tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-20 באוגוסט ארבע רקטות שנורו מסוריה נפלו בשטח ישראל: שתי רקטות פגעו בשטחים פתוחים ברמת הגולן ושניים אחרים פגעו בגליל העליון.
צה"ל הגיב בירי פגזי ארטילריה לעבר ארבע עשרה מטרות בסוריה.
מקורות ביטחוניים אמרו שארגון הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני היה אחראי לירי הרקטות, עם גיבוי פיננסי והכוונה של איראן.
מאוחר יותר ישראל ביצעה התקפות אוויריות נוספות, שבהם נהרגו 5 החשודים ששיגרו את הרקטות.
בסוריה טענו שההרוגים היו אזרחים.
ב-26 וב-27 בספטמבר פגעו שתי רקטות בגולן מבלי לגרום לפציעה או לנזק.
צה"ל הודיע שהוא פגע בתגובה בשני מתקנים צבאיים סוריים.
ב-17 ביולי כלי טיס לא מאויש חדר לרמת הגולן ושוגרו לעברו שני טילי פטריוט שלא הצליחו ליירטו.
שברי הטילים שנפלו גרמו לשריפה בקיבוץ איילת השחר.
לא ברור האם היה מדובר בכטב"ם של כוחות אסד, רוסיה או חזבאללה.
ב-25 ביולי פצצת מרגמה נפלה בשטח פתוח בגולן ללא גרימת נזק.
צה"ל השמיד את מקור הירי.
ב-22 באוגוסט פצצת מרגמה נפלה בשטח פתוח סמוך לגדר המערכת ולמוצב ברמת הגולן.
צה"ל הגיב בתקיפת משגר המרגמות.
ב-4 בספטמבר נפלה פצצת מרגמה שנורתה מסוריה על כביש ברמת הגולן.
בתגובה תקף צה"ל משגרי ארטילריה סורית.
ב-7 בספטמבר נפלה פצצת מרגמה בגולן.
צה"ל הגיב בליל 8 בספטמבר בתקיפת מרגמות בצפון הגולן הסורי.
ב-12 בספטמבר פצצת מרגמה מסוריה נפלה ברמת הגולן.
ב-9 בנובמבר נפל ברמת הגולן, פצמ"ר שנורה מסוריה.
בתגובה צה"ל תקף סוללת תותחים סורית.
ב-22 באפריל נפלו 3 פצצות מרגמה שנורו מסוריה ברמת הגולן.
ב-27 באפריל חדר כלי טיס בלתי מאויש סורי אל רמת הגולן.
מערך ההגנה האווירית של צה"ל יירט אותו באמצעות טיל קרקע-אוויר MIM-104D פטריוט.
ב-24 ביוני נפלו ברמת הגולן 10 פצצות מרגמה שנורו מסוריה.
בתגובה תקפו כלי טיס של צה"ל עמדת מקלע כבד ושני טנקים סוריים, בתקיפה נהרגו 2 חיילים סורים וטנק אחד הושמד.
ב-25 ביוני נפלו ברמת הגולן פצצות מרגמה שנורו מסוריה.
בתגובה תקפו כלי טיס של צה"ל שני תותחים ומשאית תחמושת של צבא אסד.
ב-30 ביוני זליגת ירי נוספת מסוריה לרמת הגולן.
צה"ל תקף בתגובה עמדה סורית.
ב-19 בספטמבר חדר כלי טיס בלתי מאויש איראני של חזבאללה לשטח המפורז בסמוך לרמת הגולן והופל על ידי מערך ההגנה האווירית באמצעות טיל קרקע-אוויר מדגם MIM-104D פטריוט.
ב-16 באוקטובר שיגר צבא סוריה טיל קרקע-אוויר מדגם S-200 (מכונה בנאט"ו ובתקשורת הישראלית SA-5) לעבר מטוסי קרב של חיל האוויר הישראלי שטסו בשמי לבנון בגיחת צילום.
כעבר שעתיים תקפו מטוסי חיל האוויר הישראלי את סוללת הנ"מ בפצצות מונחות והשמידו את המכ"ם שלה.
ב-19 באוקטובר נפלה ברמת הגולן רקטה ששוגרה מסוריה.
צה"ל תקף בתגובה את מקור הירי.
ב-21 באוקטובר פגעו 4 רקטות בצפון רמת הגולן הישראלית.
בתגובה, השמיד צה"ל 3 תותחי ארטילריה של הצבא הסורי.
ב-3 בנובמבר נפצע תושב מג'דל שמס באורח קל כתוצאה מירי כלי נשק קל שבוצע משטח סוריה.
ב-11 בנובמבר הפיל מערך ההגנה האווירית של צה"ל כלי טיס בלתי מאויש בצפון רמת הגולן, לפני שזה הספיק לחצות את הגבול לישראל.
כלי הטיס הופל באמצעות טיל קרקע-אוויר מדגם MIM-104D פטריוט.
ב-8 בפברואר נורתה אש מסוריה לעבר כטב"ם ישראלי.
מספר קליעים נפלו במג'דל שמס.
עימות ישראל-איראן (מאי 2018): ב-10 במאי בשעה 00:10 שיגר כוח קודס האיראני 20 רקטות ארטילריות אל עבר רמת הגולן, 4 מתוכן יורטו על ידי כיפת ברזל והשאר נפלו בשטחים בסוריה.
ביוני הותר לפרסום שהשב"כ חשף ועצר חוליית טרור של החזית העממית לשחרור פלסטין שפעלה תחת הכוונת סוריה ותכננה להתנקש בראש ממשלת ישראל וכן לפגוע במטרות אמריקאיות וקנדיות בירושלים.
ב-11 ביולי נשמעה אזעקה ברמת הגולן ועמק הירדן בעקבות חדירת כלי טיס בלתי מאויש מסוריה אל עבר שטח ישראל.
מערך ההגנה האווירית יירט אותו מעל הכנרת באמצעות טיל MIM-104D פטריוט.
בתגובה תקף צה"ל 3 עמדות של צבא סוריה.
ב-13 ביולי שוגר טיל פטריוט מצפת לעבר כלי טיס בלתי מאויש שהתקרב לישראל מכיוון סוריה.
מצה"ל נמסר כי כלי הטיס הבלתי מאויש יורט.
ב-24 ביולי יירט מערך ההגנה האווירית, באמצעות זוג טילי פטריוט, מטוס קרב סורי מדגם סוחוי Su-22 או סוחוי Su-24 שחדר שני קילומטרים לתוך שטח ישראל, אחד הטייסים נהרג והשני נעדר.
ב-25 ביולי שוגרו 2 רקטות גראד מסוריה אל עבר ישראל ונפלו בכנרת.
הירי בוצע על ידי ארגון המדינה האסלאמית.
בתגובה תקף צה"ל את המשגר ממנו בוצע הירי וביצע ירי ארטילרי לאזור.
ב-20 בינואר יירטה כיפת ברזל טיל קרקע-קרקע ששוגר משטח סוריה לעבר צפון רמת הגולן.
ישראל הטילה אחריות על איראן על שיגור הטיל.
ב-11 בפברואר דווח על תקיפה של ישראל באזור קוניטרה: טנק ישראלי ירה מספר פגזים על עמדה של חזבאללה והרג שני פעילי משמרות המהפכה האסלאמית.
ב-27 במאי ביצעה סוללת נ"מ סורית ירי לעבר מטוס קרב ישראלי שטס בשמי הצפון.
המטוס לא נפגע ובתגובה השמיד צה"ל את המשגר שביצע את הירי.
ב-1 ביוני בוצעו שני שיגורים מסוריה לעבר ישראל, ואחת הרקטות נפלה באזור החרמון.
בתגובה תקף צה"ל מספר סוללות ארטילריה סוריות, עמדות תצפית סוריות וסוללת SA-2 סורית.
בתקיפות נהרגו 3 חיילים סורים ו-7 חברי מיליציות שיעיות.
ב-19 בנובמבר, שוגרו 4 רקטות קרקע-קרקע מאזור דמשק לעבר מוצבים צבאיים בצפון הגולן.
אזעקות צבע אדום הופעלו במספר יישובים בצפון הגולן והגליל, ארבע הרקטות ייורטו על ידי מערכת כיפת ברזל.
למחרת בלילה חיל האוויר תקף בתגובה מטרות איראניות ומטרות של צבא סוריה באזור הגולן הסורי ודמשק.
במהלך התקיפה, נורה מספר רב של טילי נ"מ לעבר מטוסי חיל האוויר, ללא הצלחה.
צה"ל תקף את סוללות השיגור של אותם הטילים.
ב-3 באוגוסט הרג כוח של יחידת מגלן, ששהה במארב בדרום רמת הגולן, 4 מחבלים בזמן שהניחו מטעני חבלה בשטח ישראל.
ב־19 בספטמבר סוכל ניסיון פיגוע בחיילי צה"ל באמצעות מוקשים.
חיילי צה"ל פתחו באש ופצעו את המחבל.
ב-2 בנובמבר דווח כי נשיא סוריה, בשאר אל-אסד פנה לישראל דרך גורם שלישי בבקשה שיעזרו לו להילחם במורדים, בתגובה ישראל הציבה את התנאי שיסיים את הברית עם איראן ושכל המיליציות שקשורות לאיראן וכוחות איראן יצאו מסוריה.
הפעילות הישראלית מול התבססות איראן וחזבאללה בסוריה החלה בתקיפות חשאיות, שעליהן ישראל לא לקחה אחריות, נגד משלוחי נשק "שובר שוויון" שהגיע לחזבאללה, ונגד חוליות טרור שחזבאללה הקים בגבול ישראל-סוריה על מנת לבצע פיגועים נגד ישראל כאשר יהיה צורך.
באותה תקופה החל גם תיאום צבאי הדוק בין צה"ל לצבא רוסיה ובעיקר חיל האוויר הרוסי, בעקבות מעורבות רוסיה במלחמת האזרחים בסוריה, על מנת למנוע התנגשות צבאית בין חיל האוויר הישראלי לכוחות רוסיים בסוריה.
בשנת 2018 חלה הסלמה גדולה בעימות בין ישראל לאיראן על אדמת סוריה ונשברה העמימות על התקיפות האוויריות, שעל חלקן ישראל לקחה אחריות וגם הצהירה שתקפה מאות פעמים מטרות איראניות בסורה כדי למנוע איום על ישראל.
בשנה זו עימות הפרוקסי בין ישראל לאיראן הפך לגלוי והגיע לשיאו בחודשים אפריל ומאי, אז ישראל ביצעה תקיפות גלויות ונרחבות נגד מטרות איראניות על סוריה (כגון מבצע בית הקלפים).
בתקיפות האוויריות הושמדה כמות רבה של אמצעי לחימה ותחמושת, ומספר רב של רקטות ארטילריות וטילי קרקע-קרקע.
חיל האוויר הישראלי גם פגע והשמיד מספר לא ידוע של סוללות הגנה אווירית של חיל ההגנה האווירית הסורי כאשר אלו ירו לעבר מטוסי קרב ישראליים.
בתקיפות נהרגו למעלה מ-150 חיילי צבא סוריה, למעלה מ-100 פעילי משמרות המהפכה האסלאמית, למעלה מ-50 פעילי חזבאללה ועוד עשרות חברי מיליציות וארגוני טרור, בהן מיליציות שיעיות והמדינה האסלאמית.
בעקבות הפלת שלטונו של אסד והשתלטות המורדים על המדינה, טנקים וכוחות חי"ר של צה"ל הוצבו בתוך רצועת השטח המפורז שבגבול ישראל-סוריה ברמת הגולן, כדי למנוע אפשרות לכניסת מורדים לשטח ישראל בחסות ההפיכה.
באותו היום יחידת שלדג השתלטה על עמדות צבא סוריה בחרמון הסורי, עם נטישתם.
חיל האוויר הישראלי הפציץ מספר שדות תעופה צבאיים בסוריה, מערכות הגנה אווירית, טילי קרקע-קרקע, מספר רב של מחסני אמל"ח ומפעלי ייצור נשק.
לאורך מלחמת האזרחים העניקה ישראל טיפול רפואי למאות פצועים סורים שהגיעו אל גבול ישראל-סוריה ברמת הגולן.
רבים מהפצועים טופלו בבית חולים שדה של צה"ל שהוקם בסמוך לגבול, ובמקרה הצורך הועברו פצועים לטיפול בבתי חולים בישראל, כ־70% ב בנהריה והיתר בבית החולים זיו בצפת, בית החולים פוריה ומספר מצומצם גם בבית החולים רמב"ם בחיפה.
בתום הטיפול הראשוני הפצועים מוחזרים לסוריה.
בשנת 2016 הורחב הסיוע גם לטיפול בחולים סורים.
ביוני 2016 הקים צה"ל את מנהלת "שכנות טובה" במסגרת אוגדה 210 של פיקוד הצפון, למתן סיוע אזרחי לתושבים סורים ביישובים סמוכים לגבול ישראל.
לפי צה"ל, הסיוע לאזרחים הסורים מתבצע ממניעים מצפוניים וביטחוניים.
צה"ל אינו מעוניין לעמוד מנגד למול המשבר ההומניטרי בסוריה ובנוסף, הסיוע יכול לייצר סביבה פחות עוינת מעבר לגבול.
במהלך השנים נרתמו ארגוני סיוע ואזרחים לאיסוף תרומות ופעילות למען הסורים המטופלים בישראל ואף מחוצה לה, הירתמות שהלכה וגברה במהלך שנת 2016 בסוף 2016 הוקם מיזם "הסורים על הגדרות", לשם גיוס תרומות למען ילדים סורים שנפגעו במלחמת האזרחים.
בכסף שנאסף רוכש המיזם מוצרים - תרופות, מזון תינוקות וביגוד חם - המועברים לסוריה באמצעות ארגון הסיוע ההומניטרי IFA.
ביולי 2018 סייעה ישראל בחילוץ פעילי "הקסדות הלבנות" מסוריה במבצע חשאי ואבטחה את מעברם לירדן.
הזמר עמיר בניון הוציא אלבום בערבית בשם "Zini".
חלק מהשירים שבו הוקלטו בשביל לתמוך במורדים בהפגנות בסוריה.
על פי דיווח ברשת החדשות הסורית, ביולי 2018 ישראל חילצה לשטחה ארבעה מפקדי מיליציות סוניות מצבא סוריה החופשי שפעלו לאורך גבולה בגולן הסורי.
משלחת ישראל ל כללה 44 ספורטאים שהתחרו ב-10 ענפי ספורט.
משלחת ישראל למשחקים כללה 44 ספורטאים, מהם 14 נכי צה"ל.
במשלחת הכללית, לרבות מאמנים, השתתפו 58 איש והיא הייתה המשלחת החמישית בגודלה בין כלל המדינות המשתתפות, מנהל המשלחת היה יוסף לוטנברג
נבחרת הנשים: רחל טסה, איילה מלחן, מרגלית פרץ, שושנה שרעבי
חברי משלחת נוספים כנציגים בהרכבי הנבחרות השונות: מיקי אבלס, חיים אשכנזי, דני בן-משה, גבריאל גובי, יוסף זינגר, מרדכי חודרלנד, יוסף מוגלניצקי, אביגדור צדוק, אברהם תשובה.
הדיפת כדור ברזל: אורה גולדשטיין • מלכה פוטשניק
הטלת כידון: חיים פליטר • מלכה פוטשניק
משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים סיאול זכתה ב-45 מדליות ב-5 ענפים מה שהציב אותה במקום ה-18 בטבלת המדליות.
משלחת ישראל למשחקים כללה ייצוג רחב של 51 ספורטאים לאור הישג הקריטריון ההשתתפות של נבחרות במספר ענפים: כדורסל כיסאות גלגלים, כדור שער וכדורעף.
הדיפת כדור ברזל: נחמן וולף
משלחת ישראל ל זכתה ב-44 מדליות ב-8 ענפים.
ספורטאים נוספים שהתחרו: חיים אשכנזי, יעקב סולימן.
נבחרת הנשים: חמדה לוי, איילה מלחן ומרגלית פרץ
זריקת דיסקוס: נחמן וולף • צפורה רובין
קרב חמש: נחמן וולף • צפורה רובין
הדיפת כדור ברזל: יששכר נבון • חיים פליטר
משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים ברצלונה כללה 51 ספורטאים שהתחרו ב-10 ענפים.
משלחת ישראל למשחקים כללה ייצוג רחב של 51 ספורטאים לאור הישג הקריטריון ההשתתפות של נבחרות במספר ענפים: כדורסל כיסאות גלגלים, כדורשער וכדורעף.
משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים אטלנטה כללה 40 ספורטאים שהתחרו ב-9 ענפים.
ענף זהב כסף ארד סה"כ שחייה - יזהר כהן זיו בטר (שלוש מדליות ארד) 4 קליעה - דורון שזירי (שתי מדליות כסף) - 2 כדורת דשא - - יצחק בראנס תמי כרמלי 2 אתלטיקה - זריקת דיסקוס: נחמן וולף - 1 סה"כ 0 5 4 9
משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים סידני כללה 33 ספורטאים שהתחרו ב-10 ענפים.
ענף זהב כסף ארד סה"כ שחייה קרן ליבוביץ' (שלוש מדליות זהב) - - 3 קליעה - דורון שזירי - 1 טניס שולחן - זאב גליקמן - 1 אתלטיקה - - קפיצה לרוחק: יוגב קנזי 1 סה"כ 3 2 1 6
משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים אתונה כללה 24 ספורטאים שהתחרו ב-9 ענפים.
ענף זהב כסף ארד סה"כ שחייה קרן ליבוביץ' יצחק ממיסטבאלוב (שתי מדליות זהב) קרן ליבוביץ' (שתי מדליות כסף) יצחק ממיסטבאלוב ענבל פיזרו קרן ליבוביץ' ענבל פיזרו נמרוד צבירן 10 קליעה - - דורון שזירי (שתי מדליות ארד) 2 שיט מפרשיות נבחרת סירת סונאר:
ישראל משתתפת באופן סדיר במשחקי הקיץ האולימפיים לנוער החל מראשיתם באולימפיאדת סינגפור בשנת 2010, והחלה להשתתף במשחקי החורף האולימפיים לנוער החל משנת 2016 באולימפיאדת לילהאמר.
ישראל זכתה בשמונה מדליות, מהן ארבע מדליות זהב, שלוש מדליות כסף ואחת ארד במשחקי הקיץ.
באולימפיאדת הנוער סינגפור ישראל זכתה ב-5 מדליות, מהן שלוש זהב ושתיים כסף ובאולימפיאדת הנוער בואנוס איירס ישראל זכתה בשלוש מדליות, אחת מכל סוג.
ארבע מהמדליות הן בענף השחייה, ומדליה יחידה בגלישת רוח, טאקוונדו, אתלטיקה והתעמלות אקרובטית.
שמונה ספורטאים ישראלים זכו במדליות אולימפיות לנוער.
במדליות זהב זכו: גילי חיימוביץ', דמיטרי קרויטר, מעיין רפיח ואנסטסיה גורבנקו, במדליות כסף זכו: יעקב טומרקין (פעמיים) והצמד נועה קזדו יקר ויונתן פרידמן ובמדליית ארד זכה דניס לוקטב.
מתוך שמונה המדליות, זכו הנערים בשש מדליות, נערה אחת זכתה במדליית אחת וזוג מעורב (נערה ונער) זכה במדליה אחת.
נציגיה זכו במדליות נוספות כחלק מנבחרת לאומים מעורבת, בעיקר בענף הג'ודו, והגיעו לשלבי גמר בתחרויות רבות לאורך השנים.
ישראל זכתה בשתי מדליות, כסף וארד, במשחקי החורף בענף סקי אלפיני על ידי הגולשת נועה סולוש.
עד היום שלחה ישראל רק ספורטאי ערבי אחד להשתתף באולימפיאדת הנוער: השחיין מרק חינאווי.
המשלחת הראשונה של מדינת ישראל למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור.
המשלחת כללה 15 ספורטאים, שהתחרו ב-18 תחרויות בשמונה ענפי ספורט.
המשלחת זכתה בחמש מדליות אולימפיות.
האתלט, דמיטרי קרויטר (קפיצה לגובה), גולש הרוח, מעיין רפיח (טכנו 293), ולוחם הטאקוונדו, גילי חיימוביץ' (עד 48 ק"ג), זכו במדליית זהב.
השחיין, יעקב טומרקין, זכה בשתי מדליות כסף במשחים ל-100 ול-200 מטר גב.
כמו כן, בתחרויות שהתקיימו בין נבחרות לאומים מעורבות זכתה פאני בייסרון (טריאתלון) במדליית זהב ורותם שור (ג'ודו) במדליית ארד.
תקרית פוליטית נרשמה בגמר הטאקוונדו בה זכה גילי חיימוביץ' במדליית הזהב לאחר שיריבו האיראני, מחמד סלימאני, לא הופיע לקרב.
ישראל שלחה לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג משלחת בת 14 ספורטאים, שהתחרו ב-23 תחרויות בשמונה ענפי ספורט.
בניגוד להצלחתה של המשלחת הישראלי באולימפיאדת הנוער הראשונה.
אף נציג ישראלי לא זכה במדליה.
אולם, הג'ודוקא עידן ורדי זכה במדליית ארד בתחרות הנבחרות המעורבות בג'ודו.
הישגים בולטים של המשלחת היו בהעפלה לשלבי הגמר של המתעמל ארטיום דולגופיאט, בתחרויות קרב רב ליחידים, קפיצות ותרגיל קרקע, המתעמלת האמנותית לינוי אשרם, בקרב רב ליחידות, והשחיין עידו הבר, במשחים ל-200 ול-400 מטר חופשי.
גולש הרוח יואב עומר סיים במקום חמישי בתחרות גלשן טכנו 293. הישג נוסף קבעה הקשתית מאיה רסקין, אשר הייתה הנציגה הישראלית הראשונה בענף הקשתות במסגרת של המשחקים האולימפיים, הן לנוער והן הרגילים.
כמו כן, נציגה ישראלית התחרתה לראשונה בענף טניס שולחן במשחקים האולימפיים לנוער, כאשר הפעם היחידה הנוספת בה ישראל התחרתה, עד כה, בענף זה במסגרת המשחקים האולימפיים הייתה באולימפיאדת אתונה 2004.
אולימפיאדת הנוער בואנוס איירס (2018)
ישראל שולחת לאולימפיאדת הנוער בואנוס איירס משלחת בת 19 ספורטאים, שהתחרו ב-32 תחרויות בשמונה ענפי ספורט.
המשלחת זכתה בשלוש מדליות אולימפיות.
השחיינית, אנסטסיה גורבנקו, זכתה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר מעורב אישי, צמד המתעמלים האקרובטיים, נועה קזדו יקר ויונתן פרידמן זכו במדליית כסף בתחרות לזוג מעורב, והשחיין, דניס לוקטב זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי.
תקרית פוליטית נרשמה טרם פתיחת המשחקים כאשר תוניסיה, בניגוד לחוקת הוועד האולימפי הבינלאומי, מנעה את כניסתם של הספורטאים הישראלים לאליפות העולם לנוער בטאקוונדו לשנת 2018 ומנעה מהם את האפשרות להתחרות עבור כרטיס העפלה למשחקים.
בתגובה לכך, לוחמי הטאקוונדו, אבישג סמברג ודניאל גויכמן, העפילו למשחקים באמצעות קבלת כרטיס חופשי.
ישראל לא השתתפה באולימפיאדת הנוער אינסברוק ומשלחתה הראשונה למשחקי החורף לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער לילהאמר.
המשלחת מנתה שני ספורטאים, אשר התחרו בחמש תחרויות בשני ענפי ספורט.
השתתפותה של ישראל לראשונה במשחקי החורף באולימפיאדה הייתה גם בעלת מימד סימבולי לאור העובדה כי המשלחת הישראלית הבוגרת הראשונה למשחקי החורף האולימפיים הייתה לאולימפיאדת לילהאמר בשנת 1994.
המשלחת לאולימפיאדת הנוער לוזאן מנתה שלושה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט.
הגולשת האלפינית, נועה סולוש, זכתה במדליית כסף ומדליית ארד ראשונות לישראל במשחקי החורף האולימפיים במסלול משולב ומסלול הסופר G (בהתאמה).
המשלחת לאולימפיאדת הנוער קנגוון כללה ספורטאית יחידה שהתחרתה בענף ההחלקה אומנותית בקטגוריית הנערות.
(*) משולב - נערות ונערים ביחד
54 ספורטאים נכללו במשלחות האולימפיות של ישראל למשחקים האולימפיים לנוער, 48 במשחקי הקיץ ושישה במשחקי החורף.
הישגים משמעותיים במשחקים האולימפיים לנוער
בטבלה מפורטים לפי סדר כרונולוגי הישגים ממקום שמיני ומעלה להוציא זכיות במדליה אולימפית.
בתחרויות בשיטת נוק-אאוט מצוינת העפלה לרבע הגמר.
האתלטית אסתר רוט-שחמורוב זכתה במרב המדליות במשחקים אלה, 6 מדליות אישיות מהן 5 זהב ו-1 כסף.
האתלטית חנה שזיפי זכתה ב-4 מדליות אישיות, מהן 3 זהב ו-1 ארד ונבחרת ישראל בכדורסל זכתה בשתי מדליות זהב ובמדליית כסף אחת.
במשחקי אסיה של 1962 ו-1978 נמנע מספורטאי ישראל להשתתף במשחקי אסיה מסיבות פוליטיות.
בשנת 1962 סרבה אינדונזיה, המדינה המארחת, לאפשר את השתתפותם של ספורטאי ישראל מסיבות פוליטיות, מהפחד שהשתתפותם תגרום לבעיות ביחסיה עם מדינות ערב והעולם המוסלמי.
נבחרת ישראל בכדורגל (גברים) זכתה במדליית כסף במשחקי אסיה שהתקיימו בשנת 1974 באיראן.
ביולי 1976, 25 מדינות החברות בפדרציית משחקי אסיה עשו תעמולה נגד השתתפותה של ישראל במשחקי אסיה 1978.
בשנת 1981 החליט הוועד האולימפי של אסיה לשלול מספורטאי ישראל להשתתף במשחקי אסיה, ובשנת 1982 הודחה ישראל מהארגון באופן סופי.
המשלחת כללה 3 ספורטאים שהתחרו ב-3 ענפים וזכו ב-4 מדליות, מהן 2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד.
אהובה קריביצקי קפיצה לגובה (1.553 מטר).
דב בן-דב ירי ממרחק של 300 מטר ברובה חופשי (966 נקודות) מקום רביעי, ירי ברובה משלושה מצבים (1094 נקודות).
יואב רענן קפיצה ממקפצה של 3 מטר (156.91 נקודות) קפיצה מפלטפורמה של 10 מטר (156.53 נקודות).
המשלחת כללה 23 ספורטאים שזכו ב-2 מדליות ארד בלבד.
ענף ספורטסך הכולזהבכסףארד אתלטיקה 0 0 2 2 בסך הכול 0 0 2 2
אורי זוהר הדיפת כדור ברזל (14.75 מטר).
ברוך פיינברג הטלת כידון (63.78 מטר).
נבחרת ישראל סיימה במקום חמישי.
0 - 2 (זכתה במדליית זהב בטורניר) (הפסד )
המשלחת זכתה ב-11 מדליות, מהן 3 זהב, 5 כסף ו-3 ארד.
נחמיה סירקיס רובה שכיבה 50 מטר
נבחרת ישראל בכדורסל (מאמן: שמעון שלח.
שחקנים: אמנון אבידן, עופר אשד, רמי גוט, גרשון דקל, יגאל דר, אילן זייגר-זוהר, תנחום כהן-מינץ, צבי לובצקי, חיים שטרקמן, דוד קמינסקי, עמי שלף, יצחק מזרחי)
נבחרת ישראל דורגה במקום השלישי
נבחרת ישראל (יורם שניידר, גרשון שפע, אברהם מלמד, משה גרטל) 4x100 מטר מעורב (4:18.4 דקות)
המשלחת זכתה ב-17 מדליות, מהן 6 זהב, 6 כסף ו-5 ארד.
אסתר רוט-שחמורוב ריצת 100 מטר משוכות (14.0 שניות), שיא משחקים קרב חמש (4530 נקודות), שיא משחקים קפיצה לרוחק (5.94 מטר)
הנרי הרשקוביץ 10 מטר רובה אוויר
שמעון פרידמן רובה רגיל 3 מצבים 50 מטר
רובה שכיבה 50 מטר קבוצתי (הנרי הרשקוביץ, מיכה קאופמן, זליג שטורך, נחמיה סירקיס)
רובה 3 מצבים 50 מטר קבוצתי (שמעון פרידמן, הנרי הרשקוביץ, מיכה קאופמן, זליג שטורך)
רובה רגיל 3 מצבים 50 מטר קבוצתי (שמעון פרידמן, הנרי הרשקוביץ, מיכה קאופמן, זליג שטורך)
שחקנים: דן ברזילי, הלל גלבוע, רוני גרין, מרק טורנשיין, גבי טייכנר, אייבן לישינסקי, איתמר מרזל, גבי נוימרק, חיים שטרקמן, חנן קרן, תנחום כהן-מינץ, מיכה שוורץ)
נבחרת ישראל (יואב יעקובי, יואל קנדה, דן שטרן, משה גרטל) 4x100 מטר מעורב (4:18.1 דקות)
המשלחת זכתה ב-19 מדליות, מהן 7 זהב, 4 כסף ו-8 ארד.
במשחקים אלה, ספורטאים ממדינות ערב, פקיסטן, סין וקוריאה הצפונית סירבו לשחק נגד ספורטאים ישראלים בטניס, סיף, כדורסל וכדורגל, מסיבות פוליטיות.
ענף ספורטסך הכולזהבכסףארדאתלטיקה6411הרמת משקולות5014טניס3111כדורגל1010כדורסל1100סיף1001שחייה2101בסך הכול19748
אורית אברמוביץ' קפיצה לגובה (1.78 מטר)
פאולינה פלד ויאיר ורטהיימר בטורניר זוגות מעורבים
שחקנים: משה אוננה, מנחם בלו, גידי דמתי, יצחק ויסוקר, אברהם לב, אלי לוונטל, יואל מסוארי, מאיר נמני, שייע פייגנבוים, צבי רוזן, ישעיהו שווגר, מושיק שווייצר, שלום שוורץ, יצחק שום)
שחקנים: שמואל אבישר, ג'ק אייזנר, מוטי ארואסטי, טל ברודי, מיקי ברקוביץ', שמריהו זסלבסקי, בועז ינאי, אביגדור מוסקוביץ', איתמר מרזל, שמואל נחמיאס, חנן קרן, שוקי שוורץ)
רומח קבוצתי (נורית כרמי, נילי דרורי, ענבר גיא, אורלי שרייבר)
ישראל השתתפה במשחקי סטוק מנדוויל משנת 1953, וספורטאיה זוכים להישגים נאים
מיקי אבלס, נאורה הלזינגר, ברוך חגאי, שתי נשים ספורטאיות נוספות - טניס שולחן זוגות (אבלס וחגאי) - מרוץ כיסאות גלגלים (חגאי/הלזינגר) - משחה חזה (חגאי) 1966 25 ספורטאים: יעל אלון, יעקב בן-אריה, שמואל בן-זכאי, אורה גולדשטיין, ישראל גלובוס, ברוך חגאי, ר.
המשלחת הישראלית למשחקים האירופיים, שנערכו ב-2019 במינסק בירת בלארוס, כללה 32 ספורטאים, שהתחרו בעשרה ענפים, בין ה-21 ביוני ל-30 ביוני 2019. שחקן הבדמינטון, מישה זילברמן נשא את דגל ישראל בטקס הפתיחה.
המתעמל, אנדריי מדבדב נשא את דגל ישראל בטקס הנעילה.
המתעמלת האומנותית, לינוי אשרם זכתה במדליות זהב בתרגיל הכדור ובתרגיל האלות, ובמדליות כסף בתחרות הקרב רב ובתרגיל הסרט.
הקלע, סרגיי ריכטר זכה במדליית זהב במקצה ירי מ-10 מטר ברובה אוויר.
הג'ודוקא, לי קוכמן, זכה במדליית כסף בקטגוריית משקל עד 90 ק"ג.
שחקן הבדמינטון, מישה זילברמן, זכה במדליית ארד בטורניר היחידים.
המשלחת כללה 32 ספורטאים שהתחרו בעשרה ענפים.
רוכב מקצוע תוצאה דירוגאיתמר איינהורןמרוץ אופני כביש4:10:58 שעות23מרוץ נגד השעון36:47.23 דקות27רועי גולדשטייןמרוץ אופני כביש4:10:58 שעות25
רוכבת מקצוע תוצאה דירוגרותם גפינוביץמרוץ אופני כביש3:08:24 שעות24מרוץ נגד השעון38:42.58 דקות9עומר שפיראמרוץ אופני כביש3:09:36 שעות64
מתאגרףמשקלסיבוב 1סיבוב 2סיבוב 3רבע גמרחצי גמרגמר/ארדמקוםיריבתוצאהיריבתוצאהיריבתוצאהיריבתוצאהיריבתוצאהיריבתוצאהדוד אלבדיאןעד 49 ק"ג לא התקיים רופאט חוסיינובהפסד 4 - 0לא העפילאחמד שתיוויעד 64 ק"ג לא התקיים שפטים באיוקוניצחון 1 - 4 אלכסנדרוס דאניגדוסהפסד 3 - 2לא העפילמירוסלב קפולרעד 69 ק"ג bye יוהני דוהליאבטסהפסד RSC-Iלא העפיל
טורניר הג'ודו במשחקים האירופיים משמש גם כאליפות אירופה בג'ודו.
הוועד האולימפי הישראלי הכריז ב-6 במאי 2019 כי בענף הג'ודו ייצגו את ישראל 16 ג'ודוקא.
אולם, בהמשך הוחלט כי שגיא מוקי, טל פליקר, ברוך שמאילוב, אורי ששון ופיטר פלצ'יק לא יתחרו במשחקים האירופיים על מנת להתמקד באליפות העולם העתידה להתקיים בטוקיו.
כמו כן, בתחרות לא ישתתפו גם גילי כהן, שנפצעה במהלך הקרב על מדליית הארד בגראנד פרי של סין, וגפן פרימו.
בנוסף, הוחלט לצרף את ירין מנגד.
מתאבקסגנוןקטגוריית משקלסיבוב 1רבע גמרחצי גמרבית הניחומיםגמר/ארד דירוגיריבתוצאהיריבתוצאהיריבתוצאהיריבתוצאהיריבתוצאהאורי קולשניקובחופשיעד 86 ק"ג עלי שבנאוהפסד 5 - 2לא העפיל ארדין פתיחהפסד 12 - 0לא העפיל
מתעמלותתחרותניקודדירוגנבחרת ישראל בהתעמלות אקרובטית:אור ערמוני צליל הורביץ ירין עובדיהתרגיל משולב (קרב רב)28.9604תרגיל באלאנס28.2604תרגיל דינאמי28.0004
מתעמל מקצוע מוקדמות גמרניקודדירוגניקודדירוגאלכס שטילובקרקע13.10024לא העפילסוס סמוכות13.40017לא העפילמתח13.8337 R1לא העפילארטיום דולגופיאטקרקע13.86617לא העפילסוס סמוכות13.9009 R3לא העפילאנדריי מדבדבשולחן קפיצות14.6663 Q14.6334
מתעמלת מקצוע מוקדמות גמרקרקעשולחן קפיצותמקבילים מדורגיםקורהניקודדירוגקרקעשולחן קפיצותמקבילים מדורגיםקורהניקודדירוגאופיר נצרקרב-רב11.166 (33)13.483 (7 Q)לא ביצעה9.300 (37)לא סיימה -לא העפילה
מתעמל מקצוע גמרניקודדירוגאופיר נצרשולחן קפיצות13.6665
קלעמקצועמוקדמותגמר תוצאה דירוג תוצאה דירוגסרגיי ריכטרירי מ-10 מטר ברובה אוויר628.85 Q250.8
קלעמקצועמוקדמותגמר תוצאה דירוג תוצאה דירוג טל אנגלר ירי מ-10 מטר ברובה אוויר625.012לא העפילהירי מ-50 מטר בשלושה מצבים115321לא העפילה
קלעמקצועמוקדמותגמר תוצאה דירוג תוצאה דירוגסרגיי ריכטרטל אנגלרירי מ-10 מטר ברובה אוויר623.99לא העפילו
קשתמקצועשלב הדרוגסיבוב ראשוןסיבוב שניסיבוב שלישירבע גמרחצי גמרגמר/ארדמקוםתוצאהמקוםיריבתוצאהיריבתוצאהיריבתוצאהיריבתוצאהיריבתוצאהיריבתוצאהאיתי שנייחידים63934 פאבל דלידוביץ'ה 6 - 2לא העפיל
המשחקים הפאראלימפיים טוקיו הם המשחקים הפאראלימפיים ה-16 שבהם השתתפה משלחת ישראלית.
המשלחת הישראלית מנתה 33 ספורטאים וספורטאיות פאראלימפיים שהתחרו ב-11 ענפי ספורט.
נושאי הדגל בטקס הפתיחה היו מורן סמואל ונדב לוי.
המשלחת הישראלית הורכבה מ-33 ספורטאים 18 נשים ו-15 גברים ב-11 ענפי ספורט.
שם ענף תחרות דרגת נכות תאריך הערות מארק מליאר שחייה 200 מטר מעורב אישי SM7 27 באוגוסט מליאר קבע שיא עולם חדש במשחה הגמר - 2:29.01 דקות ובכך שיפר בשנייה ו-71 מאיות את השיא העולמי הקודם אותו קבע יבגני בודייקו.
אלכסנדר אלכסיינקו הבטיח את מקומו במשחקים לאחר שהדף כדור ברזל למרחק של 9.09 מטר באליפות אירופה לשנת 2021, בה סיים במקום השישי.
שם מקצוע הגמר תוצאה מקום גברים אלכסנדר אלכסיינקו הדיפת כדור ברזל F349.66 מטר 9
נינה גורודצקי הבטיחה את מקומה במשחקים.
זוהי הופעת הבכורה של ענף הבדמינטון במשחקים הפאראלימפיים.
שםמקצועשלב הבתיםרבע הגמרחצי הגמרהגמר/ארדמקוםמשחק 1משחק 2משחק 3מקום נינה גורודצקי יחידות WH1ג'אנג ג'ין הפסד (11–21, 12–21)סוג'יראט פוקהאם הפסד (4–21, 9–21)סינתיה מאטז הפסד (15–21, 10–21) 4 לא העפילה 7
נדב לוי הבטיח את מקומו במשחקים באמצעות הדירוג העולמי.
שםמקצועשלב הבתיםרבע הגמרחצי הגמרהגמר/ארדמקוםמשחק 1משחק 2משחק 3מקום נדב לוי יחידים מעורב BC2נטלי פאריה ניצחון (0-8)נלסון פרננדס ניצחון (2-5)וואטשאראפון וונגסה הפסד (10-0)2 לא העפיל11
פולינה כצמן ייצגה את ישראל בקטגוריית משקל מעל 86 ק"ג לאחר שהעפילה למשחקים בזכות דירוגה במקום השביעי בדירוג העולמי.
שם מקצוע תוצאה מקום נשים פולינה כצמן מעל 86 ק"ג 121 ק"ג 7
החותרת מורן סמואל זכתה במדליית הארד במקצה היחידים באליפות העולם בחתירה לשנת 2019 המתקיימת באוסטריה עם תוצאה של 10:30.190 דקות המהווה שיא ישראלי חדש.
החותר שמוליק דניאל סיים במקום השישי עם תוצאה של 10:00.980 דקות.
החותרים סימונה גורן, מיכל פיינבלט, אחיה קליין וברק חצור וההגאית מרלנה מילר סיימו במקום השישי עם תוצאה של 7:43.510 דקות.
התוצאות הללו הבטיחו למשלחת הישראלית מקום במשחקים הפאראלימפיים בשלוש תחרויות כאשר המכסות בענף מוענקות למדינה.
שרגא ויינברג, יוסי סעדון, אדם ברדיצ'בסקי וגיא ששון ישתתפו במשחקים הפאראלימפיים לאור מיקומם בדירוג העולמי.
שםמקצועסיבוב של 64סיבוב של 32שמינית הגמררבע הגמרחצי הגמרהגמר/ארדמקום גבריםאדם ברדיצ'בסקי יחידיםבן ויקס הפסד (2-0) לא העפיל33גיא ששוןדייסוקה אראי הפסד (2-0) לא העפיל33אדם ברדיצ'בסקיגיא ששוןזוגותרפאל מדאירוס / מאוריציו פומה ניצחון (0-2)טום אגברינק / מייקל שפרס הפסד (2-0) לא העפילו9 קוואדשרגא ויינברג יחידיםcolspan="2" rowspan="2" נילס וינק הפסד (2-0) לא העפיל9יוסי סעדוןסם שרודר
הפסד (2-0) לא העפיל9שרגא ויינברגיוסי סעדוןזוגותcolspan="3" מיצוטרו מורוישי / קוג'י סוגנו הפסד (2-0) לא העפילו5
קרולין טביב השתתפה במשחקים הפאראלימפיים לאחר שהוענק לה הכרטיס החופשי מאחר שלא הצליחה להעפיל דרך אליפות אירופה, טורניר ההעפלה או הדירוג העולמי.
שםמקצועשלב הבתיםרבע הגמרחצי הגמרהגמר/ארדמקוםמשחק 1משחק 2מקום קרולין טביב יחידות C5 ח'תאם אבו עוצ' ניצחון (3–1) פנוואס סינגאם הפסד (0–3)3 לא העפילה
הקלע, דורון שזירי, הבטיח למשלחת הישראלית מקום במשחקים לאחר שזכה במדליית כסף בירי בשלושה מצבים ברובה אוויר ל-50 מטר בגביע העולם לשנת 2018 וצבר 445.9 נקודות.
המכסות בענף הקליעה ניתנות למדינה.
יוליה צ'רנוי, הבטיחה מקום נוסף למשלחת לאחר שזכתה במדליית הארד בירי ממצב שכיבה ברובה אוויר ל-50 מטר מעורב באליפות העולם בקליעה לשנת 2019.
שם מקצוע מוקדמות הגמר תוצאה מקום תוצאה מקום גברים דורון שזירי רובה ל-50 מטר שלושה מצבים 1,150 נקודות 10 לא העפיל מעורב דורון שזירי רובה ל-50 מטר שכיבה613.5 נקודות 21 לא העפיל יוליה צ'רנוי616.3 נקודות 10 לא העפילה רובה אוויר ל-10 מטר שכיבה631.8 נקודות 14 לא העפילה
נבחרת ישראל בכדורשער נשים זכתה במדליית כסף באליפות אירופה לשנת 2019 שהתקיימה ברוסטוק, גרמניה.
הנבחרת הישראלית זכתה בכרטיס למשחקים הפאראלימפיים מאחר שנבחרת הנשים של טורקיה זכתה בכרטיס למשחקים כבר באליפות העולם לשנת 2018.
שםשלב הבתיםרבע גמרחצי גמרגמר/ארדמקוםמשחק 1משחק 2משחק 3משחק 4מקום נבחרת ישראל ניצחון (11–1) הפסד (2–6) רוסיה ניצחון (8–3) הפסד (1–4) 2 הפסד (1–4) לא העפילו6
הקיאקיסטית, פסקל ברקוביץ, הבטיחה למשלחת הישראלית מקום במשחקים לאחר שבמאי 2021 סיימה במקום השביעי בתחרות גביע העולם בהונגריה למרחק של 200 מטר בזמן של 1:03.25 דקות.
שם מקצוע מוקדמות בית הניחומים הגמר תוצאה מקום תוצאה מקום תוצאה מקום נשיםפסקל ברקוביץ 200 מטר יחידות KL21:02.291 דקות 5 SF1:00.366 דקות 5 FB58.123 שניות 10
המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2022) הם משחקי החורף הפאראלימפיים הראשונים בהם משתתפת משלחת ישראלית.
המשלחת הישראלית מונה ספורטאית יחידה, שיינא וספי, המתחרה בענף סקי אלפיני.
המשלחת הישראלית הייתה זכאית למכסה בודדת לנשים כמכסה ייצוגית.
שיינא וספי הייתה הישראלית היחידה שעמדה בקריטריונים הטכניים להשתתפות במשחקים.
במהלך המשחקים החליטה הוועדה המארגנת להקדים את מקצי הנשים בתחרות הסלאלום מיום ראשון ליום שבת לאור תנאי מזג האוויר הצפויים.
בעקבות השינוי החליטה וספי, השומרת שבת, לא להתחרות בסלאלום.
שםמקצועסיבוב 1סיבוב 2סך הכלמקוםתוצאהמקוםתוצאהמקום נשיםשיינא וספיסלאלום ענק עמידה1:18.87 דקות 191:22.31 דקות 152:41.18 דקות 15
המשחקים הפאראלימפיים פריז (2024) הם המשחקים הפאראלימפיים ה-17 שבהם משתתפת משלחת ישראלית.
על פי החלטת הוועד הפאראלימפי הישראלי, נושאי דגל ישראל במשחקים היו חברת נבחרת ישראל בכדורשער נשים ליהיא בן-דוד והטניסאי אדם ברדיצ'בסקי.
לנשיאת הדגל בטקס הסיום נבחרו השחיין עמי דדאון וקפטנית נבחרת ישראל בכדורשער נשים, גל חמרני.
המשלחת הישראלית כוללת 27 ספורטאים מעשרה ענפי ספורט פאראלימפי.
עמית חסדאי הבטיח את מיקומו במשלחת לאחר הופעתו המוצלחת באליפות אירופה (מקום רביעי) ובאליפות העולם (מקום שישי).
שם תחרות תוצאה מקוםעמית חסדאימרוץ נגד השעון H229:06.63 דקות 4מרוץ כביש H1–2 לא סיים
תוצאות הדירוג העולמי בבדמינטון הבטיחו את מקומה של נינה גורודצקי המדורגת תשיעית בעולם.
במאי 2024 קיבל גם אמיר לוי כרטיס הזמנה להשתתף במשחקים.
שםמקצועשלב הבתיםרבע גמרחצי גמרגמר/ארדמקוםמשחק 1משחק 2משחק 3מקום נשים נינה גורודצקי יחידות WH1סינתיה מאטזהפסד (7–21, 13–21)סרינה סאטומיהפסד (3–21, 8–21)יין מנגלוהפסד (8–21, 5–21) 4 לא העפילה 10 גברים אמיר לוי יחידים WH2תומאס ג'ייקובסהפסד (12–21, 10–21)קים ג'ונג-ג'וןהפסד (15–21, 12–21) 3 לא העפיל 9
נדב לוי הבטיח את מיקומו במשלחת דרך הדירוג העולמי בבוצ'ה, המעניק שני כרטיסים לספורטאים שלא נכנסים דרך תחרות הזוגות.
שםמקצועשלב הבתיםפלייאוףרבע גמרחצי גמרגמר/ארדמקוםמשחק 1משחק 2משחק 3מקום נדב לוי יחידים מעורב BC2מרקו דקרניצחון (7–2)אשרף אלתיאהיניצחון (DNS)מישל סנטוסהפסד (0–8) 2 Qלואיס כריסטאלדוהפסד (4–4*) לא העפיל 9
שמוליק דניאל ומורן סמואל הבטיחו את מקומם במשלחת בסיום אליפות העולם בחתירה שהתקיימה בסרביה בספטמבר 2023. במאי 2024 הבטיחו את השתתפותם שחר מילפלדר וסאלח שאהין.
שם מקצוע מוקדמות בית הניחומים גמר תוצאה מקום תוצאה מקום תוצאה מקום נשיםמורן סמואל יחידות PR1 9.58.02 דקות1 FAcolspan="2" 10:25.40 דקות גבריםשמוליק דניאל יחידים PR1 9.18.99 דקות2 R 9:22.47 דקות1 FA 9:36.94 דקות4 מעורבשחר מילפלדרסאלח שאהין זוגות מעורב PR2 8.07.24 דקות2 FAcolspan="2" 8:31.85 דקות
אסף יסעור, שהוכתר אלוף העולם בקטגוריית משקל עד 58 ק"ג בפארא-טאקוונדו באליפות העולם שנערכה במקסיקו בספטמבר 2023, הבטיח את השתתפותו במשחקים.
זאת תהיה הופעת הבכורה של יסעור במשחקים, וגם הפעם הראשונה שלוחם טאקוונדו ישראלי יתחרה במשחקים הפאראלימפיים.
במרץ 2024 זכה עדנאן מילאד בתחרויות המיון והבטיח את השתתפותו.
שםמקצועסיבוב 1רבע גמרחצי גמרבית ניחומיםגמר/ארדמקוםגברים אסף יסעור עד 58 ק"ג תאנווה קנחאםניצחון (23–6)שיאו שיאנג-ווןניצחון (16–6)עלי ג'אן אזג'אןניצחון (19–12) עדנאן מילאד עד 63 ק"גלי דונג-הוניצחון (27–12)מחמוט בוזטקההפסד (30–7) לא העפילסעיד סדג'אנפורניצחון ()אנטוניו בוסולוהפסד (18–13) 5
תוצאות הדירוג העולמי בטניס כיסאות גלגלים הבטיחו את מקומם של סרגיי ליסוב וגיא ששון, המדורג שלישי בעולם.
בהמשך התבשרו גם אדם ברדיצ'בסקי ומעין זיקרי על כניסתם למשלחת.
הקלעית יוליה צ'רנוי הבטיחה למשלחת הישראלית מקום במשחקים לאחר שזכתה במדליית הזהב בירי בשכיבה ברובה אוויר ל-10 מטר מעורב בגביע העולם לשנת 2022. המכסות בענף הקליעה ניתנות למדינה ולא לספורטאי.
שם מקצוע מוקדמות הגמר תוצאה מקום תוצאה מקום מעורב יוליה צ'רנוי רובה אוויר ל-10 מטר שכיבה 631.7 16 לא העפילה רובה אוויר ל-50 מטר שכיבה 624.2 8 185.3 5
נבחרת ישראל בכדורשער נשים הבטיחה את ההשתתפות במשחקים אחרי שסיימה במקום השני באליפות אירופה, שנערכה בדצמבר 2023.
שםשלב הבתיםרבע גמרמיקומיםחצי גמרגמר/ארדמקוםמשחק 1משחק 2משחק 3מקום נבחרת ישראלניצחון (8–4)הפסד (4–5)הפסד (1–6) 3ניצחון (5–1)ניצחון (2–1)הפסד (3–8)
טליה אילת סיימה במקום השישי באליפות העולם בקיאקים שנערכה בגרמניה באוגוסט 2023 והבטיחה את השתתפותה במשחקים.
ביולי 2024 הצטרפה למשלחת אירן שפיר המתחרה בחתירת קאנו.
השחיינים עמי דדאון ואיאד שלבי היו השחיינים הראשונים שהבטיחו את השתתפותם במשחקים לאחר אליפות העולם שהתקיימה בקיץ 2023. באליפות אירופה שהסתיימה במאי 2024 הבטיחו את מקומם ורוניקה גירנקו והאחים אריאל מליאר ומארק מליאר..
בסוף אוגוסט החליט איאד שלבי שלא להתחרות במשחקים בפריז בשל מצב בריאותו של אביו.
ישראל התחרתה ב מאז החלו ב-2015. משלחת הספורטאים הישראלית הגדולה ביותר לתחרות ספורט אי פעם הייתה משלחת ישראל במשחקים האירופיים (2015) בבאקו, שכללה 139 ספורטאים.
לעומת זאת, משלחת ישראל במשחקים האירופיים (2019) כללה 32 ספורטאים בלבד.
משלחת ישראל ל כללה 124 ספורטאים.
משחקיםטקס פתיחהטקס סיוםבאקו 2015אלכס שטילובזיו קלונטרובמינסק 2019מישה זילברמןאנדריי מדבדבקרקוב 2023לונה צ'מטאי-סלפטר וחואקין שוכמן
המשחקים האירופיים שנערכים ב-2023 הם המהדורה השלישית שבה משתתפת משלחת ישראלית.
המשחקים נערכו בין 21 ביוני ל-2 ביולי בקרקוב שבפולין.
המשלחת הישראלית מנתה 120 ספורטאים שהתחרו ב-17 ענפי ספורט.
זוהי המשלחת הגדולה ביותר ששלחה ישראל עד כה למשחקים האירופיים.
את דגל ישראל בטקס הפתיחה נשאו לראשונה שניים: הכדורסלן חואקין שוכמן והאתלטית לונה צ'מטאי-סלפטר.
מדליה שם ענף תחרות תאריך נבחרת ישראל בשחייה אומנותית: שחייה אומנותית תרגיל משולב קבוצתי 23 ביוני שחר שגיב טריאתלון גברים אישי 28 ביוני גילי קוריצקי סיף רומח אישי - נשים 25 ביוני נבחרת ישראל בשחייה אומנותית: שחייה אומנותית תרגיל חופשי קבוצתי 25 ביוני מישה זילברמן בדמינטון גברים יחידים 1 ביולי
המשלחת הישראלית כללה 120 ספורטאים וספורטאיות שהתחרו ב-17 ענפים.
ישראל השתתפה במשחקי אסיה 1974 שהתקיימו בטהראן, איראן בין 1 ל-16 בספטמבר 1974. הייתה זו ההופעה האחרונה של ישראל במשחקי אסיה, והמשלחת זכתה ב-19 מדליות, כולל שבע מזהב, וסיימה במקום השישי בטבלת המדליות.
במשחקים אלה ספורטאים מארצות ערב, כמו גם מאיראן, פקיסטן, סין וקוריאה הצפונית, סירבו לשחק מול ספורטאים ישראלים בשל סיבות פוליטיות.
ביולי 1976, שנתיים לאחר המשחקים, אסרה פדרציית משחקי אסיה על ישראל להשתתף במשחקי אסיה 1978, כשמתוך 25 המדינות החברות 12 הצביעו נגד השתתפותה והשאר לא השתתפו.
ענף ספורטסך הכלזהבכסףארדאתלטיקה6411הרמת משקולות5014טניס3111כדורגל1010כדורסל1100סיף1001שחייה2101בסך הכל19748
שחקנים: שמואל אבישר, ג'ק אייזנר, מוטי ארואסטי, טל ברודי, מיקי ברקוביץ', שמריהו זסלבסקי, בועז ינאי, אביגדור מוסקוביץ', איתמר מרזל, שמואל נחמיאס, חנן קרן, שוקי שוורץ
רב-סרן ישראל בן -ארי (כ"ג בסיוון ה'תש"ו, 22 ביוני 1947 – כ' בתשרי ה'תשל"ד, 16 באוקטובר 1973) היה חייל צה"ל שלחם ונהרג במלחמת יום הכיפורים ועוטר בעיטור העוז על גבורתו בזירה הדרומית בקרב החווה הסינית.
ישראל נולד ב־1947 לאריה ודבורה בלודז' בפולין, בשנת 1949 עלתה משפחתו לארץ והשתקעה בנתניה.
הוא למד בבית ספר היסודי ביאליק בנתניה, לאחר מכן המשיך ללימודי ערב ועבד כמלטש יהלומים.
ישראל התגייס במאי 1964 לחיל הקשר שם שירת כאלחוטאי בפיקוד הצפון.
לאחר מכן יצא לקורס קצינים ומונה לקצין קשר בפיקוד דרום.
במהלך מלחמת ששת הימים שימש כקצין קשר בחיל השריון, לאחר המלחמה ביקש לעבור לחיל השריון, תפקידו הראשון היה סגן מפקד פלוגה בחיל הרגלים המשוריין לאחר מכן מונה למפקד פלוגה בחיל.
במהלך מלחמת התשה פיקד על מוצב גדת תעלת-סואץ.
אחר כך יצא לקורס מפקד שריון ובהמשך מונה למפקד פלוגת שריון לאחר מכן מונה לסמג"ד.
לאחר תפקידו כסמג"ד שריון יצא ישראל לקורס פיקוד ומטה (פו"ם), בזמן הקורס פרצה מלחמת יום הכיפורים וישראל חזר לגדוד כדי לפקד על פלוגה בחזית הדרומית, בזמן פיקדו על הפלוגה השמיד שמונה טנקים.
ב- 15 באוקטובר הוא נסע בראש פלוגת טנקים שנע לכיוון החווה הסינית תוך כדי פינוי פצועים פגע פגז בסמוך לטנק שלו, הוא נפגע שפלג גופו העליון מחוץ לצריח.
על גבורתו במלחמה קיבל את עיטור העוז.
ישראל משתתפת באופן סדיר במשחקי העולם החל משנת 2001 במשחקי העולם אקיטה 2001. המשלחת הישראלית זכתה ב-36 מדליות.
המדליה הראשונה, הייתה מדליית ארד שבה זכו גלי שריקי ומרגלית אוסי בענף הפטאנק במשחקי העולם קאושינג 2009. מתוך 36 המדליות, 14 הן בענף הג'יו ג'יטסו, חמש בענפים קיקבוקס, התעמלות אומנותית, והתעמלות אקרובטית, שלוש באגרוף תאילנדי, שתיים בענף הסמבו, ומדליות יחידות בענפים פטאנק וסקי מים.
19 מהמדליות האישיות הושגו על ידי נשים, 11 על ידי גברים, שתיים על ידי זוג מעורב, שתיים על ידי קבוצת גברים, אחת על ידי זוג נשים, ואחת על ידי קבוצת נשים.
במשחקי העולם וורוצלאב 2017 ענף הקיקבוקס היה ענף הדגמה בהחלטת המארחת.
איתי גרשון זכה במדליית ארד בתחרות K1, עד 71 ק"ג גברים.
אולם המדליה אינה נספרת על ידי האיגוד הבין-לאומי למשחקי העולם במניין המדליות הרשמי של ישראל.
התאחדות אילת היא התאחדות של ארגוני ספורט תחרותי שאינם אולימפיים בישראל, וכיום חברים בה כ-30 איגודים.
העמותה הוקמה בשנת 1987 בשם "איל" במטרה לייצג את ענפי הספורט שלא היו מיוצגים עד אז.
בעקבות המלצות של הוועדה לבחינת מבנה הספורט בישראל משנת 1996, העמותה קיבלה הכרה ממנהל הספורט ושינתה את שמה ל"אילת".
שנה נושא הדגל ספורט הערות
109 ספורטאים נכללו במשלחות של ישראל.
ישראל בעליה (בכתב רוסי: Исраэль ба-Алия) הייתה מפלגה ישראלית, אשר הוקמה לקראת הבחירות לכנסת ה-14 (1996) בידי נתן שרנסקי, אסיר ציון לשעבר.
מפלגה זו פנתה בעיקר לעולי חבר המדינות של ברית המועצות לשעבר, אשר התאכזבו ממצב קליטתם במדינת ישראל.
הישגה הגדול ביותר של המפלגה היה בבחירות הראשונות שבהן השתתפה, ובהן השיגה שבעה מנדטים.
לאחר כישלון המפלגה בבחירות לכנסת ה-16 (2003), שבהן זכתה בשני מנדטים, התמזגה המפלגה עם הליכוד וחדלה להתקיים.
בשנות ה-90, בזמן העלייה הגדולה מברית המועצות לשעבר, עלו לישראל כמיליון עולים חדשים, בעיקר מחבר המדינות של ברית המועצות.
בעקבות העלייה התעורר צורך בייצוג פוליטי לעולים, ולנישה זו נכנסה מפלגת ישראל בעלייה.
העולים אשר הגיעו לארץ ישראל הגיעו ממציאות תרבותית ופוליטית מתפתחת בעקבות השינויים בברית המועצות.
מכל מקום, במחקרים שבוצעו נמצא כי עולי ברית המועצות רואים באזרח נתין פוליטי יותר מאשר אזרח הלוקח חלק פעיל פוליטית.
כדי לפתור את בעיות העולים הקימו ד"ר יורי שטרן ונתן שרנסקי את "לשכת המידע על עולים מברית המועצות", אשר היוותה את הבסיס להקמתו של "הפורום הציוני" בשנת 1988. הפורום נאבק למען זכויות העולים, הקים מוסדות סדירים לניהול עניינו של הארגון, קיים אספות כלליות ובחר את מוסדותיו.
הבחירות הראשונות שבהן השתתפו בהם עולי ברית המועצות, בחירות 1992, הסתיימו ב"מהפך".
בבחירות אלו חזרה מפלגת העבודה לשלטון, לאחר 15 שנים של שלטון מפלגת הליכוד; ובנוסף הופיעו בבחירות אלה שתי מפלגות עולים חדשות: מפלגות "דע" ומפלגת "תלי".
מפלגת "דע" התבססה על פעילי "הפורום הציוני", ומפלגת "תלי" התבססה על פעילי "התאחדות עולי ברית-המועצות".
שתי מפלגות אלו לא עברו את אחוז החסימה בבחירות.
בנוסף לכך עלתה טענה שלפיה העולים הם אלו אשר היטו את הכף לטובת השמאל, בעקבות התייחסות מפלגות הימין לעלייה ולקליטתה.
ניתן להעריך כי מספר סיבות אפשריות הובילו להקמת המפלגה.
על אמירות אלו מציינים העולים באירוניה, כי "בגין הקים את הליכוד, בן-גוריון הקים את מפלגת העבודה ושחל ונמיר הקימו את ישראל בעלייה".
רומן ברונפמן ציין כי קבוצת העולים התאכזבה במידה מסוימת מאי-יכולתה של החברה הישראלית לקלוט כמות גדולה של עולים באופן הרצוי.
ברונפמן מתאר את השנה שבין 1989 לסתיו 1990 כ"ירח דבש" בין החברה הישראלית לעלייה מברית המועצות.
"ירח דבש" זה התפורר עקב עייפות של החברה הישראלית מקבלת הפנים החגיגית, והפך לדחייה.
על רקע זה, נתן שרנסקי, אשר הוכר כמנהיג העולים והיה לסמלו של מאבק היהודים בברית המועצות נגד השלטון הקומוניסטי, הקים במרץ שנת 1996 את מפלגת "ישראל בעלייה", על בסיס "הפורום הציוני" שבראשו עמד.
מפלגה זו הוקמה לקראת הבחירות בשנת 1996.
(האפיון שלהלן מוצע על-פי מצעי המפלגה לבחירות לכנסת ה-15 ולבחירות לכנסת ה-16.)
מפלגת ישראל בעלייה ניסתה להביא לשינוי סדר העדיפויות הממשלתי ביחס לקליטת העלייה על ידי דאגה לרווחתם ושילובם של העולים במדינה.
המפלגה ניסתה להוביל להפיכת המדינה ממדינת מקלט למדינה שמושכת את יהודי התפוצות להשתקע בה.
על פי מצע המפלגה, קליטה הוא תהליך של העשרה הדדית בין העולים לבין הציבור במדינת ישראל.
בנוסף לכך, התנועה דגלה בחיזוק הקשר עם קהילות יהודיות בתפוצות כדי להפוך את מדינת ישראל למרכז היהודי של העולם כולו.
מפלגת ישראל בעלייה הדגישה במצעה את כישלון תהליך אוסלו.
לשיטת ראשיה, הפתרון, בשלב הראשון, הוא שיקום ההרתעה הישראלית כדי למנוע מלחמה אזורית.
המפלגה מציינת כי יש לסרב לנהל משא ומתן עם גורמים העוסקים בטרור.
הפתרון שמציעה המפלגה הוא הקמת גוף מנהלי עצמאי ברשות הפלסטינית, שיהיה גוף דמוקרטי בפיקוח ארצות הברית.
גוף זה היה גוף זמני לשלוש שנים, שאחריהן תתקיים מערכת בחירות שבה ייבחר הגוף השלטוני שאיתו תנהל ישראל משא ומתן לצורך הסדר קבע.
המפלגה דגלה בייצוב הממשלה על ידי הפרדת רשויות בנוסף למערכת של איזונים ובלמים.
חברי המפלגה סבורים כי על הכנסת לחוקק חוקים ואילו על הממשלה, שתהיה מורכבת ממומחים, לפקח על יישומם.
תפקידה של הרשות השופטת הוא לפרש ולהכריע ולא להחליף את הרשות המחוקקת או לכפות את סדר יומה על החברה.
המפלגה הציגה תוכנית לשינוי שיטת הממשל בישראל: בשלב הראשון יש להפוך את שיטת הבחירות לבחירה ישירה לראשות הממשלה.
השלב הבא הוא העלאת אחוז החסימה ל-2.5%, כדי למנוע מהמפלגות הקטנות כוח רב, בנוסף לבחירת 50% מחברי הכנסת בבחירות אזוריות ולא מפלגתיות.
השלב הסופי הוא קבלת חוקה שתגדיר את תהליכי החקיקה בנושאים הקשורים לעצם קיומה של המדינה.
עניינים נוספים שניסתה המפלגה לקדם הם קבלת החלטות הרות גורל על ידי ביצוע משאל עם ועל ידי רוב מיוחד של 80 חברי כנסת.
המפלגה ניסתה לקדם הפרדה בין הרשות המחוקקת לרשות המבצעת על ידי הסמכת שרים מקצועיים שלא ישמשו במקביל כחברי כנסת.
מפלגת ישראל בעלייה שילבה אידאולוגיה סוציאליסטית יחד עם אידאולוגיה קפיטליסטית.
מחד, המפלגה האמינה בהפרטת מפעלים ממשלתיים, ביטול מונופולים וצמצום התערבות הממשלה בשוק החופשי.
מנגד, המפלגה דגלה בפתרון בעיות קיומיות על ידי הממשלה ולא על ידי גופים פרטיים.
המפלגה הציעה לקצץ בכוח האדם בפקידות הממשלתית, בעידוד משיכת הון זר לארץ ובפיתוח תעשייה עתירת מדע.
כפתרון לבעיית האבטלה בארץ בכלל, ואבטלת העולים החדשים בפרט, הציעה המפלגה להסב את המובטלים להיי-טק ולעודד פיתוח עסקים קטנים.
בשלב מאוחר יותר הציעה המפלגה להקל במיסוי במפעלים באזורים מועדפים, כדי לעודד העסקה של עובדים נוספים, ובכך לפתור את האבטלה באזורים אלו.
נציגי המפלגה הציעו להשוות את התנאים של העובדים הזרים בארץ לתנאים של העובדים המקומיים כדי לעודד העסקה של העובדים המקומיים.
בנוסף, המפלגה הציעה רפורמה בקצבאות הילדים כך שהקצבה על כל ילד תהייה זהה לכולם ולא גדלה ככל שמספר הילדים גדל.
המפלגה דגלה בחיזוק שיתוף הפעולה בין מדינת ישראל לבין ארצות הברית והאיחוד האירופי, במקביל לפיתוח קשרים עם מדינות מזרח אירופה וחבר המדינות.
לגישת המפלגה, קהילת דוברי הרוסית במדינה יכולה לשמש כגשר בין המדינות.
המפלגה שללה את רעיון "כור ההיתוך", וציינה שיש לאסור כפייה דתית וחוסר סובלנות דתית, כפייה תרבותית וכפייה פוליטית.
המפלגה עודדה את שמירת אופייהּ של המדינה כמדינה יהודית דמוקרטית, וסברה כי הפתרון לבעיה החילונית-דתית יימצא בדרך של דו-שיח.
בנוסף לכך, המפלגה עודד את האצת תהליך הגיור של העולים החדשים.
היא תמכה בנישואים אזרחיים, בנוסף לתמיכה בהפרטת התחבורה הציבורית והפעלתה בשבתות.
הצעה נוספת שהעלתה המפלגה היא הפיכתו של יום ראשון ליום חופש אזרחי בנוסף ליום השבת, וזאת על מנת ליצור מפגש בין דתיים לחילונים בפעילויות חול.
בתחום הדיור המפלגה עודדה דיור סוציאלי, שכירות לטווח ארוך, בניית דירות באמצעות עמותות עולים, הצמדת משכנתאות והלוואות לשכירות למדדים הכלכליים ובניית דירות קטנות.
בתחום הבריאות ניסתה המפלגה לקדם הקמת בתי חולים כדי להגדיל את מספר המיטות וכדי ליצור מקומות עבודה לרופאים-עולים.
בנוסף לכך, המפלגה ניסתה לקדם את השוואת הזכויות של הרופאים העולים לרופאים המקומיים והכרה בניסיונם המקצועי.
בתחום התרבות דגלה המפלגה בהמשך תמיכה בכל היוזמות שמטרתן העלאת היוקרה של התרבות והאמנות בארץ.
בנוסף לכך, המפלגה ניסתה לקדם תמיכה בספרות ובאמנות בשפה הרוסית.
בתחום החינוך דגלה המפלגה בכך שערכיות, מודרניות ואיכות ההשכלה (הנגזרים מניסיון) יהוו בסיס לבית הספר הישראלי.
בבחירות לכנסת ה-14, שנערכו בשנת 1996, קיבלה מפלגת ישראל בעלייה שבעה מנדטים.
המפלגה כיהנה בקואליציה בראשותו של בנימין נתניהו, וקיבלה שני תיקים: נתן שרנסקי קיבל את תיק התעשייה והמסחר ויולי אדלשטיין קיבל את תיק העלייה.
במהלך אותה כנסת פרשו חברי הכנסת מיכאל נודלמן ויורי שטרן מהמפלגה, והקימו את סיעת "עלי"ה", שהצטרפה לאחר מכן למפלגת ישראל ביתנו בראשותו של אביגדור ליברמן.
בבחירות 1999 השיגה המפלגה שישה מנדטים, ועיקר מצעה התבסס על הדרישה לקבל את תיק הפנים.
זכורה במיוחד ססמת הבחירות של המפלגה: "МВД под ШАС контроль?
МВД под HАШ контроль" ("משרד הפנים לשליטת ש"ס?
הססמה, למרות שהייתה ברוסית, חזרה על עצמה פעמים רבות בתשדירי התעמולה של המפלגה, וגם דוברי עברית נדבקו בה, ואף יצא סטיקר עם הססמה באותיות עבריות: "אֶם.ווֶה.דֶה.
לאחר הבחירות מונה נתן שרנסקי לשר הפנים בממשלתו של אהוד ברק, אך מפלגתו התפלגה בעקבות פרישתם מן הסיעה של חברי הכנסת רומן ברונפמן ואלכסנדר צינקר, שהקימו את סיעת "הבחירה הדמוקרטית", שהתמודדה בבחירות 2003 ברשימה משותפת עם מפלגת מרצ.
ביולי 2000, בעקבות התנגדותו לוועידת קמפ-דייוויד השנייה, התפטר השר נתן שרנסקי מתפקידו והמפלגה פרשה מהקואליציה.
לאחר הבחירות לראשות הממשלה בשנת 2001 מונה נתן שרנסקי לשר הבינוי והשיכון ולסגן ראש הממשלה בממשלתו הראשונה של שרון ויולי אדלשטיין מונה לסגן השר לקליטת עלייה.
לבחירות לכנסת ה-16, בשנת 2003, רצה המפלגה תחת הסיסמה "שרנסקי.
נקי", במטרה לפנות לישראלים ותיקים מאוכזבי הליכוד.
המפלגה ציפתה לשחזר את ההצלחה בשתי מערכות הבחירות האחרונות; בפועל, נחלה המפלגה כישלון כאשר הצליחה לקבל שני מנדטים בלבד.
בעקבות כישלון זה הודיע נתן שרנסקי על התפטרותו מהכנסת, ופינה את מקומו לחברת הכנסת מרינה סולודקין, שהייתה במקום השלישי ברשימה.
לאחר הדיונים הקואליציוניים הסכימה מפלגת ישראל בעלייה להצטרף למפלגת הליכוד בתמורה למינוי נתן שרנסקי כשר בלי תיק האחראי על ענייני ירושלים והתפוצות בממשלה העתידה לקום.
בעקבות התמזגותה עם מפלגת הליכוד חדלה המפלגה מלהתקיים.
בשנת 1997 הציעו חברי הכנסת מטעם מפלגת ישראל בעלייה, יורי שטרן ומיכאל נודלמן, הצעת חוק להכרה במסייעים לנטרול תוצאות אסון צ'רנוביל ובתמיכה כלכלית בהוצאות הרפואיות שלהם.
הצעת חוק זו עברה לוועדת העלייה והקליטה, והוגשה שוב בשנת 1999 על ידי הוועדה, שחברי הכנסת נודלמן ושטרן היו מחבריה.
חוק זה התקבל לבסוף בשנת 2001, והוא מוכר בשם "חוק המסייעים לנטרול תוצאות אסון צ'רנוביל, תשס"א-2001".
בשנת 1998 הציע חבר הכנסת יורי שטרן הצעת חוק להכרה במעמדם של ותיקי מלחמת העולם השנייה החיים בישראל.
חוק זה התקבל לבסוף בשנת 2000, והוא מוכר כחוק מעמד ותיקי מלחמת העולם השנייה.
חוק נוסף אשר הוצע באותה שנה היה תיקון לפקודת העיריות, שלפיו יש לכונן בעיריות שבהן לפחות 10% מתושביהן הם עולים מברית המועצות, מועצה שתדאג לקליטת העלייה.
תיקון זה הוצע על ידי חבר הכנסת רומן ברונפמן, והתקבל באותה השנה.
בשנת 2000 הציע חבר הכנסת גנדי ריגר תיקון לחוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד), שלפיו יש להעלות את ימי החופשה לטיפול בילד חולה מ-6 ימים בשנה ל-8 ימים בשנה.
תיקון זה התקבל בשנת 2001.
תיקון נוסף שהוצע באותה שנה, על ידי חבר הכנסת יולי אדלשטיין, היה תיקון לחוק בתי המשפט.
על פי תיקון זה יוכל אדם לייצג בעל דין בבית משפט לתביעות קטנות.
תיקון זה התקבל בשנת 2001, והוא מוכר בשם תיקון מס' 29 (ייצוג בעל דין).
נתן שרנסקי - אסיר ציון לשעבר, שהקים את "הפורום הציוני" לאחר שחרורו מהכלא הסובייטי.
מקימה של מפלגת "ישראל בעלייה".
שימש כשר התעשייה והמסחר בממשלת נתניהו (1996), שר הפנים בממשלת ברק (1999) ושר הבינוי והשיכון בממשלת שרון (2001).
לאחר הכישלון בבחירות לכנסת ה-16 פרש שרנסקי מהכנסת וכיהן כשר בלי תיק האחראי על ענייני ירושלים והתפוצות.
כיום עומד שרנסקי בראש מכון אדלסון למחקרים אסטרטגיים במרכז שלם.
יולי אדלשטיין - אסיר ציון לשעבר, שכיהן כסגנו של נתן שרנסקי ב"פורום הציוני" לאחר שחרורו מהכלא הסובייטי.
כיהן כשר לקליטת עלייה בממשלת נתניהו (1996) וכסגן השר לקליטת עלייה בממשלת שרון (2001).
כיהן כחבר הכנסת מטעם הליכוד וכשר ההסברה והתפוצות בממשלת נתניהו השנייה, נבחר ליושב ראש הכנסת ה-19 מטעם המפלגה.
ד"ר מרינה סולודקין - דוקטור לתולדות הכלכלה והחברה, אשר כיהנה כיושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה בממשלת נתניהו (1996) וכסגנית השר לקליטת עלייה בממשלת ברק (1999).
בכנסת ה-18 כיהנה סולודקין כחברת כנסת באופוזיציה מטעם מפלגת קדימה.
כנסת חברי כנסת הערותהכנסת ה-14 (1996)7 מנדטים: נתן שרנסקי, מיכאל נודלמן, יולי אדלשטיין, יורי שטרן, מרינה סולודקין, צבי ויינברג, רומן ברונפמן.
נודלמן ושטרן פרשו מהסיעה ב-23 בפברואר 1999 והקימו את סיעת עלי"ה אשר חברה לישראל ביתנו של אביגדור ליברמן.הכנסת ה-15 (1999)6 מנדטים: נתן שרנסקי, יולי אדלשטיין, רומן ברונפמן, מרינה סולודקין, גנדי ריגר, אלכסנדר צינקר.רשימת מועמדים מלאה ראו כאן.
ברונפמן וצינקר פרשו מהסיעה ב-20 ביולי 1999. ב-26 ביולי 1999 הקימו את סיעת "מחר - מפלגה חברה ורפורמות".
ב-18 באוקטובר 1999 שונה שמה להבחירה הדמוקרטית.הכנסת ה-16 (2003)2 מנדטים: נתן שרנסקי, יולי אדלשטיין, מרינה סולודקין.מועמדים בולטים ברשימה שלא נכנסו לכנסת: גנדי ריגר (רשימת מועמדים מלאה ראו כאן).
ב-29 בינואר 2003 התפטר נתן שרנסקי מהכנסת עם מינויו לשר בלי תיק האחראי לירושלים ולענייני התפוצות.
ב-10 במרץ 2003 התמזגה הסיעה עם הליכוד.
ישראל בֶּר (9 באוקטובר 1912 – 1 במאי 1966) היה קצין בכיר בצה"ל ופעיל פוליטי ישראלי שהיה מעורה בצמרת הביטחונית של מדינת ישראל והתגלה והורשע כמרגל למען ברית המועצות.
פרטי זהותו האמיתית, השתייכותו הדתית, השכלתו, הרקע הצבאי שלו וקורות חייו לפני עלייתו לישראל לוטים בערפל.
ישראל בר עלה לארץ ישראל מאוסטריה בנובמבר 1938, לאחר האנשלוס שבו השתלטו הנאצים על אוסטריה.
לדבריו, נולד ב-1912 כ"גאורג בר" (Georg Beer) למשפחה יהודית מתבוללת מן המעמד הבינוני בווינה.
בראשית שנת 1936 סיים, לטענתו, קורס קצינים באקדמיה הצבאית הטרזיאנית, האקדמיה הצבאית האוסטרית (יהודים ספורים סיימו את האקדמיה), ושירת כקצין בצבא האוסטרי.
בנוסף להשכלתו הצבאית היה לבר תואר דוקטור בספרות מודרנית שהוענק לו באוניברסיטת וינה.
בישראל החל ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים, ותוך זמן לא רב הצטרף לארגון "ההגנה".
הוא הציג עצמו כמי שהשתתף במרד של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית באוסטריה בשנת 1934, כלוחם במלחמת האזרחים האוסטרית בזרוע הצבאית שלה – ה"שוצבונד", מרד שדוכא על ידי הקנצלר האוסטרי אנגלברט דולפוס בכוח הנשק.
כן הציג עצמו כמי שבסוף שנת 1936 יצא לספרד, ולחם לצד הכוחות הרפובליקנים במלחמת האזרחים הספרדית, כמפקד גדוד וקצין מבצעים של אוגדה וכינויו היה "קולונל חוזה גרגוריו".
ב-17 באפריל 1961, לאחר שדבר מעצרו הותר לפרסום, טען מפקד ה"שוצבונד" (, שהיה גם הוא יהודי) כי בר לא היה חבר בארגון ולא בספרד.
לדבריו, עלה לארץ ישראל לאחר שקרא את הביוגרפיה של בנימין זאב הרצל מאת אלכס ביין.
למרות הרקע הצבאי לו טען, גילה בר חוסר מוחלט של ידע והתמצאות באימוני השדה של "ההגנה".
משה דיין ציין בלעג כי הבחין שבר אפילו לא ידע לאחוז ברובה והביע תמיהה כיצד זה יכול היה בר להיות לוחם וקולונל בספרד.
חברי "ההגנה" נהגו לכנות את בר בשם "פיפקה", ספק כשם חיבה וספק בלעג.
איש מאנשי היישוב שלחמו בספרד לא זיהה את בר כדמות מוכרת שפגש בה שם אי פעם.
לעומת זאת סיפוריו ותיאוריו על הקרבות בספרד היו מפורטים ומדויקים.
בניגוד לחוסר ההתמצאות שגילה באימוני השדה, הפגין בר ידע רב בצד העיוני של ענייני צבא, מלחמה, היסטוריה צבאית ואסטרטגיה.
ידיעותיו בהיסטוריה צבאית וניתוחיו המבריקים על קרבות ומערכות, עשו רושם עז על מנהיגי "ההגנה", וקירבו אותו לצמרת הפלמ"ח.
הוא הפך לידידם של יצחק שדה, יגאל אלון, ישראל גלילי, שמעון אבידן ורבים אחרים.
בר צורף, כאיש "מנגנון הקבע" של "ההגנה", למחלקת התכנון במטה "ההגנה", בה עסק בכתיבת מאמרים בענייני צבא ומלחמה בביטאון ההגנה "מערכות" החל מגיליונו הראשון.
בנוסף, פרסם מאמרים בנושאי צבא בעיתונות העברית, ורכש לו יוקרה רבה כפרשן.
בראש מחלקת התכנון עמד איתן אבישר שהיה בן למשפחה יהודית שהעמידה קצינים בכירים בצבא האוסטרי, בוגר האקדמיה הצבאית האוסטרית, קצין בצבא האוסטרי במלחמת העולם הראשונה, ולימים אלוף בצה"ל.
אבישר הטיל ספק באמיתות סיפורו בדבר לימודיו באקדמיה הצבאית האוסטרית, משום שבאקדמיה זו למד, לידיעתו של אבישר, חוץ ממנו עצמו, רק יהודי אחד, פריץ אייזנשטט (לימים אל"ם שלום עשת, יועצו הצבאי של דוד בן-גוריון במלחמת העצמאות), וכן משום התנהגותו המוזרה והתעקשותו לעבוד רק בלילות, תוך סירוב מוחלט לעבוד ביום.
בעקבות מורת רוח זאת, דרש אבישר מיעקב דורי, רמטכ"ל "ההגנה", להעבירו ממחלקתו.
ב־1 בפברואר 1949 בוצע ארגון מחדש לאגף מבצעים ובר שוב מונה לראש מחלקת התכנון.
העיסוק המרכזי של בר כרמ"ח תכנון היה להסדיר את צמצומו החד של צה"ל מ־13 חטיבות לשש, וכן תכנונו של המבנה הקבוע של צה"ל בעקבות הסכמי רודוס וסיום המלחמה.
באוגוסט 1949 פרש מצה"ל ראש מחלקת מבצעים סא"ל שמעון אבידן, ובר לראש מחלקת תכנון ומבצעים.
כרמ"ח בדרגת סא"ל היה מעורב בארגונו מחדש של צה"ל, שצומצם לשלוש חטיבות סדירות, לקביעת נוהלי עבודתו של הצבא, והקמת מערך המילואים.
במסגרת תפקידו גיבש את התוכנית להרס טבריה העתיקה.
בנובמבר 1949 סיים את תפקידו כרמ"ח תכנון ומבצעים ויצא לחופשה.
לבר הייתה שאיפה להתמנות לסגן הרמטכ"ל, אך הוא פרש מצה"ל ב-24 ביולי 1950, כששאיפתו זו לא נתגשמה.
בין היתר, לא זכה בר במינוי הנכסף בשל קרבתו לראשי מפ"ם ולמפקדי הפלמ"ח שהיו מקורבים רעיונית למפלגה זו, בעוד שמפלגת השלטון הייתה מפא"י.
לאחר שפרש מצה"ל מצא בר את מקומו הפוליטי במפ"ם – שאל אחד מהגורמים שהקימו אותה בינואר 1948,
הצטרף עוד בשנת 1944, ואף היה מועמד מטעמה בעודו במדים, במקום ה-63 הסמלי, במערכת הבחירות הראשונה לכנסת (25 בינואר 1949), וכן על רקע קרבתו הרעיונית למפקדי הפלמ"ח.
הוא הפך לעובד במנגנון המפלגה ולראש מחלקת הביטחון, החל לכתוב מאמרי פרשנות בענייני צבא וביטחון ב"על המשמר", עיתונה של מפ"ם, ואף הרצה בנושאים אלה.
בראשית שנות ה-50, בימי המלחמה הקרה, נמנה בר עם מנהיגי מפ"ם שצידדו במדיניות ברית המועצות במאבק הבין-גושי, ותמכו בקוריאה הצפונית במלחמת קוריאה.
בבחירות לכנסת השנייה הוצב ברשימת מועמדי מפ"ם במקום ה-37.
במאמר שכתב לספר הפלמ"ח, תקף בר את דוד בן-גוריון על דרכו הביטחונית ועל פירוק הפלמ"ח.
התקפתו הייתה כה חמורה עד שעורכי הספר, ישראל גלילי ויגאל אלון, פסלו את המאמר ולא כללו אותו בספר.
בר המשיך בדרכו שמאלה והיה באגף השמאלי ביותר של מפ"ם.