tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
סלע זה החזיק את אחד מסמני הניווט המרכזיים באוקיינוס המערבי, מגדלור פסטנט, וכל האוניות שעברו פנימה והחוצה בים האירי היו במגע חזותי עימו.
RMS הספריאן החלה כעת בהפלגה חדשה מליברפול לקוויבק ומונטריאול, עם מטען כללי, ובנוסף שימשה כאוניית בית-חולים, ונשאה כ-800 נוסעים כשהותקפה מחוץ לפסטנט.
תולדות המלחמה הגדולה: צי הסוחר, כרך 2. II, מאת Hurd, מצטט:
"רק כמה ימים לפני כן, הרוזן ברנסדורף, שגריר גרמניה, הבטיח לממשלת ארצות הברית שספינות נוסעים לא יוטבעו ללא אזהרה ומבלי להבטיח את שלומם של הלא-לוחמים על הסיפון בתנאי שהספינות לא ינסו להימלט או להביע התנגדות."
הפעם, שוויגר התקבל בשאט נפש רשמי עם שובו לוילהלמסהאפן.
הוכה באכזריות ונעצר על ידי המשטרה החשאית הפרוסית לאחר שנצטווה להתייצב בברלין כדי להסביר את עצמו, הוא נדרש להתנצל על כך שהטביע ספינת נוסעים אחרת בניגוד להוראה ישירה שלא לעשות זאת שוב.
הוא התלונן על הטיפול שלו בברלין לאחר מכן, ואז הוא שוב הוכה באכזריות ונעצר על ידי המשטרה החשאית והוחזק בכלא צבאי בווילהלמסהאפן למשך 15 ימים.
לאחר מותו ב-1917, נסלח לשוויגר בברלין.
הוא קיבל את העיטור הגבוה ביותר של גרמניה, Pour le Mérite, לאחר שהטביע אוניות בתפוסה של 190,000 טון.
הקייזר בכה בגלוי, יחד עם עשרות אחרים, בטקס האזכרה שלו.
ב-4 בנובמבר 1916, U-20 עלתה על החוף הדני דרומית ל-Vrist, מעט צפונית לת'ורסמינדה לאחר שספגה נזק למנועים שלה.
הצוות שלה ניסה להשמיד אותה עם חומרי נפץ למחרת, והצליח, עם זאת, רק להזיק לחרטום הצוללת (ראה תמונה), אך הפך אותה למעשה לא פעילה כספינת מלחמה.
ה-U-20 נשארה על החוף עד 1925 כאשר ממשלת דנמרק פוצצה אותה ב"פיצוץ מרהיב".
הצי הדני הסיר את תותח הסיפון והפך אותו ללא ניתן לשימוש על ידי קדיחת חורים בחלקים חיוניים.
התותח הוחזק במחסני הצי בהולמן בקופנהגן במשך כמעט 80 שנה.
מגדל הניווט הוסר והוצב על המדשאה הקדמית של המוזיאון המקומי Strandingsmuseum St.
George Thorsminde, היכן שהוא נמצא עד היום.
הסופר קלייב קאסלר טען שהסוכנות הלאומית התת-ימית והימית שלו (NUMA) איתרה את שרידי U-20 ב-1984, כ-400 מטרים מהחוף.
SM U-32 הייתה צוללת מטיפוס U-31 של הצי הקיסרי הגרמני.
צוללות גרמניות מטיפוס U-31 היו צוללות גוף כפול דומות לצוללות מטיפוס U-23 וטיפוס U-27 בממדים והיו שונות רק מעט בהנעה ובמהירות.
הן נחשבו לסירות ים גבוהות טובות מאוד עם יכולת תמרון ממוצעת והיגוי טוב על פני המים.
ל-U-32 היה אורך כולל של , גוף הלחץ שלה היה באורך .
רוחב הצוללת היה (o/a), בעוד שגוף הלחץ היה ברוחב .
לצוללות מטיפוס U-31 היה שוקע של עם גובה כולל של .
הדחק הצוללת היה באופן כולל ; כששטה על פני השטח ו- כשהיא בצלילה.
ל-U-32 הותקנו שני מנועי דיזל שתי פעימות של Germania עם 6 צילינדרים בהספק של 1,850 כוחות סוס (1,361 קילוואט) לשימוש על פני השטח ושני מנועים חשמליים שתי פעימות של זימנס-שוקט בהספק של 1,200 כוחות סוס (883 קילוואט) לשימוש מתחת למים.
מנועים אלו הניעו שני צירים, כל אחד עם מדחף בקוטר , שהעניק לצוללת מהירות מרבית על פני השטח של 16.4 קשרים (30.4 קמ"ש), ו-9.7 קשרים (18.0 קמ"ש) כשהיא בצלילה.
הצוללת הייתה חמושה בארבעה צינורות טורפדו 50 סנטימטרים (20 אינץ'), שניים מותאמים בחרטום ושניים בירכתיים, ונשאו 6 טורפדות.
הבנייה שלה הוזמנה ב-29 במרץ 1912 והשדרית שלה הונחה ב-8 בנובמבר 1912 על ידי Germaniawerft בקיל.
היא הושקה ב-28 בינואר 1914 ונכנסה לשירות ב-3 בספטמבר 1914 בפיקודו של אדגר פון שפיגל פון אונד צו פקלסהיים.
ב-1 בפברואר 1916 הוחלף שפיגל על ידי קורט הרטוויג שפיקד על הצוללת עד ל-16 בפברואר 1918 כאשר קרל אלברכט החליף אותו.
אלברכט פיקד עליה עד אובדנה.
U-32 ביצעה 11 סיורים, והטביעה 37 ספינות סוחר בסך 106,035 טונות רישום ברוטו (GRT) וספינת מלחמה אחת עבור 14,000 טון.
ב-9 בינואר 1917, ממזרח למלטה, הטביעה U-32 את אוניית המערכה הבריטית פרה-דרדנוט אה"מ קורנווליס, עם אובדן של 15 הרוגים.
ב-8 במאי 1918, צפונית-מערבית למלטה, היא הופגזה ולאחר מכן ספגה מטעני עומק על ידי אה"מ וולפלאואר וטבעה עם כל אנשי צוותה, 41 הרוגים.
SM UB-116 הייתה צוללת גרמנית מטיפוס UB III בצי הקיסרי הגרמני במהלך מלחמת העולם הראשונה.
היא הוכנסה לשירות פעיל בצי הקיסרי הגרמני ב-24 במאי 1918 כ-SM UB-116.
כמו כל הצוללות מטיפוס UB III, UB-116 נשאה 10 טורפדות והייתה חמושה בתותח סיפון 8.8 ס"מ (3.46 אינץ').
הדחק הצוללת היה 519 טון כששטה על פני השטח ו-649 טון כשהיא בצלילה.
המנועים שלה העניקו לה מהירות מרבית על פני השטח של 13.3 קשרים (24.6 קמ"ש) ו-7.4 קשרים (13.7 קמ"ש) כשהיא בצלילה.
היא נבנתה על ידי Blohm & Voss מהמבורג ולאחר קצת פחות משנה של בנייה, הושקה בהמבורג ב-4 בנובמבר 1917. UB-116 הוכנסה לשירות פעיל באביב בשנה לאחר מכן בפיקודו של אובר-לויטננט צור זי אריך שטפן.
UB-116 הוטבעה על ידי מוקש בשלט רחוק ב-58°50′N 3°4′W מול אורקני תוך ניסיון להיכנס לסקפה פלו במטרה לתקוף יחידות של הצי הגדול הבריטי כחלק מהמתקפה האחרונה של הצי הגרמני במלחמה.
לפי Uboat.net, UB-116 פגעה במוקש ולאחר מכן הושמדה על ידי פצצות עומק בזמן שניסתה להגיע למעגן סקפה פלו הריק.
כל אנשי צוותה אבדו (36 מלחים).
SM U-24 הייתה אחת מ-329 צוללות ששירתו בצי הגרמני הקיסרי במלחמת העולם הראשונה.
היא הייתה עסוקה בלוחמת מסחר במהלך הקרב הראשון על האוקיינוס האטלנטי.
בשבעה סיורים, U-24 הטביעה בסך הכל 33 ספינות סוחר וספינת עזר אחת בהיקף כולל של 106,122 BRT וספינת מלחמה אחת בהדחק של 15,000 טון, גרמה נזק לשלוש ספינות סוחר בהדחק של 14,318 BRT, ולכדה ספינת סוחר אחת כשלל בהדחק של 1,925 BRT.
החיסול השני שלה היה המשמעותי ביותר.
הקורבן הייתה אה"מ פורמידבל, שטורפדה דרומית לליים רג'יס, ב־50°13′ צפון 03°04′ מערב.
היא נפגעה בחדר הדוודים מספר אחת בצד השמאלי.
מתוך צוות של כ-711 איש, 547 מתו כתוצאה מכך.
זו הייתה אחת האוניות הגדולות ביותר שהוטבעו על ידי צוללת במהלך המלחמה.
בשנת 1915, U-24 תבעה קורבן ידוע נוסף, ספינת הקיטור Arabic, וגרמה ל-44 הרוגים, כולל שלושה אמריקאים.
Arabic טבעה תוך 10 דקות.
זה הסלים את החשש מצוללות בארצות הברית וגרם לתקרית דיפלומטית שהביאה להשעיית טירפוד ספינות שאינן צבאיות ללא הודעה מוקדמת.
עם סיום המלחמה בנובמבר 1918 נכנעה הצוללת לכוחות מדינות ההסכמה, ובמהלך 1922 היא נגרטה.
SOS (אס-או-אס) הוא אות המצוקה הבין-לאומי הימי בקוד מורס המורכב משלוש נקודות, שלושה קווים ושלוש נקודות (· · · – – – · · · ) ().
האיתות זהה לזה של האותיות O, S ו-S, פרט לכך שהוא נשלח כאות בודדת.
משמעות הקריאה - סכנת חיים מיידית לנמצאים על כלי שיט או כלי טיס, וכל השומע את הקריאה נדרש להגיע מיד ולסייע בפעולות החילוץ.
למרות שמקובל לחשוב כי משמעות האות Save Our Souls (הצילו את נפשותינו) או Save Our Ship (הצילו את ספינתנו) או Survivors On Shore (ניצולים על החוף), למעשה הוסכם על הסימן רק משום שהוא קל לשימוש או לזיהוי גם לחובבן וגם בליווי הפרעות.
בנוסף, העובדה כי האיתות משודר כאות בודדת ולא כשלושה אותות נפרדים מורה כי אין מדובר בקיצורה של מילה.
אות המצוקה המקורי ברדיו היה CQD.
הוא הוצע בידי חברת מרקוני תקשורת ימית בינלאומית ואומץ ב-1904. CQ היה הערה כללית לתשומת לב שנועדה להורות לצד השני לחדול מלשדר ולהקשיב, ו-D עבור distress (מצוקה).
פרשנות עממית למשמעות הקוד הייתה כי הוא ייצג "Come Quick, Distress" , או לחלופין "Come Quick, Danger" .
קריאות דחופות שאינן קריאות חירום השתמשו בתחילית XXX.
הודעות הנוגעות לבטיחות בים השתמשו בתחילית TTT.
אות ה-CQD לא היה תקף לזמן רב.
בכינוס הבינלאומי בברלין ב-1906 התקן הגרמני של SOS אומץ, ואושר ב-1908. אות ה-CQD היה בשימוש לעוד מספר שנים, במיוחד בידי מפעילים בריטיים אשר היו אלה שהציעו אותו לראשונה.
ההצלה המשמעותית הראשונה אשר הגיעה בעקבות אות מצוקה התרחשה בינואר 1909 כאשר 1500 איש ניצלו מהתנגשויות הספינות ריפבליק ו-פלורידה בידי ה-באלטיק לאחר ששמעה את איתות ה-CQD.
השימוש המפורסם ב-SOS היה בטביעת האונייה טיטניק ב-15 באפריל 1912, כאשר מפעילי רדיו על סיפון הספינה השתמשו בו בנוסף לאיתותי מצוקה ישנים.
באוויר קוד החירום הוא "מיידיי" (Mayday).
בישראל נעשה שימוש במושג בשני ארגונים מרכזיים: האחד SOS חיות - ארגון להגנת בעלי חיים והשני SOS אלימות המתמקד בהתמודדות ובמניעת אלימות בית-ספרית.
SOAP, במקור ראשי תיבות של Simple Object Access Protocol, הוא פרוטוקול תקשורת מבוסס מבנה XML המיועד להעברת הודעות בשירותי רשת (Web Service), בדרך כלל, תוך שימוש בפרוטוקולי HTTP ו-RPC.
הפרוטוקול מאפשר לבצע קריאה להפעלת פונקציות משרת אחד לשרת אחר על בסיס תקשורת HTTP, שהיא התשתית הנפוצה ביותר בפרוטוקולי האינטרנט.
היתרון העיקרי של הפרוטוקול הוא שניתן לתת הוראות לביצוע בין מערכות שונות בלי תלות במערכת ההפעלה או ביישום שרץ עליהן.
חלק מהגדרה הוא קובץ WSDL, שהוא קובץ ההגדרה של העברת הפרמטרים בין פונקציה ומשמש לחילול הקוד הנגדי בעת קישור בין מערכות הזרות זה לזה.
ארכיטקטורה המשתמשת הרבה בפרוטוקול זה היא SOA שהיא פיזור פעולות בין שרתים שונים המתקשרים ביניהם על פי מטרתם ב-IT.
הוא סטנדרט של ארגון הסטנדרטים W3C.
הודעת SOAP הוא קובץ XML המורכב מאלמנט אב בשם מעטפה (Envelope), שבו אלמנט אופציונלי בשם כותרת (Header) ואלמנט בשם גוף (Body).
בתוך אלמנט הגוף תבוא הבקשה הממשית של הפעולה הנדרשת מהשרת.
בקובץ דוגמה זה אפשר להפעיל את הפונקציה GetSearch שמקבל פרמטר מחרוזתי של תוכן החיפוש.
SNRI (ראשי תיבות של: Serotonin-Norepinephrine Reuptake Inhibitors) קבוצת תרופות המעכבות ספיגה חוזרת של סרוטונין ונוראפינפרין, הוא שם המתאר משפחה של תרופות פסיכוטרופיות המשמשות לטיפול בדיכאון, הפרעות חרדה, פוסט טראומה וכאבים כרוניים הנובעים מסיבה עצבית.
השימוש העיקרי הוא כתרופות נוגדות דיכאון.
משמשות לטיפול: בהפרעת דיכאון מג'ורי (MDD), הפרעות חרדה מוכללת (GAD), פוביה חברתית, כאב נוירופתי כרוני, תסמונת פיברומיאלגיה (FMS) ותסמיני גיל המעבר.
שימושים מחוץ לתווית כוללים: טיפולים בהפרעת קשב וריכוז (ADHD), הפרעה טורדנית כפייתית (OCD) ומניעת מיגרנה.
SNRIs הם מעכבי ספיגה חוזרת של סרוטונין ונוראפינפרין.
סרוטונין ונוראפינפרין הם נוירוטרנסמיטורים שיש להם תפקיד חשוב בוויסות מצב הרוח.
SNRIs שונים ממעכבי ספיגה סלקטיבית של סרוטונין (SSRI) ומעכבי ספיגה חוזרת של נוראפינפרין (NRI), הפועלים על סרוטונין בלבד ונוראפינפרין בלבד בהתאמה.
תרופות נוגדות דיכאון מהדור השני כוללות את הקבוצות הבאות: SNRIs, יחד עם SSRIs ו-NRIs.
מאז שאושרו לטיפול בסוף שנות ה-80, תרופות נוגדות דיכאון מהדור השני החליפו במידה רבה את התרופות נוגדות הדיכאון מהדור הראשון.
הדור הראשון כולל תרופות נוגדות דיכאון טריציקליות וטטרציקליות (TCA) ומעכבי מונואמין אוקסידאז (MAOI).
פרופיל תופעות הלוואי והבטיחות של הדור השני הוא הרבה יותר נוח ולכן יש שיפור בסבילות שלהן ובפרופיל הבטיחות.
ב-1952 התגלה שלאיפרוניאזיד (תרופה כנגד שחפת) יש תכונות לשיפור מצב רוח.
זו הייתה פריצת הדרך להופעת נוגדי הדיכאון שהראשונים שבהם היו מעכבי מונואמין אוקסידאז שמעכבים את האנזים המפרק את הנוירוטרנסמיטורים סרוטונין, דופאמין ונוראפינפרין - ממש כמו האיפרוניאזיד.
אחרי מעכבי המונואמין אוקסידאז הגיעו לשוק נוגדי הדיכאון הטריציקלים אימיפרמין הייתה הראשונה שאושרה לטיפול כנגד דיכאון ב-1959.
שינוי גדול בטיפול נוגד הדיכאון נוצר כשהגיעו נוגדי הדיכאון SSRI, ואחריהם ה-SNRI.
שתי קבוצות אלו שייכות לנוגדי הדיכאון הדור השני, והן היום בשימוש עיקרי כנגד דיכאון.
לקבוצת נוגדי הדיכאון מדור שני שייכת גם קבוצת ה-NRI (Norepinephrine reuptake inhibitor), המשמשים בעיקר לטיפול כנגד הפרעות קשב.
SNRI הוצגו לשוק התרופות לראשונה בשנות התשעים כקבוצה של נוגדי דיכאון.
הם משפיעים שני נוירוטרנסמיטורים חשובים במוח - סרוטונין ונוראפינפרין.
בגלל הפעולה הכפולה שלהם הם נקראים לפרקים - מעכבי ספיגה כפולה (dual reuptake inhibitors) או נוגדי דיכאון כפולי פעילות (dual-acting antidepressants).
הראשונה מקבוצה זו שאושרה לשימוש על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) נגד דיכאון הייתה הונלפאקסין (Venlafaxine) ב-1993.
בהמשך אושרו תרופות נוספות מהקבוצה על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי לשימוש כנגד דיכאון, ומצבים נוספים כמו: פיברומיאלגיה (fibromyalgia) וחרדה כללית (generalized anxiety disorder).
מנגנון הפעולה העיקרי של התרופות מקבוצה זו הוא עיכוב הספיגה החוזרת של המוליכים העצביים סרוטונין ונוראפינפרין שלא נוצלו בסינפסות.
פעולת תרופות אלה דומה לפעולת חלק מהתרופות נוגדות הדיכאון הקלאסיות הידועות כטריציקליים (בעלי שלוש טבעות) או טטרציקליים (בעלי ארבע טבעות).
לתרופות מקבוצת ה-SNRI יש בדרך כלל פחות תופעות לוואי, למשל אין חסימה אנטי כולינרגית.
חומרים מהדור השני המעכבים ספיגה חוזרת של סרוטונין ונוראפינפרין (SNRIs) נקראים לפעמים מעכבי ספיגה חוזרת של סרוטונין ונוראפינפרין לא טריציקליים.
יש מחקרים קליניים מהם עולה שהתרופות המעלות במרווח הסינפטי את ריכוז הנוראפינפרין והסרוטונין יעילות יותר לטיפול בדיכאון מתרופות העובודת על אחד הנוירוטרנסמיטורים בלבד.
מדובר בנתונים שאינם חד משמעיים אם אכן ה-SNRIs יעילים יותר כטיפול בדיכאון על פני ה-SSRIs.
ה-FDA אינו מכיר בשום קבוצה של נוגדי דיכאון כיעילה יותר מאחרות.
אפשר שיש הבדל אבל עד כה אין מחקר שהמדגים עליונות בצורה מספקת של קבוצה אחת על פני האחרות.
יש טענה שהשפעה משולבת על סרוטונין ונוראפינפרין אולי נותנת השפעה נוגדת דיכאון משמעותית יותר מהשפעה על סרוטונין בלבד.
מקור היתרון הטיפול יכול להיות: האצה בהתאמה הפוסט-סינפטית לסיגנל העצבי, הפעלה מקבילה של שני מסלולים, השפעות מתווספות על גנים רלוונטיים, או פשוט כיסוי רחב יותר של סימפטומים דיכאוניים.
מדובר על השוואה גם של טריציקלים מהדור הקודם וגם של תרופות מקבוצת ה-SNRI שתי הקבוצות מושוות לקבוצת ה-SSRI.
הדיווח הראשון בנושא הגיע מאוניברסיטה דנית שבדקה קלומיפרמין בהשוואה לציטלופראם (ציפרמיל) ופרוקסיטין.
דיווח נוסף השווה פציינטים שקבלו שילוב של דזיפרמין עם פרוזאק לכאלו שקבל דזיפראמין לבד חיזק את הטענה.
מטה-אנאליזה של 25 מחקרים לגבי פציינטים מאושפזים שהשוו טיפול ב-TCA לטיפול ב-SSRI היווה את הטענה החזקה ביותר.
אף על פי ש-TCA הראו עליונות קלה ההסבר האפשרי הוא שכמעט תמיד השתמשו ב: קלומיפראמין (אנאפראניל), אמיטריפטילין (אלטרול), ואימיפראמין (טופרניל).
מטה-אנאליזה ראש בראש הציעה שאפקסור יש לו פוטנציאל גבוה יותר לרמיסיה לעומת SSRI.
מניסויים קליניים עולה שלSNRIs אפשר שיש תכונות משככות כאב.
אף על פי שהתפיסה וההעברה של כאב במערכת העצבים המרכזית לא בהירה במלואה, יש נתונים המצביעים על תפקיד של סרוטונין ונוראפינפרין באפנון הכאב.
בניסויים קליניים בבני אדם מצאו שתרופות נוגדות דיכאון מקבוצת ה-SNRI יכולות לסייע בהפחתת כאב ופגיעה תפקודית במצבי כאב מרכזי ונוירופתי.
תכונה זו של SNRIs עשויה לשמש להפחתת מינונים של תרופות אחרות לשיכוך כאבים וכך לשפר את הבטיחות בטיפול, להעלות את היעילות והסבילות.
נתונים מחקריים קליניים הראו בחולים עם חרדה מוכללת כי הדולוקסטין שהיא תרופה מקבוצת ה-SNRI יותר יעילה משמעותית מפלצבו להפחתת כאבים הקשורים לחרדה מוכללת.
מדובר גם על טיפולים קצרי טווח וגם ארוכי טווח.
ההמלצה היא על טיפולים ארוכי טווח במטופלים הסובלים מתסמינים של כאבים על רקע חרדה מוכללת, וזה על רקע ממצאים שהצביעו על כך שתסמינים של כאב פיזי חוזרים על עצמם במצבי הישנות.
ונלאפאקסין בטבליות של שחרור מושהה (extended rlease) אושרה לשימוש כטיפול בחרדה מוכללת (GAD).
מניסויים קליניים שנמשכו 6 חודשים וכללו מינונים של 75 מ"ג עד 225 מ"ג, עלה שוונלאפקסין יעילה לטיפול בסימפטומים שונים של חרדה מוכללת וביניהם: אינסומניה, ירידה בריכוז, חוסר שקט, עצבנות ומתח שרירים גבוה.
קיימת התווית נגד למתן של תרופה מקבוצת ה-SNRI לחולים המקבלים תרופה מקבוצת המעכבי מונואמין אוקסידאז (MAOI).
יש לדאוג להפסקה של שבועיים בין התרופות.
מהחשש לסיכון המוגבר לתסמונת סרוטונין, שעלולה להיות מסכנת חיים.
תרופות וחומרים אחרים שיש להימנע מהם עקב סיכון מוגבר לתסמונת סרוטונין בשילוב עם SNRI כוללים: נוגדי דיכאון אחרים, נוגדי פרכוסים, משככי כאבים, תרופות נוגדות הקאה, תרופות נגד מיגרנה, מתילן כחול, לינזוליד, ליתיום, St.
ג'ון וורט, אקסטזי ו-LSD .
סימנים ותסמינים של תסמונת סרוטונין כוללים: היפרתרמיה, נוקשות, מיוקלונוס, חוסר יציבות אוטונומית עם סימנים חיוניים משתנים ושינויים במצב נפשי הכוללים תסיסה קיצונית המתקדמת לדליריום ותרדמת.
תרופות נפוצות לשימוש במשפחה הזו הן:
ונלפאקסין (venlafaxine) (אפקסור, ויאפקס, ונלה) – תרופה המשמשת בעיקר לטיפול בדיכאון קליני, הפרעת חרדה מוכללת, הפרעת פאניקה וחרדה חברתית.
דולוקסטין (duloxetine) (סימבלטה, דולוקס) תרופה נגד דיכאון ולטיפול בסוג מסוים של כאבים שמקורם נוירולוגי, כמו נוירופתיה סוכרתית.
מילנציפרן (milnacipran) (איקסל) – תרופה המשמשת לטיפול בדיכאון ופיברומילגיה.
סיבוטראמין (sibutramine) (רדוקטיל) – תרופה נגד השמנה ולהפחתת משקל אך השימוש בה הופסק עקב חשד לתופעות לוואי וסקולריות
ונלפאקסין, דולוקסטין, לבומילנציפרן ודסונלפאקסין – אושרו לטיפול כנגד דיכאון בארצות הברית.
מילנציפרן אושרה לשימוש בארצות הברית כנגד פיברומילגיה ובארצות אחרות אושרה לשימוש כנגד דיכאון.
דסיפראמין (desipramine) (דפרקסן) – יותר נוראדרנרגי
דוקספין (doxepine) (גילקס, סינאקוואן) יותר נורדרנרגי והיסטמינרגי
טרימיפראמין (trimipramine) (סורמונטיל) – יותר נוראדרנרגי והיסטמינרגי
מפרוטילין (לודיומיל, מלודיל) – השפעה יותר נוראדרנרגית
מירטאזאפין (Mirtazapine) (מירו) – גורמת לשחרור נוראדרנלין וסרוטונין וחוסמת קולטנים מסוימים של סרוטונין.
מיאנסרין (mianserine) (בונסרין) – יותר נוראדרנרגית
Solar and Heliospheric Observatory (בקיצור SOHO) היא משימת חלל שמטרתה לחקור את פעילות השמש.
הגשושית שוגרה ב-2 בדצמבר 1995 והפכה מבצעית במאי 1996. פרויקט זה הוא פרויקט משותף של סוכנות החלל האירופאית ונאס"א.
במקור המשימה תוכננה לאורך חיים של שנתיים, אך הגשושית ממשיכה לפעול כיום (נכון ל-2023) לאחר כ-28 שנים בחלל.
מלבד מחקר מדעי בסיסי SOHO משמשת גם לצורך התרעה מוקדמת על הגעתן של סערות מגנטיות העושות דרכן אל כדור הארץ.
במשך זמן פעילותה, גילתה הגשושית כ-4,000 שביטים, וזו היא המשימה המצליחה ביותר בהיסטוריה בתחום זה.
בגשושית ישנם 11 מכשירים המנטרים את השמש וצופים בה באורכי גל שונים וכן בתופעות נוספות כגון רעידות שמש, לולאות מגנטיות, להבות, התפרצויות שמש וכן הרכב, מהירות וצפיפות רוח השמש.
הגשושית הפכה למקור מידע חיוני בהבנת הדרך שבה השמש משפיעה על סביבתה - מערכת השמש וכיצד היא מייצרת אקלים חללי שעלול להיות מסוכן לאסטרונאוטים בחלל, לחלליות וללוויינים בלתי מאוישים.
סכנה מסוימת ניצבת גם בפני מערכות אלקטרוניות רבות על כדור הארץ עצמו, שכן קרינה מהשמש עלולה לגרום לשיבושים במערכות החשמל והתקשורת.
נקודה זו נעה סביב השמש יחד עם כדור הארץ.
SOHO החלה לשדר נתונים בעת שהשמש הייתה בתקופת המינימום הסולארי - תקופת זמן במחזור הסולארי שבו פעילות השמש נמוכה ומספר כתמי השמש מועט.
בהמשך צפתה סוהו בפעילות השמש מתגברת לקראת המקסימום הסולארי ולאחריו צפתה בהיחלשות נוספת.
הגשושית סיפקה לפיזיקאים הזדמנות פז לצפות במחזור שמש שלם באמצעות אותו מכשור.
במהלך התצפיות על השמש, בעיקר דרך מצלמת הLASCO, התגלה מספר רב של כוכבי שביט במעברם ליד השמש.
חלק ניכר מהתגליות התבצע באמצעות מדענים ואזרחים מרחבי העולם, העוברים על התמונות של SOHO שנגישות לציבור הרחב.
בספטמבר 2015, מספר כוכבי השביט שהתגלו באמצעות התמונות של SOHO הגיע ל-3,000, בקצב של כ-200 כוכבי שביט בשנה.
חלק מתקופת פעילות הלוויין פעל במקביל ובתאום עם פעילות של TRACE ששוגר על ידי נאס"א.
SOPA, ראשי תיבות של Stop Online Piracy Act, הוא שמה של הצעת חוק שהוגשה בבית הנבחרים האמריקאי ב-26 באוקטובר 2011 על ידי למר סמית, בתמיכת שלושה-עשר חברים נוספים בבית הנבחרים, דמוקרטים ורפובליקנים גם יחד.
החוק שהוצע מכונה לעיתים גם .
הצעת החוק כוונה נגד הפרת זכויות יוצרים ופגיעה בקניין רוחני באמצעות פרסום תכנים באינטרנט.
כמו כן, היא יצאה נגד פרסום תכנים המנוגדים לחוק כגון עידוד סחר בסמים.
על הצעת החוק וההצעה המקבילה לה
SOPA, שבסופו של דבר נמשך חזרה, דרש:
מאתרי מסחר אלקטרוני, כגון PayPal - לחסום גישה מהם לאתרים המבצעים את העבירות הרלוונטיות.
ממנועי חיפוש - לחסום תוצאות חיפוש המתייחסות לאתרים כאלה.
מרשתות חברתיות - לחסום גישה לאתרים כאלה.
בנוסף, הוצע להטיל אחריות ועונשים על אתרים בהם מפורסמים תכנים הפוגעים בזכויות יוצרים.
הצעה נוספת, שנדונה במקביל בסנאט האמריקאי, עסקה בנושאים דומים ואף חופפים.
הצעה זו כונתה PIPA על שום שמה, , או בשם המלא .
הצעת החוק עוררה מחלוקות קשות בעולם.
טענתם המרכזית של התומכים בחוק הייתה שזכויות יוצרים נפגעות על ידי אתרי אינטרנט, שרובם מחוץ לארצות הברית.
לדברי התומכים בחוק, הוא יביא ל:
הגנה על הכנסות בעלי זכויות היוצרים.
הגנה מפני מכירת תרופות מזויפות.
הגנה מפני פעילות לא חוקית באמצעות האינטרנט.
הטענה המרכזית נגד החוק הייתה שהוא מגביל את חופש הביטוי באינטרנט.
לדברי המתנגדים לו, החוק יביא ל:
איום על עסקים הקשורים באינטרנט.
פגיעה בזכותם של משתמשי אינטרנט להוריד תכנים.
פגיעה בפרויקטים של תוכנה חופשית.
זאת משום שתישלל האבחנה בין בעיות אמיתיות של פגיעה באבטחת מידע לבין בעיות הקשורות בעבירה על חוק זה.
עוד נטען, כי החוק אינו אפקטיבי, שכן הוא אינו פועל כנגד אתרים הפוגעים בזכויות יוצרים במכוון אולם מאוחסנים בשרתי אינטרנט הנמצאים מחוץ לגבולות ארצות הברית.
כדי להביע את מחאתם כנגד הצעות החוק, אשר עלולות להביא לפגיעה במיזם שלהם, בחרו עורכי ויקיפדיה האנגלית "להחשיך" אותה למשך יממה אחת, ב-18 בינואר 2012. באותו היום, גולשים מכל העולם אשר ניסו להיכנס לוויקיפדיה בשפה האנגלית נתקלו במסך המודיע להם כי האתר מוחשך ולפיכך, לא תנתן להם גישה למידע האנציקלופדי.
כל זאת, תחת הכותרת , פרפרזה על הסיסמה שטווה ג'ימי ויילס, המהווה את המוטו לפעילותה של קרן ויקימדיה .
לאות הזדהות עם צעד המחאה של עורכי ויקיפדיה האנגלית, בחרה חברת גוגל להציג באותו יום את מנוע החיפוש שלה בפני גולשים אמריקאים, כאשר על הלוגו הרגיל של גוגל מודבק לכאורה סרט בידוד שחור, סמל מקובל לדיכוי.
אל גוגל הצטרפה גם קרן מוזילה, אשר בחרה גם היא להחשיך את אתר האינטרנט שלה למשך אותו היום.
גם אתר שיתוף התמונות פליקר נתן אפשרות למשתמשים השונים להחשיך ליום את תמונותיהם.
ביוני 2012 עשרות ארגונים אזרחיים, פעילי רשת, אנשי אקדמיה ויזמים טכנולוגיים חתמו על ההצהרה על חירות האינטרנט הקוראת לשמור על חופש הביטוי, הגישה, פתיחות, חדשנות ופרטיות באינטרנט.
בעקבות הלחצים שהופעלו עליו ועל יתר חברי הקונגרס, ב-21 בינואר 2012 הודיע סמית על משיכת הצעת החוק ובחינתה מחדש.
בהודעה שהוציא, מסר סמית: .
גם ההצבעה על חוק PIPA נדחתה למועד שלא נקבע.
SNP (Single Nucleotide Polymorphism, רב צורניות של נוקלאוטיד בודד, מכונה גם סניפּ) הוא וריאציה של רצף הדנ"א המתרחשת כאשר נוקלאוטיד יחיד (A, C, G או T) בגנום נבדל בין פרטים במינים ביולוגיים או בין כרומוזומים הומולוגיים באדם.
למשל, עבור שני מקטעי דנ"א בשני פרטים שונים, AAGCCTA מול AAGCTTA, מכיל שינוי בנוקלאוטיד יחיד (באזור המסומן), כלומר SNP.
במקרה זה נאמר כי קיימים שני אללים.
כמעט לכל הסניפּים הנפוצים יש שני אללים בלבד.
ההתפלגות הגנומית של הסניפּ אינה הומוגנית.
בדרך כלל סניפּים מופיעים באזורים לא מקודדים בתדירות גבוהה יותר מאשר באזורים המקודדים, באופן כללי, באזורים מקודדים שינויים אלו יעברו סלקציה חזקה יותר ויתקבעו פחות בדנ"א.
פקטורים נוספים כגון רקומבינציה גנטית ואחוז מוטציות יכולים גם כן להשפיע על תדירות הסניפּים.
ניתן לנבא את תדירות הסניפּים באמצעות נוכחות מיקרוסטלייטים (Microsatellite, רצפים חוזרים קצרים) במיוחד באמצעות רצפי AT, חזרות רבות של AT יכולות לנבא תדירות נמוכה של סניפּים.
השוֹנוּת הגנטית בין אוכלוסיות האנשים בעולם נגרמת בין היתר על ידי סניפּים.
סניפּים אלו יכולים להיות נפוצים באזור גאוגרפי מסוים או בקבוצות אתניות מסוימות, ונדירים באוכלוסיות אחרות.
הבדלים גנטיים אלו בין פרטים (במיוחד באזורים לא מקודדים בגנום) מנוצלים לצורך DNA fingerprinting בביצוע זיהוי פלילי.
בנוסף, שינויים גנטיים אלו יכולים להוות בסיס לשוני ברגישות למחלות.
חומרת המחלה והדרך בה הגוף מגיב לטיפולים מעידים על שוני גנטי.
לדוגמה, סניפּ בגן APOE עשוי להעיד על סבירות גבוהה יותר למחלת אלצהיימר.
סניפּים יכולים להתרחש באזורים מקודדים בגנום, באזורים לא מקודדים, ובאזורים בין גנים.
סניפּים ברצפים מקודדים לא בהכרח ישנו את רצף חומצת האמינו בחלבון שנוצר מכיוון שקיימים מספר רצפים שיוצרים את אותה חומצת האמינו.
ניתן לחלק את הסניפּים באזורים המקודדים לשני סוגים לפי סוג המוטציה שהם יוצרים: סניפּים היוצרים מוטציות שקטות (synonymous) וכאלו שיוצרים מוטציות לא שקטות (nonsynonymous).
סניפּים שיוצרים מוטציות שקטות לא ישפיעו על רצף החלבון, בעוד שהלא שקטים ישנו את חומצת האמינו בחלבון.
סניפּים לא שקטים נחלקים גם הם לשני סוגים: missense ו-nonsense.
סניפּים באזורים לא מקודדים יכולים בכל זאת להשפיע על שחבור (splicing) של גנים, על חיבור של פקטורי תרגום (transcription factor), על פירוק רנ"א שליח (mRNA), ועל אזורי רנ"א לא מקודדים.
סניפּים מסוג זה המשפיעים על הביטוי נקראים eSNP (קיצור של expression SNP) ויכולים להיות upstream או downstream לגן.
סניפּים, שינויים ברצפי DNA באדם, יכולים להשפיע על האופן שבו אדם מפתח מחלות ומגיב לפתוגנים, כימיקלים, תרופות, חיסונים וסיכונים אחרים.
בנוסף, לסניפּים חשיבות ברפואה המותאמת אישית.
עם זאת, חשיבותם העיקרית במחקר הביו-רפואי היא לצורך השוואת אזורים גנומיים בין קבוצות (למשל בין חולים ובריאים) ושימוש בנתונים אלו עבור מחקרי אסוציאציה כלל גנומיים.
מחקר הסניפּים בעל חשיבות גם בתחום היבול ובגידול בעלי חיים.
לסניפּים בדרך כלל יש שני אללים ולכן אפשר לעשות עליהם בדיקות מעבדה בקלות.
סניפּ אחד יכול לגרום למחלה שמועברת בתורשה מנדלית.
עבור מחלות מורכבות בדרך כלל המחלה נובעת כתוצאה מצירוף בין כמה סניפּים, למשל כמו אוסטאופורוזיס.
סניפּים יכולים לשמש כמרקרים במיפוי גנטי.
הידע על הסניפּים עוזר בהבנת פרמקוקינטיקה (השפעת הגוף על התרופות) ופרמוקודינמיקה (השפעת התרופות על הגוף).
מגוון רחב של מחלות בבני אדם, כגון סרטן, מחלות זיהומיות (איידס, צרעת, צהבת וכדומה), אנמיה אוטואימונית, אנמיה חרמשית, תלסמיה β וסיסטיק פיברוזיס עלולות להיגרם כתוצאה מסניפּים.
בנוסף, סניפּים יכולים להשפיע על מטבוליזם של תרופות שונות.
SOKO (בסרבית בכתב קירילי: СОКО) הייתה יצרנית כלי טיס יוגוסלבית ממוסטאר, בוסניה והרצגובינה.
היא הייתה היצרנית העיקרית של חיל האוויר היוגוסלבי.
החברה נוסדה ב-1950 כחברת-בת של היצרנית הסרבית איקרוס.
משמעות שם החברה בסרבית היא בז.
היא ייצרה מטוסי קרב, מפציצים ומטוסי אימון.
החברה השתמשה בנמל התעופה מוסטאר לביצוע טיסות מבחן.
היא שיתפה פעולה עם סיקורסקי ועם איירוספסיאל.
בשל האמברגו הבינלאומי שהוטל בעקבות מלחמות יוגוסלביה, חדלה החברה לייצר מטוסים, מאז החברה מתמקדת בייצור תיבות הילוכים.
SOSEMANUK הוא צופן זרם סינכרוני שפותח ב-2005 בתמיכת משרד החינוך הצרפתי ומשרדים אחרים, על ידי Côme Berbain ועמיתיו ואשר נבחר על ידי eSTREAM יחד עם שלושה אלגוריתמים נוספים כמועמד מועדף לתקן הצפנת זרם בפרופיל 1 (קטגוריית תוכנה).
SOSEMANUK הוא שיפור של צופן הזרם SNOW ומבוסס גם על צופן בלוקים סרפנט.
SOSEMANUK בטוח יותר ובעל ביצועים טובים יותר מ-SNOW 2.0, במיוחד שלב הכנת וקטור האתחול מהיר יותר ומצבו הפנימי (internal state) מצומצם בגודלו בסך הכול 384 סיביות, מה שמאפשר ביצועים טובים יותר.
SOSEMANUK אינו מוגן בזכויות יוצרים או בפטנט והוא חופשי לשימוש.
פירוש השם הוא 'נחש שלג' בשפת Cree והוא מתייחס לספורט פופולרי של שבטי ילידים באמריקה הצפונית.
זאת בשל הדמיון שלו לצפנים SNOW וסרפנט (נחש במיתולוגיה).
SOSEMANUK משתמש בגרסה מותאמת של ליבת צופן הבלוקים סרפנט גם כדי לאתחל את מפתח ההצפנה המורחב וגם כחלק מהמצב הפנימי של צופן הזרם.
לצורך SOSEMANUK סרפנט חולק לשני פרימיטיבים פשוטים Serpent1 ו-Serpent24 כדלהלן:
Serpent1 מתאר סבב אחד של סרפנט ממנו הופשטו שלב הוספת המפתח והטרנספורמציה הליניארית והוא כולל רק את תיבת ההחלפה (S-box) השלישית.
הפונקציה Serpent1 מקבלת רביעייה של מילים בגודל 32 סיביות ומחזירה פלט של ארבע מילים בגודל זהה לאחר ערבוב עם תיבת ההחלפה במצב bitslice (ראה צופן סרפנט).
התפקיד של Serpent1 הוא לשמש כפונקציה אי-ליניארית על ערכי הביניים של המצב הפנימי.
Serpent24 היא פונקציה המבצעת 24 סבבים המקבילים ל-24 הסבבים הראשונים של סרפנט המקורי למעט העובדה שהסבב האחרון מלא.
בניגוד לצופן סרפנט שמבצע 32 סבבים כאשר האחרון הוא סבב חלקי (ללא הטרנספורמציה הליניארית).
Serpent24 מבצע את הסבב ה-24 באופן הבא:
ולמעשה משתמש רק ב-25 תת-מפתחות הנוצרים בתהליך הרחבת המפתח של צופן סרפנט.
הפונקציה Serpent24 נדרשת רק לצורך שלב האתחול והכנת המפתח של SOSEMANUK (להלן).
המצב הפנימי (internal state) של צופן הזרם SOSEMANUK מנוהל על ידי אוגר זיזה המכיל עשרה אלמנטים בגודל 32 סיביות ואוטומט סופי המכיל זיכרון בגודל שתי מילים.
הצופן כולל אוגר זיזה יחיד מסוג LFSR המכיל עשרה אלמנטים מהשדה המורחב .
כל אלמנט מיוצג על ידי הווקטור כאשר הוא אלמנט מהשדה בגודל בית אחד.
כאשר השדה מוגדר על ידי הפולינום הפרימיטיבי .
פעולות חיבור וכפל סגורות מודולו 256. הייצוג המקובל הוא הקסדצימלי למשל האלמנט מיוצג על ידי "".
האלמנטים של השדה נוצרים על ידי הפולינום הפרימיטיבי:
וכל אלמנט מזוהה על ידי .
היתרון של מבנה זה ברור, פעולת חיבור בין שני אלמנטים בשדה היא בעצם XOR (המסומן כאן בקיצור ) שהיא פעולה מהירה במונחי מחשוב ופעולות כפל וחילוק מתורגמות להזזות (shift) בסיביות.
כלומר כפל ב- הוא הזזה לשמאל של סיביות האופרנד 8 פוזיציות ולאחריה חיסור מותנה (חיבור וחיסור זהים בשדה זה) שהוא בעצם פעולת XOR עם הפולינום הקבוע , רק אם הסיבית העליונה שנפלטת כתוצאה מההזזה היא '1'.
חילוק מתבצע בדרך דומה, ההזזה היא לימין במקום לשמאל ומשתמשים בקבוע אחר (ההופכי של ) לחילוק אם וכאשר הסיבית התחתונה (שנפלטה) היא '1'.
בדרך זו אפשר לבצע ביעילות כפל בכל חזקה של על ידי איטרציה.
מעשית מאיצים את פעולות הכפל והחילוק ב- על ידי שימוש בטבלאות חיפוש table lookup המקודדות מראש.
לדוגמה אם נתונות טבלאות המכילות את כל 256 האפשרויות של בית אחד עבור כפל וחילוק בהתאמה, הכפל יהיה והחילוק הוא
בכל מחזור זמן, מחושב ערך חדש מהאלמנטים של LFSR לפי נוסחת הנסיגה עבור ותכולת האוגר כולו מוזזת (shift).
מעשית פעולת ההזזה מתבצעת בשיטת חלון על ידי ניהול מצביעים במקום העתקה פיזית של כל ערכי התאים.
הפולינום הוא פונקציית ההיזון של ה-LFSR.
כיוון ש- פרימיטיבי מחזוריות האוגר מקסימלית והיא .
הצופן כולל אוטומט סופי בקיצור FSM שהוא רכיב המכיל זיכרון פנימי בגודל 64 סיביות המחולק לשני אוגרים .
ובכל צעד מקבל את המילים 1, 8 ו-9 מאוגר ה-LSFR, מעדכן את הזיכרון הפנימי ומחזיר מילה אחת:
כאשר פונקציית המעבר הפנימית Trans היא טרנספורמציה אי ליניארית המוגדרת כך:
הפונקציה היא הסיבית הפחות משמעותית של .
הפונקציה שווה ל- אם או ל- אם .
הקבוע הוא (ייצוג הקסדצימלי של עשר הספרות הראשונות של פאי).
הסימן מייצג הזזה מעגלית של מילה בגודל 32 סיביות בשבע סיביות.
הפלט של האוטומט FSM ופלט האוגר LFSR משמשים יחד לעדכון המצב הפנימי.
בכל מחזור זמן תוצאות אוגר הזיזה (LFSR) והאוטומט (FSM) נאספות בחוצץ פנימי ומשולבות יחד כדי לייצר פלט של המצב הפנימי.
כאשר זהו המצב הראשוני של הצופן והפלט הראשון שלו הוא .
בכל מחזור זמן הפעולות הבאות מתבצעות:
FSM מתעדכן: האוגרים וערך הביניים מחושבים לפי .
LFSR מתעדכן: מחושב מהערכים .
הערך מהווה חלק מפלט האוגר ומאוחסן בחוצץ פנימי ותכולת האוגר מוזזת.
ואחת לארבעה מחזורי זמן מופקים ארבעה ערכי פלט ו- המחושבים מערכי הביניים שנאספו ו- ופלטי האוגר ו-.
פלט FSM משמש קלט לפונקציה Serpent1 שמקבלת ארבע מילים ומחזירה ארבע מילים, התוצאה מחוברת ב-XOR עם פלט האוגר LFSR כדלהלן:
כאשר הם פלט האוטומט ו- הם פלט האוגר.
המצב הפנימי בזמן הוא .
הכנת מפתח והוספת וקטור האתחול
הכנת הצופן לפעולה כוללת שלב הכנת המפתח שנעשה ללא תלות בווקטור האתחול ושלב הוספת וקטור האתחול.
ההפרדה הגיונית כיוון שמפתח ההצפנה משתנה בתדירות נמוכה יותר מווקטור האתחול, לכן ניתן לקצר את התהליך ההכנה על ידי דילוג על השלב הראשון כאשר המפתח נותר זהה.
שלב הכנת המפתח נעשה על ידי פרוצדורת הרחבת המפתח שהיא דומה לפונקציה המקבילה בצופן הבלוקים המקורי סרפנט.
הפרוצדורה מקבלת מפתח הצפנה (המסופק על ידי המשתמש) ומרחיבה אותו ל-25 תת-מפתחות בגודל 128 סיביות המקבילים למאה מילים (בניגוד לצופן סרפנט שבו מיוצרים 33 תת-מפתחות).
וכן בניגוד לסרפנט, מפתח-ההצפנה הראשוני ב-SOSEMANUK צריך להיות לפחות 128 סיביות.
אף על פי שאפשר להשתמש גם במפתח 256 סיביות, רמת הביטחון של הצופן לא תשתנה והיא תוותר 128 סיביות.
תהליך הרחבת המפתח מתואר בצופן סרפנט.
לאחר הכנת המפתח המורחב הפרוצדורה Serpent24 משמשת כרגיל כצופן בלוקים להצפנת וקטור האתחול המסופק על ידי המשתמש.
מתוך 24 הסבבים של הפרוצדורה רק פלט הסבבים 12, 18 ו-24 מנוצלים.
כל אחד מהם בגודל ארבע מילים.
כאשר בסבב ה-24 הפלט הוא רק לאחר XOR עם תת-מפתח סרפנט ה-25. לצורך המחשה פלט סבב 12 מסומן בקיצור וכן לגבי היתר.
בסך הכול 12 מילים המשמשים לאתחול המצב הפנימי של SOSEMANUK כדלהלן:
סיכום ארבעת הצעדים הראשונים של צופן SOSEMANUK בהינתן המצב ההתחלתי המתואר:
בצעד הראשון ו- מחושבים מהערכים ההתחלתיים ו-.
ערכי הביניים מאוחסנים בחוצץ הפנימי.
המילה מחושבת על ידי פונקציית ההיזון מהאלמנטים ו- והמצב הפנימי של האוגר מתעדכן למצב חדש עד .
האוטומט FSM והאוגר LFSR מופעלים שלוש פעמים נוספות עד שמצטברים בחוצץ הפנימי שמונת ערכי הביניים הראשונים וכן .
ארבעת הפלטים הראשונים של הצופן ו- מועברים פעם אחת ב-Serpent1 והפלט מחובר ב-XOR עם בהתאמה, לקבלת הפלט הסופי.
תיבות ההחלפה של SOSEMANUK הן שמונה תיבות ההחלפה של סרפנט, סיביות כל אחת, המוגדרות כתמורה מעל :
לצורך האצת ביצועים, מעדיפים בפועל החלפה בשיטת Bitslice כמו בסרפנט.
בשיטה זו החלפה של ארבע מילים מתבצעת במקביל על ידי צירוף פעולות בסיסיות כמו XOR ו-AND.
הפונקציה הליניארית פועלת על ארבע מילים באורך 32 סיביות כל אחת המסומנות כאשר היא המילה הפחות משמעותית (LSW) והיא מוגדרת כך:
לפי תקן eSTREAM הצופן הוכרז בטוח לשימוש נכון לשנת 2008. SOSEMANUK נבדק היטב על ידי קריפטוגרפים רבים, לא ידוע על התקפות יעילות כנגד הצופן ולהערכת המפתחים ביטחונו הוא .
ב-2006 פותחה התקפה שנקראת Guess-and-determine כנגד הצופן שבה אפשר לשחזר את מצבו הפנימי המלא של הצופן לאחר האתחול, בסך הכול 384 סיביות בסיבוכיות זמן של .
צריך לזכור שגם ניחוש מצבו הפנימי של הצופן אינו חושף את מפתח ההצפנה כיוון שלשם כך צריך לפרוץ גם את Serpent24 שמהווה חלק מהכנת המפתח.
ב-ASIACRYPT-2008 הוצגה התקפה כנגד SOSEMANUK שבעזרתה אפשר לשבור את הצופן על ידי שחזור המצב הפנימי בזמן של ולאחר מכן הוצג שיפור של אותה התקפה בפקטור של .
התקפה חדשה שפורסמה ב-2010 שהיא סוג של Guess-and-determine דהיינו ניחוש המצב הפנימי של הצופן מגיעה לזמן של .
צופן SOSEMANUK מהיר יותר מצופן SNOW ומסרפנט במיוחד בתוכנה.
הצופן יכול להגיע לתפוקה של 4.7 מחזורי שעון לבית בישום ממוטב.
להלן קוד ב-C++ של צופן SOSEMANUK לפי המלצת התקן.
הקוד עושה שימוש בתיבות החלפה ממוטבות חלקית לפי שיטת Bitslice.
SOCKS (באנגלית קיצור של: Socket Secure) הוא פרוטוקול תקשורת, אשר מעביר חבילות מידע בין שרת ללקוח דרך שרת פרוקסי.
בנוסף מספק גם שירותי אימות זהות המאפשרים הגבלת גישה למורשים בלבד לשרת.
בפועל שרת SOCKS מנהל העברת חבילות מידע בחיבורי TCP ללקוחות עם IP דינאמי וכן מאפשר העברה (forwarding) של חבילות UDP.
בקריפטוגרפיה, SNOW היא משפחה של צפני זרם סינכרוניים הפועלים ברמה של מילים ומותאמים לתוכנה.
הגרסה הראשונה שכעת נקראת SNOW 1.0 פותחה בשנת 2000 על ידי Thomas Johansson ו-Patrik Ekdahl מאוניברסיטת לונד שבשוודיה.
הצופן מקבל מפתח הצפנה בשני אורכים אפשריים, 128 או 256 סיביות ומפיק בכל פעימה מילה פסאודו-אקראית אחת באורך 32 סיביות המהווה חלק מזרם המפתח.
את המפתח מחברים עם זרם המידע בדרך כלל ב-XOR לקבלת זרם מוצפן.
SNOW יכול להפיק לכל היותר מילים פסאודו-אקראיות עם מפתח סודי אחד.
SNOW היה מועמד לתחרות שאורגנה בשנים 2000 - 2003 על ידי NESSIE ובשל העובדה שהייתה דרישה לווקטור אתחול הוסיפו המפתחים אופציה כזו בגרסה נוספת של הצופן עם מצב הפעלה הנקרא מצב IV.
בסופו של דבר SNOW 1.0 כמו שישה אלגוריתמים נוספים לא התקבלו בגלל קריפטואנליזה שהעידה על בעיות.
ב-2003 פיתחו בתגובה אקדל ויוהנסון את SNOW 2.0 שלא רק יותר בטוח אלא גם יותר מהיר בתוכנה ולמעשה נחשב בין הצפנים המהירים ביותר כיום.
הוא היה מועמד לפרויקט eSTREAM ושימש כצופן ייחוס לצורך השוואת ביצועים.
אולם בשל חולשות תאורטיות שהתגלו בו לא נכלל בפורטפוליו.
SNOW 2.0 נכלל בתקן איזו ISO/IEC 18033-4 לצופן זרם.
ב-2006 הוחלט על ידי 3GPP להוסיף צופן חדש לתקן הצפנת שיחות GSM מהדור השלישי ומהדור הרביעי כחלק מהאלגוריתמים UEA2 ו-UIA2 להצפנה מאומתת והוחלט להתבסס על SNOW עם שינויים אחדים שנועדו לחזקו נגד קריפטואנליזה והוא נקרא SNOW 3G.
הצופן חופשי לשימוש, אינו מוגן בפטנט ונחשב למהיר יותר מ-AES ולדעת המפתחים בעל רמת ביטחון דומה, אם כי מחקרים מראים שהוא פחות בטוח ממה שהוצהר.
צופן זרם שנקרא גם מחולל פסאודו-אקראי הוא אלגוריתם המקבל מחרוזת קלט אקראית קצרה שנקראת "גרעין" או מפתח סודי ומייצר ממנו מחרוזת פסאודו-אקראית ארוכה שנקראת "זרם מפתח".
אף על פי שהאלגוריתם דטרמיניסטי זרם המפתח נראה על פניו כאקראי לכל דבר ועניין לעיני יריב בעל עוצמת חישוב מוגבלת שאינו יודע מהו הגרעין ההתחלתי, מסיבה זו הוא מכונה "פסאודו" - מדומה.
ניתן להגשים מחולל כזה בשיטה ישירה עם צופן בלוקים בטוח כמו AES.
פשוט מצפינים בלוק מונה כלשהו באופן רקורסיבי כשהמונה מקודם בכל הצפנה, צוברים את הפלט ההצפנה וממנו מכינים מפתח באורך הרצוי, שיטה זו פחות יעילה כי צופן בלוקים אינו מותאם למטרה זו.
יתרונו של צופן זרם ייעודי הוא בפשטותו, מהירותו וקלות הטמעתו הן בתוכנה והן בחומרה ובשל כך משיג ביצועים טובים בהרבה.
אחת הדרכים ליצור צופן זרם מהיר הן בחומרה והן בתוכנה היא הסתרת תהליך אי-ליניארי כמו פעולת ההחלפה הפנימית של צופן בלוקים הנקראת S-box בתוך תהליך ליניארי הנקרא LFSR, כאשר פלט המחולל בכל פעימה מתקבל על ידי מיזוג פלט שני התהליכים הפועלים במקביל.
המרכיב האי-ליניארי בנוי ממכונת מצבים הכוללת בתוכה (בגרסה השנייה) את מנגנון ההחלפה של צופן הבלוקים ריינדל וה-LFSR הוא המרכיב הליניארי המשמש בתפקיד כפול, גם להזנת מכונת המצבים וגם להסתרת הפלט שלה שמהווה בסופו של דבר פלט המחולל.
באופן כללי SNOW כולל LFSR בעל 16 "מצבים" או תאים (Taps), כל אחד באורך 32 סיביות יחד עם פונקציית היזון מתאימה והפלט שלו משמש להזנת מכונת מצבים, המסומנת בקיצור FSM, המורכבת משני אוגרי 32 סיביות R1 ו-R2 ופונקציות לחישוב הפלט והמצב הבא (כמתואר בתרשים משמאל).
תחילה מאתחלים את הצופן עם המפתח הסודי המסופק על ידי המשתמש וטוענים את וקטור האתחול אם ישנו בדרך המפורטת להלן ואז בכל פעימה 32 סיביות פלט הצופן הן תוצאת חיבור XOR של פלט ה-FSM עם כניסה (האחרונה) של ה-LFSR.
ה-LFSR נוצר על ידי פולינום פרימיטיבי מעל השדה :
והיוצר של השדה שנבחר הוא:
מתקבל שדה בינארי מורחב שכל המקדמים בו הם סיביות.
כאשר כלומר הוא שורש של הפולינום .
מתייחסים לכניסות האוגר המסומנות על ידי כאל מקדמים בייצוג פולינומי לפי בסיס לדוגמה אם אזי אפשר לכתוב אותו כאשר .
בכל פעימה של הצופן, הכניסה הראשונה ב-LFSR שהיא נהיית קלט למכונת המצבים FSM שהפלט שלה הוא:
פלט ה-FSM מחובר ב-XOR עם הכניסה האחרונה וזרם המפתח הוא: .
המצב הפנימי של מכונת המצבים מתעדכן בכל פעימה לפי:
הסמל הוא חיבור מודולו , הפעולה היא הזזה מעגלית 7 סיביות לשמאל והסמל הוא XOR.
הפונקציה מייצגת את תהליך ההחלפה המורכב מארבע תיבות ההחלפה בגודל סיביות ופרמוטציה.
כלומר הקלט מחולק לארבעה בתים, כל אחד עובר מיפוי אי-ליניארי לפי אחת מהתיבות ולאחר מכן התוצאה מוחלפת לפי טבלת התמורה.
הקלט לתיבות ההחלפה הוא סך הכול שמונה סיביות כאשר היא הסיבית המשמעותית ביותר ואילו היא הסיבית הכי פחות משמעותית.
נחשב לווקטור המייצג אלמנט בשדה עם פולינום הבסיס שהיוצר שלו הוא פולינום אי-פריק והמיפוי האי ליניארי הוא:
כאשר האריתמטיקה היא בשדה .
לאחר ההחלפה האמורה מבצעים תמורה לפי הטבלה הבאה:
הסיבית ה-31 (הסיבית האחרונה כשהספירה מתחילה מאפס) מוחלפת בסיבית במיקום 3 (הרביעית), הסיבית במיקום ה-30 מוחלפת בסיבית ה-10 וכן הלאה.
במקרה של מפתח באורך 128 סיביות המפתח המסופק על ידי המשתמש מחולק לארבע מילים , במקרה של מפתח באורך 256 סיביות הוא מחולק לשמונה מילים בהתאמה.
וקטור האתחול באורך 64 סיביות מחולק לשתי מילים.
את מפתח ההצפנה המסופק על ידי המשתמש יחד עם וקטור האתחול אם ישנו, טוענים לתוך האוגר LFSR כדלהלן:
כאשר מייצג וקטור שכולו אחדים (32 סיביות).
חיבור XOR עם וקטור כזה שקול לאופרטור השלילה.
אם המפתח הנבחר באורך 256 סיביות טוענים את המפתח ווקטור האתחול כך:
אם משתמשים עם הצופן במצב ללא וקטור אתחול ההנחה היא ש-.
בשלב זה מפעילים את הצופן בדיוק פעמים ללא שימוש בפלט, במקום זאת הפלט מוזן בחזרה ללולאת ההיזון של ה-LFSR.
במצב ההפעלה הרגיל ללא IV המשתנה , במקרה של הפעלה עם הוא .
בכל פעימה כל כניסות ה-LFSR מוזזות צעד אחד לימין, כלומר הכניסה השנייה מקבלת את הערך של הכניסה הראשונה, השלישית של השנייה וכן הלאה.
בשלב האתחול הערך החדש של הכניסה הראשונה הוא חיבור של הכניסות ה-16, 13 ו-7 יחד עם תוצאת מכונת המצבים:
לאחר מכן הצופן עובר למצב שימוש רגיל כשאז עדכון הכניסה הראשונה מתבצע ללא פלט מכונת המצבים:
לאחר שלב האתחול, הצופן מופעל פעם אחת ללא שימוש בפלט, ולאחר מכן הוא מוכן לשימוש, 32 הסיביות הבאות של המחולל הן:
ההצפנה מבוצעת על ידי חיבור פלט המחולל עם המסר מילה אחר מילה, עד להשלמת כל המסר.
הפענוח מתבצע על ידי הפעולה ההפוכה.
בדרך כלל משתמשים בפעולה XOR שהיא הופכית של עצמה ולכן פענוח והצפנה זהים.
בפיתוח SNOW הושם דגש על עמידות נגד התקפת קורלציה שהיא התקפה גנרית אפקטיבית נגד כל צופן זרם שעושה שימוש ב-LFSR והיא מסתמכת על רמת מתאם מסוימת בין פלט המחולל למצב הפנימי בזמן נתון.
למיטב ידיעת המפתחים כמות הזיכרון לצורך התקפה מעין זו נגד SNOW היא מעבר ליכולת הטכנולוגית הקיימת.
התקפה נוספת שהצליחה במיוחד נגד A5/1 היא התקפת איזון זמן/זיכרון והיא אינה אפשרית נגד SNOW בשל העובדה שהמצב הפנימי גדול מדי.
התקפה אפשרית אחרת היא מסוג Guess and Determine שאיתה הצליחו לפרוץ בין היתר את A5/1. היא פועלת בעיקרון כך; מנחשים חלק מהערכים הפנימיים ומנסים למצוא קשר או יחס כלשהו עם ערכים פנימיים אחרים בעיקר בפונקציית ההיזון.
ההתקפה מצליחה אם מצליחים לנחש נכונה את כל המצב הפנימי.
בפברואר 2002 פרסמו Hawkes ו-Rose התקפת ניחוש קריפטוגרפית כזו נגד SNOW בסיבוכיות מקום של מילים ובסיבוכיות זמן של פעולות.
אף על פי שההתקפה תאורטית היא מצביעה על חולשה מסוימת כיוון שהוכח שניתן לפרוץ את הצופן בזמן נמוך מכוח גס כפי שנטען על ידי המפתחים.
בין היתר ההתקפה ניצלה את העובדה שמכונת המצבים מקבלת קלט יחיד.
התקפה אחרת מ-2002 של Coppersmith, Halevi, Jutla שהיא סוג של התקפת הבחנה גנרית נגד צופן זרם הכולל מיסוך אי-ליניארי מצליחה לשבור את הצופן בזמן של פעולות ועם מילות פלט של הצופן.
ההתקפה מבוססת על ההבחנה שקיימת קורלציה בפולינום ההזנה וגם היא כמובן תאורטית.
בגרסה השנייה המפתחים ניסו לפתור את הבעיות הללו.
מבחינה סכמתית ההבדל בין גרסה 1 לגרסה 2 מינורי (כמתואר בתרשים משמאל).
כקודמו ה-LFSR מכיל 16 כניסות באורך 32 סיביות, אך פולינום ההזנה (feedback polynomial) השתנה.
כמו כן מכונת המצבים FSM מקבלת שתי מילות קלט במקום אחת.
וכמו בקודם, הפלט הוא XOR של פלט ה-FSM עם הכניסה האחרונה של ה-LFSR.
פולינום ההזנה כולל כעת שני אלמנטים שונים, ו-, כאשר הראשון הוא שורש של פולינום פרימיטיבי ממעלה 4 מעל , ביתר פירוט:
האלמנט הוא שורש של מעל וכן הוא שורש של מעל .
המצב הפנימי בזמן מיוצג על ידי כאשר .
האלמנט הימני ביותר הוא האלמנט הראשון והוא פלט ה-LFSR בכל פעימה.
הזמן פירושו הפעימה הראשונה מיד לאחר אתחול המצב הפנימי עם המפתח.
הצופן מופעל פעם אחת על ריק לפני שמתחילים לייצר את זרם המפתח, כלומר בזמן .
פלט הצופן הוא מכונת המצבים FSM מכילה שני אוגרים המסומנים ו- כל אחד מהם בעל קיבולת של 32 סיביות.
תכולת האוגרים בזמן מסומנת , בהתאמה.
הקלט ל-FSM נלקח משתי הכניסות ב-LFSR ופלט מכונת המצבים בזמן המיוצג על ידי מחושב כדלהלן:
פלט הצופן בזמן זה הוא
פונקציית העדכון של מכונת המצבים פועלת כך:
כאשר מייצג את תיבת ההחלפה.
תיבות ההחלפה של SNOW 2.0 המסומנות הן בעצם פרמוטציה המבוססת על פונקציית הסבב של צופן ריינדל כדלהלן; אם הוא מילת קלט באורך 32 סיביות המחולקת לארבעה בתים כאשר הוא הבית החשוב, אפשר להתייחס אליה כאל וקטור (עמודה).
תחילה מיישמים החלפה לפי תיבות ההחלפה של ריינדל ולאחר מכן מבצעים את הפונקציה MixColumn של ריינדל.
כלומר מתייחסים למילת הקלט כאל פולינום ממעלה לכל היותר 3 מעל השדה המיוצג על ידי פולינום אי-פריק מעל ומכפילים בפולינום קבוע מעל .
הכפל האחרון יכול להתבצע כמו בריינדל על ידי חשבון מטריצות:
שתי הפעולות יחד ניתנות לביצוע במשולב כמו בפסאודו קוד הבא:
כאשר מייצגת את תיבות ההחלפה של ריינדל והפונקציה היא פעולת הכפלה של אלמנט בשדה עם אלמנט פרימיטיבי () שהיא דומה לכפל ב-2, במילים אחרות; פעולת Shift לשמאל סיבית אחת במידה שאין גלישה, או פעולת Shift ו-XOR אחד עם ערך קבוע () אם הייתה גלישה.
דהיינו אם הסיבית המשמעותית ביותר הייתה '1' לפני הכפל (הפונקציה מתוארת ביתר פירוט ב-SNOW 3G להלן).
תחילה, אם מפתח ההצפנה באורך 128 סיביות או ארבע מילים באורך 32 סיביות כל אחת, טוענים אותו יחד עם וקטור האתחול באורך ארבע מילים אם ישנו, לתוך ה-LFSR לפי:
כאשר 1 מייצג וקטור שכולו אחדים ().
אם המפתח הוא 256 סיביות כלומר שמונה מילים אזי הטעינה מתבצעת לפי:
לאחר מכן מאפסים את R1 ו-R2 ומפעילים את הצופן 32 פעימות (Clocks) מבלי לייצר כל פלט, אלא במקום זאת מזינים את התוצאה בחזרה לפונקציית ההזנה (כמתואר בתרשים), לכן במהלך האתחול האלמנט הבא שמוזן לתוך ה-LFSR הוא:
בתום 32 הפעימות מבצעים פעימה נוספת ללא פלט ולאחר מכן הצופן עובר למצב הפעלה נורמלי.
שבו הכניסה האחרונה ב-LFSR לאחר כל פעימה מעודכנת כך:
מכאן ואילך בכל פעימה נוצרת מילה פסאודו אקראית שהיא חלק מזרם המפתח שהצופן מייצר, עד מילים כאלה שאז יש צורך להחליף מפתח.
ההבדלים העיקריים בין גרסה 1 לגרסה 2 הם:
שינוי פולינום ההזנה, בעוד שב-SNOW 1.0 ניתן היה לחשב את לולאת ההזנה עם כפל יחיד ו-XOR אחד מותנה, כך שרוב הזמן בוצע רק Shift הרי שבגרסה 2 מבוצעות שתי הכפלות ו-XOR בלתי מותנה בכל אחת מהן.
התוצאה היא פיזור טוב יותר של הסיביות מה שמחזק את הצופן נגד התקפת קורלציה.
שימוש בשני קבועים שונים בלולאת ההזנה במקום אחד.
למיטב ידיעת המפתחים אין אפשרות למניפולציה של פולינום ההזנה כך שנוסחת הנסיגה הליניארית שלו תהיה בעלת משקל נמוך.
ביצוע XOR באופן קבוע ללא תלות במשתנים האחרים בפולינום ההזנה משפר ביצועים, לעומת הגרסה הקודמת שבה ה-XOR היה מותנה בסיבית המשמעותית.
ה-FSM של הגרסה השנייה מקבל שני פרמטרים במקום אחד.
מה שמקשה על התקפות בסגנון ניחוש ובדיקה, כיוון שפלט R1 תלוי כעת גם בקלט מה-LFSR.
תיבות ההחלפה החדשות בגרסה 2 הושאלו מצופן ריינדל לעומת גרסה 1. הבחירה הזו משפרת את הפיזור כך שכל סיבית פלט מושפעת מכל סיביות הקלט, בניגוד לגרסה הקודמת.
ביטחון SNOW 2.0 טוב יותר מהגרסה המקורית אם כי גם בו התגלו חולשות לא מעטות.
התקפות קירוב ליניארי והתקפות הבחנה שהתפרסמו מוכיחים שהצופן פחות בטוח ממה שהצהירו המפתחים.
SNOW 3G מבוסס על SNOW 2.0 והוא שוכן בליבה המבצעת הצפנה מאומתת של תקשורת סלולרית באלגוריתמים UEA2 להצפנה ו-UIA2 לאימות בדור השלישי ובדור הרביעי של GSM.
הצופן פועל ברמה של מילים באורך 32 סיביות, מקבל מפתח סודי באורך 128 סיביות וכן וקטור אתחול באורך 128 סיביות.
הפלט מחובר עם השיחה או הנתונים מילה אחר מילה ב-XOR והתוצאה משודרת לצד השני.
בפענוח הצד המקבל פועל באופן דומה, מפעיל את הצופן עם המפתח הסודי המשותף לקבלת זרם מפתח תואם ואז מחבר שוב עם השיחה המוצפנת כדי להחזירה למצב הגלוי.
SNOW 3G כולל אוגר LFSR אחד בעל 16 כניסות (Taps) באורך 32 סיביות כל אחת, מכונת מצבים אחת הכוללת שלושה אוגרים באורך 32 סיביות ופונקציות עדכון מתאימות לפי הפירוט בהמשך.
בתחילת כל שיחה טוענים את המפתח ואת וקטור האתחול לתוך המצב הפנימי והצופן מופעל 32 פעימות ללא שימוש בפלט במקום זאת הפלט מוזן בחזרה לאוגר ולאחר מכן עוברים למצב הפעלה רגיל ומייצרים בכל פעימה 32 סיביות מפתח.
בשני מצבי ההפעלה של הצופן (Clocking), מצב האתחול ומצב העבודה משתמשים בשתי הפונקציות הבאות:
פונקציה להכפלת אלמנטים בשדה ב-2 (או הפולינום ), הנקראת מקבלת שני בתים ומחזירה בית אחד:
אם הסיבית המשמעותית ביותר של היא 1 מבצעים:
הזזה שמאלה (sift left) שהיא פעולה המובנית בכל המעבדים שקולה לכפל בפולינום (או ב-'02') שהוא אלמנט פרימיטיבי בשדה .
אם הסיבית המשמעותית ביותר של היא '1' תתרחש גלישה לאחר הזזה, במצב זה מתקבל אלמנט שאינו בשדה ולכן יש צורך לבצע צימצום מודולרי עם הקבוע ולקחת את השארית.
כיוון שהגלישה מאוד קטנה אין צורך בביצוע פעולת חילוק ארוכה, לכל היותר יידרש חיסור אחד כדי לקבל את השארית.
בהרחבה של שדה בינארי פעולת החיסור זהה לחיבור והיא XOR.
הפונקציה משתמשת ב- באופן רקורסיבי כדי לבצע העלאה בחזקה מודולרית של אלמנטים בשדה.
היא מקבלת שני בתים ומעריך ומחזירה בית אחד כך:
הפונקציה MULx מקבילה למעשה להכפלה באיבר פרימיטיבי של ההרחבה ממעלה 8 מעל .
יהי שורש של פולינום אי פריק ממעלה 8 מעל אז עבור כל אלמנט התוצאה של MULx מקבילה ל-.
כמו כן הפונקציה MULxPOW מקבילה להכפלה בחזקה של האיבר הפרימיטיבי: .
אוגר ה-LFSR מורכב מ-16 מצבים כל אחד מכיל 32 סיביות.
מכונת המצבים FSM מכילה שלושה אוגרי 32 סיביות הנקראים .
פונקציות ההחלפה ו- משמשות לעדכון האוגרים ו- בהתאמה (כמתואר בתרשים משמאל).
תיבות ההחלפה ממפות קלט באורך 32 סיביות לפלט באורך 32 סיביות.
הקלט מחולק לארבעה בתים כאשר הוא הבית הכי פחות משמעותי (LSB).
את פונקציית ההחלפה מכינים על ידי הטבלה אותה משאילים מצופן ריינדל (בהמשך).
הקלט מחולק לארבעה בתים אותם מפרשים כמקדמים של אלמנט בשדה המוגדר על ידי הפולינום .
בנוסף להחלפה לפי ה-S-box של ריינדל מתבצעת הפונקציה MixColumn של ריינדל.
שתי הפעולות, ההחלפה וערבוב העמודות מבוצעות במשולב כדלקמן:
את פונקציית ההחלפה מכינים על ידי הטבלה המובאת להלן.
פונקציית ההיזון של ה-LFSR וכן פונקציית העדכון של ה-FSM משתמשות בפונקציות ו- המוגדרות כך:
הטבלה מכילה 256 ערכים אפשריים באורך 8 סיביות (בתים) בבסיס הקסדצימלי מתוך תיבות ההחלפה של צופן ריינדל, כך שמתקיים , התא המצוי בשורה ועמודה מכיל את הערך .
הטבלה מכילה 256 ערכים אפשריים באורך 8 סיביות (בתים) בבסיס הקסדצימלי אותה מכינים על ידי פולינום דיקסון כך שעבור קלט באורך 8 סיביות המייצג אלמנט בשדה המוגדר על ידי הפולינום כל כניסה בטבלה מתאימה ל-:
באתחול הצופן בכל פעימה ה-LFSR מקודם כך שהערך המצוי בכל כניסה מועתק לכניסה הבאה משמאל לימין (כלומר וכן הלאה), הכניסה האחרונה מתעדכנת על ידי פונקציית ההיזון לפי הנוסחה הבאה.
מתייחסים ל- כאל ארבעה בתים וכן לגבי הכניסה :
הערך הוא פלט מכונת המצבים המוגדרת להלן.
במצב הצפנה ה-LFSR מקודם באותו אופן, כל הערכים זזים ימינה והכניסה האחרונה מתעדכנת לפי:
בשלב זה לא כוללים את פלט מכונת המצבים בפונקציית ההזנה.
מכונת המצבים FSM מקבלת מה-LFSR שתי מילים מהכניסות ו- ומייצרת מילה אחת כדלהלן:
עדכון מכונת המצבים מתבצע כך:
בשלב הכנת הצופן טוענים את המפתח הסודי באורך 128 סיביות המחולק לארבע מילים ואת וקטור האתחול לתוך ה-LFSR כדלהלן:
כאן מייצג מילה המכילה 32 אחדים () כמו כן בשלב האתחול תכולת האוגרים של ה-FSM מאופסת.
ואז מריצים את הצופן 32 פעימות ללא שימוש בפלט, אלא במקום זאת הפלט מחובר לפונקציית ההיזון בחזרה.
לאחר מכן מריצים את הצופן פעימה נוספת בה לא משתמשים בפלט כלל ולאחר מכן הצופן מוכן לשימוש.
בכל פעימת הצפנה המהלכים הבאים מתבצעים:
מריצים את ה-FSM פעימה אחת ומייצרים את ,
מכינים מילת מפתח אחת ,
מריצים את ה-LFSR פעימה אחת.
מחברים את מילת המפתח עם מילה אחת מהמסר או השיחה.
חוזרים שוב על התהליך עד להשלמת כל המסר.
בעקרון ביטחון גרסה זו מבוסס על SNOW 2.0 וקיימת קריפטואנליזה של שתי הגרסאות.
מחקרים מראים שקיימת חולשה שנקראת "מפתחות קשורים" (related keys) בשניהם וכן התגלו חולשות באקראיות הצופן.
ב-2010 פורסמה התקפת ערוץ צדדי נגד SNOW 3G שמראה שניתן לפרוץ את הצופן בזמן מאוד קצר (מספר שניות) אם לתוקף יש אפשרות להשיג מידע תיזמון הקשור במעבר מתיבת החלפה אחת לשנייה.
הפתרון שהוצע במקרה כזה שימוש בטכניקה שנקראת BitSlice בדומה לצופן סרפנט.
צופן SNOW פותח תוך מתן דגש על יישום מהיר בתוכנה.
הפעולות בצופן נפוצות בכל מעבד מצוי; XOR, חיבור שלמים, הזזה ואחזור טבלאות (קריאות זיכרון).
אף על פי ש-LFSR הוא רכיב חומרה אפשר ליישמו ביעילות בתוכנה, השדה הוא הרחבה של עם שורש ממעלה 4 של הפולינום
לכן אפשר לצמצם את המעלה של כי
בסיכומו של דבר הכפל ב- וב- בלולאת ההזנה ניתנים למימוש בתוכנה בפעולת הזזה (shift) ברמה של בתים.
המקדמים הם בתי הקלט .
אפשר לבצע את הכפל והחילוק בשיטה הישירה כמתואר לעיל או באמצעות טבלאות חיפוש מוכנות מראש כמו בפסאודו קוד הבא:
יישום פעולת ההחלפה של צופן SNOW בתוכנה ניתן להאצה בטכניקה דומה לזו שאומצה בצופן ריינדל.
הכפל במטריצות המתואר לעיל ניתן לפיצול כצירוף ליניארי של העמודות תוך שימוש בארבע תיבות המכילות 256 מילים כל אחת.
כל טבלה מכילה את כל התוצאות האפשריות של הכפלה בעמודה אחת בהתאם.
לסיכום בפסאודו קוד הבא יוצאים מהנחה שקיימות ארבע טבלאות כאמור:
כמו כן אפשר ליישם את ה-LFSR בשני אופנים.
האחד קל לקריאה והוא מיושם באמצעות מערכים ושימוש בטכניקת חלון, קרי במקום לבצע העתקה בפועל של ערכים מנהלים מעקב באמצעות מצביעים.
השני הוא הארד קודינג של מצבי ה-LFSR.
היתרון בשיטה האחרונה שבכל קריאה לפרוצדורה להפקת זרם המפתח נוצרות בבת אחת 512 סיביות המקבילות ל-16 פעימות שעון בשיטה הרגילה.
בניסוי שערכו המפתחים על פנטיום 4 של אינטל 1.8GHz עם 512 מגה, בגרסה 2 הממוטבת (הארד קודינג) נדרשו 18 מחזורי שעון למילה אחת.
שהוא קצב מהיר כמעט פי שניים.
קוד לדוגמה של צופן SNOW 3G
הקוד הבא הוא קוד שלם הכתוב בשפת C# לפי היישום הבסיסי לא ממוטב שהומלץ על ידי התקן לצורך ייחוס והשוואה.
הוא משתמש במערך LFSR באורך 16 כניסות בגודל 32 סיביות ומערך FSM עם שלוש כניסות באורך 32 סיביות וכן שתי טבלאות SR ו-SQ המכילות בכל אחת 256 ערכים קבועים:
בהנדסת תוכנה, עקרונות SOLID הם חמישה עקרונות בסיסיים בעיצוב מונחה-עצמים.
חמשת העקרונות האלו פורסמו לראשונה על ידי מהנדס התכנה האמריקאי רוברט סי.
המחשבה מאחורי העקרונות היא שכאשר הם מיושמים יחדיו בפיתוח של מערכת תכנה, סביר שהיא תהיה יותר קלה לתחזוק והרחבה לאורך הזמן.
SOBR הוא כינויה של היחידה המיוחדת לתגובה מהירה ומהווה שמן של יחידות פדרליות ואזוריות של המשמר הלאומי של הפדרציה הרוסית, שעד 2003 היוו חלק מהמחלקות למאבק בפשע המאורגן (RUBOP) במשרד הפנים (היחידות כללו יותר מ-200 אנשים בסוף שנות התשעים).
בשנת 2002, יחידות SOBR הומרו ליחידות המיליציה למטרה מיוחדת (OMSN בראשי תיבות), אך ב-30 בנובמבר 2011 בצו של שר הפנים ראשיד נורגאלייב הושב ליחידות שמן הקודם.
היחידות פעלו כיחידות משטרה מיוחדות עד להכפפתן לשירות הלאומי בשנת 2016.
היחידות מיועדות ללוחמה בטרור, לחילוץ בני ערובה ולמקרים מיוחדים.
לאנשי ה-SOBR תפקידים רבים המנצלים את הכשרתם הייחודית, ביניהם: הצלת בני ערובה, אבטחת אירועים ואישים חשובים, התמודדות מול גורמים עוינים החמושים בכבדות או בעלי יתרון טקטי (למשל, חמושים המבוצרים בבניין), מניעת פעילות חוליות גרילה וטרור בערי רוסיה, גיבוי כוחות המשטרה בפשיטות, מעצרים והפעלת צווי חיפוש וטיפול באנשים המאיימים להתאבד.
במקור, היחידה הוקמה במטרה להיאבק בפשע המאורגן הרוסי.
עם זאת, היחידות מסייעות לעיתים לצבא במבצעי לוחמה בטרור באזור צפון הקווקז.
בכל שנה ב-9 בנובמבר, החל משנת 2004, ברוסיה נחוג יום SOBR, המציין את יום החג המקצועי של היחידה.
שוטרי תנועה (סדרת טלוויזיה) (2007)
ירי מקדים (סדרת טלוויזיה) (2011)
SOBR היא סדרת דרמה המשכית רוסית.
הסדרה שודרה ברשת NTV ברוסיה.