tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הסופה הגיעה בשיאה למדרגה חמש בסולם סאפיר סימפסון.
הסופה פגעה בחופי ארצות הברית בין סבין פאס, טקסס וג'ונסונס באיו, לואיזיאנה.
בעת הפגיעה בחוף הגיעו הרוחות למהירות של 190 קמ"ש, והסופה יצרה גל שגובהו 3 מטרים.
הסופה החלה במערב האוקיינוס האטלנטי, חצתה את פלורידה ואת קובה והמשיכה דרך מפרץ מקסיקו לטקסס ולואיזיאנה.
כהכנה לסופה פונו שטחי החוף של טקסס ולואיזיאנה.
העובדה כי הסופה פרצה כשלושה שבועות לאחר הוריקן קטרינה הביאה לאמצעי זהירות מוגברים של הממשל והאזרחים.
הסופה גרמה ל-120 הרוגים, מתוכם שבעה בלבד נפגעו ישירות כתוצאה מן הרוחות.
שמה של הסופה – "ריטה" – מעיד על כך שבשנת 2005 התרחש מספר גדול במיוחד של סופות טרופיות (מרבית הסופות הטרופיות אינן מתפתחות לסופות הרסניות).
כל סופה זוכה לשם לפי סדר אלפביתי עולה.
בשנת 2005 הגיעו לאות "R", וזו הפעם השנייה שמגיעים לאות זו מאז שנת 1950, שבה החלו לתת לסופות שמות.
הסופה החלה במערב האוקיינוס האטלנטי ופגעה בקי וסט כשהייתה בעוצמה 2 בסולם סאפיר סימפסון.
כאשר עברה הסופה מעל מפרץ מקסיקו היא התחזקה והתעצמה, מפני שמי המפרץ היו חמים במעלה אחת מעל הממוצע השנתי, והגיעה במהירות לעוצמה 3.
ראש עיריית ניו אורלינס הורה בשנית על פינוי העיר מחשש לנזקי הסופה הצפויה, דבר שמנע את המשך שיקומה של העיר.
מושל טקסס, ריק פרי, הורה על השבת כל עובדי כוחות ההצלה (1,200 במספר) שנשלחו לניו אורלינס לעזור במאמצי השיקום לאחר הוריקן קתרינה.
ראשי מחוז גלבסטון הורו על פינוי המחוז.
כמו כן פנה ראש עיריית יוסטון, ביל וייט לתושבי העיר וביקש מהם לעזוב את העיר.
יוסטון היא מישורית ברובה ועל כן נוטה להיות מוצפת במקרי סופה.
גובה העיר מעל פני הים הוא 15 מטרים בלבד, ובשל היותה מישורית ונמוכה מתקשה מערכת הביוב של העיר לקלוט את מי הגשמים הרבים.
מספר האנשים שמתו כתוצאה מהסופה הגיע ל-120. רק שבעה מתוכם מתו באופן ישיר מהסופה, כלומר מקרי מוות שנבעו מהשפעות ישירות של רוחות, הצפות, טורנדו, או השפעות ימיות של הסופה.
שאר מקרי מוות הם עקיפים, דהיינו מקרי מוות שנבעו מתאונות, פשעים, שריפות, או בעיות בריאות (כמו הרעלות, מחלות, מחסור בעזרה רפואית וכו') שהתעוררו בעקבות הסופה, הפינוי לקראתה ומאמצי השיקום שלאחריה.
מדינהסה"כ למדינהמחוז או קהילהמספר מקריםמקרי מוות ישיריםמיסיסיפי3פייק3 0טקסס24דאלאס240סה"כ27270
מעל 340,000 אנשים פונו מבתיהם בפלורידה ובקובה.
הסופה הציפה מספר רב של כבישים באזור הקיז של פלורידה.
לא היו מקרי מוות באזורים אלה.
בשל הסופה החלו המים לעלות ופרצו דרך הסכרים שתוקנו לאחר הוריקן קתרינה והציפו בשנית את ניו אורלינס.
בעת פינוי תושבי בית אבות באזור בלאייר עלה אוטובוס בלהבות והתפוצץ.
הסופה עצמה גרמה לנזקים קלים בלבד ביוסטון .
ריטה שברה מספר שיאי מזג אוויר, בהיותה הסופה השלישית בעוצמתה שנמדדה בחוף המערבי של האוקיינוס האטלנטי מאז שהחלו מדידות נתוני מזג האוויר.
ריטה היא הסופה החזקה ביותר בעוצמתה שנמדדה במפרץ מקסיקו (ואף שברה את שיאה של הוריקן קתרינה שהייתה החזקה בעוצמתה לפני כן).
אזור מפרץ מקסיקו מהווה אתר שאיבה וזיקוק נפט מרכזי בארצות הברית, ופגיעה בו משפיעה על צריכת הנפט של ארצות הברית.
במפרץ מזוקקים למעלה מ-30% מהנפט הנצרך בארצות הברית, ונשאבות בו למעלה מ-2 מיליון חביות נפט מדי יום (300,000 מטר מעוקב נפט).
פגיעה בזיקוק והפקת הנפט הביאה לעליית מחירים בשוקי הנפט בארצות הברית והשפיעה על שוקי הנפט העולמיים.
כלכלנים העריכו כי כלכלת ארצות הברית תיפגע קשות בעקבות פגיעת הוריקן ריטה והוריקן קתרינה, התל"ג של ארצות הברית יקטן ב-1%, וכ-500,000 תושבים יאבדו את מקומות עבודתם.
בתי זיקוק לנפט שנפגעו מהסופה כוללים את:
בתי הזיקוק קאלקאסיו, בלייק צ'ארלס, לואיזיאנה, 32,000 חביות ליום.
קיטגו פטרוליום, לייק צ'ארלס, לואיזיאנה, 310,000 חביות ליום.
קונוקו פיליפס, לייק צ'ארלס, לואיזיאנה, 250,000 חביות ליום.
אקסון מובייל, בומונט, טקסס, 348,000 חביות ליום.
מוטיבה אנטרפריזס, פורט ארתור, טקסס, 285,000 חביות ליום.
ואלרו, פורט ארתור, טקסס, 250,000 חביות ליום.
הוריקן סטן - סופת ההוריקן האחד עשר בעונת ההוריקנים של האוקיינוס האטלנטי בשנת 2005. הסופה דורגה בקטגוריה 1 (הקטגוריה החלשה ביותר), ופגעה במרכז אמריקה ב-4 באוקטובר 2005. מהירותה המרבית הייתה 130 קמ"ש, והיא גרמה לשיטפונות ולמפולות בוץ בגואטמלה, אל סלוודור, מקסיקו, ניקרגואה, הונדורס וקוסטה ריקה.
בעקבות הסופה נמנו 1,668 הרוגים.
את הפגיעה הקשה ביותר ספג הכפר פנבאח במערב גואטמלה, שנפגע ממפולת בוץ.
הסופה נוצרה במערב הים הקריבי, מול החוף המזרחי של מקסיקו, בבוקר ה-2 באוקטובר.
בבוקר ה-4 באוקטובר היא התחזקה והוגדרה כהוריקן, פגעה בדרום ובמזרח מקסיקו ובמרכז אמריקה, ונחלשה במהלך היום.
בעקבות הסופה ומטר המשקעים (עד 500 מ"מ גשם), נגרמו שיטפונות ומפולות בוץ שהשמידו כפרים ושדות גידול רבים, לרבות שדות קפה.
מדינה אבדות גואטמלה 1,513 אל סלוודור 69 מקסיקו 80 ניקרגואה 3 הונדורס 6 קוסטה ריקה 1 סה"כ 1,668
הוריקן וילמה הייתה סופת ההוריקן החזקה ביותר אי פעם שנמדדה וה-12 בעונת ההוריקנים האטלנטית 2005. הסופה נוצרה ב-15 באוקטובר, ונחלשה ב-25 באוקטובר.
בשיאה היא דורגה בקטגוריה 5 (הקטגוריה החזקה ביותר), מהירות הרוח המרבית שלה הייתה כ-295 קמ"ש ונמדד שקע ברומטרי של 882 מיליבר (שיא).
הסופה פגעה בעיקר בחצי האי יוקטן במקסיקו, בקובה ובמדינת פלורידה שבארצות הברית.
בעקבות הסופה נמנו 87 הרוגים, ועלות הנזקים נאמדת בכ-30 מיליארד דולר.
הסופה נוצרה ב-15 באוקטובר במזרח הים הקריבי, מדרום-מערב לג'מייקה.
ב-17 באוקטובר היא הוגדרה כסופה טרופית, ב-18 באוקטובר הוגדרה כהוריקן וב-19 באוקטובר היא הוגדרה כהוריקן מקטגוריה 5, עם רוחות במהירות של 295 קמ"ש.
באותו יום נמדד בעין הסופה הלחץ האטמוספירי הנמוך ביותר שנמדד להוריקן באוקיינוס האטלנטי - 882 מיליבר.
ב-20 באוקטובר הסופה נחלשה והוגדרה בקטגוריה 4, עם רוחות במהירות של 250 קמ"ש.
ב-21 באוקטובר הסופה הגיעה לחצי-האי יוקטן במקסיקו, וב-23 באוקטובר הגיעה למפרץ מקסיקו כסופה בקטגוריה 2. בבוקר ה-24 באוקטובר הסופה הגיעה לפלורידה כסופה בקטגוריה 3, עם רוחות במהירות של 200 קמ"ש.
במהלך היום היא נחלשה, והוגדרה בקטגוריה 2. כשש שעות אחרי שפגעה בפלורידה היא חזרה לאוקיינוס האטלנטי, והוגדרה בקטגוריה 3 מצפון לאיי בהאמה.
ב-25 באוקטובר היא נחלשה, מדרום לנובה סקוטיה שבקנדה.
במקסיקו הסופה גרמה לנזק רב באזור קנקון, להצפות ולהרס תשתיות.
בקובה נגרמו הצפות רבות, בעיקר באזור עיר הבירה הוואנה.
בדרום פלורידה נגרמו הצפות באיי הקיז, מיליוני בתים נותקו מאספקת חשמל ונזק משמעותי נגרם באזור פורט לודרדייל.
בהאיטי הסופה גרמה למפולות בוץ.
מדינה מספר הרוגים איי בהאמה1 האיטי 12 מקסיקו 8 ארצות הברית (פלורידה) 61 קובה 4 ג'מייקה 1 סה"כ 87
הוריקן דין היה סופה טרופית בדרגה 5, החזק ביותר בעונת ההוריקנים האטלנטית 2007, ההוריקן השביעי בעוצמתו עם לחץ מינימלי של 905 מיליבר והשלישי בעוצמתו בזמן פגיעתו בחוף אי פעם.
דין החל את מסלולו ליד חופי כף ורדה, והמשיך לכיוון מערב-צפון-מערב תוך שהוא חוצה את הים הקריבי ועובר סמוך לג'מייקה.
ב-21 באוגוסט פגע דין בחצי האי יוקטן שבמקסיקו ונחלש מאוד, אך המשיך ועבר מעל מפרץ קמפצ'ה שבדרום מפרץ מקסיקו, התחזק מעט, וב-22 באוגוסט עלה שוב על החוף, הפעם באזור וראקרוס.
הוריקן דין גבה את חייהם של 44 בני אדם, וגרם לנזק של כ-1.5 מיליארד דולר.
דין היה ההוריקן הראשון מזה 15 שנה, מאז הוריקן אנדרו בשנת 1992, שפגע בחוף בעוצמה 5 בסולם ספיר-סימפסון.
למרות שדין היה חזק בהרבה מאנדרו, הוא פגע באזורים פחות מיושבים וגרם לפחות נפגעים ונזק.
ב-11 באוגוסט 2007, גל טרופי נע מערבה מחופי אפריקה, ובנוכחותם של תנאים מתאימים הפך בהדרגה לשקע טרופי כ-835 ק"מ מערבית לחופי כף ורדה וקיבל את השם "דין".
השקע התקדם במהירות מערבה, והוכרז כסופה טרופית ב-14 באוגוסט בשעה 1500 UTC.
הסופה המשיכה להתחזק למרות חדירת אוויר קר ויבש מצפון שהאט את התהליך, וב-15 באוגוסט נצפו תחילת היווצרותן של רצועות גשם ושל עין חלקית.
בערבו של אותו היום דין המשיך לגדול ולהתחזק להוריקן בדרגה 4, תהליך שנמשך גם בלילה.
בבוקר ה-18 באוגוסט נצפתה בתמונת לוויין עין כפולה שסימנה תהליך של החלפת קיר העין בהוריקן, שגרם לתנודות בעוצמתו.
ניתוח הנתונים לאחר הסופה הראה כי כבר באותו היום דין הגיע לעוצמה 5 עם רוחות במהירות 265 קמ"ש, בניגוד לסברה באותו הזמן שדין הגיע לדרגה זו רק ביום למחרת.
תהליך החלפת קיר העין הסתיים בבוקר ה-19 באוגוסט וגרם להחלשות מעטה של ההוריקן בהגיעו סמוך לחופי ג'מייקה.
דין עבר דרומית להאיטי וכ-40 ק"מ דרומית לג'מייקה ב-19 באוגוסט, כשהוא גורם לכמויות גשם גדולות של עד 330 מ"מ, המשיך בתנועתו לכיוון מערב-צפון-מערב והחל להתחזק שוב בעקבות מעבר מעל אזור בעל טמפרטורה גבוהה של מי הים.
ב-21 באוגוסט 0035 UTC דין הגיע לדרגה 5 בשנית, ובעוצמה זו פגע בחופי קינטנה רו, כ-65 ק"מ צפון מזרחית לגבול מקסיקו-בליז.
ההוריקן נחלש במעברו מעל היבשה, אך עבר את חצי האי יוקטן ונכנס למימי מפרץ קמפצ'ה כהוריקן בדרגה 1, כשהמבנה שלו לא יכול לתמוך בהוריקן בעוצמתו הקודמת.
דין התחזק מעט מעל למפרץ מקסיקו, והגיע לצדו המערבי של המפרץ כהוריקן בדרגה 2 עם רוחות במהירות 160 קמ"ש, שם עלה שנית על החוף, הפעם באזור וראקרוס.
הסופה גרמה לגשמים חזקים בכמות של עד 390 מ"מ באזור סן לואיס פוטוסי.
ההוריקן נחלש במהירות ונעלם מעל למרכז מקסיקו.
מערכת לחץ נמוך, שריד לסופה, עברה לאוקיינוס השקט, שם נעה בהשפעת אנטי ציקלון ונעלמה סופית ב-27 באוגוסט כשעברה מעל לקליפורניה.
מסלולו הצפוי של הוריקן דין עבר מעל אזורי שיט ואסדות קידוח רבות בים, ובאזורים יבשתיים מיושבים על פני מספר מדינות, מה שגרר הכנות נרחבות של חברות ומדינות רבות.
ב-14 וה-15 באוגוסט כבר הייתה התרעה ברורה לגבי מסלולו ועוצמתו של ההוריקן, ומשלב זה החלו להתפרסם אזהרות רשמיות.
כתריסר ספינות שינו את לוח הזמנים שלהן כדי להימנע ממפגש עם ההוריקן.
ערכם של חוזים עתידיים עבור עסקאות נפט עלה רבות, כשאנליסטים רבים חזו את הפגיעה באספקת הנפט כתוצאה ממעבר ההוריקן בים הקריבי.
חברת טרנסאושן (Transocean), הגדולה ביותר בתחום הקידוחים הימיים, פינתה ב-15 באוגוסט 11 עובדים "לא חיוניים" מאסדת קידוח 260 ק"מ דרומית לניו אורלינס, והשאירה עליה 125 עובדים.
יום למחרת פינה תאגיד של 275 עובדים מהאזור, בנוסף ל-188 שפונו בעקבות הסופה הטרופית ארין.
ב-18 באוגוסט נסגרו ופונו אסדות קידוח נוספות, ויצור הנפט והגז הטבעי במפרץ מקסיקו ירד בכ-1%.
פמקס, חברת הנפט המקסיקנית, החלה בפינוי קידוחים ובארות באזור ב-19 באוגוסט, כשפינתה 13,600 עובדים מ-140 אסדות.
למחרת, עם עדויות נוספות על התחזקות הסופה, מספר העובדים המפונים עלה ל-18,000 מ-407 אסדות.
מהלך זה הקטין את כמות יצור הנפט העולמית ליום ב-2.65 מיליון חביות ואת כמות הגז הטבעי בכ-74 אלף קוב.
כשהוריקן דין התקרב לאזור האנטילים הקטנים, החלו הרשויות המקומיות לפרסם אזהרות ברמות שונות.
אזהרת הוריקן פורסמה עבור סנט לוסיה, דומיניקה, מרטיניק וגוואדלופ.
התראות ברמות נמוכות יותר פורסמו עבור 15 איים נוספים באזור.
צוותי חירום הוכנסו לכוננות, בוטלו חופשות של עובדי ארגוני הצלה, נסגרו שדות תעופה והרשויות המקומיות הכינו את המקלטים ואף פינו אליהם תיירים.
ההכנות לקראת ההוריקן באזור האנטילים הגדולים החלו ב-17 באוגוסט.
אזהרת הוריקן פורסמה עבור ג'מייקה, חלקים מהאיטי וחלקים מהרפובליקה הדומיניקנית.
התראות נוספות פורסמו עבור שאר שטחה של היספניולה וחלקים מקובה.
מאות אלפי תושבים פונו מאזורים חופיים ונמוכים, והופעלו תוכניות לשעת חירום בכל האזור.
אזהרת הוריקן פורסמה עבור כל אזור החוף והאיים שמצפון לבליז סיטי, וממשלת בליז ביקשה מתושביה לנוע אל פנים היבשת, בחשש שהמבנים לא יעמדו ברוחות העזות הצפויות.
משמר החופים נפגש עם ועדות חירום של מספר איים ויחד תכננו פינוי של תושבים ותיירים בסירות ומטוסים.
מתאם מנהלת ארגון החירום הלאומי של בליז לאיים הודיע כי ניתן לבצע פינוי מלא אם הצורך בכך יעלה.
ב-17 באוגוסט, בעקבות בקשה של ממשלת קינטנה רו, הכריזה הממשלה הפדרלית של מקסיקו על מצב חירום במדינה זו ואייה.
ב-18 באוגוסט הרשויות החלו לפנות תושבים, והעבירו כ-2,000 מתושבי האי הולבוקס.
הערכות שונות גרסו כי ישנם כ-80,000 תיירים בקנקון ובמקומות נוספים במדינה הנמצאים בסיכון, וחברות תעופה התבקשו שלא להגיע לאזור.
בקנקון הוכנו מקלטים עבור 73,000 איש, ובמדינה השכנה יוקטן, התכוננו לסופה עם כ-20,000 חבילות מזון.
ההכנות בארצות הברית התמקדו בלואיזיאנה ובטקסס, הממוקמות מצפון למפרץ מקסיקו.
ב-16 באוגוסט הופעל צוות חירום בלואיזיאנה, שתפקידו היה לפקח ולתאם את ההכנות לסופה.
ביום למחרת הוכרז מצב חירום במדינה, והוגשה בקשת סיוע כספי לממשלה הפדרלית.
טקסס התאוששה ממעבר הסופה הטרופית ארין שהורידה ממטרים כבדים, והיה חשש שגשמים נוספים מהוריקן דין יגרמו להצפות.
המושל העמיד בכוונות את חיילי צבא טקסס והמשמר הלאומי וכן הורה להכין מקלטים, אך לבסוף לא היה צורך בהם.
הוריקן דין גרם לנזק ב-15 מדינות במסלולו מעל הים הקריבי ומפרץ מקסיקו, כשהוא משאיר אחריו 44 הרוגים ונזק מצטבר של כ-1.5 מיליארד דולר.
דין עבר בתחילה מעל האנטילים הקטנים ב-17 באוגוסט, אחר-כך עבר מעל הים הקריבי ושוליו גרמו לנזק באנטילים הגדולים.
הוא עבר ליד ג'מייקה כהוריקן בדרגה 4, התחזק, וגרם את מרב הנזק כשפגע בחופי מקסיקו כהוריקן בדרגה 5 ב-21 באוגוסט.
פגיעתו השנייה בחוף, יום למחרת, הייתה הרסנית פחות.
הוריקן דין נכנס אל הים הקריבי דרך תעלת סנט לוסיה שבין סנט לוסיה ומרטיניק ב-17 באוגוסט 2007, כשהוא עדיין בדרגה 2. הסופה גרמה למותם של ארבעה בני אדם, הרסה בניינים לאורך שרשרת האיים ומוטטה את התשתית החקלאית של סנט לוסיה, מרטיניק ודומיניקה.
דין עבר דרומית לאנטילים הגדולים, אך רצועות הגשם שהתלוו לסופה גרמו לרוחות חזקות וגשמים באיים רבים.
ההוריקן עבר דרומית לג'מייקה כשהוא בדרגה 4, וגרם להצפות בצידו המזרחי של האי, לגלישת קרקעות בחלקו הצפון מזרחי, לקריסת בניינים ולחסימות כבישים, ובנוסף למותם של שלושה אנשים.
בהאיטי וברפובליקה הדומיניקנית שבאי היספניולה נהרגו 20 בני אדם ומאות נשארו חסרי בית.
לא נרשמו השפעות יבשתיות של הסופה, אך ההוריקן גרם למותה של ילדה בת 4 כשסירתה טבעה בגלים הגבוהים שבנהר הקוקרה.
דין פגע בחופיה המזרחיים של מקסיקו ב-21 באוגוסט, וגרם למשבי רוח של עד 320 קמ"ש.
את עיקר הנזק ספגה העיר צ'טומל, בירת קינטנה רו, הממוקמת כ-65 ק"מ דרומית למקום פגיעת ההוריקן בקרקע.
הרוחות החזקות גרמו לקריסת מאות מבנים, וגרמו נזק רק לנמלים באזור.
בפגיעה השנייה של דין בקרקע באזור וראקרוס שני נהרות עלו על גדותיהם וירד גשם בתפוצה נרחבת, אך הפקת הנפט באזור לא נפגעה קשות וחודשה לאחר זמן קצר.
13 בני אדם נהרגו במקסיקו כתוצאה מהסופה, כשמותם נגרם מקריסת בתים, מפולות בוץ, התחשמלות ופגיעות ברק.
לא נרשמו השפעות יבשתיות של הסופה.
ההוריקן גרם לגלים גבוהים וזרמי ים חזקים סמוך לחופי פלורידה, שהביאו לטביעתו של אדם אחד ולחילוצם של כ-35. מערכת הלחץ הנמוך שהמשיכה לנוע באוקיינוס השקט עברה מעל קליפורניה ומדבר מוהאבי ב-27 באוגוסט וגרמה להצפות מקומיות בנבדה ונזק קל.
חברות הספנות חזרו לפעילות רגילה וספינותיהן חזרו למסלוליהן המקוריים ב-27 באוגוסט, לאחר שאלה השתנו כדי למנוע מפגש עם הוריקן דין בימים הקודמים.
בעקבות הנזק הרב שגרם ההוריקן, החליט הארגון המטאורולוגי העולמי ב-13 במאי 2008 שלא להשתמש שוב בשם "דין" והחליף אותו בשם "דוריאן", שיהיה בשימוש בעונת 2013.
דין הוגדר כהוריקן בדרגה 2 כשעבר מעל מרטיניק, אך הרוחות החזקות והגשמים גרמו לשיטפונות ולהרס של כ-70% מיבול קני הסוכר באי ולהרס כל מטעי הבננות, נזק של כ-630 מיליון דולר.
תעשיית התיירות באי כמעט ולא נפגעה, ופרט לפגיעה קלה במספר בתי מלון, התאוששה תוך מספר ימים.
שדה התעופה נפתח כיום לאחר מעבר ההוריקן.
ראש ממשלת צרפת ושר החוץ הגיעו למרטיניק לאמוד את הנזק, והעירכו כי 600 בני אדם נשארו ללא קורת גג.
ביקורם הניע מספר סופרים מפורסים במדינה לכתוב מכתב פומבי ולהביע את מורת רוחם מהטיפול של ממשלת צרפת במשבר.
זמן קצר לאחר מעבר הסופה ביקר במדינה ראש ממשלת צרפת ואיתו צוות מומחים, אשר העריכו את אופי ושווי הנזק שנגרם.
הממשל המקומי דיווח כי מעל 75% ממטעי הבננות נפגעו, ולקח כחצי שנה להחל שוב בגידול בננות, למרות הבטחת ממשלת צרפת שהעניין יטופל תוך שלושה חודשים.
נזקים קלים אחרים כתוצאה משיטפונות והצפות טופלו במהירות.
תוכנית המזון העולמית צרפה 5,500 ג'מייקנים לתוכנית להשלמת מזון.
ארבעה חודשים לאחר פגיעת ההוריקן, אישר הבנק העולמי הלוואת חירום של 10 מיליון דולר, שהתווספו לפרויקט שיקום ג'מייקה לאחר הוריקן דין.
מטרת הפרויקט היא לבנות מחדש ולתמוך בבתי ספר, מרכזי בריאות וכבישים שנפגעו כתוצאה מההוריקן.
מיזם זה החל לפעול רק ביוני 2008, כשפעולתו הראשונה הייתה שיקום כבישים באזורים כפריים.
הוריקן דין פגע בעיקר באזורים לא מיושבים, והייתה התרעה ארוכה שאיפשרה זמן להתכונן לסופה, אך עדיין נגרם נזק רב.
כל הנזקים בעיר צ'טומל טופלו תוך שלושה שבועות, אך תיקון הכבישים באזורים הכפריים ארך קרוב לחצי שנה.
העיירה קוסטה מאיה והנמל שבה נפגעו קשות, וכתוצאה מכך שתי חברות ספנות גדולות העבירו את ספינותיהן מן הנמל עד לשנת 2009 לפחות.
ממשלת מקסיקו העבירה כספים במהירות לטובת שיקום הנמל ובנייה נוספת בו לטובת אוניות גדולות יותר.
הוריקן גוסטב היה הציקלון הטרופי השביעי, ההוריקן השלישי, וההוריקן השני העיקרי של עונת ההוריקנים האטלנטית 2008. הוריקן גוסטב גרם להרס רב בהאיטי, הרפובליקה הדומיניקנית, ג'מייקה, איי קיימן, קובה וארצות הברית.
ההוריקן נוצר בבוקר 25 באוגוסט 2008 בערך 420 קילומטר מדרום-מזרח לפורט-או-פרנס, האיטי, והפך במהרה לסערה טרופית באותו אחר-הצהריים, והפך להוריקן בבוקר ה-26 באוגוסט.
מאוחר יותר באותו יום הוא התקרב ליבשה ליד העיירה ההאיטית ז'אקמל.
הוא גרם להצפות בג'מייקה, פגע במערב קובה, ולאחר מכן חצה את מפרץ מקסיקו.
הורליו דה סילבה גומש (בפורטוגזית: Heurelho da Silva Gomes; נולד ב-15 בפברואר 1981 בז'ואאו פיניירו, מינאס ז'ראיס) הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת השוער.
גומש החל את הקריירה במועדון הברזילאי קרוזיירו, בו שיחק 59 משחקים בין השנים 2002 ו-2004. באותה שנה הוא נצפה על ידי פיט דה ויסר, מגלה הכישרונות של איינדהובן אשר לבסוף החתימה אותו ביולי של אותה השנה.
גומש ערך את הופעת הבכורה שלו בהולנד, במשחק נגד הכוכב האדום בלגרד, ב-11 באוגוסט 2004. בראשית דרכו בקבוצה, היו מספר מבקרים שפיקפקו ביכולותיו כשוער.
גומש גילם תפקיד חשוב בתקופה בה פ.ס.וו זכתה בארבע אליפויות רצופות בליגת העל ההולנדית, ובהישגיה המרשימים בגביעים האירופאים השונים.
בעונתו הראשונה, פ.ס.וו הגיעה עד לחצי גמר ליגת האלופות, לאחר 14 ניסיונות רצופים קודמים בהן לא העפילה אפילו לסיבוב השני של הטורניר.
בעונות שלאחר מכן, פ.ס.וו הצליחה כל פעם להעפיל מעבר לשלב הבתים.
גומש היה ידוע כחביב הקהל של אוהדי פ.ס.וו.
כאשר שיחק בפ.ס.וו, אוהדי כדורגל רבים מהולנד התקשרו לסגל הנבחרת הברזילאית ודרשו מהם לזמן אותו לסגל הנבחרת.
בסופו של דבר, הוא אכן זומן לסגלה ב-2003.
גומש חתם בטוטנהאם הוטספר האנגלית ב-26 ביוני 2008, תמורת סכום המוערך בגובה של 7.8 מיליון פאונד.
הוא קיבל אשרת עבודה באנגליה, אף על פי שלא שיחק ב-75% ממשחקי נבחרתו בשנתיים שלפני כן.
גומש פתח בצורה לא טובה את עונת 2008/2009, לאחר שטוטנהאם הפסידה בשני משחקיה הראשונים בתוצאה 2:1 למידלסברו ולסנדרלנד.
תצוגה טובה שלו בשער, עזרה לטוטנהאם לזכות בנקודה הראשונה שלה לעונה לאחר שסיימה את משחק החוץ נגד צ'לסי בתיקו.
בהמשך, הציגה טוטנהאם יכולת דלה, וחלק מהאשמה הופנתה כלפי גומש.
ב-24 במאי 2014 חתם בקבוצה האנגלית ווטפורד לעונה אחת.
בעונתו הראשונה בקבוצה היה שותף להעפלת הקבוצה לפרמייר ליג.
ב-20 במאי 2015 חתם על חוזה חדש לשלוש שנים בקבוצה.
גומש זכה בפרס שחקן העונה של המועדון בסוף עונת 2015/2016, כאשר נבחר גם על ידי האוהדים וגם על ידי עמיתיו לקבוצה.
ביוני 2019 האריך את חוזהו בקבוצה בעונה נוספת.
גומש ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ברזיל בגביע הזהב של CONCACAF בשנת 2003. ברזיל בחרה לשלוח אל הטורניר את הנבחרת האולימפית, עד גיל 23, אף על פי שמותר לשלוח שחקנים מכל הגילאים.
גומש שיחק 5 משחקים עבור ברזיל, והעפיל איתה עד לגמר בו הפסידה 1:0 לנבחרת מקסיקו.
גומש היה בסגל גביע הקונפדרציות בשנת 2005 אך לא זכה לאף דקת משחק.
הוא גם נופה מהסגל שלקח עמו קרלוס אלברטו פריירה למונדיאל 2006 בגרמניה.
הוא נכלל על ידי מאמן הנבחרת החדש דונגה בסגל הנבחרת לקראת משחקי סוף הקיץ.
ב-14 באוגוסט 2006, הוא זומן לסגל לקראת משחק ידידות נגד נורווגיה, שנגמר בתיקו 1:1. ב-3 בספטמבר 2006, הוא שיחק בניצחונה של ברזיל 3:0 על יריבתה נבחרת ארגנטינה באצטדיון האמירויות באנגליה.
יומיים לאחר מכן, הוא שמר משחק שני ברציפות על שער נקי מספיגה, בעת הניצחון 2:0 על נבחרת ויילס בווייט הארט ליין.
משחקו האחרון מאז בנבחרת ברזיל היה ב-10 באוקטובר 2006, בניצחון 2:1 על אקוודור.
גומש שבר שיאים וקצר שבחים רבים בזמן ששיחק בהולנד.
הוא מחזיק בשיא של מספר האחוזים הגבוה ביותר של משחקים בהם לא ספג שער בליגת העל ההולנדית, אחרי ששמר על שער נקי ב-60% ממשחקי הליגה של פ.ס.וו.
בעונתו הראשונה בקבוצה, גומש לא ספג שער במשך 16 שעות ו-11 דקות סך הכל.
באותה העונה, הוא הצליח לשמור על שערו במשך 817 דקות ברציפות מספיגה.
בעונתו השלישית בהולנד, 2006/2007, הוא שבר את שיאו האישי מחדש, לאחר שלא ספג שער במשך 956 דקות ברציפות, שהפכו לחלק משמעותי ביותר בהבטחת האליפות של איינדהובן.
פ.ס.וו זכתה באליפות לאחר שהיה לה את אותן מספר הנקודות שהיו גם ליריבתה אייאקס אמסטרדם, בזכות עדיפות ביחס השערים בהבדל של שער אחד בלבד (לה היה +50, ולאייאקס היה +49).
פרובינציית הורמוזגאן (בפרסית: استان هرمزگان) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן.
הפרובינציה משתרעת בדרום-מזרח המדינה מול עומאן והאמירויות הערביות המאוחדות, ובירתה היא העיר בנדר עבאס.
הפרובינציה כוללת ארבעה-עשר איים במפרץ הפרסי, ויש לה כ-1,000 ק"מ של חוף במפרץ הפרסי ובמפרץ עומאן.
היא כוללת 13 ערים מרכזיות: בנדר עבאס, בנדר לנגה, חאג'יאבּאד, מינאבּ, קשם, סרדשת (בּשאגרד), בּסְתכּ, סיריכּ, ג'אסכּ, בנדר ח'מיר, פּארסיאן, רודאן ואבו מוסא.
במפקד האוכלוסין של שנת 2011 מנתה הפרובינציה כ-1.5 מיליון בני אדם.
הפרובינציה כוללת 13 מחוזות, 69 ערים ו-2,046 כפרים.
מרקו פולו ביקר פעמיים בנמל בנדר עבאס, עוד כשנקראה "גמרון", בשנת 1272 ובשנת 1293. הוא דיווח על מסחר בתכשיטים פרסיים, שנהב, משי מחצי האי הודו-סין.
וכשביקר בנמל הורמוז הוא דיווח על פנינים שיובאו מבחריין .
ב-1497 נחתו אירופאים באזור בפעם הראשונה, בראשותו של ואסקו דה גאמה.
בשנת 1508 פלשו הפורטוגזים לאזור, בראשות אפונסו דה אלבוקרקי, עם שבע ספינות מלחמה, באמתלה של הגנה על קשרי המסחר שלהם ממצרים ומוונציה.
הכיבוש הקנה שליטה במצר הורמוז ובכך שליטה על המעבר במפרץ הפרסי.
השאה אסמאעיל הראשון ניסה להתמודד עם האימפריה העות'מאנית ממערב, אך לא עלה בידו לחלץ את הנמל מידי הפורטוגזים, עד שלבסוף הצליח השאה עבאס הראשון להוציא אותם מן המפרץ הפרסי בעזרת הבריטים.
השם בנדר עבאס נגזר משמו של השאה.
בינתיים התחרו הבריטים על ההשפעה באזור עם ההולנדים, שפלשו לאי קשם ושלחו ספינות מלחמה לבנדר עבאס בשנים האחרונות לשלטונו של שאה עבאס.
הממשלה הפרסית לא הצליחה להגן על עצמה מפני התקפה זו.
עם זאת, בשל ערעור יחסי בריטניה והולנד, המתחים הצבאיים גדלו באזור.
ההולנדים שניסו להעביר את הבסיס שלהם עד לאי ח'ארג.
האמיר של ח'ארג, מיר מאנה, הביס בסופו של דבר את הכוחות ההולנדים בח'ארג, והבריטים יצאו וידם על העליונה באזור כולו.
עד מהרה השתלטה בריטניה על כל המפרץ הפרסי באמצעות חברת הודו המזרחית.
הבריטים אימצו מדיניות שעודדה אוטונומיה מקומית בכל רחבי המפרץ הפרסי כדי למנוע גיבוש כוח מאוחד שיאיים על המפעלים שלהם במפרץ.
החשיבות האסטרטגית של המפרץ הפרסי עלתה עוד יותר לאחר מלחמת העולם הראשונה, עם גילוי הנפט באזור.
כ-90% מהאוכלוסייה בפרובינציית הורמוזגן, המונה כ-1.5 מיליון נפש, הם פרסים.
האוכלוסייה הערבית של הורמוזגן מדברת במגוון ניבים ערביים, ולפי מפקד 2006 היוותה כ-10% מכלל התושבים.
היא משתרעת בחלק מהרי הזגרוס.
האקלים חם ולח מאוד, בקיץ הטמפרטורה יכולה לעלות עד 49 מעלות צלזיוס.
בכל השנה כמות המשקעים נמוכה מאוד.
להורמוזגן כיום יש 11 נמלים, חמישה שדות תעופה לאומיים, ושלושה שדות תעופה בינלאומיים.
ענף החקלאות בפרובינציה פעיל ותופס מקום ראשון במדינה ביבול לימוני ליים, ואת המקום השני בייצור התמרים.
30% מתוצרת הדיג האיראנית מגיעה מפרובינציה זאת.
שלושה סכרים גדולים משרתים את צורכי המים של המחוז – סכר אסטקלאל (הקרוי גם סכר מינאבּ, המספק חלק ניכר מהמים הנצרכים בבנדר עבאס), סכר ג'גין וסכר שמיל.
גרמניה הציעה לאחרונה לבנות גשר שיחבר את האי קשם ליבשת.
הורמוזגן כוללת שני אזורי סחר חופשי, הראשון באי כיש והשני באי קשם.
באי כיש שוכנת בורסת הנפט האיראנית, אחת מחמש בורסות יחידות מסוגן בעולם והיחידה מביניהן שבה לא נסחר נפט בדולרים אמריקאיים.
בנדר עבאס האוניברסיטה למדעי הרפואה
אוניברסיטת אזאד האסלאמית של בנדר עבאס
אוניברסיטת פאיאם נור של הורמוזגאן
אוניברסיטת אזאד האסלאמית של Roudan
המבצר הפורטוגזי בהורמוז – נבנה ב-1507 במצוות אפונסו דה אלבוקרקי
המקדש ההינדי – נבנה ב-1892 בהוראת מוחמד חסן ח'אן סעד אל-מולכ
שתי הכיפות של כוח'רד – מבני קבר מהתקופה הקאג'ארית
תרנה – מערכת קדומה להובלת מים מתוקים
גשר לאתידאן – נבנה בתקופה הצפווית מעל נהר כּׂל
העיר הקדומה חרירה – הייתה מיושבת בין השנים 1000–1600; שרידיה כוללים בתים פרטיים ומבני מסחר ותעשייה
הוריקן איירין היא סופת הוריקן שפגעה בחוף המזרחי של ארצות הברית בסוף חודש אוגוסט 2011. בנתיב הסופה נמצאים בתיהם של כ-55 מיליון בני אדם, והוא נמשך לרוב אורך החוף המזרחי בארצות הברית.
כ-3 מיליון איש נותקו מרשת החשמל, כשני מיליון בני אדם נדרשו לפנות את בתיהם, ונהרגו 56 בני אדם.
ב-15 באוגוסט 2011 יצא גל טרופי מחוף מערב אפריקה, והגיח אל האוקיינוס האטלנטי, הוא היה המאופיין בסיבוב ציקלוני ברמה נמוכה ולחות טרופית עמוקה.
הוא נותר מוגדר היטב בזמן שהוא נעה מערבה בהתמדה מספר ימים דרומית לאיי קייפ ורדה.
כאשר הגל התרחק מהאיים, התפתחות של סופות רעמים בסביבתו המשיכה להישאר מועטה, והוא הפך רחב למדי למראה.
ב-19 באוגוסט החל המבנה להראות סימני התארגנות ככל שהלחץ האטמוספירי הקשור לכך ירד, וסיכוייו לעבור ציקלוגנזה טרופית גדלו במידה ניכרת.
פעילות סופת הרעמים החזקה המשיכה להיות בולטת יותר סביב המבנה שהיה מאופיין בלחץ נמוך.
עד 20 באוגוסט ציין המרכז הלאומי להוריקנים כי היווצרות ציקלון טרופית קרובה, ככל שהגל התקרב לאנטילים הקטנים.
איירין התמקמה כ-310 ק"מ ממזרח לדומיניקה באנטילים הקטנים כאשר סווגה, יחד עם החלשת הלחץ הגבוה מעל מערב מרכז האוקיינוס האטלנטי, מה שגרם לשביל מערבי לאורך רוב מסעה במזרח הקריביים.
ב-21 באוגוסט, נוגד אנטי-ציקלון סיפק זרימה תומכת על הציקלון של הסופה.
עם המבנה המשופר, כמו גם הרוח הקלה וטמפרטורות פני הים הגבוהות, התחזית איירין לכוח הוריקן קרוב לפני הנחיתה שלה בהיספניולה.
במהלך היום שלאחר מכן (22 באוגוסט), בזמן שעברה ליד האי סן קרואה באיי הבתולה של ארצות הברית, איירין התחקה במסע לעבר פוארטו ריקו, צפונה יותר מהצפוי בתחילה, שם עברה עלייה ניכרת בכוחה.
שעות לאחר מכן עברה איירין לחוף והתקרבה מכיוון דרום-מזרח לנחיתה ליד פונטה סנטיאגו, הומאקו, פוארטו ריקו, עם רוחות מתמשכות של כ-110 קמ"ש.
370 אלף תושבים בעיר ניו יורק נדרשו לפנות את בתיהם.
נפתחו 100 מקלטים היכולים לקלוט בסך הכול 71,000 איש, ו-6,500 חיילים מצבא ארצות הברית הוקצו להתמודדות עם נזקי הסופה.
התחבורה הציבורית ונמלי התעופה בעיר הושבתו.
ב-28 באוגוסט דווח על 9 הרוגים בחוף המזרחי של ארצות הברית.
הסופה גרמה לנזקים רבים במדינות צפון קרולינה, וירג'יניה, מרילנד, דלאוור, ניו ג'רזי וניו יורק, אבל נזקיה היו קטנים מן הצפוי, בין השאר מכיוון שהיא נחלשה במקצת לפני שהגיעה לחוף בניו יורק.
הסופה חצתה את קו החוף שלוש פעמים, ראשית ברצועת האיים של צפון קרולינה, שנית סמוך לאטלנטיק סיטי בניו ג'רזי, ושלישית ליד קוני איילנד בניו יורק.
בניו יורק עלו המים מעל מחסום ההצפות בדרום האי מנהטן, וגם ההדסון ואיסט ריבר עלו על גדותיהם והציפו אזורים נמוכים.
בווירג'יניה ובקרולינה הצפונית נפלו עצים ועמודי חשמל על בתים, ודווחו מספר סופות טורנדו הקשורות להוריקן.
בסופו של דבר גרמה הסופה ל-56 הרוגים לאורך מסלולה באיים הקריביים ובארצות הברית.
הוריקן סנדי היא הסופה הטרופית ההרסנית ביותר של עונת ההוריקנים האטלנטיים של 2012, ומדורגת במקום השני בהיסטוריה (אחרי קתרינה) במדד גרימת נזק לרכוש, כשהנזק שגרמה נאמד ב-75 מיליארד דולר.
סנדי התפתחה בים הקריבי ופגעה בחופי ג'מייקה, קובה, איי בהאמה, האיטי, החוף המזרחי של ארצות הברית וחופי מזרח קנדה.
הסופה החלה כשקע טרופי באזור מערב הים הקריבי ב-22 באוקטובר 2012, וכעבור שש שעות הפכה לסופה טרופית.
בהמשך היא התחזקה וגרמה לחשש מהצפות נרחבות בניו יורק ובכל אזור החוף המזרחי של ארצות הברית.
ב-24 באוקטובר, באזור חופי קובה, היא התחזקה לסופת הוריקן בדרגה 2 בסולם סאפיר סימפסון.
הסופה פגעה גם בחופי ג'מייקה.
הסופה הביאה למותם של 253 איש: 104 בהאיטי, 131 בארצות הברית, 11 בקובה, 2 ברפובליקה הדומיניקנית, 2 באיי בהאמה, 1 בג'מייקה ו-2 בקנדה.
ו-15 נעדרים בהאיטי ובנוסף גם לכ-30,000 איש שנאלצו לעזוב את ביתם.
במהלך הסופה טבעה הספינה ששימשה לשחזור המרד על הבאונטי.
בעקבות התחזקות הסערה בוטלו כ-14 אלף טיסות מרחבי העולם אל ניו יורק והרכבת התחתית של ניו יורק הוצפה בחלק מהתחנות עד פתחיה והושבתה.
המסחר הופסק בבורסות בניו יורק, וכ-8 מיליוני אנשים ב-11 מדינות בחוף המזרחי של ארצות הברית נותקו מאספקת החשמל בשל קריסת עמודי חשמל והשבתה של תחנת כוח.
כמו כן נפגעו מספר ספינות נוסעים אשר שהו באוקיינוס באזור הסופה, ומספר ספינות, בהן מכלית ענק, הושלכו אל היבשה.
גורמים רשמיים מסרו כי נזקי הסופה בארצות הברית היו מהיקרים ביותר בתולדות ארצות הברית.
בעקבות הסופה, פימ"ה (רשות החירום לטיפול בנפגעי אסונות טבע) מיפתה וסימנה מחדש את אזורי הסכנה בעיר ניו-יורק, תוך שהיא ממליצה לתושבי אזורים אלו לנקוט בפעולות מנע לקראת סופות דומות.
שלשה חודשים לאחר הסופה אישר הסנאט תקציב חירום של 50 מיליארד דולר לשיקום תשתיות ולפיצוי מאות אלפי אזרחים שנותרו ללא בית ורכוש.
השפעות על מערכות הבחירות לנשיאות
הורם סולטאן (בטורקית: Hürrem Sultan; 1500 – 18 באפריל 1558), הידועה גם בשם רוקסלנה (Roxelana), או אלכסנדרה, הייתה בת זוגו הראשית ואשתו החוקית של הסולטאן העות'מאני סולימאן המפואר.
הורם (אלכסנדרה) נולדה ברוהאטין (אז אזור מזרחי של ממלכת פולין), נחטפה על ידי הטטרים של קרים במהלך מלחמה.
הורם השיגה כוח והשפיעה על הפוליטיקה של האימפריה העות'מאנית באמצעות בעלה, ושיחקה תפקיד פעיל בענייני האימפריה.
היא שימשה כיועצת הראשית של הסולטאן, התכתבה בענייני מדינה עם המלך זיגמונט השני אוגוסט מפולין, ומימנה עבודות ציבוריות חשובות (שכללו את מתחם ההאסקי סולטאן ובית המרחץ הורם סולטאן).
כמו כן הקימה בית תפילה גדול הכולל מדרשות ובית תמחוי לנזקקים.
הורם נפטרה בשנת 1558 באיסטנבול ונקברה במאוזוליאום בתוך מתחם מסגד סולימאנייה.
שם הלידה של הורם אינו ידוע.
פירס כתבה שייתכן שמדובר באנסטסיה, או באלכסנדרה ליסובסקה.
בקרב העות'מאניים היא נודעה בעיקר בשם האסקי.
משמעותם של הורם או חוראם היא "העליזה" בפרסית.
מקורות מראים כי הורם סולטאן היה במקור מרוהאטין, שהייתה אז חלק מממלכת פולין.
היא נולדה בעיירה רוהאטין 68 ק"מ דרומית-מזרחית ללבוב, עיר מרכזית של פרובינציית רותניה שבממלכת פולין.
על פי מקורות של סוף המאה ה-16 ותחילת המאה ה-17, כמו המשורר הפולני סמואל טוארדובסקי (נפטר בשנת 1661), שחקר את הנושא בטורקיה, הורם נולדה לכאורה לאדם המכונה ליסובסקי, שהיה כומר אורתודוקסי ממוצא רותני.
שפת האם שלה הייתה רותנית.
בשנות ה-1510, הטטרים הקרימאים חטפו אותה במהלך אחת מפשיטות העבדים של קרים במזרח אירופה.
ייתכן שהטטרים לקחו אותה לראשונה לעיר קפה, עיר מרכזית בסחר העבדים העות'מאני, לפני שהיא נלקחה לאיסטנבול.
באיסטנבול בחרה הוולידה האפסה סולטאן בהורם כמתנה לבנה סולימאן.
מאוחר יותר הצליחה הורם להפוך להאסקי סולטאן של הארמון הקיסרי העות'מאני.
מיכאלו ליטואנוס כתב במאה ה-16 כי "אשתו האהובה ביותר של הקיסר הטורקי הנוכחי - אמו של הבן אשר ישלוט אחריו, נחטפה מארצנו".
שייח' קוטב אל-דין אל-נחראוולי, דתי ממכה, שביקר באיסטנבול בסוף שנת 1557, ציין בזיכרונותיו כי הורם סולטאן ממוצא רותני.
היא הייתה משרתת בביתה של הנג'רלי פאטמה סולטאן, נכדתו של הסולטאן באיזיט השני.
היא הוצגה בפני סולימאן כשהיה עוד נסיך.
רוקסלנה, שנקראה על ידי העות'מאניים הורם סולטאן, נכנסה כנראה לארמון בסביבות גיל חמש עשרה.
השנה המדויקת בה נכנסה לארמון אינה ידועה, אך החוקרים סבורים שהיא הפכה לפילגשו של סולימאן בסביבות הזמן שבו הפך לסולטאן בשנת 1520.
עלייתה חסרת התקדים של הורם משפחה בארמון לאשתו החוקית של סולימאן ו"מלכת האימפריה העות'מאנית" משכה קנאה וחוסר נחת לא רק מיריבותיה בארמון, אלא גם מהאוכלוסייה הכללית.
עד מהרה היא הפכה לאחת מבנות הזוג הבולטות ביותר של סולימאן לצד מאהידווראן באש קדין.
אמנם קיימת מחלוקת על התאריכים המדויקים ללידת ילדיה, אך קיימת הסכמה אקדמית כי לידות חמשת ילדיה - שהזאדה מהמט, מיהרימה סולטאן, שהזאדה עבדאללה, הסולטאן סלים השני ושהזאדה באיאזיד - התרחשו במהירות בארבע עד חמש השנים הבאות.
ילדם האחרון של סולימאן והורם, שהזאדה ג'יהאנגיר, נולד גיבן, אך אלה שלפניו נולדו בריאים וזה הבטיח את עתיד השושלת העות'מאנית.
רוחה העליזה ומזגה השובב זיכו אותה בשם חדש, הורם, מחוראם הפרסי, "העליזה".
בארמון באיסטנבול, הורם הפכה ליריבה למאהידווראן והשפעתה על הסולטאן הפכה במהרה לאגדית.
הורם הורשתה ללדת יותר מבן אחד, דבר שהיווה הפרה מוחלטת של עקרון הארמון הקיסרי הישן, "אם פילגש אחת - בן אחד".
היא ילדה את רוב ילדיו של סולימאן.
הורם ילדה את בנה הראשון מהמט בשנת 1521 (שנפטר בשנת 1543) ולאחר מכן ארבעה בנים נוספים, והרסה את מעמדה של מאהידווראן כאם לבנו היחיד של הסולטאן.
אמו של סולימאן, האפסה סולטאן, דיכאה חלקית את היריבות בין שתי הנשים.
על פי הדיווח של ברנרדו נבגרו, כתוצאה מהיריבות המרה פרץ מאבק בין שתי הנשים, כשמאהידווראן הכתה את הורם, מה שהכעיס את סולימאן.
לדברי נקדד סאקאוגלו, היסטוריון טורקי, האשמות אלה לא היו אמיתיות.
בשנת 1533 או 1534 (התאריך המדויק אינו ידוע) סולימאן התחתן עם הורם בטקס רשמי ומפואר.
מעולם לא הועלתה שפחה לשעבר למעמד של בת זוגו החוקית של הסולטאן, למרבה התדהמה של משקיפים בארמון ובעיר.
הורם גם קיבלה את התואר האסקי סולטאן והייתה בת הזוג הראשונה שהחזיקה בתואר זה.
תואר זה, ששימש במשך מאה שנים, שיקף את כוחן הגדול של בנות הזוג הקיסריות (רובן שפחות לשעבר) בחצר העות'מאנית, והעלתה את מעמדן לגבוה יותר מהנסיכות העות'מאניות, והפכה אותן לשוות במעמדן לקיסריות השונות באירופה.
במקרה זה סולימאן לא רק ששבר את המנהג הישן, אלא יצר מסורת חדשה עבור הסולטאנים העות'מאניים העתידיים להתחתן בטקס רשמי ולהקנות לבנות זוגם השפעה משמעותית על החצר, במיוחד בנושא הירושה.
שכרה של הורם עמד על 2,000 אקצ'ה ביום, מה שהפך אותה לאחת ההאסקי בעלות השכר הגבוה ביותר.
לנישואיהם היו השלכות שהגבילו את האוטונומיה של סולימאן והוא נשלט על ידי אשתו.
יתר על כן, תפקידה בחינוך והדרכת בניה לאורך חייהם בלט יותר.
מאוחר יותר הורם הפכה לאישה הראשונה שנשארה בארמון הסולטאן למשך כל חייה.
במסורת המשפחתית הקיסרית העות'מאנית, בת זוגו של הסולטאן הייתה אמור להישאר בארמון רק עד שבנה יתבגר (בסביבות 16 או 17), לאחר מכן הוא יישלח מהבירה לשלוט במחוז רחוק (סנג'ק), ואמו תלווה אותו.
בנות הזוג לא היו אמורות לחזור לאיסטנבול אלא אם כן בניהן ירשו את הכס.
בניגוד למנהג עתיק יומין זה, הורם נשארה בארמון, גם לאחר שבניה הלכו לשלוט בסנג'קים של האימפריה.
יתר על כן, כשהיא נשארה באיסטנבול, היא עברה מהארמון שהיה נמצא ב"ארמון הישן" ועברה לצמיתות לארמון טופקאפי לאחר שרפה שהרסה את הארמון הישן.
יש מקורות שאומרים שהיא עברה לטופקאפי, לא בגלל השרפה, אלא כתוצאה מנישואיה לסולימאן.
כך או כך, זו הייתה חריגה משמעותית נוספת מהמנהגים הקבועים, מכיוון שהסולטאן מהמט הכובש הוציא במפורש צו על כך שנשים לא יורשו להתגורר באותו בניין בו התנהלו ענייני הממשלה.
לאחר שהורם עברה לטופקאפי, הארמון נודע כ"ארמון החדש".
סולימאן הלחין שיר זה עבור הורם:
הורם הפכה לשותפתו של סולימאן לא רק במשק ביתו של הסולטאן, אלא גם בענייני מדינה.
בזכות האינטליגנציה שלה היא שימשה כיועצת הראשית של סולימאן בענייני מדינה ונראה שהייתה לה השפעה על מדיניות החוץ והפוליטיקה הבינלאומית.
לעיתים קרובות ליוותה אותו כיועצת פוליטית.
השפעתה של הורם על סולימאן הייתה כה משמעותית עד כי שמועות נפוצו בחצר העות'מאנית שהסולטן כושף על ידה.
השפעתה על סולימאן הפכה אותה לאחת הנשים החזקות בהיסטוריה העות'מאנית ובעולם באותה תקופה.
אפילו כבת זוגו, כוחה היה דומה לזה של האישה החזקה ביותר בהרמון הקיסרי, הולידה סולטאן.
מסיבה זו, היא הפכה לדמות שנויה במחלוקת בהיסטוריה העות'מאנית בגלל מזימותיה כנגד יריביה הפוליטיים.
מלבד העיסוקים הפוליטיים שלה, הייתה הורם מעורבת בהקמת מספר מבניים ציבוריים ברחבי האימפריה, ממכה ועד ירושלים.
בין השאר הקימה מסגד, שני בתי ספר לקוראן (מדרסה), מזרקה, ובית חולים לנשים ליד שוק העבדים בקונסטנטינופול.
היא הקימה חמאם, בית המרחץ של האסקי הורם סולטאן, על מנת לשרת את קהילת המתפללים בקרבת איה סופיה.
עבודתה הפילנתרופית הגדולה ביותר הייתה הווקף הגדול של ירושלים, אל-עימארה אל-עאמרה, בית תמחוי שהאכיל את העניים והנזקקים מתושבי העיר.
לרשות הווקף הוקדשו הכנסות המיסים מ-20 כפרים בסביבות ירושלים ורמלה, שנועדו להבטיח את תפקודו השוטף.
הורם סולטאן נפטרה ב-18 באפריל 1558 בארמון טופקאפי ונקברה במאוזוליאום בצורת כיפה, המעוטר באריחי איזניק המתארים את גן עדן, כנראה כמחווה לאופייה החייכני והשמח.
המאוזוליאום שלה ניצב בסמוך לזה של סולימאן, במסגד סולימאנייה שבאיסטנבול.
בני דורה של הורם מתארים אותה כאישה שנראתה יפה להפליא, ושונה מכל האחרות בגלל שערה האדום והמדהים.
הורם הייתה גם אינטליגנטית ובעלת אישיות נעימה.
היא אהבה מאוד שירה, וזה נחשב לאחת הסיבות שזיכו אותה באהדתו הרבה של סולימאן, שהיה מעריץ גדול של שירה.
ידוע כי הורם הייתה נדיבה מאוד לעניים.
היא בנתה מסגדים רבים, מדרסות, חמאמים ומקומות מנוחה לעולי רגל הנוסעים לעיר הקדושה האסלאמית מכה.
עבודתה הפילנתרופית הגדולה ביותר הייתה הווקף הגדול של ירושלים, מטבח מרק גדול שהאכיל את העניים והנזקקים.
מאמינים כי הורם הייתה אישה ערמומית ומניפולטיבית, שהוציאה להורג את כל מי שעמד בדרכה.
עם זאת, הפילנתרופיה שלה אומרת אחרת כשדאגה לעניים ורעבים; היא הייתה אמיתית ורבת לב.
הסופר האוקראיני הבולט פאבלו ז'רבלני מתאר את הורם כ"אישה אינטליגנטית, חביבה, מבינה, פתוחה, גלויה, מוכשרת, נדיבה, רגשית ואסירת תודה הדואגת לנשמה ולא לגוף; שאינה נסחפת עם נצנוצים רגילים כמו כסף, נוטה למדע ולאמנות; בקיצור, אישה מושלמת."
הורם האסקי סולטאן או רוקסלנה, מוכרת גם בטורקיה המודרנית ובמערב, והיא מוזכרת במגוון יצירות אמנותיות.
היא נתנה השראה לציורים, יצירות מוזיקליות (בהן "סימפוניה מס.
63" של יוזף היידן), אופרה מאת דניס סיצ'ינסקי, בלט, מחזות, ומספר רומנים שנכתבו בעיקר באוקראינית, אך גם באנגלית, צרפתית וגרמנית.
בספרד המודרנית המוקדמת, היא מופיעה או נרמזת בעבודות של פרנציסקו דה קואוודו וסופרים אחרים, ובמספר מחזות של לופה דה וגה.
במחזה "The Holy League", טיציאן מופיע על הבמה בסנאט הוונציאני, ציין כי חזר זה עתה מביקור אצל הסולטאן, ומציג את הציור של רוקסלנה.
בשנת 2007, פתחו מוסלמים במריאופול, עיר נמל באוקראינה, מסגד לכבוד הורם סולטאן.
בסדרת הטלוויזיה הטורקית "הסולטאן", מגולמת הורם סולטאן על ידי השחקנית הטורקיה-גרמניה מריים אוזרלי, ובעונה האחרונה של הסדרה היא מגולמת על ידי השחקנית הטורקיה ואהידה פרצ'ין.
הורליבקה (באוקראינית: Го́рлівка; ברוסית: Горловка, "גורלובקה") היא עיר במחוז דונצק אוקראינה.
במאה ה-18 החלו להתיישב במקום קוזקים וצמיתים נמלטים.
עם תחילתה של בניית מסילת הרכבת היישוב החל לצמוח.
במקום התגלו מצבורי פחם רבים, והדבר הוביל לתעשיית כרייה ענפה ופיתוח העיר.
העיר נקראת על שמו של הגאולוג הרוסי פיוטר גורלוב שגילה את מרבצי הפחם באזור.
ב-1916 קיבלה הורליבקה מעמד של עיר, אז חיו בה 30 אלף תושבים.
ב-29 באוקטובר 1941 נכבשה העיר על ידי הגרמנים, וב-5 בספטמבר 1943 היא שוחררה על ידי הצבא האדום.
העיר נפגעה קשות במהלך המלחמה בדונבאס ומאז הייתה בעיקר בשליטה של בדלנים פרו-רוסים.
פרברי העיר נשארו בשליטת הצבא האוקראיני.
בשנת 2000 אושרו דגל וסמל העיר החדשים שעוצבו על ידי הצייר האוקראיני לאוניד טולסטוב.
הרכב אוכלוסיית הורליבקה לפי לאום ב-2001:
הורישני פלבני (באוקראינית: Горішні Плавні; עד 2016 נודעה בשם קומסומולסק, באוקראינית: Комсомольськ) היא עיר במחוז פולטבה, אוקראינה.
במקום שבו התגלו מצבורים גדולים של עפרת ברזל הוחלט להקים מפעל להפקתו.
במקום שבו הוקם המפעל הוקמה גם קומסומולסק.
ב-1972 קומסומולסק קיבלה מעמד של עיר.
ב-2016, כחלק ממהלך כולל לשינוי שמות מקומות הקשורים לשלטון הקומוניסטי באוקראינה, שמה של העיר שונה להורישני פלבני.
אוכלוסיית הורישני פלבני לפי שנים:
הורם היה מלך גזר הכנענית שנזכר ב:
לפי המסופר בספר יהושע, לאחר כיבוש העיר לבנה, וכחלק מכיבוש ארץ כנען המתואר בספר, פנה יהושע בן נון לכבוש את לכיש.
הורם מלך גזר נחלץ לעזור ללכיש במלחמתה בצבא העברים, אך אלה הביסו אותו ואת עמו ניצחון מוחץ: למרות ניצחונו המוחץ, יהושוע אינו כובש גזר, והיא נשארת כנענית עד ימי שלמה.
הורם מלך גזר הוא המלך היחיד שהעז לתקוף את צבאו של יהושע בן נון לבדו, בלי להתארגן בברית עם מלכים נוספים (כפי שעשה אדוני-צדק מלך ירושלים, אשר פתח במלחמה עם גבעון, בעלת בריתם של העברים, רק בראש ברית שכללה ארבעה מלכים נוספים).
ניתן להסביר תעוזה זו בכך שהייתה זו מתקפה נואשת של מלך אחוז חרדה, או להפך: שגזר הייתה עיר חזקה ועצמאית עם צבא מיומן, ולכן האמין הורם שכוחו יעמוד לו לנצח את יהושע.
מתְ'יוּ הוא הוריקן חזק שהתהווה ב-22 בספטמבר 2016 בסמיכות לחופי אפריקה, ומאז החל לנוע מערבה, הוא היה הראשון בקטגוריה 5 באזור האוקיינוס האטלנטי מאז הוריקן פליקס (2007).
הציקלון התפתח לסופה טרופית בזמן שהיה בצד המזרחי של איי ליווארד ב-28 בספטמבר.
יום לאחר מכן, הפך להוריקן בצד המערבי של איי ליוורד, ובמהירות התחזק להוריקן בקטגוריה 5. המשיך צפונה ופגע בהאיטי, ג'מייקה, קובה, חלקים של הרפובליקה הדומיניקנית, ואיי הבהאמה.
ההוריקן יצר הרס רב בהאיטי עם מספר הרוגים גבוה מאוד, ישנם גם דיווחים על התפשטות חוזרת של מחלת הכולרה במדינה ועלייה ברמת הפשיעה.
בהמשך פגע ההוריקן במזרח ארצות הברית, בפלורידה, ג'ורג'יה, קרוליינה הדרומית, וקרוליינה הצפונית.
בארצות הברית הוא פגע בעיקר בפלורידה.
מספר מתקנים של נאס"א באזור לרבות בית החוף של האסטרונאוטים נפגעו.
+הרוגים ונזק לרכוש לפי מדינה
| מדינה| הרוגים| נזק (מיליארדי דולר ארצות הברית)|- style="text-align:center;"
הוריקן מיץ' היה הוריקן שנוצר ב-22 באוקטובר 1998 מעל הים הקריבי עם רוחות יציבות של 285 קמ"ש.
מבחינת אבדות בנפש, היה מיץ' ההוריקן השני הקטלני ביותר בהיסטוריה המתועדת, עם 11,374 הרוגים.
כמו כן נרשם נזק לרכוש של מעל 6 מיליארד דולר.
מיץ' הכה בהונדורס בעודו הוריקן חלש, חלף מעל מרכז אמריקה, התהווה מחדש וביתר שאת מעל מפרץ קמפצ'ה, והכה בפלורידה כסופה טרופית רבת עצמה.
עקב קצב ההתקדמות הנמוך שלו, הוא גרם לכמויות היסטוריות של גשם, עם דווחים (לא מאומתים) של 1,900 מ"מ משקעים בהונדורס, גואטמלה וניקרגואה.
הוריקן הארווי הוא סופה טרופית שגרמה לשיטפונות חסרי תקדים בדרום מזרח טקסס.
הארווי היה ההוריקן הגדול הראשון שפקד את ארצות הברית מאז הוריקן וילמה בשנת 2005, ובכך סיים שיא של 12 שנים ללא סופות הוריקן בקטגוריה 3 או יותר בארצות הברית.
זו הסערה השמינית שזכתה לשם וההוריקן השלישי ב-2017, כמו כן זהו ההוריקן הגדול הראשון של עונת ההוריקנים האטלנטית של 2017. לאחריו התפתח הוריקן אירמה.
הארווי התפתח מגל טרופי לסערה טרופית ב-17 באוגוסט מזרחית לאנטילים הקטנים.
הסערה חצתה את איי וינדוורד למחרת היום, עברה מדרום לברבדוס וחלפה סמוך לסנט וינסנט עם כניסתה לים הקריבי.
ב-19 באוגוסט החל הארווי להיחלש בשל גזירה מתונה של הרוח, והידרדר לגל טרופי מצפון לקולומביה.
שרידי הסופה המשיכו בכיוון צפון-מערב ברחבי הקאריביים ובחצי האי יוקטן, לפני התגברות מעל מפרץ קמפצ'ה.
ב-23 באוגוסט החל הארווי להתגבר במהירות וב-24 באוגוסט התגבר לסערה טרופית, והפך לסופת הוריקן מאוחר יותר באותו יום.
במהלך ה-25 באוגוסט הארווי התחזק והתעצם לקטגוריה 4, ובתוך שעות פגע ברוקפורט, טקסס בעוצמת שיא עם רוחות שנשבו במהירות 210 קמ"ש.
בתוך ארבעה ימים ירדו באזורים רבים מעל 1,000 מ"מ של גשם, כאשר חלף ההוריקן מעל מזרח טקסס.
עם הצטברות שיא של 1,318 מ"מ, הפך הארווי לסופה הטרופית הרטובה ביותר שנרשמה בארצות הברית.
בעקבות השיטפונות נעקרו מבתיהם יותר מ-30 אלף בני אדם, והוצפו מאות אלפי בתים.
הוריקן הארווי גרם לפחות 107 מקרי מוות שאושרו – אחד בגיאנה, ו-106 בארצות הברית.
שיטפונות קטסטרופליים ממשיכים באזור יוסטון רבתי.
מנהל הסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום, ברוק לונג, הגדיר את הארווי כאסון הגרוע ביותר בהיסטוריה של טקסס, וצפה שההתאוששות תימשך שנים רבות.
האומדנים המוקדמים של ההפסדים הכלכליים נעים בין 10 ל-160 מיליארד דולר.
לאור הנזק שהסופה עשתה, הוחלט באפריל 2018 שלא ישתמשו יותר בשם "הארווי" לתיאור הוריקנים נוספים.
הוריקן אירמה הוא השם שניתן לסופה טרופית רבת עצמה שהתפתחה מעל האוקיינוס האטלנטי ב-30 באוגוסט 2017 והפכה בתחילת ספטמבר להוריקן בקטגוריה 5, הקטגוריה הגבוהה ביותר בסולם ספיר-סימפסון.
ההוריקן פגע באיי ליווארד, פוארטו ריקו, סנט מארטן, סן מרטן, סן ברתלמי, אנגווילה, איי הבתולה, אנטיגואה וברבודה, הרפובליקה הדומיניקנית, האיטי, קובה ופלורידה, ג'ורג'יה, קרוליינה הדרומית והצפונית.
ההוריקן הפך להוריקן החזק ביותר שנמדד אי פעם באוקיינוס האטלנטי מבחינת משבי הרוח, אך לא מבחינת לחץ ברומטרי נמוך, והרוחות בו היו חזקות אף מעבר להוריקן וילמה שבעונת ההוריקנים האטלנטית 2005, עם רוחות יציבות של 297 קמ"ש.
כהוריקן כף ורדה דובקין טיפוסי, אירמה התפתחה כסופה טרופית ב-30 באוגוסט באזור כף ורדה והסתיימה בקרוליינה הצפונית ב-12 בספטמבר.
היא הסופה התשיעית וההוריקן הרביעי שקיבל שם בעונת ההוריקנים האטלנטית של שנת 2017. לפניו היה הוריקן הארווי.
נזקי ההוריקן נאמדו בכ-62 מיליארד דולר, הרביעי בהיסטוריה, אחרי הוריקן קתרינה ($108 מיליארד), הוריקן סנדי ($75 מיליארד) והוריקן הארווי ($70 מיליארד).
הסופה גרמה לעשרות הרוגים באיים הקאריבים ובארצות הברית.
לאור הנזק שהסופה עשתה, הוחלט באפריל 2018 שלא ישתמשו יותר בשם "אירמה" לתיאור הוריקנים נוספים.
הוריקן מריה הוא הוריקן בקטגוריה 5 שפגע בדומיניקה ובפוארטו ריקו.
הוא ההוריקן השביעי, והשני בקטגוריה 5 בעונת ההוריקנים האטלנטית של 2017.
ב-19 בספטמבר הכתה מריה בדומיניקה עם רוחות של 260 קמ"ש ולמחרת, ב-20 לחודש הכתה בפוארטו ריקו עם רוחות של 250 קמ"ש ובדרגה 5. האי פוארטו ריקו הוגדר כולו אזור אסון לאומי על ידי נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ.
עד ה-23 בספטמבר 2017 נרשמו 56 מקרי מוות ונגרם נזק רב המוערך במעל 50 מיליארד דולר.
מריה הכתה בפוארטו ריקו כשלושה שבועות אחרי הוריקן אירמה.
בתחילה, המקורות רשמיים קבעו כי רק מספר מועט של אנשים נהרגו בהוריקו: 112 איש, מתוכם: 64 בפוארטו ריקו, 31 בדומיניקה, 5 ברפובליקה הדומיניקנית, 4 בארצות הברית, 3 בהאיטי, 2 בגוואדלופ ו-3 באיי הבתולה האמריקאיים.
לעומת זאת, מקורות שונים טענו שמספר ההרוגים הוא גבוה הרבה יותר.
ב-29 במאי 2018 פורסם מחקר של אוניברסיטת הרווארד בארצות הברית המעריך את מספר ההרוגים בפוארטו ריקו ב-4,645, פי 70 מהמספר הרשמי.
במחקר נמתחת ביקורת על היעדר השקיפות של הרשויות בפוארטו ריקו ועל האופן בו העריכו את כמות ההרוגים.
באוגוסט 2018, פורסם רשמית כי 2,975 איש מתו בפוארטו ריקו, ו-65 בדומיניקה, דבר שהעלה את מספר ההרוגים ל-3,057 איש.
לאור הנזק שהסופה עשתה, לא ישתמשו יותר בשם "מריה" לתיאור הוריקנים נוספים.
הוריקן אופליה היא שם שניתן לציקלון טרופי חזק שאיים על האיים האזוריים וגרם להשפעות משמעותיות בממלכה המאוחדת ואירלנד כציקלון אקסטרופי.
סופת הציקלון הטרופית השבע-עשרה, הסערה הנקראת 15, והחורבן השישי של עונת ההוריקנים האטלנטית ב-2017. הסופה כעת עומדת על דרגה 3 מתוך 5 בסולם ספיר סימפסון והיא התפתחה ב-14 באוקטובר 2017. סופה זו התפתחה לאחר 30 שנה ללא הוריקנים באזורי אירופה הצפוניים.
אופליה היא ההוריקן העוצמתי ביותר שתועד אי פעם במזרח האוקיינוס האטלנטי, והראשון מאז 1939 שמגיע כל כך צפונה.
הורך 853 פול ורורבק ספורט קבריולה היא מכונית ספורט המוגדרת כמכונית סלון מהודרת מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית הורך אשר יוצרה בין השנים 1935–1937.
בשנת 1932 מוזגה הורך עם יצרנית הרכב DKW , יצרנית הרכב ונדרר ומפעל אאודי ההיסטורי אשר נוסד בשנת 1910 על ידי אוגוסט הורך.
החברה החדשה הייתה קרויה Auto Union AG .
"הורך 853 פול ורורבק ספורט קבריולה"
2 דלתות ("דלתות התאבדות" - ציר פתיחת הדלת מנוגד לכיוון התנועה)
דגם "הורך 853 פול ורורבק ספורט קבריולה" שנתפס על ידי הצבא הצרפתי הועבר למרשל צרפת ז'אן דה לאטר דה טסיני
הוריקן () היא להקה סרבית עם שלוש חברות - סאניה ווצ'יץ' (נציגת סרביה באירוויזיון 2016), איוונה ניקוליץ', קסניה קנז'ביץ'.
הלהקה זכתה בקדם האירוויזיון הסרבי לשנת 2020 וזכתה לייצג את המדינה ברוטרדם, הולנד באירוויזיון 2020 עם שירה Hasta la Vista.
לאחר ביטול התחרות בשל מגפת הקורונה, הוריקן נבחרו לייצג את סרביה גם באירוויזיון 2021, עם השיר "Loco Loco".
סאניה ווצ'יץ' - נציגת סרביה לאירוויזיון 2016, גדלה במשפחה של מוזיקאים, למשך מספר שנים הייתה חברה בלהקה בשם ZAA.
קסניה קנז'ביץ' - אביה הוא קנז, נציג מונטנגרו לאירוויזיון 2015 ומוזיקאי ידוע במונטנגרו.
היא לקחה חלק בקדם האירוויזיון הסרבי לשנת 2013 ונכשלה בו.
איוונה ניקוליץ' - רקדנית מודרנית וזמרת.
הוריקן איידה הוא ציקלון טרופי שהכה בחוף המפרץ של ארצות הברית.
הוריקן איידה הוא הסופה התשיעית בעלת שם, ההוריקן הרביעי וההוריקן הגדול השני של עונת ההוריקנים האטלנטית בשנת 2021. מקורו של איידה בגל טרופי שזוהה לראשונה על ידי המרכז הלאומי להוריקנים ב-23 באוגוסט, כאשר עבר לים הקריבי והתפתח לשקע טרופי ב-26 באוגוסט.
הוריקן איידה היה ההוריקן השני בעוצמתו בהיסטוריה הרשומה שהכה בלואיזיאנה, לאחר הוריקן קתרינה.
ב-27 באוגוסט, הפך הוריקן איידה לסופת הוריקן בקטגוריה 1 וב-29 באוגוסט, התעצמה הסופה לקטגוריה 4.
ב-30 באוגוסט הכה ההוריקן בלואיזיאנה שהוכרזה כ"אזור אסון", ובכמה ערים, כולל ניו אורלינס נותק החשמל.
אידה היא הסופה החמישית היקרה ביותר בתולדות ארצות הברית, לאחר שגרמה לנזקים של לפחות 75.25 מיליארד דולר (נכון ל-2021), כאשר אומדן הנזק לרכוש בלואיזיאנה בלבד הוערך במעל 15 מיליארד דולר.
ב-23 באוגוסט המרכז הלאומי להוריקנים (NHC) ציין לראשונה את הפוטנציאל להתפתחות ציקלון טרופי בדרום מערב הים הקריבי, הקשור לגל טרופי שנכנס לים הקריבי המזרחי באותו היום.
עד 25 באוגוסט, ה-NHC העריך שיש סבירות גבוהה להתפתחות כאשר הגל נע מערבה דרך הקריביים.
למחרת, הסעה של המערכת, או סופות רעמים, התהוותה בדרום ג'מייקה.
בשעה 15:00 UTC ב-26 באוגוסט, NHC סיווג את המערכת כ"שקע טרופי 9", בערך 180 ק"מ מדרום-דרום-מערב ליישוב נגריל שבג'מייקה.
הסיווג נבע מהתעצמות ההסעה ומרכז סחרור הסערה.
עם התפתחותו, השקע נע צפון-מערבה, כשהוא מונח על ידי רכס הממוקם מעל האוקיינוס האטלנטי המערבי.
גורמים נוחים להמשך התפתחות המערכת כללו מים חמימים בים הצפון-מערבי של הים הקריבי, גזירת רוח נמוכה וסביבה לחה.
ב-23 באוגוסט, הוריקן איידה גרם להצפות במערב ונצואלה, בהן נהרגו 20 בני אדם.
נזק נרחב נרשם בלואיזיאנה, כאשר מספר רב של בתים ניזוקו או נהרסו בשל הרוחות החזקות לצד נזקים בשל הצפות נרחבות.
עשרות תושבים מתו, בעיקר בלואיזיאנה, ניו ג'רזי וניו יורק.
בלואיזיאנה נרשמו הנזקים הגדולים ביותר, מרביתם באזור החוף.
נזק זה כלל בין היתר בתים רבים שנהרסו, שירותי תקשורת שהושבתו באופן זמני, מכוניות שהתהפכו וקווי חשמל שנפלו.
רוחות חזקות נשבו וגשם כבד הציף את החוף המזרחי של קנדה ב-2 בספטמבר, בשל כך כ-1000 משקי בית חוו הפסקות חשמל.
ההצפות שנגרמו כתוצאה מהגשמים הביאו לפינויים של מספר בתים בנוסף לסגירה זמנית של שני כבישים.
הורמוז 2 (בפרסית: موشک هرمز-2) הוא טיל בליסטי איראני המסוגל לפגוע בדיוק גבוה בספינות.
הוא נחשף בתערוכת הגנה ב-11 במאי 2014 והוא נגזרת נגד קרינה של טיל בליסטי טקטי מסוג פתח 110 שמונחה בהנחיית מסוף במקום הנחיה אלקטרו-אופטית.
במרץ 2017, דווח כי טיל הורמוז-2 נוסה בהצלחה.
המראה של הורמוז 2 דומה מאוד לח'ליג' פארס.
הוריקן אנדרו היה הוריקן בדרגה 5 לפי סולם ספיר-סימפסון, אשר פגע בדרום פלורידה ובלואיזיאנה בסוף אוגוסט 1992. ההוריקן היה אחד ההרסניים ביותר שנרשמו בארצות הברית, וגרם לנזקים כלכליים עצומים שהוערכו בכ-26 מיליארד דולר באותה תקופה, מה שהפך אותו לאסון הטבע היקר ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית עד אז.
הוריקן אנדרו התפתח מגל טרופי שחלף מערבה ממערב אפריקה ונכנס לאוקיינוס האטלנטי הצפוני ב-14 באוגוסט 1992. במהלך ההתקדמות שלו, הוא התגבש לאט למערכת סופה טרופית, וב-16 באוגוסט הוכרז כטורנדו טרופי.
עד 22 באוגוסט, אנדרו הפך להוריקן והחל לעקוב אחר נתיב מערבי לעבר הבאהאמס, שם הוא פגע לראשונה.
במהלך המעבר שלו מעל איי בהאמה, אנדרו התחזק במהירות והגיע לשיאו כהוריקן בדרגה 5. הוא חצה את חופי פלורידה ב-24 באוגוסט, גרם לנזקים עצומים במחוזות דרום פלורידה, ואז נחלש מעט כאשר נכנס למפרץ מקסיקו.
ההוריקן פגע שוב בלואיזיאנה, לפני שהתפזר כשאריות סופה בצפון מזרח ארצות הברית.
נתיבו של אנדרו היה מהיר יחסית, מה שתרם לאי היכולת להתכונן בצורה מספקת לפגיעתו.
מהירות הרוח המרבית שנמדדה בהוריקן אנדרו הייתה 145 קשר (כ-268 קמ"ש) עם משבי רוח שהגיעו עד ל-175 קשר (כ-324 קמ"ש).
בעת הפגיעה בדרום פלורידה, לחץ האוויר נמדד ב-922 מיליבר, מה שהפך את אנדרו לאחד ההוריקנים העוצמתיים ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית.
הפגיעות המטאורולוגיות היו כה חזקות עד שהן גרמו לנזק חמור ביותר בתשתיות ובמבנים, במיוחד באזורים הפגיעים ביותר.
הוריקן הלין היא סופת הוריקן אשר התהוותה ב-24 בספטמבר 2024 בים הקריבי, והכתה בחופי ארצות הברית מספר ימים לאחר מכן, ב־27 בספטמבר.
בטרם הגעתה לפלורידה הציפה הסופה הלין חלקים מחצי האי יוקטן במקסיקו ואת רחובות עיר הנופש קנקון.
בנוסף גרמה להפסקות חשמל ולהצפות בקובה ובאיי קיימן.
בעקבות הסופה, דווח על הרס גדול בפלורידה ואף בג'ורג'יה ובקרוליינה הצפונית והדרומית.
זו סופת ההוריקן הרביעית שתפגע בארצות הברית בשנת 2024, מהגדולות שהתפתחו בעשרות השנים האחרונות, וההוריקן החמישי שיפגע בפלורידה עצמה בתוך שלוש שנים בלבד.
הוריקן מילטון הוא ציקלון טרופי עוצמתי שנוצר ב-5 באוקטובר 2024 במפרץ מקסיקו, בקרבת חצי האי יוקטן.
הוא ההוריקן ה-13 שקיבל שם רשמי משירות המטאורולוגיה, והשני בקטגוריה 5 של עונת ההוריקנים האטלנטית של שנת 2024. בעת הפגיעה ביבשה, בפלורידה, נחלש ההוריקן לקטגוריה 3, וגרם למותם של 35 אנשים ולפציעתם של כ-20 נוספים, כאשר הערכת הנזק לרכוש עמדה על כ-60 מיליארד דולר.
הוריקן מילטון נוצר מהפרעה טרופית ארוכת טווח שמקורה במערב הים הקריבי והתהוותה במפרץ קמפצ'ה ב-5 באוקטובר.
ב-7 באוקטובר עברה הסופה התעצמות מהירה והפכה להוריקן העוצמתי ביותר בקטגוריה 5. לאחר מספר שעות ולקראת פגיעתה בקרקע בפלורידה, הוגדרה בדרגה 4.
מילטון צפוי להשפיע על פלורידה פחות משבועיים לאחר שהוריקן הלין הרס את אזור הביג בנד.
הוכרז מצב חירום פדרלי בפלורידה, כמיליון אנשים עזבו את האזור, ונסגרו שדות התעופה באורלנדו ובטמפה.
בנוסף, נסגרו פארקי השעשועים דיסני ויוניברסל, נמלי ספינות הפסיקו עבודתם והופסקה פעילות בחלק מאסדות הנפט.
גשם כבד גרם להצפות בעיר קמפצ'ה.
הצפה כתוצאה מנחשולי סערה הובילה לפינויים שבוצעו במהלך ההוריקן בסלסטון.
הוריקן גלווסטון הגדול, ידוע גם כסערה הגדולה של שנת 1900, היה אסון הטבע הקטלני בהיסטוריה של ארצות הברית, בעוצמת קטגוריה 4 בסולם ספיר-סימפסון המודרני, גרם למותם של 8,000 אנשים, עשרות אלפי פצועים, הרס עצום בעיר גלווסטון ובאזורים רבים לאורך כל פעילותה.
הערכת הנזק במושגים של סוף המאה ה-20 היא למעלה ממיליארד דולר.
עד היום הוא גם נקרא הסערה הגדולה של 1900 וסופת 1900.
הסופה מקורה בגל טרופי שנע מהחוף המערבי של אפריקה ואז הגיח לאוקיינוס האטלנטי, התצפית הרשמית הראשונה של הסופה הטרופית התרחשה ב-27 באוגוסט 1900, בערך 1,600 קילומטרים) מזרחית לאיי ווינדוורד, (קבוצה של איים בים הקריבי, והם חלק מהאנטילים) על ידי ספינה שנתקלה באזור במזג אוויר לא רגוע.