tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אוסטרינה (בבלארוסית: Астрына, ברוסית: Острино, בפולנית: Ostryna, ביידיש: אָסטרין) היא עיירה במחוז גרודנו בבלארוס, לגדות הנהר אסטרינטסי (Astryntsy), בצומת הדרכים בין גרודנו, לידא והציר מסטי-שצ'וצ'ין-ראדין-וילנה.
אוסטרינה מוזכרת לראשונה בתיעוד משנת 1487. בחפירות ארכאולוגיות באזור התגלו שרידי יישוב סלאבי מהמאה ה-10 ולידו אתרי קבורה בני הזמן ההוא.
במאה ה-16 העניק זיגמונד הראשון, מלך פולין, זכות התיישבות לאצילים בעיירה ואלו התחייבו להיות כוח מגן באזור הספר המזרחי.
במאה ה-17 התקיימו ירידי מסחר שבועיים באוסטרינה ובמקום נבנתה כנסייה.
עם חלוקת פולין השנייה, ב-1793, נכללה אוסטרינה בשטח רוסיה.
ב-1866 היו בה כ-1,200 תושבים, כמחציתם יהודים, כשליש מהם יוונים-אורתודוקסים וכמה עשרות טטרים-מוסלמים וקתולים.
בסוף המאה ה-19 היו באוסטרינה כ-2,000 תושבים.
בשנת 1921, לאחר המלחמה הפולנית-סובייטית, נכללה אוסטרינה בשטח פולין.
בשנת 1991, עם התפרקות ברית המועצות, נכללה אוסטרינה בשטחה של בלארוס.
בין מלחמות העולם חיו באוסטרינה יותר מ-1,000 יהודים – כשני שלישים מתושביה.
באוסטרינה פעלו מפלגות ותנועות נוער יהודיות וכן מוסדות חינוך ותרבות יהודיים.
בספטמבר 1939 תפסו הסובייטים את השלטון באוסטרינה.
ב-25 ביוני 1941 כבשו אותה הגרמנים.
באוקטובר 1941 הוקם באוסטרינה גטו.
כ-120 יהודים נמלטו מגטו אוסטרינה וחלקם הצטרפו ליחידת פרטיזנים ביערות באזור אשמיאני.
בנובמבר 1942 גורשו רוב תושבי הגטו למחנה ההשמדה טרבלינקה.
אוסטרליה , אוסטרליניה , אוסטרליה – ניו-גינאה היא יבשת באוקיאניה, הכוללת את שטח המדינות אוסטרליה (כולל טסמניה), גינאה החדשה, סראם, (לעיתים גם טימור) ואיים קטנים רבים.
שטח היבשת הוא 8,560,000 קמ"ר, ואוכלוסייתה מוערכת ב-39 מיליון נפש.
השם "אוסטרליה" ניתן לאי הגדול לראשונה בראשית המאה ה-17, בעקבות הכינוי Terra Australis Incognita – "הארץ הדרומית הבלתי ידועה".
הגדרת שטחי היבשת השתנו רבות במהלך העשורים האחרונים.
עד לשנת 1970 היה מקובל לקרוא בשם אוסטרלאסיה לכל שטחי היבשת, כולל שטחי ניו זילנד, אף שניו זילנד מבחינה גאולוגית נמצאת ביבשת אחרת.
כיום מקובלת ההגדרה "אוסטרליה" עבור שטחי היבשת בלבד, והאזור כולו מכונה סהול ומגנסיה (Meganesia, מלטינית – איים גדולים).
"אוקיאניה" היא כינוים של כל שטחי היבשה שבאוקיינוס השקט, כולל ניו זילנד, שטחי יבשת אוסטרליה ואיים שונים.
היבשת הייתה חלק מהיבשת הקדומה גונדוונה לפני כ-96 מיליון שנה, אז החלה היבשת לנדוד צפונה, כשהיא נפרדת מאנטארקטיקה ומניו זילנד.
במשך מרבית הזמן נשארו אוסטרליה וגינאה החדשה מחוברות, עד לסוף תקופת הקרח האחרונה, לפני כ-18,000 שנה, ושוב לפני כ-8,000 שנה עם עליית גובה פני הים שוב, אז נפרדה טסמניה ממרכז היבשת במצר בס.
היבשת מופרדת במספר ימים רדודים: ים אראפורה ומצר טורס מפרידים בין מרכז היבשת וגינאה החדשה, מצר בס מפריד בין מרכז היבשת וטסמניה, ובתקופות בה היה גובה פני הים נמוך יותר (כמו ב-18,000 שנים לפנה"ס), הייתה היבשת כולה מחוברת.
היבשת היא היבשת הדלילה ביותר מבחינת מספר התושבים לקמ"ר, וכמו כן היבשת הקטנה ביותר בשטחה.
לעיתים קרובות, ישנו בלבול בין מדינת אוסטרליה והיבשת, מפני שהמדינה מכסה את מרבית שטחה של היבשת.
אך שטחי המדינה משתרעים מחוץ לשטחי היבשת, וחלקים מן היבשת אינם כלולים בשטחי המדינה.
במשך כ-40 מיליון שנה הייתה היבשת מבודדת כמעט לחלוטין, ומשכך ההתפתחות האבולוציונית יצרה ביבשת מגוון ייחודי מבשאר היבשות.
היבשת מתייחדת בפאונה ופלורה ייחודיות, הכוללת, בין השאר, את משפחות חיות כיס ויונקי הביב הייחודיות ליבשת (למרות שמינים ממשפחות אלו קיימים גם ביבשות אחרות, ביבשת זו משפחות אלו שולטות בשרשרת המזון, ולא השיליניים כבשאר היבשות).
באופן כללי, את שטחה של היבשת חולקות 3 מדינות:
קהיליית אוסטרליה – פדרציה המאגדת בתוכה שש מדינות ושתי טריטוריות יבשתיות עיקריות.
המדינות הנכללות בה הן ניו סאות' ויילס, ויקטוריה, קווינסלנד, אוסטרליה הדרומית, אוסטרליה המערבית וטסמניה.
הטריטוריות הן הטריטוריה הצפונית וטריטוריית הבירה האוסטרלית.
קהיליית אוסטרליה היא מונרכיה חוקתית, משתייכת לממלכות חבר העמים הבריטי והמלך צ'ארלס השלישי הוא ראש המדינה.
מדינה זו כוללת את חלק הארי של שטחה של היבשת, ונכללים בה גם מספר איים שאינם שייכים ליבשת זו.
פפואה גינאה החדשה , מדינה המחולקת מנהלית ל-4 אזורים ו-20 מחוזות.
אף היא בדומה לקהיליית אוסטרליה משתייכת לחבר העמים הבריטי.
מדינה זו כוללת את החלק המזרחי של האי גינאה החדשה, ונכללים בה גם מספר איים שאינם משתייכים ליבשת אלא לקבוצת מלנזיה כדוגמת האי בריטניה החדשה.
חלקה הדרומי של המדינה (טריטוריית פפואה) נשלט בעבר על ידי קהיליית אוסטרליה.
רפובליקת אינדונזיה , מדינת איים המחולקת מנהלית ל-34 מחוזות.
בניגוד לשתי המדינות האחרות, מרבית שטחה של אינדונזיה נמצא ביבשת אסיה, ורק האזור של מערב גינאה החדשה והאי סראם משתייך ליבשת אוסטרליה.
בעבר התקיימה באזור זה רפובליקה עצמאית של הילידים המקומיים, אך האזור סופח לבסוף לאינדונזיה למורת רוחם.
הגדרות מסוימות כוללות ביבשת אוסטרליה גם את טימור וניו זילנד.
אוסטרליה השתתפה בתחרות הזמר של האירוויזיון 10 פעמים, החל מהצטרפותה בשנת 2015, כששלחה את גאי סבסטיאן עם השיר "Tonight Again".
באותה מהדורה, הגיעה אוסטרליה למקום החמישי עם 196 נקודות.
אוסטרליה סיימה בעשירייה הפותחת חמש פעמים.
תוצאתה הטובה ביותר של אוסטרליה התרחשה באירוויזיון 2016, כאשר דאמי אים הגיעה למקום השני עם השיר "Sound of Silence".
תחילה, השתתפותה של אוסטרליה באירוויזיון 2015, הייתה אמורה להיות אירוע חד פעמי לכבוד 60 שנים לתחרות האירוויזיון, אך בנובמבר 2015, אישר איגוד השידור האירופי את ההשתתפותה של אוסטרליה באירוויזיון העוקב.
לאחר מהדורה זו, איגוד השידור האירופי דן בשלישית בעניינה של אוסטרליה, והחליט לאשר את השתתפותה עד שנת 2023.
בשנת 1983, שידרה רשות השידור האוסטרלית (SBS) לראשונה את תחרות האירוויזיון.
מאז, משדרת רשות השידור בקביעות את כל מהדורות התחרות.
התחרות הצליחה מאוד בקרב הקהל האוסטרלי, וזכתה למדרוג גבוה בכל שנותיה.
בשנים הראשונות בהן התחרות שודרה לאוסטרליה, סיפקה לה רשות השידור הבריטית פרשן משלה.
בשנת 2001, החלה SBS להפיק פרשנות משלה לתחרות, כמקובל בשאר מדינות אירופה.
הפרשנית הראשונה הייתה השחקנית וקומיקאית מרי קוסטאס, שהופיעה כדמותה הקומית אפי.
במרוצת השנים, הוחלפו מספר פרשנים דוגמת דס מנגן, יוליה זמירו וסם פאנג, ובשנת 2017, מינתה SBS את ג'ואל קריסי ומיף ורהארסט לפרשנים האוסטרלים הקבועים לאירוויזיון.
בנוסף לשידורי התחרויות, שידרה SBS גם את שיר היובל באירוויזיון ואת הלהיטים הגדולים של האירוויזיון.
בין השנים 2010–2014, אפשרה SBS לצופים האוסטרלים להשתתף בהצבעת הקהל (טלוויטינג) בגמר תחרות האירוויזיון.
עם זאת, קולות אלו לא נספרו בפועל על ידי איגוד השידור האירופי, ולא השפיעו על תוצאת הגמר.
מאז אירוויזיון 2012, בדומה לשאר מדינות התחרות, קיבל צוות הפרשנים האוסטרלים דוכן פרשנות באולם התחרות.
ב-14 במאי 2013, במלאת 30 שנים לשידור האירוויזיון, שודר בחצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2013 סרטון קצר בשם "ברכות מאוסטרליה" (ידוע גם כ"מדוע אוסטרליה אוהבת אירוויזיון?").
הסרטון, בהנחייתה של ג'וליה זמירו, זכה לפופולריות רבה בקרב הקהל האירופי, והחלו להישמע הצעות להצטרפותה של אוסטרליה לתחרות.
בנוסף, כשבוע לאחר פרסום הסרטון, פרסמה SBS סרט תיעודי אוסטרלי בשם "לב האירוויזיון".
ב-8 במאי 2014, באישור רשות השידור הדנית שהפיקה את אירוויזיון 2014, הופיעה הזמרת האוסטרלית ג'סיקה מאובוי (לימים נציגת המדינה באירוויזיון 2018) בחצי הגמר השני, עם שירה "Sea of Flags".
ב-2015, ערכה אוסטרליה את הופעתה הראשונה באירוויזיון, עם השיר "Tonight Again", שנכתב ובוצע על ידי גאי סבסטיאן.
חרף מיקומה הגאוגרפי של אוסטרליה, מחוץ לאזור השידור האירופי, רשות השידור האוסטרית, שהפיקה את אירוויזיון 2015 ואיגוד השידור האירופי אישרו לאוסטרליה להשתתף בתחרות לרגל 60 שנים לאירוויזיון.
בשל הנסיבות המיוחדות, אוסטרליה העפילה אוטומטית לגמר.
איגוד השידור האירופי הכריז כי אם אוסטרליה תזכה בתחרות, היא לא תארח אותה במדינתה בשל אזורי הזמן השונים, אך במקום זאת היא תממן את התחרות במדינה אירופאית ותוסיף מוטיבים משלה.
בהמשך, הצהיר איגוד השידור האירופי כי המדינות הראשונות שיבחרו לאירוח במקומה של אוסטרליה הן גרמניה והממלכה המאוחדת.
על אף שהשתתפותה של אוסטרליה באירוויזיון הוכרזה כחד פעמית, ב-17 בנובמבר 2015, אושר כי אוסטרליה תשתתף באירוויזיון 2016. שלא כמו בשנת 2015, אוסטרליה לא העפילה לגמר אוטומטית.
הנציגה האוסטרלית לשנת 2016 הייתה דאמי אים, עם השיר "Sound of Silence".
אוסטרליה הגיעה למקום השני עם 511 נקודות, הישגה הטוב ביותר של אוסטרליה בתחרות.
בעקבות הצלחתה בשנת 2016, השתתפה אוסטרליה גם בתחרות העוקבת.
ב-7 במרץ 2017, הכריזה רשות השידור האוסטרלית במלבורן, כי אייזיאה פיירברייס, זוכה "אקס פקטור אוסטרליה", נבחר לייצג את אוסטרליה באירוויזיון 2017, עם השיר "Don't Come Easy".
פיירברייס הגיע למקום התשיעי בגמר עם 173 נקודות.
בשנת 2018, בחרה אוסטרליה את ג'סיקה מאובוי לייצוג המדינה.
מאובוי הגיעה למקום ה-20 עם 99 נקודות.
זו הייתה הפעם הראשונה שאוסטרליה לא הגיעה לעשירייה הפותחת.
בשנת 2019, רשות השידור האוסטרלית פיתחה פורמט חדש לבחירת הנציג לאירוויזיון, ובו, הקהל האוסטרלי יוכל להשתתף.
ב-9 בפברואר 2019, נערך הגמר של הקדם האוסטרלי, Eurovision - Australia Decides.
נקודות השופטים ונקודות הקהל חולקו ביחס שווה של 50/50. קייט מילר-היידקי זכתה בקדם האוסטרלי, עם השיר "Zero Gravity", ונבחרה לייצג את מדינתה באירוויזיון 2019. אוסטרליה הגיעה למקום התשיעי, עם 284 נקודות, לאחר שזכתה בחצי הגמר הראשון.
בשנת 2020, ניצחה מונטיין בגמר הקדם האוסטרלי לאירוויזיון 2020, עם השיר "Don't Break Me".
לאחר ביטול התחרות בעקבות מגפת הקורונה, בחרה רשות השידור האוסטרלית את מונטיין לייצוג המדינה באירוויזיון 2021. ב-18 במאי 2021, בערב חצי הגמר הראשון, כשלה מונטיין בניסיון להעפיל לגמר.
זו הייתה הפעם הראשונה בתולדות התחרות שאוסטרליה לא צולחת את שלב חצי הגמר.
אוקראינה היא המדינה היחידה שהעפילה לגמר בכל שנות השתתפותיה.
Eurovision - Australia Decides נבחר לאמצעי הבחירה של הנציג האוסטרלי לאירוויזיון 2022. השתתפותה של אוסטרליה אושרה על ידי איגוד השידור האירופי עד שנת 2023. באירוויזיון 2023 אוסטרליה שלחו את הלהקה "וויאג'ר" עם שירם "Promise".
הלהקה זכתה מקום ראשון בחצי הגמר והעפילו לגמר, שם בפעם השלישית בתולדות אוסטרליה באירוויזיון, הגיעה למקום התשיעי.
לאירוויזיון 2024 שלחו אוסטרליה את אלקטריק פילדס עם השיר "One Milkali (One Blood)".
הלהקה בפעם השנייה בתולדות אוסטרליה כשלה להעפיל לגמר.
לאירוויזיון 2025 הזמר גו-ג'ו ייצג את אוסטרליה עם השיר "Milkshake Man", שבפעם השלישית בתולדות אוסטרליה ובפעם השנייה ברציפות כשלה להעפיל לגמר.
לאחר תחרות האירוויזיון של 2025, אוסטרליה הייתה הראשונה שהגישה מועמדות לאירוויזיון 2026, והיא תהיה בחצי הגמר של אירוויזיון זה.
השירים שייצגו את אוסטרליה באירוויזיון
+שנהמבצעשירתרגום לעבריתגמרניקודחצי גמרניקוד2015גאי סבסטיאן"Tonight Again""שוב הלילה"5196XX2016דאמי אים"Sound of Silence""צליל הדממה"251113302017אייזיאה פיירברייס"Don't Come Easy""לא בא בקלות"917361602018ג'סיקה מאובוי"We Got Love""יש לנו אהבה"209942122019קייט מילר-היידקי"Zero Gravity""אפס כוח המשיכה"92841261מונטיין"Don't Break Me""אל תשבור אותי"התחרות בוטלה בשנה זאת2021"Technicolour""טכניקולור"XX14282022שלדון ריילי"Not the Same""לא אותו הדבר"1512522432023וויאג'ר"Promise""תבטיח"915111492024אלקטריק פילדס"One Milkali (One Blood)""דם אחד"XX11412025גו-ג'ו"Milkshake Man""איש המילקשייק"XX11412026
אוסטרלונטור (שם מדעי: Australovenator; משמעות שמו "צייד דרומי") הוא סוג של דינוזאור מסדרת בעלי אגן דמוי לטאה, אשר התקיים באוסטרליה במשך הקרטיקון.
מאובני דינוזאור זה נתגלו בכמה אתרים ארכאולוגים באוסטרליה מתקופת הקרטיקון, לפני 95 מיליון שנה, והוא מהגדולים שבדינוזאורים השלמים שנמצאו בה.
ייתכן שהיגר בקיץ לאנטארקטיקה, שבאותה תקופה הייתה מחוברת לאוסטרליה.
האוסטרלונטור היה טורף גדול שהגיע לגובה שני מטרים, לאורך של שישה מטרים ולמשקל 500–1,000 קילוגרם.
האוסטרלונטור היה בנוי לריצה במהירות גבוהה אחרי טרפו שכלל יצורים זריזים אחרים.
בנוסף היו לו רגליים קדמיות חזקות בעזרתן היה יכול לאחוז בטרף.
ייתכן שהיה מסוגל לקפוץ ולהכות בחזקה באמצעות טפריו.
האוסטרלונטור היה טורף-על בתקופתו וניזון מדינוזאורים דרומיים שונים כמו הזאורופוד דיאמנטינזאורוס (Diamantinasaurus), הלילינזאורה וכן מיצורים קטנים יותר.
דינוזאור זה הופיע במשחק המחשב Jurassic World Evolution 2.
אוסטריה משתתפת בכל המשחקים האולימפיים לנוער שהתקיימו מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010).
אוסטריה משתתפת גם במשחקי החורף האולימפיים לנוער.
לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער האוסטריים 67 מדליות, מהן 22 מדליות זהב.
אוסטריה אירחה בשנת 2012 את אולימפיאדת הנוער אינסברוק.
במשחקי החורף מדורגת אוסטריה במקום השישי עם 52 מדליות מתוכן 19 מדליות זהב.
הענף הבולט ביותר הוא סקי אלפיני בו זכתה אוסטריה בעשרים מדליות, מתוכן עשר מדליות זהב.
והיא מדורגת במקום הראשון בטבלת המדליות מכל הזמנים.
אוסטריה גם מוליכה את הטבלה בענף סקי נורדי משולב עם ארבע מדליות, מתוכן שלוש מדליות זהב.
אוסטריה ממוקמת במקום השני בענף הקפיצות סקי עם שש מדליות, מהן שתי מדליות זהב, אחרי .
אוסטריה מדורגת במקום הרביעי בענף הלוז'.
בענפים סקי הרים וסקלטון היא מדורגת במקום החמישי, ובענף הסקי בסגנון חופשי במקום השישי.
בענף הבובסלי היא מדורגת במקום השביעי.
המשלחת הראשונה של אוסטריה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה 16 ספורטאים שהתחרו ב-12 ענפי ספורט.
המשלחת זכתה בארבעה מדליות, מהן מדליית זהב יחידה.
המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענפים שיט עם זכייה במדליית זהב בטורניר הנערות בשיוט במפרשית מדגם ביט, קאנו/קיאק עם זכייה במדליית ארד בתחרות סלאלום לנערות בקיאק, ג'ודו עם זכייה במדליית ארד בקטגוריית משקל עד 52 ק"ג לנערות, וטריאתלון עם זכייה במדליית ארד בטורניר הנערים.
בענף האתלטיקה המשלחת העפילה לשני הגמרים בתחרויות בהן השתתפה וסיימה במקום החמישי בקפיצה במוט לנערות ובמקום השישי בקפיצה לרוחק לנערות.
בענף ההתעמלות המשלחת העפילה לגמר הקרב קב לנערות בהתעמלות מכשירים אך סיימה במקום ה-12. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים בענפים בדמינטון, היאבקות, חתירה, טניס שולחן וקליעה.
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג היא הגדולה ביותר שאוסטריה שלחה עד כה למשחקי הקיץ.
המשלחת מנתה 33 ספורטאים שהתחרו ב-15 ענפים.
המשלחת זכתה בשתי מדליות, מתוכן מדליית זהב יחידה.
המשלחת שיפרה את הישגיה מאולימפיאדת הנוער סינגפור בענף הקאנו/קיאק עם זכייה במדליית זהב בתחרות סלאלום לנערות בקאנו.
המשלחת הגיעה גם להישג משמעותי בענף הג'ודו, בדומה לאולימפיאדת הנוער סינגפור, עם זכייה במדליית ארד בקטגוריית משקל עד 63 ק"ג לנערות.
המשלחת דורגה במקום השישי בענפים קרב חמש מודרני בטורניר הנערים, וחתירה בטורניר הזוגות לנערים.
בענף האתלטיקה ספורטאי המשלחת העפילו לשני גמרים בריצת 400 מטר משוכות לנערים וריצת 200 מטר לנערות בהם סיימו במקום השביעי.
בענף השחייה המשלחת העפילה לשלושה גמרים במשחים 200 מטר בסגנון שחיית מעורב ו-100 מטר בסגנון שחיית פרפר לנערים ו-400 מטר בסגנון שחייה חופשית לנערות.
נבחרת הנערים באופניים דורגה במקום התשיעי, ונבחרת הנערות בכדורעף חופים העפילה לרבע הגמר.
ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים בענפים בדמינטון, גולף, התעמלות, טאקוונדו, טניס שולחן, טריאתלון וקליעה.
אוסטריה השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער החל מראשיתם באולימפיאדת הנוער אינסברוק.
המשלחת כללה 81 ספורטאים שהתחרו בכל 15 ענפי הספורט לאור אירוח המשחקים האולימפיים לנוער.
המשלחת דורגה במקום השלישי בטבלת המדליות עם זכייה ב-13 מדליות, מהן שש מדליות זהב.
ספורטאי המשלחת זכו במדליית כסף בענפים סקלטון בטורנירי היחידים לנערים ולנערות, הוקי קרח בטורניר לנערות, ובובסלי בטורניר זוגות לנערים.
ספורטאי המשלחת קצרו הישגים בענפים ביאתלון עם דירוג במקום השישי במרדף לנערות ובמקום השביעי בספרינט נגד השעון לנערות, קפיצות סקי עם דירוג במקום השביעי בטורניר הנערים ובתחרות המשולב עם סקי נורדי משולב.
ספורטאי המשלחת דורגו במקום השמיני בענפים גלישת שלג בגלישה במדרון לנערות וסקי נורדי משולב בטורניר היחידים.
בענף החלקה מהירה המשלחת סיימה במקום השמיני במירוץ התחלה המונית לנערים, ובמקום העשירי במירוץ ל-3,000 מטר לנערים.
בהחלקה אמנותית המשלחת דורגה במקום התשיעי בטורניר ריקוד אמנותי, בעוד היא דורגה בין המקומות האחרונים בטורנירי היחידים לנערים ולנערות.
המשלחת לא הגיעה להישגים בענפים החלקה מהירה במסלול קצר, סקי למרחקים וקרלינג.
המשלחת לאולימפיאדת הנוער לילהאמר מנתה 35 ספורטאים שהתחרו ב-12 ענפי הספורט.
המשלחת זכתה בעשרה מדליות, מהן שתי מדליות זהב.
בדומה לאולימפיאדת הנוער סינגפור, המשלחת הגיעה להישגים משמעותיים בענף הסקי אלפיני עם זכייה בשתי מדליות זהב במסלולים סלאלום לנערים וסופר סלאלום ענק לנערות, שתי מדליות כסף במסלולים סופר סלאלום ענק לנערות ומשולב (סופר סלאלום ענק וסלאלום) לנערים, ומדליית ארד בסופר סלאלום ענק לנערים.
המשלחת גם דורגה במקום הרביעי במסלולים סלאלום ענק לנערים וסלאלום לנערות ומשולב לנערות, מקום שמיני במסלול סלאלום ענק לנערות.
המשלחת הגיעה להישגים גם בענפים בובסלי עם זכייה במדליית כסף בטורניר הנערות וסיום במקום התשיעי בטורניר הנערים, הוקי קרח עם זכייה במדליית ארד בתחרות הכישורים לנערות וסיום במקום השביעי בתחרות הכישורים לנערים.
המשלחת לא הצליחה לשחזר את הישגיה בענף סקי בסגנון חופשי.
אולם, זכתה במדליית ארד בחצי צינור לנערות, ודורגה במקום הרביעי בגלישת מדרון לנערות, במקום החמישי בחצי צינור לנערים, במקום השביעי בגלישת מדרון לנערים ובמקום השמיני בקרוס סקי לנערים.
בענף הלוז' זכו ספורטאי המשלחת במדליית ארד בטורניר היחידים לנערות בעוד בטורניר היחידים לנערים הם סיימו במקום הרביעי.
בטורניר הזוגות לנערים הם דורגו במקום השביעי ובטורניר לנבחרת מעורבת הם דורגו במקום התשיעי.
בענף הקפיצות סקי ספורטאי המשלחת זכו במדליית ארד לנבחרת מעורבת, ודורגו במקום החמישי בטורניר הנערות ובמקום התשיעי בטורניר הנערים.
בענף הסקי נורדי משולב המשלחת דורגה במקום הרביעי בטורניר היחידים.
המשלחת לא הצליחה לשחזר את הישגיה בענף הסקלטון בטורניר הנערים ודורגה רק במקומות השישי והעשירי.
בענף גלישת שלג המשלחת דורגה במקום השישי בגלישת מדרון לנערים ובמקום השמיני בגלישת שלג למרחקים לנערות.
בסקי למרחקים המשלחת סיימה במקום התשיעי בקרוס למרחקים לנערים.
ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים בענפים ביאתלון והחלקה מהירה.
המשלחת לאולימפיאדת הנוער לוזאן מנתה 63 ספורטאים שהתחרו ב-13 ענפי הספורט.
המשלחת זכתה בשלוש עשרה מדליות, מהן שש מדליות זהב.
אוסטרלוספנידה (שם מדעי: Australosphenida) היא אינפרא-מחלקה של יונקים הכוללים כיום רק סדרה אחת - יונקי הביב.
מינים אלה הם הפרימיטיביים ביותר מבין היונקים והם חיים אך ורק באוסטרליה, גינאה החדשה והאיים סביבה.
בעבר נמצאו מאובנים של מינים אלה במדגסקר ובארגנטינה.
הם שונים מכל יונק אחר בכך שהם מטילי ביצים, בעלי פתח ביב ובעלי עצמות גפיים כמו של זוחלים.
עם זאת הם בעלי שיער קשה ומיניקים את ולדותיהם בחלב.
סוג ומין יחיד קיפודן נמלים אוסטרלי (Tachyglossus aculeatus)
אוסטרלאווס (שם מדעי: Australaves) הוא ענף של עופות בתראים, אשר הוגדר ב-2012. קבוצה זו כוללת את סדרות העופות המקורבים לציפורי השיר ודומיהם.
הוא קרוב לענף אפרואווס, בתוכו דורסי היום והלילה והכחלאים, והוא הענף השני המצוי בקבוצה אינופינאווס, יחד עם סדרת ההואצינאים.
הקרבה בין סדרות הענף נתונה במחלוקת מדעית, כאשר מספר חוקרים מטילים בספק את הקרבה של הבזאים לציפורי השיר והתוכים.
סדרה זו הופרדה מדורסי היום לאחרונה עקב בדיקות גנטיות ומולקולריות שמצביעות על הבדלים בין שאר העופות הדורסים.
הקריאמאים (שבהם עופות האימה הנכחדים) נחשבו בעבר למינים של עגוראים, אך אבותיהם אולי דמו לעורבים כמו גם אבות הבזים, מה שמרמז על קרבה לציפורי השיר.
האב הקדמון המשותף של הקבוצה היה עוף אוכל בשר, בהתבסס על מבנה מקורו וכך הבזים והקריאמות החיות כיום והמינים הנכחדים בהם, אם כי הסוג סטריגוגיפס היה אולי צמחוני.
הקבוצה Psittacopasserans התפתחה לכיוון של אוכלי כל, ציידי חרקים ואף למינים צמחונים הניזונים מזרעים, אגוזים, פירות, פרחים, צוף ועוד.
אוסטרליה 108 הוא גורד שחקים סופר גבוה המיועד למגורים ברובע סאות'בנק של מלבורן, ויקטוריה, אוסטרליה.
לאחר השלמת השלד בנובמבר 2019, היה לבניין הגבוה באוסטרליה לפי גובה הגג, בעוקפו את מגדל יוריקה, והבניין השני בגובהו באוסטרליה לפי מדד גובה מלא, אחרי מגדל Q1. הבניין מתנשא לגובה 317 מטרים, עם 1,105 דירות מגורים, על פני 100 קומות.
נכון לשנת 2025, הוא הבניין הראשון בגובהו במלבורן, השני בגובהו באוסטרליה ואוקיאניה וה-171 בגובהו בעולם.
הבניין הוא היחיד בחצי הכדור הדרומי עם 100 קומות.
אוסטריה פרנצ'סקנה (באיטלקית: Osteria Francescana) היא מסעדת שלושה כוכבי מישלן בבעלותו של השף מאסימו בוטורה, הממוקמת במודנה שבאיטליה.
בשנת 2018, הוכרזה אוסטריה פרנצ'סקנה כמסעדה הטובה בעולם לפי דירוג 50 המסעדות הטובות בעולם.
המסעדה ממוקמת בסמוך לכנסיית סַן פְרַנְצֵ'סְקוֹ במודנה, ומכאן נגזר שמה.
המקום היה קיים כבר בשנות ה-50 במרכז העיר מודנה, כבית מרזח עם שולחנות עץ ויין, בו נערכו משחקי קלפים וארוחות צהריים בעלות נמוכה.
מבין הפאבים השונים בעיר, ה"פרנצ'סקנה" בפרט נחשבה למקום מפגש לגברים ממעמד נמוך ולנשים בעלות מוניטין מפוקפק.
סביב שנות ה-80, על בסיס שינויים חברתיים, היא הפכה למעין מבשלה.
בשנת 1995 עברה השליטה על המקום לידיו של השף מאסימו בוטורה, לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר ל.
בוטורה בנה את המקום מחדש.
מאז נובמבר 2011 מתהדרת האוסטריה פרנצ'סקנה בשלושה כוכבים במדריך מישלן, והציונים הגבוהים ביותר במדריכי המסעדות המרכזיים באיטליה.
לאחר שדורגה במקום השלישי בשנים 2013 ו-2014 ובמקום השני בשנת 2015, בשנת 2016 הגיעה אוסטריה פרנצ'סקנה לראשונה למקום הראשון בדירוג 50 המסעדות הטובות בעולם.
אוסטריה לוסטנאו (SC Austria Lustenau) הוא מועדון כדורגל אוסטרי מלוסטנאו, המשחק בליגה האוסטרית השנייה.
הוא נוסד בשנת 1914 ומארח את משחקי הבית באצטדיון רייכסהוף המכיל 8,800 מושבים.
הישג השיא הוא מקום 9 בבונדסליגה האוסטרית בעונות 1998, 1999.
אוסטרים (בבווארית: Österreicher) הם אומה וקבוצה אתנית שבמרכזם במדינה אוסטריה.
המונח האנגלי "אוסטרים" הוחל על אוכלוסיית ארכידוכסות אוסטריה מהמאה ה-17 או ה-18. לאחר מכן, במהלך המאה ה-19, התייחס הכינוי לאזרחי האימפריה של אוסטריה (1804 – 1867), ומ־1867 עד 1918 לאזרחי ציסלייטניה.
לכן, ניתן לתאר אוסטרים כלאום או כקבוצה אתנית גרמנית הומוגנית, הקשורה קשר הדוק לגרמנים, ליכטנשטיינים, דרום טירולים ושווייצרים דוברי גרמנית.
מבחינה היסטורית, האוסטרים נחשבו לגרמנים אתניים וראו עצמם ככאלה.
אדמות אוסטריה (כולל בוהמיה) היו חלק מהאימפריה הרומית הקדושה ומהקונפדרציה הגרמנית עד למלחמת אוסטריה–פרוסיה ב-1866 שהביאה לכך שפרוסיה גירשה את האימפריה האוסטרית מהקונפדרציה.
לפיכך, כאשר גרמניה אוחדה למדינת לאום ב-1871, אוסטריה לא הייתה חלק ממנה.
בשנת 1867, אוסטריה עברה רפורמה לאימפריה האוסטרו-הונגרית.
לאחר התמוטטות האימפריה האוסטרו-הונגרית ב-1918 בתום מלחמת העולם הראשונה, אוסטריה צומצמה למדינת גב ואימצה והשתמשה לזמן קצר בשם אוסטריה הגרמנית בניסיון להגיע לאיחוד עם גרמניה, אך זה נאסר בחוזה סן-ז'רמן (1919), ובשל כך הוקמה הרפובליקה האוסטרית הראשונה, אשר סופחה לגרמניה הנאצית ב-1938 ב"אנשלוס".
לאחר כניעת גרמניה הנאצית וסיום מלחמת העולם השנייה באירופה, האידאולוגיה הפוליטית הפאן-גרמנית והאיחוד עם גרמניה נקשרו בנאציזם, וכתוצאה מכך האוסטרים פיתחו זהות לאומית נפרדת ומובחנת משלהם.
כיום, רובם המכריע של האוסטרים אינם מזדהים כגרמנים.
המדינה הפדרלית של אוסטריה, או המדינה השיתופית אוסטריה הייתה המשכה של הרפובליקה האוסטרית הראשונה בין השנים 1934 ו-1938, כשהייתה מדינה חד-מפלגתית שהונהגה על ידי חזית המולדת הפשיסטית.
אופי הממשל היה ממשלה סמכותנית שהתבססה על שילוב של השפעות קתוליות פשיסטיות איטלקיות ושמרניות.
עם פירוק האימפריה האוסטרו-הונגרית, הוקמה רפובליקה חדשה בשטחים דוברי הגרמנית של האימפריה: אוסטריה הגרמנית.
זו פורקה ב-1920 ובמקומה הוקמה הרפובליקה האוסטרית הראשונה.
משטר רפובליקה זו היה חלש ואוסטריה סבלה ממשברים רבים, בין היתר במהומות יולי 1927.
אוסטריה הפדרלית הוקמה בעקבות משבר פרלמנטרי ב-1933 שאותו ניצל הקנצלר אנגלברט דולפוס כעילה לפיזור הפרלמנט והפעלת צווי חירום נגד מתנגדיו הפוליטיים.
בהמשך, משבר פוליטי זה הוביל למלחמת אזרחים קצרה ב-1934. בסיומה ועם ניצחון דולפוס על כוחות השמאל, אוסטריה הפכה לדיקטטורה באופן מלא, וסמליה ושמה הרשמי השתנו בעקבות המהלך.
במהלך תקופה זו, מצבם של היהודים לא הורע (בניגוד ליהודי גרמניה), ואוסטרים יהודים אף היו פעילים במפלגת חזית המולדת ובעלי תפקידים בממשלה.
כמו כן, חלק מהארגונים היהודים המשיכו לפעול, לרבות הקהילה היהודית וינה (IKG) ובית"ר.
עם זאת, פעילות הנאצים לא פסקה למרות הוצאתם מהחוק, וביולי 1934 נאצים אוסטרים התנקשו בקנצלר דולפוס.
ניסיון הפוטש של הנאצים כשל, וקורט שושניג דיכא את המרידה והחליף את דולפוס כקנצלר.
למרות כישלון הפוטש, גרמניה הנאצית המשיכה לנסות להפוך את אוסטריה לנאצית, והופעל לחץ רב מצד אדולף היטלר על המשטר האוסטרופשיסטי.
בשנים אלו אוסטריה ניסתה לשמור על עצמאותה, אולם אט אט איבדה את ריבונותה בפועל.
ב-1936, ב"הסכם יולי", נאלץ שושניג לקבל מספר דרישות של היטלר בתמורה להכרה גרמנית בעצמאות אוסטריה: מינוי שני שרים המקורבים לנאצים וקבלת חברים נאצים לשורות "חזית המולדת" (דבר שאפשר להם לקבל תפקידים בשירות המדינה).
כמו כן, בנספח החשאי להסכם הותרה מחדש הופעתם של עיתונים פרו־נאציים.
ניתן לומר שהסכם זה היה הצעד הראשון שסימן את סופה של אוסטריה הריבונית.
כיוון ש"משמר המולדת" ומנהיגה, שטארהמברג (Ernst Rüdiger Starhemberg), לא שיתפו פעולה עם שושניג, הוא פירק את התנועה, מיזג את חבריה לתוך מפלגת "חזית המולדת" והפך למנהיגה של המפלגה.
"חזית המולדת" הייתה המפלגה היחידה שקיומה הותר באוסטריה.
המשטר באוסטריה שרד כל עוד איטליה הפשיסטית פרסה את מטריית ההגנה שלה מפני האימפריאליזם של גרמניה הנאצית.
אולם, כאשר ניסה מוסוליני לשים קץ לבידוד הבינלאומי הגובר של איטליה (בעקבות הפלישה לאתיופיה) על ידי יצירת הברית עם היטלר ב-1936, נותרה אוסטריה לבדה מול לחץ גרמני הולך וגובר.
כדי להגן על עצמאותה של אוסטריה, הגיע שושניג להסכם עם היטלר בפברואר 1938, לפיו יקבלו חנינה 17,000 נאצים אוסטריים וישולבו בחזית המולדת, ארתור זייס-אינקווארט, מנהיג הנאצים האוסטריים, ימונה לשר הפנים והביטחון, והרמטכ"ל האנטי־נאצי אלפרד יאנזה יוחלף בפרנץ במה.
שושניג, שלא היה מסוגל להשיג תמיכה בצרפת או בבריטניה, התפטר בערב ה-11 במרץ כדי למנוע שפיכות דמים.
בתחילה נשיא אוסטריה וילהלם מיקלס סירב למנות את זייס-אינקווארט לקנצלר, אולם אף מועמד אחר מהמפלגה הנוצרית-סוציאלית לא הסכים להתמנות.
עוד באותו היום, הנספח הצבאי של גרמניה הנאצית גנרל-לויטננט וולפגנג מף הציג בפני מיקלס אולטימטום ואיים בפלישת הוורמאכט, איום שמיקלס לא נענה לו.
עם זאת, טלגרמה מזויפת מטעם זייס-אינקווארט (שטרם היה קנצלר) נשלחה לגרמניה בדרישה שהצבא הגרמני יסייע בהשלטת סדר.
בחצות הלילה 12 במרץ, נכנע מיקלס ומינה את זייס-אינקווארט לקנצלר אוסטריה.
למחרת בבוקר פלש היטלר לאוסטריה והכריז עליה כחלק מהרייך הגרמני, והיא סופחה רשמית לאחר מכן ב-15 במרץ 1938 לאחר משאל עם שנערך (אנשלוס).
בתחילה הוגדרה אוסטריה כמדינה פדרלית בתוך גרמניה הנאצית ששמה בגרמנית הוא Land Österreich, אולם עם רפורמות מנהלתיות ב-1 במאי 1939 אוסטריה חולקה ל-7 רייכסגאו שנקראו יחד בשם "אוסטמארק".
עם זאת, ב-8 באפריל 1942 הוחלט כי השם מזכיר את אוסטריה העצמאית לשעבר וקבוצת הגאו שונתה לשם הגרמני Alpen - und Donau-Reichsgaue, פירושו ה"רייכסגאוהים של האלפים והדנובה".
שטחה של אוסטריה נקרא בשם זה עד כניסת הצבא האדום לשטחה והקמת אוסטריה העצמאית.
השלטון באוסטריה הפדרלית היה חד-מפלגתי והונהג על ידי מפלגת חזית המולדת האוסטרית בעלת היסודות הפשיסטיים.
אוסטרליה הוא סרט הרפתקאות דרמה מ-2008 בבימויו של באז לורמן בכיכובם של ניקול קידמן ויו ג'קמן.
התסריט נכתב על ידי לורמן והתסריטאי סטיוארט ביטי, עם רונלד הארווד וריצ'רד פלאנגן.
הסרט הוא סיפור המתרחש בין 1939 ל-1942 על רקע מומחז של אירועים ברחבי צפון אוסטרליה באותה תקופה, כמו קרב דרווין במהלך מלחמת העולם השנייה.
גרסה מורחבת כסדרת טלוויזיה בת 6 פרקים בשם "Faraway Downs", שודרה ברשת הולו בנובמבר 2023.
בשנת 1939, שבועות לפני תחילת מלחמת העולם השנייה, ליידי שרה אשלי מאנגליה נוסעת לאוסטרליה כדי לאלץ את בעלה המתעלל למכור את תחנת הבקר המקרטעת שלו, Faraway Downs.
התחנת ענק משתרעת במערב אוסטרליה ובהטריטוריה הצפונית, להגיע צפונה אל הים טימור.
בעלה שולח נהג בקר עצמאי, הנקרא "The Drover", להעביר אותה ל-Faraway Downs.
בעלה של ליידי שרה נרצח לפני שהיא מגיעה; השלטונות אומרים לה שהרוצח הוא זקן אבוריג'יני המכונה "המלך ג'ורג".
מנהל התחנה, ניל פלטשר, מנסה בחשאי להשיג שליטה על Faraway Downs כדי למכור אותה לטייקון הבשר לסלי 'קינג' קרני, ובכך ליצור מונופול בקר מוחלט.
בינתיים, בדרווין, קצין הלוגיסטיקה של צבא אוסטרליה קפטן דאטון מנהל משא ומתן על מחירי בשר בקר עם קרני בשם בעלות הברית .
ליידי שרה חסרת הילדים שבויה על ידי הילד נולה, שיש לו אם אבוריג'ינית ואב לבן.
נולה, שריגל אחרי פלטשר, מגלה את תוכניתו לליידי שרה, שמפטרת את פלטשר ומנהלת את תחנת הבקר בסיוע הצוות שנותר שלה.
למחרת, שוטרים מגיעים לקחת את נולה לאי המיסיון כפי שעשו עם ילדים חצי אבוריג'ינים אחרים.
תוך כדי התחמקות מהם, אמה של נולה דייזי טובעת כשהיא מתחבאת איתו במגדל מים.
ליידי שרה מנחמת את נולה בשירת השיר "Over the Rainbow".
נולה אומר לה ש"המלך ג'ורג'" הוא סבו, ושכמו הקוסם מארץ עוץ, גם הוא "איש קסם".
ליידי שרה משכנעת את דרובר לקחת את הבקר לדרווין למכירה.
דרובר מוביל צוות של שבעה רוכבים, כולל גיסו האבוריג'יני מגארי, גולאג', נולה, ליידי שרה, בנדי ורואה החשבון של התחנה קיפלינג פלין, כדי להסיע את 1,500 הבקר לדרווין.
הם נתקלים במכשולים שונים בדרך, כולל שריפה שהציתו אנשיו של קרני שמפחידה את הבקר, וכתוצאה מכך מותו של פלין כאשר הקבוצה ממהרת לעצור את הבקר מלדרוך על צוק.
ליידי שרה ודרובר מתאהבים, והיא הולכת ומעריכה את השטח האוסטרלי.
השניים חולקים רגע רומנטי מתחת לעץ, שבו הוא מגלה שהיה נשוי פעם לאישה אבוריג'ינית שמתה לאחר שסירבו לקבל טיפול רפואי בבית חולים לבן.
מכיוון שהוא מיודד עם האבוריג'ינים, רבים מהלבנים האחרים בשטח נמנעים ממנו.
ליידי שרה חושפת את חוסר היכולת שלה להביא ילדים ביולוגיים לעולם.
במהלך הימים הבאים, הצוות מסיע את הבקר דרך מדבר נוור נוור הבוגדני.
כשהיא סוף סוף מגיעה לדרווין, הקבוצה דוהרת להעלות את הבקר על הספינה לפני הבקר של קרני על מנת להבטיח תשלום.
ליידי שרה, נולה ודרובר חיים ביחד ב-Faraway Downs במשך שנתיים.
בינתיים, פלטשר מצליח להשתלט על אימפריית הבקר של קרני לאחר שתיזמר את מותו של קרני בתאונה והתחתן עם בתו, קתרין.
הוא חוזר ל-Faraway Downs ומאיים על שלומו של נולה אלא אם כן ליידי שרה תמכור את תחנת הבקר שלה.
פלטשר מפחיד אותה בכך שהוא מגלה שהוא רצח את בעלה של ליידי שרה (לא "המלך ג'ורג'") ושהוא גם אביה של נולה.
נולה מתכוון לצאת לטיול עם "המלך ג'ורג'", למורת רוחה של ליידי שרה.
היא ודרובר מתווכחים על מה הטוב ביותר עבור נולה, ולאחר מכן דרובר עוזב את Faraway Downs.
נולה נתפס על ידי השלטונות ונשלח לגור באי המיסיון.
ליידי שרה, שבאה לראות בנולה את בנה המאומץ, נשבעה להציל אותו.
עם הסלמה של מלחמת העולם השנייה, היא הולכת לעבוד כמפעילת רדיו לצד קתרין.
כשהיפנים תוקפים את אי המיסיון ואת דרווין ב-1942, ליידי שרה חוששת שנולה נהרג.
דרובר חוזר לדרווין לאחר ששמע על התקיפה.
הוא נודע על חטיפתו של נולה לאי המיסיון, והולך עם מגארי, איבן ואח נוצרי צעיר כדי להציל אותו ואת שאר הילדים.
במהלך החילוץ, מגארי מקריב את עצמו כהסחה כדי שהאחרים יוכלו לברוח.
בינתיים, ליידי שרה ותושבי העיר האחרים מפונים דרומה על ידי קפטן דוטון.
דרובר והילדים מפליגים לנמל בדרווין כשנולה מנגן את "Over the Rainbow" על המפוחית שלו; ליידי שרה שומעת את המוזיקה והשלושה מתאחדים מחדש.
פלטשר, מוטרד מהחורבן הכלכלי שלו וממותה של קתרין במהלך המתקפה היפנית, מנסה לירות בנולה ברובה של חייל.
בעוד ליידי שרה ודרובר ממהרים להציל את נולה, "המלך ג'ורג'" פוגע בפלטשר בחנית והורג אותו.
ליידי שרה, דרובר ונולה חוזרים לביטחונם של ה-Faraway Downs המרוחקים.
זמן מה לאחר מכן, "המלך ג'ורג'" קורא לנולה, שחוזר לאאוטבק עם סבו כשליידי שרה ודרובר מסתכלים.
ליידי שרה אשלי (ניקול קידמן): אריסטוקרטית אנגלית שיורשת את תחנת הבקר Faraway Downs לאחר מות בעלה, לורד מייטלנד אשלי.
דרובר (יו ג'קמן): נהג שעוזר לליידי שרה אשלי להעביר את הבקר על פני השטח.
ניל פלטשר (דייוויד וונהאם): מנהל התחנה שמתכנן לקחת את Faraway Downs מידי ליידי שרה אשלי.
המלך קרני (בריאן בראון): ברון בקר שבבעלותו חלק גדול מהאדמה בצפון אוסטרליה.
קיפלינג פלין (ג'ק תומפסון): רואה החשבון האלכוהוליסט בפאראווי דאונס.
המלך ג'ורג' (דייוויד גולפיליל): זקן שבט קסום, סבו של נולה.
נולה (ברנדון וולטרס): נער אבוריג'יני צעיר אותו מוצאת ליידי שרה אשלי ב-Faraway Downs.
במקור, באז לורמן תכנן לעשות סרט על אלכסנדר הגדול בכיכובם של לאונרדו דיקפריו וניקול קידמן, עם תסריט של דייוויד האר .
הבמאי בנה אולפן בצפון הסהרה, אך אלכסנדר תוצרת אוליבר סטון שוחרר תחילה ולאחר מספר שנים בפיתוח, לורמן נטש את הפרויקט כדי ליצור סרט קרוב יותר לבית.
האפקטים החזותיים נעשו על ידי Animal Logic ו-The LaB Sydney.
לוהרמן בילה שישה חודשים במחקר כללי של ההיסטוריה האוסטרלית.
בשלב מסוים הוא שקל להגדיר את סרטו במהלך הצי הראשון, 11 ספינות שהפליגו מבריטניה ב-1787 והקימו את המושבה הראשונה בניו סאות' ויילס.
הבמאי רצה לחקור את מערכת היחסים של אוסטרליה עם אנגליה ועם האוכלוסייה הילידית שלה.
הוא החליט להגדיר את הסרט בין מלחמות העולם הראשונה והשנייה על מנת למזג רומן היסטורי עם הדורות הגנובים, שבו אלפי ילדים אבוריג'ינים מעורבים הוצאו בכוח ממשפחותיהם על ידי המדינה והשתלבו בחברה הלבנה.
לורמן אמר שסרטו מתאר "אוסטרליה שעברה מיתולוגיה".
במאי 2005, ראסל קרואו וניקול קידמן נכנסו למשא ומתן כדי לככב בפרויקט ללא שם של אולפני המאה ה-20 שנכתב על ידי הבמאי באז לורמן והתסריטאי סטיוארט ביטי, כאשר לורמן ביים את הסרט.
במאי 2006, בשל אישורו האישי של קרואו לפני החתימה על הפרויקט, ביקש לורמן להחליף את השחקן בהית לדג'ר.
קרואו אמר שהוא לא רוצה לעבוד בסביבה שהושפעה מצרכים תקציביים.
על סוגיית הליהוק הזו, אמר לורמן, "היה קשה להצמיד את [קרואו] למטה.
בכל פעם שהייתי מוכן, ראסל היה במשהו אחר, ובכל פעם שהוא היה מוכן, הייתה לי מהומה נוספת".
ביוני הבא, לורמן החליף את קרואו בשחקן יו ג'קמן .
בינואר 2007, השחקנים בריאן בראון, ג'ק תומפסון ודייוויד וונהאם לוהקו לאוסטרליה .
בנובמבר 2006, לורמן החל לחפש שחקן שיגלם ילד אבוריג'יני בן 8-10 ובאפריל 2007 לוהק ברנדון וולטרס בן ה-11 לתפקיד נולה.
ברונו סטארס כתבה על האופן שבו בחירת הליהוק הזו וההחלטה להקריין את דמותו של Nullah מחזקים את המסר ה"נוטה לשמאל" שלו לגבי 'הדורות הגנובים'.
הפרויקט ללא כותרת היה אמור להתחיל בהפקה בספטמבר 2006, אך סכסוכים בתזמון ובעיות תקציב דחו את תחילת ההפקה לפברואר 2007. בנובמבר 2006, לורמן חקר את "קימברלי" כדי לקבוע את כמות ההפקה שתצולם שם.
בדצמבר 2006, נבחר בוואן כמקום צילום לשליש מההפקה, המגלם את המראה של דרווין.
בוואן נבחר כלקוח פוטנציאלי בשל מימון של 500,000 דולר על ידי ממשלת קווינסלנד.
באפריל, קונונורה נבחרה כמקום נוסף לאוסטרליה, הפעם לשמש כפאראוויי דאונס, האחוזה בבעלות דמותו של קידמן.
סטים שלמים נבנו מאפס, כולל סט עצמאי בעיירה בואן בקווינסלנד, יצירה מחדש של סצנות מלחמה ליד נמל דרווין ובניית בית באאוטבק במערב אוסטרליה.
אסיה בהשראת התלבושות של הסרט נועדו לעורר את הרומנטיקה של עידן, ואת אחת מגולות של תהליך ההלבשה של הסרט הוא אדום חרצית -printed סינית cheongsam או qipao שנעשה עבור הדמות של ניקול קידמן.
הסרט קיבל מועמדות לפרס האוסקר עבור עיצוב התלבושות הטוב ביותר.
הבמאי תכנן להתחיל לצלם במרץ 2007. עם זאת, הצילומים העיקריים החלו ב-30 באפריל 2007 בסידני, וקידמן גילתה שהיא בהריון.
היא פרשה מיידית מהסרט הבא שלה, נער קריאה.
לאחר מכן, ההפקה עברה לביון ב-14 במאי.
הצילומים בקונונורה היו חוויה מפרכת עבור צוות השחקנים והצוות, עם טמפרטורות שעלו ל-43 מעלות צלזיוס (109 מעלות פרנהייט), מה שיום אחד גרם לקידמן להתעלף כשהייתה על סוס.
בנוסף, היא עבדה ימים של 14 ו-15 שעות תוך התמודדות עם בחילות בוקר.
בזמן הצילום באזור מרוחק במערב אוסטרליה, היה צורך לתזמן מחדש את הצילומים כאשר הסט Faraway Downs, בית המגורים המרכזי בסיפור הסרט, הצטמצם לבוץ מגשם זלעפות - הראשון מזה 50 שנה.
צוות השחקנים והצוות חזרו לסידני כדי לצלם סצנות פנים עד שהסט היקר התייבש.
בנוסף, בשלב מסוים, סוסי המדינה כולה היו נעולים בגלל שפעת הסוסים .
סצנות המשתמשות בנמל דרווין צולמו ביולי 2007, כאשר חלקים מרציף סטוקס היל חסומים לציבור ואוטובוסים מיני שימשו להסעת תיירים על פני סט הסרט.
הצילומים נמשכו חמישה חודשים, והסתיימו באולפני פוקס, סידני, ב-19 בדצמבר 2007. בסוף אפריל, לורמן כינה את הפרויקט שלו אוסטרליה.
שני כותרים נוספים שהוא שקל עבור הסרט היו Great Southern Land ו-Faraway Downs.
ב-11 באוגוסט 2008, שמונה חודשים לאחר סיום הצילומים, כמה מחברי השחקנים והצוות חזרו לאולפני פוקס, סידני, כדי לצלם איסוף של צילומים מחדש.
שבועיים לפני הקרנת הבכורה של הסרט, ה"דיילי טלגרף" דיווח בטעות שלורמן נכנע ללחץ האולפן לאחר שיחות "אינטנסיביות" עם בכירים וכתב מחדש ואז צילם מחדש את הסוף של אוסטרליה לסיכום משמח יותר לאחר "ביקורות הרות אסון" מהמבחן הקרנות.
כדי להתמודד עם דיווחים שליליים אלה, בסטודיו היו ג'קמן וקידמן בקידום הסרט בתוכנית המופע של אופרה וינפרי, אשר מוקדש פרק שלם של התוכנית לסרט, ועוזר היו"ר של פוקס טום רותמן דיבר אל לוס אנג'לס טיימס שבהם הוא תיאר את המאמר של דיילי טלגרף כ"שטותי בעליל.
זה אופייני מדי לאופן שבו העולם עובד היום שכולם הרימו כתבה אנונימית ומלאת ציטוטים בצהובון מסידני ואף אחד לא טרח לבדוק אם הוא מדויק".
רוטמן אמר גם שלורמן היה חתך סופי בסרטו.
הבמאי הודה שכתב שישה סופים בטיוטות שחיבר, וצילם שלושה מהם.
גרסה מורחבת של הסרט, כסדרת טלוויזיה בשם Faraway Downs בת 6 פרקים, שודרה ברשת הולו.
הסדרה כוללת צילומים שלא נכללו בסרט ושוחררה לצפייה ישירה בשירותי הסטרימינג של הולו ודיסני פלוס ב-26 בנובמבר 2023.
אוסטרליה קיבלה ביקורות מעורבות ממבקרים.
נכון ליוני 2020, הסרט מחזיק בדירוג אישור של 55% אצל צובר הביקורות Rotten Tomatoes, בהתבסס על 222 ביקורות עם דירוג ממוצע של 5.93/10. הקונצנזוס הביקורתי של האתר אומר: "בנויה על נופים מפוארים והפקה ללא דופי, אוסטרליה למרבה הצער עמוסה בדמויות מצוירות דק וחוסר מקוריות".
ב-Metacritic, לסרט יש ציון ממוצע משוקלל של 53 מתוך 100, המבוסס על 38 מבקרים, מה שמציין "ביקורות מעורבות או ממוצעות".
ג'ים שמברי ב-הסידני מורנינג הרלד (מלבורן) כתב, "הסרט בסדר, ואף פעם לא משעמם, אבל, ילד, האם הוא ארוך מדי", והוסיף, "יותר חשוב מכך, סרטים מקומיים עם נושאים שחורים או דמויות ילידים מרכזיות נוטים להצליח בצורה גרועה, אז אם אוסטרליה תצליח כאן זה יכול להוות פריצת דרך.
תמיד התקשנו להתמודד עם סוגיות גזעיות בסרטים, אז, מהבחינה הזו, הסרט יכול להיות ציון דרך".
קלייר סאתרלנד, בביקורת שלה ל"הראלד סאן" (מלבורן) כתבה, "מכתב אהבה לנוף האוסטרלי ולהיסטוריה שלנו, לאוסטרליה יש שובר קופות בינלאומי שנכתב על כל זה", ודיילי טלגרף של סידני כתב, "נוכחות המסך של קידמן היא לא פחות מזוהרת".
בביקורת שלו עבור The Australian (סידני), כתב דייוויד סטראטון, "זו לא יצירת המופת לה קיווינו, אבל אני חושב שאפשר לומר שזה סרט טוב מאוד במובנים רבים.
אמנם הוא יהיה מאוד פופולרי.
עם הרבה אנשים אני חושב שיש אווירה קלה של אכזבה אחרי הכל.
למרות הפגמים שלו - ובהחלט יש לו פגמים - אני חושב שאוסטרליה הוא סרט מרשים וחשוב".
מארק נגלאזאס מ-The West Australian (Perth) האשים ביקורות חיוביות מכלי עיתונות של ניוז בע"מ במניפולציה של פוקס המאה ה-20 ,תאגיד החדשות של רופרט מרדוק, כינה את אוסטרליה סרט של "אימה בלתי פוסקת" ש"מתרוצץ בשכרות מקומדיה מטורפת למילס ולמלודרמה בונית בטווח של כמה סצנות".
אן בארוקלאו מהטיימס (לונדון) העניקה לסרט ארבעה מתוך חמישה כוכבים, ומציינת שהסרט מתנגד לציפיות ו"במה שמתגלה כסיפור רב-שכבתי הוא מתאר אוסטרליה של שנות ה-40 שהיא בבת אחת יפהפייה ומשכנעת.
בוני מלקין מדיילי טלגרף (לונדון) ציינה: "מבקרים מקומיים דאגו שהסרט המיוחל באוסטרליה יציג לעולם סדרה של קלישאות אנטיפודיות עתיקות יומין.
רוג'ר אברט העניק לסרט 3 כוכבים מתוך 4, וציין כי "באז לורמן חלם להפוך את האוסטרלי לחלף עם הרוח, וכך הוא עשה, עם הרבה מהיופי האפי השופע של הסרט הזה וחלק מאותה סרבול עם לאומי.
דוד אנסן ,Newsweek, כתב, "נדמה שקידמן פורח בהנחייתו של לורמן: היא מצחיקה, חמה ומקסימה, והמטען האירוטי בינה לבין ג'קמן המושחת והחנון הוא טעים.
בעונה חגיגית, האומנות הנועזת, הקיטשית והבלתי מתנצלת של אוסטרליה היא הפוגה מבורכת".
בביקורת שלה ל"ניו יורק טיימס" ,כתבה מנולה דרגיס, "סיפור הבריאה הזה על אוסטרליה המודרנית הוא עדות לאהבת קולנוע בשיא האדוקה שלה, למופע הקולנועי בקיצוניותו, ולקיטש כאקט של איחוד אסתטי" .
אנדרו סאריס, בביקורת שלו עבור ה-New York Observer, כתב, "אוסטרליה היא בבירור עבודת אהבה, ועניין של גאווה לאומית.
אני חייב להודות שאולי הייתי קשה יותר עם סרטו של מר לורמן אם לא הייתי מוקסם מגב' קידמן מאז שראיתי אותה לראשונה בסרטו של פיליפ נוייס, סיכון רטוב ב-1989; לדעתי, היא לא איבדה דבר מהזוהר שלה ב-20 השנים שחלפו מאז".
בביקורת שלו עבור Time, כתב ריצ'רד שיקל, "האם ראית הכל באוסטרליה יש הצעה תריסר פעמים בעבר?
זה סרט שפחות נוצר על ידי הבמאי והשותף לכותב בז לוהרמן מאשר מורכב, בסגנון ד"ר פרנקנשטיין, משאריות הגוף של סרטים קודמים.
מה שמשאיר אותנו לשאול את השאלה הזו: איך זה שזה כל כך משעשע להחריד?" ג'ו מורגנשטרן מ"וול סטריט ג'ורנל", סבור כי "בלב ליבה אוסטרליה היא מערבון מיושן - צפוני, אם תרצו.
בביקורת שלה עבור Salon.com, כתבה סטפני זכרק, "המחצית השנייה של אוסטרליה, ניסיונו של לורמן לחלץ בוכה בזמן מלחמה, הוא כל כך סנטימנטלי באגרסיביות שהוא מתחיל להרגיש יותר כמו עונש מאשר הנאה.
עזבתי את אוסטרליה בהרגשה סחוט ונחלש, כאילו סבלתי מהרעלה הדרגתית בידיו של מדען מטורף".
באתר Seret.co.il הסרט דורג 6.6 מתוך 10 על ידי גולשים.
יאיר הוכנר, כתב באתר "לפי דעתי אחד התסריטאים הגרועים ביותר בעולם.
לא היה לסרט הזה אפילו סיכוי אחד נורמאלי להפוך ליצירה קולנועית מונומנטלית אמיתית.
תערבבו פנימה את "הקוסם מארץ עוץ" ושירי פופ קיטשיים דביקים ותשכחו מכול ניסיון להפוך את הסרט הזה לחשוב באמת."
ינון ירוס באתר MAKO, כתב "אוסטרליה לפחות יודעת לבקש סליחה מהאבוריג'נים.
האינדיאנים עוד מחכים לזה מהאמריקאים, ואותנו אני בכלל לא מזכיר."
באתר הארץ נועם בוקסבאום אמרה "אוסטרליה ארוך ומתיש, בכך אין ספק.
אך במהלכו עולה גם תחושה שכוונותיו של לורמן, שחוזר לארצו בהפקת ענק כשעמו שני כוכבי על שנולדו כמוהו באוסטרליה, היו שונות מאלה שנראו לבסוף על הבד (למשל, סוף הסרט הוחלף על פי דרישת המפיקים)."
אוסטריטה (באוקראינית: Острица, ברומנית: Ostrița) הוא כפר הנמצא במחוז צ'רנוביץ שבאוקראינה.
במפקד האוכלוסין שנערך ב ב-1900 נמנו בכפר 2,123 תושבים.
ב-1914, בראשית ימיה של מלחמת העולם הראשונה, נכנס צבא האימפריה הרוסית לכפר וחולל בו הרס רב.
אוסטרלוהאינה (שם מדעי: Australohyaena; מילולית: "צבוע דרומי") הוא סוג נכחד של יונק קדום ממשפחת הבוריהאיניים שמסדרת הספרסודונטה, אשר התקיים במש סוף האוליגוקן שלפני 25 מיליון שנה.
סוג זה תואר ב-2015 ונכלל בו מין יחיד - Australohyaena antiqua, שפירושו: "עתיק".
המאובנים שלו התגלו בארגנטינה בין המחזוות צ'ובוט וסנטה קרוז ב-1894 בידי החוקר פלורנטינו אמחינו , ואלה כללו רק שרידי מספר שיניים, אך הוא נחשב לבן סוג קרוב - Pharsophorus.
רק ב-2014 נמצאה גולגולת שלמה שלו והוא הוגדר כסוג עצמאי ממשפחת הבוריהאיניים הטורפים.
טורף זה היה דומה לבוריהאינה אך היה נוקשה וגדול יותר והגיע עד למשקל 70 ק"ג.
הוא היה בעל חוטם קצר, לסתות חזקות כשהלסת העליונה הייתה משופעת מעט מטה והיו לו ניבים גדולות וטוחנות רחבות אך קטנות יחסית שהתאימו לשבירת עצמות, בדומה לצבוע מודרני.
כמו כן היה לו שיפוע גולגולתי שעזר לעוצמת נשיכה חזקה מאוד.
מבנה השיניים גם מרמז שהיה היפרקרניבור מובהק.
אאה"מ אוסטרליה הייתה אחת משלוש סיירות המערכה מסדרת אִינְדֵפֶ֫טִיגָבְּל שנבנו להגנת האימפריה הבריטית.
האונייה הוזמנה על ידי ממשלת אוסטרליה ב-1909, הושקה ב-1911, ונכנסה לשירות כאוניית הדגל של הצי המלכותי האוסטרלי (RAN) ב-1913. אוסטרליה הייתה אוניית הראשה היחידה אי פעם ששירתה בצי המלכותי האוסטרלי.
בתחילת מלחמת העולם הראשונה, הוטלה על אוסטרליה המשימה למצוא ולהשמיד את שייטת מזרח אסיה הגרמנית, שהתבקשה לסגת מהאוקיינוס השקט בשל נוכחות של סיירת המערכה.
הסחות חוזרות ונשנות לתמיכה בכיבוש המושבות הגרמניות בגינאה החדשה ובסמואה, כמו גם זהירות יתר של האדמירליות, מנעו מסיירת המערכה להילחם בשייטת הגרמנית לפני השמדתה של האחרונה.
אוסטרליה שובצה אז למבצעים בים הצפוני, שכללו בעיקר סיורים ותרגילים, עד תום המלחמה.
במהלך תקופה זו, אוסטרליה הייתה מעורבת בניסיונות מוקדמים בתעופה ימית, ו-11 מאנשיה השתתפו בפשיטה של זבריחה.
סיירת המערכה לא השתתפה בקרב יוטלנד, מכיוון שהיא עברה תיקונים בעקבות התנגשות עם אוניית האחות שלה אה"מ ניו זילנד.
אוסטרליה ירתה רק פעמיים במהלך קרב: על ספינת סוחר גרמנית בינואר 1915, ועל חשד למגע של צוללת בדצמבר 1917.
עם שובה למימי אוסטרליה, כמה מלחים על סיפון ספינת המלחמה ערכו מרד לאחר שבקשה לחופשה נוספת של יום בפרימנטל נדחתה, אם כי נושאים אחרים שיחקו חלק במרד, כולל חופשה מינימלית במהלך המלחמה, בעיות בשכר והתפיסה שאנשי הצי המלכותי היו בעלי סיכוי גבוה יותר לקבל קידום מאשר מלחים אוסטרלים.
קיצוצים בתקציב שלאחר המלחמה הפכו את תפקידה של אוסטרליה לדרגת ספינת אימונים לפני שהושמה בעתודה ב-1921. הוראות פירוק הנשק של הסכם הצי של וושינגטון חייבו את השמדת אוסטרליה כחלק מהמחויבות של האימפריה הבריטית, והיא הוטבעה מחוץ לראשי סידני ב-1924.
בעוד המאפיינים של פון דר טאן לא היו ידועים כאשר האונייה המובילה של הסדרה, אינדפטיגבל, הונחה בפברואר 1909, הצי המלכותי השיג מידע מדויק על האונייה הגרמנית לפני שהחלה העבודה על אוסטרליה ועל אוניית האחות שלה ניו זילנד.
היה לה צוות של 818 קצינים ומלחים.
הטורבינות דורגו ב-44,000 כוחות סוס (33,000 קילוואט ונועדו להעניק לאונייה מהירות מרבית של 25 קשרים (46 קמ"ש).
בצריח 'A' של אוסטרליה הותקן בצריח מד טווח 9 רגל (2.7 מטרים) בחלק האחורי של גג הצריח.
אוסטרליה קיבלה תותח נ"מ QF בקוטר 20 cwt על צריח Mark II בזווית גבוהה שנוסף במרץ 1915. הוא היה עם הנמכה מקסימלית של 10° והגבהה מקסימלית של 90°.
הוא ירה פגזים במשקל של במהירות לוע של בקצב אש של 12–14 פגזים לדקה.
תותחי ה-4 אינץ' נסגרו בקזמטים וקיבלו מגני תותחים במהלך שיפוץ בנובמבר 1915 כדי להגן טוב יותר על צוותי התותחים מפני מזג האוויר ופעולות האויב, ושני תותחים אחוריים הוסרו בו זמנית.
תותח 4 אינץ' נוסף הותקן במהלך 1917 כתותח נ"מ.
הוא הותקן על צריח Mark II בזווית גבוהה עם הגבהה מקסימלית של 60°.
היה לו מטען הודף מופחת עם מהירות לוע של בלבד; הוא סופק עם 100 פגזים.
אוסטרליה קיבלה מנהל בקרת אש מתישהו בין אמצע 1915 למאי 1916 שמרכז את בקרת האש תחת קצין ניהול האש שירה בתותחים.
אוסטרליה צוידה גם באינץ' נוסף של שריון סביב צריחי אמצע האונייה בעקבות קרב יוטלנד.
עד 1918, אוסטרליה נשאה שני מטוסים, סופווית' פאפ ו-סופווית' 1½ סטראטר, על סיפוני טיסה שהותקנו על גבי צריחים 'P' ו-'Q'.הטיסה הראשונה על ידי סופווית' 1½ סטראטר הייתה מצריח ה-Q של אוסטרליה ב-4 באפריל 1918. לכל סיפון טיסה היה האנגר בד כדי להגן על המטוס בזמן מזג אוויר סגרירי.
בסוף מלחמת העולם הראשונה, אוסטרליה תוארה כ"הפחות מיושנת בסדרה שלה".
לאחר המלחמה, שני התותחים נגד מטוסים הוחלפו בזוג תותחי QF 4 אינץ' Mark V על צריחים בזווית גבוהה המופעלים ידנית בינואר 1920. גבולות הגובה שלהם היו -5° עד 80°.
התותחים ירו פגזים במשקל במהירות לוע של בקצב אש של 10–15 פגזים לדקה.
בעוד שאוסטרליה וקנדה עודדו לרכוש יחידות צי כדי לשמש ליבה של ציים לאומיים חדשים, יחידות צי אחרות יופעלו על ידי הצי המלכותי בבסיסים מרוחקים, במיוחד במזרח הרחוק; ניו זילנד התבקשה לסבסד חלקית יחידת צי עבור תחנת סין, והיו תוכניות לדרום אפריקה לממן אחת כזו בשלב עתידי.
כל יחידת צי תוכננה כ"צי מיניאטורי", ותפעל תחת שליטת הדומיניון הרוכש בזמן שלום.
במקרה של סכסוך נרחב, יחידות הצי יעברו לשליטת האדמירליות, ויתמזגו ליצירת ציים גדולים יותר להגנה אזורית.
אוסטרליה הייתה הדומיניון היחיד שרכש יחידת צי מלאה, ובעוד שסיירת המערכה במימון ניו זילנד נתרמה לצי המלכותי על הסף, אף מדינה אחרת לא רכשה אוניות במסגרת תוכנית יחידת הצי.
ב-9 בדצמבר 1909, נשלח מברק על ידי המושל הכללי לורד דדלי לשר החוץ של המושבות, הרוזן מקרו, בבקשה שבניית שלוש סיירות מסדרת טאון וסיירת מערכה מסדרת אינדפטיגבל תתחיל בהזדמנות המוקדמת ביותר.
ממשלת אוסטרליה החליטה על השם אוסטרליה, מכיוון שהדבר ימנע טענות של העדפה או קשר עם מדינה מסוימת.
תג האונייה תיאר את כוכב חבר העמים שעליו מחפה כתר ימי, והמוטו שלה היה "Endeavour", המשקף הן אידיאליזציה של הרוח והגישה הלאומית של האוסטרלים, והן חיבור לג'יימס קוק ואה"מ אנדוור.
ב-6 במאי 1910, ג'ורג' ריד, הנציב העליון של אוסטרליה בבריטניה, שלח מברק לממשלת אוסטרליה והציע כי האונייה תיקרא על שמו של המלך החדש ג'ורג' החמישי, אך הדבר נדחה.
הצעות לבנייה הועברו לממשלת אוסטרליה על ידי ריד ב-7 במרץ 1910, וראש הממשלה אלפרד דיקין אישר את הגשתה של ג'ון בראון ושותפיה לבניית גוף האונייה והמכונות, עם חוזים נפרדים שהוענקו לארמסטרונג וויקרס עבור חימוש סיירת המערכה.
עלות הבנייה הכוללת נקבעה על 2 מיליון ליש"ט.
חוזים נחתמו בין האדמירליות והמספנות כדי למנוע בעיות של פיקוח מרחוק של ממשלת אוסטרליה, ומעקב צמוד אחר ההליכים נשמר על ידי ריד וקפטן פרנסיס הוורת-בות', נציג הצי האוסטרלי בלונדון.
השדרית של אוסטרליה הונחה במספנת Clydebank של ג'ון בראון אנד קומפני ב-23 ביוני 1910. האונייה הושקה על ידי ליידי ריד ב-25 באוקטובר 1911, בטקס שזכה לסיקור תקשורתי נרחב.
העיצוב של אוסטרליה השתנה במהלך הבנייה כדי לשלב שיפורים בטכנולוגיה, כולל לוח השריון מפלדת ניקל שפותח לאחרונה.
אמנם הכוונה הייתה שהאונייה תהיה מצוידת בשריון החדש, אך בעיות בייצור גרמו לכך שהיה צורך להשתמש בשריון ישן יותר בחלקים מסוימים: העיכוב במקור לוחות השריון הישנים יותר עיכב את הבנייה בחצי שנה.
למרות זאת, ג'ון בראון אנד קומפני סיפקו את האונייה בעלות של 295,000 ליש"ט תחת מסגרת התקציב.
במהלך הבנייה, ניסה לורד האדמירליות הראשון וינסטון צ'רצ'יל לארגן שאוסטרליה תישאר במימי בריטניה בסיום.
למרות שהטענה הועלתה על רקע אסטרטגי, ההיגיון מאחוריה היה כך שהאונייה במימון אוסטרליה תוכל להחליף את האונייה שתירכש בכספי הגנה בריטיים.
לתוכנית זו התנגד בהצלחה אדמירל ג'ורג' קינג-הול, אז המפקד העליון של שייטת אוסטרליה של הצי המלכותי.
אוסטרליה הפליגה לדבונפורט, דבון באמצע פברואר 1913 כדי להתחיל בניסויי הקבלה שלה.
בדיקות התותחים, הטורפדות והמכונות הצליחו, אך התגלה כי שני לוחות גוף נפגעו במהלך ההשקה, מה שחייב את סיירת המערכה לעגון לצורך תיקונים.
אוסטרליה נכנסה לשירות בצי המלכותי האוסטרלי בפורטסמות' ב-21 ביוני 1913. יומיים לאחר מכן, אדמירל משנה ג'ורג' פאטי, האדמירל הראשון שפיקד על הצי האוסטרלי, הניף את דגלו על סיפונה של אוסטרליה.
בעת ההשקה, צוות האונייה הסטנדרטי כלל 820 קצינים ומלחים, יותר ממחציתם היו אנשי הצי המלכותי; החצי השני היה מורכב מאנשי הצי המלכותי האוסטרלי ילידי אוסטרליה, או בריטים שעברו מהצי המלכותי לצי המלכותי האוסטרלי.
אזורי הלינה היו צפופים, כאשר לכל איש צוות היה רק של מקום להטיל את הערסל שלו כאשר אוסטרליה הייתה מאוישת במלואה.
יתרה מכך, מערכת האוורור תוכננה לתנאים באירופה, ולא הייתה מתאימה לאקלים באוסטרליה ובסביבתה.
עם מסירתה, אוסטרליה הייתה ספינת המלחמה הגדולה ביותר בחצי הכדור הדרומי.
לאחר כניסתה לשירות, אוסטרליה אירחה מספר אירועים רשמיים.
ב-30 ביוני, המלך ג'ורג' החמישי ואדוארד, נסיך ויילס, ביקרו באוסטרליה כדי להיפרד מהאונייה.
במהלך ביקור זה, המלך העניק לפאטי תואר אבירות על סיפון האונייה - הפעם הראשונה שבה קצין הצי זכה בתואר אבירות על סיפונה של ספינת מלחמה מאז פרנסיס דרייק.
ב-1 ביולי, פאטי אירח ארוחת צהריים בה השתתפו נכבדים מהאימפריה, כולל ריד, הסוכנים הכלליים של מדינות אוסטרליה, הלורד הראשון של האדמירליות וינסטון צ'רצ'יל, מזכיר המדינה של המושבות לואיס הארקורט, והנציבים העליונים של דומיניונים בריטים אחרים.
באותו אחר הצהריים, 600 גולים אוסטרלים הוזמנו לפרידה טקסית, והשתעשעו במופעים ובזיקוקים.
עיתונאים וצלמים הורשו לעלות על הסיפון לדווח על אוסטרליה לפני עזיבתה, וכתב רשמי יצא למסע לאוסטרליה: תפקידו היה לקדם את האונייה כסמל לקשר בין אוסטרליה לבריטניה.
אוסטרליה לוותה על ידי הסיירת הקלה HMAS סידני במהלך ההפלגה לאוסטרליה.
ב-25 ביולי יצאו שתי האוניות מאנגליה לדרום אפריקה: הביקור היה חלק מהסכם בין ראשי ממשלת אוסטרליה ודרום אפריקה לקידום הקשר בין שתי האומות, יחד עם קשרי האומות לשאר האימפריה הבריטית.
שתי האוניות עגנו במפרץ טייבל בין 18 ל-26 באוגוסט, במהלכן השתתפו צוותי האוניות במצעדים ובקבלת פנים, בעוד עשרות אלפי אנשים הגיעו לתצפת על האוניות.
שתי האוניות ביקרו גם בסיימונס טאון, בעוד אוסטרליה ביקרה בנוסף בדרבן.
האוניות לא ביקרו נמלים מרכזיים אחרים במסע, וספינות המלחמה קיבלו הוראה להימנע מכל הנמלים הגדולים של אוסטרליה.
אוסטרליה וסידני הגיעו למפרץ ג'רוויס ב-2 באוקטובר, שם הם נפגשו עם שאר אוניות הצי המלכותי האוסטרלי (הסיירות אנקאונטר ומלבורן, והמשחתות פרמאטה, וורגו ויארה).
שבע ספינות המלחמה התכוננו לכניסת צי רשמית לנמל סידני.
ב-4 באוקטובר הובילה אוסטרליה את הצי אל נמל סידני, שם הועברה האחריות על ההגנה הימית האוסטרלית משייטת אוסטרליה של הצי המלכותי, בפיקודו של קינג-הול על סיפון אה"מ קמבריאן, לצי המלכותי האוסטרלי, בפיקודו של פאטי על סיפון אוסטרליה.
בשנה הראשונה לשירותה, אוסטרליה ביקרה בכמה שיותר נמלים אוסטרליים גדולים, כדי לחשוף את הצי החדש לקהל הרחב ביותר האפשרי ולעורר רגשות של לאום: היסטוריון הצי דייוויד סטיבנס טוען שביקורים אלה פעלו לשבור את יריבויות המדינות השונות ולקדם את האחדות של אוסטרליה כפדרציה יותר מאשר כל אירוע אחר.
במהלך סוף 1913 צולמו צילומי הסרט "כלבי הים של אוסטרליה" על סיפון סיירת המערכה; הסרט הוסר כמעט מיד לאחר ההקרנה הראשונה באוגוסט 1914 בגלל חששות ביטחוניים.
במהלך יולי 1914, אוסטרליה ויחידות אחרות של הצי המלכותי האוסטרלי היו בשייט אימונים במימי קווינסלנד.
ב-27 ביולי, נודע למועצה הימית של חבר העמים האוסטרלי באמצעות מברקים לעיתונות כי האדמירליות הבריטית חושבת שתהיה מלחמה קרובה ונרחבת באירופה בעקבות משבר יולי, והחלה למקם את הציים שלה כאמצעי זהירות.
שלושה ימים לאחר מכן, נודע למועצה שמברק האזהרה הרשמי נשלח: בשעה 22:30, אוסטרליה הוחזרה לסידני כדי להטעין פחם ואספקה.
ב-3 באוגוסט הועבר הצי המלכותי האוסטרלי תחת שליטת האדמירליות.
פקודות לספינות מלחמה של הצי המלכותי האוסטרלי הוכנו במהלך הימים הבאים: אוסטרליה הוקצתה לריכוז הכוח הימי הבריטי בתחנת סין, אך הורשתה לחפש ולהשמיד כל ספינות מלחמה משוריינות (במיוחד אלו של שייטת מזרח אסיה הגרמנית) בתחנת אוסטרליה לפני שתבצע זאת.
ויצה-אדמירל מקסימיליאן פון שפה, מפקד השייטת הגרמנית, היה מודע לנוכחותה של אוסטרליה באזור ולעליונותה על כל כוחו; תוכניתו של האדמירל הגרמני הייתה להטריד את הספנות והמושבות הבריטיות באוקיינוס השקט עד שנוכחות אוסטרליה ושייטת תחנת סין תאלץ את הצי שלו לעבור לאזורים אחרים.
האימפריה הבריטית הכריזה מלחמה על גרמניה ב-5 באוגוסט, והצי המלכותי האוסטרלי החל לפעול.
אוסטרליה עזבה את סידני בלילה הקודם, ופנתה צפונה לפגישה עם ספינות אחרות של הצי המלכותי האוסטרלי מדרום לגינאה החדשה הגרמנית.