tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
גם הן, כמו בני האדם, בעלות מגרעות אשר לרוב גוררות אותן לבעיה חדשה ומסוכנת מקודמתה.
החיות צמחוניות וחיות יחד בהרמוניה ללא חשש מטורפים.
כל חיה יודעת כי אם תיקלע לצרה, קושי או סכנה, היא תוכל לסמוך על חבריה כי יסייעו לה.
כל חבר יכול לעזור ולתת יד בדרך המיוחדת לו, כדי להחזיר את המצב לקדמותו.
את הספר המקורי ואת רבים מתרגומיו מלווים ציוריו של ארנסט שפארד, שנעשו תחילה בשחור לבן ומאוחר יותר בצבע, והפכו לחלק בלתי נפרד מהספר.
דב הצעצוע שעל-פיו צויר פו הדב הוא זה של גראהם שפארד, בנו של המאייר.
פילוסופיית החיים של פו הדב
ספרי פו הדב משכו את לבם של ילדים ומבוגרים כאחד.
הספר מכיל אמירות פסיכולוגיות-פילוסופיות שונות.
פו למשל מעיד כי הרגע המאושר ביותר בחיים הוא הרגע שלפני אכילת הדבש.
פו הדב במעשיו, התנהגותו ודרך חשיבתו משקף פילוסופיית חיים משלו שעיקריה:
לא צריך למהר לשום מקום.
אפשר לחוש אושר מדברים קטנים.
כדאי להיות אופטימי ולא לכעוס על עצמך או על אחרים.
הספר תורגם ליותר משלושים שפות, ובהן ללטינית בשנות השישים.
תרגום ראשון לעברית, בידי ורה ישראלית וא"ד שפירא, יצא לאור בשנת 1943. את השירים בתרגום זה תרגם נתן אלתרמן.
תרגום שני נעשה בידי דן מישר, בשנים 1996-1995, והוא יצא לאור ביולי 2003, לאחר מות המתרגם.
בשנת 2004 יצא לאור תרגום שלישי, בידי אבירמה גולן.
כל התרגומים יצאו לאור בהוצאת "מחברות לספרות".
בשנת 2022 ראה הספר אור בהוצאת כתר בתרגומו של רועי חן.
לספר ההמשך "הבית בקרן פו" יצאו שלושה תרגומים לעברית: הראשון, של אהרן אמיר משנת 1951; השני, של אוריאל אופק משנת 1979; והשלישי, של אבירמה גולן משנת 2010. גם תרגומים אלו יצאו בהוצאת "מחברות לספרות".
אנו מכירים את הדב פו ועמו כמה דבורים, וסיפורי המעשיות מתחילים
ויני פו הולך לביקור ובא בין המצרים
פו וחזרזיר יוצאים לציד וכמעט שצדים תועל
איה מאבד את זנבו ופו משיב את האבדה לבעליה
איה חוגג את יום-הולדתו ומקבל מתנות שתיים
קנגה והגור רו מופיעים ביער וחזרזיר טובל באמבטיה
כריסטופר רובין יוצא בראש מנסע לציר הצפוני
כריסטופר רובין עורך נשף-פו ונאמר שלום
ספרים בעברית מבוססים על פו
בעקבות ספרי פו הדב, יצאו מספר ספרים המצטטים קטעים ממנו בהקשרים שונים:
מילון פו השלם, בתרגום תרזה בירון בהוצאת פראג ומחברות לספרות.
פו היה אומר בתרגום אורה מורג, בהוצאת מודן.
ספר הנימוסין של פו בתרגום אורה מורג, בהוצאת מודן.
הטאו של פו מאת בנג'מין הוף, בתרגום איל לוי, הוצאת פראג הוצאה לאור.
התה של חזרזיר מאת בנג'מין הוף, בתרגום טובה קורנפלד-שטרנפלד, הוצאת אור-עם
על הדברים החשובים באמת מאת חיים שפירא, בהוצאת כנרת זמורה- ביתן.
בשנת 1961 רכשה חברת דיסני את הזכויות על השימוש בדמותם של פו הדב וחבריו, והביאה לפריחה רבתי של דמותו.
החברה הפיקה שישה סרטים מונפשים וכן סדרות טלוויזיה אחדות על פו הדב, ושיווקה מאות מוצרים המתבססים על דמותו.
1977: הרפתקאותיו הרבות של פו הדב (The Many Adventures of Winnie the Pooh) – סרט המאחד את שלושת הסרטים הקצרים הראשונים.
2003: הסרט הגדול של חזרזיר (Piglet's Big Movie).
2005: פו הדב: סיפורו של פיל נפיל (Pooh's Heffalump Movie).
2011: פו הדב: הזנב של איור (Winnie the Pooh).
בינואר 2022 קניינו הרוחני של הספר הפך לרשות הציבור בארצות הברית, ולכן חברת וולט דיסני איבדה את זכויותיה הבלעדיות על עיבוד הדמויות המתוארות בספר.
הדבר איפשר את הפקת סרט האימה "פו הדב: דם ודבש" שיצא לאקרנים בשנת 2023 מאת רייס פרייק-ווטרפילד.
בשנת 2024 צפוי לצאת לסרט המשך בשם "פו הדב: דם ודבש 2".
ב-2025 סדרת אנימציה על פו The Hundred Acre Wood's Winnie the Pooh שלא שייכת לסטודיו דיסני
בשנת 1985 עלה בתיאטרון אורנה פורת הצגה מאת ובבימוי עודד בארי ובהשתתפות מיכאל כורש (פו הדב), יהודית ינאי (כריסטופר רובין), יעקב כהן (חזרזיר), שלמה טולדו (ינשוף), יואל דרורי (איה החמור ושפן) ועזריאל אשרוב בתפקיד המספר.
בשנת 2021 עלה בברודוויי מחזמר המבוסס על הזיכיון של דיסני עם שירים שנכתבו על ידי האחים ריצ'רד ורוברט שרמן והופק על ידי חברת דיסני עצמה.
המחזמר יצא לסיבוב הופעות עולמי והוצג בין היתר בשיקגו, וסט אנד, הולנד, בלגיה, יפן, סאו פאולו וטורונטו.
המחזמר כולל 6 שחקנים המגלמים את הדמויות באמצעות בובות מלבד דמותו של כריסטופר רובין אותו משחק אחד השחקנים.
זוהי ההפקה היחידה בה מופיעה דמותו של טיגר.
השחקן אשר משחק את חזרזיר משחק גם את רו והשחקן שמשחק את ארנב משחק גם את ינשוף ואיה.
בשנת 2023 עלה בתיאטרון נדנדה בשיתוף גוזלי הפקות עיבוד לספר מאת ובבימוי מיכל קליין, בהשתתפות ישראל גולדרט / לירן ליפשיץ (פו הדב), ספיר יצחק (חזרזיר), לירן קנטרוביץ' (כריסטופר רובין), עדי גולדשטיין / אריאל קוזלובסקי (ארנב), איציק מלמד (איה) ונעמה שלום עמיאל (קנגה).
באותה שנה עלתה הפקה בשם "חבר שלי, פו הדב" של תיאטרון חיפה בשיתוף תיאטרון הקיבוץ.
את המחזה כתב אורן יעקובי וביים אורי אומנותי עם דרמטורגיה מאת רועי שגב.
בהצגה משתתפים ידידה ויטל / רביב מדר (פו הדב), מני גרוס / אופיר מרדכייב (חזרזיר), זיו שליט (כריסטופר רובין), עינת סגל כהן (איה), אורי פנירי (ארנב), גלי אשכנזי לוין (קנגה והפעלת בובת רו) ואלחי לויט (ינשוף).
בשנת 2024 עלה בתיאטרון גשר עיבוד נוסף לספר מאת רועי חן, בבימוי עמית אפשטיין ועם מוזיקה מקורית מאת יוני רכטר.
בהצגה משתתפים יובל ינאי (פו הדב), שיר סייג (חזרזיר), גלעד קלטר (ינשוף), מיכל ויינברג (ארנבת), אלון פרידמן (איה) ותזמורת בעלת שלושה נגנים: קלידים, צ'לו וחליל צד.
באותה שנה עלתה הפקה נוספת לסיפור בתיאטרון הילדים הישראלי מאת ובבימוי ענבל לוי רהב.
פּוֹ (באיטלקית: Po) הוא נהר בצפון איטליה.
אורכו הכולל כ-652 ק"מ, והוא הארוך בנהרות איטליה.
אגנו של הפו משתרע על פני רוב חלקיו של צפון איטליה.
מוצא הנהר במונטה ויזו שבמחוז פיימונטה.
ב-30 הקילומטרים הראשונים שלו יורד הנהר כ-1,600 מטרים.
בדרכו אל הים האדריאטי מצטרפים אליו נחלים ויובלים רבים המנקזים את המדרונות הדרומיים של הרי האלפים והמדרונות הצפוניים של הרי האפנינים.
הנהר עובר דרך כמה ערים, ביניהן טורינו, קרמונה ופרארה, ולבסוף יוצר דלתה במקום בו הוא נשפך אל הים; אזור זה ידוע בצלופחיו.
עמק הפו הרחב סביב הפו הוא האזור המתועש ביותר באיטליה, והוא מיושב בצפיפות.
עמק הפו התחתון יושב בידי בני תרבויות פלאוליתיות ונאוליתיות, שבנו בתיהם על סוללות לאורך גבולות הנהר הבוציים.
מאוחר יותר ניסתה התרבות המקומית להטות את מי הנהר לצורכי השקיה מלאכותית.
הישגים אלו אינם של הרומאים, וחוקרים מייחסים אותם לתרבות האטרוסקית.
שמו הקלטי של הפו היה בּוֹדִינקוּס שפירושו "ללא תחתית".
הרומאים כינו אותו בשם פאדוס (Padus).
דלתת הפו הוכרזה על ידי אונסק"ו כשמורה ביוספרית ב-2015.
עקב מחסור בגשמים ושינויים אקלימיים, דווח ביוני 2022, שמפלס המים ירד והנהר הצטמצם והתייבש בחלק מגדותיו, מה שיוצר בעיה לחקלאות באזור ולהיקף צריכת מי השתייה
פו פייטרס (Foo Fighters) היא להקת רוק אלטרנטיבי מצליחה שהוקמה בשנת 1994 כפרויקט צדדי של דייב גרוהל לבדו, בעבר המתופף של להקת הגראנג' נירוונה, עוד בימיו בנירוונה.
לאחר התפרקות נירוונה עקב מותו של סולן הלהקה קורט קוביין, הפרויקט הצדדי של גרוהל הפך לחברות מלאה בלהקה שהוקמה.
לאורך שנות פעילותה, זכתה הלהקה ב-12 פרסי גראמי, כולל 4 פרסים לאלבום הרוק הטוב ביותר של השנה.
בנוסף זכתה הלהקה בפרס המוזיקה האמריקאית, 4 פרסי המוזיקה הבריטית ו-2 פרסי הווידאו קליפים של MTV.
הקמת הלהקה ואלבום הבכורה – Foo Fighters
התחלתה של הלהקה עוד בימיו של גרוהל בנירוונה, אחת מהלהקות הגראנג' הידועות והמצליחות ביותר בשנות התשעים.
גרוהל עוד כמתופף בנירוונה, כתב והקליט חומרים משלו אשר יצאו לאור בשנת 1992 בקלטת דמו מוערכת מאוד שאת כולה יצר בעצמו שנקראת Pocketwatch.
כדי שהקלטת לא תקושר אליו הוא לא הוציא אותה תחת שמו אלא תחת השם "Late!" כאשר בקרדיטים נכתב רק דייב ג' במקום דייב גרוהל.
זו הייתה למעשה ההתחלה האמיתית של הפו פייטרס.
עם התאבדותו של סולן להקת נירוונה, קורט קוביין, הפסיקה הלהקה להתקיים.
גרוהל חיכה מספר חודשים לפני שפתח בקריירה מוזיקלית משלו כדי לא לקשר בין תחילת הקריירה הזו להתאבדותו של קוביין ולאחר תקופה קצרה מאוד שבה אף שקל לפרוש מעסקי המוזיקה.
בשנת 1994, לאחר מותו של קורט קוביין והתפרקותה של נירוונה, גרוהל קיבל הצעות לעבוד עם אמנים שונים, אך מיד דחה אותן.
במקום זה הוא נכנס לאולפני רוברט לאנג באוקטובר 1994 כדי להקליט 12 מתוך 40 השירים שכתב.
עם קצת עזרה בגיטרה בשיר X-Static מהגיטריסט גרג דולי מלהקת The Afghan Whigs, גרוהל הקליט כמעט לגמרי בעצמו את השירים וניגן בכל הכלים בשירים.
בסופו של דבר, גרוהל סיים להקליט את האלבום לאחר חמישה ימים בלבד.
גרוהל רצה להישאר אנונימי ולהוציא לאור את החומרים שלו תחת השם "Foo Fighters", (מושג ששימש את הכוחות האמריקאים במלחמת העולם השנייה לתיאור של עצם בלתי מזוהה).
גרוהל הקים להקה כדי לתמוך באלבום, ולאחר ששמע על התפרקותה של להקת Sunny Day Real Estate (שהייתה חתומה בחברת ההקלטות סאב פופ שבה גם נירוונה הייתה חתומה), צירף גרוהל את הבסיסט של הלהקה נייט מנדל והמתופף ויליאם גולדסמית'.
גרוהל פנה גם אל הגיטריסט פאט סמיר שניגן עם נירוונה במופע האנפלאגד ובסיבוב ההופעות של אלבומם משנת 1993, In Utero – וכך הושלם הליין-אפ.
גרוהל חתם על חוזה עם חברת קפיטול רקורדס, והוציא אותו לאור בחברת הקלטות חדשה משלו, "Roswell Records".
האלבום יצא לאור ביולי 1995 תחת השם Foo Fighters וכלל את הסינגלים "I'll Stick Around", "For All The Cows", "Big Me" ו-"This Is a Call", שיצא חודש לפני יציאת האלבום, ביוני 1995.
The Colour and the Shape – המשך הצלחה ושינויים בהרכב הלהקה
בשנת 1996, גרוהל נכנס לסטודיו בוודינוויל שבוושינגטון עם המפיק גיל נורטון, כדי להקליט את אלבומה השני של הלהקה.
גם באלבום הזה גרוהל כתב את כל השירים.
כשההקלטות כמעט הסתיימו, דייב לקח אותן איתו ללוס אנג'לס כדי לסיים את חלקו בגיטרה ובשירה.
גרוהל לא היה ממש מרוצה מההקלטות, וטען שצריך להקליט מחדש כמעט הכול.
לאחר מכן במהלך שהייתו בלוס אנג'לס, גרוהל הקליט מחדש את קטעי התופים בשירים.
גולדסמית' טען שגרוהל לא סיפר לו על כך שהקליט מחדש את התופים, ועזב את הלהקה.
גולדסמית' הוחלף על ידי טיילור הוקינס, שהיה באותו זמן המתופף של הזמרת אלאניס מוריסט בסיבוב ההופעות שלה.
האלבום לבסוף יצא זמן קצר לאחר הצטרפותו של הוקינס תחת השם "The Colour and the Shape", במאי 1997. האלבום כלל את הסינגלים שהפכו ללהיטים: "Monkey Wrench", "My Hero" ו-"Everlong" ואיגד בתוכו מגוון ז'אנרים מוזיקליים, כגון: רוק אלטרנטיבי, פוסט-גראנג' ופאנק רוק.
כמה חודשים לאחר יציאת האלבום, בספטמבר 1997, הודיע הגיטריסט פאט סמיר על עזיבתו מהלהקה.
את סמיר החליף הגיטריסט פרנץ סטאהל – מקים להקת Scream, בה היה חבר גרוהל לפני שהיה בלהקת נירוונה.
בשנת 1998, הלהקה נסעה לווירג'יניה, לביתו של גרוהל, כדי לכתוב שירים לאלבום הבא.
במהלך העבודה על החומרים, התגלו פערים אומנותיים בין גרוהל לסטאהל (הגיטריסט החדש), והם התקשו לשתף פעולה בכתיבה – "זה היה נראה כאילו אני (גרוהל) ושאר חברי הלהקה הלכו בכיוון אחד – וסטאהל הלך בכיוון אחר", כך אמר גרוהל למגזין "Kerrang!".
לכן גרוהל החליט לפטר את סטאהל – למרות הקושי שבדבר, משום שגרוהל וסטהאל היו חברי ילדות.
לאחר פיטוריו, שאר חברי הלהקה עבדו במשך כמה חודשים בהקלטת האלבום השלישי באולפן הביתי של גרוהל.
האלבום יצא תחת השם "There Is Nothing Left to Lose", וכלל כמה סינגלים, מתוכם הסינגל "Learn to Fly", שהפך ללהיט והגיע לרשימת ה-100 להיטים במצעד הבילבורד של ארצות הברית.
לפני שחרור האלבום, נשיא חברת התקליטים "קפיטול" גארי גרש עזב את החברה.
בעקבות עזיבתו של גארי, הלהקה עזבה את החברה וחתמה בחברת תקליטים אחרת, RCA Records.
לאחר הקלטת האלבום, הלהקה עשו אודישנים לגיטריסטים, ולבסוף בחרו את הגיטריסט כריס שיפלט, שהופיע בעבר עם הלהקה No Use for a Name, ובהמשך הופיע גם עם הלהקה Me First and the Gimme Gimmes.
בשנת 2001, הלהקה החלה בהקלטת האלבום הרביעי שלה.
לאחר ארבעה חודשים של הקלטה בסטודיו בלוס אנג'לס, חברי הלהקה חשבו שהאלבום לא נשמע טוב, ושהוא לא כל כך יצליח במכירות.
כשהאלבום לא הגיע לרף הציפיות שלהם, גרוהל הלך להצטרף ולעזור ללהקה Queens of the Stone Age להשלים את אלבומם "Songs for the Deaf" שיצא בשנת 2002. פו פייטרס היו על סף פירוק כשסיבוב ההופעות שלהם החל.
גרוהל כינס מחדש את הוקינס, שיפלט ומנדל להופיע באוסטרליה.
הוקינס וגרוהל חשבו על לנסות להקליט מחדש את One by One ולראות לאן הם יגיעו אחרי זה.
הלהקה לבסוף הקליטה מחדש כמעט את כל האלבום בעשרה ימים באולפן הביתי של גרוהל.
לאחר שנה וחצי של סיבוב הופעות של האלבום "One by One", גרוהל לא רצה למהר להוציא עוד אלבום, ורצה להתעמק בכתיבת שירים אקוסטיים, אבל בסופו של דבר זה הפך לרצונה של כל הלהקה.
הלהקה נסעה ללוס אנג'לס כדי להקליט את אלבומם החמישי, ובנתה שם אולפן שנקרא "Studio 606 West".
גרוהל רצה שהאלבום יצא בשני דיסקים – דיסק אחד שיהיה כולו שירי רוק, ודיסק אחד שיהיו בו שירים אקוסטיים שקטים יותר.
בשנת 2006 הלהקה החליטה לארגן סיבוב הופעות אקוסטי קצר בקיץ, שכלל את הגיטריסט הקודם פאט סמיר, כשלאחר מכן הצטרף ללהקה כגיטריסט נוסף, פטרה היידן שניגן על כינור, דרו הסטר על כלי הקשה, ורמי ג'פי על הקלידים.
השירים שנוגנו היו בעיקר מהאלבום "In Your Honor", אך הלהקה גם ניגנה שירים פחות מוכרים כגון "Aint It the Life", Floaty" ו-"See You".
הלהקה גם ניגנה את השיר "Marigold", שיר במקור מ-Pocketwatch אבל ידוע גם כצד השני בסינגל "Heart-Shaped Box" של נירוונה.
בנובמבר 2006, הלהקה הוציאה את הדיסק הראשון שלה של הופעה חיה, שנקרא Skin and Bones, שכלל ביצועים מתוך חמש-עשרה הופעות שצולמו במשך שלושה ימים בלוס אנג'לס.
גם DVD של ההופעה הופץ, והכיל שירים שלא היו בדיסק הראשון.
להקלטת האלבום השישי שלה, הלהקה החליטה לפנות אל מפיק האלבום The Colour and the Shape, גיל נורטון, כדי להפיק את אלבומם השישי.
האלבום יצא לאור ב-25 בספטמבר 2007 תחת השם Echoes, Silence, Patience & Grace.
הסינגל הראשון מהאלבום, "The Pretender", הופץ לרדיו בחודש אוגוסט של אותה השנה, והיה במצעד שירי הרוק המודרניים של בילבורד במשך 18 שבועות.
הסינגל השני, "Long Road to Ruin", הופץ בדצמבר 2007 יחד עם וידאו קליפ שביים ג'ס פרץ, לשעבר חבר להקת The Lemonheads.
בשנת 2008, הלהקה הייתה מועמדת לחמישה פרסי גראמי.
הלהקה זכתה בפרס "אלבום הרוק הטוב ביותר" ובפרס "הופעת הרוק הכבד הטובה ביותר", על השיר "The Pretender".
שאר הקטגוריות שהלהקה לא זכתה בהן היו "אלבום השנה", "שיר השנה" ו"הקלטת השנה" על השיר "The Pretender".
בנובמבר 2009, הלהקה הוציאה לאור אלבום להיטים שנקרא Greatest Hits, שכלל שני שירים חדשים – "Word Forward" והסינגל "Wheels".
הלהקה החלה להקליט את אלבומה השביעי באוגוסט 2010 עם המפיק בוץ' ויג.
ויג הפיק בעברו עם להקת נירוונה, להקתו הקודמת של גרוהל, את האלבום Nevermind, וגם הפיק את שני השירים החדשים שהיו באלבום האוסף מ-2009. האלבום הוקלט במוסך של גרוהל תוך שימוש בציוד אנלוגי פשוט יחסית.
פאט סמיר ניגן בכל שיר באלבום והפך שוב לחבר להקה.
הסינגל הראשון מהאלבום, שנקרא "Rope", ויצא לאור ב-23 בפברואר 2011. 11 ימים לפני שחרורו של "Rope", העלתה הלהקה לעמוד היוטיוב שלה את השיר "White Limo" מאותו אלבום, יחד עם קליפ לשיר.
בקליפ משתתף למי קילמיסטר, הסולן והבסיסט של להקת מוטורהד.
האלבום הופץ תחת השם Wasting Light לקניה באינטרנט ב-11 באפריל של אותה השנה, אחרי הופעת הלהקה בתוכנית היומית של ג'ון סטיוארט, ויום אחרי הופץ האלבום גם בדיסק.
סרט דוקומנטרי על ההיסטוריה של הלהקה, "Back and Forth" שזכה גם בגראמי, יצא לאקרנים ב-5 באפריל 2011 יחד עם מופע תלת־ממד של האלבום Wasting Light.
הלהקה גם הוציאה לאור אלבום קאברים בשם "Medium Rare", ב-16 באפריל לזמן מוגבל בשביל ה-"Record Store Day".
ב-15 באפריל, הלהקה ניגנה את האלבום במלואו באולפן של דייב גרוהל "Studio 606" והעלתה את ההופעה ליוטיוב במלואה.
ב-2 ביוני הלהקה הוציאה קליפ לשיר Walk מהאלבום Wasting Light.
ב-12 בפברואר 2012 הלהקה זכתה בפרסים: "הופעת הרוק הטובה ביותר", "שיר הרוק הטוב ביותר", "אלבום הרוק הטוב ביותר", "הקטע הטוב ביותר מקליפ וידאו" ובנוסף ב"הופעת ההארד רוק/מטאל הטובה ביותר" בטקס פרסי גראמי ה-54. כמו כן הלהקה הייתה מועמדת לפרס "אלבום השנה לשנת 2012" אך הפסידה לזמרת אדל.
באוקטובר 2012 אחרי כשני עשורים שהלהקה פועלת הודיע גרוהל כי הם לוקחים הפסקה מסיבובי הופעות אך הבהירו כי הלהקה לא מתפרקת.
בפברואר 2013 הודיע גרוהל כי הלהקה מתחילה לעבוד על אלבום חדש והוא מתוכנן לצאת במהלך שנת 2014.
בינואר 2013 החלה הלהקה לעבוד על אלבומה ה-8. אלבום זה של הלהקה הוקלט בצורה שונה ולא רגילה, כאשר גרוהל ביים את הסדרה התיעודית שלו למשך שנה וחצי ובמהלכה הקליטו חברי הלהקה כל שיר מהאלבום בסטודיו אחר בערים שונות.
גרוהל הגדיר את סדרתו כ"מפה מוזיקלית של אמריקה".
ב-10 בנובמבר יצא כאמור אלבומם השמיני של הלהקה, פעם נוספת בהפקת בוץ' ויג.
לכל שיר באלבום יש עטיפה שונה שמייצגת את אותה העיר שבה הוקלטו השירים.
ב-15 בספטמבר 2017, הלהקה הוציאה את אלבומה ה-9, שהסינגל הראשון שלה יצא עוד ב-1 יוני 2017 וכבר טיפס להיות במקום ה-1 ב-"Billboard Mainstream Rock Songs", באותו החודש.
האלבום הופק ביחד עם המפיק גרג קורסטין, המפיק של עשרות זמרים ולהקות מוצלחים.
Medicine at Midnight הוא אלבום האולפן העשירי של הלהקה.
האלבום הושלם טרם התפרצות מגפת הקורונה, אך הוצאתו לאור עוכבה בכל זאת מטעמים שיווקיים, עד ל-5 בפברואר 2021 בו יצא.
התקליט זכה לביקורות אוהדות יחסית.
ב-25 במרץ 2022 הודיעה הלהקה בעמוד האינסטגרם הרשמי על מותו של המתופף טיילור הוקינס.
הוקינס נמצא ללא רוח חיים בעת ששהה בחדרו במלון בבוגוטה, קולומביה, במהלך סיבוב הופעות של הלהקה.
במופעים אלו השתתפו מתופפים ומוזיקאים מפורסמים רבים, ביניהם בריאן מיי ורוג'ר טיילור מלהקת קווין, פול מקארתני, לארס אולריך, אלאניס מוריסט, מיילי סיירוס.
באפריל 2023 הודיע גרוהל כי אלבומה החדש של הלהקה, שנוצר לאחר מותו של הוקינס, יצא לאור ב-2 ביוני 2023 ויקרא But Here We Are.
באלבום זה מתמודדת הלהקה עם אובדנו של הוקינס ועד כה יצאו מתוכו השירים "Under You" ו-"Rescued".
בסיבוב ההופעות שייערך לרגל צאת אלבום זה, יחליף ג'וש פריז את הוקינס בתפקיד המתופף של הלהקה.
באוגוסט 2024, פורסם כי הלהקה לא אישרה לדונלד טראמפ להשתמש בשירם "My Hero" במהלך עצרת בגלנדייל, אריזונה.
הם הודיעו גם כי כל תמלוגים שיתקבלו מהשימוש הלא מורשה בשיר ייתרמו לקמפיין של קמלה האריס וטים וולז.
השיר שומש כדי להכניס את רוברט קנדי ג'וניור לבמה לאחר שהפסיק את קמפיין הנשיאות שלו והביע תמיכה בטראמפ.
דובר מטעם קמפיין טראמפ, סטיבן צ'אונג, טען כי ננקטו צעדים חוקיים לקבלת אישור לשימוש בשיר וכי יש להם רישיון לנגן אותו.
דייב גרוהל – שירה וגיטרה (1995 – היום)
כריס שיפלט – גיטרה מובילה, קולות רקע (1999 – היום)
שנהפרסקטגוריהעבודה מועמדתתוצאהמקור2024פרס גראמיביצוע הרוק הטוב ביותר"Rescued"שיר הרוק הטוב ביותראלבום הרוק הטוב ביותרBut Here We Areפרס המוזיקה הבריטיתהלהקה הבין-לאומית של השנהפו פייטרספרס המוזיקה של iHeartRadioהצמד/להקה של השנה האמן האלטרנטיבי של השנה אמן הרוק של השנה השיר האלטרנטיבי של השנה"Rescued" שיר הרוק של השנה
פּוּ-שרומַה או פּוּ-שַרוּמַש (וגם חִישְמִי-שַרוּמַש, שכן ההברה הראשונה בשמו נכתבה בשומרוגרמה PU, שהגייתה איננה ודאית וייתכן שנהגתה "חישמי", אך בודאי לא "פו") היה מלך החתים מסביבות שנת 1700 לפנה"ס ועד שנת 1680 לפנה"ס.
פּוּ-לוּגַל-מַה נחשב לדמות חצי אגדית לפי חלק מהחוקרים ובהם אמיל פורר (Emil Orcitirix Gustav Forrer) שחקר את תרבויות אשור והחתים במאה ה-19.
מסופר על פו-שרומה שעוד בהיותו מלך התמרדו נגדו בניו, ולכן עשה את חתנו לברנה הראשון ליורש העצר.
בעקבות החלטה זו נגלתה מחלוקת בין פַּפַּחַדִלְימַה, בנו ויורשו הטבעי של פו-שרומה, אשר נתמך על ידי הקצינים הבכירים בצבא.
מעט מאוד ידוע על המאבק בין פפחדלימה ללברנה הראשון, אך ברור שהאחרון ניצח במאבק והוכתר למלך החתים.
פו הדב: ההרפתקה הגדולה ביותר הוא סרט הנפשה משנת 1997 שיצא ישירות לווידאו.
עלילתו עוסקת במסעם של פו הדב וחבריו אחד ידידם הטוב כריסטופר רובין, שהלך לאיבוד.
הסרט מבוסס על חלק מסיפורי פו הדב אשר נכתבו על ידי א.
מילן, אשר מרוכזים בשני ספרים: "פו הדב" ו"הבית בקרן פו".
בוקר אחד מתעורר פו ומגלה שחברו הטוב ביותר, כריסטופר רובין, נעלם.
כריסטופר הותיר אחריו מכתב שאותו פו מוצא ובו כתוב כי הוא הלך לבית הספר.
פו, שאינו יודע קרוא וכתוב, מבקש מינשוף לקרוא עבורו את המכתב.
ינשוף מפרש באופן שגוי את הכתוב ובטוח שכריסטופר נמצא במקום רחוק ומסוכן מאוד.
פו וחבריו יוצאים למסע בעקבות כריסטופר רובין, בו כל אחד מהם נדרש להתמודד עם חולשותיו ולהתגבר עליהן.
פו מגלה שגם כשכריסטופר איננו נוכח עמו הוא איתו בלבו.
המסע נגמר בכך שכריסטופר מוצא את החבורה (שחיפשה אחריו) ומסביר כי הלך אל בית הספר.
פו הדב – דובון שאוהב דבש, וחברו הטוב ביותר הוא כריסטופר רובין.
חזרזיר – חזיר קטן, פחדן וורדרד אשר מנסה תמיד לעזור לכולם.
טיגר – טיגריס קופצני ושחצן.
חבר טוב של פו הדב.
ארנב – ארנב אשר מוליך את חבריו שולל בקריאת המפה אך לבסוף מתברר לו כי הוא חכם מכפי שהוא חושב.
כריסטופר רובין – ילד אשר מסייע לחבורת בעלי החיים ואשר בלעדיו קשה להם להסתדר, ואף חברו הטוב ביותר של פו הדב.
איה – חמור אפור ופסימי אשר נוהגים להתעלם ממנו במהלך רוב הזמן ובפעמים רבות אפילו לא יודעים שהוא שם.
ינשוף – בעל החיים ה"חכם" ביותר ביער.
יודע לקרוא ואף אוהב לדבר לא מעט, בעיקר על עצמו.
קנגה ורו (שהופיעו בסיפורים המקוריים) וגופר (שהומצא על ידי דיסני והיה שותף גם בסדרה) כלל לא הופיעו בסרט זה.
סצנת הסיום בה כריסטופר רובין ופו מטפסים יחדיו על העץ שוחזרה מתוך הסרט "הרפתקאותיו של פו הדב" משנת 1977. זהו, למעשה, חלק מדיאלוג בין פו לכריסטופר רובין שנמצא בסוף הספר "הבית בקרן פו".
הסרט היה הסרט האחרון בו השחקן פול ווינצ'ל (1922–2005) השתתף בתפקיד קולו של טיגר.
החל מהסרט "טיגר: הסרט" היה זה ג'ים קאמינגס שהשתתף אף בתפקיד קולו של פו הדב.
סרט זה, נוסף על פרקים של פו וחבריו ב"זמן דיסני", היו הפעם האחרונה שבה השחקן יובל זמיר דיבב את קולו של פו הדב בעברית.
מכאן ואילך נכנס לקולו של פו הזמר והשחקן סער בדישי.
אלן בארנה פו אורטז היא קבוצת כדורסל צרפתית מהערים פו ואורטז השוכנות במחוז הפירנאים האטלנטיים.
הקבוצה מתמודדת בליגה הצרפתית השנייה בכדורסל.
המועדון נוסד בשנת 1931 בעיירה אורטז, ונקרא אלן בארנה אורטז.
והשתייך לאגודת ספורט אזורית אורטז.
המועדון היה אחד ממייסדי הליגה הצרפתית החובבנית.
בשנת 1970, הצטרף אל הליגה המקצועית הראשונה שהוקמה - ליגת ה-LNB.
לאחר עשור וחצי, בעונת 1985/86, זכה המועדון בתואר צרפתי הראשון שלו - אליפות צרפת.
לפני כן, המועדון זכה בתואר האירופי הראשון שלו - גביע קוראץ' של עונת 1983/84, לאחר ניצחון בגמר מול הכוכב האדום בלגרד.
במשך שלושה עשורים, העפיל המועדון בכל עונה לתחרויות אירופיות, (1978-2009, רצף ההשתתפויות האירופיות הגדול ביותר).
עם המעבר לכדורסל המקצועני, בשנות ה-80 המאוחרות, המועדון היה צריך לעבור לעיר מאוכלסת ולכן התאחד עם העיר פו ושינה את שמו לאלן בארנה פו-אורטז.
בשנת 1989, החל לשחק באולמה הביתי של העיר, אולם הספורט של פו, שנבנה עבור המועדון המאוחד.
איחוד זה הניב למועדון המאוחד בכעשרים שנה: 7 אליפויות ו-6 גביעים; בנוסף, להופעות מכובדות במפעלי אירופה השונים, שהפך את המועדון לטוב ביותר בצרפת.
בעונת 2008/09 נשרה הקבוצה לליגה השנייה, אך חזרה לאחר עונה אחת לליגה הבכירה.
בסיום עונת 2011/12 ירדה לליגה השנייה, ושוב חזרה לליגה הבכירה לאחר עונה אחת.
אולם הבית של המועדון הוא אולם הספורט של פו המכיל כ-7,900 מקומות ישיבה.
פו הדב: הסיפור של פיל נפיל הוא סרט הנפשה המבוסס על עלילת סיפורי "פו הדב" אשר הופק על ידי חברת וולט דיסני ויצא לאקרנים לראשונה במהלך שנת 2005. זהו הסרט הרביעי המבוסס על זיכיון פו הדב של חברת דיסני.
פו הדב וחבריו מגלים עקבה ענקית ביער שלא יודעים של מי היא, ארנב החכם שבחבורה גילה שהיא של חיה גדולה הנקראת "פיל נפיל".
פו הדב, ארנבי, חזרזיר, טיגר ואיה יוצאים במסע חיפושים מחוץ ליער ת"ק פרסאות אחר הפיל-נפיל.
היחיד שבחבורה שלא יצא לחיפושים אחר ה'פיל-נפיל' היה רו, כיוון שחבריו אמרו לו שהוא קטן מדי.
רו נאלץ לצאת לבדו לחפש את הפיל נפיל.
כאשר רו מוצא את פילוני הפיל-נפיל הוא מבין שהפיל-נפיל אינו יצור מסוכן.
רו והפיל-נפיל הפכו לחברים ונהנו קצת ביער ת"ק פרסאות.
אבל אחרי שחבריו של רו מוצאים את פילוני הם מנסים לצוד אותו, אך רו אומר להם שהוא לא יצור מסוכן.
פילוני ורו וחבריו נהיו חברים ופילוני גם נכנס לתוך החבורה של היער.
פילוני (עומר ברנד) – הוא הפיל נפיל שחבריו של רו מנסים לצוד אותו.
רו (אבינועם עמית יוסף) – קנגורו שובב.
חבריו מציעים לו לא לצאת אתם לחיפושים אחר פילוני, אז הוא נאלץ לצאת לבדו.
קנגה (מיכל צפיר) – אמא של רו.
פו הדב (סער בדישי) – דובון שאוהב מאוד דבש, חבר של רו ואחד מאלה שעוקבים אחר פילוני.
חזרזיר (עפרון אטקין) – חזיר קטן, פחדן וורדרד אשר מנסה תמיד לעזור לכולם.
ואחד מאלה שעוקבים אחרי פילוני.
טיגר (איציק סיידוף) – טיגריס שחצן וקופצני, גם הוא חבר של רו ואחד מאלה שעוקבים אחר פילוני.
ארנב (דור צויגנבום) – ארנב רגיש וחכם, הוא בעצם מגלה את העקב של פילוני ומדריך את כולם למסע אחריו.
איה (אלי גורנשטיין) – חמור אפור ופסימי אשר נוהג לקטר על כך שלא מתייחסים אליו.
גם כן הוא ברוב זקנותו יוצא למסע אחר פילוני.
פו הדב: האביב של רו הוא סרט הנפשה אמריקאי בהפקת אולפני דיסניטון, המבוסס על חלק מסיפוריו של אלן אלכסנדר מילן בספרים "פו הדב" ו"הבית בקרן פו" ובאופן רופף על "מזמור חג־המולד" מאת צ'ארלס דיקנס.
הסרט יצא ישירות לווידאו ול-DVD בחודש מרץ 2004, והיה אחד מסרטי ההנפשה הראשונים בסדרת פו הדב שיצאו ישירות ל-DVD.
אורך הסרט הוא 65 דקות.
ביום חג־הפסחא ביער ת"ק הפרסאות, רו וחבריו – פו הדב, חזרזיר, טיגר ואיה – מבקרים בביתו של ארנב, שם הם מצפים לחגוג את החג.
עם הגעתם מגלים החברים כי ארנב החליף את חגיגות־הפסחא ביום ניקיון אביבי.
בהיעדרו של ארנב מגלה החבורה שכל קישוטי חג־הפסחא שלהם הוחבאו בארונו של ארנב.
מתוך מחשבה שארנב פשוט שכח את חג־הפסחא, מחליטים כולם להפתיע אותו ולקשט את ביתו בקישוטים.
אולם כאשר ארנב מגלה זאת, הוא כועס ומגרש את כולם מביתו על שלא צייתו להוראותיו.
כאשר רו עצוב לנוכח מה שאירע, טיגר חוזר לביתו של ארנב בניסיון לדבר על לבו.
ארנב, שעדיין נסער על חבריו, מתעקש שחג־הפסחא לעולם לא יחוגג עוד ביער ת"ק הפרסאות.
מבולבלים מן הסיבה בגללה ארנב חדל לאהוב את חג־הפסחא, טיגר והמספר לוקחים את ארנב חזרה לאחור בספר, אל חגיגות חג־הפסחא של השנה שעברה, שהתקיימו זמן־מה לאחר שקנגה ורו עברו להתגורר ביער ת"ק הפרסאות.
באותו יום התעקש ארנב על מסיבת־פסחא מאורגנת בקפדנות, אך התנהגותו הנוקשה הרגיזה את כולם עד־כדי כך שטיגר הוביל את החבורה להסתלק בחשאי ולחגוג את חג־הפסחא בלעדיו, כאשר הם מותירים את ארנב בתחושה של הדרה.
מריר בעקבות העבר, ארנב ממשיך לאסור את חגיגות חג־הפסחא.
טיגר חוזר להווה ומספר לחבריו את הסיבה לאיסור שהטיל ארנב על חג־הפסחא, וכתוצאה מכך רו מגלה הבנה ואמפתיה כלפיו.
בינתיים גם ארנב חוזר להווה, אך המספר עוצר בכוונה־תחילה בעמוד הלא־נכון, ושם ארנב מגיע לביתם של קנגה ורו ושומע את רו מביע את משאלתו לשמח את ארנב, דבר אשר איננו משנה את דעתו.
מתוסכל מעקשנותו של ארנב, המספר מעביר אותו אל העתיד, בו חגיגות יום הניקיון האביבי אורגנו בדיוק כפי שארנב רצה.
אולם ארנב נחרד לגלות שכל חבריו עזבו את יער ת"ק הפרסאות, והוא מבין את תוצאותיה של אנוכיותו.
ארנב מתעורר למחרת בבוקר ומבין שהמאורעות היו בגדר חלום־בלהות בלבד, ושעדיין יש לו הזדמנות לשנות לטובה את העתיד.
בינתיים מחליט רו לשמח את ארנב על ידי תיקון כובע חג־הפסחא שלו, אותו הרס ארנב יום קודם־לכן בזעם ובתסכול.
בעוד רו וחבריו עובדים על ההפתעה, ארנב מגיע לביתו של רו על־מנת לחשוף בפניו ובפני חבריו שהכין חגיגת־פסחא גדולה יותר וטובה יותר, לשמחת כולם, והם משתתפים יחד בחגיגות.
בסרט זה, המבוסס כאמור באופן רופף על "מזמור חג־המולד" מאת צ'ארלס דיקנס, ממלא ארנב את תפקידו של אבנעזר סקרוג', הקמצן הזקן המתעב את חג־המולד ואשר חוזר בתשובה במהלך הסיפור.
בדומה לכך, רו ממלא את תפקידו של טים קטינא , טיגר ממלא את תפקידיהם של ג'ייקוב מארלי ורוח חג־המולד של העבר, והמספר ממלא את תפקידיהם של רוח חג־המולד של ההווה ושל רוח חג־המולד של העתיד.
יוג'ין "פו" ג'טר השלישי הוא כדורסלן אמריקאי-אוקראיני המשחק בעמדת הרכז בקבוצת ג'י ליג איגנייט מליגת הפיתוח של ה-NBA.
פו הוא אחיה של האצנית כרמליטה ג'טר, שהחזיקה בתוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים בריצת 100 מטרים לנשים.
ג'טר, בוגר אוניברסיטת פורטלנד, לא נבחר בדראפט ה-NBA לשנת 2006 ולאחר עונה בליגת הפיתוח של ה-NBA יצא לאירופה וחתם בבי.סי.
קייב האוקראינית עימה שיחק גם ביורוצ'לנג'.
לאחר מכן עבר לספרד וחתם במנורקה, במדיה קלע 16.3 נקודות בממוצע למשחק ודורג במקום החמישי בטבלת של ליגת ה-ACB.
את עונת פתח באוניקאחה מאלגה, אך כבר בנובמבר 2009 עבר להפועל ירושלים מליגת העל הישראלית, במדיה הפגין את אחת מעונות השיא שלו בקריירה.
כבר במשחקו הראשון בירושלים קלע 13 נקודות ומסר 3 אסיסטים בניצחון קבוצתו 70:95 על עירוני נהריה.
בהמשך הפך לשחקן השישי של הקבוצה והיה אחד השחקנים המרכזיים בעונה המצוינת של ירושלים ביורוקאפ, בו הגיעה עד לשלב רבע הגמר, אך הודחה על ידי אלבה ברלין.
ב-27 במרץ 2010 קבע שיא עונה של 39 נקודות במשחק נגד הפועל עפולה, בו ניצחה ירושלים 99:102 משלשת ניצחון של ג'טר שהייתה גם השלשה התשיעית שלו במשחק מ-12 ניסיונות, בכך השווה את שיא הליגה לקליעת שלשות במשחק אחד.
משחק זה, שנחשב לאחת מתצוגת השלשות הגדולה בתולדות הליגה מאז החלו לחשב שלשות בסטטיסטיקה (סך הכל 28 מ-46 לשתי הקבוצות), הקפיץ את מעמדו של ג'טר בירושלים והוא אף נבחר לשחקן השישי של העונה בליגה.
עם זאת, לא הצליח להוביל את קבוצתו להישגים לאחר שזו הפסידה בשמינית גמר גביע המדינה לברק נתניה ובחצי גמר הפיינל פור לאלופה הנכנסת, הפועל גלבוע גליל.
בעונת עבר לשחק בסקרמנטו קינגס מליגת ה-NBA.
פו הדב הוא סרט מונפש של חברת וולט דיסני שיצא לאקרנים בשנת 2011 ובוים על ידי דון הול.
התמונות לפריימים בסרט צוירו ידנית בידי אנימטורים, ולא עובדו בטכניקות גרפיקה ממוחשבת.
עלילת הסרט מבוססת על שלושה סיפורים מאת א.
זהו סרט ההמשך הרביעי שהופק על ידי אולפני ההנפשה של וולט דיסני ונחשב כחלק מסדרת סרטי האנימציה הקלאסיים של האולפנים אחרי שלושת הקבלרוס, ברנרד וביאנקה במבצע אוסטרליה ופנטסיה 2000 (דיסני הפיקה סרטי המשך רבים דרך אולפני דיסניטון, אך הם אינם נחשבים כחלק מהקאנון של דיסני).
הסרט מתחיל כאשר פו מתעורר ומגלה שמלאי הדבש שלו נגמר.
לאחר שהוא יוצא מביתו במטרה לחפש דבש הוא פוגש את איה, אשר לרוע המזל איבד את זנבו.
פו וחבריו באים לסיועו וכריסטופר רובין מכריז על תחרות למציאת תחליפים לזנב, כאשר למרבה שמחתו של פו, הפרס לזוכה בתחרות הוא כד של דבש.
אולם לצער כולם התחרות מסתיימת ללא הצלחה.
ביום שלמחרת, פו מגלה מכתב שהשאיר כריסטופר ובו מסביר כי הלך ויחזור במהרה.
פו, שלא יודע לקרוא היטב, הולך לינשוף שיקרא עבורו את המכתב.
יכולות הקריאה המוגבלות של ינשוף יחד עם יהירותו מובילות את פו וחבריו להאמין שכריסטופר נחטף על ידי יצור מתועב ונוראי בשם "בֶּקרוֹב" , והם יוצאים להצילו.
לפי הצעתו של ארנב, החבורה בונה מלכודת ליצור המתועב בדמות בור כאשר הם מאמינים שהיצור יפול לתוכו לאחר שיובל אליו על ידי שביל של חפצים ש"מושכים" את הבקרוב.
פו, אשר רעבו הרב גובר עליו, לאחר ניסיון כושל להשיג דבש מכוורת דבורים, מתחיל לדמיין דבש בכל מקום ובטעות נופל לתוך המלכודת.
בניסיון לחלצו, נופלים גם חבריו לתוך הבור, חוץ מחזרזיר שנשלח לביתו של כריסטופר להביא חבל לחילוצם.
במקביל, טיגר מנסה ללמד את איה להיות כמוהו כדי להביס את הבקרוב, וכדי לעשות זאת הוא מתלבש בתחפושת של היצור המתועב.
בסופו של דבר איה בורח ממנו, וטיגר נתקל בחזרזיר ביער, בעודו מחופש למפלצת.
חזרזיר בורח ממנו והשניים נופלים גם הם לתוך הבור.
פו משתמש באותיות הספר שנפלו במהלך "המרדף" בין טיגר וחזרזיר (אשר ברח באמצעות רכיבה על בלון אדום) ובונה מהן סולם שמאפשר לחבורה לצאת מהבור.
מיד לאחר מכן כריסטופר חוזר ואי ההבנה מתבהרת.
פו, אשר קיווה לזכות בפרס של כד הדבש, נאלץ לראות אותו נוסק באוויר לאחר שהבלון האדום "זכה" בו.
יותר מאוחר, פו מבקר בביתו של ינשוף ומגלה כי ינשוף היה זה שלקח את זנבו של איה והשתמש בו עבור פעמון דלתו.
פו מוותר על הדבש שמציע לו ינשוף ומעדיף להחזיר לאיה את הזנב.
גאה בהתנהגותו של פו, כריסטופר מעניק לו כפרס כד גדול של דבש.
זהו סרט פו הדב הראשון שלא בוים בדיבוב על ידי שפרירה זכאי.
בנוסף, השיר "פו הדובון" (Winnie the Pooh) שפותח את הסרט (ואת מרב הסרטים האחרים) תורגם מחדש ולא נעשה שימוש בתרגום של שפרירה זכאי.
בשיר בגרסתו החדשה נקרא "פו הדב" בפשטות.
התרגום החדש עורר ביקורות נזעמות על כך שהוא איננו נאמן לכל יתר הסרטים ולדיבוב העברי המקורי.
פו הדב הוא הדמות הראשית בסדרת ספרי "פו הדב" של א.א.
מילן, ובסדרת סרטי האנימציה של וולט דיסני המבוססת עליהם.
בגרסה של וולט דיסני, לפו פרווה זהובה וחולצה אדומה.
פו הוא דובון טוב לב, המתגורר ביער ת"ק פרסאות יחד עם חברים כמו נמיר (טיגר), חזרזיר, איה, ארנב, ינשוף, קנגה ורו, וחברו הטוב כריסטופר רובין שגידל אותו.
פו מתואר כנאיבי ואיטי, אך הוא גם ידידותי ומתחשב.
על אף שהוא וחבריו מגדירים אותו לא אחת כ"דוב בעל מוח קטן מאוד", הם מודים לו מדי פעם כאשר יש לו רעיון חכם, המונע בדרך כלל על ידי השכל הישר.
פו הוא משורר מוכשר, והספרים משובצים לעיתים קרובות ביצירותיו.פו אוהב מאוד אוכל, בעיקר דבש, אך גם חלב מרוכז ומאכלים אחרים.
לעיתים קרובות הוא מתקשה להימנע מלאכול כאשר מונח מאכל לפניו.
לדוגמה, אף על פי שכוונתו הייתה לתת לאיה צנצנת דבש ליום הולדתו, פו לא יכול היה להתאפק מלאכול את הדבש, בדרכו למסור את המתנה ולכן הוא נותן לאיה את הצנצנת הריקה בתור "צנצנת שימושית להכנסת דברים".
אחרי כריסטופר רובין, חברו הקרוב ביותר הוא חזרזיר, והוא לרוב בוחר לבלות את זמנו עם אחד מהם או שניהם.
עם זאת, הוא גם מבקר את שאר חבריו בעלי החיים האחרים, לעיתים קרובות מחפש חטיף או קהל לשירתו, אך גם את חברותם.
טוב ליבו מגיע עד כדי שהוא יוצא מגדרו להיות ידידותי לאיה, נותן לו מתנות יום הולדת ובונה לו בית, למרות שברוב המקרים קיבל מאיה יחס מזלזל בתמורה למאמציו.
הופעותיו של פו בסרטים ובסדרות
ויני פוך בבית של שפן (סרט רוסי) (1970)
ויני פוך וחגיגת יום ההולדת של איה (סרט רוסי) (1972)
ויני פוך מלא בדבש (סרט רוסי) (1973)
"לומדים ומשחקים עם פו הדב" (2023)
פו הדב ועץ הדבש הוא סרט הנפשה קצר של חברת וולט דיסני.
הסרט מבוסס על שני הפרקים הראשונים מהספר "פו הדב" שכתב הסופר א.
הסרט יצא לאקרנים בשנת 1966 ובשנת 1977 יצא תחת גרסה מאוחדת עם "פו הדב ביום סגריר" (1968) ו"פו הדב וטיגר גם" (1974) בסרט "הרפתקאותיו של פו הדב".
בסרט מתוארת תאוותו חסרת הגבול של פו הדב לדבש.
בתחילת הסרט פו מנסה להגיע לעץ דבש עם בלון כחול אבל נתקל בבעיה משום שהדבורים הגרות בכוורת שעל העץ מבחינות בו ורודפות אחריו, והוא מצליח לחמוק מהן בזכות ידידו, כריסטופר רובין.
מדבב/ת דמות סטרלינג הולוויי פו הדב ג'וניוס מתיוס ארנב ברוס ריית'רמן כריסטופר רובין האל סמית ינשוף הווארד מוריס גופר ראלף רייט איה קלינט הווארד רו ברברה לאדי קנגה ג'ימי מקדונלד
ג'יני טיילר הדבורים סבסטיאן קאבוט המספר
הסרט עצמו יצא בדיבוב עברי על קלטות וידאו ומאוחר יותר יצא בגרסה המאוחדת עם שני הסרטים הקצרים.
פו הדב ביום סגריר הוא סרט הנפשה בן 25 דקות מבית היוצר של חברת וולט דיסני.
הסרט מבוסס על פרק מהספר פו הדב של הסופר א.
הסרט יצא לאקרנים בשנת 1968 ויותר מאוחר יצא תחת גרסה מאוחדת עם "פו הדב ועץ הדבש" (1966) ו"פו הדב וטיגר גם" (1974) בסרט "הרפתקאותיו הרבות של פו הדב".
הסרט זכה בשנת 1968 בפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר.
ביום סוער במיוחד, פו הדב מבקר ב"מקום־המחשבות" שלו.
גופר מגיע ומייעץ לו לעזוב, בטענה שזה הוא "יום־רוחות" (Windsday על משקל Wednesday).
פו, אשר איננו מבין כראוי את אזהרתו של גופר, מחליט לאחל לכל יושבי יער ת"ק הפרסאות "יום־רוחות שמח".
הוא מתחיל עם חברו הטוב ביותר, חזרזיר, שכמעט נסחף ברוח בזמן שהוא מנסה לגרוף עלים.
פו אוחז בחזרזיר בצעיף שלו, אך זה נפרם ומשאיר את חזרזיר תלוי באויר כמו עפיפון.
הרוח נושאת את פו וחזרזיר אל בית־העץ של ינשוף, שמזמין אותם להיכנס.
במהלך שהותם, הרוח החזקה גורמת לעץ של ינשוף להתנדנד ולבסוף לקרוס, יחד עם הבית כולו.
כשנודע שביתו של ינשוף נהרס ללא תקנה, איה מתנדב לצאת ולחפש עבורו בית חדש.
אותו לילה מבקר אצל פו טיגריס קופצני בשם טיגר, שמודיע כי הגיע לחפש משהו לאכול.
נגעל מטעמו של הדבש של פו, טיגר מזהיר אותו מפני יצורים הנקראים פילנפילים ותועלים, שנוהגים לגנוב דבש, ואז עוזב.
פו, המפוחד מדבריו של טיגר, נשאר ער כדי לשמור על הדבש שלו, אך נרדם בזמן שסופת־רעמים מתקרבת.
לאחר חלום־בלהות סוריאליסטי, בו הוא מותקף בידי פילנפילים ותועלים, פו מתעורר בתוך הצפה שנגרמה מן הסערה.
בעת ההצפה, חזרזיר נשטף מביתו כשהוא נסחף על כיסא צף, אך לא לפני שהוא מספיק לכתוב בקבוק־הודעה המבקש עזרה.
בינתיים מצליח פו להימלט אל קרקע גבוהה יותר עם עשרה כדי־דבש, אך גם הוא נשטף לבסוף.
שאר תושבי יער ת"ק הפרסאות מתכנסים בביתו של כריסטופר רובין, המקום היחיד ביער שאינו מוצף, למעט איה, שמסרב לוותר על חיפוש הבית עבור ינשוף.
הקבוצה מגלה עד מהרה את הבקבוק של חזרזיר, וינשוף עף כדי להודיע לו שעזרה בדרך.
לבסוף מוצא ינשוף את חזרזיר ופו יחד.
בעודו מנסה להרגיע את פחדיו של חזרזיר באמצעות סיפור, חזרזיר מבחין שהם מתקרבים למפל.
פו מחליף מבלי משים מקום עם חזרזיר בזמן הנפילה, והמים שוטפים אותם הישר אל חצרו של כריסטופר רובין.
כריסטופר רובין, הסבור שפו הציל את חזרזיר, מכריז עליו כגיבור.
לאחר שהמים שוככים, עורך כריסטופר רובין מסיבה לכבוד פו, ובה איה מודיע כי מצא בית חדש לינשוף, שלכולם, מלבד לאיה ולינשוף, ברור שהוא למעשה ביתו של חזרזיר.
במקום להסביר את אי־ההבנה, חזרזיר מוותר בנדיבות על ביתו ומקבל את הזמנתו של פו לגור עמו.
לבקשתו של פו, מכריז כריסטופר רובין על האירוע כ"מסיבת שני גיבורים", לציון גבורתו של פו ונדיבותו של חזרזיר.
המסיבה זוכה להצלחה בקרב תושבי יער ת"ק הפרסאות, אך לא בקרב גופר, שככל הנראה לא הוזמן.
פו נוחת על ראשו של גופר במהלך קפיצת־מצנח, כאשר זה יוצא ממחילתו בכעס על־מנת לברר מדוע כל ההמולה והרעש.
מדבב/ת דמות סטרלינג הולוויי פו הדב ג'ון פידלר חזרזיר פול וינצ'ל טיגר ג'וניוס מתיוס ארנב ג'ון ולמסלי כריסטופר רובין האל סמית ינשוף ראלף רייט איה ברברה לאדי קנגה קלינט הווארד רו הווארד מוריס גופר סבסטיאן קאבוט המספר
הסרט עצמו לא יצא לאור בגרסת הדיבוב העברי אבל בגרסה המאוחדת עם שני הסרטים הקצרים האחרים היה דיבוב עברי לכל אחת מהדמויות במשך כל הסרט.
פו הדב וטיגר גם הוא סרט קצר של חברת וולט דיסני.
הסרט מבוסס על פרקים 4 ו-6 מהספר "הבית בקרן פו" שנכתב על ידי הסופר א.
הסרט יצא לאקרנים בשנת 1974 ובשנת 1977 יצא תחת גרסה מאוחדת עם "פו הדב ועץ הדבש" (1966) ו"פו הדב והיום הסוער" (1968) בסרט "הרפתקאותיו הרבות של פו הדב".
לארנב נמאס מכך שטיגר מקפץ על כולם בהנאה, ולכן הוא נפגש עם פו וחזרזיר ומעלה תוכנית: שלושתם ייקחו את טיגר להליכה ארוכה ביער, ינטשו אותו שם, ויחזרו למצוא אותו למחרת – בתקווה שרוחו תישבר והוא יחדל מלקפץ.
פו, חזרזיר וארנב מבצעים את התוכנית למחרת בבוקר, ואכן מצליחים לאבד את טיגר, אך עד מהרה הדברים משתבשים כאשר שלושתם אינם מצליחים למצוא את דרכם חזרה הביתה.
לאחר שארנב נפרד מפו ומחזרזיר בעקבות ויכוח על הדרך להימלט, מצליחים השניים האחרונים למצוא לבדם את הדרך החוצה מן היער, ולבסוף נתקלים בטיגר, שכבר מצא בעצמו את הדרך החוצה.
כאשר טיגר שומע מפו וחזרזיר שארנב עדיין נמצא ביער, הוא חוזר להציל את ארנב ומוביל אותו החוצה – למבוכתו ולתסכולו של ארנב מכך שמזימתו נכשלה.
זמן־מה לאחר־מכן, עם ירידת השלג הראשון בחורף, טיגר ורו מבלים את היום יחד.
במהלך שיטוטם ביער הם מחליטים לקפוץ עד לצמרתו של אילן גבוה, והם אכן מצליחים בכך, אך בהגיעם לצמרת טיגר נבהל מדי מכדי לרדת.
פו וחזרזיר מגלים במהרה את טיגר ורו על העץ ומגייסים את כריסטופר רובין, קנגה – אמו של רו – ואת ארנב כדי לעזור להורידם.
רו מצליח לרדת בשלום כאשר הוא קופץ אל מעילו של כריסטופר רובין, אך טיגר, שעדיין מפוחד, מסרב לקפוץ ומבטיח שלעולם לא יקפץ שוב אם ישוחרר ממצבו – דבר המשמח את ארנב עד־מאוד.
כדי לעזור לטיגר, המספר מטה הצידה את הספר, וכך טיגר מחליק מטה ללא פגע.
שמחתו של טיגר על חזרתו לקרקע מתחלפת בדכדוך עמוק כאשר ארנב מזכיר לו בכעס ובתוקפנות את הבטחתו כי יפסיק לקפץ.
חבריו, שמרחמים על טיגר, מזכירים לארנב את השמחה שטיגר הביא עמם בקפיצותיו, וארנב מבין את אנוכיותו וחוזר בו מן ההבטחה עליה הסכימו.
טיגר, המאושר עד־מאוד, מזמין את ארנב לקפץ יחד איתו, וארנב, להפתעתו הרבה, נהנה מכך מאוד.
כולם מצטרפים לקפיצות, בעוד טיגר שר בפעם האחרונה את שירו המפורסם.
מדבב/ת דמות סטרלינג הולוויי פו הדב ג'וניוס מתיוס ארנב פול וינצ'ל טיגר דורי ויטאקר רו ג'ון פידלר חזרזיר ברברה לאדי קנגה טימותי טרנר כריסטופר רובין סבסטיאן קאבוט המספר
פּוֹ היא קומונה ובירת מחוז הפירנאים האטלנטיים בחבל אקיטן החדשה שבצרפת, בקצה הצפוני של הרי הפירנאים.
היסטורית, שימשה העיר כבירת מחוז ביארן של ממלכת צרפת.
מקור השם הוא, ככל הנראה, ממילה בשפה ההודו-אירופאית, pal או bal שמשמעותה "צלע הר", כשהכוונה לצלעי הרי הפירנאים הסמוכים לעיר.
העיר בוצרה במאה ה-11 כדי להגן על מעברת הנהר שעל גדתו היא שוכנת.
ב-1464 הפכה העיר לבירת מחוז ביארן.
בתחילת המאה ה-16 מצודת העיר שופצה והותאמה למגורי גסטון השלישי, רוזן פואה.
מאוחר יותר הפכה המצודה למקום מושב מלכי נווארה שנשאו גם בתואר ויקונטי ביארן.
המצודה שופצה לאורך השנים פעמים רבות, כולל על ידי נפוליאון השלישי, שבתקופתו נוספו לעיר מבנים בסגנון האדריכלות של הבל אפוק.
אנרי הרביעי, מלך צרפת נולד בעיר, כאשר אמו ז'אן ד'אלברה מיהרה להיכנס מספרד לתוך שטח צרפת כדי שבנה, העתיד לירש את המלוכה ברבות הימים, יולד על אדמת צרפת כנדרש בחוק.
העיר מושפעת רבות מן התיירים הבריטים הרבים הפוקדים את העיר.
ראשיתה של הנוכחות הבריטית באזור היא בחיל מצב שהשאיר בעיר הדוכס מוולינגטון ב-1814 לקראת סיום מלחמת חצי האי.
כך למשל בעיר קיים חצר טניס עבור גרסת הטניס הקדומה הנהוגה באנגליה.
מסלול הגולף בן 18 החורים הראשון באירופה הוקם בפו, כשהוא עדיין פעיל כיום.
קבוצת הכדורסל פו אורטז פועלת מהעיר.
פו הדב ויום ההולדת של איה הוא סרט הנפשה קצר של חברת וולט דיסני.
הסרט מבוסס על שני פרקים מהספר "הבית בקרן פו" שכתב הסופר א.
הסרט יצא לאקרנים בשנת 1983 לאחר הצלחת הסרט "הרפתקאותיו של פו הדב"
מדבב/ת דמות האל סמית פו הדב וויל ריין ארנב קים כריסטיאנסון כריסטופר רובין האל סמית ינשוף הווארד מוריס גופר ראלף רייט איה דיק בילינגסלי רו ג'ולי מקרייטר קנגה לורי מיין המספר
הסרט עצמו יצא בדיבוב עברי על קלטות וידאו.
פו דמרון הוא דמות בדיונית בסדרת מלחמת הכוכבים.
אשר הופיעה לראשונה ב-2015 במלחמת הכוכבים: הכוח מתעורר ולאחר מכן גם בסרטי ההמשך: מלחמת הכוכבים: אחרוני הג'דיי ומלחמת הכוכבים: עלייתו של סקייווקר.
פו הוא טייס חללית קרב (קרבית) מדגם X-Wing עבור המחתרת הנלחמת כנגד המסדר הראשון.
הדמות מגולמת על ידי אוסקר אייזק לאורך שלושת סרטי הטרילוגיה השלישית, ולפי מבקרי הסרט, עושה זאת אייזק בהצלחה רבה.
פו מושווה לעיתים להאן סולו (האריסון פורד) מטרילוגיית מלחמת הכוכבים המקורית.
בשלבי הפיתוח של הכוח מתעורר, הדמות נקראה בהתחלה "ג'ון דו" ותוכננה להיות ג'די, ולאחר מכן צייד גולגולות עם שותף מגזע ווקי (הרעיון נפסל לאחר שיוצרי הסדרה קבעו כי הדמות דומה יתר על המידה להאן סולו).
ליהוקו של אייזק לסרט הוכרז לראשונה ב-29 באפריל 2014. הדמות הופיעה לראשונה בתקציר באורך 88 שניות של הסרט "הכוח מתעורר".
התקציר פורסם על ידי לוקאס פילם ב-28 בנובמבר 2014, ובו נראה דמרון מטיס קרבית מסוג אקס ווינג.
השם פו דמרון פורסם על ידי שבועון בידור בתוך דגם כרטיס מסחר שעוצב על ידי לוקאס פילם בסגנון Topps בדצמבר 2014. השם דמרון מגיע משמו של עוזר הבמאי והתסריטאי ג'יי ג'יי אברהמס, מורגן דמרון.
פו דמרון הייה אחד מאלו שהשתתפו בצילומי וניטי פייר במאי 2015 של אנני לייבוביץ'.
פו דמרון הוא טייס מצליח של צי המחתרת, בהנהגת הגנרלית ליאה אורגנה.
שותפו הוא הרובוט BB-8 - דרואיד חלל המסייע בהטסת קרבית.
הוא נשלח על ידי ליאה לפלנטה המדברית ג'אקו, במשימה להשגת חלק ממפה שיוביל למיקום של אחיה, לוק סקייווקר.
לפני שפו מספיק לעזוב עם המפה, המסדר הראשון תוקף את הכפר בו הסתתר, והוא נלכד על ידי קפטן פאזמה וחייליה, בעזרת קיילו רן.
פו נותן את המפה ל-BB-8, אשר נמלט אל מדבר בזמן שקיילו רן מענה את דמרון בחיפוש אחר מפה.
פו ניצל על ידי חייל הסער הבוגד פין, והם נמלטים בקרבית תאי (TIE Fighter) משופרת.
הם מתרסקים על ג'אקו, ופין נפלט מן הספינה, תוך שהוא מעריך כי פו מת כאשר הספינה המרוסקת שקעה ונבלעה בחול.
למרות זאת, פו מופיע שוב מאוחר יותר, לאחר שנחלץ גם הוא מאתר ההתרסקות, כשהוא מוביל טייסת X-Wing במתקפה על המסדר הראשון בטירה של מז קנטה.
מאוחר יותר הוא מוביל את הטייסת שלו לתקוף את בסיס מחסל הכוכבים של המסדר הראשון, ואחראי להתפוצצות הנשק משמיד הפלנטות.
פו יוצא למשימה בלתי אפשרית נגד ספינת מלחמה מסוג דריידנוט (Dreadnought), יוצר קשר עם הגנרל האקס ולועג לו בקוראו לו "האגס" תוך שהוא מעמיד פנים שאינו שומע אותו.
הרפתקנותו של פו מביאה את צי המחתרת לקרב קשה מול צי המסדר הראשון והמחתרת סופגת מכה קשה.
על מעשים פזיזים אלו הגנרלית ליה אורגאנה מורידה אותו בדרגה.
מאוחר יותר, במהלך התקפה מצד המסדר הראשון, ליה נפגעת ונכנסת לתרדמת.
סגנית האדמירל הולדו מחליפה אותה אך לא מציגה תוכנית פעולה ברורה וגורמת לפו תסכול רב.
כשהמצב נואש מתמיד פו מורד בהולדו ושם אותה תחת מעצר.
הוא לוקח את הפיקוד על ספינת הדגל של המחתרת לידיו, אולם במהרה ליאה מתעוררת מהתרדמת ומהממת אותו בעזרת רובה מיועד.
הוא נוכח במנוסה מפני המסדר הראשון, ובקרב בכוכב הלכת קרייט.
בספינת המילניום פאלקון, פו מוצג כבעל התאהבות חלקית בריי, אותה הוא פוגש לאחר סיפורים רבים אשר שמע עליה מידי פין.
בסיום הסרט, הוא מהבודדים אשר שרדו את שלוש מתקפות המסדר הראשון, ומהלוחמים האחרונים של המחתרת המוכה.
פו-בעלו (בשמית צפון מערבית לרבות כנענית עתיקה כמו-גם באכדית: "פיו/מילתו/דוברו/קולו של בעל", תעתיק לאנגלית: "Pu-Ba'lu") היה שליט העיר הכנענית יורזה (מזוהה בתל גמה בנחל הבשור) הנזכר בתעודות אל-עמארנה מן השנים 1350-1335 לפנה"ס, דהיינו זמן מלוכת אחנתון.
פו-בעלו נזכר כמחבר בשלושה מכתבים שפונים לפרעה: EA 314 שכותרתו במחקר המודרני היא "משלוח זכוכית", מכתב EA 315 שכותרתו היא "כמו פקודה מן השמש" ומכתב EA 316 שכותרתו היא "נ.ב לסופר המלכותי".
ישנו אזכור נוסף לשם "פו-בעלו" (בתעתיק: "Pu-Bahla") בקורפוס 382 המכתבים שנתגלו באחתאתון אך הוא מופיע במכתב EA 104 שכותרתו היא "אולאסה נכבשה" ובו מדובר על בנו של עבדי-אשירתה מלך אמורו, ככל הנראה למרות הדמיון בשמות מדובר באדם אחר ששמו המקורי הוא "פי-בעל" גם כן.
מכתש פו הוא מכתש פגיעה הנמצא על כוכב חמה אשר קרוי על שמו של המשורר והסופר האמריקני אדגר אלן פו.
פו הדב הכי טוב בעולם הוא ההמשך הרשמי השני, לאחר הספר "בחזרה ליער מאה העצים", לסדרת הספרים "פו הדב" מאת אלן אלכסנדר מילן.
הספר יצא לאור לראשונה במקור ב-6 באוקטובר 2016, לציון 90 שנה לפרסום הספר הראשון בסדרה.
הספר כולל ארבעה סיפורים קצרים, כאשר כל אחד מהם נכתב על ידי סופר ילדים מוביל - פול ברייט, ז'אן וויליס, קייט סונדרס ובריאן סיבלי.
הספר תורגם לעברית על ידי עטרה אופק, ויצא לאור לראשונה בישראל בשנת 2016 על ידי דני ספרים.
הספר כולל ארבעה סיפורים קצרים.
כל פרק מתרחש בעונה אחרת מעונות השנה.
הפרק הראשון נקרא "סתיו" מאת פול ברייט, ובו מתכוננים פו הדוב וחבריו לפגישה עם דרקון נושף-אש, בזמן שכריסטופר רובין הנרגש מתכונן להופעתו במחזה של הכפר בתור ג'ורג' הקדוש.
הפרק השני נקרא "חורף" מאת בריאן סיבלי, ובו מוצגת דמות חדשה - פינגווין.
בסיפור זה יוצאת החבורה לחפש את כריסטופר רובין, שהשאיר להם פתק שאינם מצליחים לפענח, בדרכם הם משתעשעים במזחלת ונהנים בשלג החורפי.
הפרק השלישי נקרא "אביב" מאת ז'אן וויליס, אשר עוקב אחר פו הדב וחזרזיר היוצאים לחפש חמור שאיה חושד כי הוא חושק בדרדרים שלו, ורק לאחר פגישה עם הינשוף החכם, שמאיר את עיניו, חוזר אליו ביטחונו העצמי.
הפרק הרביעי והאחרון נקרא "קיץ" מאת קייט סונדרס, ובו יוצאים החברים למסע אל אפריקה החמה ואל מקורות הנילוס, בתקווה להגיע אל הגלידה שאולי מצפה להם שם.
זמן קצר לפני פרסומו הוכרז כי בספר תופיע דמות חדשה, פינגווין.
דווח כי פינגווין הוא הדמות החדשה הראשונה שהוסמכה על ידי אחוזת מילן.
"פו הדב: דם ודבש" הוא מותחן-סלאשר עצמאי בריטי שבוים ונכתב על ידי רייס פרייק-ווטרפילד.
הסרט מבוסס ומשמש כעיבוד אימה לספרו של אלן אלכסנדר מילן משנת 1926, "פו הדב", ועוסק בדמויותיהם של פו הדב וחזרזיר, שהפכו כעת לרוצחים צמאי דם לאחר שכריסטופר רובין עזב לקולג', ומתחילים לרדוף אחרי קבוצה של סטודנטיות.
פיתוחו של הסרט החל כאשר זכויות קניינו הרוחני של הספר הפכו לרשות הציבור בארצות הברית בינואר 2022, וכתוצאה מכך חברת וולט דיסני איבדה את זכויותיה הבלעדיות על עיבוד הדמויות המתוארות בספר.
עם ההכרזה על הפקתו, הסרט משך תשומת לב רחבה בשל התמה שבמרכזו, המעמידה דמות שצברה מוניטין של "אייקון ילדות אהוב" כרוצח סדרתי, ואף ספג ביקורות בשל כך.
הסרט הוקרן בכמה מאות בתי קולנוע ברחבי ארצות הברית, ליום אחד בלבד, ב-15 בפברואר 2023. בישראל, עלה הסרט לאקרנים ב-16 בפברואר 2023.
לפני שנים רבות, פגש והתיידד כריסטופר רובין הצעיר עם קבוצה של בעלי חיים אנתרופומורפיים – פו הדב, חזרזיר, איה, ארנב וינשוף – ביער מאה האקרים.
עם זאת, כאשר החליט כריסטופר לעזוב על מנת ללמוד לימודי רפואה באוניברסיטה, הוא הפסיק לבקרם.
עם בוא החורף וללא כריסטופר בסביבה שיספק להם אוכל או חברה, הקבוצה החלה לסבול מרעב קיצוני; ולילה גורלי אחד, החליט פו שעל מנת לשרוד, עליהם לאכול אחד משלהם.
בסופו של דבר, החליטו פו, חזרזיר, ארנב וינשוף להרוג ולאכול את איה, דבר שגרם להם לטראומה עד כדי כך שהם פיתוח שנאה לאנושות, ובמיוחד כלפי כריסטופר על שנטש אותם.
הקבוצה נשבעה לנטוש את אנושיותם ולשוב לדחפיהם הפראיים שלהם.
חמש שנים לאחר מכן, שב כריסטופר ליער מאה האקרים כשהוא מלווה בארוסתו, מרי, על מנת להתאחד עם חבריו הוותיקים, אך מגלה את המקום בשממונו.
למרות הפצרותיה של מרי לעזוב, מחליט כריסטופר לחקור את הסביבה, אך חזרזיר מפתיע אותו וחונק את מרי בשרשרת.
מבועת, מנסה כריסטופר להימלט, אבל פו וחזרזיר אורבים לו וגוררים אותו חזרה אל היער.
זמן מה לאחר מכן, קבוצה של סטודנטיות באוניברסיטה – מריה, ג'ס, אליס, זואי ולארה – שוכרות בקתה ביער מאה האקרים בהמלצתה של הפסיכולוגית של מריה, כחלק מתהליך הריפוי שלה.
טינה, אחת מחברותיה הנוספות של מריה, אובדת בדרכה לבקתה, ופו רודף אחריה אל מפעל נטוש, שם הוא טוחן אותה עם קוצץ עצים.
מאוחר יותר, בבית העץ שלו, פו, שמחזיק את כריסטופר בשבי, מצליף בו באכזריות עם זנבו של איה ומניח את שרידיה של מרי בפינת החדר לפני שרוחץ אותו בדמה.
כשהלילה יורד, פו וחזרזיר נתקלים בבקתה.
השניים אורבים ללארה ונושאים אותה לכביש, שם פו מוחץ את גולגולתה תחת גלגלי המכונית.
לאחר ששמעו את המהומה, יוצאות מריה וג'ס החוצה, אך כשהן מגלות את גופתה של לארה, נסוגות לבקתה במטרה להזהיר את אליס וזואי.
הבנות מותקפות על ידי פו, שמפריד ביניהן.
חזרזיר נכנס, מעלף את אליס, והורג את זואי באמצעות ריסוק פניה עם פטיש.
מריה וג'ס חוזות בפו וחזרזיר חוטפים את אליס ממקום מחבואן ומחליטות ללכת בעקבותיהם אל היער על מנת לחלץ אותה.
בבית העץ של פו, מריה וג'ס משחררות את אליס, כריסטופר ובת ערובה נוספת בשם שרלין, שבעלה, דארל, נרצח על ידי חזרזיר.
בשל רצונה לנקום לאחר שחזרזיר צילק קשות את פניה עקב ניסיונותיה לדבר איתו ועם פו, שרלין מפתה את חזרזיר, אך פו מכניע אותה וחזרזיר מכה אותה למוות.
פו רודף אחר מריה וג'ס אל היער, אך אליס נשארת מאחור ונוקמת את מותן של זואי, שרלין ולארה על ידי הכנעתו, כבילתו והכאתו למוות של חזרזיר באמצעות פטישו.
פו, ששמע את חזרזיר צורח, אורב לה ומשפד את אליס עם סכין לקיר דרך פיה הפעור.
בהגיען לכביש, עוצרות מריה וג'ס מכונית המונעת על ידי ארבעה גברים מקומיים – לוגאן, טאקר, ג'ון וקולט – בבקשת עזרה.
למרות ניסיונותיהם של הגברים להכניעו, פו הורג אותם בקלות בנפרד עד שמריה מנסה לדרוס אותו עם המכונית.
פו עולה על המכונית והיא מתנגשת בעץ, מאבדת את הכרתה.
עם התעוררותה, עדה מריה לעריפת ראשה של ג'ס.
פו מנסה להרוג את מריה עד שכריסטופר מופיע, מוחץ את פו בין שתי המכוניות וככל הנראה הורג אותו.
כריסטופר מנסה לסייע למריה, אך פו, לאחר שבקושי שרד, תופס ומחזיק אותה באיומי סכין.
כריסטופר מתחנן בפני פו לחוס על חייה, ומבטיח להישאר איתו לצמיתות ביער מאה האקרים בתמורה.
פו מוריד באיטיות את הסכין בהתחלה, אך אז מחליט לשבור את שתיקתו עבור מילה אחת: "עזבת", לפני שמשסף את גרונה של מריה.
לאחר שראה אותה מתה בזרועותיו, כריסטופר מוכה הטראומה מבין שחברו לשעבר אבד לנצח, ונמלט מהיער בעוד פו דוקר שוב ושוב את גופתה.
קרייג דייוויד דאוסט – פו הדב
ניקולאי ליאון – כריסטופר רובין
נטשה רוז מילס – ג'ס
ב-26 במאי 2022, נמסר לראשונה על עיבוד לסרט אימה המבוסס על הספר "פו הדוב".
בשיחה עם "וראייטי", הצהיר פרייק-ווטרפילד כי עלילת הסרט מתרחשת לאחר שפו הדב וחזרזיר הופכים למטורפים רצחניים, מכיוון שכריסטופר רובין עזב אותם.
פרייק-ווטרפילד אף חשף כי לפני אירועי הסרט, פו וחזרזיר הרגו ואכלו את איה בעודו בחיים בשל רעבונם; וכי המצבה של איה תוצג בקצרה במהלך הסרט.
צילומי הסרט התקיימו באנגליה ונמשכו עשרה ימים.
על הפקת וצילומי הסרט הייתה אמונה "Jagged Edge Productions", בשיתוף פעולה עם "ITN Studios", שתהיה אמונה על הפצתו.
על מנת להימנע מבעיות זכויות יוצרים, פרייק-ווטרפילד הקפיד להימנע מהסממנים המוכרים של הדמויות של דיסני, שעלולות להוות עילה לתביעת זכויות יוצרים.
הסרט יוקרן בכמה מאות בתי קולנוע ברחבי ארצות הברית, במשך יום אחד בלבד, ב-15 בפברואר 2023. כמו כן, לאור הסקרנות שהסרט עורר מאז שפורסם דבר הפקתו במאי 2022, לגרסה שתופץ לקולנוע נוספו מספר שוטים שלא נכללו בגרסה הקולנועית המקורית.
בנוסף לארצות הברית, הסרט נרכש להפצה לקולנוע בממלכה המאוחדת, קנדה ומקסיקו, וכמה מדינות נוספות התעניינו בהקרנתו.
לאחר ההכרזה על הפקת הסרט, העיתונאית קלי מקלור ("Salon") כתבה כי הסרט הוא "דוגמה מושלמת לטעות שעלולה לנבוע מיצירה שנמסרה לנחלת הכלל".
היא המשיכה, וכינתה את הסרט כ"טייק מבעית" על פו הדב, וקבעה גם כי יש לסרט "את המרכיבים של קלאסיקת פולחן אפלה ומעוותת." הכתב ג'ון מנדלסון ("Collider") כינה את הסרט "סיוטי" ו"מוזר ביותר".
הכתבת רותם רוסאק ("Nerdist") כתבה כי "לראות את הדוב האייקוני מעובד מחדש כמפלצת סלאשרים סיוטית מדברת אל רוח הדמיון המופלאה שמעניקה לנו השראה."
הכתב ג'סטין קרטר ("Gizmodo") כתב כי
באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", זכה הסרט לציון רקוב של 3%, על בסיס 54 ביקורות ודירוג ממוצע של 2.2/10. באתר הביקורות המשוקללות "Metacritic", זכה הסרט לציון 16/100, על בסיס 19 ביקורות, דבר המצביע על "חוסר אהבה מוחץ".
אתר "וראייטי" בחר את הסרט לאחד מהסרטים הגרועים ביותר של שנת 2023. הסרט מתואר כסרט סלאשר שמנצל דמויות פופולריות בצורה מחרידה ומדגיש את הניצול של מותגים אהובים עקב פרצות חוקיות.
פרסתאריך הטקסקטגוריהמועמד/יםתוצאהמקורפרס פטל הזהב9 במרץ 2024הסרט הגרוע ביותר"פו הדב: דם ודבש"הרימייק, החיקוי או סרט ההמשך הגרוע ביותרהתסריט הגרוע ביותרהבמאי הגרוע ביותררייס פרייק-ווטרפילדהשילוב הגרוע ביותר על המסךפו הדב וחזרזיר בתור רוצחים צמא דם
ביוני 2022, פרייק-ווטרפילד הביע עניין בהפקת סרט המשך "יותר מטורף ומוקצן".
נוסף על כך, הודיע פרייק-ווטרפילד כי הוא עתיד להפיק סרטי אימה המבוססים על במבי ועל פיטר פן.
"פו הדב: דם ודבש 2" הוא סרט סלאשר עצמאי שנכתב על ידי מאט לסלי, ובוים על ידי רייס פרייק-ווטרפילד, שגם הפיק יחד עם סקוט ג'פרי.
זהו המשך רציף לסרט "פו הדב: דם ודבש" משנת 2023. הסרט מבוסס ומשמש כעיבוד אימה לספרו של אלן אלכסנדר מילן "פו הדב" משנת 1926. בסרט מככבים סקוט צ'יימברס, ראיין אוליבה, לואיס סנטר וסיימון קאלו.
בעקבות ההצלחה המסחרית של הסרט הראשון, הבמאי פרייק-ווטרפילד הביע עניין בסרט המשך, שאושר בנובמבר 2022. צוות השחקנים ניקולאי ליאון, קרייג דייוויד דאוסט וכריס קורדל לא יחזרו לסרט ההמשך, ואושר צוות שחקנים חדש הכולל את צ'יימברס, אוליבה ומקנזי שיגלמו את כריסטופר רובין, פו הדב וחזרזיר, בהתאמה, בספטמבר 2023.
הסרט יצא לאקרנים ב-18 במרץ 2024 בממלכה המאוחדת וב-26 במרץ בארצות הברית.