tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
קבוצות מילואים של קבוצות מהבונדסליגה והבונדליגה השנייה אינן מורשות להשתתף בטורניר, גם במקרה של זכייתן בתחרויות הגביע האזוריות.
מהקבוצות המשתתפות, לא כולן מחויבות להשתתף בסיבוב הראשון של הטורניר.
32 קבוצות משתתפות בסיבוב השני, כך שמספר המשחקים בסיבוב הראשון נקבע לפי מספר הקבוצות העודפות.
הקבוצות שאינן נדרשות להשתתף בסיבוב הראשון הן אלו שסיימו את העונה הקודמת בבונדסליגה בצורה הטובה ביותר, וכמות הקבוצות הללו נקבע שוב לפי מספר הקבוצות שנרשמו לטורניר.
הציוות למשחקים בסיבובים הראשון, השני והשלישי אינו אקראי לחלוטין, שכן ישנה עמלה המקצה את המועדונים לשתיים או ארבע קבוצות כראות עיניה של ההתאחדות הגרמנית לכדורגל.
ציוות זה נעשה לפי המוצא האזורי של המועדונים.
בסיבוב השלישי בכוח ההתאחדות שלא לצוות את אחד מהמועדונים לאף קבוצה.
בתוך קבוצות אלו המועדונים מתחלקים שוב בהתבסס על הליגות בהן הם משתתפים.
בהגרלת המשחקים, מועדונים מהבונדסליגה מתחלקים לרמת דירוג אחת ושאר הקבוצות מתחלקות לרמת דירוג אחרת.
למועדונים שאינם מהבונדסליגה ישנו יתרון ביתיות אוטומטי במקרה והוגרלו לשחק מול קבוצות מהבונדסליגה.
המשחקים מורכבים משתי מחציות בנות 45 דקות, כשהקבוצה המנצחת בתום 90 הדקות מתקדמת לשלב הבא.
במקרה של תיקו, שתי מחציות בנות 15 דקות יתווספו.
באם לא תהיה הכרעה בתום 30 הדקות, ההכרעה תתבצע על ידי בעיטות עונשין.
במשחק הגמר, באם לא תהיה הכרעה בתום 90 דקות, ההכרעה תתבצע מיידית על ידי בעיטות העונשין, ולא תתקיים הארכה.
לפני איחוד גרמניה באוקטובר 1990, השתתפו בטורניר קבוצות ממערב-גרמניה בלבד.
גביע מולדובה בכדורגל (ברומנית: Сupa Moldovei Moldtelecom) הוא טורניר כדורגל הנערך מדי שנה בידי התאחדות הכדורגל המולדובית ובו לוקחים חלק מועדוני כדורגל ממולדובה וטרנסניסטריה.
שריף טירספול היא שיאנית הזכיות (13 במספר).
הקבוצה שזוכה בגביע מתמודדת בעונה שלאחר מכן בסופר קאפ המולדובי מול זוכת אליפות מולדובה.
כל המועדונים המשחקים בליגת העל המולדובית, הליגה המולדובית הראשונה והליגה המולדובית השנייה, שהם מועדונים מקצוענים, מתחרים בגביע המולדובי.
סיבוב מקדים - משתתפות בו 8 קבוצות מהליגה השנייה נערכים 4 משחקים, שבסופם 4 קבוצות עולות לסיבוב הבא.
סיבוב ראשון - משתתפות בו: 4 קבוצות שעלו מהסיבוב המקדים, שאר הקבוצות מהליגה השנייה וכל הקבוצות מהליגה הראשונה.
כל הקבוצות מחולקות ל-16 זוגות, אשר משחקות ביניהן משחק אחד.
סיבוב שני - כל הקבוצות שעלו מסיבוב הקודם שוב מחולקות לזוגות (8 זוגות), אשר משחקות ביניהן משחק אחד.
שמינית הגמר - משתתפות בו: 4 קבוצות שעלו מסיבוב קודם וכל הקבוצות מליגת העל.
כל הקבוצות מחולקות ל-8 זוגות, אשר משחקות ביניהן שני משחקים (בית וחוץ).
המנצחות בסיכום שני המשחקים עולות לסיבוב הבא.
רבע וחצי גמר משוחקים בשיטת משחק בית ומשחק חוץ
הגמר - משחק אחד שנערך בדרך כלל בקישינב.
משחקי הגביע הלאומיים בכדורגל ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית המולדובית, החלו למעשה מ-1945, עוד בתקופה שבה שלטה ברית המועצות בשטחה של מולדובה, ובה השתתפו כלל מועדוני הכדורגל המולדובנים.
במהלך הכיבוש הסובייטי (1945–1991) שימש כטורניר מוקדמות לגביע הסובייטי.
ב-1991 עם התפרקותה של ברית המועצות, הוקמה מדינת מולדובה והתחרות הראשונה תחת התאחדות הכדורגל המולדובית הייתה ב-1992.
גמרי הגביע המולדובי תחת הרפובליקה הסובייטית (1945–1991)
קבוצות אשר זכו בדאבל (בליגת העל המולדובית הסובייטית) באותה העונה מסומנות בכתב מודגש.
גביע זה שוחק כטורניר מוקדמות לגביע הסובייטי הזוכה בו, עלתה להשתתף במוקדמות הגביע הסובייטי.
קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה גם באליפות ליגת העל המולדובית באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
הגביע הדני (בדנית: Landspokalturneringen; המכונה לעיתים גם Pokalen או DBU Pokalen (גביע התאחדות הכדורגל הדנית - DBU) ) הוא טורניר בשיטת "נוקאאוט" המתקיים מדי שנה מאז 1954 והוא נחשב לתחרות השנייה בחשיבותה בכדורגל הדני, אחרי ליגת העל הדנית.
בתחרות משתתפות 104 קבוצות והיא מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הדנית.
הגמר מתרחש באופן מסורתי ב-Kristi Himmelfarts Dag (חג העלייה) והוא משוחק מדי שנה באצטדיון פארקן האצטדיון הלאומי של דנמרק, בקופנהגן.
עם זאת, בעונות 1991 ו-1992 הגמר הועבר לאצטדיון אודנסה, באודנסה ולאצטדיון אורהוס באורהוס בהתאמה עקב שיפוץ שעבר אצטדיון פארקן.
כמו כן, בשנת 2011, מכיוון שנקבע משחק בין לאומי ב-2 ביוני ביום בו חל חג העלייה, גמר הגביע הדני נערך שבועיים קודם לכן ב-22 במאי.
נכון לשנת 2025 הקבוצה עם מספר הזכיות הרב ביותר היא פ.צ.
לכל מועדון יכולה להיות רק קבוצה אחת שתשתתף בטורניר (הקבוצה הראשונה שלו).
שלושת הסיבובים הראשונים מוכרעים במשחק אחד, במשחק בו לא מושגת הכרעה בתום 90 דקות, נוספת הארכה של שתי מחציות בנות 15 דקות כל אחת, אם גם בהן לא מושגת הכרעה, המשחק מוכרע באמצעות בעיטות עונשין.
החל משלב רבע הגמר הטורניר משוחק בשיטת בית-חוץ.
כשהמנצחת בסיכום הכולל של שני המשחקים עולה לשלב הבא.
הקבוצות לא מדורגות, אבל הקבוצה שסיימה במקום הנמוך יותר בעונה הקודמת זוכה ליתרון הביתיות.
48 קבוצות שמעפילות באמצעות משחקי קדם שנערכים על ידי האגודות האזוריות.
16 קבוצות מליגה הדנית השלישית (כל הקבוצות)
8 קבוצות מהליגה הדנית השנייה (מקומות 9-16 בעונה הקודמת)
6 קבוצות מהליגה הדנית השנייה (מקומות 3-8 בעונה הקודמת)
2 קבוצות מליגת העל הדנית (הקבוצות שירדו מליגת העל הדנית לליגה השנייה בעונה הקודמת)
4 קבוצות מליגת העל הדנית (מקומות 7-10 בעונה הקודמת)
2 קבוצות מהליגה הדנית השנייה (1-2, הקבוצות שלו מהליגה הדנית השנייה לליגת העל הדנית בסיום העונה הקודמת)
6 קבוצות מליגת העל הדנית (מקומות 1-6 בעונה הקודמת)
8 הקבוצות המנצחות מהסיבוב החמישי
– וכך הלאה עד הגמר.
28 קבוצות מהליגה השלישית (כל הקבוצות)
12 קבוצות מהליגה השנייה (מקומות 5-16 בעונה הקודמת)
4 קבוצות מהליגה השנייה (מקומות 1-4 בעונה הקודמת)
8 קבוצות מליגת העל הדנית (מקומות 5-12 בעונה הקודמת).
4 קבוצות מליגת העל הדנית (מקומות 1-4)
8 הקבוצות המנצחות בסיבוב הרביעי
52 קבוצות שמעפילות באמצעות משחקי קדם שנערכים על ידי האגודות האזוריות.
8 קבוצות מהליגה הדנית החמישית (הקבוצות שהעפילו לליגה הרביעית בסיום העונה הקודמת)
8 קבוצות מהליגה הדנית הרביעית
12 קבוצות מליגה הדנית השלישית (כל הקבוצות)
12 קבוצות מליגה הדנית השנייה (כל הקבוצות)
6 קבוצות מליגת העל הדנית (מקומות 7-12 בעונה הקודמת).
6 קבוצות מליגת העל הדנית (מקומות 1-6 בעונה הקודמת).
עונהזוכהתוצאהסגניתאצטדיוןקהלגביע התאחדות הכדורגל הדנית הלאומית לגברים (Landspokalturneringen)1954/1955אורהוס (AGF)4–0אולבורג צ'אנגאידרטספארק, קופנהגן10,3001955/1956פרם (BK Frem)1–0אקדמיסק בולקלובאידרטספארק, קופנהגן23,0001956/1957אורהוס (AGF)2–0אסביירג (EfB)אידרטספארק, קופנהגן25,8001957/1958ויילה (VB)1–0קופנהגן (KB)אידרטספארק, קופנהגן28,6001958/1959
קופנהגן (FCK)5–0אקדמיסק בולקלובאצטדיון פארקן, קופנהגן20,5361995/1996אורהוס (AGF)2–0ברונדבי (Brøndby IF)אצטדיון פארקן, קופנהגן36,103גביע קומפאק (Compaq Cup)1996/1997פ.צ.
קופנהגן (FCK)2–0איקאסט פ.ס.אצטדיון פארקן, קופנהגן17,3681997/1998ברונדבי (Brøndby IF)4–1פ.צ.
קופנהגן (FCK)אצטדיון פארקן, קופנהגן41,0441998/1999אקדמיסק בולקלוב2–1אולבורג (AaB)אצטדיון פארקן, קופנהגן25,113גביע דונג (DONG Cup)1999/2000ויבורג1–0אולבורג (AaB)אצטדיון פארקן, קופנהגן18,0982000/2001סילקבור4–1אקדמיסק בולקלובאצטדיון פארקן, קופנהגן14,7432001/2002אודנסה בולקלוב (OB)2–1פ.צ.
קופנהגן (FCK)אצטדיון פארקן, קופנהגן28,4812002/2003ברונדבי (Brøndby IF)3–0מיטיולןאצטדיון פארקן, קופנהגן32,6602003/2004פ.צ.
קופנהגן (FCK)1–0אולבורג (AaB)אצטדיון פארקן, קופנהגן38,095גביע התאחדות הכדורגל הדנית הלאומית לגברים (Landspokalturneringen)2004/2005ברונדבי (Brøndby IF)3–2המיטיולןאצטדיון פארקן, קופנהגן35,7162005/2006ראנס1–0האסביירג (EfB)אצטדיון פארקן, קופנהגן23,8252006/2007אודנסה בולקלוב (OB)2–1פ.צ.
קופנהגן (FCK)אצטדיון פארקן, קופנהגן30,0132007/2008ברונדבי (Brøndby IF)3–2אסביירג (EfB)אצטדיון פארקן, קופנהגן33,154גביע אקסטרה בלאדט (Ekstra Bladet Cup)2008/2009פ.צ.
קופנהגן (FCK)1–0אולבורג (AaB)אצטדיון פארקן, קופנהגן29,2492009/2010נורשלן2–0המיטיולןאצטדיון פארקן, קופנהגן18,8562010/2011נורשלן3–2מיטיולןאצטדיון פארקן, קופנהגן14,646גביע התאחדות הכדורגל הדנית (DBU Pokalen)2011/2012פ.צ.
קופנהגן (FCK)3–1ברונדבי (Brøndby IF)אצטדיון פארקן, קופנהגן32,1402017/2018ברונדבי (Brøndby IF)3–1סילקבוראצטדיון פארקן, קופנהגן31,027גביע סידבנק (Sydbank Pokalen)2018/2019מיטיולן1–1ה(3-4)פברונדבי (Brøndby IF)אצטדיון פארקן, קופנהגן31,4302019/2020סונאוסקה פובולד2–0אולבורג (AaB)אצטדיון אסביירג, אסביירג1,7502020/2021ראנס4–0סונאוסקה פובולדאצטדיון אורהוס, אורהוס7,9812021/2022מיטיולן0–0ה(3-4)פאודנסה בולקלוב (OB)אצטדיון בורנדבי, ברונדבי (ברונדביבסטר)23,328הגביע (Pokalen)2022/2023פ.צ.
קופנהגן (FCK)1–0אולבורג (AaB)אצטדיון פארקן, קופנהגן34,937גביע אודסט (Oddset Pokalen)2023/2024סילקבור1–0אורהוס (AGF)אצטדיון פארקן, קופנהגן36,3002024/2025פ.צ.
נכון לשנת 2025, 24 קבוצות זכו בגביע לפחות פעם אחת, ו-35 קבוצות הגיעו לגמר לפחות פעם אחת.
+קבוצהמספר זכיותמספר סגנויותעונות זכייהעונות סגנות1פ.צ.
הגביע הבין-יבשתי בכדורסל 1980 על שם ויליאם ג'ונס היה המהדורה ה-14 של הגביע הבין-יבשתי בכדורסל של פיב"א לקבוצות כדורסל.
הוא התקיים ב-1–5 באוקטובר 1980 בסרייבו, יוגוסלביה.
בטורניר, בו השתתפו חמש קבוצות משלוש יבשות בשיטת ליגה, זכתה מכבי עלית תל אביב הישראלית בפעם הראשונה בתולדותיה לאחר שסיימה במקום הראשון בבית עם שלושה ניצחונות והפסד אחד.
יבשתקבוצותמועדוניםאירופה3 ריאל מדריד מכבי עלית תל אביב בוסנה סרייבואמריקה הצפונית1 קנזס אולסטארסאמריקה הדרומית 1 אתלטיקה פרנקאנה
הגביע הבין-יבשתי 2024 , הוא המהדורה הראשונה של הגביע הבין יבשתי של פיפ"א, טורניר כדורגל שנתי של התאחדות מועדונים שמאורגנת על ידי פיפ"א.
הגביע ההונגרי (בהונגרית: Magyar Kupa מטעמי חסויות נקרא MOL Magyar Kupa) הוא מפעל הכדורגל השני בחשיבותו בהונגריה.
המפעל, המנוהל על ידי התאחדות הכדורגל ההונגרית, משוחק בשיטת גביע (המפסיד יוצא, או "נוקאאוט").
המפעל נוסד בשנת 1909, על ידי ההתאחדות ההונגרית (בהונגרית: "Magyar Labdarúgó Szövetség"), 8 שנים לאחר היווסדות הליגה ההונגרית בכדורגל (בהונגרית: "Nemzeti Bajnokság").
מלבד כל המועדונים המקצוענים של הונגריה משתתפים מועדוני חובבים רבים מדי שנה מהליגות הנמוכות, קבוצות אלו מעפילות באמצעות תחרויות גביע מקומיות.
הקבוצה המצליחה ביותר במסגרת טורניר זה היא פרנצווארוש המחזיקה ב-24 תארים, כאשר אחריה מ.ט.ק.
בודפשט המחזיקה ב-12 תארים ואויפשט המחזיקה ב-11 תארים.
מחזיקת הגביע הנוכחית נכון ל-2024 היא קבוצת פץ', שזכתה בתואר לראשונה בתולדותיה.
מחזיקת הגביע ההונגרי משתתפת במוקדמות הקונפרנס ליג האירופית של אופ"א.
משחק הכדורגל הראשון המתועד בהונגריה התקיים ב-1901, כאשר משחק הכדורגל הראשון המתועד במסגרת הגביע ההונגרי שנוסד ב-1909, התקיים ב-1910 בין מ.ט.ק.
בשנים הראשונות במסגרת הטורניר נשלטו על ידי המועדונים מעיר הבירה בודפשט כמו מ.ט.ק בודפשט ופרנצווארוש, כאשר בודפשט זכתה בשישה גביעים ופרנצווארוש ב-4 גביעים מתוך 11 העונות הראשונות של המפעל, כאשר בתווך זוכה קישפשטי (הגלגול הקודם של בודפשט הונבד) ב-1926, הקבוצה הראשונה שזוכה שאיננה אחת מהמועדונים הללו.
השנים הבאות מתחילת שנות ה-30 התאפיינו בזכיות של מועדונים שונים כמו בוצקאי (מדברצן), קרולטי III (מבודפשט), הונגריה FC (גלגול נוסף של מ.ט.ק בודפשט), פרנצווארוש עם 2 תארים נוספים, וסורושקאר.
בשנות ה-40 בצל מלחמת העולם השנייה זכתה סולונוק בגביע הראשון שלה, ושוב פרנצווארוש שהשלימה 4 תארים נוספים.
בשנות ה-50 התקיימו 3 תחרויות בלבד מפאת המרד ההונגרי שהתקיים ב-1956. בצל זאת זכתה בודפשט בסטיה (מ.ט.ק בודפשט של היום) בתואר נוסף, ואשאש בתואר הגביע הראשון שלה, ופרנצווארוש בתואר הגביע ה-10 שלה.
ב-1965 זכתה גיור בתואר הראשון שלה, לאחריו הגיעו עוד 2 ברצף, וב-1969 זכתה אויפשט בתואר הראשון שלה, כאשר הגנה עליו גם בשנה לאחר מכן, ב-1970.
לאורך שנות ה-70 תואר הגביע התחלק בין פרנצווארוש (שזכתה 4 פעמים), דויסגיור (פעמיים), ושאש, אויפשט וגיור (פעם אחת כ"א).
ב-1976 זו הייתה גם הפעם הראשונה שבה גמר הגביע היה בטורניר סבב, במקום נוקאאוט.
בשנות ה-80, אויפשט זכתה בשלושה גביעים, בעוד בודפשט הונבד הניפה את הגביע פעמיים וסיופוק זכתה בפעם הראשונה בהיסטוריה שלה.
שנות ה-90 התחילו בהיסטוריה כאשר פקסי זכתה בפעם הראשונה שלה לאחר ניצחון על בודפשט הונבד בגמר, ובהמשך פרנצווארש זכתה בגביע ארבע פעמים נוספות.
בשנת 1999 הייתה היסטוריה נוספת כאשר דברצן ו.ס.ק.
בתחילת שנות ה-2000, הגביע ההונגרי נשלט על ידי דברצן שהבליחה על ידי זכייה בשלושה גביעים ב-2001, 2008, ו-2010. הדומיננטיות של דברצן נקטעה על ידי אויפשט ב-2002, ופרנצווארוש ב-2003, וב-2004, בעוד בודפשט הונבד זכתה בגביע ב-2007 וב-2009. זוכים אחרים בגביע שאינם בודפשט היו וידאוטון ב-2006 ו-סופרון ב-2005.
בשנות ה-2010 נמשכה הדומיננטיות של המועדונים שלא מבודפשט.
ב-2021/2022 זכתה פרנצווארוש בגביע ה-24 שלה והגדילה את הפער מהשאר, כאשר זלאגרסגי ט.א.
1951–1990 גביע העם של הרפובליקה ההונגרית (Magyar Népköztársaság-kupa)
1996–1999 הגביע ההונגרי סמסונג (Samsung-magyarkupa)
1999–2000 הגביע אייס הזהב ההונגרי (Arany Ászok-magyarkupa)
קבוצות אשר זכו בדאבל (בנוסף לגביע, גם בליגת העל ההונגרית) באותה העונה מסומנות בכתב מודגש.
בודפשט1–0מועדון האתלטיקה ההונגרי (MAC)אצטדיון אלברט פלוריאן, בודפשט15,0001911/1912מ.ט.ק.
בודפשטנ.ט.פרנצווארוש -—1912/1913פרנצווארוש2–1מועדון האתלטיקה בודפשט (BAK)אצטדיון אלברט פלוריאן, בודפשט6,0001913/1914מ.ט.ק.
בודפשט4–0מועדון האתלטיקה ההונגרי (MAC)אצטדיון אלברט פלוריאן, בודפשט8,0001915 – 1920לא התקיים הטורניר עקב מלחמת העולם הראשונה1921/1922
בודפשט4–1אויפשטאצטדיון אלברט פלוריאן, בודפשט5,0001923/1924לא התקיים הטורניר1924/1925מ.ט.ק.
(משחק חוזר)קישפשט1–1המועדון האתלטיקה של אוניברסיטת בודפשט (BEAC)אצטדיון קורוטי הונגריה, בודפשט3003–2 (ח)אצטדיון איגוד ספורט הדואר, בודפשט1501926/1927פרנצווארוש3–0אויפשטאצטדיון קורוטי הונגריה, בודפשט9,0001927/1928פרנצווארוש5–1מועדון כדורגל אטילה (מישקולץ)אצטדיון אלברט פלוריאן, בודפשט8,0001928/1929לא התקיים הטורניר1929/1930בוצ'קאי פ.צ.5–1סגד בסטיהאצטדיון קורוטי הונגריה, בודפשט1,2001930/1931III.
(משחק חוזר)הונגריה1–1הפרנצווארושאצטדיון אלברט פלוריאן, בודפשט9,0004–3 (ח)אצטדיון קורוטי הונגריה, בודפשט8,0001932/1933פרנצווארוש11–1אויפשטאצטדיון קורוטי הונגריה, בודפשט10,0001933/1934
בודפשטאצטדיון קורוטי הונגריה, בודפשט8,0001936 – 1939לא התקיים הטורניר1940/1941סולנוק3–0שלגוטריאןאצטדיון אלברט פלוריאן, בודפשט7,0001941/1942פרנצווארוש6–2דיושג'ראצטדיון קורוטי הונגריה, בודפשט18,0001942/1943פרנצווארוש3–0שלגוטריאן20,0001943/1944
(משחק חוזר)פרנצווארוש2–2הקולוסזוואר28,0003–1 (ח)10,0001945 – 1950לא התקיים הטורניר עקב שיקום ממלחמת העולם השנייה1951/1952בודפשט בסטיה1–0דורוגיאצטדיון אפיטוק, בודפשט14,0001952/1953הטורניר הושעה1953/1954לא התקיים הטורניר1954/1955ואשאש בודפשט3–2בודפשט הונבדנפסטדיון, בודפשט40,0001955/1958פרנצווארוש2–1שלגוטריאן10,0001959 – 1963לא התקיים הטורניר עקב המרד ההונגרי והשלכותיו1964בודפשט הונבד1–0גיורנפסטדיון, בודפשט8,0001965גיור4–0דיושג'ר3,0001966
(בית-חוץ)פרנצווארוש1–1סומבטהייאצטדיון רוהונצ'י, סומבטהיי18,0001–1(3-5)פאצטדיון אלברט פלוריאן, בודפשט18,0001993/1994
(בית-חוץ)פרנצווארוש3–0בודפשט הונבדאצטדיון אלברט פלוריאן, בודפשט15,0002–1אצטדיון בוז'יק יוזף, בודפשט12,0001994/1995
(בית-חוץ)פרנצווארוש2–0ואץאצטדיון אלברט פלוריאן, בודפשט8,0004–3אצטדיון וארוצי, ואץ10,0001995/1996
(בית-חוץ)בודפשט הונבד0–1בודפשט וי.אס.סי.אצטדיון צ'יוני יוטי, בודפשט3,0002–0אצטדיון בוז'יק יוזף, בודפשט6,0001996/1997
בודפשט6–0בודפשט וי.אס.סי.אצטדיון קורוטי הונגריה, בודפשט2,0002–0אצטדיון צ'יוני יוטי, בודפשט1,0001997/1998מ.ט.ק.
בודפשט3–1ואשאש בודפשטנפסטדיון, בודפשט4,0002000/2001דברצן5–2וידאוטוןאצטדיון אלברט פלוריאן, בודפשט11,0002001/2002אויפשט2–1הסומבטהייאצטדיון איטיאו, גיור8,0002002/2003פרנצווארוש2–1דברצןאצטדיון פרנץ פושקש, בודפשט10,0002003/2004פרנצווארוש3–1בודפשט הונבד4,0002004/2005שופרון5–1פרנצווארושאצטדיון סוסטוי, סקשפהרוואר4,0002005/2006וידאוטון2–2(5-6)פואשאש בודפשטאצטדיון אלברט פלוריאן, בודפשט5,0002006/2007בודפשט הונבד2–2(1-3)פדברצןאצטדיון פרנץ סוסה, בודפשט6,8802007/2008דברצן7–0בודפשט הונבדאצטדיון בוז'יק יוזף, בודפשט2,0002–1אצטדיון אולה גאבור, דברצן7,5002008/2009בודפשט הונבד1–0גיוראצטדיון אי.טי.או, גיור14,0000–0אצטדיון בוז'יק יוזף, בודפשט8,0002009/2010דברצן3–2זלאגרסגי ט.א.אצטדיון פרנץ פושקש, בודפשט5,0002010/2011קצ'קמט3–2וידאוטון5,0002011/2012דברצן3–3(7-8)פמ.ט.ק.
קורולט1—1930/193120בוצ'קאי פ.צ.1—1929/193021שלגוטריאן—4—22סומבטהיי—3—23טטבאניה—3—24ואץ—3—בודפשט וי.אס.סי.—2—25קומלוי—2—מועדון האתלטיקה ההונגרי (MAC)—2—מועדון כדורגל אטילה (מישקולץ)—1—מועדון האתלטיקה בודפשט (BAK)—1—סגד בסטיה—1—30מועדון האתלטיקה של אוניברסיטת בודפשט (BEAC)—1—בי.קיי.וי.
אלורה (BSZKRT)—1—בודפשטי טי.סי.—1—33דורוגי—1—מזקבשד ס.ה.—1—פושקש אקדמיה—1—קולוסזוואר—1—37בודפוק מ.ט.אי—1—
מטעמי ספונסרים נקרא הגביע: JD Welsh Cup) הוא מפעל כדורגל של התאחדות הכדורגל של ויילס בשיטת גביע (המפסיד יוצא, או "נוקאאוט").
הגביע הוולשי, המשוחק מאז 1887, הוא המפעל השני בחשיבותו בוויילס אחרי ליגת העל הוולשית, ומפעל הגביע הכי יוקרתי במדינת ויילס.
התאחדות הכדורגל של ויילס (ה-FAW) היא הגוף המארגן של תחרות זו, שנערכה ללא הפסקה (למעט במהלך שתי מלחמות העולם ובמגפת הקורונה העולמית) מדי שנה מאז הקמתה בשנים 1877–1878.
בשנים הראשונות של הכדורגל המאורגן בוויילס, כדורגל היה ענף הספורט של צפון ויילס ולא איגוד הרוגבי ששיחק בדרום, ולמעשה התאחדות הכדורגל, ה-FAW נוסדה ברקסהאם ב-1876, ושם נשאר המשרד הראשי של ה-FAW עד 1986; רק ב-1912 זכתה קבוצה מדרום ויילס, קארדיף סיטי, בפעם הראשונה בגביע הוולשי.
מחזיקת הגביע הוולשי מעפילה לשחק בליגת הקונפרנס של אופ"א בעונה שלאחר מכן (קודם לכן העפילו קבוצות לגביע אירופה למחזיקות גביע, וגביע אופ"א שהופסק ב-1999, ועד 2021, העפילו לליגה האירופית של אופ"א).
עד 1995, מועדונים וולשיים ששיחקו בליגה הוולשית או האנגלית הוזמנו לשחק בגביע הוולשי.
מדי פעם הוזמנו להשתתף גם כמה מועדונים אנגליים, בעיקר קבוצות מאזורי הגבול (לדוגמה, צ'סטר סיטי, קרו אלכסנדרה, טרנמיר רוברס, הרפורד יונייטד ושרוסברי טאון).
עם זאת, במקרה של זכייה של מועדון אנגלי בגביע הוולשי, הם לא הורשו לעלות לגביע אירופה למחזיקות גביע.
במקום זאת, המועדון הוולשי הממוקם הטוב ביותר בתחרות הגביע הוולשי לקח את הכרטיס לגביע האירופי.
מ-1996 עד 2011, רק מועדונים ששיחקו בשיטת ליגת הכדורגל הוולשית הורשו להיכנס לגביע הוולשי.
כלל זה הוציא את ששת המועדונים הוולשיים ששיחקו בשיטת ליגת הכדורגל האנגלית: סוונסי סיטי, קולווין ביי, מרתיר טיידפיל (הוחלף ב-מרת'יר טאון), ניופורט קאונטי, קרדיף סיטי ורקסהאם.
ב-20 באפריל 2011 הזמינה התאחדות הכדורגל של ויילס את ששת המועדונים הללו להצטרף מחדש לגביע הוולשי לעונת 2011/2012, אך רק מרת'יר טאון, ניופורט קאונטי ורקסהאם נכנסו בפועל.
במרץ 2012, אופ"א הצהירה כי מועדונים וולשיים שמשחקים במערכת הליגה האנגלית בכדורגל אינם יכולים להעפיל לתחרויות אירופיות באמצעות הגביע הוולשי אך הם יכולים להעפיל באמצעות הליגה האנגלית ותחרויות הגביע האנגלית, ומכאן שהם שוב הוצאו מהגביע הוולשי.
קולווין ביי הצטרף לשיטת הליגה הוולשית ב-2019, ובכך שבה להתחרות שוב בגביע הוולשי.
בין העונות 1961/1962 ו-1984/1985 נערך הגמר כמפגש של שני משחקים, במקור על בסיס נקודות ולא על ציון מצטבר.
בעונת 1985/1986, הוא חזר לפורמט של משחק אחד (אם כי נדרש משחק חוזר בשתי העונות הראשונות שלאחר מכן), ולאחר מכן שונה למשחק בודד שהוכרע על ידי הארכה ופנדלים לפי הצורך.
עם שישה ניצחונות, שרוסברי טאון מחזיקה בשיא הפעמים הרבות ביותר שקבוצה אנגלית זכתה בגביע, שיא שיישאר ללא הפרעה מכיוון שלקבוצות אנגליות לא ניתנת האופציה להתחרות בגביע מאז 1995. הזוכה האנגלית האחרונה בגביע הוולשי הייתה הרפורד יונייטד ב-1990.
הזוכות בגביע מאז הקמתו ועד הקמת הפרימייר ליג הוולשית (1877 - 1992)
עונהזוכהתוצאהסגניתאצטדיוןקהל1877/1878רקסהאם1–0דרוידסאקטון פארק, רקסהאם1,5001878/1879ניוטון וייט סטארס1–0רקסהאםשדה הקריקט, אוסווסטרי2,5001879/1880דרוידס2–1רות'יןמגרש המרוצים, רקסהאם4,0001880/1881דרוידס2–0ניוטון וייט סטארסמגרש המרוצים, רקסהאם4,0001881/1882דרוידס5–0נורת'וויץ' ויקטוריהמגרש המרוצים, רקסהאם2,0001882/1883רקסהאם1–0דרוידסמגרש המרוצים, רקסהאם2,0001883/1884
(משחק חוזר)אוסווסטרי0–0דרוידסמגרש המרוצים, רקסהאם2,0001–0 (ח)מגרש המרוצים, רקסהאם3,0001884/1885
(משחק חוזר)דרוידס1–1אוסווסטרימגרש המרוצים, רקסהאם2,0003–1ה (ח)מגרש המרוצים, רקסהאם2,0001885/1886דרוידס4–0ניוטוןמגרש המרוצים, רקסהאם3,0001886/1887צ'ירק איי.איי.איי2–1דייבנהאםמגרש הבילוי אלכסנדרה, קרו1,5001887/1888צ'ירק איי.איי.איי5–0ניוטאוןאואנ'ס פילד, צ'סטר רוד, רקסהאם3,0001888/1889בנגור2–1נורת'וויץ' ויקטוריהמגרש המרוצים, רקסהאם4,0001889/1890צ'ירק איי.איי.איי1–0רקסהאםמגרש המרוצים, רקסהאם3,5001890/1891שרוסברי טאון5–2רקסהאםשדה הקריקט, אוסווסטרי3,0001891/1892צ'ירק איי.איי.איי2–1ווסטמינסטר רוברסווינסטיי פארק, ראובון3,0001892/1893רקסהאם2–1צ'ירק איי.איי.איישדה הקריקט, אוסווסטרי5,0001893/1894צ'ירק איי.איי.איי2–0ווסטמינסטר רוברסווינסטיי פארק, ראובון3,0001894/1895ניוטאון3–2רקסהאםשדה השעשועים, וולשפול5,0001895/1896בנגור3–1רקסהאםשדה המועצה, ל'אנדידנו7,0001896/1897רקסהאם2–0ניוטאוןשדה הקריקט, אוסווסטרי6,0001897/1898
(משחק חוזר)דרוידס1–1רקסהאםשדה הקריקט, אוסווסטרי4,500דרוידס2–1 (ח)רקסהאםשדה הקריקט, אוסווסטרי1,5001898/1899
(משחק חוזר)דרוידס2–2רקסהאםהאנד פילד, צ'ירק4,000דרוידס1–0 (ח)רקסהאםהאנד פילד, צ'ירק3,5001899/1900אבריסטווית'3–0דרוידסהקאנינגס, ניוטאון3,0001900/1901אוסווסטרי יונייטד1–0דרוידסמגרש המרוצים, רקסהאם7,0001901/1902וולינגטון טאון1–0רקסהאםמגרש המרוצים, רקסהאם6,0001902/1903רקסהאם8–0אברמאן אתלטיקמגרש המרוצים, רקסהאם5,5001903/1904דרוידס3–2אברדייר אתלטיקמגרש המרוצים, רקסהאם6,5001904/1905רקסהאם3–0אברדייר אתלטיקמגרש המרוצים, רקסהאם6,1911905/1906וולינגטון טאון3–2וויטצ'רץ'מגרש המרוצים, רקסהאם4,0001906/1907אוסווסטרי יונייטד2–0וויטצ'רץ'מגרש המרוצים, רקסהאם6,0001907/1908צ'סטר3–1קונאס קוואי אנד שוטוןמגרש המרוצים, רקסהאם8,0001908/1909רקסהאם1–0צ'סטרמגרש המרוצים, רקסהאם9,0001909/1910רקסהאם2–1צ'סטרמגרש המרוצים, רקסהאם10,0001910/1911רקסהאם6–0קונאס קוואי אנד שוטוןמגרש המרוצים, רקסהאם3,0001911/1912
(משחק חוזר)קארדיף סיטי0–0פונטיפרידניניאן פארק, קארדיף14,0003–0 (ח)יניס פילד, אברדייר7,0001912/1913
(משחק חוזר)סוונסי טאון0–0פונטיפרידניניאן פארק, קארדיף9,0001–0 (ח)מיד-רהונדה גראונד, טוניפאנדי8,3191913/1914
(משחק חוזר)רקסהאם1–1סוונסי טאוןמגרש המרוצים, רקסהאם6,0001–0 (ח)ניניאן פארק, קארדיף4,0001915 - 1919לא התקיים הטורניר עקב מלחמת העולם הראשונה1919/1920קארדיף סיטי2–1רקסהאםמגרש המרוצים, רקסהאם6,6181920/1921
(משחק חוזר)רקסהאם1–1פונטיפרידניניאן פארק, קארדיף7,0003–1 (ח)גיי מדאוו, שרוסברי8,0001921/1922קארדיף סיטי2–0טון פנטרהטאף וייל פארק, פונטיפריד8,0001922/1923קארדיף סיטי3–2אברדייר אתלטיקווץ' פילד, סוונסי8,0001923/1924
(משחק חוזר)רקסהאם2–2מרת'יר טאוןטאף וייל פארק, פונטיפריד4,5001–0מגרש המרוצים, רקסהאם8,0001924/1925רקסהאם3–1פלינטמגרש המרוצים, רקסהאם6,5651925/1926אבבוו וייל3–2סוונסי טאוןוולפייר גראונד, אבבוו וייל2,5001926/1927קארדיף סיטי2–0ריל אתלטיקמגרש המרוצים, רקסהאם9,6901927/1928קארדיף סיטי2–0בנגור אתלטיקפאראר רוד, בנגור12,0001928/1929קונאס קוואי אנד שוטון3–0קארדיף סיטימגרש המרוצים, רקסהאם9,6231929/1930
(משחק חוזר)קארדיף סיטי0–0הריל אתלטיקגיי מדאוו, שרוסברי5,8924–2 (ח)מגרש המרוצים, רקסהאם7,0001930/1931רקסהאם7–0שרוסברי טאוןמגרש המרוצים, רקסהאם8,8681931/1932
(משחק חוזר)קרו אלכסנדרה1–1ריל אתלטיקסילנד רוד, צ'סטרלא ידוע3–1 (ח)סילנד רוד, צ'סטרלא ידוע1937/1938
(משחק חוזר)שרוסברי טאון2–2סוונסי טאוןגיי מדאוו, שרוסברי14,5002–1 (ח)גיי מדאוו, שרוסברי8,0001938/1939סאות' ליברפול2–1קארדיף סיטימגרש המרוצים, רקסהאם5,0001939/1940וולינגטון טאון4–0סוונסי טאוןגיי מדאוו, שרוסברי6,0001940 - 1946לא התקיים הטורניר עקב מלחמת העולם השנייה1946/1947
(משחק חוזר)רקסהאם1–1צ'סטרסילנד רוד, צ'סטר7,7422–1 (ח)מגרש המרוצים, רקסהאם7,5421958/1959קארדיף סיטי2–0לובלס אתלטיקסומרטון פארק, ניופורטלא ידוע1959/1960
(משחק חוזר)רקסהאם1–1קידרמינסטר האריירסמגרש המרוצים, רקסהאם5,0352–1אגבורואו, קידרמינסטר4,3041986/1987
(משחק חוזר)מרת'יר טידפיל2–2ניופורט קאונטיניניאן פארק, קארדיף7,0001–0ניניאן פארק, קארדיף6,0101987/1988קארדיף סיטי2–0רקסהאםווץ' פילד, סוונסי5,4651988/1989סוונסי סיטי5–0קידרמינסטר האריירסווץ' פילד, סוונסי5,1001989/1990הרפורד יונייטד2–1רקסהאםהאצטדיון הלאומי, קארדיף4,1821990/1991סוונסי סיטי2–0רקסהאםהאצטדיון הלאומי, קארדיף5,0001991/1992קארדיף סיטי1–0הדנספורד טאוןהאצטדיון הלאומי, קארדיף10,300
הזוכות בגביע מאז הקמת ליגת העל הוולשית (1992 ואילך)
קבוצות אשר זכו באליפות ליגת העל הוולשית באותה העונה והשלימו דאבל מסומנות בכתב מודגש.
עונהזוכהתוצאהסגניתאצטדיוןקהל1992/1993קארדיף סיטי5–0רילהאצטדיון הלאומי, קארדיף16,4431993/1994בארי טאון1–0קארדיף סיטיהאצטדיון הלאומי, קארדיף14,5001994/1995רקסהאם1–0קארדיף סיטיהאצטדיון הלאומי, קארדיף11,2001995/1996לאנסנטפרייד
(3–2 פ)בארי טאוןהאצטדיון הלאומי, קארדיף2,6661996/1997בארי טאון2–1קוומבראן טאוןניניאן פארק, קארדיף1,5601997/1998בנגור סיטי1–1ה
(4–2 פ)קונאס קוואי נומאדסמגרש המרוצים, רקסהאם2,0231998/1999אינטר קאבלטל1–1ה
(4–2 פ)קארמת'ן טאוןפארק פנידרן, מרת'ר טידוויל1,1001999/2000בנגור סיטי1–0קוומבראן טאוןמגרש המרוצים, רקסהאם1,1252000/2001בארי טאון2–0טוטאל נטוורק סולושנס
(דה ניו סיינטס)מגרש המרוצים, רקסהאם1,0222001/2002בארי טאון4–1בנגור סיטיפארק אבניו, אבריסטווית'2,2562002/2003בארי טאון2–2ה
(4–3 פ)קוומבראן טאוןפארק סטפנהית', לנלי8522003/2004ריל1–0הטוטאל נטוורק סולושנס
(דה ניו סיינטס)לאת'אם פארק, ניוטאון1,5342004/2005טוטאל נטוורק סולושנס
(דה ניו סיינטס)1–0קארמת'ן טאוןפארק סטפנהית', לנלי1,1262005/2006ריל2–0בנגור סיטימגרש המרוצים, רקסהאם1,7432006/2007קארמת'ן טאון3–2אפאן לידופארק סטפנהית', לנלי9462007/2008בנגור סיטי4–2הלנלילאת'אם פארק, ניוטאון1,5102008/2009בנגור סיטי1–0אבריסטווית' טאוןפארק יי-סקרלטס, לנלי1,0442009/2010בנגור סיטי3–0פורט טאלבוט טאוןפארק יי-סקרלטס, לנלי1,3032010/2011לנלי3–0בנגור סיטיפארק יי-סקרלטס, לנלי1,7192011/2012דה ניו סיינטס5–1קפן דרוידסאצטדיון ננטפורט, בנגור7312012/2013פרסטטין טאון3–1הבנגור סיטימגרש המרוצים, רקסהאם1,7322013/2014דה ניו סיינטס3–2אבריסטווית' טאוןמגרש המרוצים, רקסהאם1,2732014/2015דה ניו סיינטס2–0ניוטאוןלאת'אם פארק, ניוטאון1,5792015/2016דה ניו סיינטס2–0אירבוס יו.
הגביע הלוקסמבורגי הוא מפעל כדורגל לוקסמבורגי בשיטת גביע ובפורמט נוקאאוט, שנוסד בשנת 1921 ומנוהל על ידי התאחדות הכדורגל הלוקסמבורגית.
הגביע התקיים רצוף לאורך השנים, מלבד שישה מקרים בלבד: ארבע עונות שבוטלו עקב מלחמת העולם השנייה והכיבוש הגרמני של המדינה בשנים אלו, ושנתיים שבוטלו ב-2019 עד 2021 עקב מגפת הקורונה העולמית.
באופן מסורתי, האצטדיון הלאומי - הסטאד דה לוקסמבורג, הוא זה שמארח את משחקי הגמר של הגביע, שבו משתתפות 104 קבוצות מהליגות השונות במדינת לוקסמבורג.
קבוצות אשר זכו בליגת העל הלוקסמבורגית והשלימו דאבל באותה העונה מסומנות בכתב מודגש.
4–1 (חוזר)רד בויז דיפרדנג'1955/1956סטאד דודלאנג'3–1פרוגרס נידרקורן1956/1957ספורה לוקסמבורג2–1סטאד דודלאנג'1957/1958רד בויז דיפרדנג'2–1US דודלאנג'1958/1959יוניון לוקסמבורג3–1CS גרבנמאכר1959/1960נאציונל שפילאנג'3–0סטאד דודלאנג'1960/1961אליאנס דודלאנג'3–2יוניון לוקסמבורג1961/1962אליאנס דודלאנג'1–0יוניון לוקסמבורג1962/1963יוניון לוקסמבורג2–1ספורה לוקסמבורג1963/1964יוניון לוקסמבורג1–0אריס בונבואירה1964/1965ספורה לוקסמבורג1–0ג'אוניס אש1965/1966ספורה לוקסמבורג2–0ג'אוניס אש1966/1967אריס בונבואירה1–0יוניון לוקסמבורג1967/1968US רומלאנג'0–0ה
3–1 (חוזר)רד בויז דיפרדנג'1977/1978פרוגרס נידרקורן2–1יוניון לוקסמבורג1978/1979רד בויז דיפרדנג'4–1אריס בונבואירה1979/1980ספורה לוקסמבורג3–2פרוגרס נידרקורן1980/1981ג'אוניס אש5–0אולימפיק אייזכן1981/1982רד בויז דיפרדנג'2–1US רומלאנג'1982/1983אבניר בגן4–2יוניון לוקסמבורג1983/1984אבניר בגן4–1יוניון לוקסמבורג1984/1985רד בויז דיפרדנג'1–0ג'אוניס אש1985/1986יוניון לוקסמבורג4–1רד בויז דיפרדנג'1986/1987אבניר בגן6–0ספורה לוקסמבורג1987/1988ג'אוניס אש1–0אבניר בגן1988/1989יוניון לוקסמבורג2–0אבניר בגן1989/1990סוויפט הספרנג'3–3ה
הגביע הלוקסמבורגי (מ-1998 ועד היום)
הגביע הלטבי בכדורגל (בלטבית: Latvijas kauss) הוא טורניר כדורגל בפורמט נוקאאוט הנערך מדי שנה בידי התאחדות הכדורגל הלטבית ובו לוקחים חלק מועדוני כדורגל מלטביה.
מאז 2021, שמו המלא הוא: "Atbildīgas spēles Latvijas kauss" או באנגלית: "Responsible Gaming Latvian Football Cup" מטעמים מסחריים, כאשר נותנת החסות היא חברת ההימורים ויליאם היל.
התחרות שהתחילה ב-1937 החליפה את הגביע ההיסטורי הקודם "גביע ריגה בכדורגל"
כל המועדונים המשחקים בליגת העל הלטבית ובליגה השנייה הלטבית מתחרים.
התחרות היא טורניר נוקאאוט (בשיטת גביע).
מ-1937 עד 2008 ושוב מאז 2017, כל משחקי הטורניר משוחקים במהלך השנה הקלנדרית.
הקבוצה שזוכה בגביע מתמודדת בעונה שלאחר מכן בסופר קאפ הלטבי מול זוכת אליפות לטביה.
משחקי הגביע הלאומיים בכדורגל ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הלטבית, החלו למעשה מ-1943, עוד בתקופה שבה שלטה ברית המועצות בשטחה של לטביה, ובה השתתפו כלל מועדוני הכדורגל הלטבים.
במהלך הכיבוש הסובייטי (1940–1941, 1944–1991) שימש כטורניר מוקדמות לגביע הסובייטי.
התחרות נערכה במלואה גם פעם אחת במהלך הכיבוש הגרמני של המדינות הבלטיות, ב-1943.
ב-1991 עם התפרקותה של ברית המועצות, הוקמה מדינת לטביה והתחרות הראשונה תחת התאחדות הכדורגל הלטבית הייתה ב-1992.
עונההזוכהתוצאהפיינליסטית1937RFK ריגה2–0US ריגה1938ריגה וילקי3–1ASK ריגה1939RFK ריגה5–1אולימפיה לייפאיה
גמרי הגביע הלטבי תחת גרמניה הנאצית (1940–1945)
עונההזוכהתוצאהפיינליסטית1940-1942לא שוחק עקב הכיבוש הסובייטי ומבצע ברברוסה1943ASK ריגה0–2 (בית)
3–0 (משחק חוזר)אולימפיה לייפאיה1944-1945לא שוחק עקב כיבוש מחדש של לטביה על ידי הכוחות הסובייטים
גמרי הגביע הלטבי תחת הרפובליקה הסובייטית (1946–1991)
קבוצות אשר זכו בדאבל (בליגת העל הלטבית הסובייטית) באותה העונה מסומנות בכתב מודגש.
קבוצות אשר זכו בדאבל (בליגת העל הלטבית) באותה העונה מסומנות בכתב מודגש.
עונהזוכהתוצאהסגניתאצטדיוןקהל1992 סקונטו ריגה0–0 (1–0ה) דאוגבה-קומפאראצטדיון ASK, ריגה2,0001992/1993 RAF ילגבה1–0 FK פרדאוגבהאצטדיון דאוגבה, ריגה2,0001994 אולימפיה ריגה2–0 DAG ריגהאצטדיון אוניברסיטת לטביה, ריגה1,2001995 סקונטו ריגה3–0 DAG לייפאיהאצטדיון דאוגבה, ריגה2,4501996 RAF ילגבה1–1 (2–1ה) סקונטו ריגהאצטדיון דאוגבה, ריגה7001997 סקונטו ריגה2–1 דינאבורגאצטדיון דאוגבה, ריגה6501998 סקונטו ריגה1–0 לייפאיאס מטלורגסאצטדיון דאוגבה, ריגה3,0001999 פ.צ.
לייפאיה/מוגו2–0 ריגהאצטדיון סקונטו, ריגה1,6852018ריגה0–0ה (5–4 פ)ונטספילסאצטדיון דאוגבה, ריגה1,0002019ריגה פוטבולה סקולה2–2 (3–2ה)ילגבההמרכז האולימפי זמגאלה, ילגבה1,2002020פ.צ.
לייפאיה0–0 (1–0ה)ונטספילסהאצטדיון האולימפי, ונטספילסללא קהל2021ריגה פוטבולה סקולה1–0פ.צ.
לייפאיהאצטדיון ז'אנה דאלינה, ולמיירהללא קהל2022פ.צ.
אודה1–0ריגה פוטבולה סקולהאצטדיון סקונטו, ריגה2,5392023ריגה1–1ה (5–3 פ)ריגה פוטבולה סקולהאצטדיון סקונטו, ריגה6,7472024ריגה פוטבולה סקולה2–2 (4–2ה)פ.צ.
הגביע הליטאי בכדורגל, או בשמו המלא: גביע הפדרציה הליטאי בכדורגל (בליטאית: Lietuvos futbolo federacijos taurė), ידוע גם כHegelmann LFF Cup (מאז 2020) מטעמים מסחריים, הוא טורניר כדורגל בפורמט נוקאאוט הנערך מדי שנה בידי התאחדות הכדורגל הליטאית ובו לוקחים חלק מועדוני כדורגל מליטא.
התחרות שהתחילה ב-1924 עברה מספר גלגולים, כולל תחרות תחת שליטה סובייטית עד 1990, ומאז הפכה לתחרות עצמאית תחת מדינת ליטא.
הזוכה בגביע זה משתתפת בסופרקאפ הליטאי מול זוכת אליפות ליטא בכדורגל, ובנוסף משתתפת במוקדמות הקונפרנס ליג.
הקבוצות המשחקות בליגת העל הליטאית, הליגה השנייה, הליגה השלישית, רביעית וחמישית משתתפות כולן בגביע זה, בפורמט של משחק אחד בלבד.
טורניר הגביע הראשון בליטא התקיים ב-1924 ונקרא "Kooperacijos taurė" ׁ(גביע הקואופרציות).
זה התרחש במהלך אירוע יום שיתוף הפעולה הבינלאומי.
תחרות זו התקיימה שלוש פעמים - 1924, 1925 ו-1926. תחרויות גביע אחרות התקיימו במקביל גם - "Žiemos taurė" (גביע החורף הקטן) ב-1925, "Pavasario taurė" (גביע האביב)ב-1926 וב-1927, וכן בהמשך התקיימו אירועי גביע אחרים חד-פעמיים עד 1938. לאחר מכן נעצרה התחרות עד לאחר מלחמת העולם השנייה.
משחקי הגביע הלאומיים באופן מוסדר בכדורגל ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הליטאית, החלו למעשה מ-1947, עוד בתקופה שבה שלטה ברית המועצות בשטחה של לטביה, ובה השתתפו כלל מועדוני הכדורגל הלטבים.
במהלך הכיבוש הסובייטי (1947–1989) שימש כטורניר מוקדמות לגביע הסובייטי.
ב-1989 עם התפרקותה של ברית המועצות, הוקמה מדינת ליטא והתחרות הראשונה תחת התאחדות הכדורגל הליטאית הייתה ב-1990.
("גביע שיתוף הפעולה")נוסדה על ידי בנקאי וינקאס זקרביצ'יוס.
הגביע בקוטר של 50 ס"מ ובמשקל של 1,250 גרם עשויה מחומרים מצופים כסף ומוזהב בעלות של 1,000 ליטאס.LFLS קובנה2–1קובאס קובנה1925Kooperacijos taurė
("גביע שיתוף הפעולה")LFLS קובנה זכתה בגביע בפעם השנייה.
הגביע היה אמור לעבור לזוכה בכל שנה, ולהישמר אם יזכה שלוש פעמים ברציפות.LFLS קובנה3–2קובאס קובנהŽiemos taurė
("גביע החורף")KSK קובנה2–0קובאס קובנה1926Kooperacijos taurė
("גביע שיתוף הפעולה")LFLS קובנה זכתה בגביע שלוש שנים ברציפות, ומילאה את התנאי לשמור על הגביע.LFLS קובנה4–3קובאס קובנהPavasario taurė
("גביע האביב")מאורגן על ידי הוועד המרכזי של ה-LFLS.לא ידועLithuanian Cup of Honour
("גביע הכבוד הליטאי")הגביע ששוויו 2,000 ליטאס הוקם על ידי הזמר המפורסם קיפראס פטראוסקאס, אך הוא לא נתמך על ידי ועדת הכדורגל הממשלתית.
הגביע הוענק לאלופת ליגת הכדורגל של השנה הקודמת, קובאס קובנה.לא ידוע1927Pavasario taurė
("גביע האביב")10 קבוצות מהליגות של קובנה A ו-B התחרו.מכבי קובנה3–2קובאס קובנהLloyd Lithuania Cup
("גביע לויד ליטא")הגביע הוענק לאלופת הליגה של אזור קובנה, LFLS קובנה.לא ידוע1928Florence Pavasario taurė
("גביע האביב של פירנצה")12 קבוצות התחרו בגביע זהLFLS קובנה2–0קובאס קובנה1929Lietuvos aido taurė
("גביע הד הליטאי")LFLS קובנה4–0מכבי קובנה1930Kauno žaibo taurė
("גביע הבזק של קובנה")KSK קולטוס קובנה1–0ספרטה קובנהKooperacijos taurė
("גביע שיתוף הפעולה")LFLS קובנה זכתה בגביע פעם נוספת.LFLS קובנה3–2קובאס קובנהVytauto Didžiojo taurė
("גביע ויטאוטאס הגדול")KSS קליפדייה8–2ספיילבריינגונג קליפדייה1931Kauno žaibo taurė
("גביע הבזק של קובנה")LGSF קובנה3–1קובאס קובנה1932Pavasario žaibo taurė
("גביע הבזק של האביב")LFLS קובנה3–0KSK קולטוס קובנהSekminių taurė
("גביע חג השבועות"הגביע נוסד במטרה להחליף את תחרות "גביע שיתוף הפעולה".LFLS קובנה5–1קובאס קובנהVasaros taurė
("גביע הקיץ")LGSF קובנה5–0מכבי קובנה1933Pavasario taurė
("גביע האביב")קובאס קובנה4–1LFLS קובנה1934Pavasario taurė
("גביע האביב")קובאס קובנה1–0LFLS קובנה1935Pavasario taurė
("פסטיבל הספורט הליטאי הראשון")בטורניר התחרו 6 קבוצות מקובנה ו-4 קבוצות מלטביה.MSK קובנה2–2טאוראס קובנה1936Žiemos taurė
("גביע החורף")LFLS קובנהלא ידועקובאס קובנהPavasario taurė
("גביע האביב")LFLS קובנה6–0קובאס קובנה1937Pavasario taurė
("גביע האביב")הטורניר התקיים ב-4 באפריל, והשתתפו בו 8 קבוצות.קובאס קובנה2–1CJSO קובנהGinklų fondo taurė
("גביע קרן הנשק")טורניר החסות של קרן הנשק אורגנה על ידי לשכת העבודה.LFLS קובנה1–0MSK קובנהDarbininkų taurė
("גביע העובדים")30 קבוצות השתתפו בטורניר הקבוצות של עובדי קובנה, ששיחקו בקבוצות של חברות ועובדים לא מאורגנים."מטאל קובנה"
("גביע החורף")בפברואר נערך טורניר כדורגל חורפי, בו התחרו 8 קבוצות.
הקבוצות מקובנה החזקות ביותר שיחקו בטורניר, ביניהן קובנה "קומנדוס" וקובנה "טאורס".LGSF קובנה4–1LFLS קובנהPavasario taurė
("גביע האביב")אותן קבוצות החזקות ביותר של קובנה שיחקו בטורניר, כמו בגביע החורף.
ב-27 במרץ הושלם טורניר בזק האביב בכדורגל, שתוצאתו הייתה מהירה ברק במובן המילולי: במהלך המשחק, כשהחל לרדת גשם, פגע הרעם בעץ אלון שעמד ליד המגרש ופגע גם בשופט יאנולביציוס, אך הוא התאושש וסיים לשפוט את המשחק.MSK קובנה4–0CJSO קובנהLithuanian National Olympics
("אולימפיאדת ליטא הלאומית")השתתפו 16 קבוצות, כולל נבחרת אחת מלטביה.
הטורניר היה חלק מאירועי האולימפיאדה הלאומית של ליטא באותה העונהKSS קלייפדה2–0LGSF קובנה1939Pavasario taurė
("גביע האביב")טורניר האביב המסורתי החל ב-12 במרץ.
כל הקבוצות הטובות ביותר של העיר שיחקו בטורניר "משחקי אביב" זה, וכן "מכבי" וקובנה ו"קומנדוס" מהליגה האזורית.LGSF קובנה3–1טאוראס קובנה1940Pavasario taurė
("גביע האביב")הטורניר התקיים באפריל 1940. השתתפו בו 8 קבוצות.טאוראס קובנה2–1LGSF קובנהVilniaus burmistro taurė
("גביע ראש העיר וילנה")הטורניר התקיים באפריל 1940. השתתפו בו 5 קבוצות.LFLS וילנה3–1LGSF וילנה1941-1946טורנירי גביע הלאום הליטאים בכדורגל הושעו עקב מלחמת העולם השנייה
גמרי הגביע הליטאי תחת הרפובליקה הסובייטית - גביע טייסה (1947–1989)
קבוצות אשר זכו בדאבל (בליגה הליטאית הבכירה הסובייטית) באותה העונה מסומנות בכתב מודגש.
סטטיבאייה פוניבז'האצטדיון המרכזי, פוניבז'8,0001968נביז'יס קדאיניאי6–0פזנגה וילנההאצטדיון העירוני, קדאיניאי4,0001969אינקראס קובנה2–0 / 1–1וייניבאיה אוקמרג'האצטדיון העירוני, אוקמרגה / אצטדיון אינקארו, קובנה4,500 / 3,0001970נביז'יס קדאיניאי0–0 / 3–1מיניג'ה קרטינגההאצטדיון העירוני, קרטינגה / האצטדיון העירוני, קדאיניאי3,000 / 5,0001971פזאנגה וילנה1–0 / 3–1פ.ק.
קבוצות אשר זכו בדאבל (בליגת העל הליטאית) באותה העונה מסומנות בכתב מודגש.
בנצרות, הגביע הקדוש הוא הכלי, הצלחת או הגביע שישו השתמש בו בסעודה האחרונה, ומיוחסים לו כוחות על-טבעיים.
לפי גרסאות רבות של הסיפור, הכלי מזוהה עם כלי שהשתמש בו יוסף הרמתי כדי לאגור את דמו של ישו בעת קבורתו, ואז לקח את החפץ לבריטניה, שם ייסד שושלת של אפוטרופסים כדי להגן עליו.
באנגלית נקרא הכלי ממנו אכל ישו The Holy Chalice, והכלי בו השתמש יוסף הרמתי The Holy Grail.
החיפוש אחר הגביע הקדוש מהווה חלק חשוב מאגדות המלך ארתור, אשר מופיעות לראשונה ביצירותיו של כרטיאן מטרואה (Chrétien de Troyes).
ייתכן שאגדה זו משלבת מסורת נוצרית עם מיתולוגיה קלטית על קדרת הדאגדה, שנאמר עליה שכל האוכל ממנה לעולם יהיה שבע.
היסטוריונים של תרבויות עקבו בפרוטרוט אחר התפתחות אגדת הגביע.
זו אגדה גותית, אשר נכתבה לראשונה כרומנסה, אשר ייתכן ששאבה מרמזים טרום-נוצריים, בסוף המאה ה-12 ובתחילת המאה ה-13. רומנסות הגביע המוקדמות התמקדו בפרסיבל, ונטוו אל תוך המארג הארתוריאני הכולל.
רומנסות הגביע החלו בצרפת, ותורגמו לשפות אירופאיות אחרות.
רק קומץ רומנסות לא-צרפתיות הוסיפו מרכיבים מהותיים לעלילה.
תפקידו של הגביע משתנה לפי האגדה בה הוא מופיע, אך במרבית הגרסאות על הגיבור להוכיח עצמו כראוי להיות במחיצת הגביע.
בסיפורים מוקדמים, חוסר בגרותו של פרסיבל מונעת ממנו להגשים את ייעודו כאשר הוא מוצא את הגביע לראשונה.
עליו להתחזק נפשית ורוחנית לפני שיוכל למצוא אותו שנית.
בסיפורים מאוחרים יותר הגביע הוא סמל לחסד האל, אשר זמין לכולם, אך רק אלו שמכינים עצמם לקראתו מבחינה רוחנית, כמו סר גלהאד, מבינים אותו לחלוטין.
יש שתי אסכולות באשר למקור הגביע.
אסכולתם של רוג'ר שרמן לומיס, אלפרד נט וג'סי וסטון גורסת שמוצאו מהמיתולוגיה והפולקלור הקלטיים.
לומיס זיהה מספר הקבלות בין ספרות וולשית מתקופת ימי הביניים וספרות אירית לבין רומנסות גביע, כולל דמיון לבראן המבורך של המבינוגיון ולמלך הדייג הארתוריאני, וכן בין היורה משיבת החיים של בראן לבין הגביע.
אגדות אחרות תיארו צלחות או כלים קסומים המסמלים כוח שלא מן העולם הזה, או בוחנות את ערכו של הגיבור.
לעיתים מפיק החפץ אספקה בלתי נדלית של מזון ולעיתים ביכולתו להחיות מתים.
לעיתים משמש הגביע לקביעת מלכן של ארצות שונות, כיוון שרק היורש החוקי לכס יוכל לאחוז בו.
גם בדת היהודית יש אזכור לחפצים כאלה, כגון כד השמן, שמצאו המכבים בבית המקדש, או כד השמן וצפחת המים מסיפורו של אלישע הנביא.
מלומדים אחרים מאמינים כי הגביע החל כסמל נוצרי טהור.
למשל, ג'זף גרינג מאוניברסיטת טורונטו (גרינג 2005) זיהה מקורות לדימוי הגביע בציורי קיר מהמאה ה-12 מכנסיות בפירנאים הקטלונים (רובם הועברו למוזיאון הלאומי לאמנות של קטלוניה בברצלונה).
הציורים מציגים דמויות איקוניות ייחודיות של מרים, אם ישו, אוחזת בקערה הקורנת לשונות אש.
דמויות אלה מקדימות את התיאור הספרותי הראשון של Chrétien de Troyes.
גרינג טוען שזו ההשראה המקורית לאגדת הגביע.
תאוריה מאוחרת אחרת גורסת כי מטרתם של הסיפורים המוקדמים ביותר שמאירים את הגביע באור נוצרי הייתה קידום הסקרמנט הקתולי של לחם הקודש.
אומנם קיימת התייחסות לנוהג בברית החדשה, והנוהג הוגדר בידי תאולוגים במאות הראשונות לספירה, אך בתקופה שבה הופיעו אזכורים ספרותיים ראשונים לגביע החלה הכנסייה להוסיף טקסיות מיסטיקה לסקרמנט זה.
היות שכך, סיפורי הגביע הראשונים עשויים היו להיות חגיגות של חידוש הסקרמנט המסורתי (ברבר, 2004).
תאוריה זו נתמכת בעובדה שאגדות הגביע הן כמעט לחלוטין מאפיין של הכנסייה המערבית .
מכיוון שלשני המקורות סימוכין חזקים, מקובל על רוב החוקרים ששתי המיתולוגיות, הקלטית והנוצרית, תרמו להתפתחות האגדה.
המילה graal, כפי שהמילה grail מאויתת באיותה הקדום ביותר, נראית כאדפטציה לצרפתית עתיקה של המילה הלטינית gradalis, שמשמעה "כלי המובא לשולחן בשלבים שונים של הארוחה".
לפי האנציקלופדיה הקתולית, לאחר שמחזור רומנסות הגביע היה מבוסס היטב, סופרים ימי-ביניימים מאוחרים העלו אטימולוגיה שגויה ל-sangreal, שם חליפי לגביע הקדוש.
בצרפתית עתיקה, san grial משמעו גביע קדוש, ו-sang rial משמעו דם מלכותי.
סופרים מאוחרים השתעשעו במשחק מילים זה.
מאז משמש הכינוי sangreal כדי להשרות אווירה ימי-ביניימית על התייחסות לגביע.
הקישור לדם מלכותי נשא פירות בספר מודרני רב-מכר ("צופן דה וינצ'י"), המקשר תאוריות קשר היסטוריות רבות.
ייתכן גם שזהו מקור שמו של משקה הסנגריה, קוקטייל המורכב מיין אדום מחומם ומפירות.
הגביע מופיע לראשונה בספרות ביצירה פרסבל – סיפור הגביע (Perceval, le Conte du Graal) מאת כרטיאן מטרואה, אשר טוען כי עבד לפי ספר מקור שנתן לו פטרונו, הרוזן פיליפ מפלנדריה.
בפואמה חסרה זו, המתוארכת בין 1180 לבין 1191, החפץ עדיין לא רכש את התכונות הנובעות מקדושה שיהיו לו ביצירות מאוחרות יותר.
במהלך סעודה במעונו הקסום של הפישר קינג, פרסיבל חוזה בתהלוכה מופלאה בה צעירים הנושאים חפצים מרהיבים מחדר אחד למשנהו חולפים לפניו במהלך כל מנה בארוחה.
תחילה עובר גבר צעיר הנושא רומח מדמם, אחריו שני ילדים הנושאים נברשת פמוטות.
לבסוף, נערה יפהפייה מגיחה, כשהיא נושאת גביע בעל עיטורים עשירים.
כרטיאן מטרואה מתייחס לחפץ לא בתור "הגביע" אלא פשוט בתור "גביע", ומכך ניתן להסיק שהמילה שימשה בשימושה הספרותי המוקדם כשם עצם רגיל.
עבורו החפץ היה כלי או קערה עמוקים מעט ורחבים.
החפץ היה מעניין עבורו משום שלא הכיל דג, כפי שהצופים היו מצפים מכלי כזה, אלא לחם-קודש בודד, אשר סיפק תזונה לאביו הנכה של הפישר קינג.
פרסיבל, שהוזהר שלא לדבר יותר מדי, נותר דומם לאורך כל המאורעות הללו, ומתעורר למחרת בבוקר לבדו.
אז הוא למד שלו שאל את השאלות הנכונות על מה שראה, היה מרפא את מארחו הנכה וזוכה לכבוד רב.
אף כי תיאורו של Chrétien הוא הקדום ביותר והמשפיע ביותר מבין כל הטקסטים העוסקים בגביע, היה זה בעבודתו של רוברט דה בורון שהגביע הפך באמת ל"גביע הקדוש" ולקח את הצורה המוכרת לקוראים המודרניים.
ברומנסה בחרוזים Joseph d'Arimathie, אשר חוברה בין 1191 לבין 1202, הוא מספר את סיפורו של יוסף הרמתי, אשר משיג את הגביע (chalice) מהסעודה האחרונה כדי לאסוף בו את דמו של ישו כשהוא מוסר מן הצלב.
יוסף מושלך לכלא, שם ישו מבקרו ומסביר לו את מסתרי הספל המבורך.
כשיוסף משתחרר, הוא אוסף את מחותניו ואנשים אחרים ההולכים אחריו, ונוסע למערב.
שם הוא מייסד שושלת של שומרי גביע, אשר בסופו של דבר כוללת את פרסיבל.
מנקודה זו ואילך מתפצלת ספרות הגביע לשתי מחלקות.
הראשונה עוסקת באבירי המלך ארתור המבקרים בטירת הגביע או מחפשים את החפץ.
השנייה עוסקת בהיסטורית הגביע בתקופתו של יוסף הרמתי.
תשע היצירות החשובות ביותר מן הקבוצה הראשונה הן:
ארבע יצירות המשך ל"פרסיבל", מאת סופרים הנבדלים בחזונם ובכישרונם, שמטרתן להביא את היצירה לכדי סיום.
Parzival הגרמני, מאת וולפרם פון אשנבאך (Eschenbach), אשר עיבד לפחות את קדושתו של הגביע של רוברט לתוך המסגרת של הסיפור של Chrétien.
פרסבל Didot, הקרוי על שם בעליו הקודמים של כתב היד.
סבורים כי זהו עיבוד לפרוזה של המשכון של רוברט דה בורון ליוסף הרמתי.
הרומנסה הוולשית פרדור (Peredur), בדרך כלל כלולה במבינוגיון.
מבוססת על הפואמה של Chrétien אך שונה ממנה מהותית.
מכונה "רומנסת הגביע הכי פחות קנונית" על שום אופייה החריג.
הכתר (Diu Crone) הגרמני, בו סר גאווין, ולא פרסיבל, משיג את הגביע.
החלק של לנסלוט במחזור וולגייט, אשר מציג את גיבור הגביע החדש, גלהאד.
ה-Queste del Saint Graal, חלק נוסף במחזור וולגייט, העוסק בהרפתקאות גלהאד ובהשגתו את הגביע.
יוסף מארימתיאה של רוברט דה בורון
ה-Estoire del Saint Graal, החלק הראשון של מחזור וולגייט (שנכתב דווקא לאחר לנסלוט וה-Queste), מבוסס על סיפורו של רוברט, אך מרחיב אותו בפרטים חדשים רבים.
אף כי שורשי כל היצירות הללו ב-Chrétien, כמה מהן מכילות פיסות מסורת שלא נמצאות אצלו, ואשר ייתכן שמגיעות ממקורות קדומים יותר.
הגביע נחשב כקערה או כלי כאשר תואר לראשונה על ידי כרטיאן מטרואה.
לכותבים אחרים היו רעיונות משלהם.
רוברט דה בורון הציג אותו ככלי מן הסעודה האחרונה, וב"פרדור" לא היה גביע במובן המילולי: במקום, הגיבור השיג מגש המכיל את ראשו הפצוע והמדמם של קרוב משפחתו.
ב"פרזיבל", וולפרם ווןEschenbach, בצטטו סמכות של דמות (קרוב לוודאי בדויה) בשם Kyot the Provençal, טוען שהגביע היה אבן שנפלה מן השמיים, והייתה מפלטם של המלאכים הנייטרליים אשר לא לקחו צד במרד של לוציפר.
כותבי מחזור וולקייט השתמשו בגביע כבסמל של חסד אלוהי.
גורלו של גלהאד, בנם מחוץ לנישואים של האביר הדגול ביותר בעולם, לנסלוט, ושל נושאת הגביע איליין הוא להשיג את הגביע.
טוהרו הרוחני הופך אותו לוחם טוב יותר אפילו מאביו שהפך לשם דבר.
גלהאד ופירוש הגביע המקושר איתו נתפסו במאה ה-15 בLe Morte d'Arthur של סר תומאס מלורי, ונותרו פופולריים עד היום.
קיימות מגוון תפיסות של הגביע הנפוצות בחברה המערבית (בייחוד בחברה הבריטית, הצרפתית והאמריקאית).
תפיסות אלו הפכו פופולריות בעקבות מספר רב של עבודות מודרניות וימי-ביניימיות .
הן מקושרות עם מחזור הסיפורים הנפוץ האנגלו-צרפתי (בעל ההשפעות הגרמניות) של סיפורי המלך ארתור ואביריו.
בגלל תפוצה נרחבת זו, אמריקאים ומערב-אירופאים מניחים לעיתים שרעיון הגביע מוכר עולמית.
לעומת זאת, סיפורי הגביע נעדרים לחלוטין מן הפולקלור של אותן ארצות שהשתייכו ועדיין שייכות לכנסייה האורתודוקסית המזרחית (ערבים, סלאבים, רומנים או יוונים).
דבר זה תקף לגבי כל המיתוסים הארתוריאניים, אשר מוכרים ממזרח לגרמניה רק הודות לסיפור-מחדש הוליוודי.
הגביע לא היה נושא נפוץ כל כך גם באזורים קתוליים כגון ספרד ואמריקה הלטינית.
תפיסות הגביע, חשיבותו ומשמעותו, הן רעיונות ספציפיים ומקומיים במהותם, המקושרים עם מיתולוגיה קלטית וקתולית ועם סיפורים אנגלו-צרפתיים.
תפוצתם הרחבה של רעיונות אלה נובעת מהשפעתן התרבותית של ארצות אלה, בהן מיתוס הגביע היה פופולרי בימי הביניים.
האמונה בגביע והעניין במיקומו האפשרי לא חדלו מעולם.
בעלות על הגביע יוחסה למגוון קבוצות, ביניהם הטמפלרים.
יש גביעי-שתייה שנטען כי הם הגביע במספר כנסיות כגון קתדרלת ולנסיה.
לגביע האיזמרגד בג'נובה, שהושג במסעות הצלב באלפו במחיר גבוה, מתייחסים כיום פחות בתור הגביע הקדוש, מאז שתאונת דרכים, שארעה כאשר הוא הושב מפריז אחרי נפילת נפוליאון, גילתה כי האיזמרגד הוא זכוכית ירוקה.
בסיפורו של וולפרם וון Eschenbach, הגביע נשמר בטירת mons salvationis) Munsalvaesche (, לאחר שהופקד בידי טיטורל (Titurel), מלך הגביע הראשון.
יש שזיהו את הטירה עם אוצר מונסרט (Montserrat) שבקטלוניה, ספרד.
בין הבולטים שבהם - נזירי מונסרט.
סיפורים אחרים טוענים כי הגביע קבור מתחת לכנסיית רוסלין (Rosslyn) או שניתן למצוא את הגביע במעמקי המעיין בגלסטונברי טור (Glastonbury Tor).
סיפורים שונים טוענים כי שושלת של מגינים שומרים על הגביע, או שהטמפלרים החביאו את הגביע באי אוק (Oak) המפורסם שבנובה סקוטיה.
פולקלור מקומי באקוקיק (Accokeek) שבמרילנד טוען שהגביע הובא לעיירה בידי כומר על ספינתו של קפטן ג'ון סמית' מג'ימסטאון.
קיימת השערה שהגביע היה בידי הקתרים והוברח ממונסגור זמן קצר לפני כיבושו.
במהלך ימי הביניים, היו ארבעה מועמדים בולטים לתפקיד הגביע הקדוש.
כמה מהם, למשל הsanto cáliz מוולנסיה, מקושרים עם ה-chalice (הכלי מהארוחה האחרונה).
האזכור הראשון ל־chalice מן הארוחה האחרונה הוא ספל בעל שתי ידיות, אשר נשמר ברליקוואריום (מקום המיועד לשמירת עתיקות קדושות ושאריות מקדושים) בכנסייה ליד ירושלים בין בזיליקת גולגותא והמרטיריום (Martyrium).
מועמד זה מופיע רק בדיווחו של ארקולף, צליין מגאליה שראה אותו, ודרך פתח במכסה מחורר של הרליקואריום בו נשמר, נגע בו בידו ונישקה.
לדבריו, נפח הגביע היה פיינט גאלי.
כל אנשי העיר התקבצו סביבו ביראה.
(ארקולף ראה גם את הרומח הקדוש על מרפסת בזיליקת קונסטנטין).
זהו האזכור היחיד של הchalice כממוקם בארץ הקודש.
קיים אזכור בסוף המאה ה-13 לעותק של הגביע בקונסטנטינופול.
האזכור מופיע ברומנסה גרמנית מן המאה ה-13, בשם טיטורל הצעיר: "בעלות גבוהה, כלי שני, אצילי ויקר, עוצב כדי לחקות את זה.
אנשי קונסטנטינופול בחנו אותו בארצם, (במוצאם כי) הוא עשיר יותר בעיטוריו, הם החשיבו אותו כגביע (grâl) האמיתי".
מסופר כי הגביע נבזז מהכנסייה בבוקולאון (Bucoleon) במסע הצלב הרביעי ונשלח מקונסטנטינופול לTroyes שבצרפת בידי Garnier de Trainel, אז בישוף Troyes, ב-1204. הגביע תועד שם בשנת 1610, אך נעלם במהלך המהפכה הצרפתית.
מבין שני הכלים ששרדו עד היום, אחד נמצא בקתדרלה בג'נובה.
הכלי הגנואי המשושה ידוע בכינוי sacro catino, האגן הקדוש.
באופן מסורתי נטען שהוא גולף מאיזמרגד, אך לאמיתי של דבר זו זכוכית מצרית ירוקה בקוטר של כ-37 ס"מ.
הכלי נשלח לפריז לאחר שנפוליאון כבש את איטליה, והוחזר שבור.
השבירה זיהתה את ה"איזמרגד" כזכוכית.
לפי מה שכתב וויליאם מטייר בסביבות 1170, הוא נמצא במסגד קיסריה ב-1101: "כד ירוק בוהק מעוצב כקערה".
הגנואים, בהאמינם שהוא עשוי איזמרגד, קיבלו אותו תמורת סכום נכבד.
סיפור חלופי בדברי ימים ספרדיים מספר כי הכלי הגנואי נמצא כאשר אלפונסו השביעי מקסטיליה כבש את אלמריה מידי המורים בשנת 1147 בסיוע גנואי :"un uaso de piedra esmeralda que era tamanno como una escudiella", "כד מגולף מאיזמרגד שהיה ככלי אוכל".
הגנואים אמרו שזהו הדבר היחיד שרצו מן השלל מאלמריה.
הזיהוי של הsacro catino עם הגביע נעשה רק מאוחר יותר, על ידי Jacobus de Voragine בדברי ימי ג'נובה שלו, שנכתבו בסוף המאה ה-13.
הכלי השני ששרד הוא ה-santo cáliz, גביע אגט בקתדרלת וולנסיה.
הוא קובע על בסיס ימי-ביניימי וניתנה לו רגל העשויה גביע צ'לסדוני הפוך.
על פי המסורת המקומית, פטרוס הקדוש הביא את הגביע לרומא במהלך המאה ה-1, לאורנטיוס מרומא הביא אותו במאה ה-3 לוסקה שבספרד.
ב-713, עם הפלישה המוסלמית לחצי האי האיברי, ברח הבישוף המקומי עם הגביע להסתיר אותו במערה, במקום שבו הוקם מאוחר יותר מנזר סן חואן דה לה פניה.
האזכור הבטוח המוקדם ביותר של ה-chalice הוא ב-1399, כשמנזר סן חואן דה לה פניה נתן אותו למלך מרטין הראשון מאראגון בתמורה לגביע זהב.
אגדות הגביע הקדוש הן הבסיס למטפורה "הגביע הקדוש" בתרבות המודרנית, בעיקר בשפה האנגלית.
יעד סופי, רחוק ובלתי מושג מוגדר לעיתים קרובות כ"גביע הקדוש" של אדם, ארגון או שטח מחקר.
למשל, היתוך מבוקר או אנטי-גרביטציה מכונים לעיתים "הגביע הקדוש של הפיזיקה השימושית".
סיפור הגביע וחיפושו הפכו פופולריים במאה ה-19, לאחר שספרות כדוגמת המחזור הארתוריאני אידיליות המלכים של אלפרד טניסון אזכרו אותו.
השילוב של קדושה מהוסה, הרמוניות כרומטיות ודימויים מיניים באופרה פרסיפל (Parsifal) של ריכרד וגנר העניק משמעות חדשה לנושא הגביע.
בפעם הראשונה קושר הגביע, אשר הפיק עתה דם באופן מחזורי, עם פוריות מינית נשית.
רצינות הנושא תומצתה גם בציורו של דנטה גבריאל רוזטי, בו אישה (שצוירה על פי ג'יין מוריס) אוחזת בגביע ביד אחת ומחווה תנועת ברכה בשנייה.
ייתכן שהקישור לנשיות שואב מכך שהגביע הוא סמל פאלי נשי.
אמנים נוספים, כולל ג'ורג' פרדריק ווטס וויליאם דייס ציירו גם הם נושאים הקשורים בגביע.
לאחר מכן הופיע הגביע בסרטים:
ב-The Light of Faith בשנת 1922, לון צ'ייני ניסה לגנוב את הגביע בשל סיבות נעלות.
The Silver Chalice, רומן על הגביע מאת תומאס ב' קוסטיין עובד ב-1954 לסרט בכיכובו של פול ניומן.
מספר מבקרים, וניומן עצמו, הגדירו את הסרט כ"גרוע ביותר שנעשה אי פעם."
Lancelot du Lac סרטו של רובר ברסון משנת 1974.
מונטי פייתון והגביע הקדוש (1975), פרודיה על פוזות פוסט-ארתוריאניות.
אקסקליבור ניסה להחזיר ייצוג מסורתי יותר של גבורה לסיפור הארתוריאני, בו הגביע מתגלה כאמצעי מיסטי להחייאתו של ארתור עצמו, ולאדמה העקרה אליה מקושרת מחלתו הדיכאונית.
פישר קינג ואינדיאנה ג'ונס ומסע הצלב האחרון ממקמים את החיפוש בסביבה מודרנית, האחד רציני ומשנהו מהווה פרודיה עצמית.
המדע הבדיוני לקח את החיפוש למרחב הבין כוכבי, באופן מטפורי ברומן נובה של סמואל ר' דלאני (1968) ובאופן מילולי באפיזודה Grail של סדרת הטלוויזיה בבילון 5 (1994) ובאנימה היפנית Sailor Moon.
הגביע השתלב בספרות ארתוריאנית מודרנית רבה, כגון יצירותיו של המשורר צ'ארלס ויליאמס (Taliessin Through Logres ו-Region of the Summer Stars) ויצירתה של הסופרת הפמיניסטית רוזלינד מיילס (Child of the Holy Grail).
קיימת התייחסות לגביע גם ביצירות לא-בדיוניות, על פי רוב של מלומדים המפרידים בין הגביע והמיתוס הארתוריאני.
כותבי דם קדוש, גביע קדוש טוענים כי ייתכן שישו נשא את מרים המגדלית לפני שנצלב, ושבעת צליבתו הייתה מרים המגדלית בהריון עם בתו, שרה.
צאצאיו הפכו מאוחר יותר לשליטי השושלת המרובינגית הנמשכת, כביכול, עד היום.
עבורם הגביע מהווה הופעה צדדית בלבד.
בספר The Sign and the Seal''', טוען גרהאם הנקוק כי סיפור הגביע מהווה תיאור מקודד של לוחות האבן שהיו לכאורה בארון הברית.
בספרו של אומברטו אקו, המטוטלת של פוקו אוסף אקלקטי של מיסטיקנים עסוק במרדף אחרי הגביע הקדוש, תוך עיסוק בלתי פוסק בשאלות מהותו וכוחו.
רב המכר של דן בראון, צופן דה וינצ'י, מבוסס אף הוא על הרעיון שהגביע האמיתי אינו כלי שתייה כי אם שרידיה הארציים של מרים המגדלית (אשר מוצגת שוב כאשתו של ישו), בתוספת מסמכים עתיקים המספרים כביכול את סיפורו האמיתי של ישו, שיעוריו ויורשיו.
ברומן של בראון נרמז כי הגביע היה קבור תחת כנסיית רוסלין במשך שנים רבות, אך בעשורים מאוחרים שומרי הגביע העבירו אותו לתא סודי ברצפה מתחת לפירמידה ההפוכה בחזית מוזיאון הלובר.
מובן שהמיקום המאוחר לא הוזכר מעולם בתורת הגביע העתיקה.
אפילו כך, כה רב היה עניין הציבור בגביע הבדיוני, שהמוזיאון נאלץ לגדר בחבל את המיקום המדויק שהזכיר בראון, פן מבקרים יסבו נזק בניסיון להגיע לתא החבוי האמור להימצא במקום.
בסדרת הטלוויזיה עד עצם היום הזה בעונה החמישית של הסדרה, מסופר כי הקוסם מרלין קיבל את כוחותיו מן הגביע הקדוש.
לאחר שמרלין וחברו ברחו מהצבא למדבר, הם רואים מרחוק את הגביע מנצנץ.
לאחר שהם מתקרבים, חברו של מרלין מנסה לשתות מהגביע אך הופך בן רגע לאבק.