tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
זהות אבודה צולם באולפני פיינווד שליד לונדון ובמקומות רבים ברחבי העולם, כולל טנג'יר, לונדון, פריז, מדריד (צילום כמדריד וטורינו), ברלין (בסרט -מוסקבה), ניו יורק כולל בניין ספרינגס מילס (שימש ל"משרדי ה-CIA" הסודיים), ומיקומים אחרים בארצות הברית.
טוני גילרוי, שהיה שותף לכתיבת התסריטים של שני הסרטים הראשונים של ג'ייסון בורן, התכוון בסרט זהות במלכודת כדי להדגיש את החרטה והכפרה של בורן על רציחותיו, אך הרגיש שהסרט שיצא לאקרנים השמיט את המיקוד וההתייחסות הזו.
גילרוי שוכנע לכתוב טיוטה ראשונית של זהות אבודה, אך לא השתתף לאחר מכן.
טיוטת התסריט של גילרוי זכתה לביקורת על ידי מאט דיימון.
עד לשנת 2009 גילרוי לא צפה בסרט המוגמר, אך באוגוסט 2012, כשיצא הסרט הרביעי בסדרה (זהות גנובה), נאות טוני לצפות בסרט זהות אבודה.
בעקבות הצפייה גילרוי העלה את הרעיון של קונספירציה רחבה יותר בזיכיון, והחל לתהות על עולם חבוי שנמצא מחוץ להתרחשויות המוכרות.
בעידוד אחיו, דן, הוא הציג את הרעיון לאולפן כמשהו להתנסות בו, אך בהמשך נמשך לתסריט והחליט לביים אותו בעצמו.
טום סטופארד כתב טיוטה לתסריט, ולאחר מכן אמר "אני לא חושב שיש מילה אחת שלי בסרט".
גרינגראס אמר שהסרט כלל כמה רמיזות לסצנות מסרטים קודמים של ג'ייסון בורן; לדוגמה, רצף המרדף הפותח של זהות אבודה הוא המשך של ניסיונות המשטרה הרוסית ללכוד את בורן במוסקבה סמוך לקראת סוף הסרט 'זהות במלכודת' ומתרחש זמן קצר לאחר התנצלותו של בורן בפני בתו של נסקי.
פול גרינגראס דיבר על האפיון של ג'ייסון בורן בסרט זהות אבודה זמן קצר לפני יציאתו לאקרנים:בורן הוא גבר אמיתי בעולם אמיתי במרדף אחר מסע חיפוש זהות.
מה שנפלא זה שזה סיפור אופוזיציוני.
האם הוא רוצח, או שהוא נאלץ להיות רוצח?
יש תחושה בסיסית שבורן הוא אחד מאיתנו, והוא בורח מ"הם".
הוא מנסה לקבל תשובות, והוא לא סומך עליהן.
להעביר את זה עם תחושת התרגשות בנוף מאוד עכשווי זה כיף גדול.
[...] אם פתחת את הדלת שלך בניו יורק או בפריז או בלונדון או מה שלא יהיה, אתה חייב להאמין שייתכן שיקרה שם לא משנה מה הסיפור שבו בורן עוסק ב[, משהו].
[...] מה שמושך אותי לעולמו של בורן זה שזה עולם אמיתי ואני חושב שהכי נוח לי שם.
הסרט קיבל ביקורות חיוביות ולציון 92% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 268 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 8.0/10. Metacritic, המשתמש בממוצע משוקלל, העניק לסרט ציון של 85 מתוך 100, בהתבסס על 49 מבקרים, מה שמצביע על "הערכה אוניברסלית".
קהל שנסקר על ידי CinemaScore הקצה לסרט ציון ממוצע של "A" בסולם A+ עד F שלו.
כמו קודמו, זהות במלכודת, הסרט זכה לביקורת על השימוש שלו בסגנון צילום "מצלמה רועדת" , שכן ריצ'רד קורליס ממגזין טיים, בביקורת חיובית אחרת, תהה "מדוע, בסצנות הדיאלוגים, המצלמה חולה בפרקינסון, פריים הסרט רועד, מעצבן את הצופים ומסיח את דעתם מתוכן הסצנה".
בעיתונות הבריטית, התקבלה תגובה של עיתונאי בדיוני מהעיתון הבריטי האמיתי הגרדיאן וסצנות אחרות המתרחשות בבריטניה (במיוחד בתחנת הרכבת ווטרלו).
המבקר של אותו עיתון התבדח ש"התחמקות מכדורים מצלף של ה-CIA...
הוא מסוג הדברים שקורים לנו, העיתונאים של הגרדיאן כל הזמן".
הסרט התקבל היטב גם בתת-תרבות ההאקרים ותקיפות המחשב, שכן הוא הראה יישומים אמיתיים בעולם האמיתי כמו מעטפת הפקודה באש (שפותח על ידי סטיבן ר.
בורן, לא ג'ייסון בורן הבדיוני) ותוכנת סריקת הרשת Nmap, בניגוד לסרטים רבים אחרים הכוללים סצנות פריצה (כגון מרדף ממוחשב).
שנה פרס קטגוריה תוצאה 2008 פרס אוסקר פרס העריכה הטובה ביותר פרס הקול הטוב ביותר פרס עריכת הקול הטובה ביותר 2007פרס באפט"אהבמאי הטוב ביותרהצילום הטוב ביותרהעריכה הטובה ביותרהסאונד הטוב ביותרהאפקטים החזותיים הטובים ביותר
במאי 2007, לפני יציאתו לאקרנים של זהות אבודה, מאט דיימון טען שהוא לא יהיה מעוניין לחזור ולשחק בסרט רביעי של ג'ייסון בורן, וקבע (על השתתפותו בזיכיון של ג'ייסון בורן): "רכבנו על הסוס הזה עד אנחנו יכולים".
דיימון אמר באוגוסט 2007:אני חושב שבמונחים של דמות אחרת, סיפור החיפוש של הבחור הזה אחר הזהות שלו הסתיים, כי יש לו את כל התשובות, אז אין סיכוי שנוכל להרים את אותה דמות, וכל כך הרבה ממה שהופך אותו למעניין, הוא המסע הפנימי הזה.
מאבק שקרה לו, האם אני בחור טוב, האם אני בחור רע, מה הסוד מאחורי הזהות שלי, מה אני חוסם, למה אני זוכר את התמונות המטרידות האלה?
אז כל מנגנון ההנעה הפנימי הזה שמניע את הדמות לא נמצא שם, אז אם היה צריך להיות עוד אחד אז זה היה צריך להיות קונפיגורציה מלאה מחדש, אתה יודע, לאן אתה הולך משם?
בשבילי אני מרגיש כאילו הסיפור שיצאנו לספר, סופר עכשיו.
עם זאת, ב-22 בפברואר 2008, וראייטי דיווח כי סרט רביעי אכן נמצא בהליכי פיתוח, בהשתתפות דיימון ופול גרינגראס.
ב-16 באוקטובר 2008, הוכרז שג'ורג' נולפי יכתוב את התסריט, כאשר פרנק מרשל יפיק, וג'פרי ויינר והנרי מוריסון ישמשו אף הם כמפיקים.
לסרט צורפו מאט דיימון, ג'וליה סטיילס, ג'ואן אלן ופול גרינגראס.
ג'ושוע זטומר נשכר לכתוב תסריט מקביל - טיוטה שניתן יהיה לשלב עם תסריט אחר (של נולפי, במקרה זה) - עד אוגוסט 2009, שכן נולפי יביים את נגד כל הסיכויים באותו ספטמבר.
ב-1 בפברואר 2010, דיימון, שנשא דברים בבכורה של אינוויקטוס בבריטניה, חשף שהמשך ל'זהות אבודה' היה "לפחות חמש שנים".
גרינגראס, גם הוא בהקרנת הבכורה, הצהיר מחדש שהוא לא יהיה חלק מסרטי 'ג'ייסון בורן' נוספים "אלא אם כן יגיע התסריט הנכון".
עם זאת, דיימון חשף שבינתיים ייתכן ויהיה "פריקוול מסוג כלשהו של בורן, עם עוד שחקן ועוד במאי".
מאט דיימון אישר זאת מחדש בראיון ב-10 במרץ 2010 וציין שהוא יהיה מעורב רק אם גרינגראס יביים את הסרט.
ביוני 2010, הוכרז כי טוני גילרוי יכתוב את זהות גנובה ויהיה לו תאריך יציאה בשנת 2012. באותו אוקטובר, גילרוי הוכרז כבמאי 'זהות גנובה'; הוא אישר שדיימון לא יחזור לסרט הזה ושיהיה "גיבור חדש לגמרי":זה לא אתחול מחדש, זה פרק חדש לגמרי.
הדרך הקלה ביותר לחשוב על זה היא הרחבה או חשיפה.
ג'ייסון בורן לא יהיה בסרט הזה, אבל הוא פעיל בו מאוד.
מה שקרה בשלושת הסרטים הראשונים הוא הטריגר ל'זהות גנובה', וכל מי שנכנס אליהם יתוגמל על תשומת לב.
אני בונה אגדה וסביבה וקנוניה רחבה יותר.
אנחנו הולכים להראות לכם את התמונה הגדולה יותר, את הקנבס הגדול יותר...
העולם שאנחנו יוצרים משפר ומתקדם ומזמין את הופעתו מחדש של ג'ייסון בורן איפשהו בהמשך הדרך".
זהות גנובה שוחרר בארצות הברית ב-10 באוגוסט 2012.
סרטי יוניברסל הצהירו בוועידת תקשורת בלוס אנג'לס, קליפורניה, כי הם צפויים להוציא סרטי 'ג'ייסון בורן' נוספים, למרות ש'זהות גנובה' קיבל ביקורות מעורבות על ידי המבקרים.
ב-15 בספטמבר 2014, הוכרז שדיימון וגריינגראס אכן יחזרו לסרט הבא של בורן, שייקח את תאריך היציאה, כאשר רנר יחזור בתור קרוס בסרט נפרד במועד מאוחר יותר.
ב-18 ביוני 2014, האולפן דחה את הפקת הסרט מ-14 באוגוסט 2015 ל-15 ביולי 2016. הסרט ג'ייסון בורן הוקרן בבכורה בארצות הברית ב-29 ביולי 2016 לביקורות מעורבות.
זהות הוא האלבום השלישי של להקת מרסדס בנד.
האלבום הופץ ב-30 ביוני 2011. אלבום זה, שהופק יחד עם יוסי פיין, הוא האלבום הראשון של מרסדס בנד שנכתב ובוצע כולו על ידי ההרכב החדש (גיא שמי כגיטריסט ויוני כהן כבסיסט).
השינויים בהרכב באים לידי ביטוי בסגנון המוזיקלי של האלבום, שסגנונו דומה יותר לרוק הכבד שאפיין את האלבום השני מאשר לפאנק (Funk) שאפיין את האלבום הראשון.
ב-28 במרץ 2011 הופץ סינגל ראשון מאלבום זה, "מה פתאום".
סינגל נוסף שהופץ זמן מה לאחר מכן נקרא "וודו".
ב-31 במאי הופץ הסינגל השלישי העונה לשם "פאטה מורגנה".
ב-30 באוגוסט, כבר אחרי יציאת האלבום הופץ סינגל נוסף בשם "סופי" לשיר צולם גם קליפ בבימוי קרן חכמה (אשתו של גל תורן).
רצועה שיר אורךתוכן 1 תמיד 1:47השיר משלב מוזיקה קלאסית (כינור וכלי קשת נוספים) עם רוק ופאנק רוק (Punk rock).
2 פאטה מורגנה 3:14שיר רוק כבד ומטאל שמתאר אישה שחווה פאטה מורגנה במדבר ומדמיינת פנטזיה מינית 3 וודו 3:51פורסם גם כסינגל.
שיר רוק כבד משולב במוזיקה מזרחית ששר גל תורן, עם אפקט קול נשי.
4 מה פתאום 3:14שיר רוק שנכתב על ידי גל תורן ומתאר את רגשותיו בנוגע למערכת יחסים שבה היה נמצא.
5 מיכלי 4:52שיר פופ רוק ורוק כבד שבו התופים והגיטרה משמשים ככלים העיקריים.
6 סופי 3:50שיר רגוע ושקט על אישה שנאלצה לפנות לעסוק בזנות בגלל מצבה הכלכלי הקשה.
7 די 3:07שיר קאנטרי מעורב במטאל שנכתב על ידי תורן על כעסו על בת זוגו.
8 אגו אוכל ובושה מקיאה 3:54השיר הוא שיר המטאל הכבד ביותר באלבום, והוא לא משלב אף מוזיקה אחרת.
9 למה ככה 4:35שיר עצוב על פרידתו של תורן מבת הזוג שלו בצעירותו.
10 זהות 3:07על שם השיר נקרא גם האלבום.
שיר רוק כבד ופאנק אך הוא משלב גם מוזיקה קלאסית.
11 אומללה 2:43שיר רוק על נערה שמגיעה לחדר בו נמצאים חברי הלהקה כדי לקיים איתם יחסי מין.
12 לדרוך עלייך 3:40שיר רוק כבד ומטאל שעוסק בזעם של הגבר לאחר פרידה מאישה.
13 כמוסות 4:13שיר רוק על ההתבגרות ומשבר אמצע החיים.
14 בסילבסטר 3:11שיר רוק רגוע שכתב תורן כסיפור על עצמו שנמצא מת לאחר הסילבסטר וההלוויה שלו.
זהות וירטואלית זו זהות חברתית דרכה משתמשי האינטרנט מגדירים עצמם בקהילות מקוונות ובאתרים.
זהות מתמודדת עם השאלה 'מי אני' ובדרך כלל מתקשרת לשאלות נוספות של שייכות ומיקום עצמי בהקשרים חברתיים.
בתקשורת בין אישית חיוני לדעת את הזהות של האדם איתו מתקשרים על מנת להבין ולהעריך את האינטראקציה.
אף על פי כן, בעולם הווירטואלי, הזהות היא מעורפלת ונעדרים רמזים רבים על האישיות.
ישנם גולשים המעדיפים להשתמש בשמם האמיתי בעוד שאחרים מעדיפים להיות אנונימיים ולהזדהות בכינויים.
במספר פלטפורמות כמו פורומים באינטרנט ומשחקים רבי משתתפים, המשתמשים יכולים לייצג עצמם וויזואלית באמצעות בחירת אווטאר (דמות וירטואלית ויזואלית) וכן אדם אחד יכול ליצור מספר זהויות וירטואליות.
אדם יוצר את הזהות הציבורית שלו במהלך אינטראקציות חברתיות.
'העצמי החברתי' עוסק בהצגה של מי שאני באמת או מי שהוא רוצה שאחרים יחשבו שהוא.
הסוציולוג גופמן טוען כי ההחלטות של אנשים לגבי 'העצמי החברתי' שלהם, שולטות בחלק גדול מההתנהגות הציבורית שלהם.
את המידע לתאוריה הוא אסף מתצפיות נטורליסטיות בהן בחן איך אנשים מתנהגים בציבור.
הוא הסיק כי החיים בציבור מספקים לנו הזדמנות להציג את עצמנו בצורה אסטרטגית וליצור דימוי של עצמנו בעיני אחרים.
אינטראקציות חברתיות הן הבמה בה אנו מציגים את הטענות הנ"ל, בהתעלם ממי שאנחנו באמת.
האינטרנט מאפשר לגולשים להציג את 'העצמי החברתי' בכל דרך בה הגולש יבחר.
דוריאן וישנייבסקי וריצ'רד קווין בספרם 'בניית קהילות וירטואליות' חקרו זהויות וירטואליות עם דגש על רעיון "מיסוך" הזהות כלומר, יצירת 'מסיכה' על הזהות האמיתית.
הם מצאו כי כאשר גולשים באינטרנט יוצרים אינטראקציה עם גולשים אחרים הם נוטים לבנות מסיכה על הזהות האמיתית שלהם.
המסכה באינטרנט אמנם אינה חושפת את הזהות האמיתית של הגולש אך חושפת לעיתים רמזים על האדם שמאחורי המסיכה.
לדוגמה, אם אדם בחר בכינוי של כוכב רוק זה חושף את התעניינותו במוזיקת רוק.
אם אדם בוחר להסתיר לגמרי את הזהות שלו זה מסגיר את הפחד שלו וחוסר הערכה עצמית מאחורי המסכה השקרית.
בגלל הדינמיקה הרגשית והפסיכולוגית אנשים יכולים שלא לרצות ליצור אינטראקציות ברשת.
כשיוצרים את המסכה על הזהות, האדם יוצר לעצמו רשת ביטחון.
אחד הפחדים הגדולים ברשת הוא החדירה לפרטיות, פחד זה מונע מאנשים לחשוף מי הם באמת, המסכה יוצרת תחושת ביטחון שגורמת ליצירת אינטראקציות ללא חשש.
בלוגים מאפשרים לאינדיבידואל להביע את דעותיו ברשת ולקבל עליהן תגובות.
ישנם שישה אלמנטים עיקריים אשר בלוגרים מביעים בזהות שלהם:
זהות דרך שם וכותרת הבלוג - רוב הבלוגרים משתמשים בכינויים ולא בשמם האמיתי כדי לא ליצור קישור ישיר עם הזהות האמיתית.
במחקר שנערך למדגם של 200 בלוגים, רק ארבעה מהם נכתבו על ידי אנשים שהשתמשו בשמם האמיתי.
בלוגרים לעיתים חושפים פרטים בבלוג שלא היו חושפים לחברים או למשפחה, לפעמים הפרטים הללו יכולים ליצור תוצאות שליליות על מקום עבודה לדוגמה ומערכות יחסים.
פרופיל משתמש - התוכן של הפרופיל מציע מידע בסיסי על הבלוגר, כמו עיסוק, תחביבים או כל דבר שהבלוגר חושב לנכון שעליו לחשוף.
זהות דרך התוכן - עם הזמן, בלוגרים מספרים את הסיפורים שלהם, על המשפחות שלהם, מקום מגוריהם, ההיסטוריה שלהם ומערכות יחסים.
הבלוגר יוצא מנקודת הנחה שהקורא עקב גם אחרי כל הסיפורים הקודמים שלו ולכן לא מפרט אם מזכיר סיפור שכבר כתב עליו בעבר.
בלוג זה לא יומן אלא דיאלוג עם קוראים אחרים.
ההחלטה של מה לשתף ומה לא תלויה בבלוגר בלבד, התוכן מאפשר להכיר את הבלוגר דרך הזהות שהוא מציג.
זהות דרך קול - או סגנון הכתיבה, כוללים אלמנטים כמו נימה וניסוח הייחודיים לכל בלוגר.
מילים לא רק מספרות סיפור אלא מציינות למשל רמות של לחץ או חוש הומור.
זהות דרך לינקים מצורפים - בדרך כלל בלוגרים מצרפים קישורים לאתרים אחרים.
קישורים אלו יכולים לספק מידע על הזהות.
לדוגמה לינקים של מוזיקה שהבלוגר אוהב לשמוע, ספרים שקרא, צילומים שצילם, אתרים/ בלוגים אחרים שאהב וכו'.
זהות דרך עיצוב ויזואלי - רוב הבלוגרים מתחילים את הבלוג שלהם בתבנית סטנדרטית אך עם הזמן הם נוטים להפוך את העיצוב לאישי.
חלק מהבלוגרים יוצרים לעצמם אווטאר ויזואלי ואחרים שמים תמונה של חלק מסוים מהגוף שלהם (לדוגמה רק החלק האחורי).
בנוסף לכך, בלוגרים משתפים תמונות שצילמו היוצרות מרחב ייחודי לבלוגר.
בזמן שהבלוגר בוחר לעצמו זהות שתביע מי הוא, הבחירות הללו מחזקות את הנורמות החברתיות.
באתרי הכרויות יש אפשרות ליצור לעצמך כל זהות שרק תרצה, יכולים להמציא נתונים פיזיים, עיסוק, גיל וכו'.
האדם נמצא בין המציאות לפנטזיה ובאמצעות הזהות הווירטואלית שלעיתים קרובות אינה תואמת את המציאות לגמרי, הוא בונה לעצמו דמות שהיה רוצה להיות כזו.
הכוח של הטוקבקיסטים מתקשר לאנונימיות, ניתן להזדהות בכתיבת הטוקבק וכן, ניתן להמציא זהות וירטואלית בדויה.
כשכותב הטוקבק לא צריך לעמוד מאחורי הדברים שהוא אומר, יש תחושה של שחרור (כשם שגנב פורץ עם מסכה).
האינטרנט מספק בצורה זו את תחושת האנונימיות ואי חשיפה של הזהות האמיתית.
בשנת 2011 עבר בקריאה ראשונה חוק הטוקבקיסטים אותו הגה חבר הכנסת זבולון אורלב.
חוק זה אמור להסדיר את התנאים בהם תותר חשיפת זהותו של אלמוני המפרסם מידע באינטרנט.
אדם שסבור שיש פגיעה בשמו הטוב או בקניין הרוחני שלו רשאי לדרוש מספקיות האינטרנט את שם האדם האלמוני שפרסם את התוכן, ניתן לראות בחוק זה פגיעה בשמירה על הזהות הווירטואלית.
משחקי מחשב אינטראקטיביים, רבי משתתפים ברשת מאפשרים לאנשים מכל העולם להצטרף לקהילת המשחקים הווירטואלית וליצור דמויות אישיות בספירה הווירטואלית.
לדמות וירטואלית זו קוראים אווטאר (דמות וירטואלית).
השחקן יכול לבחור את מין האווטאר, מאפיינים פיזיים כמו צבע שיער, צבע עור, צבע עיניים ותכונות אישיות.
שאר השחקנים רואים את האווטארים של המשתתפים האחרים.
במחקר מ-2009 התברר כי אף על פי שרוב הגיימרים הם גברים, הם בוחרים באווטארים נשיים.
האפשרות לבחור בזהות וירטואלית השונה לחלוטין מהזהות האמיתית מאפשרת בריחה מהמציאות וניתוק מחיי היום יום.
סיבה נוספת לכך היא האפשרות לבחור בדמות שהיא האידיאל של הגיימר, כיצד היה רוצה להיראות ב"עולם האמיתי" וכן, עיצוב אווטאר בולט גורם לו להיות במרכז תשומת הלב דבר שגיימרים רבים היו מעוניינים בו, גם במציאות.
ברשתות חברתיות מקוונות כמו פייסבוק המנויים יכולים ליצור לעצמם פרופיל משתמש אישי, לכתוב על עצמם, להוסיף תמונות, לשתף לינקים ועוד.
בדרך כלל אנשים בוחרים להציג רק את הדברים השמחים והתמונות המחמיאות.
אנשים נוטים שלא לפרסם סטטוסים ותגובות שליליות כדי שהחברים שרואים זאת לא יחשבו עליהם דברים שליליים וכן, שכולם יחשבו שחייהם טובים, רווי מסיבות והנאה.
הפייסבוק מהווה מעין אשליה, סימולקרה - שיעתוק מזויף של משהו שאינו באמת אמיתי, אנשים מוסיפים חברים על מנת שיראו שיש להם הרבה חברים.
הזהות האמיתית לא בהכרח מתבטאת ברשתות החברתיות, אלא נוצרת זהות וירטואלית כפי שהגולש היה רוצה שחבריו יראו אותו.
הרשת החברתית של גוגל (google+) ו־FACEBOOK מקדמים מדיניות של הזדהות בשם האמיתי.
לדוגמה הסופר סלמן רושדי נחסם בפייסבוק מאחר שהשם שמופיע לו בדרכון הוא אחמד רושדי.
ניתן לראות במדיניות זו ניסיון לטשטש זהויות וירטואליות פיקטיביות ואנונימיות.
זהות וירטואלית בחינוך באה לידי ביטוי באחת הפלטפורמות הבולטות למציאות וירטואלית, Second Life.
פלטפורמה זו משמשת בין היתר, מחנכים ומורים ליצירת שיעורים אינטראקטיביים בהם תלמידים יכולים לשוטט במרחב מסוים שהגדיר המורה, ללמוד מגירויי הסביבה או מפורומים ושיחות צ'אט עם עמיתים.
צורת השימוש בפלטפורמה זו מתחילה ביצירת אוואטר בדמות לבחירת המשתמש, בעזרתה משוטטים במרחב הווירטואלי.
תהליך יצירת האווטאר, כמו תהליך גיבוש זהות "אמיתית" הוא תהליך מורכב, שתחילתו וסופו שונים זה מזה.
האווטאר, יכול להיות כל דמות שייבחר יוצרו.
במקרים אחדים, יוצר האווטאר מפתח אמפתיה כלפי הדמות שיצר ובוחר להשתמש בה לעיתים קרובות יותר.
ככל שהשימוש באווטאר נהיה מגוון יותר, יוצרי אווטארים רבים מרגישים צורך ליצור יותר מדמות אחת שמייצגת אותם.
במקום להחליף את מאפייני הדמות שיצרו אחת לתקופה, הם מעדיפים ליצור דמויות נוספות המייצגות אותם במצבים שונים בחייהם.
הניתוק מהזהות ה"אמיתית" של הלומד, מאפשרת לו להיות חלק מסיטואציות תרבותיות שככל הנראה לא היה מתנסה בהן במרחב אחר.
משתמשי Second Life מעידים על הצורך להשתמש בזהות שלא בהכרח מייצגת אותם בחייהם, כדי להיות חלק מקבוצות מסוימות ולחוות וללמוד על תחומים המעניינים אותם.
זהות האווטאר מאפשרת ללומדים רבים לפרוץ את גבולות המראה החיצוני כדי להשתלב בסביבות המעניינות אותם מבלי לחשוש שישפטו או לא יקבלו אותם מסיבות שונות.
עם זאת, השימוש בזהות שאינה מייצגת את האדם מאחורי האווטאר, לא תמיד מאפשרת לאותו אדם לייצר חברויות אמיתיות עם אווטארים אחרים במרחב ה-Second Life, לכן בסיטואציות רבות ייתכן שיוצר האווטאר ירגיש צורך לחשוף את זהותו האמיתית כדי ליצור חברות המבוססת על זהותו האמיתית.
יצירת האווטאר והזהות בסביבת ה-Second Life, מאפשרת לתלמידים להיות עמיתים ללמידה של חבריהם ולא רק ללמוד בדרכים המסורתיות.
למורים לעומת זאת, ניתנת האפשרות להיות מקדמים ומנחים של אותם תלמידים ולאפשר להם להתנהל בסביבה זו כפי שהיו רוצים לעשות במרחב הכיתתי של בית הספר.
במרחבים מקוונים מתאפשרת יצירה של זהות בדויה, כלומר זהות שאינה חופפת בהכרח לזהותו של האדם בעולם הפיזי.
מחקרים על קהילות ווירטואליות מצביעים על כך שאנונימיות מתקיימת ברמות שונות של שיתוף פרטים אישיים ואיננה מוחלטת, אלא יכולה לכלול רצף הכולל שילובים שונים של שם בדוי, היעדר שם ומאפיינים מזהים בדויים או אמיתיים.
תפיסות סוציולגיות של זהות מדגישות כי זהות אינה מהות קבועה אלא הבנייה חברתית הקשורה לשתייכות, סימון גבולות, ויחסי כוח.
בהקשר זה ניתן להבין זהות בדויה כצורת יצוג המאפשרת השתתפות במרחב המקוון ללא חשיפה מלאה של הזהות הפיזית.
מחקרים מראים כי הצגה של פרטים מזהים ברשת עשויה ליצור תחושת אמינות, גם כאשר זהות המשתמש אינה ניתנת לאימות מלא.
זְהוֹרִית (בלועזית: וִיסְקוֹזָה; בצרפתית: Viscose, באנגלית: Rayon) הוא נוזל אורגני צמיג שמקורו בתאית ומשמש בייצור סיב הזהורית (rayon) וצלופן.
סיב הזהורית הוא סיב דמוי משי ומשמש לייצור שמלות, מכנסיים וחולצות של גברים ושל נשים, ופרטי לבוש קלים אחרים.
הממציא הצרפתי אילר דה שרדונה, שהמציא גם את הסיב הסינתטי הראשון, ייצר את הזהורית לראשונה ב־1891. שנה לאחר מכן, שני המדענים הבריטיים צ'ארלס קרוס (Charles Cross) ואדוארד ביוון (Edward Bevan) רשמו פטנט על המצאה זו.
Ltd כדי לממש את התהליך ולהתחיל לייצר את הזהורית.
ב־1917 הזהורית שימשה כבסיס לייצור הצלופן.
בתחילת שנות ה־20, עקב הביקוש הגובר לזהורית, התרחב הייצור לרחבי העולם ויוצר בשש מדינות בהן ארצות הברית ויפן.
ב־1924 יוצר סיב הזהורית (rayon) ממנו החלו לייצר בגדים.
במשך כל אותה תקופה הזהורית יוצרה מעצים.
מדענים רבים ניסו לייצר את התאית ממולקולות סינתטיות אולם רק ב־1938 הצליחו בכך.
מאז רוב הזהורית מיוצרת באופן סינתטי.
ב־1958 הקים ישראל רוגוזין מפעל לייצור זהורית באשדוד.
בשלב הראשון מכניסים נסורת של עצים לנתרן הידרוקסידי למשך זמן.
כאשר תקופת ההשריה של הנסורת בנתרן ההידרוקסידי תקבע את הצמיגות.
ככל שהנסורת מושרית זמן רב יותר כך הצמיגות פוחתת.
לאחר מכן משרים את התרכובת בפחמן דו-גופרי עד שנוצרת תאית צהובה בשם קסנטאט (xanthate).
לאחר מכן משרים את התרכובת פעם נוספת בנתרן הידרוקסידי.
הנוזל שנוצר הוא צמיג מאוד, מעבירים אותו בלחץ דרך משחלה (מכשיר עם חרירים), וכך נוצרים הסיבים.
השם "ויסקוזה" שהוא אחד מהשמות שניתנו לאריגים מסיבים אלה, נגזר מהמילה "צמיג" באנגלית – viscous.
בגלל השימוש בתהליך הייצור בפחמן דו-גופרי, שהוא חומר מזהם, וכן בשל חומרים מזהמים נוספים שנוצרים בתהליך, הצטמצם בשנים האחרונות היקף הייצור של הזהורית.
במתמטיקה, זהות היא שוויון בין שני ביטויים שמתקיים לכל הצבה של ערכים במקום המשתנים בכל אחד מהביטויים.
מקובל לסמן זהות על ידי סימן שוויון עם שלושה קווים: .
תוקפה של זהות תלוי בערכים שניתן להציב בביטויים ממנה היא מורכבת, אולם לעיתים אין צורך לציין את הערכים החוקיים במפורש, שכן הדבר ברור מן ההקשר.
ניתן לראות בזהות משוואה שכל אוסף של ערכים פותר אותה.
למשל השוויון הוא דוגמה לזהות ידועה בין מספרים, שכן השוויון מתקיים לכל בחירה של ערכים מספריים שיוצבו במקום x ו-y.
זהות זו נכונה גם במבנים אלגבריים כלליים יותר, כגון בחוגים חילופיים, אולם היא למשל אינה נכונה באלגברת הקווטרניונים של המילטון.
זהויות לא חייבות לכלול משתנים; ישנן זהויות המייצגות שוויון בין קבועים.
דוגמה לזהות כזו היא זהות אוילר: .
המשתנים בזהות לא חייבים לייצג מספרים.
למשל כללי דה מורגן הם זהויות בהם המשתנים מייצגים פסוקים לוגיים או קבוצות.
באלגברה וגאומטריה פרויקטיבית, זהויות מופן הן זהויות שיכול לקיים חוג לא אסוציאטיבי: הזהות השמאלית , והזהות הימנית
זהויות אלו מופיעות באופן טבעי כשחוקרים את הפרמטריזציה של מישור פרויקטיבי, והן קרובות לזהויות שמקיימת אלגברה אלטרנטיבית.
גם לזהות המרכזית יש תפקיד מסוים.
הזהויות קרויות על שם רות מופן (Moufang) .
את הזהות הימנית והשמאלית אפשר לנסח כטענות על אופרטורי הכפל מימין ומשמאל, כזהויות ו-, בהתאמה.
ניסוח זה חושף קשר לאלגברות ז'ורדן, שבהן משחק האופרטור תפקיד חשוב.
שלוש זהויות מופן מתקיימות בכל אלגברה אלטרנטיבית.
מאידך, אלגברה עם יחידה המקיימת את הזהות הימנית והשמאלית היא אלטרנטיבית; ואלגברה עם חילוק המקיימת את זהות מופן הימנית או השמאלית היא אלטרנטיבית.
באלגברה עם יחידה המקיימת את זהות מופן הימנית או השמאלית מתקיימת הזהות , כאשר הוא האסוציאטור.
זהות – תנועה ישראלית יהודית, המוכרת בשם המקוצר מפלגת זהות, היא מפלגת ימין רדיקלית-ליברטריאנית ישראלית, שהוקמה בשנת 2015 על ידי משה פייגלין.
מצעה של המפלגה עוסק בתחומים רבים, בהם ביטחון, כלכלה, חינוך ודת.
שני העקרונות המנחים של המפלגה הם חיזוק זהותה היהודית של המדינה תוך כדי שמירה קפדנית על חירויות הפרט וצמצום המנגנונים הממשלתיים.
מבחינה מדינית וביטחונית, תומכת המפלגה בסיפוח כל יהודה ושומרון ורצועת עזה והחלת ריבונות ישראלית מלאה עליהם, תוך עידוד האוכלוסייה הלא-יהודית לעזוב.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת זכתה המפלגה להתעניינות תקשורתית בעקבות הצהרותיה כי תקדם לגליזציה של צריכת קנאביס, ובעקבות הקמפיין האינטרנטי שלה, וברוב הסקרים הסמוכים לבחירות קיבלה 4–7 מנדטים, אולם בבחירות עצמן הצביעו לה כמאה ועשרים אלף איש והיו חסרים לה כ-20 אלף קולות כדי לעבור את אחוז החסימה.
לקראת הבחירות לכנסת ה-26 המפלגה זכתה לתשומת לב חוזרת ובסקרים מוקדמים עמדה על כ-3%.
המפלגה נרשמה גם בבחירות לכנסת ה-22, אולם עוד קודם להן חתמה הסכם עם הליכוד שבמסגרתו הוסכם כי תפרוש ותתמוך בו, בתמורה לתפקיד שר כלכלי לפייגלין, הקלות בתחום הלגליזציה של קנאביס רפואי ועוד.
לאחר בחירות אלה לא הוקמה ממשלה חדשה והמפלגה לא שבה להתמודד.
ב-17 בינואר 2024 הכריז משה פייגלין בכנס פעילים על הקמתה מחדש של מפלגת זהות ועל ריצה לראשות הממשלה.
משנת 2000 הייתה הקבוצה בתוך הליכוד ופקדה אלפי מתפקדים לתנועה.
פייגלין התמודד מספר פעמים על ראשות הליכוד ועל מקום ברשימתה לכנסת.
בבחירות לכנסת התשע עשרה בשנת 2013 נבחר פייגלין לכנסת מטעם הליכוד.
בפריימריז לרשימת המועמדים לקראת הבחירות לכנסת העשרים נדחק פייגלין למקום לא ריאלי והודיע ב-5 בינואר 2015 על פרישתו מהליכוד והקמת מפלגה חדשה.
זו נרשמה רשמית בשם "זהות" אצל רשם המפלגות מאוחר יותר באותה שנה.
הוועידה הראשונה של המפלגה התקיימה ב-28 בפברואר 2017 בהאנגר 11 בנמל תל אביב ובה השתתפו כאלפיים איש.
בוועידה, נבחר פייגלין ליו"ר המפלגה ואושר מצע המפלגה, שנכתב על ידי כ-60 מחבריה ואורכו 312 עמודים.
השלב הראשון של הבחירות המקדימות לרשימת המפלגה לבחירות לכנסת ה-21 התקיים ב-12 בספטמבר 2017 ובו נבחרו 15 המועמדים שעברו לשלב הבא.
ב-29 בינואר 2019 נערכו פריימריז פתוחים שבהם הגיע הכלכלן גלעד אלפר למקום הראשון כשאחריו ד"ר רונית דרור ועו"ד ליבי מולד.
בינואר 2019 הודיע הרב חיים אמסלם על הצטרפותו למפלגה והוא הוצב במקום השני ברשימה לכנסת.
ב-30 בינואר השיקה המפלגה את קמפיין הבחירות שלה.
בבחירות עצמן המפלגה קיבלה 2.74% מהקולות ולא עברה את אחוז החסימה.
הבחירות לכנסת העשרים ושתיים ולאחריהן
לאחר ההפסד בבחירות הקודמות נפרדה זהות ממפלגת עם שלם של חיים אמסלם.
לאחר שניסיונה לחבור למפלגות אחרות כשל, נרשמה המפלגה בוועדת הבחירות ללא שותפים.
ב-12 ביולי 2019 התפטר פייגלין מתפקיד יו"ר המפלגה בעקבות סכסוך מול הוועד המנהל שלה, לאחר שזה לא אישר את בקשתו לשריין את מנכ"ל המפלגה, שי מלכה, במקום השלישי ברשימת המפלגה לכנסת, המיועד לשריון היו"ר.
הוא חזר בו לאחר שעות אחדות.
בעקבות כך עזבו את המפלגה חלק מחברי הוועד המנהל וכן המועמדת ליבי מולד.
ב-21 ביולי הוחלט כי פייגלין ימשיך לכהן כיו"ר המפלגה, לאחר ששאר המתמודדים פרשו.
המפלגה נרשמה גם בבחירות לכנסת ה-22 שהתקיימו בספטמבר 2019, אולם עוד קודם להן חתמה הסכם עם הליכוד שלפיו תפרוש המפלגה ותתמוך בליכוד.
בתמורה הבטיח נתניהו תפקיד שר כלכלי לפייגלין, לגליזציה של קנאביס רפואי לחולים ופתיחת שוק הקנאביס הרפואי לייבוא, וכן קיזוז הוצאות ממיסים לעסקים קטנים שנתיים מפתיחתם עד היקף של 2 מיליון ש"ח.
ההסכם אושר על ידי מתפקדי זהות ברוב של 77%.
לאחר ההסכם, שלושה מחברי הרשימה, גלעד אלפר, ליבי מולד ורפאל מינס, הודיעו שיתמכו בבחירות במפלגת ימינה בראשות איילת שקד.
ההסכם לא מומש כיוון שלא עלה בידי נתניהו להקים ממשלה.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושלוש שנערכו במרץ 2020 הודיע פייגלין כי המפלגה לא תתמודד, בנימוק שהציבור אינו מוכן לבשורה שלה.
עם זאת חלק מפורשי המפלגה התמודדו במפלגת "עוצמה ליברלית – כלכלית" בראשות גלעד אלפר שקיבלה בבחירות 3,781 קולות.
לאחר הבחירות לכנסת העשרים וארבע הודיע פייגלין על חזרתו לליכוד ובבחירות לכנסת הבאה הוא התמודד על מקום ברשימה והוצב במקום ה-54 הלא ריאלי ברשימה הסופית.
במהלך מלחמת חרבות ברזל עזב פייגלין את הליכוד וב-17 בינואר 2024 הכריז בכנס פעילים על הקמתה מחדש של מפלגת זהות ועל ריצה לראשות הממשלה.
בחירות לכנסת מועמדים הערות הבחירות לכנסת ה-21 (2019) משה פייגלין, חיים אמסלם, גלעד אלפר, רונית דרור, ליבי מולד, שי מלכה, רפאל מינס ואלברט לוי מועמדים נוספים לכנסת: אסיה אנטוב (מקום 16) וגדי וילצ'רסקי (מקום 17).
מצע המפלגה יצא בפברואר 2019 כספר בן 344 עמודים בשם "להיות יהודי חופשי".
מבנה הממשל וצמצומו: המצע תומך בצמצום משרדי הממשלה מ-29 משרדים ל-11 בלבד.
המפלגה מתנגדת לחקיקת יתר, תומכת בביזור סמכויות לקהילות המקומיות ובניסיון להשיב את האיזון בין הרשויות לבין בית המשפט, לאחר שלדעתה הוא לקח לעצמו סמכויות יתר לאחר המהפכה החוקתית.
המפלגה תומכת בביטול המימון הממשלתי לתחבורה ציבורית.
תוכנית חברתית: המצע תומך בהעברת מערכת החינוך לשיטת השוברים, ביטול חזקת הגיל הרך והחלת רפורמה שוויונית יותר בתחום דמי המזונות, צמצום הביטוח הלאומי והפרטתו, הפרטה של בתי החולים והסרת ההגבלות על גופי תקשורת פרטיים.
יהדות, תרבות ומדינה: המפלגה מאמינה כי על מוסדות המדינה להיות מחויבים להלכה ולמסורת ישראל כחלק מביטוי התרבות של העם היהודי.
לעומת זאת, במרחב הפרט, אין למדינה זכות להתערב ולכפות בענייני הדת.
המפלגה מציעה רפורמות בתהליך הגיור והתאמת הקריטריונים של חוק השבות למציאות העכשווית, אפשרות לבתי דין הפועלים לפי המשפט העברי לפעול למען המעוניינים בכך, העברת סמכויות לרשויות המקומיות בתחום התרבות והורדת ההתערבות הממשלתית בתחום, ביטול המונופול של הרבנות הראשית על תחום הדת, וביטול רישום הנישואים הממשלתי.
שאלת התחבורה הציבורית בשבת תתייתר כיוון שהממשלה לא תתערב ולא תסבסד תחבורה ציבורית בכלל.
כלכלה: המפלגה דוגלת בכלכלה חופשית, הטלת מס שטוח בשיעור נמוך ככל הניתן, הפחתת מס החברות, הורדת החסמים על הייבוא ומחויבות לצמצום החוב הלאומי.
בתחום התחבורה דוגלת המפלגה בהפסקת התמיכה והמעורבות הממשלתית בתחבורה הציבורית, התרת שימוש בשירותי הסעות שיתופיות וביטול המיסים על כלי רכב פרטיים ודלק.
בתחום הקרקעות והבנייה תומכת המפלגה בסגירת מינהל מקרקעי ישראל, הפרטת הקרקעות הפנויות לאזרחים וצמצום הרגולציה בתחום הבנייה והעברת הסמכויות לרשויות המקומיות.
חירות האזרח וביטחון הפנים: המפלגה תומכת בהפיכת תפקיד מפקד המשטרה בקהילה המקומית לתפקיד נבחר, ביטול המאגר הביומטרי, לגליזציה של קנאביס, הפסקת המעצרים המנהליים, הכרה במרי אזרחי בלתי אלים ככלי דמוקרטי לגיטימי והכרה בזכות לנשיאת נשק כזכות אזרחית בסיסית לכל אזרח ללא עבר אלים או מגבלות גופניות ונפשיות.
מדיניות חוץ וביטחון: המפלגה מתנגדת להסכמי אוסלו וסוברת כי לאחריהם אבדה לצה"ל תפיסת הניצחון.
המפלגה תפעל למעבר לצבא מקצועי התנדבותי וביטול גיוס החובה, מעבר לפעילות אקטיבית נגד האיום האיראני והימנעות מקבלת הסיוע האמריקני.
המפלגה מציגה תוכנית מדינית שנועדה להחזיר את ישראל למצב שלפני הסכמי אוסלו.
ביטול הסכמי אוסלו באופן מוחלט והחזרת המצב המשפטי למצב שקדם לאוסלו.
הצעת נסיגה בלי שפיכות דמים למחבלים.
השתלטות מחדש של צה"ל על כל השטח והחלת ריבונות מלאה על כל חלקי הארץ.
מתן שלוש אופציות לערבים הגרים ביהודה ושומרון.
ב) תושבות הכוללת את כל זכויות הפרט תוך הצהרת שמירת אמונים לישראל כמדינת העם היהודי.
מעמד זה יינתן לאחר בדיקה ורק למי שלא היה מעורב בלחימה.
ג) מתן אזרחות למעוניינים אחרי הליך בדיקה ארוך ומעמיק וגיוס לצה"ל או לשירות לאומי.
המפלגה צופה כי שינוי התייחסותו של עם ישראל לארץ ישנה גם את גישת העולם, שיקבל את הטענה הישראלית לריבונות יהודית על כלל השטחים שבמחלוקת.
ביחס לאיום האיראני, קורא מצע המפלגה לחיסול ראשי המשטר באמצעים טכנולוגיים על בסיס העיקרון היהודי "הבא להורגך השכם להורגו".
בנושאי מדיניות חוץ, המפלגה שואפת לכך שמדינת ישראל תהפוך למופת מוסרי בעיני שאר האומות.
היא רואה בעין חיובית מאוד המשך הקשרים הקיימים תוך הקפדה על עקרונות מוסריים בלתי מתפשרים.
כחלק מתפיסה זו, מדינת ישראל לא תוכל למשל למכור נשק למשטרים רודניים.
ירושלים והר הבית: במצע המפלגה מוגדר כי ירושלים בכלל והר הבית בפרט הם לב ליבו של העם היהודי ועם החלת התוכנית המדינית (ראה לעיל) ניתן יהיה להרחיב את ירושלים כדי להפוך אותה ל"מטרופולין ירושלים".
בנוסף, מתכוונת המפלגה להחזיר את השליטה הישראלית המלאה והבלעדית על הר הבית.
היא תרחיק מההר את הווקף או כל גורם זר שאינו כפוף לריבונות ישראל.
תפילות היהודים יתאפשרו בכל שעות היממה ויוקם בית כנסת על ההר.
נוער זהות הוא ארגון הנוער של מפלגת זהות.
פעילים בו נערים ונערות בגילאי 13–20 (כולל).
הארגון הוקם רשמית בשנת 2015 זמן קצר יחסית לאחר הקמת המפלגה, אך החל לפעול באופן שוטף בתחילת 2018 עד שנת 2022 עקב סגירת המפלגה.
ב-17 בינואר 2024 הודיעה יו"ר זהות משה פייגלין על הקמת המפלגה מחדש ולאחר כחודשיים ארגון הנוער הוקם ושב לפעילות עם מדיניות חדשה.
פעילי הארגון מונים לדברי אנשיו כמה עשרות בני נוער, המבצעים את פעילותם בארגון באמצעות פעילות שטח, פעילות דיגיטלית ברשתות החברתיות ועוד.
לנוער זהות קיימות 4 מחלקות אשר כל אחת פועלת לפי תחום מסוים, מחלקת ניהול וגיוס, מחלקת תוכן ודיגיטל, מחלקת שטח ופעילות ומחלקת ציוד ותרומות.
הפעילות כוללת עמידה בדוכנים באירועי המפלגה/ אירועים חיצוניים, השתתפות בכנסים, חוגי בית, אירועים והפגנות, חלוקה ושימוש בציוד ועוד.
בקומבינטוריקה, זהות ונדרמונד (או קונבולוציית ונדרמונד) היא הזהות הבאה עבור מקדמים בינומיים:
הזהות נקראת על שם אלכסנדר ונדרמונד (1772), אף שהייתה ידועה כבר ב-1303 למתמטיקאי הסיני צ'ו שיצ'י .
לזהות זו הכללות רבות, וביניהן:
יהיו כדורים אדומים ו- כדורים שחורים.
אגף ימין של הזהות מונה כמה דרכים ניתן לבחור כדורים מתוך הכדורים.
הביטוי המסוכם באגף שמאל מונה כמה דרכים ניתן לבחור את הכדורים האלו כאשר מתוכם שחורים והשאר אדומים; אך הסכום מאפשר ל- לקבל ערך כלשהו, כך ששני האגפים סופרים את אותה הקבוצה.
זהורית רביב-שומרט (בעבר זהורית שורק; נולדה בספטמבר 1975) היא מנהלת המרכז הגאה ברמת-גן, ופעילה בקהילה הדתית הגאה בישראל.
נולדה בשם זהורית רביב במושב בני דרום למשפחה דתית ממוצא מרוקאי.
כשעלתה לתיכון עברה עם משפחתה לירושלים, למדה באולפנת צביה, ושירתה כמדריכת טיולים בחברה להגנת הטבע במסגרת שירות לאומי.
היא בעלת תואר ראשון בהצטיינות ותואר שני בלימודי ארץ ישראל באוניברסיטת בר-אילן, והיא בוגרת תוכניות המנהיגות "מקום", "שחרית - התוכנית הפוליטית 120" ו"גוונים".
היא שותפה בהובלת ארגון הלסביות הדתיות "בת קול", והייתה ממקימות "המניין הגאה", הנותן מענה רוחני ודתי-יהודי לקהילה הגאה.
ב-2008 החלה להתנדב בארגון חוש"ן - חינוך ושינוי, בו שימשה גם כחברת דירקטוריון במשך שנתיים.
בשנת 2012 קיבלה את אות יקירת הקהילה הגאה, על התנדבותה ופועלה בקהילה הגאה.
הייתה בקשר עם הארגון הלהט"בי היהודי-אמריקאי A Wider Bridge, והוזמנה להשתתף במשלחות הסברה של הקהילה הגאה לארצות הברית.
בשנת 2013 החלה את פעילותה הפוליטית במסגרת מפלגת יש עתיד.
שימשה יו"ר המטה הגאה של המפלגה עד 2018 והוצבה במקום ה-19 ברשימת יש עתיד בבחירות לכנסת העשרים, אך לא נבחרה לכנסת.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת הוצבה במקום ה-44 ברשימת כחול לבן אך שוב לא נכנסה.
ב-22 ביולי 2018, עם תחילתה של מחאת הלהט"ב, פתחה בשביתת רעב מול בית ראש הממשלה, בקריאה לכלול גם אבות גאים בחוק הפונדקאות, ולקחה חלק באוהל מחאה שהוצב שם עד למצעד הגאווה בירושלים ב-2 באוגוסט.
ב-2021, עם גיוסו של בנה לשירות צבאי, הובילה מאבק ציבורי לשינוי השדות "שם האב" ו"שם האם" ל"הורה 1" ו"הורה 2", כך שיכללו גם משפחות שבהן אין אב או אם.
היא מרצה ועורכת חתונות להט"בים, ובין היתר חיתנה את נכדו של הרב עובדיה יוסף עם בן זוגו.
מאז 2022 היא מנהלת את המרכז הגאה רמת גן.
בשנת 1997 התחתנה עם שלמה שומרט, מדריך טיולים שהכירה במהלך עבודתם המשותפת, בטקס שנערך במערות בית גוברין, ומנישואים אלה נולדו להם שני ילדים.
בשנת 2004 התגרשה ולאחר מכן הייתה בזוגיות עם לימור קרן.
השתיים נישאו בשנת 2009, והיא אימצה את שם המשפחה שורק.
הן נפרדו ב-2024, וב-2026 פרסמה כי שינתה את שם משפחתה לרביב-שומרט.
זהורית קצרת-סנפיר (שם מדעי: Dendrochirus brachypterus; נקראת גם זהורית מצויה) הוא מין של דג טורף ממשפחת העקרבנוניים, החי במימי האזור האינדו פסיפי ממזרח אפריקה והים האדום עד לאוסטרליה ופפואה גינאה החדשה.
זהורית קצרת-סנפיר קטנה יחסית לקרוביה ומגיעה לאורך 15 סנטימטרים.
הקרום בין הקוצים בסנפיר הגב קיים רק בבסיס הסנפיר.
כמו קרוביה גם הזהורית ארסית וניזונה בעיקר מחסרי חוליות ודגיגים.
הנקבה מטילה ביצים הצפות על פני המים.
זהות ודמוקרטיה היא סיעה בפרלמנט האירופי מן הימין הרדיקלי, שהוקמה ב-13 ביוני 2019 לקראת הקדנציה התשיעית של הפרלמנט.
הקבוצה מורכבת ממפלגות פופוליזם ימני לאומיות ואירוסקפטיות מעשר מדינות אירופאיות.
נכון ל-2022, לקבוצה יש כ-62 נציגים בפרלמנט האירופי.
חברות הסיעה "זהות ודמוקרטית" הכריזו כי הן מעמידות בראש סדר העדיפויות שלהן את ההגנה על המורשת התרבותית האירופאית וריבונותן של מדינות אירופה, הגברת הביטחון האישי, עצירת ההגירה הבלתי חוקית מאפריקה והמזרח התיכון, בבירוקרטיה של האיחוד האירופי ומניעת מה שהיא מתארת כפוטנציאל "האסלאמיזציה של אירופה".
הסיעה מתנגדת בתוקף להצטרפות אפשרית של טורקיה לאיחוד האירופי וקוראת לבצע רפורמות באיחוד האירופי שיובילו ליותר "שקיפות ואחראיות" באיחוד.
מדינהמפלגה חברהמספר חברים מתוך נציגי המדינה בפרלמנטמפלגת החירות האוסטריתהליגה הצפוניתמפלגת העם השמרניתפלאמס בלאנגאלטרנטיבה לגרמניהמפלגת העם הדניתחופש ודמוקרטיה ישירההאיחוד הלאומי
+מדינהמפלגה חברהמספר חברים מתוך נציגי המדינה בפרלמנטהפורום למען הדמוקרטיהמפלגת הפינים
באנליזה מתמטית, זהות המכפלה המשולשת של יעקובי היא הזהות המתמטית:
כאשר x ו-y הם מספרים מרוכבים המקיימים x| < 1| ו-y ≠ 0.
הזהות הוצגה לראשונה על ידי קרל גוסטב יעקב יעקובי (1829) בחיבורו Fundamenta Nova Theoriae Functionum Ellipticarum.
זהות המכפלה המשולשת של יעקובי כוללת כמקרים פרטיים זהויות רבות אחרות, כמו משפט המספרים המחומשים של לאונרד אוילר וההצגה של פונקציות תטא של יעקובי כמכפלה אינסופית.
למשל, אם נציב ו-, אז נקבל את משפט המספרים המחומשים:
זהות המכפלה המשולשת מאפשרת לכתוב את פונקציית תטא כמכפלה אינסופית.
והיא ניתנת לרישום כמכפלה אינסופית באופן הבא:
בפרט, הצבת נותנת את הזהות:
תהי פונקציה של המשתנה y (כאן x נלקח כקבוע).
מכיוון ש-fx היא מרומורפית בעבור y| > 0|, יש לה פיתוח לטור לורן , פיתוח המקיים:
קיבלנו איפה את הצורה הכללית של ההצגה של המכפלה האינסופית שבאגף שמאל של זהות יעקובי כטור אינסופי.
לעומת זאת, הוכחה ש- היא טכנית יותר ועושה שימוש בתאוריה של פונקציות מודולריות.
זהות ויינשטיין-ארונסיין שידועה גם כזהות הדטרמיננטה של סילבסטר קובעת שאם היא מטריצה עם m שורות ו-n עמודות, ו- היא מטריצה עם n שורות ו-m עמודות, אזי הדטרמיננטה מקיימת
כאשר היא מטריצת היחידה מסדר k.
נוסחה זו שימושית כאשר n הוא מספר גדול ו-m קטן משמעותית ממנו, ורוצים לחשב דטרמיננטות מהסוג הנ"ל במחשב, שכן הסיבוכיות של חישוב נומרי של דטרמיננטה של מטריצה ריבועית מסדר k הוא .
נשים לב, שלפי כללי דטרמיננטה של מטריצת בלוקים:
אבל את מטריצת הבלוקים אפשר לכתוב כמכפלת מטריצות:
אבל שוב מחישוב דטרמיננטה של מטריצת בלוקים נקבל
ידועות הכללות של הנוסחה, כגון לכל שלוש מטריצות ריבועיות a,b,c (D.
באלגברה, זהות הואה (על שם הואה לואונג) הקובעת כי לכל זוג איברים בחוג עם חילוק, מקיימים את המשוואה:
על ידי החלפת ב-, ניתן לקבל משוואה שקולה:
הזהות משמשת בהוכחה למשפט הואה, הקובעת שאם היא פונקציה בין חוגים עם חילוק, כאשר
אז היא הומומורפיזם או אנטי-הומומורפיזם.
הזהות הבאה נכונה בכל חוג, כל עוד כולם איברים הפיכים:
זהות הרמיט () היא משפט בתורת המספרים, הנקראת על שם המתמטיקאי הצרפתי שארל הרמיט.
היא מספקת תובנות חשובות לגבי תכונות של מספרים שלמים ושימושיה באלגברה ובאנליזה.
היא משמשת בעיקר להוכחת התכונות של פונקציות מחזוריות ובבניית אלגוריתמים לחישובים בתורת המספרים.
הזהות קובעת כי לכל שלם ולכל ממשי מתקיים
נכתוב , כאשר הערך השלם ו- החלק השברי.
קיים בדיוק איבר אחד עבורו
נחסר מהאי-שוויון את הביטוי , ועל פי תכונות הערך השלם נקבל
נחלק את הסכום המבוקש לשני סכומים מתאימים, ונקבל
כלומר לפונקציה מחזור בגודל , ולכן די להראות כי לכל :
זהות גנובה הוא סרט פעולה ומותחן משנת 2012, בבימויו של טוני גילרוי ובהפקתו של פרנק מרשל.
הסרט הוא הרביעי בסדרת סרטי "זהות כפולה", וממשיך את סיפור העולם של ג'ייסון בורן, אך מתמקד בדמות חדשה, ארון קרוס, אותו מגלם ג'רמי רנר.
הסרט עוסק בהשלכות הגילויים שנחשפו על ידי ג'ייסון בורן על מבצעי הריגול של סוכנויות הביון האמריקאיות.
צילומי הסרט היו בעיקר בניו יורק, עם כמה סצנות שצולמו בפיליפינים, דרום קוריאה וקנדה.
הסרט יצא לאקרנים באוגוסט 2012, הסרט זכה לביקורות מעורבות והכניס 276 מיליון דולר בקופות.
עלילת הסרט מתרחשת במקביל לאירועים המתרחשים בסרט הקודם בסדרה, "זהות אבודה".
הסיפור עוקב אחר ארון קרוס (ג'רמי רנר), סוכן מיוחד שמשתתף בפרויקט "אאוטקאם", תוכנית סודית של ממשלת ארצות הברית לשיפור יכולותיהם של סוכנים באמצעות סמים מיוחדים.
לאחר שג'ייסון בורן חושף את המידע הסודי על הפרויקטים הדומים, מחליטים קברניטי התוכנית להשמיד את כל העקבות ולהרוג את כל הסוכנים המעורבים.
קרוס, יחד עם ד"ר מרטה שירינג (רייצ'ל וייז), מדענית שעבדה על הפיתוח התרופתי, יוצאים למנוסה במטרה לחשוף את האמת ולהישאר בחיים.
ג'רמי רנר בתפקיד ארון קרוס - סוכן פרויקט "אאוטקאם" שנאבק לשרוד ולהבין את האמת מאחורי התוכנית בה הוא משתתף.
רייצ'ל וייס בתפקיד ד"ר מרטה שירינג - מדענית ביוכימית שמוצאת את עצמה על הכוונת בעקבות מעורבותה בפיתוח התרופות המשמשות את הסוכנים בתוכנית.
אדוארד נורטון בתפקיד קולונל אריק באייר - מפקד בסוכנות הביון המרכזית שמנהל את המבצע להשמדת הסוכנים ומחקת העקבות.
ג'ואן אלן בתפקיד פמלה לנדיי - דמות מוכרת מהסרטים הקודמים בסדרה, המנהלת את החקירה בפרשת בורן.
סקוט גלן בתפקיד אלכסנדר הלר - מנהל במבצעי הסוכנות שהופך לדמות מרכזית במרדף אחרי קרוס ושירינג.
הסרט "זהות גנובה" זכה לביקורות מעורבות מצד המבקרים.
בעוד שחלקם שיבחו את הביצועים של ג'רמי רנר ואת סצנות האקשן המותחות, אחרים הביעו אכזבה מהעלילה המורכבת והיעדרו של ג'ייסון בורן (בגילומו של מאט דיימון) כדמות מרכזית.
באתר Rotten Tomatoes הסרט קיבל ציון של 55%, בעוד שב-Metacritic קיבל ציון של 61 מתוך 100.
במתמטיקה, זהות ארבעת הריבועים של אוילר קובעת שמכפלה של שני מספרים, שכל אחד מהם הוא סכום של ארבעה ריבועים, היא סכום של ארבעה ריבועים.
עבור כל זוג של מספרים המקיימים את התנאי עם פעולה קומוטטיבית, מתקיים:
לאונרד אוילר כתב זהות זו במכתב מ-4 במאי 1748 לכריסטיאן גולדבך (אמנם הוא השתמש בדרך אחרת להציג את הזהות).
ניתן לאמת זאת באמצעות אלגברה בסיסית.
הזהות שימשה את ז'וזף-לואי לגראנז' כדי להוכיח את משפט ארבעת הריבועים שלו.
ליתר דיוק, מהזהות נוובע שדי להוכיח את המשפט עבור מספרים ראשוניים.
משפט הורוויץ קובע זהות מהצורה,
כאשר ה- הם פונקציות ביליניאריות של ו-, והזהות אפשרית רק עבור 8,n = 1, 2, 4 .
פייסטר מצא זהות ריבועית אחרתː
אם הן פונקציות רציונליות של קבוצה אחת עם משתנים כלשהם, כך שלכל יש מכנה כלשהו, אזי הזהות אפשרית לכל מספר המקיים (ורק למספרים אלו).
כלומר, זהות נוספת של ארבעת הריבועים היא כדלקמן:
כאשר ו- ניתנים על ידי
זהות מגדרית היא תחושת ההזדהות האישית של הפרט עם אחת מקטגוריות המגדר – שיכולה להיות גבר, אישה, איפשהו באמצע, שילוב של שניהם או אף אחד מהם.
זהות מגדרית יכולה להתאים לזוויג של אדם ולייעוד המגדרי שניתן לו בזמן הלידה, ויכולה להיות שונה ממנו.
בכל החברות האנושיות קיימות קטגוריות של זהות מגדרית, וקטגוריות אלה יכולות לשמש כבסיס לזהות החברתית של האדם ביחס לחברים אחרים בחברה.
המונח זהות מגדרית יכול להתייחס גם לזהות שאותה מייחסים אחרים לפרט על בסיס ציפיותיהם מתפקידי מגדר שמפגין הפרט (מגדר מיוחס).
המחקר המדעי מראה כי זהות המגדר איננה דבר שנבחר באופן מודע; רוב הזכרים אכן מזדהים לבסוף כגברים ורוב הנקבות כנשים, אך לא תמיד.
תופעות כאלה של התפתחות מגדרית שונה, הולידו מחקר מדעי שלם אודות האטיולוגיה של זהויות מגדר, נושא אשר עד כה ידע מחלוקות חריפות מאוד בקהילה המדעית, שאחת הידועות בהן היא הפולמוס סביב מקרה דייוויד ריימר.
לעיתים אלו החשים אי-הלימה בין זהותם המגדרית לבין גופם, חשים דיספוריה מגדרית וחלקם מבקשים לעבור הליך להתאמה מגדרית, כדי להתאים את גופם לתחושתם הנפשית.
מומחים רבים מאמינים שגורמים ביולוגיים כגון השפעות גנטיות ורמות הורמונים ברחם, יחד עם חוויות מוקדמות וחוויות בגיל הנעורים או בבגרות עשויים כולם לתרום להתפתחות הזהות המגדרית.
האטיולוגיה להיווצרות הזהות המגדרית, באדם ובכמה מינים נוספים, איננה מובנת מאליה: קורה לעיתים שזכרים צעירים (בשנים הראשונות לחיים) מזדהים כבנות, וההפך.
שכיחות התנהגות זו, הנקראת נון קונפורמיות מגדרית בילדים (Childhood gender nonconformity) אינה גבוהה, וכתופעה היא נדירה יחסית.
תופעה זו נחקרת אקדמית מזה שנים רבות, בעיקר בדיסיפלינות של ביולוגיה, מדעי המוח, פסיכולוגיה, ולעיתים גם חינוך.
מסיבה זו קיים שיח אקדמי ענף (אם כי צנוע יחסית לתחומים אקדמיים אחרים) העוסק באטיולוגיה של זהויות מגדר באדם.
להלן יוסבר על העמדה הנוכחית בקרב הקהילה המדעית בהקשר זה.
בעבר שלטו שתי גישות עיקריות הבאות להסביר כיצד מתהווה זהותו המגדרית של אדם.
כיום מקובלת גישה שלישית שהיא שילוב של השתיים.
הגישות מכילות מודלים שונים, אך רוב המודלים משתי הגישות הראשונות, ננטשו לטובת השלישית, מתוקף הממצאים המדעיים שהניב שיתוף הפעולה בין דיסציפלינות שונות, במטרה להבין את האטיולוגיה של זהות המגדר באדם.
גישה זו מבוססת בלבד על רעיון קונסטרוקציוניסטי פונדמנטלי שזהות המגדר מתעצבת אך ורק על ידי סוציאליזציה והיא תוצר של הבניה חברתית.
גישה זו הביאה למספר מקרים טרגיים, כדוגמת דייוויד רימר, ולמעשה הופרכה על ידי ראיות סותרות כגון קיום תופעת הטרנסקסואליות שמתחילה, ברוב המקרים, בגיל הינקות, וכוללת התנגדות אקטיבית מצד הילד לתכתיבים המגדריים של הוריו (Childhood gender nonconformity), התנגדות שלרוב הולכת ומתחזקת במהלך השנים, בסתר או בגלוי.
כמו כן, מחקרים נוירוביולוגיים מוקדמים, דוגמת אלו של רוג'ר גורסקי ודיק שוואב על ההשפעה הקדם-לידתית של ההורמון טסטוסטרון בפרט, ואנדרוגנים בכלל, על ההתמיינות המוחית.
גישה זו אומצה על ידי קבוצות פמיניסטיות פוסט-סטרוקטורליסטיות שלשיטתן מגדר, ואספקטים פסיכו-סוציאליים רבים נוספים, הם תוצאה של הבניה גרידא.
הגישה הרדוקציוניסטית היא גישה דטרמניסטית, המבוססת על הרעיון שעיקר ההשפעה על יניקת המגדר של היילוד היא הורמונלית (חשיפה להורמונים בשלבים מסוימים בהיריון), וכי לגורמים פסיכוסוציאליים בתר-היריוניים יש השפעה מזערית אם בכלל.
ביקורת מרכזית על התאוריה היא העובדה שזהות המגדר עצמה היא אכן רכיב חברתי מובנה, שכן היא איננה הומוגנית בכל התרבויות (ואף אינה בינארית במספר חברות, כפי שנראה להלן).
חוסר ההומוגניות מתבטא למשל בעובדה שבחברה אחת, שמקובלת בה בינאריות מגדרית, דברים מסוימים יכולים להיתפס כ"נשיים", בעוד שבחברה אחרת, גם היא בינארית מגדרית, אותם דברים אינם נתפסים כ"נשיים".
רוב התינוקות גדלים ומזדהים עם הקטגוריות המגדריות התואמות את תפקודם ההורמונלי.
לרוב, אך לא תמיד, התפקוד ההורמונלי תלוי בכרומוזומי המין, כלומר בגנטיקה הזכרית או הנקבית של התינוקות.
אולם, ההזדהות עם הקטגוריות המגדריות כפופה לזהויות המגדר המקובלות בתרבות הספציפית.
התגבשות הזהות המגדרית בהתאם למערכת מגדרית
ניתן להגדיר מערכת מגדרית כסך זהויות המגדר המקובלות בתרבות נתונה (או בהגדרה צרה יותר, בחברה נתונה) מבחינה לשונית ותרבותית.
בתרבות המערבית, למשל, מערכת זו היא בינארית וכוללת את זהות המגדר הגברית (masculine) והנשית (feminine), אך בתרבויות אחרות, כגון האינדונזית התאילנדית, שבט הנבאחו, או אצל ילידי האי סמואה, המערכת המגדרית מאורגנת בצורה מעט שונה – בחלק מהתרבויות קיימות שלוש זהויות מגדר חברתיות ואף יותר.
בשלב ההשלמה הפסיכוסוציאלי, שהוא ההקשר המגדרי של היקשרות, סוציאליזציה ולמידה מסוגים שונים (על בסיס התשתית הביולוגית המכווינה אדם לזהות מגדר נתונה), נרקמים קשרים בסיסיים מאוד למגדר ההולם את הגוף, נלמדים תפקידי המגדר המתאימים הבסיסיים ביותר, ונרכש הבסיס ההתנהגותי להם.
תהליך זה בכללותו מכונה תהליך כמו-הטבעתי (Imprinting-like process), שבו נרכשת זהות המגדר בצורתה הבסיסית ביותר, ומשם עליה להתפתח בהקשריה המשניים.
רוב הילדים החווים דיספוריה מגדרית בילדות לא יאובחנו בדיספוריה מגדרית בהגיעם לבגרות.
הפסיכיאטר רפרטי כתב שבעוד שההתנהגות הנוגעת למגדר (ביטוי מגדרי) יכולה להשתנות עקב סטריאוטיפים או הזדהות שלהם עם אנשים שונים בחייהם, התחושה של זהות פנימית לפיה אדם הוא אישה, גבר, משהו באמצע או משהו אחר – זהות מגדרית מגובשת היא דבר שלא ניתן לשנות.
מצב זה שזהות המגדר נקבעת ואינה משתנה בהמשך החיים (אלא רק מקבלת ביטויים משניים שונים בכל גיל וגיל) אינו נתפס כעובדה בקרב חלק מהחוקרים, כי אם כ"כלל", שיש מי שסוטים ממנו במהלך המסלול ההתפתחותי של חייהם.
הבולט בין חוקרים אלה הוא הפסיכולוג ריי בלנשרד.
בלנשרד והדומים לו טוענים שיש אנשים שמתוקף היסטוריה התפתחותית ייחודית, כן ישתנו בהקשר זה בגיל ההתבגרות, או בבגרות, בשל שילוב של נטייה ספציפית לפרפיליה עם פטישיזם טרנסווסטי.
גם הפסיכואנליטיקן אריק אריקסון דיבר על תופעה דומה של בלבול זהויות (שעשויה לכלול בלבול מגדרי) האופיינית לגיל העשרה (משבר זהות), וכן, הזכירו אפשרות זו גם הפסיכולוג ג'ון מאני והפסיכולוגית אנקה ארהרדט.
עם זאת, רוב ממצאיו של מאני שנויים במחלוקת, והוא אף נחשף מזייף ממצאי מחקר על מטופלו דייוויד ריימר.
עם כל האמור לעיל, נכון לשנת 2018, לא ידוע בבירור באיזו מידה האטיולוגיה של זהות מגדר מושפעת מגורמים ביוכימיים (פרינטאליים, ובפרט אפי-נטאליים) ומסיבה זו כיום צומצם מחקר זה בהיקפו למשל להסקת מידע ממחקרי אורך, מחקרי תצפית בסביבה טבעית בבעלי חיים והסקה והיקש לוגי.
הסיבות למחקר אטיולוגי על התפתחות הזהות המגדרית
מחקר אטיולוגי זה, כמו מחקרים אטיולוגיים אחרים בפסיכולוגיה התפתחותית עלול לנבוע מסקרנותם של פרטים שונים העוסקים בו בעיקר במטרה להבין מדוע קיימים אנשים טרנסג'נדרים.
ללא עניין זה, כפי הנראה מחקר זה היה מצומצם יותר בהיקפו, ונוגע בעיקר לפן הביולוגי של ההתפתחות, ופחות לפן המוחי-נפשי שלה.
חוקרים בתחום זה הם מעטים יחסית והתקדמותו איטית.
עם זאת, אחת הביקורות כלפי חוקרים מסוימים העוסקים בנושא זה באופן עקבי היא שהם מבקשים להבין מהם הגורמים המדויקים לטרנסג'נדריות ואף להומוסקסואליות (שלרוב נקשרות בנון קונפורמיות מגדרית בילדים), במטרה למנוע אותן.
מסיבה זו חוקרים מסוימים הואשמו בהטיה מחקרית, הומופוביה ואף טרנספוביה, בפרט תוך הצבעה על מקרים של טראומות והתאבדויות של נבדקים אחדים שהשתתפו בניסויים כאלה והתרחשו לכאורה בעקבות השתתפות בהם.
חוקרים כאלה עשויים לטעון כנגד ביקורות אלה כי חקירתם נובעת מסקרנות גרידא וכי זמן רב מדי ישבה האנושות בבורות בהקשר לנושאים אלה; עוד הם עשויים לטעון כי ביקורות כאלו נובעות מתסכול שחשים מבקרים מסוימים מעצם עבודתם וכי ההשלכה של ההתנגדות הסוציו-פוליטית לעבודתם המחקרית מעכבת את התהליך המדעי בכללותו.
הפסיכולוגים ריי בלנשרד וג'יי מייקל ביילי (J.
Michael Bailey), זכו לביקורת על שימוש בנומנקלטורה שהגיש בלנשרד, המתארת "3 סוגים" של נשים טרנסקסואליות, הנתפסת כנומנקלטורה בעייתית.
הלימה בין זוויג לזהות מגדרית מיוחסת
אצל מרבית האנשים ישנה הלימה בין המין הביולוגי שלהם לבין המגדר המיוחס להם מצד הסובבים אותם (ומכאן גם הלימה בין הזהות המגדרית שלהם למין הביולוגי שלהם).
על פי הערכה, כ-3% מהאוכלוסייה חשים תחושת של חוסר התאמה (בעוצמות שונות) בין המין הביולוגי שלהם לבין זהותם המגדרית.
טרנסג'נדר הוא מונח הכולל קשת רחבה של זהויות שקשורות לחוסר ההלימה ולהתנהגויות שאינן תואמות בין היות האדם זכר או נקבה, לבין התחושות המגדריות שלו או שלה.
זהות מגדרית הייתה מאז ומתמיד נושא לדיון פילוסופי, ואף משמשת מושא מחקר מרכזי של הפסיכולוגיה מראשיתה.
בעוד שהפסיכולוגיה חוקרת בעיקר את המכניזמים הנוגעים להתפתחות אישית בהקשר של זהות מגדר, תפקידי מגדר, ונטיות מגדריות, הרי שבעשורים האחרונים התפתח תחום מחקר חדש, "לימודי מגדר", המתמקד בהיבטים החברתיים והתרבותיים של הזהות המגדרית (בפרט של נשים) אך פחות במכניזמים הללו.
לימודי המגדר הם רב-תחומיים במהותם, משום שהם מבקשים לבחון את השפעתם של חלוקת התפקידים המגדרית, של זהויות מגדריות ושל ייצוגיהן על תחומי פעולה וידע שונים בחברות האנושיות.
כיום פועלות במוסדות אקדמיים רבים ברחבי העולם מחלקות ללימודי מגדר, שמשלבות הוראה ופעילות מחקרית בתחומים שונים, בהם היסטוריה (והיסטוריה של מגדר), סוציולוגיה, אנתרופולוגיה, משפטים, תולדות האמנות פסיכולוגיה, ומדע המדינה.
להבדיל מלימודי פסיכולוגיה (למשל, לימודי תואר שני בפסיכולוגיה במחלקה למגדר ומיניות) שנלמדים במידה רבה מנקודת ראות של נוירופסיכולוגיה ופסיכואנליזה, לימודי המגדר נלמדים בעיקר מנקודת ראות פוסט-מודרנית ופמיניסטית, דבר הגורר אחריו ביקורת ציבורית רחבה וטענות כי לימודים אלו הם יותר בגדר של תעמולה מאשר מדע חברתי ממשי.
באלגברה, זהות לגראנז היא זהות מתמטית הקובעת שסכום ריבועי המרחקים מקודקודי משולש לצלע הנגדית שווה לארבע פעמים שטח המשולש.
זהות זו נקראת על שם המתמטיקאי ז'וזף-לואי לגראנז', מתמטיקאי ופיזיקאי מהמאה ה-18, שפרסם לראשונה את התוצאה בחיבור בעל 2 כרכים שלו Mécanique Analytique משנת 1788.
עבור שתי קבוצות של מספרים an ו-bn, ממשיים או מרוכבים.
בסימון וקטורי, ניתן לבטא את זהות לגראנז' בצורה הבאה:
ניתן להוכיח את הזהות על ידי ציור גובה מכל קודקוד של המשולש לצד הנגדי, ויוצרים שלושה משולשים קטנים יותר.
משולשים קטנים יותר אלו ידועים בשם "משולשי הגובה".
שטח המשולש המקורי שווה לסכום השטחים של משולשי הגובה הללו.
לפי משפט פיתגורס, ריבוע אורך הגובה מכל קודקוד שווה למכפלת אורכי שתי צלעות המשולש הצמודות לאותו קודקוד, פחות ריבוע אורך הצלע המנוגדת לזה.
לפיכך, סכום הריבועים של אורכי הגבהים שווה לארבע פעמים שטח המשולש.
לזהות של לגראנז' יש מספר יישומים חשובים בגאומטריה.
לדוגמה, ניתן להשתמש בו כדי לחשב את רדיוס ההיקף של משולש, שהוא רדיוס המעגל העובר בכל שלושת קודקודי המשולש.
ההיקף קשור לאורכים של צלעות המשולש בנוסחה:
כאשר הוא הרדיוס הם אורכי צלעות המשולש, ו הוא שטח המשולש.
החלפת הביטוי ל מהזהות של לגראנז' בנוסחה זו נותנת דרך פשוטה לחשב את ההיקף במונחים של אורכי הצלעות.
זהותו של לגראנז' שימושית גם בפתרון בעיות הכרוכות בהצטלבות של קווים ומעגלים.
לדוגמה, ניתן להשתמש בו כדי לקבוע את נקודות החיתוך של ישר ומעגל, או כדי לקבוע אם ישר משיק למעגל.
זהות נוצרית היא קבוצה נוצרית דתית גזענית המאמינה בעליונות הגזע הלבן.
לפי אמונתם של חסידי הזהות הנוצרית, העמים האירופיים הם בני ישראל האמיתיים, היהודים הם בניו של השטן וכל השאר הם "אנשי בוץ" חסרי נשמה.
המקור של הרעיון של הזהות הנוצרית בא מה"אנגלו-ישריאליזם", תאוריה שנהגתה במאה ה-19 על ידי פטריוטים בריטים.
לפי האנגלו-ישריאליזם, היהודים הם בית יהודה והאנגלו-סקסים הם בית ישראל- עשרת שבטי ישראל האבודים.
רעיון זה בא מתוך פרשנות יצירתית של התנ"ך ולא היה בעל אופי אנטישמי מובהק.
לא כל חסידי התאוריה הזו דגלו בגזענות ועליונות לבנה.
ד"ר וסלי סוויפט שילב אנגלו-ישריאליזם, אנטישמיות קיצונית ודעות פוליטיות ימניות קיצוניות (זהות נוצרית מאוד אהודה בקרב אנשי הימין הקיצוני בארצות הברית) וכך יצר את הזהות הנוצרית.
האדם הלבן - לפי פרשנותם של אנשי הזהות הנוצרית, אדם הראשון נקרא אדם מלשון האודם שמופיע אצל אנשים לבנים בעלי עור בהיר מאוד ולפי זאת הם מסיקים שרק בני הגזע הלבן הם בניו של אדם.
רק ללבנים יש נשמה, או תקווה לגאולה (להגיע לגן עדן).
כל הבשורה של הביבליה, הברית הישנה והחדשה כאחד, מיועדת רק לבני הגזע הלבן.
אנשי הבוץ - לפני שאלוהים יצר את אדם, הוא יצר גזע הנקרא "אנשי הבוץ", שהם כל מי שאינו בן הגזע הלבן ואינו יהודי.
אלוהים יצר אותם בתור עבדים לגזע הלבן, הם חסרי נשמה, הם לא לוקחים חלק בחיים אחרי המוות, אין להם תקווה לגאולה שכתובה בברית החדשה והם שווים לבהמות.
היהודים - הגזע השלישי הוא היהודים.
לפי אנשי הזהות הנוצרית, הם לא נוצרו על ידי אלוהים אלא על ידי השטן והם למעשה מתחת לדרגת בהמה.
כל היהודים מגיעים במותם לגיהנום.
לפי הזהות הנוצרית, היהודים אינם צאצאי עם ישראל של התנ"ך, אלא צאצאי הכוזרים שהתגיירו, או כנענים-אדומים שבתקופתו של ישו ישבו בארץ ישראל וקיבלו את ההגדרה "יהודי" לפי מקום מגוריהם- יהודה- ולא לפי מוצאם הגזעי.
שובו של ישו - בדומה לנוצרים פונדמנטליסטים רבים, אנשי הזהות הנוצרית מאמינים בביאתו השנייה של ישו.
אלא שלפי הזהות הנוצרית, ישו לא יבוא בשנית להקים את ממלכת אלף השנים שעליה מסופר בברית החדשה, לפני שהתוכנית המקורית של אלוהים תתגשם.
התוכנית המקורית כוללת השמדה מוחלטת של היהודים והחזרת "אנשי הבוץ" לרמת עבדים.
קיום מצוות - בזהות הנוצרית ישנם כאלה שנוהגים לשמור את מצוות תורת משה על-אף שהברית החדשה ביטלה אותן.
על-אף שזה גורם להם להיראות "יהודים", הם טוענים שהפרשנות של הברית הישנה (התנ"ך) הושחתה על ידי התלמוד היהודי.
שמרנות קיצונית - הזהות הנוצרית מפרשת את התנ"ך בצורה מאוד פונדמנטליסטית.
אירו-צנטריות - רוב אנשי תנועות הזהות הנוצרית מקדמים גרסה אירו-צנטרית של הנצרות.
ידועים מספר מקרים בהם אנשי הזהות הנוצרית ביצעו פשעים על רקע גזענותם, או על רקע שמרנותם הדתית הקיצונית:
היו מקרים בהם תנועות שכאלה (כגון "הפינחסיים") רצחו זוגות מעורבי גזע, נשים ורופאים שביצעו הפלות וזוגות חד-מיניים.
כמו כן, נודעו מקרים בהם אנשי הזהות הנוצרית שרפו חנויות פורנוגרפיה, ניסו להתנקש ביהודים ושחורים, שדדו בנקים והטילו אימה על "אויבי הגזע הלבן".
היחס מצד כנסיות אחרות ומצד נאו-נאצים