tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
וגורל דומה פקד את כל חברות וואן וורלד הטסות למדריד עם פתיחתו של טרמינל 4 החדש בנמל התעופה מדריד-בראחס.
יש לציין כי מדיניות זהה נוהגת גם לגבי חברות הקשורות בהסכמים לשותפות קוד גרידא, שכן ברור שאין טעם לפצל את הטיפול בנוסעים, כבודה ומטען העושים את דרכם לאותו מטוס בדיוק בין מספר טרמינלים.
מסיבה זו עברה גם חברת אל על לטרמינל 4 בנמל התעופה מדריד-בראחס, שכן אף שאיננה נמנית עם ברית וואן וורלד, היא חולקת שותפות קוד עם איבריה בקו תל אביב - מדריד.
שיתוף הפעולה הקיים בלאו הכי בתחום הטסת הנוסעים ותיאום לוחות הזמנים התברר כמועיל גם לתחום המטען.
לצד שירותי הנוסעים מפעילה סקייטים ברית דומה המתמחה בתחום המטען.
שיתוף פעולה דומה קיים תחת המותג WOW בין חברות המטען של לופטהנזה, סינגפור איירליינס, סקנדינביין איירליינס, וג'פאן איירליינס שאיננה חברה בברית.
בשנת 2005 הוקמה ברית חברות התעופה TUIfly שהייתה לברית הראשונה של חברות תעופה שעיקר עיסוקן בתחום טיסות השכר והחופשה.
יתר על כן, לראשונה מותגו מטוסי כל חברות הברית בצבעים אחידים ובסמליל חברת TUI, ושש משמונה החברות אמצו את הסיומת "fly" אל שמן.
ב-14 בדצמבר 2006 הכריזה TUI כי החל בשנת 2008, יקראו כל חברות הברית בשמה - TUIfly, ובכך תטושטש זהותם הנפרדת עוד יותר.
לא תמיד קיימת חפיפה בין אינטרס ציבור הנוסעים לבין זה של חברות הברית.
הדבר בא לידי ביטוי בעיקר כאשר חברות הברית משיגות מונופול על קו תעופה או מקצצות בהוצאות הפעלתו בדרך של הפחתת מספר הטיסות.
לעיתים קרובות נוסע משלם על כרטיס כדי לטוס בחברה אחת בברית, כשבפועל מבוצעת הטיסה על ידי חברה אחרת.
יכולתן של חברות תעופה להקשר בבריתות מוגבלת על ידי דיני ההגבלים העסקיים.
לעיתים משחקים שיקולים פוליטיים תפקיד בסוגיה, וחברת תעופה המצטרפת לברית עולמית עלולה לאבד את זהותה הלאומית, ועימה את זכויות הטיסה והנחיתה במדינה כלשהי.
יסודה של ברית Wings Alliance בין KLM ונורת'ווסט איירליינס בשנת 1989, הביאה את ממשלת הולנד לחתום בשנת 1992 על הסכם שמיים פתוחים עם ארצות הברית.
הצעד שנחשב לנועז למדי בשל התנגדות האיחוד האירופי, ביטל את המגבלות ההדדיות על מספר הטיסות בין שתי המדינות, ואפשר את העמקת שיתוף הפעולה בין KLM ונורת'ווסט איירליינס החל בשנת 1993. ארצות הברית שהייתה שבעת רצון מגישתה הליבראלית של ממשלת הולנד, העניקה לברית חסינות בפני טענת מונופול.
היעדרה של חסינות כזו מקשה על בריתות אחרות באופן תדיר.
ברית ספרטקוס הייתה ארגון מרקסיסטי-מהפכני שניסה להשתלט על גרמניה לאחר תבוסתה של גרמניה במלחמת העולם הראשונה במהלך מרד הספרטקיסטים.
התנועה נקראה על שמו של ספרטקוס, מנהיג מרד העבדים נגד האימפריה הרומית.
לאחר הכרזת המלחמה בקיסרות הגרמנית בשנת 1914 התכנס הרייכסטאג כדי לאשר את ההכרזה באופן רשמי.
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית שישבה באותו זמן באופוזיציה החליטה לתמוך בהכרזת המלחמה, אך הפלג השמאלי במפלגה בראשות רוזה לוקסמבורג וקרל ליבקנכט סירב לאשר זאת משום שלטענתם הייתה זאת מלחמה למטרות אימפריאליסטיות.
לאחר הכרזת המלחמה פרשו מנהיגי הפלג השמאלי מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית וייסדו את ברית ספרטקוס.
בתחילת 1915 היוו קרל ליבקנכט ורוזה לוקסמבורג את הגרעין הרדיקלי של האופוזיציה המפלגתית הפנימית למדיניות השלום הבורגנית הסוציאל-דמוקרטית.
קבוצה זו, שנקראה לראשונה על שם המגזין שלה "Die Internationale", הכריזה על תמיכתה באינטרנציונליזם הסוציאליסטי וקראה להפסקה מיידית של כל הלחימה.
מאז 1916 הקבוצה הפיצה את יעדיהם הפוליטיים ב"מכתבי ספרטקוס" הבלתי חוקיים.
הקבוצה שכונתה כעת ספרטקוסבונד הצטרפה בשנת 1917 למרות הבדלים פוליטיים למפלגה הסוציאל-דמוקרטית העצמאית (USPD) ועברה בסוף 1918 למפלגה הקומוניסטית החדשה שהוקמה בגרמניה (KPD).
בנובמבר 1918, לאחר כניעת גרמניה למדינות ההסכמה ניסו הספרטקיסטים לחולל מהפכה בסגנון מהפכת אוקטובר ברוסיה, אך המהפכה כשלה ודוכאה על ידי הצבא.
בראשית 1919 התבצרו הספרטקיסטים בברלין בדיוק כמו בשנה הקודמת והכריזו על הקמת רפובליקה סובייטית.
הצבא בראשותם של פלדמרשל פאול פון הינדנבורג וגנרל וילהלם גרנר דרשו מהנשיא פרידריך אברט ומהקנצלר פיליפ שיידמן אישור לדכא את המרד והשניים נענו ברצון.
בין 10 ל-17 בינואר, "שבוע הדמים" כפי שנקרא באותו זמן, ריסקו חיילים מהצבא בפיקודו של גנרל ולטר פון ליטוויץ את המיליציות הספרטקיסטיות.
במהלך דיכוי המרד נהרגו לוקסמבורג וליבקנכט.
לאחר דיכוי המרד בברלין החליטו שרידי הספרטקיסטים שנותרו ללא מנהיג להצטרף למפלגה הקומוניסטית שזה עתה הוקמה ביחד עם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית העצמאית.
על שמה של הברית הוקם מועדון הספורט העממי-סובייטי ספרטק.
ברית חיילי החזית היהודים הייתה ארגון יהודי גרמני של חיילים משוחררים שלחמו למען גרמניה במלחמת העולם הראשונה, שהוקמה בראשיתהּ של רפובליקת ויימאר.
לברית הייתה זיקה למפלגת העם הגרמנית.
בשיאהּ היו בברית 30–40 אלף חברים ב-360 סניפים, והיא הוציאה לאור את העיתון "המגן" (Der Schild).
מבחינה פוליטית הייתה הברית פטריוטית-גרמנית, ועמדתה הייתה אנטי-ציונית, מאחר שהאמינה שגרמניה היא מולדת היהודים, ושעליהם לדבוק בה ולהילחם על מקומם בה עד להתבוללות מוחלטת בחברה הגרמנית.
עלייתו של אדולף היטלר והמפלגה הנאצית לשלטון בשנת 1933 פגעה קשות ביעדי הברית, וחבריה החלו למצוא עצמם מופלים בידי הנאצים.
בעזרתו של נשיא גרמניה פאול פון הינדנבורג הוכרז שירותם בחזית כגורם בר התחשבות, אולם עם מותו של הינדנבורג בשנת 1934 וקבלת חוקי נירנברג בשנה שלאחר מכן, התפוגגה ההגנה ששירותם בחזית סיפקה להם.
הברית הפסיקה את פעילותה בשנת 1936, ובשנת 1938 פורקה.
ברית לאומית דמוקרטית (בשמה הרשמי: "אלתג'מוע אלווטני אלדימוקרטי", בערבית: التجمع الوطني الدّيمقراطي, .
ידועה בשם "א-תג'מוע" – הברית) או בראשי תיבות בל"ד, היא מפלגה ערבית-חילונית אנטי-ציונית בישראל.
המפלגה הוקמה על ידי ד"ר עזמי בשארה בשנת 1995, לקראת הבחירות לכנסת הארבע עשרה.
היא התמודדה ברשימה אחת עם חד"ש, אולם ב-1999 פרשה מהסיעה המשותפת ומאז היא סיעה עצמאית בכנסת.
לאחר שבשארה נחשד בריגול ונמלט מישראל בשנת 2007, החליפו ג'מאל זחאלקה.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים התאחדה לרשימה אחת עם חד"ש ורע"מ-תע"ל הנקראת "הרשימה המשותפת".
רשימה זו השיגה 13 מושבים וכוחה של המפלגה (3 מושבים) נשמר.
בל"ד המשיכה לרוץ מאז תחת הרשימה המשותפת, למעט בבחירות לכנסת העשרים ואחת.
זמן קצר לפני הגשת הרשימות בבחירות לכנסת העשרים וחמש החליטה מזכירות המפלגה שלא להתמודד במסגרת המשותפת עם תע"ל וחד"ש במסגרת הרשימה המשותפת והוחלט להתמודד עצמאית ללא מפלגה נוספת לראשונה מאז הבחירות לכנסת ה-19. בבחירות אלו בל"ד לא עברה את אחוז החסימה.
החל מינואר 2021 יו"ר המפלגה הוא סאמי אבו שחאדה.
להלן העמדות העיקריות של המפלגה, בהתבסס על מצע המפלגה משנת 2019.
הפיכת ישראל למדינת כל אזרחיה.
נסיגת ישראל מכל השטחים הכבושים, מימוש זכות השיבה והקמת מדינה פלסטינית ריבונית שבירתה ירושלים המזרחית.
קיום אסטרטגיה פלסטינית וערבית כוללת, כולל ערביי ישראל.
דרישה לפירוק הנשק הגרעיני להשמדה המונית בישראל ובמדינות שונות.
ביטול ההכרה במוסדות הציוניים על ידי המדינה (הסוכנות היהודית, קק"ל).
הכרה בזכויות הערבים כמיעוט לאומי.
קריאה להפסקת הפקעת הקרקעות הפלסטיניות ובהפסקת "ריקון" ירושלים מאזרחים פלסטינים, תוך כדי עידוד הממשלה לביצוע הסכמי עבר שנחתמו עם הפלסטינים.
תמיכה בשחרור האסירים הביטחוניים והעצירים הפלסטינים.
הפסקת הקיפוח של ערביי ישראל על ידי המדינה.
אי קיום שירות צבאי או אזרחי על ידי ערביי ישראל.
נכון לשנת 2014 נבחרת רשימת המפלגה לכנסת על ידי מרכז המפלגה, המונה כ-500 נציגים.
עם זאת, בעבר נקבעה הרשימה על ידי ועדה מסדרת.
תנועת בל"ד (ברית לאומית דמוקרטית) נוסדה במרץ 1995 כתוצאה מביקורת של ערבים ויהודים בחברה הישראלית כנגד הסכמי אוסלו וכנגד תפיסת הלאומיות הערבית-פלסטינית במסגרות הפוליטיות שהיו קיימות באותה העת בשמאל הישראלי.
המפלגה משתמשת בבחירות לכנסת באות הזיהוי שבקשה רשימת הסוציאליסטים, שנפסלה על ידי בג"ץ בשנת 1965 בגלל שייוכה עם אל-ארד ובציבור הערבי נחשבת בל"ד לממשיכת דרכה של אל-ארד.
בבחירות 1996 בל"ד רצה ברשימה משותפת לכנסת יחד עם חד"ש במסגרת משותפת אחת שרצה לבחירות בשם חד"ש-בל"ד, בה עזמי בשארה, יו"ר התנועה, היה המועמד הרביעי ברשימה המשותפת שקיבלה לבסוף חמישה מנדטים בבחירות.
במהלך הכהונה בכנסת הארבע עשרה ב-8 במרץ 1999 (כחודשיים לפני בחירות 1999) פרשו עזמי בשארה והאשם מחאמיד מהרשימה המשותפת, בעקבות מתיחות עם אנשי חד"ש ויצרו את סיעת בל"ד בכנסת.
בבחירות 1999 רצה בל"ד באופן עצמאי וזכתה ל-2 מנדטים, כאשר חברי הכנסת מטעמה היו עזמי בשארה ואחמד טיבי.
לאחר כחצי שנה מתחילת כהונת הכנסת החמש עשרה - פרש אחמד טיבי מבל"ד והקים את סיעת תע"ל, מה שהותיר את עזמי בשארה כח"כ יחיד מטעם בל"ד.
לקראת הבחירות לכנסת השש עשרה פסלה ועדת הבחירות המרכזית את מועמדותו של בשארה אולם זו אושרה לבסוף על ידי בג"ץ, בבחירות עצמן זכתה בל"ד בשלושה מנדטים.
במישור המקומי קיבלה המפלגה פחות מ-10 מנדטים בכל הארץ בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2003.
ביוני 2000, לאחר נסיגת צה"ל מרצועת הביטחון, השתתפו חברי המפלגה בכינוס באום אל-פחם, בו אמר חבר הכנסת עזמי בשארה: "חזבאללה ניצח, ולראשונה מאז שנת 1967 טעמנו את טעמו של הניצחון.
זכותו של החזבאללה להתגאות בהישגו ולהשפיל את ישראל...
ישראל נחלה תבוסה אחר תבוסה ונאלצה לצאת מדרום לבנון.
לבנון, החלשה במדינות ערב, הציגה מודל קטנטן, שאם נביט לעומקו ניתן להסיק את המסקנות הנחוצות להצלחה וניצחון."
ב-23 במרץ 2007 עזב בשארה את הארץ, וב-22 באפריל 2007 הגיש את מכתב התפטרותו מהכנסת ה-17 לקונסול דיפלומטי של ישראל בקהיר.
יציאתו מהארץ והההתפטרות באו בעקבות חשדות כמו: סיוע לאויב, מגע עם סוכן זר, מסירת מידע בעת מלחמה וקבלת סכומי כסף גבוהים מחו"ל, חשדות שהובהר על ידי החוקרים שנוגעים רק לבשארה ולא למפלגה.
במקומו של ח"כ בשארה נכנס לכנסת עו"ד סעיד נפאע.
לפני הבחירות לכנסת ה-18 פסלה ועדת הבחירות המרכזית את רשימת בל"ד מהתמודדות בבחירות אולם בית המשפט העליון ביטל את הפסילה והשתתפות הרשימה בבחירות אושרה על ידו.
באוגוסט 2014 טסו שלושת הח"כים של בל"ד לקטר שם נפגשו עם ח"כ לשעבר עזמי בשארה, שנמלט מישראל לאחר שנחשד בריגול למען חזבאללה.
בספטמבר 2014 הורשע סעיד נפאע במגע עם סוכן זר, בשל נסיעה שערך לסוריה ולבנון ב-2007 (בזמן כהונתו כח"כ מטעם מפלגת בל"ד) בה נפגש עם וליד ג'ונבלאט ועם טלאל נאג'י, סגנו של מזכ"ל החזית העממית.
על סעיד נגזרה שנת מאסר בפועל.
ב-4 בפברואר 2016, בעיצומו של גל הטרור הפלסטיני קיימו ח"כי בל"ד פגישה עם משפחות של מחבלים פלסטינים שנהרגו תוך ביצוע פיגועי טרור, לטענתם על מנת להסדיר את השבת גופות המחבלים למשפחותיהם.
במהלך הפגישה עמדו הנוכחים דקת דומיה לזכר ההרוגים הפלסטינים.
העיתונות הישראלית הציגה את המפגש כטקס ניחום אבלים, הוקרה למשפחות והזדהות עם המחבלים, אך הח"כים של בל"ד הכחישו זאת בתוקף.
הפגישה השנויה במחלוקת ספגה גינויים חריפים מכל הקשת הפוליטית, וכן תלונות רבות נגד הח"כים הערביים שהוגשו ליועץ המשפטי לממשלה וועדת האתיקה של הכנסת.
ב-8 בפברואר החליטה ועדת האתיקה של הכנסת על השעיית חנין זועבי ובאסל גטאס ל-4 חודשים ועל השעיית ג'מאל זחאלקה לחודשיים.
ב-7 במרץ 2016 גינו מפלגות בל"ד וחד"ש את הכרזת מדינות המפרץ על חזבאללה כארגון טרור.
במרץ 2017 הורשע ח"כ באסל גטאס בהברחת טלפונים סלולריים למחבלים פלסטינים הכלואים בישראל.
הוא התפטר מהכנסת ונידון לשנתיים מאסר בפועל עם קלון.
לקראת הבחירות לכנסת ה-21 הודיעו חברי הכנסת ג'מאל זחאלקה וחנין זועבי שלא יתמודדו בבחירות.
את המקום הראשון ברשימת מועמדי המפלגה לכנסת תפס מטאנס שחאדה ואחריו הפעילה הערבית היבה יזבק.
המפלגה התמודדה בתוך המסגרת רע"מ-בל"ד.
בפברואר 2019, תיאר העיתונאי עמית סגל את בל"ד כארגון טרור.
המפלגה הגישה תביעת דיבה נגד סגל ודרשה פיצוי בסך 280,000 ש"ח.
התביעה הסתיימה בפשרה לפיה פרסם סגל הודעה שהמפלגה "איננה ארגון טרור או תומך טרור מבחינה משפטית וחוקית וכך קבע בית המשפט העליון".
במרץ 2019 קיבלה ועדת הבחירות את עתירת מפלגת עוצמה יהודית לפסול את מפלגת בל"ד מהתמודדות בבחירות לכנסת ה-21 בטענה לתמיכת המפלגה בטרור ובחתירה תחת הגדרתה של מדינת ישראל כמדינה יהודית, ברוב של 17 תומכים מול 10 מתנגדים, אך בג"ץ אישר את התמודדותה.
בבחירות אלו קיבלה הרשימה כולה 4 מנדטים ונכנסו שני נציגים של בל"ד לכנסת העשרים ואחת, שניהם חברי כנסת חדשים.
באוגוסט 2019 היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט החליט להגיש כתב אישום בכפוף לשימוע כנגד חנין זועבי ומפלגת בל"ד בחשד לעבירות זיוף ומרמה שנערכו במערכת הבחירות שנערכה ב-2013. זוהי הפעם הראשונה בהיסטוריה של מדינת ישראל, שבה מוגש כתב אישום כנגד מפלגה.
באוקטובר 2021 הורשעו זועבי ובכירים נוספים במפלגת בל"ד בעבירות של ניסיון לקבל דבר במרמה וזיוף בכוונה לקבל דבר.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש פסלה ועדת הבחירות את הרשימה מהתמודדות בבחירות.
המפלגה ערערה על פסילתה לבית המשפט העליון, וזה אישר את התמודדותה.
עם זאת היא לא עברה את אחוז החסימה ונותרה מחוץ לכנסת.
ברית עולם – תנועת ההתנדבות הישראלית היהודית הבינלאומית הוא ארגון שהוקם בשנת 2005 על ידי קבוצת ישראלים המאמינים כי על החברה הישראלית בשותפות עם התפוצות היהודיות בעולם לפעול למימוש ערכי תיקון עולם.
הארגון רואה בהתנדבות ובאזרחות פעילה תנאי הכרחי לקיומה של חברה צודקת, מעורבת, סולידארית ורגישה.
מתוך כך פועל הארגון לשילובם של מתנדבים בעשייה הומניטארית במדינות מתפתחות ובפיתוח פרויקטים קהילתיים ארוכי טווח, בשותפות עם ארגוני פיתוח מקומיים וסוכנויות פיתוח בינלאומיות הפעילות בקהילות היעד השונות.
ברית עולם רשומה כחברה לתועלת הציבור ופועלת כמוסד ללא כוונת רווח.
יו"ר הארגון הוא ד"ר מייק נפתלי.
פיתוח והפעלת תנועת התנדבות ישראלית-יהודית בינלאומית המבוססת על ערכיה האוניברסליים וההומניטאריים של תרבות ומסורת ישראל.
שילובן של כל קבוצות השייכות התרבותיות, החברתיות והדתיות בישראל בפעילות התנועה.
ייזום והקמת תוכניות פיתוח בתחומי הבריאות הקהילתית, ילדים ובני נוער, אומנויות והעצמת נשים בקהילות חלשות ונזקקות ברחבי העולם.
הפעלת מגוון תוכניות התנדבות ופיתוח קהילתי המבוססות על ידע, ניסיון ומומחיות ישראלית.
סיוע לפליטים ולמבקשי מקלט בישראל ובעולם ובמיוחד במדינות אפריקאיות.
הגשת סיוע הומניטארי בעת מצבי משבר ואסון בינלאומיים.
"סוד להבות של תקווה" - פיתוח תוכניות העוסקות בשואה, במורשת ובתרבות היהודית וביכולתה להעניק תקווה במצבי סבל קיצוניים.
פיתוח תוכניות דגם חינוכיות ייחודיות וחדשניות לילדים, נוער וקהילות בארץ במשותף עם עמותת טופז – במסגרת המרכז ליזמות וחדשנות חברתית.
חינוך וחיזוק השייכות וקשרי הגומלין בין ישראלים צעירים וצעירים יהודיים בתפוצות באמצעות התנדבות למען קהילות נזקקות בעולם.
אוגנדה מהווה כיום זירת פיתוח מרכזית לתוכניות קהילתיות של ברית עולם.
בקמפלה יזמו והקימו קבוצת מתנדבים ישראלים מרכז יום לילדים - Little Light Children's Center - לילדים משכונות העוני בנמונגו, ילדי פליטים ממלחמת האזרחים המתחוללת בצפון המדינה מזה קרוב ל-20 שנה.
התוכנית נתמכת ומלווה על ידי הקהילה העסקית הישראלית המקומית.
לצד תוכנית זו פעילה ברית עולם במדינות אפריקאיות נוספות ובכללם בטנזניה (פיתוח והקמת מרכז לבני נוער, רבים מהם סובלים ממחלות שונות בשל ריבוי פלואור במי התהום), דרום אפריקה, אתיופיה ועוד.
ארגון הג'וינט העולמי JDC-IDP מסייע רבות בפיתוח התוכניות השונות באוגנדה.
במהלך אסון הצונאמי בשנת 2005 שיגרה ברית עולם עשרות מתנדבים מומחים בתחומי הרפואה והפוסט טראומה להודו ולסרי לנקה.
בשנת 2008 פעלה ברית עולם להקמת "נתן – הקואליציה הישראלית לסיוע הומניטארי בינלאומי" בשותפות עם הקרן ההומניטארית של התנועה הקיבוצית וארגונים רבים נוספים.
נתן מהווה כיום פלטפורמה קואליציונית של ארגוני סיוע הומניטאריים ישראלים, מוסדות הכשרה בינלאומיים וארגוני חברה אזרחית הפועלים במשותף לסייע לקהילות ולמדינות הנקלעות למשבר הומניטארי בעקבות אסונות טבע ומשברים מעשי אדם.
הקואליציה מאגדת את מיטב הידע, הניסיון והמומחיות של ארגוני הסיוע ההומניטאריים בישראל ושל מוסדות הדרכה והכשרה, תוך ניצול יעיל של משאבים, תיאום הפעולות בין הארגונים החברים ויידוע הציבור הרחב ומוסדות ומערכות שלטוניים במבצעים ובפעילויות השונות.
במסגרת נתן שוגרו ב-2008 לגאורגיה מספר משלחות סיוע לפליטים הגאורגים לצורך הגשת סיוע רגשי, טיפול בפוסט טראומה, מזון ומחיה ובנושאי חינוך, בריאות ורווחה.
בין היתר בפרויקט "הגר ומרים – ברית נשים אפריקה ישראל": מתן סיוע וליווי לנשים לפני ואחרי לידה בישראל בשל ניתוקן ממערכות התמיכה הטבעיות במשפחתן ובארצן, ובשל אי זכאותן לשירותי בריאות ורווחה בישראל.
הפעלת תוכניות סיוע משותפות לישראלים וליהודים במסגרת ולאחר מלחמת לבנון השנייה ובכלל זה במסגרת Go Galilee של פרויקט מסע.
פיתוח תוכנית משותפת עם תוכנית בצדק
Life (ראשי תיבות: Leading International-Israeli Fellowship Experience), הרוקמת פעילות משותפת של צעירים ישראלים וצעירים יהודיים בתוכניות משותפות בישראל ובמדינות מתפתחות תוך מתן דגש על היכרות עם ערכי התרבות היהודית והחברה הישראלית לצד פיתוח עשייה הומניטרית בינלאומית, מנהיגות קהילתית, ויזמות חברתית.
התוכנית מופעלת כיום בישראל ובהודו ומשתתפים בה צעירים ישראלים וצעירים יהודיים מאנגליה וארצות הברית.
המתנדבים בתוכנית פעילים במשותף במשך תשעה חודשים מלאים.
תוכנית "רואים עולם" שבמסגרתה שוגרו עשרות צעירים ישראלים לפעילות הומניטרית בתחומי החינוך הבלתי פורמלי, הבריאות ופיתוח קהילתי במדינות שונות ובכללם לאוגנדה, אתיופיה, קניה, טנזניה, דרום אפריקה, פרו, סרי לנקה, הודו ועוד.
מתנדבים אלה יצאו כמתנדבים יחידים ובמסגרת משלחות סטודנטים משותפות עם אוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת חיפה.
ברית השמאל הציוני סוציאליסטי הייתה מפלגת שמאל בעלת צביון ציוני.
המפלגה הוקמה בשנת 1969 על ידי קבוצת חברים בראשותו של יעקב ריפתין שפרשו ממפ"ם על רקע התחברותה של האחרונה עם מפלגת העבודה לשם הקמת המערך מה שהיה נראה להם כנטייה לימין המפה הפוליטית.
המפלגה תמכה בפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה ב-1968 ומבחינה פוליטית הייתה מקורבת לרק"ח בדעותיה.
המפלגה השתתפה בשתי מערכות בחירות להסתדרות, וריפתין נבחר פעמיים לוועד הפועל של ההסתדרות, בבחירות לכנסת השביעית ב-1969 רצה כחלק מרשימת השלום שלא הצליחה לעבור את אחוז החסימה.
לאחר מותו של ריפתין הלכה המפלגה וגוועה.
ברית יצחק הוא טקס הנהוג בלילה קודם ברית מילה בקרב חלק קהילות עדות המזרח, בעיראק נקרא הטקס גם ליל הזוהר או עקד אל-יאס (קשירת ההדסים) ואצל קהילות אירופה נקרא וואכנאכט.
מנהג זה נערך ערב לפני הברית, מפני חשש סכנה מיסטי לילד, ולכך נעזרים בסגולה זו להגנה על הילד.
מנהג זה מבוסס על פי ספר הזהר שמסופר שם: שרבי אבא ובנו ר' יעקב הזדמנו לאכסניה אחת ובעל הפונדק ביקש מהם להישאר למחר לברית.
באותו לילה כינס בעל האכסניה את אוהביו ועסקו בדבקות בתורה ואף אחד לא ישן כל הלילה.
לדעת הרב יחזקאל לנדא יש מקור למנהג זה גם מהתלמוד, וכן למנהג הדלקת הנרות בלילה זה, יש מקור מהתלמוד.
לילה לפני ברית המילה מגיעים לבית התינוק הנולד קרובי משפחה וידידים.
הטקס נערך במניין גברים הקוראים הלכות, מדרשים, פרקי קבלה וסיפורים הקשורים בברית מילה של האבות מתוך ספר הזוהר.
אבי או סב הנימול קוראים את ההלכות והסיפורים הקשורים לחובת האב למול את בנו.
הקריאה נעשית בדרך כלל מתוך ספר הנקרא "ברית יצחק".
לאחר מכן מוגשים מיני מאכל הכוללים את כל הברכות חוץ מברכת המוציא, שרים ומנגנים.
יהודי עיראק נהגו לערוך טקס בבית היולדת בשם ליל עקד אליאס -קשירת ההדסים, נוהגים לשאול מבית הכנסת כיסא המיוחד לאליהו הנביא עטוף בכיסוי קטיפה, עליו מניחים חומש וספר הזוהר, בארבע פינותיו קושרים ענפי הדס ומקשטים אותו גם ברימוני ספר התורה, בפרחים ובמיוחד בצמח הפיגם.
כיסא זה ישמש למחרת בברית המילה, במהלך החגיגה מחלקים רחת לוקום וכעכים לקול צהלולים.
בקרב קהילות האשכנזים נוהגים לקיים מנהג דומה בשם "וואכנאכט" ("ליל השמירה" ביידיש), בו מתאספים המוהל, אבי הנימול וחברים, וקוראים תהילים ותפילות.
כחלק מהמנהג מכונסים ילדים וטף סמוך למיטת התינוק וקוראים פרק ראשון של קריאת שמע ואת פסוקי "המלאך הגואל" ו"אדון עולם" להגנת התינוק בזכות תפילת תינוקות של בית רבן.
בישראל, ברית זוגיות היא "הסכם בין בני זוג לחיות יחד ולקיים חיי משפחה ומשק בית משותף".
הסכם זה יוצר מעמד אישי, שמטרתו להסדיר חלק מבעיות רישום הזוגות בישראל שמתעוררות עקב דיני המשפחה בישראל, המאפשרים נישואים רק לפי דיני העדות הדתיות המוכרות - ההלכה היהודית, השריעה המוסלמית, המשפט של העדות הנוצריות והמשפט הדרוזי - כאשר שני בני הזוג הם בני אותה דת.
חוק ברית הזוגיות לחסרי דת, התש"ע-2010, שנכנס לתוקף ב-22 בספטמבר 2010, מאפשר לשני בני זוג שאינם נמנים עם הדתות הללו (הם קרויים בחוק "חסרי דת") לבוא בברית הזוגיות (בשנת 2009 היו בישראל כ-300,000 עולים שהם חסרי דת (בעיקר חלק מהעולים מברית המועצות לשעבר).
החוק אינו נותן מענה לבני זוג שאחד מהם "חסר דת" והשני נמנה עם אחת הדתות שלעיל, לבעלי דתות שונות, לפסולי חיתון, לבני אותה הדת החפצים להנשא בנישואים אזרחיים ולנישואים חד-מיניים.
מדינת ישראל אינה מאפשרת לערוך נישואים אזרחיים בשטחה, ולכן זוגות שדתם אינה מאפשרת להם נישואים בישראל, נאלצים לצאת ולהתחתן במדינות אחרות (יותר מ-5,000 בני זוג, המהווים כ-7% מכלל הנישאים, נישאים בנישואים אזרחיים בחו"ל מדי שנה), או מוותרים על זכותם להינשא ונשארים במעמד של ידועים בציבור.
ההערכה היא שכ-350,000 מאזרחי מדינת ישראל אינם יכולים להינשא בשטחה בשל כך.
אוכלוסייה זו כוללת יהודים פסולי-חיתון (נישואי כהן וגרושה, ממזרים וכו'), נישואי בני דת אחרת עם יהודים, נישואי אנשים חסרי דת או שעדתם הדתית אינה מוכרת בחוק הישראלי (למשל יהודים רפורמיים, קונסרבטיבים וקייסים (אתיופים)), משפחות חד-מיניות וכן אזרחים שלא מעוניינים להינשא באמצעות הרבנות הראשית למרות שאין להם מניעה הלכתית לכך.
אמנם ה"הכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם" של האו"ם שאושררה גם על ידי ממשלת ישראל, הקובעת כי .
לעומת זאת, לפי ההלכה היהודית ישנה חובה להינשא אך ורק בדרכים מסוימות ועל - כן ישנו מתח והתפלמסות בין החוגים הדתיים לבין החוגים הליברליים במדינה.
הצעות חוק רבות באו לפתור עניין זה ולנסות להסדיר את מעמדם של אלה שאינם יכולים להינשא בישראל.
כך, למשל, בעקבות האירוע שגרר את פסק דין האח והאחות בסוף שנות ה-60, העלתה סיעת הליברלים העצמאיים הצעה שנועדה להתיר נישואים אזרחיים לפסולי חיתון, והדבר גרם למשבר ממשלתי.
מפלגת מרצ ומרכיביה ההיסטוריים, מפ"ם, רצ ושינוי, הובילו מאבק למען נישואים אזרחיים בישראל במשך זמן רב, אך ללא הצלחה רבה.
בעקבות הכישלונות החוזרים והנשנים של ההצעות להנהגת נישואים אזרחיים, ניסחו המשפטנים פרופסור שיפמן וד"ר שחר ליפשיץ הצעה לפיה יוקם מסלול זוגיות אלטרנטיבי שיכונה רישום זוגיות.
הצעה זו הועלתה בקווים כללים ב-2002, ועוררה התנגדות רבה בעיקר מכיוונם של חברי כנסת חרדים.
כחלק מההסכם הקואליציוני בממשלתו השנייה של אריאל שרון, דרשה מפלגת שינוי מציאת פתרון חוקי לבעייתם של אלה שאינם יכולים להינשא בישראל.
הוקמה ועדה שבדקה את הנושא והציעה פתרון שאינו זהה לנישואים אזרחיים, והוא ברית הזוגיות.
הצעת החוק לא הגיעה להליכי חקיקה מתקדמים.
המכון הישראלי לדמוקרטיה אימץ, במסגרת פרויקט "חוקה בהסכמה", נייר עמדה מפורט שנכתב על ידי הד"ר שחר ליפשיץ בנושא ברית הזוגיות, ובו הצעת חוק מפורטת בנושא.
גם ועדת חוקה, חוק ומשפט של הכנסת הכריזה שברית הזוגיות הוא הפתרון המועדף עליה במסגרת פרויקט החוקה, אולם בפועל לא ברור מצבו של פרויקט החוקה בישראל.
ביולי 2007 הגיעו שר המשפטים, דניאל פרידמן, והרב הראשי לישראל שלמה עמאר להסכם על הצעת חוק מוגבלת לנישואים אזרחיים בישראל, שתחול על נישואים בין אזרחי ישראל שאינם שייכים לעדה דתית מוכרת.
בעקבות זאת הניחה הממשלה על שולחן הכנסת את הצעת חוק ברית הזוגיות לחסרי דת, התשס"ט-2009, שנועדה לאפשר לבני זוג ששניהם חסרי דת (כלומר אינם נמנים עם ארבע הדתות המוזכרות בהצעה) לבוא בברית זוגיות.
ב-15 במרץ 2010, לאחר הבחירות לכנסת ה-18 וכינון קואליציה חדשה, אושר בכנסת חוק ברית הזוגיות לחסרי דת, התש"ע-2010, הזהה בתוכנו להצעת החוק.
בשדולת הנשים טוענים כי הצעת חוק ברית הזוגיות לחסרי דת היא אחת "מהצעות החוק המפלות, הגזעניות והחשוכות ביותר".
עו"ד עידית מילמן, יועצת משפטית בשדולה, אמרה כי "הצעת החוק משאירה את הנישואים והגירושים בשליטה הבלעדית של הרבנות ואינה מאפשרת את הפתרון למצוקתן של מסורבות הגט והעגונות".
עורכת הדין אירית רוזנבלום, מארגון "משפחה חדשה", הביעה תמיכה מסויגת בטיוטה הראשונה של הצעת החוק, ואמרה: "יש בהצעת ברית הזוגיות הרבה ליקויים אך זה בכלל לא חשוב.
רבנים מסוימים בציונות הדתית הביעו תמיכה, לעיתים מסויגת, בחוק ברית הזוגיות.
כך לדוגמה הרב ישראל רוזן, והרב יובל שרלו שהעלה סיבות לכאן ולכאן, ביניהן ההכרה במצוקת הזוגות שאינם יכולים להינשא למול הפגיעה בהלכה המסורתית, עמדה עקרונית כי ההלכה צריכה להתפשר במצב הנתון למול המשמעות ההצהרתית שבדבר, ובנוסף הוא כתב: .
חוק ברית הזוגיות לחסרי דת
החוק מאפשר לבוא בברית הזוגיות ולהירשם במרשם הזוגיות לבני זוג ("בני זוג שהם איש ואישה", מדגיש סעיף 1 לחוק) שמתקיימים בהם כל התנאים הבאים:
הם איש ואישה, בני 18 לפחות.
שניהם תושבי ישראל (כהגדרתו של מושג זה בחוק).
שניהם רשומים במרשם האוכלוסין כחסרי דת, כלומר אינם רשומים כיהודים, מוסלמים, נוצרים או דרוזים.
שניהם אינם קרובי משפחה מדרגה ראשונה, כולל דור שלישי - סבא ונכד.
שניהם אינם נשואים זה לזה ואינם רשומים במרשם האוכלוסין כנשואים זה לזה.
דברי ההסבר להצעת החוק מסבירים כי "מדובר בעיקר בבני זוג שנישאו בנישואין אזרחיים מחוץ לישראל".
אף אחד מהם אינו מוכר כנשוי לאדם אחר.
החוק מסמיך את שר המשפטים למנות את רשם הזוגיות שינהל את המרשם, ולצורך כך יש לו סמכויות חקירה.
לסמכות שיפוטית החוק מסמיך את בית המשפט לענייני משפחה לעסוק בכל הנוגע למעמד זה.
בית דין דתי רשאי לקבוע כי אדם שהגיש בקשה לרישום זוגיות (ובה הצהרה שהוא חסר דת) נמנה למעשה עם העדה הדתית שסמכות הנישואים לבניה נתונה בידי בית דין זה, ובכך למנוע את אישור הבקשה להירשם במרשם הזוגיות.
החוק קובע גם כללים להתרת ברית הזוגיות, כלומר לפרידתם של בני הזוג זה מזה.
החוק קובע כי דין בני זוג הרשומים במרשם הזוגיות כדין בני זוג נשואים, למעט החריגים הבאים:
לא חלות הוראות לפי חוק האזרחות, חוק השבות וחוק הכניסה לישראל.
ההוראות של חוק אימוץ ילדים וחוק הסכמים לנשיאת עוברים (אישור הסכם ומעמד היילוד) חלות רק לאחר 18 חודשים מיום הרישום במרשם הזוגיות.
הקביעה אינה חלה לעניין זכויות וחובות על פי הדין האישי ולעניין רישום לפי חוק מרשם האוכלוסין.
חוק ברית הזוגיות נכנס לתוקף ב-22 בספטמבר 2010. יומיים קודם לכן מינה שר המשפטים, יעקב נאמן, את עו"ד יוסף אלחנן הרשלר לרשם זוגיות, הנדרש על פי החוק.
ב-3 בנובמבר 2010 אישרה ועדת החוקה של הכנסת את גובה אגרת הרישום של רישום הזוגיות, על מנת שניתן יהיה להתחיל לרשום את הזוגות הפונים לרישום זה.
באפריל 2011 נרשם הזוג הראשון, עד שנת 2023 נרשמו במסגרתו 151 זוגות בלבד, כאשר החל מ-2016 ואילך בכל שנה נישאים פחות מעשרה זוגות.
לעומת זאת, בכל שנה נישאים בחו"ל כמה מאות זוגות חסרי דת.
כלומר נראה שהרוב המכריע של הזוגות חסרי הדת מעדיפים להירשם כנשואים על סמך נישואים בחו"ל, על פני רישום בברית הזוגיות.
על פי הכתב יקי אדמקר, הסיבה העיקרית למיעוט השימוש בחוק היא הדרישה להירשם במשרד האוכלוסין כחסרי דת.
על מנת להירשם כחסר דת, על אדם לקבל פסק דין הצהרתי ולהציגו לרשות האוכלוסין.
ברית טורגאו נחתמה בין שליטים פרוטסטנטיים שהיו נסיכים בוחרים באימפריה הרומית הקדושה, בהם פיליפ הראשון, רוזן הסן ויוהאן, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ב-1525. זאת הייתה למעשה הברית הראשונה בין פרוטסטנטים.
מטרת הברית הייתה התנגדות להחלטת וורמס, מעט אחרי הדיאט הקיסרי של שפייר וכתגובה לברית דסאו.
מכיוון שלנסיכים שחתמו על הברית לא היה כוח צבאי משמעותי, הברית לא הצליחה להשיג כוח פוליטי או דתי משמעותי.
שורשי הברית בהסכמים ראשוניים בין שני הנסיכים שהושגו בעיר גותה ושנחתמו מאוחר יותר בעיר טורגאו בסקסוניה, מושב בית וטין.
ב-1531 נחתמה ברית שמלקלדן, שהייתה דומה אבל כללה גם צבא של 10,000 חיילים ו-2000 פרשים.
זו האחרונה שרדה 16 שנים והצליחה להשיג את יעדיה.
ברית סאצ'ו (ביפנית: 薩摩長州同盟), או ברית סצומה-צ'ושו, הייתה ברית צבאית בין ההאן סצומה וההאן צ'ושו שנכרתה ב-1866 במטרה לשלב את מאמציהם להדיח את שוגונות טוקוגאווה מהשלטון ביפן.
השם "סאצ'ו" (薩長) הוא ראשי תיבות של שמות שני המחוזות שכרתו את הברית, החזקים מבין המחוזות שהתנגדו לשלטון השוגון בסוף תקופת אדו.
בשנות ה-60 של המאה ה-19 נקט האן סצומה בגישה מתונה ששאפה לשמר את הסטטוס קוו, בעוד צ'ושו הפך למעוז ההתקוממות כנגד הממשלה.
בתיווך ריומה סקמוטו מהאן טוסה, נפגשו המנהיגים הצבאיים של סצומה, טקמורי סאיגו וטושימיצ'י אוקובו, עם מנהיג צ'ושו טקיושי קידו.
למרות ששני ההאן היו אויבים מסורתיים הגיעו מנהיגיהם להסכמה לגבי הצורך בשינוי, והסכימו עקרונית לסייע זה לזה במקרה שצד שלישי יתקוף אחד מהם.
בנוסף, מכיוון שלצ'ושו היו קשרים מוגבלים עם מעצמות המערב, היה מחסור בנשק מודרני במחוז.
האן סצומה, לעומת זאת, פיתח מסחר ענף בנשק עם בריטניה באמצעות הסוחר הסקוטי תומאס בלייק גלובר.
לפיכך, סייע סאיגו לקידו לרכוש את הנשק לו הזדקק כדי להילחם בשוגונות.
למרות הסיוע עדיין שררה מתיחות בין שני המחוזות.
ב-1 במרץ 1865 דרשה השוגונות את התפטרות הדאימיו של צ'ושו, טקצ'יקה מורי, והטילה על ההאן עונש כלכלי.
מעשה זה הוביל את הנהגת צ'ושו לחתימה על הסכם לפיו סצומה יסייעו לצ'ושו להשיג מהקיסר.
אם ניסיון זה יכשל והשוגון יתקוף, ישלחו סצומה אלפיים חיילים לקיוטו, הבירה הקיסרית.
לברית זו נודעה חשיבות רבה שכן היא אפשרה לצ'ושו לעמוד במשלחת העונשין ששיגר אליה השוגון בקיץ 1866, ואף להביס את צבאו.
במלחמת בושין, שהתרחשה ב-1867-1868, השתתפו בעיקר חיילים מברית זו, ולאחר רסטורציית מייג'י מילאו רבים מבני ברית זו תפקידים בממשלה החדשה.
ברית מֶלַח הוא ביטוי לברית איתנה ויציבה.
מלח בישול היה בעבר מצרך נדיר וחשוב , ולכן ישנה תאוריה שכדי לסמל את חשיבות הברית היו כורתים אותה על מלח.
בספר ויקרא, מצווה אלוהים להמליח כל קרבן במלח:
רש"י על הפסוק מסביר שהברית המוזכרת בפסוק היא ברית הכרותה למלח "מששת ימי בראשית", אז חילק, לפי הכתוב, אלוהים את המים על ידי הרקיע המבדיל .
בתור פיוס על כך שלא זכו להיות קרובים לאלוהים כמו המים העליונים, הבטיח הקב"ה למים התחתונים שיקריבו מהם מלח על כל קרבן.
בתנ"ך משמש הביטוי לתיאור הברית החזקה של אלוהים עם הכהנים ועם בית דוד.
בתנ"ך נכתב על הברית עם הכהנים בני אהרן:
המשמעות היא ברית הכרותה ועומדת לעולם, כמו שמפרש רש"י: .
גם על מלכי בית דוד כתוב:
שם אומר המצודת דוד: , כלומר שכשם שהמלח אינו מתקלקל לעולם – כך גם הברית תתקיים לעד.
עם זאת, יש שמסמיכים את פירוש הביטוי למלח הקרבנות, כלומר כמו שהמלח תמיד מוקרב עם הקרבן ומועלה על המזבח, כך גם הברית קיימת לעולם.
ברית סעדאבאד היא הסכם אי-תוקפנות הדדי למשך חמש שנים, אשר נחתם על ידי טורקיה, איראן, עיראק ואפגניסטן ב-8 ביולי 1937.
ההסכם נחתם בארמון סעדאבאד בטהראן, ביזמת מלך אפגניסטן, מוחמד זאהיר שאה.
ב-25 ביוני 1938 אושררו ההסכמים על ידי המדינות החותמות בטהראן, והברית נכנסה לתוקף.
ב-19 ביולי 1938 נרשם ההסכם על ידי חבר הלאומים.
ההסכם נחתם בעידוד מערבי מתוך מגמה ליצור ברית מזרח תיכונית איסלמית פרו-מערבית.
מבחינת עיראק, נחתם ההסכם בעת שלטונו קצר הימים של השליט הצבאי בכר סדקי, שהיה כורדי, בעוד שראש ממשלתו חכמת סוליימן היה תורכמני.
שני אישים אלו נתפסו כפועלים כנגד המגמות הפאן ערביות שרווחו בפוליטיקה העיראקית.
חוגים נרחבים בעיראק הצטערו על פירוק האימפריה העות'מאנית וחיפשו לה תחליף.
חתימת ההסכם התאפשרה לאחר פתרון סכסוך הגבולות עם טורקיה בעניין מוסול.
מבחינת טורקיה היה ההסכם המשך למדיניות חוץ ששאפה להגיע להסכמים עם המדינות השכנות, וההסכם נוסח בדומה להסכם דומה שנחתם ב-1934 בין טורקיה ובין יוון, יוגוסלביה ורומניה.
ההסכם לא הועמד מעולם במבחן, ולמעשה נשאר בגדר אות מתה.
תוקפו הוארך אוטומטית לחמש שנים נוספות ב-1943, שכן איש מהצדדים לא הודיע על רצונו באי הארכת ההסכם.
בשלב זה היו הן עיראק והן איראן תחת כיבוש בריטניה (איראן נכבשה על ידי כוח בריטי - סובייטי), ולא ניהלו מדיניות חוץ עצמאית.
ברית חלוצים דתיים (בח"ד)הייתה תנועת נוער חלוצית דתית שנוסדה בגרמניה בשנת 1928 ועלתה לארץ ישראל בשנת 1929, חבריה הקימו את תנועת הקיבוץ הדתי בשנת 1939 שמטרתם הייתה יישוב הארץ בחלוצים דתיים.
תחילה נקראה בשם "החלוץ המזרחי", אך מכיוון שמקימיה בקשו להעניק לה שם נייטרלי נטול הקשרים פוליטיים ותיוג מפלגתי, נבחר שם הכולל את בני הנוער מכל הזרמים השונים בגרמניה.
התנועה הוקמה ב-24 בדצמבר 1928 בעקבות הוועידה השלישית של צעירי מזרחי בהנהגתו של אויגן מיכאליס שהתקיימה בהמבורג, שבה הוחלט על ייסוד "ברית הנוער של צעירי מזרחי", הנפרדת מצעירי מזרחי בהיותה נעדרת גוון פוליטי והשתייכות לתנועת המזרחי.
השימוש במילה "ברית" מסמל את הקשר בין אדם לבוראו ולחברו.
כשהדת מתייחסת לברית עם אלוהים והסוציאליזם לברית בין אנשים.
מטרת הברית היא לממש את החיבור הזה בהגשמה חלוצית, תוך שמירה על ערכי הדת.
במהלך הוועידה נבחר עורך הדין אריך מיכאליס, אחיו של אויגן, כיו"ר התנועה, ונבחרו חברי הנהלת התנועה: אויגן מיכאליס, פאולה שאלתיאל ובנו אופנבורג (ברוך צבי אופיר).
מכיוון שרבים מבני תנועות נוער אחרות הסתייגו ונמנעו מלהצטרף לארגון שבשמו מופיעה המילה "המזרחי", הוחלט על שינוי השם ל"ברית חלוצים דתיים".
בינואר 1929 פורסם תקנון הברית, שהגדיר את הארגון כמיועד עבור כל החלוצים הדתיים בגרמניה ושתפקידו להכשיר מקצועית ורוחנית את חבריו, תוך התחשבות בנטיותיהם האישיות וצרכיה של ארץ ישראל.
התנועה הוציאה לאור ירחון בשם "חיינו".
התנועה הקימה ברודגס חוות הכשרה ברוח תורה ועבודה עבור נוער דתי ציוני שיעלה לארץ ישראל.
מלבד בגרמניה, התנועה פעלה באוסטריה, צ'כוסלובקיה, הולנד, רומניה ואנגליה, בהן הקימה מרכזי הכשרה, וכן בפולין, שבה פעלו חלוצי התנועה במסגרת בני עקיבא והשומר הדתי.
בשנת 1939 נוסד על ידי קבוצת חלוצים דתיים מגרמניה, פולין וארצות נוספות הקיבוץ הדתי, ועם עליית הנאצים לשלטון הצליחה התנועה להביא נוער יהודי לאנגליה, שם הצטרף אל הנוער הדתי-ציוני המקומי.
הגרעין הראשון של חבריה כלל אחד עשר מחניכי רודגס, שעלו בשנת 1929 והקימו בשנת 1931 את "קבוצת רודגס" (לימים קבוצת יבנה) בחווה בכפר אברהם שליד פתח תקווה.
המקום הפך למרכז הכשרה של בח"ד וחברי תנועות אחרות.
בשנת 1937 הקימו מספר חברי בח"ד, בשילוב עם בוגרי תנועות נוער דתיות-חלוציות מפולין, את קבוצת טירת צבי, שהייתה הראשונה מקבוצות הקיבוץ הדתי.
חברי בח"ד לקחו חלק בהקמת מושב הזורעים והקיבוצים בארות יצחק ושלוחות.
בשנת 1949 ייסד גרעין מאנגליה את קיבוץ לביא, ובשנת 1982 הקים גרעין נוסף של התנועה את קיבוץ בית רימון.
חברי התנועה התנדבו לבריגדה, ויחידות ההצלה שהגיעו מאנגליה בתום מלחמת העולם השנייה במטרה לסייע לשארית הפליטה.
עם תום המלחמה, חידשה בח"ד באנגליה את קשריה עם התנועה באירופה והמשיכה לעודד עלייה של נוער דתי ולהעניק לו הכשרה תורנית דרך תנועה בני עקיבא.
ברית עולם - המרכז העולמי לבני נח הוא מרכז הפועל מירושלים על מנת לתת הדרכה לבני נח ברחבי העולם.
המרכז הוקם בשנת תשע"א - 2011 על ידי הרב אורי שרקי, העומד בראשו.
המרכז הוקם בעקבות פניות מצד בני נח המבקשים הדרכה רבנית ומתוך עמדה שלפיה יש להפיץ כיום את המסר האוניברסלי של היהדות.
לפי נתונים של הארגון משנת תשע"ד – 2014, המרכז עומד בקשר עם 56 קהילות בני נח, וכן אנשים נוספים, בכשבעים מדינות.
בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20 החלה להתפתח בארצות הברית תנועה של בני נח בראשות וונדל ג'ונס , אשר ביקשו לקבל הדרכה רוחנית מהעם היהודי כיצד לחיות על פי רצונו של אלוהי ישראל, ללא גיור.
תופעה זו התרחבה עם השנים, הן בקרב יחידים והן בקרב קהילות המבקשות לחיות כבני נח.
אנשי הארגון רואים בהקמת מדינת ישראל נקודת מפנה היסטורית, המשליכה גם על היכולת להפיץ את המסר היהודי בעולם.
המרכז פוליטי היהודי בישראל מאפשר פתחון פה ליהודים כאומה, כיישום של הפסוק: "כי מציון תצא תורה, ודבר ה' מירושלים".
ישנם ארגונים נוספים בעולם המעניקים הדרכה לבני נח.
ברית עולם הוקם במטרה להתפתח לזרוע רשמית של מדינת ישראל.
הארגון מדגיש את המסר האוניברסלי של היהדות, רעיון שאותו מפתח הרב שרקי בהמשך למשנתם של הרב אברהם יצחק הכהן קוק ובעקבותיו הרב יהודה ליאון אשכנזי.
לאחר אלפי שנות גלות חזר העם היהודי לארצו והקים בה מרכז לאומי.
ממרכז זה נתבע הייעוד האוניברסלי של נבואת אברהם: "ונברכו בך כל משפחות האדמה".
העם היהודי נושא את דבר ה' לאנושות כולה; לא רק ליחידים, אלא גם ובעיקר לחברות, לאומות, למדינות ואף ל"כפר הגלובלי" האוניברסלי.
המרכז שואף לסייע בידי המעוניינים בכך להקים קהילות בני נח בעולם.
ההדרכה הניתנת במרכז היא שעל מנת להיות בן נח, על המועמד להכיר בעם היהודי ובמדינתו.
על גבי עמדה זו, על האדם לקבל על עצמו את קיום שבע מצוות בני נח:
איסור אכילת אבר מן החי
הקמת בתי דינים - כלומר מערכת משפט שתדאג לקיום מצוות אלה, ושמירה על הסדר האזרחי
לאחר מכן יכול בן נח להוסיף מצוות נוספות כפי רצונו - עדיף לאחר התייעצות עם רבנים.
ישנם הרוצים להוסיף ברכות ותפילות לחיי היום יום שלהם, ישנם הרוצים ולחגוג את חגי ישראל תוך אימוץ התוכן הערכי שלהם, ואף ללמוד חלקים מתורת ישראל או לקיים מצוות נוספות.
הבשורה היהודית אינה מתמצה רק בכינון דת חדשה-ישנה, אלא בחברת מופת הבנויה על חיי קודש בשלל תחומי החיים, ושקיומה מושתת על אדני הצדק והמוסר שבדברי הנביאים.
הכרה רשמית של מעמד "בן נח" על ידי מדינת ישראל.
יצירת שיח פנים-יהודי וכלל-עולמי לגבי תוכן חייו של בן נח.
הוצאה לאור של ספרי תפילה ולימוד, וכמו כן חומרי הדרכה.
הכשרת מנהיגות להדרכת בני נח ברחבי העולם.
שיתוף פעולה עם יהדות התפוצות לקשר עם בני נח והדרכתם.
קשר עם בני נח ברחבי העולם - על פי נתוני המרכז, הוא מצוי בקשר, נכון ל-2013, עם בני נח במדינות אלה: ארצות הברית, קנדה, צרפת, הולנד, בלגיה, איטליה, רוסיה, אוקראינה, קזחסטן, בלארוס, פולין, הפיליפינים, אינדונזיה, אקוודור, מקסיקו, צ'ילה, פרגוואי, פוארטו ריקו, גואטמלה, ברזיל, קוסטה ריקה, ונצואלה, קולומביה, חוף השנהב, טוגו.
אתרי אינטרנט - המרכז הקים אתרי אינטרנט במספר שפות, ובהם חומר לימודי עבור בני נח - בסרטונים ובמאמרים.
כמו כן הקים המרכז מספר דפי פייסבוק.
שידורים חיים מישראל של שיעורים לבני נח בעולם - על מנת ליצור מפגש לימודי חי, שבו יכולים הלומדים לשאול ישירות את המרצה שאלות.
כיום [2020] פועלים בשמונה שפות (עברית, אנגלית, רוסית, צרפתית, ספרדית, טלוגית, פוטוגזית, גרמנית), ומועברים עשרות שיעורים שבועיים לקהלים שונים.
סיורים לימודיים בישראל - אירוח קבוצות בישראל תוך שילוב סיורים וימי לימוד, על מנת להכיר טוב יותר את העם היהודי ואת תוכן החיים כבני נח.
עד לשנת תשע"ג - 2013 התקיימו 6 סיורים בהם השתתפו כ-300 איש.
סמינרים בחו"ל - ארגון ימי הרצאות, תוך שימת דגש על שיתוף פעולה עם ארגונים יהודיים מקומיים.
עד לשנת תשע"ג - 2013 התקיימו 5 סמינרים כאלה, בהם השתתפו 850 איש.
מענה לשאלות בני נח - באתרי האינטרנט ישנה אפשרות לשלוח שאלות לרבנים.
בשאלות יסוד מקיימים רבני המרכז התייעצות לפני פרסום התשובה.
בתי דין לקיבול בני נח - על מנת להיחשב באופן רשמי כבני נח, על המועמדים לקבל על עצמם בפני בית דין של שלושה יהודים את קיום שבע מצוות בני נח.
עד לשנת תשע"ג - 2013 עברו "קיבול" 250 איש בבתי דין של המרכז.
ברית שלום (ספר) - הלכה למעשה לבני נוח - ספר הלכה שכתב הרב שרקי עבור בני נח ותורגם למספר רב של שפות כולל אנגלית, צרפתית, פורטוגזית, ספרדית, גרמנית, רוסית, סינית, איטלקית וטורקית.
ברית מדינות האיים הקטנות היא ארגון בינלאומי המאגד מדינות איים ומדינות חוף נמוכות ברחבי כדור הארץ.
מטרת הארגון, שהוקם בשנת 1990, היא לפעול במאוחד בשם מדינות אלו, המאוימות מאוד על ידי התופעה של עליית מפלס מימי האוקיינוסים כתוצאה מן ההתחממות הגלובלית.
הארגון היה פעיל למן היווסדו, כאשר הגיש את הטיוטה הראשונה לפרוטוקול קיוטו כבר בשנת 1994. נציגים מרבות מהמדינות חברות הארגון השתתפו בוועידת האו"ם לשינוי האקלים בשנת 2009.
בארגון חברות 44 מדינות (39 מהן חברות האו"ם, המהוות חמישית מהמדינות החברות בו) ובנוסף ארבע חברות במעמד של משקיפות.
יושב הראש הראשון של הארגון היה רוברט ון לירופ (Robert Van Lierop) מונואטו.
יושבת הראש הנוכחית היא לויס מיקלה יאנג (Lois Michele Young) מבליז (החל מ-2019).
ברית עברית עולמית (בע"ע) היא ארגון מתנדבים ואנשי רוח, שקם למטרת קידום השפה העברית והפצתה, ולחיזוק הקהילה היהודית בגולה באמצעות פעולות תרבות.
שורשיה של התנועה העברית נעוצים בתקופת ההשכלה הברלינאית במחצית השנייה של המאה ה-18, בהקמת אגודת "דורשי לשון עבר".
אליעזר בן-יהודה היה הראשון שהעמיד את נושא הלשון העברית על יסוד לאומי במאמרו ב-1879 בכתב העת השחר: "שאלה נכבדה".
בסוף המאה ה-19 התחילה פעולה ציבורית בשדה התרבות והלשון העברית במדינות שונות: "שפה ברורה" - באוסטריה; "חובבי שפת עבר" ברוסיה; "דורשי שפת עבר" בארצות הברית ועוד.
ארגונים אלו שימשו מרכזים ל"דיבור עברי ולמחשבה עברית".
בשנת 1903, בימי הקונגרס הציוני העולמי השישי, היה ניסיון ראשון להקמת ארגון עברי עולמי, והוא נקרא: הסתדרות "עבריה".
בשנת 1909 התקיים קונגרס עברי עולמי בברלין, ביום ז'-ט' בטבת תר"ע.
רק כעבור עשרים ושתיים שנה נוסדה "הברית העברית העולמית".
הכנס המייסד של ברית עברית עולמית ("הכנסייה העברית בברלין") נפתח ב"בית העם העברי" בשד' קורפירסטנדאם 61 בברלין ביום א', ו' בתמוז תרצ"א, 21 ביוני 1931, בשעה עשר וחצי בבוקר ונמשך עד ח' תמוז.
מטרתה: קידום העברית והפצתה בעולם היהודי.
אחרי קום המדינה התרכזה פעילות הברית בעיקר בהוצאת ספרים וכתבי עת, ובקיום כנסים בארצות שונות.
בארצות הברית הוקם ארגון מקביל בשם "ההסתדרות העברית באמריקה", שחדל מלהתקיים.
חלק ממטרותיו ממשיך לבצע ארגון NAPH.
"הברית באה לקדם את פני הסכנה, האורבת לקיומנו הרוחני העברי, יוצאת לתמוך במוסדות החינוך והתרבות העבריים הקיימים".
הוקמה על ידי קבוצת אנשי רוח וביניהם ביאליק ופרופסור אריה טרטקובר.
ד"ר שמעון רבידוביץ, פתח את הכנס הראשון, ד"ר ישראל גולדשטיין נבחר כנשיא הברית, זלמן שזר נבחר לכהן כנשיא כבוד של הברית, יצחק הרכבי כיו"ר הוועד הפועל של בע"ע ואריה שפטל נבחר כמנהל בע"ע.
החברים בכנס ענדו סיכת "ע" - סמל העברים בעולם העשויה זהב.
היה סמל ללומדי העברית ולדובריה והיא משמשת כתעודת זהות לשוחרי העברית בעולם.
בכנס היסוד נכתב המצע הראשון של הארגון ובו נקבעו, בין השאר:
המקום: מקומה המרכזי הזמני של החברה: ברלין
תכלית החברה ותפקידיה: יסוד מוסדות חינוך עבריים וטיפוחם; הנהגת הדיבור העברי בגולה; פרסום ספרות עברית בארץ ובגולה.
כן נקבע שהקונגרס יתכנס אחת לשנתיים, ובכנס יחולק הדו"ח של ההתכנסות הקודמת.
החברה הקימה ועד מרכזי שרוב חבריו ישבו בברלין, ומועצה בינלאומית שבראשה עמדו נחום סוקולוב וחיים נחמן ביאליק ובאי כח מכל ארצות הגולה וארץ ישראל.
מתפקידה היה ליצור מסגרת ארגונית יציבה לשיתופו של הציבור הישראלי בפעולות בע"ע.
שיתוף זה בא לידי ביטוי בהסברה מקיפה ובהקמת מועדון בתל אביב.
במועדון זה נערכו פגישות עם קבוצות תיירים, בני נוער וסטודנטים דוברי עברית שבאו לביקור בארץ.
בראש המועצה הישראלית עמד ל.
במועדון נערכו פגישות שמשכו אליהן אנשי ציבור, סופרים ואוהדי התנועה.
בין השאר נערכה מסיבה לכבודו של סופר הילדים לוין קיפניס בקבלו את פרס דבר לילדים.
כן ערכה המועצה מסיבה לכבודו של אשר וולאק עורך "עולם חדש" - (ירחון ילדים ונוער}.
סופר הילדים אוריאל אופק ציין שגליונות של כתב עת זה כבר הגיעו לאי ג'רבה בתוניס.
המועצה פנתה בקריאה לעסקני התרבות העברית בארצות הברית לנצל את שהותו של תיאטרון הבימה בארצות הברית להתעוררות עברית מוגברת.
"שבוע עברי" - הנהלת הברית החליטה לקיים "שבוע עברי" מדי שנה בשנה בכל ארצות התפוצה.
"חודש עברי" - ההסתדרות העברית באמריקה עורכת זה שנים את אירועי "החודש העברי" בין פורים לפסח.
חודש זה מוקדש לדמות או לאירוע היסטורי בתולדות העם היהודי.
הברית מלאה תפקיד היסטורי בהברחת ספרי לימוד עברית וחומרים אחרים ל"סרובניקים" היהודים בברית המועצות.
הברית יזמה את הקמתם של "מועדונים עבריים" ברחבי העולם, כשהוותיק והבולט בהם הוא זה בפריז, נקרא על שם המנהלת הראשונה שלו רות בת שלמה ז"ל וממשיך בפעולתו עד היום.
בשנים 1988-2003 שימש ניסן הרפז כממלא מקום ולאחר מכן כיושב ראש ברית עברית עולמית.
בתקופת כהונתו נעשתה הרחבה משמעותית של פעילות הארגון בקרב המדינות הקומוניסטיות לשעבר שחידשו קשריהם עם ישראל החל מ-1989. בתקופה זו נערכו לראשונה כנסים מדעיים של הארגון לחיזוק השפה העברית ביוגוסלביה רוסיה וצ'כיה.
בשנת 2014 משמש כנשיא בע"ע פרופ' משה בר-אשר, נשיא האקדמיה ללשון העברית.
יו"ר בע"ע הוא יחיאל לקט.
מאז שנת 1974 מקיימת הברית כנסים מדעיים באירופה בנושא השפה העברית ותרבותה, בשיתוף פעולה עם אוניברסיטאות באירופה בהן קיימות מחלקות לעברית.
ייחודם של כנסים אלו שהם מתקיימים בשפה העברית.
בשנת 2001 התקיים כנס חגיגי (הכנס ה-16) בברלין במלאת שבעים שנה להקמת הברית בעיר זו.
כנס זה התקיים בשיתוף עם האוניברסיטה החופשית של ברלין.
מדליית בן יהודה - המדליה הוענקה לאישים שתרמו תרומה בולטת לקידום מטרות בע"ע.
היא הוענקה פעמיים לעיתונאי והחוקר פרופ' גדעון קוץ על פועלו להפצת התרבות העברית באירופה.
בכנס פריז ב-2002 העניקה הברית פרס מפעל חיים לפרופסורים חיים זעפרני, רנה שמואל סיראט ואנדרה קאקו ולפעילת הברית בצרפת רות בת-שלמה.
1976: אוניברסיטת וינה, וינה, אוסטריה
1978: אוניברסיטת אמסטרדם, אמסטרדם, הולנד
1980: אוניברסיטת ורשה, ורשה, פולין
1982: אוניברסיטת פריס 3, פריז, צרפת
1984: יוניברסיטי קולג' לונדון, לונדון, בריטניה
1986: אוניברסיטת ונציה, ונציה, איטליה
1988: אוניברסיטת ברצלונה, ברצלונה, ספרד
1990: אוניברסיטת בלגרד, בלגרד, יוגוסלביה
1992: אוניברסיטת פראג, פראג, צ'כיה
1994: אוניברסיטת הלסינקי, הלסינקי, פינלנד
1996: אוניברסיטת שטרסבורג 2, שטרסבורג, צרפת
1998: אוניברסיטת מדריד, מדריד, ספרד
1999: האקדמיה למדעים, מוסקבה, רוסיה
2000: אוניברסיטת מילנו, מילנו, איטליה
2001: האוניברסיטה החופשית של ברלין, ברלין, גרמניה - כנס חגיגי במלאת 70 שנה לייסוד הברית
2002: אוניברסיטת פריז 3- סורבון, פריז, צרפת
2004: אוניברסיטת מאלאגה, מאלאגה, ספרד
2006: אוניברסיטת פראג, פראג, צ'כיה - ציין עשר שנים לכתב העת "ראה"
ספטמבר 2011: אוניברסיטת פוזנן, פוזנן וטורון, פולין - הכנס ה-20 במלאת 80 שנה לייסוד הברית
6- 10 באוקטובר 2013: אוניברסיטת בודפשט, בודפשט, הונגריה
2 -4 ביולי 2018, אוניברסיטת פריז 8, פריז-סן-דני, צרפת
26 - 28 ביולי 2021, אוניברסיטת שטרסבורג 2-מארק בלוך, שטרסבורג, צרפת- ציין מלאת 90 שנה לייסוד הברית ו25 שנים לכתב העת "ראה"
16 - 19 בספטמבר 2024, אוניברסיטת וורשה, וורשה, פולין.
הכנס החגיגי ה25 לציון מלאת 50 שנה לכנסים העבריים באירופה.
8-11 בספטמבר 2025, אוניברסיטת אקס-אן-פרובנס, אקס-אן-פרובנס, צרפת.
"ראה" - כתב עת לחקר העברית באירופה (תלת לשוני: עברית, אנגלית, צרפתית) יוצא לאור בפריז מאז 1996, על ידי ברית עברית עולמית והמכון לחקר העברית באירופה באוניברסיטת פריז 8. עורכים: אפרים ריבלין, גדעון קוץ.
סמל בצורת האות "ע": הונפקו 3 סוגי סמלים:
מוזהב - לפעילים בשטח הלשון והתרבות העברית
נחושת - ללומדי העברית שהגיעו לידיעה של כאלף מילים עבריות
הסמל מוענק על ידי הנהלת הברית גם לישראלים היוצאים לחו"ל "והיה כאשר יפגשו בדרכם בחו"ל - ברחוב או ברכבת או במטוס או באניה - יהודי העונד את סמל ה"ע" אף הוא - ידעו לקשור עמו שיחת רעים בלשוננו"
עם וספר - רבעון התנועה העברית העולמית
ספריית שער - סדרה של אחת עשרה חוברות כתובות בעברית קלה ומנוקדת
טורים עבריים - בע"ע פרסמה מדי שבוע טור קבוע בעברית בעיתונות היהודית הלועזית.
בעברית קלה ומנוקדת בליווי תרגום בשפת העיתון
תקליטים - בשיתוף עם הוצאת אחיאסף הוצאו ארבעה תקליטים אריכי-נגן ללימוד השפה העברית
ספרי לימוד להקניית השפה העברית - סדרה בת חמישים שיעורים המקנים הקניית חמש מאות מילים
יומן קולי - תקליט אריך נגן המכוון ללומדי עברית ברמה גבוהה.
בצידו האחד של התקליט סקירות על הנעשה בארץ ובצידו השני, לימוד שיר
ספרים בהוצאת ברית עברית עולמית
יוסף קלוזנר, אליעזר בן יהודה - קובץ מאמרים לכבוד יום הולדתו המאה
ישראל קלוזנר,, חלוצי הדיבור העברי בארצות הגולה, בהוצאת האקדמיה ללשון העברית
מילון עברי–אנגלי לתיירים - בשיתוף עם "הדסה"
אריה טרטקובר ומנחם זהרי, הגות עברית באירופה, תשכ"ט
מנחם זהרי, אריה טרטקובר, מיכל זנד (עורכים), הגות עברית בברית המועצות, תשל"ו
שמחה רז (עורך), מחיי הלשון העברית, תשל"א
שמחה רז (עורך), מחיי הלשון עברית: סדרת מונוגרפיות, תשל"ג
צבי הרכבי (עורך), ספר נתן גרן ז"ל, תשי"ח 1958
ישעיהו הדרי, פרקים בתולדות עמנו, 1977
יעקב הרוזן, קובץ זיכרון: מוקדש לזכר הסופר והעיתונאי שלום בן ברוך, תשכ"ח
שמחה רז (עורך), פני ישראל: קובץ נבחר של סיפורים בעברית קלה ומנוקדת
לייב קופרשטיין,, בשליחות התנועה העברית, תשכ"ה
אברהם לוינסון, התנועה העברית בגולה, ורשה–לונדון, תרצ"ה
יוסף שפירא (עורך), בנתיבי הגות ותרבות: קובץ מוקדש למלאת שבעים שנה לפרופסור אריה טרטקובר, תש"ל
שמחה רז, "שיח אגדה", ירושלים-ישראל, תשל"ד 1974.
ברית כוחות הימין היא מפלגה ליברלית ימנית רוסית, גוש בחירות שהוקם לקראת הבחירות לפרלמנט בשנת 1999. מנהיגה הראשון ומייסדה היה בוריס נמצוב.
המפלגה נוסדה מאיחודן של מפלגות הימין, "הבחירה הדמוקרטית של רוסיה" של ייגור גאידר, תנועת "הכוח החדש" של סרגיי קיריינקו, "רוסיה הצעירה" בראשות בוריס נמצוב, "קול רוסיה" של קונסטנטין טיטוב, "המעשה המשותף" של אירינה חקמאדה ותנועות נוספות.
פעמים רבות שהמפלגה לא הצליחה לעבור את אחוז החסימה ולאורך השנים היוותה כר פורה לצמיחת פעילים פוליטיים המתנגדים לפוטין.
בשנת 1999 בוריס נמצוב הקים יחד עם סרגיי קיריינקו, אירינה חקמדה ופוליטיקאים צעירים נוספים את המפלגה הליברלית "ברית כוחות הימין".
בהנהגת קיריינקו המפלגה התמודדה בבחירות לדומה השלישית בנובמבר 1999 וזכתה ל-8 אחוזים מהקולות.
נמצוב מונה אז לסגן יו"ר הדומה מטעם המפלגה.
בשנת 2000 ולדימיר פוטין נבחר לנשיאות רוסיה.
פוטין ביצע רפורמה שלטונית, כשבמסגרת הרפורמה קיריינקו מונה לנציג הנשיא במחוז הפדרלי של הוולגה ועזב את הפוליטיקה המפלגתית בעוד נמצוב הפך למנהיג המפלגה.
לקראת סוף הקדנציה של הדומה השלישית התנועות הליברליות איבדו את תמיכת הנשיא, שנהנו ממנה בתקופת ילצין.
בבחירות לדומה הרביעית, בדצמבר 2003, מפלגת ברית כוחות הימין בהנהגת נמצוב לא עברה את אחוז החסימה והוא התפטר מראשות המפלגה.
בבחירות הפרלמנטריות של 2007 המפלגה רצה לדומה בהנהגת ניקיטה בליך עם נמצוב במקום השני ברשימה.
חרף המפלה, נמצוב הודיע על כוונתו להתמודד לנשיאות רוסיה בשנת 2008 אך בסוף דצמבר 2007 הודיע שהוא מוותר על מועמדותו בטענה שהבחירות לא יהיו דמוקרטיות, כי לאף אחד ממועמדי האופוזיציה לא תהיה אפשרות לנהל תעמולה באופן הוגן.
בתחילת 2008 בראש הסניף המוסקבאי של המפלגה הועמד יבגני צ'יצ'ווארקין שאומנם תוך זמן קצר נמלט מהמדינה.
ב-2008 המפלגה פורקה ושולבה במפלגה חדשה מפלגת המעשה הנכון שנחשבת ליורשתה.
בשנת 2011 הוקמה התנועה מחדש ובראשה הועמד לאוניד גוזמן.
ארגון ציבורי פוליטי (מאז 2011)
בשנת 2011, קבוצה של חברי ברית כוחות הימין לשעבר, האשימה את הימין בכך שהיא יותר מדי קרובה לשלטון הרוסי בחסות ולדימיר פוטין ורשמה מחדש את ברית כוחות הימין תחת ארגון ציבורי פוליטי, וכתוצאה מכך, חברים לשעבר של אותה המפלגה, חזרו אל הארגון.
ב-24 בפברואר 2014, הארגון גינה רשמית את המעורבות הצבאית הרוסית באוקראינה.
ברית מנוחה הוא ספר קבלי שמיוחס לרב אברהם ב"ר יצחק מרימון (=גרנדה) הספרדי, שחי במאה השנייה לאלף הששי (1340–1440), אך בספרות המחקר נטען שהייחוס מוטעה.
הספר נדפס לראשונה בשנת ה'ת"ח.
החיד"א ציין שראה את הספר בכתב יד והנדפס הוא כמחצית בלבד ויש בו טעויות, וכי יש מייחסים אותו ל"רב חמאי גאון".
הספר השפיע על הוגים בדורות מאוחרים ביותר כדוגמת רמח"ל, רמ"ק, האר"י, ועוד.
הרמ"ק בספרו פרדס רמונים מצטט מדבריו בכמה מקומות ומציין את חשיבותו.
בשער כ', שער השמות פרק א: "בוודאי כל דברי הספר הנחמד ההוא דברי אלהים חיים נאמרים ברוח הקודש או מקובלים מפי אנשים גדולים".
בשער כ"ח, שער הנקודות פרק א: "ועוד נביא ראיה מספר ברית מנוחה והוא ספר נחמד בביאור עשר נקודות משם בן ד', ומתוך דבריו נראה ודאי היותם דברי קבלה מפה אל פה או מפי מלאך, שאינם דברים מושגים ברוב עיון או דקות שכל אלא השגה נפלאה קרוב אל רוח הקודש".
הספר נפתח בהקדמה המתארת את השתלשלות מוסרי תורת הקבלה בעם ישראל, ולאחריה באים עשרה "דרכים" פרקים שהם מדריך לקבלה מעשית: חכמה, אהבה (כולל עשרה ניקודים לשם ה'; ביאור ארבע פינות המרכבה), שלום, יראה (ולאחריה "תפילה גדולה"), בינה, השכל, חמדה, יחוד, המשך היחוד, מבוא המגדל.
מכון רמח"ל, ירושלים תשנ"ט מהדורה מוערת בתוספת מבוא עם הערות לכתבי רמח"ל.
מהדורה מדעית, על ידי עודד פורת בהוצאת הקיבוץ המאוחד, 2016
רבי חיים ויטל ערך קיצור ופירוש לספר מכתבי הרמ"ק ועל פי המהדיר ייתכן שהאריז"ל ערך את הקיצור מכתבי הרמ"ק, בספר האלימה ח"ב.
נדפס לראשונה על ידי מכון אהבת שלום, ירושלים תשנ"ח (הוצאה שלישית).
דרך הקודש, ר' מנחם מנדל משקלוב, נדפס לראשונה על יד "הוועד להוצאת ספרים שע"י כולל תורת חכם", ירושלים תשנ"ט.
פרוש ים החכמה, ישיבת תורת חכם, מתוך ספר ים החכמה תשס"ו, עמ' 353–544
רבי יעקב עמדין הקדיש בספרו מטפחת ספרים פרק להערות על ספר זה.
ברית השמאל הדמוקרטי (בפולנית: Sojusz Lewicy Demokratycznej) או בקיצור SLD היא מפלגה בפולין הדוגלת בעקרונות שמאל-מרכז סוציאל-דמוקרטי.
המפלגה הוקמה בשנת 1999 בעיקר על ידי פורשי מפלגת הסוציאל-דמוקרטיה של רפובליקת פולין, (שהיו בעברם אנשי מפלגת הפועלים המאוחדת הפולנית).
בפרלמנט האירופי הייתה המפלגה חברה במפלגת הברית הפרוגרסיבית של סוציאליסטים ודמוקרטים.
בסוגיות חברתיות, למפלגה סדר יום ליברלי.
בכלל זה היא קוראת להפרדת הדת מהמדינה בפולין, שוויון בין נשים לגברים, היתר ביצוע הפלות, חינוך מיני בבתי ספר, ועוד.
בכלכלה, המפלגה תומכת בהתערבות ממשלתית רחבה במשק, במטרה לחתור להעמקת השוויון החברתי-כלכלי בפולין.
בכלל זה ברית השמאל הדמוקרטי מביעה תמיכה בהגדלת הרגולציה, העצמת המס הפרוגרסיבי, חיזוק איגודי העובדים והלאמה של מערכת הבריאות.
ביחס לאיחוד האירופי היא מחזיקה בעמדה חיובית מאוד ודוגלת בהעמקה רחבה של האינטגרציה של פולין באירופה.
לפני הבחירות הכלליות בפולין בשנת 2015 היא החזיקה ב-34 מושבים בסיים.
ב-2015 לא היו לה מושבים בסיים או בסנאט של פולין וזאת פעם ראשונה בהיסטוריה של פולין שאף מפלגת שמאל לא חברה בפרלמנט הפולני.
לאחר הבחירות בשנת 2019 שבה לפרלמנט.
ברית מכבים עתיד הייתה אגודת ספורט ישראלית מתל אביב השייכת לתנועת מכבי.
נוסדה בשנת 1935 על ידי מספר שתדלנים ציונים ונקראה "בר כוכבא עתיד", כתוצאה מאיחוד בין מספר אגודות.
ממייסדיה היו לוי אידלסון, יונה הירשלר, ולטר פרנקל וארנסט פרוידנטל.
האגודה הייתה מעיין סניף של המכבי הצעיר, כמו כן הייתה מסונפת כ"אגודת בת" למכבי תל אביב.
במהלך שנות ה-70 צומצמה פעילותה של האגודה, וחלק ממחלקותיה נסגרו, בעוד שחלק אחר התאחד עם מחלקות אחרות, בעיקר ממועדון מכבי תל אביב.
במסגרת האגודה פעלו מחלקות בשלל ענפים, ביניהם: שחיה, כדורמים, כדוריד, הוקי שדה, סייף, טניס שולחן, אתלטיקה וכדורסל.
מחלקת הכדוריד של האגודה לימים התאחדה עם קבוצת מכבי צפון תל אביב אל תוך מכבי תל אביב.
מחלקת הכדורמים של האגודה הייתה מהמובילות בתחום הכדורמים בישראל ואף זכתה בחמישה תוארי אליפות (1953, 1957, 1961, 1975 בצוותא עם הפועל גבעת חיים ו-1976) ופעם אחת בגביע המדינה ב-1976 בזכיית "דאבל".
כמו כן, שיחק בשורותיה נחום בוך שכאמור, גם היה שחיין באגודה.
מחלקת הכדורסל של האגודה שיחקה ב"מגרש עמירם" שהיה קיים בצפון תל אביב.
המגרש קרויי על שמו של שחקן העבר של הקבוצה, עמירם בלינקוב, חלק מ"הארבעה" שנהרגו ב-22 בפברואר 1946 במהלך התקפה על מחנה הצבא הבריטי בשרונה שבתל אביב, המקום הנקרא כיום הקריה.
לאחר עונה בליגה השנייה, עלתה הקבוצה לליגה הראשונה ושיחקה בה במשך שתי עונות רצופות (1954/1955 ו־1956/1957. ב-1956, העונה בוטלה עקב מלחמת סיני), לאחריהן ירדה ליגה.
שמואל "שמלוק" מחרובסקי, לימים מנהלה של מכבי תל אביב בכדורסל, התחיל את דרכו בקבוצה.
מחלקת הסייף הייתה מהראשונות שעסקו בענף זה בישראל (יחד עם מחלקת הסייף של מכבי חיפה) ושתי האגודות התחרו זו בזו בצורה בלעדית עד לתחילת שנות ה-50, עד להופעתן של קבוצות חדשות ואחרות.
מחלקת השחייה של האגודה הייתה מהבולטות והמובילות בענף השחייה בישראל, ומחלקת הדגל של האגודה, אותה ניהל בשנות ה-40 וראשית שנות ה-50 של המאה הקודמת יעקב רוזנשיין (ורדינא).
במשך למעלה מ-30 שנה ארגנה מחלקת השחייה את מפעל העשרה לזכרם של עשרת שחייניה שנפלו במלחמת העצמאות.