tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 2002, יצא המיני האלבום של פול אאוט בוי, "Fall Out Boy/Project Rocket Split EP".
כעבור שנה, בשנת 2003, הוציאה הלהקה אלבום נוסף שנקרא Fall Out Boy's Evening Out With Your Girlfriend, באמצעות חברת התקליטים Uprising Records.
לימים, לאחר צאת האלבום המצליח יותר של הלהקה, Take This To Your Grave, בחסותה של חברת-התקליטים העצמאית Ramen Records, יעבור האלבום הקודם עיבוד דיגיטלי מקצועי.
בהמשך אותה השנה, חתמו חברי הלהקה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים Island Records וב-2004, בעזרת החברה החדשה, יצא האלבום אקוסטי בגרסת DVD שנקרא My Heart Will Always Be the B-Side to My Tongue.
במאי 2005, יצא אלבומה השלישי של הלהקה, From Under The Cork Tree.
ונץ חיבר את המילים לסינגל הראשון - Sugar, We're Going Down, יחד עם אביו כאשר שהו בשיקגו.
השיר הגיע למקום ה-8 במצעד הבילבורד.
ב-6 בפברואר 2007, יצא אלבומה הרביעי של הלהקה, Infinity on High.
ונץ חיבר ספר בשם "הילד עם הקוץ בצידו" (The Boy With the Thorn In His Side), העוסק בסיוטיו כילד.
כותרת הספר מרמזת לשיר באלבום של הסמית'ס, The Queen is Dead.
ספרו השני, "ילדים של יום גשום", אמור היה לצאת ב-14 בפברואר 2006, אך מועד הוצאתו נדחה.
לבסוף יצא הספר בקיץ 2007, כשיתוף פעולה עם ויליאם בקט מלהקת דה אקדמי איז....
בבעלותו של ונץ מצויה חברה, Clandestine תעשיות, עוסקת בשיווק ספרים ופרטי-ביגוד, בין היתר.
ב-2 באוגוסט 2007, חברת האופנה DKNY (דונה קארן ניו יורק) הצטרפה לשותפות עם Clandestine תעשיות.
הוא הופיע כדוגמן בקדימון של DKNY/Clandestine.
בנוסף על כך, הוא מחזיק בזכויות של החברות Fueled by Ramen ו-Decaydance Records הכוללות את: "פאניק!,אט דה דיסקו", "סוויט בלאד סטייסי" ודוגמנים אחרים בבאזנט (Buzznet), כמו-גם את ג'ים קלאס הירוס, קוברה סטארסשיפ ורבים אחרים.
לונץ יש גם חברת הפקת סרטים שנקראת Bartskull Films, שהפיצה את סרט ה-DVD "שחררו את העטלפים" שבו מככב ונץ, שותפיו ללהקה וכמה מחבריו האישיים.
סרט ההמשך נמצא בתהליכי הפקה.
ונץ פתח מועדון לילה בניו יורק עם חברי להקת ג'ים קלאס הירוס, דה אקדמי איז וקוברה סטארסשיפ.
מנהלי הלהקות כלולים גם הם בהנהלה.
שמו של הבר הוא "מלאכים&מלכים" (Angels&Kings).
אט דה דיסקו, הלהקה שהוא החתים לחברת Decaydance Records ב-2005 עם האלבום השני שלהם, שעתיד לצאת בשנת 2008.
בשנת 2018 גילם את באג בסרט הפעולה "תוכנית בריחה 2: הגיהנום" לצד סילבסטר סטאלון ודייב בטיסטה.
בפברואר 2005, ונץ נטל מנת יתר של משכך הכאבים "אטיבן" ונמצא מעולף במכוניתו.
לאחר מכן, בילה שבוע בבית חולים.
ניסיון ההתאבדות הוזכר בשיר "Seven Minutes in Heaven" שנכלל באלבום של הלהקה From Under The Cork Tree.
לאחר המקרה, עבר ונץ לבית הוריו.
במרץ 2006, פורסמו תמונות עירום של ונץ באינטרנט.
הקליפ לסינגל "This Ain't a Scene, It's an arms Race" מכיל סצנה שמכילה את "התאונה".
בריאיון למגזין "בלנדר" במרץ 2007, אמר ונץ כי הוא ביסקסואל שנמשך לגברים.
בשנת 2006, החל ונץ לצאת עם השחקנית והזמרת, אשלי סימפסון.
הזוג התחתן לאחר שנתיים, ב-17 במאי 2008.
ב-20 בנובמבר 2008, נולד בנם הראשון, ברונקס.
בשנת 2012 אשלי הגישה בקשת גירושין, פיט ואשלי התגרשו בשנת 2012.
פִּיט הַיין (בדנית: Piet Hein; 16 בדצמבר 1905 – 17 באפריל 1996) היה איש אשכולות: מדען מתמטיקאי, ממציא, מעצב, סופר ומשורר דני.
לעיתים קרובות כתב תחת שם העט הנורדי העתיק Kumbel – 'מצבה'.
לאחר תחילת הכיבוש הנאצי של דנמרק באפריל 1940 התחיל לפרסם את שירים קצרים שנודעו בשם גרוקס (Gruks בדנית, Grooks באנגלית) בעיתון 'Politiken' תחת השם 'Kumbel Kumbell' מיד אחרי כיבוש דנמרק בידי הנאצים, באפריל 1940. ידוע גם בזכות המצאת שעשועים מתמטיים כגון משחק הלוח הקס, וקוביית סומה .
אביו של פיט היה מהנדס, ואמו הייתה רופאת עיניים.
'פיט היין הדני' הוא צאצא ישיר של 'פיט היין ההולנדי', שהיה גיבור הצי ההולנדי במאה ה-17.
פיט נרשם כסטודנט באוניברסיטה, אך בגיל 19 עזב את הלימודים כדי ללמוד בבית ספר פרטי לאמנות.
בנוסף, היה זמן מה סטודנט באקדמיה המלכותית לאמנות בסטוקהולם.
כששב לדנמרק שינה שוב כיוון והחל ללמוד פילוסופיה ופיזיקה תאורטית באוניברסיטת קופנהגן, באוניברסיטה הטכנית ובמכון נילס בוהר.
בשנת 1972 קיבל תואר דוקטור של כבוד מטעם אוניברסיטת ייל.
בשל מגוון עיסוקיו הוא אינו זכור דווקא כמעצב מוכשר, אך במשך הקריירה שלו הוא עיצב רהיטים יפהפיים, גופי תאורה וחפצים למשק הבית.
כל העיצובים שלו הושפעו מאהבתו למתמטיקה.
לכל מה שעיצב הייתה סימטריה מתמטית וצורה גאומטרית מיוחדת.
פיט היין כתב מעל 10,000 שירים זעירים סאטיריים, בשם 'גרוקס' [Grooks] רובם בדנית וחלקם באנגלית.
השירים יצאו בכמה כרכים, ותורגמו לשפות רבות.
היות שהספרים אזלו מהשוק, התפרסמו במרשתת, בהרשאה מהעיזבון שלו, דפים עם כמה מהשירים
פנטון פיט מייקל הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הסמול פורוורד בקבוצת ביוקנרוס דה לה גואירה הקולומביאנית.
במהלך הקריירה נבחר מייקל על ידי דאלאס מאבריקס בסיבוב השני של דראפט ה-NBA בשנת 2000, וזכה למספר הצלחות כאשר שיחק באירופה ובעולם.
מייקל למד בצעירותו בבית ספר תיכון רוק איסלנד בעיר הולדתו.
במשך שנתיים בהן שיחק בנבחרת הכדורסל של בית הספר הוא שבר את שיא קליעת הנקודות בתולדותיו.
לאחר סיום לימודיו בתיכון שיחק במשך שנתיים כסמול פורוורד בקבוצת הכדורסל של מכללת אינדיאן הילס קומוניטי והוביל אותה פעמיים ברציפות לזכייה באליפות המכללות של ארצות הברית.
בשנתו השנייה הוא נבחר לשחקן המכללות המצטיין ברחבי המדינה.
לאחר מכן עבר מייקל לאוניברסיטת סינסינטי, בה שיחק במשך שנתיים בהצטיינות - הוא נכלל בנבחרת ה"אול-אמריקן" מטעם Associated Press בעונתו האחרונה, .
בשנת 2000 הציע מייקל את מועמדותו לדראפט ה-NBA, ונבחר במקום ה-58 בסיבוב השני על ידי קבוצת דאלאס מאבריקס.
הוא השתתף במחנה האימונים של דאלאס בקיץ, אך לבסוף שוחרר מהקבוצה ולא שיחק במדיה מעולם בפועל.
זמן קצר לאחר מכן הוא חתם בניו יורק ניקס, אך פציעה מנעה ממנו לשחק עבור הקבוצה והוא שוחרר ממנה במהלך עונת .
לאחר שלא הצליח למצוא קבוצה ב-NBA, הצטרף מייקל לקבוצת טמפה ביי ת'אנדרדוגס ששיחקה בליגת ה-ABA.
הוא שיחק בטמפה ביי עד לסיום העונה, ובעונת עבר לקנזס סיטי נייטס, בה נחל הצלחה גדולה.
הוא הוביל את קבוצתו למאזן של 32 ניצחונות וחמישה הפסדים באותה עונה ולזכייה באליפות ה-ABA.
הוא אף נבחר, בעקבות יכולתו הטובה, לתואר ה-MVP של הליגה.
בהמשך שנת 2002 עבר מייקל לשחק בקבוצת טוק אן' טקסט פון פאלס מהליגה הפיליפינית.
בעונתו היחידה בקבוצה הוא הוביל את הליגה כולה מבחינת כמות הנקודות שהשיג וסייע לקבוצתו לזכות באליפות.
לפני עונת ניסה מייקל פעם נוספת למשוך את תשומת לבן של קבוצות NBA, כאשר חתם על חוזה-אימונים ביוסטון רוקטס.
הוא שוחרר מסגל הקבוצה שבוע מאוחר יותר.
בעונת עבר מייקל לליגת העל היוונית, בה שיחק בקבוצת פריסטרי ומאוחר יותר במקדוניקוס.
הוא השתתף פעמיים ב"משחק האולסטאר" של הליגה ביוון.
ב-2004 הוא שיחק למשך תקופה קצרה גם בדינמו מוסקבה מהליגה הרוסית.
ב-2005 עבר לקבוצת ברוז'אן מליגת העל הספרדית.
לאחר עונה אחת בקבוצה הוא עבר לקוריאה הדרומית שם שיחק בדאייגו אוריונס במשך שנה אחת.
ב-2007 חזר מייקל לספרד וחתם בקבוצת טאו ויטוריה.
בעונתו הראשונה בקבוצה, , הוא סייע לה לזכות באליפות ספרד, ואף נבחר ל-MVP של סדרת הגמר בה ניצחה הקבוצה את ברצלונה.
הוא קלע באותה עונה 15.8 נקודות בממוצע למשחק בליגה הספרדית, ובנוסף סייע לטאו להעפיל לפיינל פור היורוליג.
בעונת הוא לא הצליח להעפיל עם הקבוצה פעם נוספת לפיינל פור, אך היה שותף לזכייתה בגביע המלך הספרדי.
בעונת עבר מייקל לברצלונה, בה הפך לשחקן חמישייה קבוע ונבחר לשחקן המצטיין ביורוליג בחודש נובמבר 2009. הוא היה שותף לזכיית הקבוצה באליפות היורוליג, וכן זכה פעם נוספת בגביע המלך הספרדי.
פיט בוקע מהביצה הוא סרט של ערוץ דיסני אשר שודר לראשונה ב-24 באפריל 2009. הסרט, שבו מככבים מיטשל מוסו וג'ייסון דולי, מספר על פיט, ילד ביישן, שבעקבות עבודתו כקמע בית הספר, מפתח ביטחון עצמי ונהפך לפופולרי.
פיט, נער ביישן ולא מקובל, הוא החבר הכי טוב של פול, שעובד בתור קמע נבחרת הכדורסל של בית הספר.
פול, שמפתח אלרגיה לתחפושת, מוחלף על ידי פיט, שמגלה שעם התחפושת הוא מרגיש חופשי לעשות דברים שלא עשה בעבר.
לאט הוא מתחיל לפתח ביטחון עצמי ונהיה אהוב על הבריות, מלבד על נבחרת הכדורסל והשופט.
הנבחרת, שלא מודעת לכך שפול הפסיק להיות הקמע, מאיימים על פול.
לאחר זמן מה הם מגלים שפול הוא לא הקמע, ומנסים לגלות מי החליף את מקומו.
במשחק האחרון של קבוצת הכדורסל פיט מגלה לכולם שהוא הקמע, והקבוצה מנצחת במשחקה.
שיר הנושא של הסרט הוא "Let It Go" בביצועם של כוכבי הסרט מיטשל מוסו וטיפאני ת'ורנטון.
השיר מופיע במהלך הסרט בסצנת המצעד ובסוף הסרט.
בנוסף, לשיר הופק וידאו קליפ.
פיט יוהנסן (בנורווגית: Pete Johansen; נולד ב-11 במאי 1962) הוא כנר נורווגי, הידוע בעיקר בזכות תרומתו לאלבומי מטאל גותי, להם הוא תורם נגינת כינור בסגנונו הייחודי.
פיט יוהנסן החל לנגן בכינור בגיל 9 ומסע ההופעות הראשון שלו היה עם להקת מוזיקת קאנטרי בגיל 16. במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 הוא יזם מספר פרויקטים שלא זכו להכרה רחבה, ועמד בראש להקת Modesty Blaise שהוציאה אלבום אחד בשם "Face Of The Sun".
לפריצתו הגדולה זכה יוהנסן כאשר ניגן עבור להקת המטאל הגותי הנורווגית The Sins of Thy Beloved באלבומה "Lake of Sorrow".
בעקבות הצלחתו ניגן באלבומי מטאל של להקות מטאל גותי נוספות, הידועות שבהן הן טריסטניה וסירניה.
הוא היה שותף לאלבומים Widow's Weeds, Beyond The Veil ו-At Sixes And Sevens שנחשבים לאלבומי מפתח בתחום.
פיטר האנס "פיט" דוקטר הוא אנימטור, במאי, מפיק, תסריטאי ומדבב אמריקאי.
דרכו המקצועית של דוקטר החלה ב-1990, מיד לאחר סיום לימודיו במכון לאמנויות של קליפורניה, כשהצטרף לאולפני ההנפשה "פיקסאר".
הוא היה אחד מהעובדים הראשונים בחברה, ויחד עם המפיק ג'ון לאסיטר והתסריטאי אנדרו סטנטון פיתח את העלילה והתמה של הסרט "צעצוע של סיפור".
דוקטר כתב וביים ארבעה סרטים באורך מלא - "מפלצות, בע"מ." מ-2001, "למעלה" מ-2009, "הקול בראש" מ-2015 ו"נשמה" מ-2020. על עבודתו ב"פיקסאר", וחלקו בקידמה של ההנפשה הממוחשבת, זכה ב-2009 בפרס אריה הזהב למפעל חיים.
ב-2018, קודם דוקטר לתפקיד המנכ"ל של אולפני ההנפשה.
עבודותיו של דוקטר זכו לפופולריות רבה, הוכתרו כשוברי קופות, זכו לשבחי הביקורות ובפרסים שונים.
הוא זכה בחמישה פרסי אנני, ושלושה פרסי אוסקר (על הסרטים למעלה, הקול בראש ונשמה)
פיטר האנס דוקטר נולד ב-9 באוקטובר 1968 בעיר בלומינגטון שבמחוז הנפין במדינת מינסוטה, לאם דנית בשם ריטה מרגרט ולאב אמריקאי בשם דוד ריינהרדט.
דוקטר לא היה פופולרי בילדותו, והוא התבודד מבחינה חברתית, כשמאוחר יותר, בלימודיו בחטיבת ביניים, הוא אף סבל מהתעללות בידי בריונים.
דוקטר לימד את עצמו הנפשה, ובעזרת מצלמה ביתית הוא הסריט סרטים קצרים.
עבור דוקטר, ההנפשה נתפסה כ"לשחק את אלוהים", מכיוון שהוא היה השולט בדמויות, והחליט מה לעשות בהן.
בבגרותו, דוקטר החל ללמוד באוניברסיטת מינסוטה פילוסופיה ואמנות.
לאחר כשנה בלבד, מתוך רצון לבנות קריירה בעולם ההנפשה, דוקטר עבר למכון לאמנויות של קליפורניה.
בזמן לימודיו, הוא יצר שלושה סרטים קצרים שהסתובבו בתעשיית הקולנוע האמריקאית - "Winter" (1988), "Palm Springs" (1989) ו-"Next Door" (1990), כשזה האחרון זיכה אותו בפרס הסטודנטים של האקדמיה האמריקאית לקולנוע.
דוקטר רצה לעבוד עם הכשרתו באולפני ההנפשה של וולט דיסני, אך הצעות העבודה אותן הוא קיבל היו מהפקת סדרת הטלוויזיה "משפחת סימפסון" ואולפן ההנפשה "פיקסאר", כשהוא קיבל את ההצעה השנייה.
יום אחד בלבד לאחר סיום לימודיו, ב-1990, הוא כבר החל לעבוד בחברה.
הוא היה לעובד העשירי שהחברה שכרה, ולאנימטור השלישי שלה.
עבודתו של דוקטר הייתה מוגבלת בהתחלה, אך המפיק ג'ון לאסיטר עירב אותו די במהרה בהליכי הכתיבה וההנפשה.
דוקטר היה אחד משלושת התסריטאים שפיתחו את העלילה והתמה של הסרט "צעצוע של סיפור", על אף שהתסריט הסופי היה שונה כמעט לחלוטין מהטיוטות אותן הוא כתב עם לאסיטר ואנדרו סטנטון.
בהפקה עצמה, דוקטר היה האנימטור הראשי.
הסרט יצא לאקרנים ב-1995, והוא היה לסרט העלילתי הראשון באורך מלא שנעשה בהנפשה ממוחשבת.
לאחר מכן, ב-1998, דוקטר שימש כאנימטור בסרט הקצר "המשחק של גרי" וכאמן סטוריבורד בסרט "באג לייף".
שנה אחר כך, ב-1999, הוא לקח חלק בפיתוח של "צעצוע של סיפור 2".
בסוף שנות ה-90, במקביל לעבודותיו האחרות, דוקטר החל לכתוב את "מפלצות, בע"מ.".
הסרט, אותו דוקטר גם ביים, יצא לאקרנים ב-2001, והוא הפך לשובר קופות עם הכנסות גבוהות מהקרנותיו המסחריות בבתי קולנוע סביב העולם, וגם זכה לשבחים ממבקרי הקולנוע.
ב-2002, דוקטר כתב וביים גם מעין המשך קצר, "המכונית החדשה של מייק", שיצא ישירות ל-DVD.
ב-2004, דוקטר נתבקש על ידי לאסיטר להפיק ולביים את גרסת הדיבוב לשפה האנגלית של סרט האנימה "הטירה הנעה".
ב-2008, יצא לאקרנים הסרט "וול-E", אותו דוקטר פיתח יחד עם סטנטון בטרם הוא עבר ל"מפלצות, בע"מ.".
ב-2009, יצא לאקרנים "למעלה", אותו דוקטר כתב וביים.
גם סרט זה הפך לשובר קופות וקצר שבחים, אך הוא גם זיכה אותו בכמה פרסים - פרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר, ופרסי אנני לסרט הטוב ביותר ולבימוי הטוב ביותר.
עוד באותה השנה, דוקטר זכה יחד עם עמיתיו לאסיטר, סטנטון, לי אנקריץ' ובראד בירד בפרס אריה הזהב למפעל חיים על עבודתם ב"פיקסאר".
לאחר שנות "בצורת", בהן סרטיה של "פיקסאר" זכו לקונצנזוס שלילי במיוחד לגביהם, מבקרי הקולנוע שיבחו ללא הרף את "הקול בראש", וחלקם אף ציינו כי הוא מחזיר את האולפנים לימיהם הטובים ולתהילת העבר.
התעסקות הסרט בהתבגרות ובפסיכולוגיה צוינה גם כן לשבח, ובמיוחד הנגשתו של נושא כה מורכב לקהל צעיר.
מבחינה מסחרית, גם סרט זה של דוקטר הפך לשובר קופות.
ב-2018, לאחר יציאתו של לאסיטר לחופשה ללא תשלום והשהיית פעילותו בעקבות טענות בדבר הטרדה מינית, דוקטר מונה לסגן הנשיא של "פיקסאר" באופן זמני.
בהמשך השנה, עם פיטוריו של לאסיטר, דוקטר קודם לתפקיד המנכ"ל של אולפני ההנפשה במקומו.
מינוי זה נעשה במקביל לעבודתו של דוקטר על סרטו הבא, "נשמה", וכחלק מהחוזה שלו נקבע כי הוא יסיים באופן אישי את המלאכה ולא יעביר אותה לידי אחר.
דוקטר נשוי לאמנדה, ולזוג שני ילדים.
"הקול בראש" (2015) - במאי, תסריטאי ומדבב
החל מיוני 2018, דוקטר משמש כמפיק בפועל ומקבל על כך קרדיט בכל סרטי "פיקסאר", מכורח תפקידו כמנכ"ל של אולפני ההנפשה.
דה יונג הצטרף לשירות הצוללות של הצי ההולנדי המלכותי ושירת בצוללת מסוג "HNLMS O 24" במהלך מלחמת העולם השנייה, ובסיום המלחמה היה מפקד הצוללת.
במהלך שירותו, הוענק לו צלב ברונזה פעמיים, וכן צלב השירות המצוין של הממלכה המאוחדת.
כיהן כתת-מזכיר הצי מ-1959 עד 1963, ולאחר מכן כשר ההגנה, מ-1963 עד 1967. לאחר הבחירות הכלליות בהולנד ב-1967, נבחר דה יונג לראשות ממשלת הולנד ולשר לעניינים ציבוריים, ועמד בראש הקבינט של הולנד.
למרות הפופולריות שלו, סירבה מפלגת העם הקתולית למנות אותו בתור "לייסטרקר" (המועמד העליון) בבחירות הכלליות ב-1971 בגלל "דימויו השמרני" לכאורה.
לאחר הבחירות לראשות הממשלה, נשאר דה יונג פעיל בפוליטיקה, והפך למנהיג הפרלמנטרי של מפלגת העם הקתולית בסנאט של הולנד, ושם כיהן בין 1971 ל-1974, ולבסוף פרש מהפוליטיקה בגיל חמישים ותשע.
לאחר סיום הקריירה הפוליטית שלו, אייש דה יונג תפקידים רבים בפיקוח בעסקים ובתעשייה.
הוא היה ידוע בשנינותו היבשה ובהערותיו המהירות.
העריצו מאוד את יכולותיו כראש צוות בעל פרספקטיבה ופרגמטיזם כאחד.
הקבינט שלו היה הקבינט הראשון לאחר מלחמת העולם השנייה שהשלים תקופת כהונה שלמה ללא כל התנגשויות פנימיות.
פיטר מייקל דייווידסון הוא שחקן, קומיקאי וסטנדאפיסט אמריקאי ממוצא יהודי.
הוא חבר לשעבר בצוות שחקני "סאטרדיי נייט לייב" ("SNL").
דייווידסון נולד בסטטן איילנד, ניו יורק, בנם של איימי (לבית ווטרס) וסקוט מת'יו דייווידסון.
אביו היה יהודי ברובו עם שורשים מגרמניה ואיטליה, ואמו קתולית-אירית; דייווידסון גדל כקתולי.
יש לו אחות צעירה בשם קייסי.
אביו היה כבאי במחלקת הכבאות של העיר ניו יורק שנפטר בעת מילוי תפקידו בפיגועי 11 בספטמבר בארצות הברית.
הוא נראה לאחרונה במעלה המדרגות של מלון מריוט מרכז הסחר העולמי במרכז הסחר העולמי, ממש לפני קריסתו.
בריאיון לעיתון "הניו יורק טיימס" משנת 2015 סיפר דייווידסון, שהיה בן שבע בעת האירוע, כי הושפע עמוקות מאובדן אביו.
באוקטובר 2016, חשף דייווידסון בתוכנית הרדיו The Breakfast Club, שהוא נאבק עם מחשבות אובדניות כשהיה צעיר יותר, וכי המוזיקה של אמן הראפ קיד קאדי הצילה את חייו.
דייווידסון החל להתנסות בסטנד-אפ בגיל 16, באולם באולינג בסטטן איילנד, שם קבוצה של חברים, שידעו על שאיפותיו להיות קומיקאי, דרבנו אותו לעלות על הבמה.
הוא עשה זאת רק לאחר עישון מריחואנה.
דייווידסון, שסובל ממחלת קרוהן מאז גיל 17 או 18, אמר אז כי הוא "לא יכול לתפקד" ללא מריחואנה, והוסיף כי הוא לא יוכל לעבוד על "סאטרדיי נייט לייב", וכי ניסיונות שלו לתפקד ללא מריחואנה לא צלחו בעבר.
הוא הסביר כי הוא "יכול לתפקיד כאשר הוא [לא] תחת השפעת סמים, אבל זה לא יהיה מהנה כל כך [עבורו]."
Joseph by-the-Sea High School, ולאחר מכן ב־Tottenville High School לפני שעבר ל-Xaverian High School בביי רידג' (אנ') בברוקלין שבו הוא סיים את לימודיו בשנת 2011. אמו עדיין עובדת בתפקיד אחות בבית ספר זה.
אחרי התיכון, הוא החל ללמוד בסנט פרנסיס קולג' (אנ') הממוקמת בשכונת ברוקלין הייטס (אנ'), אך פרש לאחר סמסטר אחד.
הופעתו המוקדמת ביותר של דייווידסון בטלוויזיה הייתה בפרק השלישי של הסדרה Failosophy של MTV ששודר ב-28 בפברואר 2013. כחודש לאחר מכן, הוא הופיע בפרק של תוכנית המציאות Guy Code, גם כן בערוץ MTV.
ביוני 2013 הוא הופיע בקומדי סנטרל, כחלק מהתוכנית Gotham Comedy Live המציגה סטנד-אפיסטים המופיעים במועדון סטנד-אפ בניו יורק.
בחודש שלאחר מכן, הוא שב והופיע ב-MTV, בתוכנית .
לאחר מכן, דייווידסון הופיע במספר תוכניות טלוויזיה, בהן Adam DeVine's House Party, , Comedy Underground with Dave Attell וברוקלין תשע-תשע.
בשנת 2014 הוא הופיע בפיילוט של רשת פוקס, בשם "Sober Companion", אולם בסופו של דבר הפיילוט לא הפך לסדרה.
דייווידסון הצטרף לצוות השחקנים של סאטרדיי נייט לייב בפרק פתיחת העונה ה-40 של התוכנית, ששודר ב-27 בספטמבר 2014. בגיל 20 הוא היה חבר הצוות הראשון שנולד בשנות ה-90, ואחד מחברי הצוות הצעירים ביותר אי פעם.
דייווידסון, שהיה השחקן החדש הראשון שהצטרף לצוות השחקנים בעונה זו, קיבל את ההזדמנות לעבור אודישן לתוכנית באמצעות חבר צוות אחר, ביל היידר, איתו נפגש במהלך צילומי תפקיד קטן בסרטו של ג'אד אפאטו משנת 2015 "Trainwreck".
לאחר הצילומים, היידר המליץ על דייווידסון ללורן מייקלס.
הופעת הבכורה שלו זכתה לתגובות חיוביות, כאשר המערכון הבולט שהופיע בו במהלך העונה היה פרודיה על אינדיאנה ג'ונס לצד דוויין ג'ונסון.
במערכון אחר, דייווידסון נורה בחזהו עם חץ שנורה על ידי נורמן רידוס, כוכב הסדרה "המתים המהלכים".
במרץ 2015, דייווידסון השתתף בתוכנית Comedy Central Roast של קומדי סנטרל בהשתתפות ג'סטין ביבר, והסטנד-אפ שלו זכה לשבחים כאחד הטובים ביותר של אותו מופע.
בין הבדיחות הנועזות שלו הייתה אחת על חשבונם של סנופ דוג והמנחה קווין הארט בגין סרטם משנת 2004 "Soul Plane".
דייווידסון, שאביו הכבאי נהרג במהלך פיגועי 11 בספטמבר, כינה את הסרט "החוויה הגרועה ביותר בחיי הקשורה במטוס".
בשנת 2016, דייווידסון נכלל ברשימת Forbes 30 Under 30 של פורבס.
כמו כן, בשנת 2016, דייווידסון צילם את מופע הסטנד-אפ שלו בניו יורק עבור תוכנית ספשייל של קומדי סנטרל.
באותה שנה הופיע גם בסיטקום The Jim Gaffigan Show.
בנובמבר 2018 ביקורת ציבורית נמתחה על דבריו של דייווידסון אודות לוחם אריות הים בעבר והמועמד לקונגרס דן קרנשו, העונד רטייה בעקבות פציעה ממלחמת אפגניסטן".
במונולוג קומי בתוכנית המערכונים "סאטרדיי נייט לייב" בה הוא מככב, דייווידסון השווה את מראהו של קרנשו ל"רוצח שכיר בסרט פורנו", ומיד אחר כך הוסיף:" אני מצטער, אני יודע שהוא איבד את העין שלו במלחמה, או מה שלא יהיה".
מאוחר יותר, ביום הווטרנים, דייווידסון הזמין את קרנשו להופיע בתוכנית סאטרדיי נייט לייב והתנצל בפניו.
קרנשו ואחרים העריכו כי ייתכן והדבר סייע לקרנשו להיבחר בסופו של דבר לקונגרס, בבחירות אמצע הכהונה.
ב-2019 כיכב בסרט קומדיית הנעורים "מבוגר אחראי", לצד גריפין גלוק.
ב־20 במאי 2022 פורסם כי דייווידסון יעזוב את התוכנית בסיום עונתה ה־47. באותה השנה נכלל ברשימת טיים 100.
נכון לאוקטובר 2015, דייווידסון מתגורר בברוקלין הייטס, ניו יורק.
אביו סקוט, היה כבאי, בין אנשי כוחות החילוץ הראשונים שהגיבו לפיגועי 11 בספטמבר, הוא נהרג במהלך ניסיונות החילוץ.
מספר התג של אביו, 8418, מקועקע על זרועו השמאלית של דווידסון.
דייווידסון תמך בהילרי קלינטון בבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2016, וב-5 בדצמבר 2017 פרסם בחשבון האינסטגרם שלו כי עשה קעקוע בדמותה על רגלו, וכינה אותה "הגיבורה" שלו ו-"אחד האנשים החזקים ביותר ביקום".
קלינטון עצמה הודתה לדיווידסון על המחמאה, וציינה: "זה עושה את זה קצת פחות מביך שיש לי קעקוע של פיט דייווידסון מזה שנים." בבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2020 תמך בג'ו ביידן.
בגיל 17 לערך הוא אובחן עם מחלת קרוהן, עבורה הוא מקבל טיפול ומשתמש בקנאביס רפואי כמשכך כאבים.
ב-6 במרץ 2017, דייווידסון פרסם בחשבון האינסטגרם שלו כי הוא הפסיק לצרוך סמים לראשונה מזה 8 שנים.
במהלך ריאיון בפודקאסט של מארק מארון, דיווידסון הבהיר כי התרופה היחידה שבה הוא משתמש היא מריחואנה, ואף צמצם את השימוש בה במידה ניכרת.
הוא ציין כי בתחילה הניח שהבעיות האישיות היו תוצאה של הרגליו לצרוך סמים על בסיס יומי, אך למעשה הן נבעו מהפרעת אישיות גבולית בה הוא לוקה, שעליה הוא מקבל טיפול.
דייווידסון יצא עם הקומיקאית קרלי אקווילינו בין 2014 ל-2015, ועם קאזי דייוויד מ-2016 ועד 2018. ב-20 ביוני 2018 דייווידסון אישר כי הוא והזמרת-שחקנית אריאנה גרנדה מאורסים זה לזה.
ב-14 באוקטובר 2018 נמסר כי האירוסין מבוטלים.
באלבומה של גרנדה משנת 2018 "Sweetener" מופיע שיר בשם "Pete Davidson".
כמו כן, היא התייחסה אליו בשיר אחר שלה, "Thank U, Next", הכולל את המילים הבאות: "אפילו כמעט התחתנתי, ועל פיט אני כל כך אסירת תודה".
בווידאו קליפ הרשמי של השיר מופיעה תמונה של בני הזוג, עם הכיתוב: "סליחה שנפרדתי מפיט, אוהב אותך תמיד", מה שנראה ככל הנראה כהתנצלות על הפרידה.
ב-15 בדצמבר 2018, דייווידסון פרסם פוסט באינסטגרם בו התוודה שהוא בעל נטיות אובדניות, וזמן קצר לאחר מכן מחק לחלוטין את חשבונותיו בפלטפורמות מדיה חברתית שונות.
דאגתם של גרנדה, חבריו ועוקביו במדיה החברתית הובילו לכך שמשטרת העיר ניו יורק ערכו ביקור לדייוידסון, שבאותה העת היה באולפני סאטרדיי נייט לייב.
דייווידסון הופיע פעם אחת בלבד בתוכנית SNL ששודרה באותו הערב, כאשר הציג את מיילי סיירוס, מארק רונסון ושון לנון.
ב-20 בינואר 2019, דייווידסון שב והופיע ב-SNL לצד הקומיקאי ג'ון מולייני, במערכון שכלל אזכור קצר לפוסט האינסטגרם שלו.
בנובמבר 2021 החל לצאת עם קים קרדשיאן.
גם מפיק בפועל2021The Nowאדםפרק: "Call From...
Mother"Hit Jobג'יאופודקאסט; 2 פרקים2022הילדים במסדרון (אנ')דונובןפרק: "#1.1"פיט דייווידסון מציג: החברים הכי טוביםעצמוספיישל סטנד-אפ של נטפליקסעיר הרצחעצמופרק: "Who Killed Santa?
A Murderville Murder Mystery"2023אבא אמריקאיטוד באטוןדיבוב; פרק: "Viced Principal"באפקיס (אנ')עצמותפקיד ראשי; 8 פרקים
גם יוצר, תסריטאי ומפיק בפועל2024פיט דייווידסון: טורבו פונזרליעצמוספיישל סטנד-אפ של נטפליקססיפורם של צבי הנינג'הרודדיבוב; 3 פרקים2025איש משפחהעצמודיבוב; פרק: "Dog Is My Co-Pilot"
שנהפרסקטגוריהמועמדותתוצאה2023פרס פטל הזהבהשחקן הגרוע ביותרמרמדיוקשחקן המשנה הגרוע ביותריופי של בוקר
פיטר פול מונטגומרי בּוּטֵיגֶ'ג' הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמזכירהּ ה-19 של מחלקת התחבורה של ארצות הברית, בין השנים 2021–2025. בשנים 2012–2020 כיהן כראש עיריית סאות' בנד שבאינדיאנה.
במהלך הבחירות המקדימות לנשיאות ב ב-2020 התמודד למועמדות מפלגתו, ועל אף שזכה באספות הבחירה באיווה, פרש ב-1 במרץ 2020 מהמירוץ הנשיאותי והביע את תמיכתו בג'ו ביידן כעבור יממה.
הוא הומו גלוי והמתמודד לנשיאות השני משתי המפלגות הגדולות שמשתייך לקהילת הלהט"ב (הראשון הוא פרד קרגר) והראשון שהוא חבר בקבינט של ארצות הברית.
בוטיג'ג' נולד בעיר סאות' בנד באינדיאנה.
אביו היגר לארצות הברית ממלטה ולמד במטרה להיות כומר ישועי בטרם היגר.
הוריו היו פרופסורים באוניברסיטת נוטרדאם בסאות' בנד.
בשנת 2000 סיים בוטיג'ג' בהצטיינות את לימודיו בתיכון הקתולי סנט ג'וזף בסאות' בנד.
כתלמיד תיכון הוא זכה בפרס ראשון בתחרות חיבורים ארצית על שם ג'ון פיצג'רלד קנדי המוענקת על ידי ספריית הנשיא קנדי בבוסטון.
בוטיג'ג' סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת הרווארד בהיסטוריה וספרות.
בשנת 2005, לאחר סיום לימודי תואר ראשון הוענקה לו מלגת רודס ובשנת 2007 סיים בהצטיינות לימודי תואר נוספים במדעי הרוח והחברה באוניברסיטת אוקספורד.
לאחר סיום לימודיו ועד לשנת 2010 עבד כיועץ בתאגיד מקינזי.
בשנת 2009 סיים הכשרתו כקצין מילואים בסוכנות המודיעין של צי ארצות הברית.
הוא שרת כקצין מודיעין במילואים עד לשנת 2017 ובמסגרת שרותו נשלח בשנת 2014 לאפגניסטן לשמונה חודשים.
סיים את השירות בדרגת לוטננט (סגן).
שימש כראש עיריית סאות' בנד מינואר 2012 עד ינואר 2020. כאשר נבחר הוא היה ראש העיר הצעיר ביותר בארצות הברית שנבחר לנהל עיר בת יותר מ-100,000 תושבים.
במהלך מסע הבחירות שלו לראשות העיר, בשנת 2015, יצא מהארון ונבחר שנית לתפקיד ראש העיר, כאשר זכה ביותר מ-80% מקולות המצביעים.
ב-23 בינואר 2019 הכריז על התמודדותו לנשיאות ארצות הברית בפריימריז הדמוקרטים 2020, והצהיר שהוא היחיד אשר יביס את דונלד טראמפ.
ב-14 באפריל 2019 השיק באורח רשמי את מסע הבחירות הנשיאותי שלו.
באספות הבחירה באיווה הגיע למקום הראשון, וב סיים במקום השני אחרי ברני סנדרס, ואף על פי שלא זכה במרב קולות הבוחרים בפריימריז זה, בוטיג'ג' זכה במספר הרב ביותר של צירים בפריימריז זה.
עם התחזקותו של ג'ו ביידן אחרי הפריימריז בקרוליינה הדרומית החל לדעוך מסע הבחירות של בוטיג'ג', וב-2 במרץ 2020 הודיע בוטיג'יג על פרישתו מהמירוץ הנשיאותי.
ב-15 בדצמבר 2020 הכריז ג'ו ביידן, הנשיא הנבחר של ארצות הברית, כי בכוונתו למנות את בוטיג'ג' למזכיר התחבורה של ארצות הברית.
המינוי אושר בסנאט בפברואר 2021 ברוב גדול.
בוטיג'ג' התחתן עם צ'אסטן גלזמן בשנת 2018 בטקס נישואים של זוגות מאותו המין.
באוגוסט 2021 סיפר בוטיג'ג' כי הם הפכו להורים, ובספטמבר 2021 פרסמו תמונות עם ילדיהם, זוג תאומי אחווה.
בוטיג'ג' רץ על בסיס מצע ליברלי ובו תמיכה בזכויות להט"ב, מעבר לאנרגיה מתחדשת וביטול חבר האלקטורים.
בוטיג'ג נמנה עם האגף אוהד ישראל במפלגה הדמוקרטית, מתנגד לבנייה בהתנחלויות.
לדעתו האחריות למצב ההומניטרי ברצועת עזה מוטלת על חמאס.
כמו כן הוא רואה בישראל שותפה אסטרטגית החולקת ערכים משותפים.
בוטיג'ג' תומך בפתרון שתי המדינות לשני עמים, בעימות בדרום קרוליינה לקראת הפריימריז לבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2020 תקף ברני סנדרס את מדינת ישראל והוא בתגובה הגן על המדיניות הישראלית.
באוגוסט 2019 פרסם תוכנית להרחבת שירותי בריאות הנפש, עם דגש על לחימה בהתמכרויות.
בנוסף לכך הוא מתח ביקורת על החלטתו של הנשיא טראמפ להוציא את הכוחות האמריקאים בסוריה (ששהו שהם בניסיון לגרום ליציבות אזורית במהלך מלחמת האזרחים שנערכת במדינה), לטענתו החלטה זו נתנה לכוחות הטורקים "אור ירוק" לביצוע הפלישה הטורקית לכורדיסטן הסורית.
פיטר תומאס אינגלנד הידוע יותר בשם הבמה שלו, פיט דאן הוא מתאבק אנגלי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית הדגל Raw.
הוא כיהן כאלוף בריטניה של ה-WWE וכאלוף הזוגות של NXT עם מאט רידל.
כמו כן, הוא זכה עימו בגביע הזוגות לזכר דאסטי רודס לשנת 2020. בנוסף, הוא מוכר בשל הופעותיו במספר ארגונים עצמאיים ברחבי אירופה ולעיתים בארצות הברית, כשהמוכר ביניהם הוא Progress Wrestling, שבו היה פעם אחת אלוף העולם.
דאן החל להתאמן בהיאבקות מקצועית בשנת 2005, כשהיה בן 12 בלבד.
שנתיים לאחר מכן, הוא ערך את קרב הבכורה שלו.
Pro Wrestling, ארגון שהוא אחד המייסדים שלו.
בנוסף לממלכה המאוחדת, דאן התאבק במספר ארגונים עצמאיים מסביב לעולם כמו Over The Top Wrestling מאירלנד, Westside Xtreme Wrestling (wXw) מגרמניה ו-Pro Wrestling Guerrilla (PWG) מארצות הברית.
דאן, מארק אנדרוז ואדי דניס הם סגני מייסדים של Defend Indy Wrestling, ליין הלבשה המיועד במיוחד לאוהדי הארגונים העצמאיים.
לדאן בת אחת בשם אמי רה אשר נולדה ב-18 בנובמבר 2018 עם חברתו לאורך השנים.
הישגים בארגון ההיאבקות Front Wrestling 4
אליפות ג'וניור במשקל כבד של 4FW (פעם אחת)
אליפות הזוגות של AWW (פעם אחת) - ביחד עם דמיאן דאן
טורניר "מלכי השלישיות" (2017) - ביחד עם טרנט סבן וטיילר בייט
הישגים בארגון ההיאבקות Fight Club:Pro - FCP
אליפות אדרנלין של FSW (פעם אחת)
אליפות חסרת הגבולות של OTT (פעמיים)
אליפות הזוגות של OTT (פעם אחת) - ביחד עם טרנט סבן וטיילר בייט
PWI דירג אותו במקום ה-29 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2017
הישגים בארגון ההיאבקות Pro Wrestling Kingdom
אליפות הזוגות של PWR (פעם אחת) - ביחד עם מילי מקנזי
אליפות הזוגות של Progress (פעם אחת) - עם טרנט סבן
הישגים בארגון ההיאבקות VII Pro Wrestling
אליפות VII Pro (פעם אחת)
אליפות השוטגאן של wXw (פעם אחת)
אליפות בריטניה של ה-WWE (פעם אחת)
אליפות הזוגות של NXT (פעם אחת) - ביחד עם מאט רידל
טורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס (2020) - ביחד עם מאט רידל
קרב השנה (2017) - נגד טיילר בייט על אליפות בריטניה של ה-WWE באירוע NXT TakeOver: Chicago
פיזרקאיאטה (בהונגרית: Füzérkajata) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם אוכלוסיית הכפר נמצאת בירידה שנים רבות מ-207 תושבים בשנת 1990 עד ל-107 תושבים בלבד בשנת 2018 (ירידה של כ-48%).
במהלך השנים חיו בכפר מספר מועט של יהודים.
פיזרקומלוש (בהונגרית: Füzérkomlós) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם אוכלוסיית הכפר נמצאת בירידה שנים רבות מ-402 תושבים בשנת 1990 עד ל-255 תושבים בלבד בשנת 2018 (ירידה של כ-33%).
איגנץ גאבור, במקור לדרר (בהונגרית: Gábor Ignác; פיזרקומלוש, 13 באפריל 1868 – בודפשט, 10 בינואר 1945) היה היסטוריון ספרות, מתרגם יהודי-הונגרי שנרצח בשואה.
פיזרדוואן (בהונגרית: Füzérradvány) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם אוכלוסיית הכפר נמצאת בירידה שנים רבות מ-429 תושבים בשנת 1990 עד ל-272 תושבים בלבד בשנת 2018 (ירידה של כ-36%).
במהלך השנים חיו בכפר מעט יהודים ובמקום קיימים שרידים של בית קברות יהודי.
פיטר ג'ון ויסקלוסקי הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מדינת אינדיאנה, ברציפות מאז 1985 ועד 2021.
ויסקלוסקי נולד בעיר גארי שבצפון-מערב אינדיאנה, בנם של ג'ון והלן (לבית קאוזלריק) ויסקלוסקי.
הוא התחנך בבית הספר התיכון "אנדריאן" שבמרילוויל, אינדיאנה.
הוא סיים לימודי תואר ראשון בחשבונאות באוניברסיטת אינדיאנה שבעיר הולדתו גארי, והמשיך ללימודי תואר שני במשפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת נוטרדאם.
באוניברסיטת ג'ורג'טאון שבוושינגטון הבירה למד לתואר שני במשפט השוואתי ובמשפט הבינלאומי.
הוא עבד כעורך דין ועוזר בסגל של חבר הקונגרס אדם בנג'מין בטרם נבחר בעצמו אל בית הנבחרים.
ב-1984 התמודד ויסקלוסקי לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של אינדיאנה.
בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הדמוקרטית הוא גבר על נציגת המחוז המכהנת בבית הנבחרים קייטי הול, ועל שאר יריביו כשלו 34% מקולות הבוחרים.
בבחירות הכלליות הוא הביס את ג'וזף גרנצ'יק, מועמד המפלגה הרפובליקנית, עם 71% מהקולות.
הוא נבחר 15 פעמים נוספות לייצג מחוז קונגרס שמיוצג בידי המפלגה הדמוקרטית ללא הפרעה מאז 1931. אחר כך בקריירה שלו הוא מעולם לא זכה בבחירות המקדימות עם פחות מ-71% ורק פעם אחת זכה בבחירות הכלליות עם פחות מ-60% מהקולות — ב-2010, אז השתלטו הרפובליקנים מחדש על בית הנבחרים.
ויסקלוסקי הוא תומך באיגודי עובדים ומתנגד לסחר חופשי.
החזרת מכסי המגן על הפלדה, לחימה נגד פעולות בלתי חוקיות המכונות "זריקת פלדה", בהן מדינות המורידות את מחירי הפלדה האמריקאית באמצעות סבסוד למייצרי פלדה מקומיים או למייצרי פלדה באמצעות חברות פלדה שהולאמו, כל אלה נמצאים בראש סדר העדיפויות של ויסקלוסקי בקונגרס.
ויסקלוסקי הוא אחד מ-126 הדמוקרטים שהצביעו נגד ההחלטה לצאת למלחמת עיראק.
הוא גם תומך בהיי-טק כדרך להחיות את כוח העבודה של הצווארון הכחול בארצות הברית וכדרך להפחתת הפשע.
ביולי 2001 הצביע בעד להמשיך את אזהרת המסע לקובה עד שלא ישוחררו אסירים פוליטיים.
במרץ 2009 דיווח העיתון "וושינגטון טיימס" כי ויסקלוסקי קיבל, במשך עשר שנים, תרומות למסעי הבחירות שלו בגובה 1.36 מיליון דולר אמריקני מלקוחות של ארגון השתדלנות "PMA Group".
בשנים 2007 ו-2008 הפנתה ועדת ההקצבות של בית הנבחרים, בה היה ויסקלוסקי חבר, כ-137 מיליון דולר ברכש ממשלתי ללקוחות PMA.
במאי 2009 קיבל ויסקלוסקי זימונים לחקירת חבר מושבעים גדול שחקר את קבוצת PMA, ובכך היה לחבר הקונגרס הראשון זומן לחקירה זו.
ביוני אותה השנה הצביע בעד תמיכה במוסדות דמוקרטיים בפקיסטן.
ב-6 בנובמבר הודיע ויסקלוסקי על החלטתו שלא להתמודד מחדש לבית הנבחרים לקראת הבחירות לקונגרס ב-2020, וכהונתו הסתיימה בראשית ינואר 2021 עם התפזרות הקונגרס ה-116 של ארצות הברית.
פייטרו ויצ'י דומניצ'י היה פוליטיקאי אמריקאי, שבמשך 36 שנים רצופות ייצג את מדינת ניו מקסיקו בסנאט של ארצות הברית.
נוכח תקופת כהונתו הממושכת, דומניצ'י הוא הסנאטור שכיהן את תקופת הכהונה הארוכה ביותר בקונגרס של ארצות הברית מטעם מדינת ניו מקסיקו.
לאחר תום כהונתו בסנאט נעשה עמית בכיר במרכז למדיניות דו-מפלגתית.
דומניצ'י נולד באלבקרקי שבניו מקסיקו, בנם של אלדה (לבית וישי), שהגירה באופן לא חוקי לארצות הברית, וכרובינו דומניצ'י.
שני הוריו נולדו במודנה שבאיטליה.
אחרי יום לימודיו, נהג דומינצ'י לעבוד במכולת של אביו.
ב-1950 סיים את לימודיו התיכוניים בתיכון נט מרי שבאלבקרקי.
במשך שנתיים למד במכללת סנט ג'וזף בטרם השלים לימודי תואר ראשון בחינוך באוניברסיטת ניו מקסיקו ב-1954. במשך עונה אחת הצטרף דומניצ'י לקבוצת הכדורסל "דוכסי אלבקרקי", מועדון-בן של ברוקלין דודג'רס.
הוא לימד מתמטיקה בחטיבת הביניים "גארפילד ג'וניור היי" השוכנת בלב אלבקרקי.
ב-1958 סיים לימודי משפטים באוניברסיטת דנוור שבדנוור, קולורדו, ואחר מכן חזר לעסוק בעריכת דין בעיר הולדתו.
ב-1966 התמודד דומניצ'י לנציבות עיריית אלבקרקי וב-1968 נבחר ליושב ראש הנציבות.
ב-1970 דומניצ'י התמודד לתפקיד מושל ניו מקסיקו אך הפסיד ליו"ר בית הנבחרים של ניו מקסיקו לשעבר ברוס קינג, מועמד המפלגה הדמוקרטית.
בבחירות 1972 התמודד דומניצ'י לסנאט של ארצות הברית ובכך נהפך לרפובליקני הראשון מניו מקסיקו שנבחר לייצג מדינה זו בסנאט זה 38 שנים.
להיבחרו אל הסנאט תרם ניצחונו המוחץ של נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון בבחירות לנשיאות שהתקיימו במקביל על הסנאטור ג'ורג' מקגוורן מדקוטה הדרומית.
דומניצ'י זכה ב-54% מקולות הבוחרים לעומת 46 האחוזים להם זכה מועמד המפלגה הדמוקרטית ג'ק דניאלס.
דומניצ'י נבחר לאחר מכן מחדש בשנים 1978, 1984, 1990, 1996 וב-2002, והוא עד היום הסנאטור בעל תקופת הכהונה הארוכה ביותר מטעם ניו מקסיקו, לאחר שכיהן בסנאט 36 שנים ברציפות.
בעת פרישתו, היה דומניצ'י חבר בוועדת ההקצבות, בוועדת האנרגיה ומשאבי הטבע, בוועדת התקציב ובוועדה לביטחון המולדת ועניינים ממשלתיים.
ב-1998 הצביע דומניצ'י בעד הרשעתו של הנשיא ביל קלינטון במהלך משפט הדחתו.
הוא גם נלחם למען כיסוי ביטוחי בריאות רחב יותר עבור אנשים הנאבקים במחלות נפש.
בתו קלייר, אחת משמונת הילדים שחבק עם רעייתו ננסי, אובחנה כחולה בסכיזופרניה.
לפני בחירות אמצע הכהונה ב-2006 התקשר דומניצ'י ולחץ — על פי החשד — על דייוויד איגלסיאס, תובע פדרלי בניו מקסיקו, במטרה להאיץ הגשת כתבי אישום בחקירת שחיתות פדרלית בה היו מעורבים בין היתר חברי הסנאט של ניו מקסיקו לשעבר מהמפלגה הדמוקרטית.
כשאיגלסיאס השיב כי כתבי אישום לא יוגשו עד לפחות דצמבר, אמר דומניצי "אני מאוד מצטער לשמוע את זה", ושיחת הטלפון נותקה.
נימוסי הטלפון של דומניצ'י היו נושא למאמר שפורסם מאוחר יותר בכתב העת "אלבקרקי ג'ורנל", שציטט מספר רב של מקורות עלומי-שם שטענו כי דומניצ'י התייחס אליהם בגסות באמצעות ניתוק לאחר שהביעו דעה מנוגדת או קיבל תשובה לא משביעת-רצון.
איגלסיאס פוטר כחודש לאחר מכן על ידי הנשיא ג'ורג' ווקר בוש.
בהצהרה שמסר במרץ 2007 הודה דומניצ'י כי אכן ניהל שיחה כזו.
ועדת האתיקה של הסנאט פתחה בחקירה האם דומניצ'י ניסה לכפות את מרותו על איגלסיאס, אך ביולי 2010 נסגרה החקירה בלא מציאת הוכחות לעבירה פלילית.
ב-4 באוקטובר 2007 הודיע דומניצ'י כי אין בכוונתו להתמודד לתקופת כהונה שביעית בסנאט לקראת בחירות 2008. אל מושבו בסנאט נבחר טום יודול מהמפלגה הדמוקרטית.
לאחר תקופת כהונתו בסנאט היה עמית בכיר במרכז למדיניות דו-מפלגתית בוושינגטון הבירה.
בספטמבר 2017 הלך דומניצ'י לעולמו בגיל 85.
פיטר תומאס גיינור הוא פקיד ממשל אמריקאי ולשעבר איש חיל הנחתים, שכיהן כמזכיר ביטחון המולדת של ארצות הברית בפועל, כמו גם כמנהל הסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום (FEMA).
גיינור נולד בווריק שברוד איילנד, בשנת 1958. בשנים 1982–1984 למד במכללה הקהילתית של רוד איילנד, ולאחר מכן החל ללמוד לימודי תואר ראשון בהיסטוריה במכללת רוד איילנד בשנים 1984–1986. בעת שירותו הצבאי בחיל הנחתים של ארצות הברית, השלים ב-2001 לימודי תואר שני בביטחון לאומי ובלימודים אסטרטגיים במכללת המלחמה של הצי.
בשנת 2013 היה למוסמך אוניברסיטה מטעם בית הספר של הצי ללימודים מתקדמים במסגרת תוכנית המנהיגים הביצועיים של צי ארצות הברית.
במשך 26 שנה שירת בחיל הנחתים, ופרש משירות פעיל בדרגת לוטננט קולונל.
במהלך שירותו, היה קצין ההנהלה האחראי על אבטחת קמפ דייוויד, ובפיגועי 11 בספטמבר היה ראש התוכניות, המדיניות והמבצעים של מטות חיל הנחתים.
כמו כן, הוא הוצב באל-אנבאר שבעיראק עם חיל המשולח הראשון של הנחתים, שם ריכז פעולות לחימה עבור כוחות נחתים רב-לאומיים.
ממרץ 2008 ועד דצמבר 2014 היה גיינור מנהל הסוכנות לניהול מצבי חירום והמשרד לביטחון המולדת של עיריית פרובידנס.
מינואר 2015 עד אוקטובר 2018 היה גיינור מנהל הסוכנות לניהול מצבי חירום של מדינת רוד איילנד.
במהלך אותה תקופה, הסוכנות הגיבה למספר אסונות טבע קטנים וגדולים, כולל אסון אחד שהוכרז כ"נשיאותי" ולפחות שבעה אסונות פדרליים פעילים שהיו קיימים תחת ניהולו.
גיינור פיקח על מאמצי התגובה וההחלמה לסופות שלגים, שיטפונות, סופות טרופיות ומצבי חירום בבריאות הציבור.
ב-11 באוקטובר 2018 אישר הסנאט של ארצות הברית את מיוניו לסגן מנהל הסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום.
ב-8 במרץ 2019, כאשר מנהל הסוכנות ברוק לונג שב למגזר הפרטי, הפך גיינור למנהל הסוכנות בפועל.
גיינור היה אחראי על מאמצי ההחלמה של הסוכנות לאסונות רבים, כולל שריפות היער בקליפורניה, התפרצויות טורנדו, סופות קשות, שיטפונות במערב התיכון ורעידות האדמה בפוארטו ריקו.
ב-14 בינואר 2020 אישר הסנאט את מינויו של גיינור למנהל הסוכנות ברוב של 81 מול 8. כעבור יומיים הושבע לתפקידו.
ב-12 בינואר 2021 התפטר צ'אד וולף לאחר 14 חודשים כמזכיר ביטחון המולדת של ארצות הברית בפועל.
גיינור מיד לאחר מכן החל לכהן כמזכיר המחלקה לביטחון המולדת בפועל.
לאחר מספר ימים הוחלף על ידי דייוויד פקוסקה על ידי הנשיא החדש ג'ו ביידן.
פיטר ריי "פיט" אגילר הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-31 של מדינת קליפורניה, מאז 2015. טרם היבחרו לקונגרס, היה אגילר ראש העיר רדלנדס בשנים 2010–2014. בין תפקידיו בהנהגה הדמוקרטית היה סגן מצליף ראשי בסיעה הדמוקרטית בבית הנבחרים ומצליף השדולה ההיספנית.
אגילר נולד בפונטנה שבקליפורניה, וגדל במשפחה ממעמד הפועלים בסן ברנרדינו.
את לימודיו הגבוהים השלים באוניברסיטת רדלנדס, שם למד ממשל ומנהל עסקים.
בשנת 2001 החל את דרכו הציבורית, כאשר מושל קליפורניה גריי דייוויס מינה אותו לסגן מנהל משרד האימפריה הפנימית האזורי של המושל (Inland Empire Regional Office), ובסופו של דבר נהפך אגילר למנהל המשרד בפועל.
ב-2006 הפך אגילר לחבר הצעיר ביותר במועצת העירייה של רדלנדס בכל 126 שנות הקיום של העיר, כאשר חמישה חברי מועצה — רפובליקנים ודמוקרטים כאחד — בחרו אותו למלא רִיק באחד ממושבי המועצה מתוך 11 טוענים לכתר.
כעבור שנה נבחר כהלכה לתקופת כהונה מלאה, ובשנת 2010 מונה לראש העירייה, כמו גם ב-2012. כראש העיר פעל אגילר לאיזון תקציב העירייה תוך בניית עתודות פיננסיות.
בעקבות תוצאות מפקד האוכלוסין של ארצות הברית שנערך ב-2010, הפך מחוז הקונגרס ה-31 של קליפורניה לדמוקרטי יותר מבחינה דמוגרפית.
לכן, בינואר 2012 הכריז אגילר כי יתמודד לייצוג מחוז קונגרס זה בבית הנבחרים של ארצות הברית מול נציג המחוז המכהן גרי מילר הרפובליקני.
על אף שזכה במרב קולות הבוחרים מקרב המועמדים הדמוקרטים, הוא סיים במקום השלישי לאחר מילר ורוברט דאטון, מנהיג הסיעה הרפובליקנית בסנאט המדינתי.
לפיכך הוא לא העפיל לבחירות הכלליות, ותקוותיו להיבחר לבית הנבחרים האמריקאי נגוזו.
עם זאת, במרץ 2013, לקראת בחירות 2014, הכריז אגילר כי יתמודד בשנית במחוז הקונגרס ה-31. בבחירות המקדימות הפתוחות סיים שני, אך בבחירות הכלליות גבר על המועמד הרפובליקני פול צ'אבו עם 51.4% מהקולות.
כהונתו של אגילר בקונגרס התמקדה בהגירה לארצות הברית, יצירת מקומות עבודה, תקני מסחר, בקרת נשק, ביטחון לאומי, זכויות להט"ב, ענייני חיילים משוחררים, מלחמה בסמים, חובות הלוואות סטודנטים והגנת הסביבה.
אגילר תמך בחקיקה שנועדה לעודד אנשים בתחום אבטחת המידע להצטרף אל הכוחות המזוינים ופעל למען אפליה של קבלנים ממשלתיים נגד קהילת הלהט"ב ומתן מימון לחיילים משוחררים חסרי בית.
בצוותא עם הסנאטורית דיאן פיינסטיין וחבר הקונגרס הרפובליקני פול קוק, אגילר הציג חקיקה להגנה על בתי הגידול הטבעיים לאורך נהר סנטה אנה.
אגילר נשבע להילחם בביטול חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה, ומיצב עצמו כחבר קונגרס בעל דפוס הצבעה ליברלי.
לקראת התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית החל לכהן כסגן יושב ראש הסיעה הדמוקרטית בבית הנבחרים, והחליף בתפקיד את קת'רין קלארק.
ברוב של 148 מול 82, גבר על עמיתתו רובין קלי ממדינת אילינוי, ובכך נהיה ללטיני הבכיר ביותר בהנהגה הדמוקרטית.
כשנה לאחר מכן, לאחר בחירות 2022 ולקראת התכנסות הקונגרס ה-118, נבחר ליושב ראש הסיעה הדמוקרטית בבית הנבחרים.
פיטר (פיט) בנדיקט הולמס הוא קומיקאי, שחקן, מדבב, תסריטאי, מפיק ושדרן פודקאסט אמריקאי.
נולד בבוסטון לאם ילידת ליטא ולו אח אחד.
בעת שלמד בגורדון קולג' ניגן בהרכב פאנק רוק.
השתתף בסדרה Premium Blend בערוץ קומדי סנטרל.
הוא השתתף בדיבוב בסדרה Ugly Americans בערוץ קומדי סנטרל.
ב-2011 הוציא הולמס אלבום הכולל קטעים שביצע.
בשנת 2013 החל להגיש את תוכנית הלייט נייט The Pete Holmes Show בערוץ TBS.
התוכנית בוטלה ביוני 2014 בשל מספר צופים נמוך.
בשנת 2017 עלתה העונה הראשונה של הסדרה נופל וקם שיצר, בבימוי ג'אד אפאטאו.
בסדרה גילם הולמס את עצמו, כקומיקאי מתחיל בסצנת מועדוני הסטנד אפ בניו יורק.
הסדרה שודרה במשך שלוש עונות ברשת HBO.
הוא גם הוציא את הספר Comedy Sex God בשנת 2017.
בשנת 2019 השתתף בדיבוב הסרט "החיים הסודיים של חיות המחמד 2".
בשנת 2021 השתתף בסרט "שכחתי שאין כמו בבית"; השישי בסדרת הסרטים המצליחה "שכחו אותי בבית".
בשנת 2022 שיחק בתפקיד הראשי בסיטקום "How We Roll" של ערוץ CBS, בתור מכונאי רכב שפורש מעבודתו והופך לשחקן באולינג ידוע.
בשנת 2023 שיחק בסיטקום "בית דין לילי" ברשת NBC; המהווה חידוש לסדרת הטלוויזיה באותו שם ששודרה ברשת בשנים 1984–1992. באותה שנה שיחק בתפקיד קטן בסרט הקומדיה של נטפליקס "משפחה לא מחליפים".
בין אורחיו בפודקאסט היו גארי שנדלינג, ג'אד אפאטאו, עזיז אנסרי, ג'ון מולייני ודיינה קארווי.
בפודקאסט מביעים האורחים את דעתם על נושאים כגון קומדיה, מיניות ודת.
פיזשדיארמט (בהונגרית: Füzesgyarmat) היא עיר בחלק הצפוני של מחוז בקש, בנפת סגהאלום שבהונגריה.
היא מפורסמת בזכות המים התרמיים שלה.
פיזשדיארמט ממוקמת בקצה הצפון מזרחי של מישור דבאבאן כעיירה הצפונית ביותר של מחוז בקש, על גבול המחוזות היידו-ביהר ויאס-נאג'קון-סולנוק מהגדה.
היא מערבית לנהר ברטיו התחתון ב-4 ק"מ.
העיר הקרובה היא מרכז הנפה סגהאלום.
כביש 4212 המוביל מפישפקלדאן לסגהאלום עובר בכיוון צפון-דרום דרך היישוב, דרכו ניתן להגיע גם לשני יישובי הקצה והכבישים הראשיים 42 (מכיוון סגד - בקשצ'אבה) ו-47. הכביש שמגיע מסגהאלום הוא באיכות טובה, ואחר כך הלאה לכיוון פישפקלדאן עד גבול המחוז עדיין בסדר, אבל משם במחוז היידו-ביהר כבר באיכות ירודה.
קו רכבת MÁV 128 מגיע ליישוב.
הסיומת של השם פיזשדיארמט מקורו בשם Kürt-Gyarmat, והקידומת היא מעץ הערבה (Fűz) שמתייחסת לעצי הערבה לאורך הנחל שזרם בעבר דרך היישוב.
לפני התיישבות המדיארים במרכז אירופה ממצאים ארכאולוגיים מוכיחים את נוכחותם של מתיישבים אווארים באזור.
האזכור המתועד הראשון של העיר הוא בשנת 1219 בשם גורמות.
היישוב מימי הביניים התקיים כמעט כולו מחקלאות - בעיקר מגידול בעלי חיים.
במאה ה-19 החל התיעוש (הוקמה הגילדה התעשייתית הראשונה) והחלה גם ההתבורגנות של האוכלוסייה (הקמת אגודות שונות, חוגי קריאה וכו').
פיזשדיארמט זכתה ב-15 באוקטובר 1803 בתואר עיר שוק והייתה זכאית גם לקיים ירידים לאומיים.
בזמן מפקד האוכלוסין של 1828 היו ביישוב כבר 4,076 תושבים.
אז הוקמה ביישוב הגילדה התעשייתית הראשונה (כמוסד התיעוש הראשון בעיר השוק) בשם "חברת אגודת הגילדות המאוחדת" עם 44 חברים של תעשייה זעירה.
היישוב שמר על תואר עיר השוק עד לפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867, אז ויתרה על דרגת העיר מיוזמתה עקב נטל המס הכבד שהתלווה למעמד העיר.
ההתפתחות בין מלחמת העולם הראשונה לבין מלחמת העולם השנייה הייתה תוצאה של פיתוח מפעלי תעשייה והמערכת המוסדית (טחנות, מפעלי לבנים, מזקקה, מפעל נעליים, סניף דואר, טלגרף, מרכז בריאות, בית ספר חדש וכו').
ב-1 ביולי 2000 קיבל היישוב שוב מעמד של עיר.
יהודים התיישבו במקום בתחילת המאה ה-19. בשנת 1880 היו במקום 171 יהודים בעוד שבשנת 1930 כבר התגוררו בה 230. בית הכנסת החדש נבנה בשנת 1929 והוא קיים עד היום ומשמש כבית ספר.
יהודי המקום נשלחו בשנת 1944 למחנות ההשמדה והקהילה נכחדה.
פרנץ ראקוש (בהונגרית: Rákos Ferenc פיזשדיארמט, 4 במרץ 1893 – בודפשט, 24 באפריל 1963) היה עורך דין יהודי-הונגרי, דוקטור במדעי המשפטים (1952), עיתונאי, מתרגם, המפקד הלאומי של המשמר האדום בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית.
טירת ונקהיים - מרחצאות פארק טירת פיזשדיארמט: עם שבע בריכות שחייה - חמש פתוחות, אחת מקורה ואחת מקורה חלקית.
סנט ברברה, קדוש הפטרון של הכורים
בניין בית הכנסת לשעבר (נבנה בשנת 1929) הוא כיום בית ספר, ברחוב יוקאי.
בית הקברות היהודי, עם מצבות בעלות ערך מקומי.
פיטר בארטון וילסון הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל ה-36 של קליפורניה בין השנים 1991–1999. פיט חבר במפלגה הרפובליקנית, ושימש כסנאטור קליפורניה מטעמה בין השנים 1983–1991. הוא כיהן גם כראש העיר ה-29 של סן דייגו בין השנים 1971–1983.
וילסון, נולד בלייק פורסט שבאילינוי , ולאחר שירות בחיל הנחתים של ארצות הברית למד משפטים באוניברסיטת ברקלי .
הוא פעל למען רפובליקנים כמו ריצ'רד ניקסון ובארי גולדווטר.
וילסון זכה בבחירות במדינת קליפורניה ב-1966 והפך לראש עיריית סן דייגו ב-1971. הוא כיהן בתפקיד זה עד 1983, אז הפך לחבר בסנאט של ארצות הברית.
בסנאט, וילסון תמך ביוזמת ההגנה האסטרטגית ובחוק חירויות האזרח של 1988 , אולם התנגד לחוק התקציב ב-1990 .
הוא התפטר מהסנאט לאחר שניצח בבחירות ומונה למושל קליפורניה ב-1990 .
כמושל, הוא חתם על חוק שלוש הפסילות ותמך בהסרת רגולציה על אנרגיה.
הוא גם תמך בהצעת קליפורניה 187 , שהקימה מערכת מיון אזרחות בניהול המדינה מתוך כוונה למנוע ממהגרים בלתי חוקיים להשתמש בשירותים חברתיים.
הוא שקל להתמודד לנשיאות בפריימריז הרפובליקנים ב-1996 אך נשר מהמירוץ.
וילסון פרש מתפקידו הציבורי לאחר שכיהן שתי קדנציות כמושל.
לאחר הפרישה, עבד במספר עסקים והיה קשור למספר ארגונים נוספים.
הוא עמית אורח מכובד במכון הובר השמרני.
וילסון היה גם יו"ר שותף בקמפיין המושל המוצלח של ארנולד שוורצנגר ב-2003 ושימש כיועץ קמפיין למסע הבחירות הלא מוצלח של לארי אלדר ב-2021.
פיטר ברטון וילסון נולד ב-23 באוגוסט 1933 בלייק פורסט , אילינוי, פרבר מצפון לשיקגו.
הוריו היו ג'יימס בון וילסון ומרגרט (קלגהאן) וילסון.
משפחת וילסון התיישבה בסנט לואיס שבמיזורי כשפיט היה בבית ספר יסודי.
בסתיו 1951, פיט וילסון נרשם לאוניברסיטת ייל שבניו הייבן, שם קיבל מלגת הדרכה לקציני מילואים של חיל הים של ארצות הברית (ROTC), התמחה באנגלית, וקיבל את התואר הראשון שלו באמנויות.
הוא בחר להצטרף לחיל הנחתים עם סיום לימודיו.
לאחר שסיים את לימודיו בייל, שירת וילסון שלוש שנים בחיל הנחתים של ארצות הברית כקצין חי"ר, ולבסוף הפך למפקד מחלקה.
עם סיום שירותו בחיל הנחתים, וילסון קיבל תואר דוקטור למשפטים מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
ב-1962, בזמן שעבד עבור המועמד הרפובליקני למשרת המושל ריצ'רד ניקסון, וילסון הכיר את הרב קליין , אחד מעוזריו הבכירים של ניקסון.
קליין הציע שוילסון יתמודד לפוליטיקה של דרום קליפורניה.
ב-1963 עבר וילסון לסן דייגו.
לאחר שעבר את הבחינה ללשכת עורכי הדין בניסיון הרביעי שלו, החל וילסון את עיסוקו כעורך דין פלילי בסן דייגו, אך הוא מצא שעבודה כזו מתגמלת רק מעט ודחויה עליו באופן אישי.
מאוחר יותר הוא הסביר זאת ללוס אנג'לס טיימס, "הבנתי שאני לא יכול להיות עורך דין פלילי - כי רוב האנשים שמגיעים אליך אשמים".
וילסון עבר למשפט קונבנציונלי יותר והמשיך בפעילותו בפוליטיקה המקומית, ולקח חלק בקמפיין הלא מוצלח של בארי גולדווטר במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1964. חיבתו של וילסון לפוליטיקה ולניהול הפרטים היומיומיים של התהליך הפוליטי הלכה וגדלה.
הוא השקיע שעות בקמפיין גולדווטר, זכה לידידותם של מעודדים רפובליקאים מקומיים הנחוצים כל כך לקריירה פוליטית, וב-1966, בגיל שלושים ושלוש, התמודד וזכה במושב באספת מדינת קליפורניה, במקום קלייר בורגנר .
וילסון נבחר מחדש לאספה ב-1968 וב-1970, וב-1971 נבחר לראשות העיר סן דייגו.
וילסון כיהן שלוש קדנציות כראש עיריית סן דייגו, מ-1971 עד 1983.
ב-1982 זכה וילסון בפריימריז הרפובליקני בקליפורניה במקום הסנאטור האמריקני הפורש S.I.
יריבו הדמוקרטי של וילסון היה ג'רי בראון.
הנשיא רונלד רייגן ערך מספר ביקורים בקליפורניה בסוף המירוץ לקמפיין למען וילסון.
רייגן צייץ שהדבר האחרון שרצה לראות הוא את שני מושבי הסנאט של מדינת הולדתו נופלים לידי הדמוקרטים.
למרות סקרים שהצביעו על ניצחון דחוק של בראון, וילסון ניצח אותו בבחירות.
ב-19 באוקטובר 1983, וילסון הצביע בעד הצעת חוק הקובעת את יום מרטין לותר קינג.
החקיקה נחתמה לחוק על ידי הנשיא רייגן בחודש שלאחר מכן.
בינואר 1988, וילסון הצביע בעד חוק השבת זכויות האזרח משנת 1987 .
ביוני 1984 הצביע וילסון בעד חקיקה המגבילה כספים שיועדו כבישים מהירים פדרליים למדינות שלא העלו את גיל המינימום לשתייה ל-21.
ב-1988, וילסון ניצח במירוץ לסנאט של ארצות הברית מול יריבו הדמוקרטי, ליאו טי מקארתי .
הוא הפך לאדם הראשון שקיבל יותר מ-5 מיליון קולות במרוץ בודד לסנאט, ו-5.1 מיליון הקולות שלו היו שיא של הכי הרבה קולות שזכה מועמד רפובליקני לסנאטור, שלא נשבר עד 2020, כאשר ג'ון קורנין מטקסס עקף אותו.
בשבועות שלאחר הכרזת מושל קליפורניה ג'ורג' דוקמג'יאן , כי אינו מתמודד לכהונה שלישית, שקל וילסון הצעה למשרת מושל.
בתחילת כהונתו השנייה בת שש שנים בסנאט, וילסון הכריז על תוכניות להתמודד על מושל קליפורניה.
ב-7 בינואר 1991 הוא התפטר מהסנאט עם השבעתו כמושל קליפורניה, ומינה את ג'ון סימור ליורשו.
וילסון זכה במועמדות הרפובליקנית לתפקיד מושל קליפורניה והחליף בכך את המושל הרפובליקני שמשל שתי קדנציות, ג'ורג' דוקמג'יאן .
בבחירות הכלליות, הוא ניצח את ראש עיריית סן פרנסיסקו לשעבר, דיאן פיינסטיין, הדמוקרטית.
וילסון הושבע כמושל ב-7 בינואר 1991.
כמושל, וילסון פיקח על ההתאוששות הכלכלית בקליפורניה.
הוא ירש את הכלכלה הגרועה ביותר של המדינה מאז השפל הגדול, והתעקש על משמעת תקציבית קפדנית וביקש לשקם את הסביבה של המדינה להשקעות וליצירת מקומות עבודה חדשים.
למרות אמונתו בשמרנות פיסקלית, וילסון העלה את מס המכירה כדי לצמצם את הגירעון של המדינה, והטיל מס מכירה חדש על עיתונים וחטיפים.
הוא גם העלה את דמי רישוי הרכב ואת שכר הלימוד במכללה.
ב-1991, שכר הלימוד באוניברסיטת קליפורניה עלה ב-40%, וב-24% באוניברסיטת קליפורניה סטייט .
עם זאת, ב-1993 בוטל מס החטיפים על ידי בית המחוקקים של המדינה.
פחות משנה לתוך כהונתו הראשונה כמושל, וילסון הטיל וטו על הצעה "AB 101", הצעת חוק שנכתבה כדי לאסור אפליה בשוק העבודה על בסיס נטייה מינית.
וילסון חשש שהצעת החוק תגביר את התביעות ותהפוך את קליפורניה לפחות תחרותית מבחינה כלכלית.
הווטו נתקל במחאות שכללו הפגנות במהלך ההופעות והנאומים הפומביים הבאים של וילסון.
ב-22 בפברואר 1993, וילסון הוציא צו ביצוע האוסר על עישון ברוב בנייני המדינה, שכלל "בניינים הנשלטים על ידי בתי המשפט, בית המחוקקים או שתי מערכות האוניברסיטאות של המדינה".
הצו היה אמור להיכנס לתוקף ב-31 בדצמבר.
וילסון אמר כי עישון פסיבי "מאיים על בריאותם של עובדי מדינה".
וילסון נבחר מחדש לכהונת מושל שנייה ב-1994, כשהוא זכה ל-55% מהקולות במרוץ שלו נגד גזברית המדינה הדמוקרטית קתלין בראון , בתו של מושל קליפורניה לשעבר, פט בראון .
לפי מחקר אחד, וילסון ניצל רגשות נגד מהגרים כדי לזכות בבחירות חוזרות.
במשך רוב זמנו כמושל, וילסון הפחית את הוצאות התשתית לנפש עבור קליפורניה, כפי שעשה כראש עיריית סן דייגו.
פרויקטי בנייה רבים - בעיקר פרויקטים של הרחבת ושיפור כבישים מהירים - עוכבו, בעוד שפרויקטי תחזוקה ובנייה אחרים נזנחו לחלוטין.
בתום תקופת כהונתו הוא הוחלף על ידי סגן המושל גריי דייוויס כמושל.
סקר של לוס אנג'לס טיימס מספטמבר 1998 מצא כי 55% מהמצביעים הרשומים בקליפורניה תמכו בוילסון.
וילסון תמך בחידוש עונש מוות בקליפורניה, לאחר הקפאת 25 שנה, והוא חתם על צו המוות להוצאתו להורג של רוצח הילדים רוברט אלטון האריס .
האריס הוצא להורג ב-1992. בסך הכל חמישה אנשים הוצאו להורג במהלך כהונתו (שניים בתא גזים ושלושה בזריקת רעל).
פיזשאבון (בהונגרית: Füzesabony) היא עיר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בפיזשאבון מספר התושבים נמצא בירידה.
על פי עדויות ארכאולוגיות המוצגות במוזיאון הלאומי ההונגרי האזור מיושב מהתקופה הפרהיסטורית.
פיזשאבון עצמו מוזכר לראשונה בתעודות משנת 1261 ומאז הוא מיושב לסירוגין.
הכנסייה הקתולית, שעל רכושה עומד הכפר, מנעה התיישבות יהודית עד למחצית השנייה של המאה ה-19. היהודים שהתיישבו בה לאחר מכן היו ברובם סוחרים ופקידים.
היחסים בין הנוצרים ליהודים היו בדרך כלל טובים גם בתקופת "הטרור הלבן" לא נפגעו היהודים באזור.
הקהילה עצמה התארגנה בסוף המאה ה-19 והצטרפה לזרם האורתודוקסי.
בשנת 1910 נבנה בכפר בית כנסת, בנוסף לבית ספר, חדר, אגודת נשים ומקווה שהיו לקהילה.
לא הייתה בכפר פעילות של התנועה הציונית ושליחי המפלגות הציוניות לא הורשו להופיע בפומבי בקהילה.
במלחמת העולם הראשונה נהרגו שלושה יהודים בקרבות.
בשנת 1942 הוטלו מגבלות על חנוונים יהודים, נאסר עליהם למכור סחורות שונות, בעלי מלאכה לא הצליחו להשיג חומרי גלם והציבור נצטווה לא לתת להם עבודה.
לבסוף, איבדו יהודים רבים את רישיונותיהם ושליש מהקהילה היה תלוי במוסדות רווחה.
באותה שנה נלקחו 15 גברים לעבודות כפייה.
בשנת 1944, בעקבות הכיבוש הגרמני, נעצרו עשרה יהודים ונשלחו למחנה מעצר, כולם נהרגו.
בפסח 1944 נצטוו היהודים להגיע לשוק עם כלים לבניית כביש תוך 30 יום.
ובמאי הועברו היהודים לגטו שם הוחזקו יותר מ-2,000 יהודים.
חוץ מהחולים והקשישים, כולם ישנו בשטח הפתוח.
לאחר ימים אחדים הופרדו אותם יהודים כשירים לעבודה מהאחרים, ונשלחו לקישגומבאש ().
מאוחר יותר הם הועברו למחנה ההשמדה הנאצי אושוויץ.
מספר שבועות לאחר מכן, השאר נשלחו ל-קרצ'נד שם עברו חקירה אכזרית כדי לגרום להם לחשוף את מקום הימצאם של תכשיטיהם וחפצי ערך אחרים.
לבסוף, ב-15 ביוני, הם גורשו למחנה ההשמדה אושוויץ.
לאחר המלחמה חזרו 25 ניצולים לכפר, הקימו אנדרטה לנספים וניסו לחדש את חיי הקהילה.
בשנת 1964 חיו בכפר שלושה יהודים.
פרנק קנדול "פיט" אוורסט ג'וניור היה טייס קרב אמריקאי, נודע לרוב בשל היותו טייס ניסוי ומהנדס טיסה במהלך שנות ה-50.
אוורסט נולד ב-9 באוגוסט 1920 בפיירמונט, וירג'יניה המערבית.
אחרי שסיים את לימודיו בתיכון פיירמונט בשנת 1938, עבר ללמוד באוניברסיטת פיירמונט סטייט לשנה.
לאחר מכן עזב ללמוד באוניברסיטת מערב וירג'יניה, בה למד הנדסה כהכנה לקריירה התעופה שצפה לעצמו.