tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כ-700 משפחות, רובן חסידי סערט ויזניץ וחלקן מחצרות חסידויות אחרת, מתגוררות ברחובות הקריה וברחובות הסמוכים שבעבר אוכלסו על ידי אוכלוסייה דתית לאומית וחילונית (רחוב השילוח, ברכת משה ורחוב מיכאל).
כרב הקריה כיהן הרב יעקב הגר, עד מינויו לאדמו"ר.
הרב דוד שלמה זולדן מכהן כדיין.
במהלך מהומות מאי 2021 בישראל הציתו פורעים ערבים רכבים בחניית שני בניינים (אהבת שלום 4-6).
דיירי הבניינים פונו והושגה שליטה על האש.
חקירת המשטרה הופסקה ללא מעצר חשודים, למרות סרטון תיעוד מההצתה שפורסם בתקשורת.
מאז קום המדינה עולה רמת החיים בישראל ברציפות.
מאז הונהגה תוכנית חומת מגן כלכלית בשנת 2003, הנתונים המקרו-כלכליים של ישראל השתפרו מבחינות רבות:
הצמיחה בתמ"ג לנפש ובפריון העבודה בשנים 2003 עד 2017 הייתה גבוהה מהממוצע במדינות המפותחות.
שיעור ההשתתפות בכוח העבודה בגילאי 15 ומעלה עלה מ-54.5% בשנת 2003 ל-64.3% בספטמבר 2016 – הרמה הגבוהה ביותר שנמדדה בתולדות המדינה (רמה זהה נמדדה בדצמבר 2015 ויוני 2014).
סוכנויות דירוג האשראי העולמיות העלו את דירוגי האשראי של ישראל מ-A-/A-/A2 בשנת 2003 ל-A+/A+/A1 באוגוסט 2017 – הדירוגים הגבוהים ביותר שניתנו מאז הן החלו לסקור את ישראל ב-1988.
מאזן ההגירה השלילי ירד משיא של 19,000 בשנת 2002 ל-6,800 בשנת 2014. שיעורי ההגירה בשנים האחרונות הם הנמוכים ביותר מאז תחילת שנות ה-70.
במרץ 2017 ערכו הריאלי של שקל ביחס לסל המטבעות הגיע לרמת הגבוהה ביותר שנמדדה מאז יולי 2001.
על אף הצמיחה הגבוהה, שיעור העוני היחסי במגזרים מסוימים בישראל גבוה ומגדיל את אי השוויון.
נכון לשנת 2023 21% מאוכלוסיית המדינה חיו מתחת לקו העוני.
הנתח העיקרי של האוכלוסייה מתחת לקו העוני משתייך למגזר החרדי והערבי.
מדד ג'יני מציב את ישראל כאחת המדינות בעלות אי-שוויון בהכנסות מבין הגבוהים בעולם המערבי.
מדדים המשמשים להערכת רמת חיים בישראל
מחיר סל מוצרי מזון בסיסיים בישראל.
זהו סל עם מדגם מוצרים קבוע שמחירו נמדד ברשתות השיווק השונות.
השכר הממוצע בישראל – לצורך עדכון קצבאות שונות, מחשב המוסד לביטוח לאומי ב-1 בינואר של כל שנה מיצוע נתוני השכר הממוצע למשרת שכיר.
שכר חציוני – מהווה מדד סטטיסטי מסוג "חציון", המשמש אומדן לרמת השכר במשק.
השכר החציוני מגלם רמת שכר אשר מחצית מהעובדים משתכרים יותר ממנה ומחציתם פחות ממנה.
אומדן זה דומה לאומדן השכר הממוצע אך יש הטוענים כי הוא עדיף עליו לצורך ייצוג רמת השכר המאפיינת את מעמד הביניים, בעיקר בחברות שבהן יש פערי ההכנסות, או ערכי קיצון משמעותיים .
הערכת קרן המטבע הבינלאומית – בשנת 1997 העבירה הקרן את ישראל, יחד עם ארבעת הנמרים של אסיה, ממעמד של מדינה מתפתחת למדינה מפותחת.
הערכת ל – בשנת 2010 התקבלה ישראל לארגון ה-OECD.
מדד הפיתוח האנושי – בשנת 2015 הייתה ישראל ממוקמת במקום ה-18 במדד (HDI) העולמי.
כוח קנייה יחסי – בשנת 2023 התמ"ג לנפש במונחי כוח קנייה בישראל (PPP) היה 54,997 דולר.
כוח קניה נומינלי – בשנת 2023 התמ"ג לנפש במונחי כוח קנייה בישראל (נומינלי) היה 55,535 דולר.
לפי נתוני קרן המטבע הבינלאומית, התמ"ג לנפש במונחי כוח קנייה בישראל (PPP) צמח בשנת 2023 ל-54,997 דולר.
מבחינת תמ"ג לעובד, מיקומה של ישראל גבוה יחסית, ובחלק מהשנים עוקפת מדינות כגון דנמרק, הממלכה המאוחדת, גרמניה, איסלנד וקוריאה הדרומית.
למרות הנתון היוצא מן הכלל, פריון העבודה בישראל עומד על 33.8 דולר (לעומת 44.1 דולר במדינות ה-OECD ו-52.8 דולר במדינות ה-G7).
למעשה התמ"ג לעובד גבוה מהממוצע רק מפני שממוצע שעות העבודה לעובד עומד על 1,929 בשנה (לעומת 1,775 שעות במדינות ה-OECD ו-1,688 שעות במדינות ה-G7).
מאז אמצע שנות ה-70, אף על פי שפריון העבודה בישראל עלה דרמטית, למעשה הוא ירד באופן יחסי למדינות המפותחות.
באמצע שנות ה-70 פריון העבודה בישראל היה מהגבוהים בעולם ומאז הוא הידרדר באופן יחסי לפריון העבודה במדינות ה-G7 מרמה של כ-75% בשנת 1982 ל-63% בשנת 2015.
על פי נתוני ה-OECD, תוחלת החיים בישראל היא החמישית בגובהה בעולם, והגיעה בשנת 2022 ל-83.35 שנים (ביחס לממוצע המדינות בעלות ההכנסה הגבוהה העומד על 75.3).
ישראל עוקפת מדינות מפותחות כמו שוודיה, הממלכה המאוחדת, צרפת והולנד.
תוחלת החיים של הגבר הישראלי היא 81.45 (מקום שישי, יחד עם קנדה) ושל האישה הישראלית היא 85.34 (מקום 19).
ב-2020 השיעור הממוצע של תמותת תינוקות בישראל נמוך יחסית ועומד על 3.6 לאלף לידות לעומת 6.8 במדינות ה-OECD בממוצע.
על פי דו"ח של בנק ישראל, מערכת הבריאות בישראל אינה נחשבת לטובה בהשוואה בינלאומית.
השירות בבתי החולים בישראל הוא מן הנמוכים בעולם המערבי.
שיעור התפוסה של מיטות האשפוז בישראל ב-2012 היה 96.6%, הגבוה ביותר במדינות ה-OECD (ממוצע התפוסה ב-OECD הוא 75%).
השהייה הממוצעת באשפוז בישראל היא 4.3 ימים, קצרה ביומיים מהממוצע ב-OECD.
בדו"ח מצוין שהצפיפות בבתי החולים מובילה לעיתים לאשפוז במסדרונות, צפיפות בחדרי האוכל, מקשה על כוח האדם להעניק טיפול מיטבי, ועלולה לתרום להידבקות בזיהומים.
כמו כן יש מספר נמוך של מכשירי סריקה, קצב אטי של רכישת ציוד טכנולוגי רפואי חדיש והשקעה נמוכה בהכשרת רופאים.
קיים מחסור בציוד שיקוף, דבר הגורם לתורים ארוכים וזמני המתנה ממושכים.
שיעור תמותת הפגים בישראל כפול מבארצות הברית, זאת בשל המחסור במיטות ובתקני אחיות ורופאים.
ההוצאה הלאומית לבריאות בישראל היא מהנמוכות מבין מדינות ה-OECD והסתכמה בשנת 2009 ב-7.9% מהתמ"ג, בהשוואה לממוצע של 9.6% ביתר המדינות (ניתן להסביר זאת, לפחות באופן חלקי, על ידי הרכב הגילאים הצעיר בישראל).
לצד החסרונות של מערכת הבריאות בישראל, מספר הרופאים בישראל הוא מהגבוהים בעולם ועומד על 3.5 רופאים ל-1,000 תושבים לעומת ממוצע של 3.1 במדינות ה-OECD.
גם שיעור ההישרדות מסרטן בישראל הוא מהגבוהים בעולם.
הצלחת מבצע לתת כתף לחיסונה של אוכלוסיית ישראל מול נגיף הקורונה זכה להערכה עולמית בשל יכולותיהן וכשירותן של קופות החולים כחלק ממערכת הבריאות הציבורית לספק לציבור שירות ברמה גבוהה.
על פי מחקר שנערך בלמ"ס, שיטת המדידה בישראל גרמה לניפוח מתמשך בחישוב העוני והאי שוויון בשיעור של כ-40% מהגידול בדור האחרון – שיעור שהיה מקטין במעט את שיעור העוני ומדד ג'יני.
ניתוח אחר, שאינו מקובל כמדד בינלאומי, המתבסס על שיטת מדידה המבוססת על הוצאות במקום על הכנסות ברוטו, מראה שמדינת ישראל היא דווקא אחת המדינות השוויוניות בעולם מבחינת הוצאות, נכון לשנת 2011.
בשנת 2010 הוגדרו 19.8% ממשקי הבית (לעומת כ-11% בממוצע במדינות ה-OECD), 24.4% מהנפשות ו-35.3% מהילדים עניים על פי הגדרת המוסד לביטוח לאומי.
עם זאת, קו העוני עצמו עלה ריאלית ב-3.6% בשנת 2010 ביחס לשנה שקדמה לה – קו העוני למשפחה בת שתי נפשות עומד על הכנסה של 3,861 שקלים בחודש, למשפחה בת ארבע נפשות 6,178 שקלים ולמשפחה בת שש נפשות 8,205 שקלים.
מדידת עוני במדדים מוחלטים אינה מקובלת בישראל – כמו ברוב מדינות העולם – כדבר שבשגרה, ולכן לא נאספים נתונים סדירים על שיעורי העוני המוחלט.
עם זאת, במדדים מסוימים של רמת חיים – ביכולת לרכוש סל צרכים חיוניים, בהכנסה הריאלית, בשיעור הבעלות על מוצרים בני קיימא או בתוחלת החיים – מצבם של העניים הוטב באופן משמעותי.
אולם מאז התחלפה המגמה ומחירי הדירות עלו באופן חד – מ-2007 ועד 2011 עלו מחירי הדירות ב-38.5% ביחס לשכר הממוצע במשק והגיעו ליחס הגבוה ביותר שנרשם מאז 1998. העלייה החדה במחירי הדיור הורגשה במיוחד באזור גוש דן ובערים הגדולות.
עליית המחירים מכוונת, והתבצעה כחלק מתוכנית בראון, בכוונה לעודד פיתוח של הפריפריה.
אחד האמצעים לעליית המחירים בהם נקטה הממשלה היה העלאת מחירי הקרקע בידי מינהל מקרקעי ישראל, אך גם ריבית נמוכה, שהביאו למחסור מצטבר של כ-65,000 יחידות דיור והחלטת משרד האוצר בשנת 2007 להגביל את הבנייה במרכז כדי לגרום לעליית מחירים ובכך לאלץ רוכשים רבים לעבור לפריפריה.
לדוגמה בצרפת נדרשות 90 משכורות, בארצות הברית – 60, בשווייץ – 42 ובשוודיה – 30. עם זאת, הדירות בישראל גדולות יותר באופן משמעותי – השטח הממוצע לדירה חדשה בישראל (כולל שטחים משותפים בבניין) עומד על 180 מ"ר.
עליית המחירים בנדל"ן ויוקר המחיה הגבוה בישראל באופן כללי הביאו בשנת 2011 לפרוץ מחאת האוהלים שקראה לפתור את משבר הדיור ואת עליית המחירים במשק, ולהרחיב אפשרויות של דיור בר השגה לצעירים.
בסוף שנות ה-50 גרו 54% ממשקי הבית בדירות בבעלותם ו-45% – בשכירות.
שיעור הגרים בדירות בבעלותם עלה עד אמצע שנות ה-70 והגיע ל-71%, ושיעור הגרים בשכירות ירד באופן חד ל-20%.
מאז כמעט לא השתנה שיעור הגרים בדירות בבעלותם ואילו שיעור הגרים בשכירות עלה ל-26% ב-2006.
צפיפות הדיור במשקי הבית היהודיים לפי מספר הנפשות לחדר באחוזים:
שנות החמישים: במהלך שנות החמישים נרשמו עליות במספר היציאות לחו"ל של ישראלים כמעט לאורך כל העשור.
ב-1951 הייתה ירידה של 11% במספר היציאות בעקבות הטלת מס נסיעות בגובה של כ-30% ממחיר כרטיס הטיסה.
עד 1952 הורשה כל נוסע להוציא מישראל מטבע חוץ בערך מרבי של 10 דולר.
שנות השישים, השבעים והשמונים: בשנים אלו נמשכה מגמת העלייה במספר היציאות לחו"ל, למעט ירידה של 24% ב-1985 עקב חידוש מס הנסיעות.
שנות התשעים: חלה עלייה חדה במספר היציאות לחו"ל, המוסברת, בין השאר, בגידול האוכלוסייה המואץ בעשור זה בעקבות העלייה ההמונית ממדינות חבר העמים, בביטול מס הנסיעות ב-1992, בביטול הקצבת מטבע חוץ ב-1998, בירידת מחירי הטיסות, בהסכם השלום עם ירדן ב-1994 ובהיצע גדול של "חבילות נופש" זולות לטורקיה, ליוון ולקפריסין.
בשנת 2004, עם התאוששות המשק, גדל מספר היציאות -10%.
העלייה התמתנה בשנים 2005–2006 עקב ההתנתקות מרצועת עזה ומלחמת לבנון השנייה.
למרות המשברים היה בשנת 2007 מספר שיא של יציאות ישראלים לחו"ל – 4.2 מיליון.
בשנת 2010 יצאו למחוץ לישראל 2.4 מיליון ישראלים (כ-31% מהאוכלוסייה) לפחות פעם אחת במהלך השנה.
800 אלף ישראלים (כ-10% מהאוכלוסייה) יצאו פעמיים או יותר במהלך השנה.
בשנים 2002–2006 היה שיעור האנשים שיצאו לנופש או טיול בארץ (כולל לינה מחוץ לבית) בקרב בני 20 ומעלה כ-50%, ושיעור אלה שיצאו לנופש או טיול מחוץ לישראל – כ-30%, ללא הבדלים כמעט בין השנים.
בסקר שנערך בשנים 1998–1999 על הרגלי הבילוי והפנאי בקרב בני 14 ומעלה נמצא כי בשנה האחרונה: 14.4% השתתפו באופן פעיל בחוגים לחובבים, 43.1% ביקרו במופעי במה, 28.2% ביקרו במוזאון בארץ, 52.0% יצאו לנופש או לטיול בארץ שכלל לינה מחוץ לבית ו-30.1% יצאו לנופש או טיול מחוץ לישראל.
עוד עלה מהסקר כי בחודש האחרון: 32.1% צפו בסרט בבית קולנוע ו-60.7% יצאו לבית קפה, מסעדה, פאב או מקום דומה בארץ.
בסקר שנערך בשנת 1998 בקרב בני 20 ומעלה נמצא כי 70% מהיהודים ו-65% מהערבים ביקרו מחוץ לישראל.
36% מהיהודים ו-25% מהערבים ביקרו למעלה מ-4 פעמים מחוץ לישראל; 15% מהיהודים ו-7% מהערבים אף ביקרו למעלה מ-10 פעמים.
בשנת 2010 בקרב בני 20 ומעלה יצאו לנפוש או לטייל מחוץ לישראל: 44% מהיהודים החילונים, 29% מהמסורתיים, 21% מהדתיים ו-11% מהחרדים.
הקניון הראשון בישראל (דיזנגוף סנטר) נפתח בשנת 1977. בשנת 2006 מספר הקניונים עלה ל-196 ונכון לשנת 2012 יש בישראל מעל ל-250 קניונים.
יותר מ־300 אלף בני אדם מבקרים מדי יום בקניונים ברחבי ישראל.
לפי סקר של משרד התמ"ת בשנת 2008, משפחה ישראלית משאירה בקניון כמעט אלף ש"ח בחודש.
ישראלי ממוצע מבקר בקניון 3.77 פעמים בחודש בממוצע, ו-62% מהציבור הולכים לפחות פעם בחודש.אספקת הקלוריות לנפש ליום עלתה בין השנים 1950 ו-2006 מ-2,610 ל-3,643 קילו קלוריות – גידול של 7% בממוצע לעשור.
על-פי אומדני משרד האוצר משנת 2008, נזקי זיהום האוויר בכל הארץ מסתכמים לכדי 12 מיליארד ש"ח בשנה.
לפי הערכה משנת 2001, כ-1,500 בני אדם מתים בשנה בישראל כתוצאה ישירה מזיהום אוויר.
דו"ח של גרינפיס משנת 1999 העריך כי 293 אנשים מתים בכל שנה בתל אביב כתוצאה מזיהום אוויר.
לפי מחקר משנת 2003, באזור תל אביב בלבד מתים מדי שנה כ-620 בני אדם מנזקי זיהום אוויר מעשה ידי אדם (אם לוקחים בחשבון מזהמים טבעיים כמו אבק למשל, מספר המתים מגיע ל-1,100) ומאות נוספים מתאשפזים בבתי החולים בשל מחלות ריאה קטלניות.
החשיפה לזיהום אוויר גרמה ל-27 אלף מקרים של סימפטומים בדרכי הנשימה לילדים בגיל 7–14 באזור תל אביב ולכ-6,000 מקרים באזור אשדוד.
הטיפול באותם חולים ובגין מוות בטרם עת נאמד ב-77.4 מיליון דולר בשנה.
בשנת 2007 העריכו חוקרים מטעם משרד הבריאות כי בישראל חולים מדי שנה 1,250 איש במחלות סרטן בשל זיהום סביבתי.
בפליטות ממקורות נייחים לא נרשמה ירידה.
שיפורים טכנולוגיים בכלי רכב חדשים הם הגורם העיקרי לירידה בפליטות שמקורן מכלי תחבורה.
בפליטות תחמוצות גפרית נרשמה ירידה של 51%, מ-276 אלף טון בשנת 2000 ל-135 אלף טון בשנת 2009. הגורמים להפחתה בפליטות הם מעבר לדלקים דלי גפרית, שיפורים טכנולוגיים בתחנות כוח והגברת האכיפה בנושא זיהום אוויר.
משנת 2000 עד שנת 2009 נרשמו ירידות בפליטות של כל המזהמים מרכב מנועי: פחמן דו-חמצני (CO2) ירידה של 49%, תחמוצת חנקן (NOx) ירידה של 45%, פחמימנים (HC) ירידה של 40%, וחלקיקים מרחפים (SPM) ירידה של 68%.
ירידות אלו, במקביל לעלייה של 34% בנסועה בתקופה המקבילה, משקפות את השיפורים הטכנולוגיים בכלי רכב חדשים, ששיעורם במצבת כלי הרכב בישראל עלה.
בעוד שבתחילת שנות ה-60 היו כרבע מהאוכלוסייה (בני 15 ומעלה) חסרי השכלה כלל או למדו פחות מ-4 שנות לימוד, כיום הנתון הזה עומד על 3.5%.
חלקם באוכלוסייה של בעלי 13 שנות לימוד ומעלה (בעלי השכלה תיכונית מושלמת ולמעלה מכך) הגיע ב-2010 ל-44%, בהשוואה ל-11.8% ב-1970. בין אלה אחוז נכבד של בעלי 16 שנות לימוד ומעלה – 21.8% מהאוכלוסייה.
ישראל מדורגת בצמרת המדינות מבחינת שיעור האקדמאים – במקום השני (אחרי קנדה) עם 46% בעלי השכלה אקדמית, לעומת ממוצע של 30% במדינות ה-OECD.
שיעור התלמידים שמסיימים י"ב עלה מ-89% בשנת 2003, ל-92% בשנת 2010, והוא מהגבוהים ביחס לממוצע במדינות ה-OECD, שעומד על 84%.
עם זאת, מבחנים השוואתיים בינלאומיים, כגון מבחן פיז"ה, החמיאו פחות לרמת התלמידים בבתי הספר בישראל.
על פי תוצאות מבחן פיז"ה לשנת 2009, תלמידי ישראל נמצאים במקום ה-36 מבין 64 מדינות בהישגים בתחום הקריאה, ובמקום ה-41 בתחומי המתמטיקה והמדעים.
הנתונים גם הצביעו על פערים גדולים בהישגים בין המגזר היהודי לערבי.
תוצאות מבחני מיצ"ב לשנת 2009 ו-2010, הצביעו על שיפור בהישגי התלמידים בבתי הספר.
בני 15 ומעלה לפי מספר שנות ההשכלה באחוזים:
רמת חיים הוא מונח אשר מתייחס לרמת הרווחה הכלכלית של אנשים בודדים או אוכלוסייה שלמה, הנמדדת באיכות ובכמות הסחורות והשירותים אותם הם יכולים להרשות לעצמם.
רמת החיים מורכבת מסדרה של מדדים מתחומים שונים: הכנסה לנפש (בהתאם לאינפלציה), תוצר מקומי גולמי (תמ"ג), נגישות לסחורה מסוימת, הזמינות של שירותים רפואיים ואיכותם, תוחלת החיים, צריכת המזון, תנאי הדיור בנוסף למדדים רבים אחרים.
אף על פי כן, יכולות להיות בעיות בשימוש במדדים מספריים לשם השוואה של רמת החיים.
לדוגמה, במדינות בהן ישנם פערי הכנסה, כמות קטנה יחסית של אנשים עשירים מן המעמד העליון ביחס לכמות גדולה של אנשים עניים מן המעמד התחתון, רמת ההכנסה הממוצעת תהיה גבוהה יחסית אף על פי שרוב האוכלוסייה בעלת רמת חיים נמוכה מרמת ההכנסה הממוצעת.
לשם כך, משתמשים במדדים חציוניים המסייעים למנוע הטיות אלו.
לדוגמה: במקום לחשב את השכר הממוצע במשק על ידי חלוקת כל השכר הכללי למספר האנשים המשתכרים, משתמשים במדד שכר חציוני המגלם רמת שכר אשר מחצית מהעובדים משתכרים יותר ממנה ומחציתם פחות ממנה.
הגורמים להבדלים ברמת החיים בין מדינות העולם הם הבדלים בין המינים לדוגמה, במדינות תת-מפותחות נשים לא זקוקות להשכלה, מה שמוריד את רמת החיים.
בנוסף תוחלת החיים במדינות פחות מפותחות ירודה בשל המחסור בתרופות, רופאים והתברואה נמוכה.
נוסף על כך הנגישות למי שתייה נקיים לוקה בחסר במדינות פחות מפותחות ועל כן רמת החיים פחותה.
גם רמת המינוע משפיעה על רמת החיים שכן במדינות פחות מפותחות רמת המינוע קטנה.
אחת הדרכים להעלאת רמת החיים היא על ידי רכישת השכלה, אשר מאפשרת השתלבות בשוק העבודה ופיתוח קריירה.
אחד מהמדדים לרמת חיים הוא מצב בריאותי בכלל ותוחלת חיים בפרט.
לאורך ההיסטוריה תוחלת חיים מאז שניתן להעריכה (על פי הממצאים הארכאולוגיים, רישומי שכר וכדומה) נשארה ללא שינויים גדולים עד המאה ה-19 אז התחילה לגדול.
רמת השרון היא שכונה שהוקמה בשנות ה-20 של המאה ה-20 בדרום תל אביב.
היא כוללת את הרחובות מקוה ישראל, החשמל, לבונטין וברזילי, וגבולותיה הם הרחובות יהודה הלוי והרכבת מצפון, דרך מנחם בגין מדרום וממזרח, ורחוב אלנבי ממערב.
רחובה הראשי של השכונה נקרא בשם "רחוב החשמל" לכבוד תחנת הכוח הראשונה בארץ שהוקמה ברחוב זה.
ב-1856 רכש הכומר אלפרד אייזקס מלסטר קרקע מעובדת בשטח של 36 דונמים.
הוא ייצג קבוצה שהתארגנה באנגליה ושאפה להקים במקום "משק לדוגמה" ("Model Farm"), שיוכל להניב להם רווחים כלכליים מחקלאות, לצד פעילות מיסיונרית שתתקיים בו.
כעבור חודשים ספורים הגיע למקום פול אייזק הרשון, יהודי מומר שפיתח את המקום, חפר בארות ובנה בית מגורים.
ב-1869 מסר הרשון את הניהול לחברה ירושלמית, וזו מינתה את יעקב סקינגר, גרמני תושב יפו, לתפקיד מנהל המשק.
בתוך מספר שנים נתגלעו חילוקי דעות בין החברה לבין הקבוצה האנגלית, והן הסתכסכו ביניהן.
המשק החל לצבור הפסדים, וב-1900 נמכר למשפחת רוק, משפחה ערבית-נוצרית מיפו.
ב-1922 התארגנה קבוצה בשם "ועד קוני פרדס מודל פארם" בראשותו של יוסף רוקח, במטרה לרכוש את הקרקעות ולהקים בה שכונה עברית, בפאתי העיר תל אביב.
הם רכשו את הקרקעות ממשפחת רוק, בתוספת שטחים נוספים, וקראו לשכונה שהקימו "רמת השרון", בשל מיקומה בדרך לשרונה.
באותה שנה התארגנה קבוצה נוספת שהקימה את המושבה רמת השרון, מצפון לתל אביב, אך באותה העת נקראה מושבה זו בשם "עיר שלום", ורק ב-1932 נקראה אף היא "רמת השרון".
חלק מתושבי השכונה החדשה היו אמידים, והם הקימו בתים מפוארים בסגנונות המקובלים באותה העת – אקלקטי, בין-לאומי, אר דקו ואר נובו.
סטרכילביץ הקים גם את הבית הסמוך, בו הוקם בית דואר, וקומתו התחתונה הושכרה לאחים קרסו, סוחרי מכוניות ילידי סלוניקי.
בשכונה גר גם היבואן יצחק לדרברג, שבנה את בית לדרברג.
במקביל להקמת השכונה, נחנכה ביוני 1923 תחנת כוח שהוקמה ביוזמתו של פנחס רוטנברג, והיא שהעניקה לרחוב החשמל את שמו.
המבנה משמש את חברת החשמל גם כיום, ובסמוך לו הוקם בשנות ה-80 בניין משרדים של החברה, בן 16 קומות, בתכנונו של אברהם יסקי.
החברה מחזיקה כיום גם במספר מבנים נוספים בשכונה.
עם התפתחותה של תל אביב נטמעה שכונת רמת השרון בשכונות שמסביב לה, ואיבדה מייחודה.
את דייריה האמידים של השכונה החליפו משרדים ותעשייה זעירה, רבים מבתיה הוזנחו, והריאה הירוקה שלה, גן החשמל, הפכה למוקד של זנות ונרקומנים.
בראשית המאה ה-21 החל בשכונה תהליך של התחדשות עירונית.
חלק מהבתים שופצו, וגן החשמל עבר אף הוא שינויים, במהלכם גם שונה שמו ל"גינת השרון", מה שהופך אותו למקום היחיד המשמר את שם השכונה.
במתחם הסובב את גן החשמל נפתחו מספר חנויות מעצבים, וכן הוקמו בו כמה מועדונים.
תחנת הכוח הראשונה של תל אביב, רחוב החשמל 16 תחנת הכוח הראשונה של תל אביב וגם של ארץ ישראל נחנכה ב-29 במרץ 1923, במבנה שתכנן יוסף ברלין בסגנון אר דקו.
מקימהּ, פנחס רוטנברג, שאף בתחילה להקים תחנת כוח הידרואלקטרית בנחל הירקון, אך בעלי הקרקעות הערבים סירבו למכור לו אותן.
בסופו של דבר הוקמה תחנת הכוח שהופעלה במנוע דיזל, והיה ביכולתה לספק 300 קילוואט.
כיום משמש בניין תחנת הכוח את הנהלת חברת החשמל.
בסמוך לו הוקם ב-1980 מגדל בגובה של 60 מטר ובו 16 קומות.
המגדל בתכנונו של אברהם יסקי, משמש אף הוא את הנהלת החברה.
גן החשמל, בין הרחובות לבונטין, ברזילי והחשמל הראה הירוקה של השכונה, בתקופה בה הידרדרה השכונה הפך למוקד של זנות ונרקומנים.
כן הוקם בו מגרש כדורסל קטן ומתחם לבעלי כלבים.
מגדל המים, רחוב החשמל מגדל המים הוקם בתכנונו של המהנדס ארפד גוט.
מיקומו לא היה מקרי, בסמוך לו שרידי באר ששימשה את אנשי המשק לדוגמה במאה ה-19. בבסיסו של מגדל המים פעלה חנות מכולת.
רחוב לבונטין 16 הבית ברחוב לבונטין 16 הוא בית בסגנון אקלקטי תוכנן על ידי אברהם גולדמן עבור אברהם אבושדיד, מראשוני הרופאים ילידי הארץ, שהתגורר בו עם משפחתו.
אחותו של אבושדיד, לאה, נישאה לאיתמר בן-אב"י, והזוג התגורר בבית לזמן קצר.
הבית נרכש על ידי ד"ר אסתר גוברקובסקי-שולריכטר ונמכר מידי נכדיה לחברת הבנייה של דוד שטרן.
בדומה למבנים אחרים בשכונה, גם מצבו של בית זה הידרדר עם השנים.
ב-1995 שופץ בתכנונו של האדריכל דוד כהנא, חזותו שונתה ונוספו לו מספר קומות מזכוכית.
כיום משמש הבניין את חברת הביטוח אסיקורציוני ג'נרלי.
בית הדר, דרך בגין פינת רחוב הרכבת בפאתי השכונה הוקם בין 1936 ל-1938 בית הדר, בית בסגנון הבינלאומי שהיה בית המשרדים הראשון בעיר, בתכנונו של קרל רובין.
לאורך השנים שימש הבניין את שלטונות המנדט הבריטי ואת המטה הארצי של משטרת ישראל.
מרכזת הטלפונים, מקוה ישראל 7
בשנת 1937 נבנה בשכונה על ידי מחלקת הדואר והטלגרף של ממשלת המנדט הבריטי, בניין מרכזת הטלפונים האוטומטית הראשונה של העיר תל אביב שפעלה בטכנולוגיה שפיתח אלמון סטראוג'ר.
את הבניין תכנן האדריכל בנימין צ'ייקין.
הבניין נחנך בשנת 1938. מיום 6 בינואר 1939 חוברו למרכזת זו כל הטלפונים בתל אביב.
לפני מועד זה, חלק מהטלפונים בתל אביב היו מחוברים למרכזת הטלפונים ביפו.
הבניין שימש עד לשנת 2013 כמתקן תקשורת של חברת בזק והייתה מצויה בו מרכזת טלפונים ספרתית מדגם DMS-100. כיום פועל בבניין סניף דואר של חברת דואר ישראל ומוקד המידע וההזמנות 171 של החברה שבעבר סיפק שירותי תברוקה בלבד.
בשטח של מרכזת הטלפונים שהתפנה, ממוקמת משנת 2016 אכסניה בשם "אברהם הוסטל".
הבניין ממוקם בפינת הרחובות מקוה ישראל 7, לבונטין 21, והרכבת 8-10.
רמת הטייסים היא שכונה בדרום-מזרח תל אביב.
היא תחומה בין הרחובות דרך השלום, דרך הטייסים ועודד.
ממערב לה פארק וולפסון, מדרום כפר שלם וממזרח שכונת רמת חן שברמת גן.
השכונה נוסדה בשנות ה-50 ונקראה על שם שלושה טייסי חיל האוויר שנפלו בהגנה על תל אביב במהלך מלחמת העצמאות, מודי אלון, מתתיהו סוקניק ואהרן דוד שפרינצק.
השכונה כוללת 45 בתי שיכון בני שתיים עד שלוש קומות, מוקפים בגינות ובעלי גגות רעפים.
היא כוללת מרכז מסחרי, סניף של קופת חולים הכללית, מרפאה לבריאות הנפש ובית ספר.
שדרה ירוקה חוצה אותה לרוחבה, בין רחוב עודד לפארק וולפסון.
במהלך מלחמת המפרץ פגע בשכונה טיל סקאד.
בשנת 2008 החלה עיריית תל אביב-יפו בניסוי של הטמנת פחי אשפה מתחת לקרקע, במטרה לבחון את האפשרות לנהוג כך במקומות נוספים בעיר.
האנדרטה לשלושת הטייסים מוקמה ברחוב עודד בסמוך למרכז המסחרי בשכונה.
לידה נמצאה אנדרטה קטנה לזכר בני השכונה שנפלו במערכות ישראל.
היות שמקודם פרויקט הכולל הריסת המרכז המסחרי, בשנת 2022 הוזזה האנדרטה לגינה המרכזית בשכונה.
בשנת 2021 אושר מסמך מדיניות תכנונית לשכונה המציע מתווה להתחדשותה באמצעות תוכניות בניין עיר.
רמת השרון האמרס (Ramat Hasharon Hammers; באנגלית: "פטישים") היא קבוצת פוטבול מרמת השרון המשתתפת בליגת הפוטבול הישראלית.
הקבוצה הצטרפה לליגת ה-IFL בעונת 2010-2011. בעונה הראשונה הפטישים סיימו במאזן 3-7 אשר סיפק להם הזדמנות להעלות לפלייאוף אך הפסידו לתל אביב פיונירס בווילד קארד.
בעונה השנייה של הפטישים מרמת השרון הם סיימו גם במאזן 3-7 שלילי ולא עלו לווילד קארד.
בעונה השלישית הכי טובה שלה ההאמרס סיימו במאזן 8-2 עם הפסדים לקבוצות התל אביביות הפיונירס והסייברס.
ההאמרס היו נחושים להעלות לפלייאוף אך במשחק צמוד הפסידו למלכי ירושלים בארבע נקודות הפרש.
בעונה הרביעית ההאמרס סיימו עם מאזן 7-2 עלתה אוטומטית לפלייאוף אך הפסידה לאריות ירושלים בהארכה.
בעונה החמישית סיימה הקבוצה במאזן 5-4 ניצחה את אריות ירושלים בווילד קארד אך הפסידה למורדי יהודה בחצי גמר.
רמת הזנה או רמה טרופית (בפ"א רפה) של אורגניזם מסוים מייצגת את מקומו בשרשרת המזון.
המילה טרופי נגזרת מיוונית, trophē) τροφή), ומשמעה אוכל או אכילה.
שרשרת המזון מייצגת רצף אורגניזמים אשר אחד ניזון מהאחר ונאכל בתורו על ידי יצורים אחרים.
מספר השלבים של אורגניזם מבסיס שרשרת המזון מייצג את רמת ההזנה שלו.
שרשרת המזון מתחילה ברמת הזנה 1 עם יצרנים ראשוניים כגון צמחים, ממשיכה לאוכלי-צמחים ברמה 2, טורפים ברמה 3 הכוללת מגוון אורגניזמים הצדים יצורים אחרים כגון צמחים טורפים, חרקים וכדומה, בדרך כלל מסתיימת ברמה 4 או 5 בטורפי בשר או טורפי על.
הדרך במעלה שרשרת המזון עשויה להיות זרימה חד כיוונית, או כמארג מזון.
סביבה אקולוגית בעלת מגוון ביולוגי גבוה יותר מהווה מעבר הזנתי מורכב יותר.
שלוש הדרכים הבסיסיות שאורגניזמים משיגים את מזונם הם כיצרנים, כצרכנים או כמפרקים.
יצרנים: הם באופן טיפוסי צמחים או אצות.
צמחים ואצות אינם אוכלים בדרך כלל אורגניזמים אחרים, אולם נוטלים נוטריאנטים מהאדמה או מהמים ויוצרים את מזונם בעצמם באמצעות פוטוסינתזה.
מסיבה זו הם נקראים יצרנים ראשוניים.
מסיבה זו, אנרגיית השמש היא המניע הבסיסי לשרשרת המזון.
יוצא דופן לכלל זה מתרחש באפלת מעמקי הים סביב נביעות הידרתרמיות לשם קרני השמש אינן מגיעות.
כאן יצרנים ראשוניים מייצרים את מזונם בתהליך הנקרא כימוסינתזה (כמואוטוטרופים).
צרכנים: הם בעלי חיים אשר אינם מסוגלים לייצר לעצמם מזון וצריכים לצרוך אורגניזמים אחרים.
בעלי חיים אשר אוכלים בעיקר יצרנים ראשוניים (כגון צמחים) נקראים אוכלי-צמחים (הרביוור).
בעלי חיים אשר אוכלים בעלי חיים אחרים נקראים טורפים או קרניבור, ובעלי חיים הניזונים גם מצמחים וגם מבעלי חיים אחרים נקראים אוכלי כול או אומניבור.
אוכלי שיירים: ניזונים מצמחים מתים, חומרי בעלי חיים ופסולת באמצעות פירוק, ומשחררים אותם שוב למערכת האקולוגית כאנרגיה ונוטריאנטים.
מפרקים כגון בקטריות ופטריות ניזונים מפסולת ואורגניזמים מתים, ממירים אותם לתרכובות אנאורגניות בצורת נוטריאנטים מינרלים שצמחים מסוגלים למחזר אותם שוב כמזון.
רמת הזנה יכולה להיות מיוצגת באמצעות מספרים כאשר מתחילים ברמה 1 – בצמחים.
רמות הזנה נוספות ימוספרו כתוצאה ממיקום האורגניזם לאורך שרשרת המזון.
רמה 1: צמחים ואצות יוצרים את מזונם בעצמם ונקראים יצרנים ראשוניים.
רמה 2: אוכלי-צמחים ניזונים מצמחים ולכן נקראים צרכנים ראשוניים.
רמה 3: טורפים הניזונים מאוכלי-צמחים נקראים צרכנים שניוניים.
רמה 4: טורפים הניזונים מטורפים אחרים נקראים צרכנים שלישוניים.
רמה 5: טורפי-על אשר להם אין טורפים נמצאים בראש שרשרת המזון.
עם זאת לעיתים הם נטרפים בידי טורפי-על אחרים או בעודם צעירים או חלשים מאוד.
במציאות, במערכת אקולוגית יש יותר משרשרת מזון אחת לרוב היצורים, מאחר שרוב היצורים ניזונים מיותר מסוג אחד של מזון או נאכלים על ידי יותר מסוג אחד של טורף.
דיאגרמה שתתאר את המארג הסבוך של צמתים וחפיפות שרשראות המזון במערכת אקולוגית נקראת מארג מזון.
מפרקים נותרים לעיתים תכופות מחוץ לדיאגרמת מארג המזון, אולם אם מכלילים אותם הם יהיו בסוף שרשרת המזון.
כלומר שרשרת המזון תתחיל ביצרנים ראשוניים ותסתיים במפרקים.
מאחר שמפרקים ממחזרים חומרי מזון, ומותירים נוטריאנטים כך שיצרנים ראשוניים יוכלו להשתמש בהם שוב, לעיתים מתייחסים אליהם כרמת הזנה נפרדת בעצמם.
באופן כללי, כל רמת הזנה משויכת לזו שמתחתיה בכך שהיא סופגת חלק מהאנרגיה שלה באמצעות תזונה, ובדרך זו ניתן להתייחס לרמה זו כנחה או נתמכת על ידי רמת הזנה הקרובה אליה מלמטה.
ניתן לתאר בהמחשה את שרשרת המזון ככמות האנרגיה שעוברת מרמת תזונה אחת לבאה בתור.
ניתן לדמות את זרימת האנרגיה העוברת בין הרמות כהמרת הביומסה, כך שפירמידת האנרגיה יכולה להראות גם כפירמידת הביומסה, הממחישה את כמות הביומסה שנוצרת ברמות הגבוהות כתוצאה מצריכה של הרמות הנמוכות יותר.
היעילות שבה אנרגיה או ביומסה מועברת מרמת הזנה אחת לבאה בתור נקראת יעילות אקולוגית.
צרכנים בכל רמה צורכים בערך 10 אחוז מהאנרגיה הכימית במזון שלהם אל תוך הרקמות האורגניות שלהם.
מסיבה זו, שרשרת מזון מתארכת לעיתים נדירות ליותר מ-5 או 6 רמות.
ברמת הזנה הנמוכה ביותר (תחתית שרשרת המזון), צמחים ממירים בערך אחוז אחד מאור השמש שהם מקבלים לאנרגיה כימית.
מכאן ועד הצרכן השלישוני במעלה הפירמידה סך כל האנרגיה המקורית שנותרת מהשמש ומוטמעת בצרכן השלישוני עומדת על כ-0.001%.
מארגי מזון מגדירים לרוב מערכות אקולוגיות, ורמות הזנה מגדירות את המיקום של האורגניזמים בתוך מארגי המזון.
אולם רמות הזנה אלו לא תמיד משולבות בפשטות, מאחר שלעיתים תכופות אורגניזמים ניזונים מכמה רמות הזנה.
לדוגמה, ישנם טורפים (קרניבורים) שאוכלים גם צמחים (כגון דובים), וישנם צמחים קרניבורים (צמחים טורפים).
טורף גדול עשוי לאכול טורפים קטנים ממנו וגם אוכלי-צמחים (הרביוורים); שונר מצוי טורף ארנבים, אולם הפומה טורף גם את השונר המצוי וגם את הארנב.
בעלי חיים עשויים לטרוף אחד את השני; צפרדע השור טורפת את סרטן הנהרות וסרטן הנהרות טורף צפרדע שור צעירות.
הרגלי האכילה של בעלי חיים צעירים וכתוצאה מכך רמת ההזנה שלהם עשויה להשתנות כשהם יגיעו לבגרות.
הביולוג הימי דניאל פאולי מדרג את רמות ההזנה מ-1 לצמחים, 2 לאוכלי צמחים ואוכלי שיירים (צרכנים ראשוניים), 3 לצרכנים שניוניים, וכך הלאה.
ההגדרה של רמת הזנה, TL, לכל סוגי הצרכנים i היא:
כש- הוא השבר של רמת הזנה של טורף j, ו- מייצג את החלק היחסי של j בדיאטה של i.
במקרה של אקולוגיה ימית, רמת ההזנה של רוב הדגים וצרכנים ימיים אחרים היא בין הערכים 2.0 ו-5.0. הערך הגבוה, 5.0, הוא בלתי רגיל, אפילו לגבי הדגים הגדולים, אף על פי שהוא מתרחש בטורפי-על של יונקים ימיים כגון דוב קוטב וקטלן.
בנוסף למחקרי תצפית על התנהגות בעלי-חיים וקביעת כמויות בתכולת קיבתם, ניתן לכמת רמת ההזנה של בעלי חיים באמצעות אנליזה של איזוטופים יציבים מרקמות כגון רקמות שריר, עור, שיער, וקולגן עצם.
זה מתאפשר בשל גידול עקבי בהרכב האיזוטופי של החנקן בכל רמת הזנה, הנגרמת מחלוקות המתרחשות מסינתזה של ביומולקולות; שיעור הגידול העקבי הזה בהרכב האיזוטופי של החנקן הוא כ-3%–4%.
רמת הנשיא היא שכונת מגורים במערב חיפה.
השכונה ממוקמת במורדות המערביים של רכס הכרמל, על רמה המשקיפה לים.
השכונה שוכנת במבואה של נחל עמיק, ולמורדות רחוב דרך הים המחבר בין הכניסה לחיפה לבין מרכז הכרמל ובסמוך לשכונת נווה דוד הוותיקה.
בעבר נקראה השכונה "רמת חביב", על שמו של חביב כיאט, בן משפחת כיאט (שהייתה במקור בעלי הקרקע), אך לאחר קבלת ההחלטה להקים את השכונה שונה שמה ל"רמת הנשיא" על ידי היזמים, ובכך נתקבע שם זה כשם השכונה.
על אף שוועדת השמות העירונית לא קבעה כי זהו שמה של השכונה, שם זה משמש אותה בפועל גם על ידי הרשויות עצמן.
כיום (2016) ממתינה מועצת העיר חיפה להמלצתה הסופית של ועדת השמות העירונית בעניינה של השכונה.
את הקמת השכונה יזם חביב כיאט, בן משפחת כיאט שהיגר לארצות הברית סיים דוקטורט במשפטים, והיה מרצה באוניברסיטה שם.
כיאט חזר לישראל ב-1968, הצטרף לעסקי המשפחה ועסק ביזום פרויקטים לבנייה על קרקעות המשפחה בחיפה.
כיאט נפטר בשנת 1979, בגיל 45, כשהפרויקט היה רק בתחילת דרכו.
המשפחה המשיכה לקדם את הפרויקט וקיבלה היתר ראשון לבנייה במקום בשנת 1981, אך היא מעולם לא מימשה את ההיתר.
בשנת 1995 מכרה משפחת כיאט את הקרקע תמורת כ-18 מיליון דולר לאחים מאיר ואברהם רייס, אנשי עסקים מניו-יורק, שהקימו חברה בשם "רמת חביב בע"מ" לצורך בנייה במקום.
החברה יזמה תוכנית להגדלת זכויות הבנייה, ושינוי התב"ע (תוכנית בניין עיר), כך שהיא שילשה את היקפי הבנייה של קודמתה להיקף של 145 אלף מ"ר ב-500 יחידות דיור.
התוכנית הופקדה בוועדה המקומית לתכנון ולבנייה ביולי 2000, והביא לשלוש שנות התדיינויות בהתנגדות תושבי הסביבה, הערות של הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה ומינוי אדריכל-חוקר מטעמה, אשר הביאו לבסוף להנמכת הגובה המקסימלי של המבנים מ-22 ל-20 קומות.
בשנת 2003 פורסמה התוכנית למתן תוקף, אך הבנייה בשטח לא החלה בפועל.
האחים רייס, גייסו לטובת ביצוע העבודות את הקבלן יעקב אנג'ל, שהחל בהקמת השכונה.
אנג'ל התחייב גם לפעול להגדלת זכויות הבנייה.
שני הבניינים הראשונים (הממוקמים בתחילת רחוב שונית), בהם 17 קומות ו-204 יחידות דיור, הושלמו ב-2005. באותה שנה האחים רייס ביטלו את ההסכם עם אנג'ל בטענה שקידום תב"ע חדשה לשכונה, והגדלת זכויות הבנייה, מתעכב.
במקום זאת חתמו על הסכם חדש עם חברת אפריקה ישראל להשקעות לבניית 1,050 יחידות דיור, אך גם הסכם זה בוטל.
בפברואר 2006 רכשה חברת אוסיף השקעות ופיתוח את 60 הדונם הזמינים לבנייה תמורת כ-108 מיליון שקל.
במרץ 2006 רכשה חברת גב ים (מקבוצת נכסים ובניין של איי די בי) מחברת "אוסיף" 50% מהפרויקט.
במאי 2006 הגישו לאישור תוכנית לבניית 1,060 יחידות דיור.
התוכנית החדשה לשכונה אושרה בוועדה המקומית לתכנון ולבנייה חיפה במרץ 2007. אך למרות אישורה, היא נתקעה בשל הליכי התכנון המפורט וכן בשל מחלוקת בין העירייה והיזמים בנושא היטל ההשבחה.
בנובמבר 2010, השלימו לבסוף את התכנון המפורט וקיבלו את היתרי הבנייה לבניינים הראשונים שבנו.
בינואר 2011 החל שיווק דירות המגורים בשכונה, ובחודש יוני 2013 החל אכלוס הדירות, ובאותה השנה החלה בנייתם של מרכזי החינוך ושל המרכז המסחרי בשכונה אשר נפתח לקהל בחודש ספטמבר 2014.
בסוף 2019 מכרה חברת רסקו מקבוצת ישרס את חלקה בפרויקט לחברת "גב ים" (ישרס רכשה את חברת אוסיף בשנת 2008 ומיזגה אותה עם רסקו).
"גב ים" תשלים את הקמת הבניינים במגרשים הפנויים שנותרו בשכונה.
השכונה משתרעת על פני כ-200 דונם, שמתוכם כ-60 דונם מיועדים להקמתם של כ-18 מגדלי מגורים בגבהים שונים ובסך הכל כ-1,200 יחידות דיור, פארק מרכזי ומרכז מסחרי.
בשכונה שני רחובות, רחוב אלמוג אשר פונה לצד הדרומי של השכונה, ורחוב שונית אשר פונה לצד הצפוני-מזרחי של השכונה, בסך הכל עתידים להיות ברחוב שונית כעשרה בניינים רבי קומות, חלקם כבר נבנו.
מבני החינוך בשכונה ומבנים קהילתיים
בשכונה קיימים שמונה מבנים המיועדים לגני ילדים, כאשר ארבעה מהם מיועדים למעונות ילדים בגיל הרך, וארבעה מבנים המיועדים לגנים בגילאי הטרום חובה וגן החובה.
החל משנת 2016, פועלים במבנים אלו שני מעונות, של ארגון נעמ"ת ומעון נוסף, שני גני טרום-חובה ושני גני חובה..
באוקטובר 2017, פרסמה "החברה העירונית לתשתיות יפה נוף" מכרז להקמת בית הספר היסודי בשכונה, בו 20 כיתות לימוד.
בית הספר, כיום בית הספר משמש חטיבת ביינים.
בית הספר הושלם בספטמבר 2021.
פארק "הפרפר" נמצא בחלקה הפנימי של השכונה.
הפארק משתרע על כ-20 דונם אשר מהם כ-12 דונמים של שטחים ירוקים, מתקני משחק אתגריים, מתקני כושר, מתקני טיפוס, משחקים לגיל הרך ומתקנים נוספים.
במרכז הפארק הוקמה מזרקה אשר מאפשרת רחצה במים ובשעות הערב מוארת המזרקה באורות מתחלפים.
בפארק הותקן מתקן צלחות קול לשימוש הקהל, מתקני כושר לגיל הרך ופינות ישיבה.
בפארק מתקן ענק בצורת ספינה, והוא המתקן הציבורי הגדול ביותר בעיר חיפה.
בפארק ישנו אמפיתיאטרון המכיל כ-200 מקומות.
הפארק נבנה בצורת פרפר בהיותו ממוקם בנתיב נדידת פרפרים, כך שמרחוק נראה הפארק כפרפר פרוש כנפיים.
על עיצוב הפארק הופקד משרד האדריכלים מילר בלום, הוא מאופיין בצמחייה ים תיכונית, עצי זית, עצי דקל ועצים נוספים אשר מהווים את "גן הנשיא" הנמצא בפארק.
בכניסה לשכונה הוקם, על שטח של 4.5 דונמים, מרכז מסחרי בן שתי קומות, ולו חניון תת-קרקעי בן קומה אחת.
המרכז נרכש בשנת 2015 על ידי חברת הנדל"ן וילאר בכ-80 מיליון ש"ח.
במרכז ניתנים שירותים רפואיים באמצעות מרפאות של קופת חולים מכבי שירותי בריאות כללית, ובצמוד אליהם נמצא בית מרקחת של רשת סופר פארם, שטחי מסחר שונים וסניף שופרסל.
כמו כן יש במקום סניף בנק, ומרכז שירות לאזרח של עיריית חיפה הממוקם בקומה השנייה של המבנה.
רמת הקוטב או הרמה האנטארקטית הוא אזור רחב-ידיים במרכז אנטארקטיקה, המכסה שטח בקוטר של מעל 1,000 ק"מ וכולל את מחוז הקוטב הדרומי ואת התחנה האנטארקטית אמונדסן-סקוט.
גובה הרמה הזו הוא בממוצע 3,000 מטרים.
רמה זו נצפתה לראשונה בשנת 1903, במסעה של משלחת דיסקברי לאנטארקטיקה, בהנהגת רוברט פלקון סקוט.
ארנסט שקלטון היה הראשון שחצה חלקים מרמה זו בשנת 1909, כחלק ממשלחת נמרוד בפיקודו.
המשלחת פנתה אחור עקב תנאי מזג אוויר קשים במרחק 97 מייל ימי מן הקוטב הדרומי.
שקלטון כינה את הרמה הזו "רמת המלך אדוארד השביעי" לכבוד מלכה של הממלכה המאוחדת.
שנתיים לאחר מכן, החליט חוקר הארצות הנורווגי רואלד אמונדסן לתת לה את השם "רמת הוקון השביעי", על שמו הוקון השביעי, מלך נורווגיה שעלה לכס המלוכה זמן קצר קודם לכן, כאשר משלחת הקוטב הדרומי של אמונדסן הייתה בדרכה חזרה מן הקוטב הדרומי, הראשונה להגיע אליו, בדצמבר 1911.
התצפית והצילום הראשון מן האוויר של רמת הקוטב נעשו ב-1929 ממטוס פורד טרימוטור, שנשא ארבעה אנשים בטיסה הראשונה אל הקוטב הדרומי וחזרה אל חוף הים.
הטייס הראשי בטיסה זו היה ברנט באלכן, יליד נורווגיה, והנווט והמארגן הראשי של משלחת זו היה ריצ'רד בירד מווירג'יניה, קצין בצי ארצות הברית.
שני החברים הנוספים בצוות המטוס היו טייס המשנה והצלם.
הגבהים הנישאים של רמת הקוטב, בשילוב עם קווי הרוחב הגבוהים שלה ועם אורכם הקיצוני של חורפיה נטולי השמש, מביאים לכך, שהטמפרטורות כאן הן הנמוכות ביותר עלי אדמות רוב השנים (בהשוואה למרכז סיביר בחצי הכדור הצפוני).
הרוחות המקפיאות, הנושבות כמעט ללא הפסקה על פני רמת הקוטב, בעיקר בחורף, גורמות לכך שהתנאים מחוץ למחסה עוינים מאוד לחיים.
עקב כך אין למעשה שום חיים בטבע, ולו ברמה המיקרוסקופית.
ברמת הקוטב אין פינגווינים, משום שאין להם מה לאכול שם.
מעט מאוד עופות, אם בכלל, מתעופפים מעל רמת הקוטב, ואלה שמגיעים לשם, נסחפו בסערות כבירות ובדרך כלל מוצאים את מותם, בקפיאה או בצמא.
אין חיות יבשה ברמה האנטארקטית, מלבד בני אדם וחיות המעבדה שלהם.
כל חיים מיקרוסקופיים שעשויים להימצא ברמת הקוטב יהיו מיקרואורגניזמים מתים או גוועים, שהרוח נשאה לשם, או ש"תפסו טרמפ" על כלי רכב אנושיים או מטוסים, שם הובאו על גבי מצרכי מזון, או מיקרואורגניזמים החיים בדרכי העיכול או במחזור הדם של בני אדם, חיות המעבדה או חיות המחמד שלהם.
רמת הסוכר בדם היא כמות הגלוקוז הקיימת בדם אצל בני אדם, ובעלי חיים אחרים.
גלוקוז הוא סוכר פשוט ובדרך כלל יש כ-4 גרם גלוקוז בדמו של אדם במשקל 70 ק"ג.
הגוף מווסת את רמת הגלוקוז בדם כחלק מחילוף החומרים המטבולי.
הגלוקוז מאוחסן בשרירי השלד ובתאי הכבד בצורת גליקוגן.
אצל אנשים בצום רמת הגלוקוז בדם נשמרת קבועה על חשבון מחסני הגליקוגן בכבד ובשרירי השלד.
בבני אדם רמת גלוקוז בדם של 60–100 מיליגרם לדציליטר (mg/dl) היא קריטית לתפקוד תקין ברקמות, כשהמוח האנושי צורך כ-60% מהגלוקוז בדם (אצל מי שאינם מרבים לעסוק בפעילות פיזית).
גלוקוז יכול להיות מועבר מן המעיים או הכבד לרקמות אחרות בגוף דרך מחזור הדם.
ספיגת הגלוקוז לתאים מוסדרת בעיקר על ידי ההורמון אינסולין, המיוצר בלבלב.
רמת הגלוקוז בדרך כלל נמוכה במיוחד בבוקר, לפני ארוחת הבוקר, וגבוהה לאחר ארוחות למיניהן.
רמת הסוכר בדם מחוץ לטווח הנורמלי עשויה לשמש אינדיקציה לסיבוכים רפואיים.
מצב בו רמת הסוכר בדם גבוהה תמיד מכונה היפרגליקמיה; מצב בו רמת הסוכר בדם נמוכה תמיד מכונה היפוגליקמיה.
היפרגליקמיה הוא האינדיקטור העיקרי לסוכרת.
קיימות שיטות שונות לבדיקת ומדידת רמות הסוכר בדם; ישנן תרופות המטפלות בהגדלת או הקטנת רמת הגלוקוז.
רמת סוכר גבוהה בדם מכונה היפרגליקמיה, והיא משפיעה על אנשים הסובלים מסוכרת.
בין הגורמים המשפיעים על שמירת רמת הסוכר בדם תזונה ופעילות גופנית, אך מחלות ותרופות שאינן קשורות לסוכרת יכולות אף הן להשפיע על רמת הסוכר בדם.
דילוג על מינונים או אי נטילת מספיק אינסולין או תרופות אחרות להורדת רמת הסוכר בדם יכולים להוביל להיפרגליקמיה, אשר יכולה להיות חמורה ולגרום לבעיות בריאותיות קשות הדורשות טיפול חירום, כולל תרדמת סוכרתית.
היפרגליקמיה ממושכת, גם אם אינה חמורה, עלולה להוביל לבעיות בריאותיות המשפיעות על תפקוד העיניים, הכליות, העצבים והלב.
היפרגליקמיה בדרך כלל אינה גורמת לתסמינים אלא כשרמת הסוכר בדם עולה מעל 180 עד 200 מיליגרם לדציליטר.
תסמיני היפרגליקמיה מתפתחים באיטיות במשך מספר ימים ואף שבועות, ככל שרמות הסוכר בדם נשארות גבוהות יותר, כך הסימפטומים עלולים להחמיר.
זיהוי תסמינים מוקדמים של היפרגליקמיה יכול לעזור לזהות ולטפל בה מיד:
תחושות חולשה או עייפות יוצאות דופן.
אם ההיפרגליקמיה לא מטופלת, היא עלולה לגרום להצטברות חומצות רעילות הנקראות קֵטוֹנים (Ketones) הנצברות בדם ובשתן.
מצב זה נקרא "חמצת קטוטית סוכרתית" .
לחולים עם סוכרת מסוג 2 יש סיכון של פי 2 עד פי 4 למחלת לב כלילית (CHD) וסיכון של פי 4 לתמותה ממחלת לב.
הנתונים מצביעים על כך שהדפוס האתרוגני של שינויים במצב טרום סוכרתי נראה בעיקר בחולים עמידים לאינסולין ולא באלה עם הפרשת אינסולין נמוכה באופן חריג.
לכן, אסטרטגיות למניעה או לטיפול בסוכרת מסוג 2 צריכות להתמקד בשיפור הרגישות לאינסולין.
ניסויים קליניים הראו כי שינויים באורח החיים (למשל, תזונה ופעילות גופנית), כמו גם שימוש במטפורמין, אקרבוז או טרוגליטזון, מפחיתים את סיכויי התפתחות הסוכרת מסוג 2. מניעת סוכרת מסוג 2 עשויה להיות אסטרטגיה חשובה לעיכוב או מניעת מחלות לב וכלי דם אצל אנשים רבים.
היפוגליקמיה היא מצב של תת-סוכר בדם, כשרמת הסוכר בדם יורדת באופן קיצוני מהרמה הנורמטיבית - פחות מאשר 60 מיליגרם לדציליטר בדם.
במצב כזה תפקוד מערכות הגוף עלול להשתבש.
טיפולים מסוימים לסוכרת מגבירים את הסיכון להיפוגליקמיה, בפרט כל האינסולינים ומפרישי האינסולין.
היפוגליקמיה נותרה גורם מגביל עיקרי בניהול גליקמי מוצלח, למרות זמינות אפשרויות המניעה כגון משאבות אינסולין וכלבים שאומנו לזהות היפוגליקמיה.
שיעורי היפוגליקמיה לא חמורים (טיפול עצמי) וחמורים (הדורשים סיוע בהחלמה) גבוהים יותר בקרב אנשים עם סוכרת מסוג 1, אך גם חולי סוכרת מסוג 2 המטופלים באינסולין נמצאים בסיכון.
סקירה סדירה חיונית בין חולי סוכרת לבין המטפלים שלהם ואנשי מקצוע בתחום הבריאות.
המודעות לסכנות האפשריות של היפוגליקמיה היא בסיסית לניהול אופטימלי של סוכרת.
מספר אפשרויות למניעה וטיפול קיימות כדי למנוע הידרדרות למצב של היפוגליקמיה.
באופן כללי, בעוד שאינסולין אמור להפחית הסיכון להיפוגליקמיה לא חמורה, הוא לא משפיע על הסיכון הקיים כשחולה מגיע למצב של היפוגליקמיה חמורה.
גם ניטור סוכר פלאש וגם ניטור סוכר רציף (CGM) הוכחו כמפחיתים את התדירות של היפוגליקמיה חמורה אצל אנשים שטופלו באינסולין.
CGM בזמן אמת יכול להפחית את התדירות של היפוגליקמיה חמורה אצל אנשים עם מודעות לקויה להיפוגליקמיה ובאלה עם סוכרת סוג 1 ארוכת שנים.
השימוש בעירוי אינסולין תת-עורי מתמשך עם משאבות אינסולין הראה כי ניתן להפחית את תדירות ההיפוגליקמיה, בנוסף כלבים שאומנו לזהות הופעת היפוגליקמיה הוכחו כמזהים באופן אמין אירועי היפוגליקמיה יומיים וליליים ומשפרים את התוצאות הקליניות והפסיכו-סוציאליות אצל אנשים עם סוכרת המטופלת באינסולין.
לבסוף, חומרים טיפוליים משלימים שונים נוסו למניעה וטיפול בהיפוגליקמיה.
למרות ההתקדמות הטכנולוגית והטיפולית להפחתת התרחשות היפוגליקמיה, היפוגליקמיה חמורה נותרה דאגה מרכזית אצל חולי סוכרת.
רמת הרברט הוא חלק מן הרמה המרכזית של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
הרמה מצויה בין קרחון בלריו, לבין קרחון דריגאלסקי.
הרמה גובלת ברמת פוסטר שמדרום לה, וברמת דטרויט שמצפון לה.
גובהה של הרמה הוא 1,841 מטרים מעל פני הים.
הרמה צולמה מן האוויר לראשונה על ידי הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד, שנערך בעונת המחקר 1957–1956; הרמה מופתה בהתבסס על תצלומים אלה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
שמה של הרמה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה בשנת 1960.
הרמה נקראת על שמו של סר וולטר וו.
Herbert), שהיה סוקר של סקר שטחי חסות איי פוקלנד, בתחנת מפרץ התקווה בשנים 1956 ו־1957.
רמת הנשיא טראמפ הוא יישוב ברמת הגולן שקרוי על שמו של נשיא ארצות הברית ה-45 וה-47 דונלד טראמפ, והוא היישוב השני בישראל שנקרא על שם נשיא ארצות הברית, אחרי כפר טרומן שנקרא על שם הנשיא הארי טרומן.
בנובמבר 2020 הוצבו ביישוב המבנים הראשונים.
עד מועד זה השקיעה המדינה בהקמת היישוב 10 מיליון ש"ח.
נכון לשנת 2023 מתגוררות ברמת הנשיא טראמפ כ-24 משפחות בקרווילות כפתרון זמני עד קבלת האישורים להקמת בתי קבע.
היישוב הוקם בשם רמת טראמפ אך השם שונה בוועדת השמות הממלכתית ביוני 2023.
בשנת 1991 הוקם היישוב ברוכים על מה שעתיד להיות רמת הנשיא טראמפ.
עם זאת, היישוב לא הצליח למשוך תושבים רבים.
ממשלת ישראל התכנסה בתאריך 16 ביוני 2019 במקום המתוכנן – ביישוב הנטוש ברוכים, סמוך מאוד לקלע אלון שבצפון-מערב רמת הגולן, והכריזה על הקמת היישוב החדש כהכרת תודה לדונלד טראמפ, על תמיכתו הרבה בישראל, ולאחר הצהרתו על הכרת ארצות הברית בריבונות ישראל על רמת הגולן.
בשלב ראשון מתוכננת הקמת 99 יחידות דיור.
ב-23 במאי 2019 פורסם כי הוקם במקום גרעין התיישבות של כ-24 משפחות.
ב-6 באוגוסט 2019 אישרה המועצה הארצית לתכנון ובנייה את הקמת היישוב החדש וב-14 ביוני 2020 אישרה הממשלה את ההצעה להקמת היישוב.
בנובמבר 2020 פורסם כי למעלה מ-300 משפחות הגישו מועמדות להתגורר ביישוב החדש.
בתוך כשבועיים אושרו מתוכן חמש משפחות, ובאפריל 2021 עברה המשפחה הראשונה ליישוב.
נכון ל-2022 מתגוררות ביישוב כ-23 משפחות.
היישוב הוא יישוב מעורב, בו מתגוררים דתיים וחילונים.
בשלב ראשון מתוכננים להיבנות בו 99 בתים.
היישוב שוכן ממזרח ליישוב קלע אלון, במקום בו שכן בעבר היישוב ברוכים, אשר הוקם בשנת 1991 וננטש ברובו.
שטחו של היישוב "ברוכים" היה מתוכנן להרחבה עתידית של היישוב "קלע אלון", ובשלהי העשור השני של המאה ה-21, היה מאוכלס המקום בתושבים בודדים.
היישוב סמוך מאוד לציר הנפט.
ציר זה חוצץ בין ברוכים-רמת הנשיא טראמפ ממזרחו, לבין קלע אלון שממערב לו.
תושבי קלע אלון התנגדו להקמת היישוב החדש בסמוך אליהם.
הם תלו שלטי מחאה נגד היישוב החדש: "רמת טראמפ לא אצלנו".
בשנת 2019 היו בקלע אלון 15 מגרשים פנויים למגורים, וברמה כולה היו 116 מגרשים פנויים.
ראש מועצה אזורית גולן, חיים רוקח, טען שהיישוב החדש מוקם על אף שאין ביקוש למגרשים הקיימים.
רמת ונטה היא רמה מישורית קטנה ברכס בריטניה, בארץ אואטס שבאנטארקטיקה.
הרמה ממוקמת בין ראשם של העמקים איסקה ו-למאניס; 7 קילומטרים ממזרח להר הייבן.
ונטה היה שמה הרומי של העיר וינצ'סטר באנגליה של ימינו.
רמת היצ'קוק היא רמה הררית המכוסה ברובה קרח, בצידו הדרומי של מפרץ מובילויל, בחוף המזרחי של חצי האי האנטארקטי, באזור חוף באומן של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
גובהה של הרמה 1,800 מטרים מעל פני הים.
הרמה ממוקמת בין קרחון מאייטלנד וקרחון אפולו.
הרמה צולמה מהאוויר על ידי סר הוברט וילקינס ב־20 בדצמבר 1928, ועל ידי לינקולן אלזוורת' בשנת 1935.
הרמה צולמה מהאוויר על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1947; מיפוי נוסף בוצע על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, בשנת 1958.
שמה של הרמה ניתן לה בשנת 1952 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים; בתחילה ניתן השם "הר היצ'קוק" להר הגבוה ביותר ברמה.
רק לאחר המיפוי של שנת 1958, ניתן שם ההר לרמה כולה.
ההר (ואחריו הרמה) נקראו על שמו של צ'ארלס ב.
Hitchcock), חבר החברה הגאוגרפית האמריקאית, אשר השתמש בתצלומי האוויר להכנת מפת האזור לראשונה.
רמת טרקיה או רמת תרקיה או רמת תראקיה היא רמה בחצי האי טרינטי, בארץ גרהאם בחצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.
שיא גובהה של הרמה 1,336 מטרים מעל פני הים (בפסגת אירקלי).
הרמה גובלת בקרחון ראסל המערבי, שמצפון לה;
הרמה גובלת בקרחון ראסל המזרחי וכן באוכף בקע סרם, שמצפון-מזרח לה;
הרמה גובלת בקרחון ויקטורי, שמדרום-מערב לה; ובאוכף שער זלידול שמצפון-מערב לה.
הרמה מתנשאת מעל תעלת הנסיך גוסטב, וים ודל, שנמצאים מדרום-מזרח לה.
אורכה של הרמה 10 קילומטרים (בכיוון צפון-מערב - דרום-מזרח); ורוחבה של הרמה 5.9 קיומטרים (בכיוון צפון-מזרח - דרום-מערב).
הרמה מופתה על ידי סוקרים בריטיים וגרמנים בשנת 1996.
הרמה נקראת על שם האזור ההיסטורי טרקיה (תראקיה) שבחצי האי הבלקני.
רמת ורבר היא שכונה בפתח תקווה, הנקראת על שמו של פישל ורבר, שכיהן כמזכיר מועצת פועלי פתח-תקווה והיה מנהיג הפועלים בארץ ישראל.
השכונה גובלת ברחוב קפלן במערב, ברחוב ז'בוטינסקי בצפון, ברחוב יצחק שדה במזרח וברחוב ארלוזורוב בדרום.
כיום, חיים בשכונה כ-22,000 תושבים.
אופי הבנייה בשכונה מאופיין בבניינים שנבנו בטורים בראשית שנות ה-50.
רמת ורבר ממוקמת במרכז פתח תקווה, בקרבת בית חולים בילינסון, גן החי, מוזיאונים רבים, בתי ספר וגנים.
גבולות השכונה: מערב-רח' קפלן, צפון-ז'בוטינסקי, מזרח-יצחק שדה, דרום-ארלוזורוב.
שכונת רמת ורבר מקיפה היום את מרבית השטח הבנוי במערב העיר.
השכונה מורכבת: משיכוני חברת נוה-עובד, בניינים טוריים דו-משפחתיים, שנבנו בראשית שנות החמישים, בניינים בני שלוש קומות, שנבנו בטורים ואוכלסו במפוני מעברת עמישב.
שטחו של גן יד-לבנים היה "מושב קרת".
שיכון עובדים – גוש בניינים המשתרע מחטיבת אחד-העם ומערבה, וכולל בתוכו בניינים רבי-קומות ובניינים בני 4 קומות.
בתים אלו נבנו בשנת 1974 לזוגות צעירים.
שיכון עובדי ביה"ח בלינסון (תל-נטע) – הוקם בשנת 1951, ביוזמת ועד עובדי ביה"ח ובמימונה של קרן הפנסיה של עובדי קופת-חולים.
קרבתו של השיכון לבית החולים מקלה את ניידותם של העובדים בשעות בלתי קבועות ביום ובלילה.
בשיכון נבנו 54 בתים חד-קומתיים,על שטח של כחצי-דונם, שבו פיתחו גינות ומשקי עזר.
העירייה חיברה את השיכון למערכת הביוב המרכזית ונסללו בשכונה כבישים.
השכונה הוקמה בשטח שהיה בו פרדס וגן עצי פרי של ליאו וייס.
בסמוך לפרדס היו כרמים נוספים שהשתרעו עד לבילינסון.
האדמה נרכשה על ידי הקרן הקיימת לישראל ומועצת פועלים.
השכלה – כמחצית מתושבי השכונה הם ללא בגרות, כ־26 אחוזים בעלי בגרות וכ-27 אחוזים אקדמאיים.
הנתונים משתנים כל הזמן וזאת משום קליטת העלייה וכניסתם של צעירים רבים לשכונה.
מוצא – כארבעים אחוזים ממוצא אירופאי ברית המועצות, כ־28 אחוזים יוצאי אסיה- אפריקה, כ־27 אחוזים ישראלים ואחוז או שניים אמריקאיים.
כ־18 אחוזים מכלל האוכלוסייה ברמת ורבר הם אנשים שהגיעו בעליה של שנות התשעים וכל השאר ישראלים.
תעסוקה – כמעט מחצית מתושבי השכונה משתייכים לצווארון הכחול, מעל לעשרים אחוזים לצווארון הלבן וכעשרים אחוזים מובטלים.
הבנייה ברמת ורבר היא חדשה וותיקה ופעמים רבות ניתן למצוא בתים ישנים מאוד לצד בתים חדשים יותר.
יש בנייני דירות שנבנו בשנות ה-50 (למשל חלק מהבניינים ברחוב הראשי של פתח תקווה ז'בוטינסקי) לצד דירות שנבנו בשנת 2000 באותו הרחוב.
רוב הדירות ברמת ורבר הן בעלות פרטית (מעל לחמישים אחוזים מהדירות) וכ־37% אחוזים שוכרים דירות בשכונה זו.
רוב הדירות (לפחות מחצית מהדירות בשכונה) בעלות שלושה חדרים, כ־19% ארבעה חדרים, 17% שני חדרים וכל השאר הן דירות קטנות בעלות חדר וחדר וחצי או דירות מאוד גדולות, למשל דירות פנטהאוז ובתים בהם יש שישה חדרים ויותר.
מדי שנה עולה ערך הדירות המוצעות למכירה.
למשל, ערך דירה שהוצעה בשנת 2004 בכ־480 אלף ₪ ברמת ורבר פתח תקווה שווה מעל 900 אלף ₪ נכון לשנת 2014.
בשנים האחרונות עיריית פתח תקווה מקדמת התחדשות עירונית מאסיבית בשכונה זו, הצפי שבעשור הקרוב השכונה תשנה את פניה ותהיה עם מספר רב של בנייני רבי קומות בסמיכות לרכבת הקלה ולשכונה השכנה נווה גן.
הקו האדום של הרכבת הקלה עובר לעבור בגבול הצפוני של השכונה, ותחנת דנקנר היא התחנה היחידה לאורך גבול השכונה.
יש לפחות 9 בתי ספר באזור: 3 בתי ספר חרדיים יסודיים, בית ספר יסודי אחד ממלכתי-דתי, 3 בתי ספר ממלכתיים וחטיבת ביניים ממלכתית אחת.
יש מעל 25 גני ילדים בשכונה וכמות גדולה של פעוטונים ומשפחתונים.
בשכונה נמצא פארק יד לבנים, שהוא מבין הפארקים הגדולים בפתח תקווה, הכולל את גן החי, מזרקות להשתכשכות, אגם גדול עם מפלים, אנדרטה, גן שעשועים, גן לכלבים, גת קדמונית ובסביבתו של הפארק נמצאים מספר מוזיאונים.
כמו כן, ברחבי השכונה ישנם מספר פארקים וגינות מוספים כמו: גן תל-נטע, גן קדיש-לוז, גן צה"ל–ראב וגן הוורדים.
בשכונה נמצאת "קריית המוזיאונים של פתח תקווה", שבה מספר מוזיאונים הכוללים את:
מוזיאון האדם והסביבה – מוזיאון מדע ייחודי שנמצא מול הכניסה הצפונית לפארק, ובתערוכותיו ניתן לגעת, לשחק ולהפעיל את המוצגים.
מוזיאון פתח תקווה לאומנות – מוזיאון לאמנות עכשווית, המציג עבודות של אמנים ישראלים ובינלאומיים במגוון מדיומים: ציור, פיסול, צילום, וידאו, קולנוע, אדריכלות, מיצב ומיצג.
בית יד לבנים – מוזיאון להנצחת זכרם של חללי מערכות ישראל וטיפול במשפחות השכולות.
הארכיון לתולדות פתח תקווה – ארכיון הכולל ארכיון מנהלי של עיריית פתח תקווה, ארכיונים פרטיים של מוסדות וארגונים הקשורים לעיר, ארכיונים אישיים של בני פתח תקווה, ואוספים.
רמת וידין היא רמה המכוסה קרח בחצי האי וארנה, במזרח האי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
גובהה של הרמה 604 מטרים מעל פני הים.
אורכה של הרמה 8 קילומטרים, האורך שבין הקצה הצפוני של אוכף לזלי גאפ לכיוון מזרח - צפון-מזרח ועד נקודת אינוט.
או 9.6 קילומטרים בין אוכף לזלי גאפ לכיוון צפון - צפון-מזרח ועד לנונאטאק סאייר.
שיא גובהה של הרמה היא בפסגת מיזייה: פסגת מיזייה ממוקמת 9.25 קילומטרים צפונית - מזרחית להר בוולס;
פסגת מיזייה ממוקמת 4.24 קילומרים צפונית - צפון-מזרחית מגבעת לזלי;
פסגת מיזייה ממוקמת 9.47 קילומטרים מנקודת ויליאמס;
ו-7.52 קילומטרים מערבית מגבעת אדינבורו.
בשטח הרמה מצויה גם פסגת שארפ.
הרמה מתנשאת מעל שדה השלג סדינני שמצפון-מערבה לה; מעל קרחון רוז ואלי, שמצפון - מזרח לה; מעל קרחון דבלט וקרחון פאנגה שמדרום - מזרח לרמה; ומעל קרחון קאליאקרה, שמדרום לרמה.
הרמה מופתה לראשונה בשנת 1968 על ידי סוכנות הסקר הבריטית שמעבר לים (UK Directorate of Overseas Surveys).
הרמה מופתה בשנית באופן גס, בשנת 1980 על ידי סוקרים ארגנטינאיים, וכן על ידי הסקר הטופורגפי הבולגרי Tangra 2004/05, ושוב על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2005 ובשנת 2009.
השם ניתן לרמה על ידי משלחת הסקר הטופוגרפי הבולגרי Tangra 2004/05. הרמה נקראת על שם העיר וידין שבצפון מערב בולגריה.
השם אומץ רשמית ב-19 באוגוסט 1997.
רמת וייקפילד או וייקפילד היילנד היא רמה מכוסה שלג, באזור ארץ פאלמר, במרכז חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.
קרחון הרמס, וכן מוצאו של קרחון ויירהאוזר ומוצאו של קרחון אפרודיטה גובלים ברמת וייקפילד מצפון לרמה.
מוצאו של קרחון איירי, מוצאו של קרחון רוץ ומוצאו של קרחון סלר, גובלים ברמת וייקפילד ממערב לרמה.
קרחון פלמינג גובל ברמת וייקפילד, מדרום לרמה.
מוצאו של קרחון לוראבי, מוצאו של קרחון סאנפיקס ומוצאו של קרחון גרימלי, גובלים ברמת וייקפילד ממזרח לרמה.
הרמה צולמה לראשונה מהאוויר ב-22 בדצמבר 1947 על ידי משלחת רון לחקר אנטארקטיקה (Ronne Antarctic Research Expedition; (בראשי תיבות RARE)).
הרמה מופתה לראשונה בנובמבר 1960, על ידי סקר שטחי חסות איי פורלנד (Falkland Islands Dependencies Survey; (בראשי תיבות FIDS)).
הרמה נקראת על שם הויקונט מוויקפילד שבהיית', שתרם כספים למימון המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם (British Graham Land expedition; בראשי תיבות: BGLE), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1934 – 1937.
רמת הרשל היא מקבץ של נונאטאקים.
הרמה ממוקמת דרומית-מערבית לנונאטאקי אנקלדוס, בסמוך לראשו (מוצאו) של קרחון סאטורן בדרום-מזרח האי אלכסנדר, בארץ אלכסנדר שבאנטארקטיקה.
הרמה התגלתה ב-23 בנובמבר 1935, עת שהחלק המזרחי של הרמה צולם מהאוויר על ידי לינקולן אלזוורת', במהלך הטיסה הטרנס-אנטארקטית שביצע.
הרמה מופתה בהתבסס על תצלומי אוויר אלה על ידי וולפגנג לואיס גוטפריד יוארג.
שמה של הרמה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה, עת שניתנו שמות קשורים נוספים קשורים (כגון שמם של נונאטאקי אנקלדוס).
שמה של הרמה ניתן לה, עת שניתן השם לקרחון סאטורן (הקרוי על שם כוכב הלכת שבתאי, בדומה לאתרים רבים נוספים ברמת פלאנט הסמוכה הנקראים על שמות גורמים במערכת השמש).
הרמה נקראת על שם סר ויליאם הרשל, האסטרונום הבריטי שגילה בשנת 1789 את הירחים מימס ואנקלדוס (ירחים של שבתאי).
רמת חבר היא רמה בעלת פני שטח גבנוניים, המשתרעת בין ערוצי נחל חבר ונחל ערוגות בדרום מדבר יהודה.
שטחה מוערך בכ-10 קילומטרים רבועים, וגובהה הממוצע כ-220 מטר מעל פני הים.
הרמה מתנשאת לגובה של כ-450 מטר מעל פני ים המלח.
הרמה מהווה חלק אופייני לבמת השוליים של מדבר יהודה, והיא ממוקמת בקצה המזרחי של רמת המדבר, בגבול מצוק ההעתקים.
אל הרמה ניתן להגיע באמצעות רכב שטח, בין היתר דרך משטרת אם א-דרג' או מכיוון בקעת קנאים.
הצומח ברמת חבר מתרכז בעיקר לאורכם של אפיקי הנחלים, ומהווה בית גידול למגוון בעלי חיים מדבריים, בהם: חרדון המדבר, אפעה ערבי, קוצן מצוי, שועל מצוי, צבוע, ואף נמר.
בשמי הרמה נצפים לעיתים דורסי על כדוגמת נשר ופרס.
רשת של דרכי עפר חוצה את הרמה, וביניהן שביל היוצא מראש מעלה צרויה ומוביל למצפה חבר, שם הוא מתחבר לשביל נוסף שמתחיל בראש מעלה איסיים.
בצידה הדרומי-מזרחי של הרמה, בנקודת הציון 1829.0936, נמצאים שרידיו של מחנה מצור רומי עתיק, הממוקם מעל מערת האגרות שבנחל חבר.
מן האתר נשקפת תצפית נרחבת ומרשימה לעבר מערת האימה, אחת מהמערות ההיסטוריות של האזור.
רָמַת יִשַׁי (לשעבר ג'דה) היא מועצה מקומית במחוז הצפון בישראל, השוכנת בצפון עמק יזרעאל על כביש טבעון-נצרת, כ-4 ק"מ ממזרח לקריית טבעון.
היא קרויה על שמו של יש"י אדלר.
שטח השיפוט שלה הוא כ-2,300 דונם והיא הוכרזה כמועצה מקומית בשנת 1958.