tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-5 ביוני 2018, ערך בירון את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מרטיניק במשחק ידידות נגד גיאנה הצרפתית.
הוא כבש את שני השערים הראשונים במשחק, שהובילו לניצחון 0–3 לטובת מרטיניק.
מיקה אמונסן הוא מוזיקאי ושחקן קנדי.
מיקה אמונסן גדל בעיירה קטנה מחוץ לטורונטו.
הוריו תומכים מאוד באמנויות ועודדו אותו לעסוק במוזיקה בגיל צעיר.
אמו רקדנית ואביו, חובב רוקנרול.
בגיל שלוש עשרה החל לנגן בגיטרה חשמלית וניגן בלהקת רוק מקומית.
הלהקה שלו המשיכה להקליט אלבום של עשר רצועות, לנגן באולמות מקומיים גדולים וחיממה הופעות למוזיקאים קנדיים ידועי שם בהם קים מיטשל.
לאחר שסיים את התיכון החל ללמוד באוניברסיטה.
בזמן לימודיו החל להקדיש יותר זמן לאהבתו לקולנוע.
לאחר שסיים את השנה הראשונה שלו בחינוך העל-תיכוני הוא החל להשתתף בשיעורי משחק בטורונטו.
זמן קצר לאחר שחתם בסוכנות לוהק שני התפקידים הראשונים בטלוויזיה, תפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה השורד המיועד ותפקיד בפרק בסדרה, Suits שהפרק בו הוא מופיע שודר שנה לאחר מכן.
באותה שנה שיחק בסרט "Porcupine Lake" ובסרט הטלוויזיה "Christmas Encore".
בשנת 2019 שיחק בפרק בסדרת הטלוויזיה "ויין" והתארח בפרק בסדרת האימה "סלאשר".
באותה שנה שיחק בפרק בסדרת הטלוויזיה המכשפה הטובה, ובתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "הדסון ורקס".
בשנת 2021 שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה הרפובליקה של שרה.
באותה שנה שיחק בסרט הטלוויזיה "The Danger Next Door".
באותה שנה שיחק בסדרת המתח, "Murdoch Mysteries".
באותה שנה שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "Ezra".
בשנת 2022 לוהק לתפקיד בסרט האימה חג ההודיה, שביים איליי רות'.
בנובמבר 2023 לוהק אמונסן לתפקיד ראשי בסרט "Fresh Meat".
+שנהכותרתתפקידהערות2017Porcupine Lakeניקסרט באורך מלא2017השורד המיועדחיילפרק אחד2017Christmas Encoreבריידיסרט טלוויזיה2018Suitsדרייק ג'ונסוןפרק אחד2019וייןלוקפרק אחד2019סלאשרג'וקפרק אחד2019המכשפה הטובהג'ייקובפרק אחד2019Impulseקית'פרק אחד2019הקרב על מידווייחייל2019הדסון ורקסאדלר קאלןתפקיד חוזר2019Dare Meגרגוריפרק אחד2021הרפובליקה של שרההאנטר טרמבלתפקיד חוזר2021The Danger Next Doorנערסרט טלוויזיה2022Murdoch Mysteriesדונובןפרק אחד2022ר'יצרהשוטר ריבידופרק אחד2022עזראנתנ'יאל וולטוןתפקיד חוזר2023The Spencer Sistersניקפרק אחד2023חג ההודיהלוניסרט באורך מלאטרם פורסםFresh Meatמרקוסתפקיד ראשי, סרט באורך מלא
"מיקה" הוא שיר בביצוע המוזיקאי והזמר הישראלי אפרים שמיר, שהתפרסם ב־1971. יאיר רוזנבלום כתב, הלחין ועיבד את השיר.
ב־1991 ביצע שלומי שבת גרסת כיסוי לשיר, בעיבוד ארקדי דוכין, שנכללה באלבומו השלישי של שבת, "אל תלכי רחוק מדי".
יאיר רוזנבלום כתב, הלחין ועיבד את השיר ב־1971 כשיר אהבה למיקה מרידור (בתו של יעקב מרידור ולימים אשתו של יגאל בשן), שעימה עבד בלהקת פיקוד המרכז, בזמן שהיא שירתה בלהקה והוא היה המנהל המוזיקלי שלה.
רוזנבלום סיפר שמרידור הייתה חברתו.
עיקר עבודתו של רוזנבלום היה בתחום ההלחנה, אולם לפעמים הוא גם כתב מילים כאשר הייתה לו "מעורבות אישית גבוהה", כפי שהיה במקרה הזה:
רוזנבלום אמר בתוכנית הטלוויזיה לעיל שאפרים שמיר היה משוחרר טרי מהצבא כשפנה אליו בבקשה לשיר את השיר, אולם באתר של רוזנבלום כתוב ששמיר היה עדיין בשירות (בלהקת הנח"ל) בעת הפנייה.
אפרים שמיר סיפר לימים שהחשיב את הצעתו של רוזנבלום כמאוד מרגשת: "הוא הציע לי לבטא את אהבתו, להיות הקול שלו.
שמיר ציין שני היבטים מוזיקליים חדשניים לזמנו בשיר, בוודאי בישראל: גבר ששר עם קול גבוה, וכן זמרה רומנטית מאוד: "רומנטיקה בישראל הייתה עם קריצה.
[...] "אף אחד לא אמר, לא שר, לא הפגין רומנטיות בלי הדאחקה.
זה פתאום היה שיר בלי הדאחקה.
מכל מקום, ההפתעה שתכנן רוזנבלום לא הועילה.
מיקה מרידור התחתנה כעבור זמן קצר, בגיל 20, עם יגאל בשן, לו הייתה נשואה כמעט 50 שנה, עד מותו.
לימים אמרה: "החיים שלי התחילו כשהכרתי את יגאל בצבא, בגיל 19, משם התחילו חיי.
מה שהיה קודם – לא מעניין".
לאור הצלחת השיר, חובר סביבו סיפור בדיוני כבסיס למחזמר משירי יאיר רוזנבלום (כולל השיר "מיקה"), שבו הדמות הראשית נושאת את השם "מיקה".
מחזמר הלהיטים "מיקה שלי" הועלה על הבמות ב־2003, בבימוי גדי ענבר ובהשתתפות בוגרי בית הספר "בית צבי".
ביולי 2018 החלו ההצגות של הפקה נוספת של "מיקה שלי", והפעם בתיאטרון הלאומי "הבימה", בעיבודו ובבימויו של משה קפטן ובהשתתפותם של יובל דיין, מיקי קם ואחרים.
"מיקה" ערך את הופעת הבכורה שלו במצעד הפזמונים השבועי של הגל הקל ב־14 ביוני 1971. הוא צעד 10 שבועות עד 23 באוגוסט 1971, אז יצא מהמצעד.
בשיאו הגיע למקום הראשון ב־26 ביולי 1971.
במצעד השנתי של קול ישראל לשנת תשל"א השיר הגיע למקום ה־21. במצעד השנתי של גלי צה"ל הוא הגיע למקום ה־17.
מיקה בוחניק (נולדה ב-12 במרץ 2007) היא טניסאית ישראלית, זכתה בתואר אלופת ישראל בטניס, ומדורגת במקום ה-35 בעולם בקטגוריית טניסאיות עד גיל 18.
בוחניק החלה לשחק טניס בגיל ארבע.
בגיל עשר החלה להתחרות בטורנירים ברמה בינלאומית.
בגיל 13 העפילה לחצי גמר אליפות ישראל ושנה לאחר מכן לשמינית ובמהרה הצטיינה, וב-2023 הוכתרה כאלופת ישראל בטניס נשים.
בגיל 15 זכתה בטורניר נוער במקסיקו בגיל 16 וחצי, בוחניק זכתה באליפות ישראל לבוגרות לראשונה, ובאותה השנה השתתפה בטורניר הגראנד סלאם לנערות במלבורן, אוסטרליה, והגיעה לשלב 32 האחרונות.
בגיל 17 כבר קיבלה את הספונסר הראשון שלה רב בריח
בינואר 2024 העפילה לסיבוב השני (שלב 32 האחרונות) באליפות אוסטרליה הפתוחה לנערות, אבל בינואר 2025 לא הצליחה לשחזר את ההישג, והפסידה בסיבוב הראשון.
זכיות בתחרויות: בוחניק זכתה במספר תחרויות ישראליות ובינלאומיות, כולל אליפות ישראל לבוגרות.
היא גם העפילה לגמרים בטורנירים נוער מובילים כמו Les Petits As.
הופעות בגראנד סלאם: בוחניק השתתפה בטורניר הגראנד סלאם לנערות במלבורן והגיעה לשלב 32 האחרונות.
מיקה מיילס בירת (בדנית ובאנגלית: Mika Miles Biereth; נולד ב-8 בפברואר 2003 בלונדון שבאנגליה) הוא כדורגלן דני-אנגלי המשחק בעמדת החלוץ במונקו מליגת העל הצרפתית בכדורגל ובנבחרת דנמרק.
בירת נולד באנגליה לאב דני-גרמני ולאם בוסנית.
הוא גדל במחלקת הנוער של פולהאם, וב-30 ביולי 2021 עבר למחלקת הנוער של ארסנל וחתם על חוזה מקצועני ראשון בקריירה.
ב-23 ביוני 2022 הושאל בירת למשך עונת 2022/2023 לוואלבייק מליגת העל ההולנדית.
ב-17 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 5-1 על קמבור במסגרת המחזור השביעי בליגה.
ב-7 באוקטובר הבקיע את שעריו היחידים במועדון, צמד שערים בניצחון 3-2 על חרונינגן במסגרת המחזור התשיעי בליגה.
ב-3 באוגוסט 2023 הושאל בירת למשך עונת למאת'רוול מליגת העל הסקוטית.
ב-13 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על היברניאן במסגרת המחזור השני בליגה.
בסך הכל ערך 14 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע ששה שערים, ובחודש ינואר 2024 נקרא חזרה מההשאלה על-ידי ארסנל.
ב-19 בינואר 2024 הושאל בירת לשטורם גראץ מהבונדסליגה האוסטרית עד לתום עונת .
ב-2 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על אוסטריה וינה במסגרת שלב רבע הגמר של הגביע האוסטרי.
ב-8 ביולי 2024 חתם על חוזה קבוע בשטורם גראץ.
ב-19 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בהפסד 2-1 לברסט במסגרת שלב הבתים לעונת 2024/2025.
בשנת 2021 החל בירת לשחק בנבחרת דנמרק עד גיל 19, ובשנת 2023 החל לשחק בנבחרת דנמרק עד גיל 21.
מיקה מרסל גודטס (בהולנדית: Mika Marcel Godts; נולד ב-7 ביוני 2005 בלוון שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת אייאקס מליגת העל ההולנדית.
גודטס גדל במחלקות הנוער של אנדרלכט וראסינג גנק.
בשנת 2022 החל לשחק בקבוצת המילואים של ראסינג גנק.
ב-31 בינואר 2023 חתם באייאקס מליגת העל ההולנדית, והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון.
ב-9 באפריל ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 0–4 על פורטונה סיטארד במסגרת המחזור ה-28 בליגת העל ההולנדית לעונת 2022/2023.
מיקאל קריסטיאן גבריאל סולמן (בפינית: Mikael Kristian Gabriel Sohlman; נולד ב-25 בפברואר 1990), הידוע בשם הבמה מיקאל גבריאל או בקיצור MG, הוא ראפר פיני.
הוא הוציא שישה אלבומי אולפן והשתתף כאמן אורח בשירים של אמנים בולטים בפינלנד, בהם צ'יק, לורד אסט, רובין ואוניקי.
בשנת 2016 ערך גבריאל את הופעת הבכורה הקולנועית שלו בסרט האימה "Bodom", המבוסס על הרציחות באגם בודום שאירעו בשנת 1960. באותה שנה הופיע גם בסרט "Pahan kukat" בבימוי אנטי יוקינן.
גבריאל השתתף בעונה החמישית של תוכנית הריאליטי המוזיקלית "Vain elämää" ושימש כאחד מהשופטים בעונה השנייה של הגרסה הפינית של "The X Factor" בשנת 2018.
ב-10 בינואר 2024 הוכרז כי גבריאל ישתתף בתחרות הקדם הפינית לאירוויזיון 2024, Uuden Musiikin Kilpailu, עם הראפר האסטוני נובלו.
השניים התחרו עם השיר "Vox populi", שהגיע למקום השלישי.
אביו של מיקאל גבריאל היה פיני דובר שוודית, ואמו, לידיה, היא ממוצא אסטוני.
אמו גידלה אותו לבדה, והוא פגש את אביו לראשונה רק בשנות נעוריו.
מיכאלה קונלין היא שחקנית אמריקאית.
היא גילמה את התפקיד של אנג'לה מונטנגרו בסדרת הדרמה הפרוצדורלית "בונז" של רשת פוקס בין השנים 2005 ל-2017. היא גם שיחקה בתפקידים חוזרים בסדרה "ילוסטון" של פרמאונט ובסדרה "עבור כל האנושות" של אפל TV פלוס.
קונלין נולדה ב-1978 באלנטאון, פנסילבניה, לאם סינית ולאב אירי.
הוריה, דניס, רואת חשבון, ופראן, קבלן, טיפחו את שאיפותיה האומנותיות מגיל צעיר.
היא הופיעה במחזה הראשון שלה, "המלך ואני", במכללת מולנברג בגיל שבע והמשיכה להופיע בהפקות קהילתיות ומקומיות רבות בפנסילבניה.
קונלין למדה בתיכון פארקלנד בעיירה סאות' וייטהול, פנסילבניה, וסיימה את לימודיה בשנת 1996. לאחר סיום לימודיה עברה לניו יורק ולמדה בבית הספר לאמנויות טיש של אוניברסיטת ניו יורק.
לאחר סיום לימודיה באוניברסיטת ניו יורק, נבחרה קונלין להשתתף בסדרת הדוקומנטרית של ערוצי כבלים "The It Factor", שהתמקדה בחייהם של שחקנים צעירים בניו יורק.
זמן קצר לאחר מכן, היא עברה ללוס אנג'לס, שם קיבלה את תפקידה הראשי הראשון בסדרת הדרמה "MDs", שם גילמה מתמחה צעירה אידיאליסטית שנלקחה תחת חסותם של שני הרופאים הסוררים של בית החולים, בגילומם של ויליאם פיכטנר וג'ון האנה.
לאחר מכן היא גילמה תפקיד ראשי בסדרת הדרמה "The DA", שם גילמה יועצת פוליטית.
בין השנים 2005 ל-2017 קונלין גילמה את אנג'לה מונטנגרו בדרמה הפופולרית של רשת פוקס "בונז" בה כיכבו אמילי דשנל ודייוויד בוריאנז.
בסדרה, אנג'לה נשואה לד"ר ג'ק הודג'ינס (TJ Thyne), בעוד שאביה הוא בילי גיבונס מלהקת זי זי טופ, שמגלם גרסה בדיונית של עצמו.
שמה המלא של אנג'לה הוא אנג'לה פרלי גייטס מונטנגרו, כאשר פרלי גייטס הוא גם שמה של גיטרת הלס פול של גיבונס.
קונלין גילמה את הבלשית היידי סובל בסרט הדרמה "סנגור במבחן" משנת 2011.
ב-2018 שיחקה בתפקיד חוזר את דמותה של שרה נגוין, עיתונאית בסדרה "ילוסטון".
ב-2025 שיחקה בתפקיד חוזר בסדרה "האיש שלי בפנים" בכיכובו של טד דנסון.
לקונלין שני בנים עם בן זוגה.
חברתה הטובה ביותר של קונלין היא השחקנית אמילי דשנל, שגילמה את חברתה הטובה ביותר טמפרנס "בונז" ברנן ב"בונז".
שנה סרט תפקיד הערות 2001Love the Hard Way קארה 2002Pipe Dream כתב טלוויזיהGarmento מרסי 2006Open Window מירנדה 2007 מכושפת מאי 2011 סנגור במבחן היידי סובל 2015Baby, Baby, Baby קורטני לי 2016 החדר הנסתר ז'ולס 2021Bad Trip מריה לי 2023 שתי אהבות אמת מארי
שנה סדרה תפקיד הערות 2001 חוק וסדר רוקיבפרק: "Swept Away" 2002The Division מנהל הביתבפרק: "Illusions" 2002MDs ד"ר מגי יאנג תפקיד ראשי 2003 ג'אג סגן מרי נאשבפרק: "Posse Comitatus"The D.A.
ג'ינט מקמהון 4 פרקים 2005–2017 בונז אנג'לה מונטנגרו תפקיד ראשי 2016 קד'ואל קליירבפרק: "Death and Taxes" 2018 כאן ועכשיו שרוןבפרק: "It's Here" 2018–2019 ילוסטון שרה נגוין תפקיד חוזר 2021 עבור כל האנושות הלנה וובסטר תפקיד חוזר 2022Dollface דלפין 2 פרקים 2025 האיש שלי בפנים אנדראה יי תפקיד חוזר
מיקה (מלכה) קרני (נולדה ב-21 באפריל 1972) היא זמרת-יוצרת ומוזיקאית ישראלית.
קרני נולדה בקיבוץ רמת השופט, גדלה במושב מולדת שבצפון ואחר כך עברה לעיר כרמיאל.
ניגנה על כינור מגיל צעיר.
את הידע המוזיקלי רכשה בבית הספר הגבוה למוזיקה "רימון".
קרני החלה את דרכה ככנרת וזמרת ליווי של שלמה ארצי, ובראשית 1997 הוציאה את אלבום הסולו הראשון שלה, שנשא את שמה.
השיר "מיטשל", שהופיע באלבום, היה הבולט ביותר.
האלבום זיכה אותה בתואר "תמלילנית השנה" מטעם אקו"ם.
שירים נוספים שהתפרסמו: "בוקי", "כל קיץ" (דואט עם ארקדי דוכין) ו"יש לי אותך".
בינואר 2000 יצא אלבומה השני "סיפור אמיתי", שאת רוב שיריו כתב והלחין מיקי שביב, בן זוגה באותה עת.
גם אלבום זה הניב להיטים, ובהם "אלול בעין כרם", "תגידי עכשיו", ו"נישקתי בחורה".
בשנת 2001 הוציאו שביב וקרני מיני-אלבום משותף שזכה להצלחה, בשם "עולם אחר", ובו שישה שירים, ביניהם גרסת כיסוי לשירה של ג'וזי כץ "אצלי הכל בסדר" ו"כנראה", אותו ביצעו בפסטיבל הזמר של אותה שנה.
ב-2002 הוציאה קרני את אלבומה השלישי "מרגע לרגע", בו כתבה מילים לשישה משירי האלבום.
את שאר השירים כתבה אביבית רווח.
להיטים מתוך האלבום היו: "רחמים", ו"סיפור אהבה".
ב-2004 הוציאה קרני את הסינגל "מגדלור", ואחריו אלבום הנושא גם הוא את השם "מגדלור".
היה זה אלבום שונה מאלבומיה הקודמים בנטייתו למוזיקה אלקטרונית ופופ מסחרי יותר.
סינגלים נוספים ממנו היו: "שיר מספר אחד", "קח" שאף נוצר עבורו גרסת רמיקס ו"מלחמות כאלו".
גם אלבומה הבא, "פשוט וטוב" משנת 2006, היה בסגנון דומה.
מתוך האלבום "פשוט וטוב" יצאו הסינגלים: "שניים בעולם", "פשוט וטוב" ו"רומיאו".
בשנת 2007 הוציאה אלבום בשם "הבטחה" ובו שירי ארץ ישראל.
האלבום כלל את הסינגלים: "שיר מצב", "הבטחה", "ארץ ילדות" ו"נתפייסה".
האלבום כלל גרסאות כיסוי ל"נתפייסה" ו"היו לילות".
ביוני 2009 יצא הסינגל, "נהר הזמן", שהיה הראשון מאלבומה "חור בלב" שנגנז בסופו של דבר.
ביולי הוציאה את הסינגל "פתאום הגיע קיץ".
באוקטובר הוציאה את השיר "אהובתי" בדואט עם אלון אולארצ'יק.
השיר יצא לרגל הסדרה "מגדלים באוויר".
ב-2011 השתתפה בעונתה השנייה של סדרת הדוקו היומית "מחוברות" המשודרת בהוט 3, וכן ביצעה את שיר הפתיחה של עונה זו.
מאז 2011 מלמדת קרני ומלווה הרכבים בבית הספר הדתי למוזיקה "מזמור".
ב-2012 הוציאה את פרויקט "קול דודי", אלבום בו הלחינה שירים מספר "שיר השירים" מהתנ"ך.
בין השירים הבולטים היו: "אחות קטנה", "קול דודי", "מי זאת", "פתח לי אהובי" ו"בבואי אל הגן".
ב-2014 הקליטה את אלבומה הבא, "לצעוק בשקט".
הסינגל הראשון יצא באוקטובר 2014 וקרוי "שביל".
הסינגל השני יצא בדצמבר וקרוי "זה מתהפך עלי".
כסינגל שלישי בחודש פברואר 2015 הוציאה דואט עם הזמר עידן חביב, "שתי דקות מהחיים".
הסינגל הרביעי והאחרון שיצא מתוך האלבום היה "יום אהבה שמח", שיצא באפריל 2015.
ביוני 2017 יצא השיר "לא תוותרי" כסינגל לרדיו.
באוגוסט יצא השיר "כולנו דומים" שכתב יהונתן גפן והלחינה קרני בעצמה.
ביולי 2018 הוציאה את "קח אותי גבוה" לרדיו כסינגל ראשון לקראת אלבום אולפן חדש.
באוקטובר 2018 יצא השיר "כשאתה טוב אליי" כסינגל שני לרדיו מתוך האלבום, בהפקת חן מצגר.
בדצמבר 2018 הוציאה את השיר "יונים מהגג" כסינגל שלישי.
ב-26 בספטמבר 2019 עלתה לשידור סדרת הטלוויזיה "חמישים" בהשתתפותה.
ב-6 ביולי 2020 שודר פרק בשם "הנס הכפול של מיקה" העוסק בקרני במסגרת תוכנית התחקירים "חשיפה" של חיים אתגר.
ב־14 בינואר 2025 הוציאה לאור את המיני־אלבום "ביקור מולדת", שכולל שישה שירים.
שמה המקורי של קרני היא "מלכה", והיא נקראה על-שם סבתה.
קרני נשואה ברביעית, למאור לזר, ואם לשישה.
היא הייתה נשואה בעבר למיקי שביב, איתו גם נהגה להופיע מדי יום שישי בהופעות אינטימיות בביתם במושב אמירים.
ב-2011 העתיק הזוג את מגוריו להרצליה והשניים הוציאו אלבום הנושא את השם "אלבום משפחתי".
בשנת 2013 בני הזוג נפרדו.
קרני אינה משתייכת לחברת תקליטים והיא מפיצה את המוזיקה שלה באופן עצמאי.
סגנונה של קרני משלב רוק, ג'אז, בלוז ומוזיקת פופ.
רוב שיריה הם פרי עטה, ולדבריה הושפעה בעיקר מג'וני מיטשל ומריקי לי ג'ונס.
עולם אחר (מיני-אלבום, במשותף עם מיקי שביב) - 2001
מיקה וירינן (בפינית: Mika Väyrynen; נולד ב-28 בדצמבר 1981) הוא כדורגלן עבר פיני.
החל לשחק בלאהטי ובשנת 2001 הצטרף להירנביין ההולנדית.
וירינן הפך להיות שחקן המפתח בקבוצה ובקיץ 2005 עבר לפ.ס.וו.
בשנת 2008 חזר לקבוצת הירנביין ושיחק בקבוצה 3 שנים.
בשנת 2011 חתם בקבוצת לידס יונייטד ובשנת 2012 עבר לקבוצת ה.י.ק.
בשנת חתם בלוס אנג'לס גלאקסי האמריקאית, ולאחר שנה אחת חזר לפינלנד וחתם במדי HIFK הלסינקי.
בשירותי הדואר, מיקוד הוא סדרה של אותיות או ספרות המצורפים לכתובת הדואר למטרת מיון הדואר.
אוקראינה הסובייטית הייתה המדינה הראשונה בעולם שהתחילה להשתמש במערכת מיקוד מודרנית בדצמבר 1932. רוב מדינות העולם משתמשות במערכות מיקוד.
באירלנד, בה משתמשים רק במערכת מיקוד אזורית, נכנסה לשימוש מערכת מיקוד דואר ארצית בשנת 2008. עם המדינות שאינן משתמשות בשיטת מיקוד נמנות אנגולה, טימור, הונג קונג ופנמה.
ברוב מדינות העולם נוהג השימוש במערכות מיקוד ספרתיות.
המדינות המעטות בהן נוהג מיקוד המשלב ספרות ואותיות הן ארגנטינה, ברוניי, בריטניה, ברמודה, ג'מייקה, הולנד, ונצואלה, מלטה, וקנדה.
אף על פי שמיקוד דואר מוקצה בדרך כלל לאזורים גאוגרפיים, קודים מיוחדים מוקצים לעיתים למוסדות עם נפח גדול של דואר, כמו משרדים ממשלתיים וחברות מסחריות גדולות.
בישראל הוצהר על התחלת שימוש במיקוד ב-1 ביוני 1971. בשנת 1974 קבלו בדואר על ששיעור השימוש במיקוד בישראל היה נמוך.
באוקטובר 1975 התברר שמשרד התקשורת כלל אינו משתמש במיקוד ועל פי ההערכות של משרד התקשורת רק בין 10%–20% מהמכתבים נשאו מיקוד.
במשרד התקשורת טענו שאין טעם להשתמש במיקוד במיון המכתבים כאשר רוב המכתבים אינם נושאים מיקוד, בעוד בציבור טענו שאין טעם לרשום מיקוד שלא נעשה בו שימוש.
גם משרדי הממשלה לא טרחו לציין מיקוד על המכתבים ששלחו.
בנובמבר 1980 הוצהר על התחלת שימוש במיקוד במיון מכתבים.
המיקוד בישראל היה בן חמש ספרות, שקידדו את העיר, האזור והרחוב.
בתחילת 2013 עברה חברת דואר ישראל לשיטת מיקוד בת שבע ספרות.
השיטה הנמצאת בשימוש פנימי של חברת הדואר מאז 1 בינואר 2008 כוללת את המיקוד הקודם בן חמש הספרות, וכן שתי ספרות נוספות, ייחודיות לכל מרכז חלוקת דואר (לדוגמה, לכל ריכוז של תיבות דואר בבית משותף).
מספר מיקוד בודד עשוי להתייחס למבנה בודד, לקבוצת מבנים או תאי דואר, ובמקרים של יישובים קטנים, לכל בתי היישוב.
מספרי המיקוד ניתנו מצפון לדרום, וכך למטולה מיקוד 10292XX, ולאילת מיקוד מהצורה 88xxxxx.
ליחידות צה"ל מוקצים מספרי מיקוד המתחילים ב-0 ולכל יחידה יש מספר קבוע, הקרוי דואר צבאי, גם בזמן שהיחידה נודדת פיזית ממקום למקום.
המספרים המתחילים ב-9 מוקצים לבירה ירושלים וליישובים הסובבים לה, וכן לחלק מההתנחלויות ביהודה ושומרון.
– ארבע ספרות, כאשר הראשונה מסמלת את המדינה (1 – וינה, 2 ו-3 - אוסטריה תחתית, 4 – אוסטריה עילית, 5 – מדינת זלצבורג, 6 – טירול ופורארלברג, 7 – בורגנלנד, 8 – שטיריה, 9 – קרינתיה ומזרח טירול).
– מספרי המיקוד הם בני ארבע ספרות.
שיטת הקידוד שהונהגה בשנת 1967 תואמת את חלוקתה של אוסטרליה למדינות וטריטוריות.
– המיקוד (CAP, Codice di Avviamento Postale) הונהג בשנת 1967 ומספרי המיקוד חולקו ליישובים לפי מיקומם הגיאוגראפי, מצפון לדרום (למעט מחוזות לאציו, אומבריה וסרדיניה שמספרי המיקוד שלהם מתחילים בספרה 0).
- המיקוד האמריקאי (ZIP code), כלל חמש ספרות, אך מאז 1980, החלה רשות הדואר האמריקאית לקדם שיטה חדשה לפיה נוספו 4 ספרות נוספות למספר (ומכאן השם ZIP+4), המאפשרות לייחד קודים לתאי שטח קטנים יותר.
המספרים ניתנו על-פי החלוקה למדינות, מצפון-מזרח מערבה לצפון-מערב.
– ב-1969 הונהג השימוש במיקוד בבלגיה.
– המיקוד (CEP, Código de Endereçamento Postal) הונהג בשנת 1972. בתחילה כלל מספר המיקוד חמש ספרות, ומאז 1992 הוא מורכב משמונה ספרות.
בערים גדולות הוא עשוי להגיע עד לרמת הרחוב, ואילו לערים קטנות יוחד מספר מיקוד בודד (בדרך כלל בתבנית 000 12345).
– המיקוד הונהג בבריטניה בין השנים 1959 ו-1974 והוא כולל חמש עד שבע אותיות וספרות ורווח בין שני חלקיו.
באזור לונדון מסמנות שתי האותיות הראשונות של המיקוד את חלקה הגיאוגראפי של העיר (N – צפון, SW – דרום-מערב, EC-חלקו המזרחי של המרכז וכן הלאה).
אחד המאפיינים של שיטת המיקוד הבריטית הוא שהיא חרגה בהרבה ממטרתה המקורית לסייע בחלוקת דואר, והפכה לכלי ייחוס גיאוגראפי, כלכלי וחברתי, וארגונים שונים עושים בה שימוש נוסף, כגון לצרכים סטטיסטיים או שיווקיים.
המיקוד הוא גם אמצעי זיהוי מקובל בבריטניה, שאין בה תעודות זהות; ציון המיקוד ומספר הבית הוא שווה ערך למתן כתובת מלאה.
- מספרי המיקוד הנוהגים בגרמניה כיום (PLZ, Postleitzahl), הונהגו ב-1993 והם מורכבים מחמש ספרות.
עד 1990 נהגה שיטת מיקוד בן ארבע ספרות, הן בגרמניה המערבית והן בגרמניה המזרחית.
בתקופת המעבר בין 1990 ל-1993, המשיך השימוש במספרים הקודמים, אגב הצמדת האות O למספרים מזרח גרמניים (Ost - מזרח) ו-W למספרים מערב גרמניים.
- המיקוד בהולנד מורכב מארבע ספרות ושתי אותיות בתבנית 1234AB.
די בהוספת מספר הבית למיקוד כדי לזהות את הכתובת המדויקת, והלכה למעשה שמות הרחוב והיישוב מיותרים (כל מיקוד מתייחס בממוצע לשמונה כתובות בלבד).
מסיבות היסטוריות לא נעשה שימוש בצמדי האותיות SS, SA ו-SD.
– בהונגריה שיטת מיקוד בן ארבע ספרות.
בבירה בודפשט מתחילים מספרי המיקוד בספרה 1, והספרות השנייה והשלישית מייצגות את הרובע.
– מאז 1968 נוהגת בנורווגיה שיטת מיקוד בן ארבע ספרות.
מספרי המיקוד הנמוכים הם בבירה אוסלו, והם גדלים ככל שמצפינים ומתרחקים ממנה.
לחברות וארגונים גדולים שמורים מספרי מיקוד משלהם.
לדוגמה סקנדינביין איירליינס - 0080, עירית אוסלו - 0037 והרכבת הנורווגית - 0048).
המיקוד 0010 שמור למלך נורווגיה.
– המיקוד בספרד כולל חמש ספרות כאשר שתי הראשונות מזהות את 52 מחוזות המדינה כסדר הא"ב (מ-01XXX עד 50XXX).
לשתי הערים הספרדיות בצפון אפריקה, סאוטה ומלילה הושמו סדרות המיקוד 51XXX ו-52XXX בהתאמה.
- המיקוד בצרפת מורכב מחמש ספרות כאשר שתי הראשונות מייצגות את המזהה הדו-ספרתי של הנפה (département), מזהה הנקבע בדרך כלל לפי סדר הא"ב ומשמש גם בלוחיות הזיהוי של כלי רכב.
בנפות ובטריטוריות שמעבר לים מצביעות על כך שלוש הספרות הראשונות.
בפריז, ליון ומרסיי מציינות שתי הספרות האחרונות במיקוד את מספר הרובע בעיר.
מספרי מיקוד המתחילים בספרות 00 שמורים לשימוש הצבא.
– המיקוד בקנדה מורכב משלוש אותיות ושלושה מספרים בתבנית X1Y 2Z3. שלושת הסימנים הראשונים מסמלים את מרחב הדיוור, כאשר האות הראשונה מסמלת את הפרובינציה (או חלק ממנה במקרה של אונטריו וקוויבק), ואילו שלושת הסימנים הבאים מסמלים את אזור החלוקה המקומי.
– מספרי המיקוד השווייצריים הם בני ארבע ספרות והם מושמים ממערב למזרח לפי צירי חלוקת הדואר ההיסטוריים באמצעות הרכבת וקווי אוטובוס הדואר.
מאפיין ייחודי נוסף של שיטת המיקוד השווייצרית הוא השמה של מספרי מיקוד ליישובים מחוץ לשווייץ לשם חלוקת דואר המגיע אליהן משווייץ או דרכה (הערים דומודוסולה וקאמפיונה ד'איטליה באיטליה, העיר הגרמנית ביזינגן וכן נסיכות ליכטנשטיין לה שמורים מספרי המיקוד מ-9485 ועד 9498).
– בדומה לשיטה הצרפתית, מורכב המיקוד בטורקיה מחמש ספרות כאשר שתי הראשונות מייצגות את המזהה הדו-ספרתי של מחוזות המדינה, מזהה הנקבע בדרך כלל לפי סדר הא"ב ומשמש גם בלוחיות הזיהוי של כלי רכב (אדנה - 01XXX, אדיאמן – 02XXX, אפיונקראהיסאר – 03XXX וכן הלאה).
מיקו פרנק (בפינית: Mikko Franck; נולד ב-2 בינואר 1979) הוא מנצח יהודי-פיני..
פרנק נולד בהלסינקי למשפחה של ניצולי שואה.
מבקרים השוו את כישרונו לזה של סיימון ראטל ואסה-פקה סאלונן בדורות שקדמו לו.
כיום מיקו פרנק מכהן כמנהל המוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של רדיו צרפת.
פרנק החל לנגן בכינור בגיל 5 ובגיל 7 העדיף, על פי המסופר, פרטיטורות תזמורתיות על פני כל חומר קריאה אחר.
הפרטיטורה האהובה עליו ביותר הייתה הסימפוניה ה-6 (הפאתטית) של צ'ייקובסקי, עליה נהג לנצח תוך האזנה להקלטה באוזניות.
לימודי הכינור של פרנק באקדמיה על שם ז'אן סיבליוס בהלסינקי התקדמו לשביעות רצון הכל, אך בשנת 1995 השתנה הכל, כאשר מחלקת הנוער של האקדמיה על שם סיבליוס הציעה, לכבוד חגיגות יום השנה לייסודה, הזדמנות לנצח על תזמורת לכל המעוניין.
פרנק, אז בן 16, אחז בשרביט ויורמה פאנולה קיבל אותו מניה וביה כתלמידו הפרטי.
פרנק אמר: "הוא העניק לי כל מה שאפשר ללמד על המקצוע הזה.
לדוגמה, הוא השתמש בוידאו כאמצעי לעזור לי להיפטר מן המניירות המיותרות שלי." פרנק נכנס לכיתת הניצוח באקדמיה על שם סיבליוס בסתיו 1996. את הדיפלומה שלו קיבל בשנת 1998.
עוד לפני שמלאו לו 23, כבר הספיק לנצח על כל התזמורות הסקנדינביות החשובות כמו גם על תזמורת פילהרמוניה בלונדון, התזמורת הסימפונית של לונדון, הפילהרמונית של מינכן, האופרה של ברלין והתזמורת הפילהרמונית הישראלית.
הוא היה מועמד לפרס גראמי ל"ביצוע תזמורתי מצטיין" על הקלטתו הראשונה למוזיקה של ז'אן סיבליוס.
פרנק התמנה למנהל מוזיקלי של התזמורת הלאומית של בלגיה ואחר, בשנת 2004, התמנה למנהל מוזיקלי של האופרה הלאומית של פינלנד.
מיקוד אוטומטי או אוטופוקוס (מאנגלית: Autofocus) הוא מנגנון המאפשר למצלמה למקד את העדשה על עצם מסוים באופן אוטומטי, ללא עזרת הצלם.
ברוב המצלמות שהן בעלות מיקוד אוטומטי ניתן גם לנטרל את מנגנון המיקוד האוטומטי ולבחור במיקוד ידני.
במצלמת רפלקס עם מיקוד אוטומטי נעשה בדרך כלל שימוש במנגנון זיהוי פאזות (Phase Detection AF).
במצלמות אלה יש מספר נקודות מיקוד.
כל נקודת מיקוד מורכבת מזוג מערכי חיישנים המורכבים משורות של פיקסלים בצורת קו או צלב.
האור הנכנס מפוצל לשתי אלומות אור, המגיע לשני המערכים.
מעבד במצלמה בודק את ההתאמה של התמונה משני מערכי הפיקסלים.
לפי חישוב שמבוסס על התאמה זו מחליט המעבד לאיזה כיוון להזיז את מישור המיקוד ועד כמה.
לאחרונה החלה לצבור שיטה זו תאוצה גם במצלמות דיגיטליות לא רפלקסיות (למשל מצלמות קומפקטיות או חסרות מראה), כאשר בחיישן המצלמה מוחלף המסנן הצבעוני על חלק מהפיקסלים במחסום המכסה את המחצית הימנית או השמאלית של הפיקסל.
מדידת הפרש הפאזה של האות מפיקסלים קרובים עם כיסויים בצדדים שונים מאפשר למצלמה לקבוע לאיזה כיוון יש להזיז את מישור המיקוד ועד כמה.
ברוב המצלמות הדיגיטליות שאינן רפלקסיות, מנגנון המיקוד האוטומטי פועל בשיטה של זיהוי ניגודיות (Contrast Detection AF).
בשיטה זו משתמשים בפלט וידאו מהחיישן הראשי של המצלמה.
המעבד של המצלמה מנתח את פלט הווידאו הרציף, תוך כדי מיקוד העדשה, ומנסה למצוא את המיקוד שבו הניגוד הוא מקסימלי, באזור המיקוד הנבחר.
מיקה טוימי ולטרי (בפינית: Mika Toimi Waltari; 19 ביולי 1908 – 26 באוגוסט 1979) היה סופר פיני, המתורגם והמפורסם ביותר מחוץ לגבולות ארצו.
מיקה ולטרי נולד בהלסינקי, בירת פינלנד.
הוא היה בן חמש בהתייתמו מאביו, טוימי ולטרי, כומר לותרני שנפטר משחפת, ובילדותו חווה את זוועות מלחמת האזרחים בבירת פינלנד.
לבקשת אמו, אולגה ולטרי לבית יוהנסון, ובעקבות אהבתו הנכזבת לסופרת אלינה וארה, אהבה שהביאה אותו אל סף התאבדות, התחיל בלימודי תאולוגיה באוניברסיטת הלסינקי בשנת 1926. אולם משבר רוחני שחווה בשנת 1927 גרם לו לנטוש את התאולוגיה לטובת הלימודים בפקולטה למדעי הרוח.
הוא למד ספרות, אסתטיקה ופילוסופיה וסיים את חוק לימודיו בשנת 1929. בתחילת דרכו המקצועית עבד כעורך בהוצאת ספרים, לאחר מכן שירת במשרד ההסברה הפיני, ומאוחר יותר התמסר לכתיבה עיתונאית וספרותית.
ולטרי היה רק בן שבע-עשרה כשהתחיל את הקריירה הספרותית שלו בפרסום הנובלה "בבריחה מפני אלוהים", סיפור שמיסיון יורדי-הים הפינים דרבן אותו לכתוב.
שנה לאחר מכן, בשנת 1926, התפרסם קובץ סיפוריו "העיניים המתות", ושנה מאוחר יותר ראו אור קובץ שיריו הראשון, "למרגלות הצלב שלך", ואוסף האגדות "נסיך ג'יניסטן".
באותן שנים היה הסופר אחד החברים הפעילים ב"ברית נושאי האש", קבוצה של יוצרים פינים צעירים וליברלים, ששמה לה ליעד לפתוח את חלונותיה של פינלנד לאירופה.
אולם מאוחר יותר נטש את הקבוצה והחל נוקט עמדות מדיניות, חברתיות ודתיות שמרניות.
אף שכיוצר נחשב ילד פלא של הספרות הפינית למן ראשית פרסומיו, הרי רק בעקבות פרסום הרומן הראשון שלו, "האשליה הגדולה" (1928), ספר שכתב במהלך שהותו בפריז בקיץ של שנת 1927, התחיל ולטרי להתפרסם בפינלנד כאחד מסופריה הצעירים והמחוננים של ארצו.
הרומן שתיאר בחיוניות ובעוצמה את חיי הבוהמה ואת הדור העירוני אובד-העצות, שקם בעקבות מלחמת העולם הראשונה, מצא בקלות מסילות ללבבות קוראיו ונהפך במהרה לרב-מכר.
באביב של שנת 1931 נשא הסופר לאישה את מריטה לוקונן (1978-1909), ובינואר 1932 נולדה לשניים בתם היחידה, סטו ולטרי, שברבות הימים הייתה גם היא לסופרת.
בשנת 1935 זכה ולטרי בפרס ממלכתי חשוב, ועוד לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה התבלט כאחד הסופרים המצליחים ביותר בארצו.
כדי לכלכל את משפחתו נקט ולטרי כללים מחמירים של משמעת עצמית ושל מוסר עבודה קפדני, ובמהלך הקריירה שלו כתב מאות מאמרים וביקורות, עשרים ושישה מחזות ויותר מארבעים רומנים ויצירות נוספות בסיפורת.
סרטי קולנוע רבים אשר הופקו בפינלנד ומחוץ לגבולותיה מבוססים על תסריטיו ועל ספריו.
כיהן במשך יותר מעשרים שנה כחבר באקדמיה הפינית.
מצוקת חייו הממושטרים ולחצי העבודה דחפו את הסופר לעישון של כשתי חפיסות סיגריות ביום, לאלכוהוליזם ולתקופות ארוכות של דיכאון ונדודי שינה.
אלה חייבו אותו להתאשפז כמה וכמה פעמים בבתי-חולים לחולי-נפש ולעבור ניתוח להסרת גידול סרטני מריאותיו בשנת 1968. נראה כי מות אשתו בשנת 1978 החיש את קץ חייו של ולטרי.
הוא נפטר שנה אחריה, באוגוסט 1979, בהלסינקי.
ולטרי היה יוצר מגֻוון, והוא נחשב אחד הסופרים הפינים הפוריים, הרבגוניים והמוכשרים ביותר במאה העשרים.
בנוסף על שפע הנובלות שכתב, הצטיין גם בכתיבת רומנים היסטוריים, שירה, משלים, סיפורים קצרים, מחזות, ספרי מסעות, מסות, סיפורי מתח, מאמרים, ביקורות, תסכיתים ותסריטים.
כמו כן הרבה לתרגם לפינית, בעיקר מאיסלנדית, מאנגלית, מצרפתית ומשוודית.
רבים מספריו התפרסמו בשפות שונות ברחבי העולם, ועד כה תורגמו לעברית שבעה מהם, חמישה מאנגלית ושניים מפינית:
"יוהנס אנגלוס" התפרסם בשם "המלאך השחור" בתרגום אהרן אמיר בהוצאת "צוהר" (1956) ובהוצאת "ביתן" (1991);
"שאנהת המצרי" בתרגום אהרן אמיר בהוצאת עם עובד (1964) ובהוצאת "זמורה-ביתן" (1988);
"טורמס, בן האלמוות" התפרסם בשם "טורמס האטרוסקי" בתרגום יאיר בורלא בהוצאת "מ.
"מיכאל קרווילקה" התפרסם בשם "כיסופי ההרפתקן" בתרגום אליעזר כרמי בהוצאת "מ.
"אויבֵי האנושוּת" התפרסם בשם "הרומאי" בתרגום אהרן אמיר בהוצאת "עם הספר" (1968) ובהוצאת "זמורה-ביתן" (1988).
"גבר זר בא למשק", תורגם במישרין מן המקור הפיני.
הספר, בתרגום רמי סערי ובעריכתו, ראה אור בסדרת "צפון" של הוצאת הקיבוץ המאוחד (2006).
"נוף הירח / פיין ואן ברוקלין", תורגם במישרין מן המקור הפיני.
הספר, בתרגום רמי סערי ובעריכתו, ראה אור בסדרת "צפון" של הוצאת הקיבוץ המאוחד (2014).
מנחם (מיקו) בלו (נולד ב-26 בדצמבר 1947) הוא כדורגלן עבר ישראלי, אשר שיחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת מכבי תל אביב ובנבחרת .
בלו הוא שיאן ההופעות של מכבי תל אביב בכל הזמנים.
בלו היה מבכירי הכדורגלנים בתל אביב בשנות ה-60 וה-70, וזכה עם מכבי בחמש אליפויות וחמישה גביעים.
כנער הצטרף למועדון בגיל 12 וערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים בפברואר 1964, בגיל 16 וחודשיים בלבד, במשחק גביע המדינה נגד הפועל קריית אונו.
בלו המשיך להציג יכולת גבוהה ויציבות גם בעונה לאחר מכן וסייע למכבי תל אביב להניף גביע שני ברציפות.
בלו זכור כמגן שיודע לעצור שחקנים אך בדרך מדויקת והגונה וב-17 שנותיו כשחקן נשלפה לחובתו כמות מועטה מאוד של כרטיסים.
כמות התארים של בלו במכבי תל אביב היא חסרת תקדים עם חמש אליפויות, חמישה גביעי מדינה ופעמיים אליפות אסיה לקבוצות.
בלו היה שותף באחת התקופות הטובות והמשמעותיות בהיסטוריה של מכבי תל אביב בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70. תקופה זו החלה עם גביע המדינה ב-1966/1967, המשיכה עם אליפות העונה הכפולה של 1966/1968, גביע אסיה עונה לאחר מכן, אליפות ב-1969/1970 וגביע אסיה נוסף ב-1970/1971.
בלו שיחק בכל משחקי גביע אסיה הראשון בו זכו הצהובים והיה חלק מהניצחון 0-5 הבלתי נשכח בדרבי של עונת האליפות של 1969/1970. את כל הקריירה שלו עשה בלו במדי מכבי תל אביב עד אשר פרש ממשחק פעיל בשנת 1982.
בלו עומד בראש טבלת ההופעות בקבוצה עם 498 משחקי ליגה ובסך הכל 603 הופעות בכל המסגרות, אולם בכל משחקיו כבש רק שער בודד, במשחק גביע נגד מכבי רמת עמידר בעונת 1977/1978. עם זאת, בלו היה ידוע בניידותו ובנטייתו לסייע למשחק ההתקפה, בתקופה בה לא הרבו מגינים לעשות זאת.
ביוני 1965, בעודו בן 17 וחמישה חודשים ערך בלו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל, ועד היום הוא אחד מהשחקנים הצעירים ביותר שלבשו את מדי הנבחרת.
בסך הכל רשם בלו 57 הופעות בינלאומיות, בין היתר בטורניר האולימפי מקסיקו 1968, כאשר הישגו הגדול ביותר הוא השתתפות במשחקי המונדיאל במקסיקו 1970, שבהם שיתף פעולה עם חבריו לקבוצה גיורא שפיגל וצביקה רוזן.
מיקה שרון (נולדה ב-1966) היא שפית, מסעדנית, כותבת ספרי בישול ומנחת טלוויזיה ישראלית-אמריקאית.
בשנת 1984 רכשה השכלה מקצועית במכון הקולינרי הצרפתי בניו יורק וחיה שם עד 1997, כשהיא מנהלת מסעדת שף - "מיקה".
בישראל פתחה ב-1997 (יחד עם איש העסקים והמסעדן ערן וייזר) את מסעדת "מיקה" ואת הדיינר "אודיאון".
שרון עזבה את "מיקה" ב-2005 ובמאי 2007 נסגרה המסעדה.
עוד קודם לכן עזבה את השותפות באודיאון שנסגרה ב-2008.
בשנת 2005 פתחה את "קפה ליברה" ברחוב בן-יהודה בתל אביב, שהפך בשנת 2010 לביסטרו מיקה ולבסוף נסגר גם הוא.
בדצמבר 2014 נפתח שוב לשבוע במסדרת פרויקט "דינר רש", מיזם של אתר המסעדות 2eat
בשנת 2008 הוציאה מיקה ספר בישול בהוצאת כנרת הנקרא "מיקה תל אביב".
הספר כולל את המתכונים הנבחרים שלה בהוצאת כנרת.
בנוסף לעיסוקה כשפית מנחה שרון תוכניות בישול, בין השאר בערוץ החיים הטובים, לצד ירון קסטנבוים.
בעבר הנחתה תוכנית בישול גם בערוץ המזון האמריקאי.
שרון עברה ב-2015 לניו יורק שם התכוונה להקים שוק איכרים כשר עם מיכל אנסקי ואמיר ברמלי, תוכנית שבסופו של דבר לא יצאה לפועל.
מיקה פאולי הקינן (פינית: Mika Pauli Häkkinen; נולד ב-28 בספטמבר 1968 בעיר ונטה) הוא נהג מרוצים פיני.
זכה באליפות העולם בפורמולה 1 בשנים 1998 ו-1999 והתחרה באליפות גרמניה למכוניות סלון מ-2005 עד 2007.
הקינן השתתף בצעירותו במרוצי קארטינג רבים בפינלנד וזכה במספר פרסים.
את הקריירה המקצועית שלו החל במסגרת סבב הפורמולה אופל וזכה בסבב זה באליפות אירופה.
ב-1990 זכה הקינן באליפות בריטניה בפורמולה 3, אז גם יצר את קשריו הראשונים עם עולם הפורמולה 1. הוא שימש אז כנהג מבחן עבור קבוצת בנטון.
הוא התחרה בפורמולה 3 מול יריבו לעתיד בפורמולה 1, מיכאל שומאכר וחתם לבסוף על חוזה עבור קבוצת לוטוס שהתחרתה אז בפורמולה 1.
למרות שבתקופה הזו נהוג היה שנהגים לא מבצעים "קפיצה" ישירות מפורמולה 3 לפורמולה 1 אלא מתחרים קודם בפורמולה 3000, הקינן הצליח מעבר למצופה בעונתו הראשונה.
עם זאת, לא יכול היה להיות בין המתחרים על האליפות עקב חולשתה של קבוצת לוטוס יחסית לקבוצות האחרות.
ב-1992, שיפרה לוטוס את המכונית והקינן סיים את העונה במקום השמיני.
בגיל 24, לאחר שתי עונות בפורמולה 1, עזב הקינן את לוטוס.
שמועות נפוצו על מעבר אפשרי לוויליאמס אך לבסוף הוא חתם בקבוצת מקלארן.
אולם הסתבר כי המעבר לא היה פשוט כל כך: מקלארן רצו לשמור על הכוכב העולה מיכאל אנדרטי האמריקאי, בו בזמן שאיירטון סנה האגדי המשיך בקבוצה, מה שהפך את הקינן לנהג ניסוי.
בספטמבר, נפטרה הקבוצה מאנדרטי שהיה מאכזב ובכך התאפשר שובו של הקינן להתחרות.
כבר במרוצו הראשון בגרנד פרי של פורטוגל, הצליח הקינן לתפוס עמדת זינוק טובה יותר מסנה, אולם לא הצליח לסיים את המרוץ עצמו לאחר יציאה מהמסלול.
במרוץ שלאחר מכן, ביפן, הצליח הקינן לסיים את המרוץ ואף לעלות לפודיום (כלומר, אחד משלושת המקומות הראשונים).
בעקבות עזיבתו של סנה לקבוצת וויליאמס, הפך הקינן ב-1994 לנהג המוביל של מקלארן.
אולם הקינן לא הצליח להגיע לתוצאות טובות, בעיקר בשל קשיים טכניים רבים ברכב עקב השינויים הרבים שעשתה מקלארן בספקי המנועים שלה, מה שהביא לאי יציבות טכנית.
בסוף 1995, נפצע הקינן קשה.
צמיג שהתפוצץ במהלך מרוץ אוסטרליה גרם לו להתנגשות בקיר בטון.
הקינן הובהל לבית חולים חסר הכרה, שם שהה מספר ימים בתרדמת.
חזרתו למסלול הייתה רק לקראת תחילת עונת 1996. בעקבות התאונה, נשאר הקינן עם שיתוק קל בפנים.
גם בעונת 1996, לא הצליחה הקבוצה להעמיד מכונית ראויה והקינן לא הגיע להישגים מרשימים.
בעונת 1997, העמידה חברת מרצדס את מנועיה לרשות הקבוצה.
המנועים היו טובים, אך עמידתם הטכנית הייתה מקרית למדי, מה שהכריח את הקינן לפרוש שלוש פעמים במהלך מרוצים בהם הוביל.
הקינן זכה לבסוף במרוץ האחרון של העונה, כאשר שותפו לקבוצה דייוויד קולטהרד איפשר לו לעבור למקום הראשון ממש לפי קו הסיום.
בעונת 1998, הקינן סוף סוף זכה למכונית אמינה.
במהלך העונה, זכה הקינן בשמונה מרוצים, והפך בסיום העונה לראשונה לאלוף העולם בפורמולה 1. הקרב על האליפות היה קשה אל מול מיכאל שומאכר והקינן הבטיח את האליפות רק במרוץ האחרון בעונה.
בעונת 1999, התפתח שוב קרב על האליפות, אלא ששומאכר נפצע ופרש באמצע העונה.
עם זאת, התפתח קרב חדש אל מול אדי אירוויין.
אירוויין הוביל על הקינן בארבע נקודות לפני המרוץ האחרון של העונה, אולם הקינן זכה במרוץ ובאליפות שנייה ברציפות.
תחילת עונת 2000 הייתה בעייתית עם כשלים טכניים רבים.
מאמצע העונה, הקינן צמצם בהדרגה את הפער ממיכאל שומאכר, אולם הפער הסתבר בסופו של דבר כגדול מדי עבורו והוא נאלץ להסתפק בסגנות.
בעונת 2001, ניצח הקינן רק בשני מרוצים והביע את רצונו לקחת פסק זמן.
בסוף העונה, יצא הקינן ל"שנת שבתון" ממנה לא חזר בסופו של דבר לעולם הפורמולה 1.
ב-2004, החליט הקינן לחזור למסלול.
הוא השתתף במספר מרוצים פורשה במסגרת הסבב הסקנדינבי.
תחילה היו דיבורים על חוזה אפשרי עם קבוצות ב.א.ר-הונדה או אף עם ויליאמס-ב.מ.וו, אולם לבסוף הוא חתם בקבוצת מרצדס למרוצי DTM והפך לנהג רשמי של הקבוצה החל משנת 2005. בעונתו הראשונה, ניצח הקינן במרוץ שנערך בבלגיה וסיים את העונה במקום החמישי.
ב-2006 אכזב הקינן עם מקום שישי וללא אף ניצחון במרוץ.
בסוף העונה, שוב נפוצו שמועות על חזרתו לפורמולה 1. הקינן הוזמן לנסיעת מבחן בקבוצת מקלארן, אולם תוצאות גרועות במיוחד שכנעו אותו לא לחזור.
בשנת 2007 ניצח הקינן במרוץ נוסף.
אלוף סקנדינביה בפורמולה פורד לשנת 1987
אלוף אירופה בפורמולה אופל לשנת 1988
אלוף אנגליה בפורמולה 3 לשנת 1990
במהלכם, זינק 26 פעמים מה"פול פוזישן" (זינוק מהמקום ראשון), זכה ב-20 מרוצים, ועלה 51 פעמים לפודיום.
הוא זכה ב-420 נקודות דירוג וקבע 25 פעמים את זמן ההקפה המהירה ביותר במרוץ.
הקינן זכה פעמיים באליפות העולם בפורמולה 1 - ב-1998 וב-1999.
הקינן ניצח בשני מרוצים במסגרת מרוצי ה-DTM.
מיקוד היא טכניקה ספרותית מסוימת, שבה המספר מגביל את עצמו לספר לקורא רק דברים מסוימים ולא אחרים.
המספר יכול להתמקד על אובייקט או אירוע, אך השימוש העיקרי מתייחס לדמויות.
במיקוד חיצוני המספר מביט באותה דמות מבחוץ בלבד ואינו יודע או אינו מתאר את תחושותיה הפנימיות של הדמות.
במיקוד פנימי המספר מתאר גם את תחושותיה ומחשבותיה של הדמות בה הוא מתמקד.
מיקוד מצטמצם- התיאור מתחיל ממשהו כללי ועובר לפרטי, למשל תיאור העיר ואז תיאור רחוב ואז תיאור בית ואז חדר.
מיקוד מתרחב - התיאור עובר מנקודה פרטית למשהו כללי יותר, לדוגמה: דמות מסוימת שמגיעה למקום ציבורי ואז תיאור של המקום בכלליות.
מיקו יוהנס לפילאמפי (בפינית: Mikko Johannes Leppilampi; נולד ב-22 בספטמבר 1978 בפלקנה, פינלנד) הוא שחקן, מנחה טלוויזיה ומוזיקאי פיני, בנו של יוקה לפילאמפי, מוזיקאי גוספל.
לפילאמפי נחשב לאחד מהשחקנים המצליחים ביותר בפינלנד מתחילת שנות ה-2000. הוא התפרסם לאחר השתתפותו בסרט "Helmiä ja sikoja" ("חזירים ופנינים"), עליו הוא גם זכה בפרס "יוסי" , המקבילה הפינית לפרס אוסקר.
בשנת 2003 שיחק לפילאמפי בסרט "פנינים וחזירים".
לפילאמפי שיחק בסרט "War of the Dead" (2011) בו גילם את סגן לאקסו.
בנוסף לקריירת המשחק, לפילאמפי מעורב גם בתחום המוזיקה.
הוא הוציא אלבום באורך מלא ב-10 במאי 2006, הנושא את שמו.
כמו כן, הוא שר את שיר הנושא במספר סרטים בהם הוא השתתף.
הוא הנחה את תחרות האירוויזיון ה-52 ב-12 במאי 2007 ביחד עם יאנה פלקונן.
כמו כן, הוא הקריא את הנקודות של פינלנד באירוויזיון 2008 שנערך בבלגרד, בירת סרביה.
ב-2010 החל להנחות את הגרסה הפינית של "רוקדים עם כוכבים".
ב-2018 החל להנחות את הגרסה הפינית לשעשועון "המרדף".
בקיץ 2006 התחתן עם אמיליה.
ללפילאמפי יש אח שמנגן בלהקת הרוק "SleepWalkers".
קבוצת מיקוד היא חברת אבטחה וניקיון מהגדולות בישראל.
החברה נוסדה בשנת 1984 על ידי סולי אלישר.
מטה החברה ברחוב השקמה במועצה מקומית אזור.
החברה החלה דרכה בירושלים כחברת אבטחה בלבד, ובמהלך השנים נוספו תחומי פעילות נוספים על מנת לספק שירותים נוספים.
כיום קבוצת מיקוד מורכבת מ-4 חברות בנות:
מיקוד אבטחה- מספקת שירותי שמירה ואבטחה מגוונים למוסדות ממלכתיים וגופים פרטיים.
תחומי פעילותה כוללים : שירותי אבטחת מתקנים, אבטחת אישים ושירותי מיגון.
מוקד מיקוד- מהווה את מוקד האבטחה של קבוצת מיקוד.
מתמחה במתן שירותי מוקד, סיור מבצעי והגנה אלקטרונית.
בתחילה שימש המוקד לצורכי החברה ולקוחותיה בלבד.
כיום המוקד הוא יחידה עצמאית המעניקה שרותי מוקד ומיגון בכל גוש דן מקו כפר סבא רעננה בצפון ועד לאזור רחובות בדרום.
קלינור- מספקת שירותי ניקיון ואספקת מיכון ציוד, חומרי ניקיון מתקדמים, מוצרי הגיינה וניירת
טכניקו- עוסקת באחזקת מבנים, שירותים טכניים ובינוי.
ביצוע עבודות חשמל, אינסטלציה, מיזוג אוויר, תיקונים ועוד.
מאז שמשרד הביטחון החליט להפריט חלק מפעילות אבטחת המחסומים זכתה חברת מיקוד ביחד עם עוד ארבע חברות אבטחה נוספות במכרז שערך המשרד.
בין השאר אחראית החברה לאבטחת המחסומים שער אפרים, אייל, הזיתים, וגלבוע.
בנוסף, מספקת מיקוד אבטחה למספר שכונות במזרח ירושלים.
בפברואר 2011 הוקם ארגון העובדים הראשון של החברה.
באמצע אוגוסט 2011 פתחו מאבטחי החברה העובדים בעירית מודיעין בשביתה במחאה על כך שהחברה מסרבת להכיר ולנהל משא ומתן עם ארגון העובדים של החברה.
בחודש ספטמבר של אותה שנה הודיעה הנהלת מיקוד כי היא מכיר בארגון ותנהל איתו משא ומתן על הסכם קיבוצי.
בשנת 2007 זכתה החברה במכרז החשב הכללי במשרד האוצר לאספקת שירותי אבטחת שרים.
ב-2011 עלתה החברה לכותרות עקב תובענה ייצוגית שהוגשה כנגדה מצד 81 מאבטחי שרים, על סך 14 מיליון שקל על כך שהפרה תנאים סוציאליים של מאבטחי שרים ולא שילמה שעות נוספות, דמי חופשה, הבראה, מחלה וחגים.
מיקה שדה (נולדה ב-18 בדצמבר 1984) היא זמרת-יוצרת ישראלית.
נולדה בתל אביב, בתם של זמר האופרה גבי שדה (אחיה של השחקנית סנדרה שדה) ומעצבת האופנה דורית שדה.
בילדותה הצטרפה לאביה בנסיעותיו הרבות בעולם.
בשנת 2002 שהתה בגרמניה ביוזמת מפיק מוזיקלי מקומי שניסה להפיק לה מספר שירים, אך הפרויקט לא הבשיל.
בשנת 2004 השתתפה בעונה השנייה של "כוכב נולד".
הביצוע הבולט שלה בתוכנית היה השיר "אהבנו" של אביב גפן.
לאחר שהודחה מ"כוכב נולד" החלה בקריירה מוזיקלית עצמאית.
השתתפה בשני אלבומיו הראשונים של גבע אלון והופיעה לצדו.
במשך כשנתיים עבדה על חומרים לאלבום ראשון, אך מספר שבועות לפני השלמתו החליטה לגנוז אותו.
בשנת 2005 שימשה כפרזנטורית של המותג "דורית שדה" שבבעלות אמה.
בשנת 2009 יצא אלבום הבכורה שלה, הנושא את שמה.
האלבום יצא על ידי חברת עננה, בהפקתו המוזיקלית של דני בן בשט.
רוב החומרים באלבום הם שלה, ובין השירים: "פורטוגל" ו"שעת לילה מאוחרת", שיצאו לפני כן כסינגלים.
במרץ 2010 הופיעה במופע "My Girl - חמישים שנה למוטאון" במסגרת "פסטיבל אישה 2010", שבו השתתפו זמרות ישראליות נוספות ובהן נינט טייב, אפרת גוש ורונה קינן.
בפברואר 2011 הופיעה בהיכל התרבות, יחד עם זמרים נוספים, בערב הצדעה לשירי יעקב רוטבליט.
כתבה (יחד עם קובי אוז ואיה כורם) ללירז צ'רכי את השיר "טוב לי לבדי".
בשנת 2012 השתתפה, יחד עם עוד כ-35 זמרים, בפרויקט המוזיקלי "Lunacidal Tendenciesl".
היא שרה יחד עם גדי אלטמן את השיר "The Waiting Room", שיצא כסינגל הראשון מתוך האלבום של הפרויקט - "After the End".
בקיץ של אותה שנה שבה ושימשה כפרזנטורית של קולקציית הקיץ של המותג "דורית שדה", יחד עם דודתה סנדרה שדה.
החל משנת 2013 היא מופיעה עם המשוררת צרויה להב במופע "דרך המשי", במופע אינדי ילד - רוקנ'רול לכל המשפחה וכן במופע "אבי סינגולדה וחברים".
בנובמבר 2013 השיקה את אלבומה השני "מה את מעדיפה".
האלבום יצא בייעוצו המוזיקלי ובהדרכתו של דן תורן.
בין השירים: "W" ו"את לא בעניין", שיצאו לפני כן כסינגלים.
את אירוע ההשקה ערכה במופע בתל אביב שבו אירחה אמנים שונים ובהם אבי סינגולדה.
בשנת 2014 הופיעה עם Sun Tailor על בימת פסטיבל אינדינגב.
ביוני 2016 יצא אלבומה השלישי והראשון באנגלית "Birds & Guitars".
האלבום מכיל שירי פולק אישיים שנכתבו בדרכים.
כל השירים והמנגינות נכתבו על ידי מיקה והוא הופק על ידה בשיתוף עם בן זוגה אוראל תמוז.
האלבום כולו הוקלט בבית, והשתתפו בו הנגנים קרן טננבאום, אדם בן עזרא, אבי סינגולדה וסתו בן שחר.
הסינגל המוביל מתוך האלבום, "Little Things", נכנס לפלייליסט של תחנת הרדיו גלגלצ.
בנובמבר 2019 יצא אלבומה הרביעי והשני באנגלית "My Emotions".
להבדיל מהאלבום הקודם, אלבום זה קיבל הפקה עכשווית עם שימוש בביטים וצלילים אלקטרוניים.
יצאו מתוכו שלושה סינגלים: "Let the Waterfall" (שהופק בשיתוף עם עטר מיינר), "Humor" ו"Light of God".
גם כאן האלבום הופק על ידה בשיתוף עם בן זוגה אוראל תמוז.
באוקטובר 2021 חידשה שדה את "זן נדיר", שירה של קורין אלאל.
בעבר הייתה בת זוגו של אלרן דקל, סולן להקת "פאנקנשטיין" (אחיה של הזמרת דפנה דקל), וכיום היא בת זוגו של אוראל תמוז, הגיטריסט של להקת הרוק "אומללה".
בפברואר 2019 נולד בנם הבכור.
באוגוסט 2022 נולדה להם בת.
מיקה רוטנברג (בספרדית: Mika Rottenberg; נולדה בשנת 1976) היא אמנית וידאו ארט ישראלית הפועלת בארצות הברית.
מיקה רוטנברג נולדה בבואנוס איירס, ארגנטינה ועלתה לישראל בשנת 1977 עם משפחתה.
בשנות ה-2000, לאחר לימודים במדרשה לאמנות, עברה לניו יורק והחלה ללמוד שם אמנות.
בעבודות הווידאו של רוטנברג מופיעים ייצוגים של נשים גדולות ממדים, העסוקות בפעילויות גופניות.
פעולות אלו מהוות אלגוריות למצבו של האדם בעידן הפוסט-תעשייתי.
במיצב הווידאו "Cheese" (2008), לדוגמה, הציגה נשים העסוקות בפעולת של חליבה ויצירת גבינה, בעזרת מנגנון המונע על ידי תנועת שיערן של הנשים.
בשנת 2013 הוצגה תערוכת יחיד מעבודותיה במוזיאון ישראל בירושלים.
1998 המדרשה לאומנות בית ברל, ישראל
2000 BFA, בית ספר לאומנות וויזואלית, ניו-יורק, ארצות הברית
2004 MFA, אוניברסיטת קולומביה, ניו-יורק, ארצות הברית
2001 פרס לפרויקט 2001, מוזיאון איסליפ, ניו-יורק, ארצות הברית
2002 מלגת הדיקן, אוניברסיטת קולומביה, ניו-יורק
2004 פרס, קרן הורט מן, ארצות הברית
2006 פרס קרטיה בשיתוף עם יריד פריז לאומנות
2009 שלב הגמר, פרס קסטלו, המרכז לאמנות עכשווית, קסטלו, ספרד
2010 תוכנית ניו וויז'ן, פסטיבל הסרטים CPH: DOX, קופנהגן, דנמרק
2010 מלגת פסטיבל הסרטים פלטרטי, ניו יורק, ארצות הברית
2011 בחירת הפסטיבל, פסטיבל הסרטים Planete Doc, ורשה, פולין
2011 תוכנית שהות, מרכז פאול קליי, ברן, שווייץ
מיקו מרטין אלבורנוס אינולה (בספרדית: Miiko Martín Albornoz Inola, נולד ב-30 בנובמבר 1990) הוא כדורגלן צ'יליאני-שוודי ממוצא פיני המשחק בוויילה.
אלבורנוס נולד בסטוקהולם בירת שוודיה לאב צ'יליאני ולאם פינית.
אלבורנוס התחיל את הקריירה שלו בגיל 4 בקבוצת הילדים של ברומאפויקארנה, הוא עבר בכל קבוצות הנוער עד שעלה לקבוצה הבוגרת.
בעונת עלה עם המועדון לליגת העל השוודית.
ב-14 באוגוסט 2011 אלבורנוס חתם על חוזה לארבע שנים במאלמה.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ראווה נגד מילאן.
ב-20 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה נגד גאיס.
בעונתו הראשונה אלבורנוס שיחק 6 משחקים והיה שותף לעלייה של המועדון לשלב הבתים של הליגה האירופית.
בעונת , עבר לשחק כמגן ימני.
ב-2 ביולי 2012, זכה בתואר איש המשחק במשחק נגד סולנה.
ב-27 באוגוסט 2012 הבקיע אלבורנוס את השער הראשון שלו במועדון נגד GIF סונדסבאל.
ב-20 ביוני 2014 חתם אלבורנוס בהנובר 96 הגרמנית.
ב-6 במרץ 2021 חתם אלבורנוס בקולו-קולו הצ'יליאנית.
בין השנים – שיחק אלבורנוס בכל נבחרות הנוער של .
בחודש דצמבר , אלבורנוס הצהיר לתקשורת הצ'יליאנית על כוונתו לשחק עבור נבחרת צ'ילה.
ב-22 בינואר 2014 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת בניצחון 0–4 במשחק ידידות נגד ואף הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.
ב-13 במאי 2014, אלבורנוס נכלל בסגל המורכב של הנבחרת לקראת מונדיאל 2014.
מיקוד מחדש הוא צורת פרסום מקוון ממוקד שבו מוצגות למשתמשים פרסומות בהתבסס על התנהגות ופעולות קודמות אשר מעידות על פוטנציאל מוגבר שלהם לקנות מוצר או לעשות פעולה רצויה אחרת.
מטרת השימוש במיקוד מחדש היא לנצל את החשיפה שכבר זכה לה מותג ואת הבעת העניין בו מצד משתמשים ספציפיים כדי לשכנע משתמשים אלה לעבור לאתר של המפרסם ולעשות בו את הפעולה הרצויה (קנייה, הירשמות וכו').
כך אמור לגדול ההחזר על ההשקעה בהצגת פרסומות אשר לא הובילו ישירות לפעולה הרצויה.
כאשר הפרסומות מוגשות לצרכן באמצעות רשתות פרסום, רשת הפרסום יכולה לזהות את המשתמש ולהציג לו פרסומות הרלוונטיות לפעולותיו הקודמות באתרים שונים ורבים.
הצורה הבסיסית ביותר של מיקוד מחדש היא מיקוד מחדש התנהגותי (behavioral retargeting) — הצגה חוזרת של פרסומות למותג מסוים לאחר שהמשתמש ביקר באתר של המותג, חיפש אותו במנוע חיפוש, או גילה בו עניין בצורה מדידה אחרת.
הצגת הפרסומות החוזרת, בדרך כלל בצורת באנרים, אמורה להשאיר את המותג בתודעתו של המשתמש ולעודד אותו לחזור לאתר המפרסם.
מיקוד מחדש מותאם-אישית (personalized retargeting) הוא צורה של מיקוד מחדש שבה גם מותאמת הפרסומת בזמן אמת לפעולות שעשה משתמש ספציפי.
לדוגמה, משתמש שביקר באתר של חברת תיירות וחיפש חופשות ביעד מסוים אך לא הזמין חופשה, יכול לראות בעקבות כך פרסומות אשר יציעו לו חופשות ביעד מסוים זה.
האתר שבו מבקרים מתייג משתמשים על ידי שתילת קוד מעקב, המכונה "פיקסל מיקוד מחדש" אשר מגדיר קובץ Cookie בדפדפן של המשתמש.
התחלת תהליך של קנייה מקוונת מבלי להשלימה נחשבת להבעת התעניינות מובהקת, וצורה מיוחדת של מיקוד מחדש היא פרסום המעודד משתמשים שלא השלימו את קנייתם לעשות זאת.
על פי רוב, לחיצה על פרסומת כזאת מחזירה את המשתמשים לנקודה שתאפשר להם להשלים את קנייתם, בדרך כלל לעגלת הקניות באתר המסחר האלקטרוני שבו התחילו את תהליך הקנייה.
מיכאל (מיקו) ג'מאל (נולד בכ"ד באייר תשל"ט, 21 במאי 1979) הוא קומיקאי חקיין ומדבב ישראלי.
ג'מאל הוא בוגר קורס דיבוב אצל יפה גבאי.
עד לשנת 2004 הופיע ג'מאל בעיקר באירועים סגורים ברחבי ישראל, שאליהם הוזמן דרך המלצות והפניות אישיות.
את הקריירה הציבורית בתחום הבידור החל ג'מאל בשנת 2004 כמשתתף בתוכנית הרדיו דידי לוקאלי של השדרן דידי הררי.
במסגרת התוכנית ביצע חיקויים של כוכבים מעולם הכדורגל בישראל.
בשנת 2005 השתתף ג'מאל בתוכנית הכדורגל "דאבל פס" ששודרה בערוץ 10 בהנחיית מאיר איינשטיין ועמנואל רוזן.
בתוכנית כיכב ג'מאל בפינה קומית בה גילם דמויות מעולם הספורט הישראלי.
בשנים 2006–2007 השתתף ג'מאל בתוכנית "יציע הכבוד" בהנחיית אבי נוסבאום אשר שודרה בפורטל ללקוחות חברת פלאפון תקשורת בלבד.
בתוכנית היה מגיע ג'מאל למגרשי הכדורגל שם היה מצלם קטע שהיה משודר בפורטל, בשיתוף יונתן ריגר ששימש גם כצלם ועורך תוכן.
בשנים 2008–2009 הגיש ג'מאל פינה שבועית בתוכנית הרדיו של אופירה אסייג ברדיו אקו 99 FM לצד חיים רביבו ואייל ברקוביץ'.
בתוכנית הגיש ג'מאל פינה שבועית קומית אקטואלית קומית על המתרחש בעולם הספורט.
במקביל השתתף באולפן המיוחד של ערוץ 10 לטורניר יורו 2008.
בשנת 2010 השתתף בתוכנית הקומית "החיים על פי שוקו", אשר שודרה בערוץ הספורט בטלוויזיה ובאינטרנט.
בתוכנית שולב תוכן שיווקי של הטוטו באמצעות שלוש פינות שבועיות בנושא כדורגל ישראלי, בהן היה ג'מאל מתבקש לתת פרשנות והערות קומיות על אירועים רלוונטיים, תוך מתן תגובות והערות למרואיין שבתוכנית.
ג'מאל משמש כמדבב ראשי בתוכנית "בובה של לילה", תוכנית ספורט סאטירית ישראלית המשודרת בערוץ הספורט משנת 2011. התוכנית החלה בפיילוט בו שולבו דמותו של אלי בן דוד ("שוקו") עם בובות בדמותם של אלי אוחנה, אבי לוזון, שלמה שרף ושייע פייגנבוים, אשר דובבו על ידי ג'מאל בתוכנית.
בנוסף משמש כמדבב בתוכנית "העולם כולו נגדנו".
בשנת 2012 דיבב את מרבית הבובות בתוכנית הסאטירה הישראלית "בובה של מדינה" ששודרה בערוץ 10 ובה דמויות בולטות שונות מעולם הפוליטיקה בישראל.
בשנת 2016 הגיש פינה קומית בתוכנית "שולחן החכמים" העוסקת בענייני היום בספורט המשודרת בתוכנית הרדיו "חמש באוויר" של ערוץ הספורט.
החל מ-2018 בנוסף התארח בתוכניות "מגרש פתוח" ו"ליגת החלומות" בערוץ הספורט.
בשנת 2019 השתתף בתוכנית "העולם כולו נגדנו" בערוץ הספורט.
בשנת 2020 השתתף בספיישל הקורונה של "בובה של לילה".
דיבב את ספי ריבלין בקמפיין של האגודה למלחמה בסרטן.
ג'מאל יליד ירושלים לאב ממוצא חלאבי (סורי) ואמא ממוצא מרוקאי נשוי ומתגורר בירושלים.
מיקובקטריום (Mycobacterium) הוא סוג של אקטינובקטריה (Actinobacteria), עם משפחה משלו: מיקובקטריצאה (Mycobacteriaceae).
מעל 190 מינים מוכרים בסוג זה.
סוג זה כולל פתוגנים הידועים כגורמים למחלות קשות ביונקים, כולל שחפת (Mycobacterium tuberculosis) וצרעת (Mycobacterium leprae) בבני אדם.
הקידומת היוונית "myco" פירושה "פטריות", ומרמזת על הדרך שבה נצפתה המיקובקטריה בצורה דמוית עובש על משטחי תרביות.
המיקובקטריום נצבע באופן יציב-לחומצה (acid fast) ולא נצבע בצביעת גראם.
הם מתגיים בצורתם, לפחות ברוב השלבים אשר משכו תשומת לב אנושית מיקרוביולוגית עד כה; בנויים כמוטות ישרים או מעוקל מעט ברוחב שבין 0.2-0.6μm ואורך שבין 1.0-10μm.
הם בדרך כלל חיידקים חסרי תנועה, למעט המינים מיקובקטריום מארינום (Mycobacterium marinum), שהוכח כי הם נעים בתוך מקרופאגים.
למיקובקטריה יש קרום חיצוני, הם מכילים קפסולות, ורובם אינם יוצרים נבגים (אנדוספורות).
מיקובקטריום מרינום ואולי גם מיקובקטריום בוביס הוצגו כיוצרי נבגים; עם זאת, מחקרים נוספים הביאו למחלוקת על כך.
המאפיין הייחודי של כל מיני המיקובקטריום הוא שדופן התא שלהם עבה משל חיידקים רבים אחרים, בהיותו הידרופובי, שעוותי ועשיר בחומצות מיקוליות / מיקולטים.
דופן התא מורכב משכבת מיקולטים (mycolates) הידרופובית ושכבת פפטידוגליקנים המוחזקים יחד על ידי רב-סוכר, ערבינוגלקטאן (arabinogalactan).
דופן התא תורם משמעותית לקשיות של המיקובקטריה.
המסלולים הביו-סינתטיים של רכיבי דופן התא הם מטרות פוטנציאליות עבור תרופות חדשות לשחפת.
קרום התא של מיקובקטריום כולל רהמנוז.
מיקה רבינוביץ' (נולדה ב-6 בדצמבר 2002), היא שחיינית ישראלית, אלופת ישראל בשחייה (דצמבר 2017) במשחה ל-200 מטר חופשי (בריכת 25 מטר).
אביה, אלכס רבינוביץ', רופא גינקולוג אונקולוג היה שחיין מצטיין בנערותו במכבי נהריה ואמא שלה, ענת רבינוביץ' רופאה המטולוגית.
שבוע לאחר מכן, באליפות הפנימיה היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 1:04.89 דקות ובמקום חמישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:27.41 דקות.
שבוע וחצי לאחר מכן, בתחרויות השחייה לנוער של המכביה העשרים שנערכו בווינגייט, היא זכתה ב-3 מדליות 2 זהב ו-1 ארד.
מדליות זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:57.69 דקות, לפני ארצות הברית ואוסטרליה ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:39.19 דקות, לפני ארצות הברית ואוסטרליה ומדליית ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:07.40 דקות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 59.42 שניות.
שבוע וחצי לאחר מכן, בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער שנערך בגיור, הונגריה בסוף יולי אותה שנה היא סיימה במקום 26 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:08.05 דקות, במקום 43 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:00.02 דקות ובמקום 14 במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:57.33 דקות.
באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בדצמבר אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות, זהב וארד.
מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 2:02.41 דקות, לפני בקי פוזדנר מהפועל בת ים שקבעה שיא ישראל לגילאי 13 בתוצאה של 2:03.01 דקות ואווה פביאן מהפועל בית שמש (2:03.08 דקות).
נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 8:51.92 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:04.36 דקות.
בתחרות גביע האיגוד שנערכה במכון וינגייט, באפריל 2019 קבעה רבינוביץ' במשחה ל-100 מטר חופשי שיא אישי חדש של 58.55 שניות ובמשחה ל-200 מטר חופשי שיא אישי חדש של 2:06.18 דקות.