tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
וקטור M12 (באנגלית : Vector M12) היא מכונית ספורט בתצורה קופה המוגדרת מכונית-על מתוצרת יצרנית הרכב Vector Motors Corporation חברת בת של Megatech אשר יוצרה בארצות הברית בין השנים 1999–1995
דגם "וקטור M12" מבוסס על דגם למבורגיני דיאבלו
יוצרו 17 יחידות (3 יחידות היו אב טיפוס)
מהירות מרבית היא 304 קמ"ש
יחידה בודדת שיוצרה השתתפה במרוצי מכוניות
וקטור WX-3 (באנגלית : Vector WX-3) היא מכונית ספורט בתצורה קופה המוגדרת מכונית-על מתוצרת יצרנית הרכב Vector Motors Corporation חברת בת של Megatech אשר יוצרה בארצות הברית בשנת 1993
יוצרו 2 יחידות : דגם גג סגור ודגם רודסטר גג פתוח
מנוע מרכזי-אחורי 7.0 ליטר, מגדש טורבו כפול
וקטור W2 (באנגלית : Vector W2) היא מכונית קונספט בעלת תכונות של מכונית ספורט בתצורה קופה המוגדרת מכונית-על מתוצרת יצרנית הרכב Vector Motors אשר יוצרה בארצות הברית בשנת 1978
מנוע מרכזי-אחורי 5.7 ליטר, מגדש טורבו כפול
קיבולת מכל דלק - 113 ליטר
וקטור W8 (באנגלית : Vector W8, קרוי גם : Vector W8 Twin-Turbo) היא מכונית ספורט בתצורה קופה המוגדרת מכונית-על מתוצרת יצרנית הרכב Vector Motors Corporation חברת בת של Megatech אשר יוצרה בין השנים 1989–1993 בארצות הברית
מנוע מרכזי-אחורי-רוחבי 6.0 ליטר, מגדש טורבו כפול
פלטפורמה: "פולימר מחוזק בסיבי פחמן" ו-קוולאר, לוחות גוף מלוכדים על מונוקוק חלת דבש מאלומיניום
וקטור WX-8 היא מכונית קונספט בעלת תכונות של מכונית ספורט בתצורה קופה המוגדרת מכונית-על מתוצרת יצרנית הרכב Vector Motors אשר יוצרה בארצות הברית בשנת 2007
"וקטור WX-8" הוצגה לראשונה בתצוגת המכוניות של לוס-אנג'לס בשנת 2007
גוף ה-"וקטור WX3" בעל מבנה אווירודינמי כולל בתוכו תכונות עיצוביות קשות ורכות, כולל: תעלות כניסה ופליטה ענקיות משולבות עבור מחליפי חום, זנב מורחב עם גרר נמוך, מרכב נמוך, סימטריות
ספוילר עם כנפי אוויר משפר את היציבות במהירות גבוהה בעזרת אטומי אוויר
מנוע מרכזי-אחורי-רוחבי 7.0 ליטר, מגדש טורבו כפול
גלגלי מרוץ מאלומיניום בגודל 19 אינץ' משלימים צמיגים מהונדסים למרוץ הבנויים למהירות גבוהה
היצרן מתכנן להרכיב בדגם "וקטור WX-8" מספר גרסאות של מנועים: מנוע 7.0 ליטר המפיק 750 כ"ס, מנוע 10.0 ליטר המפיק 1,850-1,250 כ"ס
וקטורים קוואריאנטיים וקונטראווריאנטיים הם אובייקטים בסיסיים באנליזה טנזורית.
הווקטור הקוואריאנטי והווקטור הקונטראווריאנטי הם טנזורים מסדר ראשון, ולמעשה מגלמים שתי דרכים לתיאור אובייקט גאומטרי במרחב (טנזור או וקטור).
אובייקט גאומטרי זהו גודל שאינו תלוי במערכת קואורדינטות.
ניתן להציג את הווקטור כווקטור קוואריאנטי ווקטור קונטרוואריאנטי בכל מרחב (במרחב אוקלידי או מרחב לא אוקלידי).
עם זאת כאשר נתון מרחב לא אוקלידי, וקטורי בסיס לא אורתוגונליים, הצגת הווקטור באופן המקובל איננה נוחה.
לפיכך הצגת הווקטור באמצעות רכיביו הקונטרוואריאנטיים והקוואריאנטיים מאפשר קיום תכונות הקיימות בבסיס אורתונורמאלי, למשל מציאת אורך של וקטור תיעשה באמצעות מכפלה סקלרית שאנו רגילים לעשות (כלומר כופלים רכיב קונטרוואריאנטי ברכיב קוואריאנטי המתאים לו ומחברים).
קיימות שתי דרכים שונות להצגת אותו הווקטור: .
נראה את ההצגה הוויזואלית עבור שתי הדרכים בהן ניתן לתאר את הווקטור.
כדי לראות מהיכן מגיעים הרכיבים הקונטרוואריאנטיים והקוואריאנטיים נניח כי המרחב לא אוקלידי, עם זאת נציין כי זה נכון גם למרחב אוקלידי.
לשם פשטות נציג דוגמה דו-ממדית, בה מערכת הקואורדינטות עקומה אך קבועה (כלומר הזווית קבועה בין כל זוג וקטורי יחידה כך שמתקיים , ,, כמתואר באיור 1)
לאחר בחירת וקטורי בסיס {} ניתן לתאר באמצעותם את הווקטור לפי כלל המקבילית (זוהי הצורה הסטנדרטית לתיאור וקטור, כלומר כמה וקטורי בסיס צריך לחבר כדי להגיע לווקטור ).
בצורה זו נקבל את רכיבי הווקטור המתאימים להצגה זו.
לרכיבים בהצגה זו נקרא רכיבי הווקטור הקונטרוואריאנטיים ונסמן אותם באמצעות אינדקס עליון .
במקרה הפרטי של הדוגמה הדו-ממדית זוהי ההטלה המקבילה למערכת הצירים.
ישנה דרך נוספת לתאר את הווקטור באמצעות וקטורי הבסיס, וזאת באמצעות לקיחת מכפלה סקלרית של הווקטור עם וקטורי הבסיס ובכך נקבל את הרכיבים הקווארינטים שמתארים את הווקטור,
נסמן רכיבים אלו עם אינדקס תחתון .
לפיכך במקרה הפרטי של הדוגמה הדו-ממדית זוהי ההטלה הניצבת עבור מערכת הצירים הנתונה .
נשים לב כי מקרה פרטי עבור ההצגה הקונטרוואריאנטית והקוואריאנטית היא במערכת צירים קרטזית, במקרה זה לא יהיה אף הבדל בין הרכיבים הקונטרוואריאנטיים והרכיבים הקוואריאנטיים.
לפיכך במערכת קרטזית, שהיא מערכת אוקלידית חסרת עקמומיות, אין צורך להבדיל בין האינדקס העליון לאינדקס התחתון.
כעת אחרי הגדרת הרכיבים הקונטרוואריאנטיים שהם מתאימים לבסיס הנתון , נרשום את ההצגה הקונטרוואריאנטית של הווקטור (זוהי ההצגה הרגילה עבור וקטור בבסיס המתאים לו).
לפי הסכם הסכימה של איינשטיין .
או בדוגמה הדו-ממדית נוכל להציג את הווקטור באופן הבא: .
כעת אחרי שהגדרנו מהם הרכיבים הקונטרוואריאנטיים אשר מתאימים לבסיס הנתון והצגנו את הווקטור .
נתמקדת בריכיבים הקוואריאנטיים של הווקטור.
את הרכיבים הקוואריאנטיים עבור הווקטור ניתן לקבל באמצעות מכפלה סקלרית בין הווקטור בין כל וקטור יחידה במערכת הצירים הנתונה.
עבור הדוגמה הדו-ממדית נקבל את הרכיבים: ו-.
כעת נרצה להגדיר עבור הרכיבים הקוואריאנטיים בסיס.
הבסיס החדשה יהיה ניצב לבסיס , ונסמן את וקטורי הבסיס בצורה הבאה: .
כלומר בהצגה הגרפית הדו-ממדית הבסיס הווקטורי הדואלי יהיה ו-.
באופן הגדרתי הקשר בין שני הבסיסים {} ו-{} הוא שמתקיים לפיכך בדוגמה הדו-ממדית נוכל לומר כי מאונך ל-, וגם מתקיים כי מאונך ל- .
כדי להבין כיצד מקבלים את הווקטורים הקונטרוואריאנטיים והווקטורים הקוואריאנטיים, יש להגדיר טרנספורמציה כללית בין שתי מערכות קואורדינטות.
כלומר אם במערכת קואורדינטות הראשונה יש לנו קבוצת מספרים המתארת את הווקטור, נרצה לעבור לקבוצת מספרים אחרת שתתאר את אותו הווקטור.
ההגדרה הכללית של נקודה במרחב היא קבוצת מספרים הנקראים קואורדינטות.
לדוגמה, הקואורדינטות במערכת הקרטזית התלת-ממדית יהיו .
קיימות מערכות -ממדיות בהן יש קבוצה של מספרים ורשימה זו מתארת כל נקודה במרחב ה-ממדי.
ניתן לומר כי מספר האיברים ברשימה תלוי בבחירת מערכת הקואורדינטות.
כדי לקבל את הווקטורים הקוואריאנטיים והווקטורים הקונטרוואריאנטיים יש לבצע טרנספורמציית קואורדינטות בין מערכת יחוס אחת לשנייה.
ראשית הגדרת טרנספורמציה כללית של קואורדינטות תתבצע באופן הבא: נניח כי ו- הם מרחב וקטורי -ממדי, יהיו בו ו- קואורדינטות של נקודה בשתי מערכות יחוס שונות.
כמו כן נתונה הפונקציה שהיא חד-חד-ערכית, על ורציפה בנגזרותיה.
לפיכך קיימים קשרים בלתי תלויים בין הקואורידנטות של שתי המערכות, כלומר ניתן לרשום כאשר רץ מ עד .
כמו כן מתקיימת הטרנספורמציה ההפוכה בשל החד-ערכיות, רציפות ונגזרות רציפות.
כל וקטור בכל נקודה במרחב, ניתן לייצג כעת באמצעות שני בסיסים של אותה מערכת הקאורידנטיות , סימון בסיסים אלו על ידי ו- .ולרכיבי הווקטור הקונטראווארינטי והווקטור הקוואריאנטי בבסיסים אלו
נסמן ו- בהתאמה : .
נסביר את הקשר בין טרנספורמציית קואורדינטות ממערכת אחת למערכת שנייה.
למעשה ניתן יהיה לראות שעבור אותה מערכת קואורדינטות שאליה נעבור ניתן יהיה לבצע טרנספורמציה בשתי אופנים.
בכך נקבל במערכת השנייה את הרכיבים הקונטרוואריאנטיים וגם נוכל לקבל את הרכיבים הקוואריאנטיים, חשוב לזכור ששתי המערכות יוצגו עם אותם הקואורדינטות החדשות רק שאלו יהיו שתי הצגות שונות.
במערכת קואורדינטות ראשונה רכיבי וקטור יהיו , ותהיינה מערכת קואירידניטות שנייה כך שרכיבי הווקטור יסומנו כ- .
לפי הסכם הסכימה של איינשטיין נרשום את הטרנספורמציה , הוגדל מייצג את רכיבי הווקטור הקונטרוואריאנטים.
לפי הסכם הסכימה של איינשטיין נרשום את הטרנספורמציה עבור רכיבי הווקטור ממערכת הקואורדינטות הראשונה לשנייה , ונקרא לגודל רכיבי וקטור קוואריאנטי.
טרנספורמציה של בסיסים כאשר עוברים ממרחב אוקלידי למרחב כללי
אם הטרנספורמציה הייתה ממרחב אולקידי למרחב כלשהו ניתן יהיה להשתמש בנוסחאות הבאות.
לכן אחרי שבוצעה הטרנספורמציה למערכת קואורדינטות השנייה, קיימים שני בסיסים למערכת הקואורדינטות החדשה.
כלומר כדי לקבל את הבסיס הקוואריאנטי אשר מתאים לרכיבי הווקטור הקונטרוואריאנטיי נבצע את טרנספורמציית
כדי לקבל את הבסיס הקונטרוואריאנטי שמתאים לרכיבי הווקטור הקוואריאנטיים נבצע את טרנספורמציית הבסיס הבאה: .
כל וקטור בכל נקודה במרחב ניתן לייצג את הווקטור הזה באמצעות שני בסיסים של מערכת הקואורדינטות : הבסיס והבסיס , נסמן בהתאמה את הרכיבים בבסיסים אלו הרכיבים הקוואריאנטים והרכיבים הקונטרוואריאנטיים .
בכך מקבלים את ההצגה של הווקטור בשני בסיסים שונים באותה מערכת הקוארדינטות
וקטור ביטוי (expression vector) הוא פלסמיד או וירוס המיועד לביטוי גנים בתאים.
הווקטור משמש להחדרת גן ספציפי לתא מטרה (תא מאחסן), ומשתמש במנגנון של התא לסינתזת חלבונים כדי לייצר את החלבון המקודד על ידי הגן.
וקטורי ביטוי הם הכלים הבסיסיים בביוטכנולוגיה לייצור חלבונים לצורך מחקר ותעשיית המזון והתרופות.
תהליך הכנסת וקטור הביטוי לתוך תא מאחסן נקרא טרנספורמציה או טרנספקציה.
המטרה של וקטור ביטוי היא ייצור יעיל של חלבון, וניתן להשיג זאת על ידי ייצור של כמות משמעותית של RNA שליח (mRNA) יציב, אשר לאחר מכן יתורגם לחלבון על ידי התא המאחסן.
וקטור הביטוי מהונדס כך שיכיל רצפים רגולטורים הפועלים כאזורי enhancer ו-promoter שמובילים לשעתוק יעיל של הגן הנישא על וקטור.
הביטוי של חלבון עשוי להיות מבוקר באופן הדוק – החלבון מיוצר בכמות משמעותית רק בעת הוספת מולקולת משרה (inducer).
לחלופין החלבון יכול להתבטא באופן קבוע (קונסטיטיוטיבי) עם פרומוטור המתאים למטרה זו, שלא דורש מולקולת משרה כדי לסנתז מולקולות RNA שליח.
Escherichia coli משמש בדרך כלל כתא מאחסן לייצור חלבון, אך ניתן להשתמש בסוגי תאים אחרים.
דוגמה לשימוש בווקטור ביטוי היא ייצור אינסולין, המשמש לטיפול בחולי סוכרת.
בנוסף לאלמנטים מיוחדים לביטוי, המצוינים למטה, לווקטורי ביטוי יש תכונות בסיסיות של וקטורי ביולוגיה מולקולרית, כגון מקור שכפול, סמן (selectable marker) ואתר מתאים להחדרת גן כמו אתר השיבוט המרובה (multiple cloning site).
ניתן להעביר את הגן המשובט מווקטור שיבוט מיוחד לווקטור ביטוי, אם כי ניתן לשבט גן ישירות לווקטור ביטוי.
תהליך השיבוט (זאת אומרת, הכנת פלסמיד הביטוי) מבוצע גם כן ב-Escherichia coli.
וקטורים המשמשים לייצור חלבון באורגניזמים שאינם E.coli עשויים להכיל, בנוסף למקור שכפול מתאים ב-E.
coli (המשמש לשלב שיבוט הפלסמיד), אלמנטים אחרים המאפשרים לשמור אותם באורגניזם אחר.
וקטורים אלה נקראים shuttle vectors.
וקטור ביטוי חייב להיות בעל אלמנטים הדרושים לביטוי גנים.
אלה כוללים פרומוטור, רצף מתאים להתחלת תרגום נכון, כגון אתר קישור ריבוזום וקודון התחלה, קודון סיום ורצף סיום שעתוק.
כיוון שישנם הבדלים במנגנוני סינתזת חלבונים, לדוגמה, בין פרוקריוטים לאאוקריוטים, וקטורי הביטוי חייבים לכלול את האלמנטים המתאימים לביטוי החלבון לפי המאחסן הנבחר.
לדוגמה, לווקטורי ביטוי פרוקריוטים יהיו רצף של Shine-Dalgarno באתר התחלת התרגום שלו לקשירה של ריבוזומים, בעוד שווקטורי ביטוי אאוקריוטים יכילו את רצף הקונצנזוס של קוזאק.
מכיוון שרצף הפרומוטור יוזם את השעתוק הוא מהווה את נקודת הבקרה לביטוי של הגן המשובט.
הפרומוטורים המשמשים וקטורי הביטוי בדרך כלל ניתנים לשרירה (induction), כלומר סינתזת החלבון תתחיל רק על פי דרישה וכאשר מוסיפים מולקולות משרה (inducer) כגון IPTG.
אולם ביטוי גנים עשוי להיות גם קונסטיטיוטיבי (כלומר חלבון מתבטא כל הזמן).
רמה נמוכה של סינתזת חלבון עשויה להתרחש אפילו בווקטורי ביטוי עם פרומוטורים מבוקרים היטב.
לאחר הביטוי של החלבון, ייתכן שיהיה צורך לנקות את החלבון המבוטא; עם זאת, הפרדת החלבון הרצוי משאר חלבוני התא המאחסן יכולה להיות תהליך ממושך.
כדי להקל על תהליך ניקוי זה, ניתן להוסיף תג לבידוד החלבון המשובט.
תג זה יכול להיות תג היסטידין (His), רצפי פפטידים, או חלבוני היתוך כגון גלוטתיון S-transferase או חלבון קושר מלטוזה.
חלק מחלבוני היתוך אלה עשויים גם לעזור להגביר את המסיסות של חלק מהחלבונים המבוטאים.
חלבוני היתוך אחרים כגון חלבון פלואורסצנטי ירוק עשויים לשמש כמדווח לזיהוי גנים משובטים מוצלחים, או שהם עשויים לשמש לחקר ביטוי חלבון בהדמיה תאית.
וקטורי ביטוי מסוימים עשויים לכלול אלמנטים נוספים לטרנספורמציה או להחדרת DNA לכרומוזום המאחסן, למשל גנים vir לטרנספורמציה של צמחים, ואתרים של האנזים אינטגראז לאינטגרציה כרומוזומלית.
וקטורים מסוימים עשויים לכלול רצף מטרה שעשוי לכוון את החלבון המבוטא למיקום ספציפי כגון המרחב הפריפלסמי של חיידקים, או לאברונים שונים בתאים אאוקריוטים כמו הגרעין, המיטוכונדריה והרשת האנדופלסמטית.
ניתן להשתמש בתאים של אורגניזמים שונים כדי לבטא את חלבון המטרה של הגן, ולפיכך וקטור הביטוי המשמש יכלול אלמנטים ספציפיים לשימוש באורגניזם המסוים.
האורגניזם הנפוץ ביותר לייצור חלבון הוא החיידק Escherichia coli.
עם זאת, לא כל החלבונים יכולים להתבטא בהצלחה ב-E.
coli, או להתקפל בצורה הנכונה או לכלול שינויים פוסט-תרגום כגון גליקוזילציות, ולכן ניתן להשתמש במערכות אחרות.
תא מאחסן נפוץ לווקטור ביטוי חלבונים רבים הוא Escherichia coli שכן ייצור חלבון הטרולוגי (חלבון המיוצר בתא שלא מייצר אותו באופן טבעי) ב-E.
coli הוא פשוט ונוח יחסית, כמו גם מהיר וזול.
מספר רב של פלסמידים לביטוי E.
coli זמינים גם עבור מגוון רחב של צרכים.
חיידקים אחרים המשמשים לייצור חלבון כוללים Bacillus subtilis.
רוב החלבונים ההטרולוגים מתבטאים בציטופלזמה של E.
עם זאת, לא כל החלבונים הנוצרים עשויים להיות מסיסים בציטופלזמה, וחלבונים מקופלים בצורה שגויה הנוצרים בציטופלזמה יכולים ליצור אגרגטים בלתי מסיסים הנקראים inclusion bodies.
חלבונים בלתי מסיסים כאלה ידרשו קיפול מחדש, תהליך שלא בהכרח כולל תפוקה גבוהה של החלבון.
חלבונים בעלי קשרי דיסולפיד לרוב אינם מסוגלים להתקפל כראוי בשל הסביבה המחזרת בציטופלזמה אשר מונעת יצירת קשר שכזה, ופתרון אפשרי הוא לכוון את החלבון לחלל הפריפלסמי על ידי שימוש ברצף אותות N-טרמינלי.
אפשרות נוספת היא לתמרן את סביבת החיזור של הציטופלזמה.
גם מערכות מתוחכמות יותר מפותחות כיום, המאפשרות ביטוי של חלבונים שנחשבו בעבר בלתי אפשריים ב-E.
הפרומטורים המשמשים לווקטורים אלו מבוססים בדרך כלל על הפרומוטור של אופרון הלקטוז או פרומוטור T7, והם עוברים רגולציה בדרך כלל על ידי האופרטור lac.
פרומוטורים אלו עשויים להיות גם הכלאיים של פרומוטורים שונים, לדוגמה, ה-Tac-Promoter הוא הכלאה של ו-lac.
רוב הפרומוטורים הנפוצים של lac או נגזרי lac מבוססים על המוטנט UV5 שאינו רגיש לדיכוי קטבוליטים.
מוטנט זה מאפשר ביטוי של חלבון בשליטה של פרומוטור lac כאשר מצע הגידול מכיל גלוקוז מכיוון שגלוקוז יעכב את ביטוי הגנים אם נעשה שימוש בפרוטור lac מסוג wildtype.
נוכחות של גלוקוז עדיין עשויה לשמש להפחתת ביטוי הרקע באמצעות עיכוב שיורי במערכות מסוימות.
coli הן סדרת ה-pGEX של וקטורים שבהם משתמשים ב-Glutathione S-transferase כשותף היתוך וביטוי גנים נמצא בשליטה של פרומוטר tac וסדרת pET של וקטורים המשתמשים בפרומוטר T7.
ניתן לבטא בו זמנית שני חלבונים שונים או יותר ב-E.
עם זאת, כאשר משתמשים בשני פלסמידים או יותר, כל פלסמיד צריך להשתמש בסלקציה אנטיביוטית אחרת וכן במקור אחר של שכפול, אחרת ייתכן שאחד הפלסמידים לא יישמר ביציבות.
פלסמידים רבים מבוססים על רפליקון ColE1 ולכן אינם תואמים זה לזה; על מנת שפלסמיד מבוסס ColE1 יתקיים במקביל עם אחר באותו תא, השני יצטרך להיות משכפול אחר, למשל פלסמיד מבוסס רפליקון p15A כמו סדרת הפלסמידים pACYC.
גישה נוספת תהיה להשתמש בווקטור בודד של שני ציסטרונים או לעצב את רצפי הקידוד במקביל כמבנה דו-או פולי-ציסטרוני.
שמרים נפוץ לייצור חלבון הוא Pichia pastoris.
דוגמאות לווקטור ביטוי שמרים "בפיצ'יה" הן סדרת הווקטורים pPIC, והווקטורים הללו משתמשים בפרומוטור AOX1 שניתן להשרה עם מתנול.
הפלסמידים עשויים להכיל אלמנטים להחדרת DNA זר לגנום השמרים ורצף האותות להפרשת החלבון המבוטא.
חלבונים עם קשרי דיסולפיד וגליקוזילציה יכולים להיות מיוצרים ביעילות בשמרים.
שמרים נוספים המשמשים לייצור חלבון הם Kluyveromyces lactis, והגן מתבטא בעזרת וריאנט של פרומוטור הלקטאז החזק LAC4.
Saccharomyces cerevisiae נמצא בשימוש נרחב במיוחד למחקרי ביטוי גנים בשמרים, למשל במערכת דו-היברידית של שמרים לחקר האינטראקציה בין חלבון לחלבון.
הווקטורים המשמשים במערכת דו-היברידית של שמרים מכילים שותפי היתוך לשני גנים משובטים המאפשרים שעתוק של גן מדווח כאשר יש אינטראקציה בין שני החלבונים המובעים מהגנים המשובטים.
Baculovirus, וירוס בצורת מוט אשר מדביק תאי חרקים, משמש כווקטור הביטוי במערכת זו.
קווי תאים של חרקים שמקורן ב-Lepidopterans (עש ופרפרים), כגון Spodoptera frugiperda, משמשים כמאחסנים.
קו תאים שמקורו בלופר הכרוב מעוררת עניין במיוחד, שכן היא פותחה לצמיחה מהירה וללא הסרום היקר הדרוש בדרך כלל כדי להגביר את צמיחת התאים.
וקטור המעבורת נקרא bacmid, וביטוי גנים נמצא בשליטה של פרומוטור חזק pPolh.
Baculovirus שימש גם עם קווי תאים יונקים במערכת BacMam.
Baculovirus משמש בדרך כלל לייצור גליקופרוטאינים, אם כי הגליקוזילציות עשויות להיות שונות מאלה שנמצאות בבעלי חוליות.
באופן כללי, הוא בטוח יותר לשימוש מאשר וירוס יונקים שכן יש לו טווח של תאים מאחסנים מוגבל.
וקטורי ביטוי צמחיים רבים מבוססים על פלסמיד Ti של Agrobacterium tumefaciens.
בווקטורי ביטוי אלה, DNA שיוחדר לצמח משובט לתוך ה-T-DNA, קטע של DNA שבצדו רצף חוזר ישיר של 25 bp בשני קצותיו, ואשר יכול להשתלב בגנום הצמח.
ה-T-DNA מכיל גם את הסמן הניתן לבחירה.
ה-Agrobacterium מספק מנגנון לטרנספורמציה, אינטגרציה של גנום הצמח, והפרומטרים של הגנים "הוויריים" שלו עשויים לשמש גם עבור הגנים המשובטים.
דאגות לגבי העברת חומר גנטי חיידקי או ויראלי לתוך הצמח, לעומת זאת, הובילו להתפתחות של וקטורים הנקראים וקטורים תוך-גניים לפיהם נעשה שימוש בשווי ערך פונקציונלי של גנום הצמח, כך שאין העברה של חומר גנטי ממין זר לתוך הצמח.
נגיפים צמחיים עשויים לשמש כווקטורים מכיוון ששיטת Agrobacterium אינה פועלת עבור כל הצמחים.
דוגמאות לווירוס צמחי בשימוש הן וירוס פסיפס טבק (TMV), וירוס תפוחי אדמה X, וירוס פסיפס cowpea.
החלבון עשוי להתבטא כהיתוך לחלבון המעיל של הנגיף והוא מוצג על פני השטח של חלקיקים נגיפיים שנאספו, או כחלבון לא מאוחה המצטבר בתוך הצמח.
ביטוי בצמח באמצעות וקטורים צמחיים הוא לעיתים קרובות קונסטיטיוטיבי ופרומוטור קונסטיטיוטיבי נפוץ בווקטורי ביטוי צמחיים הוא פרומוטור 35S של וירוס פסיפס כרובית (CaMV).
וקטורי ביטוי יונקים מציעים יתרונות ניכרים לביטוי של חלבוני יונקים על פני מערכות ביטוי חיידקיות – קיפול נכון, שינויים לאחר תרגום ופעילות אנזימטית רלוונטית.
זה עשוי להיות גם רצוי יותר ממערכות איקריוטיות אחרות שאינן יונקות, לפיהן החלבונים המבוטאים עשויים שלא להכיל את הגליקוזילציות הנכונות.
זה שימושי במיוחד בייצור חלבונים הקשורים לממברנה הדורשים מלווים לקיפול ויציבות נאותים וכן מכיל שינויים רבים לאחר תרגום.
החיסרון, לעומת זאת, הוא התשואה הנמוכה של המוצר בהשוואה לווקטורים פרוקריוטיים, כמו גם האופי היקר של הטכניקות המעורבות.
הטכנולוגיה המסובכת שלה, והזיהום הפוטנציאלי בנגיפים של בעלי חיים של ביטוי תאי יונקים, הציבו גם מגבלה על השימוש בה בייצור תעשייתי בקנה מידה גדול.
ניתן להשתמש בקוי תאים יונקים מתורבתים כגון שחלת האוגר הסיני (CHO), COS, כולל קווי תאים אנושיים כגון HEK ו-HeLa לייצור חלבון.
וקטורים עוברים טרנספקציה לתוך התאים וה-DNA יכול להשתלב בגנום על ידי רקומבינציה הומולוגית במקרה של טרנספקציה יציבה, או שהתאים עשויים לעבור טרנספקציה זמנית.
דוגמאות לווקטורי ביטוי יונקים כוללות את הווקטורים האדנו-ויראליים, ה-pSV וסדרת ה-pCMV של וקטורי פלסמיד, וקטורים של חיסונים ורטרו-ויראליים, וכן baculovirus.
הפרומוטורים של ציטומגלווירוס (CMV) ו-SV40 משמשים בדרך כלל בווקטורי ביטוי יונקים כדי להניע את ביטוי הגנים.
ידוע גם פרומוטר לא ויראלי, כגון פרומוטר התארכות (EF)-1.
ליזט (נוזל הכולל את התכולה של תאים) של תאי E.
coli המכיל את הרכיבים התאיים הנדרשים לתעתוק ותרגום משמשים בשיטה זו "במבחנה" לייצור חלבון.
היתרון של מערכת כזו הוא שהחלבון עשוי להיות מיוצר הרבה יותר מהר מאלה המיוצרים in vivo (בתוך התא), מכיוון שאינו דורש זמן לגידול התאים, אך הוא גם יקר יותר.
ניתן להשתמש בווקטורים המשמשים לביטוי E.
coli במערכת זו, אם כי זמינים גם וקטורים שתוכננו במיוחד עבור מערכת זו.
תמציות תאים אוקריוטיות עשויות לשמש גם במערכות אחרות ללא תאים, למשל, מערכות ביטוי ללא תאי נבט חיטה.
יוצרו גם מערכות נטולות תאים יונקים.
שימוש בווקטור ביטוי הוא כיום השיטה הרווחת במעבדות לייצור חלבונים למחקר.
coli, אך עבור חלבונים בעלי גליקוזילציה ואלה עם קשרי דיסולפיד, מייצרים בשמרים, ב baculovirus ובמערכות יונקים.
רוב התרופות החלבוניות מיוצרות כיום באמצעות וקטורי ביטוי.
תרופות פפטידים וחלבונים אלה עשויים להיות הורמונים, חיסונים, אנטיביוטיקה, נוגדנים ואנזימים.
החלבון הרקומביננטי האנושי הראשון, אינסולין, המשמש לניהול מחלת הסכרת, הוצג בשנת 1982. שימוש בטכנולוגית הביטוי בתרביות תאים מאפשר ייצור תרופות פפטידים וחלבונים אלה, שחלקן היו נדירות בעבר או קשות להשגה, בכמות גדולה, ובנוסף, מפחית את הסיכונים של מזהמים כמו וירוסים, רעלים ופריוניים.
דוגמאות מהעבר כוללות זיהום פריון בהורמון גדילה המופק מבלוטות יותרת המוח שנקטפו מגווי אדם, שגרם למחלת קרויצפלד-יעקב בחולים שקיבלו טיפול בגמדות, מזהמים ויראליים בגורם קרישה VIII שבודדו מדם אנושי, והעברת מחלות ויראליות כגון הפטיטיס ואיידס.
סיכון כזה מצטמצם או מוסר לחלוטין כאשר החלבונים מיוצרים בתאי מאחסן לא אנושיים.
בשנים האחרונות נעשה שימוש בווקטורי ביטוי להחדרת גנים ספציפיים לצמחים ובעלי חיים כדי לייצר אורגניזמים מהונדסים גנטית.
בחקלאות, למשל, נעשה שימוש בווקטורי ביטוי להחדרת מולקולת פרקורסור (מולקולה מקדימה) לוויטמין A, בטא-קרוטן, לצמחי אורז.
מוצר זה נקרא אורז מוזהב.
דוגמה נוספת היא החדרת גן לצמחים המייצר קוטל חרקים, הנקרא רעלן Bacillus thuringiensis או רעלן Bt אשר מפחית את הצורך של חקלאים ליישם קוטלי חרקים מכיוון שהוא מיוצר על ידי האורגניזם עצמו.
בנוסף משתמשים בווקטורי ביטוי להארכת הבשלות של עגבניות על ידי שינוי הצמח כך שייצר פחות מהכימיקל הגורם לעגבניות להירקב.
ישנן מחלוקות בנוגע לשימוש בווקטורי ביטוי להנדסה גנטית של יבולים בשל העובדה שייתכנו סיכונים בריאותיים לא ידועים, סכנות סביבתיות, אפשרויות של חברות לרשום פטנטים על גידולי מזון מהונדסים גנטית וחששות אתיים.
עם זאת, טכניקה זו נמצאת בשימוש ונחקרת רבות.
בעלי חיים מהונדסים יוצרו כדי לחקור תהליכים ביוכימיים של בעלי חיים ומחלות אנושיות, או לייצור תרופות וחלבונים אחרים (כגון נוגדנים).
חלבון פלואורסצנטי ירוק משמש לעיתים כתג שגורם לבעלי חיים להאיר ברגע שהתאים שלתאים שלהם חדר הווקטור, ונוצל באופן מסחרי כדי לייצר את GloFish הפלואורסצנטי.
ריפוי גנטי הוא טיפול מבטיח למספר מחלות שבהן גן "נורמלי" הנישא על ידי וקטור, מוחדר לגנום, כדי להחליף גן "לא תקין" או להשלים את ביטוי הגן.
בדרך כלל נעשה שימוש בווקטורים ויראליים, אך מפותחות שיטות החדרה אחרות שאינן ויראליות.
הטיפול עדיין נחשב אופציה מסוכנת בשל שימוש בווקטור נגיפי שיכול לגרום לתופעות לוואי, למשל לגרום למוטצית insertion שעלולה להוביל לסרטן.
עם זאת, ישנה התקדמות במחקר עם תוצאות מבטיחות.
וקיה רומנייה (באיטלקית: Vecchia Romagna) הוא ברנדי איטלקי שנוצר בשנת 1820 בתור תזקיק יין המופק מענבי טרביאנו, המיוצר בבולוניה על ידי מזקקת בוטון.
השם נוצר רק ב-1939 והתפרסם במיוחד במהלך שנות השישים והשבעים של המאה העשרים.
המשקה הפך לברנדי הנמכר ביותר באיטליה ב-2018. המזקקה הפכה לבעלותה של Gruppo Montenegro Srl בשנת 1999.
ז'אן בוטון (Jean Bouton), יורש למשפחה צרפתית בעלת מסורת ארוכת שנים בעולם הזיקוק, עבר לבולוניה ב-1820 כדי לייסד מזקקה במפעל ניסיוני למשקאות חריפים.
שם הוא הקים את מזקקת .G.
Buton & C, ושינה לאיטלקית את שמו (בהשמטת האות "O", כדי לחזק את הקשר עם מולדתו החדשה.
בוטון מצא בענבי אמיליה-רומאניה את האלמנט האידיאלי לייצור הברנדי האיטלקי הראשון, שנקרא קוניאק בוטון.
בתחילת המאה ה-20 הגיע המרקיז פיליפו סאסולי דה ביאנקי לניהול של בוטון, ותחת ניהולו השיג הקוניאק בוטון כמה הצלחות, כולל ה-Grand Prix של התערוכה העולמית של פריז (1900).
בשנת 1939 עקב הסכם מדריד, שהגביל את השם "קוניאק" למוצרים צרפתיים בלבד, בנו, הרוזן אקילה סאסולי דה ביאנקי, הפגין כושר ההמצאה והחליט לשנות את השם מקוניאק בוטון ל-Vecchia Romagna Buton Brandy.
באותה שנה תוכנן גם בקבוק חדש שצורתו המשולשת תהפוך לייחוד של המוצר.
הפופולריות של המשקה גדלה בשנות החמישים גם הודות לקמפיין פרסומי מוצלח ששודר במהלך תוכנית טלוויזיה בשם Carosello עם השחקן ג'ינו צ'רווי ב-1958, שסיסמתו הייתה "וקיה רומנייה תווית שחורה, הברנדי שיוצר אווירה" ("Vecchia Romagna etichetta nera, il brandy che crea un'atmosfera").
בשנת 1999 נרכשה מזקקת .G.Buton & C על ידי קבוצת מונטנגרו.
הברנדי מופק ממבחר יינות אשר עוברים שלב זיקוק ראשוני ולאחר מכן נותרים להתיישן בחביות עץ אלון, כך שירכשו ארומה וטעם.
"שיטת וקיה רומנייה" כוללת שלושה שלבים.
ראשית, זיקוק, המשלב שתי טכניקות: ה"עמוד" הרציף וסוג ה"דומם" הבלתי רציף של Charentais.
לאחר מכן, התזקיק מתיישן בחביות עץ אלון.
לבסוף מתבצע הערבוב (blending) עם מבחר משקאות חריפים.
כדי לתת מענה לצורכי ייצור אלו, חנכה וקיה רומנייה ב-1970 מפעל חדש בשם "עיר הברנדי", חלל שבו התזקיק לא רק מיוצר אלא גם מיושן.
במתמטיקה, פיזיקה והנדסה, וקטור אוקלידי או פשוט וקטור (המכונה לפעמים וקטור גיאומטרי או וקטור מרחבי) הוא עצם גיאומטרי שיש לו גודל (או אורך) וכיוון.
ניתן להוסיף וקטורים לוקטורים אחרים באמצעות אלגברה וקטורית.
וקטור אוקלידי מיוצג לעיתים קרובות על ידי קטע קו מכוון, או בצורה גרפית כחץ המחבר בין נקודה התחלתית A לנקודה סופית B, ומסומן על ידי .
בפיזיקה וקטורים משמשים כדי לתאר את תנועתם של עצמים, את הכוחות הפועלים עליהם ותופעות פיזיקליות שונות.
וקטור מיוצג לעיתים רבות באמצעות קטע, או בצורה גרפית כחץ המחבר בין נקודה התחלתית A לנקודה סופית B.
וקטור הוא מה שצריך כדי "לשאת" את הנקודה A לנקודה B.
המילה הלטינית וקטור פירושה "נַשָּׂא" במובן של מוביל, או שליח.
הקונספט בצורתו המודרנית פותח בסוף המאה ה-19 על ידי המתמטיקאי האמריקני ג'וסיה וילארד גיבס והמתמטיקאי הבריטי אוליבר הביסייד.
נעשה בו שימוש לראשונה על ידי אסטרונומים מהמאה ה-18 שחקרו את המהפכה הפלנטרית סביב השמש.
גודל הווקטור הוא המרחק בין שתי הנקודות, והכיוון מתייחס לכיוון התזוזה מ-A ל-B.
לפעולות אלגבריות רבות על מספרים ממשיים כמו חיבור, חיסור, כפל ושלילה יש אנלוגים קרובים לוקטורים, פעולות המצייתות לחוקים האלגבריים המוכרים של קומוטטיביות, אסוציאטיביות ופיזור.
פעולות אלה וחוקים הקשורים להכשיר וקטורים אוקלידיים כדוגמה למושג הכללי יותר של וקטורים המוגדרים פשוט כאלמנטים של מרחב וקטור.
ניתן לתאר את המהירות והתאוצה של עצם נע והכוחות הפועלים עליו באמצעות וקטורים.
ניתן לחשוב על כמויות פיזיקליות רבות אחרות כווקטורים.
למרות שרובם אינם מייצגים מרחקים (למעט, למשל, מיקום או תזוזה), עדיין ניתן לייצג את גודלם וכיוונם על ידי אורך וכיוון של חץ.
הייצוג המתמטי של וקטור פיזיקלי תלוי במערכת הקואורדינטות המשמשת לתיאורו.
בתורת ההסתברות, ובסטטיסטיקה, וקטור מקרי (או וקטור אקראי) הוא וקטור של משתנים מקריים.
לדוגמה, ניתן להתייחס לגיל, לגובה ולמשקל של אדם שנבחר באופן אקראי, כאל וקטור מקרי עם שלושה משתנים מקריים.
בהינתן מרחב הסתברות, , כאשר הוא מרחב המדגם, היא הסיגמה-אלגברה (קבוצת כל האירועים), ו- היא מידת ההסתברות (פונקציה המחזירה את ההסתברות עבור כל אירוע).
וקטור מקרי הוא פונקציה מדידה המוגדרת על מרחב המדגם ותמונתה נמצאת ב-,
, ולכן ניתן לסמנו כווקטור עמודה:
שמרכיביו הם משתנים מקריים, כלומר פונקציות מדידות, , , המוגדרות על אותו מרחב הסתברות, .
הווקטור המקרי מגדיר את פונקציית מידת ההתפלגות מהסיגמא-אלגברת בורל של המרחב האוקלידי ה--י למספר ממשי בין 0 ל-1 באופן הבא:
לכל קבוצת בורל מתקיים (או באופן שקול, ).
במקרה כזה, אם קיימת פונקציה לא שלילית המקיימת , כאשר האינטגרל הוא אינטגרל לבג
ו- היא מידת לבג, אז היא פונקציית צפיפות של הווקטור המקרי .
ההתפלגויות של כל אחד מהמשתנים המקריים המרכיבים נקראות התפלגויות שוליות.
ההתפלגות המותנית של בהינתן , היא ההתפלגות של כאשר ידוע ערכו של .
פונקציית ההתפלגות המצטברת של וקטור מקרי מוגדרת על ידי:
ניתן לבצע עם וקטורים מקריים את אותן פעולות אלגבריות כמו וקטורים לא מקריים: חיבור, חיסור, כפל בסקלר ומכפלות פנימיות.
באופן דומה, וקטור מקרי חדש ניתן להגדיר על ידי החלת העתקה אפינית על וקטור אקראי :
, כאשר היא מטריצה ו- הוא וקטור עמודה .
אם היא מטריצה הפיכה ו- משתנה מקרי עם פונקציית צפיפות , אז פונקציית הצפיפות של היא:
אם נתונה העתקה חד-חד ערכית מתת-קבוצה פתוחה שֶׁל על תת-קבוצה שֶׁל , ונניח שלהעתקה יש נגזרות חלקיות רציפות ב- כמו כן, נניח שהיעקוביאן של לא מתאפס ב - .
בנוסף נניח כי לווקטור מקרי ממשי יש פונקציית צפיפות המקיימת .
במקרה כזה, לווקטור המקרי יש פונקציית צפיפות:
כאשר היא פונקציה מציינת ו- הוא התומך של .
התוחלת של וקטור מקרי הוא וקטור שרכיביו הם התוחלות של המשתנים המקריים, רכיביו של .
מטריצת השונות של הווקטור המקרי , שנסמנה ב- (נקראת גם מומנט מרכזי שני) היא מטריצה שרכיבה ה- הוא שהיא השונות המשותפת בין המשתנים המקריים ו- ().
לאחר פיתוח של הביטוי ניתן לקבל שמתקיים:
מטריצת השונות המשותפת בין שני וקטורים מקריים ו- (ל- שיש רכיבים ול- יש רכיבים) שנסמנה היא מטריצה כאשר הרכיב ה- הוא , שהיא השונות המשותפת בין ל-:
מטריצת השונות היא מטריצה סימטרית, .
מטריצת השונות היא מטריצה חיובית למחצה, כלומר, לכל מתקיים, .
מטריצת השונות המשותפת היא המטריצה המשוחלפת של המטריצה , כלומר, .
שני וקטורים מקריים ו - נקראים לא מתואמים אם .
הם אינם מתואמים אם ורק אם מטריצת השונות המשותפת שלהם היא מטריצת האפס.
שני וקטורים מקריים ו- נקראים אורתוגונליים אם, .
שני וקטורים אקראיים ו- נקראים בלתי-תלויים אם לכל ו- מתקיים:
כאשר ו- הן פונקציות ההתפלגות המצטברות של ו- ו- היא פונקציית ההתפלגות המצטברת המשותפת שלהם.
אי-תלות של ו- ניתנת לסימון על ידי .
הפונקציה האופיינית של וקטור מקרי עם רכיבים היא פונקציה שממפה כל וקטור למספר מרוכב:
בתאוריה של תיקי השקעות, המטרה היא לרוב לבחור בתיק עם מגוון נכסים כך שלתשואה של התיק יש את מאפיינים הרצויים.
לדוגמה, ייתכן שתרצה לבחור בתיק עם תשואה בעלת השונות הנמוכה ביותר.
כאן הווקטור המקרי הוא הווקטור של התשואות על רשימה של נכסים, ותשואת התיק (סקלר מקרי) היא המכפלה הפנימית של וקטור התשואות עם וקטור משקלים - לפי חלוקת העלות של הנכסים השונים.
במקרה כזה, , היא תשואת התיק.
תוחלת התשואה היא וניתן להראות שהשונות של תשואת התיק היא , כאשר היא מטריצת השונות של .
ברגרסיה הליניארית, יש נתונים על תצפיות על משתנה תלוי ו- תצפיות על כל אחד מ- משתנים בלתי תלויים.
התצפיות על המשתנה התלוי הן הרכיבים של וקטור ; התצפיות על כל משתנה בלתי תלוי מהוות את הרכיבים של וקטורי עמודות, שמהווים את העמודות למטריצה (לא מציינת וקטור מקרי בהקשר זה) של התצפיות על המשתנים הבלתי תלויים.
משוואת הרגרסיה הבאה היא מודל עבור התהליך שייצר את הנתונים:
כאשר הוא וקטור קבוע אך לא ידוע של מקדמים, ו- הוא וקטור מקרי לא ידוע המשקף טעויות אקראיות בערכי המשתנה התלוי.
ישנן מגוון של שיטות (למשל: שיטת הריבועים הפחותים) לאמוד את הווקטור באמצעות וקטור , ואת הווקטור באמצעות , המקיימים .
לאחר מכן סטטיסטיקאים מנתחים את המאפיינים של ו-, שהם וקטורים מקריים שכן הם פונקציה של התצפיות שמהוות את הווקטור .
את ההשתנות של וקטור מקרי לאורך זמן ניתן לעיתים לתאר באמצעות מודל של אוטורגרסיה וקטורית באופן הבא:
הוא וקטור מקרי המבטא תצפית שקרתה יחידות זמן לפני זמן , הוא וקטור של קבועים, היא מטריצה קבועה בזמן ו- הוא וקטור מקרי של שגיאות.
וקטורי Q (באנגלית Q-vectors), הם ביטויים מתמטיים המשמשים בדינמיקה אטמוספירית לצורך הבנת תהליכים פיזיקליים כמו תנועה אנכית ופרונטוגנזה (יצירת חזיתות מזג אוויר, Frontogenesis; אנ').
וקטורי Q אינם גודל פיזיקלי ממשי שניתן למדוד באטמוספירה, כי אם ביטויים הנגזרים מהמשוואות המעין-גיאוסטרופיות (Quasi-geostrophic equations, אנ'), וניתן להשתמש בהם לצורך ניתוח המצבים המוזכרים.
בתרשימים מטאורולוגיים, וקטורי Q מצביעים לעבר תנועה כלפי מעלה, והרחק מתנועה כלפי מטה.
וקטורי Q מהווים חלופה למשוואת אומגה (Omega equation, אנ') באבחון תנועה אנכית במשוואות המעין-גיאוסטרופיות.
וקטורי Q נגזרו לראשונה בשנת 1978. גזירתם ניתנת לפישוט עבור קווי הרוחב הבינוניים, באמצעות משוואות החיזוי המעין-גיאוסטרופיות של קו הרוחב במישור-β:
(רכיב x של משוואת מומנטום מעין-גיאוסטרופית)
(מרכיב y של משוואת מומנטום מעין-גיאוסטרופית)
(רכיב x של משוואת רוח תרמלית)
(רכיב y של משוואת רוח תרמלית)
יש לשים לב כי נוכח ירירדת הלחץ עם העלייה בגובה באטמוספירה, ערך שלילי של מצביע על תנועה אנכית כלפי מעלה, המקבילה ל- .
ממשוואות אלה ניתן לקבל ביטויים לווקטורי Q:
חיבור משוואות וקטורי Q הללו למשוואת אומגה נותן:
אם סימן הנגזרות השניות שלילי, כפי שמתקבל בפונקציה סינוסואידית, ניתן לראות האמור לעיל בסביבה אדיאבטית כהצהרה לגבי תנועה כלפי מעלה:
הרחבת צידה השמאלי של משוואת אומגה המעין-גיאוסטרופית בטור פורייה נותנת לעיל, מה שרומז כי תחת ניתן להניח כי קיים קשר עם צידה הימני של המשוואה.
ביטוי זה מראה כי הדיברגנץ של וקטורי Q ( ) קשור בתנועה כלפי מטה.
לכן, התכנסות מאלצת עליית אוויר, והתבדרות מאלצת ירידת אוויר.
וקטור Q וכל זרימה א-גיאוסטרופית קיימים כדי לשמר איזון רוח תרמלית.
לכן, וקטורי Q ברמה נמוכה נוטים להצביע בכיוון של רוחות אגוסטרופיות ברמה נמוכה.
ניתן לקבוע וקטורי Q בהינתן: גובה גיאופוטנציאל (), וטמפרטורה על פני משטח לחץ קבוע.
וקטורי Q מצביעים תמיד לכיוון בו האוויר עולה.
עבור ציקלון ואנטי-ציקלון אידיאלים בחצי הכדור הצפוני (בו מתקיים ), לציקלונים יש וקטורי Q המצביעים במקביל לרוח התרמלית, בעוד לאנטי-ציקלונים יש וקטורי Q המצביעים בצורה אנטי מקבילה לרוח התרמלית.
המשמעות היא תנועה כלפי מעלה באזור הסעת אוויר חם, ותנועה כלפי מטה באזור הסעת אוויר קר.
לצורך היווצרות חזיתות, נדרש תחילה כי תהיה התהדקות של גרדיאנטי טמפרטורות.
עבור מצבים אלו, וקטורי Q מצביעים על עליית אוויר ועל השיפועים התרמיים המוצמדים.
באזורי התכנסות של וקטורי Q, נוצרות מערבולות ציקלוניות, בעוד באזורים בהם הם מתבדרים נוצרות מערבולות אנטי-ציקלוניות.
וקם הוא כפר בחבל ארגוב, בסוריה.
בשנת 1838, הוא צוין כחורבה, ווקם, הממוקם בא-לג'ה (חבל ארגוב), מזרחית ל.
על פי , אוכלוסיית וואקם מנתה 429 תושבים במפקד האוכלוסין של 2004. באותה שנה היה בכפר מיעוט בדואי מוסלמי סוני.
במסגרת מלחמת האזרחים בסוריה לאחר נפילת משטר אל-אסד היה האזור לשטח שהחליף ידיים פעמים רבות בין הדרוזים לבדואים.
בתחילה, הוא היה בשטח הדרוזי החמוש במחוז א-סווידא, ובקרבות בין הדרוזים לבדואים ביולי 2025 כבשו אותו הבדואים.
ב-17 ביולי 2025, נכנסו הדרוזים בחזרה לכפר.
בהמשך, במסגרת קרבות אוגוסט, נכבש הכפר על ידי משטר א-שרע, אך ב-10 באוקטובר שחררו אותו הדרוזים בפעם השנייה.
וקסילולוגיה היא תחום-דעת העוסק בחקר דגלים.
וקסילולוגים פעילים במספר אגודות ארציות תחת ההתאחדות הבין-לאומית של האגודות הווקסילולוגיות (מוכרת גם בראשי התיבות FIAV).
אחת לשנתיים מארגנת התאחדות זו כנס בין-לאומי על וקסילולוגיה.
השם "וקסילולוגיה" נטבע בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 על ידי ד"ר ויטני סמית מארצות הברית, הנחשב לווקסילולוג הבכיר בעולם וכתב ספרים ומאמרים רבים בנושא.
המילה "וקסילולוגיה" (vexillology), "תורת הדגלים", היא הלחם של המילה הלטינית "וקסילום" (vexillum), שפירושה "דגל" או "כרזה", והסיומת "לוגיה" , שפירושה "תורה".
וקסילולוגיה התפתחה כתת-דיסציפלינה של ההרלדיקה, והיא שואפת ליצור מאגר מידע על דגלים מכל הסוגים, לרבות הליך יצירתם, התפתחותם, שימושיהם והעקרונות המדעיים הנובעים מידע זה.
מערכת הסמלים שמשמשת לזיהוי הדגלים נוצרה על ידי ויטני סמית בספרי הווקסילולוגיה שלו, מאוחר יותר אומצה השיטה על ידי ההתאחדות הבין-לאומית של האגודות הווקסילולוגיות.
שיטת הניקוד מורכבת משתי שורות ושלוש עמודות, כאשר השורות מסמלות דגל יבשתי או ימי והעמודות דגל אזרחי, מדיני או צבאי.
צבאי (War)מדיני (State)אזרחי (Civil)יבשתי דגל צבאי יבשתי דגל מדיני יבשתי דגל אזרחי יבשתיימי דגל צבאי ימי דגל מדיני ימי דגל אזרחי ימי
על פי שיטת הניקוד קיימות 63 וריאציות שונות, להלן העיקריות שבהן:
סימונים נוספים נמצאים בשימוש על מנת לתאר היבטים נוספים על הדגל, כדוגמת מעמד רשמי, איזה צד של הדגל מוצג וכו'.
הסימנים הללו הם הנפוצים ביותר:
דגל רגיל, גרסה דה יורה או הצד הקדמי של הדגל
הצעת עיצוב אשר לא אומצה רשמית
העיצוב שורטט על בסיס התבוננות
גרסה דה פקטו של הדגל
לדגל עיצובים שונים בשני צדדיו
צדו הקדמי של הדגל (כאשר הדגל מעוצב כך שיונף כאשר התורן לצדו הימני)
העיצוב היה בשימוש בעבר אך כיום ננטש
עיצוב זה משמש להנפה בצורה אנכית בלבד
באסלאם, וַקְף הוא הקדשתם של נכסים למטרות דתיות וחברתיות.
המקדיש משייך את הנכסים לאללה, במטרה להעניק להם אופי דתי.
המקדיש מנסה באמצעות ההקדשה לתת תוקף הלכתי שישמור לתקופה ארוכה על המטרות הדתיות והחברתיות שהוא הציב.
הווקף עשוי להיות וקף ח'ירי (השייך לטוב), המוקדש לעניינים חברתיים ודתיים, אך גם וקף אהלי (משפחתי), המוקדש לבני משפחתו של המקדיש בלבד.
הסיבה הרשמית למנהג היא עזרה לעניים ומימון צורכי הציבור, כגון מסגדים, בתי ספר, מדרשות דתיות, בתי חולים, בתי קברות וכיוצא באלה.
גם קהילות דתיות לא מוסלמיות, כמו הקהילה היהודית או הנוצרית, החיות במדינות מוסלמיות יכלו ליהנות מתנאי הווקף - כך בתי כנסת, כנסיות ושאר מוסדות הקהילה לא נאלצו לשלם מס כעסקים.
ההשערה היא ששורש המנהג להקדיש נכסי דלא-ניידי כווקף נעוץ בניסיון לעקוף את חוקי הירושה המוסלמיים.
השריעה מגדירה באופן ברור את זכויותיו של כל אחד מבניו ובנותיו של המת על חלק מן העיזבון, הווקף אינו נחשב כנכס עובר בירושה, ולכן דיני הירושה אינם חלים עליו.
על ידי הקדשת הנכס יכול המוריש לשמור על נחלתו כיחידה אורגנית ולא מפוצלת, או להדיר את אחד מצאצאיו מזכות ירושה (אמור בעיקר לגבי בנות שהתחתנו והצטרפו למשפחה אחרת) או למנוע מיורשיו למכור את הנחלה המשפחתית.
סיבה נוספת להפיכתו של נכס לווקף היא הוצאתם של נכסים אלו ממעגל המיסוי הרגיל של עסקים וביטול האפשרות להפקיעם בעקבות אי תשלום מס.
במאה העשרים הפך הווקף לבעיה חמורה לכלכלתן של מדינות ערביות רבות, במצרים בשנות ה-40 כ-11% מהשטח החקלאי היה משויך לווקף, ובנוסף גם מבנים רבים למגורים ולתעשייה קלה.
כיוון שהווקף ממוסה באופן שונה מעסקים, לא קיבלה הממשלה תקבולים מנכסים אלו.
בנוסף משפחות שנהנו מרווחי וקף נטו שלא לעסוק בפרנסות אחרות, עם הגדלת מספר היורשים, ההזנחה, האינפלציה וחוסר היעילות הכלכלית, משפחות אמידות רבות ירדו מנכסיהן ובכך יצרו בעיות חברתיות קשות.
ברבות מהמדינות התוצאה הסופית של הצטברות רכוש עצום בווקף הייתה שחיתות, הזנחה, וקיפאון כלכלי.
היסטוריה של מעמד הווקף בירושלים
ראשית המעמד העצמאי של הווקף בירושלים בתקופה הממלוכית.
ירושלים נשלטה על ידי מושל צבאי חלש ועל ידי איש דת שכונה "הממונה על ההקדשים" (מכונה גם "המשגיח").
הממונה היה אחראי על כל ההקדשים בעיר ובהר הבית וכן במערת המכפלה.
סמכויותיו היו לכאורה פיקוח תקציבי ודאגה לרווחת אנשי הדת, אך למעשה שלט בכל ההיבטים של ההקדשים, מנקיון ואספקת מים ועד הגנה משפטית.
סמכויותיו הנרחבות הוגדרו עוד בתקופתו של עלאא' א-דין, הממונה הראשון שהתמנה על ידי הסולטאן ביברס ב-1260. עלאא' א-דין גייס עבדים-לוחמים מסודאן, שיכן אותם בקסרקטין ליד שער המשגיח והפקיד אותם על משמר ההקדשים.
למעשה, האיכות האישית והצבאית של שומרים אלה (שהיו כפופים באופן בלעדי לממונה) עלתה במידה רבה על זו של חיילי חיל המצב של הריבון החילוני.
כלומר לשלטון החילוני-צבאי ששלט כביכול בירושלים לא היו כל סמכויות במבני ההקדש ובפרט בהר הבית (שהוא הקדש כולו).
במאות ה-14 וה-15 חלו עימותים בין ממונים לבין מושלים תקיפים, כאשר היה ניסיון של השלטון המרכזי להעלות את רמת המושלים הצבאיים, אולם בדרך כלל הייתה ידם של אנשי הווקף על העליונה.
הסטטוס קוו לפיו שולט המשגיח מטעם הווקף בהקדשי ירושלים ונעזר לשם כך בכח שיטור עצמאי, הכפוף רק לו, נשמר גם בתקופה העות'מאנית וזכויותיו בהר הבית נשמרו גם לאורך השלטון הירדני וכן תחת שלטון מדינת ישראל.
באופן היסטורי הממונה היה תמיד האיש החזק בירושלים, הן כאיש דת והן כאדמיניסטרטור, במיוחד בתקופות של רפיון שלטוני-אזרחי.
לאחר מלחמת העצמאות והקמת מדינת ישראל הוכרזו נכסי הווקף המוסלמי בתחומי המדינה כרכוש נפקדים והועברו לבעלות המדינה.
בנסיבות של עלייה המונית בשנים הראשונות של הקמת המדינה ראתה הממשלה הזדמנות לתפוס חזקה על היקף עצום של קרקעות ורכוש שיחזקו את הנכסים העומדים לרשותה של הממשלה למטרות שונות.
הכרזה זו הובילה לבנייה של יישובים יהודיים רבים על אדמות וקף, ולשימוש בחלק אחר מהן למטרות אחרות (חקלאות, מסחר וכדומה).
כיום, הכינוי "הווקף" בשיח העברי משמש בדרך כלל כדי לתאר את האפוטרופסות ההאשמית על המקומות הקדושים בירושלים, האחראית על הר הבית ומקומות אחרים בעיר.
טענה מרכזית של החמאס כלפי מדינת ישראל היא שכל פלסטין היא אדמת וקף, כיוון שנתקדשה באמצעות מלחמת כיבוש בראשית התקופה המוסלמית.
וֶקְשֶה (נהגה וקכה, בשוודית: Växjö) היא עיר בת כ־70,000 תושבים בסמולנד שבדרום שוודיה, עיר-המושב של מחוז קרונוברי.
וקשה הפכה לעיר בשנת 1342, אולם הייתה מרכז מסחרי חשוב במשך אלף השנים שקדמו לכך.
במאה ה-12 הוחל בבניית הקתדרלה, מה שגרם לגידול באוכלוסיית העיירה ולהפיכתה לעיר המרכזית בבישופות של וקשה.
סמל העיר מציג את הקדוש זיגפריד, המחזיק בשמאלו דגם של הקתדרלה.
לפי המסורת, זיגפריד גר בווקשה והוא קבור בה בקתדרלה.
העיר היא משכנו של "מכון ההגירה השוודית", מוזיאון ומוסד מחקר שמטרתם קידום השימור של חומרים הנוגעים לעזיבה הגדולה של שוודים בין אמצע המאה ה-19 לשנות השלושים של המאה ה-20 (בעיקר לאמריקה), וחיזוק הקשר עם צאצאיהם.
וקשה הוכרזה בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 כ"עיר הירוקה ביותר באירופה".
וראייטי, ארגון הצדקה לילדים הוא ארגון צדקה בינלאומי שבסיסו בפיטסבורג, פנסילבניה, שמומן במקור בעיקר על ידי תרומות של נדבנים מתעשיית הבידור, בהמשך גם על ידי אנשי עסקים והציבור הרחב.
הארגון הוקם ב-10 באוקטובר 1927 כאשר קבוצה של אחד-עשר גברים המעורבים בעסקי הבידור, הקימו מועדון חברתי בשם "מועדון וראייטי" (Variety Club).
בערב חג המולד 1928, תינוקת צעירה הושארה על מדרגות בית קולנוע הקשור למועדון.
על התינוקת היה מונח פתק שבו נרשם:
לאחר שכשלו הניסיונות לאתר את האם, לקחו על עצמם חברי מועדון וראייטי את האחריות לממן את הוצאות המחיה והחינוך של הילדה.
בשלב מאוחר יותר החליט המועדון לאסוף כסף עבור ילדים נזקקים אחרים.
מאז הארגון גדל, ויש לו שלוחות במדינות רבות ברחבי העולם, כולל: אוסטרליה, אירלנד, ארצות הברית, ברבדוס, בריטניה, דרום אפריקה, הולנד, יפן, ישראל, מקסיקו, ניו זילנד, צרפת וקנדה.
מדי שנה נערך הכינוס העולמי של הארגון.
ב-1985 התקיים לראשונה בתולדותיו בישראל, שאורחת הכבוד הייתה הזמרת הבריטית ורה לין, ונשיא הארגון סאלח תסנין, מנכ"ל תאגיד יונייטד ארטיסטס.
שמו המלא של הארגון הוא "וראייטי, ארגון הצדקה לילדים" (במקור: Variety, The Children's Charity), אך השם משתנה ממדינה למדינה.
לדוגמה, בהולנד הארגון ידוע בשם "Bio Arnhem", בעוד שבארצות הברית הוא עדיין נקרא בשם "Variety Club" (מועדון וראייטי).
מטרות הצדקה, לעומת זאת, זהות בכל העולם.
כל שלוחות הארגון מחויבות לאסוף כספים עבור מתן עזרה לילדים בעלי צרכים מיוחדים.
סיכות לב הזהב הופיעו לראשונה בארגון וראייטי הבריטי ביום ולנטיין של שנת 1991, ומאז התפשטו ברחבי העולם וגם בישראל.
הסיכות משמשת דרך לגיוס תרומות עבור הארגון.
"וראייטי ישראל", מוסד ללא כוונות רווח (מלכ"ר), נוסד בנובמבר 1967 על ידי חיים הרצוג, רות דיין, קני גרידינגר, דני אנג'ל, מאיר וייסגל, חיים טופול, וחברים.
ישראל הייתה המדינה השישית בה הוקם סניף של הארגון.
פעילותו הושקה בנשף מפואר במלון הילטון תל אביב, במסגרתו תרמו כ-100 איש מיליון ל"י.
אורחי הכבוד של הנשף היו השחקנים: שון קונרי, מורין או'הרה, סטנלי בייקר ודייוויד קוסוף.
הארגון הוקם במטרה לסייע במגוון דרכים לילדים עם צרכים מיוחדים: טיפולים רפואיים, פארארפואיים (ריפוי ועיסוק, פיזיותרפיה, רכיבה טיפולית וכו'), תמיכה מקצועית, רכישת עזרים טיפוליים ושיקומים (כיסאות גלגלים, אינסרטים, מתקני רחצה, משקפיים, מכשירי שמיעה וכו').
ארגון וראייטי מסייע לכל סוגי הפגיעויות והחולי, כל זמן שהחולי כרוני ומספק עזרה פרטנית ורב שנתית לאותו הילד.
ומסייע למשפחות ממעמד סוציואקונומי בינוני ומטה.
בין התרומות הראשונות שארגן בשנת פעילותו הראשונה היו: הפעלת קולנוע נייד במוסדות החינוך המיוחד ובבתי חולים בהם מאושפזים ילדים לתקופות ארוכות, הטסת ילדים חולים לטיפולים בארצות הברית, והקמת גן ילדים בעזה.
בישראל מגייס הארגון תרומות בערב התרמה שנתי "למען ילדי וראייטי ישראל".
בשנים הראשונות האירוע היה נשף אליו הוזמנו ידוענים מישראל והעולם.
ב-1968 אורח הכבוד היה השחקן מייקל קיין, ב-1972 השחקן גרגורי פק, וב-1977 השחקנית שרה צ'רצ'יל.
בהמשך החל להיות אירוע טלוויזיוני המשודר ברשת 13 (בעבר בערוץ 2 ברשת), את האירוע הנחו בין היתר יאיר לפיד, אליאנה תדהר ואבי קושניר.
בנוסף נוהגים אמנים שונים לארגן הופעות ואירועים בהתנדבות, שהכנסותיהן נתרמות לארגון וראייטי.
בין השאר: ב-1973 נתרמו הכנסות הקרנת הבכורה החגיגית של הסרט "קזבלן" שנערכה באולם הסינרמה, ב-1993 תרמה הזמרת הצרפתייה ז'ולייט גרקו את הכנסות הופעתה בתל אביב לארגון, וב-2003 הזמרת גליקריה.
בשנת 1977 הונחה אבן הפינה של מרכז וראייטי בקריית וולפסון בירושלים, במסגרת סדרת אירועים לציון 10 שנות פעילות של הארגון בישראל.
המרכז הוקם בשיתוף משרד הבריאות, עיריית ירושלים והמרכז הבינלאומי לחקר כושר למידה, בתרומת של נדבנים חברי וראייטי מישראל, אירופה וארצות הברית.
השלמת המבנה נקלע לקשיים בגלל קשיי נזילות וסכסוכים בין השותפים לפרויקט, לבסוף תמורה שהשיגה הקרן לירושלים מימנה את השלמת המבנה.
הבניין נחנך בשנת 1994 והוא משמש כמרכז לילדים עם צרכים מיוחדים ובני משפחותיהם, ופועל לקדם את זכותו של כל ילד למרב ההזדמנויות, למיצוי כישרונותיו ויכולותיו ולקידום השתלבותו בחברה.
המרכז מטפל בילדים עם צרכים מיוחדים ובילדים רגילים מכל מגזרי החברה הישראלית.
מרכז וראייטי ירושלים משתייך לארגון וראייטי העולמי, ופועל בשיתוף עם וראייטי ישראל.
ייחודו של מרכז וראייטי ירושלים בכך שהוא מאגד תחת קורת גג אחת מכלול מסגרות טיפוליות ותמיכתיות, בהן משתתפים מאות ילדים בני שבעה חודשים ועד לגיל 18, מירושלים וסביבותיה.
בשנת 2008 חשף תחקיר של עיתון "הארץ" כי מעל 10% מתקציב המרכז משמש להוצאות הנהלה, כולל שכר של מעל חצי מיליון שקל בשנה למנכ"ל.
האי וראנגל הוא אי בשטח של 7,608.7 קמ"ר השוכן באוקיינוס הארקטי, בין ים צ'וקצ'י ממזרח לים סיביר המזרחי ממערב.
האי הוא חלק מהמחוז האוטונומי צ'וקוטקה שבצפון-מזרח רוסיה, והוא ממוקם במרחק של כ-140 ק"מ מצפון לחופי סיביר.
אורכו של האי הוא כ-135 ק"מ ורוחבו כ-80 ק"מ, והוא נחצה על ידי קו התאריך הבינלאומי.
בשנת 2004 הכריז ארגון אונסק"ו על כל שטחו של האי יחד עם האי גרלד ששטחו 11.3 קמ"ר והמרוחק ממנו כ-60 ק"מ לכיוון מזרח כעל אתר מורשת עולמית.
בנוסף נכלל בהכרזה שטח של 11,543 קמ"ר מהים הסובב את האיים, וסך השטח המוכרז הוא 19,163 קמ"ר.
נופו של וראנגל הררי ושרשראות ההרים הגבוהות בו מרוכזות בחלקו הדרומי ונמתחות לרוחבו, ממזרח למערב.
קבוצת הפסגות המרכזית מגיעה לגבהים של מעל ל-1,000 מטר, וההר הגבוה באי הוא הר סובייטסקאיה הנישא לרום של 1,096 מטר.
בצידם המערבי והמזרחי של ההרים משרעות רמות נמוכות יותר, ואילו בצידו הצפוני, ובמידה פחותה ממנו - גם בדרומי, משתרעים מישורי טונדרה.
האי לא כוסה בקרחונים במהלך תקופת הקרח האחרונה, עובדה ששמרה על נופו כפי שהתעצב כתוצאה מתהליכים גאולוגיים.
דבר זה הופך את האי ליוצא דופן בנוף הארקטי.
האדמה מכוסה בקרח-עד, ושטחו של האי משלב נופי ערבה וטונדרה.
ברחבי האי 1,400 נהרות ונחלים שאורכם מעל לקילומטר אחד, וכ-900 אגמים רדודים ששטחם הכולל הוא כ-80 קמ"ר, והם מרוכזים בעיקר בצפונו של האי.
מימי הים המקיף את האי מצטיינים במליחות נמוכה וברמה גבוהה של חמצן, דבר התורם לעושר הביולוגי בהם.
האי מושפע מגושי אוויר פסיפיים וארקטיים, דבר המביא לרוחות חזקות הנושבות בו ולתופעה של מערבולות רוח דמויות ציקלון.
עוד שוררים באי תנאי ערפל לעיתים מזומנות.
תנאי מזג האוויר על האי משתנים ממקום למקום באופן קיצוני, ומרכזו ודרומו חמים מצפונו, אך תחנת המדידה המטאורולוגית היחידה נמצאת בכפר אושקובסקויה.
משך כל השנה אין טמפרטורות המינימום הממוצעות עולות מעל ובשיא החורף הן מתקרבות ל-.
טמפרטורות המקסימום הממוצעות עולות מעל לנקודת הקפיאה אך ורק בין החודשים יוני וספטמבר, וגם אז הן אינן חורגות מ-6°C בממוצע.
כמות המשקעים מסתכמת ב-179 מ"מ לשנה.
בשנים האחרונות תועדו באי אירועי מזג אוויר קיצוניים במידה רבה מבעבר, עלייה כללית של הטמפרטורות וריבוי משקעים בעונות הקיץ.
כמו כן הפשרת מדף הקרח הימי באביב מתרחשת מוקדם יותר וקפיאת מי הים בסתיו מתאחרת.
כל התופעות האלה עולות בקנה אחד עם שינויי האקלים שנצפו בכל האזור הארקטי.
השינויים בגודלו של מדף הקרח ומשך קפיאת מי הים צפוי להשפיע על דובי קוטב וניבתנים, התלויים במדף הקרח לשם תזונה.
להלן נתוני מזג האוויר בתחנת המדידה באי:
באי נתגלו ממצאים פרהיסטוריים של התיישבות אנושית אשר התקיימה בו לפני כ-4,000 שנים ויותר.
האי נקרא על שם החוקר פרדיננד פון וראנגל (Ferdinand von Wrangel) אשר חיפש אותו בלא הצלחה בין השנים 1820–1824 בעקבות אגדות עם צ'וקצ'יות ודיווח של קוזאק בשם אנדרייב שטען כי הגיע אליו ב-1764. בשנת 1849 נחת הנרי קלט באי גרלד אותו קרא בשם "הרלד".
לאחר מכן הוא הבחין באי נוסף, אך לא הגיע אליו.
באוגוסט 1867 הגיע צייד לווייתנים אמריקאי בשם תומאס לונג כדי 15 מייל ימי מהאי והוא זה אשר העניק לו את שמו על שם מגלה ארצות רוסי ממוצא גרמני בלטי פרדיננד וראנגל.
הנחיתה הידועה הראשונה על האי התרחשה ב-12 באוגוסט 1881 כאשר הספינה האמריקאית קורווין (Corwin) הגיעה אליו, ואנשיה תבעו בעלות אמריקאית על האי.
ב-1911 הגיעה קבוצה ראשונה של רוסים לאי וב-1914 שהו בו ניצוליה של הספינה הטרופה הקנדית קרלוק (Karluk), עד שחולצו לאחר 9 חודשים.
בשנת 1923 אדה בלאקג'ק שרדה באי במשך מספר חודשים בעקבות בעיות במשלחת חקר האי.
ב-1924 הקימה ברית המועצות על האי את היישוב אושקובסקויה והוא חווה תקופת פריחה קצרה אך ננטש בשנת 2003. ניסיון התיישבות נוסף בזביוזדני כשל גם הוא.
במלחמת העולם השנייה נשלחו אל האי שבויי מלחמה גרמנים וחיילים רוסיים מכוחותיו של אנדריי ולאסוב שנלחמו לצד גרמניה הנאצית.
אחד מהם שהיגר מאוחר יותר לישראל טען כי בשנת 1962 ראה במקום את ראול ולנברג.
עדויות נוספות על קיום מחנה שבויים באי נאספו על ידי אברהם שיפרין.
בשל התנאים הטופוגרפיים המגוונים באי, מיקומו וההיסטוריה שלו, קיים בו מגוון ביולוגי גדול יחסית לאזור הארקטי.
האי הוא שריד לגשר היבשה שכיסה את ים ברינג בתקופת הקרח של הפליסטוקן, והוא היה למקלט לבעלי חיים מתקופה זו כאשר לא קפא בתקופת הקרח האחרונה.
בשל מיקומו מצויים בו בעלי חיים שמקורם הן באמריקה והן באסיה.
באי נסקרו 417 מינים ותת-מינים של צמחים וסקולריים, ריכוז כפול ממה שניתן למצוא באזורי טונדרה ארקטיים בעלי שטח דומה.
23 ממינים אלה הם אנדמיים לאי.
עוד כוללת הפלורה באי 331 מיני טחבים ו-310 מיני חזזיות.
האי הוא יעדם הצפוני של מינים רבים של עופות נודדים, וחיים בו מינים שונים של עופות ימיים כמו שחפים, אווזים, ברווזים ועוד.
היונקים כוללים שני מיני למינג שבניגוד לקרוביהם על היבשה, אינם חווים תנודות קיצוניות באוכלוסייתם.
לפי ממצאים פליאונטולוגיים חיו באי כבשי המושק ואיילי הצפון בסוף הפליסטוקן ולאחריו, אך נעלמו לאחר מכן.
בשנות הארבעים של המאה ה-20 שוב הובאו איילי צפון אל האי מסיבות כלכליות ובשנות השבעים הובא אליו כבש המושק מקנדה.
דבר זה הביא למרעה יתר ולהפרת האיזון הטבעי באי.
עוד שוכנים באי שועלי שלג, ובעבר שכנו בו זאבים אך אלה הושמדו במצוות השלטונות, וכדי לאפשר לאיילי הצפון להתפתח במקום.
עוד נמצאו באי שרידי ממותות שתוארכו לשנת 3700 לפנה"ס, ואלה השרידים המאוחרים ביותר שנתגלו עד היום בעולם כולו.
היונקים ימיים במימי החופים כוללים מיני דולפינים ולווייתן אפור.
בהרלדיקה, ור (מצרפתית: Vert, ירוק) הוא טינקטורת ירוק.
היא שייכת לקבוצת הטינקטורות הכהות, ה"צבעים", והיא מצוירת על פי רוב כצבע ירוק.
בגילוף ובחריטה האזורים הצבועים בור מיוצגים בפסים אלכסוניים מן הפינה השמאלית העליונה לפינה ימנית התחתונה בזווית של 45° או לחלופין מסומנים בסימון .vt.
אף על פי שהמונח האנגלי מגיע מהמילה הצרפתית "vert" בהרלדיקה הצרפתית הטינקטורה קרויה סינופל (sinople) עוד משנת 1415.
הצבע "ור" אומץ על ידי המוסלמים כצבע האמונה, והוא אחד מצבעי הלאומיות הכלל-ערבית.
לכן, רבים מדגלי מדינות ערב מכילים פס בצבע ירוק או רקע ירוק לדגל.
הירוק הוא אף צבע טיפוסי המופיע ברבים מדגלי אפריקה, והוא אחד הצבעים בצבעי הלאומיות הכלל-אפריקאית.
מדינות אחרות צבעו את דגליהם בפס ירוק על מנת לייצג את הירק שעל האדמה.
הבלאזון הקצר ביותר בשפה האנגלית הוא: "ור" המתאר שלט פופלין ואת דגל לוב הקודם (1977–2011).
וראודונוס הוא אל מהמיתולוגיה הקלטית שפולחנו היה נפוץ באזור לוקסמבורג של ימינו.
עם המפגש בין התרבות הקלטית ותרבות האימפריה הרומית, זוהה וראודנוס עם האל המקומי לנוס מרס (זיהויו המקומי של האל מרס מהמיתולוגיה הרומית).
בשתי הכתובות המוקדשות לאל וראודונוס שהתגלו בלוקסמבורג, מצוינת אינקיונה כזוגתו של וראודונוס.
לא ברור כיום אם וראודונוס היה אל רפואה או אל מלחמה.
ורב רקורדס היא חברת תקליטים אמריקאית המתמחה במוזיקת ג'אז ובבעלות יוניברסל מיוזיק גרופ.
החברה הוקמה על ידי המפיק נורמן גרנץ בשנת 1956. בין האמנים שהוציאו את אלבומיהם בחברה: קנונבול אדרלי, צ'ט בייקר, דונלד בירד, ביל אוונס, גיל אוונס, סטן גץ, אסטרוד ז'ילברטו, קרוואן, אנטוניו קרלוס ז'ובים, ארט טייטום, הרבי מאן וכן הוולווט אנדרגראונד וניקו.
וראצה (בבולגרית: Враца) היא עיר בצפון מערב בולגריה, בירת מחוז וראצה, ממוקמת במורדות הרי הבלקן ו-112 ק"מ צפונית מזרחית לבירה סופיה.
ראשית התיישבות אנושית באזור מתוארכת לתקופת האבן החדשה והתיישבות מאורגנת על ידי שבטים תראקים לתקופת הברונזה המאוחרת.
במהלך המאה ה-1 לפנה"ס נכבש האזור על ידי צבא הרפובליקה הרומית ובהמשך נבנתה במקום מצודה אשר הוחרבה במהלך המאה ה-5 על ידי ההונים.
במהלך המאה ה-6 היגרו למקום שבטים סלאבים אשר הקימו כפר בשם וראטיצה בסמוך לחורבות המצודה הרומית.
בתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה בוצר היישוב.
בראשית התקופה העות'מאנית נבנתה במקום מצודה חדשה ובהמשך התרחב הכפר לכלל עיירה שוקקת, אשר שימשה כנקודת מסחר והארחה לסוחרים שחלפו בה.
לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הפכה העיר מתוקף סיכומי קונגרס ברלין, חלק מנסיכות בולגריה.
בראשית המאה ה-20 עם חיבורה של וראצה לתשתית מסילות הברזל הבולגרית חל פיתוח כלכלי מואץ בעיר ובכלל זה התפתחות תעשיית יין.
בעיר קיימת תעשיית טקסטיל, מתכת, כימיקלים, חומרי בניין, רהיטים.
כמו כן תעשיית מזון בתחום הבשר והחלב וכן מספר מאפיות ויקבים.
העיר מצויה בתנופת בנייה בעיקר למטרות נדל"ן מניב באפיק המשרדים והקמעונאות.
שיעור האבטלה בווראצה נמוך מהארצי ועומד על 6.5%.
וראצה סמוכה לעורקי התחבורה מספר 4 ו-7 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים.
וראצה מקושרת לתשתית מסילות הברזל הבולגרית שעתידה בעשור השני של המאה ה-21 לעבור שדרוג והרחבה.
אוכלוסיית העיר נמצאת במגמת קיטון בשל שיעור תמותה הגבוה משיעור הילודה וכן בשל הגירה שלילית.
מבחינת התמהיל המגדרי של האוכלוסייה עולה, כי 51% הן נשים ו-49% הם גברים.
הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 11.1oc וערכי הקיצון הממוצעים נעים ממינוס 1.1oc בינואר ועד 22.1oc באוגוסט.
כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 771 מילימטרים והחודש הגשום בשנה הוא מאי בו יורדים 102 מילימטרים של גשם.
תיעוד לקהילה יהודית בעיר קיים מהמחצית השנייה של המאה ה-19 ועם סיום המלחמה העות'מאנית רוסית נמנו בווראצה 200 יהודים.
לאחר המלחמה אירעו בעיר אירועים אנטישמיים רבים ובכלל זה עלילות דם ומעצרים של בני הקהילה, שהביאו לאחוז הגירה גבוה של בני הקהילה מהעיר.
ב-1900 מנתה הקהילה כ-100 נפשות ולא נכללה ברשימת 34 הקהילות המאורגנות בבולגריה.