tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ג'מילה ג'מיל, המייסדת של iWeigh, נאבקה באינסטגרם כדי לשנות את המדיניות שלהם בנושא תרבות דיאטה בפרסומות ובתקשורת.
המחאה נחלה הצלחה כאשר החל מספטמבר 2019 נכנסה מדיניות לאינסטגרם שכאשר תמונה מציגה מוצר הרזיה או הליך קוסמטי שעולים כסף, צופים מתחת לגיל 18 לא יוכלו לראות את הפוסט.
באופן דומה, אינסטגרם תסיר פוסטים המעלים "טענה פלאית" לגבי המוצרים או הדיאטות המוצגות.
הקשר בין גודל הגוף לפמיניזם
הסטיגמה הנדבקת לנשים שמנות קשורה לתנועה הפמיניסטית מכיוון שהפמיניזם בבסיסו פועל להשגת שוויון בין המינים בכל היבטי החיים.
פמיניזם שמן פועל נגד דיכוי והדרה של נשים שמנות הזוכות לכמות לא פרופורציונלית של יחס שלילי בשל גודל גופן.
הקשרים בין הגודל לבין המגדר הם לב ליבו של הפמיניזם השמן מכיוון שאפליה ודעות קדומות מתרחשות לרוב כתוצאה ממגדר ומבנה גוף.
הקשרים בין שומן לפמיניזם סובבים סביב החוויות השונות שמבנה הגוף עשוי לייצר בשילוב עם מצב סוציו-אקונומי, גזע, מגדר, נטייה מינית וזהויות אחרות.
ההצטלבות של גודל גוף עם גזע, מעמד חברתי, רפואה ובריאות, מייצרת תפיסות חברתיות ומטמיעה מדיניות סביבתית.
הפמיניזם השמן מבקר את התפיסה החברתית המסורתית המודדת את ערכן של נשים על פי המראה החיצוני שלהן, לפי כך נשים סובלות משמנופוביה הרבה יותר מגברים.
הפמיניזם השמן טוען כי נשים עם השמנת יתר מתקשות להתקבל לעבודה וסובלות מאפליה הן על רקע משקלן והן על רקע מינן.
פמיניזם שמן מקדם את רעיון הגוף החיובי לנשים ואנשים שמנים אשר סובלים באופן מסורתי מסטראוטיפים סקסיסטיים כגון עצלנות, גרגרנות וחולי שמקורם בתפיסות חברתיות של העולם המערבי המודרני.
לפי גישת הפמיניזם השמן, נשים הפכו לרוב האוכלוסייה המחפשת את הגוף האידיאלי הרזה, כאשר הודעות מהתקשורת ממשיכות לעשות דמוניזציה לגוף הנשי השמן.
תיאורים שליליים של גודלי גוף גדולים מנכיחים את הנרטיב שגוף שמן הוא בעיה שיש להתבייש בה.
תיאורים שליליים כאלה מוטבעים בקמפיינים נגד השמנת יתר המשתמשים ברובם בתמונות של נשים שמנות כחולות ומודרות ובנשים רזות כבריאות ורצויות.
פמיניזם שמן פועל למען מיגור התפיסה שהמשקל קובע את ערך האדם כתפיסות שהשתרשו בתודעה המערבית כלפי הגוף הנשי המלא.
פמיניזם שמן מתייחס להשמנה כסוגיה פמיניסטית מכיוון שלנשים, ובמיוחד נשים הבאות ממעמד סוציו-אקונומי נמוך, יש סיכוי גבוה יותר לסבול מהשמנת יתר.
נשים שמנות שבאות ממעמד חברתי נמוך סובלות עוד יותר מאפליה תעסוקתית וסטריאוטיפים כגון אי-שליטה באכילה ועצלות, תוך התעלמות מהעובדה שמעמד סוציו-אקונומי עלול ליצור חוסר גישה לתוצרת טרייה ולסחורות בעלות ערך תזונתי.
ההצטלבות של מעמד, מגדר ואפליה גופנית פירושו שנשים גדולות ממעמד נמוך עשויות לחוות רמות שונות של השלכות חברתיות ומוסדיות, כמו גם נשים שמנות קוויריות או נשים שמנות בעלות מוגבלות.
פמיניזם שמן מאיר על הקשר בין הדרת מבנה הגוף השמן לבין אפליה מעמדית בחברה, וטוען שאפליה על רקע מדדי גוף מבטאת גם אפליה על רקע מעמד חברתי.
פמיניזם שמן מדגיש כי "השמנת יתר" הוא מונח שנטבע על ידי הקהילה הרפואית, אשר לעיתים קרובות מבקשת לפתח ולמכור מוצרים ונהלים חדשים לתיקון "מגפת השמנת היתר".
פמיניסטיות שמנות באות כנגד התפיסה הרווחת בתרבות המערבית המקשרת באופן אוטומטי בין רזון לבריאות, ובהתאמה בין השמנה לחולניות, וטוענות כי אין לכרוך בין נשים שמנות לנשים חולות באופן רפואי חד משמעי מכיוון שנשים רבות עם עודף משקל הן בריאות וחזקות.
פמיניסטיות שמנות טוענות כי הגדרת השמנת יתר כמגפה, האדרת תרבות הדיאטה, הפצת תרופות הרזיה, מעודדות נשים להיכנס למסגרת מדכאת שיש בה הבטחת שווא לגוף בעל צורה אחת הגמונית שעונה לתפיסת אידיאל היופי המערבי .
פמיניזם שמן שם לו למטרה לחזק את התפיסה בחברה כי נשים שמנות הן בריאות ויפות כפי שהן, ואין לקשר באופן אוטומטי בין מבנה גופן למחלות מגוונות המשויכות לכלל האוכלוסייה.
התקשורת ממלאת תפקיד מרכזי הן ביצירה והן בשחזור ערכים סוציו-תרבותיים של הגוף.
דוגמה לכך ניתן לראות את תפקיד הגוף בפרסומות אופנה, שם, טוען הפמיניזם השמן, ממחישים באופן גורף את אידיאל היופי באמצעות בגדים על נשים רזות ומוערכות הגמונית.
הפמיניזם השמן מאיר על העובדה כי הגוף המלא נעדר על פי רוב ממודעות פרסומת.
ההדרה של הגוף השמן מהמדיות החברתיות ומהתקשורת, מעלה את ההשארה בציבור כי אכן קיים חשש בריאותי רציני הנובע מבעיות השמנה.
פמיניזם שמן מבקר את השפעת המסרים השליליים של גופים מרכזיים בחברה כגון רפואה-תקשורת-חינוך המהדהדות את הדרתו של הגוף השמן כחולני ומכוער.
באופן דומה, רואה הפמיניזם השמן את השפעת פרסומות הדיאטה במדיה החברתית ובתקשורת כעשויה להוביל משתמשים לנסות להשיג גוף בעל ערך תרבותי הגמוני, מה שעלול לגרום להפרעות אכילה, לדיאטה לא בטוחה ולצורות אחרות של ירידה מזיקה במשקל ובעיות קשות בדימוי גוף של נשים בכל הגילאים.
מבקרי הפמיניזם השמן הצהירו שיש בעיות משמעותיות בתנועה, שרבות מהן קיימות בהדרה ובייצוג.
המבקרים טענו שפמיניזם שמן יכול לגרום לשיימינג ולהדרה של אנשים עם סוגי גוף אחרים, שכן בלימודי שומן יש לפעמים פריבילגיה לנערה עם עודף משקל וחיסרון לילדה רזה.
מבקרים אחרים טענו שלפמיניזם שמן ותנועות חיוביות לגוף מתעלמות מנשים שאינן לבנות, שמנות ובעלות יכולת, וכן שאנשים עם מוגבלות לעיתים מודרים מהשיח ומהפעולה הדומיננטיים בתנועה.
נאדל היא היסטוריונית, חוקרת וסופרת אמריקאית המתמקדת בהיסטוריה היהודית.
נאדל מיקדה את מחקריה על נשים יהודיות ותפקידן בהיסטוריה היהודית וכן בעיצוב ההיסטוריה של ארצות הברית באמצעות תפקידן בתנועות חברתיות ופוליטיות שונות.
נאדל נולדה לאליס וארווין נאדל ב-1951 וגדלה בליווינגסטון , ניו ג'רזי שבארצות הברית.
לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר התיכון של ליווינגסטון ב-1969, היא למדה בקולג' דאגלס מאוניברסיטת רוטגרס, שם התמחתה בלימודי עברית וסיימה את לימודיה בהצטיינות יתרה.
את שנת ההתמחות שלה בילתה נאדל בחו"ל בלימודים באוניברסיטה העברית בירושלים.
פמלה ג'יין ביורקמן NAS ובאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים AAAS ) היא ביוכימאית וביולוגית מולקולרית אמריקאית.
היא מכהנת כפרופסורית לביולוגיה ולהנדסה ביולוגית על שם דייוויד בולטימור במכון הטכנולוגי של קליפורניה (קלטק Caltech).
מחקרה מתמקד בחקר המבנים התלת-ממדיים של חלבונים הקשורים לחלבוני מערכת החיסון מסוג MHC Class I או Major Histocompatibility Complex (הקומפלקס העיקרי של ההיסטוקומפטיביליות), וכן בחלבונים המעורבים בתגובות החיסוניות לנגיפים.
מטרתה של ביורקמן היא לשפר יישומים טיפוליים קיימים.
ביורקמן ידועה בעיקר כחלוצה בתחום הביולוגיה המבנית.
ב-10 במרץ 2025 פמלה ביורקמן הוכרזה כזוכת פרס וולף לרפואה לשנת 2025. על פיתוח אסטרטגיות חדשניות פורצות דרך להתמודדות עם מנגנוני הגנה של נגיפים באמצעות גישות חדשות ממוקדות נוגדנים.
פמלה ביורקמן נולדה בשנת 1956 וגדלה בפארקרוז, שכונה בעיר פורטלנד שבמדינת אורגון.
היא גילתה עניין במדע בתקופת לימודיה בתיכון ולמדה במשך שנה באוניברסיטת וילאמט, ולאחר מכן עברה לאוניברסיטת אורגון, שם השלימה תואר בוגר (B.A) בכימיה.
במהלך לימודיה לתואר הראשון ביצעה עבודת מעבדה בהנחיית לארי צ'רץ' בקולג' ריד ובפיקוחו של או.
בשנת 1978 החלה ביורקמן את לימודי הדוקטור בביוכימיה באוניברסיטת הרווארד, שם הצטרפה למעבדתו של דון קרייג ויילי, ביולוג מבני אמריקאי שמחקריו התבססו על קריסטלוגרפיה באמצעות קרני רנטגן.
ביורקמן קיבלה את תואר הדוקטור שלה מהרווארד בשנת 1984.
לאחר מכן המשיכה לעבוד במעבדתו של ויילי כחוקרת בתר-דוקטורט, ובמהלך תקופה זו פענחה לראשונה את המבנה הגבישי של חלבון MHC – האנטיגן האנושי HLA-A2, הקשור להיסטוקומפטיביליות.
מחקרה פורסם בשנת 1987: בתחילה ברזולוציה של 3.5Å (רשומת PDB 1HLA) ולאחר מכן בגרסה מדויקת יותר ברזולוציה של 2.6Å (רשומת PDB 3HLA).
ביורקמן המשיכה את מחקרה הבתר-דוקטורטי באוניברסיטת סטנפורד במעבדתו של מארק דייוויס, שם חקרה קולטני תאי T, המזהים אנטיגנים המוצגים בחריץ הקישור של חלבוני MHC.
במסגרת מחקרם פיתחו מודל המסביר את מנגנון הזיהוי הזה.
במהלך תקופתה בסטנפורד נישאה לנוירוביולוג קאי זין (Kai Zinn), המשמש גם הוא כפרופסור מן המניין במכון הטכנולוגי של קליפורניה (קלטק Caltech).
בשנת 1989 הצטרפה ביורקמן לסגל המחלקה לביולוגיה במכון הטכנולוגי של קליפורניה (קלטק) כפרופסורית-עמיתה.
בשנת 1995 קיבלה קביעות בדרגת פרופסורית חבר, ובשנת 1998 הועלתה לדרגת פרופסורית מן המניין.
בין השנים 1989 ל-2015 שימשה כחוקרת במכון הרפואי הווארד יוז (HHMI).
בשנת 2018 מונתה לפרופסורית לביולוגיה ולהנדסה ביולוגית על שם דייוויד בולטימור, ובשנת 2021 מונתה לפרופסורית במכון מרקין.
מעבדתה של ביורקמן בקלטק מתמקדת בחקר תגובות חיסוניות לפתוגנים נגיפיים, במטרה לשפר טיפולים רפואיים ולתרום לפיתוח חיסונים.
מחקרה מתמקד במיוחד בנגיף ה-HIV-1, בשפעת, בהפטיטיס C, ובנגיף SARS-CoV-2 מאז התפרצות מגפת הקורונה.
במהלך המגפה עבדה ביורקמן עם מישל נוסנזווייג, עמית מחקר קבוע, על חקר המבנים של חלבון הספייק של נגיף הקורונה.
למחקר זה יש השלכות על פיתוח חיסונים, במיוחד לנוכח הופעתם של ואריאנטים חדשים של SARS-CoV-2.
מעבדתה של ביורקמן משתמשת בקריסטלוגרפיה בקרני רנטגן, מיקרוסקופיה אלקטרונית, טומוגרפיה אלקטרונית, מיקרוסקופיית אלקטרונים בקריו (cryo-EM) ומיקרוסקופיה פלואורסצנטית לחקר גליקופרוטאינים במעטפת פתוגנים ולבחינת המבנים המולקולריים המעורבים בזיהוי פתוגנים נגיפיים על פני תאי הגוף.
בנוסף, מחקרה של ביורקמן מתמקד בהנדסת נוגדנים למטרות מחקריות וקליניות, וכן בפיתוח ננו-חלקיקים מוזאיים לשימוש בחיסונים רחבי-טווח.
מחקריה של ביורקמן התפרסמו בכתבי עת מדעיים כגון Nature ו־Science.
1993 המכון לחקר הסרטן ויליאם בי קולי פרס
הפרס הבינלאומי של קרן גיירדנר לשנת 1994 (בשיתוף עם דון ויילי)
קליננברג לשנת 1994 מהקרן לדלקת פרקים
פרס פול ארליך ולודוויג דרמשטדטר לשנת 1996
1997 עמית באקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים
קליננברג לשנת 1997 מהקרן לדלקת פרקים
2001 חבר באקדמיה הלאומית למדעים
2002 חבר באגודה הפילוסופית האמריקאית
2004 פרס המדען הנכבד של רוז פיין
פרס החלוץ של מנהל המכון הלאומי לבריאות לשנת 2010
פרס וולף לרפואה לשנת 2025. על פיתוח אסטרטגיות חדשניות פורצות דרך להתמודדות עם מנגנוני הגנה של נגיפים באמצעות גישות חדשות ממוקדות נוגדנים.
פמפה דל טמרוגל (בספרדית: Pampa del Tamarugal) הנקרא גם "רמת הטמרוגל" הוא מישור מדברי עצום במחוז טרפקה בצ'ילה המשתרע על חלק משמעותי מחבל נורטה גרנדה, ונקרא במקור על שם עצי ה-Prosopis tamarugo שכיסו את פני השטח שלו.
הוא ממוקם בין קווי הרוחב 19°30' ו-22°15' דרום ונחשב לחלק ממדבר אטקמה.
הוא גובל במערב ברכס החוף הצ'יליאני ובמזרח במדרונות המערביים של הרי האנדים.
המישור משתרע על פני שטח של 12,500 קילומטרים רבועים עם גובה ממוצע של 1,100 מטר.
בין האטרקציות התיירותיות העיקריות בפמפה דל טמרוגל נמצאים, אתר המורשת העולמית מפעלי המלחת באומברסטון ובסנטה לאורה, העיירה לה טירנה ושמורת הטבע פמפה דל טמרוגל.
פָּמְפַּס (בספרדית: Pampas) היא ערבה פורייה בדרום אמריקה, המכסה שטח הגדול מ-750,000 קמ"ר.
בפמפס נמצאים הפרובינציות הארגנטינאיות בואנוס איירס, לה פמפה, סנטה פה, אנטרה ריוס, קורדובה, מרבית אורוגוואי, והמדינה הדרומית בברזיל - ריו גראנדה דו סול.
האקלים הממוזג יחד עם כמות המשקעים הנעה בין 600 ל-1,200 מ"מ, הפך את האזור למתאים במיוחד לחקלאות.
שטחי המרעה הטבעיים בפמפס הם מקום מושבם של מיליוני ראשי-בקר, כמו-גם של חיות-בר אחרות, בין החיות הנפוצות באזור: זאב הרעמה, אייל הפמפס, שועל הפמפס, חתול הפמפס, ויסקאש המחילות, ננדו, ומספר מינים של ארמדיל.
מיני צמחים האופייניים לאזור הם מינים מהסוג מלעניאל (Stipa), וקורטדריה מכסיפה, המכונה גם "עשב הפמפס".
פן פלזה 1 הוא גורד שחקים המצוי בניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית, בקרבת תחנת פנסילבניה, מערבית לשדרה השביעית, בין רחובות 33 ו-34 במנהטן.
המבנה תוכנן על ידי קאהן וג'ייקובס והושלם בשנת 1972, גובהו 229 מטרים ולו 57 קומות.
המבנה מדורג - ולו שלוש מדרגות - בקומה השביעית, הארבע עשרה והחמישים וחמש.
המבנה בנוי פלדה ובטון ומחופה בזכוכית סולרית ואלומיניום שעבר אלגון.
פן ביני הוא אזור הגבול בין מים מתוקים שמקורם באקווה, המצויה בדרך כלל באזור החוף, לבין מים מלוחים.
המושג משמש בעיקר לתיאור הגבול בין מי התהום שמתחת לקרקעית הים, לבין מי התהום המתוקים שמתחת ליבשה.
בגלל הבדלי המליחות בין מי התהום התת-ימיים למי התהום היבשתיים אין הפן הביני אנכי, אלא משופע וחודר אל מתחת ליבשה בזווית המתאימה ליחס בין המשקל הסגולי של המים המלוחים לזה של המים המתוקים.
עקרון גיבן-הרצברג הוא מודל פשוט למציאת העומק של הפן הביני בנקודה מסוימת באקווה.
הוא קרוי על שמם של שני חוקרים אשר ניסחו אותו בראשית המאה ה-20. לפי המודל, עומק הפן הביני מתחת למפלס מי התהום בנקודה מסוימת ניתן לפי הנוסחה הבאה:
כלומר, עומק הפן הביני () תלוי בגובה עמודת המים המתוקים מעל פני הים (), וביחס הצפיפויות שבין המים המתוקים () למי הים המלוחים ().
לאחר הצבת ערכי צפיפות המים המתוקים (כ-1.000 גרם לסמ"ק) ומי הים (1.250 גרם לסמ"ק) מתקבלת המשוואה:
כלומר, לכל מטר של מים מתוקים מעל גובה פני הים באקווה מצויים כ-40 מטרים של מים מתוקים מתחת לפני הים, ומתחתם הפן הביני המפריד בינם לבין מי הים.
קיימים מודלים מורכבים יותר המביאים בחשבון פרמטרים נוספים ומהם עולה כי הפן הביני לא מתמשך בקו ישר אלא בקשת ששיפועה גדול יותר בקרבת הים.
לאורך חופי הים התיכון של מדינת ישראל הושחת הפן הביני הטבעי, עקב עיור של מישור החוף ושאיבה אינטנסיבית של מי התהום.
מצב זה מביא לחדירה של מי תהום תת-ימיים מלוחים לתוך אקוויפר החוף, ופוגע במשאבי המים של ישראל.
משום כך חברת מקורות שומרת את מי התהום בגובה מעל פני הים כדי שהמים המלוחים לא יזהמו את מי התהום.
פמקה בומר ינסן (בהולנדית: Famke Beumer Janssen; נולדה ב-5 בנובמבר 1964) היא שחקנית ודוגמנית עבר הולנדית.
היא ידועה בעיקר בזכות תפקידה בסרטי "אקס מן" בתור ג'ין גריי ובסדרת הסרטים של "חטופה" בתור לני מילס.
פמקה בומר ינסן נולדה ב-5 בנובמבר 1964 באמסטלפיין, הולנד.
יש לה שתי אחיות, הבמאית אנטואנט בומר (אנ') והשחקנית מרג'ולין בומר (אנ'), שתיהן שינו את שם משפחתן לבומר לאחר שהוריהן התגרשו.
בנוסף לשפת האם שלה, הולנדית, ינסן דוברת גם אנגלית וצרפתית.
היא למדה גרמנית, אך לא התמידה.
לאחר סיום לימודיה בתיכון, ינסן למדה כלכלה במשך שנה באוניברסיטת אמסטרדם, אותה כינתה מאוחר יותר "הרעיון הכי טיפשי שהיה לי אי פעם".
בשנת 1984 היגרה לארצות הברית, שם היא התחילה קריירת דוגמנות.
בתחילת שנות ה-90, היא נרשמה לבית הספר ללימודים כלליים של אוניברסיטת קולומביה כדי ללמוד כתיבה יוצרת וספרות.
בשנה שהגיעה לניו יורק היא חתמה עם Elite Model Management ועבדה עבור מותגי אופנה מובילים כמו איב סן לורן, ג'ורג'ו ארמני, שאנל וויקטוריה'ס סיקרט.
היא כיכבה בפרסומת בשנת 1988 לבושם Exclamation של מותג האופנה "קוטי".
המראה שלה הושווה לכוכבות קולנוע משנות ה-40 כמו הדי לאמאר.
לאחר שפרשה מדוגמנות בתחילת שנות ה-90, ינסן גילמה תפקידי אורח במספר סדרות טלוויזיה, כולל תפקיד בפרק של "מסע בין כוכבים: הדור הבא" משנת 1992, בתור קמלה, לצד פטריק סטיוארט, איתו כיכבה מאוחר יותר בסדרת סרטי "אקס-מן".
באותה שנה, ינסן קיבלה את התפקיד של ג'דזיה דאקס בסרט "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", אך סירבה לקבל תפקידים קולנועיים.
תפקידה הקולנועי הראשון היה לצד ג'ף גולדבלום בסרט דרמת הפשע "אבות ובנים" משנת 1992.
בשנת 1995 שיחקה בסרט "גולדן איי".
בשנות האלפיים, היא שיחקה בסרטי "אקס-מן" בתור ג'ין גריי.
על תפקידה בסרט היא זכתה בפרס סאטורן.
היא שיחקה גם בסרטים: "ציידי המחשבות", "משחקים נסתרים" ו"קוטלי המכשפות".
בשנת 2004 שיחקה בדרמה הקומית "מת על ההספד".
בשנת 2008 שיחקה ינקן בסרט הפעולה של לוק בסון, "חטופה" בתור אלינור "לני" מילס, אשתו לשעבר של בריאן מילס (ליאם ניסן).
היא שבה לשחק גם בסרטי ההמשך "חטופה 2" ו"חטופה 3"
בשנת 2015 הצטרפה לעונה השנייה של סדרת המתח "המדריך לרוצח" ברשת ABC בכיכובה של ויולה דייוויס בתפקיד עורכת הדין איב רות'לו שמנהלת רומן עם אנאליס קיטינג.
בשנת 2017 כיכבה בסדרה "הרשימה השחורה: גאולה" בתפקיד סוזן סקוט "סקוטי" הארגרייב, ראשת סניף העניינים האפורים של "האליקון איגיס", ארגון שכירי חרב סמוי.
הסדרה שהיא סדרת-בת ל-"הרשימה השחורה", שודרה ברשת NBC ובוטלה לאחר עונה אחת בשל רייטינג נמוך.
בין השנים 1989 ל-2000, ינסן הייתה נשואה לתסריטאי והבמאי קיפ וויליאמס (אנ'), בנו של האדריכל טוד וויליאמס (אנ').
ינסן הופיעה בקמפיין של PETA בשנת 2007 להעלאת המודעות לזכויות בעלי חיים.
הקמפיין השתמש בסיסמה "היו מלאכים למען בעלי חיים".
ב-28 בינואר 2008, היא מונתה לשגרירה של רצון טוב ליושרה מטעם משרד האו"ם לסמים ופשיעה (אנ') בכנס של האו"ם למאבק בשחיתות שנערך בנוסה דואה (אנ'), באלי.
(אנ')קייטי פורד2018מה הסטטוס (אנ')קתרין אלדןביצי קוויאר (אנ')ניקAsherסופי2019The Poison Roseג'יין האנטPrimalד"ר אלן טיילון2020The Postcard Killingsולארי קאנוןאוהב אותך לנצח (אנ')לי דאגלס2021הכספתמרגרטסכנה מיידית (אנ')הסוכנת שונסי2022עד שתחפץ האהבההדוכסית2023Door Mouseמאמאאבירי הזודיאק (אנ')ואנדר גוראדBoy Kills Worldהילדה ון דר קויכלואה (אנ')קתריןTBAThe Experimentד"ר רייצ'ל מקווייOne Second Afterקייט לינדזי
פֶּן דייטון בָּדְגְ'לִי הוא שחקן ומוזיקאי אמריקאי.
מוכר בעיקר בזכות תפקידו בתור דן האמפרי (אנ') בסדרת הנוער של The CW "אחת שיודעת" (2007–2012), ובתור ג'ו גולדברג (אנ') בסדרת המותחן של נטפליקס "את" (2018–2025).
בדג'לי נודע לראשונה בזכות גילום פיליפ "צ'אנס" צ'נסלור (אנ') באופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח" (2000–2001), ובעקבותיו באו תפקידים בסרט הקומדיה "ג'ון טאקר מה זה גמור" (2006).
בדג'לי המשיך להופיע במספר סרטים, כמו המותחן "אב חורג" (2009), קומדיית הנעורים "באה בקלות" (2010) והמותחן "התמוטטות" (2011); עבורו זכה בפרס אינדפנדנט ספיריט.
בדג'לי נולד בבולטימור, מרילנד, בנם היחיד של דאף ולין מרפי באגלי.
אביו עבד ככתב עיתון ולאחר מכן כנגר ובונה בתים, והיה מועמד מטעם מפלגת הירוקים למשרת מושל וושינגטון ב-2008. הוריו התגרשו כשהיה בן 12.
בדג'לי למד בבית הספר היסודי וולרידג' (שם עבדה אימו), לפני שעבר לבית הספר סנט כריסטופר בריצ'מונד, וירג'יניה.
הוא למד באקדמיית צ'ארלס רייט בטאקומה, וושינגטון.
בילדותו, בדג'לי היה מעורב בתיאטרון הילדים של סיאטל ובתיאטרון הקהילתי Pine Nut Players במונרו, וושינגטון.
אמו תמכה במאמצי המשחק שלו, ועבדה בעבודות שונות (מאוחר יותר, החלה עסק בעיצוב תכשיטים עם הסנדקית של בדג'לי, יאן סניד).
הוא הצהיר כי הוא "דילג לגמרי על התיכון" ובגיל 14, הוא ניגש למבחן מיומנות והחל ללמוד במכללת סנטה מוניקה.
מאוחר יותר התקבל לאוניברסיטת דרום קליפורניה, אך דחה את הלימודים עקב התחייבויות קודמות.
מאוחר יותר למד שנתיים במכללת לוויס וקלארק בפורטלנד, אורגון.
בשנת 1999, פן הקליט את קולו, במשחק "מריו גולף" , ובהמשך דיבב גם במשחק "מריו טניס" .
באותה שנה, הופיע לראשונה בטלוויזיה בפרק בסדרה המצליחה "ויל וגרייס".
עקב ההופעה שלו הוא קיבל תפקיד ראשי באופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח" ושיחק את דמותו של פיליפ בין השנים 2000–2001. לאחר מכן שיחק בסדרות כמו: "דדיו", , ו"אחיות או לא להיות".
בשנת 2006, קיבל את תפקידו הגדול הראשון בסרט "ג'ון טאקר מה זה גמור".
בהמשך, שיחק בעד סרטים כמו: "המבורגר, צ'יפס ורצח" (יחד עם השחקנית לייטון מיסטר), ו"חזק לנצח" (יחד עם שון אוסטין).
בשנת 2007 החל להשתתף בסדרה "אחת שיודעת" בה גילם את הדמות דן האמפרי.
לסדרה 6 עונות, כאשר האחרונה שבהן הסתיימה בדצמבר 2012.
בשנת 2009 שיחק לצד אמבר הרד בסרט האימה "אב חורג " של הבמאי נלסון מקורמיק .
בשנת 2010 שיחק פן בסרט הקומדיה "באה בקלות" לצד אמה סטון.
ב-2011 שיחק בסרט המותחן "התמוטטות" לצידו של קווין ספייסי.
באותה שנה דירג אותו מגזין "פיפל" ברשימת "25 היפים בגילאי 25".
בשנת 2015, התארח בשני פרקים במיני סדרה האמריקאית "הסטירה" .
בשנת 2018 החל לשחק בסדרת המותחן "את" מבית היוצר של נטפליקס, בה מגלם את הדמות הראשית, ג'ו גולדברג (אנ').
בשנת 2021 שיחק בדג'לי בסרט "כאן והיום".
בשנים 2007–2010 יצא בדג'לי עם השחקנית בלייק לייבלי, שותפתו ל"אחת שיודעת".
בשנת 2011 יצא במשך שנתיים עם השחקנית והזמרת זואי קרביץ.
בשנת 2014 החל לצאת עם הזמרת הבריטית-יהודייה דומינו קירק (אחותה של ג'מימה קירק).
ב-27 בפברואר 2017 השניים נישאו, ובדג'לי הפך לאביו החורג של בנה של דומינו, קסיוס.
בפברואר 2020 דומינו העלתה פוסט לאינסטגרם שהיא ופן מצפים לתינוק אחרי שתי הפלות שעברה בעבר בניסיון להביא איתו ילד.
באפריל 2010, הצטרף בדג'לי לבראד פיט בקריאה לארח את גביע העולם בכדורגל בארצות הברית ב-2018 או ב-2022. כיום בדג'לי הוא חבר בדת הבהאית, ותומך בזכויות קהילת הלהט"ב.
+שנהסרטתפקיד2001The Flufferשון מקגיניס בצעירותו2004Debating Robert Leeמתדיין2006ג'ון טאקר מה זה גמורסקוט טאקר2007המבורגר, צ'יפס ורצחואן2008חזק לנצחלארס2009אב חורגמייקל הרדינג2010באה בקלותוודצ'אק טוד2011התמוטטותסת' ברגמן2013Greetings from Tim Buckleyג'ף באקלי2014Parts per Billionאריק2015סימבליןפוסטאמוס2016The Paper Storeזיגורד רוסדיילAdam Green's Aladdinנסיך מונקו2021כאן והיוםרקס ברנסעוגת יום הולדתפינו
פמפרידין (fampridine) היא תרופה בעלת תרכובת אורגנית המיועדת לשיפור מהירות ההליכה אצל חולי טרשת נפוצה ונמכרת בישראל בשם המסחרי פמפירה (Fampyra).
הטיפול בתרופה מיועד לחולי טרשת נפוצה מכל הסוגים עם 4-7 EDSS, החווים הפרעות בהליכה.
הפרעה בהליכה שכיחה במיוחד במחלת הטרשת הנפוצה ומהווה מרכיב משמעותי בהערכת רמת הנכות של החולה (EDSS).
הפגיעה בהליכה מקורה בנזק מצטבר במערכת העצבים המוטורית (פירמידלית) הגורם למתח שרירים מוגבר (ספסטיות), לחולשת שרירים ולחוסר יציבות.
התרופה משפרת את מהירות ההליכה.
במחקרים נמצא כי התרופה מגבירה את מהירות ההליכה בכ-25% בממוצע, אצל כ-40% מחולי הטרשת.
פמפירה אושרה לטיפול בארצות הברית על ידי ה-FDA בשנת 2010 ונכנסה לסל התרופות בישראל בשנת 2012. Fampyra הוא סימן מסחרי של חברת ביוג'ן.
בטרשת נפוצה נהרס המיאלין העוטף את העצב, דבר המביא לחשיפה של סיב העצב ולדליפת יונים דרך תעלות אשלגן פתוחות הנמצאות על פני שטח הפנים של העצב.
פמפרידין פועלת על ידי חסימת אותן תעלות אשלגן (potassium channel blocker) ובכך למעשה, "מתקנת" את הנזק שנגרם לעצב על ידי המחלה ומשפרת את ההולכה החשמלית לאורך סיב העצב הלקוי.
מחקר שלב III הכולל כ-300 חולי טרשת נפוצה התקפית ומתקדמת שטופלו במשך 14 שבועות בפמפרידין פורסם בכתב העת The Lancet בשנת 2009 .
המדד העיקרי שנבדק במחקר היה T25FW: מהירות ההליכה למרחק של 25 צעדים (כ 7-8 מטרים).
נבדקו גם מדדים סובייקטיביים הקשורים בהליכה (שאלון MSWS-12).
במחקר זה נמצא כי פמפרידין שיפרה את המהירות ממוצעת בקרוב ל-25% אצל חולים שהגיבו לטיפול (35%-43% ) בהשוואה למהירותם בתחילת הניסוי.
כמו כן נמצא שיפור בחוזק שרירי הרגליים.
בנוסף, חולים אלו דווחו על שיפור משמעותי מאוד במדדים הסובייקטיביים הקשורים בהליכה כגון שימוש באביזרי עזר, יכולת ללכת מרחק גדול יותר ויכולת לעלות מדרגות.
פמפרידין נמכר בטבליות בנות 10 מ"ג.
המינון המקובל הוא טבלית אחת פעמיים ביום, עם מרווח של 12 שעות ביניהם.
התופעות השכיחות ביותר הן: דלקות בדרכי השתן, נדודי שינה, סחרחורות, כאבי ראש, בחילה, חולשה, כאבי גב, בעיות שיווי המשקל, קשיי בליעה ונשימה, עצירות, שלשולים, קלקול קיבה, כאב גרון, תחושת בעירה ותחושות של עקצוצים או גירודים בעור.
פרדריקה יוהנה מריה "פמקה" היימסקרק (בהולנדית: Frederike Johanna Maria "Femke" Heemskerk; נולדה ב-21 בספטמבר 1987) היא שחיינית הולנדית.
כשחיינית בנבחרת השליחות של הולנד היא אלופה אולימפית (בייג'ינג 2008), אלופת עולם בעלת 5 מדליות עולמיות, מהן 2 זהב, אלופת אירופה (בודפשט 2021) במשחה ל-100 מטר חופשי ושיאנית העולם הנוכחית (2021) בבריכת 25 מטר, במשחה שליחות 4x50 מטר חופשי, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ובמשחה שליחות 4x200 מטר.
היא שיאנית הולנד הנוכחית בחמישה משחים אישיים שונים, בבריכה אולימפית במשחים ל-100 מטר חופשי, ל-200 מטר חופשי ול-200 מטר מעורב אישי ובבריכת 25 מטר במשחים ל-200 מטר חופשי, ל-200 מטר מעורב אישי.
המסקררק נולדה בכפר רולופרנדספין, שבדרום הולנד, כעשרה קילומטרים מזרחית לליידן.
באליפות העולם שנערכה במונטריאול, קנדה בשנת 2005 סיימה היימסקרק במקום רביעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, לאחר ששחתה בשלב המוקדמות וכן השתתפה בשלב המוקדמות גם במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי.
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט בשנת 2006 סיימה היימסקרק פעמיים במקום 20 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 56.40 שניות ובמשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:03.06 דקות.
נוסף לכך, היא השתתפה בשלב המוקדמות במשחי שליחות 4x100 מטר חופשי ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי.
באליפות העולם שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 זכתה היימסקרק במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם אינגה דקר, ראנומי קרומווידג'ויו, ומרליין פלדהויס בתוצאה של 3:36.81 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא אליפות חדש של 3:35.48 דקות וארצות הברית (3:35.68 דקות).
באליפות אירופה שנערכה באיינדהובן, הולנד במרץ 2008 זכתה היימסקרק במדליית זהב במשחה ל-4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 3:33.62 דקות.
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר), שנערכה במנצ'סטר, אנגליה באפריל 2008 זכתה היימסקרק ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף.
מדליות זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש בתוצאה של 3:29.42 דקות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בשיא עולם חדש נוסף של 7:38.90 דקות (שיא העולם הנוכחי 2012) ומדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:54.65 דקות.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה היימסקרק במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 חופשי ביחד עם ראנומי קרומווידג'ויו, אינגה דקר ומרליין פלדהויס בשיא אולימפי חדש של 3:33.76 דקות, לפני ארצות הברית (3:34.33 דקות) ואוסטרליה (3:35.05 דקות), 14 מאיות השנייה איטי משיאן העולמי.
התוצאה שקבעה כשחיינית שלישית הייתה 53.42 שניות.
באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009 זכתה היימסקרק במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם אינגה דקר, ראנומי קרומווידג'ויו ומרליין פלדהויס בשיא עולם חדש של 3:31.72 דקות (שיא העולם הנוכחי 2012), לפני גרמניה (3:31.83 דקות) ואוסטרליה (3:33.01 דקות).
התוצאה שקבעה כשחיינית שלישית הייתה 53.03 שניות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום 11 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:56.86 דקות ובמקום עשירי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:53.84 דקות, כשחיינית שנייה היא קבעה תוצאה של 1:55.49 דקות.
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט בשנת 2010 זכתה היימסקרק במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.12 שניות, אחרי פרנצ'סקה הלסול מבריטניה (53.58 שניות) ואלכסנדרה גרסימניה מבלארוס (53.82 שניות).
נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:58.46 דקות ובמקום שישי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:39.47 דקות.
כשחיינית אחרונה ב"זינוק שליחות" היא קבעה תוצאה של 52.93 שניות.
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר), שנערכה בדובאי, קטר בדצמבר אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות זהב וכסף.
מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא אליפות חדש של 3:28.54 דקות ומדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.18 שניות, אחרי בת ארצה ראנומי קרומווידג'ויו שקבעה שיא תחרות חדש של 51.45 שניות ולפני נטלי קוגלין מארצות הברית (52.25 שניות).
באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 זכתה היימסקרק במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם אינגה דקר ראנומי קרומווידג'ויו ומרליין פלדהויס בתוצאה של 3:33.96 דקות, לפני ארצות הברית (3:34.47 דקות) וגרמניה (3:36.05 דקות).
היא קבעה את התוצאה המהירה באליפות, ב"זינוק שליחות" לאחר ששחתה אחרונה בתוצאה של 52.46 שניות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.72 שניות ובמקום שביעי במשחה ל-200 מטר חפשי בתוצאה של 1:57.63 דקות.
בשלב חצי הגמר היא קבעה את שיאה האישי בתוצאה של 1:55.54 דקות ועלתה מהמקום הראשון לשלב הגמר.
תוצאה זו הייתה מהירה ב-4 מאיות השנייה מזו של פדריקה פלגריני מאיטליה (1:55.58 דקות) שזכתה במדליית הזהב והשנייה באליפות אחרי מליסה פרנקלין מארצות הברית (1:55.06 דקות) שנקבעה במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי.
באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה היימסקרק במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם אינגה דקר, מרליין פלדהויס וראנומי קרומווידג'ויו בתוצאה של 3:33.79 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא אולימפי חדש של 3:33.15 דקות ולפני ארצות הברית שקבעה שיא אמריקאי חדש של 3:34.24 דקות.
כשחיינית שלישית היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 53.39 שניות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום 11 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.13 שניות ובמקום שישי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב לאחר ששחתה בשלב המוקדמות.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה שבספרד בשנת 2013 זכתה היימסקרק במדליית ארד במשחה שליחות 4X100 מטר חופשי בתוצאה של 3:35.77 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא אמריקה חדש של 3:32.31 דקות ואוסטרליה שקבעה שיא אוקיאניה חדש של 3:32.43 דקות.
כשחיינית שנייה היא שחתה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 52.86 שניות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.67 שניות, במקום 11 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1.56.98 דקות ובמקום 14 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 25.10 שניות.
באליפות אירופה שנערכה בברלין גרמניה באוגוסט 2014 זכתה היימסקרק ב-4 מדליות, 3 כסף ו-1 ארד.
מדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:56.81 דקות, אחרי פדריקה פלגריני (1:56.01 דקות) וקטינקה הוסו מהונגריה (1:56.69 דקות).
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בהאנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין בדצמבר 2018 היא זכתה בשתי מדליות, כסף וארד.
מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (3:28.02 דקות) אחרי ארצות הברית (3:27.78 דקות) ולפני סין (3:30.92 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:52.36 דקות, אחרי אריארן טיטמוס מאוסטרליה שקבעה שיא אוקיאניה חדש של 1:51.38 דקות ומלורי קומרפורד שקבעה שיא אמריקה חדש של 1:51.81 דקות.
פנאומניטיס (Pneumonitis) הוא מונח כללי המתייחס לדלקת ברקמת הריאה.
בניגוד לדלקת ריאות, הטריגר אינו מיקרו-אורגניזמים כגון חיידקים או פטריות, אלא גורמים כגון הקרנות לחזה או חומרים רעילים כגון כימותרפיה או סמים.
תסמיני הפנאומוניטיס כוללים שיעול - יבש בדרך כלל, קוצר נשימה, ולעיתים גם עלייה בטמפרטורת הגוף.
האבחנה נעשית על ידי בירור היסטוריה רפואית ותסמינים קליניים, מלווים בבדיקת תפקודי הריאות על ידי רנטגן, CT או ברונכוסקופיה וכן שטיפה ברונכואלוואולרית במידת הצורך.
פן זירו - גיבור במשרה חלקית היא סדרת אנימציה המשודרת בדיסני XD החל מ-5 בדצמבר 2014 ובערוץ דיסני ישראל החל מ-1 ביולי 2015. המדבבים במקור את הדמויות הם: תומאס מידלדיש, אדם דויין, טניה גונדי, אלפרד מולינה ולארי ווילמור.
העונה הראשונה הסתיימה בארצות הברית ב-1 באוקטובר 2015, ובישראל ב-22 בינואר 2016.
ב-22 באפריל 2015 חודשה הסדרה לעונה שנייה.
ב-19 ביולי 2016 דווח כי הסדרה תסתיים אחרי שתי עונות, והעונה השנייה עלתה ב-10 ביולי 2017. העונה השנייה כוללת 14 פרקים, והיא הסתיימה ב-28 ביולי 2017.
פן, בון וסאשי הם גיבורים במשרה חלקית, כאשר בכל פרק הם משוגרים לממד אחר באמצעות פיליס.
ריפן ולארי הם רשעים במשרה חלקית, וגם הם משוגרים לממד אחר באמצעות פיל.
בכל ממד הם צריכים להילחם אחד בשני כאשר פן בון וסאשי הם הטובים וריפן ולארי הם הרעים.
פן זירו - גיבור במשרה חלקית, סאשי קוראת לו פי-זי (PZ).
הוריו כלואים בממד עם הרבה מפלצות.
חברם הטוב של סאשי ובון, פן קצת דלוק על סאשי אבל הוא לא מראה את זה.
בון - חברם של פן וסאשי, חכם במשרה חלקית ותמיד חבר נאמן.
סאשי - חברתם של פן ובון, עוזרת במשרה חלקית.
חכמה, ותמיד אומרת מה המשימה.
פיליס - משגרת את השלושה לממדים אחרים, יודעת לבנות, לרתך וכו'.
ריפן - רשע במשרה חלקית, חולם להיות רשע במשרה מלאה.
תמיד נכשל במשימותיו עקב עוזרו הלא מרושע לארי.
לארי - עוזרו של ריפן, לא מרושע (אף על פי שהוא אמור להיות כך) אך תמיד נאמן לריפן.
פיל - המקביל של פיליס ומאוד דומה לה, משגר את ריפן ולארי לממדים שונים.
ווני וברוק זירו - ההורים של פן, גיבורים במשרה מלאה.
מתקשרים עם פן באמצעות הולוגרמה.
דוד צ'אק ודודה רוז - הדודים של פן, פן גר אצלם מכיוון שהוריו לכודים בממד מלא מפלצות.
אוהבים לעשות פעילויות לא רגילות.
ההורים של סאשי - הם לא יודעים שסאשי וחבריה הם גיבורים במשרה חלקית, ובניגוד להוריהם של בון ופן הם לא היו גיבורים במשרה חלקית.
דמותמדבב באנגליתמדבב בעבריתפן זירותומאס מידלדישגילן שחףבוןאדם דוייןתום שוורצברגסאשיטניה גונדימיה קדושריפןאלפרד מולינהצביקה פורמןלארילארי ווילמוראמנון וולףפיליססאם ליווייןסער בדישידוד צ'אקלני וניטודודה רוזרוזי פרזמונה מורווני זירוליאה תומפסוןברוק זירוגארי קולגלעד קלטראמא של סאשילורן טוםרונה בקרמןאבא של סאשיג'ורג' טאקיי
עונה מספר פרקים תקופת שידור מקורית תקופת שידור בישראל שידור ראשון שידור אחרון שידור ראשון שידור אחרון1215 בדצמבר 20141 באוקטובר 20151 ביולי 201522 בינואר 201621410 ביולי 201728 ביולי 2017
פָּמְפְלֶט (מאנגלית: Pamphlet) או קונְטְרֵס הוא חוברת דקה (בהיקף שבין דף יחיד ועד עשרות בודדות של דפים) שתכליתה לספק מידע לציבור, ואיננה כתב עת הרואה אור באופן סדיר.
מקור המלה במחזה אנגלי קצר (כ-800 מלים) בשם 'פמפילוס - סיפור אהבה', שהופץ על דף אחד במאה ה-12, ובזכות הצלחתו הפך למושג נרדף לטקסט קצר בעל חשיבות ציבורית.
בימינו מיוחס למושג 'פמפלט' משמעות של מסע פרסום או תעמולה ובימים שקדמו להתפתחות כלי תקשורת אלקטרוניים ואינטרנט, שימש כלי מרכזי בפולמוסים, כאשר כל אחד מהצדדים הפיץ בפמפלטים את עמדתו ותקף את העמדה הנגדית על מנת לשכנע את הציבור.
עלות הפקתו הנמוכה וזמינות הפצתו המהירה, כמו גם האנונימיות שנלוותה אליו בדרך כלל ושלכן עקפה את חוקי הדיבה ועקרונות האתיקה העיתונאית, הביאו לכך כי פמפלטים הופצו לא פעם ללא עריכה של הטקסט, תוך שימוש בלשון חריפה, צעקנית, ציורית ובלתי מעודנת.
כל אלו, בנוסף לרמת תוכן נמוכה יחסית ואיכות הפקה ירודה, הקנו למושג פמפלט הקשר של כינוי גנאי.
עם זאת מופצים גם בימינו פמפלטים מוקפדים על ידי גורמים רשמיים לשם הסברה, לשם ביטחון הציבור ובריאותו כגון מאת פיקוד העורף, משרד הבריאות וכדומה או לצורכי תיירות, אך הם מוכרים יותר בכינוי 'עלוני הסברה'.
בתולדות היהדות פורסמו קונטרסים בענייני הלכה, מנהגים ומוסר ובנושאים שנויים במחלוקת, שעלות הוצאתם זולה מהוצאת ספר וקרובה יותר לאירועים אקטואליים.
חלק מהקונטרסים פורסמו בעילום שם, על מנת לחמוק מן הצנזורה.
בהמשך קיבלה המילה "קונטרס" משמעות של מילה נרדפת ל"חוברת".
הזוג תומך באתאיזם, בספקנות מדעית ובליברטריאניזם, דבר הבא לידי ביטוי במופעים שלו, ובמיוחד בתוכנית הטלוויזיה שלו "Penn & Teller: Bullshit!" (בתרגום חופשי: "פן וטלר: שטויות!").
פן פרייסר ג'ילט, יליד מסצ'וסטס שבארצות הברית נולד למשפחה נוצרית אדוקה, ובנעוריו הפך לאתאיסט.
ריימונד ג'וזף טלר נולד בפנסילבניה לאב יהודי ולאם נוצרית-מתודיסטית, ובהמשך חייו גם הוא הפך לאתאיסט.
פן ג'ילט וטלר נפגשו באמצעות מכר משותף, ויר כריסימר (Wier Chrisimer), והופיעו לראשונה בפסטיבל רנסאנס במינסוטה ב-19 באוגוסט 1975. מסוף שנות ה-70 ועד 1981, הופיעו פן, טלר וכריסימר כשלישייה שנקראה "The Asparagus Valley Cultural Society" (בתרגום חופשי: "האגודה לתרבות עמק האספרגוס").
השלישייה התפרקה ב-1981, כשכריסימר פרש מעסקי השעשועים, וכך נותרו פן וטלר לעבוד על מופע זוגי שנקרא "Mrs.
Lonsberry's Seance of Horror" (בתרגום חופשי: "סיאנס האימה של גברת לונסברי").
עד 1985, קיבלו פן וטלר ביקורות חיוביות למופע האוף ברודוויי שלהם ולתוכנית זוכת פרס אמי "Penn & Teller Go Public" (בתרגום חופשי: "פן וטלר חושפים") ששודרה ברשת PBS.
ב-1987, הם החלו בשני מופעי ברודוויי מצליחים.
באותה שנה, הם הופיעו עם תרגיל העוקץ של טריק שלושת הקלפים בווידאו קליפ "It's Tricky" של ראן די אם סי.
לפן וטלר היו סיבובי הופעות ארציים במהלך שנות ה-90, שצברו ביקורות מהללות.
הם גם הופיעו בהופעות אורח בסדרות הטלוויזיה "בבילון 5", "המופע של דרו קארי", "Muppets Tonight" של החבובות, "The Bernie Mac Show", "הבית הלבן", "שפץ ביתך", "סברינה המכשפה הצעירה", "לאס וגאס", "משפחת סימפסון".
כמו כן, הופיעו מספר פעמים בשעשועון "תשע בריבוע" מ-1998 עד 2004, בפרק של השעשועון "אפקט הפחד", בסרט "Futurama: Into the Wild Green Yonder" של "פיוצ'רמה" משנת 2009, ובווידאו קליפ של הסינגל "Waking Up in Vegas" של קייטי פרי, גם הוא מ-2009.
תוכנית הטלוויזיה שלהם "בולשיט עם פן וטלר" ברשת שואוטיים ניתחה בספקנות מדעית מדיומים, דת, פסאודו-מדע, תאוריות קשר, ותופעות על-טבעיות.
כמו כן, העבירה התוכנית ביקורת על פיקוח על נשק, על אסטרולוגיה, על פנג שווי, על נושאים סביבתיים, על PETA, על דיאטת הרזיה, על חוק האמריקאים עם מוגבלויות, ועל המלחמה בסמים.
פן וטלר הצהירו כי הם נמנעים לחלוטין משתיית משקאות חריפים (Teetotalism).
הספר שלהם "Penn & Teller's How to Play in Traffic" (בתרגום חופשי: "פן וטלר: איך לשחק בכביש") מסביר שהם נמנעים מאלכוהול, סמים וקפאין, אם כי הם משלבים לעיתים עישון סיגריות במופעים שלהם.
מאז 2001, הופיעו פן וטלר 6 ערבים בשבוע (או לדברי פן: "כל ערב בשבוע...
פרט לימי שישי!") במלון וקזינו ריו בלאס וגאס.
פן הנחה תוכנית רדיו יומית בת שעה ברשת Infinity מ-3 בינואר 2006 ועד 2 במרץ 2007 יחד עם מייקל גודאו (Michael Goudeau).
הוא גם הנחה את השעשועון "Identity" של רשת NBC, שעלה לאוויר ב-18 בדצמבר 2006.
תוכנית הטלוויזיה שלהם "פן וטלר: עבודה בעיניים" עלתה לאוויר בערוץ דיסקברי ב-5 באוקטובר 2011, ושודרה במשך 6 פרקים.
פן וטלר גם הפגינו תמיכה בתנועת ברייטס והם רשומים באתר הבית של התנועה בחלק של חסידי ברייטס.
לפי מאמר במגזין Wired, לוחיות הרישוי של פן הותאמו באופן אישי כך שיציגו את המילים "ATHEIST" ("אתאיסט") ו-"GODLESS" ("חסר אלוהים"), וכשהם חותמים למעריצים, הם מוסיפים לעיתים את המשפט "There is no God" ("אין אלוהים").
ב-5 באפריל 2013, הוענק לפן וטלר כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד על הישגם בקטגוריית הופעה חיה.
הכוכב שלהם ממוקם מספר צעדים מהכוכב של הקוסם הנודע הארי הודיני.
ב-2005, זכו פן וטלר בפרס על שם ריצ'רד דוקינס, הניתן לאנשים שהעלו מודעות ציבורית בנושא אתאיזם בשנה החולפת.
הקסמים של פן וטלר נעים מתעלולים קלים כמו תכסיסים מדממים ומתיחות שנונות, לטיפול בנושאים דרך סאטירה פוליטית וחשיפת תרמיות.
מטרת הקסמים היא לרוב יצירת אפקט תדהמה אצל הקהל, אם כי בדרך הומוריסטית.
חלק מהקסמים היותר נועזים שלהם כוללים את טלר מסכן את גופו בדרך זו או אחרת.
לדוגמה: טלר כפות בכותנת משוגעים תלוי הפוך מעל לכרית מחטים, טלר מוטבע בתוך מכל מים ענקי, או טלר נדרס על ידי משאית סמי-טריילר בעלת 18 גלגלים.
לעיתים, מגלים פן וטלר כיצד הקסם עובד, אך תכסיסים אלה בדרך כלל הומצאו על ידי הזוג במטרה היחידה של גילוי סוד הקסם, ולכן הם כוללים ראוותנות יתר ושיטות משונות יותר מן הנדרש בקסם "רגיל".
לדוגמה, בתוכנית שלהם "Off the Deep End" (בתרגום חופשי: "מעבר לקצה העמוק") ששודרה ברשת NBC, הוצג תכסיס הימלטות, במהלכו טלר נכנס לתיבת עץ, וזו הושלכה למים שורצי כרישים.
הקהל החי האמין כי טלר נמצא בתיבה, בעוד המצלמה הציגה לקהל שישב בבית שטלר חמק מבעד לדלת סתרים בתחתית התיבה בטרם זו הושלכה למים.
טלר הוצג קורא מגזין ואוכל חטיף בזמן שהוא מחכה לאות שלו לחזור לסיום הקסם.
פן וטלר מבצעים גרסה משלהם לאשליית תפיסת הכדור.
כל אחד מהם יורה בשני ברובה בו זמנית דרך שמשת זכוכית ו"תופס" את הכדור של השני בפיו.
יש להם גם מבחר קסמי קלפים ברפרטואר שלהם, כאשר ברובם המשתתף התמים בוחר ב"אקראי" בקלף 3 תלתן, וזאת כי הקלף ניתן לזיהוי בקלות במסכי הטלוויזיה.
פן וטלר מבצעים לעיתים קסמים הדנים ביסודות האינטלקטואליים של הקסם.
אחד מהקסמים שלהם, הנקרא "קוסם מול להטוטן", מציג את טלר מבצע קסמי קלפים בזמן שפן מלהטט ונואם על ההבדל בין השניים: להטוטנים מתחילים כילדים בעלי מודעות חברתית שיוצאים החוצה ולומדים להטוטנות עם ילדים אחרים; קוסמים הם ילדים שלא מסתדרים בחברה, נשארים בבית, ומלמדים את עצמם קסמים כדי לעשות דווקא.
באחד מהקסמים הכי טעונים פוליטית שלהם הם מעלימים את דגל ארצות הברית על ידי כריכתו בעותק של מגילת הזכויות והצתת הדגל לכאורה, כך שהדגל נעלם אך מגילת הזכויות נשארת.
הם בדרך כלל מסיימים את הקסם בשחזור הדגל ללא כל פגע למקומו ההתחלתי על התורן, אך כשהופיעו בהופעת אורח בסדרה "הבית הלבן", החלק האחרון של הקסם הושמט.
אחד מהקסמים האחרונים שלהם מבוצע עם אקדח מסמרים המופעל בלחץ אוויר כאשר מספר מסמרים חסרים במקומות ספציפיים במחסנית האקדח.
פן מתחיל בירי של מספר מסמרים לתוך לוח המונח מולו.
הוא ממשיך בירי של האקדח לתוך כף ידו, כאשר האקדח יורה "על ריק".
לאחר מכן הוא ממשיך בירי מדי פעם לתוך הלוח ומדי פעם לתוך כף ידו, ללא תבנית ניכרת לעין, כאשר המסמרים נורים תמיד לתוך הלוח.
במהלך הקסם יורה פן אפילו פעם אחת למפשעתו של טלר.
לקראת הסוף אומר פן שזה רק קסם, ושהוא וטלר מאמינים שזה לא מוסרי לעשות על הבמה דברים מסוכנים - זה גורם לקהל להיות שותף בסיכון לא הכרחי לחיי אדם.
קסם שהוצג ב-2010 הוא גרסה מודרנית להימלטות משק, כאשר את השק מחליפה שקית אשפה שחורה ענקית.
טלר נכנס לתוך השקית, פן ממלא אותה בהליום, והיא נאטמת על ידי משתתף מהקהל.
על מנת לכסות על הבריחה, הקהל מסונוור על ידי אור חזק למשך שנייה.
כשהם יכולים לראות שוב, טלר נמצא מחוץ לשקית ופן מחזיק אותה, עדיין מלאה בהליום, מרחפת מעל לראשו, לפני שהוא משחרר אותה לעוף לתקרה.
בתוכנית הטלוויזיה "Penn & Teller: Bullshit!" (בתרגום חופשי: "פן וטלר: שטויות!"), תיארו פן וטלר את הדעות החברתיות והפוליטיות שלהם כליברטריאניות.
בנוסף לחוסר אמונתם בעל-טבעי ובפסאודו-מדע, לפן וטלר יש גם השקפה ספקנית על סמכות ממשלתית.
במספר הזדמנויות בתוכנית שלהם, הם ביקרו בצורה חריפה את רשות המיסים האמריקאית (IRS) ואת הסוכנות להגנת הסביבה, ונקטו עמדה נגד מילה ופיקוח על נשק, ובעד לגליזציה של סמים, טבק, זנות, אנרגיה גרעינית, עירום, וגסויות.
גם פן וגם טלר הם עמיתי מחקר במכון קאטו, צוות חשיבה ליברטריאני.
Luther and Luther הופעת אורח1999 פנטסיה 2000בתפקיד עצמם הציגו את הקטע "Sorcerer's Apprentice".
2005 The Aristocrats פן היה גם אחד מבמאי הסרט.2013 Tim's Vermeer בוים על ידי טלר והופק על ידי פן.
2014 An Honest Liar2025מרטי סופריםרק פן
שנה תוכנית/סדרה תפקיד הערות 1985 Penn & Teller Go Public בתפקיד עצמם צולם ושודר ברשת KCET לוס אנג'לס.
Live "ריפא" יבלת פיקטיבית על הבוהן של טלר.
הציגו את אחד הרמזים במהלך השעשועון.
1993 Live from AT&T Bell Labsשודר רק לבתי ספר בארצות הברית באמצעות לוויין.
תוכנית בעלת 89 פרקים ו-8 עונות.
with Ruff Ruffman לימדו את אחד ממתחרי התוכנית לבצע קסמים.
2011 Cash Cab מתחרים אורחים המשחקים עבור צדקהפן וטלר: עבודה בעיניים תוכנית בת 6 פרקים, שודרה בערוץ דיסקברי.
2015 Penn & Teller: Fool Us תוכנית בת 22 פרקים, שודרה בערוץ ITV1 הבריטי ובערוץ The CW האמריקאי.
2012 המתמחה פן התחרה וטלר הופיע על מנת לתמוך.
"It's Tricky" בביצוע ראן די אם סי
המשחק "Penn & Teller's Smoke and Mirrors" מ-1995 מכיל מיני-משחק בשם "Desert Bus", שבו השחקן נוהג במסלול אוטובוס בין טוסון ולאס וגאס.
בהגעה ליעד, השחקן זוכה בנקודה אחת, ואם הוא רוצה, הוא יכול לנהוג בדרך חזרה.
המשחק נחשב על ידי חלק מהשחקנים לארוך ומשעמם, אך מצא עדת מעריצים.
מאז שיצא, משמש המשחק באירוע צדקה שנתי הנקרא "Desert Bus For Hope" (בתרגום חופשי: "אוטובוס המדבר למען התקווה"), הנערך על ידי קבוצת המערכונים הקנדית LoadingReadyRun.
אירוע ההתרמה כולל משחק של חברי קבוצת המערכונים (ולעיתים של אורחים) במשחק ושידור חי של המשחק באינטרנט, תוך כדי ביצוע ראיונות של ידוענים באמצעות סקייפ וקבלת אתגרים מהקהל.
כל ההכנסות מהאירוע מועברות לקרן צדקה "Child's Play".
ב-14 בנובמבר 2011 עלתה גרסת iOS של המשחק לחנות המקוונת iTunes.
"Penn and Teller: New(kd) Las Vegas 3D" - מבוך ליל כל הקדושים 2012 בשיתוף פעולה עם אתר הנופש יוניברסל אורלנדו.
המבוך כלל סיפור רקע בו לאס וגאס מושמדת על ידי הקסם האחרון של פן וטלר שהשתבש ועירב ראש נפץ גרעיני.
פן הוא סרט פעולה בדיוני מ-2015 המספר את סיפורו של פיטר פן לפני הספר, בבימויו של ג'ו וייט.
בסמל הסרט מופיע באות "A" (בעברית באות פ') המשרוקית של פיטר, כשהיא דומה מיניאטורית לחליל של פאן.
פיטר (לוי מילר בעברית: רום קלטר) מושאר בבית יתומים לונדוני על ידי אמו.
בית היתומים מנוהל על ידי נזירות אכזריות שבסתר מוכרות יתומים לעבדות.
כעשר שנים מאוחר יותר, בזמן מלחמת העולם השנייה, רוב היתומים נחטפים בבת אחת על ידי ספינת פיראטים מעופפת- כולל פיטר.
הספינה טסה לכיוון הכוכב השני מימין והילדים מוצאים את עצמם באי ענק שנשלט על ידי פיראטים בראשות שחורזקן (יו ג'קמן בעברית: אסף פריינטא).
בסצנה מרהיבה כמעט כל שחקני הסרט שרים את Smells Like Teen Spirit של נירוונה.
הילדים מועבדים במכרות המפוזרות באי כדי למצוא אבק פיות, שמביא לנעורי נצח.
פיטר מתיידד עם עבד אחר בשם ג'יימס הוק (גארט הדלונד בעברית: עדי רז).
פיטר מוצא אבק פיות אבל עבד אחר גונב ממנו ומאשים את פיטר בשקר וגנבה.
פיטר מועלה על ספינת האם ומוצעד על הקרש עם עוד 2 ילדים שסרחו.
השניים האחרים מופלים למותם, אבל פיטר מרחף באוויר להפתעת כולם.
שחורזקן לוקח את פיטר למגוריו הפרטיים בספינת האם ומספר לו שהאינדיאנים מחפשים משיח שיודע לעוף.
כשפיטר חוזר למכרה הוק והוא מחליטים לברוח עם קרונית אספקה, תוך שהם נעזרים בסמואל "סמי" סמיגל (אדיל אקטר בעברית: דן קיזלר) להתפנות מהמכרה.
השלושה נוסעים ברכבל לעבר הנמל האווירי וגונבים ספינה.
שחורזקן מנסה לרדוף אחריהם אבל מאבד אותם מעבר למכרות.
הספינה מתרסקת ביער הילידים והשלושה נתפסים על ידי האינדיאנים.
האינדיאנים דורשים מהם שהאלוף שלהם יילחם נגד הפאן האינדיאני, לוחם אסייתי גמיש וזריז.
הוק לא מהווה בדיוק תחרות ל"פאן", ובסוף הוא ופיטר טוענים שפיטר הוא הפאן- הוא הרי יכול לעוף.
פיטר מראה להם את מחרוזת המשרוקית שלו, שדומה לחליל של האל היווני פאן.
לילי נמר (רוני מארה בעברית: שירה נאור), נסיכת האינדיאנים, מספרת לפיטר שרק פאן האמיתי יוכל להציל את האי לעולם לא.
בינתיים, סמי הולך לעשות צרכיו ונתפס על ידי הפיראטים.
הפיראטים פושטים על הכפר האינדיאני ורוצחים את הצ'יף.
פיטר, הוק ולילי נמר בורחים לנהר, ממנו הפיראטים פוחדים כי שורץ תניני ענק.
השלושה מגיעים למפרץ עזוב בו ספינה ישנה (בעתיד היא תיקרא "רוג'ר העליז").
הוק מסיע את פיטר ולילי נמר לארץ הפיות וטס משם- הביתה, לטענתו.
לילי נמר מספרת לפיטר על אמו: היא התאהבה בפייה ממין זכר והולידה אותו, ולכן פיטר יכול לעוף.
שחורזקן מופיע, חוטף מפיטר את המשרוקית ומשתמש בה כדי לפתוח את הפתח לארץ הפיות.
עם ספינתו הוא מתחיל להפציץ את ארץ הפיות, כשלפתע מופיע הוק על סיפון הספינה שלו ומציל את פיטר ולילי נמר.
בחסות הקרב סמי בורח בסירת הצלה.
פיטר והוק מצליחים להרוג את שחורזקן ופיטר מתיידד עם פייה בשם טינקר בל.
פיטר, לילי נמר והוק טסים ללונדון ולוקחים איתם את היתומים שנשארו לעבר האי לעולם לא, כשבסיום הסרט נראה שפיטר והוק נהיים חברים טובים.
פן-דור תעשיות בע"מ היא חברה ישראלית לייצור דלתות פנים המוכרת תחת שם המותג "דלתות פנדור".
חברת פן-דור תעשיות בע"מ הוקמה על ידי אהוד גת ובנימין פניגשטיין בשנת 1989, על יסודותיה של נגרייה קטנה מבאר שבע.
בנוסף לנגרייה רכשו גת ופניגשטיין נכסים נוספים.
בשנת 1993 הפכה החברה לציבורית והונפקה בבורסה.
את שנת ההנפקה סיימה החברה ברווח של 4.5 מיליון שקלים, אך את השנה שלאחריה סיימה בהפסד של 4.3 מיליון שקל בשל חברות אחרות שהיו בבעלותה.
בשל כך, ב-1996 היא מכרה את חברת "החופר", הבעלים רכש את כל מניותיה והחברה חזרה להיות חברה פרטית.
בשנת 1996 החברה הכניסה רובוטים לקווי הייצור של המפעל.
הדבר אפשר לחברה לייצר דלתות בדיוק רב יותר, ברמת גימור גבוהה יותר, ובהיקפים גדולים יותר.
כמו כן, אופן הייצור הממוחשב אפשר התאמה אישית של הדלתות לטעם העיצובי ולצרכים הטכניים של לקוחות החברה.
על שם החברה רשום פטנט ישראלי: "מנעול לדלת והתקן ושיטה לחיבור ידית למנעול זה".
בשנת 2001 ביצעה גרלם בע"מ, חברה בשליטה מלאה של אהוד גת, הצעת רכש וקנתה את כל מניותיה של פן-דור תעשיות בע"מ.
מאז פיתחה החברה דלתות, משקופים פולימריים ודלתות עמידות למים.
פמת"א (ראשי תיבות של פרקליטות מחוז תל אביב) היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוגת מותחן-דרמה משפטית, אשר עלתה לשידור ב-16 בדצמבר 2018 בערוץ כאן 11. הסדרה נוצרה על ידי נעה רוטמן, אסתר נמדר תמאם ועודד לוטן והופקה על ידי חברת ההפקות טדי יזמות והפקות.
העלילה מגוללת את סיפורה של עורכת הדין מרסל בן-דוד (חן אמסלם-זגורי) וניסיונותיה לתמרן בין מערכות היחסים ויחסי הכוחות בתוך פרקליטות המחוז לבין משטרת ישראל, הדיונים בבתי המשפט ומוקדי שלטון החוק בישראל.
ב-3 במרץ 2019, לקראת פרק סיום העונה הראשונה, אישרה שחקנית גיבורת הסדרה, חן אמסלם, בחשבון האינסטגרם שלה שתופק עונה שנייה לסדרה.
עם זאת, בעקבות תחרות אירוויזיון 2019 שהופקה על ידי תאגיד השידור, הוחלט להקפיא את הפקת העונה השנייה.
בחודש פברואר 2021, החלו הצילומים לעונה השנייה, שעלתה לשידור ב-7 ביוני 2021.
הסדרה נפתחת בבוקר שבו נחשפת מעילה גדולה בבנק מרכזי בישראל, בעקבותיה מוטל עוצר משכנתאות כללי במדינה וסכנה כלכלית מרחפת מעל עשרות אלפי משקי בית בישראל.
עקב הממדים שהמקרה תופס, התיק מגיע לפרקליטות מחוז תל אביב.
בניגוד למהלך שמוביל "התרנגול", המבקש להאשים פקידת משכנתאות זוטרה במעילה, לשחרר את בכירי הבנק בלא אשמה ולסגור את התיק כמה שיותר מהר, בן-דוד מזהה רמז למעורבות של ארגון פשע.
בעקבות כך היא משתכנעת שלא מדובר רק במעילה של פקידה זוטרה שבעלה מסובך בחובות, אלא בפשע נרחב הרבה יותר – הונאה מתוחכמת, שמערבת בתוכה הפעלה של "קופים" (אנשי קש), זיופים, איומים, שוחד ועוד.
היא חושדת שסמנכ"ל הבנק הוא שעומד מאחורי הונאת הענק; אך היחיד שמסכים להקשיב לתאוריות שלה הוא שותפה לשעבר מהמשטרה וחברה הטוב, החוקר קובי וקנין (אלון חמאווי).
קובי כחוקר משטרה ומרסל כתובעת לשעבר במחוז ירושלים שיתפו פעולה בעבר והצליחו להביא להרשעת אליהו מורדוך ראש משפחת פשע, מרסל נפצעה מירי כשלכדה את מורדוך.
לאורך העונה הראשונה מרסל וקובי מאוימים על ידי מורדוך
אף על פי שהדבר לא אושר במפורש על ידי יוצרות הסדרה, מבקרי טלוויזיה מצאו דמיון בין עלילת הסדרה לפרשיות משפטיות מרכזיות מהשנים האחרונות ובהן: המעילה בבנק למסחר, החשדות כנגד פרקליטת מחוז ת"א רות דוד ודמיון בין דמותו של אביגדור קאהן לבין אהרן ברק.
שנתיים לאחר אירועי סיום העונה הראשונה, מרסל בן דוד, שמתמודדת עדיין עם פוסט טראומה, ממונה על ניהול תיק חס"מ (חקירת סיבת מוות) בעקבות מותו של מטופל בחדר מיון, בחשד שנגרם ברשלנות, ובמקביל נשאבת לתוך תיק סם מסיבות מסתורי שחליל מנהל.
בן דוד מגלה שמי שמנהל את תיק סם המסיבות המסתורי הוא לא אחר מאשר מורדוך, שגם שם לעצמו למטרה את מרסל.
עד מהרה, שני התיקים בהם מרסל מתערבת מובילים אותה לגילוי פרשת שחיתות חמורה המתנהלת במסדרונות מערכת הבריאות.
מרסל בן-דוד (חן אמסלם) – תובעת משטרתית מוערכת במחוז ירושלים, שבתיק האחרון שלה הצליחה להרשיע את ראש משפחת הפשע, אליהו מורדוך.
נפצעה מירי כשלכדה את מורדוך, ונפצעה שוב בניסיון חיסול נגדה בסוף העונה הראשונה.
דור קמינסקי (אושרי כהן) – סנגורם של משפחות פשע ואנשים עשירים.
ייצג את אופיר ברגמן - סמנכ"ל הבנק שבו מתרחשת המעילה וחשוד מרכזי בפרשה, עד שהתברר לו שברגמן אכן מושחת.
קובי וקנין (אלון חמאווי) – חוקר משטרה מירושלים וחברה הטוב של מרסל המאוהב בה בסתר.
קובי הוא גרוש ואב לשתי בנות הנרדף בידי מורדוך שמבקש לנקום בו על הרשעתו.
אליהו מורדוך (זוהר שטראוס) – ראש אחת ממשפחות הפשע הידועות ביותר בישראל ופושע ירושלמי מוכר, שמורשע על ידי עו"ד בן-דוד בפרקליטות ירושלים בתיקה האחרון ומאז נשבע לנקום בה ובקובי, שעזר לה להרשיע אותו.
אביגדור קאהן (שלמה בראבא) – נשיא ושופט בית המשפט המחוזי בירושלים.
מאמין באקטיביזם שיפוטי וידיד קרוב של מרסל בן-דוד.
מונה על ידי השר מנו שלו לנשיא בית המשפט המחוזי בתמורה להכשרת פרויקט הנדל"ן "כינור דוד".
מרים "מרי" נחמיאס (שרה פון שוורצה) – פרקליטת מחוז תל אביב, המקושרת והמנוסה בפוליטיקה של עולם המשפטים והתקשורת.
בעלה יגאל היה חלק מהרשת של מנו שלו ובפרשת "כינור דוד".
אלישע "התרנגול" בר-און (אורי פפר) – פרקליט בכיר הממונה על תיק המשכנתאות.
יערה שדה (דר זוזובסקי) – מתמחה בפרקליטות מחוז ת"א ובתה של עורכת דין ידועה הנהנית מפרוטקציות וזכויות יתר בשל כך.
ח'ליל ג'ועאני (עלא דקה) – עורך דין ערבי מנצרת בוגר אוקספורד מצטיין שעבר להתגורר ביפו ועבר התמחות בפרקליטות מחוז ת"א.
נתי דגן (יניב סוויסה) – ראש הצח"מ (צוות חקירה מיוחד) של תיק המשכנתאות.
קצין משטרה ותיק ומוערך שממונה על חקירת תיק המשכנתאות.
ורד באומהקר (נינה קוטלר) – פרקליטה במחוז תל אביב, עובדת על תיק המשכנתאות עם מרסל ואלישע.
אלי כהן (איציק כהן) – סנגורה של הפקידה רחל ירושלמי, החשודה המרכזית בתיק המשכנתאות.
מרסל נעזרת בו לאורך הדרך.
רב-פקד גיא זבולוני (מיכאל אלוני) – חוקר משטרה שממונה על ניהול חקירה סבוכה העוסק בסם מסיבות חדש ומסתורי.
ד"ר יואב זמיר (צחי הלוי) – נוירולוג מבריק, כריזמטי ויהיר, שמנהל מחקר בתרופה ניסיונית.
אנה סנופקין (נגה ארז) – צעירה ממוצא רוסי ובת זוגו של יניב ארזי, הייתה דוקטורנטית לכימיה בטרם פרשה מהתואר וכיום עוסקת בייצור והפצת סם המסיבות "נייבה" אותו גיא חוקר.
אדי סאליס (יחזקאל לזרוב) – מנכ"ל חברת התרופות "ביוליס פארמה" ותורם ותיק של בית החולים המממן את המחקר בתרופה הניסיונית אותו מנהל ד"ר זמיר.
תמי "תותי" לוריא-סאליס (עדי הימלבלוי) – אשתו של אדי העוסקת במשפיענות ברשת, שהייתה בעברה דוגמנית מפורסמת.
יניב ארזי (גיא אריאלי) – בן זוגה של אנה ובעל פיצרייה ברחוב סעדיה גאון בתל אביב, החשוד בניהול רשת הפצת סם מסיבות מסתורי אותו מייצרת אנה.
אורלי (עופרי פרישקולניק-אלדד) – חוקרת משטרה שמתלווה לחקירותיה של מרסל בעונה הראשונה.
ממונה בעונה השנייה כאחראית על חקירת נסיבות מותו של מטופל במיון, לאחר חשד לגרימת רשלנות רפואית.
אופיר ברגמן (אמיר קריאף) – סמנכ"ל הלוואות ומשכנתאות בבנק "להב".
רחל ירושלמי (הילה סורג'ון פישר) – פקידה בבנק "להב" במחלקה להלוואות ומשכנתאות, שמואשמת במעילה שהובילה לסכנה הכלכלית שמאיימת על המדינה.
ברחה לארגנטינה לאחר שהסכימה לשמש עדת מדינה ולבסוף נרצחת על ידי מאיר כלפון.
השופטת גנור (אורנה רוטברג) – שופטת בבית המשפט המחוזי בירושלים האחראית לתיק המשכנתאות.
מאיר כלפון (זהר ליבה) – יועץ השר לביטחון הפנים, אחיה של נטלי כלפון ודודו של אורי.
נטלי כלפון (רוסלנה רודינה) – אחותו של מאיר ובת זוגו של ז'ילבר אטיאס (זהותו הבדויה של ארנו דובואה).
אורי (ליאם צרפתי) – בנה של נטלי כלפון.
שוש בסקולה (אוולין הגואל) – מנהלת הלשכה של השר לביטחון הפנים.
שירה אלרועי (קארין סרויה) – מגישת חדשות ועיתונאית.
גברת בן-דוד (כרמית מסילתי קפלן) – אשתו של דוד ואמא של מרסל.
דוד בן-דוד (יונתן צ'רצ'י) – אביה של מרסל.
מנו שלו (סיני פתר) – השר לביטחון הפנים.
דורית כסליו (אורנה פיטוסי) – פרקליטת המחוז החדשה של פרקליטות מחוז תל אביב, ששירתה לפני מינוייה בפמת"א כסגנית הפרקליט הצבאי הראשי.
השופט אלמגור (אולי שטרנברג) – השופט שמונה למקרה תיק החס"ם של מרסל.
השופטת צרויה (קרן צור) (עונה 2) – השופטת שמונתה לתיק של חליל על החזקת הסמים בפיצריה של יניב ארזי.
מני אלבז (אליאב אמסלם) – יד ימינו של אליהו מורדוך, משתלט על עולם הסמים של אנה ובמקביל במרדף אחר מרסל בן-דוד.
אסף בארי (גל לב) – מסאז'יסט ובן זוגו של רפאל לוי, מטופל שנסיבות מותו נחקרות בחשד לגרימה ברשלנות, שבהמשך נחקר בחשד לאספקת קוקאין ללקוחותיו המפורסמים.
שמעון ברקו (אדריאנו חאובל) – השותף של יניב ארזי בבעלות וניהול הפיצריה.
עוסק בסחר בסמים וצורך נייבה.
נרצח עקב התחצפות לשליח של אליהו מורדוך.
מרגלית ויס (שרה וינו אלעד) – פרקליטה לשעבר במחוז ת"א נאלצה לעזוב את הפרקליטות עקב מחלה סופנית (סרטן).
באמצע העונה היא נרצחת אך לא ידוע על ידי מי.
השופט אלעזר (שמוליק לוי) – שופט בית משפט השלום, השופט בתיקו של קובי.
ריזלה (אנטון אוסטרובסקי) – האקר ממוצא יהודי-רוסי אשר עוזר למרסל בהוצאת ההוכחות.
ויקי (לימור בשן אטיאס) – אחותה הנשואה של מרסל.
ד"ר אלעד (עופרי ביטרמן) – רופא מתמחה בבית החולים, שמואשם ברשלנות רפואית שהובילה למותו של מטופל במיון.
פמפתריים (שם מדעי: Pampatheriidae; משמעות השם: "בהמות הפמפס") היא משפחה נכחדת של דלשינאים מהסדרה ארמדילאים אשר חיו באמריקה הדרומית מסוף האוליגוקן עד סוף הפליסטוקן לפני 23-0.011 מיליון שנה מהיום.
במהלך ההחלפה האמריקאית הגדולה שהתחוללה במשך הפליוקן נע הסוג הולמסינה צפונה עד לדרום ארצות הברית.