tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-1948 שודר עיבוד טלוויזיוני כחלק מאנתולוגיה (The Philco Television Playhouse) בכיכובו של דניס קינג.
ב-1949 שודר סרט טלוויזיה באורך 30 דקות, עם טיילור הולמס ווינסנט פרייס.
גרסת טלוויזיה בריטית שודרה ב-1950 עם ברנסבי ויליאמס בתפקיד הראשי.
רלף ריצ'רדסון גילם את סקרוג' בעיבוד ב-1951 ושודר ברשת NBC כחלק מסדרת "Fireside Theatre".
ב-1952 ו-1953 הופק סרט דרמה על פי הסיפור לסדרה "Kraft Television Theatre".
ב-1954 עובד הסיפור לסרט טלוויזיה מוזיקלי בכיכובם של פרדריק מארץ' ובזיל רת'בון.
את מילות השירים כתב מקסוול אנדרסון והלחין ברנרד הרמן.
זו הייתה הגרסה הצבעונית הראשונה, אך הסרט שרד רק בשחור-לבן.
מארץ' היה מועמד לפרס אמי על הופעתו בסרט.
The Stingiest Man In Town (האיש הקמצן ביותר בעיר) הוא עיבוד מוזיקלי נוסף משנת 1956, בכיכובו של בזיל רת'בון וויק דיימון כסקרוג' הצעיר.
העיבודים שנעשו בשנים הבאות לא שודרו בשידור חי אלא צולמו בפילם או בוידאו
ב-1958 שודר סרט באנתולוגיה "סיפורי דיקנס" שוב עם רתבון כסקרוג' ופרדריק מארץ' בתפקיד המספר.
מזמור חג המולד של מיסטר מאגו (1962) הוא סרט אנימציה מוזיקלי עם דמויות UPA בדיבוב ג'ים באקוס ושירים מאת ג'ול סטיין ובוב מריל.
בין המדבבים היה השחקן ג'ק קאסידי.
הסרט שודר מדי שנה ב-NBC במשך שנים רבות.
מיסטר סקרוג' (1962) עיבוד מוזיקלי של רשת CBC בכיכובו של סיריל ריטצ'רד (Cyril Ritchard), ובהשתתפות אלפי בס וטסי או'שיי (Tessie O'Shea) בתפקיד בוב קרצ'יט ואשתו.
מזמור חג המולד (1967) עיבוד אנימציה שביים Zoran Janjic בהפקת Australia's Air Programs, שודרה ב-CBS.
מזמור חג המולד (1977) עיבוד של ה-BBC עם סיר מייקל הורדרן כסקרוג'.
מזמור חג המולד של ריץ' ליטל (1978) תוכנית של החקיין ריץ' ליטל המגלם דמויות אחדות בסיפור.
The Stingiest Man In Town (האיש הקמצן ביותר בעיר) (1978) - עיבוד אנימציה של הגרסה המוזיקלית משנת 1956. הופק על ידי רנקין-באס ובכיכובו של וולטר מתאו שדיבב את סקרוג' וטום בוזלי בתפקיד המספר.
הדמות של סקורג' צוירה כך שתהיה דומה לוולטר מתאו.
מזמור חג המולד של באגס באני (1979) - סרט אנימציה עם דמויות מתוך לוני טונס ויוסמיטי סם בתפקיד סקרוג'.
מזמור חג המולד - סרט אנימציה לטלוויזיה של החברה האוסטרלית "אולפני ההנפשה ברבנק".
מזמור חג המולד (1984) - סרט בכיכובם של ג'ורג' סי סקוט כסקרוג', סוזנה יורק ודייוויד וורנר כבני הזוג קרצ'יט ואדוארד וודוורד כרוח חג המולד של ההווה.
סקוט היה מועמד לפרס אמי על הופעתו.
את הסרט ביים קלייב דונר שערך ב-1951 את הסרט "סקרוג'".
מזמור חג המולד (1999) - סרט טלוויזיה שביים דייוויד ג'ונס, בכיכובו של פטריק סטיוארט כאבנעזר סקרוג'.
בהשראת הסרט החל סטיוארט להציג את הסיפור בהצגת יחיד.
סטיוארט היה מועמד על משחקו לפרס גילדת שחקני המסך.
מזמור חג המולד לצ'ארלס דיקנס (2002) - סרט אנימציה שנוצר בחברת ההפקה "DIC Entertainment", שודר לראשונה בערוץ ניקלודאון והופץ אחר כך ב-DVD ובקלטות וידאו.
מזמור חג המולד: המחזמר (2004) בכיכובו של קלסי גראמר.
ייחודו של עיבוד זה הוא שסקרוג' פוגש את כל שלוש הרוחות לפני חג המולד כדמויות בשר ודם.
מזמור חג המולד של רחוב סומסום (2006) - גרסה זו הופצה ישירות ב-DVD.
המפלצת אוסקר מרחוב סומסום בתפקיד סקרוג'.
מעשה בחימום לבבות (A Hearth's Warming Tail, פירוש מילולי:הזנב הבוער של האח) (2016)- פרק בעונה השישית של הסדרה "הפוני הקטן שלי: חברות היא קסם" שבו הדמות הראשית נקראת סנופול פרוסט (המבוססת על סקרוג' בגילומה של סטרלייט גליימר).
A Christmas Carol (2020) - מיני-סדרה על פי תסריט של סטיבן נייט בבימוי של ניק מרפי לרשת השידור הבריטית BBC One ורשת השידור האמריקאית FX Networks, בכיכובם של טום הארדי, גאי פירס ואנדי סירקיס.
"חג שמח, פליפ!" (2020) - פרק מתוך העונה החמישית של "הרעשנים".
שבו פליפ מופיע בתור בן דמותו של סקרוג'.
סקרוג': מזמור לחג המולד (2022) - סרט הנפשה של נטפליקס בדיבובם של לוק אוונס כאבנעזר סקרוג', ג'ונתן פרייס כג'ייקוב מארלי, ג'וני פלין כבוב קרצ'יט ואוליביה קולמן כרוח חג המולד של העבר.
עיבוד דרמטי לרדיו CBS בכיכובו של ליונל בארימור כסקרוג', שודר ב-25 בדצמבר 1934, מסורת שנמשכה מדי שנה עד ל-1953. רק פעמיים הוחלף בארימור על ידי שחקן אחר, ב-1936 החליף אותו אחיו ג'ון בארימור, וב-1938 גילם את הדמות אורסון ולס.
עיבוד מ-1940 עם באזיל רת'בון הוקלט והופץ על גבי תקליט בחברת קולומביה רקורדס.
אלק גינס גילם את סקרוג' בהפקה של ה-BBC בשנת 1951, תוכנית ששודרה גם בארצות הברית.
ב-1953 שודרה הפקה נוספת של ה-BBC, כאשר לורנס אוליבייה מגלם את סקרוג'.
הקלטה זו יצאה על גבי תקליטור ב-1992
החל מ-1980 רשת NPR משדרת מדי שנה תוכנית בה הקומיקאי ג'ונתן וינטרס קורא את הסיפור ומגלם את כל הדמויות.
ב-2008 הקליט השחקן דייוויד ג'ייסון את הנובלה לרדיו 4 של ה-BBC, לתוכנית "Book at Bedtime".
ב-1941 הקליט השחקן רונלד קולמן יחד עם קבוצה של שחקני משנה את "מזמור חג המולד" על תקליטי 78 RPM עם מוזיקה מאת ויקטור יאנג.
גרסה זו הייתה פופולרית מאוד והוקלטה גם על תקליטי LP ונמכרה היטב עד לשנות השישים.
ב-2005 יצא תקליטור של חברת דויטשה גרמופון, שכלל גם את "חג המולד של מר פיקוויק" בקולו של צ'ארלס לוטון.
רלף ריצ'רדסון ופול סקופילד הקליטו עיבוד של הסיפור בחברת "Caedmon Records".
ב-2010 יצאה ההקלטה על גבי תקליטור.
פטריק סטיוארט הקליט עיבוד דרמטי של הסיפור בהופעת יחיד.
השחקן ג'רלד צ'ארלס דיקנס, מצאצאיו של צ'ארלס דיקנס הוציא תקליטור עם הגרסה המלאה של הסיפור, בו הוא מגלם 26 דמויות.
המדבב ג'ים דייל הוציא גרסה לא מקוצרת של "מזמור חג המולד" כשהוא מגלם את כל הדמויות שבסיפור.
מיסטר סקרוג' (1858–1859), שם נוסף צללים , אופרה שנכתבה על ידי המלחין הסלובקי יאן ציקר (Ján Cikker).
מזמור חג המולד (1978–1979) - אופרה שנכתבה על ידי תיאה מסגרייב (Thea Musgrave), מלחינה סקוטית.
מזמור חג המולד (2004) - רומן גרפי מאת דיק מטנה (Dick Matena), קומיקסאי הולנדי.
מזמור חג המולד: רומן גרפי (2008) - מאת שון מייקל וילסון ומייק קולינס.
מזמור חג המולד של בלקאדר (1988) - ספיישל חג המולד של סדרת הטלוויזיה הפתן השחור.
הדמות הראשית של אבנעזר בלקאדר (רואן אטקינסון) שבהתחלה הוא אדם נדיב וחביב.
אבל אחרי ביקור של רוח חג המולד (רובי קולטריין) הוא הופך לרודף בצע וקמצן.
I'm Sorry I Haven't a Christmas Carol (מצטער, אין לי מזמור חג המולד) (2003) תוכנית ספיישל לחג המולד של ערוץ 4 ברדיו BBC של משחק הרדיו "I'm Sorry I Haven't a Clue" (מצטער, אין לי מושג).
An American Carol (מזמור אמריקאי) (2008) - קומדיה אמריקאית בכיכובו של קווין פרלי.
הסרט מתרחש ביום העצמאות האמריקאי במקום בחג המולד.
בתפקידי משנה מופיעים קלסי גראמר, ג'ון ווייט, דניס הופר ולזלי נילסן.
Ghosts of Girlfriends Past (רוחות הרפאים של החברות לשעבר) (2009) - קומדיה רומנטית אמריקאית.
מזמור חג המולד של החבובות הוא סרט קולנוע קומי-מוזיקלי משנת 1992. זהו הסרט הרביעי של החבובות, והסרט הראשון שהופק לאחר מותו של ג'ים הנסון.
הסרט בוים על ידי בריאן הנסון, והתבסס על הספר "מזמור חג המולד" של צ'ארלס דיקנס.
הסרט הוקדש לזכרם של ג'ים הנסון וריצ'רד האנט שנפטרו לפני הפצת הסרט.
בגרסה זו, את סיפור חג המולד מספר צ'ארלס דיקנס (גונזו הגדול) בעזרתו של ריזו העכברוש.
זה היה חג המולד במאה ה-19 בלונדון.
אבנעזר סקרוג' (מייקל קיין) הוא זקן ממורמר שעבודתו היא הלוואת כסף.
הוא מתבונן בבוז על הדברים שמסמלים את חג המולד, ומסרב לבקר את משפחתו ואחיינו פרד (סטיבן מקינטוש) בארוחת החג, בנוסף הוא מסרב לתרום לשני האדונים (בנזן וביקר) כדי לתת ארוחות חג לעניים, סקרוג' אמר להם שאם העניים ימותו, הם יצמצמו את האוכלוסייה.
בוב קרצ'יט (קרמיט הצפרדע), העובד של סקרוג', ניסה לשכנע את סקרוג' לתת לו יום חופש בשל חג המולד וחוסר לקוחות במשרד, סקרוג' הסכים וכאשר הוא עזב את המשרד בוב החליק בשלג ונהנה.
בערב כשחזר לביתו, סקרוג' מצא את עצמו פנים אל פנים עם הרוחות הרעות של חברי עסקיו, ג'ייקוב ורוברט מארלי (סטטלר ווולדורף) והם אמרו לו שעכשיו הוא מוכרח לבלות את שארית חייו בסחיבת שלשלאות כבדות, מפני שחי חיים חמדניים.
הם הזהירו את סקרוג' שהוא יסבול תוצאות אפילו יותר גרועות אם לא ישנה את דרכיו, והם חזו שירדפו אותו שלוש רוחות שיעזרו וידריכו אותו.
הרוח הראשונה היא רוח חג המולד של העבר (בקולה של ג'סיקה פוקס), רוח דמוית ילדה שמראה לסקרוג' את עברו בסביבות זמן חג המולד.
סקרוג' זכר את ימיו בבית הספר ואת חבריו לכיתה, כמו כן הוא נזכר בעבודה כאיש עסקים עם פוזיוויג (פוזי הדוב), בפגישה עם בל (מרדית' בראון) שהתאהבה בו, ובפרידה ממנה אשר בעקבות כך סקרוג' החל להיות אובססיבי בקשר להתעשרות שלו.
הרוח השנייה היא רוח חג המולד של ההווה, רוח דמוית איש שמן עם זקן שמראה לסקרוג' את האושר של האנשים שמסביבו בחג המולד.
בין אנשים אלו מופיע אחיינו פרד, שצוחק על סקרוג' יחד עם משפחתו.
בנוסף רואה סקרוג' את משפחתו של בוב קרצ'יט, אשתו אמילי (מיס פיגי) וילדיו בטינה ובלינדה החזירות ופיטר הצפרדע, אשר נהנים מארוחת החג אף על שבקושי מצליחה לשרוד עם השכר המועט שסקרוג' משלם לו.
סקרוג' נרגש כאשר הוא רואה את בנו החולה של בוב, טים הקטן (רובין הצפרדע), שנהנה מחג המולד, ומבין שטים לא יחיה עוד זמן רב.
הרוח השלישית היא רוח חג המולד של העתיד, רוח שקטה דמוית מלאך המוות שמביא את סקרוג' למשפחתו של בוב וסקרוג' גילה שטים הקטן מת ומשפחתו נורא עצובה, כמו כן ראה סקרוג' שאנשי העסקים המקומיים באו ללוויה של מישהו רק בגלל האוכל, ואת עוזרי הבית שלו שגנבו את הבגדים שישן איתם.
כאשר הוא הם הגיעו לבית הקברות, הראתה הרוח לסקרוג' את הקבר, סקרוג' הופתע לראות את שמו על הקבר וביקש בבכי מהרוח שתחזיר אותו.
בבוקר, סקרוג' התעורר פתאום ביום חג המולד וגילה שכל הרוחות שביקרו אותו היו חלק מחלום שחלם בלילה אחד.
הוא לבש את בגדיו ותרם מלא כסף לאדונים ולנזקקים וגם בעזרתו של בין הארנב הוא קנה תרנגול הודו ענק למשפחתו של בוב.
כשהגיע לביתו של בוב קרצ'יט הוא אמר לו שיעלה את משכורתו וישלם את המשכנתה על ביתו.
הסרט מסתיים שסקרוג' אהב את חג המולד, ויחד עם טים הקטן וכל המשפחה ערכו ארוחה גדולה וחגגו ביחד עם כל אנשי העיר שבאו לביתו של בוב, וסקרוג' הפך להיות אב שני לטים הקטן החי שנהיה בריא ושלם.
מזל שלום - בן נעים (נולדה בשנת 1959), היא אתלטית ישראלית בעבר, אלופת ישראל בריצות למרחקים בינוניים וארוכים.
אלופת המכביה השלוש עשרה (1989) בריצת 3000 מטר.
שלום נולדה ברחובות וגדלה במושב בית עזרא, בת להורים יוצאי עיראק.
אחותה המבוגרת ממנה ב-4 שנים, זהבה שמואלי, אף היא אתלטית מצטיינת, אלופה ושיאנית ישראל.
בתחילת דרכה היא התאמנה ביחד עם אחותה בקבוצת "איילות" בהדרכתו של איליה בר זאב.
עם השנים היא נישאה לבן נעים ועברה לאשקלון ואחר כך להפועל באר שבע.
במירוץ הקפת התבור (2000 מטר) שנערך במרץ 1977 זכתה שלום במדליית כסף בתוצאה של 7:40.0 דקות, אחרי אחותה זהבה שמואלי (7:27.6 דקות) ולפני מרסל מרסיי (7:55.9 דקות).
באליפות ישראל במירוץ כביש, למרחק של 7 ק"מ שנערכה במושב ערוגות באפריל 1977 זכתה שלום במדליית כסף בתוצאה של 29:33.5 דקות, אחרי שמואלי (28:04.3 דקות).
ב-31 בדצמבר 1977 זכתה שלום במדליית כסף במרתון טבריה, המרתון הראשון שנערך בישראל, בתוצאה של 3:48.18 שעות, שמואלי סיימה ראשונה בתוצאה של 3:02.58 שעות, (50 התוצאות הטובות בעולם לנשים), מקום 20 כללי ומקום תשיעי מבין הישראלים, ובכך הפכו שתיהן לישראליות הראשונות שמסיימות מרתון.
ב-30 בדצמבר 1978 זכתה שלום במדליית זהב בריצת מרתון טבריה בתוצאה של 3:24:48 שעות.
היא סיימה שלישית מבין האתלטיות.
ב-20 בדצמבר 1979 זכתה שלום במדליית זהב בריצת מרתון טבריה בשיא אישי חדש של 3:16:06 שעות, ריצה זו הייתה ארוכה מהמרחק התקני.
באליפות ישראל בריצת 3000 מטר שנערכה במאי 1980 זכתה שלום במדליית כסף בתוצאה של 10:37.7 דקות, אחרי שמואלי (9:45.5 דקות).
באליפות ישראל שנערכה בסוף יוני אותה שנה היא זכתה במדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:42.4 דקות, אחרי שמואלי (4:29.5 דקות) ושולה אבישיד (4:41.2 דקות).
באליפות ישראל שנערכה בתחילת יולי 1981 זכתה שלום במדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:53.3 דקות, אחרי ענת מאירי (4:25.7 דקות) ושמואלי (4:27.2 דקות).
במרוץ "אצבע הגליל" למרחק חצי מרתון (21.1 ק"מ) שנערכה באוקטובר אותה שנה זכתה שלום במדליית זהב בתוצאה של 1:33.01 שעות, לפני זהבה אליאס (1:36.10 שעות).
בתחרות האתלטיקה של כינוס הפועל ה-12 שנערכה באצטדיון שבהדר יוסף במאי 1983 זכתה שלום במדליית ארד בריצת 3000 מטר בתוצאה של 10:18.52 דקות, אחרי בת פארמר מארצות הברית (9:25.21 דקות) ושמואלי (9:53.54 דקות).
באליפות ישראל באתלטיקה בריצת 3000 מטר שנערכה בהדר יוסף בתחילת יוני 1985 זכתה שלום במדליית זהב בתוצאה של 10:28.9 דקות, לפני עמאל עבדאללה מסולם צור (11:37.4 דקות).
בתחרות האתלטיקה של המכביה השתים עשרה שנערכה בהדר יוסף ב-23 ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית ארד בריצת 3000 מטר בתוצאה של 10:14.62 דקות, אחרי התאומות מארצות הברית נורה קולאס (9:44.92 דקות) ושרה קולאס (10:13.45 דקות).
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בשנת 1987 זכתה שלום במדליית זהב בריצת 3000 מטר בתוצאה של 10:04.61 דקות.
במרתון לונדון שנערך באפריל 1988 סיימה שלום במקום 23 בשיא אישי חדש של 2:45:50 שעות, התוצאה השנייה בטיבה של אתלטית ישראלית אחרי השיא הישראלי של שמואלי (2:40:29 דקות).
בתחרות שנערכה בתל אביב באפריל 1989 זכתה שלום במדליית ארד בריצת 10000 מטר בשיא אישי חדש של 36:13.68 דקות.
התוצאה השנייה בטיבה של אתלטית ישראלית באותה העת.
שמואלי שזכתה במדליית כסף קבעה שיא ישראלי חדש של 34:44.87 דקות.
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה באותה שנה היא זכתה במדליית זהב בריצת 3000 מטר בתוצאה של 9:42.84 דקות.
בתחרויות האתלטיקה של המכביה ה-13 שנערכו ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בריצת 3000 מטר בתוצאה של 9:49.79 דקות, לפני נורה קולאס מארצות הברית (9:52.46 דקות) וג'ני ליין מקנדה (10:10.13 דקות).
בתחרות שנערכה בקסל לו ב-3 ביולי 1992 זכתה שלום במדליית כסף בריצת 5000 מטר בשיא אישי חדש של 17:11.2 דקות.
התוצאה השנייה בטיבה באותה העת של אתלטית ישראלית.
חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה בבריסל שבבלגיה ב-11 באוגוסט היא סיימה במקום חמישי בריצת 3000 מטר בשיא אישי חדש של 9:34.46 דקות, התוצאה הרביעית בטיבה באותה העת של אתלטית ישראלית.
מזמור חג המולד הוא סרט טלוויזיה משנת 1999, עיבוד לספר באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס.
את הסרט ביים דייוויד ג'ונס ומככבים בו פטריק סטיוארט כאבנעזר סקרוג' וריצ'רד אי גרנט בתפקיד בוב קרצ'יט.
הסרט הופק בעקבות הופעותיו של פטריק סטיוארט בסדרה של קריאות של הספר בתיאטראות בברודוויי ובלונדון.
השידור הראשון היה בערוץ הטלוויזיה TNT.
בתחילת הסרט קובר אבנעזר סקרוג' (פטריק סטיוארט) את שותפו לעסקים, ג'ייקוב מרלי, בחצר כנסייה כפרית, בלוויה מעוטת משתתפים.
הזמן עובר, השלט הניצב בפתח העסק של סקרוג' הולך ומחליד.
בערב חג המולד מבקר את סקרוג' אחיינו, פרד, כדי לאחל לו חג מולד שמח.
סקרוג' ופרד מתווכחים על נישואיו של פרד, שאינם הולמים לדעתו של סקרוג'.
כשפרד יוצא מגיעים לבית העסק שני ג'נטלמנים שמתרימים את בעלי העסקים למען העניים.
סקרוג' מגנה את מאמציהם והשניים עוזבים.
למורת רוחו סקרוג' מסכים להעניק לפקיד שלו, בוב קרצ'יט (ריצ'רד אי גרנט), יום חופשה בחג המולד, אך דורש שקרצ'יט יגיע לעבודה מוקדם בבוקר למחרת (26 בדצמבר).
סקרוג' חוזר לביתו ולפתע הוא רואה את פניו של ג'ייקוב מרלי בתוך מקוש הדלת ובאריחים שמסביב לאח.
רוחו של מרלי (ברנרד לויד) מופיעה וסקרוג' משתכנע באופיה העל טבעי.
לדברי מרלי, אלה שאינם נדיבים מתענים אחרי מותם, והוא בא להזהיר את סקרוג' מפני הצפוי לו.
בנוסף הוא אומר שבלילות הבאים יבקרו את סקרוג' שלוש רוחות, והם ינסו לשכנע אותו להיטיב את דרכיו.
בחצות הלילה מתגלה לעיני סקרוג' רוח חג המולד של העבר (ג'ואל גריי).
יחד הם מבקרים בבית הספר בו הילד אבנעזר מבלה לבד את חופשותיו בשל דחייתו של אביו.
אחותו, פראן, מגיעה לבית הספר להחזיר אותו הביתה ומבשרת לו שיתקבל שם בברכה.
אחר כך לוקחת הרוח את סקרוג' לבית העסק של אלברט פיזיוויג (איאן מקניס), בו שימש סקרוג' כשוליה, והם צופים בו בצעירותו (קני דוטי) נהנה במסיבה לכבוד חג המולד, וברומן שהיה לו עם אישה צעירה, בל (לורה פרייז'ר).
מאוחר יותר מבטלת בל את האירוסין שביניהם בגלל שהוא מעדיף את כספו ורווחיו על פניה.
רוח הרפאים מחזירה את סקרוג' לביתו, והוא מרוב כעס מכבה את האור שהיא מפיצה.
סקרוג' מתעורר כשהוא במיטתו, השעה היא 2 לפנות בוקר.
אור מכיוון החדר השני מושך את תשומת לבו.
הוא פוגש את רוח חג המולד של ההווה (דזמונד בריט), ואיתו הוא מסייר ברחובות לונדון.
הם מבקרים בבית משפחת קרצ'יט, ורואים את גברת קרצ'יט (ססקיה ריבס) מכינה את הסעודה.
בוב קרצ'יט נכנס עם בנו הנכה, טים הקטן (בן טיבר), וסקרוג' נראה מודאג ממראה הילד, הרוח אומרת לו שהילד לא יישאר בחיים.
הם צופים במשפחה אוכלת את ארוחת חג המולד, והרוח מטיחה בפני סקרוג' את מילותיו על העניים.
סקרוג' מושפל כאשר גברת קרצ'יט מוקיעה אותו בפני בני משפחתה.
הרוח לוקחת את סקרוג' למקומות שונים כמו מגדלור בודד, אונייה בלב ים, ואל כורי פחם בוויילס, בכל מקום חוגגים ושרים את שירי חג המולד.
אחר כך הם נמצאים בביתו של פרד, שם הוא שומע איך יוצא פרד להגנתו בפני אשתו וחבריו.
סקרוג' מתעכב כדי לצפות באורחי המסיבה משחקים ונהנים.
הרוח לוקחת את סקרוג' לבית סוהר בו הם רואים שגם אסירים חוגגים את חג המולד.
סקרוג' שם לב שרוח הרפאים הזדקנה, ומתחת לגלימתו מסתתרים שני ילדים, שם הילד "בערות" שם הילדה "מחסור".
שוב מטיח הרוח בפני סקרוג' את מילותיו שלו (האין בתי כלא?
סקרוג' מתרחק כשברקע צלצול פעמונים.
סקרוג' רץ ברחוב שומם ונתקל ברוח חג המולד של העתיד (טים פוטר).
הוא מבקש מהרוח למהר כי ידוע לו שזמנו קצר.
הרוח מובילה אותו לבורסה של לונדון, שם הוא עד לשיחה בין אנשי עסקים ממכריו שמתלוצצים על אדם שהלך לעולמו לאחרונה, והוא כועס על האטימות שהם מפגינים.
אחר כך הם מגיעים למוכר סמרטוטים, ג'ו הזקן (טרוור פיקוק), אליו מגיעים אנשים המנסים למכור פריטים שגנבו מביתו של האיש המת.
הקברן הביא כפתורים, שעון וחפתים.
גברת דילבר, סוכנת הבית (ליז סמית), הביאה סדינים, מגבות ומלקחיים לסוכר.
הטבחית, גברת ריגס (אליזבת ספריגס) לקחה חולצת פשתן מעל גופו של הנפטר.
הוא מבקש מהרוח להראות לו מישהו שיש לו רגשות כלפי האיש המת, והרוח מראה לו גבר ואישה השמחים על מותו, כי כעת הם אינם צריכים להחזיר את החוב שהתקשו לשלמו.
כעת מבקש סקרוג' לראות חמלה הקשורה במוות והרוח לוקחת אותו לבית משפחת קרצ'יט, שם הוא רואה אותם מתאבלים על מות בנם, טים הקטן.
אחרי כן לוקחת הרוח את סקרוג' לחצר כנסייה, ומצביע לעבר קבר.
סקרוג' ממאן להסתכל, אך לבסוף הוא מביט ורואה שזה קברו שלו, הוא המת שאיש לא מתאבל עליו.
סקרוג' טוען שהשתנה וחזר בתשובה, והוא קורא תיגר על הרוח.
הקבר נפתח וסקרוג' רואה את עצמו מונח בתוך ארון מתים.
הוא נופל לתוך הקבר נצמד לגופת המת ואז נופל אל המעמקים.
סקרוג' מתעורר במיטתו כשהוא נצמד לרגלי המיטה.
מאושר לגלות שהוא עדיין חי, הוא מתחיל לצחוק בהיסטריה.
הוא פותח לרווחה את החלון ומגלה, בעזרתו של ילד קטן, שהיום הוא יום חג המולד (מסתבר שהרוחות ביקרו אותו כולן בלילה אחד).
סקרוג' שולח את הילד לקנות תרנגול הודו גדול מהאיטליז הסמוך, ובהמשך שולח את העוף לבית משפחת קרצ'יט.
הוא יוצא מביתו ומברך בחג מולד שמח עוברים ושבים, משחק עם ילדים ברחוב ומצטרף לשירה בכנסייה.
אחר כך הוא הולך לבית אחיינו פרד, שם הוא מתקבל בברכה, ומתפייס עם פרד ועם אשתו.
למחרת כשמגיע בוב קרצ'יט מאוחר לעבודה, סקרוג' מעמיד פני כועס.
אך עד מהרה הוא מדבר אליו בחביבות.
סקרוג' מעלה את שכרו של בוב, ומבקש רשות לסייע למשפחתו.
בסיום הסרט, נשמע קולו של פרד המספר שדודו סקרוג' היה נאמן לדבריו, והמשיך לקיים את רוח חג המולד כל ימי חייו, ורואים את סקרוג' מקבל בברכה לביתו את בני משפחת קרצ'יט.
סרט זה אינו דומה לעיבודים כמו הגרסה משנת 1938 של MGM או הגרסה הטלוויזיונית של ג'ורג' סי סקוט, המציגים תחושת עליזות של חג המולד.
אלא שואב את השראתו מהעיבוד משנת 1951 בכיכובו של אלסטייר סים, בקדרות המוצגת בסצנות שונות ובתפאורה, אף על פי שהוא כולל רגעים שמחים.
הסרט כולל סצנה אחת שלרוב מושמטת מעיבודים אחרים, והיא "סצנת המגדלור" בה צופים סקרוג' והרוח בקבוצות אנשים בחלקים שונים של המדינה, השרים את השיר "Silent Night".
פטריק סטיוארט – אבנעזר סקרוג'
ריצ'רד אי גרנט – בוב קרצ'יט
ג'ואל גריי – רוח חג המולד של העבר
איאן מקניס – אלברט פזיוויג
אנט בדלנד – גברת פזיוויג
ססקיה ריבס – גברת קרצ'יט
דזמונד בריט – רוח חג המולד של ההווה
ברנרד לויד – ג'ייקוב מרלי
טרוור פיקוק – ג'ו הזקן
ליז סמית' – גברת דילבר
אליזבת ספריגס – גברת ריגס
קני דאוטי – סקרוג' הצעיר
סיליה אימרי – גברת בנט
ג'ון פרנקלין-רובינס – מר קראמפ (הקברן)
קלייר סלייטר – מרתה קרצ'יט
טים פוטר – רוח חג המולד של העתיד
קריספטן לטס – טופר היינס
מזמור חג המולד הוא סרט טלוויזיה משנת 1984 עיבוד לנובלה הידועה באותו שם שכתב צ'ארלס דיקנס בשנת 1843. במאי הסרט הוא קלייב דונר שערך את הגרסה הקולנועית של הספר משנת 1951, ומככב בו ג'ורג' סי סקוט בתפקיד אבנעזר סקרוג'.
בתחילת הסרט רואים את ההלוויה של ג'ייקוב מארלי, והמספר ברקע מציין את מותו.
הסצנה הבאה מתרחשת שבע שנים אחר כך בערב חג המולד של שנת 1843. בוב קרצ'יט (דייוויד וורנר) הפקיד של סקורג' מזכיר את העובדה שמארלי מת כבר שבע שנים, אבנעזר סקרוג' (ג'ורג' סי סקוט), מלווה כספים תאב בצע, מצווה עליו לחזור לעבודתו.
לאחר מכן הוא נוזף בבוב המנסה להוסיף מעט פחם לאש הבוערת באח.
פרד הוליוול (רוג'ר ריס), אחיינו של סקרוג', נכנס למשרד ומזמין את דודו לארוחת חג המולד, סקרוג' מסרב בגסות וטוען שחג המולד הוא "אחיזת עיניים" (humbug).
אחר כך יוצא סקרוג' לכיוון הבורסה ומאשר לבוב יום חופשי, בתנאי שיחזור לעבודה מוקדם בבוקר למחרת.
בחוץ הוא פוגש את טים הקטן, בנו הצעיר של בוב, ילד תמים וחולני הנעזר בקביים להליכה.
סקרוג' אומר לילד שיצטרך לחכות לאביו זמן רב עד שיצא.
בבורסה סקרוג' גובה סכום נוסף מאנשי עסקים שלא הצליחו לעמוד בדרישותיו ביום הקודם, לשמחתו הרבה עד מהרה הם נכנעים ומשלמים.
סקרוג' מסרב לתת תרומה לשני ג'נטלמנים, מר פול ומר הרקינג, עבור העניים.
כשהוא טוען שאם הם מעדיפים למות "כדאי מאוד שיעשו זאת ויקטינו את עודף האוכלוסייה".
בדרכו הביתה מתעתעת בו רוח הרפאים של שותפו המת, מארלי (פרנק פינלי), קרון מתים עובר לפניו, פני מארלי מופיעים במקוש הדלת ובאריחים שמסביב לאחר, ופעמונים מתחילים לצלצל.
לבסוף מארלי עצמו מתגלה לפניו כפי שהיה בחיים אך כעת הוא כבול בשלשלאות כבדות.
מארלי שיודע שסקרוג' הוא על סף תהום ויסבול מאותו גורל כמותו, אומר לו שחישל את השלשלאות עוד בחייו, חוליה אחר חוליה, בשל האנוכיות והאכזריות שהפגין ביחסו לאחרים.
עוד אומר מארלי שיפקדו את סקרוג' שלוש רוחות, הראשונה שבהם תופיע לפניו כשהשעון יצלצל 'אחת'.
כדברי מארלי פוקדת את סקרוג' הרוח הראשונה זו של חג המולד של העבר (אנג'לה פלזנס) והיא מציגה לפניו את עברו שלו הנשכח.
הם צופים בילד אבנעזר הנותר לבדו בבית הספר בתקופת החופשה ורק ספרים מארחים לו לחברה.
סקרוג' מסביר שעקב מותה של אימו כשילדה אותו, אביו נוטר לו טינה ומתכחש לו.
פאן (ג'ואן ויילי) אחותו האהובה, ואמו של פרד, מגיעה באחת החופשות וטוענת שאביהם סיילאס (נייג'ל דוונפורט) "השתנה", אך מתברר שהוא עדיין מתעב את בנו ואחרי שלושה ימים סיילאס שולח אותו לעבוד אצל פזיוויג (טימותי בייטסון).
סקרוג' מגלה שאחותו פאן נפטרה כשילדה את בנה פרד, וסקרוג' מתייחס אל פרד בבוז בדומה ליחסו של אביו אליו.
אחר כך רואים את סקרוג' עובד כשוליה בעסק של פזיוויג ומתאהב בבל (לוסי גטרידג'), והשניים מתארסים.
אך האובססיה של סקרוג' לצבירת ממון הולכת ומתגברת והוא אינו מתייחס כראוי לארוסתו.
כאשר בל מבינה שהיא אינה חשובה בעיניו כבעבר, היא מבטלת את האירוסין.
בהמשך סקרוג' רואה את בל נשואה ואם לילדים.
הוא מתקשה לראות עוד זכרונות ובכעס מכבה את האור של הרוח ב'מכנה נרות' גדול.
הרוח השנייה שמופיעה לפני סקרוג', רוח חג המולד של ההווה (אדוארד וודוורד), מציגה בפניו כיצד חוגגים את חג המולד.
סקרוג' רואה את עוניים של בוב קרצ'יט ומשפחתו, שאינם יכולים להרשות לעצמם יותר מאווז קטן ומעט פודינג לארוחה החגיגית.
בוב מרים כוסית לכבוד סקרוג' למגינת לבה של אשתו (סוזאנה יורק).
הרוח רומזת שאם הצללים בעתיד לא ישנו כיוון, טים הקטן ימות, והרוח נוזפת בסקרוג' על אמירותיו על עודף האוכלוסייה.
עוד צופים הרוח וסקרוג' במסיבה בביתם של פרד ואשתו ג'נט (קרוליין לנגריש) בה הם מארחים חברים.
אחר כך הם רואים משפחה של חסרי בית הרועדים מקור ואוכלים שאריות מזון.
בתוך הגלימה של הרוח מסתתרים שני ילדים, שמותיהם "בערות" ו"מחסור", הרוח מזהירה את סקרוג' מפניהם ונעלמת.
אחרי רגעים אחדים מופיעה לפני סקרוג' רוח רפאים חסרת ממשות, הרוח של חג המולד לעתיד לבוא (מייקל קרטר).
היא מראה לסקרוג' מה יתרחש בחג המולד הבא אם הוא לא יחזור בתשובה.
הם צופים באותם אנשי עסקים שהופיעו בתחילת הסרט, המדברים ביניהם על אדם שנפטר לא מכבר, והם מתלוצצים באומרם שיגיעו ללוויה שלו רק אם תהיה ארוחה בחינם.
סקרוג' רואה את האיש המת במיטה, ואישה זקנה (ליז סמית') שדדה את מה שנותר מרכושו.
היא מנסה למכור את מה שגנבה לסוחר בשם ג'ו הזקן (פיטר וודתורפ).
מתברר שטים הקטן לא התגבר על מחלתו, ובני משפחתו מתאבלים עליו.
לבסוף מגלה סקרוג' שהאיש המת הוא עצמו כשהוא רואה כתובת עם שמו על מצבה נטושה.
סקרוג' אומר לרוח שהוא חוזר בתשובה והוא אינו האדם שהיה, ומתחנן למחוק את הכתובת על המצבה.
באורח פלא מתעורר סקרוג' בחדרו ומגלה שעדיין יש בידיו הזדמנות לשנות את דרכיו.
בבוקר כשסקרוג' מבין שהיום הוא יום חג המולד, הוא שולח ילד להביא מאצל מוכר העופות תרנגול הודו ענק שהועמד למכירה.
סקרוג' משלם לילד בעין יפה ושולח את העוף לבית משפחת קרצ'יט.
אחר כך פוגש סקרוג' את שני הנדבנים ומבטיח להם סכום כסף גדול כתרומה.
הוא מגיע לביתו של פרד ופוגש את אשתו, מתנצל בפניהם על דבריו בגנות חג המולד, ומזמין את עצמו לארוחת החג, לשמחתו הרבה של פרד.
למחרת בוב קרצ'יט מגיע באיחור לעבודה, סקרוג' מעמיד פנים שהוא כועס, אבל מיד אחר כך מכפיל את שכרו של בוב ומבטיח לעזור לו ולמשפחתו.
בסיום הסרט מספר פרד שדודו הפך לדמות אב עבור טים הקטן, ושסקרוג' גילה סוף סוף את המשמעות האמיתית של חג המולד.
ג'ורג' סי סקוט - אבנעזר סקרוג'
פרנק פינלי - רוחו של מרלי
אנג'לה פלזנס - רוח חג המולד של העבר
אדוארד וודוורד - רוח חג המולד של ההווה
מייקל קרטר - רוח חג המולד לעתיד לבוא
דייוויד וורנר - בוב קרצ'יט
סוזאנה יורק - גברת קרצ'יט
אנתוני וולטרס - טים הקטן
רוג'ר ריס - פרד הוליוול
קרוליין לנגריש - ג'נט הוליוול
לוסי גאטריג' - בל (ארוסתו של סקרוג')
נייג'ל דוונפורט - סיילס סקרוג' (אביהם האכזר של אבנעזר ופאן)
מארק סטריקסון - אבנעזר סקרוג' הצעיר
ג'ואן ויילי - פאן סקרוג' (אחותו האהובה של אבנעזר, ואמו של פרד)
טימותי בייטסון - מר פזיוויג
מייקל גוף - מר פול
ג'ון קוארמבי - מר הרקינג
פיטר וודתרופ - ג'ו הזקן
ליז סמית' - גברת דילבר
קירן יוז - פיטר קרצ'יט
הסרט צולם בעיר שרוסברי שבמחוז שרופשייר.
שידור הבכורה בארצות הברית היה ב-17 בדצמבר 1984 ברשת CBS, ובבריטניה הסרט הוקרן בבתי הקולנוע.
השידור בארצות הברית היה בחסות חברת IBM אשר רכשה את כל הפרסומות בשידור בן השעתיים.
ג'ורג' סי סקוט היה מועמד לפרס אמי על תפקידו בסרט.
מאז השידור שודר הסרט בארצות הברית בערוצי טלוויזיה מקומיים וזכה לקהל מעריצים נאמן, אבל רק ב-1995 יצא הסרט בפורמט וידאו וב-1999 ב-DVD.
זאת מכיוון שהזכויות על הסרט היו שייכות לסקוט עצמו ואחר מותו תרמו בני משפחו את הזכויות לחברת בקסטר אינטרנשיונל.
ב-2007 שודר הסרט שוב ברשת טלוויזיה ארצית, AMC, לראשונה מאז שידור הבכורה.
הרשת ממשיכה לשדר את הסרט בכל דצמבר מאז 2009.
על אף שהסרט נאמן מאוד למקור הספרותי היו בו שינויים אחדים:
שם המשפחה של פרד, אחיינו של סקרוג', ושם אשתו לא מוזכרים בספר.
בסרט שמו הוא פרד הוליוול ושם אשתו ג'נט.
הרוח של מארלי מופיעה בהתחלה כשהיא שקופה כפי שמתואר בספר, אך מיד אחר כך השקיפות נעלמת.
כמו כן, כשמארלי יוצא שומעים גניחות ויללות מחוץ לבית, אבל כשסקרוג' מסתכל מהחלון החוצה, הרחוב שקט וריק.
בניגוד לספר בו הוא רואה חיזיון של רוחות רפאים הכבולות בשלשלאות כמו מארלי, הנודדות ומתענות על הקמצנות החמדנות והאנוכיות שהפגינו בהיותן בחיים.
כמו בעיבוד משנת 1951 בכיכובו של אלסטייר סים, סקרוג' מספר לרוח חג המולד של העבר שאימו מתה בלידתו (מה שמסביר את השנאה של אביו אליו).
בנוסף הוא מספר שפאן אחותו מתה בלדתה את פרד, ובשל כך סקרוג' נוטר טינה לאחיינו.
בעיבוד זה בפעם הראשונה מופיע על המסך אביו של סקרוג' (בשם סיילאס סקרוג'), לעומת הספר שרק מזכירים אותו.
אף על פי שהאב נעתר לבקשתה של פאן ומרשה לבנו לחזור הביתה לחג המולד, הוא מבהיר לבנו בבואו לקחת אותו מבית הספר שהוא עדיין מאשים אותו במותה של אשתו.
מיד אחרי חג המולד סקרוג' האב שולח שוב את בנו מהבית להיות שוליה בבית העסק של מר פזיוויג.
בניגוד לרוב התיאורים של סקרוג' כאדם כחוש כאן הוא נראה איש מלא וחסון.
הוא מצטייר כאיש עסקים מצליח, גם אם חסר רחמים, ולא כקמצן טיפוסי.
בגרסה זו סקרוג' בדרכו הביתה הולך אל הבורסה שם אנחנו עדים לחוסר הרחמים שהוא מפגין ביחס לעמיתיו, וגם שם הוא נתקל בנדבנים המבקשים ממנו תרומה.
בסצנה בחנות הסמרטוטים, בה מוכרים את חפציו אחרי מותו, הושמטו מהסרט הקברן והמנקה.
נשארת רק הכובסת, גברת דילבר, המוכרת לג'ו הזקן את הווילונות מביתו של סקרוג'.
השחקנית ליז סמית' שמופיעה כגברת דילבר גילמה את אותה דמות בעיבוד משנת 1999 בכיכובו של פטריק סטיוארט.
מזלף הוא כלי גינה המשמש להשקיית צמחי גינה ביתית, עציצים, אדניות וכיוצא באלה.
המזלף הוא מכל מים קטן, בדרך כלל בקיבול של בין 0.5 ליטר ל-10 ליטר, שנועד לנשיאה ממקום למקום בגינה, שבקצהו מותקנת זרבובית ארוכה לצורך הזלפת המים על הצמחים.
המזלף עשוי פח מגולוון או פלסטיק (חומרים שלא יפגעו משיתוך כתוצאה ממגע המים) ומבנהו מזכיר קנקן בעל ידית אחיזה גדולה וזרבובית ארוכה.
ידית האחיזה קבועה בחלקו האחורי של המזלף.
הזרבובית בוקעת מתחתית הצד הקדמי של המזלף ומתעקלת למעלה.
ידית האחיזה הגדולה נועדה להקל על נשיאתו והטייתו של המזלף, שכתוצאה מהיותו מלא במים עשוי להיות כבד באופן ניכר.
הזרבובית בוקעת מחלקו התחתון של המזלף - כדי לאפשר למצות את כל תכולת המים שבו בזמן ההשקיה.
הזרבובית מתעקלת למעלה - כדי שהמים יצאו דרכה רק כאשר המזלף מוטה קדימה בזמן ההשקיה.
אורכה של הזרבובית נועד לאפשר שני היבטים מהותיים, גם אם לחלוטין בלתי תלויים האחד בשני, באופן הפעלת המזלף:
הגדלת טווח ההשקיה, תוך צימצום הצורך בתנועה של מפעיל המזלף.
הזרבובית הארוכה מאפשרת למשתמש לעמוד במקומו ולהסתובב ימינה ושמאלה בזמן שהוא משקה את הצמחים שבסביבתו.
כך מתאפשר למשתמש להשקות שטח רב יותר סביבו, מבלי שיצטרך ללכת ולנייד את המזלף הכבד.
ייעול ההשקיה, באמצעות הזלפת המים ישירות לקרקע באזור שבו צומח הצמח המושקה.
הזרבובית הארוכה מאפשרת למשתמש במזלף להשקות את בסיס הצמח, מבלי שיצטרך להתכופף.
כך נחסך מהמשתמש מאמץ בתהליך ההשקיה ומי ההשקיה אינם מתבזבזים על הרטבת עלי הצמח.
בדגמי מזלפים מסוימים מותקנת בקצה הזרבובית פיה בעלת כמה חורים.
מטרת פיה זו היא לחלק את זרם המים העובר בזרבובית, בדרכו לצמח, למספר זרזיפים עדינים (או טפטופי מים, כתלות בזווית ההטיה של המשפך וביכולת הספיקה של הזרבובית).
חלוקת זרם ההשקיה לזרזיפים או טיפות מקלה על המשתמש להשקות ביעילות צמח אחר צמח, מבלי להציפם במים יתר על המידה כמו-גם להגדיל במעט את האזור המושקה בבסיסו של כל צמח ובכך להקל על האדמה לספוג את המים ולהקל על מערכת השורשים של הצמח לספוג את המים לאחר שחלחלו לאדמה.
בחלקו העליון של המזלף פעור פתח גדול, המאפשר למלא את המזלף במים מברז מים או צינור השקיה.
פתח ההשקיה בחלקו העליון של המזלף קרוב יותר לידית האחיזה ואילו בקרבת קדמת המזלף החלק העליון נותר סגור.
המטרה במבנה זה של הפתח היא לאפשר הטיה קדימה של המזלף לצורך השקיה דרך הזרבובית, מבלי שההטיה תביא לזליגת מים דרך הפתח העליון.
בחלקו העליון של המזלף קבועה ידית נוספת המאפשרת למשתמש להחזיק את המזלף תחת זרם מים (בין אם מדובר בזרם מים הבוקע מברז או מצינור השקיה) בעודו מתמלא ולאחר מכן לשאתו אל האזור בגינה שבו יש להשקות.
בדגמים מסוימים של מזלפים ידית נשיאה זו נפרדת מידית האחיזה הקבועה בחלקו האחורי של המזלף ובדגמים אחרים ידית הנשיאה היא המשכה של ידית האחיזה.
בנקודה זו יש לציין כי כאשר מדובר בדגם שבו ידית הנשיאה נפרדת מידית האחיזה, הרי שידית הנשיאה מותקנת לרוחב חלקו העליון של המזלף, כדי להקל על נשיאת המזלף המלא לצד הגוף.
המזלף מיועד לנשיאה ולשימוש על ידי אדם אחד.
בתחילה, המשתמש מציב את המזלף תחת מקור מים זורמים, כדי שיתמלא דרך הפתח שבחלקו העליון.
לאחר שהתמלא דיו, נושא המשתמש את המזלף בעזרת ידית הנשיאה שבחלקו העליון, עד לקרבת הצמחים אותם ברצונו להשקות.
כאשר יש להשקות אדניות פרחים או עציצים שאינם נמצאים על האדמה אלא תלויים בגובה מעליה (לדוגמה, על אדן החלון או על מעקה המרפסת), משמשת ידית הנשיאה גם להרמת המזלף לגובה הדרוש ולהחזקתו בגובה זה.
המשתמש מסתייע בידית האחיזה שבחלקו האחורי של המזלף כדי להטות את המזלף כך שקצה הזרבובית (או פיית המזלף, במידה ומותקנת) תוצב בקרבת גבעול הצמח שלפניו או הצמח עצמו (במידה ומדובר בצמח נמוך, ראו לדוגמה צמחי בתה).
המשך הטיית המזלף מביאה ליציאת מים מהמזלף, דרך הזרבובית ואל הצמחים.
בשלב זה, שליטה במידת הטיית המזלף מאפשרת למשתמש לשלוט בכמות המים שבהם מושקה הצמח.
בזמן שהמזלף מוטה, יכול המשתמש להטותו גם לימין ולשמאל, לצורך השקיית צמחים סמוכים מבלי לזוז ממקומו.
לאחר שהושקו הצמחים דיים, יכול המשתמש להפסיק את ההשקיה, לעבור להשקיית צמחים באזור אחר או לחזור על התהליך החל מהשלב הראשון.
המזלף מיועד להשקיית עציצים, אדניות וערוגות פרחים ביתיות.
השקיית שדות ומטעים נעשית בעזרת ציוד השקיה ייעודי כגון ממטרות, טפטפות, צינורות השקיה ותעלות השקיה.
אולם, במדינות מאותגרות טכנולוגית, בהן לא קיימת תשתית מתקדמת או אמצעים מתקדמים להשקיית שטחים נרחבים, עושים המקומיים שימוש במזלפים גדולים וכבדים להשקיית שדותיהם.
המקומיים נאלצים למלאה את המזלפים הכבדים ממקור מים סמוך, לשאתם על גבם באמצעות אסל (מוט המחבר שני חפצים כבדים ומאפשר לשאתם על הגב) וללכת לאורכם של התלמים שבשדה כשהם מטים את המזלפים ומשקים את הגידולים.
מדובר בעבודה קשה (משקל כל מזלף מלא עשוי להגיע ל-15 קילוגרמים) ומפרכת, המצריכה הליכה רבה וזמן רב ולכן נפוצה רק בחברות מתפתחות.
מזלף, שם עצם ממין זכר, מהשורש ז.ל.פ., שורש זה קרוב לשורש ד.ל.פ., שמשמעו זליגה וטפטוף נוזל.
המונח מזלף הוא במשקל מַקְטֵל, בדומה למונחים "מברג", "מדחף", "מחשב" וכולי.
באנגלית, נקרא המזלף "Watering can" (בתרגום חופשי: "פחית השקיה" או "מכל השקיה").
לעיתים, מכונה המזלף בטעות "משפך", אולם זו טעות מובהקת והמונח "משפך" מתאר עצם שונה לחלוטין המסייע להכניס נוזלים לכלי קיבול בעלי פתח צר ואינו קשור להשקיית צמחים.
מאחר שהמזלף הוא כלי בית נפוץ ופשוט אך עם זאת בעל חן ויחוד משלו, מופיעה דמותו בעבודות אומנות רבות.
העובדה שהמזלף הוא כלי נפוץ בכל העולם, המשמש להשקיית צמחים שגם היא פעולה מוכרת ונפוצה הנתפסת כפעולה "חיובית" או "נייטרלית", הם ככל הנראה הגורם להופעתו בסצנות רבות באומנות.
למרות שהמזלף נועד במקור לצורך השקיית ערוגות גינה ביתיות, הרי שבמהלך השנים נעשה בו שימוש גם לצרכים אחרים:
במקרים בהם נוצר הצורך לתקן סדקים בכבישי אספלט, עושים לעיתים המתקנים שימוש במתקן הדומה למזלף מתכתי, כדי למזוג אספלט (ביטומן) נוזלי לתוך החריצים או הסדקים.
האספלט הנוזלי מתקרר ומתקשה וכך הסדק נאטם.
באירועי השקה מרובי משתתפים, בהם מחלקים המארגנים כוסות משקה למשתתפים נעשה לעיתים שימוש במזלפים כדי למלא את הכוסות.
השימוש במזלף מייעל ומזרז את חלוקת המשקה ואף מקנה לאירוע מימד קומי וקליל יותר.
המזלף משמש לעיתים כחפץ נוי ביתי.
בשמשו כחפץ נוי, המזלף לעיתים מעוטר ונצבע ביד בצורה חופשית ובמגוון צבעים או מעוטר בקוצים או פרחים, כדי להעניק לו חזות קלילה ונאה.
מנגד, בסגנון עיצוב אחר, המזלף בשמשו כחפץ נוי ביתי דווקא מוצג כחפץ מתכתי מבהיק וממורט.
הצגת כלי הגינה כחפץ נוי, במנותק משימושו המקורי ובסביבה שלא נועד לה, יוצר אלמנט עיצובי מפתיע ומושך עין.
חפצים רבים ושונים, לרבות המזלף, משמשים כאביזרי במה ואין בכך יחוד, אלא שהשימוש במזלף כאביזר קומי יוצא דופן בכך שמדובר בשימוש החורג מהשימוש המוכר והרגיל במזלף ומתכתב עם מחוזות האבסורד והאיגיון.
המזלף מאפשר לילדים לחקות דרך משחק את התנהגותם של מבוגרים בזמן שהם עוסקים בהשקיית צמחי הבית והגינה.
מאחר שהמזלף זול, איננו כולל חלקים נעים, איננו מתקלקל ומצריך רק מים ודמיון הרי שילדים אינם מתקשים למצוא בו כלי משחק והורים רבים אינם מתנגדים לכך.
מזמור חג המולד הוא סרט אנימציה משנת 1971, אשר שמשמש כעיבוד לנובלה באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס שיצאה לאור ב-1843. הסרט שודר לראשונה בטלוויזיה ברשת ABC בארצות הברית ואחר כך הוקרן בבתי הקולנוע.
הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר לשנת 1971.
אלסטייר סים – אבנעזר סקרוג'
מייקל הורדרן – הרוח של מארלי
דיאנה קוויק – רוח חג המולד של העבר
ג'ואן סימס – גברת קרצ'יט
דייוויד טייט – פרד / המתרים
פליקס פלטון – רוח חג המולד של ההווה
אנני וסט – רוח חג המולד של העתיד
מלווין הייז – בוב קרצ'יט
מרי אלן ריי – גברת דילבר
אלכסנדר ויליאמס – טים הזעיר (ללא קרדיט)
את הסרט "מזמור חג המולד" ביים ריצ'רד ויליאמס, האחראי לסגנון היה קן האריס שקיבל קרדיט כ"אנימטור ראשי".
אלסטייר סים כיכב בתפקיד אבנעזר סקרוג', דמות שהוא גילם ב-1951 בסרט "סקרוג'".
גם השחקן מייקל הורדרן גילם שוב את אותה דמות, הרוח של מארלי, מאותו סרט.
האנימטור הוותיק צ'אק ג'ונס היה מפיק בפועל.
בנו של ויליאמס, אלכסנדר ויליאמס, שהיה אז בן ארבע דיבב את דמותו של טים הזעיר.
לגרסה זו של "מזמור חג המולד" יש מראה ייחודי.
הסגנון הוא בהשראת האיורים של ג'ון ליץ' שאייר את המהדורה המקורית, ושל הרישומים בעט ודיו של המאייר מילו וינטר שעיטרו את המהדורות משנות השלושים של המאה העשרים.
הקהל המיועד אינו של ילדים קטנים.
בשל האווירה הקודרת של הסרט והדגש על אפלה וצללים, היו שחשבו שסרט זה הוא המפחיד ביותר מבין העיבודים לסיפור הקלאסי של דיקנס.
הסרט הופק במקור כסרט טלוויזיה לחג המולד, רק מאוחר יותר הוקרן בבתי הקולנוע, ולכן היה זכאי למועמדות לפרס האוסקר.
הסרט זכה בפרס סרט ההנפשה הקצר הטוב ביותר לשנת 1972. הוא העיבוד היחיד של "מזמור חג המולד" שזכה בפרס אוסקר.
מזמור חג המולד הוא סרט אילם משנת 1910 שביים ג'.
סירל דאולי עבור חברת אדיסון סטודיוס.
משך ההקרנה הוא 10 דקות.
הסרט הוא אחד העיבודים הראשונים לנובלה המפורסמת "מזמור חג המולד" מאת צ'ארלס דיקנס שיצאה לאור ב-1843. בתפקיד אבנעזר סקרוג' מופיע מארק מקדרמוט, ובדמות בוב קרצ'יט מופיע צ'ארלס ס.
ביום שלפני חג המולד מגיעים למשרדו של סקרוג' אנשי אגודת צדקה כדי שיתרום כסף לעניים, אבל הוא מסרב להם.
אחר כך הוא מגרש בגסות את אחיינו פרד.
כשסקרוג' חוזר לביתו הוא רואה רוח רפאים של שותפו בעבר ג'ייקוב מארלי.
מארלי מזהיר את סקרוג' שאם לא ישנה את דרכיו הוא יענש בעולם הבא.
באותו לילה מבקרות את סקרוג' שלוש רוחות נוספות, שמראות לו את העבר, ההווה והעתיד שלו.
מארק מקדרמוט – אבנעזר סקרוג'
ויליאם בכטל – ללא קרדיט
ויולה דאנה – ילדה בת 13 (ללא קרדיט)
קארי לי – ללא קרדיט
שירלי מייסון – ילדה בת 10 (ללא קרדיט)
מזמוזים (או התמזמזות) היא מילת סלנג המתארת מגע פיזי אינטימי בין שני אנשים המתבטא בעיקר בלטיפות חושניות, נשיקות ארוכות ולעיתים כולל גם נשיקות באזורים רגישים בגוף כמו הצוואר ובחלקים נוספים בגוף.
פעילות זו לעיתים רבות נחשבת לסוג של משחק מקדים, שנועד לבנות מתח מיני, ציפייה, וגירוי מיני, אשר עשויים להוביל לקיום יחסי מין או פעילות אינטימית אחרת.
הפעילות מסייעת גם לשחרר הורמונים כמו אוקסיטוצין ודופמין אשר תורמים לתחושות של אושר, ומעצימים את הקשר הרגשי במערכת יחסים רומנטית.
לפי רוביק רוזנטל, המילה "מזמוז" במשמעותה זו מקורה בתרגומו של אברהם שלונסקי לרומן "הדון השקט".
למרות שבאופן כללי מדובר בפעילות אנושית אוניברסלית, היחס אליה עשוי להשתנות באופן מהותי בחברות שונות.
פעילות זו פופולרית למדי בספרות, בקולנוע, ובטלוויזיה כאשר בסצנות רומנטיות רבות בסרטים ובסדרות טלוויזיה הדמויות מתנשקות באופן נלהב על מנת להדגיש את הקשר הרגשי העמוק במערכת היחסים בין דמויות מסוימות.
מזמור חג המולד היא מיני-סדרת דרמה ופנטזיה אפלה בריטית, המבוססת על נובלה באותו השם מאת צ'ארלס דיקנס שיצאה לאור בשנת 1843. מיני-הסדרה כוללת שלושה פרקים, והיא נכתבה על ידי סטיבן נייט, שגם נמנה עם המפיקים בפועל לצד השחקן טום הארדי והבמאי והמפיק רידלי סקוט.
המיני-סדרה שודרה לראשונה בארצות הברית ברשת "FX Networks" ב־19 בדצמבר 2019, כאשר שלושת הפרקים שודרו ברצף כסרט טלוויזיה אחד.
בבריטניה שודרה הסדרה ברשת "BBC One" בין ה־22 בדצמבר ל־24 בדצמבר 2019. הסדרה צולמה באתרים שונים, בהם אחוזת ריינהאם שבמזרח לונדון, ובית החולים לורד לייסטר שבעיר וורוויק.
בין שחקני הסדרה נמנים גאי פירס, אנדי סירקיס, סטיבן גראהם, שרלוט ריילי, ג'וני האריס, ג'ייסון פלמינג, וינט רובינסון וג'ו אלווין.
גרסה זו מציגה עיבוד אפל ובוגר לסיפור המקורי, וכוללת שפה בוטה, אלימות, עירום חלקי, אלמנטים של אימה, רמיזות להתעללות מינית בילדים, זנות כפויה ותיאור טביעה של ילד.
הסדרה נפתחת בילד מצולק המטיל את מימיו על קברו של ג'ייקוב מרלי.
במקביל, אבנעזר סקרוג' מוצג כאיש עסקים חסר רחמים הפועל כמשקיע תוקפני בעל אינטרסים תעשייתיים נרחבים.
שותפו העסקי, מרלי, הלך לעולמו שנה קודם לכן.
סקרוג' בז לרוח חג המולד, ורואה באוהביו צבועים.
הוא טוען כי לוּ היו טובי לב באמת, היו כאלה לאורך כל השנה.
בביתו של סקרוג', פקידו, בוב קראצ'יט, ואשתו מרי מתקשים לשרוד ולגדל את ילדיהם, ובראשם טים הנכה.
רוחו של מרלי, הנתונה לטירוף, נשלחת לכור עונשין בעולם הבא, שם רוחו של נפח מכשירה אותו בתור שליח רוחות.
על מנת לזכות במנוחה נצחית, עליו להוביל את סקרוג' לגאולה.
רוח חג המולד של העבר מבקרת את סקרוג' ומציגה בפניו חזיונות מעברו.
בילדותו, סקרוג' נשלח לפנימייה בה נאנס על ידי מנהל המקום, בידיעת אביו שהתנה את השתיקה בפטור מתשלום.
אחותו לוטי חילצה אותו ואיימה על המנהל.
חזיון נוסף עוסק במרי, שפנתה לסקרוג' בבקשה להלוואה עבור ניתוח מציל חיים לבנה.
סקרוג' דרש ממנה להגיע אליו בערב חג המולד, והשפיל אותה עד שהסכימה להתפשט, רק כדי להוכיח את נכונותם של אנשים לוותר על עקרונותיהם עבור כסף.
לבסוף נתן לה את הכסף ואיים לחשוף את המעשה לבעלה.
רוח חג המולד של ההווה מופיעה בדמות אחותו המנוחה של סקרוג', לוטי.
יחד הם צופים במשפחת קראצ'יט חוגגת את החג.
מרי משקרת לבוב וטוענת שגנבה עגילים כדי לממן את הניתוח.
בוב מודיע על התפטרותו ומציין שמצא עבודה אחרת.
סקרוג', שרוצה להבטיח שלא יחשוף את האמת, מבין שאינו רצוי ונאלץ לעזוב.
רוח חג המולד של העתיד מופיעה בדמות קברן אילם שפיו תפור.
סקרוג' חוזה במותו הקרב של טים לאחר שנשבר הקרח באגם, ובמותו שלו – בודד וללא אבלים.
מרלי מציע לו הזדמנות לגאולה, אך סקרוג' מסרב, בטענה שאינו ראוי למחילה, ומוכן לשלם את המחיר ובלבד שטים יחיה.
בשל החלטתו, מרלי זוכה במנוחה נצחית, וגורלו של טים מתהפך: קברו נעלם, וסקרוג' מועבר חזרה ליום חג המולד – לפני שבוב מודיע על התפטרותו.
הוא רץ אל האגם ומפזר עליו חצץ כדי למנוע את התאונה.
בהמשך, מבקר סקרוג' את משפחת קראצ'יט, מאחל לבוב הצלחה ומעניק לו סכום של 500 ליש"ט, תוך הכרזה על סגירת עסקיו.
מרי מודה לו אך מדגישה שהמעשה לא יקנה את מחילתה.
סקרוג' משיב שאינו מבקש מחילה, אלא שואף להיות אדם טוב יותר.
כשהוא עוזב, פונה מרי לשלוש הרוחות ואומרת להן כי עבודתן טרם הושלמה.
עם עלייתה לשידור בבריטניה, נרשמו בשירות "BBC iPlayer" כ-1.6 מיליון בקשות צפייה לפרק הראשון, 1.03 מיליון לפרק השני ו-900 אלף לפרק השלישי.
במהלך שבועיים של תקופת חג המולד (20 בדצמבר–2 בינואר), דורגה הסדרה במקום השישי בדירוג התוכניות הנצפות ביותר בשירות.
בארצות הברית שודרה המיני-סדרה כפרק אחד רציף באורך מלא ברשת "FX Networks" ב-19 בדצמבר 2019. בשנת 2020 הפכה הסדרה זמינה לצפייה בשירות הולו.
ב־24 בדצמבר 2021 שוחררה הסדרה גם בשירות דיסני+, למעט בבריטניה ובאירלנד, כפרק אחד במסגרת קטגוריית "Star" וכחלק מהפקות המקור של "Star".
צוות השחקנים הוכרז במאי 2019.
גיא פירס – אבנעזר סקרוג'.
את דמותו של אבנעזר בצעירותו מגלם בילי באראט.
אנדי סירקיס – רוח חג המולד של העבר
סטיבן גרהאם – ג'ייקוב מרלי
שרלוט ריילי – לוטי סקרוג' / רוח חג המולד של ההווה
ג'ו אלווין – בוב קארצ'יט
וינט רובינסון – מרי קראצ'יט
ג'ייסון פלמינג – רוח חג המולד של העתיד
קייואן נובאק – עלי באבא
לני ראש – טים הקטן
ג'וני האריס – פרנקלין סקרוג'
אדם נגייטיס – פרד, בנה של לוטי.
בנובמבר 2017 הוכרז כי רשת "BBC" הזמינה מיני-סדרה חדשה על ספרו של דיקנס, "מזמור חג המולד", שתיכתב על ידי סטיבן נייט בשלושה פרקים.
במקביל לכתיבת מיני-הסדרה, נייט אחראי להפקתה בפועל לצידם של טום הארדי ורידלי סקוט.
בינואר 2019, נחשף כי במקביל להפקת הסדרה, הארדי אף יככב בה, אולם הדמות אותה הוא יגלם לא נחשף.
במאי, נודע שגאי פירס יגלם את דמותו של סקרוג', לצידם של השחקנים אנדי סירקיס, סטיבן גרהאם, שרלוט ריילי, ג'ו אלווין, וינט רובינסון וקייואן נובאק.
רוטגר האוור, שלוהק לדמותו של רוח חג המולד של העתיד, חלה מכדי לצלם את הסצנות בהשתתפותו והוחלף על ידי ג'ייסון פלמינג.
צילומי מיני-הסדרה החלו במאי 2019 באחוזת ריינהאם שבמזרח לונדון.
בתחילת יוני, הצילומים נערכו בבית החולים לורד לייסטר בוורוויק.
הפרק הראשון של המיני-סדרה היה התוכנית הנצפית ביותר בטלוויזיה הבריטית לשבוע שהסתיים ב־22 בדצמבר 2019, עם 7,330,443 צופים שצפו בו במהלך שבעת הימים שלאחר שידורו הראשון.
עם זאת, שני הפרקים הבאים לא נכנסו לרשימת 15 התוכניות הנצפות ביותר של ערוץ BBC One בשבוע שהסתיים ב־29 בדצמבר, עם פחות מ־5,887,097 צופים כל אחד.
לפי "Deadline Hollywood", מספר הצופים בפרק השני היה נמוך ב־1.4 מיליון בהשוואה לפרק הראשון – ירידה של כ־30%.
באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", קיבלה המיני-סדרה את הציון 52% על בסיס 25 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 6.2 מתוך 10. בקונצנזוס המבקרים של האתר נכתב כי
המיני-סדרה זכתה לשבחי ביקורת מסוימים בממלכה המאוחדת.
מגזין "רדיו טיימס" העניק לה ארבעה כוכבים מתוך חמישה, והעיר כי לעיתים התסריט "מרגיש שייקספירי יותר מדיקנסיאני".
העיתון "Evening Standard" השווה את האווירה הכללית של העיבוד לסדרה "כנופיית ברמינגהם" ושיבח את ביצועיהם של השחקנים.
המבקרים היללו במיוחד את ביצועיו של גאי פירס.
לעומת זאת, קיבלה המיני-סדרה ביקורות פחות אוהדות מצד כלי תקשורת אמריקאיים.
המגזין "הוליווד ריפורטר" תיאר אותה ככזו ש"נועדה להרחיק את קהל היעד המסורתי של דיקנס וספק אם תעורר עניין בקרב קהל מבוגר יותר".
באתר "Salon" נכתב כי מדובר בעיבוד "מדכא", ש"לוקה בשמחה ומלא – מלא – בסבל מתמשך".
האתר "Collider" העניק לה שני כוכבים, והודה כי אמנם הסדרה "מביאה משהו חדש לסיפור הידוע", אך סבר כי סיומה "חוטא למשמעות הסיפור ולמהותו של חג המולד".
ניק אלן מ-"RogerEbert.com" העניק אף הוא שני כוכבים, וכתב כי הצפייה בה היא "כשלוש שעות נטולות שמחה של ניסיון להצדיק את קדרותו של העיבוד".
Club" העניק לסדרה ציון C− והעיר על "קדרותו הבלתי־פוסקת" של העיבוד.
מזמור - בית הספר למוזיקה גבעת וושינגטון הוא בית ספר למוזיקה הפועל בקריית החינוך גבעת וושינגטון.
בבית הספר לומדים בעיקר מוזיקאים דתיים ושומרי מצוות.
בית הספר הוקם ב-2010 על ידי המוזיקאי איציק וייס, ששימש בתפקיד המנהל עד 2021, ודניאל זמיר, ששימש בתפקיד הרכז האקדמי עד 2016. כיום מנהל את בית הספר בני שוורץ, שמרכז את מסלול אמן יוצר יחד עם יעל קבסה.
הרכזת האקדמית של מסלול ביצוע היא הדס טריינין.
בבית הספר מלמדים מספר מוזיקאים מוכרים.
בית הספר פונה לקהל הדתי, ופועל במסגרת ההלכה.
מזמור חג המולד הוא סרט אילם משנת 1908 בהפקת אולפני אסאנאי בשיקגו.
זהו הסרט האמריקאי הראשון המבוסס על הנובלה המפורסמת באותו שם של צ'ארלס דיקנס שיצאה לאור בשנת 1843. טום ריקטס מככב בתפקיד אבנעזר סקורג'.
לא נותרו עותקים של העיבוד האמריקאי הראשון של "מזמור חג המולד".
אבל במגזין "Moving Picture World" התפרסם עוד לפני יציאת הסרט פירוט של כל הסצנות שבו.
סקרוג' הולך למשרדו ומתחיל לעבוד.
אחיינו ושלוש נשים נכנסים לחדר ומבקשים ממנו תרומה.
בערב חג המולד מופיע לפניו כרוח רפאים ג'ייקוב מארלי, שותפו המת, ומזהיר אותו מגורלו המר הצפוי לו אם לא ישנה את דרכיו.
סקרוג' פוגש שלוש רוחות שמראות לו את המשמעות האמיתית של חג המולד.
כמו כן הרוחות מראות לו את הקבר שלו.
בבוקר שלמחרת, סקרוג' מתעורר ומבין את הטעות שבדרכיו.
סקרוג' משנה את אופיו ומאז הוא יותר נדיב ושמח.
תומאס ריקטס – אבנעזר סקרוג'
את "מזמור חג המולד" הפיקה חברת Essanay Film Manufacturing Company, והוא יצא לאקרנים ב-9 בדצמבר 1908.
מזמור חג המולד הוא סרט הנפשה מוזיקלי אמריקאי משנת 1997, המשמש כעיבוד לנובלה באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס שיצאה לאור ב-1843. בסרט כלולים שמונה שירים ומככבים בו בקולם טים קארי, וופי גולדברג אדוארד אסנר ומייקל יורק.
הסרט כולל דמויות נוספות כגון כלב הבולדוג של סקרוג' הקרוי Debit (חוב).
הסרט שייך לחברת DHX Media, שמחזיקה בזכויות של סדרת סרטי ההנפשה DIC Movie Toons, ורוב ספריית הסרטים של DIC.
טים קארי – אבנעזר סקרוג'
וופי גולדברג – רוח חג המולד של ההווה
מייקל יורק – בוב קרצ'יט
אדוארד אסנר – הרוח של ג'ייקוב מארלי
קאת' סוסי – גברת קרצ'יט, רוח חג המולד של העבר, פאן
סם סאלטה – סקרוג' הילד
ג'אראד קריטסטיין – טים הקטנטן
קולות נוספים: ג'ון גארי, אמיק ביראם, איאן ויטקומב, ג'ואי לאלה, דייוויד וגנר, בטינה בוש, ג'רי האוזר, אלן שרמן, קאתי ריסו, סידני מילר, קלי לסטר, אנה מתיאס, וג'ודי אוביץ
הסרט שודר בערוץ ניקלודיאון ב-8 בדצמבר 2002, כחלק מסדרת סרטי DIC Movie Toons.
מזמור חג המולד של הכלבים הוא סרט הנפשה מוזיקלי, שיצא ישירות לווידאו בשנת 1998, המהווה פרק סיום לסדרת הטלוויזיה "גן עדן לכלבים", שמבוססת על סרט בעל אותו שם.
הסרט נפתח כאשר הגורים המלאכים מדברים עם אנבל.
הם בקשו ממנה לספר סיפור על איך קארפייס הציל את חג המולד עם עזרה ותדרוך מצד צ'רלי ואיצ'י.
הסיפור מתחיל כשצ'רלי, איצ'י, סאשה וחבריהם הכלבים מתכוננים למסיבת חג מולד.
כולם נהנים וצ'רלי ואיצ'י עזרו לכלבים הגורים.
צ'רלי בדק עם סאשה את הכסף לניתוח של רגלו הכואבת של טימי.
לרוע המזל, קארפייס וקילר הגיעו ולקחו מהם את החובות.
לאחר שצ'רלי סירב לשלם לקארפייס, למרות חובו, קארפייס השתמש במשרוקית כלבים מהפנטת אשר גרמה לכל הכלבים לתת לקארפייס וקילר את כל העצמות.
לפני שעזבו, קארפייס וקילר לקחו את כל האוכל, המתנות והכסף לניתוח של טימי.
צ'רלי תכנן להוציא את "הדיקנס" מתוכו וביקש מאנבל לעזרה, והיא הפכה אותם לדמויות מתוך מזמור חג המולד.
איצ'י הפך לרוח חג המולד של העבר, סאשה הפכה לרוח חג המולד של ההווה, וצ'רלי הפך לרוח חג המולד של העתיד (פארודיה על המסכה).
הם ביקרו את קארפייס וגרמו לו להרגיש רגשות אשם על הגנבות שלו, במיוחד על הכסף של הניתוח, סאשה הסבירה לו שלולא הניתוח טימי ימות, אשר יגרום נזק לעצמו, וצ'רלי הראה לו שבגלל הפעולות שלו, הוא יגרום למותו, והוא יכנס לגיהנום לנצח.
קארפייס, אשר ראה את טימי, הבין שהוא חייב לעצור את המשרוקית לפני שזה ישפיע על הכלבים לגנוב את המתנות.
בלאדונה עפה מרוב זעם ומתכננת להרוג אותו ואת קילר כאשר היא נקפאה בידי השלג והקרח העוצמתי של אנבל.
בינתיים, בעזרתם של צ'רלי וחבריו, השלג החל לרדת.
כולם חגגו, אולם איצ'י הרגיש שחבל שאין להם מתנות לגורים.
קארפייס הופיע במזחלת שנגררה בידי קילר, והביא בחזרה את הכל, אפילו יותר.
הוא אפילו מחזיר להם את תיבת הכסף של טימי, אשר הגיע לפסגה.
כשהוא עמד לעזוב, סאשה בקשה ממנו להישאר למסיבה, אולם קארפייס סירב בנימוס ואמר לסאשה שהוא הולך לבקר את אמו ואיחל לכולם חג מולד שמח.
כשאנבל גמרה לספר את הסיפור, היא אמרה "חג מולד שמח!" לצופים (וגם הגורים נפנפו להם), וגם צ'רלי ואיצ'י אחלו גם כן את אותה הברכה.
ארנסט בורגניין - קארפייס (אבנעזר סקרוג')
סטיבן ובר - צ'רלי בארקין / רוח חג המולד של העתיד
דום דה-לואיז - איצ'י / רוח חג המולד של העבר
שינה איסטון - סאשה / רוח חג המולד של ההווה
צ'ארלס נלסון ריילי - קילר
ביבי ניווירת' - אנאבל / בלאדונה
מזמור חג המולד היא הצגת יחיד של השחקן האנגלי פטריק סטיוארט, עיבוד לנובלה באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס שיצאה לאור ב-1843. המחזה מוצג בממלכה המאוחדת ובארצות הברית החל משנת 1988.
סטיוארט קיבל את ההשראה ליצור את המחזה בשנת 1986 בזמן הפקת הסרט "ליידי ג'יין".
ההופעה אינה כוללת תלבושות או אביזרים, וסטיוארט מגלם בהצגה יותר משלושים דמויות.
מבקרים שיבחו את הופעתו של סטיוארט, והשוו אותם לקריאות שערך דיקנס במאה ה-19.
"מזמור חג המולד" הוא נובלה שכתב הסופר האנגלי צ'ארלס דיקנס, ויצא לאור לראשונה ב-19 בדצמבר 1843. הסיפור עובד במגוון אופנים, כאשר הפקת התיאטרון הראשונה הוצגה בלונדון כשישה שבועות מיום הפרסום.
ההצגה רצה במשך ארבעים לילות ואחר כך הועברה לתיאטרון פארק בעיר ניו יורק.
ב-1853 החל דיקנס להציג בעצמו את הסיפור לפני קהל, וגילם כל אחת מהדמויות ללא אביזרים או החלפת תלבושות.
הוא המשיך להציג בפומבי עד להופעתו האחרונה ב-15 במרץ 1870.
פטריק סטיוארט הושפע לראשונה מהסיפור במהלך הפקת הסרט "ליידי ג'יין" בשנת 1986. בהפסקות בין הצילומים, הוא גילה שקרא את כל העיתונים והמגזינים שהיו זמינים במלון.
אולם הייתה שם ספרייה קטנה עבור האורחים, וסטיוארט בחר עותק ישן של "מזמור חג המולד".
הוא הכיר את הסיפור אבל מעולם לא קרא אותו.
הוא השווה את הנושאים העיקריים של הגאולה לאלה שראה ביצירותיו של ויליאם שייקספיר.
סטיוארט החל לעבד את הסיפור לביצוע כהצגת יחיד.
המופע שנמשך שלוש שעות בוצע לראשונה בכנסייה קהילתית במירפילד שבמערב יורקשייר, כדי לסייע בשיקום העוגב של הכנסייה.
רק שנתיים אחר כך במהלך הפקת העונה השנייה של "מסע בין כוכבים: הדור הבא", החל סטיוארט לעבד את המחזה להצגה קצרה יותר, אבל עדיין בהופעת יחיד.
הוא התעייץ עם פרופ' אלברט האטר, חוקר דיקנס מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, כדי להבטיח שלא עשה טעויות בעיבוד.
הופעתו הראשונה בגרסה זו הייתה בביתו של האטר בפני קהל של 18 איש, מהם קיבל תגובות מעודדות.
במהלך ההצגה, סטיוארט מגלם יותר משלושים דמויות.
מתוכן, הוא גילה שהקשה ביותר לביצוע היא זאת של רוח חג המולד של העתיד, שעליה נאמר בספר "זוהי יד מצביעה, ולא יותר".
אין בהצגה אביזרים או החלפת תלבושות, אם כי באחת ההצגות הוא ניסה להשתמש בכוס מים כאביזר.
סטיוארט השווה את ההופעה במחזה "מזמור חג המולד" לרכבת הרים ולקרוסלה, בשל הקצב המהיר שבה.
עוד הוסיף "מבחינה טכנית, קולית ופיזית, ההצגה מאוד תובענית, כי אני הרבה זמן עומד על הרגליים."
פעמים אחדות הופיע סטיוארט באודיטוריום בקמן בקלטק בעונת חג המולד.
ב-1991 העביר את ההצגה לניו יורק שם הופיע 16 פעמים.
על הופעתו זכה סטיוארט בפרס דרמה דסק להצגת היחיד מצטיינת.
ב-1992 הופיע שוב בניו יורק ב-24 הצגות נוספות.
סטיוארט והמחזה "מזמור לחג המולד" הוצגו בשער המגזין Starlog, שעוסק בדרך כלל במדע בדיוני, עקב הקשר של השחקן לסדרה ""מסע בין כוכבים: הדור הבא".
בדצמבר 1993 הופיע סטיוארט בסיבוב הופעות במקומות שונים בהם סריטוס סנטר, ותיאטרון אולד ויק שבלונדון.
ב-2001 חזר בפעם הרביעית להופיע בניו יורק ושיחק שמונה פעמים בתיאטרון מרקיז שבברודוויי.
ב-2005 הופיע שוב באולד ויק.
1992 – פרס דרמה דסק להצגת היחיד מצטיינת
1994 – פרס לורנס אוליבייה להצגת בידור הטובה ביותר
2007 – פרס Whatsonstage.com להופעת יחיד הטובה ביותר
מזלק (בהונגרית: Mezőlak) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם במזלק מספר התושבים נמצא בירידה.
במזלק חיו יהודים בתקופות זמן שונות.
מזלגוני הוא דמות מזיכיון "צעצוע של סיפור", שהופיע לראשונה בסרט "צעצוע של סיפור 4".
הדמות דובבה במקור על ידי טוני הייל, ובעברית על ידי דני לשמן.
מזלגוני הוא מזלגון פלסטיק עם זוג עיניים מתגלגלות, פה עשוי פלסטיק כחול, שני חצאי מקל ארטיק בתור רגליים מודבקים בחימר, זרועות וידיים עשויים ממנקה מקטרות בצבע אדום, וגבות עשויות מפלסטיק בצבע אדום.
שמה של בוני רשום ברגליו, ויש לו מדבקת קשת ברגלו הימנית.
בסרט צעצוע של סיפור 4, לאחר שנכנסה לכיתה לשיעור מלאכה, וודי אסף מרכיבים מפח האשפה, כולל מזלגון.
בוני הפכה את יצרה צעצוע חדש מהמזלגון וקראה לו מזלגוני .
פורקי קם לתחייה והתחיל לחשוב למה הוא חי, פורקי מסרב להאמין שהוא צעצוע ומכנה את עצמו "אשפה".
כאשר מזלגוני הפך לצעצוע האהוב על בוני, וודי נאלץ לשמור על פורקי ולדאוג שלא יזרוק את עצמו לפח האשפה.
כאשר המשפחה של בוני יצאה לטיול רכוב, מזלגוני קפץ מחוץ לחלון מעונוע ווודי ניסה לעצור אותו.
לאחר שוודי הסביר לו כמה הוא חשוב לבוני, פורקי החליט לחזור אליה.