tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לאחר פעילות של כשנה, על רקע הכישלון בסג'רה ודרישות השמירה המוגברות, וכן ביקורת מצד מנהיגי מפלגות הפועלים, התפזר הלגיון.
הרועה – קבוצה של 17 פועלים ופועלות אנשי "השומר", שעסקה ברעיית צאן.
הקבוצה הוקמה ב-1913, למדה את מלאכתה מהבדואים, ועד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה הספיקה לרעות את עדרי רוב מושבות הגליל.
בפרוץ המלחמה גויסו רבים מחבריה והקבוצה התפרקה, אך בשלבים מאוחרים יותר של המלחמה היא התגבשה מחדש ולקחה חלק בהקמת תל חי.
המגן – בקיץ תרע"ה (1915) הוקם ארגון "המגן" בידי יוסף לישנסקי וחברים נוספים שעבדו כשכירים של ארגון "השומר".
המגן הקפיד שלא לשמור במושבות שבהן עבד "השומר", על מנת לא להיכנס לתחרות איתו, ואף לא לעבוד במושבות שהעסיקו בעבר את הארגון.
תחת זאת, לקח "המגן" על עצמו את השמירה במושבות הקטנות בדרום: רוחמה, באר טוביה, גדרה ועקרון.
לאחר תחילת ההתקשרות עם "המגן" הגיעו לגדרה נציגים של "השומר" ודיברו על לב פרנסיה להעביר לידיהם את השמירה במושבה, ללא הועיל.
לעומת "השומר", היה "המגן" מצומצם, ועלות העסקתו הייתה זולה משמעותית.
בשלהי מלחמת העולם הראשונה, כאשר פעל לישנסקי בריגול במסגרת ניל"י, הארגון התפורר, ובסיום המלחמה התפרק.
"הקבוצה היפואית" – קבוצת תלמידי ובוגרי הגימנסיה העברית, שכללה אישים כגון אברהם קריניצי, סעדיה שושני, דב הוז, אליהו גולומב ודוד תדהר.
הקבוצה התארגנה בשכונה תל אביב לשם הגנתה.
לאחר גירוש תל אביב באביב 1917 נשארו כמה מחברי בתל אביב וביפו.
כמו כן, חברי הקבוצה פעלו לרכישת נשק שאספו הבדואים לאחר הקרבות על עזה.
חברי הקבוצה זכו להערכה מהנהגת היישוב ומחברי "השומר".
הקיבוץ החשאי – "הקיבוץ החשאי" הוקם על ידי ישראל שוחט וחברי "השומר" הוותיקים, אליהם צורפו אנשי ארגון "החלוץ" תלמידיו של יוסף טרומפלדור, אשר הגיעו לארץ אחרי מלחמת העולם הראשונה, רובם היו גם חברים בגדוד העבודה.
מימונו של "הקיבוץ החשאי" נעשה, בין השאר, במבצע שנקרא לימים ה"אקס (אקספרופראציה) הגדול" או "מעשה המרכבה" בנובמבר 1923. אנשי "הקיבוץ החשאי" התחפשו לשוטרים בריטיים.
הם עצרו שיירה של חלפני מטבעות, אשר נעה מביירות אל ירושלים, ושדדו אותם.
רוב הכסף שימש לקניית נשק ותחמושת להגנת יישובים בגליל העליון.
הגדעונים – ארגון מחתרתי שהוקם בזכרון יעקב ב-1913, שחבריו היו נוער המושבות ומנהיגיו היו אלכסנדר אהרנסון ואבשלום פיינברג.
הארגון ריכז את הנוער במושבות לעבודות במושבה, וכן אסף נשק והתאמן בו.
חלק מפעילות הארגון נועדה להוות משקל נגד לפעילות "השומר" ולמפלגות הפועלים של אנשי העלייה השנייה.
חברי הקבוצה התנגדו להעסקת "השומר" בזכרון יעקב.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייסה קבוצה גדולה של הגדעונים, בראשותו של אלכסנדר אהרנסון, לצבא העות'מאני.
אנשיה סבלו מתנאים קשים והתעמרות של מפקדיהם.
הם נשלחו לפלוגות העבודה, ה"עמליה", ולא לצבא הלוחם כפי שרצו; בעקבות כך השתמטו רבים מהם (ובכללם אלכסנדר אהרנסון) מהשירות וחזרו למושבה.
בשלבים מאוחרים יותר של המלחמה היה הארגון לעתודת גיוס של פעילים עבור תנועת ניל"י.
ניל"י – ארגון ריגול הוקם בשנת 1915 על ידי אהרן אהרנסון ואבשלום פיינברג.
בשיא פעילותו נוהל על ידי אחותו של אהרן, שרה אהרנסון, וסגנה יוסף לישנסקי.
הארגון אסף ידיעות מלחמה והעביר אותן למודיעין הבריטי.
בין ראשי ניל"י, אהרן אהרנסון ואבשלום פיינברג, לבין אנשי "השומר" שררו יחסי איבה, וכאשר נודעה פעילות ניל"י, טענו אנשי "השומר" שפעילות הריגול לא רק מסכנת את היישוב, אלא פסולה מוסרית.
ואולם, בשיא פעילות ניל"י, כאשר דרך ספינות בריטיות שעגנו בחוף עתלית הוברח אוצר מטבעות חדשות גדול לארץ ישראל, נוצרו קשרים והידברות בין שני הארגונים.
עם נפילתו של ארגון ניל"י באוקטובר 1917, החל גל מעצרים ורדיפות גם נגד אנשי "השומר".
ארגון "השומר" הצליח ביעדו העיקרי: שמירה עברית ביישוב בארץ ישראל, והוכיח את יכולתו ואת ערכו של "השומר" העברי.
"השומר" לא הצליח לקבל את השמירה בכל היישובים העבריים בארץ ישראל, ואף נאלץ לעזוב את המושבות הגדולות חדרה ורחובות בעקבות חילוקי דעות; אך השמירה העברית הונהגה ונשארה בידי שומרים עבריים.
ארגון ההגנה – הוקם בקיץ 1920, במידה רבה, על בסיס התשתית של "השומר".
עם הקמת מדינת ישראל היווה אחת מתשתיותיו של צה"ל.
גדוד העבודה, הוקם בקיץ 1920 על ידי מנהיגי "השומר" ו"החלוץ", ופעל עד 1929. הגדוד הצליח לממש את הרעיונות שעמדו בבסיס "לגיון העבודה".
אגודת השומרים, הוקם על ידי אנשי "השומר" ב-1933, וקיים עד היום כחברת שמירה.
תנועה הקיבוצית הושפעה מן הרעיונות של "השומר" בדבר התיישבות בצורה של קומונות.
אחד ממייסדי "השומר", יצחק בן-צבי, היה לנשיאהּ השני של מדינת ישראל.
החוקר מרדכי נאור העריך כי "מייסדי "השומר" וותיקיו, שכה היטיבו לפעול ולהפעיל בשנותיו הראשונות של הארגון, לא הצליחו להשתלב במנהיגות הפוליטית והביטחונית בימי המנדט הבריטי ובשנותיה הראשונות של מדינת ישראל.
למנהיגים שצמחו מקרב אנשי העלייה השנייה (להוציא את יצחק בן-צבי) לא היה יחס חם ל"השומר" בשנות פעילותו, וחלק מהם אף התנכרו לאנשיו בשנים מאוחרות".
ישראל שוחט, מנהיג ארגון "השומר" לא שב למלא תפקיד מרכזי ביישוב היהודי בארץ ישראל, בשנות המנדט הבריטי; אך לקח חלק בהקמת ארגוני מגן, בין השאר, בראשית התעופה העברית בארץ ישראל.
בשנות ה-30 יצא לאור קובץ 'השומר', ובשנות ה-50 יצאו לאור ספר השומר: דברי חברים וספר תולדות ההגנה, אשר הציגו חומרים רבים על "השומר", וגישות שונות להבנת מהלכיו.
חלק נכבד מארכיון "השומר", שכלל פרוטוקולים של ישיבות ואספות, מכתבים ותזכירים, אבד או הושמד בשנות מלחמת העולם הראשונה, במיוחד לאחר גילויה של מחתרת ניל"י, ועקב המצוד הנרחב של השלטונות העות'מאנים אחר אנשי "השומר".
חלקת אנשי השומר בבית הקברות כפר גלעדי - תל חי, הקרוי על שם חבר הוועד המייסד של "השומר" ישראל גלעדי, שבה נקברו רבים מחברי "השומר".
בקיבוץ כפר גלעדי פועל מוזיאון בית השומר.
בדמות איש "השומר" – הוצב פסל רוכב על סוס בכיכר "השומר" בכפר תבור.
"אות השומר" נקבע בשנת 1981 על ידי ממשלת ישראל, והוענק לאנשי "השומר" או לקרוביהם.
בשנת 2007, בהחלטת ממשלה, הונפק בול לציון 100 שנה לארגון "השומר".
תנועת הנוער הציונית "השומר" (נוסדה ב-1909), ואחר "השומר הצעיר" (נוסדה ב-1913).
ארגון השומר החדש – ארגון התנדבותי לשמירה חקלאית, פעיל בעיקר בנגב ובגליל
מתחם "תל השומר", ובו מצויים: בית החולים "שיבא", ומחנה דורי (שבו נמצא בסיס הקליטה והמיון של צה"ל).
השוטר אזולאי היא דרמה קומית ישראלית, שכתב וביים אפרים קישון בשנת 1971. הסרט היה סרטו הראשון של קישון שלא התבסס על הומורסקות קיימות שלו.
הסרט זכה להצלחה קופתית וביקורתית, היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר וזכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר, בפרס הסרט הזר בפסטיבל הסרטים של ברצלונה, בפרס הבמאי בפסטיבל מונטה-קרלו ובפרס השופטים באטלנטה.
קישון כתב את התסריט במיוחד למידתו של שייקה אופיר, כהרחבה לדמות השוטר השלומיאלי, התמים וטוב הלב (שעד לסרט זה - היה חסר שם), שאותה גילם אופיר בשניים מסרטיו הקודמים של קישון, "ארבינקא" (1967) ו"תעלת בלאומילך" (1969).
לצידו של אופיר מופיעים בסרט כמה משחקניו הקבועים של קישון: זהרירה חריפאי ואבנר חזקיהו, כשלצידם ניצה שאול, איצקו רחמימוב ויוסף שילוח.
את הפסקול ואת שיר הנושא של הסרט, "בלדה לשוטר", הלחינה נורית הירש.
אהוד מנור כתב את מילות שיר הנושא, ואושיק לוי מבצע אותו בפסקול הסרט.
"השוטר אזולאי" מתאר את חייו של אברהם אזולאי (שייקה אופיר), שוטר ביפו, אשר במשך כל עשרים שנות שירותו במשטרה נותר שוטר פשוט בדרגת רב-שוטר.
הסיבה העיקרית לכך היא כישלונותיו החוזרים בביצוע משימות שיטור פשוטות הנובעים מתמימותו וטוב לבו.
אזולאי אינו מבחין בפריצות המתרחשות במשמרתו, מתקשה בביצוע מעצרים בשל לבו הרחום, ונכון להאמין לסיפורים כוזבים בעליל של הפושעים בהם הוא נתקל.
כישלונותיו החוזרים של אזולאי מביאים את מפקד התחנה, פקד לפקוביץ' (אבנר חזקיהו), ומפקדו הישיר, הסמל בז'רנו (איצקו רחמימוב), למסקנה כי אין לחדש את חוזה העסקתו, אף שלבם נכמר עליו.
בינתיים, אזולאי מתאהב בזונת רחוב בשם מימי (ניצה שאול).
אזולאי לוקח מהתחנה את תמונתה של מימי ומטמין אותה בארנקו.
אזולאי נשוי לבטי (זהרירה חריפאי), אישה חולנית ומנועה מללדת, ויחסיהם דומים יותר ליחסים בין בן ואם מאשר ליחסים בין בעל לאישה.
בטי מוצאת את תמונתה של מימי וקורעת אותה בעלבון, אך אזולאי מדביק את התמונה מחדש בחשאי.
בתקופה זו אזולאי לעיתים חולם בהקיץ על רגעי חתונה עם מימי.
כאשר פקד לפקוביץ' רומז לאזולאי כי הוא עומד בפני הדחה, הוא מנסה בכל כוחו לרשום לזכותו הישג שיותיר אותו במשטרה ומקפיד להביא ללפקוביץ' שקית בורקס שאפתה בטי, אשתו.
ללא ידיעתו של אזולאי, מתגייסים לעזרתו פושעי השטח הגדול ביפו, ובראשם עאמר (יוסף שילוח), המחליטים לביים מעשה פשע, אותו לכאורה יחשוף אזולאי, ובכך יימנעו פיטוריו.
אף על פי שאזולאי התמים והשלומיאל מתקשה בחשיפת מעשה הפשע המבוים על אף הרמזים הגסים שמותירים לו הפושעים, הוא בסוף "מצליח לסכל" את מעשה הפשע וזוכה בפעם הראשונה להערכת עמיתיו ומפקדיו.
חוזהו של אזולאי לא מחודש אך הוא מקודם בשתי דרגות כאות להערכה, וכך הוא אמנם לא ממשיך בשירות המשטרה, אך פורש עם דרגה אשר מבטיחה לו פנסיה גבוהה יותר.
בסצנת הסיום, אזולאי יוצא מבניין מטה המשטרה (כיום מלון סטאי, ביפו) כשלצידו נמצאים בטי, אלברט ומשיח, הוא עוצר בסמוך למגרש המסדרים בזמן שבו מבצעים השוטרים הטירונים חזרה לתרגילי סדר בפיקוד בז'רנו.
כאשר הם חולפים על פניו, הם מצדיעים לכיוונו, אזולאי שרואה בהצדעה המיועדת אליו כאות והערכה, מצדיע בחזרה.
לאחר מכן שבז'רנו קורץ לעברו בעין, אזולאי מבין שהמסדר לא עבורו ואז הוא מזיל דמעה, זאת כאשר ברקע מתנגנת המוזיקה המשמחת של תרגילי הסדר, שנועדו כנראה לשוטר האורח שבא מצרפת.
אופיר גילם את אזולאי כאדם בדרך ללא מוצא: לכוד בנישואים לא מאושרים עם עקרה ותחת לחץ מתמיד, פנימי וחיצוני, לעשות את הדבר האחד שהוא אינו רוצה ואינו יכול לעשות: ללמוד את חוקי המשחק שבאמצעותם אנשים מתקדמים בחיים.
אזולאי מפגין בכמה מקרים את יכולתו לדבר עם אנשים שונים בשפתם.
הוא מפגין שליטה בצרפתית כאשר הוא מדריך שוטרים אורחים מצרפת שבאו לבקר במטה המשטרה.
כאשר באים השוטרים לפזר הפגנה של חרדים, הוא פונה אל החרדים ביידיש ומפגין את בקיאותו בתנ"ך, ובכך הופך את ההפגנה האלימה לשיח חכמים.
פעם אחר פעם הוא מפגין את יכולתו לראות את האדם שמאחרי התפקיד: הפושע, הזונה, או המפגין הם עבורו בני אדם כמותו, לא ישויות אנונימיות.
תפישת עולמו של קישון מכניסה את הצופה לקונפליקט בו הוא מתאהב בדמותו של אזולאי, מרחם עליה רוצה בהצלחתו אך רואה בעליבות מסוימת את חולשותיו.
כך מפסיד טוב ליבו של האדם בעולם הקשוח.
קישון מבטא גישה פסימית של "התקדמות בחיים" כזו שבאה לרוב על חשבון הזולת.
אזולאי של אופיר אינו מסוגל לכך.
הוא מעדיף לסייר בלילות כשוטר מקוף פשוט, כזה שמגע עם אנשים אחרים ונתינה תמימה מעניקה לו סיפוק רב.
הפסימיות מגיעה לקתרזיס בכך שאזולאי הטוב שבאדם נענש ונזרק מהמשטרה בצדק רב.
אזולאי הביא לטוב ליבם של פושעים במעשה לטובתו, ואף אלה לא תרמו להסטתו מסלול העונש.
מסלול החיים נגזר עליו והוא היחידי האפשרי עבורו.
אפרים קישון שקל ליצור סרט המשך, בו אזולאי הוא נהג מונית, אשר בסופו של דבר חוזר לשירות במשטרה.
שייקה אופיר – רב שוטר אברהם אזולאי, מספר 7832
זהרירה חריפאי – בטי אזולאי
איצקו רחמימוב – סמל בז'רנו
אבנר חזקיהו – רב פקד לפקוביץ'
לידיה אופיר – גברת לפקוביץ'
לואיס רוזנברג – פקיד משטרתי
יצחק חביס - מפגין חרדי מבוגר
הלל נאמן – מפגין חרדי
איציק וייס ־ חבר כנופיה
הסרט "השוטר אזולאי" הופץ ברחבי העולם בהפצה בינלאומית, בדרך כלל בשם "The Policeman" (מילולית: "השוטר").
הסרט הוקרן לראשונה בארצות הברית באוקטובר 1971.
בשנת 1972, הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר מטעם מדינת ישראל, אך לא זכה.
בשנת 1972, הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב עבור הסרט הזר הטוב ביותר.
בשנת 1997 שודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית התוכנית "הכל אנשים" בהנחייתו של מודי בר-און.
אחד מפרקי הסדרה הוקדש לשייקה אופיר.
בתחילת העונה השנייה של הסדרה "הפיג'מות", מרסל פוארו, דמות של שוטר אותו קובי פרג' מגלם, עומד ביחד עם שאר החבורה ומצדיע בדמעות, בזמן שהשיר "בלדה לשוטר" מושמע ברקע כאזכור לדמותו של השוטר אזולאי.
בשנת 2006 שודרה בערוץ הופ!
תוכנית ילדים דומה לסרט "השוטר אזולאי", בשם "השוטר חתולאי" (אנ'), המתארת את חתולי השוטר וחבריו חוקרים תעלומות מסתוריות ברחבי העיר.
בעונה השלישית של "קופה ראשית" מתכננת הדמות של ניסים הקצב ניסיון להציל את שומר הסופר מפיטורין, על ידי כך שינסה לעזור לו להצטייר כגיבור כפי שקרה בשוטר אזולאי.
בסופו של הפרק, בשחזור מדויק של סצנת הסיום של הסרט, מצדיע מרדכי צ'יבוטרו בגילומו של יעקב בודו לשוטר אשר בא לחקור אותו אודות המקרה.
אופיר גילם את דמותו של השוטר אזולאי בפרסומת לבנק דיסקונט.
28 שנים לאחר מותו, באישור אלמנתו, פרסומת זו היוותה בסיס לפרסומת חדשה יותר, בהשתתפותם של מודי בר-און וישראל קטורזה, כמחווה לאופיר המנוח.
בפברואר 2021 חברת יס השיקה פרסומת בה השתתפה הזמרת נועה קירל שביצעה בו את שיר הנושא של הסרט "בלדה לשוטר".
בפרסומת היה שימוש גם בדמותו של השוטר ללא כל אישור מחברת ההפקה, דבר שגרם ליציאת הליכי תביעה כנגד החברה.
באוקטובר 2009 הועלתה הגרסה הבימתית של הסרט בתיאטרון "הבימה" בכיכובו של מוני מושונוב.
בעיבוד הבימתי, שנכתב על ידי דניאל לפין ובוים על ידי מיכה לבינסון, משתתפים בין היתר אריה מוסקונה (לפקוביץ'), דב רייזר, שלומי קוריאט (עאמר), רוברט הניג (פרנץ קישהונט), גבי עמרני (אלברט, "התימני"), רותי לנדאו (בטי) וקבוצת בוגרי בית הספר הגבוה לאמנויות הבמה "בית צבי".
ב-10 בדצמבר 2024 פורסם כי 15 שנה אחרי הגרסה של הבימה ולציון 100 שנה להולדתו של אפרים קישון, "התיאטרון העברי" יעלה בפברואר 2025 גרסה חדשה בכיכובו של שלום אסייג ולצידו יככבו השחקנים קובי מאור, דני שטג, ויגאל עדיקא.
ההצגה הראשונה נערכה ב-22 בפברואר 2025.
"השולחן הירוק" הוא יצירת מחול ב-8 תמונות שנוצרה ב-1932 עבור "תחרות הכוריאוגרפיה הבינלאומית" בפריז, אליה הוזמן הכוריאוגרף קורט יוס להשתתף.
המקוריות של היצירה זיכתה אותו בפרס הראשון וסימנה צעד חשוב בקריירה שלו.
היצירה, שנוצרה בין שני קונפליקטים גדולים, היא מעין מלחמה גנרית, סדרת נסיבות המובילות לאותה תוצאה ללא קשר למקום או לזמן בהם הן מתרחשות.
לכן, המוות נושא את המאפיינים האיקונוגרפיים המשולבים.
כוריאוגרף היצירה יוס יצר כתב אישום כנגד השלטון האלים והמושחת וייצג את הקורבנות: האנשים הפשוטים.
תמונה ראשונה: "השולחן הירוק", במרכזה שולחן ירוק (הלקוח מעולם ההימורים), סביבו ג'נטלמנים לבושים בחליפות שחורות ועוטים מסכות, ידיהם מכוסות בכפפות לבנות.
הם מנהלים ויכוח דיפלומטי לצלילי טנגו עליז.
לקראת סיום התמונה: אקדחים נשלפים ואחרי מחשבה שנייה וקידות מנומסות הם יורים באוויר - סיבוב ראשון.
תמונה שנייה: "ריקוד המוות" - דמות המוות מעוצבת כשלד והיא נעה בכוח ובקצב של רובוט חסר רחמים התובע את קורבנותיו.
תמונה שלישית: "הפרידה" - מוצגות הדמויות המשתתפות: חיילים צעירים, החייל המבוגר, האישה הלבושה באדום, האופורטוניסט עם כפפות לבנות על ידיו.
תמונה רביעית: "הקרב" - מבנה מעגלי, בזמן שהחיילים חוגגים את ניצחונם בקרב הראשון, מופיע המוות במפתיע, ובסוף מופיע על בהונותיו האופרטוניסט.
תמונה חמישית: "הפליטים" - קבוצת נשים נעה אל הבלתי נודע, האם הזקנה נכנעת למות, הנערה הצעירה נשארת ללא הגנה, האופורטוניסט מופיע - משאיר רמזים לבאות.
תמונה שישית: "הפרטיזנית" - אשת ברזל לבושה בשימלה אדומה וצעיף לבן וטהור נחושה מאחורי ההכרח להרוג.
תמונה שביעית: "מועדון הלילה" - במועדון הלילה המשמש לבידור החיילים הנערה הצעירה נופלת כטרף בידי האופורטוניסט/הסרסור, והיא נזרקת מאחד לשני עד לסופה המר.
תמונה שמינית: "אחרית דבר" - המוות מוביל את קורבנותיו בתהלוכה.
זאת דוגמה ליצירת מחול דרמטית.
השימוש בכל תנועה אינו למטרת יצירת מבנה פורמלי והוא בא כחלק ממכלול בעל משמעות.
קורט יוס מצליח לתפוס את המהות הפנימית של התנועות ואת והמניע הפנימי שלהם ולגרום לקהל להתרכז בו.
היצירה הוצגה לראשונה בתיאטרון שאנז אליזה בפריז ביולי 1932 במסגרת תחרות כוריאוגרפיה בינלאומית וזכתה בפרס הראשון.
בשנת 1933 עם עליית המפלגה הנאצית לשלטון, תחת האיום שהופעל על יוס ולהקתו בה רקדו גם שלושה יהודים, חצתה הלהקה במבצע בריחה את הגבול להולנד, הופיעה במזרח אירופה ובניו יורק וקיבלה מקלט מדיני באנגליה.
היצירה הועלתה על ידי להקת בת שבע בשנת 1975.
השולחנות הגדולים בעולם: מסורת ואיכות הוא ארגון שנוסד ב-1954 בידי קבוצת מסעדנים פריזאים במטרה לקדם את תחום הגסטרונומיה.
הארגון מצרף לשורותיו את המסעדות המובילות בתבל ומוציא לאור מדי שנה מדריך הכולל את המסעדות החברות בארגון.
המסעדנים שהקימו את הארגון הם רמון אוליבר ממסעדת לה גראן ופור, קלוד טראי ממסעדת לה טור ד'ארז'אן, רנה לאסר ממסעדת לסר, אנדרה ורינה ממסעדת טייוואן, ז'אן ברנאגו ממסעדת פרונייה ולואי וודאבל ממסעדת מקסים.
ב-1957 החלו לקבל חברים חדשים, ב-1959 ז'אן קוקטו צייר תרנגול על מפת שולחן בלה גראן ופור, והציור נהפך לסמל הארגון.
נכון ל-2010 חברות בארגון 144 מסעדות מ-23 ארצות ברחבי תבל.
הקריטריונים לקבלה הם שמים בבחירתם דגש על מסורת, הכוללת יציבות עסקית, מספר שנות פעילות, רוח המקום, שמירה על רמה אחידה במהלך השנים ויכולת הקולינארית.
חלק נכבד מהמסעדות הן בעלות שניים ושלושה כוכבים במדריך מישלן האדום.
פעם בשנה נערך כנס של כל המסעדות החברות בארגון.
המדריך מופץ בחינם על ידי המסעדות החברות בארגון ב-150,000 עותקים.
נשיא הארגון הנוכחי הוא מארק אברלין.
מסעדת מול ים מישראל חברה במדריך החל משנת 2003.
מארק אברלין - הנשיא הנוכחי
ארגון השומר החדש הוא עמותה ישראלית העוסקת בשמירה בשטחי מרעה פתוחים, סיוע לחקלאים וחינוך לציונות וחקלאות.
שמו הוא בהשראת ארגון השמירה "השומר" שפעל ביישוב העברי בארץ ישראל בשנים 1909–1920.
הארגון הוקם בשנת 2007 על ידי קבוצת פעילים מתוך תפיסה שאין שמירה יעילה ללא נוכחות פעילה בשטח.
מטרת הארגון היא לסייע לחקלאים ובוקרים להתמודד עם איומים על ביטחונם, רכושם וזכויותיהם.
מראשיתו עוסק הארגון גם בפעילות חינוכית על מנת לחבר צעירים לאדמה למען עתיד החקלאות והחברה.
"פרשת שי דרומי" בינואר 2007 חוללה סערה ציבורית שביטאה את תסכולם של רבים מהמציאות שבה ישראל מוותרת על ריבונותה באזורי הספר.
במהלך הפרשה הוביל און ריפמן, בן וחבר קיבוץ רביבים, נכד למייסדי המקום עוד לפני הקמת המדינה ושאביו שמואל ריפמן שימש בין השאר כראש המועצה האזורית רמת הנגב, מחאה ציבורית שהביאה לחקיקת שינוי בחוק העונשין המכונה "חוק דרומי".
לאחר מספר חודשים החליט יואל זילברמן מציפורי לעבור להתגורר בשטח המרעה של משפחתו (נקודה הקרויה "מצפה סנדו"), על מנת לשמור על המרעה והשטח מפני התנכלויות.
בעקבות אירוע תקיפה אלים שחווה מידי עבריינים, התגבשה קבוצה גדולה של מכריו שהצטרפו לשמירה על השטח.
פעולות השמירה הצליחו להוריד באופן משמעותי את מספר ההתנכלויות במקום.
אירוע זה היה הגורם המניע ליסוד ארגון "השומר החדש".
בין התומכים בהתארגנות החדשה היו אישים וגופים רבים, כגון אברי גלעד שבירך על הפעילות וקרא להצטרף אליה, ועמותת "אם תרצו".
בשנת 2019 הצטרפה לארגון, כיחידה נפרדת, תנועת נוער חדשה בשם "התנועה החדשה".
תנועת נוער זו הוקמה על ידי חניכי הנוער העובד והלומד מסניפי בני המושבים, שפרשו ממנה לטובת הקמת התנועה.
כדי לסייע לחקלאים בעבודת אדמה ובנוכחות בשטח, הארגון מפעיל שירות שכולל אלפי מתנדבים בשנה במספר ערוצים.
קבוצות המתנדבים הקבועים פועלות לכל אורך השנה, וכוללות תוכניות התנדבות ומנהיגות לנוער, מסגרות שנת שירות ומכינה קדם צבאית, ותנועת נוער.
במסגרת הארגון משתתפים אנשי הארגון והמתנדבים בתוכניות חינוכיות בנושאים שונים, ומקיימים סמינריונים וימי התנדבות למוסדות חינוך על-יסודיים.
נכון לשנת 2023, מספר המתנדבים הפעילים במסגרת האגף המבצעי עמד על 1,768 מתנדבים.
כלל המתנדבים אינם חמושים במהלך הפעילות המבצעית.
מאז פרוץ מלחמת חרבות ברזל, כ-170,000 מתנדבים הגיעו באמצעות הארגון להתנדבות חקלאית לעומת 57,729 מתנדבים שהתנדבו בכל שנת 2020.
בדצמבר 2025 צוין בתחקיר של העיתון הגרמני דר שפיגל כי הארגון פועל גם ביהודה ושומרון.
בספטמבר 2019 השיק הארגון את אפליקציית סאנדו, שתומכת בהתנדבות חקלאית ליחידים ולקבוצות קטנות באמצעות קישור ישיר בין החקלאים והמתנדבים.
בשנת 2023 הגיעו למעלה מ-13,000 מתנדבים באמצעות האפליקציה.
בשנת 2022 השיק הארגון קרן הון סיכון בשם "ארץ נושבת", עם למעלה מ-20 מיליון דולר.
פעילות הקרן מתחלקת לשני תחומים: השקעות מסורתיות והשקעות הזנק.
המטרה היא לייצר הון שיעודד השקעה בחקלאות ישראלית.
החל מהיום הראשון למלחמת חרבות ברזל, הפעיל הארגון את "חמ"ל השומר החדש", שמטרתו לסייע לחקלאים להתגבר על מחסור בעובדים.
באמצעות חיבור לארגונים הביא הארגון לעזרת החקלאים למעלה מ-170,000 מתנדבים.
תוכניות מרכזיות של השומר החדש:
תוכנית המנהיגות – תוכנית קדם צבאית, המיועדת לבוגרי י"ב במסגרת שנת שירות, אורכה כשנה וחודשיים.
התוכנית מבקשת לתת מענה למציאות בשטח ולאתגרי התקופה, תוך בניית דור הפועל להגשמת הרעיון הציוני.
במהלך התוכנית מקיימים החניכים שגרת חיים של עבודה, למידה ושמירה, תוך ליווי אישי והדרכה קבוצתית.
מסלול החוות בתנועה החדשה – שנת שירות לבוגרי כיתה י"ב, שבמהלכה הם מדריכים בתנועת הנוער של השומר החדש, "התנועה החדשה".
ההדרכה נעשית בחוות קהילתיות אקולוגיות שמתנדבי שנת השירות הקימו בקיבוצים, מושבים וערים.
מצפי השמירה – מצפים בשטחים חקלאיים שאליהם מגיעים מתנדבים.
המתנדבים עוברים ימי הכשרה בסיסיים, כאשר כל מתנדב מתחייב ל־12 לילות שמירה בשטחים החקלאיים.
המתנדבים שומרים ללא נשק מתוך עיקרון.
מגורי סטודנטים בחוות בודדים בנגב – חוות הבודדים הוקמו על מנת ליצור רצף התיישבותי בנגב ולשמור על קרקעותיה של מדינת ישראל.
נוכחותם של סטודנטים בחוות הבודדים נועדה לחזק את ידם של בעלי החוות.
הסטודנטים גרים בחווה במהלך שנת לימודיהם ולוקחים חלק משמעותי בעבודות החקלאיות ובשמירות של חוות הבודדים.
"מתחברים לאדמה" ו"לעבדה ולשמרה" – התגייסות של קבוצות מתנדבים – תלמידי בתי ספר ומכינות קדם צבאיות, חיילים, סטודנטים, פרויקט תגלית, בני נוער מחו"ל ועוד – כמענה להשחתות הרכוש והנזקים הרבים שסופגים החקלאים והבוקרים.
קבוצות המתנדבים מגיעות בהתאם ליכולתן וזמנן, לימים או שבועות, ומסייעות בתיקון גדרות, בשיקום והקמת טראסות, בשיקום מבנים ובכל עבודה חקלאית נדרשת.
התוכניות משלבות עבודה חקלאית יחד עם העברת תוכני חינוך בנושאי ציונות, אהבת הארץ וערבות הדדית.
תוכנית מאהל ומגדל – תוכנית שמיועדת לחיילים משוחררים שמשלבת עבודה מועדפת בחקלאות ושמירה עם לימוד.
שומר היער – מיזם ארצי של השומר החדש וקרן קיימת לישראל, המשלב עובדים במטרה לשמור על היערות, שמורות טבע והשטחים הפתוחים ולסייע בשיקום יערות ובמניעת שריפות.
עובדי שומר היער עוברים הכשרה מקצועית, ויחד עם צוותי עבודה מקצועיים עוסקים בשיקום היערות והשטחים הפתוחים שנפגעו בשריפות, בדילול צמחייה ובירוא עשבייה כדי למנוע התפשטות שריפות עתידיות, באחזקת יערות, בנטיעות לחידוש היערות ובסיוע בכיבוי שריפות על ידי איוש מגדלי תצפית.
מאז התחיל שיתוף הפעולה לקחו צוותי שומר היער חלק בכיבוי אלפי שריפות ביערות ובמניעת התפשטות דליקות בחורש טבעי.
הסיוע בא לידי ביטוי בסיורים ובתצפיות, בהשתלטויות מהירות על האש, בצמצום הנזקים ובסיוע למכבי האש.
תוכנית אדם ואדמה – רשת תיכונים חקלאיים.
הפועלים כתוכנית למנהיגות המשלבת עבודת אדמה ולימודי בגרות, בקומפלקס פנימייתי בערבה המיועדת לכיתות י'–י"ב.
הרשת פועלת בארבע שלוחות ערבה, גולן, תבור, ניצנים, ניצנה.
מכינה קדם-צבאית – סניף מכינה קדם-צבאית של השומר החדש הוקם בחוות רון במבואות העיר ערד.
המחזור הראשון התחיל בשנת 2022 והחניכים עוסקים בחקלאות ובלימוד נושאים הקשורים בעבודת אדמה, לצד תוכנית מכינה קדם-צבאית שגרתית.
משפחת ה"פראיירים" – תוכנית המאחדת נוער מכיתות ט'–י"ב להתנדבות אצל חקלאים, בעיקר בסיוע חירום.
התוכנית מחולקת לצוותים ברחבי ישראל.
במקביל מפעיל הארגון תוכנית מנהיגות-נוער לתלמידי י"ב בשם "תוכנית אלכסנדר זייד".
התנועה החדשה – תנועת הנוער
"התנועה החדשה" היא תנועת הנוער של ארגון השומר החדש.
הוקמה ב-2019, לחיבור בני נוער לקהילה, לחברה ולאדמה.
הפדגוגיה החינוכית בתנועה פועלת בשיטת חינוך דיאלוגי וחינוך חברתי.
קינים, סניפים וחוות פועלים במעל 250 יישובים, 23 מועצות אזוריות, מועצות מקומיות ובערים.
במסגרת התנועה ניתן לעשות שנת שירות טרום הגיוס לצה"ל, כאשר ישנם שלושה מסלולים:
מסלול הקהילות – חניכי התנועה חיים בקומונה במועצה אחרת ממקום מגוריהם.
כל חבר קומונה משתבץ בשניים-שלושה יישובים שבהם הוא מוביל את פעילות הקן, מדריך את הנוער, ושותף בפעילות הקהילתית ובחיבור הקן לקהילה.
מסלול החוות – חניכי החוות יוצאים לשנת שירות בקהילות במגזר העירוני ובמגזר הכפרי.
במסגרת השנה הם חיים בקומונה בקהילה שבה הם פעילים.
כל חבר קומונה פעיל בשעות הבוקר בבתי הספר ובשעות אחר הצהריים בקהילה שבה הוא חי, ובקהילה נוספת באזור.
מסלול הנח"ל – חניכי הנח"ל משתלבים תחילה בתפקידי חינוך ופיקוד, ובהמשך, בפרק המשימה, משמשים כחיזוק לחקלאות וכצוותים חינוכיים.
הארגון משתף פעולה במגוון תחומים, עם ארגונים רבים, בהם:
מג"ב ומשטרת ישראל – החל מ־2014 פועלת במסגרת השומר החדש יחידת מתנדבי מג"ב, יחידת דורבן.
אימפקט – תוכנית המלגות של ארגון ידידי צה"ל בארצות הברית (FIDF).
מקבלי המלגות נדרשים לשעות התנדבות במסגרות שונות, כשאחת האפשרויות היא התנדבות במסגרת ארגון השומר החדש.
תנועות נוער – שיתוף פעולה בגיוס מתנדבים לעבודה חקלאית מרוכזת.
נכון לשנת 2017 עמדו הכנסות העמותה על כ-41 מיליון ש"ח.
מתוך הכנסותיה, 18.7 מיליון הן מתרומות, 14 מיליון ממשרדי הממשלה ו-3.8 מיליון ש"ח מקק"ל.
ב-2017 פורסם כי המינהלת לזהות יהודית במשרד לשירותי דת תשתף פעולה עם "ארגון השומר החדש", ותחלוק עימו באופן שווה תקציב של 37.5 מיליון שקלים לשנה.
באוקטובר 2019 טען העיתון "הארץ" כי "השומר החדש" קיבל עשרות מיליוני שקלים שלא כדין ממשרד החקלאות.
לפי תקנות משרד החקלאות, גוף שמקבל כסף עבור מתנדבים בחקלאות לא יכול לקבל בנוסף גם מימון ממשרד החינוך עבור מתנדבים בשנת שירות.
אולם, "השומר החדש" ביקש וקיבל כספים משני המשרדים.
בתגובתו הבהיר ארגון "השומר החדש" שלא מדובר בכפל מימון, כיוון שהתמיכה מכל אחד מהמשרדים מיועדת לתוכניות שונות ונפרדות של הארגון.
במאי 2022 פורסם תחקיר נוסף בעיתון "הארץ" שבו נטען כי בשנים הראשונות לפעילותו נסמך הארגון רבות על תרומותיו של ארווינג מוסקוביץ', וכי לאורך השנים הארגון מקבל מימון גם מ"הקרן המרכזית לישראל".
תורמים נוספים שצוינו בתחקיר הם שלו חוליו, המייסד ובעל השליטה בחברת NSO המכהן גם כחבר ועד העמותה, ואיש העסקים נעם לניר.
העמותה זכתה בפרס בגין לשנת תשע"ב (2011) "עבור פעילותה הציונית לשמירה על אדמות המדינה וביטחון אזרחיה ועל היותה מודל מוביל לערבות הדדית ולאומץ אזרחי בחברה הישראלית".
באפריל 2023 הודיעה שרת התחבורה מירי רגב לרעות עמיחי, נערה בת 17 המתנדבת הארגון, כי היא נבחרה להשיא משואה בטקס הדלקת המשואות בהר הרצל ביום העצמאות ה-75 למדינת ישראל, כנציגת המתנדבים בארגון.
עמיחי מתנדבת בארגון (נכון ל-2023 למעלה מ-3 שנים) והיא חלק מ"משפחת הפראיירים" ומ"תוכנית זייד".
בשנת 2023 הוענק ליואל זילברמן, מייסד ומנכ"ל השומר החדש, "אות אהבת העם והארץ" של הגרעינים התורניים.
האות מוענק על ידי "קרן הקהילות" לאזרחים על מנת להביע הערכה לפועלם ברמה הלאומית בשדות העשייה בתחומי אהבת העם והארץ.
במהלך מלחמת חרבות ברזל זכה הארגון בפרס "אות גיבורי העורף" בקטגוריית "למען בעלי העסקים" מטעם ההסתדרות הציונית העולמית.
ביוני 2024 קיבל הארגון את אות הנשיא להתנדבות.
ספרות ילדים ונוער: הספר ה-54 בסדרת ספרי "סדרת ספרי 'מנהרת הזמן'" נקרא "השומר החדש" ועוסק בארגון.
בספר, דן ושרון, גיבורי הסדרה, מועברים לגליל ליישוב שמוגן על ידי השומר החדש.
בניגוד לשאר הספרים, הם אינם חוזרים בזמן אלא שבסוף הספר "הזמן רץ לאחור" והם חוזרים לביתם.
כמו כן חיברה הסופרת גלילה רון־פדר-עמית, סדרת ספרים חדשה בשם "הרשת החשאית" (בהוצאת מודן).
גיבורי סדרה זו נקראים אל הדגל לפעילות נגד פשיעה חקלאית, שריפות בשטחים הפתוחים, ומשימות נוספות בהשראת מתנדבי "השומר החדש".
בסדרה ראו אור שלושה כרכים ראשונים: "מארב מסוכן", "עדר בלי רועה", "לאן נושבת הרוח".
ביוגרפיות: הספר "העורג" (בהוצאת מודן, 2017), העוסק בסיפור חייו של אהרן דוד גורדון, הוקדש למתנדבי השומר החדש.
המחברת גלילה רון־פדר-עמית ציינה כי ההשראה לכתיבת חיבור זה היו מפגשים בהגותו של גורדון במעגלי הלימוד של יואל זילברמן ואון ריפמן בשטחי ההתנדבות של השומר החדש.
הספר "לא בובה על חוט" (מודן, 2021) העוסק בסיפור חייה של רחל ינאית בן-צבי הוקדש לתלמידי רשת "אדם ואדמה".
המחברת, גלילה רון־פדר-עמית, ציינה כי היא רואה את דמותה של רחל ינאית כאם מייסדת של החינוך החקלאי העברי, דמות מופת מכוננת במורשת, המקבלת חיים חדשים בתיכוני "אדם ואדמה".
השולחן (לשעבר על השולחן) נוסד בשנת 1990 על ידי ז'אנה ואילן גור כבית תוכן העוסק במגוון נושאים קולינריים – בישול, אפייה, יין, אלכוהול ועוד.
המרכז פונה לקהל של אוהבי הבישול והאפייה בישראל, כמו גם לאנשי מקצוע בתחומי ההסעדה השונים.
המגזין נוסד בחודש נובמבר 1990 על ידי ז'אנה ואילן גור.
מטרתו הראשונית של המגזין הייתה להיות כתב עת לאנשי מקצוע בתחומי האוכל.
שמו הראשון של המגזין היה "על השולחן – עיתון המסעדנות והמטבח המוסדי".
החל מגיליון מס' 3 מונתה ז'אנה גור להיות העורכת הראשית של המגזין והיא נשאה בתפקידה זה עד 2017.
בגלגולו הראשון עסק רובו של המגזין בעניינים הקשורים למטבחים גדולים וכלל לא עסק בבישול ביתי.
במרוצת השנים, תחת הנהגתה של ז'אנה גור, החל העיתון לעסוק גם בבישול ביתי וזאת כאשר התברר כי חובבי בישול רבים קוראים את המגזין.
עם התגברות ההתעניינות של הקהל הישראלי בקולינריה, עבר המגזין שינוי והיה למגזין הפונה לכלל אוהבי האוכל.
העורך הגסטרונומי הראשון של המגזין היה דניאל רוגוב ואחריו שימש בתפקיד השף חני פרבר.
שנות ההתגבשות של "על השולחן", במהלך שנות ה-90, היו גם השנים של מהפכת האוכל הגדולה בישראל, והמגזין חרת על דגלו קידום המטבח הישראלי, קידום שפים מקומיים ותוצרת הארץ.
"על השולחן" יזם והפיק קורסים, סדנאות וארוחות ושילב בהם מסעדנים ושפים.
בין היתר, היה המגזין על השולחן הראשון לקדם את היין הישראלי והיה היוזם של תערוכת יינות ישראל שהתקיימה שלוש פעמים בבית הסקוטי ביפו.
כן ארגן המגזין אירועים כמו תערוכות אפייה ובישול.
באוקטובר 2017 הודיעו בעלי המגזין על סגירתו לאחר 27 שנות פעילות, אך ציינו שאתר האינטרנט ימשיך לפעול.
האתר שינה את שמו בהמשך ל"השולחן".
ביוני 2018 נרכשה פעילות המגזין ואתר האינטרנט על ידי קבוצת יובל סיגלר.
עורכת המגזין היא מרב סריג.
עמוד השער ובו צילום מושקע של מנת אוכל.
מאמר מערכת מאת העורכת הראשית.
שוק - מדור צרכנות קולינרי, הכולל דיווחים אודות מוצרים, חקלאים, תוצרת טרייה, שווקים וציוד למטבח.
אוכלים בחוץ – מדור המסעדות של המגזין, הכולל ביקורות, המלצות, פינות כגון המנה שעשתה לנו את החודש, עסקית בחודש, אוכלים בעמידה - אוכל רחוב ודיווחים אודות אירועים בתחומי הגסטרונומיה.
אוכלים בבית – אזור נרחב בתוך המגזין, הכולל מתכונים קלים ומהירים ליומיום, המשתמשים בחומרי גלם עונתיים, זמינים ומקומיים.
בין הנושאים - ארבע דרכים להכנת מאכל, כדאי שיהיה בבית (התמקדות בחומר גלם אחד למזווה), ארוחה לשבת.
כתבות על חומרי גלם, תופעות קולינריות, לייף סטייל.
כתבות והמלצות אודות יין ואלכוהול.
במהלך השנה יוצאים לאור גם גיליונות ממוקדים בנושאים כמו:
מסעדות, אפייה, בריאות, או גיליונות המוקדשים לגסטרונומיה של מדינה.
"האוסף המתוק של על השולחן", שיצא בשנת 2002 היה הספר הראשון בהוצאת על השולחן.
מאז הוציא על השולחן לאור עשרות ספרים, להלן הבולטים שבהם:
"ששת" – סדרה בסיסית למטבח הכוללת 4 ספרים: ששת בישול, ששת מאפים, ששת מתוקים וששת במזרח הרחוק.
סדרת פינת אוכל – 15 ספרים בפורמט קומפקטי שהוקדשו לתחומי בישול שונים: מרקים, אורז, תפוחי אדמה, קינוחים וכו'
"שוקולד" ספר אלבומי המשלב מתכוני שוקולד עם היסטוריה וחומר מקצועי (בעריכת קרין גורן)
"מטבח ישראלי" מאת עומר מילר
"מיקי שמו – המיטב", ו"שבתות וחגים עם מיקי שמו"
"ספר הפסטה של על השולחן"
"המטבח הבריא של על השולחן"
"המטבח הצמחוני של על השולחן"
בנוסף הופקו קמפיינים לגורמים שונים בתחומי המזון.
למשל: הגדה של פסח עבור יקבי רמת הגולן, הפקת יין המילניום עבור יקבי כרמל, כתיבה והפקה של חוברת מתכוני תנובה לשבועות בשנים 2008, 2009 ו-2010.
בשנת 2007 יצא לאור הספר The book of New Israeli food, פרי עטה של ז'אנה גור, העורכת הראשית של השולחן.
הספר זכה להצלחה רבה ובשנת 2008 יצא הספר לאור בניו יורק, על ידי הוצאת שוקן מבית רנדום האוס.
הספר גם תורגם לגרמנית ויצא לאור בגרמניה על ידי הוצאת Umschau.
בשנת 2008 הוציאה מערכת השולחן לאור את הספר Fresh flavors from Israel – אוסף מתכונים ישראליים מסורתיים וחדשניים.
הספר יצא לאור גם בצרפתית בשנת 2011.
במקביל מייצגת ז'אנה גור, העורכת הראשית של ההוצאה, את הגסטרונומיה של ישראל בהרצאות וסדנאות בישראל ומחוצה לה בעיקר בארצות הברית.
הפעילויות מתבצעות בשיתוף גורמים כמו משרד החוץ, משרד התיירות וארגונים יהודיים שונים.
מערכת השולחן מפעילה מספר אתרים באינטרנט וכן אפליקציות לסמרטפונים ולטאבלטים:
אתר השולחן, הכולל אלפי מתכונים לצד כתבות וסקירות.
אתר "שפים", המיועד לאנשי השוק המקצועי.
אתר jannagur.com – אתר הבית של ז'אנה גור, העורכת הראשית, המוקדש לאוכל ישראלי ויהודי.
מועדון פודי הוא המועדון של מנויי השולחן.
חברי המועדון נהנים מהנחות בבתי עסק בתחום האוכל בישראל – מעדניות, מסעדות, יקבים וכו'.
השוטר הוא סרט דרמה ישראלי וסרט הביכורים של הבמאי והתסריטאי נדב לפיד, בכיכובם של מיכאל אלוני, מיכאל מושונוב, יערה פלציג ויפתח קליין.
הסרט יצא לאקרנים באוקטובר 2011.
הסרט הוקרן בבתי הקולנוע בצרפת וזכה לביקורות משבחות ולהצלחה בקופות.
"השוטר" הוקרן גם בגרמניה, ויצא לבתי הקולנוע בארצות הברית בפברואר 2013.
חלקו הראשון של הסרט מתמקד בירון (בגילומו של יפתח קליין), לוחם ימ"מ ואילו חלקו השני בקבוצה תל אביבית (יערה פלציג, מיכאל אלוני ומיכאל מושונוב) השואפת לשנות סדרים בחברה הישראלית.
הקבוצה מבקשת להשתלט על חתונת זוג, בו הכלה (רונה לי שמעון) היא בתו של מיליארדר, כדי להעביר את המסר שלהם.
ניסיון זה, מאחד את חלקי הסרט ומוביל למפגש בין הדמויות השונות בו.
כתיבת הסרט החלה ב-2007 על ידי נדב לפיד והוא צולם במהלך 2010. הקרנת הבכורה הציבורית של הסרט שעוסק במחאה חברתית, נערכה ביולי 2011, יומיים לפני שדפני ליף הציבה את האוהל שלה ופתחה במחאת האוהלים.
הסרט זכה בתחילה בשני פרסים בפסטיבל הקולנוע בירושלים: פרס התסריט הטוב ביותר ופרס הצילום הטוב ביותר.
פרס סרט הביכורים ניתן בתחילה לסרט "עמק תפארת".
אחרי שהתברר שהשופט מישל ריאק היה מצוי לכאורה בניגוד עניינים מכיוון שהיה מנהל מחלקת הקולנוע של ערוץ ארטה שהיה מעורב בהפקת "עמק תפארת", הגיעה הנהלת הפסטיבל להחלטה מחודשת לפיו הפרס יוענק לשני סרטים: "עמק תפארת" ו"השוטר".
בעקבות זאת החליטו יוצרי "השוטר" לוותר על קבלת הפרס.
באוגוסט 2011 החליטה המועצה לביקורת סרטים ומחזות להגביל את הצפייה בסרט לצופים מעל גיל 18 (עקב חשיפת גופן העירום של השחקניות יערה פלציג ומיטל ברדה).
לבקשת שרת התרבות והספורט לימור לבנת, שנודע לה שהמועצה החליטה על כך בהרכב חלקי בו נכחו רק שלושה מחבריה כונסה מחדש המועצה, הפעם בהרכב מלא של 14 חברי המועצה, ושינתה את החלטתה להגביל את הצפייה בסרט לצופים מעל לגיל 14.
מאז ספטמבר 2011 השתתף הסרט בפסטיבל לוקארנו, פסטיבל ניו יורק, פסטיבל הסרטים של לונדון, פסטיבל ורשה, פסטיבל וינה, פסטיבל סטוקהולם, פסטיבל פילדלפיה, פסטיבל ליסבון, פסטיבל ונקובר, פסטיבל פונא, פסטיבל דנוור, פסטיבל נאנט, פסטיבל אנטליה, פסטיבל ירושלים, פסטיבל מונטריאול, פסטיבל קורמאייר (איטליה) ופסטיבל בריסביין באוסטרליה, פסטיבל בואנוס איירס.
הבמאי נדב לפיד זכה בפרס הקולנוע של משרד התרבות
פרס ברדלס הכסף בפסטיבל לוקארנו 2011
פרס התסריט הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע בירושלים
פרס הצילום הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים
פרס סרט הביכורים הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים
פרס בחירת הקהל בפסטיבל נאנט בצרפת
הפרס של חבר השופטים בפסטיבל קורמאייר באיטליה
הגיע למקום ה-4 במשאל מקיף שנערך בקרב 168 מבקרי קולנוע אמריקאיים לבחירת הסרטים הטובים ביותר בעולם לשנת 2011.
הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר (הפרס הראשון) ובפרס הבמאי (הפרס השני) בפסטיבל בואנוס איירס, הפסטיבל החשוב ביותר בדרום אמריקה ואחד הגדולים והפופולריים בעולם.
הייתה זו הפעם הראשונה בהיסטוריה של הפסטיבל שאותו הסרט זוכה בפרס הראשון ובפרס השני.
השוטר מבוורלי הילס הוא סרט פעולה-קומי אמריקאי משנת 1984 בבימויו של מרטין ברסט ובכיכובו של אדי מרפי, אשר מגלם את דמותו של אקסל פולי, שוטר משטרת דטרויט, בעל חוכמת רחוב, המגיע לבוורלי הילס, קליפורניה, על מנת לפענח מקרה רצח של חברו הטוב ביותר.
עוד משתתפים בסרט: ג'אדג' ריינהולד, ג'ון אשטון, ליסה אילבכר, רוני קוקס וסטיבן ברקוף.
זהו הסרט הראשון בסדרת סרטי "השוטר מבוורלי הילס", אשר הזניק את הקריירה הבינלאומית של מרפי.
הסרט זכה בפרס בחירת הקהל וכן היה מועמד לפרס אוסקר ולפרס גלובוס הזהב בשנת 1985. על פי הערכות, הסרט הכניס 234 מיליון דולר ממכירת כרטיסים בארצות הברית בלבד, עובדה ההופכת אותו לסרט הרווחי ביותר בארצות הברית ב-1984.
השוטר הצעיר והחצוף ממשטרת דטרויט אקסל פולי מעורב בתרגיל עוקץ לא מאושר במטרה לתפוס מבריחי סיגריות, אבל התרגיל נכשל כאשר שוטרים שלא מודעים לו מנסים לעצור אותו ואת המבריחים ואלה בורחים במשאית וגורמים במרדף נזק ניכר לרכוש.
מפקדו של פולי, דאגלס טוד (גיל היל) מותח ביקורת על אקסל בשל התנהגותו ומאיים לפטר אותו אם לא ישנה אותה.
בערב הוא מגיע לדירתו ומוצא שם חבר ילדות שלו בשם מייקי טנדינו (ג'יימס רוסו), ששוחרר לאחרונה מהכלא ועבד מאז כמאבטח בגלריה בבוורלי הילס תודות לידידה משותפת שלהם בשם ג'ני סאמרס (ליסה אילבכר), אוצרת הגלריה.
מייקי מראה לאקסל איגרות חוב גרמניות ואקסל תוהה איך הוא השיג אותן, אבל מעדיף לא לשאול יותר מדי.
אחרי שהשניים מבלים בבאר וחוזרים לדירתו של אקסל, הם מותקפים על ידי אנשים חמושים שמהממים את אקסל לחוסר הכרה ולאחר מכן מתעמתים עם מייקי בנוגע לאיגרות החוב ויורים בו למוות.
אקסל מבקש מטוד לקחת על עצמו את חקירת הרצח של מייקי, אבל טוד מסרב לאשר זאת בגלל הקשרים הקרובים שלו עם מייקי.
לאחר מכן אקסל מבקש לקחת מספר ימי חופשה ונוסע לבוורלי הילס כדי לחקור את הרצח בעצמו.
הוא נפגש עם ג'ני שעובדת בגלריה וממנה הוא לומד שמייקי עבד אצל הבעלים של הגלריה ויקטור מייטלנד (סטיבן ברקוף).
כשהוא מתחזה לשליח פרחים, אקסל נכנס למשרד של מייטלנד ומתחיל לשאול אותו שאלות על מייקי, אבל נזרק על ידי אנשיו של מייטלנד אל המדרכה דרך קיר הזכוכית של לובי הבניין, ולאחר מכן נעצר ומובל לתחנת משטרת בוורלי הילס.
מפקד התחנה אנדרו בוגומיל (רוני קוקס) מטיל על צמד השוטרים סמל ג'ון טאגרט (ג'ון אשטון) ובלש בילי רוזווד (ג'אדג' ריינהולד) לעקוב אחרי אקסל.
אקסל משבית את מכוניתם באמצעות בננות שהוא תוחב לצינור המפלט, ומתחמק מהם, וביחד עם ג'ני הולך לאחד ממחסני הגלריה, שם הוא מוצא ארגזים רבים שלא עברו דרך המכס ומכילים קפה טחון.
לאחר מכן הוא נתקל שוב בשוטרים טאגרט ורוזווד וגורר אותם איתו לבאר חשפנות, שם הם מסכלים ביחד ניסיון שוד מזוין, וביניהם לבינו מתחילה להתפתח הערכה הדדית.
יום לאחר מכן אקסל מצליח להתחמק מהמעקב של צמד שוטרים חדש, מתגנב לארוחה במועדון חברים שבו סועד מייטלנד, ומתעמת איתו, ושוב נעצר.
בתחנת המשטרה הוא מספר לבוגומיל על הרצח של מייקי ועל החשד שלו שמייטלנד מבריח סמים בארגזי הקפה.
לאחר מכן מגיע מפקד המשטרה הובארד ודורש כי לאור התנהגותו ילווה אקסל מחוץ לעיר על ידי רוזווד.
בדרכו החוצה משכנע אקסל את רוזווד לאסוף את ג'ני ולקחת אותם למחסן של מייטלנד, לשם אמור להגיע באותו היום משלוח חדש של ארגזים.
אקסל וג'ני פורצים למחסן ומגלים בתוך אחד מארגזי הקפה שקיות של קוקאין, אבל נתפסים על ידי מייטלנד ואנשיו.
מייטלנד לוקח את ג'ני לביתו ומורה לאנשיו להרוג את אקסל אבל רוזווד מתערב ברגע האחרון ומציל את אקסל.
השניים מגיעים לביתו של מייטלנד ומיד אחריהם מגיע גם טאגרט, וביחד השלושה חודרים לבית כדי להציל את ג'ני ולתפוס את מייטלנד.
ביחד הם הורגים כמה מאנשיו של מייטלנד, כולל את זאק (ג'ונתן בנקס) - יד ימינו של מייטלנד ורוצחו של מייקי.
בסופו של דבר מתעמת אקסל עם מייטלנד ומייטלנד יורה בידו אבל נורה למוות על ידי בוגומיל שמגיע לבית.
כאשר המפקד הובארד מגיע לבית לאחר האירוע ודורש הסברים, בוגומיל משקר לגבי מעורבותו של אקסל ומחפה עליו ועל טאגרט ורוזווד.
לאחר מכן, טאגרט ורוזווד נפגשים עם אקסל בלובי בית המלון ומתעקשים לשלם את החשבון על שהייתו, והוא מזמין אותם למשקאות לפני עזיבתו בחזרה לדטרויט והשניים מסכימים.
הסרט קיבל ביקורות חיוביות ולציון 83% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 40 ביקורות.
מבקר הקולנוע מאיר שניצר כתב על הסרט "במלה אחת: מבריק".
השוטר מבוורלי הילס 2 הוא סרט פעולה-קומי אמריקאי משנת 1987 בבימויו של טוני סקוט ובכיכובו של אדי מרפי, אשר מגלם את דמותו של אקסל פולי, שוטר משטרת דטרויט, בעל חוכמת רחוב, המגיע לבוורלי הילס, קליפורניה, על מנת לפענח מקרי שוד וירי שונים.
עוד משתתפים בסרט: ג'אדג' ריינהולד, ג'ורדן פרוקנאו, רוני קוקס, ג'ון אשטון, בריג'יט נילסן, דין סטוקוול, אלן גרפילד, גיל היל, גילברט גוטפריד ופול רייזר.
זהו הסרט השני בסדרת סרטי "השוטר מבוורלי הילס".
אף על פי שהופק בתקציב נמוך יותר מאשר הסרט הקודם שלו, ולמרות הביקורות השליליות של מבקרי העיתונים, הסרט זכה להצלחה בקופות והכניס למעלה מ-153 מיליון דולר ממכירת כרטיסים בארצות הברית בלבד.
בנוסף, הסרט היה מועמד לפרס אוסקר ולפרס גלובוס הזהב.
עלילת הסרט מתרחשת כשנתיים לאחר עלילת הסרט הראשון בסדרה.
קפטן בוגומיל (רוני קוקס), בילי רוזווד (ג'אדג' ריינהולד) וג'ון טאגרט (ג'ון אשטון) מנסים להבין מי עומד מאחורי סדרת מקרי שוד.
במהלך החקירה בוגומיל נורה ונפצע באורח קשה על ידי אישה גבוהה.
כאשר נודע לו על הירי במהדורת החדשות בטלוויזיה, אקסל פולי (אדי מרפי) השוהה בדטרויט טס באופן מיידי לבוורלי הילס על מנת לאתר את האדם שירה בבוגומיל.
בהמשך אקסל, בילי וטאגרט מגלים כי מקסוול דנט עומד מאחורי מעשי השוד וכי דנט שלח את ארוסתו קרלה להתנקש בבוגומיל.
בעקבות כך אקסל, בילי, וטאגרט מחליטים לצאת בעקבות דנט וקרלה.
שם השחקן/ית שם הדמות הערותאדי מרפיאקסל פוליג'אדג' ריינהולדבילי רוזוודשוטר במשטרת בוורלי הילסג'ורדן פרוקנאומקסוול דנטרוני קוקססגן אנדרו בוגומילקצין משטרה במשטרת בוורלי הילסג'ון אשטוןג'ון טגארטסמל במשטרת בוורלי הילסבריג'יט נילסןקרלה פריידין סטוקוולצ'ארלס ("צ'יפ") צ'ייןאלן גרפילדהרולנד לאץגיל הילדאגלס טודחוקר משטרתי במשטרת דטרויט, מפקדו של אקסל פוליגילברט גוטפרידסידני ברשטייןפול רייזרג'פריכריס רוקיו הפנריו הפנרבתפקיד עצמו
הסרט קיבל ביקורות שליליות וציון 46% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 24 ביקורות.
השוטר מבוורלי הילס 3 הוא סרט פעולה-קומי אמריקאי משנת 1994 בבימויו של ג'ון לנדיס ובכיכובו של אדי מרפי, אשר מגלם את דמותו של אקסל פולי, שוטר משטרת דטרויט, בעל חוכמת רחוב, המגיע לבוורלי הילס, קליפורניה.
עוד משתתפים בסרט: ג'אדג' ריינהולד, הקטור אליזונדו, טימותי קארהרט, ג'ון סקסון, תרזה רנדל, אלן יאנג, סטפן מק'האטי וברונסון פינצ'וט.
זהו הסרט השלישי בסדרת סרטי "השוטר מבוורלי הילס".
ג'ורג' לוקאס, היוצר של סדרת סרטי "מלחמת הכוכבים", מופיע בהופעת אורח קטנה בתחילת הסרט.
בסרט המשך זה השוטר אקסל פולי (מגולם על ידי אדי מרפי) יוצא לאתר את הרוצחים של הבוס שלו באזור דרום קליפורניה בסיועו של השוטר בילי רוזווד (מגולם על ידי ג'אדג' ריינהולד).
החקירה מובילה את פולי ובילי אל פארק שעשועים בו הפושעים שרצחו את הבוס שלו עוסקים בחשאי בהדפסת כמויות גדולות של כסף מזויף.
שם השחקן/ית שם הדמות הערותאדי מרפיאקסל פוליג'אדג' ריינהולדבילי רוזוודשוטר במשטרת בוורלי הילסהקטור אליזונדוטימותי קארהרטג'ון סקסוןתרזה רנדלאלן יאנגסטפן מק'האטיברונסון פינצ'וט
הסרט קיבל ביקורות שליליות וציון 10% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 31 ביקורות.
שנה פרס קטגוריה תוצאה 1995 פרס פטל הזהב ג'ון לנדיס - פרס הבמאי הגרוע ביותר פרס רימייק/סרט המשך הגרוע ביותר
השומר הדתי, ובשמה הרשמי כנסת השומר הדתי בפולין, הייתה תנועת נוער ציונית דתית אשר נוסדה בשנת 1927, והשתייכה לברית העולמית של תורה ועבודה.
התנועה שילבה בין פעילות ציונית וחלוצית לשמירה על קיום המצוות והמורשת היהודית.
מאפיין מרכזי בתנועה היה השימוש בשפה העברית - חניכיה היו לומדים ושרים בעברית וקיימו פעילויות דומות לאלו שקיימו חברי תנועות הנוער האחרות, אך תוך הקפדה על שמירת המצוות.
בוגריה התארגנו בקיבוצי הכשרה לקראת עלייתם לארץ ישראל ורבים עלו, בעוד חלק מחבריה נספו בשואה.
ניצני התארגנות נוער דתי בפולין הנצו בעשור השני של המאה העשרים, תחת שמות שונים ללא מסגרת משותפת.
ב-1922 קם בוורשה מועדון נוער דתי בשם השומר הדתי.
כנסת השמה"ד (השומר הדתי) התארגנה בקרקוב בשנת תרפ"ז, 1927, על ידי אליעזר אונגר וישראל בסטר.
מייסדיה הונעו מכוח רעיונות מודרניים, תחושות ייאוש ואבדן תקווה ליהודים בפולין, סינתזה בין הדת והלאום, רעיון תורה-ועבודה (תו"ע) והתקווה לִבנות ולהיבנות בארץ ישראל.
התנועה ינקה ממקורות ישראל הקדומים, מעולמה של החסידות, מהשקפות העולם הסוציאליסטיות ומעולמן של תנועות הנוער בישראל ובעמים.
השֵם השומר הדתי סמל הכנסת, יג העיקרים,
התלבושת השומרית, הטקסים והמבנה מקורם בשומר הצעיר, שנטלה אותם מהצופים.
היה זה ניסיון להציב חלופה דתית לשומר הצעיר שסחפה רבים מבני הנוער הדתי.
בעשור הראשון לקיומה דיברה השומר הצעיר בשפה דתית ורק מאוחר יותר אמצה השקפת עולם מרקסיסטית.
כנסת השמה"ד טיפחה מרד נעורים: שלילת הגולה, חינוך משותף לבנים ובנות, צופיות, רעיונות סוציאליסטיים ותביעה להגשמה.
חלק מראשי המזרחי, רבנים, הורים וציבור אורתודוקסי התנגדו לה.
תנועת נוער דתית מתמודדת עם פרדוקס - יסודה במרד נעורים והיא פועלת בקרב ציבור דתי-שמרני.
כנסת השמה"ד פעלה בשני מרכזים: ורשה וקרקוב.
בלבוב, גליציה המזרחית, פעלה תנועה אחות בשם בני עקיבא בזיקה ישירה לכנסת השמה"ד.
(בלודז' ובסביבתה קמו, בנפרד, כמה קינים של בנ"ע).
בוועידה הראשונה של כנסת השמה"ד, קרקוב, 1931, הוחלט על מבנה ארגוני משולש: הנהגה עליונה ושתי הנהגות ראשיות, ורשה וקרקוב.
בחורף 1934, התאחדו המרכזים ורשה וקרקוב לתנועה אחת.
שנים עשר ועידות ומועצות ברמה הארצית קיימה השמה"ד בפולין, בהן גובשה דרכה החינוכית והארגונית.
שלושה שליחים בלבד הגיעו מארץ ישראל.
בהשראת השמה"ד בפולין קמה תנועת נוער דתי בכמה מדינות באירופה, בארצות הברית ובקנדה.
הכנסת (הכוונה לתנועה) קלטה נוער דתי מגוון והייתה כור היתוך ממזג.
שתי קבוצות אִכלסו את הקינים - נוער לומד ונוער עובד.
ממחצית שנות ה-30 עלה חלקם של הנערים העובדים.
נדידת חניכים בין תנועות וארגונים הייתה רווחת ביהדות פולין.
בני אותה משפחה היו חברים בתנועות ובארגונים שונים.
בתחילה הצטרפו חניכים מגיל 12–13, בהמשך מגיל 10. החברוּת עד גיל 18–21. היקף החניכים בשיא, תרצ"ז, 1937, היה כ-15,000 חניכות וחניכים, שכונו אחים ואחיות, בכ-260 קינים.
כנסת השמה"ד הגדירה עצמה כתנועה חינוכית דתית, צופית, חלוצית, השואפת לגאולת האומה והארץ, מורדת בחיי הגלות השפלים, נלחמת בעם-ארצוּת ומחנכת להגשמת רעיון תורה-ועבודה = צדק חברתי.
התפיסה הדתית הושתתה על נאמנות לתורה ולהלכה; התחדשות דתית; חינוך מוסרי וכלל אנושי.
הכנסת נאבקה בהתבוללות ובחילון, הציבה דגש על לימוד ועיון.
ערך רב נודע להשתלמות עצמית, להשלמת השכלה וידע חיוני לבניין העם והארץ.
הכנסת טיפחה יחס עמוק לטבע.
חוויה דתית עוצמתית הייתה יציאה להרים באשמורת הבוקר, ישיבה סביב מדורה, שירה וריקוד הורה סוער.
הדרך החינוכית כוּונה אל הפרט וממנו אל הכלל, מהיחיד אל החבורה.
הכנסת הייתה תנועה צופית שאימצה את הצופיות כיסוד מרכזי בשיטתה החינוכית.
אישים קרובים לשמה"ד התנגדו בתקיפות לצופיות.
הקן (המועדון, בימינו נקרא סניף) היה בית יוצר לנשמת השומר הדתי, אי ארץ ישראלי בגלות.
בקינים התנהלה פעילות כל ערב ובשבתות: לימודי קודש, עברית, היסטוריה יהודית, ציונות, ציונות-דתית, רעיון תו"ע, וגם שרו, רקדו ושיחקו.
הקינים חויבו במס - שקל שומרי.
החניכים נקלעו למתח ולעימותים עם הבית ובית הספר.
הכנסת קיימה חינוך משותף לבנים ולבנות.
צירוף הבנות והחינוך הקואדוקציוני (המשותף) עוררו התנגדות.
לעיתים נאלצו בנות להסתיר מהאבות את חברותן.
במקביל לשומר הדתי פעלה בפולין תנועת ברוריה - תנועת נשים ובנות, שהקימה בפולין כמה קיבוצי הכשרה לבחורות.
ליבת הפעילות של כנסת השומר הדתי התקיימה בקבוצה החינוכית, האינטימית, לרוב חד-מינית, ובה מדריך וכמניין אחים/אחיות.
בקבוצה שררה "הִתחיוּת" (דיבוק חברים).
חובת הגשמה אישית - עלייה לארץ ישראל והתיישבות בקיבוץ דתי - הוטלה על חבריה, שנדרשו להצטרף לקיבוצי עלייה שומריים.
משנת 1934, התעורר ויכוח סוער באשר לדרך ההגשמה ולכיוון החינוכי.
הזרם הקיבוצי דגל בדרך הגשמה אחת - קיבוץ דתי בארץ ישראל.
הזרם החלוצי תבע הגשמה חלוצית כללית.
במועצות ובוועידה הוחלט לאמץ את הכיוון הקיבוצי, המסתייגים המשיכו להתנגד.
בפולין פעלו שלושה קיבוצי עלייה שומריים עיקריים: גאולה, ראשית ועובדיה (הוקם על ידי החלוץ המזרחי ועבר לשמה"ד) וכן עוד כמה קיבוצים שפעלו זמן קצר והמידע אודותיהם מועט.
הקיבוצים השומריים היו מוקדי פעילות תנועתית.
הזרם הקיבוצי חתר לחולל מהפך רעיוני ולהעמיק את החינוך הקיבוצי.
לגבי ההמנון מומלץ לשמוע ולקרוא בזמרשת
בשנות ה-30 עלו ארצה רבים מחברי כנסת השמה"ד, בהן חברי ההנהגה וחברי הקיבוצים השומריים.
השמה"ד חברה למבצע עלייה בלתי ליגאלית באניית המעפילים אסימי.
בוגרי הכנסת וקיבוצי העלייה היו בין מייסדי קבוצת שח"ל שחבריה הקימו את קיבוץ טירת צבי,1937. קבוצת אברהם קמה במסגרת בנ"ע בגליציה המזרחית, חבריה עלו ארצה וייסדו את קבוצת אברהם ליד כפר פינס.
רבים מבוגרי השמה"ד, ובעיקר בוגרי קיבוץ עובדיה, הצטרפו לקבוצת אברהם והקימו יחד עם בוגרחי בני עקיבא מגליציה המזרחית את קיבוץ כפר עציון 1943.
השומר הדתי בפולין בתקופת השואה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה תנועת השומר הדתי התאחדה עם תנועת בני עקיבא והן המשיכו לפעול יחד במלחמה וגם אחריה.
בראשית המלחמה התארגנו בוגרי הכנסת למבצע חילוץ והצלה, רבים נמלטו לליטא ומשם עלו ארצה.
חברים שנשארו בפולין נטלו חלק בהתארגנות תנועתית חינוכית, בגטאות ובמרידות, ורבים מהם נספו בשואה.
השומר הדתי בפולין אחרי מלחמת העולם השנייה
אחרי מלה"ע השנייה, בשנים 1944–1949, חידשה תנועת הנוער הציונית-דתית בפולין, השומר הדתי - בני עקיבא בפולין את פעילותה בקרב ציבור שרובו היה נתון בהתארגנות לעלייה לארץ.
ההתארגנות הראשונית הייתה בעיר לודז', ביוזמתה ובהובלתה של שרה שטרן, חברת בני עקיבא לודז' לפני מלחמה.
בין הנופלים בקרבות כפר עציון בתש"ח, 1948, נמנים רבים מבוגרי השמה"ד-בנ"ע מפולין והם מונצחים במפעל ההנצחה והמורשת בקיבוץ כפר עציון.
תנועת הנוער הציונית-דתית, השומר הדתי - בני עקיבא בפולין המשיכה לפעול עד שנת 1950, אז סגרו שלטונות פולין את כל הפעילות הציונית בפולין ולא ניתן היה להמשיך לפעול שם.
רבים מבוגרי השמה"ד-בנ"ע מפולין זכו לעלות ארצה לאורך כל שנות פעילותה גם בימי המלחמה וגם אחרי המלחמה.
בוגרי השמה"ד-בנ"ע מפולין תרמו תרומה ניכרת לתנועת הקיבוץ הדתי.
הם היו ממייסדי הקיבוצים טירת צבי וכפר עציון.
תנועת בני עקיבא בישראל נטלה מהשומר הדתי רכיבים רבים, בהם המבנה הארגוני, חודש הארגון ועוד.
חברים מרכזיים בשומר הדתי ובבני עקיבא שעלו מפולין הצטרפו לבני עקיבא בישראל.
מבוגרי השומר הדתי ובני עקיבא בפולין
משה קרונה - הקונסול הראשון של ישראל בארצות הברית
פרופ' אברהם רובינשטיין - מראשי בני עקיבא בישראל
הרב פנחס קהתי (גכטמן) - מחבר המשנה המבוארת
בנימין צביאלי - מראשוני קול ישראל וממניחי היסוד לשידורי הדת והמסורת בקול ישראל.
רפאל בן נתן - מזכיר המפד"ל
ישראל יצחק גרינץ - יקיר חיפה
פרופ' דב רפל - פרופ' בכיר לחינוך, חבר קבוצת יבנה
ד"ר דב אברון - מנהל בית הספר התיכון א-ב, (צייטלין) בתל אביב
חה"כ שרה שטרן-קטן (בני עקיבא לודז') ראש תנועת אמונה, כ"ח וחברת קבוצת יבנה
שלום קרניאל (טרללר) - ראש תנועת השומר דתי בפולין, חבר כפר עציון
הרב ד"ר אברהם עובדיה גוטסדינר, ממייסדי השומר הדתי ובני עקיבא בפולין
הרב דוד אביגדור - חבר הנהגת השומר הדתי בפולין, נספה בשואה.
ינון (בלומברג) יעקב, חבר השומר הדתי בוורשה, שגריר ישראל בדרום אמריקה ושופט.
אור (אורליאן) מאיר, חבר קבוצת שח"ל וטירת צבי, שליח לקיני השומר הדתי בפולין
אחימן (חמלניק) חנוך - ראש הנהגת השומר הדתי לפני פרוץ המלחמה, ממייסדי ניר עציון
קורץ משה אריה - חבר השומר הדתי בקרקוב, חבר מטה ההגנה ומנכ"ל משרד הסעד
קנוהל דב - חבר הנהגת בני עקיבא בגליציה, שליח לתנועתי בפולין, חבר כפר עציון
קיבוצי הכשרה של השומר הדתי בפולין
השומר הדתי בארצות הברית הוא תנועת נוער דתיתחשובה שמייסדיה היו חברים בתנועת השומר הדתי בפולין.
בתקופת מלחמת העולם השנייה התרחבה הפעילות לאמריקה הצפונית, והוקמו קומונות הכשרה לצעירים וצעירות
תאריכים חשובים בשומר הדתי בארצות הברית
1934 השומר הדתי נוסד בברוקלין, ניו יורק
3 ביולי 1936 המושבה (המחנה) הראשונה נוסד בהייטסטtון, ניוג'רזי
1938 י' בטבת נוסד קיבוץ עליה בברוקלין ניו יורק
1937 נרכשה המושבה midwestern באינדיאנה
1940 פרסום ראשון של הירחון המגדל
26 בדצמבר 1940 כנס ראשון של קיבוץ עליה בעיר ניו יורק
1941 נרכשה חוות הכשרה ליד ליברטי ניו יורק
8 ביולי 1941 נפתחה הכשרה ראשונה של חלוצים של השומר הדתי
1942 כנס ארצי ראשון של השומר הדתי במושבה midwestern באינדיאנה
1944 כנס ארצי שני בחוות ההכשרה בליברטי ניו יורק
תרומת תנועת השומר הדתי בארצות הברית
חלק מחברי ההכשרות מצפון אמריקה עלו לאחר קום מדינת ישראל והצטרפו לקיבוצים הדתיים (קיבוץ יבנה)ולערים.
רבים מהם תרמו רבות לציונות הדתית בארץ ושגשוג המדינה באופן כללי.
בוגרי השומר הדתי ארצות הברית
פרופ' ישראל אומן - חתן פרס נובל
הרב אהרן ליכטנשטיין - ראש ישיבת הר עציון
אלי קליין - ממייסדי ישיבת כרם ביבנה
פרופ' זאב לב מיסדו של מכון לב בירושלים
יעקב יצחק וולגלרנטר הקים את הסניף בטורונטו.
שלום בסקין- לוחם בצבא ארצות הברית נגד גרמניה הנאצית
הרב גרשון שוימר- ר"מ בישיבת בנ"ע כפר הרא"ה ובמכללת ירושלים
הרב נפתלי קפלן- מייסד ומשגיח ישיבות "נתיב הדעת" ו"דעת אהרן".
דוד שמיר- מהמתיישבים הראשונים ביהודה ושומרון
השולחן: עבודת כיתה היא יצירתה התיאטרונית של נעמי יואלי משנת 2009, המבוססת על מחזה עדויות "השולחן", והסיפור "מול הראי" של אידה פינק מתוך ספרה "כל הסיפורים", שראה אור בהוצאת עם עובד בשנת 2004 בתרגום דוד ויינפלד.
ב"השולחן", ארבעה עדים מעידים על אקציה שערך הגסטאפו בכיכר העיר בתקופת השואה, בה נרצחו 1,300 יהודים.
העדים מתוחקרים ממרחק הזמן על ידי חוקר, המתשאל אותם על שולחן שהיה במקום והעדים חלוקים ביניהם לגבי עצם קיומו ואם היה קיים – לגבי מידותיו.
פינק עבדה כמתרגמת ורשמת חקירות של ניצולי שואה ישראלים על ידי משפטנים גרמנים.
בין השאר מבטא המוטיב של השולחן את הסתייגותה של פינק מכך שבחקירת רצח עם דרשו מעדים לזכור פרטים "אובייקטיביים".
המחזה עוסק במתח בין הזיכרון האובייקטיבי – של העובדות שקרו, לבין הזיכרון הסובייקטיבי, המשתנה מאדם לאדם, לפי מידת הבנתו ורשמיו מהאירוע.
הטקסט השני של פינק הוא הסיפור הקצר "מול הראי", המתאר רגע בחייה של אישה מאוהבת.
היצירה מתרחשת בחלל של כיתה.
החוקר (מגולם על ידי יואלי) יושב בשולחן המורה והעדים יושבים מולו בכיסאות התלמידים.
אחד מהעדים מלווה את ההצגה בנגינת פסנתר.
החוקר מקרין שקפים של דימויים שונים, שניתנים לפרשנויות שונות, עיבודים דיגיטליים למפת העיר.
בתחילת ההצגה הקהל קיבל חוברת ובה הטקסט של ההצגה, והוזמן להשתתף בקריאת אחת העדויות.
גרסה קודמת של "השולחן" הועלתה במסגרת פסטיבל תיאטרון קצר בצוותא בשנת 2007.
ההצגה "השולחן: עבודת כיתה" הופקה במסגרת אי"ב (אגוד היוצרים העצמאיים בתיאטרון) ובתמיכת משרד התרבות ומפעל הפיס.
ההצגה הוזמנה לחשיפה הבינלאומית לתיאטרון ישראלי 2010. מאז היא ממשיכה להופיע ברחבי הארץ.
פיתוח שפה חזותית ושקפים: ליאור לרמן.
נעמי יואלי, מיקי מרמור, דינה בליי-שור ויוסי מר-חיים.
השוליות הייתה קבוצה בדיונית של נבלי-על מוטאנטים אשר הופיעו בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס.
הופעתה הראשונה הייתה בחוברת X-Men Vol.2 #1 מאוקטובר 1991, והיא נוצרה בידי הכותב כריס קלרמונט והמאייר ג'ים לי.
חברי הקבוצה פעלו לפי האידיאלים של מנהיגה, מגנטו, לרבות הבטחת עליונותם של המוטאנטים על פני בני האדם הרגילים.
כמה מחברי השוליות אף התייחסו אליו בהערצה והתייחסו אליו כאל "משיח המוטאנטים".
בתחילת הופעתם, חברי הקבוצה היו מוטאנטים נואשים שנמלטו מחיילי סוכנות הביון "S.H.I.E.L.D." שרדפו אחריהם, והם הונהגו בידי המוטאנט פביאן קורטז.
בהמשך, מגנטו נתן להם מחסה בתחנת החלל שלו, אסטרואיד M.