tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
חברה אמריקאית עם דגש לרכבים כבדים בתעשיית המיכרות, פעילה מאז 2018.
לחברת סמסונג אין פרויקט לייצור רכב אוטונומי, אלא לפיתוח תוכנה ואלגוריתם בתחום.
ב-2017 היא קיבלה אישור מהממשל הדרום קוריאני לבחינת המערכות שלה בכבישים ציבוריים.
החברה צפויה לצייד מכונית מסוג יונדאי במערכותיה, ובהן חיישנים, מצלמות ותוכנה המבוססת על בינה מלאכותית.
בסוף 2016 רכשה סמסונג את חברת הרמן, המפתחת מערכות מידע ובטיחות עבור מכוניות אוטונומיות ב-8 מיליארד דולר.
באירופה פעלה תוכנית סיטימוביל-2, במסגרתה בוצעו ניסויים בערים שונות ביבשת, במטרה להקים רשת של תחבורה ציבורית ללא נהג.
ברחובות בערים מרכזיות באירופה התקיימו אירועי תצוגה למכוניות ללא נהג בסביבת "אוהל הרחוב העתידי", שהדגים לציבור כיצד מערכת תחבורה ציבורית מחודשת משולבת בתכנון עירוני הולם מאפשרת רחובות ידידותיים להולכי רגל ולפעילות חברתית.
ברוב המדינות בעולם, הרגולציה של תחום התחבורה הציבורית שונה מהרגולציה של תחום ההסעות.
ענף ההסעות מתאפיין באוכלוסייה מאוד מוגדרת, בביקושים ידועים מראש וקבועים וכדומה.
שירותי הסעות גדולים מנוהלים על ידי תאגידים גדולים – במטרה לשנע את העובדים אל מקום העבודה בבוקר וחזרה לבתי העובדים בערב.
גם מערכת החינוך מנהלת צי גדול של רכבי הסעה וכך גם צה"ל.
מכיוון שרכבי הסעות לא כפופים לרגולציה של תחבורה ציבורית, יש המאמינים שפלח זה של התעשייה יהיה נוח יותר לשילוב רכבים עצמאיים.
פלח אפשרי נוסף שנבחן – הוא הקמת מערך של רכבי הסעות שיוביל אנשים מבתיהם אל תחנות הרכבת הכבדה ו/או הרכבת הקלה.
ככל הידוע, יש כבר בעולם שירותי הסעה ללא נהג ביטחון, בין השאר, בצרפת
בסוף שנת 2018 החלה חברת נורו לבצע באריזונה פריסה ניסיונית של כלי רכב אוטונומיים המותאמים במיוחד לשירותי משלוחים.
מכיוון שנבנו באופן ייעודי עבור שירות משלוחים, כלי הרכב של נורו קטנים בהרבה ממכונית נוסעים רגילה, ומזכירים בצורתם מזוודה על גלגלים.
כמו כן, הם נוסעים במהירות איטית יחסית של 40 קמ"ש, כך שבזכות גודלם ומהירותם הצנועים, הם טומנים בחובם הרבה פחות סיכון לפגיעות בהולכי רגל.
גישה זו של נורו תוכננה במטרה להתגבר על כמה מהמכשולים הבירוקרטיים והבטיחותיים איתם מתמודדות החברות אשר מנסות לייצר מכוניות אוטונומיות גדולות ומהירות, ששואפות להחליף את מכוניות הנוסעים.
ב-2021, הורשתה חברת נורו להתחיל בפעילות משלוחים מסחריים אוטונומיים מלאים (רמה אוטונומית 5) בקליפורניה.
חברות מסוימות ובכללן "ווימו" של גוגל, מקדמות את הרעיון ולפיו משאיות גדולות יהיו משאיות אוטונומיות כך שרוב הנסיעה בין הערים הגדולות, בארצות הברית, תתבצע ללא נהג אנושי.
כתלות בהבשלת הטכנולוגיה כן או לא יהיו נהגים אנושיים שינהגו ברכב, או, ישגיחו עליו בקטעי הנסיעה שבין החניונים מחוץ לערים ועד למרכז הלוגיסטי או יעד החלוקה.
כמו כן, האיחוד האירופי מקדם אף הוא פיתוח של משאית אוטונומית שתיסע ברחבי היבשת.
כל זאת במסגרת פרויקט Horizon 2020.
ציוד מכני הנדסי כבד בכלל וציוד לכרייה בפרט
חברות מסוימות מפתחות רכבים עצמאיים (אוטונומיים) ייעודיים לתחום זה.
שוק יעד בולט היא תעשיית המיכרות – מכיוון ששם יש צורך מובהק לצמצם את כוח האדם, מצד אחד ומצד שני, הסיכון לסביבה אפסי – מכיוון שאין "משתמשי דרך" אקראיים שנמצאים בשטחי המיכרות.
נכון ל-2022, רוב מוחלט של החברות מפתח את הרכב האוטונומי לטובת יישום של מונית ("טקסי") רובוטית שנהוג לכנות אותה "רובוטקסי".
להערכת מומחי תוכן, הסיבה שהחברות פונות לערוץ זה כדי לקדם בסיס לכניסה לשוק של הרכבים הפרטיים.
הכוונה לרכב "פרטי רגיל" שיהפוך לרכב אוטונומי.
נכון ל-2022 – החוק הישראלי מגביל את השימוש ברכבים אוטונומיים לחברות מפעילות שיקבלו היתר ייעודי לצורך זה.
החברות הן אלו שישאו באחריות הכוללת לרכב, לביטוח ולתפעולו "מקצה לקצה".
החברות המפעילות מחויבות להקים מרכזי בקרה שיעמדו בקשר דו כיווני רצוף עם הרכבים, כמו גם לדווח למרכזי שליטה מטרופוליניים שבכוונת המדינה להקים.
מכיוון שכך, אפשר לצפות שבישראל, לא יינתנו היתרים לרכבים פרטיים, אוטונומיים לפני ~2030. רבים מאמינים שכך יהיה גם ברוב אם לא בכל המדינות בעולם, בשנים הקרובות.
רכב עצמאי, כחלק ממינעד הפתרונות של חברות "הסעה לפי קריאה"
בשנים האחרונות, "נוצרו" כמה חברות ענק גלובליות המספקות שירותי "הסעה לפי קריאה".
חברות אלה משלבות אפליקציה סלולרית שבאמצעותה אפשר להזמין מונית "מכל מקום לכל מקום, בכל זמן", מודל העסקה של נהגים כקבלני משנה ולא כעובדים שכירים, ויעילות תפעולית הכוללת מתן אפשרות לעבודה במשרה חלקית וכדומה.
החברות מאפשרות גם למלא משוב על איכות הנסיעה, הן לנהגים והן לנוסעים.
חברות מפורסמות בהקשר זה הן אובר, ליפט ודידי הסינית.
חברות אלו ניסו לפתח רכבים עצמאיים בעצמן אך הן ויתרו על זה ונכון ל-2022 – החברות נכנסות מחדש לתחום באמצעות מודל חדש ולפיו החברות יוכלו להציע רכבים עצמאיים, של יצרנים חיצוניים, כחלק ממגוון הפתרונות שהם מעמידות לרשות הנוסעים.
בתחילת מאי 2025, התפרסמו מהלכים של חברות ה"הסעה לפי קריאה" ובפרט, חברת "אובר" - לפיהם החברה נערכת לאימוץ מסיבי של רכבי "רובוטיקס" ובכלל זה, היא חתמה על חוזים עם מספר יצרניות ובכללן "ווימו", Pony AI, May Mobility, Momenta.
לפי הפרסומים, צעדים אלה קשורים להצלחתה של "ווימו" מצד אחד וההשקה הצפויה של שירות רובוטקסי מצידה של חברת "טסלה".
מדינת מישיגן פרסמה מכרז שעניינו רכש 70 אוטובוסים חשמליים ברמת אוטונומיות 4 (לפי סווג SAE), בינואר 2022. ההכרזה על זוכה צפויה להיות ב-31 באוגוסט 2022.
לטענת חברת Auto X, היא מפעילה כבר למעלה מ-1000 רכבי "רובוטקסי" בסין.
לטענת חברת Einride, במהלך 2022, חברת מארסק הזמינה ממנה 300 משאיות במשקל מרבי של עד 15 טון.
משרד התחבורה הקים ועדת ניסוים המאפשרת מתן היתרים לנסיעה ברכבים עם מערכות מתקדמות בדרכים ציבוריות.
ועדה זו מאפשרת לבצע ניסויים ברכבים אוטונומיים בדרכים ציבוריות עם נהג ביטחון.
ישראל מתבצעים ניסויים מזה כמה וכמה שנים עם נהג ביטחון.
בין השאר, על ידי החברות מובילאיי, יאנדקס וחברת אימאג'רי.
כאשר התחום היה חלוצי יותר, ביטל שר התחבורה דאז ישראל כ"ץ את התוכנית שהועלתה, להקים בנתניה מרכז ובו העתק של שכונה אמיתית לטובת ניסויים אלה.
ככל שמתקדמת הטכנולוגיה, גם עמלים במשרד המשפטים על מענה לסוגיית האחריות לנזק שגורם הרכב האוטונומי במקרה של תאונת דרכים.
באוקטובר 2020 חברת נתיבי איילון הקימה באזור התעשייה אשדוד מרכז ניסויים לרכב אוטונומי ותומך תחבורה חכמה כחלק מהתוכנית הלאומית לתחבורה חכמה עבור משרד התחבורה, בשיתוף עם מנהלת תחליפי דלקים ותחבורה חכמה במשרד ראש הממשלה.
ב־15.3.2022, הכנסת העבירה חקיקה בקריאה שלישית – תיקון 130 לפקודת התעבורה.
חקיקה זו נותנת מעטה רגולטורי להפעלה של רכבים אוטונומיים בדרכים ציבוריות ללא נהג ביטחון, כולל לצורך ניוד נוסעים תמורת תשלום, לתקופת ניסויים של עד תשע שנים.
במהלך מאי 2022, התפרסם קול קורא לבחינת שילוב אוטובוסים עצמאיים בקווי שירות בישראל.
על פי החוק הישראלי, הרכבים העצמאיים חייבים בתקשורת דו צדדית רצופה עם מרכז בקרה.
באוגוסט 2022, משרד התחבורה פרסם "הוראת נוהל" המאפשרת לתת היתרים להפעלת כלי רכב עצמאיים בדרכים ציבוריות ללא נהג ביטחון, כולל לצורכי הובלת נוסעים בתשלום.
ב־16.11.2022, המיזם הלאומי לתחבורה ציבורית, באמצעות ועדת מחקר של הרשות לחדשנות, ביחד עם משרד התחבורה, הרשות לתחבורה ציבורית וחברת נתיבי איילון בחרו ארבע קבוצות של חברות שיקבלו תמיכה מהמדינה לצורך ביצוע ניסויים במשך שנתיים, פעילות זו מתוכננת להתבצע במסגרת קול קורא 6155 של הרשות לחדשנות.
תכלית התוכנית היא להגיע למצב בו אפשר יהיה להפעיל קווי תחבורה ציבורית, בישראל במכרזים רגילים החל מינואר 2025. בישראל יש כ־21,000 אוטובוסים, כ־20 חברות מפעילות וכ־70 "אשכולות גאוגרפיים".
תפעול התכנית באחריות חברת נתיבי איילון.
Motors, חברת Karsan (טורקיה), חברת Adastec (מישיגן, ארצות הברית), חברת Applied Autonomy (נורווגיה) וחברת Ottopia (ישראל).
חברת דן, חברת Via (ישראל), חברת EasyMile (צרפת), חברת Enigmatos (ישראל) וחברת Ottopia (ישראל)
חברת נתיב אקספרס וחברת Imagry (ישראל)
בשנת 2023 זכתה חברת אמג'רי במכרז לאספקת האוטובוס האוטונומי הראשון בישראל, במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר, ואחריו זכתה במכרז לאוטובוס האוטונומי הראשון בכביש ציבורי בישראל.
נכון לספטמבר 2023, מקובל שהדרישה מהרכבים האוטונומיים צריכה להיות "שיהיו בטוחים לפחות כמו רכב שנהג אנושי נוהג בו".
היכולת "להוכיח" רמת בטיחות כזו מאוד מורכבת, מכיוון שבישראל יש כהרוג אחד לכל מיליארד ק"מ נסועה, ונדרש צי גדול של רכבי ניסוי וכמות גדולה של נסועה רק כדי לקבל "תחושה" לגבי בטיחות הרכב.
בשביל "להוכיח" מובהקות סטטיסטית נדרש לנסוע סדר גודל של עשרות מיליארדי ק"מ וזה לא ישים.
על פי הסטנדרטים המתהווים, תהיה דרישה לשילוב של נסיעה בהיקף גדול, הגדרת "מרחב הפעלה" שיגדר את הסיכונים והרחבתו תבוצע בהדרגה, דרישות ליכולת סימולציה חזקות וגישה של בניית אמון הדרגתית על ידי הגבלת מהירות הנסיעה המרבית, הגבלת כמות הרכבים, הגבלת הרכבים לפוליגונים מוגדרים וכיוצא באלו.
מכיוון שנכון לספטמבר 2023, החברות ווימו וקרוז נוסעות ללא נהג בסן פרנסיסקו וביצעו כשני מיליון ק"מ ללא תאונות עם הרוגים – מצטייר שיעד הבטיחות בר השגה.
נכון לספטמבר 2023, מצטייר שזה אתגר מרכזי.
הרכבים לפעמים "נתקעים" ולא יודעים להחליט איך להתקדם, לחלקם יש קושי בזיהוי רכבי חרום, הם מתקשים בהתמודדות עם עבודות בכביש ובהתנהגות "נכונה" בסביבה של מכוניות כיבוי אש וכיוצא באלו.
הרכבים סובלים גם מתופעה ולפיה במקרה של קשיי תקשורת למרכז הבקרה, הם נכנסים למצב שגורם להם להגיע לאותו מקום בעיר ו"לסתום" שם את התנועה לפרקי זמן גדולים.
אוסף האתגרים האלה מביאים לכך שהציבור מתייחס לרכבים האוטונומיים בחשדנות ואפילו ברתיעה.
עלויות רכב אוטונומי בנויות מרכיבי תוכנה וחומרה.
המכוניות מצוידת באמצעי ניווט, בכוח מחשוב, בחיישנים ומרכיבים נוספים.
מחיר הרכיבים החדישים הנחוצים הוא בערך פי 5 ממחיר מכונית ממוצעת (ואינו כולל את מחיר המכונית עצמה) ולא יכול להתאים לכל השווקים והסביבות.
עם זאת, מעבר לייצור המוני צפוי להפחית בהדרגה את המחיר.
מדינות שונות בארצות הברית מאפשרות כבר משנת 2015 שימוש בכלי רכב בלתי מאוישים, אם לצורכי נסיעה (קליפורניה ונבדה) או רק לצורכי ניסוי (פלורידה, וושינגטון די.
כמה משיקולי המחוקק בתחום זה הם: כמות כלי הרכב על הכבישים, סוג מספרי הרישוי, מי מורשים להפעיל את כלי הרכב, תנאים לביטול ההרשאה והפצת המידע הרלוונטי בקרב הציבור.
אתגרי האבטחה על מכוניות ללא נהג כוללים: פצחני מחשבים, עובדים ממורמרים, ארגוני טרור ומדינות אויבות.
דוגמה למקרה קיצון אפשרי: וירוס שמפיץ תוכנה רדומה בין כלי רכב רבים למשך כשבוע ימים ולאחר מכן מאיץ את כולם בו זמנית למהירות גבוהה וגורם להם לסטות שמאלה.
פעולת טרור כזאת מאוד מסובכת לביצוע, אבל נלקחות בחשבון אפשרויות שכאלה.
נתונים רבים ייאספו במערכות המחשבים במהלך התנהלות כלי רכב אוטונומיים בכבישים ומתעוררות שאלות לגבי השימוש בהם: מי יהיה הבעלים ובעל השליטה על הנתונים שבכלי הרכב?
עם מי ניתן יהיה לחלוק את הנתונים האלה?
באיזה אופן המידע יהיה זמין?
ככל שהפתיחות לשימוש ברכבים האוטונומיים גדולה יותר, כך גדלות האופציות בשוק להתקנת מצלמות וחיישנים הלומדים את התנהגות הנוסע ומזהים היבטים שונים בה.
הדבר מהווה פתח להפרה חמורה ביותר של פרטיות משתמשי הרכב.
גורמים שונים מעלים חשש כי ריבוי החיישנים עשוי ליצור מצב של "חברת מעקב".
ההנחה הצפויה והסבירה ביותר היא שממשק המכונית יתמזג עם ממשק הטלפון החכם, כך שמידע אישי על הלקוח יכלול גם פרטים אודות מסלולי נסיעה, אופן הנסיעה, העדפות מסוימות, מי נמצא בחברתו ושירותי בידור אותם הוא מעדיף לצרוך בעת הנסיעה.
כך, לחברות אינטרנט להן עלולה להיות גישה לנתונים יהיה אינטרס לזהות את הצרכנים ולספק להם שירותים מותאמים, שהם לאו דווקא רצו וביקשו.
בישראל ובעולם קיימים הסדרים שונים להצבת מצלמות וצילום על ידי גורמים פרטיים, והרשות להגנת הפרטיות אף פרסמה הנחיות הנוגעות להצבתן של מצלמות במרחב הציבורי, דבר שיכול לעזור בגיבוש המדיניות בנוגע לפרטיותם של נוסעי הרכב.
ההנחיות מתייחסות לתכלית הצילום, להקפדה על שימוש בצילום בהתאם לתכלית המוגדרת, לשימוש בצילום כך שיפגע באופן מידתי בלבד בפרטיות תוך בחינת אמצעים אחרים הפוגעים פחות, לשמירת המידע לזמן מוגבל ולהימנעות מהקלטת קול.
תכנות המערכת האוטונומית נדרש להתמודד עם שאלות מוסריות ומשפטיות: כיצד אמור הרכב להגיב כאשר אדם, חיה או רכב אחר מתפרץ למסלול?
אם צפויה התנגשות, התהפכות או סטייה מהכביש – מה יהיה סדר הפעולות שלו?
אם יש אפשרות להציל רק צד אחד מהמעורבים בתאונה הצפויה – את טובתו של מי יעדיף הרכב?
האם לנוסעים יש אפשרות לקבוע את סדרי העדיפויות של רכבם?
מי אחראי לאופן הנסיעה של הרכב האוטונומי – יצרנית הרכב?
לצורך שיפוט במקרים שכאלה ייתכן שהחוק ידרוש אפשרות להצגת המידע שהיה בחיישנים קודם להתרחשות התאונה.
בפברואר 2021 יצא משרד המשפטים הישראלי בקריאה לציבור להצגת עמדות בתחום דיני הנזיקין והביטוח של רכב אוטונומי, לקראת הסדרה של תחום זה.
עקב רמת ההשקעה והפיתוח של תשתיות הכביש ושל כלי הרכב עצמם, הציפייה היא שפריצת הדרך הבאה תגיע מכיוון המכונית האוטונומית.
הציפייה היא שמכוניות שכאלו יהיו מקושרות גם לאינטרנט, בנוסף להיותן נעות על רשת הכבישים, ובאמצעות נתונים מהאינטרנט יתאפשר שימוש יעיל יותר ברשת הכבישים, לשיפור בניצול האנרגיה (ייתכן תוך שילוב של טכנולוגיות של מכוניות חשמליות ובבטיחות הנסיעה).
לדוגמה, קרוב ל-95 אחוז מתאונות הדרכים נגרמות כתוצאה מטעויות אנוש: עייפות, הסחת דעת, שימוש בטלפון וכדומה.
רכב אוטונומי ימנע אחוז מסוים מהן.
לעומת זאת, רכב אוטונומי לא מתעייף ולכאורה, "דעתו אינה מוסחת מהדרך", וגם אם מתגלה תקלה בתכנות שלא עלתה בכל הבדיקות קודם לכן ניתן יהיה להוציא עדכוני גרסה ש"ילמדו" את כלל המכוניות האוטונומיות כיצד להתנהג במקרה דומה.
אם שוק המכוניות האוטונומיות אכן יפעל בצורה זו יתרחש למעשה תהליך של למידה מצרפית, מהניסיון של כלל המכוניות האוטונומיות בניגוד לנהג אנושי הלומד רק מניסיונו שלו, כלומר כל חברות הרכב יכולות לעדכן את תוכנת הרכב לאחר למידת מקרה תאונה של כלל הרכבים.
צי כלי הרכב הרובוטיים על הכביש יתאם מרווחים קבועים בין המכוניות ובכך יאפשר להקטין את המרחק ביניהן, בלי להסתכן בהתנגשויות.
פרסומים שונים חוזים כי נסיעה במהירות 120 קמ"ש תצריך מרחק של 6 מטר בין המכוניות, לעומת 60 מטר הנחוצים במהירות זו כאשר הנהג הוא אנושי.
כך יפחתו עומסי התנועה בכבישים ותגבר היעילות האנרגטית של הנהיגה.
הרכב האוטונומי – כך מקווים – ישחרר את האנשים מעול הנהיגה ויעניק להם זמן פנוי בנסיעה, לצורכי בילוי, עבודה ומנוחה.
מכוניות ללא נהג עתידות להיות לעזר רב עבור אנשים בעלי מוגבלות.
כך למשל, גם אנשים בעלי לקות ראייה יוכלו להתנייד בבטחה.
יש טענה ולפיה כניסת הרכבים האוטונומיים תחזק את המגמה של ויתור על הבעלות על רכב פרטי ואנשים רבים בכלל לא יעשו רישיון נהיגה.
לפי סקרים שונים, נכון ל-2023 באירופה, ככל שהאנשים צעירים יותר – הם פתוחים יותר לוויתור על הרכב הפרטי ומעבר לפתרונות של תחבורה ציבורית, רכבות, אוטובוסים, מטרו, רכבות קלות, תחבורה שיתופית, מיקרומובילטי, וכיוצא באלו.
צי כלי רכב רובוטיים על הכבישים, שנשלט כולו על ידי מחשבים, עלול להיות פרוץ לטרור קיברנטי.
יש החוששים שכלי רכב אוטונומיים דווקא יגדילו את תאונות הדרכים באופן משמעותי.
לדעתם, בהתחשב בחסרונות של יכולת התפישה של מערכות מחשב, כל כשל או פגם במחשב המערכת או בתוכנה שלו, עלול למנוע ממנה להבחין במכשולים בכביש כגון מכוניות אחרות, הולכי רגל או מכשולים אחרים, וכתוצאה מכך יתרחשו תאונות דרכים, כפי שכבר קרה עם הרכב האוטונומי.
פריצה למערכת הרכב, יכולה אף היא לגרום לתאונת דרכים.
הערכות שונות וסותרות לגבי ההשפעות השונות של המכוניות האוטונומיות על החברה עוסקות בכמות כלי הרכב שינועו בכבישים לאחר כניסתן של מכוניות אוטונומיות לשווקים בכמויות גדולות.
הערכה אופטימית פופולרית, אותה גם מתחזקות החברות המושקעות בפיתוחן של המכוניות האוטונומיות, היא שמספר כלי הרכב יקטן, בזכות יכולתה של מכונית בודדת להסיע במשך יום אחד כמות רבה של אנשים, במקום המצב כיום בו אותה המכונית מסיעה לא פעם אדם אחד.
אם הערכה זו תתממש, צפוי פיחות במספר תופעות כמו פקקי התנועה וזיהום האוויר.
הערכות אחרות מציעות שדווקא תגדל כמות כלי הרכב בכביש, וזאת מכיוון שהמכוניות האוטונומיות יהיו כה זמינות ונוחות, כך שיפחת באופן דרמטי השימוש בתחבורה ציבורית – בין אם היא תהיה אוטונומית ובין אם לא.
אם הערכה זו תתממש, צפוי בהתאמה גידול בפקקי התנועה או זיהום האוויר.
הערכה נפוצה לגבי המכוניות האוטונומיות היא שהן יגרמו לאובדן רב של משרות של נהגים, דוגמת נהגי מוניות או נהגי משלוחים.
יש הערכות שאובדן משרות אלו יגדיל את האבטלה, אולי כחלק ממגמה רחבה יותר של אבטלה טכנולוגית.
הערכות נגדיות מציעות שהשוק החופשי יידע להציע פתרונות חלופיים למשרות שיאבדו, כמו שקרה עם כניסתן של המצאות טכנולוגיות רבות מאז המהפכה התעשייתית.
אולם, הערכות נוספות מעלות את החשש שהפתרונות החלופיים הללו, שצפויים להיות בעלי אוריינטציה מאוד טכנולוגית, עלולים להיות לא רלוונטיים לאוכלוסייה שתצא משוק העבודה ממקצועות שדורשים הרבה פחות השכלה, בדומה לנהגים.
מכוניות אוטונומיות צפויות ליצור חלוקה מחדש של הכנסות שכיום מגיעות מתעשיית הרכב.
למשל, גביית מיסים ואגרות על ידי ממשלות צפויה לקטון בעקבות התייעלות השוק, מה שיצמצם את הכנסות הממשלה.
מצד שני, אזורים מחוץ לעיר עשויים ליהנות מעלייה בהכנסות בזכות הפיכת שטחים גדולים וריקים למגרשי חניה מניבים, שיסייעו כלכלית למועצות אזוריות שזקוקות לכך מאוד.
על פי כמה מההערכות, מכוניות אוטונומיות יאזנו את תופעת העיור, ויחזקו את הפרוורים, גם בזכות הגברת נוחות הנסיעות למרחקים ארוכים.
מכוניות הוא סרט קולנוע מונפש בבימויו של ג'ון לאסיטר, אותו הפיקו החברות וולט דיסני ופיקסאר.
הסרט מאניש מכוניות ועוסק בחייהן ובשאיפותיהן.
בעולם בו צורת החיים היחידה הם כלי תחבורה, מכונית מרוץ בשם לייטנינג מקווין (בדיבוב העברי: ספידי מקווין) הוא "נער צעיר", ובשל היותו מכונית מרוץ מצליחה, הוא עושה את דרכו למרוץ הגדול שהזכייה בו מעניקה את גביע הבוכנה.
לייטנינג מוביל כל המרוץ אבל לא נותן לאנשי הצוות להחליף את גלגליו.
צמיגיו נקרעים בהקפה האחרונה, והוא מגיע עם שתי מכוניות אחרות לקו הסיום בתיקו.
בסוף המרוץ נקבע כי שלושתם יתחרו בקליפורניה בתחרות הכרעה.
התחרות הזו חשובה במיוחד כי מי שיינצח בה יקבל חסות מ"דינוקו", חברה גדולה ונחשבת.
מקווין יוצא לדרך עם מאק, הסמי-טריילר המוביל אותו.
באחד הלילות בדרכו, הוא נופל מהנגרר של מאק ונכנס בטעות לעיירת עמק רדיאטור, שם הוא הורס את הכביש הראשי.
בבית המשפט המקומי נגזר עליו לסלול את הכביש מחדש כעבודת שירות.
בעולם החיצון מוכרז מקווין כ"נעדר".
בתחילה מנסה מקווין להתחמק מהעבודה הקשה ולעזוב את העמק, אבל שאר המכוניות מצליחות למנוע זאת ממנו.
מקווין מגלה כי ראש העיירה דוק הדסון הוא מכונית מרוץ ותיקה, ה"הדסון הורנט" שזכתה בעבר בשלושה גביעי בוכנה.
מקווין ודוק מתחרים, ולהפתעתו של מקווין הוא מפסיד.
מקווין מגלה כי דוק יודע דברים רבים שהוא יכול ללמוד.
כן מתברר לו שהסיבה להיעלמותו של דוק ממסלולי המרוץ היא שלא ניתנה לו הזדמנות נוספת לאחר תאונתו.
בינתיים מספיק מקווין להכיר את סאלי, מכונית יפה שהתאהבה ברדיאטור ספרינגס.
מקווין מגלה כי גם הוא נופל בקסמה של העיירה, ויכול ללמוד הרבה מתושביה.
לאחר שהוא מסיים לסלול את הכביש הוא מזמין לעצמו משהו מכל אחד בעיר.
לפני שמקווין יכול להגיד לסאלי איך הוא מרגיש, הוא מאותר על ידי מסוק ונדחף חזרה לתוך המשאית לצורך הובלתו למרוץ הגדול בקליפורניה.
לאחר מכן סאלי מגלה שהדסון הורנט הוא זה שדיווח על מקווין ועל מקום הימצאותו.
במהלך המרוץ מתקשה מקווין להתרכז עד שדוק הדסון, שהגיע מהעמק, מתייצב כמנהל התחרות שלו ועוזר לו לצמצם את הפער.
כשהקהל רואה אותו הוא מוחא צמיגים בהתרגשות ומקווין מתרגש מהמחווה.
במהלך התחרות משתמש מקווין במספר פעלולים שלמד בעמק מחבריו החדשים.
הצוות של צ'יק היקס לועגים לגואידו, מחליף הגלגלים של מקווין, אבל כאשר מקווין נכנס לטיפולו הם נותרים המומים מהמהירות בה פעל.
במהלך הסיבוב האחרון של התחרות מוביל מקווין בהרבה על מתחריו כאשר המלך, המכונית הוותיקה המתמודדת כעת במרוצה האחרון נפגע בתאונה קשה בעקבות חוצפתו של צ'יק היקס.
מקווין עוצר בחדות מטרים לפני הסיום, וחוזר אחורה כדי לעזור למלך להגיע לקו הסיום.
צ'יק היקס מנצחת בתחרות, אבל כולם מתרשמים יותר ממקווין שעזר למלך ועל כן מקבלים את פני צ'יק היקס בקריאות בוז ובהשלכת חפצים לעברו לאחר קבלת הגביע.
מקווין לומד כי ניצחון אינו הדבר החשוב ביותר.
בסוף הסרט חוזר מקווין לעמק, שם כולם מרוויחים מהחסות שהוא נותן למקום.
הסרט הופק אחרי שחברת דיסני וחברת פיקסאר חזרו לשתף פעולה לראשונה לאחר מחלוקת ביניהם ולאחר שנקנתה פיקסאר על ידי חברת וולט דיסני.
זה הוא הסרט השביעי המופק על ידי פיקסאר.
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-9 ביוני 2006, ובישראל ב-22 ביוני 2006.
הסרט זכה להצלחה גדולה בקופות הקולנוע וגרף כ-462 מיליון דולרים - סרט הילדים המצליח ביותר באותה שנה.
בעקבות הצלחתו החלו אולפני פיקסאר לעבוד על סרט המשך, אשר עסק בעלילות מקווין וחבריו.
הסרט יצא ביוני 2011 בארצות הברית וזמן לא רב לאחר מכן גם בישראל.
בסרט ההמשך נודע כי מקווין וחברו מטור מבקרים ברחבי העולם על מנת להשתתף במרוץ הגראנד פרי ומטור מתלווה לסוכן סודי.
ב-18 במרץ 2014 הוכרז כי עובדים על סרט המשך שני בשם מכוניות 3, באוקטובר 2015 נחשף כי הסרט יצא ב-16 ביוני 2017.
מכוניות מצוירות - הצ'יזבטים של מטור
זוהי מיני סדרה בערוץ דיסני המספרת על קורותיו של מטור בימים שהיה קטן.
כל פרק הוא סרטון באורך 3 דקות, סדרה זו בעלת 7 פרקים והיא דובבה בשנים 2010 ו-2011.
בעקבות סרט זה והסרט השני נוצר סרט ספין אוף שנקרא מטוסים.
גם בסרט הספין-אוף אין בני אדם אלא כלי רכב (מטוסים, מכוניות, וכו').
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-9 באוגוסט 2013 ובישראל ב-15 באוגוסט.
מכוניות מתנגשות הן מתקן שעשועים נפוץ בו המשתתפים מתנגשים או מתחמקים זה מזה באמצעות מכוניות חשמליות קטנות.
למכוניות חופש תנועה מוחלט בתוך רחבת המתקן.
המכוניות מונעות במנוע חשמלי, המוזן בעזרת מברשת המותקנת על מוט שמחובר למכונית, ואוספת מתח חשמלי מתקרה העשויה רשת מתכת, ומברשת שנייה שנוגעת במשטח המוליך עליו נוסעות המכוניות.
גוף המכונית מוקף כולו ברצועת גומי, וכיוון שהמכוניות זהות, רצועת הגומי במכונית אחת נמצאת בדיוק מול הרצועה בכל המכוניות האחרות, ובאופן זה נמנע מגע של גוף המכוניות אלו באלו, והזעזועים של ההתנגשויות נבלמים מעט.
הגלגל המניע את המכונית מחובר להגה שיכול להסתובב לכל כיוון.
באופן זה יכול נהג המכונית לכוונה לכל כיוון, כולל קדימה ואחורנית.
ברוב המתקנים יש במכוניות מקום לשני אנשים.
מכונית המופעלת ממרחק או מכונית על שלט רחוק היא דגם מכונית מוקטן הנשלטת ממרחק בקשר רדיו.
קלטים מהג'ויסטיקים (או מגלגל שליטה והדק) על השלט (משדר) נשלחים למקלט הנמצא על המכונית.
המקלט מתרגם אותות רדיו אלו ושולח פולסים חשמליים לסרוו ולבקרת המהירות האלקטרונית, סרוואים אלו בתורם גורמים לאוטו לפנות או פותחים וסוגרים את המצערת של המנוע (בדגמים המונעים בדלק).
ישנו מגוון רחב של מכוניות על שלט החל מצעצועים לילדים וכלה במכונות תחרותיות משוכללות הדורשות השקעה רבה וידע בנושא.
בנייתן, הסעתן, ושדרוגן של קיטים של מכוניות על שלט הוא תחביב פופולרי במדינות רבות בעולם.
כל מכונית על שלט שאינה מכונית צעצוע דורשת אחזקה שוטפת על ידי בעליה.
חלק זה של התחביב מהווה למעשה את חלקו הגדול, זמן ההסעה אמנם מסב הנאה רבה אך למעשה אין התחביב שלם ללא ההתעסקות של תיקון, שיפוץ, שדרוג ואחזקת כלי הרכב עצמו.
המכוניות התחרותיות נמכרות כיום כקיטים כאשר בישראל ניתן למצוא מכוניות מקצועיות של חברות מפורסמות רבות.
מעבר לקיטים ישנן גם מכוניות למתחילים אשר נקראות "מוכנות להרצה" (Ready To Run - RTR).
סוג זה של מכוניות למעשה משמש כמדרגת הכניסה אל עולם המכוניות על שלט המקצועי.
כאשר משתמש קונה קיט עליו גם להצטייד במנוע ומערכת שלט אשר אינם מגיעים עם הקיטים המקצועיים.
שוב גם בחלקים אלו המגוון הוא עצום וישנן חברות רבות המייצרות מנועים ומערכות רדיו שונות ברמות שונות של מורכבות ומחיר.
אפשר לומר כי בישראל התחביב מתחלק לתחום השטח והכביש כאשר בשטח קיימות פלטפורמות שונות כגון באגי, טראגי וטרקים.
סוגים של מכוניות על שלט
כאשר דנים במכוניות על שלט יש לעשות הבחנה ברורה בין מכוניות צעצוע לבין מכוניות על שלט יותר מקצועיות אשר בנייתן והסעתן מוגדרת כתחביב ואף מקצוע.
מכוניות אלו מונעות על ידי כמה דרכים שונות.
מכוניות חשמליות מונעות על ידי מנועים חשמליים מיוחדים המקבלים כח מסוללות מסוגים שונים - ניקל קדמיום NICD, ניקל מתכת-הידריד NiMH, וליתיום LIPO.
ישנם גם מנועים חשמליים בעלי מברשות (brushed) או מנועים חסרי מברשות (brushless).
מכוניות המונעות על דלק (Nitro cars) מונעות לרוב על ידי מנועי 2 פעימות.
הדלק בו משתמשות מכוניות אלה מורכב מתערובת מיוחדת של ניטרומתאן, מתאנול, ושמן תעשייתי.
ישנם גם כלי רכב בקנה מידה גדול יותר (בדרך כלל 1/5 או 1/6) המשתמשות במנועי בנזין 2 פעימות המשתמשים בתערובת של שמן ובנזין.
בשני סוגי ההנעה הן חשמלי והן על דלק קיימים כלי-רכב לכביש (ON-ROAD) ולשטח (OFF-ROAD).
ניתן לחלק את המכוניות לכמה דגמי על אשר אינם על פי חשמל או דלק.
הבאגי (Buggy) הוא כלי רכב לשטח בעל הנעה 4X4 בגודל 1/8 אך עם זאת ניתן גם למצוא באגים בעיקר חשמליים בגדלים של 1/10. עם זאת הסעת באגי אינה מתבצעת על שטח קשה אלא במסלול.
הבאגי הוא רכב השטח המהיר ביותר מבין רכבי השטח השונים ולמעשה בשטח מהווה את הענף העיקרי בתחרויות (גם בישראל).
הבאגי מונע על ידי מנועי שתי פעימות 3.5 סמ"ק בעלי בוכנה אחת ונע על מגוון רב של רמות.
בישראל ניתן למצוא בעיקר את הדגמים של החברות המובילות: X-RAY-XB8TQ, GS-CL1, KYOSHO-MP777, MUGEN-MBX5 PROSPEC אך יש עוד רבות אחרות.
גם במנועים ניתן למצוא מגוון רב במותגים כגון - RB, OS, Novarossi ועוד.
לבאגי יש גם גדלים שונים כמו 16\1 ו 18\1 בבאגי חשמלית ולפעמים בדלק (במנועי דלק) גם 5\1 יש לבאגי מנועי דלק אחרים כגון:2.5 סמ"ק 4 סמ"ק ו 26 סמ"ק במכוניות 5\1 ועוד.
מונסטר טרקים (Monster Truck) מופיעים בגדלים של 1/10 ו-1/8 ובעל הנעה 4X4. המונסטר טרק הוא לרוב כלי שנועד על מנת ליהנות ממנו יותר מאשר להתחרות איתו (Backyard Bashing).
למרות זאת בישראל התקיימו כבר כמה תחרויות של מונסטרים אשר שילבו בתוכן הן מהירות והן עבירות המכשולים שונים.
המונסטרים מצוידים במנועים גדולים יותר משל הבאגים בדרך כלל בנפחים שבין 3–5 סמ"ק (על אף שיש גם קטנים יותר).
הטרק (Truck) הוא רכב שטח 1/10 בעל הנעה 2X4 ולעיתים גם 4X4. ניתן לומר כי זהו אחיו הצעיר של המונסטר-טרק.
הטרק מגיע גם הוא עם מנוע חשמלי או מנוע דלק.
הטרק מונע על ידי מנועים הנעים בין 2–3 סמ"ק דגמים של חברות מפורסמות: ,HPI-MT2, Team Associated-T4, TRAXXAS-Jato ועוד.
הטראגי (Truggy) למעשה הוא מונסטר טרק בעל מאפיינים של באגי.
הטראגי בנוי למהירות בעיקר ומשמש כמונסטר טרק של עולם המרוצים.
למעשה הטראגי הוא גוף של באגי שבסיס גלגליו הורחב ומנוע חזק יותר וצמיגים בעלי קוטר גדול יותר הורכבו עליו.
הקטגוריה של הטראגי היא חדשה יחסית ולמעשה היא מתפתחת ומתעצבת אף כיום.
מכוניות כביש (On Road) הן לרוב בגדלים של 1/10 אך ישנן גם מכוניות בגדלים של 1/8 ו 1/6. מכוניות כביש הן בעלות מתלים נמוכים (מכיוון שהן לא זקוקות למהלך מתלה רב) מה שגורם להן להיות מאוד נמוכות ומאוד יציבות.
מכוניות כביש מונעות גם על ידי מנועים חשמליים וגם על ידי דלק ומגיעות למהירויות גבוהות מאוד.
מיני (Mini) הן לרוב מכוניות חשמליות אך כיום ישנן גם מכוניות מיני על דלק.
המיני היא מכונית בגודל של 1/18 ו-1/16. המיני מתאימה גם להסעה בתוך הבית וגם בחוץ.
הן מהוות תחליף נחמד בימי גשם כאשר המסלולים בחוץ מוצפים ואי אפשר להסיע את הדגמים הגדולים יותר.
דגמים של חברות מפורסמות: KYOSHO-Mini Inferno, XRAY-NT18T למעשה היום כמעט לכל מודל של אוטו תחרותי ניתן למצוא רפליקה בגדלים של מיני.
מכוניות חשמליות משתמשות בסוללות בעלות קיבולת גבוהה על מנת להניע מנועים בעלי מברשות או חסרי מברשות (Brushed או Brushless בהתאמה) דרך בקר מהירות אלקטרוני.
דגמים חשמליים נוטים להיות קלים יותר מדגמי הדלק, כיוון שיש להם לרוב פחות רכיבים, ורכיבים פחות מסיביים (לדוגמה אין צורך בגוף קירור מסיבי כמו של המנוע דלק וכמובן שאין בלוק כמו במנוע דלק).
למכוניות החשמליות ישנו מומנט רציף יותר מאשר למכוניות הדלק.
בנוסף, לרוב למכוניות אלו ישנה האצה מהירה יותר.
לעומת זאת הסוללות דורשות הטענה (למרות שזמן זה כמעט ולא רלוונטי כיום עקב מטענים משוכללים ומהירים מאוד).
מכוניות חשמליות כיום הן מהירות מאוד ומסוגלות לעבור את ה-100 קמ"ש כאשר הן מצוידות ברכיבים מתאימים.
מערכות הרכב מתקדמות מאוד ומושקעים משאבים רבים בפיתוח ובחשיבה על כל חלק של הרכב החל מהמנוע, וכלה במתלים ובצמיגים.
האחזקה של דגמים אלו מורכבת לרוב מניקוי, בדיקה של נזקים והחלפת חלקים שניזוקו מהבלאי המתמשך.
כמו כן בדגמים מתקדמים יותר יש לאפשר למנוע להתקרר בין הרצות על מנת למנוע דמגניטיזציה של המגנטים במנוע.
בטווח הארוך יש גם לנקות את המנוע, להחליף מברשות וקפיצים במנוע, ולשמן את המסבים של האוטו.
מנועי 2 פעימות ייעודיים המונעים על ידי דלק ניטרו מאפשרים למכוניות אלו להגיע למהירויות גבוהות מאוד.
לעומת מכוניות חשמליות מהירות התגובה של מנוע הבעירה הוא אטי יותר ולכן גם ההאצה שלו היא מתמשכת ולא מידית כמו במנוע חשמלי.
לעומת המכונית החשמלית מכוניות המונעות על ידי דלק מאפשרות זמני הרצה ארוכים יותר על ידי מילוי מחדש של דלק נוסף במכל.
מכוניות על דלק מקוררות על ידי האוויר ולכן המנוע מצויד בראש קירור גדול אשר בולט מעל חופת האוטו.
בקרה של הטמפרטורה של המנוע קריטית על מנת לאפשר נסיעה מוצלחת ופעולה נכונה של המנוע, מנועים אלו פועלים בדרך כלל בחום של בין 120 ל-140 מעלות צלזיוס.
בדרך כלל מכוניות על דלק מגיעות בגדלים של 1/8 ומעלה אך עם זאת ניתן גם למצוא בעיקר טרקים ובאגים בגדלים של 1/10. מכוניות על דלק דורשות אחזקה וניקוי יותר שוטף שכן השמן שנמצא בדלק לרוב מלכלך את השלדה של האוטו.
במנוע דלק יש לשמור על כוונון נכון של המנוע ולכן הדבר מצריך רמה מסוימת של מיומנות וידע.
מנוע אשר אינו מכוונן פועל פחות טוב ואינו מפיק את מרב הכוח שניתן להוציא ממנו (הכוונון נעשה על ידי 2 או 3 סיכות הנמצאות על גוף המנוע).
עוד בעיה עם מכוניות הדלק היא הרעש והעשן אותו הן פולטות בעת נסיעתן.
הרעש אשר מזכיר זמזום של דבורה יכול להישמע ממרחק רב ולכן הסעה של מכוניות אלו בשטחים הקרובים לאזורי מגורים יכול לפעמים להוות בעיה.
כיום ישנה קהילה גדולה העוסקת בתחביב בישראל.
למעשה בכל עיר מרכזית ניתן למצוא לפחות חנות אחת המתמחה בתחום זה.
בנוסף לזאת מתקיימת ליגה ארצית של באגי 1/8 בה משתתפים מסיעים מכל רחבי הארץ.
מעבר לכך מדי סופ"ש ישנם מפגשים של מסיעים בערים מרכזיות כגון: תל אביב, באר שבע, ירושלים וחיפה.
כמו כן קיים היום בישראל מועדון אחד, הוט-ווילס (Hot-Wheels) אשר ממוקם ליד תחנת המשטרה של נהלל ומהווה כר פורה לתחרויות ואירועים של קהילת המסיעים בישראל.
לאחרונה נוסף לתחרות הערבה הפתוחה גם חלק של מכוניות על שלט וכמו כן נציגים מהארץ משתתפים בתחרויות רשמיות בחו"ל.
בצבאות שונים חשבו על פיתוח כלי רכב בשלט רחוק, שנקרא גם כרב"ם (כלי רכב בלתי מאויש).
יתרונם הגדול של כלי רכב כאלה הוא שאין בו מפעיל שיפגע כאשר הרכב עובד בזירות מסוכנות.
חסרונם הוא הקושי בשליטה על הרכב ופגיעות לשיבוש הפעלה באמצעים אלקטרוניים.
בצבא ארצות הברית ובצה"ל פיתחו מספר כלי רכב הנשלטים מרחוק, רובם נמצאים בשימוש יחידות ההנדסה הקרבית.
כלי רכב אלה נעו מרובוטי סילוק פצצות, דרך רכבי שטח, עבור בנגמ"שים וטנקים וכאלה בדחפורים ממוגנים לפריצת צירים ממולכדים ושדות מוקשים.
בארצות הברית, נמצאת בשימוש עוד החל ב-1998 גרסה בשלט רחוק של דחפור די-7 שנועדה לניקוי שדות מוקשים ופתיחת צירים.
בצה"ל נכנס לשירות ב-2004 ביהל"ם גרסה בשלט רחוק של דחפור די-9 הנקרא "רעם השחר" שנועד לטיפול במטעני חבלה, ניקוי זירות מטענים ופתיחת צירים.
בנוסף נמצא בצה"ל ג'יפ HMMWV בשלט רחוק הנקרא "פיקאצ'ו".
מכונית-על היא מכונית יוקרה, ספורט או גראן טוריסמו, שמסוגלת לנסוע מהר יותר ומחירה גבוה יותר בהשוואה למכוניות אחרות בשוק המכוניות.
לרוב מדובר במונח שיווקי נטול אמות מידה מתוקנות ורשמיות, המשמש יצרני רכב בפרסומן של מכוניות כביש בייצור סדרתי או מוגבל, כבעלות מאפיינים ייחודיים ועם תג מחיר גבוה במיוחד.
מהירותה של "מכונית-על" עומדת בראש סדר העדיפויות של היצרן, לעיתים תוך ויתור על מאפיינים כגון בטיחות, נוחות, שימושיות או חסכוניות.
מכונית-על שונה במובנים רבים מן המכונית הבסיסית.
ייצור בכמות מוגבלת שהוגדרה מראש, לעומת ייצור סדרתי של דגמי רכב רגילים.
יכולת האצה מהירה ומהירותה המרבית גבוהה בהרבה מהמקובל.
מבנה "ספורטיבי" המאופיין בפרופיל נמוך, ובא על חשבון הגודל של תא הנוסעים.
מחיר גבוה ועלויות תחזוקה יקרות.
מכונית-העל המהירה ביותר כיום שנמכרת בייצור סדרתי היא הבוגאטי שירון, שהגיעה למהירות של 487.6 קמ"ש (קצת יותר מ-300 מיל לשעה) עם מנוע בנפח 8.0 ליטרים עם מגדש טורבו, 16 צילינדרים בתצורת W, והספק של .
המכונית הוצגה לראשונה במרץ 2016 בתערוכת המכוניות בז'נבה כמחליפת הבוגאטי ויירון (שהייתה המכונית המהירה בעולם עד להשקת הקוניגסג אגירה One:1).
עם זאת, השיא לא נחשב מטעמים טכניים, ובשיא הרשמי מחזיקה הקוניגסג אגירה RS עם .
ב-2020 הוצגו שתי מכוניות-על שמהירותן המרבית המוערכת עולה על : ה-SSC טואטרה והבוגאטי בוליד.
ב-2021 נחשפה הרימאק נברה ולקחה את התואר שלמרות שמהירותה היא "רק" 412 קמ"ש אך היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 1.85 שניות (הנתון המהיר ביותר כיום לרכב) וגומאת רבע מייל בתוך 8.58 שניות (גם הנתון המהיר ביותר לרכב כיום).
מכונה פשוטה היא מכונה המשנה את כוונו וגודלו של כוח או מומנט כוח, באמצעים מכניים, תוך שימור האנרגיה ההתחלתית (מלבד זו שהולכת לאיבוד בחיכוך).
המכונה מגדילה או מקטינה כוח על חשבון המרחק שלאורכו פועל הכוח, כך שאנרגיית העבודה הכללית (כוח כפול מרחק) נשמרת.
מודדים את הפעולה של מכונות פשוטות ביתרון מכני (Mechanical advantage), שהוא היחס בין הכוח המופק (הכוח שהמכונה מפעילה) לכוח הנכנס (הכוח הנדרש כדי להפעיל אותה).
בדרך כלל מתייחס המונח למכונות המורכבות מכמה מהמרכיבים הבסיסיים בהם עסקו מדעני הרנסאנס: מנוף, גלגל עם ציר, גלגלת, מישור משופע, טריז ובורג.
מכונה פשוטה יכולה לשמש גם להחלפת כיוון תנועה, ולהחליף תנועה קווית בתנועה סיבובית; דוגמה לכך היא גלגל של חכת דיג עם ציר.
לפעמים מכונה פשוטה משמשת דווקא כדי להחליש כוח, ולהרוויח תנועה גדולה או מהירה יותר: כמו גלגל אופניים המסתובב מהר יותר מתנועת הרגליים.
הרעיון של מכונה פשוטה נולד עם מחקריו של ארכימדס ביוון העתיקה בסביבות המאה ה-3 לפנה"ס, על מכונות פשוטות "ארכימדיאניות": מנוף, גלגלת ובורג.
ארכימדס גילה את עקרון היתרון המכני, אך רק ביחסי הכוחות הסטטיים, ולא הבין שהוא קיים על חשבון המרחק שלאורכו פועל הכוח.
בכתבי "מכניקה" של הרון מאלכסנדריה במאה ה-1 לספירה, מצוינים חמישה מנגנונים בסיסיים: כננת, מנוף, גלגלת, טריז ובורג.
בתקופת הרנסאנס נחקרו כקבוצה חמישה מבין המנגנונים הבסיסיים הקלאסיים שצוינו בפתיחה, ללא הטריז.
ב"מכניק" של גלילאו גליליי משנת 1600 הוא מציג תאוריה כוללת דינמית של פעולת מכונות פשוטות, ואת מסקנתו החדשנית שהן משמרות אנרגיה ולא יוצרות אותה.
מכונה פשוטה ממירה כוח באמצעות יתרון מכני - כלומר מכפילה את הכוח () המופעל ביחס כלשהו, אך מחלקת את המרחק () שעליו מופעל הכוח, באותו יחס, תוך שימור האנרגיה ().
היתרון המכני () הוא הכוח המופק חלקי הכוח המופעל, או הדרך של הכוח המופעל חלקי הדרך של הכוח המופק:
אפשר לצמצם את המכונות הפשוטות לעקרונות בסיסיים במכניקה של גוף קשיח, ולכן לשלוש מכונות פשוטות בסיסיות ביותר:
גלגל עם ציר או עקרון שימור מומנט: אחדות מן המכונות הפשוטות (מנוף וגלגל עם ציר) משיגות יתרון מכני באמצעות שימור מומנט כוח סביב ציר: מומנט הוא כוח כפול המרחק מהציר (הזרוע).
המומנט לאורך המכונה נשמר, כך שהכוח בנקודה מסוימת עומד ביחס הפוך למרחק הנקודה מהציר.
לעומת זאת, הדרך שהנקודה עושה בתנועתה היא יחסית לזרוע.
מישור משופע: הטריז, המישור המשופע והבורג כולם פועלים על אותו עיקרון.
המישור בתנועתו האופקית גורם לגוף הנוגע בו לנוע בניצב; כוח אופקי המניע את המישור הופך לכוח נורמלי, שמתחלק לכוח אנכי ולכוח אופקי.
במכונה פשוטה המישור חופשי לנוע רק אופקית, בעוד הגוף שעליו מופעל הכוח המופק חופשי לזוז רק אנכית; הכוח האנכי המופק חלקי הכוח האופקי המופעל, בהזנחת החיכוך, שווה לאחד חלקי טנגנס זווית השיפוע.
מערכת של גלגלות פועלת על העיקרון של שימור הכוח לאורכו של חבל; מספר הפעמים שהחבל נכרך סביב חלק אחד במערכת קובע את היתרון המכני.
מנוף - הוא מוט שנקודה אחת שלו, שנקראת הציר, מקובעת, וסביבה מסתובב המוט.
היתרון המכני של מנוף הוא המרחק בין הציר לנקודה בה מופעל הכוח חלקי המרחק בין הציר לנקודה שבה מופק הכוח.
מומנט הכוח שווה לכוח כפול המרחק מהציר, והוא שווה עבור שני הכוחות.
לדוגמה, מלקחיים (פלאייר): על הידית הארוכה מופעל כוח באמצעות הידיים, שמוכפל לכוח חזק בהרבה בראש הקצר של המלקחיים.
התשלום הוא במרחק: הידיות זזות מרחק רב יותר מהראש.
זהו מנוף מהסוג הראשון, שבו הציר נמצא בין הנקודות של הפעלת הכוחות.
לעומתו במנוף מן הסוג השני שני הכוחות מופעלים באותו צד של הציר: למשל מפצח אגוזים.
גלגל עם ציר - מכונה פשוטה שמכפילה כוח על חשבון דרך ארוכה יותר: היתרון המכני הוא קוטר הגלגל חלקי קוטר הציר.
מומנט הכוח נשמר בגלגל ובציר.
דוגמאות הן גלגל שיניים ומברג ידני, שמכפילים כוח.
גלגל של מכונית הוא גלגל עם ציר שמטרתו הפוכה - מחליש כוח כדי להרוויח תנועה מהירה יותר.
גלגלת - מערכת של גלגלות עם חבל משיגה יתרון מכני באמצעות הכפלת החבל המושך גלגלת מסוימת: גלגלת אחת שבה החבל מעוגן מלמעלה בקצה אחד ונמשך למעלה בקצה השני, תימשך למעלה בכוח כפול ממתיחת החבל, לגובה ששווה לחצי ממשיכת החבל.
כל גלגלת נוספת יכולה להוסיף אחד ליתרון המכני (כאשר החבלים והגלגלות מסודרים באופנים מסוימים).
מערכות של גלגלות להקלה של הרמת משאות נמצאות בשימוש גם כיום, למשל באתרי בנייה.
מישור משופע - בצורתו הפשוטה ביותר מישור משופע הוא רמפה המשמשת להרמת עצמים.
הכוח הנדרש לדחוף עצם באמצעות כוח אופקי הוא כוח הכובד מוכפל בטנגנס זווית השיפוע, כלומר היתרון המכני הוא אחד חלקי הטנגנס.
הגובה שאליו מורם העצם הוא המרחק האופקי כפול טנגנס הזווית.
טריז הוא מישור משופע קטן הנדחף כדי ליצור כוח שניצב לכוון הדחיפה, והוא פועל באותו אופן כמו מישור משופע פשוט, עם אותו יתרון מכני השווה לאחד חלקי טנגנס זווית הטריז.
בורג הוא מישור משופע המלופף סביב מוט.
שוב אותו עיקרון פועל, אך כאן סיבוב הבורג הוא התנועה היוצרת יתרון מכני.
באמצעות סיבוב ארוך של הבורג בכוח מסוים נוצרת תנועה אנכית בכוח גדול בהרבה, המשמש כדי לחדור משטחים קשים.
בורג גם יכול לשמש כדי להחליף כוון תנועה, למשל לשאוב מים במעלה באר באמצעות סיבוב הבורג.
מכונים אחדים למחקר מתקדם הוא ארגון של עשרה מכונים למחקר מתקדם, שהוקמו ופועלים, בווריאציות שונות, על פי עקרונות פעולתו של המכון למחקר מתקדם שבפרינסטון, ניו ג'רזי, הנמנה עם חברי הארגון.
מכוני המחקר החברים ב-SIAS הוקמו במפורש על מנת ללכת בעקבות המודל של המכון בפרינסטון, ולשים דגש על אירוח חוקרים לתקופה של שנה.
הארגון קבע תנאים אחדים לקבלת מכון כחבר חדש בו:
על המכון להיות במובהק מכון מחקר מתקדם, במשמעות של מחויבות לסטנדרטים גבוהים של מחקר.
על המכון להציע תוכנית נאותה לקבלת עמיתי מחקר, כזו שבה כל מועמד יעבור הערכה יסודית, ולא רק יצורף לקבוצת מחקר העוסקת בנושא מסוים.
על המכון להתבסס על מימון יציב, שיבטיח את המשך פעולתו בעתיד.
על המכון להיות חלק ממערכת אקדמית, אבל ליהנות מעצמאות ולא להיות מוכוון באופן צר על ידי אוניברסיטה אחת או על ידי גוף עסקי או משרד ממשלתי.
המכון למחקר מתקדם שבפרינסטון, ניו ג'רזי.
המרכז למחקר מתקדם במדעי ההתנהגות, באוניברסיטת סטנפורד.
זהו החבר השני, מבחינת ותקו, ב-SIAS.
המרכז הוקם כמכון מחקר עצמאי לאחר מלחמת העולם השנייה והוא ממומן על ידי קרן פורד.
כעת הוא חלק מאוניברסיטת סטנפורד.
המרכז הלאומי למדעי הרוח, בקרוליינה הצפונית.
מכון רדקליף למחקר מתקדם, באוניברסיטת הרווארד.
קרן ראסל סייג' בניו יורק.
מכוני מחקר מחוץ לארצות הברית:
המכון ההולנדי למחקר מתקדם, בואסנר שבהולנד.
הקולגיום השוודי למחקר מתקדם במדעי החברה, באופסלה שבשוודיה.
המכון למחקר מתקדם, בווינה שבאוסטריה.
המכון למחקר מתקדם, בברלין שבגרמניה.
המכון הישראלי ללימודים מתקדמים באוניברסיטה העברית בירושלים.
המכון ללימודים ומחקר מתקדמים, בלוגאנו שבשווייץ.
מכון נאנט ללימודים מתקדמים, בנאנט שבצרפת.
מכון סטלנבוש ללימודים מתקדמים, בסטלנבוש שבדרום אפריקה.
מכוניות 2 הוא סרט הנפשה ממוחשבת אמריקאי המשלב פעולה, ריגול וקומדיה, שיצא לאקרנים ב-24 ביוני 2011. הסרט הופק על ידי דיסני ופיקסאר, והוא משמש כהמשכון לסרט "מכוניות" משנת 2006. הסרט בוים על ידי ג'ון לאסיטר ונכתב על ידי בן קווין.
הסרט הוקרן ברחבי העולם בתלת-ממד, בדו-ממד (הקרנה רגילה) ובפורמט IMAX.
בסוף שבוע הפתיחה הבינלאומי הראשון של הסרט, הסרט גרף 66,135,507 $ בקנדה ובארצות הברית.
הסרט קיבל ביקורות מעורבות ממבקרי קולנוע, אך זכה להצלחה בינלאומית רבה, כמו סרטים קודמים של פיקסאר.
זהו הסרט ה-12 באורך מלא שהופק על ידי אולפני פיקסאר.
מיילס אקסלרוד, רכב שטח אשר בבעלותו שטח הנפט הגדול בעולם, מחליט למכור אותו ולהפוך לרכב חשמלי, לאחר שנכשל בניסיונו להקיף את העולם ונתקע בג'ונגלי אמריקה הדרומית למשך 36 יום.
הוא יוצר דלק ידידותי לסביבה תחת השם "אולינול", ומחליט ליצור שורת מרוצים המונעים בדלק.
פין מקמיסייל, סוכן הביון הבריטי, מנסה לעצור מזימת מבוקשים הפועלים עתה במאגרי הנפט הללו.
פין מקבל את קריאת המצוקה לתגבורת לא-גלויה מהסוכן לילנד טורבו, אשר טוען בהקלטה ששלח לביון הבריטי, ובו הוא מסביר כי באסדות הקידוח יושבות על מאגרי נפט בלתי-נדלים, אך לא רק על זה.
פין מגלה שפרופסור זונדאפ, פרופסור מבוקש על ידי האינטרפול ומומחה לפיזיקה גרעינית, סוחר עם מכוניות מקולקלות בשם "דפקטים", בפיסות טכנולוגיות בלתי-חוקיות.
הפעם הדפקטים העבירו לפרופסור מה שנראה כמו מצלמת חדשות רגילה, אך פרופסור זונדאפ טוען שמדובר בהרבה יותר.
שני דפקטים ניגשים לפרופסור, ומראים לו מה עשו עם הסוכן לילנד טורבו.
מסתבר כי הדפקטים הצליחו לתפוס את לילנד, ולגרוס אותו לערימת זבל.
פין נבהל מזה, והפרופסור והדפקטים רואים אותו.
הדפקטים רודפים אחרי פין לאורך כל האסדה, ובסוף הוא צונח למים, ופרופסור זונדאפ והדפקטים משוכנעים שהוא מת.
בעצם, הוא רק העביר למצב צוללת, והשאיר כמה גלגלי ספייר על המים כדי לזייף את מותו.
מטור, רכב הגרר של רדיאטור ספרינגס מחכה בקוצר רוח לשובו של חברו, רכב המרוץ ספידי מקווין.
מקווין, מגיע לעיירה כזוכה בפעם הרביעית ברציפות ב"גביע הבוכנה", המוקדש לחברו "דוק הדסון" המנוח.
לאור התבטאויותיו השחצניות של פרנצ'סקו ברנולי, רכב מרוצים איטלקי רברבן שסאלי, חברתו של מקווין, מעריצה, משכנע מטור את מקווין להתחרות בברנולי במרוץ הגרנד-פרי הראשון אשר בטוקיו, יפן, מרוץ האולינול הראשון של אקסלרוד.
בטוקיו, עת מתראיין מקווין בחברת מטור העליז "יתר על המידה" עם אקסלרוד, נדהם אקסלרוד לגלות דליפת שמן פתאומית לרגלי מטור.
מקווין גוער במטור בצד על התנהגותו הבולטת, ומצווה עליו להתנקות היטב ולהירגע.
מטור טוען לעומתו כי הוא דווקא תקין ומעולם לא היו לו דליפות שמן, אך ניגש לשירותים בעקבות ציוויו החריף של מקווין.
בינתיים, הולי שיפטוול, סוכנת מתחילה בביון הבריטי נפגשת עם הסוכן מקמיסייל, המורה לה כי עליה להיפגש עם סוכן מארגוני הביון האמריקאי המחזיק במידע חיוני על ארגון הפשע שברשותו שדה הנפט.
שיפטוול ממהרת למקום הפגישה עם הסוכן אמריקאי בהכוונת איתותי GPS שלו, אך באותם רגעים הוא נחשף ומותקף על ידי כמה מחברי ארגון הפשע בשירותים בו מתנקה מטור - שאינו שומע דבר מן המתרחש בחוץ.
הסוכן מחליט להשתיל את שבב המידע החיוני בעל ה-GPS על מטור היוצא מתא הניקוי, לפני שנלקח ומחוסל על ידי הפושעים, העולים די מהר על העובדה שהמידע החיוני הועבר למטור בחדר השירותים וממהרים לעקוב אחריו כדי לחסלו.
עקב כך, מטור מאותר בטעות כסוכן החשאי, וצוות הסוכנים מאתר אותו ומגייס אותו לשירותיהם.
מטור, המשמש כאיש צוות של מקווין גורם לו להפסיד במרוץ הראשון לברנולי, ועקב זאת מסלק אותו מקווין משירותיו.
במהלך המרוץ, מכוון ארגון הפשע מקרן דמוי-מצלמה בעל קרינה קטלנית שנקרא מכולל קרינה אלקטרומגנטית לעבר מכוניות המרוץ המונעות באולינול, ובכך גורם להתפוצצות מנועי 3 מכוניות.
אקסלרוד משוכנע כי האולינול בטוח מספיק, וכי השימוש בו יימשך במרוצים הבאים.
אחר סילוקו, נוסע מטור לנמל-התעופה על-מנת לשוב לארצות הברית, אך צוות הסוכנים מאתר אותו שם ומעלה אותו למטוסם הפרטי אחר מרדף קצר של שניים מארגון הפשע.
הצוות מבקש את עזרתו לפענוח תמונת מנוע רכב "טרנטה".
מטור, המנסה ללא הצלחה להסביר לצוות כי אין הוא סוכן חשאי, מאיר את עיניהם כי אותו "טרנטה" עובר תיקונים רציניים עקב הימצאות חלקי חילוף רבים לצידו.
צוות הביון עובר לפריז, צרפת, כדי להיעזר במדווח - חבר ארגון נוסף לא-רשמית, היחיד שיכול לומר להם מה מקור החלפים.
המדווח, בראותו את התמונה, אומר להם כי הוא מכר את אותם חלפים רבים לרוכש מסתורי קבוע בתהייה ממושכת על סיבת כמות הקניות הללו, וכי הסיבה היא כנראה היותו הטרנטה שבתמונה.
הוא עוד מוסיף כי תהיה פגישת "דפקטים" חשאית גדולה באתר הגרנד-פרי הבא, פורטו קורסה באיטליה, כפר הולדתו של לואיג'י מרדיאטור ספרינגס.
צוות הביון בטוח כי הרכב הטרנטה הוא הבוס הראשי וכי הוא יימצא במקום.
מקווין, מודאג מההתרחשויות בימים האחרונים, משוכנע לדברי פילמור כי אין לו מה לחשוש מהאולינול, שכן הדלק "שלו" בטוח.
באותה העת, מסווה צוות הביון את מטור כאחד מחברי ארגון הפשע, וזה מצטרף לפגישה החשאית ומגלה כי הדפקט, המדבר אליהם בטלוויזיה תחת חיסיון דומה לזה שבתמונה וקול מתכתי, הוא אכן הבוס.
ארגון הפשע מחסל מספר מכוניות, ואקסלרוד נאלץ לבטל את האילוץ להשתמש באולינול.
ספידי מקווין בלבד מתעקש כי ישתמש באולינול, והבוס מתקשר לאחד מחברי הארגון בבקשה לחסל את מקווין כדי להשבית את האולינול סופית.
מטור נחשף בטעות לחבורת הדפקטים ונאלץ לברוח.
מטור מנסה להודיע למקווין על איום הארגון, אך נתפס ומורדם יחד עם שיפטוול ומק-מיסייל.
השלושה מתעוררים כשהם כפותים לגלגלי שעון הביג בן בלונדון, אנגליה, שם נערך המרוץ האחרון.
ארגון הפשע מנסה לחסל את מקווין במצלמת הקרינה, אך מסיבה לא מובנת הפעולה נכשלת לחלוטין.
לכן, הם מודיעים כי ישנה פצצה בחדר הצוות של מקווין.
מטור, מקמיסייל ושיפטוול מצליחים להימלט ברגע האחרון.
כאשר מטור רץ להרחיק את הצוות מהפצצה, מגלים שיפטוול ומק-מיסייל כי הפצצה הוטמנה בכלל במצננו של מטור.
אנשי רדיאטור ספרינגס מסייעים בעצירת כל חברי הארגון, כשסארג' והשריף מארגנים לשם כך תגבורת צבאית.
אחד מבכירי הארגון, הפרופסור הגרמני מוכרח על-ידם לנטרל קולית את הפצצה, אך הוא רק מפעיל אותה.
כאשר מפתח הברגים הרגיל של גווידו לא מצליח לשחרר את הפצצה, אומר לפתע מטור למקווין כי הפתרון למצב מצוי בידו.
מטור ומקווין נוסעים אל משמר המלכה, שם ניצב אקסלרוד, ומטור מאשים אותו לפתע כנוכל המבוקש ובאחיזת עיניים, משום שדליפת הדלק בו האשים אקסלרוד את מטור הייתה בכלל של אקסלרוד - כלומר, אקסלרוד הוא רכב דפקט מתחזה.
בעשר השניות האחרונות מצליחים הנסיך ויליאם ואליזבת השנייה להימלט מהמקום.
ברגע האחרון צועק אקסלרוד "הפסק עכשיו!", משפט המפעיל את ההפעלה הקולית של הפצצה והמערכת מזהה את קולו של אקסלרוד ומנטרלת את הפצצה.
מטור חושף את מזימתו של אקסלרוד: זה הרגיש נורא לאחר הפסדיו הרבים בתחום הנפט, לכן החליט ליצור את דלק האולינול והכשיל אותו בכוונה תחילה כדי להחזיר את עסקי הנפט שלו חזרה לבורסה.
מטור חותם את דבריו כאשר פותח את מכסה מנועו של אקסלרוד, ובו מתגלה מנוע סולר המבוקש מהתמונה.
אקסלרוד נעצר על ידי המשטר הבריטי, והמלכה מעניקה למטור תואר "סר" מלכותי.
מקווין מארגן מרוץ גראנד פרי בינלאומי ברדיאטור ספרינגס, אבל אחר כל ההתעדכנויות של מטור על המזימה נגדו, נותר עם השאלה: מדוע לא התפוצץ הוא בשימושו באולינול?
- שאלה שאף הסוכנים התחבטו בה, ואף הודיעו כי מחקרם העלה הפתעה שהאולינול אף הוא אחיזת עיניים - שכן הוא דלק רגיל לחלוטין אשר אקסלרוד ביצע בו פעולות כימיות על-מנת שיהפוך נפיץ תחת השפעת הקרינה.
או אז נופל למקווין האסימון כשנזכר בדברי פילמור שהרגיעו כי הדלק "שלו" בטוח.
אך פילמור עונה להם בשלילה כי לא היה זה הוא אלא סארג', שהחליף בחשאי את האולינול בדלק האורגני שלו, משום שלא סמך על אקסלרוד מלכתחילה, כשלדבריו "פעם איש נפט - תמיד איש נפט".
סר טו-מטור (Tow Mater) - רכב גרירה המשרת ברדיאטור ספרינגס, אריזונה.
חברו הטוב של ספידי מקווין, רכב המרוצים הידוע.
בסרט הופך למרגל בביון הבריטי, מציל את המלכה וחושף ארגון פשע, מה שמקנה לו תואר אבירות, אותו קיבל מהמלכה אליזבת השנייה.
סר פין מקמיסייל - מרגל בכיר בשירות הביון הבריטי.
משרת למעלה מ-30 שנה בארגון.
היחיד שנשאר מבין חברי הביון שחוסלו על ידי אקסלרוד.
רכב מסוג אסטון מרטין db5.
הולי שיפטוול (דקלה הדר) - מרגלת מתחילה בביון הבריטי, אשת מחשוב.
משמשת כרכב מעופף במקביל לעבודתה הרגילה.
מיילס אקסלרוד - אליל נפט נפשע.
לאחר הילכדות של 36 ימים בג'ונגל ואיבוד נכסיו, איבוד שהציג כ"מכירה", תכנן את מרוצי הגרנד פרי העולמיים שיונעו בדלק המיוחד שלו, "אולינול".
לאחר הכשלת הדלק והרג של למעלה מתריסת מכוניות מרוץ, נחשפת מזימתו ונחשף בתור הנבל הראשי של הסרט.
ספידי מקווין (Lightning McQueen) (עופר שכטר) - רכב מרוץ אמריקאי, המזוהה עם המספר 95. לאחר שיפוץ יסודי והוספת פנסים (שכן קודם היו לו רק מדבקות) עבר לייצג את ארצות הברית במרוץ הגרנד פרי העולמי, תחת המספר 95. מפסיד לברנולי במרוץ ביפן, אך מנצח אותו במגרשו הביתי באיטליה.
פרנצ'סקו ברנולי (רובי מוסקוביץ) - רכב מרוץ איטלקי בעל גלגלים חשופים.
מכוניות נשיות רבות מחבבות אותו מסיבה זו.
נושא את המספר 1. מנצח את מקווין במרוץ בטוקיו אך מפסיד לו באיטליה.
פרופסור זונדאפ (יואב הייט) - אחד מאנשי ארגונו של אקסלרוד.
רכב גרמני מסוג "צונדאפ יאנוס".
איוון - טנדר רוסי, חבר בארגונו של אקסלרוד.
לילן טורבו - סוכן מסוג דודג' צ'ארג'ר בביון הבריטי יחד עם מקמיסייל.
איין נהרג על ידי חברי הארגון.
לואיג'י- חבר בצוותו של מקווין.
גווידו - מחליף הצמיגים של מקווין.
סאלי - חברתו של מקווין.
פילמור - פולקסווגן סוג 2. איש צוות של מקווין.
הצטרף אל מקווין בתור "המומחה לדלקים".
סארג' - גנרל בצבא האמריקאי.
המלכה אליזבת - רכב רולס-רויס מפואר, אשר מהווה את הגרסה המכוניתית למלכה אליזבת השנייה.
הנסיך ויליאם - נכדה של אליזבת.
המוזיקה נכתבה והולחנה בידי מייקל ג'אקינו, אשר הלחין את המוזיקה לסרטים קודמים של פיקסאר דוגמת משפחת סופר על, רטטוי ולמעלה.
רנדי ניומן, המוזיקאי של הסרט הראשון, סירב לשוב להלחין את המוזיקה לסרט השני.
באתר IMDb קיבל הסרט את הציון 6.2/10 על סמך 315 ביקורות, באתר Rotten Tomatoes קיבל הסרט ציון של 39% על פי 216 ביקורות וב-Metacritic ציון הסרט הוא 57% על סמך 38 חוות דעת מה שמעיד על ביקורות מעורבות.
באתר עין הדג טען דורון פישלר שהעלילה שלו קלישאתית, שההומור שלו צפוי ושהוא לא הגיע להשיגים של הסרטים הקודמים של פיקסאר לפני כן.
רוג'ר איברט העניק לסרט 3.5/4 כוכבים וכתב שהוא מהנה אולי משום שג'ון לאסיטר מחובר לילד שבו.
איאן פריר נתן לסרט שלושה כוכבים מתוך חמישה וטען ש"הסרט אינו מצליח למצוא את הלב שלו" ושהוא פונה בעיקר לילדים וחסר בו הקסם שמאפיין את פיקסאר.
מכונית המאה הייתה תחרות בינלאומית לבחירת המכונית המשפיעה ביותר במאה ה-20. תוצאות התחרות הוכרזו ב-18 בדצמבר 1999, באירוע שנערך בלאס וגאס שבארצות הברית.
המכונית הנבחרת פורד מודל T הייתה המכונית הראשונה שיוצרה בפס ייצור המוני, ויועדה למעמד הביניים בזכות מחיר נמוך יחסית - כארבע משכורות חודשיות של פועל.
היא תוכננה בידי תעשיין הרכב האמריקני הנרי פורד, ובשנים 1908-1927 יוצרו ממנה 16.5 מיליון יחידות.
לשלב הגמר הגיעו בנוסף ובסדר יורד המכוניות מיני, סיטרואן DS, פולקסווגן חיפושית ופורשה 911.
מארגן התחרות היה ארגון אירופי שמושבו בהולנד.
באוקטובר 1996 פורסמה רשימה ראשונית של 700 מכוניות מועמדות, בהתאם להמלצות מומחים בתחום הרכב.
בתערוכת רכב באמסטרדם בפברואר 1997 פורסמה רשימה מצומצמת של 200 מכוניות, שנבחרו בידי ועדה של מומחים עצמאיים.
בתערוכת הרכב בפרנקפורט בספטמבר 1997 פורסמה רשימה של מאה מכוניות, שנבחרו בידי 132 עיתונאי רכב מ-33 מדינות שונות.
בהתאם לבחירת העיתונאים ולתוצאות סקר שנערך באינטרנט הורכבה רשימה של 27 מכוניות מועמדות, והיא פורסמה בתערוכת הרכב בז'נבה במרץ 1999. בשלב הבא נבחרו בידי העיתונאים חמש מועמדות סופיות, שהוכרזו בתערוכת הרכב בפרנקפורט בספטמבר 1999.
יצרן דגם שנות ייצור מדינה תמונה הערות AC קוברה 1965–1967 בריטניה, ארצות הברית - אאודי קוואטרו 1980–1991 גרמניה מכונית קופה עם הנעה כפולה, שזכתה להצלחה רבה במרוצי ראלי אוסטין שבע 1922–1939 בריטניה המכונית הנמכרת ביותר בבריטניה בתקופתה.
יוצרו 290 אלף יחידות אלפא רומיאו ג'ולייטה 1954–1968 איטליה יוצרו 132 אלף יחידות BMW 328 1936–1940 גרמניה יוצרו 464 יחידות בוגאטי טייפ 35 1926–1930 צרפת - ויליס ג'יפ 1941–1945 ארצות הברית רכב השטח העיקרי של צבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה.
מכונה לכריית מנהרות (Tunnel Boring Machine - TBM) או מכונת מנהור היא ציוד מכני הנדסי המשמש לחפירת מנהרות בשיטת מנהור מתועש, בעלות חתך עגול, למגוון רחב של סוגי אדמה או סלע.
המכונה מסוגלת לחפור בכל תווך מסלע קשה עד חול.
קוטר המנהרה נע בין מטר (מתבצע על ידי מיקרו TBM) ועד ל־17.6 מטרים.
כריית מנהרות שקוטרן פחות ממטר מתבצעת תוך שימוש בשיטת trenchless או על ידי קידוח אופקי ולא על ידי TBM.
למכונת הכרייה ראש כרייה מסתובב הכולל להבי דיסק חזקים במיוחד מסגסוגת מתכת.
במקביל להתקדמות ראש הכרייה בסלע מתבצע פינוי של חומרי הכרייה על ידי מערכת הובלה ייעודית.
המכונה מבצעת דיפון סופי של המנהרה על ידי סגמנטים מבטון מזוין.
לכל מכונת כרייה צמוד מסוע המפנה את העפר והמסלע שמוצא מתוך המנהרה אחורה, לאורך מספר קילומטרים.
רכבות עבודה קטנות מעמיסות את כל הציוד והחומר הנדרש לדיפון המנהרה ומובילות אותו עד למקום הנדרש.
מכונה לכריית מנהרות משמשת כחלופה לשיטת "קידוח ופיצוץ" (D&B) ולשיטת "כרייה ידנית" קונבנציונלית בסלע.
אחד היתרונות של שימוש ב־TBM היא צמצום פגיעה בשכבות הסלע סביב המנהרה ויצירת קירות מנהרה חלקים יחסית.
זה מפחית באופן משמעותי את עלות הטיפול בדפנות המנהרה, והופך את השיטה למתאימה ביותר לשימוש באזורים עירוניים.
החיסרון העיקרי הוא בעלויות הרכבת המכונה והובלתה לאתר העבודות, אולם בפרויקטים של בניית מנהרות ארוכות, עלויות אלה הופכות להיות משתלמות לעומת שיטת "קידוח ופיצוץ", הן בזכות יעילות המכונה והן בזכות הקיצור המשמעותי בזמני הביצוע של המיזם.
מגן המנהור הראשון פותח על ידי סר איזמבארד קינגדום ברונל בשנת 1825 לצורך חפירת מנהרת התמזה (Thames Tunnel).
אך המכשיר עדיין דרש שילוב עבודות חפירה סטנדרטיות לבניית המנהרה.
מכונת כריית המנהרות הראשונה נבנתה על ידי המהנדס הבלגי אנרי מאוס (Henri Maus), וכונתה "פורס הרים" (Mountain Slicer).
אנרי מו גויס בשנת 1845 על ידי מלך סרדיניה, כדי לבנות את מנהרת הרכבת פרז'וס (Fréjus Rail Tunnel) בין צרפת לאיטליה, דרך הרי האלפים.
המכונה הורכבה בשנת 1846 במפעל צבאי ליד העיר טורינו, והיא כללה כ־100 מקדחים מכנים, שהורכבו בקדמת רכב בגודל של קטר.
המהפכות של 1848 השפיעו לרעה על יכולת המימון של הפרויקט, ולכן המנהרה הושלמה רק 10 שנים מאוחר יותר, באמצעות שיטות חדשניות וזולות יותר, כגון מקדחות פנאומטיות.
בארצות הברית, השימוש הראשון במכונת כרייה היה בשנת 1853 במהלך בניית מנהרת הוסאק (Hoosac Tunnel).
המכונה הייתה בנויה מברזל יצוק, והיא כונתה "מכונת פטנט החציבה באבן של וילסון" (Wilson's Patented Stone-Cutting Machine), על שם ממציאהּ צ'ארלס וילסון.
המכונה הצליחה לכרות 10 מטרים בסלע לפני שהתפרקה.
בניית המנהרה הסתיימה באיחור של 20 שנה, כמו שקרה בכריית מנהרת הרכבת פרז'וס, באמצעות שיטות פחות שאפתניות.
בתחילת שנות חמישים של המאה העשרים, פ.ק.
מיטריי זכה בחוזה הסחת סכר אואהה (Oahe Dam) בעיר פיר, בדרום דקוטה.
הוא התייעץ עם ג'יימס ס.
רובינס, המייסד של חברת The Robbins Company, באיזו שיטה לחפור באזור הקשה ביותר לחפירה באותו זמן – הנקרא פצלי פייר (Pierre Shale).
רובינס בנה מכונה שהייתה מסוגלת לחפור 160 מטר בתוך הפצלים ב־24 שעות, פי עשרה מהר יותר מכל שיטה אחרת באותה תקופה.
המצאה של רובינס, ראש מסתובב משולב עם דיסקים חותכים, גרמה לפריצת הדרך בשיפור אמינות ויעילות של מכונות כריית המנהרות.