tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ועדת השרים בנושא עובדים זרים בישראל
הממשלה מסמיכה את ועדות השרים לעסוק ולהחליט בנושאים שונים, ובכך לייעל את עבודתה.
החלטת ועדת שרים מקבלת תוקף של החלטת ממשלה אם כעבור שבועיים מיום הפצתה לשרים, לא בחר אף שר להגיש עליה ערר.
הממשלה רשאית להקים ועדה בכל תחום שהיא מוצאת לנכון.
עם זאת, ישנן מספר ועדות שקיומן מחויב על פי חוק.
בכל ועדה חברים מספר שרים ואחד מהם מוגדר כיושב ראש הוועדה.
סמכויותיו בישיבות דומות לאלו של ראש הממשלה בישיבות הממשלה והוא זה שקובע את מועד התכנסות הוועדה ואת הנושאים שעל סדר יומה.
ועדת השרים בנושא עובדים זרים בישראל פועלת מאז אוגוסט 1996 בהרכבים שונים, כששר התעשייה, המסחר והתעסוקה, שר העבודה והרווחה או שר הפנים עומד בראש הוועדה.
הוועדה למאבק בשימוש בסמים ובאלכוהול היא אחת מוועדות הכנסת הלא קבועות, כלומר, היא וסמכויותיה לא מעוגנות בתקנון הכנסת.
הוועדה הוקמה לראשונה בכנסת ה-12, חודשים ספורים לאחר הקמתה של הרשות הלאומית למלחמה בסמים, ובתחילה הייתה אמורה לפעול במשך שנה אחת בלבד, כדי ללוות את פעילותה של הרשות ואת התיאום בין משרדי הממשלה בתקופה הראשונה לפעילותה.
תפקידי הוועדה הוגדרו כ"ליווי הרשות למלחמה בסמים ומשרדי הממשלה העוסקים בנושא, מעקב אחר פעילותם ודרבונם, וגם סיוע פרלמנטרי בהבאת הנושא למודעות ציבורית רחבה ובפעולה לקראת יצירת משאבים להתמודדות רחבה יותר עם הנגע".
בראש הוועדה, שנקראה אז, "הוועדה למלחמה בנגע הסמים", עמד עובדיה עלי.
אף שהוקמה כוועדה זמנית, בחלוף שנה לפעילותה הוחלט כי תמשיך בעבודתה עד תום כהונתה של הכנסת ה-12. היא הוקמה מחדש בכל קדנציה בכנסות הבאות.
בכנסת ה-18 הוגדרו סמכויותיה כך: "שימוש בסמים ובסמים מסוכנים, לרבות לצרכים רפואיים, עבירות סמים ועבירות המבוצעות בשל שימוש בסמים מסוכנים, טיפול ושיקום לגבי נרקומנים ונפגעים מסמים, הרשות למלחמה בסמים, מדיניות ציבורית, הסברתית וחינוכית למניעת השימוש בסמים בישראל".
בכנסת ה-20 הוחלט כי חברת-הכנסת תמר זנדברג (מרצ) תהייה ראש הוועדה.
זנדברג הייתה ראש הוועדה הראשונה אשר תומכת בלגליזציה של קאנביס ואף הגישה במהלך כהונתה בכנסות ה-19 וה-20 מספר הצעות חוק בנושא הקאנביס והקאנביס הרפואי.
בכנסת ה-24 הוועדה הוקמה בשם "הוועדה לענייני התמכרויות, סמים ואתגרי הצעירים בישראל".
בכנסת ה-25 הוחזר שם הוועדה ל"הוועדה המיוחדת למאבק בשימוש בסמים ובאלכוהול".
הוועדה הקוריאנית לטכנולוגיית חלל (בקוריאנית: 조선우주공간기술위원회; באנגלית: Korean Committee of Space Technology בראשי תיבות: KCST) הייתה גוף ממשלתי של קוריאה הצפונית, ששימשה כסוכנות החלל הלאומית של מדינה זו.
החומר שפורסם אודות סוכנות חלל זו מצומצם ביותר, ואפילו תאריך כינונה אינו ידוע ומוערך לשנות השמונים של המאה העשרים.
תפקידי הוועדה כוללים את פיתוח תחום החלל בקוריאה הצפונית, פיתוח לוויינים ומשגרים.
כמו כן מצוי גוף זה בקשרים עם הקהילה הבינלאומית ובמיוחד עם גופי האו"ם הקשורים בחקר החלל.
המשגר טייפודונג-2, כפי שהוא ידוע מחוץ לקוריאה הצפונית, שימש לניסיון הראשון של מדינה זו להציב בחלל לוויין.
לקראת שיגור הלוויין, הודיעו גורמים רשמיים בקוריאה הצפונית כי משגר הלוויינים שישגר את הלוויין החדש נקרא אונחה (Unha, "גלקסיה").
משגר לוויינים זה גדול בהרבה מהטייפודונג.
ניסוי שיגור ראשון נערך בתאריך 5 באפריל 2009.
לוויין ניסיוני קטן בשם קוואנגמיונגסונג (Kwangmyŏngsŏng, "כוכב זוהר") שוגר לחלל בשנת 1998, על ידי משגר לוויינים המכונה מחוץ לקוריאה הצפונית בשם טייפודונג-2. הלוויין לא הצליח להיכנס למסלול סביב כדור הארץ.
לוויין שני בשם קוואנגמיונגסונג 2 שוגר לחלל ב-5 באפריל 2009, אולם עקב תקלה בשלב השלישי של המשגר הוא כשל מלהיכנס למסלול הקפה סביב כדור הארץ.
קוואנגמיונגסונג 3 הוצג לתקשורת הבינלאומית ב-8 באפריל 2012 אך שיגורו לחלל כשל באפריל 2012. לוויין חלופי הנקרא קוואנגמיונגסונג 3(2) שוגר בהצלחה ב-12.12.12
קוואנגמיונגסונג 4, לוויין תצפית, שוגר בהצלחה ב-7 בפברואר 2016
בשנת 2013 הוחלפה הוועדה בסוכנות חדשה: המינהל הלאומי לפיתוח האוויר והחלל.
הוועדה הממלכתית לביטחון לאומי של קירגיזסטן (בקירגיזית: Мамлекеттик улуттук коопсуздук комитети; אם כי הארגון ידוע יותר, בשמו ברוסית: Государственный комитет национальной безопасности, ובראשי התיבות GKNB) הוא ארגון ביטחון הפנים של קירגיזסטן.
הוועדה כפופה לנשיא קירגיזסטן והיא אחראית גם למלחמה בטרור הבינלאומי, לוחמה בשחיתות ובקיצוניות האזורית והפוליטית.
הארגון נוסד לראשונה בתור המשרד לביטחון לאומי עד ה-4 בינואר 2001 את הוחלף על ידי שירות הביטחון הלאומי.
ב-2010, הארגון הכיל גם את היחידה (שפורקה) לאבטחת אישים ואורגן מחדש בשמו הנוכחי.
על המאבק בסמים אחראית הוועדה הממלכתית למאבק בסמים של ממשלת קירגיזסטן.
בשנת 2000, הנשיא אסקר אקייב חתם על צו לשינוי ארגוני בממשלת קירגיזסטן, בין השאר הביא להקמת שירות הביטחון הלאומי הקירגיזי, שבשנת 2007 הפך לוועדה הממלכתית לביטחון לאומי.
הארגון נחשב לסוכנות הביון ושירות הביטחון הקירגיזי.
ב-7 באפריל 2010, בשיא המהומות האופוזיציוניות שדרשו להדיח את הנשיא קורמנבק בקייב, אנשי האופוזיציה (המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של קירגיזסטן) ניסו לפרוץ לבניין הוועדה הממלכתית לביטחון לאומי.
בכל מקרה, סוכנויות הידיעות טענו שפוליטיקאי מהאופוזיציה בשם קנשבק דוישבייב, השתלט על מטה ביטחון המדינה והחל לתת הוראות חדשות לעובדים.
דושבייב אמר כי הקים יחידות שיחזירו את הסדר לרחובות ובכך הפך למעשה לראש הוועדה הלאומית לביטחון לאומי.
אזימבק בקנזרוב, התובע הכללי הקירגיזי לשעבר, הודיע בשם הממשלה הזמנית באפריל 2010, כי אחיו של הנשיא לשעבר, ג'אניש בקייב, לשעבר ראש שירות האבטחה הממלכתי מבוקש לחקירה בידי הממשלה הזמנית של קירגיזסטן.
ב-15 באפריל 2010, ראש הממשלה הזמנית, רוזה אוטונבייבה חתמה על צו שפירק את שירות האבטחה הממלכתי והעביר את סמכויותיו לשירות הממלכתי לביטחון לאומי ולמשרד ההגנה הקירגיזי, שנחשבים ליורשי הארגון ובנוסף לתפקידיהם הרגילים גם מעניקים שירותי אבטחה לבכירי המדינה.
באפריל 2010 שר הפנים מטעם הממשלה הזמנית, בולוט שר פירק את מינהל 9 של משרד הפנים הקירגיזי - המינהל התשיעי עסק בלוחמה בקיצוניות הדתית ובטרור האידאולוגי, אף שהלכה למעשה שימשה המחלקה ככלי שרת בידי הנשיא המודח, קורמנבק בקייב, לסלק את מתנגדי המשטר ומנהיגים אופוזיציוניים שונים.
בולוט ג'אנוזאקוב (2001–2002), ראש שירות הביטחון הלאומי
קאליק אימנקולוב (2002–2010), ראש הוועדה הממלכתית לביטחון לאומי
קנשבק דושבייב (2010), ראש השירות הממלכתי לביטחון לאומי
הוועדה המייעצת למינויים לתפקידים בכירים, שנקראה גם הוועדה המייעצת למינוי בכירים בשירות המדינה, היא ועדה שהוקמה מכוח החלטת ממשלת ישראל משנת 1999 ומשמשת לבחינת כשירותם והתאמתם לתפקיד של מועמדים לתפקידים בכירים בשירות המדינה מבחינת טוהר המידות.
תפקיד הוועדה הוא לבחון את המינוי, להבטיח את טוהר המידות של המועמד ולבחון אם דבק פגם או דופי כלשהו במינוי המוצע.
בראשות הוועדה עומד שופט בית המשפט העליון בדימוס, ועל שמו מכונה הוועדה בתקשורת ובפרסומים שונים ("ועדת בך", "ועדת טירקל", "ועדת גולדברג", "ועדת גרוניס").
מלבד ראש הוועדה, מכהנים בה שלושה חברים נוספים: נציב שירות המדינה, ושני נציגי ציבור המגיעים מעשייה בתחומים שונים, ובהם צבא, אקדמיה ומשפט.
שבעת התפקידים שהמועמדים להם נבדקים על ידי הוועדה הם:
המפקח הכללי של משטרת ישראל
תפקידה של הוועדה הוא "להבטיח את טוהר המידות במינויים הבכירים, ולבחון שמא דבקו פגם או דופי כלשהם במינויים המוצעים".
בג"ץ הרחיב בעניין מטרת הוועדה וקבע כי עליה להבטיח הן שהמינוי נעשה משיקולים ראויים של טובת האינטרס הציבורי והן שלא ימונה אדם שטוהר המידות שלו פגום:
הוועדה כוללת ארבעה חברים: יו"ר, שהוא שופט בית המשפט העליון בדימוס, נציב שירות המדינה ושני אנשי ציבור נוספים.
היו"ר ואנשי הציבור ממונים על ידי הממשלה ונבחרים בפועל על ידי ראש הממשלה לאחר התייעצות עם היועץ המשפטי לממשלה, לתקופת כהונה אחת של שש שנים שאינה ניתנת להארכה.
בהחלטות הממשלה לא נקבעו קריטריונים למינוי אנשי הציבור לוועדה, מעבר להנחיות ונהלים כלליים.
בהנחיות אלה קיימת חובת הייצוג ההולם לנשים.
כן קיימות בהן מגבלות על מינוי חברים בעלי זיקה עסקית, אישית או פוליטית לחברי הממשלה.
יש צורך בקוורום של שלושה חברים כדי לקיים את ישיבות הוועדה.
כן נקבע שבמקרה שהדעות בוועדה לגבי החלטתה שקולות, יינתן ליו"ר הוועדה קול נוסף מכריע.
נציב שירות המדינה: דניאל הרשקוביץ
במאי 2018 מינתה הממשלה את יעקב נגל ואיריס שטרק לנציגי ציבור בוועדה.
התנועה לטוהר המידות עתרה לבג"ץ נגד המהלך, וב-6 בספטמבר הקפיא בג"ץ את המינויים.
בעקבות זאת פרשו שני הנציגים מהוועדה.
בעקבות פרישתם באוקטובר 2018 מינתה הממשלה את משה טרי וטליה איינהורן לשמש כנציגי הציבור בוועדה.
בספטמבר 2022, לאחר פטירת יושב ראש הוועדה אליעזר גולדברג, מינתה הממשלה את מני מזוז ליושב הראש הוועדה על מנת לאפשר את מינוי הרמטכ"ל ה-23. מזוז היה אמור לקבל מינוי קבוע לראשות הוועדה, למשך שמונה שנים, אך בבג"ץ נקבע כי אין למנותו בתקופת בחירות לכהונה מלאה אלא לבצע מינוי זמני.
מזוז מסר כי בנסיבות אלה הוא אינו מעוניין לקבל על עצמו את תפקיד יו"ר הוועדה.
בעקבות זאת, הממשלה מינתה את אליקים רובינשטיין כמינוי זמני ליושב ראש הוועדה.
במרוצת השנים, כיהנו בוועדה נציבי שירות המדינה שמואל הולנדר ומשה דיין, ונציגי הציבור דורון רובין, שמואל ארד, חיים ארז, תמר בן-דוד, משה נסים וגילה פינקלשטיין.
נכון ליולי 2024 הוועדה סיפקה 47 מתוך 48 המלצות חיובית והמלצה אחת שלילית (מינוי משה אדרי לתפקיד מפכ"ל המשטרה בשנת 2018).
מתוך 47 ההמלצות החיוביות 42 התמנו.
מתוך חמשת האחרים ארבעה מינויים לא הובאו לאישור הממשלה ומינוי אחד אושר בממשלה ולאחר מכן בוטל (מינויו של יואב גלנט לרמטכ"ל).
בנוסף, היו לאורך השנים חמישה מקרים שמועמדותם הוסרה במהלך הבדיקה על ידי השר, ראש הממשלה או המועמד ולכן הוועדה לא מסרה את חוות דעתה עליהם.
הוועדה הוקמה בשנת 1997 בעקבות פרשת "בר-און – חברון" שחשפה שחלק מהמינויים הבכירים בשירות הציבורי הפטורים ממכרז לא עוברים בדיקה לפני הבאתם לאישור הממשלה.
בעקבות זאת הורה ראש הממשלה נתניהו על הקמת צוות שרים שיגיש המלצות בעניין הסדרת המינויים הבכירים.
ביוני 1997 אימצה הממשלה את המלצות הצוות והוחלט על הקמת ועדה שתבחן מינויים בכירים שאין להם הליך בדיקה מוסדר.
תחילה הוחלט על בדיקת שישה תפקידים: הרמטכ"ל, המפכ"ל, ראש השב"כ, ראש המוסד, נציב בתי הסוהר ונגיד בנק ישראל.
בשנת 2001 נוסף לתפקידה גם בדיקת תפקיד המשנה לנגיד בנק ישראל.
ב-1999 התקבלה החלטה שיצרה את הוועדה במתכונת הקיימת נכון לשנת 2024. החלטות שהתקבלו בשנים 2006, 2013 ו-2018 שינו מעט את הרכבה, סמכויותיה ואופן עבודתה.
בשנת 2008 החליטה הממשלה כי "לא תופסק כהונתו של נושא משרה במהלך תקופת הכהונה שנקצבה למשרה אלא על פי המלצת הוועדה המייעצת למינויים בכירים".
ביולי 2025 פורסם כי הממשלה מקדמת הצעת חוק על פיה מינוי בכירים בשירות המדינה יעשה בידי הממשלה ולא יחויב באישור הוועדה.
הוועדה המיוחדת לפניות הציבור או הוועדה לפניות הציבור היא ועדה מיוחדת שהוקמה בכנסת הארבע עשרה בשנת 1996.
תפקידה העיקרי הוא טיפול בפניות הציבור אל מול משרדי הממשלה השונים, ולתווך בין הממסד לאזרח.
בכנסת השלישית הוקמה הוועדה כוועדת משנה של ועדת הכנסת.
עיקר הפעילות של הוועדה הייתה להפנות את הפונים לכתובת הנכונה ברשות המבצעת.
עם חקיקת חוק האומובודסמן בשנת 1971 הוחלט להעביר אליו את הפניות הכוללות תלונות, על גורמים החייבים לאזרח ואינם נותנים לו את המגיע לו.
לעומת זאת, פניות של אנשים הנמצאים בבעיה והחוק אינו מסייע להם, המשיכו להיות מטופלות על ידי הוועדה.
חברת הכנסת טובה סנהדראי, שעמדה בראשות ועדת המשנה בכנסת השביעית, העריכה שכשליש מהפניות הגיעו לפתרון חיובי.
הוועדה המייעצת לסדר דין פלילי וראיות היא ועדה קבועה הממונה על ידי שר המשפטים ומכינה עבור הממשלה את מרבית הצעות החוק הממשלתיות בנושא סדר הדין הפלילי ודיני הראיות.
בראש הוועדה עומד שופט של בית המשפט העליון, וחבריה הם שופטים מכל הערכאות, נציגים בכירים מהפרקליטות, הסניגוריה הציבורית, משטרת ישראל, לשכת עורכי הדין והאקדמיה.
כיום אין לוועדה יו"ר, זאת לאחר שהשופט ניל הנדל פרש מתפקידו כיו"ר הוועדה בנובמבר 2024. השופט הנדל החליף את השופטת עדנה ארבל בשנת 2023. בעבר עמדו בראש הוועדה השופטת מרים נאור (עד שנת 2012) והשופט אליהו מצא.
הוועדה המסדרת היא ועדה הפועלת בראשית כהונתה של הכנסת לאחר בחירתה ותפקידה לקבל החלטות שונות הנוגעות לתחילת פעילות הכנסת.
לפי לחוק הכנסת, על הכנסת לכונן בראשית כהונתה ועדה מסדרת בראשות חבר הכנסת מסיעתו של חבר הכנסת שעליו הטיל נשיא המדינה את מלאכת הרכבת הממשלה.
כאשר מי שהוטלה עליו מלאכת הרכבת הממשלה אינו מצליח במשימה זו, והמנדט לכך עובר לחבר כנסת מסיעה אחרת, ראשות הוועדה משתנה בהתאם.
הייצוג בוועדה הוא לפי גודלן היחסי של הסיעות המונות לפחות ארבעה חברי כנסת, כשיתר הסיעות רשאיות להציב בוועדה משקיף מטעמן.
הרכב זה נקבע על ידי נציגי הסיעות וטעון אישור של מליאת הכנסת.
על הוועדה לגבש הצעה להרכבן של ועדות הכנסת הקבועות על יושבי הראש שלהן, ולהביא את הצעתה לאישור הכנסת.
עד לכינונה של ועדת הכנסת ממלאת הוועדה המסדרת את מקומה בכל הנוגע לסדרי העבודה בכנסת, לדיוניה ולמסגרת הניתנת להם.
עד לבחירת ועדות הכנסת רשאית הוועדה המסדרת לבחור ועדות זמניות לענייני כספים ולענייני חוץ וביטחון, ובלבד שמספר חברי ועדות אלה לא יעלה על מספר החברים בוועדות הקבועות לנושאים אלה (ועדת הכספים וועדת החוץ והביטחון).
הוועדה קובעת את סדר הישיבה באולם המליאה ואת הקצאת הלשכות והחדרים במשכן הכנסת לחברי הכנסת שנבחרו ולסיעות השונות.
פרטים נוספים על סמכויות הוועדה, כגון מינוי סגנים ליושב ראש הכנסת הזמני, נכללים בתקנון הכנסת.
הוועדה הציבורית לציון חסידי אומות העולם היא ועדה שהוקמה ביד ושם לשם הגשמת תפקידו של יד ושם על פי החוק, להנציח את "חסידי אומות העולם ששמו נפשם בכפם להצלת יהודים."
חוק זיכרון השואה והגבורה – יד ושם חייב את רשות הזיכרון לשואה ולגבורה להנציח - לצד הנצחת זכר השואה, היהודים שנספו בה והקהילות שהתקיימו לפניה ונפגעו בה - את מציליהם של היהודים, אלה שסיכנו את חייהם ולא קיבלו תמורה על כך.
בשנים שלאחר חקיקת החוק פנו ניצולי שואה רבים ליד ושם בבקשה להוקיר את מציליהם.
ביום הזיכרון לשואה ולגבורה בשנת 1962 נחנכה באתר יד ושם בהר הזיכרון בירושלים שדרת עצים לזכר חסידי אומות העולם.
באותה שנה הקימה הנהלת יד ושם, ביוזמתו של יו"ר ההנהלה אריה קובובי, ועדה עצמאית כדי לקבוע את הקריטריונים להענקת התואר "חסיד אומות העולם" וכדי להחליט מי זכאי לאות חסיד אומות העולם.
בשנת 1963 החלו כינוסי הוועדה בראשות יושב ראש הוועדה, השופט משה לנדוי.
הוועדה ביקשה לקבוע את הקריטריונים לקביעת חסיד אומות העולם ולמצוא דרכים לאמוד את מידת הסיכון שנטל המציל.
עם הקמתה היו חברי הוועדה ניצולי שואה.
יושב ראש הוועדה הוא שופט בית המשפט העליון.
יושב הראש הראשון היה משה לנדוי, שכיהן בין השנים 1962–1970. אחריו כיהן משה בייסקי במשך 25 שנה, ומשנת 1995 כיהן יעקב מלץ.
משנת 2005 כיהן יעקב טירקל.
בפברואר 2024 מונה חנן מלצר לתפקיד יושב ראש הוועדה.
רוב חברי הוועדה ב-2014 היו ניצולי שואה.
הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים היא הוועדה המייעצת ל"מועצה של ארצות הברית לשמות גאוגרפיים", האחראית להמלצה על שמות לתוואי נוף באנטארקטיקה.
ארצות הברית איננה מכירה בגבולות טריטוריאליים בתוך אנטארקטיקה, כך ש-ACAN מקצה שמות לתוואי נוף בכל מקום שהוא בתחומי היבשת, תוך התייעצות עם גופי נומנקלטורה לאומיים אחרים בשעת הצורך.
ל-ACAN יש מדיניות ידועה לציבור לגבי מתן שמות, בהתבסס על קדימות יישום, נאותות ומידת התקבעות השם בציבור.
הוועדה הרפובליקנית הלאומית היא ועדה פוליטית אמריקאית המשמשת המנהיגות הלאומית של המפלגה הרפובליקנית של ארצות הברית.
הוועדה אחראית לפיתוח וקידום המצע המדיני הרפובליקני, וכן לתיאום גיוס כספים ואסטרטגיית בחירות.
היא אחראית גם לארגון ולניהול של האספה הלאומית הרפובליקנית הבוחרת את המועמד הרפובליקני לנשיאות ארצות הברית.
מייקל ווטלי ולארה טראמפ הם יושבי ראש הוועדה הנוכחית.
האדם היחיד שעמד בראש הוועדה ונבחר לנשיא ארצות הברית הוא ג'ורג' הרברט ווקר בוש.
כמה מראשי הוועדה כיהנו כמושלי מדינות.
המקבילה העיקרית של הוועדה היא הוועדה הדמוקרטית הלאומית.
הוועדה הממלכתית לפיקוח על ביטחון טיסות כלי טיס שתחת ממשלת ברית המועצות הייתה גוף של ממשלת ברית המועצות שהיה אחראי להסדרת חוקי התעופה האזרחית והגוף הבכיר במדינה בתחום חקירת אסונות תעופה ותאונות אוויריות בברית המועצות.
הוועדה הוקמה בשנת 1986 והייתה כפופה לממשלת ברית המועצות וביצעה משימות פיקוח על בטיחות הטיסות, לרבות פיקוח על חוקי הטיס, ניהול התעופה האווירית, פיקוח על שלבי הייצור ושיפוץ מטוסים, הדרכת צוותי אוויר ומתן רישיונות לכלי טיס והפעלת שדות תעופה.
הוועדה הייתה אחראית גם על חקירת תאונות אוויריות בכל שטחי ברית המועצות, של כל סוגי כלי הטיס, במדינה, החל ממטוסי משא וכלה במסוקים.
אף שהוועדה התמקדה בחקירות בפנים המדינה, היא הייתה מעורבת גם בחקירת התרסקות כלי טיס סובייטים מחוץ למדינה.
הוועדה הפעילה מעבדת מחקר מדעית לשיטות ואמצעי חקירת תאונות אוויריות (Научно-исследовательская лаборатория методов и средств расследования авиационных происшествий) שעסקה בניתוח כלי טיס ופיצוח קופסאות שחורות .
בשנת 1991 הוועדה פורקה והוחלפה על ידי ועדת התעופה הבין-מדינתית, שהוקמה בכפיפות לחבר המדינות.
לאורך כל שנות קיומה עמד בראשה איוואן מאשקיבסקי, שמעמדו כראש הוועדה הושווה לזה של שר ממשלתי.
הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה , המכונה בקיצור UK-APC, היא ועדה ממשלתית בבריטניה, המהווה חלק ממשרד החוץ וחבר העמים של בריטניה, והיא הגוף הממליץ על שמות גאוגרפיה בשטח הטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה ובשטח איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים.
בהתאם להמלצות הוועדה השמות מאושרים על ידי הנציב העליון של הטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה או הנציב העליון של איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים.
לאחר אישורים השמות מתפרסמים בגאזט האנטארקטי המשווה SCAR.
בנוסף מפרסמת הוועדה מחקרים בנושא אקלים וסביבה.
הוועדה רשאית להמליץ על שמות עבור אזורים אחרים באנטארקטיקה, מחוץ לשטחי הטריטוריה הבריטית (ומעבירה את המלצותיה לגופים נותני השמות הרלוונטיים - כגון הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, או ועדת השמות האנטארקטית של ניו זילנד).
הוועדה הקטרית לשיקום רצועת עזה היא גוף של ממשלת קטר שפועל על מנת להעביר סיוע כלכלי לרצועת עזה וממשלת החמאס, במסגרת מדיניות תמיכת קטר בחמאס.
בתצורתו האחרונה, הכסף הועבר בפעימות החל מ-2018, ובכל פעימה הועברו במזוודות בין 15–40 מיליון דולר במזומן או בשיטות אחרות.
המענקים הועברו באישורה של מדינת ישראל.
השליח הקטרי לרצועה עבד גם בקידום תוכניות לשיקום חלקים מרצועת עזה.
על המדיניות נמתחה ביקורת וכונתה "פרוטקשן".
במאי 2019, מיד לאחר מבצע גן סגור שבמהלכו נורו לעבר ישראל 700 רקטות ו-4 אזרחים נהרגו, אישרה ישראל את ההעברה בסך 180 מיליון דולר לרצועה.
המימון הקטרי לחמאס נחלק לשתי תקופות.
הראשונה, בשנים 2007–2012, אז מימנה ממשלת קטר את חמאס כראות עיניה, הרחק מכל פיקוח ובקרה בינלאומית.
החל משנת 2012 המימון הקטרי נעשה בתיאום עם ישראל, ארצות הברית והאו"ם, בעקבות החלטת הרשות הפלסטינית אז בהנהגת אבו מאזן לצמצם בצורה דרמטית את המשכורות לעובדי הרשות ברצועה.
בשנת 2014, בעקבות מבצע צוק איתן, גובש מתווה מוסכם נוסף להזרמת כסף קטרי – אך לא במזומן.
ב-2017 הרשות הפלסטינית החלה שוב לקצץ במשכורות פקידי הרשות הפלסטינית ברצועה.
פקידים אלה למעשה לא עובדים מאז סכסוך חמאס פת"ח מ-2007. בנוסף, הרשות החליטה ב-2017 להפסיק לשלם עבור החשמל שסופק לרצועת עזה על ידי חברת החשמל הישראלית.
בסך הכל בין השנים 2012 ל-2018 ישראל אפשרה העברות של יותר ממיליארד דולר מקטאר לעזה, בהעברות בנקאיות שבוצעו מדי פעם.
במרץ 2018 החלו מהומות המוניות בגבול ישראל-רצועת עזה, שכללו אלימות רבה והסלימו מספר פעמים לסבבי לחימה בין ישראל לחמאס וארגונים נוספים ברצועה.
במקביל לעימות המתמשך החלו ניסיונות למה שכונה 'הסדרה' – הסכם רגיעה ארוך טווח ברצועה.
במסגרת ניסיונות ההסדרה הציעה קטר להעביר מכספה מענקים לרצועת עזה להרגעת המצב, אולם חששה מחוקיותו של מימון ישיר לארגון.
כדי לפתור זאת, ביקש ראש הממשלה בנימין נתניהו מאמיר קטר במכתב רשמי לתמוך בצורה ישירה בארגון במימון בסך 30 מיליון דולר בחודש, והעביר בקשה דומה דרך מזכיר האוצר האמריקאי, סטיבן מנושין.
ממשלת ישראל הסכימה שהכסף יועבר בשש פעימות חודשיות, הכוללות 15 מיליון דולר כל אחת, בנוסף למענק של 10 מיליון דולר לקניית סולר להפעלת תחנת הכוח ברצועה.
ב-8 בנובמבר 2018, בעקבות בקשה של ראש הממשלה בנימין נתניהו, נכנס לרצועת עזה מענק הכסף הראשון בהסכמת ישראל אשר הועבר במזומן.
בתחילה, סוכם כי המענק הקטארי, 90 מיליון דולר בשנה, יועבר בשש פעימות של 15 מיליון דולר כל אחת.
לפי עמוס גלעד, במערכת הביטחון עלו בזמנו התנגדויות פנימיות למהלך, אך לבסוף היא יישרה קו עם האסטרטגיה של נתניהו - מתוך הנחה שלא יגיע לפעילות טרור, וכתגובה לאיומי חמאס.
מנגנון זה של העברת הכסף המזומן היה בניגוד למנגנון התיאום והפיקוח הישראלי שהיה נהוג בזמן שהעבירה הרשות הפלסטינית בראשות אבו מאזן את המשכורות.
המענק חולק למחרת לפקידי הסקטור האזרחי של ממשל חמאס ברצועת עזה.
ב-6 בדצמבר נערכה ההעברה השנייה של הכסף.
באמצע ינואר אמורה הייתה להתקיים העברה שלישית, שנדחתה עקב פעילות חבלנית מצד צלפים מהרצועה, שפצעה חייל צה"ל.
בתחילת 2020, עקב מתחים בין קטר לחמאס איימה קטר להפסיק את המימון.
בעקבות כך שלח ראש הממשלה בנימין נתניהו את ראש המוסד יוסי כהן ואלוף פיקוד דרום הרצי הלוי לקטר, בבקשה להמשיך את העברת המענקים.
העברת הכספים נמשכה עד 2021.לאחר כהונתו, ראש המוסד לשעבר והאחראי לשעבר על יחסי ישראל–קטר, יוסי כהן, אמר: "עד מבצע שומר החומות קיווינו שהמעורבות הקטרית והכסף הקטרי יביאו אותנו להסדרה עם חמאס.
אבל זה קצת יצא משליטה".
לאחר הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש, האחריות ביחס לסוגיה הועברה למשרד הביטחון.
ביולי 2021, ממשלת ישראל ה-36 (ממשלת השינוי בראשות בנט-לפיד), החליטה שלא יעבור יותר כסף קטרי במזוודות לעזה אלא במנגנון חלופי.
באוגוסט פורסם שהשליח הקטרי מוחמד אלמעאדי הגיע להסכם עם הרשות הפלסטינית לחידוש הזרמתם של הדולרים הקטריים לרצועה.
על פי ההסכם, כספי הרשות יועברו לבנק ברצועת עזה, ומשם יחולקו משכורות לפקידי הממשל של חמאס, וקצבאות למשפחות נזקקות.
בספטמבר, הרשות חזרה בה מההסכם להעברת הכסף לרצועה.
בתחילת שנת 2021 קטאר הודיעה כי תגדיל את המענק ל-30 מיליון דולר בחודש (כלומר, 360 מיליון דולר בשנה).
30 מיליון הדולרים מתחלקים כך ש:
10 מיליון דולר מנותבים למשפחות נזקקות
10 מיליון דולר לרכישת דלק מישראל
10 מיליון דולר לתשלום המשכורות לפקידים אזרחיים של ממשלת חמאס
באוגוסט 2021, האו"ם וקטר הגיעו לסיכום על הכנסת הכסף הקטרי למשפחות הנזקקות ברצועת עזה.
בשלב זה, הכסף לא הועבר לפקידי חמאס ברצועה.
ההסכם נחתם ב-19 באוגוסט 2021, לאחר 3 חודשים בלי העברת כספים.
המענקים למשפחות נזקקות הועברו אך לא המענקים לפקידים.
בנובמבר 2021, פורסם שסוכם שחמאס תתחיל תשלם לפקידים את 10 מיליון הדולר באמצעות דלק מצרי, שיוזרם לרצועת עזה במימון קטר.
אופן העברת הכספים לפקידי חמאס היה למעשה המשוכה האחרונה בכינון המנגנון, לאחר שהמענק הקטרי, שעמד על 30 מיליון דולר, הועבר בחלקו באמצעות העברת כ-10 מיליון דולר לנזקקים מעזה ורכישת דלק שמועבר מישראל לעזה (בעבור גם כן 10 מיליון דולר).
על הסכום הנותר, כ-10 מיליון דולר נוספים, התקשו הצדדים לסכם עד שאושר מתווה הדלק המצרי.
הוועדה הממלכתית לשידורי רדיו וטלוויזיה של אוקראינה (באוקראינית: Державний комітет телебачення і радіомовлення України) היא גוף מרכזי של הרשות המבצעת בעלת מעמד מיוחד, שפעולותיה מנוהלות ומתואמות על ידי קבינט השרים של אוקראינה.
זהו הגוף העיקרי האחראי בגיבוש ומימוש מדיניות בתחום הטלוויזיה, הרדיו, המידע והפרסום.
בקיצור הארגון ידוע יותר בשם דרז'קומטלרדיו (Держкомтелерадіо).
חברת השידור הציבורית הלאומית של אוקראינה (הערוץ הראשון)
חברת הרדיו הלאומית של אוקראינה "רדיו אוקראיני"
חברות השידור הטריטוריאליות הפועלות בכפיפות לחברת הרדיו והטלוויזיה הממלכתית האזורית.
ישנם 27 חברות-בת בכל אזור באוקראינה
האולפן האוקראיני לסרטי טלוויזיה "Ukrtelefilm"
חברת שידורי הטלוויזיה והרדיו הממלכתית (DTRK) "קולטורה"
טלוויזיה ורדיו אוקראיני (השירות בינלאומי "שידורי טלוויזיה ורדיו אוקראיני")
חברת הטלוויזיה והרדיו העירונית הממלכתית "Siverska"
האיגוד הממלכתי לטלוויזיה ורדיו עירוני של קריבוריזקה
מפעל ממלכתי הוצאה לאור ובית דפוס "טברידה"
מרכז מידע אנליטי ארגוני "Donbasinform"
מוסד המדע הממלכתי "לשכת הספרים של איוואן פיודורוב באוקראינה"
מכון אוקראיני לשיפור הסמכה לעובדי טלוויזיה, רדיו ותקשורת (Ukrteleradiopresinstytut)
מרכז תרבות המידע האוקראיני (פעל בסימפרופול)
הוועדה הפדרלית לניירות ערך היה הגוף הפדרלי הבכיר של רוסיה, אשר הסדיר את שוק ניירות הערך במדינה ויישם את המדיניות הממשלתית בתחום פיתוח שוק ניירות הערך, פיקוח על פעילות המנפיקים ומשתתפי השוק והבטחת גילוי המידע על שוק ניירות הערך בתקופת קיומו בשנים 1993–2004.
ב-13 במרץ 2004 הועברו סמכויותיה של הוועדה לשירות הפדרלי לשווקים פיננסיים.
בהתאם לצו של נשיא הפדרציה הרוסית מספר 163 מיום 9 במרץ 1993 "אודות הוועדה לניירות ערך וקרנות בורסה שתחת נשיא הפדרציה הרוסית" הוקמה הוועדה לניירות ערך וקרנות בורסה, שהייתה כפופה לנשיא הפדרציה הרוסית דאז בוריס ילצין.
על פי צו נשיא הפדרציה הרוסית מיום 1 ביולי 1996 מספר 1009 "אודות הוועדה הפדרלית לשוק ניירות ערך", הפכה הוועדה לוועדה פדרלית.
תפקידיה וסמכויותיה העיקריים נקבעו על פי החוק הפדרלי מיום 22 באפריל 1996 מספר 39 "אודות שוק ניירות הערך".
צו נשיא הפדרציה הרוסית מיום 3 באפריל 2000 מספר 620 "סוגיות של הוועדה הפדרלית לשוק ניירות ערך" אישרו את הגרסה החדשה של התקנה על הוועדה הפדרלית לשוק ניירות ערך והתאימה אותם לחקיקה של הפדרציה הרוסית שהייתה בתוקף באותה עת והסדירה את מעמדה כוועדה עליונה לבקרה על שוק ניירות הערך ברוסיה.
ראש הוועדה הפדרלית לשוק ניירות ערך הראשון היה דמיטרי ואסילייב.
איגור קוסטיקוב שניהל את הוועדה בשנים 2000–2004, מילא בה תפקיד משמעותי יותר.
בתקופתו אומצו החוקים על קרנות השקעה, תיקונים לחוק על חברות מניות משותפות, תיקונים לחוק שוק ניירות ערך, אשר סיפקו פיתוח מגוון רחב של מכשירים פיננסיים - שוק איגרות החוב התאגידי, שוק הנגזרים, קרנות השקעה נאמנות, קרנות סיכון, תיקונים לקוד המס.
השקעות פטורות ממס של אזרחים, שהרחיבו משמעותית את יכולותיה של הוועדה, זאת נוסף לאימוץ קוד ההתנהגות התאגידי הרוסי, שנותר המסמך העיקרי להסדרת היחסים בין בעלי המניות ומנהלי התאגידים.
עד שנת 2004 הייתה הוועדה לאחד הגופים החשובים שאחראים לפיקוח על התחום הפיננסי במדינה.
בעבר, דמיטרי מדבדב, הודה כי הוצע לו לעמוד בראש הוועדה בשנת 2000.
ברם, במסגרת הרפורמה הפדרלית, ב-13 במרץ 2004 הוועדה פורקה וכל סמכויותיה הועברו לידי השירות הפדרלי לשווקים פיננסיים.
הוועדה המיוחדת למיגור הפשיעה במגזר הערבי היא ועדה מיוחדת במסגרת הכנסת העשרים ושלוש, שהוקמה ב-23 במרץ 2020, ומטרתה לבחון לפקח ולסייע במיגור ארגוני הפשיעה הפועלים בחברה הערבית בישראל.
הוועדה הוקמה בדרישת הרשימה המשותפת, כדי לסייע לציבור ולחברה הערבית בישראל במיגור ארגוני הפשיעה הפועלים בקרבה.
הוועדה המסדרת הביאה את ההצבעה להקמתה של הוועדה למליאת הכנסת ביום 25 במרץ 2020, וזאת אישרה אותה ברוב של 53 מצביעי בעד לעומת 0 נמנעים ומצביעי נגד.
בראש הוועדה עומד ח"כ מנסור עבאס מטעם סיעת הרשימה המשותפת (רע"ם), עם היבחרו אמר: "ברכות לכל חברי הוועדה המיוחדת למיגור הפשיעה והאלימות.
אני מאחל לכולנו הצלחה במשימה הקדושה שנטלנו על עצמנו.
אני מודע לשם של הוועדה 'מיגור הפשיעה והאלימות בחברה הערבית', אך אני אדאג ואפעל שתרומת הוועדה תגיע לכלל החברה בישראל ולכל האזרחים.
קדושת החיים כבוד האדם וחירותו וזכויותיו יהיו נר לרגלינו בעבודת הוועדה.
ערך חיי אדם הוא הערך העליון, ואין הבדל בין בני אדם - כולם שווים ערבים ויהודים כאחד".
עם כינוסן של ועדות הכנסת הקבועות השתנה מספר החברים בוועדה ל-8, אך תפקיד היו"ר נשאר בידי מנסור עבאס.
שאר חברי הוועדה הם עוזי דיין, אבי דיכטר ומיכל שיר מהליכוד, תהלה פרידמן מסיעת כחול לבן, אופיר סופר מסיעת ימינה, אחמד טיבי ואנטאנס שחאדה מהרשימה המשותפת ואליהו חסיד מיהדות התורה.
שםתמונהשנות פעילותמפלגה מנסור עבאס מרץ 2020 - 2021 רע"ם
הוועדה הממלכתית לרפואה משפטית של הרפובליקה של בלארוס היא מערכת ריכוזית של גופים ממלכתיים בבלארוס, המפעילה סמכויות בתחום פעילות מומחים לרפואה משפטית.
מהווה חלק ממערכת הביטחון הבלארוסית.
הוועדה נוצרה על בסיס השירות הממלכתי של מומחיות משפטית רפואית, חטיבות מומחים של גופי אכיפת החוק, מחלקות חירום ויחידות, כוחות צבא ויחידות מומחים של משרד המשפטים של בלארוס, ב-22 באפריל 2013, והחלה את פעילותה ב-1 ביולי 2013. יו"ר הוועדה הוא אנדריי שבד.
לראשונה טופלה בשנת 1992 סוגיית הרפורמה במערכת המוסדות לרפואה משפטית ברפובליקת בלארוס, אולם לאימוץ ההחלטה הסופית קדמה עבודה רחבת היקף.
כתוצאה מכך, במהלך הרפורמה במערכת השיפוטית והמומחית הועמדו במרכז הנושא מעמדו המיוחד של המומחה לרפואה משפטית וחשיבות מסקנתו לביסוס האמת בתיקים פליליים, מינהליים, אזרחיים וכלכליים.
הבסיס להקמתה של הוועדה לבחינה משפטית היה:
יחידות משפטיות מומחיות של גופי אכיפת החוק;
שירותי המדינה של מומחיות משפטית רפואית, כולל מחלקות אזוריות ומחלקת מינסק לרפואה משפטית;
מומחי "מעבדה צבאית מרכזית מספר 80" של משרד ההגנה;
מרכז למומחיות פלילית של משרד המשפטים של בלארוס.
ב-1 ביולי 2013 הוועדה החלה לתפקד.
ב-19 בדצמבר 2014 נשיא הרפובליקה, אלכסנדר לוקשנקו, הציג בפני יו"ר ועדת המדינה את דגל הוועדה החדש.
המשימות העיקריות של הוועדה הן:
יישום מדיניות המדינה בתחום הפעילות המשפטית, לרבות התמיכה המדעית והמתודולוגית שלה;
הכשרה, הסבה מקצועית והסמכה של מומחים, חוקרים ועובדים אחרים הנמצאים בתחום הכישורים לזיהוי פלילי;
קביעת ההוראות העיקריות לשיפור פעילויות מומחים לרפואה משפטית ויישומן, יישום מעשי של מדע וטכנולוגיה, ניסיון חיובי, צורות ושיטות חדשניות של מחקרים ברפואה משפטית;
שיתוף פעולה בינלאומי בתחום ארגון ופיתוח של פעילות מומחה לרפואה משפטית.
מערכת הוועדה כוללת את הגופים הממלכתיים הבאים:
הוועדה המיוחדת לעניין הקרן לאזרחי ישראל (נקראה בעבר: הוועדה המיוחדת לפיקוח על הקרן לניהול הכנסות המדינה מהיטל על רווחי גז ונפט) היא ועדה שהוקמה בכנסת העשרים ושלוש, בשנת 2020, ומטרתה לפקח על הקרן לאזרחי ישראל ולאשר לאן יופנו התמלוגים שגובה המדינה מהגז.
פיקוח ומעקב אחר הפעולות הנדרשות לפי חוק קרן לאזרחי ישראל, ובכלל זה פיקוח ומעקב אחר התקדמות הקמת הקרן והפעולות שנעשות להקמת מוסדות הקרן ומינוי נושאי המשרה בה.
פיקוח ומעקב אחר הכנסות המדינה מההיטל על רווחי גז ונפט וצפי ההכנסות בתקופת כהונתה של הכנסת.
פיקוח ומעקב אחר ניהול נכסי הקרן על ידי בנק.
מס'יושב-ראשסיעהכנסתהערות1אבי דיכטרהליכודהעשרים ושלוש2מוסי רזמרצהעשרים וארבע3לימור סון הר-מלךעוצמה יהודיתהעשרים וחמש עד 21 בינואר 20254ניסים ואטוריהליכוד החל מ-21 בינואר 2025
הוועדה המיוחדת לצדק חלוקתי ולשוויון חברתי היא ועדה מיוחדת, שהוקמה בכנסת העשרים על מנת לצמצם פערים בחברה הישראלית ולגרום לפיתוח הפריפריה החברתית.
הוועדה הוקמה ב-27 ביולי 2016 ופעילותה הסתיימה עם סוף כהונתה של הכנסת העשרים.
מלבד אלו דובר בהרחבה גם על הבדלי תוחלת החיים בין חלקיה השונים של ישראל, היעדר מוקדים רפואיים בדרום הארץ.
בוועדה התארחו בין היתר: יוסי שרעבי מנכ"ל משרד התרבות והספורט, אלי בין מנכ"ל מד"א, סיון יחיאלי ראש המועצה המקומית כפר ורדים.
צמצום הפערים בין תושבי המרכז לתושבי הפריפריה החברתית בתחומי הבריאות, החינוך, הרווחה והתרבות.
עידוד רשויות מרובות מקרי רווחה מטופלים.
חלוקה מחודשת של הדיור הציבורי שייבנה בעתיד בישראל.
חלוקת מחודשת של קרקעות וגבולות אזורי התעשייה הנמצאים תחת הרשויות המקומיות.
חלוקה מחודשת של תקציבי ספורט ותרבות.
הטבות מס לאנשים שגרים ביישובי הפריפריה.
פיזורם של מבני הציבור שייבנו ברחבי הארץ.
ייצוג הולם של בנות ובני קבוצות תרבותיות, אתניות, מגדריות, דתיות ולאומיות במשרות ציבוריות.
שםתמונהסיעהכנסות מיקי זוהר הליכוד הכנסת העשרים
הוועדה המיוחדת לפרשת היעלמותם של ילדי תימן, המזרח והבלקן היא ועדה מיוחדת שהוקמה בכנסת העשרים על מנת לפקח על החלטות הממשלה הקשורות לפרשת ילדי תימן.
הוועדה הוקמה ב-7 בפברואר 2017 ופעילותה הסתיימה עם סוף כהונתה של הכנסת העשרים.
בוועדה התארחו בין היתר אילה מוזס, מנהלת אגף מורשת במשרד התרבות והספורט, ירון ניב, סגן מנהל מרכז רפואי רבין, המשנה למנכ"ל משרד הבריאות, איתמר גרוטו, מנהלת השירות למען הילד, אורנה הירשפלד וכן אורן וינברג, מנכ"ל הספרייה הלאומית.
במסגרת פעילותה של הוועדה ולפניה גם בשדולה שהייתה בכנסת ועסקה בחקר הפרשה הוקמו גופים שמטרתם הייתה לחקור את הפרשה ונוסחו מתווים להסברת הפרשה.
הפעולות וההחלטות הבולטות אותן עשתה הוועדה היו הקמת מאגר דנ"א שהיה בנוי ממשפחות וילדים מאומצים שלטענת בני המשפחה ילדם קשורים לפרשה, המאגר הוקם במסגרת שיתוף פעולה עם חברת MyHeritage, החברה ביצעה כ-1000 בדיקות DNA לבני המשפחות.
בנוסף לכך בוועדה התארחו אישים שונים בנסיבות שונות, לדוגמה בעת ישיבה הדנה בשילוב הפרשה בעזרת פעילויות הסברה בתוכנית הלימודים בשיעורי היסטוריה בבתי הספר ובאוניברסיטאות, בישיבה זו התארחו אילה מוזס, מנהלת אגף מורשת במשרד התרבות והספורט וכן נציגת הצבא ליאת כרמי מחיל החינוך.
פיקוח פרלמנטרי על פעילות הממשלה שתגיע לחקר האמת בפרשה.
ריכוז התלונות של המשפחות הרואות עצמן קשורות לפרשת חטיפת ילדי תימן.
איתורם של קברים בהתאם לאמור בפרוטוקולים של ועדת החקירה הממלכתית בעניין פרשת היעלמותם של ילדים מבין עולי מדינת תימן בשנים 1948–1954, ובוועדות בדיקה נוספות בעניין הפרשה.
פיקוח על החלטות ממשלה הנוגעות לחקר הפרשה או לפרשה עצמה.
לדון על מסמכים המצויים בארכיון המדינה בנושא הפרשה.
לדון על מאגר DNA שעניינו הוא למצוא התאמה בין קרובי משפחה בקשר לפרשה.
שםתמונהסיעהכנסות נורית קורן הליכוד הכנסת העשרים
הוועדה הממלכתית לביטחון לאומי של רפובליקת טג'יקיסטן (בטג'יקית: Кумитаи давлатии амнияти миллии Ҷумҳурии Тоҷикистон) הוא גוף של הרשות המבצעת של רפובליקת טג'יקיסטן, המהווה סוכנות ריגול מרכזית, האחראית לענייני מודיעין וסיכול ריגול.
זהו הגוף המודיעיני החשוב ביותר במדינה ונועד לטפל בענייני ביטחון המדינה ומהווה יורשו של הוועדה לביטחון המדינה של הרפובליקה הסובייטית הטג'יקית (כחלק מהק.ג.ב.
לגוף סמכויות חקירה מבצעיות ועורך פעילויות מודיעיניות בהוראת ראש המדינה.
הגוף מחזיק יחידות צבא מצבעיות, גופי אכיפת חוק ויחידות חמושות.
פעילויות הוועדה הממלכתית לביטחון לאומי בטג'יקיסטן מנוהלות על ידי נשיא הרפובליקה של טג'יקיסטן באמצעות יו"ר הוועדה הממלכתית לביטחון לאומי בטג'יקיסטן.
שם כניסה לתפקיד סיום כהונהסיידאמיר זוחורוב19961999חיירידין עבדורחימוב19992 בספטמבר 2010סאימומין יאטימוב2 בספטמבר 2010מכהן
הוועדה השישית של העצרת הכללית של האומות המאוחדות הידועה גם כ"ועדת המשפט" היא ועדה בעצרת הכללית של האומות המאוחדות, הוועדה עוסקת בעיקר במשפט בינלאומי פומבי, יישום עקרון השיפוט האוניברסלי וניהול נושאי הצדק שנידונים בעצרת הכללית של האו"ם.
הוועדה היא אחת משש הוועדות העיקריות של העצרת הכללית של האומות המאוחדות.
הוועדה אינה מקיימת דיון כללי בתחילת מושבה, אלא דנה בנושאים שעל סדר היום בזה אחר זה.
כל הצעה שאושרה והושג הסכמה על קידומה, מוגשת למליאת העצרת הכללית לאישור סופי ואחרון, עם זאת כאשר עולה הצעה שדנה בנושא מורכב מדי עבור הוועדה הוא לרוב מועבר לוועדת המשפט הבינלאומי או לוועדת אד-הוק שתדון בו.
גולת הכותרת בפעילותה של הוועדה היא "שבוע המשפט הבינלאומי" שנערך מדי שנה בסוף אוקטובר.
בשבוע זה מתכנסים בניו יורק יועצים משפטיים בכירים מהמדינות החברות באו"ם.
כמו כן, בשבוע זה מוגשים לעצרת הכללית דו"חות בית הדין הבין-לאומי לצדק (ICJ) ובית הדין הפלילי הבינלאומי.
אלו חברי הבירו המנהל את הוועדה נכון לאוקטובר 2023:
+מדינהשםתפקידסוריה צ'ינדאוונסהיו"ר הוועדהאליס לונגוסגנית יו"רג'ון גרה סאנסונטיסגן יו"ראנריקו מילאנוסגן יו"רמוסא מוחמד מוסאדווח
בעבר שרה וייס מאודי כיהנה כסגנית היו"ר.
הוועדה מיוחדת לענייני החברה הערבית היא ועדה מיוחדת במסגרת הכנסת העשרים וארבע, שהוקמה ב-26 באפריל 2021. הוועדה הוקמה ביוזמת מפלגת הליכוד וזאת לאחר משא ומתן בין המפלגה למפלגת רע"ם.
בראש הוועדה עומד חבר הכנסת ויו"ר רע"ם, מנסור עבאס שאף עמד בראשות הוועדה המיוחדת למיגור הפשיעה במגזר הערבי שפעלה בכנסת העשרים ושלוש.
הוועדה לענייני החברה הערבית היא הוועדה האחראית בכנסת על החברה והדיונים בה יעסקו בנושאי מיגור הפשיעה בחברה הערבית, תכנון ובנייה, פיתוח כלכלי ורווחה בחברה הערבית וכן בענייני הקשורים לחברה הערבית בנגב.
כנסתשםתמונהשנות פעילותמפלגה1הכנסת העשרים וארבע מנסור עבאס 2021 - 2022 רע"ם
הוועדה הממלכתית למלחמה בסמים היא גוף המתאם את פעילות גופי הממשלה הפדרליים, הגופים המבצעים של הסובייקטים הפדרליים של הפדרציה הרוסית וגופי ממשל מקומיים בהתמודדות עם סחר בלתי חוקי בסמים נרקוטיים, חומרים פסיכוטרופיים וכן מכימה הוועדה הצעות רלוונטיות עבור נשיא הפדרציה הרוסית.
הוועדה הוקמה בצו נשיא הפדרציה הרוסית מיום 18 באוקטובר 2007 מספר 1374 "אודות אמצעים נוספים למניעת סחר בלתי חוקי של תרופות נרקוטיות וחומרים פסיכוטרופיים." אותו צו אישר את מעמדה החוקי של הוועדה הממלכתית למלחמה בסמים.
לצורך התמיכה הארגונית והלוגיסטית בפעילות הוועדה, הוקם מנגנון של הוועדה הממלכתית למלחמה בסמים בשם השירות הפדרלי של הפדרציה הרוסית לשליטה בסמים (פ.ס.ק.ן.
רוסיה), שהוחלף לאחר מכן על ידי גוף משטרתי ללוחמה בסמים.
יו"ר הוועדה היה מנהל השירות הפדרלי לשליטה בסמים ויקטור איוואנוב (מ-15 במאי 2008 ועד לביטולו של השירות הפדרלי)
הוועדה הממלכתית למלחמה בסמים אינה חלק ממשלת הפדרציה הרוסית, כלומר אין לה סמכויות ניהוליות או פיקוח עצמאיות, אך היא מתבקשת לתאם את מאמצי המחלקות הממשלתיות במאבק בסחר בלתי חוקי בסמים.
הכנת הצעות לנשיא הפדרציה הרוסית בנושא גיבוש מדיניות המדינה בתחום המאבק בסחר בלתי חוקי של סמים נרקוטיים, חומרים פסיכוטרופיים, לשיפור חקיקת הפדרציה הרוסית בתחום זה וכן הגשת דו"חות שנתיים על פעילות הוועדה.
תיאום הפעילות של גופי הממשל הפדרליים והוועדות למלחמה בסמים בסובייקטים פדרליים של רוסיה למאבק בסחר בלתי חוקי בסמים נרקוטיים, חומרים פסיכוטרופיים, וכן ארגון שיתוף פעולה שלהם עם גופי הרשות המבצעת של הפדרציה הרוסית, גופים ממשלתיים מקומיים של עיריות, עמותות וארגונים ציבוריים.
פיתוח אמצעים שמטרתם להתמודד עם סחר בלתי חוקי של סמים נרקוטיים, חומרים פסיכוטרופיים, לרבות מניעת סחר זה, וכן הגברת האפקטיביות של יישום תוכניות ממוקדות פדרליות בתחום זה.
השתתפות בשיתוף פעולה בינלאומי בתחום המאבק בסחר בלתי חוקי של סמים נרקוטיים, חומרים פסיכוטרופיים ועוד, לרבות הכנת טיוטות אמנות בינלאומיות של הפדרציה הרוסית.
פתרון משימות אחרות שנקבעו בחקיקה של הפדרציה הרוסית בנוגע לתרופות נרקוטיות וחומרים פסיכוטרופיים.
צו של נשיא הפדרציה הרוסית מיום 18 באוקטובר 2007 מספר 1374 אישר את הרכב הוועדה.
השר לענייני פנים של הפדרציה הרוסית
שר הבריאות של הפדרציה הרוסית
סגן מנהל המינהל לשליטה בסמים - ראש המטה של הוועדה הממלכתית למלחמה בסמים
עוזר לנשיא הפדרציה הרוסית - ראש מינהל הבקרה של נשיא הפדרציה הרוסית
סגן יו"ר מועצת הפדרציה של האספה הפדרלית של הפדרציה הרוסית
סגן יו"ר הדומה של האספה הפדרלית של הפדרציה הרוסית
שר הפנים של הפדרציה הרוסית
שר התקשורת של הפדרציה הרוסית
שרת התרבות של הפדרציה הרוסית
שר החינוך של הפדרציה הרוסית
שר התעשייה והמסחר של הפדרציה הרוסית
שר החקלאות של הפדרציה הרוסית
שר הספורט של הפדרציה הרוסית
שר התחבורה של הפדרציה הרוסית
שר העבודה והרווחה של הפדרציה הרוסית
השר לפיתוח כלכלי של הפדרציה הרוסית
סגן שר ההגנה של הפדרציה הרוסית
סגן שר האוצר של הפדרציה הרוסית
מנהל שירות ביון החוץ של רוסיה
מנהל שירות הביטחון הפדרלי של רוסיה
ראש של שירות המכס הפדרלי של רוסיה
מנהלת המינהל הראשי לענייני הגירה
מנהל שירות בתי הסוהר הפדרלי של רוסיה
ראש השירות הפדרלי לפיקוח על הבריאות
ראש השירות הפדרלי לפיקוח על התברואה
ראש השירות הפדרלי לפיקוח פיננסי
סגן מזכיר מועצת הביטחון של הפדרציה הרוסית
עוזר מזכיר מועצת הביטחון של הפדרציה הרוסית
הוועדה הרביעית של העצרת הכללית של האומות המאוחדות (הידועה גם כוועדה המיוחדת של האו"ם לפוליטיקה ולדה-קולוניזציה או בקיצור C4) היא אחת משש הוועדות העיקריות של העצרת הכללית של האומות המאוחדות.
הוועדה עוסקת במגוון נושאים פוליטיים ובהם כוחות שמירת השלום של האומות המאוחדות.
עם זאת, עיקר עיסוקה בנושאי הדה-קולוניזציה והמזרח התיכון.
בעת הקמתה, הייתה הוועדה הרביעית אחראית בלעדית לענייני דה-קולוניזציה.
אולם לאחר מתן עצמאות לכל טריטוריות הנאמנות של האומות המאוחדות, ובעקבות כך פירוק מערכת הנאמנות, ירד עומס העבודה של הוועדה.
כתוצאה מכך, מוזגה הוועדה הרביעית עם הוועדה המדינית המיוחדת (ועדה שביעית לטיפול בסוגיות פוליטיות מסוימות).
הוועדה הרביעית עוסקת בדה-קולוניזציה, השפעות הקרינה האטומית, שאלות הנוגעות למידע, שמירת השלום ואונר"א.
הוועדה עוסקת רבות גם בנושאי הסכסוך הישראלי-פלסטיני ובשימוש אנושי בחלל.
בנובמבר 2022 המליצה הוועדה לבקש מבית הדין הבין-לאומי לצדק (ICJ) חוות דעת מייעצת על ההשלכות המשפטיות של התמשכות הכיבוש הישראלי בגדה המערבית ובמזרח ירושלים.
המלצה זו התקבלה לאחר מכן במליאת העצרת הכללית של האומות המאוחדות.
הוועדה הרביעית מתכנסת מדי שנה מסוף ספטמבר עד אמצע נובמבר, אך גם מתכנסת בקצרה באביב, על מנת לעסוק בשמירת השלום.
כל 193 המדינות החברות באומות המאוחדות יכולות להשתתף בפגישות הוועדה.
בניגוד לרוב גופי הארגון האחרים, אין דיון כללי בתחילת עבודת הוועדה.
כמו כן, הוועדה מאפשרת לעותרים (כלומר נציגי החברה האזרחית ובעלי עניין אחרים) לבוא ולדון בפניה.
לבסוף, הוועדה מאמצת בדרך כלל כמספר החלטות בשנה, בדרך כלל באמצעות הסכמה רחבה.
הגופים הבאים אמורים לעדכן את הוועדה בפעולותיהם:
הוועדה לשימושים שלווים בחלל החיצון (COPUOS)
ועדה מיוחדת לפעולות שמירת שלום (C-34)
ועדה מיוחדת לחקירת פעולות ישראל המשפיעות על זכויות האדם של העם הפלסטיני
הוועדה המדעית של האו"ם להשפעות קרינה אטומית (UNSCEAR)
הוועדה הציבורית למניעת הרשעות שווא ותיקונן, המוכרת בשם ועדת דנציגר, היא ועדה ציבורית שבוחנת דרכי התמודדות עם הגורמים מרכזיים להרשעת חפים מפשע: מתן הודאות שווא, ראיות מדעיות שגויות, עדויות ראיה שגויות וזיהוי מוטעה.
בנוסף, הוסמכה הוועדה לבחון את המנגנון הראוי לבירור טענות בדבר הרשעות שווא.
בראש הוועדה עומד שופט בית המשפט העליון (בדימוס) פרופ' יורם דנציגר.
לצידו מכהנים גם סגן יו"ר הוועדה פרופ' אורן גזל-אייל, פרקליט המדינה עו"ד עמית אייסמן, הסנגורית הציבורית הארצית עו"ד ענת מיסד-כנען, עו"ד ציון אמיר, ראש חטיבת התביעות באגף החקירות והמודיעין במשטרת ישראל תנ"צ דדו זמיר, עו"ד גבריאלה פיסמן ממשרד המשפטים (ייעוץ וחקיקה) וסגן ראש אגף המודיעין והחקירות במשטרה תנ"צ יואב תלם.
מרכזת הוועדה היא ד"ר רתם רוזנברג-רובינס.
בעקבות הגברת המודעות העולמית לאפשרות קיומם של הרשעות שווא ועיוותי דין במערכת המשפט, ולצורך קביעת הסדרים חקיקתיים שיאפשרו את תיקונם, שרת המשפטים איילת שקד הקימה ב-17.6.2018 את הוועדה למניעת הרשעות שווא ותיקונן בראשות דנציגר.
מטרת הוועדה היא לבחון את הנושאים הבאים: מתן הודאות שווא בחקירה, בעיקר בפני חוקרים ומדובבים; טעויות עקב הסתמכות על ראיות מדעיות שגויות; טעויות בשל הסתמכות על עדויות ראיה שגויות וזיהוי מוטעה.
כמו כן, הוועדה הוסמכה לבחון את המנגנון הראוי לבירור טענות בדבר הרשעות שווא, לרבות בקשות למשפט חוזר, ואת הכלים שיש לפתח כדי שטענות להרשעות שווא ייבחנו בצורה אפקטיבית גם לאחר שפסק הדין הפך לחלוט.
נכון לאוגוסט 2023 הגישה הוועדה שני דו"חות ביניים – דו"ח הביניים הראשון בנושא עדויות ראיה וזיהוי מוטעים, ודו"ח הביניים השני בנושא ראיות פורנזיות.
דו"ח ביניים שלישי בנושא הודאות שווא יפורסם לאחר שהוועדה תסיים את דיוניה בנושא.
בתאריך 02.09.19 פרסמה הוועדה את דו"ח הביניים הראשון בנושא עדויות ראיה שגויות וזיהוי מוטעה.
הדו"ח התייחס להטיות שמובילות לטעויות בזיהוי של עדים ולאופן שבו ניתן להתמודד עמן.
הוועדה חילקה את הגורמים לעדויות ראיה שגויות למשתנים חוץ מערכתיים - שמצויים מחוץ לשליטת רשויות החוק, ומשתנים מערכתיים שמצויים בשליטתן.
לצד זאת, ישנם גורמים חוץ מערכתיים שמחזקים את משקל הזיהוי: היכרות משמעותית בין המזהה למזוהה; יכולות זיהוי פנים גבוהות של המזהה; חשיפה ממושכת למזוהה; ביצוע הזיהוי זמן קצר לאחר הצפייה במבצע העבירה.
בעניין מעמדה של ראיית הזיהוי, המליצה הוועדה בין היתר על הקטנת המשקל הראייתי של זיהוי נאשם במקרים הבאים: במסדר זיהוי במיוחד כאשר אין היכרות מוקדמת בין העד המזהה לבין החשוד; זיהוי נאשם במסגרת עיון באלבום תמונות.
כן המליצה הוועדה לבצע הכשרות מקצועיות לגורמים במערכת המשפט והחוק לשם היכרות עם המדע הרלוונטי והגברת המודעות לגורמים המרכזיים לזיהוי שגוי.
כן המליצה הוועדה על תיעוד מסדר הזיהוי בווידאו, בייחוד כשמדובר במסדרי זיהוי חיים, וזאת בכפוף למגבלות תקציביות.
בתאריך 31.3.21 פרסמה הוועדה דו"ח ביניים שני, שעסק בנושא ראיות פורנזיות.
במסגרת הדו"ח סקרה הוועדה מחקרים בעולם מהשנים האחרונות אשר חושפים כי פגמים שנפלו בראיות פורנזיות הם אחד הגורמים המרכזיים להרשעות שווא.
נמצא כי ראיות פורנזיות רבות שנחשבו בעבר לאמינות, התגלו בדיעבד כבלתי אמינות.
דוגמה לכך היא הסתמכות על "מדע זבל" – ראיות קוואזי-מדעיות, אשר בפועל נעדרות בסיס מדעי מספיק, כגון השוואת שיער מיקרוסקופית או סימני נשיכה.
בין השיטות שבהן נעשה שימוש בהליכים פליליים יש כאלה שרמת אמינותן שנויה במחלוקת.
התחום הפורנזי לא נחקר במידה מספקת, ורבות מהשיטות מסתמכות על שיפוט סובייקטיבי של המומחים האמונים על הראיה.
אפילו ראיות פורנזיות הנחשבות אמינות וחד משמעיות, כגון השוואת דגימות DNA, הובילו במקרים מסוימים לטעויות בהרשעה.
הוועדה מצאה כי רבים מהגורמים הללו רלוונטיים לישראל.
בישראל אין כל גוף רגולטורי מקצועי הקובע כללים וסטנדרטים לעריכת בדיקות, חוות דעת ועדויות מומחים; ההגנה במשפט סובלת מחוסר נגישות חמור למומחים פורנזיים ראויים; כפיפותן של המעבדות הפורנזיות בישראל למשטרה ולתביעה.
במטרה להבטיח את אמינותן של ראיות פורנזיות בישראל המליצה הוועדה להקים רגולטור (יחידת אסדרה) לתחום הפורנזי, שיהיה אמון הן על בחינת השיטות הפורנזיות הנהוגות בישראל והן על אופן יישומן.
בנוסף, הרגולטור יעסוק בבדיקת אמינותן של שיטות פורנזיות ובקביעת סטנדרטים אחידים לעריכת בדיקות, להענקת חוות דעת ולמתן עדות, לצד חובת הנמקה ומסירת מידע נרחב לבית המשפט.
עוד מומלץ לפעול לפיתוח המחקר בתחום הפורנזי כדי שיעמוד בסטנדרט המקובל והגבוה ביותר, ולאפשר הכשרות מקצועיות בתחום הפורנזי לגורמים שונים במערכת המשפט בישראל.
בתאריך 25.1.25 הגישה הוועדה את דוח הביניים השלישי שלה, בנושא החשש בפני הודאות שווא בפני חוקרי משטרה.
במסגרת הדוח סקרה הוועדה מחקרים רבים המצביעים על גורמי הסיכון המרכזיים להודאות שווא בחקירה, לרבות גורמים חוץ-מערכתיים הנובעים ממאפייניו האישיים והאישיותיים של הנחקר וגורמים מערכתיים, הנובעים מדינמיקת החקירה ומהשיטות המופעלות במהלכה.
המלצות הוועדה מבקשות להתמודד עם שני סוגי הגורמים הללו, על מנת להפחית את הסיכון להודאות שווא בהליך הפלילי בישראל.
לצד זאת, גיבשה הוועדה המלצות כלליות הנוגעות למעמד ההודאה בדין הישראלי.
אשר למעמד ההודאה, גיבשה הוועדה כמה המלצות במטרה להפחית את הסיכון לכך שחשוד שהודה הודאת שווא במשטרה יורשע על בסיס הודאתו.
הוועדה המליצה שידיעה של פרטים מוכמנים תוכל להוות דבר-מה נוסף להודאה במשטרה רק כאשר מדובר בפרטים מהותיים לעבירה, ורק כאשר אותם פרטים לא היו ידועים למשטרה בטרם נמסרו מפי החשוד.
ככל שמדובר בפרטים שהיו ידועים למשטרה, הרי שהם יוכלו לשמש כדבר-מה נוסף רק אם נדחתה טענת החשוד שלפיה אותם פרטים נמסרו לו במסגרת החקירה או הגיעו לידיעתו ממקור אחר.
עוד המליצה הוועדה כי בתיקים שבהם הנאשם הנו קטין, אדם עם מוגבלות שכלית או נפשית או אדם המצוי בהשפעה ניכרת של חומרים משני-תודעה או שניכר כי הוא סובל מתסמונת גמילה בעת החקירה, לא ניתן יהיה להרשיע את הנאשם על בסיס הודאתו במשטרה בהיעדר ראיה חיצונית המסבכת אותו בביצוע העבירה.
אשר לגורמים חוץ-מערכתיים להודאות שווא, הסיקה הוועדה מהמחקר המדעי שככלל, הודאותיהם של חשודים קטינים ושל חשודים עם מוגבלות שכלית או נפשית הנן בעלות סיכוי גבוה יותר להוות הודאות שווא, ומכאן שעל בתי המשפט לנקוט משנה זהירות בבואם להרשיע חשודים אלו על יסוד הודאותיהם.
בדומה לכך, הוועדה מסיקה כי ככלל, הימצאותו של חשוד בתסמונת גמילה או תחת השפעת סם משמעותית מפחיתה את מהימנות הודאתו.
לפיכך, על המשטרה להימנע, למעט במקרים חריגים, מחקירת חשודים המצויים בעיצומם של מצבים אלו כאשר הם ניכרים, ועל בתי המשפט לנקוט משנה זהירות בבואם להרשיע על בסיס הודאות שנגבו מחשודים במצבים אלו.
בנוסף, רוב מחברי הוועדה המליצו לאפשר לחשודים קטינים ולחשודים עם מוגבלות שכלית או נפשית, להיות מלווים בידי סנגור במהלך חקירתם.
אשר לגורמים מערכתיים להודאות שווא, המליצה הוועדה להימנע משיטות חקירה שמגלמות הנחה מוקדמת בדבר אשמת החשוד ולהרחיב את השימוש במודל ה-PEACE הבריטי בחקירות משטרה, אשר נמצא במחקר כי הוא מקטין את הסיכון להודאות שווא.
עוד המליצה הוועדה להימנע מטכניקות חקירה מסוג "מקסימיזציה" ו"מינימיזציה", אשר נמצא כי הן מגדילות את הסיכון להודאות שווא, לקדם חקיקה הקובעת כללים ברורים בכל הנוגע להתנהלות החקירה ומשכה וליידע חשודים, בכתב ובעל פה, בדבר הזכויות הספציפיות העומדות להם בחקירה.
בנוסף, המליצה הוועדה על שורה של צעדים הנוגעים להבטחת מימושה של זכות ההיוועצות, על הרחבת החובה לתעד חקירות של חשודים בתיעוד חזותי-קולי (בכפוף למגבלות תקציביות) ועל עריכת הכשרות בנושא הודאות שווא לשופטים, פרקליטים, סנגורים ואנשי משטרה.
הוועדה המרכזית של הג'יהאד הלאומי בפלסטין היה כינויו של המטה הארגוני של המרד הערבי הגדול בארץ ישראל, שפעל בדמשק החל מהשלב השני של המרד בנובמבר 1937.
הוועדה המרכזית הוקמה על ידי מנהיגים ערבים פלסטינים שהוגלו או גלו מתחום המנדט הבריטי על ארץ ישראל לאחר רצח מושל מחוז הגליל, לואיס אנדרוז, בספטמבר 1937.
האיש המרכזי בוועדה היה עזת דרוזה, ממייסדי מפלגת אל-איסתקלאל, והיא פעלה על פי הוראותיו של המופתי של ירושלים ויושב ראש הוועד הערבי העליון (שפוזר ב-1 באוקטובר 1937) חאג' אמין אל-חוסייני, ששהה בלבנון.
הוועדה המרכזית של הג'יהאד הסתייעה ב"וועדה להגנת פלסטין" הסורית, שכללה כמה מוותיקי המרד הסורי הגדול בשנת 1925 וכמה לאומנים סורים בולטים.
הרכב הוועדה המרכזית לא היה קבוע.
מלבד דרוזה, היא הונהגה על ידי שני חברים נוספים בוועד הערבי העליון, ג'מאל אל-חוסייני, שעמד בראש המפלגה הערבית הפלסטינית, ואכרם זעיתר, חבר אל-איסתקלאל לשעבר.
בשלב מוקדם השתתף בה גם עבד אל-קאדר אל-חוסייני, עד ששב באביב 1938 לפקד על המורדים באזור ירושלים.
בקיץ אותה שנה הצטרף לוועדה המרכזית מפקד המורדים הראשי בגליל, ח'ליל מוחמד עיסא, במקביל לתפקידו הפיקודי.
השלטונות הצרפתיים התירו לפעילים הפלסטינים בסוריה ובלבנון לפעול בחופשיות.
הפעילים הפלסטינים בוועדה עסקו בגיוס מתנדבים סורים, איסוף כספים ורכישת נשק וציוד צבאי למרד והעברתו לארץ ישראל.
פעילות זו נעשתה באמצעות מעבר קבוצות של מורדים בין סוריה וארץ ישראל, שלא נתפסו הודות להתעלמות מצד הז'נדרמריה הסורית, שהופקדה על הגבול עם שטח המנדט של פלשתינה מצדו הסורי.
הז'נדרמריה הייתה כפופה למשרד הפנים הסורי, שמנהלו הכללי באותה העת עשה כמיטב יכולתו כדי לסייע למאבק של הפלסטינים.
בין החשובים שבראשי הכנופיות היו עבד א-רחים אל-חאג' מוחמד ועארף עבד א-ראזק (מפקד "המשולש הגדול": ג'נין–שכם–טולכרם), שקיבלו מהוועדה המרכזית הקצבות חודשיות בסך 600–800 לא"י, שאפשרו למפקדים לשלם לאנשים שהועסקו בחבורותיהם משכורות חודשיות של בין 2 ל-6 לא"י.
אולם הסיוע הכספי שהגיע מהוועדה המרכזית לא הספיק לקיום כל המורדים ודרישותיהם, ולכן המורדים היו צריכים למצוא מקורות כספיים מקומיים, ונאלצו להתרים את התושבים.
כדי שההתרמה תיעשה בדרך נאותה, הדפיסה הוועדה המרכזית קבלות ושוברי תשלום וקראה למורדים לקבל כספים רק כנגד האישורים הללו, ולא לסחוט כספים מהאוכלוסייה באלימות.
אף על פי כן, היו מקרים רבים של סחיטות ושימוש לרעה בכספים שנאספו, ועם הידלדלות הסיוע שהגיע מהוועדה המרכזית בדמשק, התרבו מעשי העושק והשחיתות.
הוועדה המרכזית ניסתה לארגן את המורדים בארץ ישראל במבנה פיקודי היררכי הנתון למרותה.
בנובמבר 1937 הציע אמין אל-חוסייני למוחמד אל-אשמר הסורי להתמנות למפקד הכללי של המורדים בארץ ישראל, אולם הוא סירב.
בחורף 1938 הציע אמין אל-חוסייני לפאוזי אל-קאוקג'י, לדוקטור אמין רויחה ולתופיק חידר, לחזור לארץ ישראל ולקבל עליהם שוב את הפיקוד, תמורת פיצוי כספי רב, אולם שלושתם סירבו.
מפקדי המורדים בארץ ישראל התנגדו להצעה למנות את קאוקג'י למפקד הראשי, ואיימו לפזר את יחידותיהם ולנטוש את המרד אם ימונה.
בנסיבות אלה, במהלך שנת 1938 התגבש המבנה הפיקודי של המורדים בארץ ישראל ללא קשר לניסיונות הוועדה המרכזית למנות עליהם מפקד כללי, והוא נותר באותה מתכונת של שנת 1936: מפקדים אזוריים, שתחתיהם חבורות בפיקוד מפקדים ישירים.
אולם מבנה פיקודי זה לא סיפק מענה לעניין התיאום והקשרים על הוועדה המרכזית, המנהל והאספקה, ומכיוון שהוועדה המרכזית לא הצליחה למנות מפקד ראשי מבחוץ, בסתיו 1938 יזמו המפקדים את הקמת "משרד המרד הערבי בפלסטין", שהורכב ממפקדים אזוריים, שהסכימו ביניהם שכל אחד מהם יכהן כראש המשרד לפי תור.
עם זאת, מורדי אזור ירושלים–חברון לא היו מיוצגים במשרד ולא קיימו איתו קשרים.
עבד אל-קאדר אל-חוסייני, מפקד אזור ירושלים, קיים קשרים נפרדים עם הוועדה המרכזית בדמשק, וסגנו פיקד על המורדים באזור חברון.
חברי "המשרד" היו למעשה עצמאיים באזורים שעליהם פיקדו, ושימשו בעצמם כסמכות הראשית עבור המורדים.
ההחלטה להפקיד בידי המשרד את הטיפול בכל העניינים המנהליים לא יצאה אל הפועל, ומפקדי האזורים טיפלו בעצמם בעניינים המנהליים של החבורות שלהם וקיימו קשרים נפרדים עם ההנהגה בדמשק.
המשרד השלים עם המצב הזה, וגם לא פעל כמפקדה צבאית עליונה או כגוף מקשר בין מפקדי האזורים לבין הוועדה המרכזית בדמשק.
סמכותה על המשרד נותרה מוגבלת לתחום ההדרכה המוסרית, בעיקר כאשר הגיעו אל הוועדה תלונות על מעשי עושק ועוולות מצד המורדים.
אף על פי שראשות המשרד הייתה אמורה לעבור בתורנות בין חבריו, למעשה רק שניים מהם התחרו על התפקיד: עבד א-רחים אל-חאג' מוחמד ועארף עבד א-ראזק.
באביב 1938 החל עבד א-רחים אל-חאג' מוחמד לשאת את התואר "המפקד הכללי של המרד", אולם באופן מעשי שלטונו היה מצומצם לאזורו.
שאר ראשי הכנופיות לא נשמעו לו וחלק מהם נלחם בו, במיוחד עארף עבד א-ראזק, שרצה את תפקיד המפקד העליון.
עבד א-רחים אל-חאג' מוחמד התנגד לרציחות הפוליטיות שביצע עארף עבד א-ראזק עבור אמין אל-חוסייני וגם ל"חיסול בוגדים" וסחיטת כספים על ידו.
עארף עבד א-ראזק התנגד לאישור מעמדו של עבד א-רחים אל-חאג' מוחמד כמפקד הכללי, ובתוך כך הטיל ספק בצורך במפקד כללי נוסף על המטה המרכזי בדמשק.
לאחר מכן הפכה התחרות בין השניים לגלויה, כאשר בספטמבר 1938 כינה עצמו עבד א-רחים אל-חאג' מוחמד "המפקד הכללי של המורדים הערבים בפלסטין", ואילו יריבו עארף עבד א-ראזק כינה עצמו "המפקד הכללי של המורדים בסוריה הדרומית".
לדעת יהושע פורת, העדפתו את המונח "סוריה הדרומית" על פני "פלסטין" שיקפה ככל הנראה את התמיכה שקיבל ממנהיגות המרד בדמשק, משום שהיא תאמה את מושגיו של עזת דרוזה, שהיה האיש הבולט בוועדה המרכזית.
בדצמבר 1938 מינתה הוועדה המרכזית מספר משכילים עירוניים כמזכירים לצדם של מפקדי החבורות הכפריים, בתפקיד דומה לזה של הפוליטרוקים הסובייטים, אך נראה שהניסיון להפעילם נכשל.
ב-13 בינואר 1939 נערכה בזוק מיכאיל שבלבנון (מקום מושבו של המופתי באותה העת) פגישה של חברי הוועד הערבי העליון כדי לדון במצב המרד.
בעוד שהגולים המשוחררים מהאי סיישל דרשו להפסיק את המרד, שכבר נחלש, כדי להפסיק את הטרור הפנימי, ג'מאל אל-חוסייני ועזת דרוזה, שהיו האישים המרכזיים בוועדה המרכזית בדמשק ונתמכו בידי אמין אל-חוסייני, טענו שיש להמשיך במרד כדי ללחוץ על בריטניה במהלך דיוני ועידת סנט ג'יימס בלונדון.
ידם של הקיצוניים הייתה על העליונה, והוועדה המרכזית דרשה ממפקדי המורדים שנמלטו מהצבא הבריטי, לחזור לארץ ישראל, ותחת האיום שהוועדה תפסיק לשלם את שכרם, הם אכן חזרו.
בפברואר 1939 הסכימה "הוועדה המרכזית" להכיר בעבד א-רחים אל-חאג' מוחמד כמפקד הכללי של המורדים, כתנאי לשובו למערכה בארץ ישראל.