tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
1211 – ג'ינגיס חאן מוביל את צבאו דרך מדבר גובי לכיבוש ממלכה של שושלת ג'ין בצפון סין.
16 ביולי 1212 - קרב לאס נבאס דה טולוסה - ניצחון של צבאות משותפות של קסטיליה, ארגון, נווארה ופורטוגל על הצבא של אל-מוואחידון.
12 בספטמבר 1213 - קרב מורט - צרפת מביסה את ממלכת אראגון.
1214 - קרב בובין - צרפת מביסה את הכוחות הגרמניים והאנגלים.
1218 – ג'ינגיס חאן כובש את קאשגאר במערב סין.
1218 – כיבוש העיר דמיאטה במצרים על ידי הצלבנים.
1219 – ג'ינגיס חאן חצה את נהר סיר דריה והתחיל בכיבוש טראנסאוקסאניה.
1215–1217 - מלחמת הברונים הראשונה - מלחמת אזרחים שהתנהלה באנגליה בין הברונים שבראשם עמד רוברט פיצוולטר אשר נתמכו על ידי צבא צרפת שבראשו עמד לואי השמיני לימים מלך צרפת לבין כוחותיו של המלך ג'ון, מלך אנגליה.
המלחמה פרצה בשל סירובו של המלך ג'ון לקיים את הסכם "המגנה כרטה" עליו חתם ב-15 ביוני 1215.
3 באוקטובר 1210 – ז'אן דה בריין מוכתר למלך ירושלים
1212 – מסע הצלב של הילדים יוצא לדרכו.
1213 – הכרזת הכנות למסע הצלב החמישי.
18 בספטמבר 1214 – פיליפ השני, מלך צרפת חתם על הסכם שינון עם ג'ון, מלך אנגליה.
1214 – הקמת המסדר הדומיניקני.
15 ביוני 1215 – ג'ון מלך אנגליה חותם על המגנה כרטה
1217 – נוסדה ממלכת סרביה
1217 – מסע הצלב החמישי מתחיל.
1218 – המלך אלפונסו התשיעי מייסד את אוניברסיטת סלמנקה
24 במאי 1218 – מסע הצלב החמישי יוצא מעכו למצרים
1219 – אל מלכ אלמועעט'ם עיסא, שליט ירושלים המוסלמי, מצווה להרוס ביצורים שהוא עצמו בנה בירושלים, בהר תבור, בתבנין, בבניאס, בכוכב הירדן ובצפת.
6 במאי 1211 – החלה בניית קתדרלת ריימס, בסגנון גותי בשל
15 באפריל 1218 – נשלמת בנייתו של מבצר עתלית
העשור השני של המאה ה-12 הוא העשור שהחל ב-1 בינואר 1110 והסתיים ב-31 בדצמבר 1119.
מאי 1110 - מסע הצלב הראשון: הצלבנים כובשים את ביירות
4 בדצמבר 1110 - מסע הצלב הראשון: הצלבנים כובשים את צידון
1111 - חיילים פורטוגזים משתלטים על סנטרם.
1112 - קרבות עם אלמורבידים בשטח ממלכת ארגון.
המוסלמים התקדמו על לפעתי הפירנאים.
1114 - פלישת אלמורבידים לקטלוניה.
1115 - ברצלונה עמדה במצור מוסלמי שנמשך 20 ימים.
1118 - אלפונסו הראשון, מלך אראגון כבש את סרגוסה לאחר מצור שנמשך מעל חצי שנה.
28 ביוני 1119 - הצבא הצלבני של נסיכות אנטיוכיה מושמד בקרב אגר סאנגוויניס
13 באפריל 1111 - היינריך החמישי, השליט האחרון מהשושלת הפרנקונית מוכתר על ידי האפיפיור לקיסר האימפריה הרומית הקדושה
1113 - מסדר ההוספיטלרים בראשות גרארדוס מקבל את חסות הכנסייה מהאפיפיור פסקליס השני והופך לארגון עצמאי הכפוף לאפיפיור בלבד.
7 בינואר 1114 - מתילדה הקיסרית נישאת בוורמס להיינריך החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
1115 - פייר אבלר עובר לנוטרדאם
1115 - סטפן (מי שיהיה מלך אנגליה לימים) הופך לרוזן מורטיין
1115 - בלדווין הראשון בונה את מצודת מונראל
24 בינואר 1118 - ג'ובאני קוניולו ממונה לאפיפיור גלסיוס השני
14 באפריל 1118 - בלדווין השני מוכתר כמלך ירושלים
1118 - תחילת התיישבות נוצרית בשטח ההפקר בקסטיליה.
2 בפברואר 1119 - קליקסטוס השני ממונה לאפיפיור
1119 - הקמת מסדר אבירי היכל שלמה.
העשור השני של המאה ה-11 הוא העשור שהחל ב-1 בינואר 1010 והסתיים ב-31 בדצמבר 1019.
1012 - צבא ברברי כבש את קורדובה מחדש וכחצי מאוכלוסיית העיר הוצא להורג.
29 ביולי 1014 - קרב בלאסיצה: הקיסר הביזנטי בסיליוס השני מביס את צבא האימפריה הבולגרית הראשונה
1015 - צבאו של קאנוט הגדול פולש לאנגליה
1015 - אמיר מורי בראש צי של 125 ספינות הפליג לסרדיניה בכוונה לכבוש אותה.
1015 - אמיר סאוטה בראש צבא כבש את קורדובה, הוציא להורג את הח'ליפה ומונה במקומו.
1019 - כיבוש פנג'אב על ידי מחמוד מע'זנה.
1013 - גרוש היהודים מחליפות קורדובה
1010 - הח'ליפה המודח של קורדובה מוחמד השני שנמלט לטולדו יצר ברית עם שליט ברצלונה.
1010 - חישאם אל חאקם מונה לח'ליפה של קורדובה.
1013 - חליפות קורדובה החלה להיחלש והוקמו מספר מדינות עצמאיות של מורים.
1014 - מנהיג צבאי ברברי הקים מדינה עצמאית עם בירתה בגרנדה.
7 במאי 1014 - גיאורגי הראשון מוכתר כמלך הממלכה הגאורגית המאוחדת עם פטירת אביו בגרט השלישי
1015 - תחילת כהונה של אולף השני, מלך נורווגיה.
1017 - קאנוט הגדול מוכתר למלך אנגליה
1018 - הקמת ממלכה מורית עצמאית באלגארבה.
1019 - נוסדה העיר בְּרֶסְט (בעבר נקראה בְּרֶסְט לִיטוֹבְסְק) ביידיש: בְּרִיסְק, כיום בתחום בלארוס.
העשור השני של המאה ה-10 הוא העשור שהחל ב-1 בינואר 910 והסתיים ב-31 בדצמבר 919.
10 בנובמבר 911 – לאחר שלושה ימים של התייעצויות בפורשהיים, נבחר קונראד הצעיר למלך פרנקיה המזרחית
911 – שארל התם חתם עם רולנד, מלך הוויקינגים הסכם לפיו הם מורשים להתיישב באזור בו התפתחה עם הזמן דוכסות נורמנדיה.
913 – בירת ממלכת אסטוריאס עברה ללאון.
12 במאי 919 – היינריך הצייד נבחר לקיסר האימפריה הרומית הקדושה (כשליט מזרח פרנקוניה)
העשור השני של המאה ה-9 הוא העשור שהחל ב-1 בינואר 810 והסתיים ב-31 בדצמבר 819.
811 – קרל הגדול הצליח לכבוש את כל אזור קטלוניה.
811 – מלחמת ירושה לאחר מות הארון א-רשיד.
אל-אמין שמונה לח'ליפה ניצח בקרב את הכוחות עליהם פיקד אחיו.
814 – מלחמת אחים בבית עבאס.
אל-אמין נהרג בקרב ואחיו אל-מאמון מונה לח'ליפה.
818 – מרד של האוכלוסייה הנוצרית בקורדובה.
לאחר 3 ימי המרד כ-300 אצילים נהרגו ו-20 אלף משפחות גורשו מהעיר.
819 – מרד לא מוצלח נגד השליטה של פרנקים בפמפלונה.
811 – חתימת הסכם חייליגן הגדירה את הגבול הצפוני של ממלכת הפרנקים עם דנמרק.
813 – גילוי קברו של יעקב בן זבדי בסנטיאגו דה קומפוסטלה.
המקום נהפך למקום עלייה לרגל חשוב לנצרות.
28 בינואר 814 – לואי החסיד, בנו של קארל הגדול הופך למלך הפרנקים
815 – נחתם הסכם שלום בין בולגריה לאימפריה הביזנטית.
העשור הראשון של המאה ה-9 הוא העשור שהחל ב-1 בינואר 800 והסתיים ב-31 בדצמבר 809.
אפריל 801 – המלך לואי החסיד כובש את ברצלונה.
800 – במסע צבאי משותף של אסטוריאס (בראשות אלפונסו השני) ושל צרפת (בראשות לואי החסיד) מצליחים צבאות ממלכות אלה להצר את רגליהם של המורים, לכבוש את ליידה ווסקה ולהטיל מצור על ברצלונה (עד שנת 801)
805 – צבא של בית עבאס כובש את קפריסין ורודוס מידי האימפריה הביזנטית.
806 – כיבוש פמפלונה על ידי הפרנקים.
800 – בארץ ישראל פרץ מרד נגד שלטון החליף הארון א-רשיד מבית עבאס.
807 – בארץ ישראל, מרד בשלטון העבאסים משותף ליהודים, נוצרים ומוסלמים.
809 – דיכוי מרד מוסלמי בליסבון נגד השלטון המרכזי.
23 בנובמבר 800 – קרל הגדול מגיע לרומא על מנת לחקור את הטענות נגד האפיפיור לאו השלישי
24 בנובמבר 800 – קרל הגדול מגיע לרומא על מנת להיוועד עם הסינוד ב-1 בדצמבר ולברר סופית את ניסיון ההתנקשות וההתארגנות להדחתו של האפיפיור לאו השלישי
1 בדצמבר 800 – קרל הגדול פוסק בעניינו של האפיפיור לאו השלישי
25 בדצמבר 800 – קרל הגדול מוכתר לקיסר על ידי האפיפיור לאו השלישי, בעת מיסת חג המולד ברומא
800 – מוקמת העיר שרוסברי באנגליה
800 – הארוואק מתיישבים באי ברבדוס
800 – האע'לבים בתוניסיה מכריזים על עצמאות מן הח'ליפים של בית עבאס (ושולטים על המע'רב)
800 – בניית מקדש בורובודור באי ג'אווה
31 באוקטובר 802 – הקיסרית אירנה האתונאית מודחת מן השלטון ומוגלית לאי לסבוס; הקושרים מכתירים במקומה את שר האוצר ניקפורוס
803 – מסתיימת חציבת פסל בודהה הענק בלשאן, לאחר 90 שנים שבהן נחצב הפסל בצוק עצום.
803 – נחתם פקס ניקפורי – הסכם שלום בין קיסר האימפריה הביזנטית ניקפורוס הראשון לבין קרל הגדול, אשר קבע, בין היתר, את חלוקת השטחים בשטחי המחלוקת בין האימפריות והכיר דה פקטו בעצמאות ונציה
803 – סר חינם של הברמכים בעיני הארון א-רשיד והוא אוסר רבים מאנשיהם
800 – נזירים קלטיים מתחילים לכתוב את הספר של קלס במנזר באי איונה שבסקוטלנד
העשור השני של המאה ה-8 הוא העשור שהחל ב-1 בינואר 710 והסתיים ב-31 בדצמבר 719.
27 באוקטובר 710 – תחילת הפלישה הערבית לסרדיניה
710 - לאחר כיבוש טנג'יר הברברים ביצעו מספר התקפות מעבר למצרים בספרד של היום
710 - שליט הבולגרים, טרבל, פולש לתראקיה
710 - הגקטורקים מרחיבים את שליטתם על הקירגיזים ומגיעים עד לשלהי היניסיי
19 ביולי 711 - כוחות מוסלמיים תחת פיקודו של טארִק בִן זיאד מביסים את הויזיגותים בראש מלכם רודריק.
712 - כוחות מוסלמים בהנהגתם של מוסא בן נציר וטארק בן זיאד ממשיכים בכיבוש חצי האי האיברי, וכובשים את כל אזור הדרום, ובכלל זאת הערים טולדו (בירת הויזיגותים) ו-ולנסיה.
712 - המוסלמים בראשות קתיבה בן מסלם כובשים את טראנסאוקסאניה וממלכת ח'ווארזם ובכלל זאת את בוכרה, טשקנט וסמרקנד.
712 - המוסלמים בראשות מחמד בן קאסם כובשים את סינד ומולטן ומגיעים עד מבואות קראצ'י בפקיסטן של ימינו.
712 - סוף המלחמה בין הפרנקים לאלמאנים
712 - הבולגרים צרים על קונסטנטינופול
713 - המשך כיבוש מוסלמי בספרד - כיבוש חאאן, מורסיה, גרנדה וסגונטו.
714 - המשך הכיבושים של מוסלמים בחצי האי האיברי, כיבוש עמק האברו, אבורה, סנטרם (בפורטוגל של היום) וקוימברה.
715 - המוסלמים כובשים את סרגוסה ופורטו (בחצי האי האיברי).
715 - צבא סין מצליח לכבוש את טשקנט מידי הערבים ומעודד מרד בסמרקנד ובבוכרה כנגדם
715 - קרב וודסבורו בין בית מרסיה לבית וסקס
716 - כיבוש ליסבון על ידי המוסלמים.
717 - תחילת המצור הערבי השני על קונסטנטינופול.
המצור הופסק במהלך 718 ללא כיבוש העיר.
3 ביוני 713 - קיסר האימפריה הביזנטית פיליפיקוס ורדאניס מודח בהפיכה צבאית, למחרת ממונה במקומו מזכירו ארטימיוס אנסטסיוס
713 - מרד נוצרי בטולדו וסביליה.
העיר טולדו נחרבת וראשי המרד הוצאו להורג.
715 - קתיבה בן מוסלם מנסה לארגן מרד בח'ראסאן נגד בית אומייה אך המרד כושל ובן מוסלם מוצא להורג.
710 - האפיפיור קונסטנטינוס מבקר בקונסטנטינופול על מנת לדון עם שליטי האימפריה והכנסייה בתוצאות הקונציל של טרולו.
710 - הקמת ממלכת נכור המוסלמית במרוקו
710 - ג'וליאן מושל סאוטה מזמן את הצבאות המוסלמים אליו, על מנת שייקחו חלק בפלישה לאזורים בשליטת אויביו בחצי האי האיברי
710 - רודריק מדיח את אכילס והופך למלך הויזיגותים
710 - סוף תקופת אסוקה ביפן ותחילת תקופת נארה: הֵייג'ו קְיו (נארה) הופכת לבירת יפן
710 - תחילת שושלת בלהיי בקוריאה
712 - יוחנן הרביעי מחליף את קירוס כראש הפטריארכיה של קונסטנטינופול
712 - פיליפיקוס ורדאניס עובר מארמניה
715 - סלימאן אבן עבד אל מלכ יורש את וליד הראשון כח'ליף בית אומיה
715 - סלימאן אבן עבד אל מלכ מקים את העיר רמלה, כבירת מחוז, במקום לוד
715 - גנשו יורשת את גמאי בתפקיד קיסרית יפן
715 - תאודוסיוס השלישי, לשעבר יועץ כלכלי לקיסר ביזנטיון, מפיל את הקיסר אנסטסיוס השני ויורש אותו כקיסר האימפריה הביזנטית; מצליח לדכא התקוממות של לאו השלישי נגדו במשך השנתיים הבאות
715 - נכטאן השלישי, מלך הפיקטים מבקש מכמרים מנורת'מבריה שינצרו את בני עמו
715 - בוניפציוס הקדוש יוצא למסע ניצור תושבי פריזיה
19 במאי 715 - על פי חלק מן המקורות, גרגוריוס השני יורש את קונסטנטינוס בתור אפיפיור
11 באוגוסט 715 - גרמאנוס הראשון הופך מבישוף הדיוקסיה של קיזיקוס לפטריארך קונסטנטינופול
716 - יסוד העיר רמלה בידי הח'ליפה סולימאן אבן עבד אל-מליכ, מבית אומיה.
25 במרץ 717 - לאו השלישי, קיסר האימפריה הביזנטית הדיח את תאודוסיוס השלישי שפורש למנזר
717 - מעבר בירת ממלכת אל-אנדלוס לקורדובה.
718 - פלאיו, מהמפקדים הבכירים של צבא המלך רודריק הקים את ממלכת אסטוריאס ומצליח לנהל מאבק מזוין נגד הכובשים המוסלמים.
718 - הסכם עומר השני המסדר נוכחות נוצרים ויהודים בשטח שבשליטת בית אומיה.
718 - תחילת הפצת הנצרות בגרמניה של היום על ידי בוניפציוס הקדוש.
719 - הכוחות המוסלמים תקפו בדרום צרפת וניסו להתבסס באזור לנגדוק.
3 ביולי 710 – שושלת טאנג בסין – הקיסרית וויי מרעילה למוות את בעלה, הקיסר צ'ונג-דזונג, תופסת את השלטון וממנה את הבן הצעיר, לי צ'ונגמאו לקיסר
25 ביולי 710 – שושלת טאנג בסין - הקיסרית וויי נהרגת מפגיעת חיצים כחלק ממאבקי השלטון.
713 - מתחילות העבודות על בניית פסל בודהה הענק בלשאן, כשהושלם בשנת 803 היה לפסל הגדול מסוגו בעולם.
712 - הקוג'יקי, אתוס ההיסטוריה היפאנית מושלם
715 - המסגד האומיי בדמשק נבנה על גבי כנסיית יוחנן המטביל
העשור הראשון של המאה ה-8 הוא העשור שהחל ב-1 בינואר 700 והסתיים ב-31 בדצמבר 709.
700 - הערבים כובשים את טנג'יר
700 - קיסרות אקסום כובשת את העיר ג'דה בחצי האי ערב.
700 - טרבל יורש את כיסאו של אספרוך כמלך בולגריה
700 - אחרי מות אגיקה, שולט ויטיזה לבד על ממלכת הוויזיגותים
700 - יפן פותחת "שגרירות" בסין ושולחת את התלמידים הראשונים למנזרים של שושלת טאנג
22 בפברואר 705 - קיסרית סין וו דזה טיין מוותרת על כס המלוכה, ושושלת טאנג חוזרת לשלטון
25 במרץ 708 - האפיפיור סיסיניוס פרש מתפקידו מטעמי בריאות רק שלושה שבועות לאחר שנבחר ובמקומו התמנה קונסטנטינוס
העשור השני של המאה ה-7 הוא העשור שהחל ב-1 בינואר 610 והסתיים ב-31 בדצמבר 619.
610 - הנביא האסלאמי מוחמד בן ה-40 מתחיל בחשאי להטיף לדת חדשה שתיקרא אסלאם.
610 – בהתאם למסורת המוסלמית, זוהי השנה בה התקבלו הפרקים הראשונים של הקוראן.
612 – תאודוברט השני נהרג.
ממלכתו אוסטרזיה עברה לאחיו תאודריק השני, מלך בורגונדיה.
613 – תאודוריק השני נפטר.
העשור הראשון של המאה ה-7 הוא העשור שהחל ב-1 בינואר 600 והסתיים ב-31 בדצמבר 609.
604 - נֻעמאן השלישי, מלך אל-חירה (ממלכה ערבית על הגבול שבין מסופוטמיה לחצי האי ערב) מודח על ידי האימפריה הסאסאנית, ובכך נפתחת הדרך למוסלמים לפלוש לסהר הפורה.
609 - הפנתאון ברומא נהפך לכנסייה על ידי האפיפיור בוניפקיוס הרביעי, דבר שסייע לשמור על שלמותו עד לימינו.
608: מרפאים יפנים מביאים מסין ליפן תפיסות מין הרפואה הסינית.
העשור השני של המאה ה-6 הוא העשור שהחל ב-1 בינואר 510 והסתיים ב-31 בדצמבר 519.
27 בנובמבר 511 – נפטר מלך הפרנקים כלוביס הראשון.
511 – לאחר פטירת כלוביס הראשון, ממלכתו מחולקת בין 4 בניו: כילדברט הראשון אשר ישב בפריז, כלותאר הראשון כמלך ממלכת סואסון, כלודומר אשר ישב באורליאן ותאודוריק הראשון אשר ישב בריימס.
518 – יוסטיניאנוס, בגיל 36 עולה לשלטון קיסרות רומא ומתחיל במפעל יצירת הקורפוס המשפטי.
העשור הראשון של המאה ה-6 הוא העשור שהחל ב-1 בינואר 500 והסתיים ב-31 בדצמבר 509.
507 - כלוביס הראשון הביס את אלאריק השני, מלך הויזיגותים וכובש גאליה אקוויטניה.
502 - נוסד מקדש נאנחווה
העשור השני של המאה ה-5 הוא העשור שהחל ב-1 בינואר 410 והסתיים ב-31 בדצמבר 419.
24 באוגוסט 410 – הויזיגותים בוזזים את רומא במשך שלושה ימים
416 - הויזיגותים נלחמים בספרד.
4 ביולי 414 – תאודוסיוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית, מוותר על כס המלכות לטובת אחותו אאליה פולכריה, המולכת כעוצרת עד מותו ב-450, ואז מכריזה על עצמה כקיסרית
ינואר 414 – אטהאולף מלך הוויזיגותים נושא לאישה את גאלא פלקידיה, אחות הקיסר הונוריוס
414 – פולכריה מכריזה על עצמה קיסרית האימפריה הרומית המזרחית
414 – פריסקוס אטאלוס מוכרז לקיסר רומי בבורדו
ספטמבר 415 – זיגריק הופך למלך הויזיגותים למשך שבעה ימים
ספטמבר 415 – ואליה הופך למלך הויזיגותים
416 - מלך הויזיגותים ואליה מחזיר את אלמנת המלך אטהאולף, אחות הקיסר הונוריוס, גאלא פלקידיה לרומא בתמורה לתבואה.
18 במרץ 417 - זוסימוס מתמנה לאפיפיור
418 - בהתאם להחלטת פלביוס אוגוסטוס הונוריוס שטחים בגאליה אקוויטניה מועברים לשליטת ויזיגותים והקמת ממלכת ויזיגותים.
העשור הראשון של המאה ה-5 הוא העשור שהחל ב-1 בינואר 400 והסתיים ב-31 בדצמבר 409.
400 - פלישתו הראשונה של אלאריק לאיטליה (תאריך משוער)
400 - הונדלים מתחילים במסעם מערבה מדאקיה והונגריה (תאריך משוער)
400 - בנייתה וכיבושה של זימבבואה הגדולה מתחילים (תאריך משוער)
400 - תאריך הכיבוש הידוע הראשון של אי הפסחא (תאריך משוער)
401 - הוונדלים מתחילים במסעם מערבה מדאקיה והונגריה (תאריך משוער)
401 - הוויזיגוטים מתחילים במסע הרס ברחבי איטליה
402 - הגנרל הרומי סטיליקו קורא לכוחות מגבולות האימפריה הרומית להתגונן מפני פלישת הויזיגותים.
403 - אלאריק הויזיגותי עוזב את איטליה אחרי ניסיון ראשון כושל לפלוש אליה
31 בדצמבר 406 - ונדלים, אלאנים ושוואבים חוצים את הריין ומתחילים בפלישה לגאליה
407 - קונסטנטינוס השלישי מוביל את כל יחידות הצבא בבריטניה לגאליה.
קיץ 408 - קונסטנטינוס השלישי לוכד את ספרד ומשמיד את נאמני רומא המגינים עליה
ספטמבר 407 - אלאריק מלך הויזיגותים מטיל מצור על רומא
400 - הכריזנטמה מגיעה ליפן (תאריך משוער)
401 - אינוקנטיוס הראשון יורש את אנסטסיוס הראשון על כס האפיפיור
402 - קומרג'יבה מגיע לצ'נגן ומתחיל לתרגם טקסטים בודהיסטים לסינית
403 - יוחנן כריסוסטומוס, בישוף קונסטנטינופול מודח ומגורש אך נקרא לחזור שוב כעבור זמן קצר ומוגלה שוב
404 - אטיקוס מקונסטנטינופול הופך לפטריארך קונסטנטינופול
404 - הקיסר הונוריוס מעתיק את בירת האימפריה המערבית מרומא לרוונה
404 - טלמכוס הקדוש הופך למרטיר
405 - החצר היפנית מאמצת באופן רשמי את שיטת הכתיבה הסינית (תאריך משוער)
405 - הקיסר הונוריוס סוגר את הקולוסיאום
405 - האלפבית הארמני מומצא על ידי מסרוב משדוץ
405 - סטיליקו מורה על שריפת ספרי הסיבילות ברומא
406 - הרומאים גורשו מבריטניה.
407 - גונדריק הופך מלך הונדלים והאלאנים אחרי מות אביו גודיגיזל
408 - תאודוסיוס השני יורש את אביו ארקדיוס כקיסר המזרח באימפריה הרומית
408 - פלביוס סטיליקו הוצא להורג
400 - פרסום וולגטה - תרגום התנ"ך וספרי הברית החדשה לשפה הלטינית.
400 - פרסום פשיטתא - תרגום התנ"ך וספרי הברית החדשה לשפה הסורית.
405 - הירונימוס מפרסם את הוולגטה, תרגום התנ"ך ללטינית.
406 - תרגום התנ"ך לשפה הארמנית על ידי מסרוב משדוץ.
סְה-מָה אָן דִי, קיסר סין משושלת ג'ין
העשור השני של המאה ה-4 הוא העשור שהחל ב-1 בינואר 310 והסתיים ב-31 בדצמבר 319.
28 באוקטובר 312 – קונסטנטינוס מנצח את מקסנטיוס בקרב גשר מילביוס.
לזכר ניצחון זה מוקמת קשת קונסטנטינוס
30 באפריל 313 – ליקיניוס הופך לקיסר האימפריה הרומית המזרחית
313 – פרסום צו מילאנו באימפריה הרומית תחת שמם של הקיסר המערבי קונסטנטינוס והקיסר המזרחי ליקיניוס, בעת שהותם במילאנו.
הצו, קבע כי הדת הנוצרית הפכה מדת אסורה (Religio Illicita) לדת מותרת (Religio licita) באימפריה, וכי יש לאפשר לנוצרים, ולבני כל הדתות אחרות, חופש לקיים את דתם בגלוי, מבלי שהדבר יוביל להתנכלות מצד מוסדותיה הרשמיים של האימפריה, ובכך אסר על רדיפות על רקע דת.
313 – מושבו של האפיפיור נקבע בארמון הלטראנו
31 בינואר 314 – סילבסטר הראשון מתחיל את כהונתו כאפיפיור של הכנסייה הקתולית
1 במרץ 317 – פלביוס יוליוס קריספוס וקונסטנטינוס השני, בניו של קונסטנטינוס, ממונים - יחד עם בנו של ליקיניוס - כקיסרים
העשור הראשון של המאה ה-4 הוא העשור שהחל ב-1 בינואר 300 והסתיים ב-31 בדצמבר 309.
28 באוקטובר 306 – המשמר הפרטוריאני מעוררים מרד ברומא, בין היתר על רקע הכוונה למסות את תושבי העיר, ומכריזים על מקסנטיוס כקיסר
306 – מסתיימת מלחמת שמונת הנסיכים בסין
309 – פרובינציות ספרדיות תחת שלטון רומא מורדות בקיסר מקסנטיוס, ומביעות תמיכה בקונסטנטינוס.
3 בספטמבר 301 – מוקמת מדינת סן מרינו
301 – ארמניה - המדינה הראשונה שמקבלת את הנצרות כדת רשמית של המדינה.
23 בפברואר 303 – דיוקלטיאנוס מתחיל בשורת החלטות לרדיפת הנצרות ברחבי האימפריה הרומית
1 במאי 305 – דיוקלטיאנוס, ומקסימיאנוס קיסרי רומא ששלטו בשותפות, פורשים מתפקידם מרצון, הקיסרים היחידים לעשות כן
25 ביולי 306 – קונסטנטינוס הגדול מוכרז קיסר האימפריה הרומית על ידי חייליו
30 בנובמבר 306 – מרקלוס הראשון נבחר לאפיפיור
306 – פלביוס ולריוס סוורוס מוכרז "אוגוסטוס" ושליט הקיסרות הרומית המערבית
306 – לי שיונג, שהכריז על עצמו שנתיים קודם לכן כמלך צ'נגדו, מכריז על עצמו כקיסר ומתחיל למעשה את תקופת שש עשרה הממלכות בסין
306 – מטרופנס מוכרז כפטריארך קונסטנטינופול
309 – מגפה שייתכן וקשורה לחיידקי האַנְתְּרַקְס – מתפשטת באימפריה הרומית, וגורמת לירידה דרמטית באוכלוסייה.
309 – תחילתו של תור הזהב הראשון של האימפריה הסאסאנית.
309 – הורמיזד השני, השאה של האימפריה הפרסית, מת לאחר שלטון של 7 שנים, אשר היה רווי במאבקי כוח פנימיים.
309 – האפיפיור מרקלוס הראשון מגורש מרומא על ידי הקיסר מקסנטיוס.
309 – מתמנה הבישוף הראשון של אזור לורקה.
309 – רבה בר רב הונא התמנה לראש ישיבת סורא.
309 – קווירינוס הקדוש מסיסק, קדוש נוצרי, מת בשל אמונתו בסומבטהי שבהונגריה.
18 באפריל 309 – האפיפיור אוסביוס יורש את מרקלוס והופך לאפיפיור ה-31, אך גם הוא בעצמו מגורש ב-17 באוגוסט (ייתכן שמאורעות אלו התרחשו ב-310).
309 – נבנה מקדש דיבוס רומולוס על ידי הקיסר מקסנטיוס והוקדש לבנו המת.
העשור השני של המאה ה-3 הוא העשור שהחל ב-1 בינואר 210 והסתיים ב-31 בדצמבר 219.
217 - קליקסטוס הראשון יורש את זפירינוס על כס האפיפיור
219 - רב מתיישב בבבל, מתחילה תקופת האמוראים.
217 - נרצח הקיסר הרומי קרקלה.
העשור הראשון של המאה ה-3 הוא העשור שהחל ב-1 בינואר 200 והסתיים ב-31 בדצמבר 209.
208 - קרב הצוקים האדומים בסין העתיקה
העשור מבשר הרעות (בספרדית: Década Ominosa) הוא כינוי לעשר השנים האחרונות של שלטונו של פרננדו השביעי, מלך ספרד, החל מביטול החוקה הספרדית של 1812, ב-1 באוקטובר 1823, ועד למותו ב-29 בספטמבר 1833.
פרננדו השביעי הפך למלך לאחר הניצחון של מלחמת חצי האי, שבאמצעותה שוחררה ספרד משליטת נפוליאון.
הוא חזר לספרד ב-24 במרץ 1814 ומעשהו הראשון היה ביטול החוקה הליברלית מ-1812; לאחר מכן, פירוק שני הלשכות של הפרלמנט הספרדי ב-10 במאי.
אלה היו רק המהלכים הראשונים לקראת תגובה אנטי-ליברלית חריפה, שגרמה לסדרה של מהומות צבאיות, שהחלה בינואר 1820 על ידי הגנרל רפאל דל רייגו.
המלך נאלץ לכונן מחדש חוקה, עם שבועה חגיגית במהלך טקס במדריד ב-10 במרץ 1820. זה התחיל את התקופה שנקראת הטריניום הליברלי, שבמהלכה נאלץ פרננדו להיות עד לנפילתם של המוסדות והפריבילגיות האבסולוטיות העיקריות, ולמעבר הגובר לעבר רדיקליזם של הרוב בפרלמנט.
עם זאת, פרננדו לא זנח את מטרותיו הריאקציוניות ופנה לברית הקדושה שהוקמה בקונגרס וינה ב-1814, שבמסגרתה הסכימו המונרכיות האבסולוטיות העיקריות של אירופה לעזור זו לזו במקרה שאחת מהן תצטרך לסבול ממהפכה דמוקרטית.
ב-7 באפריל 1823 שלחה צרפת משלחת, שבאמצעותה פלש חיל צבאי, המכונה מאה אלף בני לואי הקדוש (Los Cien Mil Hijos de San Luis) ובראשם לואי אנטואן, דוכס אנגולם, לשטח ספרד.
לואי התקבל בברכה ב-24 במאי במדריד, לאחר שהליברלים נטשו את העיר ומצאו מקלט בעיר המסחרית קדיס, שם הוחזק פרננדו כשבוי.
כאן נפגש הקורטס הדמוקרטי כדי להכריז על תצהיר המלך.
החיילים הצרפתים כיתרו את העיר, עד ל-31 באוגוסט, אז סימן קרב טרוקדרו את תבוסת הליברלים ואת כניעת העיר.
לאחר חזרתו לשלטון החל פרננדו השביעי תקופת שלטונו המכונה "העשור מבשר הרעות", בשל הלחץ המובהק על דיכוי אויביו.
רוב חברי המפלגה הליברלית ברחו לחו"ל, ללונדון (שם חלקם קיבלו עזרה כספית על ידי ממשלת בריטניה על תפקידם במלחמות נגד נפוליאון), פריז, מלטה, ארצות הברית, או לרפובליקות עצמאיות שהוכרזו לאחרונה בדרום אמריקה, שעליהן החזיקה הממשלה הליברלית הספרדית בעמדה עוינת הרבה פחות מפרננדו השביעי.
אחרים, במקום זאת, חוסלו ללא רחמים, כמו דל רייגו, הסמל העיקרי של המהפכה, שנתלה ב-7 בנובמבר 1823 בכיכר לה סבאדה שבמדריד.
הצנזורה הקשה הוקמה מחדש, בעוד ארגון ארכאי וריאקציוני לחלוטין של אוניברסיטאות הוכנס בפיקוח קפדני של שר המשפטים, פרנסיסקו טדיאו קלומרדה, שהיה המוח של דיכוי האופוזיציה ושיקום המוסדות לשעבר, כמו הישועים (שהוצאו מחוץ לחוק על ידי הבורבונים בסוף המאה ה-18), מנזרים ואחרים.
הכוח הצרפתי נשאר בספרד, עם תפקיד דה-פקטו של כוח כיבוש: עם זאת, עלות האספקה הכבדה שלו גרמה לנזק נוסף לאוצר הספרדי, שהתרוקן תחת השלטון הליברלי, גם בשל המהפכות הדרום אמריקאיות.
חוסר שביעות הרצון של הצבא הספרדי עורר עוד יותר את היווצרותם של Voluntarios Realistas ("מתנדבים מלכותיים"), מיליציה שנוצרה על ידי פרננדו השביעי בשנת 1823, זמן קצר לאחר קריסת הקבינט החוקתי, במטרה לספק למלך אמצעי דיכוי ישירים נגד האופוזיציה הליברלית.
ב-1826 הסתכמה המיליציה בכ-200,000 מתנדבים, שמחציתם כללו 486 גדודי חי"ר, 20 פלוגות ארטילריה, 52 טייסות פרשים וכמה פלוגות חבלנים.
במה שכונה מלחמת האגרביאדוס, כ-30,000 איש שלטו ברוב קטלוניה ובחלק מהאזורים הצפוניים, ואף הקימו ממשלה אוטונומית.
פרננדו התערב באופן אישי, עבר לטרגונה כדי לכבות את המרד: הוא הבטיח חנינה, אך לאחר שהפורעים נכנעו, הוציא להורג את מנהיגיהם ואחרים הוגלו לצרפת.
חוסר יציבות נוסף הגיע כאשר, ב-31 במרץ 1830, פרדיננד הוציא את הסנקציה הפרגמטית, שאושרה על ידי אביו קרלוס הרביעי כבר ב-1789, אך לא פורסמה עד אז.
הסנקציה אפשרה את הירושה לכס המלכות הספרדי גם ליורשות נשים, למקרה שאין גבר שיירש.
לפרננדו היו רק שני ילדים, שתיהן בנות, הבכורה הייתה המלכה לעתיד איזבלה השנייה, שנולדה באוקטובר 1830. הסנקציה לא כללה בירושה את אחיו של פרננדו, קרלוס, רוזן מולינה.
בשנותיו האחרונות חלה פרננדו במחלה קשה, והוא איבד את היכולת לנהל את ענייניו.
אשתו הצעירה, מריה כריסטינה, נסיכת שתי הסיציליות, לקחה את העוצרות לידיה.
מאחר שהטוען לכתר השני, דון קרלוס, נחשב לתומך האבסולוטיזם, החליטה מריה כריסטינה לבקש תמיכה מהאופוזיציה הליברלית.
מדיניותה החמירה את המרירות בקרב תומכיו של קרלוס.
במותו של פרננדו, בשנת 1833, הכריז קרלוס על עצמו כיורש הלגיטימי בשם קרלוס החמישי.
זו הייתה תחילתה של המלחמה הקרליסטית הראשונה.
ערך זה מכיל סקירה של האירועים והמגמות העיקריות במוזיקה הפופולרית במהלך העשור הראשון של המאה ה-21
מוזיקת היפ הופ הפכה להיות אחד מהז'אנרים של המוזיקה שזכו להכי הרבה הצלחה לאורך כל העשור.
כמה מאמני ההיפ הופ האמריקאים הדומיננטיים ביותר במהלך העשור כללו את אמינם, אאוטקאסט, בלאק אייד פיז, T.I., 50 סנט, קניה וסט, נלי, קומון, נאז, ג'יי-זי, באסטה ריימס, פאף דאדי, סנופ דוג, מיסי אליוט, ליל קים, ג'יזי, ליל ויין, טימבלנד, דה גיים ולודאקריס.
במהלך שנות ה-2000 הראפר האמריקני אמינם, שהיה נודע בעיקר בשל היותו אחד הראפרים הלבנים המצליחים הבודדים בתעשיית המוזיקה, זכה להצלחה מסחרית עצומה במהלך העשור בעוד שהוא הצליח גם להישאר אותנטי, שנוי במחלוקת וליצור מוזיקה חתרנית.
לפי מגזין בילבורד, שניים מאלבומי האולפן של אמינם שיצאו במהלך העשור היו בין חמשת האלבומים הנמכרים ביותר של העשור.
לאחר יציאת אלבומו Relapse אמינם הפך לראפר שהצליח למכור הכי הרבה מוזיקה בכל הזמנים ולאמן שמכר הכי הרבה מוזיקה, מבין כל הז'אנרים הקיימים, לאורך כל העשור.
בין תת-הז'אנרים הפופולריים ביותר של מוזיקת ראפ במהלך שנות ה-2000 ניתן למנות את תת-הז'אנרים קראנק, סנאפ, והיפ הופ אלטרנטיבי.
בנוסף לכך סגנון הגנגסטה ראפ המשיך להיות פופולרי במיוחד במהלך העשור.
אפקט ה-Auto-Tune הפך פופולרי במיוחד במוזיקת ההיפ הופ לקראת סוף העשור.
ז'אנר הטין פופ המשיך להיות ז'אנר פופולרי במיוחד בתחילת העשור ובאותה העת שתי זמרות הטין פופ הדומיננטיות היו בריטני ספירס וכריסטינה אגילרה.
להקות הבנים, שהיו פופולריות במיוחד בעשור הקודם, המשיכו להיות פופולריות בתחילת העשור, אך הפופולריות שלהן דעכה במהלך העשור.
במהלך העשור חלק מחברי להקות בנים בחרו לפרוש מהלהקות על מנת להתמקד בקריירת סולו - זמרים כמו ג'סי מקרטני (שהיה במקום חבר בלהקה Dream Street), ניק לאשי (שהיה במקור חבר בלהקת 98 Degrees), ובעיקר ג'סטין טימברלייק (שהיה במקור חבר בלהקת אן סינק).
לקראת סוף העשור נוסדו מספר להקות בנים חדשות, בהם V Factory, Varsity Fanclub, The Click Five, NLT והאחים ג'ונאס, אף על פי כן הדור החדש הזה של להקות הבנים לא זכה לאותה ההצלחה לה זכו להקות הבנים האמריקאיות בשנות ה-90 ובתחילת שנות ה-2000.
הז'אנר R&B עכשווי זכה לפופולריות רבה במהלך העשור האמנים הבולטים בז'אנר במהלך העשור כללו את ביונסה, מריה קארי, ג'ניפר לופז, מרי ג'יי בלייג', ואשר.
ביונסה הוגדרה על ידי מגזין בילבורד בסוף העשור כאמנית המצליחה ביותר של העשור.
אשר הוגדר על ידי מגזין בילבורד כאמן המצליח ביותר במצעדי בילבורד הוט 100 במהלך העשור.
אמנים בולטים נוספים כללו את מרי ג'יי בלייג', אשנטי, ריהאנה, טריי סונגז, ני-יו, כריס בראון, וסיארה.
ז'אנר הפוסט-גראנג' המשיך להיות פופולרי במהלך העשור, ובמיוחד בשנים הראשונות של העשור.
האמנים הדומיננטיים ביותר בז'אנר במהלך העשור כללו את פו פייטרס, קריד, אלטר ברידג', ניקלבק, לייפהאוס, הובסטנק, 3 Doors Down, פאדל אוף מאד, שיינדאון, ת'רי דייז גרייס, סטיינד, וסית'ר.
בתחילת העשור תת-הז'אנר נו-מטאל, אשר התפתח בעשור הקודם, החל לצבור פופולריות רבה.
בנוסף לכך, גם ז'אנרים אחרים שהפיקו מוזיקה בסגנון דומה, כמו ראפ מטאל וראפ רוק, הצליחו לפרוץ למיינסטרים בשלב יותר מאוחר.
אמני נו-מטאל דומיננטיים במיוחד במהלך העשור כללו את הלהקות כמו Korn, דפטונס, לימפ ביזקיט, סליפנוט, אינקיובס, ו־Rage Against the Machine.
אמני ראפ רוק דומיננטיים במיוחד במהלך העשור כללו את סיסטם אוף אה דאון, אוונסנס, P.O.D., לינקין פארק, פאפא רוץ' ו-דיסטרבד.
אלבום הבכורה של להקת לינקין פארק Hybrid Theory, אשר יצא בשנת 2000, מכר מעל ל-24 מיליון עותקים ברחבי העולם.
אף על פי כן, לקראת המחצית השנייה של העשור העניין בז'אנר הנו-מטאל דעך ורבים מהאמנים הדומיננטיים בז'אנר בחרו להתמקד במקום זאת ביצירת מוזיקה בז'אנרים אחרים - כמו פוסט-גראנג' (במקרה של להקת סטיינד), מטאל (במקרה של הלהקות סליפנוט, דיסטרבד, ו-Drowning Pool), ורוק אלטרנטיבי (במקרה של הלהקות לינקין פארק, ופאפא רוץ').
ז'אנר המטאלקור שהתפתח בעשור הקודם ושילב אלמנטים של הארדקור פאנק ואלמנטים של אקסטרים מטאל, הצליח החל מ-2004 להפוך דומיננטי במצעד הפזמונים האמריקני, עם להקות כמו Bullet for My Valentine, Killswitch Engage, Shadows Fall, Poison The Well, ואוונג'ד סוונפולד, שהגיעו למקומות הראשונים הן במצעדי הרוק והן במצעדים הכלליים.
רוק כבד / הבי מטאל
מוזיקת אימו הצליחה לפרוץ למיינסטרים במהלך העשור, בין היתר בעקבות ההצלחה הגדולה לה זכתה להקת Jimmy Eat World בשנת 2000, כאשר הלהקות הדומיננטיות ביותר בז'אנר במהלך העשור כללו את Hawthorne Heights, Silverstein, Story of the Year, Thursday, דה יוזד, Underoath, ו-My Chemical Romance.
למוזיקת האימו באותה העת הייתה משיכה גדולה בקרב מתבגרים ובאותה העת התפתחה אופנה מסוימת של תסרוקות, איפור וביגוד שהיו מיוחסות למעריצי מוזיקת האימו.
במהלך אמצע העשור להקות כמו Modest Mouse, Death Cab for Cutie ו-ארקייד פייר הוציאו אלבומי אינדי רוק שזכו להצלחה רבה במיינסטרים והתעניינות גוברת באינדי רוק.
אמנים מוזיקה אלקטרונית אמריקנים פופולריים במהלך העשור כללו בין היתר את Deadmau5, LCD Soundsystem, Owl City, ומרשמלו.
משנת 2007 ואילך מוזיקת דאנס החלה לצבור פופולריות רבה באמריקה הצפונית כאשר להיטי דאנס-פופ שונים זכו להצלחה ניכרת כמו הסינגלים של זמרת הפופ ריהאנה "Don't Stop the Music" ו-"Disturbia".
בשנים 2008 ו-2009 הז'נאר אלקטרופופ זכה גם הוא לפופולריות רבה באמריקה הצפונית והפך להיות אחד מהז'אנרים הדומיננטיים במועדונים.
אמנים כמו בריטני ספירס, ביונסה וליידי גאגא סייעו להפוך את הז'אנר לפופולרי במיוחד לקראת סוף שנת 2008 עם להיטים כמו "Womanizer" של בריטני, "Single Ladies (Put a Ring on It)" של ביונסה ו-"Poker Face" של גאגא.
ביוני 2009 נפטר המוזיקאי האמריקני הפופולרי מייקל ג'קסון מדום לב בשל מנת יתר של סם ההרדמה פרופופול אותה נטל במהלך ההכנות לסבב ההופעות העולמי שלו "This is it".
להקת הפוסט-בריטפופ קולדפליי זכתה להצלחה עצומה במצעדי האלבומים של אירופה במהלך העשור.
בשנת 2008 הוציא הלהקה ת הלהיט "Viva la Vida" אשר הגיע למקום הראשון הן במצעד הסינגלים הבריטי והן במצעד האמריקני.
השיר זכה בהמשך בפרס גראמי בקטגוריית "שיר השנה" בטקס הגראמי ה-51.
הסוגות אינדי רוק ואינדי פופ הפכו פופולריות במחצית השנייה של העשור כאשר כמה מהאמנים האירופאים הדומיננטיים ביותר בסוגות הללו במשך העשור כללו את ארקטיק מאנקיז, פרנץ פרדיננד, בל וסבסטיאן, איימי ויינהאוס, קייזר צ'יפס, קין, הליברטינז, עורכים, לילי אלן, קייט נאש, פלורנס אנד דה משין ולהקת דה טינג טינגס.
להקת הבריטפופ אואזיס המשיכה להיות פופולרית במהלך העשור כאשר במהלכו היא הוציאה ארבעה אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי.
אף על פי כן הלהקה התפרקה לבסוף ב-2009.
גם להקת הרוק האירית U2 המשיכה לשמור על פופולריות במהלך העשור והוציאה במהלך שנות ה-2000 שלושה אלבומים.
במחצית הראשונה של העשור להקות אינדי רוק בריטיות כמו הליברטינז, ארקטיק מאנקיז, בלוק פארטי וקייזר צ'יפס זכו להצלחה מסחרית ניכרת.
במהלך העשור גם מספר זמרים-יוצרים אירופאיים זכו להצלחה ניכרת בהם דייוויד גריי, דיידו, ג'יימס בלאנט, ג'יימס מוריסון, קיי.טי.
אלבום הבכורה של הלהקה הווירטואלית גורילז, אשר נוצר על ידי המוזיקאי הבריטי דיימון אלברן בשנת 2001, אשר מכר מעל לשבעה מיליון עותקים שילב גם השפעות מוזיקליות שונות והצלחתו נבעה במיוחד מהצלחת הלהיט "Clint Eastwood".
אלבום האולפן השני של הלהקה Demon Days, אשר יצא ב-2005, זכה להצלחה רבה בין היתר בזכות הלהיט .
במהלך שנות ה-2000 זמרות מוזיקת הנשמה הבריטית הדומיננטיות ביותר כללו את ג'וס סטון, נטשה בדינגפילד, אדל, דאפי, ואיימי ויינהאוס.
בטקס פרסי הגראמי ה-50 הזמרת הבריטית איימי ווינהאוס זכתה בחמישה פרסי גראמי, ובכך הפכה לאישה הראשונה בתולדות הטקס שזוכה בחמישה פרסי גראמי.
להרכבי הבנות שוגאבייבז, Girls Aloud ו-ט.א.ט.ו.
היו קריירות מצליחות במשך רוב העשור, בעוד שלהקת הספייס גירלז, אשר לה הייתה הצלחה עצומה בשנות התשעים, התפרקה בתחילת העשור.
אלבומה של הזמרת האירית אניה A Day Without Rain אשר יצא בשנת 2000 זכה להצלחה מסחרית גדולה כאשר נמכרו מעל ל-15 מיליון עותקים של האלבומים.
תוכניות ריאליטי מסוג מציאת כישרונות הפכו פופולריות במיוחד בבריטניה במהלך העשור.
חלק מהזוכים בתוכניות הללו, אשר כללו את Popstars, Pop Idol, Fame Academy ו-X Factor, הצליחו בעקבות הזכייה גם לפתח קריירות מצליחות בתעשיית המוזיקה.
בשנת 2004 הלהיט "Dragostea Din Tei" של להקת הפופ המולדובנית O-Zone זכה להצלחה עצומה בכל רחבי העולם.
באירופה, מוזיקת הטראנס ומוזיקת האוס החלו לצבור פופולריות במהלך שנות ה-2000. אמני מוזיקת הטראנס הפופולריים ביותר במהלך העשור כללו את ATB, איאן ואן דאל, אליס דיג'י, Fragma, Lasgo, רוברט מיילס, טייסטו, ארמין ואן ביורן, פול ואן דייק, ופול אוקנפולד.
אמני מוזיקה אלקטרונית אירפאים פופולריים בתתי ז'אנרים אחרים כללו את פאטבוי סלים, The Chemical Brothers, הפרודיג'י, Groove Armada, דאפט פאנק, מאסיב אטאק, רויקסופ, ג'אסטיס, פורטיסהד, גולדפראפ, M83, אורביטל, בורדס אוב קנדה, Autechre, גאנת'ר, אריק פרידץ, סקוטר, אנדרוורלד, אפקס טווין, deadmau5, The Knife, ליידיטרון, Lamb, זירו 7 ודייוויד גטה.
האמנית האוסטרלית המצליחה ביותר במהלך העשור הייתה קיילי מינוג אשר זכתה להצלחה רבה בסצנת המוזיקה האוסטרלית בין היתר בזכות ארבעת האלבומים המצליחים שהיא הוציאה במהלך העשור.
בשנת 2006, בעקבות ההצלחה של הלהיט "Hips Don't Lie" של הזמרת הקולומביאנית שאקירה, היא הפכה לאמנית הראשונה מאמריקה הדרומית שהצליחה להגיע למקום הראשון במצעדי הפזמונים של ארצות הברית, אוסטרליה, ובריטניה.
הסינגל Hips Don't Lie היה הסינגל הנמכר ביותר של העשור, ואחד הסינגלים הנמכרים ביותר בכל הזמנים.
בשנת 2004 ז'אנר הרגאטון הפך לאחד מהז'אנרים הדומיננטיים ביותר במוזיקה של אמריקה הלטינית.
ז'אנר הרגאטון שילב אלמנטים של מוזיקת רגאיי ודאנסהול עם מוזיקה של אמריקה הלטינית, כמו סלסה, מרנגה, ופופ לטיני, וכמו גם של היפ הופ, R&B עכשווי ואלקטרוניקה.
כמה מאמני הרגאטון הדומיננטיים ביותר במהלך העשור היו דון עומר, ויסין ויאנדל, אייבי קווין ודדי יאנקי.
עד אמצע העשור ז'אנר הרגאטון החליף את הסלסה, המרנגה והקומביה כז'אנר הריקודים הדומיננטי במועדוני הלילה של האוכלוסייה הצעירה בכל רחבי אמריקה הלטינית, ואף זכה לפופולריות רבה בספרד ואיטליה.
לקראת סוף העשור הפופולריות של הרגאטון החלה לדעוך.
עם ההתפתחות המואצת של כלכלות המזרח הרחוק במהלך שנות ה-90 והעשור הראשון של המאה ה-21, הגיעה במהלך העשור צמיחה ניכרת של תעשיות המוזיקה המקומיות האסייתיות.
במהלך העשור מוזיקת הג'יי-פופ ומוזיקת הקיי-פופ הפכו יותר ויותר מושפעים מהז'אנר R&B עכשווי, מוזיקת היפ הופ ויורוביט, והפכו בהדרגה פופולריים בכל אזור המזרח הרחוק.
ההצלחה של להקת הבנים הדרום קוריאנית TVXQ שהחלה להופיע לראשונה ב-2003 הובילה להיווצרות של גל להקות קי-פופ אשר כללו בין היתר את SS501, סופר ג'וניור, ביג באנג, גירלז ג'נריישן, שייני, 2NE1, ו-4Minute.
ערך זה מכיל סקירה של האירועים והמגמות העיקריות במוזיקה הפופולרית במהלך העשור השני של המאה ה-21
במהלך העשור הז'אנרים הדומיננטיים בעולם המערבי היו דאנס-פופ, טין פופ, היפ הופ, מוזיקת פופ, R&B עכשווי, רוק אלטרנטיבי, פוסט-גראנג', פוסט-בריטפופ, אימו רוק, מטאלקור, אינדי רוק, הארד רוק, הבי מטאל, מוזיקת קאנטרי, טראנס, צ'יל אאוט, האוס, יורודאנס, אלקטרו פופ, אלקטרו האוס ודאבסטפ.
לאורך העשור מוזיקת הפופ האמריקנית חוותה עלייה יוצאת דופן בפופולריות שנבעה בעיקר מההצלחה של האמנים טיילור סוויפט, ריהאנה, קייטי פרי, ג'סטין ביבר, אריאנה גרנדה וליידי גאגא.
כישרונות חדשים בולטים שזכו להצלחה ניכר במהלך העשור כללו את אריאנה גרנדה, הלסי, בילי אייליש ושון מנדס.
הצלחתה העצומה של טיילור סוויפט במהלך העשור הייתה ניכרת במיוחד לקראת סוף העשור כאשר סוויפט הוכרזה כאמן העשור בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית וכאשת העשור של מגזין בילבורד.
ז'אנר הטין פופ חזר להיות פופולרי במהלך העשור כאשר כמה מהאמנים הדומיננטיים ביותר בז'אנר כללו את מיילי סיירוס, דמי לובאטו, סלינה גומז, ג'סטין ביבר ואריאנה גרנדה.
רוב הכוכבים הללו היו התפרסמו במקור בתוכניות של ערוץ דיסני או של ערוץ ניקלודיאון בתחילת הקריירה שלהם.
יוצא דופן הוא הזמר הקנדי ג'סטין ביבר שהצליח להשיק את הקריירה שלו בזכות יוטיוב והמדיה החברתית.
אמני פופ חדשים שזכו להצלחה ניכרת במהלך העשור כללו את מייק פוזנר, אריאנה גרנדה, האלסי, מייגן טריינור, ביבי רקסה, טורי קלי, אליסיה קארה, צ'ארלי פות', שון מנדס, ג'ון בליון, ג'וליה מייקלס, רייצ'ל פלאטן, מאגי רוג'רס, היילי סטיינפלד, לאוב, דאייה, קמילה קביו, באזי, אלק בנג'מין, בילי אייליש ואווה מקס.
אלבום האולפן Teenage Dream, שהיה אלבום האולפן השני של הזמרת קייטי פרי, יצא לשווקים ב-24 באוגוסט 2010 והכיל 5 שירים שהגיעו למקום הראשון במצעד הפזמונים האמריקני.
לריהאנה היה את מספר השירים הגבוה ביותר שהגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים האמריקני בו הם שהו בסך הכל במשך 41 שבועות במהלך העשור.
לטיילור סוויפט היו כמה מהאלבומים הנמכרים ביותר בעולם במהלך העשור.
מוזיקת היפ הופ נותרה מהז'אנרים הפופולריים ביותר בעולם במהלך העשור.
לפי ההערכה של פורבס במהלך העשור הפכה מוזיקת הראפ, לראשונה בהיסטוריה של ארצות הברית, לז'אנר המוזיקלי הנצרך ביותר במדינה.
אמני מוזיקת ההיפ הופ הדומיננטיים ביותר במהלך העשור כללו את דרייק, קנדריק למאר, פיוצ'ר, צ'אנס הראפר, ניקי מינאז', טראוויס סקוט ג'יי קול, פלייבוי קרטי, גוצ'י מיין, מיגוס, יאנג ת'אג, טיילר דה קריאייטור, אייסאפ רוקי, 21 סבאג', קארדי בי, ביג שון, ליל עוזי ורט, ליל יאכטי, XXXTentacion וג'וס וורלד.
תתי ז'אנרים כמו מוזיקת טראפ, מוזיקת דריל, ואימו ראפ היו פופולריים במיוחד במהלך העשור.
אמני הז'אנר R&B עכשווי שהיו הדומיננטיים ביותר במהלך העשור כללו את ריהאנה, כריס בראון, דה ויקנד, ביונסה, טריי סונגז, אשר, מיגל, ברונו מארס, חאליד, אלישה קיז, ג'סטין טימברלייק ורובין ת'יק.
מספר אמני R&B עכשווי, אשר זכו להצלחה בשנות ה-90 וה-2000 ועשו קאמבק במהלך העשור, כללו את מוניקה, קלי רולנד, ברנדי, דיאנג'לו וג'נט ג'קסון.
מוזיקת רוק נותרה פופולרית גם בעשור השני של המאה ה-21, למרות שהז'אנר היה פחות דומיננטי בהשוואה לעשורים הקודמים.
שינוי זה נבע בין היתר מהדעיכה המהותית בכמות הרכישות של תקליטורים ומהעלייה העצומה בשימוש באינטרנט לשמיעת שירים אשר השפיעה על כך שפורמט רדיו להיטים עכשוויים החל להצלחה מסחרית גדולה יותר.
בנוסף לכך הפופולריות של הז'אנרים הארד רוק והבי מטאל דעכה במהלך העשור.
היו גם אמני רוק מצליחים שונים מהעבר שהיה להפ במהלך העשור קאמבק מוצלח בהם מטאליקה, סטון טמפל פיילוטס, רד הוט צ'ילי פפרס, פרל ג'אם, ניין אינץ' ניילז, סאונדגארדן, בלינק-182, גרין דיי, ואליס אין צ'יינס.
כל אותם האמנים הפיקו במהלך העשור אלבומי רוק שהצליחו להגיע לאחד מחמשת המיקומים הראשונים במצעד האלבומים האמריקני.
אמני הרוק האלטרנטיבי האמריקאים והקנדיים הדומיננטיים ביותר במהלך העשור כללו את Imagine Dragons, לינקין פארק, מיוז, פו פייטרס, ויזר, קסביאן, Thirty Seconds to Mars, Cage The Elephant, אוונסנס, ניקלבק, ארקטיק מאנקיז, The Black Keys, רד הוט צ'ילי פפרז, ת'רי דייז גרייס, גרין דיי, קווינס אוף דה סטון אייג', פאניק!
אט דה דיסקו, פול אאוט בוי, בלינק-182, Twenty One Pilots, פאראמור, ו-Bring Me the Horizon.
אמני הפופ-רוק הדומיננטיים ביותר של העשור כללו את דה סקריפט, טריין, ואן ריפאבליק, מארון 5, DNCE, פינק, אדם למברט, קלי קלרקסון, 5 Seconds of Summer.
למעט מספר מקרים יוצאי דופן (בהם גרין דיי, אופספרינג, פול אאוט בוי, פאראמור, בלינק-182 ופאניק!
הארד רוק / הבי מטאל
להקות הארד רוק והבי מטאל אמריקאיות דומיננטיות במהלך העשור כללו את פייב פינגר דת' פאנץ', אוונג'ד סוונפולד, דיסטרבד, אסקינג אלכסנדריה, ברייקינג בנג'מין, סליפנוט, שיינדאון, Bring Me the Horizon, A Day to Remember, היילסטורם, פאפא רוץ', Black Veil Brides, ו-סית'ר.
להקת Guns N' Roses עשתה קאמבק במהלך המחצית השנייה של העשור עם סבב ההופעות Not in This Lifetime...
Tour, בו חזרו להופיע ביחד שלוש חברים מההרכב המקורי של הלהקה - אקסל רוז, סלאש ו-דאף מק'אגן אשר היו ביחד על אותה הבמה בפעם האחרונה ב-1993. סבב ההופעות של הלהקה היה מסבבי ההופעות הרווחיים ביותר של העשור.
לאורך העשור תת-ז'אנרים שונים של מוזיקת דאנס אלקטרונית הפכה פופולרית במיוחד כולל מוזיקת האוס, דאבסטפ, דראמסטפ, הארדסטייל, אלקטרו האוס, טכנו, טראנס, סינת'-פופ, אלקטרופופ ומוזיקת טראפ.
יוצרי המוזיקה האלקטרונית הדומיננטיים ביותר במהלך העשור כללו את טייסטו, דייוויד גטה, קלווין האריס, סטיב איוקי, ניקי רומרו, אפרוג'ק, Deadmau5, דיפלו, סקרילקס, ארמין ואן ביורן, אביצ'י, זד, מרטין גריקס, הארדוול, הצ'יינסמוקרס, מרשמלו, מייג'ור לייזר, מארק רונסון, ודי ג'יי סנייק.
אמני מוזיקת הקאנטרי הדומיננטיים במהלך העשור כללו בין היתר את טיילור סוויפט, קארי אנדרווד, מירנדה למברט, קית' אורבן, לוק בריאן, בלייק שלטון, ליידי אנטבלום, טים מקגרו, ג'ורג' סטרייט, טובי קית', פלורידה ג'ורג'יה ליין, קייסי מאסגרייבס, ליטל ביג טאון, קלסי בלריני, כריס סטייפלטון, ולוק קומבס.
על אף שלהקות טין פופ לא היו פופולריות במשך רוב העשור הקודם, במהלך העשור השני של המאה ה-21 להקות הבנים האירופאיות חזרו לזכות בפופולריות עצומה ובמיוחד להקות הבנים ואן דיירקשן והוונטד שזכו במהלך העשור להצלחה מסחרית גדולה ברחבי העולם.
הזמרת-יוצרת האנגלית אדל אשר התפרסמה לקראת סוף העשור הקודם בעיקר בזכות אלבום הבכורה שלה, זכתה להצלחה בינלאומית עצומה במהלך העשור בעיקר בזכות אלבום האולפן השני שלה 21 שיצא ב-2011, אשר הפך לאחד האלבומים הנמכרים ביותר בכל הזמנים.
אלבומה השלישי שיצא ב-2015 זכה גם הוא להצלחה עצומה ודורג על ידי מגזין בילבורד במקום ה-78 ברשימתם "100 האלבומים הטובים ביותר של העשור השני".
אמני מוזיקת רוק אלטרנטיבי דומיננטיים בבריטניה במהלך העשור כללו בעיקר אמנים שהפריצה הגדולה שלהם הייתה בעשור הקודם - קסביאן, ארקטיק מאנקיז, גורילז, Coldplay, מיוז, ממפורד אנד סאנז, וסנואו פטרול.
אמני מוזיקת רוק אלטרנטיבי שהפריצה הגדולה שלהם הייתה במהלך העשור כללו את דה 1975, באסטיל, ואלט ג'יי.
במהלך העשור דייוויד בואי הוציא לשווקים שני אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי - The Next Day ו-Blackstar.
מוזיקת הבי מטאל ומוזיקת הארד רוק היו פופולריים יחסית במצעד האלבומים הבריטי, כאשר שתי הלהקות הבריטיות הדומיננטיות בז'אנר במהלך העשור היו בעיקר בולט פור מיי ולנטיין ואנטר שיקארי.
במהלך העשור גם סצנת המטאל הגרמנית זכתה להצלחה מסחרית כאשר הלהקות אקספט ו-קריאייטור היו מלהקות המטאל הגרמניות המצליחות ביותר במצעד הפזמונים הגרמני.
מוזיקת פולק זכתה להצלחה רבה בתחילת העשור בבריטניה.
להקת הפולק הבריטית שזכתה להצלחה הרבה ביותר במהלך העשור הייתה להקת ממפורד אנד סאנז, אשר זכתה להצלחה מסחרית הן באירופה והן באמריקה הצפונית.
אמני מוזיקת פולק אירופאים נוספים שזכו להצלחה רבה במהלך העשור כללו את אד שירן, ג'ורג' עזרא, הוזייר, ג'ייק באג, וג'וני פלין.
מוזיקת דאבסטפ ומוזיקת דראם אנד בייס החלו להפוך פופולריים בתחילת העשור ובמיוחד בבריטניה.
תקליטנים אירופאים בולטים במהלך העשור כללו את אביצ'י, מרטין גריקס, ניקי רומרו, טייסטו, דימיטרי וגאס ולייק מייק, אפרוג'ק, קייגו, מארק רונסון, קלווין האריס, דייוויד גטה וזד.
אמנים אוסטרלים וניו זילנדים דומיננטיים במהלך העשור כללו את טרוי סיון, סיה, לורד, איגי אזליה, וגוטייה.
סיה הפכה במהלך העשור לאחת האמניות האוסטרליות המצליחות ביותר בעקבות הפרסום של השיר "Titanium".
אחד מהשירים האוסטרלים המצליחם ביותר במהלך העשור היה השיר "Somebody That I Used to Know" של גוטייה אשר הצליח להגיע למקום הראשון ב-11 מדינות, כולל אוסטרליה, ניו זילנד, גרמניה, אוסטריה, בלגיה, קנדה, ארצות הברית ובריטניה.
במהלך 2017 השיר "Despacito" של לואיס פונסי ודדי יאנקי הפך ללהיט ענק שהצליח להגיע למקום הראשון במצעדי הפזמונים של 45 מדינות שונות, בהם ארצות הברית, בריטניה, ישראל, פורטוגל ניו זילנד ועוד רבים אחרים.
במהלך תחילת העשור ז'אנר הקיי-פופ החל לזכות בפופולריות רבה במיוחד מחוץ לאסיה בקצב מואץ בהשוואה לעשור הקודם.
האינטרנט שימש תפקיד דומיננטי בעלייה המאסיבית בפופולריות של הקיי-פופ ברחבי העולם.
למדיה החברתית ולאתרי שיתוף וידאו כגון YouTube, Facebook, Tumblr, רדיט וטוויטר הייתה השפעה מהותית על הפרסום של המוזיקה הדרום קוריאנית לקהל מערבי חדש.
שיתוף וידאו קליפים, של הפקות מקצועיות ברמה גבוהה, זמרים וזמרות צעירים ויפים הלובשים אופנה שמושכת את העין ורוקדים כוריאוגרפיה מרשימה בשילוב עם מוזיקה בעלת השפעות מערביות תרמו באופן הדרגתי להפוך את הקיי-פופ לתופעה תרבותית.
בשנת 2012 ז'אנר הקיי-פופ הוכיח שתעשיית המוזיקה הדרום קוריאנית מסוגלת להפוך את ההצלחה הויראלית להצלחה מסחרית לאחר שהסינגל "גנגנם סטייל" של המוזיקאי הדרום קוריאני סיי הפך ללהיט עצום שכיכב במקום הראשון במצעדי הפזמונים של מעל ל-30 מדינות, כולל אוסטרליה, קנדה, צרפת, גרמניה, איטליה, רוסיה, ספרד, ובריטניה.
השיר הגיע אף למקום השני במצעד הפזמונים האמריקני.
להקת הבנות הדרום קוריאנית 2NE1 ולהקות הבנים Exo ו־BTS הצליחו כולם להפיק אלבומים שהגיעו למיקומים מרשימים במצעד האלבומים האמריקני, בעוד BTS וקבוצת הבנות הקוריאנית בלאקפינק הצליחו גם להפיק סינגלים שונים שכיכבו במצעד הפזמונים האמריקני.
על אף שהמילים של השירים הללו היו בעיקר בקוריאנית הם שילבו גם במקרים רבים ביטויים ומונחי סלנג באנגלית ושילבו גם אלמנטים מהמוזיקה המערבית הפופולרית כמו בין היתר היפ הופ, רית'ם אנד בלוז, דיפ האוס וטראפ.
שירי הקיי-פופ הפכו בעיקר פופולריים בקרב צעירים למרות מחסום השפה.
העת העתיקה היא תקופה בהיסטוריה, אשר ראשיתה בעת הופעת כתב היתדות כששת אלפים שנה לפני זמננו במסופוטמיה וסיומה מצוין על פי מרבית האסכולות בנפילת האימפריה הרומית המערבית במאה ה-5 לספירה (בשנת 476), היא כוללת בעיקר את התרבות המצרית, היוונית, הרומית.
העת העתיקה התאפיינה בבידוד התרבויות לפי אזורי מחיה.
כך התרבויות של אמריקה היו מנותקות מאירואסיה ולא היו קשרים כלשהם ביניהם.
גם בתוך אירואסיה, שהיא יבשת אחת, היה ניתוק רב בין התרבויות השונות בגלל אמצעי התחבורה הדלים של התקופה שלא אפשרו ניידות גבוהה.
כך נוצרו מרכזי תרבות מבודדים יחסית עם אזורי השפעה מקומיים.
למרות זאת, היו גלי הגירה גדולים שגרמו לאובדן תרבויות שלמות בכיבוש והרס מוחלט.
גלי הגירה אלה נוצרו על רקע משברים כלכליים ופוליטיים בארצות המוצא של המהגרים.
נהוג לחלק את העת העתיקה לשתי תקופות משניות: תקופת הברונזה ותקופת הברזל.
תקופת הברונזה מתייחסת לתקופה בה האדם הגיע לרמה הטכנולוגית המאפשרת ייצור ועיצוב כלים מברונזה.
בתקופה זו החל האדם לפתח שיטות להתכה ולעיצוב של ברונזה.
היא החלה בסביבות 3300 לפנה"ס במסופוטמיה ומצרים ומשם התפשטה ללבנט, אנטוליה ופרס.
בתקופות הבאות התפשטה ליתר חלקי אסיה ולאירופה.
האפשרות לעיצוב כלים מברונזה תרמה לפיתוח החקלאות ואפשרה את התפתחות הציוויליזציות המתקדמות הראשונות.
תקופת הברזל מתייחסת לתקופה בה האדם הגיע לרמה הטכנולוגית המאפשרת ייצור ועיצוב כלים מברזל.
טכניקות ראשונות לעיצוב כלים מברזל התפתחו באזור אנטוליה והקווקז בסוף האלף השני לפנה"ס ובאזור הלבנט בתחילת האלף הראשון לפנה"ס.
במזרח הרחוק ורוב אירופה התפתחה תקופה זו בהדרגה בין המאה ה-8 לפנה"ס למאה ה-6 לפנה"ס.
בצפון גרמניה, סקנדינביה ובריטניה הגדולה תקופה הברזל החלה רק במאה ה-5 לפנה"ס.
המושג התקופה הקלאסית, מופיע בהיסטוריוגרפיה שנכתבה במערב לתיאור ימי הזוהר של יוון ורומא.
יוון העתיקה (יוון המיקנית, יוון המינואית, יוון הקלאסית, יוון ההלניסטית)
יהודים (ממלכת ישראל המאוחדת, ממלכת יהודה, ממלכת ישראל, ממלכת החשמונאים)
פרס (הממלכה האחמנית, האימפריה הפרתית, האימפריה הסאסנית)
הודו (תרבות עמק האינדוס, האימפריה המאורית, אימפריית קושאן, ממלכת גופטה)
חתים (הממלכה החתית הקדומה, האימפריה החתית, הממלכות החתיות החדשות)
העת העתיקה באמריקה נמשכה עד לסוף המאה ה-15 ותחילת המאה ה-16 ונקראת גם התקופה הטרום קולומביאנית.
העת החדשה (או העידן המודרני) היא התקופה השלישית והנוכחית בתיקוף ההיסטוריה, על פי המקובל בהיסטוריוגרפיה המערבית.
ראשיתה של העת החדשה נקבעה בחלק ניכר מההיסטוריוגרפיה המערבית בשנת 1492, השנה בה גילה כריסטופר קולומבוס את יבשת אמריקה.
העת החדשה מחולקת בהיסטוריוגרפיה לתקופות משנה; למשל, העת החדשה המוקדמת (משלהי המאה ה-15 עד לשלהי המאה ה-18), והעת החדשה המאוחרת (החל מהמאה ה-19).
ישנה מחלוקת בדבר סיומה המדויק של תקופת ימי הביניים ותחילתה של העת החדשה, מאחר שהיסטוריון החוקר את איטליה במאה ה-15, לדוגמה, ימצא עצמו חוקר את הרנסאנס, בעוד אחר החוקר את אנגליה בתחילת המאה ה-15, ימצא עצמו בלב ימי הביניים.
היסטוריונים מסמנים גם שנים שונות כסוף ימי הביניים.
אחרים סוברים שהתקופה הסתיימה רק בשנת 1517 עם תחילת המהפכה הפרוטסטנטית.
את סיום תקופת ימי הביניים ואת תחילתה של תקופת העת החדשה מאפיינים שינויים רבים.
ביניהם, תחילת הרפורמציה הפרוטסטנטית בשנת 1517, עליית דגם המדינה המונרכית, תחילת מסעות החקר הימיים, תחילת השינוי הכלכלי-דמוגרפי ותחיית האמנות הקלאסית שהתרחשו לקראת סוף המאה ה-15 באיטליה, ובתחילת המאה ה-16 בצפון אירופה כחלק מהרנסאנס.
בין התאריכים שהוצעו כמועד סיום ימי הביניים היו:
29 במאי 1453, מועד כיבושה של קונסטנטינופול על ידי הטורקים ונפילת האימפריה המזרחית.
מהווה תאריך מקביל לתחילת ימי הביניים לפי תיארוך נפילת האימפריה המערבית (תחילת העת החדשה לפי חלק מן ההיסטוריונים הצבאיים).
23 בפברואר 1455, תאריך הדפסת הוולגטה על ידי יוהאן גוטנברג והתחלת מהפכת הדפוס (חלק מן ההיסטוריונים של התרבות).
שנת 1492, יציאת קולומבוס וגילוי אמריקה (היסטוריונים פוליטיים).
שנת 1517, תחילתה של הרפורמציה הפרוטסטנטית (היסטוריונים של הדת).
24 בפברואר 1525 - קרב פאביה הפעם הראשונה ששימוש בנשק חם הוביל לניצחון בקרב, ובכך מסיים את תקופת האבירים שאפיינה את ימי הביניים (חלק מן ההיסטוריונים הצבאיים).
1543, השנה בה פרסם קופרניקוס את התאוריה ההליוצנטרית בספר "על תנועתם של גרמי השמים" ובכך נעשה שינוי מחשבתי בדרך בה נתפש העולם (חלק נוסף מן ההיסטוריונים של התרבות).
המחצית השנייה של המאה ה-18: המהפכה התעשייתית, המצאת מנוע הקיטור, פיתוחים בחקלאות, בדת, בפילוסופיה ובפוליטיקה (המהפכה הצרפתית).
נהוג לתארך את העת החדשה המוקדמת החל מתחילת המאה ה-16 ועד סוף המאה ה-18 (1500-1800 בקירוב).
תקופה זו מאופיינת בצמיחה תרבותית, מדעית ופוליטית באירופה הכוללת את קץ הפאודליזם והתפתחותן של ממשלות ריכוזיות ומדינות הלאום הראשונות.
נהוג לתארך תקופה זו למתחילת המאה ה-19 (החל מ-1800 בקירוב) ועד ימינו.
את תקופה זו, יש המחלקים לשתי תת-תקופות עיקריות:
1789–1914: עד אמצע המאה ה-19, המצב היה דומה לזה של העת החדשה המוקדמת, בעיקר באירופה בה השלטון המונרכי, זה המלכותי, וזה הקיסרי, נשאר כמו שהיה, והתרבות כמעט ולא השתנתה כאשר המוזיקה הקלאסית ויתר ענפי התרבות האירופאית נשארו כפי שהיו במאה שלפני, בעיקר במרכז ובמזרח אירופה.
לקראת שנת 1900, התרבות המערבית השתנתה, תקופה זו מאופיינת בראשית האימפריאליזם האירופאי, המהפכה התעשייתית באירופה, הלאומיות המודרנית וראשית הדמוקרטיה המודרנית (המהפכה הצרפתית והמהפכה האמריקנית, שרק בתחילת המאה ה-20 גרמו לשינוי שיטת השלטון באירופה).
בתקופה זו נשארת אירופה הכוח החזק בעולם, כאשר לקראת סופה מתחילים לאתגר את ההגמוניה שלה מדינות כגון ארצות הברית ויפן.
1914 עד ימינו: בתקופה זו העולם ידע שתי מלחמות עולם (מלחמת העולם הראשונה והשנייה), אשר בסופן ובמהלכן האימפריאליזם האירופאי קרס (דה-קולוניזציה), ובעולם עלו שני כוחות מרכזיים - ארצות הברית וברית המועצות.
שתי מעצמות על אלו, התחרו ביניהן על ההגמוניה בעולם במסגרת המלחמה הקרה, כאשר בסופה קרסה ברית המועצות, וארצות הברית הפכה למעצמת העל היחידה בעולם.
בנוסף, בשנים אלו החלו לצמוח כוחות חדשים בעולם באסיה (יפן, סין והודו) ובאמריקה הלטינית (ברזיל) ואירופה התאחדה במידת מה תחת האיחוד האירופי, אולי בניסיון להחזיר מכוחה.
במהלך התקופה המודרנית, שינויים מרחיקי לכת התרחשו בכל תחומי החיים של בני האדם: דת, פוליטיקה, תעשייה, חברה, כלכלה, מסחר, תחבורה, תקשורת, מיכון, מדע, רפואה, טכנולוגיה ותרבות.
המהפכה הצרפתית והמהפכה האמריקאית החלו את התהליך של חיסול המלוכה האבסולוטית באירופה.
צורות השלטון החדשות שנוצרו במקומה הובילו ליצירת מושגים ומודלים חדשים של שלטון "מודרני" שמתאפיין במשטר דמוקרטי, וכלל ערכים של שוויון חברתי וחירות האדם.
ההסדר הישן של ימי הביניים התמוטט כאשר אישים כדוגמת הקיסר נפוליאון הכינו קודקסים חדשים של חוק, כמו קוד נפוליאון.
החוקים החדשים קידמו אנשים על סמך כישרונותיהם ואופיים, ולא רק על סמך מערכת המעמדות, ששורשיה נבעו בין השאר ממערכת הפאודליזם.
המערכת הפוליטית המודרנית של ליברליזם נוצרה, והעניקה כוח למעמדות הנמוכים של החברה.
כוח שהתבטא ביצירת גופים נבחרים ופוליטיקה פרלמנטרית.
השפעתם של הגופים הנבחרים מוטטה את השלטון המסורתי שנשלט על ידי צווים מלכותיים.
בארצות הברית התפתחה שיטת השלטון של הרפובליקה, שבתחילתה העניקה את זכות הבחירה לכל אזרח לבן וזכר.
שיטה זו העניקה את מושכות השלטון לממשלה שמרוסנת על ידי חוקה, וכוחה מורכב ממערכת של איזונים ובלמים בין שלוש הרשויות השונות של הממשל: הרשות השופטת, הרשות המחוקקת והרשות המבצעת.
שיטה זו של ממשל שימשה נר לרגליהן של ממשלות בכל רחבי העולם המערבי.
בעת החדשה, נוסח חיבור חדש בין אדם למולדתו, תרבותו ושפתו, תהליך שהפיק בסופו של דבר את היווצרות הלאומיות.
הלאומיות הביאה להתפתחותן של אידאולוגיות חדשות של פשיזם, סוציאליזם, מרקסיזם וקומוניזם.
הרצון ליצור עולם חדש ומנותק מהעולם הישן הוביל ליצירת אידאולוגיות חדשות וקיצוניות.
באימפריה הרוסית התפתחה תנועת הקומוניזם לבולשביזם ששיאה היה במהפכת אוקטובר שהובילה לחיסול משפחת המלוכה הרוסית של הצארים יצירת ברית המועצות, חיסול משטר הצמיתים והפיכת רוסיה ל"מדינה מודרנית".
בגרמניה, לאחר התפטרותו של הקייזר ב-1918 החלה תקופת אי-סדר פוליטי שסללה את הדרך לעליית הנאציזם - תנועה פשיסטית ולאומנית.
המהפכה המדעית של המאה ה-17 הובילו להתפתחות המדע ופיתוח שיטות מחשבה "מודרניות" של הסקת מסקנות והבנה של היקום הפיזי והביולוגי שמסביב לאדם.
כתוצאה מתהליך זה תגליות מדעיות רבות פרצו לעולם ושינו אותו.
תגליות והמצאות כגון הטלפון, רדיו, קרני רנטגן, מיקרוסקופ, חשמל ומחשב תרמו בצורה ניכרת לשינוי מהיר ועצום בצורת החיים של האדם, ובחברה האנושית.
חיי האדם הוארכו ושופרו בצורה ניכרת הודות לגילויים רפואיים.
גילויים כגון אנטיביוטיקה וחיסון הביאו ליצירת דרכים חדשות להיאבק במחלות.
פיתוח ענפי הכירורגיה, תרופות, אתיקה רפואית וגנטיקה הובילו לשינוי רדיקלי בטיפול הרפואי, בניהול בתי החולים ובמניעת מחלות ומגפות.
מדע המלחמה שונה לגמרי עם יצירתם של כלי נשק חדשים "חמים", כגון הרובה, התותח, האקדח ומקלע.
פיתוח חומר נפץ שינה את מגבלות המלחמה.
המצאת כלי נשק מתוחכמים וממונעים כגון הטנק, המטוס, מטוס סילון והטיל שינו את שדה הלחימה מקרב פנים מול פנים, ללחימה בסדר כוחות גדול והרסני.
המצאת כלי נשק להשמדה המונית כגון פצצה גרעינית, פצצת מימן נשק כימי ונשק ביולוגי יצרה את האפשרות של השמדתה של האנושות כולה.
תאוריות מדעיות חדשות כגון אבולוציה ופסיכולוגיה ופסיכואנליזה שינו את הגישה המסורתית של האנושות לעצמה ולמוצאה.