tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כל התשלומים שעל משקי הבית להוציא בעת קניית מצרכים ושירותים לתצרוכת, כלולים גם הם בסל המדד.
בין המרכיבים הללו ניתן למנות:
מיסים עקיפים: שעל הצרכן לשלם כחלק מהמחיר הכולל של מצרך או שירות לתצרוכת, אף כי מיסים אלה מועברים לקופת המדינה, לצורך מימון שירותי ממשלה שונים שבחלקם אינם מיועדים לתצרוכת שוטפת של משקי בית.
מיסים עירוניים: על דירות של משקי הבית, שמתייחסים אליהם כחלק מההוצאות של משקי הבית, למרות שניתן להתייחס אליהם גם כאל מיסוי כללי של העיריות למימון כלל שירותיהן לתושבים ולא לכלול אותם עקב כך במדד.
דמי רישיונות ואגרות שונות: כגון אגרת רדיו, טלוויזיה, רישיון רכב ואגרות חינוך, החלים על שימוש בנכסי תצרוכת או על קניית שירותי תצרוכת, ולכן ההוצאות על מרכיבים אלו כלולות בסל המדד.
ההוצאות של משקי הבית על המרכיבים הבאים, שהן בבחינת חיסכון, אינם כלולים בסל המדד:
פוליסות ביטוח שונות, שהן בחינת חיסכון (כגון ביטוח חיים מצטבר), לעומת פוליסות ביטוח שתכליתן לשמור על אחזקת נכסי תצרוכת בני קיימה (כגון: ביטוח רכב, ביטוח דירה וכדומה), הנכללות בסל המדד.
תשלומים לקופות גמל, לקרנות השתלמות, לקרנות פנסיה ולקרנות ביטוח.
מבין ההוצאות המיועדות לתצרוכת משקי הבית, ההוצאות על מרכיבים אחדים אינם כלולים בסל המדד, בשל קשיי מדידת מחירם באופן שוטף.
מיסים ישירים, שמהם מספקת אמנם הממשלה לציבור שירותים שונים לתצרוכת (כגון כבישים, חינוך, בריאות וכדומה), אולם קבלת השירותים הללו על ידי הצרכן אינה נובעת באופן ישיר מתשלום המס על ידו עבור היקף שירות נתון שהוא מקבל ואופיו.
אין כל אפשרות להגדיר את יחידות התצרוכת של השירותים המתקבלים עבור מיסים אלה, ולמדוד את מחיריהם.
תרומות ומיסים למפלגות/לארגונים, שגם לגביהם לא ניתן להגדיר מה הן יחידות השירות המתקבלות עבורם ולמדוד את מחיריהן.
הוצאות ריבית עבור אשראי שלקחו משקי בית לשם קניית מצרכים ושירותים לתצרוכת, וזאת בשל קשיי מדידת השינויים בשערי הריבית האפקטיביים לצרכנים השונים.
הוצאות על הימורים, שלא נמצאה דרך סבירה להגדרת יחידות התצרוכת המתקבלות תמורתן.
מדד לרנר נוסח בשנת 1934 על ידי הכלכלן היהודי-אמריקאי אבא לרנר.
המדד מוגדר , כאשר P הוא המחיר אותו קובעת הפירמה ו-MC היא העלות השולית של הפירמה.
ערכו של המדד תחום בין 0 ל-1, כשערך גבוה יותר מסמל כוח שוק (market power) חזק יותר.
לפירמה בתחרות משוכללת (שבה P=MC), אין שום כוח שוק.
מדד היעילות המשמש בליגת ה-NBA (נקרא באנגלית: Player efficiency rating או בקיצור PER) הוא מדד לניתוח ביצועי כדורסל שפיתח ג'ון הולינג'ר, המנסה לכמת את התרומה של כל שחקן לקבוצתו לתוך מספר יחיד.
באמצעות נוסחה מפורטת, הולינג'ר פיתח מערכת דירוג סטטיסטי של ביצועי כל שחקן.
ישנה נוסחה פחות מסובכת, מדד היעילות האירופי, אשר מחברת את סך כל הפעולות החיוביות ומחסרת מסכומן את סכום הפעולות השליליות, והיא הנפוצה יותר בישראל ובאירופה.
המדד משקלל את הביצועים של שחקן לדקה, תוך התאמתם לקצב המשחק.
המדד הממוצע של הליגה הוא תמיד 15.00, מה שמאפשר השוואה של ביצועי השחקן לתקופות ועונות שונות.
המדד לוקח בחשבון ביצועים חיוביים, כגון קליעות מהשדה, זריקות מהקו, שלשות, אסיסטים, ריבאונדים, חסימות וחטיפות וביצועים שליליים, כגון החטאת זריקות, איבודי כדור ועבירות.
הנוסחה מוסיפה נתונים חיוביים ומפחיתה נתונים שליליים.
ביצועי השחקן מחושבים על פי מספר הדקות ששיחק ולא על פי משחקים, וכך, למשל, ניתן להשוות שחקן ספסל עם שחקן פותח מבלי להתחשב בחלוקת הדקות, אלא בתרומה היחסית לקבוצה ביחס לזמן המשחק.
המדד מותאם גם לקצב המשחק של הקבוצה.
חזונו של המדד הוא להציג מספר אחד שיסכם את ההישגים הסטטיסטיים של שחקן במשך העונה.
המדד מתמקד בעיקר בביצועים התקפיים.
הולינג'ר מודה כי שני הנתונים ההגנתיים שהמדד משלב - חסימות וחטיפות (אשר לא נרשמו בסטטיסטיקות באופן רשמי עד עונת ) - יכולים לייצר תמונה מעוותת של ביצועי השחקן, וכן כי המדד איננו נתון אמין לגבי ביצועי ההגנה.
ברוס בואן, אשר נחשב לאחד המגינים הטובים ביותר ב-NBA (לפחות במהלך עונת ), השיג באופן שגרתי ניקוד מדד בן ספרה אחת.
יש הטוענים כי המדד נותן משקל מיותר לתרומה של שחקן המשחק דקות מועטות, או נגד הרכב משני של הקבוצה היריבה, וממעיט בערכם של שחקנים שסגנונם מגוון מספיק כדי לשחק מספר דקות של שחקן פותח.
כמו כן נטען כי המדד מתגמל על זריקות לא יעילות.
דייב ברי, מחבר הספר "שכר הניצחונות", טען כך:
הולינג'ר הגיב, באמצעות הודעה בבלוג שלו ב-ESPN Truehoop:
הולינג'ר הגדיר את המדד כך שתמיד ממוצע הליגה, בכל עונה, הוא 15.00, ואף הגדיר סוג של מדריך עזר שיכמת את התרומה בפרספקטיבה מעשית:
התחנה הבאה: ליגת הפיתוח: 5.0
רק 24 פעמים שחקן הגיע למדד של מעל 30.0 במהלך עונה אחת.
המדד העונתי הגבוה ביותר הוא 32.85, והוא נקבע על ידי ניקולה יוקיץ'.
לברון ג'יימס ומייקל ג'ורדן מובילים את רשימת המצטיינים העונתיים, עם ארבע עונות שבהן הגיעו ל-30 נקודות.
לשאקיל אוניל ולווילט צ'מברלין ישנן שלוש עונות כאלה, בעוד אדטוקומבו ואנתוני דייוויס השיגו זאת פעמיים.
היא העונה היחידה שבה יותר משני שחקנים (אדטוקומבו, דייוויס וג'יימס הארדן) השיגו מדד יעילות של למעלה מ-30.0.
נכון לסוף עונת , אלו הם מובילי המדד לקריירה שלמה:
+ מקרא ^ = כדורסלן שעדיין פעיל ב-NBA * = חבר היכל התהילה של הכדורסל
כל חישובי המדד מתחילים עם "מדד לא מותאם" .
כאשר מכפילים ומוסיפים התאמות, המשוואה הנ"ל הופכת להיות:
לבסוף מכניסים את הנתונים למשוואה הבאה ומקבלים תוצאה סופית:
כאשר ה-uPER מחושב, הוא חייב להיות מותאם לקצב הקבוצה ומנורמל לליגה כדי להפוך למדד.
שלב סופי זה נותן יתרון לשחקנים שקבוצותיהם משחקות בסגנון של יציאה מהירה להתקפה (ולכן החזקת הכדור שלהן גבוהה ויש להן עוד הזדמנויות לעשות דברים בהתקפה), ולאחר מכן קובע את ממוצע הליגה על 15.00 נקודות PER.
tm (Team) - קידומת המציינת שמדובר בנתון קבוצתי ולא בנתון אישי;
lg (League) - קידומת המציינת שמדובר בנתון של כלל הליגה ולא בנתון אישי;
min (Minutes) - מספר דקות המשחק של השחקן;
3P (3 Points) - מספר השלשות שנקלעו;
FG (Field Goals) - מספר הזריקות מהשדה שנקלעו;
FGA (Field Goals Attempts) - מספר הזריקות מהשדה שנזרקו (אלו שנקלעו ואלו שלא);
FT (Free Throws) - מספר זריקות העונשין שנקלעו;
FTA (Free Throws Atemptts) - מספר זריקות העונשין שנזרקו (אלו שנקלעו ואלו שלא);
AST (Asissts) - מספר האסיסטים שנמסרו;
TO (Turnovers) - מספר איבודי הכדור שנעשו;
BLK (Blocks) - מספר החסימות שבוצעו;
STL (Steals) - מספר החטיפות שבוצעו;
PTS (Points) - מספר הנקודות שנקלעו בסך הכל;
VOP (Value Of Possesion) - הערך של החזקת הכדור (בהתייחסות לליגה, במקרה זה);
RB (Reabounds) - מספר הריבאונדים:
TRB (Total Reabounds) סך הכל - כל הריבאונדים.
RBP (Reabound Precentege) - אחוז הריבאונדים, התקפיים או הגנתיים (בהתאם להקשר), שזכה בהם השחקן כשהיה יכול לנסות לקחתם;
Pace - קצב המשחק, ממוצע החזקת הכדור של הקבוצה - זמן החזקת הכדור בכל המשחקים חלקי מספר המשחקים.
יש לציין כי בלתי אפשרי לחשב את המדד (לפחות זה המקובל, באופן שתואר לעיל) עבור עונות ה-NBA לפני , שכן הליגה לא תיעדה איבודי כדור בסטטיסטיקות המתקדמות לפני אותה שנה.
מדד היעילות המשמש בכדורסל האירופי הוא מדד לניתוח ביצועי כדורסל המשמש ברוב תחרויות הכדורסל באירופה – במפעלים הכלל-יבשתיים כגון היורוליג והיורוקאפ, וכן במספר רב של ליגות אירופאיות ארציות או אזוריות, כולל ליגת העל הישראלית בכדורסל.
ראשיתו של המדד הוא בעונת בליגת העל הספרדית בכדורסל, שהתחילה להשתמש בנוסחת המדד כדי לקבוע את מצטייני המחזור וזוכי פרס ה-MVP של הליגה.
בעונת הוחלט להפסיק להשתמש במדד כקובע בנוגע לפרס ה-MVP, אך הוא המשיך לשמש ככלי לקביעת מצטייני המחזור בליגה.
באותה עונה החלה היורוליג להשתמש במדד כקובע לגבי פרס ה-MVP שלה, פרס ה-MVP של שלב 16 האחרונות ופרס מצטיין המחזור, אך השימוש בו לגבי שני הפרסים הראשונים בוטל והקביעה הועברה לשיטת הצבעה בין עיתונאים.
פרסי מצטייני המחזור של היורוליג והיורוקאפ עדיין מבוססים ברובם על ה-PIR.
על השימוש במדד כדי לקבוע את זוכי פרסים אלו נמתחה ביקורת, כיוון שנטען שהוא לא נותן חשיבות לכל נתון אישי בפני עצמו - אלא את אותו ניקוד לכולם.
המדד המתחרה, זה שמשמש בליגת ה-NBA, נותן משקל שונה לכל נתון.
להלן הנוסחה לחישוב המדד, מימין לשמאל:
מדד הפחד הוא ספר מתח בדיוני מאת רוברט האריס.
הספר מתאר את קורותיו, במשך יממה אחת, של ד"ר אלכס הופמן, פיזיקאי המשמש נשיא של קרן גידור מבוססת מסחר אלגוריתמי שמרכזה בז'נבה.
היממה שבמהלכה מתרחשת העלילה היא 6 במאי 2010, מועד הבחירות הכלליות בבריטניה והתרחשותה של התרסקות הבזק בשנת 2010 של שערי ניירות הערך בבורסה לניירות ערך בניו יורק .
ד"ר אלכס הופמן, פיזיקאי אמריקאי המתגורר בז'נבה, מייסדה ונשיאה של קרן הגידור המצליחה "הופמן טכנולוגיות השקעה", מקבל בדואר עותק מהמהדורה הראשונה של ספרו של צ'ארלס דרווין, "הבעת רגשות באדם ובבעלי חיים" .
הופמן מגלה עניין רב באופן הבעת הפחד המתואר בספר, ומוטרד מכך שלספר לא צורף שום פתק המציין מי רכש למענו ספר יקר זה.
באותו לילה מותקף הופמן בביתו המפואר והמאובטח היטב על ידי פורץ אלמוני ונפצע בראשו.
המפקח לקלרק ממשטרת ז'נבה מגיע לחקירת התקיפה, והופמן נלקח לבית החולים לבדיקות.
לאחר שעבר בדיקה ראשונית והפצע שבראשו נתפר, מסרב הופמן להישאר בבית החולים למעקב, ונוסע לעבודתו, שם מזומנת לו פגישה חשובה עם משקיעים בקרן הגידור.
בפגישה, שאותה ארגן מנכ"ל הקרן, ושותפו בבעלות עליה, יוגו קוורי, מנסים השניים לשכנע קבוצה של משקיעים פוטנציאליים להשקיע בקרן מאות מיליוני דולרים, שינוהלו באמצעות תוכנה חדשה למסחר אלגוריתמי בשם "ויקסל-4", שאותה פיתח הופמן.
התוכנה מתאפיינת ביכולת למידה עצמאית, לפי כמויות עצומות של נתונים שהיא אוספת ומנתחת.
עד לפגישה מנסה הופמן לברר מי שלח לו את ספרו של דרווין.
קוורי מכחיש כל למעשה, ובשיחה עם החנות בהולנד שממנה נשלח הספר טוענת המוכרת שההזמנה נעשתה בדואר אלקטרוני על ידי הופמן עצמו.
בתום הפגישה שבה דיברו הופמן וקוורי על יכולותיה של תוכנת "ויקסל-4", הם לקחו את המשתתפים לצפייה בביצועיה של התוכנית.
זו החלה מהלך של מכירה נרחבת של ניירות ערך, ובין השאר מכרה אופציות של חברת תעופה בשם "ויסטה איירווייז".
כעבור דקות אחדות הודיעו חדשות הטלוויזיה על התרסקות מטוס של "ויסטה איירווייז", אירוע שהוביל לצניחת שערי ניירות הערך שלה ולרווח גדול לקרן הגידור.
בחקירת התקיפה של הופמן מגלה המפקח לקלרק שקודם להקמת קרן הגידור עבד הופמן ב-CERN וסבל שם מהתמוטטות עצבים.
לקלרק סיפר זאת לאשתו של הופמן, גבריאל, שהופתעה לשמוע מידע זה.
בגלריה שבה נפתחת תערוכה של יצירות אמנות שלה היא משוחחת על כך עם הופמן, שמתייחס לכך בביטול.
תוך כדי אירוע הפתיחה מתברר שקונה אלמוני רכש את כל היצירות המוצגות בה.
גבריאל חושדת שהופמן הוא הקונה, ומתמלאת כעס עליו.
הופמן מצליח לאתר במלון זול את האלמוני שתקף אותו.
הוא שואל את האלמוני מדוע תקף אותו, וזה עונה שעשה זאת לפי הזמנה מפורשת של הופמן, שאף נתן לו את קודי הכניסה לביתו.
במאבק שמתפתח ביניהם הופמן הורג את התוקף, מממקם את הגופה כך שהאירוע יראה כהתאבדות, נוטל את המחשב הנייד של התוקף ומסתלק.
המפקח לקלרק, המוזעק לזירה, מגיע למסקנה שהופמן הרג את התוקף.
המסחר בניירות ערך נראה תנודתי, ותוכנת "ויקסל-4" נראית כנוטלת סיכונים גדולים מדי בהחלטות המסחר שלה.
גנפאתי רג'מאני, סמנכ"ל הסיכון של קרן הגידור, מוחה על הסיכון החריג ומוטרד מהיעלמותו של הופמן, ובתגובה לכך קוורי מפטר אותו לאלתר.
הופמן חוזר למשרדו, ושם הוא מגלה שמישהו שתל מכשירי מעקב במשרדי החברה.
בירור עם מנהל האבטחה מעלה שהדבר נעשה לפי דרישתו במייל של הופמן, שגם שכר מבנה תעשייתי גדול בפרוורי העיר.
הופמן מופתע מאוד לשמוע זאת, וחשדו שמישהו מנסה לשטות בו הולך וגובר.
הופמן מגיע למסקנה שפעילות "ויקסל-4" השתבשה במידה מסוכנת, וכדי להפסיק את פעולתה הוא מנתק מהחשמל את המחשבים שעליהם היא פועלת .
למרבה ההפתעה, כיבוי המחשבים אינו מפסיק את פעולת התוכנה.
הופמן מבין שהתוכנה ממשיכה לפעול מהמתקן התעשייתי ששכר, והוא יוצא להשבית מתקן זה באמצעות שריפתו.
לקלרק וגבריאל, הרודפים אחרי הופמן, מגיעים למתקן הגיבוי, אך אינם מצליחים למנוע ממנו להגשים את תוכניתו, והמתקן עולה באש.
הופמן עצמו ניצל ברגע האחרון לאחר שקפץ מגג המתקן ונפצע קשה.
לקלרק וקוורי מגיעים למסקנה שהופמן היה במצב פסיכוטי שגרם לו למעשים שכלל לא היה מודע להם.
תוך כדי אירועים אלה התרחשה בוול סטריט התרסקות הבזק של שערי ניירות הערך.
קוורי משוכנע שהשתוללות של "ויקסל-4" וגורלו של הופמן יביאו לחיסול קרן הגידור, אך כשהוא מגיע למשרדי החברה על מנת להודיע זאת ללקוחות הוא מופתע לשמוע שפעולתה של התוכנה בשעות האחרונות הביאה לרווח של 4.1 מיליארד דולר.
למרבה הפלא, למרות השמדת מתקן הגיבוי "ויקסל-4" ממשיכה לפעול ממקום מסתורי, ונראה שזכתה לחיים עצמאיים, ללא תלות באנשים הסובבים אותה.
שם הספר, "מדד הפחד", הוא הכינוי של VIX - מדד התנודתיות, האומד את התנודתיות הצפויה במדד המניות S&P 500 ומחושב באופן שוטף על ידי בורסת האופציות של שיקגו (CBOE).
על שמו הרשמי של מדד זה, VIX, מבוסס שמה של התוכנה שבה עוסק הספר, "ויקסל-4".
הסדרה הוצגה לראשונה ב-10 בפברואר 2022.
מדד הירש (באנגלית Hirsch index) ובקיצור h אינדקס (h-index) הוא מדד שמטרתו למדוד תפוקה והשפעה של פרסומי חוקרים.
הירש מציע מספר יחיד להערכה של חוקרים, המשלב בין כמות הפרסומים וכמות הציטוטים.
המדד מבוסס על מספר הפרסומים המצוטטים ביותר של חוקר ומספר הציטוטים שהם קבלו בפרסומים אחרים.
מדד הירש משמש גם למדידת התפוקה וההשפעה של כתבי-עת אקדמיים-מחקריים, קבוצות של חוקרים באוניברסיטאות ומדידה על-פי מדינה.
המדד הוצע על ידי הפיזיקאי מאוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו בשנת 2005, ככלי המסייע לערוך השוואה בהערכת התפוקות וההשפעה של חוקרים בתחום פיזיקה תאורטית ובמדע בכלל.
אחד האתגרים הוא כיצד ניתן לכמת אימפקט מצטבר ורלוונטי לתפוקה מדעית של חוקרים, שהנתונים להערכה כוללים את מספר הפרסומים והציטוטים בפרק זמן נתון?
הירש מציע אינדקס חישובי פשוט של ה-h, הנותן אומדן לחשיבות וההשפעה של מחקר מצטבר של חוקר.
מדד זה יכול לתת קנה מידה יעיל להשוואה בין אנשים שונים המתחרים על אותו המשאב, אשר הקריטריון החשוב להערכה הוא ההישג המדעי.
ההגדרה של הירש מתייחסת לחוקר בעל h-index מסוים שיש לו h פרסומים שכל אחד מהם צוטט לפחות h פעמים ולשאר הפרסומים יש לא יותר מ-h ציטוטים לפרסום.
הירש העריך כי לאחר 20 שנה יהיה ל"מדען מוצלח" h אינדקס של 20, "מדען מצטיין" יקבל h אינדקס 40 ולמדען "באמת ייחודי" יהיה אינדקס 60. ההדגשה כי המדד אפקטיבי להשוואה בין חוקרים באותו תחום המחקר.
לדוגמה, חוקר עם 5 פרסומים A, B, C, D, E שיש להם 10, 8, 5, 4 ו-3 ציטוטים בהתאמה, ה-h אינדקס שווה 4, משום שלפרסום הרביעי (D) יש 4 ציטוטים ואילו לפרסום החמישי (E) יש רק 3 ציטוטים.
לעומת זאת אם לאותם הפרסומים היו 25, 8, 5, 3, ו-3 ציטוטים, המדד הוא 3 משום שלפרסום הרביעי (D) יש רק 3 ציטוטים.
ניתן לתאר את החישוב באופן הבא, כאשר ה-f היא הפונקציה המתייחסת למספר הציטוטים בכל פרסום:
לחישוב פשוט של מדד הירש ניתן לסדר את הפרסומים בסדר יורד על פי מספר הציטוטים (מהגבוה לנמוך) וכל פרסום יקבל מס' סידורי על פי הדירוג שלו ברשימה:
דירוג הפרסוםמס' ציטוטיםדירוג הפרסוםמס' ציטוטים1101252828353544435353 בקבוצה הראשונה של הפרסומים, מדד הירש של החוקר הוא 4 (h-index 4), כיוון שהפרסום החמישי יש לו 3 ציטוטים (קטן מ-h ובדוגמה קטן מ-4).
בקבוצה השנייה של פרסומים, מדד הירש של החוקר הוא 3 (h-index 3), כיוון שהפרסום הרביעי יש לו 3 ציטוטים (שווה ל-h ובדוגמה שווה ל-3).
מדד הירש נערך באמצעות כלים אוטומטיים במאגרי ציטוטים של פרסומים אקדמיים בנפרד ולכן חוקרים עשויים לקבל מדד שונה בכל מאגר.
הסוגיה נדונה במחקר השוואתי בין מדדי ה-h אינדקס בשלושה מאגרי ציטוטים: Web of Science (WoS), Scopus ו-Google Scholar.
נמצא כי במדדי ה-h אינדקס של חוקרים ב-Scopus ו-WoS לא נמצאו הבדלים משמעותיים, בהשוואה לפערים גדולים בין WoS ו-Scopus למדדי ה-h אינדקס של חוקרים ב-Google Scholar.
מדד הירש נותן תשובה לחסרונות העיקריים של מדדים ביבליומטריים אחרים, כמדידה נפרדת של מספר הפרסומים והמספר הכולל של הציטוטים של החוקר.
המספר הכולל של הפרסומים אינו מתחשב באיכות של הפרסומים המדעיים ובודק תפוקה בלבד.
התייחסות לכלל הציטוטים יכול להיות מושפע לא פרופורציונלי מפרסום יחיד שקבל מספר רב של ציטוטים (כמאמר סקירה) או לחלופין מספר רב של פרסומים עם מספר מועט של ציטוטים (לדוגמה - 100 פרסומים שכל פרסום קבל ציטוט אחד).
מדד הירש נותן מענה להטיות בחישוב h אינדקס של החוקרים.
מדד ה-h אינדקס מעורר לעיתים ספקות בקרב הקהילה המדעית.
אחד הליקויים שהוצגו מצביע על חוסר הבחנה בין פרסומים שמצוטטים הרבה או מעט.
ב-h-core (ליבה), אלו הפרסומים שנכללים בחישוב המדד של החוקר.
חוקרים הציעו שינויים וחלופות למדד הירש, לדוגמה:
מחקר שבדק את ההטיה הנגרמת על ידי ציטוט עצמי (מחבר המצטט בפרסום חיבור אחר שלו) הציע לסנן את הציטוט העצמי, דבר שהוביל לירידה בערך המספרי של מדד החוקר.
נמצא כי מדד h אינדקס מוטה פחות אצל חוקרים שיש להם ציטוט עצמי בהיקף נמוך יותר.
תיקון נוסף שהוצע למדד h אינדקס הוא חישוב של גורם הזמן, בו לחוקרים הפעילים זמן ארוך יותר, יש סיכוי טוב יותר לקבל מדד h-index גבוה יותר.
הוספת גורם הזמן (T) בחישוב של ה-h אינדקס מתייחס לאופיו הדינמי של המחקר והתפתחותו העתידית.
מדד ה-g-index המבוסס על מדד h אינדקס, הוא הצעה למדד משופר בניסיון לגשר על חוסר הרגישות של המדד המקורי, לפרסומים עם מספר ציטוטים גבוה.
מדד זה מתייחס למספר הגבוה ביותר של קבוצת פרסומים, על פי המדרג שלהם מהגבוה לנמוך - בריבוע, כך שהסכום המצטבר של כלל הציטוטים הוא גדול או שווה ל-g2.
בחישוב המדד יש להתחשב בכך שלחוקרים בתחילת דרכם יש h אינדקס נמוך ולחוקרים הפעילים זמן ארוך יותר יש סיכוי טוב יותר לקבל מדד גבוה יותר.
הירש עצמו התייחס לסוגיה זאת והציע להתייחס ל'גיל המדעי', כמספר השנים מאז הפרסום הראשון של המחבר.
בהשוואה בין החוקרים יש לחלק את ה-h ב'גיל המדעי' לקבלת הערך m, ערך המגדיר את המהירות בו ה-h של חוקר גדל.
מדדים מבוססי ציטוטים חשופים למניפולציות, כמו ציטוט בכפייה או ציטוט עצמי.
על פי בדיקתו של הירש, זוכה מדליית פילדס אדוארד ויטן היה הפיזיקאי (החי באותה עת) בעל מדד הירש הגבוה ביותר עם h=110. מאידך, היו זוכי פרס נובל מעשרים השנים האחרונות עם h=20.
מדד הליפסטיק הוא מונח המשמש לתיאור עלייה במכירות של מוצרי קוסמטיקה כאינדיקטור כלכלי.
המונח נטבע על ידי לאונרד לאודר, יושב ראש מועצת המנהלים של חברת הקוסמטיקה אסתי לאודר.
המדד שימש לתיאור עלייה במכירות של מוצרי קוסמטיקה במהלך המיתון של תחילת שנות ה-2000. לאודר טען כי מכירות של שפתונים יכולות להיות אינדיקטור כלכלי.
הטענה היא כי רכישות של מוצרי קוסמטיקה בכלל ושפתונים בפרט – נוטים להיות ביחס הפוך לרווחה כלכלית.
ההשערה הייתה כי בעתות של מצוקה כלכלית, נשים משתמשות ברכישה של שפתונים כתחליף לרכישות יקרות יותר כמו למשל כמו שמלות ונעליים.
במשבר הגדול של שנת 1929 קפצו מכירות הליפסטיק ב-25%, במשבר של 2001 עלו המכירות ב-11%.
התופעה הזאת מיוחסת לרוב לחוסר היכולת להוציא בתקופות מיתון סכומים משמעותיים על טיפוח, עניין המוביל לרכישות של פריטים קטנים וזולים יחסית.
התאוריה הזו נבדקה גם בישראל:
לאודר זיהתה את מדד הליפסטיק השפתון במכירות כל משפחות המותגים מתוצרת אסתי לאודר.
תקופות שפל כלכלי מאוחרות יותר, כולל המיתון של תחילת שנות ה-2000, הפריכו את טענותיו של לאודר מאחר שהמכירות למעשה צנחו בעת הירידה בפעילות הכלכלית.
לעומת זאת, מכירות שפתונים עלו במהלך תקופות של פעילות כלכלית מוגברת.
כתוצאה מכך, מדד השפתון הוכרז כמפוקפק בתור מדד כלכלי אמין.
התופעה של הגדלת המכירות של מוצרי קוסמטיקה בשנת 2001 יוחסה מאז לעניין גדל והולך במותגי קוסמטיקה שעוצבו על ידי ידוענים.
בשנים שלאחר 2010 התפרסמו דיווחים בכלי תקשורת רבים שעם העלייה באמנות קישוטי הציפורניים כתחביב במדינות דוברות אנגלית כמו גם במדינות מרוחקות, למשל: יפן והפיליפינים, לק הציפורניים בעצם החליף את השפתון כמוצר שמהווה פינוק עיקרי במחיר נוח עבור נשים.
זו החלופה העיקרית לרכישת שפתונים בימי מיתון במקום תיקים ונעליים, מה שהוביל לשיח על מדד הלק לציפורניים.
בשנת 2009 סקר שפורסם ב"פייננשל טיימס" הראה שמכירות הליפסטיק ירדו בשנה האחרונה ב-5%.
על-פי הסקר, הסיבה לירידה בצריכת הליפסטיק הייתה דווקא עלייה משמעותית במכירות של קרם איפור בסיסי (מייק-אפ).
סדריק פרובאה, נשיא קבוצת אסתי לאודר העולמית, אומר כי המיתון דווקא הביא לעלייה במכירות וכתשובה לשאלה: האם הפריט הקוסמטי שאחריו צריך לעקוב במיתון הנוכחי הוא מייק-אפ, ענה:
בשנת 2012 צוות של פסיכולוגים מצא קשר בין תופעת מדד הליפסטיק לבין היבטים פסיכולוגיים הקשורים לחיפוש בני זוג.
לפי המחקר, בתקופות של מיתון כלכלי חלה ירידה במספר הגברים האיכותיים שיכולים להציע ביטחון פיננסי, וארבעה ניסויים שונים שנערכו הצביעו על כך שבתקופות מיתון נשים נוטות יותר לקנות ליפסטיק, בושם או מוצרים אחרים שעשויים לסייע למשיכת בני זוג.
מדד הנלי ושות' לדרכונים ובשמו הקודם מדד הנלי ושות' להגבלות אשרה הוא דירוג עולמי של מדינות על מידת חופש התנועה שמקבלים אזרחיהן במדינות אחרות בעולם.
המדד נבנה בשיתוף פעולה עם יאט"א, ובהתבסס על נתונים רשמיים ממסד הנתונים העולמי שיאט"א מחזיקה.
חברת הנלי ושות' ניתחה את תקנות האשרה של כל המדינות והטריטוריות בעולם מאז 2006.
בשנת 2018, הנלי ושות' שינו את שמו של המדד, והשם המקורי "מדד הנלי ושות' להגבלות אשרה" שונה לשמו הנוכחי.
המדד מורכב מדירוג של מדינות וטריטוריות בעולם בהתאם למספר המדינות והטריטוריות אליהן יכול לנסוע אזרח המחזיק בדרכון מדינה מסוימת ללא צורך באשרת כניסה.
בסיס הנתונים של המדד מתבסס על רשימת המדינות והטריטוריות המופיעות במאגר הנתונים של יאט"א.
כיוון שלא כל הטריטוריות בעולם מנפיקות דרכונים, קיימות פחות מדינות וטריטוריות במדד מאלה המשמשות יעדי נסיעה.
כדי לקבוע את הניקוד עבור כל מדינה וטריטוריה בעולם מנותחים נתוני יאט"א באופן הבא:
1. כל מדינה או טריטוריה אשר נקבע לה ציון נבדקת מול כל מדינה או טריטוריה אשר אליה קיימת במסד הנתונים של יאט"א הגבלת נסיעה.
2. כל שאילתה מתבססת על התנאים הבאים:
בעל הדרכון הוא אזרח המדינה שהנפיקה את הדרכון
הכניסה היא למטרות תיירות או עסקים
משך השהייה המבוקש הוא שלושה ימים לפחות
השאילתות נעשות רק עבור מחזיקי דרכונים רגילים, כלומר המדד אינו כולל מחזיקי דרכונים דיפלומטיים, דרכוני שירות, או מסמכי הנסיעה אחרים.
המדד מתעלם מדרישות מורכבות בנוגע לדרכונים ומתייחס לדרכונים כאילו דרישות נוספות כאלה לא קיימות.
כך למשל דרישות תרגום בדרכון, או הימצאות דפים ריקים בדרכון.
המדד מתעלם מדרישות מדינות היעד ביחס לתקופת תוקף הדרכון.
המדד מתעלם ממדינות המטילות הגבלות כניסה על נשים הנוסעות לבדן.
המדד מתעלם מדרישות הנוגעות לבריאות הנוסע, לאמצעים כלכליים שבידי הנוסע או או בהימצאות כרטיסי טיסה לצורך חזרה למדינת המקור.
דרישת הודעה מראש של הנוסע לשלטונות מדינת היעד ואישור מראש לעלייה למטוס למדינת היעד אינן נחשבות במדד זה כדרישת אשרה או הגבלה על תנועה, כך גם המדד מתעלם מדרישת מדינות שונות לשלם מיסי נמל.
4. אם לא קיימת דרישת אשרה למחזיקי דרכון של מדינה או טריטוריה מסוימת למדינה או טריטוריה אחרת, בתנאים המצוינים לעיל, אזי יינתן ציון עבור אותה מדינה (ערך = 1).
5. לאחר ביצוע מלוא השאילתות ייקבע ציון כולל לכל אחת מן המדינות או הטריטוריות בעולם, המשקף את מספר מדינות היעד אליהן לא נדרש מחזיק בדרכון אותה מדינה לאשרת כניסה.
מדד הדמיון לכדור הארץ הוא אפיון מוצע על מנת לבחון את מידת התאמת מאפייניהם של כוכב לכת, לווין טבעי או כוכב לכת חוץ-שמשי לאלה של כדור הארץ.
המדד נועד לפשט את ההשוואה לאור ריבוי הגילויים כל כוכבי לכת מחוץ למערכת השמש וביניהם גם דמויי ארץ.
המספר של התוצאה נע בין 0 ל-1, כאשר 1 מייצג את כדור הארץ.
אין למדד משמעות כמותית לגבי הסיכוי לקיום של חיים על פני אותו גוף.
המדד הוצא לראשונה בשנת 2011 במאמר בכתב העת המדעי Astrobiology והפרמטרים שכלולים בו הם: רדיוס, צפיפות החומר, מהירות מילוט והטמפרטורה של פני השטח.
לפיכך, למדד שני המרכיבים של הנוסחה מתייחסים לרדיוס ולצפיפות מחד, ולמהירות המילוט וטמפרטורת פני השטח מאידך.
בכל הנוגע לכוכבי לכת חוץ-שמשיים, הנתונים לגבי טמפרטורת השטח נלקחים מההשפעה של עמעום הכוכב ושל מהירות הסיבוב סביבו, אך לא נלקחים בחשבון פרמטרים אחרים אשר עשויים להשפיע על מרכיב זה כמו למשל חוסר בקרינה, השפעות כבידה על גאות ושפל , אלבדו והשפעות של אפקט החממה מאחר שרובם ככולם אינם ידועים.
דף אינטרנט שנערך על ידי אחד מחברי המאמר בכתב העת המדעי Astrobiology משנת 2011, הבל מנדז מאוניברסיטת פוארטו ריקו בארסיבו , מפרט את חישוביו על המדד עבור מערכות חוץ-שמשיות שונות בנוסחה הבאה:
כאשר ו- הם התכונות של הגוף החוץ-שמשי ושל כדור הארץ, בהתאמה, ו- הוא המעריך המשוקלל של כל תכונה ואילו הוא המספר הכולל של המאפיינים.
נוסחה זו היא בת השוואה לשוני בריי-קרטיס וגם נבנתה לפיה.
מדענים אף הציגו ב-2011 נוסחה שונה אשר העריכה את המדד לאפשרות של חיים על כוכבי לכת שונים והתוצאות היו שונות.
בטבלה הבאה מוצג המדד למספר גופים (כוכבי לכת חוץ שמשיים אשר עדיין לא אושרו מסומנים ב-כוכבית):
גרם השמיים ESI הערות כדור הארץ 1 KOI-4878.01* 0.98 לא מאושר, אך הלחץ על פני השטח עשוי להיות 10 אטמוספיריות בטמפרטורה של 292K.
כוכב מסוג G4V, דומה לשמש.
פרוקסימה קנטאורי b 0.87 כוכב הלכת החוץ-שמשי שעשויים להיות בו חיים הכי קרוב למערכת השמש.
רוס 128 b 0.86 הכוכב רוס 128 הוא ננס אדום וייתכנו חיים אם קיימת לו אטמוספירה דומה לזו של כדור הארץ LHS 1723 b 0.86 אין מידע לגבי צפיפות ולגבי האטמוספירה.
קפלר-442b 0.84 במרכז של אזור ישיב, הטמפרטורה היא 233K קפלר-452b 0.83 הלחץ על פני השטח עשוי להיות 16–56 אטמוספירות בטמפרטורה של 288K קפלר-62e 0.83 הלחץ על פני השטח עשוי להיות 35 אטמוספירות בטמפרטורה של 288K גליזה 832c 0.81 נעול גאות ואין טקטוניקת הלוחות.
מדד ההשפעה הסביבתית של חברות ציבוריות בישראל הוא מדד שמתפרסם אחת לשנה על ידי המשרד להגנת הסביבה ומאפשר לציבור הרחב ולמשקיעים בחברות ציבוריות להשוות את הביצועים ואת הסיכונים הסביבתיים של חברות ציבוריות ומפעליהן: ככל שדירוג החברה או המפעל גבוה יותר, כך רמת הסיכון גבוהה והביצועים הסביבתיים פחותים.
מטרת המדד היא להניע חברות ציבוריות וממשלתיות לפעול באופן יזום לצמצום השפעתן המזיקה על הסביבה ובכך לשפר את איכות הסביבה בישראל.
המדד מאפשר הנגשת מידע לציבור אודות התנהלותן הציבורית של חברות ומהווה כלי למשקיעים פוטנציאלים להטמעת שיקולים סביבתיים בהחלטותיהם.
עבור הממשלה מהווה המדד כלי לקביעת תדירות הפיקוח על מפעלים, תדירותהחברות הכלולות במדד הדיווח של המפעלים למשרד להגנת הסביבה וגובה אגרות הרישוי והפיקוח.
עבור החברות המדורגות הוא מהווה כלי להשוואה לשנים קודמות או לחברות אחרות.
מדד ההשפעה הסביבתית פורסם לראשונה בשנת 2013 על ידי המשרד להגנת הסביבה, ובו שקלול התנהלותן הסביבתית של חברות ציבוריות, הן בהתייחסות למפעלים בנפרד והן בהתייחסות לשיוכם לחברות על פי שיעורי הבעלות.
מרכיבי מדד ההשפעה הסביבתית הם:
השפעה סביבתית ישירה של חברה: סך העברות של חברה על פי דיווחי המפל"ס (מרשם פליטות לסביבה) שהוקם ב-2012, סיווג החומרים המסוכנים של החברה ודירוג מיקומי מתקניה התעשייתיים בהתייחס לקרבתם לאזורים מיושבים ולרגישות האזור מבחינה הידרולוגית.
רמת ציות להוראות סביבתיות: מספר ההוראות הסביבתיות שהופרו, חומרתן והליכי האכיפה נגדן.
פעילות וולונטרית לשיפור ביצועים סביבתיים או לצמצום הפגיעה הסביבתית: זהו ניקוד חיובי שניתן לחברה בעבור דיווחים סביבתיים לציבור, השלמת פרויקטים להפחתת זיהום ושימוש במערכות ניהול סביבתיות.
נוסחת חישוב מדד ההשפעה הסביבתית
מדד ההשפעה הסביבתית מדרג חברות תעשייתיות שמחויבות בדיווחים למשרד להגנת הסביבה מכוח חוק מרשם הפליטות לסביבה (מפל"ס), וכן חברות דלק, חברות ציבוריות שנסחרות בבורסה וחברות ממשלתיות.
במשרד להגנת הסביבה קיים גם דירוג של חברות פרטיות הנדרשות לדווח למפל"ס, אולם הן נהנות מחיסיון מידע בשל היותן פרטיות ודירוגן במדד ההשפעה הסביבתית לא מתפרסם לציבור הרחב.
לכן כולל המדד המתפרסם לציבור למעלה מ-40 חברות ממשלתיות או ציבוריות, כ-100 מפעלים שבבעלותן וכ-800 תחנות דלק.
בין החברות הכלולות במדד ניתן למנות את כיל רותם (לשעבר רותם אמפרט נגב), בתי זיקוק לנפט במפרץ חיפה, בית הזיקוק פז אשדוד, מפעלי ים המלח ותחנת הכוח אורות רבין של חברת החשמל לישראל.
אחת ממטרות מדד ההשפעה הסביבתית, על פי המשרד להגנת הסביבה, היא לסייע למשקיעים בבחירת אפיק השקעה עם חשיפה נמוכה לסיכון סביבתי.
זאת משום שסיכון סביבתי עלול להביא להפסדים משמעותיים עבור בעלי מניות ואג"ח של חברה המזהמת את הסביבה.
עם זאת, המדד מתפרסם בדרך כלל באיחור רב ולפיכך לכאורה איננו רלוונטי למשקיעים.
לדוגמה, המדד לשנת 2017 פורסם בחודש אוקטובר 2018, והמדד לשנת 2018, שאמור היה להתפרסם בספטמבר 2019 פורסם לבסוף רק ביולי 2020.
טענה אחרת שהושמעה נגד המדד היא מידת הרלוונטיות של מרכיב "רמת הציות להוראות סביבתיות", זאת לאור העובדה שרוב האירועים המשמעותיים שמשפיעים על דירוג החברות ידועים למשקיעים כבר בעת התרחשותם או סמוך מאוד לכך: דליפת השפכים החומציים בנחל אשלים, לדוגמה, צמצום השימוש בפחם על ידי חברת החשמל וכדומה.
עוד נטען כי רבות מן החברות ממשיכות להופיע במדד ההשפעה הסביבתית בדירוגים דומים שנה אחר שנה, מה שמעלה לכאורה שאלה האם קיימת די אכיפה של המשרד להגנת הסביבה כנגד מפעלים מזהמים וחברות הפוגעות בסביבה, והאם יש די הרתעה בנושא.
מדד ההשפעה הסביבתית של תחנות הדלק
בנוסף למדד ההשפעה הסביבתית של החברות הציבוריות מפרסם המשרד להגנת הסביבה מדד נוסף המתייחס באופן נפרד לתחנות דלק בישראל.
מדד זה מאפשר השוואה בין ביצועיהן של חברות הדלק השונות באופן יחסי וללא קשר לגודלן האבסולוטי.
נוסחת חישוב מדד ההשפעה הסביבתית לתחנות דלק
חברות הדלק אינן מחויבות לדווח על פעילותן במסגרת חוק המפל"ס כמו חברות שנסחרות בבורסה.
עם זאת עמדת המשרד להגנת הסביבה היא שפוטנציאל ההשפעה הסביבתית שלהן הוא רב, בעיקר בשל השיעור הרב של חומר אורגני נדיף שנפלט לאוויר מתחנות הדלק, ולפיכך יש להכלילן במדד.
מדד החופש העירוני הוא מדד שנתי אשר נערך החל משנת 2018 על ידי עמותת ישראל חופשית, ואשר נועד למדוד את המצב בערים בישראל עם רוב יהודי בשאלות שונות הקשורות ביחסי דת ומדינה.
המדד נערך על ידי צוות מחקר, ובפיקוח אקדמי של פרופ' עמית שכטר, נשיא מכללת אורנים.
הניקוד לכל אחת מן העיריות ב-11 הקריטריונים, ניתן בהתאם לנתונים רשמיים ממאגרי המידע בעיריות, מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה וממשרד הפנים.
חלוקת הניקוד הכולל (לאילו קריטריונים יהיו יותר נקודות מקסימליות ולאילו פחות) בוצעה בהתאם לתוצאות סקר אשר נערך בידי ד"ר חגי אלקיים שלם, אשר בו נמדדה מידת סדר העדיפויות של תושבי הערים ב-11 התחומים הנמדדים.
הניקוד בתוך כל קריטריון (פרט לקבורה אזרחית שנמדד בקריטריונים בוליאניים של 7 או 0) הוא בסקאלה מדורגת מ-0 ועד כמות הנקודות המקסימלית של הקריטריון.
לדוגמה: בקטגוריה של מסחר בשבת ניתן לקבל את אחד מהציונים הבאים 0, 3, 6, 9, 12 ו-15 בהתאם למצב בחוק העזר העירוני והמצב בפועל.
עד לשנת 2021, המדד הורכב מכ-10 קטגוריות שונות, אשר הרכיבו ביחד 100 נקודות אפשריות.
החל מהמדד הראשון של שנת 2018, נכללים בו הקריטריונים הבאים:
תחבורה ציבורית בשבת (17 נקודות) - האם יש בעיר תחבורה ציבורית בשבת, מאיזה סוג (עירונית, פנימית או בין-עירונית), והאם העירייה משתתפת בקיום התחבורה הציבורית בשבת.
מסחר ופנאי בשבת (15 נקודות) - נבדק מה אומר חוק העזר העירוני בערים השונות בנוגע לפתיחת מסעדות, בתי עינוגים, משתלות, חנויות ומרכולים בשבת ומה המצב בעיר בפועל.
תקציב דת (13 נקודות) - נבדקו תקציבי הדת המיועדים לזרם האורתודוקסי בערים השונות, שיעור תקציבי הדת ביחס לתקציב העיר הכללי והוצאה על שירותי דת פר תושב יהודי בשנה.
חינוך (13 נקודות) - נבחנה מידת הפיקוח העירוני על עמותות דת הפועלות במוסדות חינוך בעיר - ביחס לפיקוח על התוכן, ויידוע בתי הספר והורים אודות פעילות עמותות דת.
קהילת הלהט"ב (10 נקודות) - נבדק עד כמה ואיך משקיעות העיריות בקהילת הלהט"ב בעיר - מימון אירועי להט"ב, תקצוב לקהילה הלהט"בית, תמיכה בארגונים התומכים בקהילה, והמצאות קבוצת איגי בעיר.
אירועים בהפרדה (6 נקודות) - נבדק האם קיים נוהל בעירייה לגבי תקצוב ואישור אירועים בהפרדה מגדרית, האם העירייה עורכת אירועים עם הפרדה מגדרית, או שישנה הגבלה לאירועים עם הפרדה מגדרית.
בריכה עירונית בהפרדה (4 נקודות) - נבדק האם כניסה לבריכה העירונית זולה יותר בשעות בהן יש רחצה בהפרדה בין נשים וגברים, ובאם קיים פער - מה גובהו.
קבורה אזרחית בישראל (7 נקודות) - האם לתושבי העיר שנפטרו יש אפשרות להיקבר בעיר או בסביבתה בקבורה אזרחית ללא תשלום.
מועצות דתיות בעיריות (6 נקודות) - נבדק האם מועצת העיר העבירה את רשימת נציגיה למועצה הדתית לאישור המשרד לשירותי דת או שהמועצה באחריותה, ומהו אחוז הייצוג הנשי בהרכב אותו בחרה.
פלורליזם דתי (9 נקודות) - נבדקו שלושה מרכיבים של פלורליזם דתי בעיר: הקצאת משאבים לטובת הקהילה הרפורמית או הקונסרבטיבית, קיום אירועים בשיתוף אותן קהילות וקיום אירועים לכבוד נובי גוד.
קטגוריה חדשה של נישואים אזרחיים, שהתווספה בשנת 2021, הוגדרה עם 10 נקודות נוספות, כך שהמקסימום שעיר יכולה להשיג במדד הוא של 110 נקודות (אם כי התוצאה הסופית נמדדת באחוזים מתוך 100):
נישואים אזרחיים (10 נקודות) - נבדק אילו ערים המפעילות רישום של זוגות ברשות המקומית, היכן המהלך אושר וטרם נכנס בפועל והיכן אין רישום או אישור במועצת העיר.
בשנת 2024 חזר המדד לחישוב מקסימלי של 100 נקודות.
המדד פורסם לראשונה בשנת 2018. כל שנה, לאחר פרסום המדד בחודש דצמבר, תוצאות מדד החופש העירוני זוכות לסיקור תקשורתי.
במדד 2021, ירדה תל אביב מהמקום הראשון לטובת גבעתיים, שהשתתפה במדד בפעם הראשונה.
במדד 2022, עלתה הוד השרון למקום הראשון, כאשר גבעתיים ותל אביב חולקות את המקום השני.
במדד 2023, הערים הוד השרון וגבעתיים זכו במשותף במקום הראשון, כאשר תל אביב במקום השני, והרצליה ומודיעין חולקות את המקום השלישי.
במדד 2024, העיר גבעתיים הגיעה למקום הראשון, כאשר הוד השרון, הרצליה ותל אביב חולקות את המקום השני, ורמת גן במקום השלישי.
במדד זה בוצעו מספר שינויים - הערים בעלות הצביון החרדי בני ברק, ביתר עילית ומודיעין עילית הוצאו מהמדד, ונוספו שבע ערים שטרם נסקרו עד כה: טבריה, יבנה, נס ציונה, עפולה, קריית אתא, קריית גת ורמת השרון.
במדד 2025 העיר הוד השרון חזרה למקום הראשון, גבעתיים ירדה מקום למקום השני, ורמת השרון ותל אביב חולקות את המקום השלישי.
השנה התרחב המדד ל-40 ערים, כשלראשונה נבדקו קריית ביאליק, קריית מוצקין, נתיבות, כרמיאל ופרדס חנה-כרכור (בהופעת בכורה של מועצה מקומית במדד).
בממוצע הכללי נרשמה ירידה קלה מ44.5 ל43.6.
מדד הגיוון התעסוקתי (או: מדד הגיוון הישראלי) הוא מדד אשר מספק תמונת מצב של שילוב עובדים מקבוצות מגוונות במשק הישראלי.
המדד מודד את מידת הייצוג ושוויוניות השכר של חמש קבוצות באוכלוסייה הישראלית (נשים, חרדים, יוצאי אתיופיה, ערבים ועובדים מגיל 45 ומעלה), בענפים מרכזיים בשוק התעסוקה בישראל.
נכון להיום מועסקים בענפים אלה כחצי מהעובדים השכירים במדינת ישראל.
המדד הוא פרי שיתוף פעולה של נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה והמחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת תל אביב.
המהדורה השביעית של המדד פורסמה בספטמבר 2024.
בדצמבר 2016 פורסמה המהדורה הראשונה של מדד הגיוון התעסוקתי.
במהדורה זו נבדקו ממוצע מידת הייצוג ושוויוניות השכר של חמש הקבוצות באוכלוסייה הישראלית בעשרים ענפים מרכזיים בשוק התעסוקה.
המדד הצביע כי הגיוון התעסוקתי הוא סלקטיבי גם בתוך הענפים, כך שרמת הייצוג ושוויוניות השכר של חמש הקבוצות בתוך הענפים שונה משמעותית.
כך לנשים יש ייצוג גבוה יחסית בכל הענפים, אך הן סובלות מפערי שכר בדומה לקבוצות האחרות.
ערבים ויוצאי אתיופיה מיוצגים ייצוג יתר בתעסוקה המשלמת שכר נמוך.
חרדים מיוצגים בשיעורים גבוהים בענפים המשלמים שכר גבוה.
בני 45 ומעלה מיוצגים ייצוג נמוך במספר ענפי תעשייה אך לרוב שכרם גבוה יותר מאשר שכרם של עובדים צעירים יותר.
בדצמבר 2017 פורסמה המהדורה השנייה של מדד הגיוון.
במהדורה זו בוצעו מספר חידושים.
החידוש העיקרי של מהדורה זו היה כי החל מהמהדורה זו ואילך בכל קבוצה נבדקו בנפרד עובדים עם השכלה אקדמית ועובדים ללא השכלה אקדמית.
הנתונים הצביעו כי ממוצע פערי שכר גבוהים יותר אצל עובדים השייכים לאחת מחמש הקבוצות עם השכלה אקדמית מאשר אצל עובדים השייכים לאחת הקבוצות בלי השכלה אקדמית.
כך שהשכלה אקדמית אמנם מנבאת בדרך כלל עלייה בשכר, אך היא לא בהכרח מנבאת צמצום אי שוויון בשכר.
הנתונים הצביעו גם כי אקדמאים מקרב הערבים והחרדים הם בעלי ייצוג נמוך במיוחד ברוב הענפים.
חידוש נוסף של מהדורה זו היה בבחינת מידת הייצוג ושוויוניות השכר של חמש הקבוצות בקרב הסגל הבכיר במוסדות להשכלה גבוה.
הנתונים הצביעו כי בתקופה זו לא היו כלל יוצאי אתיופיה בקרב סגל האקדמי הבכיר במוסדות להשכלה גבוה, אחוז הנשים בסגל האקדמי הבכיר ירד ככל שהדרגה הייתה גבוה יותר, אחוז הערבים בקרב הסגל האקדמי הבכיר היה נמוך וכי פערי השכר בין קבוצת הרוב לקבוצות מיעוט היו גבוהים יותר במכללות מאשר באוניברסיטאות.
בפברואר 2019 פורסמה המהדורה השלישית של מדד הגיוון.
החל ממהדורה זו ואילך נבדקת מידת הייצוג והשכר של חמש קבוצות בחלוקה מגדרית, גברים ונשים בנפרד.
חידוש נוסף של המהדורה השלישית הוא הוספת ענפי הביטוח וקרנות הפנסיה וכן בדיקת מידת הייצוג ושוויוניות השכר של נשים וקבוצות מיעוט עם תואר אקדמי בחמישה מקצועות יוקרתיים במשק הישראלי: עסקים וניהול, כלכלה, מדעי המחשב, הנדסה ומשפטים.
מהדורה זו העלתה ממצאים ייחודיים וביניהם כי השתלבות הנשים הערביות בעלות תואר אקדמי בתעסוקה היא הנמוכה ביותר מבין כל הקבוצות וממוצע שכרן הוא הנמוך ביותר.
ביולי 2020 פורסמה המהדורה הרביעית של מדד הגיוון.
החל מהמהדורה זו נבחנת מידת הייצוג ושוויוניות השכר ברשויות מקומיות (עם כ-170,000 עובדים) והממשלה המרכזית (הכוללת משרדי ממשלה, מוסדות לאומיים, בתי חולים גריאטריים ופסיכיאטריים ומשרד החינוך כולל מורים - ביחד מועסקים בה כ-250,000 עובדים).
הנתונים הצביעו כי בהשוואה לענפי המגזר הפרטי, במגזר הציבורי קיים ייצוג שוויוני או ייצוג יתר של עובדים מקבוצות מיעוט, למעט של גברים חרדים וערבים ללא השכלה אקדמית.
מבחינת שוויוניות השכר, המגזר הציבורי הוא בין השוויוניים ביותר עבור גברים מקבוצת מיעוט אך לא עבור נשים מקבוצות אלה.
במאי 2021 פורסמה המהדורה החמישית של מדד הגיוון.
במהדורה זו יוחד פרק לבחינת ענפי הכלכלה במגזר הפרטי במהלך משבר הקורונה.
הממצאים הצביעו על כמה דפוסי אי שוויון במהלך המשבר, כך שבסגר הראשון (מרץ 2020) נשים ועובדים ערבים וחרדים היו הראשונים לצאת לחופשה ללא תשלום.
בשני הסגרים (מרץ וספטמבר 2020), נשים היו בייצוג יתר בחופשה ללא תשלום באופן כללי ובמיוחד בענפים שבהם רוב גברי.
גברים מעל גיל 45 ונשים מתחת לגיל 29 היו בסיכון יתר לצאת לחופשה ללא תשלום.
ערבים וחרדים היו בייצוג יתר בחופשה ללא תשלום בתקופה שבין שני הסגרים.
בענפים שבהם בשנים האחרונות נכנסו עובדים מקבוצת גיוון כחלק ממדיניות גיוון, הם היו הראשונים לצאת לחופשה ללא תשלום.
במאי 2022 פורסמה המהדורה השישית.
החידוש העיקרי של מהדורה זו היה בהשוואה רב שנתית.
הנתונים הצביעו על קיפאון בייצוג ושוויוניות השכר של קבוצות מיעוט וכי בשנים 2015–2020 לא חלו שינויים משמעותיים בייצוגם ובשוויוניות השכר של קבוצות מיעוט.
חידוש נוסף של מדד זו הוא כי בעת פרסומו הושק גם מחולל מקוון אשר מאפשר בחינת מידת הייצוג והשכר של קבוצות מיעוט בצורה מקוונת.
בספטמבר 2024 פורסמה המהדורה השביעית של מדד הגיוון.
החידוש העיקרי של מהדורה זו היה בהוספת שני ענפי מפתח נוספים המייצגים את השירותים של המערכת הציבורית בישראל, בריאות וחינוך.
ארגון העבודה הבינלאומי בפנייתו למדינת ישראל ביקש שמדינת ישראל תמשיך לפתח את מדד הגיוון מתוך מטרה לצמצם פערים בייצוג ושוויוניות השכר של נשים ושל גברים ונשים מקבוצות מיעוט.
מדד חוּמרה הוא אחד המדדים המשמשים בתחום ניתוח סיכונים.
ניתן לבטא את מדד החומרה של פעילות (מטלה) כיחס (בין 0 ל-1), לרוב מבוטא באחוזים.
במהלך (למשל מונטה קרלו) סימולציה משימה יכולה להצטרף או לצאת מהנתיב הקריטי בכל איטרציה נתונה.
מדד החומרה מבטא את התדירות שבה משימה מסוימת הייתה בנתיב הקריטי במהלך הניתוח.
משימות עם אינדקס ביקורתיות גבוה נוטות יותר לגרום לעיכוב בפרויקט מכיוון שהן נוטות יותר להיות בנתיב הקריטי.
אם משימה לא קיימת עבור כמה איטרציות (למשל היא הסתברותית) אז היא מסומנת כלא קריטית.
לדוגמה, משימה שהייתה קיימת במשך 50% מהאיטרציות והייתה קריטית ב-50% מהזמן שהיא קיימת תהיה בעלת מדד חומרה של 25%.
מדד החומרה מאפשר לזהות משימות שעלולות לגרום לעיכובים בפרויקט.
על ידי ניטור משימות עם מדד חומרה גבוה, סביר להניח שפרויקט יאחר פחות.
אם למשימה יש מדד חומרה של 100% זה אומר שבמהלך הניתוח, לא משנה איך השתנו משכי המשימה, הנתיב הקריטי תמיד כלל את המשימה.
סביר להניח שהמשימה תהיה מפתח בהשלמת הפרויקט בזמן.
לעומת זאת, משימות עם מדד קריטיות נמוך או אפס נוטות הרבה פחות לגרום לעיכוב בתאריך סיום הפרויקט.
רק בגלל שמשימה נמצאת בנתיב הקריטי כל הזמן, לא תמיד אומר שהמשימה תהיה משמעותית לתאריך סיום הפרויקט.
לדוגמה, משימה שאורכה רק יום אחד לא סביר שתשפיע על סיום הפרויקט, אבל עדיין יכול להיות לה מדד קריטיות של 100%.
כדי להימנע מבעיה זו יש למדוד גם את המתאם בין משך המשימה ומשך הפרויקט.
ניתן להשתמש במתאם הדירוג של ספירמן או במתאם פירסון כדי למדוד את המתאם.
מדד הפיצה מתייחס להיקף משלוחי הפיצה אל משרדי הממשל הפדרלי בארצות הברית, כמו הבית הלבן או הפנטגון.
מקובל להאמין שזינוק דרמטי במדד הפיצה מעיד על אירועים מדיניים או ביטחוניים גדולים בזירה הבין-לאומית.
המושג מבוסס על תצפיות אמפיריות והוזכר במספר כלי תקשורת כמנבא אפשרי למשבר או למבצע צבאי.
המדד ככלל הוא חלק ממערך של שיטות מודיעין לא קונבנציונליות, המקובצות למספר תת-קטגוריות של מודיעין ממקורות גלויים (OSINT).
הרעיון שעלייה בהזמנות של מגשי פיצה יכולה להצביע על פעילות ממשלתית משמעותית, עלה לראשונה במהלך המלחמה הקרה, כאשר כמויות גדולות של משלוחי פיצה למתקנים מרכזיים כמו סוכנות הביון המרכזית (CIA) ומחלקת המדינה האמריקאית נצפו במקביל לתקופות בהן התחוללו משברים בינלאומיים.
קיימת הנחה כי פקידים סובייטים עקבו אחר הנתון הזה כאינדיקטור לתנועות אסטרטגיות של ארצות הברית.
תופעה זו תוארה בפירוט על ידי מארק מ.
לוונטל, מומחה למודיעין וביטחון לאומי, בספרו מודיעין: מסודות הפוליטיקה.
לוונטל מציג את המונח 'PIZZINT' (מודיעין פיצה), במסגרת הרחבה יותר של 'OSINT' (מודיעין ממקורות גלויים), המתייחס לניתוח מידע הזמין לציבור לצרכים מודיעיניים.
פרנק מיקס, הבעלים של הזיכיון של דומינו'ס פיצה בוושינגטון הבירה, עם 45 מסעדות, החל להבחין בעלייה בהזמנות פיצה ממשרדי ממשל בארצות הברית מעט לפני פרסום הודעות חשובות מהבית הלבן ופרסם את העובדה הזו.
הציבור כינה את התופעה "מדד הפיצה", אם כי זמן קצר לאחר פרסום המידע, משרדי הממשלה הפסיקו לקנות פיצות בדומינו'ס בוושינגטון הבירה, והחלו להזמין פיצה בזמנים נפרדים או בפיצריות שונות.
עם זאת, מדדי פיצה שונים התפתחו ברשתות החברתיות והם עוקבים אחרי פיצריות נוספות בסמיכות למשרדי ממשל.
זמן קצר לפני מבצע זעם דחוף ב-1983 והפלישה האמריקאית לפנמה ב-1989, משלוחי הפיצה של דומינו'ס גדלו באופן דרמטי והמשלוחים שבוצעו על ידי דומינו'ס ממש לפני הפלישה לפנמה בפרט גדלו ב-25%.
בליל 1 באוגוסט 1990, ערב הפלישה לכווית, נפגשו אנשי צבא בפנטגון כדי לדון בהתפתחויות במזרח התיכון.
מכיוון שהם תכננו להישאר ערים כל הלילה, הם הזמינו יותר פיצות מהרגיל בדומינו'ס.
בסך הכל, 15 משלוחי פיצה של דומינו'ס בוצעו באותו לילה, ו-101 משלוחי פיצה בוצעו במהלך השבוע שקדם לפלישה.
באותו יום, בין השעות 20:00 ל-2:00 לפנות בוקר, נשלחו לבית הלבן חמישים וחמש פיצות, הרבה יותר ממה שהוזמנו בדרך כלל.
ב-21 באוגוסט 1991 הועבר מספר שיא של פיצות לפנטגון ולבית הלבן, בעיצומו של ניסיון הפיכה בברית המועצות.
תקרית זו עלתה על השיא הקודם במהלך הפלישה לכווית, מה שמרמז על כך שהגידול בהזמנות הפיצה עשוי לשקף מוכנות לניהול משבר.
ב-17 בנובמבר 1995 התרחשה תופעה הידועה בשם "ליל פיצה", ששנים לאחר מכן הובילה לפרשת מוניקה לווינסקי.
ב-13 באפריל 2024 שיגרה איראן מתקפת מל"טים וטילים על ישראל, בתגובה לתקיפה ישראלית על נספח של הקונסוליה האיראנית בסוריה ב-1 באפריל.
באותו לילה נרשמה עלייה נדירה בהזמנות פיצה בארצות הברית, במיוחד ברשתות הממוקמות ליד מטות ממשלתיים מרכזיים כמו הפנטגון והבית הלבן.
מספר מאמרים בתקשורת התייחסו ל"מדד הפיצה" כמכשיר שימושי לחיזוי משברים.
לדיווחים בעיתונים המציינים את הקשר בין הזמנות פיצה לאירועי משבר הייתה השפעה תרבותית ותפעולית בתוך סוכנויות ממשלתיות.
לדוגמה, הפנטגון שינה את אפשרויות המזון הפנימיות שלו כך שיכללו רשתות מזון מהיר המסוגלות להציע שירות בשעות ממושכות, בתגובה לצורך במזון זמין במצבי חירום ליליים.
זנוביה הומאן, חוקרת בכירה במרכז למחקרי מדע וביטחון במכללת קינגס בלונדון, טוענת כי "הנטייה הבסיסית שלי היא להיות ספקנית, כי זה נשמע כמו מקרה של הטיה.
אני לא אומרת שהם טועים, אבל אני רוצה לראות הרבה יותר נתונים.
כמה פעמים אין להן שום קשר לגיאופוליטיקה?
אני לא נגד 'מודיעין מהכורסה' בכללו, אבל זו אחת הסיבות לכך שאנחנו מקדישים יחידת למידה שלמה בתואר השני לזה בקינגס – אתה כן צריך לעשות את זה נכון כדי להימנע מדיסאינפורמציה ומיסאינפורמציה".
בעקבות מדד הפיצה הוצעו מדדים נוספים דומים, ובהם מדד בית הוופל, מדד אחר שהוצע מתבסס על ארוחות הכוללות לובסטרים ומוגשות לחיילים אמריקאים שמשתפים תיעוד של הארוחות ברשתות החברתיות, משום שארוחות יוקרה ניתנות לחיילים רק ערב מבצע צבאי משמעותי.
מדד מסת הגוף (מדמ"ג; באנגלית: Body Mass Index – BMI) הוא מדד הנותן הערכה כמותית האם אדם נמצא במשקל תקין, בעודף משקל או בתת־משקל.
המדד מחושב באמצעות נתוני הגובה (במטרים) והמשקל (בק"ג).
BMI הומצא במאה ה-19 על ידי המתמטיקאי והסטטיסטיקאי הבלגי אדולף קטלה, במהלך קורס על פיזיולוגיה שהעביר באוניברסיטה.
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 הוא אומץ כתקן רפואי למדידת השמנה.
בשנות ה-90 נקבע מדד מסת הגוף כתקן הבינלאומי בתחום, שגם ארגון הבריאות העולמי (WHO) משתמש בו.
כיום הוא משמש כמדד המרכזי והפופולרי ביותר לחישוב השמנה, בו רופאים נעזרים כדי לזהות אנשים הסובלים מעודף משקל או מתת-משקל.
הנוסחה לחישוב ה-BMI היא: , כלומר משקל (בק"ג) חלקי ריבוע הגובה (במטרים).
BMI מעל 25 נחשב למשקל עודף.
BMI מתחת 18.5 נחשב לתת-משקל.
דוגמה: אם אדם שוקל 90 ק"ג, וגובהו 1.95 מטרים, חישוב BMI שלו יהיה כלהלן:
לכן, על פי מדד ה-BMI שלו, 23.7, המשקל של אדם זה תקין.
ערכי BMI הגבוהים מ-40 מגדירים השמנת יתר חולנית.
קיימים סיווגי משנה לא אחידים לקבוצת הערכים שמעל ל-40.
בדומה למבוגרים, גם בילדים נמדדת ההשמנה, בדרך כלל, באמצעות מדד מסת הגוף (BMI).
עם זאת, בניגוד לתוצאות BMI למבוגרים בהן כל תוצאה נכנסת לטווחים שנקבעו מראש, בילדים ובמתבגרים עודף משקל מוגדר כ-BMI מעל אחוזון 85 לגיל ולמין.
ילד שמן מוגדר ככזה שה-BMI שלו מעל האחוזון ה-95, ותת משקל מוגדר כ-BMI מתחת לאחוזון 5 לגיל ולמין.
החיסרון של מדד זה הוא שהוא מתייחס אך ורק לגובה ולא לוקח בחשבון את רוחב שלד האדם.
כמו כן, בעייתיים גם חוסר ההתייחסות לפיזור השומן בגוף וחוסר ההפרדה בין מרכיבי הגוף השונים - שומן ושריר.
לדוגמה, אנשים המתאמנים בחדר כושר ומפתחים רקמת שריר מאסיבית, במקום רקמות שומן, עדיין ישקלו יותר (תא שריר כבד מתא שומן).
במקרה זה, למשל, גם אם יופחתו משמעותית אחוזי השומן בגופם, הם עשויים להישאר באותו אחוזון BMI מבלי ששינוי גופני זה יבוא לידי ביטוי.
דוגמה מוכרת לאי דיוק מדד ה-BMI הוא מייקל ג'ורדן, אשר בשיא כושרו הגופני היה בעל ערכי מדד BMI של 27-29 המוגדרים כמשקל יתר.
מדד סימפסון ("Simpson's Index") הוא מדד המודד את המגוון הביולוגי בחברה אקולוגית נתונה.
השימוש העיקרי בו הוא להשוואה במגוון בין שתי חברות ביולוגיות או יותר.
המדד לוקח בחשבון הן את העושר הביולוגי בבית גידול והן את התפוצה היחסית של כל מין בחברה ובמידה מסוימת הוא מהווה את מקבילו האקולוגי של המדד לשוויון כלכלי, מדד ג'יני.
המדד הוצע לראשונה על ידי הסטטיסטיקאי הבריטי אדוארד יו סימפסון במגזין נייצ'ר ב-1949.
לפני השימוש בנוסחה יש לקבוע שני פרמטרים שונים:
רמה טקסונומית - יש לקבוע את הרמה הטקסונומית שבה נשתמש בנוסחה.
הרמה הטקסונומית הנפוצה לחישוב היא רמת המין אך הדבר מצריך הכרה וזיהוי של כל המינים בחברה ולעיתים הדבר אינו מתאפשר עקב מחסור במשאבים או ביכולת זיהוי טקסונומית, והחוקרים צריכים להתפשר על רמת הסוג או אף רמות גבוהות יותר.
כמובן שעם העלייה ברמה הטקסונומית ההשוואה נעשית קשה יותר והמחקר מאבד מאיכותו.
בהשוואה בין שתי חברות או יותר עלינו לוודא שהן נבדקות באותה רמה טקסונומית.
יחידת האורגניזם - יש לקבוע מהו פרט בודד במדידה.
פרט בודד יכול להיות אורגניזם בודד (אם, למשל, אנו בודקים חברה של יונקים גדולים), מושבות של אורגניזמים (כדוגמת מושבות של חיידקים על צלחת פטרי), שטח (לדוגמה: מטר ריבועי בחברה של צמחים נמוכים), נפח או משקל (לדוגמה: בבדיקה של חברות ספוגים על קרקעית הים) וכו'.
גם כאן, בהשוואה בין שתי חברות או יותר חשוב לשמור על אחידות בין המידות הנמדדות.
N מייצג את מספר הפרטים הכולל בחברה,
S מייצג את מספרם של המינים (או הסוגים וכו' לפי הרמה הטקסונומית שנקבעה - עושר ביולוגי)
הוא מספר הפרטים (או יחידות האורגניזם) השייכים לאורגניזם ספציפי (לפי הרמה הטקסונומית שנקבעה).
שני אקולוגים באוניברסיטת חובזה התבקשו לבדוק ולהשוות את חברת החיפושיות שבאוניברסיטה.
לצורך כך דגמו החוקרים חיפושיות משני מקומות במוסד - מהשירותים ומהקפיטריה.
עקב חוסר ידע בטקסונומיה לא הצליחו לזהות החוקרים את החיפושיות ברמת המין ונאלצו להסתפק ברמת הסוג.
האורגניזם (סוג) מספר פרטים בשירותים מספר פרטים בקפיטריהחיפושית ברזים 200400חיפושית האפרו 20050חיפושית הזרבובים 20050סה"כ 600500
חישוב מדד סימפסון לחברת החיפושיות בשירותים:
חישוב מדד סימפסון לחברת החיפושיות בקפיטריה:
לפי החישוב, מדד סימפסון של החברה בשירותים נמוך יותר ממדד סימפסון של החברה בקפיטריה.
לכן, החברה בשירותים מגוונת יותר מהחברה בקפיטריה.
המחלקה לאקולוגיה באוניברסיטת חובזה קיבלה תקן נוסף לטקסונום והאחרון ניגש למלאכת זיהוי מדויק של מיני החיפושיות שנדגמו בשירותים ובקפיטריה.
האורגניזם (מין) מספר פרטים בשירותים מספר פרטים בקפיטריהחיפושית ברזים מצויה150130חיפושית ברזים רחבת מחושים50140חיפושית ברזים משוננת0130חיפושית האפרו המקורזלת20020חיפושית האפרו הרכה030חיפושית הזרבובים המצויה 20050סה"כ 500500
לפי החישוב החדש מדד סימפסון של החברה בשירותים הפעם הוא גבוה יותר ממדד סימפסון של החברה בקפיטריה.
לכן, בבדיקה החוזרת, החברה בשירותים מגוונת פחות מהחברה בקפיטריה.
למדד סימפסון חיסרון עיקרי: הוא מעניק תשומת לב מועטה למינים נדירים - הם כמעט ולא משפיעים על התוצאה המתקבלת מהמדד למרות שבמציאות מינים נדירים מהווים אחוז נכבד מכלל המינים בחברות ביולוגיות מורכבות.
מדענים החוקרים חברות בהם יש מספר מינים דומיננטיים והמון מינים נדירים יעדיפו, ברוב המקרים, להשתמש במדדים אחרים.
חיסרון נוסף, הנגזר מהחיסרון הראשון הוא עיוות בתוצאות כאשר משווים שתי חברות שבאחת יש מינים בודדים מאוזנים ובשנייה יש מינים רבים שחלקם נדירים - בעוד שנהיר לכל שהחברה השנייה מגוונת יותר המדד עלול להצביע ההפך - כך לדוגמה עלול המדד להצביע על חברת המדבר כחברה מגוונת יותר מהחברה ביער גשם.
צורות אחרות של מדד סימפסון
מדד סימפסון למגוון ביולוגי ("Simpson's Index of Diversity") - המדד המשלים למדד סימפסון - ושווה ל .
התוצאה המתקבלת ממנו היא הפוכה למדד הקודם: כעת הוא מייצג את ההסתברות ששני פרטים אקראיים יהיו ממין שונה.
ככל שהמדד מתקרב יותר ל-1 החברה יותר מגוונת.
מדד סימפסון הפוך ("Simpson's Reciprocal Index") - המדד ההפוך למדד סימפסון - שווה ל .
התוצאה הנמוכה ביותר המתקבלת ממדד זה היא 1 - חברה בעלת מין אחד.
ככל שהתוצאה המתקבלת מהמדד היא גבוהה יותר החברה מגוונת ועשירה יותר.
הערך המקסימלי של מדד זה לחברה מסוימת הוא מספר המינים בחברה, לדוגמה: חברה בעלת מאה מינים יכולה להגיע לערך מקסימלי של 100 במדד זה.
עם זאת על מנת להגיע לערך המקסימלי על כל המינים להיות בכמות שווה בחברה - מקרה נדיר ביותר במציאות.
מדד שנון-ויבר הוא מדד המודד את המגוון הביולוגי בחברה אקולוגית נתונה.
השימוש העיקרי בו הוא להשוואת המגוון בין שתי חברות ביולוגיות או יותר.
המדד לוקח בחשבון הן את העושר הביולוגי בבית גידול והן את התפוצה היחסית של כל מין בחברה.
המדד הוא הנגזרת האקולוגית של מושג האנטרופיה מתוך תורת האינפורמציה שפיתח המתמטיקאי האמריקאי קלוד שאנון במאמר שפרסם ב-1948. שמו של המדד הוא מעט מטעה, מכיוון שלוורן ויבר לא הייתה יד בפיתוחה הישיר של הנוסחה הזאת אבל עקב תפקידו בפיתוח והפצה של תורת האינפורמציה הוסף שמו למדד על ידי האקולוגים.
גם לנורברט וינר לא הייתה נגיעה ישירה לנוסחה אך גם הוא, בדומה לויבר, תרם רבות לפיתוח תורת האינפורמציה בשנות ה-50 ואילך.
עם העלייה ברמה הטקסונומית ההשוואה נעשית קשה יותר והמחקר מאבד מאיכותו.
- מספר הפרטים של כל מין (או הרמה הטקסונומית שנבחרה).
- עושר ביולוגי: מספר המינים (או הרמה הטקסונומית שנבחרה).
- מספרם הכולל של הפרטים בחברה:
- חלקו היחסי של כל מין (או הרמה הטקסונומית שנבחרה) בחברה:
הנוסחה למדד שאנון-ויבר היא: התוצאה המתקבלת היא ציון לחברה.
ככל שציון זה גבוה יותר החברה מגוונת יותר לפחות באחד משני מובנים: היא עשירה יותר במינים או שהמינים בה נוטים להיות מאוזנים במספרם.
הציון הגבוה ביותר שחברה נתונה יכולה לקבל הוא : .
ציון זה מתקבל כאשר כל המינים בחברה הם בכמויות שוות בדיוק ואז המדד תלוי לחלוטין בעושר הביולוגי של החברה (S).
שני אקולוגים במכללת קישקע התבקשו לבדוק ולהשוות את חברת התיקנים שבאוניברסיטה.
לצורך כך דגמו החוקרים תיקנים משני מקומות במוסד - מהמטבח ומהמעבדה.
עקב חוסר ידע בטקסונומיה לא הצליחו לזהות החוקרים את התיקנים ברמת המין ונאלצו להסתפק ברמת הסוג.
חישוב מדד שאנון-ויבר לחברת התיקנים במטבח:
חישוב מדד שאנון-ויבר לחברת התיקנים במעבדה:
לפי החישוב, מדד שאנון-ויבר של החברה במטבח גבוה יותר ממדד שאנון-ויבר של החברה במעבדה.
לכן, החברה במטבח מגוונת יותר מהחברה במעבדה.
המחלקה לאקולוגיה במכללת קישקע קיבלה תקן נוסף לטקסונום והאחרון ניגש למלאכת זיהוי מדויק של מיני התיקנים שנדגמו במטבח ובמעבדה.
לפי החישוב החדש הפעם מדד שאנון-ויבר של החברה במטבח נמוך יותר ממדד שאנון-ויבר של החברה במעבדה.
לכן, בבדיקה החוזרת, החברה במטבח מגוונת פחות מהחברה במעבדה.
ממדד שאנון-ויבר ניתן לגזור מדד נוסף - מדד שוויוניות המינים.
מדד זה אינו מתחשב כלל בעושר המינים אלא רק בהתפלגות הפרטים ביניהם.
תמיד יהיה גדול או שווה ל מדד שוויון המינים תמיד ינוע בין 0 ל-1 כאשר 1 מייצג חברה בה כל המינים נמצאים בה בכמות שווה ותוצאה הקרובה לאפס מייצגת חברה עם מין אחד או מספר זעום של מינים דומיננטיים ומאידך מינים רבים הנדירים עד מאוד.
מדד שארפ הוא מדד לביצועים של תיקי השקעות.
הוא מודד את עודף התשואה ליחידת סיכון על נכסי השקעה.
ככל שהתשואה גבוהה יותר ביחס לסיכון כך המדד גבוה יותר.
המדד פותח על ידי הכלכלן האמריקאי וחתן פרס נובל לכלכלה ויליאם שארפ ב-1966. בתחילה קרא שארפ למדד בשם "תיגמול לשונות" (Reward to variability), אך עם פרסומו התקבע המדד בשמו הנוכחי.
על פי הגדרתו המעודכנת של שארפ משנת 1994:
הוא תשואת נכס הייחוס, כגון ריבית חסרת סיכון,
היא תוחלת עודף התשואה על פני נכס הייחוס,
היא סטיית התקן של עודף התשואה.
אם היא ריבית חסרת סיכון שאינה משתנה במהלך תקופת המדידה, סטיית התקן מצטמצמת לזו של הנכס:
ואז מתקבלת ההגדרה המקורית שקדמה לעדכון:
כלומר ההגדרה המקורית הניחה ריבית קבועה, והעדכון מכיר בכך שהריבית יכולה להשתנות עם הזמן.
התשואה השנתית הממוצעת לטווח ארוך של מדד S&P 500 היא כ-10%.
נניח שהריבית חסרת הסיכון היא 3.5% ואינה משתנה.
אנו מקבלים שמדד שארפ לטווח ארוך של השוק האמריקאי הוא:
אולם יש לשים לב כי אם מחשבים את המדד על פני חלון נע של 3 שנים לדוגמה, הוא ישתנה באופן דרמטי.
מדד שארפ משמש כדי לאפיין עד כמה התשואה של נכס מפצה את המשקיע על הסיכון שהוא לוקח.
כאשר משווים שני נכסים, הנכס בעל מדד שארפ הגבוה יותר נותן תשואה גבוהה יותר באותה רמת סיכון.
או לחלופין, הוא נותן אותה תשואה אך בסיכון נמוך יותר.
בדרך כלל מומלץ למשקיעים לבחור השקעות בעלות מדד שארפ גבוה יותר.
מדד שארפ, כמו גם מדד טריינור ומדד אלפא של ג'נסן, משמשים לדירוג הביצועים של תיק השקעות, מנהלי קרנות נאמנות או קופות גמל.