tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לוחמי הגדוד לחמו על מנת לשחרר את היישובים, ובמהלך חילופי אש נפל סגן דור שדה, מפקד מחלקה בגדוד.
ב-31 באוקטובר 2023, במהלך התמרון הקרקעי של מלחמת חרבות ברזל בעומק הרצועה, תקפו כוחות גדוד צבר וחיסלו מספר גדול של מחבלי חמאס שהתבצרו בבניין רב-קומות בסמוך למבנה בית ספר ומשרדי ממשל של החמאס בג'באליה שבצפון רצועת עזה.
במהלך הפעולה איבד הגדוד 11 מלוחמיו מפגיעת נ"ט בנגמ"ש נמ"ר.
ב-14 במרץ 2024, הנמ"ר שנפגע באסון חזר לכשירות מבצעית.
קצינים בולטים שצמחו בגדוד: אל"ם טל חרמוני, אל"ם לירון בטיטו, אל"ם שלמה דגן, אל"ם אבי רחמים, אל"ם רונן מרלי
נפצע באורח קשה ב-7 באוקטובר בטבח כפר עזה והחלים מפציעתו
גדוד רותם (435), הוא הגדוד הצעיר מבין שלושת הגדודים של החטיבה.
הגדוד הוקם בשנת 1984, בעוד השאר הוקמו קודם לכן.
הגדוד מורכב משישה פלוגות: מסייעת, מבצעית, פלוגת חוד,פלוגת הרובאית, פלוגת חשיפה תקיפה ופלוגת המפקדה (פלס"ם).
סמל הגדוד הוא רותם, על שם שיח הרותם שגדל במדבר ונאחז בחוזקה באדמת ארץ ישראל בשורשיו העמוקים.
גדוד רותם היה הגדוד היחיד בחטיבה שנכנס לעומק לבנון במלחמת לבנון השנייה.
בשנת 2017 זכה במקום הראשון באליפות צה"ל בצליפה, הן בבית גדודי החי"ר והן בסיכום הכולל.
קצינים בולטים שצמחו בגדוד: האלוף איציק כהן, אל"ם אבי לוי, תא"ל אילן מלכא, אל"ם אילן עזראן, אל"ם אדם זוסמן, אל"ם אלי טולדנו, אל"ם ענאן פארס
לשעבר ראש ענף חי"ר במא"ש במל"יאליהו סגלמאי 2025 –בעבר מפקד בית הספר להכשרות של סיירת גבעתי
הסיירת כונתה בעבר גדס"ר גבעתי.
בשנת 2019 ביצע צה"ל שינוי בגדוד הסיור של החטיבה ובפלוגותיו.
שם הגדוד שונה מ"גדס"ר גבעתי" ל"סיירת גבעתי" וכעת הוא מוגדר כסיירת.
הפלוגות הייעודיות מגדוד הסיור הוסבו ל-3 פלגות המתמחות בפשיטה, סיור, חבלה, קשר, לוחמה בשטח בנוי, לחימה בתוואי תת-קרקע, צלפים והפעלת טילים נגד טנקים.
קצינים בולטים שצמחו בפלס"ר ובסיירת: אל"ם אסף חממי, אל"ם נתנאל שמכה, אל"ם אריאל גונן, אל"ם עברי אלבז, אל"ם דודו כהן
פלס"ר גבעתי – פלגה א'
פלחה"ן גבעתי – פלגה ב'
עורב גבעתי (פלנ"ט) – פלגה ג'
פלוגת סיוע מנהלתי – פלס"מ
שםתקופת כהונההערות עברי אלבז 2017–2019 תחת פיקודו הגדוד הוסב ממתכונת גדס"ר לסיירת.
לימים מפקד חטיבת הנגב נתנאל שמכה 2019–2021 מעוטר צל"ש מפקד אוגדה.
לימים מפקד החטיבה אריאל גונן 2021–2023 לימים מפקד חטיבת שומרון זיו בואניש 2023–2024 מפקד הסיירת במלחמת חרבות ברזל, לשעבר ראש ענף חי"ר במא"ש במל"י שמואל בטיט יוני 2024 – דצמבר 2025 עמית לוי 31 בדצמבר 2025 - מפקד הסיירת הנוכחי
הגדוד עוטר בשנת 2005 בעיטור המופת על רצף פעילויות מוצלחות ברצועת עזה.
פלס"ר (פלוגת הסיור) גבעתי הוקמה בשנת 1983, וחדלה לתפקד כיחידה עצמאית בחטיבה, לאחר ארגון מחדש של חטיבות החי"ר ויצירת גדוד סיור חטיבתי בשנת 2001. בסיס היחידה היה מחנה 'עמוס ירקוני' או בשמו העממי 'משמר הנגב' על שם הקיבוץ הסמוך.
מסלול האימונים ארך כשנה ושמונה חודשים והוא כלל בין השאר אימוני חי"ר מתקדמים, לוחמה בטרור, ניווטים וסיור.
בנוסף לכך צורף לפלוגה צוות הצלפים של היחידה המכונה "נץ".
בוגרי היחידה במילואים מאיישים את פלוגת התצפית של חטיבת גבעתי, פלוגת הסיור של חטיבת ביסלמ"ח, חטיבת בה"ד 1 וחטיבת הנגב.
הפלס"ר התקיים במתכונת זו עד שנת 2019.
הפלחה"ן (פלוגת החבלה וההנדסה) הוקמה בשנת 1984 כחלק מהקמת חטיבת גבעתי המחודשת.
ייעוד פלוגת ההנדסה החטיבתית היה לפרוץ את הדרך לכוחות הלוחמים ולהובילם לעבר היעד.
מאז הקמתה השתתפה הפלוגה במארבים ובמבצעים מיוחדים רבים במסגרת פעילות הבט"ש, בגזרת גבול לבנון, רצועת עזה, ואזור יהודה ושומרון.
חיילי הפלוגה זכו לצל"ש מפקד פיקוד הדרום, על פעילותם המצטיינת בצומת נצרים בספטמבר 2000 בפרוץ האינתיפאדה השנייה.
בשנת 2001 הפלוגה שולבה במסגרת גדס"ר גבעתי שהוקם אז, והתקיימה במתכונת זו עד שנת 2019.
הפלנ"ט (פלוגת נ"ט) הייתה פלוגה נגד טנקים (נ"ט) המכונה "עורב" (על שם הטיל שבעבר השתמשו בו).
ייעודה של הפלוגה היה לפגוע בשריון אויב, בחי"ר ובמטרות איכות, ולהוות כוח חי"ר איכותי.
בנוסף תפקיד הפלוגה היה להכניס את החטיבה ללחימה בעזרת יכולות האש והתצפית המגוונות שלה, דבר שבעבר עשתה פלוגת הסיור.
מאז הקמתה השתתפה הפלוגה במארבים ובמבצעים מיוחדים רבים, בפעילות הבט"ש, בגזרת גבול לבנון, רצועת עזה, ואזור יהודה ושומרון, וזכתה פעמים רבות בפלוגה המצטיינת של החטיבה.
הפלוגה התקיימה במתכונת זו עד שנת 2019.
גדס"ם גבעתי הוא גדוד הסיוע הקרבי-מנהלתי של חטיבת גבעתי
בשנת 2020 הוקם גדוד הסיוע מנהלתי-קרבי על מנת לתת מענה לוגיסטי בשם גדס"ם גבעתי 5084. הגדוד מורכב מאנשי מילואים בלבד ופועל תחת חטיבה סדירה ומופעל איתה בעת חירום, ותורם ונוכח בכל פעילות מבצעית בעת חירום.
לוחמי הגדוד בעלי יכולות והתמחויות שונות שנועדו להבטיח יכולות מבצעיות מגוונות כמו נהיגה מבצעית על אמצעים שונים, התמחויות בנשק, אנשי טכנולוגיה ואחזקה ואמצעי איסוף.
לגדוד 6 פלוגות שונות, מתוכן 5 מבצעיות: חי"ר, שינוע, פת"ן, פלכ"ר וטנ"א.
חי"ר – לוחמי מילואים שהועברו מפלוגת חרמ"ש של גדוד 9 של שריון.
אחראים על אבטחת שיירות לוגיסטיות ומבצעיות בצירים מבצעיים.
שינוע – לוחמי מילואים של גדודי גבעתי הסדירים.
לוחמים ונהגי מסע כבד המובילים כניסה של שיירות, ציוד לחימה ומשנעים כוח אדם.
פת"ן – לוחמי מילואים של סיירת גבעתי.
טנ"א – פלוגת הטכנולוגיה והאחזקה, אחראים על כשירות כלי התמרון של החטיבה והגדוד.
מומחי אחזקה וחילוץ כלים תקועים וחילוץ אדם.
פלכ"ר – פלוגה רפואית המורכבת מחובשים, פרמדיקים ורופאים כירורגים מנוסים, נותנים מענה רפואי מורכב בצורה המקצועית ביותר בשטח.
אחראים על פריסת בית חולים שדה הנותן מענה מקיף לכל צורך בעת לחימה.
פלוגת מאור (הפלחי"ק) היא פלוגת הקשר והתקשוב של חטיבת גבעתי.
בנוסף הפלוגה אחראית לפריסה והקמת מפקדות וחמ"לי החטיבה, וחפ"ק המח"ט בסדיר ובמילואים.
הפלוגה מורכבת מ-5 מחלקות: 4 מחלקות מקצועיות (אלחוט, שו"ב, כ"ס, וקצ"ק) ומצוות לוחמים.
לוחמי הפלחי"ק מבצעים את מסלול הכשרת הלוחם בבא"ח גבעתי.
בתקופת השגרה מבצעים פעולות ביטחון שוטף יחד עם היחידה שאליה הם משתייכים.
מערך התקשוב החטיבתי מונה את כלל קציני, נגדי וחיילי חיל התקשוב שבחטיבה, בגדודים ובבאח.
אחריות הפלחי"ק לאמן את כלל המסגרות התקשוביות על מנת שיבצעו את תפקידן בצורה נכונה ומדויקת.
בא"ח (בסיס אימון חטיבתי) גבעתי, הוא בית הספר ללוחמת חי"ר, שבו מתקיימים ההכשרה, ההדרכה והאימונים של חטיבת גבעתי.
הבסיס הוקם על ידי אל"ם (מיל') יעקב עמר, ששימש קודם לכן מפקד גדוד 51 בגולני, כחלק מהקמת חטיבת גבעתי המחודשת.
הבסיס שוכן בבסיס קציעות שבנגב על כביש באר שבע – ניצנה סמוך לגבול ישראל–מצרים, ונועד להכשרת טירונים.
בעבר התבצעה הטירונות בשטח הבא"ח והאימון המתקדם במחנה הר קרן, אך בשנת 2015 הוחלט שכל מחזור גיוס ישלים הכשרה מלאה בבסיס אחד, על מנת לחסוך זמן אימון יקר שמתבזבז על ההעברה.
בשל העובדה שהצבא מקדיש יותר כסף לבסיסי טירונים, שופץ בסיס הר קרן בצורה נרחבת, וחלק ממטה הבא"ח הועבר אליו.
כמו כן בשנה זו הושלמה בנייתם של מגורי הקבע בבסיס במקום האוהלים.
גדוד חיל ההנדסה הקרבית 8170 הוא גדוד הנדסה קרבית במילואים.
במרץ 2014 עבר הגדוד מחטיבה 27 שנסגרה, והוכפף לחטיבת גבעתי.
מפקדי הגדוד: אודי אלבז, מני בראונשטיין, אמיר זרגרי, סא"ל (במיל') יובל נתנאל, אלי בן שטרית סא"ל (במיל').
הגדוד מפעיל פלוגות פלסים שנלחמים רגלית וממוכן שלהן נגמ"שי הנדסה ופלוגת הצמ"ה המפעילה דחפורי D9 משוריינים, מחפרים ממוגנים, אמצעי גישור וכלי צמ"ה ממוגנים אחרים.
שםתקופת כהונההערות יהודה דובדבני 1983–1985 מקים חטיבה 84 גבעתי, ומפקדה הראשון זאב דרורי 1985–1986 אריק מורן 1986–1987 אפי איתם 1987–1988 מפקד החטיבה בתחילת האינתיפאדה הראשונה.
לימים מפקד פיקוד הצפון ומפקד זרוע היבשה אילן מלכא 2007–2009 המח"ט במבצע עופרת יצוקה.
צמח בחטיבה מגיוסו ועד להיותו מפקד החטיבה מוני כץ 2009–2011 לימים מפקד מפקדת העומק עופר לוי יוני 2011 – אוגוסט 2013 לימים ראש מטה פיקוד הדרום עופר וינטר אוגוסט 2013 – יוני 2015 מפקד החטיבה במבצע צוק איתן.
חטיבת גבעתי היא חטיבה סדירה, עם סיום השירות הסדיר בשורות החטיבה, משויכים הלוחמים לחטיבות גבעתי במילואים.
בסוף שנת 2018 החלה החטיבה להצטייד ברובי מיקרו-תבור משופרים בעלי קנה ארוך יותר מדגם תבור X-95 פלאט-טופ.
הנשקים האישיים של הלוחמים מדוגמים במגוון אמצעים אופטיים לנשק קל.
בעקבות הצטיינותה של החטיבה במבצעים שונים, המתגייסים החדשים לגבעתי בגיוס נובמבר 2006 זכו להיות הראשונים שמשתמשים באופן מלא ושוטף בנשק החדש "תבור" אשר כולל גם כוונת השלכה בשם "מארס".
עד אמצע העשור הראשון במאה העשרים ואחת, הייתה החטיבה מצוידת בנגמ"שי M-113 בלבד, הנחשבים למיושנים ופגיעים, בעלי מיגון לא מספק.
בעקבות אסון הנגמ"שים ואיום הנ"ט הגובר ברצועת עזה, הוחלט לתגבר את החטיבה בנגמ"שי המרכבה הכבדים, הנחשבים לאחד הכלים הממוגנים בצה"ל.
כמו כן, הועברו נגמחונים ונקפדונים לשירות החטיבה.
בשנים 2005 ו-2008 נמסרו מספר נגמ"שי מרכבה (נמ"ר) לשורות החטיבה, לצורכי הערכה ובדיקתם בשטח לפני שייוצרו באופן מסיבי לכלל הכוחות.
מאוחר יותר הוחלט שחטיבת גולני היא שתצטייד בנמ"ר ואילו נגמ"שי האכזרית של גולני יועברו לשימוש גבעתי.
בשנת 2019 החלה החטיבה בהצטיידות בנמ"ר המצויד ב"מעיל רוח".
ב-2024 החל להיקלט בצה"ל מטול רימונים M320 , שמכונה גם "אקדח רימונים", שכן הוא כלי נשק עצמאי (ולא מתלבש על קנה הרובה).
חטיבת גבעתי היא הראשונה שקלטה את ה-M320.
– מאת מפקד פיקוד הדרום, דורון אלמוג, הוענק לסמל שלומי פרץ ביוני 2001, אלוף על אומץ לב ותפקוד קר רוח בלחימה בצומת נצרים בתחילת אינתיפאדת 2000.
– מאת מפקד פיקוד הדרום, דורון אלמוג, הוענק לחטיבת גבעתי באוקטובר 2002, על נשיאה במרבית עול הלחימה ברצועת עזה.
– מאת מפקד פיקוד הדרום, דורון אלמוג, הוענק לסג"ם ליעד גולן מגדוד שקד באוקטובר 2002, על כך שהרג מחבל בקרב פנים אל-פנים באמצעות קסדה, לאחר שאזלה התחמושת מנשקו.
– מאת מפקד פיקוד הדרום, דן הראל, הוענק לסרן חגי ביבי וסגן לאונרדו וייסמן באפריל 2004, על אומץ ליבם, חתירה למגע ולקיחת אחריות פיקודית בגזרה שאינה באחריותם.
– הוענק לגדס"ר גבעתי ב-14 באפריל 2005, על פעילותו המבצעית הרצופה והמתמשכת במהלך שנת 2004 באזור חבל עזה.
– מאת מפקד פיקוד הדרום, דן הראל, הוענק לסא"ל עופר וינטר באפריל 2004, על הובלת גדוד הסיור החטיבתי בפעילות רציפה ומתמשכת ברצועת עזה.
– מאת מפקד פיקוד הדרום, דן הראל, הוענק לסרן חזי נחמה באפריל 2004, על פועלו.
– מאת אלוף פיקוד הדרום, יואב גלנט, הוענק לסרן אליק סרור בספטמבר 2008, על שהוביל כוחות תחת אש באזור רווי מחבלים, בעת שהיה מפקד פלוגה מסייעת בגדוד שקד.
– מאת מפקד החטיבה, אל"ם אילן מלכא, הוענק לסגן נדב מוסאי בספטמבר 2009, על פועלו במבצע עופרת יצוקה.
– מאת מפקד החטיבה, אל"ם אילן מלכא, הוענק לסרן בני מאיר בספטמבר 2008, על פועלו.
– הוענק לסגן איתן פונד בינואר 2015, על גבורתו במהלך קרב רפיח, במבצע צוק איתן.
– מאת מפקד פיקוד הדרום, סמי תורג'מן, הוענק ליחידת רימון בינואר 2015, על פעילות היחידה במבצע צוק איתן.
– מאת הרמטכ"ל, בני גנץ, הוענק ללוחם ביחידת רימון בינואר 2015, על תפקודו במבצע צוק איתן, והריגתם של 4 מחבלים בהיתקלות.
את הסמל הראשון של גבעתי איירה דבורה פופקו בהיותה חיילת בחטיבה.
הראשונות שבחרו צבע זה היו בנותיו של המח"ט הראשון (לאחר הקמת החטיבה מחדש ב-1983), יהודה דובדבני, שרצה שלחטיבה המחודשת בפיקודו יהיו צבע וזיהוי ייחודי משלה.
הוא הגיע לביתו עם שקיות מלאות בדוגמאות של כומתות בצבעים שונים, וביקש מבנותיו לבחור את הצבע האהוב עליהן.
הבחירה עברה מבחן נוסף, אצל שתי פלוגות טירונים של החטיבה, אשר להפתעת דובדבני בחרו גם חייליהן בסגול.
בפברואר 1986 אישר הרמטכ"ל משה לוי את הכומתה החדשה.
תג החטיבה: החרב מסמלת את היותה של החטיבה חטיבה לוחמת.
השועל מסמל את יחידת שועלי שמשון שהייתה הסיירת של חטיבת גבעתי הוותיקה; הצבע הכחול מסמל את הים (ייעודה המקורי של החטיבה הוא נחיתה מן הים באמצעות נגמ"שים אמפיביים – "תמסחים"); הצבע הצהוב מסמל את צבע האדמה המדברית של דרום הארץ, גזרתה הייעודית של החטיבה.
רגליו של השועל נעוצות בקרקע – נחיתה מהים, זנבו מורם לאוויר לאות גאוות יחידה.
צבר – מסמל את ארץ ישראל וכמו כן את גדוד צבר.
על פי מורשת הקרב של החטיבה מקור סמל הצבר הוא בקרבות תש"ח.
הערבים, שפחדו מפשיטות הקומנדו של שועלי שומשון, הקיפו את יישוביהם בצברים על מנת שיהוו מכשול ללוחמים.
המנון החטיבה הוא "מי שחלם גבעתי".
ב-2015 נוספו בתים נוספים להמנון בעקבות מבצע צוק איתן.
חטיבת גבעתי הוזכרה פעמים רבות בתרבות הישראלית.
הסדרה הדוקומנטרית לוחמים שהופקה על ידי כאן 11 מתעדת ארבעה מלוחמי החטיבה החל משלב הטירונות בשירותם הצבאי.
הספר אם יש גן עדן שחובר על ידי רון לשם נכתב בהשראת לחימת החטיבה ברצועת הביטחון בדרום לבנון.
הספר מדבר על הלחימה במוצב הבופור תוך התמודדות עם אובדן ופחד.
בשנת 2007 יצא לאקרנים הסרט בופור המבוסס על הספר.
הספר אשה בורחת מבשורה שנכתב על ידי דויד גרוסמן מספר על אמא שבנה הלוחם בגבעתי נכנס ללחימה ברצועת עזה.
האמא שמרגישה שבנה עומד למות בקרב, בורחת לשביל ישראל, זאת על מנת שלא לקבל את הבשורה על נפילת בנה בלחימה.
הספר מתאר את תחושת הדאגה, הפחד והגעגוע שאם שבנה נכנס ללחימה מרגישה.
בית הספר למפקדי כיתות ומקצועות חיל הרגלים 828 (ביסלמ"ח 828), הידוע גם כחטיבת ביסלמ"ח, הוא בית ספר צבאי בצה"ל.
בשגרה משמש בית הספר להכשרת מפקדי הכיתות וסמלי המחלקות של כל יחידות חיל הרגלים של צה"ל, וכן להכשרת לוחמי חטיבות החי"ר במקצועות המסייעים (נשק נ"ט, ניהוג נגמ"שים ועוד).
בעיתות חירום משמש בית הספר כחטיבה לוחמת.
החטיבה נמצאת תחת מרכז הכשרות היסוד.
החל משנת 2007 נקרא המחנה בו שוכן בית הספר על שמו של הרמטכ"ל השישי צבי צור.
קורסי המ"כים הראשונים נערכו בשנות השלושים והארבעים במסגרת ההגנה.
לאחר התבססות צה"ל בתום מלחמת העצמאות הייתה הכשרת המ"כים נתונה לחטיבות החי"ר הסדירות.
בית הספר למפקדי כיתות (ביסלמ"כ) הוקם בשנת 1974 תחת פיקודו של אל"ם יעקב חסדאי, לצורך איחוד גדודי הכשרת מפקדי הכיתות אשר השתייכו לכל אחת מחטיבות החי"ר הקיימות, תחת מסגרת תורתית ופיקודית אחודה.
החטיבה כוללת 3 גדודים סדירים המשמשים גם כמסגרות המכשירות מפקדי כיתות בחיל הרגלים.
בעבר נשא ביסלמ"ח את מספר החטיבה 772.
עם הקמת בית הספר היה נהוג כי חניכי הקורס היו משויכים לגדודים בהתאם לחטיבות מהן הגיעו במקור, וכך לוחמי חטיבת הצנחנים ביצעו את הכשרת מפקדי הכיתות בגדוד 450, לוחמי חטיבת גולני בגדוד 17 ואילו לוחמי הנח"ל בגדוד 906.
עם הקמתן של החטיבות חטיבת גבעתי וחטיבת כפיר שונה הדבר והונהג קורס מעורב אשר אותו עוברים כלל החניכים.
תחילה היה בית-הספר ממוקם בהר שגור באזור כרמיאל ובאמצע שנות השמונים עבר לרמת הגולן, לצומת הנגב ולאחר מכן לירוחם.
באוקטובר 1992 הועברו תחת כפיפותו גם הכשרות אשר התבצעו בבה"ד 3 (בית הספר לחי"ר – ביסל"ח) אשר שכן ליד חווארה, ובית-הספר קיבל את השם בית-הספר למ"כים ומקצועות החי"ר – ביסלמ"ח.
כיום הבסיס נקרא מחנה חורון ושוכנת בו מִפקדת חטיבת שומרון.
בנוסף קיים בחטיבה גדוד סיור ופלוגה מסייעת במילואים בכל אחד משלושת הגדודים.
בשנת 2018 הוחלט לעבור למתכונת של קורס אחיד, כאשר גדוד 17 מכשיר חניכים מחטיבות גולני וגבעתי, גדוד 450 מכשיר חניכים מחטיבות הצנחנים וכפיר וגדוד 906 מכשיר חניכים מחטיבת הנח"ל ומגדודי הסיור החטיבתיים.
הקורס אינו מכשיר את החניכים מחיל ההנדסה אשר עוברים קורס נפרד.
הכשרת חניכי הגדודים המעורבים הועברה לביסל"ק.
בשנת 2021 בית הספר זכה בפרס הרמטכ"ל ליחידות מצטיינות בקטגוריית זרוע היבשה.
בעברו היה ממוקם באזור כרמיאל, משנת 1985 הגדוד שוכן בבסיס מחנה צור, דרומית לקריית ההדרכה סמוך לירוחם.
הגדוד מכשיר מ"כים מחטיבת גולני וגבעתי.
הגדוד בעל פקודות אופרטיביות ויופעל ללחימה בעת הצורך בכל הגזרות.
ב־1949 הוקמה פלוגה לקורסי מ"כים בחטיבת גולני.
ב־1951 עברו קורסי המ"כים החטיבתיים למחנה ג'וערה והשתתף בקרב תל מוטילה.
במבצע קדש ב־1956 פורקו הפלוגות, והחיילים חזרו לגדודי האם ונלחמו על כיבוש סיני.
הגדוד השתתף במבצע חרגול ב־1960 בתגובה לחדירה של כוחות סורים.
בפעולה זו הגדוד מאבד כמה מחייליו.
והשתתף במבצע סנונית ב־1962 בעת התחממות גזרת החוף הצפון-מזרחית של הכנרת שהייתה בידי סוריה.
ב־1967 קורס המ"כים של גולני הוכרז כגדוד עצמאי ועבר למחנה ג'וערה.
במלחמת ששת הימים הגדוד השתתף בלחימה בשתי חזיתות: חזית ירדן וחזית סוריה, כל היעדים נכבשו.
במלחמת יום הכיפורים הגדוד השתתף במבצע קינוח לכיבוש החרמון ואיבד 19 מחייליו.
גדודי המ"כים אוגדו ב־1974 לחטיבה אחת בשם בית הספר למפקדי כיתות (ביסלמ"כ), בהר לבנים (כרמיאל).
במבצע ליטאני ב־1978 חטיבת ביסל"ח פועלת לראשונה כחטיבה לוחמת.
גדוד 17 משתתף במבצע עם 2 פלוגות.
1979 – הגדוד השתתף במספר פשיטות על יעדי מחבלים: "סיר לחץ", "צפע" ו"נחש ארסי".
במלחמת שלום הגליל ב־1982 פעל הגדוד בתחילה במבצע עצמאי לטיהור מרחב באזור שתחת יוניפי"ל שכונה משולש הברזל, בין הכפרים קאנא–דיר עאמס וג'ויא, כדי למנוע ירי מהאזור לעבר היישובים הסמוכים לגבול ישראל–לבנון.
ב־7 ביוני חבר הגדוד לחטיבה 165 שהופקדה על טיהור המרחב, ובליל 7–8 ביוני הצטרף הגדוד לחטיבת ביסלמ"ח.
על פעולותיו קיבל הגדוד צל"ש.
1985 – מעבר החטיבה לנגב – גדוד 17 עובר לבסיס בבריכת המים.
1992 – איחוד בי"ס לחי"ר והכשרת מ"כים לכלל יחידות חיל הרגלים (ביסלמ"ח), ומעבר למחנה קבע בהר צבוע ליד ירוחם, שם ממוקם הגדוד עד היום.
2002 – במבצע חומת מגן הגדוד השתתף בכיבוש קלקיליה.
2004 – הגדוד השתתף בסריקת ציר פילדלפי למציאת חיילי צוות המנהרות שנספו באסון הנגמ"שים.
2006 – הגדוד השתתף במלחמת לבנון השנייה והיווה עתודה במרחבי רמת הגולן.
2008 – הגדוד השתתף במבצע עופרת יצוקה וביצע משימות בט"ש.
2012 – הגדוד השתתף במבצע עמוד ענן וסיוע בירושלים.
2014 – במבצע צוק איתן הגדוד השתתף בלחימה בתוך רצועת עזה ובהגנה על גבול ישראל–עזה (הלחימה בפילבוקס), במבצע זה הגדוד איבד חמישה מלוחמיו.
2018 – מעבר לקורס מ"כים אחיד (לפי חטיבות אורגניות) והוספת קורס סמ"בים (סמלים בכירים).
2023 – במתקפת הפתע על ישראל הגדוד השתתף בהדיפת מתקפת המחבלים במרחב זיקים וחיסל מחבלים רבים.
בנוסף במלחמת חרבות ברזל הגדוד השתתף בלחימה בתוך רצועת עזה ובהגנה על גבול ישראל-עזה.
חיילי הגדוד היו מעורבים בתקרית שבה נהרגו שלושת החטופים הישראלים בשג'אעייה.
גדוד המ"כים 450 הוקם בשנת 1970 כגדוד נוסף בחטיבת הצנחנים, מתוך תובנה שצריך למסד את קורס המ"כים בגדודי החטיבה ולאחדם למסגרת אחת על מנת להתמקצע, להוריד את הנטל מהגדודים, וליצור עוד גדוד מבצעי בחטיבה.
עד אז, כל מפקד פלוגה הכשיר את פלוגתו במסגרת המסלול, והעביר לבדו את קורס המ"כים כסיום האימון המתקדם.
כיום, הגדוד מכשיר לוחמים מחטיבת הצנחנים, חטיבת כפיר, ומהפלוגה החרדית תומר שבגבעתי.
הגדוד השתתף בפעילות המבצעית, במבצעים במהלך מלחמת ההתשה ובמלחמת יום הכיפורים.
בשלהי שנת 1974 הגדוד הועבר לפיקוד בית הספר למ"כים שהוקם אז, בין השאר מאותן סיבות שהביאו להקמת גדודי המ"כים.
במלחמת חרבות ברזל השתתף הגדוד בלחימה בקרבות לטיהור צפון רצועת עזה ובקרבות בגזרת ח'אן יונס, בין היתר במרחב ג'וחור א-דיכ, בית חאנון, שג'אעייה, מחנה הפליטים אל-בורייג', מרחב העבסנים ועוד.
הגדוד לקח חלק משמעותי בלחימה, חשף עשרות פירים ומשגרי רקטות, וחיסל מחבלים רבים, ואף השתתף בהריגת יחיא סינוואר.
במקור גדוד קורס מ"כים של הנח"ל.
כיום הגדוד מכשיר לתפקיד מפקד כיתה לוחמים המגיעים מכלל הסיירות של חטיבות החי"ר ביניהן: סיירת גבעתי, סיירת גולני, סיירת צנחנים, סיירת נח"ל וסיירת חרוב (כפיר) ובנוסף מכלל גדודי חטיבת הנח"ל.
הגדוד הוקם כגדוד קורס מ"כים של הנח"ל במחנה שבטה שהחל כהיאחזות נח"ל וננטש.
לאחר מלחמת ששת הימים הועבר הגדוד לבסיס הדרכה שנבנה בהר ליבנים (לימים מחו"ה אלון).
במלחמת חרבות הברזל השתתף הגדוד בתמרון הקרקעי ברצועת עזה ולחם בצפון הרצועה, בח'אן יונס וברפיח ובזירת יהודה ושומרון כאשר לקח חלק במבצע מחנות קיץ.
גדס"ר 6828 הוא גדוד מילואים מובחר אשר מאגד את הפלוגות החטיבתיות: פלוגת הסיור, פלחה"ן ופלנ"ט.
בגדוד קיימת פלוגה מסייעת ופלוגת תצפיות.
הגדוד הוקם בשנת 2005 לאחר איחוד הפלוגות החטיבתיות בחטיבות החי"ר.
הגדוד מורכב ברובו מיוצאי סיירת גבעתי.
הגדוד הוזעק במלחמת לבנון השנייה לגזרה הצפונית של הגולן ונפרס לאורך הגבול עם סוריה.
במבצעים עמוד ענן וצוק איתן הגדוד הגיע לרצועת עזה ונערך לפעילות בגזרה.
במהלך מלחמת חרבות ברזל, עם תחילת התמרון הקרקעי ברצועה, לחם הגדוד בצפון רצועת עזה, בין היתר בכפר ג'וחור א-דיכ, ובערים זייתון, שג'אעייה ובמחנות המרכז.
הגדוד שוחרר ממילואים בראשית חודש ינואר.
בהמשך, נקרא הגדוד לסבב מילואים נוסף, לטובת הפשיטה על העיר ג'באליה שבתומה חולצו כ-7 גופות של חטופים.
הגדוד פעל תחת פיקודו של סא"ל (במיל') איתמר איתם.
הגדוד זכה בפרס הרמטכ"ל ליחידות מצטיינות בשנת 2016.
+שםתקופת כהונההערותתומר ציטראיתמר איתםמפקד הגדוד במלחמת חרבות ברזל.
נפצע בינוני כמפקד הגדודאיתן פונדממלא מקוםאיתמר איתם2025 –חזר לפקד על הגדוד
תג היחידה המקורי (ביסלמ"כ) הורכב ממסמל צה"ל (חרב וענף זית) מאחוריו מבנה מגדל המים של הבסיס מעוצב כלפיד וברקע צבעי שלושת הגדודים של בית הספר (אדום צנחנים, צהוב גולני, ירוק נח"ל).
עד האיחוד בשנת 1992, לבה"ד 3 (ביסל"ח) ולביסלמ"כ, היו תגים משלהם.
אחרי האיחוד עוצב תג חדש של ביסלמ"ח שכלל מצנח וספר מהתג הישן של ביסל"ח ולפיד וחרב עם ענף של זית מהתג הישן של ביסלמ"כ.
בתחילה הרקע היה חמישה פסים: סגול, אדום, לבן, ירוק, צהוב.
בהמשך נוסף פס בצבע הסוואה שמסמל חטיבת כפיר.
בשגרה משמש בית הספר, ששלושת בסיסיו ממוקמים בנגב, להכשרת מפקדי הכיתות וסמלי המחלקות של כל יחידות חיל הרגלים של צה"ל, וכן להכשרת לוחמי חטיבות החי"ר במקצועות המסייעים (נשק נ"ט, ניהוג נגמ"שים וכו').
בעיתות חירום משמש בית הספר כחטיבה וככוח מבצעי לחלוטין (למשל במבצע ליטני), או לצורך תגבור חטיבות החי"ר.
החטיבה נמצאת תחת פיקוד מפקדת זרוע היבשה.
במבצע ליטני החטיבה, בפיקוד יצחק מרדכי, כבשה את הכפר מארון א-ראס ואת העיירה בינת ג'בייל ולוחמיה הרגו כחמישים מחבלים.
במלחמת לבנון הראשונה לחמה החטיבה, בפיקודו של אל"ם עמוס קוצר, תחת פיקוד עוצבת הגליל שעליה פיקד יצחק מרדכי.
ב-3 ביוני 1982 נעה פלוגה ב' של גדוד 450 למארב בלבנון.
במהלך תנועת הכוח, בין קריית שמונה למטולה נפלה קטיושה על רכבי הגדוד, ומפגיעתה נהרג סמל .
גדוד הצנחנים של בית הספר למ"כים (גדוד 450) בפיקודו של סא"ל אורי גייגר לחם תחת פיקוד חטיבת השריון 211 הסדירה שהייתה בפיקודו של אל"ם אלי גבע.
במהלך הקרבות ב-6 ביוני נקלע גדוד 450 ללחימה עזה בצומת אל-בץ ממזרח לעיר צור.
בלחימה נהרגו שישה לוחמים: טוראי , סמל , סמל , סגן , שהיה קצין הקשר של הגדוד, סא"ל , המג"ד, וסמל ראשון .
המחבלים לכדו את גייגר ושוקרון כשהם פצועים, הרגו אותם והשליכו את גופות השניים לבור מים.
את מקומו של גייגר מילא יצחק איתן.
בהמשך הלחימה איבד הגדוד לוחמים נוספים, ובהם מ"פ סרן ,סמ"פ סרן , סמל וסמל .
ביום ה-11 ללחימה, מפקד החטיבה אל"ם עמוס קוצר נפצע, ואל"ם משה ספקטור שקדם לו בתפקיד, נקרא למלא את מקומו למשך חודשיים.
בתקופה זו נכבשה בין היתר העיירה עאליי.
ב־10 ביוני עברה החטיבה לפיקוד אוגדה 96.
במהלך האינתיפאדה השנייה חיילי החטיבה השתתפו במבצע חומת מגן וכן בסריקת ציר פילדלפי אחרי שרידי הגופות של חיילי צוות המנהרות שנספו באסון הנגמ"שים ב-12 במאי 2004. חיילי החטיבה נטלו חלק במשימת ההתנתקות והיו הראשונים שתפסו את קו הגבול החדש בין ישראל לרצועת עזה.
במהלך בצוק איתן הרגו לוחמי החטיבה 160 מחבלי חמאס, חשפו 20 פירי מנהרות לחימה והשמידו שלוש מהן וכן מחסן אמל"ח, בנוסף פגעו בתשתית התקשורת של ארגון החמאס ברצועה.
במהלך הלחימה נהרגו חמישה מלוחמי החטיבה, בגזרת מעבר קרני, בקרב כנגד מחבלים שהגיחו ממנהרה שפתחה בשטח ישראל.
בשנת 2017 זכתה החטיבה בפרס הרמטכ"ל ליחידות מצטיינות בבית ההדרכות.
ב-7 באוקטובר 2023 בבוקר שמחת תורה, כ"ב בתשרי התשפ"ד, פתחו ארגוני הטרור חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני במתקפת פתע על ישראל.
בחסות ירי של אלפי רקטות לעבר ישראל, חדרו כ-3,000 מחבלים ליישובים ישראליים ומתקנים צבאיים, תוך ניהול קרבות ירי נגד כוחות ביטחון דלים.
גדוד 450 של ביסל"ח היה הגדוד הכונן.
בבוקר המתקפה מחלקת צנחנים בפיקוד מג"ד 450 קפצה ונלחמה על הצמתים.
המחלקה כבשה את צומת מעון, המשיכה וכבשה את צומת רעים וטיהרה את המרחב כדי לאפשר לכוחות לתגבר בקיבוצים.
2 כיתות של קורס מ"כים צנחנים 101 בפיקוד המג"ד רן כנען המשיכו לחתור למגע ובשעה 13:00 הגיעו לקיבוץ כיסופים.
הכוח הקטן נלחם בקרבות קשים אל מול עשרות המחבלים ששלטו במוצב כיסופים.
כיתה ג' בפיקודו של המ"כ עומרי פרץ, נלחמה מול עשרות מחבלים בצד הצפוני של הקיבוץ.
עומרי פיקד והוביל את לוחמיו בקרבות גבורה בתנאי שטח קשים על הבתים והחצרות, יצרו קרב בלימה קשה ועצרו את המחבלים מלהיכנס לקיבוץ.
בקרב נפלו מפקד הכיתה סמ"ר עומרי פרץ ושלושת חייליו: סמ"ר רגב אמר, סמל בר יענקלוב וסמל מתן מלכה.
יחד איתם נפלו סמל לביא בוחניק וסמ"ר אדם אגמון.
ב-10 באוקטובר ביום שלישי, שלושה ימים לאחר מתקפת הפתע, כוח מגדוד 52 של חטיבה 401, בשיתוף עם כוח לוחמים מיחידת מגלן, זיהה ארבעה מחבלים חמושים במרחב חוף זיקים.
כוחות מגדוד 17 (ביסלמ"ח) נלחמו במחבלים במרחב וחיסלו אותם.
במהלך מלחמת חרבות ברזל קיבלה החטיבה תחת פיקודה את גדוד 9215 - גדוד שריון במילואים המשתייך לחטיבה 205. הגדוד הוסיף כוח אש חשוב והיה שותף פעיל בכל מבצעי החטיבה.
ב-14 בנובמבר 2023 פשטו לוחמי צוות הקרב של ביסלמ"ח על תשתיות טרור שמוקמו במרחב מפעל בטון בצפון רצועת עזה.
ב-17 בנובמבר 2023 פשטו על מוצב של מפקד מרחב הצפון ב והשמידו את המוצב.
בדצמבר 2023 יצאה החטיבה מהלחימה ברצועת עזה לאימונים והתרעננות.
בפברואר 2024 חזרה החטיבה ללחימה בגזרת ח'אן יונס שם החליפה את חטיבת הצנחנים, וקיבלה את גדוד 75 כחלק מהצק"ח.
ביום כניסתה ללחימה נפלו 3 מלוחמי גדוד 450. למחרת פתחו לוחמי החטיבה בהתקפה על מרחב אל-קרארה שבצפון ח'אן יונס.
ב-16 באוקטובר 2024 נתקלו לוחמים מהחטיבה בשלושה מחבלים ברפיח והרגו אותם.
למחרת התברר שאחד ההרוגים הוא מנהיג חמאס יחיא סינוואר.
ב-28 באוגוסט 2024, פתחה חטיבת מנשה במבצע מחנות קיץ במטרה להשמיד תשתיות טרור פלסטיני כחלק מזירת יהודה ושומרון במלחמת חרבות ברזל.
המבצע מתנהל במחנות הפליטים שבג'נין, נור שמס שליד טול כרם, טובאס ופארעה שבצפון מזרח השומרון.
במסגרת הלחימה לקחה חלק חטיבת ביסלמ"ח.
ב-31 באוגוסט ב-6:00 בבוקר כוח גדוד 906 של החטיבה התקרב לבית במחנה ג'נין ובו מחבלים – ונתקל בשני מחבלי חמאס שהיו אחראים לפיגועי מטענים וירי באזור.
כתוצאה מכך, נהרג סמ"ר אלקנה נבון, מ"כ בגדוד ו-3 לוחמים נפצעו.
מפקדי בית הספר לחי"ר (בה"ד 3)
שם תקופת כהונה הערות יעקב חסדאי 1974 – 1976 מעוטר עיטור העוז, מפקד החטיבה הראשון יצחק מרדכי 1976 – 1978 מעוטר עיטור העוז, מפקד החטיבה במבצע ליטני.
קורסי נמ"ח (מטול, מטאדור, סימון, לאו ורימוני יד)
קורסי רתק (מק"כ, מקל"ר, ומרגמה 60 מ"מ)
בני המושבים היא חטיבה בתנועת הנוער העובד והלומד, הפועלת במרחב ההתיישבותי בכלל ומשויכת לתנועת המושבים בפרט.
החטיבה פועלת במועצות אזוריות ומקומיות, בדגש על המרחב הכפרי וההתיישבות.
בתחילה פעלה החטיבה אך ורק במושבי תנועת המושבים, אך בגלל פניות מועצות אזוריות ויישובים, יחד עם שינויים שחלו בכל המרחב הכפרי, החלה החטיבה לפעול גם ביישובים קהילתיים ובקיבוצים.
בשנת 1924 הוקמה הסתדרות הנוער העובד.
בני נוער במושבים החליטו להצטרף לנוער העובד והקימו סניפים במושבים: ב-1925 הוקמו הסניפים בבלפוריה ובמרחביה ב-1926 בכפר יחזקאל ובנהלל, ב-1927 בנחלת יהודה, ב-1929 בתל עדשים ובכפר גדעון, ב-1933 בכפר מלל עין-חי ועוד.
כבר בוועידה הראשונה של הנוער העובד בשנת 1926 השתתפו נציגים של מושבי עמק יזרעאל כחלק מצירי הוועד המחוזי של עמק יזרעאל.
בדברי הפתיחה שלו לוועידה דיבר מזכיר הנוער העובד ישראל גלילי על חשיבות הקשר בין הנוער העובד להתיישבות העובדת בכלל ועם הנוער שלו בפרט:
בין הדוברים בוועידה היו גם שמריהו גוטמן ממרחביה, אשר דיבר על הצרכים הייחודיים של הנוער במושבים ודויד, פנחס וצפורה מנהלל אשר דיברו על ההתלבטות בנהלל האם להצטרף לנוער העובד.
בני נוער מהמושבים היו פעילים מרכזיים גם בוועד המחוזי עמק יזרעאל של הנוער העובד, ביניהם שמריהו גוטמן ממרחביה וצבי גרינשפן וסמיק שטרנברג מבלפוריה.
נציגים ממושבי עמק יזרעאל אף הצטרפו למזכירות הארצית של הנוער העובד.
חלקם נשלחו לתפקידי הדרכה בנוער העובד בעיר.
בשנת 1930 הקימו בבלפוריה חברי הנוער העובד מהמושבים בלפוריה, כפר יחזקאל, מרחביה ותל עדשים את "ארגון בוגרי הנוער העובד למושב עובדים", לימים "קבוצת העבודה של ארגון אפרים" (בקיצור ארגון אפרים).
באותה שנה התכנסה הוועידה השנייה של הנוער העובד.
ועידה זו עסקה בשאלת יעדי ההגשמה של הנוער העובד.
בוועידה זו דיברו צבי גרינשפן וסמיק שטרנברג, שניהם ממושב בלפוריה, בזכות המושב כיעד הגשמה בנוער העובד.
בהחלטות הוועידה נרשם: זאת כחלק מההכרה במושב העובדים כאפיק הגשמה בנוער העובד.
בשנת 1933 הוקמה תנועת המושבים והארגונים בארץ ישראל.
תנועה זו איגדה את המושבים ואת הארגונים המיועדים להתיישבות מושבית.
ועידת תנועת המושבים בשנת 1935 עסקה גם בשאלת החינוך במושב.
את נושא הנוער במושבים הציג חבר מושב כפר יהושע דוד ברש.
לוועידה הוזמנו מזכיר הנוער העובד ישראל גלילי ונציגים של הנוער במושבים גואל לויצקי (ירקונה), יגאל הורוביץ (נהלל), סמיק שטרנברג (ארגון אפרים) ומשה דיין (נהלל).
אשר הציגו בדבריהם את פעילות הנוער העובד במושבים.
בוועידה החליטה תנועת המושבים שכלל הנוער במושבים צריך לפעול במסגרת הנוער העובד.
עוד החליטה הוועידה על הקמת ועדת הנוער במושבים והנחתה אותה לשתף פעולה עם הנוער העובד.
בפועל ועדת הנוער הוקמה רק בשנת 1938.
בשנת 1936 הקים ארגון אפרים את מושב בית שערים, המושב הראשון מיסודה של הסתדרות הנוער העובד.
בשנת 1951 בעקבות הפילוג בקיבוץ המאוחד, הוקמו במסגרת הנוער העובד והלומד חטיבות נפרדות לבני איחוד הקבוצות והקיבוצים ולבני הקיבוץ המאוחד.
עם הקמת המדינה והעליות הגדולות של שנות ה-50, בייחוד מארצות האסלם, שילשה עצמה תנועת המושבים והפכה לכוח המוביל ביישוב הארץ.
בני המושבים הוותיקים ובני איחוד הקבוצות והקיבוצים נענו לקריאתם של דוד בן-גוריון ושמואל דיין לסייע להתיישבות העולים החדשה ולשלוח מדריכים למושבי העולים החדשים.
בתחילה מפעל השליחות כלל כ-15 מדריכים שהדריכו ב-45 מושבי עולים, אולם עם הזמן התרחב המפעל.
ההדרכה כללה פעילות נוער, וכן הכשרה חקלאית ואידאולוגית לערכי המושב.
בהמשך הוכשרו מדריכים חדשים מקרב בני העולים עצמם.
הצלחת הפעילות הובילה לכך שבשנת 1957 רוב גדול של הנוער במושבי העולים התחנך בנוער העובד.
הגידול המהיר של פעילות הנוער העובד במושבי העולים בשיתוף עם ועדת הנוער במושבים יצר צורך במרכז חינוכי שילווה את התהליכים החינוכיים הייחודיים במושבים בכלל ובמושבי העולים בפרט.
ב-1959 כינסה ועדת הנוער של תנועת המושבים את ועידת הנוער המושבי.
הוועדה החליטה לקרוא לנוער העובד להקים חטיבה נפרדת לנוער במושבים, בדומה לחטיבות הקיבוציות.
בשנת 1959, התקיימה הוועידה השביעית של הנוער העובד.
בוועידה זו הוחלט על הצטרפות הבונים-התנועה המאוחדת לנוער העובד, על שינוי שמה של התנועה ל"הסתדרות הנוער העובד והלומד העברי בארץ ישראל" ועל מעבר לפעולה באמצעות חטיבות: חטיבה חינוכית, חטיבה מקצועית, חטיבת בני איחוד, חטיבת בני הקיבוץ המאוחד, הבונים וחטיבת בני המושבים.
בכך קיבל הנוער העובד את הבקשה של ועידת הנוער במושבים.
הקמת החטיבה נועדה בין השאר לייצר במה משותפת לפעילות בני המושבים הוותיקים והחדשים (מושבי העולים), ברוח מחלקת ההדרכה של ועדת הנוער ובניהולה.
ניסיונות פרישה מהנוער העובד והלומד
בסוף שנת 2006 הודיעה תנועת המושבים, כחלק משינויים ארגוניים כלליים, כי ברצונה להפריד את חטיבת בני המושבים מתנועת הנוער העובד והלומד החל מ-28 בדצמבר 2006, מתוך כוונה להתאים את צורכי בני המושבים לצורכי המרחב הכפרי האקטואליים כפי שראו אותם.
תנועת הנוער העובד והלומד פתחה במגעים להשארת בני המושבים כחלק מהתנועה האם.
כמו כן, כמהלך קונסטרוקטיבי שנועד לחזק את השותפות בין התנועות, נכנסו מדריכים מתנועת הבוגרים של התנועה להדרכה בבני המושבים והעסקת הצוות המרכזי של התנועה עברה להיות תחת המעטפת הארגונית של הנוער העובד והלומד, תוך הבטחה להמשך האוטונומיה זאת, בתיווך שלום שמחון ובתיאום עם מזכ"ל חטיבת בני המושבים, אייל עוזון.
ב-3 באוקטובר 2018 החליטה מועצת תנועת המושבים לפעול לפיצול בני המושבים מהנוער העובד והלומד ולהקים תנועה עצמאית בשם "תנועת הנוער בני המושבים" עקב טענות על כך שתנועת הנוער העובד והלומד לא נהגה בשקיפות בהקצבות שקיבלה עבור חניכי חטיבת בני המושבים.
בתגובה לדברים אלו טענה תנועת המושבים ש"לא הייתה כל אמת שהיא בהשמצות שהופצו כנגד הנוער העובד והלומד".
במשך מספר חודשים פעלו במקביל שני גופים תחת השם בני המושבים: "חטיבת בני המושבים" בנוער העובד והלומד ו-"תנועת בני המושבים" של תנועת המושבים.
במאי 2019 קיבלה הנהלת תנועת המושבים החלטה לחזור לשתף פעולה עם תנועת הנוער העובד והלומד בהפעלת חטיבת בני המושבים.
לאחר מאבק ארוך בין שני הגופים הוקמה התנועה החדשה על ידי ראשי המועצות האזוריות בוגרי בני המושבים וארגון השומר החדש.
שירי ארדיטי, מנהלת החטיבה עד אותה הנקודה סיימה פעילותה בעמותת בני המושבים ועברה עם הצוות המרכזי של התנועה לארגון השומר החדש.
במעבר זה התפצלו אלפי חניכים, מעשרות מועצות ומאות יישובים.
נכון ל-2021, למעלה מ-150 יישובים ממשיכים לפעול תחת חטיבת בני המושבים.
חמשת ערכי התנועה הם: שוויון ערך האדם, דמוקרטיה מהותית, סוציאליזם, ערך העבודה וציונות.
ערכים אלו זוקקו באמצעות תהליך דמוקרטי שערכה התנועה בשנים 2017–2018 והתבססו על עקרונות המושב בהלימה לאתגרי המציאות המודרנית
הקמת המושב - מקור לאידאולוגית בני המושביםהמושב הראשון, נהלל, הוקם בשנת 1921 בעמק יזרעאל.
את חברי הקבוצה הוביל אליעזר יפה שניסח את רעיון המושב ועקרונותיו עוד בתקופת העלייה השנייה.
במושב ניסו החברים לשלב בין רעיונות השיתופיות והשוויון (שהתקבלו מהתנועה הסוציאליסטית) עם רעיונות של חלוציות, עבודה וחקלאות (שאפיינו את התנועה הציונית)
הקמת המושב יצרה שתי צורות חיים שיתופיות שהיו שונות ביניהן במידת השיתוף בין האנשים ובמקומו של הפרט בכל אחת מהן.
צורות התיישבות אלה, המושב והקיבוץ הובילו במקביל את הקמת המדינה שבדרך, כל אחת עם האפיונים שלה.
חברי קבוצת נהלל ניסחו את רעיונותיהם בחמישה עקרונות על פיהם הקימו את המושב ואשר היו לאבני בוחן לבחירות תנועת המושבים והחלטותיה והיוו את עמוד השדרה הערכי והמוסרי שלה ויותר מאוחר עמדו בבסיס הבחירה להקשר בשותפות עם תנועת הנוער העובד אשר החזיקה בעקרונות שוויוניים, שיתופיים, פועליים והתיישבותיים-חקלאיים דומים.
קרקע לאומית: חבר המושב מקבל בחכירה את משבצת הקרקע אותה הוא מעבד, אך היא אינה בבעלותו.
עיקרון זה ביטא את רעיון החלוציות לפיו המושבניקים משרתים את הצורך הלאומי בכיבוש הקרקע, החקלאות ויצור המזון וכמו כן את תפיסת תנועת העבודה כי אדמות ארץ ישראל הן אדמות העם היהודי ואינן שייכות לאף אדם פרטי.
משק מעורב: נקבע כי בכל משק יהיה מגוון של ענפים חקלאיים וזאת על מנת למנוע תלות בענף אחד ועונתיות.
שיווק משותף: כדי למנוע תחרות בין משקים שונים מהמושב שתוביל לפגיעה במשקים חלשים ולסכסוכים, היה כל מושב משווק באופן מרוכז את תוצרתו ומחלק את הרווח למשקים השונים על פי כמות התוצרת אותה מסר כל משק למושב.
עזרה הדדית: מקימי המושב רצו ליצור חברה צודקת שחבריה יכולים להתקיים בכבוד ובביטחון כלכלי ועל כן קבעו כי משפחות המושב ערבות זו לזו כלכלית ולרוב אף מיסדו בתקנון המושב מס מיוחד או קופה שמטרתה לתמוך במשקים במשבר.
ערכי החטיבה ומטרות החטיבה הנגזרות מהם שוויון ערך האדם: מכל אדם הוא עולם ומלואו והוא ייחודי ומיוחד (בשל שוני במראה, ברקע שממנו אנחנו מגיעים, בכישורים, בצרכים, במין, בדת ועוד) .
אם כל אדם הוא ייחודי אין אדם שערכו, רצונותיו וצרכיו נמצאים מעל אדם אחר.
בעקבות תפיסה ערכית זו מטרת התנועה להיאבק למען זכותם של כל בני האדם לחיים, לכבוד ולזכות להתבטא וליצור .
על התנועה לפעול לתיקון חוסר השוויון במישורים הציבוריים, חברתיים, כלכליים ופוליטיים.דמוקרטיה מהותית: הדמוקרטיה כהשקפת עולם ואורח חיים.
קיום חיים דמוקרטים פירושם עיצוב מרחב החיים והשפעה על הסביבה בה אני חי, בצורה של שיח, לקיחת אחריות ושיתוף.
תפיסה ערכית זו מדגישה את עקרון הפלורליזם, הסובלנות ושוויון ערך האדם כבסיסים ליצירת סביבה צודקת ושוויונית בה יש התחשבות במיעוט או בשונה.סוציאליזם: גישה חברתית כלכלית שמבוססת על הערכים: שוויון, שיתוף, סולידריות ואחווה.
ההנחה העומדת בבסיס הסוציאליזם היא כי האדם הוא יצור חברתי, ומטבענו להתקיים ולחיות בצורה שיתופית.
מכאן נגזרות מטרה נוספת של התנועה המחברת ערכים אלו לקהילה כקיום הממשי של הערך בחיי חטיבת בני המושבים.
המטרה: יצירת מעגלי חיים, אשר במרכזם עומד שיח של שוויון, רעות, וההדדיות בין החברים.
קיום אורח החיים הקהילתי בא להיות לדוגמה לחברת מופת של ממש.עבודה: חטיבת בני המושבים רואה בעבודה כיצירה ועשייה עצמית והיא שואפת לחברה בריאה המבוססת על יצרנות ועשייה בה כל עבודה מכבדת את בעליה.
מטרת התנועה היא לפעול למיגור הניצול והעבדות המודרנית ולעצב חברה בה העבודה מביאה את האדם לידי ביטוי ומימוש עצמי, שמטרתה יצרנות ותרומה.ציונות: ציונות היא בניית ארץ ישראל והחברה היהודית בה.
חטיבת בני המושבים מפרשת את הציונות כשאיפה מתמדת לבניית חברת מופת, חברה מוסרית, יצרנית ודמוקרטית המושתתת על ערכים של שוויון, חירות, עבודה, שיתוף ואחווה.
חטיבת בני המושבים מבקשת ללמוד ולהכיר את העבר תוך חיזוק זהותנו היהודית תרבותית, להיות מחוברת להווה ופעילה בעיצוב העתיד לבוא.
סמלי החטיבהסמל החטיבה - מורכב משתי חוליות.
התחתונה מייצגת את דור המייסדים, בתוכה נמצאים תלמים של שדה חרוש המסמלים את עבודת האדמה.
העליונה (בה כתוב שם החטיבה) מייצגת את הדור הצעיר ממנו יוצאים עלים המסמלים צמיחה והתחדשות.חולצה כחולה עם שרוך אדום - החולצה הכחולה מסמלת את העבודה והשרוך האדום מסמל את השוויון בין כל בני האדם שדמם אדום.
במהלך ניסיון ההפרדות מהנוער העובד והלומד החליפו רבים מהחניכים את צבע השרוך לירוק זית, המסמל שלום, שורשיות, חקלאות, צמיחה והתחדשות.
כיום השרוך הרשמי הוא אדום אך חלק משתמשים עדיין בשרוך הירוק.
על הכיס השמאלי של החולצה הכחולה מופיע סמל חטיבת בני המושבים, ועל הכיס הימני לרוב מופיע סמל המועצה.
פעילות הקינים מרוכזת על ידי הגרעינרים (מדריכים בשנת שירות) ומד"בים (מדריכים בוגרים).
המדריכים הבוגרים הם בדרך כלל שכירים של המועצה או היישוב בו הם עובדים.
פעילות החטיבה מופנית לכלל הילדים והנוער ביישוב מכיתות ד' עד כיתה י"ב.
עד כיתה ח' החניכים מודרכים על בסיס שבועי ביישוב.
החל מכיתה ט' הם נחשבים "טרום-פעילים" (בקיצור, טרומ"פ).
בשנה הזו הם עוברים הכשרות לקראת השנים הבאות, בהן ייקחו תפקידים וישתלבו בצוות ההדרכה ביישוב.
כמו כן, בשנה הזו הם מצטרפים למפעלי החטיבה הארציים.
בין כיתה י' (מד"צים - מדריך צעיר) ועד י"א (מד"מ - מדריך מתקדם) החניכים לוקחים על עצמם תפקידים בצוות ההדרכה בתור מדריכי קבוצה או פעילים.
בכיתה י"ב ("מש"צ" - מלווה שכבה צעירה) החניכים לוקחים אחריות על צוות ההדרכה בליווי צוותי ההדרכה ובתפקידים אחרים.
רמות פעילותהיישוב - במסגרתו מתקיימות הפעולות השבועיות.
לעיתים מרכז הפעילות, המכונה "ק"ן", "סניף" או "גוש", משותף למספר יישובים.
המועצה האזורית - המועצה האזורית היא המסגרת המוניציפלית בה נערכת הפעילות ובה מתרחשים אירועי השיא והטיולים של חניכים בכיתות ד'-ח' (חג מעלות, פסטיבלי חנוכה ופורים מחנה פסח וקיץ וכדומה), כמו גם ההכנה לקורסי ההדרכה.
המחוז - הפעילות מחולקת ל-3 מחוזות: צפון, מרכז ודרום.
במסגרת המחוז מתקיימות הכשרות מדריכים, מפעלי פסח ופעילויות נוספות.
הרמה הארצית - ברמה הארצית מתקיימים בחודשי הקיץ מפעלים ארציים היוצרים נרטיב היסטורי, ובנויים בצורה כרונולוגית עם העלייה בגיל המודרך: לכיתות ז' (מסע פלמ"ח), ח' (מסע בעקבות לוחמים לשלום) ו-ט' (מסע מנהיגות) ובקיץ המד"צים קורס ההדרכה.
כמו כן, קורסי ההדרכה הם ארציים ומפעלים וטיולים המתקיימים לכיתות הבוגרות (ט'-י"ב) הם ארציים.
בין טיולים אלו נמנים "מפעל יוסי יפה" בסוכות וטיול חנוכה.
הגשמה בחטיבת בני המושבים - גרעין עודד (ש"ש/נח"ל)
עודד שחר שוורץ, בן קיבוץ ניר עם, נהרג ב-10 ביולי 1967, ביום השלושים לנפילת אחיו עמוס שחר, במלחמת ששת הימים.
באותם ימי מלחמה התנדב הנוער לצאת לשדות ולעבוד בחקלאות במקום הגברים המגויסים לצה"ל.
עודד יצא לעבודה בשדות הקיבוץ שעל קו הגבול, שם עלה על מוקש ונהרג.
עודד היה בן 18 במותו.
בשנה זו נוסד גרעין ראשון של החטיבות הקיבוציות בנוער העובד והלומד (חטיבת בני הקיבוץ המאוחד וחטיבת בני האיחוד) שיצא לשנת שירות בשכונת קטמון בירושלים.
בין חברי הגרעין היה אהוד גלעד שלמד בכיתתו של עודד שחר.
בעקבות מות חברו הטוב, החליט אהוד יחד עם חבריו לקרוא לגרעין ע"ש עודד שחר שוורץ - "גרעין עודד" - ובכך להנציח את שמו.
אחד ממיסדיו של גרעין עודד ומנהלו היה עופר ישראלי.
בשנת 1977 החליט מזכ"ל הנוער העובד והלומד, גורי מיר, לאפשר פעילות של חטיבת בני המושבים במסגרת גרעין עודד.
בתחילה גרעין עודד שימש ליציאה של נוער ממושבים ותיקים ליציאה לשנת שירות במושבים בפריפריה, אך בהדרגה הפכו חברי גרעין עודד לחוליה מרכזית בהדרכת כלל החטיבה ונשלחו לכלל חלקי הארץ.
במקביל בהדרגה הפסיקו החטיבות הקיבוציות בנוער העובד והלומד לשלוח את חבריהם לגרעין עודד וכך הוא הפך לחלק מחטיבת בני המושבים ולאפיק ההגשמה המרכזי שלה.
כיום גרעין עודד הוא מסלול שנת שירות במסגרת הגשמה תנועתית שמתבצעת על ידי דחיית השירות הצבאי בשנה ויציאה לשנת י"ג של הדרכה במסגרת "בני המושבים".
בכל קומונה חמישה עד שנים-עשר גרעינרים אשר עובדים במושבים, בקיבוצים וביישובים קהילתיים במועצה האזורית שבה פועל הגרעין.
בשנת 2020 הוקם במסגרת גרעין עודד מסלול בשם "גרעין חוסן" שבמסגרתו פועלים המתנדבים במסגרות שונות כגון פנימיות, הדרכת טבע וטיולים, בתי ספר ושכונות.
נכון לשנת 2023, מתנדבים בגרעין עודד כ-100 גרעינרים ב-18 קומונות.
בעבר (2010–2017) היו בנוסף לגרעין עודד עוד שני מסלולי הגשמה בחטיבת בני המושבים: גרעין דרור - גרעין קהילתי בבתי ספר; גרעין דרך - פעל בשיתוף רשת בתי הנוער "קדימה".
להוציא לפועל את מטרות חטיבת בני המושבים במסגרת תנועת נוער קהילתית.
לחנך לערכי התנועה: חיים דמוקרטיים וציוניים, שוויוניות ושיתוף, אחריות והתנדבות, מעורבות בחיי הקהילה והחברה, אהבת האדם והאדמה ומתן דוגמה אישית.
הקמת קבוצות נוער בשכבות גיל שונות והפעלתן במסגרת סניפים תנועתיים ברמת המושב, האזור, המחוז וברמה הארצית.
הגשמה תנועתית בחיי היום יום ולטווח ארוך.
פיתוח מנהיגות צעירה במושב ובאזור.
להוות קבוצה יוזמת ופעילה המעלה רעיונות חדשים ומקדמת תהליכים בתנועה.
מדי שנה מתגבשים גרעיני נח"ל מבין בוגרי מסלולי שנת השירות אשר ממשיכים במסלול ההגשמה התנועתי במסגרת שירותם הצבאי.
בסוף שנת השירות בני הגרעין עוברים מספר חודשים במכינה הכוללים עבודה, לימודים וגיבוש הקבוצות, ובסופה מתגייסים לצבא כגרעינים.
המפעל לזכרו של יוסי יפהיוסי יפה, בן מושב חרות, פעל במספר תפקידים בבני המושבים, כשהאחרון מבניהם היה רכז בני המושבים, במקביל לריכוז ועדת הנוער של תנועת המושבים.
כמו כן, היה סמח"ט בעוצבת חצי האש.
יפה נפל באזור ניצנה בפברואר 1977, כאשר הג'יפ בו נסע עלה על מוקש.
משנת פטירתו קיימה בני המושבים מפעל לזכרו הנושא את שמו במשך 4 ימים בחול המועד סוכות.
המפעל הייחודי בישראל, מתקיים במשך ארבעה ימים במהלכם חברי התנועה בכיתות ט'-י"ב עמלים במשך מחצית היום בפריצת שבילים וסימונם, שיפוץ אנדרטאות ושיקום וטיפוח אתרי טיול ונוף.
במחצית השנייה מטיילים החניכים והמדריכים באזור.
בכל שנה המפעל מתקיים באזור אחר בארץ, זאת בשיתוף עם קק"ל והרשויות המקומיות.
בשנת 2005 העניק המשרד להגנת הסביבה לבני המושבים תעודת הוקרה לפעילות מיוחדת על תרומתה לסביבה ב"מפעלי יוסי יפה".
מאז הקמת התנועה החדשה ועד היום המפעל מתקיים גם במסגרת פעילות התנועה החדשה בכל שנה.
חטיבת ביניים בישראל היא חלק ממערכת החינוך הפורמלי בישראל, שבו לומדים תלמידים בכיתות ז' עד ט' (גילאי 12 עד 15).
חטיבות הביניים הוקמו במערכת החינוך בישראל החל משנת 1968, עם הנהגת רפורמה במערכת החינוך.
במסגרת רפורמה זו הורחב מספר שנות הלימוד הנכללות בחוק לימוד חובה עד לכיתה י', והוחלט על הקמת חטיבת הביניים, ששתי כיתותיה הראשונות נלקחו מבית הספר היסודי, והכיתה העליונה בה נלקחה מבית הספר התיכון.
חטיבות הביניים מופעלות בדרך כלל כמסגרת עצמאית, ולעיתים פועלים חטיבת ביניים ובית ספר תיכון במתחם אחד, הקרוי "בית ספר שש-שנתי".
בהתאם לכך, במרבית המקרים הרכב מוסדות החינוך לגילאי 6 עד 17 הוא כדלקמן: בית הספר היסודי - שש-שנתי (כיתות א'-ו'), ולאחריו חטיבת הביניים - תלת-שנתית (ז' עד ט'), ולבסוף בית ספר התיכון - תלת-שנתי (י' עד י"ב).
בחינוך הממלכתי דתי נהוג לכלול את כיתה ט' כחלק מהתיכון, ולא בחטיבת הביניים.
בכמה בתי ספר בישראל מאורגן החינוך ההתחלתי, בית הספר היסודי וגן הילדים במסגרת של חטיבה צעירה הכוללת גן חובה, כיתה א' וכיתה ב'.
במעקב אחר סיבות הנשירה של תלמידים מהלימודים בבית הספר התיכון, נמצא כי אחד הגורמים ליציאתם של הנערים והנערות ממסגרת הלימודים הסדירה כבר בגיל 14–16 הוא המעבר החריף של הנער ממסגרת בית הספר היסודי אל מסגרת בית הספר התיכון.
כאשר הוארכה תקופת הלימודים על פי חוק לימוד החובה עד סיום כתה י', והוקמו חטיבות הביניים, ציפו לירידה בנשירה של התלמידים ממסגרת הלימודים, או לפחות לדחיית הנשירה מעבר לכתה ט' (גיל 15).
בחטיבת הביניים נחשפים התלמידים למקצועות חדשים כדוגמת מתמטיקה במקום לימודי חשבון (לעיתים אף מחלקים את לימודי המתמטיקה לאלגברה ולגאומטריה), לימודי מדעים (בכיתות ז'-ח') או ביולוגיה, פיזיקה וכימיה (בכיתה ט') במקום שיעורי טבע ולימודי לשון עברית וספרות - כל מקצוע נלמד לבד במקום הלימוד הכולל של מקצוע העברית.
כן הוחל בחטיבת הביניים בלימודי השפה הזרה.
היה גם הבדל בהכשרת המורים ולאור זאת גם בגישת המורה לתלמיד.
בבית הספר היסודי המורה היה בוגר מכללה להכשרת מורים עם דגש על ההוראה בבית הספר.
לעומת זאת, בחטיבת הביניים מלמדים בעיקר מורים בוגרי אוניברסיטאות.
הערים לוד, רמת גן, גבעתיים לא הצטרפו לתוכנית.
כלומר, אין בהן חטיבות ביניים כלל.
זכרון יעקב חזרה בשנת תשס"ח למתכונת הקודמת של שמונה כיתות בית ספר יסודי וארבע כיתות תיכון, בשיטה של "בית ספר צומח".
בדו"ח ביניים של ועדת החקירה הפרלמנטרית לנושא הפערים החברתיים בישראל, בראשות חבר הכנסת רן כהן, נסקרו מדדי יעילות וצמיחה בבית הספר - המיצ"ב - במקצועות מתמטיקה, אנגלית, מדעים ובקריאה שערך משרד החינוך בשנת הלימודים תשס"א.
המבדקים נערכו בקרב כ-10,000 מתוך כ-80,000 תלמידים בכל שכבת גיל.
התוצאות היו כי בכיתות ד'-ט' התגלתה עלייה חדה בפערים בכיתה ז' - בעת המעבר מהחינוך היסודי לחטיבת-הביניים.
היה בכך כדי להצביע על ההבדלים ברמות הלימוד בין בתי הספר היסודיים, אשר התגלו רק כאשר התלמידים הגיעו למסגרות של חטיבת הביניים.
העדיפות בתוכניות המחשוב שניתנת לחטיבות הביניים נעשית, בין השאר, על מנת לסייע בהדבקת הפער בין תלמידי בית הספר היסודי, בבואם לחטיבת הביניים.
וכך, בתוכנית מחשוב בתי הספר במדינת ישראל, שהחלה להתבצע בעקבות דו"ח ועדת הררי לקידום המדע והטכנולוגיה, ניתנת עדיפות לאזורי מצוקה וגם לחטיבות ביניים.
לבתי הספר מוצעת תשתית התקשרות לאינטרנט במחירים מוזלים, הכוללת התקנה ומקום אחסון לאתרים וחומרי למידה.
חטיבת הבקעה והעמקים (חטיבה 417 ובעבר חטיבה 63) היא חטיבה מרחבית (חטמ"ר) של צה"ל, שתפקידה להגן על אזור בקעת הירדן והעמקים.
החטיבה כפופה לעוצבת גלעד תחת פיקוד מרכז.
בחטיבה פועלים גדודי חי"ר קל סדירים של חיל הגנת הגבולות המשלבים לוחמים ולוחמות, וגדודי חי"ר במילואים.
הגדודים הסדירים הם גדוד לביאי הבקעה וגדוד אריות הירדן.
חטיבת הבקעה הוקמה מתוך חטיבת הצנחנים במילואים 80 ב-3 בנובמבר שנת 1967 בתום מלחמת ששת הימים, מפקדה הראשון (במקביל) היה רפאל איתן.
עם היווצרות הגבול החדש - נהר הירדן - היה צורך להגן על גבולה המזרחי של מדינת ישראל מחדירות של מחבלים וגורמים עוינים משטחה של ירדן.
"ארץ המרדפים" היה השם שניתן לחבל ארץ זה כתוצאה מריבוי החדירות משטחה של ירדן והמרדפים שניהלו כוחות צה"ל עד ללכידת חוליות המחבלים.
מאות מחבלים נהרגו ונשבו בעשרות מרדפים בבקעת הירדן, ומנגד גם לחיילי צה"ל היו נפגעים רבים.
באמצע יולי 1970 החל צבא ירדן לפעול ביד חזקה כנגד המחבלים.
מאז ועד ספטמבר 1972 לא הייתה בבקעת הירדן אף תקרית רצינית.
הודות לפעולות החטיבה, שבעקבותיה פנו גם הירדנים לדכא את המחבלים שאיימו עליהם מבית, הושב השקט לבקעת הירדן.
חקלאים החלו מעבדים את חלקותיהם בעברו השני של הנהר, ללא חשש ודייגים ישראלים יצאו לדוג בירדן, בגזרה שקודם לכן איש לא העז להתקרב אליה.
בשנות השמונים החטיבה הייתה כפופה לאוגדה מרחבית 85 (אוגמ"ר העמקים).
בספטמבר 2000 החלו הפלסטינים להפעיל טרור נגד אזרחי ישראל וכוחות צה"ל.
החטיבה בפיקודו של אלוף-משנה דרור פלטין שהתמודדה עד אז בעיקר עם חדירות ממזרח שינתה את הערכותה והחלה להגן על הגזרה כחטיבה מרחבית ולא עוד כחטיבת גבול.
בתקופה זאת התמודדה החטיבה עם אירועי טרור קשים בעיקר בגיזרת יריחו וגב ההר.
אירוע מעצב נוסף התרחש בשנת 2002, או אז חדר מחבל, לראשונה בגזרת הבקעה, ליישוב חמרה אשר בצפון הגזרה סמוך למחסום בקעות.
מפקד החטיבה באותם ימים היה אל"ם חיליק סופר, אשר ניהל את אירוע שנחשב למורכב ביותר ובמהלכו נרצחו אם ובת בביתן בידי מחבל פלסטיני מהכפר הפלסטיני הסמוך, טמון.
ב-19 במרץ 2002, תקפו שני מחבלים צוות טירונים מיחידת מגלן, אשר שירתו בבסיס חמאם אל-מליח, בסיס האימון המתקדם של חטיבת הצנחנים, ובאותה עת החלו את האימון המתקדם, בשעה שתירגל לינה בשטח.
ממכת האש הראשונה נהרג מפקד הצוות, טל צמח, ונפצעו מספר חיילים.
מפקד האימון המתקדם בבסיס הטירונים של הצנחנים, רס"ן גיא חזות שהגיע עם כוחות הכוננות ניהל את הקרב במהלכו נהרג המחבל הנוסף.
ב-2003 עם הקמת בסיס האימונים החטיבתי החדש של הצנחנים סמוך לקיבוץ שומריה- מחנה "איתן".
באפריל 2003 חדרו שני מחבלים למחנה בקעות והרגו שני חיילים.
ב-14 במרץ 2006 פשטו כוחות צה"ל בפיקודו של מח"ט הבקעה אל"ם מוטי אלמוז על הכלא ביריחו במטרה להביא לדין בישראל את רוצחי רחבעם זאבי, שהוחזקו בכלא ועמדו להשתחרר בעקבות עליית החמאס.
המבצע נקרא מבצע הבאת ביכורים.
המצור על הכלא נמשך כעשר שעות וחצי, ובסיומו נכנעו כל המבוקשים.
גזרת האחריות החטיבה הורחבה לכיוון צפון, לאחר סגירת חטיבת העמקים בשנת 2003.
בחודש יוני 2025 עברה חטיבת הבקעה תחת פיקוד עוצבת גלעד לאחר שהייתה כפופה ישירות לפיקוד מרכז לפני כן.
גדוד אריות הירדן (גדוד 41) הוא גדוד חי"ר קל סדיר הפועל בגזרת צפון בקעת הירדן, עמק בית שאן וגבול ירדן באזורים אילו.
אורך הגזרה כ-120 קילומטרים, מעין גב עד פצאל.
בגזרה מצויים העיירה טובאס, חמישה כפרים פלסטיניים ומחנה פליטים.
בשנת 2014 החלו תהליכי הקמת הגדוד המבוסס על השדרה הפיקודית של גדוד לביא של חטיבת כפיר אותו הוחלט לסגור.
טרם הקמת הגדוד נבחר לו השם "ברדלס", אך לאחר מכן הוחלף לשמו הנוכחי.
ב-1 ביולי 2015 התקיים הטקס הרשמי של הקמת גדוד אריות הירדן.
בשנותיו הראשונות, פורסמו מספר פעילויות של הגדוד יחד עם השב"כ ומשמר הגבול.
הפעולות כללו סיכול הברחות אמצעי לחימה מירדן לגורמים עוינים ברשות הפלסטינית, מעצר סוחרי נשק שגנבו מבסיס צה"לי מקלע מסוג נגב, מטול מסוג RPG-7 ואמצעי לחימה נוספים, סיכול פיגוע וחיסול שני מחבלים.
ב-15 ביולי 2018 עלתה לשידור בערוץ כאן 11 "יחידה מעורבת", סדרת דוקו-ריאליטי העוקבת אחר השירות המשותף ומתמקדת בגדוד.
גדוד לביאי הבקעה הוקם במרץ 2017 ומאז הוא אמון על הביטחון השוטף בגזרת דרום בקעת הירדן, העיר הפלסטינית יריחו ופאתיה, צפון ים המלח וגבול ירדן באזורים אילו.
בשנת 2016 החלה הקמת הגדוד ובמרץ 2017 גויס המחזור הראשון של הגדוד המורכב משתי פלוגות, אשר מפקדיו הגיעו בעיקר משאר גדודי החי"ר הקל המעורבים, אך גם מחטיבות החי"ר הסדירות האחרות וחיל האיסוף הקרבי.
ב-25 ביוני 2017 התקיים הטקס הרשמי של הקמת הגדוד, בגן הלאומי קומראן.
שם הגדוד היה תחילה "לביא הבקעה", אך ביוני 2018 שוּנה שמו לגדוד "לביאי הבקעה".
עם הקמת הגדוד מונתה לתפקיד סגן מפקד הגדוד הקצינה רס"ן דנה בן עזרא, סמג"דית החי"ר הראשונה בצה"ל.
במסגרת הפעילות הגדודים נעצרו למעלה מ-100 פלסטינים החשודים בטרור, וכמו כן נתפסו גם כלי נשק.
כמו כן תמודד עם הפרות סדר והתנגדות אלימה מצד הפלסטינים.
ב-6 בפברואר 2023 השתתפו לוחמי ולוחמות הגדוד בפעולה שבה נהרגו חמישה מחבלי חמאס בעקבת ג'בר שליד יריחו.
עוד מתעסוקת הגדוד הוא גדר הגבול של ישראל עם ירדן, שם הגדוד מבצע מארבים ותופס הברחות על מנת לסכל מעבר כלי נשק בין ירדן לישראל.
לגדוד לביאי הבקעה הייתה שייכת יחידת "סְפָר הַמִּדְבָּר", שהוקמה ב-2020 לוחמיה משמשים כגששים בבקעת הירדן והיא דומה ליחידת המילואים מרעול.
היחידה השתתפה בסריקות אחרי המחבלים שביצעו את הפיגוע באלעד והמחבלים שברחו מכלא גלבוע.
היחידה מורכבת בעיקר מאנשי "נוער הגבעות" שרובם מגיעים מחוות וממאחזים בלתי-חוקיים בצפון מדבר יהודה ובקעת הירדן.
לחלקם, לפי מקורות ביטחוניים, היסטוריה של אלימות.
חיילי היחידה היו מעורבים במקרים רבים של התעללות ופגיעה פיזית בפלסטינים.
לאחר שורה של תקריות אלימות וטענות בצבא על תפקוד המפקדים ביחידה, צה"ל בחר לקיים דיונים מתקדמים על האפשרות לסגור את היחידה.
בדצמבר 2023 הוחלט להפסיק את הפעילות המבצעית של היחידה לאחר ששמה של היחידה עלה לכותרות, בין היתר בשל הריגת יובל קסטלמן על ידי אביעד פריג'ה, ששירת ביחידה בשירותו הסדיר.
גרעין של יוצאי היחידה היה בסיס להקמת יחידה חדשה עם אופי פעילות דומה ברמת הגולן - פלס"ר הגולן.
שםתקופה כהונההערותניר דופט 2017–2019 מפקד הגדוד הראשון, לימים קצין אג"ם של עוצבת האשתום פרץ יולי 2019 – יולי 2021 לימים סגן מפקד חטיבה 7אריאל ברבי יולי 2021 – אוגוסט 2023 מג"ד בא"ח הגנת הגבולותסלים חייראוגוסט 2023 – מאי 2025ולד לויטנסקימאי 2025 – הווה
בנוסף לגדודי הגנת הגבולות הסדירים של החטיבה, מונה החטיבה מספר יחידות וגדודי חי"ר במילואים שמורכבים מיוצאי חטיבות החי"ר השונות בסדיר:
יחס"ר (יחידת סיור) 417 "רימון"
גדוד 5025, שהוסב בשנת 2019 לגדוד האיסוף של החטיבה
ית"ם עמקים 7078 – יחידת תגובה מהירה ללוחמה בטרור המורכבת מיוצאי יחידות מובחרות במילואים שהוקמה בעקבות השינויים במפת האיומים בגבול המזרחי של מדינת ישראל ובידודה היחסי של בקעת הירדן, ופועלת בדומה ליחידת לוט"ר אילת הפועלת בדרום הארץ.
בנוסף, חיילי גדוד 49 המשרת תחת חטיבת אפרים מבצעים את פרק האימון המתקדם תחת החטיבה.
גדודי המילואים השתתפו במבצע חומת מגן בכתרים על שכם וג'נין וביצעו נוהל קרב לכיבוש יריחו (התקפה שלא בוצעה בלחץ אנשי עסקים).
במלחמת לבנון השנייה, בעופרת יצוקה ובצוק איתן, גדודי החטיבה החליפו כוחות סדירים בגזרת הבקעה, שכם ויהודה.
כיום עוסקים כחלק מכוחות המילואים של פיקוד המרכז בשיבוש הטרור הפלסטיני באמצעות פעילות ביטחון שוטף בגזרת איו"ש, כשבזמן שגרה, כבכל חטמ"ר, משרתים לעיתים גדודי מילואים שאינם אורגניים לקיום הבט"ש (ביטחון שוטף) בגזרת החטיבה.
בשנת 2008 נבחרה פלחה"ן הבקעה כיחידת מילואים מצטיינת וזכתה בפרס במעמד נשיא המדינה והרמטכ"ל.
לזכר הנופלים בבקעת הירדן הוקמה אנדרטה על גבעה למרגלות הר הסרטבה, מעשה ידיו של הפסל יגאל תומרקין.
חטיבת גבעתי (חטיבה 5) הייתה חטיבת חי"ש מובחרת.
החטיבה הוקמה בתל אביב, על בסיס חי"ש פרברים (נוער עובד), פלוגות ה"נחשונים" (משוחררי הצבא הבריטי) ועולים חדשים.
היא הוקמה בתחילת 1948 כחטיבת חי"ש של ההגנה, שהפכה עם הקמת צה"ל במאי 1948 לחטיבה בצה"ל, אליה הצטרפו לוחמי אצ"ל ומגויסים אחרים.
"גבעתי" היה כינויו המחתרתי של מקים החטיבה ומפקדה הראשון שמעון אבידן, וכך נקבע שמה.
בפברואר 1948 הוצאה החטיבה מתל אביב, כדי לתפוס את חזית הדרום, ואת מקומה תפסו גדודי חטיבת קרייתי.
רוב החטיבה הועברה לדרום, 200 מחייליה הועברו לחטיבת הנגב, שהורכבה ברובה מחברי פלמ"ח, ו-200 חיילים הועברו לירושלים בשביל לחזק את חטיבת עציוני.
ערב קום המדינה מנתה החטיבה 3,229 חיילים ומפקדים.
גבעתי נחשבת חטיבת החי"ש המצטיינת במלחמת העצמאות, שבה לחמה בכ-180 קרבות.
נהרגו בהם 675 חיילים משורותיה ונפצעו כ-2,000 לוחמים.
החטיבה הסדירה פעלה ברציפות עד סוף 1956, אז פורקה.
3 חודשים לאחר מכן, חטיבה 17, חי"ר מילואים, אורגנה מחדש וקיבלה את השם גבעתי, ומאוחר יותר מספרה שונה לחטיבה 5.
בסתיו 1947, מייד לאחר עצרת האו"ם בכ"ט בנובמבר, כאשר הותקף היישוב היהודי וכוח המגן העברי, התארגנה 'ההגנה' במסגרת של ארבע חטיבות חי"ש מרחביות, אשר הפכו בהמשך לשש.
חטיבת הדרום הוקמה בתל אביב באזור שמדרום לנחל איילון וכללה את מושבות שפלת יהודה.
בחטיבה נכללו חמישה גדודי חי"ש, חבלי חי"ם עירוניים בתל אביב וסביבתה ושתי נפות חי"ם ברחובות וגזר.
בראשית 1948 נוצרה חטיבת גבעתי מתוך חטיבת הדרום וחטיבת קרייתי קיבלה את האחריות על מרחב תל אביב.