tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
חברות יכולות להשתמש בתחומים מותאמים אישית משלהם כדי ליצור קישורים מקוצרים; לדוגמה, "הניו יורק טיימס" משתמש ב-nyti.ms, וב- פפסיקו משתמשים ב-pep.si זה מאפשר לחברה לדחוף מודעות למותג על שירותים כמו טוויטר אך להשתמש במנוע Bitly כדי ליצור את כתובות ה-URL המקוצרות ולעקוב אחר מדדי השיווק.
ל-"Bitly Enterprise" יש גם תכונות ניתוח מתקדמות ומשתמשת בנתוני Bitly כדי לספק כלים מתקדמים לתובנות חברתיות, חברות ומותגים.
החברה משתמשת בהפניות מחדש של HTTP 301 לקישורים שלה.
קיצורי הדרך נועדו להיות קבועים ולא ניתן לשנות אותם לאחר יצירתם.
כתובות אתרים המקוצרות בשירות Bitly משתמשות בדומיין bit.ly או בכל דומיין כללי אחר שהשירות מציע.
החל מ־12 באוקטובר 2010, משתמשים יכלו ליצור אוטומטית קודי QR שכאשר נסרקים עם קורא קוד QR נייד, הפנו משתמשים באופן אוטומטי לקישורים מקוצרים.
ב־29 במאי 2012, Bitly הכריזה על "Bitmarks" – תוכנת חיפוש חדשה עם פרופילים ציבוריים משופרים ואפליקציית אייפון.
תצוגה מקדימה של כתובות אתרים קצרות
כדי לראות מידע של כתובת אתר קצרה - לחשוף או להציג תצוגה מקדימה של כל כתובת URL של Bitly ניתן להוסיף סימן פלוס "+" לאחר הכתובת, למשל בכדי לראות את הכתובת המלאה של bit.ly/xyz יש להזינה +bit.ly/xyz.
.ly הוא סיומת אינטרנט של קוד המדינה (ccTLD) בלוב.
בשנת 2011, כתובת bit.ly הוגדרה להפניה מחדש ל-bitly.com.
ה-TLD של .ly נשלטת על ידי ממשלת לוב, שהסירה בעבר תחום אחד שנחשב לבלתי תואם לחוק המוסלמי.
ניתן לגשת לכל כתובת אתר מקוצרת שנוצרת באמצעות Bitly על ידי החלפת הדומיין בכל אחת מהפעולות הבאות:
j.mp (רשום ל-bitly, ומשתמש בתחום העליון של איי מריאנה הצפוניים, חבר העמים של ארצות הברית).
דומיין מותאם אישית, שנרשם בנפרד על ידי המשתמש ומופנה לשרתי bitly דרך "Domain Name System".
Black Beatles הוא סינגל של צמד ההיפ הופ האמריקאי ריי סרמרד, בהשתתפות הראפר האמריקאי גוצ'י מיין.
השיר יצא לאור ב-13 בספטמבר 2016, כסינגל השלישי מתוך אלבום האולפן השני של הצמד, ScremmLife 2, על ידי חברות התקליטים אירדראמרס ואינטרסקופ רקורדס.
השיר הופק על ידי מייק ויל מייד איט.
בעקבות חשיפה ויראלית, בעיקר בגלל תפקידו במגמת הוויראליות של אתגר בובות הראווה, הוא הפך לסינגל הראשון של ריי סרמרד וגוצ'י מיין שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 ובמצעד המוזיקה הרשמי של ניו זילנד, וכן הופיע השיר בעשירייה הפותחת במדינות כגון אוסטרליה, קנדה ובריטניה.
השיר היה לאחת הרצועות האחרונות שהוקלטו עבור האלבום ScremmLife 2 והיה סיבה מרכזית לעיכוב האלבום מיום צאתו המתוכנן ביוני.
מבחינה מוזיקלית, "Black Beatles" הוא שיר היפ הופ וטראפ עם הפקה מוזיקלית בסגנון לו-פיי.
אנדרו אונטרברגר מבילבורד הצהיר כי השיר הוא "שיר צעיר חיוני, מהותי, והוא מבורך מאוד בעידן הקרוב של השמרנות החברתית.
אף על פי ששני האחים הם כעת בגיל ההצבעה החוקי, הצמד נותר גל חדש בהחלט, חלק מהיבול הפגוש של אטלנטה של שני ראפרים צעירים שדואגים פחות לשלם חיבה להיסטוריה של ההיפ-הופ מאשר לפוצץ את האילוצים הפורמליסטיים של הז'אנר לריגוש שלהם, מטרות אינדיבידואליסטיות".
רוב שפילד מרולינג סטון דירג את השיר במקום העשירי ברשימת סיכום השנה שלו ושיבח את השיר ואת הצלחתו.
מאוחר יותר, מגזין פיצ'פורק דירג את השיר גם הוא במקום העשירי ברשימת "100 השירים הטובים ביותר לשנת 2016".
מגזין הבילבורד בחר בשיר לשיר הפופ הטוב ביותר לשנת 2016.
ארגוןרשימהמיקוםמקורבילבורד500 שירי הפופ של כל הזמנים247
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, והפך לסינגל הראשון של ריי סרמרד ושל גוצ'י מיין שהגיע למקום הראשון במצעד וכן למצליח ביותר בקריירה שלהם, והוריד את להיטם של הצ'יינסמוקרס והלסי, "Closer" מהמקום הראשון, שצעד בו 12 שבועות רצופים.
השיר עמד בראש המצעד במשך שבעה שבועות לא רצופים.
בגיליון 7 בינואר 2017, הורד מהמקום הראשון על ידי "Starboy" של דה ויקנד בהשתתפות דאפט פאנק, אם כי חזר למקום הראשון בשבוע שלאחר מכן.
השיר הגיע למקום הראשון גם באינדונזיה ובניו זילנד.
לפני עלייתו לוויראליות של אתגר בובות הראווה, השיר הופיע ב-20 הראשונים במצעד.
השיר ירד מהעשירייה הפותחת ב-25 בפברואר 2017, לאחר שבילה שם ארבעה עשר שבועות רצופים.
השיר הגיע בשיאו למקום השני בבריטניה ולמקום השלישי באירלנד, קנדה ואוסטרליה, והפך לסינגל המצליח ביותר של ריי סרמד וגוצ'י מיין במדינות אלו.
בהסינגל זכה בתואר הפלטינה ×6 מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
במצעד הסינגלים הבריטי, השיר הגיע לראשונה למקום ה-36 בשבוע שהסתיים ב-17 בנובמבר 2016. בשבוע שלאחר מכן, הוא עלה למקום הרביעי, ובילה שלושה שבועות רצופים במקום השני לאחר מכן.
ב-22 בספטמבר 2016 יצא הווידאו קליפ הרשמי של השיר בערוץ ה-Vevo של ריי סרמרד ביוטיוב.
הקליפ בוים על ידי מושן פאמילי.
ב-26 באוקטובר 2016 הפך אתגר בובות הראווה לוויראלי.
האתגר כולל צילומים של קהל העומד קפוא במקום, ולעיתים קרובות משתמש בשיר כמוזיקת רקע.
ב-30 בנובמבר 2016 הוציאו ניקי מינאז' ומפיק השיר מייק ויל מייד איט רמיקס לשיר בשם "Black Barbies".
הוא משתמש באינסטרומנטל של השיר ובמילים דומות.
גרסה זו הגיע בשיאה למקומות ה-65 בבילבורד הוט 100 וה-78 בקנדה הוט 100.
"Truth Hurts" של ליזו יצא שנה אחרי השיר, וספג ביקורת לאחר שרבים האשימו אותו בגניבת המנגינה של "Black Beatles".
Black Butterfly (בעברית: פַּרְפַּר שָׁחוֹר) הוא המיני-אלבום השמיני של להקת המטאל הסימפוני הגרמנייה-נורווגית Leaves' Eyes.
המיני-אלבום יצא לאור ב-22 בנובמבר 2019 בהוצאת חברת התקליטים AFM רקורדס .
הוא כולל שלושה שירים מקוריים וגרסת כיסוי ל-"Silent Night".
המיני-אלבום הופק על ידי אלכסנדר קרול, בדומה לאלבום הבא שהוציאה הלהקה, The Last Viking.
בשנת 2018 הוציאה הלהקה את אלבום האולפן השביעי שלה, Sign of the Dragonhead.
לאחר מכן, הודיעה שבכוונתה להוציא מיני-אלבום שיכלול ארבע רצועות, ביניהן גרסת כיסוי לשיר חג מולד ידוע.
בהמשך להודעה, נחשפה רשימת הרצועות ונודע שאלכסנדר קרול, הפיק את כל שירי המיני-אלבום.
בשנת 2020, יצא אלבום האולפן השמיני של הלהקה, The Last Viking, בו נכללו שלוש הרצועות הראשונות מ-Black Butterfly.
Black Eyed Pilseung (בתרגום לעברית: "ניצחון שחורי עיניים") הוא צמד מוזיקאים קוריאנים שעוסק בכתיבת שירים והפקתם.
בשנת 2019 הם זכו בתואר "מפיק השנה".
ראדו, נולד בשנת 1984. בתחילת הקריירה הוא היה חבר של להקה.
בהמשך הוא התחיל לכתוב שירים לקבוצות ולהקות קוריאניות בולטות כמו 4Minute, Apink ו- Trouble Maker
חוי קוי-דונג נולד בשנת 1984 בסיאול.
הוא שירים לאמנים קוריאנים כמו T-ara, קים היונה ו-Highlight .
בשנת 2014 המוזיקאים החליטו לשלב כוחות והחלו לעבוד כצמד בשם Black Eyed Pilseung.
מאז הם כתבו כמה להיטים עבור Sistar, מיס איי, טווייס ו-Apink.
בשנת 2015 הם כתבו שיר Like Ooh-Ahh שבוצע על ידי טווייס והגיע למצעדי הפזמונים בקוריאה דרומית, יפן וארצות הברית.
בשנת 2016 הם היו שותפים לכתיבת שיר Cheer Up שבוצע על ידי טווייס, זכה במספר פרסים והגיע לראש מצעד הפזמונים של Gaon.
באותה שנה נכתב שיר TT שזכה בפרס "שיר השנה".
בשנת 2017 השיר Likey זכה בפרס "שיר השנה" בפיליפינים.
שיר שנכתב בשנת 2018 Roller Coaster זכה בפרסים והגיע למעמד של תקליט פלטינה בקוריאה הדרומית.
בשנת 2019 הם כתבו שיר Gotta Go שהיגע לראש מצעד הפזמונים בקוריאה הדרומית וזכה במספר פרסים.
הוא היה מועמד לתואר "שיר השנה".
במהלך השנים הצמד כתב שירים ששולבו באלבומים שהגיעו לראש מצעד הפזמונים הקוריאנית.
בשנת 2017 בשותפות עם חברת מדיה קוריאנית CJ E&M הם הקימו חברה בשם High-Up Entertainment.
החל משנת 2018 החברה עובדת כחברה עצמאית.
בפברואר 2019 הם הקימו להקת בנים "415" וכבר באותה שנה יצא סינגל ראשון.
בשנת 2020 הם הקימו להקת בנות "STAYC".
שירים שהם כתבו ללהקה זו זכו להצלחה.
Bite Me הוא אלבום האולפן השני של הזמרת האמריקאית רנה ראפ.
האלבום יצא לאור ב-1 באוגוסט 2025, על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס.
בשנת 2022, רנה ראפ חתמה על חוזה הקלטות עם אינטרסקופ רקורדס.
במהלך הופעה בפרק ביולי 2024 של הפודקאסט Close Friends Only באינסטגרם, ראפ חשפה שהיא עובדת על אלבום המשך לאלבום Snow Angel משנת 2023 ותיארה את האלבום כאישי עמוק ומבולגן רגשית "בדרך הטובה ביותר".
במרץ 2025, בזמן שהשתתפה במסיבת האוסקר של Vanity Fair, כשנשאלה על מוזיקה חדשה, ראפ התבדחה "אני פורשת, הכול נגמר", תוך שהיא גם מתחרטת על כך שהיא מאזינה למוזיקה שלה לאחרונה.
חודשיים לאחר מכן, ראפ – בעזרתן של פריס הילטון ושרליז ת'רון, בין היתר – החלה למתחילים את האלבום ברשתות החברתיות לפני שהכריזה על שם האלבום ותאריך היציאה שלו ב-21 במאי 2025, לצד יציאת הסינגל המוביל, "Leave Me Alone".
בריאיון ל-Paper, שפורסם ב-27 ביוני 2025, חשפה ראפ שהיא גאה באלבום בצורה מטורפת, וציינה: "זה בדיוק מה שאני חיה ונושמת.
זו אני בנקודה הזו בחיי, אלבום ועולם שקל מאוד להיכנס לתוכו".
היא גם הביעה שלמרות שהרגישה "שמחה בלתי מרוסנת", היא גם החלה להרגיש חרדה ועצבנות לקראת יציאת האלבום, וגילתה: "אני מקווה שזה ימשיך להרגיש כיף".
"Mad" ו-"Why Is She Still Here" נחשפו גם הם כשירים שייכללו באלבום.
ארגוןרשימהמיקוםמקוררולינג סטון100 האלבומים הטובים ביותר של 202553
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Bite Meאזורתאריך יציאהפורמט (ים)חברת תקליטיםהערותכלל העולם1 באוגוסט 2025הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטור • תקליטאינטרסקופ
בשנת 2003 המגזין רולינג סטון דירג את השיר במקום ה-204 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים.
השיר זכה לביקורות אוהדות מאז יציאתו.
במלאת 30 שנה ליציאת האלבום הכתיר מגזין הבילבורד את השיר כאחד הגדולים בכל הזמנים, ותיאר אותו כ"יצירת מופת של סינת'-פופ".
המגזין הבריטי NME תיאר אותו כ"רגע הפופ הטוב ביותר" של הלהקה ושיבח את הפשטות שלו בהשוואה לסינגלים קודמים כמו Blue Monday.
בשנת 2013 אתר האינטרנט Stereogum דירג את השיר במקום השני ברשימת 10 השירים הגדולים של ניו אורדר, ובשנת 2021 הגרדיאן דירג אותו במקום ה-7 ברשימת 30 השירים הגדולים של ניו אורדר.
גרסת ה-12 אינץ', שעברה רמיקס של שפ פטיבון מופיעה גם באוסף Substance ורמיקס שני של סטיבן הייג מופיע באלבום האוסף של הלהקה.
גרסת האלבום המקורית מופיעה באוסף Singles משנת 2005, וגרסת ה-7 אינץ' מופיעה במהדורה המחודשת של האוסף משנת 2016. בהופעות החיות שלהם מאז 1998 מבצעים חברי הלהקה את גרסת הרמיקס של פטיבון.
גרסת הסינגל הייתה יותר אלקטרונית מזו של האלבום, ונוצרה באמצעות עמדת Fairlight CMI.
כל הכלים מלבד השירה והבס של פיטר הוק עברו עריכה, והשיר כולל באופן בולט גם בס וקולות מסונתזים.
הקליפ לשיר יצא בנובמבר 1986 וביימו אותו רוברט לונגו וגרטשן בנדר.
הוא כלל צילומים של גבר ואישה בחליפות עסקים עפים באוויר כאילו מטרמפולינות.
בנוסף נכלל בקליפ קטע בשחור-לבן שבו ג'ודי לונג ואי.
מקס פריי מתווכחים על גלגול נשמות ולונג אומרת "אני לא מאמינה בגלגול נשמות כי אני לא מוכנה לחזור כחרק או כארנב!" פריי עונה, "את יודעת, את באמת טיפוס עליז", לפני שהשיר מתחדש.
הוציאה גרסת כיסוי אקוסטית לשיר בשנת 1994, כבלדת פולק.
הגרסה יצאה כחלק מהמיני-אלבום Lonely, והגיעה למקום ה-7 במצעד ה-ARIA האוסטרלי.
בהמשך הגיע הביצוע למקום ה-49 במצעד הוט 100 האמריקאי, למקום ה-53 בקנדה, ולמקום ה-76 בבריטניה.
במצעד השנתי של 1994 באוסטרליה הוא הגיע למקום ה-63 וקיבל אלבום זהב לאחר מכירות של למעלה מ-35,000 עותקים.
Black Holes and Revelations הוא אלבום האולפן הרביעי של להקת הרוק הבריטית מיוז.
הוא יצא במספר מדינות בתחילת יולי 2006.
את משמעות שמו הסביר בלאמי בראיון שהעניק למגזין Q בספטמבר 2006:
שם האלבום מצוטט גם במילות השיר השני, "Starlight".
תמונת העטיפה, אותה עיצב סטורם ת'ורג'רסון, מתארת נוף אדום, הדומה לפני מאדים, וארבעה אנשים היושבים סביב שולחן שעליו שלושה סוסים זעירים.
מאחור, במטושטש ניתן לראות את כדור הארץ ואת הירח.
נראה שהרקע נועד לסמל את סיידוניה (אזור על מאדים).
הסוסים מהווים את הקשר לפרשים, ומכאן שם השיר "Knights of Cydonia".
הפרשים כנראה מסמלים גם את ארבעת פרשי האפוקליפסה מספר ההתגלות כשלהם סוסים בארבעה צבעים שונים.
עיצוב הדיסק כולל גם צילומי מסמכי פרויקט MKULTRA (תוכנית של ה-CIA לשטיפת מוח) שהוסרה חסינותם.
האלבום מכר בבריטניה בשבוע הראשון להוצאתו 115,144 עותקים.
הוא נותר בראש טבלת המכירות למשך שבועיים (בשבוע השני מכר 47,519 עותקים).
ברחבי העולם נמכר האלבום בקרוב לשני מיליון עותקים, נכון לסוף שנת 2006.
Black Gives Way to Blue (בעברית: שחור מפנה את מקומו לכחול) הוא אלבום האולפן הרביעי של להקת הגראנג' אליס אין צ'יינס אשר יצא לשווקים לראשונה ב-25 בספטמבר 2009 באוסטרליה, ובארצות הברית ארבעה ימים לאחר מכן.
זהו האלבום הראשון של הלהקה מזה כמעט ארבע עשרה שנה.
כמו כן זהו האלבום הראשון של הלהקה עם הסולן החדש ויליאם דובאל, אשר החליף את ליין סטיילי.
Black Ice הוא אלבומם החמישה עשר של להקת ההארד רוק AC/DC שיצא ב-17 באוקטובר 2008. האלבום הופק על ידי ברנדן אובריאן ויצא לאור ברחבי העולם ב-17 ו-22 באוקטובר 2008.
האלבום הוא האחרון שבו השתתף מייסד הלהקה, מלקולם יאנג, בטרם פרש בשל סיבות רפואיות.
גיטריסט הלהקה מלקום יאנג אמר בראיון בינואר 2006 שהלהקה מתחילה לעבוד על אלבום חדש.
שלושה חודשים לאחר מכך קליף ויליאמס, בסיסט הלהקה, נפצע בידו ולא היה יכול לנגן במשך 18 חודשים.
האלבום נדחה למשך שנה וחצי.
בראיונות שנתנו אחרי הוצאת הדיסק טענו חברי הלהקה אנגוס יאנג ובריאן ג'ונסון שדחיית האלבום עזרה מאוד לכתיבת שירים אך מעריצי AC/DC היו צריכים לחכות זמן רב מכיוון שזה האלבום הראשון שלהם מאז שחרורו של Stiff Upper Lip בשנת 2000, הפער הארוך ביותר עד כה בין שני אלבומים AC / DC.
הלהקה הקליטה אותו בוונקובר שבקנדה, כמו האלבום הקודם.
כ-1,762,000 יחידות של האלבום נמכרו בשבוע הראשון.
האלבום היה מספר אחד במצעדי המכירות ב-29 מדינות שונות, כולל אוסטרליה, קנדה, בריטניה וארצות הברית.
במאי 2009, חצי שנה בלבד אחרי שהאלבום יצא, נמכרו 7.2 מיליון עותקים ברחבי העולם והוא אלבום השני הכי נמכר ב-2008. בריאן ג'ונסון, סולן הלהקה, תיאר את האלבום בתור "אחד הטובים ביותר שעשינו".
הסינגל הראשון Rock 'N Roll Train, שוחרר ב-28 באוגוסט 2008. השיר זכה במקום הראשון במצעד 100 שירי ההארד רוק של השנה בארצות הברית על פי בילבורד.
הקליפ של הסינגל צולם בלונדון ב-15 באוגוסט 2008. מאה האנשים ששלחו לאתר AC/DC את הסרטונים הטובים ביותר של הדרך שבה הם עברו כדי ללכת להופעה של AC/DC זכו לטיסה ללונדון ולהיות הקהל בקליפ.
AC/DC איחדה את הסרטונים לסדרה בת שבעה פרקים ששודרה באתר בשם "rock n roll fannation".
הסינגל השני "Big Jack" יצא שבועיים אחרי הראשון וזכה להצלחה רבה באירופה.
הסינגל השלישי היה "Anything Goes", הקליפ שלו צולם בלונדון אך הקהל בקליפ צולם בהופעה אמיתית של הלהקה שצולמה בפריז.
השיר לא זכה להצלחה רבה.
הסינגל הרביעי והאחרון, "Money Made" שוחרר כשבועיים לפני צאת האלבום.
השירים "Black Ice" ו"War Machine" זכו להצלחה גדולה יחסית אף על פי שאינם היו סינגלים של האלבום, שירים אלו נכללו במסע ההופעות של האלבום.
מסע ההופעות העולמי של האלבום החל ב-28 באוקטובר 2008 ונמשך עד יוני 2010, במהלכו נערכו מעל 160 הופעות אל מול קהל של כ 4.9 מיליון צופים נלהבים.
השלב הראשוני, צפון אמריקה, הסתיים בנאשוויל ב-31 בינואר 2009, אך עקב הדרישה הלהקה חזרה לארצות הברית בקיץ של אותה שנה.
הסיור התרחש גם ברוב אירופה, בדרום אמריקה, בחלקים מאסיה, בניו זילנד ובאוסטרליה.
ההופעה האחרונה בסיבוב ההופעות התקיימה בתאריך 28 ביוני 2010 בבילבאו, ספרד והייתה למעשה הופעתו האחרונה של מייסד הלהקה מלקולם יאנג.
כל השירים נכתבו על ידי אנגוס יאנג ומלקולם יאנג.
אנגוס יאנג - גיטרה ראשית
מלקולם יאנג - גיטרת לווי, קולות רקע
קליף ויליאמס - גיטרת בס, קולות רקע
Black Isle Studios הייתה מחלקה בחברת פיתוח והפצת משחקי המחשב "Interplay", אשר יועדה לפיתוח משחקי תפקידים ממוחשבים.
החברה הוקמה בשנת 1996, ומשרדיה המרכזיים מוקמו במדינת קליפורניה שבארצות הברית.
המקור לשם המחלקה מאזור הסלע השחור בסקוטלנד, ארץ מולדתו של אחד ממייסדיה.
המחלקה התפרסמה בעיקר בעבודתה על המשחק "Planescape: Torment" וסדרת המשחקים "Fallout", אך נחלה הצלחה גם במשחקיה האחרים (כדוגמת סדרות המשחקים "Baldur's Gate" ו-"Icewind Dale").
בין המשחקים אשר המחלקה השתתפה בפיתוחם:
בשנת 1998, מספר חברי מפתח אשר השתתפו בפיתוח "Fallout", עזבו את חברת "Interplay" והקימו חברה עצמאית בשם Troika Games, לאחר שלטענתם "לא הצליחו להגיע להסכמה עם Interplay בדבר מבנה צוות חדש".
ב-8 בדצמבר 2003, עקב קשיים כלכליים חמורים של חברת Interplay, פוטרו כל עובדי המחלקה.
מפוטרי המחלקה הקימו חברת משחקים חדשה בשם "Obsidian Entertainment", אליה עברו רובם.
כלות רעלה שחורות (באנגלית Black Veil Brides ובקיצור BVB) היא להקת רוק אמריקנית שהושפעה רבות מן הסוגה גלאם מטאל ונוסדה ב-2006 בהוליווד, קליפורניה, ארצות הברית.
כרגע חתומה אצל חברת ההקלטות Sumerian Records.
יש ללהקה שני EP (מיני אלבומים), "Sex & Hollywood" ו-"Never Give In", והאלבום "We Stitch These Wounds" ראה אור ב-20 ביוני 2010. האלבום השני של הלהקה, "Set the World on Fire" ראה אור ב-14 ביוני 2011.
המקור של השם, לפי אנדי בירסאק, הוא מהמשיכה של הכנסייה הקתולית והצד האפל שהיא מעוררת.
כשלנזירה יש את ההכתרה שלה, היא מתחתנת עם אלוהים והם עורכים טקס בו הם לבושים, תרתי משמע, בכיסויים שחורים, מכיוון שהיא מכניעה את עצמה לתענוגות העקרוניים של החיים.
מתוך מייסדי הלהקה, היחיד שעדיין חבר בלהקה נכון להיום הוא אנדי.
במהלך השנים, עם קבוצה משתנה של הקלטות עקב השינויים התכופים בלהקה, הם הצליחו להוציא שני EP (מיני אלבומים).
אחד נקרא "Sex & Hollywood", הוא מכיל שלושה שירים והוא זכה לתפוצה מאוד מוגבלת.
השני נקרא "Never Give In", הוא מכיל ארבעה שירים והוא הופץ באמריקה ואירופה רק דרך הזמנה מ-iTunes.
הלהקה הייתה אנונימית יחסית עד ההצלחה של הסינגל "Knives and Pens", אשר זכה למעל 75 מיליון צפיות ב-YouTube, נכון לאוקטובר 2015. מאז הם הפכו לפופולריים ברשת, כאשר השירים שלהם שהועלו ל-YouTube הגיעו ל-500,000 עד 40,000,000 ומעלה צפיות.
אנדי ציין שסאם "המסעירה" איגר יצאה עם כריס הוליווד (גיטריסט) ומאוחר יותר הפכה למתופפת החדשה של BVB.
ב-25 ביוני 2009, BVB הכריזה כי אשלי פורדי הצטרף ללהקה, והם החלו לעבוד על דמו חדש.
סאם לקחה הפסקה מהלהקה בתחילת 2010 עקב "בעיות אישיות", הפסקה אשר התבררה כפרישה קבועה מהלהקה.
סאם עובדת עכשיו על אלבום עם הלהקה החדשה שלה, "Dead In Lights".
חבר להקה נוסף הצטרף, והוא היה ידוע בתור Pan.
הוא ניגן בגיטרה ותיאר את כריס כעצלן ולא מחויב.
הוא פוטר בסוף שנת 2009.
בספטמבר 2009, חתמה הלהקה על חוזה עם Standby Records.
באותו חודש, כריס הוליווד עזב את הלהקה וג'ינקס הצטרף במקומו.
ג'ייק פיטס הצטרף ללהקה כגיטריסט מוביל בנובמבר 2009.
סידור חברי הלהקה הושלם, והלהקה יצאה לסיבוב ההופעות הראשון שלהם בתוך ארצות הברית, בדצמבר 2009.
השירים נכתבים על ידי ג'ייק פיטס, ג'ינקס ואנדי.
הסולואים בגיטרה נכתבים בעיקר על ידי ג'ייק פיטס, אבל גם ג'ינקס תרם סולואים בחלק מהטראקים.
בנוסף, ג'ינקס ניגן בכינור בשירים "The Mortician's Daughter", "Carolyn" ובגרסה האקוסטית של "Knives and Pens".
בפברואר 2010, החלה הלהקה להקליט אצל Clear Lake Audio, בוואן נייס, קליפורניה, אלבום ראשוני בהפקת Blasko, אשר הופץ ב-20 ביוני 2010.
הווידאו קליפ ל"Perfect Weapon", הסינגל הראשון מהאלבום, יצא ב-14 ביוני בערוץ היוטיוב הרשמי.
בלאק וויל בריידס בדיוק סיימה את המתנות מ-Hot Topic: סיבוב ההופעות "הטקס הקדוש" עם אורחים מיוחדים, "Vampires Everywhere!", "Modern Day Escape" ו-"Get Scared", מנגנים בערים בארצות הברית וקנדה.
הם רק הודיעו על סיבוב הופעות חדש בעמוד ה-Myspace של הלהקה, הנקרא "Entertainment or Death Tour".
הם נוסעים לחלק מהמקומות אשר הופיעו בהם בסיבוב ההופעות הקודם.
ב-4 בספטמבר 2010, הכריזה הלהקה שסנדרה (המתופפת) תעזוב את BVB וכריסטיאן "CC" קומה ייקח את מקומה בסיבוב ההופעות הקרב.
ב-24 בספטמבר 2010, הודיעה סנדרה אלוורנגה שהיא עכשיו המתופפת החדשה של "Modern Day Escape", אשר הופיעו עם BVB בסיבוב ההופעות שלהם "הטקס הקדוש".
אנדי וג'ינקס איחלו לה הצלחה דרך הטוויטר.
"Set The World On Fire" הוא אלבום הסטודיו השני של הלהקה, והוא האלבום הראשון עם המתופף כריסטיאן קומה (ידוע בשם CC), שהחליף את סנדרה אלברנג'ה אחרי פרישתה מהלהקה.
האלבום יצא לאור ביוני 14, בשנת 2011 והוצא על ידי חברת התקליטים Lava Music/Universal Repblic Records.
בראיון הלהקה הכריזה שהם עובדים על אלבום שלישי והם הכריזו שהוא יצא ב-8 בינואר 2013. ב-21 בדצמבר 2013 יצא הסרט שלהם הנקרא "legion of the Black" עם כל השירים מהאלבום "Wretched and Divine" כולל קטעי ה-f.e.a.r.
ב-27 באוקטובר 2014 יצא האלבום הרביעי שלהם הנקרא "IV".
הסינגל הראשון שיצא היה "Faithless" ואחריו הלהיט "Heart of Fire".
בחודשים האחרונים הם נמצאים במסע הופעות יחד עם להקת החימום שלהם - "Falling in Reverse" והצמד "Set It Off".
אנדרו "אנדי" דניס בירסאק (באנגלית Andy Biersack) - סולן, פסנתרן, גיטריסט (2006-הווה)
ג'ייק פיטס (באנגלית Jake Pitts) - גיטרה מובילה (2009-הווה)
ג'רמי "ג'ינקס" פרגוסון (באנגלית Jeremy "Jinxx" Ferguson) - גיטרת רית'ם, כינור (2009-הווה)
כריסטיאן "CC" קומה (באנגלית Christian "CC" Coma) - תופים, כלי הקשה (2010-הווה)
לוני אגלטון (באנגלית Lonny Eagleton) - בס (2019-הווה)
סנדרה אלברנגה - תופים (2010)
אשלי פורדי (באנגלית Ashley Purdy) - בס, קולות רקע (2009-2019)
"Black Rainbows" הוא אלבום הסולו הרביעי של הזמר הבריטי ברט אנדרסון.
אלבומו הרביעי החזיר את אנדרסון לרוק אינדי, ומשקף את חזרתו להופיע עם להקת סווייד לאחר הפסקה ארוכה.
האלבום הוא תוצר שני של שיתוף פעולה עם המוזיקאי לאו אברהמס (פלורנס אנד דה משין).
מיד לאחר הוצאת האלבום, יצא אלבום הופעה כפול שהוקלט זמן קצר קודם לכן באולם קוקו שבלונדון.
לאלבום נלוו שני קליפים לשירים Brittle Heart ו-Crash About To Happen, שצולמו שניהם על במה ומייצגים את עשייתו המוזיקלית של אנדרסון כיוצר העובד עם להקה.
Black Mesa (בעברית: בלאק מסה; לשעבר Black Mesa: Source) הוא חידוש למשחק Half-Life אשר יצא ב-1998, עלילתו זהה לזו של Half-Life, לפחות מההתחלה עד לפני הכניסה ל"עולם הגבול" החייזרי זן (Xen).
החידוש, עובד על המנוע Source וניכר שיפור עצום בגרפיקה לעומת המשחק המקורי.
בנוסף לשיפור הגרפיקה כולל המשחק פסקול משלו, והחלק המתרחש בעולם החייזרי Xen נכתב מחדש באופן ההולם יותר, לטעם המפתחים, משחק בן ימינו.
פיתוח המשחק נמשך לסירוגין מ-2004, ולאורך הדרך שוחרר גרסאות מתקדמות יותר ויותר.
ב-14 בספטמבר 2012 שוחררה גרסה חינמית שכללה את כל מה שפיתחו עד מועד זה גרסה זו עדיין חופשית להורדה בחינם, אך היא אינה כוללת את כל מה שנוסף מאז מועד שחרורה.
המשחק בגרסתו המלאה למחשבי PC פורסם ב-6 במרץ 2020, ומתוכננת הפצה עתידית למחשבי MacOS.
אופן פיתוח המשחק שונה באופן ניכר משיטת הפעילות הרגילה של סטודיו המפתח משחק.
צוות הפיתוח, שנקרא Crowbar Collective (איגוד הלום, על שם לום הפלדה האייקוני של פרימן) מפוזר על פני העולם כולו, ומתקשר בדואר אלקטרוני ושיחות סקייפ.
באופן זה הצליחו להתאגד מספיק חובבים של המשחק המקורי שבקיאים בפיתוח, גרפיקה וסאונד למאמץ משותף.
הדמויות שמוצגות במשחק נמצאות גם בHalf-Life.
לפחות עד ההגעה ל־Xen, עלילת המשחק זהה לעלילה של Half-Life.
Black Mesa הוא משחק יריות בגוף ראשון שבו השחקן צריך להילחם בשדה הקרב ולפתור חידות ופזלים במהלך המשחק.
עם יציאת Half-Life 2 ב-2004, Valve העלתה מספר כותרות עבר, שבהם מנוע ה־Source החדש שלהם, עבר פורט מיוחד, בשביל המשחק Half-Life: Source, שהוא בעצם ריימק לHalf-Life המקורי אשר יצא ב-1998. הגרפיקה של מנוע ה־Source יותר מתקדמת מהגרפיקה של המנוע הישן, GoldSrc ששימש בגרסאות המקוריות.
Half-Life: Source כולל בתוכו מנוע פיזיקלי חדש בשם Havok, שבו שופרו התזוזה והאור.
אף על פי כן, הטקסטורה והמודלים של המשחק לא שונו.
Half-Life: Source זכה לביקורות מעורבות.
ב-IGN אהבו את ממשק המשתמש החדש, ואפשרויות טכניות אחרות, אך ציינו שלא קיבל הרבה שיפורים בהשוואה למשחקי Valve אחרים אשר עברו פורט מנוע ל-Source.
ב-GameSpy אמרו שבעת שהוא היה "בונוס קטן וכיפי", הוא היה "בוודאי לא השדרוג הגרפי הגדול שכמה אנשים חשבו שיכול להיות".
בעל חברת Valve, גייב נואל, אמר שהשלמת ריימק של Half-Life על ידי מעריצי המשחק, על ידי שימוש במנוע Source "לא רק אפשרי, אלא בלתי נמנע ...".
Black Mesa החל כשילוב של שני פרויקטים התנדבותיים עצמאיים, כל אחד במטרה לעשות בדיוק את זה: לשחזר לחלוטין את Half-Life בשימוש במנוע Source.
מוד ה-Leakfree הוכרז בספטמבר 2004. פרויקט Half-Life: Source Overhaul הוכרז חודש לאחר מכן, באוקטובר 2004. לאחר שהבינו שהמטרות שלהם דומות, מנהלי הפרויקטים של שני הצוותים החליטו להשתלב.
הם הקימו צוות חדש המונה 13 אנשים בשם Black Mesa.
ה-"Source" שמופיע בכותרת הפרויקט הוסר, כאשר Valve ביקשה מהצוות למחוק בשביל "למנוע בלבול בשאלה האם היה או לא [היה] מוצר שאושר הוא רשמי", שבעצם לא היה.
לאחר הוצאת הגרסה החינמית יצרה Valve, מפתחת המשחק המקורי שהיא גם בעלת חנות המשחקים האינטרנטית סטים, קשר עם Crowbar Collective וסוכם על שיתוף פעולה מסוים.
Crowbar Collective קיבלו רישיונות שפתרו את כל מוקשי זכויות היוצרים, וגישה לצוות הטכני של Valve שסייעה בידע פנימי על מנוע המשחק.
עם זאת פורסם בהבלטה כי הפיתוח כולו היה ונשאר בידי Crowbar Collective.
צוות הפיתוח כיום, מונה 40 מתנדבים - מעצבים שלבי משחק, מתכנתים, יוצרי מודלים, אמני טקסטורות, אנימטורים, טכנאי קול, שחקני דיבוב ותמיכה.
בהתחלה, תוכנן המשחק לעבוד עם מנוע Source בגרסת 2004, אך לאור יצירת הקופסה הכתומה ב-2007 שונתה גרסת המנוע לגרסה של 2007. כעת (על פי הודעה מהמפתחים) המשחק יצא בתור משחק עצמאי על מנוע הסורס החדש ביותר.
ב-2005 פרסמו המפתחים קדימון הדגמה, וקדימון באורך מלא ב-2008. הם גם פרסמו תמונות, סרטונים, וציורים במהלך פיתוח הפרויקט.
באביב 2009 ל-Black Mesa נקבע תאריך יציאה, שהוא מתישהו ב-2009, אך התאריך שונה ל-"when it's done" ("כשזה יהיה מוכן"), ואחרי זה המפתחים לא יכלו לקבוע תאריך מדויק ליציאת המשחק.
ב-10 ביוני 2012 הכריז צוות המפתחים, שיוציאו "מדיה" חדשה לגבי המשחק ברגע שדף הפייסבוק שלהם יעבור את רף ה-20,000 לייקים.
המטרה הושגה ב-11 ביוני 2012, יום לאחר ההכרזה, כאשר פורסמו 8 תמונות מסך חדשות.
ב-2 בספטמבר 2012 הכריז מנהיג הפרויקט, קרלוס "cman2k" מונטרו (Carlos Montero) שתאריך היציאה של המשחק נקבע ל-14 בספטמבר 2012, ואכן Black Mesa יצא ב-14 בספטמבר 2012, כהורדה חופשית.
אומת גם שהמשחק ייכנס לחנות הסטים (בתור משחק עצמאי ולא בתור מוד כפי שהוחלט בהתחלה).
המשחק כולל את רוב הפרקים המקוריים ב-Half-Life, מתחילת המשחק, עד לפני שיגור לעולם החייזרי Xen, שהושמט כיוון שהמפתחים יוציאו את המשחק המלא בחנות הסטים.
אורך המשחק מוערך בין 8 ל-10 שעות משחק רצופות.
בשל בעיית זכויות יוצרים, נמנעו המפתחים משימוש בפסקול המקורי של Half Life.
למשחק עצמו נוסף גם פסקול חדש של המשחק, שנכתב על ידי טכנאי הקול ג'ואי נילסן (Joel Nielsen) וכולל בתוכו 30 רצועות, באורך כולל של 50 דקות ו-2 שניות.
בזמן פיתוח המשחק, Black Mesa קיבל תשומת לב מכמה מגזיני משחקי וידאו.
וואלב פרסמה עדכונים לגבי המוד בהפצה הדיגיטלית שלהם, פלטפורמת סטים בשנת 2007: "אנחנו להוטים לשחק בזה [Black Mesa] כאן כמו כולם."
הפרויקט זכה במודים הגדולים ביותר שלא יצאו, באתר של המודים למשחק וידאו, Mod DB ב-2005 וב-2006. Mod DB נתן לפרויקט ציון לשבח בבחירה שלהם למודים הגדולים שלא יצאו ב-2007.
אחרי שקיבלו גרסת מפתחים של Black Mesa בדצמבר 2009, המגזין PC PowerPlay כתב שהגדרת המשחק "נראה, נשמע, [וגם] פועל טוב יותר מהגרסה הקודמת."
לאחר שחרור המוד, ההתרשמות הראשונית מהמשחק הייתה חיוביות מאוד.
Black Moon (ירח שחור) הוא האלבום השמיני, והראשון אחרי 14 שנים, של להקת הרוק המתקדם, אמרסון, לייק ופאלמר, אשר יצא ב-1992.
האלבום קיבל ביקורות פושרות, אך הוא לא הצליח כמו האלבומים המוקדמים של ELP כמו Tarkus ו-Brain Salad Surgery.
"Black Moon" (קית' אמרסון, גרג לייק, קרל פאלמר) – 6:56
"Paper Blood" (אמרסון, לייק ופאלמר) – 4:26
"Romeo and Juliet" (סרגיי פרוקופייב) – 3:40
"Affairs of the Heart" נכתב ב-1998 לפרויקט שתכננו לייק וג'ף דאונס בשם Ride the Tiger
קית' אמרסון - קלידים, פסנתר
גרג לייק - שירה, גיטרה, גיטרת בס, מפוחית פה
קרל פאלמר - תופים, כלי הקשה
Black Swans and Wormhole Wizards (בעברית: ברבורים שחורים ומכשפי חור תולעת) הוא אלבום האולפן השלושה עשר של גיטריסט הרוק אינסטרומנטלי ג'ו סטריאני, שיצא לאור ב-5 באוקטובר 2010.
כל השירים נכתבו והולחנו בידי ג'ו סטריאני.
ג'ו סטריאני - גיטרה חשמלית, קלידים, גיטרה בס
ג'ף קמפיטלי - תופים, כלי הקשה
אלן ויטמן - גיטרה בס
Black Sabbath הוא אלבום הבכורה של להקת ההבי מטאל הבריטית בלאק סאבת', שיצא לאור ב-13 בפברואר 1970 על ידי ורטיגו רקורדס בבריטניה וב-1 ביוני 1970 על ידי חברת התקליטים וורנר רקורדס בארצות הברית.
האלבום נחשב לאלבום ההבי מטאל האמיתי הראשון, והרצועה הפותחת, "Black Sabbath", הוכתרה כשיר ההבי מטאל הגדול ביותר בכל הזמנים על ידי הרולינג סטון, והוגדרה כשיר הדום מטאל הראשון.
Black Sabbath קיבל ביקורות שליליות בדרך כלל מהמבקרים עם יציאתו, אך זכה להצלחה מסחרית, והגיע למקום השמיני במצעד האלבומים הבריטי ולמקום ה-23 במצעד האלבומים המובילים של בילבורד האמריקאי.
הוא זכה להערכה מחודשת כאחד מאלבומי ההבי מטאל הגדולים והמשפיעים ביותר בכל הזמנים.
Black Sabbath נכלל בספר העיון המוזיקלי של רוברט דימרי משנת 2005, "1001 אלבומים שאתה חייב לשמוע לפני שאתה מת".
האלבום, שהצליח מבחינה מסחרית, מוכר כבעל השפעה מכרעת על פיתוח ז'אנר ההבי מטאל.
לפי דבריו של גיטריסט הלהקה טוני איומי, האלבום כולו הוקלט ביום אחד ב-16 באוקטובר: "הלכנו באותו היום לאולפן והקלטנו את כולו ביום אחד.
השמענו את התוצאה, וזה פשוט היה זה.
למעשה חשבנו שיום אחד זה יותר מדי זמן...
כבר למחרת יצאנו להופיע בשווייץ עבור 20 אירו".
מלבד האפקטים של קולות הפעמונים, הרעם והגשם שהתווספו לשיר הראשון, האלבום חף מאפקטים בסאונד.
בתחילה התחיל איומי לנגן באלבום בגיטרת פנדר סטראטוקסטר, אולם תקלה טכנית בפיקאפ אילצה אותו לעבור ולנגן בגיטרת גיבסון SG, גיטרה שאיומי היה בלתי מנוסה בה באותו הזמן.
עשורים לאחר מכן, תרם איומי את הגיבסון להארד-רוק קפה.
מבחינת המוזיקה ומילות השירים, האלבום נחשב ל"אפל" יחסית לאותם זמנים.
הטקסטים הקודרים שהושפעו מסרטי אימה, ונגעו בנושאים לא פופולריים כגון מאגיה שחורה ומיסטיקה - מה שנחשב היום לקלישאות הבי מטאל - היו באותה תקופה חדשניים ופורצי דרך והשפיעו באופן מכריע על הז'אנר.
בלאק סאבת' היטיבו לקחת קטעי בלוז, להאט ולהנמיך את הגיטרות והריפים ויחד עם גישת התיפוף של וורד, יצרו למעשה סגנון חדש ולא מוכר.
מבקר המוזיקה מאתר Allmusic סטיב יואי טען שהאלבום מחולק לשני חלקים שונים, ולדבריו המחצית הראשונה של האלבום מתעלה מהשפעות של בלוז שורשי, רוק פסיכדלי ורוק כבד והופכת אותן למשהו אחר ולא מוכר.
המחצית השנייה מכילה ג'אם סשנים לבלוז רוק נושאי השירים נחשבו אז ללא מקובלים בהבי מטאל, וכוללים נושאים כמו: רוע, פגניות, ואוקולטיזם.
ג'ף ווגנר ממגזין "Metal Maniacs" כתב שהאלבום מיטיב להבחין בין רוק אנד רול להבי מטאל, והופך את הבלוז רוק למשהו "מכוער יותר, עמוק יותר ועם קצב 'מרושע'".
הרצועה הראשונה באלבום "Black Sabbath", מבוססת כמעט כולה על טריטון בקצב קבוע ואיטי.
השיר מדבר אודות "דמות בשחור" מסתורית, דמות הלקוחה מסיוטיו של הבסיסט גיזר באטלר.
אוזי אוסבורן שר את השיר באיטיות, על מנת להשלים את התפאורה האפלה והמאיימת של השיר.
השיר משתנה לקראת הסוף בצעקות אימתניות של אוסבורן.
השיר "The Wizard" נכתב בהשראת גנדלף מההוביט ומשר הטבעות.
השיר מפורסם בפתיחה הייחודית שלו, בה אוסבורן מנגן במפוחית פה והוא מהמפורסמים והאהובים מהאלבום.
השיר "Behind the Wall of Sleep" הוא התייחסות לסיפור הקצר של סופר האימה המפורסם הווארד פיליפס לאבקרפט.
הליריקה בשיר "N.I.B", כתובה מנקודת המבט של לוציפר, המתאהב באישה אנושית וכביכול הופך להיות ליותר טוב.
"N.I.B" הוא השיר המפורסם ביותר מהאלבום, וזכור בעיקר בזכות נגינת הבס הוירטואזית בה נפתח השיר, קטע שנקרא "basically".
השיר גרר אחריו מחאות רבות, בעיקר מצד ארגונים דתיים, שהאשימו את הלהקה בשטניזם ואהדה לפולחן השטן.
בשל זאת, רבים החרימו את הלהקה.
"Evil Woman" הוא קאבר של להקת "Crow", ומבחינה מוזיקלית, הוא אחד הקלילים באלבום.
"Sleeping Village" נפתח בשירה מינורית ואקוסטית, ומיד עובר לריפים כבדים בסגנון בלוז.
השיר "warning", שאף הוא גרסת כיסוי של להקת "The Aynsley Dunbar Retaliation", הוא הארוך ביותר באלבום, ואורכו כעשר דקות.
השיר, שהוא אחד המורכבים באלבום, מכיל סולו גיטרה ממושך באורך של כשש דקות, בסגנון בלוז שהופך בסופו לטכני ומהיר ביותר.
האלבום יצא לאור תחת הלייבל של חברת התקליטים "Vertigo Records", ב-13 בפברואר 1970 בבריטניה וב-1 ביוני בארצות הברית בידי "Warner Bros.
מבחינה מסחרית, האלבום הצליח והגיע למקום השמיני במצעד הבריטי, ולמקום ה-23 במצעד בילבורד 200 האמריקאי, שם נשאר במשך למעלה משנה כשהוא נמכר ביותר ממיליון עותקים.
על רקע עטיפת האלבום מוצגת טחנת המים ההיסטורית "מייפלדורהם", הממוקמת על גדות נהר התמזה במחוז אוקספורדשייר.
בחזית העטיפה, נראית דמות בשחור.
את התמונה צילם מרקוס קיף, צלם הבית של חברת התקליטים "Vertigo Records".
בחלק הפנימי של עטיפת האלבום, מופיע טקסט של שיר שנכתב בתוך צלב הפוך (צלב הנקרא "Cross of St.
Peter" - סמל סימבולי המייצג "אנטי נצרות").
הדבר עורר סערה ציבורית רבה מצד ארגונים נוצריים.
בלאק סאבת' קיבלו ביקורות שליליות ביותר ממבקרי מוזיקה בני זמנם.
לסטר בנגס ממגזין הרולינג סטון טען שהלהקה היא פשוט חיקוי של להקת קרים "אך גרועה יותר".
רוברט כריסטגאו מהוילג' ווייס כינה את האלבום "בולשיט סיאנסי" ונתן לאלבום דירוג E.
עם הזמן, שיפר האלבום את המוניטין שלו והוכר כאלבום חשוב ומשפיע ביותר בהבי מטאל, הן מבחינת התוכן המוזיקלי החלוצי שבו, והן מבחינת הליריקה פורצת הדרך שהיוותה מעין המנון בלתי רשמי לתרבות הנגד של אותה התקופה.
מבקר המוזיקה של אתר Allmusic סטיב יואי כתב כי האלבום הוא "לידת ההבי מטאל כפי שאנחנו מכירים אותו כיום".
מייק סטנגו מאתר Sputnikmusic כתב על האלבום: "בלאק סאבת' שילבו באלבום אלמנטים של רוק, ג'אז ובלוז עם דיסטורשן כבד על מנת ליצור את האלבום המשפיע ביותר בהיסטוריה של ההבי מטאל".
פיט מארש מה-"BBC Online", ציין כי האלבום "שינה את פני מוזיקת הרוק".
באתר "השרת העיוור" נכתב: "האלבום הראשון של Black Sabbath הוא בהחלט לא האלבום הכי טוב שלהם, אבל היסטורית, הוא האלבום החשוב ביותר שהוציאה הלהקה...
Black Sabbath הוא אלבום חובה וקלאסיקה בת זמננו, אבן דרך ומופת ששיריו עדיין נשמעים עדכניים כיום, 35 שנה אחרי".
בשנת 1989 דירג מגזין "Kerrang!" את האלבום במקום ה-31 ברשימת "100 אלבומי המטאל הטובים של כל הזמנים".
ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים המפורסמת של מגזין ה"רולינג סטון", דורג האלבום במקום ה-241. מגזין "Q" הכליל את האלבום ברשימת "אלבומי המטאל הגדולים של כל הזמנים", וציין כי לאלבום השפעה ניכרת גם עשורים לאחר יציאתו.
כל השירים נכתבו על ידי טוני איומי, גיזר באטלר, ביל וורד ואוזי אוסבורן, למעט היכן שצוין אחרת.
השיר Wicked World נוסף לאלבום כרצועת בונוס בהוצאה המחודשת של האלבום בשנת 1996.
אוזי אוסבורן - שירה, מפוחית פה בשיר "The Wizard"
Black Lives Matter (בראשי תיבות: BLM; בתרגום מילולי לעברית: "חיי שחורים חשובים" או "חיי שחורים נחשבים") היא תנועת מחאה מבוזרת שמקורה בארצות הברית הפועלת נגד אלימות משטרתית, אפליה וגזענות ממוסדת כלפי שחורים.
מאז 2013, מחאות תחת מסרים דומים מתארגנות ברחבי העולם.
המסרים המרכזיים שהתנועה מקדמת הם: הרג לא מוצדק של שחורים על ידי גורמי אכיפת החוק, אפיון גזעי, אלימות משטרתית ואי-שוויון גזעי במערכת המשפט בארצות הברית ובחברה האמריקאית בכלל.
התנועה צמחה מתוך הקהילה האפרו-אמריקאית אך פועלת כיום כרשת בינלאומית מבוזרת, ללא מבנה ארגוני או היררכיה פורמלית, של קבוצות פעילות רבות.
נושא זה היה אחד הנושאים המרכזיים אשר נדונו במערכת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016. המחאה התחדשה בעקבות ההפגנות סביב העולם במחאה על רציחתו של ג'ורג' פלויד בידי שוטר משטרת מיניאפוליס דרק שאובין בקיץ 2020.
ההערכות הן שבין 15 ל-26 מיליון איש השתתפו בהפגנות מחאה של תנועת "Black Lives Matter" שהתקיימו בעקבות אלימות שוטרים נגד שחורים.
הפגנות ענק אלו הציבו את התנועה כאחת הגדולות בהיסטוריה האמריקאית.
הפופולריות של "Black Lives Matter" השתנתה לאורך הזמן.
בעוד שב-2018 דעת הקהל כלפי התנועה הייתה בעיקרה שלילית, התנועה גדלה ונעשתה פופולרית יותר במהלך 2019 ו-2020. בסקר מרכז המחקר פיו שנערך ביוני 2020 נמצא כי 67% מבין האמריקאים הבוגרים מכל שכבות האוכלוסייה ורקע אתני הביעו תמיכה מסוימת בתנועת "Black Lives Matter".
סקר מאוחר יותר שנערך גם הוא על ידי מרכז המחקר פיו בספטמבר 2020 הראה שאחוז התמיכה ירד ל-55%, כאשר הירידות הבולטות ביו בקרב לבנים והיספנים, בעוד שהתמיכה בקרב השחורים הבוגרים נשארה רחבה כשהייתה.
בספטמבר 2021 ערך מרכז המחקר פיו סקר נוסף ונמצא כי רמת התמיכה נשארה יציבה.
החל ממאי 2022 ניכרת ירידה ברמת התמיכה התנועה בקרב רבים ובהם גם אפרו אמריקאיים, לפי סקרים ופרסומים בנושא גזענות בארצות הברית.
בליל 26 בפברואר 2012, ג'ורג' צימרמן, אזרח מתנדב במשמר שכונתי, ירה למוות בטרייוון מרטין, תלמיד תיכון אפרו-אמריקאי בן 17, בפלורידה.
צימרמן ראה עצמו אחראי על אבטחת מתחם המגורים שבו התגוררו שניהם, וטען שפעל מתוך הגנה עצמית.
ב-13 ביולי 2013, לאחר חקירה משטרתית ודיונים משפטיים, הוחלט לזכות את צימרמן.
בתגובה, שלוש פעילות פוליטיות לזכויות השחורים (Alicia Garza, Patrisse Cullors, Opal Tometi) כתבו פוסטים בפייסבוק ההחלטה, בליווי ההאשטאג BlackLivesMatter#.
פעילה נוספת, Khan-Cullors, החלה להשתמש בהאשטאג בטוויטר והשימוש בו התגבר גם ברשתות חברתיות נוספות.
הפעילות שאבו השראה מהתנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית, פמיניזם שחור, מחאת "כיבוש וול סטריט" ותנועות דומות.
הירי למוות בצעיר האפרו-אמריקאי, מייקל בראון, הצית מחדש את התמיכה בתנועת Black Lives Matter וגרם לרבים להשתמש במדיה החברתית כדי לדון בשיטור יתר של שחורים והיחסים הבין-גזעיים בארצות הברית.
באוגוסט 2014 ארגנה התנועה לראשונה הפגנת מחאה לא-אלימה בפרגוסון, מיזורי, בעקבות הירי במייקל בראון.
אחריה אורגנו עוד מאות הפגנות, כינוסים ואירועים של התנועה ברחבי ארצות הברית.
החזון של תנועת "Black Lives Matter" הוא שינוי היחס לאפרו-אמריקאים באמצעות העלאת המודעות לדרכים הרבות בהם שחורים מופלים בארצות הברית ובאמצעים בהם החוק וגופים שלטוניים מאפשרים לאפליה להמשך.
התנועה חרתה על דגלה הקטנה או ביטול של מימון משטרתי, הטיית משאבים להשקעה בפיתוח שירותיים חברתיים בקהילות שחורות, הגדלת המימון לשירותי בריאות הנפש, מנגנונים ליישוב סכסוכים ובמודלים חלופיים נוספים להתנהלות במצבי חירום וקונפליקט.
אחת ממייסדי התנועה, אלישיה גרזה , פירטה את האידאולוגיה של התנועה במאמר ארוך, ובו הקטע הבא:
התהוות תנועת "חיי שחורים חשובים", קשורה קשר הדוק ברשתות החברתיות.
שמה של התנועה הוא ההאשטאג שהשתמשו בו הפעילות הראשונות.
עד תחילת 2016, ההאשטאג BlackLivesMatter# היה בשימוש כמעט 12 מיליון פעם בטוויטר בלבד.
ועד יוני 2020 השימוש ב בטוויטר הגיע לכמעט 48 מיליון.
החוקרים Jennings & Feagin טוענים כי השימוש הרשתות חברתיות בקרב שחורים אמריקאים כאמצעי לצריכת חדשות היה מקובל עוד לפני תנועת BLM, כאלטרנטיבה לכלי התקשורת המסורתיים.
התנועה השתמשה ברשות חברתיות באמצעי תקשורת אלטרנטיביים הפופולרים בקרב שחורים על מנת להעביר מידע ולעדכן את הפעילות.
טוויטר ורשתות חברתיות נוספות, אפשרו להפיץ במהירות רבה תמונות גרפיות של הצעירים שנורו, סרטונים מאירועי המחאה ועדכונים שוטפים.
התנועה מורכבת בעיקר מצעירים הדוגלים בשיטות של פעולה ישירה, בניגוד לדור הישן של פעילי זכויות האפרו-אמריקאים, דוגמת אל שרפטון, המתנגדים לשיטות פעולה מסוג זה.
תנועת "Black Lives Matter" נאבקה בתחילה במה שכינתה "הוצאה להורג ללא משפט" של שחורים, אך פעיליה מונים מאבקים חברתיים רבים הכרוכים יחדיו, בהם זכויות המהגרים, זכויות להט"ב שחורים, ועוד.
תנועת "Black Lives Matter" היא תנועה שורשית המאופיינת במבנה שטוח, ללא מנהיגות מרכזית ובדגש על פיתוח מנהיגות מקומית.
כל סניף מקומי בארצות הברית, קנדה או באירופה מתחייב לעקרונות התנועה ופועל בצורה עצמאית.
סניפים מקומיים מצופים לפעול ככוח מניע פוליטי-כלכלי שחור מקומי ולדאוג לצרכים קהילתיים.
בספטמבר 2015 פעילים מרכזיים בתנועה ניסחו מסמך בן עשר נקודות לסיום אלימות משטרתית וכלל המלצות להפסקת שיטור יתר, הגברת הפיקוח הקהילתי על תחנות משטרה מקומיות, אפיון גזעי, ניסוח הנחיות מחמירות יותר לשימוש בכוח והכשרה לשוטרים.
פעילות תנועת BLM הובילה להקמת Movement for Black Lives (M4BL), קואליציה של יותר מ-50 ארגונים וקבוצות.
הקואליציה הוקמה ביולי 2015, בוועידה בקליבלנד, אוהיו שם דנו בין 1,500 ל-2,000 פעילים ליצר השפעה ושינוי מדיניות ברמה הלאומית.
הסיסמה "Black Lives Matter" נמצאת בשימוש על ידי קבוצות וארגונים נוספים.
משנת 2013 נרשמו בארצות הברית לפחות 21 עמותות בשם "Black Lives Matter".
תנועת "Black Lives Matter" העלתה למודעות הציבורית בארצות הברית ובעולם את האלימות המשטרתית כלפי אפרו-אמריקאים.
מחקר מ־2022 טוען כי התנועה העלתה את השיח בנושא גזענות ושמה את הנושא במרכז הדיונים ברשתות החברתיות ובתקשורת.
המחקר בדק חיפושים באנגלית בגוגל, ויקיפדיה וטוויטר בזמן אירועים וגם אחריהם, ומצא שהחיפושים של המונחים BlackLivesMatter# ביטול כליאה, גזענות מערכתית ואחרים, עלו בצורה משמעותית.
התנועה שהחלה כתנועת שטח צברה תמיכה ותהודה מחברות מסחריות כדגומת נייקי, וולמרט וסיטיבנק.
בשנת 2014 בחר ארגון הלשון האמריקאי בביטוי BlackLivesMatter# כמילת השנה.
בשנת 2015 הביעה סרינה ויליאמס תמיכה פומבית בתנועה.
תנועת האוניברסליזם האוניטריאני הביעה אף היא תמיכה פומבית בתנועה וארגנה מספר הפגנות תמיכה.
התנועה זכתה לשבחים מפי פעילים פוליטיים רבים בכלי התקשורת, ואף הייתה מועמדת לתואר איש השנה של המגזין "טיים".
במופע האמנותי של משחק הסופרבול 50 שנערך ב-7 בפברואר 2016 בסנטה קלרה (קליפורניה), הופיעה ביונסה בשיר המביע תמיכה בתנועה, בליווי רקדניות הלבושות בדומה לפנתרים השחורים.
ב-5 ביוני 2020, ראש עיריית וושינגטון די.
סי., מיוריאל באוזר, הודיעה כי שמו הרשמי של חלק מהרחוב שמחוץ לבית הלבן שונה לכיכר "Black Lives Matter" ובמקום הוצב שלט.
ב-7 ביוני 2020, בעקבות ההפגנות עולמיות במחאה על רצח ג'ורג' פלויד וקריאת תנועת "Black Lives Matter" להפסיק לממן את המשטרה, מועצת העיר מיניאפוליס הצביעה "לפרק את מחלקת המשטרה שלה" כדי להעביר מימון לתוכניות חברתיות בקהילות שחורות.
נשיאת מועצת העיר ליסה בנדר אמרה, "מאמצינו לרפורמה מצטברת נכשלו.
נקודה." הצבעת המועצה הגיעה לאחר שבתי הספר הציבוריים במיניאפוליס, אוניברסיטת מינסוטה ומחלקת הגנים והנוף במיניאפוליס כבר ניתקו קשר עם משטרת מיניאפוליס.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016
במערכת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 המועמדים נשאלו לא פעם מה עמדתם בנושא "Black Lives Matter".
ברני סנדרס אמר בפשטות שלדעתו חיי שחורים חשובים, והביע הזדהות מלאה עם התנועה.
הילרי קלינטון נפגשה עם נציגי התנועה באוגוסט 2015, אך הביעה הסתייגות מדרכי הפעולה שלה.
רוב מועמדי המפלגה הרפובליקנית מתנגדים לתנועה ולדרכי פעולתה, פרט למרקו רוביו שהביע הזדהות עם השקפותיה.
בן קרסון, פעיל פוליטי מטעם המפלגה הרפובליקנית, אמר שלדעתו התנועה "מטופשת", וכי לדעתו עליה לדאוג לחיי כל השחורים, ולא רק לחלקם.
חלק ממבקרי התנועה ניסו לקדם מטבע לשון בשם "חיי כולם חשובים", הבולט בהם הוא הסנטור הרפובליקאי השחור טים סקוט.
ביטוי זה נתקל בהתנגדות ממספר רב של אנשים.
הראפר מאקלמור התייחס לביטוי בשיר "White Privilege II" ושילב בו קטע מלל של פעיל התנועה, שמסביר את משמעותו.
זו אמירה פשוטה של הקהילה השחורה שדורשת את הצדק שמגיע לה".
אזרחים התומכים בכוחות המשטרה האמריקאית יצרו האשטאג בשם BlueLivesMatter# וטוענים שהתנועה היא בעצם אנטי-משטרתית, ושחלק מהמפגינים בפעילויותיה קראו לאלימות נגד שוטרים.
קצין משטרה בקרוליינה הצפונית כינה את התנועה "ארגון טרור", ועקב כך אולץ לפרוש מתפקידו.
מבקרים אחרים טוענים שפעילות התנועה מקשה על עבודת המשטרה וגורמת לעלייה בשיעורי הפשיעה.
קיימת גם ביקורת אצל האפרו-אמריקאים.
חלק מהמבקרים טוענים שמספר השחורים שנהרגו על פי טענת התנועה מירי כוחות הביטחון לא מדויק.
דרוי מרדוק, עיתונאי שחור, כתב: "התפיסה לפיה שוטרים אמריקאים כל הזמן מחסלים אנשים שחורים חפים מפשע היא פשוט שקר אחד גדול וקטלני".
אחרים ביקרו את התנועה על הימנעותה מטיפול בתופעת הפשע באוכלוסיית האפרו-אמריקאים, ובירי של שחורים על שחורים.
שחקן הפוטבול ריצ'רד שרמן מהקבוצה סיאטל סיהוקס אמר: "התמודדתי עם העובדה שהחבר הטוב ביותר שלי נרצח, והרצח שלו בוצע על ידי שני גברים שחורים בני 35. לא היה מעורב אף שוטר, ולא היה אף מעורב אחר, אבל לא שמעתי אז אף אחד צועק שחיי שחורים חשובים".
בספר "The Once and Future Liberal: After Identity Politics" נמתחה ביקורת על הטקטיקה של התנועה וצוין שהיא יכולה להיות דוגמה איך "לא ליצור סולידריות".
עקב פרשת מותו של יוסף סלמסה ב-2014 החלו רבים מיוצאי אתיופיה בישראל להזדהות עם הסיסמה "Black Lives Matter" בהפגנות יוצאי אתיופיה וברשתות החברתיות.
אדוארד כהן, אחד מדוברי התנועה, כתב כי האיומים והלחצים שהופעלו על משפחת סלמסה דומים להטרדות שעברו על פעילי הפרות הסדר בפרגוסון באותה תקופה.
באירוע של מרכז פרס לשלום קראה ענבל בוגלה את שמו של סלמסה ויוצאי אתיופיה נוספים שנהרגו בידי המשטרה, הזכירה את פרשת חלוקת דפו פרוברה ליוצאות אתיופיה, והגישה לאורחת הכנס נעמי קמפבל דף ובו נכתב "Black Lives Matter In Israel".
בהפגנות בעקבות הריגת איאד אלחלאק הותאמה הסיסמה לסיטואציה, בנוסח "Palestinian Lives Matter".
"Black Magic" (בעברית: "קסם שחור") הוא שיר של הלהקה הבריטית ליטל מיקס.
השיר יצא לאור ב-21 במאי 2015 כסינגל הראשון מתוך האלבום השלישי של ליטל מיקס, Get Weird.
בפברואר 2015, ליטל מיקס גילו כי הן בחרו את הסינגל הראשי מאלבום האולפן השלישי שלהן ואמרו שיש לו "צליל חדש לגמרי".
הן תיארו את השיר כ"סיכון" ואמרו שהוא שונה לחלוטין ממה שהן עשו בעבר.
השיר זכה להצלחה רבה והגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, הסקוטי והאירופאי ונכנס לעשירייה הפותחת במצעד של אוסטרליה, בלגיה, אירלנד וישראל.
ליטל מיקס הופיעו עם השיר לראשונה ב-6 ביוני 2015 ב-Capital's Summertime Ball באצטדיון ומבלי.
הן הופיעו עם השיר גם במהלך סיבוב ההופעות של הזמרת האמריקאית טיילור סוויפט The 1989 World Tour וגם הופיעו עם השיר בטקס פרסי בחירת הנוער וב-The Late Late Show עם ג'יימס קורדן.
הקליפ יצא ב-29 במאי 2015. הקליפ מתחיל בזה שרואים את הלהקה לבושות כמו חנוניות שמחזיקות ספרי לימוד בזמן יציאתן מבית הספר.
הן רואות סטודנט שהן רוצות שיהיה איתן והוא מנופף ואומר שלום לסטודנית היפהפייה והפופולרית יותר מאחוריהן שדוחפת אותן כדי לגשת אל הסטודנט.
לאחר מכן הן נמצאות בספרייה וג'ייד מחפשת ספר ופתאום ספר ישן נופל על ראשה וחושף חלק מכוחותיה.
מאוחר יותר בערב הן פותחות את הספר ומשתמשות בו כדי לקבל כוח קסום.
השיער של פרי הופך לסגול וללי-אן יש כוחות אש צהובים, לג'סי כוחות כחולים ולג'ייד המשקפיים מרחפים.
אחר כך הן משתנות למי שהן באמת ואז הן הולכות בבית הספר שכולם שם מסתכלים בהלם עליהן.
לאחר מכן הן מביכות את הנערה שדחפה אותן ביום הקודם על ידי קסם שגורם לה בהשפלה ללכת לשירותים ואז הן רואות ילד חנון שמושפל על ידי ארבע בנות שנמצאות לידו ואז ליטל מיקס מרחמות על הילד, אז הן עושות קסם שהבנות האלו יתחילו להתאהב בו.
לאחר מכן הן נמצאות בכיתה, שם התלמידים לא מקשיבים למורה ואז ליטל מיקס משתמשות בקסם כדי להפוך את הכיתה למסיבת ריקודים ואז המורה יחד עם התלמידים רוקדים על השולחנות והכיסאות והן ממשיכות את המסיבה לאורך המסדרונות של בית הספר.
נכון ליוני 2018, השיר צבר למעלה מ-390 מיליון צפיות.
Black Swan Records (מילולית: תקליטי ברבור שחור) הייתה חברת התקליטים המשמעותית הראשונה בבעלות אפרו-אמריקאים ושכל מערכי הניהול, ההפקה והשיווק שלה היו בשליטת אפרו-אמריקאים.
החברה נוסדה ב-1921 בהארלם, ניו יורק על ידי הארי פייס (Harry Pace ) להקלטה ושיווק של מוזיקת ג'אז ובלוז על ידי אמנים אפרו-אמריקאים.
המותג שוחזר בשנות ה-90 של המאה ה-20 לשם הוצאה מחדש של הקלטות קלאסיות שלה על גבי CD.
המותג "Black Swan Records" שימש גם את חברת איילנד רקורדס בבריטניה בין 1963 ל-1965 ובאמצע שנות ה-70, בלי קשר למותג של פייס.
החברה נוסדה כחלק מתנועת הרנסאנס של הארלם.
מייסדה, הארי פייס, היה תלמידו של הוגה הדעות והאקטיביסט ויליאם אדוארד בורגהרד דו בויז ושותפו של "אבי הבלוז", ויליאם כריסטופר הנדי בחברה לכתיבת שירי והפצת דפי תווים.
השניים עברו מדרום ארצות הברית לניו יורק ב-1920 והתיישבו בהארלם.
פייס ראה בעיניים כלות כיצד המוזיקה המקורית שלהם מבוצעת על ידי אמנים לבנים, השרים, מנגנים ומוקלטים על גבי תקליטים בחברות בבעלות לבנים, שכמעט כל הצוות בהן לבן-עור ואם יש אפרו-אמריקאים, הרי שהם מתוגמלים לרוב באופן מבזה.
לפיכך גמלה בליבו להקים חברה שתשנה את מצב הדברים.
אחד מחברי ההנהלה של החברה היה וו.א.ב דו בויז.
מועסקו הראשון היה פלטשר הנדרסון שהיה אחראי על העיבוד המוזיקלי, הוא גם ניגן בפסנתר בכל ההקלטות המוקדמות.
כן העסיקה החברה להקת נגני אולפן קבועה.
בקיץ 1921 הוחתמה בחברה הזמרת את'ל ווטרס.
תקליטה הראשון, שכלל שני שירים, Down Home Blues ו-Oh Daddy, היה להצלחה מסחרית גדולה, מכר למעלה מ-500 אלף עותקים בחצי שנה, וסיפק לחברה את להיטה הראשון ובסיס כלכלי איתן להמשך.
אולם באותה עת החמיץ פייס את ההזדמנות להחתים את אחת מזמרות הבלוז הגדולות של כל הזמנים, בסי סמית שלא עברה את האודישן שלו ושנתיים לאחר מכן הפכה לאחת הזמרות המצליחות ביותר של חברת קולומביה רקורדס.
בסתיו אותה שנה הוציא פייס את אמניו לסיבוב הופעות באולמי וודוויל תחת הכותרת: Black Swan Troubadours Featuring the Famous phonographic Star Ethel Waters ("הטרובדורים של חברת Black Swan מציגים את כוכבת הפונוגרף המפורסמת את'ל ווטרס").
סיבוב ההופעות הופיע ב-53 ערים ב-22 מדינות.
פייס דאג ליחסי ציבור בדמות מודעות וסיפורי צבע שהתפרסמו בעיתונים, וסיבוב ההופעות הפך להצלחה גורפת, שהובילה להכרה בקנה מידה לאומי ולדברי שבח מצד נגנים כלואי ארמסטרונג.
החברה העסיקה להקת נגני אולפן בנוסף ללהקה שהופיעה בסיבוב ההופעות והפיקה מוזיקה בתחומים נוספים כגון שירת מקהלה.
באפריל 1922 רכש פייס מפעל להדפסת תקליטים ואת חברת התקליטים Remington Phonograph Corp.
הצלחת החברה הובילה לעלייה תלולה בשכרם ותנאי עבודתם של מוזיקאים אפרו-אמריקאים גם בחברות המתחרות.
ב-1923 התפרסמה העובדה שפייס, על אף שהצהיר על "טוהר שחור", השתמש גם במוזיקאים לבנים והקליט הרכבים לבנים.
פרסום זה גרם נזק כבד לחברה.
הזמנות בוטלו וחוזים לא חודשו.
במאי 1924 הכריז פייס על החברה כפושטת רגל.
קטלוג ההקלטות של החברה נרכש על ידי סרטי פרמאונט.
בשנות ה-90 רכש ג'ורג' באק ג'וניור (.George Buck Jr) מחברת Jazzology את קטלוג Black Swan והוציא לאור כמה דיסקים עם הקלטות קלאסיות של המותג משנות העשרים.
Black Smoke (בעברית: עשן שחור) הוא שירה של הזמרת הגרמנייה אן סופי שייצג את גרמניה באירוויזיון 2015.
השיר הופיע בגמר האירוויזיון של 2015 בלבד מכיוון שגרמניה היא חלק מ-"5 הגדולות" שנוטלות חלק בגמר בלבד ללא צורך בסינון חצי הגמר.
השיר הופיע שבע עשרה בסדר ההופעות, לפני פולין ואחרי מונטנגרו.
השיר קיבל 0 נקודות מהשופטים ומהקהל גם יחד.
"Black Widow" (בעברית: אלמנה שחורה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרית האוסטרלית איגי אזליה, ביחד עם הזמרת הבריטית ריטה אורה, מתוך האלבום, The New Classic.
השיר יצא לאור ב-8 ביולי 2014, כסינגל החמישי והאחרון מתוך האלבום.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100, והרביעי במצעד הסינגלים הבריטי.
השיר נכתב על ידי איגי אזליה, קייטי פרי, טור אריק הרמנסן, מייקל סטורלר אריקסן, בנימין לוין ושרה הדסון והופק על ידי סטארגייט.
במקור, הוצע השיר לקייטי פרי שהייתה אמורה להוציא אותו כסינגל, אך לאחר שוויתרה עליו, ביצעה אותו אזליה ביחד עם אורה.
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר בוים על ידי דירקטור X ופורסם בערוץ היוטיוב של איגי אזליה ב-13 באוגוסט 2014. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את ריטה אורה ובן הזוג שלה נכנסים למסעדה בה אזליה עובדת.
שלושתם מתווכחים עד שלבסוף הולכת אזליה אל המטבח וחושבת כיצד להתנקם בבן הזוג של אורה.
נכון לדצמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-560 מיליון צפיות.
מקוםתאריםמכירותאוסטרליה (ARIA)פלטינה70,000איטליה (FIMI)פלטינה30,000ארצות הברית (RIAA)פלטינה 4×4,000,000בריטניה (BPI)פלטינה600,000גרמניה (BVMI)זהב200,000דנמרק (IFPI Denmark)פלטינה60,000ניו זילנד (RMNZ)זהב7,500ספרד (PROMUSICAE)זהב20,000קנדה (Music Canada)פלטינה 2×20,000שוודיה (GLF)פלטינה 2×80,000סטרימינגדנמרק (IFPI Denmark)פלטינה2,600,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
מדינה תאריך יציאה פורמט חברת תקליטיםמקור ארצות הברית 8 ביולי 2014רדיו מיינסטריםדאף ג'אם הממלכה המאוחדת 14 באוגוסט 2014רדיו להיטים עכשוויים וירג'ין EMI 14 בספטמבר 2014הורדה דיגיטלית
Black Rose (בעברית: ורד שחור) הוא אלבום האולפן ה-17 של זמרת הפופ האמריקאית, שר, והראשון והיחיד של להקת Black Rose.
האלבום יצא לאור ב-21 באוגוסט 1980, על ידי חברת התקליטים קזבלנקה רקורדס, והיה לאלבום האחרון של שר בחברת התקליטים הזו.
האלבום יצא לאור תחת שם הלהקה Black Rose אותה הקימו שר ובן זוגה דאז, לס דיודק ולא תחת שמה של שר.
הלהקה כללה את שר כזמרת סולו, ועוד 6 נגנים.
האלבום נכשל במכירות וברחבי העולם והלהקה התפרקה לאחר כשנה.
האלבום הוא האלבום השישי מתוך רצף של כישלונות מסחריים של שר בשנות ה-70 ושנות ה-80. עד היום נמכרו ממנו כ-400,000 עותקים בלבד.
בשנות ה-90 הופץ האלבום מחדש באירופה על גבי תקליטור, תחת שמה ותמונתה של שר בלבד.
האלבום מבטא ניסיון שני של שר עם מוזיקת רוק, כאשר הקודם היה באלבום Two the Hard Way יחד עם בעלה דאז, גרג אולמן, סגנון מוזיקלי ששר תאמץ בשנת 1987 עם אלבום הקאמבק Cher.
"Black Is Black" (בעברית: "שחור הוא שחור") הוא שיר של להקת הרוק הספרדית לוס בראבוס, שיצא ב-1966 כסינגל הבכורה של הלהקה בחברת התקליטים דקה.
את השיר הפיק איבור ריימונד, והוא הגיע למקום השני במצעד בממלכה המאוחדת, למקום הרביעי בארצות הברית, ולמקום הראשון בקנדה.
עם הצלחת השיר הייתה לוס בראבוס להקת הרוק הספרדית הראשונה שהיה לה להיט בינלאומי.
ב-1986 יצא רמיקס דאנס של השיר.
ארבעה מחברי הלהקה לוס בראבוס – הבסיסט מיגל ויסנס דנוס, הגיטריסט טוני מרטינז, האורגניסט מנואל פרננדז, והמתופף פבלו סנלהי – עבדו יחד קודם לכן בלהקה לוס סונורס.
יחד עם הזמר יליד גרמניה מייקל קוגל, יצאה הלהקה לשוק האירופאי עם מוזיקת פופ באנגלית.
אחרי שחתמו עם הסניף הספרדי של חברת התקליטים דקה, יצאו לאנגליה כדי לעבוד עם איבור ריימונד, מפיק, מעבד, מנצח ומלחין בריטי, שהיה מעורב בהפקת להיטים בבריטניה לזמרים כמו מרטי ויילד, בילי פיורי ודייב ברי.
"Black Is Black" יצא ב-1966 כסינגל הראשון של הלהקה בחברת דקה.
קולו של הסולן מייק קוגל נשמע דומה לקולו של הזמר ג'ין פיטני, והמאזינים חשבו ש-"Black Is Black" הוא סינגל של פיטני.
באוגוסט 1966 נכנס השיר למקום המאה במצעד האמריקני בילבורד הוט 100. באוקטובר הגיע השיר למקום הרביעי, ושהה במצעד במשך 12 שבועות.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הקנדי, והגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי.
בספרד נמכרו שני מיליון עותקים של התקליט.
הגרסה של ג'וני האלידיי (בצרפתית)
גרסה צרפתית של השיר בשם "Noir c'est noir" הוקלטה על ידי הזמר ג'וני האלידיי, ושהתה במקום הראשון של מצעד הסינגלים הצרפתי במשך שבעה שבועות בשנת 1966. גרסת כיסוי של השיר בוצעה על ידי הזמרת הקנדית רנה מרטל.
ב-1967, בעקבות הצלחת הגרסה של ג'וני האלידיי, הקליט הזמר הברזילאי ג'רי אדריאני את השיר עם מילים בפורטוגזית בשם "Quem Não Quer".
עוד ב-1967 ביצעה להקת הרוק הסרבית "סילואט" גרסת כיסוי של השיר בסרבית.
ב-1969 הוציאה להקה פרואנית לוס דולטונס גרסה בספרדית.
שלישיית הנשים הצרפתית בל אופק הוציאה רימייק דיסקו של השיר בשנת 1977. ב-1986 יצא רמיקס דאנס של השיר המקורי בביצוע לוס בראבוס.