tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בסקר הכפרים 1945 בארץ ישראל צוין מספר תושבי רומאנה כ-590 ושטחו נרשם כ-1493 דונם, מתוכם 8 דונם של אדמה ציבורית.
בשנת 1964 הוחל בפריצת כביש 785 כדי לחבר את הכפר, יחד עם עוזייר ובועיינה אל כביש 65. בשנת 1976 נחנך כביש שחיבר את עוזייר ורומאנה לכביש טבריה-נצרת ליד משהד.
בקרבת הכפר נמצא חורבת רומא.
הכפר נתן את שמו ליישוב הסמוך בית רימון.
רוֹמאן (ברומנית: Roman, מדגישים את ה"חולם"), עיר במחוז ניאמץ בחבל מולדובה, ברומניה.
העיר שוכנת במפגש הנהרות סירט ומולדובה.
העיר קרויה על שם מקימה רומן הראשון מושאט, שייסד אותה לקראת סוף המאה ה-14. בין התושבים הראשונים היו גם יהודים שבאו עם רומאן.
רומאן פטר את היהודים משירות צבאי תמורת מס מיוחד.
1387 השם רומאן הופיע בפעם הראשונה ב-"Novgorod Chronicle".
1392 העיר הוזכרה במסמך מולדובני החתום על ידי הווייבוד רומאן הראשון.
1412 שטפן הגדול בנה מבצר אבן בגדה השמאלית של נהר הסירט.
1467 המבצר עמד כנגד המצור שהטיל הצבא ההונגרי בהנהגת מתיאש הוניאדי.
מהמט השני הוביל את הצבא העות'מאני בכיבוש המבצר החדש לאחר נסיגת הכוחות המולדובנים לאחר קרבValea Albă (ואלאה אלבה).
1563 פעם אחרונה בה הוזכר המבצר הישן.
1595 נבנתה כנסיית הווייבודים הקדושים (Sfinţii Voievozi).
1610 נבנתה הכנסייה הארמנית האורתודוקסית.
1675 בהוראת השלטונות העות'מאניים דומיטרשקו קנטקוזינו (Dumitraşcu Cantacuzino) הרס את המבצר ברומאן ביחד עם שאר המבצרים של נסיכות מולדובה.
1798 נבנה בית החולים הראשון, באותו מקום בו קיים כעת בית חולים.
1869 נחנך קו מסילת הברזל השני ברומניה, הקו בין רומאן לאיצקאן.
ב־30 בספטמבר 1872 נפתח בית הספר התיכון "רומאן וודה".
1897 הממשל איפשר בניית מבנה חדש לבית הספר "רומאן וודה".
1957 נבנה מפעל צינורות הפלדה (כיום שמו Mittal Steel Roman S.A).
1968 בחלוקת המחוזות מחדש, ברפורמה מנהלית שהנהיג ניקולאה צ'אושסקו, רומאן איבדה את מעמדה כעיר מחוז ורוב השטח עבר למחוז ניאמץ.
בין השנים 1792- 1825 כיהן ברבנות העיר רבי יצחק בן יהודה לייב.
אחריו כיהן רבי יעקב ברייש עד שנת 1840. אחריו כיהן רבי דוד איזקסון, בנו של רבי יצחק מקאליש.
לאחר פטירתו בשנת 1908 מילא את מקומו חתנו-אחיינו רבי יצחק לייפר (בן רבי אהרן אריה מנדבורנה) ואחריו בנו רבי שלמה עד לפטירתו בשנות ה-40.
בין השנים 1918 ל-1920 פעלה בעיר ישיבה בראשות רבי אברהם ישכר בער, בנו של רב העיר רבי שלמה איזקסון.
רבה האחרון של רומאן היה רבי מאיר איזקסון שכיהן בה חדשים ספורים - מסוף שנת ה'תש"ז ועד אמצע שנת ה'תש"ח.
יהודי יליד העיר, מיכאיל פלורסקו (שמו בלידה ינקו יעקובי) היה לוחם במלחמת האזרחים של ספרד, לוחם ברזיסטנס, גנרל בצבא רומניה ושר בממשלות רומניה.
רומאן היא עיר תאומה של הערים:
דומיין רומאנה קונטי ), היא אחוזה שבבעלותה המלאה או החלקית שמונה יקבים, בהם רומאנה קונטי.
היא מצויה בכפר וון רומאנה באזור קוט דה נואי, שבאזור בורגון אשר במרכז-מזרח צרפת.
שטח הכרמים בה הוא 62.5 אקרים.
האחוזה היא בבעלות שלוש משפחות: ביז-לרואה (Bize-Leroy), דה וילן (de Villaine) ורוש (Roche).
הידיעות העתיקות ביותר על דרי המקום הן אודות הנזירים של סן ויוואן (Saint-Vivant).
אחיינו ויורשו Germain Danton מכר את האחוזה שוב ל-Jacques Venot ב-1621. בתו של Venot נישאה ל-Croonembourg אשר משפחתו שמרה על הכרמים במשך ארבעה דורות, עד שמכרוה לנסיך קונטי.
רק ב-1651, כאשר הרס הרומנים ממשמש ובא, נקראו היקבים "לה רומנה" (La Romanee).
הנסיך קונטי רכש את האחוזה ב-18 ביולי 1760, אז היא מתועדת בארכיונים של הנזיר אבה דה סן ויוואן (Abbe de St.-Vivant), ומתייחסים אליהם כ"יינות של רומאנה".
קונטי זכה בנכס לאחר שהתמודד על קנייתו מול מספר קונים, ביניהם מאדאם דה פומפדור, שהייתה פילגשו של לואי החמישה עשר.
במאה ה-18 היה בבעלות הנסיך קונטי, ששמר את כל תוצרתו לתוצרת פרטית.
היקב הולאם במהפכה הצרפתית והועמד למכירה פומבית ב-1794. הייתה זו הפעם הראשונה שנקבו בשם רומאנה קונטי.
רומאנה קונטי נקנתה על ידי Julien Ouvard ב-1819 ונמכרה על ידי יורשיו ב-1867 לנגוסיאן מסנטניי דיבו בלושה (Jacque-Marie Duvaut-Blochet's), שהיה התשיעי בשושלת ייננים שתחילתה במאה ה-13 ויורשיו היו משפחת דה וילן.
ב-1911 התמנה Edmond Guidon de Villaine למנהל האחוזה והוא אביו של אובר דה וילן (Aubert de Villaines), בן הבעלים והיינן הנוכחי, שהוא צאצאו של דיבו בלושה, הוא מכר ב-1942 חצי מבעלותו ל-DRC בבעלותו של חברו אנרי לרואה (Henry Leroy) נגוסיאן מ-Auxerey-Duresses.
במהלך השנים משפחת דובו בלושה בנתה כרם גדול בכללם חלק מאשזו, גראן אשזו, רישבור וחלק מלה טאש, הנודע כ-Les Gaudichots.
ב-1933 יתרת לה טאש נקנתה ממשפחת Liger Belair.
האחוזה מכרה גם יקבים נוספים בבעלותה בכפר וון רומאנה ובחלקת באטאר מונראשה (Batard-Montrachet).
לאנרי לרואה שתי בנות, לאלו ופאולין, שמחזיקות בחלק שווה מן האחוזה.
בעלות משפחת דה וילן (de Villaine) נחלקת בין 10 צאצאי המשפחה.
אין בעולם עוד יין שאופפת אותו הילה כמו רומאנה קונטי.
על היין לבדו נכתבו ספרים רבים.
לפני כמה שנים רצתה קבוצת משקיעים יפנית לרכוש את האחוזה, דבר שעורר ויכוח קולני בפרלמנט הצרפתי, עד שלבסוף שר החקלאות אנרי נאלה הטיל איסור על המכירה.
הטרואר: אדמת רומאנה קונטי היא בעומק של שישים סנטימטרים ומשופעת באבן גיר וחמישים אחוזים מהאדמה היא טיט, המעניקים לקרקע יכולת ניקוז מים מושלמת.
הדבר המיוחד בקרקע היא יכולתה להעניק את מידת הניקוז הנאותה.
הנסיך קונטי הביא לאחוזה בשנים 1886/1887 כ-800 עגלות עמוסות באדמת חומר.
יינות רומאנה קונטי המיוצרים מענבי פינו נואר, האופייניים לבורגון ומשרדונה, הכרמים מטופחות באופן ביודינאמי מאז שנות השמונים.
גילן הממוצע של הגפנים הוא 45 שנים.
היין מיושן בחביות עץ אלון חדשות מהסביבה ומבוקבקים באחוזה.
שומרים על גידולים נמוכים וטיפוח גפן פדנטית.
הכרמים לא נפגעו במגפת הפילוקסרה, שהשחיתה את יקבי אירופה במאה העשרים, ועד 1945 היו בחלקה גפנים שניטעו 600 שנים קודם, אז נפגעו גם כרמים אלו ולגפנים הורכבו כנות חדשות.
לכן ב-1947 החלו לטעת מחדש.
עידית יינות העולם, רומאנה קונטי, יין אדום על טהרת ענב הפינו נואר, מתוך חלקה קטנטנה של 8.1 הקטאר, מפיקה ומספקת לשוק כמות זעירה של 5,500 יינות מדי שנה.
יינות נוספים בבעלות האחוזה, שאף הם מבין המובילים בעולם:
גראן אשזו מפיק עשרת אלפים בקבוקים, רישבור מוציא 13,000 בקבוקים.
לה טאש מייצר 20,000 בקבוקים (שישנם מומחים כמו ג'נסיס רובינסון ורוברט פארקר המבכרים אותו על פני רומאנה קונטי), כולם יינות אדומים ממאה אחוזים הענב פינו נואר.
היין הלבן היחידי של DRC הוא לה מונראשה ממנו מפיקים 3,000 יינות בלבד, על טהרת הענב שרדונה.
יינות נוספים בבעלות DRC הם האדומים אשזו, לה רומאנה ורומאנה סנט ויואן.
70% מן היינות מיועדים ליצוא מחוץ לצרפת.
זהו יצרן היין היחיד בבורגונדיה שבבעלותו רק יינות מהדירוג הגבוה ביותר, "Grand Cru".
רומאני (Romani chib), או צוענית, היא שפתם של חלק מהצוענים (בני-רומה), והיא למעשה גם שם כולל לשפות המדוברות על ידי הצוענים השייכות לענף ההודו-ארי של קבוצת השפות ההודו-איראניות במשפחת השפות ההודו-אירופיות.
השפה אינה-מוכרת כשפה רשמית באף מדינה, אם כי היא מוכרת כשפת מיעוט באופן רשמי ב-11 מדינות אירופאיות, שמונה מהן חברות האיחוד האירופי, ובמדינה אחת באמריקה הדרומית.
לשפה מספר רב של ניבים באזורים שונים באירופה, וישנם אף מספר שפות קריאוליות שהתפתחו ממנה ומשפות אירופיות שונות.
גאורגה סאראו פיתח שיטה לסטנדרטיזציה של השפה.
רומאן רוקי הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הקשר האחורי.
רוקי גדל באקדמיה של קאן הצרפתית, ובתחילת שנות ה-2000 הוקפץ לסגל הבוגרים.
בעונת 2002 נמכר רוקי לפריז סן-ז'רמן, שם שיחק שנתיים בליגת העל הצרפתית תחת הדרכתו של המאמן לואיס פרננדז.
בשנת 2004 הושאל לקבוצת בסטיה, במדיה כבש שער אחד ב-24 הופעות, אך בתום העונה ירדה הקבוצה לליגה השנייה.
לאחר מכן חתם רוקי באז'אקסיו, וגם עמה ירד לליגת המשנה, אך נשאר בקבוצה ושיחק במדיה שנתיים נוספות בליגת המשנה.
בשנת 2008 חתם בקבוצת מץ מאותה הליגה.
לאחר שנכשלה קבוצתו האחרונה בהעפלה לליגה הראשונה עזב רוקי את צרפת לראשונה בקריירה, ובקיץ 2010 הגיע לישראל וחתם בקבוצת הפועל תל אביב בהמלצתו של מאמנו לשעבר ומאמן נבחרת ישראל, לואיס פרננדז.
רוקי הובא לקבוצה שזכתה בדאבל בעונה הקודמת ולקראת ההשתתפות בליגת האלופות בעונת 2010/2011 חיפשה מחליף לביברס נאתכו שעזב.
רוקי התברר כשחקן הגנתי יותר מנאתכו ולא הצליח למלא את מקומו.
הוא העפיל עם הקבוצה לשלב הבתים של ליגת האלופות, אך בליגה שותף בשלושה משחקים בלבד בעונת 2010/2011, ולאחר כחצי עונה שוחרר מהמועדון.
רוקי חזר לצרפת בינואר 2011 וחתם בקבוצת ארל.
בתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה השנייה בצרפת, ובליגה זו שיחק שנתיים במדי הקבוצה.
בעונת שותף ב-33 משחקים והיה שותף להעפלתה של הקבוצה בחזרה לליגה הבכירה בצרפת, אך בעונה שלאחר מכן שותף בשלושה משחקים בלבד בליגה הבכירה, וביוני 2015 שוחרר מהמועדון ופרש ממשחק פעיל.
רומאן (בבולגרית Роман; 930, פרסלב, האימפריה הבולגרית הראשונה - 997, קונסטנטינופול, האימפריה הביזנטית), היה שליט האימפריה הבולגרית הראשונה בין 977 ל-991, עת נפל בשבי בסיליוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית.
רומאן היה בנם השני של פטר הראשון צאר האימפריה הבולגרית הראשונה ואיריני לקאפנה נסיכת האימפריה הביזנטית, שהייתה נכדתו של הקיסר הביזנטי רומנוס הראשון.
רומאן מתועד לראשונה בכתובים ב-968 כאשר נלווה לאחיו, יורש העצר בוריס השני שנשלח על ידי אביו פטר הראשון לקונסטנטינופול לצורך ניהול משא ומתן על הסכם אי לוחמה עם הביזנטים.
ב-969 לאחר שפטר הראשון לקה בשבץ מוחי ונאלץ לוותר על המלוכה, התמנה בנו בוריס השני לצאר הבולגרי.
בשנים אילו פלש צבאו של סוויאטוסלב, נסיך קייב וכבש חלקים נרחבים מבולגריה, כחלק ממאבקי הכוחות האזוריים בין האימפריה הבולגרית לאימפריה הביזנטית ובוריס השני הפך לוסל שלו.
ב-971 פלש יוחנן הראשון צימיסקס, קיסר האימפריה הביזנטית לשטחי בולגריה, הביס את צבאו של סוויאטוסלב אשר נפצע בקרבות, כבש ובזז את פרסלב בירת האימפריה הבולגרית ולקח בשבי את בוריס השני ואחיו רומאן.
לפי מקצת המקורות רומאן היה קיסר שותף לבוריס השני במועד זה.
מאחר שלצאר בוריס היו רק בנות וכדי להבטיח את קץ השושלת הבולגרית סרס הקיסר הביזנטי את רומאן.
האחים נותרו בשבי הביזנטי עד למותו של יוחנן הראשון ב-976. לאחר מות הקיסר הצליחו האחים להימלט משבי הביזנטים ולחזור לשטחי בולגריה.
בוריס נהרג בשוגג על ידי משמרות הגבול ובראשית 977 הוכתר רומאן לצאר האימפריה הבולגרית, אף על פי שבשל היותו סריס לא היה כשיר למלוכה.
בשנים אלו החלו כוחות הנאמנים לשושלת קומיטופולי, משפחת אצולה בולגרית שמרכזה כוחה היה בסארדיקה, להרחיב את השטחים הנתונים לשליטתם באזור.
השושלת הונהגה בידי ארבעה אחים: סמואיל, מוזס, דויד וארון והם הרחיבו בהדרגה את השטחים הנתונים לחסותם.
אף על פי שרומאן הוכר על ידי משפחות האצולה הבולגריות (בּוֹיָארִים) כצאר הבולגרי היה תפקידו בעיקר סמלי, כאשר השליטה הצבאית על הממלכה נתונה הייתה בידיו של סמואיל לבית קומיטופולי.
במקביל עלה לשלטון באימפריה הביזנטית הקיסר בסיליוס השני שגמר אומר למגר את האימפריה הבולגרית כישות עצמאית.
ב-991 פלש בסיליוס לשטחי בולגריה והצליח לשבות את רומאן.
רומאן נותר בשבי עד למותו ב-997 ורק לאחר מכן הכריז רשמית סמואיל על עצמו כקיסר בולגריה.
המונח רומבה מתייחס לכמה תופעות שונות: מלכתחילה בא המונח לציין את הרומבה המסורתית האפרו-קובנית, אך במהלך הזמן התרחב השימוש במושג לתופעות נוספות: שם של ריקוד סלוני לטיני, קטע אינסטרומנטלי לכלי הקשה במסגרת הסלסה, ועוד.
הערך הנוכחי עוסק רק ברומבה המסורתית האפרו-קובנית.
הרומבה היא יצירה קובנית עממית המשלבת ריקוד, תיפוף ושירה של מקהלה וסולן.
נהוג לחלק את הרומבה לשלושה סוגים: יאמבו, ואואנקו וקולומביה.
היאמבו נחשב לעתיק ביותר והוא ריקוד זוגות בטמפו מתון.
הואואנקו אף הוא ריקוד זוגות אך בטמפו מהיר יותר ואילו הקולומביה הוא ריקוד סולני גברי ווירטואוזי בטמפו מהיר מאוד.
מקורותיה של הרומבה אינם ידועים בוודאות אך נהוג להגיד שהיא צמחה בשכונות עוני בהוואנה ומטאנסאס, שהיו מאוכלסות בעבדים משוחררים, בשלהי המאה ה-19 (במקביל היו במזרח קובה ז'אנרים דומים שנקראו טומבה).
מלכתחילה היה מדובר בהתקהלות ספונטנית קולקטיבית בה שרו ורקדו.
אחר כך בא המונח לציין ז'אנר מוזיקלי ספציפי.
לגבי מקור ומשמעות המילה רומבה יש כמה השערות: ייתכן שהיא מגיעה ממילים בדיאלקטים אפרו-קאריבים שמשמעותן חגיגה קולקטיבית, ייתכן שהיא מגיעה מהמונח "נשות הרומברו" שהיו יצאניות במועדוני ריקודים.
יש הטוענים גם שפירוש המילה "רומבו" הוא הילולה ושיכרות.
מרבית היסודות המוזיקליים של הרומבה שואבים מהמסורת של מערב אפריקה – משם הגיעו עבדים בני שבטים של יורובה ובאנטו לקובה.
שילוב אומנויות: שירה, ריקוד ותיפוף.
אין הפרדה בין קהל למבצעים אלא כל מי שנוכח לוקח חלק כלשהו באירוע בין אם זה בשירה תיפוף או ריקוד.
כך שיסוד זה קשור ליסוד הראשון.
חשיבות הגוון, שהוא יסוד מרכזי באסתטיקה של מערב אפריקה.
התיפוף מורכב מכלי הקשה רבים כאשר לכל כלי גוון נפרד ובנוסף לכל כלי יש יכולת להפיק גוונים שונים.
רב הגוניות הזו קשורה קשר הדוק לפולי ריתמיקה שכו הגוונים השונים מבצעים תבניות ריתמיות שונות.
דיאלוג בין סולן למקהלה כאשר המקהלה מחזיקה אוסטינטו והסולן מאלתר על האוסטינטו.
זהו עקרון בסיסי במוזיקה מערב-אפריקאית.
יסוד אלתורי מובהק: עצם האירוע הוא ספונטני, והריקוד ברובו מאולתר.
הסולנים בשירה ובתיפוף אף הם מאלתרים.
המסגרת הסולמית היא לרוב מלודית.
הקווים המלודים לרוב יורדים ופנטטונים.
הרומבה מכילה גם יסודות ספרדיים: השפה בה שרים היא לרב ספרדית, חלק מתנועות הריקוד והלבוש מקורן בספרד.
הכוריאוגרפיה של היאמבו והואואנקו מושתתת על חיזור כאשר הגבר מנסה לכבוש את האישה והיא מצידה מנסה להתחמק, הכל באווירה הומוריסטית וקלילה.
ייתכן כי מקור ריקודים אלו בריקודי פולחן-פוריות אפריקאים.
כאמור הקולומביה בשונה מהואואנקו והיאמבו מבוצעת על ידי רקדן גבר סולן.
זהו ריקוד וירטואוזי הקשור לאחוות דתיות סודיות.
הרקדן מבצע תנועות אקרובטיות המדמות רוחות מכת האבאקווה (Abakua).
מבין שלוש הסוגות, לואונאקו נודעה ההשפעה הגדולה ביותר על ז'אנרים מסחריים ריקודיים לטינים.
"דיאנה" פתיחה בה הסולן מבסס את המודוס.
מנעד של כאוקטבה, קווים יורדים וסקוונצות מאפיינים את הדיאנה.
לדעת רוב החוקרים ההברות חסרות משמעות ומשמשות רק כהזמנה לריקוד, אך יש הטוענים שאלו שרידים של מילים בשפות אפריקאיות.
"קאנטו": כאן מתחיל הטקסט, לעיתים במבנה שירתי של "דצימה" (צורה פואטית שמקורה בספרד) חברי המקהלה שרים באוניסונו או בסקסטות, טרצות, ואוקטבות מקבילות.
"מונטונו" : חלק המונטונו מבוסס על מוטיב חוזר של המקהלה ואלתור של הסולן, המכונה "אינספירסיון".
מבנה זה של מונטונו חדר מהרומבה אל הסון הקובני ואחר כך לעוד ז'אנרים פופולרים במסגרת הסלסה.
מבנה זה הוא הגדרה של חוקרים בניסיונם להבין את הרומבה אך אין הוא מחויב המציאות כלל: רומבות רבות יתנהגו לפיו אך רומבות רבות לא.
ההרכב האינסטרומנטלי של הרומבה נקרא קומפרסה.
ההרכב יכול להשתנות אך בדרך כלל הוא כולל:
שלושה תופים הקרויים קונגאס או טומבדורה.
התוף הגדול בהם (בעל הגוון הנמוך ביותר) נקרא "סאלידור"; האמצעי "מאצ'ו"; והקטן "קינטו".
נגן ה"קינטו" הוא הסולן שמאלתר.
שלישית תופי קונגאס בגדלים שונים נמצאת גם במוזיקה דתית קאריבית של הסנטריה אלא ששם התוף שמאלתר הוא הגדול ביותר ולא הקטן.
הסולן מאלתר באינטרקצה עם תנועות הריקוד.
מהדלעת המיובשת מוציאים את הגרעינים ומדביקים אותם מבחוץ.
זוג מקלות קלאווס שמבצעים גם את תבנית הקלאווה.
זהו המקצב עליו מושתתת הרומבה.
תבניות הקלאווס חדרו לז'אנרים קאריבים נספים.
את המקצב נהוג לנגן במקלות הקלאווס אך ניתן לנגנו גם על כלים אחרים.
קאטה: גזע עץ חלול עם שני מקלות
הטקסטים של השירים יכולים להיות על מגוון רחב של נושאים, שמחים ועצובים, הומוריסטים ורציניים, אישיים או ציבוריים, אך בדרך כלל הם יעסקו במשהו עכשווי ואקטואלי ולא סיפורים מהעבר הרחוק.
הרומבה שימשה כמעין היסטוריה של מעמד הפועלים המועברת בע"פ – מאפיין של חברות לא אורייניות.
בדומה לז'אנרים קאריבים נוספים, פעמים רבות הטקסט נסוב סביב המוזיקה עצמה, הריקוד, השירה והתיפוף.
הרומבה זוהתה עד למהפכה הקומוניסטית עם השכבות הנמוכות ובעיקר עם האוכלוסייה האפרו-קובנית.
היא נחשבה למשהו מופקר ופרימיטיבי בעיני הבורגנות וזוהתה עם בורות, עוני, כישוף ופגאניות.
המהפכה הקומוניסטית (1961) ניכסה את הרומבה, עודדה וקידמה אותה כריקוד לאומי, על אף שלא הייתה חלק מהמיינסטרים.
המטרות הפוליטיות היו כלפי חוץ לייצג את קובה וכלפי פנים ליצור סולידריות בין הקבוצות השונות בקובה.
המהפכה גם מיסדה את הרומבה, הוציאה אותה מההקשר הספונטני, שכונתי פנים-קהילתי ויצרה פסטיבלים, תחרויות, בתי ספר והופעות רשמיות.
אין תמימות דעים בנוגע למידת הדתיות או החילוניות של הרומבה והקשר שלה לדתות הסנטריה: רוב החוקרים טוענים שהיא ז'אנר חילוני אך לעומתם יש הגורסים שהיא דתית.
כמו כן אין תמימות דעים בנוגע למשקל היחסי של המורשת הספרדית לעומת המערב-אפריקאית ביצירת הרומבה.
ברור לכל שזוהי יצירה קובנית אך יש הנוטים להדגיש את האלמנטים האפריקאים ויש הנוטים להדגיש דווקא את הספרדים.
ויכוח זה אינו מוזיקולוגי בלבד, אלא טעון ברגשות ושאלות של זהות.
במהלך הזמן, הרומבה נכנסה למוזיקה הפופולרית הקובנית והלטינית, בעיקר דרך הסון שזוהה יותר עם המיינסטרים.
המקצבים, בראש ובראשונה מקצב הקלאווס, שולבו בשירים קצרים בעלי הרמוניה מערבית במסגרת הסלסה.
בנוסף יש בימינו מגמה של מוזיקאים בקובה לחזור ולבצע רומבות בדרך המסורתית: עם פוליריתמיקה מסובכת ובלי כלים הרמוניים.
רומאריו סנטוס פירס (בפורטוגזית: Romário Santos Pires; נולד ב-16 בינואר 1989) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בקונקורדיה קיאז'נה בעמדת הקשר אחורי.
פירס גדל במחלקות הנוער של בוטפוגו ובואבישטה.
בקיץ עבר לאולאירה ואחרי חצי שנה הוא עבר לדוקה דה קצ'יאס ובמהלך התקופה שלו שם הושאל למרסיליו דיאס ומקאה.
בקיץ חתם בגלוריה ביסטריצה הרומנית.
בינואר חתם בפטרולול פלוישט עימה זכה בגביע הרומני.
ב-23 בספטמבר 2014 חתם במכבי נתניה.
ב-21 בפברואר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנתניה בניצחון 2–4 נגד הפועל באר שבע.
ב-3 בפברואר 2016 עזב את מכבי נתניה שניצבה במקום האחרון בטבלה, וחתם במכבי חיפה.
ב-6 בפברואר ערך את הופעת הבכורה במדי מכבי חיפה כשנכנס כמחליף במשחק הבית בניצחון 0–4 על מכבי פתח תקווה.
בסיום העונה זכה עם חיפה בגביע המדינה, בניצחון 1:0 על מכבי תל אביב במשחק הגמר.
לאחר הגמר שוחרר פירס מהקבוצה.
בקיץ 2016 חתם במכבי פתח תקווה.
רומאריק אטו הוא כדורגלן קונגולזי המשחק בדילה גורי בעמדת המגן הימני.
אטו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת לאופרדס מליגת העל הקונגולזית.
בינואר חתם בבית"ר תל אביב רמלה מהליגה הלאומית.
ב-3 בפברואר 2014 ערך אטו את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-2 נגד הפועל ירושלים.
ב-30 באוקטובר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 0-2 נגד מכבי אחי נצרת.
בקיץ חתם אטו בדילה גורי מליגת העל הגאורגית בה שיחק שנה אחת.
ב-25 ביוני 2017 חזר אטו לקדנציה שנייה בבית"ר תל אביב רמלה.
ב-26 ביוני 2019 אטו חתם בסקציה נס ציונה.
ב-10 בפברואר 2020, אטו חזר לדילה גורי.
ב-8 באוקטובר 2017 ערך אטו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הרפובליקה של קונגו בהפסד 2-1 ל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
רומאנד (בהונגרית: Románd) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
כמו כפרים רבים באירופה גם ברומאנד מספר התושבים נמצא בירידה.
ברומאנד חי יהודי אחד בשנת 1930.
רומאנס הוא סרט קולנוע קולנוע אמריקאי משנת 1930 בבימויו של קלרנס בראון, עם גרטה גרבו בתפקיד הראשי, סרטה המדבר השני לאחר אנה כריסטי.
התסריט מבוסס על המחזה "רומאנס" של אדוארד שלדון (1913) .
גרבו הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר.
קלרנס בראון היה מועמד לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר.
הארי (אליוט נאג'נט) מגיע לסבו טום ארמסטרונג (גווין גורדון) המשמש כבישוף בכנסייה ומודיע לו כי ברצונו לשאת לאישה את חברתו השחקנית לוסי למרות הסתייגות המשפחה וחבריו בגלל היותה במעמד חברתי נמוך משלו.
טום מחייך לעברו ומספר לו על פרשת אהבתו בעבר הרחוק.
טום היה רקטור צעיר בכנסיית סט.
הוא הוזמן על ידי ידידו, הבנקאי המבוגר קורנליוס ("קורני") ון טייל לנשף של החברה הגבוהה.
טום מוצא באחד החדרים אישה צעירה יפהפייה ומתחיל לשוחח איתה.
הוא מוצא חן בעיניה אבל רק כשהיא יוצאת לקהל ומתחילה לשיר מסתבר לו שהיא הזמרת האיטלקייה ריטה קבטיני (גרטה גרבו).
הוא ביישן דתי ומוקסם ממנה ומתחיל לחזר אחריה.
למרות הבדלי המעמדות והתרבות היא נענית לו והוא מציע לה נישואים למרות הסתייגותה של אחותו אביגייל (קלרה בנדיק).
רק לאחר שמתברר לו שריטה הייתה המאהבת של ון טייל הוא עוזב אותה בצער.
כאשר הוא צופה בה שוב בהצגת האופרה "מרתה" הוא מתאהב בה שוב אבל השקפת עולמו הדתית גורמת לו להיפרד ממנה שוב.
מאז התחתן, הקים משפחה ולא ראה אותה.
טום הזקן מראה לנכדו ידיעה בעיתון על מותה של הזמרת ריטה קבטיני וכשהארי שואל אותו מה לעשות?
הוא מציע לו להתחתן מיד עם לוסי למרות הסתייגות המשפחה.
שם השחקן/ית שם הדמות הערותגרטה גרבוריטה קבטיניזמרת אופרהגווין גורדוןטום ארמסטרונג–זקן/צעירכומראליוט נאג'נטקורנליוס ון טיילבנקאי עשירהנרי גורדוןהארינכד של טום ארמסטרונגקלרה בנדיקאביגיל ארמסטרונגאחותו של טום
רומאנה הוא כפר בנפת ג'נין ברשות הפלסטינית.
הכפר שוכן כ-17 ק"מ צפון מערבית לג'נין, כקילומטר מגדר ההפרדה (מזרחית לאום אל פחם)
חוקרים רבים מזהים את רומאנה עם העיר "Giti Rimunima" המוזכרת בסמיכות לשונם במכתבי אל עמארנה.
חוקרים נוספים מזהים אותה עם העיר המקראית גת רימון שבנחלת מנשה המוזכרת כאחת מערי הלויים.
זיהוי זה מתבסס על השם והמיקום הגאוגרפי בלבד, והוא נעדר סמך ארכאולוגי.
במפקד האוכלוסין של 1931 נמנו ברומאנה 151 בתים מיושבים ב-644 נפשות, כולם מוסלמים.
בסוף 1937 ירו תושבים מהכפר על רכבים של יהודים בכביש 66, ומושל שכם קנס את הכפר, כדי לממן כוחות משטרה נוספים לשמירת הכביש.
בינואר 1938 נאסרו בכפר 13 אנשים במסגרת המאבק במרד הערבי.
ביוני 1938 פשט הצבא הבריטי על הכפר, הוציא את כל תושביו מהבתים, ערך בו חיפוש ועצר 16 אנשים.
באוגוסט 1938 שוב נערך חיפוש בכפר.
בסקר הכפרים 1945 בארץ ישראל צוין מספר תושבי רומאנה כ-880 ושטחו נרשם כ-21,676 דונם, מתוכם 6,286 דונם של אדמה ציבורית..
לדברי תושבי הכפר,צה"ל הפקיע כ-250 דונם לצורך בניית גדר ההפרדה ובנוסף נהרסו 6 בתים בשל קרבתם המידית לגדר.
בנוסף, הופקעו 18 דונם, בצו מספר 16/08/T, כדי להגדיל את שטחי האימונים של צה"ל.
כמה מתושבי הכפר התלוננו ששפכים שמגיעים ממחנה צה"ל שבמעבר סאלם מגיעים לאדמתם, מסכנים את הגידולים ועלולים לזהם את מי התהום, המשמשים אותם לשתייה והשקיה.
מתוך כלל האדמות, על 860 דונם מגדלים זיתים.
חלק מעצי הזית עתיקים ביותר ותושבי הכפר סבורים כי הם ניטעו עוד בתקופה הרומית בא"י.
בכפר יש שלושה בתי ספר ממשלתיים וכן בית ספר של סוכנות הסיוע הבינלאומית.
תושב הכפר מחמוד טארק אל-אחמד, נהרג בשנת 2007 ברמאללה בהתנגשות עם כוחות צה"ל.
במאי 2022, מוצאי יום העצמאות, שני מחבלים, שוהים בלתי חוקיים תושבי הכפר ביצעו פיגוע בעיר אלעד ורצחו שלושה ישראלים.
ב-7 אוגוסט 2022 הרסו כוחות צה"ל את בתיהם
ב 5 אוגוסט 2023 נרצח חן אמיר, סייר ביטחון של עיריית ת"א על ידי המחבל כאמל אבו בכר מהכפר רומאנה.
המחבל חוסל על ידי חברו של חן אמיר לצוות הסיור.
מאוחר יותר נהרס ביתו של המחבל.
רומאנדי או שווייץ הרומאנדית הוא החלק דובר הצרפתית של שווייץ הממוקם בחלק המערבי של המדינה.
בשנת 2018 הכיל אזור רומאנדי כ-2.1 מיליון תושבים אשר היוו כ-25.1% מאוכלוסיית שווייץ.
אזור רומאנדי משתרע על פני כ-9,508.2 קמ"ר משטחי שווייץ (כ-23% משטח המדינה).
החבל מורכב מהקנטונים ז'נבה, וו, נשאטל וז'ורה, וכולל גם את החלקים דוברי הצרפתית של הקנטונים ברן, ואלה ופריבור.
העיר ז'נבה היא העיר הגדולה ביותר באזור רומאנדי.
אזור רומאנדי מוגדר אך ורק מבחינה תרבותית ולשונית.
אין לאזור זה משמעות רשמית מבחינה פוליטית, למרות שבכל זאת יש לו חשיבות רבה עבור תושבי שווייץ הדוברים צרפתית.
השפות הדומיננטיות ביותר באזור הן הניב השווייצרי של השפה הצרפתית, השפה הפרנקו-פרובנסאלית, והשפה האוקסיטנית.
רומאריו באלדה (בפורטוגזית: Romário Baldé; נולד ב-25 בדצמבר 1996) הוא כדורגלן מגינאה ביסאו המשחק בעמדת הקיצוני בווהאן ת'רי טאונס.
באלדה נולד בביסאו שבגינאה ביסאו.
התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אסטרלה אמדורה אליה הצטרף בגיל 10 וכעבור שנתיים הצטרף לזו של בנפיקה ליסבון.
היה שותף להעפלה של קבוצת הנוער לגמר ליגת האלופות לנוער בו הפסידה לברצלונה.
ב-9 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים במשחק נגד טרופנסה.
ביולי חתם לחמש שנים בבנפיקה וכעבור זמן קצר הושאל לטונדלה.
ב-13 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1-0 לויטוריה דה גימארייש.
3 שבועות לאחר מכן, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד מוריירנסה.
ב-25 באוגוסט 2017 חתם לשלוש שנים בלכיה גדנסק מליגת העל הפולנית.
ב-31 באוגוסט 2018 הושאל לאקדמיקה דה קוימברה.
ב-2 בספטמבר 2019 חתם בז'יל ויסנטה.
ב-31 בינואר 2020 הושאל לליישואש.
בסיום העונה שוחרר מז'יל ויסנטה והיה שחקן חופשי במשך שנה.
ב-13 ביולי 2021 הצטרף לדוקסה קאטוקופיה מליגת העל הקפריסאית.
בקיץ חתם ברצ'בורי מליגת העל התאילנדית.
ב-19 בפברואר 2024 באלדה חתם בווהאן ת'רי טאונס.
באלדה שיחק בצעירותו בנבחרות הצעירות של פורטוגל.
ב-8 ביוני 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה ביסאו במשחק ידידות נגד .
רומבודוס (שם מדעי: Rhombodus) הוא סוג של דג סחוס נכחד מקבוצת התריסנאים שהתקיים במשך הקרטיקון של המאסטריכט עד הפלאוקן שלפני 70.6 עד 55.8 מיליון שנה מזמננו, כך שהוא הצליח לשרוד את הכחדת הקרטיקון.
סוג זה תואר למדע ב-1881 ביד החוקר דיימס (Dames), ממצאים מאובנים שהתגלו באפריקה, אירופה, אסיה ואמריקה במספר תצורות וכללו שרידי שיניים ולסת וכן שרידי לוחיות זנב חרוטי ומחודד, מאחר ששאר הגוף עשוי סחוס שאיננו משתמר במאובנים.
תריסנית קדומה זו הגיע לאורך 75 עד 100 ס"מ והייתה בעלת חוטם מוארך וחד ושיניים מעוינות ברוחב 1.5 ס"מ, אשר עזרו לבעליהם לכתוש קונכיות של סרטנים, צדפות ועוד רכיכות.
בסוג זה התקיימו 8 מינים שהתגלו במספר אזורים ששכנו ימים רדודים כמו לחופי מרוקו, לאורך אירופה ובארצות הברית:
רומאריו אנדרס איברה מינה (בספרדית: Romario Andrés Ibarra Mina; נולד ב-24 בספטמבר 1994 באטונטאקי שבאקוודור) הוא כדורגלן אקוודורי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת פצ'וקה מליגת העל המקסיקנית ובנבחרת אקוודור.
איברה הוא אחיו הצעיר של כדורגלן נבחרת אקוודור רנאטו איברה.
איברה גדל במחלקות הנוער של ואיה דל צ'וטה, ESPOLI ואוניברסידד קאתוליקה דל אקוודור.
בשנת 2007 החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של אוניברסידד קאתוליקה דל אקוודור במסגרת ליגת העל האקוודורית, ובסך הכל ערך 131 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 15 שערים.
למשך תקופה קצרה הושאל לליגה דה קיטו מליגת העל האקוודורית, במדיה ערך שבע הופעות ליגה.
ב-10 ביולי 2018 חתם איברה במינסוטה יונייטד מה-MLS.
ב-23 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–5 על לוס אנג'לס במסגרת הליגה.
ב-12 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד לוס אנג'לס גלאקסי במסגרת הליגה.
בסך הכל ערך 17 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע חמישה שערים.
ב-1 ביולי 2019 הושאל איברה לפצ'וקה מליגת העל המקסיקנית.
ב-5 באוקטובר 2017 ערך איברה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אקוודור, בהפסד 1–2 לנבחרת צ'ילה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.
הוא היה חלק מסגל הנבחרת בטורניר קופה אמריקה 2019, וערך שלוש הופעות בטורניר.
אליפות מקסיקו (1): אפרטורה 2022
רומאריו טורס גוטיירס (בספרדית: Romario Torres Gutiérrez; נולד ב-9 בפברואר 2005 בבאייה אונדה שבקובה) הוא כדורגלן קובני המשחק בעמדת הקשר במחלקת הנוער של נסיונל ובנבחרת קובה.
טורס גדל במחלקת הנוער של ארטמיסה, ובשנת 2020 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הקובנית.
ב-31 במאי 2023 חתם בנסיונל מליגת העל האורוגוואית, והחל לשחק במחלקת הנוער של המועדון.
ב-20 ביוני 2023 ערך טורס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קובה, בהפסד 2-0 לנבחרת אורוגוואי במשחק ידידות.
הוא היה חלק מסגל הנבחרת בטורניר גביע הזהב 2023, וערך הופעה אחת בטורניר.
רומאריו טורס נקרא על שמו של כדורגלן נבחרת ברזיל בעבר רומאריו.
רומאנו כריסטיאן שְׁמִיד הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת ורדר ברמן מהבונדסליגה ובנבחרת אוסטריה.
שמיד שיחק כנער בשטורם גראץ, ובעונת 2016/17 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבכירה של המועדון, שגם הייתה הופעת הליגה היחידה שלו באותה עונה.
את עונת 2017/18 פתח שמיד בשטורם גראץ, והבקיע שער אחד בשתי הופעות, אך לקראת תום חלון ההעברות עבר שמיד לפ.צ.
ליפרינג, שהיא קבוצת המילואים של רד בול זלצבורג.
בעונת הבכורה שלו במועדון, ששיחק אז בליגת המשנה האוסטרית, הבקיע שמיד שמונה שערי ליגה.
באותה עונה, 2017/18, ערך הופעה אחת בקבוצת האם, רד בול זלצבורג, מהבונדסליגה האוסטרית.
את עונת 2018/19 פתח שמיד בליפרינג, אך בינואר 2019 חתם בורדר ברמן מהבונדסליגה.
בפברואר 2019, זמן קצר לאחר חתימתו בורדר ברמן, נשלח שמיד להשאלה בוולפסברגר מהבונדסליגה האוסטרית, והפך לשחקן הרכב קבוע, וסייע לקבוצה לסיים במקום השלישי בעונת 2018/19. בקיץ 2019 חזר לורדר ברמן, אך מיד הושאל לוולפסברגר לעונה נוספת, ובעונת 2019/20 המשיך שמיד ביכולתו הטובה, וסייע לקבוצתו לסיים במקום הרביעי בליגה.
עונת 2020/21 הייתה העונה הראשונה ששמיד שיחק בורדר ברמן ולא היה מושאל.
בעונה זו ערך שמיד 22 הופעות ליגה, אך נשר עם הקבוצה לבונדסליגה השנייה, לאחר שהקבוצה צברה נקודה אחת בלבד בעשרת מחזורי הליגה האחרונים.
בעונת 2021/22 שמיד ערך 33 הופעות והבקיע שלושה שערי ליגה, וסייע לורדר ברמן לחזור לבונדסליגה לאחר עונה אחת בלבד.
בעונות 2022/23 ו-2023/24 שמיד המשיך לתפוס מקום של קבע בהרכב ורדר ברמן, וסייע לה לסיים במרכז הטבלה.
שמיד שיחק בכל הנבחרות הצעירות של אוסטריה.
את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוסטריה הבוגרת, ערך שמיד בהפסד 0–2 לצרפת במסגרת ליגת האומות של אופ"א בספטמבר 2022. שמיד זומן לסגל האוסטרי ליורו 2024, ואת שער הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת הבקיע בטורניר זה, בניצחון 2–3 על הולנד, שהקנה לאוסטריה את המקום הראשון בשלב הבתים.
רומאניה (ברומאנית: Rumâgna) הוא אזור היסטורי איטלקי המקביל בערך לחלק הדרום-מזרחי של אמיליה-רומאניה של היום בצפון איטליה.
מקור השם רומאניה מהשם הלטיני רומניה, שבמקור היה השם הגנרי ל"אדמה מאוכלסת על ידי רומאים", והופיע לראשונה במסמכים לטיניים במאה ה-5 לספירה.
מאוחר יותר הוא קיבל את המשמעות הספציפית יותר של "טריטוריה הנתונה לשלטון רומי מזרחי", שאזרחיו קראו לעצמם רומאים (Romani בלטינית; ביוונית).
כך נעשה שימוש במונח רומאניה כדי להתייחס לטריטוריה המנוהלת על ידי האקסרכיה של רוונה בניגוד לחלקים אחרים של צפון איטליה תחת שלטון לומברדיה, בשם לנגוברדיה או לומברדיה.
רומאניה מוגבלת באופן מסורתי על ידי האפנינים מדרום מערב, הים האדריאטי ממזרח, והנהרות רינו וסילארו מצפון וממערב.
מדרום מזרח, העמק שנוצר על ידי נהר הקונקה יצר באופן היסטורי אזור חיץ בין אזורי רומאניה ומארקה.
הערים הגדולות של האזור כוללות את צ'זנה, פאאנצה, פורלי, אימולה, רוונה ורימיני.
הרפובליקה העצמאית של סן מרינו נחשבת כחלק מהאזור.
לתרבות הרומאנול יש השפעה ניכרת על האזור ההיסטורי של מונטפלטרו, על הגבולות בין אמיליה-רומאניה, טוסקנה ומארקה.
ב-17 ביוני 2021 הועברו העיריות מונטקופיולו וסאסוספלטריו.
מספר אתרים ארכאולוגיים באזור, כמו מונטה פוגיולו, מראים שרומאניה הייתה מיושבת מאז התקופה הפלאוליתית.
האומברים, הדוברים שפה איטלית נכחדת הנקראת אומברית, הם התושבים הראשונים של האזור שניתן לעקוב אחריהם.
האטרוסקים ישבו גם בחלקים מסוימים של רומאניה.
במאה ה-5 לפנה"ס, שבטים גאלים שונים, בעיקר הלינגונים, הסנונים והבויים, עברו דרומה לתוך חצי האי האיטלקי, ובזזו את רומא בשנת 390 לפנה"ס.
הסנונים הכניעו את האומברים והתיישבו ברומאניה, המשתרעת דרומה עד אנקונה, עם בירתם (סניגליה).
האדמות שאוכלסו בעבר על ידי הסנונים היו ידועות כ- (מישור גאלי) לרומאים.
על פי הבלשן האיטלקי ג'אקומו דבוטו, עדיין קיימים מספר מקורות קלטים בניב הרומאנולו.
בשנת 295 לפנה"ס, הרפובליקה הרומית זכתה בניצחון מכריע בקרב סנטינום נגד קואליציה של אומברים, סנונים, סמניטים ואטרוסקים.
כדי לבסס את ניצחונם, הקולוניה של (רימיני) נוסדה בדרום רומאניה בשנת 268 לפנה"ס, לצד בניית הדרך ויה פלמיניה, העוברת מרומא ל-.
רומא התחזקה עוד יותר על ידי ניצחונם על שבטים קלטרים בקרב טלמון בשנת 225 לפנה"ס, מה שהוביל להגמוניה הרומית על הפרובינקיה הרומאית החדשה של גאליה קיסאלפינה שבמרכזה (מודנה המודרנית).
לאחר המלחמה הפונית השנייה, הלינגונים הפרו-קרתגיים וסנונים גורשו.
כדי לבסס את השלטון הרומי באזור, בשנת 187 לפנה"ס, הושלמה ויה אמיליה מ- ל- (פיאצ'נצה).
לאורך התוואי נוסדה שורה של מושבות; ברומאניה, אלה כללו את (פורלי), (אימולה), (פורלימפופולי).
לקס יוליה משנת 90 לפנה"ס, בעקבות מלחמת בעלות הברית, העניק אזרחות רומית לכל מוניקיפיום מדרום לנהר הפו.
במהלך מלחמת האזרחים של סולה בשנים 83 עד 82 לפנה"ס, רוב המושבות תמכו בגאיוס מריוס.
ו- (צ'זנה) נהרסו לחלוטין, והאזור נבזז על ידי צבאו המנצח של לוקיוס קורנליוס סולה.
הטריומווירט הראשון חילק את הרפובליקה הרומית לאורך נהר הרוביקון הידוע לשמצה.
רוב המושבות ברומאניה של ימינו נשלטו על ידי יוליוס קיסר, למעט , מדרום לנהר.
בשנת 49 לפנה"ס, קיסר, שהתגורר ברוונה, הוביל את הלגיון ה-13 על פני הרוביקון, והצית את מלחמת האזרחים של קיסר.
לאחר הקרב המכריע על אקטיום, שלטונו של אוגוסטוס החל עידן בן מאות שנים של פאקס רומנה.
כל גאליה קיסאלפינה שולבה בפרובינקיה הרומאית של איטליה.
בסביבות שנת 7 לפנה"ס, אוגוסטוס חילק את כל איטליה לאחד עשר אזורים, ורוב רומאניה (מלבד רימיני) היה בשמינית, .
לקראת סוף המאה ה-3, דיוקלטיאנוס סידר מחדש את האימפריה לארבע פרפקטורות, כל אחת מחולקת לדיוקסיות, שבתורן חולקו לפרובינקיות.
תחת השיטה החדשה, איטליה הורדה לפרובינקיה אימפריאלית בלבד.
רומאניה המודרנית אורגנה במחוז פרובינקיה הרומית של פלמיניה ופיקנום בדיוקסיית איטליה אנונריה.
רוונה, שהייתה מוקפת ביצות, שגשגה ועלתה בהתמדה בחשיבותה, והצי הרומי התבסס בעיר.
הוא התפתח לנמל מרכזי בים האדריאטי.
עם זאת, בשנת 330, בירת האימפריה הועברה לקונסטנטינופול, כך שעם הצי שהתמקם ברוונה, החליש בכך את הגנת החוף בים האדריאטי.
נדידה גרמאנית והאקסרכיה של רוונה
בתחילת המאה ה-5, הנדידות הגרמאניות לתוך האימפריה התגברו עוד יותר.
בשנת 402, הקיסר הונוריוס אפילו העביר את בירת האימפריה הרומית המערבית מדיולאנום לרוונה, בעיקר בגלל השטח ההגנתי של האזור.
8 שנים מאוחר יותר, אלאריק הראשוןי, מלך הוויזיגותים בזז את רומא.
בשנת 476, אודואקר הדיח את רומולוס ברוונה, ובכך סימן את הקץ לאימפריה הרומית המערבית.
בעידוד הקיסר זנון, תאודוריק הגדול הוביל את האוסטרוגותים לאיטליה.
הוא נכנס לרוונה ורצח את אודואקר בשנת 493, והקים ממלכה כפולה של הרומאים והגותים.
תחת האוסטרוגותים איטליה הוחזרה בחלקה לשגשוגה הקודם.
בשנת 535 יוסטיניאנוס הראשון יזם את המלחמה הגותית.
היא נמשכה במשך 20 שנה, והאוסטרוגותים הוכנעו לבסוף.
חצי האי, נטוש מאוכלוסייה והרוס, נשלט על ידי האקרכיה של רוונה.
עם זאת, הסמכות האימפריאלית נשמרה בקושי יותר מעשור.
בשנת 568 נכנסו לאיטליה שבטים גרמאניים חדשים, הלומברדים, והקימו את בירתם בפאביה.
האימפריה בקושי הצליחה להגן על האזור סביב רוונה ורומא, המחוברת ברצועת אדמה צרה שעוברת דרך פרוג'ה, כמו גם שורה של ערי חוף.
בשנת 727 חידש המלך הלומברדי ליותפראנד את המלחמה נגד הביזנטים, כבש את רוב רומאניה וצר על רוונה עצמה.
שטחים אלו הוחזרו לביזנטים בשנת 730. בשנת 737 המלך נכנס לרומאניה פעם נוספת וכבש את רוונה.
האקסרך, איותיכיוס, כבש מחדש את האזור בשנת 740, בסיוע ונציאני.
בסופו של דבר מלך לומברדי אחר, אייסטולף, כבש את רומאניה פעם נוספת, והביא לסיום השלטון ב-751.
רודולף הראשון, מלך גרמניה מסר רשמית את רומאניה למדינות האפיפיור ב-1278. עם זאת, השליטה האפיפיורית על האזור נותרה זמן רב רשמית בלבד.
האזור היה מחולק בין שורה של אדונים אזוריים, כמו ה-Ordelaffi של פורלי או Malatesta של רימיני, רבים מהם דבקו במפלגת הגיבלינים בהתנגדות לגואלפים הפרו-אפיפיוריים.
מצב זה החל להשתנות בסוף המאה ה-15, כאשר לאחר חזרתם לרומא מאביניון בשנת 1378, אפיפיורים חזקים יותר החזירו בהדרגה את סמכותם באזור המפוצל.
חלקים מרומאניה נתפסו גם על ידי מעצמות אחרות, כולל ונציה, ובעיקר הרפובליקה של פירנצה, שכבשה אדמות עד פורלי וצ'רביה, ובנתה את המבצר העירוני המפורסם של טרה דל סולה.
רומאניה הפלורנטינית נותרה חלק מטוסקנה עד שנות ה-20.
בשנת 1500 צ'זארה בורג'ה, בנו הבלתי חוקי של האפיפיור אלכסנדר השישי, תפס לעצמו דוכסות ארעית של רומאניה, אך אדמותיו נקלטו מחדש במדינות האפיפיור לאחר נפילתו.
בשנת 1559 שלום קאטו-קמברזי חילק את רומאניה בין משפחת פארנזה מדוכסות פארמה ופיאצ'נצה, בית אסטה מדוכסות פרארה ודוכסות מודנה ורג'ו, ומדינות האפיפיור.
דוכסות פרארה סופחה מאוחר יותר על ידי מדינות האפיפיור עם הכחדת קו ד'אסטה הראשי ב-1597, כאשר הענף הזוטר שמר על המחוזות האימפריאליים של מודנה ורג'יו.
מצב זה נמשך עד הפלישה הצרפתית ב-1796, שהביאה שפיכות דמים (טבח לוגו, ביזה, מיסוי כבד, הרס אוניברסיטת צ'זנה) אך גם רעיונות חדשניים בתחומים חברתיים ופוליטיים.
תחת שלטון נפוליאון קיבלה רומאניה הכרה כישות בפעם הראשונה, עם הקמת המחוזות פינו (רוונה) ורוביקונה (פורלי).
כאשר בשנת 1815 קונגרס וינה החזיר את המצב שלפני המלחמה, נוצרו אגודות סודיות נגד האפיפיור, והתפרצויות פרצו בשנים 1820, 1830–1831 ו-1848.
התנגדות זו ניזונה מהתעמולה של מציני והפעולה הישירה של ג'וזפה גריבלדי.
גברים כמו פליס אורסיני, פיירו מרונצ'לי ואאורליו סאפי היו בין גיבורי הריסורג'ימנטו האיטלקי.
עם זאת, לאחר שהצטרפה לאיחוד איטליה ב-1860, לא זכתה רומאניה למעמד נפרד על ידי מלכי בית סבויה, שחששו ממגמות מסוכנות של ערעור יציבות בעקבות הדמויות הפופולריות שצוטטו לעיל.
בתחילת המאה ה-20 האוטונומיה של רומאניה הובלה על ידי אלדו ספאליצ'י, ג'וזפה פושיני, אמיליו לוסו ואחרים.
תנועה שהציעה להיפרד מאמיליה-רומאניה נוצרה בשנות ה-90.
לרומאניה, שאינה תת-חלוקה מינהלית רשמית של איטליה, אין דגל רשמי.
בשל הזהות התרבותית העמוקה, הועלו הצעות רבות, הן של תנועות פוליטיות והן של אזרחים פשוטים המחפשים סמל מייצג.
רומח הדרקון (מאנגלית: Dragonlance) היא סדרת ספרי פנטזיה אפית נרחבת הכוללת מעל ל-190 נובלות ספרותיות כמו גם תוסף של עולם מערכה בסגנון מבוכים ודרקונים.
הספר הראשון בסדרה נכתב בשנת 1984 על ידי מרגרט וייס וטרייסי היקמן, במסגרת עבודתם של המחברים בחברת TSR.
רומח הדרקון נכתב כעולם של משחק התפקידים "מבוכים ודרקונים".
עולם המערכה וספרי רומח הדרקון מתרחשים בעולם הקרוי בשם קרין.
מרבית עלילות הספרים מתרחשות בחלקי היבשת אנסלון.
חלק מעלילות הספרים מתרחשות גם ביבשת טאלאדאס, הממוקמת מצפון-מזרח לאנסלון.
ידועה גם יבשת אדלאטום, אם כי נעשה בה שימוש במשחק התפקידים בלבד.
האלים המרכזיים בעולם קרין הם האל העליון, כאוס - לו אין מאמינים וכן שלושת ילדיו של האל העליון: האל הטוב פלאדין, אל הנייטרליות גיליאן ואלת הזדון טאקיזיס.
בחלק מן התקופות קיימים בעולם דרקונים טובים מתכתיים וכרומטיים, אשר מנהלים מאז ומעולם קרבות נגד הדרקונים הרעים, בעיקר אלה הכחולים.
בני האדם הם הגזע השכיח בעולם, כאשר נוסף להם קיימים גם אלפים, גמדים, גנומים (ננסים), מינוטאורים וקנדרים.
החל ממלחמת הרומח, הופיעו גם הדרגונים כחיילים בצבאות כוחות האופל.
דרגונים נוצרים כתוצאה מהשחתתן של ביצי דרקונים טובים.
כהנים (או נזירים, במקרה של מאז'ר) שואבים את כוחם מהאלים, ורבי מגים שואבים את כוחם משלושת אלי הירח: סולינארי, לוניטארי ונויטארי.
הערה: הספרים הבאים נכתבו על ידי מרגרט וייס וטרייסי היקמן, אלא אם צוין אחרת.
"רשומות רומח הדרקון" - טרילוגיית ספרים אשר תורגמה לעברית על ידי חברת מיצוב, ובה מתוארות פגישתם הראשונה של חבורת גיבורי הרומח בחיפוש אחר האלים האמיתיים, כמו גם תחילתה וסופה של מלחמת הרומח ותבוסתם של צבאות הדרקון.
"הרשומות האבודות" - טרילוגיה המשלימה את עלילות "הרשומות".
תורגמה לעברית ומתואר בה מציאת מקבת כראס, חיפושם של גיבורי הרומח אחר בועת הדרקון של חומת הקרח, כריתת הברית בין קיטיארה אות-מאטר ללורד סות', וכיצד הפך רייסטלין מאז'ר ללובש גלימות שחורות ועלילותיו בנראקה.
"אגדות רומח הדרקון" - טרילוגיית ספרים אשר מתארת את מלחמת הגבירה הכחולה בשנים 355–357 לאחה"ח, כמו גם את מסעם של התאומים רייסטלין וקרמון מאז'ר אל העבר לתקופה שלפני החורבן הגדול.
"דור ההמשך" - חמישה סיפורים קצרים המגשרים על פרק הזמן שבין טרילוגיית הרשומות (מלחמת הרומח) ודרקוני להבת קיץ (מלחמת הכאוס).
"דרקוני להבת קיץ" - 26 שנים לאחר מאורעות מלחמת הרומח, מלחמת הכאוס פורצת ובני האדם והאלים מאחדים כוחות כדי להביס את אבי האלים כאוס בניסיונו להרוס את קרין, כמו גם ניסיונם של צבאות מלכת האופל טאקיזיס לכבוש את יבשת אנסלון (היבשת העיקרית בקרין).
"דרקוני העידן החדש" - טרילוגיה אשר לא תורגמה לעברית ונכתבה על ידי ג'ין רייב, ובה מתוארת עליית דרקוני הענק (המוזכרים במלחמת הנשמות) לכוח לאחר מלחמת הכאוס [המכונה "החורבן השני"] ומציגה את תחילתו של העידן החמישי של רומח הדרקון, עידן בני התמותה.
"מלחמת הנשמות" - טרילוגיה המתארת את תחילתה וסיומה של המלחמה על נשמתו של העולם בעידן החמישי, עידן בני התמותה, בו לוקחים חלק בני התמותה, אביריה של מינה, מנהיגת צבא של "האל האחד", נלחמים נגד דרקוני הענק שהשתלטו על קרין ומשתלטים על קרין.
במלחמה זו יחרצו גורלותיהם של נשמות, אומת האלפים, בני-האדם, וארצות רבות.
המלחמה מתרחשת בשנת 421 לאחה"ח (שנת 39 לחורבן השני).
"כוהנת האופל" - טרילוגיה אשר נכתבה על ידי מרגרט וייס.
מתוארת בה מאבקי הכוחות של האלים בעולם קרין.
כמוש, אל המוות צובר מאמינים הקרויים "אהובי כמוש" שעליהם מפקדת מינה.
מסופר על גורלה של מינה, אשר גורלה נקשר בגורלם של שני גיבורים חדשים - ריס, נזיר מאז'ר, שלא חשב שהוא נשאב לתוך הרפתקה, ואורב-ליל, קנדר בעל יכולת לתקשר עם המתים.
"גורלות" - טרילוגיה חדשה של וייס והיקמן, שנכתבה לאחר יותר מעשור בו לא נכתבו ספרים בעולם פנטזיה זה.
הספר הראשון בסדרה יצא באוקטובר 2022 ונקרא דרקונים של רמייה.
הטרילוגיה תעקוב אחרי בתו של אביר סולאמני המתחקה אחר אביזר המסע בזמן.
מלבד לסדרות הספרים המרכזיות, העולם הבדיוני קרין על שלל דמויותיו מתואר בסדרות ספרים וטרילוגיות נוספות.
קיימים עוד כמה ספרים בודדים העומדים כאתנולוגיות (סיפורים קצרים) על תקופות שונות או סיפורים שלא נמנו על סדרה כל שהיא (כמו למשל "סיפוריו של דוד קפיץ-מכמונת", Tales of Uncle Trapspringer).
ההיסטוריה של עולם קרין מתחלקת לחמישה עידנים המשתרעים על פני כ-9,400 שנים ואשר מתחלקים לשלוש תקופות זמן: לפני החורבן הגדול, לאחר החורבן הגדול והחורבן השני.
עידן הבריאה: בריאתם של האלים: לפני הבריאה היה האל האל העליון, אשר לקריאתו נענו שלושת האלים הראשיים פלאדין, אל האור והטוב, טאקיזיס, אלת הרשע והזדון, וגיליאן, שהביא לאיזון בין שני הכוחות המנוגדים.
בעידן הבריאה נוצרו דרקוני הזדון והטוב, וחושל עולם קרין על ידי פטישו וכבשנו של ריאורקס, אל הגנומים, הגמדים והקנדרים.
הניצוצות שעפו מן הפטיש הדליקו את השמיים בצורת כוכבים.
נוצרו שלושת הגזעים העיקריים: עוגים (אורגים), אלפים ובני האדם.
האלים נלחמו על השליטה ברוחות בשתי מלחמות גדולות (מלחמת כל-הדרקונים ומלחמת כל-הקדושים).
פלאדין נשף על פסלים מתכתיים והעניק להם חיים בדמותם של הדרקונים המתכתיים.
מאורע זה הצית את "מלחמת כל הדרקונים".
האלים הבינו כי המלחמה עלולה לגרום להרס העולם ופרשו ממנו כדי ליצור את הממלכות העליונות, אלי הטוב יצרו את אולמות היצירה, אלי הזדון יצרו את השאול ואלי הנטרליות יצרו את העמק הנסתר.
האלים גילו את הדרך להפיח רוח חיים וליצור ישויות חיות בקרין, והדבר מוביל למלחמה השנייה על יצירת החיים שנקראה "מלחמת כל הקדושים".
מלחמה זו נפסקת בהתערבות האל העליון, אשר מכריז כי כל צד יתן משהו לרוחות שנבראו, ובכך יתרום לתהליך היווצרותם.
אלי הטוב מספקים לרוחות את הצורה הגשמית; אלי הרשע מברכים את הרוחות בתשוקה ושאפתנות; ולבסוף אלי האיזון מעניקים לרוחות את הבינה וחופש הבחירה.
הרוחות נבראות לעולם בצורה של חיות וגזעים שונים, כל אל ראשי יוצר גזע אחד משלו: פלאדין יוצר את גזע האלפים, אשר מופיעים במספר מקומות כשדים, בדמותו, וכך הפך לאב הרוחני של גזע זה, שאותו הוא מברך ביופי וחיים ארוכים.
טאקיזיס יוצרת את גזע העוגים (או אורגים).
אלה מופיעים במספר מקומות כענקים, בדמותה, אשר היו גזע של דמויי אנוש רמי קומה ויפי תואר שחיו מאות שנים.
מאוחר יותר, גזע זה הושחת ברובו על ידי הרשע והפך לגזע של ענקים מכוערים וטיפשים.
אחרון הוא גיליאן שיוצר את בני-האדם בדמותו, כאשר הוא נותן להם חיים קצרים יחסית לשאר גזעי האלים ובנוסף גם חופש בחירה מוחלט בין טוב לרע.
האבן האפורה של גרגאת' נוצרת על ידי ריאורקס, כאשר הוא משתכנע ליצור אבן קסומה שתהווה כוח נייטרלי מאזן, ובתוכה הוא מנסה לאסוף חלקיק קטן מהאל כאוס, אך בטעות (ובאי-יודעין) הוא כולא את כל כאוס בתוכה.
את האבן הוא מביא ללוניטארי, אלת הקסם הנייטרלית, אשר מקבעת את האבן במרכז הירח האדום שלה.
עידן החלומות, מתחיל לאחר מאורעות העידן הראשון ולאחר סיום תקופת הבריאה וכינון השלום האלוהי.
עידן זה מתחיל בערך 9,000 שנים לפני החורבן, ונפרש על פני כ-8,000 שנה.
בעידן זה החל תיעוד השנים וההיסטוריה.
בעידן הזה התרבויות הראשונות מתחילות להיבנות, לבנות מולדות ולשגשג, להילחם ביניהן, ולקבוע את גבולותיהן.
אימפריות קמו ונפלו במהלך עידן זה.
עידן זה מתחלק ל-2 תתי-עידנים, עידן הכינון ועידן האור.
עידן זה מתפרש בין האלף התשיעי והאלף השישי לפני החורבן.
עידן זה הוא עידן של שגשוג התרבויות השונות, כמו גם תחילת העימותים ביניהן.
הגזעים השונים התבססו באזורים השונים בקרין ויוצרים את התרבויות הראשונות.
האורגים התבססו בעיקר בהרים ובגבעות, האלפים ביערות ובני האדם במישורים.
בתקופה זו ריאורקס לוקח קבוצת אנשים ומלמד אותם את אומנויות החישול, העיצוב והנפחות.
כוחם הרב של האורגים אפשר את שעבודם וכיבושם של האלפים ובני האדם.
מנהיגם איגריין לומד את רגש החמלה, סר מדרכי הרשע, ופורש עם מספר עוגים אשר הופכים לרבות הימים לבני האירדא.
פרישתו מובילה למרד בני האדם ולבסוף לשעבודם של העוגים.
בסוף העידן, כוחם של האלפים מתחיל לעלות.
בעידן זה מתרחשים שינויים רבים: אימפריות נבנות ומשגשגות, שורר שלום ופריון, אך גם פורצות שלוש מלחמות דרקונים.
המכשפים מתאחדים ומייסדים את צריחי הכישוף הנעלה.
מאות שנים אחר כך, אחד הגנומים גונב את האבן האפורה מהירח האדום.
כשהאבן מגיעה לקרין, היא נודדת ממנו הלאה במטרה למצוא מישהו שישחרר את כאוס מתוכה, תוך כדי זריעת הרס ואי-סדר בכל מקום אליו היא מגיעה.
הגנומים רודפים אחריה ולבסוף תופסים אותה.
הם מתווכחים אם לשמור את האבן או לשבור אותה ולראות מה יש בפנים.
האבן הופכת את הקבוצה שרצתה לשמור אותה לגמדים ואת הקבוצה שרצתה לשבור אותה לקנדרים.
גזע המינוטאורים נוצר בצלם האל סארגונאס, בן זוגה הזדוני של טאקיזיס.
האלפים שפנו בתקופה זו לביסוס ממלכתם הראשונה נתקלו בדרקוני הזדון, דבר הפותח את מלחמת הדרקונים הראשונה, שמסתיימת בהתערבות אלי הקסם לטובת האלפים, כך נוצרת ממלכת האלפים על ידי מלך האלפים סילבאנוס, ביערות שנודעו לרבות הימים בשם יערות סילבנסטי.
שתי ממלכות חדשות מתבססות: ממלכת הגמדים קאל-תאקס וממלכת המינוטאורים מיתאנדרוס.
ממלכות אלו נכנסות לתקופה ארוכה של לחימה זו בזו, המסתיימת במלחמת אזרחים של הגמדים ובעזיבת המינוטאורים לממלכה חדשה.
קאל-תאקס ננטשת והגמדים, לאחר סיום מלחמת האזרחים, מקימים את ממלכתם החדשה תורין.
המינוטאורים מקימים את ממלכתם החדשה, אשר מתפצלת ברבות השנים לשניים: מיתאס וקותאס.
בועות דרקון שהוטמנו במלחמה הראשונה נמצאות על ידי הגמדים, רוחות הדרקון הכלואות בהן משתחררות, ולכן פורצת מלחמת הדרקונים השנייה, שבה נלחמו הדרקונים הזדוניים בממלכות השונות.
המלחמה מסתיימת כאשר שלושה מכשפים חזקים מקרב הממלכות השונות מכניעים את הדרקונים.
אלי הקסם אוספים את המכשפים הללו אליהם, ומלמדים אותם את אומנות הכישוף הנעלה.
הגמדים שסבלו מהמלחמה אוטמים את ממלכת תורין בפני העולם החיצון.
במקביל מתבססת אימפריה אנושית ראשונה בשם ארגות', אשר גדלה לממדים גדולים בעיקר בגלל מסחר מתקדם ומצליח עם הממלכות השונות.
בסילבנסטי מתרחש משבר כאשר דובר הכוכבים סיתל נרצח באופן מסתורי, דבר המוביל לפריצת מלחמת טבח-השארים.
המלחמה מסתיימת בפרישתם של קית קנן ותומכיו מממלכת האלפים סילבנוסט ונדידתם לאזור יערות חדש, שם הם הקימו ממלכה אלפית חדשה בשם קלינוסט ביערות שלרבות הימים נודעו בשם יערות קלינסטי ובראשה עומד דובר השמשות.
עימות אצל הגמדים מוביל ליצירת ממלכת גמדים חדשה בשם תורבאדין.
כאשר הממלכה הקודמת תורין (ששמה הוסב לתוראדין) נעלמת אט אט ונכחדת, הממלכה החדשה תורבאדין נפתחת לעולם והגמדים מושיטים יד לשלום לממלכת ארגות', ומגישים לה את מקבת כראס האגדי.
בין הגזעים נכרתת מגילת שביתת הנשק, ובין עיקריה מועברת המקבת בין העמים כסמל לשלום.
בממלכת ארגות' עולים שליטים אכזריים, חלק מאנשי האימפריה יוצאים למרד באזור המזרחי שלה, ולשם נשלח הגנרל וינאס סולאמנוס במטרה לדכא את המרד, אך זה מצטרף למורדים ומתחיל את מרד הוורד.
המרד גורם לקיסר לוותר על שלטונו במספר רב של מחוזות שמוענקת להם עצמאות, וינאס עצמו מייסד את ממלכת סולאמניה על אדמות ארגות' המזרחיות.
בנוסף וינאס יוצר את מסדר האבירים ששם לעצמו למטרה להילחם ברשע, לרדוף אחר הצדק והשויון ולעזור לחלשים.
המסדר נודע בשם מסדר אבירי סולאמניה.
פלנתאס מתפתחת ואסטינוס, כותב הרשומות, מופיע בה לראשונה.
סנקריסט ואיסטר (עישׂתר בתרגומו של עמנואל לוטם) מתפתחות.
בסוף העידן פורצת מלחמת הדרקונים השלישית, בה מוסתים דרקוני הזדון נגד קרין ובמיוחד נגד אבירי סולאמניה.
הומא, אבירי סולאמני, נבחר על ידי פלאדין להוביל את כוחות הטוב נגד מלכת האופל ודרקוניה בעזרת חישולו של כלי נשק חדש, רומח הדרקון.
בסוף המלחמה, אלת הזדון טאקיזיס מגורשת מהעולם אל המצולות.
עידן העזוז (העוצמה): עידן הנפרש על פני אלף השנים שלפני החורבן.
בעידן זה, אימפריית איסטר הופכת לגדולה וחזקה יותר, ולבסוף הופכת לתיאוקרטיה, עליה שולט המלך-הכוהן וכוהניו.
כוהני איסטר כובשים שטחים, וכוחה של הכנסייה פונה אל הגזעים השונים וכנסיות אלי הזדון, ולאחר מכן אלי האיזון ואף אלי טוב אחרים, ומאשימה אותם ברוע הקיים בעולם.
בסוף העידן, המלך הכוהן אף דורש להיעשות לאל, דבר שמביא על איסטר את זעמם של האלים, במה שמתואר כ"החורבן הגדול": האלים מטילים על איסטר הר אש מן השמים, העיר נחרבת ובמקומה נוצר ים הדם האלים עוזבים את קרין (או כך זה נראה).
בשלוש מאות שנות הראשונות של העידן (מתוך כמעט ארבע מאות) הייאוש והאומללות נופלים על קרין, בהיעדר תמיכתם של האלים.
ממלכת איסטר שוקעת למצולות ים הדם.
פורצת מלחמת שער-הגמדים באנסלון, וצבאו של פיסטנדנטילוס (רייסטלין מאז'ר בקו זמן חלופי) ובהנהגת הגנרל פרגאס (קרמון מאז'ר בקו הזמן החלופי) מצטרפים לשורות גמדי הגבעות בהנהגת רגהאר כור-אש בהתקפה על ממלכת תורבדין.
הגמד כראס נעלם עם המקבת שלו.
טאקיזיס זוממת להשתלט מחדש על העולם.
ברם מוצא את אבן היסוד, והיא מתמזגת בחזהו ובכך מעניקה לו חיי נצח.
הוא בטעות הורג את אחותו, ורוחה נשארת לשמור על המצולות ולמנוע מטאקיזיס לפתוח את השער חזרה לעולם.
בתקופה זו נולדים גיבורי הרומח.
הדרקונים הרעים בוזזים את ביתם של הדרקונים הטובים וגונבים את ביציהם.
כהניה של טאקיזיס, יחד עם מגים ממסדר הגלימות השחורות משחיתים את ביצי הדרקונים הטובים ובכך יוצרים את הדרגונים.
גיבורי הרומח עורכים מסע בחיפוש אחר האלים האמיתיים.
מלחמת הרומח פורצת וצבאות הדרקונים רודפים אחר האלפים ומגרשים אותם ממלכתם.
האלפים גולים לכיוון דרום ארגות'.
לוראק, דובר הכוכבים, מנסה לעצור את הפלישה בעזרת בועת דרקון, אך בעשותו כך משחית את היערות.
המלחמה מחישה, ולאורנה קנן, בתו של דובר השמשות, מאחדת את כוחות הטוב (ארגות, האלפים, אבירי סולאמניה) במועצת האבן הלבנה.
אחיה, גילתנאס, מצליח להשיב את דרקוני הטוב לעולם, אשר עוזרים להילחם בדרקוני הזדון.
לאורנה נשבית על ידי שרת הדרקונים קיטיארה, אך לבסוף גיבורי הרומח משחררים אותה, ומלכת האופל מובסת.
רייסטלין נכנס לצריח הכישוף הנעלה בפלנתאס כאדון ההווה והעבר.
לאחר כמה שנים, קיטיארה אות-מאטר, הנודעת כ"גבירה הכחולה" מנסה לכבוש את אנסאלון מחדש בעזרת צבאה החדש, לורד סות' והמצודות המעופפות.
במקביל, רייסטלין מנסה לקרוא תיגר על מלכת האופל על ידי חזרה לעבר, לסוף תקופת איסטר ולמלחמת שער-הגמדים.
הוא כמעט מצליח, אך מתחרט ברגע האחרון ומונע ממנה שוב להשתלט על העולם.
אבירי סולאמניה משחררים את אריאקן משביו, והוא מחליט להקים את אבירי טאקיזיס.
סהר-פז ומי-נהר בונים מחדש את שבטם, והם מלכדים יחדיו את אנשי הערבות.
פורתיוס קנן מסיים את הסיוט שהושלט על ממלכת האלפים סילבנסטי.
גילתאס, בנם של לאורנה ותניס חצי-אלף נעשה לשליט האומה הקלינסטית לאחר מרד.
בני האירדא מצליחים להשיג את האבן האפורה של גרגאת' ומשחררים את כאוס מתוכה.
פורצת מלחמת הכאוס, אבירי טאקיזיס מתקיפים את אנסלון וצריח הכהונה הראשי מותקף כאשר מתרחשת מלחמה בין צבאות אבירי טאקיזיס לבין אבירי סולאמניה והדרקונים הכסופים.
בסופה של המלחמה, כאוס מובס בעזרת גדילן, ובתומה, מחליטים האלים לעזוב את העולם.
אולם, למעשה, טאקיזיס גונבת את העולם ומחביאה אותו משאר האלים.
למשך ארבעים שנה טאקיזיס מחכה ומחדשת את כוחה.
בני תמותה פונים לקסם הפרא ומגלים כי הם יכולים לחיות גם ללא תמיכת האלים.
סהר-פז עורכת מסע רוחני בעקבות כוח הריפוי, ומייסדת יחד עם ג'ספר כור-אש את מגדל האור באי שלסי.
קרב דרקונים משמיד את העיירה מרגוע.
פאלין מאז'ר מנהיג את מסדר הגלימות הלבנות, וחלק מהמכשפים נוטשים את מלאכת הקסם.
דרקונית הענק הירוקה בריל מטילה מצור על קאלינסטי.
מלחמת הנשמות פורצת, וסערה מסתורית מביאה עימה נערה מסתורית בשם מינה.
היא גורמת למרד בצבאות נראקה ולבסוף מובילה אותם.
הם פורצים את המגן השומר על עיר האלפים סילבנסטי ומשתלטים על העיר.
מינה מובילה את אבירי האופל למסע כיבושים הרג והמרה לרבות סולאנתוס וסאנקשיין, (ונפילת דרקונית הענק מאליס).
דרקוני הטוב חוזרים והאבירים הסלואמניים תוקפים את סאנקשיין.
בעזרת רוחו של רייסטלין מאז'ר, העולם מתגלה בפני האלים האחרים, שפושטים מטאקיזיס את אלוהותה.
לצורך האיזון, האל הטוב פלאדין מוותר על אלוהותו.
לאחר מכן, פונה מינה, האבלה על מותה של האלה אותה שירתה, אל האל כמוש, אשר שואף להשתלט אף הוא על קרין בעזרת מגפה קסומה.
אולם, לבסוף, מתגלה כי מינה עצמה, היא אלה, בתם של פלאדין ומישקאל אשר נתגלתה על ידי טאקיזיס בגנבת העולם והחליטה להשתמש בה למטרותיה הזדוניות.
לראשונה מאז עידן הבריאה מצטרף אל חדש (מינה) לפנתיאון האלים.
סולאמניה מוכרזת כקיסרות על ידי מנהיגה לאחר ניצחונו במלחמתם על אומת העוגים.
חברת TSR יצרה את "רומח הדרקון" כעולם מערכה למשחק התפקידים מבוכים ודרקונים בשנת 1982. את ספר החוקים הראשון, "הרפתקאות רומח הדרקון" (Dragonlance Adventures), הם פרסמו בשנת 1987. כאשר מערכת המשחק שודרגה למהדורה השנייה, עולם המערכה "רומח הדרקון" השתנה בהתאם.
בשנות ה-90, השימוש בקלפים שינה את הדרך בה פעולות נקבעו על ידי השחקנים.
בשנת 1996 יצא משחק המערכה "רומח הדרקון: העידן החמישי" (Dragonlance: Fifth Age), שביצוע הפעולות נקבע לפי קלפים והושם דגש יותר על עלילה.
באוגוסט 2003, יצא ספר חוקים מחודש לעולם "רומח הדרקון" המתאים לכללי המהדורה השלישית (ו-3.5) של משחק "מבוכים ודרקונים".
קוראים נאמנים רבים של הסדרה ברחבי העולם שמו לב לחוסר אחידות ברצף העלילתי והתנגשויות בין ההתרחשויות המובאות בספרים השונים (יצאו קרוב ל-200 ספרים המתארים התרחשויות בקרין, חלקם הקטן מבצע תמורות תהומיות במבנה הפוליטי והדתי).
האשמה העיקרית, לדברי הקוראים, היא החזרה לעבר וקו הזמן החלופי אשר ערער את היסודות אשר הציבה סדרת "רשומות רומח הדרקון".
עם זאת, השתתפו בסדרה למעלה מ-20 סופרים שונים, ויש ספרים שיוצאים במקביל ולכן צפויות סתירות בשל חוסר תיאום.
כשיצאה טרילוגיית ה"רשומות" בעברית, התרעמו חובבים רבים של "מבוכים ודרקונים" על החלטת המתרגם לתעתק את שם היצורים מאנגלית - Elf (או ברבים Elves), ל"עלף", במקום לתרגום המקובל יותר, "אלף".
הדבר אף הועלה לעיתונות הכתובה בעיתון "WIZ" שאף הציע לפטר את המתרגם.
לאחר כחודשיים העיתון יצא בהתנצלות כלפי חברת מיצוב, ואף ציטטו מספר מקורות אחרים שתורגמו באופן דומה, ובכך נרגעו הרוחות.
סרט אנימציה אמריקאי יצא ישירות לווידאו ב-15 בינואר 2008. הסרט מבוסס על עלילת הספר הראשון בטרילוגיית רשומות: "דרקונים של דמדומי הסתיו".
הסרט זכה לביקורות רעות (בעיקר על דחיסת העלילה ועל איכות האנימציה) והמשך טרילוגיית הסרטים לא התרחש.