tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כתוצאה מכך, ציפיות רציונליות לא שונות סיסטמטית או צפויות יותר מתוצאות שיווי משקל.
כלומר, ניתן להניח שאנשים שלא עושים טעויות סיסטמטיות כשהם מנבאים את העתיד, וחורגים מניבוי מושלם הם אקראיים.
במודל כלכלי, הוא מעוצב בצורה אופיינית על ידי הנחה ששלב הציפיות של המשתנים שווה לערך שנובא על ידי המודל, בתוספת טעות רנדומלית שמייצגת את הטעויות ואת הבלתי ידוע.
לדוגמה, נניח שהערך P הוא מחיר שיווי משקל בשוק פשוט, המונע מהיצע וביקוש.
התאוריה של ציפיות רציונליות אומרת שהמחיר הממשי אך ורק יסטה מהציפייה אם יש "מידע מזעזע" שנגרם על ידי מידע לא צפוי בזמן שהציפיות נוצרו.
במילים אחרות, מה שהיה ההימור למחיר הממשי שווה לציפייה הרציונלית שלו:
כש-*P הוא ציפייה רציונלית ו-e הוא אזור טעות רנדומלי, שמצופה שיהיה אפס, והוא החלק העצמאי של *P.
תאוריות הציפיות הרציונליות פותחו כדי להגיב על הסדקים הנראים לעין שהתבססו על "ציפיות מסתגלות".
תחת ציפיות מסתגלות, ערכם של ציפיות עתידיות של ערכים כלכליים מבוססים על ערכי עבר.
לדוגמה, אנשים עלולים לנבא אינפלציה עתידית על ידי צפייה באינפלציה שקרתה בשנה האחרונה ובשנים קודמות.
תחת ציפיות מסתגלות, אם הכלכלה סובלת בקביעות מעלייה באינפלציה (ייתכן אף בגלל מדיניות הממשלה), אנשים יניחו, בלי אומדן אמיתי, שאינפלציה תהיה תמיד.
זוהי הסתכלות לא ריאליסטית - בוודאי אנשים רציונליים עלולים במוקדם או במאוחר להבין את המגמה ולקחת אותה בחשבון כדי ליצור את הציפיות שלהם.
כמו כן, מודלים של ציפיות מסתגלות אף פעם לא מגיעים לשיווי משקל, במקום רק לזוז בצורה אסימפטוטית.
ההיפותזה של ציפיות רציונליות פותרת ביקורת זאת על ידי הנחה כי אינדיבידואלים ייקחו את כל המידע בחשבון כשהם יוצרים ציפיות.
אף על פי שציפיות עלולות לצאת לא נכון, הן לא תסטנה סיסטמטית מכל הערכים המצופים.
משתמשים בהיפותיזה של הציפיות הרציונליות כדי לתמוך במסקנות הנחשבות קיצוניות לגבי עריכת מדיניות כלכלית.
לדוגמה, מדיניות הצעות לא אפקטיביות (תאוריה שהמציאו תומאס סארג'נט וניל וולאס בשנת 1976).
אם השלטון מנסה להפחית את האבטלה באמצעות מדיניות כספית מתפתחת, פקידים יצפו מראש את האפקטים של שינוי המדיניות ויעלו את ציפיות האינפלציה בהתאם.
לאחר מכן הם ינסו לבטל את האפקט המתפתח שיגדיל את אספקת הכסף.
כל מה שהשלטון יכול לעשות זה להעלות את שער האינפלציה, מה שהעובדים לא יכולים לעשות, וזוהי תוצאה קלאסית-חדשה מפורשת.
במהלך שנות השבעים, ציפיות רציונליות הופיעו כדי להיווצר מתאוריות מקרו-כלכליות קודמות ומיושנות, אשר הגיעו לשיאן עם "ביקורת לוקאס".
בכל אופן, תאוריית ציפיות רציונליות אומצה במשך המקרו-כלכלה המודרנית כעיצוב הנחה הודות לעבודה של קייניסנים חדשים כגון סטנלי פישר.
תאוריית הציפיות הרציונליות היא הבסיס להנחת השוק היעיל ולתאוריית השוק היעיל.
אם מחיר של נייר ערך לא משקף את כל המידע על כך, אזי יוצא "הזדמנות רווח בלתי מנוצלת": מישהו יכול לקנות (או למכור) את נייר הערך כדי ליצור רווח, וכך להניע את המחיר להגיע ל-"שיווי משקל".
בגרסאות החזקות של תאוריות אלה, היכן שכל הזדמנות לרווח נוצלה, כל המחירים בשווקים הכלכליים נכונים ומשקפים שוק פנדמנטלי (בסיסי), כמו זרם עתידי של רווחים ודיבידנדים.
כל משקיע כלכלי הוא טוב כמו כולם, כאשר מחיר נייר ערך משקף את כל המידע אודות הערך המהותי שלו.
ההיפותזה לעיתים סופגת ביקורת, יש הטוענים שזהו מודל לא מציאותי של הציפיות שנוצרות.
סיבה ראשונה, ציפיות רציונליות אמיתיות לוקחות בדרך כלל בחשבון את העובדה שמידע על העתיד הוא יקר.
ה-"תחזית האופטימית" יכולה להיות הטובה ביותר לא בגלל היותה מדויקת, אלא בגלל היותה יקרה מדי להגשמה אפילו אם היא הכי קרובה לדיוק.
על פי זה, העתיד לא יכול להינבא, ולכן כל ציפייה יכולה להיות רציונלית.
כמו כן, המודלים של מות' ושל לוקאס (והגרסה החזקה ביותר של השערת השווקים היעילים) מניחים שבכל זמן נתון, יש לשוק כלכלי או לכלכלה רק "שיווי משקל" אחד (שנקבע כבר מראש), כך שאנשים יוצרים את הציפיות שלהם סביב שיווי המשקל הזה.
המתמטיקה של מות' (הרשומה מעלה) מניחה ש *P ייחודי.
לוקאס הניח ששיווי משקל מתאים עצמו לרמת תעסוקה מלאה בצורה ייחודית (תפוקה פוטנציאלית), כלומר מתאים עצמו לדירוג האינפלציה של האבטלה הלא מואצת (NAIRU) או לדירוג האבטלה הטבעי.
אם יש יותר משיווי משקל אחד אפשרי בזמן כלשהו אזי עוד משמעויות מעניינות של תאוריות של ציפיות רציונליות לא מיוחלות.
למעשה, ציפיות עשויות לקבוע את טבעו של שיווי המשקל שיושג, ויניעו אחורה את הקו של הסיבות עליהן הונחו תאוריות של ציפיות רציונליות.
בעיה נוספת קשורה ליישום היפותזת הציפיות הרציונליות ולהופכה להתנהגות המונית.
ידוע לכל כי הנחות לגבי התנהגות אישית לא הופכות להתנהגות המונית.
כך ניתן להגיד על הנחות רציונליות: גם אם כל האינדיבידואלים יש ציפיות רציונליות, אפילו התומכים מתארים התנהגות זאת שהיא רק נראית המונית, אבל אין לה דבר לציפיות רציונליות.
מכאן, היפותזת הציפיות הרציונליות, שמתאימה למספר אינדיבידואלים, היא לא רלוונטית לאלה אשר נמנעים מציפיות רציונליות בשלב הקטן וחסרים, בחוש זה, את בסיסה של המיקרו-כלכלה.
במקרים רבים, אנשים עובדים ואנשי עסקים לא יכולים לפעול על פי הציפיות שלהם בעתיד.
לדוגמה, יכול להיות להם מחסור ביכולת מיקוח להעלות משכורות קטנות או ערך נומינלי.
לחלופין משכורות או ערכים לעיתים נקבעו בעבר על ידי חוזים שקשה מאוד לפתוח אותם.
זה אומר שגם אם יש להם ציפיות רציונליות, משכורות וערכים נקבעים כל עוד לבן אדם יש ציפיות מסתגלות, ואט אט הן מסתגלות לתנאים הכלכליים.
שינויים אלה מניעים את ההתנהגות הכלכלית, כך שאלה עם ציפיות רציונליות שיכולים לשנות את המחירים שלהם ללא עלות בצורה רציונלית מצפה שהפעולות הכלכליות יעקבו אחר ציפיות מסתגלות וכך במידה רבה יאמצו את הציפיות המסתגלות עצמם.
ציצאמוּרי (בגאורגית: წიწამური) הוא כפר קטן מחוץ למצחתה גאורגיה.
המקום התפרסם בשל העובדה כי, בשנת 1907, נרצח בה בהתנקשות הסופר והמשורר הגאורגי הנודע, איליה צ'בצ'בדזה.
ליד ציצאמורי, המזוהה עם סאוסמורה (Seusamora) על פי סטראבון, נמצאים שרידי אקרופוליס מתקופת איבריה העתיקה ונתגלתה בשנת 1953 על ידי הארכאולוג אנדריה אפאכידזה.
שרידי האקרופוליס מזוהים "זדן-ציחה" (ზადენციხე) כלומר "מצודת זדאני", המופיעה ברשומות הגאורגיות של ימי הביניים.
המצודה והמקדש הפגני שכנראה היה בו, ניתן היה לצפייה מהר זדאזני (זדאזני עילית), במקום בו נבנה מאוחר יותר מנזר נוצרי.
נקרופוליס שנבנה בין המאה ה-1 לפנה"ס למאה ה-2 נתגלה בשנות ה-80 של המאה ה-20; בין הממצאים היו גם את שפיכה מברונזה מתקופת רומא העתיקה וכד יין מקדרות יוון העתיקה.
ציפיטפוט היא תוכנית טלוויזיה לילדים בהנחייתה של ציפי שביט, ששודרה ב-1979 בטלוויזיה החינוכית.
שמה של התוכנית הוא הלחם של שם המנחה, ציפי, עם המילה "פטפוט", המעידה על נטייתה לפטפטנות.
התוכנית כללה קטעי שירה ומשחק של שביט, המגלמת בדרך כלל ילדה פטפטנית, ולעיתים דמויות אחרות.
התוכנית כללה גם פינות קבועות.
בפינה "סיפורימפו" סיפר ינשוף סיפורים שהוצג על ידי בובות.
פינה נוספת הייתה "החבורה העליזה", סדרת אנימציה אמריקאית קצרה.
את שיר הפתיחה של התוכנית כתב יורם טהרלב והלחין רוני וייס.
ציפי (ציפורה) רייבנבך היא במאית, מפיקה ותסריטאית של סרטים, בעיקר תיעודיים.
סרטיה עוסקים בעיקר בנושאים כאובים בחברה הישראלית: שואה ושכול.
כלת פרס שר החינוך והתרבות לבמאים ותסריטאים בתחום הקולנוע לשנת 1996. סרטה ה"בחירה והגורל" נחשב לאחד הסרטים התיעודיים המעוטרים ביותר של יוצר ישראלי, בין הפרסים הבולטים שבהם זכה: יאמאגטה ביפן, שני פרסים בפסטיבל הבינלאומי לקולנוע דוקומנטרי באמסטרדם ופרס בפסטיבל בינלאומי בפריז.
ציפי נולדה בפולין ועלתה ארצה בשנת 1950 עם הוריה ונקלטה בעיר לוד.
בין השנים 1966 ל-1969 למדה לתואר B.Sc במתמטיקה שימושית ופיזיקה באוניברסיטת תל אביב.
במלחמת יום הכיפורים התאלמנה רייבנבך מבעלה הראשון יצחק, מהנדס כימיה בוגר הטכניון, מ"פ שריון שנפל בקרב על ציר הנפט ברמת הגולן.
בשנת 1976 החלה בלימודי קולנוע באוניברסיטת תל אביב אותם סיימה בשנת 1980. ב-1981 למדה מנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב.
ב-2006 חייתה בברלין במסגרת מלגת התפנות ליוצרים בקולנוע של קרן DAAD.
אם לשלושה ילדים וסבתא ל-10 נכדים.
1978 - "קולבים", סרט עלילתי, סיפור רקע על מלחמת ששת הימים, בן 15 דקות.
1981 - "אלמנה+", סרט תיעודי, חשיפה של חמש נשים, כולן אלמנות מלחמת יום כיפור, אמהות לילדים, בנות 30. הבמאית היא אחת מהן.
סרט על התמודדות עם הזיכרון והכאב, עם היום יום בצל השכול והחברה הישראלית.
1993 - "הבחירה והגורל", סרט תיעודי העוקב אחר חייהם של הוריה של רייבנבך, ניצולי שואה.
הסרט מציג את עקבות ההיסטוריה, שגם בתוך מעטה של שתיקה מסרבת להישכח.
אחד הסרטים הדוקומנטריים המעוטרים ביותר שנעשו על ידי יוצר ישראלי.
הפרס הגדול, פרס רוברט ופרנסיס פלהרטי, פסטיבל יאמאגטה, יפן 1995.
פרס בתחרות "רוח החופש" - פסטיבל הקולנוע ירושלים 1993.
פרס הסרט הייחודי (פרס חבר השופטים), פסטיבל ניון 1993.
פרס איגוד היוצרים במולטימדיה (SCAM), פסטיבל סינמה דו ריאל, 1994.
פרס איגוד העיתונאית לסרט הדוקומנטרי הארוך, פסטיבל קרטיי 1994.
פרס הקהל, פסטיבל אמסטרדם, 1994.
הפרס המיוחד של חבר השופטים, פסטיבל אמסטרדם, 1994.
"Top Ten" פסטיבל אמסטרדם, 1996
פרס הסרט הטוב ביותר, פסטיבל נואורו, סרדיניה 2002.
השתתף במסגרת ה"פורום", פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, 1994.
כמו כן השתתף בפסטיבל מינכן, לונדון, ליסבון ומוסקבה שאינם תחרותיים.
1998 - "שלוש אחיות", סרט תיעודי העוקב אחר חייהן של אמא של רייבנבך, פרומה שמתאמצת לכתוב את זכרונותיה, ואחיותיה: אסתר הצעירה (70) שעדיין מחפשת את נעוריה ("החיים חלפו ולא הספקתי שום דבר") וקרולה, האחות הבכורה שעדיין שותקת.
הן מתמודדות עם חוסר האונים והזעם של הזקנה, הפחד מהמוות ותחושה של החמצה.
ברקע, לא מרפה, הטראומה של השואה.
"הסרט הטוב ביותר ברספציה של השואה", המוזיאון להיסטוריה גרמנית בברלין 2004
פרס קרן תרבות חיפה לעבודה בתהליך 1997.
פרס הצילום, פסטיבל דוקאביב 1999.
השתתף בפסטיבלים: ברלין 1998, סינמה דו ריאל (פריז) 1998, פסטיבל ירושלים, 1998, פסטיבל דורטמונד 1998, פסטיבל סן פרנסיסקו, 1999.
2003 - "עיר ללא רחמים" - סרט דוקומנטרי, הסרט עוסק במחוזות ילדותה של רייבנבך בעיר לוד.
מתעד היסטוריה של 5000 שנה המצויה בעיר אך מכוסה בבתים הרוסים וזבל.
העיר האלימה, העוינת ובעלת המציאות ההזויה הפכה מטפורה למתרחש במדינה.
הסרט השתתף בפסטיבל ברלין 2003, טורונטו 2003, דוק-אביב 2003 ופסטיבל ברצלונה 2004.
ציפורה אפרת (27 בספטמבר 1914 - 3 במאי 2012) הייתה חברת השומר הצעיר בקן וילנה וחברת ההנהגה הראשית, לאחר עלייתה לארץ ישראל הייתה ממעצבי מערכת החינוך במוסד החינוכי הרי אפרים.
אפרת נולדה בווילנה לרבקה וניסן וולק.
ב-1923 בהיותה בת תשע, הצטרפה לקן השומר הצעיר ובגיל 15 נהפכה מדריכה ולאחר מכן ראש גדוד.
בין חניכיה היו אבא קובנר.
בשנת 1931 הייתה ראש קן וילנה, שאז מנה 1,200 חניכים.
באותה שנה גם סיימה את לימודיה בגימנסיית תרבות.
כהכנה לחיים בארץ ישראל, השתלמה בצבעות.
אביה רצה שתמשיך בלימודים גבוהים, ואף גרם לבית ספר לרפואה בבריסל לקבל אותה כסטודנטית, אך ציפקה לא הייתה מוכנה לעזוב את התנועה.
באמצע שנת 1933 יצאה להכשרה, שם גייסו אותה בשנת 1934 להנהגה הראשית בוורשה.
ב-27 בספטמבר 1936, יום הולדתה ה-22, הגיעה ציפקה עם בן זוגה אהרן אפרת לארץ ישראל, לקיבוץ "אמריקה בניר" חדרה, שהיה אחר כך לקיבוץ עין השופט.
משפחתה של ציפקה נרצחה בפונאר.
ב-1943 התגייסה לטפל בילדי טהראן ודאגה לחלקם בין הקיבוצים.
בין 1944 ל-1947 הייתה מחנכת של חברת הנוער הישראלית הראשונה - נערים שהתגייסו לפלמ"ח, לחמו במלחמת העצמאות ולימים הקימו את קיבוץ הראל.
ב-1951 לאחר השתלמות של שנתיים בסמינר הקיבוצים בתל אביב החלה ציפקה את תפקידה בחינוך והוראה במוסד החינוכי הרי אפרים, תפקיד שהמשיכה בו עשרות שנים.
חברת הנעורים - אתגר ומציאות, 1981
ואוסיף ללכת, 1990 - ספר לזכרו של בעלה
מדורות - השוה"צ בווילנה ובגליל - ספר בו השתתפה כעורכת
לריב אפשר רק בשניים, 1998 - חוברת
ציפורה (ציפי) לוין-רפאלי (נולדה ב-7 במרץ 1955) היא דוגמנית עבר ואשת חברה ישראלית, אמם של הדוגמנים בר ואון רפאלי והסוכנת האישית שלהם.
ציפורה לוין נולדה וגדלה בתל אביב, בתם של זוג ניצולי השואה פנינה (לבית דרבסקי - ילידת פולין, 1930) ובנימין לוין (יליד ליטא, 1924).
אמה איבדה את כל בני משפחתה בשואה, מלבד אחותה, ועבדה במחלקת הנשים של חנות הביגוד "מצקין".
אחותה הייתה זהבית שהייתה נשואה לאיש העסקים דני חסידוף.
לוין בוגרת תיכון עירוני י"א בתל אביב.
את הקריירה שלה החלה בגיל 12 כאשר מילאה לסירוגין עם שלוש בנות אחרות תפקיד של ילדה בת 12 בהצגה "בודדה באפלה" בתיאטרון השדרה של מנחם גולן לצד דינה דורון וחנן גולדבלט.
בגיל 12 וחצי זכתה בתואר סגנית ראשונה תחרות "מלכת המים", והחלה לעבוד כדוגמנית בבית ספר לצילום.
כאשר הייתה בת 12 וחצי קישר אותה פופיק ארנון, שהכיר אותה מאחת ההצגות שלה, עם אריק איינשטיין, וזה ביקש ממנה שתשתתף בקליפ הראשון שצולם לטלוויזיה הישראלית, ואחד הקליפים הראשונים שאיינשטיין צילם, "הימים הארוכים העצובים".
לאחר צילום הקליפ התפתחה ידידות ביניהם, ולוין המשיכה לככב בקליפים ובתוכניות לול המפורסמות.
בעיתונות נטען שאליה מתייחס השיר על הנערה בדרך לגימנסיה, טענה שהוכחשה על ידי רוטבליט.
בשנת 1970 שיחקה בתפקיד קטן בסרט "התרוממות".
בשנת 1971 שיחקה בתפקיד משני את דניאלה, חברתו של יהודה בארקן, בסרטו של מנחם גולן "כץ וקרסו", אחד הסרטים הנצפים ביותר בתולדות הקולנוע הישראלי.
השתתפה בתפקיד אורח בסדרה המיתולוגית "חדווה ושלומיק", שהייתה אחת הסדרות העלילתיות הראשונות שהופקו בישראל, ושודרה בערוץ הראשון באביב 1971.
לוין דגמנה למספר חברות אופנה ונודעה כאחת מנערות הזוהר הבולטות של ישראל, יש האומרים המפורסמת ביותר באותה תקופה, שכיכבה על שערי מגזינים ובמדורי הרכילות.
כדוגמנית היא עבדה צמוד לגדולי המעצבים והיוצרים באותה תקופה.
השתתפה בקמפיינים וקטלוגים רבים ביניהם, של חברת תדיראן, הייתה הפנים של מוצרי קוסמטיקה של מעצבת האופנה האנגליה הנודעת מרי קוואנט, גוטקס, גרבי סברינה, דוגמנית של מוצרי שיער, תיקים, תכשיטים ועוד.
רפאלי כיכבה בקמפיינים ופרסומות, והייתה מהדוגמניות העסוקות בשנות ה-70 ותחילת ה-80 בישראל, ואף זכתה לכינוי "פארה פוסט הישראלית".
היו שהתייחסו אליה כאל דוגמנית-על ישראלית.
בשנת 1984 היא תוארה בעיתון כ"לשעבר דוגמנית והיום שותפה בבוטיק של הספר גילי גמליאלי".
בשנת 1988 הופיעה בתה בר, בת השנתיים וחצי בפרסומת לסינרים.
לוין נענתה בשנת 1993 לבקשת אריק איינשטיין, איתו הייתה בקשרי ידידות, שבתה בר תצטלם בגיל 8 לסרט "כמו גדולים 2".
בהמשך היא עודדה את בר מגיל 15 ללכת בעקבותיה בתחום הדוגמנות.
כיום היא משמשת כסוכנת וכמנהלת האישית של בתה.
היא נודעת במעורבותה הרבה בקריירה שלה וכמי שבנתה את המותג "בר רפאלי".
לוין מנהלת גם את קריירת הדוגמנות של בנה און רפאלי.
החל מנובמבר 2017 ועד מאי 2018 השתתפה כאחת מתשע החברות הקבועות בפאנל של תוכנית הטלוויזיה היומית "אקטואליוֹת", ששודרה ברשת 13 בשעות הצהריים, עם שרון כידון, שהתבססה על התוכנית "The View" של רשת ABC.
בכל יום שלוש מתוך חברות הפאנל השתתפו בתוכנית.
חברות נוספות בפאנל הן אוולין הגואל, מעיין אדם, מוריה קור, מרגלית צנעני ודנה ספקטור.
בהמשך זכתה לחיקוי בתוכנית "ארץ נהדרת".
בדצמבר 2015 נחקרו בר רפאלי וציפי לוין ברשות המיסים, בחשד שבר רפאלי קיבלה הנחות סלב ניכרות ולא שילמה מס עליהן, ובחשד שהציגה מצג שווא כאילו מרכז חייה אינו בישראל, מתוך מטרה לחמוק מתשלום מס הכנסה על עבודות בחו"ל.
בהסדר טיעון עם הפרקליטות ביוני 2020, הוסכם שציפי רפאלי תיכנס לכלא ל-16 חודשים ובר רפאלי תרצה תשעה חודשי עבודות שירות, ועל כל אחת מהן יוטל קנס של 2.5 מיליון ש"ח.
ב-13 בספטמבר 2020 אישר בית המשפט את הסדר הטיעון ושמונה ימים לאחר מכן החלה לרצות את עונשה בבית הסוהר נווה תרצה.
בתקופת מאסרה שימשה עוזרת הוראה לאסירות שלא השלימו השכלה תיכונית.
לאחר קיצור מאסרה השתחררה ב-24 במאי 2021.
בתקופת מאסרה חלתה רפאלי בנגיף הקורונה, ורופאה האישי טען שבגלל מחלת הלב שלה, נשקפה סכנה לחייה.
ב-1973 בגיל 18 נישאה לאיש העסקים שוקי בן פורת.
לאחר שלוש שנים נולד בנם הבכור, ניל בן פורת, ועברה להתגורר בלונדון.
לאחר גירושיה, חזרה לישראל, והחלה לעבוד בבוטיק ובמסעדה.
ב-1984 נישאה בשנית, לרפי רפאלי, בן מושב עולש ובעל חוות סוסים.
להם נולדו שלושה ילדים: הדוגמנית בר רפאלי, דור רפאלי ממפתחי אפליקציית בליינדספוט, והשחקן און רפאלי.
מתגוררת עם משפחתה בהוד השרון.
ציפרופלוקסצין היא אנטיביוטיקה רחבת טווח ממשפחת הקווינולונים שנמצאת בשימוש נגד מספר זיהומים חיידקיים.
טווח הפעילות שלה כולל את רוב הזנים של חיידקים פתוגניים האחראים לזיהומים במערכת הנשימה, מערכת השתן, מערכת העיכול, זיהומים בטניים, וכן אלח דם, בהם חיידקים גראם-חיוביים וגראם-שליליים.
ציפרופלוקסצין משמשת לבדה או בשילוב עם תרופות אנטי-בקטריאליות אחרות לטיפול של זיהומים בהם הפתוגן לא זוהה, בהם זיהומים בדרכי השתן וזיהומי בטן.
זאת בנוסף לשימושה עבור זיהומים הנגרמים בידי פתוגנים ספציפיים הידועים כרגישים לה.
ציפרופלוקסצין נכנסה לשימוש קליני בשנות ה-80 המאוחרות, וכיום היא הנפוצה ביותר מהדור השני של משפחת הקווינולונים.
עם זאת, לתרופה יש תופעות לוואי לא צפויות ואף מסוכנות כמו דלקת גידים, נזק עצבי ואף מקרה מתועד אחד של חוסר שינה קטלני.
מסיבה זאת היא אינה מועדפת כיום כטיפול אנטיביוטי.
ציפייה היא רגש המקושר לתחושות עונג, התלהבות ולעיתים גם חרדה בנוגע למאורע טוב הצפוי להתרחש בעתיד.
הציפייה היא חלק מתחושת התקווה להתגשמות של התרחשות רצויה כלשהי.
כאשר הגמול המצופה אינו מתממש מתחילה להתרחש דעיכה.
תאוריית הציפיות היא תאוריה שפותחה על ידי ויקטור ורום על מנת לתאר הנעה לעבודה, לפיה האדם הוא רציונלי, ופונקציונליסטי.
מכאן שמטרותיו הן אך ורק רווח אישי, שאותו יקבל בתמורה למעשיו, ואין הוא מעוניין בתוצאות הישירות של המעשה.
התאוריה מסבירה את ההנעה כנובעת מתהליך שבו העובד בוחן באופן סובייקטיבי את הסיכויים הקשורים בהצלחה במשימה והתוצאה הצפויה מכך.
בהקשר זה ציפייה מוגדרת כהסתברות הסובייקטיבית שלפיה מאמץ יביא לרמת ביצוע גבוהה.
לדוגמה, עובד יכול לצפות שאם ישקיע מאמץ בעבודתו, תגדל רמת התפוקה שלו.
מידת הסבירות שאכן נקבל את אותם תגמולים שיש להם ערך בעינינו בעקבות ההשקעה שהשקענו.
כלומר, באיזה מידה אני מעריך שבעקבות מאמצים שאני משקיע מחכה לי "הגזר" המיוחל, כמו במקרה של איש מכירות, שמצפה שאם נפח המכירות יגדל הוא יזכה לבונוס הולם.
תאוריית הציפיות היא תאוריה שפותחה על ידי ויקטור ורום ב-1964 על מנת לתאר את ההנעה לעבודה.
תאוריה זו מניחה כי האדם רציונלי, ופונקציונליסטי, כלומר – שמטרותיו הן אך ורק רווח אישי, שאותו יקבל בתמורה למעשיו, ואין הוא מעוניין בתוצאות הישירות של המעשה.
נבואה המגשימה את עצמה היא מצב שבו ציפייה או חיזוי משפיעים על התנהגות האדם וגורמים באופן עקיף להתממשותם.
לתופעה מגוון פנים, הידועה בהן היא "אפקט פיגמליון" או "אפקט רוזנטל" (על שם החוקר).
שמה הנפוץ, אפקט ציפיית המורה (teacher-expectancy effect).
עוד תופעות הן אפקט ההילה (halo effect), אפקט הגולם ואפקט גלתיאה (Galatea effect).
הציפייה החברתית מתבססת על הנורמה המקובלת בחברה מסוימת, שהיא האופן ההתנהגויות המצופה מקבוצות ויחידים בחברה מסוימת, הנתפש כראוי ומקובל על פי הערכים של אותה התרבות.
למשל, הכוונה במסירת מתנה היא להעניקה בחינם, אך כי עשויה להיות ציפייה חברתית להדדיות, או לקבלת תמורה במונחי יוקרה או כוח.
כלומר, במקרים רבים נתינת המתנה מעוררת בנותן ציפייה לתמורה כלשהי.
סיטואצית סלפסטיק מוכרת היא החלקה על קליפת בננה.
ציצוב (בפולנית: Cyców) הוא כפר במחוז לנצ'נה שבפרובינציית לובלין בפולין, כ-19 ק"מ מזרחית ללנצ'נה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
הכפר ציצוב, השוכן בסמוך לאחד מיובליו של נהר וייפז', נזכר מהמאה ה-15, עת הייתה בנויה בו כנסייה אורתודוקסית.
במשך השנים היה הכפר בבעלות משפחות אצולה פולניות.
בשנת 1921 נמנו בכפר 181 יהודים, קרוב לרבע מתושביו, ואלו השתייכו בחלקם לאגודת ישראל ובחלקם לתנועת המזרחי.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו לכפר פליטים יהודים מיישובי הסביבה, ומספר היהודים במקום הגיע ל-465. עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים גייסו אלו את יהודיו לעבודות כפייה.
ביוני 1942 שילחו הגרמנים את כל יהודי היישוב למחנה ההשמדה סוביבור, תוך רצח המסתתרים במקום.
איכר פולני מהכפר הסמוך פלוצ'ין, אשר התגלה מסתיר יהודים בביתו, הוצא להורג בידי הגרמנים.
ציצניתיים (שם מדעי: Bombycillidae) היא משפחה קטנה של ציפורי שיר בה סוג יחיד - ציצנית (Bombycilla) הכולל שלושה מינים.
לציפורים קטנות אלה יש ציצה מאחורי ראשן שהעניקה להן את שמן והן מתאפיינות בראש וצוואר ורדרדים, גוף אפרפר, כנפיים עם קצוות שחורים וצהובים, מקור גדול ועיניים אדמדמות המעוטרות בפסים שחורים לאורך הראש.
הן ניזונות בעיקר מפירות, ניצנים, גרגירים קטנים וחרקים ומבלות את מרבית השנה ביערות של חצי הכדור הצפוני.
הציצניות נחבאות בין העלים והן אינן נודדות למרחקים גדולים.
הן נפוצות באירופה, אסיה ואמריקה הצפונית, המרכזית וקצהו הצפוני של אמריקה הדרומית.
בישראל מצוי המין ציצנית ססגונית (Bomycilla garrulus).
ציקדה-מחזורית (שם מדעי: Magicicada) היא סוג בתת-הסדרה ציקדות הכולל שבעה מינים החיים במזרח אמריקה הצפונית.
המינים בסוג זה ידועים במחזור חייהם הארוך, בין 13 ל-17 שנים, ובכך שכל הפרטים ממין מסוים החיים בתא שטח מסוים מגיעים לבגרות באותו זמן ובמספרים עצומים לקראת סוף מחזור חייהם, כלומר פעם ב-17 או 13 שנה.
מחזוריות זו קנתה לסוג את השם ציקדה מחזורית.
הציקדות מבלות את רוב חייהן הארוכים כנימפות החיות מתחת לאדמה וניזונות מנוזלי העצה של עצי יער נשירים.
לקראת האביב הן מגיחות מתחת לאדמה ומנשילות כדי להפוך לציקדות בוגרות למספר שבועות.
בתקופת הבגרות מתכנסים הזכרים בקבוצות על ענפי העצים ומושכים אליהם נקבות באמצעות צרצורם החזק, והנקבות המופרות מטילות את ביצהן בגזעי ושורשי עצים.
כחודשיים אחרי הגחת הבוגר הראשון כל הבוגרים מתים ונעלמים, ולא יגיחו בוגרים חדשים עד שהביצים שהוטלו יהפכו לבוגרים, בדיוק 13 או 17 שנים (בהתאם למין) אחרי מות הדור הקודם.
כיום ישנם חמישה עשר מחזורים שונים בארצות הברית, שנים עשר מתוכם מחזורים של שבע עשרה שנים ושלושה מחזורים של שלוש עשרה שנים.
משום שהציקדות פגיעות בשלב הבוגר יותר מאשר בשלב הזחל, חוקרים מניחים שמחזור החיים הארוך והסנכרוני שלהן התפתח כשיטת התגוננות מטורפים הנקראת "השבעת טורף".
מכיוון שהציקדות מגיעות לבגרות לתקופה קצרה ובמספרים עצומים, לעיתים מעל מיליון פרטים בטווח של פחות מארבע מאות מטרים רבועים, טורפים פוטנציאלים מגיעים לשובע הרבה לפני שהם טרפו אפילו אחוז קטן מהציקדות הבוגרות, דבר המאפשר לרוב הציקדות להזדווג ולהטיל ביצים.
הסיבה לדעת חוקרים לכך שמחזורים אלו ארוכים כל כך ובעלי מספר ראשוני של שנים היא שכך נמנע מהטורפים להסתנכרן איתם.
בשנת 2021 נערך מחקר על ציקדות מהסוג ציקדה מחזורית שבקעו ביערות הנשירים של צפון מזרח ארצות הברית.
נמצא כי מיליארדי החרקים הצפופים נטרפו על ידי 82 מיני ציפורים.
חלק מאותם מיני ציפורים ניזונים בדרך כלל מצמחים או מנבלות.
כתוצאה מההעדפה לטריפת ציקדות, נטרפו פחות זחלים אוכלי עלים בסביבה, ומספרם הוכפל.
הוכפל גם מספרם של העלים שניזוקו, ביערות ובגידולים חקלאיים.
המערכת האקולוגית השתקמה אחרי כשנה.
ישנם שבעה מינים של ציקדות מחזוריות ונהוג לחלק אותם לשלוש קבוצות, Decim, Cassini, ו-Decula.
פרט לקבוצה Decim, הקבוצות כוללות שני מינים מאוד דומים שנבדלים באורך המחזור- מין אחד במחזור של 17 שנים והשני במחזור של 13. הקבוצה השלישית (Decim) יוצאת דופן בכך שהיא כוללת שלושה מינים.
המין Neotredecim הוא מין שהתגלה לאחרונה והוא דומה מאוד למין Tredecim.
ארבה 17 השנים (M.septendicim) הוא המין הצפוני ביותר בסוג.
לרוב מקבצים אותו יחד עם המינים tredecim ו-neotredecim בגלל דמיונם הפיזי הרב, אך שני מינים אלו חיים במחזורים של 13 שנה.
אורכו הממוצע הוא 4 ס"מ והוא השני בגודלו.
+קבוצהמחזור של 17 שניםמחזור של 13 שניםתמונהשם מדעישמות נפוציםתמונהשם מדעישמות נפוציםDecimM.
cassiniiציקדת 17 השנים, ציקדה מחזורית ננסית.M.
ציפי (ציפורה) שוחט היא עיתונאית ישראלית.
נולדה בשטייר, שבאוסטריה לרבקה והילל טננבאום.
גדלה תחילה בשכונת כפר שלם, שבתל אביב, ואחר כך ברמת גן, בה התגוררה חלק עיקרי מחייה.
בוגרת אוניברסיטת תל אביב במגמות תיאטרון וקולנוע וטלוויזיה.
עבדה כעיתונאית בידיעות אחרונות במשך ארבע שנים.
החל מ-1990, עבדה בעיתון הארץ ככתבת התרבות בעיתון וסיקרה את שלל תחומי התרבות: מחול, אמנות פלסטית, מוזיקה, אופרה ובמיוחד תיאטרון.
הייתה מבקרת תיאטרון וכתבה תחקירים.
בשנים 1992–1993 הנחתה את תוכנית הטלוויזיה "בין הכיסאות", מגזין בנושא משפחה וחברה, בערוץ הראשון.
בשנת 1997 תבע אותה ואת העיתון פסנתרן בשם גילארד לרנר בגין הוצאת לשון הרע, על סך של 1.2 מיליון שקל.
בשלהי שנת 1995 ניהל לרנר מסע פרסום לקידום סדרת קונצרטים ופסטיבל, אותו כינה "פסטיבל הפסנתר" ואת עצמו הציג כ"נסיך הפסנתרנים".
כשבוע לפני הקונצרט הראשון נכווה בכף ידו, ונאלץ לבטל את הפסטיבל ולהשיב לרוכשי הכרטיסים את כספם.
הביטול גרר מספר כתבות לא מחמיאות בעיתונות, במסגרתן נשאלה השאלה מיהו אותו "נסיך" ולאן הוא נעלם, ביניהם כתבה של ציפי שוחט.
התביעה נדחתה וכן תביעה דומה שהגיש נגד דוד ויצטום ורשות השידור.
היא פרשה מעיתון הארץ בתום 22 שנות כתיבה בשנת 2012.
הייתה נשואה ליהודה שוחט, שהיה מורה למתמטיקה ומנהל מכללת מקס פיין, ונפטר בשנת 2010. אם לשני בנים.
בנה הצעיר הוא המלחין, המנצח והפסנתרן, גיל שוחט.
ציצנית ססגונית (שם מדעי: Bombycilla garrulus; לפי האקדמיה ללשון: ציצנית) היא ציפור קטנה ממשפחת הציצניתיים החיה באמריקה הצפונית ובצפון אסיה ואירופה.
בישראל היא מזדמנת נדירה ביותר, עד היום נרשמו שלוש תצפיות בלבד בין השנים 1967 ל-1978 בהר הנגב.
הציצנית בעלת גוף ורוד, כנפיים אפורות בחלק הקדמי ושחורות עם גוני אדום וצהוב על גבי לבן בחלק מהנוצות והזנב דומה לכנפיים.
הראש אדמדם עם מסיכה שחורה על העיניים, פס שחור לאורך הסנטר ומקור קצר שחור.
מאחורי העין נמשך פס אדום עד לאחורי הציצה שעל ראשה.
הציצנית חיה ביערות הצפוניים וכן ביערות נשירים וגם בהרים גבוהים עד לגובה קו העצים.
הציצנית ניזונה בעיקר מפירות יער קטנים כמו פטל, אוכמנית ופירות של יצהרוניים ומגוונת את הפירות ביתושים וכינים.
כשהתנאים טובים אלפי פריטים יתקבצו יחדיו.
נראה שהציצניות מתרגלות לחברת בני אדם אשר מאכילים אותן.
הציצנית יכולה להיטרף בעיקר על ידי עופות דורסים שונים כמו נץ מצוי, נץ גדול, בז נודד ועוד.
ציפורה "ציפי" שמיר (שלזינגר) (נולדה בשנת 1956), היא שחיינית עבר ישראלית, חברה בנבחרת ישראל בשחייה.
זוכת מדליית ארד מהמכביה התשיעית (1973).
היא התאמנה ביחד עם אחותה הצעירה ממנה תמי, אף שחיינית מצטיינת, בקבוצת הפועל בת ים בהדרכתם של נלו בילדרמן ודורית זלץ.
אביה, יצחק, הקים וניהל את האגודה במשך כ-7 שנים.
בתחרות שמונה האומות שנערכה ברמת גן בשנת 1971 סיימה שמיר במקום שביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:19.6 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבריכת בת גלים בחיפה באוקטובר אותה שנה היא זכתה במדליית כסף במחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:26.7 דקות, אחרי שלומית ניר מהפועל איילת השחר (1:23.9 דקות) ולפני נאוה כגן מהפועל שמיר (1:27.0 דקות).
בתחרות שמונה האומות שנערכה באדינבורו, סקוטלנד בשנת 1972 סיימה שמיר במקום שמיני במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:21.4 דקות.
בתחרויות השחייה של המכביה התשיעית שנערכו באמצע יולי 1973 זכתה שמיר במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:59.0 דקות, אחרי כרמן גודמן מדרום אפריקה (2:56.4 דקות) וונדי פסקין מארצות הברית (2:58.2 דקות) אחת משתי מדליות ארד שבהן זכו שחייניות ישראל.
נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:23.0 דקות, תוצאה זהה לזו שקבעה נאוה כגן שזכתה במדליית הארד.
שבוע לאחר מכן, בתחרות שמונה האומות שנערכה בסיון, שווייץ בסוף יולי היא סיימה במקום שביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:04.7 דקות ובמקום שמיני במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם תמר שמיר, רעיה צורף ואילת יוטבת בתוצאה של 5:09.1 דקות.
ציפרוהפטדין (שם גנרי, באנגלית Cyproheptadine) או בשמו המסחרי פריאקטין, היא תרופה ממשפחת דור ראשון של האנטי היסטמינים (אנטיהיסטמין) המשמשת בעיקר לטיפול נגד אלרגיה, אינסומיה (הפרעת שינה) ובחילות.
תרופות אלו חודרות את מחסום הדם-מוח, התרופה אינה סלקטיבית לרצפטורים להיסטמין.
היסטמין הוא חומר שמיוצר מהחומצה האמינית היסטידין שעבר דה-קרבוקסילציה על ידי האנזים היסטידין דה-קרבוקסילז ולאחר היווצרותו נאגר בגרנולות בתוך ציטוזול תאי מערכת החיסון: תאי פיתום (mast cell), באזופילים, ואיאוזונופלים המתווכים תגובה אלרגית בהינתן טריגר כגון-אלרגן, טראומה או חשיפה לטוקסינים כמו עקיצת דבורה שגורמים להפרשת ההיסטמין ושחרורו לזרם הדם.
להיסטמינים קיימים ארבעה רצפטורים על איברי המטרה H1-H4, כאשר H1 ו-H2 החשובים יותר מבחינה קלינית.
פיזור הרצפטורים בעיקר על פני-העור, ריאות, קיבה, כלי דם ומערכת העצבים הפריפרית והמרכזית.
שפעול הרצפטורים גורם לתופעות מוכרות של אלרגיה כגון: עיטוש, פריחה, דמעת וכו', ובמקרים קשים לתגובה אנפילקטית.
הפעילות האנטי-היסטמינית של התרופה מונעת את הסימפטומים הללו.
התרופה ציפרוהפטדין פועלת כמעכב של הרצפטור H1 בלבד המצוי ברקמות עור, דרכי הנשימה בריאות, אנדותל כלי הדם ומערכת העצבים המרכזית והפריפרית.
התרופה אינה משפיעה על רצפטור H2 המצוי בקיבה ואחראי על בקרת הפרשת חומצת הידרוכלורית HCL בקיבה.
H1 הוא רצפטור מסוג rhodopsin like G protein coupled receptor, שמשתייך למשפחת רצפטורים GPCR קולטן המצומד לחלבון G – שבחלק התוך תאי שלו קיים חלבון G ובעל מולקולת רודופסין בחלק החיצוני, הוא מפעיל פוספוליפז C שמפעיל העברת אותות דרך מתווך שניוני.
תרופות אנטי היסטמיניות מהדור הראשון גורמות לסדציה-ישנוניות ולכן מסוכנות במצבים כמו נהיגה, ציפרוהפטדין גורמת לסדציה קלה יותר ביחס לשאר התרופות במשפחה.
ניתנת דרך הפה כסירופ במינון 2 מ"ג \ 5 מ"ל או טבליה במינון 4 מ"ג.
התרופה מורכבת משלוש טבעות ציקלוהפטן, דומה בהרכבה לתרופות פיזוטיפן וקטוטיפן השייכות למשפחת הבנזוציקלוהפטן (תרופות נגד דיכאון טריציקליות).
התרופה בעיקר משמשת להפחתת סימפטומים אלרגניים כגון: גירוי עורי, עיטוש, דמעת עיניים, נזלת אלרגית, אורטיקריה, הורדת בצקת, אסתמה, כיווץ כלי דם.
לעיתים ניתנת כטיפול נגד סימפטומים של תגובה אלרגית חריפה בעקבות קבלת מוצרי דם שעודדו אלרגיה, זאת לאחר הגעה למצב יציב באמצעות תרופות נוספות.
בנוסף לכך, משמש כאנטידוט (טיפול נוגד הרעלה) ל-serotonin syndrome המתבטאת בשלשול, ירידה בלחץ דם, חום גוף גבוהה, רעד ואישונים מורחבים.
נעשה שימוש בתרופה גם בתיסמונת קושינג (קורטיקוקורטיזול מוגבר), מקל על כאבי ראש מסוגי שונים וביניהם מיגרנות ונמצא גם כמעודד תיאבון ומפחית ירידה במשקל על רקע אונקולוגי.
התרופה נמצאה גם משפרת בצורה לא רשמית לתנועות לא רצוניות כתוצאה ממתח נפשי (אקטהקציה) ולבחילות בילדים.
כמו כן מתאימה לגידולים שמפרישים היסטמין.
בשל חדירת התרופה ל-BBB התרופה גורמת למופע פסיכאטרי נוירולוגי-דיכוי מערכת העצבים המרכזית, עייפות, סדציה -קלה עד שינה עמוקה, בלבול, הפרעות בקורדינציה, אינסומיה, רעד, אופוריה, עצבנות, אי שקט, דלריום, פרכוסים, ופסיכוזה.
ביטוי ברקמת שריר-חולשת שרירים מערכת קרדיו-ווסקולארית-פלפיטציות, טכיקרדיה (קצב לב מוגבר), שינויים באק"ג (מקטע QRS מוארך) הפרעות קצב (אריתמיה, חסם הולכה), תת-ל"ד, יתר ל"ד.
מערכת העיכול-דיכוי אפיגסטרי, אנורקסיה, בחילה, הקאה, שלשול, עצירות.
מערכת ההפטית-כבדית-הפטיטיס (דלקת כבד),פגיעה בתפקודי כבד עד כדי אי ספיקת כבד, צהבת, עימדון מרה.
(דיכוי יצירת מיצי מרה) מערכת עורית-אקזמה, פריחה פפולרית, אריתמה, גירוי עורי.
מערכת תחושתית-הפרעות ראייה, טשטוש ראייה, דיפלופיה (כפל ראייה) טנטון שמיעתי, דלרת אקוטית באוזן הפנימית.
מערכת כלייתית-צריבה בשתן, קושי בהתרקונות.
מערכת הנשימה-הפרשות צמיגיות, צפצופים תופעות נוספות-ורטיגו, הזעה, צמרמורות, כאב ראש, עקרות, יובש בריריות (פה אף ולוע), דיסקנזיה, לחץ בחזה.
ציפרוהפטדין נספג היטב לאחר בליעה דרך הפה ולכן זמינות ביולוגית (bioabillity) גבוהה, כאשר הרמות הנראות בפלזמה מגיעות לשיא לאחר 1–3 שעות, זמן מחצית החיים הסופית שלו בנטילה דרך הפה היא כ-6–9 שעות, לאחר זמן זה ריכוז התרופה יורד ב-50%.
התרופה מופרשת מהגוף דרך הכליה 40%, ודרך הצואה 20%–40%.
מותרת בשימוש בהריון – קטגוריה B (כלומר מחקרים בבעלי חיים אינם מראים סיכון).
עם זאת לא ידוע האם מופרשת בחלב אם ועל כן אסורה בהנקה-ומהווה קונטרה-אינדיקציה.
רגישות יתר בעבר לתרופה, פגים וילודים, נשים מניקות, טיפול מקביל במעכבי מונואמין אוקסידאז (MAO inhibitors), גלאוקומה עם זווית צרה, כיב פפטי, היפרטרופיה (הגדלה) של הערמונית, חולים קשישים, תשושים.
במינון יתר יש לתת פחם פעיל שסופח את התרופה וכך יוצא בצואה ללא ספיגה לזרם הדם.
משמש בחתולים כממריץ תיאבון וכתוספת בטיפול באסתמה.
תופעות לוואי אפשריות כוללות התרגשות והתנהגות תוקפנית-זמן מחצית החיים של ציפרוהפטדין בחתולים הוא 12 שעות, בנוסף הוא קו שני לטיפול בהפרעות בתפקוד בלוטת יותרת המוח בסוסים.
צִיפֵרְבְּלַאט (באוקראינית: Циферблат) היא להקה אוקראינית, המורכבת משלושה חברים: הגיטריסט ולנטין לשצ'ינסקי, הסולן דנילו לשצ'ינסקי והמתופף פדיר חודקוב.
נבחרה לייצג את באירוויזיון 2025, שהתקיים בבזל שבשווייץ, עם השיר "Bird of Pray".
ציפרבלאט הוקמה ב-2015. המיני-אלבום הראשון שלה, Kinoseans, יצא בדצמבר 2017. בשנת 2019 הוציאה את הסינגל "Vnochi", אותו ביצעה במבחן בד שלה ל-X-Factor Ukraine.
בשנת 2022 פרסמה הלהקה את השיר "Zemlya".
באוקטובר נחשף כי הייתה אמורה להשתתף ב-Vidbir 2023, הקדם האוקראיני לאירוויזיון 2023, אולם לא עברה את שלב הסינון הסופי.
בנובמבר הוציאה את "Dlya choho ty pryyshla", הסינגל השני מתוך האלבום Peretvorennya.
הסינגל השלישי והאחרון, "Dysko-Fanko Terapiya", יצא לאור בפברואר 2023. האלבום המלא הועלה לשירותי הסטרימינג ב-7 באפריל.
בשנת 2024 הגיעה הלהקה למקום השני בקדם האוקראיני לאירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה, עם השיר "Place I Call Home".
ב-8 בפברואר 2025 זכתה בתחרות הקדם עם השיר "Bird of Pray", ונבחרה לייצג את באירוויזיון 2025, שייערך בבזל שבשווייץ.
באירוויזיון, לאחר שהעפילה לגמר, אוקראינה דורגה במקום ה-9 עם 218 נקודות; 60 נקודות מהשופטים, ו-158 נקודות מהקהל.
ציפרבלאט הוא שמה של רשת בתי קפה ברוסיה, שיש לה גם סניף בלונדון.
הרשת הוקמה על ידי איש העסקים איוואן מיטין.
עם השנים היא גדלה ופתחה עשרה סניפים ברחבי רוסיה, שזכו לפופולריות עצומה בשל שיטת החיוב הייחודית הנהוגה בה.
על פי השיטה, כשנכנס לקוח לבית הקפה, הוא מקבל שעון מעורר ורושם לעצמו את שעת הכניסה לסניף.
ביציאה הוא משלם על פי הזמן ששהה במקום.
בעת השהייה הוא יכול לקחת לעצמו עוגיות, פירות או ירקות, או להכין לעצמו משהו לאכול במטבח, או להכין לעצמו קפה ממכונת קפה.
על המוצרים והאוכל הוא אינו משלם.
ב-2013 חנכה הרשת סניף ראשון במערב אירופה, בלונדון.
בנוסף פתחה הרשת סניף גם במנצ'סטר.
לרשת יש גם סניפים בקייב ובחרקוב שבאוקראינה, ובליובליאנה שבסלובניה.
ציקלוטרון (Cyclotron) הוא סוג של מאיץ חלקיקים בו נעשה שימוש בשדה מגנטי על מנת לגרום לחלקיקים לנוע במסלולים מעגליים ולחזור כל פעם לאזור קטן בו הם מואצים על ידי שדה חשמלי.
הציקלוטרון הומצא בתחילת שנות ה-30 של המאה העשרים על ידי המדען האמריקני ארנסט לורנס, שקיבל על המצאתו זו את פרס נובל לפיזיקה לשנת 1939. מאז המצאתו ועד אמצע שנות ה-40 שלט הציקלוטרון בתחום המאיצים לאנרגיות גבוהות.
גם כיום, כשקיימים מאיצים חזקים בהרבה, עדיין נעשה שימוש בציקלוטרונים לצרכים מחקריים ומעשיים מסוימים, בין היתר באבחון וטיפול במחלת הסרטן.
הציקלוטרון בנוי משני חצאי גליל הנקראים "די" (בשל צורתם, המזכירה את האות האנגלית D) שמוחזקים בהפרש פוטנציאלים זה מזה, כך שביניהם נמצא אזור בו קיים שדה חשמלי אשר מאיץ חלקיקים טעונים כשהם עוברים דרכו.
בכל הציקלוטרון, כולל בחצאי הגליל, שורר שדה מגנטי אשר גורם לתנועה מעגלית של החלקיקים הטעונים, וכך הוא מחזיר אותם שוב ושוב לאזור ההאצה.
מפני שתדירות הסיבוב של חלקיק טעון בשדה מגנטי אינה משתנה עם מהירותו, ניתן להשתמש בשדה חשמלי שמתנודד באותה תדירות, כך שבכל פעם שהחלקיק יוצא מאחד מחצאי הגלילים, השדה החשמלי יהיה בכיוון שמאיץ אותו בדרכו לחצי-הגליל השני.
תנועת חלקיק טעון בשדה מגנטי אחיד
כשחלקיק טעון נע בתוך שדה מגנטי, השדה המגנטי יכול לשנות את כיוון החלקיק, אך לא את גודל מהירותו ואת האנרגיה הקינטית שלו - שינוי שדורש ביצוע עבודה על ידי כוח לאורך מסלול, דבר שלא יכול להתקיים מכיוון שהשדה המגנטי ניצב לכיוון התנועה.
כתוצאה מכך, תנועת חלקיק טעון שמושפע רק משדה מגנטי אחיד תהיה תנועה מעגלית במישור שניצב לכיוון השדה המגנטי (עם אפשרות של מהירות קבועה בכיוון השדה המגנטי, ממנה ניתן להימנע).
כש-m היא מסת החלקיק, q מטענו, B היא עוצמת השדה המגנטי, v היא מהירות החלקיק, ו-E היא האנרגיה הקינטית שלו.
מכיוון שהרדיוס פרופורציוני למהירות, זמן ההקפה אינו תלוי כלל במהירות, אלא רק בנתונים הקבועים של החלקיק והשדה, ותדירות הסיבוב היא:
כאמור, השדה המגנטי עצמו אינו משנה את מהירותו של החלקיק, אבל הוא מאפשר את חזרתו שוב ושוב לאזור בו הוא מואץ על ידי שדה חשמלי.
חלק מרכזי בעקרון פעולת הציקלוטרון יש לעובדה שתדירות הסיבוב של החלקיק בשדה המגנטי אינה תלויה באנרגיה שלו.
כך ניתן לשנות את כיוון השדה החשמלי בין שני חצאי הגלילים בתדירות ששווה לתדירות הסיבוב של החלקיק.
כך בכל מעבר בין חצי גליל אחד לשני, השדה החשמלי תמיד יאיץ את החלקיק, בין אם הוא נע מחצי הגליל הראשון לשני, או להפך.
הדבר נעשה על ידי חיבור שני חצאי הגליל לספק מתח חילופין שבכל חצי מחזור נותן מתח בין חצי הגליל ממנו החלקיק יוצא לחצי הגליל אליו הוא מגיע, ולכן החלקיק מקבל בכל מעבר תוספת אנרגיה של:
אחרי כל האצה, רדיוס הסיבוב של החלקיק גדל (אם כי לא ביחס ישר למספר המעברים, אלא רק לשורש הריבועי של מספר זה), וכאשר הוא עובר את ממדי המכשיר אז הוא נפלט החוצה.
מכאן, ומהקשר בין רדיוס מסלולו של חלקיק בשדה מגנטי לאנרגיה הקינטית שלו, אפשר לראות שהאנרגיה המקסימלית לחלקיק שניתן להפיק מציקלוטרון בעל רדיוס R ועוצמת שדה חשמלי B היא:
כלומר על מנת להגיע לאנרגיות גבוהות יש להגדיל את רדיוס הציקלוטרון, ואת עוצמת השדה המגנטי בו.
על מנת להגיע לאנרגיות הנדרשות, השדה המגנטי צריך להגיע לסדר גודל של טסלה, ותדירות הציקלוטרון לסדרי גודל של מאות מגה-הרץ.
כאשר מהירות החלקיק מתקרבת למהירות האור אז הנוסחאות המתארות את תנועת החלקיק על פי הפיזיקה הניוטונית כבר אינן מתאימות, ויש להשתמש בנוסחאות המבוססות על תורת היחסות.
המשמעות היא שבביטוי עבור תדירות התנועה בשדה המגנטי, המסה אינה מסת המנוחה m0 של החלקיק, אלא על פי עקרון שקילות המסה והאנרגיה מסת החלקיק כוללת את תרומת האנרגיה הקינטית שלו.
משתנה בכל מעבר בעקבות תוספת האנרגיה, ועלולה להוציא את סיבוב החלקיק בציקלוטרון מהסנכרון שלו עם שינוי כיוון המתח, ובכך לעצור את ההאצה.
כרגיל (כאשר רוצים לבדוק האם מהירות של גוף מתקרבת לסדרי גודל הדורשים טיפול יחסותי), דבר זה משמעותי רק כאשר האנרגיה הקינטית (חלקי c²) מתקרבת לסדרי הגודל של מסת המנוחה של החלקיק המואץ.
עבור גרעינים קלים, מסת המנוחה (בתרגום ליחידות של אנרגיה) היא בסדר גודל של אלפי MeV, לכן הציקלוטרון יכול לשמש להאצתם עד לאנרגיות של עשרות MeV.
בשביל להאיץ לאנרגיות גבוהות יותר כבר נעשה שימוש במאיצים מתוחכמים יותר, כמו הסינכרו-ציקלוטרון והסינכרוטרון, שבעת תכנונם נלקחו בחשבון אפקטים יחסותיים.
עידן הפיזיקה הגרעינית החל ב-1919, כאשר ארנסט רתרפורד הפציץ אטומי חנקן בחלקיקי אלפא שנוצרו בהתפרקות רדיואקטיבית טבעית, וכתוצאה מכך חלק מאטומי החנקן הפכו לאטומי חמצן.
אולם, במהלך שנות ה-20 לא חלה התפתחות בתחום, משום שהאנרגיה של חלקיקי האלפא הייתה מוגבלת, ומקרים אחרים לא הספיקה בשביל להתגבר על כוחות הדחיה החשמלית בין החלקיק לבין גרעיני המטרה.
לכן במקום להשתמש באנרגיה שחלקיקי האלפא מקבלים בהתפרקות הגרעינית הטבעית, קרא רתרפורד ב-1927 לאמץ גישה אחרת: הוא הציע להאיץ חלקיקים באופן מלאכותי כך שהאנרגיה שלהם תגיע לערכים של מאות אלפי ואפילו מיליוני אלקטרון וולט.
האצה על ידי הפרש מתחים יחיד לא הספיקה, שכן באותה תקופה לא ניתן היה ליצור את הפרש המתחים הדרוש לשם כך, והמדענים החלו לנסות להאיץ חלקיקים בסדרה של צעדים.
רוב הניסיונות כללו האצה בקו ישר.
ב-1929 עלה בדעתו של ארנסט לורנס להשתמש בשדה מגנטי על מנת לעקל את מסלול החלקיקים המואצים, וכך להשתמש שוב ושוב באותו הפרש מתחים, ללא צורך במכשיר גדול.
לורנס, והסטודנטים שלו ובראשם סטנלי ליווינגסטון, החלו ב-1930 בבניית המודל הראשון של הציקלוטרון, בקוטר של 4.5 אינץ'.
המודל הופעל לראשונה בהצלחה ב-2 בינואר 1931. בעזרת הפרש מתחים של 1800 וולט, הם האיצו חלקיקים טעונים לאנרגיה קינטית של 80,000 אלקטרון וולט.
ב-1932 לורנס ביקש להוציא פטנט על המצאתו, ובקשתו התקבלה אחרי שנתיים.
ב-1932 בנה לורנס ציקלוטרון בקוטר 27 אינץ' שהאיץ בתחילה חלקיקים לאנרגיות של עד 3MeV, ובשנים הבאות הגיע עד לאנרגיות של 6MeV.
באותה תקופה נבנו, בעזרתו של לורנס, ציקלוטרונים במוסדות אקדמיים נוספים בארצות הברית ובאירופה.
ב-1937 בנה לורנס ציקלוטרון בקוטר 37 אינץ', איתו הגיע להאצת חלקיקים עד אנרגיה של 8MeV, וב-1939 בנה ציקלוטרון בקוטר 60 אינץ' שהאיץ חלקיקים עד אנרגיות של 16MeV.
בגלל המגבלה שמתעוררת בשל אפקטים יחסותיים לא ניתן היה להגיע בציקלוטרון לאנרגיות גבוהות מכך, והחל מאמצע שנות ה-40 החל שימוש בסוגים מתקדמים יותר של מאיצי חלקיקים, שסימלו את המעבר מפיזיקה גרעינית לפיזיקת חלקיקים.
לעצם התהליך הייתה חשיבות רבה בחקר מבנה הגרעין, והאינטראקציות השולטות בו.
גם לתוצרים הייתה חשיבות רבה.
בדרך זו יוצרו בהתחלה איזוטופים רדיואקטיביים של אטומים ידועים, והחל השימוש בהם לצרכים שונים, בהם צרכים רפואיים.
לאחר מכן התגלו בדרך זו יסודות חדשים.
הראשון בהם היה הטכנציום, ואחר כך גם יסודות טרנס אורניים, ובראשם הפלוטוניום.
גם היום, למרות שהציקלוטרונים אינם בחזית המחקר המדעי, משתמשים בהם הן לצורך הפקת איזוטופים רדיואקטיביים (כולל לצרכים רפואיים), והן לצרכים שונים של מחקר יישומי.
יש שימוש בציקלוטרון גם בטיפולים בסרטן, הן על ידי הקרנת גידולים באלומת פרוטונים שמואצים במכשיר, והן על ידי הקרנה באלומת נייטרונים שנוצרת מפגיעה של פרוטונים או גרעיני דאוטוריום שהואצו בציקלוטרון במטרות בריליום.
בישראל קיימים כיום מספר ציקלוטרונים.
שניים מהם בבי"ח הדסה עין כרם.
המכשירים משמשים הן לצורכי יצור שוטפים והן לצורכי מחקר באוניברסיטה העברית.
מכשיר שלישי נמצא במרכז למחקר גרעיני בנחל שורק ומשמש לצורכי יצור שוטפים.
מכשיר רביעי נמצא בחברת איזוטופיה מולקולר אימג'ינג, המייצרת חומרים גרעיניים לשימושים רפואיים.
הציקלוטרון בשורק קטן יותר ולכן יכול להגיע לשטפי קרינה נמוכים יותר.
עיקר הייצור בשני המרכזים הוא של איזוטופ פלואור-18 המיועד לשימוש בבתי חולים לאבחון מחלת הסרטן בעזרת טומוגרפית PET.
במרכז בהדסה יש גם יצור שוטף של איזוטופים נוספים המיועדים לסימון של מולקולות כגון אצטט וכולין.
ציקלון הוא המונח המטאורולוגי לציון אזור מעגלי מוגדר של תנועה סיבובית סגורה, הנעה באותו כיוון עם סיבוב כדור הארץ.
הרוח הציקלונית סובבת סביב המרכז.
הסיבוב הוא נגד כיוון השעון בחצי הכדור הצפוני, ועם כיוון השעון בחצי הכדור הדרומי.
מערכות הלחץ הנמוך הגדולות ביותר הן ציקלונים פולאריים או ציקלון אקסטרה-טרופי.
ציקלונים אלו נמצאים בסקאלה הסינופטית.
מרבית הציקלונים הגדולים סובבים סביב אזור לחץ נמוך.
על פי "מרכז ההוריקנים הלאומי" (ה-NHC) ציקלונים חמי מרכז כמו סופות טרופיות וסובטרופיות שייכים גם הם לסקאלה הסינופטית.
סוג נפוץ של ציקלון הוא הציקלון הטרופי.
הסופות מסוגו קרויות הוריקן, טייפון או סופה טרופית בהתאם למקום היווצרן ולעוצמתן.
ציקלון טרופי באוקיינוס האטלנטי לרוב ייקרא הוריקן, באוקיינוס ההודי ובחלקים מהאטלנטי יקרא ציקלון, ובצפון מזרח הפסיפי, טייפון.
באמריקה הצפונית גם הטורנדו קרוי לעיתים ציקלון, אך שימוש זה פחות מקובל.
ציקלונים נצפו גם בכוכבי לכת אחרים כגון מאדים ונפטון.
ישנן כמה תכונות מבניות המשותפות לכל הציקלונים.
ציקלון הוא אזור לחץ נמוך.
מרכזו של הציקלון, הוא האזור בעל הלחץ הנמוך ביותר בסביבה.
מרכז זה, שבציקלון מפותח נקרא "העין", היה המקור לשמה של תופעת הטבע משום דמיונה לקיקלופ.
ליד המרכז, גרדיאנט הכח כתוצאה מהפרשי הלחצים (בין המרכז לתחום שמחוץ לציקלון) צריך להיות פחות או יותר באיזון עם כח קוריוליס (אחרת יקרוס הציקלון לתוך עצמו).
עקב כח קוריוליס, כיוון הסיבוב יהיה נגד כיוון השעון בחצי הכדור הצפוני, ועם כיוון השעון בחצי הכדור הדרומי.
לפיכך בחצי הכדור הצפוני הרוחות המהירות ביותר ביחס לקרקע נוצרות בצד המזרחי של ציקלונים הנעים צפונה ובצד הצפוני של אלו הנעים מערבה; ולהפך בחצי הכדור הדרומי.
ציקלונים אינם ייחודיים לכדור הארץ.
ציקלונים כגון "נקודה כהה קטנה" נפוצים בענקי גזים כמו צדק, שבתאי, אורנוס ונפטון, ידועה גם בשם "עין המכשף" (Wizard's Eye), היא בגודל כשליש מ"נקודה כהה גדולה" .
השם "עין המכשף" ניתן לה עקב הדמיון לעין.
תצורה זו נגרמת על ידי עננות לבנה באמצע "עין המכשף".
מאדים גם הוא הציג ציקלונים.
סופות גדולות כמו "הכתם האדום הגדול"
(Great Red Spot) (אורכה נע בין 24,000 ל-40,000 ק"מ), מיוחסות בטעות לציקלונים אך למעשה הם התופעה ההפוכה - אנטי ציקלון.
ציקלון בי CYCLON B הוא שמו המסחרי של חומר שנועד במקורו להשמדת מזיקים.
הנאצים עשו בו שימוש נרחב לרצח המוני של יהודים ואחרים, בתאי גזים שהוסוו כמקלחות.
הרעל שימש בעיקר במחנה ההשמדה אושוויץ-בירקנאו ובמידה פחותה בהרבה במחנות אחרים כגון מיידנק.
החומר היה עשוי כדוריות של חומר נקבובי: דיאטומיט (המשמש כחומר ספיגה ובידוד עקב יכולת הספיגה הגבוהה שלו) או סיבי עץ (pulp) שהיו ספוגים במימן ציאנידי (HCN) (אשר נקודת הרתיחה שלו היא 26°C).
ברגע שהוצא מאריזתו האטומה ובא במגע עם אוויר, התאדה ממנו גז החנק מימן ציאנידי.
החומר פותח בשנות ה-20 של המאה ה-20 על ידי פריץ הבר, כימאי גרמני נודע ממוצא יהודי (חתן פרס נובל לכימיה), כחומר להשמדת מזיקים.
בתחילת 1934 אילצו אותו הנאצים לעזוב את גרמניה, עקב יהדותו.
קדם לציקלון בה החומר ציקלון אה, Zyklon A שנועד אף הוא להשמדת מזיקים, אך ייצורו נאסר באמנת ורסאי, לאחר שהתברר שניתן להשתמש בו כנשק כימי לפגיעה בבני אדם.
בגרסתו המקורית כלל ציקלון בה גם חומר בעל ריח או מגע מיוחדים, שנועד להתריע על החשיפה לגז, אך הנאצים הזמינו אצל היצרנים, "אי גה פארבן", גרסה שממנה הוצא חומר זה.
לאחר המלחמה הועמדו לדין חלק ממנהלי המפעל שייצר את ציקלון בה בפני בית דין צבאי אמריקאי בנירנברג וכמה מהם נידונו לתקופות מאסר על חלקם בתהליך ההשמדה.
תחילה שימש ציקלון בה במחנות הריכוז להשמדת כינים, כדרך למניעת התפשטותה של מחלת הטיפוס.
בספטמבר 1941 החלו ניסויים במחנה ההשמדה אושוויץ, בשימוש בחומר לרצח בני אדם.
בכימיה אורגנית, ציקלואלקאן הוא תרכובת אליציקלית רוויה (כל קשרי הפחמן-פחמן הם קשרים יחידים) במבנה המכיל טבעת אחת.
המולקולה יכולה לכלול גם שרשראות צדדיות.
הנוסחה הכללית לציקלואלקאנים היא CnH2n, כלומר ציקלואלקאן הוא איזומר של אלקן בעל אותו מספר פחמנים וקשר כפול אחד.
יש המרחיבים את ההגדרה גם לתרכובות המכילות יותר מטבעת אחת ואז הנוסחה הכללית CnH2(n+1-r) כאשר n הוא מספר אטומי הפחמן ו-r מספר הטבעות.
שם התרכובת מתקבל מהוספת התחילית ציקלו (cyclo) לפני שם הפחמימן: ציקלופרופאן (3 אטומי פחמן בטבעת), ציקלובוטאן וכו'.
ציקלואלקאנים דומים לאלקאנים הקוויים בתכונותיהם הפיזיקליות.
טמפרטורות ההתכה והרתיחה גבוהות יותר והצפיפות גדולה יותר אצל ציקלואלקאן מאשר באלקאן בעל אותו מספר פחמנים בשל שטח המגע הגדול בין המולקולות הגורם למשיכת ואן דר ואלס חזקה יותר.
כך למשל בהשוואה בין ציקלוהקסאן להקסאן:
+הקסאןציקלוהקסאןטמפרטורת היתוך95°-6.5°טמפרטורת רתיחה69°80.7°צפיפות0.66 גרם לסמ"ק0.77 גרם לסמ"ק
אטומי הפחמן בציקלואלקאן בהיברידיזציה sp3 ולכן זווית הקשר אמורה להיות 109° כבטטראדר.
בטבעות של 3, 4 או 5 פחמנים הזווית חייבת להיות קטנה יותר (למשל 60° בציקלופרופאן בו נמצאים הפחמנים בקודקודי משולש שווה-צלעות).
הסטייה הזו מזווית הקשר הטטראדרית גורמת לעלייה באנרגיה הפוטנציאלית וירידה ביציבות.
הימצאות אטומי המימן על פחמנים סמוכים בקונפורמציה סכוכה (eclipsed conformation) כלומר זה מול זה ("מסתירים" זה את זה בהיטל ניומן) גורמת אף היא לעלייה באנרגיה הפוטנציאלית.
אנרגיית המתח (strain energy) הקרויה גם "מתח הטבעת" (ring strain) מחושבת מההפרש בין אנתלפיית ההתהוות של המולקולה לבין הערך המחושב מחוזק הקשרים.
אנרגיית המתח הזו גבוהה ביותר בציקלופרופאן (הזווית הרחוקה ביותר מהזווית הטטראדרלית) ויורדת ל 0 בציקלוהקסאן בו בקונפורמציית "כיסא" המימנים אינם בקונפורמציה סכוכה והזווית בין קודקודי המשושה שווה לזווית הטטראדרית.
בטבעות בעלות מספר פחמנים גדול יותר שוב נוצרת אנרגיית מתח בשל האילוץ לקונפורמציה סכוכה.
+אנרגיית מתח הטבעת כפונקציה של מספר הפחמנים מספר פחמנים
בטבעתשםאנרגיית המתח של המולקולה (קילוג'אול למול)אנרגיית המתח לקבוצת CH2 (קילוג'אול למול)3ציקלופרופאן115.538.54ציקלובוטאן110.527.65ציקלופנטאן27.25.46ציקלוהקסאן007ציקלוהפטאן26.33.88ציקלואוקטאן40.25.010ציקלודקאן54.45.412ציקלודודקאן20.11.716ציקלוהקסהדקאן6.70.4
ציקלואידה היא צורה גאומטרית המתארת את מסלולה של נקודה קבועה על גבי מעגל המתגלגל (ללא החלקה) על קו ישר.
אורך העקומה הוא פי ארבעה מקוטר המעגל שיצר אותה, והשטח הכלוא בינה לבין ציר ה-x הוא פי שלושה משטח המעגל.
ציקלואידה הפוכה היא המסלול שפותר שתי בעיות ידועות העוסקות במציאת עקום גאומטרי תחת השפעת כבידה אחידה (ללא חיכוך): את בעיית הברכיסטוכרון (הזמן הוא הקצר ביותר) וכן את בעיית הטאוטוכרון (הזמן איננו תלוי בנקודת ההתחלה).
ציקלואידה העוברת דרך ראשית הצירים, הנוצרת דרך מעגל בעל רדיוס r, ניתנת לתיאור פרמטרי בקואורדינטות קרטזיות על ידי המשוואות:
כאשר t הוא פרמטר ממשי, המייצג את גודל הזווית, הנמדדת ברדיאנים, בה הכדור היוצר את הציקלואידה הסתובב.
עבור כל t נתון, מרכז המעגל היוצר את הציקלואידה שוכן ב- x = rt, y = r.
זוהי עקומה רציפה וחלקה (גזירה אינסוף פעמים) בכל מקום פרט לנקודות המפגש עם ציר ה-x, שם היא איננה גזירה.
בנקודות בהן היא גזירה מתקיים:
השטח הכלוא תחת קשת ציקלואידה יחידה, מתקבל מהמשוואות שלמעלה על ידי:
השטח הכלוא מתחת לגרף הוא האינטגרל:
התוצאה מתקבלת על ידי החלפת משתנים, לפי המשוואות שלמעלה: , נקבל:
קיבלנו כי שטחה של הציקלואידה הוא פי שלושה משטח המעגל היוצר אותה.
תוצאה זו ניתן לקבל גם בעזרת עקרון קאוואליירי (שיטה דומה פותחה על ידי ז'יל פרסון דה רוברוואל).
הפיתוח למציאת אורך קשת הציקלואידה הוא:
מטוטלת ציקלואידית: בזכות האיזוכרוניות, מטוטלת שמסלולה ציקלואידי תגיע אל מרכז מסלולה במרווחי זמן קבועים, גם אם מהירותה התחילית איטית מדי כדי להגיע אל קצות מסלולה.
כדי ליצור מטוטלת, שמסלולה בצורת ציקלואידה, יש לקשור חבל למשקולת מצדו התחתון, ואת צדו העליון יש לקשור אל מקום המפגש בין שתי ציקלואידות קשוחות, קמורות.
שימושים ארכיטקטוניים בציקלואידה נדירים ביותר.
אפשר למצוא בנייני ציבור מעטים, ברחבי העולם, שקימורי גגותיהם ציקלואידיים.
ציקלוהקסאןכללינוסחה כימיתC6H12מסה מולרית84.16 g/molמספר CAS110-82-7מראהנוזל שקוףתכונות צפיפות0.779 גרם/מ"למסיסות במיםמסיס בקושימסיסות באתנולמסיסנקודת התכה6.55 מעלות צלזיוסנקודת רתיחה80.74נקודת הבזק20°C-נקודת התלקחות245°Cמקדם שבירה1.4266תרמודינמיקה אנתלפיית התהוות סטנדרטית156- kJ/molאנתלפיית שרפה סטנדרטית3920- kJ/molאנטרופיה מולרית סטנדרטית?
J/K x molסכנות סיווג EUדליק (F), מזיק (Xn), מסוכן לסביבה (N)
ציקלוהקסאן הוא תרכובת אורגנית פחמימנית שנוסחתה הכימית C6H12.
ציקלוהקסאן משמש כממס לא-פולרי בתעשייה הכימית וגם כחומר גלם לייצור כימי של חומצה אדיפית וקרבולקטם, שני חומרים בעל שימוש ליצירת ניילון.
הקונפורמרים של ציקלוהקסאן נלמדו באופן אינטנסיבי בשנים האחרונות.
בניגוד למולקולות טבעתיות בעלות מספר נמוך יותר של פחמנים, בציקלוהקסאן כמעט לא קיים מתח טבעתי (חוסר יציבות הנובע מהפער בין זווית הקשירה הטבעית בין האטומים, לבין זווית הקשירה שמתחייבת מהצורה הגאומטרית של המולקולה הטבעתית), כיוון שזווית הקשירה האופיינית להכלאת sp3 קרובה מאוד לזווית הקשר הטבעית במשושה.
על מנת לצמצם את מספרן של אינטראקציות הדחייה בין המתמירים (האטומים הקשורים לכל פחמן בטבעת) בעמדות סמוכות, המולקולה מצויה בדרך-כלל ב"קונפורמציית כיסא", בה פחמן אחד מצוי מתחת למישור הטבעת, ואילו הפחמן שמולו נמצא מעל מישור הטבעת.
בקונפרמציית הכיסא, על כל אחד מאטומי הפחמן בטבעת מתמיר אחד בעמדה אקווטורילית (משוונית), ומתמיר שני בעמדה אקסיאלית (צירית).
כל שני מתמירים אקווטרלים סמוכים וכן כל שני מתמירים אקסיאלים סמוכים נמצאים בעמדת טראנס זה לזה (כלומר, הם מצויים משני הצדדים של מישור הטבעת), וכל מתמיר אקווטריולי נמצא בעמדת ציס למתמיר האקסיאלי הסמוך לו (כלומר, באותו צד של מישור הטבעת).
עובדה זו, יחד עם העדר המתח הטבעתי, מסבירה את היציבות היחסית של ציקלוהקסאן לעומת מולקולות טבעתיות בעלות מספר פחמנים נמוך יותר.
לכל ציקלוהקסאן שתי קונפורמציות כיסא אפשריות, המצויות בשיווי משקל זו עם זה.
כאשר קונפורמציית כיסא אחת הופכת לשנייה, כל המתמירים האקסיאלים נעשים אקווטורילים, וכל המתמירים האקווטורילים נעשים אקסיאלים - אך יחסי הציס והטראנס אינם משתנים, כיוון שהם תלויים באיזומריה המרחבית ולא בקונפורמציה.
למולקולה קיימות גם קונפרמציות נוספות, פחות יציבות, כגון קונפרמציית חצי כיסא, סירה וסירה מעוותת - הנקראות כך בגלל צורתן.
ציקלוהקסֵן הוא תרכובת אורגנית פחמימנית שנוסחתה הכימית C6H10.
ציקלוהקסן הוא ציקלואלקן המורכב מטבעת משושה בעלת קשר קוולנטי כפול בין שני אטומי פחמן.
התרכובת מתקיימת בטמפרטורת החדר כנוזל חסר צבע בעל ריח חזק המזכיר נפט.
נקודת ההתכה שלו היא 104- מעלות צלזיוס ונקודת הרתיחה—83 מעלות.
ציקלוהקסן משמש כממס אורגני וכחומר מוצא בסינתזה תעשייתית של מספר תרכובות.
ניתן לסנתז ציקלוהקסן באמצעות תגובה בין ציקלוהקסנול (ציקלוהקסאן בעל קבוצת הידרוקסיל) ובין חומצה זרחתית.
ויטמין A מורכב מציקלוהקסן בעל שלוש קבוצות מתיל ובעל שרשרת איזופרנית.
ציקלומטר הוא התקן שתוכנן בערך בשנת 1934 על ידי מריאן רייבסקי, מהאגף הגרמני של הביורו שיפרוב הפולני, ונועד לאפשר פענוח של טקסטים שהוצפנו באמצעות האניגמה.
הציקלומטר שימש להכנת קטלוג של אורך ומספר המחזורים עבור כל 17,576 המיקומים של הרוטורים עבור רצף נתון שלהם.
מאחר שהיו 6 רצפים אפשריים, המפרט שנוצר אשר כונה "מפרט כרטיסים", הכיל
הכנת הקטלוג, על פי עדותו של רייבסקי, "הייתה מייגעת וארכה יותר משנה, אולם כאשר לבסוף הקטלוג היה מוכן...
היה ניתן להשיג את המפתחות היומיים תוך בערך 15 דקות".
ב-1 בנובמבר 1937, שינו הגרמנים את ה"משקף".
הדבר כפה על לשכת ההצפנה להתחיל לייצר קטלוג כרטיסים חדש.
לפי עדותו של רייבסקי, הייתה זו "מטלה אשר גזלה, כנראה בשל ניסיוננו הרב, פחות משנה".
אבל, ב-15 בספטמבר 1938, שינו הגרמנים לחלוטין את ההליך להצפנת מפתחות הודעה.
כך הפכה שיטת קטלוג הכרטיסים לחסרת תועלת.
הדבר הוביל להמצאת מכונת הבומבה על ידי רייבסקי, וכן להמצאת הנייר המנוקב על ידי הנרי זיגלסקי.
ציקדות (שם מדעי: Auchenorrhyncha) היא תת-סדרה של חרקים בעלי גלגול חסר מסדרת הפשפשאים, הכוללת את רוב המשפחות שהוגדרו בעבר תחת סדרת אחידי הכנף.
במקומות בהם מצויים הציקדות ניתן למצוא שאריות נֶשֶׁל לעיתים בצורה ממש דומה לציקדה עצמה רק בצורה שקופה .
תפוצת הציקדות היא כלל עולמית.
מאפיין ידוע של תת-סדרה זו הוא קולות הצרצור שחרקים אלו משמיעים כצורת תקשורת.
הם ניזונים מלשד צמחים בלבד לעיתים מינים מסוימים ניזונים ממין צמח יחיד.
במזרח ארצות הברית וקנדה קיים סוג של ציקדה המכונה ציקדה מחזורית.
סוג זה נוהג להגיח ממקום משכנו התת-קרקעי במחזורים קבועים של 13 או 17 שנה.
בבוא מועד זה, המשתנה ממין למין, הם יוצרים נחילים עצומים, ומשמיעים רעש מחריש אוזניים.
עקב מנהגם זה, זיהו אותם המתיישבים המקומיים עם הארבה, למרות שאין קשר בין שני מיני חרקים אלה.
חדק בעל שלושה פרקים מחובר לצידו התחתון של הראש.
פיסת הרגל עשויה משלושה פרקים.
עיניים קטנות בשני צידי הגוף.
בעבר נקראה תת-סדרה זו Cicadina והשתייכה לסדרת אחידי כנף.
בתת-הסדרה שתי על-משפחות, עפרוניתים (Fulgoroidea) וציקדים (Cicadoidea).
בארץ ישראל ידועים כ-280 מינים.
ציקלון "נארגיס" (Cyclone Nargis) הוא שמה של סופת ציקלון בדרגה 4 בסולם ספיר-סימפסון שפגעה במיאנמר בראשית מאי 2008. הייתה זו הסופה הראשונה בעונת הציקלונים של שנת 2008 בצפון האוקיינוס ההודי שניתן לה שם.
נארגיס החלה להתפתח ב-27 באפריל במפרץ בנגל והחלה להתקדם צפונה ולהתחזק.