tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-8 בנובמבר לפנות בוקר נהרגו בשנתם 19 פלסטינים, מרביתם בני משפחת עתאמנה, מפגיעת פגז תועה בבית מגורים בבית חאנון כשצה"ל ירה לאזורים מהם נורו קסאמים לעבר אשקלון.
ב־26 בנובמבר הגיעו אהוד אולמרט ואבו מאזן להסכמה על הפסקת אש, אחרי שארגוני הטרור הפלסטיניים הסכימו להפסיק את הירי על שדרות בתמורה להפסקת פעולות צה"ל ברצועה.
במבצע נהרגו 5 ישראלים (שלושה חיילים ושני אזרחים) ו־394 פלסטינים (270 מהם מחבלים), ונפצעו עוד כ־1,000 פלסטינים.
בתחילת המבצע נגרם נזק לתשתיות פלסטיניות, ובהן תשתית החשמל, אך ישראל פיצתה על כך בהעברת חשמל לרשות.
ב־23 באוגוסט החלה חקירה באזהרה של הנשיא קצב.
ב־13 בספטמבר אישרה ועדת הכנסת לנשיא קצב נבצרות זמנית של 16 שעות, על מנת שיוכל להיעדר מטקס ההשבעה של נשיאת בית המשפט העליון, דורית ביניש.
ב־15 באוקטובר המליצה המשטרה ליועץ המשפטי לממשלה על הגשת כתב אישום נגד קצב.
ב־16 באוקטובר החליט הנשיא קצב להיעדר מישיבת הפתיחה של מושב החורף של הכנסת, לאחר שכמה חברי כנסת איימו לעזוב את אולם המליאה במחאה.
לאחר הפרשה התפטר קצב והוגש נגדו כתב אישום חמור.
לבסוף בשנת 2011 נידון לשבע שנות מאסר בפועל ושנתיים מאסר על תנאי.
חטיפת חיילי צה"ל בגבול לבנון ומלחמת לבנון השנייה
לאחר סיום מלחמת לבנון הראשונה ב־1985 שלט צה"ל בדרום לבנון באזור חיץ כדי להגן על היישובים הסמוכים לגבול.
עקב אבדות רבות ולחץ ציבורי, הורה ראש הממשלה אהוד ברק במאי 2000 על נסיגה מאזור החיץ.
לאחר הנסיגה התפרס חזבאללה ברחבי דרום לבנון ועל הגבול הבין-לאומי וביסס בה את שליטתו בבניית בונקרים ובצבירת נשק רב.
לאחר הנסיגה, באותה שנה, בוצעו שתי חטיפות: חטיפת החיילים בהר דב וחטיפת קצין המילואים אלחנן טננבוים.
במהלך תקופה זו התגלעה מחלוקת חדשה בין לבנון לישראל, כאשר לבנון החלה להקים מתקן הטיה ושאיבת מים סמוך לנחל הווזאני, שהוא אחד המקורות העיקריים של נחל החצבאני.
בנוסף לכך, ירה חזבאללה במספר הזדמנויות פגזי נ"מ שנחתו ביישובי הצפון.
צעדים אלו התפרשו בישראל כניסיונות התגרות של חזבאללה שמטרתם לתת לגיטימציה לחזבאללה לשגר אלפי רקטות כתגובה לצעד תוקפני של ישראל ובכך לגרור את ישראל למלחמה שתקנה לה תדמית של מדינה תוקפנית.
מסיבה זו נקטה ישראל לרוב מדיניות של הבלגה, אף שלפני הנסיגה בשנת 2000 הצהיר ראש הממשלה אהוד ברק שאם לאחר הנסיגה תיפתח אש לבנונית, "כל לבנון תבער".
המדיניות ספגה ביקורת פנימית בטענה שלאחר הנסיגה מלבנון היא מחלישה את ההרתעה של צה"ל ובכך מעודדת את החזבאללה להמשיך במעשיו.
מחליפו של ברק, אריאל שרון, המשיך במדיניות איפוק זו.
בשנת 2004 החליט אריאל שרון במסגרת עסקת שבויים לשחרר כ־400 אסירים לבנונים ופלסטינים תמורת שחרור טננבוים והשבת גופות שלושת החיילים שנהרגו במהלך החטיפה.
הצלחה זו העניקה השראה לניסיונות נוספים בזירה הלבנונית והפלסטינית לחטוף חיילי צה"ל כקלפי מיקוח.
בנובמבר 2005 כשל ניסיון לממש איומים אלה ברג'ר.
תקוותיה של ישראל כי החלטה 1559 של מועצת הביטחון, שהתקבלה בסוף 2004 ואשר חייבה את פירוק המיליציות החמושות בלבנון מנשקן, וכן מהפכת הארזים, שהביאה לסיום השליטה הסורית בלבנון, יביאו לפירוק חזבאללה נכזבו.
חזבאללה המשיך להתחמש ונכנס לפוליטיקה הלבנונית.
עם פרוץ מלחמת לבנון השנייה היו בממשלה הלבנונית בראשות פואד סניורה שני שרים המזוהים עם מפלגת חזבאללה.
במהלך 2005 החלה בצה"ל הכנת תוכנית מגירה בשם "שוברת הקרח", שהייתה אמורה להיות המתווה לפעילות במקרה של הסלמה בגבול הצפון, אך במבחן המציאות צה"ל לא השתמש בה.
מניין ההרוגים בכל תקופה זו היה נמוך משמעותית ממספר האבדות בתקופת אחזקת רצועת הביטחון.
ככלל הגבול היה שקט, מצבם הכלכלי של יישובי הצפון הוטב והתיירות הלכה והשתקמה.
במשך שש השנים שלאחר הנסיגה חלה ירידה חדה בכמותן ובאיכותן של התקפות חזבאללה על ישראל.
בתקופה זו שמר חזבאללה את העימות "על אש קטנה".
מדיניות זו נבעה מסיבות פנים־לבנונית, כדי להמשיך לבצר את מעמדו בחברה הלבנונית, כמי שמוביל את "ההתנגדות" לישראל, מבלי לשלם מחיר יקר מדי על כך למול ישראל.
בבוקר 12 ביולי פתח ארגון חזבאללה בהפגזת יישובי הצפון כפעולת הסחה.
באותו זמן באזור זרעית תקפה חוליית חזבאללה בטילי נ"ט שני כלי רכב צבאיים שהיו בסיור על קו הגבול והרגה שלושה חיילי צה"ל.
מיד לאחר מכן פרצה חוליית חזבאללה נוספת את גדר המערכת, חדרה לשטח ישראל וחטפה שני חיילי מילואים מחטיבה 5 של צה"ל, אהוד גולדווסר ואלדד רגב, ונסוגה איתם לשטח לבנון.
חוליה נוספת חמושה בנשק קל ובמכונות ירייה גיבתה את החוטפים.
העיתון הלבנוני "אל-אח'באר" תיאר את ההכנות הרבות ופירט את מהלך החטיפה.
טנק צה"לי ונגמחון נשלחו לאחר כשעה ללבנון בעקבות החטופים במטרה לאתרם.
הטנק עלה על מטען גחון שנאמד במאות קילוגרמים של חומר נפץ וארבעת אנשי צוותו נהרגו.
בקרב החילוץ שנוהל בהמשך נהרג חייל נוסף.
תקיפת חזבאללה וחטיפתם של רגב וגולדווסר הייתה האירוע שפתח את מלחמת לבנון השנייה.
כבר מתחילת המבצע הדגיש ראש הממשלה אולמרט שאחת ממטרותיו היא להשיב את כושר ההרתעה של ישראל ולשבור את המיתוס סביב הצלחת חזבאללה בשנת 2000 בגרימת הנסיגה הישראלית מלבנון.
למבצע היו מטרות נוספות בהן שחרור שני החיילים החטופים, הפסקת אש מוחלטת, פריסת צבא לבנון בכל שטח דרום לבנון והוצאת חזבאללה מאזור דרום לבנון.
בשלבי המבצע הראשונים (12 עד 18 ביולי) התבצעו מרבית ההתקפות הצה"ליות באמצעות הפצצות מסיביות מהאוויר והפגזות ארטילריה.
ב־13 ביולי הטיל צה"ל מצור כללי על לבנון כמו גם סגר ימי ואווירי מלא.
ב־13 וב־15 ביולי הופצצה תחנת הכוח "ג'ייה", הנמצאת 30 ק"מ דרומית לביירות, ודלק בכמות של כ-110 אלף חביות נשפך לים התיכון.
עד 18 ביולי הצליח חיל האוויר להשמיד את מרבית מערך הרקטות ארוכות־הטווח של חזבאללה.
במקביל, במשך כל שלבי המבצע, הפגיז חיל התותחנים הישראלי שטחי שיגור בדרום לבנון.
ב־17 ביולי החלו הריסת מוצבי חזבאללה הצמודים לגדר ההפרדה וחישוף השטח הסמוך לגבול.
לאחר מכן נכנסו כוחות צה"ליים סדירים לתוך לבנון על מנת להשתלט על כפרים הסמוכים לגבול שבשליטת חזבאללה, כשהמפורסם בקרבות היה קרב מארון א-ראס.
ב־20 ביולי פתח צה"ל במבצע קורי פלדה 1 אך המאמץ הוסט לאחר מכן לעבר מארון א-ראס.
במסגרת המשך המבצע, שקיבל את השם "קורי פלדה 2" ב־23 ביולי, נכנסו כוחות צה"ל אל בינת ג'בייל, שם התנהלו קרבות קשים, בהם קרב בינת ג'בייל.
ב־25 ביולי השמיד חיל האוויר עמדת תצפית של האו"ם באל-ח'יאם, וארבעה משקיפי יוניפי"ל נהרגו.
ראש הממשלה התנצל בפני מזכ"ל האו"ם על התקרית.
ב־27 ביולי החליט הקבינט המדיני־ביטחוני על גיוס אלפי חיילי מילואים.
ב־29 ביולי התחיל מבצע "קורי פלדה 3" בכפרים נוספים הסמוכים לגבול.
ב־30 ביולי, לאחר קריסת בית על תושביו בכפר קאנא, הסכים צה"ל להפוגה של 48 שעות בפעילות האווירית שלו.
בעקבות זאת גם החזבאללה הפסיק לירות רקטות לעבר צפון ישראל.
ב־1 באוגוסט, לאחר שהתחדשו שיגורים יום-יומיים של מאות רקטות לעבר ישראל, אישר הקבינט פעילות קרקעית רחבת היקף, וחטיבות מילואים נכנסו ללבנון ופעלו לאורך כל הגזרה בכפרים.
ב־11 באוגוסט, כאשר כבר הוחלט באו"ם על הפסקת האש, הוחלט על מבצע "שינוי כיוון 11", שהוקפא מספר ימים לפני כן ובו שולשו כוחות צה"ל בלבנון.
שיטת הפעילות של צה"ל שונתה, ובמקום להשתלט על כפר אחרי כפר, התמקד צה"ל בהתקדמות מהירה אל עבר נהר הליטני.
בתים שמהם נורתה אש אל עבר חיילי צה"ל הופצצו.
שלוש אוגדות חדרו לעומק השטח, כוחות צנחנים הוסקו בעשרות גיחות והחלה הרחבת הפעולה עד נהר הליטני.
ב־10 וב־11 באוגוסט החלו כוחות חי"ר בליווי שריון את תקיפתם בעומק לבנון.
בינת ג'בייל הפכה למוקד לחימה ששאב לתוכו חיילים רבים.
בסופו של דבר, על אף הצהרות שצה"ל כבש את העיירה, העיירה לא נכבשה סופית עד סוף המלחמה.
בקרבות הקשים של המבצע האחרון נהרגו 35 חיילים ונפצעו 410 חיילים ומהצד השני נהרגו 80 לוחמי חזבאללה.
ב־12 באוגוסט קיבלה מועצת הביטחון של האו"ם את החלטה 1701 הקוראת להפסקת אש בין הצדדים וזו נכנסה לתוקפה ב־14 באוגוסט.
למרות זאת, מספר תקריות אש בין צה"ל לחזבאללה אירעו לאחר מכן.
אחרי הפסקת האש התמקד צה"ל בעיקר בפעולות חישוף והשמדה של מערכות של מנהרות ובונקרים של חזבאללה ליד הגבול.
ב־16 באוגוסט החלו כוחות יוניפ"ל להיכנס לשטח שצה"ל שהה בו, ובמקביל לפריסת כוחות יוניפי"ל וכוחות צבא לבנון, שלא פעלו למניעת תקריות עם חזבאללה, התבצעה היערכות מדורגת של כוחות צה"ל.
ב־1 באוקטובר יצאו כל כוחות צה"ל מלבנון למעט חלקו הצפוני של הכפר ע'ג'ר.
מתחילת המלחמה הפגיז חזבאללה באופן מסיבי את העורף הישראלי בעשרות רקטות מדגם גראד 122 מ"מ (המכונות בישראל קטיושות), על מנת לחפות על החטיפה.
ההפגזות התעצמו ככל שהחריף העימות.
רקטות אלו פגעו בכל אזור הצפון מחיפה במערב עד אזור טבריה במזרח, בית שאן ועפולה בדרום.
מירי הרקטות נהרגו 44 אזרחים באופן ישיר ועקיף.
כמו כן, הירי גרם לעזיבתם של שליש מתושבי הצפון את בתיהם וירידתם למרכז ולדרום הארץ.
אזרחים וגופים רבים התגייסו לעזרת התושבים בצפון במתן תרומות, וארגונים תרמו לפי יכולתם, דבר שהעלה את השאלה על יכולת המדינה לדאוג לאזרחיה בעורף.
פעילות צה"ל גרמה לנטישה המונית של דרום לבנון ולנזק כלכלי לתשתיות אזרחיות שנאמד בלמעלה מ־2 מיליארד דולר.
אף על פי כן, בדומה לישראל, לא כל הלבנונים ברחו.
בדרום לבנון נותרו כ־120 אלף תושבים, בדרך כלל משכבות סוציו-אקונומיות נמוכות שהעדיפו להישאר.
לצד הפגיעה באזרחים נגרם הרס רב לערי לבנון ולתשתיותיה.
רבעים שלמים נפגעו וכבישים וגשרים רבים ניזוקו.
מתקני תשתית חשובים כגון בתי הזיקוק, שדה התעופה ואחרים נפגעו אף הם.
כמו כן, נגרמו פגיעות כלכליות נוספת שמוערך בכמה מיליארדי דולרים.
למלחמת לבנון השנייה היו תוצאות רבות, בהן התפטרות הרמטכ"ל דן חלוץ, שר הביטחון עמיר פרץ וקצינים בכירים בצה"ל, בהם אלוף פיקוד ומפקד האוגדה הצפונית, שנמצא אחראי לכשל החטיפה.
כמו כן, ישנה ביקורת מצד היסטוריונים צבאיים, עיתונאים, אישי ציבור וקצינים בכירים, הטוענים כי המלחמה לא התנהלה כראוי וכי ישראל לא השיגה את מטרותיה.
הציבור הישראלי, אף שתמך ברובו הגדול ביציאה למלחמה, לא הסתפק בתוצאותיה.
כתוצאה מכך, קמה מחאה עממית נרחבת שדרשה להקים ועדת חקירה ממלכתית שתחקור את המחדלים.
בעקבות כך הוקמה ועדת וינוגרד, ועדת בדיקה ממשלתית בראשותו של השופט בדימוס אליהו וינוגרד, שהגישה את הדו"ח הסופי שלה בסוף ינואר 2007. ועדת וינוגרד ציינה כי לצד היכולות המרשימות שהפגינו חיל האוויר והמודיעין, התגלו כשלים חמורים הן בתחום הצבאי והן בתחום הממשלתי.
לצד התוצאות המידיות היו למלחמה תוצאות ארוכות טווח, כגון התגברות המעורבות הבין-לאומית בלבנון.
בנוסף, חזבאללה שיקם את תשתיותיו שנפגעו.
ישנן טענות שמעמדו של חזבאללה נפגע כתוצאה מהמלחמה, לצד חוקרים אחרים שטוענים שהארגון התחזק כתוצאה מהמלחמה.
כמו כן, לפי החלטת האו"ם צבא לבנון התפרס בתוך דרום לבנון וחזבאללה נדחק צפונה.
הפגיעה בכלכלה הלבנונית, שנחשבה לכלכלה פגועת מלחמה, טרם שוקמה, לעומת כלכלת ישראל שהצליחה להשתקם מהר מנזקי המלחמה ולהמשיך בצמיחה חיובית.
החיילים, שבשמם יצאה ישראל למלחמה, לא שוחררו בעקבותיה ולא נכללו בהסדרי האו"ם לסיום הלחימה.
שנתיים לאחר הלחימה, לאחר משא ומתן בתיווך גרמני, בוצעה עסקת החלפת שבויים בין ישראל לבין חזבאללה.
ישראל שחררה חמישה שבויים לבנונים והחזירה 199 גופות, ובתמורה קיבלה את גופותיהם של אהוד גולדווסר ואלדד רגב.
14 בפברואר – נגזר עונשו של חבר הכנסת לשעבר עמרי שרון – תשעה חודשי מאסר בפועל, תשעה חודשי מאסר על תנאי וקנס בסך של 300 אלף ש"ח
3 במרץ – זאב רוזנשטיין הוסגר לארצות הברית באשמת החדרת מיליון וחצי כדורי אקסטזי
אוגוסט – מתחילים להתגלות שעונים מגנבת אוסף השעונים מהמוזיאון לאמנות האסלאם
24 בנובמבר – בני סלע נמלט מחזקת המשטרה מחניון בית המשפט בתל אביב משטרת מחוז תל אביב פתחה במצוד רחב היקף בהשתתפות כוחות רגליים, פרשים, מסוקים ועוד.
ב־8 בדצמבר נלכד סלע בדרכו למחסום משטרתי מאולתר בסמוך למושב רגבה
שר האוצר – אהוד אולמרט (1 בינואר–4 במאי), אברהם הירשזון (4 במאי–31 בדצמבר)
תקציב המדינה לשנת 2006 עמד על כ־271.4 מיליארד שקל.
תקציב משרד האוצר עמד על כ־1.55 מיליארד שקל.
גם איכות החיים של התושב הישראלי הממוצע עלתה.
כך לדוגמה הצמיחה לנפש עלתה ביותר מ־3%, רמת החיים עלתה ב־2.8%, הצריכה הפרטית הכוללת צמחה ב־4.6% והצריכה הביטחונית טיפסה ב־5.7% (כנראה בעקבות המלחמה).
למרות הצמיחה הכלכלית בתחומים אלו, היו תחומים שבהם חלה ירידה מבחינה כלכלית למשל בתחום התיירות.
הנתון המפתיע היה שבשנה של צמיחה כלכלית מדד המחירים לצרכן ירד ב־0.1%.
שר התיירות – אברהם הירשזון (1 בינואר–4 במאי), יצחק הרצוג (4 במאי–31 בדצמבר)
55% מהתיירים באו מאירופה, 33% מאמריקה, 8% מאסיה, 3% מאפריקה ו־1% מאוקיאניה.
37% ממספר התיירים הנכנסים באו לביקור קרובים, 27% למטרות דת, 19% לתיור ו־17% למטרות אחרות.
בדומה לשנת 2005 ההכנסות מתיירים עמדו על כ־1.9 מיליארד דולר.
5 במאי – "ברקשייר האת'וויי" בניהולו של וורן באפט רוכשת 80% מחברת ישקר בסכום של 4 מיליארדי דולרים.
בשנה זו הראל סקעת, שזכה במקום השני בכוכב נולד 2, הוציא את אלבום הבכורה שלו "הראל סקעת"; נינט טייב, זוכת כוכב נולד 1, הוציאה גם היא את אלבום הבכורה שלה שנקרא "יחפה".
4 במאי – פסטיבל השירים של ישראל התקיים והתחרו בו שישה שירים.
השיר הזוכה היה "אם את בעניין" של הלהקה האלמונית "מלכה באיה", שהיה השיר הקצבי היחיד מבין השירים המתמודדים.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של שנת תשס"ו–2006, זכתה קרן פלס בתואר "זמרת השנה" ו"תגלית השנה" ברשת ג' ובגלגלצ.
הראל סקעת ושירו "ואת", שכתבה והלחינה פלס, זכו בתואר "זמר השנה" ו"שיר השנה" בשני המצעדים.
בגלגלצ הייתה זו השנה השנייה ברציפות ששיר שכתבה פלס זכה בתואר "שיר השנה".
הדורבנים זכו בתואר "להקת השנה" בגלגלצ, ובית הבובות זכו בתואר ברשת ג'.
בקדם אירוויזיון 2006 זכה השיר "זה הזמן" בביצועו של אדי בטלר.
לעומת שנת 2005 בה ישראל נחלה הצלחה יחסית כששירי מימון זכתה במקום הרביעי בתחרות האירוויזיון, שירו של בטלר לא נחל הצלחה בתחרות האירוויזיון שנערכה ביוון, והוא סיים במקום ה־23 מתוך 24 המקומות האפשריים; עם 4 נקודות שהעניקה לו צרפת.
בין היצירות בספרות העברית שיצאו לאור בשנה זו היו עם הזרם ונגדו – מניה שוחט אגרות ותעודות 1906–1960, התנ"ך והזהות הישראלית - אניטה שפירא, תפילתו של מקובל - מחיי הרב ברוך שלום אשלג - פייגה אשלג.
בין הספרים שיצאו לאור בשנה זו בעברית היו האישה השנייה של יאיר לפיד, ספר הרפואות הפשוטות של אנה הרמן, ארטמיס פאול: צופן הנצח של אואן קולפר, לנצח בגדול של ליאת רוטנר, אלמוס של אורה יעקבי, כל יום הוא טרבלינקה של צ'ארלס פטרסון ואראגון של כריסטופר פאוליני.
בשל שוויון בתוצאות פרס "הסרט הטוב ביותר", נעשתה הצבעה שנייה, והסרט "אדמה משוגעת" נשלח לאוסקר האמריקאי.
פרסי האקדמיה לטלוויזיה חולקו ל"בטיפול" (סדרת הדרמה הטובה ביותר), "אמא'לה" (הסדרה הקומית דרמטית הטובה ביותר), "ארץ נהדרת" (תוכנית הבידור הטובה ביותר), "רוקדים עם כוכבים" (תוכנית המציאות הטובה ביותר), "השמיניה" (תוכנית ילדים ונוער), "ארץ המתנחלים" (סדרת תעודה) ולשמואל אימברמן (פרס מפעל חיים)
מאי – החלה העונה הרביעית של כוכב נולד.
מופע הגמר של העונה נערך ב־7 בספטמבר, בפארק הירקון בתל אביב, בהשתתפות ג'קו אייזנברג, מאיה רוטמן ורפאל מירילא.
אייזנברג ניצח, במקום השני זכתה רוטמן ובמקום השלישי זכה מירילא.
שנת 2006 הייתה שנה רבת הישגים לספורט המקומי.
ב־8 ביולי זכה אנדי רם באליפות וימבלדון בטורניר הזוגות המעורבים יחד עם בת זוגו ורה זבונרבה.
בכך הפך לישראלי הראשון שזוכה בטורניר גראנד סלאם לבוגרים.
ב־13 באוגוסט זכה אלכס אברבוך במדליית זהב בקפיצה במוט באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה, וחזר על הישגו מ־2002. ב־11 באוקטובר ניצחה נבחרת ישראל עד גיל 21 את נבחרת צרפת עד גיל 21 בתוצאה 1:0 ועלתה לטורניר גמר אליפות אירופה עד גיל 21.
בליגות המקומיות זכתה מכבי חיפה ב-22 באפריל באליפות ליגת העל בכדורגל בפעם השלישית ברציפות ואחריה, במקום השני, הגיעה הפועל תל אביב.
מלך השערים של אותה עונה היה שי הולצמן עם 18 שערים.
בעונה זו ירדו לליגה הלאומית בני סכנין ומ.כ.
ב־9 במאי זכתה הפועל תל אביב גביע המדינה בכדורגל, לאחר שניצחה בגמר את בני יהודה תל אביב בתוצאה 1:0. ב־6 ביוני עלו מכבי תל אביב והפועל ירושלים לגמר הפיינל פור הישראלי לאחר ניצחונות על עירוני נהריה ומכבי ראשון לציון (בהתאמה).
באליפות ישראל לטניס לנשים זכתה שחר פאר.
הפועל תל אביב זכתה באליפות הליגה בכדורסל לנשים בפעם השביעית בתולדותיה לאחר שניצחה בסדרת הגמר את מכבי רמת חן 3:1. מכבי ראשון לציון זכתה באליפות הליגה הלאומית בכדוריד בזכות יחס שערים עדיף במשחקי הגמר, לאחר שוויון 2:2 בסדרת הגמר מול הפועל ראשון לציון.
שחטיור דונצק ניצחה את דינמו קייב בטורניר הערוץ הראשון הרוסי שהתקיים באצטדיון בלומפילד בתל אביב והשתתפו בו ארבע קבוצות.
ב־6 באפריל הכדורסלנית הישראלית, קבעה ענת דרייגור את השיא העולמי לקליעת נקודות במשחק כדורסל בודד, כאשר במשחק של קבוצתה, הפועל מטה יהודה היא קלעה 136 נקודות.
שר התחבורה – מאיר שטרית (1 בינואר–4 במאי), שאול מופז (4 במאי–31 בדצמבר).
תקציב תחומי התחבורה השונים לשנת 2006 עמד על כ־7.5 מיליארד שקל.
ב־12 ביוני 2006 אירעה תאונת רכבת בבית יהושע כאשר רכבת נוסעים שיצאה מנמל התעופה בן-גוריון אל עכו התנגשה בטנדר שנתקע על מפגש מסילת החוף עם כביש 553, סמוך לתחנת הרכבת בית יהושע.
חמישה מנוסעי הרכבת נהרגו ויותר מ־80 נפצעו.
התאונה אירעה כשנה לאחר אסון רבדים ותאונת הרכבת באחוזם, שנגרמו גם כן מהתנגשות במפגש כביש-מסילה, ולמרות נוכחות תצפיתן במפגש במקרה זה.
בעקבות התאונה נפתחה חקירת משטרה נגד נהג הרכב ונגד בכירים ברכבת ישראל.
על מנת להגביר את הבטיחות הורחבו שעות עבודת התצפיתנים ומוקמו תצפיתנים נוספים במפגשים, זאת על אף שנוכחות התצפיתן לא מנעה תאונה זו.
כמו כן, נעשה מאמץ לזרז את הקמת ההפרדות המפלסיות בין כבישים ומסילות, ולמשך תקופה מסוימת הוגבלה מהירות הרכבות בקרבת המפגשים.
שנת 2006 נחשבה לשנה פחות קשה מבעבר מבחינת בטיחות בדרכים.
מספר ההרוגים בתאונות דרכים בשנת 2006 היה הנמוך ביותר מאז 1967 – כ־446 הרוגים, לעומת 482 ב־2005. במהלך השנה דווח על 66,770 תאונות דרכים עם נפגעים.
בהשוואה ל־2005, בשנה זו חלה ירידה של כ־7% במספר ההרוגים ושל כ־2% במספר התאונות הקטלניות.
ב-2006 לעומת 2005 נרשמה עלייה של 1% במספר הכולל של תאונות ובמספר הנפגעים.
העיר הקטלנית ביותר בישראל הייתה תל אביב עם 26 תאונות קטלניות שהתרחשו בעיר, אחריה ירושלים עם 13 תאונות קטלניות ובמקום השלישי חיפה עם 12 תאונות קטלניות.
מבין הכבישים הבינעירוניים נרשם כביש 40 כקטלני ביותר, עם 23 תאונות עם הרוגים, אחריו כביש 4 עם 16 תאונות קטלניות ובמקום השלישי כביש 90 עם 13 תאונות עם הרוגים.
הדרכים העירוניות הן זירת ההתרחשות של רוב תאונות הדרכים בישראל.
מתוך 17 אלף תיקי תאונות הדרכים שנחקרות מדי שנה, 73% הן בדרכים עירוניות ורק 27% בדרכים בינעירוניות.
בזכות מהירויות הנסיעה הנמוכות יותר בדרכים העירוניות, חומרתן של התאונות בדרכים אלו פחותה מאשר בתאונות בדרכים הבינעירוניות, ורק 48% מבין 373 תאונות קטלניות שהתרחשו בשנת 2006 התרחשו בדרכים עירוניות.
נצפתה מגמת ירידה במספר התאונות הקטלניות בדרכים עירוניות בשש השנים שקדמו.
סוג התאונה שבו חלה הירידה הבולטת ביותר עד 2004 הוא התנגשות ברכב נע, אך בשנים 2005–2006 עלה מספר התאונות מסוג זה.
בשנת 2006 חלה ירידה בשיעור של 10% במספר התאונות הקטלניות לעומת שנת 2005, מספר זה הוא הנמוך ביותר ב-10 השנים האחרונות.
בשנת 2006 הושקעו בתשתיות התחבורה למעלה מ-7 מיליארד שקל, כ־40% מסך ההשקעה בתשתיות.
בשנה זאת עמד אורך הדרכים בישראל על 17.7 אלף ק"מ, כ־3000 ק"מ יותר מ-1995, מתוכם 35% דרכים לא עירוניות.
בסוף 2006 היו 3.2 מיליון נהגים, עלייה של 44% לעומת התקופה המקבילה ב-1995 וממוצע של 1.5 נהגים לכלי רכב.
59% ממספר הנהגים היו גברים ו־41% היו נשים.
בשנת 2006 מספר הנוסעים ברכבת עמד על כ־28 מיליון נוסעים, כמעט פי 5 משנת 1995. בשנת 2006 נחתו בישראל כ־31,940 מטוסים, מחציתם ישראליים.
מספר הנוסעים שיצאו מישראל ונכנסו דרך נמלי האוויר עמד על כ־8.9 מיליון לעומת 7.2 מיליון ב־1995, עלייה של 24%.
בתגובה לעיתון איראני נפוץ שיזם תחרות ציורי קריקטורות בנושא השואה כמחאה על קריקטורות מוחמד, הכריזו שני יוצרים ישראלים, על "התחרות הישראלית לקריקטורות אנטישמיות", שבה הורשו להשתתף רק ציירי קריקטורות יהודים, במטרה להבליט את היחס השונה שניתן לקריקטורות פוגעניות בעולם היהודי לעומת העולם המוסלמי ולהגחיך את התחרות האיראנית.
כעבור מספר ימים נצטברו למעלה ממאה קריקטורות מועמדות.
ב־6 באפריל בחר חבר השופטים את הקריקטורה "כנר על הגג" של ארון כץ לקריקטורה הזוכה.
בשנה זו התקיימו בירושלים "אירועי הגאווה העולמיים" ובמסגרתם תוכנן מצעד גדול במיוחד.
עקב מלחמת לבנון השנייה נדחה המצעד, ולאחר כמה דחיות נוספות נקבע ל־10 בנובמבר.
ב־10 בנובמבר התקיים מצעד הגאווה של תנועת הלהט"ב באצטדיון האוניברסיטה העברית בגבעת רם בירושלים, במצעד זה לא אושר מסלול בתוככי העיר, לאחר שמאות חרדים יצאו להפגנות אלימות בשכונות החרדיות בבירה במחאה על מצעד הגאווה שהיה עתיד להתקיים.
ההפגנות כללו יידויי אבנים וחפצים שונים, הבערת מכלי אשפה, זריקת בקבוק תבערה והתעמתות פיזית עם כוחות המשטרה.
במקביל להפגנות הושמעו דברי הסתה ואיומים ברצח כלפי ציבור הלהט"ב ונגד אנשי שלטון שגיבו את המצעד מתוקף תפקידם.
שר החינוך, התרבות והספורט – לימור לבנת (1 בינואר–14 בינואר), מאיר שטרית (18 בינואר–4 במאי); שרת החינוך – יולי תמיר (4 במאי–31 בדצמבר)
שר המדע והטכנולוגיה – רוני בר-און (18 בינואר–4 במאי); שר המדע, התרבות והספורט – (4 במאי–30 באוקטובר) אופיר פינס-פז
שר הבריאות – דני נוה (1 בינואר–14 בינואר), יעקב אדרי (18 בינואר–4 במאי), יעקב בן יזרי (4 במאי–31 בדצמבר)
תקציב משרד החינוך לשנת 2006 עמד על כ־26 מיליארד שקל, תקציב משרד המדע והטכנולוגיה עמד על כ־100 מיליון שקל ותקציב משרד הבריאות עמד על כ־15.2 מיליארד שקל.
4.53% מהתמ"ג בישראל הוצא על מחקר ופיתוח.
מספר הסטודנטים באוניברסיטאות ובמכללות בישראל בשנת 2006 עמד על כ־245,000. בשנת הלימוד תשס"ו למדו כ-2,109,463 תלמידים ובשנת הלימוד תשס"ז למדו כ-2,129,216 תלמידים במוסדות החינוך.
מקרה ראשון של התפרצות שפעת העופות התגלה בישראל ב־17 במרץ בקיבוצים חולית ועין השלושה שבדרום הארץ ובמושב שדה משה שבחבל לכיש.
ב־20 במרץ דווח על הידבקות עופות בשני יישובים נוספים בדרום – ניר עוז ועמיעוז.
ב־23 במרץ אימת משרד הבריאות את התפשטות המחלה למושב בקעות בבקעת הירדן.
ב-31 במרץ, התגלה מוקד נוסף של מגפת שפעת העופות, בקיבוץ כרם שלום הסמוך לקיבוץ חולית.
ב-29 במרץ נערך ליקוי חמה שנצפה בישראל באופן חלקי של 83%.
ב-11 ביוני, נחשפו בירושלים 1,400 מכתבים של המדען המפורסם היהודי אלברט איינשטיין.
ב־7–15 בדצמבר ביקר המדען האנגלי המפורסם, סטיבן הוקינג, בישראל וברשות הפלסטינית.
במהלך ביקורו פגש את ראש הממשלה אולמרט וכן פרחי מדע באירוע שמאורגן בידי המועצה הבריטית לתרבות במוזיאון בלומפילד למדע בירושלים.
כמו כן, הוא הרצה בפני כ־1,000 איש באוניברסיטה העברית וביקר במכון ויצמן ובאוניברסיטת תל אביב, בהם פגש את נציגי האקדמיה למדעים של ישראל.
בשנת 2006 חלה ירידה בזיהום האוויר.
במרץ נכנסה לתוקפה תקנה חדשה המחייבת בדיקת פליטה ברכבי בנזין משנת 1995 ומעלה.
ב־3 ביולי, החלה הפעלת תחנת הכוח רדינג בגז טבעי בלבד.
במהלך השנה נכנסו תקני "יורו 4" כתקני חובה, המגבילים את הפליטה המרבית מכלי הרכב בעשרות אחוזים ביחס לתקנים הקודמים.
9 בספטמבר – רעידת אדמה במגניטודה 4.4 בסולם ריכטר שמוקדה היה במעלה אפרים בצפון הבקעה הורגשה ברחבי הארץ.
אוכלוסיית היהודים וה"אחרים" (נוצרים לא ערבים ואנשים ללא סיווג דת), בהשוואה לשנת 2005, צמחה בשיעור של 1.6%, לעומת אוכלוסיית הערבים (מוסלמים, נוצרים ודרוזים) שצמחה בשיעור של 2.6%.
במהלך השנה חלה עלייה במספר התושבים בכל מחוזותיה ונפותיה של המדינה.
המחוז בעל העלייה החדה ביותר במספר התושבים היה: מחוז המרכז, עם עלייה של 2.4%.
מיקום שלוש הערים הגדולות לא השתנה אך מספר תושביהם השתנה, כך שהעיר הגדולה ביותר בישראל הייתה ירושלים, אחריה תל אביב ובמקום השלישי חיפה.
גידול אוכלוסייה בשלוש הערים הגדולות:
ב־2006 חלה עלייה של 3.8% במספר הזוגות המתגרשים לעומת 2005, עלייה של 10.4% במספר הזוגות המתגרשים בירושלים לעומת 2005 ועלייה של 4.4% במספר הזוגות המתגרשים בתל אביב לעומת 2005.
השר לקליטת העלייה – ציפי לבני (1 בינואר–4 במאי), זאב בוים (4 במאי–31 בדצמבר)
תקציב המשרד לקליטת העלייה עמד על כ־1.4 מיליארד שקל.
4 בינואר – אירווינג לייטון, משורר יהודי קנדי (נולד ב-1912)
22 בינואר – יואל דה-מלאך חוקר חקלאות ובוטנאי ישראלי, חתן פרס ישראל (נולד ב-1924)
28 בינואר – הרב יצחק כדורי, זקן המקובלים (נולד ב-1900)
14 בפברואר – שושנה דמארי, זמרת ישראלית (נולדה ב-1923)
26 בפברואר – שלמה ניצן, סופר ומתרגם ישראלי (נולד ב-1921)
26 במרץ – רודולף ורבה, פרופסור לפרמקולוגיה סלובקי יהודי, ניצול אושוויץ (נולד ב-1924)
13 באפריל – מיכאל שיר, סופר ישראלי (נולד ב-1923)
26 באפריל – יובל נאמן, פיזיקאי, פוליטיקאי ישראלי ואיש צבא (נולד ב-1925)
26 באפריל – הרב משה הלברשטאם, דיין בבד"ץ של העדה החרדית (נולד ב-1932)
28 באפריל – בן-ציון אורגד, מלחין ישראלי, זוכה פרס ישראל (נולד ב-1926)
29 באפריל – הרב משה שמואל שפירא - ראש ישיבת באר יעקב ומחשובי ראשי הישיבות בזמנו.
חבר מועצת גדולי התורה של תנועת דגל התורה, וחבר נשיאות מפעל הש"ס (נולד ב-1917)
11 במאי – יוסי בנאי, זמר ושחקן ישראלי, זוכה פרס ישראל (נולד ב-1932)
19 במאי – יצחק בן אהרון, מדינאי ישראלי, אחד המנהיגים החשובים של תנועת העבודה, חתן פרס ישראל (נולד ב-1906)
23 במאי – ברכה עדן, פסנתרנית ישראלית (נולדה ב-1928)
24 במאי – יעל רום, טייסת, האישה הראשונה שסיימה קורס טיס (נולדה ב-1932)
29 במאי – ברכה רמות, פרופסור לרפואה וכלת פרס ישראל לרפואה (נולדה ב-1927)
5 ביוני – יוסף דורפמן, מלחין ומורה ישראלי (נולד ב-1940)
10 ביוני – צבי צימרמן, חבר הכנסת מטעם הציונים הכלליים וגח"ל (נולד ב-1913)
13 ביוני – מיכאל כספי, עורך דין ואיש ציבור ישראלי (נולד ב-1914)
25 ביוני – גד נבון, איש צבא ודת ישראלי, הרב הצבאי הראשי ה-3 של צה"ל (נולד ב-1922)
26 ביולי – עזרא פליישר, חוקר הפיוט והתפילה, זוכה פרס ישראל (נולד ב-1928)
26 ביולי – רב-סרן רועי קליין נהרג בקרב בבינת ג'בייל בעת שנשכב על רימון ובמותו הציל את חיי חייליו (נולד ב-1975)
18 באוגוסט – עמנואל מורנו, קצין בסיירת מטכ"ל (נולד ב-1971)
יזהר, סופר ישראלי (נולד ב-1916)
26 באוגוסט – יוסף הדר, מלחין ישראלי (נולד ב-1926)
29 באוגוסט – בנימין רביץ, פסנתרן ישראלי (נולד ב-1946)
8 בספטמבר – ישראל טוויטו, פעיל חברתי ישראלי (נולד ב-1965)
8 באוקטובר – יעקב מלץ, שופט בית המשפט העליון ומבקר המדינה הרביעי (נולד ב-1923)
13 בספטמבר – רבי אברהם אלטר פולק, האדמו"ר מבערגסאז-פתח תקווה, ובנו החורג של האדמו"ר רבי אהרן רוקח מבעלז (נולד ב-1934)
17 באוקטובר – ראובן דיין, שחקן ישראלי (נולד ב-1943)
21 בנובמבר – אליעזר וולדינברג, רב, מחבר שו"ת ציץ אליעזר, מגדולי הפוסקים במאה העשרים (נולד ב-1916)
30 בנובמבר – עלי מוהר, פזמונאי ופובליציסט ישראלי (נולד ב-1948)
8 בדצמבר – משה ברנשטיין, צייר ישראלי (נולד ב-1920)
16 בדצמבר – פנינה זלצמן, פסנתרנית ישראלית (נולדה ב-1922)
17 בדצמבר – הרב יהושע יגל, מייסד וראש הישיבה של מדרשיית נועם בפרדס חנה (נולד ב-1916)
24 בדצמבר – אורי דן, סופר ועיתונאי ישראלי (נולד ב-1935)
28 בדצמבר – גרשון שקד, חוקר ספרות עברית וחתן פרס ישראל (נולד ב-1929)
31 בדצמבר – יעקב חודורוב, שוער כדורגל ישראלי (נולד ב-1927)
תוכנית מציאות: "כוכב נולד 3"
בשנת 2005 נוצרו כמה תוכניות וסדרות ישראליות.
"מה זה השטויות האלה?" (2005-2011) - תוכנית קומית-דקומונטרית בכיכובה של עדי אשכנזי.
"קצרים" - תוכנית מערכונים סאטירית בהשתתפות קרן מור, מוני מושונוב, ריקי בליך ויובל סגל.
"בסימן ונוס" - מיני סדרה ישראלית בת שלושה פרקים, אשר שודרה בשנת 2005, בבימויו של גור בנטביץ', בערוץ הוט 3 של חברת הטלוויזיה בכבלים הוט.
בהשתתפות יהודה לוי, גורי אלפי, נטע גרטי,
"לתפוס את השמים" - סדרת דרמה ישראלית, העוסקת במשפחה חילונית מתל אביב.
אבי המשפחה נמצא בתהליכי חזרה בתשובה.
"טלנובלה בע"מ" - היא סדרת טלוויזיה דרמטית-קומית יומית ישראלית המשתייכות לז'אנר הטלנובלה מבית היוצר של ערוץ הוט 3 ושל "דרסט הפקות", בהשתתפות טלי שרון, עפר שכטר ויעל בר זוהר.
2007 בישראל (ה'תשס"ז-ה'תשס"ח) הייתה השנה בה מדינת ישראל ציינה 59 שנים להקמתה.
17 בינואר – הרמטכ"ל דן חלוץ התפטר מתפקידו.
23 בינואר – היועץ המשפטי לממשלה מני מזוז החליט להגיש כתב אישום נגד נשיא המדינה משה קצב בשורה של עבירות מין ובראשן אונס.
24 בינואר – נשיא המדינה משה קצב מקיים מסיבת עיתונאים בבית הנשיא בירושלים בה הוא נואם נאום ארוך שבמהלכו הוא מאשים את התקשורת בכך שהיא רודפת אותו וכי שופטים אותו עוד לפני שכל הראיות הוצגו ולפני שהוא הורשע בפועל.
בנוסף, קצב האשים גם את המשטרה אשר לטענתו עשתה הכל על מנת להוכיח שהוא אשם.
25 בינואר – נשיא המדינה משה קצב נבצר מתפקידו כנשיא ומחליפה אותו יושבת ראש הכנסת דליה איציק עד 15 ביולי.
28 בינואר – הפוליטיקאי הערבי-ישראלי ראלב מג'אדלה הופך לשר המוסלמי הראשון בתולדות מדינת ישראל כאשר הוא ממונה לשר בלי תיק.
במרץ 2007 מג'אדלה מונה לתפקיד שר המדע, התרבות והספורט.
14 בפברואר – גבי אשכנזי ממונה לתפקיד הרמטכ"ל ה-19 של צה"ל.
22 באפריל – שר האוצר אברהם הירשזון משעה את עצמו מתפקידו למשך שלושה חודשים בעת שמשטרת ישראל חוקרת את החשדות לפיהם גנב כספים בהיותו יו"ר הסתדרות העובדים הלאומית.
3 במאי – מעל ל-100 אלף מפגינים בעצרת המחאה בכיכר רבין בתל אביב קראו להתפטרות ראש הממשלה אהוד אולמרט וממשלתו אשר לטענתם התנהלה באופן כושל במלחמת לבנון השנייה.
7 במאי – הארכאולוג אהוד נצר מוצא את קברו של הורדוס בהרודיון
7-15 ביוני - עימות חמאס-פת"ח ברצועת עזה: לאחר קרבות ירי רבים בין פעילי חמאס לפעילי פת"ח ברצועת עזה החמאס מצליח לבסס את שליטתו ברצועה.
11 ביוני – לוויין הביון הישראלי אופק 7 משוגר לחלל
13 ביוני – שמעון פרס נבחר לנשיא התשיעי של מדינת ישראל
28 ביוני – נחתם הסדר טיעון בין הנשיא היוצא משה קצב לבין פרקליטות המדינה, לפיה יבוטלו מכתב האישום סעיפי האונס שבהם הואשם קצב, והוא יורשע במעשה מגונה שלא בהסכמה תוך הפעלת אמצעי לחץ, הטרדה מינית והטרדת עד ויוטל עליו עונש מאסר על תנאי ומתן פיצוי כספי לנפגעות.
1 ביולי – משה קצב התפטר מכהונתו כנשיא מדינת ישראל, בעקבות חתימתו על הסדר טיעון בעניינו, שבו הוא מודה בעבירות מין.
יושבת ראש הכנסת דליה איציק תשמש כנשיאה בפועל עד להשבעתו של שמעון פרס לתפקיד ב־15 ביולי.
1 ביולי – אברהם הירשזון התפטר מהממשלה עקב החקירות נגדו.
15 ביולי – שמעון פרס מושבע כנשיא התשיעי בעקבות זכייתו בבחירות
18 ביולי – הכנסת מחליטה להאריך את תוקפו של חוק טל בעוד חמש שנים עד שנת 2012.
20 ביולי – ישראל משחררת 255 אסירים פלסטינים המשויכים לארגון הפתח כמחווה ליו"ר הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס.
האסירים הועברו לרמאללה, שם נערכה להם קבלת פנים חגיגית במוקטעה.
6 בספטמבר – תקיפת חיל האוויר הישראלי בסוריה: חיל האוויר הישראלי תוקף ומשמיד כור גרעיני שנבנה בסוריה בעזרת קוריאה הצפונית
10 באוקטובר – ארגון המורים פתח בשביתה הארוכה ביותר במערכת החינוך בישראל.
19 בנובמבר – ישראל משחררת 450 אסירים פלסטינים כמחווה ליו"ר הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס לקראת ועידת השלום באנאפוליס.
23 בנובמבר – רב-סרן במיל' דוד שמיר, קצין ישראלי המשרת כרופא פסיכיאטר במערך הרפואה של צה"ל, הואשם כי הציע להעביר מידע מסווג לאיראן, לרוסיה ולחמאס בתמורה לכסף.
לימים יורשע במגע עם סוכן זר, וייגזרו עליו 5 שנות מאסר בפועל.
27-28 בנובמבר - ועידת אנאפוליס נערכת באקדמיה הימית שבעיר אנאפוליס שבמדינת מרילנד, ארצות הברית.
מטרת הוועידה המוצהרת הייתה לנסות להניע מחדש את תהליך השלום, ולסלול את הדרך למשא ומתן אינטנסיבי לקראת הסכם קבע ישראלי-פלסטיני.
ועידת אנאפוליס הייתה הוועידה המשמעותית הראשונה בין הישראלים לפלסטינים מאז פסגת קמפ דייוויד בשנת 2000 ופריצתה של האינתיפאדה השנייה.
9 בדצמבר – הושק מטבע 2 שקלים לתושבי ישראל ולבנקים
12 בדצמבר – לאחר 64 ימים, מסתיימת שביתת ארגון המורים, הארוכה בהיסטוריה של מערכת החינוך בישראל.
29 בינואר – 3 הרוגים בפיגוע התאבדות במאפיה באילת.
2 במאי – פעילי החמאס והג'יהאד האיסלאמי משגרים לפחות 18 רקטות לעבר ישראל אשר פוגעים ברכב בסמוך למרכז המסחרי של שדרות.
באירוע נהרגת אשה ישראלית ונפצעים 2 אנשים.
17 במאי - מטוס של חיל האוויר הישראלי מפציץ בניין של החמאס בעזה.
באירוע נהרג לפחות אדם אחד ונפצעו כ-45 אחרים.
20 במאי - מטוס של חיל האוויר הישראלי יורה טיל לעבר הבית של ח'ליל אל חיה, מבכירי הנהגת החמאס ברצועת עזה.
באירוע נהרגים 8 בני אדם ונפצעים רבים אחרים.
אל חיה לא היה בביתו בזמן האירוע.
21 במאי – ישראלי נהרג בשדרות לאחר שטיל נחת ליד הרכב בו הוא ישב.
28 בדצמבר – הפיגוע בנחל תלם - שני חיילי צה"ל בחופשה נהרגים מאש של מחבלים בעת שטיילו בנחל תלם.
2 בינואר – טדי קולק, ראש עיריית ירושלים (נולד ב-1911)
7 בינואר – חגי דיקן, דיפלומט, השגריר הישראלי הראשון בסינגפור (נולד ב-1918)
16 בינואר – יורי שטרן, כלכלן, אסיר ציון וחבר הכנסת מטעם ישראל בעליה וישראל ביתנו (נולד ב-1949)
23 בינואר – אהרן אוזן, שר וחבר הכנסת ישראלי, ממיסדי תמ"י (נולד ב-1924)
24 בפברואר – מרדכי ברויאר, רב ישראלי, זוכה פרס ישראל (נולד ב-1921)
8 במאי – רפי לביא, צייר ומורה לאמנות ישראלי (נולד ב-1937)
11 ביוני – הרב שג"ר (שמעון גרשון רוזנברג), ראש ישיבת שיח יצחק ופילוסוף דתי (נולד ב-1950)
19 ביוני – זאב שיף, כתב, פרשן ועיתונאי ישראלי (נולד ב-1933)
26 ביולי – סנטה יוספטל, פוליטיקאית ישראלית (נולדה ב-1912)
5 באוגוסט – עמוס מנור, לשעבר ראש השב"כ (נולד ב-1918)
14 באוגוסט – פנחס גולדשטיין - חבר הכנסת וסגן שר {נולד ב-1939}
27 באוגוסט – גד יעקבי, שר ושגריר ישראל באו"ם לשעבר (נולד ב-1935)
27 בספטמבר – ישראל סגל, עיתונאי וסופר ישראלי (נולד ב-1944)
27 בספטמבר – אברהם אלקנה כהנא שפירא, הרב הראשי לישראל (ה'תשמ"ג עד ה'תשנ"ג) וראש ישיבת מרכז הרב (נולד ב-1914)
27 בספטמבר – חנוך סמית, סטטיסטיקאי ישראלי (נולד ב-1922)
30 באוקטובר – ישראל פוליאקוב, שחקן ובדרן ישראלי, חתן פרס ישראל (נולד ב-1941)
21 בדצמבר – סעדיה מרציאנו, חבר הכנסת מהפנתרים השחורים (נולד ב-1950)
2005 בישראל (ה'תשס"ה-ה'תשס"ו) הייתה השנה בה מדינת ישראל ציינה 57 שנים להקמתה.
האירוע הבולט בה היה ביצוע תוכנית ההתנתקות.
16 בפברואר – הכנסת מאשרת בקריאה שלישית את חוק יישום תוכנית ההתנתקות ברוב של 59 תומכים מול 40 מתנגדים ו-5 נמנעים.
21 בפברואר – ישראל משחררת 500 אסירים פלסטינים, כמחווה של רצון טוב לרשות הפלסטינית וליו"ר שלה מחמוד עבאס.
16 במרץ – ישראל מעבירה באופן רשמי את השליטה על יריחו לרשות הפלסטינית.
22 במרץ – ישראל מעבירה באופן רשמי את השליטה על טולכרם לרשות הפלסטינית.
31 במרץ – ממשלת ישראל מכירה באופן רשמי בשבט בני מנשה אשר מרוכזים בגבול הודו-מיאנמאר כאחד מעשרת השבטים האבודים של ישראל - ההכרה תאפשר למאות בני אדם להתגייר ולעלות לישראל.
31 במאי – פרשת הסוס הטרויאני: משטרת ישראל מדווחת לראשונה על כך שעצרה חוקרים פרטיים אשר השתמשו בווירוסים מסוג סוס טרויאני לצורך ריגול אחר פעילותן של חברות מסחריות מהמובילות במשק במטרה לדלות מהן מידע ולמכור אותו למתחרים שלהם.
1 ביוני – דן חלוץ, מפקד חיל האוויר לשעבר, מונה לרמטכ"ל ה-18 של צה"ל.
2 ביוני – ישראל שחררה 398 אסירים פלסטינים, כמחווה של רצון טוב לרשות הפלסטינית וליו"ר שלה מחמוד עבאס.
1 במרץ – הכנסת הגיעה להסכמה על מועדים קבועים בחוק לשעון הקיץ.
21 ביוני – תאונה קשה בהתנגשות בין רכבת ומשאית בישראל מובילה ל-200 פצועים ו-8 הרוגים.
15 ביולי – דרך הבשמים (הכוללת ארבע ערים נבטיות בנגב) מוכרזת על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.
4 באוגוסט – עדן נתן-זדה פתח ביריות על אוטובוס מלא בנוסעים ערבים בעיר שפרעם ורצח 4 נוסעים.
בהמשך הרגו תושבים זועמים את נתן-זדה בלינץ' שבוצע בו.
7 באוגוסט – לאחר כשנתיים וחצי בתפקיד שר האוצר בנימין נתניהו מתפטר מהממשלה במחאה על הנסיגה הישראלית המתוכננת מרצועת עזה.
15 באוגוסט – תחילת ביצוע תוכנית ההתנתקות בגוש קטיף וצפון השומרון.
17 באוגוסט – אשר ויזגן תושב שבות רחל רצח 4 פועלים פלסטינים באזור התעשייה של ההתנחלות שילה.
17 באוגוסט – התחיל שלב הפינוי בכח של תוכנית ההתנתקות, ברחבי רצועת עזה עימותים מתונים בין כוחות צבא ומשטרה למיועדים לפינוי.
19 באוגוסט – אל-קאעידה מבצע התקפת קטיושות משולבת על עקבה ואילת.
בפיגוע בעקבה נהרג שוטר ירדני, ואילו באילת הקטיושה נחתה סמוך לנמל התעופה שבמזרח העיר.
23 באוגוסט – תוכנית ההתנתקות: הפינוי של 25 יישובים יהודיים ברצועת עזה ובגדה המערבית מסתיים.
28 באוגוסט – מוגש כתב אישום נגד עמרי שרון, פוליטיקאי ישראלי ובנו של ראש הממשלה, באשמת רישום כוזב במסמכי תאגיד, עדות שקר והפרת חוק מימון מפלגות.
האשמות אלו מתייחסות לתקופה שבה כיהן כמנהל מסע הבחירות של אביו במפלגת הליכוד.
ב-15 בנובמבר 2005 הודה והורשע במסגרת עסקת טיעון.
12 בספטמבר – כוחות צה"ל השלימו את נסיגתם מרצועת עזה במסגרת ביצוע תוכנית ההתנתקות.
בכך מסתיימת שליטה ונוכחות ישראלית של 38 שנה ברצועה.
10 באוקטובר – פרופסור ישראל (רוברט ג'ון) אומן זוכה בפרס נובל לכלכלה יחד עם תומאס שלינג על עבודתו בתחום תורת המשחקים.
26 באוקטובר – בכנס "עולם ללא ציונות" שנערך בטהראן, הנשיא האיראני מחמוד אחמדינז'אד ציטט את מייסד הרפובליקה האיסלאמית של איראן, האיתוללה רוחאללה ח'ומייני, אשר קרא להשמדת ישראל, וכינה את ישראל "כתם מביש" אשר צריך "להימחק מהמפה".
בתגובה לנאום, ישראל פנתה למועצת הביטחון ולעצרת האו"ם בתביעה להרחיק את איראן מחברות באו"ם.
29 באוקטובר – טלעד הפסיקה לשדר בערוץ 2 לאחר 12 שנים.
9 בנובמבר – עמיר פרץ נבחר ליושב ראש מפלגת העבודה, לאחר מערכת בחירות בה התמודד כנגד שמעון פרס ובנימין בן אליעזר.
21 בנובמבר – ראש ממשלת ישראל אריאל שרון עוזב את הליכוד ומקים את מפלגת קדימה.
18 בדצמבר – ראש ממשלת ישראל אריאל שרון מועבר לבית החולים הדסה עין כרם בירושלים לאחר שלקה באירוע מוחי קל.
כעבור יומיים שרון שוחרר מבית החולים והוא היה אמור לעבור צנתור לב ב-4 בינואר 2006.
12 בינואר – אזרח ישראלי אחד נהרג ושלושה חיילי צה"ל נפצעו כאשר מטען התפוצץ סמוך לג'יפ צה"ל ליד היישוב מורג.
שניים מהמחבלים שפוצצו את המטען נהרגו בחילופי האש שהתפתחו מיד לאחר האירוע בעוד שמחבל נוסף הצליח להימלט מהזירה.
ארגון הג'יהאד האסלאמי נטל אחריות לפיגוע.
13 בינואר – 6 הרוגים בפיגוע במעבר קרני.
25 בפברואר – 5 הרוגים וכ-50 פצועים בפיגוע התאבדות במועדון ה-Stage בתל אביב.
12 ביולי – מחבל מתאבד התפוצץ בסמוך לקניון השרון בנתניה בפיגוע נרצחו חמישה ישראלים.
ארגון הג'יהאד האיסלאמי נטל אחריות לפיגוע.
28 באוגוסט – מחבל מתאבד התפוצץ בסמוך לתחנת האוטובוסים המרכזית בבאר שבע.
בפיגוע נפצעו קרוב ל-50 ישראלים.
16 באוקטובר – 3 הרוגים בפיגוע ירי על ידי מחבלים מרכב חולף בצומת הגוש.
26 באוקטובר – 5 הרוגים בפיגוע התאבדות שבוצע על ידי ארגון הג'יהאד האיסלאמי בשוק בחדרה.
5 בדצמבר – 5 הרוגים ו-54 פצועים בפיגוע התאבדות שביצע מחבל מתאבד ב"קניון השרון" שבנתניה.
28 בדצמבר – מטוס של חיל האוויר הישראלי מפציץ בסיס של החזית העממית לשחרור פלסטין בלבנון בתגובה לשיגור הרקטות על קריית שמונה.
באירוע נפצעו שני בני אדם.
20 ביוני – נועם דדון, זמר ונציג ישראל באירוויזיון הילדים 2018 עם השיר "ילדים כאלה".
1 בינואר – אשר פרס, פיזיקאי ישראלי (נולד ב-1934)
2 בינואר – דייוויד וינר, עורך דין ישראלי סגן הסניגורית הציבורית (נולד ב-1958)
8 בינואר – אמיתי נאמן, מלחין, פזמונאי ומעבד ישראלי (נולד ב-1926)
8 בינואר – יעקב גדיש כלכלן ישראלי (נולד ב-1934)
29 בינואר – אפרים קישון, סופר, סאטיריקן, מחזאי וקולנוען ישראלי (נולד ב-1924)
6 בפברואר – אדיר זיק, שדרן רדיו ישראלי (נולד ב-1939)
13 בפברואר – סילביה רפאל, סוכנת מוסד (נולדה ב-1947)
15 בפברואר – דודו גבע, אמן, מאייר, מחבר ספרי קומיקס וקריקטוריסט ישראלי (נולד ב-1950)
2 במרץ – צבי מלחין, איש המוסד שלכד את אדולף אייכמן (נולד ב-1928)
10 במרץ – דבי בסרגליק, שחקנית ומדבבת ישראלית (נולדה ב-1955)
12 במרץ – אמיר דרורי, סגן הרמטכ"ל ומנכ"ל רשות העתיקות (נולד ב-1937)
17 במרץ – גארי ברתיני, מנצח ומלחין ישראלי זוכה פרס ישראל (נולד ב-1927)
2 באפריל – מקסים גילן, משורר ופעיל שמאל רדיקלי ישראלי (נולד ב-1931)
12 באפריל – אהוד מנור, פזמונאי ומתרגם ישראלי, זוכה פרס ישראל (נולד ב-1941)
24 באפריל – עזר ויצמן נשיאה השביעי של מדינת ישראל (נולד ב-1924)
28 במאי – אבנר חי שאקי, פרופסור למשפטים, שר וחבר הכנסת מטעם המפד"ל (נולד ב-1926)
12 ביוני – שרונה אהרון, זמרת ישראלית (נולדה ב-1927)
21 באוגוסט – דליה רביקוביץ, משוררת ישראלית (נולדה ב-1936)
3 באוקטובר – שרה לוי-תנאי, כוריאוגרפית ישראלית (נולדה ב-1911)
13 בנובמבר – מרים רות, סופרת ילדים (נולדה ב-1910)
23 בנובמבר – נפתלי הריברטו הבר, פרופסור לספרות, סופר ומורה ישראלי-ארגנטינאי (נולד ב-1930)
12 בדצמבר – אברהם מלמד, פוליטיקאי ישראלי (נולד ב-1921)
2007 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 231 שנה מיום היווסדה.
יו"ר בית הנבחרים: דניס הסטרט (המפלגה הרפובליקנית) עד 3 בינואר, ננסי פלוסי (המפלגה הדמוקרטית)
מנהיג הרוב בסנאט: ביל פריסט (המפלגה הרפובליקנית) עד 3 בינואר, הארי ריד (המפלגה הדמוקרטית)
מזכירת המדינה: קונדוליזה רייס (המפלגה הרפובליקנית)
הקונגרס: הקונגרס ה-109 עד 3 בינואר, הקונגרס ה-110
3 בינואר – הקונגרס ה-110 מושבע ומתחיל את פעילותו.
30 בינואר – מיקרוסופט משחררת את מערכת ההפעלה Windows Vista למשתמשים ביתיים ואת חבילת היישומים המשרדיים Office 2007.
10 בפברואר – הסנאטור של אילינוי ברק אובמה מכריז על מועמדותו לנשיאות ארצות הברית.
16 באפריל – הטבח בווירג'יניה טק: צ'ו סונג-הוי, סטודנט בן 23 ממוצא קוריאני, רוצח 32 סטודנטים ואנשי סגל באוניברסיטת וירג'יניה טק באמצעות שני אקדחים חצי אוטומטיים.
באירוע נפצעו גם 17 איש ועוד 6 נפגעו במהלך בריחתם כשקפצו מהקומה השנייה.
הטבח בווירג'יניה טק היה מסע הירי הקטלני ביותר שידעה ארצות הברית.
8 ביוני – מעבורת החלל אטלנטיס שוגרה לחלל (משימה STS-117).
29 ביוני – התחלת המכירות של ה-אייפון הראשון של חברת אפל.
8 ביולי – חברת בואינג משיקה את הבואינג 787.
20 באוקטובר – 9 בנובמבר - שריפות ענק ברחבי דרום קליפורניה גורמות לפינוי של מעל למיליון בני אדם ולהרס של מעל ל-1,600 בתים ועסקים.
11 בינואר – רוברט אנטון וילסון, סופר ועתידן אמריקאי (נולד ב-1932)
13 בינואר – מייקל ברקר, סקסופוניסט אמריקאי (נולד ב-1949)
14 בינואר – דרלין קונלי, שחקנית אמריקאי (נולד ב-1934)
17 בינואר – ארט בוכוואלד, הומוריסטן אמריקאי-יהודי (נולד ב-1925)
19 בינואר – דני דוהרטי, מקים וחבר בלהקת האמהות והאבות (נולד ב-1940)
30 בינואר – סידני שלדון, סופר אמריקאי (נולד ב-1917)
11 באפריל – קורט וונגוט, סופר אמריקאי (נולד ב-1922)
3 במאי – וולטר שירה הבן, אסטרונאוט בתוכנית מרקורי, תוכנית ג'מיני ותוכנית אפולו (נולד ב-1923)
26 באוקטובר – ארתור קורנברג, ביוכימאי יהודי-אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה ולרפואה (נולד ב-1918)
10 בנובמבר – נורמן מיילר, סופר אמריקאי-יהודי (נולד ב-1923)
30 בנובמבר – איוול קניוול, פעלולן אופנועים אמריקאי (נולד ב-1938)
2006 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 230 שנה מיום היווסדה.
11 בינואר – הר הגעש אוגוסטין שבאלסקה מתפרצת פעמיים - ההתפרצות הגדולה הראשונה שלו מאז שנת 1986. עמוד העשן והאפר הגיע לגובה של 15,849 מטרים.
19 בינואר – הניו הוריזונס של נאס"א משוגרת לחלל.
החללית צפויה להגיע לכוכב הלכת הננסי פלוטו ב-14 ביולי 2015.
11 בפברואר – סגן הנשיא דיק צ'ייני יורה בשוגג בפניו של ידידו בשעה שהשניים השתתפו במסע ציד בטקסס.
האירוע המביך התפתח לכדי שערורייה בעקבות החמרה במצב הפצוע ובשל טיפול לקוי של הבית הלבן בפרשה.
18 בפברואר – 8 פועלים אמריקאים זוכים בפרס הגדול בהיסטוריה של הגרלות הלוטו, 365 מיליון דולר
8 בספטמבר – חוקר הטבע כריס אטקינס וחובב הטבע מייקל טיילור מגלים את העץ הגבוה בעולם - עץ מהמין סקוויה נאה אשר מכונה כיום "היפריון".
העץ בפארק לאומי רדווד שבאזור החוף בצפון-מערב קליפורניה.
גובהו של העץ, אשר אומת בהמשך על ידי הבוטניקאי ד"ר סְטֶפֶן סילֶט, הוא 115.55 מטרים.
10 באוקטובר – גוגל רוכשת את האתר YouTube בעסקת חילופי מניות תמורת 1.65 מיליארד דולר.
6 בנובמבר – נערכות בחירות אמצע הקדנציה לשני בתי הקונגרס בארצות הברית.
הדמוקרטים זוכים בתום הבחירות לרוב בבית הנבחרים ובסנאט.
בעקבות ניצחון הדמוקרטים בבחירות אמצע הקדנציה לבית הנבחרים ננסי פלוסי נבחרה פה אחד על ידי חברי בית הנבחרים הדמוקרטיים ליושבת ראש הבית, והיא הפכה בכך לאישה הראשונה בתפקיד.
בינואר 2007 בעת כינוס הקונגרס החדש החליפה פלוסי את דניס האסטרט הרפובליקני שכיהן בתפקיד זה.
7 בנובמבר – התצפית בעב"ם בנמל התעופה שיקגו או'הייר
פברואר - המירוץ הראשון של הטור של קליפורניה
14 בינואר – שלי וינטרס, שחקנית קולנוע אמריקאית, זוכת פרס האוסקר (נולדה ב-1920)
24 בינואר – כריס פן, שחקן קולנוע אמריקאי (נולד ב-1965)
4 בפברואר – בטי פרידן, פמיניסטית ופעילה חברתית אמריקאית (נולדה ב-1921)
11 בפברואר – פיטר בנצ'לי, סופר אמריקאי (נולד ב-1940)
27 בפברואר – מילטון קייטימס, מנצח אמריקאי, (נולד ב-1909)
13 במרץ – מורין סטייפלטון, שחקנית אמריקאית (נולדה ב-1925)
28 במרץ – קספר ויינברגר, לשעבר שר-ההגנה של ארצות הברית (נולד ב-1917)
11 באפריל – פרוף, ראפר אמריקאי (נרצח בהופעה, נולד ב-1975)
23 ביוני – אהרון ספלינג, מפיק טלוויזיה אמריקאי (נולד ב-1923)
20 באוגוסט – ג'ו רוזנטל, צילם את התמונה המפורסמת של הנפת הדגל באיוו ג'ימה (נולד ב-1911)
13 בספטמבר – אן ריצ'רדס, מושלת טקסס לשעבר (נולדה ב-1933)
28 באוקטובר – רד אאורבך, מאמן כדורסל אמריקאי-יהודי (נולד ב-1917)
30 באוקטובר – קליפורד גירץ, אנתרופולוג אמריקאי (נולד ב-1926)
10 בנובמבר – ג'ק ויליאמסון, סופר מדע בדיוני אמריקאי (נולד ב-1908)
16 בנובמבר – מילטון פרידמן, כלכלן אמריקאי, חתן פרס נובל לכלכלה (נולד ב-1912)
20 בנובמבר – רוברט אלטמן, במאי טלוויזיה ובמאי קולנוע אמריקאי (נולד ב-1925)
12 בדצמבר – פיטר בויל, שחקן אמריקאי (נולד ב-1935)
25 בדצמבר – ג'יימס בראון, זמר אמריקאי בסגנון גוספל והרית'ם אנד בלוז ונחשב לממציא מוזיקת הפאנק (נולד ב-1933)
2005 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 229 שנה מיום היווסדה.
הקונגרס: הקונגרס ה-108 עד 3 בינואר, הקונגרס ה-109
3 בינואר – הקונגרס ה-109 מושבע ומתחיל את פעילותו.
14 בינואר – הגשושית הויגנס נוחתת על טיטאן, ירחו של שבתאי
20 בינואר – ג'ורג' בוש מושבע לכהונה שנייה כנשיא ארצות הברית.
23 בפברואר – מסתיים זיהוי גופות הנרצחים בפיגועי 11 בספטמבר.
3 במרץ – הטייס וההרפתקן האמריקאי סטיב פוסט השלים, לראשונה בהיסטוריה, טיסה סביב העולם ללא עצירות וללא תדלוק ביניים.
27 באפריל – מטוס האיירבוס A380 מוטס לראשונה בטיסת ניסוי
10 במאי – רימון יד שנזרק על ידי ולדימיר ארוטיניאן נוחת במרחק של 20 מטרים מנשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש בזמן שנאם בפני קהל בטביליסי שבגאורגיה, אך אינו מתפוצץ בגלל תקלה
31 במאי – מארק פלט מודה כי הוא "גרון עמוק", המודיע מפרשת ווטרגייט
24 ביולי – רוכב האופניים האמריקאי לאנס ארמסטרונג זוכה בטור דה פראנס שביעי ברציפות ומודיע על פרישה.
29 באוגוסט – סופת ההוריקן האימתנית "קתרינה" פוגעת במדינת לואיזיאנה בארצות הברית וגורמת לאלפי הרוגים ולנזק שנאמד במיליארדי דולרים
24 בספטמבר – הוריקן ריטה מגיע לארצות הברית ופוגע במדינת טקסס
4 באוקטובר – הוריקן סטן פוגע במקסיקו ומרכז אמריקה והורג מעל ל-600 אנשים
5-6 בנובמבר – 25 הרוגים בסופת טורנדו קטלנית אשר עברה במיזורי, אינדיאנה, קנטקי ואוהיו.
28 בדצמבר – רשויות ההגירה בארצות הברית מגרשות את ג'ון דמיאניוק לאוקראינה
23 בינואר – ג'וני קרסון, מנחה טלוויזיה אמריקאי (נולד ב-1925)
25 בינואר – פיליפ ג'ונסון, אדריכל אמריקאי (נולד ב-1906)
10 בפברואר – ארתור מילר, מחזאי אמריקאי (נולד ב-1915)
20 בפברואר – האנטר סטוקטון תומפסון, סופר ועיתונאי אמריקאי (נולד ב-1937)
6 במרץ – הנס בתה, פיזיקאי אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיקה (נולד ב-1906)
17 במרץ – ג'ורג' קנאן, דיפלומט והיסטוריון אמריקאי, זוכה פרס פוליצר (נולד ב-1904)
5 באפריל – סול בלו, סופר אמריקאי-יהודי, זוכה פרס נובל לספרות (נולד ב-1915)
6 ביוני – אן בנקרופט, שחקנית אמריקאית (נולדה ב-1931)
20 ביוני – ג'ק קילבי – ממציא המעגל המשולב וחתן פרס נובל לפיזיקה (נולד ב-1923)
5 ביולי – ג'יימס סטוקדייל, איש צבא אמריקאי, סופר ומועמד לתפקיד סגן נשיא ארצות הברית (נולד ב-1923)
18 ביולי – ויליאם וסטמורלנד, מפקד כוחות הצבא האמריקאי שלחמו במלחמת וייטנאם (נולד ב-1914)
3 בספטמבר – ויליאם רנקוויסט, נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית (נולד ב-1924).
24 באוקטובר – רוזה פארקס, פעילה בתנועה האמריקאית לזכויות האזרח.
מפורסמת בשל סירובה בשנת 1955 לפנות את כיסאה באוטובוס לאדם לבן – סירוב שהוביל למעצרה (נולדה ב-1913)
13 בנובמבר – אדי גאררו, מתאבק אמריקאי ב-WWE (נולד ב-1967)
10 בדצמבר – ריצ'רד פריור, סטנדאפיסט, שחקן ותסריטאי אפרו-אמריקני (נולד ב-1940)
2006 בממלכה המאוחדת הייתה השנה בה הממלכה המאוחדת חגגה 205 שנה מיום היווסדה.
ראש ממשלה - טוני בלייר (מפלגת הלייבור הבריטית)
24 בינואר – סוון-יוראן אריקסון מאמן נבחרת אנגליה בכדורגל הודיע כי יפרוש מאימון הנבחרת לאחר מונדיאל 2006.
10 בפברואר – 26 בפברואר - בריטניה השתתפה באולימפיאדת טורינו וזוכה במדליית כסף אחת.
16 בפברואר – טקס פרסי המוזיקה הבריטית התקיים.
ג'יימס בלאנט זכה בקטגוריית הזמר הבריטי, קיי.טי.
טאנסטול זכתה בקטגוריית הזמרת הבריטית וקייזר צ'יפס זכו בקטגוריית הלהקה הבריטית.
19 בפברואר – טקס הבאפט"א התקיים.
סידני פואטייה, רייצ'ל וייס ואנתוני מינגלה הם הזוכים הגדולים.
7 במרץ – לואיז אינסיו דה סילבה, נשיא ברזיל ביקר בבריטניה.
23 במרץ – כוחות של צבא ארצות הברית וצבא בריטניה שחררו שלושה שבויים בריטים בעיראק.
26 במרץ – הרגימנט המלכותי של סקוטלנד הוקם.
5 באפריל – נגיף שפעת העופות התגלה לראשונה בסקוטלנד.
10 ביוני – 1 ביולי - אנגליה שחקה במונדיאל 2006 ומגיעה עד לרבע הגמר שם הפסידה בדו-קרב פנדלים נגד נבחרת פורטוגל בכדורגל.
18 ביולי – עקב המלחמה בין חזבאללה וישראל, בריטניה פנתה כ-180 אזרחים בריטים מלבנון.
22 ביולי – מועדון הכדורגל ארסנל עבר לאצטדיון החדש, אצטדיון האמירויות, שבלונדון, לאחר 93 שנים באצטדיון ארסנל.
1 באוגוסט – סטיב מקלארן התמנה באופן רשמי למאמן של נבחרת אנגליה בכדורגל.
2 בספטמבר – מטוס נמרוד של הצבא הבריטי התרסק באפגניסטן, כל 14 חברי הצבא נספו באסון.
9 בספטמבר – הלן מירן זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים של ונציה על תפקידה כמלכה אליזבת השנייה בסרט המלכה.
20 בספטמבר – ריצ'רד האמונד, ידוען בריטי, שדרן רדיו, כותב טור בעיתון הדיילי מירור ומנחה תוכניות טלוויזיה, עבר תאונה קשה בעת ניסיון לשבור את השיא למהירות נהיגה בבריטניה.
16 בנובמבר – הסרט קזינו רויאל, בכיכובו של דניאל קרייג יצא לאקרנים בבריטניה.
7 בדצמבר – סופת טורנדו פגעה בלונדון.
7 בינואר – מרלין ריס, חבר פרלמנט בריטי מטעם מפלגת הלייבור מ-1963 עד 1992.
1 במרץ – פיטר אוזגוד, כדורגלן אנגלי בשנות ה-60 וה-70.
7 ביולי – סיד בארט, מוזיקאי, מלחין, כותב שירים, זמר וצייר אנגלי.
ידוע בעיקר כאחד ממייסדי להקת הרוק פינק פלויד.
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2007 ונוגעים לעולם המדע.
10 באפריל – ניתוח ספקטרוסקופי של כוכב לכת מחוץ למערכת השמש HD 209458 b מוכיח נוכחות מים באטמוספירה שלו
25 באפריל – גילוי גליזה 581c, כוכב לכת בקבוצת כוכבים מאזניים דומה לכדור הארץ
27 בספטמבר – שיגור גשושית שחר לחקר חגורת האסטרואידים
גילוי זרמי כוכבים (Stellar stream)
פרס נובל לפיזיקה – אלבר פר (צרפת), פטר גרינברג (גרמניה) על גילוי תופעת ההתנגדות המגנטית העצומה.
פרס נובל לכימיה – גרהרד ארטל (גרמניה) על מחקריו בתחום התהליכים הכימיים על משטחים מוצקים.
פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה – מריו קפקי (ארצות הברית), מרטין אוונס (בריטניה), אוליבר סמיתיס (ארצות הברית) - על גילוי העיקרון שבשינוי גנטי מכוון בעכברים על ידי שימוש בתאי גזע.
פרס נובל לכלכלה - ליאוניד הורביץ (ארצות הברית), אריק מסקין (ארצות הברית), רוג'ר מאירסון (ארצות הברית) על הנחת היסודות לתאוריית תכנון המנגנונים.
פרס אבל – סריניוסה ואראדהאן (הודו/ארצות הברית) על תרומותיו הבסיסיות לתורת ההסתברות ובפרט על יצירת תאוריה מאוחדת של סטיות גדולות.
פרס טיורינג - אדמונד קלארק (ארצות הברית), אלן אמרסון (ארצות הברית), ז'וסף סיפאקיס (יוון/צרפת) על פיתוח שיטת בדיקות מודל בטכנולוגיית אימות יעילה ביותר בה נעשה שימוש רב בעולם עיצוב התוכנה והחומרה.
17 במרץ – ג'ון באקוס, מדען מחשב אמריקאי, ראש פרויקט פיתוח FORTRAN (נולד ב-1924)
27 במרץ – פול לוטרבור כימאי אמריקאי חתן פרס נובל (נולד ב-1929)
23 ביולי – ארנסט אוטו פישר, כימאי גרמני חתן פרס נובל לכימיה (נולד ב-1918)
26 באוקטובר – ארתור קורנברג ביוכימאי אמריקאי חתן פרס נובל (נולד ב-1918)
2005 ברוסיה הייתה השנה ה-14 להקמת המדינה לאחר פירוק ברית המועצות.
ראש הממשלה - מיכאיל פרדקוב
27 בינואר – לאחר מצור שנמשך יומיים, מאות שוטרים וחיילים רוסיים הסתערו על בניין מגורים בעיר נלצ'יק שבדרום רוסיה והרגו שבעה קיצונים אסלאמיים.
27 בפברואר – איראן ורוסיה חתמו על הסכם שבמסגרתו רוסיה תספק לאיראן דלק גרעיני שישמש להפעלת הכור הראשון של איראן.
11 במרץ – השחמטאי הרוסי גארי קספרוב, אשר היה אלוף העולם בשחמט משנת 1985 עד שנת 2000, הודיע על פרישתו.
27 באפריל – ולדימיר פוטין הפך לנשיא הרוסי הראשון שביקר בישראל.
12 ביוני – פיצוץ במסילת הברזל, מה שגרם לסטייתם מהמסילה של ארבעה קרונות של רכבת מס' 382 מגרוזני למוסקבה.
42 איש נפצעו, ביניהם חמישה שאושפזו.
16 ביולי – מסוק של חיל האוויר הרוסי התרסק באזור דרום צ'צ'ניה.
באירוע נהרגו שמונה בני אדם.
16 בספטמבר – מטוס קרב רוסי מדגם סוחוי Su-27 התרסק במהלך הטיסה מעל לליטא.
1 באוקטובר – רקטה רוסית שוגרה לחלל מבייקונור שבקזחסטן, כאשר על סיפונה היה תייר החלל השלישי בהיסטוריה, המיליונר האמריקאי גרגורי אולסן, יחד עם צוות בין רוסי ואמריקני.
13 באוקטובר – בעיר נלצ'יק לוחמי גרילה איסלאמיים ביצעו מספר התקפות בו זמנית על בנייני המשטרה והממשל.
במהלך הקרבות שנערכו מול התוקפים נהרגו 139 בני אדם, בהם 94 לוחמי גרילה.
המורדים הצ'צ'נים נטלו בהמשך אחריות לירי.
10 בדצמבר – ברוסיה עלה לאוויר ערוץ החדשות הרוסי הפרו-ממשלתי Russia Today, המשדר את שידוריו ברחבי העולם 24 שעות ביממה בשפה האנגלית ובמימון תקציב המדינה.
8 במרץ – אסלאן מסחאדוב, מנהיג בדלני צ'צ'ני, נהרג על ידי הצבא הרוסי (נולד ב-1951)
9 ביולי – יבגני גרישין, מחליק על הקרח, זכה ב-4 מדליות זהב אולימפיות (נולד ב-1931)
29 בספטמבר – גנאדי סרפנוב, קוסמונאוט סובייטי (נולד ב-1942)
2006 ברוסיה הייתה השנה ה-15 להקמת המדינה לאחר פירוק ברית המועצות.
1 בינואר - רוסיה מנתקת את הזרמת הגז הטבעי לאוקראינה בשל סכסוך מחירים.
9 במרץ - חלק מאחת המנהרות של הרכבת התחתית של מוסקבה מתמוטט ונופל על רכבת וגורם לשרפה ברכבת.
10 ביולי - מנהיג המורדים הצ'צ'ני שאמיל בסאייב מחוסל על ידי צבא רוסיה.
8 באוגוסט – בבוינאקסק (דאגסטן) בעת נסיעתו של התובע הכללי של העיר בוינאקסק ביטאר ביטארוב התפוצצו כמה רכבי תופת.
ביטארוב שנפצע קשה אושפז ומת לאחר מכן מפצעיו.
שעה לאחר הפיצוץ הגיע ממחצ'קלה שר הפנים של דאגסטן, אדילגריי מגומדטאגירוב.
השר שהגיע בדרך חלופית מזו הראשית שבה עבר התובע הכללי העירוני, עבר אף הוא סמוך לרכבי תופת נוספים שהתפוצצו, אך כיוון ששהה ברכב משוריין לא ספג פגיעה.
שניים מהשוטרים שליוו אותו נהרגו, אחד נוסף נפצע.
21 באוגוסט – פיגוע על רקע לאומני בשוק צ'רקיזובו במוסקבה (השוק הגדול ביותר באירופה).
כתוצאה מהפיצוץ 14 איש נהרגו, 61 נפצעו.
22 באוגוסט - טיסה 612 של פולקובו איירליינס מתרסקת באוקראינה בקרבת הגבול הרוסי באירוע נהרגו 171 בני אדם, בהם 45 ילדים.
25 בספטמבר - שייריה של דאגמאר, נסיכת דנמרק, אמו של הצאר האחרון של רוסיה ניקולאי השני, מועברים מקתדרלת רוסקילדה לסנט פטרסבורג לקבורה בסנקט פטרבורג, לפי בקשתה להקבר לצד בעלה האהוב.
28 בספטמבר - טקס הקבורה של דאגמאר, נסיכת דנמרק בקתדרלת פיוטר ופאבל שבסנט פטרסבורג, 78 שנים לאחר מותה.
7 באוקטובר - העיתונאית ופעילת זכויות האדם הרוסיה אנה פוליטקובסקיה, אשר נודעה עקב התנגדותה למלחמת צ'צ'ניה השנייה ולמדיניות של הנשיא הרוסי ולדימיר פוטין, נרצחת במוסקבה מירי בראשה.
10 באוקטובר - מדענים אמריקנים ורוסים הצהירו על הגילוי של יסוד כימי חדש - אוגאנסון.
28 באוקטובר - הוקמה מפלגת רוסיה הוגנת ממיזוגן של תנועת "מולדת", המפלגה הרוסית לחיים ומפלגת הגמלאים הרוסית.