tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לזמן מה, נותר השיר לא גמור אך הושלם בסמוך להוצאת האלבום.
השיר מכיל בתוכו דגימות מהשירים "K Scope" של פיל מנזנרה , "Sunshine Help Me" של ספוקי תות' ו-"I Won't Tell the Truth About You" של ג'יימס בראון.
הווידאו קליפ של השיר צולם בסוף אפריל 2012 בפראג ובוים על ידי רומיין גברס .
בקליפ הופיעו מאתיים ניצבים, המחולקים למשטרה ופושעים.
הקליפ פורסם ב-29 במאי 2012. מגזין רולינג סטון דיווח כי הקליפ מתאר התנגשות עגומה בין מספר רב של מפגינים לשוטרים.
נכון לאוקטובר 2020, לקליפ כ-89 מיליון צפיות באתר יוטיוב.
מדינהתוארמכירות דנמרק (IFPI Denmark) פלטינה 30,000 איטליה (FIMI) זהב 25,000 ארצות הברית (RIAA) פלטינה 1,000,000 בריטניה (BPI) זהב 400,000
No Drama (בעברית: ללא דרמה) הוא שיר של הזמרת האמריקאית ממוצא מקסיקני, בקי ג'י, בשיתוף הזמר הפוארטו ריקאני אוזונה.
השיר יצא לאור על ידי חברות התקליטים קימוסבי רקורדס, RCA רקורדס וסוני מיוזיק לטין ב-29 באוקטובר 2020.
נכון לנובמבר 2020, השיר עומד על כ-10 מיליון השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
הווידאו קליפ הרשמי יצא לאור ב-29 באוקטובר 2020 ביחד עם השיר עצמו בשידור חי בערוץ של גומז.
הקליפ הופק על ידי מייק הו.
"No Body, No Crime" (בעברית: "אֵין גּוּפָה, אֵין פֶּשַׁע") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, ביחד עם להקת הבנות חיים, מתוך אלבום האולפן התשיעי שלה, Evermore.
בהמשך, יצא לאור ב-11 בינואר 2021, כסינגל השני מתוך האלבום.
"No Body, No Crime" הוא שיר קאנטרי, פופ רוק וקאנטרי רוק המגולל בתוכו את סיפורה של אישה בשם אסתי, שחושדת שבעלה בוגד בה.
בהמשך אסתי נעלמת, והחברה (המספרת; סוויפט) חושדת שאסתי נרצחה על ידי בעלה לאחר שהיא מבחינה שהוחלפו צמיגי הטנדר שלו והמאהבת עוברת לגור בביתה של אסתי.
החברה נשבעת שלא תנוח עד שתנקום בו.
שלושת הפזמונים בשיר מתארים שלוש סיטואציות שונות; הראשון מדבר על החשדות של אסתי בבגידה; השני עוסק בחברתה של אסתי אשר מבינה את גודל האסון ומבטיחה לנקום.
הפזמון השלישי עוסק בנקמה עצמה, שלבסוף מסתיימת ברצח הבעל ובניסיון להפליל ברצח את המאהבת.
נרמז כי גופתו של הבעל נזרקה לים, והשיר מסתיים בשורה "לא, אין גופה, אין פשע; לא הרפיתי עד היום שהוא מת", המאוששת את הדברים.
עם יציאתו, "No Body, No Crime" ספג ביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה, תוך שנאמר עליו כי "הוא שיר קאנטרי עכשווי וישיר עם טוויסט המדבר על עוול שנעשה" ושהוא "מהווה מעין מחווה לשירי נקמה פופולריים כמו "Before He Cheats" של קארי אנדרווד, משנת 2006".
השיר הופיע במקום החמישי במצעד שירי הספוטיפיי העולמי וצבר למעלה מ-5.143 מיליון השמעות ביממה אחת, תוך שהפך לאחד מהשירים עם הפתיחות הגדולה ביותר בשנת 2020. בפברואר 2021, יצא שיתוף הפעולה השני בין סוויפט לחיים, "Gasoline".
"No Body, No Crime" הוא שיתוף הפעולה הראשון בין טיילור סוויפט לחיים.
הוא בלדת רצח שנכתבה אך ורק על ידי סוויפט, בשילוב גיטרת ברידג' שדסנר השיג עבורה.
לסוויפט היו רעיונות ספציפיים כיצד היא רצתה ליצור ולהקליט את השיר, כולל הרעיון לארח בו את להקת הבנות חיים.
ב-10 בדצמבר 2020, סוויפט חשפה את רשימת הרצועות של Evermore, בה "No Body, No Crime" הוצב במקום השישי; האלבום עצמו יצא לאור ב-11 בדצמבר 2020. חברת התקליטים MCA נאשוויל שלחה את "No Body, No Crime" לתחנות הרדיו הקאנטרי בארצות הברית ב-11 בינואר 2021. בהמשך, נכלל במיני-אלבום, The "Ladies Lunching" Chapter.
בתחילת השיר, ניתן לשמוע סירנה של משטרה, תוך שהוא תואר כשיר הלקוח "מעולם הקולנוע".
השיר הוא שיר קאנטרי, פופ רוק, וקאנטרי רוק.
מבחינה לירית, השיר מתאר תעלומת רצח.
במהלך השיר ישנה שירה חוזרת ונשנית של השורה "הוא עשה את זה!".
ג'סטין קרטו ממגזין Vulture השווה את "Goodbye Earl" של הצ'יקס ואת "Before He Cheats" של קארי אנדרווד ל-"No Body, No Crime".
השיר מתחיל כאשר ניתן לשמוע סירנות של משטרה, הרומזות על נושאו הפלילי של השיר.
בהמשך, חוזרות טיילור סוויפט וחיים פעמיים על השורה "הוא עשה את זה".
את הבית הראשון שרה סוויפט לבדה.
השורה הראשונה "אסתי היא חברה שלי" מאזכרת בתוכה את הדמות אסתי, שנקראה על שמה של אסתי חיים.
סוויפט ממשיכה ושרה "אנחנו נפגשות בכל יום שלישי בערב, לארוחת ערב וכוס יין" ומציינת שאסתי סיפרה לה כי הפסיקה לישון.
לאחר מכן, היא מצהירה שבעלה של אסתי "מתנהג באופן שונה, וזה מריח כמו בגידה".
רגע השיא של הבית מגיע בשורות הבאות, בהן מצהירה אסתי כי: "זה לא המרלו שלי על שפתיו; זה לא התכשיטים שלי בחשבון המשותף שלנו; לא, אין ספק; אני חושבת שאני הולכת לקרוא לו".
השורות הבאות מאששות את החשד של אסתי בכך שבעלה בוגד בה.
מרלו, שפירושו המילולי 'Blackbird' בצרפתית, הוא סוג של יין אדום הידוע בצבע כחול-כהה, המופק מהענבים שלו.
זהו הסוג השני בפופולריותו של יין אדום באמריקה אחרי קברנה סוביניון.
עם זאת, מכיוון שמרלו הוא גם צבע של שפתון פופולרי מאוד, אסתי חושדת שהכתם האדום על פיו אינו יין, אלא שאריות של שפתון של אישה אחרת.
הוא גם, ככל הנראה, קונה תכשיטים לאהובתו הסודית דרך חשבונם המשותף.
טעות נפוצה המאפיינת בוגדים, עליה פורסמו מאמרים שונים.
בהמשך, מתברר כי נראה שהבעל תכנן הכל מראש; הוא פעל כך כדי ליצור חשד אצל אשתו ותכנן לרצוח אותה ברגע שהיא תתעמת איתו.
מה שהוא לא תכנן או ציפה, הוא שאסתי תספר לחברתה (סוויפט, המספרת) על חשדותיה.
הפזמון מתחיל עם השורה "היא אומרת, 'אני חושבת שהוא עשה את זה, אבל אני פשוט לא יכולה להוכיח את זה'".
השורה "אני חושבת שהוא עשה את זה, אבל אני פשוט לא יכולה להוכיח את זה", חוזרת על עצמה פעמיים ומשמעותה הוא שאסתי חשה בכך שבעלה בגד בה, אך אינה יכולה להוכיח זאת.
לקראת סוף הפזמון, מופיעה השורה "לא, אין גופה, אין פשע".
היא מתייחסת לצו "הביאס קורפוס" (כלומר: "הביאו את הגוף") שהמבקש אותו, מבקש משופט להורות לרשויות להביא בפני בית המשפט, פיזית, אדם הכלוא בידי הרשויות ולדון במעצרו, ואם המעצר בלתי חוקי - לשחרר את האדם.
ללא הוכחה שבוצע פשע, לא ניתן להעמיד לדין את הבעל בגין רצח.
השורה יכולה להתייחס גם ל"קורפוס דליקטי".
(כלומר: "גוף הפשע") הדבר הוא עקרון בחוק שעל פיו יש תחילה להוכיח שנעשה פשע בטרם ניתן להאשים או להרשיע אדם בפשע המסוים.
שני המונחים מטילים את נטל ההוכחה על המאשימה.
כדי שאסתי תאשים את בעלה בבגידה, היא זקוקה להוכחה לכך.
כדי שהבעל בכלל יישפט על רצח אסתי, צריכה להיות הוכחה - ראשית, כי אסתי נרצחה (כפי שמעידה גופתה) ושנית, שהייתה התנהגות בוגדנית ואלימה שהובילה לרצח שלה.
את סוף הפזמון סוגרת השורה "אך אני לא ארפה עד יום מותי", שמדברת על נחישותה של אסתי להוכיח את הבגידה של בעלה, תוך שהיא נודרת שהיא תסרב להפסיק לנסות עד שהיא תמות.
למרות זאת, היא אכן נרצחת לפני שהיא הייתה מסוגלת להוכיח שבעלה בגד בה.
המספרת (סוויפט) נדרה נדר דומה לזה של אסתי, אך עם מטרה אחרת; להוכיח שהוא רצח את חברתה.
עם זאת, בסופו של דבר היא מחליטה לקחת את העניינים לידיים.
בפוסט-פזמון נאמרת המילה "לא, לא" ארבע פעמים, תוך שניתן לשמוע את השורה "אני חושבת שהוא עשה את זה".
בסופו, נקבעת באופן חותך העובדה: "הוא עשה את זה".
את הבית השני פותחת סוויפט באמירה "אסתי לא הייתה שם ביום שלישי בלילה באוליב גארדן".
המסעדה המוזכרת בשורה היא רשת מסעדות הידועה באוכל איטלקי ביתי.
המסעדה עצמה צייצה בטוויטר על Folklore מספר פעמים לפני יציאתו של Evermore בדצמבר 2020. היא הוקמה במקור ב-13 בדצמבר 1982, בדיוק ביום ובחודש בו נולדה סוויפט.
בסמוך ליציאת השיר, הצהירה כי:
בהמשך הבית, ישנן השורות "בעבודתה או בכל מקום אחר; הוא דיווח על אשתו הנעדרת".
כלומר, בעלה סיפר והמציא כי היא נעדרה.
סוויפט שרה "ושמתי לב כשחלפתי על פני ביתו, שלמשאית שלו יש צמיגים חדשים לגמרי".
בתרבות הפופולרית, ניקור צמיגים היא דרך נפוצה לנקום בבוגד.
בלהיט של אמנית הקאנטרי האמריקאית קארי אנדרווד "Before He Cheats", היא שרה שהיא "ניקבה חורים בכל ארבעת הצמיגים" של המשאית של בן זוגה שבגד בה.
סוויפט מפתחת את הנרטיב של השיר הזה, תוך שהיא מציגה את קווי הדמיון בין "No Body, No Crime" ל-"Before He Cheats", הן מבחינה מוזיקלית (שניהם שירי קאנטרי) והן מבחינת המשמעות.
כאשר ציינה כי למשאית של בעלה של אסתי יש צמיגים חדשים, סוויפט גם מרמזת שאולי אסתי התעמתה איתו בנוגע לרומן שלו וחתכה את צמיגי המשאית שלו; דבר שאילץ אותו להחליף אותם.
הדבר מצביע על כך שהבעל קשור באופן ישיר להיעלמותה.
כמו כן, ייתכן כי שהוא החליף את הצמיגים על מנת להעלים ראיות שכן, סימניהם נמצאו בזירת הרצח והדבר עלול לקשור אותו לרצח המדובר.
לקראת סוף הבית, שרה סוויפט "ופילגשו עברה להתגורר עמו; ישנה במיטה של אסתי והכול; לא, אין ספק; מישהו חייב לתפוס אותו, בגלל [...]" ובעצם מספרת שסיפור הרצח טויח ובנוסף אליו, תפסה המאהבת את תפקידה של אסתי.
סוף הבית הוא המשך ישיר לפזמון שבא אחריו.
הפזמון השני הוא המשך ישיר של הבית השני.
כלומר, הבית השני מסתיים בשורה "מישהו חייב לתפוס אותו, בגלל" (והפזמון השני ממשיך ואומר) "שאני חושבת שהוא עשה את זה, אבל אני פשוט לא יכולה להוכיח את זה (הוא עשה את זה)".
בשורות אלה, סוויפט אומרת שהיא חושבת שבעלה של אסתי רצח אותה ואילו חיים (כולל אסתי חיים עצמה) מגיבות, "הוא עשה את זה!".
הדבר מתפרש בכך שאסתי קוראת מעבר לקברה וזועקת לסוויפט שהאינסטינקטים שלה נכונים ונותנת לה את המוטיבציה והמניע לנקום את נקמתה.
הפזמון השני מציג את נוכח העובדה שלא נעשה צדק עם אסתי ושהיא נרצחה בלי שבעלה קיבל עונש.
הפוסט-פזמון השני, דומה לראשון ובו נאמרת המילה "לא, לא" ארבע פעמים, תוך שניתן לשמוע את השורה "אני חושבת שהוא עשה את זה".
גם בסוף של הפוסט-פזמון הזה, מוצגת העובדה "הוא עשה את זה".
הבית השלישי נפתח בשורות "טוב שאבא שלי גרם לי לקבל רישיון שייט כשהייתי בת חמש עשרה; וניקיתי מספיק בתים כדי לדעת להסתיר את המאורע".
המספרת (סוויפט) ושותפיה, רומזים על התוכנית שלהם לרצוח את בעלה של אסתי, כעונש על פשעו.
הם, ככל הנראה, מתכננים להשליך את הגופה שלו בגוף מים.
עלילה זו, שכוללת בתוכה רצח בן זוג בוגדני עם שותפים, הציבה את סוויפט יחד עם אמניות קאנטרי נוספות כמו הצ'יקס (בעבר נקראו דיקסי צ'יקס) וקארי אנדרווד שתכננו פשעים דומים בשיריהן "Goodbye Earl" ו-"Two Black Cadillacs".
שורה זו חושפת מעט גם על דמותה של המספרת, אשר ככל הנראה הועסקה כמשרתת, או במקצוע אחר בתחום הניקיון.
הכשרה זו בניקיון העניקה לה יתרון כיצד להסתיר ראיות באופן מקצועי.
אירוע דומה לזה המופיע בשיר התבצע על ידי האחיות פאפין , שביצעו רצח כפול בצרפת בשנת 1933, תוך שעשו שימוש בעיסוקיהן כמשרתות כדי להסתיר את פשעיהן.
בהמשך הבית, מופיעה השורה "דבר טוב, הוא שאחותה של אסתי עומדת להישבע שהיא הייתה איתי (היא הייתה איתי)", שמדברת על הניסיון של המספרת לגבש אליבי כוזב בעזרת אחותה של אסתי, דניאל ששרה את השורה הבאה: "טוב שפילגשו ביצעה פוליסת ביטוח חיים גדולה".
לקיחת פוליסת ביטוח חיים זמן קצר לפני שמישהו נרצח תוארה כדבר "שבהחלט מעורר חשד".
הדבר מהווה מניע חותך לרצח, במיוחד אם מדובר בפוליסת ביטוח חיים גדולה וראיות נסיבתיות לכך שהחשוד ידע שהקורבן ימות בקרוב.
הדבר נחשב למצרך עיקרי של דרמות פשע ופודקאסטים, שלדברי סוויפט היוו השראה לשיר.
כלומר, המספרת ושותפיה מנסים לשייך את רצח בעלה של אסתי לפילגשו.
בשילוב עם השורה הבאה שמופיעה בפזמון השלישי, הדבר מרמז כי הרשויות רואות בפילגשו כחשודה העיקרית שלהן (מכיוון שפוליסת ביטוח החיים הגדולה נותנת לה מניע לרצח שלו), בעוד שסוויפט עשויה לחמוק מעונש מכיוון שיש לה אליבי לכאורה.
בפזמון השלישי הקערה התהפכה על פיה.
סוויפט וחיים שרות את שלוש השורות: "הם חושבים שהיא עשתה את זה, אבל הם פשוט לא יכולים להוכיח זאת; הם חושבים שהיא עשתה את זה, אבל הם פשוט לא יכולים להוכיח זאת; היא חושבת שעשיתי את זה, אבל היא פשוט לא יכולה להוכיח את זה".
בשורות אלה, מתגלה כי כפי שבעלה של אסתי רצח אותה וחמק מעונש, כך סוויפט שרצחה אותו והטילה את האשמה על פילגשו חמקה מעונש.
זאת בנוסף לכך שפילגשו יודעת על כך שסוויפט רצחה אותו, אך אינה מסוגלת להוכיח זאת.
כלומר, כולם חושבים שהפילגש רצחה את בעלה של אסתי תמורת כספי פוליסת ביטוח החיים, בעוד שזו מודעת לכך שהמספרת עשתה זאת.
המספרת לא יכלה להביא לכך שהוא יישלח לבית הסוהר עקב חוסר ראיות, אך ידעה שאם תרצח אותו, היא תוכל לחמוק ללא עונש.
כמו כן, צוין השורה הזו מזכירה את השיר "The Last Great American Dynasty", הלקוח מ-Folklore.
בנוסף לכך, המשמעויות של הפזמונים משתנה בכל פעם ומתהפכת בסוף.
הפעם הראשונה היא שאסתי מספרת לחברתה שבעלה בוגד בה, אך היא לא יכולה להוכיח זאת.
בפעם השנייה המספרת חושבת שהבעל מעורב בהיעדרה של אסתי.
בפעם השלישית גם המאהבת וגם המשטרה לא יכולות להוכיח את חשדותיהן: הן חושבות שהפילגש רצחה אותו תמורת הכסף מפוליסת ביטוח החיים והיא חושבת שהמספרת רצחה אותו כנקמה, אך אף אחד מהם לא יכול להוכיח זאת.
סיום השיר מזכיר בתוכו את השורה "לא, אין גופה, אין פשע" שלוש פעמים לא רציפות בכוונה תחילה.
האופן בו טיילור נאנחת אחרי שהיא אומרת את המילה "מת" כמילה האחרונה בשיר, גורמת לה להישמע כאילו הוקל לה אחרי שהיא נקמה את הירצחה של אסתי.
השיר ספג ביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה, תוך שנאמר עליו כי "הוא שיר קאנטרי עכשווי וישיר עם טוויסט המדבר על עוול שנעשה" ושהוא "מהווה מעין מחווה לשירי נקמה פופולריים כמו "Before He Cheats" של קארי אנדרווד, משנת 2006".
בנוסף לכך, הוא תואר כבלדת רצח, המגוללת בתוכה סיפור רצח, שבוצע כנקמה.
במגזין Glamour הוא נכלל ברשימת "63 השירים הטובים ביותר לשנת 2020".
ברודי לנקסטר מ-The Sydney Morning Herald סבר כי "No Body, No Crime" הוא מעין חידוש של טיילור סוויפט וחיים לשיר "Cell Block Tango" מהמחזמר "שיקגו".
בובי אוליבייה מ-Spin טען שהשיר דומה במשמעותו ל-"Before He Cheats" של אנדרווד.
כריס וילמן מווראייטי טען שהשיר הוא מעין "רוח כיפית וטהורה" באלבום.
הוא אפיין את "No Body, No Crime" כ"בלדת רצח כפול, שנוצרה בהשראת "Goodbye Earl" של להקת הבנות האמריקאית הצ'יקס".
טום ברייהאן מ-Stereogum, הגדיר את השיר כ"שיר על רצח מכוון", המזכיר את "Goodbye Earl" של הצ'יקס, ושיבח אותו כ"דבר הקרוב ביותר למוזיקת הקאנטרי שסוויפט עשתה מזה שנים".
פטריק ראיין מ-USA Today טען שהשיר "מחזיר את סוויפט לשורשי הקאנטרי שלה".
ג'ייסון ליפשוט מבילבורד סקר את השיר גם כן, תוך שטען שיש בו תקווה.
חנה מילריאה מ-NME ציינה לשבח את הכיוון הקולי של "No Body, No Crime", ותיארה אותו כ"שיר נקמה מסוגת הקאנטרי, המסתיים ברצח".
אמיר שוורץ מ-ynet כתב כי מדובר בשיר "קאנטרי-רוק ויפה לא פחות מקודמיו, ובו מתארחות גם בנות ההרכב חיים – האחיות אסתי, דניאל ואלונה".
ארגוןרשימהמיקוםמקוררולינג סטוןכל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג126BuzzFeed167 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג95Glamour63 השירים הטובים ביותר לשנת 2020נכללVulture179 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג142
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם11 בדצמבר 2020הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתריפבליקארצות הברית11 בינואר 2021רדיו קאנטריריפבליק • MCA נאשוויל
"No Debes Jugar" (בעברית: "אתה לא צריך לשחק מסביב") הוא שיר של הזמרת המקסיקנית-אמריקאית סלינה, אשר יצא כסינגל מתוך אלבום ההופעה החיה הראשון שלה.
השיר הולחן ונכתב על ידי ריקי ולה ואחיה א.ב.
קינטנייה והופק על ידי קינטנייה ובבו סילבטי.
השיר זכה להצלחה רבה כאשר הגיע למקום השלישי במצעד השירים הלטיניים של ארצות הברית ובנוסף גם נכנס למצעד השירים המקסיקניים האזוריים של ארצות הברית.
מבחינה לירית, השיר מתאר אישה שלא מוערכת על ידי החבר שלה.
לבסוף היא עומדת על שלה ומודיעה שהיא סיימה לשחק משחקים ומאיימת לעזוב.
יש כאלה שגם אומרים כי בשיר יש רמיזות על העצמה נשית.
מבחינה מוזיקלית השיר הוא שיר אפ-טמפו מקסיקני המשלב מוזיקת קומביה ורוק ספרדי.
השיר קיבל ביקורות חיוביות מבקרי המוזיקה ששיבחו את המקוריות שלו ואת השילוב בין הסוגות המוזיקליות.
השיר קיבל מועמדות לפרס שיר השנה בטקס פרסי הטחאנו ובטקס "Lo Nuestro Awards".
"No Broken Hearts" (בעברית: "אין לבבות שבורים") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ביבי רקסה, ביחד עם הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז'.
השיר יצא לאור ב-16 במרץ 2016, על ידי חברות התקליטים איילנד רקורדס והאחים וורנר, כסינגל שלא מתוך אלבום.
השיר נכתב על ידי ביבי רקסה, ניקי מינאז', יעקב כשר, קוקו לארו וגרייס נליין והופק על ידי האיש הנעלם וסולט וייבס.
ביבי רקסה וניקי מינאז' שיתפו פעולה לראשונה בשיר "Hey Mama" שנכלל באלבום האולפן השישי של דייוויד גטה, Listen, שהפך ללהיט בינלאומי.
השתיים ביצעו את השיר לראשונה במסגרת שידורי ה-iHeartRadio.
מקוםתאריםמכירותנורווגיה (IFPI Norway)זהב30,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם16 במרץ 2016הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתאיילנד • האחים וורנר
5 Collaborations Project הוא מיני-אלבום של הזמר-יוצר הבריטי אד שירן, שהוציא שירן עצמאית ב-9 בינואר 2011 זהו המיני-אלבום החמישי של שירן מתוך חמישה מיני-אלבומים שהקליט בתקווה להיות חתום בעתיד בחברת תקליטים.
האלבום הגיע למקום ה-46 במצעד האלבומים הבריטי.
מבחינה מוזיקלית, שולבה באלבום הפקה רגישה, עם נושאים רציניים ונושאים "רודפים".
במיני-אלבום משתתפים אמנים שונים מז'אנר הגריים , כגון דבלין, ויילי, פי מאניף גטס, ו-JME.
5 Collaborations Project מכיל שמונה רצועות, בהם משתתפים אמני גריים בריטים שונים.
אחת מרצועות האלבום עוסקת בתאונת דרכים.
רצועה אחרת מספרת באופן מילולי סיפור על פרידה.
כאשר שיתף פעולה עם האמן והראפר גטס, אמר שירן כי רצה להוציא את "הגטס הישן" ב"קצב גריימי", ועם הראפר JME, כי רצה, לדבריו, להביא "הומור לפרויקט".
שם האלבום נגזר מתקופה שבה לא היה "הייפ" סביב שירן, והוא החליט ליצור אותו באמצעות הפקת חמישה מיני-אלבומים: אחד בסגנון אינדי, אחד בסגנון זמר-יוצר, אחד בסגנון פולק, אחד מסוג אלבום לייב, והחמישי בנוי משיתופי פעולה.
מדינה תאריך פורמט חברת תקליטים מקור הממלכה המאוחדת 7 בינואר 2011 CD • הורדה דיגיטלית • LP עצמאי
"No Love" (בעברית: "אין אהבה") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרות-יוצרות האמריקאיות סאמר ווקר וסיזה מתוך אלבום האולפן השני של ווקר Still Over It.
השיר יצא לאור ב-25 במרץ 2022, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס ו-LVRN, כסינגל מתוך האלבום.
גרסה מורחבת בהשתתפות קארדי בי הופצה בהמשך.
השיר הגיע למקום החמישי במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ.
"No Love" הוא שיר בהשראת מוזיקת פופ ו-R&B שמציג את סאמר ווקר וסיזה כ"נשים המתחרטות על כך שהגנו על אדם שלא שווה את זה", כפי ששרה ווקר בבית השלישי של השיר: "לא הייתי מספיק טוב בעיניך / מצחיק עכשיו שאתה מתקשר, שאתה מצלצל בטלפון שלי".
הפזמון של השיר "עובד כמו מנטרה" ועל כך ווקר שרה בהמשך השיר עצמו.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-25 במרץ 2022, ביום יציאתו של השיר כסינגל.
אזורתאריך יציאהפורמטגרסהחברת תקליטיםמקורעולם25 במרץ 2022הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתרגילהאינטרסקופ • LVRNארצות הברית29 במרץ 2022רדיו קצבי עכשווימורחבת
"No, No, No" (בעברית: "לא, לא, לא") הוא הסינגל הראשון של להקת הבנות האמריקאית דסטיניז צ'יילד.
את השיר הוציאה לאור חברת התקליטים קולומביה רקורדס, והוא נכלל כסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה של הלהקה, Destiny's Child.
את המילים והלחן חיברו מארי בראון, קלווין גיינס, ויניסנט הרברט ורוב פאסרי, שגם ביצעו את מרבית ההפקה בשיר.
כבלדת R&B עכשווי במפעם בינוני עם מוטיבים ממוזיקת הנשמה שאופיינה בשנות ה-70 נקראה תחילה הרצועה בשם "No, No, No (Part 1)" בעצתו של וייקליף ז'אן.
חלקו השני, "(No, No, No (Part 2", הוא רמיקס שנבנה יחד עם בס ושירה בסגנון סטקטו בהפקתו של ז'אן ושל צ'ה גריני וג'רי דופלסיס.
שני חלקיו של "No, No, No" נשלחו לתחנות הרדיו ויצאו כסינגלים.
בארצות הברית הגיע השיר למקום השלישי בבילבורד הוט 100. על נתוני המכירות שלו במדינה קיבל מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) תואר פלטינה.
במצעדי פזמונים נוספים, דוגמת אלו של הממלכה המאוחדת, הולנד ונורווגיה, נכנס לעשרת השירים הפותחים.
דארן גרנט ביים את שני הווידאו קליפים של השיר.
"No, No, No (Part 1)" מציג את הדסטיניז צ'יילד בהופעה במועדון לילה, בעוד שב-"(No, No, No (Part 2" הקבוצה רוקדת בחדר מוזהב וגדול.
הלהקה ביצעה את "No, No, No" במפר תוכניות טלוויזיה וטקסי פרי מוזיקה, כגוון Teen Summit וטקס פרסי רכבת הנשמה.
הוא הושר במהלך כל סיבובי הופעותיה, ואף נכלל באלבום הרמיקס This Is the Remix מ-2002 ובאלבומי האוסף מ-2005 ו-Playlist: The Very Best of Destiny's Child מ-2012.
"No, No, No" נכתב על ידי מארי בראון, קלווין גיינס, ויניסנט הרברט ורוב פאסרי.
בחלק השני קיבל בארי וייט קרדיט על ככותב, כיוון נכלל בו סימפול של אחד משיריו, "Strange Games & Things".
הרצועה המקורית התבססה והופקה על רעיון שהגה פאסרי.
כמפיק R&B קיבל השראה לכתוב את "No, No, No" על אחד מהסינתיסייזרים שלו לאחר שהאזין ל-"Stroke You Up", שנכתב על ידי אר.
קלי עבור הצמד צ'יינג'ינג פייסס..
כמה שבועות לאחר מכן נועד פאסרי עם חברו גיינס, שהביא לאולפן ההקלטות את הרברט.
לאחר הפקה של מספר הקלטות דמו אהב הרברט את הרצועה וביקש עותק שלה בפורמט קלטת שמע.
הוא שלח אותה למנהלת קולומביה רקורדס, תרזה לאברברה-וייטס.
עוד באותו לילה חייג הרברט לפסארי והודיע לו כי לאברברה-וייטס התחברה לקולה של הלהקה והיא מעוניינת להחתים אותם בחברת התקליטים.
הרברט התבדח בפניה ואמר כי אלמלא הייתה מחתימה את הלהקה בחברת התקליטים היה מביא את השיר לברנדי נורווד, אחת מהזמרות איתה עבד.
למחרת נקרא פסארי לאולפן שלהם כדי לארגן את עסקת ההפקה.
לאחר שסיימו לכתוב את "No, No, No" עם גיינס ובראון נפגשו הרברט ופסארי עם הלהקה באולפני צ'ונג קינג במנהטן שבניו יורק כדי להקליטו.
לשני חלקיו של הסינגל הופקו שני וידאו קליפים שונים בבימויו של דארן גרנט.
הם צולמו בנובמבר 1997. בסרטון ל-"Part 1" רוקדת החבורה במועדון לילה.
מרקס יוסטון יחד עם חבריו ללהקת Immature מופיעים בקליפ.
ב-"Part 2" מנגן וייקליף ז'אן בגיטרה בד בבד להופעתה של הדסטיניז צ'יילד בפזמון.
ביונסה עוצרת את ז'אן ואומרת לו: "That ain't right" ("זה לא בסדר").
כל מה שאנחנו צריכים הוא להביא למועדונים ביט מעולה.
אני אומר לכן, הם הולכים לאבד את מוחם.
אני יכול לראות זאת עכשיו").
החבורה רוקדת בכמה סצנות בחדר מוזהב וגדול.
שתי הגרסאות כלולות באלבום הווידאו The Platinum's on the Wall.
חלק 2 נמצא במהדורת התליקטור האופטי הכפול של .
חלק 1 כלול במהדורה האוסטרלית של The Writing's on the Wall.
בארצות הברית זכה "No, No, No" להצלחה גבוהה מאוד.
עם השמעות רבות בתחנות הרדיו ונתוני מכירות גבוהים של עותקיו הפיזיים נכנס השיר לבילבורד הוט 100 במקום העשירי.
בהמשך עלה למקום השלישי – המיקום הגבוה ביותר שלו במצעד.
שנה לאחר יציאתו נמכר בארצות הברית בכ-1,300,000 עותקים טהורים – הסינגל התשיעי הנמכר ביותר במדינה לאותה שנה.
על נתוני מכירות אלה קיבל מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי תואר פלטינה.
"No, No, No" נכנס למצעד הסינגלים הבריטי במקום החמישי, ושהה במשך שמונה שבועות רצופים ב-75 השירים המובילים.
באירופה נכנס ל-40 השירים המובילים של מצעדי הפזמונים בכמה מדינות.
אולם רק בשתיים (נורווגיה והולנד) נכנס לעשירייה הפותחת.
מקוםתאריםמכירות בריטניה (BPI) כסף 200,000 ארצות הברית (RIAA) פלטינה 1,300,000
אזורתאריךורמטחברת תקליטיםהערות United States 27 באוקטובר 1997 רדיו אורבני עכשווי קולומביה 11 בנובמבר 1997 מקסי-סינגל קלטת שמע תקליט 20 בינואר 1998 רדיו להיטים עכשוויים הממלכה המאוחדת 16 במרץ 1998 קלטת שמע מקסי-סינגל כפול גרמניה 20 באפריל 1998 תקליטור מקסי סוני מיוזיק צרפת 20 ביוני 1998 תקליטור
הלהקה תכננה בהתחלה להוציא את שירי האלבום כשני מיני-אלבומים, אבל מאוחר יותר שילבה את החומר לאלבום אחד.
הצלם אנטון קורביין צילם סרט בשם "Linear", אשר יצא יחד עם האלבום וכלל כמה גרסאות מיוחדות.
U2 החלה את העבודה על האלבום ב-2006 עם מפיק האלבומים ריק רובין, אבל גנזה את רוב החומרים מהסשנים האלו.
במאי 2007, הלהקה התחילה סשנים חדשים עם אינו ולנואה בפאס, מרוקו.
הלהקה הקליטה במשך שבועיים בריאד מרוקאי ושיתפה את המפיקים בכתיבת השירים.
הסולן בונו, שמאס בכתיבה בגוף הראשון, כתב מילים מנקודות מבט של דמויות שונות.
ההקלטות המשיכו בכמה אולפנים בארצות הברית, בריטניה ואירלנד במשך דצמבר 2008. הלהקה תכננה להוציא את "No Line on the Horizon" בנובמבר, אבל אחרי שהם חיברו בין 50 ל-60 שירים, הם דחו את הוצאת האלבום כדי להמשיך לכתוב.
לפני צאת האלבום, U2 טענו שהזמן שלהם בפאס, כמו גם המעורבות של אינו ולנואה, גרמו לכך שהאלבום יהיה יותר ניסיוני משני האלבומים הקודמים שלהם.
הלהקה השוותה את השינוי בסגנון לזה שבין "The Joshua Tree" ו-"Achtung Baby".
אחרי יציאתו, "No Line on the Horizon" קיבל בעיקר ביקורות חיוביות, אף על פי שמבקרים רבים טענו שהוא לא ניסיוני כפי שהלהקה הציעה קודם.
האלבום התחיל במקום הראשון ב-30 מדינות אבל לא מכר כצפוי.
הלהקה הביעה אכזבה מהמכירות הנמוכות יחסית של חמישה מיליון עותקים, בהשוואה לאלבומים קודמים.
בניגוד לכך, סיבוב ההופעות 360° לקידום האלבום בין 2009 ל-2011 שבר את השיא של סיבוב ההופעות המכניס ביותר בכל הזמנים עם הכנסות עד ל-2019 של מעל ל-736 מיליון דולר.
סשנים שבוטלו עם ריק רובין
ב-2006, U2 החלה לעבוד על אלבום בשיתוף פעולה עם המפיק ריק רובין.
לאחר שהגיטריסט של U2, דה אדג', עבד באופן אישי עם רובין בלוס אנג'לס, הלהקה בילתה שבועיים בספטמבר 2006 בהשלמת השירים עם המפיק באולפני אבי רוד בלונדון.
מאוחר יותר באותה השנה, הלהקה שחררה שני שירים מהסשנים האלה באלבום האוסף "U218 Singles": גרסת כיסוי לשיר של סקידס "The Saints Are Coming" עם גרין דיי ו-"Window in the Skies".
בינואר 2007, בונו אמר ש-U2 החליטה לקחת את האלבום הבא שלה בכיוון מוזיקלי שונה מהכמה אלבומים הקודמים.
רובין עודד גישה של "חזרה ליסודות" ורצה שלהקה תביא שירים גמורים לאולפן.
הגישה הזו התנגשה עם צורת ההקלטה הספונטנית של U2, שבה הם אלתרו חומרים באולפן.
דה אדג' אמר: "לא בדיוק סיימנו את השירים.
זה אופייני לנו כי אנחנו באמת כותבים את השירים שלנו במהלך ההקלטות."הבסיסט אדם קלייטון אמר: "ברגע שיש לנו שיר, אנחנו מתעניינים באווירה ובטונים ובאובר-דאבינג ובדברים שונים שאפשר לעשות איתו...
דברים שלא עניינו את רובין בכלל.
הוא היה רצה להביא את זה מהמצב העוברי לשיר שאפשר למקסס ולשים באלבום." בסופו של דבר הם החליטו לגנוז את החומרים שהם הקליטו עם רובין, אבל הביעו רצון לחזור אליהם בעתיד.
רובין אמר: "אני לא יודע מה הייתה נקודת המבט שלהם.
סשנים עם בריאן אינו, דניאל לנואה וסטיב ליליווייט
U2 החלה לעבוד עם בריאן אינו ודניאל לנואה במאי 2007. בונו, שקיבל הזמנה לפסטיבל המוזיקה הקדושה העולמי בפאס, מרוקו, הזמין את חברי הלהקה להשתתף בו.
בונו הזמין גם את אינו ולנואה בתקווה שהם יוכלו לשתף פעולה עם הלהקה ככותבי שירים מלאים בהקלטת אלבום "רוחני עתידני" או בהקלטת "מזמורים עתידניים".
במשך שבועיים, U2, אינו ולנואה שכרו את הריאד המרוקאי במלון ריאד אל יאקוט בפאס והפכו אותו לאולפן הקלטות מאולתר.
מדי פעם הם הקליטו עם נגן עוד ונגני כלי הקשה מקומיים.
ההקלטות במהלך הפסטיבל חשפו את הלהקה למוזיקה הינדית ויהודית, שירה סופית ותופים מג'אג'וקה.
ההשפעות האקזוטיות נתנו השראה ללהקה לעסוק בסאונד ניסיוני יותר.
אינו התעקש שהמתופף לארי מולן ג'וניור ישתמש בתופים אלקטרוניים.
הלהקה תיארה הרבה מהשירים שנוצרו בסשנים האלה כשירים שלא מתאימים לרדיו או להופעה חיה.
הריאד המרוקאי הפתוח אפשר ללהקה לשמוע ציוץ ציפורים, כפי שמופיע בפתיחה של השיר "Unknown Caller".
כל אחד מהשירים האלה הוקלט בטייק אחד.
כשהנושא של מי יפיק את האלבום עלה, לאונה הציע: "[האלבום] די מפיק את עצמו, אז בואו נלך על האנשים שיש לנו, ובכך ביסס אותו ואת אינו בתפקידים.
אחרי שחברי הלהקה עזבו את פאס, הם הקליטו באולפני האנובר קוויי בדבלין, באולפני פלטינום סאונד רקורדינג בניו יורק ובאולפני אולימפיק בלונדון.
סטיב ליליווייט הפיק כמה שירים בסשנים האלה.
קלייטון צילם את תהליך הלהקה במהלך הפקת האלבום.
הסרטונים האלה הוספו לחלק של המנויים באתר של U2. ב-16 באוגוסט 2008, מישהו הקליט כמה שירים מבית החוף של בונו באז, צרפת.
הוא העלאה אותם ליוטיוב אבל הם הורדו.
בריאיון למגזין Q, הלהקה חשפה שהראפר ויל.איי.אם עבד איתם על השיר "I'll Go Crazy If I Don't Go Crazy Tonight".
בדצמבר 2008, U2 הקליטה באולפני אולימפיק בלונדון והוסיפה את הנגיעות האחרונות לאלבום.
הלהקה תכננה להוציא את החומר כשני מיני-אלבומים בשם "Daylight" ו-"Darkness", אבל במהלך הסשנים האלה היא החליטה להוציא אלבום אחד.
"Winter" מופיע בסרט של אנטון קורביין, "Linear", ובפסקול של הסרט אחים ו-"Every Breaking Wave" הופיע באלבום "Songs of Innocence".
"No Line on the Horizon" מוקדש לרוב פרטרידג' אשר החתים את הלהקה על חוזה ההקלטות הראשון שלה ב-1980 ואשר נפטר מסרטן בסוף 2008.
"No Line on the Horizon" יצא ב-27 בפברואר 2009 באירלנד, ב-2 במרץ בבריטניה וב-3 במרץ באמריקה הצפונית.
הרווח בין האלבום "How to Dismantle an Atomic Bomb" ו-"No Line on the Horizon" היה הרווח הגדול ביותר בין אלבומי אולפן בקריירה של U2 עד לאותה התקופה.
יוניברסל מיוזיק גרופ נקטה בצעדים קיצוניים כדי למנוע את דליפת האלבום והציעה סשנים של השמעות למבקרים לפני יציאת האלבום במקום לשלוח להם עותקים.
עם זאת, האלבום יצא בטעות באתר האינטרנט של יוניברסל באוסטרליה שבועיים לפני יציאתו הרשמית.
האלבום הופיע באתר לזמן קצר לפני שהוא הוסר, והמכירה בטעות הובילה לכך שהאלבום דלף ושותף באינטרנט.
עטיפת "No Line on the Horizon" היא תמונה של ימת קונסטנץ שצילם הצלם היפני הירושי סוגימוטו בשם "ים בודן".
התמונה היוותה השראה למילים של בונו לשיר "No Line on the Horizon".
"Linear" הוא סרט שבוים על ידי אנטון קורביין.
הרעיון של הסרט הגיע מצילומי וידאו של U2 ביוני 2007, בהם קורביין ביקש מהלהקה לא לזוז בזמן שהוא צילם אותם כדי ליצור "תמונה על סרט".
חברי הלהקה לא זזו אבל האובייקטים סביבם זזו.
הלהקה התרשמה מהסרט והיא האמינה שחווית ההקשבה באינטרנט לאלבום תוכל להתגבר עם דימויים נעים.
במאי 2008, הם ביקשו מקורביין ליצור את הסרט.
קורביין טען ש-"Linear" הוא לא וידאו קליפ אלא "דרך חדשה להקשיב לאלבום" ו-"דרך חדשה להשתמש בסרט כדי להתחבר למוזיקה".
הסרט מבוסס על רעיון של קורביין ושל בונו שכולל כמה דמויות שבונו יצר בשביל האלבום.
העלילה מתמקדת בשוטר אופנוען פריזאי בגילומו של סעיד טמאורי.
הוא מתפכח מחייו ומהקונפליקט בין מהגרים למשטרה בעיר, מה שגורם לו לעזוב כדי לפגוש את חברה שלו בטריפולי.
סדר השירים בסרט מייצג את סדר השירים ב-"No Line on the Horizon" בהתאם למאי 2008.
כדי לקדם את "No Line on the Horizon", הלהקה הופיעה עם "Get On Your Boots" בטקס פרסי הגראמי ה-51, בטקס פרסי המוזיקה הבריטית ובטקס פרסי אקו.
הלהקה הופיעה בטלוויזיה וברדיו בצרפת ב-23 בפברואר 2009, וב-26 בפברואר היא הקליטה קטע בשישי בלילה עם ג'ונתן רוס, ששודר למחרת.
ב-27 בפברואר, U2 הופיעה ב-BBC Radio 1 ולאחר מכן הופיעה על הגג של בית השידור.
ב-2 במרץ 2009, הלהקה הופיעה בלייט שואו עם דייוויד לטרמן במשך חמישה ערבים ברציפות.
ב-3 במרץ, ראש עריית ניו יורק מייקל בלומברג הוסיף שלט רחוב שהיה כתוב עליו "U2 Way" ברחוב 53 במנהטן במהלך השבוע שבו U2 הופיעה בלייט שואו עם דייוויד לטרמן.
U2 גם הופיעה באוניברסיטת פורדהם ב-6 במרץ 2009 בבוקר טוב אמריקה.מה-9 עד 11 במרץ, הלהקה השתתפה ב-"U2 3 Nights Live", סדרה של ראיונות רדיו והופעות ששודרו ברחבי אמריקה הצפונית ובאתר של U2.
"No Line on the Horizon" קיבל בעיקר ביקורות חיוביות.
ב-Metacritic, האלבום קיבל ציון של 72 בהתבסס על 30 ביקורות.
מגזין הרולינג סטון העניק לאלבום חמישה כוכבים.
אנטרטיינמנט ויקלי העניק לאלבום -A.
"No Line on the Horizon" היה מועמד לפרס אלבום הרוק הטוב ביותר בטקס פרסי הגראמי ה-52 ב-2010. השיר "I'll Go Crazy If I Don't Go Crazy Tonight" היה מועמד לשיר הרוק הטוב ביותר של צמד או להקה ולשיר הרוק הטוב ביותר.
עיתון ה-"Irish Independent" דירג את האלבום במקום הרביעי ברשימת האלבומים האירים הטובים ביותר של השנה ומגזין טיים דירג את השיר "No Line on the Horizon" במקום השלישי ברשימת השירים הטובים ביותר של 2009.
"No Line on the Horizon" התחיל במקום הראשון ב-30 מדינות כולל אוסטרליה, בלגיה, קנדה, צרפת, יפן, הולנד, פורטוגל, בריטניה וארצות הברית.
בתוך שבוע מיציאת האלבום, הוא קיבל פלטינה בברזיל, שיא במדינה.
בארצות הברית, זה היה האלבום השביעי של U2 שהגיע למקום הראשון.
בבריטניה, זה היה האלבום העשירי של U2 שהגיע למקום הראשון.
עד ליוני 2009, מעל לחמישה מיליון עותקים נמכרו ברחבי העולם.
הוא היה האלבום השביעי הנמכר ביותר בעולם ב-2009.
מכירות האלבום האטו באמצע 2009. עד אוקטובר, רק מעל למיליון עותקים נמכרו בארצות הברית, המספר הנמוך ביותר של U2 מעל לעשור.
ABC טענה שהמכירות של "How to Dismantle an Atomic Bomb" נדחפו בגלל השיר "Vertigo", אף על פי שהוא לא הצליח במצעדים, הפך למוכר מאוד בציבור בגלל השימוש שלו בפרסומות של אייפוד.
לאחר יציאת "No Line on the Horizon" יצאה U2 לסיבוב הופעות עולמי באצטדיונים בשם סיבוב ההופעות 360° U2. סיבוב ההופעות החל בברצלונה ב-20 ביוני 2009 וכלל 110 הופעות מ-2009 עד 2011. ההופעות כללו במה של 360 מעלות שהוקפה על ידי הקהל.
כדי לאפשר את זה, מבנה גדול בעל ארבע רגלים שכונה "The Claw" נבנה מעל לבמה.
בגובה של 50 מטר, הבמה הייתה הבמה הגדולה ביותר שנבנתה אי פעם להופעה, פי שניים מהבמה הכי גדולה לפניה בסיבוב ההופעות "A Bigger Bang" של הרולינג סטונז.
מעצב התפאורה וילי ויליאמס הציע ללהקה את הרעיון לעיצוב הזה בסוף סיבוב ההופעות ורטיגו ב-2006. אף על פי שהלהקה הכניסה יותר מ-311 מיליון דולר מ-44 הופעות בשני סבבי ההופעות הראשונים, סיבוב ההופעות בקושי הצליח להשתוות לרמת ההוצאות של הלהקה שהייתה בערך 750,000 דולר ליום.
סיבוב ההופעות היה סיבוב ההופעות המכניס ביותר אי פעם עד ל-2019 עם הכנסות בשווי של 736 מיליון דולר ממכירות כרטיסים.
7.3 מיליון כרטיסים נמכרו לסיבוב ההופעות, הכי הרבה כרטיסים לסיבוב הופעות אי פעם.
השיא נשבר על ידי אד שירן עם סיבוב ההופעות +.
ב-25 באוקטובר 2009, הופעה של הלהקה ברוז בול בפסדינה, קליפורניה צולמה ושודרה בשידור חי ביוטיוב.
ההופעה הזו יצאה בדי-וי-די ובבלו ריי ב-2 ביוני 2010.
שמונה חודשים לאחר צאת "No Line on the Horizon", בונו אמר שהוא מאוכזב ממכירות האלבום.
הלהקה ניגנה פחות שירים מ-"No Line on the Horizon" בזמן שסיבוב ההופעות התקדם.
דה אדג' - גיטרה, קולות רקע, פסנתר
בריאן אינו - לופים, תכנות, סינתיסייזרים, שירה
דניאל לנואה - גיטרה, שירה
טרי לולס - פסנתר, פנדר רודס, קלידים
סאם או'סאליבן - כלי הקשה
ריצ'רד ווטקינס - קרן יער (4,9)
דניאל לנואה - הפקה, מיקסינג
סטיב ליליווייט - הפקה, מיקסינג
ריצ'רד רייני - טכנאות קול, מיקסינג
דקלן גפני - טכנאות קול, מיקסינג
סי-ג'יי איריקסון - טכנאות קול, מיקסינג
קארל גלנויל - טכנאות קול, מיקסינג
טוני מנגוריאן - טכנאות קול
דייב אמרי - טכנאות קול
פלוריאן אמון - טכנאות קול נוספת
סנזו טאונשנד - טכנאות קול נוספת, מיקסינג
כריס היני - עזרה נוספת בטכנאות קול
טום הו - עזרה נוספת בטכנאות קול
קווין "קוו" וילסון - יזרה נוספת בטכנאות קול
דייב קלאוס - עזרה נוספת בטכאנות קול
שריל אינגלס - סאונד אחרי הפקה, תיאום, בקרת איכות
"No Lie" הוא סינגל של הראפר הג'מייקני, שון פול, בשיתוף פעולה עם הזמרת הבריטית, דואה ליפה.
השיר יצא ב-18 בנובמבר 2016 בהוצאת חברת התקליטים איילנד רקורדס.
השיר מופיע כסינגל המוביל במיני אלבום הראשון של שון פול, Mad Love the Prequel, ובתקליטור השני של Dua Lipa: Complete Edition.
השיר נכתב על ידי שון פול, אנדרו ג'קסון, אמילי וורן, סרמסטייל ופיפ קמבו, והופק על ידי סרמסטייל ופיפ קמבו.
נכון לאוגוסט 2023, השיר הושמע למעלה מ-1.1 מיליארד פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-967 מיליון פעמים בספוטיפיי.
אזורתוארמכירותאוסטריה (IFPI Austria)זהב15,000קנדה (Music Canada)פלטינה80,000דנמרק (IFPI Danmark)זהב45,000צרפת (SNEP)יהלום333,333גרמניה (BVMI)3× זהב600,000איטליה (FIMI)4× פלטינה200,000הולנד (NVPI)פלטינה40,000פולין (ZPAV)3× פלטינה60,000פורטוגל (AFP)פלטינה10,000הממלכה המאוחדת (BPI)2× פלטינה1,200,000
אזור תאריךפורמטגרסהחברת תקליטיםהערותעולמי 18 בנובמבר 2016הורדת מוזיקה, הזרמת מוזיקה מקוריתאיילנד רקורדסגרמניה 13 בינואר 2017תקליטוריוניברסל מיוזיק גרופ ארצות הברית 17 בינואר 2017 רדיו קצבי עכשוויריפבליק רקורדסלהיט רדיו עכשוויאיטליה 20 בינואר 2017איירפליייוניברסל מיוזיק גרופעולמי 27 בינואר 2017הורדת מוזיקה, הזרמת מוזיקה רמיקסיםאיילנד רקורדס
"No Judgment" הוא סינגל של הזמר האירי, נייל הורן.
השיר יצא ב-7 בפברואר 2020 בהוצאת חברת התקליטים קפיטול רקורדס.
השיר מופיע כסינגל השלישי של אלבום האולפן השני שלו, Heartbreak Weather.
השיר נכתב על ידי אסקירדו, ג'ון ראיין, טוביאס ג'סו ג'וניור, ג'וליאן בונטה ונייל הורן, והופק על ידי טוביאס ג'סו ג'וניור וג'וליאן בונטה.
נכון לספטמבר 2023, השיר הושמע למעלה מ-187 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-20 מיליון פעמים ביוטיוב.
אזורתוארמכירותקנדה (Music Canada)זהב40,000הממלכה המאוחדת (BPI)כסף200,000
"No" (בעברית: לֹא) הוא שיר שהוקלט על ידי להקת הבנות הבריטית ליטל מיקס, מתוך אלבום הלהיטים הראשון שלה, Between Us.
השיר יצא לאור ב-12 בנובמבר 2021, בהוצאת חברת התקליטים RCA רקורדס (הממלכה המאוחדת), כסינגל השני מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום השמונה-עשרה במצעד הסינגלים של לטביה.
"No" היה השיר הראשון של הלהקה שנכתב בידי השלישייה, לאחר שג'סי נלסון עזבה את הלהקה ב-2020. מבחינה לירית, השיר נוצר בהשראת העבר.
פינוק תיארה אותו כ"רצועה אופיינית של ליטל מיקס, אך חדשנית בו-זמנית", בעוד שת'ירלוול דיברה על מהלך ההקלטה והיצירה עם קמיל ו-MNEK.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-12 בנובמבר 2021 בשידור חי.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם12 בנובמבר 2021הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתRCA UK
No Hard Feelings (בעברית: בלי לשמור טינה) הוא המיני-אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הבריטית לי-אן פינוק.
האלבום יצא לאור ב-31 במאי 2024, על ידי חברת התקליטים וורנר רקורדס.
ב-11 ביוני 2024, הודיעה לי-אן פינוק שתוציא מחדש את המיני-אלבום בתוספת רצועת הבונוס "Nature" שיצאה ב-12 ביוני 2024.
במרץ 2024, הכריזה לי-אן פינוק על יציאתו של פרויקט מוזיקלי, שהיה נפרד מזה של אלבום הבכורה שלה, אשר יכיל חמש רצועות "שישתלבו יחד בעולם שלהם".
באפריל, אתר רשמי בשם "No Hard Feelings" אישר את שמו של המיני-אלבום הקרוב שלה, בו ניתן למעריצים יכולת לגלות עוד פרטים על הפרויקט הקרוב.
ב-28 במרץ 2024, הוכרז שהשיר "Stealin' Love" ישמש כסינגל הראשון שיצא מהמיני-אלבום.
הוא תואר על ידי NME כ"שיר אלקטרו-פופ מהודק בטעם R&B", בעוד שחברת המצעדים הרשמית תיארה אותו כ"R&B חלק ונוסטלגי".
ב-26 באפריל 2024, הוכרז שהשיר "Forbidden Fruit" ישמש כסינגל הבא; הוא יצא לאור ב-3 במאי 2024. מגזין "Clash", תיאר אותו כ"לי-אן טובלת בתשוקה ארוכת השנים שלה למוזיקת רגאיי", שמתייחס למערכת היחסים שלה עם בעלה בחיים האמיתיים אנדרה גריי, ואיך הם הכירו.
הוא נכתב במיאמי על ידי ליי-אן לצד ג'יי קאש ונג'ה צ'ארלס בזמן שההפקה טופלה על ידי אלברט הייפ.
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור No Hard Feelingsאזורתאריך יציאהפורמט (ים)חברת תקליטיםהערותכלל העולם31 במאי 2024הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטור • תקליטוורנר
"No-One But You (Only the Good Die Young)" (בתרגום חופשי לעברית: "אף אחד מלבדך (רק הטובים מתים צעירים)") הוא שיר שנכתב על ידי בריאן מיי ובוצע לראשונה על ידי להקתו קווין.
השיר נכלל באלבום האוסף החמישי שלה משנת 1997, Queen Rocks, וזה יצא לאור שש שנים לאחר פטירתו של סולן הלהקה, פרדי מרקיורי.
שיר זה היה ההוצאה המקורית האחרונה של קווין עד שנת 2014 (כאשר הוציאה לאור שלושה שירים חדשים שהופיעו באלבום האוסף הארבעה עשר שלה, Queen Forever) והאחרון שהקליטה הלהקה עם הבסיסט ג'ון דיקון, שעזב את הלהקה בשנת 1999.
גיטריסט הלהקה, בריאן מיי סיים לכתוב את השיר לאחר הופעה של קווין עם אלטון ג'ון בפריז בשנת 1997. את השיר כתב והקדיש לכל האנשים שחיו חיים קצרים, ובראשם – סולן הלהקה המנוח, פרדי מרקיורי.
במקור, היה אמור השיר להכלל באלבום האולפן השני של מיי משנת 1998, Another World.
את השיר שלח לרוג'ר טיילור, וזה הציע לשנות את מקצב השיר וחלק ממילותיו, במטרה שלא יהיה בעיקר אודות מרקיורי ולהוציאו לאור תחת שמה של קווין.
בריאן מיי – זמרה, גיטרה, פסנתר, קולות רקע
רוג'ר טיילור – זמרה, תופים, קולות רקע
"No Good Deed" (בעברית: "שום מעשה טוב") הוא שיר מתוך המחזמר "מרשעת" שעלה בתיאטראות ברודוויי בשנת 2003, וכן מתוך החלק השני בעיבוד הקולנועי הדו-חלקי של "סרטי יוניברסל" למחזמר, "מרשעת: חלק 2" (2025).
השיר מבוצע על ידי אלפבה, כשהיא נחושה לאמץ את תדמית "המכשפה המרשעת מן המערב" שדבקה בה.
המלחין סטיבן שוורץ השווה את No Good Deed לאריה אופראית, וציין כי אף שהשיר נכתב במסגרת מחזמר, הוא כולל מאפיינים מובהקים של שירה קלאסית:
השיר מבוצע לקראת סוף המערכה השנייה של המחזמר, ונובע מתוך זעמה של אלפבה על כך שניסיונותיה החוזרים לעשות טוב סוכלו פעם אחר פעם, ועל סערת הרגשות הפנימית שלה בנוגע למניעים של מעשיה.
השיר בוחן את רעיונות הטוב והרע, שהם מן הנושאים המרכזיים בעלילת המחזמר.
No Good Deed מושר כאשר אלפבה מאמינה שגלינדה השתמשה במות אחותה, נֶסָרוֹז, על מנת לפתות אותה ולהסגירה לידי שומרי הקוסם.
אלפבה, המיואשת מן הדמוניזציה שעשתה לה תעמולת הקוסם ומשנאתם של תושבי עוץ, מחליטה להפסיק לנסות ולעשות טוב, ותחת זאת לאמץ במלואה את התדמית שדבקה בה בתור "המכשפה המרשעת מן המערב".
במהלך השיר, אלפבה מונה את מה שהיא תופסת ככישלונותיה המוסריים: אהבתה לפייירו שעובר עינויים בידי חיילי הקוסם בניסיון לגלות את מקום הימצאה, שבייתו של ד"ר דילמונד, המורה האהוב עליה, ומות אחותה, נֶסָרוֹז.
השיר נפתח בזעקתה של אלפבה, "Fiyero", אולם במקום צעקה בלתי נשלטת, היא שרה תו גבוה שהוא מרווח של שנייה קטנה מעל מרכז הסולם הטונלי של השיר.
דבר זה יוצר את התחושה של זעקה מוזיקלית – גבוהה, צורמת ודרמטית – אך שומרת על שליטה ומבנה מוזיקלי.
השיר ממשיך לאחר מכן אל רצף של מילות קסם, והופך לאחד הקטעים המצמררים והמאיימים ביותר בפסקול המחזמר.
השיר בוצע לראשונה על ידי השחקנית זוכת פרס טוני אידינה מנזל, שגילמה בהפקה המקורית את דמותה של אלפבה ואותה תיאר מבקר התיאטרון בן בראנטלי מ"הניו יורק טיימס" כבעלת "מיתרי קול חזקים מברזל".
המלחין סטיבן שוורץ חיבר את השיר במיוחד כדי להדגיש את יכולות הבלטינג של מנזל, וכן כדי לספק לה שיר סולו משמעותי במערכה השנייה של המחזמר.
מנזל עצמה סיפרה כי זה היה השיר האהוב עליה מכל שירי המחזמר, שכן הוא "הזכיר לה את בת המצווה שלה".
בדומה לשאר שירי המחזמר, גם שיר זה תורגם לשמונה שפות שונות.
בגרסה הגרמנית, בוצע השיר על ידי השחקנית ההולנדית וילמיין ורקאיק, והוקלט עבור אלבומי חגיגות 5 השנים ו-10 השנים של המחזמר.
לאורך עשר שנות קריירה במסגרת ההפקה, ורקאיק ביצעה את השיר בשלוש שפות – גרמנית, הולנדית ואנגלית.
בראיון עימה ציינה כי בגרסאות הגרמנית וההולנדית, שיר זה היה הקשה ביותר לביצוע מתוך הרפרטואר, ואילו בגרסה האנגלית דווקא השיר "The Wizard and I" היה מאתגר יותר עבורה.
No Labels: Part 01 הוא המיני-אלבום הסולו הראשון של הזמר הדרום-קוריאני יאונג'ון, שיצא ב-7 בנובמבר 2025 תחת ביג היט מיוזיק.
זהו פרויקט הסולו הרשמי הראשון שלו.
לאחר ההצלחה של המיקסטייפ הסולו שלו משנת 2024, "Ggum", יאונג'ון החל לעבוד על המיני-אלבום הראשון שלו, במטרה ליצור מוזיקה שתשקף את הטעם והחוויות האישיים שלו – ולא ציפיות חיצוניות.
השם No Labels מסמל "השתקפות בלתי מסוננת" של זהותו ושל מסעו לחקר עצמי.
יאונג'ון תיאר את תהליך היצירה – כתיבת המילים, ההלחנה ופיתוח ההופעות – כאמצעי להבין טוב יותר את עצמו ולהתקרב לקונספט שמאחורי שם האלבום.
No Labels: Part 01 הוכרז ב-17 באוקטובר 2025 ויצא ב-7 בנובמבר 2025, מה שהפך את יאונג'ון לחבר הראשון ב-TXT שמוציא EP סולו.
קמפיין הקידום משך תשומת לב בזכות הגישה האמנותית והלא שגרתית שלו.
עטיפת האלבום, המציגה את יאונג'ון ללא חולצה, לצד הוויז'ואלים הנלווים, יצרו תהודה רחבה ברשת.
הוא תקשר עם מעריצים בשידורי אינסטגרם לייב, שם הציג קטעים מהשירים ופתח את גרסאות האלבום.
וידאו הקליפ, ששילב שלושה שירים בפורמט אומניבוס, עבר את רף 10 מיליון הצפיות ביוטיוב בתוך שלושה ימים.
יאונג'ון קידם את האלבום בתוכניות מוזיקה בדרום קוריאה, כגון מיוזיק בנק של KBS2 ו-Inkigayo של SBS, וכן הופיע בתקשורת האמריקאית, כולל iHeart KPOP עם ג'וג'ו רייט.
הוא היה צפוי גם להופיע ב-The Kelly Clarkson Show ב-13 בנובמבר.
לפי מצעד Hanteo, האלבום מכר 542,660 עותקים ביום הראשון.
No Labels: Part 01 כולל שישה שירים בסגנונות מגוונים: רוק אלטרנטיבי, פאנק רוק (Punk rock), סקא, היפ-הופ, פאנק, פופ ואסיד ג'אז.
הסינגל המוביל, "Talk to You", הוא שיר הארד-רוק עם ריפים אנרגטיים של גיטרה.
שירים נוספים כוללים את Forever בשפה האנגלית – שיר היפ-הופ רגוע ובעל נשמה – ואת "Let Me Tell You", רצועת R&B בשיתוף דניאלה מ-Katseye, שתרמה מילים בספרדית.
יאונג'ון היה מעורב באופן הדוק ביצירת האלבום: כתב מילים לחמישה מתוך ששת השירים, והשתתף בהלחנה של "Talk to You" ו-"Nothin' 'Bout Me".
הוא גם הנחה חלק מהבימוי והכוריאוגרפיה.
מבחינה לירית, ה-EP נשען על חוויותיו האישיות, שיאונג'ון תיאר כ"כולן מהסיפור שלי" ו"מסע של ביטוי עצמי".
No One Cares הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה שיצא לאור בשנת 1959. זהו אלבום האולפן ה-22 שהוציא הזמר וה-15 בחברת ההקלטות קפיטול רקורדס.
מבקרי מוזיקה רבים רואים את האלבום כהמשכו של האלבום Where Are You?, שכמו אלבום זה גם בו השתתף גורדון ג'קינס כמארגן ומנצח.
No Prayer for the Dying (בעברית: אין תפילה למתים) הוא אלבומה השמיני של להקת ההבי מטאל הבריטית איירון מיידן, שיצא ב-1 באוקטובר 1990. אלבום זה הוא הראשון לגיטריסט יאניק גרס, שהחליף את אדריאן סמית'.
באלבום זה החל ברוס דיקינסון לשנות את סגנון שירתו מאופראי למחוספס יותר.
הסינגל היחיד מהאלבום, "Bring Your Daughter...
to the Slaughter" נכתב והוקלט במקור עבור פסקול סרט האימה "סיוט ברחוב אלם 5: ילד החלומות".
סינגל זה הגיע למקום ראשון במצעד הבריטי.
בעקבות עזיבתו של דיקינסון בשנת 1993, אף סינגל מהאלבום לא בוצע בהופעה חיה מאז ועד לשובו בשנת 1999. נוסף על כך, לפני שאדריאן סמית' עזב את הלהקה לאחר צאת אלבומה הקודם, "Seventh Son of a Seventh Son", הוא כתב יחד עם דיקינסון את הסינגל "Hooks in You".
האלבום הגיע למקום שני במצעד האלבומים הבריטי, ולמקום 17 במצעד הבילבורד האמריקני.
No One הוא השיר שייצג את סלובניה באירוויזיון 2011, בביצוע הזמרת מאיה קאוץ'.
השיר נכתב על ידי אורשה ולשיק והולחן על ידי מטיאז' ולשיק.
השיר הוא שיר אהבה לאהוב שנטש המנסה לשכנע אותו לחזור, באמצעות המילים:
השיר זכה בתחרות הקדם אירוויזיון שערך ארגון השידור הסלובני (RTVSLO) ב-27 בפברואר 2011. בקדם האירוויזיון בחר צוות שופטים 2 שירים מתוך עשרה שהשתתפו בגמר, ומתוך השניים הזוכים, נבחר השיר "No one" (שנקרא בתחרות "Vanilija" - וניל), על ידי בחירה טלפונית של כ-29 אלף צופים.
לקראת התחרות הקליטה הזמרת מאיה קאוץ' וידאו בליווי להקת Maestro, בגן החיות של ליובליאנה.
הסרט שודר לראשונה ב-9 באפריל 2011. במאי הסרט היה i3. השיר השתתף בחצי גמר השני כמספר 13 בסדר ההשמעה ועלה לגמר כאשר קיבל 112 נקודות, והגיע למקום השלישי בחצי הגמר.
בגמר עצמו שובץ כשיר מספר 20 בסדר ההשמעה והגיע בסופו של דבר למקום 13 עם 96 נקודות.
השיר קיבל פעמיים 12 נקודות מבוסניה והרצגובינה ומקרואטיה.
קטע ההופעה של השיר, אשר הופץ ביוטיוב גרף כמה מאות אלפי צפיות.
אתר הבית של מאיה קאוץ'
"No Me Ames" (בעברית: "אל תאהב אותי") הוא שיר של הזמרת והשחקנית ג'ניפר לופז מתוך אלבומה הראשון On the 6 בשיתוף עם מארק אנתוני.
השיר יצא כסינגל השני מהאלבום ב-11 במאי 1999 והוא למעשה קאבר של שיר איטלקי בשם "Non Amarmi" של הזמר האיטלקי
פרנצ'סקה אלוטה שיצא בשנת 1993.
השיר תורגם לספרדית על ידי איגנסיו באלאסטרוס לבקשתו של מארק אנטוני.
לשיר הופקו שתי גרסאות עבור האלבום כאשר גרסה אחת היא גרסה שקטה יותר ואילו הגרסה השני היא גרסת סלסה.
הגרסה השקטה של השיר הופקה על ידי דן שיי ואילו גרסת הסלסה הופקה על ידי
הקליפ לשיר בוים על ידי קווין בריי ואף קיבל על כך מועמדות בטקס פרסי הגראמי הלטיני בקטגוריית "הקליפ הקצר הטוב ביותר".
מבחינה לירית השיר מדבר על מערכת יחסים מורכבת בין שני אוהבים.
שיתוף הפעולה בין לופז לאנתוני בשיר נולד לאחר ששניהם שהו באותו אולפן הקלטות באותו הזמן.
הוא נכנס לסטודיו שלה וביקש ממנה להשתתף בווידאו קליפ שלה, לופז הסכימה בתנאי שגם ישתתף בשיר ולאחר מכן נולד הרעיון שלהם לבצע ביחד את השיר.
לדבריה של לופז זה היה הרעיון של אנתוני לעשות קאבר לשיר ולתרגם אותו לספרדית.
השיר קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים וזכה להצלחה רבה כאשר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הלטיני ואף קיבל מועמדות בקטגוריות "הביצוע הטוב ביותר של שיר פופ בדואט או הרכב" בטקס פרסי גראמי הלטיני.
בטקס פרסי הבילבורד הלטיני זכה בפרס "הביצוע הטוב ביותר של השנה" ואף קיבל מועמדויות בקטגוריות: "הרצועה הטרופית/סלסה של השנה" ו"רצועת השנה".
בנוסף הוא גם זכה בפרס ASCAP בקטגוריית "שיר הסלסה של השנה".
בנוסף לכך, השיר זכה להצלחה רבה כאשר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הלטיני ואף הפך לשיר הלטיני השלישי הכי מצליח בארצות הברית באותה שנה.
גם במצעד שירי הפופ הלטיני השיר זכה להצלחה רבה כאשר הגיע שם למקום השני.
השיר זכה להצלחה נאה, ואף כבשת את פסגת מצעדים השירים הלטיניים, והיה לראשון של לופז שעשה זאת.
"No More Sad Songs" (בעברית: "לא עוד שירים עצובים") הוא שיר של הלהקה הבריטית ליטל מיקס.
השיר יצא לאור ב-3 במרץ 2017 כסינגל שלישי מתוך האלבום הרביעי של ליטל מיקס, Glory Days.
סינגל זה יצא ב-3 במרץ 2017 כגרסת רמיקס בהשתתפות הראפר האמריקאי משין גאן קלי.
גרסת הרמיקס לשיר נכנסה למהדורה המחודשת באלבום Glory Days: The Platinum Edition.
הקליפ יצא ב-29 במרץ 2017 וצולם בנאשוויל.
נכון למרץ 2018, הקליפ צבר למעלה מ-100 מיליון צפיות ביוטיוב.
מדינהתאריךפורמטיםחברת תקליטיםמקורארצות הברית3 במרץ 2017הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקהסייקו מיוזיק
"No Tears Left to Cry" (בעברית: "לא נותרו דמעות לבכות", מעוצב: "ʎɹɔ oʇ ʇɟǝl sɹɐǝʇ ou") הוא שיר של הזמרת-יוצרת האמריקאית אריאנה גרנדה מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה, Sweetener.
השיר יצא לאור על ידי ריפבליק רקורדס ב-20 באפריל 2018 כשיר הבכורה מתוך האלבום שיצא ב-17 באוגוסט באותו השנה.
את השיר כתבו גרנדה, סאבאן קוטצ'ה, מקס מרטין ואילייה.
השיר הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100, והשני במצעד הסינגלים הבריטי.
לאחר הפיגוע במנצ'סטר ארנה שהתרחש במהלך סיבוב ההופעות של גרנדה, "Dangerous Woman Tour", במאי 2017, גרנדה לקחה הפסקה מהקלטת חומרים חדשים, ובחרה להתמקד בשהות עם משפחתה וקרוביה בשל ההשפעות הרגשיות שהאירוע הותיר עליה.
השיר "No Tears Left To Cry" היה השיר הראשון שגרנדה כתבה עבור אלבומה.
גרנדה ביקשה שהסינגל הראשון שלה מאז הפיגוע יהיה אופטימי, יגע באירועים שעברו עליה, אך לא יתמקד בהם באופן ישיר.
הרעיון לשיר נולד כאשר אמרה: "אני רוצה שזה יהיה חיובי, שידבר על חיוביות ואהבה.
אין לי יותר דמעות לבכות".
גרנדה ציינה כי "תקוותי היא שהשיר יביא אור ונחמה למאזיניו, ויעודד אותם לרקוד ולחיות את חייהם במלואם".
השיר משלב אלמנטים של פופ, דיסקו, וגראז' בריטי, ומתחיל כבלדה איטית שמתפתחת לשיר קצבי ומרומם.
עם יציאתו, זכה השיר "No Tears Left to Cry" לשבחים ממבקרי מוזיקה.
מגזין The Guardian העניק לו ארבעה כוכבים מתוך חמישה, והשווה את תחושת השיר לקונצרט הצדקה של גרנדה, One Love Manchester, תוך תיאורו כ"אחת החגיגות העליזות והמתריסות ביותר של מוזיקת פופ ושל הקהילות שהיא מעוררת".
ניק ריילי ממגזין NME שיבח את השיר וציין כי הפזמון קליט במיוחד, בעוד שחנה מירייה תיארה אותו כחוויית אופוריה, וסיכמה כי מדובר ב"תגובה של תקווה וריקוד לשנאה ולחורבן".
מייגן גארביי מאתר Pitchfork כתבה כי "התוצאה היא מעולה", והוסיפה כי השיר "מעורר תחושת נוסטלגיה לתחילת המילניום".
אנדרו אונטרברגר מ־Billboard טען כי מדובר בשיר "מתפתח, שאינו מוערך במלואו כבר מהאזנה ראשונה".
כריס ווילמן ממגזין Variety תיאר את השיר כ"להיט ריקודים פוסט-טראומטי, מתוחכם במיוחד", אך ציין כי הוא "לא צפוי להכניס את מקס מרטין להיכל התהילה".
הקליפ לשיר "No Tears Left to Cry" של אריאנה גרנדה פורסם בערוץ היוטיוב הרשמי של הזמרת ב־20 באפריל 2018. הקליפ בוים על ידי דייב מאיירס והופק על ידי ניית'ן שרר .
עם יציאתו, זכה הקליפ להצלחה רבה וצבר כ־16 מיליון צפיות בתוך יממה בלבד.
נכון למאי 2025, עומד מונה הצפיות של הקליפ על כ־1.2 מיליארד צפיות.
גרנדה הופיעה עם השיר "No Tears Left to Cry" בשידור חי לראשונה במשך הסט של קייגו ב"Coachella Valley Music and Arts Festival" ב-20 באפריל 2018. היא הופיעה עם השיר בתוכנית של ג'ימי פלון אשר נקרא "The Tonight Show Starring Jimmy Fallon" ב-1 במאי 2018.
מקס מרטין - מפיק, מקלדת, בס, תופים, כלי הקשה, תכנות
אילייה - מפיק, מקלדת, תופים, כלי הקשה, תכנות
ג'ון האנס - הנדסת תערובות
קורי ביס - סיוע הנדסי שיא
ג'רהמי לרטולה - סיוע הנדסי שיא
+שנהטקסקטגוריהתוצאה2018פרסי ילדי הניקלודיאון מקסיקוהשיר הכי ממכרפרסי בחירת הנוערהסינגל הנבחר של אמניתהסינגל הפופ הנבחרפרסי הווידאו-קליפים של יפןקליפ השנה של זמרתפרסי הווידאו-קליפים של MTVקליפ השנהקליפ הפופ של השנהצלם הקולנוע של השנהאפקטים הוויזואלים הכי טוביםEMAוידאו הטוב ביותרהסינגל הטוב ביותרפרס בחירת הקהלוידאו של השנהוידאו קליפ הבינלאומי של השנה
"No Me Acuerdo" (בעברית: "אני לא זוכרת") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת טליה, וזמרת הרגאטון הדומיניקנית נאטי נטשה.
השיר יצא לאור ב-1 ביוני 2018, ומתפקד כסינגל מתוך אלבומה ה-14 של טליה, Valiente.
כמו כן, הוגדר "No Me Acuerdo" כשיתוף הפעולה הראשון בין השתיים.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד שבמקסיקו, השני במצעד שבאקוודור, והארבע עשרה במצעד השירים הלטיניים.
השיר נכתב על ידי אוסקר הרננדז, מריו קצ'רס, ג'ון לאון, פרנק סנטופיו ויסמיל מרופו, והופק על ידי אותם חמשת הכותבים גם כן.
השיר הוא שיר פופ המשלב בתוכו גם את סגנון הרגאיי, והוא הוקלט על ידי השתיים כבר בשנת 2017. ה-RIAA העניק לשיר את 8 תוארי פלטינה לטינית, על מכירות של למעלה מ-480,000 עותקים במדינה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-295 מיליון השמעות.
הווידאו קליפ הנלווה שיצא עבור השיר צולם במנהטן שבניו יורק, והוא פורסם ב-1 ביוני 2018. השיר מציג בתוכו את השתיים, כשהן יוצאות בערב אל מנהטן וחוגגות כביכול עם החברות שלהן מאורע מסוים במועדון לילה.
בתחילתו, ניתן לראות את טליה מתעוררת בעקבות שעון מעורר, כשהיא מנסה להבין מה עשתה אמש.
נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-1.1 מיליארד צפיות, דבר אשר הופך אותו לאחד מהסרטונים הנצפים ביותר ביוטיוב.
מקוםתאריםמכירותארצות הברית (RIAA)פלטינה 8× (לטיני)480,000מקסיקו (AMPROFON)810,000ספרד (PROMUSICAE)150,000צ'ילה (IFPI Chile)180,000סיכוםבכל העולם2,000,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם1 ביוני 2018הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתסוני לטין
No Querías Lastimarme (בעברית: לא רצית לפגוע בי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת המקסיקנית גלוריה טרווי, מתוך אלבומה התשיעי, De Película.
השיר יצא לאור ב-17 בספטמבר 2013, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט כסינגל השלישי מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד שבמקסיקו, וה-16 במצעד שירי הפופ הלטיניים.
השיר נכתב על ידי גלוריה טרווי, מרסלה דה לה גרזה ואנחל גבריאל והופק על ידי ארמנדו אווילה.
השיר הוא מעין בלדה בסגנון הפופ הלטיני.
השיר מדבר על אהבה מסוכנת בין טרווי לבן זוגה אשר לטענתה "לא רצה לפגוע בה, אלא להרוג אותה", כשם השיר עצמו ("לא רצית לפגוע בי").
עם השיר הופיעה טרווי באחת מהופעותיה, בליווי גיטרה.
סרטון ההופעה הפך לוויראלי וגרף יותר מ-5.3 מיליון צפיות.
צילומי הווידאו קליפ של השיר החלו ב-5 באוקטובר 2013, על ידי הבמאי גוסטבו גרזון, במקסיקו סיטי.
ב-14 באוקטובר פורסם הטיזר של הקליפ ביוטיוב, וב-22 באוקטובר פורסם הטיזר השני.
ב-22 בנובמבר פורסם הקליפ הרשמי.
נכון לאפריל 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-415 מיליון צפיות.
No Shame (בעברית: אין בושה) הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת-היוצרת הפופ הבריטית לילי אלן.
האלבום יצא לאור ב-8 ביוני 2018, על ידי חברות התקליטים פרלופון, וורנר רקורדס.
הסינגל הראשון מהאלבום, "Trigger Bang", יצא לאור ב-12 בדצמבר 2017.