tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הקטור הול, בנו של קרטר הול (הוקמן), נטל את זהותו של סנדמן למשך זמן קצר לאחר שסנפורד נדחף לכדי שגעון עקב בדידותו הרבה בממד החלום והתאבד.
בהמשך, הוא נוטל את זהותו של דוקטור פיית.
חלום, שידוע גם בכינויו מורפיוס, אוֹנרוֹס, סנדמן ועוד, הוא אחת משבע ישויות ארכיטיפיות הנקראות "הנצחיים" ואשר מגלמות אספקטים שונים של הקיום.
הוא הדמות הראשית ברוב סדרת סנדמן שנכתבה בידי ניל גיימן עבור ורטיגו והייתה סדרת הדגל של החותם במשך כל שנות פרסומה.
חלום הוא רעיון החלימה מואנש, והוא שליט ממלכת החלומות והסיפורת.
חלום אינו גיבור על וחולק מעט מאוד מאפיינים משותפים עם שאר הדמויות שנקראו סנדמן, חוץ מדניאל הול.
השם חלום הוא הגדרת תפקיד יותר מאשר שם של ישות עקבית, ולכן כשחלום המקורי מת בסוף סדרת הרומנים הוא מוחלף בדניאל הול, בנו של הקטור הול.
דניאל הול, בנו של הקטור הול, נוטל את מקומו של חלום לאחר שזה האחרון מת.
כמוהו, דניאל הוא התגלמות כל החלומות, הסיפורים והמציאות.
מכנה את עצמו בשם "חלום מהנצחיים", וטוען כי החלק שבו שהיה ילד התמותה דניאל הול כבר איננו עוד.
ברומן הגרפי Sandman Mystery Theatre: Sleep of Reason, הצלם קיארן מארשל נוטל למשך זמן קצר את זהות סנדמן כדי ללחום בטרוריסטים באפגניסטן, כהשראה מביקורו של וסלי דודס באזור מעט לפני מותו.
שמם ניתן להם בשל כך שהם מעניקים לנועל מראה של דמות מקראית.
ככל הנראה, המקור הוא הופעתם בציורי קיר עתיקים ובממצאים ארכאולוגיים מימי קדם.
בין חברי המחנות העולים הם כונו "סנדלים חוגיסטיים".
הסנדלים התנ"כיים הם מודל קלאסי של יצרני סנדלים מובילים בישראל.
בימי קדם היו הסנדלים עשויים עור שאינו מעובד ונקשרו אל הרגל בעשב יבש, בחוטים או בחבלים.
לעיתים אף שובצו מתכות ואבנים.
בשונה מעט מן הדגם המוכר נעשה שימוש בתרבויות קדומות כמו רומי ומצרים העתיקה.
שרידים בני למעלה מ-2000 שנה התגלו בחפירות ארכאולוגיות במצדה.
גילויים הוא רמז נוסף היכול להצביע על שימוש קדום בהם לרבות בתחומי ארץ ישראל והמזרח התיכון.
בימי העלייה השנייה הושם דגש על נושא הלבוש החלוצי.
עבודת הכפיים הייתה מהאידיאלים העיקריים והבולטים בחייהם של החלוצים והופעתם החיצונית נועדה בין היתר לבטא אידיאל זה גם בתחום ההלבשה וההנעלה.
כמו כן הסנדלים הותאמו לתנאי הטבע ולמזג האוויר הארץ ישראלי החם.
בין היתר, הדלות בקיבוצים הובילה ליצירת אופנה מוזנחת שזכתה בשלב מאוחר יותר לחיקוי בקרב תושבי הערים.
הסנדלים התנ"כיים היוו מעין הטלת וטו על מוסכמות הלבוש המבוסס על הקפיטליזם ועל תרבות ההלבשה האירופית המקובלת, מה גם שבאירופה הקרה יחסית, סנדלים ככלל לא היו נפוצים.
בעת המודרנית הסנדלים התנ"כיים רבות נתפסים כסמל לחלוציות או מאידך, סממן צברי מובהק.
הדמות "שרוליק" שצייר הקריקטורות "דוש" הולבשה בביגוד אופייני לחלוצים הכולל את הסנדלים התנ"כיים, ולימים התפרסמה כמודל של ישראלי שורשי.
מאותה סיבה נעשה במוטיב זה שימוש בסרטים ישראליים לרבות אלו הבאים להציג בעלילתם את תקופת הצנע ואת סיפורי הקמת המדינה באופן מובהק.
בסרט אלכס חולה אהבה למשל, נעולות הדמויות המרכזיות בסנדלים תנ"כיים.
הנזירים הפרנציסקנים נועלים אותם בכל ימות השנה כחלק מתלבושתם וכסמל לאורח חיים פשוט וצנוע.
בעבר הורשו חיילים וחיילות בצה"ל לנעול סנדלים תנ"כיים בימי הקיץ, וגם כיום ניתן לראות אותם על רגלי החיילות.
עד היום מזוהים סנדלים אלו עם ארץ ישראל הישנה והקיבוץ ולעיתים נכללים בצורה זו או אחרת בקטגוריית אופנת הוינטג' והרטרו.
סנדר מרטין "סנדי" לוין (בשם מלא באנגלית: Sander Martin "Sandy" Levin; נולד ב-6 בספטמבר 1931) הוא פוליטיקאי יהודי-אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת מישיגן משנת 1983. חבר המפלגה הדמוקרטית.
אחיו הבוגר של הסנאטור קארל לוין.
ב-1982, חבר הקונגרס מהמחוז ה-18, ג'ים בלצ'רד, לא רץ לכהונתו החמישית, כשבמקום הוא עשה מרוץ מוצלח למשרת המושל.
לוין ניצח בפריימריס של המפלגה הדמוקרטית למחוז זה, אשר מוספר מחדש כמחוז ה-17 כתוצאה מהגדרה מחדש של מחוזות (המחוז שוב הוגדר מחדש ב-1993 כמחוז ה-12).
הוא נבחר בקלות בנובמבר ונבחר מאז מחדש 11 פעמים.
הוא עמד מול יריב רפובליקני רציני רק שלוש פעמים.
ב-1992 ו-1994, לוין הצליח בקושי להביס את איש העסקים ויוצא מלחמת וייטנאם ג'ון פאפאג'ורג' אחרי שהמחוז שלו קלט את מחוז אוקלנד הנוטה לכיוון הרפובליקנים באופן בולט בתיחום מחדש של מחוזות.
ב-2000, איש העסקים ברט ברון השיג את התמיכה הרשמית של הגוף שנקרא עובדי המכוניות המאוחדים.
לוין נבחר בפעם השנים עשר ב-2006 עם 70% מהקולות.
לוין מכהן בוועדה לענייני מיסים ("Ways and Means") של בית הנבחרים, ועם השעייתו של ראש הוועדה צ'ארלי רנגל בשל בעיות אתיקה בתחילת 2010 הוא עומד בראשה.
עם כינוס הקונגרס ה-116 של ארצות הברית עזב את בית הנבחרים והוחלף בבנו אנדי לוין.
לוין בא ממשפחה בולטת בפוליטיקה של מישיגן.
הדוד שלו, תיאדור, היה שופט פדרלי.
הבן דוד שלו מדרגה ראשונה, צ'ארלס, היה שופט בבית המשפט העליון של מישיגן, אחרי שכיהן כשופט בבית המשפט לערעורים של מישיגן.
בן דודו מדרגה ראשונה, ג'וזף לוין, היה מועמד לבית הנבחרים של ארצות הברית.
הבן שלו, אנדי לוין, היה מועמד מטעם הדמוקרטים ב-2006 לסנאט המדינתי של מישיגן במחוז ה-13 של הסנאט של מישיגן, כשהוא מפסיד במרוץ צמוד לג'ון פאפאג'ורג'.
לסנדר לוין ואשתו, ויקי, שנפטרה ב-2008, ארבעה ילדים ושבעה נכדים.
ב-2012 התחתן עם פמלה קול.
סַנְדַּלְפוֹן הוא מלאך במיסטיקה היהודית.
ב מספר הנביא יחזקאל על מרכבה שנגלתה אליו ובה חיות שמיימיות שונות.
מסכת חגיגה עוסקת בניתוח חזון זה (הקרוי מעשה מרכבה) ברוח מיסטית ומהווה בסיס לתמונות מיסטיות רבות ביהדות.
כלומר ה"אופן" הוא למעשה מלאך ענק, שרגליו על הארץ וראשו מגיע לקצה הרקיע, היכן ששוכנות חיות הקודש בהיכלות השמיים שלפני כיסא הכבוד, מקום מושבו של אלוהים.
בדרך כלל המלאך הגדול ביותר במיסטיקה היהודית הוא מטטרון, ולכן יש המזהים את סנדלפון עם אחיו התאום של מטטרון.
במדרש פסיקתא רבתי, פרשה ב', מסופר על משה רבנו העולה אל השמיים להפגש עם אלוהים.
הוא עובר מהיכל להיכל, מלווה במלאך בשם הדרניאל המשמש לו כעין מורה דרך.
הם עוברים בין אזורים ברקיע עליהם ממונים מלאכים שונים, כל מלאך ומלאך מתגלה כשהוא עשוי אש, וכל אחד ואחד מהם גדול ורב כוח יותר מחברו, עד שהם מגיעים לסנדלפון, שמתגלה כגדול וככביר מכולם:
לפי המדרש התנגד סנדלפון למסירת התורה לעם ישראל, אך לבסוף התרצה ומונה ל"שר התורה" הן בשמים והן בארץ.
ככזה הוא ממונה על תלמידי החכמים ועל המלאכים לומדי התורה.
בספר רזיאל המלאך נחשב סנדלפון למלאך הממונה על חודש אדר ב'.
לטענת המקובל ר' משה קורדובירו (היכלות פי"ד) וכן לדעת האריז"ל (ספר הליקוטים משלי סימן כב ד"ה חנוך לנער), סנדלפון הוא אליהו הנביא.
החוקר מאיר בר-אילן טוען כי השם סנדלפון מורכב משני בסיסים ביוונית: "סון" (=אחד ) ו-"(א)דלפון" (=אח), כלומר: 'מי שאינו נשלח לבדו'.
פירוש זה עולה בקנה אחד עם האמונה כי סנדלפון הוא אחיו של מטטרון.
בספר הזוהר ('רעיא מהימנא') מוסבר שמו כרמז להיותו כמו הנעל והסנדל לכבוד השכינה, כלומר למרות עוצמתו וגודלו העצום הוא רק הסנדל של כבוד האל.
פירוש אחר הוא לפי פירוק השם להברות: 'סנ-דל-פון' ותרגומן "שנואי דל פונה", כלומר המלאך פונה לתפילותם של ישראל גם כשהם דלים ממצוות ושנואים על ידי אומות העולם.
בספר יהושע הפרוע, התרגום הראשון של Der Struwwelpeter מאת היינריך הופמן, מופיע ניקולאס הקדוש בדמותו של המלאך סנדלפון באפיזודה הזדים השחורים.
סנדרה מיג'ו או OC היא שחקנית ומדבבת אמריקאית ממוצא קנדי.
ידועה בשל דמותה של כריסטינה יאנג בסדרת הטלוויזיה "האנטומיה של גריי" במשך 10 עונות.
על תפקידה זה, זכתה בפרס גלובוס הזהב ובפרס גילדת שחקני המסך.
או נולדה באוטווה שבאונטריו, קנדה.
הוריה הם מהגרים קוריאנים, אביה הוא איש עסקים ואמה היא ביוכימאית.
יש לה אח בשם ריי ואחות בשם גרייס.
היא החלה ללמוד בלט ומשחק בגיל צעיר.
בעת לימודיה בבית הספר התיכון למדה לנגן בחליל צד והמשיכה ללמוד בלט ומשחק.
היא טענה כי ידעה שאינה "מספיק טובה כדי להיות רקדנית מקצועית" ולכן התמקדה בלימודי המשחק.
עניינה במשחק הוביל אותה ללימודי דרמה, השתתפות בהצגות בית ספריות והצטרפות ל"מועדון הדרמה" - קבוצת שחקנים שפעלה בקנדה.
למורת רוחם של הוריה, היא דחתה הצעה לקבל מלגה של ארבע שנים בלימודי עיתונאות ב"אוניברסיטת קרלטון" כדי ללמוד דרמה בבית הספר הלאומי לתיאטרון של קנדה (אנ') במונטריאול, קוויבק כשהיא משלמת מכספה שלה על לימודיה.
בעת לימודי הדרמה שלה היא שיחקה מלצרית בסרט הטלוויזיה "School's Out".
זמן קצר לאחר שסיימה את לימודי הדרמה שלה ב-1993, היא כיכבה בהצגה "Oleanna" מאת דייוויד מאמט שהציגה בלונדון, אונטריו.
באותה תקופה היא זכתה בתפקידים בשני סרטי טלוויזיה.
או התפרסמה בקנדה כשכיכבה בסרט הקנדי "Double Happiness" משנת 1994 בתפקיד שזיכה אותה בפרס ג'ני בקטגוריית "השחקנית הטובה ביותר".
ב-1997 היא כיכבה בסרט "בין" בו שיחקה את ברניס.
לאחר תפקידה ב"בין" שיחקה בסרטים הקנדים "חיים ארוכים, אושר ושגשוג" ו"Last Night", עליו זכתה בפרס ג'ני נוסף.
או פרצה לתודעה הציבורית של הקהל האמריקאי לאחר ששיחקה בסרטים "תחת שמש טוסקנה" ו"דרכים צדדיות".
היא מחשיבה את "דרכים צדדיות" ו"Evelyn Lau" לשני הסרטים הטובים ביותר שעשתה.
בסרט "סטריפטיז באיגואנה הכחולה" היא שיחקה חשפנית כותבת שירה, כשהיא מופיעה בכמה סצנות ריקוד בעירום.
או ידועה בקהל האמריקאי בשל התפקיד שלה בדרמת בית החולים של ABC "האנטומיה של גריי", אשר זיכה אותה ב-2005 בפרס גלובוס הזהב ל"שחקנית המשנה הטובה ביותר בדרמה" וב-2006 בפרס גילדת שחקני המסך לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרה דרמה.
ביולי 2009 קיבלה מועמדות חמישית לפרס אמי על עבודתה בסדרה.
או זכתה לשבחים מהמבקרים על תפקידה בסדרה "ארליס" של רשת HBO.
בתיאטרון, או כיכבה בבכורות העולמיות של ההצגות "Dogeaters" מאת ג'סיקה הגדורן ו"Stop Kiss" מאת דיאנה סון.
ב-2006 היא כיכבה בסרט "המאזין הלילי".
היא הנחתה את "טקס פרסי הג'יני ב-2008. ב-2009 או הופיעה בסרט הדוקומנטרי "דבר העם" שמבוסס על ספרו של הווארד זין, "היסטוריה עממית של ארצות הברית".
במהלך חופשה מצילומי "האנטומיה של גריי", או לקחה חלק בצילומים של סדרת דרמת המלחמה הבריטית "Thorne", בה ביצעה תפקיד שדרש ממנה לעשות אימוני דיבור ומבטא כדי לדבר במבטא בריטי.
בשנת 2016 שיחקה בסרט הקומדיה "קרב בנות".
בשנת 2018 החלה לשחק בסדרת הדרמה הבריטית "להרוג את איב".
על תפקידה זה הייתה מועמדת לפרס אמי לשחקנית ראשית בסדרת דרמה ולפרס סטלייט וזכתה בפרס גילדת שחקני המסך לשנת 2018. על עונתה השנייה של הסדרה שעלתה ב-7 באפריל 2019 הייתה מועמדות שוב לפרס אמי וזכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית ראשית בסדרת טלוויזיה.
בטקס פרסי הפרס אמי ה-71 ב-2019 קיבלה מועמדות נוספת לשחקנית אורחת בסדרה קומית על תפקידה בסדרת המערכונים "סאטרדיי נייט לייב", אך הפסידה לג'יין לינץ'.
בשנת 2022 דיבבה בסרט "אדומה אש" של פיקסאר את מינג, אמה של מיי-לי, הדמות הראשית בסרט.
באוקטובר 2023, הו, יחד עם עוד קבוצה של 54 אמנים ואישים בתעשיית הבידור חתמה על מכתב פתוח לנשיא ג'ו ביידן.
או הייתה במערכת יחסים עם הקולנוען אלכסנדר פיין במשך 5 שנים.
הם נישאו ב-1 בינואר 2003, נפרדו בתחילת שנת 2005 ולבסוף התגרשו לקראת סוף 2006.
ב-28 ביוני 2011 יצאה הודעה רשמית שאו תקבל כוכב בשדרת הכוכבים של קנדה (Canada's Walk of Fame).
ב-8 ביולי 2013 קיבלה מפתח לעיר אוטווה, אונטריו מראש העירייה ג'ים ווטסון.
ב-2007 החלה לנהל מערכת יחסים עם המוזיקאי אנדרו פית'רסון.
או קיבלה אזרחות אמריקאית בשנת 2018. ביום השנה הראשון לאזרחותה, היא דיברה על כך בעת הנחיית התכנית "סאטרדיי נייט לייב" והגדירה את עצמה כ"אסייתית-קנדית-אמריקאית".
יומנה של אוולין לאו (1994) - סרט טלוויזיה
קגני ולייסי: הנוף דרך תקרת הזכוכית (1995) - סרט טלוויזיה
חיים ארוכים, אושר ושגשוג (2002)
קוונטום קווסט (2010) - דיבוב
ריה והדרקון האחרון (2021) - דיבוב
גברת החידונים (2023) - גם מפיקה
באושר ועושר: אגדה לכל ילד (1999) - דיבוב
סַנְדַנְסְקי (בבולגרית: Сандански) היא עיר בדרום-מערב בולגריה בשטח מחוז בלגואבגרד, לרגלי המורדות המרכזיים של הרי פירין ועד ל-1949 נקראה סוויטי וראץ'.
סנדנסקי היא העיר השלישית בגודלה במחוז מבחינת כמות האוכלוסין.
העיר נקראת על שמו של המהפכן ולוחם החירות הבולגרי יאן סנדנסקי, אשר לחם לעצמאות האזור מהעות'מאנים והכללתו תחת הנסיכות הבולגרית.
העיר סמוכה לגדות הנהרות סנדנסקה וביסטריצה, סמוכה לגבול היווני ומרוחקת כ-170 קילומטרים מסופיה הבירה.
בסמוך למעיינות המרפא החלה התיישבות אנושית מאורגנת בתקופת הברונזה המאוחרת, עידן הממלכה התראקית.
חלק מהמקורות מציינים שביישוב הקדום אשר נקרא מדיוס, נולד ספרטקוס בן השבט התראקי מָאֶדִי, מחולל מרד העבדים הגדול כנגד הרפובליקה הרומית.
עד למאה ה-6 הפכו תושבי היישוב לנוצרים, והיה זה אחד מהיישובים הראשונים בבלקן שתושביו התנצרו.
בסוף המאה ה-6 הוחרבה העיר על ידי שבטים גותים והוא כונן מחדש בתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה על ידי שבטים סלאבים ונקרא קדושי וראצ'ובה.
העיר וסביבתה היו מרכז רוחני נוצרי אורתודוקסי חשוב בתקופת האימפריה הבולגרית השנייה.
בסוף המאה ה-14 נכבש האזור על ידי צבאות האימפריה העות'מאנית ונותר בשליטת האימפריה למעלה מ-500 שנים.
במסגרת חוזה סן סטפנו והסכמי קונגרס ברלין אשר סיימו את המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), נותרה העיר בשליטה עות'מאנית תוך התקוממויות חוזרות ונשנות של האוכלוסייה הבולגרית.
ב-1913, במהלך מלחמת הבלקן הראשונה כבש הצבא הבולגרי את העיר והיא נותרה בחזקת הממלכה הבולגרית, גם לאחר תבוסתה במלחמת הבלקן השנייה מתוקף הסכם בוקרשט.
לאחר מלחמת העולם הראשונה בוצע טרנספר של אוכלוסיות בין יוון לבולגריה ואוכלוסיית העיר גדלה מאוד, עם הגעת פליטים בולגרים מהשטחים שנמסרו ליוונים.
ב-18 ביולי 1929 זכה היישוב למעמד של עיר.
בעיר שורר אקלים ממוזג עם השפעה ממתנת מרכסי ההרים, החוסמים את הרוחות הצפוניות הקרות.
הטמפרטורה השנתית הממוצעת 14.7oc, כאשר ערכי הקיצון נעים ממינוס 1.5oc בחודש ינואר ועד 24oc בחודש יולי.
כמות המשקעים השנתית עומדת על 533 מילימטרים.
תחנת הרכבת של העיר ממוקמת כ-4.5 קילומטרים ממרכזה וכ-2 קילומטרים ממרכזה חולף הכביש המהיר E79 המחבר את סנדנסקי לבירה סופיה.
העיר ידועה במרכז הספא המתקדם שבה, המעיינות החמים הנובעים בסביבתה והפארק הסובב אותה.
תיירות המרפא הוא הענף המוביל מבחינת התוצר המקומי הגולמי.
בנוסף קיימים בשטח הרשות המקומית שטחים חקלאיים ובהם מגדלים עגבניות בהיקף של 850 טון לשנה, כרוב הגינה, פלפל, מלפפונים, שעועית, חיטה בהיקף של 864 טון לשנה, וכן טבק.
בנוסף, קיימים בשטח הרשות המקומית מפעלי מזון, עיבוד שיש וגרניט.
סנדרה ג'ונסון בנדור היא זמרת ישראלית-אמריקאית שהייתה פעילה בארץ בשנות ה-70 וה-80. כיום מופיעה ויוצרת בארצות הברית בסגנונות הג'אז והפולק.
ג'ונסון נולדה בפטרסון בניו ג'רזי.
היא סיימה תואר ראשון בחינוך מוזיקלי בקולג' מונטקלייר בניו ג'רזי.
לאחר מכן נבחרה להופיע עם תיאטרון לה מאמא, והופיעה עמם ברחבי העולם.
בשנת 1973 נשלחה על ידי תיאטרון לה מאמא לתל אביב כדי להופיע במחזה בבימוי רנה ירושלמי.
ג'ונסון נשארה בארץ כ-15 שנים כזמרת, יוצרת ושחקנית.
היא הופיעה במחזות ומופעים רבים, בהם "פדם פדם" (מאת אבי קורן, על חיי אדית פיאף), ו"במקום אהבה", ביצעה הופעות מוזיקליות בקיבוצים, הקליטה שירים, ואף הנחתה תוכנית רדיו לילית משלה.
בשנת 1974 השתתפה ג'ונסון בתוכנית הרדיו של קול ישראל "התיבה המזמרת", שהוקדשה לשירי עם אמריקניים.
שרה בדואט עם דני ליטני את "סמטת התותים", שתרגם יעקב שבתאי.
בשנת 1977 שיחקה במחזה "הנפש הטובה מסצ'ואן" בתיאטרון "הבימה".
בשנת 1978 הופיעה בפסטיבל הזמר החסידי בשיר "למען אחי ורעי".
בזמן שחייתה בארץ נשלחה על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית להופעות פולק אמריקני במדינות שונות.
היא תרגמה שירים בעבור סדרת הביביסי "Journey Through Israel" עם חיים טופול.
בשנת 1980 חזרה לישראל והעלתה מופע יחיד בשם "הגברת עם הפטרוזיליה".
אחר כך העלתה ערב משירי ג'ורג' גרשווין וקול פורטר, עם הפסנתרנית ליז מגנס.
בשנת 1982 שיחקה במחזה "אופרה בגרוש" מאת ברטולט ברכט ב"הבימה".
בקיץ 1983 עיצבה והדריכה את גילה אלמגור במופע שירה בשם "כמעט חזקה", שעלה בבית ליסין.
במופע ביצעה אלמגור שירים מקוריים ומתורגמים הקשורים לעולמן של הנשים.
במאי 1985 השתתפה במופע מחווה לסשה ארגוב שהוקלט בטלוויזיה הישראלית.
בינואר 1986 עלתה הצגת הילדים "אגדות מדגדגות", מאת עוזי בן כנען, שאותה ביימה בהשתתפות גיל אלון, עופר בן־דור.
באוקטובר 1986 נישאה שוב בחתונה אזרחית בקפריסין, לשחקן עופר בן-דור, שהיה תלמידהּ לפיתוח קול בסטודיו למשחק ניסן נתיב.
בני הזוג היו להורים לתאומים.
ב-1987 חזרה לארצות הברית עם בעלה וילדיה עדי, לירון ורוי.
שם החלה להופיע עם ילדיה ומשפחתה, והקימה תיאטרון ילדים בניו ג'רזי.
היא עבדה עם המלחין רון ידידיה, ושרה עמו במשך 10 שנים בקונצרטים.
יצרה את המופע "Arithmetickles", המלמד מתמטיקה ילדים קטנים.
היא מנהלת את ArtsEcho, חברה העוסקת בהפקות חינוכיות.
סנדר גילמן הוא היסטוריון יהודי-אמריקאי, פרופסור באוניברסיטת אמורי.
הוא כתב וערך יותר מ-80 ספרים בנושאים מגוונים.
גילמן קיבל תואר בספרות ושפה גרמנית מאוניברסיטת טוליין בשנת 1963 והמשיך לדוקטורט בגרמנית, אותו השלים בשנת 1968. נושא עבודתו הייתה "המבנים וצורות הקומפוזיציה בנובלות של אלפרד הנשקה".
בשנים 1976–1995 שימש כפרופסור באוניברסיטת קורנל.
אחר כך שימש עד לשנת 2000 פרופסור באוניברסיטת שיקגו.
אחר כך לימד כארבע שנים באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין והקים שם את התוכנית ללימודים יהודים.
בשנת 2005 מונה לפרופסור באוניברסיטת אמורי, ומשמש שם כראש התוכנית לפסיכואנליזה.
מחקריו של גילמן עוסקים בנושאים שונים ומגוונים.
הוא עסק בספרות השואה, בזיגמונד פרויד ובפרנץ קפקא, בתרבות יהודית, היסטוריה של העישון ושל האנטישמיות וכן בנושאים של גזענות וזהות אתנית.
סַנְדָּק הוא תפקיד סמלי-דתי בנצרות.
במסורת הנוצרית, סנדק הוא האיש המקבל על עצמו את האחריות לחינוכו הדתי של תינוק המוטבל בכנסייה ואת הדאגה לגידולו במקרה שיתייתם מהוריו.
כיום מקובלת ביותר חובה שנייה זו כמשימה המוטלת על סנדק או סנדקית, והתפקיד איננו נושא עוד, במקרים רבים, שום קונוטציות דתיות.
ההגדרה המודרנית של סנדק או סנדקית היא אדם שנבחר על ידי הורי התינוק לגלות עניין קבוע בילד ולתרום לגידולו לאדם שלם יותר.
עם זאת, סנדקות איננה מעמד חוקי כמו אפוטרופסות, ואם הורים מתכוונים בכובד ראש לייעד את הסנדקים לשמש כאומנים או מאמצים לילד במקרה של מותם, הם חייבים לציין את הדבר באמצעים המקובלים (כגון צוואה).
בכנסייה האנגליקנית חובה על סנדקים לעתיד לעבור לפחות הטבלה לנצרות כדי שיוכלו לקבל עליהם אחריות זו.
הכנסייה הקתולית דורשת גם שהסנדקים המיועדים יעברו את טקס הקונפירמציה.
במקרים רבים ביקשו הורי הילדים להעניק את כבוד הסנדקות לאדם רב השפעה או עשיר, כדי שהילד ייהנה מהשפעתו או מעושרו של הסנדק.
אחת התולדות הייתה מתן כבוד הסנדקות לראשי המאפיה, וכך עבר הכינוי "סנדק" והפך לכינוי מקובל של ראשי המאפיה האיטלקית, הן באיטליה והן בארצות הברית.
הסופר מריו פוזו כתב ספר, שהיה גם לסרט, בשם "הסנדק".
סנדק יכול, אך איננו חייב, להיות קרוב משפחה של הילד.
לילד אחד יכולים להיות מספר סנדקים.
בחלק מהכנסיות ריבוי הסנדקים הוא תופעה נפוצה: לדוגמה, בכנסייה האנגליקנית, מקובל שלילד שלושה סנדקים בני מינו ושני סנדקים בני המין השני.
בכנסייה הקתולית, רק קתולים יכולים להתקבל כסנדקים.
נוצרי שאינו קתולי איננו יכול להיות סנדק, אבל הוא מוכר כעד נוצרי, הנושא בעיקר תפקידו הרגיל של סנדק.
מי שאינם נוצרים אינם באים כלל בחשבון לשום תפקיד דתי שהכנסייה רואה כרשמי, עקב חלקה של רוח הקודש באירוע ההטבלה, לפי תפיסת הכנסייה הקתולית.
סנדרה רלוקה איזבאשה (ברומנית : Sandra Raluca Izbașa; נולדה ב-18 ביוני 1990) היא מתעמלת רומניה.
היא אלופה אולימפית בתרגיל קפיצות (לונדון 2012) ובתרגיל קרקע (בייג'ינג 2008), סגנית אלופת העולם בתרגיל קורה (אורהוס 2006) ואלופת אירופה בעלת 12 מדליות מהן 7 זהב.
באליפות אירופה בהתעמלות שנערכה בוולוס, יוון באפריל 2006 זכתה איזבאשה ב-3 מדליות, זהב, כסף וארד.
מדליית זהב, בתרגיל קרקע בתוצאה של 15.550 נקודות.
מדליית כסף, בתחרות הקבצתית ומדליית ארד בתרגיל קורה בתוצאה של 15.300 נקודות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי בתרגיל קפיצות בתוצאה של 13.950 נקודות.
באליפות העולם שנערכה באורהוס, דנמרק באוקטובר אותה שנה זכתה איזבאשה בשתי מדליות, כסף וארד.
מדליית כסף, בתרגיל קורה בתוצאה של 15.500 נקודות ומדליית ארד, בתחרות קרב רב אישי בתוצאה של 60.250 נקודות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בתחרות הקבוצתית, במקום שישי בתרגיל קרקע בתוצאה של 15.375 נקודות ובמקום שמיני בתרגיל קפיצות בתוצאה של 14.562 נקודות.
בגביע העולם שנערך בגלאזגו, הממלכה המאוחדת בנובמבר אותה שנה האי זכתה בשתי מדליות, זהב וארד.
מדליית זהב, בתרגיל קרקע בתוצאה של 15.300 נקודות ומדליית ארד, בתרגיל קורה בתוצאה של 15.025 נקודות.
באליפות העולם שנערכה בפריז, צרפת במרץ 2007 איזבאשה התחתרה זכתה איזבאשה במדליית ארד, בתרגיל קרקע בתוצאה של 14.950 נקודות.
נוסף לכך היא סיימה במקום חמישי בתרגיל קורה בתוצאה של 14.950 נקודות ובמקום שישי בתרגיל קפיצות בתוצאה 13.397 נקודות,
באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם, הולנד באפריל אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות כסף, בתחרות קרב רב אישי בתוצאה של 59.900 נקודות ובתרגיל קורה בתוצאה של 15.525 נקודות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום שמיני בתרגיל קפיצות בתוצאה של 13.975 נקודות
באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט, גרמניה בספטמבר אותה שנה זכתה איזבאשה במדליית ארד בתחרות הקבוצתית.
נוסף לכך, היא סיימה במקום שמיני בתרגיל קרקע בתוצאה של 14.525 נקודות ובמקום תשיעי בתחרות קרב רב אישי בתוצאה של 59.225 נקודות.
באפריל, איזבאשה השתתפה באליפות אירופה לנשים בהתעמלות מכשירים בצרפת.
השיגה ציון של 15.075 נקודות בתרגילי קפיצות, 15.350 נקודות בתרגילי קורה, וציון של 15.750 נקודות בתרגילי הקרקע שזיכה את המשלחת הרומנית במקום הראשון בפעם הראשונה.
בתחרויות המסכמות, הגיעה למקום השני בתרגילי הקורה בציון של 15.450 נקודות ולמקום הראשון בתרגילי קרקע בציון של 15.775 נקודות.
בסוף אפריל, השתתפה באליפות העולם להתעמלות מכשירים בקוטבוס, גרמניה.
הגיעה למקום השלישי בתרגילי הקורה בציון 15.300 נקודות ולמקום ראשון בתרגילי הקרקע בציון של 15.300 נקודות.
באוגוסט, איזבאשה השתתפה באולימפיאדת הקיץ בבייג'ינג, סין.
הגיעה לציון של 15.100 נקודות בתרגילי קפיצות, 15.600 נקודות בתרגילי קורה, ולציון של 15.550 נקודות בתרגילי הקרקע שזיכו את המשלחת הרומנית במקום השלישי.
באופן פרטני, היא דורגה במקום השמיני מכל המתעמלות עם ציון משוקלל של 60.750 נקודות וזכתה במדליית זהב עבור תרגילי הקרקע עם ציון של 15.650 נקודות.
בדצמבר, השתתפה באליפות העולם להתעמלות מכשירים במדריד, ספרד.
הגיעה למקום הרביעי בתרגילי הקורה עם ציון של 14.925 נקודות ולמקום השלישי בתרגילי הקרקע עם ציון של 15.000 נקודות.
באפריל, איזבאשה השתתפה באליפות אירופה להתעמלות מכשירים במילאנו, איטליה.
היא הגיעה למקום השביעי בתרגילי הקרקע ובציון של 13.900 נקודות.
בקיץ 2009 התמקדה בלימודיה אותם סיימה בממוצע של 9.71 (מתוך מקסימום של 10).
לאחר הבחינות נרשמה לפקולטה לספורט וחינוך גופני בקלוז' נפוקה.
בספטמבר, איזבאשה קרעה את גיד האכילס שלה בזמן שביצעה תרגיל קרקע ופצעה גם את ידה בנפילתה.
היא סיפרה: "לא הבנתי מה קרה.
שמעתי רעש וחשבתי שמקורו מהרצפה".
היא נלקחה לבית חולים ועברה ניתוח כדי לרפא את הגיד.
בספטמבר, איזבאשה חזרה לעולם הספורט והשתתפה באליפות העולם בהתעמלות מכשירים בגנט, בלגיה.
זכתה במקום הראשון בתרגילי הקרקע עם 14.325 נקודות.
איזבאשה אמרה: "(התחרתי) עם רגשות כה רבים.
זאת הייתה תחרות בה התחלתי מההתחלה, התחלה חדשה בה צעדתי קדימה כדי לראות היכן אני.
מקום ראשון הוא רק צעד קטן בשלב החזרה לתחרויות".
עוד באותו החודש, השתתפה בתחרויות הלאומיות ברומניה בעיר רסיטה.
דורגה שנייה בתרגילי הקפיצות עם 14.400 נקודות, שנייה בתרגילי הקורה עם 14.800 נקודות וראשונה בתרגילי הקרקע עם 15.150 נקודות.
באוקטובר השתתפה באליפות העולם בהתעמלות מכשירים ברוטרדם, הולנד.
בתרגילי קפיצות השיגה 14.700 נקודות, על הקורה 14.333 נקודות, ו-14.200 נקודות בתרגילי הקרקע שזיכו יחד את המשלחת הרומנית במקום הרביעי.
בתחרויות האחרונות, דורגה שביעית בתרגילי הקרקע עם 13.983 נקודות.
לפני התחרות אמרה: "אני לא מתכננת לזכות במדליות (אישיות).
בשבילי הדבר החשוב ביותר הוא לחזור לתחרות ולעזור לנבחרת שלי.
העובדה שאני יכולה להושיט יד ולעזור לבנות בנבחרת התחרות משנה מאוד.
צפיתי במספר הקלטות של מתעמלות אמריקאיות ורוסיות.
המתעמלות חזקות והתחרות תהיה מאוד גבוהה".
במרץ, איזבאשה השתתפה באליפות העולם בהתעמלות מכשירים שנערכה בפריז, צרפת.
זכתה במקום הראשון בתרגילי הקרקע עם 14.833 נקודות.
באפריל, השתתפה באליפות אירופה להתעמלות מכשירים שנערכה בברלין, גרמניה.
היא זכתה במקום הראשון בתרגילי קפיצות עם 14.525 נקודות והן בתרגילי הקרקע עם 14.600 נקודות.
בספטמבר, איזבאשה השתתפה בתחרות קבוצות נגד גרמניה ושווייץ.
היא עזרה לנבחרת הרומנית להגיע למקום הראשון עם 14.150 נקודות בתרגילי קפיצות, 13.200 במקבילים מדורגים ו-14.150 נקודות בתרגילי קורה.
באוקטובר, הייתה אמורה להשתתף באליפות העולם בהתעמלות בטוקיו, יפן, אך היא נפצעה ברגלה.
אוקטביאן בלו (מאמנה האישי) אמר: "איננו רוצים לדחוק בה, היא סבלה כאבים.
היא ממש רצתה להתחרות אך לא הייתה מסוגלת.
זהו הפסד גדול - תרומתה לתרגילי הקפיצות והקרקע הייתה מכרעת לנבחרת, אך עלינו להסתגל.
היינו מחמירים את פציעתה (אם היינו דוחקים אותה)".
באפריל, איזבאשה השתתפה בתחרות קבוצות והתמודדה מול נבחרת צרפת.
היא סייעה לנבחרת הרומנית לזכות בתחרות ומבחינה אישית דורגה כמתעמלת השנייה בחוזקתה עם ציון כולל של 56.600 נקודות.
במאי, השתתפה באליפות אירופה לנשים בהתעמלות מכשירים שנערכה בבריסל, בלגיה.
סייעה לנבחרה הרומנית לצבור 15.200 נקודות בתרגילי קפיצות ולנצח בתחרות, ומבחינה אישית נזקפו לזכותה 14.833 נקודות בתרגילים אלו.
היא אמרה: "כאן זה מדליית זהב, אבל זה יהיה קשה יותר בלונדון".
בתחילת יולי השתתפה בתחרות קבוצות שנערכה בבוקרשט, רומניה, והתמודדה מול נבחרות גרמניה, צרפת ואיטליה.
פעם נוספת, היא סייעה לנבחרת הרומנית להגיע למקום הראשון ומבחינה אישית דורגה כמתעמלת השנייה בחשיבותה בתחרות, עם ציון משוקלל של 59.150 נקודות.
בסוף יולי, איזבאשה השתתפה באולימפיאדת הקיץ 2012 בלונדון, הממלכה המאוחדת.
היא סייעה לנבחרת הרומנית לעבור את מבחני הסף ולהיום מדורגים במקום הרביעי בתחרות הקבוצות, ומבחינה אישית עברה את המבחנים המקדימים לתחרויות הגמר עם ציון כולל של 57.532 נקודות.
כמו כן, עברה את המבחנים המקדימים לתחרות תרגילי הקפיצות ותרגילי הקרקע עם ניקוד של 15.316 ו-15.066 בהתאם.
במקצה הגמר לקבוצות, סייעה לנבחרה הרומנית לקטוף את המקום השלישי עם 15.100 נקודות בתרגילי קפיצות ו-15.200 נקודות בתרגילי קרקע.
עם סיום גמר הקבוצות, איזבאשה דורגה במקום החמישי, עם ציון משוקלל של 58.833 נקודות.
היא זכתה במדליית זהב בתרגילי הקפיצות עם 15.191 נקודות.
איזבאשה אמרה: "בכנות, גמר תרגילי הקפיצות הוא מלחמת עצבים ורואים שזה כך.
אני לא יכולה להגיד שאני מסופקת שכן עוד עליי להתחרות בתרגילי הקרקע.
זה אומר הרבה אך בכנות לא צפיתי לכך, במיוחד מאחר שהייתי האחרונה להתחרות".
את מקצה תרגילי הקרקע סיימה במקום השמיני לאחר שמעדה בסוף התרגיל שביצעה.
היא אף נבחרה לשאת את דגל רומניה בטקס נעילת המשחקים האולימפיים.
איזבאשה התכוננה לאליפות אירופה 2013 בהתעמלות שנערכה באפריל במוסקבה, רוסיה, אך בסופו של דבר בחרה שלא לקחת חלק בתחרות בשל חוסר בשעות אימון.
היא הפסיקה את אימוניה כדי לסיים את לימודי התואר הראשון שלה.
באוקטובר, איזבאשה השתתפה באליפות העולם בהתעמלות מכשירים באנטוורפן, בלגיה.
במוקדמות, היא דורגה במקום השני עם 14.733 נקודות.
את התחרות סיימה במקום השביעי עם 13.733 נקודות.
היא פרשה מעולם הספורט זמן קצר לאחר מכן.
החלה להשתתף בתוכנית המציאות הזמר במסכה רומניה בתור החייזרית והודחה ראשונה.
אלו דגים שטוחים בעלי עיניים הפונות לאותו צד בבגרותם וסנפירים מוארכים ומחודדים בקצוות והם בעלי עיניים גדולות וקצוות סנפירים מגודלים ובעלי קוצים.
דגים אלה מוסווים אך חלקם גם מקושטים מאוד.
הם חיים במים מלוחים רדודים וגם באוקיינוסים העמוקים.
דגים אלו הם דגי מאכל משובחים במקרים רבים, כמו אצל המין Paralichthys olivaceus.
סנדלוניים או סוליות גדולי שיניים (שם מדעי: Paralichthyidae) היא משפחה של דגים שטוחים מסדרת הסוליתאים הקרובים לסנדליים ולשטחנוניים.
יש להם עיניים גדולות וצורת דמוית עפיפון ולסת גדולה הפונה למעלה ובה שיניים חדות.
דגים אלה חיים באוקיינוסים הממוזגים והטרופים במי האוקיינוס השקט, האוקיינוס ההודי והאוקיינוס האטלנטי.
הם מהלכים קרוב לקרקעית ולא שוחים הרבה.
תזונתם מורכבת מדגים אחרים, סרטנים שונים ודיונונים.
הם עצמם משמשים דגי מאכל באזורים רבים.
סנדר חדד (אלכסנדר קרינקר; 1859 – 20 בנובמבר 1899) היה שומר יהודי בזמן העלייה הראשונה, אחד השומרים הראשונים של פתח תקווה.
אלכסנדר קרינקר, שנודע בכינוי סנדר חדד, נולד בעיירה קרינקי, הסמוכה לביאליסטוק שברוסיה הצארית (בימינו פולין).
בנו של נפח רוסי יהודי ובכפר ילדותו היה רגיל להסתובב בשדות בחברת בחורי הכפר הלא-יהודים.
כשהיה בן שלוש עשרה שנים, ב-1872, עלה לירושלים.
לא ברור אם עשה זאת לבד או יחד עם בני משפחתו.
סנדר השכיר עצמו לנפח מקומי ועד מהרה יצא שמעו למרחק, והוא נחשב לאחד הנפחים הטובים בעיר.
בירושלים כינוהו כולם "סנדר חדד", על שם מקצועו ("חדד" בערבית: נפח).
כעבור שנים אחדות בירושלים החל סנדר לנדוד ברחבי המזרח התיכון, בין היתר באיסטנבול ובקפריסין, ששם עבד כשומר וצבר ידע וניסיון על התחום שעמד לשמשו רבות בארץ ישראל.
לא ידוע מתי שב לארץ מנדודיו, אך ברור שהיה זה ברבע האחרון של המאה התשע עשרה, בסמוך לראשיתו של מפעל ההתיישבות החדשה.
בארץ היה בין השומרים המצטיינים ביותר, שהנחילו פחד בערבים.
הסיפורים על המכות שנתן, אשר הוא כינה "החלקים", נפוצו בארץ ישראל והגיעו עד עבר הירדן מזרחה.
כשמייסדי פתח תקווה עלו על קרקע במלאבס, הם קראו לסנדר להצטרף אליהם.
דומה שסנדר הצטרף אליהם ב-1883 בעלייה השנייה לפתח תקווה, אשר קבעה את מושבה הראשוני ביהוד, בסמוך לכפר הערבי יהודיה (בתחומי סביון של היום), אך גם זה אינו מאומת.
בימיו הראשונים בפתח תקווה היה סנדר פועל חקלאי אצל אחד האיכרים.
כעבור זמן מה פתח סנדר נפחייה ראשונה במושבה.
עד מהרה גויס להגנת המושבה ותושביה, בעיקר באביב כאשר הערבים היו פושטים עם עדריהם על כל שדה ירוק.
כעבור זמן מה גויס לפעילות זו באופן מלא.
מספר פעמים התעמת עם ערבים מאיימים והחזיר בהמות שנשדדו.
אימו, רחל חדד הלוי, נרצחה על ידי ערבים מהכפר יהודיא בעת ההתקפה על פתח תקווה (1886).
הסופר משה סמילנסקי (שהכיר את סנדר) תיאר אותו: "גבה קומה, חסון גו וזריז תנועה היה סקנדר.
כינויו בפי הערבים היה 'חווג'ה סקנדר'.
ונהדר היה מראהו מדי התפרצו אלי קרב רכוב על סוסתו האצילה, הזקופה והמהירה כחץ.
לתוך המון המתנפלים היה מתפרץ כסער וגוזר על ימין ועל שמאל.
את הנשק החם לא אהב.
מנעוריו לא היה רגיל בנשק חם, והיה סומך אל ארובות ידיו בלבד.
ידיו היו ידי ברזל, וכאשר יכה על ראש אויביו – ולא יוסיף, כי כחציר תחת החרמש היו נופלים המתגרים מתנופת ידו."
בני הדור הראשון של פתח תקווה סיפרו גם הם שהיה "זועם ואיום" בקרב, ובה במידה איש נוח וחביב על הבריות בימים כתיקונם.
מרדכי לובמן (שגם כן הכיר את סנדר) סיפר: "בין אוהלי קידר (הבדואים) התפשטה אגדה מלאה אימה מסתורית על הגיבור היהודי, שגלל את חרפת 'ולאד אל מיתה' מעל היהודים המוזרים, שבאו מעבר לים לרשת את אדמת אבותיהם."
כעשר שנים שמר סנדר חדד על פתח תקווה.
באחת מהתקריות עם בדואים ביום שבת, כאשר בני המושבה היו בבית הכנסת, נודע למתפללים כי חבורת בדואים פשטה על השדות.
הוא יצא לשדה, תפס את ראש השודדים ולקח אותו בשבי.
שאר המתקיפים פגעו בו, הוא נפצע בגבו ויותר לא השתתף בשמירה על המושבה.
מכאן ואילך, האיש החסון שטרם מלאו לו ארבעים, נאלץ להסתייע במקל הליכה.
אט אט הוא החל להבריא כשהייתה בו יד הגורל.
באחד הימים של שנת 1899, נסע בעגלה למושבות הדרום דאז, גדרה ובאר טוביה.
בדואים ארבו לו ובשעת מנוסה התהפכה עליו העגלה והוא נפצע קשה.
הוא נפטר בראשון לציון בעת טקס שנערך ביקב.
סנדר חדד הותיר אחר מותו שלוש בנות ושלושה בנים.
הבת רבקה נלקחה על ידי משפחתה של אשתו של סנדר לירושלים.
שני בניו, יעקב וירחמיאל, נלקחו לפריז וגודלו על ידי הברון רוטשילד.
האחרון זכר חסד לסנדר חדד בעקבות כך שזה הצילו מהתקפה של הבדואים כשעשה דרכו למושבה.
שנים רבות לא הייתה מצבה על קברו.
רק בשלהי 1947, קרוב לחמישים שנה לאחר פטירתו, התאספו מוקירי זכרו של האיש, מבני המשפחות המייסדות של פתח תקווה, והחליטו לתקן את המעוות.
על המצבה, הבנויה מאבן ירושלמית, נחקקה יד המחזיקה בנבוט, אות ועדות לדימוי של סנדר חדד, כפי שנשתמר בזיכרונם של ראשוני המושבה – שומר יהודי אמיץ, המגן על עצמו ועל מושבתו בנשק קר בלבד.
על שמו נקרא רחוב במרכז פתח תקווה.
סנדר חדד בבלוג "מצבות מדברות" של עודד ישראלי
משה סמילנסקי: "סקנדר חדד"; משפחת האדמה כרך א', עמ' 39 - 42, תשי"ד
אברהם יערי, זכרונות ארץ ישראל, כרך א, פרק לד: "סקנדר חדד", מראשוני השומרים בפתח־תקוה, מזכרונות משה סמילנסקי מפי זקני פתח־תקוה, תרמ"ו (1886)
"ספר הגבורה" (מאת מיכאל בר זוהר)
סנדרה בלשית מהאגדות היא סדרת אנימציה ספרדית, הודית ופורטוגזית לילדים.
הסדרה שודרה לראשונה בספרד, הודו ופורטוגל בשנת 2009, ובישראל בשנת 2010 בערוץ הילדים.
לסדרה יש עונה 1 ו-52 פרקים באורך 12 דקות.
הסדרה מספרת על ילדה מכדור הארץ בשם סנדרה, אשר בכל פרק יוצאת עם שדון ירוק בשם פו לארץ האגדות, שם הם חוקרים תעלומות שקשורות לאגדות.
סנדרה- ילדה בת 10 מכדור הארץ.
פו- שדון ירוק בן 508. עוזר לסנדרה בפתרון תעלומות בארץ האגדות.
רחל- חברתה הטובה של סנדרה.
מרקוס- בריון שמציק לסנדרה בלי סיבה.
בנוסף לדמויות אלו, בכל פרק מופיעות דמויות מהאגדות השונות, כמו: כיפה אדומה, בת הים הקטנה, עמי ותמי, שלושת המוסקטרים ועוד.
במאי הדיבוב בעברית הוא ליאור סול, ומפיקת הדיבוב היא ענבר שטגר עזרא.
דמותמדבב/ת בעברית מדבבים ראשייםסנדרהספיר דרמוןפואלי לולאימדבבים אורחיםבת הים הקטנה / כיפה אדומהלורן סבירדמויות שונותאורלי קטןדמויות שונותאמנון וולףדמויות שונותגלעד קלטרדמויות שונותדור סרוגודמויות שונותדורית טל שלודמויות שונותמולי שולמןדמויות שונותמיכל רשףדמויות שונותנועה פלדמןדמויות שונותנורית בנאי קורןדמויות שונותרועי ניבדמויות שונותשמחה ברבירו
סנדרה אוקסנריד (בשוודית: Sandra Oxenryd; נולדה ב-1 באוקטובר 1982) היא זמרת שוודית.
אוקסנריד נולדה במחוז ורמלנד, שוודיה.
בגיל 11 החלה להופיע כזמרת בטלוויזיה הציבורית של שוודיה.
בגיל שמונה זכתה במקום השני בתחרות חיקויים כשחיקתה את הזמרת קרולה.
ב-2005 זכתה בתוכנית המציאות "Fame Factory", לאחר זכייתה הוציאה את אלבומה הראשון.
ב-2006 נענתה להצעה להשתתף בתחרות האסטונית לבחירת נציג המדינה לאירוויזיון, שם השתתפה עם השיר "Through My Window" והגיעה למקום הראשון.
בסופו של דבר השיר לא עלה לגמר באירוויזיון עצמו וזאת על אף שהיה שיר מועדף ואהוב בקרב קהל רב.
היא ביצעה קאבר לשיר של קרולה "Främling" מאירוויזיון 1983.
ב-2008 ניסתה לייצג את פולין באירוויזיון.
בנוסף לקריירת המוזיקה היא גם למדה כלכלה.
סנדרה (בהונגרית: Szendrő) היא עיירה במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן, שבצפון מזרח הונגריה.
יהודים התיישבו בעיירה במחצית השנייה של המאה ה-18. רובם עסקו בין במסחר, בעיקר בשיווק תוצרת חקלאית.
כמו כן, הם עסקו בגידול גפנים וייצור היין ששווק בעיקר לבודפשט הסמוכה.
בעיירה נבנו בית כנסת, מוסדות חינוך ומוסדות צדקה ופעלה החברה קדישא.
בעקבות הקרע ביהדות הונגריה (1869-1868), הצטרפה הקהילה לזרם האורתודוקסי.
ב-1929 נמנו עם קהילת יהודי סנדרה 42 סוחרים, שלושה חקלאים, שני תעשיינים, מורה, עורך דין, שני רופאים, מהנדס, שלושה פקידים, שישה בעלי מלאכה.
בעיירה היה בית עלמין יהודי עתיק שנפתח עם ראשות ההתיישבות היהודית בעיירה.
ערב מלחמת העולם השנייה התגוררו בסנדרה 277 יהודים.
בין הרבנים בסנדרה נמנה הגאון רבי שרגא צבי טננבוים בעל נטע שורק מגדולי הפוסקים בהונגריה, ואחר כך בטשאטה,
מעמדם וזכויותיהם של יהודי הונגריה הוגבלו עוד לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה כשממשלת הונגריה הפרו-גרמנית חוקקה בשנת 1938 את "החוקים היהודיים".
ב-1942 נכלאו במחנה הסגר בקישטרצ'ה 15 מנכבדי הקהילה בעקבות הלשנתו של ראש העירייה, חבר מפלגה אנטישמית.
לאחר כמה חודשים הם שוחררו, אך מיד גויסו לעבודות כפייה
הם נשלחו לחזית באוקראינה, שם הועסקו בפינוי מוקשים.
מיד עם כניסת הצבא הגרמני להונגריה, במרץ 1944, תפסו חיילים גרמנים כמה ממנהיגי הקהילה בסנדרה כבני ערובה.
על היהודים נכפה להישאר בבתיהם והנוצרים הוזהרו לבל יושיטו עזרה ליהודים.
במאי 1944 הוקם הגטו בסנדרה, אליו הובאו גם יהודים מיישובי הסביבה.
הגברים נשלחו לעבוד במכרה סמוך, אחרים נשלחו לעבודות כפייה מחוץ לעיירה.
בחג השבועות הועברו כל יהודי גטו סנדרה למישקולץ ומשם נשלחו לאושוויץ.
הקהילה היהודית לאחר מלחמת העולם השנייה
לאחר המלחמה חזרו לסנדרה כ-30 יהודים וחידשו את חיי הקהילה בראש הקהילה עמד הרב יצחק צבי דייטש, אחר כך בדטרויט בעל שיח יצחק.
ב-1948 הקימו גלעד לזכר 280 קדושי סנדרה.
בניין בית הכנסת שופץ למטרת תפילה בציבור אולם בשל התנכלות התושבים במקומיים החלו היהודים להגר מהונגריה.
במקום נשארו בתי קברות יהודיים.
סנדלי חבלה פותחו על מנת לאפשר חציית שטח ממוקש.
עקרון הפעולה של סנדלי החבלי דומה לזה של נעלי שלג.
בבריטניה נעשה שימוש בשנות ה-50 בסנדלי חבלה מתנפחים ומגומי.
סנדלי חבלה יוצרו בישראל על ידי אורדן תעשיות בשנות ה-80.
סנדמן היא סדרת דרמת-פנטזיה אמריקאית המבוססת על סדרת הרומנים הגרפיים באותו השם מאת הסופר ניל גיימן, שפורסמה על ידי DC קומיקס.
הסדרה פותחה על ידי גיימן, דייוויד ס.
גויר ואלן היינברג עבור שירות הזרמת המדיה "נטפליקס", ומככב בה טום סטארידג' בתפקיד הראשי בדמותו של חלום, ולצדו מככבים אנסמבל שחקנים הכולל את גוונדלין כריסטי, ויויאן אצ'ימפונג, בויד הולברוק, צ'ארלס דאנס, עזים צ'אודרי, סנג'יב בהסקר, קירבי האוול-בפטיסט, דייוויד ת'יוליס ומייסון אלכסנדר פארק.
פיתוחה של סדרת הרומנים הגרפיים למסך החלה בשנת 1991 ונותרה ב"גיהנום הפיתוח" למשך שנים רבות.
בשנת 2013, גויר הציע לאולפני האחים וורנר לעבד את הסדרה למסכי הקולנוע.
את העיבוד הקולנועי התעתדו להפיק גויר וגיימן, לצדו של ג'וזף גורדון-לוויט, שהיה עתיד בנוסף גם לביים את העיבוד, במקביל לגילום דמותו של חלום.
עם זאת, בשנת 2016, גורדון-לויט פרש בעקבות אי-הסכמות קריאייטיביות.
עקב פיתוחו הממושך של העיבוד הקולנועי, הוחלט באולפני האחים וורנר להתמקד במקום זאת בפיתוח סדרת הרומנים כעיבוד טלוויזיוני.
ביוני 2019, נמסר כי "נטפליקס" רכשה את זכויות ההפקה וההפצה; וצילומי העונה הראשונה התקיימו מאוקטובר 2020 עד לאוגוסט 2021.
הסדרה עלתה לשירות "נטפליקס" ב-5 באוגוסט 2022. עם עלייתה לשירות, הסדרה זכתה בעיקר לביקורות חיוביות, ששיבחו את הליהוק, עיצוב ההפקה, התלבושות, האפקטים החזותיים, הנאמנות לחומר המקור וביצועי השחקנים, ובמיוחד את ביצועיהם של סטארידג' ות'יוליס, אם כי מתחו ביקורת על קצב התקדמות העלילה.
ב-2 בנובמבר 2022, נמסר על חידוש הסדרה לעונה שנייה שעלתה לשירות בשני חלקים – חלק הראשון ב-3 ביולי 2025 והחלק השני ב-24 ביולי 2025. בינואר 2025 הוכרז כי עונתה השנייה של הסדרה תהיה גם האחרונה.
בשנת 1916, בעודו מנסה לתפוס יציר סיוטים המכונה "הקורינתי", חלום, המכונה גם מורפיאוס, נלכד בטקס שנערך על ידי האריסטוקרט הבריטי רודריק ברג'ס, שמנסה ללכוד את מוות.
בעצתו של הקורינתי, רודריק גונב את שלושת חפצי-הכוח של חלום – הקובע, שקיק החול ואבן האודם – שנגנבים בסופו של דבר על ידי פילגשו הממורמרת של רודריק, אתל קריפס, שנושאת ברחמה את בנו.
לכידתו של חלום מביאה למגפת "מחלת התרדמה" הנמשכת 105 שנים.
בשנת 2021, בנו הקשיש של רודריק, אלכס, שממשיך להחזיק את חלום בכלאו, מטופל על ידי בן זוגו, פול.
לאחר שפול מוחק בטעות חלק מהרונים ששומרים על כבילתו של חלום, חלום נמלט ודן כעונש את אלכס לשינה נצחית.
חלום מאתר את קונסטנטיין, שמגלה לו שהשקיק נמצא אצל רייצ'ל, בת-זוגה לשעבר, שהתמכרה לחול.
השניים מאתרים את רייצ'ל, וקונסטנטיין מבצעת גירוש שדים על מנת לרפא אותה מהתמכרותה לחול, ולאחר שהוא רואה את רגשות האשם של קונסטנטיין, חלום מסכים לבסוף להעניק לה שלווה לפני מותה.
בינתיים, אתל, שחייה הוארכו על ידי קמע הגנה, נוסעת למוסד בבפאלו, ניו יורק, על מנת לבקר את ג'ון.
אתל מעבירה את קמע ההגנה לג'ון, שמשתמש בכוחותיו של הקמע במטרה להימלט מהמוסד, ומתה מהזדקנות מואצת.
על מנת להשיב לרשותו את הקובע, חלום יורד לגיהנום, שם הוא פוגש את לוציפר מורנינגסטאר, שליט הממלכה, ומאתר את כורונזון, ברשותו נמצא הקובע.
כורונזון מאתגר את מורפיאוס לשחק במשחק לוחמה אינטלקטואלי.
לאחר ניצחונו ועזיבתו עם הקובע, חלום מאתר את מיקומה של אבן האודם בעולם הערות, אך מאבד את הכרתו לאחר שמגלה כי ג'ון התאים את האבן לצרכיו ולרצונותיו שלו בלבד.
כשברשותו שוב נמצאת אבן האודם, ג'ון מוצא מקלט בדיינר דרכים מקומי.
שם, הוא משתמש בכוחה של האבן כדי למנוע מהלקוחות וצוות הדיינר לשקר, ולבסוף לגרום להם לרצוח זה את זה או להתאבד.
חלום מגיע ומעביר את ג'ון לחלימה, שם ג'ון משתמש בכוחה של האבן על מנת להביס את חלום לכאורה.
בעודו כותש את האבן בידו, ג'ון מתמוגג מניצחונו, לפני שחלום מתגלה וחושף בפניו שעל ידי השמדת האבן, כוחו שוחרר ושב לאדונו האמיתי.
מרחמיו על ג'ון, חלום מחזיר אותו למוסד, לכאורה במצב של שינה ארוכת-טווח.
חלום, שנותר חסר מטרה לאחר שהשיג את חפציו, זוכה לביקור מאחותו, מוות, ומלווה אותה בעודה מלווה את המנוחים אל החיים שלאחר המוות.
מוות מנסה להראות לחלום את האפשרות למצוא מטרה והגשמה בתפקידו כשליט החלימה, ומעודדת אותו ליצור קשר מחדש עם הוב גאדלינג.
בפלאשבק לימי הביניים, חלום ומוות מבקרים בטברנה, שם הם נתקלים בהוב, כפרי שמביע את נחישותו לא למות לעולם.
מוות מסכימה לחוס על גאדלינג כל עוד יחפוץ בכך וכל עוד חלום ייפגש איתו תדיר.
במרוצת השנים, פעם ב-100 שנה, הוב וחלום ממשיכים לפגוש זה את זה.
לא משנה אילו תפניות חייו עוברים, הוב טוען שהוא עדיין לא מייחל למות, ובהמשך אף משער כי חלום ממשיך להיפגש עמו עקב בדידותו, השערה ממנה חלום נפגע ונעלב.
עקב לכידתו של חלום על ידי ברג'ס, הוא אינו מסוגל להשתתף בפגישה הקבועה שלו עם הוב, אותה מפרש הוב (יחד עם החדשות על מכירת הפאב שנמכר לצורך בינוי דירות) כסוף הידידות ביניהם.
בהווה, חלום והוב נפגשים שוב, וחלום מאשר את ידידותם.
לאחר שהוא מתוודע לטבעה האמיתי של אישה צעירה בשם רוז ווקר כמערבלת חלומות, ישות שביכולתה לבצע מניפולציות בחלימה ובחלומותיהם של אחרים, חלום מתכנן להשתמש בה על מנת לעקוב אחר שלושה תושבים של החלימה, שנמלטו ועודם משוטטים חופשי בעולם הערות – הקורינתי, פידלר'ס גרין וגולט.
מנגד, ללא ידיעתו של חלום, תשוקה, אחיו/אחותו הקטן, אשר נוטר לו טינה ארוכת-שנים, מתכנן/נת להשתמש ברוז ווקר נגדו.
במקביל, רוז, שמעוניינת לאתר את אחיה, ג'ד, לאחר שנפרדו בעקבות גירושי הוריהם, ולתבוע עליו אפוטרופסות חוקית בעקבות מות שני הוריהם וכניסתו למערכת האומנה; וחברתה לייטה הול, נפגשות באנגליה עם יוניטי קינקייד, קורבן מחלת התרדמה והיחידה ששרדה.
בבואן, יוניטי מגלה לרוז שהיא סבתהּ-רבתא הביולוגית, ומציעה לה לממן את חיפושיה אחר ג'ד, במסגרתן רוז ולייטה נוסעות לפלורידה.
כשהם כושלים באיתורו של ג'ד בחלימה או בעולם הערות, לוסיאן וחלום מסיקים שגולט ניתקה את תודעתו של ג'ד מהחלימה.
רוז ניגשת ללוסיאן וחלום בארמונו על מנת לקבל סיוע במציאתו של ג'ד, וחרף מחאותיה של לוסיאן, חלום מסכים לסייע לרוז לאתר את ג'ד.
במהלך היום, רוז ושאר דיירי בית ההארחה בו משתכנת רוז מחפשים את ג'ד בקייפ קנדי, מה שמושך את תשומת לבו של הקורינתי, שאף הוא מעוניין להשתמש ברוז נגד חלום.
באותו לילה, חלום ורוז מגיעים אל חלומותיו של ג'ד, שמתומרנות על ידי גולט.
חלום נוזף בגולט ומעניש אותה על כך שחרגה מחובותיה, חרף טענותיה שעשתה זאת לטובתו של ג'ד.
בינתיים, לייטה מתאחדת בחלומותיה עם בעלה המנוח, הקטור, שמנסה לשכנע אותה להישאר איתו וללדת תינוק.
כאשר לייטה מתעוררת, היא מגלה שהיא אכן הרתה.
במקביל, הקורינתי מאתר את ג'ד, רוצח את הוריו המאמצים, וחוטף אותו כאמצעי לפתות את רוז להגיע אל כנס לרוצחים סדרתיים, אליו הוזמן כאורח הכבוד.
לוסיאן ומתיו מסיקים שהריונה של לייטה הוא תוצאת כוחה ההולך וגובר של רוז, שמאיים לשבור את המחסומים בין החלימה לעולם הערות.
בעולם הערות, הקורינתי יוצר קשר עם רוז, שנוסעת בעקבותיו בעודה מלווה בגילברט, דייר נוסף בבית ההארחה.
לייטה ממשיכה לפגוש את הקטור בחלומותיה, ומגלה שהיריונה מתקדם בקצב מהיר.
חלום מבחין בנזק הולך וגובר בחלימה, אותו מייחסת לוסיאן לרוז, אם כי הוא אינו בטוח בתיאוריה שלה.
חלום מוצא את לייטה והקטור ומבין שהמערבלת אפשרה לרוחו של הקטור לאכלס את החלימה, במקום לתת לו להמשיך לעולם הבא.
חלום מגרש את הקטור מהחלימה ומודיע ללייטה שילדהּ שטרם נולד יהיה שייך לו ביום מן הימים, עקב התעברותה בחלימה.
רוז וגילברט מגיעים למלון בו נערך הכנס ומחפשים את ג'ד; שם הקורינתי וגילברט מזהים זה את זה, מה שמביא את גילברט לברוח אל החלימה, שם הוא מתגלה כ"פידלר'ס גרין", ולמסור לחלום את מיקומם של הקורינתי ורוז.
חלום קוטע את נאומו של הקורינתי במהלך הכנס, אך הקורינתי מראה לו שכוחה של רוז מאפשר לו להגן על עצמו מפני יוצרו.
חלום מודיע לרוז על הסכנה הגדולה שהיא מהווה לעולם הערות, מה שמניע את רוז לשקם זמנית את החלימה ומאפשר לחלום לבטל את יצירתו של הקורינתי.
חלום מעניש את משתתפי הכנס בבהירות לגבי פשעיהם, ומאפשר לרוז וג'ד לצאת ללא פגע.
באותו לילה, רוז מתעמתת עם חלום בחלימה, שם היא מוכנה להקריב את עצמה על מנת להציל את חבריה ואחיה, אך יוניטי מצטרפת אליהם ומשכנעת את רוז להעביר לתוכה את המערבלת, מה שמאפשר לחלום לשים קץ לחייה.
חלום מבין כי יוניטי הרתה מתשוקה, שתכנן/נה להעביר את המערבלת לצאצאיה, בניסיון לגרום לחלום לשפוך דם משפחתי.
חלום מתעמת עם תשוקה ומזהיר אותו/אותה מפני מזימות נוספות.
בחלימה, חלום משקם את גולט כיצירת חלומות, ונודר לפעול כשליט מיטיב יותר עבור החלימה ותושביה.
בעולם הערות, לייטה יולדת בן, ושבה עם רוז, ג'ד והאל חזרה לניו ג'רזי.
בגיהנום, לאחר שננזף על ידי דוכסי הגיהנום, לוציפר נודר לנקום בחלום.
חלום / מורפיאוס (טום סטארידג') – התגלמות מושג החלומות ושליטהּ המלנכולי והאנוכי של ממלכת החלימה.
האח השלישי מבין שבעת "הנצחיים".
קאיקול (ארנסט קינגסלי ג'וניור) – דמותו של חלום כגבר אפריקאי צעיר באגדות-עם אפריקאיות ודרך עיניה של נאדה, אהובתו מתקופת האבן.
הקורינתי (בויד הולברוק) – יציר סיוטים שנוצר על ידי חלום ומעוניין ליהנות מתענוגות העולם לאחר שנמלט מהחלימה.
לוּסיאֵן ׁ(ויויאן אצ'ימפונג) – הספרנית הראשית של ספריית החלימה, שקיבלה על עצמה את תחזוק הממלכה בהיעדרו של חלום.
דמותה של לוּסיאֵן היא היפוך מגדרי לדמותו של לוּשן מהקומיקס המקורי, לו תפקיד דומה בחלימה.
מתיו (פאטון אוסוולט; דיבוב) – שליחו ומלוו העורב של חלום, שהיה בעברו אדם.
לאורך סוף שנות התשעים, אולפני האחים וורנר שקדו על פיתוח עיבוד קולנועי לקומיקס.
הבמאי רוג'ר אברי נשכר למלאכת הבימוי לאחר הצלחתו של הסרט "ספרות זולה", ושיתף פעולה עם תסריטאי "שודדי הקאריביים" טד אליוט וטרי רוסיו בשנת 1996 על עדכון טיוטת התסריט הראשון שלהם, שנועד למזג את עלילת הכרך הראשון, אקדמות ונעימות ליליות עם עלילתו של הכרך השני, בית הבובות.
אברי רצה שהסרט ייקח בחלקו השראה חזותית מיצירתו של האנימטור יאן סוונקמאגר.
אברי פוטר לאחר חילוקי דעות על החזותיות של הסרט עם המפיק ג'ון פיטרס, שהיה ידוע בעיקר בעבודותיו על "באטמן ו"סופרמן חי".
לפרויקט נכתבו ובוטלו מספר תסריטים נוספים.
טיוטה מאוחרת יותר של התסריטאי ויליאם פארמר, שנסקרה באתר "Ain't It Cool News", זכתה לתגובה שלילית מאוד מצד המעריצים.
בשנת 2001, תהליך הפיתוח של הפרויקט נתקע.
בפאנל שאלות ותשובות בכנס הקומיק-קון שנערך בשנת 2007, העיר גיימן: "אני מעדיף שלא יופק סרט של 'סנדמן' מאשר שיופק סרט רע של 'סנדמן', אבל אני מרגיש שהגיע הזמן לסרט של 'סנדמן' בקרוב.
גויר הודיע בראיון שהוא יפיק עיבוד לרומן הגרפי, לצידם של ג'וזף גורדון-לוויט וניל גיימן.
התסריטאי ג'ק תורן נשכר לכתוב את התסריט.
ב-16 באוקטובר 2014, הבהיר גיימן כי אמנם הסרט לא הוכרז על ידי אולפני "האחים וורנר" יחד עם שאר הסרטים של DC, אך במקום זאת יופץ על ידי "ורטיגו" ויוכרז לצידם של שאר הסרטים שלהם.
במהלך ריאיון עם "Deadline Hollywood", גויר אמר שהאולפנים שמחים מאוד מהתסריט הנוכחי של הסרט.
על פי אותו האתר, הסרט אמור היה להיות מופץ על ידי חברת "ניו ליין סינמה".
באוקטובר 2015 חשף גויר כי הם שוכרים תסריטאי חדש על מנת לשכתב את התסריט שנכתב על ידי ג'ק תורן, וקבע כי הוא מאמין שהסרט יתחיל את הפקתו בשנה שלאחר מכן.
במרץ 2016, "הוליווד ריפורטר" חשף כי התסריטאי אריק הייסרר נשכר לשכתב את התסריט.
יום למחרת החשיפה, הודיע גורדון-לוויט שהוא פורש מהפקת הסרט בגלל אי הסכמות עם האולפנים בנוגע להפקתו.
ב-9 בנובמבר 2016, דיווח האתר "i09" כי הייסרר הגיש את טיוטת התסריט שלו אך עזב את ההפקה, בטענה כי הסרט צריך להיות סדרת טלוויזיה ברשת "HBO" במקום זאת.
בשל התארכות תקופת הפיתוח הממושכת של הסרט, בשנת 2010, "DC Entertainment" החליטה להעביר את מיקוד הפיתוח לעיבוד טלוויזיוני.
במאי הקולנוע, ג'יימס מנגולד, הציג קונספט לסדרה בפני HBO, תוך התייעצות עם גיימן עצמו על בסיס לא רשמי, אך רעיון זה הוכיח את עצמו כבלתי מוצלח.
בספטמבר 2010, דווח כי חטיבת הטלוויזיה של האחים וורנר מתירה את הזכויות להפקת סדרת טלוויזיה, וכי יוצר הסדרה "על טבעי", אריק קריפק, הוא המועמד המועדף עליהם לעיבוד הסאגה.
במרץ 2011, הוכרז דרך הבלוג של ניל גיימן כי אף על פי שהוא ו-"DC" אהבו את רעיונותיו של אריק קריפק לסאגה של סנדמן, גיימן קיווה להשיק את הסדרה בצורה אחרת.
עם זאת, התוכניות לעיבוד טלוויזיוני הוקפאו כאשר הפקת העיבוד הקולנועי החלה להתקדם במקביל.
בשנת 2018, כאשר גיימן החל לעבוד על עיבודו הטלוויזיוני של "בשורות טובות", הספר שכתב יחד עם טרי פראצ'ט, פנה אליו גויר שוב בנוגע לעיבוד טלוויזיוני עבור "סנדמן".
בשלב זה, לגוייר היו מספר תסריטים מוצלחים נוספים, כולל לטרילוגיית "האביר האפל".
גויר חיבר את גיימן לאלן היינברג, תסריטאי ומעריץ של יצירתו של גיימן.
בעוד שהיינברג סירב בתחילה להצעתו לעבוד על הסדרה מכיוון שהוא תפס אותה בתחילה כ"בלתי ניתנת לעיבוד", גויר הצליח לשכנע אותו לעשות זאת מכיוון שתכנן לעבד את הקומיקס כסדרה.
ב-30 ביוני 2019, נמסר כי נטפליקס רכשה את זכויות הפקת הסדרה והזמינה לה עונה ראשונה בת 11 פרקים.
הסדרה נוצרה על ידי היוצר אלן היינברג שעתיד גם להפיק את הסדרה לצדם של ניל גיימן ודייוויד ס.
ב-20 באפריל 2020, דווח כי על אף התפרצות מגפת הקורונה, תהליך ההפקה החל באופן פעיל, ובין היתר התסריט נמצא בשלבי כתיבה ותהליכי הליהוק החלו.
יוצרי הסדרה וצוות ההפקה ביקשו לעבד נאמנה את חומר המקור, החל מהעונה הראשונה שנועדה לעבד את שני הכרכים הראשונים, "אקדמות ונעימות ליליות" ו"בית הבובות".
עם זאת, היוצרים ביצעו שינויים נרטיביים משמעותיים מחומר המקור באישורו של גיימן, וגם קיבלו משוב בתהליך יצירת הסטים, ועל כך הצהיר היינברג ש"הכל עובר תחת עיניו של ניל ומקבל את המשוב שלו".
צוות ההפקה קיבל השראה מהאמנות בקומיקס, ויצרו את האביזרים והסטים מתוך נאמנות לקומיקס.
בנוסף, הסדרה מציגה שינויים שנועדו לשקף את המודרניזציה של חומר המקור עבור קהל הצופים המודרני; במסגרתם עלילת הסדרה מתחילה בשנת 2021 ולא בשנת 1989, כאשר חלום נכלא ל-105 שנים במקום 75 שנים.
באופן דומה, דמויות מסוימות עודכנו ונכתבו לשם כך.
בין העדכונים הללו נכללת הרחבת תפקידו של הקורינתי והפיכתו לאנטגוניסט הראשי של העונה הראשונה, דמויות וקווי עלילה שונים שונו, והתייחסויות לדמויות אחרות של DC קומיקס, בהם הצייד ממאדים, נמחקו, בזמן שדמויותיהם של דוקטור דסטיני וג'ון קונסטנטין נכתבו מחדש בתור דמויות חדשות עבור הסדרה, ג'ון די וג'ואנה קוסטנטיין, בהתאמה.
גיימן אף ציין כי מגדרו של חלום עלול להשתנות.
בנוסף, גיימן בחר להסיר אזכורים ליקום של DC על מנת להימנע מהשלכות פוטנציאליות לכך שהסדרה תתחבר לעיבודים אחרים של "DC קומיקס" בעתיד; ותפקידו והדיאלוגים של מתיו הורחב על מנת שלחלום יהיה בן לוויה איתו הוא יוכל לחלוק את מחשבותיו, המתוארות בקומיקס כבועות מחשבה בקומיקס.
עם זאת, במהלך קריאה חוזרת של הקומיקס, גיימן ציין את תחושתו כי הקומיקס "עשה את כל העבודה" ו"הקדים למדי את זמנו" לדעתו.
על כך הוסיף היינברג כי "הקומיקסים של 'סנדמן' הקדימו בהרבה את כולם בסוף שנות ה-80 במונחים של תיאור נשים, גזע, מיניות ומגדר".
בנוסף, היינברג הסביר כי "ידענו שאנחנו רוצים להרחיב את העולם ולעשות כמה שינויים" תוך כדי יצירת הסדרה.
גויר, היינברג וגיימן נפגשו בביתו של גיימן במטרה לדון על פיתוח העונה הראשונה, שם הם כתבו את הסיפור לפרק הראשון תוך יומיים.
השלושה דנו בשאלה "מדוע חיוני לספר את הסיפור של 'סנדמן' כעת?", ועל כך הצהיר היינברג כי התשובה "התייחסה לכל החלטה יצירתית שעשינו מאז: 'סנדמן' הוא חקירת המשמעות להיות אנושי.
להיות בן תמותה ולכן פגיע.
להיות מסוגל להיפגע, אבל גם לאהוב ולהיות נאהב.
'סנדמן' הוא סיפורו של מלך מכובד, יהיר, שלומד אט-אט איך לאהוב.
איך להיות חבר אוהב, אח אוהב, אב אוהב." גויר סיכם את הסדרה כ"סיפור על אל שבמהלך הסיפור משיל את אלוהותו והופך לבן-תמותה ולומד מה זה אומר להיות בן-תמותה...
זה סיפור על משפחה לא-מתפקדת ודפוקה.
לנצחיים, על אף שהם יצורים דמויי-אלוהים, יש את המריבות הקטנוניות שלהם.
חלקם שונאים אחד את השני.
חלקם אוהבים זה את זה.
רק שכאשר הם רבים, עולמות ויקומים שלמים סובלים" וקרא לה מלודרמה.
גויר ציין את קשתות העלילה העצמאיות בסדרה בהן דמותו של חלום לא מופיעה, והסביר שמדובר ב"אחד הדברים הנפלאים ב'סנדמן'", כיוון שאינן עוסקות בחלום, אלא מתרחשות בעולמו.
גויר הוסיף כי לעיתים חלום שימש כפרוטגוניסט ולעיתים כזרז לאירועים בסדרה, ותיאר את דמותו כדמות ש"דואגת לאנושות במופשט, אבל לא בפרט".
גיימן אף ציין כי הכללת מגפת מחלת התרדמה בסדרה "התאימה להפליא" בשל "מספר רגעים חלומיים להפליא שצילמנו במהלך מגפה".
ב-30 בספטמבר 2020, דווח על כניסתו של השחקן טום סטארידג' להליכי משא ומתן מתקדמים על גילום דמותו של חלום, לאחר שעשה מבחני מסך לצדם של טום יורק וקולין מורגן.
במקביל לכך, נמסר כי ההפקה מעוניינת ללהק את ליאם המסוורת' או את דקר מונטגומרי עבור גילום דמותו של הקורינתי.
למרות דיווחים אלו, נכון לתחילת צילומי העונה הראשונה, טרם נחשפה רשמית רשימת הליהוק.
ב-28 בינואר 2021, נטפליקס הכריזה רשמית על ליהוקם של סטארידג', גוונדלין כריסטי, ויויאן אצ'ימפונג, בויד הולברוק, צ'ארלס דאנס, עזים צ'אודרי וסנג'יב בהסקר.
ב-26 במאי 2021, הוכרז רשמית על ליהוקם של קירבי האוול-בפטיסט, מייסון אלכסנדר פארק, דונה פרסטון, ג'נה קולמן, ניב וולש, ג'ולי ריצ'רדסון, דייוויד ת'יוליס, קיו רא, סטיבן פריי, רזאן ג'אמל, סנדרה ג'יימס יאנג ופאטון אוזוולט.
ב-6 ביוני 2022, נמסר על ליהוקו של השחקן מארק המיל לצוות השחקנים.
צילומי העונה הראשונה התעתדו להתחיל במאי 2020, אך נדחו בעקבות התפרצות מגפת הקורונה.
ב-28 בספטמבר 2020, גיימן אישר שהסדרה עתידה להתחיל את צילומיה במהלך אוקטובר 2020. צילומי העונה הראשונה החלו ב-15 באוקטובר 2020, ונערכו רק בשטחי בריטניה עקב המגבלות שהוטלו בעקבות מגפת הקורונה.
הולברוק אישר שהוא החל לצלם את הסצנות בהן הוא משתתף בשלהי דצמבר 2020. באוגוסט 2021, נחשף על ידי גיימן בחשבון הטאמבלר שלו כי צילומי העונה הראשונה תמו.
אמן עטיפות השער המקוריות של הרומנים הגרפיים, דייב מקין, שב מהפנסיה במיוחד עבור עיצוב כתוביות הסיום עבור כל פרק בסדרה.
ב-8 ביוני 2021, במסגרת כנס "שבוע הגיקים" שערכה, הפיצה נטפליקס בערוץ יוטיוב הרשמי שלה סרטון "מאחורי הקלעים" המציג את תהליך הפקת הסדרה.
ב-25 בספטמבר 2021, הפיצה נטפליקס את הקדימון הראשון עבור הסדרה.
ב-6 ביוני 2022, במהלך כנס "שבוע הגיקים" השני, הופץ קדימון ראשון, בו נחשף ותאריך עליית הסדרה לשידור; וב-23 ביולי 2022, נחשף הקדימון הרשמי במסגרת פאנל הסדרה בכנס הקומיק-קון 2022.
עונתה הראשונה של הסדרה, בת ה-10 פרקים, עלתה לשידור ב-5 באוגוסט 2022. שבועיים לאחר מכן, ב-19 באוגוסט 2022, עלה לשידור פרק בונוס, שמהווה את הפרק ה-11 בעונה הראשונה.
באתר הביקורות "Rotten Tomatoes" הסדרה זכתה לציון טרי של 87%, עם דירוג ממוצע של 7.6/10, על בסיס 67 ביקורות.
בקונצנזוס המבקרים של העונה הראשונה נכתב כי "על אף שהיא עשויה לעורר הפתעות מעטות עבור מעריצי חומר המקור, עונתה הראשונה של 'סנדמן' מעבדת בצורה מספקת קלאסיקה שלכאורה לא ניתנת לעיבוד." באתר הביקורות המשוקללות "Metacritic", הסדרה זכתה לציון 66/100, על בסיס 27 ביקורות, דבר המציין "ביקורות חיוביות לרוב".