tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בק מודיע לעולם שהמשימה נכשלה, ושהשביט הקטן, המכונה כעת "בידרמן" יתנגש באוקיינוס ויגרום להצפות הרחבות בעוד השביט הגדול, המכונה כעת "וולף", יגרום לאסון כבד בהרבה ויביא הלכה למעשה להפיכת כדור הארץ לבלתי ראוי לחיים אנושיים.
הנשיא מכריז על ממשל צבאי ועל הגרלה במסגרתה ייבחרו 800,000 אמריקאים ל-200,000 אמריקאים שנבחרו מראש, ושישוכנו במקלטים תת-קרקעיים שנבנו מבעוד מועד.
בהגרלה לא ישתתפו מי שגילם למעלה מ-50. אמה של לרנר מקבלת את הבשורה בשלווה סטואית ומתאבדת, ולרנר עצמה נבחרת כאחת מהנבחרים מראש, בתור עיתונאית אמינה.
גם לאו בידרמן ומשפחתו בין הנבחרים מראש, אך חברתו שרה ומשפחתה לא נבחרו.
לאו ושרה מתחתנים בניסיון נואש להציל את משפחתה של שרה, אך הרשויות מסרבות להכניס את משפחתה של שרה, והיא מסרבת להיכנס למקלט בלעדם.
במאמץ אחרון בהחלט, שולחת ארצות הברית טילים בליסטיים בין-יבשתיים בניסיון להסיט את מסלולם של השביטים, אך גם ניסיון זה נכשל.
לאו ומשפחתו מגיעים למקלט, אך לאו מחליט לעזוב את משפחתו ולסכן את עצמו על מנת למצוא ולהציל את חייה של שרה.
הוא לוקח את האופנוע של אביה של שרה, ויוצא לחפש אותה.
כשהוא מוצא אותה ואת משפחתה תקועים בפקק תנועה שיצרו כל מי שניסו להתפנות מאזורי הפגיעה, הוריה מבקשים ממנה ממנה להצטרף ללאו, ולקחת איתה את אחיה התינוק.
השלושה נוסעים באופנוע להר גבוה, בתקווה להינצל מהמגה-צונאמי שצפוי להיווצר עם נפילתו של השביט "בידרמן".
לרנר מחליטה לוותר על מקומה במקלט לטובת חברתה בת' ובתה הצעירה, ומחליטה לטייל אל החוף, שם היא משלימה עם אביה, בעוד גלי ההדף של "בידרמן" מכים בהם.
גלי ההדף שנוצרים מפגיעתו של "בידרמן" יוצרים מגה-צונאמי שמכה בחופי האוקיינוס האטלנטי ומשמיד את רוב החוף המזרחי של ארצות הברית, אירופה ואפריקה, מה שמביא למיליוני קורבנות בנפש.
לאו, שרה ואחיה התינוק ניצלים מאחר שהספיקו להגיע בעזרת האופנוע אל מורדות הרי האפלצ'ים, הנקודה המערבית ביותר אליה הגיעו גלי הצונאמי.
צוות ה"משיח" מחליט להקריב את עצמו, ולהרוס את השביט על ידי כך שיצללו אל תוך עומק החור שנוצר מהפיצוץ הקודם, ויפוצצו את עצמם עם הפצצות הגרעיניות שנותרו להם.
אנשי הצוות נפרדים מאהוביהם, ומבצעים את תוכניתם.
"וולף" מתפוצץ לרסיסים קטנים יותר שנשרפים עם כניסתם לאטמוספירת כדור הארץ.
לאחר שההצפות שיצר המגה-צונאמי דועכות, הנשיא בק מדבר עם הקהל שהתאסף אל מול מבנה הקפיטול שנהרס חלקית ומפציר בהם לזכור את המתים, בעוד הם בונים מחדש.
רוברט דובאל בתפקיד קפטן ספארג'ון "פיש" טאנר, אסטרונאוט ותיק שממונה לטייס הנחיתה של ה"משיח"
טיה לאוני בתפקיד ג'ני לרנר, עיתונאית ב-MSNBC
אלייג'ה ווד בתפקיד לאו בידרמן, אסטרונום חובב בן-עשרה שמגלה את השביט "וולף-בידרמן"
ונסה רדגרייב בתפקיד רובין לרנר, אמה של ג'ני
מקסימיליאן של בתפקיד ג'ייסון לרנר, אביה המרוחק של ג'ני
ריה קילסטדט בתפקיד קלואי לרנר, אשתו השנייה של ג'ייסון
מורגן פרימן בתפקיד טום בק, נשיא ארצות הברית
ג'יימס קרומוול בתפקיד אלן ריטנהאוס, מזכיר האוצר של ארצות הברית.
מתפטר מתפקידו כשהוא לומד על האיום שמהווה השביט "וולף-בידרמן"
רון אלדרד בתפקיד קומנדר אורן מונש, מפקד משימת ה"משיח"
ג'ון פאברו בתפקיד ד"ר גאס פרטנזה, קצין הרפואה של ה"משיח"
לורה אינס בתפקיד בת' סטנלי, עובדת עם ג'ני
ברוס וייץ בתפקיד סטיוארט קיילי, הבוס של ג'ני ב-MSNBC
מרי מקורמק בתפקיד אנדראה "אנדי" בייקר, הטייסת של ה"משיח"
ריצ'רד שיף בתפקיד דון בידרמן, אביו של לאו
בטסי ברנטלי בתפקיד אלן בידרמן, אמו של לאו
לילי סובייסקי בתפקיד שרה הוטצ'נר, חברתו של לאו
בלייר אנדרווד בתפקיד מארק סיימון, הנווט של ה"משיח"
דוגריי סקוט בתפקיד אריק ונקור, עובד עם ג'ני
מארק מוזס בתפקיד טים אורבנסקי, עובד עם ג'ני
אלכסנדר בלוייב בתפקיד קולונל מיכאיל טולצ'ינסקי, מומחה גרעיון מרוסיה וחבר צוות ה"משיח"
מייק או'מאלי בתפקיד מייק פרי, המורה של לאו
פרנסיס מקארתי בתפקיד גנרל סקוט
קורטווד סמית בתפקיד אוטיס "מיטש" הפטר, אחראי הבקרה של משימת ה"משיח"
אוניל קומפטון בתפקיד מורטן אנטריקן, יועץ לנשיא ארצות הברית
קימברלי הווי בתפקיד ונדי מוגל, ארוסתו של מארק סיימון
דניס קרוסבי בתפקיד ויקי הוטצ'נר, אמה של שרה
צ'ארלס מרטין סמית בתפקיד האסטרונום ד"ר מרכוס וולף
ניתן להתחקות אחר מקורותיו של הסרט לסוף שנות ה-70, אז פנו המפיקים ריצ'רד זנוק ודייוויד בראון לסרטי פרמאונט והציעו ליצור רימייק לסרט "When Worlds Collide".
הוצעו מספר טיוטות, אך אף אחת מהן לא מצאה חן בעיני המפיקים, והסרט נשאר במצב של חוסר ודאות במשך שנים רבות.
באמצע שנות ה-90 פנו השניים לבמאי סטיבן ספילברג, אותו הכירו מעבודתם המשותפת על הלהיט "מלתעות" מ-1975, במטרה לדון איתו בפרויקט הוותיק.
התברר שספילברג רכש את הזכויות לרומן "פטיש האלוהים" (1993) של ארתור סי.
קלארק, שעוסק גם הוא באסטרואיד שנמצא במסלול התרסקות עם כדור הארץ, ובניסיונותיה של האנושות למנוע את הכחדתה.
ספילברג התכוון להפיק ולביים את הסרט בעצמו עבור חברת ההפקות החדשה שלו, דרימוורקס, אך הביע נכונות לאחד את שני הפרויקטים עם זנוק ובראון, והשלושה יצרו את התסריט הראשוני לסרט "פגיעה קטלנית".
ב-1995 הוכרז הסרט בפרסומים של תעשיית הקולנוע כסרט שתסריטו נכתב על ידי ברוס ג'ואל רובין, ומבוסס על הסרט "When Worlds Collide" ועל הספר "פטיש האלוהים" של ארתור סי.
לאחר שכתובים שערך בתסריט מייקל טולקין, הוחלט לזנוח לחלוטין את ההתבססות על עבודות קודמות, שלא הוזכרו בקרדיטים של הסרט.
ספילברג התכוון לביים את הסרט בעצמו, אך הדבר נמנע ממנו עקב מחויבותו לסרט "אמיסטאד", בעיקר לאור הכרזת סרטי טאצ'סטון על הסרט "ארמגדון" בעל העלילה הדומה שעתיד היה לצאת אף הוא בקיץ 1998. על מנת שלא להמתין, הציעו המפיקים את הבמאית מימי לדר, כשספילברג עצמו ישמש כמפיק בפועל.
לדר לא הייתה ערה לקיומו של הסרט המקביל, ואמרה שלא האמינה כששמעה על כך, ושהתקשורת ניסתה ליצור ביניהם תחרות, מה שלא הרגיש לה נכון.
לדבריה לשני הסרטים יש ערך גבוה ולמרבה המזל שניהם הצליחו מאוד.
למרות שלא התבסס על הרומן של קלארק, הרי שבכל זאת נעשה ברומן שימוש בשיווק הסרט, וקלארק הביע את מורת רוחו על כך שלא הוזכר בקרדיטים של הסרט.
במקור הייתה דמותה של ג'ני לרנר (טיה לאוני) לעבוד ככתבת של ה-CNN.
CNN טענו שהדבר לא יהיה ראוי, ודחו את ההצעה.
MSNBC הסכימו להופיע בסרט במקומם, במטרה להשיג חשיפה לרשת שהייתה אז חדשה.
הבמאית מימי לדר רצתה לנסוע למדינות נוספות במטרה לקבל נקודות מבט נוספות מלבד זו האמריקאית, אך בשל לוח הזמנים הצפוף והתקציב המוגבל הרעיון לא יצא לפועל.
מפקח האפקטים המיוחדים, סקוט פאראר, חש שעלילה שתכסה את האירועים בעולם כולו תסיח את דעתם של הצופים מסיפוריהן של הדמויות המרכזיות.
הפקת הסרט העסיקה מספר מדענים כיועצים, ביניהם האסטרונומים יוג'ין שומייקר, קרוליין שומייקר, ג'ושוע קולוול וכריס לוצ'יני; האסטרונאוט לשעבר דייוויד מ' ווקר; וג'ראלד ד' גריפין, שהיה בעבר מנהל מרכז החלל ג'ונסון של נאס"א.
את המוזיקה לסרט הלחין המוזיקאי האמריקאי ג'יימס הורנר.
בסוף השבוע הראשון הכניס הסרט 41 מיליון דולר באמריקה הצפונית לבדה, ועקף בכך הסרט "טוויסטר" כסרט המדורג עשירי בפתיחות הגבוהות בקופות בכל הזמנים.
הסרט החזיק במשך עשור בשיא כסרט בעל הפתיחה הגבוהה ביותר בהיסטוריה שבוים על ידי אישה, עד שהודח על ידי הסרט "דמדומים" ב-2008. בסיכומו של דבר גרף הסרט הכנסות בסך של 140 מיליון דולר באמריקה הצפונית, ועוד 209 מיליון ביתר העולם, מה שהביא אותו לסך הכנסות של 349 מיליון דולר.
למרות התחרות הקשה בקיץ 1998, בדגש על התחרות מצד "ארמגדון", שני הסרטים הצליחו, כש"פגיעה קטלנית" מדורג כבעל הפתיחה הגבוהה יותר ו"ארמגדון" כזה שגרף הכנסות גבוהות יותר בסיכומו של דבר.
על בסיס 86 ביקורות באתר Rotten Tomatoes, 45% מהמבקרים נהנו מהסרט, עם ממוצע ציונים של 5.8 מתוך 10. הקונצנזוס של האתר הוא ש"גל הצונאמי של המלודרמה מטביע כל סיכוי ש"פגיעה קטלנית" ייזכר כסרט האסונות שהוא שואף להיות".
האתר Metacritic נתן לסרט ציון של 40 מתוך 100 על בסיס 20 ביקורות, כלומר "ביקורות מעורבות או ממוצעות".
אלביס מיטשל מהניו יורק טיימס כתב שהסרט מהורהר ומתחשב יותר משסוגת סרטי האסונות אמורה להיות.
ריטה קמפלי ומייקל או'סאליבן מהוושינגטון פוסט ביקרו את המשחק חסר הרגש והיעדר המתח.
בטקס ה-Stinkers Bad Movie Awards לשנת 1998 היה הסרט מועמד בשתי קטגוריות.
טיה לאוני הייתה מועמדת לפרס "שחקנית המשנה הגרועה ביותר" על משחקה בסרט, אך הפסידה ללייסי שאבר שזכתה על משחקה בסרט "אבודים בחלל".
הסרט עצמו היה מועמד לפרס "התסריט הגרוע ביותר לסרט שהרוויח מעל 100 מיליון דולר (בחשבון הוליווד)", אך הפסיד לסרט "גודזילה".
פגישה בסאמרא היא אגדה המשקפת גישה פטליסטית לפיה אין לאדם יכולת להימלט מגורלו.
בתרבות המערב התפרסמה האגדה במחזה של סומרסט מוהם משנת 1933, אך שורשיה באגדה ערבית עתיקה ובאגדה בתלמוד ובמדרש.
האגדה על פגישה בסאמרא מסיימת את מחזהו של סומרסט מוהם משנת 1933, "שפי" .
גיבור המחזה הוא הספר ג'וזף מילר, המכונה שפי, על פי מקום הולדתו, האי שפי .
באחרית ימיו שפי אומר למלאך המוות "הלוואי והלכתי לאי שפי, כפי שיעץ לי הרופא, בוודאי לא היית מעלה בדעתך לחפש אותי שם".
על כך משיב לו מלאך המוות בסיפור:
סוחר מבגדאד שולח את משרתו לשוק לקניות, הלה חוזר חיוור ורועד מפחד.
המשרת מסביר לסוחר שבשוק הוא פגש את המוות מחופש לאישה וזה נתן בי מבט מאיים.
המשרת מתחנן לאדונו שיתן לו סוס והוא ימלט לסאמרא המרוחקת, שם בוודאי המוות לא ימצא אותו.
הסוחר משאיל למשרתו את הסוס והלה רוכב צפונה לסאמרא, מהר ככל האפשר.
בינתיים הולך הסוחר לשוק מוצא את המוות ושואל אותו "מדוע נתת מבט מאיים במשרתי הבוקר?".
"זה לא היה מבט מאיים" עונה המוות, "זה היה מבט של הפתעה.
הופתעתי לראות את המשרת בבגדאד, כשיש לי פגישה איתו הערב בסאמרא".
על סמך אגדה זו קרא הסופר האמריקני ג'ון או'הרה לספרו הראשון "פגישה בסאמארה", רומן המופיע ברשימת "100 הרומנים הטובים ביותר שנכתבו באנגלית במאה ה-20" של הוצאת Modern Library.
אגדה על מותם של אליחורף ואחיה בני שישא, משרתי שלמה המלך, מופיעה בגרסאות שונות בתלמוד הבבלי, בתלמוד הירושלמי ובמדרש קהלת רבה.
במסכת סוכה של התלמוד הבבלי מסופר שיום אחד ראה שלמה המלך את מלאך המוות שהוא עצוב.
שאל אותו: "מדוע אתה עצוב?" ונענה: "משום שמוטל עלי לקחת את נפשם של שני משרתיך, אליחורף ואחיה בני שישא, היושבים כאן".
כדי להצילם הורה שלמה לשדים המשמשים אותו שייקחו את השניים לעיר לוז, שבה אין המוות שולט.
כשהגיעו השניים למחוז לוז, מתו.
למחרת ראה שלמה את מלאך המוות שהוא שמח.
שאל אותו: "מדוע אתה שמח?" ונענה: "במקום שבו נתבקשתי לקחת אותם, לשם שלחת אותם".
בעקבות זאת אמר שלמה: "רגליו של אדם ערבות בו, למקום שאליו הוא מתבקש הן מובילות אותו".
בשנת 1934 יצא לאור הרומן "פגישה בסאמארה" מאת ג'ון או'הרה, שקיבל את שמו מהאגדה שהביא סומרסט מוהם שנה קודם לכן.
האגדה מופיעה בפתיח לרומן של או'הרה.
פרופ' נילי כהן ציינה כי:
פרופ' אבישי מרגלית הבחין בין פטליזם קשה לפטליזם רך.
פטליזם קשה אומר שבלי תלות במעשי המשרת, הוא היה מוצא את מותו בסמארה ביום שנקבע, בין אם היה דוהר לסאמרא ובין אם היה מחפש מסתור אחר.
לעומת זאת, "הפאטליסט הרך אינו מכחיש שהדברים היו עשויים להיות אחרת אילו היינו פועלים אחרת.
אבל העולם בנוי כך שבפועל לא נעשה אחרת ממה שאנו עושים, ומה שאנו עושים עומד במקרים חשובים בניגוד למה שאנו רוצים באמת.
עד כדי כך, שלגבי תוצאות מעשינו אין חשיבות לכוונותינו, ואלה, טובות ככל שיהיו, מרצפות את דרכנו לגיהנום." סיפור הפגישה בסאמרא הוא, לדברי מרגלית, מקרה של פטליזם רך: "אילו המשרת היה מחליט מרצונו להישאר בבגדאד, הוא לא היה פוגש את מותו למחרת בסמארה.
המשרת, במובן זה, היה חופשי שלא להימלט לסמארה, ואדונו היה חופשי שלא להיעתר לבקשתו להעמיד לרשותו את סוסו המהיר."
גרסת התלמוד וגרסת מוהם נבדלות זו מזו בפרטים (מקום ההתרחשות, האנשים המעורבים וכדומה) אך להן תבנית משותפת ומוסר השכל משותף: אדם אינו יכול להימלט מגורלו, וניסיון להימלט אף מסייע למימוש הגורל שנקבע.
הבדל מהותי בין האגדות הוא ביכולת התקשורת עם מלאך המוות.
באגדה התלמודית יכולת זו נתונה רק לשלמה המלך, הידוע באגדות נוספות כבעל סגולות מיוחדות לתקשורת עם שדים ומלאכים.
בגרסת מוהם, לעומת זאת, המשרת, שהוא מפשוטי העם, מזהה את מלאך המוות, והסוחר אינו מתקשה למצוא את מלאך המוות בין המוני האנשים בשוק ואף משוחח אתו.
פגיעת הטילים בפולין הייתה נפילה של שני טילי שיוט סמוך לעיירה שבפרובינציית לובלין שבפולין, קילומטרים בודדים מגבול אוקראינה–פולין (כ-100 קילומטרים צפונית ללבוב), ב-15 בנובמבר 2022. באותו יום, בוצעה מתקפת טילים רוסית על ערי אוקראינה, בהן נהרגו מספר אזרחים בקייב ונותקה הספקת החשמל לחלק משמעותי מהמדינה.
הטלוויזיה הפולנית דיווחה על פיצוץ בעקבות נפילת הטילים, ממנו נהרגו שני אזרחים פולנים, וכן נפגעו משאית וטרקטור באזור חקלאי על יד העיירה.
האירוע הזה היווה את הפגיעה הראשונה באזרחי ברית מדינות נאט"ו במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה, לאחר שמולדובה (שאינה חברה בנאט"ו) נפגעה בפגיעה דומה, ללא נפגעים, מספר ימים קודם לכן.
בעקבות פגיעת הטילים בפולין, כינס ראש ממשלת פולין מטאוש מורבייצקי כינוס חירום של ראשי מערכת הביטחון במדינה.
בסיום הכינוס הודיעו הרשויות בפולין בהצהרה קצרה כי הם הורו "להעלות את הכוננות של כל כוחות הצבא הפולני".
באותו הלילה, שר ההגנה ההונגרי קרישטוף סלאי-בוברובניצקי קיים שיחת טלפון עם המזכיר הכללי של נאט"ו ינס סטולטנברג.
סטולטנברג הודיע בשעות הלילה כי הוא שוחח עם נשיא פולין אנדז'יי דודה, וכי נאט"ו עוקבת מקרוב אחר כל ההתפתחויות.
בהמשך הלילה התקיימה שיחת חירום בין נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן לנשיא פולין, ובהמשך הגדיר ביידן את המצב כ"מצב רציני ומסוכן".
וסגן ראש ממשלת לטביה אמר כי "המשטר הפושע הרוסי ירה טילים שלא רק כוונו לעבר אוכלוסייה אזרחית אלא נפלו בשטח נאט"ו בפולין".
בבוקר שלאחר הפגיעה נערך תדרוך עיתונאים על ידי מזכ"ל נאט"ו, בו נאמר כי "אין ודאות לגבי הגורם שירה את הטילים, או לגבי זהות המטרה המקורית שלהם".
כמו כן, הוא הסביר ש"קיימת סבירות ששני הפולנים נהרגו מנפל של מערך ההגנה האווירי האוקראיני".
ראש ממשלת הולנד מארק רוטה כתב לאחר פגישת ראשי מדינות נאט"ו ש"דבר אחד חשוב להבהיר: אירוע פגיעת הטילים בפולין לא היה מתרחש אלמלא התרחשה מתקפת הטילים הנוראית הרוסית נגד אוקראינה.
אנחנו נמשיך לתמוך באוקראינה נגד התוקפנות הרוסית".
בנוסף, דובר ממשלת פולין הודיע כי היא שוקלת להפעיל את סעיף 4 של האמנה האטלנטית, האומר כי כל חברה בארגון נאט"ו יכולה לכנס את ראשי כל מדינות הארגון לדיונים ביטחוניים.
ובעקבות אירועים אלו הודיע מפקדת נאט"ו על מבצע זקיף מזרחי להגנה על טריטוריית האגף המזרחי של הברית, בעקבות הפעלת סעיף 4 ל.
מנגד, העורכת הראשית של העיתון הרוסי Russia Today השייך למדינה והמקורבת לנשיא פוטין, , כתבה בטוויטר כי "פולין קיבלה היום את בלגורוד שלה.
איך אתם רוצים את זה?" בתגובה למות שני האזרחים הפולנים.
פגישה מאוחרת הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1947 שהופק על ידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי RKO Radio Pictures.
הסרט בוים על ידי צ'ארלס ניקולס ומציג את מיקי מאוס השוכח מהפגישה שלו עם מיני מאוס.
זהו הסרט הקצר ה-120 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" שיצאו לאקרנים והיחיד באותה השנה.
זהו הסרט האחרון בו וולט דיסני דיבב את דמותו של מיקי מאוס.
כועסת על כך שהוא מאחר לפגישה שלהם, מיני מתקשרת למיקי, שבכלל ישן על הכורסה בביתו.
פלוטו עונה לטלפון ומלקק אותו כשהוא שומע את קולה של מיני, הריר שלו מתיז איכשהו על מיני מהקצה השני.
היא מנגבת את פניה ומבקשת ממנו לתת את הטלפון למיקי.
ברגע שמיני מעירה אותו, היא מזהירה את מיקי שאם הוא לא יגיע בחמש עשרה הדקות הקרובות, הקשר ביניהם נגמר.
בעזרת פלוטו, מיקי מתלבש מתלבש היטב בטוקסידו לקראת לפגישה, אך מאבד את הכרטיסים למסיבה בדרכו החוצה.
פלוטו, שנשאר בבית לאחר ציוויו של מיקי, מבחין בכרטיסים ולוקח אותם במהירות חזרה למיקי.
תוך כדי החיפזון להספיק להגיע בזמן, הכובע צילינדר של מיקי עף לתוך פח אשפה.
מיקי מושיט את ידו אל תוך הפח כדי להשיג את כובעו, אך פלוטו נתקל בפח מבלי משים לב מהצד השני, מגלגל את הפח כשמיקי בתוכו במורד הרחוב עד שמתנגש בפנס רחוב.
מיקי יוצא מפח האשפה כשבגדי הטוקסידו שלו הרוסים ומגלה שהגיע ליעדו, שם מיני מברכת את בואו ואף מחמיאה לו על התלבושת.
זה מסתדר למיקי, מכיוון שהמסיבה שהוא ומיני הולכים אליה היא מסיבת תחפושות בנושא "זמנים קשים".
מיני אומרת למיקי שהם יכולים להיכנס ברגע שמיקי ייתן את הכרטיסים.
מיקי מבין שהוא השאיר את הכרטיסים בבית, אבל פלוטו מגיע בדיוק בזמן כדי לתת להם את הכרטיסים ובסוף הכל בא על מקומו בשלום.
מיני מאוס – לאונה לדו (Leone Le Doux)
בנוסף לכך שזהו סרט מיקי מאוס האחרון שהציג את וולט דיסני כקולו של מיקי מאוס, זו גם אחת הפעמים הבודדות שמיקי נראה ללא הכפפות שלו.
ההנפשה של פלוטו מתקוטט עם הכובע צילינדר של מיקי נעשתה בשימוש חוזר מ"מיקי מאוס באופרה" (1936), בעוד שההנפשה של מיקי מנסה להתחמק מכלי התחבורה נלקחה מהסרט "בן הדוד מהכפר" (1936).
זוהי ההופעה הראשית האחרונה של מיני מאוס בסרט מצויר של מיקי מאוס עד לסרט "חג שמח מיקי מאוס" (1983).
עם זאת, היא ערכה הופעת קמע קצרה ב"עץ חג המולד של פלוטו" (1952).
לסרט קצר זה יש הרבה קווי דמיון עם "האוזניים של מיקי", הפרק התשיעי בסדרה "מיקי מאוס", חוץ מהעובדה ששם מיקי מאבד את האוזניים שלו.
פגיעת הרקטה במג'דל שמס אירעה בשבת, 27 ביולי 2024, כחלק מהלחימה בזירת לבנון במלחמת חרבות ברזל.
רקטת פלק-1 עם ראש נפץ במשקל 53 קילוגרם ששיגר ארגון הטרור חזבאללה פגעה במגרש כדורגל במג'דל שמס שברמת הגולן, גרמה למותם של 12 ילדים ובני נוער, ופצעה 34 נוספים.
המתקפה גרמה לפגיעה הקשה ביותר באוכלוסייה האזרחית בישראל במלחמת חרבות ברזל לאחר מתקפת הפתע ב-7 באוקטובר.
חזבאללה הכחיש את מעורבותו באירוע.
מצה"ל נמסר שירי החזבאללה הוא תגובה לחיסול פעיל כוח רדואן שעות מספר לפני כן.
גורמים במודיעין האמריקאי מסרו שאין ספק שהירי בוצע על ידי חזבאללה, אך לא ברור אם במכוון או בשוגג.
בבוקר 7 באוקטובר 2023 פתחו ארגוני הטרור ברצועת עזה בהובלת חמאס במתקפת פתע רחבת-היקף שכללה חדירת אלפי מחבלים ליישובי עוטף עזה ורצח אזרחים תוך ביצוע פשעים נגד האנושות.
יום אחרי המתקפה הצטרף חזבאללה ללחימה והחל לירות טילי נ"ט, רקטות ופגזי ארטילריה לעבר יישובים ומוצבים ישראליים.
לפי ערוץ החדשות אל-מיאדין המזוהה עם חזבאללה, הארגון ירה בערך 100 רקטות באותו יום.
רקטת פלק-1 מתוצרת איראן פגעה במגרש כדורגל בעיר, שנמצא ליד גינת משחקים.
הרקטה פגעה שניות ספורות אחרי הישמע האזעקה.
שירותי חירום, בהם מגן דוד אדום, טיפלו בפצועים אנוש, בני 10 עד 20, חלקם הועברו למרפאות מקומיות, וחלקם הועברו לבתי חולים שונים בצפון.
במהלך הערב נקבע מותם של 12 ילדים וילדות, נערים ונערות בגילאי 10–16.
לפני האסון, חזבאללה קיבל אחריות על מתקפת רקטות ליד מג'דל שמס כנקמה על הריגת ארבעה פעילי חזבאללה מוקדם יותר בכפר כילא.
לפי מפקד אוגדה 91 שחיסלה את ארבעת הפעילים, תא"ל שי קלפר, חזבאללה כיוון את תקיפתו ל"מחנה ערער", אך פיספס ופגע במג'דל שמס.
השייח' מוואפק טריף, מנהיג העדה הדרוזית בישראל, גינה את הירי: .
ראש הממשלה בנימין נתניהו קיצר את ביקורו הרשמי בארצות הברית במספר שעות.
עשרה מהנרצחים הובאו למנוחות בהלוויה במג'דל שמס ב-28 ביולי, שבה השתתפו אלפים רבים.
בהלוויה נכחו גם שרים מהליכוד ומהציונות הדתית.
חלקם ספגו קריאות גנאי וזעם מהתושבים וממשתתפי ההלוויה וביקורת על מדיניות הממשלה.
ב-30 ביולי ישראל הרגה את פואד שוכר בסיכול ממוקד מהאוויר.
פואד שוכר היה רמטכ"ל חזבאללה ויועצו הקרוב של חסן נסראללה, שעליו הטילה ישראל את האחריות על ירי הרקטה על מג'דל שמס.
משרד הבריאות בלבנון הודיע כי בתקיפה נהרגו גם אישה ושני ילדים ו-85 אנשים נפצעו.
ב-3 באוקטובר 2024 במהלך מבצע "חיצי הצפון", מבצע רחב היקף במסגרת "מלחמת חרבות ברזל" למיגור חזבאללה והפסקת הירי לעבר ישובי הצפון, נהרג ח'דר אלשהאביה, מפקד גזרת הר דב בחזבאללה, שפיקד על ירי הרקטה למג'דל שמס.
בכיר בחזבאללה, מוחמד עפיף, טען כי הארגון אינו אחראי למתקפה על מג'דל שמס.
בהודעה רשמית של חזבאללה, הארגון הכחיש "כל קשר לאירוע".
צה"ל דחה את הכחשת חזבאללה והודיע כי לפי הערכות המצב בצה"ל והמודיעין, הירי למג'דל שמס בוצע על ידי חזבאללה.
ממשלת לבנון גינתה את התקיפה ומסרה: .
גינתה גם היא את התקיפה ומסרה: .
המועמד לתפקיד הנשיא ה-47 של ארצות הברית והנשיא לשעבר, דונלד טראמפ, גינה בחריפות את רצח הילדים ואת חזבאללה וציין שממשלו הכיר בריבונות של ישראל על רמת הגולן.
, שליח האו"ם למזרח התיכון וכן מדינות נוספות ובהן בריטניה, קנדה, שוודיה, ארגנטינה ובלגיה גינו את התקיפה אך קראו לשמור על איפוק כדי להימנע מהסלמה נוספת.
נשיא ארצות הברית לשעבר והמועמד לנשיאות ארצות הברית
חִכְּמַת אל-הִגְ'רי, המנהיג הרוחני של הדרוזים בסוריה, גינה גם הוא את התקיפה: .
גם מנהיג הדרוזים בלבנון גינה את התקיפה.
פגיעת הכטב"ם בבא"ח גולני התרחשה ב-13 באוקטובר 2024 במהלך מלחמת חרבות ברזל, כאשר כטב"ם ששיגר חזבאללה מלבנון פגע בבסיס אימון חטיבתי של גולני ליד בנימינה.
בתקיפה נהרגו ארבעה חיילי צה"ל, ונפצעו לפחות 61 נוספים.
בתקיפה נשלחו שני כטב"מים, כאשר אחד יורט מעל הים, והשני חדר לשטח ישראל.
למרות חדירת כלי הטיס העוין לא הופעלו אזעקות.
התקיפה התרחשה על רקע ההסלמה בחזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל, שכללה סדרה של תקיפות אוויריות ישראליות שהרגו חלק ניכר מהמנהיגות הבכירה של חזבאללה, כולל המזכ"ל חסן נסראללה, ומולן ירי יומיומי של עשרות רקטות, טילי נ"ט וכטב"מים מלבנון לישראל.
הארסנל הצבאי ותשתיות חזבאללה נפגעו באופן משמעותי בעקבות תקיפות אוויריות ותמרון קרקעי שמטרתו להחליש את חזבאללה ולדחוק אותו מגבול ישראל–לבנון.
בשעה 19:00 בערך חדרו שני כלי טיס בלתי מאוישים של חזבאללה לשטח ישראל, בלי שהופעלה אזעקה.
כטב"ם אחד יורט ואילו השני הצליח להגיע לאזור בנימינה והתרסק בחדר האוכל של בא"ח גולני בעת שטירונים היו בארוחת הערב.
באירוע נהרגו ארבעה מחיילי ההכשרה של החטיבה.
בנוסף, 61 חיילים נוספים נפצעו באירוע, בהם שבעה באורח קשה והיתר באורח קל.
חזבאללה לקח אחריות על התקיפה ואמר כי מדובר בתגובה לתקיפה האווירית הישראלית על באצ'ורה ב-10 באוקטובר, שבה נהרגו 22 לבנונים ונפצעו 117. חזבאללה אמר כי כיוון לבסיס של חטיבת גולני.
בתקיפה נהרגו ארבעה מחיילי ההכשרה של החטיבה: סמל אמיתי אלון, סמל עומרי תמרי, סמל יוסף הייב, וסמל יואב אגמון.
לפחות 61 חיילים נפצעו כתוצאה מהתקיפה.
שלושה מהפצועים פונו למרכז הרפואי שיבא, שניים נלקחו לבית החולים רמב"ם.
37 פצועים נוספים פונו באמבולנס לבתי חולים שונים.
לאחר המקרה ביקרו במקום הפגיעה הרמטכ"ל הרצי הלוי, מפקד חיל האוויר, אלוף תומר בר, ראש הממשלה בנימין נתניהו ושר הביטחון יואב גלנט.
תחקיר ראשוני של חיל האוויר שבוצע למחרת האירוע העלה כי שלושה כטב"מים מדגם "ציאד 107" שוגרו לישראל בחסות מטח רקטות שנורה לעבר העיר חיפה.
שני כטב"מים יורטו: האחד על ידי חיל הים והשני על ידי מערכת כיפת ברזל.
אחרי שני ניסיונות יירוט של כלי הטיס השלישי הוא נעלם ממערכות הגילוי, כ-48 ק"מ צפונית-מזרחית לעכו.
מסוק הוזנק על מנת לנסות לאתר את כלי הטיס, ללא הצלחה.
לאחר כחצי שעה אירעה הפגיעה בבסיס.
פגיעת הכטב"ם בבית משפחת נתניהו בקיסריה התרחשה ב-19 באוקטובר 2024, ובה כלי טיס בלתי מאויש ששיגר ארגון הטרור חזבאללה פגע בחלון ביתם הפרטי של ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, ורעייתו בקיסריה.
הפגיעה הייתה חיצונית בלבד ולא חדרה לתוך הבית, וגרמה לנזק קל.
התקיפה התרחשה על רקע מבצע חיצי הצפון, שכלל התנקשויות בבכירי ארגון חזבאללה, כולל המזכ"ל חסן נסראללה.
ב-19 באוקטובר 2024, בשעה 06:20 בערך, חדרו לישראל שלושה כטב"מים של חזבאללה מסוג ציאד 107. שני כטב"מים יורטו, והשלישי פגע בחלון חדר השינה בבית משפחת נתניהו בקיסריה.
המשפחה לא שהתה במקום בעת הפגיעה, ולפי לשכתו, נתניהו כלל לא שהה בבית בשבוע לפני פגיעת הכטב"ם.
נתניהו השיב בתגובה: "שום דבר לא ירתיע אותנו, אנחנו ממשיכים עד הניצחון".
דובר חזבאללה, מוחמד עפיף, אמר שארגונו אחראי לתקיפת בית נתניהו, ורמז שינסה לתקוף אותו שוב.
נציגות איראן באו"ם הכחישה את מעורבותה, ויחסה אותה לחזבאללה.
שמאים נשלחו לשם אומדן הנזקים שנגרמו ומתן פיצוי לפי חוק מס רכוש וקרן פיצויים, אליהם הצטרפו מנכ"ל משרד ראש הממשלה, יוסי שלי, ומנכ"ל רשות המסים בישראל, שי אהרונוביץ'.
משרד ראש הממשלה ביקש שני מיליון שקלים למיגון הבית, בנוסף לעלויות שתשקיע המדינה בתיקון הנזקים.
המדינה שילמה 1.66 מיליון ש"ח על החלפת החלון.
לפי דיווח ב"הארץ", לאחר פגיעת הכטב"ם הוצב צוות של שירות הביטחון הכללי במוצב הפיקוד העליון, כדי לעקוב אחר תנועותיו של ראש הממשלה ולתת התרעה בזמן אמת במקרה של שיגור למקום שבו הוא נמצא.
ערב כניסתו לתוקף של הסכם ישראל–לבנון 2024, הרג צה"ל את ג'עפר עלי סמאחה, בכיר ביחידת הכטב"מים של חזבאללה, שהיה אחראי על שיגור הכטב"ם.
פגניות (בעברית: עבודת אלילים) הוא מונח מערבי המתאר פולחנים ומנהגים של דתות פוליתאיסטיות לרוב, עתיקות וחדשות, מערביות ומזרחיות.
הדתות הפגניות שונות זו מזו אך יש להן מאפיינים ייחודיים המבדילים אותן מהדתות האברהמיות.
הפגניות היא למעשה שם כולל לכל הדתות של העולם העתיק המצויות בכל מרחב הגלובוס: אסיה, אירופה, אפריקה ואמריקה.
אף שהפגניזם איננו דת אחת אלא מספר רב של דתות קדומות מאזורים שונים בעולם, הכוללים אוספי מיתוסים ומנהגים הנבדלים אחד מהשני שוני רב, עדיין ניתן לציין כמה קווים משותפים שעוברים ביניהם.
המאפיינים הנפוצים של הפגניות הם:
פוליתאיזם – אמונה בריבוי של אלוהויות, כאשר כל כוח או תופעה בעולם מייצגים אל או אלה מסוימת.
פנתאיזם – אי הכרה באלוהות טרנסצנדנטלית שמעבר לטבע.
יחס של כבוד רב לטבע וראייתו כמקור הרוחניות וכהתגלמות של אלוהיות שונות.
ניסיון להסברת כל הפעילות הטבעית של העולם באמצעות האנשתו.
תפיסת האלים כישויות טבעיות בעלות מאפיינים אנושיים (לעיתים גם בעלי חיים או שילובם של השניים) כאשר תכונותיהם מועצמות באופן בלתי אנושי: כוח וחוזק רב, נצחיות, יופי רב.
סובלנות והכרה של מאמיני הדתות הפגניות באלוהים של מאמיני הדתות האחרות.
התרבות הפגנית ניסתה לתת הסבר למהותו של העולם ולמוצאו של האדם, ולכן לא יפליא למצוא מיתוסי בריאה למשל האנומה אליש המסופוטמי.
כל תופעת טבע סימלה אל העומד מאחוריה, שמתחזקת באופן ישר להתעצמותו ולדומיננטיות שלו.
על כן יש לעבוד את האלים הטובים והנכונים, להיכנע בפניהם ולקבע אותם כפטרוני המקום, וזאת כדי לחזק את כוחם ולקבל מהם שפע וברכה.
לעיתים אף יש להקריב קורבנות לאלים הרעים ולמשרתיהם הדמונים, כדי לשכך את כעסם.
למשל בתרבות המסופוטמית היום ה-14 בחודש הירחי (אמצע חודש כאשר הירח במילואו), היה מוקדש לשיכוך כעסם של האלים, ועל כן בני האדם היו מתנזרים מתענוגות ושובתים מפעילויות חשובות.
הפגניות ייחסה לכוחות טבע, למושגים מופשטים ואף לאידאות תכונות אלוהיות ושעבדה אותם באמצעות תפילה, הקרבת קורבנות וטקסים נוספים, במטרה להתחבר אליהם, לרצותם ולחזק את כוחם.
על פי רוב היו הקורבנות מן החי ומן הצומח.
במקרים קיצוניים מאוד כמו במצב של סכנת חורבן ובפולחן של אלים מסוימים הוקרבו אף קורבנות אדם.
הפולחנים הקדומים ביותר שידועים, היו ב-3000 לפני הספירה במסופוטמיה, מצרים ואוגרית.
במערב אסיה ובאירופה הם נמשכו עד לחדירת הנצרות והאסלאם.
בלב אסיה ובמזרחה ובחלקים של אפריקה ודרום אמריקה הם נמשכים עד ימינו אלה.
בנוסף, אצל חלק מהתרבויות שנכבשו על ידי האירופאים והובאה אליהם הנצרות, ניתן למצוא סינתזה שנוצרה בין אמונות נוצריות לבין פולחן אלילים מקובל.
שילוב כזה רווח באזורים רבים באפריקה ובמידה פחותה גם בדרום אמריקה.
בדרום מזרח אסיה וכן באפריקה מדרום לסהרה ניתן למצוא שילוב דומה בין האסלאם לבין פולחני האלילים שמקובלים שם.
המחשבה של האדם הפגני בצאתו אל החיים, הייתה שמאחורי עולם הטבע המלא בכוחות חזקים ישנן משמעויות וסיפורים שצריך לגלות.
ההתרחשות האסטרונומית והמטאורולוגית אינה מקרית ושרירותית.
ישנן סיבות פנימיות להתרחשות של כל מיני תופעות שיש להבינן.
כל תופעה סימלה אל העומד מאחוריה ושמתחזקת באופן ישר להתעצמות ולדומיננטיות שלו.
לעיתים אף יש להקריב קורבנות לאלים הרעים ולמשרתיהם הדמונים כדי לשכך את כעסם.
שאלות לגבי מוצא האדם והעולם, דרכי פעולתו של העולם, סופו של האדם והחיים שלאחר המוות העסיקו רבות את הקדמונים.
באמצעות התפיסות הפגניות יכלו האנשים לתת לעצמם פשר קיומי רחב יותר, למצוא משמעות ויעוד לחייהם עלי אדמות וגם לענות על שאלות מטרידות כגון מה מקורו של האדם, מה הוא צריך לעשות בחייו, וכיצד ניתן למצוא דרכים שבהן ניתן להתמודד טוב יותר עם החיים ואף לשפר אותם.
הם גם ניסו לענות על שאלות כמו מהם המקורות של הרוע והסבל, כיצד אפשר להתמודד עם הטרגדיה של המוות, שמתרחשת ובאה על כל אדם באשר הוא.
מדוע אנשים מתים בטרם עת, וכיצד ניתן למנוע או לדחות זאת.
אף שהמיתוסים בכל תרבות שונים, ישנם מוטיבים דומים שחוזרים על עצמם ברוב התרבויות הקדומות ולעיתים ניתן למצוא נקודות השקה בין כל מיני אלים ובסיפורים דומים.
לעיתים אל מסוים תפס מקום מרכזי בעיר מסוימת ונחשב לפטרון המקום, כמו אלת המלחמה והחוכמה אתנה היוונית שנחשבה לפטרונית העיר אתונה וכמו בעל הדד אל הסערה של העיר אוגרית.
מלבד עבודת איתני הטבע, היו שעבדו לכוח טבע מופשט, כמו פריון או מוות, אידאות כמו חוכמה וצדק, ואף בעלי חיים מיוחדים שייצגו תכונה ייחודית באופן בולט, כמו שוורים, אריות, תנינים ונחשים.
עבודת הפר, הנחש והתנינים הייתה רווחת במצרים העתיקה, שבה היו הפרעונים שמים על ראשם כתר או ציץ שבו סמל נחש.
פולחן נחש הקוברה נהוג עד היום במקומות מסוימים בהודו.
באי הטרופי באלי שבארכיפלג האינדונזי נהוג עד ימינו פולחן לריצוי הר הגעש שישנו באי.
לעיתים רבות לאלים היו ייצוגים בצורת פסל העשוי מעץ, חרס או מתכות כמו נחושת וזהב שסימלו כוח, או רעיון מסוים.
למשל, לפי המקרא לאחר שבני ישראל יצאו ממצרים הם יצרו במדבר את עגל הזהב, ירבעם בן נבט בנה פסלי עגלים בממלכת ישראל ודוגמה נוספת לכך היא פסלו של מיכה.
לעיתים היו מיניאטורות ל"שימוש עצמי" או ביתי, של האל הרווח – צלמיות.
ברוב פולחני הפסלים שרווחו בעולם העתיק ביטאו הפסילים יחס של נוכחות האל בתוך או באמצעות צלמו, אף כי לא הייתה זהוּת או רדוקציה מוחלטת של האליל עם הפסל המנכיח אותו.
את הנוכחות המסוימת הזאת של האל בתוך או באמצעות צלמו ניתן לכנות 'יחס איקוני'.
התנגדות הדתות האברהמיות לעבודת אלילים
היהדות, הדת האברהמית הראשונה, שללה בתוקף את האמונה בפוליתאיזם, וחלק ניכר מספר דברים ומספרי הנביאים עוסק במאבק של משה רבנו ואחריו יתר הנביאים בעובדי האלילים ובתפיסותיהם.
בעקבות זאת, גם הנצרות והאסלאם, שהתפתחו מהיהדות, שללו את הפגאניזם.
התואר "פגני", מלטינית, Paganus, נטבע על ידי הרומאים הנוצרים בתקופת הקיסר קונסטנטינוס ככינוי גנאי לאדם שטרם קיבל על עצמו את עול הנצרות.
משמעות המילה "פגני" (Pagani) בלטינית הוא "איכרים" או "יושבי כפר".
ברומא העתיקה נפוצה הנצרות בערים הגדולות תחילה.
העירוניים היו נוצרים, ואילו הכפריים אחזו עדיין באמונות פוליתאיסטיות.
מנהיגי הכנסייה הגיעו משכבת האצולה הרומית העירונית, ומכיוון שכך ארגנו את מבנה הכנסייה בדומה לקיסרות, כלומר, הבישופים ישבו בערי המחוז ומשם הפעילו את הכמרים שפעלו במרחב הכפרי.
גם כינוסי הכנסייה התקיימו בערים מרכזיות.
אף על פי שהפגניות הייתה בבחינת מוקצה בשביל הדת הצעירה ניתן בכל זאת להבחין בסינקרטיזם משולב בין שתי התרבויות כמו: אימוץ מסורות פגניות, ושילובן בליטורגיה, בפולחן ובתאולוגיה הנוצרית.
כך חדרו המאגיה, שירת נער מקהלה, השימוש בקטורת ובמנורות לטקסי תפילה, חגים ופסטיבלים נוצריים.
גם מוטיבים של התרבות ההלניסטית החלו לחדור לנצרות, בעיקר לנצרות אורתודוקסית, תופעה שהייתה לצנינים בעיני חלק מאבות הכנסייה דאז.
משמעות אחרת של המונח היא "אזרח".
הרומאים הנוצרים ראו את עצמם "חיילים בצבאו של ישו הנוצרי", ואת המאמינים בדתות אחרות כ"אזרחים".
בשיח הנוצרי ואחר כך בשיח החילוני, המשיך המונח "פגניות" לשמש ככינוי גנאי אתנוצנטרי לאנשים שמנהגיהם נבערים וחשוכים.
החל מן המאה ה-18 החל תהליך טביעה מחדש של המושג על ידי מאמינים פוליתאיסטיים מודרניים.
בימינו נעשה גם שימוש לא שיפוטי במונח, לתיאור דתות פוליתאיסטיות שונות, עתיקות וחדשות.
דתות פוליתאסטיות מודרניות מכונות לעיתים "דתות נאו-פגניות".
המשיכה לדתות הטרום-נוצריות נמשכה גם בתקופה הרומנטית שהדגישה שיבה למסורות אותנטיות וחזרה אל הטבע.
בתקופה זו התגבר העניין בפולקלור, אגדות עמים, מיתוסים עתיקים ופולחנים קדומים.
כמו כן, נוסדו אגודות לחקר הפולקלור, המאגיה, ומנהגי דת וכישוף פגניים עתיקים.
ציירים כגון דנטה גבריאל רוזטי, ויליאם הולמן האנט וג'ון ויליאם ווטרהאוס תיארו ביצירותיהם מגוון סצנות מיתולוגיות ופולקלוריסטיות.
גם במוזיקה הקלאסית ניסו יוצרים להתחקות אחר מסורות פגניות, ולבטא את הקשר שלהן לטבע המשתנה.
דוגמה ליצירה כזאת היא "פולחן האביב" של סטרווינסקי, המתארת טקס הקרבת קורבנות לכבוד בוא האביב והאופרות של ואגנר שנסובות סביב המיתולוגיה הנורדית.
אף שהתרבות הפגנית נשכחה בחלקים גדולים של העולם, עדיין קיימות שאריות פגניות לא מעטות בתרבות העכשווית, במנהגים ובשפה.
במיוחד ניכר רישומם של שמות אלים אף בתרבויות המונותאיסטיות השונות.
שמות חודשים עבריים מסוימים כתמוז, אדר, כמו גם שמות גיבורים יהודיים כמו מרדכי (מורדוך), אסתר (אשתר) ועוד, הם למעשה שמות של אלים של אותה תקופה.
יש שטענו שהשם "אלוהים" ברבים הוא שריד לתקופה הפגנית; לדעת אחרים זוהי תופעה לשונית של "ריבוי של כבוד" , ומתרחשת לאו דווקא ביחס לאלוהות (לדוגמה: "אני הבעלים''' של רכב זה").
בשפה העברית מוטמעים שמות אלים רבים וביניהם: אל, שחר, שלם, מות, ים, בעל, רשף, עשרת, כושר, חורון, ענת, וסער, אך לפחות בחלקם ככל הנראה שם האל נבע מהמקור הפרוטו-שמי לדבר שייחד אותו, ולא ששם הדבר נבע מכינוי האל.
מסורת שחוגגים עד היום היא חג המולד.
הצבת עץ חג המולד מקורו במנהג פגני שמסמל את החיים באמצע החורף.
שמות ימות השבוע מקושרים ברבות מהשפות האירופאיות לשמות של אלים רומיים או נורדים, שריד שמקורו בתרבות היוונית לזיהוי של ימי השבוע עם גרמי השמיים, אשר בעצמם קושרו לאלים מהמיתולוגיה היוונית.
גם רבים משמות החודשים של השנה האזרחית, שמקורם בתרבות הרומית, נקראים על שם אלים: שמו של חודש ינואר מקורו באל הרומי יאנוס.
חודש מרץ משמו של האל מרס.
חודש מאי משם האלה הרומאית מאיה.
יוני מהאלה יונו, אשתו של יופיטר.
במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 החלו להתארגן קבוצות שהתעניינו במנהגים פוליתאיסטיים לא רק מבחינה אמנותית או אינטלקטואלית, אלא גם מבחינה דתית.
בתרבות העידן החדש קיימים זרמים נאו פגניים השואפים לחדש כמקדם מנהגים, מסורות ואמונות פגניות שאבדו מן העולם, ולהעניק להן פרשנויות מודרניות.
בין הקבוצות הללו ניתן למנות את מסדר השחר המוזהב, ויקה, מסורת פרי ודת האלה.
הדתות הנאו פגניות מתאפיינות בדרך כלל בכמיהה לחזרה אל הכפר, הטבע, או אל הערכים הפוליתאיסטיים של יושבי הכפרים בתקופה הטרום-מונותאיסטית וכן בהעצמת הנשיות בהשראת הדתות הפגניות, אשר בחלקן הגדול היו מטריארכליות.
הדתות הפגניות החדשות האלו הושפעו לא רק מרעיונות פוליתאיסטיים טרום-נוצריים, אלא גם מן הרעיונות הרומנטיים אודות הפגניות והפולקלור האירופי, למשל כתבי מרגרט מורי, רוברט גרייבס, צ'ארלס גודפרי לילנד וג'ורג' פרייזר.
חלק מן התאוריות הללו הופרכו מבחינה מדעית, אך הן עדיין משמשות בסיס רוחני לדתות הפגניות החדשות.
פֵּגַסוֹס הוא סוס מכונף אגדי ואחת הדמויות המפורסמות ביותר מתוך המיתולוגיה היוונית.
סוסים מכונפים מופיעים במספר מיתולוגיות שונות , אך פגסוס הוא ככל הנראה הקדום והמפורסם מכולם.
לפי האגדה, פגסוס היה בנם של הגורגונה מדוזה ואל הים פוסידון.
הוא ואחיו קריסאור בקעו חיים מתוך ראשה הכרות של מדוזה לאחר שהיא נקטלה על ידי פרסאוס.
הגיבור המיתולוגי בלרופון ריסן את פגסוס בעזרת רסן מוזהב שקיבל מאתנה ורכב עליו בקרב מול הכימרה, מפלצת יורקת אש שמתוארת כבעלת ראש של אריה, גוף של עז וזנב של נחש או דרקון.
בעקבות הצלחותיו נגד הכימרה ובהרפתקאות נוספות, ביקש בלרופון לרכוב על פגסוס למרומי האולימפוס ולחיות בין האלים, דבר שעורר עליו את חמתם.
פגסוס השליך מעליו את בלרופון שנפל אל מותו, אולם הוא עצמו הגיע אל האולימפוס, חי באורוות זאוס וקיבל את התפקיד לשאת את ברקיו.
כהוקרה על השירות הנאמן, הפך זאוס את פגסוס לקבוצת כוכבים.
הסיודוס קישר את שמו של פגסוס עם המילה היוונית ל"מעיין".
ואמנם, בכל מקום בו הוא רקע בפרסותיו על הקרקע, מעיין שופע פרץ.
כך נוצר המעיין המקודש היפוקרנה על הר המוזות.
ישנה סברה הקושרת את שמו לשם האלוהות ("של הברק") בשפה האנטולית לווית, דבר המתיישב עם תיאורו של פגסוס כנושא הברקים של זאוס.
אותו אל היה האל הפטרון של מוותלי השני, ושכן ב.
פגסוס היא קבוצת כוכבים צפונית שנקראת על-שם פגסוס מהמיתולוגיה היוונית.
בנוסף להיותה אחת מ-88 קבוצות הכוכבים המודרניות, היא גם אחת מ-48 קבוצות הכוכבים של תלמי.
הכוכבים מרקב (α בפגסוס), שאט (β בפגסוס), אלג'ניב (γ בפגסוס) ואלפרץ (נקרא גם סִירַה, בעבר נקרא δ בפגסוס, אך הועבר ל-α באנדרומדה ) יוצרים ביחד את האסטריזם ריבוע פגסוס המסמל את גופו של פגסוס.
אניף (ε בפגסוס) מסמל את אפו של פגסוס, ו-ϑ בפגסוס ו-ζ בפגסוס מסמלים את ראשו וצווארו.
ליד הכוכב β בפגסוס מצויים מספר כוכבים, ביניהם מטר (η בפגסוס) ו-μ בפגסוס, שמסמלים את רגליו הקדמיות.
בין הכוכבים הנוספים ניתן לציין WISE J2209+2711
כוכב הלכת הראשון מחוץ למערכת השמש שהתגלה מקיף את הכוכב 51 בקבוצת פגסוס.
M15 - צביר כדורי ליד אניף בראש של פגסוס.
NGC 7742 - גלקסיית סייפרט מסוג II.
לפגסוס צורה דומה לסוס לוחך עשב, עם ריבוע גדול כגופו.
פירוש אחר לארבעת הכוכבים הבהירים בריבוע הוא ארבע הסוסות של דיומדס, אחת משתים עשרה המטלות של הרקולס, יחד עם קבוצה אחרת - דלי.
בעקבות הוצאתו של אלפרץ מהקבוצה, הריבוע הפך משולש שמחובר לגוף מקלוני, ובכך מזכיר כנף, כשל הסוס המכונף פגסוס.
פגם במחיצה הבין-חדרית הוא ליקוי בלב; חור במחיצה (המכונה גם ספטום) אשר מפרידה בין החלק השמאלי של הלב לחלק הימני.
בלב בריא, דם עם רמות חמצן נמוכות חוזר מהגוף לפרוזדור הימני של הלב, ומשם לחדר הימני.
מהחדר הימני, הדם נשאב אל הריאות כדי להתמלא בחמצן, ממשיך אל הפרוזדור השמאלי ומשם אל החדר השמאלי, לפני שהוא מבצע סיבוב בגוף.
כאשר קיים פגם במחיצה הבין-חדרית, חור במחיצה בין החדר השמאלי לחדר הימני גורם לדם העשיר בחמצן, מהחדר השמאלי, להתערבב בדם בחדר הימני, שם רמות החמצן נמוכות.
כתוצאה מכך, דם עשיר בחמצן נשאב שנית אל הריאות כדי לקבל חמצן.
הלב כעת מתמודד עם כמויות דם גדולות יותר, ועשוי לגדול כתוצאה מכך.
הדבר עשוי גם לגרום לעליית הלחץ בכלי הדם של הריאות, מכיוון שכעת עובר שם יותר דם.
אם הליקוי גדול ואינו מטופל בזמן, כלי הדם בריאות עשויים להיפגע בשל לחץ הדם הגובר, והדבר מוביל בסופו של דבר אל כשל לב ימני ומוות.
פגם במחיצה הבין-חדרית הוא פגם הלב המולד הנפוץ ביותר.
הוא נמצא ב-30% מהלידות עם פגם לב מולד, וב2-3 לידות מתוך 1000. ליקוי זה מכונה לעיתים "חור בלב".
פגם במחיצה הבין-חדרית יכול להיות מולד, ולעיתים גם כתוצאה מהתקף לב.
כאשר עובר גדל ברחם, שני חדרי הלב תחילה אינם מופרדים.
המחיצה המפרידה ביניהם הולכת וצומחת עד ללידה.
אם המחיצה אינה גדלה דיו במהלך זמן זה, התינוק נולד עם חור במחיצה זו.
מקורו של הפגם במחיצה הבין-חדרית אינו ידוע, כמו מקורם של רוב ליקוי הלב המולדים.
אי-עלייה במשקל / אי ירידה במשקל
פגם במחיצה הבין-חדרית ניתן לגילוי בעזרת בדיקת מסכת.
המעבר המהיר של הדם בחור גורם לרשרוש לא רגיל בלב, בו ניתן יהיה להבחין בבדיקה זו.
כדי לוודא את נכונות הממצאים, ניתן לבצע בדיקת אקוקרדיוגרפיה, צילום חזה, ולעיתים נדירות יותר גם בדיקה חודרנית יותר עם צנתר.
ברוב מקרי הפגם במחיצה הבין-חדרית, החור במחיצת הלב אינו גדול והוא נסתם עם גדילת התינוק.
במקרים אלו, נדרש מעקב כדי לוודא שהחור אכן נסתם.
אם החור אינו קטן, ברוב המקרים נדרש ניתוח לב פתוח כדי לסתום את החור עם טלאי.
חלק מהמקרים ניתן לפתור עם צנתר.
פגם גנטי הוא מצב של לקות, מחלה או נשאות של לקות או מחלה הנגרם – לפחות בחלקו – מליקוי בחומר התורשתי של הגוף.
פגמים גנטיים נגרמים בשלושה אופנים:
תורשה: הפגמים הגנטיים המוכרים והשכיחים ביותר הם מחלות התורשתיות ולקויות תורשתיות – פגמים גנטיים המועברים מההורים לצאצאים (להבדיל ממחלה זיהומית שבה ההורה מדביק בהן צאצא ולהבדיל ממחלות פְּרִיוניות שבהן ההורה מוריש לצאצא חלבון ציטופלזמטי מדבק).
מחלה/לקות גנטית שההורה חלה/לקה בה בשל פגם בגנים שלו וגם הצאצא חולה בה כי קיבל את הגנים של ההורה.
מחלה/לקות גנטית ששני ההורים היו נשאים שלה והצאצא מבטא אותה.
מחלה בעקבות מוטציה ברקמה שמייצרת את כלל תאי הביצית של האם או את כלל תאי הזרע של האב (כמו המוטציה ברקמה שייצרה את תאי הביצית של המלכה ויקטוריה וגרמה לרבים מצאצאיה לרשת המופיליה)
מוטציה בשלבי ההתפתחות הראשונים של העובר: פגם גנטי יכול להיווצר בעת ההפריה או זמן קצר לאחריה, במהלך ההיריון, או אף לפני ההפריה, כתוצאה ממוטציה ספונטנית שהתרחשה בתאי הזרע של האב, בתאי הביצה של האם.
בתסמונת דאון, למשל, כרומוזום מספר 21 בכל תאי הגוף מופיע בשלושה עותקים במקום בשני עותקים, כפי שהוא מופיע אצל אנשים בריאים.
פגמים מסוג זה אינם מועברים בתורשה, ואינם נוצרים במהלך החיים בצורה ספונטנית.
על אף שהמוטציה עלולה להיווצר עוד בתאי הרבייה של ההורים, היא אינה מוגדרת כתורשתית, כיוון שאין מדובר במחלה שאותה נשאו ההורים כל חייהם ושאותה ירשו מהוריהם שלהם.
מוטציה בתא גוף רגיל או בתאי גוף רגילים רבים: רוב סוגי הסרטן, למשל, נגרמים כתוצאה ממוטציה פתאומית בגן מסוים באחד או יותר מתאי הגוף, ליקוי הגורם לתא להתחלק ללא הרף.
בסרטן העור, למשל, גורמת במקרים רבים קרינת השמש לשיבוש ביוכימי ב-DNA, חומצת הגרעין המכילה את המידע התורשתי ואת "הוראות ההפעלה" של התא, וכתוצאה מכך לחלוקה בלתי-מבוקרת של התא.
גורמים וחומרים מסוימים ידועים כמעודדים מוטציות ספונטניות: קרינה, ניקוטין (החומר המצוי בסיגריות), אזבסט.
למרות זאת, הגורמים לרוב המוטציות טרם נתגלו.
ישנם שני סוגים כלליים של פגמים גנטיים:
קיים מגוון גדול של פגמים העלולים להיגרם ב-DNA: החלפת נוקלאוטיד אחד במשנהו, החדרה או השמטה של נוקלאוטיד, קישור בלתי-תקין בין שני נוקלאוטידים ועוד.
היות שה-DNA מתורגם בתא לחומצות אמינו, אבני הבניין של החלבונים, הרי שמוטציות ב-DNA עלולות לגרום:
להשמטת חומצת אמינו מהשרשרת החלבונית
להפסקת תרגום הגן במקום שבו התרחשה המוטציה, ועקב כך לייצור חלבון חלקי, קצר מהרגיל.
כל אלו עלולים לגרום לייצור חלבון בלתי-פעיל, או לחלופין, לחלבון מזיק העלול להצטבר באזור כלשהו בגוף.
אף על פי שבגוף האדם קיימים עשרות אלפי חלבונים, הרי שלעיתים פגם באחד מהם בלבד עלול להביא לתוצאות הרסניות וקטלניות.
טרנסלוקציה כרומוזומלית, אינוורסיה, מספר שגוי של כרומוזומים, השמטה או החדרה של מקטעים בכרומוזומים – כל אלו גורמים כמעט תמיד לפגמים גנטיים.
לכאורה ניתן לצפות כי פגמים כרומוזומליים יהיו חמורים יותר מפגמים נקודתיים ב-DNA, שכן הם משפיעים על מספר רב של גנים; למרות זאת, לא זה המצב.
כפי שצוין לעיל, מחלות קשות ביותר עלולות להיגרם אף כתוצאה משגיאה בחומצת אמינו בודדה.
לעומת זאת, פגמים כרומוזומליים רבים גורמים להתבטאות יתר של גנים, כמו במקרה של גנים ששוכנים על-גבי כרומוזום שהוכפל (כלומר, כרומוזום שממנו קיים, באופן בלתי-תקין, עותק נוסף בתא).
דבר זה עלול לגרום לשלל תופעות, חלקן אינן שליליות (לדוגמה: אם הגן המקודד לתכונת הגובה מתבטא בצורה מוגברת, החולה יהיה גבוה מהרגיל).
פגמים כרומוזומליים אינם קטלניים בדרך-כלל, אך הם גורמים במקרים רבים לתוחלת חיים קצרה מהרגיל.
כיום ידועים כ-4,000 פגמים גנטיים, אם כי סביר להניח שמחלות רבות שמקורן ואופן הופעתן טרם ידוע הן למעשה מחלות גנטיות.
רובם המוחלט של הפגמים הגנטיים נדירים מאוד ומתרחשים באדם אחד לכל כמה אלפים או מיליונים.
סיסטיק פיברוזיס היא המחלה התורשתית הנפוצה ביותר; כ-5% מתושבי ארצות הברית נושאים את הגן הפגום; תינוק אחד מכל 2,500 חולה במחלה וכ-60,000 איש בכל העולם חולים בה.
תסמונת דאון, שהוזכרה לעיל, היא הפגם הכרומוזומלי הנפוץ ביותר.
היא מתרחשת אחת ל-660 לידות בממוצע, כשלגיל האם השפעה מכרעת: אצל אמהות בשנות ה-20 לחייהן שיעור התינוקות בעלי תסמונת דאון הוא 1 ל-5,000, בעוד שאצל אמהות בגיל 49 מזנק השיעור לתינוק אחד מכל 11.
פגמים גנטיים אינם תמיד מוחלטים.
קיימות מחלות שהגורם להן אינו ידוע לגמרי, אף שהתברר כי לאנשים בעלי מאפיינים גנטיים מסוימים יש נטייה מוגברת ללקות בהן; מחלת אלצהיימר היא דוגמה למחלה כזו.
קיימות נטיות גנטיות לתחלואה בלחץ דם גבוה, סוכרת ומחלות נוספות; קיימות גם, כמובן, נטיות גנטיות למצבים גופניים רבים, אשר מוגדרים כמחלות בצורה גבולית בלבד: השמנה, פזילה ועוד.
ישנן מחלות גנטיות בעלות תפוצה רחבה במיוחד בקרב אוכלוסיות מסוימות.
מחלת טאי-זקס, למשל, נפוצה בקרב יהודים אשכנזים בשיעור ניכר פי כמה מאשר תפוצתה בקרב האוכלוסייה הכללית; 1 מכל 27 יהודים אשכנזים בארצות הברית נושא את הגן הפגום, לעומת 1 מתוך 200 בקרב האוכלוסייה הכללית.
פגמים גנטיים כמעט תמיד חשוכי מרפא, היות שהפגם מצוי בכל תאי הגוף, דבר ההופך את תיקונו לכמעט בלתי-אפשרי.
את הפגמים הגנטיים, שמנגנון גרימת המחלה שלהם נעוץ עמוק בתהליכי השעתוק והתרגום התאיים, לא ניתן לרפא באמצעות תרופות.
מאמץ מסוים מושקע בניסיון למניעה של פגמים גנטיים, וזאת על ידי עריכת בדיקות סקר גנטיות.
מחלות הסרטן מהוות יוצא דופן, שכן לרוב הן ממוקדות באזור מסוים ולא בכל תאי הגוף.
הקלה מסוימת ניתן להעניק לחולים בפגמים גנטיים באמצעות טיפול סימפטומלי – טיפול המתמקד בהקלת תסמיני המחלה, מבלי להילחם בגורם המחלה.
חולי סיסטיק פיברוזיס, למשל, נוטלים תרופות הממיסות את הריר שמצטבר בריאות ומביאות להקלה בנשימה.
על חולים במחלות תורשתיות מטבוליות ניתן להקל באמצעות הימנעות מגורמים מסוימים (מזונות, למשל) המחמירים את המחלה.
חולי פנילקטונוריה, למשל, נמנעים מאכילת מזונות המכילים את חומצת האמינו פנילאלנין; תאי הכבד של החולים במחלה זו אינם מסוגלים לפרק פנילאלנין, וכתוצאה מכך מצטברת החומצה במוח וגורמת לפיגור שכלי ולבעיות אחרות.
טכנולוגיות עתידיות, אשר נמצאות כיום בחזית המחקר הגנטי, מתמקדות בריפוי גנטי: השתלה באמצעים שונים של גנים בכל אחד מתאי הגוף.
אחת השיטות לביצוע תהליך זה היא באמצעות נגיפים.
הללו גורמים לכמה מהמחלות השכיחות והידועות ביותר לאדם בכך שהם חודרים לתאי הגוף ומנצלים את הגנום שלהם (של תאי הגוף) לשם התרבות.
היות שבנגיפים כבר קיים מנגנון המאפשר להם לחדור בקלות יחסית לתאי הגוף, מנצלים הגנטיקאים תכונה זו לשם החדרת גנים לתאי הגוף.
בסיסטיק פיברוזיס, למשל, קיים פגם בגן מסוים, שבעקבותיו לא מיוצר חלבון החיוני למאזן הנוזלים בתאי הגוף.
בטיפול גנטי יושתל הגן הרלוונטי, באמצעות פלסמיד, בגנום של נגיף; לאחר מכן יוחדר הנגיף אל הגוף ויחדור באופן עצמאי לתאי הגוף.
הנגיף ישתמש במנגנון שכפול ה-DNA של התא, והגנום שלו (של הנגיף) ישוכפל, יחד עם הגן המקודד לחלבון החסר.
השיטה נמצאת בחיתוליה, וכמה מכשולים עיקריים עומדים בפניה:
התמודדות עם מערכת החיסון של הגוף.
המערכת תנסה לתקוף את הנגיף או את התאים שהודבקו בו, ותביא למניעת שכפול הגן הרלוונטי.
קיימות תרופות המדכאות את מערכת החיסון, אך הללו מסכנות את החולה, שכן אז חשוף הוא לפגיעתם של פתוגנים אחרים.
הובלת הנגיף לכל תאי הגוף, או לכמות מספקת של תאי גוף, או אל מקום ספציפי בגוף, וייצור של כמות מספקת של החלבון החסר.
הטכנולוגיה הנוכחית מתקשה להתמודד עם סוגיות אלו.
מניעת הנגיף מלגרום לשיבוש בגנום של התא שאליו הוא חודר.
בכמה ניסיונות בטיפול גנטי הצליח הטיפול להקל על הפגם הגנטי, אך גרם למטופלים לחלות בסרטן, עקב שיבוש באונקוגן מסוים אשר נגרם על ידי הנגיף.
גם אם הטיפול מצליח לרפא לחלוטין את החולה, הרי שהפגם הגנטי עדיין קיים בתאי המין שלו (תאי הזרע או תאי הביצה), כך שלצאצאיו יש את הסיכוי הרגיל לחלות במחלה, ללא השפעה של הטיפול הגנטי.
ב-1999 בוצע בארצות הברית הטיפול הגנטי הראשון בחולה המופיליה.
הטיפול הוכתר בהצלחה ומחלתו של המטופל הוקלה בצורה משמעותית.
מחלות תורשתיות מונוגניות, הנגרמות כתוצאה מפגם בגן בודד, יכולות לעבור מההורים לצאצאים בכמה דפוסי הורשה.
ראשית מחולקים הפגמים הגנטיים לדומיננטיים ולרצסיביים.
בתאי הגוף קיימים שני עותקים מכל גן; האחד מקורו באב והשני – באם.
לעיתים שני העותקים זהים, כלומר, מכילים את אותו אלל, ולעיתים שונים, כלומר כל עותק מכיל אלל שונה.
במקרה של אללים שונים, אחד מהם בדרך-כלל דומיננטי, והשני רצסיבי, והתבטאותו של הדומיננטי מסוככת על התבטאותו של הרצסיבי.
ניקח לדוגמה את הגן המקודד לצבע העיניים.
אם האלל הדומיננטי מקודד לעיניים כחולות והרצסיבי לעיניים חומות, הרי שלאדם הנושא את שני האללים הללו יהיו עיניים כחולות (זוהי דוגמה פשטנית, שכן במציאות האינטראקציה בין שני האללים מורכבת יותר).
במחלות הנובעות מפגם בגן דומיננטי מספיק שרק האב או רק האם יהיו נשאים של האלל הפגום כדי שהלה יוכל לעבור לצאצאים ולהתבטא אצלם.
שנית מחולקים הפגמים הגנטיים לאוטוזומיים (או אוטוזומליים) ולפגמים בתאחיזה לכרומוזום מין.
בתאי האדם קיימים 22 זוגות כרומוזומים אוטוזומיים, אשר זהים בזכרים ובנקבות, וזוג אחד של כרומוזומי מין, אשר על-גבם נמצאים – בין היתר – גנים שאחראים ליצירת התכונות המבדילות בין זכרים ונקבות.
נקבות נושאות זוג זהה של כרומוזומי מין (XX) וזכרים – זוג כרומוזומי מין שונים (XY).
כרומוזומי המין אינם מבטאים תכונות מיניות בלבד; רוב הגנים שנמצאים על-גבם הם גנים רגילים, המבטאים תכונות כלליות.
פגמים המתרחשים בגנים הנמצאים על אחד מ-22 הכרומוזומים האוטוזומיים יועברו לצאצאים ללא קשר למינם, שכן, כרומוזומים אלו זהים אצל זכרים ונקבות.
פגמים בגנים הנמצאים על כרומוזום X, לעומת זאת, יועברו לצאצאים בדפוס הורשה ייחודי, הקשור הדוקות למין הצאצא.
פירוש המילה תאחיזה הוא "מיקום הגן על כרומוזום מסוים"; גן בתאחיזה לכרומוזום מין פירושו "גן השוכן על-גבי כרומוזום מין".
קיימים, אם כן, ארבעה דפוסי הורשה עיקריים, המחולקים לפי דומיננטיות האלל ולפי סוג הכרומוזום.
הדפוסים שלהלן אינם רלוונטיים אך ורק למחלות תורשתיות, אלא לכל תכונה שהיא המועברת בתורשה:
דפוס הורשה זה מתאפיין בהופעת המחלה בכל דור ודור; אם בדור מסוים לא מופיעה המחלה, הרי שהעברתה לדורות הבאים מופסקת, ובזאת נסתם הגולל על המחלה במשפחה המסוימת.
במחלות דומיננטיות לא קיים המושג נשא, שכן די בכך שאחד ההורים יעביר לצאצא את האלל הפגום על-מנת שיחלה במחלה (במחלות רצסיביות לנשאים יש אלל אחד תקין ואלל אחד פגום, והמחלה לא מופיעה).
לצאצאיהם של חולים במחלה אוטוזומית דומיננטית יש סיכוי של 50% לחלות במחלה; הסיכוי זהה בזכרים ובנקבות.
מבחינה מולקולרית, הגן הפגום במחלות דומיננטיות גורם בדרך-כלל לייצור חלבון מזיק, אשר מצטבר באזורים בגוף וגורם להרס התאים בסביבה.
זוהי הסיבה שפגמים מסוג זה הם דומיננטיים – אין חשיבות לכמות החלבון המיוצרת (חולים בעלי אלל פגום יחיד מייצרים מחצית מכמות החלבון אשר מייצרים חולים בעלי שני אללים פגומים), ואפילו כמות מעטה מצטברת ברקמות וגורמת לנזקים חמורים.
מחלת הנטינגטון, למשל, היא אוטוזומית דומיננטית.
זוהי מחלה ניוונית של המוח, והיא נגרמת עקב ייצור חלבון פגום (ארוך מהרגיל בכמה חומצות אמינו) אשר לא מצליח להתקפל כיאות ועקב כך מצטבר בתאי המוח.
דוגמאות נוספות: אי-סבילות ללקטוז ופולידקטיליה (ריבוי אצבעות).
דפוס הורשה זה מתאפיין בדילוג המחלה על-פני דורות.
אדם בעל שני אללים פגומים חולה במחלה, ואילו אדם בעל אלל אחד פגום הוא נשא; הוא אינו חולה במחלה אך מסוגל להעבירה לצאצאיו.
האפשרות לנשאות היא הגורם לדילוג על-פני הדורות; ייתכן דור שבו קיימים כמה נשאים, אך לא מופיעה בו המחלה.
בזיווג בין גבר ואישה נשאים, יחלו במחלה רבע מהצאצאים, רבע יהיו בריאים לגמרי ומחצית יהיו נשאים; הסיכוי זהה בזכרים ובנקבות.
מבחינה מולקולרית, הגן הפגום במחלות רצסיביות גורם בדרך-כלל לייצור חלבון פגום, חלבון אשר נחוץ לתפקוד התקין של הגוף.
זוהי הסיבה שפגמים מסוג זה הם רצסיביים – קיימת חשיבות לכמות החלבון התקין המיוצר.
לאנשים חולים שני אללים פגומים, כך שהחלבון התקין אינו מיוצר כלל והמחלה מופיעה.
בנשאים, לעומת זאת, מיוצרת מחצית מכמות החלבון התקין המיוצרת באנשים בריאים; כמות זאת מספיקה לתפקוד תקין והמחלה אינה מופיעה.
דוגמאות למחלות אוטוזומיות רצסיביות: אנמיה חרמשית, סיסטיק פיברוזיס, פנילקטונוריה.
הורשה רצסיבית בתאחיזה לכרומוזום X.
דוגמאות: המופיליה מסוג A, ניוון שרירים על שם דושן.
הורשה דומיננטית בתאחיזה לכרומוזום X.
זהו דפוס ההורשה הנדיר ביותר.
גנים אינם נמצאים על-גבי הכרומוזומים שבגרעין התא בלבד, אלא גם על-גבי כרומוזום טבעתי בודד הנמצא בתוך המיטוכונדריון.
פגמים עשויים להתרחש גם בגנים המעטים הנמצאים על-גבי כרומוזום זה.
DNA מיטוכונדרי נתרם רק על ידי האם, כך שזכרים אינם יכולים להוריש פגמים גנטיים מסוג זה.
דוגמה: נוירופתיה אופטית תורשתית של לבר.
לא ידוע על פגם גנטי המועבר דרך כרומוזום Y.
פגמטיטסוג הסלעסלע יסודסביבת היווצרותפלוטוניתהרכבקוורץ, פצלת השדה, נציץתכונות וזיהויגבישים גדולים במיוחד
פגמטיט (מיוונית פֶּגמָה – מְהוּדָק) הוא סלע יסוד בעל גבישים גדולים במיוחד (מ-20 מילימטר ומעלה).
סלעים מסוג זה מכונים סלעים פגמטיטיים.
רוב הפגמטיטים בנויים מגרניט המכיל קוורץ, פצלת השדה ונציץ.
לפגמטיטים יש ערך כלכלי משום שלעיתים קרובות הם מכילים יסודות ואבני חן נדירים כדוגמת האקוומרין, טורמלין, טופז, פלואוריט ואפטיט, לעיתים קרובות יחד עם מינרלי בדיל וטונגסטן.
נתגלו פגמטיטים שבהם גבישים בגודל של יותר מ-10 מטר.
כך למשל נתגלו פגמטיטים בגבעות השחורות של דרום דקוטה שבהם גבישים (של בריל ומינרלים אחרים) בגודל של 13 מטר.
עם זאת, בממוצע רוב הפגמטיטים מכילים גבישים בגדלים שבין 8 ל-10 סנטימטר.
כך למשל, באזור אילת יש פגמטיטים המכילים מעט בריליום וליתיום שגודל הגבישים שלהם הוא כמה סנטימטרים בלבד.
סלעים פגמטיטיים לדוגמה הם פגמטיט גרניטי, פגמטיט גרניטי-בורוני, פגמטיט ליתיום, פגמטיט ליתיום-בורוני.
הוצרות פגמטיטים אינה מחוורת דיה ויש תאוריות שונות לגבי תהליך היווצרותם.
במדינת ישראל יש פגמטיטים בהרי אילת המתוארכים לתקופת הפרקמבריון לפני כ- 630 Ma.
פגמטיטים נוצרים ממאגמה שמתקררת במהירות, לעיתים בטווח של ימים.
לרוב, תהליך יצירת הפגמטיט מתחיל כשדייק או סיל חודרים לתוך סלע קר בהרבה מהם מבלי שהם נחשפים לפני השטח.
מסיבות שטרם הובהרו, סלע זה מסוגל לגדל גבישים גדולים למרות התקררותו המהירה יחסית.
קיימת השערה שהצמיגות הנמוכה של המאגמה בשלב זה מאפשרת תנועה טובה של יונים.
ייתכן ומעורבת בתהליך פעולת מים.
פעולת המים גורמת כנראה גם לריכוז היסודות הנדירים בפגמטיטים.
צורת וגודל הפגמטיטים משתנה מגופים שטוחים שקצותיהם ישרים למסה דמוית פקעת או חסרת צורה.
גודל הפגמטיטים יכול לנוע מעובי של מטר אחד ואורך של מספר מטרים ועד עובי של 700 מטר ואורך של 3 קילומטרים.
פגמטיטים נוטים להתפתח בעורקים וברצועות עבות בתוך סלעי גרניט.
למעשה, רובם נוצרים כמחדרים גרניטיים לתוך סלעי גרניט קיימים בתצורה הקרויה דייק פגמטיטי.
פגמטיטים מצויים גם בכיסים המכילים גבישים מפותחים יפהפיים.
דבר זה קורה משום שהגבישים חופשיים להתפתח בחלל הריק של הכיס מבלי שמופעל עליהם לחץ.
פגמטיטים מצויים בכל היבשות בעיקר בשלשלות הרים.
הפגמטיטים הנפוצים ביותר הם מתקופת הפרקמבריון (כלומר הם בני 2.8 מיליארד עד מיליארד שנים), למשל בקנדה ברוסיה ובגרינלנד, אבל קיימים גם פגמטיטים "צעירים" שנוצרו לפני 20 עד 5 מיליון שנים, למשל בהימלאיה.
פגית או זחל הוא שלב התפתחותי מוקדם במחזור חייהם של מספר בעלי חיים פרימיטיביים.
הפגית היא השלב שבין העובר לבוגר, המתרחש לפני הבגרות המינית.
מקור השם פגית הוא מהמילה פגה שמשמעותה פרי לא בשל וממנה נגזר גם השם פג.
בשלב הפגית, בעל החיים נמצא במצב ירוד מבחינה התפתחותית וחסר מאפיינים ואיברים שונים הנמצאים בפרט הבוגר.
לרוב הפגית שונה מהותית מבחינת המראה החיצוני ואורח חייה מהפרט הבוגר, כשמספר פגיות ימיות שקופות צפות כפלנקטון עד לבגרותם.
לא כל חיה עוברת תהליך פגית, כשאחרות בעלות עובר שמזכיר בצורתו את הבוגר.
הפגית מתפקדת באופן עצמאי ולא נזקקת לסיוע ההורה (אם כי כמה מינים עוזרים לגונן גם על פגיותיהם).
הפגית לרוב עסוקה בעיקר באכילה של מזון רב שנועדה לאפשר את המעבר לבוגר.
מספר חיות כמו פרפרים עוברות תהליך התגלמות בין הפגית (זחל) לבין הבוגר.
שם עברי לועזי קבוצה ראשן Tadpole דו-חיים ביפינריה Bipinnaria כוכבי ים נאופליוס Nauplius חסילונים זחל אמיתי caterpillar פרפראים זחל Larva חרקים (בייחוד בעלי גלגול מלא) רימה maggot זבובים נימפה Nymph בעלי גלגול חסר דֶּרֶן grub זבליתיים פגית שחיינית :en:planula מדוזות סוכך
בעובר בריא, סגירה של התעלה העצבית (Neural tube) מתרחשת בסביבות היום ה-30 לאחר ההפריה.
הפרעה בסגירת התעלה העצבית עלולה לגרום לכמה פגמים מולדים - רובם גורמים לנכות קשה, השכיחים ביניהם אננצפלוס וספינה ביפידה.
שכיחות גבוהה יותר לנשים הנוטלות תרופות נגד אפילפסיה, או לנשים עם סוכרת מסוג 1 (סוכרת נעורים), או לנשים עם חוסר חומצה פולית - לרבות עקב חוסר MTHFR שאיננו מטופל, או חוסר ויטמין B12.