tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בבאיירן, שיתף רייס פעולה עם הגארד הישראלי יותם הלפרין, בתום העונה דורג רביעי ברשימת הקלעים של הליגה ושני באסיסטים.
ב-11 ביולי 2013 חתם רייס לשנתיים בקבוצת מכבי תל אביב.
בעונת הוביל רייס את מכבי תל אביב בסדרת ההצלבה למהפך דרמטי במשחק חוץ על ארמאני מילאנו בדרך לניצחון בסדרה והעפלה לפיינל פור היורוליג.
בחצי גמר קלע רייס את סל הניצחון של קבוצתו, 5.5 שניות לפני סיום המשחק.
בגמר קלע רייס 26 נקודות ונבחר למצטיין הפיינל פור (MVP) בדרך לזכייה של מכבי תל אביב באליפות אירופה.
באותה עונה הוביל את קבוצתו גם לזכייה באליפות ישראל בכדורסל.
כשהיא גברה בסיכום שני משחקים על מכבי חיפה.
רייס בלט במיוחד במשחק הראשון, שבו קלע 30 נקודות ושבעה אסיסטים.
בקיץ 2014 הודיע על עזיבת מכבי.
הוא חתם ל-3 שנים בחימקי מוסקבה עבור 2.5 מיליון דולר לעונה.
ב-2015 זכה עם חימקי מוסקבה בגביע היורוקאפ, ובנוסף זכה בתואר ה-MVP של העונה ומשחקי הגמר של המפעל.
ב-26 ביולי 2016 חתם לשנתיים בברצלונה.
ב-12 בינואר 2018, חתם בקבוצה הסינית שנג'ן לאופרדס.
ב-5 באוגוסט 2018 חתם בברוזה במברג הגרמנית.
ב-1 ביולי 2019 חתם בפנאתינאיקוס.
רייס הוא בעל אזרחות של מונטנגרו ושיחק בנבחרת מונטנגרו באליפות אירופה בכדורסל 2013.
רייס הוא אב במשפחה חד-הורית.
בינואר 2006 נולד בנו אשון רייס, ומשנת 2009 הוא מגדל את בנו לבדו.
בעונת 2013-2014 הצטרף אשון לנסיעתה של מכבי תל אביב למשחקי ההצלבה נגד מילאנו.
לאחר בחירתו של רייס בתואר MVP של הפיינל פור, הצטרף הבן אל אביו בהנפת התואר.
רייס אף הוסיף לאחר הזכייה: "הוא הכול בשבילי.
כל מה שאני עושה בחיים זה בשבילו".
טיירון פאואר היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי.
הוא נולד בסינסינטי למשפחת שחקנים מכמה דורות.
הוריו היו שחקני קולנוע ותיאטרון.
הוא ליווה אותם במסעותיהם והחליט לדבוק במקצועם.
תחילה קיבל תפקידים קטנים בתיאטרון בניו יורק שם ראה אותו "צייד כישרונות" והציע לו להגיע להוליווד.
ב-1936 הגיע להוליווד ולאחר מבחן בד מוצלח הוחתם על חוזה בחברת פוקס המאה העשרים לשבע שנים.
תוך זמן קצר קיבל תפקידים ראשיים בסרטים והפך לכוכב מוביל של חברה זו.
פאואר שיחק בתפקידים רומנטיים, היסטוריים, קומיים, במערבונים ובסרטי מלחמה בהצלחה רבה.
בסרט "אות זורו" גילם את הגיבור זורו שגובר על יריביו בקרבות סיף ומשאיר במקום את סימנו - Z.
סרטו האחרון לפני גיוסו לצבא היה הברבור השחור לצידה של מורין או'הרה (1942).
פאואר התגייס באוגוסט 1942 לחיל הנחתים, עבר קורס קצינים וטיס, וב-1943 הוסמך להטיס מטוסי סיור בזירת המלחמה באוקיינוס השקט.
השתתף כטייס משימות אספקה ופינוי פצועים באיוו ג'ימה ובאוקינווה.
על שירותו זה עוטר במדליית הניצחון של מלחמת העולם השנייה.
שוחרר משירות פעיל ב-ינואר 1945.
הסרט הראשון שלו לאחר שחרורו היה "חוד התער" לפי ספרו של סומרסט מוהם לצד ג'ין טירני.
לאחר המלחמה הוסיף להופיע בסרטים, אבל זכה להצלחה פחותה.
הוא החל להופיע בתפקידים בתיאטרון וגם החל להפיק סרטים.
ב-1957 שיחק בסרטו האחרון, "עד התביעה", לצידם של מרלן דיטריך וצ'ארלס לוטון.
ב-1958 שיחק בסרט "שלמה ומלכת שבא" בספרד.
בעת הצילומים, לאחר דו-קרב עם ג'ורג' סנדרס, לקה בהתקף לב קשה ומת בדרך לבית החולים.
יול ברינר מילא את מקומו.
לפאואר יש כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
הוא דורג במקום ה-45 ברשימת מאה שנים...
ב-1949 נישא לשחקנית לינדה כריסטיאן (1913–2011) ונולדו להם שתי בנות.
הבכורה בהן היא הזמרת, רומינה פאוור.
ב-מאי 1958 נישא לדבורה אן מירנדוס (1931–2006) וחודשיים לאחר מותו נולד להם בן שנקרא על שמו.
טיירון ג'מאר לו הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי, המשמש כמאמנה הראשי של קבוצת לוס אנג'לס קליפרס מליגת ה-NBA.
שיחק במשך 11 עונות בליגת ה-NBA, במהלכן זכה בשתי אליפויות במדי לוס אנג'לס לייקרס.
לאחר פרישתו ממשחק פעיל ב-2009 החל לשמש כעוזר מאמן, תחילה של דוק ריברס בבוסטון סלטיקס ובלוס אנג'לס קליפרס, ולאחר מכן של דייוויד בלאט בקליבלנד קאבלירס.
בינואר 2016, לאחר פיטוריו של בלאט מאימון הקאבלירס, מונה במקומו כמאמן הראשי, ובסיום עונת הוביל את הקבוצה לזכייה באליפות הליגה.
לו נולד בעיר מקסיקו שבמיזורי, ארצות הברית, ושיחק כדורסל באוניברסיטת נברסקה – לינקולן.
בדראפט ה-NBA 1998 נבחר במקום ה-23, על ידי דנוור נאגטס, אולם הועבר מידית בטרייד ללוס אנג'לס לייקרס.
כשחקן הלייקרס זכה לו בשתי אליפויות תוך כדי שהוא מגלה תפקיד משמעותי בסדרת גמר ה-NBA של עונת , מול פילדלפיה 76', בשמירה על כוכב היריבה אלן אייברסון.
בשנת 2001 חתם על חוזה בוושינגטון ויזארדס ובהמשך הקריירה, שהסתיימה בשנת 2009, שיחק גם עבור אורלנדו מג'יק, יוסטון רוקטס, אטלנטה הוקס, דאלאס מאבריקס ומילווקי באקס.
לאחר פרישתו ממשחק הצטרף לצוותו של דוק ריברס כעוזר מאמן בבוסטון סלטיקס, עמו נדד בעונת ללוס אנג'לס קליפרס.
ב-2014 היה מועמד למשרת המאמן הראשי בקליבלנד קאבלירס, שבחרה להחתים את דייוויד בלאט.
לאחר מינויו של בלאט מונה לו כעוזרו הראשי תוך שהוא מקבל את השכר הגבוה ביותר לעוזר מאמן בליגה.
ב-22 בינואר 2016 החליט הג'נרל מנג'ר של הקאבלירס דייוויד גריפין על פיטוריו של בלאט ומינויו של לו כמאמן הראשי לשלוש שנים.
בעונתו הראשונה כמאמן זכה לו עם קליבלנד באליפות ה-NBA לאחר ניצחון בסדרת הגמר על גולדן סטייט ווריורס, מה שהייתה האליפות הראשונה בתולדות הקבוצה.
בעונות ו- זכתה קליבלנד של לו באליפות המזרח אך כשלה לנצח את גולדן סטייט בגמר ה-NBA.
בעונת 2018/2019, לאחר עזיבתו של כוכב הקבוצה לברון ג'יימס ופתיחת עונה עם שישה הפסדים רצופים, פוטר לו מקליבלנד.
בעונת חזר לצוות האימון של דוק ריברס בלוס אנג'לס קליפרס.
באוקטובר 2020 החליף את ריברס כמאמן הראשי של הקבוצה.
טייק הוא הקלטה רציפה אחת של הופעה (לרוב של שחקן או של זמר).
במונח נעשה שימוש הן בתעשיית הקולנוע והן בתעשיית המוזיקה לצורך סימון ומעקב במהלך ההפקה (שלב הצילומים בקולנוע, הקלטת קול באולפן במוזיקה).
בקולנוע, "טייק" הוא כל אחת מהגרסאות השונות המצולמות של שוט מסוים.
טייקים שונים של אותו השוט ממוספרים, בדרך כלל, החל ממספר 1, בסדר עוקב, רצוף ועולה, עד שצילומי השוט נשלמים (על פי שיקול דעתו של הבמאי).
בדרך כלל, בתחילת כל טייק מצולם הקלאפר - לוח שעליו רשומים מספרי הטייק, השוט והסצנה.
רק טייקים שנבדקו על ידי מנהל תסריט, ואשר אושרו על ידו שאינם פוגעים בהמשכיות, נשלחים אל עורך הסרט.
מצב בו עבור שוט מסוים מצולם טייק אחד בלבד לא משנה כמה פעמים צולם כל עוד הוא צולם בפעם אחת ללא קטים (בדרך כלל בשל אילוצי תקציב/זמן).
שימוש בשוט ארוך מאוד (Long take), ללא התערבות של עריכה, דבר הדורש היערכות מיוחדת של השחקנים ואופן הצילום.
דוגמה לשימוש בכך היא בסרט "החבל" של אלפרד היצ'קוק, המפורסם בזכות היותו מורכב מתשעה שוטים רצופים וארוכים, באורך של ארבע עד עשר דקות כל אחד מהם.
בחירה זו של הבמאי דרשה מהשחקנים לדרוך על כבלי חשמל ועל מסילות דולי במהלך הצילומים, ומפועלי הבמה להזיז מהדרך של המצלמה רהיטים ואביזרים, כשהיא נעה סביב החדר.
רגלו של הצלם נשברה במהלך צילומי אחד הטייקים, והוא נגרר אל מחוץ לאולפן על מנת שהצילומים יוכלו להמשיך ללא הפרעה.
הפתיחה בת שמונה הדקות של הסרט "השחקן" כוללת דיאלוג בין מספר אנשים, המשוחחים ביניהם על השימוש ב-Long take בסרטים אחרים.
טייר אוריינטלי או טַיָּר מְשֻׁרְיָן (שם מדעי Dactyloptena orientalis) הוא מין דג ממשפחת הטייריים שבסדרת העקרבנונאים.
הוא מצוי בחולות של ימים טרופיים באזור האינדו פסיפי.
דג הטייר יכול להגיע לאורך 20-40 ס"מ.
הוא בעל כנפי-סנפירים העוזרות לו "לרחף" במים.
יש לו פנים שטוחות עם עיניים גדולות רחוקות אחת מהשנייה שצבעם אדום ופה קטן.
יש לו סנפיר קוצני גבוה מעל הגב ומאחוריו כמה סנפירי עוקצים לאורך הגב עד לזנב.
מצידי הגוף נמצאים ה"כנפיים" שמסתיימים בבליטות קוצניות.
הכנפיים מנוקדות בנקודות אדומות-כחולות והגוף אפור ומוסווה.
הטייר מצוי תמיד בקרבה לחול הימי הרדוד, עד עומק 100 מ'.
הגוף השטוח הכנפיים עוזרים לו להישאר בקרבה לחול.
הסוואתו עוזרת לו הן להפתיע את טרפו הכולל רכיכות, צדפות, סרטנים ודגים אחרים והן מטורפים גדולים כמו מקרל וספרוסיים.
טייריים (שם מדעי Dactylopteridae) היא משפחת דגים בסדרת העקרבנונאים המשתמשים ב"כנפיים" כדי לדאות מעל החולות הימיים.
הם קרובי משפחה של משפחת הטריגליים (Triglidae).
הטיירים יכולים לפרוש את סנפירי הגחון שלהם לצורת כנפיים המסתיימות בדוקרנים.
הם גם שוחים איתם בהליכה על החול ומחפשים בעזרתם יצורים קטנים הקבורים בחול, כמו דגים, סרטנים וצדפות ובולעים אותם במהירות.
הגוף צבוע בצבעי החול ומוסווה מטורפים גדולים המשוטטים באזור.
בנוסף יש להם סנפירים בולטים עוקצניים על הגב.
הטיירים נפוצים באזור האינדו פסיפי בין שוניות לחוליות פתוחות.
כמה מינים חיים גם באוקיינוס האטלנטי באזורים חמימים וטרופיים.
משפחה זו שייכת לסדרת העקרבנונאים.
בעבר שייכו אותה לסדרת האבובנאים ולסדרת העוקצנוניים.
סוג ומין יחיד טַיָּר יָם-תִּיכוֹנִי (Dactylopterus volitans)
טיירון וודלי , הידוע גם בכינוי 'The Chosen One' (בעברית: הנבחר), הוא לוחם MMA אפרו-אמריקאי.
אלוף העולם לשעבר של ה-UFC במשקל חצי בינוני .
וודלי החל את קריירת ה-MMA המקצוענית שלו בפברואר 2009. ביוני 2009 נלחם לראשונה בארגון סטרייקפורס , ניצח בהכנעה והוחתם לשישה קרבות נוספים בארגון.
בנובמבר 2009, נלחם נגד רובי ברס בקרב שהיה הקרב המרכזי של האירוע וניצח אותו.
לאחר מכן, חתם על חוזה עם חברת משחקי המחשב EA Sports עבור הופעת דמותו במשחקי EA Sports MMA .
ביולי 2012, נלחם נגד נייט מרקרט על תואר האליפות של סטרייקפורס, והפסיד בנוקאאוט בסיבוב הרביעי.
וודלי השתתף בסך הכל ב-11 קרבות בסטרייקפורס עם מאזן תוצאות של 10 ניצחונות והפסד אחד.
בשנת 2013, וודלי עבר להילחם ב-UFC, לאחר שארגון סטרייקפורס נרכש ונסגר על ידי ארגון זה.
ביולי 2016, במסגרת אירוע UFC 201 , וודלי נלחם על תואר אלוף העולם במשקל חצי בינוני נגד רובי לולר , ניצח בנוקאאוט בסיבוב הראשון וזכה באליפות העולם.
בנובמבר 2016, במסגרת אירוע UFC 205 , נלחם בקרב הגנת התואר הראשון שלו נגד סטפן תומפסון (וונדר-בוי) .
הקרב הסתיים בתוצאת תיקו בהחלטת שופטים ברוב קולות (שני שופטים ניקדו את הקרב 47-47, והשופט השלישי ניקד את הקרב 47–48 לטובת וודלי).
על פי החוקים, כשמושג תיקו בקרב אליפות - האלוף זוכה להמשיך להחזיק בתוארו.
במרץ 2017, במסגרת אירוע UFC 209 נערך קרב חוזר (rematch) בין וודלי לתומפסון.
וודלי ניצח את תומפסון בהחלטת שופטים חצויה.
ביולי 2017, נלחם בקרב הגנת התואר בפעם השלישית נגד דמיאן מאיה .
בסיבוב הראשון של הקרב, וודלי נפצע בכתפו.
לאורך הקרב, הצליח וודלי להגן על עצמו מפני 21 ניסיונות הטלה של מאיה (שנחשב לאחד הלוחמים הטובים ביותר בגראפלינג).
הקרב הוכרע בהחלטת שופטים אחידה לטובת וודלי, ולאחר הקרב, פרשן ה-UFC, ג'ו רוגן דיווח כי קרב זה שבר את השיא עבור קרב האליפות במספר הנמוך ביותר של החבטות שהונחתו.
נשיא ה-UFC, דיינה ווייט , הביע ביקורת כלפי וודלי וטען כי וודלי יכול היה להכריע את הקרב אולם העדיף "ללכת על בטוח".
ב-2 במרץ 2019, במסגרת אירוע UFC 235 נלחם בקרב אליפות בפעם הרביעית מול הלוחם הניגרי קמארו אוסמן והפסיד את התואר בהחלטת שופטים אחידה.
נכון לנובמבר 2020, מאזן הקרבות של וודלי עומד על 19 ניצחונות, 6 הפסדים ותיקו אחד.
בשנת 2018 גילם אסיר בשם אקאלה בסרט הפעולה "תוכנית בריחה 2: הגיהנום" לצד סילבסטר סטאלון ודייב בטיסטה.
טיירון היל הוא כדורסלן עבר אמריקאי אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1990–2003. ממוצעיו הכוללים לאורך קריירת ה-NBA הם 9.4 נקודות ו-8.6 ריבאונדים למשחק.
היל נולד בעיר סינסינטי שבאוהיו, ובשנת 1986 החל ללמוד באוניברסיטת זייבייר המקומית.
במהלך 4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 15.9 נקודות והוריד 10.9 ריבאונדים בממוצע למשחק.
בעונת 1989/1990 קלע 20.2 נקודות למשחק, והוביל את קבוצתו להישגה הגדול אי פעם – העפלה לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות ("NCAA Sweet Sixteen").
בדראפט ה-NBA 1990 נלקח היל על ידי גולדן סטייט ווריורס בבחירה ה-11. לאחר 3 עונות עם הווריורס הועבר היל בטרייד לקליבלנד קאבלירס, בה היה אחד השחקנים המובילים במשך 4 העונות הבאות.
בעונת נבחר להשתתף במשחק האולסטאר, לאחר שרשם שיאי קריירה של 13.8 נקודות ו-10.9 ריבאונדים בממוצע למשחק.
לקראת עונת הועבר לצד טרל ברנדון למילווקי באקס, כחלק מטרייד במסגרתו וין בייקר (ממילווקי) הועבר לסיאטל סופרסוניקס, ושון קמפ (מסיאטל) נשלח לקליבלנד.
לאחר כעונה וחצי במילווקי הועבר בטרייד נוסף לפילדלפיה 76', בתמורה לטים תומאס.
בעונת סייע לפילדלפיה להעפיל לגמר ה-NBA, לראשונה מאז עונת , עם ממוצעים של 9.6 נקודות ו-9.0 ריבאונדים בממוצע למשחק כשחקן החמישייה הפותחת.
בסדרת הגמר עצמה הפסידה פילדלפיה מול לוס אנג'לס לייקרס, בתוצאה 1–4.
בעונת חזר לשחק בקליבלנד, ובמהלך העונה העוקבת שב לפילדלפיה.
לקראת עונת חתם על חוזה במיאמי היט, אך לאחר 5 משחקים בלבד שוחרר מהקבוצה ופרש ממשחק.
בעונות – שימש כעוזר מאמן באטלנטה הוקס, תחת המאמנים מייק וודסון ולארי דרו.
קירשניק קארי בול , הידוע בשם הבמה טייקאוף (Takeoff), היה ראפר אמריקאי.
ידוע כחבר בשלישיית ההיפ הופ מיגוס לצד דודו קוואבו ובן דודו אופסט.
קירשניק קארי בול נולד ב-18 ביוני 1994 בלורנסוויל, ג'ורג'יה, שם הוא גדל יחד עם אמו ובני משפחתו קוואבו ואופסט.
הוא החל ליצור ביטים ומקצבים כבר כשהוא היה נער, אך החל להפיק מוזיקה באופן מקצועי רק בשנת 2011.
טייקאוף החל את הקריירה שלו בשנת 2008 לצד בני משפחתו קוואבו ואופסט בהרכב פולו קלאב, אשר שונה בהמשך לשמו המוכר מיגוס.
סינגל הפריצה שלהם היה "Versace", שיצא לאור בשנת 2013 ונכנס למצעד הבילבורד הוט 100. בהמשך, פורסם רמיקס של השיר ביחד עם הראפר דרייק.
בשנת 2018 יצא אלבום הבכורה של טייקאוף כאמן סולו, The Last Rocket.
בספטמבר 2022 הכריזו טייקאוף וקוואבו על אלבום משותף ללא אופסט, Only Built for Infinity Links.
בבוקר 1 בנובמבר 2022 נורה למוות ביוסטון, בעקבות משחק הימורים עם קוביות.
טייקאוף וחבריו היו במקום אך לא היו קשורים בהכרך לאותו משחק הקוביות, קליע מאקדח שנורה לעבר אחד המשתתפים פספס אותו ופגע בראשו של טייקאוף, אחרי מאמצים רבים כוחות ההצלהה נאלצו לקבוע את מותו באותו יום בבית החולים.
הלווייתו נערכה ב-12 בנובמבר, בהשתתפותם של חבריו להרכב ובני משפחתו קוואבו ואופסט וחבריו לתעשיית המוזיקה, ביניהם אשתו של אופסט קארדי בי, דרייק וג'סטין ביבר, שהעניקו לו כבוד אחרון באמצעות נאומים והופעות במהלך הטקס.
טייק הייתה פילת סוואנה אפריקנית ממוזמביק שהופיעה בקרקס הבינלאומי בהונולולו, הוואי.
ב-20 באוגוסט 1994 במהלך הופעה, היא הרגה את מאמנה אלן קמפבל ופצעה קשה את המגדל שלה, דאלאס בקווית'.
לאחר מכן ברחה טייק מהאולם ורצה ברחובות יותר משעה.
במהלך הניסיון לעצור אותה, המשטרה המקומית פתחה עליה באש, מה שהוביל למותה.
טייק נולדה ב-1974 במוזמביק, וכבר לאחר מספר חודשים נחטפה על ידי תאגיד שהתמחה באילוף פילים.
שיטות האימון של הפילים, כללו מכות ודקירות.
בסך הכל אומנה והופיעה טייק במשך 20 שנים.
יש לציין שבקרקסים השימוש היה (ועודנו במקומות בהם זה עדיין חוקי) בפילים אסיאתיים שהם קטנים יותר וקלים יותר לאילוף.
פילים אפריקאיים בניגוד למין האסיאתי, הוא לא סתגלן לבני אדם, והוא הרבה יותר טריטוריאלי, ולכן נחשב לאחד מחמשת הגדולים.
היותו של המין האפריקאי קשה לאילוף ואגרסיבי, הביא לכך שטייק סבלה מתדמית בעייתית.
באפריל 1993 היא ברחה ממרכז אירועים באלטונה, פנסילבניה במהלך הופעה, הסבה נזק בגובה של 14,000 דולר, ונלכדה רק כעבור כשעה.
באותו סיבוב הופעות היא גם תקפה את מאלף הנמרים של הקרקס.
ביולי אותה שנה, בזמן שהקרקס הופיע בעיר מינוט, צפון דקוטה פתחה טייק בריצת אמוק במהלך הופעה, פצעה את אחד מאנשי הקרקס, השתוללה במשך כמחצית השעה והפחידה את הקהל.
ב־20 באוגוסט 1994, במהלך הופעה בקרקס הבינלאומי בהונולולו, הראתה טייק סימני כעס כבר לפני ההופעה, כשסירבה לעלות לבמה.
כאשר המטפל שלה, דאלאס בקווית', ניסה להזיז אותה בעזרת מכות במקל, איבדה הפילה שליטה.
היא תקפה אותו ופצעה אותו קשה כאשר דרכה עליו מספר פעמים.
מאמן הפילה, אלן קמפבל, נחלץ לעזרת בקווית' - ונרמס על ידה למוות.
בהמשך, שעטה טייק החוצה, כשהיא תוקפת אדם נוסף שניסה למנוע ממנה לעבור את השער.
שוטר שהיה בסמוך ירה לעברה מספר יריות ובכך הסיח את דעתה ממנו.
במהלך מרדף שערך כשעה, שוטרים מקומיים ירו סך הכל 86 קליעים בפילה, ששקלה 3,600 ק"ג, עד שלבסוף התמוטטה ומתה מפצעיה.
הירי צולם לסרט בשם "טייק הפילה, יום אחרון בכדור הארץ".
נתיחה שלאחר המוות של קמפבל חשפה כי הוא מת מפגיעות פנימיות קשות, כולל שברים בגולגולת ובחזה.
בנוסף לכך, התגלה שקמפבל נהג להכות את טייק ונמצאו בדמו שאריות של קוקאין ואלכוהול, כמו כן גן החיות של דנוור אישר כי הוגשו בעבר תלונות באשר להתעללותו בבעלי חיים בעת שעבד במקום.
תביעות הוגשו נגד הקרקס, נגד בעליה של הפילה ונגד הונולולו וממשלת הוואי – בין השאר בשמם של ילדים שהיו עדים לאירוע וסבלו מחרדות.
טייק הפכה לסמל במאבק למען זכויות בעלי חיים.
מסע ההשתוללות של טייק, שתועד במלואו וסוקר בהרחבה, הוליד דיון ציבורי בדבר היחס לחיות קרקס.
המאבק למען הפילים המשיך ועד היום יותר מ-20 מדינות אסרו על מופעי קרקס עם בעלי חיים, כולל ישראל שבה בשנת 2001 הותקנו תקנות צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (מופעים של בעלי חיים), תשס"א-2001.
ב-2015 יצא הסרט האוסטרלי "המאבק לחופש של הפילה טייק", שליווה את הפרשה כולה עם צילומים מן האירוע וראיונות עם מטפליה ומאמניה של טייק ועם עדי ראייה.
טיירוס ויין תומאס הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 2006–2016. ממוצעיו הכוללים לאורך הקריירה בליגת ה-NBA הם 7.7 נקודות, 4.8 ריבאונדים ו-1.3 חסימות למשחק.
תומאס נולד וגדל בבאטון רוז' שבלואיזיאנה, ולמד ב"תיכון מקינלי" המקומי.
רק בשנתו השלישית בתיכון הצטרף לקבוצת הכדורסל שלו, ובעונתו הרביעית והאחרונה בקבוצה רשם ממוצעים של כ-16 נקודות, 12 ריבאונדים ו-6 חסימות למשחק.
בשנת 2004 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה, אך באחד ממשחקי קדם-העונה של קבוצת הכדורסל נפצע בצווארו ונאלץ להחמיץ את העונה כולה.
בעונת 2005/2006 שימש כשחקן חמישייה קבוע, לצד גלן דייוויס וגארט טמפל, ובסיומה זכה בתואר "שחקן ההגנה של העונה במחוז ה-SEC" לאחר שהעמיד ממוצעים של 12.3 נקודות, 9.2 ריבאונדים ו-3.1 חסימות למשחק.
באותה עונה העפילה הקבוצה בפעם הרביעית בתולדותיה והראשונה מזה 20 שנה לשלב פיינל פור טורניר אליפות המכללות, לאחר שגברה ברבע הגמר על אוניברסיטת טקסס בתוצאה 70–60. במשחק קלע תומאס 21 נקודות, והגביל את כוכב טקסס למרכוס אולדרידג' ל-4 נקודות בלבד.
במשחק חצי הגמר מול UCLA קלע תומאס 5 נקודות בלבד, וקבוצתו הפסידה בתוצאה 45–59.
בדראפט ה-NBA 2006 נלקח תומאס על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס בבחירה הרביעית, ומיד נשלח בטרייד (לצד ויקטור חריאפה) לשיקגו בולס בתמורה ללמרכוס אולדרידג', אשר נבחר בבחירה השנייה של אותו הדראפט.
במהלך עונת הרוקי שלו השתתף בתחרות ההטבעות של ה-NBA, בה זכה ג'רלד גרין.
לאורך העונה קלע 5.2 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה.
בעונת פתח ב-61 ממשחקי הבולס, ורשם שיאי קריירה של 10.8 נקודות, 6.4 ריבאונדים ו-1.9 חסימות בממוצע למשחק.
בפברואר 2010, לאחר כ-3 עונות וחצי בשיקגו, הועבר תומאס בטרייד לשארלוט בובקאטס בתמורה לרונלד מארי, אייסי לואו ובחירת דראפט עתידית.
בקיץ 2010 חתם על הארכת חוזה בשארלוט ל-5 עונות נוספות, עבור כ-40 מיליון דולר.
בעונת רשמו הבובקאטס את מאזן הניצחונות הגרוע בתולדות הליגה, 7–59 (10.6%).
ביולי 2013 שוחרר תומאס מהקבוצה תחת "סעיף האמנסטי", כשנתיים לפני תום חוזהו.
ב-146 משחקיו בקבוצה קלע 7.5 נקודות והוריד 4.4 ריבאונדים בממוצע למשחק.
בינואר 2015 חזר תומאס לשחק לאחר כשנה וחצי מחוץ למגרשים, כשחתם על חוזה בקבוצת איווה אנרג'י מליגת הפיתוח של ה-NBA.
לאחר כשבוע חתם על חוזה ל-10 ימים בממפיס גריזליס, ובסיומו חזר לאיווה.
ב-16 משחקיו בליגת הפיתוח העמיד ממוצעים של 5.6 נקודות ו-4.1 ריבאונדים למשחק.
לקראת עונת 2015/2016 חתם על חוזה באייסברן ברמרהאפן מליגת העל הגרמנית, ועד לשחרורו מהקבוצה בפברואר 2016 קלע 3.6 נקודות בממוצע למשחק.
טיירון קנדי קורבין הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1985–2001. לאורך 16 עונותיו ב-NBA שיחק עבור 9 קבוצות שונות, והעמיד ממוצעים כוללים של 9.2 נקודות, 4.7 ריבאונדים ו-1.8 אסיסטים למשחק.
היה בעבר המאמן הראשי של קבוצות יוטה ג'אז (2011–2014) וסקרמנטו קינגס (2014–2015), ומאז עונת משמש כעוזר מאמן באורלנדו מג'יק.
קורבין נולד בקולומביה שבקרוליינה הדרומית, ובין השנים 1981–1985 למד באוניברסיטת דה פול אשר בשיקגו, אילינוי.
לאורך תקופתו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיחק לצד שחקני ה-NBA לעתיד טרי קאמינגס ודאלאס קומג'יס, תחת המאמן חבר היכל התהילה של הכדורסל ריי מאייר.
בשתי עונותיו האחרונות בקבוצה היה הקלעי המוביל שלה, עם ממוצעים של 14.2 ו-15.9 נקודות למשחק, בהתאמה.
בדראפט ה-NBA 1985 נבחר קורבין בבחירה ה-35, על ידי סן אנטוניו ספרס.
ב-4 עונותיו הראשונות בליגה עבר בין סן אנטוניו, קליבלנד קאבלירס ופיניקס סאנס, וקלע כ-7.2 נקודות בממוצע למשחק, לרוב כשחקן ספסל.
בעונת העפיל עם הסאנס לגמר האזור המערבי בפלייאוף, בו הפסידו מול לוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 0–4.
בדראפט ההרחבה של שנת 1989 נבחר קורבין בבחירה הרביעית על ידי מינסוטה טימברוולבס, לקראת עונת הבכורה של המועדון.
בעונתו הראשונה במינסוטה היה הקלעי השני של קבוצתו (אחרי טוני קמפבל) עם ממוצע של 14.7 נקודות למשחק, ובעונה העוקבת רשם שיאי קריירה של 18.0 נקודות ו-4.2 אסיסטים בממוצע למשחק.
ב-2 בינואר 1991 השיג את הטריפל דאבל הראשון בתולדות הטימברוולבס, לאחר שקלע 10 נקודות, הוריד 13 ריבאונדים ומסר 10 אסיסטים במשחק מול דאלאס מאבריקס.
בנובמבר 1991, לאחר מעט יותר משנתיים במינסוטה, הועבר קורבין בטרייד ליוטה ג'אז בתמורה לת'רל ביילי.
בשלבי הפלייאוף של עונות ו- סייע לג'אז להעפיל לגמר האזור המערבי, אך בשני המקרים הפסידה קבוצתו, מול פורטלנד ויוסטון בהתאמה.
ב-233 משחקיו בקבוצה רשם ממוצעים של 9.6 נקודות ו-5.6 ריבאונדים למשחק.
בין השנים 1994–1996 שיחק עבור אטלנטה הוקס, סקרמנטו קינגס ומיאמי היט, ובקיץ 2006 חזר לאטלנטה, בה שיחק ב-3 העונות הבאות.
בתקופתו עם ההוקס פתח במרבית המשחקים, וקלע 9.3 נקודות בממוצע למשחק.
בשתי עונותיו האחרונות בקריירה שיחק בסקרמנטו ובטורונטו, בטרם פרש ממשחק בפברואר 2001, בגיל 38.
לקראת עונת מונה לעוזר מאמן ביוטה ג'אז, תחת ג'רי סלואן, ונשאר בתפקיד זה במשך 6 עונות.
בפברואר 2011 התפטר סלואן מאימון הקבוצה לאחר 22 שנים רצופות, וקורבין מונה למחליפו כמאמן הראשי של הג'אז.
עד לסיום עונת רשמה יוטה מאזן שלילי 8–20, והיא החמיצה את שלב הפלייאוף לראשונה מזה 5 שנים.
ב-3 העונות הבאות העמידה הקבוצה מאזן כולל של 104 ניצחונות ו-126 (45.2%), והובסה 0–4 בסדרת הפלייאוף היחידה בה השתתפה.
בסיום עונת שוחרר קורבין מתפקידו, והוחלף על ידי קווין סניידר.
בקיץ 2014 מונה לעוזרו של מייקל מלון, מאמן סקרמנטו קינגס.
לאחר 24 משחקים בעונת , כאשר הקבוצה במאזן שלילי 11–13, החליף קורבין את מלון כמאמן הראשי הזמני של הקבוצה.
בפברואר 2015, לאחר שקבוצתו הפסידה ב-21 מתוך 28 משחקיה תחתיו, פוטר מתפקידו ועבר לשמש כיועץ להנהלת הקבוצה.
בשנים 2016–2018 שימש כעוזר מאמן בפיניקס סאנס, תחת המאמנים הראשיים ארל ווטסון וג'יי טריאנו.
לקראת עונת מונה לעוזרו של סטיב קליפורד, מאמן אורלנדו מג'יק.
מנפרד טיירי מוגלר היה מעצב אופנה צרפתי.
מוגלר נולד בשטרסבורג, צרפת, למשפחה שמרנית.
נקרא בפי משפחתו מנפרד, שם פרטי אליו חזר בשנות חייו האחרונות.
מוגלר החל בהכשרה כמעצב פנים בבית ספר לאמנות דקורטיבית בעירו.
בגיל עשרים וארבע עבר לפריז והחל לעצב בגדים עבור בוטיק בעיר, שנתיים לאחר מכן החל לעבוד כמעצב באופן עצמאי ועבד עם מספר בתי אופנה בנוסף לפריז גם במילאנו ולונדון.
ב-1973 הוציא קו עיצוב אופנה משלו בשם "Café de Paris".
סגנון עיצובו היה עירוני ומתוחכם.
עורכת אופנה התרשמה ממנו ועזרה לו לפתח את הקריירה שלו.
ב-1976 פתח בוטיק משלו בכיכר ויקטואר, בזמן זה גם הוציא קו ביגוד לגברים.
מוגלר עיצב את השמלה למנחת אירוויזיון 1987 ויקטור לאסלו.
בשנות ה-80 קיבל הכרה בינלאומית כמעצב.
בעקבות בקשה ממועצת האופנה הצרפתית הוא הוציא ב-1992 את קו ההוט קוטור הראשון שלו.
ב-1993 עיצב מוגלר את השמלה השחורה המפורסמת שלבשה דמי מור בסרט "הצעה מגונה".
ב-2002 שיתף פעולה עם סירק דו סוליי ועיצב תלבושות למופע שלהם ולאורך השנים עיצב לזמרות רבות ביניהן ביונסה, ליידי גאגא וקארדי בי.
במטרה לשדר עוצמה אצל נשים, יצר את סגנון הלבוש ה-Power dressing, שכלל בין היתר את כריות הכתפיים המוכרות משנות ה-80, והיה נפוץ גם בעולם העסקי והפוליטי.
מוגלר היה אחראי על עיצוב התלבושות לדוגמניות שהופיעו בקליפ לשיר "Too Funky" של ג'ורג' מייקל.
בו כיכבה הדוגמנית לינדה אוונג'ליסטה, איתה עבד מוגלר צמוד שנים רבות.
ב-2014 יצר מופע בימתי The Wyld, בו שילב אופנה, הומור, פנטזיה ואקרובטיקה.
ב-2016 ביים את הקליפ לשיר "I Didn't Know" של הזמר הטורקי סרהאט, שייצג את סן מרינו באירוויזיון.
מאז 1997, חברת הקוסמטיקה "Clarins" מחזיקה בבעלות הזכויות לשם טיירי מוגלר.
מוגלר הוציא מספר בשמים, והראשון והמפורסם שבהם הוא "Angel".
מוגלר עיצב בהשראת הקהילה הלהט"בית.
הוא עבד עם אמנים ודוגמנים טרנסג'נדרים שהשתתפו בתצוגות האופנה שלו כבר בשנות ה-80.
ב-1994, ביצע הופעת קמע בסרט "משהו ללבוש".
ב-1999 יצאה המונוגרפיה שלו "Fashion Fetish Fantasy", שהכילה תמונות מיצירותיו.
הצגת תערוכת רטרוספקטיבה Thierry Mugler, Couturissime במונטריאול, ברוטרדם ומ-ספטמבר 2021 - אפריל 2022, במוזיאון לאמנות דקורטיבית בפריז.
בתחילת שנות האלפיים פרש מעולם האופנה.
אז החל בתהליך ניסויי באמצעות גופו: הוא הרחיב את אפו בהשתלת סחוס, העלה מסת גוף בשרירים מנופחים והוסיף קעקועים לגופו.
טייריס הליברטון הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת אינדיאנה פייסרס מליגת ה-NBA ובנבחרת ארצות הברית.
הליברטון הוא בן דודו של כדורסלן העבר אדי ג'ונס.
הליברטון נולד וגדל בעיר אושקוש שבוויסקונסין, ובנערותו למד ב"תיכון אושקוש צפון" (Oshkosh North High School).
בעונתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של התיכון, 2017/2018 הוביל אותה למאזן ניצחונות של 26–1, ולזכייה באליפות ליגת התיכונים של ויסקונסין, עם ממוצעים של 22.9 נקודות, 6.2 אסיסטים, 5.1 ריבאונדים ו-3.5 חטיפות למשחק.
במשחק הגמר, מול "תיכון ברוקפילד מזרח", קלע הליברטון 30 נקודות, כולל 23 נקודות במחצית השנייה.
בשנת 2018 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של איווה ("איווה סטייט").
בעונתו הראשונה בקבוצת האוניברסיטה שימש כשחקן חמישייה קבוע, לצדם של מריאל שייוק וטיילן הורטון-טאקר, ורשם ממוצעים צנועים של 6.8 נקודות ו-3.6 אסיסטים למשחק.
בעונה העוקבת הראה הליברטון שיפור משמעותי, כאשר הוביל את שחקני קבוצתו בממוצעי נקודות (15.2), אסיסטים (6.5), ריבאונדים (5.9) וחטיפות (2.5) למשחק, אולם שותף ב-22 משחקים בלבד בשל שבר בשורש כף היד.
בסיום אותה עונה נבחר לחמישייה השנייה של העונה במחוז Big 12. באפריל 2020 הודיע כי בחר לעזוב את האוניברסיטה, לאחר שנתיים בלבד, לטובת התמודדות לבחירה בדראפט ה-NBA 2020.
בדראפט ה-NBA 2020 נבחר הליברטון בבחירה ה-12, על ידי סקרמנטו קינגס.
בפברואר 2022 הועבר בטרייד לאינדיאנה פייסרס.
ב-9 בנובמבר 2022 הפך הליברטון לראשון בהיסטוריית ה-NBA, שבשלושה משחקים רצופים מוסר 40+ אסיסטים ו-0 איבודי כדור, כאשר בשלושה משחקים אלה הממוצעים שלו עמדו על 20 נקודות, 13.3 אסיסטים, 6 ריבאונדים ו-2.3 חטיפות.
בעונת 2022/2023 השתתף לראשונה במשחק האולסטאר כמחליף.
הליברטון נבחר בחמישייה הראשונה במשחק האולסטאר 2024, וקלע 32 נקודות.
הוא הוביל את אינדיאנה עד לגמר האזור המזרחי מול בוסטון סלטיקס.
בעונת 2024/2025 הוביל הליברטון את אינדיאנה להשוואת השיא שלה משנת 2000, כאשר העפילה גמר ה-NBA.
במשחקי הפלייאוף ניצחו הפייסרס משחקים, או השוו בתום הדקה ה-48 (וניצחו בהארכה), ב-4 משחקי קלאץ', כאשר בכולם נקודות ההכרעה (או השוויון בשניות האחרונות) היו של הליברטון.
במשחק השביעי בסדרת הגמר נגד אוקלהומה סיטי ת'אנדר קרע את גיד האכילס, ובעקבות הפציעה החמיץ את עונת 2025/2026
טיירון מינגס הוא כדורגלן אנגלי, המשחק בעמדת הבלם באסטון וילה ובנבחרת אנגליה.
את קריירת הנוער עשה בסאות'המפטון ובבריסטול רוברס.
ב-2013 הצטרף לאיפסוויץ' טאון מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק האחרון של עונת 2012/2013. ב-2015 עבר לבורנמות' מהפרמייר ליג בה חתם לארבע עונות.
בינואר 2019 הושאל לאסטון וילה לשארית עונת 2019/2020 וביולי 2019 חתם בקבוצה לאחר שהועבר תמורת כ-20 מיליון פאונד.
מינגס זומן לראשונה לסגל נבחרת אנגליה לקראת המשחק מול נבחרת בולגריה באוקטובר 2019, במסגרת מוקדמות יורו 2020, ורשם במשחק את הופעת הבכורה שלו.
ב-15 בנובמבר 2021 כבש שער בכורה בניצחון נבחרת אנגליה 0–10 על סן מרינו.
טיירוס מגי הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הקלע בשטרסבורג.
מגי החל את דרכו במכללת קהילת קאולי ושיחק שם שנתיים.
בשנת 2011 עבר לאוניברסיטת המדינה של איווה.
בעונתו הראשונה במכללה העמיד מגי ממוצעים של 7.9 נקודות, 3.3 ריבאונדים ו-0.6 אסיסטים.
בעונתו האחרונה הוא העמיד ממוצעים של 13.1 נקודות, 3.5 ריבאונדים ו-1.3 אסיסטים.
בשנת 2013, חתם מגי לעונה בבראוגן מהליגה הספרדית השנייה.
ביולי 2014, חתם מגי באייסברן ברמרהבן מהליגה הגרמנית, אך שוחרר מאוחר יותר באותה העונה.
במרץ 2015, חתם מגי עד תום העונה באורלנינה באסקט מהליגה האיטלקית.
ב-24 ביולי 2015, חתם מגי בגוארינו וונולי באסקט.
מגי הוביל את הקבוצה עד למקום הרביעי בסיום העונה מה שהוביל אותה לפלייאוף.
ב-22 ביולי 2016, חתם מגי לעונה ברייר ונציה.
בסיום העונה הצליח לזכות מגי עם הקבוצה באליפות.
ב-28 ביולי 2018, לאחר שלוש עונות באיטליה, עזב מגי את המדינה וחתם באפיון בליידספור מהליגה הטורקית.
ב-7 באוגוסט 2019, חתם מגי בפו אורטז מהליגה הצרפתית.
מגי העמיד ממוצעים של 13.8 נקודות למשחק.
ב-5 באוגוסט 2020, חתם מגי בהפועל חולון מהליגה הישראלית.
בעונה שלאחר מכן חתם בסן פבלו בורגוס, אך שוחרר בתחילת 2022 וחתם שוב בהפועל חולון.
במהלך העונה העפיל עם הקבוצה לפיינל פור 'ליגת האלופות בכדורסל' ובסיומה זכה עמה באליפות הליגה הישראלית לאחר ניצחון בסדרת הגמר על בני הרצליה.
ב-3 באוגוסט 2023, חתם מגי בהפועל אילת מליגת העל בכדורסל.
ב-8 בדצמבר 2023 התיר את חוזהו בהפועל אילת כנראה בעקבות מלחמת חרבות ברזל וחתם בשטרסבורג הצרפתית.
טייריס מקסי הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת פילדלפיה 76' מליגת ה-NBA, בעמדת הרכז.
בשנת 2019 החל מקסי ללמוד באוניברסיטת קנטקי, ולשחק בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה תחת המאמן ג'ון קליפארי.
כבר במשחקו הראשון במדי הקבוצה, שנערך מול אוניברסיטת מישיגן סטייט, קלע 26 נקודות, כולל שלשה מכריעה בדקות הסיום.
במהלך עונתו היחידה במכללות שיתף פעולה עם שחקנים בולטים נוספים, בהם עמנואל קוויקלי ואשטון האגנס, והיה מהשחקנים המרכזיים בקבוצה.
הוא סיים את העונה עם ממוצעים של 14.0 נקודות, 4.3 ריבאונדים ו-3.2 אסיסטים למשחק, ונבחר לחמישיית הרוקיז של מחוז ה-SEC.
קנטקי סיימה את העונה במאזן 25–6, אך טורניר ה-SEC וטורניר המכללות בוטלו בעקבות התפרצות מגפת הקורונה.
באפריל 2020 הודיע מקסי על כוונתו לוותר על שלוש שנות הזכאות הנותרות לו בקולג', ולהעמיד את עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA.
בדראפט ה-NBA 2020 נבחר מקסי על ידי פילדלפיה 76', בבחירה ה-21. לאחר עונת הרוקי שלו תפקד כמחליפו מהספסל של הרכז בן סימונס, וקלע 8.0 נקודות בממוצע למשחק.
טיירון לייצו הוא שחקן קנדי.
לייצו נולד בצפון ונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה.
הוא עבד כניצב במספר הפקות שצולמו בוונקובר, ובהן "תיקים באפלה".
תפקידו הראשון שכלל דיבור היה בסדרת הנעורים "Breaker High".
הוא שיחק בשני פרקים של סדרת המדע הבדיוני "הגל הראשון".
ב-2000 שיחק בשני סרטי טלוויזיה.
הוא גילם את הנסיך בסרט "שלגיה: היפה מכולם".
הוא שיחק את אחד התפקידים הראשיים ב-"Dinotopia", מיני-סדרה בת שלושה פרקים שהופקה בשיתוף עם דיסני.
בשנת 2006 גילם את הבלש רוב רנדל בסדרת המסתורין הקנדית .
ב-2007 שיחק תפקיד קטן בסרט האימה "Seed", וב-2008 שיחק ב-"Far Cry", סרט פעולה גרמני דובר אנגלית.
הוא גילם את איתן בסדרה "להיות אריקה".
טיירי בראון הוא שחקן אמריקאי, הידוע בשל משחקו בסדרת הטלוויזיה "הורים במשרה מלאה" (אנ').
בראון נולד בשנת 2004 בסן פרנסיסקו, קליפורניה.
יש לו אחות קטנה, מקנזי.
טיירי בראון החל לדגמן בגיל שלוש.
זמן קצר לאחר מכן, הוא גם עסק בפרסום ברדיו.
בשנת 2010, בגיל חמש, הוא נבחן לתפקיד בסדרה "הורים במשרה מלאה" ולאחר מכן לוהק לתפקיד ג'באר טרוסל, אותו גילם בלמעלה מ-100 פרקים עד 2015.
בשנת 2013 נתן את קולו בשני סרטי אנימציה, "בית ספר למפלצות" ו"לשבור את הקרח".
בשנת 2016 התארח בפרק בסדרת הטלוויזיה "מחשבות פליליות" ודיבב בסדרה"מאק ומוקסי".
+שנהסרטתפקידהערות2013בית ספר למפלצותקולות של ילדיםדיבובלשבור את הקרחקריסטוף הצעירדיבוב2015Operation: Neighborhood Watch!מייק2017Camp Cool Kidsפיירפליי2020My Brothers' Crossingקורנל מרטיןOne Nation Under Godג'ונתןTBAGrowing up Gorman
+שנהסדרהתפקידהערות2010–2015הורים במשרה מלאה (אנ')ג'באר טרוסלתפקיד ראשי (6 עונות); 102 פרקים2013Mr.
Box Officeטרייפרק: "Single Mama Drama"The First Family קוויןפרק: "The First Friends"2014NCISזאקפרק: "The Searchers"2016Mack & Moxyטיירידיבוב; פרק: "A Ty-Grrrr's Tale"מחשבות פליליותדרק מורגן בגיל 10פרק: "Derek"עידן הקרח: בריחתה של הביצהדמויות שונותדיבוב; סרט טלוויזיה של פוקס2020שחור-כזהקוליןפרק: "Boss Daddy"
טייריס אסאנטה (בהולנדית: Tyrese Asante; נולד ב-9 באפריל 2002) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת המגן במכבי תל אביב מליגת העל.
אסאנטה התחיל את הקריירה שלו בקבוצות הילדים של פיינורד וספרטה רוטרדם בהתאמה ובגיל 16 הצטרף לזו של HV & CV קוויק.
התחיל לשחק תחילה כמגן ימני.
בקיץ חתם בדן האג וב-8 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד צעירי אייאקס.
בדן האג הועבר לשחק כבלם וכקשר אחורי.
ב-29 בספטמבר 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-1 לצעירי פ.ס.וו.
ב-8 ביולי 2024 חתם לשלוש שנים במכבי תל אביב מליגת העל.
ב 29 באוגוסט כבש אסאנטה את שער הבכורה שלו במדי מכבי תל אביב במשחק במסגרת מוקדמות הליגה האירופית והעלה את מכבי תל אביב ליתרון 3 על באצ'קה טופולה וניצחון 5-1 במשחק השני ובסיכום שני המשחקים 8-1
פרובינציית טיירה דל פואגו (בספרדית: Provincia de Tierra del Fuego) היא אחת מארבע פרובינציות בדרום צ'ילה, במחוז מגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה (XII).
היא כוללת את החלק הצ'יליאני (המערבי) של האי הגדול של ארץ האש, למעט החלק שמדרום לקורדילרה דרווין, הנמצא בפרובינציית אנטארקטיקה צ'ילנה.
הפרובינציות האחרות הן: אנטארקטיקה צ'ילנה, מגאיאנס ואולטימה אספרנסה.
בפרובינציה יש שתי עיירות, פורבניר, בירת הפרובינציה, וסרו סומבררו, ומספר כפרים קטנים.
מאפיין גאוגרפי מרכזי הוא באהיה אינוטיל ("מפרץ חסר תועלת"), שנקרא כך על ידי גאוגרפים בריטים בסוף המאה ה-19 משום שהמפרץ אינו שימושי כנמל.
חולות המכילים זהב תועדו במספר אתרים בחופי פואגן (Fuegan shores) בפרובינציית טיירה דל פואגו.
בפרובינציה אגמים קטנים רבים, כולל לאגו בלנקו ולאגו דסאדו.
האקלים הוא תת-קוטבי אוקייני, גובל באקלים טונדרה.
על פי מפקד האוכלוסין של המכון הלאומי לסטטיסטיקה (INE) משנת 2017, שטח המחוז הוא 22,592.7 קילומטרים רבועים ואוכלוסייתה מנתה 8,364 תושבים.
זוהי אחת הפרובינציות הדלילות אוכלוסין ביותר במדינה והיא הפרובינציה השישית הכי פחות מאוכלסת במדינה.
הפרובינציה מורכבת משלוש קומונות (בספרדית: comunas), כל אחת מהן מנוהלת על ידי עירייה המורכבת מאלקלדה ומועצה עירונית:
לפי מפקד האוכלוסין של 2017.
כפרובינציה, טיירה דל פואגו היא מחוז מנהלי ברמה השנייה של צ'ילה, המנוהל על ידי נציג מחוזי הממונה על ידי נשיא צ'ילה.
מושלת הפרובינציה היא מרגריטה אדית דל כרמן נורמבואנה קאווידס (Margarita Edith del Carmen Norambuena Caviedes).
החופים שבין האיים סיפקו מקומות התיישבות במשך אלפי שנים לבני אדם קדומים באמריקה.
בפרט, אזור מפרץ וולאיה באי נווארינו (מדרום למחוז) הניב עדויות להתיישבות של אנשי היאמנה לפני יותר מ-10,000 שנה.
הבהלה לזהב התרחשה בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20.
טייריס דולאן הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדות קשר הכנף והחלוץ באספניול מהלה ליגה.
דולאן הצטרף למחלקת הנוער של מנצ'סטר סיטי בגיל שבע, אך שוחרר שנתיים לאחר מכן.
לאחר מכן שיחק שלוש שנים בברנלי וחזר למנצ'סטר סיטי, שם שוחרר שוב בגיל 15. ב-2017 הוא עבר למחלקת הנוער של פרסטון נורת' אנד.
ב-1 ביולי 2020 חתם על חוזה מקצועני ראשון בבלקברן רוברס מהצ'מפיונשיפ.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-29 באוגוסט 2020, בניצחון 3–2 על דונקסטר רוברס בגביע הליגה האנגלי.
ב-25 ביולי 2025 חתם על חוזה לשלוש שנים באספניול מהלה ליגה.
טִיכוֹ בְּרָהֵה היה אסטרונום דני יליד סקונה, בנם של אוטה ברהה ובאטה בילה.
ידוע בשל תצפיותיו האסטרונומיות המדויקות והנרחבות.
ברהה היה מפורסם כבר בזמנו כאסטרונום ואלכימאי.
חנך וטיפח את האסטרונום יוהנס קפלר.
בספרו De nova stella ("על כוכב חדש") משנת 1573 הוא הפריך את התאוריה של הספירות השמימיות על ידי הוכחה שהשמים אינם במצב בלתי משתנה של שלמות, כפי שנטען בעבר על ידי אריסטו ותלמי.
המדידות המדויקות שלו הראו שלכוכבים חדשים (נובות), במיוחד לזה של 1572, חסרה הפרלקסה הצפויה בתופעה תת ירחית, ולכן לא היו כוכבי שביט "אטמוספיריים", כפי שהאמינו קודם, אלא הופיעו מחוץ לאטמוספירה.
באופן דומה הראה גם שכוכבי שביט אינם תופעה פנים אטמוספירית וחייבים לעבור דרך הספירות השמיימיות, שנחשבו לקשיחות.
ברהה שילב את התאוריה הקופרניקאית עם המודל של תלמי ליצירת המודל הטיכוניאני.
הוא היה אחרון האסטרונומים הגדולים בעין בלתי מזוינת, והמדויק ביותר שבהם, הודות למצפי הכוכבים שבנה באי ון-אראניבורג (טירת אורניה, מוזת האסטרונומיה) ובסטהרנברג (טירת הכוכבים), שבהם ייצר בעצמו את מכשירי התצפית המתוחכמים שלו.
מאוחר יותר הקים מצפה נוסף בקרבת פראג, והנתונים שאסף שימשו את עוזרו, יוהאנס קפלר, בניסוח חוקי תנועת כוכבי הלכת.
ברהה נולד בטירת קנוטסתורפ, כשמונה קילומטרים צפונית לסוואלוב, בסקונה, דנמרק (כיום דרום שוודיה) בשם טי אודסן ברה על שם סבו, לימים יתפרסם בצורה הלטינית של שמו "טיכו".
אחיו התאום נפטר לפני שהוטבל.
כמו כן היו לו עשרה אחים ואחיות נוספים, שהצעירה שבהם, סופיה ברהה, סייעה לו במחקר באסטרונומיה.
אביו אוטה היה יועץ סתרים ומאוחר יותר מושל טירת קרונבורג אשר שלטה על המעבר הימי לים הבלטי.
אמו, באטה הייתה הבכירה בין נשות החצר של מלכת דנמרק, סופיה ממקלנבורג-גיסטרו, ושמשה כגבירה אשר על הגלימות של המלכה.
לאחר מות בעלה שמשה כשריף של ויסנברג.
כאשר היה ברהה בן שנתיים חטף אותו דודו יורגן ברהה לטירת טוסתרופ ללא ידיעת הוריו.
על פי מקורות אחדים הוריו לא ניסו להשיבו ולא הביעו התנגדות מכיוון שהם הבטיחו ליורגן חסר הילדים אחד מבניהם.
כאשר לא קיימו הבטחתם לקח הדוד את היוזמה לידיו.
יורגן ברהה היה אדם אמיד מאוד, מפקד בצי הדני ומושל של טירות שונות.
הוא הרעיף אהבה רבה על בנו המאומץ והעניק לו את החינוך הטוב ביותר שניתן היה להעניק בזמנו.
בין הגילאים 6–12 ברהה למד בבית ספר לטיני ששמו לא ידוע, וב-1559 החל לימודי משפטים באוניברסיטת קופנהגן.
ליקוי החמה של 1560, ובמיוחד זה שהוא היה צפוי מראש, גרם לברהה בן ה-14 להתחיל להתעניין באסטרונומיה, והוא החל ללמוד את התחום אחרי שעות הלימודים, בעזרת חלק ממרציו, אשר עזרו לו גם לבנות גלובוסים קטנים, מצפנים ושאר כלים אסטרונומיים בסיסיים.
הוא גם רכש לוח שנה אסטרונומי וספרים רבים על אסטרונומיה, כגון האלמגסט של תלמי, De sphaeramundi של יוהנס דה סקרובוקו ו-Cosmographia seu descriptio totius orbis של פטרוס אפיאנוס.
כמקובל בקרב משכילים לא חתם בשמו המקורי טי אלא בגרסתו הלטינית - טיכו.
יורגן, שרצה להעניק לבנו המאומץ חינוך שיאפשר לו להיות עובד מדינה, כפה עליו לצאת ללימודים באוניברסיטת לייפציג ב-1562, אך ברהה הצעיר שכנע את החונך שלו, אנדרס ודל, לאפשר לו להמשיך לעסוק באסטרונומיה גם שם.
ברהה הבין שהגדלת הידע באסטרונומיה דורשת תצפית קפדנית ושיטתית לאורך זמן תוך שימוש בכלים המדויקים ביותר להשגה, לכן עמל רבות על בניית כלים חדשים ושכלול הכלים הקיימים, עיסוק שהפך למפעל חייו.
ברהה לא זכה לסיים את לימודיו בלייפציג: במאי 1565 החלה מלחמה בין דנמרק לשוודיה ויורגן קרא לו לחבור אליו בקופנהגן.
חודש לאחר הגעתו של ברהה חלה אביו המאמץ בדלקת ריאות לאחר שקפץ למים הקפואים כדי להציל את המלך פרדריק השני מטביעה וזמן קצר לאחר מכן נפטר.
את עצמאותו החדשה החליט היורש בן ה-19 לנצל כדי לסיים את לימודיו.
תחילה פנה אל אוניברסיטת וויטנברג, אך מגפה שהשתוללה במקום גרמה לו לשנות את תוכניותיו וב-1566 הוא נרשם לאוניברסיטת רוסטוק שבצפון גרמניה.
לאחר סיום לימודיו סייר ברהה באירופה לזמן מה.
עם חזרתו לדנמרק ב-1571 הציע דודו מצד אימו, סטין בילה, שיבנה מצפה כוכבים ומעבדה אלכימית במנזר הראוואד שהיה ברשותו.
בצמוד לאלו הקים ברהה את סדנת ייצור הנייר הראשונה בסקנדינביה וסדנה לייצור זכוכית.
שם פגש גם את אשתו קירסטן, בתו של כומר לותרני מקנודסטרופ.
מכיוון שהייתה מפשוטי העם לא יכלו השניים להינשא באופן רשמי, אך נחשבו לבעל ואישה על פי החוק האזרחי.
לשניים היו שמונה ילדים, שישה מהם הגיעו לבגרות.
קירסטן וברהה חיו יחד כמעט שלושים שנה, עד מותו של ברהה.
במצפה שבהראוואד גילה ברהה את התגלית החשובה הראשונה שלו, הסופרנובה של שנת 1572, וכתב את ספרו המפורסם De nova stella (על כוכב חדש), שטבע את המונח נובה לכוכב "חדש", ושבו ניפץ את ההנחה הרווחת שהעולם העל-ירחי אינו משתנה.
הגילוי הזה גרם לו להחליט לבחור באסטרונומיה כמקצועו העיקרי, והפך אותו לכוכב עולה, אך גם שנוי במחלוקת, בעולם המדע של תקופתו.
מאחר שבחר באסטרונומיה כעיסוקו העיקרי, רצה ברהה להקים מצפה כוכבים גדול ומקצועי יותר מזה שבמנזר הראוואד.
כוונתו הראשונית הייתה לבנות מצפה כזה בצפון גרמניה, אך המלך, פרדריק השני, שהיה מעוניין להשאיר את המדען המפורסם בדנמרק (וגם הכיר טובה לאביו המאמץ של ברהה, שהציל את חייו) הציע עזרה במימון של מצפה ומכון מחקר באי ון שבמצר ארסונד.
בשנת 1576 בנה שם ברהה את האורניבורג (על שם מוזת האסטרונומיה, אורניה), שכלל מצפה כוכבים גדול ומכון מחקר אסטרונומי עם כ-100 אנשי צוות שעסקו בין השאר בייצור כלי מדידה ואביזרים למצפה ולמעבדה האלכימית.
ברהה היה לא רק מדען אלא גם אומן (מה שהיה נפוץ בתקופה).
הוא עיצב את האורניבורג בצורה מרהיבה, וצייד אותו במתקני נוחות לא שגרתיים לאותה עת, דוגמת שירותים עם מים זורמים.
תקוותו של פטרונו של ברהה, פרדריק השני, התמלאה, והמכון הפך למרכז החשוב ביותר לחקר השמיים באירופה הצפונית.
עם הזמן ברהה הגיע למסקנה שהאורניבורג לא היה גדול ויציב מספיק למכשיריו המדויקים, ובשנת 1581 הקים מצפה חדש, סטהרנבורג (טירת הכוכבים), בצמוד למצפה הישן.
סטהרנבורג היה מצפה תת-קרקעי ברובו, מה שסיפק יציבות טובה יותר למכשירים.
טיכו ואחותו הצעירה סופיה ברהה עבדו בו שניהם.
עבודתם המשותפת של האח והאחות שימשה בסיס למחקר המודרני על תנועת כוכבי הלכת.
במהלך השנים נהרסו שני המבנים, אך לאחרונה שוחזרו חלקית ומשמשים כאתרי תיירות.
בשנת 1588 נפטר פטרונו של ברהה, פרדריק השני.
במקומו עלה לשלטון בנו, כריסטיאן הרביעי, שהיה לא רק אדיש למדע ואסטרונומיה, אלא גם זקוק בדחיפות לכסף.
ב-1596, עם הגעתו לבגרות, ביטל כריסטיאן את המימון, המדולדל גם כך, למכון של ברהה ואסר עליו לעסוק באסטרונומיה ואלכימיה בתחומי דנמרק.
כל זה לא השאיר לברהה ברירה אלא לזנוח את אורניבורג ולחפש פטרון חדש.
תחילה חזר לרוסטוק, משם קיים חלופת מכתבים עם המלך, שהייתה משפילה מאוד בשבילו, ומשנוכח כי לא יוכל לשוב ולעסוק במחקריו במולדתו נענה להזמנתו של הקיסר הגרמני רודולף השני לבוא לשמש מתמטיקאי, אסטרונום ואסטרולוג בחצרו (שהייתה ממוקמת רוב שנות שלטונו בפראג).
רודולף העניק לברהה קצבה, בית בפראג ואת טירת בנאטקי לבניית מצפה כוכבים חדש.
בתקופה זו הזמין ברהה את יוהאנס קפלר, שהיה נרדף בגראץ עקב אמונותיו הדתיות, להיות לעוזרו – קפלר עתיד לרשת את גוף הנתונים ואת הציוד של ברהה, שיהיו הבסיס לתגליותיו הגדולות.
בשנים שאחרי המעבר עמל ברהה רבות על מנת להעביר חלק ניכר ממכשיריו וספרייתו מוון לבנאטקי, אך לא הספיק לעשות הרבה מעבר לכך – בשנת 1601 חלה באופן פתאומי ונפטר ב-24 באוקטובר, לאחר 11 ימי מחלה בלבד.
על פי קפלר, מילותיו האחרונות היו: "לא חייתי לשווא".
ברהה נקבר בכנסיית טין שבפראג, אשתו קירסטן, שנפטרה שלוש שנים אחריו נקברה לידו.
על המצבה המקורית נחקקה הכתובת הלטינית שעיטרה קודם את הכניסה ל"ארמון הכוכבים": "Non fasces, nec opes sola artim sceptra perennant" (לא השלטון ולא העושר, רק שרביט המדע נצחי).
תאוריית שלפוחית השתןהנפוצה ביותר היא זו המייחסת את מותו לסיבוך בשלפוחית השתן שנבע מכך שברהה התאפק מלצאת לשירותים בעת סעודת ערב חגיגית אצל הקיסר, שנערכה 11 יום לפני מותו.
תאוריית הקשרטענה אחרת, המתבססת על פתיחת קברו ובדיקת שיער שפמו שנערכה ב-1991 וב-1996, היא שברהה נפטר מהרעלת כספית.
ב-15 בנובמבר 2010 נפתח קברו בשנית ונלקחו דגימות משיערו ועצמותיו.
נטען כי כריסטיאן הרביעי ביקש להתנקש בברהה לאחר ששמע שמועה כי ברהה מנהל רומן עם אמו.
כדי להשיב את כבודו האבוד, הוא יצר קשר עם בן דודו הרחוק של ברהה - אריק ברהה.
השניים רקמו מזימה לגרום למותו.
ביומנו האישי של אריק שנתגלה בספרייה המלכותית בשוודיה נתגלו אזכורים לרגשות אשם כבדים.
במהלך לימודיו באוניברסיטת רוסטוק, הסתכסך ברהה עם אציל דני אחר, מנדרוף פרסברג.
ב-29 בדצמבר 1566 השתתפו השניים בדו-קרב בחשיכה מוחלטת, לדברי העדים, אשר במהלכו נפצע ברהה ואיבד את גשר אפו.
בעקבות הפציעה, נאלץ ברהה להרכיב תותב ממתכת לשארית חייו.
ישנה סברה שהיו ברשותו מספר תותבים ממתכות שונות, מכיוון שתותב הזהב היה כבד מכדי להרכיב ביומיום.
כמו כן הוא נהג לשאת עמו קופסת בדיל קטנה עם דבק, על מנת להבטיח שהתותב יישאר במקום.
אירוע זה, הוא שגרם לו להתחיל להתעניין ברפואה ובאלכימיה.
ברהה היה אדם עשיר מאוד, במיוחד בשנות השמונים של המאה השש-עשרה, ונודע, מעבר לאפו המוזהב, בתחביביו המוזרים ובחגיגותיו המפוארות.
בביתו חי גמד בשם ג'פ, אשר ברהה האמין שהוא בעל כוחות נבואיים, ואשר היה יושב תחת השולחן באירועים.
סיפור מפורסם נוסף נוגע לאייל קורא שברהה גידל בביתו.
על פי וילהלם הרביעי, רוזן הסן-קאסל, שהיה חברו, האייל מת לאחר שהושקה בבירה במסיבה בביתו של ברהה ומעד במדרגות.
ב-11 בנובמבר 1572, מהמצפה שבמנזר הראוואד, זיהה ברהה כוכב חדש, בהיר יותר מנוגה, בקבוצת הכוכבים קסיופאה.
מכיוון שמאז יוון העתיקה היה נהוג לחשוב שהעולם שמעבר לירח הוא קבוע ומושלם, אסטרונומים אחרים סיווגו את האירוע כתת-ירחי, אומנם ברהה הבחין, לאחר שתצפת על הכוכב החדש בשיטתיות במשך כמה ימים, כי אין לו היסט יומי אל מול כוכבי הלכת כפי שמצופה מגוף בעולם התת-ירחי.
לאחר כמה חודשים של תצפית לא נצפה היסט גם מול הכוכבים ה"קבועים" (הכוכבים שמחוץ למערכת השמש), כך הוכיח ברהה שהכוכב החדש נמצא רחוק מאוד מכדור הארץ, ולכן הספירות השמימיות כן משתנות, בניגוד לדוגמה האריסטוטלית ששלטה בכיפה עד אז.
תגלית זו, אשר פורסמה בספרו De nova stella (על כוכב חדש), בו קבע את המונח נובה לכוכב חדש, זעזעה את העולם המדעי עד היסוד והפכה אותו לאסטרונום בעל שם.
לאורך השנים עבד טיכו עם אחותו הצעירה, סופיה ברהה.
יחסיהם היו קרובים וחמים והם בצעו הרבה מעבודת המחקר והתצפיות יחדיו, אך משום שלא היה מקובל להתייחס לנשים כאל מדעניות רציניות, ההישגים נזקפו רק לזכותו.
עם זאת הוא דיבר רבות בזכות מחקריה ואף ביקש לכלול את אחד ממכתביה בספר מדעי, שבסופו של דבר לא התפרסם.
במהלך 20 שנות התצפית שערך ברהה ממצפי הכוכבים באי ון אסף ברהה כמות מידע עצומה לגבי מיקומי כוכבים ואופן תנועתם.
על אף הטעויות הרבות שהתגלו ברישומיו במרוצת השנים, היו אלו התצפיות המדויקות ביותר שנערכו עד המצאת הטלסקופ.
נתונים אלו שימשו מאוחר יותר את יוהאנס קפלר לפיתוח חוקי תנועת הכוכבים שלו.
עצמים שמימיים הנצפים בסמוך לאופק נראים בגובה רב יותר ממה שהם באמת, עקב שבירת קרני האור באטמוספירה.
אחד החידושים החשובים של ברהה היה שהוא פיתח ופרסם את הטבלאות הראשונות לתיקון שיטתי של מקור שגיאה אפשרי זה, על אף שהן לא היו מושלמות והתעלמו ממקרים רבים.
כמו כן זיהה ברהה וריאציות בתנועת הירח ופיתח נוסחה לחישוב הסטיה שלו.
זאת הקטינה את הטעות הנהוגה במדידת מיקום הירח בכחמישית.
בנובמבר 1577 הופיע בשמים כוכב שביט בהיר במיוחד.
ברהה עקב אחריו עד להיעלמותו בינואר 1578 ועל ידי השוואת נתוניו עם נתונים ממצפים אחרים הגיע למסקנה החד משמעית שכוכב השביט היה תופעה על ירחית, שהוא נמצא רחוק יותר מנוגה ושאופן תנועתו שולל את קיומן של ספרות שמימיות, בניגוד למה שהציע אריסטו.
הוא פרסם גילוי זה בספרו De mundi aetherei recentioribus phaenomenis (התופעות השמימיות של העולם העליון ביותר), אשר גרם למהומה גדולה יותר אפילו מ"הכוכב החדש".
עד 1596 הוא זיהה ותיעד עוד שישה כוכבי שביט.
למעשה היסט שכזה קיים, אך הכוכבים כל כך רחוקים שהשינוי בזווית קטן מכדי להיות נראה לעין בלתי מזוינת וטלסקופ שמסוגל לזהות היסט זה יופיע רק במאה ה-19. ברהה ואסטרונומים בני זמנו לא יכלו להעלות על דעתם עד כמה הכוכבים רחוקים, ולכן קבע ברהה כי כדור הארץ אינו נע.
חוקי התנועה של אייזק ניוטון שפורסמו במאה ה-17 הפריכו את המודל מבחינה תאורטית, כיוון שלא ייתכן שמערכת השמש סובבת סביב מסה כה קטנה כמו כדור הארץ, אך הכנסייה קיבלה את המודל ההליוצנטרי רק לאחר פרסום תצפיותיו של ג'יימס בראדלי במאה ה-18, אשר זיהה היסט אל מול הכוכבים.
ישנה סברה כי המחזאי הבריטי ויליאם שייקספיר השתמש בסיפורו של ברהה כבסיס למחזהו המפורסם "המלט".
הסופר הצ'כי מקס ברוד כתב את ספרו "דרכו של טיכו ברהה אל האלוהים", שיצא לאור בשנת 1935, על ימיו האחרונים של ברהה בפראג ועבודתו עם קפלר.
הסופר הצ'כי מילן קונדרה תיאר את המשתה האחרון של ברהה ברומן "אלמוות" משנת 1990.
מכתש טיכו על הירח נקרא על שם טיכו ברהה.
כך גם מכתש טיכו ברהה על המאדים, והפלנטריום של קופנהגן.
החללית המאוישת הדנית HEAT 1X Tycho Brahe, שצפויה לשאת את האסטרונאוט הדני הראשון לחלל קרויה אף היא על שמו.
טיל הוא עצם הנע באוויר או בחלל והוא בעל מנוע כגון מנוע רקטי או מנוע סילוני.
לטילים מונחים יש גם מערכת הנחיה עצמית או הנחיה מרחוק המכוונות אותו למטרה.
המונח "טיל" בעברית משמש בדרך כלל לתיאור סוג של כלי נשק, אך גם משגרי לוויינים וחלליות הם טילים.
רקטה היא טיל ללא אמצעי ניווט, אמצעי הנחיה ויכולת כוונון.
קיים קושי באיתור תאריך הופעת הרקטות משום שהמונח הסיני לחץ-אש ולרקטה זהים.
על כל פנים ציור סיני משנת 1045 מראה בבירור רקטות היורות את עצמן מתוך אשפת חיצים, כמו גם את הלוחם היורה מחזיק בלפיד לצורך הצתת הרקטות.
פיתוח הנשק הרקטי בהודו, מהמאה ה-13 עד למאה ה-17
העדויות הראשונות לשימוש ברקטות בהודו מאוחרות יותר ב-150 שנה, אך עדויות אלו מעידות על רקטות מתקדמות הרבה יותר, כך שייתכן שההמצאה ההודית קדמה לסינית.
בעוד טכנולוגיית הרקטות הסינית נותרה פרימיטיבית – רקטות קטנות בגלילי נייר, שהטווח שלהן נמוך מ-300 מטר – טכנולוגיית הרקטות ההודית כללה שימוש בגלילי מתכת, המסוגלים לעמוד בלחצים גבוהים הרבה יותר.
טווח הרקטות ההודיות הגיע לשני קילומטר כבר ב ומשקלן עלה לשלושה קילוגרם, והן היו הנשק בעל הטווח הארוך ביותר בתקופה זו.
סולטאן ממלכת מייסור חיידר עלי הקים חיל רקטות של 1,200 איש, והטווח הוגדל ל־6 קילומטר.
בנו טיפּוּ סאהיב הרחיב את חיל הרקטות ל-5,000 איש, בניסיון לעצור את חילות הכיבוש הבריטיים, אך הדיוק הנמוך של הרקטות עמד בעוכריו.
פיתוח הנשק הרקטי במערב, המאות ה-18 וה-19
הרקטות היו ידועות באירופה כבר במאה ה-13, אם לא קודם לכן, אך למרות מספר ניסיונות ראשוניים הן נותרו אטרקציה שולית.
המערכה הבריטית בהודו שינתה מצב זה.
בקרב צ'רינגפטם בשנת 1792 נפצע יזם בריטי בשם סר ויליאם קונגריב מאש הרקטות של טיפו סאהיב.
קונגריב הביא עמו את הרעיון למערב, ושילב אותו בשיטות מערביות של ייצור המוני.
הוא הציע בקטלוג שלו עשרה דגמי מנוע רקטי, משלושה ק"ג ועד 150 ק"ג, עליהם היה ניתן להרכיב ארבעה סוגים של ראש קרבי: ראש נפץ, ראש נפץ עם רסיסים (שרפנל), ראש הצתה וראש תאורה.
עם הרקטות הוא סיפק ערכת כלים אחידה.
הרקטות החדישות כונו על שמו, "קונגריביות".
הקונגריביות, בזכות ייצור תעשייתי אחיד, היו מדויקות וצפויות הרבה יותר מהמהדורות של דרום-מזרח אסיה, וזכו לשימוש נרחב.
ב-1806 השתמשו הבריטים במאות קונגריביות בהתקפה על בולון.
שנה לאחר מכן קונגריביות בעלות ראש הצתה שרפו את קופנהגן עד עפר.
הקונגריביות היו נשק משלים מצוין לתותחים – הטווח שלהן היה גדול יותר, אך התותחים היו מדויקים.
בשל הרתע, תותחים ניתן היה להתקין רק על ספינות בינוניות ומעלה, אך רקטות ניתן היה לשגר גם מתוך סירות.
בשל יתרונות אלו השימוש ברקטות התפשט במערב, והן זכו לסדרת שיפורים.
מוט הייצוב הצדדי המסורתי, שנשאר ללא שינוי מהמאה ה-10, הוחלף במוט ייצוב מרכזי.
כך שופרה יציבות המסלול של הרקטה, ובנוסף ניתן היה לירות אותה מתוך קנה גלילי שקבע את מסלולה.
בחציה הראשון של המאה ה-19 פותחו טכניקות לדחיסת אבק השרפה שהגדילו את טווח הרקטות ואת משקל הראש הקרבי כמה מונים.
יזם אנגלי בשם הייל הגה את רעיון פתחי הפליטה המוטים, שגרמו לסחרור הרקטה סביב צירה ושיפרו עוד יותר את הדיוק – עד לרמה המודרנית של כאחוז אחד מטווח הרקטה (לרקטה ללא מנגנון הנחיה).
בחצי השני של המאה ה-19 ירדה קרנן של הרקטות.
טכניקות לייצור המוני של פלדה, והמעבר לתותחים בעלי מכנס אחורי, שיפרו את טווח התותחים, את דיוק התותחים ואת קצב הירי עד לרמה שהרקטות בנות התקופה לא יכלו להתחרות בה.
המאה ה-20 וטילאות בת זמננו
המאה ה-20 הביאה לפריצת דרכים רבות ולפריחת הטילאות.
קונסטנטין ציולקובסקי הציע את רעיון הטיל הרב-שלבי כפתרון להארכת טווחי הטילים בסדרי גודל שלמים, והציע שימוש בטילים למסע בחלל.
מהנדסים שגדלו על סיפוריו של ז'ול ורן מימשו חזונות מוקדמים אלו.
רוברט גודרד פיתח בשנות ה-20 של המאה ה-20 את עקרונות הטיל המודרני.
בסך הכל רשם גודארד מאות פטנטים שכיסו את כל הבעיות המעשיות – הנעה בדלק ומחמצן נוזלים, מנגנוני הפרדת שלבים, משאבות דלק לטמפרטורה נמוכה ולחץ גבוה, הנחיה באמצעות גירוסקופ ושימוש בסכיני אוויר להטיה, ועוד.
פיתוחיו של גודארד זכו להד מועט בארצות הברית, אך נלמדו בקפדנות בגרמניה.
הטילים המודרניים הראשונים בייצור סדרתי (אגרגט)
ה-V-1 הוא הטיל המונחה הראשון בהיסטוריה.
הוא פותח בגרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה, נכנס לשימוש מבצעי החל מיוני 1944, ושימש ככלי נשק הרסני וזול לטווח ארוך.
חסרונו של טיל זה היה שהבריטים זיהו אותו בקלות בעת מעופו באוויר בגלל הרעש שהוא יצר, ולכן הצליחו לרוב להפילו.
ה-V-2, הוא הטיל הבליסטי הראשון בהיסטוריה, הוא גם פותח בגרמניה הנאצית ומטרתו הייתה לפגוע בערים המרכזיות של בעלות הברית.
הטיל נשא כטון חומרי נפץ בראשו, הוא היה בעל דיוק גבוה, הגיע למהירויות על קוליות והיה שקט ביותר, כך שאי אפשר היה לזהותו בזמן הטיסה ליעד.
בזמן מלחמת העולם השנייה ואחריה, ראו בעלות הברית את הפוטנציאל החבוי במדעי הטילים, והיו במרוץ אחד נגד השני למצוא את מפתחי הטילים הגרמניים ולשלבם במחקרים שיקדמו את הידע על הטילים בארצם.
ורנר פון בראון (ממפתחי האגרגט) וצוותו הבינו שהגוף היחיד שיממן את מחקרם במרביות הוא ארצות הברית.
הצוות פנה לצבא ששהה בגרמניה והמשרד לשירותים אסטרטגיים קיבל את הצעתם ופתח במבצע פייפרקליפ.
מבצע זה נתן לארצות הברית יתרון משמעותי בתחום הטילים ב.
התמקצעות הטילאות במלחמה הקרה ולאחריה
המעצמות השקיעו סכומים ומאמצים גדולים, וההישגים לא איחרו לבוא.
צוותים המבוססים על מומחים גרמניים פיתחו בארצות הברית ובברית המועצות טילים ארוכי טווח שנועדו מחד לנשיאת מטען מועיל לחלל, ומאידך ליכולת שיגור בין-יבשתית.
מאמצים אלו הביאו בארצות הברית לפיתוח הטיל סטורן 5, המחזיק בשיא העוצמה עד ימינו והביא את משימות אפולו לירח, ואילו הסובייטים פיתחו את פלטפורמת סויוז האמינה יחסית, המחזיקה בשיא בלתי מעורער של שיגורים מוצלחים ובטיחות ונמצאת בשימוש עד ימינו.
פיתוח הטילים התרחב לכלי נשק קצרי טווח אך מדויקים וקטלניים.
במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 פותחו טילי אוויר-אוויר שנועדו להפיל מפציצים נושאי חימוש גרעיני, ובהדרגה התפתחו עד שהחליפו כמעט לגמרי את השימוש בתותחים בקרבות אוויר-אוויר.
במקביל פותחו מערכות טילים נגד מטוסים, וטילים נגד טנקים שהם למעשה דורות ההמשך של הרקטות נגד טנקים משנות מלחמת העולם השנייה.
קיימים טילים בעלי יכולת הנחיה עצמאית לחלוטין, או נשלטים מרחוק בעזרת קשר רדיו ומצלמה, ומשפחות רבות מסוגים שונים של טילים.
החל משנות ה-60 פותחו במסגרת התוכנית האמריקאית Safeguard טילים נגד טילים.
טילים אלו נדרשו לתאוצה עצומה, להנחיה מהירה מאוד ולכושר תמרון חסר תקדים.
הטילים משנות ה-60 לא הגיעו לרמת הדיוק הנדרשת לפגיעה ישירה או כמעט ישירה, ולכן השתמשו בראשי נפץ גרעיניים, מה שהגביל את השימוש בהם ליירוט טילים בליסטיים בגובה רב.