tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
קרדיומגליה אינה מחלה, אלא מצב שיכול לנבוע ממגוון מחלות אחרות כמו השמנת יתר, יתר לחץ דם או מחלת לב איסכמית.
קרדיומגליה יכולה להיות חמורה בתלות בחלק שמוגדל בלב.
מחקרים אחרונים מצביעים על כך שקרדיומגליה קשורה לסיכון גבוה יותר למוות לבבי פתאומי.
עבור אנשים רבים, הקרדיומגליה היא אסימפטומטית.
עבור אחרים, אם הלב המוגדל מתחיל להשפיע על יכולתו של הגוף לשאוב דם ביעילות, עלולים להופיע תסמינים הקשורים לאי ספיקת לב, כולל:
קוצר נשימה חמור (במיוחד בעת פעילות גופנית)
הגורמים לקרדיומגליה אינם מובנים היטב ומקרים רבים של קרדיומגליה הם אידיופטיים (ללא סיבה ידועה).
רוב המקרים הם מולדים, כתוצאה מיתר לחץ דם (הגדלה ברקמת הלב כדי לעמוד בלחצים הגבוהים) וכתוצאה ממחלת לב איסכמית (ירידה באספקת חמצן לרקמות הלב שמובילה לירידה בתפוקתם שגורמת לשאר הרקמות לגדול כדי לעמוד בהספק הנדרש).
מחלת צ'אגאס - גורם משמעותי לקרדיומגליה באמריקה הלטינית
עישון, צריכה מסיבית של אלכוהול וסמים
קרדיומגליה משפיע על מערכת הלב וכלי הדם וקשורה באופן הדוק לאי-ספיקת לב.
בתוך הלב, סיבי השריר של רקמת שריר הלב גדלים בהתאם למאמץ, ככל שהם גדלים סיבי השריר מתקשים להתכווץ ביעילות ובכך נפגעת תפוקת הלב.
ככל שהלב עובד קשה יותר חוטי האקטין והמיוזין בסרקומר חווים פחות חפיפה מה שמגדיל את גודל סיבי שריר הלב.
אם יש פחות חפיפה של חוטי החלבון אקטין ומיוזין בתוך הסרקומרים של סיבי השריר, הם לא יוכלו למשוך ביעילות זה את זה.
אם רקמת הלב (דפנות החדר השמאלי והימני) נעשית גדולה מדי ונמתחת יותר מדי, אז החוטים האלה לא יכולים למשוך ביעילות זה את זה כדי לקצר את סיבי השריר, ובכך להשפיע על מנגנון חוט ההזזה של הלב.
אם סיבים אינם יכולים להתקצר כראוי, והלב אינו יכול להתכווץ כראוי, אזי לא ניתן לשאוב דם ביעילות לריאות כדי לחמצן מחדש ולגוף כדי לספק חמצן לרקמות העבודה של הגוף.
בנוסף, מטופל הסובל מלב מוגדל נמצא בסיכון גבוה יותר ליצירת קרישי דם בלב.
קרישים אלו יכולים לנדוד ברחבי הגוף דרך מחזור הדם, ליצור חסימות אשר יקשו על רקמות לקבל את אספקת הדם והחמצן הדרושים להם ולגרום למחלות נוספות.
ישנן מגוון שיטות ובדיקות המשמשות לאבחון לב מוגדל.
תוצאות הבדיקות יכולות לשמש גם כדי לראות באיזו יעילות הלב עובד, לקבוע אלו מחדרי הלב מוגדל, לחפש עדויות להתקפי לב קודמים ולקבוע האם המטופל סובל ממחלת לב מולדת.
צילום חזה: צילומי רנטגן עוזרים לראות את מצב הריאות והלב.
אם הלב מוגדל בצילום רנטגן, לרוב יהיה צורך בבדיקות אחרות כדי למצוא את הסיבה.
לאבחון משתמשים בחישוב בשם יחס לב חזה כאשר יחס הגדול מ-0.5 (או 0.55) נחשב כפתולוגי.
חישוב זה נעשה מצילום אחורי קדמי (PA).
השיטה הוצעה לראשונה בשנת 1919 כדי לסנן מגויסים צבאיים.
גישה חדשה יותר מחשבת את היחס על ידי מדידה דו־ממדית של שטח הלב חלקי שטח החזה.
אלקטרוקרדיוגרם : בדיקה זו מסייעת לאבחן בעיות בקצב הלב ולהעריך את הנזק ללבו של אדם מהתקף לב.
אקו לב : בדיקה זו לאבחון וניטור לב מוגדל משתמשת בגלי קול כדי להפיק תמונת וידאו של הלב.
בעזרת בדיקה זו ניתן להעריך את ארבעת חדרי הלב ואת תפקודם
מבחן מאמץ : מספק מידע על מידת הפעולה של הלב במהלך פעילות גופנית.
הבדיקה מתבצעת על ידי ניטור קצב הלב והנשימה ולחץ הדם תוך כדי פעילות גופנית (הליכה על הליכון או רכיבה על אופניים נייחים).
טומוגרפיה ממוחשבת של הלב (CT) או הדמיית תהודה מגנטית (MRI)
בדיקות דם: הבדיקה יכולה לגלות ריכוז חומרים בדם המצביעים על בעיה לבבית, כמו כן הבדיקה משמשת לשלילת מצבים רפואיים אחרים שעלולים לגרום לתסמינים.
צנתור לב וביופסיה : בהליך זה מחדירים צינורית (קטטר) דקה למפשעה ומוכנסים דרך כלי הדם אל הלב, שם ניתן לחלץ דגימה קטנה (ביופסיה) של הלב.
עבור אנשים שנפטרו, קרדיומגליה מאותרת בנתיחה שלאחר המוות כאשר הלב שוקל יותר מ-399 גרם בנשים ומ-449 גרם בגברים.
סיווג קרדיומגליה יכול להתבצע בהתאם למיקום המוגדל בלב או לפי מבנה החלק המוגדל.
ישנם גם תת-סוגים ספציפיים נוספים.
תסמונת הלב האתלטי (מצב לא פתולוגי נפוץ ברפואת ספורט בו נצפה לב מוגדל ודופק במנוחה נמוך מהרגיל אצל ספורטאים) לדוגמה:
סיווג לפי המיקום המוגדל בלב
היפרטרופיה של חדר ימין / מחלת לב ריאתית
סיווג לפי מבנה החלק המוגדל
קרדיומיופתיה מורחבת היא הסוג הנפוץ ביותר של קרדיומגליה.
במצב זה, הדפנות של החדר השמאלי ו/או הימני של הלב הופכים דקים ומתוחים.
בשאר סוגי הקרדיומגליה, החדר השמאלי של הלב מתעבה בצורה חריגה (קרדיומיופתיה היפרטרופית).
עיקר הטיפול בקרדיומגליה הוא טיפול בגורמים שהובילו לקרדיומגליה, טיפול בסימפטומים של המצב וטיפול למניעת סיבוכים.
הטיפולים כוללים שילוב של טיפול תרופתי והליכים רפואיים/כירורגים.
להלן כמה מאפשרויות הטיפול עבור אנשים עם קרדיומגליה:
משתנים: הורדת כמות הנתרן והמים בגוף, מה שיכול לסייע בהורדת הלחץ בעורקים ובלב ולהקל על הלב.
מעכבי ACE: הורדת לחץ הדם ושיפור יכולת השאיבה של הלב.
חוסמי הקולטן לאנגיוטנסין (ARBs): למטופלים שאינם יכולים לקבל מעכבי ACE
חוסמי בטא: הורדת לחץ הדם ושיפור תפקוד הלב
דיגוקסין: שיפור תפוקת הלב והפחתת הצורך באשפוז בשל אי ספיקת לב
נוגדי קרישה: הפחתת הסיכון לתסחיפים שיכולים לגרום לאוטם שריר הלב ושבץ מוחי.
תרופות אנטי-אריתמיות : שמירה על קצב לב תקין ומניעת הפרעות קצב
מכשור רפואי לוויסות קצב הלב
קוצב לב : לקיצוב הלב במטופלים עם הפרעות קצב קשות
דפיברלטור מושתל: לניטור שוטף של קצב הלב ומתן שוקים חשמליים בעת הצורך להפסקת הפרעות קצב קטלניות.
ניתוח מסתמי לב: אם הקרדיומגליה נגרמת כתוצאה ממחלת לב מסתמית ניתן לעבור ניתוח לתיקון המסתם או להחלפתו (במסתם מלאכותי או ברקמה מן החי).
ניתוח מעקפים: אם הקרדיומגליה קשורה למחלת לב איסכמית ניתן לסייע ללב ולשפר את זרימת הדם לרקמותיו על ידי ניתוח מעקפים.
משאבת לב (LVAD): משאבה מכנית המסייעת לתפקוד הלב, לרוב משמשת לתקופת ההמתנה להשתלת לב או כטיפול ארוך טווח באי ספיקת לב.
השתלת לב: לרוב כמוצא האחרון אם שאר הטיפולים התרופתיים והכירורגים כשלו
עבור חלק מן המטופלים קרדיומגליה היא מצב הפיך שיכול להיפתר מעצמו או על ידי טיפול.
עבור מטופלים אחרים הקרדיומגליה איננה הפיכה, עם זאת, גילוי וטיפול מוקדם יכולים להאריך ולשפר את חייהם ולאפשר להם לחיות זמן רב עם קרדיומגליה.
הסיבוכים שייתכנו בקרדיומגליה מגוונים וכוללים:
אי-ספיקת לב: אחד מהסיבוכים החמורים ביותר של לב מוגדל.
שריר לב מעובה מתקשה לעבוד בצורה יעילה ובכך נפגעת תפוקת הלב.
קריש דם: קרדיומגליה מעלה את הסיכון לקרישי דם שעלולים לחדור למחזור לב ומשם להגיע ולחסום את זרימת הדם לאיברים חיוניים ולגרום לשבץ מוחי, אוטם שריר הלב ותסחיף ריאתי.
אי ספיקת מסתם לבבי: התרחבות שריר הלב עלולה להוביל להקשות על המסתמים להסגר, מה שמוביל לזרימת דם בכיוון ההפוך (זרימה היוצרת צלילים הנקראים "אוושות לבביות") ועלולה להוביל לאי ספיקה של מסתמים.
היות שבמרבית המקרים הגדלת הלב היא תהליך בלתי הפיך, הטיפול הטוב ביותר הוא מניעה ואורח חיים בריא:
הגדלת כמות הפירות והירקות בתזונה היומית
הגבלת צריכה של מזונות עתירי שומן ו/או סוכר
הקפדה על שינה טובה ומספקת
קרדורקס (Credorax), המציגה עצמה מתחילת דצמבר 2021 במותג Finaro, היא חברת פינטק אמריקאית-ישראלית העוסקת בסליקת כרטיסי תשלום במסחר אלקטרוני.
החברה נוסדה ב-2008 במסצ'וסטס שבארצות הברית על ידי בני נחמן, יוג'ין וולקוב ומייקל פיינשטיין.
בני נחמן היה מנכ"ל החברה עד דצמבר 2015. מינואר 2016 היה דירקטור בחברה, ובינואר 2020 מונה ליו"ר הדירקטוריון.
מנכ"ל החברה מתחילת 2016 הוא יגאל רותם.
בפברואר 2011 הוקמה קרדורקס ישראל בע"מ, שמשרדיה שוכנים בהרצליה וכוללים את מטה החברה ומרכז הפיתוח שלה.
מרכז הפעילות הבנקאית של החברה שוכן בוולטה שבמלטה, ולה משרדי מכירות גם בהולנד ובהונג קונג.
בשנת 2010 קיבלה החברה רישיון למתן שירותי סליקת כרטיסי תשלום באיחוד האירופי.
בשנת 2014 קיבלה החברה רישיון בנק מסחרי ביפן, ובשנת 2015 קיבלה רישיון לפעול כבנק מסחרי ב-32 מדינות האזור הכלכלי האירופי.
בשנת 2019 סלקה החברה עסקאות בסך 4.211 מיליארד אירו.
עד 2014 גייסה החברה 130 מיליון דולר, מבלאמברג קפיטל וקרנות השקעה נוספות.
במרץ 2022 נרכשה החברה על ידי חברת סליקת כרטיסי התשלום האמריקאית תמורת 575 מיליון דולר.
קרדוש (בהונגרית: Kardos) הוא כפר קטן בנפת סרווש שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה.
בדומה ליישובים רבים באירופה, נמצא גם מספר התושבים בקרדוש בירידה.
הכפר עצמו הוקם רק בשנת 1969, לאחר שהתפצל מהכפר אורמניקוט.
קרדושקוט (בהונגרית: Kardoskút) הוא כפר בנפת אורושהאזה בחלק הדרום מערבי של מחוז בקש בדרום מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים בקרדושקוט נמצא בירידה.
קרדיודון (שם מדעי: Cardiodon; מילולית: "שן לב") הוא סוג של דינוזאור זאורופוד קדום שהתקיים באירופה במשך אמצע היורה שלפני 167 מיליון שנה מזמננו.
סוג זה תואר ממאובנים שהתגלו בוילטשייר, אנגליה ותוארו בידי החוקר ריצ'רד אוון ב-1844. שרידים אלה היו ממצאי הזאורופוד הראשון שקיבלו שם, אף שאוון לא סיווג אותם כשל זאורופוד.
השרידים שלו כללו רק ממצאי שיניים בעלות בסיס חד שדמו לממצאי הטוריאזאורוס או הצטיוזאורוס, אליו השתייך על פי מספר חוקרים.
את שמו קיבל עקב המבנה הדומה של השיניים למראה לב מהצד.
ממצאים נוספים שכנראה השתייכו לסוג התגלו באוקספורדשייר ובגלוסטרשייר.
מבנה הראש מרמז על קרבה לקבוצה אאוזאורופודה, כשהשיניים היו בעלות כתר עם קצוות ללא אמייל, אשר היו קמורות מעל הלשון, דבר שהבדיל אותם מהצטיוזאוריים והכליל אותו בקבוצה טוריאזאוריה.
דינוזאור זה היה אוכל צמחייה ארבע-רגלי שלפי מבנה השיניים אולי הגיע לאורך 16 מטרים בבגרותו.
קרדום , הוא כלי חיתוך רב-תכליתי, שמוכר בכתובים כבר מימי הפרעונים.
הקרדום דומה לגרזן אך הלהב (קצה החיתוך) שלו אופקי ומאונך לידית האחיזה.
ולא אנכי או מקביל לידית האחיזה כמו בגרזן.
האקדמיה ללשון העברית מגדירה קַרְדֹּם: ככלי עבודה לחפירה, לעקירה, לביקוע עצים וכדומה – לרוב בעל להב נטוי
הקרדומים היו בשימוש כבר מימי תקופת האבן.
הם משמשים להחלקה או גילוף של עץ בעבודת עץ ידנית, וכמעדר לחקלאות ולגננות.
בעבר הקרדומים היו נשק נפוץ בקרבות פנים אל פנים.
קיימות שתי צורות בסיסיות של קרדום: קרדום יד (סוג של מעדר קצר ידית) בעל ידית קצרה המונף ביד אחת וקרדום כף הרגל (סוג של מעדר), כלי בעל ידית ארוכה, המונף בשתי הידיים.
קצה החיתוך שלו מכה בחומר הגלם או באדמה, בגובה כף הרגל או השוק.
כלי דומה נקרא מַכּוֹשׁ (mattock), אשר נבדל בכך שיש לו שני להבים, אחד מאונך לידית ואחד מקביל.
הקרדום מתואר באמנות המצרית העתיקה מהממלכה העתיקה ואילך.
במקור להבי הקרדום היו עשויים מאבן, אך כבר בתקופת הברזל המצרית, החליפו קרדומי הנחושת את אלו שהיו עשויים מאבן צור.
להבי אבן מושחזים הוצמדו לידיות על ידי קשירה ובאופן דומה גם להבי הברונזה המוקדמים נקשרו בקשירה הפשוטה הזו.
רק בתקופת הברונזה המאוחרת, הידית קובעה דרך חור עגול (בדמות עין) בחלק העליון של הלהב.
ניתן לראות דוגמאות לקרדומים מצריים במוזיאונים ובאתר האינטרנט של מוזיאון פיטרי לארכאולוגיה מצרית.
הקרדום מופיע כסימן בכתב החרטומים.
דמות קרדום בכתב חרטומים - U21
צורת הקרדום בכתב החרטומים, מייצגת את העיצורים stp, במובן "נבחר", לדוגמה: ...
פרעה ה-XX, נבחר כאל ה-YY...
שמו ותאורו של רעמסס השני בכתב החרטומים כולל צורת הקרדום המציינת את המושג "נבחר" מוצג כך:
כלי דמוי קרדום, שימש במצרים העתיקה, בטקס פתיחת הפה, שנועד להעביר כוח על חושי לפסלים ולמומיות.
כאשר טכנולוגית הקרדומים מתקופת הברזל עברה דרומה ממצרים לאפריקה על ידי מצרים שנדדו, הם הביאו עימם את המסורות שלהם, כולל השימוש בקרדום.
גם במאה ה-21 נעשה שימוש בקרדומי ברזל בכל רחבי אפריקה למטרות שונות: לחפירת בורות וחיתוך עצי הסקה וגם לעיבוד שדות חקלאיים כגון שדות תירס, קפה, תה, שעועית, דוחן, בטטות וגידולים חקלאיים אחרים.
קרדומים מאורים פרהיסטוריים מניו זילנד ופולינזיה שנמצאו, נועדו לגילוף עץ.
הם היו עשויים בדרך כלל מאבן קשה בשם מפונאמו שמקורה באי הדרומי של ניו זילנד.
קרדומים מהתקופה המאורית העתיקה שנמצאו באי הצפוני, נעשו בדרך כלל מאבן סלע אפורה שהובאה מהאי מוטוטפו או מבזלת ממפרץ אופיטו (Ōpito Bay) שבחצי האי קורומנדל , בדומה לקרדומים שנבנו באיים אחרים באוקיינוס השקט.
אבני קרדומים מתקופות מוקדמות שנמצאו בנורת'לנד היו עשויים בעיקר מסלע ארגיליט שנחצב ממקומות שונים סביב אזורי מרלבורו ונלסון, ניו זילנד.
באותה תקופה באי הנדרסון, שהוא אי אלמוגים קטן במזרח פולינזיה שאין בו סלעים מלבד אבן גיר רכה, אוכלוסיות הילידים יצרו קרדומים מצדפות ענק.
עמי ילידים מהחוף הצפון-מערבי של אמריקה השתמשו באופן מסורתי בקרדומים הן לבנייה פונקציונלית של קערות ועד סירות קאנו והן לאמנות ממסכות ועד לעמודי טוֹטֶם ענקיים.
הקרדומים מהחופים הצפון-מערביים של אמריקה היו בעלי זרוע וידית בצורת האות D.
נמצאו גם קרדומים הדומים בצורתם לקרדומים אירופאים כאשר קצה החיתוך בנוי מענף עקום באופן טבעי, היוצר זווית של כ-60° מעלות.
הקצה הדק שימש כידית אחיזה והקצה העבה, שהיה משוטח ומחורץ הווה מקום שניתן לקשור אליו את להב הקרדום העשוי ממתכת.
קרדומי אבן עדיין נמצאים בשימוש במערב גינאה החדשה (אינדונזיה), פפואה גינאה החדשה ובכמה מהאיים הקטנים יותר של מלנזיה ומיקרונזיה.
אבן מסלע קשה משויפת על גבי סלע קשה נוסף בעזרת מים עד לקבלת צורת הלהב הרצוי.
לאחר מכן להב האבן מקובע לענף עץ, בעל צורה זוויתית וגודל מתאימים, באמצעות שרף וסיבים צמחיים.
צורת הקרדומים ואופן הייצור שלהם דומים לאלה שנמצאו מתקופת האבן הנאוליתית באירופה.
השימוש היומיומי בהם נמצא בירידה מתמדת, מכיוון שהרבה יותר נוח לחתוך עצי הסקה באמצעות גרזני פלדה או מצ'טות מיובאים.
עם זאת, מלאכות טקסיות כגון: הכנת סירות קאנו, מגנים טקסיים, מסכות, תופים, מכלים או הקמת בתים משותפים וכו', עשויים להידרש לעשות אותם תוך שימוש בקרדומי אבן מסורתיים.
בקרדומים המודרניים הלהבים עשויים מפלדה עם ידיות עץ, אך השימוש בהם מוגבל: נעשה בהם שימוש מדי פעם באזורים תעשייתיים למחצה, אבל במיוחד על ידי "שחקנים המדגימים בעלי מקצוע מהעבר" כמו אלה במרכז התרבות ויליאמסבורג הקולוניאלית בווירג'יניה, ארצות הברית.
רוב הקרדומים המסורתיים הוחלפו במפעלי מנסרה לעיבוד עצים במקצועה ממוכנת.
הקרדום נשאר בשימוש לכמה עבודות יד מתמחות, למשל על ידי חבתנים.
הקרדומים נמצאים גם בשימוש אמנים כמו פסלים ילידיים אמריקאים וקנדיים בחוף הצפון-מערבי העוסקים בגילוף עמודי טוטם, כמו גם מסכות וקערות.
קרדום רגל בעל ידית ארוכה
קרדומים בעלי זרוע ארוכה, משמשים לפינוי פסולת כבדה, פילוס, עיצוב או עיבוד משטחי העץ ולוחות.
בדרך כלל, המשתמש עומד על הלוח או על בול העץ ומניף את להב הקרדום אל בין רגליו כלפי מטה, חותך חתיכות עץ, נע לאחור תוך כדי תנועה ומשאיר מאחור משטח חלק יחסית.
קרדומים מסוג כף הרגל נמצאים בשימוש על ידי בוני סירות או נגרים.
רוחב להבי הקרדומים נע בין 75–115 מילימטרים.
להבי הפלדה המודרניים, עשויים להיות שטוחים לעבודת החלקה עד מעוגלים מאוד לעבודות ליצירת חללים כגון קערות, מרזבי עץ וסירות קאנו.
הכתפיים או הצדדים של להבי הקרדומים עשויים להיות מעוקלים או מחודדים, המשמשים ליצירת חריצים.
הקצה הרחוק מקצה להב החיתוך נקרא "המוט" והוא יכול להיות בצורות שונות, בדרך כלל הוא שטוח או מוט מחודד.
קרדום נגרים, הוא קרדום עם להב ומוט כבדים מאוד.
המשקל של הקרדום הזה הופך אותו ללא מתאים לעבודה מתמשכת.
קרדום של בוני סירות, הוא קל ורב-תכליתי יותר, מקרדום הנגרים.
הוא תוכנן לשימוש במגוון תנוחות, כולל מעל הראש, כמו גם מלפנים בגובה המותניים והחזה.
בראש של גרזן קרח יש בדרך כלל קצה של קרדום מחודד לאחיזה בקרח.
הכבאים משתמשים בכלי שנקרא גרזן חילוץ .
גרזן זה הוא כלי רב תכליתי לפריצה בכוח למבנים בוערים והריסת קורות המסכנות את הכבאים.
בקצה המרוחק מראש הקרדום נמצא להב בדמות מזלג לשליפת מסמרים או ברגים.
בראש הגרזן בצד אחד יש קרדום מחודד בקצה השני, להב גרזן.
קרדום הריסה – קרדום בעל להב שטוח המשמש להפרדת חומרים, בשלב הריסה או חילוץ ממבנים ישנים.
ישנם מספר דגמים של קרדומים לשימוש בעלי מקצוע, כגון קרדומים עם ידית קצרה המשמשים חבתנים, יצרני עגלות וכיסאות, ולהכנת קערות ומרזבים מעץ.
לרבים מהם יש ידיות קצרות יותר לשליטה ויותר עיקול בראש כדי לאפשר מרווח טוב יותר לחתכים קצרים יותר.
ישנה קבוצה נוספת של קרדומי יד ללא ידיות ארוכות.
לידית שלהם יש צורת האות "D" המשמשת כידית שבה ניתן לאחוז ביד בחלק המעוגל של האות D, קרוב ללהב המחוברת לחלק הישר של האות D.
במהלך התקופה הקומוניסטית בבולגריה, השתמשו בקרדום רב שימושי בשם טסלה ( ), לעיבוד עץ.
יש לו קצה מושחז בניצב לידית, כמו בקרדום עם ראש מושחז, וצידו השני היה דמוי פטיש.
הוא שימש גם כפטיש נגרים.
מהגרי העבודה הבולגרים, נושאים עימם את הקרדומים מהדגמים האלה כדי שיוכלו לבצע עבודות בנייה בצורה יעילה יותר בגלל היעדר כלי מערבי דומה.
הקרדום הבולגרי נחשב לעיתים קרובות בטעות לפטיש.
האקדמיה ללשון העברית מגדירה קַרְדֹּם: .
הקרדום ככלי עבודה, על פי פרויקט בן-יהודה בסיפור "הקרדום".
בתנ"ך הקרדום מוזכר לפחות 3 פעמים ככלי עבודה:
חיים נחמן ביאליק מזכיר את הקרדום ככלי נשק בשירו על השחיטה.
בחלק מהתרגומים של "שר הטבעות" גרזן הקרב של גימלי מכונה "קרדום".
פירוש דבריו של רבי צדוק, שאדם לא ישתמש בתורה על מנת להפיק מלימודו רווח אישי.
בעקבות כך פסק הרמב"ם שאין לו לאדם להתפרנס מלימוד התורה:
בעקבות דברי המשנה, הוטבע הביטוי, 'קרדום לחפור בו', גם על דברים אחרים, כשאדם משתמש ב"משהו" (פעולה או חפץ) כדי להפיק ממנו טובת הנאה, או בכדי לקדם את ענייניו הפרטיים, לדוגמה: "הוא עשה את שליחותו לקהילות בגולה קרדום לחפור בו והיה גובה סכום מופרז עבור כל הרצאה".
קַרְד אל-חסן היא הלוואה שאינה דורשת ערבות או בטוחה.
מאחר שבאסלאם כל ההלוואות אמורות להיות ללא ריבית, חלק מחכמי הדת רואים בהלוואה זו צורה נוספת של הלוואה ללא ריבית, בה המלווה מעניק ללווה סכום כסף מתוך נדיבות וללא כוונה לקבל רווח.
על פי השריעה, "אל-קרד" הוא חוזה שלא מצריך תמורה, והוא ניתן כתרומה (תַבַּרוּע) בלבד.
לכן, "אל-קרד אל-חסן" היא הלוואה שניתנת בחינם לאנשים נזקקים למשך זמן מסוים, ובתום התקופה יש להחזיר את הקרן בלבד (סכום ההלוואה המקורי).
השריעה אוסרת על קביעת תוספת כלשהי לטובת המלווה, משום שתוספת כזו נחשבת כריבית (רִבַּא).
עם זאת, בניגוד להלכות ריבית ביהדות, מותר להחזיר את ההלוואה בתוספת (כמו פריט, שירות או תועלת), בתנאי שהדבר לא נקבע מראש במפורש או בעקיפין במסגרת חוזה ההלוואה.
קרד' פירושו "לחתוך", מכיוון שבאופן היסטורי המלווה חתך חלק מהרכוש שלו כדי לתת ללווה כהלוואה.
המילה "קרד" מופיעה ב בשישה פסוקים: Q2:245, Q5:12, Q57:11, Q57:18, Q64:17, Q73:20. בכל פסוק הוא משמש כחלק מהביטוי qardh al-hasan, ותמיד בהתייחסות להלוואה לאללה ולא לבני אדם אחרים.
דוגמה אחת היאאם אתה מלווה לאללה, הלוואה יפה, הוא יכפיל אותה לזכותך והוא יעניק לך מחילה (סורה 64)"קרד" מופיע גם ב"חדית'" רבים.
בניגוד לשימוש בקוראן, אף אחד מה"חדית'ים" באוספים של בוח'ארי, צחיח מוסלם, סונן אבו דאוד, נאסאי, אבן מג'ה, תירמידי, מוואטה, מוסנאד אחמד או דרימי לא מכיל את הביטוי "קרד אל-חסן".
כולם משתמשים ב"קרד" ללא כל סמיכות.
הרעיון של קרד אל-חסן הוא לסייע לעניים או לנזקקים על ידי הצעת הלוואה ללא כל ריבית.
הקוראן קובע שהלוואה כזו היא יפה וראויה להערצה כי הלווה של הלוואה כזו הוא אלוהים; לא האדם שמקבל את הכסף.
על פי פסוקי הקוראן, אלוהים מעריץ אנשים שנותנים מעושרם עבור עובדי אלוהים על ידי שימוש באמירה זו "הלוואה לאלוהים", בעוד שהעושר הזה מסופק לאנשים על ידי אלוהים.
פרשנות לא אורתודוקסית לפסוקי הקוראן הנוגעים ל"קרד אל-חסן" (מאת מ.
פארוק) טוענת שההקשר של הפסוקים אינו "נראה קשור להלוואות בעסקאות בעולם הזה", אלא מתמקד ב"עסקה סמלית בין אללה למאמינים".
בעסקאות כאלה, המאמינים יכולים להעניק לאללה רק הלוואות ולא מתנות, מכיוון ש"כל מה שאנו מציעים לאללה נחשב להלוואה", שכן היא תמיד מוחזרת "כפולה או אף יותר".
בניגוד להוראות המשפטיות הדתיות האורתודוקסיות הקובעות כי פסוקי הקוראן אוסרים על מוסלמים לגבות ריבית על הלוואות עסקיות, פארוק מציין שהפסוקים "אינם מציינים כל פרט בנוגע לתנאים או למגבלות, כולל האם קרד או קרד אל-חסן חייבים להיות ללא תוספת.
להפך, קרד אל-חסן, כחוזה עם אלוהים, מציין תמיד תוספת", שכן הקוראן מדבר על הכפלת קרד אל-חסן.
חוזי קרד אל-חסן בין בנקים ללווים קובעים כי הלווה צריך להחזיר רק את הסכום שלווה, אם כי הלווה יכול להחזיר כסף נוסף כתודות.
הלוואות מסוג זה משמשות כניסיון להקל על העוני וליצור צמיחה כלכלית.
כמו כן, הקוראן הציג זאת כמרכיב יוצא מן הכלל כגון צדקה, זכאה ווקף, שהוא מושג הכרחי כדי לספק את רווחת החברה.
קרד אל-חסן תומך בעיקרון העיקרי של אחווה.
כמו כן, ישנן הטבות כגון סיוע לעניים, ביסוס מערכת יחסים מחוזקת בין עניים לעשירים, חלוקה צודקת של ההכנסה הלאומית בין כל האזרחים, הסרת הבדלי מעמדות ואבטלה, והיותו מעשה עם שכר גדול ב"יום התחייה".
בלגנדריום של טולקין, ממלכת קַרְדוֹלָן או בקיצור קַרְדוֹלָן () היא ממלכה בדיונית בצפון הארץ התיכונה.
משמעות השם לא ידועה, אך יש המציעים "ארץ הגבעות האדומות".
הממלכה התחלקה לשלוש: האח ששלט בקַרְדוֹלָן, ששמו לא ידוע, שלט בשטח שבין הנהרות בְּרֶנְדִיוַּין, גְוּאַתְלוֹ והדרך הגדולה.
עיר בירתו הייתה במחוז מִינְהִירִיאַת.
ממלכתו שכנה בדרום אַרְנוֹר לשעבר, בזמן שממלכות אחיו, אַרְתֵדַין ור'וּדָאוּר, שכנו מצפון-מערב ומצפון-מזרח, בהתאמה.
המחלוקת הראשית הייתה על גבעות הרוחות ועל השטח מהן עד בְּרִי, ושליטי קַרְדוֹלָן, כמו שליטי ר'וּדָאוּר, רצו להשתלט על פסגת הרוחות, כי בצריח שעליה היה הפַּלַנְטִיר הראשי של הצפון.
אַרְגֶלֶבּ, מלך אַרְתֵדַין ובנו של מַלְוֵגִיל, תבע את השלטון על אַרְנוֹר כולה, לאחר ששושלות המלוכה בממלכות האחרות נעלמו.
קַרְדוֹלָן הסכימה, אך ר'וּדָאוּר התנגדה.
הדוּנֵדַין הובסו ואַרְוֶלֶג והנסיך האחרון של קַרְדוֹלָן נהרגו, המעוז הראשי בגבעות הרוחות, פסגת הרוחות, נשרף עד היסודות.
קַרְדֻּמִּית דַּקַּת-גִּזְרָה (שם מדעי: Lindenia tetraphylla) היא מין יחיד בסוגו של שפירית במשפחת המלקחיתיים, המצויה במרכז ודרום-מערב אסיה, ובחלקים מאזור הים התיכון.
בישראל היא נצפתה בעבר באזור עמק הירדן ועמק החולה לפני ייבושו, אך בשנים האחרונות נצפתה פעם בודדת בלבד.
הבוגרים ניתנים לזיהוי בקלות בשל גודל גופם המרשים שאורכו 69–80 מ"מ, צורת העלה של הצד התחתון של קצה הבטן (בפרקים S7–S8) הייחודית בקרב מינים אירופאים, ודגם עורקי הכנף.
העיניים אפורות ומרוחקות זו מזו.
הצבע הבסיסי של הגוף הוא צהוב בהיר עם דוגמה חומה כהה או שחורה בגודל משתנה.
בדרום קרואטיה ומונטנגרו, ניתן לצפות בפרטים כהים לחלוטין, כנראה כתוצאה מהתפתחותם במעיינות קרים.
עונת התעופה של הבוגרים היא מאפריל ועד אוגוסט.
למין תחום תפוצה נרחב ואוכלוסיות שלו מצויות ברוב חלקי מרכז ודרום-מערב אסיה, ומזרח הים התיכון.
עם זאת, הוא מפוזר בכל הטווח, ונצפית צפיפות אוכלוסין גבוהה רק באופן מקומי.
באזור הים התיכון הוא מוגבל למישורי החוף.
האוכלוסייה המקומית הגדולה ביותר נמצאת ככל הנראה על גדות אגם שקודרה בגבול בין אלבניה למונטנגרו, שם סקר שדה משנת 2011 העריך את האוכלוסייה בכמיליון פרטים, אך האגם הוא רק אחד משני האתרים הידועים היחידים במונטנגרו בהם מצויות קרדומיות.
פרטים בודדים עשויים לשוטט מדי פעם צפונה עד מערב סלובניה, שם נתפס פרט אחד בשנות ה-60, אך מאז לא נרשמו שם תצפיות נוספות.
אוכלוסיית הרבייה הצפונית ביותר הידועה בים התיכון חיה באי הקרואטי צרס.
ידועות רק תצפיות בודדות בזכרים מצפון אפריקה, ומצבו הנוכחי של המין שם אינו ידוע.
הקרדומית מתרבה באגמים גדולים ובנהרות הזורמים באיטיות.
בוגרים נוטים לנדוד הרחק מהמקום בו הם בקעו, ועשויים ליישב גופי מים חדשים, כמו בורות חצץ נטושים, כמין חלוץ.
עם זאת, הם מצויים בדרך כלל מעל אגמים עם חושות קנים רחבות או איונים צפים של צמחי מים בהם הנקבות מטילות.
קרדיגן היא עיירה וקהילה בדרום-מערב מחוז קרדיגיון שבמערב ויילס.
קרדיגן שימשה לאורך ימי הביניים כאחת מערי הנמל החשובות בוויילס וכמרכז שלטוני.
עד לכיבוש האנגלי של ויילס ב-1282, שכנה קרדיגן באזור הגבול שבין אדונויות הספר הוולשי האנגלו-נורמנים שהחזיקו באזורי דרום ויילס, לבין הממלכות הוולשיות העצמאיות, וכן עבר ידיים פעמים רבות בין הכוחות הוולשים לאלו האנגלו-נורמנים.
שמה של קרדיגן מקורו בממלכת קרדיגיון ששכה באזור ובמקור נקרא על שם קרדיג אפ קונד'ה שייסד אותה.
קרדיגן היוותה בסיס לשם המחוז ההיסטורי (לו היא גם שימשה כבירה מחוזית) קרדיגנשייר, מחוז שהתקיים עד 1974, אז אוחד עם מחוז דאווד והחל מ-1996 נקרא קרדיגיון (על שם הממלכה הוולשית ההיסטורית).
קרדיגן ממוקמת בשפך נהר טיווי (מכאן שמה בוולשית "אברטיווי" שמשמעותו שפך נהר הטיווי), במערב ויילס, ושימשה לאורך השנים כעיר נמל מרכזית וגבול תרבותי בין ויילס לנורמנים.
כחלק מהמערכה הנורמנית לכיבוש דרום ויילס, הוקם במקום מבצר עץ (בצורת "גבעה וחפיר") בסביבות שנת 1093, כנראה על ידי רוג'ר דה מונטגומרי, במרחק של קילומטר ממיקום טירת קרדיגן הנוכחית.
בסביבות שנת 1110 בנה ריצ'רד פיץ גילברט דה קלייר מבצר עץ במקום הנוכחי של קרדיגן, בנקודה אסטרטגית המשקיפה על הגשר מעל הטיווי.
לאורך המאה ה-12 נמשך מאבק עיקש בין הוולשים לאנגלו-נורמנים על השליטה בשטחי ממלכת קרדיגיון וקרדיגן עצמה.
בשנת 1165 כבש ריס אפ גריפיד' מממלכת דהייברת' את הטירה מנכדו של דה קלייר, ובשנת 1171 ביצר אותה באבן; ככל הנראה מדובר בבנייה הראשונה באבן שביצע נסיך ולשי.
בשנת 1176 חגג ריס את סיום בניית הטירה באירוע שהפך להיות האיסטד'ווד (Eisteddfod) הראשון המוכר, פסטיבל תרבות של שירה ומוזיקה שהפך למסורת ולשית הממשיכה עד היום.
אחר מות ריס בשנת 1197 החלו קרבות ירושה בין בניו, אשר אחד מהם, מלגווין, מכר את קרדיגן לג'ון, מלך אנגליה, ובכך הועבר לשליטה אנגלית.
בתחילת המאה ה-13 נלחמו שוב הוולשים והנורמנים על קרדיגן אשר החליפה ידיים פעמים רבות.
ב-1215 כבש אותו ל'ואלין הגדול מגוויניד', אך ב-1223 נכבשה מחדש בידי ויליאם מרשל, רוזן פמברוק.
ב-1231 הוחזר לידי הנסיכות הוולשית המתהווה, אך לאחר מות ל'ואלין ב-1240 חזר לשליטה נורמנית.
במהלך השנים 1244–1254 התקיים שיקום נרחב של המבצר, וב-1248 נבנה מגדל עוז והוקמו חומות מסביב לעיר.
קרדיגן הייתה במשך ימי הביניים מרכז סחר חשוב.
בסוף המאה ה-19 הגעת מסילת ברזל ב-1886 וחוסר התאמת עומק שפך הנהר לספינות המסחר המודרניות, הביעו לירידת החשיבות המסחרית שלה.
קָרֶה קוּפֵּה, קָרֶה כפול או קנט קוּפֵּה הוא משחק קלפים בין זוגות שחקנים.
מטרת המשחק היא לזהות מתי אחד מהשחקנים השיג רביעיית קלפים מאותו סוג ולהכריז על כך בהתאם.
כהכנה למשחק קובע כל זוג "שפה סודית", בה ישתמשו כדי להעביר מידע לבן הזוג אודות הקלפים שברשות השחקן, ומבלי לחשוף את המידע לזוג היריב.
לרוב נעשה שימוש בשמות של בעל חיים, צמחים, כלים ומספרים, על מנת לתאר את הקלפים שביד.
לעיתים נעשה שימוש בתנועות גוף כמו מצמוץ, גירוד ועיטוש.
כמו כן, ניתן ליצור סיסמאות מטעות, שנועדו לגרום ליריב לחשוד שיש למשתתף מסוים רביעייה, ובכך לפסול אותו, על ידי הכרזת שווא "קופה" כשאין ליריבו רביעייה.
תחילה יש לערבב היטב את הקלפים, כל זוג שחקנים מקבלים שמונה קלפים אותם הם מחלקים ביניהם (4 קלפים לכל שחקן), אם יצא לקבוצה 4 קלפים מאותו סוג יש להחליף את הקלפים, אם יצא 3 קלפים מאותו סוג אסור לתת את שלושתם לאותו שחקן.
בכל סבב מוצאים מהקופה קלפים כמספר השחקנים (מינימום 2) ולשחקנים מותר להחליף את הקלפים שבידיהם בקלפים שעל השולחן ולהחליף קלפים בגלוי.
כאשר אין עוד עניין בקלפים שעל השולחן מסלקים אותם הצידה ופותחים רביעייה נוספת, כך עד לתום המשחק.
השחקנים יכולים לשתף את בני זוגם אודות הקלפים להם הם זקוקים על מנת להשלים "רביעייה" ולסמן כאשר ברשותם "רביעייה" בידם באמצעות השפה הסודית שתיאמו עליה בשלב ההכנה.
הסיבוב מסתיים באחד מהאופנים הבאים:
"קרה" - כאשר אחד השחקנים מעריך כי בן זוגו השיג רביעייה, הוא קורא כלפי בן זוגו "קרה".
על בן הזוג לחשוף את קלפיו כדי לאשר או להפריך את הקביעה.
"קופה" - כאשר שחקן מעריך כי אחד מבני הזוג היריב השיג רביעייה, והוא קורא כלפיו "קופה" וזה מאמת ומפריך את ההכרזה.
"דאבל קרה" - כאשר שחקן מעריך כי לו וגם לבן זוגו יש רביעייה, הוא מכריז "דאבל קרה".
"דאבל קופה" - כאשר שחקן מעריך שלשני בני הזוג היריב יש רביעייה הוא מכריז "דאבל קופה".
"קרה קופה" - כאשר שחקן מעריך שבן זוגו השיג רביעייה וגם שחקן מן הזוג היריב הוא מכריז קרה-קופה.
"דאבל קרה - קופה" - כאשר שחקן מעריך שלשני בני הזוג יש רביעייה וגם לאחד מבני הזוג היריב הוא מכריז "דאבל קרה - קופה".
"דאבל קופה - קרה" - כאשר שחקן מעריך לשני בני הזוג הנגדי יש רביעייה וגם לבן זוג.
"דאבל קרה - דאבל קופה" - כאשר שחקן מעריך שלכל השחקנים יש רביעייה הוא מכריז "דאבל קרה דאבל קופה".
"קרה קופה כפול" - אם שחקן אמר לחברו קרה קופה ולבני הזוג השניים יש גם והם אמרו קרה קופה כפול זה מבטל את הנקודה ונותן שניים לזוג שאמר קרה קופה כפול.
הזוג בו חבר השחקן שהכריז נכונה מנצח.
אם הקביעה הייתה שגויה, אותו זוג הפסיד.
קרדינל הוא סוג של צבע אדום, אשר קיבל את שמו מן הגלימות אותן לובשים החשמנים הקתולים, זאת אף שהצבע שהחשמנים לובשים הוא למעשה שני.
הציפור קרדינל קיבלה את שמה משמו של הצבע.
קרדית אבק הבית (שם מדעי: Dermatophagoides pteronyssinus), הידועה גם בשם קרדית האבק, היא אקרית מיקרוסקופית שחיה במגורי אדם בתנאי אבק ולחות על גבי ספרים, בגדים, מצעים וחפצים דומים.
הקרדית ניזונה מקשקשי עור, והפרשותיה מהוות אחד מהגורמים העיקריים לתגובות אלרגיות בבני אדם.
קיימים שני זנים עיקריים של קרדית אבק הבית הנפוצים בכל העולם.
בתנאים מסוימים, על רקע בצבע שחור, ניתן להבחין בקרדית האבק באמצעות זכוכית מגדלת.
גודלה של קרדית האבק המצויה הוא כ-0.42 mm (מילימטר) אורך וכ-0.25-0.32 mm רוחב.
לקרדית האבק הבוגרת 8 רגליים ולזחל 6. בשל משקלה הנמוך, מסוגלים זרמי אוויר קלים להעבירה ממקום למקום בקלות רבה.
מחזור חיים ממוצע של קרדית ממין זכר עומד על כ-10 ימים, ואילו מחזור חייה של קרדית ממין נקבה עומד על כ-10 שבועות.
משך ההתפתחות במהלך מחזור החיים (מביצה ועד לקרדית בוגרת) תלוי מאוד בתנאי מזג האוויר והמחייה.
במהלך חייה של הקרדית הנקבה היא תטיל 60–100 ביצים במהלך 5 השבועות האחרונים בחייה.
במהלך מחזור חיים של 10 שבועות תייצר קרדית האבק כ-2,000 חלקיקי צואה.
כדי להרוג את קרדית האבק ניתן לחשוף אותה לטמפרטורה של 60 מעלות צלזיוס במשך שעה או להקפיאה לטמפרטורות נמוכות, או לחשוף אותה לשמש ולקרינה.
קרדית אבק הבית חיה באזורים ביתיים בלבד, בעלי אחוז לחות הגבוה מ-45% (לחות מיטבית של 75%) וטמפרטורה מיטבית של 35 מעלות צלזיוס, על גבי בגדים, ספרים, ריהוט (מזרנים
בספות, מיטות וכדומה), מצבורי אבק וחפצים אחרים היכולים להימצא בבית.
היא ניזונה בעיקר מקשקשי עור (תאי עור מתים).
בארץ ישראל, בשל הלחות הגבוהה והחום הרב, נפוצה בעיקר באזורי שפלת החוף, שם התנאים הם הטובים ביותר לגידולה.
היא מצויה פחות באזורים היבשים או הקרים מאוד, אך גם שם היא קיימת לעיתים.
גלליה של קרדית אבק הבית הם אלרגנים נפוצים והם גורמים לתגובה אלרגית לאנשים הרגישים להם כאשר הם באים במגע עם האף ומערכת הנשימה.
תגובה זו מתבטאת בהתעטשות, נזלת, עפעפיים נפוחים ותסמינים נוספים.
פרק הזמן העיקרי בו מתקיימת החשיפה לאלרגן הוא בשעות השינה, אולם גם בשעות היום ניתן להחשף לאלרגן בכמויות דומות.
המיטה והמזרן היא סביבה נוחה מאוד לקרדית האבק, לרוב המקום לח וחם מספיק כדי לספק תנאי גידול טובים לקרדית, לכן יש מספר רב של קרדיות חיות על גבי רהיט זה.
בשעות השינה, שרוי האדם הישן במשך שעות רבות על גבי המיטה.
בשל קלות משקלם, מתערבבים גלליהן של הקרדיות באוויר (או שהם נישאים ברוח) ומגיעים למערכת הנשימה דרך האף, בתהליך הנשימה, שם מתרחשת תגובה אלרגית אליהם.
במקרים קיצוניים קרדית האבק יכולה לגרום לחנק אצל חולי אסתמה חריפה ובעקבות כך למוות.
קָרָה היא תופעת אקלים בה הטמפרטורה השוררת סמוך לפני הקרקע היא 0 מעלות צלזיוס ופחות.
התופעה מתרחשת בעיקר בלילות קרים ובהירים ללא רוח, בראשי הרים ובעמקים, כאשר אוויר קר "גולש" מן ההרים למטה בשל צפיפותו הגדולה יותר.
כאשר הטמפרטורה יורדת מתחת לאפס מעלות צלזיוס, אדי מים קופאים על צמחים או חפצים ונוצר כְּפוֹר, כיסוי של קרח כתוצאה מפעפוע של אדי המים (לחות).
הכפור עשוי לגרום לקפיאתם של צמחים ולכן הוא מסוכן לזנים מסוימים.
כאשר מים יורדים לטמפרטורה של מתחת ל-4 מעלות צלזיוס הם מתפשטים.
עקב כך, נימי הצמח מתפוצצים וגורמים למותו של הצמח.
ניתן להבחין בתופעה זו כאשר טל קופא על זגוגיות ועלי צמחים אז נוצרת עליהם שכבה דקה של קרח.
התופעה מזיקה לחקלאות, והיא פוגעת בעיקר בפירות ובירקות.
כאשר מסת אוויר קר מגיעה אל אזורי הרים מתרחשת קרה.
המערכת הסינופטית חזקה דיה כדי למנוע את היווצרותן של תופעות מקומיות.
כאשר הרוח נושבת מתרחשות התקררות והתחממות עקב כיוון נשיבת הרוח ביחס לשיפוע הקרקע.
אם כן, בפסגות ההרים הטמפרטורה הנמוכה ביותר.
האוויר החם שבעמקים עולה בשל צפיפותו הנמוכה, ואת מקומו מחליף אוויר קר השוקע, וגולש מן ההרים.
קרה עשויה להיווצר גם בגבעות נמוכות הרבה יותר, אף בגובה נמוך יותר משל 100 מטר, כאשר האוויר הכבד יורד לבקעה וממלא אותה.
עשוי להיווצר מצב של הפרש טמפרטורות של כ-5 מעלות צלזיוס במהלך מטרים ספורים בלבד.
תופעת הקרה נפוצה באזור עמק הירדן.
קרות ממושכות וקשות אשר פגעו בכל אזורי הארץ ב-40 השנים האחרונות אירעו בשנים 1973 ,1989, 1997, ו-2008.
קרדלה (באסטונית: Kärdla) היא בירת מחוז היו והעיר היחידה באי האסטוני היומאה.
קרדלה משמשת כיום כבירת הנפה הכפרית היומאה.
קרדלה מוקפת כולה בידי נפת פהלפה ומפרץ טָרֵסְטֶה.
היא ממוקמת בחופו הצפון-מזרחי של היומה.
בכיוון דרום-מזרח לעיר נמצא מכתש קרדלה, אשר קוטרו 7 ק"מ והוא בן 455 מיליון שנים בערך (אורדוביק עליון).
המכתש אינו נראה מעל פני האדמה.
מספר נחלים קטנים זורמים דרך העיר.
יש גם בארות ארטזיות בקרדלה.
בשנת 1564 מוזכר הכפר קרטילבי Kärtillby לראשונה בכתובים.
הם הגיעו, ככל הנראה, כבר במאה ה-14 מאזורים דוברי שוודית בפינלנד לאי היומאה.
בשנת 1470 העניק אדון המסדר הליבוני, יוהאן וולטוס פון הרזה, סמכויות נרחבות לתושבים, בעיקר שחרורם ממעמד הצמיתים.
במאה ה-18 השתוללה המגפה השחורה באי.
רבים מתושבים קרדלה נספו ובשנת 1810 כמעט ולא נותרו שוודים ביישוב, שנספח תחת השם "קרטלהוף" Kertelhof ליישוב הסמוך פרטסי (Partsi).
קרדלה התפתחה רבות בזכות מפעל טקסטיל שהקימו האחים פטר לודוויג והיינריך גאורג לבית אונגרן-שטרנברג בשנת 1830. האחים היו גרמנים-בלטים וקיבלו סיוע כספי מחברה בטאלין (Clayhills & Co).
המפעל העסיק בראשיתו 210 עובדים.
המפעל (משנת 1874, Dago-Kertelsche Tuchfabrik) נמנה עם הגדולים בכל אסטוניה ונודע באיכות מוצריו.
בשנת 1913 העסיק כ-600 עובדים (כמחצית מאוכלוסיית האי).
בשנים 1860 - 1883 פעל בקרדלה גם מפעל מכונות גדול.
בשנת 1849 נבנה ביישוב גם נמל.
קרדלה הוכרזה כעיר באופן רשמי בשנת 1938.
בית החרושת לטקסטיל הולאם בדצמבר 1940 בעקבות הכיבוש הסובייטי של אסטוניה ושינה את שמו.
בנייני המפעל ההיסטוריים נהרסו ברובם על ידי הצבא האדום בקיץ 1941 במהלך נסיגתו מפני ההתקפה הגרמנית על ברית המועצות.
במהלך הקרבות בין הצבא האדום לוורמאכט במלחמת העולם השנייה, בשנת 1944, הופצצה קרדלה מן האוויר ועקב כך נהרסו הנמל ובתים רבים.
הבניינים היחידים שנותרו בנמל הישן הם המחסן וחנות הצמר של המפעל.
השחזור של המרינה בקרדלה הסתיים בסוף 2013. במרינה החדשה יכולים לעגון 80 כלי שיט.
המרינה מוגנת מרוחות ומציעה מגוון שירותים.
קרדלה שימשה עד לרפורמה המנהלית ב-2017 כנפה עירונית ומשמשת כיום כבירת הנפה הכפרית ().
מרכז החיים והבילוי של תושבי האי סובב סביב קרדלה.
בעיירה שני מוסדות וותיקים המושכים אליהם תיירים ומקומיים כאחד.
לב העיירה - קפה Gahwa המהווה מרכז לאמנים רבים מכל אסטוניה וRannapaargu מסעדה וותיקה במבנה ייחודי השוכן על החוף.
קרדינל צפוני (שם מדעי: Cardinalis cardinalis) הוא ציפור שיר צפון-אמריקאית בינונית בת למשפחת הפרושיים ולסוג קרדינל.
תזונתו של הקרדינל מורכבת בעיקר מזרעונים, גלעיני פירות וזבובים.
הקרדינל חי ברחבי אמריקה הצפונית, ובעיקר בארצות הברית, אך גם בקנדה ומקסיקו בגינות, אדמות עם שיחים וביצות.
הוא חי ביערות ובסבכי שיחים.
בניגוד לאחיו, הקרדינל הוא עוף יציב שאיננו נודד.
לקרדינל יש דו-צורתיות זוויגית בולטת.
הזכר הבוגר הוא בצבע אדום ארגמן מבריק עם מסכת פנים שחורה על העיניים, הנמשכת עד לחזה העליון.
הצבע הופך עמום וכהה יותר בגב ובכנפיים.
הנקבה בצבע חום, עם גוני חום-אפרפר בעיקר וגוון אדמדם קל בכנפיים, בציצה ובנוצות הזנב.
מסכת הפנים של הנקבה היא אפורה עד שחורה והיא פחות מוגדרת מזו של הזכר.
לשני המינים יש פסים מוגבהים בולטים ומקורים בצבע אלמוגים עזים וכן ציצית.
ציפורים צעירות, הן זכרים והן נקבות, מציגות צבע דומה לנקבה הבוגרת עד הסתיו, אז הן משירות את הנוצות הללו ומצמיחות נוצות בוגרות.
הצעירים הם חומים מלמעלה ואדום-חום למטה, עם ציצית, מצח, כנפיים וזנב בצבע לבנים.
הרגליים והרגליים בצבע ורוד-חום כהה.
הקרדינל מקנן על עצים נמוכים.
קן הקרדינל בנוי מעלים יבשים, זרדים, ובתוכו ריפוד שעשוי מעשב.
זוג הקרדינלים מרחיב את המשפחה פעם בחצי שנה, בין 3–5 ביצים בכל תטולה.
ציפור זו היא הציפור הלאומית של 7 ממדינות ארצות הברית: אילינוי, אינדיאנה, קנטקי, קרוליינה הצפונית, אוהיו, וירג'יניה ווירג'יניה המערבית, כך שהיא הציפור הלאומית של המספר הגדול ביותר של מדינות (במקום השני סטורנלה נגלקטה עם שש מדינות).
היא הייתה מועמדת להיות גם הציפור הלאומית של דלאוור, אבל הפסידה לתרנגול מהגזע "Delaware Blue Hen" .
קרדיט או מִזְכֶּה ליוצר הוא ציון שמו בעת אזכור של מידע, רעיון או ניסוח שיצר, על מנת לייחס את היצירה ליוצר ולא למי שמאזכר אותה.
לעיתים אדם מעדיף שלא לקבל קרדיט על רעיון, ומציין זאת במפורש.
ביצירה מקורית, כגון סרט קולנוע, ספר, תקליטור וכדומה, ניתנת רשימה של השותפים ליצירתה.
בסרט קולנוע, למשל, מצוינים כל השחקנים (לעיתים למעט ניצבים, שתרומתם פחות משמעותית ומספרם רב), וכל העוסקים ביצירת הסרט, ברשימה המופיעה בסופו.
שותפים נוספים ליצירת הכתבה, כגון עורך שיזם את כתיבתה, עורך לשוני שסגנן אותה ואחרים, אינם מקבלים קרדיט לכתבה הספציפית, אך לעיתים הם מוזכרים באזור קרדיטים כללי בעיתון.
לעיתים במאי קולנוע מסרב לקבל קרדיט על סרט שביים, למשל בעקבות חילוקי דעות עם המפיק.
במשך תקופה מסוימת נהוג היה לתת את הקרדיט על הבימוי במקרה זה לאלן סמית'י.
גם ברישיונות של תוכנה חופשית או תוכן חופשי, כגון GNU FDL, המאפשרים העתקה חופשית של הקוד או המסמך, נדרש מתן קרדיט ליוצרים.
בעת ציטוט של יצירה יש לציין את מקור הציטוט.
גם בעת הצגה של רעיון מקורי בדרך של ציטוט ישיר יש לציין את מקורו.
עיקרון זה הוא עיקרון קדום, כפי שאמר רבי אלעזר בשם רבי חנינא "כל האומר דבר בשם אומרו, מביא גאולה לעולם" ().
חובה למתן קרדיט מוטלת בחוק בעת ציטוט של יצירה המוגנת בזכויות יוצרים.
גם כאשר אין חובה כזו מכוח חוק, נהוג לעשות כך.
שימוש ברעיון בלי מתן קרדיט ליוצרו נחשב לעיתים לפלגיאט.
קרדיט נועד לתת ליוצר את הכבוד המגיע לו.
מתן קרדיט למאמר אקדמי הוא יותר מאשר כבוד - בין הקריטריונים למדידת חשיבותו של מאמר אקדמי נמצא גם מספר ההתייחסויות אליו במאמרים אחרים (citation index).
חוקי זכויות יוצרים עוסקים בזכות על יצירה.
הזכות הבסיסית ביצירה היא זכות יוצרים, שהיא סוג של זכות קניין, המקנה לבעליה שליטה מלאה ביצירה, וניתנת להעברה מהיוצר לאדם אחר, כגון מו"ל או מזמין של היצירה.
גם כאשר זכות היוצרים ביצירה אינה בידי היוצר, עוסק החוק בזכותו לקרדיט, זכות הקרויה "זכות מוסרית".
בישראל נכנס לתוקף במאי 2008 חוק זכויות יוצרים חדש, המחליף את החוק שהיה בתוקף מתחילת תקופת המנדט.
שני החוקים עוסקים בזכות יוצרים.
בחוק הישן נקבע: "מחבר זכאי ששמו ייקרא על יצירתו בהיקף ובמידה המקובלים" (סעיף א(1) לפקודת זכות יוצרים, 1924).
בפרק ז' לחוק החדש הוגדרה הזכות המוסרית של היוצר ביתר הרחבה:
חידוש משמעותי של החוק משנת 2007 הוא הכפפת הזכות המוסרית לסייג של סבירות.
קרדיומיופתיה (מלטינית: Cardiomyopathy; לפי מונחי האקדמיה ללשון העברית: חולי שריר הלב) היא אוסף של מחלות הטרוגניות של שריר הלב, הקשורות בבעיה תפקודית מכנית ו/או חשמלית ואשר לרוב מביאות להיפרטרופיה חדרית או להרחבה של שריר הלב, וזאת כתוצאה ממגוון סיבות, על פי רוב גנטיות.
קרדיומיופתיה מוגדרת ככזו אם אינה נובעת ממחלות אחרות הגורמות נזק לשריר הלב כמו מחלת לב כלילית, מחלות של מסתמי הלב או יתר לחץ דם.
החלוקה הקלאסית של קרדיומיופתיה היא לפי ביטויים המודינמיים: קרדיומיופתיה היפרטרופית, קרדיומיופתיה מורחבת וקרדיומיופתיה רסטריקטיבית.
חלוקה זו עודנה קיימת אם כי מידע רב נוסף על המחלות הביא לניסיון לסווגן על פי האטיולוגיה, למשל חלוקתן לסיבות גנטיות ונרכשות וכן הלאה.
בכל הסוגים השונים של קרדיומיופתיות, התסמינים הקליניים לרוב כוללים אי סבילות למאמץ וקוצר נשימה, עייפות וכדומה.
לאור מגוון הגנים והמחלות התורשתיות המביאות לקיומן של קרדיומיופתיה, בעיקר קרדיומיופתיה היפרטרופית אולם גם בחלק מן המקרים בקרדיומיופתיה מורחבת, יש חשיבות להערכה משפחתית ולתשאול לגבי מוות לבבי פתאומי במשפחה, דיסטרופיה שרירית, סיפור של קרובי משפחה שעברו השתלת קוצב וכיוצא בזאת.
שיעור הימצאות הקרדיומיופתיות בארצות הברית עומד על 1.2%, מתוכן 1% משתייכות לקרדיומיופתיה מורחבת, 0.2% לקרדיומיופתיה היפרטרופית ואילו קרדיומיופתיה רסטריקטיבית היא נדירה.
קרדיומיופתיה מורחבת היא הקרדיומיופתיה השכיחה ביותר, אשר מאופיינת בפגיעה סיסטולית.
קרדיומיופתיה זו מתפתחת באיטיות רבה ולאורך שנים, כאשר יכולת ההתכווצות של הלב יורדת עם הזמן.
הסיבה לכך במרבים המקרים אינה ברורה, אולם לעיתים מחלה זו נגרמת עקב מיוקרדיטיס, סיבות גנטיות, מחלות ויראליות או אוטו-אימוניות, טוקסינים ואלכוהול.
התמונה הכללית תהיה של לב גדול בעל הרחבה משמעותית של החדרים ושל העליות.
קיימת גם היפרטרופיה (התעבות) של הדופן, אולם קשה להבחין בה לאור ההתרחבות והקוטר הגדול שאליו מגיע הלב.
שריר הלב נראה רופס, חיוור ופיברוטי, ויש מוקדים של פיברוזיס, תאי דלקת ועוד.
כתוצאה מכך שיכולת ההתכווצות של הלב קטנה משמעותית, לחץ המילוי של הלב גדל כדי להגדיל את יכולת ההתכווצות- (חוק פרנק סטארלינג) ולכן הלב מתרחב.
כתוצאה מהגברת לחצי המילוי הלב, יש גודש ריאתי אשר מלווה בקוצר נשימה.
מדובר במחלה קשה אשר במקרים רבים גורמת למוות.
שני שלישים מהמקרים של קרדיומיופתיה מורחבת נובעים ממחלה איסכמית.
שליש נוסף נובע ממצבים שאינם איסכמיים, למשל יתר לחץ דם שאינו מאוזן, חשיפה לאלכוהול, סיבות אידיופתיות, או כתוצאה מזיהום.
זוהי מחלה גנטית, שבה יש פגיעה ברכיבים אשר אחראים על מנגנוני ההתכווצות של שריר הלב (למשל פגיעה בשרשרת מסוג בתא של מיוזין).
הפגיעה היא דיאסטולית- יש היפרטרופיה של שריר הלב, והלב גדל באופן משמעותי- יכול להגיע למשקל הגבוה מ-1 קילו.
חדר שמאל דמוי בננה- יש היפרטרופיה א-סימטרית של המחיצה הבין חדרית, ולרוב קיימת חסימה של המסתם האאורטלי, לאור התעבות המחיצה הבין חדרית בפתח מוצאו של המסתם מן החדר.
סיבי השריר מונחים בזויות שונות- muscle fiber dissaray, אשר גורמים להופעה של גל T הפוך באק"ג- יש שיבוש בסדר של הרה-פולריזציה בחדר, לאור ריבוי הסיבים וכיוונם השונה.
אחד התסמינים למחלה הוא פרפור עליות- הלב נעשה תלוי בהתכווצות העליות לצורך המילוי והחולים הופכים רגישים יותר לבעיות קצב בעליות.
באק"ג, ניתן לראות שהלחץ אשר נבנה בחדר השמאלי לעומת הלחץ הקיים באאורטה הם נפרדים- הלחץ בחדר מטפס גבוה בסיסטולה, בעוד שהלחץ באאורטה מתחיל לטפס ואז נופל ונותר קבוע ולאחר מכן יורד.
לחץ הדם הנמוך יותר באאורטה נוצר לאור היצרות המסתם לאור ההיפרטרופיה, וככל שהתכווצות החדר משמעותית יותר כך ההיפרטרופיה תבלוט יותר בתוך החדר והחסימה תורגש יותר.
לכן, ניתן להסיק כי שינוי אינוטרופי חיובי יחמיר את החסימה ומשום כך הטיפול בקרדיומיופתיה היפרטרופית ייעשה בחוסמי בתא, שהם בעלי השפעה אינוטרופית שלילית.
בנוסף ייתכן הצורך בטיפול תרופתי בתרופות שימנעו הפרעות קצב.
כיום נהוג להשתיל מכשיר דפיברילטור AICD למניעת מוות פתאומי מהמחלה.
זוהי המחלה הנדירה מבין הקרדיומיופתיות, והיא מאופיינת בירידה בהיענות של החדר וכתוצאה מכך ביכולת מועטה להתמלא בדם, קרי פגיעה דיאסטולית.
לרוב המחלה נגרמת כתוצאה ממחלה קודמת אשר גרמה לתסנין דלקתי בין השריר שהביאה לקיבוע הלב ומניעת גמישותו עם כניסת הדם.
מחלות כגון עמילואידוזיס וסרקואידוזיס ידועות כמחלות אשר גורמות לקרדיומיופתיה מסוג זה.
קרדיומיופתיה מורחבת היא מחלה של שריר הלב.
המחלה גורמת ללב להיחלש ומגדילה אותו, ולכן אינו יכול לפעול כמשאבה אפקטיבית.
כתוצאה מכך יש השפעה על איברים נוספים כגון הריאות, הכבד ומערכות גוף נוספות.
קרדיומיופתיה מורחבת שייכת למשפחה של מחלות הקרויות קרדיומיופתיה, במהלכן מתרחשת פגיעה בשריר הלב, כאשר בקרדיומיופתיה הפגיעה הנוצרת בשריר הלב היא הרחבתו, לרוב ללא הסבר ידוע או ברור, אולם קיימות מספר צורות גנטיות למחלה זו.
קרדיומיופתיה מורחבת היא הצורה השכיחה ביותר של קרדיומיופתיה שלא על רקע איסכמי.
מחלה זו מתרחשת יותר אצל גברים מאשר נשים, והיא יותר נפוצה בין השנים 20-60. לעיתים כאשר הקרדיומיופתיה אובחנה לאחרונה, חלק מהחולי מציגים שיפור משמעותי במצבם, בעיקר הודות לתרופות כגון חוסמי בטא ותרופות החוסמות את מערכת הרנין-אנגיוטנסין-אלדוסטרון.
ההגדרה של קרדיומיופתיה מורחבת היא עליה בגודלו של החדר השמאלי עם ירידה בתפקוד הסיסטולי של החדר.
הסיבות לכך יכולות להיות רבות, כאשר כיום ידוע כי לפחות שליש מהמצבים הם משפחתיים.
מיוקרדיטיס - תהליך של דלקת בשריר הלב, אשר יכול להביא לקרדיומיופתיה מורחבת.
דלקת זו יכולה לנבוע כתוצאה מזיהומים שונים, ביניהם וירוסים, פרזיטים, חיידקים, מחלת ליים, ריקציות ופטריות, וכן שלא כתוצאה מזיהום - כגון סרקואידוזיס, פולימיוזיטיס, דרמטומיוזיטיס, מחלות קולגן, קרדיומיופתיה שאחרי או במהלך הלידה ועוד.
קרדיומיופתיה כתוצאה מתהליך טוקסי - למשל, שימוש באלכוהול, אמפטמינים, שימוש בתרופות כימותרפיות כגון אנתרציקלין וטרסטוזומאב, שימוש בסטרואידים אנבוליים, הרעלת מתכות וחשיפה לחומרים בתעשייה כגון הידרוקרבון.
קרדיומיופתיה מטבולית - למשל, מצבים כגון מחלת בלוטת התריס, פאוכרומוציטומה, מחסור בתיאמין וקרניטין, המוכרומטוזיס והשמנת יתר.
מחלות שבהן יש פגם מטבולי העובר בתורשה.
מחלות משפחתיות (ניוון שרירים על שם דושן, בקר, מיופתיות, kearns sayre) וכן שורה של מחלות הפוגעות בסרקומר ובמבנים שונים של שריר הלב.
סיבה אידיופתית- כלומר, בלתי ידועה.
כיום, קרדיומיופתיה אידיופתית מוגדרת ככזו לאחר שנשללו סיבות אחרות לקיומה.
לפחות שני שלישים מהמקרים עדיין מסווגים כאידיופתיים, אם כי ככל הנראה חלק לא מבוטל מהם קשור במחלה גנטית שטרם זוהתה.
עקב שימוש בADRIAMICIN - DOXORUBICIN אשר משמשת לכימותרפיה.
במיוקרדיטיס זיהומית כתוצאה מווירוס (coxsacki למשל) יש בתחילה זיהום חריף של שריר הלב, כאשר לאחר מכן הווירוס תוקף באופן ישיר את שריר הלב ומביא לפגיעה ולהרס רקמות ולאחר מכן אף לשינוי בביטוי גנים מסוימים.
לרוב התמונה הקלינית של מיוקרדיטיס היא באדם צעיר יחסית שחש חולשה וקוצר נשימה שהולך ומחריף בתוך ימים עד שבועות, בשילוב של חום וכאבי שרירים המצביעים על תהליך דלקתי של השריר.
הטיפול הוא ייצוב החולה ומתן תרופות כגון מעכבי ACE ומשתנים על מנת להתמודד עם סיבוכים של אי ספיקת לב.
מחלת צ'אגאס היא מחלה הנגרמת על ידי פרוטוזואה בשם T.
cruzi, ומחלה זו היא הסיבה הנפוצה ביותר לקרדיומיופתיה.
מחלה זו אנדמית באזורים הררים של דרום ומרכז אמריקה.
בהיעדר טיפול למחלה, השלב השקט מתפתח במשך מספר רב של שנים (10-20) עד להגעה לשלב כרוני.
מהמועד בו יש סימפטומים קליניים הקשורים לאי ספיקת לב, התמותה גבוהה ורק 30% מן החולים שורדים מעל 5 שנים החל ממועד זה.
הפרזיט עצמו חודר לשריר הלב ומביא לנזק לתאי שריר הלב, ומביא להפעלה כרונית של תאי החיסון.
המחלה עצמה פוגעת במערכת ההולכה החשמלית של הלב ומביאה לעליה בסיכון לתסחיפים אמבוליים.
הטיפול מכוון בעיקר לטיפול אנטי-פרזיטי ובמידה והמחלה מתקדמת יש לקחת תרופות המיועדות לאי ספיקת לב, קוצבי לב ודפיבירילטור, וכן נוגדי קרישה.
מחלות נוספות כוללות trypanosomiasis (עקיצה על יד זבוב הצה צה), טוקסופלסמוזיס ועוד.
מיוקרדיטיס חיידקית נגרמת בעיקר על ידי דיפטריה, כאשר כיום החיסון נגד דיפטריה הוריד את שיעור המחלה והיא קיימת בעיקר בילדים בארצות לא מחוסנות או אצל אנשים מבוגרים אשר איבדו את יכולתם החיסונית לחיידק.
מיוקרדיטיס שאיננה זיהומית לרוב נובעת ממצבים הקרויים מיוקרדיטיס גרנולומטוטית, כאשר המחלות העיקריות הן סרקואידוזיס ו-Giant cell myocarditis.
סרקואידוזיס יכולה להסתמן במגוון צורות קליניות, והדרך לאבחן את המחלה הלבבית נעשית בצורה הטובה ביותר על ידי דגימת ביופסיה מבלוטות לימפה בבית החזה, הטיפול הוא באמצעות סטרואידים במינון גבוה וכן בהמשך השתלת קוצב לב ודפיבירלטור.
Giant cell myocarditis היא מחלה פחות שכיחה הגורמת למיוקרדיטיס שאינו זיהומי, אולם מחלה זו היא מחלה פולמיננטית יותר, אשר לרוב דורשת השתלת לב דחופה לאור הידרדרות מהירה במצב החולה.
קרדיומיופתיה לפני או לאחר הלידה- Peripartum cardiomyopathy, היא קרדיומיופתיה המתרחשת במהלך הטרימסטר האחרון או במהלך חצי השנה שלאחר הלידה והסיבות לכך לא ידועות עד הסוף, אם כי הועלו תאוריות באשר לתהליך דלקתי המביא לכך.
קיימים גורמי סיכון למצב זה, הכוללים גיל מבוגר של האם, וולדנות, הריון תאומים, תת-תזונה וטיפול בטוקוליטיקה, כמו גם מצבים של רעלת הריון.
סיבה עיקרית לקרדיומיופתיה כתוצאה מחומרים טוקסיים, היא צריכת אלכוהול.
צריכת האלכוהול הנחוצה על מנת להביא לידי קרדיומיופתיה מוערכת בכלפחות 6 כוסות שתייה ביום למשך לפחות 5 שנים.
לפני התפתחות של אי ספיקת לב ניתן לראות מצבים כגון פרפור עליות, התרחבות קלה של החדר וירידה בתפקוד הדיאסטולי, ויש חשיבות גדולה להפסקת השתייה היות ששיפור משמעותי בתפקוד הלב יכול להתרחש לאחר התנזרות משתייה.
תרופות, בעיקר כימותרפיה (למשל, דוקסורוביצין) מהוות גם הן גורם סיכון לקרדיומיופתיה.
בעיקר בשימוש בדוקסרוביצין, יש החלפה של שריר הלב בפיברוזיס כאשר לרוב שריר הלב איננו מורחב בצורה משמעותית, אולם מקטע הפליטה הוא ירוד ומביא להסתמנות קלינית קשה יותר.
עם זאת, בשונה ממה שהיה מקובל בעבר, טיפול בחולים עם קרדיו-טוקסיות כתוצאה מדוקסורוביצין יכול להביא לתפקוד כמעט תקין קלינית למשך שנים רבות.
כימותרפיה מסוג ציקלופוספמיד במינון גבוה יכולה להביא לקרדיוטוקסיות חריפה, וגם שימוש בנוגדן Trastuzumab עלול להביא לאי ספיקת לב ואף מוות.
סיבות מטבוליות לקרדיומיופתיה מורחבת כוללות בין היתר הפרעות כגון תת-או יתר פעילות של בוטת התריס, אשר מחמירות בעיה לבבית קיימת.
השמנה היא גורם לקרדיומיופתיה בפני עצמה, ככל הנראה לאור צבירת נוזלים מוגברת (סילוק פפטידים נתריורטים על ידי רקמת שומן עודפת) והגברת העומס על שריר הלב.
ירידה במשקל פעמים רבות מביאה לשיפור ניכר בתפקוד הלב ובקליניקה.
חסרים תזונתיים, כמו גם חסרים של סידן ומגנזיום, יכולים להביא להתפתחות קרדיומיופתיה.
כיום, כ-30% לפחות ממקרי קרדיומיופתיה מורחבת משויכים לתסמונות משפחתיות, כשהגדולה ביניהן הן מחלות מסוג muscular dystrophies.
מחלות אלו, כגון המחלה על שם דושן והמחלה עם שם בקר, כוללות פגם בגן דיסטרופין השייך לממברנה הסרקולמית של שריר הלב או פגמים מיוכונדריאליים ופגיעות בגנים שונים אחרים.
קיימת חשיבות רבה בתשאול החולה על ההיסטוריה המשפחתית וכן על מצב בו מישהו מהמשפחה מת מוות פתאומי, היות שמצבים אלו מקושרים בקרדיומיופתיה עם מוטציה אריתמוגנית, כלומר מוטציה גנטית הקשורה לעליה בסיכון להפרעות קצב.
לעיתים, בני משפחה נשאים צריכים לעבור בעצמם השתלת דפיברילטור על מנת להימנע ממוות פתאומי לבבי.
סיפור משפחתי של מוות לבבי מוקדם או טריקרדיה חדרית לפני הופעה של קרדיומיופתיה קלינית, צריך להחשיד לפגם גנטי בחלבוני דזמוזום, הנקרא arrhythmogenic ventricular dysplasia.
בפגם זה מוחלף חלק משריר הלב במצבורי שומן, ולעיתים יש פגיעה גם בעור ובשיער (מראה של woolly hair- שיער צמרי).
הטיפול במחלות משפחתיות צריך להיעשות בהתאם לשלב הקליני ולסיכון למוות לבבי פתאומי.
תסמונת זו מתרחשת בעיקר אצל נשים מבוגרות לאחר סטרס נפשי או פיזי.
החדר מתרחב עם התכווצות באזאלית, באופן המזכיר מכשיר המשמש לכידת תמנונים ביפן והקרוי tako tsubo.
התסמינים דומים מאוד לאוטם לבבי אולם מידת חוסר התפקוד של החדר אינה עומדת בקנה אחד עם הממצאים הקורונריים- ככל הנראה, הסיבה לקרדיומיופתיה החריפה היא לאור הגברה סימפתטית של מערכת העצבים.
קרדיומיופתיה רסטריקטיבית היא מחלה של שריר הלב, השייכת לקבוצת מחלות הטרוגניות מסוג קרדיומיופתיה.
מחלה זו אינה שכיחה יחסית, ומאופיינת על ידי תפקוד דיאסטולי שאינו תקין, לרוב יחד עם ירידה בכושר התכווצות שריר הלב.
הסיבות לכך כוללות מחלות שונות, כגון מחלות הסננה, עמילואידוזיס למשל, מחלות אגירה, מחלות המביאות להפיכת שריר הלב לפיברוטי כגון סקלרודרמה, וכן מצבים נוספים.
במחלה זו העליות מורחבות ומרבים למצוא פרפור עליות כאשר הלחץ הסוף דיאסטולי בחדרים מוגבר (לאור חוסר היכולת של החדרים להתרחב באופן משמעותי).
לרוב התסמין הראשון יהיה סבילות למאמץ ולעיתים יש סימן קוסמאול חיובי.
עמילואידוזיס (במרבית המקרים: ראשוני) הוא סיבה עיקרית למחלה זו, לאור ייצור מוגבר של שרשראות קצרות של אימונוגלובולינים אשר מסנינים את שריר הלב.
לרוב, מצבורי העמילואיד מסנינים את שריר הלב בעיקר ליד מערכת ההולכה וליד העורקים הקורונריים וכתוצאה מכך יש הפרעות קצב וחסמי הולכה.
הסיכון לקיום של קרישי דם בעליות מוגבר וזה מצדיק שימוש בטיפול נוגד קרישה.
מחלות אלו לרוב מתגלות במהלך הילדות ועוברות באופני תורשה שונים.
במחלת פברי מחסור באנזים ליזוזומלי הקרוי אלפא גלקטוזידאז A, גורם הצטברות של גליקוליפידים וכתוצאה מכך מביאה לקרדיומיופתיה של שריר הלב.
האבחנה קריטית היות שמתן תחליף לאנזים משפרת את התפקוד הלבבי ומפחיתה את המצבורים הגליקוליפידים.
מחלות נוספות הן מחלת גושה, מחלות אגירת גליקוגן, מוקופוליסכרידזות ותסמונות נוספות, חלקן ניתנות לטיפול באמצעות מתן תחליפי של האנזים החסר.
מצבים שונים יכולים להביא להחלפת שריר הלב לרקמה פיברוטית.
אחד מן המצבים הללו כולל סקלרודרמה או למשל מצבים כגון קרינה.
קרדיט סוויס הייתה חברה שווייצרית רב-לאומית לשירותים פיננסיים, לרבות בנקאות.
החברה כללה שלוש חטיבות - בנקאות השקעות, בנקאות פרטית וניהול נכסים.
מטה החברה היה בציריך שבשווייץ, היא הפעילה מעל 250 סניפים בשווייץ ופעלה במעל 50 מדינות.
מניות החברה נסחרו בבורסה לניירות ערך בניו יורק ובבורסת SIX בשווייץ.
במרץ 2023 נקלע הבנק למשבר, זאת לאחר קריסת סיליקון ואלי בנק בארצות הברית ולאחר שבעל המניות הגדול ביותר בבנק, הבנק הלאומי הסעודי , הודיע שאין בכוונתו להעמיק את תמיכתו השקעותיו בקרדיט סוויס.
המשבר הוביל לקריסת מניות החברה ולחשש שהבנק לא יעמוד בדרישות של בעלי חשבונות רבים למשוך את כספם.
הבנק קיבל הלוואה של 50 מיליארד פרנק שווייצרי מהבנק הלאומי השווייצרי, אך החשש מקריסה נמשך.
ב-19 במרץ 2023, לאחר משא ומתן עם ממשלת שווייץ, הודיעה UBS על כוונתה לרכוש את קרדיט סוויס תמורת 3.25 מיליארד דולר (3 מיליארד פרנק שווייצרי) על מנת למנוע את קריסת הבנק.
UBS השלימה את הרכישה ביוני 2023. לפי UBS, בסופו של דבר קרדיט סוויס הייתה אמורה להשתלב באופן מלא בתוך UBS.
עם זאת, ב-31 במאי 2024 הוכרז כי קרדיט סוויס חדלה להתקיים כיישות עסקית.
חטיבת בנקאות ההשקעות (פעל בין השנים 1978–2005 בשם "קרדיט סוויס פירסט בוסטון") מתמחה בבנקאות השקעות, שוק ההון, מיזוגים ורכישות ומחקר.
חטיבת הבנקאות הפרטית מתמחה בשירותים פיננסיים ללקוחות בעלי עושר פיננסי גבוה - לרבות ייעוץ, מוצרי השקעה, תכנון מס, תכנון פנסיה, ביטוח חיים וכדומה.
חטיבת ניהול הנכסים מתמחה בהשקעות ובניהול סיכונים, פועלת ב-23 מדינות, ומשקיעה בין השאר בתחומי נדל"ן, קרנות גידור וקרנות השקעה פרטיות.
החברה הייתה שותפה בקבוצת הפורמולה 1 סאובר בשנים 2001–2005, והעניקה חסות לקבוצה בשנים 2006–2009. נכון לשנת 2020, היא העניקה חסות לנבחרת שווייץ בכדורגל ולטניסאי השווייצרי רוג'ר פדרר.
החברה נוסדה בשנת 1856 בידי איש העסקים והפוליטיקאי השווייצרי אלפרד אשר.
בשנת 1942 פתחה סניף ראשון במדינה זרה - בניו יורק שבארצות הברית.
בשנת 1978 החלה לשתף פעולה עם בנק ההשקעות האמריקני פירסט בוסטון, ובשנת 1988 רכשה את השליטה בבנק.
בשנות ה-90 רכשה בנקים בשווייץ, ובשנת 2000 רכשה את בנק ההשקעות האמריקני DLJ.
בשנת 2008 החברה השעתה סוחרים שביצעו הערכת יתר לנכסים בשווי 2.85 מיליארד דולר.
בשנת 2011 החברה פיטרה 2,000 עובדים, בעקבות התאוששות איטית מהמשבר הכלכלי העולמי שהחל בשנת 2008.
בעקבות חקירה בנושא הפרת הגבלות על מתן שירותים פיננסיים לאיראן, החברה חתמה על הסכם פשרה בדצמבר 2009 עם התביעה המחוזית של מנהטן, מחלקת המשפטים של ארצות הברית והבנק הפדרלי, ונקנסה בסכום של 536 מיליון דולר.
בעקבות חקירת סיוע להעלמות מס,
החברה חתמה על הסכם פשרה עם הרשויות בארצות הברית בשנת 2014, נקנסה בסכום של מעל 2.6 מיליארד דולר ונאלצה לחשוף פרטי לקוחות, לצד בנקים נוספים.