tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
האתר חושף גם API כדי שאתרים אחרים יוכלו לשלב בהם קטעים הגייה מהמאגר.
פארחדוח'ת עבאס טלקאני (בפרסית: فرحدخت عباس طالقانی; 4 בפברואר 1934 - 4 באוקטובר 1990), ידועה תחת שם הבמה פוראן (בפרסית: پوران; באנגלית: Pooran) הייתה זמרת ושחקנית איראנית.
פוראן נולדה ב-4 בפברואר 1934, הייתה אחת מהזמרות המפורסמות באיראן בשנות החמישים, היא שמרה על תהילתה עד אמצע שנות השביעים.
תחילה היא השתמשה בשם הבמה "גברת אנונימית" ולאחר מכן "באנו שאפורי" (שם המשפחה של בן הזוג הראשון שלה) ולבסוף השתמשה בשם הבמה "פוראן".
לאחר שסיימה את לימודיה התיכוניים בבית הספר התיכון אסאדי בטהראן, פוראן נכנסה לקונסרבטוריון הגבוה למוזיקה והפכה לאחת מתלמידיו של עבאס שאפורי.
פוראן נישאה לעבאס שאפורי, שהיה המלחין של מספר רב מיצירותיה.
לאחר נישואיה לעבאס, פוראן השתמשה בשם הבמה "באנו שאפורי".
לאחר שנפרדה מבעלה, היא בחרה בשם הבמה פוראן.
פוראן החלה להשתתף כזמרת בתוכנית הרדיו גולהא.
ב-1960 נכנסה פוראן לקולנוע, כאשר שיחקה במספר סרטים.
היא ביצעה שירי דואט עם כמה זמרים ביניהם ויגן דרדריאן, עארף, מנוצ'ר סחאי ואיראג'.
לאחר המהפכה האיראנית, פוראן היגרה לארצות הברית והתיישבה בלוס אנג'לס בזמן שהותה בחו"ל, הייתה לה פעילות אמנותית מצומצמת, כמו הקלטת סרטונים לשיריה הישנים המפורסמים.
בתחילת שנות ה-80 סבלה פוראן מסרטן השד ומבעיות כבד.
היא חזרה לאיראן בסוף שנות ה-80 ואושפזה עקב המחלה בבית החולים בטהראן.
במהלך ימי אשפוזה היה לידה בעלה לשעבר עבאס שפורי.
ב-4 באוקטובר 1990 פוראן נפטרה בבית החולים.
פוראן היא אחייניתה של הזמרת האיראנית עזאת רוחבחש, אשר משכה אותה לשירה.
פוראן היא גם אחותה של אשתו של אנושיראואן רוחאני, מוזיקאי ומלחין איראני בולט, ודודתה של רזא רוחאני, בנו של אחותה ואנושירוואן.
לאחר מותה של פוראן, רבים משיריה הושרו מחוץ או בתוך איראן.
הזמר מועין ביצע את שירה "Hamseda", הזמר סיאבש חומישי ביצע את השיר "Goli Jan", הזמרת שאקילה ביצעה את השיר "Man Che Konam", הזמר מרטיק ביצע את "Niloofar".
בישראל הזמרת גם זכתה למספר גרסאות כיסוי, הזמרת לירז צ'רכי ביצעה את השיר "Zendegi" והזמרת ריטה ביצעה את "Shaneh" (שבוצע על ידי פוראן וויגאן).
גבינת פּור סאלוּ היא גבינת חלב פרה מפוסטרת, רכה למחצה מפיי דה לה לואר, צרפת, עם קליפה בצבע תפוז ייחודית ועם טעם עדין.
הגבינה מיוצרת בגלגלים (כיכרות) של כ-23 ס"מ בקוטר, במשקל של כ-2 ק"ג כל גלגל גבינה.
על אף שלפור סאלו יש טעם עדין, לפעמים יש לו ריח חזק מכיוון שזו גבינה בוגרת.
הריח מתגבר ככל שהגבינה מתיישנת זמן רב יותר, אך זה לא משפיע על הטעם שלה.
ניתן לשמור אותה בקירור ועדיף לאכול אותה תוך שבועיים מהפתיחה.
הגבינה פותחה על ידי נזירים טראפיסטים במהלך המאה ה-19 ב"מנזר פור-דו-סאלו" באַנטרַאם .
הנזירים, שרבים מהם עזבו את צרפת במהלך המהפכה הצרפתית של 1789, למדו כישורי ייצור גבינה כדי לפרנס את עצמם בחו"ל, והחזירו את המיומנויות הללו עם שובם לאחר הרסטורציה הצרפתית.
שמה של החברה שלהם הייתה, "Société Anonyme des Fermiers Réunis (S.A.F.R.)", הפך מאוחר יותר לסימן המסחרי הרשום שלהם, ועדיין מודפס על גלגלי גבינת פור סאלו.
בשנת 1873 הגיע ראש המנזר להסכם עם מוכר גבינה פריזאי שהעניק זכויות הפצה בלעדיות ועד מהרה החלו רכישות הגבינה לגדול.
המנזר ביקש הגנה מסחרית, ובסופו של דבר מכר את הזכויות לקבוצת בל ב-1950. הגבינה מיוצרת כעת במפעל, כאשר הקליפה החלקה האופיינית כעת היא תוצאה של עטיפה מצופה פלסטיק.
כאשר עשויה משעווה, הקליפה עשויה להיות אכילה, אך עלולה לגרוע מטעם הגבינה.
גבינת פור סאלו בעבודת יד או גבינת "אנטראם" עדיין מיוצרת על ידי מנזרים שונים ברחבי האזור הכפרי הצרפתי.
פורנוז הוא כינוי כולל לפחמימות בעלות מבנה כימי הכולל מערכת טבעת מחומשת המורכבת מארבעה אטומי פחמן ואטום חמצן אחד.
השם נובע מהדמיון שלו לפוראן, אך לטבעת הפורנוז אין קשרים כפולים .
טבעת הפורנוז היא המי-אצטל טבעתי של אלדופנטוז או המי-קטל טבעתי של קטוהקסוז .
טבעת הפורנוז מורכבת מארבעה אטומי פחמן ואטום חמצן אחד כאשר הפחמן האנומרי מימין לחמצן.
הפחמן הכירלי בעל המספרי הגבוה ביותר (בדרך כלל משמאל לחמצן בהטל Haworth) קובע אם למבנה יש צורת L או D.
בפורנוז מסוג L, המתמיר שעל הפחמן הכיראלי בעל המספר הגבוה ביותר מופנה כלפי מטה, ובפורנוז מסוג D, המתמיר שעל הפחמן הכיראלי בעל המספר הגבוה ביותר פונה כלפי מעלה.
כיוון קבוצת ההידרוקסי האנומרי יחסית למישור הטבעת של הפורנוז קובע האם למולקולה תהיה תצורת אלפא או בטא.
בתצורת אלפא של D-פורנוז ההידרוקסי מכוון כלפי מטה, ובביתא ההידרוקסי מכוון כלפי מעלה.
הפחמן האנומרי עובר מוטרוטציה בתמיסה, והתוצאה היא תערובת שיווי משקל של התצורות α ו-β.
פורבו (בספרדית: Portbou) היא עיירה בנפת אל-אמפורדה (Alt Empordà) במחוז ז'ירונה בקטלוניה שבספרד.
אוכלוסייתה מונה 1,082 תושבים נכון לשנת 2024.
היא שוכנת ליד הגבול עם צרפת באזור קוסטה בראווה, ומשמשת לעיתים קרובות כנקודת עצירה לרכבות SNCF המגיעות מסרבר שבצרפת.
על אף גודלה הקטן, היוותה פורבו נקודת ציון אסטרטגית עבור הרפובליקנים במהלך מלחמת האזרחים הספרדית, שכן היה זה אחד המקומות הבודדים מהם יכלו להשיג אספקה מחוץ לספרד.
פורבו היא גם המקום שבו התאבד הפילוסוף הגרמני ולטר בנימין, שנקבר בה בשנת 1940. בפורבו ניצבת אנדרטה לכבודו, בפיסולו של הפסל הישראלי דני קרוון.
פוּרַאן הוא תרכובת אורגנית הטרוציקלית, המורכבת מטבעת ארומטית מחומשת בעלת ארבעה אטומי פחמן ואטום חמצן אחד.
תרכובות כימיות המכילות טבעות כאלו נקראות גם הן פוראנים.
פוראן הוא נוזל חסר צבע, דליק ונדיף ביותר, בעל נקודת רתיחה הקרובה לטמפרטורת החדר.
הוא מסיס בממסים אורגניים נפוצים, כולל כוהל, אתר ואצטון, ומסיס במקצת במים.
ריחו חזק ודומה לזה של כלורופורם.
הוא רעיל ועשוי להיות מסרטן בבני אדם.
פוראן משמש כחומר מוצא לכימיקלים ייחודיים אחרים.
השם "פוראן" מגיע מהלטינית furfur, שמשמעותו סובין ( מיוצר מסובין).
נגזרת הפוראן הראשונה שתוארה הייתה , על ידי קרל וילהלם שלה ב-1780. נגזרת חשובה נוספת, פורפורל, דווחה על ידי יוהאן וולפגנג דובריינר ב-1831 ואופיינה תשע שנים מאוחר יותר על ידי .
פוראן עצמו הוכן לראשונה על ידי ב-1870, אף על פי שהוא קרא לו "טטראפנול" (כאילו היה אנלוג בעל ארבעה פחמנים לפנול, C6H5OH).
תעשייתית, פוראן מיוצר על ידי מזורזת-פלדיום של , או על ידי חמצון מזורז-נחושת של בוטאדיאן-1,3:
במעבדה, ניתן להפיק פוראן מפורפורל על ידי חמצון ל, ולאחר מכן .
כמו כן ניתן להכינו ישירות על ידי של חומרים מכילי-פנטוז, ומוצקים תאיתיים, במיוחד עץ אורן.
היא דרך קלאסית לסנתז פוראנים.
התגובה כרוכה באלקילציה של 1,3-דיקטונים עם אלפא-ברומוקטונים ולאחריה דהידרציה של תוצר ביניים הידרוקסי-דיהידרופוראן.
המסלול המסורתי האחר כרוך בתגובה של 1,4-דיקטונים עם (P2O5) ב.
קיימים מסלולים רבים לסינתזה של פוראנים מוחלפים.
לפוראן יש אופי ארומטי מכיוון שאחד מזוגות האלקטרונים הבלתי-קושרים על אטום החמצן עובר דה-לוקליזציה (אל-איתור) לתוך הטבעת, ויוצר מערכת ארומטית של .
הארומטיות מתונה ביחס לזו של בנזן ושל ההטרוציקלים הקשורים תיופן ופירול.
לפיכך, הטרוציקלים אלה, ובמיוחד פוראן, הם פחות ארומטיים במידה ניכרת מבנזן, כפי שבא לידי ביטוי ב (אי-יציבות) של טבעות אלו.
המולקולה היא מישורית אך קבוצות ה-C=C המחוברות לחמצן משמרות אופי משמעותי של קשר כפול.
זוג האלקטרונים הבלתי-קושר האחר של אטום החמצן משתרע במישור של מערכת הטבעת המישורית.
בחינה של תורמי הרזוננס מראה את צפיפות האלקטרונים המוגברת של הטבעת ביחס לבנזן, המובילה לשיעורים מוגברים של .
בשל אופיו הארומטי החלקי, התנהגותו של פוראן היא מצב ביניים בין זה של אנול אתר לטבעת ארומטית.
הוא שונה מאתרים כגון טטרה הידרו פוראן.
בדומה לאנול אתרים, פוראנים מותמרים בעמדות 2,5 רגישים להידרוליזה לקבלת 1,4-דיקטונים באופן הפיך.
פוראן משמש כדיאן בתגובת דילס-אלדר עם דיאנופילים חסרי אלקטרונים כגון אתיל (E)-3-ניטרו-אקרילט.
תוצר התגובה הוא תערובת של איזומרים עם עדיפות לאיזומר אנדו:
תגובת דילס-אלדר של פוראן עם מספקת נגזרות מתאימות של דיהידרונפטלנים, שהם תוצרי ביניים שימושיים בסינתזה של פחמימנים ארומטיים רב-טבעתיים אחרים.
הוא פעיל הרבה יותר מבנזן בתגובות , בשל ההשפעות של תרומת אלקטרונים מצד ה החמצני.
הוא מגיב עם ברום ב-0 מעלות צלזיוס לקבלת 2-ברומופוראן.
הידרוגנציה של פוראנים מניבה בזה אחר זה דיהידרופוראנים וטטרה-הידרו-פוראנים.
ב, פוראנים מומרים לתרכובות .
פירול ניתן להכנה תעשייתית על ידי טיפול בפוראן עם אמוניה בנוכחות זרזים חומציים מוצקים, כגון SiO2 ו-Al2O3.
פוראן נמצא במזונות מסחריים שעברו טיפול בחום ומיוצר באמצעות של מרכיבי מזון טבעיים.
ניתן למצוא אותו בקפה קלוי, קפה נמס ומזון לתינוקות מעובד.
מחקרים הצביעו על כך שקפה שהוכן במכונות אספרסו וקפה שהוכן מקפסולות קפה מכילים יותר פוראן מאשר זה שהוכן במכונות קפה פילטר מסורתיות, אם כי הרמות עדיין נמצאות בגבולות הבריאות הבטוחים.
חשיפה לפוראן במינונים של פי 2,000 בערך מהרמה הצפויה של חשיפה אנושית ממזון מגבירה את הסיכון לגידולים בכבד בחולדות ובעכברים ולגידולים בדרכי המרה בחולדות.
אי לכך פוראן רשום כחומר שעשוי להיות גורם מסרטן בבני אדם.
פורג'י ובס היא אופרה עממית שהלחין ב-1935 המלחין היהודי-אמריקני ג'ורג' גרשווין ושכתבו דובוס הייווארד ואיירה גרשווין, אחיו של ג'ורג'.
האופרה מתארת את חיי השחורים בדרום קרוליינה שבארצות הברית, בסוף שנות ה-30 של המאה העשרים.
האופרה הוצגה לראשונה בברודוויי בניו יורק ב-30 בספטמבר 1935. היא הוצגה 124 פעמים על בימות ברודוויי ולאחר מכן יצא הצוות לסיבוב הופעות בפילדלפיה, פיטסבורג, שיקגו ווושינגטון.
שירים רבים מתוכה הפכו ללהיטים, שבמרוצת הזמן זכו לביצועים חוזרים ונשנים של ענקי הג'אז והבלוז, בהם לואי ארמסטרונג, אלה פיצג'רלד ומיילס דייוויס.
המפורסם מבין השירים הוא האריה Summertime.
האופרה זכתה להפקות רבות במשך השנים ועובדה ב-1959 לסרט שביים אוטו פרמינגר, בכיכובם של סידני פואטייה בתפקיד פורגי ודורותי דנדרידג' בתפקיד בס.
בשנות ה-50 כבר הוכרה כאופרה, נכנסה לרפרטואר האופרות, ומוצגת בקביעות בכל העולם.
ייחודה בשילוב שיצר גרשווין בין מרכיבים של מוזיקה תזמורתית אירופאית (עם מוטיבים יהודיים), לבין מוזיקת ג'אז שמקורה בקהילות אפרו-אמריקאיות.
ב-1925 כתב דובוס הייווארד, תושב צ'ארלסטון שבדרום קרוליינה, רומן על אודות חיי קהילה אפרו-אמריקאית בעיר בשם "פורגי".
הרעיון לרומן וגרעין העלילה שלו הגיעו מתוך ידיעה בעיתון מקומי.
לאחר מכן, ב-1928, עיבדו הייווארד ואשתו, דורותי, את הרומן למחזה (לא מוזיקלי) שהועלה על בימת ברודוויי על ידי "גילדת התיאטרון".
הרעיון לכתיבת אופרה (גרשווין השתמש במושג "אופרה עממית", folk opera) על אודות חיי האפרו-אמריקאים בדרום ארצות הברית נולד עת קרא גרשווין את הרומן עם צאתו לאור.
אך רק ב-1933 חתמו הייווארד, גרשווין וגילדת התיאטרון על חוזה לכתיבת אופרה והרעיון הישן החל לקרום עור וגידים.
בקיץ של 1934 בילו הייווארד והאחים גרשווין באי קטן ליד חופי דרום קרוליינה, על מנת לחוש את קצב המקום ולהכיר את אנשיו ואת המוזיקה שלהם.
איירה גרשווין חזר לניו יורק לפני האחרים, בשל התחייבותו לכתיבת המחזה Life Begins at 8:40 עם יפ הרבורג, ולכן חלקו בכתיבה לא היה גדול.
הליברית לאופרה נכתב כולו על ידי הייווארד (כולל חלק מהשירים, בהם הלהיט המרכזי Summertime), איירה גרשווין כתב מספר שירים בהם It Ain't Necessarily So וחלק מן השירים נכתבו בשיתוף-פעולה.
לפי החוזה, המִזְכֶּה (קרדיט) לליברית ולמילות השירים היה משותף לאיירה גרשווין ולדובוס הייווארד.
באמצע אוגוסט חזר ג'ורג' גרשווין לניו יורק וסיים את כתיבת הפרטיטורה.
כאשר סיים לכתוב את 700 עמודי הפרטיטורה חש, לדברי הביוגרף דייוויד אוון (David Ewen), "פליאה על הנס שהוא היה כותבו.
בתשובה לשאלה מדוע הוא קורא לאופרה "אופרה עממית", ענה גרשווין:
למעשה רק שיר אחד שכתב גרשווין לאופרה הפך לשיר עם של ממש, Summertime.
בחירת הזמרים לא הייתה תמיד שגרתית.
טוד דאנקן, ששיחק את פורגי בהפקה המקורית, היה פרופסור באוניברסיטה.
גרשווין לא היה מעוניין שפרופסור ישיר תפקיד של קבצן נכה, המרוחק מעולמו, ודאנקן מאידך תפס את האחים גרשווין כמוזיקאי סמטת טין פאן לא רציניים.
רק לאחר פגישה אישית בבית האחים בהם שרו זה לזה קטעים מהאופרה נשבה דאנקן בקסמו של המחזה ואמר "חשבתי שאני בגן עדן, מלודיות יפות יותר לא שמעתי מעודי.
ב-10 באוקטובר 1935 הוצגה הצגת הבכורה בתיאטרון אלווין בניו יורק.
ההפקה המקורית הייתה כישלון יחסי, והופיעה 124 הופעות בלבד.
היצירה בלבלה גם את המבקרים בשל חוסר האפשרות לקטלג אותה לתבניות הרגילות של "דרמה", "מחזמר" או "אופרה".
מספר שירים הפכו ללהיטים עוד בימי חייו של גרשווין, אך האופרה כמכלול לא זכתה להכרה עד לאחר ההפקה של גילדת התיאטרון ב-1941. במהלך השנים הוצגה האופרה יותר פעמים באירופה מאשר באמריקה, ועם השנים צברה הכרה ופופולריות ושרדה כאירוע אופראי יחיד מהתקופה שלפני מלחמת העולם השנייה בארצות הברית.
העלילה מספרת את סיפורו של פורגי, נכה שחי בשכונות העוני של צ'ארלסטון (קרוליינה הדרומית), וניסיונותיו להציל את בס אהובתו מציפורניהם של חברה לשעבר, פועל נמל שיכור, ושל סוחר הסמים שלה.
קלרה שרה שיר ערש לבנה, זהו השיר Summertime ("תקופת הקיץ").
ברקע נערך משחק הימור בקובייה ונשמע שירו של איש הדבש.
ג'ק, בעלה, שר את השיר A woman is a sometime thing ("אישה היא דבר הפכפך") לתינוק, ובו הוא "מזהיר" אותו מפני הפכפכותה של האישה.
מופיע פורגי, הנכה, בעגלתו, והנוכחים לועגים לו, בעיקר בשל אהבתו חסרת הסיכוי לבס.
מגיעים קראון, שיכור, ובס, חברתו היפה והמהודרת.
קראון מצטרף למשחק, מפסיד ורוצח את רובינס, לתדהמת הנוכחים.
בס נותנת לקראון כסף והוא בורח ומסתתר.
אז מופיע ספורטינג לייף ומנסה לפתות את בס לבוא עמו לניו יורק.
התמונה הראשונה מסתיימת עם שריקות השוטרים.
בס מנסה לברוח מהרחוב, אך דלתות כל השכנים נטרקות בפניה.
רק פורגי פותח לה את דלת צריפו ומכניס אותה פנימה.
התמונה השנייה נפתחת כאשר על מיטה בבית הנרצח מונחת גופתו, עם קערה ריקה לאיסוף תרומות להוצאות הקבורה.
קהל הנוכחים מנחם את סרינה תוך שירת ספיריטואלז.
נכנסים פורגי ובס, והם היחידים שתורמים.
מיד אחריהם נכנסים בלשי משטרה לבנים (ללבנים באופרה אין תפקידי שירה, אלא רק תפקידי דיבור קצרים) המתכוונים לעצור את פטר, איש הדבש, במטרה ללחוץ על התושבים להסגיר לידיהם את הרוצח האמיתי.
הם גם מודיעים שיש לקבור את הנרצח עד למחרת.
הקברן מסרב לקבור ללא תמורה, ועל כן תורמים מספר שכנים כסף שמאפשר את הקבורה.
סרינה שרה את שיר האשכבה לבעלה: My man's gone now ("אישי כבר איננו").
המערכה השנייה נפתחת חודש לאחר הקודמת, בהכנות ליציאה לים של הדייגים, למרות אזהרות על סערה.
פורגי נראה בחלונו, מאושר על הזמן מאז הגיעה אליו בס, שר את השיר 'I got plenty o' nuttin ("יש לי הרבה לא-כלום") וזוכה לאהדת השכנים.
ספורטינג לייף מופיע ומטריד את הטבחית.
עורך הדין פרייזר מנסה למכור לפורגי כתב גט של בס, אף שמעולם לא הייתה נשואה.
מובאת ידיעה על פטר, איש הדבש, שנמצא עדיין בכלא.
ציפור נושאת מזל רע (Buzzard) מופיעה וגורמת לסערת רגשות.
ספורטינג לייף חוזר ומנסה לשכנע את בס לבוא עמו לניו יורק, אך נתקל בסירוב ובהצהרה שטוב לה עם פורגי.
פורגי מזהיר את ספורטיג לייף שלא להתקרב עוד לבס.
בס מודיעה לפורגי כי היא תישאר איתו ולא תלך עם כולם לפיקניק, כיוון שהוא לא יוכל ללכת, ופורגי ובס שרים את הדואט Bess, you is my woman now ("בס, כעת את האישה שלי").
לאחר מכן משתכנעת בס לצאת עם כולם לפיקניק, ומותירה את פורגי מאושר ושר את השיר שפתח את התמונה: 'I got plenty o' nuttin.
כל תושבי הסמטה, למעט פורגי, נוכחים בפיקניק עליז על אי סמוך, רוקדים ושרים.
ספורטינג לייף מזמין את כולם להקשיב לשירו האתאיסטי It Ain't Necessarily So ("אין זה בהכרח כך").
בתום השיר סרינה מגנה את כולם כחוטאים, בשיר Shame on all you sinners ("התביישו, כולכם, חוטאים").
כאשר כולם ממהרים לספינה העומדת לעזוב את האי, מופיע קראון ותופס את בס לבדה.
היא מתחננת כי יעזוב אותה, ימצא לו אישה אחרת (בשיר ?What you want wid Bess - "מה רצונך מבס?") וייתן לה לחיות בשקט עם פורגי, אך הוא לועג לה ומפעיל עליה את קסמו האישי.
בס אינה יכולה להתנגד לו ונשארת באי לאחר שכולם עזבו אותו, לבדה עם קראון.
הדייגים יוצאים לים המסוכן בשירת It takes a long pull to get there ("זה מצריך עבודה קשה להגיע לשם").
קולה של בס נשמע מחדרו של פורגי.
היא חזרה לאחר יומיים, חולה ביותר.
סרינה מתפללת בעבורה בשיר Oh, doctor Jesus ("הו, דוקטור ישו").
לאחר מצעד של סוחרת תות שדה, של איש הדבש ושל סוחר סרטנים, חוזר המוקד לבס.
היא מתוודה בפני פורגי כי היא חוששת מפני כוח הפיתוי שיש לקראון עליה, אך מצהירה כי רק אותו היא אוהבת בשיר I loves you, Porgy ("אני אוהבת אותך, פורגי").
קלרה צופה אל הים בחשש בשעה שהסערה מתחילה, וצלצול פעמון מבשר רע חותם את התמונה.
הנשים, ומספר גברים בהם פטר ופורגי, מתפללים לשלום הדייגים בשעה שסערת הוריקן משתוללת בחוץ.
קראון מופיע, דוחף את פורגי הצדה ומפיל אותו ותובע לעצמו את בס.
קראון מקלל ולועג לסערה ולתפילה.
קלרה, הצופה מבעד לחלון, מבחינה לפתע בסירתו ההפוכה של ג'ק בעלה ורצה החוצה, כאשר היא מוסרת את תינוקה לבס.
בס מפצירה בגברים לצאת אל הסערה ולנסות לעזור, אך רק קראון אמיץ מספיק.
הוא יוצא ומטיח שיחזור וייקח עמו את בס.
התמונה מסתיימת בשירה חרדה של Oh, doctor Jesus.
האנשים מבכים את מותם בסערה של ג'ק, קלרה וקראון.
כאשר התפילה לכבוד קראון מתחילה, ספורטינג לייף צוחק ואומר שקראון לא מת כלל.
בס שרה לתינוקה של קלרה את השיר Summertime.
לפתע נכנס קראון, כולו חבול ופצוע, אך חי, ומתקדם לעברה של בס הפותחת במנוסה עם התינוק.
לפתע נשלחת יד אוחזת סכין מחלונו של פורגי.
הוא דוקר את קראון למוות וקורא !Bess, you got a man now ("בס, יש לך גבר כעת").
בלשי המשטרה (הלבנים) מגיעים לסמטה על מנת לחקור את מותו של קראון.
הם אינם זוכים לשיתוף פעולה, ולוקחים עמם את פורגי על מנת שיזהה את הגופה.
ספורטינג לייף אומר לפורגי כי פצעיו של קראון המת יתחילו לדמם כאשר רוצחו יהיה קרוב אליו ופורגי מנסה לברוח, אך נלקח על ידי השוטרים.
בס שרה את השיר שאותו שרה סרינה כאשר בעלה רובינס מת, My man's gone now.
ספורטינג לייף מציע לבס מעט אבקה לבנה שתשפר את מצב רוחה.
היא מסרבת, אך נכנעת לבסוף ולוקחת את הסם בעוד שספורטינג לייף שר There's a boat dat's leavin' soon for New York ("ישנה ספינה שעוזבת בקרוב לניו יורק").
פורגי נכנס, לאחר שבוע בכלא, שבו שהה כיוון שסירב להסתכל בגופתו של קראון.
בכלא זכה במשחק הימורים, והוא נושא מתנות לכל חבריו, אשר שרים It's Porgy comin' home ("זהו פורגי ששב הביתה").
עד מהרה מבחין פורגי בהיעדרה של בס ושר Oh, Bess, oh where's my Bess ("בס, היכן בס שלי?").
סרינה מסבירה לו שבס נסעה עם ספורטינג לייף לניו יורק, ופורגי מתחיל לנסוע על עגלתו, מבטיח כי ימצא אותה היכן שלא תהיה ושר Oh Lord, I'm on my way ("הו אלי, אני בדרכי").
גרשווין למד ברצינות את תורתו של ריכרד וגנר, ובמיוחד את האופרה Die Meistersinger von Nürnberg ("אמני השירה מנירנברג"), ויישם בכתיבת "פורגי ובס" את הנחיותיו בנוגע ללייטמוטיב וכן את תפיסתו בנוגע ליכולת ההבעה המוזיקלית של אירועים דרמטיים.
עם זאת, העריך מאוד גם את יכולתו של ז'ורז' ביזה (מלחין "כרמן") לשלב "להיטים" באופרה שלו ולהטמיע בה שירים וסגנונות עממיים (ספרדיים, במקרה של "כרמן").
גרשווין ביקש להבדיל את האופרה ככל האפשר ממחזמר.
לפי תורתו של ואגנר, יצר אופרה שכולה מושרת והמוזיקה בה אינה דוממת.
הדיאלוגים כולם בצורת רצ'יטטיב (שירה שמחקה דיבור אנושי) ואינם במקצב של דיבור יומיומי, פרט למספר משפטים הנאמרים על ידי הבלשים הלבנים ומשמשים כעין "לייטמוטיב" של הלבן.
מורו של גרשווין, יוסף שילינגר, הצהיר לאחר מותו של המלחין, שהאופרה "פורגי ובס" הושפעה רבות מהשיטות שלמד גרשווין אצלו.
עם זאת, לא נמצאו לכך תימוכין מכל מקום אחר.
השפעה נוספת על גרשווין הייתה זו של המלחין אלבן ברג, שכלפיו רחש הערכה רבה ובפרט העריך את האופרה שלו "ווצק", שעל מנת להאזין לה בבכורתה האמריקאית נסע במיוחד לפילדלפיה.
מחקרים מוצאים קשרים תמטיים ומוזיקליים בין שתי האופרות.
אחת הטכניקות המוזיקליות/דרמטיות שבהן עושה גרשווין שימוש באופרה היא השימוש בלייטמוטיב, קטע מוזיקלי קצר המשמש כמוטיב מנחה ועובר ביצירה כחוט השני המדגיש רעיון מסוים או דמות מסוימת.
פורגי מיוצג על ידי חמישה תווים בסולם בלוז.
הם מופיעים לראשונה על ידי התזמורת ממש לפני כניסתו, מיד אחר כך במילים הראשונות שהוא שר ולאחר מכן על ידי קהל הסובבים, אנשי השכונה.
הדבר ממחיש שדמותו של פורגי מייצגת את דמותם של אנשי השכונה.
קראון מיוצג על ידי מוזיקה קצבית.
ספורטינג לייף מיוצג על ידי הרמוניה דיסוננסית, המדגישה את חוסר שייכותו וההפרעה שהוא מהווה.
בנוסף לכך, מופיעים בקטעיו חלקים מהמלודיה של It ain't necessarily so, הבאים להדגיש את השקפתו הצינית.
המוזיקה המאפיינת אותה מושפעת מהגבר הקרוב אליה - קראון, פורגי או ספורטינג לייף.
סוף האופרה מציג שימוש במוטיבים להבעת מכלול דרמטי, בסגנון ואגנרי.
פורגי מתגלגל על עגלתו אל מחוץ לבמה.
המסך יורד וכל התזמורת מנגנת את שתי התיבות הראשונות של Bess, you is my woman now ומיד אחריהן את הלייטמוטיב של פורגי, בדינמיקת פורטיסימו המסתיימת בקרשנדו.
אמנם, התווים של פורגי הם בסולם מי מז'ור (E), אבל האקורד המסיים הוא אקורד לא פתור בדרגה שביעית (Em7), שמרמז שהאופרה אמנם תמה אך סיפורו של פורגי לא נשלם.
הצגת הבכורה של ההפקה הייתה בברודוויי ב-10 באוקטובר 1935, והיוותה כישלון יחסי עם 124 הופעות בלבד.
כל השקעותיהם של האחים גרשווין ושל הייווארד ירדו לטמיון.
הם שאלו את עצמם האם זו אופרה או מחזמר שאפתני במיוחד והתקשו לנתח אותה בכלים מסורתיים.
יתרה מזו, גם נושא האופרה נחשב לבלתי ראוי.
המלחין וירג'יל תומפסון אמר על האופרה, תוך שהוא משלב גזענות ואנטישמיות:
מבקרים נוספים טענו שאין ביצירה התפתחות, שהיא "אוסף להיטים" ושהיא ריקה מתוכן ממשי.
עם השנים הלכה וגברה ביקורת חיובית על הצגתם לראשונה של אנשים אמריקאיים בשר ודם על במת אופרה, וגבר הניתוח של היצירה כאופרה לכל דבר ועניין, תוך השוואתה ליצירות שהיוו מקור השפעה בעבור גרשווין.
מוזיקולוגים משנות השמונים ואילך שניתחו את האופרה תייגו אותה כ"גרנד אופרה" ולא אופרה עממית כלל.
האופרה הייתה תחילה שנויה במחלוקת, והיו מבקרים שהאשימו את גרשווין בגזענות, כיוון שהאופרה בנויה בעצם על בסיס תבנית של מופע מינסטרל (מופע המכיל הצגה סטריאוטיפית מבזה של שחורים, ומיועד לקהל לבן) ומופיעות בה כמה מהדמויות הסטריאוטיפיות של מופע המינסטרל הטיפוסי.
אלא שגרשווין השתמש בתבנית על מנת ליצוק תוכן אמנותי והפך את הדמויות, שהיו מוכרות לכול, לתיאור ריאליסטי של אנשים בשר ודם.
במשך הזמן התקבלה האופרה גם בקרב קהילת השחורים בארצות הברית.
האחים היוצרים, ג'ורג' ואיירה גרשווין, התעקשו תמיד שהתפקידים הראשיים יגולמו אך ורק בידי שחורים, ותרמו בכך לנסיקת הקריירה של מספר זמרים שחורים.
בהקשר זה, בסיבוב ההופעות הראשון של האופרה התרחש אירוע המתקשר אף הוא לסוגיית הגזע.
בזמן ההופעה בוושינגטון מחה הצוות נגד ההפרדה הגזעית בקרב הקהל, הכניע את ההנהלה ובעקבות זאת יצאה לדרך ההופעה הראשונה מול קהל מעורב, שאינו מופרד גזעית ל"שחורים" ול"לבנים", שנערכה בתיאטרון הלאומי של וושינגטון.
ב-1941 הפיקה גילדת התיאטרון את "פורגי ובס" כמחזמר.
קטעי העלילה קוצצו, הדיאלוגים הפכו למדוברים במקום הרצ'יטטיבים ונערכו שינויים בתזמור (הדבר התאפשר עקב מותם של גרשווין ושל הייווארד).
המחזמר בהפקתו זו היה להיט, והוצג בברודוויי ב-286 הופעות לפני שפנה לסיבוב הופעות.
בכך קמו שתי גרסאות ל"פורגי ובס", וגם זו האופראית זכתה להכרה ולסקרנות הקהל.
ב-1952 התגלתה הזמרת לאונטין פרייס במסגרת הפקה מחודשת של המחזה.
ההפקה הועלתה בשנה שלאחר מכן 305 פעמים על בימת תיאטרון זיגפלד.
התקליט, שעורר עניין מחודש באופרה בקרב מאזיני ג'אז, נכלל ב-2001 בהיכל התהילה של פרס גראמי (Grammy Hall of Fame), המאגד הקלטות בעלות "חשיבות איכותית או היסטורית".
באותה שנה, להקת האופרה שנדדה באירופה סיימה את מסע הופעותיה בלנינגרד ובמוסקבה ועוררה התרגשות משני צדיו של "מסך הברזל" (טרומן קפוטה כתב על הביקור את הספר "קול המוזות נשמע" - The Muses Are Heard).
קפוטה דיווח שאחד הקומיסרים טען כי "גרשווין קרוב ללבו של כל רוסי".
ב-1958 הקליטו מיילס דייוויס וגיל אוונס פרשנות משלהם לאופרה, עם ביג בנד שכללה כמה מגדולי המוזיקאים של התקופה, כמו קנונבול אדרלי, פול צ'יימברס, פילי ג'ו ג'ונס ועוד.
ב-1959 הופק סרט קולנוע אופראי המבוסס על "פורגי ובס", בכיכובם של סידני פואטייה כפורגי וסמי דייוויס ג'וניור כספורטינג לייף.
ב-1979 הקליט לראשונה המנצח לורין מאזל עם תזמורת קליבלנד גרסה שלמה, לא מקוצצת, של האופרה.
בהערות האלבום כתב שהתשוקה של גרשווין והבנתו את נפש היחיד אינן נופלות מאלו של ורדי, שהבנתו את נפש האדם ויכולת ביטויה במוזיקה משתוות לאלו שהפגין מוצרט באופרות שלו ושהבנתו את הפולקלור עמוקה כזו של מוסורגסקי.
ב-1985, במלאת 50 שנה להפקה המקורית, הופקה גרסה של האופרה על ידי המטרופוליטן אופרה, גדול בתי האופרה בארצות הברית.
ההפקה זכתה לביקורות מעורבות, דווקא בשל ההדר וההוד שבהם עוצבה סמטת קטפיש, והנטייה "להגדיל" את הממדים האופראיים.
ב־1992 הופקה גרסה מקוצרת (מ-4 ל-3 שעות) של האופרה על ידי המפיק פיטר קליין ולהקתו Living Arts תוך כדי שיתוף פעולה עם לאופולד גודובסקי השלישי, אחיינו של ג'ורג' גרשווין.
פיטר קליין יצא לסבב הופעות בארצות הברית וקנדה עם ההפקה הזאת ואף הוצגה ביותר מ-20 מדינות מחוץ לארצות הברית.
באוקטובר 2001 הפקה זו הגיע גם לישראל.
החברה המוטורית פורד היא יצרנית רכב אמריקאית בינלאומית מהגדולות בעולם.
בשנת 2005 קבוצת פורד הייתה במקום השני בדירוג מכירות הרכב העולמי שנייה לג'נרל מוטורס, אך החל משנת 2006, בה עקפה חברת טויוטה את פורד במכירות, היא החלה לרדת בעקביות בדירוג.
ב-2011 היא דורגה כיצרן החמישי בגודלו בעולם.
סדרת רכבי ה"פיק-אפ" (טנדרים, "טראקס") מדגם F של פורד, היא המכונית הנמכרת ביותר בארצות הברית בכל שנה, ברציפות משנת 1981. בשנת 2004 נמכרו בארצות הברית כ-940 אלף יחידות (שיא) מסדרה זו, רובן מדגם F-150. קבוצת פורד כוללת את המותגים פורד (ארצות הברית ואירופה) ולינקולן, והיא מחזיקה באסטון מרטין הבריטית.
ב-2008 מכרה פורד את אחזקותיה בלנד רובר ויגואר הבריטיות לטאטא ההודית.
ב-2010 מכרה פורד את אחזקותיה בחטיבת המכוניות של וולוו השוודית ומאזדה היפנית, וכן הפסיקה את ייצור המותג מרקורי האמריקאי.
החברה נוסדה בשנת 1903, על ידי הנרי פורד ומספר שותפים נוספים, לאחר שבשנת 1896 הצליח הנרי פורד לבנות את הרכב הממונע הראשון פורד קוואדריסייקל, במדינת מישיגן שבארצות הברית.
המכונית הראשונה שנמכרה נמסרה כחודש לאחר ההקמה - הלקוח הראשון היה רופא כללי מהעיר דטרויט.
הנרי פורד התעקש להתמקד בפיתוח ובייצור של מכוניות פשוטות, אמינות וזולות, שיימכרו בכמויות גדולות לקהל הרחב ולא לעשירים בלבד.
עקשנותו בנושא זה הובילה לסכסוך עם שותפיו.
הוא הצליח לרכוש את מניות השליטה בחברה, ומונה לנשיא בשנת 1906.
התרומה הבולטת ביותר של החברה לתעשיית הרכב הייתה המצאת שיטת פס הייצור הנע - בו כל עובד ניצב במקומו, ומבצע פעולה מסוימת קבועה בשלבי ההרכבה של הרכב, שנע על פס ייצור.
השיטה הזאת נכנסה לשימוש במפעל פורד בשנת 1913, התגלתה כיעילה במיוחד, ואיפשרה הוזלה משמעותית של מחירי המכוניות.
הסמל של החברה מייצג את שם החברה, והצבע הכחול את מטה החברה הנמצא במישיגן (ארצות הברית).
פורד מודל T הוצגה בשנת 1908, בעיר דטרויט.
מחירה הראשוני היה פחות מ-900 דולר.
בעקבות השימוש בשיטת פס הייצור הנע, הוזל המחיר וגדל מספר המכוניות שנמכרו: בשנת 1913 יוצרו כ-170 אלף מכוניות מדגם T, ובשנות העשרים מחירה הגיע לפחות מ-300 דולר.
מנוע המכונית היה בנוי מ-4 צילינדרים, במבנה מקורי ומהפכני לזמנו.
ההתנעה התבצעה בעזרת מנואלה, עד להצגת המתנע החשמלי (סטרטר) בשנת 1919. תיבת ההילוכים תוכננה להיות ידידותית במיוחד, והחלפת ההילוכים התבצעה באמצעות דוושות.
המהירות המרבית של המכונית הייתה 70 קמ"ש.
המודל יוצר במספר תצורות גוף, ביניהן סדאן, קופה ודגמים מסחריים.
בשנת 1927 הסתיים ייצור המודל, ובסה"כ יוצרו מעל 15 מיליון מכוניות.
שיא המכירות הכללי הזה נשבר בשנת 1972 על ידי דגם החיפושית מתוצרת חברת פולקסווגן הגרמנית (החיפושית יוצרה עד שנת 2003, משנת 1978 בעיקר במקסיקו, ובסה"כ יוצרו מעל 21 מיליון חיפושיות).
מודל T נחשבת לאחת המכוניות החשובות והמשפיעות ביותר בהיסטוריה של תעשיית הרכב, והוכתרה פה אחד כ"מכונית המאה ה-20" בתחרות מכונית המאה.
בין השנים 1917–1927 יוצר פורד מודל TT, בתצורות משאית ואוטובוס אשר התבסס על "פורד מודל T".
בשנת 1925 רכשה פורד את חברת לינקולן, שמתמחה במכוניות יוקרה.
בשנות ה-30 נוסדה חטיבת מרקורי, שמתמחה במכוניות במחירים בינוניים.
בשנות ה-50 חברת פורד הונפקה בהצלחה בבורסה האמריקנית, והציעה חלק ממניותיה למכירה לציבור.
החברה, בניהולו של הנרי פורד השני (נכדו של המייסד), ייסדה את "פורד אירופה" בשנת 1967. בהמשך השתלטה קבוצת פורד על המותגים מאזדה (מכוניות משפחתיות וספורטיביות מיפן, פופולריות מאוד בישראל), יגואר (מכוניות יוקרה מבריטניה), לנד רובר (רכבי שטח מובילים מבריטניה), וולוו (מכוניות יוקרה משוודיה) ואסטון מרטין (מכוניות ספורט מבריטניה).
עקב המשבר של 2008–2009 נאלצה החברה למכור את המותגים יגואר ולנד רובר לקונצרן טאטא ההודי.
במרץ 2010 יצרנית הרכב הסינית ג'ילי חתמה על הסכם לרכישת המותג וולוו מפורד תמורת כ-1.8 מיליארד דולר, לאחר משא ומתן שנמשך למעלה משנה.
ביוני 2017 הכריזה פורד על ריקול (קריאה לתיקון מוצר שהתגלה בו פגם) של כ-400,000 כלי רכב בצפון אמריקה, עבור דגמי טרנזיט ואן ואוטובוסים שיוצרו בשנים 2014–2017 במפעל החברה בקנזס.
הנרי פורד השני היה נכדו המבוגר ביותר של הנרי פורד, מייסד החברה.
הוא החליף אותו בתפקיד הנשיא בשנת 1945, עם סיומה של מלחמת העולם השנייה (בנו היחיד של המייסד, אדסל, נפטר בשנת 1943).
פורד השני היה נשיא החברה עד שנת 1960, המנכ"ל עד שנת 1979, ויו"ר מועצת המנהלים עד שנת 1980. הוא המשיך לעבוד כיו"ר הוועדה הפיננסית, עד למותו בשנת 1987. כיום מכהן בתפקיד המנכ"ל אחיינו, ויליאם קליי פורד ג'וניור.
רכבי פורד מיובאים לישראל מאז שנות ה-30 של המאה ה-20, כש"החברה הארץ ישראלית לאוטומובילים בע"מ" הייתה היבואנית.
בספטמבר 1940 חנכה החברה אולם תצוגה ומוסך מרכזי חדיש בתל אביב.
בשנות האלפיים, היבואן הרשמי של מכוניות קבוצת פורד לישראל היא חברת "דלק מוטורס".
פוֹרְבְּס ישראל היא המהדורה הישראלית של כתב העת העסקי "פורבס" (Forbes) היוצא לאור בארצות הברית משנת 1917. המגזין מתפרסם ב-40 מדינות ברחבי העולם באמצעות זכיינים מקומיים.
פורבס ישראל פועלת כזכיינית מקומית משנת 2004 וסוקרת את הזירה העסקית, היזמית והטכנולוגית בישראל ובזירה הבינלאומית.
בשנת 2004 החל בית ההוצאה לאור SBC לפרסם בשפה העברית מהדורה מקומית של פורבס ובה מאמרים מתורגמים.
הזיכיון נרכש בשנת 2009 על ידי קבוצת ג'רוזלם פוסט.
בשנת 2011 החלה הקבוצה לשתף פעולה עם חברת R&B Media, שבבעלות רפי רוזנפלד וניר ברזילי לניהול המותג הישראלי של פורבס.
שנתיים אחר-כך רכשה חברת R&B Media את הבעלות המלאה על פורבס ישראל ומאז היא מנהלת את הזיכיון הישראלי של פורבס באמצעות חברת הבת FI Media.
רוב תכניה של המהדורה המקומית של פורבס הם מקוריים וחלקם מתורגמים מהמהדורה האמריקאית.
התכנים של המגזין יוצאים לאור במהדורה חודשית מודפסת, והחל משנת 2012 התכנים זמינים גם באמצעות אתר אינטרנט ודרך סדרה של מוצרים דיגיטליים כולל אפליקציות מובייל.
בשנים האחרונות מפרסם פורבס ישראל את תכניו המקוריים גם באתר בשפה האנגלית.
המהדורה המקומית גיבשה במהלך השנים אופי ייחודי וזכתה לחשיפה תקשורתית נרחבת בעיקר בזכות הדירוגים המיוחדים לה, הכוללים בין השאר את דירוג הרופאים הטובים בישראל, הנשים המשפיעות בישראל, הצעירים המבטיחים מתחת גיל 30 ודירוג 100 עשירי ישראל.
בנוסף שותף פורבס ישראל בגיבוש רשימת המיליארדרים העולמית של מגזין פורבס העולמי ואחראי לחלק ניכר מהערכות השווי של המיליארדרים הישראלים בארץ ובעולם.
בשנת 2024 הגיע מספר המיליארדרים הישראלים ברשימה הבינלאומית לשיא וכלל 42 איש.
בין המהדורות השנתיות של פורבס ניתן למנות את הרשימות הבאות:
50 הנשים המשפיעות בישראל (Forbes PowerWomen)
הצעירים המבטיחים בישראל (Forbes 30Under30)
פורבס ישראל מפרסם מהדורות ייחודיות נוספות שאינן מתפרסמות מדי שנה אך מעוררות שיח מקומי ובינלאומי ביניהן דירוג הפוליטיקאים העשירים בישראל, ולהבדיל רשימת ארגוני הטרור העשירים בעולם.
דירוג זה זכה לחשיפה בכלי תקשורת מובילים בעולם.
לצד הדירוגים המיוחדים רשום פורבס ישראל על חשיפות ופרסומים בלעדיים, כמו חשיפת האקזיט של ראש הממשלה נפתלי בנט, ימים אחדים לפני כניסתו לתפקיד או פרסום דירוגה של ישראל בין 20 הכלכלות העשירות בעולם.
פרסומים אלו צוטטו בהרחבה על ידי כלי התקשורת המקומיים ועוררו תהודה גם ברשתות החברתיות.
פורבס ישראל מקיים ועידות בינלאומיות בנושאים כלכליים אליהם מגיעים אורחים מרחבי העולם, ובשנת 2019 קיים המגזין הישראלי כנס בשדרה החמישית בניו יורק ובו פרסם את רשימת הסטארטאפים הישראליים המבטיחים בניו יורק.
מדי שנה מפרסם פורבס ישראל את רשימת 100 עשירי ישראל.
אלה הם עשרת הראשונים בדירוג לשנת 2024:
+דירוגשםשווי בדולריםמקור העושר1מרים אדלסון32.1 מיליארדלאס וגאס סנדס2אייל עופר24.1 מיליארדמזרחי טפחות, זודיאק מריטיים, גלובל הולדינגס3עידן עופר15.8 מיליארדהחברה לישראל, קנון4ויאצ'סלב קנטור9.8 מיליארדמחצבים5רומן אברמוביץ'9.7 מיליארדאנרגיה מחצבים, וסחר ברוסיה6דמיטרי בוכמן9 מיליארדחברת הגיימינג פלייריקס7איגור בוכמן9 מיליארדחברת הגיימינג פלייריקס8פרנק לואי6.5 מיליארדקניונים ונדל"ן מסחרי9טדי שגיא6.4 מיליארדחברת ההשקעות DST Global10ורטהיימר (משפחה, סטף, (איתן ואח')6.3 מיליארדמכירת מפעלי ישקר
במקביל מפרסם מגזין פורבס העולמי את רשימת עשירי תבל שכוללת את הישראלים ששוויים עולה על מיליארד דולר.
פורבס ישראל מפרסם את רשימת היהודים ששווי הונם עולה על מיליארד דולר.
אלו הם היהודים העשירים בעולם כפי שפורסמו ברשימת פורבס ישראל בדירוג לשנת 2020:
רשימת פורבס של היהודים העשירים בשנת 2019:
+דירוגשםשווי בדולריםמקור העושרמדינה1מארק צוקרברג70 מיליארדפייסבוקארצות הברית2לארי אליסון67 מיליארדאורקלארצות הברית3מייקל בלומברג62 מיליארדבלומברג LPארצות הברית4לארי פייג'58 מיליארדאלפאביתארצות הברית5סרגיי ברין56.5 מיליארדאלפאביתארצות הברית6סטיב באלמר48.5 מיליארדמיקרוסופטארצות הברית7שלדון אדלסון39 מיליארדLas Vegas Sandsארצות הברית8דאסו (משפחה, מרסל דאסו ואח')22.8 מיליארדדאסוצרפת9מייקל דל40 מיליארדדל מחשביםארצות הברית10משפחת פריצקר29 מיליארדמלונות הייאטארצות הברית
רשימת פורבס של היהודים העשירים בשנת 2013:
+דירוגשםשווי בדולריםמקור העושרמדינה1לארי אליסון43 מיליארדאורקלארצות הברית2מייקל בלומברג27 מיליארדבלומברג LPארצות הברית3שלדון אדלסון26.5 מיליארדLas Vegas Sandsארצות הברית4לארי פייג'23 מיליארדאלפאביתארצות הברית5סרגיי ברין22.8 מיליארדאלפאביתארצות הברית6קרל אייקן20 מיליארדהשקעותארצות הברית7ג'ורג' סורוס19.2 מיליארדקרן גידורארצות הברית8מיכאיל פרידמן16.5 מיליארדאלפא גרופרוסיה9לן בלווטניק16 מיליארדכלל תעשיותארצות הברית10יוסף ספרא15.9 מיליארדבנקברזיל
פורבס ישראל מפרסם את רשימת ארגוני הטרור העשירים בעולם.
העדכון האחרון נעשה בשנת 2021:
+דירוגארגוןהכנסות שנתיות בדולריםאזורי פעילות1טליבאן2.5 מיליארדאפגניסטן ופקיסטן2אנצאר אללה (המורדים החות'ים)2 מיליארד דולרתימן3חזבאללה1.2 מיליארדבעיקר לבנון וסוריה.
פעיל גם בעיראק ותימן4אל-קאעידה600 מיליוןגלובלי.
ליבת הארגון בפקיסטן ובאפגניסטן שלוחותיו פזורות במדינות אפריקה5חמאס500 מיליוןרצועת עזה ויהודה ושומרון6PKK - מפלגת הפועלים של כורדיסטן250 מיליוןבעיקר בעיראק, בסוריה ובטורקיה7המדינה האסלאמית (דאעש)150 מיליוןגלובלי.
בעיקר בעיראק, סוריה, לוב ומערה אפריקה8הצבא האירי הרפובליקני האמיתי (RIRA)70 מיליוןהממלכה המאוחדת (אנגליה וצפון אירלנד בעיקר) ואירלנד9כתאא'ב חזבאללה50 מיליוןעיראק וסוריה10הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני35 מיליוןרצועת עזה ויהודה ושומרון
פורבס ישראל מפרסם מאז שנת 2014 מהדורה שנתית בשם "הרופאים הטובים בישראל" הכוללת רשימה של רופאים מומחים בישראל הנבחרים באמצעות סקירת עמיתים (Peer Review).
תחקירני המגזין סקרו במהלך השנים אלפים רבים של רופאים מומחים ברחבי המדינה, וביקשו מהם להמליץ על הרופאים המומחים המצטיינים בתחומם.
בשנת 2019 כללה הרשימה כ-1,100 רופאים ב־35 תחומים רפואיים, וביותר מ-100 תתי־תחומים.
בכל תחום פנה המגזין לרופאים מומחים, מבתי החולים ומרפואת הקהילה, ממרכזי העל הרפואיים ומבתי חולים קטנים ובינוניים, מהמרכז ומהפריפריה, וביקש מהם להמליץ על רופאים מצוינים (אך לא על עצמם) בכל אחת מתתי־ההתמחויות שמרכיבות את התחום שלהם.
המגזין טוען שהוא נוקט שורה של אמצעים על מנת לצמצם את השפעתן של הטיות אפשריות.
פורבס טרוול גייד הוא סדרת מדריכי נסיעות למלונות ומסעדות אותם הם מדרגים, נודעים כיום כפורבס טרוול גייד.
נוסד על ידי מוביל (Mobil) ב-1958, הוא מדריך הנסיעות הוותיק ביותר בארצות הברית.
את הדירוג מעניקים חברי צוות אנונימיים שעובדים בשכר.
הניקוד הוא מאחד עד חמישה כוכבים, לא ניתנים חצי נקודה או אפס נקודות), בהתבסס על מדדים אובייקטיביים.
דירוג של ארבעה או חמישה כוכבים נחשב לכבוד גדול, כשרק 60–70 בתי מלון ומסעדות מקבלים את הניקוד המקסימלי.
הדירוג משמש כתו איכות, שבו חברת Mobil רושמת כסימן מסחרי את הביטויים והסמלים המייצגים את דירוגי כוכבים, ומתירה רק למוסדות מדורגים להציג אותם.
אף על פי שהמדריך פחות יוקרתי ממדריך מישלן האדום מפעילה Mobil שיטה דומה של המלצות ודירוגים, בהם נכללים רק מוסדות שעברו את הבדיקות שלה.
לשם דוגמה, היא כוללת רק 9,000 מתוך 50,000 בתי המלון בארצות הברית.
בתחילה היו המדריכים אזוריים, והוגבלו לארצות הברית וקנדה.
מאוחר יותר, החלה Mobil להציג מדריכי ערים ומדינות וב-2007 מדריכים לערים בין-לאומיות.
המדריכים ראו אור בדפוס בידי ExxonMobil Travel Publications, ונכון לשנת 2005 מופיעים המדריכים בגרסתם המקוונת בידי HowStuffWorks.com.
באוקטובר 2009 העניקה, ExxonMobil את הרישיון לכתב העת פורבס, שכינה תחת שמו מספר מדריכים, לדוגמה Forbes Travel Guide, Forbes Five Stars וכן הלאה.
פורבס השיק גרסאות מעודכנות של מדריכים שונים בשלהי 2009, עם תוכניות להשלים את העדכון בראשית 2010.
המדריך מעניק כוכב עד חמישה כוכבים.
במדריך כתוב: "כל מסעדה שלה דירוג כוכבים של מוביל היא מומלצת – אלו עם הדירוג הגבוה יותר עברו בדיקות קפדניות והערכה של רמת השירות והן נמנות עם קבוצת העילית של המסעדות, הידועות בשל הבישול, השירות, העיצוב והתצוגה יוצאי הדופן."
נכון לשנת 2009 עשרים מסעדות בארצות הברית מדורגות בחמישה כוכבים.
"קבוצת עילית, מסעדות חמשת הכוכבים של מוביל מעבירות חוויית אכילה ללא רבב, מספקות בעקביות אוכל בלתי רגיל, שירות עילאי, עיצוב אלגנטי והגשה יפהפייה.
נוכח בהן כל פרט שכלול בחוויה.
פורג' הוא דמות בדיונית של גיבור-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Uncanny X-Men #184 מאוגוסט 1984 ונוצרה על ידי הכותב כריס קלרמונט והמאייר ג'ון רומיטה הבן.
פורג' הוא מוטאנט אינדיאני יליד אמריקה בעל כישרון על-אנושי להמצאות וידע נרחב ביותר בטכנולוגיה.
למרות היותו אומן בדרכי הרפואה ההוליסטית, הוא מסתמך יותר על טכנולוגיה מאשר על מיסטיקה כדי להשיג את מטרותיו.
פורג' שימש כספק הנשק המרכזי של הממשלה במשך שנים רבות.
הוא ניהל מערכת יחסים רומנטית בעבר עם סטורם, ורומן קצר עם מיסטיק, מה שגרם לו להתחבר לקבוצת האקס-מן ולתגבר את רמת הטכנולוגיה באחוזת אקסבייר.
בנוסף, הוא היה חבר בקבוצת אקס פקטור בשנות ה-90 של המאה ה-20, שמומנה בידי ממשלת ארצות הברית.
לאחרונה, פורג' נראה באירועי "אקס-מן: תסביך משיח", כאשר שלח לעתיד את ג'יימי מדרוקס וליילה מילר בניסיון למצוא את קייבל ומשיחת המוטאנטים הופ.
הוא סבל מפגיעות חמורות (כולל פגיעה בראשו) מידיו של בישופ, ששם לעצמו מטרה לצוד את משיחת המוטאנטים האחראית כדבריו לעתידו הדיסטופי.
פורג' הפך ליותר ויותר אובססיבי בנושא מסע בזמן, הסתגר בביתו שבהרי וונדגור ונדחף לכדי שגעון.
לבסוף, הוא נהרג בפיצוץ כאשר מנע פלישה בין-ממדית.
במיתוג מחדש "מארוול עכשיו!" משנת 2012, מתברר כי פורג' שרד את הפיצוץ.
קייבל מרפא את שגעונו בעזרת יכולותיו הטלפתיות ומצרף אותו לקבוצת אקס פורס החדשה שהקים.
פורד 7Y היא מכונית משפחתית קטנה שיוצרה על ידי חברת פורד הבריטית בין השנים 1938–1939. יוצרו 65,069 יחידות.
כסוי גלגל אחורי (בדגם הדה-לוקס)
מגבים - נקודות האחיזה מעל החלק העליון של החלון הקדמי
פורד B3000 S, V3000S, V3000A היו דגמים של משאיות אשר יוצרו על ידי יצרנית הרכב פורד גרמניה, בעיר קלן, ובברלין, במהלך מלחמת העולם השנייה, ובמשך 3 שנים לאחר סיום המלחמה (1941-1948).
המשאיות שירתו את בעלות הברית ואת הוורמאכט.
עבור כוחות צבא הקבע של גרמניה הנאצית הוורמאכט יוצרו 24,110 יחידות.
מנועי הדגמים הכבדים יותר, (V8 צילינדר) התבססו על מנועי פורד אמריקה שנבנו בדטרויט, משנת 1940 מסוג "Typ T 098/099" (מנוע 3,900 סמ"ק המפיק 95 כ"ס.
כושר המטען של הדגמים היה 3 טון.
סוגי מנוע בדגם פורד B3000 S
דגמים אשר היו בשרות הוורמאכט
פורד CX היא מכונית משפחתית מתוצרת חברת "פורד בריטניה" חברת בת של קונצרן פורד, בין השנים 1935–1937.
הדלתות הקדמיות נפתחו בניגוד לכיוון התנועה ("דלתות התאבדות").
פורד Thames Trader היא סדרת משאיות בעלי כושר טעינה של 2–7 טון, מתוצרת "Ford of Britain" (פורד בריטניה) (שם רשמי: Ford Motor Company Limited), חברת בת של קונצרן הרכב פורד אשר יוצרה בין השנים 1957–1965 בבריטניה.
במשאיות "פורד Thames Trader" הורכבו 2 סוגי מנועים: מנועי בנזין ומנועי דיזל.
פורד LCF היא משאית, בגודל בינוני, מתוצרת קונצרן הרכב פורד (שם מלא: Ford Motor Company), אשר יוצרה בין השנים 2004–2009 במקסיקו, בשותפות עם יצרנית האוטובוסים והמשאיות Navistar International.
פירוש "LCF" (ראשי תיבות: Low Cab Forward) בעברית: "משאית נמוכת קומה".
דגמי "פורד LCF" הוגדרו כמשאיות "Cab over" (המנוע הורכב מתחת לקבינה).
דגמי "פורד LCF" יוצרו עם 5 תאי מטען בגדלים שונים, מאורך של 2.90 מטר ועד 4.70 מטר.
קבינות (תא הנהג), דגמי "פורד LCF" נבנו על פי דגמי "Mazda Titan", של יצרנית הרכב היפנית מאזדה.
פורד GPA הוא כלי רכב אמפיבי בתצורת רכב שטח, הנעה כפולה 4x4, מתוצרת קונצרן הרכב פורד, אשר יוצר בין השנים 1942–1943, בארצות הברית.
"פורד GPA" הייתה הגרסה האמפיבית של ג'יפ ויליס "Ford GPW".
סך הכול יוצרו 12,778 יחידות.
דגמי "פורד GPA" עזרו למאמץ המלחמתי בתקופת מלחמת העולם השנייה.
ארצות דרום אמריקה - 22 יחידות
מדינות אחרות - 6 יחידות
פורד FK היא משאית תוצרת יצרנית הרכב "פורד גרמניה" ("Ford Germany" הקרויה גם "Ford-Werke GmbH"), חברת בת של קונצרן הרכב "פורד", אשר יוצרה בין השנים 1951–1961.
במשאיות "פורד FK" הורכבו 2 סוגי מנועים: מנועי בנזין ומנועי דיזל.
Ford Thames 300E היא מכונית מסחרית תוצרת Ford of Britain (שם רשמי: Ford Motor Company Limited), חברת בת של קונצרן הרכב פורד אשר יוצרה בין השנים 1954–1961.
דגם ה"פורד Thames 300E" התבסס על דגמי פורד אנגליה 100Eופורד פרפקט 100E
Ford Thames 307E היא מכונית מסחרית תוצרת Ford of Britain (שם רשמי: Ford Motor Company Limited), חברת בת של קונצרן הרכב פורד אשר יוצרה בין השנים 1961–1967.
דגם ה"פורד Thames 307E" התבסס על דגם פורד אנגליה 105E.
מאוקטובר 1962 יוצר דגם חדש "פורד Thames 309E" אשר הורכב עליו מנוע בעל נפח של 1,198 סמ"ק.
שטח ההטענה של דגם "פורד Thames 307E" עומד על 2.1 מ"ר.
פורד LTD קראון ויקטוריה היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב פורד אשר יוצרה בארצות הברית ובקנדה בין השנים 1978–1991.
בקנדה יוצרו דגמי "פורד LTD קראון ויקטוריה" באמצעות חברת בת של "פורד" "St.
דגמי "פורד LTD קראון ויקטוריה" השתתפו בסדרות טלוויזיה ובסרטים.
פורד 3 טון M1918 היה טנק קל, מהטנקים הראשונים שיוצרו בארצות הברית, מתוצרת יצרנית הרכב פורד אשר יוצר בשנת 1918.
הייצור הראשוני של "פורד 3 טון M1918" היה של חמישה עשר טנקים, אחד מהם נשלח לצרפת לבדיקה.
התכנון המקורי היה על שיתוף פעולה בשדה הקרב בין ה"פורד 3 טון M1918" לטנק הצרפתי רנו FT-17.
חוזה עבור 15,000 כלי רכב אלה הוענק.
עם זאת, חיל הטנקים האמריקאי ראה שהוא לא עומד בדרישות שרצו.
החוזה של 15,000 הטנקים הסתיים על ידי שביתת הנשק במלחמת העולם הראשונה, משאיר רק את 15 כלי רכב המקוריים שיוצרו.
חימוש עיקרי - מקלע (ללא תותח)
עומק מים וקרקע: 80 סנטימטר
פורד 999 היא מכונית מרוץ, אשר נבנתה על ידי הנרי פורד בין השנים 1901–1903.
ב-12 בינואר 1904 שבר הנרי פורד את שיא העולם במהירות "Speed record" ), בדגם ה"פורד 999" והגיע למהירות של 147.05 קמ"ש.
הניסוי נערך באזור אגם "St.
Clair" סמוך לעיר דטרויט שבמישיגן.
מחיר הפרויקט עמד על 5,000 דולר
מערכת ההיגוי נשלטה על ידי בר מתכת גולמי, כמו ידית ישרה של אופני הרים
פורד P100 הוא טנדר מתוצרת פורד אשר יוצר בין השנים 1971–1993, בדרום אפריקה, ומאוחר יותר גם בפורטוגל.
דגמי "פורד P100" התבססו על דגם פורד קורטינה (דור שלישי, Mk3, דור חמישי Mark V), ומשנת 1988 על דגם פורד סיירה.
1.8 ליטר - טורבו דיזל
2.0 ליטר (מנוע פורד פינטו)
דגמי "פורד מודל B" יוצרו ב-32 מפעלים בארצות הברית, מפעל בקנדה, 7 מפעלים באירופה (בלגיה, הולנד, צרפת, ספרד, גרמניה, דנמרק ובריטניה), בדרום אפריקה, בארגנטינה, מקסיקו, צ'ילה, ברזיל, טורקיה, יפן, סין ואוסטרליה.
דרגות גימור "פורד מודל B"
פורד SYNus היא מכונית קונספט בתצורת מכונית סטיישן שהוצגה על ידי קונצרן הרכב פורד בשנת 2005.
דגם ה"פורד SYNus" הוצג לראשונה בתערוכת הרכב הבין-לאומית של אמריקה הצפונית, בשנת 2005.
חלונות צד: חלונות אחוריים צרים מאוד
פורד 021C היא מכונית קונספט בתצורת מכונית סופרמיני, מתוצרת קונצרן הרכב פורד, בשיתוף פעולה עם חברת עיצוב הרכב האיטלקית Carrozzeria Ghia אשר בנתה את הדגם, אשר הוצג לראשונה בתערוכת הרכב הבין-לאומית בטוקיו באוקטובר 1999.
גוף דגם ה"פורד 021C" בנוי מסיבי פחמן מרוכבים.
דלתות קדמיות – "דלתות התאבדות" (ציר פתיחת הדלת מנוגד לציר התנועה של הרכב).
דלתות אחוריות – "דלתות התאבדות".
(ציר פתיחת הדלת מנוגד לציר התנועה של הרכב).
פורד F-250 סופר צ'יף היא מכונית קונספט בתצורת טנדר, מהודר, אשר הוצגה על ידי קונצרן הרכב פורד בשנת 2006.
דלתות קדמיות - "דלתות התאבדות" (נפתחות בניגוד לציר התנועה של הרכב).
דלתות אחוריות - "דלתות התאבדות" (נפתחות בניגוד לציר התנועה של הרכב).
דגם ה-"פורד F-250 סופר צ'יף" מתוכנן לייצור המוני בשנת 2020, מחירו המשוער יעמוד על כ-100,000 דולר.
פורד TH!NK היא מכונית חשמלית, סופרמיני, מתוצרת יצרנית הרכב החשמלי הנורווגית "Think Global" , אשר הייתה בבעלות קונצרן הרכב פורד, בין השנים 2000–2001.
טינק סיטי (נכתב גם: TH!NK City)
מכונית עירונית - 2 דלתות
דגם "פורד TH!NK" (מודל "FC5") הוצג לראשונה בינואר 2000 בתערוכת הרכב של דטרויט, בנובמבר 2000 הוצג דגם "FCV"
דגמי "פורד TH!NK" שווקו בארצות סקנדינביה: נורווגיה, דנמרק, פינלנד ושוודיה
מבנה סוללה - 19 תאים אלקטרוכימים של 6 מצברים מניקל וקדמיום בהספק של 72 וולט (אחריות יצרן - 10 שנים)
טעינת מצבר - טעינה ביתית, זרם 220 ואט, 80% מהטעינה בין 4 - 6 שעות
פורגאטוריוס (שם מדעי: Purgatorius) הוא סוג של יונק קדום נכחד שחי בסופו של עידן המזוזואיקון בקרטיקון העליון והצליח לשרוד את ההכחדה הגדולה של הקרטיקון וחי גם בפלאוגן.
הוא חי לפני 63–66 מיליון שנה, והיה שונה מהיונקים המודרניים המאוחרים יותר.
בסוג זה התגלו 4 מינים נפרדים.
יצור זה היה דומה במראהו והתנהגותו לחולדה מודרנית.
הוא הגיע לאורך של 15 סנטימטר ושקל עד 37 גרם.
ממבנה שיניו נראה כי היה אוכל חרקים או טורף.
המאובנים של יצור זה התגלו בתצורת הל קריק ובתצורת טולוק (Tullock Formation) שבמונטנה.
המאובנים שנמצאו כללו בעיקר שיניים מרובות וגם עצמות ירך וקרסוליים מהם נראה שיצור זה היה שוכן עצים בעל קרסוליים הדומות לשל פרימטים קדומים.
למעשה ייתכן שהיה מאבותיהם של הפרימטים (ובכך גם של האדם) ושל הסדרה הנכחדת פלסיאדפאים.
פורד Thames 400E היא מכונית מסחרית תוצרת Ford of Britain (שם רשמי: Ford Motor Company Limited), חברת בת של קונצרן הרכב פורד אשר יוצרה בין השנים 1957–1965 בבריטניה, אוסטרליה וניו זילנד.
מסחרית ("פורד Thames 400E", פורד Thames 402E).
פורד GT היא דגם של מכונית-על בתצורת מכונית ספורט, 2 דלתות, 2 מושבים, אשר מיוצרת על ידי קונצרן הרכב פורד.
דור ראשון של הדגם יוצר בארצות הברית, דור שני של הדגם מיוצר בקנדה.
דגמי הדור ראשון של הדגם יוצר בין השנים 2004–2006 בשיתוף פעולה יצרנית מכוניות הספורט "Saleen" , דגמי הדור השני של הדגם מיוצרים משנת 2016 (שנת מודל 2017) ועד היום בשיתוף "Multimatic" .
יוצר על ידי "פורד" בשיתוף פעולה עם יצרנית מכוניות הספורט "Saleen" , בארצות הברית.
מכונית-העל Galpin GTR1 מתוצרת פורד התבססה על ה-"פורד GT" (דור ראשון).
הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית בז'נבה ב-3 במרץ 2015.
מיוצר על ידי פורד בשיתוף פעולה עם "Multimatic" בקנדה.
גוף המכונית בנוי מסיבי פחמן.
פורד 5000 הוא דגם טרקטור שיוצר על ידי קונצרן הרכב פורד בין השנים 1964–2000 במפעלי "פורד" באירלנד וארצות הברית.
בשנת 1965 השיקה פורד את דגם "פורד 3000" מסדרת טרקטורי ה"מאות" (Hundred Series).
בין השנים 1964–1979 יוצר עבור השוק האירופי, ה-"פורד 5,000" היה טרקטור לטווח בינוני, מתאים לחוות אירופאיות.
הגרסה הצפון אמריקאית הייתה קרויה "Ford Major".
מכירות דגם "פורד 500" התבטאו בעיקר בבריטניה ובאירלנד.
סוגי הנעות: הנעה 4x4, הנעה 2WD.
"פורד LTD II" היא מכונית סלון, מתוצרת קונצרן הרכב פורד, אשר יוצרה בארצות הברית, בין השנים 1977–1979.
פורד EXP היא מכונית ספורט בתצורת קופה המוגדרת מכונית קומפקטית, מתוצרת יצרנית הרכב פורד אשר יוצרה בין השנים 1981–1988 (משנת מודל 1982) בארצות הברית ובקנדה.
דגם "פורד EXP" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות בשיקגו בשנת 1981.
פורד 1937 היא מכונית משפחתית, שבנוסף יוצרה במגוון תצורות, מתוצרת יצרנית הרכב פורד וחברות הבת, אשר יוצרו בין השנים 1937 – 1940 בארצות הברית וברומניה.
באוסטרליה יוצר דגם טנדר בתצורת "Coupé utility" על ידי Ford Australia .
דגמי "פורד 1937" התבססו על הדגם הקודם פורד סוג 48.
2 דלתות + דלת אחורית קצרה הנפתחת בחלקה העליון – סטיישן.
4 דלתות + דלת אחורית קצרה הנפתחת בחלקה העליון – סטיישן, 9 נוסעים.
2 דלתות – טנדר בתצורת "Coupé utility" (יוצר באוסטרליה בלבד).
דגמי "פורד 1937" היו המוצר העיקרי של פורד, הדגמים עוצבו מחדש בצורה יסודית ביותר.
פורד משנת 1937 הראה מראה מעוגל יותר עם סורגים אופקיים משובחים בסורג הקדמי הקמור ובסורג המנוע.
הגריל הקדמי היה בצורת V.
פנסים מפוארים היו מודרניזציה גדולה שנמצאה גם בגרסאות הגימור הסטנדרטיות וגם בגרסאות הדה-לוקס.
מנועים: מנוע קדמי, מנוע בנזין, הנעה אחורית, משאבת מים גדולה יותר שימשה לסייע בקירור (בדגמים הורכבו 2 סוגי מנועים V8 מתוצרת "פורד" דגם מנוע "Ford flathead V8 engine" ).
ממחירי דגמי "פורד 1937" בארצות הברית בשנת 1937
מחיר היחידה עמד על 600 דולר לדגם 2 דלתות, 2 נוסעים, 5 חלונות.
מחיר היחידה עמד על 650 דולר לדגם סדאן בסיסי, 4 דלתות.
מחיר היחידה עמד על 720 דולר לדגם 2 דלתות דה-לוקס קלאב-קופה.
מחיר היחידה עמד על 696 דולר לדגם 2 דלתות, 2 נוסעים, דה-לוקס רודסטר.
מחיר היחידה עמד על 750 דולר לדגם 4 דלתות, סדאן.
מחיר היחידה עמד על 720 דולר לדגם 2 דלתות, דה-לוקס קבריולה.
מחיר היחידה עמד על 760 דולר לדגם 2 דלתות, דה-לוקס קלאב-קבריולה
מחיר היחידה עמד על 860 דולר לדגם 2 דלתות, קבריולה – סדאן.
מחיר היחידה עמד על 720 דולר לדגם 2 דלתות, 5 נוסעים, סדאן דה-לוקס.
מחיר היחידה עמד על 635 דולר לדגם 2 דלתות, 5 נוסעים, סדאן.
מחיר היחידה עמד על 735 דולר לדגם 4 דלתות, 5 נוסעים, סדאן דה-לוקס.
מחיר היחידה עמד על 675 דולר לדגם 4 דלתות, 5 נוסעים, סדאן בסיסי.
מחיר היחידה עמד על 585 דולר לדגם 2 דלתות, 3 נוסעים, 5 חלונות.
מחיר היחידה בשנת 1939 עמד על 743 דולר לדגם סדאן דה-לוקס, 2 דלתות.
פורד 1941 היא מכונית משפחתית גדולה, שבנוסף יוצרה במגוון תצורות, מתוצרת יצרנית הרכב פורד וחברות הבת, אשר יוצרו בין השנים 1941–1948 בארצות הברית כולל לשימוש צבאי בלבד בתקופת מלחמת העולם השנייה (ממרץ 1942 ועד קיץ 1945).
בארגנטינה יוצר "פורג 1941" באמצעות Ford Motor Argentina חברת בת של "פורד".
באוסטרליה יוצרו 2 דגמים בין השנים 1946–1948: דגם סדאן ודגם טנדר בתצורת "Coupé utility" על ידי Ford Australia .
4 דלתות + דלת אחורית הנפתחת בחלקה התחתון בלבד – סטיישן.
שנת הדגם 1942 נמשכה ארבעה חודשים בלבד לפני שהממשלה הורתה להפסיק את ייצור הרכב האזרחי החל מ-10 בפברואר 1942 כדי להפנות את מאמצי הייצור הצבאיים עקב מלחמת העולם השנייה.
קיצוב המלחמה נדרש מיצרניות הרכב להשחיר את מעטפת הכרום שלהן – פורד השתמשה בצבע כסף – ודגם מיוחד בעל ארבע דלתות הופק ללא כרום כלל לשימוש צבאי.
מכוניות פורד בסגנון מודל 1942 המשיכו להיות מיוצרות כמכוניות מטה צבאיות החל ממרץ 1942 ועד קיץ 1945. אלה היו רשומות כמודלים 1942, 1943, 1944 ו-1945. לאחר כניעת האימפריה היפנית בספטמבר 1945, התחדש ייצור המכוניות האזרחיות.
פורד 1946 היה זהה לדגם 1942, אם כי גריל כבד חדש עם סורגים אופקיים רענן את העיצוב.
מכסה המנוע הורחב על ידי הוספת רצועה מרכזית.
מנועים: מנוע קדמי, מנוע בנזין, הנעה אחורית.
"מפתח ההצתה" של מכוניות אלה שימש להפעלת נעילת בריח שבקצה אחד פתח את עמוד ההגה, ובצד השני ביטל את נעילת מתג ההתנעה, מה שמאפשר להפעלה.
התנעת המכונית הושגה אז בלחיצת כפתור על לוח המחוונים.
דגם "פורד דה-לוקס" קבריולה, מודל 1948 צולם לסרט גריז שיצא לאקרנים בשנת 1978.
פורד 1949 היא מכונית משפחתית גדולה, שבנוסף יוצרה במגוון תצורות, מתוצרת יצרנית הרכב פורד וחברות הבת, אשר יוצרו בין השנים 1948–1951 (שנת מודל 1949) בארצות הברית ובמלזיה.
"פורד" הייתה הראשונה מבין שלוש יצרניות הרכב הגדולות שהציגה את הדגם הפופולרי החדש לאחר מלחמת העולם השנייה, כשהיא מקדימה את שברולט בשישה חודשים ואת פלימות' של קרייזלר בתשעה חודשים.
4 דלתות – סדאן (Fordor).
2 דלתות – סדאן (Tudor).
פורד GTB הם 5 תצורות של משאיות, אשר יוצרו על ידי פורד בין השנים 1943–1945 בארצות הברית עבור הכוחות המזוינים של ארצות הברית: צי ארצות הברית, וחיל הנחתים של ארצות הברית.
"פורד" ייצרה למעלה מ-15,000 משאיות "GTB" נמוכות, קצרות ותמרון בחמישה דגמים, כשלכלם מלבד לגרסה "GTBS" היו גלגלים אחוריים כפולים.
"פורד GTB" במלחמת העולם השנייה
בתקופת מלחמת העולם השנייה דגמי "פורד GTB" תרמו למאמץ המלחמתי במערכה באסיה ובאוקיינוס השקט, כולל בדרך בורמה הדרך שנסללה במהלך מלחמת סין–יפן השנייה, הובילה אספקה מבורמה לדרום סין ועקפה את השליטה של כוחות האימפריה היפנית בנמלי הים.
"GTB" – משאית מטען (1.5 טון) הנעה 4x4, הגרסה הבסיסית עם ארגז אחורי נושא כוחות / מטען המצויד במושבים ספסלים מתקפלים בצד.
"GTBA" – הייתה בשירות צי ארצות הברית.
"GTBB" – משאית גרר, יוצרו 50 יחידות.
"GTBS" – משאית מנוף לשירות חימוש פצצות עם מנוף, שירתה בצי ארצות הברית.
"GTBC" – משאית מנוף לשירות חימוש פצצות עם מנוף.
סבלריטי 100 היא רשימה שנתית, המורכבת ומתפרסמת על ידי מגזין פורבס מאז שנת 1999. מטרת הרשימה היא לפרסם את 100 הידוענים המרווחים ביותר בשנה החולפת.
בטבלאות הבאות מפורטת העשירייה הפותחת בכל רשימה שפורסמה, נכון לשנת 2020.
+1999דירוגשםעיסוק1 מייקל ג'ורדןכדורסלן2 אופרה וינפריאישיות טלוויזיונית3 לאונרדו דיקפריושחקן4 ג'רי סיינפלדשחקן וקומיקאי5 סטיבן ספילברגבמאי, תסריטאי ומפיק6 ספייס גירלזלהקת בנות7 האריסון פורדשחקן ומפיק8 רובין ויליאמסשחקן וקומיקאי9 סלין דיוןזמרת10 הרולינג סטונזלהקה
+2000דירוגשםעיסוק1 ג'וליה רוברטסשחקנית קולנוע2 ג'ורג' לוקאסתסריטאי, במאי ומפיק3 אופרה וינפריאישיות טלוויזיונית4 טום הנקסשחקן5 מייקל ג'ורדןכדורסלן6 הרולינג סטונזלהקה7 טייגר וודסשחקן גולף8 בקסטריט בויזלהקת בנים9 שרזמרת10 סטיבן ספילברגבמאי, תסריטאי ומפיק
+2001דירוגשםעיסוק1 טום קרוזשחקן2 טייגר וודסשחקן גולף3 הביטלסלהקת רוק4 בריטני ספירסמוזיקאית5 ברוס ויליסשחקן6 מייקל ג'ורדןכדורסלן7 בקסטריט בויזלהקת בנים8 אן סינק9 אופרה וינפריאישיות טלוויזיונית10/ מל גיבסוןשחקן
+2002דירוגשםעיסוק1 בריטני ספירסמוזיקאית2 טייגר וודסשחקן גולף3 סטיבן ספילברגבמאי, תסריטאי ומפיק4 מדונהמוזיקאית5 U2להקת רוק6 אן סינקלהקת בנים7 מריה קארימוזיקאית8 אופרה וינפריאישיות טלוויזיונית9 מייקל ג'ורדןכדורסלן10 טום הנקסשחקן