tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בהשפעת אמנים כחברי להקת קווין, שההופעה החיצונית היוותה מרכיב חשוב להצלחתה בנוסף למוזיקה, צמח סגנון המוזיקה הנקרא גלאם רוק.
בתחילת הקריירה של הלהקה, חבריה התנגדו נחרצות לשימוש בסינתיסייזרים, אך במקביל השתמשו באולפני ההקלטות בהכפלת קולות רבים (לדוגמה, בשיר "Bohemian Rhapsody", קיימת הכפלת קולות של 180 אנשים), הקלטות מוכנות מראש ומאפיינים אלקטרוניים רבים.
בסופו של דבר, מאזינים רבים טעו לחשוב שהלהקה כן השתמשה בשיריה בסינתיסייזר, וכדי למנוע אי הבנות הוסיפה הלהקה כיתוב בסוף הקרדיטים על העטיפה של שבעת האלבומים הראשונים: .And nobody played synthesizer...
("...ואף אחד לא ניגן בסינתסייזר."), או בפשטות No synths.
עם השנים השתנו והתחלפו מאפיינים שונים של הלהקה, במיוחד לקראת סוף שנות השבעים, עם יציאת האלבומים News of the World ו-Jazz.
מבחינה מוזיקלית, נטשה הלהקה את השילוב של מוזיקת רוק עם מוזיקה קלאסית, אך נותרה נאמנה למאפייני הרוק הכבד, ועברה לכיוון של רוק אצטדיונים, עם מופעים גרנדיוזיים מול קהל עצום על במות רחבות יותר.
מבחינת המראה החיצוני, נטשה הלהקה את המאפיינים ה"גלאמיים" עם הביגוד הססגוני לטובת בגדים סטנדרטיים יותר, מלבד מרקיורי, שהחל להופיע בבגדי עור ומעילי אופנוענים.
בשנות השמונים החלה הלהקה, בניגוד למדיניותה בעבר, להשתמש בסינתיסייזרים ובהתאמה לטרנד של תחילת העשור, נטשה את מוזיקת הרוק הכבד שאפיינה את הלהקה בתחילת דרכה ופנתה לכיוון מוזיקת פופ רוק.
בתקופה זו החל מרקיורי לגדל שפם שהפך לסמל המסחרי שפרסם אותו מאוד בקרב המעריצים שלא נחשפו ללהקה בשנות ה-70. בהמשך הגיע שינוי נוסף בסגנון הלהקה, עם יציאתו של האלבום Hot Space, אשר פנה לסגנונות הפאנק, הדיסקו ומוזיקת הגל החדש.
צעד זה נעשה עקב הלך הרוחות של הרדיו האמריקאי באותן שנים, כאשר חברי הלהקה ניסו לפרוץ את דרכם לשוק האמריקני הנוקשה.
לאחר ניסיונות העבר בחיפוש אחר כיוונים אמנותיים שונים, חזרה הלהקה לבצע מוזיקת רוק בהתאמה לשינויים של העשור החדש באלבום The Works, שכלל גם את סגנונות הפופ רוק והסינת'-פופ.
אלבומיה האחרונים של הלהקה נעו סביב מוזיקת הרוק הכבד שאפיינה אותה בשנות השבעים.
באלבום האחרון Innuendo, שיצא חודשים ספורים לפני מותו של פרדי מרקיורי ממחלת האיידס, שילבה הלהקה מאפיינים מוזיקליים שונים סביב מוזיקת הרוק, כמו מוזיקת פלמנקו בשיר שנקרא כשם האלבום, ועד מקהלת גוספל בשיר "All God's People".
קווין הוציאה פסקולים מלאים לשלושה סרטים: פלאש גורדון (הפסקול באותו השם), איש הנצח (האלבום A Kind of Magic – שקיבל את שמו ממשפט שנאמר בתוך הסרט) ורפסודיה בוהמית (הפסקול באותו שם).
סרטים אחרים שכללו את שירי הלהקה הם נשר הברזל, לאכול בגדול, חיילים קטנים, החברים של פיטר, העולם על פי קליפורניה מן, ועוד.
הסרט עולמו של ויין אשר שילב בתוכו את השיר "Bohemian Rhapsody" בצורה קומית גרם לשיר לטפס בחזרה למקום הראשון במצעד הפזמונים (בביצועו המקורי).
ברקע לקרדיטים בסיום הסרט סיפורו של אביר נשמע השיר "We Are The Champions" בגרסה של רובי ויליאמס.
שיר זה מלווה גם את סצנת הסיום לסרט נקמת המרובעים, הכוללת שילוב של הביצוע המקורי יחד עם גרסתה של התזמורת הסימפונית של לונדון.
בסרט מולין רוז' השיר "The Show Must Go On" בוצע על ידי השחקנים.
ב-1 בנובמבר 2018 יצא לאקרנים הסרט רפסודיה בוהמית, אודות חייו של מרקיורי ולהקת קווין.
הסרט נקרא על שם השיר הידוע ביותר של להקת קווין "Bohemian Rhapsody".
הסרט בפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה, וראמי מאלק, ששגילם את מרקיורי, זכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר.
סדרת הטלוויזיה של הסרט איש הנצח השתמשה בשיר "Princes of the Universe" מתוך האלבום "A Kind of Magic" כשיר הפתיחה.
תוכנית הטלוויזיה מופע שנות ה-70 השתמשה בשירים ברוח התקופה כדי לתת שמות לפרקים ובעונה השמינית והאחרונה ניתנו שמות הפרקים לפי שמות השירים של קווין.
ב-11 באפריל 2006 הופיעו חברי קווין הנותרים, מיי וטיילור, בתוכנית מיוחדת של אמריקן איידול.
כל מתחרה בתוכנית היה צריך לבחור שיר של הלהקה מתוך אלבום אוסף שהוציאה הלהקה לכבוד המאורע, ולבצע אותו יחד עם חברי הלהקה בשידור חי.
מאוחר יותר יצאו חברי הלהקה בביקורת על העריכה של התוכנית, שהציגה אותם באור רע בעבודה עם אחד מהמתחרים, בעוד ההפך הוא הנכון.
את הסימפוניה ביצעה במקור התזמורת הפילהרמונית המלכותית והוצגה בין היתר בבריטניה, ארצות הברית, אוסטרליה, טורקיה והולנד.
האלבום Queen Symphony היה מועמד לפרס אלבום השנה בפרסי המוזיקה הקלאסית הבריטי בשנת 2003.
בשנת 2002 עלה מחזמר (או בהגדרה אחרת, רוק תיאטרלי) המבוסס על שירי קווין אשר נקרא We Will Rock You והוצג בתיאטרון דומיניון בווסט אנד של לונדון.
המחזמר נכתב על ידי הקומיקאי והיוצר האנגלי בן אלטון בשיתוף פעולה עם חברי הלהקה, בריאן מיי ורוג'ר טיילור, והופק בידי רוברט דה נירו.
בהצגה המקורית השתתפה האנה ג'יין פוקס וטוני וינסנט.
מאז יציאתו לבמות בוצע המחזמר על במות רבות ברחבי העולם.
הפקת המחזמר בלונדון תוכננה להסתיים באוקטובר 2007 בתיאטרון דומיניון, אך בעקבות דרישת הקהל, הוארך מסע ההופעות שלו באופן ניכר.
בכורת המחזמר הייתה בשנת יובל הזהב (ג'ובלי) של המלכה אליזבת השנייה.
כחלק מחגיגות היובל, בריאן מיי ביצע את גרסת ההמנון הבריטי, כפי שהופיעה באלבום A Night at the Opera של הלהקה, על גג ארמון בקינגהאם.
המחזה "קווין בבלט" נכתב על ידי שון בווין כמחווה לפרדי מרקיורי, והפסקול שלו מבוסס על שירי הלהקה.
הסמל של קווין עוצב על ידי פרדי מרקיורי, שהיה בעל תואר בעיצוב גרפי, לפני צאת אלבום הבכורה של הלהקה.
הסמל מבוסס על אלמנטים של שלט הרלדי, על פי חוקי ההרלדיקה – מדע חקר השלטים ההרלדים.
הסמל מציג את המזלות האסטרולוגיים של חברי הלהקה: שני אריות, המזלות של דיקון וטיילור; סרטן למיי ושתי בתולות, המזל של מרקיורי.
האריות נאחזים באות "Q" המעוצבת שעליה נח הסרטן, להבות מרקדות מעל השריון שלו וכל בתולה מוגנת מתחת לאריה.
במרכז ה-Q נמצא כתר ומעל כל הדמויות נמצא עוף החול.
מרקיורי טען כי הסמל מסמל את רוח התקופה (שנות השבעים).
עוף החול שימש לאחר מכן כסמל הקרן למלחמה באיידס שהוקמה לאחר מותו של מרקיורי.
הסמל מופיע בווריאציות שונות על מספר אלבומים של הלהקה וכן הופיע על תוף הבס של טיילור במהלך ההופעות.
על אף הביקורות המתמשכות מצד המבקרים, ובמיוחד בארצות הברית, קווין זכתה להכרה על תרומתה לסגנונות הרוק הכבד, הגלאם רוק, הפופ-רוק ובין השאר, גם לרוק המתקדם.
הלהקה תרמה רבות להתפתחות מופעי הרוק העצומים באצטדיונים.
קווין נחשבת לאחת מהלהקות המשפיעות ביותר על להקות הרוק הכבד שצמחו בסוף שנות ה-70 ובמהלך שנות ה-80 וכן על מוזיקאים מתחומים וז'אנרים רבים אחרים.
בין הלהקות והאמנים שמכירים בהשפעה הרבה של הלהקה עליהם: דף לפרד, הדארקנס, אקסטרים, פו פייטרס, גאנז נ' רוזס, מטאליקה, ג'ורג' מייקל, מרילין מנסון, מיוז, מיקה, מיי כמיקל רומנס, ניין אינץ' ניילז, הסמאשינג פאמפקינס, סוויט ורדיוהד.
מייקל ג'קסון היה חבר קרוב של פרדי מרקיורי, ולטענתו, האלבום Hot Space, השפיע עליו רבות בעשיית האלבום המצליח במיוחד Thriller, בו מרקיורי היה אמור להשתתף במקור.
השיר של הלהקה "Stone Cold Crazy", מהאלבום Sheer Heart Attack, נחשב בעיני רבים בתת-הז'אנר ת'ראש מטאל כאבן דרך, במקצב המהיר והאגרסיבי שלו.
להקת מטאליקה הקליטה גרסת כיסוי לשיר שהופיע לראשונה באלבום האוסף לציון ארבעים שנה לחברת התקליטים אלקטרה רקורדס בשנת 1990, והשיר זכה גם בפרס גראמי בשנת 1991 בקטגוריית ביצוע המטאל הטוב ביותר.
על פי ספר השיאים של גינס (2005) אלבומי קווין בילו סך של 1,422 שבועות – כ-27 שנה, במצעדים הבריטיים וזאת יותר מכל הרכב מוזיקלי אחר, כולל הביטלס ואלביס פרסלי.
קווין מחזיקה בשיא גינס נוסף: מועדון המעריצים של קווין הוא הוותיק ביותר מבין מועדוני המעריצים של להקות רוק, מאז צאת אלבום הבכורה של הלהקה בשנת 1973 ועד היום.
על פי נתונים שפורסמו בשנת 2006, אלבום האוסף של הלהקה, Greatest Hits, הוא האלבום הנמכר ביותר בכל הזמנים בבריטניה ובאירלנד, עם סך מכירות של 5,407,587 עותקים.
אלבום האוסף השני של קווין, Greatest Hits II, נמצא במקום השביעי עם סך מכירות של 3,631,321 עותקים.
לפי נתוני המכירות, הלהקה היא אחד מהרכבי הרוק המצליחים ביותר: בראש המצעדים הלהקה מונה 18 אלבומים, 18 סינגלים, ו-10 DVDs.
כל חבר בלהקה כתב סינגל שהגיע לראש המצעדים.
גם יותר מעשור לאחר פירוק ההרכב המקורי, בשנת 2004, הלהקה מכרה מעל ל-300 מיליון תקליטים ברחבי העולם, ביניהם 35.5 מיליון בארצות הברית בלבד.
שמועה טוענת כי בשיר "Another One Bites The Dust" קיים מסר במהופך: בהשמעה מהסוף להתחלה של שם השיר, מתקבל המשפט "זה כיף לעשן מריחואנה" ("It's fun to smoke marijuana").
חברי הלהקה לא סיפקו שום תימוכין לשמועה.
פרדי מרקיורי (1946–1991) - שירה, פסנתר וסינתיסייזר.
מרקיורי ידוע כסולן ומנהיג הלהקה, אם כי בכמה פעמים הבהיר שלא ראה עצמו מנהיג את חבריו ללהקה.
ניגן מעט בגיטרה, אך יכולותיו הגבוהות בנגינה בפסנתר הן אלו שהשפיעו רבות על סגנון הלהקה.
מרקיורי ניחן ביכולות ווקאליות של טנור, עם מנעד רחב הנפרש על יותר מארבע אוקטבות.
מרקיורי מת ממחלת האיידס, ב-24 בנובמבר 1991 ומותו הגביר את המודעות למחלה, על אף שהודה במחלתו יום אחד בלבד לפני מותו.
בריאן מיי (נולד ב-1947) - גיטרה, קוטו, סינתיסייזר ושירה.
מיי הוא גם דוקטור לאסטרופיזיקה.
רוג'ר טיילור (נולד ב-1949) - תופים, סינתיסייזר ושירה (שר את צלילי השירה הגבוהים, ברוב השירים בהם פרדי מרקיורי שר).
בנוסף לכלי ההקשה, בחלק מהשירים שכתב ניגן על גיטרה חשמלית וגיטרה בס.
ברוב שירי ההארד רוק שכתב הוא גם שר כמוביל, כמו בשיר "I'm in Love with My Car".
רוב היצירות של הלהקה שנכתבו על ידו ושזכו להכרה נכתבו בתקופת שנות ה-80, ביניהן: "Radio Ga Ga", "The Invisible Man" ו-"A Kind of Magic".
ג'ון דיקון' (נולד ב-1951) - גיטרה בס, תופים וסינתיסייזר.
דיקון הוא חבר הלהקה היחיד שלא שר כמוביל באף אחד משירי הלהקה ובמשך השנים התמקד יותר בפן הניהולי והפיננסי של הלהקה.
בשנות התשעים המאוחרות פרש מעולם המוזיקה ובחר לא להשתתף בסיור ההופעות Queen + Paul Rodgers Tour בשנת 2005. חלק מהשירים המפורסמים שכתב הם "You're My Best Friend", "I Want to Break Free" ו-"Another One Bites the Dust".
אגודת הידידים , הידועה יותר בשם קווייקרים (Quakers), היא קהילה נוצרית שנוסדה באנגליה במהלך המאה ה-17 בהשפעת האנבפטיסטים, וכמוהם לא מאמינים בתקפות טבילה בינקות.
הקווייקרים נודעו כקהילה רודפת שלום ואי-אלימות.
מאנגליה התפשטו למדינות רבות, בריטניה ובשאר אירופה.
כמו כן גם לארצות הברית, קנדה, אוסטרליה, ניו זילנד ואף לדרום אפריקה.
לפי פרסומי כנסייה פנימיים, מספר הקווייקרים בעולם נע בין 300,000 ל-400,000 איש.
בארצות הברית מורגשת השפעת הקהילה בעיקר במדינת פנסילבניה - הקרויה על-שם מייסדה הקוויקרי ויליאם פן.
מייסד הקהילה הוא ג'ורג' פוקס, שהאמין כי קשר ישיר עם האל הוא נחלתם של כל בני האדם, ללא צורך בתיווכם של כמרים או אנשי דת אחרים.
באגודת הידידים מתייחסים לאמונה זו פעמים רבות כ"האל הפנימי", "האור הפנימי", "רוחו של ישו בתוכנו" ומונחים דומים אחרים.
בשנת 1648 החל פוקס להטיף בפני קהל אנגלי.
אנגליה הייתה שרויה אז תחת הפוריטניות של אוליבר קרומוול, אך אי השקט הדתי והפוליטי החלו מתגברים.
פוקס מחה נמרצות נגד המנהגים הדתיים של אותו זמן וטען כי אין הם עולים בקנה אחד עם הנצרות האמיתית.
הוא דחה את רעיון הכמורה בשכר ואת בניית בנייני הדת מתקציב המדינה.
פוקס האמין כי כל נוצרי הוא איש דת וכל אספה של מאמינים היא טובה דיה.
משום כך, באסיפות קווייקרים מסורתיות אין אדם המטיף, מנהל את התפילה או מדבר לקהל כלל, אלא המאמינים עומדים יחדיו בשקט עד אשר מתפלל כלשהו רוצה לומר דבר מה.
פוקס גם שלל את הגישה הפוריטנית שראתה את לימוד כתבי הקודש כחשוב מן החוויה הדתית האישית, וציטט את פאולוס בברית החדשה: "כִּי־הָאוֹת תָּמִית וְהָרוּחַ יְחַיֶּה".
במהלך מלחמת העולם השנייה קווייקרים עזרו לפליטים רבים.
במהלך מלחמת קוריאה חלק מהקווייקרים עזבו את ארצות הברית כדי להימנע מגיוס והתיישבו במונטוורדה שבקוסטה ריקה.
ישנן שתי גרסאות באשר למקור השם "קווייקרים" (Quakers), שתרגומו מאנגלית הוא "הרועדים".
לפי הראשונה, מדובר היה במקור בעלבון שהוטח בקווייקרים שדרשו מסביבתם "לרעוד אל מול מילתו של האל".
לפי השנייה, הקווייקרים הראשונים רעדו מהתרגשות דתית בעת אסיפותיהם, והכינוי היה כינוי של הערכה על דבקותם הדתית.
ישנם שני סוגים עיקריים של פולחן בבתי תפילה קווייקרים: מונחה ושאינו מונחה.
האחרון הוא המסורתי יותר והוא הנפוץ בבריטניה, אירלנד, אוסטרליה, ניו זילנד ורוב ארצות הברית.
במהלך התכנסות מהסוג הזה ה"ידידים" ממתינים בדממה ל"מסר אלוהי" ומי שמרגיש שקיבל מסר, יכול לחלוק אותו עם כל הנוכחים.
התכנסות כזו אורכת לרוב כשעה אחת.
ההתכנסות מתחילה כאשר ראשון הידידים מתיישב במקומו, ומסתיימת כאשר אדם שנקבע מראש (בדרך כלל, זקן הנוכחים) לוחץ את ידו של שכנו.
אז, כל הנוכחים לוחצים ידיים עם שכניהם, ואחד הנוכחים מברך את הקהל.
לרוב מגישים לאחר הכינוס קפה או תה ומשוחחים שיחות חברתיות.
הפולחן המונחה החל בארצות הברית במאה ה-19 כמענה למצטרפים הרבים לאגודת הידידים באותה עת.
סגנון הפולחן המונחה דומה למתרחש בכנסייה פרוטסטנטית אמריקאית של המאה ה-19. בדרך כלל קוראים מכתבי הקודש, שרים מזמורים ושומעים דרשה.
רוב הידידים שאינם במדינות אנגלוסקסיות או בצפון מזרח ארצות הברית דוגלים בסגנון פולחן זה.
כאשר זוג מתכוון להינשא, הם מצהירים על רצונם בפני ההתכנסות.
טקס החתונה עצמו דומה לכל התכנסות אחרת ועל כן שונה מאוד ממה שנהוג בקרב נוצרים, למשל.
אין כומר או איש דת המנהל את הטקס שכן הידידים מאמינים שהזוג נישא בפני האל והקהל הוא רק עד למעשה.
אזכרות למתים מתבצעות גם הן בצורת התכנסות הקהל, ואורכות לעיתים זמן רב, בהתאם למספר הנוכחים.
כל ידיד יכול לשאת דברים על המת ולהיזכר בו באופן המתאים לו.
נהוג גם לעודד את הפשטות בהקמת המצבה על הקבר.
אמונות ומנהגים של הקווייקרים הראשונים
ראשוני הקווייקרים בלטו באמונתם, החריגה במאה ה-17, בשוויון רוחני מלא של נשים וגברים.
שני המינים זכו לביטוי חופשי באסיפותיהם, ואשתו של ג'ורג פוקס, מרגרט פל, הייתה דוברת רהוטה ובולטת כבעלה.
אמונתם העזה בשוויון השליכה גם על התנהגותם החברתית.
הם סירבו למנהגי הכבוד של אותה עת לרמי המעלה: הם לא הסירו את כובעם בפני מלכים ושועים, ופנו אליהם בפנייה ישירה של "אתה" ולא בלשון רבים המכובדת יותר "אתם".
הם גם לא האמינו בביצוע טקסים או סקרמנטים, שכן לראייתם הקדושה שורה בכל חיי האדם ומעשיו.
הם לא ביצעו הטבלות או טקסי חניכה, ואסיפות הדת שלהם נראו באותה עת כמעשי כפירה.
גם נישואיהם נעשו באותו אופן של אספה, ללא כומר או איש דת (מושג זר לקווייקרים) שיבצע טקס כלשהו.
הקווייקרים המוקדמים גם התנגדו לשמות האנגליים של ימות השבוע והחודשים, שרבים מהם נקראים על שם אלים וקיסרים רומאיים ופגאנים.
הם קראו לימים פשוט "היום הראשון", "היום השני" וכך גם לחודשים.
עד היום יש המשתמשים במספור זה בפרסומים של ארגוני קווייקרים.
הקווייקרים מאמינים כי התנ"ך הוא מילותיו של האל, הניתנות לפירוש על ידי כל אדם.
הם מאמינים שהתגלות האל אינה מוגבלת לעבר, אלא מתרחשת גם כיום.
מתוך אמונות אלו נולדה קבוצת כתבים קדושים המכונים עֵדוּיות (testimonies).
אלו אינם מסמכים קבועים ופורמליים אלא אוסף של אמונות והשקפות של הקווייקרים על מעמדם מול האל.
העדויות אינן עומדות בפני עצמן, אלא שזורות זו בזו.
כמערכת טיעונים פילוסופיים הן עומדות בזכות עצמן, גם מחוץ להקשר התאולוגיה הנוצרית.
רשימת העדויות, ככל אספקט אחר בתאולוגיה הקווייקרית, אינו קבועה, אך הרשומות מטה מקובלות על הרוב:
עדות השלום (The Peace Testimony), מבוססת על מכתב הסבר שנשלח למלך צ'ארלס השני מאנגליה, המסביר מדוע ראשוני הקוויקרים סירבו ליטול נשק במהומות קרומוול ב-1660. עד היום טקסט זה מבסס את אמונת הפציפיזם של הקווייקרים.
עדות היושר (The Testimony of Integrity) - הקווייקרים מאמינים כי אסור לאדם לומר כל דבר שקר או הונאה.
לכן סירבו (ומסרבים עד היום) להישבע, שכן השבועה מרמזת שהם עלולים לשקר בעת שאינם נשבעים, וסירבו להתמקח על מחירי מוצריהם בקובעם מחירים קשיחים, הוגנים בעיניהם.
עדות השוויון (The Testimony of Equality) - הקווייקרים מאמינים כי כל בני האדם נבראו שווים בצלם אלוהים, ולכן היו מהראשונים ששיתפו נשים באופן מלא בקהילה הדתית, והיו פעילים בתנועות לביטול העבדות בארצות הברית והברחת עבדים לחופש במדינות הצפון.
כמו כן, היו הקווייקרים בין הראשונים שייסדו מחסה בתנאים אנושיים לחולי רוח, ביורק, אנגליה, במאה ה-18. פועלם מתואר באופן אוהד בין השאר בספר "בקתת הדוד תום" שנכתב בנושא מצוקת העבדים השחורים בארצות הברית.
עדות הפשטות (The Testimony of Simplicity) - משמעות הפשטות לקוויקרים היא הגבלת הרכוש החומרי למה שנחוץ בלבד.
לא כל הקוויקרים חיו לפי עדות זו באופן מלא, במיוחד בשנים האחרונות.
עדות הקהילה (The Testimony of Community) - על כל בני האדם להיות ערבים זה לזה.
מתוך אמונה זו הקווייקרים התנגדו להפרדה גזעית בארצות הברית, ומתנגדים לעונש מוות מתוך אמונה ששיקום האסיר הוא הפתרון הנכון.
אמונה זו גם כוללת חמלה, ומתוכה עזרה לנפגעי אסונות ולחלשים בחברה.
קווין נורווד בייקון הוא שחקן קולנוע ומוזיקאי אמריקאי.
בייקון ערך את הופעת הבכורה שלו בסרט של ג'ון לנדיס, "בית החיות" (1978) והופיע בסרטו של בארי לוינסון, "דיינר" (1982) לפני פריצתו בסרט הדרמה המוזיקלית "פוטלוס" (1984).
מאז, הוא כיכב בסרטים שזכו לשבחי המבקרים כמו "ג'י.
בטלוויזיה, בייקון זכה בפרס גלובוס הזהב ובפרס גילדת שחקני המסך על תפקידו כמייקל סטרובל בסרט המקורי של HBO, "יד המקרה" (2009).
הוא כיכב בסדרת הדרמה של פוקס, "The Following" בין השנים 2013 ל-2015. בייקון גילם את התפקיד הראשי בסדרה "אני אוהבת את דיק" של אמזון פריים בין השנים 2016 ל-2017. בין השנים 2019 ל-2022, הוא כיכב בסדרת הפשע "העיר על הגבעה" של שואוטיים.
בשנת 2003, בייקון קיבל כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
הוא שגריר עבור חברת התקשורת הבריטית "בריטיש טלקום" והופיע בפרסומות עבור החברה.
בייקון נשוי לשחקנית קירה סדג'וויק.
בייקון נולד וגדל בפילדלפיה שבפנסילבניה.
אביו היה מתכנן הערים הנודע אדמונד בייקון (1910–2005) שנודע גם בזכות ספרו "עיצוב של ערים", ואמו, רות הילדה הולמס (1916–1991), הייתה מורה ופעילה פוליטית ליברלית.
הוא הצעיר מבין ששת אחיו, וביניהם הזמר והמוזיקאי מייקל בייקון.
את לימודיו התיכוניים עשה ב-"Julia R.
בגיל 16 זכה במלגה מלאה כדי ללמוד בבית הספר לאמנויות של מושל פנסילבניה באוניברסיטת באקנל, תוכנית אמנותית בת חמישה שבועות במימון המדינה, בה למד תיאטרון תחת ד"ר גלורי ואן סקוט.
החוויה גיבשה את תשוקתו של בייקון לאמנות.
בגיל 17 עזב את בית הוריו כדי לפתח קריירת משחק בתיאטרון, בניו יורק.
הוא החל את קריירת המשחק המקצועי שלו באוף-ברודוויי, ופריצתו בברודוויי אירעה ב-1983, כששיחק לצידם של שון פן וואל קילמר במחזה "Slab Boys".
את בכורת הקולנוע שלו עשה בייקון בסרט "בית החיות" בשנת 1978. שנתיים לאחר מכן, הופיע בסרט האימה הקלאסי "יום שישי ה-13", ומאז זכה לפרסום רב.
בשנה זו שיחק במספר פרקים באופרת הסבון "אור מנחה" בתפקיד טי ג'יי וורנר.
בשנת 1996 ביים את דרמת הטלוויזיה "Losing Chase" לרשת Showtime.
הסרט היה מועמד ל-3 פרסי גלובוס הזהב ביניהם לפרס השחקן (בו ברידג'ס), פרס השחקנית (הלן מירן, זכתה) ולסרט הטלוויזיה הטוב ביותר.
ב-2005 ביים את סרטו הקולנועי הראשון "מאהב קטן", בו גם כיכב באחד התפקידים הראשיים לצד אשתו קירה סדג'וויק, כמו כן גם סנדרה בולוק ומאט דילון.
לאחר מכן, ביים 4 פרקים מתוך סדרת הטלוויזיה "המפענחת".
בשנת 2009 שיחק בסרט הטלוויזיה של HBO "יד המקרה" בתפקיד הלוטננט קולונל מייקל שטרובל.
שנה לאחר מכן זכה על משחקו בסרט בפרס גלובוס הזהב ובפרס גילדת שחקני המסך, וקיבל מועמדות לפרס אמי ולפרס סטלייט.
בשנת 2013 החל לגלם את דמותו של ריאן הארדי בסדרת הדרמה "המעקב" בתור סוכן FBI שפרש מתפקידו וכעת חוזר לאחר שפושע שהכניס לכלא פעם נמצא משוחרר בחוץ.
את תפקיד זה גילם למשך 3 עונות עד 2015, וזכה בפרס סאטורן לשנת 2013 וקיבל שוב מועמדות לשנת 2014.
בשנת 2017 כיכב בסדרת הטלוויזיה הקומית "אני אוהב את דיק" של רשת אמזון, ועל תפקידו קיבל מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרה קומית או סדרה מוזיקלית לשנת 2018. בשנת 2022 השתתף בסרט הסלאשר הלהט"בי "מחנה מסוכן", בו גילם את אוון ויסלר.
בשנת 2025 כיכב בתפקיד הראשי של האב האלורן בסדרת האקשן "צייד הראשים" (אנ') שעלתה לצפייה באמזון פריים וידאו.
בייקון נשוי לשחקנית ויורשת הנפט היהודייה קירה סדג'וויק מאז 4 בספטמבר 1988, ולהם שני ילדים, טרוויס סדג'וויק וסוסי בייקון, שאף הופיעה לצד הוריה בסרט "מאהב קטן".
ב-1995 הקים יחד עם אחיו מייקל את להקת "האחים בייקון".
+שנהסדרהתפקידהערות1979Search for Tomorrowטוד אדמסוןלא ידוע מספר פרקיםThe Gift טדי דווליןסרט טלוויזיה של CBS1980–1981אור מנחהטי.ג'יי "טים" וורנר11 פרקים1983The Demon Murder Caseקני מילרסרט טלוויזיה של NBC1984Mister Robertsפרנק פולברסרט טלוויזיה של NBC1986The Little Sisterקצין מבחןסרט טלוויזיה של PBS1988Lemon Skyאלןסרט טלוויזיה של PBS1994פרייז'רויקפרק: ""Adventures in Paradise: Part 2""1996Losing Chaseבמאי
סרט טלוויזיה של שואוטיים1997Destination Anywhereמייקסרט טלוויזיה של MTV2002, 2006ויל וגרייסעצמו2 פרקים2006–2009המפענחתבמאי 4 פרקים2009יד המקרה (אנ')מייקל סטרובלסרט טלוויזיה של HBO
פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (2010)
פרס גילדת שחקני המסך לשחקן הטוב ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (אנ') (2010)
מועמד פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן ראשי במיני סדרה או בסרט טלוויזיה (אנ') (2009)2010משועמם (אנ')עצמופרק: "Forty-Two Down!"2011רובוט צ'יקןפרינגלדיבוב; פרק: "Beastmaster and Commander"2013–2015המעקבריאן הארדיתפקיד ראשי (3 עונות); 45 פרקים2016–2017אני אוהבת את דיקדיקתפקיד ראשי; 8 פרקים
מועמד פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית (2018)2017טור דה פארםדיטמר קלרקןסרט טלוויזיה של HBOStory of a Girlמייקלסרט טלוויזיה של Lifetime2019סינגל מילפיתעצמופרק: "So Maybe I Look Feminine"Live in Front of a Studio Audienceפינקי פטרסון2 פרקים2019–2022העיר על הגבעהג'ק רוהרתפקיד ראשי (3 עונות); 26 פרקים
גם במאי הפרק: "Bill Russell's Bedsheets"(2021)2022שומרי הגלקסיה בספיישל חג המולדעצמוספישל של דיסני+2025אבא אמריקאיעצמודיבוב; פרק: "The Legend of Mike Madonia, the Rototiller Man"צייד הראשים (אנ')האב האלורןתפקיד ראשי; 8 פרקים
גם מפיק בפועלסירנות (אנ')פיטר קאלמיני-סדרה
קווים תחבורה ציבורית בע"מ היא חברה המספקת שירותי תחבורה ציבורית בישראל, והיא החברה השלישית בגודלה בתחום (אחרי אגד ודן).
קווים היא מפעילת התחבורה הציבורית השנייה בגודלה בישראל מבחינת כמות הנסיעות המבוצעות נכון לשנת 2018.
החברה הוקמה בשנת 2000 כשותפות בין חברת מאיר חברה למכוניות ומשאיות וחברת ההסעות הורן את ליבוביץ, ברקע החלטת משרד התחבורה להפסיק את הדואופול של אגד ודן בהפעלת שירותי תחבורה ציבורית.
בשנת 2020 רכשה חברת מאיר מכוניות את חלקה של חברת הורן את ליבוביץ והחברה עברה לבעלותה המלאה.
אשכול חשמונאים (רמלה - לוד - מודיעין - מודיעין עילית- שוהם) הכולל שירות עירוני בערים האלו ושירות בינעירוני בינם לגוש דן וירושלים.
החברה מפעילה את האשכול מ-2012, כשהיא מחליפה את החברות ויאוליה (במודיעין) וסופרבוס (ברמלה לוד ומודיעין עילית).
אשכול ביתר עלית - עמק האלה השירות כולל שירות עירוני בביתר עילית ושירות בינעירוני ממנה אל ערים אחרות, בנוסף לשירות מעמק האלה לירושלים ובית שמש.
את השירות בביתר סיפקה חברת עילית החל מ-2006, שהתמזגה בחברה ב-2011, ושאר השירות בעמק האלה הופעל על ידי סופרבוס עד 2015.
אשכול נתניה - חדרה ועמק חפר הכולל את השירות מישובי האזור אליהם ושירות עירוני באום אל-פחם, בנימינה, חריש, כפר יונה, כפר קרע ואור עקיבא כמו גם קווים מצפון השרון אל גוש דן.
השירות מסופק על ידי החברה מ-2012, כשהחליפה את נתיב אקספרס.
בעמק חפר מופעל שירות הנסיעות הגמיש "קוויקר".
בשנת 2021 הקימה החברה את שירות Quicker בהזמנה מראש באפלקציית Moovit בשת"פ עם חברת ההזנק הישראלית MoovitApp Global LTD.
בסוף שנת 2025 נסגר שירות Quicker על ידי משרד התחבורה עקב טענה על חוסר יעילות משאבים.
בספטמבר 2005 השיקה החברה לראשונה בארץ כרטיס חכם בשם "אופק" אשר ניתן להטעין בכסף ונועד להחליף את כרטיסיות הניקוב, כרטיס החופשי-יומי, וכרטיס החופשי-חודשי..
כרטיס זה התפתח והפך לכרטיס הרב-קו הארצי.
באוגוסט 2008, הייתה הראשונה במדינה אשר הפעילה את הכרטיס החכם "רב-קו", ושנה אחר כך, ב-2009, השיקה את השירות הטלפוני "Next Bus", המאפשר לקבל מידע עדכני אודות זמני ההגעה של קווים לתחנותיהם.
בשנת 2019 חתמה החברה על הסכם קיבוצי עם ההסתדרות הלאומית שהוגדר כהסכם מהפכני בענף התחבורה הציבורית בישראל.
במסגרת ההסכם נכללו שלל הטבות, והנהגים עברו לקבלת שכר חודשי ולא שעתי, שלדברי הסתדרות העובדים הלאומית יעמוד על כ-13 אלף שקלים בממוצע.
באוקטובר 2021 פרסמו האקרים מקבוצת בלאק שאדו מידע מפריצה לסייברסרב בהם גם פרטים על לקוחות קווים.
בדצמבר 2021 האתר חזר לפעילות מלאה.
לחברת קווים כ-1,700 אוטובוסים, מידיבוסים ומיניבוסים, עירוניים ובינעירוניים מתוצרת וולוו, יוטונג ומרצדס הייגר גולדן דרגון, BYD, איסוזו וזונג טונג
מכון קווים היה מכון לעיצוב ואדריכלות אשר פעל בתל אביב, ברעננה, בחיפה בראשון לציון בכפר סבא ובבאר שבע.
ייחודו היה בכך שהוא שילב לימודי עיצוב עם עבודה מעשית, באמצעות משרד אדריכלים ומעצבים השייך למכון.
המכון נוסד ב-2003, והיה המוסד הראשון שהציע מכינות למועמדים ללימודי עיצוב במוסדות האקדמיים.
כיום הוא מקיים גם לימודי תעודה בעיצוב פנים, בעיצוב אופנה, בעיצוב תעשייתי ובעיצוב גרפי, קורסי העשרה לבעלי מקצוע, וקורסים למעצבים חובבים כגון קורס הום סטיילינג, סטיילינג אישי, עיצוב מטבחים, עיצוב חלונות ראווה ועוד.
סגל ההוראה כלל מעל לשבעים מורים מתחומי העיצוב השונים (אופנה, תקשורת חזותית, עיצוב תעשייתי, עיצוב פנים ואדריכלות) וכן אמנים ופסיכולוגים.
ב-2010 נחנך, בהאנגר 3 בנמל תל אביב, המרכז לעיצוב ואדריכלות קווים בנמל.
בין מטרותיו - הנגשת עולם העיצוב לציבור הרחב.
המרכז קיים ימי עיון וכנסים לאנשי מקצוע, הרצאות לקהל הרחב, ומופעי מוזיקה.
המרכז כלל גלריה, אשר הציגה תערוכות עיצוב ואומנות.
מכון קווים נסגר בשנת 2016 ואינו פעיל.
Enemy Territory: Quake Wars (מאנגלית: טריטוריית האויב: מלחמות קווייק) הוא משחק מחשב שיצא בתאריך 28 בספטמבר 2007 לשווקים ברחבי העולם.
המשחק מתרחש בשנת 2065 כאשר גזע חייזרים בשם Strog פולש לכדור הארץ.
מול צבא החייזרים עומדים ה-GDF (ר"ת: Global Defense Forces - כוחות ההגנה הגלובליים) שתפקידם להגן על כדור הארץ מפני גזע החייזרים האלים.
המשחק פותח למערכת Windows על ידי Splash Damage בשיתוף עם חברת id Software והופץ על ידי Activision (חברת משחקים).
המשחק, מבחינה כרונולוגית, מגיע כהמשך למשחק Quake 4, מהסדרה של Quake, אך בעלילתו הוא מהווה משחק מקדים ל-Quake 2.
Multiplayer Game - משחק מרובה משתתפים
כמו בסדרת המשחקים באטלפילד, הדגש בקווייק וורס הוא על המשחק מרובה המשתתפים ולא על המערכה לשחקן יחיד.
במשחק מרובה המשתתפים משתתפים עד כ-32 שחקנים בשרת אחד ונלחמים אחד כנגד השני בשתי קבוצות.
לכל קבוצה ניתנות מספר משימות שעליה להשלים כדי להיות המנצחת.
בזכות משימות אלו ישנו דגש רב על עבודת צוות במשחק.
השנה היא 2065, את כדור הארץ תוקפים חייזרים מגזע הסטרוג, שמחפשים דלק בשם Stroyent ברחבי הגלקסיה.
השחקן יכול לבחור האם הוא רוצה להיות סטרוג או חבר בכוחות ההגנה הגלובליים.
לכל אחד מהצבאות יש חמישה סוגי חיילים.
סוג החייל מכתיב את הנשק בו משחק השחקן.
השחקן מקבל תדרוך על המשימה אותה הוא צריך להשלים במהלך הלחימה.
עם הגעתו לבסיס יוכל לבחור כלי רכב שונים, הנוסעים
בכל נקודה שונה בעולם הרקע הפסטורלי משתנה בין איים עם הרי געש לשדות עם גבעות ועצים.
המערכת שמתגמלת אותך לפי מספר משימות שהשלמת וכמה אויבים הרגת עובדת בשיטת ה-XP.
כמה שיותר XP יש לך כך תתוגמל ביותר נשק ומפות חדשות.
מאפיין נוסף בקווייק וורס הוא היכולת להשתמש במגוון כלי-רכב עתידניים.
בעוד שה-GDF משתמשים בכלי-רכב מודרניים עם מקצת שיפורים, ל-Strog מגוון כלי-רכב עתידניים, בהם טנקים מרחפים, ציקלופים שמהלכים על שניים וחלליות תקיפה מהירות בצורה חיפושיות מכניות.
בקווייק וורס כלי נשק עתידניים, שנעים בין רובי תקיפה רגילים למדי עד לרימוני פעימה אלקטרו-מגנטית שנועדו לשיתוק כלי-רכב ועמדות הגנה.
בנוסף, ל-Strog מגוון כלי נשק עתידניים כגון סורקי שטח מעופפים והגנות פלאזמה ניידות.
המשחק מאופיין גם בסוגי חיילים שונים (קלאסים - Classes או ערכות - Kits).
לכל צבא יש 5 ערכות קבועות: חייל רגיל, מהנדס, צלף, סייר ומפקד שדה.
לכל אחד מהסוגים הללו יכולות שונות שיעזרו לכל אחד מהצדדים במשימתו.
לדוגמה: מהנדסים יכולים לבנות גשרים ומגדלי שמירה בעוד שצלפים יכולים לפרוץ למחשבי האויב ולמכ"ם.
קווייק וורס עובד על מנוע Doom 3 עם שיפורים בגרפיקה.
למרות היותו מנוע כבד, הצורה שבה הוכנסה הטקסטורה (Texture) למפות השונות השתנתה ולכן המשחק לא דורש מערכות מחשב חזקות.
קווין-פרינס בואטנג הוא כדורגלן עבר גרמני-גנאי ששיחק בעמדת החלוץ.
בואטנג נולד בברלין המערבית לאם גרמניה ולאב מגאנה שבאפריקה, וגדל במשפחה בעלת מסורת ספורטיבית: מצד אמו, הוא קרוב משפחה של שחקן הכדורגל הלמוט ראן שהבקיע את שער הניצחון בגמר מונדיאל 1954. שני אחיו של בואטנג, ג'ורג' וג'רום בואטנג (אחיו למחצה מאביו) הם שחקני כדורגל מקצועניים.
בואטנג נשוי לדוגמנית מליסה סאטה שהייתה חברתו משך זמן רב.
בואטנג החל את הקריירה בקבוצת הנוער של המועדון רייניקנדורפר פישסה.
כבר במשחקו הראשון הראה יכולת טובה, ומאז נשאר בסגל הבכיר של הקבוצה, על אף היותו בן 18 בלבד.
בואטנג המשיך במגמת השיפור כאשר שיחק בהרטה ברלין, וערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב הפותח במשחק הבונדסליגה נגד בורוסיה מנשנגלדבך, אשר נגמר בתיקו 2-2.
ב-27 ביולי 2006, בואטנג זכה בפרס "מדליית הזהב על שם פריץ ואלטר" ובתואר "הכדורגלן הצעיר הטוב ביותר" לשנת 2006 בגרמניה.
בשנת 2005 בואטנג זכה במדליית הארד בתחרות הפרסים על שמו של פריץ ואלטר.
ב-31 ביולי 2007, חתם בואטנג בטוטנהאם הוטספר תמורת סכום של 4.5 מיליון פאונד.
ב-3 בנובמבר 2007 ערך בואטנג את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג במשחק נגד מידלסברו, ולאחר מכן המשיך להיות שחקן הרכב.
בעקבות התפטרותו של מאמן טוטנהאם מרטין יול, והחתמתם של מספר שחקנים בעלי שם, בואטנג הוצא מן ההרכב ונאלץ לשחק בקבוצת המילואים של המועדון.
בואטנג ערך את הופעת הבכורה שלו תחת המאמן החדש חואנדה ראמוס בניצחון 4–2 על ליברפול בסיבוב הרביעי של גביע הליגה, ואת הופעת הבכורה בעונת 2008/2009 בהפסד הביתי 0–1 לאברטון בנובמבר 2008.
בחלון ההעברות של ינואר 2009 הושאל בואטנג לבורוסיה דורטמונד עד תום העונה.
הוא לא זכה להצלחה רבה בבונדסליגה, כיוון שסבל מפציעה וממספר בעיות משמעת למרות יכולת טובה במשחקים שבהם כן שותף.
הוא חזר לטוטנהאם לאחר שהנהלת דורטמונד לא הייתה מעוניינת לשלם את המחיר שנדרש תמורת כרטיס השחקן שלו.
משחקו האחרון במדי טוטנהאם היה בניצחון 5–1 בגביע הליגה על דונקסטר רוברס ב-26 באוגוסט 2009, לאחר שעלה כמחליף בדקה ה-50 במקום סבסטיאן באסונג.
לפני תחילת עונת 2009/10, הצטרף בואטנג לפורטסמות', וחתם על חוזה לשלוש שנים ב-28 באוגוסט.
בואטנג הבקיע את שער הבכורה שלו בהפסד 2–3 לבולטון וונדררס, ובהמשך זכה לדקות משחק רבות מהמאמן פול הארט ובתואר שחקן החודש של פורטסמות' לחודש ספטמבר.
ב-17 באוקטובר 2009 הוא הבקיע שער מול קבוצתו הקודמת טוטנהאם הוטספר, בהפסד הביתי של קבוצתו בתוצאה 1–2.
באוגוסט 2010, נרכש על ידי גנואה האיטלקית.
גנואה השאילה לאחר מכן את בואטנג למילאן שבסופו של דבר נרכש על ידיה, ושיחק במועדון בהצלחה רבה במשך שלוש עונות, אך רכש תדמית של שחקן בעל בעיות משמעת רבות.
ב-30 באוגוסט 2013 נרכש בואטנג על ידי שאלקה 04 תמורת 10.5 מיליון אירו.
בואטנג חתם במועדון לשלוש שנים.
בואטנג ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-1 בספטמבר 2013 נגד באייר לברקוזן בניצחון 0–2. בדצמבר 2015 פקע חוזהו בקבוצה, לאחר שהושבת ממשחק לאורך תקופה ארוכה בגין בעיות משמעת.
ב-5 בינואר 2016 חזר בואטנג למילאן.
ב-9 בינואר ערך את הופעתו הבכורה המחודשת בקבוצה בתיקו 1-1 נגד רומא.
ב-17 בינואר הבקיע את שערו הראשון המחודש במילאן בניצחון 0–2 על פיורנטינה.
ב-2 באוגוסט 2016 חתם בלאס פאלמס הספרדית.
ב-23 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה בהופעתו הראשונה בקבוצה, בניצחון החוץ 2–4 על ולנסיה.
ב-18 באוגוסט 2017 חתם בואטנג לשלוש שנים באיינטרכט פרנקפורט הגרמנית.
בעונת הבכורה שלו בפרנקפורט, 2017/18, זכה בואטנג עם הקבוצה בגביע הגרמני, לאחר ניצחון מפתיע 1–3 בגמר על באיירן מינכן, במשחק בו בואטנג הצטיין.
ב-5 ביולי 2018 חתם בואטנג בססואולו לשלוש שנים.
ב-31 ביולי 2019 חתם בואטנג בפיורנטינה לשנתיים תמורת מיליון אירו.
הוא כבש במשחק את שער הבכורה שלו במדי הקבוצה ארבע דקות בלבד לאחר שעלה לשחק כמחליף.
ב-31 בינואר 2020 הושאל לבשיקטש עד לתום העונה.
ב-28 בספטמבר 2020 חתם בואטנג במונצה מהליגה האיטלקית השנייה לעונה אחת.
ב-23 ביוני 2021 חזר בואטנג למועדון נעוריו וחתם בהרטה ברלין לעונה אחת.
בואטנג שיחק שתי עונות בהרטה ברלין, בשתיהן שיחק בעיקר כמחליף.
בתום עונת 2022/23 נשר בואטנג עם הרטה ברלין לבונדסליגה השנייה.
בסיום עונה זו הודיע על פרישה ממשחק פעיל.
קווין-פרינס בואטנג שיחק מספר פעמים עבור נבחרות גרמניה הצעירות עד גיל 16, עד גיל 19 ועד גיל 21. ב-20 ביולי 2005 כבש שער ממחצית המגרש במשחק אליפות אירופה לנבחרות עד גיל 19 נגד נבחרת יוון, בו ניצחה גרמניה 0–3. השער שכבש במשחק נבחר להיות שער החודש בערוצי הספורט הגרמניים.
לקראת מונדיאל 2006 הציעה נבחרת גאנה לבואטנג לשחק עבורה, אך הוא סירב להצעה.
מאמן הרטה ברלין, דיטר הינה, שיבח אותו על סירובו לשחק בנבחרת גאנה ושאיפתו לייצג את גרמניה.
אולם, ב-27 במרץ 2007, פורסם בתקשורת הגרמנית כי בואטנג הודיע למאמן הנבחרת הגרמנית יואכים לב, כי החליט לבסוף לשחק עבור נבחרת גאנה.
במונדיאל 2010 שיחק בואטנג במדי נבחרת גאנה, ואף הזדמן לו לשחק נגד אחיו ג'רום, אשר הופיע במדי נבחרת גרמניה.
זו הייתה הפעם הראשונה בתולדות המונדיאל שבה שני אחים מייצגים נבחרות שונות ומשחקים זה נגד זה.
הם נפגשו שוב במסגרת המונדיאל ארבע שנים מאוחר יותר בברזיל במסגרת משחקי בית ז'.
בואטנג לא זומן על ידי מאמן הנבחרת אברהם גרנט לסגל לגביע אפריקה לאומות 2015.
קווין מוריס ג'ונסון הוא כדורסלן עבר אמריקאי אשר שיחק שנים רבות כרכז בליגת ה-NBA, בעיקר בפיניקס סאנס.
עד ראשית דצמבר 2016 כיהן כראש עיריית סקרמנטו, בירת קליפורניה, האפרו-אמריקאי הראשון בתפקיד זה.
ג'ונסון נולד וגדל בסקרמנטו, בן לאם אפרו-אמריקאית ואב לבן.
ג'ונסון התבלט בתיכון של סקרמנטו, הן כשחקן בייסבול מוכשר, הן ככדורסלן מוביל, אשר קלע 32.5 נקודות למשחק בעונת הסיניור שלו.
כשלמד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי החליט ג'ונסון, 185 ס"מ גובהו, להתמקד בכדורסל, וזנח את הבייסבול.
בעת שסיים את לימודיו בברקלי, היה ג'ונסון שיאן כל הזמנים של האוניברסיטה בנקודות, אסיסטים וחטיפות.
ג'ונסון נבחר במקום השביעי בדראפט של 1987 על ידי הקליבלנד קאבלירס.
ב-28 בפברואר 1988 הועבר ג'ונסון לפיניקס סאנס, לאחר שמיעט לשחק בקליבלנד.
בסאנס זכה מיד לדקות משחק רבות, וכבר באפריל 1988 נבחר לרוקי המצטיין של החודש, כשהוא קולע 15.1 נקודות, מוסר 10.6 אסיסטים וקוטף 5.6 ריבאונדים למשחק.
בשנה שלאחר מכן, עונתו המלאה הראשונה בפיניקס, השיג ג'ונסון 20.4 נקודות ו-12.2 אסיסטים למשחק, נתונים שהעניקו לו את תואר השחקן המשתפר של העונה ב-NBA.
הייתה זו העונה הראשונה מתוך שלוש עונות רצופות, בהן השיג ג'ונסון לפחות 20 נקודות ו-10 אסיסטים בממוצע למשחק, הישג אותו השיגו מלבדו רק אייזיאה תומאס ואוסקר רוברטסון.
בעונת 1992–1993, כשלצידו צ'ארלס בארקלי, הוביל ג'ונסון את הקבוצה לעונה מצוינת, עם מאזן של 62 ניצחונות מול 20 הפסדים (בעונה הסדירה) עד לגמר ה-NBA, שם הפסידו לבסוף לשיקגו בולס של מייקל ג'ורדן, בשישה משחקים.
בשנת 1995 הפסידו הסאנס בגמר המערב ליוסטון רוקטס, כשבמהלך המשחק הרביעי בסדרה ביצע ג'ונסון מבצע מרהיב שהסתיים בהטבעה אדירה על פרצופו ההמום של האקים אולאג'ואן, 213 ס"מ גובהו.
בסיומה של עונת 1997–1998 הודיע ג'ונסון על פרישה מכדורסל מקצועני, אך חזר בעונת 1999–2000, על מנת להחליף את הרכז ג'ייסון קיד שנפצע.
ג'ונסון סייע לסאנס לזכות בסדרת הפלייאוף היחידה אותה ניצחו בין השנים 1995–2005, אולם לאחר שהודחו הסאנס על ידי לוס אנג'לס לייקרס, הודיע ג'ונסון על פרישתו השנייה והסופית.
ב-5 במרץ 2008, הודיע ג'ונסון כי ירוץ לכהונת ראש העיר סקרמנטו, עיר הולדתו.
מאחר שג'ונסון, כמו גם יריבתו העיקרית, הת'ר פארגו, לא הצליח לזכות ברוב מוחלט של הקולות ב-3 ביוני, נערך סיבוב נוסף, בו ניצח ג'ונסון ברוב של 47% מהקולות, לעומת 40% ליריבתו.
בסיבוב השלישי, שנערך בין השניים בנובמבר 2008, ניצח ג'ונסון.
ג'ונסון עומד בראשו של קונצרן שעוסק בתחומים רבים, ביניהם ניהול ופיתוח נדל"ן וניהול ספורט.
היבט חשוב של התאגיד שג'ונסון הוא נשיאו, הוא הופעות בפני תאגידים בתחומי האקדמיה והארגונים הקהילתיים.
ג'ונסון ייסד את אקדמיית סיינט הופ ב-1989 ושימש כמנכ"ל שלה עד ינואר 2008. מטרותיה של עמותה זו הן החייאה של קהילות דרך חינוך ציבורי, מנהיגות אזרחית, פיתוח כלכלי ואומנויות.
ג'ונסון סיים בשנת 2000 קורס בבית הספר לתאולוגיה של אוניברסיטת הרווארד.
כמו כן, הוא בוגר תואר ראשון מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, תואר אותו סיים לאחר פרישתו הסופית ממשחק ב-NBA.
באוקטובר 2011 נבחר על ידי המגזין "The Root" למקום התשיעי ברשימת האפרו-אמריקאים המשפיעים ביותר של השנה.
ג'ונסון הוא אחד משלושה שחקנים בלבד (לצד אייזיאה תומאס ומג'יק ג'ונסון) אשר סיימו עונה שלמה עם ממוצעים של למעלה מ-20 נקודות ו-12 אסיסטים למשחק.
ג'ונסון הוא אחד מארבעה שחקנים בהיסטוריה של ה-NBA, שהשיגו ממוצע של לפחות 20 נקודות ו-10 אסיסטים למשחק, בשלוש עונות שונות.
ג'ונסון הוא אחד משני שחקנים בלבד (השני מג'יק ג'ונסון), שהשיגו לפחות 20 נקודות ולפחות 10 אסיסטים בממוצע למשחק, בעונה שבה קלעו לא פחות מ-50% מהשדה.
ג'ונסון הוא השחקן היחיד ב-NBA שהשיג לפחות 20 נקודות, 10 אסיסטים, 50% מהשדה ושתי חטיפות בממוצע למשחק, בעונה שלמה (עונת 1990–1991)
ב-7 במרץ 2001, תלו הפיניקס סאנס את גופייתו של ג'ונסון, מספר 7, על תקרת האולם במשחק מול קבוצת סקרמנטו קינגס, הבאה מעיר הולדתו של ג'ונסון.
שיא בדקות משחק בגמר ה-NBA, כששיחק 62 דקות מול השיקגו בולס בשנת 1993.
השתתף שלוש פעמים במשחק האולסטאר של ה-NBA.
ג'ונסון מוביל את קלעי השלוש של פיניקס סאנס בכל הזמנים, כמו גם את שחקני הקבוצה שזרקו הכי הרבה לשלוש.
בנוסף לכך הוא נמצא במקום הראשון במסירת אסיסטים מבין שחקני הקבוצה בכל שנותיה.
ג'ונסון קלע במהלך הקריירה שלו 13,127 נקודות, מסר 6,711 אסיסטים וקטף 2,404 ריבאונדים.
KJ (כינויו) מחזיק בשיא קליעות העונשין הרצופות למשחק פלייאוף (14) ללא החטאה.
שיא זה נקבע במשחק מספר 7 בסדרת גמר המערב של שנת 95 מול יוסטון.
קווין ברמייסטר הוא איש עסקים יהודי-אוסטרלי.
נולד בדרום אפריקה בשנת 1960. בשנת 1982 הקים את חברת Ozisoft אשר עסקה בפיתוח משחקי וידאו, ובשנת 1991 נמכרה החברה.
בשנת 1992 הקים את Sega Ozisoft יחד עם חברת סגה.
החברה נמכרה בשנת 1999 לחברת Infogrames.
בשנת 1994 הוא הקים בסידני פארק שעשועים בשם סגה-וורלד, אשר נסגר עקב מחסור במבקרים בשנת 2000.
בשנת 2001 רכש את חברת קאזה אשר ייצרה תוכנת שיתוף קבצים פופולרית.
החברה הפסידה במאבקיה המשפטיים בנושא זכויות יוצרים ונאלצה לשלם כ-150 מיליון דולרים.
ברמייסטר היה מהמשקיעים המייסדים של סקייפ ומכר את חלקו בחברה ל-eBay.
בשנת 2011 חבר לאיש העסקים רמי לוי במטרה להציע הצעת רכישה לחלקים משכונת נוף ציון במזרח ירושלים כנגד הצעתו של איש העסקים הפלסטיני בשאר אל-מסרי.
בשנת 2011 הוא הציג את תוכנית "Jerusalem 5800", שמטרתה להפוך את ירושלים למרכז תיירותי עולמי בטווח של 30 שנה.
קווין בורלה הוא אתלט בלגי, אלוף אירופה בריצת 400 מטר.
אחיו התאום ז'ונתן ואחיו הצעיר דילן מתחרים, כמוהו, בריצת 400 מטר.
בעוד שז'ונתן הגיע לתוצאות טובות יותר מקווין, והוא מחזיק בשיא בלגיה, קווין הוא שהגיע להישגים גבוהים יותר באליפות העולם ובאליפות אירופה.
הישגו המשמעותי הראשון של בורלה בקנה מידה לאומי היה כשהיה בן 18, כשניצח באליפות בלגיה באולמות סגורים שנערכה בגנט ב-2006.
הוא העפיל לשלב חצי הגמר, בו קבע שיא בלגי חדש (44.88 שניות), סיים שלישי במקצה שלו, והיה רחוק 6 מאיות השנייה מהעפלה לשלב הגמר.
באליפות ה-NCAA סיים קווין במקום הרביעי בריצת 400 מטר, בעוד שז'ונתן סיים במקום הראשון תוך שהוא שובר את שיאו הלאומי של קווין, ומעמיד אותו על 44.78 שניות.
באליפות העולם שנערכה בברלין ב-2009 לא הצליח לשחזר את התוצאות שהשיג.
הוא העפיל לשלב חצי הגמר, וסיים במקום ה-12. נבחרת השליחים הבלגית (ממנה נעדר ז'ונתן עקב פציעה), סיימה במקום הרביעי.
מיד לאחר האליפות סבל בורלה משבר מאמץ בעצמות שורש הרגל, אותה פציעה ממש ממנה סבל אחיו שבועות ספורים קודם לכן.
הם היו שותפים לזכייתה של הנבחרת הבלגית במדליית הכסף, שגם קבעה שיא לאומי חדש באולמות - 3:06.94 דקות.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בברצלונה אותה שנה, רשם בורלה את הישג השיא שלו, כשניצח וזכה במדליית הזהב בריצת 400 מטר.
בכך היה לאתלט הבלגי השלישי בהיסטוריה שמוכתר כאלוף אירופה, ולראשון מאז ניצח קארל ליסמונט בריצת המרתון ב-1971. אחיו ז'ונתן, שבחצי הגמר קבע שיא בלגי נוסף (44.71 שניות), נחלש בגמר וסיים במקום השביעי.
במהלך 2011 שיפר בורלה את שיאו האישי בריצת 400 מטר, והעמידו על 44.74 שניות.
באליפות העולם שנערכה בטגו באותה שנה זכה במדליית הארד.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיים במקום החמישי, בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.81 שניות, שתי מאיות השנייה מהר יותר מאחיו ז'ונתן שסיים שישי ובמקום שישי בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 3:01.83 דקות.
קווין בראדשו הוא כדורסלן עבר אמריקאי ישראלי.
בראדשו שנולד בגיינסוויל שבפלורידה, גובהו 1.95 מטר.
קלע 2,804 נקודות בקריירת המכללות שלו (מקום 15 בכל הזמנים בכל המכללות בארצות הברית), הוא מחזיק עדיין בשיא מכללות למשחק אחד בליגה הבכירה: 72 נקודות במשחק משנת 1991 בין יו.אס אינטרנשיונל (קבוצתו בעבר) לבין לויולה מרימאונט.
בראדשו החל את דרכו בישראל בקבוצת מכבי גבעת שמואל, בה שיחק במשך שתי עונות (1992–1994) והיה מלך הסלים של הליגה השנייה כשקלע 38.1 נק' למשחק כולל 100 נק' במשחק אחד.
בסך הכל בראדשו הוא פעמיים מלך הסלים של הלאומית.
לאחר מכן שיחק עונה אחת בעירוני נהריה ועונה אחת במכבי חיפה.
בעונת 1996/97 הגיע להפועל תל אביב ששיחקה אז בליגת העל, איתה הוא הספיק לרדת ליגה, להעפיל חזרה לליגה הבכירה ולהישאר עוד שליש עונה, שבהמשכה עבר לליגה הלאומית לקבוצת מכבי אשדוד.
בעונת 1999/00 שיחק באליצור אשקלון ועזר לה להעפיל לראשונה בתולדותיה לליגת העל.
בעונת 2000/01 חזר למכבי אשדוד למשך שתי עונות, כשבעונה השנייה עזר לה להישאר בליגה הלאומית באופן דרמטי במחזורים האחרונים.
בעונת 2002/03 חזר לאליצור אשקלון ועזר לה להעפיל בפעם השנייה לליגת העל.
מאז עונת 2004/05 שיחק ואימן בקבוצת הפועל אילת בליגה הארצית במשך ארבע עונות.
בשנת 2008 עזב את ישראל וחזר לארצות הברית והחל לשמש כעוזר מאמן במכללת "פוינט לומה" בסן דייגו.
קווין ג'ון ברי היה שחיין אוסטרלי, אלוף אולימפי ושיאן עולם במשחה ל-200 מטר פרפר.
נוסף לכך, היה צלם עיתונות.
ברי התנשא לגובה של 1.72 מטר.
ברי נולד בסידני וגדל במריקוויל פרבר של סידני.
הוא הילד השני במשפחה מתוך שבעה ילדים.
הוא התאמן בהדרכתו של דון טלבוט, שאימן מספר אלופים אולימפיים ושיאני עולם (ג'ון קונרדס ואחותו אילזה קונרדס, יאן אובריאן, בוב וינדל).
באולימפיאדת רומא (1960) בהיותו רק בן 15, סיים ברי במקום שישי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:18.5 דקות.
נוסף לכך הוא שחה בשלב המוקדמות במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, את סגנון הפרפר הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 1:01.7 דקות.
נבחרת אוסטרליה זכתה במדליית הכסף, אך באותה העת שחיינים ששחו בשלב המוקדמות בנבחרות שזכו בשלושת המקומות הראשונים לא קיבלו מדליות.
בתחרות שחייה שנערכה במלבורן, ב-23 באוקטובר 1962 קבע ברי שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:09.7 דקות, שיפור לשיאו בן החודשיים וחצי של קארל רובי מארצות הברית (2:10.8 דקות).
במשחקי האימפריה הבריטית וחבר העמים שנערכו בפרת', אוסטרליה בשנת 1962 זכה ברי ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-110 יארד פרפר בתוצאה של 59.5 שניות, במשחה ל-220 יארד פרפר בתוצאה של 2:10.8 דקות ובמשחה שליחים 4x110 יארד מעורב (4:12.4 דקות) .
בתחרות שנערכה בסידני ב-12 בינואר 1963 שיפר את שיאו במשחה ל-200 מטר פרפר והעמידו על תוצאה של 2:08.4 דקות.
ברי התקבל ללימודים באוניברסיטת אינדיאנה בארצות הברית והתאמן בהדרכתו של דון קונסילמן, מאמנם של אלופים אולימפיים רבים ביניהם מארק ספיץ, ג'ים מונטגומרי, גארי הול סניור, צ'ארלס היקוקס ועוד.
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה ברי בשתי מדליות זהב וארד.
מדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא עולם חדש של 2:06.6 דקות, לפני השחיינים האמריקאים קארל רובי (2:07.5 דקות) ופרד שמידט (2:09.3 דקות).
שיא עולם זה החזיק מעמד 3 שנים ונישבר על ידי מארק ספיץ מארצות הברית (2:06.4 דקות).
מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:02.3 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:58.4 דקות וגרמניה (4:01.6 דקות), הוא שחה את סגנון הפרפר ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 57.7 שניות.
בשנת 1966 נכלל בנבחרת אוסטרליה למשחקי חבר העמים הבריטי אך בשל מות אביו נמחק מהתחרות.
שנה לאחר מכן פרש משחייה תחרותית והתחתן.
הוא המשיך בלימודיו ובסיומם עבד כצלם עיתונות במשך כשנתיים בארצות הברית.
לאחר מכן חזר לאוסטרליה ועבד כצלם בעיתון - The Sydney Morning Herald ובהמשך התמנה לתפקיד עורך הצילומים הראשי שלו.
בשנים 1987-1985 עבר כראש מחלקת הספורט ב-ABC.
ברי קבע 12 שיאי עולם במשחים ל-200 מטר פרפר, ל-110 יארד פרפר ול-220 יארד פרפר.
בשנת 1980 זכה ברי להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
קווין ויין ג'טר הוא סופר מדע בדיוני אמריקאי, הידוע בסגנון הכתיבה שלו, בנושאים האפלים ובדמויות הלא סימפתיות, ובזה שטבע את המונח סטימפאנק.
ג'טר נולד בשנת 1950 בלוס אנג'לס.
למד במכללה של אוניברסיטת מדינת קליפורניה, סיים עם תואר בוגר בסוציולוגיה.
תואר שני למד באוניברסיטת סן פרנסיסקו.
מלבד הקריירה של סופר, הוא עסק בייעוץ, כתב תסריטים, השתתף במחקרים סוציולוגיים העוסקים בהתפשטות HIV, שירת כקצין שחרור מוקדם וכסוהר בכלא נוער.
בזמן לימודיו באוניברסיטת מדינת קליפורניה, פולרטון, ג'טר הכיר את טים פאוורס וג'יימס בליילוק, ודרכם גם את פיליפ ק.
דיק, אשר השפיע על התפתחות הכתיבה שלו.
חלק ניכר ביצירות של ג'טר מתמקדות בטבע הסובייקטיבי של המציאות, באופן שדומה לספרי דיק.
בשנת 1972 ג'טר כתב את ספרו הראשון "דר' אדר", אשר הניח את יסודות הז'אנר סייברפאנק.
למרות התמיכה של פיליפ דיק, למעלה מעשר שנים הוא לא הצליח להוציאו לאור.
ספרו הראשון שפורסם הוא "מחפש האור", 1975, אחר כך פורסמו "ארץ הנהון", 1976, "הלילה של מורלוק", 1979, הספר הבולט הראשון בסגנון סטימפאנק, והאכלן הנשמות, 1983. בהמשך כתב קווין הרבה רומנים עבור הסדרות מסע בין כוכבים, מלחמת הכוכבים, אומה זרה והמשך לסרט בלייד ראנר של רידלי סקוט.
קווייק היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס האוונג'רס ביקום מארוול קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Secret War #2 מיולי 2004 ונוצרה על ידי הכותבים בריאן מייקל בנדיס והמאייר גבריאל דל'אוטו.
קווייק היא האלטר אגו של דייזי לואיס ג'ונסון, בתם של קלווין זאבו/מיסטר הייד וקים ג'ונסון.
נוסחת הייד של אביה שעברה אליה גנטית העירה את הגנים הבלתי אנושיים שלה מצד אמה, והיא קיבלה כוחות מניפולציה סייסמית – כלומר, תפעול ויצירת רעידות אדמה וחסינות להשפעות הרעידות.
היא מסוגלת לגרום לדברים לרעוד מבפנים החוצה, מה שהוכח כאשר פוצצה את לבו של וולברין.
לאחר שנולדה נשלחה ג'ונסון לאימוץ, ואומצה על ידי גרגורי וג'אנט סאטר.
היא נקראה קורי סאטר, וכאשר בבגרותה גנבה תקליטור, כוחותיה הופעלו והיא גרמה לרעידת אדמה.
היא הושמה במעצר סוכנות , ועברה חקירות מצד ניק פיורי.
פיורי סיפר לה על הוריה, והציע לה להצטרף לסוכנות.
ג'ונסון הסכימה, סווגה ברמת בטיחות עשירית והגבוהה ביותר ונשארה נאמנה לפיורי גם למרות עריקתו בעקבות המלחמה הסודית נגד לאטבריה בה השתתפה ג'ונסון.
במלחמה נגד לאטבריה, ג'ונסון מוטטה את טירתה של לוסיה פון בארדאס.
בפעולתה הבולטת ביותר, וזאת בציוות לאוונג'רס החדשים נגד מגנטו, קסורן והקולקטיב, ג'ונסון הביסה את מגנטו בכך שגרמה לרטט במוחו שגרם לו לאבד את ההכרה.
היא החליטה שאם תצטרף לאוונג'רס, היא תאמץ את שם הקוד "קווייק".
האוונג'רס התפרקו, ובמהלך מלחמת האזרחים היא ופיורי גייסו צוות תקיפה נגד פלישת גזע הסקרול.
היא הפכה לסגניתו של פיורי, ועזרה בקרב הסופי נגד הסקרול במנהטן.
היא נעשתה המפקדת בשטח של הלוחמים הסודיים, וכאשר גורגון כרת את ידיה של סלינגשוט, פיורי אמר לג'ונסון כי צוותה לא מוכן למלחמה.
היא נעשתה מקורבת רומנטית להלפייר, אך הקשר נקטע כאשר פיורי הרג את הלפייר.
ג'ונסון נכחה במצור על אסגרד, ועזרה בהדיפת כוחותיו של נורמן אוסבורן.
לצד חבריה באוונג'רס, באוונג'רס הצעירים ובלוחמים הסודיים, כוחותיה הועצמו על ידי לוקי, שלקח חזרה את אבני הנורן מהברדס כדי לנטרל את "הריק" שהשתלט על הסנטרי.
במהלך אירועי "הפחד עצמו", ג'ונסון איתרה את טירתה של סין בשוודיה.
היא מוטטה את הטירה וזאת בעת שקפטן סטיב רוג'רס, מריה היל, שרון קרטר ו-ויקטוריה האנד נלחמו במאסטר-מן ובגולים.
הם נמלטו ללא נזק, והודו לג'ונסון על פעולתה.
כאשר רוג'רס הרכיב מחדש את סוכנות , הוא מינה את ג'ונסון כמנהלת.
היא הצטרפה לאוונג'רס ונאבקה בנורמן אוסבורן ושארית ארגון H.A.M.M.E.R, גייסה את ניק פיורי הבן ופיל קולסון ל- ועזבה את האוונג'רס.
במיתוג מחדש "מארוול עכשיו!", לאחר פשיטה של ארגון A.I.M.
שהרגה את רבל רלסטון, ג'ונסון שלחה את האוונג'רס הסודיים להתנקש במנהיג הארגון, אנדרו פורסון.
לאחר שהצליחו במשימתם לכאורה, ג'ונסון הושעתה מסוכנות , ומריה היל חזרה לתפקיד מנהלת הסוכנות.
פורסון נעשה חבר באומות המאוחדות, ולכן ג'ונסון ניצלה את העובדה שכל פעולה שלו הייתה צריכה לעבור אישור.
בעזרת חברה ללוחמים הסודיים עדן פסי, היא מחקה חלק מזיכרונותיה על מנת ש- לא יוכלו לגשת אליהם, בדומה לפעולתו של טוני סטארק בשלטונו של נורמן אוסבורן.
היא פגשה את חייל החורף, אשר בדומה לניק פיורי נאלץ להסתתר.
היא חברה אליו, והשניים פגשו את בובי מורס כאשר גם היא הושעתה מ- ונאלצה להסתתר.
כאשר חייל החורף עטה את זהות "האיש שבקיר" במקום ניק פיורי באירועי "החטא הקדמון", ג'ונסון ליוותה אותו במסעותיו השונים.
ג'ונסון הופיעה בסדרת האנימציה המבוססת על האוונג'רס.
בסדרת הלייב אקשן "סוכני ", השחקנית קלואי בנט מגלמת את דמותה של סקיי, האקרית וחברת סוכנות .
התגלה כי סקיי היא גרסת היקום הקולנועי של מארוול לג'ונסון, אשר קיבלה את כוחותיה בחשיפה לערפילי טריגן והפכה לבלתי אנושית.
קווים וקשתות הוא הרומן הראשון של יעל מדיני, שיצא לאור בספרי סימן קריאה בשנת 1977.
הספר מתאר תקופה בחייה של עדנה קרן, נערה ארץ-ישראלית היוצאת עם סיום לימודיה לארצות הברית לחיות שם חודשים אחדים עם קרובי משפחה בניו יורק.
התקופה היא שלהי המנדט הבריטי בארץ ישראל, ולקראת סוף הספר מתכוננת עדנה לחזור ארצה, לא ללימודי בלשנות באוניברסיטה, כפי שתכננה, אלא לגיוס לצבא, תוכנית שקרוביה ומכריה מתקשים לקשר עם הנערה היפה והמעודנת שלמדו להכיר.
שבועות אחדים לאחר שהגיעה עדנה אל בית קרוביה, אן וארני, היא מקיימת את בקשת אביה ומתקשרת אל בית ידיד נעוריו, היינריך קרוננברג.
עם מר קרוננברג אינה מצליחה לדבר, אבל אשתו, מתילדה, מגלה עניין באפשרות של לימודי עברית.
עדנה שמחה לאפשרות לעבוד באמריקה ולחסוך מעט כסף, וכך היא מגיעה אל בית הדירות המפואר בשדרה החמישית במנהטן, מול סנטרל פארק, מקום מושבם של עשירי ניו יורק ואל הדירה בקומה השתים-עשרה, מבצר טיפוחיה של אלזה, המשרתת הנאמנה בכל נפשה ומאודה למעסיקיה.
לא מיד מתברר לעדנה, כי חברו של אביה איננו בין החיים.
הדבר מתגלה לה בהדרגה, ברמזי דברים מאלזה וממתילדה, ומתאשר בתמונה, הניצבת על ארון מגירות בין שני ארונות ספרים.
גם כשעובדה זו נודעת לה, איננה מגלה אותה מיד לאביה, מסיבות שאינן ברורות לה.
רק לאחר זמן מתברר המניע להחלטתה - קיבוץ צעיר שבעלה תמך בו מבקש להנציח את זכרו ומזמין אותה לטקס, והיא רוצה לקרוא שם דברים שתכתוב בעצמה בעברית.
בביקוריה בדירה, השייכת למתילדה קרוננברג אך נתונה לשלטונה ללא מצרים של אלזה, מתוודעת עדנה לאנשים הקשורים בדירה זו ובגבירתה היפה - עוד לפני בואה לאמריקה סיפר אהרון קרן (קרוננוואלד), בשובבות מבויישת, לבתו על אשת חברו: "וגם את אשתו תכירי.
- את סוכנת הבית הכל-יכולה, אלזה, אישה כפרית, פשוטה, חסרת-השכלה, רגשנית ושתלטנית, שברוב מסירותה לאדונה המת ולגבירתה החיה, היא מנהלת לא רק את ביתה אלא את כל חייה.
עדנה נרתעת מרגשנותה המשתפכת ומכתיבה לה פתק פנימי: "אלזה יקירתי, המורה הצעירה אינה יכולה לשאת רגשות מגולים, אנא התכסי", ובמחשבתה זו היא מזהה את האירוניה של אביה.
עוד היא פוגשת את הבן מרטין, סטודנט להנדסה ואשתו לילי, סטודנטית לאמנות, ובאמצעותם, את צ'ארלס ברגמן, צלם ומורה הנערץ של לילי ואת הדוד אלפרד, אחיו הרווק של היינריך, גבר מזדקן, רגשן ורכרוכי, היפוכו הגמור של אחיו המנוח.
במישור האחר של חיי עדנה, בבית קרוביה, היא נשזרת בחייהם של אן, בת-דוד של אביה, וארני וילדיהם, ביל בן השבע-עשרה וביטי בת השמונה.
אן מקדישה את חייה לבית ולמשפחה ובעיקר לטיפול בביטי, החולנית והחלושה מינקותה.
עדנה חולקת עם ביטי את חדרה ונקשרת אליה באהבה רבה, בשל פיקחותה, מרצה ותאוות החיים שלה.
הדאגה לביטי, היוצאת מתקופת מחלה אחת ונכנסת לאחרת, שוב ושוב, מעכירה את חיי המשפחה ומעיקה בעיקר על אן, הנוטה לעצבנות וחרדה.
פן נוסף, הנגלה לעדנה בשכונת מגוריה, היא חנות השמלות של מר מאקס, ניצול שואה שאיבד את כל משפחתו ובארצות הברית נישא בשנית, נישואי תועלת עקרים שאין בהם אהבה, ואת תשוקתו לנשים יפות הוא משביע באמצעות השמלות שבחנותו, שיצאו לה מוניטין הודות לטעמו הטוב והבנתו באופנה ובלב הנשים.
אחרי שמתילדה מספרת לעדנה על השנה שעשתה עם בעלה ובנה בארץ ישראל, נסחפת עדנה, בינה לבינה, לתמונות דמיון כאילו היו זכרונות שהייתה מעורבת בהם בעצמה.
היא לוקחת פרטים בודדים מסיפורים ששמעה ומתמונות ישנות שמצאה בחוברת, שקיבלה ממתילדה, ושוזרת מהם תמונה שלמה, שהיא נוכחת בה כביכול, רואה ואינה נראית.
היא מודעת לתכונתה זו, אך מתקשה להשתחרר ממנה.
בארוחה חגיגית לכבוד תערוכת תלמידים, שבה הוצגה יצירה של לילי, פוגשות הן עדנה והן מתילדה ואלזה לראשונה את צ'ארלס ברגמן.
הוא מתגלה כאדם חסר-מעצורים, שאיננו מחשב את דבריו ואיננו מכיר בגבולות ובנימוסים המקובלים בין אנשים, מצב שהוא עצמו מכיר ומודה בקיומו אך איננו מסוגל להתגבר עליו.
אלזה סולדת ממנו בגלוי, אך נימוסיה הטובים של מתילדה וסקרנותה החבויה לנוכח אדם שונה מכל אדם שפגשה מעודה, מסייעים בידה לגשר על הפערים ולשכנע את ברגמן להתגבר על המבוכה בגלל אי הנעימות שיצר ולהישאר לסעוד עמם.
עדנה מתבוננת ומקשיבה לכל המתרחש מן הצד, קולטת ומטמיעה, כדרכה.
בפגישה ראשונה זו עם צ'ארלס ברגמן מודעת עדנה לעיניו, שנראות לה מוכרות כאילו כבר ראתה אותן בעבר, היכרות שתתברר ותתגלה לה בהמשך.
סקרנותה לגבי מר קרוננברג המנוח, שהיא מכירה רק מתמונתו ומקטעי סיפורים ששמעה מאביה ומבני משפחתו של מר קרוננברג, גוררת אותה שוב ליצירת מסכת אירועים, שבה היא מניעה את מתילדה ובעלה לרצונה, משל היו דמויות בספר שהיא כותבת.
בשיחה עם ברגמן, בדרכם אל הרכבת התחתית אחרי הארוחה, נשאלת עדנה לדעתה על שלושה תצלומים של ברגמן, שלילי הביאה להציג לפני מתילדה.
מתילדה היססה בבחירה, ובסופו של דבר דחתה את שלושתם.
ברגמן מעוניין לדעת, מה חשבה עליהם מתילדה ומדוע דחתה אותם, ועדנה מספרת לו, על אף הרגשתה, שהיא נכנסת לתחום לא-לה.
היכרותה החטופה של עדנה עם בעל חנות השמלות, מר מאקס, מתהדקת כשהוא מזמין אותה לבחור לה שמלה ודוחה על הסף את טענתה, שאין לה צורך בשמלה חדשה באמרו: "לא ייתכן דבר כזה אצל אשה".
עדנה זוכה למדוד את השמלה הכחולה, ששבתה את לבה מאז ראתה אותה בחלון הראווה מיד לאחר בואה לניו-יורק, ומגלה לראשונה את יופייה.
כאשר היא מבינה, שמר מאקס מתכוון לתת לה אותה במתנה, היא מנסה לסרב ולצאת בלי השמלה, אבל כניסת אשתו של מאקס, אישה שמנה מאוד שעדנה ראתה כבר קודם ברחוב ובמסעדה סמוכה, מסכלת את כוונתה, ואולי גם את כוונותיו של בעל החנות.
באותו יום מספרת לה מתילדה כיצד מת בעלה, במפתיע וללא כל סימנים מוקדמים.
סיפורה שונה מזה של אלזה, שאותו תשמע מאוחר יותר באותו יום, אך עדנה מבינה שלכל אחת מהן סיפורה הוא הנכון והאמיתי.