tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הראגוצ'י ערך 13 הופעות במדי פורטונה דיסלדורף עד לתום העונה, הבקיע שער אחד ובישל ארבעה, וסייע לקבוצה לסיים במקום הראשון ולהעפיל לבונדסליגה.
ביוני 2018 חתם הראגוצ'י בהנובר 96 מהבונדסליגה על חוזה לשלוש עונות.
הראגוצ'י היה שחקן הרכב קבוע בהנובר בעונת 2018/19, אך לא הצליח למנוע את נשירתה לבונדסליגה השנייה.
הראגוצ'י נשאר בהנובר שתי עונות נוספות, כאשר בעונת 2019/20 הבקיע שישה שערי ליגה ובעונת 2020/21 הבקיע תשעה שערי ליגה, אך לא הצליח לחזור עם הנובר לבונדסליגה.
בסיום עונת 2020/2021 עבר הראגוצ'י מהנובר לאוניון ברלין מהבונדסליגה.
בעונת הבכורה שלו בקבוצה, 2021/22, הראגוצ'י רשם עונה טובה במיוחד, כאשר קבוצתו סיימה במקום החמישי המפתיע, והוא הבקיע שני שערי ליגה, ושיחק בהרכב בקביעות.
את עונת 2022/23 התחיל הראגוצ'י באוניון ברלין, וערך 11 הופעות ליגה.
בפגרת החורף של עונה זו, עבר הראגוצ'י לשטוטגרט שהייתה בתחתית הבונדסליגה, וחתם בה על חוזה לשנה וחצי.
הראגוצ'י ערך 11 הופעות ליגה עד לסיום העונה, אותה סיימה שטוטגרט במקום ה-16 ונאלצה לשחק בצמד משחקי מבחן מול המבורג.
שטוטגרט צלחה את משחקי המבחן בהצלחה, אך הראגוצ'י לא שותף בהם.
בעונת 2023/24 ערך הראגוצ'י שתי הופעות ליגה בלבד.
בתום עונה זו, פקע חוזהו והוא שוחרר מהקבוצה.
הראגוצ'י שיחק בנבחרות הצעירות של יפן.
בשנת 2011 ערך הראגוצ'י את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת יפן הבוגרת, והיה מועמד להיכלל בסגל הנבחרת לגביע אסיה בכדורגל 2011, אך נופה לבסוף.
בשנת 2013 נכלל הראגוצ'י בסגל היפני לגביע מזרח אסיה, ערך שתי הופעות בטורניר, והיה שותף לזכייה של יפן בטורניר זה.
בשנת 2018 נכלל הראגוצ'י בסגל של יפן למונדיאל 2018. הראגוצ'י פתח בהרכב בשני משחקים של יפן בשלב הבתים, בניצחון 1–2 על נבחרת קולומביה ובתיקו 2-2 מול נבחרת סנגל, שבו הוחלף על ידי שינג'י אוקזאקי.
במשחק שמינית הגמר מול נבחרת בלגיה, העלה הראגוצ'י את יפן ליתרון 0–1 מפתיע, ובהמשך טקאשי אינוי הכפיל את היתרון, אך בלגיה הפכה את התוצאה ל-2–3, ויפן והראגוצ'י הודחו מהמונדיאל בשלב זה.
בשנת 2019 הראגוצ'י זומן לסגל היפני לגביע אסיה בכדורגל 2019. בטורניר זה הבקיע הראגוצ'י שני שערים עבור יפן, שהפסידה במשחק הגמר בתוצאה 3-1 לקטר.
הראגוצ'י השתתף עם יפן במוקדמות מונדיאל 2022, ואף היה חלק בהעפלתה לטורניר, אך הוא לא זומן לסגל היפני למונדיאל 2022 עצמו.
גֶנְץ (בהונגרית: Gönc) היא עיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
יהודים ראשונים החלו להתיישב במקום בסוף המאה ה-18. רובם עסקו במסחר.
במקום התפתחה קהילה ונבנה בית כנסת בשנת 1828 אשר נהרס ונבנה מחדש בשנת 1863. עוד היו בעיר חברה קדישא ובית ספר.
בשנת 1930 התגוררו במקום 229 יהודים.
בשנת 1935 התארגן במקום סניף של "התאחדות ציוני הונגריה".
בשנת 1938 נעצרו 30 מיהודי העיר, ונכלאו במחנה הריכוז בנג'קניז'ה למשך שישה שבועות.
במהלך מלחמת העולם השנייה והשואה בשנת 1942 גויסו צעירים יהודיים מהעיר לעבודות כפייה באוקראינה שם נספו רובם.
ובאפריל 1944, אז מנתה הקהילה 171 יהודים, לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה, נצטוו היהודים לענוד את הטלאי הצהוב והתרבו מעשי התקיפה של יהודים ברחובות בחסות השלטונות.
בחג הפסח רוכזו כל היהודים בבית הספר הקתולי, דברי הערך שברשותם הוחרמו, והאמידים נחקרו ועונו באכזריות על מנת לגלות האם והיכן הטמינו דברי ערך נוספים.
למקום הובאו גם יהודים תושבי הכפרים הסמוכים, וכעבור זמן קצר הוסעו כולם לבית החרושת ללבנים בקושיצה.
במאי נשלחו כל יושבי המחנה למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי המלחמה ושואת יהודי הונגריה, חזרו לעיירה 35 ניצולי השואה, ושיפצו את בניין בית הכנסת, ניקו את בית העלמין, וניסו לחדש את חיי הקהילה.
הניסיון לא עלה יפה, והיהודים עזבו.
מקצתם עקרו לערים גדולות, ומקצתם עלו לארץ ישראל.
בשנת 1949 כבר לא ישב אף יהודי אחד בגנץ.
גנצרוסקה (בהונגרית: Göncruszka) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית גנצרוסקה קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-726 תושבים בשנת 2007 עד 686 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-5%).
היהודים הראשונים התיישבו במקום בסוף המאה ה-18. והקהילה נוסדה בראשית המאה ה-19 ובמקום נבנה בית כנסת ויש בו עד היום בית קברות.
בשנת 1944, לאחר הכיבוש הגרמני, הועברו כל היהודים לגטו בקאשה, משם נשלחו לאושוויץ.
אחרי המלחמה חזרו לגונצרוסקה ניצולים מהמחנות ובשנת 1946 היו רק 13 יהודים בכפר.
גנריך בוריסוביץ' גופמאן (28 בפברואר 1922, אירקוטסק – 22 במאי 1995, מוסקבה) היה טייס וסופר צבאי יהודי-סובייטי, גיבור ברית המועצות.
נולד ב-28 בפברואר 1922 בעיר אירקוטסק.
בספטמבר 1922 משפחתו עברה למוסקבה.
בשנת 1940 סיים את לימודיו בבית הספר (ט' שנים) ובמועדון המעופף דזרז'ינסקי במוסקבה.
גויס לצבא מאז יולי 1940, למד בבתי ספר לתעופה צבאית של טייסים בסלונים (יולי-אוגוסט 1940), פסטאווי (1940 - 1941) וצ'קאלוב (יוני-אוגוסט 1941) וביוני 1942 סיים אותו.
באוגוסט-נובמבר 1942 - טייס של רגימנט תעופה מילואים 34 (במחוז הצבאי של מוסקבה), בנובמבר 1942 - מרץ 1943 - טייס של רגימנט תעופת המילואים ה-10 (במחוז הצבאי של וולגה).
בינואר-מרץ 1943 הטיס את מטוסי התקיפה איליושין II-2 לחזית סטלינגרד.
השתתף במלחמת העולם השנייה: באפריל-מאי 1943 כמפקד הגף ברגימנט התעופה ההתקפי מס' 190 של אוגדת התעופה ההתקפית מס' 214, במאי 1943 - מאי 1945 - טייס בכיר, מפקד הגף, בהמשך, סגן מפקד ומפקד טייסת האוויר של רגימנט התעופה ההתקפית מס' 322 באותה האוגדה.
נלחם בחזית הצפונית-קווקזי, כחלק ארמיית החוף הנפרדת, על החזית הבלטית השנייה ובחזית לנינגרד.
השתתף במבצעים נובורוסיסק-טמן, קרץ'-אלטיגן, קרים, רז'יצה-דווינה, ריגה, ו כיתור כוחות וורמאכט בקורלנד.
במהלך הפלישה לפרוסיה המזרחית בהשתתפו בהפצצות הראשונות, לפי זיכרונותיו, שידר בתקשורת בין המטוסים את המילים הבאות:.
במהלך המלחמה ביצע 146 גיחות במטוסי ההתקפה של איליושין-2 ואיליושין-10 לצורך תקיפת כוח אדם וציוד אויב, והפיל 2 מטוסי אויב בקרבות אוויר.
על אומץ וגבורה שהציג בקרב עם הכוח הפולש הוענק לו בצו הנשיאות העליונה של ברית המועצות מ-26 באוקטובר 1944 עיטור גיבור ברית המועצות עם הענקת עיטור לנין ומדליית כוכב הזהב הנלווים לעיטור הראשון כשהוא בדרגת לויטננט בכיר.
לאחר המלחמה עד פברואר 1946 המשיך לפקד על טייסת האוויר של הרגימנט במחוז הצבאי הבלטי.
בשנת 1950 סיים את לימודיו באקדמיית חיל האוויר שביישוב מונינו ליד מוסקבה.
בשנים 1950 - 1953 היה סגן מפקד של רגימנט אווירי התקפי במחוז הצבאי הבלטי, ובשנים 1953 - 1962 היה מרצה בכיר לתעופה בקורסי קצינים מרכזיים "ויסטרל".
מאז פברואר 1962 יצא לגמלאות בדרגת קולונל והתגורר במוסקבה.
חבר התאחדות סופרי ברית המועצות ובהמשך של רוסיה מאז 1966, מחבר ספרים רבים.
ביולי 1974 היה ב בהנובר שם הוא היה גם יעד לסוכן CIA
נפטר ב-22 במאי 1995. נקבר בבית העלמין ואגנקובסקויה במוסקבה.
ב-30 באוקטובר 2015 כשבנו, המשורר ויקטור גופמן, נרצח בדירתו נגנבו העיטורים הצבאיים של גנריך גופמאן.
אשתו - מאיה מירונובנה גולדנברג, בת דודה של המלחין מרק קופיטמן, נהרגה בהתרסקות מטוס.
המטוס התרסק מעל המטרה (ספריית הרפתקאות צבאיות) (1959) .
אופי טייס (סיפורים על טייסי גדוד סבסטופול במסגרת ספריית המגזין "הלוחם הסובייטי") (1960)
ולדימיר איליושין (בסדרה "גיבורים שחיים איתנו") (1961)
קפיצה משמש (בסדרה "גיבורים שחיים איתנו") (1963)
לידתו של מעשה גבורה: סיפורים על טייסים (1964)
סיפור תיעודי (המשמר הצעיר) (1966)
שבט הנשרים: סיפור תיעודי (1969)
לא בשביל התהילה: סיפורים (1980)
בני דורי: סיפורים דוקומנטריים (1982)
גנריום (רשמית: "גנריום ביו-טכנולוגיות חדשניות", ברוסית: Генериум.
Инновационные биотехнологии, באנגלית: Generium Pharmaceutical) היא חברת תרופות רוסית, אחת מחברות התרופות הגדולות במדינה ונחשבת לאחת המובילות בשוק התרופות הרוסי.
החברה מחזיקה במתחם פיתוח עצמאי, המסוגל להתמודד עם מחזור הפיתוח המלא של כל תרופה ביולוגית, החל מתכנון מולקולות וכלה בייצור מסחרי.
מנכ"ל החברה הוא דמיטרי קודלאי, רופא בהכשרתו.
גנריום היא חברה חדשנית הנחשבת למובילה בתחום הביוטכנולוגיה, כשהיא מפתחת ומייצרת תרופות לאבחון וטיפול במחלות משמעותיות בעיקר מחלות נדירות ואונקולוגיות, שחפת, המופיליה, טרשת נפוצה, טיפולים במחסור בהורמון גדילה ובאוטם שריר הלב.
מרכז המחקר והייצור של גנריום ממוקם בכפר וולגינסקי, במחוז ולדימיר.
במהלך התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה החברה שיתפה פעולה ביצירת בדיקות לאיתור נוגדנים במטופלים במרוץ למציאת חיסון למגפה.
גנצ'י גמבוטסו (ביפנית:現地現物 ובאנגלית: Genchi Genbutsu) הוא מונח יפני מהתחום העסקי האומר "לך תראה במו עיניך".
המונח הוא עיקרון מפתח במערכת הייצור של חברת טויוטה והוא מכונה לפעמים גם "לך וראה".
על פי עיקרון זה, על מנת לקבל החלטות נבונות על בסיס הבנה אמיתית של הסיטואציה צריך להתבונן במה שקורה באתר בו מתבצעת העבודה בפועל.
טאייצ'י אוהנו, מייסד מערכת הייצור של טויוטה, נהג לקחת מהנדסים חדשים שהגיעו למפעל טויוטה, מצייר עיגול גיר על הרצפה והיה אומר למהנדס לעמוד במעגל, להתבונן ולציין את מה שהוא רואה.
אם המהנדס לא ראה מספיק הוא היה מתבקש להמשיך ולצפות.
אוהנו ניסה להטביע במהנדסים העתידיים שלו שהדרך היחידה להבין באמת מה קורה ברצפת הייצור היא ללכת לשם.
על פי אוהנו, אם הבעיה קיימת ברצפת הייצור, יש להבין אותה ולפתור אותה ברצפת הייצור.
גנצ'י גמבוטסו נקרא גם יחס ל"גמבה" (Gemba).
כאשר "גמבה" הוא המונח היפני ל"מקום" במקרה זה "המקום שבו זה קורה בפועל".
מכיוון שערך אמיתי נוצר ברצפת הייצור, זה המקום שבו מנהלים צריכים לבלות את זמנם.
עיקרון זה הושווה לרעיון של טום פיטרס ורוברט ווטרמן הנוגע ל"ניהול על ידי שיטוט".
מושג זה הפך לאוניברסלי עד שכיום מנהלים חדשים יודעים באופן אינסטינקטיבי שהם חייבים "להסתובב" באזורים השונים של המפעל על מנת להגיע לרמות יעילות גבוהות.
בעוד שרעיונות אלה, הם כנראה רעיונות טובים, הם עלולים לפספס את הטבע המהותי של גנצ'י גמבוטסו, שהמהות מבחינתו היא פחות "לבקר" ויותר "לדעת" בכך שהוא שם.
לחברת טויוטה יש רמות גבוהות של נוכחות הנהלה בפס הייצור שתפקידם "לדעת" ולהשתפר כל הזמן.
גנסיטו (בספרדית: Gansito; מילולית "אווז קטן", מצורת הקטנה הספרדית של ganso, "אווז") היא עוגת חטיפים מקסיקנית.
העוגה מתוארת כ"עוגה בטעם ג'לי וקרם עם ציפוי בטעם שוקולד".
היא מיוצרת ומופצת על ידי המותג מרינלה (Marinela), שנמצא בבעלות Grupo Bimbo.
גנסיטו מוכרת מאוד גם בארצות הברית, קולומביה, פרו ומדינות רבות באמריקה הלטינית, כמו גם בעלת נוכחות מוגבלת גם באירופה.
בשנת 2019 בארצות הברית, 5.46 מיליון אמריקאים אכלו גנסיטו 1–3 פעמים בחודש, כאשר 1.24 מיליון אכלו 4–7 פעמים בחודש ו-1.31 אכלו 8 או יותר פעמים בחודש.
גנסיטו הומצא במקסיקו סיטי, מקסיקו בשנת 1957 במפעל מרינלה.
אלפונסו וֵלַסְקוֹ המציא את המתכון המקורי לעוגת החטיפים, בעוד ויקטור מילקֶה, גואדלופה פרז ורוברטו סרוויטחה עיצבו את התבניות הנחוצות להפקת עוגת החטיפים.
בהתחלה, התבניות הכינו רק שתי עוגות גנסיטו בכל פעם.
היום יכולות ליצור 18 בו זמנית.
זו הייתה אחת משלוש עוגות החטיפים הראשונות עטופות בנפרד שיוצרו במפעל מרינלה וההזמנה הראשונה שנעשתה במפעל הייתה עבור 500 גנסיטו, אשר לקח שמונה שעות לייצר.
עוגת החטיפים קיבלה עדיפות במותג מרינלה, ולורנצו סרוויטחה וחַיימֶה חורבה, שניים מהמייסדים המקוריים של Grupo Bimbo ומרינלה, כינו את גנסיטו הכוכב של מוצרי מרינלה.
גנסיטו הפך למוביל המוצר של מרינלה, המייצג 65% מכלל מכירות המוצרים של החברה.
בהתחלה, זה עלה לצרכנים רק 80 סנט ועד 1975 מרינלה מכרה מיליון עוגות גנסיטו ביום.
עוגת החטיפים הפכה במהרה למוצר אהוב ומועדף בכל הזמנים במקסיקו, כאשר Grupo Bimbo התרחבה ברחבי הארץ ויצרה מסלולים גם לכפרים הרחוקים ביותר.
הקמיע הפופולרי גנסיטו שהפך לסימן מסחרי של מרינלה ומקשט את אריזות עוגות החטיפים עוצב על ידי אלפונסו ולסקו, שהיה ממייסדי Grupo Bimbo.
ולסקו יצר גם את הכותרת המפורסמת, "¡Recuérdame!" כלומר, "זכור אותי!" עוגות חטיף גנסיטו ייחודיות ושונות מעוגות חטיפים אחרות בכך שהן מצופות בציפוי וזילוף בטעם שוקולד וממולאות במילוי קרם וג'לי.
הקינוח הופץ ונשלח תחילה באמצעות אופניים ולאחר מכן על ידי טנדרים ייחודיים תלת גלגלים שבמקסיקו המכונים "גאנסֶרס".
אנשי המכירות שנסעו בכלי הרכב הללו כדי לספק סחורה כונו "גַאנְסרַס" (ganseras).
המסלולים בהם מכרו הגאנסרס עוגות גנסיטו נקראו "rutas ganseras".
גנריך קוזלוב היה כלכלן סובייטי ממוצא יהודי.
גנריך קוזלוב נולד בשנת 1901 בוילנה (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום בליטה) למשפחה יהודית.
לאחר מספר שנים המשפחה עברה לאוריול.
באוריול גנריך קוזלוב השתתף בפעילות מהפכנים סוציאליסיטים.
בשנת 1918 הוא סיים גימנסיה ובאותה שנה המשפחה חזרה לוילנה.
בהיותו בווילנה קוזלוב השתתף בפעילות פוליטית ובשנת 1920 התקבל לשורות המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.
הוא נשלח למינסק בה פעל במנגנון המפלגתי ושל הקומסומול.
בשנת 1923 קוזלוב עבר למוסקבה ולמד ב"מכון לפרופסורים אדומים".
הוא סיים את הלימודים והחל ללמד כלכלה פוליטית במוסדות להשכלה גבוהה עד לשנת 1926. בשנת 1926 הוא עבר לחרקיב והיה מלמד במכון למרקסיזם בדרגת פרופסור.
בשנת 1928 קוזלוב חזר למוסקבה ועבד בגוספלאן.
במקביל הוא היה מלמד כלכלה במוסדות להשכלה גבוהה.
בשנים 1938-1941 הוא היה פרופסור לכלכלה באוניברסיטה הרוסית לכלכלה ע"ש פלחנוב.
בשנת 1939 הוענק לו תואר "דוקטור למדעים".
בשנים 1946-1978 קוזלוב היה ראש קתדרה בבית ספר גבוה של המפלגה.
משנת 1956 ועד ל-1981 קוזלוב היה חבר מערכת של כתב עת בנושא כלכלה.
על פעילות בחקר כלכלה פוליטית לקוזלוב הוענקו מספר עיטורים.
בשנת 1968 הוא התקבל במעמד חבר בהתכתבות לאקדמיה למדעים של ברית המועצות.
בהכנת הרפורמה המוניטרית בברית המועצות שבוצע בשנת 1947 קוזלוב היה יועץ חיצוני.
קוזלוב נפטר במוסקבה בשנת 1981.
גֶנצ'ו דראגומירוב מרקוב (בבולגרית: Генчо Драгомиров Марков; 19 בספטמבר 1898 – 19 בפברואר 1959) היה זמר אופרה ואופרטה ובמאי תיאטרון בולגרי.
במחצית הראשונה של שנות ה-30 של המאה ה-20 היה חבר מקהלת צדיקוב תחת משה צדיקוב.
גנצ'ו מרקוב נולד בווידין ב-1898. אביו היה יערן.
בהמשך עברה משפחתו לסופיה ובה סיים לימודי תיכון.
במקביל למד שירה אצל איוואן וולפה ונגינת חליל אצל יוזף חוחולה .
הוא החל לשיר כנער מקהלה במספר הפקות פרטיות, ובהמשך בהפקות של האופרה והבלט הלאומיים בסופיה.
ב-1918 הקים עם קבוצה של זמרים וזמרות צעירים ובהם מימי בלקנסקה את "תיאטרון האופרה החופשי של סופיה" והופיע בו בשורת תפקידי טנור מובילים.
הוא נמנה עם ראשוני זמרי האופרטות בבולגריה.
במקביל הופיע מעת לעת בתיאטרון העירוני של פלובדיב.
מראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 ולמשך מספר שנים, נמנה עם סולני מקהלת צדיקוב תחת משה צדיקוב והשתתף עמה בשורה ארוכה של קונצרטים ברחבי בולגריה וביוגוסלביה.
ב-1940 החל גנצ'וב את קריירת הבימוי שלו.
הוא ביים בתיאטראות בבורגס ובפרניק ונמנה עם מייסדי התיאטרון הדרמטי בווראצה.
ב-1947 מונה למנהל "התיאטרון המוזיקלי של סופיה" וכיהן בתפקידו עד 1957, עת פרש מסיבות בריאותיות.
בתקופתו הועשר והורחב מאוד הרפרטואר של התיאטרון והוא זכה לפופולריות גדולה בקרב הקהל.
ב-1953 קיבל את עיטור "אות הצטיינות של העם הבולגרי בתחום האמנות" על ידי הממשלה הבולגרית.
הלך לעולמו בסופיה ב-1959 והוא בן 60, והובא למנוחות בבית הקברות המרכזי בסופיה.
גנרל-פלדמרשל היא דרגת הקצונה הבכירה ביותר הנהוגה בצבאותיהן של גרמניה ואוסטריה.
השימוש בשם זה היה מקובל גם באימפריה הרומית הקדושה ובצבאות פרוסיה ורוסיה (קודם למהפכת אוקטובר).
ככלל, מוענקת דרגה זו רק בעתות מלחמה לגנרלים קרביים מצבא היבשה, וכיום היא אינה קיימת בצבא הגרמני.
רק קצין אחד בהיסטוריה של גרמניה היה בעל דרגה גבוהה יותר, הרייכסמרשל הרמן גרינג, מפקד חיל האוויר הגרמני.
הדרגה המקבילה לגנרל-פלדמרשל בחיל האוויר הגרמני היא לופט-מרשל ובצי הגרמני היא גרוס-אדמירל.
בצבא העם הלאומי, צבאה של גרמניה המזרחית, הייתה קיימת דרגה מקבילה בין השנים 1982–1989 בשם מרשל גרמניה המזרחית (גרמנית: Marschall der DDR), אולם בפועל היא לא הוענקה מעולם.
הדרגה המקבילה לגנרל-פלדמרשל בצבאות אחרים היא דרגת פילדמרשל וגנרל הצבא בצבא ארצות הברית.
גנרל הצבא היא דרגה צבאית בכירה הקיימת בצבא ארצות הברית ובצבאות נוספים, בעבר ובהווה.
גנרל הצבא היא הדרגה השנייה הבכירה ביותר בצבא האמריקאי.
הדרגה מקבילה לפילדמרשל בצבאות אחרים וניתנת בדרך-כלל רק בזמן מלחמה.
דרגת גנרל הצבא מומלצת ומאושרת על ידי הקונגרס של ארצות הברית.
על כן הדרגה נקראת בלשון פחות רשמית גנרל חמישה כוכבים.
דרגה זו נמוכה מדרגת גנרל הצבאות, שהיא הדרגה הבכירה ביותר, אך הוענקה רק שלוש פעמים, ורק באחת מהן לקצין עוד בימי חייו (ג'ון פרשינג).
עד היום ניתנה דרגת גנרל הצבא לחמישה קצינים בכירים בלבד.
ארבעה מהם קיבלו את הדרגה בעת מלחמת העולם השנייה, בהפרש של ימים זה מזה, בהתאם לוותק השירות הצבאי, כדי ליצור היררכיה כלשהי בין נושאיה.
אייזנהאואר ב-20 בדצמבר 1944, והנרי ארנולד ב-21 בדצמבר 1944. עומר בראדלי קיבל אותה ב-20 בספטמבר 1950, וזו הייתה הפעם הראשונה והיחידה שבה ניתנה הדרגה בזמן שלום.
בשתיים מן הזרועות האחרות של הכוחות המזוינים של ארצות הברית, חיל הים וחיל האוויר, קיימות דרגות מקבילות, אדמירל צי וגנרל חיל האוויר.
לחיל הנחתים אין דרגה מקבילה.
גנרל הצבאות של ארצות הברית היא הדרגה הבכירה ביותר בהיררכיה הצבאית של ארצות הברית, והיא מקבילה לדרגת הגנרליסימו.
בתולדות ארצות הברית הוענקה דרגה זו רק לשלושה אנשים - לג'ון פֵּרְשִׁינְג ב-1919, כאות הערכה לפיקודו על חיל המשלוח של ארצות הברית לאירופה במהלך מלחמת העולם הראשונה, ולנשיאים ג'ורג' וושינגטון ויוליסס ס.
גרנט לאחר מותם, כאות הוקרה: לוושינגטון, אבי האומה האמריקנית, הוענקה הדרגה ב-1976, במסגרת חגיגות 200 שנה לייסוד ארצות הברית.
לגרנט, לציון היותו "הגנרל הראשון של צבא ארצות הברית", הוענקה הדרגה ב-2022, 200 שנה להולדתו.
לפֵּרְשִׁינְג, עד אז גנרל (הדרגה הגבוהה ביותר באותו זמן, שסמלה ארבעה כוכבים כסופים), הוצע ליצור בעצמו את סמל דרגתו החדשה.
בתחילה סירב והמשיך לענוד את דרגת הגנרל, אולם בסופו של דבר, עקב לחצים בנושא נוכח מינוי קצינים נוספים לדרגת גנרל, שינה פרשינג את צבע כוכבי דרגתו לזהב.
בפקודות הצבא שהיו בתוקף באותה תקופה, ובאלו שנכתבו לאחר מכן, אין כל אזכור של סמל בעבור דרגה זו, אולם כן רשום שסמל הדרגה מורכב מארבעה כוכבים.
חריגה נוספת היא, שמבחינת היררכיית צבעי שאר הדרגות ב, דרגות זהובות נמוכות ממקבילותיהן הכסופות: בדרגות הלוטננט, דרגת לוטננט היא מלבן כסוף בעוד שדרגת לוטננט משנה הנמוכה ממנה היא מלבן זהוב, ודרגת לוטננט קולונל היא עלה כסוף בעוד שדרגת מייג'ור הנמוכה ממנה היא עלה זהוב.
כניסתה של דרגת גנרל הצבא ("גנרל חמישה כוכבים")
כמעט 6 שנים אחר כך הוענקה הדרגה גם לבראדלי).
עקב כך התעוררה מחדש שאלת סמל דרגתו של פרשינג, שכן למרות שפרש מן השירות הצבאי 20 שנים קודם לכן, הוא עדיין היה בחיים (בן 84) ועדיין הופיע ברשומות הצבא כבעל הדרגה הבכירה ביותר ב.
נקבע כי בשני המקרים לא יחול שינוי: פרשינג נותר בעל הדרגה הבכירה ביותר בכוחות המזוינים (עד מותו ב-1948), וסמל דרגתו לא שונה (לא היה בכך צורך שכן כבר לא שירת בצבא).
האם "גנרל הצבאות" היא דרגת "גנרל שישה כוכבים"?
מספר אנשים הביעו את הדעה לפיה אם דרגתו של פרשינג, גנרל הצבאות, בכירה מדרגת גנרל הצבא, הרי שדרגתו שקולה לדרגת גנרל שישה כוכבים.
לפי גישה אחרת, הסמל של דרגת גנרל הצבאות שקול לחמישה כוכבים כמו של דרגת גנרל הצבא, והבכירות של פרשינג נובעת רק מעובדת היותו הקצין הוותיק ביותר, כך שאין הכרח שהיא תתבטא בסמל הדרגה.
מצב כזה קיים למשל בדרגת יושב ראש המטות המשולבים כיום, שהנו גנרל או אדמירל, אך בכיר מכל יתר הגנרלים והאדמירלים בשירות (יש כמה עשרות מהם בשירות פעיל).
עם זאת, שם הדרגה שׁוֹנֶה כך שלא מדובר באותה דרגה, ואף משם הדרגה ניכרת בכירות ("הצבאות" ברבים לעומת "הצבא" ביחיד).
כאשר נוצרה דרגת גנרל הצבא, נשאל הנרי סטימסון, מזכיר המלחמה דאז, האם פרשינג הוא בעל דרגת גנרל שישה כוכבים.
סטימסון הצהיר שפרשינג בכיר לעומת גנרל חמישה כוכבים, אולם כיוון שהוא כבר לא משרת בפועל בשורות הצבא ומעולם לא ענד למעלה מארבעה כוכבים, אין לראות בו כבעל דרגה של שישה כוכבים.
קידומו האפשרי של מקארתור לגנרל הצבאות וסמל הדרגה
כיוון שמעולם לא הוצע למנות גנרל צבאות חדש, צבא ארצות הברית מעולם לא אישר את סמל הדרגה החדש.
בשנת 1955 דן הקונגרס בהצעת חוק שתסמיך את נשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר לקדם את מקארתור לדרגת גנרל הצבאות, כאות הוקרה על שנות שירותו הרבות.
באותו זמן, הפרקליט הצבאי הראשי הזהיר שאם מקארתור יקודם לדרגה החדשה, הוא יאבד חלק ניכר מהפנסיה והטבות הפרישה שלו הקשורות לדרגת גנרל הצבא, שעדיין החזיק בה.
אנשי המטות המשולבים היו מודאגים מדבר נוסף: נכון לאותה תקופה, ג'ורג' מרשל היה בכיר מבחינת ותק לעומת מקארתור, ואם מקארתור היה מועלה לדרגת גנרל הצבאות, היה מתעורר צורך לנקוט בצעד זהה גם עם מרשל.
בעקבות הסיבוכים הרבים שנוצרו, מקארתור סירב לקבל את הקידום והצעת החוק לקדם אותו נגנזה.
עניין הכוכב השישי של מקארתור לא הסתיים בפעם הראשונה שהוצעה לו הדרגה.
מוזיאון מקארתור בנורפוק מחזיק ברשותו מספר מכתבים המתוארכים לשנים 1962 עד 1964, הכוללים התכתבות בין עורכי דין (פקודים לשעבר של מקארתור ואחרים) ובין פקידי ממשל, בהם הראשונים ניסו לשכנע שיש להעניק למקארתור את הקידום לשישה כוכבים.
ההתייחסות לדרגה במכתבים, כמו גם בהצעת חקיקה נוספת שהובאה בפני הקונגרס באותה תקופה, הייתה "גנרל שישה כוכבים" או "גנרל הצבאות".
עורכי הדין אף הצליחו להשיג מכתב תמיכה מהנשיא הארי טרומן, אך גם תוכנית זו לא התממשה בעקבות רצח הנשיא קנדי בנובמבר 1963 ומותו של מקארתור באפריל 1964.
ג'ון פרשינג (13 בספטמבר 1860 – 15 ביולי 1948), שהיה מפקד חיל המשלוח האמריקני לאירופה בזמן מלחמת העולם הראשונה, קיבל ב-1919 את הדרגה "גנרל הצבאות של ארצות הברית" כאות הוקרה על תפקודו במלחמה.
הענקת הדרגה אושרה באמצעות חוק של הקונגרס ב-3 בספטמבר 1919. פרשינג פרש מצבא ארצות הברית בדרגה זו ב-13 בספטמבר 1924, והחזיק בה עד מותו ב-1948. עד היום, פרשינג הוא היחיד שהחזיק בדרגה זו עוד בימי חייו.
במהלך חייו, ג'ורג' וושינגטון (22 בפברואר 1732 – 14 בדצמבר 1799) לא החזיק בדרגה "גנרל הצבאות".
במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית הוא נקרא בתואר "הגנרל והמפקד העליון" של הצבא הקונטיננטלי.
וושינגטון לא היה כפוף לקונגרס הקונטיננטלי או לנשיא הקונגרס בזמן שפיקד על הצבא.
מכאן נובע שוושינגטון היה האדם היחידי שהייתה לו סמכות מלאה ובלעדית על כל הכוחות המזוינים של ארצות הברית.
שנה אחת לפני מותו, וושינגטון הועלה על ידי הנשיא ג'ון אדמס לדרגת לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית, במהלך המלחמה הבלתי רשמית בין ארצות הברית לצרפת.
אולם, וושינגטון מעולם לא הפעיל את הסמכות שהוענקה לו מתוקף דרגתו החדשה ואדמס מינה אותו לתפקיד על מנת להרתיע את צרפת.
לאחר מלחמת העולם השנייה, שבמהלכה נוצרה דרגת גנרל עם חמישה כוכבים שלכאורה הייתה מעל דרגתו של וושינגטון, הן הקונגרס והן הנשיא העלו מחדש את הנושא של דרגתו של וושינגטון תוך התייחסות למציאות בתקופתם.
על מנת לשמור על מעמדו של וושינגטון כקצין הבכיר ביותר של צבא ארצות הברית, הוא הועלה בדרגה, לאחר מותו, לדרגת גנרל הצבאות של ארצות הברית.
ההחלטה התקבלה לפי חוק של הקונגרס ב-19 בינואר 1976, ואושרה על ידי הנשיא ג'רלד פורד ב-11 באוקטובר 1976. פקודה 3–31 של מחלקת הצבא, שניתנה ב-13 במרץ 1978, קבעה שהמינוי יהיה בפועל החל מה-4 ביולי 1976. הדרגה הבטיחה שוושינגטון תמיד יהיה הקצין הבכיר ביותר בארצות הברית.
גרנט היה נשיאה ה-18 של ארצות הברית במשך שתי כהונות, מ-4 במרץ 1869 עד 3 במרץ 1877. בתור הגנרל המפקד של צבא ארצות הברית (בין 1864 ל-1869), עבד גרנט בשיתוף פעולה הדוק עם הנשיא אברהם לינקולן והוביל את צבא האיחוד לניצחון על הקונפדרציה במלחמת האזרחים האמריקנית.
בדצמבר 2022, לרגל ציון השנה ה-200 להולדתו, אושרה העלאת דרגתו לדרגת גנרל הצבאות על ידי הנשיא.
גנרל זוד הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס סופרמן ביקום DC קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Adventure Comics #283 מאפריל 1961, והיא נוצרה על ידי הכותב רוברט ברנשטיין והמאייר ג'ורג' פאפ.
זוד הוא קריפטוני מגלומן שהיה אחראי בתור הכסף של הקומיקס על הכוחות הצבאיים של קריפטון.
הוא ניסה להשתלט על קריפטון בכך שיצר שיבוטים רובוטיים של עצמו שדמו לביזארו, אך נתפס ונשפט ל-40 שנות מאסר באזור הפנטום.
בהמשך הוא שוחרר בידי סופרבוי כאשר זמן מאסרו עמד להסתיים, אך שב לדרכיו הנפשעות ונכלא בשנית.
לאחר אירועי "המשבר בעולמות האינסופיים", כל ניצולי קריפטון האחרים כסופרבוי, סופרגירל, פאוור גירל וקריפטו הוסרו מהאפשריות, כמו גם זוד.
עם זאת, כמה וכמה גרסאות של זוד מיקומים אחרים הוצגו - גרסה מיקום כיס, גרסה מיקום שנוצר בידי ברייניאק-13 וגרסה נוספת בשם אברויסקין, בנם של זוג קוסמונאוטים רוסיים שזכה לכוחות-על הדומים לאלו של סופרמן בעקבות מטאורים שהתנגשו בתחנת החלל שלהם.
בניגוד לסופרמן, הוא נחלש מאור שמש צהוב, ומתחזק מאור שמש אדום, ולשם חיזוק כוחו הוא בעל חליפת שריון השואבת אור שמש אדום.
אברויסקין נעשה שליט אומת פוקוליסטן הבדיונית לפני שנהרג בידי סופרמן.
זוד המקורי לאחר המשבר הופיע יחד עם הקריפטונים הנבלים אורסה ונון בעלילת "סופרמן: הבן האחרון", והם ניסו להפוך את כדור הארץ לקריפטון החדש ללא הצלחה.
סיפור מקורם שוכתב - לפני חורבן קריפטון, זוד ואשתו אורסה מרדו בממשלת הכוכב, ונעשו לפושעים נמלטים.
כאשר נלכדו הם נידונו למאסר עולם, אך ג'ור-אל הצליח להקל בעונשם ובכך הם נשלחו למאסר באזור הפנטום.
שם הם הולידו ילד החסין להשפעותיו של אזור הפנטום, לור-זוד, והוא עזר להם בבריחתם.
זוד ואורסה מנהיגים את צבא אסירי אזור הפנטום למתקפה על כדור הארץ, וזוד כולא את סופרמן באזור הפנטום.
לאחר שברח בעזרת מון-אל, סופרמן מביס את זוד וצבא האסירים בעזרת לקס לות'ר, ביזארו, מטאלו וטפיל ומחזיר אותו לאזור הפנטום.
זוד המקורי שיחק תפקיד מרכזי בקשת הסיפור "סופרמן: סאגת ניו קריפטון" של שנים 2008–2010, וזאת לאחר ששוחרר מכלאו באזור הפנטום בידי אלורה, אמה של סופרגירל.
העיר קנדור המכווצת בבקבוק שוחררה ונעשתה לכוכב קריפטוני חדש ומאוכלס, וזוד נבחר לשמש כראש הקהילה.
לאחר האתחול המחודש של יקום DC בעקבות אירועי "פלאשפוינט", דמותו של זוד הופיעה בהופעות קמע ללא שם כאסיר באזור הפנטום.
הוא הופיע לראשונה בחוברת "חודש הנבלים", וסיפור מקורו שוכתב שנית - זוד נולד לזוג מדענים בקריפטון, ולאחר שהותקפו במשלחת למדבר, כל משפחתו נהרגה והוא נעשה לשורד היחיד ושרד במקום שנה שלמה לפני שניצל בידי ג'ור-אל וזור-אל.
בבגרותו הוא נעשה לגנרל במיליצית קריפטון, פיתח שנאה כלפי גזע בשם צ'אר, יצר יצור הדומה במראהו לצ'אר ושיסה אותו בקריפטון על מנת לגרום למלחמה.
ג'ור-אל גילה על התרמית ודיווח לממשלת קריפטון, שהגלו את זוד לאזור הפנטום.
כעבור שנים אירע אירוע קוסמי הגרם להחלשת אזור הפנטום, וכתוצאה מכך זוד ברח לכדור הארץ וגילה את כוחותיו החדשים שהרג קבוצת מטיילים במדבר סהרה.
הוא התקיף את ליגת הצדק והובס בידי סופרמן ו-וונדר וומן, ונכלא בידי סופרמן במבצר הבדידות.
אמרת הכנף של הדמות, "כרעו ברך בפני זוד", נעשתה מזוהה עמה ונעשה בה שימוש בשיריהם של הראפרים טק ניין, ריזה ואמינם.
דמותו של זוד מדורגת במקום ה-30 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN.
גנרל גרנט הוא עץ מזן סקוויה ענקית הגדול ביותר בפארק הלאומי קינגס קניון שבקליפורניה והעץ השני בגודלו בעולם.
העץ נקרא בשנת 1867 על שם יוליסס ס.
גרנט, מפקד צבא האיחוד במלחמת האזרחים האמריקנית ונשיאה ה-18 של ארצות הברית.
קלווין קולידג' העניק לעץ זה את התואר "עץ חג המולד הלאומי" ב-28 באפריל 1926. בשל בסיסו הגדול, חשבו בתחילה שזהו העץ הגדול ביותר בעולם, אך בשנת 1931 לאחר מדידות מדויקות התואר הועבר לעץ גנרל שרמן.
ב-29 במרץ 1956 הנשיא דווייט אייזנהאואר קבע שהעץ ישמש כמצבת זיכרון להרוגי המלחמות של צבא ארצות הברית.
בשנת 2005, הדירוג של הגנרל גרנט בין עצי הסקויה הגבוהים בעולם עלה שלב אחד, זאת לאחר שעץ וושינגטון עלה באש וצמרתו נשרפה.
בעבר סברו שגילו של העץ למעלה מ-2,000 שנים, הערכות מדויקות יותר אומדות את גילו של העץ בכ-1,650 שנים.
בשנת 2012 נקבע שעץ זה הוא עץ הסקוויה הענקית השני בגודלו בעולם, לאחר הגנרל שרמן.
קוטר הגזע בגובה 18 מטרים מהקרקע: 5 מטרים
קוטר הגזע בגובה 55 מטרים מהקרקע: 3.9 מטרים
נפח מוערך של גזע העץ: 1,320 מטרים מעוקבים.
גנרל בצבא שווייץ היא דרגה ותפקיד הניתנים למפקד העליון של הצבא בעתות חירום ומלחמה בלבד.
בהתאם להוראות חוקת שווייץ נבחר הגנרל על ידי אספת הברית של המדינה.
הוא נבחר במושב משותף של שני בתי האספה.
דרגת הגנרל איננה משמשת בצבא שווייץ בעתות שגרה.
דרגת הקצונה הגבוהה ביותר בסולם הדרגות שלו היא מפקד גיס (Korpskommandant) בעל שלושה כוכבים.
בהתאם לכך בעל דרגת גנרל נושא ארבעה כוכבים.
גנרלים מונו בשווייץ בעתות מלחמה, למרות ששווייץ לא נטלה חלק באף אחת מהן והסתפקה בהגנת גבולותיה.
הם מונו שש פעמים בלבד והדרגה והתפקיד ניתנו לארבעה אישים בלבד:
גיום אנרי דופור (Guillaume-Henri Dufour) מונה לגנרל שלוש פעמים:
1849 – בעת המהפכה בבאדן
1859 – בעת מלחמת אוסטריה-סרדיניה
הנס הרצוג (Hans Herzog) – ב-1870, ערב מלחמת צרפת–פרוסיה
אולריך וילה (Ulrich Wille) – ב-1914, לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה
אנרי גיזאן – ב-1939, ערב מלחמת העולם השנייה
גנרל גְרִייווּס הוא דמות בדיונית המככבת בזיכיון "מלחמת הכוכבים".
בסרטים דובב על ידי מת'יו ווד.
הדמות הופיעה בעיקר בסדרת האנימציה מלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים, אך הופיעה גם בסרט מלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית'.
גנרל גריווס הופיע במשחקי הווידאו של זיכיון מלחמת הכוכבים, ובחלק מהמוצרים הנלווים.
בקומיקס "עיני המהפכה", גרייווס נחשף כחייזר מסוג קאליש בשם קַימֵאֶן גַ'אי שִילַאל (Qymaen jai Sheelal).
מאפיין מיוחד בדמותו של גנרל גרייווס, היא העובדה כי הוא נושא ארבע חרבות אור, באמצעות פיצול שתי ידיו לארבע.
גרייווס משתמש בחרבות אור שלקח מאבירי הג'דיי שהרג, מאומן ברוב צורות הלחימה בחרב אור, אך גם רגיש לדחיפות "כוח".
המודל של גנרל גרייווס היה המודל המורכב והמסובך ביותר שנבנה על ידי צוות האפקטים של מלחמת הכוכבים, אך גרייווס יוצר בסרט מלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית' אך ורק על ידי תוכנת CGI, עם מת'יו ווד כמדובב וקייל רולינג בלכידת תנועה בקרב נגד אובי ואן קנובי (יואן מקגרגור).
גנרל גרייווס היה מפקד צבא הבדלנים, שאומן בלחימה בחרב אור על ידי הרוזן דוקו, בשירותו של דארת' סידיוס.
הוא נהרג בשנת 19 BBY בידי אביר הג'דיי אובי ואן קנובי.
הופעתו הקולנועית הראשונה של גנרל גרייווס התרחשה בסרט מלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית'.
שם, גנרל גרייווס מחזיק את קנצלר פלפטין כבן ערובה על ספינת הדגל שלו, .
לאחר שאנאקין סקייווקר הורג את הרוזן דוקו כחלק ממבצע החילוץ, גרייווס בורח מהקרב ומותיר את אנאקין ואובי ואן בספינתו המתפרקת.
בראש סדר העדיפויות של הרפובליקה, גרייווס מתמקם באוטאפאו, מקום מועצת הבדלנים, אך בהוראת דארת' סידיוס הוא מעביר את המועצה למוסטאפר.
אובי ואן מגיע למקום, ופותח דו-קרב חרבות אור נגד גרייווס.
גרייווס זכה ליתרון מכיוון שארבע ידיו מאפשרות לו להילחם עם 4 חרבות אור בו זמנית, אך אובי ואן זוכה ביתרון מוקדם, וגרייווס בורח על הסטארפייטר שלו כשאובי ואן בעקבותיו.
המרדף מסתיים בהאנגר הסודי של גרייווס, שם השניים נאבקים בדו-קרב פנים אל פנים.
אובי ואן, הנמצא על סף הפסד, משתמש ב"כוח" כדי למשוך את הבלאסטר של גריווס אליו, לאחר שפתח את שריון החזה של גריווס, ויורה חמש יריות בגרייווס, מה ששורף אותו מבפנים והורג אותו.
סדרות אנימציה וטלוויזיה - מלחמת המשובטים
הופעתו הראשונה של גרייווס, הן בעולם מלחמת הכוכבים והן טלוויזיונית אירעה בסדרה מלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים כשתקף מספר ג'דיי בכוכב הלכת הייפרוי.
אחרי שהרג את דאקמן בררק, גרייווס תקף את טאר סייר, שא'אה ג'י, איילה סאקורה, ק'קרונק, קי-אדי מונדי ושאק טי.
גרייווס הרג את ג'י וסייר, ופצע את סאקורה, שאק-טי וק'קרונק.
גריווס הסתער על קי-אדי מונדי עם שלוש חרבות אור (אחת בכל יד ואחת ברגלו השמאלית) אך המשובטים הֵצילו את הג'דיי הנותרים, אף על פי שהם השאירו את ק'קרונק מאחור במחשבה שהוא מת.
זמן מה לאחר מכן, גרייווס מתקיף את כוכב קורוסנט וחוטף את הקנצלר פלפטין.
כשגרייווס עומד לברוח, מייס ווינדו משתמש בבכוח כדי לרסק את שריון החזה של גרייווס, מה שמסב לגרייווס נזק נשימה בריאותי קשה, בעיות שיעול וציפצופים.
בסדרת 2008 של מלחמת המשובטים, גרייווס זוכה לתפקיד נרחב.
בעונה הראשונה, גנרל גרייווס נראה כמפקד ספינת הקרב הגדולה ביותר של הבדלנים, החמושה בתותחי יונים.
גרייווס נאבק באובי-ואן בשני מאבקים, שבשניהם אובי-ואן בורח, ולאחר מכן הוא מגלה את הסתננותם של אנאקין סקייווקר ואסוקה טאנו.
גרייווס מביס פלוגה של משובטים, ועוסק במעין משחק חתול ועכבר עם טאנו.
לאחר שנכשל, הרוזן דוקו מציב מעין מבחן לחסידו הקיבורג, בצורה של קרב עם קיט פיסטו ונאהדר וב.
בטירתו האישית של גרייווס על הירח השלישי של ואססק, שני הג'דיי וחוליה של משובטים אורבים לגרייווס וכורתים את איבריו.
ברגע שתוקן, גרייווס הורג את נאהדר וב ומתחיל דו-קרב עם קיט פיסטו.
נעזר בערפל, פיסטו חותך בהצלחה את אחת מזרועותיו של גרייווס, מותיר אותו עם שלוש חרבות אור בלבד ולוקח את חרבו של נאהדר וב.
חמוש בשתי חרבות אור, פיסטו גובר על גרייווס, אך כשזה האחרון קורא לשומרי המגנה פיסטו בורח.
כאשר גרייווס מדווח לאדונו על הנעשה, דוקו מודיע לגרייווס כי "יש מקום לשיפור".
בעונה השנייה, גרייווס לוקח בשבי את מאסטר הג'דיי אית' קות'.
אובי-ואן, אנאקין ומאסטר עדי גליה מנסים לשחרר את קות' וגרייווס נאבק באובי-ואן פעם נוספת.
גריווס נלחם בגליה, שהובסה ונלכדה.
עם זאת, בעזרתו של פלו-קון, גליה משתחררת וגרייווס בורח פעם נוספת.
בעונה השלישית, גרייווס נתקל פעמים רבות באובי-ואן על פני קאמינו, כשכל דו-קרב נגמר במבוי סתום.
בעונה הרביעית, גנרל גרייווס נחל תבוסה משפילה כשניסה לפלוש לנאבו.
ג'אר ג'אר בינקס (שהתחזה לבוס ליוני) הסיח את דעתו של גרייווס במשא ומתן, מה שנתן לצבא הגאנגאן להביס את כוח הפלישה.
כשגילה זאת, גרייווס רדף אחרי ג'אר ג'אר וטבח בחיילי גאנגאן רבים לפני שגנרל טארפאלס הזמין את גריווס לדו-קרב.
אף על פי שהוא נפצע אנושות על ידי גרייווס, טארפאלס דקר את גרייווס בחזהו, וצבא הגאנגאן הפציצו את גרייווס ההמום עם קליעי אנרגיה ולכדו אותו.
עם זאת, גרייווס שוחרר עם אנאקין בעסקת חילוף שבויים שנחתמה בין דוקו לפאדמה אמידאלה, ומאוחר יותר הוא נשלח לכוכב הלכת דאת'ומיר להשמיד את "אחיות הלילה".
מייד עם נחיתתו על דאת'ומיר, גרייווס וצבא הדרואידים שלו הפכו את פני הכוכב לשדה קרב, אך אסאג' וונטרס - הסית' המתנקשת של דוקו - החלה דו-קרב עם גרייווס.
גרייווס, מלא ביטחון עצמי, בטוח כי ינצח, אך אסאג' כורתת את אחת מידיו ומפילה אותו על הקרקע.
זועם, גרייווס פוקד על חייליו לירות על אסאג', שנפצעת.
גרייווס מכין את מכת המוות, אך קבוצת זומבים של אחיות הלילה מתקיפות אותו והוא נאלץ להדוף אותם, בזמן שאסאג' ברחה.
לאחר ש"האם טאלזין" מתחמקת מגרייווס באמצעות טלפורטציה, הוא נאלץ להקשיב לפחדיו של דוקו מסאבאג' אופרס.
בפרק הבכורה של העונה החמישית, גרייווס מוזכר על ידי הונדו אונאקה כמי שהובס על ידי אובי-ואן.
קרב זה מוצג בפרק "בדרך להצלה", שבו גרייווס שוחט גדוד משובטים ומובס על ידי אובי-ואן פעם נוספת.
לאחר מכן, בהוראתם של דוקו וגרייווס, דרואידי-קרב הורסים את מבצרו של הונדו ולוקחים אותו בשבי, אך הונדו מחולץ על ידי אסוקה טאנו וקבוצה של יאנגלינגס.
גרייווס רודף אחריהם ונאבק עם אסוקה, שבורחת כשהונדו גורר אותה לספינת Slave I (ספינתו לשעבר של ג'נגו פט וספינתו העתידית של בובה פט).
גרייווס הופיע במשחקי הווידאו מלחמת הכוכבים: מלחמה קדמית II, גלקסיות מלחמת הכוכבים (שם חי חיים קצרים במערות קאשיק עד שנמכר לגראנד אדמירל ת'רון), הופעה קצרה מאוד במלחמת הכוכבים: רפובליקת הקומנדו, נקמת הסית', ומלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים: דו-קרב חרבות אור.
בנוסף, גנרל גרייווס הופיע בחלק ממשחקי לגו מלחמת הכוכבים, הן כבוס והן כדמות הניתנת למשחק.
במשחק המשחק רשת הרפתקאות המשובטים גרייווס מופיע כבוס מספר פעמים, ובמשחק Angry Birds Star Wars II גרייווס הוא דמות הניתנת למשחק (כחזיר רשע).
דמותו גם נמצאת במשחק Star Wars battlefront 2 כדמות הניתנת למשחק.
גנרל גרייווס ידוע כקר ומחושב, אסטרטג מבריק, לוחם בעל עוצמה רבה ואספן של חרבות אור שנלקחו מקורבנותיו (פרט לחמש חרבות אור יוצאות דופן).
גרייווס צד את הג'דיי כספורט, ושומר על חרבות האור החזקות שלו בגלימתו.
מאומן בלחימה, גרייווס פיתח צורת לחימה לא שגרתית: הוא משתמש במהירות גדולה, ומסובב את חרבות האור ב-20 סיבובים לשנייה, מה שקורע את יריבו לגזריו (פרט לאויבים מיוחדים המיומנים בסיף).
לגרייווס במקור יש שתי ידיים בעלות שש אצבעות, וכשהוא מפצל אותן לארבע יש לו שלוש אצבעות בכל יד.
חרבות האור בהן גרייווס משתמש הן בצבעים כחול וירוק; שתיים ירוקות ושתיים כחולות.
בנוסף לכך, לגרייווס יש מעין מעמדים מיוחדים לחרבות אור ברגליו, מה שמאפשר לו להילחם עם שש חרבות אור בו זמנית כשהוא עומד על רגליו.
שיפורים מכניים מאפשרים לגרייווס לחשב את מהלכיו של היריב ודרכי ההתגוננות, והוא היה אף מסוגל להתגונן משיטת ה"וואפאד" של מייס וינדו על קורוסנט.
גרייווס הרג עשרות ג'דיי, ומשתמש לעיתים בשיטות לא שגרתיות וערמומיות כדי לנצח בדו-קרב.
לדוגמה, נגד נאהדר וב הוא השתמש בבלאסטר, ונגד אית' קות' הוא השתמש בשומרי המגנה - שומרי ראש רובוטיים בעלי מוטות חשמל - כדי להמם את הג'דיי.
גרייווס הוא טקטיקן מיומן, ומציג בפני יריבו אסטרטגיות קרב "מוטעות", כדי שיריבו יגיב בהתאם ויתן לגריווס יתרון.
לפעמים, גרייווס יוצא בקרבות כנגד מטרות אזרחיות, כדי לתת ליריבו בחירה: ניצחון בקרב לעומת חיי אדם.
עם זאת, גרייווס היהיר זילזל באויביו, אבל הוא עדיין נחשב כגאון צבאי אך חסר עידון.
גרייווס מחזיק יתרון נוסף בקרב, לאור העובדה כי בראשו מותקנות שתי אנטנות זעירות, באמצעותן הוא מסוגל לשלוט ולזמן צבאות דרואידים.
גופו המכני של גרייווס אפשר לו לשרוד בחלל, והוא גם ידוע כטייס מיומן - כפי שנקבע על ידי מייס וינדו, הוא "מיומן בטיסה כמו שהוא מיומן בחרבות אור".
צ'ארלס שרווד סטרטון , שנודע בשם הבמה שלו "גנרל טום אצבעוני", היה גמד שזכה לפרסום רב תחת עסקי הקרקסים ומופעי השוליים של פי.
סטרטון היה בנו של נגר מברידג'פורט קונטיקט בשם שרווד אדוארד סטרטון.
אביו נשא לאישה את בת-דודתו מדרגה ראשונה.
שתי סבותיו נולדו ב-11 ביולי 1781 או 1783 והיו לכאורה תאומות נמוכות.
גובהם של הוריו היה ממוצע, ובאופן אירוני, צ'ארלס היה תינוק גדול ששקל 4.3 קילוגרמים בלידתו.
בששת החודשים הראשונים בחייו קצב צמיחתו היה תקין ובסופם הגיע לגובה של 64 סנטימטרים ולמשקל של 6.8 קילוגרמים.
לפתע, הוא חדל מלהתפתח ולגבוה.
לאחר יום הולדתו הראשון הוריו הבחינו כי לא צמח כלל בששת החודשים האחרונים ושלחו אותו לבדיקה רפואית.
הרופא חזה נכונה כי לצ'ארלס ישנו סיכוי נמוך ביותר להפוך לאדם בוגר בעל גובה ממוצע.
עוד בסוף שנת 1842 (כאשר היה בן 4), צ'ארלס לא גבה אפילו בסנטימטר נוסף וגם לא הוסיף למשקלו, וממדי גופו נותרו כפי שהיו בגיל חצי שנה.
מלבד זאת, הוא היה תינוק בריא ורגיל וסבבו אותו אחים שגדלו באופן תקין וגובהם ממוצע.
פיניאס טיילור ברנום היה קרוב משפחה מדרגה חמישית של צ'ארלס.
כאשר שמע על גובהו החריג, לימד אותו לשיר, לרקוד, לבצע פנטומימה ולחקות אישים מפורסמים.
ברנום אף היה שותף בעסק עם אביו של צ'ארלס שנפטר בשנת 1855. סטרטון החל להופיע ברחבי ארצות הברית כבר בגיל חמש, בהופעותיו הוא גילם דמויות נמוכות קומה כגון קופידון, נפוליאון בונפרטה וכן שר ורקד.
הופעותיו משכו קהל רב והעסק בכיכובו התרחב.
שנה לאחר מכן, ברנום לקח את סטרטון להופיע ברחבי אירופה והפכו לכוכב בינלאומי.
צ'ארלס הופיע פעמיים בפני המלכה ויקטוריה.
סבב ההופעות ביבשת נחל הצלחה אדירה ובכל מקום שהלך קהל רב סבב אותו.
בשנת 1847 החל לגבוהה מעט לראשונה מאז היה תינוק, אך בקצב איטי ביותר.
בינואר 1851 גובהו עמד על 74 סנטימטרים בדיוק.
ביום הולדת ה-18 הגיע לגובה של 82.6 סנטימטרים.
הוא הצטרף לארגון הבונים החופשיים ב-3 באוקטובר 1862.
סטרטון נישא ב-10 בפברואר 1863 ללביניה וורן, גמדה אף היא, והידיעה על נישואיהם פורסמה בעיתון.
בני הזוג עמדו על פסנתר ובירכו את 10,000 אורחיהם שהגיעו לאירוע.
השושבין שלהם היה ג'ורג' וושינגטון ("המפקד אגוז"), גמד שהופיע אף הוא במופעי השוליים של ברנום.
השושבינה בחתונה הייתה אחותה של לביניה, בעלת גמדות חריפה יותר משל לביניה.
לאחר החתונה הם התארחו אצל הנשיא לינקולן בבית הלבן.
הם טיילו ברחבי אירופה, בהודו הבריטית ובעיקר באזור בנגלדש של ימינו.
תחת ניהולו של ברנום, סטרטון נהיה לאיש עשיר.
בבעלותו הייתה דירה בניו יורק, יאכטה וארון מלא בבגדים משובחים.
כאשר ברנום נקלע למשבר כלכלי, סטרטון הוא זה שהלווה לו כספים והוציאו מן הצרה.
סטרטון הופיע לאחרונה בחייו באנגליה בשנת 1878.
ב-10 בינואר 1883 סטרטון ואשתו נכחו במלון "ניוהול" במילווקי.
במלון פרצה שרפה גדולה שגבתה את חייהם של 71 איש, אך צ'ארלס ואשתו ניצלו הודות למנהלם האישי סילבסטר בליקר.
שישה חודשים לאחר השרפה במלון, סטרטון נפטר בפתאומיות משבץ.
במותו היה בן 45, גובהו היה 102 סנטימטרים ומשקלו 32 קילוגרמים.
מעל 20,000 איש נכחו בהלווייתו ופ.ט.
ברנום רכש פסל בדמותו של טום שהוצב מעל ארונו.
במותה של לביניה היא נקברה לצדו ועל מצבתה נחרט "אשתו".
הפסל שמעל קברו נותץ על ידי ונדליסטים בשנת 1959 ועבר שיפוץ על ידי בית הקברות ותרומות מהציבור.
הגורם לגמדות הקיצונית של סטרטון אינו ידוע עד היום.
צילומי הרנטגן התגלו רק בשנת 1895, 12 שנים לאחר מותו, והאמצעים הטכנולוגיים והרפואיים של זמנו לא יכלו לסייע במציאת הגורם או הטיפול.
גנרל ארמייה או גנרל של ארמייה היא דרגה צבאית גבוהה במדינות רבות.
באותן מדינות זוהי בדרך כלל הדרגה הגבוהה ביותר הנמצאת בשימוש בימות שלום, ונמצאת דרגה אחת מתחת לדרגת פילדמרשל, מרשל ומקבילותיהן המוענקות בעיתות מלחמה.
דרגה זו מקבילה בערך לדרגת גנרל (ארבעה כוכבים) בצבא ארצות הברית ובצבאות חבר העמים הבריטי.
ברוסיה, בברית המועצות ובמדינות ברית ורשה
דרגת גנרל ארמייה הייתה הדרגה הבכירה ביותר בצבא האדום, אולם היא הוענקה למפקדי חי"ר בלבד.
חיילי זרועות אחרות קיבלו דרגות מקבילות אשר נקראו "מרשל של חיל" .
לדוגמה: "מרשל שריון", "מרשל תותחנים" וכו' (אין לבלבל עם מרשל ברית המועצות).
הדרגה אומצה לראשונה בצבא האדום ביוני 1940, ושלושת הראשונים שעוטרו בה הם: גאורגי ז'וקוב, קיריל מרצקוב ואיוואן טיולנב.
בעקבות הסובייטים אומצה הדרגה גם אצל המדינות חברות ברית ורשה: בולגריה (Армейски генерал), הונגריה (Hadseregtábornok), צ'כוסלובקיה (Armádní generál), פולין (Generał armii) ורומניה (General de armată).
בצבא גרמניה המזרחית הייתה דרגת גנרל ארמייה (Armeegeneral) הדרגה הגבוהה ביותר למעט דרגת מרשל גרמניה המזרחית אשר לא הוענקה מעולם.
רק חמישה אנשים בגרמניה המזרחית עוטרו בדרגה זו.
בין 1943–1974 סימול הדרגה היה רצף של ארבעה כוכבים.
ב-1974 הוחלפו הכוכבים הקטנים בשני כוכבים גדולים יותר.
צורה זו נשמרה בצבא רוסיה גם לאחר התפרקות ברית המועצות.
ב-1993 בוטלו דרגות המרשלים השונות ודרגת גנרל ארמייה הפכה לדרגה הגבוהה ביותר בכל זרועות הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית: בחיל האוויר הרוסי, בכוחות הארטילריה, בחיל החלל הרוסי ובחילות השריון וההנדסה.
בשונה ממה שהיה נהוג בצבא ברית המועצות, הדרגה בזרועות השונים אינה נקראת "מרשל" אלא נשארת "גנרל ארמייה".
הדרגה המקבילה לגנרל ארמייה ב היא אדמירל.
כיום דרגה זו היא הגבוהה ביותר בצבא רוסיה, למעט דרגת מרשל הפדרציה הרוסית שהוענקה עד כה רק פעם אחת.
דרגה זו היא גם הדרגה הגבוהה ביותר בצבא צרפת, למעט דרגת מרשל צרפת.
עם זאת, מבחינת ההיררכיה בצבא, למרשל צרפת אין סמכות גבוהה יותר מגנרל ארמייה.
בצבא צרפת ישנן ארבע דרגות גנרלים: גנרל בריגדה, גנרל דיוויזיה, גנרל קורפוס וגנרל ארמייה, אולם שם זה אינו מעיד על היחידה שעליה מפקיד המחזיק בדרגה זו.
רבים ממפקדי הארמיות של צבא צרפת במהלך מלחמות העולם החזיקו בדרגת גנרל דיוויזיה.
דרגת גנרל ארמייה בצבא צרפת כוללת חמישה כוכבים.
לצבא המלכותי האיטלקי הוכנסה דרגה זו ב-1915 במהלך מלחמת העולם הראשונה, אולם בוטלה ב-1918 עם סיום המלחמה.
היא הוחזרה ב-1940 עם כניסתה של ממלכת איטליה למלחמת העולם השנייה.
היא בוטלה סופית ב-1947 עם פירוק הצבא המלכותי והקמת צבא איטליה.
"גנרל חַיִל" הוא דרגה המקבילה לגנרל שלושה כוכבים - לוטננט גנרל, או לגנרל ארבעה כוכבים - גנרל.
הדרגה התקיימה בכמה מדינות, ושימשה להבדלים בין הגנרלים השונים, או כתואר נלווה לדרגת הגנרל.
בצבא האוסטרו-הונגרי היו שלוש דרגות של גנרל:
דרגת גנרל חיל הרגלים נוצרה בשנת 1908, וקודם לכן גם ביחידות הרגלים ניתנה דרגת פלדצוגמייסטר.
מבחינה היסטורית, דרגת גנרל חיל התותחנים הייתה שוות ערך ללוטננט גנרל.
בצרפתית היה קיים התואר grand maitre d'artillerie, מתקופת פיליפ השישי, מלך צרפת, לתאר את התפקיד הנ"ל.
בממלכת בולגריה מהקמתה בשנת 1878 הייתה הדרגה הגבוהה ביותר דרגה צבאית של "גנרל" (בולגרית: генерал), אך בשנת 1897 דרגה זו פוצלה לשלושה; גנרל חיל הרגלים (генерал.
הדרגה הוחלפה לאחר מלחמת העולם השנייה, כאשר בולגריה הפכה לגרורה של ברית המועצות, בדרגה כללית של גנרל.
קצינים בעלי דרגת גנרל מלא (4 כוכבים; נאט "ו OF-9) בפינלנד סווגו כגנרלים של חיל הרגלים (jalkaväenkenraali), חיל הפרשים (ratsuväenkenraali), יגר (jääkärikenraali) וחיל התותחנים (tykistönkenraali).
התואר כיום הוא רק תואר כבוד, ורק גנרל אחד מחזיק בדרגה זו באופן פעיל בעת שלום.
גנרל חיל(דרגות כתף וטלאי צווארון) הרלופטוואפהואפן אס אס
בוורמאכט גנרל חיל (General der Waffengattung) הייתה דרגה של כוחות היבשה ושל הלופטוואפה, וסימלה את הזרוע שבה שירת הגנרל.
הדרגה הייתה שוות ערך לדרגת אדמירל בקריגסמרינה, אובר-גרופנפיהרר בוואפן אס אס, ודרגת OF-8 בנאט"ו.
כאשר נוסד הבונדסוור, הוחלפו הדרגות הקודמות עם אלה הנוכחיות.
דרגת גנרל חיל לא בוטלה, אולם כיום היא אינה משמשת כדרגה, אלא כתיאור תפקיד הקצין.
לדוגמה היינץ גינתר גודריאן החזיק בדרגת גנרל מפקח חיל השריון במשך תקופה מסוימת.
בצבא הפולני הייתה דרגת גנרל חיל שוות ערך לדרגת לוטננט גנרל.
פטר הגדול יצר את דרגות גנרל חיל הרגלים וגנרל חיל הפרשים בצבא האימפריה הרוסית בשנת 1699.
גנרל חיל הרגלים היא דרגה בכוחות הקרקע הגרמניים (גרמנית: הר).
כיום הדרגה ניתנת לקצינים בדרגת OF-8 (מקביל לרב־אלוף, אך קיימות דרגות גבוהות יותר), והם אחראים על ענייני של אימון כוחות הרגלים של הבונדסוור וציודם.
"גנרל חיל הרגלים" היא דרגה לשעבר של גנרל חיל בכוחות היבשה הגרמניים (צבא הקיסרות הגרמנית, הרייכסווהר והוורמאכט), אשר הייתה בשימוש גם על ידי הצבא הפרוסי והצבא האוסטרו-הונגרי, והייתה השלישית בחשיבותה, לאחר דרגות גנרל-אוברסט וגנרל-פלדמרשל.
הדרגה היא שוות ערך לדרגת שלושה כוכבים כיום.
הדרגה גם אומצה על ידי הצבא הפיני (Jalkaväenkenraali) בין שתי מלחמות העולם.
כיום, בכוחות המזוינים של גרמניה, הבונדסוור, הדרגה של גנרל-לוטננט היא המקבילה לדרגה המסורתית של גנרל חיל הרגלים.
בצבא גרמניה המזרחית לא הייתה מקבילה לדרגת גנרל חיל הרגלים, והיא מוזגה לדרגת גנרל-אוברסט.
קצינים בדרגה מקבילה בחיל הפרשים נקראו "גנרל חיל הפרשים" ואלו בחיל התותחנים היו "גנרל חיל התותחנים".
בשנת 1935 הוורמאכט הוסיף את הדרגות של "גנרל חיל השריון", "גנרל הכוחות ההרריים", "גנרל חיל הצנחנים", "גנרל חיל הקשר".
בלופטוואפה, המקבילה לדרגה הייתה "גנרל חיל טייסי הקרב".
הדרגה ציינה רק בכללית את הזרוע שבה שירת הגנרל, ולא התייחסה לתפקידו באופן ספציפי.
בבונדסוור קיים תואר של גנרל חיל הרגלים, שהוא האחראי על אימון וציוד כוחות הקרקע, ונושא בדרך כלל דרגת בריגדיר גנרל.
מכיוון שזהו רק תואר ולא דרגה, לפעמים יכול לשאת אותה גם קצין בדרגת אוברסט.
גנרל חיל השריון היא דרגה בכוחות הקרקע הגרמניים (גרמנית: הר).
כיום הדרגה ניתנת לקצינים בדרגת של OF-6, והם אחראים בפרט בעניינים של הדרכת כוחות השריון של הבונדסוור.
גנרל חיל השריון היא דרגה לשעבר של גנרל חיל בכוחות הוורמאכט, אשר נוצרה בשנת 1935, והייתה השלישית בחשיבותה, לאחר דרגות גנרל-אוברסט וגנרל-פלדמרשל.
הדרגה היא שוות ערך לדרגת שלושה כוכבים כיום, וניתנה לגנרלים אשר פיקדו על כוחות שריון בוורמאכט.
קצינים בדרגה מקבילה בחיל הרגלים נקראו גנרל חיל הרגלים, בחיל הפרשים נקראו גנרל חיל הפרשים ואלו בחיל התותחנים היו גנרל חיל התותחנים.
כמו כן היו קיימות הדרגות של גנרל הכוחות ההרריים, גנרל חיל הצנחנים, גנרל חיל הקשר.
בלופטוואפה, המקבילה לדרגה הייתה גנרל חיל טייסי הקרב.
בבונדסוור קיים תואר של גנרל חיל השריון, שהוא אחראי על ההדרכה בכוחות השריון, ונושא בדרך כלל דרגת בריגדיר גנרל.
גנרל חיל הרגלים הייתה דרגה לשעבר של גנרל חיל בכוחות היבשה הגרמניים (צבא הקיסרות הגרמנית, הרייכסווהר והוורמאכט), אשר הייתה בשימוש גם על ידי הצבא הפרוסי והצבא האוסטרו-הונגרי, והייתה השלישית בחשיבותה, לאחר דרגות גנרל-אוברסט וגנרל-פלדמרשל.
קצינים בדרגה מקבילה בחיל הרגלים נקראו גנרל חיל הרגלים ואלו בחיל התותחנים היו "גנרל חיל התותחנים".
גנרל חיל ההנדסה , הייתה דרגה בכוחות הקרקע הגרמניים (גרמנית: הר).
גנרל חיל ההנדסה היא דרגה לשעבר של גנרל חיל בכוחות הוורמאכט, אשר נוצרה בשנת 1935, והייתה השלישית בחשיבותה, לאחר דרגות גנרל-אוברסט וגנרל-פלדמרשל.
הדרגה היא שוות ערך לדרגת שלושה כוכבים כיום, וניתנה לגנרלים אשר פיקדו על כוחות הנדסה בוורמאכט.
כמו כן היו קיימות הדרגות של גנרל הכוחות ההרריים, גנרל חיל השריון, גנרל חיל הצנחנים, גנרל חיל הקשר.
הדרגה המקבילה בלופטוואפה הייתה "גנרל חיל טייסי הקרב".
הדרגה ציינה את הזרוע שבה שירת הגנרל, ולא התייחסה לתפקידו באופן ספציפי.
גנרל חיל התותחנים היא דרגה בכוחות הקרקע הגרמניים (גרמנית: הר).
כיום הדרגה ניתנת לקצינים בדרגת של OF-6, והם אחראים בפרט בעניינים של אימון וציוד כוחות הארטילריה של הבונדסוור.
גנרל חיל התותחנים היא דרגה לשעבר של גנרל חיל בכוחות היבשה הגרמניים (צבא הקיסרות הגרמנית, הרייכסווהר והוורמאכט), אשר הייתה בשימוש גם על ידי הצבא הפרוסי והצבא האוסטרו-הונגרי, והייתה השלישית בחשיבותה, לאחר דרגות גנרל-אוברסט וגנרל-פלדמרשל.
כיום, בכוחות המזוינים של גרמניה, הבונדסוור, הדרגה של גנרל-לויטננט היא המקבילה לדרגה המסורתית של גנרל חיל התותחנים.
בצבא גרמניה המזרחית לא הייתה מקבילה לדרגת גנרל חיל התותחנים, והיא מוזגה לדרגת גנרל-אוברסט.
קצינים בדרגה מקבילה בחיל הפרשים נקראו "גנרל חיל הפרשים" ואלו בחיל הרגלים היו "גנרל חיל הרגלים".
בבונדסוור קיים תואר של גנרל חיל התותחנים, האחראי על אימון וציוד כוחות הארטילריה, ונושא בדרך כלל דרגת בריגדיר גנרל.
גנרל לויטננט היא דרגת הגנרל השנייה בחשיבותה בצבא היבשה הגרמני (הר) ובחיל האוויר הגרמני (הלופטוואפה).
הדרגה שוות ערך לדרגת OF-8 בנאט"ו ולדרגת לוטננט גנרל בצבא הבריטי ובצבא ארצות הברית, וכן שוות ערך לויצה-אדמירל בדויטשה מרינה, או גנרל-אוברשטאבארזאץ, ואדמירל-אוברשטאבארזאץ בשירותי הרפואה של הבונדסוור.
על דרגות הכתף (צבא היבשה, חיל האוויר) יש שלושה כוכבי זהב בין שני עלי אלון מוזהבים.
עד 1945 גנרל-לויטננט הייתה הדרגה המקובלת לפיקוד על דיוויזיה, ובכך הייתה מקבילה לדרגת מייג'ור גנרל בצבאות דוברי האנגלית.
גנרל-מיור היא דרגת הגנרל השלישית בחשיבותה בצבא הגרמני: בהֶר – חיל היבשה ובחיל האוויר הגרמני (הלופטוואפה), והיא מקבילה לדרגת מייג'ור גנרל.
הדרגה משמשת גם את צבא אוסטריה, אבל היא מקוצרת כ-GenMjr.
מבחינה היסטורית, דרגות הגנרלים בוורמאכט היו זוטרות בדרגה אחת מן המינוח המערבי, ומשום כך, לפני שנת 1945 דרגת גנרל-מיור בצבא הגרמני הייתה מקבילה לבריגדיר גנרל בצבאות המערב, וכן הלאה.
אפשר להשוותה כשוות ערך לדרגת אלוף בצה"ל.
הדרגה היא מקבילה לדרגת OF-7 בנאט"ו, וכן לקונטרה-אדמירל בדויטשה מרינה, או גנרל-שטאבארזאץ, ואדמירל-שטאבארזאץ בשירותי הרפואה של הבונדסוור.
על דרגות הכתף (צבא היבשה, חיל האוויר) יש שני כוכבי זהב בין שני עלי אלון מוזהבים.
גנרל-מיור בתקופת גרמניה הנאצית הייתה דרגת הגנרל הנמוכה ביותר, והייתה מקבילה לדרגת בריגדיר גנרל.
כמו כן היא הייתה מקבילה לדרגת קונטרה-אדמירל בקריגסמרינה, ולבריגדפיהרר בוואפן אס אס עד 1945.
צבא היבשה לופטוואפה ואפן אס אס
גנרל הכוחות ההרריים , הייתה דרגה בכוחות הקרקע הגרמניים (גרמנית: הר).
גנרל הכוחות ההרריים היא דרגה לשעבר של גנרל חיל בכוחות הוורמאכט, אשר נוצרה בשנת 1940, והייתה השלישית בחשיבותה, לאחר דרגות גנרל-אוברסט וגנרל-פלדמרשל.
הדרגה היא שוות ערך לדרגת שלושה כוכבים כיום, וניתנה לגנרלים אשר פיקדו על כוחות הרריים בוורמאכט.
הגנרלים של הכוחות ההרריים (גבירגסייגר) היו ניתנים לזיהוי על ידי שרוול האדלווייס שלהם, וכובע הברגמיצה (bergmütze) שהיה להם במקום כובע מצחיה של קצינים בחילות האחרים של הוורמאכט.
באוקטובר 1942 ניתן להם פס זהב סביב הכובע, על מנת להבדיל אותם בקלות רבה יותר מכל הדרגות האחרות.
כמו כן היו קיימות הדרגות של גנרל חיל ההנדסה, גנרל חיל השריון, גנרל חיל הצנחנים, גנרל חיל הקשר.
פרידריך-יובסט פולקמר פון קירכנזיטנבאך (1894-1989)
גנרל טושבו (בבולגרית: Генерал Тошево; ברומנית: Casim) היא עיר במחוז דובריץ' שבבולגריה.
היא קרויה על שמו של הגנרל הבולגרי סטפן טושב.
העיירה ממוקמת כ-392 ק"מ מסופיה, בירת בולגריה וכ-17 ק"מ מדובריץ', בירת המחוז.
החודש הכי קר הוא ינואר (-1 מעלות צלזיוס).
כמות המשקעים הממוצעת היא 753 מילימטרים בשנה.
חודש יוני הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (115 מ"מ גשם), וחודש פברואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (25 מ"מ גשם).
גנרל חיל הצנחנים הייתה דרגה בלופטוואפה של גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה, אשר ניתנה לגנרלים בכוחות המוצנחים.
הדרגה הייתה של גנרל חיל בכוחות הוורמאכט, אשר נוצרה בשנת 1935, והייתה השלישית בחשיבותה, לאחר דרגות גנרל-אוברסט וגנרל-פלדמרשל.
הדרגה היא שוות ערך לדרגת שלושה כוכבים כיום, וניתנה לגנרלים אשר פיקדו על הכוחות המוצנחים בלופטוואפה.
קצינים בדרגה מקבילה בחיל הרגלים נקראו "גנרל חיל הרגלים", בחיל הפרשים נקראו "גנרל חיל הפרשים", בחיל השריון נקראו "גנרל חיל השריון" ואילו בחיל התותחנים היו "גנרל חיל התותחנים".
כמו כן היו קיימות הדרגות של "גנרל הכוחות ההרריים", "גנרל חיל הקשר".
ברונו ברויאר שהוצא להורג ביוון כפושע מלחמה.
גנרל חיל הקשר , הייתה דרגה בכוחות הקרקע הגרמניים .
הדרגה נוצרה בשנת 1940, והייתה השלישית בחשיבותה, לאחר דרגות גנרל-אוברסט וגנרל-פלדמרשל.
הדרגה היא שוות ערך לדרגת שלושה כוכבים כיום, וניתנה לגנרלים אשר פיקדו על יחידות קשר בוורמאכט.
כמו כן היו קיימות הדרגות של גנרל חיל ההנדסה, גנרל חיל השריון, גנרל חיל הצנחנים, גנרל הכוחות ההרריים.
רק שני קצינים החזיקו בדרגה זו; אריך פלגיבל (1886-1944) החל מ-1 באוגוסט 1940 עד פיטוריו בעקבות קשר העשרים ביולי ואלברט פראון (1894–1975) החל מ-1 באוקטובר 1944 ועד שנלקח לשבי במאי 1945.
דרגת גנרל היא הדרגה הגבוהה ביותר של הצבא הגרמני וחיל האוויר הגרמני.
כדרגת ארבעה כוכבים היא שוות ערך לדרגת אדמירל בצי הגרמני.
הדרגה מדורגת כדרגה OF-9 בנאט"ו, והיא מדורגת כ-B8 בכללי השכר של משרד ההגנה הפדרלי.
על הכותפות (הצבא, הלופטוואפה) ישנם ארבעה מעוינים מוזהבים (כוכבים) לצד עלי אלון מוזהבים.
במהלך המאה ה-16, עם הקמת צבאות קבע, החלו המדינות הגרמניות למנות גנרלים מהאצולה להוביל צבאות בקרב.
מערכת דרגות סטנדרטית פותחה במהלך מלחמת שלושים השנים, כאשר הדרגה הגבוהה ביותר של גנרל הייתה שמורה בדרך כלל לריבון השולט (למשל הקיסר או האלקטור) ומפקד השדה בפועל החזיק בדרגת גנרל לויטננט.
דרגת פלדמרשל הייתה באותה תקופה בדרגה נמוכה, וכך גם גנרלוואכטמייסטר.
במהלך המאות ה-17 וה-18, דרגת הגנרל הייתה קיימת בכל הצבאות של מדינות גרמניה, והשימוש הגדול ביותר היה אצל צבאות בוואריה ופרוסיה.
שתי הצבאות הללו הן שיצרו את הרעיון של "המטה הכללי", שאויש לרוב על ידי אנשי האצולה.
במהלך מלחמות נפוליאון הונהגו דרגות הגנרלים הגרמנים בארבע דרגות, החל מגנרל מיור, ואחריו גנרל לוטננט, גנרל וגנרלפלדמרשל.
המדים וסימני הדרגות הסטנדרטיים, ששימשו למעלה ממאה שנים, התפתחו גם הם בתקופה זו.
תואר הגנרל (שלושה כוכבים) כלל את החיל שבו שירת הקצין, מה שהוביל לתארים של גנרל חיל הרגלים, גנרל חיל הפרשים, וגנרל חיל התותחנים.
בשנת 1854, פרוסיה הציגה את דרגת גנרל אוברסט, כך שניתן יהיה לקדם את הקצינים יותר מדרגת גנרל מבלי להפוך לגנרלפלדמרשל, שכן בדרך כלל הוענקה דרגה זו רק להישגים יוצאי דופן במהלך שירות מלחמתי.
מאוחר יותר, נוסף לראשונה בבוואריה ציון מיוחד נוסף המכונה גנרל אוברסט בדרגת גנרלפלדמרשל, כדי לציין גנרלים בכירים שקיבלו את סמכותם של פלדמרשלים ללא הדרגה האמיתית.
במהלך הקיסרות הגרמנית הונהגו דרגותיהם של גנרלים גרמנים ככותפת זהובה עם עד ארבעה מעוינים (כוכבים) המציינים ותק ככלל.