tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ביישובים אלה נמצאו כלי חרס, כלי נשק מחומרים שונים, מטבעות, חפצי קישוט, כלי חקלאות ומלאכות.
בימי קדם חיו באזור הדאקים הקומידבים (cumidavensi), שמרכזם היה בקומידבה (כיום רשנוב).
באותה תקופה ידע האזור פריחה חמרית ותרבותית.
אחרי כיבוש האזור בידי הרומאים, הם החלו לפתחו תחת פיקודה של הקוהורטה השישית Nova Cumidavensium Alexandrina.
השלטון הרומי הביא לאזור בעלי מלאכה שפיתחו את התשתיות, בנו קסטרים, אקוודוקטים ודרכים.
אחרי נסיגת הלגיונים הרומיים בידי הקיסר אורליאנוס, התושבים נחשפו לנדידות העמים שרבים מהם נמשכו לאוצרות הטבע שבאזור.
המשפיעים ביותר מקרב העמים הנודדים היו שבטי הסלאבים שהתיישבו באזור במספרים ניכרים.
הם השאירו אחריהם הרבה טופונימים והידרונימים.
במאות ה-10–11 קמו הישויות המדיניות הראשונות בחבל פגראש וחבל ברסה.
בשנת 1003 הוקמה דוכסותו של קיאן שהתפשטב בין הדנובה לטיסה וכללה שטחים באזור, אשר נכבשה בהמשך על ידי המלך ההונגרי אישטוואן הקדוש.
לאזור הגיעה גם השפעת האימפריה הבולגרית הראשונהבמשך כמאתיים שנה לא הצליחו ההונגרים לממש לחלוטין את ריבונותם באזור.
למרות זאת, רק לאחר שנת 1200 יזמה הממלכה ההונגרית את יישובם באזור של גרמנים שכונו "סקסונים טרנסילבנים", וסקלרים.
בשנת 1211 ייסדו אבירי המסדר הטווטוני והמתיישבים הסקסונים את העיר בראשוב, שנקראה בפיהם בלטינית "קורונה" (כתר) ובגרמנית "קרונשטאט" (עיר הכתר).
לדעת מחברים רומנים אחדים העיר הוקמה בקרבת יישוב רומני קודם בשם בראשוב או בראשאו.
האבירים הטווטונים שהשתתפו בבניית העיר קרונשטאט הקימו מבצרים מרשימים על פסגות הרים מסביב לעיר, כמו טירת בראן, מבצר רשנוב (בגרמנית - רוזנאו) ומבצר פלדיוארה, בפיהם - מריינבורג (העיר של מריה הקדושה).
האבירים הטווטונים גורשו על ידי מלכי הונגריה בשנת 1225 .
הקהילה הסקסונית בבראשוב-קרונשטאט המשיכה במפעלם ופיתחה יחסי מסחר ענפים עם הנסיכויות השכנות ואלאכיה ומולדובה.
התושבים הרומניים המקומיים ניהלו את עצמם לפי "מנהג הארץ" Jus valahicum antiqua lex (החוק העתיק של המשפט הוולאכי).
בסביבות שנת 1290 צבא רומני שיצא מפגראש בראשות נגרו וודה התיישב בחבל הארג'ש, בעיר קמפולונג מוסצ'ל והניח את יסודות הנסיכות ולאכיה.
במאה ה-14 האזור בראשוב התארגן כמחוז או רוזנות, ואחר כך כ"כיסא" של סקסונים ופרובינציה.
בשטח מחוז בראשוב במריינבורג (פלדיוארה) בשנת 1529 נחל שליט מולדובה, פוטרו רארש ניצחון במריינבורג (פלדיוארה) על כוחותיו של פרדיננד מאוסטריה, שטען לכתר נסיכות טרנסילבניה.
חבל פגראש היה זמנית לאורך המאה ה-14 והמאה ה-15 חלק מנסיכות ולאכיה, שהייתה בעלת זכות למכסים עוד מהמאה ה-13.
קרוב לבראשוב נחל גם שליט ואלכיה ראדו שרבאן שני ניצחונות צבאיים: הראשון ב-17 ביולי 1603 על מוזש סקייאי (מוזש הסקלר), לשעבר קפטן של מיכאי האמיץ שעלה בעזרת הטורקים על כס נסיכי טרנסילבניה.
ראשו הערוף של מוזש הוצג בפרהסיה בככר הראשית של בראשוב.
ניצחונו השני ראדו שרבאן התרחש ב-29 ביוני 1611 על נסיך טרנסילבניה, גאבור באטורי.
במאה ה-19 שימש בראשוב כמקלט לנרדפים פוליטית שנמלטו ממולדובה וולאכיה.
לצד העיר בלאז' מילאה בראשוב תפקיד חשוב בתנועת התחייה הלאומית של הרומנים בטרנסילבניה.
בשנת 1838 יצא בה העיתון של ג'ורג'ה באריציו - "גזטה דה טרנסילבניה", שבו כתבו בנוסף לבאריציו גם יאקוב ואנדריי מורשיאנו.
בימי האימפריה האוסטרו-הונגרית (1867–1918) בשנת 1876 בוטל הממשל הסקסוני ה"אוניברסיטס הסקסונית", והשלטון האוסטרי-הונגרי הקים את מחוז בראשו תחת שלטון ממלכת הונגריה.
בעקבות מלחמת העולם הראשונה והמלחמה הרומנית-הונגרית בשנת 1919 שטח המחוז עבר לשליטת רומניה שהוכרה רשמית בהסכם טריאנון משנת 1920. המחוז כונה ברומנית מחוז בראשוב (Județul Brasov), כשמו הנוכחי.
בשנת 1938 החליט מלך רומניה קרול השני להנהיג חוקה חדשה של ה"דיקטטורה המלכותית", ושינה את החלוקה המנהלית של רומניה.
מחוזות מוזגו ב־10 "חבלים" (צינוט- ținut) ובראשם הועמדו מושלים שנקראו "רזידנטים מלכותיים" שמונו על ידי המלך והחליפו את הפרפקטים.
המחוז בראשוב הפך לחלק מ"צינוט ארג'ש".
בשנת 1940 תכתיב וינה השני שנכפה על רומניה על ידי גרמניה ואיטליה העביר חלק משטח המחוז להונגריה יחד עם צפון טרנסילבניה.
בספטמבר 1944 כוחות רומניה יחד עם הצבא הסובייטי כבשו בחזרה את המחוז והחזירו אותו לממלכת רומניה.
שליטת רומניה במחוז בהתאם להסכם טריאנון אושררה בחוזה השלום בפריז משנת 1947. בשנת 1950 המשטר הקומוניסטי של הרפובליקה העממית הרומנית ביטל את המחוזות ומיזג אותם ל"אזורים" (regiune), כשמחוז בראשוב נכלל באזור סטלין, שכונה כך אחרי ששם העיר בראשוב שונה ל"עיר סטלין".
החל משנת 1960 נקרא האזור "אזור בראשוב".
בשנת 1968 החליטה הנהגת רומניה בראשות ניקולאה צ'אושסקו להקים מחדש מחוזות (județ), לרבות מחוז בראשוב שהוקם בשטחי המחוזות ההיסטוריים בראשוב ופגראש.
מחוז בראשוב שוכן במרכז רומניה בשטח של 5,363 קמ"ר, והעיר הגדולה בו היא בראשוב.
הנהר העיקרי הוא נהר האולט החוצה את המחוז בצפונו ובמערבו לאורך כ-210 ק"מ.
האולט מקבל באזור המחוז מספר יובלים, כמו באראולט, ורגיש, אייטה, הומורודולוק (הומורוד הישן), ואליה מארה, ראול נגרו, טימיש (אולט), ברסה, גימבשל, שינקה, נטוטו, סמבטה, וולקניצה, סבש, בריבוי, בריאזה, וישטיה ורודבאב.
מאגרי מים משמעותיים נוספים הם האגמים הקרחוניים של הרי פגראש (אגם אורליה, אגם פודראגול) ואגמים מלאכותיים שמספקים מי שתייה ליישובים במחוז.
פני השטח במחוז משתנים בין כמה אזורים הרריים העולים מצפון לדרום.
בצפון משתרעות בקעת פגראש ובקעת בראשוב הרחבות, המופרדות זו מזו על ידי הרי פרשאן (Munții Perșani) הנמוכים, ובצפון-מערב המחוז נמצא חלק מרמת הטרנאבות.
בדרום מחוז בראשוב מתרומם המדרון הצפוני של הרי פגראש, שגובה כמה מפסגותיהם עולה על 2,000 מ'.
אחריהם מתנשאים הרי בוצ'ג', הרי פיאטרה קראיולוי, המסיב פוסטווארו, פיאטרה מארה, הרי צ'וקאש וחלק מרכס הרי אנטרוסורה בוזאולוי.
נמצא בדרום ובמרכז המחוז, גבולותיו הם אפאטה בצפון, בראן בדרום-מערב, פרז'מר במזרח, ובראשוב במרכזו.
חבל זה שוכן במערב המחוז וגובל בצפון עם הנהר אולט ובדרום עם הרי פגראש.
אקלים המחוז הוא ממוזג-יבשתי, שנע בין האקלים הממוזג מסוג אוקיאני לאקלים ממוזג יבשתי; לח וקריר באזורים ההרריים, עם משקעים מצומצמים יותר וטמרפרטורות נמוכות באזורים הנמוכים יותר.
בפסגת הר אומול נרשמת הטמפרטורה הממוצעת השנתית הנמוכה ביותר, שעומדת על −C° 2.6. הטמפרטורה הנמוכה בכל הזמנים נרשמה ביישוב בוד ב-25 בינואר 1942, שעמדה על− C° 38.5. הטמפרטורה הגבוהה ביותר נרשמה בקיץ של שנת 1951 ביישוב סצ'לה והייתה בגובה C° 39.5.
בדרך כלל, רוחות מערביות מביאות גשמים ורוחות שנושבות מצפון ומצפון-מזרח תורמות למזג אוויר מתון ונאה.
עולם החי במחוז בראשוב מגוון מאוד הודות לריבוי הביוטיפים שבעמק נהר האולט ועד לפסגות ההרים.
האיטרופיות הרמן, וביישוב פרז'מר בחבל הברסה יכולים לפגוש מינים רבים ומעניינים, שאריות של קרחונים, אקוסיסטמות קסרופיטיות שעל גבעת טמפה או גבעת המבצר למפש, חיים מינים רבים של צרעות איכנאומונידיות.
ב-21 באוקטובר 2011 מנתה אוכלוסיית המחוז 549,217 תושבים והצפיפות בו עמדה על 100 נפש לקמ"ר.
להלן טבלת התפתחות האוכלוסייה עד 1941 (כולל במחוז בראשוב הישן בממלכת הונגריה ובממלכת רומניה):
ולהלן טבלת התפתחות האוכלוסייה לאחר מלחמת העולם השנייה:
בסביבה עירונית חיו 75,6% ובסביבה הכפרית 24,4%.
לפי קבוצות גיל התחלקו התושבים לקטגוריות הבאות:
האוכלוסייה במחוז מורכבת מרומנים, הונגרים, צוענים, גרמנים וקבוצות אחרות, אשר מתקבצות באופן מסורתי באזורים מסוימים, כאשר התושבים הרומנים שמתרכזים במערב ובדרום-מערב המחוז, ההונגרים שמתגוררים בעיקר בחלק המזרחי של המחוז והגרמנים החיים בצפון המחוז ובסביבות העיר בראשוב.
להלן הרכב האוכלוסייה לפי קבוצות אתניות:
גרמנים (סקסונים טרנסילבנים) - 0.65%
ההרכב לפי שפות אם היה בשנת 2011 כדלהלן:
הרכב הקבוצות האתניות לפי שנים:
לפי המפקד משנת 1920 במחוז בראשוב הקודם חיו אז 101,053 תושבים, (צפיפות:68/קמ"ר) ומתוכם:
נוצרים רפורמים (קלוויניסטים) - 4,4%.
במשך תקופה ארוכה התנהלו הרומנים או הוולאכים באזור לפי "חוק האדמה" או "המשפט העתיק של הוולאכים" (בלטינית - Jus valahicum antiqua lex).
חבל פגראש היה במאות ה-14 וה-15 שטח אחוזה תחת חסות נסיכות ולאכיה, עם זכויות לגביית מכסים עוד מן המאה ה-13. בסביבות 1290 צבא רומני שיצא מפגראש בראשות השליט החצי-אגדי נגרו וודה הגיע לחבל ארג'ש בעיר קמפולונג מוסצ'ל והקים את יסודות נסיכות ולאכיה.
במאות ה-18–19 עלה מספר הסוחרים הרומנים, במיוחד ברובע שקיי בבראשוב.
לאותו רובע נפלטו בויארים רומנים נרדפים מהנסיכויות מולדובה ווולאכיה, שחלקם נותרו לגור בבראשוב.
התיישבות ה"סקסונים" בדרום ודרום-מזרח טרנסילבניה החלה באמצע המאה ה-12 ביוזמתו של מלך הונגריה גזה השני.
מלכתחילה נועדו המתיישבים הגרמנים להגן על גבול הממלכה ההונגרית.
בין המתיישבים עד סוף המאה ה-13 נמנו גרמנים מחבל הריין (ריינלנד), לורנה, לוקסמבורג, כמו כן היו ביניהם ולונים ופלמים.
חלק מהם היו חברי המסדר הטווטוני שהתיישבו באזור בראשוב, שנודע כחבל ברסה (בורצנלנד).
המתיישבים האלה יושבו על אדמות המלך וזכו בזכויות מיוחדות.
שטח הטריטוריה בה התנחלו הגרמנים בדרום טרנסילבניה היה כ־30,000 קמ"ר.
ב-1224 העניק המלך ההונגרי אנדראש השני לסקסונים הטרנסילבנים כתב זכויות בו ניתנה להם אוטונומיה מנהלית, טריטוריאלית ודתית.
בשלהי המאה ה-15 נוצר ממשל של הסקסונים הטרנסילבנים שנקרא "האוניברסיטה הסקסונית" (Universitas saxonum) שנועדה לנהל את ענייניהם הפנימיים ולייצג אותם בדיאטה של טרנסילבניה.
שנים לאחר התיישבותם והתבססותם באזור צברו הסקסונים כוח רב למדי; עדות לכך ניתן לראות בכהונתו של סמואל ברוקנטל כמושל טרנסילבניה.
קרונשטאדט, הידועה בהונגרית כ"בראשו" ברומנית כ"בראשוב" הייתה עיר "סקוסונית" ראשית.
בשנת 1876 פוזרה "האוניברסיטה הסקסונית" על ידי השלטון האוסטרו-הונגרי שהקים את המחוז בראשו, חלק מממלכת הונגריה.
הסקסונים הטרנסילבנים השתלבו בחיי המדינה ההונגרית ואחרי שנת 1918 של ממלכת רומניה.
בשנות ה-1930–1940 נמשכו רבים מהם על ידי התעמולה והאידאולוגיה הנאצית.
אחרי שנת 1944 כשנכבש האזור על ידי הצבא הסובייטי, ויחד איתו הצבא הרומני שהפך בשנה האחרונה של המלחמה לבן בריתם של הסובייטים, אלפי סקסונים טרנסילבנים נשלחו למחנות עבודה בברית המועצות למשך כמה שנים.
בימי שלטונו של ניקולאה צ'אושסקו בשנות ה-1970–1980 ואחרי נפילת השלטון הקומוניסטי ב-1989 רוב האוכלוסייה הסקסונית טרנסילבנית היגרה למולדת ההיסטורית, גרמניה המערבית, אחר כך לגרמניה המאוחדת מחדש.
החל מהמאה ה-13 התחזק שלטון ממלכת הונגריה בחבל הברסה, שנקרא לפי הנהר ברסה.
משם סלאבי זה נגזר כנראה השם בראשוב שעבר לרומנית ולהונגרית.
האזור היה חלק מממלכת הונגריה אחר כך מנסיכות טרנסילבניה ושוב ממלכת הונגריה במסגרת האימפריה ההבסבורגית על גלגוליה - מ-1867 האימפריה האוסטרו-הונגרית.
בשנת 1876 הוקם המחוז בראשו כחלק מממלכת הונגריה.
הקבוצה הגדולה ביותר חיה בעיר בראשוב (16,551 תושבים).
בעיר סצ'לה חיים 6,210 הונגרים, כמו כן היישוב טרלונג'ן (בהונגרית:טטרנג) מהווה מובלעת הונגרית חשובה.
בצפון-מזרח המחוז ישנם כמה כפרים עם רוב הונגרי, חלק מ"חבל הסקלרים" המסורתי.
תושבי הכפרים דראושן (הומורודדארוץ) ויונשט (הומורודיאנושפאלווה) המשתייכים לכפר הגדול קאצה הם כמעט כולם דוברי הונגרית.
כך גם תושבי הכפר הסמוך ז'ימבור (סייקייז'ומבור) שהוא חלק מהכפר הגדול הומורוד.
עד לשנת 1918 כפרים אלה השתייכו למחוז ההונגרי אודווארהיי.
אחרי 1918 רומניה אימצה חלוקה זו ואותו המחוז נקרא אודורהיי.
ב-1938 בוצעה רפורמה וכפרים אלה הוצאו לראשונה ממסגרת "חבל הסלקרים" המסורתית והועברו למחוז בראשוב.
בשנים 1940–1944 בעקבות תכתיב וינה, תחת הכיבוש ההונגרי המחודש בחלק מטרנסילבניה חזרו הכפרים ההונגרים שהוזכרו להיות זמנית חלק ממחוז אודווארהיי של ממלכת הונגריה.
רומניה בברית עם הצבא הסובייטי כבשה בחזרה את האזור בספטמבר 1944.
הכפר הגדול ראקוש (בהונגרית:אלשוראקוש) על 1741 תושביו ההונגרים, היא העיר היחידה במחוז שיש לה רוב הונגרי.
קצת יותר דרומה יש שני כפרים הונגרים על הגדה המערבית של הנהר אולט - אורמניש (בהונגרית:אירמש Ürmös) ואפאצה (1093 הונגרים), שבהם עולה כיום מספר הצוענים על זה של ההונגרים.
במרחק מה מגבול "חבל הסקלרים" נמצאת העיירה הוגיז (בהונגרית:אולטהוויז) (982 תושבים הונגרים ב-2011) והכפר
בופקה (בהונגרית: דאטקה) בעלי קהילות הונגריות חשובות.
הצוענים או בני רומה הגיעו לחבל טרנסילבניה ככל הנראה במאות 13–14. בשנת 1416 קיים תיעוד על נוכחותם בבראשוב: מסמך שבו התושבים הוזמנו לתרום כסף ומזון עבור "אדון אמאוס ממצרים ומאה ועשרים מלוויו".
בטרנסילבניה, על אף מעמדם הנמוך מאוד, לא היו הצוענים עבדים כמו בנסיכויות ולאכיה ומולדובה.
בימי הביניים נקראו ראשי הצוענים "אגרגיוס" בלטינית.
בימי הקיסרית מריה תרזה ננקטו בממלכת הונגריה הכפופה להבסבורגים, צעדים להטמעתם בכוח.
במהלך הזמן חלק גדול מהצוענים היו באזור דוברי הונגרית או רומנית והתנצרו בהתאם לשאר התושבים.
הצוענים חיים בערים בראשוב ופגראש ובמספר כפרים רבים במחוז.
בפגראש גרים בשכונת קומבינאט בקרבת המפעל הכימי לשעבר ובשכונות אחרות.
בשולי העיר סצ'לה נמצאת השכונה הצוענית הגדולה ברומניה - גרצ'ן, עם 7,000 צוענים בשנת 2011, (לפי הערכות אחרות - 14,000).
קהילות צועניות חשובות חיות גם בערים קולדיה ורופיה, ביישובים צ'ינקו, הומורוד, בודילה, טליו, ליסה, ראקוש, טרלונג'ן, מאייראש וכו'.
בימי משטר אנטונסקו אלפי צוענים גורשו לטרנסניסטריה שם חלקם נספו מטיפוס ומתנאי מחיה קשים.
השלטון הקומוניסטי לא מיעט להזכיר את קיומם בתקשורת.
אחרי מהפכת 1989 גברה המודעות לבעיותיהם בתור הקהילה האתנית הענייה ביותר במדינה, עם רמה גבוהה של אנאלפביתיות, קשיים בשילובם במוסדות החינוך ובתעסוקה, חוסר מים זורמים וחשמל בהרבה מבתיהם, היתקלותם בדחייה ובאפליה ("אנטיציגניזם") על רקע צבע עורם, מוצאם ותדמיתם וכו'.
הצוענים מיוצגים במידה רבה על ידי "מפלגת הרומים - פרו-אירופה" שחברים שלה נבחרו במועצות היישובים פגראש, צ'ינקו, הומורוד, בודילה, ליסה וראקוש.
במחוז בראשוב פועלת סוכנות ממשלתית לענייני בני רומה, יחד המועצות המקומיות ועם גורמים מקרב המשכילים הצוענים - מתווכים בתחום החינוך והבריאות למשל, מנסים לשפר את התשתיות, את החינוך ותנאי המחיה של האוכלוסייה הזאת.
במחוז בראשוב נספרו במפקד שנת 2011 - 18,313 תושבים צוענים מוצהרים (3.11% מכלל התושבים) מתוכם 16.56% מדברים שפת הרומאני (רומאנס).
בשטח המחוז בראשוב קמו מספר קהילות יהודיות, החשובות ביותר בבראשוב ובפגראש, ועוד כמה קהילות בכפרים הונגרים כמו הוגיז (אולטהוויז, וארמוואסר) וראקוש (אלשוראקוש).
סוחרים יהודים הגיעו לבראשוב לראשונה במאה ה-15. בשנת 1807 נרשם היהודי הראשון שהתגורר בעיר באישור מועצת העיר.
היהודים כמו הרומנים או קהילות אחרות לא הורשו להתיישב בשכונות שבין החומות העיר שהיו שמורות זמן רב רק לסקסונים.
בשנת 1826 הוקמה רשמית קהילה יהודית מוכרת בצו קיסרי.
בהתחלה הורשו היהודים לעסוק בעבודות שהסקסונים המקומיים סירבו לעסוק בהן.
בהמשך עבדו היהודים במסחר, ובמלאכות כמו תפירה, עיצוב כובעים, צבעות, צורפות וכו'.
בשנת 1860 זיגיסמונד שטיינהרדט הקים את הבית הספר היהודי הראשון בבראשוב.
בשנת 1877 התפלגו יהודי האזור בעקבות הקרע ביהדות הונגריה בין נאולוגים ואורתודוקסים.
בשנים 1899–1901 נבנה בבראשוב בית כנסת נאולוגי גדול לפי תוכניתו של האדריכל ליפוט באומהורן.
מאוחר יותר, ב-1924 נחנך בית כנסת אורתודוקסי גדול וחדש.
בשנת 1930 מנתה קהילת יהודי בראשוב 2594 יהודים שהיוו 4% מאוכלוסיית העיר.
ב-1912 הוקמה בבראשוב שלוחה של הארגון הטריטוריאליסטי היהודי JTO.
ב-1921 נוסד בבראשוב מועדון הספורט היהודי "הכוח".
בין שתי מלחמות העולם מילאו היהודים תפקיד חשוב בחיי העיר.
היו ביניהם יזמים, מהנדסים, רופאים, מוציאים לאור וכו'.
בשנת 1940 התרכזו בבראשוב כ-6,000 יהודים.
היותם תחת שלטון רומני חסך מיהודי בראשוב ופגראש את גורל יהדות צפון טרנסילבניה שנשלחו בשנת 1944 למחנה המוות באושוויץ על ידי השלטונות הפרו-נאציים של הונגריה לפי דרישת הגרמנים.
אחרי מלחמת העולם השנייה חיו עדיין בבראשוב 6,000 יהודים, כולל פליטים יהודים בבוקובינה, בסרביה ומולדובה.
בפגראש הורשו היהודים להתיישב בשנת 1817 והם מנו בשנת 1869, 276 בני אדם (4.9% מאוכלוסיית העיר).
בשנת 1920 מספרם הגיע ל-457. הם ידעו חיי קהילה פורחים ותרמו להתפתחות העיר.
באמצע המאה ה-19 נבנה בית כנסת של פגראש שהפך בהמשך לבית כנסת נאולוגי.
הבניין, שהוזנח החל משנת 1990, שרד עד היום ועיריית פגראש הבטיחה לשפצו.
קהילת הכפר הוגיז מנתה בשיאה 42 תושבים בשנת 1850 (1.2% מהאוכלוסייה).
בשנת 1944 מיוזמת גרמניה הנאצית התושבים היהודים של שני הכפרים האלה נשלחו על ידי הרשויות הונגריות לאושוויץ.
בימי מלחמת העולם השנייה יהודי בראשוב ופגראש סבלו מרדיפות גזעניות מצד המשטר אנטונסקו שהלאים את עסקיהם במסגרת ה"רומניזציה" של הנכסים, שלח אותם לעבודות כפייה, וסילק אותם מתפקידים ציבוריים וממוסדות החינוך הרומנים.
בשנת 1941 לגיונרים רומנים ביצעו מעשי הרס בבית הכנסת האורתודוקסי בבראשוב.
אחרי המלחמה התרחשה עליית יהודי המחוז לארץ ישראל במספר גלים.
בפגראש חיו בשנת 1948 88 יהודים, בשנת 1992 - 11 והיהודי האחרון נפטר בשנת 2013. בכל היישובים המוזכרים קיימים בתי עלמין יהודיים, בבראשוב שניים - נאולוגי ואורתודוקסי.
רשימת הערים, העיירות והכפרים במחוז בראשוב
תושבי המחוז בראשוב חיים ב־4 ערים - הנקראות מוניצ'יפיו (מוניקיפיום): בראשוב, פגראש, סצ'לה וקודליה, ב-5 עיירות וב-43 כפרים גדולים (קומונות) הכוללים 150 יישובים כפריים.
ערים (מוניצ'יפיו - רשויות עירוניות)
(מספר תושבים לפי מפקד ב-2011)
(Brașov) Augustin - אוגוסטין (בראשוב)
(Brașov) Bod - בוד (בראשוב)
(Brașov) Bran - בראן (בראשוב)
Cristian (Brașov) - כריסטיאן (בראשוב)
Dumbrăvița (Brașov - דומברוויצה (בראשוב)
Lisa (Brașov) - ליסה (בראשוב)
Șinca Nouă - שינקה נואוה
Vama Buzăului - ואמה בוזאולוי
Voila (Brașov) - וויילה (בראשוב)
מחוז בראשוב מנוהל על ידי מועצה מחוזית בת 34 יועצים, לפי תוצאות הבחירות בשנת 2020, בראשות אדריאן יואן ושטיה מהמפלגה הלאומית ליברלית.
המפלגה הלאומית ליברלית (PNL) - 16 מושבים
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (PSD) - 8
האיחוד - הצילו את רומניה (USR) - 8
מחוז בראשוב הוא אחד האזורים המשגשגים ביותר ברומניה ובעל מסורת תעשייתית חשובה.
בתקופת מלחמת העולם השנייה יוצרו בעיר בראשוב מטוסי הקרב IAR 80, ולקראת סוף המלחמה מטוסי הקרב Bf 109.
תחת השלטון הקומוניסטי עבר המחוז תיעוש כבד שהוריש כמה מפעלים גדולים מאד.
אחדים מהם הצליחו לשרוד ולהתאים את עצמם לכלכלת השוק הקפיטליסטית, אך שאר המפעלים לא הצליחו בכך, מה שיצר שיעור אבטלה גבוה.
בשנים שלאחר נפילת המשטר הקומוניסטי חלה ירידה דרסטית בתפוקת התעשייה המקומית, עד שבשנת 2001 היא הייתה קטנה ב-78.1% ביחס לשנת המהפכה 1989.
ירידה זו בתפוקה התעשייתית נגרמה בראש ובראשונה בגלל שתי החברות הגדולות בעלות הון שהיה ברובו ממלכתי - S.C.
Tractorul S.A, שהיה מפעל לייצור טרקטורים ו-S.C.
בעקבות כך ירד ייצור הטרקטורים, המשאיות, הבשר והחלב לצריכה והדשנים הכימיים, אך עלה ייצור הגבינות, הבירה, הנעליים, מיסבים, מנועים חשמליים קטנים ותעשיית הדגים.
מספר השכירים בתעשייה ירד בהתמדה בין השנים 1996–2001, כך שבשנת 2001 עבדו בתעשייה רק 66.5% מהשכירים של שנת 1996, בעקבות ירידת נפח הייצור התעשייתי.
חלק מהשכירים שפוטרו פנו לעבודות במגזרים כלכליים אחרים, בעיקר מסחר, שבו המשכורות נמוכות יותר.
לעומת זאת אחרי נפילה חדה בייצוא בשנת 1990 החל משנת 1991 החל הייצוא של מחוז בראשוב במגמת עלייה משמעותית.
בשנת 2001 נפח הייצוא גדל ב-50% לעומת 1996, וכך, בעזרת השקעות חדשות וזרות ברובן כלכלת המחוז הצליחה להשתקם חלקית.
התעשיות העיקריות של המחוז כיום הן:
מסביב לעיר ויקטוריה קיימים מפעלים כימיים גדולים המהווים גורמי זיהו
בסוף שנת 2001 אדמות המחוז כללו 2,973,670 דונם של שטח חקלאי - 55,5%, כשהשאר היו יערות, מים וסוגים אחרים.
שטח הקרקע הראויה לעיבודעמד על 1,181,510 דונם, שטחי המרעה היו 1,198,900 דונם וכרי הדשא, הכרמים והפרדסים - 20% מהשטח החקלאי.
במחוז בראשוב קיים ענף משמעותי של גידול בעלי החיים, הן בבעלות המדינה והן בבעלות פרטית.
במגזר הפרטי של החקלאות נמנו בשנת 2001 61,761 ראשי בקר, מתוכם 91.6% בחוות משפחתיות, 56,749 ראשי חזיר, מתוכם ב-87.8% בחוות משפחתיות, 209,880 ראשי כבשים ועזים, מתוכם 98.4% בחוות משפחתיות.
מגזר החקלאות הפרטי היה אחראי לאחוזים גדולים מסך ייצור המוצרים הצמחיים: 90.7% מהחיטה, 87.6% מהשעורה, 95% מהשעורה הדו-שורתית, 98.5% משבולת השועל, 94.5% מתפוחי אדמה, ו-93.1% מסלק הסוכר.
במחוז בראשוב פועלים 13 מרכזי מחקר, ביניהם לחקלאות, לייצור מכוניות, לחומרים העמידים לחום ולמתכות.
כמו כן פועלים גם מרכזי מחקר פרטיים בתחום הרפואה והארכאולוגיה.
אורכה של רשת הדרכים במחוז בראשוב עומד על 1,449 ק"מ, מתוכם 398 ק"מ דרכים לאומיות.
E 60: ברסט - נאנט - אורליאן - בזל - וינה - בודפשט - אוראדיה - קולז'-נפוקה - טרגו מורש - בראשוב - בוקרשט - קונסטנצה עם הארכה לפותי - אל סין
DN1: אוראדיה - קלוז'-נפוקה - טורדה - אלבה יוליה - סבש - סיביו - פגראש - בראשוב - בוקרשט
DN1A: בראשוב - סצ'לה - המעבר ברטוצ'ה - ולני דה מונטה - פלויישט - בופטיה - בוקרשט
DN1E: בראשוב - פויאנה בראשוב רשנוב
DN1S: בראשוב - שרקאיה - קומנה דה ז'וס - הוגיז
DN10: בראשוב - הרמן - המעבר בוזאו - בוזאו
DN11: בראשוב - הרמן - מעבר אויטוז - אונשט - בקאו
DN73: בראשוב - בראן - קמפולונג - פיטשט
DN73A: פרדיאל - פראול רצ'ה - רשנוב - זרנשט - שינקה - שרקאיה
אורך רשת מסילות הברזל במחוז בראשוב הוא 335 ק"מ.
העיר בראשוב היא אחד מצמתי הרכבות החשובים ברומניה, כשיוצאות ממנה שש הסתעפויות:
בראשוב - פרדיאל - בוקרשט
בראשוב - ספנטו גאורגה - גאורגן
בראשוב - רופיה - סיגישוארה - טיוש
בראשוב - פגראש - סיביו - וינצו דה ז'וס
בראשוב - הרמן - אנטורסורה בוזאולוי
שדה התעופה הבינלאומי בראשוב נחנך בשנת 2014, וממוקם בסמוך לעיר גימבאב, כ-12 ק"מ מן העיר בראשוב.
לעיר בראשוב חשיבות בתולדות החינוך והתרבות הרומנית.
ב-1495 הוקם בעיר בית הספר הרומני הראשון, ובמאה ה-16 הדיאקון קורסי הדפיס את הספרים המודפסים הראשונים בשפה הרומנית.
בשנת 1850 בתמיכת המיטרופוליט אנדריי שאגונה הוקם בבראשוב בית ספר תיכון רומני ראשון בטרנסילבניה
כיום פועלות בעיר בראשוב שתי אוניברסיטאות ממלכתיות ומספר אוניברסיטאות פרטיות.
הכנסייה השחורה, כנסייה לותרנית בסגנון גותי, הגדולה הסגנון זה בדרום-מזרח אירופה
כנסיית ברתולומאוס הקדוש - כנסייה בסגנון רומנסקי
בית הספר הרומני הראשון בשקיי (Șchei)
שמורת הטבע טמפה Tâmpa - במרכז העיר בראשוב
אתר הנופש ההררי פויאנה בראשוב
טירת בראן - המיוחסת באופן שגוי לולאד צפש או דרקולה
המבצרים פגראש ורשנוב מימי הביניים
הכפרים הסקוסניים טרנסילבניים עם הכנסיות המבוצרות בחבל ברסה (בורצנלנד)
שרידי המנזר במערה בשינקה וקה
שמורת הטבע של הרי צ'וקאש - "המחבתות בהרי צ'וקאק"
שמורת הטבע דומבראווה ואדולוי - האחו של הנרקיסים (נסגר לשימור)
יער בוגציי (יער העושר או אוצרות)
עמודי הבזלת בפיאטרה צ'ופליטה ובקומנה דה סוס
מערת ברלוגול אורסולוי ("Peștera Bârlogul Ursului" - מאורת הדוב)
מערת ואליה צ'טאצי (Peștera Valea Cetății - מערת עמק הטירה)
מערת העטלפים (Peștera Liliecilor) ברוקר-בראן,
הקניון זרנשט - קניון ולדושקה (קֵאִילֶה זנרשט, קֵאִילֶה ולדושקה) (Cheile Zărneștiului Cheile Vlădușca)
הקניון שבעה סולמות (Canionul Șapte Scări) בהרי פיאטרה מארה, המפל טמינה
שמורת הטבע - אברופטול בוקשויו - מליישט - גאורה - בעיר רשנוב ובכפרים בראן ומוייצ'ו
הקניון (קאילה) ואי מאר - דופקה Cheile Văii Marii-Dopca - בכפרים אפאטה, הוגיז וראקוש - שמורת טבע
שמורת הטבע סטז'רישול מארה או קולצי קורבולוי מארה
מנזר סמבטה דה סוס (מנזר ברנקוביאנו)
המבצרים הכפריים ברשנוב, פרז'מר, סמפטרו
שמורת הכבול במנדרה (Turbăria de la Mândra) - שמורת טבע
בראצ'ולה ולעיתים בראשולה (באיטלקית: Braciola) עשוי להתייחס למספר מנות נפרדות במטבח האיטלקי.
ידוע גם בשם brageole, שהיא מנה של המטבח הקולינרי הצרפתי.
זהו מרכיב קלאסי של המקארונדה מסט.
בראצ'ולה עשוי להתייחס למאכל איטלקי המורכב מפרוסות בשר המטוגנות במחבת או בגריל, לעיתים קרובות במיץ שלהן או בכמות קטנה של שמן זית.
הם שונים מה"פטינה" החתוך עדין יותר (פרוסות קטנות/דקות), שלעולם אין בהן עצם ובדרך כלל הגרסה הצרפתית, ברז'ול, עשויה מגליל בשר, בעצם קציצות צ'אק בקר, מתובלות בפנים בשום, פטרוזיליה, מלח ופלפל.
הבשר מטוגן בדרך כלל במחבת או בגריל.
במטבח הסיציליאני, במטבח האיטלקי-אמריקאי ובמטבח האוסטרלי האיטלקי, בראצ'ולה (ברבים braciole) הם פרוסות דקות של בשר (בדרך כלל חזיר, עוף, בקר או דג חרב) המגולגלות כרולדה (קטגוריה זו של מזון מגולגל ידועה בשם involtini באיטלקית) עם גבינה ופירורי לחם ומטוגנים.
בסיציליאנית קוראים למנה הזו גם ברוּצ'וּלוּני (bruciuluni).
ניתן לבשל ברצ'ולה יחד עם כדורי בשר וסאלסיצ'ה ברוטב ראגו או רוטב עגבניות נפוליטני, שיש המכנים סארסה או סוקו (בסיציליאנית), או רוטב יום ראשון באזורים מסוימים בצפון מזרח ארצות הברית.
ניתן להכין אותו גם ללא רוטב עגבניות.
קיימות וריאציות רבות של המתכון, כולל וריאציות של גבינה ותוספת של ירקות, כגון חצילים.
ברצ'ולה לא נאכל רק כמנה עיקרית, אלא גם כתוספת בארוחת הערב, או בכריך בצהריים.
לאחר מילוי וגלגול, לרוב קושרים את הברציולה בחוט או הוא מוצמד בקיסמי עץ כדי להחזיק את המלית.
לאחר הטיגון במחבת עד להשחמה, מניחים את גלילי הבשר לתוך הרוטב לסיום הבישול, עדיין מאובטחים בחוט או בקיסמים.
טרייסי לין ליברמור , המוכרת בשם הבמה "בראנדי לאב" ("Brandi Love"), היא שחקנית פורנוגרפיה אמריקאית.
טרייסי לין ליברמור נולדה ב-7 במרץ 1980 בעיר דירבורן שבמחוז ויין במדינת מישיגן.
סבה של ליברמור הוא סוחר המניות הנודע ג'סי ליברמור, והיא צאצאתו היחידה.
בהתבגרותה, ליברמור הייתה ספורטאית ושיחקה כדורגל וטניס בנוסף לריצה.
בבגרותה, ליברמור למדה באוניברסיטת המחקר הציבורית של מרכז מישיגן, שם היא הכירה את איש העסקים כריס פוטוסקי שהפך לבן זוגה ולו היא נישאה ב-1994. לשניים, שמנהלים נישואים פתוחים, יש בת אחת, שנולדה ב-2000.
לליברמור הייתה חברת יינות שהתמחתה בהתאמה אישית של המשקאות ללקוחותיה.
לאחר שסבלה מכמה בעיות רפואיות, רופא המשפחה של ליברמור המליץ לה לזנוח את עבודה לחוצה זו ולאמץ סגנון חיים רגוע יותר.
ובמקביל לכך, גם בן זוגה – שברשותו היו חברות רבות שהתמחו בנדל"ן ובהשקעות – נכנע ללחץ, וסבל מהתקף לב.
ב-2004, הזוג פתח יחד אתר אינטרנט של פורנוגרפיה חובבנית בו הם צילמו את עצמם מקיימים יחסי מין.
לאחר מכן, ב-2007, ליברמור נכנסה לתעשיית המין והחלה להופיע בסרטים פורנוגרפים מקצועיים, תחת שם הבמה "בראנדי לאב".
בעקבות עיסוקיה החדשים של לאב, הוריה דרשו את המשמורת על בתה, היא נכדתם, ואף פנו לשירותי הרווחה בנושא.
עם זאת, הבת נשארה במשמורתם של לאב ופוטוסקי.
במהלך הקריירה שלה, לאב הופיעה בסך הכל בכ-700 סצנות פורנוגרפיות, והיא נחשבת לאחת משחקניות הפורנוגרפיה הפופולריות ביותר בכלל וספציפית בקטגוריות מילף וקוגר.
ב-2019 לאב זכתה להיכנס להיכל התהילה של "XRCO", וב-2020 לזה של "AVN".
חרף שמועות רבות בנושא ותקופות בהן היא הפחיתה את פעילותה באופן דרסטי, לאב הצהירה כי היא עודנה פעילה בתחום ומתכננת להמשיך להופיע בסצנות פורנוגרפיות גם בזקנתה.
בניגוד לחברותיה בתחום המזוהות באופן מובהק עם תמיכה במפלגה הדמוקרטית, לאב היא שמרנית ותומכת מוצהרת של המפלגה הרפובליקנית.
יתר על כן, היא כותבת מעת לעת מאמרים עבור כתב העת המקוון השמרני "The Federalist".
לאב תומכת בנשיא ארצות הברית דונלד טראמפ.
עם זאת, לאב איננה זוכה ליחס חם בקרב תומכי המפלגה הרפובליקנית השמרניים, וב-2021 היא אף סולקה מכנס של הארגון "Turning Point USA" בשל עיסוקיה הפורנוגרפיים.
"בראשית" הוא שיר שכתב אהוד מנור, הלחין צביקה נוי, עיבד קובי אשרת וידוע בביצועו של גבי שושן.
בקולות הרקע בשיר השתתפו חיים אלגרנטי (האריות), צביקה פיק ועוזי פוקס.
השיר נכלל באלבום הסולו הראשון של גבי שושן, "נער שחור עיניים", ולחנו מבוסס על שיר בשם "תנו ללכת", שהקליט זמר בשם אבי אביבי.
בשנת 1965 נוסדה להקת "המטרונומס" שנחשבה לאחת מלהקות הפאנק והסול הראשונות בישראל וידעה לאורך שנותיה לא מעט גלגולים וחילופי נגנים.
בשנת 1970 הלחין מתופף הלהקה צביקה נוי, שיר שלא היו לו עדיין מילים או שם והלהקה נהגה לנגנו ולשלבו בהופעות.
לאחת ההופעות במועדון "המטרונומס", מועדונה של הלהקה בתל אביב, הזדמן חברו של נוי, גבי שושן, שניגן אף הוא יחד עם נוי בהרכבים משותפים בהם "הכוכבים הכחולים", "הכוכבים החדשים" ו"השוקולדה".
שושן, ששמע את המנגינה שנוי הלחין וביצעה "המטרונומס", הצטרף בספונטניות לחגיגה ושר בג'יבריש את מנגינתו של נוי.
באותה שנה, התיידד נוי עם אבי (אבישי) אביבי, שחקן וזמר ולימים מעצב אומנותי משפיע בישראל.
אביבי התלהב מהמנגינה ורצה להקליט את השיר בליווי חבריו, חברי להקת "המטרונומס".
הוא פנה לבת הזוג שלו, רינה רימון, שתכתוב טקסט ברוח "ילדי הפרחים", מרדנות וכמיהה לחופש ושוויון.
השיר, עם לחנו של נוי, מילותיה של רינה רימון ועיבודו של דני פיטשון, הוקלט בשלהי 1972 במועדון ה"בר-ברים" בתל אביב בצורה עצמאית על ידי אבי אביבי כסולן ולהקת "המטרונומס" כלהקת ליווי ושוגר לרדיו.
גרסה זו נחלה כישלון צורם.
בתחילת 1973 אהוד מנור הגיע לאחת החזרות של 'המטרונומס', ושמע מספר לחנים, בהם 'תנו ללכת'.
מנור התלהב מהמנגינה ושושן ביקש ממנו לכתוב ללחן מילים חדשות.
השיר נכלל באלבום הסולו הראשון של גבי שושן, "נער שחור עיניים" מ-1973.
במצעד השנתי תשל"ג (1973) של התחנה דורג השיר במקום ה־14.
אורי פיינמן הקליט גרסה בעיבוד חדש לשיר באלבומו "אהבה מחודשת" משנת 1993.
שרון עזריה ביצעה את השיר באלבומה "עכשיו זה הזמן" משנת 2003.
אבי קושניר ביצע את השיר בשנת 2008, במסגרת הפרויקט מוזיקלי עבודה עברית, הכולל גרסאות כיסוי לשירים ישראליים.
גבי שושן הוציא גרסה מחודשת לשיר בשנת 2011, יחד עם מספר מלהיטיו.
ניב דמירל ביצע את השיר ב-2014 בעונה השלישית של תוכנית המציאות The Voice ישראל.
המוזיקאי שחר כהן הוציא גרסת כיסוי לשיר בשנת 2016 לזכרו של גבי שושן.
בשנת 2017, ביצעו את השיר בנימין דנישמן ועמי נגר במסגרת דו-קרב בעונה הרביעית של תוכנית המציאות The Voice ישראל.
בשנת 2019 ביצעה את השיר ענת בן-חמו בעיבוד והפקה מוזיקלית של תומר בירן.
בספטמבר 2020, הקליטו הזמרות דיקלה וזהבה בן, גרסה מחודשת לשיר במיזם המוזיקלי צו השעה, שבמסגרתו ביצעו אמנים ישראלים גרסאות כיסוי לשירים שונים.
הפרויקט יצא בשלושה חלקים דמויי צוי זימון צבאיים על ידי חברת התקליטים "נענע דיסק".
"בראשית" הוא שיר שכתב, הלחין וביצע המוזיקאי והזמר הישראלי אסף אמדורסקי.
השיר יצא כסינגל מתוך אלבומו "הרי את", שיצא לאור ב־2008.
"בראשית" הוא אחד משירי הפרידה של האלבום "הרי את", שראשיתם בעצה שהעניק שולי רנד לאמדורסקי, ובהשראת שתי יצירות: שירו של דוד אבידן "הרי את מותרת" ואלבום הגירושים של מרווין גיי Here, My Dear .
רנד יעץ לאמדורסקי, "בתור תרגיל ספרותי", להפסיק לכתוב "אני אוהב אותך" ולכתוב שיר עם "אני שונא אותך", ולראות מה קורה בטקסט, משום שזה יותר מעניין.
אמדורסקי שמע לעצתו וכתב כמה שירי פרידה לאלבום, בהם "בראשית", שעוסק בגירושים.
באחד מבתי השיר ציטט אמדורסקי מכותרת שירו של אבידן "הרי את מותרת" בשינוי קל, "הרי את משוחררת".
לדבריו של אמדורסקי, אותם השירים "הגשימו את עצמם": הוא העיד על עצמו שכשהתחיל את העבודה על האלבום חשב שהוא נשוי באושר (לאשתו מיכל אמדורסקי), אך סיים אותו עם מסמכי גירושים.
במפגש בבית אבי חי, לפני שביצע את השיר, אמר בחיוך לקהל שלשיר "כוח מאגי" וביקש ממי שנמצא בזוגיות טובה, ומעוניין לשמור עליה, שלא יצטרף אליו בשירה.
"בראשית" ערך את הופעת הבכורה שלו במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב־28 באוגוסט 2008, וצעד 12 שבועות עד 11 בדצמבר 2008, אז יצא מהמצעד.
בשיאו הגיע למקום השמיני ב־6 בנובמבר 2008.
אסף אמדורסקי – זמרה, פסנתר חשמלי, אורגן המונד, גיטרה אקוסטית
רונן בר חורין – דגימה, סטרינגס, סינתיסייזר
אסף תלמודי – פנדר רודס
אוהד קוסקי – גיטרה חשמלית
חיים לרוז – גיטרה בס
הפקה מוזיקלית – רונן בר חורין
עיבוד מוזיקלי – אסף אמדורסקי ורונן בר חורין
טכנאי הקלטה – יוסי פרץ, רונן בר חורין
מאסטרינג – איציק פליבה במאסטר דיסק
מיקס – רונן בר חורין
בַּרְבַּדוֹס (באנגלית בייג'אנית : Barbados, ) היא מדינת אי במזרח האנטילים הקטנים ממזרחה לים הקריבי שבאוקיינוס האטלנטי.
ברבדוס ממוקמת מזרחית לסנט וינסנט וצפונית לוונצואלה.
בשנים 1627-1966 הייתה ברבדוס קולוניה של האימפריה הבריטית, בשנים 1966–2021 הייתה ברבדוס מונרכיה חוקתית וחלק מממלכות חבר העמים הבריטי, וב-30 בנובמבר 2021 הפכה ברבדוס לרפובליקה.
לתפקיד נשיאת הרפובליקה הראשונה נבחרה סנדרה מייסון.
מקור השם ברבדוס בכינוי אוּז בַּרְבַּדוּס (בפורטוגזית: Os Barbados) או בכינוי לוֹס בַּרְבַּדוֹס (בספרדית: Los Barbados).
פירושם של כינויים אלו הוא "המזוקנים", על שום העצים ה"מזוקנים" של האי מהמין Ficus citrifolia הידוע גם בשמו Jagüey ומכונה "ענק מזוקן".
האי ברבדוס שוכן במזרח הים הקריבי, צפונית לוונצואלה ומזרחית לסנט וינסנט.
הבירה, ברידג'טאון, שוכנת בחופו הדרום־מערבי.
האי ברובו מישורי נמוך ובמרכזו ישנם אזורים גבוהים יחסית והר אחד, הר הילבי, מתנשא לגובה של 340 מטר.
באי זורמים נחלים מעטים ומתחת לפני הקרקע ערוצים תת־קרקעיים רבים.
בעבר היה האי מיוער, אך כיום נותרו יערות נותרו רק באזורים תלולים, שאינם נוחים לחקלאות נותרו מיוערים.
בשטחים בהם הטופוגרפיה מתאימה לחקלאות בוראו מרבית היערות כדי לפנות שטחים לגידולים חקלאיים, בעיקר קני סוכר.
בסוף המאה ה-15 או בראשית המאה ה-16 הגיעו לאי האירופאים הראשונים.
ישנה מחלוקת היסטוריונית האם היו אלו ספרדים מספרד או פורטוגזים מפורטוגל.
בשנת 1625 הגיעו המתיישבים הבריטים הראשונים לאי ומצאו את האי ריק מתושבים.
כך הייתה ברבדוס לאחת המושבות הבריטיות הוותיקות ביותר בעולם.
המתיישבים הביאו ממערב אפריקה עבדים כדי לעבד את מטעי הסוכר שנטעו.
ב־1710 נוסדה בברבדוס מכללת קודרינגטון, שהיא המוסד הוותיק ביותר להשכלה גבוהה באיי הודו המערבית.
ב-1834 בוטלה העבדות, ובסוף נובמבר 1966 הייתה ברבדוס למדינה עצמאית, החברה בחבר העמים הבריטי.
למדינה בית נבחרים וממשלה, אך באופן רשמי עמדה מלכת בריטניה בראש המדינה, וייצג אותה מושל כללי.
בשנת 2021 הפכה ברבדוס לרפובליקה וביטלה את המעמד של המונרך הבריטי כראש המדינה.
עם זאת המדינה בחרה להישאר חברה בחבר העמים הבריטי.
ברבדוס היא מדינה עצמאית מאז 30 בנובמבר 1966. עד 30 בנובמבר 2021 היא תפקדה כמונרכיה חוקתית ודמוקרטיה פרלמנטרית: המלכה אליזבת השנייה תפקדה כראש המדינה, שיוצגה על ידי מושל הכללי, ואת סמכויותיה הביצועיות הפעיל ראש הממשלה.
ב-30 בנובמבר 2021 עברה המדינה למעמד של רפובליקה, כאשר המושלת סנדרה מייסון הדיחה את המלכה אליזבת' והפכה להיות ראש המדינה.
מספר הנציגים בתוך בית האספה עלה בהדרגה מ-24 נציגים עם הקמת המדינה, למספר הנוכחי – 30 מושבים.
במהלך שנות ה-90, על פי הצעה של טרינידד וטובאגו, ניסתה ברבדוס איחוד פוליטי עם טרינידד וטובאגו ועם גיאנה.
הפרויקט עוכב לאחר שראש ממשלת ברבדוס דאז חלה, ומפלגת העבודה הדמוקרטית שלו הפסידה בבחירות הכלליות.
עם זאת, ברבדוס המשיכה לחלוק קשר הדוק עם גיאנה וטרינידד וטובאגו.
ברבדוס מתפקדת בשיטה דו-מפלגתית: שתי המפלגות הדומיננטיות הן מפלגת העבודה הדמוקרטית ומפלגת העבודה של ברבדוס.
עד שנת 2003, כל מפלגה כיהנה שתי קדנציות בהנהגה לסירוגין.
בבחירות הכלליות ב-2003 ניצחה מפלגת העבודה של ברבדוס בקדנציה שלישית, וכתוצאה מכך ניהלה את משרדי הממשלה 14 שנים ברציפות, מ-1994 ועד הבחירות ב-2008.
מאז הקמתה לברבדוס היו מספר מפלגות שלישיות: תנועת הלחץ העממית, שהוקמה בתחילת שנות ה-70 והתמודדה בבחירות ב-1976; המפלגה הלאומית הדמוקרטית שהתמודדה בבחירות ב-1994; הקונגרס הדמוקרטי העממי שהתמודד בבחירות ב-2008. מלבד אלו, מספר מתמודדים עצמאים עמדו לבחירה, אך אף אחד מהן לא זכה במושב בפרלמנט.
ב-15 בספטמבר 2020, במהלך נאום מדיניות הממשלה, הכריזה המושלת הכללית דיים סנדרה מייסון כי המלכה אליזבת תחדל להיות ראש המדינה, והמדינה תהפוך לרפובליקה עד יום העצמאות ה-55 שלה ב-30 בנובמבר 2021. "הגיע הזמן להשאיר מאחור את העבר הקולוניאלי שלנו.
אזרחי ברבדוס רוצים ראש מדינה משלהם".
חוקת ברבדוס היא החוק העליון של המדינה.
היועץ המשפטי לממשלה עומד בראש מערכת המשפט העצמאית.
מבחינה היסטורית, חוקי ברבדוס התבססו כולם על המשפט המקובל באנגליה, עם עיבודים מקומיים קלים.
בזמן העצמאות, הפרלמנט הבריטי איבד את יכולתו לחוקק חוקים עבור ברבדוס, אבל החוקים הבריטיים והאנגליים המקובלים נותרו בתוקפם, ויחד עם צעדים אחרים שכבר אומצו על ידי הפרלמנט של ברבדוס, קם הבסיס למערכת המשפטית של המדינה החדשה.
חקיקה בברבדוס יכולה להיות מושפעת על ידי ארגונים כמו האו"ם, ארגון מדינות אמריקה, או גופים בינלאומיים אחרים שלברבדוס יש התחייבות אליהם באמנה.
צעדים חדשים שהתקבלו על ידי הפרלמנט של ברבדוס, דורשים הסכמה מלכותית של המושל הכללי על מנת להפוך לחוקים.
המערכת המשפטית של ברבדוס מורכבת ממספר גופים:
בתי משפט השלום: עוסקים בעניינים פליליים, אזרחיים, מקומיים, ענייני נוער ובאלימות.
יכולים גם לעסוק בעניינים העוסקים בחקירות של חוקר מקרי מוות, רישיונות משקאות חריפים, ונישואים אזרחיים.
בנוסף בתי משפט השלום עוסקים בחוזים ובדיני נזיקין, בתנאי שלא יעלו על 10,000 דולר.
בית המשפט העליון: מורכב מבית משפט עליון ומבית משפט לערעורים.
בית משפט עליון: מורכב מחטיבות אזרחיות, פליליות ודיני משפחה.
בית משפט לערעורים: מטפל בפניות מבית משפט עליון ומבית משפט השלום.
הוא דן בתחום השיפוט האזרחי והפלילי.
יכול להיות מורכב ממשפטים יחידים לערעורים בלשכות, או לשפוט כבית משפט מלא עם שלושה שופטים של ערעורים.
בית המשפט הקריבי לצדק (CCJ): בסיסו בפורט אוף ספיין בירת טרינידד וטובאגו.
נמצא מעל לחוק של ברבדוס.
בית המשפט הקריבי לצדק עשוי לפתור עניינים שנויים במחלוקת בשוק הקריבי.
כוח אדם זמין אצל גברים בגילאי 16–49 לשירות צבאי הוא 73,820, כאשר כושר ההתאמה הוא 58,125.
כוח אדם זמין אצל נשים בגילאי 16–49 לשירות צבאי היא 73,835, כאשר כושר ההתאמה הוא 58,016.
"צבא ברבדוס" או "כוחות ההגנה של ברבדוס" (BDF) הוקם ב-15 באוגוסט 1979 כצבא התנדבותי החל מגיל 18, והוא אחראי על ההגנה הטריטוריאלית של ברבדוס ועל ביטחון הפנים של המדינה.
בברבדוס, בגדי הסוואה שמורים לשימוש צבאי בלבד, ואסור לאזרחים, כולל ילדים, ללבוש אותם.
כוחות ההגנה של ברבדוס מתחלקים למספר רכיבים עיקריים:
חיל המטה - מספק תמיכה מנהלית ולוגיסטית עבור כל הכוחות.
גדוד ברבדוס - המרכיב העיקרי בכוחות הקרקע.
כולל גם יחידות סדירות וגם יחידות מילואים.
משמר החופים של ברבדוס - האלמנט הימי של הצבא.
תפקידו לשמור על המים הטריטוריאליים של ברבדוס.
יחידת הצוערים - ארגון הנוער הצבאי של ברבדוס, הכולל חיל רגלים של צוערים.
המטה של הצבא ממוקם באזור דרום עיר הבירה ברידג'טאון.
ברבדוס ממוקמת במקום ה-115 ברשימת המדינות העשירות בעולם מבחינת תמ"ג לנפש.
היא המדינה העשירה והמפותחת ביותר במזרח הקריביים.
יש לה כלכלה מפותחת מעורבת ורמת חיים באורח בינוני עד גבוה.
על פי הבנק העולמי ברבדוס סווגה בין 66 הכלכלות בעלות ההכנסה הגבוהה בעולם.
מחקר עצמי שנערך ב-2012 בשיתוף עם הבנק לפיתוח הקריביים גילה ש-20% מאוכלוסיית המדינה חיים בעוני, וכמעט 10% מהאוכלוסייה לא יכולים לענות על צורכי המזון היומיים הבסיסיים שלהם.
מבחינה היסטורית, כלכלת ברבדוס הייתה תלויה בגידול קני סוכר ובתעשיית עיבוד קני הסוכר.
בשנות ה-70 המאוחרות ובשנות ה-80 המוקדמות החלה התפתחות בתעשייה ובתיירות במדינה.
בשנות השמונים של המאה העשרים בוצעו מהלכים ממשלתיים אפקטיביים לפיתוח הכלכלה, ופותחו ענפים חדשים ובהם בנקאות ותעשיית רכיבים אלקטרוניים.
שנות התשעים של המאה העשרים משקיעים סומכים על יציבותה הכלכלית של ברבדוס ורואים בה מקום ידידותי לעסקים.
בתי מלון, מתחמי משרדים ובנייני מגורים נבנו ואחרים שופצו.
תיירות מהווה את אחת מענפי הכלכלה המרכזיים במדינה.
תיירים נמשכים לאקלים ולחופים של האי ורבים מגיעים אליה מצפון-אמריקה ומאירופה.
הכלכלה התכווצה ב-2001 וב-2002 בשל האטה בתיירות והשפעת פיגועי 11 בספטמבר, אך היא התאוששה ב-2003 וראתה צמיחה מאז שנת 2004.
ממשלות ברבדוס השקיעו מאמצים כדי לצמצם את האבטלה במדינה, לעודד השקעות זרות ישירות ולהפריט ארגונים שנותרו בשליטת הממשלה.
שותפות סחר מסורתיות של ברבדוס הן קנדה, הממלכה המאוחדת, ארצות הברית והקהילייה הקריבית (במיוחד טרינידד וטובאגו).
קשרים עסקיים וזרימת השקעות הפכו למשמעותיים: החל משנת 2003 האי ראה מקנדה 25 מיליארד דולרים קנדיים בהשקעת אחזקות, מה שממקם את ברבדוס כאחד מחמשת היעדים העליונים של קנדה להשקעות זרות ישירות.
איש העסקים יוג'ין מלניק (Eugene Melnyk) מטורונטו, היה תושב הקבע העשיר ביותר במדינה.
שנת 2006 נחשבת לאחת השנים העמוסות ביותר בבניה בברבדוס, בבוא השלבים הסופיים בבניית פרויקטים מסחריים של מיליוני דולרים באי.
ברבדוס מקיימת את הבורסה השלישית בגודלה באזור האיים הקריביים.
בדומה למדינות אחרות בחבר העמים הבריטי כל אזרחי ברבדוס מכוסים על ידי שירותי בריאות לאומיים.
בברבדוס יש מעל ל-20 מרפאות ברחבי הארץ, בנוסף לבית החולים המלכה אליזבת' שנמצא בברידג'טאון.
בשנת 2011 חתמה ממשלת ברבדוס על תזכיר הבנה לחכירת בית החולים סנט ג'וזף בדנוור, קולורדו.
על פי העסקה קולורדו תשמש כיעד מרכזי לתיירות מרפא.
הממשלה גם הצהירה על תחילת בניית בית חולים חדש שיחליף את בית החולים המלכה אליזבת'.
על פי ספר העובדות העולמי של ה-CIA, הוצאות הבריאות של ברבדוס לשנת 2010 היוו כ-8% מהתמ"ג.
כ-85 אחוזים מן התושבים הם ממוצא אפריקני, צאצאים לעבדים שהובאו לאי ממערב אפריקה בתקופת העבדות (קבוצה זו מכונה אפרו-בג'ן - Afro-Bajan).
כ-5 אחוזים מן התושבים הם ממוצא אירופי, בעיקר אנגלי ואירי.
שאר התושבים הם ממוצא מעורב או ממוצא אסייתי - צאצאים למהגרים מסין, תת-היבשת ההודית והמזרח התיכון (בעיקר ערבים נוצרים שמוצאם בסוריה ובלבנון, קבוצה קטנה אך רבת-השפעה).
כ-140,000 בני ברבדוס וצאצאיהם חיים מחוץ לברבדוס, בעיקר בבריטניה, קנדה וארצות הברית.
נתונים על פי ספר העובדות העולמי של ה-CIA:
הדת העיקרית היא הנצרות, בעיקר נצרות פרוטסטנטית לסוגיה.
הקהילה היהודית בברבדוס מונה כ-100 תושבים.
יהודים ראשונים הגיעו אל האי בשנת 1661, והיוו את הנוכחות היהודית הראשונה באיים הקריביים.
בין ראשוני המתיישבים היו יהודים שגורשו מספרד וברחו לברזיל, ומברזיל אל האי, בו נהנו מחופש דת ורישיונות סחר.
בתקופה זו הקימו היהודים את בית הכנסת "נידחי ישראל" בעיר הבירה ברידג'טאון.
המבנה ניצב על תילו עד לקריסתו תחת הוריקן בשנת 1831, ונבנה מחדש בשנת 1833. עד היום נקרא רחוב בית הכנסת "סינגוגה סטריט".
בשנת 1752 כיהן בברבדוס הרב רפאל חיים מארץ ישראל, שחיבר את קהילת האי ליהדות העולם.
ברם, החל מקריסת בית הכנסת יהודים החלו להגר מן המקום ולהיטמע באוכלוסייה, עד שבשנת 1900 כבר לא נותר בברבדוס יהודי אחד, ומבנה בית הכנסת נמכר לנוצרי, ועבר מספר שימושים.
החל משנות השלושים החלה הגירה של יהודים ממזרח אירופה אל האי, שהחלו לקיים במקום חיי קהילה בשנית.
בשנת 1983 ממשלת ברבדוס הלאימה את מבנה בית הכנסת ותכננה לבנות במקום בית משפט, אך לאחר מחאה מצד הקהילה היהודית באי, שמנתה באותה עת כשישים איש, ממשלת ברבדוס שיפצה את המקום, והמבנה נחנך מחדש כבית כנסת בשנת 1986.
בברבדוס קיים בית חב"ד המנוהל על ידי שליחי חב"ד למקום הרב אלי ורעייתו סטערנא חייקין.
השפעת האנגלים על ברבדוס בולטת בהשוואה להשפעתם על איים אחרים באיים הקריביים.
דוגמה טובה לכך היא הספורט הלאומי- קריקט.
אחד האירועים התרבותיים הגדולים ביותר בברבדוס הוא פסטיבל היבול- הקרופ אובר (Crop over).
כמו במדינות רבות אחרות באיים הקריביים ובאמריקה הלטינית, הפסטיבל הוא אירוע חשוב עבור תושבי האי, ואלפי תיירים נוהרים לאי כדי להשתתף באירוע השנתי.
הפסטיבל כולל תחרויות מוזיקה ופעילויות מסורתיות אחרות, וכולל את רוב מוזיקת הקליפסו המיוצרת באי במשך השנה שעברה.
הגבר והאישה שקטפו את כמות קני הסוכר הגדולה ביותר מוכתרים כמלך והמלכה של פסטיבל היבול.
פסטיבל הקרופ אובר יוצא לדרך מתחילת יולי, נגמר במצעד תחפושות ביום שני הראשון של חודש אוגוסט.
מאז תחילת המאה ה-21 ריהאנה היא האמן הידוע ביותר מברבדוס בתחום המוזיקה.
יוצרים ואומנים נוספים מתחום המוזיקה שמקורם בברבדוס הם שונטל, רופי, והלהקה קובר דרייב.
ברבודה הוא אי במזרח הים הקריבי.
האי הוא חלק ממדינת אנטיגואה וברבודה ואוכלוסייתו מונה כ-1,500 איש כאשר כ-900 חיים בעיר הראשית קודרינגטון.
האי ברבודה ממוקם צפונית לאי אנטיגואה, במרכז איי ליווארד.
האיים מונטסראט ו-גוואדלופ ממוקמים דרומית לברבודה, בעוד שצפונית לו נמצאים האיים סנט קיטס, סן מרטן ו-נוויס.
ברבודה נהנה ממעמד של אזור חסות של אנטיגואה וברבודה ביחד עם האי רדונדה הבלתי מיושב.
בברבודה פגעו מספר סופות טרופיות לאורך השנים.
בספטמבר 1995 פגע באי ההוריקן לואיס וגרם למותם של 3 בני אדם ואף לנזק רב לאדם ולרכוש; 165 נפצעו כתוצאה מהסופה ורוב הבתים נהרסו.
הנזק של הסופה הטרופית הזו נאמד בלמעלה מ-100 מיליון דולר.
הוריקן אירמה, שפגע באי בספטמבר 2017, גרם לפגיעה ב-95% מהמבנים וכלי הרכב במקום וכן נגרם נזק רב לתשתיות האי.
כ-1,800 תושבים פונו מברבודה אל אנטיגואה.
קבוצת הכוכבים הברבור היא קבוצת כוכבים צפונית.
אחת מ-48 קבוצות הכוכבים של תלמי וגם אחת מ-88 קבוצות הכוכבים המודרניות.
בשל תבנית הכוכבים העיקריים בקבוצה קרויה לעיתים הצלב הצפוני בניגוד לצלב הדרומי.
דמות העוף שנתן את שמו לקבוצת הכוכבים מתפרשת על פני שביל החלב כשהיא עפה בכיוון דרום.
בקבוצת הברבור כמה כוכבים בהירים:
דנב (α בברבור), כוכב זוהר מאוד, בולט, על אף ריחוקו מאיתנו (במרחק של כ־1,400 שנות אור מאיתנו).
העל-ענק הלבן מהווה את זנב הברבור והקצה העליון של הצלב הצפוני, כמו גם אחד הקודקודים (יחד עם אלטאיר מקבוצת הכוכבים נשר ווגה מקבוצת הכוכבים נבל) של משולש הקיץ.
אלביראו (β בברבור), נמצא במקור של הברבור או בבסיס הצלב.
זהו אחד הכוכבים הכפולים היפים ביותר בשמיים, כוכב זהוב שניתן להבדיל בקלות בינו לבין בן זוגו הכחול אפילו בעזרת טלסקופ קטן.
סאדר (γ בברבור), הוא על-ענק לבן-צהבהב במרכז צורת הצלב של הקבוצה.
זהו למעשה הכוכב השני הכי בהיר בקבוצה.
הכוכבים ε בברבור (ג'יינה) ו-δ בברבור (פאוואריס) מציינים את הכנפיים המזרחית והמערבית בהתאמה של הברבור או את זרועות הצלב.
כוכב מעניין נוסף הוא 61 בברבור.
כוכב זה הוא בעצם מערכת בת שני כוכבים שיש לה תנועה מרחבית מהירה במיוחד של כ-5 שניות קשת בשנה.
מסיבה זו היה 61 בברבור לראשון שמרחקו ממערכת השמש נמדד באמצעות פרלקסה.
מרחקו מאיתנו הוא 11.4 שנות אור, והוא בין הכוכבים הקרובים ביותר למערכת השמש.
הכוכב 16 בברבור B הוא מערכת שמש עם כוכב לכת שזוהה בוודאות ומסתו פי 1.5 ממסת צדק.
זהו הכוכב המוכר הדומה ביותר למערכת השמש של כדור הארץ, אך אסטרונומים סבורים כי כוכבי הלכת של כוכב זה הם ענקי-גזים (בדומה לצדק ולשבתאי), ועל-כן לא סביר שיימצאו שם חיים.
למערכת שמש זו כוכב תאום, הנקרא "16 בברבור A", וגדול יותר ממנו.
כוכב לכת חדש שעשוי לאפשר חיים, נחשף לציבור ביולי 2015 קרוי - Kepler-452b והוא גדול מכדור הארץ בכ-60%, מה שמעיד על מסה הגדולה בערך פי 5 מזו של כדור הארץ.
Kepler 452b מקיף את הכוכב המרכזי במערכת השמש שלו, שהוא בעל מאפיינים הזהים לשמש שלנו אחת ל-386 ימים (לשם השוואה, כדור הארץ מקיף את השמש אחת ל-365 ימים) מה שמעיד על כך שהוא מצוי במרחק הדומה לזה של כדור הארץ מהשמש.
מערכת השמש המרוחקת מצויה במרחק של 1400 שנות אור מהשמש בקבוצת ברבור.
בכוכב KIC 8462852 שנמצא בקבוצה התגלו על ידי טלסקופ החלל קפלר תנודות יוצאות דופן בבהירות, שלא ניתן להסביר בעזרת תופעה מוכרת למדע.
הכוכב פורסם בתקשורת כ"כוכב החייזרים" מכיוון שקיימת אפשרות תאורטית שהשינויים נגרמים עקב מבנים מלאכותיים המסתירים את הכוכב.
בהירות הכוכב היא 11.7, כך שלא ניתן לראותו בעין בלתי מזוינת.
קבוצת ברבור כוללת גם את גרם השמים ברבור X-1 המצוי ליד הכוכב השלישי בשורה הישרה של הכוכבים המהווים את הגוף הברבור עצם זה פולט קרני רנטגן בקצב של 1,000 פעמים בשנייה וחשוד בהיותו חור שחור הבולע חומר מכוכב סמוך.
בנוסף מכילה קבוצת הברבור מגוון של כוכבים משתנים, כולל V1057 בברבור וברבור V508 .
כמה צבירי כוכבים וערפיליות מצויים בקבוצת הכוכבים ברבור בשל מיקומה בשביל החלב.
ערפילית הפליטה, הנקראת גם ערפילית צפון אמריקה מצויה מעט מזרחית לזנב.
7000 NGC הנמצאת קרוב יחסית אליה, נקראת גם ערפילית השקנאי.
שני צבירים פתוחים הנמצאים הקבוצה הם M29 העמום יחסית שנמצא במרכז הקבוצה ו-M39 שנמצא בקצה הצפון-מזרחי של הקבוצה וניתן לצפייה ללא ציוד עזר, כשתנאי הצפייה טובים.
בקבוצה נמצאת גם גלקסיית הרדיו הראשונה שהתגלתה ברבור A, שהיא אחד ממקורות קרינת הרדיו החזקים ביותר בשמים.
קבוצת הכוכבים דומה לעוף שכנפיו פרושות וצווארו ארוך והוא נמצא במעוף חינני.
(איור לדוגמה) במיתולוגיה היוונית מסמלת קבוצת הכוכבים מספר ברבורים אגדיים.
זאוס התחפש לברבור על מנת לאנוס את לדה, שהולידה את התאומים קסטור ופולוקס, את הלנה מטרויה ואת קליטמנסטרה.
אורפאוס הפך לברבור לאחר הירצחו, ונאמר כי מקומו בשמים ליד הנבל שלו.
ולבסוף, מסופר כי צעיר בשם סיגנוס (ברבור בלטינית) היה בן זוגו של פאתון ביש-גדא, בנו של אפולו אל השמש, שהתגאה בפני סיגנוס שיוכל לנהוג במרכבת השמש של אביו.
הוא גנב את מרכבת השמש והשתולל בשמים.
הארץ קפאה ורתחה חליפות, וזאוס נאלץ להמית את הילד הסורר במכת ברק, והוא נפל אל הנהר ארידנוס.
סיגנוס, חברו הטוב של הנער, ניסה לצלול ולהצילו, אך הדבר לא עלה בידו והוא מת מצער.
זאוס נמלא רחמים והפך את הנער לעוף המים שמאז נשא את שמו.
ייתכן כי לקבוצת הכוכבים ברבור יחד עם קבוצות כוכבים אחרות במזל קשת (במיוחד נבל ונשר יחד עם קשת עצמו) יש חלק משמעותי בהיווצרות האגדה על הציפורים הסטימפאליות שהיוו את המטלה השישית של הרקולס.
במיתולוגיה הסינית, קבוצת הכוכבים ברבור היא גשר של עקעקים המופיע פעם בשנה ומחבר את האוהבים ניו לאנג וז'י נו.
אצל הערבים דמתה קבוצת הכוכבים לתרנגולת והם שנתנו את השמות לכוכבים הראשים בה.
זנב התרנגולת הוא דנב (זנב בערבית) במרכז סאדר (בערבית חזה התרנגולת) והמקור הוא אל-מינהר אל-דאג'אג'ה (מקור התרנגולת).
בתרגום ללטינית השתבש השם והפך בסופו של דבר לאלביראו.
מעניין לציין שאת קבוצת הכוכבים עיש המוזכרת בספר איוב (איוב לח, לב), מתרגם התרגום (תרגום זה מיוחס לתנא יונתן בן עוזיאל, או לרב יוסף האמורא): 'זגתא' בארמית, שתרגומו בעברית: תרנגולת.
(אף האבן עזרא בחיבורו מ"ח צורות הגלגל, מזכיר את מזל התרנגולת, אך הוא מזכיר גם את מזל עיש = עש, כך שזה לא אותו מזל לדעתו).
בראשית רבה הוא מדרש אגדה אמוראי על ספר בראשית, שנוצר בארץ ישראל ונערך או במאה הרביעית או במאה החמישית או במאה השישית.
נקרא גם "אגדת ארץ ישראל".
לפי החוקרת ענת רייזל מדרש זה הוא החשוב שבמדרשי האמוראים.
סופו של המדרש הוא כנראה תוספת מאוחרת שסופחה למדרש בראשית רבה המקורי בסביבות המאה ה־11 או המאה ה־12.
השם "מדרש בראשית רבה" ניתן לחיבור בימי הביניים.
לשמו של המדרש כמה מקורות אפשריים.
החוקר יום טוב צונץ הביא את האפשרויות כי שמו נבע תחילה מהפרשייה הראשונה בספר: "רבי הושעיה רבה פתח", ובהמשך שם זה קוצר לבראשית רבה.
לאחר מכן מציע צונץ כי נשכח הדבר, ונוצרה נורמה בציבור כי שמו של המדרש בא לבטא את היותו פירוש גדול של החומש המקראי 'בראשית'.
אייזיק הירש וייס וכן חננאל מאק שיערו כי השם נוצר על מנת להבדיל את מדרש רבה ממדרש אחר, קדום יותר שהיה מצומצם יותר בהיקפו.
מדרש בראשית רבה מחולק למאה פרשיות.
רוב הפרשיות מותאמות לפרשיות הפתוחות והסתומות שבתורה המצויה בידינו, לכן ההשערה הרווחת היא כי מקור החלוקה הוא בחלוקת הפרשיות שבתורה.
זאת על אף שחלוקת הפרשיות המקובלת בימינו אינה חופפת לחלוטין עם החלוקה בבראשית רבה.
מבחינה מבנית כל פרשיה מכילה לרוב כמה דרשות פתיחתא, לאחריהן דרשות על רצף הפסוקים ולפעמים ישנו גם דבר סיום בסוף הפרשה.
רוב הפרשיות בנויות משתיים שלוש פתיחתאות, אך ישנן מעט פרשיות המתחילות ללא פתיחתא.
הסיום יכול להתבטא בכמה צורות אך לרוב יכיל או דברי פורענות או דבר טוב.
לעיתים במקום להכיל דבר סיום הפרשייה תסתיים בפסוק המתחיל את הפרשה הבאה.
מאפיין נוסף של בראשית רבה הוא תופעת הכפולים.
תופעה זו הייתה נפוצה בתלמודים ובמדרשים התנאיים, ובמסגרתה ניתן למצוא יחידות דרשניות החוזרות בשניים - שלושה מקומות שונים בטקסט.
כמו כן היחידות מועתקות במלואם אף אם רק חלק מהדרשה מתאים למקום החדש.
לעיתים ניתן למצוא דרשות מוכפלות במקום אשר לא מתאים להן מבחינה רעיונית, והמקור להכפלה מסוג זה עדיין אינו ברור דיו לחוקרים.
משום כך מהוות הדרשות המוכפלות גם כיום מושא למחקר.
המדרש נוהג לפתוח את הפרשיות במבנה הנקרא פתיחתא- מבנה סגור מבחינה ספרותית העומד בפני עצמו.
בפתיחתא הקלאסית מקשרים בין פסוק רחוק לפסוק אותו מפרשים בפרשיה.
הפסוק הרחוק לרוב יילקח מספר תהילים או משאר ספרות הכתובים, ורק במקרים בודדים ניתן למצוא פתיחתאות המתחילות בפסוק מהתורה אשר לא שייך לפרשייה אותה המדרש מפרש.
את הקישור עצמו מבצע הדרשן באמצעות היקשים, משחקים מילוליים ומשלים תוך חיזוק דבריו מפסוקים מהתנך.
הפתיחתא לפעמים מתחילה במונחים ישירים כמו: " ר' פתח....
פתח ואמר" "כתיב" או "הדא הוא דכתיב", ולעיתים היא תתחיל ישירות מהשוואת הפסוקים.
מלבד הפתיחתאות הקלאסיות ניתן לזהות מעט דרשות מעגליות בחיבור.
דרשות אלה בסוף הקישור בין הפסוקים חוזרות לפסוק הרחוק הפותח, ולא מסתיימות בפסוק השייך לפרשייה הנידונה.
בבראשית רבה הפתיחתא עצמה לוקחת חלק קטן מהדרשה, וברוב הפעמים היא תהיה אנונימיות.
אי לכך לרוב הפתיחתא תתחיל ישר מהשוואת הפסוקים.
לדעת רוב החוקרים בדרך כלל אין מקור הפתיחתאות בבית המדרש או בית הכנסת אלה הם מומצאות על ידי הכותב, אך ישנה הסכמה כי חלק מהן כן היו דרשות אותנטיות של החכמים הנזכרים, אשר נאמרו בשלל נסיבות.
היינמן טוען כי כל הפתיחתאות נוצרו משיח בין הדרשן לקהילה, וכהוכחה לכך הוא מציג את הפיתולים אשר מאולץ הדרשן לעשות כדי לחבר בין הפסוקים אשר אינם קשורים בעליל.
לטענתו לו היו הפתיחתאות מומצאות, לא היה בוחר הדרשן בפסוקים אשר קשרם כה חלש.
פתיחתה זו מהווה חטיבה עצמאית מבחינה ספרותית, ניתן לראות את דחיסותה הרבה, וכן שאין דורש הפתיחתא מצוין.
כמו כן, ניתן לראות את הפסוק בבראשית בתחילת הפרשיה, לאחר מכן מילת הקישור 'כתיב', ואז את הפסוק ממשלי.
הדרשן פותח בהליך הקישור, ראשית הוא מראה שבמשלי אין מדובר על מלך בשר ודם אחרת היה יכול לכתוב "דבר במשפט יעמיד ארץ", לאחר המסקנה הזאת ניתן לומר שה' ברא את העולם במשפט כלומר בכוח הדין.
כוח הדין זה לשון קשה והשם המותאם לה לרוב בספרות חז"ל יהיה שם אלוקות והוא מוכיח מפסוק מבראשית שאכן בבריאה היה כתוב שם אלוהים המסמל לשון תקיפה.
לאחר מכן מקשר הדרשן לאדם הראשון בכך שהוא נענש בתקיפות כיוון שהיה הקצה של החלה של עולם דהיינו חלקו המשובח של העולם.
ומכאן שקודם שייצר ה' את האדם היה זה בתהליך של כמו אפיית חלה, של ערבוב אד העולה מן הארץ עם האדמה.
לאחר הבנת תהליך הקישור ניתן לראות את הפיתולים שעובר הדרשן במהלך הדרשה על מנת לקשר בין הפסוקים.
מדרש בראשית רבה הוא מדרש פרשני כלומר הוא מגולל את פירושו של כל פסוק אחד אחרי השני ומבנהו דחוס בדומה למדרשי ההלכה התנאיים, אך בניגוד להם הוא כמעט ואינו מכיל הלכות.
אין הפירוש בעל לכידות תמטית ויכול להיות פירושים לפסוקים שונים הסותרים זה את זה, ואף פתיחתאות שונות הסותרות זו את זו.
בדרשה זו ניתן לראות כי המבנה דחוס ואינו מכיל הלכות כלל, פירושם של אבא בר קורייה ושל רבנן סותרים זה את זה, אך הן ניצבים זה לצד זה.
ניתן לראות בסיום הדרשה פסוק הבא לחזק את הנאמר.
ומיד אחר כך בא הפירוש לפסוק הבא, תוך הבאת סימוכין לפירושו מפסוק במשלי כמו כן ניתן לראות שילוב של מילים ארמיות בלשון העברית.
הלשון שבה כתוב מדרש בראשית רבה היא עברית מעורבת בארמית גלילית ומשולבות בו גם מילים ביווניות.
לשונו דומה ללשון ויקרא רבה, ללשון התלמוד הירושלמי וללשון פרקי דרבי אליעזר.
החוקרים מתארכים את בראשית רבה כמדרש הנע בין המאה הרביעית לשישית.
מבחינת החכמים המופיעים בו ניתן לראות אמוראים ארץ ישראלים המתוארכים לסוף המאה הרביעית, ומעט אמוראים בבלים מהמאה השלישית.
לכן מוסכם על החוקרים כי המדרש הוא ארץ ישראלי.
כמו כן אישוש נוסף לקביעה מגיע מהשפה בה הוא כתוב עברית מעורבת עם ארמית גלילית, המכילה הרבה ביטויים יווניים.
המדרש כנראה שאב חלק ממקורותיו מן התלמוד הירושלמי ומתוארים בו אירועים שיכלו להתרחש רק בימי הקיסר יוליאנוס, וגם עליהן מעיד המחבר כי הם כתובים מפרספקטיבה של זמן מהמאורע.
נוסף על כל אלה ישנן עדויות כי המחבר היה מודע לאבות דרבי נתן - וכן את סדר אליהו.
כמו כן מלבד שישה מקומות וכמה הגהות מציין צונץ כי אין תוספות מאוחרות.
בראשית רבה על פרשת ויחי
כל הנאמר לעיל תקף לרוב הספר מלבד לחמש הפרשיות האחרונות אשר ככל הנראה נלקחו מספר אחר ואוחדו עם בראשית רבה המקורי.