tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
צ'וסר יושב בפונדק הטברד ברובע סאות'וורק במרכז העתיק של לונדון, ושם הוא פוגש חבורה מגוונת וצבעונית של בני המעמד הבינוני מכל קצוות אנגליה.
ביד המקרה, מסתבר שכולם נמצאים בדרכם לקנטרברי, מקום קבורתו של תומאס בקט הקדוש, הארכיבישוף מקנטרברי.
בפרולוג, צ'וסר מנסה לתאר את "מצבם", "מערכם" ו"מעמדם" של בני החבורה:
הפרולוג הכללי נראה כלא מאורגן במכוון, זאת כרמיזה לבלבול השורר בקרב הערברב חסר הסדר שיצא לקנטרברי מוקדם יותר באותו היום.
בעוד שהסוגה אליה משתייכים "סיפורי קנטרברי" כמכלול היא "סיפור מסגרת", הרי שהפרולוג הכללי מהווה דוגמה ל"סאטירה מעמדית", סוגה המציגה באור נלעג את השחיתות המתקיימת בקרב שלושת המעמדות החברתיים שהיו בימי הביניים (הכמורה, האצולה והאיכרות).
עם הצליינים נמנים אביר, פרש, משרת האביר, אם-מנזר, נזירה שנייה, כומר הנזירה, נזיר, נזיר-קבצן, סוחר, פרח כהונה, פרקליט, בעל-אדמות, מוכר סדקית, נגר, אורג, צבע, טווה שטיחי-קיר, טבח, ספן, רופא, האישה מבאת', כהן, חורש, טוחן, קניין, אפסנאי, שליח בית דין, מחלן, המארח ודמותו של צ'וסר עצמו.
סדר הצגת הצליינים ממקמם לפי הסולם החברתי - האצולה בראש, לאחריה בעלי-המלאכה ולבסוף, האיכרים.
מאוחר יותר, מצטרפים כומר ומשרתו למסע העלייה לרגל ומגוללים את אחד הסיפורים.
מקץ הקדמה פיוטית ועתירת אהבה, המתארת את האנרגיה הפורה והמתחדשת של האביב בתום חורף ארוך, צ'וסר מתפנה להצגת הצליין הראשון, "האביר העדין והמושלם".
צלבן זה נסע לכל אורכה ורוחבה של אירופה, עד לגבולות אסיה הקטנה, בהגנו על דתו.
הוא בעל המעמד הגבוה ביותר בין הנוסעים ולתיאורו עוקבים דיוקנאותיהם של בני לווייתו.
בנו, הפרש, "הנאהב בחום רב", על התלתלים שבשערו.
הוא מהווה האנשה למרץ האביב והאנרגיה המינית שצ'וסר מאמץ בהקדמתו, אותה הוא שואף להדגיש אף בקרב הצליינים המקסימים פחות.
לאחר מכן מופיעים תיאורים קצרים של מרבית הצליינים האחרים, לרבות פרטים על אופן לבושם, בהמות רכיבתם ועקיצות שנונות כלפי אישיותם.
חלק מהאנשים בפרולוג הם בעלי-תיאורים אך נטולי-סיפורים - משרתו של האביר, מוכר הסדקית, הנגר, האורג, הצבע, טווה שטיחי-הקיר, החורש והמארח - בעוד שדמויות כנזירה השנייה לא מתוארות כלל.
מיד לאחר אזכור הנזירה השנייה, צ'וסר אומר "and preestes thre", אך דבר זה מנוגד לשורה 24 בה נאמר שעשרים ותשעה צליינים יצאו ויש רק כומר אחד.
יש המניחים שצ'וסר התכוון לכלול דיוקן קצר של הנזירה השנייה והכומר בתוספת מאוחרת.
אוסף דיוקנאות הדמויות הוא אחד החלקים הראויים ביותר לציון בסיפורי קנטרברי, משום שיש בהם הרבה יותר חיות ועומק מאשר בשאר הדמויות בספרות התקופה.
צ'וסר אינו מסתפק רק בתיאור מלבושיהם, אלא מוסיף פרטים על תווי-פניהם, קיצור-דרך מוכר בעבור אנשי ימי-הביניים לאמידה על אופייה של דמות.
המראה נקשר לאיזון "ארבעת מצבי-הרוח" שבאדם, כך שמצב-הרוח מהיר החימה של האפסנאי משתקף במבנה גופו הגבוה והרזה ומצביע על הסבירות להיותו חמום-מוח.
הערותיו הסאטיריות של צ'וסר כלפי אנשים אלה מעומעמות יותר מן המקובל בסיפורים מאותם הימים.
דמויות דומות באותו הזמן היו מותקפות בפראות על ידי המספר, באופן שהיה מציגן כאפסים.
כשצ'וסר כן בוחר לתקוף את דמויותיו, הוא עושה זאת בדרך כלל בידי אחת הדמויות האחרות, בינות לסיפורים, ולרוב בלי קלישאות המובנות מאליהן.
רק יוברט הנזיר-הקבצן ואגלנטיין הנזירה זוכים לכינויים בשמות במהלך הפרולוג, הגם שהדבר נשנה כלפי אחרים מאוחר יותר.
הפרופסור המטורף הוא סרט קולנוע אמריקאי קומי בכיכובו של אדי מרפי.
הסרט יצא לאקרנים בשנת 1996, בבימויו של טום שאדיאק והוא מבוסס על סרט בעל אותו שם משנת 1963 בבימויו ובכיכובו של ג'רי לואיס.
הסרט זכה להצלחה בקופות וקיבל ביקורות חיוביות.
הסרט זכה בפרס אוסקר לאיפור ולעיצוב השיער הטובים ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-69.
שרמן קלאמפ (אדי מרפי) הוא ביוכימאי, שמן באופן קיצוני, שמנסה ליצור תרופת הרזיה.
אחרי שהוא מתאהב בצעירה בשם קרלה, הוא נכנע ללחץ החברתי ומתחיל בדיאטה כדי להצליח בחיזוריו אחריה.
הדייט הוא במועדון סטנד-אפ, שם קומיקאי בשם רג'י וורינגטון מעליב את שרמן בגלל משקלו, והוא נאלץ לעזוב את המועדון.
שרמן, שכל משפחתו שמנה באופן קיצוני, לא מצליח לרדת במשקל.
הוא פוחד שקרלה לא תתאהב בו בגלל משקלו ומחליט לבלוע את תרופת ההרזיה שלו עצמו, למרות שהיא עדיין בשלבי ניסוי ואסורה לשימוש.
התרופה מצליחה אך משפיעה על אישיותו באופן לא רצוי.
הוא הופך לאיש רזה ומאוד מושך מבחינה מינית, אך הופך גם לאדם גס ושחצן.
שרמן אט אט מאבד שליטה על גופו, והדמות של באדי לאב משתלטת עליו.
שרמן נאלץ להילחם בבאדי כדי לקבל שליטה על עצמו, לחזור למצבו הנורמלי ולמנוע נזק בלתי הפיך לגופו.
בסופו של דבר, שרמן חוזר לשליטה עצמית, משלים עם העובדה שאין פתרונות בזק לבעייתו וממשיך לפתח את התרופה באופן האיטי והזהיר בו מקובל לפתח תרופות.
להפתעתו של שרמן, קרלה, שזוכה להכיר את שרמן לעומק מתאהבת בו בשל אישיותו והשמנת היתר שלו אינה מפריעה לה.
הפרויקט של עידן רייכל הוא הרכב מוזיקלי ישראלי.
הפרויקט אינו להקה במובן המקובל של המילה, מאחר שאינו כולל הרכב קבוע של זמרים ונגנים, אלא צוות מתחלף עם זמרים שונים.
בראש ההרכב עומד המוזיקאי עידן רייכל, שכותב ומלחין את רוב שיריו.
חמשת אלבומיו של ההרכב זכו להצלחה מסחרית גדולה, ומכרו ביחד מעל לחצי מיליון עותקים בישראל לבדה.
את הקריירה המוזיקלית שלו התחיל רייכל בתחילת שנות האלפיים, בין היתר כקלידן בהופעותיהם של עברי לידר ושל ריקי גל.
בשאיפה להתפתח לכיוון של הפקה מוזיקלית, החליט ליצור תיק עבודות אישי, המעיד על יכולות ההפקה שלו.
לשם כך הקליט באולפנו הביתי בכפר סבא שירים אחדים, שבהם השתתפו כשלושים זמרים שונים, רובם בני העדה האתיופית.
השירים היו ברובם בסגנון מוזיקת עולם, תוך שילוב אלמנטים של מוזיקת פופ ורוק.
מטרתו העיקרית של רייכל הייתה הצגת יכולות ההפקה שלו, על כן השקיע פחות בכתיבת השירים.
כך, למשל, השיר "בואי" מורכב משני בתים בלבד, ללא פזמון חוזר, ובשיר "מדברים בשקט" אחרי הפזמון החוזר מושר פעם נוספת הבית השני של השיר.
רייכל הציג בפני חברת הליקון ארבעה שירים, שאף לא אחד מהם נכלל לבסוף באלבום.
גדי גידור, בזמנו מנהל הרפרטואר של חברת הליקון, אהב את השירים, ויזם את איגודם לכדי אלבום שלם.
בנובמבר 2002 יצא הסינגל הראשון מתוך האלבום, "בואי", בביצועם של יאיר זיו, שירן כהן, אלמו אגא ומימי יוסף, שכלל שילוב של עברית ואמהרית ועובד על ידי רייכל, במשותף עם עברי לידר.
השיר זכה להצלחה גדולה במצעדי הפזמונים, הושמע תכופות בתחנות הרדיו, ואף גרר גרסת פרודיה מצדו של דידי הררי, השמה ללעג את השמעותיו המרובות.
בעת יציאת הסינגל, האלבום טרם היה מוכן במלואו, אך הביקורות החיוביות שלהן זכה הביאו לעבודה אינטנסיבית של רייכל להשלמת האלבום, שיצא לבסוף כשלושה שבועות לאחריו.
בדצמבר 2002 יצא האלבום המלא, "הפרויקט של עידן רייכל", בהוצאת חברת הליקון.
האלבום נחל הצלחה גדולה, ומכר למעלה מ-150,000 עותקים.
אחרי צאתו פורסמו גם הסינגלים "מדברים בשקט" בביצועה של אורטל אופק, "אם תלך" של דין דין אביב ו"הנך יפה" ששר רייכל בעצמו, בלווי קולות באמהרית מאת זנה אדחנני, במילים המעובדות מתוך שיר השירים.
האלבום כלל שני שירים נוספים שעיקרם בעברית: "השיר של מימי" בביצועה של תום רהב ו"שושנים עצובות" בביצועו של רייכל.
רוב השירים האחרים הם באמהרית.
במצעדי הפזמונים השנתיים של רשת ג' ושל גלגלצ לשנת תשס"ג, זכה ההרכב בתארים "הרכב השנה" ו"תגלית השנה".
בשני המצעדים הגיעו ארבעת הסינגלים מהאלבום למקומות גבוהים, ובעיקר זכה להצלחה השיר "אם תלך", שזכה בתואר "שיר השנה" בשתי התחנות.
לאחר צאת האלבום, החל רייכל בעבודה על האלבום השני, שנמשכה כשנתיים.
במקביל, יצא ההרכב לסיבוב הופעות בישראל.
תחילה חשב רייכל להופיע במועדונים קטנים בתל אביב, אך אז קיבל הצעה להופיע במשכן לאמנויות הבמה במסגרת פסטיבל מוזיקת עולם.
בבחירת האמנים מהאלבום שיופיעו יחד עמו, חיפש רייכל זמרים דוברי שפות שונות, כמו גם המנגנים במספר כלי נגינה.
להופעות הצטרפו הזמרים ווגדרס אבי וואסה וכברה קסאי, שלא השתתפו באלבום.
את קסאי הכיר רייכל דרך הלהקה הצבאית שאותה הדריך במהלך שירותו הצבאי.
כמו כן, השתתפו בהופעות דין דין אביב, שלשם כך הפסיקה את המופע המשותף עם אמה עליזה אביב, נגן כלי ההקשה איתמר דוארי, שהיה אז בן 17 בלבד והמתופף גלעד שמואלי.
בדצמבר 2004 יצא הסינגל הראשון מתוך האלבום השני, "ממעמקים", בביצוע רייכל עצמו, שלווה בשירה באמהרית של ווגדרס אבי וואסה על פי השיר העממי האתיופי "Nanu Nanu Ney".
השיר זכה להצלחה מיידית כאשר נכנס היישר למקום הראשון במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג', שאותו הוביל במשך שמונה שבועות רצופים.
בינואר 2005 יצא האלבום השני של ההרכב, "ממעמקים", גם הוא בהוצאת הליקון.
בנוסף לשיתוף הפעולה הנמשך עם דין דין אביב, כברה קסאי ווגדרס אבי וואסה, כלל האלבום גם שירים של אמנים נוספים, כמאיה אברהם, מיטל מעודה, מירב איתן ושושנה דמארי.
שיתוף הפעולה של רייכל עם דמארי נחשב ליוצא דופן, לאחר שבמשך שנים לא הקליטה שירים חדשים.
באלבום שרה שני שירים שנכתבו במיוחד עבורה, "עלה נישא ברוח" ו"האר את עיניו".
אחרי צאת האלבום יצאו הסינגלים "יש בי עוד כוח" בביצועה של אביב, "מילים יפות מאלה" בביצוען של קסאי וליאורה יצחק, "מכל האהבות" בביצועה של אברהם ו"שובי אל ביתי" בביצועו של אילן דמתי, ששימש כתאורן בהופעות ההרכב.
האלבום כלל גם שיר אחד בערבית, "عزيني" ("Azini") בביצועה של מירה עווד, שגם כתבה את מילותיו.
גם "ממעמקים" זכה להצלחה במכירות, ומעל 20,000 עותקים נמכרו ממנו יומיים לאחר צאתו.
בסך הכול מכר האלבום עד היום למעלה מ-140,000 עותקים.
במצעד הפזמונים השנתי ה'תשס"ה של רשת ג' ושל גלגלצ זכה ההרכב פעם נוספת בתואר "הרכב השנה".
לאחר צאת האלבום יצאו חברי ההרכב לסיבוב הופעות נוסף בישראל, ואחריו גם בארצות הברית ובאתיופיה.
בינואר 2006 הופיעו חברי ההרכב באתיופיה, שם שהו במשך חמישה ימים.
למסע זה הצטרף הבמאי תומר הימן, שביים בעקבותיו את הסרט התיעודי "שחור על לבן".
הסרט הוקרן לראשונה בשנת 2007. עבור הסרט, כתב רייכל את השיר "הביתה הלוך חזור", ששר הוא עצמו בסרט.
מאוחר יותר הקליטה אותו גם קסאי, וביצועה יצא כסינגל בספטמבר 2007, בסמוך להקרנת הבכורה של הסרט.
בנובמבר 2006, יצא לאור על ידי חברת קומבנצ'ה מבית "פוטומאיו" אלבום אוסף של ההרכב, בשם: "The Idan Raichel Project", שהכיל שירים משני האלבומים הראשונים.
אף על פי שהוא נמכר גם בישראל, יועד האלבום בעיקר להפצה במדינות אחרות.
בשנת 2008, בהזמנה של תחנת הרדיו גלגלצ לכבוד חגיגות שנת ה-60 למדינת ישראל, כתב ושר רייכל את השיר "מנעי קולך מבכי", בהתבססו על קינת רחל בספר ירמיהו.
באוקטובר 2008 יצא "חלומות של אחרים", סינגל ראשון לקראת האלבום השלישי של ההרכב, ששר רייכל בעצמו.
ב-20 בנובמבר יצא האלבום המלא, "בין קירות ביתי".
עם זאת, נכללו באלבום שירים בשפות שונות, ביניהם: "Todas las Palabras" ו-"Cada Dia" שכתבה וביצעה הזמרת הקולומביאנית מרתה גומז בספרדית, ו"Odjus Fitxadu" ששרה מיירה אנדראדה בשפה הקריאולית של כף ורדה.
באלבום זה גם גדל מספר הנגנים המשתתפים, כאשר ברוב השירים השתתפה תזמורת של עשרים נגנים לפחות.
באלבום השתתפו אילן דמתי ומאיה אברהם, שהשתתפו גם ב"ממעמקים".
פרט ל"חלומות של אחרים", שר רייכל גם את השירים "בין קירות ביתי" ו"הכל עובר".
את ההפקה המוזיקלית עשה עידן עם מתופף הפרויקט - גלעד שמואלי.
בדצמבר 2008 החלו תחנות הרדיו השונות להשמיע את השיר "منهار اللي مشيتي" ("מהיום שהלכת") מהאלבום, אף על פי שלא יצא כסינגל רשמי.
את השיר כתב ושר שמעון בוסקילה בערבית מרוקאית לזכר אמו.
זהו השיר הראשון לו כתב בוסקילה את המילים.
הסינגלים הבאים היו "שאריות של החיים" ששר אמיר דדון, "מי נהר" ששרה ענת בן חמו, "Todas las Palabras" ששרה גומז ו"רוב השעות" ששר אילן דמתי.
כשלושה שבועות לאחר צאתו, הגיע האלבום למעמד אלבום זהב, ובאפריל 2009 - למעמד פלטינה.
בטקס בו הוכרז האלבום כאלבום פלטינה, צוין גם סך מכירות של מעל 300,000 עותקים לשלושת אלבומי הפרויקט.
האלבום השלישי מכר לבסוף למעלה מ-100,000 עותקים.
במצעדים השנתיים של רשת ג' ושל גלגלצ זכה ההרכב פעם נוספת בתואר "הרכב השנה".
גם "בין קירות ביתי" הופץ ברחבי העולם באמצעות הלייבל "CUMBANCHA".
באוקטובר 2010, הודיע רייכל שישמש כמנהל האמנותי של סדרת מוזיקת עולם באופרה הישראלית.
באותו החודש, הוציא סינגל בשם "Say God", שבו שיתף פעולה עם הגיטריסט המאלי ויו פארקה טורה - אחד מאורחי הסדרה.
בשנת 2011 הלחין רייכל את השיר "אמא, אבא וכל השאר" שכתב ראובן פוליטי, שנפל במלחמת יום הכיפורים, במסגרת הפרויקט "עוד מעט נהפוך לשיר".
את השיר ביצע עידן חביב.
ביולי 2011 יצא האלבום הרביעי של הפרויקט, "הביתה, הלוך חזור", המורכב משלושה תקליטורים, הכוללים ביצועים לשירי הפרויקט בהופעות חיות, ושירים שלא נכללו באלבומים הקודמים.
מספר חודשים לאחר יציאתו, הגיע האלבום למעמד אלבום פלטינה, ובהמשך מכר למעלה מ-60,000 עותקים.
בינואר 2013, יצא סינגל ראשון לקראת האלבום החמישי של הפרויקט, בשם "עכשיו קרוב".
את השיר שר הזמר תמיר נחשון.
השיר זכה להצלחה, והגיע לראש מצעדי הפזמונים השונים.
בחודש פברואר יצא סינגל נוסף, "בלילה", ששר עידן חביב.
בכתיבת השיר שיתף רייכל פעולה עם הפזמונאי יעקב גלעד.
במרץ 2013 יצא האלבום המלא, "רבע לשש".
עם רוב הזמרים והנגנים באלבום שיתף רייכל פעולה כבר באלבומיו הקודמים, ביניהם הזמרים: ענת בן חמו, מירה עווד, עידן חביב, ויו פארקה טורה, אמיר דדון, מרתה גומז והמתופף גלעד שמואלי, שגם באלבום זה השתתף בהפקה המוזיקלית לצדו של רייכל.
רייכל עצמו שר חמישה שירים שונים באלבום, יותר מבאלבומיו הקודמים.
עליהם נמנה השיר "Sabe Deus", ששר בדואט עם הזמרת הפורטוגזית אנה מורה.
שיר זה משלב עברית ופורטוגזית.
כבאלבומיו הקודמים של הפרויקט, נכללו באלבום זה מספר שירים בשפות שאינן עברית.
פרט ל־"Sabe Deus", כולל האלבום גם את השירים "In Stiller Nacht", ששר גדול זמרי הקונטרה-טנור בעולם - אנדריאס שול, בגרמנית, "انا انا وانت انت", ששרה מירה עווד בערבית, "Mon Amour", ששר ויו פארקה טורה בצרפתית ו־"Detrás De Mi Alma", ששרה מרתה גומז בספרדית.
רייכל כתב והלחין את רוב שירי האלבום.
את השיר "חיים פשוטים" כתב והלחין במשותף עם אביב גפן.
לאחר יציאת האלבום, יצאו כסינגלים גם השירים: "Sabe Deus", "עד שאין יותר לאן", "אם היית רואה", שאותו שרה ליאת ציון, ו"בקרוב".
בתוך יומיים בלבד מיום יציאתו של האלבום, נמכרו כ-15,000 עותקים ממנו, וזיכו אותו במעמד אלבום זהב.
שלושה חודשים לאחר מכן, הגיע האלבום למעמד פלטינה כפולה, כשנמכרו ממנו מעל ל-60,000 עותקים.
"רבע לשש" מכר עד היום למעלה מ-120,000 עותקים.
האלבום הביא לזכייתו של הפרויקט בתואר "אנשי השנה" במצעד השנתי של גלגלצ לשנת תשע"ג.
שני שירים מהאלבום דורגו בשני המקומות הראשונים במצעד זה: "בלילה", שזכה בתואר "שיר השנה", ו"עכשיו קרוב", שדורג במקום השני במצעד.
"רבע לשש" יצא בארצות הברית ובהמשך ייצא באירופה באמצעות הלייבל CUMBANCHA.
ב-10 ביוני 2014 יצא הסינגל "Petit Roi", השיר הוא בשפה הצרפתית.
את השיר ביצע צחי הלוי.
ב-2019, הופיע הפרויקט בחלק האומנותי של אירוויזיון 2019 עם השיר "בואי".
באלבום הסולו של רייכל "ואם תבואי אליי" שיצא באותה שנה נכלל שיר בהשתתפות הפרויקט בשם "Ketero" עם הסולנית יהלום דוד.
ב-12 בפברואר 2020, יצא לאור הסינגל "איזה יום טוב", שנכתב והולחן על ידי רייכל בשיתוף תמר יהלומי ובוצע על ידי נסרין קדרי.
במהלך מלחמת חרבות ברזל, ב-31 באוקטובר 2023, יצא לאור הסינגל הראשון מתוך האלבום השישי של הפרויקט "תחזור" יחד עם רוני דלומי.
ב-17 בדצמבר יצא לאור הסינגל השני "כל יום מחדש" יחד עם גידי גוב.
האלבום, מגדל של אור, יצא לאור ב-6 בפברואר 2024.
ב-8 בינואר 2025, הפרויקט של עידן רייכל הוציא סינגל בשם "דרישת שלום מחיים אחרים (מילי)".
את השיר כתב והלחין רייכל בשיתוף עם אבי אוחיון, והוא מבוצע על ידי שירה בן שמחון.
השיר נכתב בהשראת מילי דקל חן, אשתו של שגיא, שנחטף לעזה במהלך טבח שבעה באוקטובר.
ב-18 במרץ יצא לאור הסינגל "ארץ" של הפרויקט אותו כתב רייכל יחד עם אור מילשטוק ועמרי קסטן, שהלחינו את השיר.
ב-8 ביולי רייכל הוציא שיר בשם "תגיד לי אתה", במסגרת הפרויקט.
בעקבות הצלחת שני אלבומי הפרויקט הראשונים, הפך רייכל ממוזיקאי אלמוני יחסית לפזמונאי ומלחין מבוקש ומוערך.
במקביל לעבודה עם ההרכב, החל גם בכתיבת, הלחנת ועיבוד שירים עבור זמרים אחרים.
מספר זמרים שזכו לפרסומם הראשון מהשתתפותם בפרויקט, כישי ריבו, יאיר זיו, מאיה אברהם ואמיר דדון, המשיכו בקריירת מוזיקה והוציאו אלבומי סולו.
באוקטובר 2009, בטקס "פסקול העשור" של ערוץ 24, זכה ההרכב בתואר "הרכב העשור", והשיר "ממעמקים" זכה בתואר "שיר העשור".
שני שירים שבוצעו במסגרת הפרויקט זכו בפרס אקו"ם ל"שיר השנה": "ממעמקים" ב-2005 ו"חלומות של אחרים" ב-2009. כמו כן, זכו האלבומים "הפרויקט של עידן רייכל" ו"ממעמקים" בפרסי אקו"ם ל"אלבום השנה", בשנים 2003 ו-2005 בהתאמה.
לרגל פסטיבל "ישרוטל פאזה מורגנה 2011" שב הפרויקט והופיע בהפקה מיוחדת לפסטיבל.
במסגרת ההופעה, שכללה 30 נגנים על הבמה, אירח הפרויקט את הזמרת מאיירה אנדרדה מקובה, הכנרת קארן בריגס מארה"ב והזמרת מונטלפ מאפריקה.
בסוף שנת 2012 יצא 'הפרויקט של עידן רייכל' לסיבוב הופעות מיוחד באפריקה ובהודו.
בינואר 2013 הוקרן בערוץ 2 הסרט "הביתה, הלוך חזור" אשר ליווה מסע הופעות של הפרויקט.
באוקטובר 2013 יצא הפרויקט לסיבוב הופעות ארוך בארצות הברית ובקנדה.
בסיכומי אותה שנה נבחר הפרויקט ל"הרכב המושמע ביותר" במצעד ההשמעות השנתי של מדיה פורסט, עידן נבחר ל"איש השנה במוזיקה" של גלגלצ ו-ynet ובמצעד השנתי נבחר השיר "בלילה" ל"שיר השנה" כאשר השיר "עכשיו קרוב" הגיע למקום השני.
בפברואר 2014 זיכה האלבום "רבע לשש" את רייכל בפרס "מלחין השנה" בטקס פרסי אקו"ם.
את כספי הפרס תרם לפנימיית הדסים בה היה מדריך בצעירותו.
באותו החודש יצא רייכל לסיבוב הופעות ברחבי אירופה, ומיד עם חזרתו התחיל בסיבוב הופעות בארץ עם "רבע לשש" המופע החדש שבעקבות האלבום.
המופע זכה להצלחה וצפו בו למעלה ממאה אלף איש.
הפרויקט יצא עם המופע לסיבוב הופעות בינלאומי נוסף, הפעם בארצות הברית, קנדה ומקסיקו.
ביוני 2014, נבחר רייכל לאחד מחמישים היהודים המשפיעים בעולם על ידי העיתון ג'רוזלם פוסט.
באותו החודש הוציא רייכל סינגל והפעם בשפה הצרפתית - "PETIT ROI" בביצועו של צחי הלוי.
סיבוב ההופעות הנוכחי הגיע לשיא חדש כאשר, ביוני 2014, קיים הפרויקט, בשיתוף עמותת "יותר" של האגודה למען החייל, הופעה מרגשת במיוחד בפארק הירקון בתל אביב מול קהל של 20,000 חיילים.
במסגרת הסיבוב שב והופיע הפרויקט בפסטיבל האופרה במצדה בהופעה בה התארחו מרתה גומז מקולומביה, ויו פרקה טורה ממאלי ואדמה בילורו מבורקינה פאסו.
בספטמבר 2014 זכה רייכל בתואר "איש השנה במוזיקה" במצעד השנתי של גלגלצ בפעם השנייה ברציפות ו'הפרויקט של עידן רייכל' זכה בתואר "הרכב השנה" במצעדים של וואלה, מאקו, ערוץ 24 ובתחנות האזוריות.
באותו החודש יצא ההרכב למסע הופעות נוסף באירופה.
במהלך חודש אוקטובר 2014 יצא הפרויקט לראשונה לסיבוב הופעות במזרח הרחוק במדינות טאיוואן, דרום קוריאה ויפן.
לאורך שנת 2015 הפרויקט המשיך להופיע ברחבי העולם.
ביוני 2015 אירח 'הפרויקט של עידן רייכל' את הזמר אנטוניו ז'מבוחו מפורטוגל ואת הזמרת דנאי סוורז מקובה בסוף שבוע בינלאומי שהתקיים באמפי אשדוד ובהאנגר 2 בתל אביב.
בספטמבר 2015 זכה הפרויקט של עידן רייכל בתואר "ההרכב המושמע ביותר" לשנת תשע"ה ובכל העשור האחרון בטקס פרסי מדיה פורסט.
באותו החודש יצא אלבומו הראשון "הפרויקט של עידן רייכל" על גבי תקליט ויניל.
עוד באותו החודש, הפרויקט הופיע בפסטיבל מיטו במילאנו, איטליה, עם הזמרת אורנלה ואנוני מאיטליה.
במהלך חודש דצמבר 2015 יצא 'הפרויקט של עידן רייכל' לסיבוב הופעות של שלושה שבועות ביפן.
בתום סיבוב ההופעות ביפן, הפרויקט יצא לפגרה לתקופת זמן לא מוגדרת.
בין 31 במאי ל-10 ביוני 2018, התקיים פסטיבל רב תחומי, פרי חזונו של עידן רייכל, באמפי לייב פארק בראשון לציון.
הפסטיבל, שנמשך עשרה ימים, שילב מוזיקה, קולינריה ואומנות לצד סדרת מופעים של הפרויקט של עידן רייכל בהרכב חדש.
בימי הפסטיבל הוקם בפארק מתחם בתחום הקולינריה של השף יובל בן נריה, תערוכת צילומים של הצלם זיו קורן ובמה להופעות של מוזיקאים.
לאור ההצלחה הפסטיבל המשיך לעוד שבוע של הופעות במהלך חודש ספטמבר 2018, באותה המתכונת.
2002: הפרויקט של עידן רייכל
2011: הביתה, הלוך חזור - מארז משולש
"הפרח בגני" הוא להיט בביצוע זוהר ארגוב, הנחשב לאחד מציוני הדרך המרכזיים של המוזיקה המזרחית בישראל.
את מילות השיר כתב אביהו מדינה על נערה ושמה מלכה יוחנן, שבה התאהב בקיבוץ, ואת הלחן חיבר עם משה "בן מוש".
ננסי ברנדס ביצע את העיבוד המוזיקלי.
השיר יועד מלכתחילה לשימי תבורי, שהיה אמור לשיר אותו במסגרת פסטיבל דרור – למנצח שיר מזמור של רשות השידור.
אך תבורי, שכבר זכה בפסטיבלים הקודמים עם השירים "שחורה ונאווה", "כינור דוד" ו"משה", ביקש לבצע בפסטיבל מחרוזת משיריו שזכו בתחרות, ואת "הפרח בגני" לבצע במסגרת החלק הלא תחרותי כשיר חדש.
לאחר שמדינה סירב להצעה, ויתר תבורי על ההופעה בפסטיבל, העדיף לצאת להופעות בחו"ל והעביר את השיר לזוהר ארגוב.
ארגוב מצידו לא ממש אהב את השיר, אך לבסוף השתכנע.
בעזרת המפיק מאיר ראובני נכנס השיר לפסטיבל הזמר המזרחי שנערך באפריל 1982, וזכה במקום הראשון.
זכייתו של ארגוב סללה את דרכו ללב הקונצנזוס הישראלי ולצמרת המוזיקה המזרחית, והעמיק את אחיזתה בתודעת הציבור הרחב.
הפסטיבל היה אז הדרך העיקרית עבור הזמרים המזרחיים לקבל לגיטימציה והכרה ממסדית ולהביא להשמעה תכופה יותר של שיריהם ברדיו ובטלוויזיה.
עד הפסטיבל היה זוהר ארגוב זמר חתונות ומועדונים ידוע ומצליח, אך לא הושמע כמעט ברדיו ובטלוויזיה והיה רחוק מהכרה ממסדית.
עוד לפני שידורו ברדיו הפך השיר ללהיט, שהופץ בקלטות שמע פיראטיות שנמכרו בתחנה המרכזית הישנה של תל אביב ונפוצו ברחבי המדינה.
רשות השידור לא הרבתה באותה תקופה להשמיע שירים מזרחיים, של ארגוב ושל אחרים, במצעד הפזמונים או בתוכניות המוזיקה הרגילות; הם הושמעו בעיקר בתוכניות שיוחדו לסוגה זו.
מכיוון ש"הפרח בגני" הושר בתחרות של רשות השידור הוא זכה להיכלל במצעד הפזמונים.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של אותה שנה הוא העפיל למקום הרביעי, והיה השיר המזרחי היחיד מבין שלושים השירים שברשימת הצמרת.
לאחר הצלחתו של השיר בפסטיבל הזמר המזרחי הכליל אותו ארגוב באלבומו "נכון להיום", שיצא באותה שנה.
בעקבות הזכייה והוצאת התקליט, פרצה המוזיקה המזרחית לגלי האתר ולתודעת הציבור.
"הפרח בגני" היה אקורד הסיום של פסטיבל הזמר המזרחי, שהופק מדי שנה מאז 1971 והופסק ב־1982. פריצת החומות ייתרה את הצורך בפסטיבל מגזרי, והמוזיקה המזרחית הפכה במידה רבה לנחלת הכלל.
מאז זכה השיר לביצועים רבים, ובהם של להקת אתניקס (באלבומה השני מסאלה) ושל להקת "ים של בלוז" (בגרסה בלוזית) של יונתן בר גיורא במופע בפסטיבל עכו 1994. שנים אחר כך, ב-2008, ביצעה את השיר בגרסה בלוזית דומה גם רותי נבון.
בשנת 2017 ביצע הזמר עידן עמדי חידוש לשיר, אשר יצא ביום שבו צוינו 30 שנה לפטירתו של ארגוב.
השיר גם זכה לגרסה יוונית-מזרחית מעט יותר מפי הזמר חיים משה, במסגרת מחרוזת "הפרח בגני" שנכללה באלבומו "להיטי הזהב חלק א'".
במצעד הים תיכוני הגדול, ששודר ביום העצמאות ה-67 (אפריל 2015), נבחר "הפרח בגני" ללהיט הים תיכוני הגדול ביותר בכל הזמנים.
גם במצעד "אגן הים התיכון" של כאן גימל, ששודר ביום העצמאות ה-76 (מאי 2024), נבחר השיר ללהיט הים-תיכוני האהוב ביותר.
השיר גם זכה לעיבוד היתולי (פרודי), שהפך נפוץ בתנועות הנוער עם המילים של יורם טהרלב לשיר הבלדה על יואל משה סלומון שהתפרסם בביצועו של אריק איינשטיין.
ב־2017 טען חוקר המוזיקה דודי פטימר כי לחן הבתים של השיר מזכיר את השיר "דלילה" של הזמרת זמירה חן, שאותו הלחינה ושפורסם בשנת 1979. עם זאת פטימר הוסיף שחן ומדינה הכחישו כי הכירו זה את הלחן של זה.
לאחר מותו של ארגוב, הנציחו עיריית הרצליה ועיריית ראשון לציון את זכרו בקריאת רחוב בעירן על שם השיר.
בשנת 2019 ביצעו שאול מזרחי, שגילם את זוהר ארגוב בסרט "זהר", וגידי גוב גרסה מחודשת של השיר בפרסומת של בזק.
הפרומס (בתרגום חופשי: "קונצרטי הטיילת על-שם הנרי ווד שבהפקת ה-BBC") הם פסטיבל קיץ בן שמונה שבועות (מחודש יולי ועד ספטמבר) של קונצרטים תזמורתיים יומיים למוזיקה קלאסית, הנערך בבריטניה מדי שנה על ידי ה-BBC.
מאז נוסד ב-1895 נערכו אירועיו בעיקר באולם האלברט הול בלונדון.
כיום כולל הפסטיבל למעלה מ-70 קונצרטים באולם אלברט הול, סדרת קונצרטים קאמריים באולם קאדוגן (Cadogan Hall) שבלונדון, קונצרטים בפארקים בכל רחבי המדינה בערב הנעילה של הפסטיבל וכן אירועים חינוכיים ואירועים שונים לילדים.
סדרת הקונצרטים היא פופולרית ביותר בבריטניה, מארחת את מיטב התזמורות, המנצחים והסולנים הבינלאומיים ומהווה כיום את אחד מפסטיבלי המוזיקה הקלאסית החשובים בעולם.
הקונצרטים נוסדו בשנת 1895 ביזמתו של אמרגן המוזיקה רוברט ניומן (Robert Newman).
מקור שמם הוא בקונצרטים שנערכו בגנים בלונדון כבר מאז המאה ה-18, שבמהלכם היה הקהל חופשי לטייל בגנים במהלך נגינת התזמורת.
הקונצרטים נערכו לראשונה באולם ה-Queen's Hall בלונדון, שהיה לביתם עד לשנת 1941. מטרתו של ניומן הייתה לעודד האזנה למוזיקה קלאסית של קהל שאיננו ממאזיניה הקבועים באמצעות דמי כניסה נמוכים לקונצרטים ואווירה בלתי פורמלית בהם.
פסל ראש וכתפיים (Bust) מארד של ווד מוצג מדי שנה למשך כל עונת הקונצרטים לפני האורגן באולם אלברט הול.
ניומן פשט רגל ב-1902 (אם כי הוסיף להיות מעורב בתכנון האמנותי של הקונצרטים עד מותו ב-1926) ובשנים שלאחר מכן היו לקונצרטים, שצברו פופולריות, פטרונים כספיים אחרים.
ב-1927 נטל ה-BBC לידיו את ניהול הקונצרטים, ומשנוסדה תזמורת רשות השידור הבריטית ב-1930, היא הייתה לתזמורת העיקרית שלהם.
באותה עת היה כל ערב מערבי השבוע מוקדש לנגינת יצירות מלחין מסוים (ימי שישי לבטהובן וכו').
לאחר המלחמה החלו תזמורות אחרות להיות מוזמנות לבצע יצירות בקונצרטים ותזמורת ה-BBC חדלה להיות התזמורת היחידה בהם.
לאחר המלחמה שימשו מנצחים ידועים (בהם אדריאן בולט ומלקולם סרג'נט) כמנצחים ראשיים של הקונצרטים.
מסוף שנות החמישים החל הרפרטואר של הקונצרטים להתרחב למלחינים מאוחרים ומוקדמים יותר, ומספר התזמורות שהתארחו בקונצרטים הלך וגדל ועמן גם עלתה נוכחות המנצחים הבינלאומיים (דוגמת סטוקובסקי, שולטי וג'וליני) בהם.
עם השנים התארחו בקונצרטים כמעט כל תזמורת, מנצח וסולן בינלאומיים.
כיום ממשיכים להיות מוכנסים חידושים באירועי הקונצרטים – דוגמת קונצרטים לילדים, בעלי אווירה קלילה - ומושמעים בהם בצד הרפרטואר המסורתי גם יצירות שנכתבו במיוחד עבורם.
כל הקונצרטים משודרים ברשת הרדיו BBC 3 ובאתר האינטרנט של הפסטיבל.
רבים מהם גם משודרים בערוצי הטלוויזיה השונים של ה-BBC.
מסורת הפרומס היא מרכיב חשוב של הקונצרטים.
כך, 1,000 מקומות האזנה בעמידה מוקצים בכל קונצרט, במרכז אולם הרויאל אלברט הול כמו גם ביציעים שלו.
מחירם הזול במידה ניכרת של כרטיסי העמידה (חמש לירות שטרלינג, נכון ל-2010) מהווה אלטרנטיבה מושכת במסגרת הקונצרטים המבוקשים ביותר בסדרה.
בדרך כלל ניתן לקנות כרטיסי עמידה לקונצרט רק ביום המופע, עובדה הגורמת ליצירת תורים ארוכים לקניית כרטיסים למופעים של מוזיקאים ידועים, אך גם מאפשרת כניסה למופעים שכרטיסי הישיבה בהם אזלו מכבר.
באי הקונצרטים נקראים Prommers, וחלקם הם מאזינים נלהבים של הסדרה המגיעים אליה מדי שנה.
ב-2010 הוסף לאתר האינטרנט של הקונצרטים מדור ארכיון עם מנוע חיפוש, המכיל מידע אודות כל היצירות שהושמעו בהם מאז היווסדם ואודות כל אומן שהופיע בהם.
ב-1 בספטמבר 2011 גרמו מפגינים פרו-פלסטינים להפרעה קשה בקונצרט שניתן על ידי התזמורת הפילהרמונית הישראלית באולם אלברט הול, וה-BBC הפסיק את שידורו הישיר ברדיו של הקונצרט – הפסקה ראשונה בהיסטוריה בשידורו של קונצרט בסדרה.
כמו כן הפסטיבל מציג גם גרסה צעירה לפרומס בשם "CBeebies Prom" אשר מציג קונצרטים לילדים.
הלילה האחרון של הפרומס (Last Night of the Proms), הנערך ברויאל אלברט הול, הוא אירוע משמעותי ביותר בסדרה ומוכר לרבים בציבור הבריטי יותר מאשר יתר הקונצרטים בה.
בפועל שונה קונצרט זה מאוד מן האחרים.
הוא נערך בדרך כלל בשבת השנייה של חודש ספטמבר ומשודר במלואו על ידי ה-BBC וכן על ידי מדינות רבות בעולם.
האווירה בו היא קלילה ומשוחררת יותר.
במחצית הראשונה של הקונצרט מנוגנות יצירות קלאסיות פופולריות.
במחציתו השנייה מושמעת סדרה של יצירות בריטיות פטריוטיות.
ומסתיימת (בקביעות מאז 1954) בנגינת היצירה Jerusalem ולאחריה ההמנון הלאומי הבריטי.
על פי מסורת הנמשכת מאז 1941, לקראת סיום הקונצרט נושא מנצח הלילה האחרון - שהוא בדרך כלל המנצח הראשי של תזמורת ה-BBC - נאום הומוריסטי במקצת, בו הוא סוקר את הסדרה כולה ומודה לתזמורת ולקהל.
הקהל במופע הלילה האחרון מתקשט בבגדים הדורים, בכובעים הומוריסטיים ובבלונים או בסמלים פטריוטיים שונים ובהם דגלי אנגליה ובריטניה.
דוכן המנצח מקושט בסרטים צבעוניים ונציגי הקהל מעטרים בזר את פסלו של הנרי ווד.
הכרטיסים ללילה זה הם מבוקשים במיוחד.
רבים המבקשים לרכוש כרטיסי עמידה למופע מתייצבים בתור להם ביום שלפני המכירה ואף מוקדם יותר.
כדי להתמודד עם הביקוש הרב לקונצרט הוחל ב-1996 בעריכת קונצרטים בפארקים פתוחים במספר ערים בבריטניה בלילה האחרון של הסדרה מדי שנה (4–5 קונצרטים בכל ערב שכזה בשנים האחרונות).
התזמורת בכל קונצרט פארק מנגנת גם את ההמנון הלאומי של אותו אזור, ובכל האתרים צופה הקהל על גבי מסך וידאו ענק בסיום המסורתי של המופע ברויאל אלברט הול.
הפרח לפרפר הוא שיר ילדים של המשורר חיים נחמן ביאליק.
פורסם לראשונה בשנת תרפ"ב 1922.
השיר הולחן על ידי פואה גרינשפון, ועל ידי נחום נרדי, שלחנו הנפוץ זכה לביצועים רבים.
נושא השיר הוא יפי הטבע ויחסי הגומלין בין יצורים: פרח ופרפר, המכונה "פרח חי".
אל יחסי הגומלין בטבע, יצק המשורר את "דברי" הפרח, הקורא לפרפר לנהל עמו יחסי אחווה, מזמין אותו לשתות את הצוף שלו: "וּמִכּוֹסִי טַל שְׁתֵה", ולהשתמש בו ליצירת "מְעִיל, כְּתֹנֶת פַּסִּים" צבעוני חדש.
ביאליק חיבר את השיר הפרפר לפרח, כהמשכו, ושני השירים הובאו יחדיו בקובצי שירה לילדים.
הפרויקט של רביבו הוא הרכב מוזיקלי ישראלי המבצע גרסאות כיסוי של שירים שהתפרסמו בשנות השבעים, השמונים והתשעים, מז'אנר המוזיקה המזרחית.
ההרכב הוקם בידי המלחין והמעבד המוזיקלי רביב (רביבו) בן מנחם בתחילת שנת 2012, ונקרא על-שמו.
יחד עם בן-מנחם, חברים בהרכב גם אחיו, ניר בן מנחם, ואלירן צור.
ההרכב הוציא אלבום בכורה בשם "מה נותר מאלה", הכולל מחרוזות בנות שישה שירים כל אחת.
המחרוזות באלבום הבכורה כוללות גרסאות כיסוי לשירים מז'אנר המוזיקה המזרחית שהתפרסמו בשנות ה-70 וה-80. גרסאות הכיסוי שבאלבום הן לשירים של זמרים מהזמר המזרחי כדוגמת ניסן כהן-מלמד, חיים משה, דקלון, משה גיאת ואבנר גדסי, לצד שירים של משוררים כדוגמת חיים נחמן ביאליק ושאול טשרניחובסקי, וזמרים כדוגמת צביקה פיק ויהורם גאון.
האלבום זכה למעמד של אלבום זהב לאחר שנמכר בלמעלה מ-30,000 עותקים.
התמונה שבעטיפת האלבום צולמה בכרם התימנים בתל אביב, כמחווה לזמרים מזרחיים רבים שנולדו וגדלו במקום.
הקליפים לשירים שבאלבום צולמו בסגנון של מפגש חברתי של חברי ההרכב עם רבים מחבריהם, וזכו למיליוני צפיות באתר יוטיוב.
שירי האלבום, הבנויים כמחרוזות ארוכות יחסית למקובל ברדיו, נתקלו בתחילה בקושי מצד תחנות הרדיו שסירבו להשמיעם.
ההרכב קיים הופעות רבות ברחבי ישראל והעולם, לרבות בהאנגר 11 בתל אביב, בירושלים וברחובות.
בהופעות של ההרכב נוהגים להשתתף זמרים אורחים מהזמר המזרחי, כדוגמת חיים משה, אבנר גדסי וליאור פרחי.
ב-10 במרץ 2013 יצא "התחלה חדשה", האלבום השני של "הפרויקט של רביבו".
שיר הנושא באלבום, "התחלה חדשה", לקוח מהסרט "קומפוט נעליים" משנת 1985. האלבום כולל שיתופי פעולה עם אמנים ותיקים מהזמר המזרחי, חיים משה, אלי לוזון, יואב יצחק וציון גולן.
בנוסף, כלל הפרויקט באלבום מחרוזת לכבוד השבת שזכתה להצלחה רבה, וכוללת גם שירים מהמסורת היהודית.
הפרויקט של רביבו הגיע למקום שני בקטגוריית החיפושים החמים במנוע החיפוש גוגל בישראל לשנת 2012.
ב-20 באוקטובר 2013 יצאה המחרוזת 'זה הלילה' שבדיעבד התברר שלא נכנסה יותר מאוחר לאף אלבום ונשארה כסינגל בודד.
ב-19 בינואר 2014 יצא האלבום השלישי של "הפרויקט של רביבו", "חם בלב", עם מחרוזות שקטות של קלאסיקות ים תיכוניות וישראליות אהובות.
האלבום כלל את המחרוזות "אמא", "הנשמה", "שורשים", "נע ונד", "שבויה באהבה", "תני לי את הלב", "מן הקולות" ורצועת בונוס - השיר "התחלה חדשה" בגרסה אקוסטית.
ב-9 בספטמבר 2014 יצא האלבום הרביעי, "המופע בבריכת הסולטן".
ב-23 בדצמבר 2014 יצא האלבום החמישי "שידע כל העולם", אשר בניגוד לאלבומים הקודמים אינו כולל מחרוזות, והוא בעיקר מתמקד ביצירה אישית ומקורית של שירים על ידי חברי הפרויקט.
ב-2 ביולי 2015 יצא האלבום השישי שנקרא "זהר" שהורכב כולו משירים של זוהר ארגוב.
לאחר צאת האלבום הופיעו באמפי קיסריה לראשונה.
ב-22 באוקטובר 2015 הוציאו חברי הפרויקט גרסה צרפתית לשיר 'הוי לאהבה' של יואב יצחק (השיר נכלל גם במחרוזת שלהם - 'אני שר').
ב-10 באפריל 2016 יצא האלבום השביעי של "הפרויקט של רביבו" - "חי ומאושר" ובו 11 רצועות, ביניהן מחרוזת 'עדות' המורכבת רובה ככולה משירים מארצות ערב.
ב-4 באפריל 2017 יצא האלבום השמיני "אמונה" ובו עשרה שירי מסורת.
ב-13 בנובמבר 2017, לרגל חגיגות חמש שנים, הוציאו "הפרויקט של רביבו" אלבום אוסף כפול וחגיגי בשם "מסע בזמן".
האלבום ברובו כולל רצועות מאלבומים קודמים, אך כולל גם שתי מחרוזות מתוך הופעה חיה ('בא לי', 'דוניה' ו'שיר לדרך'), ובנוסף ארבעה קאברים ששוחררו כסינגלים ('פרי גנך', 'שיר השיירה', 'מסיבה גדולה' ו'שובי לים').
שלושה סינגלים נוספים שוחררו לפני צאת האלבום, אך לא נכנסו אליו: 'הפרידה'; קאבר לשירם של אבי ביטר וליאת בנאי, 'תני לי סימן'; קאבר לשירו של שימי גל, ו'לאן ללכת', שיר שנכתב על ידי חברי הפרויקט על בסיס לחן יווני.
מאז צאת האלבום האחרון 'מסע בזמן', הפסיקו חברי הפרויקט להוציא לאור דיסקים ואלבומים, ועברו לפרסם את המוזיקה שלהם כסינגלים המשוחררים לפלטפורמות המוזיקה השונות כגון יוטיוב וספוטיפיי.
בשנת 2018 הוציאו את: 'הנה היא' (שיר מקורי), מחרוזת 'הלב צמא', 'שירים עד כאן' (קאבר לשירה של להקת חופים), מחרוזת 'רק חיוכים', 'משהו קורה לי' (קאבר לשירו של חיים משה), ומחרוזת 'מלך אמיתי' בשיתוף עם זהבה בן.
בנוסף הם הוציאו גרסה חדשה לשיר 'אלופה' לכבוד מונדיאל 2018. בדצמבר של אותה שנה חידשו שיר בשפה הרוסית לכבוד הנובי גוד.
בשנת 2019 הוציאו את: מחרוזת 'אמא', אין סוף לאהבה' (שיר מקורי המבוסס על הלחן של הכלה מאיסטנבול), מחרוזת 'עד סוף הקיץ', ומחרוזת 'אוהב לחיות'.
ב-30 במרץ 2020, הוציאו הפרויקט קאבר לשיר 'תפילה' (שנקרא גם 'שמור נא עלינו'), של עפרה חזה.
חברי הפרויקט הסבירו את תזמון הוצאת השיר בהעלאת המורל של עם ישראל בזמן שכולם היו בסגרים בשל מגפת הקורונה.
ב-2 ביוני של אותה שנה הוציאו את מחרוזת 'רונה' אשר זכתה להצלחה רבה.
ב-12 באוגוסט יצא לאור מתוך הפרויקט העתידי צמאה 6 סינגל של ניגון חב"די 'האדרת והאמונה'.
ב-3 בספטמבר הוציאו את מחרוזת 'ליסה', וב-10 בדצמבר שיר מקורי בשם 'עוד מילה'.
בשנת 2021 הוציאו הפרויקט שתי מחרוזות קצביות: מחרוזת 'תני חיבוק ילדונת' ומחרוזת 'צא מזה'.
ב-31 בינואר 2022, הוציאו חידוש לשירו של נריה חובב - 'אהבה כנה', וב-18 במאי הוציאו את מחרוזת 'זר בעולם'.
בספטמבר, לרגל חגיגות 30 שנות קריירה של קובי פרץ, הוציאו הפרויקט ביחד עם הזמר מחרוזת המורכבת מלהיטיו הישנים.
באוקטובר, לרגל חגי תשרי, הוציאו מחרוזת המורכבת מפיוטים ושירי מסורת.
בדצמבר התארחו חברי ההרכב אצל הראפר נצ'י נצ' והוציאו ביחד שיר לכבוד הראפר המפורסם קנדריק לאמאר.
בימי שישי של הקיץ באותה שנה, לרגל עשור של פעילות, השיקו חברי הפרויקט סדרה של מופעי קבלות שבת.
במרץ 2023, לרגל השקת הקמפיין של רדיו 'התחנה' (101.5FM) המשדר מוזיקה ים תיכונית מהעבר, חידשו חברי הפרויקט בשיתוף עם אסי לביא ('הג'וקר'), את "שיר מולדת" של להקת 'פנצ'ר'.
כחלק מחידוש השיר, שונו מעט המילים המקוריות כך שיתאימו להווה, וצולם קליפ בהשתתפות אמנים וזמרים מיתולוגיים רבים.
באפריל הוציאו את המחרוזת 'סמרה', בה חידשו את שיר הנושא של רובי חן ואת השיר 'בואי נא אליי' של הזמר דורון מירן.
ביולי הוציאו את "מחרוזת דיכאון", שהגיעה למקום ה-100 במצעד ההיטליסט.
באוקטובר באותה השנה הקליטו מחדש את "כאב של לוחמים" של עידן עמדי בצל מלחמת חרבות ברזל.
באפריל 2024 הפיקו חברי הפרויקט שיר מקורי משלהם בשם "יום השישי", ובמקביל שחררו לפלטפורמות המוזיקה אלבום הופעה בשם "קבלת שבת" (מתוך המופעים בהאנגר 11) הכולל 13 רצועות.
ביוני ובדצמבר המשיכו במסורת מחרוזות שירי הדיכאון והוציאו להם חלק שני - "שביל האושר" וחלק שלישי - "נדרתי נדר" בהתאמה.
בתווך חידשו ביחד עם איציק קלה את שירו "עמנו ישראל".
בינואר 2025 שיתפו פעולה לראשונה עם הזמר יואב יצחק ושרו איתו מחרוזת משיריו הנקראת "פני מלאך".
במאי חידשו את שירם של אבי פרץ ואוריאל שלומי - "אהובה", ביולי השיקו מחרוזת שירים מהעדה המרוקאית ביחד עם הזמר והפייטן בנג'מין בוזגלו ובספטמבר הוציאו מחרוזת שירי אב לבנו בשם "ילד שלי".
הפרח הסקוטי הוא שיר סקוטי המשמש לעיתים קרובות בטקסים ובמשחקי ספורט.
עקב העובדה שאין המנון רשמי לסקוטלנד, "הפרח הסקוטי" הוא אחד השירים המוצעים לשמש כהמנון (ביחד עם Scotland The Brave הוותיק יותר).
את השיר כתב רוי ויליאמסון, חבר להקת הקורי'ס , והוא הוצג בשנת 1967. השיר מתאר את ניצחון הסקוטים, בהנהגתו של רוברט הראשון, מלך סקוטלנד, על האנגלים בהנהגתו של אדוארד השני, מלך אנגליה, בקרב בנוקברן בשנת 1314.
נבחרת איגוד הרוגבי של סקוטלנד אמצה את השיר כהמנון טרום המשחק באליפות חמש האומות 1990, ולאחר מכן אמצה אותו גם התאחדות הכדורגל.
במשחקי חבר העמים הבריטי שימש השיר כהמנון הניצחון של נבחרת סקוטלנד ב-2010, והחליף את "סקוטלנד האמיצה".
הוא נבחר גם לטקס הפתיחה של המשחקים האולימפיים באולימפיאדת לונדון 2012.
עקב הפופולריות שלו והעובדה שלסקוטלנד אין המנון רשמי, התעורר פולמוס בסקוטלנד בנוגע לאפשרות לאמץ את השיר כהמנון, והוא כלל משאלים העיתונים ובקרב אוהדי קבוצות הספורט, וכן עצומה שהוגשה לפרלמנט הסקוטי בעניין.
בינואר 2015 דן הפרלמנט הסקוטי בעצומה אך סיים רשמית את הדיון בלי לקבל החלטה בעניין, בנימוק שהכרעה כזאת לא צריכה להתקבל על ידי הממשלה, אלא להיקבע באופן בלתי פורמלי לאורך זמן.
בסיכום הדיון נכתב כי - "בהתחשב בעובדה שיש עדיין אי הסכמות רבות לגבי שאלת ההמנון הלאומי, עלינו לסגור את העצומה באי רצון ולאפשר לדיון הזה להימשך".
אך אנחנו עוד יכולים להתקומם
הפרות הסדר בפרגוסון במהלך שנת 2014, הן סדרה של אירועים אלימים שאירעו בפרגוסון, שבמדינת מיזורי, אשר הובילו למהומות גזע במוקדים רבים בארצות הברית.
המהומות החלו בעקבות אירוע שבו השוטר דארן וילסון ירה למוות במייקל בראון, אמריקאי-אפריקאי בן 18, ב-9 באוגוסט 2014. לאחר המקרה החלו הפגנות של קבוצות שחורים בטענה לחוסר צדק ואלימות כלפיהם מצד המשטרה והממסד.
לצד ההפגנות השקטות התפתחו במהרה תופעות של הפרות סדר כגון ונדליזם, שוד חנויות, הצתה של עסקים והתפרעויות אלימות.
המהומות לא שככו, אלא נמשכו מספר חודשים.
ב-24 בנובמבר 2014 החליט חבר מושבעים גדול שבו היו 9 לבנים ו-3 שחורים לא להעמיד לדין את השוטר דארן וילסון לאור העדויות והממצאים שהוצגו בפניו.
לאחר ההחלטה פרצו שוב מהומות ספונטניות בפרגוסון ואף במוקדים נוספים בערים ראשיות בארצות הברית.
המהומות היו אלימות יותר, נבזזו מעל 100 חנויות ומרכולים, נשרפו כ-25 מבנים והוצתו מכוניות משטרה.
המהומות סוקרו בהרחבה בתקשורת העולמית ומייד לאחר החלטת חבר המושבעים קיים נשיא ארצות הברית ברק אובמה מסיבת עיתונאים מיוחדת בניסיון להרגיע את הרוחות.
בתחילת דצמבר התפשטו מהומות הכוללות מספר הפגנות אלימות מלוות בוונדליזם ובמעשי שוד של עסקים קטנים באזור ההפגנה בברקלי, קליפורניה.
ב 14 בדצמבר התקיימה הפגנה של אלפים בוושינגטון אשר חיברה בין הרג מייקל בראון ואֶריק גרנר למקרים היסטוריים כגון הרג אמדואו דיאלו , 15 שנים קודם לכן.
אחת הססמאות הנפוצות במחאות הייתה "חיי שחורים חשובים" (Black lives matter).
המארגנים ציפו לכ-5,000 מפגינים אך טענו כי הופיעו מעל 25,000.
מאוחר יותר באותו חודש, צעיר שחור בשם ישמעאל ברינסלי (Ismaaiyl Brinsley) רצח שני שוטרים לבנים, רפאל רמוס ווונג'יאן ליו, בניו יורק כ"מעשה נקמה" על "אלימות המשטרה" ובפרט על נסיבות מותם של מייקל בראון ואריק גרנר.
יום לפני הרצח כתב ברינסלי:
באפריל 2015, נעצר בבולטימור צעיר שחור בשם פרדי גריי, בעוון אחזקת סכין.
במהלך המעצר הופעלה נגדו אלימות קשה ובדרכו לבית המעצר התדרדר מצבו עקב שבר שספג בעמוד השדרה, והוא נפטר כעבור שבוע.
מותו הצית מחדש את מהומות, הפעם בבולטימור.
הפגנה ב-25 באפריל הפכה לאלימה במיוחד ובה נפצעו 15 שוטרים, ונעצרו 202 מתפרעים.
ההתפרעויות לוו בוונדליזם, מעשי שוד ושריפת חנויות באזורי העימות.
משפחתו של גריי מחתה על ההפגנות והתנערה מהן באופן פומבי, אך אלו רק התעצמו בימים שלאחר המוות.
לאור האלימות הוטל עוצר על העיר ואלפי חיילים נפרשו ותגברו את כוחות המשטרה כדי להחזיר את הסדר את כנו.
בנובמבר 2015 סדרת הפגנות נגד גזענות של לבנים באוניברסיטת מיזורי הביאה להתפטרותו המפתיעה של נשיא האוניברסיטה, טים וולף ועוד בכירים באוניברסיטה.
כמה ימים לאחר מכן פרצו הפגנות סוערות בשיקגו לאחר שפורסם סרטון שתועד שנה קודם לכן, המראה שוטר לבן הורג צעיר שחור בן 17, תוך שהוא יורה בו 16 קליעים.
נגד השוטר הוגשה תביעה על רצח.
בעקבות המהומות, פתח משרד המשפטים של ארצות הברית בבדיקה של פעילות משטרת פרגוסון, ב-4 בספטמבר 2014. בדו"ח שפורסם לאחר חצי שנה, נקבע שמשטרת פרגוסון התמקדה ביצירת הכנסות לעירייה בעקבות לחץ מתמיד מצד העירייה שהייתה מעלה מדי שנה את יעד ההכנסות מקנסות שהוטל על המשטרה.
כן נקבע, שנוהלי המשטרה הפרו את החוק במעצרי שווא, אלימות משטרתית, ופגיעה בחופש הביטוי.
על פי הדו"ח הפעילות המשטרתית הפלתה את התושבים האפרו-אמריקאיים ותלונות של אזרחים נגד המשטרה לא זכו להתייחסות.
התביעה בסנט לואיס הודיעה ביולי 2020 כי לא תגיש כתב אישום נגד השוטר לשעבר שירה, משום שלא ניתן להוכיח כי הירי הוא רצח או הריגה.
עם זאת, התובע הדגיש כי החקירה אינה מנקה את וילסון.
ההחלטה של התובע הייתה הפעם השלישית שלא להגיש אישומים נגד השוטר בגין הפרשה.
בנובמבר 2014 סירב חבר מושבעים בסנט לואיס להאשים את וילסון, ומשרד המשפטים האמריקני החליט בצורה דומה במרץ 2015.
הפרופסור: בית המילים הוא משחק וידאו חינוכי, חשיבתי וחינמי המפותח ומתוחזק על ידי חברת CleverGames הישראלית.
המשחק משווק בחנויות ה-App Store וה- Google Play ונמצא ברשימת רבי המכר של חנויות אלו בישראל (נכון לאוגוסט 2019).
המשחק הוא ממשפחת שעשועי לשון וחשיבה.
בכל שלב במשחק, מקבל השחקן לוח ובו תמונה ואותיות המסודרות בטבלה, כך ששילוב של מספר אותיות מן הטבלה, יוצר את התשובה הנכונה לשאלה.
השלבים במשחק מפוזרים לאורך מפה אנכית, הכוללת ים ומספר מדינות עם קווי טריטוריה הזהים למפת העולם.
מצא פתגם - בשלב פתגמים, מופיעה תמונה המתארת פתגם עברי כלשהו, על המשתמש לפענח את הפתגם, ולהשתמש בטבלת האותיות על מנת לרשמו במלואו.
מילים קשורות - בשלב מילים קשורות, יש למצוא מספר אסוציאציות המוגדרות מראש בהתאם לתמונה המוצגת.
ידע כללי - בשלב ידע כללי, תוצג תמונה המתארת מקום, מבנה, אישיות או אירוע היסטורי שאותו יש לזהות.
תפזורת - בסוג שלב זה, יופיעו מספר תמונות המתארות חפצים, כלים, מבנים או אביזרים הקשורים לאותו הנושא.
בעזרת אותיות התפזורת, נדרש לחפש את המילים המתארות כל אחת מהתמונות.
חידה - בסוג שלב זה, בשונה משאר השלבים, התמונה המוצגת לא מתארת באופן ישיר את התשובה ונדרשת חשיבה מחוץ לקופסה.
השלבים פרוסים על גבי מפה עם מספר מדינות:
על מנת לעבור מדינה, נדרש לשפץ את כל המבנים הממוקמים בה לרמה 3.
הפרופסור המטורף הוא סרט הנפשה קומי משנת 2008 וסרט המשך של הפרופסור המטורף משנת 1963 בכיכובו של ג'רי לואיס שחזר לגלם את פרופסור ג'וליוס קלפ בסרט ההמשך בעוד שדרייק בל גילם את נכדו, הרולד קלפ.
לסרט אין שום קשר עם הפרופסור המטורף משנת 1996.
הרולד קלפ, נכדו של הפרופסור ג'וליוס קלפ, הוא ממציא צעיר אשר נאבק על המצאותיו.
לעיתים קרובות הוא מותקף בידי בחזיונות של הפחד שלו, אשר הופך למפלצת גדולה ושחורה.
לאחר שהתמודד עם המון זועם על המצאותיו, נשלח הרולד אל אקדמיית מדי בידי אביו.
כאשר הגיע לאקדמיה, פגש הרולד בחורה יפה בשם פולי מקגרגור והתאהב בה.
בעוד שרצה להרשים אותה, הרולד לקח את השיקוי הסודי של סבו, שיקוי האהבה, אשר האמין כי הוא יצליח עם בנות.
הוא שותה את השיקוי והופך לג'ק, בחור מגניב אשר גורם צרות.
ג'ק החל להיות פופולרי עם התלמידים, אולם התנהגויותיו והאגו שלו היו מוגזמים.
הודות לג'ק, הרולד נכשל במקצועותיו.
כאשר הבין את הבעיה של הרולד, ג'וליוס השתנה לבאדי לאב כדי ללמד את הרולד להיות עצמו.
מאוחר יותר, הפחד של הרולד הקים לתחייה את אחת מהמצאותיו של ג'וליוס, החליט הרולד להתמודד עם הפחד והציל את כל חבריו.
לאחר מכן, ג'ק נפרד מהרולד ונעלם, והרולד הפך להיות להתמודד עם פחדיו וזכה בנשיקה מחברתו פולי.
ג'רי לואיס - פרופסור ג'וליוס קלפ / באדי לאב
דרייק בל - הרולד קלפ / ג'ק
טבית'ה סנט ג'רמיין - רובין
בריט אירווין - פולי מקגרגור
לוגאן מקפרסון - זיק / מלצר / פחד / נד
אנדרו פרנסיס - הדיקן וון וו
דניאל לואיס - סוזי פרקינס
הפרופסור המפוזר הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1997, בבימויו של סטפן הרק.
הסרט מבוסס על הסרט "הפרופסור המפוזר" משנת 1961.
פרופסור פיליפ בראניארד מנסה למצוא מקור כוח חדש על מנת להציל את המכללה בה הוא מלמד מסגירה.
הוא יוצר יצור ירוק דמוי גומי שיכול לקפוץ ולשנות צורה וביחד עם העוזרת הרובוטית "וויבו" הוא מכנה אותו "פלאבר" (גומי מעופף).
אולם הוא לא הופיע פעמיים לחתונתה של שרה, ארוסתו אשר רצתה להתחתן איתו.
לאחר שלא הופיע בפעם השלישית, נכנס פיליפ למשרדה של שרה כדי להסביר ללא הצלחה ושרה סיימה ביניהם את הקשר.
בינתיים הדיקן מתאכזב שפיליפ הכשיל את בנו ושולח את עוזריו לגרום לו להעלות את הציון, אולם בעקבות ניסוי שניהם הובסו בידי כדור גולף וכדור באולינג אשר כוסו בפלאבר.
פיליפ השתמש בפלאבר כדי להפעיל את המכונית כדי שתעוף.
בזמן הניסוי הוא רואה את שרה עם יריבו, וילסון קרופט ונרגז.
בינתיים וויבו יוצרת בחורה הולוגרמית בשם "סילוויה" שתתאהב בפיליפ, לפתע פיליפ התעורר עם רעיון חדש, הוא עשה ניסוי במגרש הכדורסל עם הפלאבר ושם את הפלאבר בנעלי הספורט ובכדורסל.
מאוחר יותר בזמן משחק, בזכות הפלאבר, הקבוצה הכושלת של מדפילד הפכה למצליחה והביסה את הקבוצה המתחרה.
אולם שרה עדיין לא האמינה לפיליפ והלכה עם וילסון.
כאשר חזר הביתה, הביע פיליפ את רגשותיו בפני וויבו והיא הקליטה אותו, ולאחר מכן הגיעה וויבו אל ביתה של שרה והשמיעה לה את ההקלטה, כאשר שרה שמעה את ההקלטה היא שמחה והגיעה לביתו של פיליפ.
כאשר הם נכנסו למכונית המעופפת, הציעה שרה על המכונית המעופפת שיכולה להרוויח מלא כסף ולהציל את מכללת מדפילד מסגירה.
לאחר שחזרו הביתה, הופיע צ'סטר הוניקר והציע עסקה שפיליפ ימכור לו את הפלאבר, אך פיליפ סרב.
בלילה הופיעו שני העוזרים של הוניקר וחפשו את הפלאבר, וויבו נסתה לעצור אותם, אך הם שברו אותה באמצעות מחבט בייסבול ולקחו את הפלאבר.
כאשר שרה ופיליפ חזרו, הם כילו שהפלאבר נגנב ושוויבו נשברה.
פיליפ לא ידע מה לעשות, אולם בעזרת תמיכתו של שרה, הוא ראה במחשב את וויבו ההולוגרמית אשר אמרה לו שהיא הורידה קובץ שלה למחשב שלו ושיש לה בת בשם וויבט.
לאחר מכן נסעו פיליפ ושרה אל המשרד של הוניקר "להסכים על ההצעה" במטרה להציל את פלאבר, שם הם גילו שוילסון עובד בשביל המיליונר, ולאחר ששחררו את פלאבר, הם התעמתו עם הנוכלים ובעזרת הפלאבר הם הביסו אותם.
יום למחרת פיליפ ושרה התחתנו בזכות וויבט אשר הראתה את פיליפ על המסך שלה ולאחר מכן הם נסעו לירח דבש במכונית המעופפת יחד וויבט ופלאבר.
רובין ויליאמס - פרופסור פיליפ בראניארד
מרשה גיי הארדן - דוקטור שרה ג'ין ריינולדס
כריסטופר מקדונלד - וילסון קרופט
ג'ודי בנסון - וויבו (קול)
ריימונד ג'יי בארי - צ'סטר הוניקר
ויל ויטון - בנט הוניקר
אדי מקלארג - מרת'ה ג'ורג'
הפרופסור המטורף 2 הוא סרט קומי בכיכובו של אדי מרפי.
הסרט יצא לאקרנים בשנת 2000, בבימויו של פיטר סגל והוא סרט המשך לסרט הפרופסור המטורף משנת 1996. הסרט זכה להצלחה בקופות, אולם בניגוד לסרט הקודם, הוא קיבל ביקורות שליליות.
לאחר שהנוסחה שלו הצליחה בסרט הקודם, שרמן קלאמפ יצר נוסחה נוספת של מעיין הנעורים.
בנוסף הוא פגש במכללה את אהובתו, דניס גיינס, אשר הפכה מאוחר יותר לארוסתו.
יחד הם עובדים על הנוסחה לקבלת הפרס של 150 מיליון דולר לתדהמת הדיקן ריצ'מונד.
לרוע המזל, באדי לאב, אשר נמצא בתוך אחד הגנים של שרמן, ממשיך לעשות צרות תוך שהוא מדבר בתור שרמן וגורם בעיות לאחרים, כאשר ניסה שרמן להציע נישואין לדניס, באדי התערב והפריע.
בעקבות זאת, שרמן הוציא את באדי הגן מגופו, אולם ג'ייסון סיפר לו שזה עלול להשפיע לרעה על מוחו, בנוסף, כאשר הכלב בוסטר התגרד, שערו הועבר לעבר הגן ובאדי חזר לחיים.
שרמן הציע נישואין בשנית לדניס בעזרת הגחליליות ודניס הסכימה.
שרמן החביא את הנוסחה במקרר של בית הוריו וקליטוס, אביו של שרמן, החליט לנסות אותה עליו והפך לצעיר יותר.
כשהלך למועדון, קליטוס הלך מכות עם איש זקן, וכאשר גופו השתנה בחזרה, הזקן ברח.
כאשר באדי ראה זאת הוא הבין ששרמן מחביא את הנוסחה בביתו.
הוא הלך לביתו של שרמן כדי לחבל בנוסחה, אולם הוא נתפס על ידי סבתא אשר חשבה שהוא חשפן.
יום למחרת כאשר שרמן הציג את הנוסחה על אוגר, הוא הופתע לגלות שהנוסחה החבולה גרמה לאוגר להיות ענקי, בעקבות זאת הדיקן פיטר אותו והמצב של מוחו התחיל להדרדר.
לאחר שיחת תמיכה מאביו, שרמן, יחד עם הדיקן ריצ'מונד, רצו אל באדי אשר מציג את נוסחת הנעורים ששרמן יצר וסדרו אותו באמצעות כדור טניס וכאשר באדי תפס את הכדור עם נוסחת הנעורים הוא הפך לתינוק, הם רדפו אחריו עד לקניון אולם אחרו את המועד ובאדי נעלם ליד המזרקה.
כאשר הבינה דניס שמוחו של שרמן מתכווץ והוא עלול לאבד את זכרונו, היא נסעה עם קליטוס אל הקניון שם שרמן נמצא ליד המזרקה, שם שרמן אמר לה שהיא "יפה" והיא הזילה דמעה, הדמעה החייתה את הגן במזרקה, ושרמן שתה מהמים ובעזרתם של דניס וקליטוס הוא חזר למצבו הרגיל.
הסרט מסתיים כאשר שרמן ודניס התחתנו, ובאדי נעלם כליל.
הדיקן ריצ'מונד שכר מחדש את שרמן עם מתנת חתונה והאוגר חזר למצבו הרגיל.
הפרוצה המוסרית: מדריך לאפשרויות מיניות אינסופיות The Ethical Slut: A Guide to Infinite Sexual Possibilities הוא ספר עיון באנגלית מאת דוסי איסטון וג'נט הרדי.
במהדורה הראשונה שיצאה בשנת 1997 שם הסופרות הושמט ובמקום זה הופיע השם הבדוי קתרין א.
המחברות מגדירות את המונח פרוצה (slut) כ"אדם מכל מגדר שיש לה את האומץ לנהל את חייה על פי הכלל האומר שמין זה דבר נחמד ועונג הוא טוב בשבילך".
המילה נוכסה ממשמעותה המקורית ככנוי גנאי למישהו/י מופקרת, ומתייחסת במקום זאת למישהי/ו שנהנה ממין ועונג מאינטימיות גופנית עם בני/בנות זוג אחדים, ובוחרת להיות בעניין ולקבל אותו כפשוטו בדרך מוסרית ופתוחה ולא כבגידה.
"הפרוצה המוסרית" דן בשאלה כיצד לחיות חיים פעילים, שיש בהם מערכות רבות של יחסי מין במקביל, בצורה הוגנת וישרה.
הנושאים כוללים את השאלות איך להתמודד באופן מעשי עם הקשיים וההזדמנויות במציאת בני/ת זוג וטיפוחם, קיום מערכות יחסים עם אחרים ואסטרטגיות לצמיחה אישית.
הספר מכיל פרקים העוסקים בהתמודדות עם אי-מונוגמיה בהסכמה בתת-תרבויות שונות, כמו הקהילות ההומוסקסואליות והלסביות, מידע על איך לטפל בתזמון, קנאה, תקשורת, קונפליקט במערכות יחסים, וכללי התנהגות (אטיקט) במפגשים מיניים קבוצתיים.
מאמר שפורסם בשבועון East Bay Express ב־31 בינואר 2007, דווח כי מעבדות מוזס מא מתעתדות להפיק עיבוד קולנועי לספר "הפרוצה המוסרית" .
אך נכון לשנת 2020 הפרויקט עדיין לא יצא לפועל.
בשנת 2013 גייס המפיק והבמאי בן פריץ מימון (באופן פרטי ובאמצעות פרויקט גיוס המונים), ליצירת סדרת רשת שנכתבה בהשראת הספר.
המחברות איסטון והרדי היו מעורבות בתהליך הכתיבה.
בשנת 2016 ארבע עונות של "הפרוצה המוסרית", יצאו ביוטיוב למרות אתגרי המימון הקשים ישנם ברשת 50 פרקים, שאורכם בין 4 ל 9 דקות.
הסדרה מתרכזת בשתי חברות המחליטות לבדוק מערכות יחסים פתוחות ונעזרות בספר ההדרכה "הפרוצה המוסרית".
במאי 2008 בתיאטרון נסיוני בעיר מדיסון במדינת ויסקונסין.
נפתחה ההצגה Multiple O של המחזאי ג'ון סייבל המבוססת על "הפרוצה המוסרית"
אחת המחברות, דוסי איסטון, דיווחה במאי 2007 כי היא וג'נט הרדי עובדות על מהדורה שנייה של הספר שתכלול תרגילי תקשורת, ומידע נוסף על קהילות הפוליאמוריה באינטרנט.
הספר פורסם במרץ 2009 ונקרא "הפרוצה המוסרית: מדריך מעשי לפוליאמוריה, יחסים פתוחים והרפתקאות אחרות".
המהדורה השלישית עודכנה כך שתכלול ראיונות עם בני דור המילניום (דור ה-Y) שהם "פולי" פוליסקסואלים (צעירים שגדלו ללא הדעות הקדומות שבני הדורות הקודמים נתקלו בהם בנושאי מגדר, נטיות, מיניות ומערכות יחסים), מחוות לחלוצי הפולי, ומאמרים קצרים חדשים בנושאים כמו אי-מיניות, עובדות מין, ודרכים בהן "פולי" יכולים להפגש ולשגשג.
הספר תורגם ויצא לאור בצרפתית באפריל 2013. בשנת 2013 תורגם לספרדית .
בינואר 2014 פורסם תרגום איטלקי במאי 2014 פורסם התרגום הגרמני.
ברוסית הספר תורגם ויצא לאור בשנת 2006.
הפרוספקט של ויטבי הוא פאב היסטורי על גדת התמזה בוואפינג ברובע טאוור המלטס בלונדון.
לטענת בעלי המקום, זהו מיקומו של בית המרזח העתיק ביותר על נהר התמזה, מתוארך לסביבות שנת 1520.
בית המרזח נודע בעבר בשם "השקנאי" ובהמשך כ"בית המרזח של השטן", בשל המוניטין המפוקפק שלו.
כל שנותר מהתקופה המוקדמת ביותר של הבניין הוא רצפת האבן בת 400 השנים והפאב כולל ציפוי מהמאה ה-18 וחזית מהמאה ה-19. בפאב יש בר עליון מעוטר בחפצים ימיים רבים.
בתקופות קודמות זה היה מקום מפגש עבור מלחים, מבריחים ופושעים.
סר יו ווילובי הפליג מכאן בשנת 1553 בניסיון הרה אסון לגלות את המעבר הצפון-מזרחי לסין.
ב התגורר כאן השופט ג'פריס, מיוזמי מרד מונמות'.
הוא גר בקרבת מקום והעתק של גרדום שתלוי ליד חלון התמזה הנציח את זכרו.
הוא נרדף על ידי מתנגדים למלוכה לעיירה רמסגייט הסמוכה, נלכד ונלקח למצודת לונדון למען ביטחונו.
לדברי ג'ון סטאו, זה היה "המקום הרגיל לתליית שודדי ים...".
במאה ה-18 נמכר בפאב מפעל הפוקסיה הראשון בבריטניה.
נופים מהפאב שורטטו על ידי טרנר וגם וויסלר.
ידוע כי הסופרים צ'ארלס דיקנס וסמיואל פיפס היו כאן.
בעקבות שרפה בראשית המאה ה-19, נבנה בית המרזח מחדש ושמו שונה ל"פרוספקט של ויטבי", על שם ספינה שעגנה בעבר ליד הפאב.
הספינה נשאה פחם מניוקאסל שעל נהר הטיין ללונדון.
הפרוספקט היה רשום כמבנה רשום בדצמבר 1950. הפאב עבר שיפוץ בשנת 1951 להכפלת חלל הפנים שלו.
בינואר 1953 פשטו על הפאב שודדים חמושים.
עם השנים בפאב ביקרו הנסיכה מרגרט והנסיך רנייה השלישי ממונקו.
בצד הנגדי של הכביש (Wapping Wall) נמצאת תחנת הכוח ההידראולית Wapping, לימים מרכז אמנות ומסעדה.
הפאב מופיע בקצרה בפרק של Only Fools and Horses.
כאשר הדוד אלברט נעדר בפרק אחד, דל בוי ורודני מסתובבים בלונדון ומחפשים אותו.
ניקולאס לינדהרסט מוצג בסצנה אחת כיוצא מהפאב.
ישנה גם סצנה מהסרט "השישה ביוני" משנת 1956 בכיכובם של רוברט טיילור וריצ'רד טוד, שם נראית הדמות של טיילור עם דמותה של דנה ווינטר שותה יחד במהלך מלחמת העולם השנייה בלונדון באותו פאב.
בחוברת הקומיקס "The League of Extraordinary Gentlemen" מינה הרקר עוצרת מול הפאב ואומרת שהוא מחזיר זיכרונות, כשהיא מתייחסת לעצירתה של הספינה "דמטר" בוויטבי ברומן "דרקולה".
הפאב מופיע גם בפרק 4 של העונה הרביעית של וייטצ'אפל, שם מתגלה גופתו של קורבן בקו החוף של התמזה.
הפאב מוזכר בסדרת ה-BBC "טאבו".
הפאב מופיע בסצנת הסיום של הסרט "משמר האלמוות", בכיכובה של שרליז ת'רון.
הפרופסור המפוזר הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1961 בבימויו של רוברט סטיבנסון, עם פרד מקמורי, ננסי אולסון וקינן ווין בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הסיפור "מצב של כוח המשיכה" ("A Situation of Gravity") של סמואל טיילור משנת 1922.
העלילה היא על פרופסור מפוזר שממציא במקרה חומר דמוי גומי שהוא מכנה בשם "פלאבר", שמאתגר את כוח המשיכה.
הסרט הצליח מבחינה מסחרית וב-1963 הופק סרט המשך בשם "בנו של פלאבר" עם אותם השחקנים.
קינן ווין שיחק בדמות של אלונזו הוק גם בסרט החיפושית דוהרת שוב (1974).
ב-1997 הופק רימייק בשם פלאבר עם רובין ויליאמס בתפקיד הראשי.
נד בריינארד (פרד מקמורי) הוא פרופסור לכימיה בקולג' בעיירה מדפילד.
הוא עובד על המצאת חומר שיפיק אנרגיה מהתנגשות בחומר קשה.
בגלל התעסקותו בניסיונות, הוא שכח פעמיים להגיע לטקס נישואיו עם בטסי (ננסי אולסון) שעובדת כמזכירתו של נשיא הקולג', דאגט (לאון איימס).
כעת הוא אמור להגיע בפעם השלישית לטקס הנישואים וסוכנת הבית שלו (בל מונטרוז) דוחקת בו אך הוא שקוע בניסיון שנגמר בפיצוץ.
לאחר שהוא מתאושש, מתגבש מתוך כלי המעבדה שלו חומר גמיש שאם עושים ממננו כדור קטן ומקפיצים אותו, הוא מתרומם לגובה רב.
בריינארד קורא לו "פלאבר" (הלחם של פליי (עף) וראבר (גומי)).
בטסי מנתקת את הקשרים אתו ומתחילה לצאת עם פרופסור אשטון (אליוט רייד).