tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
קיימים שני מצבים של מתקפה בכלי נשק - מתקפות קלות (בעזרת חרבות בעיקר) הן מהירות אך חלשות, ומתקפות כבדות (בעזרת כידונים, רומחים ואלות קרב) הן איטיות אך חזקות.
כדי לעזור בסוגיה זו, כלי הנשק מסווגים לפי קטגוריות (שגרתי, נדיר ואגדי) והם ניתנים לדירוג בהתאם למידת הנזק שהם גורמים לו, למידת מהירותם וכן מידת המרחק.
באייק יכול להצטייד בשמונה כלי נשק שונים ובארבעה סוגים של חץ וקשת.
ניתן לקבל כלי נשק אגדיים על ידי הבסת אויבים בדרגת קושי גבוהה הקרויים פילאקים.
קרב עם אויבים יכול להיקבע על ידי מערכת תיבת המכות, והשחקן יכול להצטייד במגן ולאזן את היכולות ההתקפיות וההגנתיות שלו.
על השחקנים להשתמש בכלי נשק שונים כאשר הם מתמודדים עם ארכיטיפים שונים של אויבים.
ייתכן וידרשו גם להתחמק או להדוף התקפות.
כמו כן, האדרנלין מצטבר לאיטו במהלך הקרב, וכאשר מד האדרנלין מלא, השחקנים יכולים לשחרר מתקפה עוצמתית והרסנית בעזרת כלי הנשק שלהם.
לבאייק יש גישה גם לכלים שונים כמו חיצי הרדמה, חיצי רעל ופצצות אש, והוא מסוגל להשתמש בסביבתו כיתרון.
כך למשל, הוא יכול להעלות אויבים באש אחרי שירה בחביות נפט עם חיצי אש ולטמון מלכודות סביב עששיות נפט - בכך להביס אויבים שמנסים לקרוא לתגבורת.
המיקומים השונים ברחבי עולם המשחק מאפשרים לשחקן לבחור את סגנון המשחק שלו אם בהתגנבות או בקרב חופשי כהזדמנויות שוות להשלמת מטלות.
שחקנים יכולים לחמוק מאחורי אויביהם ולהכניע אותם באמצעות הלהב הנסתר, אם כי לא פשוט להכניע אויבים בדרגת קושי גבוהה.
כמו כן, השחקן יוכל לקבוע ולהשפיע בעצמו כיצד להתקרב לאויבו, ולהשתמש בתנאי הסביבה, באקלים או בשעות היום כדי לארוב ליריביו.
מצב "ראיית העיט" שאיפשר זיהוי מטרות במשחק הזיכיון הוחלף בעיט ניצי בשם סֶנוּ כציפור מחמד.
השחקן יכול לשלוט בסנו ולסייר באזור מבעוד מועד, בעודו מסמן דמויות בעלות עניין לפני שהשליטה חוזרת לבאייק.
כמו כן, ניתן להיעזר בסנו כהסחת דעת וכאמצעי עזר אסטרטגי ללחימה.
השחקנים יכולים גם לנווט בינות עשבים גבוהים או על גגות הבתים כדי לחמוק מתשומת לב.
כמו מערכת ההתגנבות שהוצגה במשחקים "Assassin's Creed III" ו-"Assassin's Creed IV: Black Flag", באייק מסוגל לשרוק כדי למשוך את תשומת ליבם של האויבים לכיוונו, מה שמאפשר להתנקש בהם כשהוא עדיין חבוי.
כמו משחקים קודמים בזיכיון, באייק מתמחה בריצה חופשית ומסוגל לטפס כמעט על כל בניין.
השחקן יכול גם לאלף כל סוג של חיה טורפת, שתשמש אותו כחיית מחמד לעזרה נגד אויבים.
הקרבות הימיים חוזרים בנקודות במשחק בהם השחקן שולט באשתו של באייק, איה, שיכולה לפקד על ספינות ולתקוף ספינות אויב.
השחקן לוקח שליטה על נובי בשם באייק מסיווה (ואשתו איה במשימות מסוימות), בעודם נלחמים כדי להגן על העם המצרי בתקופת ממלכת בית תלמי הכאוטית והמושחתת.
הפרעה תלמי השלושה עשר נאבק כדי לשמור על שלטונו ושואף להרחיב את ממלכתו.
אחותו קלאופטרה, שלאחרונה הודחה ממלוכתה, מתחילה לאסוף את נאמניה כדי לפתוח במרד נגדו.
בנוסף, האזור עומד בפני סכנת האימפריה הרומית, שתחת הנהגתו של יוליוס קיסר עורכת מערכה נגד מצרים, והאזרחים חוששים מפני פלישה קרובה.
תפקידו של באייק כמדג'אי מוביל אותו ואת איה לעימות עם הכוחות הנסתרים שאחראים לאירועים אלה, ולהקמת הנחבאים (Hidden Ones), המסדר שקדם לאחוות המתנקשים.
בשנת 49 לפני הספירה, באייק המדג'אי - שנבחר להגן על נווה המדבר סיווה - נחטף יחד עם בנו ח'מו בידי קבוצה של אנשים רעולי פנים ונלקח לקטקומבה תת-קרקעית במקדש של אמון.
הם מנסים לאלץ את באייק לפתוח את ה"כספת" בעזרת תפוח עדן שאינו פעיל, אך באייק טוען בפניהם שאינו יודע שום דבר על כספת כלשהי.
ח'מו עוזר לבאייק להשתחרר מכבליו, ובאמצעו של המאבק להרוג את אחד מרעולי הפנים, זה האחרון מתחמק מהפגיעה בו, ובאייק דוקר בטעות את בנו בחזהו וגורם למותו.
כשנה לאחר מכן, באייק יוצא לגלות כדי לאתר את חמשת רעולי הפנים שהרגו את בנו ולנקום את נקמתו.
אחרי שהוא מחסל שתי מטרות, הוא עושה את דרכו לאלכסנדריה כדי לפגוש את אשתו איה.
היא מגלה לו שגם היא הרגה שני רעולי פנים, מה שמשאיר להם רק מטרה אחת.
באייק מזהה את אאודורוס הלבלר המלכותי בתור המטרה האחרונה ומתנקש בו, אך דבריו האחרונים של אאודורוס אליו מפריעים לו, שמרמזים לקיומם של רעולי פנים נוספים.
איה שולחת את באייק לחברהּ הטוב אפולודורוס כדי לקבל מידע נוסף.
אפולודורוס מציג את באייק בפני קלאופטרה, שמגלה לו שרעולי הפנים הם חברים במסדר העתיקים, אשר סילק אותה מהמלוכה ומבקש לשלוט במצרים באמצעות תלמי כשליט בובה.
קלאופטרה נותנת לבאייק ארבע מטרות חדשות, כולן חברי מסדר העתיקים - תהרקה "החרפושית" מחסידי הורוס ומתכנן העיר סאיס; ח'ליסט "הצבועה" מחסידי אמון; הכוהן המלומד ח'תפי "הלטאה" מחסידי אנוביס; וברניקי "הקרוקודילית" מחסידי ואצת.
הוא מאתר אותם והורגם אחד אחרי השני, בעוד איה משכנעת את גנאיוס פומפיוס מגנוס לכרות ברית עם קלאופטרה.
באייק מקבל מכתב מאיה שמסביר שחברי מסדר נוספים נותרו חופשיים, ביניהם חברי המשמר המלכותי של תלמי.
באייק מתחיל לחשוד שקלאופטרה משתמשת בו כדי לחסל את יריביה.
פומפיוס נהרג בידי חבר המסדר לוקיוס ספטימיוס, מה שמאלץ את באייק ואת איה להבריח את קלאופטרה לתוך הארמון כדי לפגוש את יוליוס קיסר.
קלאופטרה מצליחה להרשים את קיסר ומבטיחה את תמיכתו בה, מה שמאפשר את ניצחונה במלחמת האזרחים.
תלמי המובס נאכל בידי תנינים בניסיון לברוח דרך נהר הנילוס.
באייק הורג את פותינוס, העוצר של תלמי, שמתגלה כחבר מסדר העתיקים, אולם יוליוס עוצר בעדו מלהרוג את ספטימיוס.
קלאופטרה לוקחת את כס המלוכה כפרעה ומנתקת את הקשרים בינה לבין באייק ואיה, בעוד ספטימיוס הופך ליועצו של קיסר.
באייק מבין שקלאופטרה וקיסר כרתו ברית עם מסדר העתיקים, והוא אוסף את בני בריתו כדי להקים אחווה סודית וללחום במסדר העתיקים כדי לשמור על כוח הרצון של האנשים ולמנוע מהם להישלט על ידם.
באייק ואיה מגלים שמסדר העתיקים מתעניין בקברו של אלכסנדר הגדול.
בתוכו הם מוצאים את אפולודורוס הפצוע, שמזהיר אותם שסגנו של קיסר מטלוס הפלבאי הוא מנהיג המסדר, והוא לקח את תפוח עדן ואת המטה של אלכסנדר.
באייק ואיה חוזרים לסיווה ומגלים שמטלוס וספטימיוס השתמשו בתפוח העדן ובמטה כדי לפתוח את הקטקומבה, אשר מכילה מפה ובה מקומות המסתור של פיסות עדן נוספות.
באייק מאתר את מטלוס לקירנה, שם האחרון השתמש בתפוח כדי לשעבד את ההמון לרצונו.
הוא הורג את מטלוס ונוקם את מות בנו ח'מו.
הוא חוזר לאיה, שמגייסת למטרתם את מרקוס יוניוס ברוטוס ואת גאיוס קסיוס לונגינוס.
היא מגלה לו שהיא מתכוונת לעשות את דרכה לרומא כדי להילחם בהשפעתו של מסדר העתיקים שם.
השניים נפרדים לדרכם, לא לפני שמקימים את ארגון הנחבאים - המוסד עליו מושתתת אחוות המתנקשים לעתיד, ונשבעים להגן על העולם מתוך הצללים.
בשנת 44 לפני הספירה, איה מתעמתת עם ספטימיוס והורגת אותו לפני שהיא מסתננת אל הסנאט הרומי ועוזרת להתנקש בחייו של קיסר.
בהמשך, היא נפגשת עם קלאופטרה ומזהירה אותה להפוך לשליטה הוגנת, אחרת היא תחזור להתנקש בה.
לאחר מכן, באייק ואיה - שקוראת לעצמה כעת בשם אמונת - מתחילים לגייס ולאמן חברים נוספים בארגון הנחבאים כשהם מקימים את האחווה של מצרים ושל רומא, בהתאמה.
בזמנים המודרניים, חוקרת של תאגיד אבסטרגו בשם ליילה חסן מקבלת הוראה להשיב לידיהם ממצא ארכאולוגי ממצרים.
במקום זאת, היא מוצאת את גופותיהם החנוטות של באייק ושל איה.
היא מקווה לחשוף מידע שיבטיח את מקומה בפרויקט אנימוס של החברה, וחיה בחשאי את זכרונותיהם של באייק ושל איה באמצעות גרסה משודרגת וניידת של האנימוס.
כאשר ליילה אינה מדווחת לאבסטרגו, החברה שולחת צוות להרוג אותה, אך היא מצליחה להדוף את המתקפה.
היא חוזרת לאנימוס, אך מתעוררת בהמשך בידי ויליאם מיילס, שמזמין אותה להצטרף למסדר המתנקשים המודרנית למען ביטחונה.
ליילה מהססת בתחילה, אך מסכימה להתלוות אליו לאלכסנדריה.
תוך כדי כך שחיה את זכרונותיהם של באייק ושל איה, ליילה נתקלת במספר מבנים עתיקים שנבנו בידי הציוויליזציה הראשונה, כאשר כל אחד מהם מחזיק ברמז לכך שליילה תשחק תפקיד חשוב באסון הקטסטרופלי הבא שמתקרב.
בשנת 38 לפני הספירה, מספר שנים לאחר היווסדותו של מסדר הנחבאים, באייק מקבל מכתב מטהירה, מנהיגת המסדר בסיני, שמבקשת את עזרתו מאחר שרומא פולשת לאזור וחברי הנחבאים המקומיים מתקשים להתמודד עם הסיטואציה.
עם הגעתו, באייק פוגש במנהיג המורדים גמילאט, עמו כרתו הנחבאים ברית כדי ללחום ברומאים.
יחד עם טהירה, השלושה מתכננים תוכנית למשוך ממחבואו את מנהיג הפלישה הרומאית וחבר מסדר העתיקים, הגנרל רופיו.
לצורך כך, עליהם להתנקש בשלושת סגניו.
באייק מבצע זאת, אך עם חזרתו למטה הנחבאים, מקום המחבוא שלהם מותקף בידי רומאים, ובאייק וטהירה נשבים על ידם.
באייק ניצל בידי אמונת, שגם הגיעה לסיני כדי לחקור את המקרה.
השניים משחררים לחופשי את טהירה וגם חבר נוסף במסדר הנחבאים, אך עד מהרה טהירה מתה מפצעיה האנושים.
רופיו מגיע יחד עם צי האוניות שלו, ובאייק ואמונת עוזרים למורדים של גמילאט להגן על כפר בטרם באייק מסתנן לתוך אונייתו של רופיו ומתנקש בו.
מילותיו האחרונות של רופיו מערערות את באייק, לפיהם מסדר העתיקים הוא אינו קבוצה אלא אידאולוגיה, ולפיכך הוא אלמותי.
כשבאייק חוזר לאמונת, היא מודיעה לו על תוכניתו של גמילאט לשתול את אנשיו בין אנשי הכפר התמימים, מתוך ידיעה שהרומאים יהרגו ללא כל אפליה.
בכך גמילאט מתכנן שאנשיו יהפכו לקדושים מעונים שישפיעו על אחרים להצטרף לתנועת המרד.
באייק מתעמת עם גמילאט ומתנקש בו לאחר שזה האחרון מצדיק את מעשיו כמעשה של רוע הכרחי.
בהמשך, באייק ואמונת פונים אל חניכיהם ומתוך הבנת חשיבותה של האמונה שתשמש כמצפן מוסרי של הנחבאים ואשר תבטיח את הישרדותם לאורך השנים, יוצרים את הדוגמה הראשונה של המסדר - האיסור לפגוע בחייהם של חפים מפשע.
באייק אינו בטוח שהם עשו מעשה טוב, אך אמונת משיבה לו את אמונתו והשניים חולקים ביחד רגע אחד לפני שהיא עוזבת שוב לרומא.
בשנת 34 לפני הספירה, באייק מקבל מכתב מאמונת שמודיעה לו על תקרית בתבאי, שלדעתה מדובר בסימן לקיומה של פיסת עדן נוספת.
באייק מחליט לחקור את העניין ובהגיעו לעיר מגלה שמדובר ב"קללה" אשר הקימה לכאורה לחיים מספר פרעונים מהעבר כרוחות אלמתים שמפריעות לאזור.
אחרי שהביס את הרוח של נפרתיתי, באייק עושה את דרכו ללוקסור כדי להיפגש עם אשת הקשר של אמונת, מֵרטי, שמודיעה לו על ממצאים גנובים שנמכרים בשוק השחור.
היא מפנה אותו אל איזידורה, הכוהנת הגדולה ואשתו של אמון למידע נוסף.
באייק חוקר את השוק ופוגש בהיסטוריון טהמט, שמזמין אותו למכירה פומבית של ממצא גנוב מקברה של נפרתיתי.
באייק מגלה שהממצא כבר נלקח בידי גנב בשם סוּתֵח', שמתכוון להחזיר אותו לקבר.
הוא משכנע אותו להחזיר את הממצא.
בתוך הקבר, באייק מוצא פורטל מסתורי שמוביל אותו ככל הנראה לארו, שם הוא נאלץ להתעמת שוב עם רוחה של נפרתיתי.
הוא נפגש עם איזידורה, שמבקשת ממנו לחקור כת שסוגדת לפרעה אחנתון.
בחקירתו, באייק מגלה שאחנתון החזיר בעבר בפיסת עדן ומבקש למצוא פורטל נוסף שייקח אותו לאתון, שם עליו להתגבר על רוחו של הפרעה.
באייק ממשיך לחקור ומגלה מטהמט על פולחן בו נעשה שימוש בפיסת עדן כדי להשקיט את רוחו של הפרעה רעמסס השני.
הוא ממשיך אל פסטיבל הב-סד ומביס את רוחו של רעמסס, כשלאחריו מגלה שפיסת העדן הועברה לידיהם של כוהני אמון, מה שאומר שהיה בחזקתה של איזידורה כל אותה עת.
באייק מבין שהיא השתמשה בממצא רב העוצמה כדי לשחרר את ה"קללה" כתגובה להירצחה של אמה בידי שודדי קברים.
הוא עושה את דרכו לקברו של תות ענח' אמון כדי להתעמת עם איזידורה ולהשיב לידיו את פיסת העדן.
אולם, איזידורה מסרבת להיכנע ומשתמשת בפיסת העדן כדי לשגר את באייק אל הדואת (עולם המתים במיתולוגיה המצרית).
שם, באייק מתעמת עם רוחו של תות ענח' אמון ומביס אותו.
באייק הורג את איזידורה ונותן את פיסת העדן לסותח', תוך הבטחה שישמור אליו במקום שלעולם לא ייצא שוב.
כחלק משיתוף הפעולה בין חברות יוביסופט ו-Square Enix מוצג אירוע הקרוסאובר בין אוריג'ינס לבין Final Fantasy XV.
בקווסט צדדי שנפתח במשחק כאשר השחקן מגיע לרמה 23, באייק חוזה במטאוריט קטן נופל מהשמיים בסמוך לפירמידה ומפרש את זה כסימן מ"האלים".
הוא מגלה שההתרסקות פתחה צוהר קטן דרכו המטאוריט חדר אל הפירמידה וגילה בתוכו כתב חידה.
באייק יוצא מהפירמידה ובעזרת שעון שמש ענק המוצב מחוץ לה, הוא מצליח לפתור את החידה.
לאחר שהוא חוזר אל הפירמידה, הוא מגלה שחלק נסתר בה נחשף ובתוכו יש מעין קיר זכוכית מואר.
באייק נוגע בקיר ולפתע הקיר מתנפץ.
באייק רץ להתחבא ומתוך הקיר בוקעת דמות בשם ארדין איזוניה (דמות האנטגוניסט מהמשחק Final Fantasy XV).
ארדין, שהיה כלוא בתוך הפירמידה, משתגר ממנה החוצה ובעזרת דמותו של הבהמות' מאותו משחק הוא נעלם לחלל, משאיר מאחוריו את חרב האולטימה, אחת מחרבותיו של הבהמות' וכן את מגן הזיידריך, אותם באייק לוקח לעצמו בסוף המשימה.
לאחר המשימה, השחקן מקבל לרשותו את חרב האולטימה, מגן הזיידריך וחיה עליה הוא יכול לרכוב בשם "קווה" המבוססת על יצורי הצ'וקובו מסדרת Final Fantasy.
חברת יוביסופט מונטריאול הובילה את פיתוחו של המשחק, בעזרתם של אולפנים אחרים מרחבי העולם - ביניהם אולפני החברה בסופיה, סינגפור, שאנגחאי, צ'נגדו, בוקרשט, קייב וסטודיו Sperasoft.
צוות המפתחים עבד בעבר על המשחקים "Assassin's Creed: Revelations" ו-"Assassin's Creed IV: Black Flag", והפיתוח ארך כארבע שנים החל מהשלמתו של המשחק "Black Flag".
אולפני החברה בסופיה ובסינגפור מילאו תפקיד חשוב בעיצוב המפות והמשימות הצדדיות למשחק.
אולפני סופיה עבדו על הקברים ועל הפירמידות, בעוד אולפני סינגפור עיצבו את הלוחמה הימית.
ז'אן גודון ואשרף איסמעיל, שעבדו ביחד על "Black Flag", חזרו גם הפעם כמנהלי הפרויקט.
כמעט אלף איש עבדו על המשחק, כאשר 300 מהם היו מאולפני מונטריאול.
יוביסופט תיארה את המודל העסקי הזה של הפיתוח בתור "פיתוח משותף", כאשר לא כמו משחקים קודמים, לאולפנים הנוספים שתמכו בתהליך הפיתוח ניתן חופש פעולה גדול יותר, ועבודתם של הצוותים הייתה יותר אינטגרלית לסך העבודה הכללית.
לדברי איסמעיל, מודל העבודה המשותפת איפשר לכל אזור במשחק להיראות ייחודי.
למרות זאת, חברת יוביסופט מונטריאול קבעה מספר הנחיות לפיהן עבדו האולפנים האחרים.
כך למשל, המרחק שאותו המשימות הצדדיות דורשות מהשחקן לעבור במסעותיו היה מוגבל.
עבור המשימות בשרת האנימוס, חייבת להיות משימה אחת "מבדרת" בעוד השנייה תהיה משימת חיסול.
מטרתה הסופית של החברה הייתה להעביר את סדרת המשחקים תהליך מודרניזציה.
מצרים העתיקה הייתה לאחת מהאפשרויות הפופולריות ביותר שהתבקשו בידי המעריצים, אך חברת יוביסופט דחתה את הרעיון.
אלכס הצ'ינסון, המנהל האמנותי של המשחק "Assassin's Creed III" קרא לתקופת מצרים העתיקה - יחד עם שתיים נוספות (יפן הפיאודלית ומלחמת העולם השנייה) - בתור הבחירה הגרועה ביותר לתפאורה.
אולם, בראיון מאוחר יותר, איסמעיל ציין שמצרים היא תפאורה שצוות המפתחים היה מעוניין לחקור והתייחס לבקשתם של המעריצים.
הוא האמין שיוביסופט לא בחרה במצרים למשחקים הקודמים בסדרה בשל מגבלות טכניות.
שנת 49 לפנה"ס נבחרה כתקופת הזמן של המשחק מכיוון שהיא שיקפה את "העימות המרשים ביותר בין תרבויות", שבה התרבות המצרית הייתה משגשגת אך התחילה לדעוך, בעוד הרומאים והיוונים החלו להגביר את השפעתם על מצרים - דבר שהוביל לסיפוחה של מצרים בידי האימפריה הרומית לאחר מאורעות המשחק והקמתה של פרובינקיה מצרים.
איסמעיל קרא לרקע זה "שאפתני ביותר", מכיוון שהוא הראה את "גוויעתו של עולם אחד ובריאתו של אחד חדש".
במקור, צוות המפתחים התחיל עם מפת המשחק "Black Flag" והפך את כל האזורים הימיים שבו לחלקות אדמה נרחבות.
עם מפה כזו גדולה, הם נזקקו למלא אותה בתוכן משמעותי ולכן שילבו אלמנטים ממשחקי תפקידים וקווסטים לתוך המשחק.
מקומות של חידות, ציד וצבא נכללו במשחק כדי להקל על חקר העולם בידי השחקן.
מערכת הלחימה של המשחק עברה שיפוץ מסיבי, והמפתחים רצו להעניק לשחקנים יותר חופש בחירה.
בפעם הראשונה בסדרת המשחקים, הוצגו במשחק רמות קושי כדי להבטיח שהקרבות יהיו נגישים יותר.
הסטודיו התייעץ עם אגיפטולוגים והיסטוריונים, כמו גם ערך עסקאות עם אוניברסיטאות כדי שמתמחים בנושא יוכלו לספק לחברה מידע ומחקרים אקדמיים.
בנוסף לשכירת היסטוריונים, הם התייעצו עם הארכאולוג והארכיטקט הצרפתי ז'אן-קלוד גולווין כדי למקם אתרים היסטוריים בעולם המשחק ולשחזר ציורים קדומים.
ההיסטוריונים היו מעורבים בתהליך היצירתי.
כך למשל, אוולין פרון שהייתה מיועצי המשחק, שכנעה את יוביסופט לשנות סצנה שכללה חניטת גופה באופן פומבי במקדש מכיוון שסצנה זו הלכה נגד ה"מנטליות המצרית" באותה תקופה.
ספרו של אלן גרדינר "דקדוק מצרי: ספר לימוד בסיסי להירוגליפים" שימש כבסיס לשפתן של הדמויות שאינן שחקן, אם כי המפתחים שאבו השראה גם מיצירותיהם של האגיפטולוגים ג'יימס אלן וריימונד פולקנר.
המטרה הייתה לא רק ליצור גרסה מדויקת מבחינה היסטורית של מצרים, אלא גם להעניק לה תחושה אותנטית.
צוות המפתחים צפה בסרטי קולנוע ובסדרות טלוויזיה כדי לראות כיצד מצרים הצטיירה ב, והתאים את המשחק ברגע שהרגיש שההתמקדות בהיסטוריה עיכבה את המשחקיות ואת הערך הבידורי.
כמה ערים שהוצגו במשחק היו גדולות יותר ממה שתואר במציאות, וזאת משום שהמפתחים רצו "להעניק תחושה של גודל פרעוני במקומות כמו אלכסנדריה וממפיס".
איסמעיל הוסיף ואמר שאם ישנו תיעוד מוכח לאירוע מסוים, אמני הפיתוח פעלו לפי קונצנזוס שנקבע בידי ההיסטוריונים.
אולם, עבור אותם אירועים שלא תועדו כהלכה, במקום לעצב הם יצרו אותם מחדש.
המפתחים התכוונו להפוך את עולם המשחק לאחד שאפשר להיטמע לתוכו מרוב שהוא עצום בגודלו.
לצורך זה, הסטודיו הוסיף סופות חול לתוך המשחק, ושחקנים יכלו לחוות תופעות מיראז' אם נשארו בחום יותר מדי זמן.
לערים יש עיצוב ייחודי משלהם, מה שמשקף את מקורם.
בזמן שעיצבו את העיר אלכסנדריה, הם לקחו השראה מהעיר פרגמון שבטורקיה, שהמראה שלה דומה לזה של אלכסנדריה הקדומה.
בעוד מרבית המקומות נוצרו במלאכת יד, אמנים ומתכנתים השתמשו בהפקה פרוצדורלית (Procedural generation ) כדי למלא אזורים פתוחים ונרחבים בסלעים, עשבים ועצים.
המיני-מפה של התצוגה העילית הוחלפה במצפן משום שהרגישו שהתצוגה העילית הייתה חוסמת מדי, וכדי לעודד שחקנים לחקור יותר.
כדי להפוך את העולם לדינמי יותר, הצוות השקיע יותר זמן בפיתוח הבינה המלאכותית של הדמויות שאינן שחקן, והבטיחו שלכל אחת מהן תהיה שגרת יום כמו עבודה במהלך היום ושינה בזמן הלילה.
הדמויות שנותנות לשחקן משימות צדדיות עורכות מסעות ואינן נשארות במקום קבוע אחד, ושחקנים יכולים לבחור בשעת היום כדי להתנקש במטרתם.
גם הסיעות במשחק מגיבות באופן שונה לשחקן.
אליין מרסיאקה הוזמן בידי החברה לשמש בתור המנהל הנרטיבי של המשחק אחרי שמנהל סינמטי צפה באחד מ"מחזות הפאנק" שלו שנקרא "Squeegee Nights".
הדמות הראשית, באייק, הייתה בוגרת ומנוסה יותר משאר הפרוטגוניסטים בסדרת המשחקים.
איסמעיל תיאר את הדמות כ"פרוטגוניסט ריאקטיבי", אחד שמגיב לאירועים שמסביבו ושמסוגל להביע רגשות שונים.
באייק - מדג'אי שמקורו מכפר קדום שבנווה המדבר סיווה, מגלם באמצעות מעשיו את הדרכים המיושנות של החיים ושל המסורת המצרית.
בזמן שבו מצרים עומדת להיות מסופחת בידי האימפריה הרומית, באייק חייב להחליט "מה הוא חייב לעשות, מה עליו להפוך".
מסעו הפנימי יוביל אותו בסופו של דבר להקמתה של אחוות המתנקשים.
השחקן הבריטי אבובכר סלים מגלם את באייק באמצעות דיבוב ולכידת תנועה, אחרי שנאמר לו שהוא ישתתף בסדרת אנימציה שתדרוש לכידת תנועה.
הוא הוסיף וציין שמסעו של באייק הוא פנימי מאוד ואישי.
לגבי הדרך בה מדברים במשחק, סלים ציין שהיה זה במידה רבה תהליך יצירתי והרבה מקום לשחק בו וליצור יש מאין, שכן לא היה הרבה תיעוד לכך, והם נעזרו במאמן דיאלקט ובהיסטוריונים כדי להוסיף ביטויים מצריים.
בשנת 2020, ידיעה מאתר החדשות בלומברג העלתה אישום לפיו חברת יוביסופט - ובמיוחד מחלקת השיווק והמנהל היצירתי סרז' הסקוט - ניסו למזער את תפקיד המתנקשים ממין נקבה בכמה ממשחקי Assassin's Creed.
(ר' Assassin's Creed Unity#בחירה מגדרית במצב הקואופרטיבי).
במקור, באייק נועד להיפצע או להיהרג בתחילתו של המשחק, והדמות הראשית נועדה להיות איה, שדובבה בידי אליקס וילטון רייגן.
מנכ"ל יוביסופט איב גיימו הוסיף בהמשך שהדבר נתן ליוביסופט מונטריאול זמן נוסף ללטש את המשחק וללמוד לקחים מהמשחק "Assassin's Creed Unity" משנת 2014, שהשקתו הבעייתית הרחיקה את מעריצי הסדרה.
המשחק עצמו הודלף לראשונה בינואר 2016, כשמקורות באתר Kotaku הציעו ששם הקוד למשחק היה "Empire" ושהתרחש במצרים העתיקה.
החברה הכריזה באופן רשמי על המשחק בתערוכת E3 2017, והוא יצא לפלייסטיישן 4, Xbox One ולמחשב האישי ב-27 באוקטובר 2017. למשחק יצאו חמש מהדורות מיוחדות בזמן ההשקה.
המהדורה המוזהבת - כללה את דיסק המשחק, חבילת הדלוקס "קוברה המדבר" (שכללה תוספת תלבושת, אמצעי רכיבה וציוד חדשים) וכרטיס עונתי.
מהדורת הדיגיטל דלוקס (להורדה בלבד) - כללה את עותק המשחק, חבילת הדלוקס "קוברה המדבר" ומשימה לשחקן יחיד ("מארב בים").
מהדורת האלים- כללה את דיסק המשחק, מארז בלעדי, פסקול המשחק הרשמי, ספר אמנות, מפת העולם, חבילת הדלוקס "קוברה המדבר", דגם בגודל 26 ס"מ של באייק על גבי פסל האלה המצרית סח'מת וגישה למשימה לשחקן יחיד "סודות הפירמידות הראשונות".
מהדורת "שחר האמונה" - כללה את דיסק המשחק, מארז סטילבוק בלעדי, פסקול המשחק הרשמי, ספר אמנות, מפת העולם, פסל בגודל 39 ס"מ של באייק וסנו, קמע גולגולת העיט של באייק, שני קלפי אמנות, חבילת הדלוקס "קוברה המדבר" וכרטיס עונתי.
מהדורה אגדית של "שחר האמונה" - כללה את דיסק המשחק, מארז סטילבוק בלעדי, פסקול המשחק הרשמי, ספר אמנות, מפת העולם, פסל בגודל 73 ס"מ של באייק וסנו, קמע גולגולת העיט של באייק, תעודת אותנטיות רשמית לאספנות, שני קלפי אמנות, ארבע ליתוגרפיות גדולות, חבילת הדלוקס "קוברה המדבר" וכרטיס עונתי.
חברת יוביסופט תמכה באופן נרחב במשחק לאחר השקתו, כשלראשונה יצאו מספר חבילות של ציוד חדש.
החברה שיתפה פעולה עם Square Enix, מפתחי המשחק "Final Fantasy XV", כדי ליצור תוכן קרוסאובר בין שתי החברות.
לכל אלה שהחזיקו בכרטיס עונתי הייתה גישה לשתי חבילות הרחבה בעלות נרטיב שלם - הראשון מביניהם "הנחבאים" יצא ב-23 בינואר 2018 ומתרחש כחמש שנים לאחר אירועי המשחק כאשר באייק ואמונת מתרכזים בהרחבת השפעתו של מסדר הנחבאים ובשיחרורה של סיני מכיבוש הרומאים.
חבילת ההרחבה השנייה - "קללת הפרעונים" תוכננה לצאת ב-6 במרץ אך נדחתה ל-16 במרץ.
חבילת הרחבה זו התרכזה במיתולוגיה מצרית, כאשר באייק עורך מסע לתבאי וחוקר קללה שהחזירה לכאורה מספר פרעונים מן המתים.
שתי חבילות ההרחבה העלו את רמות השחקנים והציגו תלבושות, אמצעי רכיבה וציוד חדשים.
יוביסופט שחררה גם מספר עדכונים חינמיים למשחק.
בדצמבר 2017 היא הוציאה משימה חדשה בשם "הנה מגיע מתחרה חדש", שמציג לראשונה את הזירה הגלדיאטורית בעיר קירנה.
עדכון זה כולל גם רמת קושי חדשה בשם "סיוט" וכן רמת דירוג של אויבים, שבה אויבים ברמה נמוכה יעלו את רמתם כדי להתאים לרמתו של השחקן.
יוביסופט שחררה גם סדרת משימות תחת השם "מבחני האלים", שמאפשרות לשחקנים להתמודד מול אויבי בוס ברמה גבוהה המבוססים על האלים המצרים.
מצב של משחק חדש+ הוצג בפברואר 2018. עדכון נוסף באפריל 2018 הציג את מערכת הבקרה של האנימוס עבור שחקני המחשב האישי, שאיפשרה להם להגדיר מאפייני משחקיות כמו מהירות ריצה, מד בריאות אינסופי והגדלת מספרן של חיות המחמד המאולפות.
בפברואר 2018, חברת יוביסופט שחררה את מצב המשחק "סיור תגלית", שכולל כ-75 סיורים מודרכים ואורכם נע בין חמש דקות ל-25 דקות.
הסיורים המודרכים מתמקדים באתרים המפורסמים שכלולים במשחק, במסורת החברתית ובדרך החיים של מצרים מהעת העתיקה.
הסיורים כללו מידע אקדמי שנאצר בידי היסטוריונים ואגיפטולוגים והתבסס על מחקרים של אוניברסיטאות וארגונים כמו המוזיאון הבריטי.
סיורי התגלית מסירים לגמרי את מערכת הלחימה של המשחק, מה שמאפשר למורים להראות לתלמידיהם את החלק הלימודי המסוים הזה של המשחק באופן ישיר.
המפתחים קיבלו משוב מאנשים בתחום האקדמי ועיצבו את הסיורים ואת השליטה בצורה שתהיה נוחה לכולם ולאפשר להם לחקור את הסביבה בזמן שלהם.
המגזין הגרמני Damals למדע היסטורי בנוגע למשחקי וידאו ציין שסיורי התגלית מציגים למעשה טרנספורמציה ממוצר שנועד לצורכי בידור לעזר למידה אינטראקטיבי.
המוזיאון לארכאולוגיה פוינט-א-קלייר שבמונטריאול, קנדה, כלל תמונות וסרטונים מתוך סיורי התגלית של המשחק בתערוכה שערך בשנת 2018. גרסה מלאה שעומדת בפני עצמה של "סיורי התגלית" יצאה במאי 2020. מצבי משחק דומים שוחררו גם למשחקים "Assassin's Creed Odyssey" ו-"Assassin's Creed Valhalla".
אולם, "סיור תגלית: מצרים העתיקה" זכה לביקורת רבה שנמתחה עליו בשם חוסר כנות אינטלקטואלית, שינויים היסטוריים מכוונים וחוסר דיוק של החברה המצרית באותה תקופה (כפי שאושר בידי הקריין "מאחורי הקלעים" במשחק).
מצב "סיור התגלית" הראה מערכת חינוך שבה הנשים במציאות לא הוכללו אך לצורך המשחק הייתה מערכת חינוך מעורבת.
ביוני 2022, יוביסופט שחררה טלאי תוכנה למשחק, שהעלה את קצב הפריימים ל-60fps עבור קונסולות הדור הבא פלייסטיישן 5 ו-Xbox Series X/S.
פסקול המשחק הולחן בידי המלחינה האמריקאית שרה שאקנר, שעזרה בהלחנת פסקולים קודמים של "Assassin's Creed Unity" ו-"Assassin's Creed IV: Black Flag", בו עבדה במשותף עם בריאן טיילר.
הפסקול יצא להורדה דיגיטלית ב-27 באוקטובר 2017. שחקנים אשר רכשו בהזמנה מוקדמת את מהדורת האספנים והמהדורה המיוחדת של המשחק קיבלו דיסק נוסף עם נעימות המשחק, גם הן בהלחנתה של שאקנר.
ב-17 באוגוסט 2018 יצא פסקול חבילת ההרחבה "קללת הפרעונים", בהלחנת אליצה אלכסנדרובה, שהלחינה בעבר את פסקול המשחק "Assassin's Creed Rogue".
מכיוון שההיסטוריונים לא ידעו כיצד נשמעה המוזיקה הרווחת במצרים העתיקה, שאקנר החליטה לשלב בין סגנונות ישנים וחדשים, מתוך מחשבה שהדבר שיקף תרבות בעלת קשרים עמוקים למיתולוגיה שלה, ותוך שמירה על הנעימות המסורתיות של שתי החברות הסודיות בסדרת המשחקים והוספתה של אווירה על-טבעית.
לצורך הפקת הפסקול, שאקנר השתמשה בכלי נגינה מסורתיים, ביניהם עוד, לאוטת יוק, מגוון פעמונים, רעשנים ומשרוקיות, ש"נועדו להביא את השחקן אל החולות".
היא לא הייתה מעוניינת לשחזר את הסאונד הים-תיכוני הסטראוטיפי, והקליטה את כל התהליך באמצעות סינתיסייזר כדי להעניק תחושת מסתוריות שאופפת את סדרה אססינס קריד.
כתוצאה מכך, רצועות האמביינט של המשחק הן אווירתיות יותר מכל פסקול אחר בסדרת המשחקים, אך גם מחמיאות לתפאורה המיתולוגית-היסטורית ולבגרותו וניסיונו רב השנים של באייק כמדג'אי.
שאקנר לא רק הלחינה את המוזיקה, אלא גם ניגנה אותה וסיפקה קולות רקע בגרסת המשחק למנגינת "Ezio's Family".
המשחק דורג בין המקומות הגבוהים שברשימות מגזינים המדרגים את משחקי הסדרה.
במקום הראשון ברשימות של המגזינים Comic Book Resources ו-Kotaku.
לואיז בליין ממגזין +GamesRadar העניקה למשחק ציון של 5 מתוך 5 כוכבים.
היא שיבחה את עיצוב המפה המגוון ואת חברת יוביסופט על כך שהסירה מצבי משחקיות מוכרים של סדרת המשחקים כמו קרבות עם אנימציה כפולה (כלומר, גם השחקן וגם האויבים מבצעים את אותה אנימציה), משימות מעקב וכמות מוגזמת מדי של חפצים לאיסוף.
אלאנה פירס ממגזין IGN הסכימה עם הקביעה, והעניקה למשחק ציון 9 מתוך 10, בציינה שלכל עיר הייתה תרבות ואדריכלות משלה והוסיפה שהמשחק הציע "תחושה מלבבת של תגליות" מכיוון שהוא הציע לשחקנים להגיע למקומות ולנקודות עניין בצורה אורגנית וזורמת.
היא אהבה את הסרתן של משימות ההתחמקות המאולצות ואת הטמעתה של מערכת הפארקור המעוצבת מחדש, שלדבריה תסכלה אותה במשחקים הקודמים.
היא שיבחה גם את מערכת ההתקדמות של המשחק, שהעניקה לשחקנים יותר אפשרויות ממשחקים קודמים, ואת מערכת הקרבות הממוקדת, לה היא קראה "מתוחה" ו"מלאת אקשן".
כריס קרטר ממגזין Destructoid העניק למשחק ציון של 8 מתוך 10, וציין ש"אוריג'ינס לא הרגיש בשום שלב כחסר אותנטיות" ושיבח את הוספתה של מצרים כתפאורה ייחודית לסדרת המשחקים.
כמו ביקורתה של פירס, גם קרטר חשב שהמשחק חוקר את העולם הפתוח יותר מכל משחק אחר בסדרה.
סטפני צ'אן ממגזין VentureBeat העניקה למשחק ציון של 75 מתוך 100, ותיארה את מצרים בתור "מחזה מרהיב לצפות בו", בשבחה את עיצוב המפה המגוון והחידות בתוך הקברים והמקדשים.
בנוסף, היא תיארה את מערכת הקרב כ"פגומה" אבל באופן כללי סולידית, ולא אהבה את חלקי הסיפור שעסקו באיה ובליילה משום שלדעתה הם הפריעו למשחקיות.
כריסטופר ליווינגסטון ממגזין PC Gamer העניק למשחק ציון 84 מתוך 100, וציין שהוספת הדירוג לרמת הקושי של אזור מסוים הפכה את המשחק לכזה שדומה יותר למשחק רשת מרובה משתתפים ושנתן את התחושה של "קושי מלאכותי".
אלסנדרו פילארי ממגזין GameSpot, שהעניק למשחק ציון 7 מתוך 10, אהב את מצרים בתור תפאורת המשחק וקרא לה "תוססת ופורחת".
הוא הרגיש שלמצרים הייתה "מידה רבה של חיים בה", למרות שלדבריו היו חלקים דלילים בה.
הוא שיבח את הערים הצפופות בעולם המשחק ואת מחויבותה של יוביסופט לפרטים.
עם זאת, המבקר מתח ביקורת על השחיקה שבמרדף חוזר אחרי מספר אלמנטים במשחק:
סוריאל וסקז ממגזין Game Informer העניק למשחק ציון של 8.5 מתוך 10, ושיבח את הפתיחות הרבה של המשחק ואת החופש שניתן לשחקנים לבצע את מטלותיהם.
בנוסף, הוא תיאר את מערכת הקרבות כאקטיבית ומעורבת יותר.
כריסטיאן דונלן ממגזין Eurogamer העניק למשחק המלצה ללא ציון והאמין שמערכת הקרב היוותה שיפור מהמשחקים הקודמים ושיקפה את הכיוון החדש אליו הולכת הסדרה.
לדעתו, הקרבות היו יותר מעוררי עניין והצריכו שימוש באסטרטגיה כדי להביס אויבים - במיוחד כאשר השחקנים ניצבים בפני מספר אויבים בעלי ארכיטיפים שונים.
אולם, הוא הרגיש שהקרבות והמשחקיות לא היו מקוריים, ו"לכל מקום שתראו במשחק תמצאו דברים שעשיתם במשחקים אחרים".
בנובמבר 2017, חברת יוביסופט הכריזה שמכירות המשחק "Assassin's Creed Origins" במהלך עשרת הימים הראשונים להשקתו הכפילו את היקף הרווחים של קודמו, "Assassin's Creed Syndicate".
לכך עזרה מעורבות השחקנים, שהיקף המכירות באמצעות הורדה דיגיטלית עלו ב-35%, לעומת כ-12% של סינדיקט.
היה זה המשחק הנמכר ביותר ברחבי הממלכה המאוחדת בסוף השבוע הראשון להשקתו, ועבר את היקף המכירות של "Super Mario Odyssey" ושל "Wolfenstein 2: The New Colossus" - שיצאו באותו יום כמו אוריג'ינס.
בארצות הברית, המשחק היה במקום השני ברשימת המשחקים הנמכרים ביותר לחודש אוקטובר 2017, אחרי "Middle-earth: Shadow of War", ובמקום השלישי בחודר נובמבר, אחרי המשחקים "Call of Duty: World War 2" ו-"Star Wars Battlefront II".
בסך הכל הכללי לטווח מכירות הדור השמיני של קונסולות המשחקים, המשחק מכר למעלה מ-10 מיליון עותקים.
משחק ההמשך לאוריג'ינס, "Assassin's Creed Odyssey", התרחש בתקופת יוון הקלאסית במהלך המלחמה הפלופונסית.
הוא פותח בידי יוביסופט קוויבק ויצא ב-5 באוקטובר 2018 לפלייסטיישן 4, Xbox One ולמחשב האישי.
Assassin's Creed Odyssey (בתרגום חופשי לעברית: "אמונת המתנקש: אודיסיאה") הוא משחק פעולה-תפקידים משנת 2018 שפותח על ידי יוביסופט קוויבק ומופץ על ידי יוביסופט.
משחק זה הוא האחד עשר בסדרת משחקי Assassin's Creed והמשך ישיר של "Assassin's Creed Origins".
כמו קודמו, המשחק מציג עולם פתוח רחב היקף ומאמץ אלמנטים שונים ממשחקי תפקידים כאשר שם דגש יותר על מערכת הלחימה וחקר הסביבה מאשר התגנבות.
הלוחמה הימית ממשחקים קודמים כמו "Assassin's Creed IV: Black Flag" ו-"Assassin's Creed Rogue" משחקת תפקיד חשוב במשחק.
עלילת המשחק מתארת את ההיסטוריה המיתולוגית של המלחמה הפלופונסית בין אתונה העתיקה לבין ספרטה בין השנים 431 ל-422 לפני הספירה.
השחקן לוקח שליטה על אחד מבין שני שכירי החרב הספרטנים אלכסיוס וקסנדרה, שנלחמים משני צידי הקונפליקט ומנסים למצוא את בני משפחתם ולחסל את הכת של קוסמוס המסתורית.
סיפור המסגרת מתרחש בזמנים המודרניים של המאה ה-21, וממשיך את סיפורה של ליילה חסן, הפרוטגוניסטית שהוצגה במשחק "Origins" ואשר חיה את זכרונותיהם של שכירי החרב באמצעות מתקן האנימוס כדי לאתר את מיקומו של ממצא עתיק ורב עוצמה.
תהליך הפיתוח של אודיסיאה החל מעט לאחר יציאתו של "Assassin's Creed Syndicate" בשנת 2015. בדומה לתהליך שנעשה עבור "Origins", אודיסיאה מקל על מעברה של הסדרה למשחקיות של משחק תפקידים על ידי הצגתן של מכניקות חדשות לבחירת השחקן.
בהשוואה למשחקים אחרים בסדרה, אודיסיאה שם דגש גדול יותר על מיתולוגיה היסטורית, ופחות דגש על המאבק עתיק היומין בין המתנקשים לבין הטמפלרים - נרטיב היסוד של מרבית משחקי Assassin's Creed.
במהלך פיתוח המשחק, צוות המפתחים לקח השראה ממשחקי תפקידים מודרניים אחרים כדוגמת The Witcher 3: Wild Hunt, The Elder Scrolls V: Skyrim ו-Fallout 4.
המשחק יצא ברחבי העולם ב-5 באוקטובר 2018 לקונסולות המשחקים PlayStation 4 ו-Xbox One ולמערכת ההפעלה Microsoft Windows, כולל הסבה ל-Nintendo Switch.
הוא קיבל ברובו ביקורות חיוביות מהמבקרים, ששיבחו את המשחקיות, הגרפיקה, הדמויות, האלמנטים של משחקי התפקידים ועיצוב העולם, אך מתחו ביקורת על עודף השאפתניות שלו, קצב ההתקדמות ועל הוספתן של מיקרו-טרנזקציות.
בין האספקטים הנוספים עליהם גם נמתחה ביקורת היו העדפת מכניקת משחקי תפקידים על פני מכניקה מסורתית יותר של סדרת המשחקים.
המשחק נחל הצלחה מסחרית, ונכון למרץ 2020 מכר למעלה מ-10 מיליון עותקים ברחבי העולם.
חברת יוביסופט סיפקה תמיכה למשחק על ידי שחרורם של מספר תכנים להורדה, ביניהם שתי חבילות הרחבה - "מורשת הלהב הראשון" ו"גורלה של אטלנטיס".
למשחק יצא משחק המשך בנובמבר 2020 בשם "Assassin's Creed Valhalla", שמציג היסטוריה בדיונית המתרחשת באנגליה ובנורווגיה של ימי הביניים, בזמן פלישת הויקינגים לאירופה ומסכם את סיפורה של ליילה.
"Assassin's Creed Odyssey" הוא משחק פעולה-תפקידים שניתן לשחק בו מנקודת מבט בגוף שלישי.
הוא משתמש במכניקות ממשק ומשחקיות רבות של קודמו, "Origins", ביניהן קיומם של המצפן ההיקפי, מערכת הלחימה בסגנון "תיבת מכות" ומבט הציפור שיכולה להשקיף על הסביבה ממרומי השמיים, לאתר תיבות אוצר ולסמן אויבים ולהטרידם, ובכך לספק הסחת דעת לשחקן שיתקיף אותם.
המשחק כולל אלמנטים של משחק תפקידים ממוחשב, ביניהם אפשרויות דיאלוג שונות, משימות צדדיות שמסתעפות מהמשימה הראשית, סופי סיפור שונים ואפשריים למשחק, אופציות רומנטיות לגיבורי המשחק ואת האפשרות לבחור בין פרוטגוניסט ממין זכר או נקבה.
המשחק הוא משחק תפקידים במלואו, והוא דוחף את זיכיון המשחקים יותר לכיוון זה.
גם אלכסיוס וגם קסנדרה עוקבים אחרי אותו סיפור.
עם זאת, האפשרויות הרומנטיות נשארות זהות ללא קשר לדמות שנבחרה.
השחקנים ייתקלו בדמויות שאינן שחקן מגוונות שנותנות לשחקן משימות צדדיות אותן ניתן להשלים.
לאותן היתקלויות עם הדמויות שאינן שחקן יכולות להיות השלכות משלהן על הסיפור, אם לטווח קצר או לטווח ארוך ותלוי בהקשר של הסיפור.
מערכות יחסים עם הדמויות שאינן שחקן לא תמיד משתנות, ולא קיימת הפרדה בינארית ביחס לאינטראקציה עמן.
בנוסף, לשקר לדמות שאינה שחקן היא לא בהכרח בחירה גרועה, ולסירוגין - מה שאומר שאין דרך "נכונה" להשלים את המשחק כשזה נוגע לבחירות השחקן.
כמו כן, השחקנים לא יעברו דה-סינכרוניזציה אם יהרגו בטעות עובר אורח, ואזרחים ילחמו בחזרה אם יתקיפו אותם.
בנוסף להשלמת הסיפור הראשי, השחקנים יכולים לחקור בחופשיות את העולם הפתוח שמתרחש ביוון העתיקה, אם בהליכה או באמצעות רכיבה על סוסים.
מפת העולם היא הגדולה ביותר עד כה בתולדות הזיכיון, עם שטח של כ-258 ק"מ, שמחולק שווה בשווה בין יבשה לים, כך שניתן לחקור יערות, הרים וחופים.
בדומה למשחק רשת מרובה משתתפים, העולם מחולק למספר אזורים, שהם עצמם מחולקים בהתאם לרמתם.
השחקן יכול להעלות את רמתו תוך כדי חקר האזור המסוים שהוא נמצא בו, אם כי בהגבלה מסוימת - כך למשל, אם שחקן מתחיל באזור ברמה 2, ולאחר מכן חוזר כשהוא ברמה 20, אויבי האזור ישתוו פחות או יותר לרמתו.
השחקנים יכולים לגלות גם נקודות בעלות עניין, ויכולים להסתנן למצודות ולמחנאות, לחקור קטקומבות ואוניות טרופות ולאסוף אוצרות חבויים.
ניתן לפתוח גם מספר נקודות תצפית גבוהות באתרים מפורסמים ביוון העתיקה, שמשמשות כסינכרוניזציה ולמסע מהיר בין נקודה לנקודה.
בדומה למשחקים קודמים כמו "Assassin's Creed III" ו-"Assassin's Creed IV: Black Flag", השחקנים יכולים גם לאסוף מספר חפצים מיוחדים באמצעות חקר הסביבה וציד חיות בר, וליצור ציוד באמצעות חציבת משאבים כמו עפרת ברזל, עץ, עור, מתכת וכן אבני חן יקרות ערך.
הציוד שנבחר מסווג לפי מידת חוזקו ועד כמה הוא נדיר, ולשחקנים ניתנת גישה לעץ מיומנויות מיוחד אותו הם יכולים לשפר ככל שהמשחק מתקדם, ו"להסתעף" לענפים אחרים כדי להתאים יותר את סגנון משחקם האישי.
בהשוואה ל-"Origins", עץ המיומנויות הוא נקי יותר ומסודר, ושחקנים יכולים לפתוח גרסאות ברמה גבוהה יותר של המיומנויות הנבחרות.
פעילויות נוספות אותן ניתן לבצע כוללות התחרות בזירה גלדיאטורית והשלמת חוזי התנקשות קצובים בזמן.
שלא כמו משחקים קודמים בסדרה, המשחק מציע שני מצבי משחקיות - המצב המודרך מראה לשחקנים את מיקום המטרות שלהם באמצעות נקודות ציון, בזמן שמצב מחקר נותן לשחקנים לגלות את המיקומים לבדם, וזאת אחרי שניתנו להם מספר רמזים מדמויות שאינן שחקן.
בעוד משימות הסיפור הראשי עוקבות אחר שכיר החרב הנבחר במסעו להתאחד עם בני משפחתו ולעצור את הכת של קוסמוס, המשימות הצדדיות מטילות על השחקן להביס אנשי כת ויצורים אגדיים מהעיר אטלנטיס.
מאחר שהמשחק מתרחש בתקופת המלחמה הפלופונסית, אתונה העתיקה וספרטה שולטות באזורים שונים של יוון.
בדומה למשחק "Assassin's Creed: Brotherhood", האזור יכול להיחלש במידה והשחקן יתנקש במנהיג של אותו אזור, או באנשי צבאותיו, שריפת מצבור המלחמה שלו או לבזוז את אוצרות הכפר.
ההסבר שניתן במשחק לקיומן של בחירות השחקן הוא שדגימות ה-DNA של אלכסיוס ושל קסנדרה שנלקחו מהחנית של לאונידס הראשון היו שחוקות מאוד, מה שגרם לאנימוס לשחזר את זכרונותיהם בצורה שאינה מדויקת, ומדי פעם ליצור אירועים בדיוניים כדי למלא את הפער שנוצר ביניהם.
כמו ב-"Origins", במשחק קיימים שני מצבי תקיפה בעזרת כלי נשק.
התקפות קלות הן מהירות אך חלשות, בעוד התקפות כבדות הן איטיות אך חזקות.
השחקן מסוגל גם לחמוק מתקיפות היריב ואף לבצע התקפת-נגד.
לדמות השחקן עומדים מספר כלי נשק כמו חניתות, נשקי הטלה כבדים, פגיונות, חרבות וחץ וקשת כדי להביס את אויביו.
בנוסף, השחקן יכול לבחור אם לעטות על עצמו שריון גוף, מגפי שריון, קסדות וכפפות שריון.
המשחק מכיל מערכת ציוד ונשק שבה לכל פריט לבוש וכלי נשק יש סטטיסטיקה והשפעה משלו, מה שמעניק להם מגוון יתרונות.
ניתן לעטות ולשדרג כל אחד מהם בנפרד, כאשר חריטת הנשק וגילופו מספקים תועלת למשחקיות עצמה.
ככל שהנשק הוא נדיר יותר, כך הוא חזק יותר, ומחיר השדרוג שלו מותאם לרמתו.
חוזקם וכוחם של כלי הנשק מסתמך על רמתם כמו גם על מידת הנדירות שלהם.
השחקן יכול גם להחרים אוניית מלחמה מסוג מפרשית בשם "אֲדְרֵסְטִיַה", ולחקור באמצעותה את הים האגאי באופן דומה למשחקיות הימית שב-"Assassin's Creed IV: Black Flag" ו-"Assassin's Creed Rogue".
ניתן לגייס אנשי צוות לסיפון האונייה, ובמובן מסוים, האונייה משמשת כבסיס מבצעים נייד.
השחקנים יכולים לירות חיצים וכידונים נגד אוניות יריבות, לנגח אוניות בצורה ישירה באמצעות איל ניגוח, ולפקד על צוות האונייה לתפוס מחסה בזמן התקפה.
כאשר מד הבריאות של אוניית האויב כמעט ואוזל, השחקן יכול לפקד על עלייה לסיפונה, מה שיכול לספק משאבים נחוצים ולתקן את הנזק שנגרם לאדרסטיה.
האונייה ניתנת לשדרוג, והשחקן יכול לשפר את מידת החוזק של גוף האונייה, להגביר את כושר העמידה של חותריה ולהתאים באופן אישי את צוות האונייה כרצונו.
יתרה מזאת, ניגוח יכול למלא מחדש את מד הבריאות של האונייה.
בניגוד למשחקים הקודמים שהציגו לוחמה ימית, האדרסטיה מסוגלת להאט ולשנות כיוון במהירות בהתאם לכמות החותרים שבה.
כמו כן, הקרבות בימים הם ממוקדים יותר מאשר התקפות לטווח רחוק.
בעודו חוקר את הים האגאי, השחקן יכול להיתקל ב"אוניות האלפא", שהם למעשה אוניות בוס בעלות רמת קושי גבוהה אותן ניתן להביס, כמו גם שכירי חרב יריבים אם רמת המוניטין של אדרסטיה גבוהה מדי.
לבסוף, ניתן למצוא כרישים בים, שיתקפו את השחקן ובנוסף את אויביו.
כמו משחקים קודמים בסדרה, "Odyssey" מציג נרטיב שמתרחש בזמנים המודרניים ועוקב אחרי דמותה של ליילה חסן, מתנקשת ועובדת מחקר לשעבר של תאגיד אבסטרגו שהוצגה במשחק "Assassin's Creed Origins".
מטרתה היא למצוא את מטה הרמס ואת העיר האבודה של אטלנטיס על ידי מידע שהופק ממתקן האנימוס הנייד, ועוזרים לה חברי אחוות המתנקשים ויקטוריה ביבאו, קיושי טקקורה ואלאנה ריאן.
המתקן מאפשר לה לחוות היסטוריה מיתולוגית חשאית שהתרחשה במהלך המלחמה הפלופונסית בין ממשלות הערים של יוון.
פרק הזמן של המשחק מתרחש בין השנים 431-422 לפנה"ס, כארבע מאות לפני אירועי "Assassin's Creed Origins" והקמתו של מסדר הנחבאים - אבותיה הקדומים של אחוות המתנקשים.
הסיפור הראשי של המשחק עוקב אחר דמות השחקן, שלוקח את תפקיד אחד משני האחים אלכסיוס וקסנדרה.
השניים נודעים בכינוי "נושאי העיט" (Eagle Bearer), שכירי חרב אגדיים שנושאים את עיט המחמד איקרוס לכל מקום אליהם הם הולכים.
כילדים, נושאי העיט הוגלו מהחברה הספרטנית אחרי שניסו לעצור בכיר ספרטני מלהשליך את אחיהם הרך הנולד מהר טייגטוס לדרישתה של האורקל מדלפי פיתיה, שכן לדברי חזיונותיה הרך הנולד יהיה אחראי לעלייתה או לנפילתה של ספרטה אם הוא יורשה לחיות.
כעונש על כך ששלחו את בכיר הספרטנים למותו, הם נזרקו ממרומי ההר בידי אביהם ניקולאוס, אחרי שההנהגה הספרטנית חייבה אותו לעשות זאת.
הם שרדו את הנפילה והגיעו לטיפולו של נוכל בשם מרקוֹס שמתגורר בקפלוניה, שם הם עבדו במגוון עבודות לשירותו.
בתור שכירי החרב של ה'מיסתיוס', לנושאי העיט ניתנה ההזדמנות ללחום למען הברית האטית-דלית שבהנהגת אתונה העתיקה והליגה הפלופונסית שבהנהגת ספרטה.
במקביל לניסיונותיהם של נושאי העיט להתאחד עם בני משפחתם, משימות צדדיות מביאות את השמדת הכת של קוסמוס (חברה סודית ששולטת ברחבי העולם היווני), ובדרכם הם נתקלים בממצאים עתיקים ובמפלצות אגדיות מתקופת אטלנטיס הקדומה.
הסיפור של "Odyssey" מתחיל בשנת 480 לפני הספירה, כשהמלך לאונידס הראשון מוביל את צבא ספרטה נגד הסתערות האימפריה הפרסית האחמנית במהלך קרב תרמופילאי.
הקרב נוצח, אבל לאונידס מקבל מידע מאויב שנלכד שהצבא הפרסי גילה מעבר הררי והוא יקיף את הצבא הספרטני עם עלות השחר.
למרות זאת, לאונידס בוחר להדוף את התקדמות הפרסים.
בינתיים בזמנים המודרניים, ליילה חסן משיגה את החנית של לאונידס ומחלצת ממנו את דגימות ה-DNA של נכדיו - אלכסיוס וקסנדרה - לשימוש במתקן האנימוס ובעזרתו לגלות את מטה הרמס.
לא משנה איזה דמות מבין השניים נבחרת על ידי השחקן, היא נקראת בכינוי "נושא העיט".
בשנת 431 לפני הספירה, עם פרוץ המלחמה הפלופונסית, נושאי העיט נשכרים בידי סוחר מסתורי בשם אלפנט במזימה להתנקש בחייו של "הזאב מספרטה" בעיר מגאריס.
נושאי העיט חוברים לקפטן בשם ברנאבאס ועוזבים את קפלוניה אחרי שניתן להם פיקוד על אוניית האדרסטיה.
במגאריס, נושאי העיט מגלים שניקולאוס הוא אינו אביהם הביולוגי ושיש לו בן מאומץ נוסף בשם סטנטור.
הם מגלים גם שאמם מיריני עזבה את ניקולאוס ואת ספרטה מעט לאחר התקרית בהר טייגטוס.
נושאי העיט עורכים מסע לפוקיס כדי להתעמת עם אלפנור, שמתגלה כחבר הכת של קוסמוס, ושהוא מודע לשושלת היוחסין שלהם.
נושאי העיט מתחפשים בעזרת מסכתו וגלימתו של אלפנור אחרי שהורגים אותו, ומסתננים לתוך הפגישה הסודית בין חברי הכת בדלפי.
הם מגלים שהכת שמה לה מטרה לרדוף אחרי בני משפחתם של נושאי העיט, ושאחיהם הצעיר שרד את הנפילה מהר טייגטוס והפעיל מניפולציות על הכת כדי להפוך לאלוף הבלתי מעורער שנודע בשם דימוס.
נושאי העיט מתלווים אל ברנאבאס והרודוטוס במסע מתמשך ברחבי יוון, ומתאחדים בסופו של דבר עם מיריני, שנטלה את השם פיניקאס והפכה לשליטת הפוליס של נקסוס.
מיריני מבקשת מילדיה הבכורים לשכנע את הנהגת ספרטה להחזיר להם את אזרחותם ואת קרקע אבותיהם בו בזמן שהם מנסים לחתור תחת פעולותיה של הכת של קוסמוס.
בקרב פילוס, נושאי העיט פוגשים בדימוס.
הקרב המתחולל ביניהם מוביל ללכידתם של נושאי העיט.
הם נלקחים לאתונה העתיקה, שבה חבר הכת קליאון נהנה מהפופולריות שלו בתור המנהיג השליט לאחר מות יריבו פריקלס.
נושאי העיט מסכלים את תוכניתו של קליאון ונמלטים משביים בעזרת בני בריתם מאתונה.
בקרב אמפיפוליס, נושאי העיט מצטרפים לכוחותיו הספרטנים של ברסידאס כדי להתעמת עם צבא אתונה של קליאון.
במהלך הקרב, מנהיגי שני הצבאות מתים, מה שמוביל לסוף המחצית הראשונה של המלחמה הפלופונסית.
לאחר מכן, נושאי העיט חוזרים עם מיריני להר טייגטוס כדי להתעמת עם דימוס.
בהתאם להחלטות השחקן בנקודות מסוימות במהלכו של הסיפור, נושאי העיט מחזירים את דימוס למוטב או הורגים אותו.
למעשיהם יש השלכות ישירות על גורל משפחתם המורחבת, מה שיקבע אם יהיה להם איחוד משפחתי באפילוג של הסיפור.
אחרי חיסולה של הכת, נושאי העיט חוזרים למקלט בדלפי ומגלים את הממצא העתיק דמוי פירמידה של הכת ואת אספאסיה, שחושפת את עצמה בתור המנהיגה המקורית של הכת.
היא נגעלת ממה שהכת הפכה תחת השפעתו של דימוס, ועוזרת בחשאי לנושאי העיט לפרק אותה בתקווה שהרעיון המקורי של הכת לשלום באמצעות סדר ישרוד.
נושאי העיט נוגעים בממצע העתיק ומקבלים חזיונות לעימותים עתידיים.
לאחר מכן, הם משמידים את הממצא ומחליטים על גורלה של אספאסיה.
במהלך שלב מסוים בחייהם, נושאי העיט פוגשים באביהם הביולוגי פיתגורס, שמתגלה כצאצא של בני האיסו כמו מיריני ולאונידס.
הם יורשים ממנו את מטה הרמס כדי לשמור על סודות אטלנטיס ומשיגים באמצעות התהליך אלמותיות.
בזמנים המודרניים, ליילה פוגשת בנושאי העיט באטלנטיס, שמזהירים אותה שהעולם זקוק לאיזון בין האידאולוגיות של אחוות המתנקשים לבין אלה של הטמפלרים, וניצחונו של צד אחד על האחר יוביל לסופו של העולם.
ליילה מגלה גם שהיא הנביאה שתביא לאיזון בין רעיונות הכאוס והסדר.
נושאי העיט מעניקים לליילה את מטה הרמס לפני שהם נפטרים מן העולם.
חבילת ההרחבה הראשונה מתרחשת במהלך הסיפור הראשי, ומתמקדת בעימות בין נושאי העיט לבין מסדר העתיקים - אבותיהם הקדומים של מסדר הטמפלרים - שהוצגו ב-"Assassin's Creed Origins".
המסדר רודף אחר נושאי העיט במאמץ לשים קץ לשושלת שלהם, כי הוא מאמין שהיא חזקה מדי ומהווה איום על חזונם לשלום באמצעות סדר.
במאבקם נגד מסדר העתיקים, נושאי העיט מקבלים עזרה מדריווש (או בשמו האמיתי ארטבנוס), דמות של מתנקש שהוזכרה לראשונה במשחק "Assassin's Creed II" וכמוהם גם הוא נרדף בידי המסדר עקב ההיסטוריה ביניהם.
כלי עלילתי חשוב בחבילת ההרחבה הוא רצונם של נושאי העיט להתיישב ולהקים משפחה.
חבילת ההרחבה חוקרת גם את ההיסטוריה מאחורי הלהב הנסתר, נשק ההיכר של המתנקשים, וכיצד המשחק מתקשר למשחקים אחרים בזיכיון.
בחלק הראשון של חבילת ההרחבה, נושאי העיט מגיעים למקדוניה שבחבל הבלקן ופוגשים במורד הפרסי דריווש.
על מקדוניה השתלט מסדר העתיקים במטרתו להרוג את דריווש, את ילדתו/ילדו נימה/נטאקאס ואת נושאי העיט.
מסדר העתיקים מחשיב את נושאי העיט כמתבוללים משום שהוא מאמין ששושלת הדם שלהם חזקה מדי ומהווה סכנה לשלום אמיתי, ומקדיש את חייו ליצירת מקרי תועבה כדי למשוך אותם החוצה.
נושאי העיט עובדים במשותף עם דריווש ועם נימה/נטאקאס כדי למצוא את אחד מקציני המסדר, פקטיאס "הצייד".
אחרי שהם פוצעים אותו אנושות, פקטיאס חושף ששמו האמיתי של דריווש הוא ארטבנוס וטען שהוא בגד בברית ביניהם.
דריווש מתוודה שהוא השתייך לקבוצה של לוחמי חופש יחד עם פקטיאס וחברם אמורגס, והם פעלו כדי להתנקש בחייו של המלך חשיארש הראשון - השימוש המתועד הראשון לשימוש בלהב הנסתר.
אולם, חברי הקבוצה לא הסכימו ביניהם כיצד יש לנהוג ביורשו ארתחששתא הראשון.
בעוד דריווש היה מעוניין להרוג אותו בהאמינו שימשיך בדרכו הרודנית של חשיארש, אמורגס ופקטיאס סירבו להרוג אדם חף מפשע והצטרפו בסופו של דבר למסדר כדי להביא לשלום בפרס.
אחרי שניסיונו להתנקש בחשיארש סוכל בידי אמורגס, דריווש סומן כבוגד ונמלט מפרס יחד עם נימה/נטאקאס בזמן ששאר משפחתו חוסלה.
ביודעו שהמסדר ישלח אנשים אחריהם, דריווש ונימה/נטאקאס נפרדו לשלום מנושאי העיט ועזבו את מקדוניה כדי למצוא לעצמם מקום מפלט.
בחלק השני של חבילת ההרחבה, נושאי העיט עושים את דרכם לאכיאה ומתאחדים עם דריווש ונימה/נטאקאס.
המסדר, בהנהגת הכוהנת, ארגן מחסום ימי מסביב לאזור ומתאכזר לפליטים המקדונים מתוך ניסיון למנוע מדריווש ומנימה/נטאקאס לברוח מיוון.
נושאי העיט מצליחים להחליש את השפעתו של המסדר באכיאה על ידי חבלה ב"נשמת הכימרה" - להביור האש שמותקן על סיפון אונייה והטבעת הצי של הכוהנת.
הם מקבלים עזרה מקליטה, אמה של הכוהנת, שחושפת שהמסדר קבע שגם הכוהנת היא מתבוללת וכי היא השתמשה באמה למטרותיה.
נושאי העיט הורגים את הכוהנת ומצליחים לאפשר מעבר בטוח לפליטים.
בסופו של דבר, דריווש ונימה/נטאקאס מחליטים שלא לעזוב ולהשתקע באכיאה יחד עם נושאי העיט.
זמן מה לאחר מכן, לנושאי העיט נולד ילד בשם אלפידיוס, ממערכת יחסיהם עם נימה/נטאקאס.
בחלק השלישי של חבילת ההרחבה, נושאי העיט פורשים מחייהם כשכירי חרב כדי להעביר יותר זמן עם דריווש, נימה/נטאקאס ואלפידיוס.
אולם, אמורגס ומסדר העתיקים מתקיף את הכפר שלהם, הורג את נימה/נטאקאס וחוטף את אלפידיוס.
נושאי העיט ודריווש עושים את דרכם למסיניאה, מקום מצודתו של המסדר ביוון.
הם מושכים את אמורגס ממחבואו על ידי חבלה בפעולות המסדר באזור, אך הוא מסרב להחזיר את אלפידיוס משום שהוא מאמין שחייהם האלימים של נושאי העיט יזיקו לילד.
אמורגס טוען שמסדר העתיקים אינו מורכב מאנשים אלא מאידאולוגיה שלא ניתן יהיה להכחיד, מה שאומר שנושאי העיט ואלפידיוס תמיד יהיו נרדפים.
אולם, דריווש מציין שהם יוכלו להילחם במסדר באמצעות הידע שלהם, והוא מתפייס עם אמורגס, שחושף את מיקומו של אלפידיוס לפני מותו.
נושאי העיט מודים שאלפידיוס לעולם לא יהיה בטוח עמם, ומבטיחים שדריווש יטפל בנכדו.
דריווש לוקח את אלפידיוס למצרים העתיקה, שם מתגלה שהוא יהפוך לאבי אבותיה של איה מאלכסנדריה, אשתו של באייק מסיווה, שהקימה יחד איתו את מסדר הנחבאים - אבותיה הקדומים של אחוות המתנקשים.
בשנת 422 לפני הספירה, אחרי שירשו את מטה הרמס מפיתגורס, נושאי העיט פוגשים באליתיאה מבני האיסו, שתודעתה אצורה בתוך המטה.
אליתיאה מסבירה שתפקידם כשומרי המטה הוא לעזור ל"יורש הזכרונות" לפתוח את השער לאטלנטיס על ידי מציאת שלושה קברים, שנושאים סמלים שנועדו לפתוח את השער.
נושאי העיט מאתרים את הקברים, ובכך מאפשרים לליילה לאתר את הסמלים בזמן ההווה.
לאחר מכן, היא חיה את זכרונותיו של דימוס כדי לגלות את הסדר הנכון ולהפעיל אותם, מה שמעניק לה גישה לתוך אטלנטיס.
אל ליילה מצטרפת ויקטוריה, והיא מקבלת מסר מאליתיאה שהיא יצרה סימולציות שיעזרו לנושאי העיט לשלוט בכוחו של המטה.
ליילה נכנסת לאנימוס כדי לחיות את זכרונותיהם של נושאי העיט לגבי הסימולציות ולשלוט בכוחו של המטה.
בסימולציה של שדות אליסיום, נושאי העיט פוגשים בפרספונה שליטת האליסיום, ומגלים על התמרדות אנושית בהנהגת אדוניס כנגד שלטונה.
נושאי העיט עוזרים לשני צידי העימות, כמו גם פוגשים את הרמס טריסמגיסטוס, שמציע ללמד אותם אודות המטה, ואת הקטה שחותרת בחשאי תחת שלטונה של פרספונה כדי לשלוט באליסיום.
נושאי העיט עוזרים בסופו של דבר לאדוניס ולמורדיו לתקוף את ארמונה של פרספונה, שם הם מביסים את הרמס בקרב ומתעמתים עם השליטה.
בהתאם להחלטות השחקן, פרספונה נותנת לאדוניס לעזוב את האליסיום או שמעוורת אותו, לפני שמגרשת את נושאי העיט לעולם המתים.
בסימולציית עולם המתים, נושאי העיט נאלצים ללחום בקרברוס לפני שהם מתעמתים עם האדס.
הוא מציין בפניהם שמותו של קרברוס פתח מספר רב של קרעים בין הטרטרוס לבין עולם המתים, בכך שחרר נשמות מתים שנכבלו בטרטרוס לתוך עולם המתים.
כדי להשתלט על הכאוס, האדס מורה לנושאי העיט למצוא שומרים חדשים לשערי עולם המתים, ומבטיח להם בתמורה ללמד אותם אודות המטה.
נושאי העיט עושים זאת, ובמהלך הדרך נפגשים שוב בחבריהם וביריביהם המתים.
אחרי מציאת השומרים, האדס בוגד בנושאי העיט ומגלה להם את תוכניתו להפוך אותם לשומרים בעצמם, מה שמאלץ אותם ללחום בו.
בעקבות הבסתו של האדס, פוסידון מגיע כדי לקחת את נושאי העיט לאטלנטיס, שם הוא ממנה אותם ל"דיקסטס", סגניו.
נושאי העיט מקבלים הוראה לחקור את אטלנטיס כדי להשליט את חוקיו של פוסידון על האזורים השונים בה, ובסופו של דבר לגזור עליהם את דינו.
במהלך מסעם, נושאי העיט מגלים שרבים מבני האיסו נהגו להפר את חוקיו של פוסידון וביצעו פשעים נגד האנושות.
כנראה המביש ביותר מכולם היה "פרויקט אולימפוס", תוכנית להנדסה גנטית בהנהגת יונו ובעלה אייטה שמשלב נושאי מחקר אנושיים עם ממצאים עתיקים של האיסו כדי ליצור מפלצות היברידיות.
אחרי שהביסו את יצירתם האחרונה של יונו ושל אייטה, הקאטונכרים, נושאי העיט קובעים שלא ניתן להציל את אטלנטיס וביחד עם פוסידון מפעילים מנגנון שגורם לעיר לשקוע מתחת לפני הים.
כעת כשהמבחנים הסתיימו, אליתיאה מברכת את נושאי העיט על כך שהם נעשו ראויים לשאת את מטה הרמס ולנטול את תפקידם החדש בתור השומרים החדשים.
בזמן ההווה, סוכני אבסטרגו בראשות הטמפלר יוהאני אוטסו ברג מאתרים את מיקומם של המתנקשים, אך ליילה משתמשת במטה כדי להדוף את התקדמותם.
ויקטוריה מודאגת, משום שהיא רואה את השפעתו השלילית של המטה על ליילה, והיא מנסה לקחת אותו ממנה.
אולם ליילה, בחמת זעם, הורגת אותה.
אליתיאה חוזה במתרחש ואינה בטוחה אם ליילה אכן ראויה להשתמש במטה הרמס, אך המתנקשים משכנעים אותה לתת לה הזדמנות להוכיח זאת.
אחרי שהיא מביסה את אוטסו ברג ומטילה בו נכות, ליילה המותשת יוצרת קשר עם הצוות כדי שיאספו אותה.
בחבילת הרחבה שנועדה לקשר את המשחק לקודמו, "Assassin's Creed Origins" ואשר מתרחשת בשנת 421 לפני הספירה, נושאי העיט נשחקו מהרפתקאותיהם והם כורעים תחת הלחץ של תפקידם החדש כשומרים.
הם מחליטים לקחת חופשה באי קורפו, ואחרי חצי שנה בה היו על האי, הם נמצאים בידי ברנאבאס והרודוטוס.
השניים דואגים שמא נושאי העיט הפכו ללא פעילים ומזמינים אותם להצטרף לציד אוצרות.
במהלך חיפושיהם, נושאי העיט נתקלים בקבוצת שודדי ים שמחפשים ממצא עתיק שחבוי בקורפו, ומוצאים את המפתח אליו שייכת התיבה בה הוא חבוי.
הם מאולצים למסור את המפתח לשודדי הים אחרי שאלה חוטפים את הרודוטוס, ולאחר מכן מתעמתים עם קפטן הפיראטים והורגים אותו אחרי שמצא את הממצא העתיק - תפוח עדן.
כשנושאי העיט מתקרבים לממצא, קרבתו למטה הרמס שלהם מבטל את כוחו.
נושאי העיט מדברים עם אליתיאה, שמודיעה להם על מספר ממצאים עתיקים של בני האיסו שמפוזרים ברחבי העולם.
היא מוסיפה ואומרת להם שבתור השומרים, זוהי חובתם למצוא את אותן פיסות עדן ולהשמיד אותן.
אולם, נושאי העיט מסרבים לנטוש את חבריהם ואת החיים שלהם ביוון מאחור, ויוצאים כדי למצוא את ברנאבאס, שהושחת בידי כוחו של התפוח.
הם נלחמים בו ומרחיקים אותו מהתפוח, ומחליטים להודיע לו על כך שקיבלו חיי נצח.
לבקשתם, ברנאבאס מסכים לשמור על כך בסוד.
כעת כשנושאי העיט מודעים לסיכונים שבפיסות העדן של בני האיסו, הם מסכימים למשימתה של אליתיאה ועוזבים את יוון במסעם החדש יחד עם ברנאבאס, לא לפני שהם מעניקים את חנית לאונידס להרודוטוס.
מספר עידנים לאחר מכן, נושאי העיט נותרים לבדם במסע ומגיעים למצרים העתיקה, שם הם משאירים מגילה שניתנה להם בידי הרודוטוס ב.
המשחק "אודיסיאה" בנה על יסודות אלה והציג אלמנטים של משחק תפקידים ובחירות חדשות לשחקן.
בפרק הזמן שבין יציאתו של "Origins" לבין יציאתו של "Odyssey", צוות המפתחים הוסיף שינויים למשחק לאחר קבלת משוב מהשחקנים.
בדומה למשחקים קודמים של יוביסופט, מספר אולפנים נוספים של החברה עזרו בפיתוח המשחק, ביניהם אולפני החברה במונטריאול, בוקרשט, מונפלייה, סינגפור, שאנגחאי, צ'נגדו, קייב ופונה.
עזרה נוספת הגיעה מחברות חיצוניות כמו Sperasoft ו-Technicolor.
המשחק עבר תהליך מאסטרינג ב-14 בספטמבר 2018, מה שאמר שהוא היה מוכן לקראת הפצה.
כמו משחקים אחרים בסדרה, "Odyssey" התבסס על ההיסטוריה.
תקופת יוון העתיקה הייתה לאחת מבקשות המעריצים המבוקשות ביותר, והמלחמה הפלופונסית נבחרה בתור התפאורה למשחק מכיוון שאיפשרה לצוות המפתחים להציג דמויות היסטוריות כמו סוקרטס, לאונידס הראשון והיפוקרטס.
יצירותיו של הרודוטוס - שנחשב להיסטוריון הראשון של העולם המערבי - סיפקו השראה עיקרית לצוות המפתחים וכבסיס ליצירת העולם ולסיפור.
כדי להבטיח שהמשחק יהיה אותנטי מבחינה היסטורית, המפתחים צפו בעיבודים מודרניים שנעשו ליוון העתיקה, ביניהם סרטי קולנוע, ציורים ומשחקי וידאו, ובהמשך יצאו לטיול בן עשרה ימים לאתרים יווניים כמו ספרטה, דלפי, אולימפיה ואתונה.
נוסף להם, הצטרפו שלוש קבוצות תצפית והיסטוריונים, שלקחו יותר מ-13 אלף תמונות וסרטונים לצורך מחקר, כמו גם חיפושים בגוגל תצוגת רחוב כדי לחקור חורבות יווניות.
כתוצאה מכך, הסגנון האמנותי של המשחק סטה בכוונה מעיבודים מודרניים של יוון העתיקה, והיה מלא בגירוי צבעוני נמוך ובצבעים מונוכרומטים, כשכל אזור במשחק קיבל אפיונים ויזואליים עשירים וייחודיים משלו.
צוות המפתחים התפצל לצוות עיצוב העולם שמתמקד בהפיכת העולם למדויק ביותר מבחינה היסטורית, וצוות עיצוב השלבים שהתמקד באלמנטים המהנים ביותר עבור השחקנים.
שני הצוותים קיבלו הדרכה מידי היסטוריונית החברה, סטפני אן רואטה.
בנוסף, הצוות התייעץ עם היסטוריונים ב, קנדה ויוון.
עם זאת, כמה חלקים במשחק סוטים מההיסטוריה.