זאת, אם השחקן הזמין מראש את מהדורת הדלוקס, הוא יקבל את Death Rewind למשחק הראשון שלו.
לורה קירני (סיובאן ויליאמס) ומקס ברינלי (סקיילר ג'יסונדו) נוסעים לצפון מדינת ניו יורק באמצע הלילה על מנת לבקר במחצבת האקט, שם השניים נשכרו כמדריכים במחנה קיץ המתקיים במחצבה.
בזמן הנסיעה, השניים סטו מהכביש כדי להימנע מפגיעה ביצור לא ברור והתרסקו לתוך היער.
השריף המקומי (טד ריימי) ניגש למכוניתם וחושד בהם ובמצבם.
הוא מצווה ללורה ומקס להישאר ללילה במוטל הסמוך למחצבה, אך השניים נוסעים למחנה בכל זאת.
כאשר הם מגיעים, הם פורצים למרתף כדי לחקור משהו שלורה ראתה, ומקס מותקף.
השריף מגיע למחנה, מרדים את לורה בעזרת זריקת הרדמה לעורפה ויורה במפלצת במרתף.
חודשיים לאחר מכן, שבעה מדריכים במחנה - אביגייל "אבי" בליג (אריאל וינטר), דילן לניבי (מייל רובינס), אמה מאונטבנק (הלסטון סייג'), ג'ייקוב קוסטוס (זאק טינקר), קייטלין קה (ברנדה סונג), ניקולס "ניק" פארסילו (אוון אווגורה) ורייאן ארזאל (ג'סטיס סמית'), מתכוננים לעזוב את המחצבה לאחר שהמחנה נגמר.
הם נתקעים לאחר שג'ייקוב, המאוהב באמה ורוצה לבלות איתה לילה נוסף, מחבל ברכבם.
הבעלים של המחנה, כריס האקט (דייוויד ארקט), מבקש מהם לנעול את עצמם בתוך האכסניה למשך הלילה ועוזב, תוך הבטחה שיחזור עם עזרה בבוקר.
הקבוצה מחליטה לערוך קומזיץ ולשחק אמת או חובה.
במהלך המשחק, אמה מקבלת חובה לנשק את ג'ייקוב (שמאוהב באמה לאחר שהשניים קיימו סטוץ במהלך המחנה) או ניק, אותו אביגיל מחבבת.
אמה בוחרת בניק, מה שגורם לאבי וג'ייקוב לעזוב את המקום בסערה.
אמה רצה אחרי ג'ייקוב, וניק רץ אחרי אביגייל.
לאורך כל הלילה, שתי דמויות בשם בובי (אית'ן סופלי) וג'דידיה (לאנס הנריקסן) עוקבים אחר המדריכים.
אמה מוצאת את ג'ייקוב נסער ליד אגם המחנה ובתור פיצוי מזמינה אותו לשחות איתה באגם.
ניק מוצא את אביגייל ביער, אבל מפלצת תוקפת אותם ונושכת את ניק.
אביגייל לאחר מכן חוזרת בחזרה לאחרים תוך כדי שהיא צורחת לעזרה.
ג'ייקוב שומע את הצרחות של אביגייל ורץ לתוך היער כדי לעזור לה, בעוד שאמה שוחה לאי באמצע האגם שם היא מותקפת על ידי מפלצת דומה.
דילן, קייטלין ורייאן מוצאים את אביגייל ומסכימים להציל את ניק.
הם לוקחים אותו למגורי המחנה כדי להתאושש.
לאחר מכן, דילן וריאן הולכים לעמדת הרדיו של המחנה כדי לאותת לעזרה מבחוץ.
כשהקבוצה מוצאת מחסה בבית הבריכה, מצבו של ניק מתחיל להחמיר, מה שמגיע לשיאו בהפיכתו לאיש זאב.
לאחר שעבר את השינוי, הוא בורח אל היער.
לורה מגיעה לבית הבריכה ומספרת לקבוצה מה קרה לה ולמקס.
היא מספרת להם שהשריף הוא אחיו של כריס, טראוויס האקט, שכלא אותם לחודשיים.
בזמן כליאתם נודע להם על קללת איש הזאב שמתפשטת דרך נשיכות.
לורה מגלה שכריס מקולל להפוך לאיש זאב בכל ירח מלא ושהוא אחראי להדבקה של מקס.
לורה רוצה להרוג את כריס על מנת שהקללה תוכל להסתיים.
לורה מבקשת את עזרתו של רייאן בשביל להשלים את משימתה, והוא מסכים בחוסר רצון.
השניים הולכים לכיוון בית המגורים של משפחת האקט, שם אם המשפחה המטריארכית קונסטנס (לין שיי) גוערת בטרוויס על כך שלא הצליח להגן על המשפחה.
מתגלה שג'דידיה הוא פטריארך המשפחה ובעלה של קונסטנס, כאשר בובי, כריס וטראוויס הם שלושת ילדיהם.
לורה ורייאן מקשיבים לשיחה בין קונסטנס וטרוויס ודרכה לומדים על ההיסטוריה של משפחת האקט.
בני המשפחה תופסים את לורה וראיין בשעת מעשה, ומתפתח קרב.
במהלך המהומה, כריס, כאיש זאב, תוקף את בני משפחתו ואת לורה ורייאן.
לאחר הקרב, טראוויס מגלה ללורה שהקללה לא מסתיימת עם מותו של כריס.
הוא מסביר שהאדם שהחל הכל הוא סיילאס וורז - בנה של מגדת העתידות אלייזה וורז (גרייס זבריסקי), שמייעצת לשחקן במהלך המשחק ובוחנת את בחירותיו באמצעות קריאת קלפי טארוט.
לפני שש שנים, משפחת האקט ביקרה במופע מוזרויות.
ילדיו של כריס, קיילב וקיילי, ניסו לשחרר את "ילד הכלב", סיילאס, על ידי הצתת אש כהסחת דעת, אך בסופו של דבר העלות בלהבות את כל המופע.
כאשר הם שחררו את סיילאס, הוא נשך את קיילב.
קיילב לאחר מכן העביר את הקללה על כריס וקיילי.
לורה, ריאן וטרוויס יכולים לנסוע לכיוון המקום שבו לורה ומקס התרסקו בהתחלת המשחק, כדי להרוג את סיילאס ולסיים את הקללה לצמיתות.
בבוקר למחרת, הרשויות מגיעות למחנה הקיץ.
הבחירות שהשחקן ביצע, הצלחה באירועים מהירים (Quick Time Events בהם על השחקן ללחוץ על מקש מסוים כשהוא מופיע על המסך) וערנות במציאת ראיות ורמזים, קובעים את סוף המשחק.
למשחק ישנם עשרה סופים אפשריים:
טראוויס ולורה הורגים את סיילאס והקללה מסתיימת.
טראוויס וריאן שורדים והקללה מסתיימת.
לורה הורגת את טראוויס וסיילאס והקללה מסתיימת.
לורה נותנת לסיילאס להישאר בחיים והקללה עדיין קיימת.
לורה הורגת את סיילאס, אבל מתה בתאונת הדרכים.
אף אחת מהדמויות לא שורדת את תאונת הדרכים והקללה עדיין קיימת.
כל בני משפחת האקט מתים והקללה עדיין קיימת.
טראוויס לוכד את לורה והקללה עדיין קיימת.
טראוויס ולורה הורגים אחד את השני והקללה עדיין קיימת.
The Real Slim Shady (בעברית: סלים שיידי האמיתי) הוא שיר של הראפר האמריקאי אמינם מאלבומו השלישי The Marshall Mathers LP.
הוא יצא כסינגל המוביל חודש לפני יציאת האלבום.
"The Real Slim Shady" היה השיר הראשון של אמינם שהגיע למקום הראשון בממלכה המאוחדת והוא גם הגיע למקום הרביעי ב-Billboard Hot 100, מה שהעניק לו את הלהיט הגדול ביותר שלו עד לאותה נקודה.
השיר היה ה-14 הנמכר ביותר בשנת 2000 בבריטניה.
הוא זכה במספר פרסים, כולל פרסי MTV Video Music עבור הסרטון הטוב ביותר והסרטון הגברי הטוב ביותר, וכן פרס גראמי להופעת סולו ראפ הטובה ביותר.
באוקטובר 2011, NME מיקמה אותו במקום ה-80 ברשימת "150 השירים הטובים ביותר של 15 השנים האחרונות".
הוא היה רשום במקום ה-396 ב-500 השירים הגדולים של NME בכל הזמנים.
ג'ימי איובין מאינטרסקופ רקורדס רצה שלאמינם יהיה שיר להציג את האלבום, בדומה לאופן שבו "My Name Is" היה הסינגל הראשון ב-The Slim Shady LP.
אמינם, ד"ר דרה, טומי קוסטר ומייק אליזונדו כתבו את "The Real Slim Shady" שעות ספורות לפני שהעותק הסופי של האלבום הגיע.
הסינגל הראשון נועד להיות "הידוע ביותר".
השחקנית הקומיקאית קתי גריפין, שידועה גם בהעלבת מפורסמים במעשה שלה, מופיעה בסרטון כאחות מטפלת במחלקה פסיכיאטרית.
גריפין אמרה במהלך ראיון ב-21 ביולי 2005 ב-The Tonight Show עם ג'יי לנו שאמינם בחר בה לסרטון כי הראפר חברו סנופ דוג אמר לו שהיא "ממש מצחיקה".
The Record היה מגזין קנדי שסיקר את תעשיית המוזיקה.
המגזין הוקם על ידי דייוויד פארל באמצע 1981. דייוויד פארל שימש כעורך המגזין עד 1991. הגיליון הראשון של המגזין היה ב-13 ביולי 1981. המגזין פרסם בדפוס עד 9 באוגוסט 1999, ומאוחר יותר באינטרנט עד מרץ 2001. מרטין מלשיש היה עורך העיתון ב-1991–1993. סטיב מקלין היה עורך המגזין ב-1993–2001.
המגזין פרסם מספר מצעדי מוזיקה ב-1983–1997. מצעדים אלו התבססו על נתוני נילסן סאונד-סקאן ודיווחים ידניים של קמעונאים ומפיצים קנדים.
מצעדים אלו הופיעו בערוץ המוזיקה הקנדי Much וכן בתוכנית המוזיקה Video Hits של CBC Television .
להלן מצעדי המוזיקה שהופיעו באלבום.
מצעד הסינגלים הקמעונאיים (1983–1996) - הופיע כמצעד קנדי במדור להיטי העולם של בילבורד
מצעד שירי הפופ למבוגרים (הוכר גם כמצעד השירים העכשויים למבוגרים)
מצעד האלבומים העכשויים ברדיו (הוכר גם כמצעד אלבומי הרוק)
מצעד המוזיקה העכשווית למבוגרית (סוף שנות ה-90)
מצעד האלבומים המובילים - הופיע כמצעד קנדי במדור להיטי העולם של בילבורד
המגזין נקנה על ידי (m3) ב-10 במרץ 2000. במרץ 2001, זמן קצר לאחר פירוק המגזין המתחרה RPM, הודיע דייוויד פארל על סגירה מוחלטת של המגזין בטענה כי המגזין איננו רווחי יותר.
בעקבות זאת, עורך המגזין, סטיב מקלין החל לפרסם את Canadian Music Network במאי 2001.
The Record הוא אלבום הבכורה של הסופרגרופ האמריקאי, בויג'יניוס, המורכבת מפיבי ברידג'רס, לוסי דייקוס וג'וליאן בייקר.
הוא יצא לאור ב-31 במרץ 2023 תחת הוצאת חברות אינטרסקופ רקורדס ופולידור רקורדס.
המיני אלבום Boygenius מ-2018 זכה לשבחי המבקרים, וציינו שהשירים במיני אלבום נוצרו תוך ימים ספורים.
לאחר צאת המיני אלבום, בייקר שיתפה פעולה עם ברידג'רס ודייקוס, ברצועה "Favor" מתוך אלבומה השלישי, Little Oblivions, שיצא בפברואר 2021. דייקוס הוציאה ביוני 2021 את אלבומה השלישי, Home Video, שזכה לביקורות חיוביות וכלל כמה סינגלים.
ברידג'רס הייתה פעילה, השיקה חברת תקליטים משלה, "Saddest Factory", והוציאה את המיני אלבום Copycat Killer של עיבודים מחודשים בעקבות הצלחת אלבומה השני, Punisher.
בנובמבר 2021, הלהקה הופיעה באירוע צדקה בסן פרנסיסקו.
זו הייתה ההופעה הראשונה שלהן יחד מאז 2018.
ב-10 בינואר 2023, הלהקה הוכרזה להופיע בקואצ'לה 2023. הודעה זו סימנה את חזרתן לבמה לאחר הפסקה משמעותית.
לפני ההכרזה על קואצ'לה, נפוצו שמועות על איחוד של הלהקה.
מאוחר יותר באותו החודש, הלהקה הכריזה על האלבום.
האלבום יצא לאור ב-31 במרץ 2023, והוא לא יצא על ידי חברת מטאדור, שהוציאה בעבר את מיני-אלבום הבכורה שלהן ב-2018.
ברידג'רס חשפה שהיא שלחה את "Emily I'm Sorry" ולחברותיה ללהקה מיד לאחר שהוציאה את אלבום הסולו שלה Punisher ושאלה, "האם אנחנו יכולות להיות להקה שוב?".
האלבום הופק על ידי בויג'יניוס והמפיקה קתרין מרקס באולפני שאנגרי-לה של ריק רובין במאליבו בינואר 2022. רשימת הרצועות של האלבום מורכבת מ-12 שירים, כולל רצועות כמו "Without You Without Them", "Cool About It", "Leonard Cohen" ו-"Satanist".
לפני יציאת האלבום, השלישייה חשפה שלושה סינגלים, שכל אחד מהם נכתב ומבוצע על ידי אחת החברות: "20$" על ידי ג'וליאן בייקר, "Emily I'm Sorry" על ידי פיבי ברידג'רס ו-"True Blue" על ידי לוסי דייקוס.
"$20" מתואר כשיר רוק אופטימי, השונה מהסגנון הרגיל שלהן.
"Emily I'm Sorry" הושווה לשיר טיפוסי של פיבי ברידג'רס, ונשלח לבייקר ולדייקוס מיד לאחר שברידג'רס סיימה את אלבומה Punisher.
"True Blue" הודגש בשל הכתיבה המצוינת של לוסי דייקוס.
הסינגלים הללו משקפים את הסגנונות האינדיבידואליים של החברות אך גם שומרים על צליל מגובש המייצג את בויג'יניוס, הכולל הרמוניות עדינות ומילים בלתי נשכחות.
ב-1 במרץ 2023, הלהקה הוציאה קליפ לשיר "Not Strong Enough".
בקליפ ניתן לראות את חברות הלהקה מבלות בלונה פארק.
הקליפ צולם על ידי חברות הלהקה ונערך על ידי אחיה של ברידג'רס, ג'קסון.
ב-20 בספטמבר 2023, בויג'יניוס הוציאו קליפ אנימציה לשיר "Cool About It", שהוא חלק מהאלבום.
הקליפ בוים על ידי לורן צאי ומציג את הקשר בין כלב לצעצוע שלו באמצעות רישומים עדינים.
צאי תיארה את "Cool About It" כשיר מלנכולי ונוקב להפליא, שמכניס מילים לרגשות לא מוסברים.
הקליפ זכה לשבחים על שיתוף הפעולה שלו עם בויג'יניוס, וצאי ציינה שהיא נהגה לעשות סרטוני אנימציה ביוטיוב כשהייתה בת 11. במהלך ביצוע של "Cool About It" בטורונטו, מעריצים יצרו מופע אורות בצבעי קשת בענן בקהל כדי לחגוג את חודש הגאווה.
בנוסף להוצאת האלבום, בויג'יניוס הופיעו באופן פעיל במהלך שנת 2023, כולל סיבוב הופעות באביב והופעות בפסטיבלים כמו "קואצ'לה" ו-"All Things Go".
הביקורות על האלבום הן חיובית בדרך כלל, כשרוב הביקורות משבחות את שיתוף הפעולה ואת המיזוג הייחודי של הכישרונות של שלושת הזמרות.
ביקורות מרובות העניקו לאלבום ציון מושלם ותיארו אותו כשיתוף פעולה משולב יפה בעל משמעות רוחנית.
האלבום ראוי לשבח על שדחף את המוזיקאיות מעבר לאזורי הנוחות היצירתיים הרגילים שלהן.
המבקרים מדגישים את כוחו של המאמץ הקולקטיבי, ומתארים אותו כמשמעותי יותר מסך חלקיו.
המילים והליריקה זוכים לשבחים על העומק וההשפעה הרגשית שלהם.
האלבום נתפס כעדות לכוחה של שותפות אסתטית, ידידות מתמשכת ועבודת צוות.
גם ביקורות מעורבות היו לאלבום, כשביקורת אחת העניקה לאלבום ציון של 91, מה שמרמז שלמרות שכל אמן עשוי להמשיך להצטיין בנפרד, האלבום מציע משהו מיוחד כיצירה קולקטיבית.
ביקורת נוספת מעניקה לאלבום ציון 83, מתוך הכרה ששיתופי פעולה בין סולנים מוכשרים יכולים להיות מאתגרים, אבל בויג'יניוס מנווטות את האתגר הזה בהצלחה.
ארגוןרשימהמיקוםמקוררולינג סטון100 האלבומים הטובים ביותר לשנת 20232בילבורד50 האלבומים הטובים ביותר של 2023: רשימת הצוות2Paste100 האלבומים הטובים ביותר של שנות ה-20 עד כה99
"The Prime Time of Your Life" הוא הסינגל הרביעי והאחרון מתוך אלבום האולפן השלישי של הצמד המוזיקה האלקטרונית הצרפתי דאפט פאנק, Human After All.
הסינגל יצא לאור ב-17 ביוני 2006 על ידי חברת התקליטים וירג'ין רקורדס.
הוא גם הסינגל האחרון של דאפט פאנק עם וירג'ין רקורדס, והוא שוחרר עם קליפ שנכתב ובוים על ידי טוני גרדנר, עם אפקטים של איפור על ידי Alterian, Inc.
מאפיין בולט של "The Prime Time of Your Life" הוא האצת הקצב ההולכת וגוברת עם סיום הרצועה.
הת'ר פארס מ-Allmusic הצהירה: "מקצבי השאפל עוקפים את השיר בהדרגה, בסופו של דבר מאיצים וזוללים אותו".
סקירה מוקדמת תיארה את אפקט המהירות הגוברת כדומה לליל לואיס, וכי הסיום נשמע כמו מכונת כביסה.
המבנה הכללי של "The Prime Time of Your Life" תואר על ידי מתיו ויינר מ-Stylus כ"פחות שיר מאשר מסגרת שעליה אפשר לטעון יותר ווקודרים ומקצבי שאפל קופצי טרנדים".
באלבום ההופעה החיה של דאפט פאנק, Alive 2007, השיר מורכב יחד עם "The Brainwasher" מ-Human After All, כמו גם עם השירים "Rollin' & Scratchin'" ו-"Alive" מהאלבום Homework.
הקליפ השנוי במחלוקת לשיר נכתב ובוים על ידי טוני גרדנר.
עבודות האיפור עבור הקליפ עוצבו ונוצרו על ידי Alterian, Inc.
בתו בת האחת-עשרה של גרדנר, בריאנה, משחקת את הדמות הראשית, מלודי, נערה צעירה הנאבקת באנורקסיה.
בתחילת הקליפ ניתן לראות גולגולת מסתובבת המניעה את לסתה.
לאחר מכן המצלמה מתרחקת ומגלה שמדובר בהשתקפות בעין.
העין ממצמצת ואפשר לראות ראש של ילדה (מלודי) צופה בטלוויזיה.
בטלוויזיה מוצגים שלדים חיים במצבים שונים בתוכניות שונות.
דאפט פאנק מופיעים בהופעת קמע בקליפ כשלדים שמתראיינים בערוץ חדשות בטלוויזיה.
מלודי ניגשת אל השידה שלה ומתבוננת בכמה תמונות.
היא רואה את הוריה, שגם הם שלדים חיים, מעוררים פלאשבקים החושפים שרשרת בעלת חשיבות כלשהי.
לאחר מכן היא מתבוננת בתמונה של עצמה (שבה היא אינה שלד ונראית בעודף משקל) משחקת בחבל קפיצה עם חבריה שהם שלדים.
מלודי נכנסת לחדר האמבטיה, שם היא מסתכלת במראה כשבהשתקפות ניתן לראות פוסטר של שלד שמחקה את בריטני ספירס, בדומה לעטיפת האלבום Greatest Hits: My Prerogative.
מלודי מורידה את השרשרת ומניחה אותה על הכיור, ואז פותחת מגירה שם היא מגלה סכין גילוח.
לאחר מכן היא מתחילה לחתוך את ידה הימנית עם הלהב, ומושכת את העור מהיד.
בסצנה הבאה היא מתחילה לחתוך את העור סביב פניה, ואז ממשיכה לקרוע את העור כך שראשה, פלג גופה העליון וזרועותיה חסרי עור.
היא בוהה בעצמה במראה, מקבלת פלאשבקים מחייה, ואז מתעלפת, וכנראה מתה.
הוריה של מלודי, שאינם מופיעים כשלדים, מוצאים את בתם שוכבת על רצפת האמבטיה, אך ניתן לראות רק את רגליה.
המצלמה מראה שוב את התמונות על השידה, אבל הפעם כולם נראים נורמליים.
גם התמונה של הילדה עם חבריה שונה, והילדה אינה סובלת מעודף משקל.
בסצנה האחרונה של הקליפ, מלודי מוצגת בטלוויזיה, כשלד, מנופפת לעבר שני שלדים האוחזים בחבל קפיצה.
לאחר מכן היא רצה לעברם לפני שהטלוויזיה נכבית.
הקליפ נכלל בגרסת התקליטור וה-DVD של האלבום Musique Vol.
"The Prophecy" (בעברית: "הַנְּבוּאָה") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט.
את השיר הוציאה ב-19 באפריל 2024 לאור חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, כרצועה ה-26 מתוך מהדורתו המורחבת, The Anthology Edition, של אלבומה ה-11 של סוויפט, The Tortured Poets Department.
"The Prophecy" הוכלל בגרסה זו כרצועה ה-26.
The Pod Generation הוא סרט קומדיה רומנטית-מדע בדיוני משנת 2023 שנכתב ובוים על ידי סופי בארת'ס .
הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ב-19 בינואר 2023 בפסטיבל סאנדנס.
עלילת הסרט מתרחשת בעיר ניו יורק בעתיד הלא רחוק.
רייצ'ל נובי ובעלה אלווי חולמים להיות הורים, אף על פי כן הלחצים של החיים המודרניים מקשים עליהם להיכנס להריון בדרך המסורתית.
רייצ'ל עובדת בחברת הטכנולוגיה פגסוס ומקבלת קידום בעבודה המעניק לה גישה לשירות חדשני אותו מעניקה חברת הבת של פגסוס, חברת "מרכז הרחם", אשר מפעילה רחמים מלאכותיים כחלופה להריונות המסורתיים, וכפתרון אפשרי לשיעורי הילודה הנמוכים.
בעוד שרייצ'ל רואה בכך הזדמנות אמיתית, אלווי מתנגד באופן נחרץ להריונות מלאכותיים.
למרות חילוקי דעות רייצ'ל מחליטה להתחיל הריון מלאכותי ב"מרכז הרחם", והדבר מוביל למתח רב ביחסים בינה לבעלה.
ככל שההריון מתקדם, אלווי נקשר יותר ויותר לילד אשר מתפתח ברחם המלאכותי.
רייצ'ל לעומת זאת מתחילה להרגיש מרוחקת יותר רגשית מהתהליך, נאלצת להתמודד עם ביקורת מצד עמיתים לעבודה והיא מתחילה להטיל ספק בהחלטתה להשתמש ברחם מלאכותי.
החששות של בני הזוג מתעצמים כאשר מרכז הרחם משנה את מדיניותו, ומחליט שתקופת ההריון תקוצר עבור כל הלקוחות.
מחשש לכך שיגרם נזק למצבו הבריאותי של הילד שלהם, רייצ'ל ואלווי מחליטים לגנוב את הרחם המלאכותי והם בורחים לאזור מבודד בטבע הממוקם בפאתי העיר, ושם הם מצליחים בכוחות עצמם ליילד את התינוק שלהם.
אמיליה קלארק בתפקיד רייצ'ל נובי
צ'ואיטל אג'יופור בתפקיד אלווי נובי
וינט רובינסון בתפקיד אליס, הקולגה של רייצ'ל
ז'ל דה ביולה בתפקיד בן, בעלה של אליס
רוזלי קרייג בתפקיד מנהלת מרכז הרחם
ז'אן-מארק בר בתפקיד המייסד של חברת פגסוס
רשימה זו מתייחסת להופעתו של ווטרס במרכז האזרחי של לייקלנד, לייקלנד, ארצות הברית ב-14 באפריל 1985, וזו אינה מייצגת בהכרח הופעות אחרות שהתקיימו במסגרת סיבוב זה.
רשימה זו מייצגת את כל ההופעות שהתקיימו בסיבוב זה, מלבד הופעה 8.
אריק קלפטון - גיטרה מובילה, קולות רקע
טים רנוויק - גיטרת קצב, בס
כריס סטיינטון - אורגן האמונד, בס
אנדי ניומארק - תופים, כלי הקשה
דורין צ'נטר - קולות רקע
קייטי קיסון - קולות רקע
The Red Clay Strays (בעברית: הרד קליי סטרייז) היא להקת קאנטרי רוק אמריקאית שהוקמה במוביל, אלבמה, בשנת 2016. הלהקה משלבת סגנונות קאנטרי רוק, דלתא בלוז ומוזיקת גוספל, וזכתה להכרה בינלאומית בזכות הסינגל "Wondering Why" משנת 2022, שהפך ללהיט בשנת 2023 בעקבות הצלחתו בפלטפורמת טיקטוק.
הלהקה הוקמה בשנת 2016 על ידי הסולן ברנדון קולמן, הבסיסט אנדרו בישופ, והגיטריסט דרו ניקס, כיורשת ללהקת גרסאות כיסוי במוביל, אלבמה.
לאחר מכן הצטרפו ללהקה המתופף ג'ון הול והגיטריסט זאק רישל.
הלהקה הופיעה בעיקר במועדונים קטנים בדרום-מזרח ארצות הברית, ובשנת 2019 חתמה על חוזה עם חברת הניהול Ontourage Management.
בנובמבר 2019 שחררה את הסינגל "Good Godly Woman", שהופיע בפסקול הסרט "דוקטור סליפ".
בשנת 2020 הוציאה את הסינגלים "No Way to Know" ו-"Will the Lord Remember Me", אך בשל מגפת הקורונה הפסיקה הלהקה את סיבוב ההופעות שלה.
באמצעות מימון המונים, הלהקה הקליטה את אלבום האולפן הראשון שלה, Moment of Truth, שהושק באפריל 2022. האלבום לא זכה להצלחה מסחרית רבה בתחילה, אך בשנת 2023 חתמה הלהקה על חוזה עם סוכנות WME ועם חברת התקליטים Thirty Tigers.
בנוסף, השתתפה הלהקה בפסטיבלים גדולים כמו לולהפלוזה ו-CMA Fest.
באוגוסט 2023 שחררה הלהקה מיני-אלבום חי כחלק מסדרת Live AF ביוטיוב.
בשנת 2023 זכתה הלהקה לפופולריות במדיה החברתית, בעיקר בזכות הסינגל "Wondering Why", שהפך לוויראלי בטיקטוק בספטמבר אותה שנה.
השיר נכנס למצעד שירי הרוק & האלטרנטיביים במקום ה-33, ובהמשך הפך לשיר הראשון של הלהקה שנכנס למצעד בילבורד הוט 100, שם הגיע למקום ה-71. במרץ 2024 חתמה הלהקה על חוזה הקלטות עם RCA רקורדס ועל חוזה הפצה עולמי עם Warner Chappell Music.
ביולי 2024 שחררה הלהקה את אלבום האולפן השני שלה, Made by These Moments, בהפקתו של דייב קוב.
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי2025להקת השנהThe Red Clay Straysהצמד/להקה החדשה של השנהפרס איגוד מוזיקת הקאנטרי2024הלהקה הווקאלית של השנה2025פרס המוזיקה האמריקאית2025צמד או להקת קאנטרי אהוביםפרס המוזיקה של בילבורד2024צמד/להקת קאנטרי מוביל/הצמד/להקת רוק מוביל/ה
"The Power" הוא שיר של להקת היורודאנס הגרמנית , שיצא לאור ב-3 בינואר 1990 על ידי חברת התקליטים לוג'יק רקורדס כסינגל המוביל מתוך אלבום הבכורה שלהם "World Power".
השיר הגיע למקום הראשון ביוון, הולנד, ספרד, שווייץ, ובריטניה, כמו גם במצעד הבילבורד האמריקאי Hot Dance Club Play ומצעד הסינגלים Hot Rap.
בבילבורד הוט 100, השיר הגיע למקום השני למשך שבוע אחד.
בשנת 2022, מגזין הרולינג סטון הציג אותו ברשימת "200 שירי הדאנס הגדולים בכל הזמנים".
השיר זכה להצלחה רבה במצעדים ברחבי העולם.
הוא הגיע למקום הראשון במצעד RPM Dance/Urban בקנדה, ובמצעד Billboard Hot Dance Club Play בארצות הברית.
באירופה, הסינגל הגיע למקום הראשון ביוון, הולנד, ספרד, שווייץ ובריטניה, כמו גם במצעד היורוצ'ארט הוט 100. בבריטניה, הוא הגיע למקום הראשון בשבוע השני שלו במצעד הסינגלים הבריטי, ב-25 במרץ 1990.
השיר נכנס לעשירייה הפותחת גם באוסטריה, בלגיה, פינלנד, מערב גרמניה, אירלנד, איטליה, נורווגיה, פורטוגל ושוודיה.
מצעד (1996) (The Power '96)מיקום שיאפינלנד (Suomen virallinen lista)12הולנד (40 המובילים בהולנד)11הולנד (סינגל טופ הולנדי)5שוודיה (Sverigetopplistan)40 מצעדי סוף השנה
+מדינהתאריםמכירותאוסטרליה (ARIA)זהב35,000^גרמניה (BVMI)זהב250,000^הולנד (NVPI)זהב75,000^ספרד (PROMUSICAE)פלטינה50,000^שוודיה (GLF)זהב25,000^שווייץ (IFPI שווייץ)זהב25,000^הממלכה המאוחדת (BPI)כסף200,000^ארצות הברית (RIAA)פלטינה1,000,000^^ הנתונים מבוססים על מכירות בלבד.
The Red הוא אלבום האולפן הראשון של להקת הבנות הדרום קוריאנית רד ולווט.
האלבום יצא לאור ב-9 בספטמבר 2015 על ידי חברת SM אנטרטיינמנט.
עם יציאתו, האלבום זכה לביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה ששיבחו את הגיוון המוזיקלי שבו.
מבחינה מסחרית, האלבום הפך לאלבום השני של רד ולווט שהגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של Gaon בדרום קוריאה.
בזירה הבין לאומית, הוא הפך לאלבום הראשון של הלהקה שהגיע למקום הראשון במצעד האלבומים העולמי של בילבורד.
מאוחר יותר נכלל האלבום ברשימת "10 האלבומים הקוריאניים הטובים ביותר של 2015" של בילבורד.
הסינגל הראשי "Dumb Dumb" יצא כחלק מהאלבום The Red, עם הופעות חיות בתוכניות מוזיקה שבועיות עבור "Dumb Dumb" ועבור שיר נוסף מהאלבום "Huff 'n' Puff" שהחלו זמן קצר לאחר מכן.
"Dumb Dumb" הגיע למקום השני במצעד הדיגיטלי של Gaon ולמקום השלישי במצעד השירים הדיגיטליים העולמיים של בילבורד.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםעולמי 9 בספטמבר 2015 הורדה דיגיטלית SM אנטרטיינמנט דרום קוריאה תקליטור, הורדה דיגיטלית SM אנטרטיינמנט, KT Music
האלבום נבחר למקום העשרים ברשימת "האלבומים הגדולים של כל הזמנים" במשאל "מוזיקת המילניום" של HMV, ערוץ 4 ועיתון ההגרדיאן.
קוראי מגזין Q מיקמו אותו בשנת 1998 במקום ה-24 ברשימת הלהיטים הגדולים וצופי ערוץ VH1 במקום ה-48. ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" של מגזין המוזיקה "רולינג סטון" הוצב האלבום במקום ה-35.
בתקופה בה החל בואי לעבוד על "זיגי סטארדסט" הוא עבר תהליך בו נפרד מהאופטימיות שאפיינה את שנות השישים, ולצד העיסוק באיבוד התמימות של העשור החדש, חזר לעסוק בנושא שהיווה מוטיב חוזר על עצמו מתחילת הקריירה המוזיקלית שלו: החלל החיצון.
בעוד שבעבר הנושא זכה לנגיעות דרך שירים שונים כמו "Space Oddity" ו-"Life on Mars", האלבום החדש היה אפוף בו כולו, דרך הלחנים ועלילת האלבום, שהציגה את סיפורו המעורפל של זיגי סטארדסט, חוצן אנדרוגני ממאדים המבקר בכדור הארץ בתקופה בה הגיעה לבני האדם הבשורה כי כוכבם יושמד כליל תוך חמש שנים.
זיגי מגיע על מנת לשחרר את בני האדם מהשעמום בו הם אחוזים באמצעות מוזיקת הרוקנ'רול.
זיגי הוא כוכב הרוק האולטימטיבי: הוא בעל מיניות מתירנית ומוחצנת, צורך סמים ואלכוהול דרך קבע ובעל מסר של שלום ואהבה, אך הוא הורס את עצמו בשל התמכרותו לכל אלו ונקרע ממעריציו.
עם יציאתו לחנויות הפך האלבום להצלחה אדירה, והעלה את בואי למעמד של כוכב על.
למרות שהיו לבואי מעריצים רבים גם לפני אלבום זה, המוזיקה שלו הייתה בלתי נגישה ואוונגרדית ברובה עבור הקהל הרחב.
זיגי סטארדסט היה עדיין חדשני וחלוצי אך קל יותר להאזנה, עם גיטרות רועשות ופזמונים קליטים, והנגיש את בואי לקהל רחב הרבה יותר.
אם המוזיקה של האלבום לבדה הביאה להצלחה כבירה, השינוי החיצוני שעבר בואי הוסיף לכך, כאשר החל להציג את עצמו בתור זיגי סטארדסט, עם בגדים מאובזרים ותסרוקת פרועה, כאשר השיא הגיע עם צביעת שערו לאדום בוהק, גילוח גבותיו וכיסוי פניו באיפור כבד.
בשילוב בין מאפיינים חזותיים בולטים עם מוזיקה קליטה ומילים רב משמעיות בשיריו, ייסד בואי את הז'אנר המוזיקלי, הגלאם רוק.
בואי עצמו סיפר מספר סיפורים סותרים אודות תולדות השם.
האחד, לפי מקורו בשם חנות בגדים לונדונית העונה על השם "Ziggy's" ואחר בו סיפר כי זיגי הוא אחד השמות הנוצריים הבודדים שמצא המתחילים באות Z.
סטארדסט הוא כינוי של זמר קאנטרי שהיה חבר באותה חברת תקליטים של בואי, נורמן קרל אודום, שכונה "Legendary Stardust Cowboy".
דמותו של גיבור שיר הנושא באלבום מבוססת על דמותו של וינס טיילור , הזמר של להקת "הפלייבויז" האמריקנית שפעלה בסוף שנות ה-50 ותחילת שנות ה-60.
האתר המופיע על עטיפת האלבום הפך למוקד עלייה לרגל למעריצים, בדומה ל-"Abbey Road" של הביטלס.
רבים נוהרים לראות את הנקודה המדויקת ברחוב האדון בה צולם הצילום.
תא הטלפון המופיע בצילום העטיפה האחורית הוסר בשנת 1998.
דייוויד בואי: גיטרה, קלידים, סקסופון, שירה
דנה גילספיי: קולות רקע ("It Ain't Easy")
מיק רונסון: גיטרה, פסנתר, שירה
The Red Hot Chili Peppers הוא האלבום הראשון של הלהקה רד הוט צ'ילי פפרז.
האלבום שנוי במחלוקת, וחלק גדול משיריו הם יותר בדיחות מאשר באמת שירים.
בזמן העבודה על האלבום, הגיטריסט הלל סלובק והמתופף ג'ק איירונס עזבו את הלהקה כדי להצטרף ללהקה אחרת בשם What Is This ובמקום הצטרפו ג'ק שרמן על הגיטרה וקליף מרטינז על התופים.
ההרכב החדש מנגן חמישה שירים בלבד (כולל אחד עם המפיק אנדי גיל) ואת הסינגל הראשון של האלבום - True Men Don't Kill Coyotes וחידוש לשיר של האנק ויליאמס.
הרכב הישן מנגן שישה שירים, כולל אחד שנמשך עשרים שניות בלבד וגם את הסינגל Get Up And Jump.
האלבום נחל כישלון בשוק, ומכר רק 300,000 עותקים וקיבל שני כוכבים וחצי.
בעקבות צאת האלבום בשנת 1984, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות קצר בארצות הברית על מנת לקדם את מכירתו.
עם סיומו, הרוויח כל אחד מהם 500$ בלבד.
הקהל בהופעותיהם הגיב בשלילה, העיתונים זיכו בביקורות קרירות, ולמרות זאת, התפתחה לה קבוצת מעריצים גדולה, בעיקר מלוס אנג'לס (ממנה באו הצ'ילי פפרז), אשר ליוותה אותם באותו הזמן.
כל השירים נכתבו בידי אנתוני קידיס, פלי, ג'ק שרמן וקליף מרטינז חוץ מהמקומות שבהם נכתב אחרת.
True Men Don't Kill Coyotes – 3:40 הוא הסינגל הראשון מהאלבום, והיחיד מתוכו שצולם לו קליפ.
אווירת השיר היא Fאנק אנרגטי שאפיין את הלהקה בשנותיה המוקדמות, המסתכם בראפ של אנתוני קידיס (הסולן), וצלילי הבס של פלי הבסיסט, אשר פותחים וסוגרים את השיר.
בווידאו שצולם ניתן לראות חקלאי מוזר המשקה את גינתו במשקה רדיואקטיבי (כשברקע הר הוליווד), שמתחתיה פורצת הלהקה ומתחילה בביצוע השיר.
Baby Appeal – 3:40 השיר הוקלט עם ג'ק איירונס והלל סלובק.
אף על פי שרמתו המוזיקלית צוינה כגבוהה וקליטה יותר מהסינגל הראשון, הוא מעולם לא יצא לרדיו, וכמו כן לא זכה להתייחסות מיוחדת מצד הלהקה.
גם בשיר הזה בולט הבס, דבר שיוצר דמיון בינו לבין שירי האלבום השני, Freaky Styley.
Buckle Down – 3:24 שיר נוסף שסגנונו שונה במקצת מזה של האלבום, ובדומה ל־Baby Appeal, חושף כיוון מוזיקלי אחר הנוטה לכיוון האלבום הבא.
ואולם, השיר היה ידוע כאחד המושמעים ביותר בהופעות באותם ימים.
Get Up and Jump – 2:53 עם הילל וג'ק איירונס.
שוחרר כסינגל שני, ונחשב האהוב ביותר על חברי הלהקה מהאלבום.
רבים מהמעריצים טענו כי לא ניתן להשוות ביצוע חי של השיר עם גרסת הדיסק.
הוא מאופיין בדקלום מהיר במיוחד, הדן בסוגי קפיצות שונים.
מבחינה לירית, היה זה שיר טיפוסי ברוח האלבום, אחד שלא מעביר מסר מסוים.
"Green Heaven" (פלי, איירונס, קידיס, סלובק) – 3:59
"Out in L.A." (פלי, איירונס, קידיס, סלובק) – 2:00 השיר מנוגן עם הלהקה המקורית.
עשר שנים אחרי יציאת השיר נקרא אוסף נדיר של הלהקה על שמו.
"Police Helicopter" (פלי, איירונס, קידיס, סלובק) – 1:16
"Grand Pappy Du Plenty" (פלי, אנדי גיל, קידיס, מרטינז, שרמן) – 4:14
בונוסים מהגרסה החדשה של 2003
13. "Police Helicopter" (demo) (פלי, איירונס, קידיס, סלובק) – 1:12
The Red Jumpsuit Apparatus (דה רד ג'מפסוט אפארטוס ובראשי תיבות RJA) היא להקה שהוקמה בשנת 2003 בג'קסונוויל שבפלורידה.
הרד ג'מפסוט אפארטוס הוקמה על ידי רוני וינטר ודיוק קיצ'נס כשהיו בתיכון.
הם נפגשו בשיעור על תולדות המוזיקה, כאשר רוני היה בכיתה י"ב ודיוק בכיתה י"א.
הלהקה התחילה כלהקה מקומית במידלבורג, פלורידה, עיירה דרומית לג'קסונוויל, השם "דה רד ג'מפסוט אפארטוס" נבחר על ידי מיקום מילים אקראיות על קיר מסוים, ואחד מחברי הלהקה נדרש ללכת ולבחור שלוש מילים כאשר עיניו מכוסות.
דה רד ג'מפסוט אפארטוס הוציאו את הדמו שלהם, הנקרא על שמם ב-2005. לאחר מכן הוציאו עוד דמו בו נכללו גרסאות התחלתיות לשירים "Face Down", "Ass Shaker" ו-"Justify".
האלבום הגיעה למעמד אלבום זהב, עם מכירות של למעלה מ-500,000 עותקים.
בקיץ של 2006, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות במסגרת ה-Warped Tour.
בפברואר 2007 הלהקה לקחה חלק בסיבוב ההופעות Take Action!
שפעל נגד התאבדות של צעירים ונגד התעללויות בבעלי חיים, לצד הלהקות מיי כמיקל רומנס ורייז אגיינסט.
השיר שלהם, "In Fate's Hands" (שהוא הגרסה הסופית לשיר מהדמו "Ass Shaker") נמצא בפסקול המשחק Madden NFL 07.
גרסת הדלוקס (דיסק\DVD) של אלבום הבכורה "Don't You Fake It" יצאה באפריל 2007, ובה נמצאים גם שירים שלא יצאו לאור כמו "Disconnected" וגרסה אקוסטית לסינגל "Face Down".
The Road Not Taken (בעברית: הדרך שלא נבחרה) היא שיר מאת רוברט פרוסט, שנכתב בשנת 1915 ונחשב לאחד משיריו המפורסמים והמצוטטים ביותר בשפה האנגלית.
פרוסט שהה באנגליה בשנים 1912–1915. בין מכריו שם היה הסופר .
תומאס ופרוסט הפכו לידידים קרובים ונהגו לטייל יחד רבות.
יום אחד, בעת שהלכו יחדיו, הם נתקלו בשתי דרכים.
תומאס התלבט באיזו דרך ללכת, ובדיעבד התחרט לא אחת שהם היו צריכים ללכת בדרך השנייה.
לאחר חזרתו של פרוסט לניו המפשייר, ב-1915, הוא שלח לתומאס עותק מראש של "הדרך שלא נבחרה".
תומאס לקח את השיר ברצינות ובאופן אישי, וייתכן שהיה לכך תפקיד משמעותי בהחלטתו להתגייס לצבא במלחמת העולם הראשונה.
תומאס נהרג שנתיים לאחר מכן בקרב אראס, ב-1917.
השיר מדבר על הצורך לבחור בין שתי דרכים.
המשורר, כמטייל, נמצא בצומת המתואר כדילמה הקשה, וההתלבטות שנמשכת למעשה גם לאחר שבחר בדרכו את בחירתו הסופית.
בתחילת השיר נמצא המטייל במעבה היער בתקופת הסתיו (בבוקר), בין שתי דרכים, ועליו לבחור לאן עליו לפנות.
שתי הדרכים הן יפות, בין עצים ועשב, ולכאורה אין עדיפות לאחת משתיהן.
גם אם הן שונות מעט זו מזו, עדיין לא ניתן להכריע מי מהן עדיפה.
המטייל נמצא בדרך ללא מוצא, מאחר שהוא יודע כי לאחר שיבחר בדרך האחת, לעולם לא יוכל לחזור לדרך השנייה, שלא נבחרה.
את הדרך (שלא נבחרה) השארתי ליום אחר.
אך מידיעתי כיצד בחירה אחת מובילה לאחרת,
אני בספק אם אוכל לשוב אי פעם על עקבותי.Oh, I kept the first for another day!
הבית האחרון בשיר מבהיר כי המשורר, אף על פי שתמיד יקנן בו החשש פן טעה, שלם כיום עם דרכו.
הוא בחר בדרך שפחות הלכו בה, בדרכו האישית והייחודית.
אני בחרתי בדרך שהלכו בה פחות.
בשיר יש כמה ביטויים שמוספים לנפח שלו: הצבע צהוב (yellow) מסמל דבר נוסטלגי, נקודת המבט של המחבר היא בחלוף זמן רב.
הפיצול (diverge) מסמל את הדילמות בחיים, המקום בו צריך האדם לקבל החלטה ולבחור.
הדרך (road) היא דרך החיים, המסלול שהאדם מובל בו אחרי שלקח החלטה מסוימת.