tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-14 בפברואר 2012 יצא לאור הסינגל הראשון מהאלבום, "Starships".
השיר זכה להצלחה רבה ברחבי העולם ונחשב לאחד השירים הנמכרים של אותה השנה.
הסינגל השני מהאלבום, "Right by My Side", יצא לאור ב-27 במרץ 2012.
הסינגל השלישי מהאלבום, "Beez in the Trap", יצא לאור ב-2 ביולי 2012. ב-1 באוגוסט 2012 יצא הסינגל הרביעי מהאלבום, "Pound the Alarm".
בטקס פרסי ה-VMA 2012, אמרה מינאז' בראיון שהיא תוציא מהדורה מחודשת של האלבום בשם Pink Friday: Roman Reloaded – The Re-Up.
בספטמבר 2012 הצטרפה מינאז' לפאנל התוכנית "אמריקן איידול", כשופטת קבועה בעונה.
ב-13 בספטמבר 2012, יצא לאור הסינגל הראשון מהמהדורה המחודשת לאלבום של מינאז', "The Boys".
ב-23 באוקטובר 2012 יצא לאור הסינגל החמישי מהאלבום והשני מהמהדורה המחודשת לאלבום, "Va Va Voom".
הסינגל השלישי מהמהדורה המחודשת, "Freedom", יצא לאור ב-3 בנובמבר 2012.
ב-19 בנובמבר 2012, יצאה לאור המהדורה המחודשת לאלבום האולפן השני של מינאז'.
הסינגל הרביעי ממהדורה זו, "High School" יצא לאור ב-2 באפריל 2013.
בסוף שנת 2012, הודיעה מינאז' כי היא מתכננת להוציא אלבום אולפן נוסף במהלך שנת 2013. היא תיארה את האלבום כ"המשך של ה-Re-Up עם תוספות רבות".
מינאז' פרסמה את התאריך בו האלבום ייצא לאור והוא 15 בדצמבר 2014.
ב-12 בפברואר 2014, יצא לאור השיר "Looking Ass Nigga", יחד עם הקליפ לשיר.
מינאז' הודיעה כי השיר יופיע באלבומה הבא ואישרה כי האלבום יקרא The Pinkprint.
בחודש אפריל 2014, יצא ברחבי העולם הסרט "האישה האחרת", שבו מינאז' משתתפת בתפקיד משני; זהו הסרט הראשון שבו היא משחקת.
ב-21 במאי יצא לאור השיר "Pills N Potions" שמשמש כסינגל הראשון מהאלבום.
לפי מינאז', השיר הוא ב'סגנון אוניקה', כלומר, הסגנון שמייצג את מי שהיא באמת.
הסינגל השני מהאלבום, "Anaconda", יצא לאור ב-4 באוגוסט 2014. יום לאחר יציאת השיר כסינגל העלתה מינאז' את הקליפ לשיר, ששבר את שיא הצפיות ביוטיוב לאחר יממה (19.6 מיליון צפיות) ובכך שברה את השיא הקודם שהיה שייך למיילי סיירוס.
הקליפ לשיר עורר ביקורת רבה בגלל האופי הפרובוקטיבי שלו אך למרות זאת השיר הפך ללהיט מידי והגיע למקום שני בבילבורד האמריקאי ובכך הפך לאחד הלהיטים הכי גדולים של מינאז'.
הקליפ לשיר,נכון לנובמבר 2021, צבר למעלה ממיליארד צפיות ביוטיוב.
זהו קליפ הסולו היחידי של ראפרית להגיע למספר צפיות זה.
באוגוסט 2014 הופיעה מינאז' בטקס ה-VMA של ה-MTV ביחד עם אריאנה גרנדה וג'סי ג'יי.
כשמינאז' התארגנה לעלות להופיע, רוכסן שמלתה נפגם, כך שעלתה לבמה בשמלה לא סגורה, תוך שהיא סוגרת אותה בידיה, דבר שעורר הרבה עניין בעולם.
מינאז' הכריזה בעמוד האינסטגרם שלה על אלבומה האולפן הרביעי שנקרא Queen, במהלך נשף המט גאלה.
ב-12 באפריל 2018, יצא הסינגל הראשון מתוכו "Chun-Li", אשר נכנס למקום ה-10 במצעד הבילבורד הוט 100. לאחר מכן הוציאה את הסינגל "Barbie Tingz", אשר לא נכנס לאלבום, אלא רק למהדורה היפנית.
ב-11 ביוני 2018, הוציאה את הסינגל השיווקי "Rich Sex", בשיתוף ליל ויין.
כעבור מספר ימים חשפה מינאז' את עטיפת האלבום והזמנה מוקדמת ובו הוציאה את הסינגל השני "Bed", בשיתוף אריאנה גרנדה.
ב-22 ביולי, הוציא 6ix9ine את הסינגל "Fefe", בשיתוף מינאז', הסינגל עצמו נכנס למקום ה-3 במצעד הבילבורד הוט 100. השיר נכלל במהדורה המורחבת של האלבום.
ב-10 באוגוסט, ביום צאתו של האלבום שודר רדיו האלבום "Queen", שנקרא "QueenRadio", כדי להכריז על האלבום ולחשוף את פרטי האלבום.
ב-12 באוקטובר 2018, מינאז' התארחה בשיר של להקת הבנות ליטל מיקס, בסינגל "Woman Like Me", אשר עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-2 במצעד הסינגלים הבריטי.
ביוני 2019, הוציאה מינאז' את הסינגל "Megatron", אשר נכנס למקום ה-20 במצעד הבילבורד הוט 100. לאחר מכן שיתפה פעולה עם הזמרת מייגן די סטליון, בסינגל שלה "Hot Girl Summer".
השיר נכנס למקום ה-11 במצעד הבילבורד הוט 100.
2020–2021: הוצאה מחודשת למיקסטייפ Beam Me Up Scotty
ב-11 ביוני 2020, יצא הסינגל "Trollz" של הראפר 6ix9ine יחד עם מינאז'.
השיר נכנס בשבוע הראשון לצאתו אל המקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 ובכך הפכה מינאז' לראפרית הראשונה שעושה זאת מאז לורן היל שעשתה זאת ב-1998. ב-6 בנובמבר, התארחה מינאז' בסינגל "", של הזמר YoungBoy Never Broke Again.
ב-12 באוגוסט 2022 הוציאה את הסינגל "Super Freaky Girl", כסינגל הסולו הראשון שלה מזה שלוש שנים.
השיר נכנס בשבוע הראשון לצאתו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. ב-26 באוגוסט, הוציאה מינאז' את אלבום האוסף הראשון שלה Queen Radio: Volume 1. האלבום הגיע למקום ה-10 במצעד הבילבורד 200.
מינאז' הופיעה כחלק ב-"Jingle Ball Tour" של iHeartMedia ב-26 בנובמבר 2023.
בשנת 2019 מינאז' נישאה לקנת' פטי ובספטמבר 2020 נולד לזוג ילד.
מינאז' הדגישה את חשיבות האמונה הנוצרית בחייה וקראה לשילוב ערכים דתיים במרחב הציבורי ובקרב הדור הצעיר.
בשנת 2010 ביצעה מינאז' גרסת כיסוי לשיר "Girls Just Wanna Have Fun", לצד הזמרת קייטי פרי, לחיילי צבא ארצות הברית במהלך המופע "Divas Salute the Troops".
בשנת 2011, חברת הצעצועים מאטל יצרה בובת ברבי של מינאז' למכירה פומבית עבור "Project Angel Food", ארגון צדקה המספק אוכל לאנשים הסובלים מהמחלות HIV ואיידס.
בשנת 2012, בעקבות הוריקן סנדי, מינאז' תרמה 15,000 דולר לבנק המזון בעיר ניו יורק.
במאי 2017 הציעה מינאז' באמצעות טוויטר הצעה לשלם שכר לימוד במכללה והלוואות של סטודנטים עבור 30 ממעריציה.
היא נענתה לבקשותיהם, שנעו בין 500 דולר לציוד ללימודים ל-6,000 דולר עבור שכר לימוד, והבטיחה לענות לבקשות נוספות במשך חודש–חודשיים.
היא גם הודיעה שתשיק ארגון צדקה רשמי להלוואות סטודנטים ותשלומי שכר לימוד זמן קצר לאחר מכן.
באותו חודש מינאז' חשפה באינסטגרם שהיא תורמת כסף לכפר בהודו כבר כמה שנים באמצעות הכומרית שלה, לידיה סלולי.
תרומות אלה סייעו לכפר להשיג מרכז מחשבים, מכון לחייטות, תוכנית קריאה ושתי בארות מים.
בתגובה אמרה כי, "אלו מסוג הדברים שגורמים לי להרגיש הכי גאה".
באוגוסט 2017, לאחר שהוריקן הארווי פגע בעיר יוסטון, טקסס, מינאז' נענתה לאתגר ברשתות החברתיות של הקומיקאי קווין הארט ותרמה 25,000 דולר לארגון ההומניטרי הצלב האדום, באומרה שהיא "מתפללת לכולם".
ב-4 בספטמבר 2018 הופיע מינאז' כאורחת בפרק בתוכנית של אלן דגנרס אשר במהלכו, מינאז' ודגנרס, בהשתתפות החברה וולמארט, העניקו תרומות למעריציה בשווי מעל 150,000 דולר.
בשנת 2019 פרשה מהופעתה המתוכננת בערב הסעודית לאחר שפעילת זכויות הנשים לוג'ין אל-הת'ולול, נעצרה בגין דיבור נגד המשטר הסעודי על אפליית נשים.
בשנת 2020, לאחר שחרור "Trollz" של מינאז' והראפר 6ix9ine, הודיעה כי "חלק מהכנסות השיר יחד עם רווחים מכל סחורתו, יועברו למען פרויקט עבור תנועת Black Lives Matter על רקע רצח ג'ורג' פלויד".
בדצמבר 2025 מינאז' השתתפה כדוברת בוועידה השנתית של ארגון "Turning Point USA" שנערכה בפיניקס, אריזונה.
במהלך הופעתה בוועידה, הביעה האמנית תמיכה פומבית וחד-משמעית בנשיא דונלד טראמפ ובסגן הנשיא ג'יי.
היא הצהירה על שינוי משמעותי בעמדותיה הפוליטיות, לאחר שבעבר נטתה למתוח ביקורת על המפלגה הרפובליקנית בדומה לעמיתיה בסצנת ההיפ-הופ.
מינאז' ביטאה עמדות המסתייגות משינוי תפקידי מגדר מסורתיים והביעה התנגדות למדיניותו של מושל קליפורניה, גאווין ניוסם, התייחסה לנושאים חברתיים וטענה כי יש להימנע מהפחתה בערכן של נשים לבנות או ביופיין כחלק מהניסיון להעלות את קרנן של נשים שחורות.
בין השנים 2011–2016 קיבלה מינאז' כ-10 מועמדויות לפרס הגראמי.
היא קיבלה את המועמדות הראשונה שלה לפרס בשנת 2010 על ביצועי הראפ הטובים ביותר על ידי צמד או קבוצה לסינגל "My Chick Bad" עם הראפר לודאקריס.
במהלך טקס פרסי הגראמי ה-54 בשנת 2012, מינאז' קיבלה שלוש מועמדויות, בהן האמן החדש הטוב ביותר ואלבום הראפ הטוב ביותר עבור אלבום הבכורה שלה Pink Friday.
מינאז' קיבלה את המועמדות השנייה שלה לאלבום הראפ הטוב ביותר עבור הפרס ב-2016 עבור The Pinkprint.
מינאז' זכתה בפרסי המוזיקה האמריקאית בקטגוריות "אמנית הראפ/היפ הופ האהובה" ו"אלבום הראפ/היפ הופ האהוב" במשך שלוש שנים על שלושת אלבומיה הראשונים.
היא זכתה בפרס הווידאו קליפים של MTV לקליפ ההיפ-הופ הטוב ביותר על "Super Bass" "Anaconda", ו-"Chun-Li" וזכתה בקטגוריית הקליפ הנשי הטוב ביותר בשנת 2012 עבור "Starships".
בשנת 2011 זכתה בפרס "הכוכב הזורח" של בילבורד.
בטקס פרסי הנשים במוזיקה (בילבורד) זכתה בפרס ה-"Game Changer" בשנת 2019.
בשנת 2022 בטקס פרסי הווידאו-קליפים של MTV הוענק לה פרס החלוציות למפעל חיים על שם מייקל ג'קסון.
באוקטובר 2024, מינאז' דורגה במקום ה-13 ברשימת "כוכבי הפופ הגדולים של המאה ה-21" של בילבורד.
מינאז' כונתה "מלכת הראפ" על ידי מספר כלי תקשורת, ונחשבת לאחת מאמני הראפ המשפיעים ביותר בכל הזמנים.
בשנת 2017, פטריק סנדברג ממגזין "דאזד" טען כי מינאז '"עלתה בכל מדד זמין על כל אומן היפ הופ אחר כדי להפוך למצליחה ביותר בהיסטוריה.
ברבי בגודל טבעי, שועלה זוהרת ונערה ליד הבית", והוסיף כי "שינתה את הנוף לאמנים בהיפ-הופ בעשור האחרון" עם ה"אלטר-אגוים והגלגולים שלה".
עם למעלה מ-140 שיתופי פעולה, בילבורד הכתיר את מינאז' כ"סמל הראפ והפופ", והוסיף כי "היא הייתה אחת ממבצעות שיתופי הפעולה האמינות ביותר של המוזיקה הפופולרית, ושרטטה רשימת עשרות להיטים כנוכחות תומכת בסינגלים של אמנים אחרים".
בתור אמנית אורחת, תוארה על ידי חברת "קומפלקס" על יכולותיה "לקחת שיר פשוט ולהפוך אותו ללהיט רק מפני שהיא מופיעה בו".
אליסון סטיוארט מעיתון הוושינגטון פוסט הצהירה כי כבר בתחילת הקריירה שלה, מינאז '"הפכה לנערה המבוקשת של אמנים שרצו להוסיף קצת עניין לשירים שלהם מבלי להתלונן על התהליך".
בשנת 2012 אמר ג'ון קרמניקה מעיתון הניו יורק טיימס כי מינאז '"הפכה לראפרית זריזה ומעוררת.
יותר מכל ראפר אחר במיינסטרים, היא דחפה חזק נגד הציפיות...
בלי שאף אחד ישווה את עצמה אליה, או שאחרים ישוו אותה אליה, היא הפכה לסמל המים שלה".
בשנת 2020, הסופרת דמישיה אינמן שיבחה את מינאז על השפעתה אשר "עומדת כאחד הראפרים המצליחים ביותר של המילניום".
אינמן המשיך ואמר כי מינאז' '"נלחמת בשנאת נשים והטיה בתעשייה נגד נשים שחורות כדי לגלף את זהותה ואת הצליל שלה, ובכך השפיעה על הקריירה שלה".
היא תוארה על ידי בילבורד כמי שהחזירה את ז'אנר הראפ הנשי למיינסטרים בארצות הברית.
בשנת 2011 דורגה מינאז' במקום השישי בדירוג המגזין של הרולינג סטון בקטגוריית "מלכי ההיפ הופ" המבוססת על מדדי מכירות תקליטים ומדיה חברתית.
מינאז' היא האישה הראשונה שהופיעה ברשימת "מלכי ההיפ הופ מזומנים" של פורבס מאז הקמתה בשנת 2007, לאחר שדורגה ארבע פעמים רצופות בין השנים 2011 ל-2014. בשנת 2016 היא נרשמה ברשימה השנתית של האנשים המשפיעים ביותר בעולם במגזין טיים והיא הופיעה באחת מהעטיפות הפיזיות של הגיליון.
בשנת 2019, "קומפלקס" דירגה אותה במקום השמיני ברשימת הראפרים הטובים ביותר של שנות העשרים, כמו גם כאישה היחידה ברשימה.
עבודתה של מינאז' השפיעה על אמנים רבים בהם, טינשיי, שר לויד, בילי איליש, גב' בנקס, אסיה דה בראט, דוג'ה קאט, וסוויטי.
קלי משנת 2013, זכה לשבחים ביציאתו לאור למרות ההאשמות הפומביות בעניין פורנוגרפיית ילדים נגד קלי.
היא כינתה את המהלך כבריונות וטענה שהדבר הוכיח מוסר כפול בתעשיית המוזיקה.
לאחר בקשות רבות, מינאז' מחקה מאוחר יותר את הציוצים שלה בחשבונה בטוויטר.
במהלך שבוע האופנה בניו יורק 2018, במסיבת אפטר בהנחיית הרפרס בזאר, הראפרית קארדי בי עוררה מחלוקת משמעותית כשהשליכה את אחת מנעלי העקב שלה על מינאז' וניסתה לתקוף אותה פיזית.
מאוחר יותר הצהירה קארדי בי כי מינאז' "עשתה לייקים" בעבר להערות של משתמשים שונים ברשתות החברתיות, שדיברו באופן שלילי על יכולותיה לטפל בבתה שזה עתה נולדה.
לאחר מכן דנה מינאז' באירוע בפרק של תוכנית הרדיו "Queen Radio", בו הכחישה את ההאשמות וכינתה את הוויכוח כ"משפיל".
מינאז' החלה להסתבך עם הראפרית ליל קים מאז הצלחתה עם Pink Friday.
קים האשימה את מינאז' בהעתקת דמותה באומרה, "אם את הולכת לגנוב את הסוואג שלי, תצטרכי לשלם.
את עוזרת לי, אני עוזרת לך.
הסינגל שלה "Roman's Revenge" עם אמינם הגודר כתגובה להערותיה של קים, אם כי מאוחר יותר מינאז' הכחישה זאת.
היא הגיבה לפרשה בראיון לתחנת הרדיו "WQHT" ואמרה, "היא בחרה בקטטה עם פוקסי, ואז היא בחרה בקטטה עם איב, ואז היא בחרה בקטטה עם רמי, ואז זו הייתה גברת וואלאס, ואז זו הייתה ניקי מינאז' כל פעם כשאת בחדשות זה מפני שאת רבה עם מישהו!
תוציא את המוזיקה שלך, וכשאני אראה את שמך על מצעדים, אז אני אגיב לך.
קים המשיכה את העימות עם שחרורו של המיקסטייפ "Black Friday" (שישי השחור), שכותרתו התייחסה ישירות לאלבומה של מינאז' "Pink Friday" (שישי ורוד).
עטיפת המיקסטייפ מציגה את ליל קים עורפת את ראשה של מינאז' בחרב.
שיר דיס נוסף של מינאז' שיוחס לקים יצא בשנת 2011 בשם "Tragedy".
לאחר שחרורו של האלבום Pink Friday: Roman Reloaded מבקרים טענו כי שיר האלבום "Stupid Hoe" (מופקרת מטומטמת) מתייחס לקים.
מאוחר יותר אמרה קים בראיון לתחנת רדיו שהשיר "אוטומטי" היה דומה לשירים שלה שלא פורסמו, וכינתה את מינאז' כ"מגונה" ו"חתולית".
בילדותה, החיים בביתה של מינאז' היו כאוטיים לעיתים קרובות, כתוצאה ממלחמותיהם הרבות של הוריה.
כאמצעי בריחה, יצרה מינאז' דמויות כדי לחיות את חייה דרכן.
בריאיון עם ה"ניו יורק פוסט" היא אמרה: {{ציטוט|מרכאות=כן|מקור=ניקי מינאז'|תוכן=כדי להתרחק מכל המלחמות שלהם, אני תיארתי לעצמי איך זה להיות אדם חדש.
"קוקי" ("Cookie") הייתה הזהות הראשונה שלי – היא נשארה איתי למשך זמן מה.
אז המשכתי ל"הארג'וקו ברבי" ("Harajuku Barbie"), ואז המשכתי ל"ניקי מינאז'".
אז פנטזיה היתה המציאות שלי.}}
עבור אלבום הבכורה שלה, יצרה מינאז' אלטר אגו בשם "רומן זולנסקי" ("Roman Zolanski").
לדבריה, בשירים כמו "Bottoms Up", עם טריי סונגז, זה לא ראפ של מינאז', אלא של רומן זולנסקי, ואף טוענת כי רומן הוא "אחיה התאום".
היא טוענת שהוא (רומן זולנסקי) נולד בתוכה, מתוך זעם, והופכת להיות הוא כאשר היא כועסת.
היא גם אמרה ש"הוא כמו שד בתוכה".
מינאז' סיפרה בראיון שרומן הוא בעצם דמות שיצרה, רומן הוא הומוסקסואל, אלים מאוד, ילד שונה ומוזר שאמו מרתה הבריטית המסורתית והקתולית, חושבת שהוא צריך להיות נורמלי, ולכן היא מנסה לחנך אותו.
באלבום השני של ניקי, Pink Friday: Roman Reloaded, הנקרא על שם רומן, השיר "Stupid Hoe" נכתב בעיקרון על ידי רומן וגם "Roman In Moscow" שנכתב על רומן.
למינאז' יש שיתוף פעולה עם ליל ויין שנקרא על שם האלבום, Roman Reloaded.
גם שיר זה הוא מנקודת המבט של רומן.
בטקס פרסי גראמי 2012 הופיעה מינאז' עם השיר "Roman Holiday" שנכתב גם הוא על רומן.
רומן הופיע בסרטון לפני תחילת ההופעה.
היא זכתה באותו הטקס למועמדות בפרס גראמי לתגלית השנה.
מינאז' אמרה בראיון שרוב האלבום יעסוק ברומן וברגשות האמתיים שלה.
בנוסף אמרה מינאז' ש"רומן הוא 100% היא".
מינאז' המציאה את הדמות כבר בתחילת הקריירה וניתן למצוא שירים שלה מאלבום הבכורה בהם רומן ואמו מרתה משתתפים.
לרומן יש אמא בשם "מרתה זולנסקי" ("Martha Zolanski"), אשר הופיעה בשיר "Roman's Revenge", במבטא בריטי.
מרתה מופיעה בקליפ לשיר "Moment 4 Life" כסנדקית הקסומה של מינאז'.
בשירים כמו "(All I Do Is Win (Remix", זהו הראפ של מינאז'.
מינאז' הצהירה כי באלבום הבכורה שלה, מעריציה יוכלו "לפגוש" את מינאז', "רומן" ואוניקה.
ב-18 בנובמבר 2010 הניחו כי "הוסיפה" מינאז' אלטר אגו חדשה בשם "ניקי תרזה" ("Nicki Teresa"), כאשר הופיעה בצעיף צבעוני סביב ראשה, היא הלכה מסביב למעריציה בצורה הנראתה כאילו "ריפאה" אותם, כאשר ביקרה אותם בקרן "גן החלומות" באולפני פיוז (Fuse Studios) בניו יורק.
ניקי לוינסקי – בוטה, היא מינית, והיא "מלוכלכת".
בשירים כמו" dance" היא מופיעה ולרוב שרה על נושאים שהיא לא הייתה שרה עליהם בהרחבה שכזאת בשירים אחרים.
ניקי הנינג'ה – על אף שמה האגרסיבי, היא הצד היותר אמוציונלי של מינאז'.
היא ווקליסטית ולא מרבה לשיר ראפ, כמו שירים שמראים את כישורי השירה שלה ומנעדה הקולי המרשים.
אפשר לזהות אותו בשירים לדוגמה, "Your Love".
דמות נוספת שמככבת בשיריה היא "הראג'וקו ברבי".
היא בעצם ההפך הגמור מרומן, היא מתוקה, מקסימה, ומדברת כמו ילדה קטנה.
בשיר monster ובסרטון של השיר אפשר לראות את רומן קושר ומתעלל בהארג'וקו ברבי.
מינאז' הופיעה בתוכנית האירוח "לופז הערב" (עם ג'ורג' לופז) ב-6 בדצמבר 2010 והציגה אלטר אגו חדש לאירוע ב"השראה הספרדית" בשם רוסה ("Rosa"), המבוטאת "רררררוזה" ("Rrrrrosa").
אף אחד לא באמת יודע אם הדמות אמיתית וכותבת שירים, אבל אפשר להניח שהיא מופיעה בשיר "krippy kash" שבו מינאז' מדברת בספרדית בכמה חלקים מהשיר.
2012: The Re-Up DVDאלבומי אוסף
ניקול רייצ'ל "ניקי" ינופסקי היא זמרת ג'אז-פופ קנדית-יהודייה.
ינופסקי החלה את קריירת השירה שלה כשהופיעה בשנת 2006 בפסטיבל הג'אז הבינלאומי במונטריאול, הופעה הזו הפכה אותה לאמן הצעיר ביותר שהשתתף בפסטיבל, מאז ייסודו.
ב-2007 ינופסקי הקליטה את הקלאסיקה של אלה פיצג'רלד "Airmail Special" עבור חברת התקליטים ורב רקורדס.
השיר יצא כחלק מהאלבום "We All Love Ella: Celebrating the First Lady of Song" ב-6 יוני 2007. באותה שנה יצא גם הסרט היי סקול מיוזיקל 2 בו משתתפת ינופסקי בביצוע השיר "Gotta Go My Own Way".
ב-23 בספטמבר 2008 הוציאה ינופסקי אלבום הופעה בשם "Ella...
Of Thee I Swing" בתמיכת חברת ההפקות שלה "A440 Entertainment", האלבום הופץ בקנדה וביפן בעזרת חברת ההפקות יוניברסל מיוזיק גרופ.
ובטקס פרסי הג'ונו של 2009 הייתה ינופסקי מועמדת בקטגוריית "האמן החדש של השנה".
את אלבום האולפן הראשון שלה הקליטה ינופסקי יחד עם פיל רמון, האלבום שנקרא Nikki יצא בקנדה ב-20 באפריל 2010, וליציאתו קדם הסינגל "I Believe".
הסינגל, שיצא בינואר 2010, הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הקנדי, והיה הסינגל הראשון של אמן קנדי שמגיע למקום הראשון במצעד זה מאז "Girlfriend" של אבריל לאבין ב-2007. מלבד "I Believe" עוד שלושה שירים מהאלבום יצאו כסינגלים.
ינופסקי נבחרה לשיר את ההמנון הקנדי בטקס הפתיחה של אולימפיאדת החורף בוונקובר שהתקיימה בפברואר 2010 במערב קנדה.
היא גם השתתפה יחד עם אמנים קנדים נוספים בביצוע גרסת הצדקה ל-"Wavin' Flag" - כל רווחי הסינגל נתרמו לשיקום נזקי רעידת האדמה בהאיטי (2010).
ב-2010 ניקי ינופסקי הופיעה בישראל והיא באה להופיע בפסטיבל ג'אז בים האדום אשר מתקיים פעם בשנה באילת.
איגנץ אימברמן (Ignaz Imbermann; 20 באוקטובר 1920 – 1996) הידוע בכינוי ניקי אימבר (Nicky Imber) היה פסל וצלם יהודי.
ידוע בשל סדרת פסלי "משואה לתקומה" המוצבים בגן ציבורי בכרמיאל.
אימבר נולד בווינה בירת אוסטריה ב-1920. (קרוב של נפתלי הרץ אימבר, מחבר "התקווה".)
לאחר סיפוח אוסטריה על ידי הנאצים ב-1938 נכלא במחנה הריכוז דכאו משם הצליח להימלט.
ב-1943 הצטרף לצבא הבריטי, ולאחר המלחמה שהה בקניה ובדרום אמריקה, שם עסק באומנות ועשה לעצמו שם כפסל.
בין 1978 ל-1981 בנה סדרת פסלי ענק המנציחים את השואה והתקומה, המוצבים בגן הפסלים בכניסה לעיר כרמיאל.
בשלב זה עלה לישראל, וביסס בה את ביתו.
נימאראטה ניקי היילי היא פוליטיקאית ודיפלומטית אמריקאית, חברת המפלגה הרפובליקנית, אשר כיהנה כשגרירת ארצות הברית באומות המאוחדות בשנים 2017–2018. בעבר הייתה מושלת מדינת קרוליינה הדרומית, האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד זה.
התמודדה בבחירות המקדימות במפלגה הרפובליקנית לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2024 ופרשה מהמירוץ ב-6 במרץ 2024 כאשר נותרה לבדה מול דונלד טראמפ שניצח אותה בבחירות המקדימות ברוב מוחץ של המדינות.
נולדה בשם נימאראטה ניקי ראנדווה (Nimarata Nikki Randhawa) בקרוליינה הדרומית שבארצות הברית, למשפחה פונג'בית בני דת הסיקיזם מהודו.
גדלה בעיירה במברג, בה רבים משכניה היו אפרו-אמריקאים בני המעמד הנמוך.
מילדותה, נקראת בעיקר בשמה האמצעי ניקי שפירושו "קטנטנה" בפאנג'בית.
אביה אג'יט (Ajit Singh Randhawa) הוא ביולוג, שלמד באוניברסיטה החקלאית של פנג'אב, קיבל מלגה לאוניברסיטת קולומביה הבריטית בקנדה, שם עשה את הדוקטורט שלו, ולאחר מכן, היגר לארצות הברית על מנת לשמש כפרופסור לביולוגיה במכללת וורהיס (Voorhees College) המקומית בקרוליינה הדרומית.
אמה ראג' (Raj Kaur Randhawa) היא בעלת תואר שני בחינוך, הקימה עסק משפחתי בתחום המתנות.
ב-1994 סיימה תואר ראשון בחשבונאות באוניברסיטת קלמסון שבקרוליינה הדרומית.
לאחר מכן הועסקה כרואת חשבון בחברת טיפול בשפכים, ובהמשך כיהנה כסמנכ"לית כספים בחברה המשפחתית העוסקת בטקסטיל וסייעה בהצלחתה.
נשואה למייקל היילי, ואם לשני ילדים.
היא נוצרייה פרוטסטנטית וחברה בכנסייה המתודיסטית המאוחדת.
את ההחלטה להיכנס לפוליטיקה קיבלה היילי ב-2003, בעקבות נאום בו ציינה הילרי קלינטון כי הדבר הנכון לעשות הוא להקשיב לרחשי לבך ולפעול לפיהם.
מודל החיקוי שלה, לדבריה, היא ראש ממשלת בריטניה לשעבר מרגרט תאצ'ר, שדגלה כמו היילי בהורדת מיסים, הקטנת הוצאות וממשלה מצומצמת ככל האפשר, תוך התערבות מעטה, ככל הניתן בחיי הפרט.
ב-2004 התמודדה היילי לראשונה על מועמדות מטעם המפלגה הרפובליקנית למושב מחוז לקסינגטון בבחירות לבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית.
המחוז הוא מחוז רפובליקני בדרך כלל ולכן מערכת הבחירות המקדימות הפנימיות של המפלגה הרפובליקנית הייתה החשובה.
בסיבוב הראשון של הבחירות הללו, המועמד הרפובליקני המכהן זכה ב-42% מהקולות בעוד היילי הגיעה למקום השני עם 40%.
בהיעדר מועמד שזכה ברוב מוחלט של הקולות נערך סיבוב שני אליו עלו רק שני הראשונים מהסיבוב הראשון, ובו היא זכתה ב-55%.
היא הדיחה בכך את הנציג שהיה בבית הנבחרים המדינתי במשך 29 שנים.
לאחר מכן התמודדה וזכתה ללא מתחרים בבחירות הכלליות עצמן והפכה לאמריקאית הראשונה ממוצא הודי שזכתה בבחירות בדרום קרוליינה.
היא נבחרה לקונגרס המדינתי פעמיים נוספות, ב-2006 וב-2008, כאשר בשנים 2006 עד 2010 כיהנה כמצליפת סיעת הרוב.
במהלך שש שנות כהונתה בבית הנבחרים המדינתי תמכה היילי ברעיונות שמרניים בדרך כלל.
בין השאר תמכה במתן משכורות למורים, גם לפי התוצאות שהשיגו תלמידיהם ולא רק לפי הוותק בתפקיד, הקטנה מסוימת בזכויות הפנסיה של המחוקקים, הגבלות על מהגרים והגירה לארצות הברית, ובעיקר על מהגרים בלתי חוקיים, העסקתם ועוד.
בנובמבר 2010 התמודדה בבחירות לתפקיד מושל קרוליינה הדרומית וזכתה ברוב של 51% מקולות המצביעים.
החלה לכהן בתפקיד ב-12 בינואר 2011 והייתה בכך האישה הראשונה בתפקיד זה במדינתה והצעירה ביותר מבין המושלים שכיהנו אותה עת בארצות הברית כולה.
ב-2012 כתבה את האוטוביוגרפיה שלה - Can't Is Not an Option: My American Story ("לא יכולה" אינה אופציה: הסיפור האמריקני שלי), שיצאה לאור בהוצאת סנטינל.
בנובמבר 2014 נבחרה לתקופת כהונה שנייה.
היילי זכתה בתמיכתם של תנועת מסיבת התה ושל שרה פיילין במהלך הבחירות ב-2010 ובתמיכתו של מיט רומני במהלך הבחירות ב-2014. בשתי מערכות הבחירות התמודדה עם הערות גזעניות וסקסיסטיות מצד יריביה ותומכיהם.
כמושלת שמרנית תמכה היילי בחקיקה להגבלת הפלות במדינה.
בעקבות פיגוע הירי בצ'ארלסטון פעלה, כנגד דעת הקהל במדינתה, להסרת דגל הקונפדרציה מבניין הממשל בדרום קרוליינה.
חודש לאחר מכן אושר הדבר בבית המחוקקים של המדינה ברוב של מעל שני שלישים.
היילי נבחרה לשאת את נאום התגובה לנאום מצב האומה של נשיא ארצות הברית ברק אובמה ב-2016. בנאום ביקרה את מדיניותו הכלכלית של אובמה ואת התרחבות הוצאות הממשלה.
את הרפורמה שנעשתה בשירותי הבריאות הגדירה כאסון, וציינה כי יש להגן על החוקה האמריקאית ובכלל זה גם על התיקון השני העוסק בזכות האזרחים לשאת נשק.
ב-23 בנובמבר 2016 הכריז הנשיא הנבחר דונלד טראמפ כי היא המועמדת שבחר לכהן כשגרירה באומות המאוחדות.
מינויה אושר ב-24 בינואר 2017 בסנאט ברוב של 96 תומכים מול 4 מתנגדים, ולמחרת הושבעה לתפקיד על ידי סגן נשיא ארצות הברית מייק פנס.
ב-9 באוקטובר 2018 הודיעה היילי לנשיא טראמפ כי תעזוב את תפקידה בסוף השנה.
היא פרשה מהתפקיד ב-31 בדצמבר 2018.
ב-14 בפברואר 2023 הכריזה רשמית על מועמדות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2024.
בבחירות המקדימות במפלגה הרפובליקנית התמודדה היילי במטרה לזכות במועמדות המפלגה הרפובליקנית לבחירות לנשיאות.
היא האחרונה שנשארה במרוץ נגד דונלד טראמפ, שניצח כמעט בכל המדינות שבהן התקיימו בחירות נכון למרץ 2024, פרט לוושינגטון די.
ב"סופר טיוזדיי", שהתקיים ב־5 במרץ 2024, נוצחה היילי ב־14 מתוך 15 מדינות, כשהיא זוכה רק במדינה אחת, ורמונט.
לאחר מכן הודיעה על פרישתה מהמירוץ.
בנובמבר 2024, לאחר ניצחונו בבחירות, הודיע הנשיא הנבחר דונלד טראמפ כי היילי ומייק פומפאו לא יכהנו בממשלו החדש.
יחסה למדינת ישראל ולעם היהודי
היילי היא תומכת גדולה ומובהקת של מדינת ישראל ואף הגנה עליה הן בקונגרס ובאו"ם והן בתקשורת וברשתות החברתיות.
כמושלת, קרוליינה הדרומית הייתה המדינה הראשונה בארצות הברית שהעבירה חוק נגד ה-BDS.
החוק המדובר התיר לגופים ציבוריים להתקשר עם גופים עסקיים רק אם הסכם ההתקשרות אוסר על אותם עסקים להחרים ישויות שלמדינה יש סחר חופשי עימם.
כמושלת, נבחרה היילי לשאת את נאום התגובה לנאום מצב האומה של נשיא ארצות הברית ברק אובמה ב-2016. בנאום ביקרה את הסכם הגרעין עם איראן בציינה כי על ארצות הברית להגיע להסכמים בינלאומיים אותם יחגגו בישראל וימחו נגדם באיראן ולא להפך.
היילי כפרו-ישראלית בדעותיה, הצהירה שבמסגרת פעילותה כשגרירה באו"ם תיאבק בהטיה הבוטה של הארגון נגד ישראל.
במהלך תפקידה גינתה בחריפות מספר פעולות והתבטאויות של האו"ם כנגד ישראל, ואף איימה שארצות הברית תשקול את המשך הסיוע הכלכלי לאו"ם אם האפליה נגד ישראל תימשך.
היא טרפדה את המינוי של ראש ממשלת הרשות הפלסטינית לשעבר סלאם פיאד לשליח האו"ם ללוב, עזרה לגנוז דו"ח של האו"ם שהאשים את ישראל באפרטהייד, וגרמה בכך גם להתפטרותה של תת-מזכ"ל האו"ם האחראית לאותו דו"ח.
היא החרימה את המושב המיוחד של מועצת האומות המאוחדות לזכויות אדם, המתנהל מדי שנה כנגד ישראל.
היילי הגנה על הכרזת ירושלים של ארצות הברית, שמכירה רשמית בירושלים כעיר הבירה של מדינת ישראל, ותיארה אותה כ"מימוש רצון העם האמריקאי".
היא התנגדה להחלטת העצרת הכללית של האו"ם לגנות את החלטת ארצות הברית והתרתה שארצות הברית תראה בתמיכה בגינוי ביקורת על החלטה ריבונית והבעת זלזול בארצות הברית, דבר שיוביל לקיצוץ הסיוע הכספי למדינות שתומכות בהחלטה ולאו"ם עצמו.
ההחלטה עברה ברוב גדול ובתגובה היילי הודיעה כי ארצות הברית תקצץ מתקציב האו"ם 285 מיליון דולר.
ביוני 2018 הובילה יחד עם מחלקת המדינה את פרישתה של ארצות הברית ממועצת האומות המאוחדות לזכויות אדם, בציינה שהמועצה היא מוקד של הפרת זכויות אדם והטיה פוליטית המכוונת בעיקר נגד ישראל.
בדצמבר 2018 ציינה היילי באו"ם כי "האנשים שסובלים הכי הרבה מחמאס הם הפלסטינים".
במסגרת מרוץ הבחירות הביעה היילי עמדות פרו-ישראליות מובהקות.
במיוחד לאחר הטבח ב-7 באוקטובר 2023, והמלחמה שנכפתה על ישראל נגד החמאס ברצועת עזה.
במאי 2024, ביקרה בישראל והצהירה כי יש להטיל עיצומים על בית הדין בהאג.
כמו כן, טענה שאסור לביידן להפקיר את ישראל ואסור למנוע ממנה נשק בהיותה בעלת ברית.
לגבי רפיח טענה שאי כניסה משמעותה להשאיר את המחבלים בשלטון.
לדעתה, ישראל חייבת למצות את המהלך המלחמתי, שאם לא כן חמאס יחזור ויבצע את הזוועות כפי שראשיו אומרים.
כדבריה:"...צריך לגמור אותם, אחת ולתמיד".
בריאיון לרשת ABC האמריקנית אמרה היילי כי התושבים הערביים של עזה צריכים לצאת ממנה.
כדבריה: "הפלסטינים היו צריכים ללכת למעבר רפיח ושמצרים תיקח אותם.
אבל תמיד אמרתי, שמה שהם צריכים, זה לעבור למדינות פרו-חמאסיות כמו: קטר, איראן וטורקיה".
לאחר מבצע עם כלביא אמרה היילי כי "ישראל נקטה פעולה נחרצת כדי לשים קץ ליכולות הגרעיניות של איראן ולהפוך את אמריקה והעולם לבטוחים יותר.
אנו חבים להם חוב של הכרת תודה".
בעקבות ההכרה בספטמבר 2025 של מספר מדינות במערב במדינה פלסטינית, כתבה ניקי היילי: "בריטניה, קנדה ואוסטרליה נכנעות לחמאס בכך שהן דוחפות להכרה במדינה פלסטינית".
2010 - עיטור מסדר פלומטו של דרום קרוליינה
2019 - פרס אירווינג קריסטול
פרס המכון הרפובליקני הבינלאומי בארצות הברית
פרס הנוצרים המאוחדים למען ישראל
פרס הפורום של הנשים העצמאיות
דוקטור לשם כבוד למדעי הרוח של אוניברסיטת קלמסון (2018) ודוקטור לשם כבוד בשירות ציבורי של אוניברסיטת דרום קרוליינה (2015)
ניקי, ריקי, דיקי ודון היא קומדיית מצבים אמריקאית מערוץ ניקלודיאון המשודרת בארצות הברית מה-13 בספטמבר 2014 ובישראל החל מה-19 ביוני 2015. השחקנים המככבים בה היו: ליזי גרין, קייסי סימפסון, מייס קורונל, איידן גלאגר, אליסון מאן ובריאן סטפנק.
בישראל הפרקים משודרים בסדר שונה מארצות הברית.
העונה הראשונה הסתיימה בארצות הברית ב-24 במרץ 2015, ובישראל ב-29 בנובמבר 2015.
ב-2 בדצמבר 2014 הוזמנה עונה שנייה על ידי ניקלודיאון בת 26 פרקים.
העונה עלתה בארצות הברית ב-23 במאי 2015, והסתיימה ב-6 באוגוסט 2016. בישראל העונה שודרה מה-21 בנובמבר 2016 עד ל-27 בנובמבר 2016.
ב-9 בפברואר 2016 חודשה הסדרה לעונה שלישית בת 24 פרקים.
העונה עלתה בארצות הברית ב-7 בינואר 2017. החל מהעונה השלישית שודרה הסדרה ב-Teen Nick ישראל, העונה השלישית החלה ב-6 באוגוסט 2017.
ב-20 במרץ 2017 חודשה הסדרה לעונה רביעית בת 14 פרקים.
ניקי, ריקי, דיקי ודון הם רביעייה בני 10 שמלבד יום ההולדת ולשני הוריהם - אין להם דבר במשותף.
בכל זאת, הם לומדים לשתף פעולה ולהיות אחים שהם גם חברים.
דון אביגיל הרפר (ליזי גרין) - המבוגרת מבין הרביעייה ב-4 שניות.
היא תמיד מנסה להיות האחראית והבוגרת ולהוביל את כל הרביעייה.
ריקיני "ריקי" הרפר (קייסי סימפסון) - האח שנולד שני ממשפחת הרפר.
הוא החכם בקבוצה, תמיד סוחב ספרים או שיעורי בית איתו.
דיקי סטיבן הרפר (מייס קורונל) - הכל הולך לו בקלות, רוצה להיות מגניב.
מתעניין במה חושבים עליו וחושב על הדברים בצורה קלה יותר.
במהלך העונה הרביעית עוזב לאוסטרליה במסגרת החלפת סטודנטים.
לפעמים יש לו רגעים חכמים במיוחד כשהרביעייה בצרות וברגעים לא צפויים.
ניקולאס "ניקי" הרפר (איידן גלאגר) - הצעיר מבין כל הרביעייה.
חזק ומהיר פיזית, טבח מוכשר.
בעונה 3 התגלה כמבקר מזון מפורסם המכונה: מר גורמה.
אן הרפר (אליסון מאן) - האמא של הארבעה.
דואגת לילדיה ולבעלה ומנסה לעשות את הדבר הנכון.
אך זה לא תמיד מצליח לה.
תומאס "טום" לואיס הרפר (בריאן סטפנק) - האבא של הארבעה.
הוא נראה כאבא קשוח בסדרה אבל עמוק בפנים יש לו לב של ילד.
מיי ואלנטיין (קיילה דרו סימונס) - החברה הכי טובה של דון.
מעט מוזרה, אבל כל הזמן מייעצת לדון בענייני משפחה.
דמות ראשית החל מעונה 3.
מיילס (תיאודור ג'ונס ביירנס) - החבר של מיי.
שונא את החתולה של מיי.
חבר של ניקי, ריקי ודיקי.
ג'וזי קופר (גבריאל אלייס) - עובדת בחנות של טום ואן.
לומדת בתיכון, ובדרך כלל מתייעצת עם הרביעייה.
סקווישי פווש טיבריוס הרפר (זנדר ריצ'רד) - הכלב של הרביעייה.
כשהרביעייה החליטה לאמץ אותו כדי להראות לטום ואן שהם אחראיים.
בהתחלה מוצג כ"רגליים רכות", ולאחר מכן "סקווישי".
אוהב כדורי נאצ'ו ממסעדה מקסיקנית שאן וטום הזמינו בה פעמיים את כל הצד השמאלי של התפריט.
דולי (האיידן קראופורד) - חבר של הרביעייה.
בדרך כלל משיג בשבילם דברים שלא לכולם יש, וכשהם שואלים אותו מאין הוא השיג את הדברים, הוא אומר שעדיף להם לא לדעת.
נטלי (סאיינה אגודונג) - חברה של דון ומיי.
מתעצבנת בקלות, ושונאת שמבטאים את שמה לא נכון.
אייברי (איזבלה רבל) - חברה של דון ומיי.
מדברת מוזר, וקשה להבין מה היא אומרת.
מושא האהבה של ריקי ומאוהבת בניקי.
מולי (לידיה בולנד) - החברה הכי טובה של מיי וחברה של דון.
המנהל ארתור טריאן - מנהל בית הספר של ניקי, ריקי, דיקי, דון, מולי, נטלי ומיי.
בעל צבה שקוראים לה שלי שזה באנגלית שריון.
מאק אלברט דמייה (לינקולן מלצ'ר) - חבר של ניקי, ריקי ודיקי ומושא האהבה של דון.
גם הוא מאוהב בדון, אך הם לא יוצאים רשמית.
מדיסון טסלי פרינגל (ג'סיקה בלקין) - ילדה מפונקת שחושבת שהיא טובה יותר מכולם בהכל.
הרביעייה קוראת לה "האבל-ית", מכיוון שלרוב היא אומרת "אבללל....".
בריט - ילד המחליף את דיקי במסגרת החלפת סטודנטים.
חבר של ניקי, ריקי ודון.
ג'ואי מונטגלי (ריקארדו היוטארדו) - החבר של דון והבן של היריבים של טום ואן, שמנהלים מספרת כלבים וזורקים את הזבל שלהם בחנות של טום ואן.
בריאנה (מולי ג'קסון) - ילדה חברותית ונחמדה.
סימון (בריאנה יידי) - חברה של ריקי ניקי דיקי ודון ומדענית ממציאה חוכמה.
פרנקו - ילד אשר נוהגים להגיד לו "סתום פרנקו!".
אוסקר (קודי וויית') - ילד שנראה ומתנהג כמו איש זקן.
ג'נה (סופיה וויילי) - חברה של דון במחנה.
לילי (מקנזי זיגלר) - ילדה חכמה.
חברה של דון במחנה, אחותה הקטנה של אייפל ומושא האהבה של דיקי.
אייפל (מאדי זיגלר) - ילדה מקובלת ואגואיסטית שחושבת רק על עצמה.
לוסי - המחליפה של ג'וזי.
פרנקי - ילד שכל הזמן עושה שטויות ובורח מאמא שלו.
קנדיס פארקר - כדורסלנית מפורסמת.
צילמה קליפ בחנות של טום ואן.
קני - בחור שחור שעבד בחנות לפני ג'וזי.
חושב שטום ואן הם אמא ואבא שלו.
בטעות הוא ודון התחלפו בתיקים, מה שגורם שבחופשתם של משפחת הרפר בהוליווד הם מנסים להחליף את התיקים בחזרה.
בסוף מתברר שהכל תוכנן מראש.
ג'רמי - חבר של ניקי, ריקי, דיקי.
"הטרקטור" - ילד אשר לכאורה בריון, אך למעשה רק נוחר כמו טרקטור ועוזר לילדים.
טינה - ילדה אשר מכורה לטלפון סלולרי.
ג'וני "קציצות" - ילד אשר לכאורה בריון, אך למעשה אוהב קציצות.
רוז דירקן (ג'ייד פיטיג'ון) - אויבת של דון מועמדת נגדה לדורותי מהקוסם מארץ עוץ.
סיביליה הארפר - הסבתא רבתא רבתא רבתא של הרביעייה.
מאחורי הציור של שלה ושל בעלה סאל בחנות יש חדר סודי שהוא חדר הרכבות הסודי והמכולת של טום.
בסוף עונה 4 פרק 9 היא חזרה לחנות כרוח.
מספר הפרק(בסדרה) מספר הפרק(בעונה) שם הפרק תאריך שידור מקורי תאריך שידור בישראל11פיילוט / Pilot13 בספטמבר 201419 ביוני 2015תקציר הפרק: אחרי שהרביעייה נכנסת לצרות בלימודים, ההורים שלהם מסכימים להם לאמץ כלב לתקופת ניסיון, בתנאי שיצליחו לשתף פעולה ולא לריב אחד עם השני.
דון מפילה את ניקי בפח כדי להרשים את קבוצת הכדורגל שהיא התקבלה אליה.1010מי הסריח?
/ Poo Dunnit8 בנובמבר 201430 ביוני 2015תקציר הפרק: הבילוי של משפחת הרפר בפארק מים נדחה כאשר הם מגלים שמישהו שכח להוריד את המים באסלה.
לאחר שאף אחד לא מוכן לקחת אחריות, הרביעייה מנסה לגלות מי האשם כדי שיוכלו לנסוע לפארק המים.1111נשף הפחדנים / Scaredy Dance18 באוקטובר 20141 ביולי 2015תקציר הפרק: ההרפרים מתכוננים ללכת לנשף ליל כל הקדושים.
אן מתכוננת לפגישה של מועדון הספר החדש שלה.244דון שעושה הכל13 ביוני 201521 בנובמבר 2016תקציר הפרק: דון מחליטה להצטרף לתזמורת בנוסף על כל העיסוקים האחרים שלה, ומתקשה לעמוד בקצב.
מסתבר שהדרך להצלחה אינה פשוטה.504רביעייה בעקבות מחליקיים28 בינואר 2017תקציר הפרק: הרביעייה אינה מרוצה מהתוכניות של הוריהם עבור בית הקפה החדש, אך מסע הרפתקני אל העבר, גורם להם לשנות את דעתם.515מזחלת לרביעייה4 בפברואר 2017תקציר הפרק: הרביעייה מתכוננת למרוץ המזחלות השנתי, ומופתעת לגלות מי הם יריביה.
דון, שחלמה כל חייה לגלם את תפקיד דורותי, ניגשת לאודישן עבור התפקיד, אך יש לה מתחרה רצינית.6822הרביעייה מארץ עוץ, חלק ב'5 באוגוסט 2017תקציר הפרק: דון ורוז מתחרות מי תגיע ראשונה לקוסם כדי לגלות מי הדורותי האמיתית.
ניקי משתתף בתחרות בישול ארצית ודון מצטרפת אליו בתור סו שפית.
אך העניינים, כצפוי, משתבשים.8313מי אתה, בריט?4 באוגוסט 2018תקציר הפרק: דון, ניקי וריקי חושדים שחבריהם לא רוצים לבלות איתם יותר, כאשר הם מגלים כי כולם מבלים יחדיו מאחורי גביהם.8414פעמים ראשונות, פעמים אחרונות4 באוגוסט 2018תקציר הפרק: דון מתקשה לקבל את העובדה כי מיי עוזבת לפנימייה, שם תהיה לה שותפה לחדר.
ניקי גולדשטיין (נולד ב-24 במאי 1977) הוא שחקן, זמר, סטנדאפיסט, כוכב ילדים, קומיקאי וחקיין ישראלי.
ניקי גולדשטיין נולד בשם ניסים גולדשטיין וגדל ברמת השרון.
בין השנים 1988–1991 השתתף בקטעי האילוסטרציה בתוכנית "קשר משפחתי".
בין השנים 1993–1994 היה חבר בלהקת הנוער "השכנים של צ'יץ'".
בשנת 1991 השתתף בסרט "מעבר לים" בתור שוער.
בשנת 1992 השתתף גולדשטיין בתחרות הכישרונות צעירים "קולות וצלילים" ששודרה בהטלוויזיה החינוכית הישראלית עם שיר שנקרא "כחול לבן בגדול".
בשנת 1993 שיחק בסרט הקולנוע "גרופי".
בשנת 1999 השתתף גולדשטיין כמותח בתוכנית "פספוסים".
ב-2001 שיחק בסרט הקולנוע "אסקימו לימון: החגיגה נמשכת", בו גילם את דמותו של יהודה'לה, אותו גילם במקור צחי נוי.
ב-2009 גילם את דמותו של נדבי בטלנובלה של הוט 3 "חשופים".
באותה שנה השתתף בסדרה המצוירת סאטירית "סלב'ס".
בשנת 2012 שיחק בסדרת הדרמה קומית היומית "תנוחי".
באותה שנה החל לדבב את הבובות בתוכנית הבידור "בובה של מדינה" בערוץ 10. ב-2014 גילם דמות של דראג קווין בסרט "שושנה חלוץ מרכזי".
שימש כשופט בתוכנית "מת להיות".
שיחק בקלטות הילדים "בישול זה cool" לצידם של חנה לסלאו ונטע הבר ו"סופר צחצוח" לצידה של קרן רמי דולב.
שיחק בסדרה לחגי ישראל "שירון הקסמים" לצידה של חני נחמיאס בערוץ הופ!
שיחק בשתי עונות של סדרת הילדים "החוף של רינת" ובסדרות הילדים "מלכת קסמים" ו"רינת ויויו יוצאים לטייל" בכיכובה של רינת גבאי.
בתור הילדה שלכת שהפכה לדמות ילדים, גילם את דמויותיהן של עזית פוקוס וחיה ברושור בתוכנית הרדיו של דידי הררי, "דידי לוקאלי".
בשנת 2016 החל לשחק בסדרת הנעורים "Oboy" בתפקיד איז'ק.
בשנת 2017 החל להנחות את העיבוד המקומי לפורמט הבין-לאומיאומי "קארפול קריוקי", במסגרת תאגיד השידור הישראלי "כאן" למשך עונה אחת, ושיחק בסדרת הנוער "המלאך השומר שלי" בערוץ ניקלודיאון.
באותה שנה השתתף ב"סטורי של פסטיגל".
בשנים 2019–2020 השתתף בעונה השביעית של "הכוכב הבא לאירוויזיון", והעפיל לשלב הנבחרת, אך הודח לאחר מכן.
בשנת 2024 השתתף עם משפחתו ב"גולדשטיינים".
בשנת 1998 השתתף במחזמר "אלאדין".
בשנת 2001 השתתף במחזמר "עמי ותמי".
בשנת 2002 השתתף במחזמר "צי.פי חברה מכוכב אחר".
בשנת 2003 השתתף בהצגה "הולכים לגן".
בסוף שנת 2007 החל לשחק בתיאטרון בית ליסין במחזמר "אבניו קיו" את דמותו של טרקיפלצת.
בשנת 2006 שיחק בתיאטרון בית ליסין במחזמר "ברנשים וחתיכות".
בשנת 2008 השתתף במופע בראבו – שרים 90" של תיאטרון הבימה בשיתוף עם תיאטרון הספרייה.
בשנת 2012 השתתף במופע החנוכה "מותק של פסטיבל 5" והופיע במופע "השלישייה", וכן השתתף במחזה "אני פה בגלל אשתי".
בתיאטרון חיפה שיחק במחזמר "רובין הוד" בכיכובו של רודריגו גונזלס בשנת 2004. בחנוכה 2010 שיחק במחזמר "בת הים הקטנה", בכיכובה של רינת גבאי.
כמו כן, שיחק ב"הבימה" במחזות "החותנת" ו"יוסף וכתונת הפסים המשגעת".
בשנת 2011 התמודד בקדם אירוויזיון עם השיר "אמריא איתך" ובשנת 2013 התמודד שוב בקדם אירוויזיון - הפעם עם השיר "We Are One".
הוא השתתף במופע המערכונים "ויהי צחוק", לצדם של מיכל גבריאלוב, מאור הרוש, עופר בן שבת ודנית שטורם.
כמו כן, הוא כיכב במופע "שלכת - הילדה הכי מצחיקה".
בשנת 2014 השתתף בהצגת החנוכה "פנטזיה - אלף לילה ולילה".
בפסח 2015 שיחק במחזמר "נסיך מצרים" ובחנוכה אותה שנה שיחק בהצגת הילדים "גיבורי האור".
בנובמבר 2016 התחיל להופיע במופע סטנד-אפ עצמאי וחדש, מנקודת מבטו הייחודית על דיאטות, זוגיות, ילדים, בעיות קשב וריכוז ושאר סיפורי חייו.
בחנוכה 2017 השתתף במופע הפסטיגל "סטורי של פסטיגל: אגדה מעכשיו".
בשנת 2020 השתתף ב"מיי פסטיגל" כשחזר לדמותו מ"סטורי של פסטיגל", ניק סטאר.
בשנת 2024 חגג ניקי וציין 25 שנה על הבמה במופע שנשא שם זה בהיכל התרבות תל אביב.
גולדשטיין היה נשוי לשירלי ולהם שני בנים.
ב-2021 השניים התגרשו לאחר ששנה קודם לכן, הודיעו על פרידתם.
בדצמבר 2021 גולדשטיין יצא מהארון וחשף את בן זוגו אייל שלום, שהיה חברו הטוב ביותר מאז גיל 13, כולל בזמן ששניהם היו נשואים לנשותיהם.
כמו גולדשטיין, שלום יצא מהארון והתגרש מאשתו.
בשנת 2024 הודיעו השניים על פרידתם.
ניקי אמוקה-בירד היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה בריטית ילידת ניגריה.
ניקי אמוקה-בירד נולדה במדינת דלתה שבניגריה, שם חי אביה.
בגיל צעיר היא עזבה את ניגריה עם אמה וגדלה באנגליה ובאנטיגואה.
בתחילה קיוותה להיות רקדנית אך שאיפתה זו סוכלה בגלל פגיעה בגבה.
"כאשר נפגעתי בגבי הייתי בשלב שבו חשבתי מה ללמוד באוניברסיטה, וחשבתי לנסות ללמוד בקולג' לדרמה כי ידעתי שאוכל לרקוד שם.
רק כאשר הלכתי לבית הספר למשחק נפתח לפני עולם המשחק והתאהבתי בו והפכתי להיות אובססיבית כמו כולם".
היא למדה באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון (LAMDA) ואחר כך הופיעה בפעם הראשונה עם הלהקה השייקספירית המלכותית.
בקולנוע הופיעה אמוקה בירד בסרט "אות משמיים" (עיבוד מחודש מ-2006) "קארגו", "Almost Heaven" וכן בעיבוד לרומן "סוכנות הבלשיות מס 1" מאת אלכסנדר מק'קול סמית.
בטלוויזיה הופיעה בסדרה "ספוקס", במיני-סדרה "קו היופי", "The Last Enemy", בסדרה "רובין הוד", בסדרת המדע בדיוני "טורצ'ווד" והשתתפה בסדרה "ניצולים" של ה-BBC המציגה עולם אפוקליפטי.
ב-2010 שיחקה בתפקיד פקד בילוש גיינור ג'נקינס בסדרת הטלוויזיה "עדות אילמת".
עוד הופיעה אמוקה-בירד בעיבוד של ה-BBC לרומן זוכה הפרסים של אנדראה לוי "אי קטן" ששודר בדצמבר 2009.
אמוקה-בירד נשואה לשחקן ג'פרי סטרטפילד אותו פגשה כשהיו יחד בסיור הופעות עם הלהקה השייקספירית המלכותית ביפן.
ניקולה אן "ניקי" מורגן היא פוליטיקאית בריטית חברת המפלגה השמרנית המכהנת בבית הלורדים.
מורגן כיהנה כחברת בית הנבחרים הבריטי מטעם מחוז לאפבורו, כשרת החינוך בממשלתו של דייוויד קמרון וכשרת הדיגיטל, התרבות, התקשורת והספורט בקבינט של בוריס ג'ונסון.
מורגן נולדה בשכונת קינגסטון שעל התמזה בלונדון.
היא סיימה תואר ראשון במשפטים בקולג' סנט יו של אוניברסיטת אוקספורד והוסמכה כעורכת דין ב-1996. עבדה בתחום דיני חברות במגוון חברות פרטיות וציבוריות עד 2010.
ב-2001 התמודדה ללא הצלחה בבחירות למושב מחוז דרום איזלינגטון ופינסבורי בפרלמנט של הממלכה המאוחדת.
ב-2005 התמודדה ללא הצלחה בבחירות למושב מחוז לאפבורו בפרלמנט.
בבחירות ב-2010 התמודדה שוב לתפקיד, היא זכתה ב-41.6% מקולות המצביעים לעומת 34.5% לחבר הפרלמנט המכהן מטעם מפלגת הלייבור.
בבחירות 2015 זכתה ל-49.5% מקולות המצביעים ונבחרה לכהונה נוספת.
ב-2012 מונתה לעוזרת מצליף המפלגה השמרנית ובאוקטובר 2013 מונתה לשרה זוטרה במשרד האוצר הבריטי.
ב-15 ביולי 2014 מונתה לשרת החינוך בקבינט של דייוויד קמרון ובמקביל ממלאת תפקיד שרה לענייני נשים ושוויון הזדמנויות.
לאחר מינויה של תרזה מיי לראשות הממשלה ביולי 2016, פוטרה מורגן מתפקידה במשרד החינוך.
ביולי 2019 מונתה לשרת הדיגיטל, התרבות, התקשורת והספורט בקבינט של בוריס ג'ונסון.
בבחירות 2019 לא התמודדה לכהונה נוספת בבית הנבחרים.
אף על פי כן היא נשארה בתפקידה כשרה בקבינט של ג'ונסון לאחר שמונתה ללורד לימי חייה.
בפברואר 2020 התפטרה מממשלתו של ג'ונסון ומונתה לחברה בבית הלורדים.
מורגן נשואה לג'ונתן ואם לבן אחד.
| כיתוב = צילום מ-2008 בעת נאום באוניברסיטת אמורי
| מקום לידה = נוקסוויל, טנסי, ארצות הברית
| שם לידה = Yolande Cornelia "Nikki" Giovanni, Jr}}ניקי ג'ובאני, בשמה המלא יולאנד קורנליה "ניקי" ג'ובאני הבת , הייתה משוררת, סופרת ומחנכת אמריקאית, פעילה למען זכויות האזרח של האוכלוסייה האפרו-אמריקאית.
זכתה לראשונה לפרסום בשנות ה-60 המאוחרות כאחת ממנהיגות תנועת האמנות השחורה.
בהשפעת התנועה לזכויות האזרח ותנועת הכוח השחור (Black Power) משקפים כתביה המוקדמים השקפת עולם לוחמנית שהביאה לה את הכינוי "משוררת המהפכה השחורה".
בשנות ה-70 של המאה ה-20 התחילה ג'ובאני לכתוב גם ספרות ילדים.
ב-1970 הקימה את ההוצאה לאור הקואופרטיבי NikTom Ltd שתרמה רבות לפרסומן של סופרות אפרו-אמריקאיות, כדוגמת גוונדולין ברוקס או קרולין רודג'רס.
בעשורים הבאים יצירותיה נסבו על סוגיות חברתיות, היחסים בין בני האדם ועל היפ-הופ.
סגנון שירתה הוא בלתי פורמלי ונגיש למבוגרים ולילדים כאחד.
לכן חלק מהמבקרי הספרות מצאו כי עמדותיה הפוליטיות והחברתיות הן בלתי מתוחכמות או מרדניות מדי.
דון לי ציין בספרו Dynamite Voices I: Black Poets of the 1960s כי המשוררת כתבה על חוויות פמיליאריות - מה שידעה, ראתה, חוותה.
היא הרגישה דחף "להגיב ללא דיחוי ולהביע את צורכי השחורים למודעות עצמית, אחדות וסולידריות."לפעמים היא פשטנית מדי ונשמעת אז נאיווית למדי מבחינה פוליטית".
כמה משיריה, כמו "נוקסוויל, טנסי" ו"ניקי רוזה" פורסמו גם באנתולוגיות לשירה.
ג'ובאני קראה לראשונה בציבור משיריה במועדון הג'אז הידוע "ברדלנד" Birdland בניו יורק.
ניקי ג'ובאני לימדה בקווינס קולג' שליד אוניברסיטת סיטי של ניו יורק, כמו כן באוניברסיטת ראטגרס ואוניברסיטת אוהיו.
בתפקידה האחרון כיהנה כפרופסור בווירג'יניה טק.
הטבח בווירג'יניה טק ב-16 באפריל 2007 בוצע על ידי תלמידה לשעבר, סונג-הוי צ'ו.
בטקס ההתאבלות על 32 קרבנות הטבח שהתקיים למחרת באוניברסיטה היא דיקלמה שיר לזכרם, אותו חיברה לפי בקשת הנהלת המוסד.
ניקי ג'ובאני נולדה בשנת 1943 בנוקסוויל, טנסי כבתם השנייה של יולאנד קורנליה ג'ובאני האם ושל ג'ונס "גאס" ג'ובאני, בוגרי מכללת נורסוויל.
לדעתה, ייתכן כי אביה, יליד אלבמה, היה צאצא לעבדים שחורים של בעל עבדים ממוצא איטלקי.
לדבריה, רבים במשפחתה הצטיינו כמספרי סיפורים.
היא גדלה בלינקולן הייטס, פרבר בסינסינטי, אוהיו, שרוב תושביו אפרו-אמריקאים.
בשנת 1958 עברה לגור אצל סביה ולמדה בתיכון באוסטין.
ב-1960 נרשמה למכינה לנערים חסרי תעודת בגרות באוניברסיטת פיסק בנאשוויל, טנסי, מוסד אוניברסיטאי לשחורים, בה למד בעבר גם סבה.
באוניברסיטה גילתה קשיי הסתגלות רבים שהביאו לסילוקה מן המקום.
אחרי מות סבה, חזרה לגור עם הוריה בסינסינטי.
כעבור זמן מה חזרה לנאשוויל, שוחחה עם דיקאנית הנשים באוניברסיטה והורשתה לחדש את לימודיה שם.
בשנת 1967 סיימה בהצטיינות תואר ראשון בהיסטוריה.
לאחר מכן נסעה ללמוד עבודה סוציאלית באוניברסיטת פנסילבניה ואמנויות באוניברסיטת קולומביה, מבלי לסיים עם תעודות.
החל משנת 1969 החלה ג'ובאני ללמד במכללת ליבינגסטון באוניברסיטת ראטגרס.
החל משנת 1960 הופיעה באופן קבוע בתוכנית האירוח הטלוויזיונית "סול!" (!Soul), תוכנית בידור/ורייטה וראיונות שתרמה לקידום האמנות והתרבות השחורה והייתה שופר לדעות פוליטיות שונות.
בתוכנית התארחו בין השאר מוחמד עלי, ג'סי ג'קסון, הרי בלפונטה, סידני פואטייה, גלדיס נייט, מרים מקבה וסטיבי וונדר.
פרט להשתתפותה הקבועה בתוכנית, ג'ובאני תרמה לה גם בתחום העיצוב וההפקה.
ג'ובאני היא אם לבן יחיד, תומאס ווטסון ג'ובאני, שנולד ב-31 באוגוסט 1969, לא מקשר נישואים.
אחרי לידת בנה היא שינתה את סדרי העדיפויות בחייה, באומרה: "אינני יכולה לדמיין את חיי בלעדיו, אך אני יכולה לחיות ללא המהפכה, ללא הסוציאליזם העולמי...
יש לי סוגים שונים של אחריות כעת".
מאוחר יותר היא הייתה לסבתא לנכד.
אמה ואחותה נפטרו מסרטן הריאה ואף ג'ובאני עצמה אובחנה בשנת 1995 כחולה במחלה.
היא נותחה ניתוח כריתת ריאה ושלוש צלעות בבית החולים היהודי של סינסינטי.
בעקבות גילוי מחלתה היא הפסיקה לעשן.
("לשבור את השתיקה: סיפורים מעוררי השראה על סרטן הריאות").
אחרי 1987 לימדה ג'ובאני כתיבה יוצרת וספרות בווירג'יניה טק, שם כיהנה כפרופסור עד מותה.
נפטרה ממחלת הסרטן ב-9 בדצמבר 2024, בגיל 81.
שיריה הראשונים, שנקבצו בקבצים "Black Feeling" ,"Black Talk","Black Judgement", קיבלו השראה מהרעינות של התנועה לזכויות אזרחיות ושל פעילי "בלאק פאוור".
המשוררת כתבה מעל תריסר ספרים וקובצי שירה ושלושה קובצי מסות.
הקבצים "Re:creation" ו-"Spin a Soft Black Song" מביעים את האידאולוגיה הפוליטית ואמירות חברתיות ופוליטיות בצורה יותר מרוככת.
קובץ השירים "Love poems" משנת 1997 נכתב לזכרו של הזמר הנערץ עליה, טופאק שאקור.
ג'ובאני ערכה סיורים ברחבי ארצות הברית ונאמה נגד פשעי השנאה נגד קבוצות שונות באוכלוסייה, לרבות ההומוסקסואלים.
בשנת 2004 נבחרה כמועמדת לפרס גרמי על האלבום שלה "The Nikki Giovanni Poetry Collection".
פרס NAACP Image - שבע פעמים.
פרסים על שמם של רוזה פארקס ולנגסטון יוז על תרומות לאמנויות ולספרות.
הוענקו לה מפתחות הערים דאלאס, מיאמי, ניו יורק ולוס אנג'לס.
חברה במסדר כוכב המזרח PHA, חברה לכל החיים במועצה הלאומית של הנשים השחורות.
חברות לשם כבוד בארגון הנשים דלתא סיגמה תטא.
נבחרה על ידי הספרייה הממלכתית של מדינת וירג'יניה כאחת מ"נשות וירג'יניה בהיסטוריה" שתרמו לשירה, לחינוך ולחברה.
שלושה מספריה היו רבי-מכר ברשימות שך העיתונים "הניו יורק טיימס" ו"לוס אנג'לס טיימס".
שירים ללא חרוזים המעלים באוב תמונות מילדות ומן ההיסטוריה של האפרו-אמריקאים או דנים בסוגיות הנוגעות לנוער
ניק ריברה קמינרו (נולד ב-17 במרץ 1981), הידוע בשם הבמה ניקי ג'אם, הוא זמר אמריקאי ממוצא פוארטו ריקני, מהבולטים בסגנון הרגאטון.
ניקי ג'אם נולד בבוסטון, מסצ'וסטס בארצות הברית, לאב ממוצא פוארטו-ריקני ולאם ממוצא דומיניקני.
לאחר מכן עבר עם משפחתו לבריו אובררו בפוארטו ריקו כשהיה בן 10. הוא עסק במוזיקת רגאטון מגיל צעיר.
הכינוי "ניקי ג'אם" ניתן לו כבדיחה על ידי אדם חסר בית.
משפחתו הייתה מעוטת-הכנסה, וכצעיר התפרנס מעבודה לא חוקית בחנות מכולת כדי לסייע למשפחתו, ובזמנו החופשי אילתר מוזיקה בחזית מקום העבודה שלו.
יום אחד מנהל מוזיקלי זיהה את הכישרון והחתים אותו.
בגיל 14 הוא הקליט את האלבום הראשון שלו Distinto A Los Demas שיצא בשנת 1999. האלבום לא הצליח, אך הוא העניק לו הכרה בתעשיית המוזיקה, ומשך את תשומת לבם של מפיקים מוזיקליים כמו DJ Joe, DJ Playero ו-DJ Chiklin.
סדרה המספרת את סיפור חייו הופקה עבור Netflix, ובחלק מן הפרקים ניקי עצמו משתתף.
דדי יאנקי וניקי ג'אם - Los Cangris
לאחר האלבום הראשון שלו, הוא המשיך לעבוד בתעשיית המוזיקה ויצר לא מעט להיטים.
בזכותם, הוא קיבל את ההזדמנות לפגוש את דדי יאנקי.
הם נפגשו כאשר הקליטו עם גוטאובה ו-Dj Playero.
דדי יאנקי הציע לניקי ג'אם לעבוד איתו, ובזכות הזדמנות זו החלה חברות חזקה ביניהם.
במהלך סוף שנות ה-90 ותחילת ה-2000 הם היו חברים טובים והקימו צמד לא רשמי של דדי יאנקי וניקי ג'אם, שכונה גם Los Cangris (הסרטנים).
בתקופה זו הוציאו להיטים מפורסמים רבים כגון "Sabanas Blancas", "Guyando", "Sentirle" ורבים אחרים.
הם אף עבדו יחד על האלבום "Los Super Amigos" (חברי העל) בשנת 2000, שמעולם לא יצא לאור.
בשנת 2001, דדי יאנקי הוציא את האלבום El Cartel II שבו השתתף גם ג'אם.
בנסיבות אישיות, השניים סיימו את חברותם ואת עבודתם המשותפת בשנת 2004. ניקי ג'אם המשיך לעבוד כאמן סולו וליצור להיטים רבים, וכך גם דדי יאנקי.
בשנת 2012, לאחר שנים רבות של פיצול, הם הקליטו ביחד את "El Party Me Llama" מתוך האלבום Prestige ואישרו שהם הסדירו את המחלוקות ביניהם משנות העבר.
ניקי ג'אם זכה לתהילה בעקבות הוצאת האלבום Haciendo Escante בשנת 2001. עם זאת, הוא לא זכה להכרה בינלאומית עד לשנת 2004, עם הוצאת האלבום Vida Escante.
הוא ודדי יאנקי נפרדו בגלל גורמים וקונפליקטים רבים בין השנים, אשר נגמרו ביריבות.
בגלל הפופולריות של יאנקי באותה תקופה, הרבה ראו בניקי ג'אם את ה"איש הרע" בסיפור בכל היריבות, מה שגרם חוסר אהדה כלפיו.
אלבום האולפן האחרון שלו הוא The Black Carpet (השטיח השחור), שיצא בשנת 2007. במהלך הקריירה שלו, ניקי ג'אם עבד עם אמנים רבים דוגמת דדי יאנקי, הקטור וטיטו, ליטו ופולקו, ביג ג'וי ורבים אחרים.
עם זאת, בסוף שנות ה-2000 הקריירה שלו סבלה מנסיגה, והוא החליט לעבור למדיין, קולומביה בשנת 2010 לאחר שהופיע מספר פעמים שם.
בקולומביה, ניקי ג'אם מצא את תשומת הלב של המעריצים שהיה זקוק לה כדי לאתחל את הקריירה שלו.
הוא גם עבד עם דדי יאנקי שוב, אחרי 8 שנים בהן לא עבדו ביחד, על האלבום Prestige של דדי יאנקי.
ניקי ג'אם הופיע באלבומים רבים של רגאטון, כרגע מחזיק בשיא של הופעות במספר אלבומים שונים, שהוחזק לפני כן על ידי דדי יאנקי.
בשנת 2010, השתתף בשיר "Amor de Dos" של קרול ג'י.
בשנת 2015, ניקי ג'אם זכה בגראמי הלטיני על ההופעה האורבנית הטובה ביותר.
השיר "Hasta el Amanecer" (עד הזריחה) יצא ב-15 בינואר 2016 בתחרות הרדיו בארצות הברית, והוגדר ב-Billboard כשיר רגאטון סקסי ולוהט, שכולל את החותם הרומנטי שלו.
הוא מחפש אחר בחורה שפגש במכבסה, ומוותר בסוף אפילו בלי שבירר את שמה.
סרטון השיר נצפה מעל 53 מיליון פעם ב-YouTube תוך 3 שבועות, ומעל מיליארד צפיות עד היום, דבר שמציג הבטחה לעונה מצליחה.
השיר המצליח ביותר שלו עד כה הוא "El Perdon" שהוציא במשותף עם אנריקה איגלסיאס ב-6 בפברואר 2015. השיר יצא גם בגרסה אנגלית בשם Forgiveness ב-10 ביולי 2015. השיר יצא במקור כשיר של ג'אם בלבד, אבל לאחר ששוחח איתו, החליט הזמר הספרדי אנריקה איגלסיאס לשתף איתו פעולה.
השיר זינק במצעדים וזכה להצלחה גדולה בכל העולם.
השיר בגרסה הספרדית זכה כבר ליותר ממיליארד צפיות ביוטיוב, וזכה לתקליטוני פלטינום בשורה ארוכה של ארצות, בראשן ספרד (5 פעמים פלטינום).
בשנת 2017, השתתף ג'אם בלהיט "Perro Fiel", של הזמרת שאקירה, שצבר כ-550 מיליון צפיות ביוטיוב, ובשנת 2018, השתתף ברמיקס שיצא עבור השיר "Mi Cama" של הזמרת קרול ג'י.
בשנת 2021 השתתף בשיר "Dale Mami" ביחד עם הזמר הישראלי עומר אדם.
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס גראמי הלטיני2025ביצוע הרגאטון הטוב ביותר"Dile a Él"
ניקולה גלנקרוס , הידועה יותר בשם הבמה שלה, ניקי קרוס היא מתאבקת סקוטית, המופיעה בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית הדגל Raw.
ניקולה התחילה לצפות באירועי היאבקות מקצועיים בגיל 10. היא בוגרת תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת סקוטלנד ויש לה תעודת מאמנת כושר.
קרוס החלה להתאמן בארגון סקוטי SWA וערכה את הופעת הבכורה שלה בעבור הארגון בספטמבר 2008 בשם ניקי קרוס.
לאחר מכן החלה לעבוד עבור ארגונים עצמאיים מאנגליה כמו ICW שבו היא ערכה את הבכורה בפברואר 2010 והארגון Pro-Wrestling: EVE שבו זכתה באליפות הארגון שלוש פעמים.
בשנת 2013 היא השתתפה בסיור ביפן ובאותה שנה התאבקה בעבור ארגוני היאבקות נשים בלבד.
כמו כן, ניקי התאבקה תחת ארגונים כמו GFW, AIW, WXA ועוד.
קרוס לקחה חלק בתחרות British Boot Camp 2 של הארגון המוביל TNA באוקטובר 2014, כמו כן, היא העפילה לגמר התחרות, אך לא הצליחה לזכות בו.
קרוס קיבלה הזמנה למבחנים של הארגון המוביל בארצות הברית, ה-WWE, בסתיו של שנת 2015 בלונדון.
באפריל 2016 היא הוכרזה כאחת מעשרת המוחתמים לארגון, והחלה להתאמן במתקן האימונים באורלנדו, פלורידה.
היא ערכה את הופעת הבכורה שלה בזירה ב-22 באפריל בליגת הפיתוח NXT.
את ההופעה הראשונה שלה ששודרה בטלוויזיה ערכה ב-17 באוגוסט בפרק של NXT, כאשר היא משתתפת בקרב 3 על 3.
באמצע אוקטובר בפרק של NXT, קרוס הופיעה לראשונה כדמות הרעה בזירה, המכונה בעגה המקצועית "היל", כאשר היא נחשפה שהיא חלק מהצוות SAnitY, יחד עם אלכסנדר וולף, סאוייר פלטון ואריק יאנג.
היא ויאנג ליוו לזירה את השניים האחרים לניצחונם הראשון נגד בובי רוד וטיי דילינג'ר בסיבוב הראשון במסגרת טורניר הזוגות לזכר דאסטי רודס.
שבוע לאחר מכן, קרוס השיגה את ניצחון הבכורה, למרות זאת, החלטת השופט הייתה להפוך את תוצאת הקרב משום שקרוס תקפה באכזריות לאחר הקרב את יריבתה.
ב-11 בינואר 2017 בפרק של NXT, קרוס באה לעזרתה של אלופת הנשים, אסקה, אחרי שהותקפה על ידי פייטון רויס ובילי קיי ולאחר מכן תקפה את אסקה, מה שהוביל לקרב בין ארבעתן על אליפות הנשים באירוע NXT TakeOver: San Antonio, קרב שבו קרוס לא הצליחה לזכות בתואר.
ב-3 במאי בפרק של NXT, קרוס התחרתה בבאטל רויאל שקבע את הטוענת מספר אחת לאליפות של אסקה.
קרוס, רובי ריוט ואמבר מון היו שלוש המתאבקות האחרונות בזירה, עד שאסקה הגיעה ותקפה את כולם, מה שגרם לקרב להיפסק מיידית.
כתוצאה מכך, כל ארבע המתמודדות יתחרו בקרב מרובע על האליפות באירוע NXT TakeOver: Chicago.
בכל אופן, אמבר מון ספגה פציעה והוכרחה לוותר על השתתפותה בקרב ועקב כך הקרב הפך לקרב משולש, שאותו קרוס הפסידה.
ב-14 ביוני אסקה הגנה על התואר שוב בקרב משולש נגד אותן מתאבקות רק שהפעם סוג הקרב היה הדחות, רובי ריוט הייתה הראשונה שהודחה, לאחר מכן קרב זה נקבע ללא הכרעה כי קרוס ואסקה התקיפו אחת את השנייה בכל מקום מחוץ לזירה עד שלא יכלו להמשיך.
סיום זה הוביל לקרב "האחרונה שעומדת" על האליפות שבועיים לאחר מכן, כאשר שוב קרוס היא זאת שמפסידה ולא מצליחה לזכות בתואר.
ב-19 באוגוסט באירוע NXT TakeOver: Brooklyn III, קרוס ליוותה ועזרה לחבריה לקבוצת SAnitY לזכות באליפות הזוגות של NXT.
ב-11 באוקטובר קרוס השתתפה בקרב משולש נגד פייטון רויס וליב מורגן שקבע את אחת המשתתפות בקרב המרובע על אליפות הנשים הפנויה שיתרחש באירוע NXT TakeOver: WarGames.
קרוס לא הצליחה לנצח בקרב הודות להפרעתה של טיינרה קונטי, לעומת זאת שבועיים לאחר מכן קרוס השתתפה בבאטל רויאל שקבע את המשתתפת האחרונה בקרב המרובע.
בקרב זה קרוס זכתה והפכה למשתתפת הרביעית בקרב המרובע אשר יקבע את אלופת הנשים החדשה.
בקרב המרובע קרוס הוצמדה לניצחון של אמבר מון אשר זכתה בתואר.
במהלך חודש בפברואר ניצחה קרוס את לייסי אוואנס וונסה בורן.
ב-30 במאי קרוס תקפה את שיינה בייזלר לאחר הקרב שלה מול דקוטה קאי, ואף העמידה פנים שהיא אלופת הנשים לאחר ש"הצמידה" את בייזלר לספירת שלוש של השופטת, קאי.
באירוע NXT TakeOver: Chicago II, שנערך ב-16 ביוני, קרוס הפסידה כתוצאה מהכנעה טכנית בקרב על אליפות הנשים נגד האלופה, בייזלר.