tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
"הקרבה לקורבן-עבריין": במקרים רבים, לקורבן ולעבריין יש מאפיינים דומים או שהם מגיעים מאותו רקע חברתי-כלכלי.
הדבר נכון במיוחד בעבירות אלימות, שבהן קורבנות ועבריינים הם לעיתים קרובות צעירים, גברים, עירוניים, וממעמד סוציו-אקונומי נמוך.
העקרונות וההגדרות המרכזיים המהווים את בסיס הידע בתחום הם שלבי הפיכת הקורבן לקורבן.
קורבן: אדם שסבל מפגיעה פיזית, נפשית, כלכלית או חברתית כתוצאה ממעשה עברייני, אסון טבע, תאונה או עוולה חברתית.
ויקטימיזציה: תהליך הפיכתו של אדם לקורבן.
ויקטימיזציה ראשונית: הפגיעה הישירה והמיידית מהעבירה או האירוע הטראומטי.
ויקטימיזציה משנית: פגיעה נוספת שנגרמת לקורבן לאחר האירוע הראשוני, לרוב מצד גורמים רשמיים (כמו מערכת אכיפת החוק, בתי משפט, או גורמי טיפול) או מצד החברה, דרך חוסר אמון, האשמה, או בירוקרטיה מכבידה.
ויקטימיזציה שלישונית: פגיעה הנגרמת לקורבן בטווח הארוך, לעיתים קרובות כתוצאה מהשפעות מתמשכות של הטראומה או מחוסר תמיכה ושיקום.
פחד מפשע: תחושה סובייקטיבית של חשש להיות קורבן לפשע, גם אם הסיכון האובייקטיבי נמוך.
סטפן שאפר (1968) חקר סוגים שונים של אחריות לפשע הקורבן:
קורבנות לא קשורים – הקורבן הוא מטרה תמימה של הפושע.
קורבנות פרובוקטיביים – העבריין מגיב להתנהגות או פעולה של הקורבן.
קורבנות מאיצים – הקורבנות מסכנים את עצמם על ידי הימצאותם במקומות מסוכנים, לבוש לא הולם, אמירת דברים לא נכונים ועוד.
קורבנות חלשים ביולוגית – ילדים, קשישים, נכים ועוד.
קורבנות חלשים חברתית – מהגרים, בני מיעוטים.
קורבנות עצמיים – כל האחריות על הקורבן: זנות, סמים, הימורים וכל פעולה שיש בה שיתוף עבריין-קורבן.
קורבנות פוליטיים – אנשים שהופכים לקורבנות משום שהם מתנגדים ל"ראשי השלטון".
מרווינג וולפגנג (1958) עסק בתבניות רצח ויחסי קורבן עבריין, והוא זיהה מספר גורמים טיפוסיים ברצח האצת הקורבן:
לקורבן ולעבריין היה קשר בינאישי קודם – בעל, אישה, חברים.
כלומר יש סיכוי גדול יותר למוות בידי מישהו מוכר.
מעשה רצח הוא תוצר של ויכוח קטן שיצא מכלל שליטה (בעל מכה את אשתו, הכה אותה בעבר, הוא ממשיך להכותה, היא לוקחת סכין ודוקרת אותו).
אלכוהול גורם שכיח במקרה של האצת הקורבן – בהשפעת האלכוהול, אדם מאבד בלמים ומביע רגשות / התנהגויות שמעוררות תגובה, ולא מסוגל להגיב בחזרה.
גישתו של הנס פון הנטינג
הנס פון הנטינג (1941) טען שהקורבן היה גורם לפעולה עבריינית ברבים מן הפשעים.
המסר שלו: "אם נסתכל רק בתוצאה של הפעולה העבריינית, אנו עלולים שלא לזהות את הקורבן האמיתי".
עם זאת, לא כל קורבן מתגרה, אלא לעיתים התרומה לפשע קשורה למאפיינים או לעמדות חברתיות שאינן בשליטת הפרט.
קורבנות משקפים חוסר יכולת להתנגד לעבריין בגלל חוסר יתרונות פיזיים / חברתיים, כגון: צעירים, נשים, זקנים, פגועים מוחית, מהגרים, מיעוטים, קורבנות לסחיטה ועוד.
מנדלסון (1956), שנחשב אבי תורת הקורבן, הרכיב קטגוריות של הקורבנות על פי דרגת האשמה:
קורבן בעל אשמה מועטה / קורבן כתוצאה מחוסר ידיעה (מהחוק למשל).
קורבן אשם כמו עבריין / קורבן מתנדב (עבירות מוסר, התאבדות).
קורבן אשם יותר מהעבריין – התגרות מכוונת.
קורבן אשם ביותר – למשל פורץ שנורה.
קורבן מדומה – העמדת פנים של קורבן.
השלכות הקורבנות מגוונות ויכולות לכלול:
השלכות פיזיות: פציעות, נכות, כאבים כרוניים, מחלות.
השלכות פסיכולוגיות: הלם, חרדה, דיכאון, פוסט-טראומה (PTSD), הפרעות שינה, סיוטים, אשמה, בושה, אובדן אמון, פחד מפשע.
השלכות חברתיות: בידוד חברתי, קשיים ביצירת קשרים, פגיעה במעמד החברתי.
השלכות כלכליות: אובדן הכנסה, הוצאות רפואיות, נזק לרכוש, אובדן מקום עבודה.
ויקי לאנדרוס היא זמרת יוונייה בעלת קריירה בין-לאומית ארוכה.
לאנדרוס נולדה בשם ואסיליקי פאפאטנסיו, באי קורפו שביוון, לליאו ליאנדרוס; מוזיקאי מצליח באירופה בשנות החמישים והשישים (בעיקר בגרמניה).
כילדה הצטרפה לאביה שהיגר להמבורג בתחילת שנות השישים וכבר בשנת 1965, בהיותה בת 13, הצליחה לאנדרוס לחדור לתודעת ההמונים בגרמניה עם להיט נעורים בשם "סכין, מזלג ומספריים" ואחריו עם להיטים נוספים שכתב לה אביה אותם ביצעה בגרמנית וצרפתית.
בשנת 1967 הוזמנה לאנדרוס, בפעם הראשונה, לייצג את לוקסמבורג באירוויזיון 1967 שנערך בווינה.
היא ביצעה בתחרות את השיר "האהבה בכחול" (L'amour est bleu) והגיעה למקום הרביעי.
השיר זכה להצלחה בין-לאומית ולגרסאות כיסוי רבות (אחת מהן, בביצוע האינסטרומנטלי של פול מורייה ותזמורתו, הגיעה למקום ה-1 במצעד הלהיטים האמריקאי).
במקביל, התפתחה הקריירה של לאנדרוס בכל מדינות מרכז ומערב אירופה, בקנדה וביוון מולדתה.
כשהוצע ללאנדרוס לייצג את יוון בפסטיבלים בין-לאומיים, סירבה כביטוי להתנגדותה למשטר הקולונלים היווני שהופל ב-1974.
באירוויזיון 1972 הוצע ללאנדרוס לייצג שוב את לוקסמבורג בתחרות, הפעם עם השיר Après toi ("אחריך"), שנכתב על ידי אביה תחת שם העט מאריו פנס.
בתחרות שנערכה באותה שנה באדינבורו, בירת סקוטלנד, זכה שירה של לאנדרוס במקום הראשון.
השיר היה ללהיט גדול בראש מצעדי הפזמונים באירופה, קנדה, יפן אוסטרליה ואנגליה (גם בישראל שהה השיר ארבעה שבועות בראש המצעד).
בשנת 1974 היא שחררה סינגל "תיאו, אנחנו נוסעים ללודז'" שזכה להצלחה.
לאנדרוס המשיכה להיות פעילה בשדה המוזיקה והבידור תוך שהיא נסמכת על מכונת להיטי הפופ שהיו שזורים במוטיביים יוונים שיצר אביה ופעלה עד פרישתו מעסקי המוזיקה בסוף שנות התשעים.
באותה תקופה כתב ליאו לאנדרוס פזמונים גם לוואנגליס, דמיס רוסוס ולזמרים אחרים מהשורה הראשונה באירופה וביוון.
כיום, לאנדרוס משתפת פעולה עם יוצרים אחרים וכותבת בעצמה.
היא שיתפה פעולה עם מיקיס תאודוראקיס בשנת 2002 והופיעה באולימפיאדה שנערכה באתונה ב-2004.
בשנת 2006 התמודדה לאנדרוס על הזכות לייצג את גרמניה בתחרות האירוויזיון באתונה, אך השיר שביצעה לא נבחר.
ב-2009 הוציאה אלבום שכלל השפעות סגנוניות של סוגות שלא אפיינו את הקו שלה במשך הקריירה, כגון: מוזיקת נשמה, רית'ם אנד בלוז והיפ הופ.
לאחר שהאלבום קיבל ביקורות מעורבות, שבה לאנדרוס לסגנונה המוכר והוציאה ב-2010 אלבום של גרסאות בגרמנית לשירים צרפתיים.
בבחירות המוניציפליות האחרונות ביוון, באוקטובר 2006, נבחרה לעיריית פיראוס מטעם התנועה הסוציאליסטית הפאן-הלנית ושימשה אף בתפקיד סגנית ראש העיר ואחראית לענייני התרבות.
לאנדרוס הייתה נשואה ליזם היווני איוון זיזיאדיס בשנים 1982–1986. זיזיאדיס הוא אביו של בנה לאו שנולד ב-1980. ב-1986 היא נישאה לאנו ברון פון רופין (Enno Freiherr von Ruffin) עמו התגוררה באחוזה בדרום שלזוויג-הולשטיין עד לגירושיה ממנו ב-2005. לשניים שתי בנות משותפות.
בתה הצעירה היא שחקנית ומופיעה תחת השם אלסנדרה לאנדרוס.
יצחק (ויקי) פרץ (11 בפברואר 1953 – 29 ביוני 2021) היה כדורגלן בעמדת חלוץ ומאמן כדורגל ישראלי.
נודע בעיקר כשחקן מכבי תל אביב ונבחרת ישראל.
יצחק פרץ נולד וגדל בכפר סבא, והחל את דרכו בקבוצת הילדים של מכבי רמת עמידר ברמת גן בגיל 9. הוא נחשב לחלוץ מחונן ואף שיחק בנבחרת הנוער של ישראל, שאומנה על ידי דוד שווייצר.
בשנת 1972 השתתף באליפות אסיה לנוער (עד גיל 19), שנערכה בבנגקוק, הוביל את ישראל לזכייה בטורניר וסיים ככובש המצטיין עם 12 שערים.
בטורניר זה קבע שיא כיבושים במשחק בינלאומי אחד, 6 שערים במשחקה של נבחרת הנוער של ישראל נגד נבחרת טאייוואן (0-7).
זו הייתה אליפות אסיה לנוער האחרונה בה השתתפה וזכתה ישראל.
שנה לאחר מכן, בשנת 1973, הצטרף פרץ למכבי תל אביב.
פרץ הנהיג את התקפת הקבוצה וזכה עימה בדאבל בשנת 1977 ובאליפות נוספת בשנת 1979. בעונת הדאבל סיים כמלך השערים, עם 17 כיבושים, ואף כבש רביעייה לשערה של מכבי נתניה בחצי גמר גביע המדינה, שנגמר בתוצאה 6-1. בגמר הגביע ב-1979 הבקיע את השער המצמק של מכבי בהפסד 1–2 לבית"ר ירושלים.
בשנת 1980 עזב פרץ את ישראל ועבר לקבוצת שטרסבורג מליגת העל הצרפתית, והיה מלך שערי הקבוצה בכל אחת משתי העונות בהן שיחק בשורותיה.
לאחר מכן עבר לשחק בסטאד רן, מליגת המשנה הצרפתית, וסייע לה לעלות לליגה הראשונה.
בשנת 1983 חזר למכבי תל אביב, עם רזומה מרשים של 45 שערים בשלוש עונות בצרפת.
שנה לאחר מכן עבר לשמשון תל אביב, שבה שיחק עונה אחת.
אחר כך שיחק זמן קצר בבית"ר נתניה ובהפועל לוד, עד שפרש ממשחק בליגות הבכירות.
לפרץ 80 שערים בישראל, שמתוכם כבש 67 במדי מכבי תל אביב.
לאחר פרישתו מכדורגל מקצועני המשיך לשחק זמן מה במכבי רמת השקמה מליגה ב'.
משחקו הראשון של פרץ בנבחרת ישראל נערך ב-13 בנובמבר 1973 באצטדיון בלומפילד, נגד נבחרת ארצות הברית.
כבר במשחק זה כבש את שערו הראשון לזכות הנבחרת בדקה התשיעית.
במשחק הגומלין שנערך יומיים מאוחר יותר בבאר שבע כבש שנית בדקה ה-15. פרץ השתתף במדי הנבחרת באולימפיאדת מונטריאול, פתח בכל ארבעת המשחקים, וכבש שניים מתוך ארבעת השערים שישראל הבקיעה באותו טורניר: נגד צרפת בשלב הבתים (1-1), ונגד ברזיל ברבע הגמר (הפסד 1–4).
משחקו הטוב ביותר בנבחרת היה ב-14 בפברואר 1979, שבמהלכו כבש שלושער לרשת נבחרת יוון בניצחונה של נבחרת ישראל 4-1. פרץ פרש מנבחרת ישראל בשנת 1983, כאשר נרשמו לזכותו 14 שערים ב-40 הופעות במדיה.
זמן מה לאחר שפרש החל בקריירת אימון.
בין השאר אימן פרץ את נבחרת הנערים של ישראל ושימש כעוזר מאמן הפועל תל אביב בסוף שנות ה-90, כאשר אלי כהן שימש כמאמן הראשי של הקבוצה.
החל מעונת 2006/2007 שימש פרץ בשנית כעוזרו של אלי כהן, במכבי תל אביב, עד לעזיבתו של אלי כהן את הקבוצה, אז סיים גם כן את תפקידו במועדון כעוזר מאמן.
בשנת 2011/12 הצטרף לצוות האימון של מועדון הכדורגל מכבי שוהם ושימש כמאמן חלוצים במועדון במשך שנתיים.
בסביבות 2012, התקבל לעבודה כמנהל האקדמיה לכדורגל בחברה העירונית של עיריית רמת גן.
בעקבות הזמנתו של כרמל שאמה הצטרף לסיעתו במועצת העיר.
בעקבות זכייתו של ישראל זינגר בראשות העירייה ב-2018, פוטר פרץ ממשרתו.
לפני פרוץ מגפת הקורונה שימש כצייד כישרונות (סקאוט) במכבי תל אביב וניהל בית ספר לכדורגל בלוד.
שני עיסוקים אלה נקטעו בשל המגפה.
מאשתו הראשונה, איריס רוזנבלום, נולדו לו שני בנים.
עומר פרץ הוא כדורגלן עבר.
גיסתו, דורית, היא אלמנתו של כדורגלן העבר אבי כהן.
בשנת 1997 התחתן בשנית עם איריס ברלדינו ולשניים נולדו בת ובן.
פרץ נפטר ב-29 ביוני 2021, לאחר ששם קץ לחייו, הוא הובהל לבית החולים במצב קשה, ולמחרת הרופאים נאלצו לקבוע את מותו.
ויקטורינוקס (Victorinox) היא חברה לייצור סכינים שבסיסה בעיר איבאך שבשווייץ.
במשך שנים הייתה החברה ידועה כאחד משני היצרנים הרשמיים של האולר הצבאי השווייצרי, ומאז רכישתה את החברה המתחרה "ונגר" (Wenger) בשנת 2005 הפכה ויקטורינוקס לספקית האולרים היחידה של צבא שווייץ.
החברה נוסדה בשנת 1884. בשנת 1891 החלה החברה לספק סכיני כיס מתקפלים לצבא שווייץ.
השימוש בסמל המפורסם של החברה, מגן עם צלב, החל ב-1909. באותה שנה מתה אמו של מייסד החברה, קארל אלסנר, והוא שינה את שם החברה ל"ויקטוריה" על שמה.
ב-1921, כשהחל שימוש ב"אינוקס" (קיצור בצרפתית למונח "פלדת אל-חלד") במוצרים של החברה, שם החברה שונה שנית ל"ויקטורינוקס" ("ויקטוריה" + "אינוקס").
ב-26 באפריל 2005 החברה רכשה את חברת וונגר, ספקית האולרים השנייה של צבא שווייץ.
שתי החברות, שעכשיו נמצאות באותה בעלות, תמשכנה לספק סכינים לצבא שווייץ.
אולר שווייצרי הוא המוצר המפורסם ביותר של ויקטורינוקס.
ישנם מעל 150 דגמים של אולרים הכוללים כלים ואביזרים שונים כגון סכין, מספריים, חולץ פקקים ועוד.
בעקבות השנים האחרונות עם צמיחת המדיה הדיגיטלית, יצאה ויקטורינוקס בשנת 2009 עם דגמים חדשים של אולרים בהם קיים זיכרון נייד של בין 2 ל-32 ג'יגה-בייט.
הכרטיס עשוי פלסטיק, בעובי של כ-2.5 מ"מ.
הכרטיס מכיל סכין, מספריים, סיכה, פצירה שראשה משמש גם כמברג, מלקטת (פינצטה), קיסם שיניים, עט וסרגל.
בדגם LITE ישנו גם פנס לד קטן עם נורה אדומה.
פליירים דמויי לדרמן אשר כוללים בתוכם כלים רבים כמו סכין, פותחן קופסאות שימורים, פותחן בקבוקים, מרצע, מסור וכדומה.
חברת ויקטורינוקס מייצרת מספר דגמי שעוני-יד ושעוני-כיס.
מבחר רחב של סכיני מטבח מיוצרים על ידי ויקטורינוקס.
בניגוד למוצרים אחרים, סכיני ויקטורינוקס נושאים בנוסף לפלוס המפורסם גם סמל של יונה - שהוא הסמל הוותיק של הסכינים של ויקטורינוקס.
סכיני המטבח של ויקטורינוקס מחולקים למספר קטגוריות:
סכיני שף בעלי ידית פיברוקס.
סכיני שף STEMP לא מחוזקות.
סכיני שף בעלי ידית עץ - נוחות ביותר ועמידות ביותר.
סכיני שף מחוזקות - סדרה קלאסית שמיוצרת בשווייץ.
סכיני שף מחוזקות - סדרה משופרת שמיוצרת בגרמניה.
מלבד סכיני השף החברה מייצרת ומשווקת מספר רב מאוד של סכינים מקצועיות ייעודיות כגון סכיני קצב, סכיני שף משוננים, סכינים לקונדיטורים, סכיני פירוק, משחיזים ומוטות השחזה.
כמו כן יש בתמהיל המוצרים של החברה גם מגוון אדיר של מקלפים, פותחני יין, פותחני קופסאות ובעיקר את סכיני הירקות המוכרים אשר נודעים בחדותם הרבה.
החברה עובדת בשיתוף פעולה עם החברה ארמני וייצרה קולקציה חדשה של בשמים.
החברה מייצרת גם בגדים יומיומיים כגון חולצות תחתונים מכנסיים וכדומה, מזוודות ותיקים, מחזיקי מפתחות, שרשראות, ארנקים, ציוד השחזה, נרתיקים לאולרים ולכלים.
ויקי כריסטינה ברצלונה הוא סרט קולנוע משנת 2008, מסוגת דרמה קומית רומנטית, בבימויו של וודי אלן.
הסרט הוצג לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן של שנת 2008. זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הקומי הטוב ביותר של שנת 2008. פנלופה קרוז זכתה בפרס באפט"א ובפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר עבור השתתפותה בסרט.
במרכז העלילה עומדות שתי נשים אמריקאיות צעירות, ויקי וכריסטינה, היוצאות להתארח בחופשת קיץ אצל ג'ודי ומארק, קרוביה של ויקי בברצלונה.
ויקי מאורסת והיא השקולה והממוסדת מבין השתיים ואילו כריסטינה הרפתקנית וחופשייה שלדבריה, כל שהיא יודעת הוא שהיא לא מוצאת את מה שהיא מחפשת, אם כי היא יודעת מה היא לא מחפשת.
במהלך החופשה פוגשות השתיים צייר כריזמטי ובוטה למדי בשם חואן אנטוניו גונזלס, המציע לשתיהן לטוס איתו לעיירת מגוריו ולשכב איתו.
ויקי מתנגדת בתקיפות אולם כריסטינה נמשכת אליו וגוררת את ויקי לטיול.
בטיול חואן מנסה לממש את הצעתו ולשכב עם שתיהן אך עם כריסטינה הדבר לא יוצא אל הפועל משום שחשה ברע, ואילו עם ויקי הפיתוי מצליח.
בהמשך מתפתח רומן בין חואן לכריסטינה ואילו הבילוי החד-פעמי עם ויקי נשכח.
כריסטינה עוברת לגור עם חואן עד שאשתו לשעבר של חואן, מריה אלנה, מגיעה לגור אף היא בביתו של חואן.
כריסטינה, מריה וחואן מנהלים מערכת יחסים משולשת אולם לבסוף כריסטינה מרגישה שגם זה לא מה שהיא מחפשת ונוטשת את הבית.
ויקי מתחתנת בברצלונה עם דאג, ארוסה מניו יורק, אך בלבה ממשיכה לקנן תשוקה לחואן.
אחרי חיבוטים היא נפגשת עם חואן אך המפגש נקטע באיבו על ידי אשתו לשעבר של חואן, מריה אלנה, שמנסה להרוג את שניהם.
לבסוף ויקי וכריסטינה חוזרות לניו יורק, כשוויקי נשואה לדאג וכריסטינה עדיין מחפשת את עצמה.
חואן נשאר בברצלונה בודד לאחר שנפרד ממריה אלנה.
חאווייר ברדם - חואן אנטוניו גונזלס
פנלופה קרוז - מריה אלנה
ויקטוריוס היא קומדיית מצבים אמריקאית שנוצרה על ידי דן שניידר ועלתה לשידור מ-27 במרץ 2010 עד 1 בפברואר 2013 בערוץ ניקלודיאון.
הדמות המרכזית בסדרה היא טורי וגה (ויקטוריה ג'סטיס).
הסדרה מתמקדת בהשתלבותה בתיכון החדש שאליו היא מגיעה, אומנויות הוליווד - בית ספר לאמנויות הבמה.
הסדרה שודרה לראשונה לאחר פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון ב-2010. הפסקול הראשון של הסדרה, Victorious, יצא ב-2 באוגוסט 2011. הסדרה זכתה בפרס תוכנית הטלוויזיה האהובה בפרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון ב-2012 ו-2013. כמו כן, הסדרה הייתה מועמדת ארבע פעמים לפרס אמי לבידור בפריים טיים.
הפסקול השני של הסדרה, Victorious 2.0, יצא ב-5 ביוני 2012.
עלילת הסדרה סובבת סביב הדמות טורי וגה, נערה מתבגרת שמתקבלת לתיכון לאומנויות הוליווד (תיכון עבור בני נוער בעלי כישרון בתחומי אומנות ההופעה).
העלילה עוקבת אחרי טורי בניסיונה להשתלב באומנויות הוליווד ובמקביל מגיעה להרפתקאות ומצבים מצחיקים ופוגשת את חבריה, תלמידים בתיכון, המצטרפים אליה ועוזרים לה לאורך הדרך.
טורי וגה (ויקטוריה ג'סטיס): אחותה הצעירה, המוכשרת, היפה וטובת הלב של טרינה וגה.
בשל כישרונה והמראה החיצוני שלה, נוצרת קנאה ותחרות מצד ג'ייד.
אנדרה האריס (ליאון תומאס): החבר הטוב ביותר של טורי.
בעל כישרון שירה ומנגן על פסנתר.
מפרגן רבות לטורי ותמיד לצידה.
חבר טוב של רובי ובק.
רובי שפירו (מאט בנט): תלמיד ביישן שמסתובב עם בובת פיתום.
ג'ייד נוטה להעליב ולהשפיל את רובי.
נוהג להסתובב עם קאט אשר נקלעים לסיטואציות מוזרות ביחד.
ג'ייד ווסט (אליזבת גיליס): נערה גותית, פופולרית ויפה אך מתנהגת ברוע כלפי כולם (מלבד אנדרה).
בת הזוג הקנאית של בק.
לא בקשר טוב עם אביה.
קתרינה "קאט" ולנטיין (אריאנה גרנדה): אחת החברות הטובות של טורי.
נוהגת להסתובב הרבה עם רובי.
נוטה לספר סיפורים מוזרים, ברובם על אחיה הגדול והמוזר.
בק אוליבר (אוון ג'וגיה): חבר טוב של טורי.
בחור נאה ומחוזר, מה שמעורר קנאה רבה אצל ג'ייד, בת זוגו.
טרינה וגה (דניאלה מונט): אחותה הגדולה של טורי.
נוטה לעצבן את הסובבים אותה.
גסת רוח וללא אמפתיה לסביבתה.
חסרת כישרון אשר התקבלה בטעות לבית הספר לאומנויות.
סינג'ין ואן קליף (מייקל אריק רייד): תלמיד מוזר, מעניין ומעורר שאלות הלומד באומנויות הוליווד.
ארווין סייקוויץ (אריק לאנג): מורה היפי למשחק בתיכון אומנויות הוליווד.
ליין אלכסנדר (ליין נאפר): יועץ בית הספר.
דייוויד והולי וגה (ג'ים פירי וג'ניפר קארטה): הוריהם של טורי וטרינה.
שרלוט האריס (מרילין האריס): סבתו של אנדרה.
גברת לי (סוזן צ'ואנג): הבעלים של המסעדה הסינית האהובה על טורי, ווק סטאר.
שםסוג הפרקתאריך השידור הראשוני"להלחיץ את המלחיץ"פרק באורך של 2 פרקים26 בנובמבר 2010"מסיבה של מנצחים"פרק קרוסאובר (עם iCarly)11 ביוני 2011"כלואים בחו"ל"פרק באורך של 2 פרקים30 ביולי 2011"טורי נהיית מפורסמת"פרק באורך של 2 פרקים19 במאי 2012
"ויקטוריוס" היא הסדרה החמישית שדן שניידר יצר עבור ניקלודיאון, אחרי "המופע של אמנדה", "דרייק וג'וש", "זואי 101" ו"iCarly".
שניידר פגש את ויקטוריה ג'סטיס לראשונה בשנת 2005, כשהייתה בת שתים עשרה ונבחנה לתפקיד לולה מרטינז ב"זואי 101".
ברצון "להגיע למקומות שבהם נמצאים ילדים", מנהלי ניקלודיאון פנו לשניידר וביקשו ממנו ליצור תוכנית עבור הערוץ שתהיה מבוססת על מוזיקה.
בסביבות הסיום של "זואי 101", ג'סטיס זומנה לפגישה עם שניידר בה הם ישוחחו על סדרה אפשרית בה היא תככב.
"ויקטוריוס" הייתה התוכנית הראשונה שהושקה בניקלודיאון בעשור של 2010. אמנם הפרק הראשון של "ביג טיים ראש" הושק כחודשיים לפניה, אך הפרק הראשון המקורי הושק עוד ב-2009.
ב-13 באוגוסט 2008, ניקלודיאון הודיעו שג'סטיס חתמה על הסכם "כישרון מלא ומוזיקה" עם החברה והסכימה לככב בקומדיה-מוזיקלית חסרת שם (לימים אלו) שתעסוק במתבגרת המגיעה לתיכון לאומנויות במה.
בזמן שהחלו לעבוד על פיתוח התוכנית, שניידר אמר כי "אפילו שזה היה יותר נחמד אם ילדים היו רוצים יותר להיות מורים ועובדים סוציאליים במקום סלבריטאים, לפחות בוויקטוריוס יראו עולם בו כולם עובדים על הכישרון שלהם".
הפקות ניקלודיאון וקולומביה\אפיק לייבל גרופ השייכת לסוני מיוזיק אנטרטיינמנט הסכימו לסייע בהפקת הסדרה כשיתוף פעולה על מנת לפתח כישרון ולהשיק את המוזיקה שלהם.
ג'רי טריינור, פרז הילטון, ג'וש פק, קשה, נייתן קרס, דרייק בל, מירנדה סינגס וג'נט מקארדי הופיעו בסדרה בתור ניצבים או הופעת אורח.
העונה הראשונה של הסדרה החלה את צילומיה ב-5 באוקטובר 2009 וסיימה את צילומיה ב-14 באפריל 2010. במשך צילומים אלו הופקו 20 פרקים.
הצילומים לעונה השנייה החלו ב-4 באוקטובר 2010 והסתיימו ב-23 בפברואר 2011. באוגוסט 2011, ג'סטיס אישרה שבקרוב הצילומים לעונה השלישית יחלו.
כעבור חודשיים, ב-3 באוקטובר 2011 החלו לצלם את העונה.
בתוכנית "7 סודות עם ויקטוריה ג'סטיס", ג'סטיס פירטה על לוח הזמנים השבועי של ההפקה וצוות השחקנים: התסריטים מודפסים בימי ראשון, בימי שני ושלישי צוות השחקנים עובר עליהם בקריאה מסביב לשולחן, בימים רביעי, חמישי, שישי ושבת הפרקים מצולמים ובימי ראשון הם צופים בפרקים שמופצים בעונה הנוכחית שמשודרת בימים ההם.
ג'סטיס סיפרה למגזין M באוגוסט 2012 ש"אנחנו לא הולכים לעשות עונה רביעית, זאת הפעם הראשונה שאני מדברת על זה.
רק לפני כמה ימים גיליתי את זה.
זה עצוב כי אני עם ניקלודיאון מאז שאני בת 12 וצוות השחקנים של ויקטוריוס הפך למשפחה שלי.
בילינו הרבה זמן ביחד ונקשרנו אחד לשני על בטוח - אני אזכר בחוויה בחיבה רבה.
זה קצת עושה הלם וקצת מר, אבל בסופו של דבר אולי זה לא דבר כזה נוראי - כולנו רוצים לעשות משהו משלנו ולהמשיך לגדול".
באמריקה העונה השלישית חולקה לשניים, כך שבחישוב כולל ישנן 4 עונות.
תאריך השידור המקורי של הפרק האחרון בסדרה ויקטוריוס היה ב-1 בפברואר 2013, מפיק הסדרה, דן שניידר הסביר כי "לכל סדרה של ניקלודיאון חיי מדף של 60 פרקים בממוצע, כך עובד הערוץ ולכן זוהי אינה החלטה יוצאת דופן שלו לבטל את הסדרה כעת".
חלק מהשחקנים בוויקטוריוס הופיעו בתוכניות של ניקלודיאון או במחזות ברודוויי לפני השתתפותם בוויקטוריוס.
בנוסף לזואי 101, ויקטוריה ג'סטיס הופיעה ב"iCarly" בפרק ספיישל "אני נלחמת בשלבי מרקס" בתור שלבי מרקס, בטרו ג'קסון, בלהקת האחים העירומים, ובThe Troop.
יתרה מזאת היא גם שיחקה עם אוון ג'וגיה בסרט הטלוויזיוני של ניקלודיאון "!Spectacular".
דניאלה מונט הופיעה ב"זואי 101" בשלושה פרקים שונים בתור ריבקה מרטין, בתור טוטי בסרט הטלוויזיוני של ניקלודיאון "קסם של הורים – הסרט: טימי טרנר, תתבגר!", בפרק "אקדמיית כוכב בוקר" בסדרה "Supah Ninjas" השייכת לניקלודיאון גם היא ובסרט הטלוויזיוני השני של פרד ששודר בניקלודיאון, בתור ברת'ה.
לאון ת'ומאס הופיע לא רק ב"iCarly" בפרק "אני מצילה את הטלוויזיה" בתור הרפר ובלהקת האחים העירומים אלא גם במחזות מוזיקליים כמו "מלך האריות", "הצבע הסגול", "קרולין, או שינוי" ובסרט ריקוד לאור ירח.
אליזבת גיליס ואריאנה גרנדה שיחקו במחזה 13.
התמונות של חזיתו של בית הספר המוצגות בסדרה הן תמונות של תיכון ברבנק שבברבנק שנערכו באופן דיגיטלי.
אזור הארוחות של התיכון הוא האזור האחורי של האולפנים מבחוץ שלידו קיים מגרש חניה.
הסדרה משלבת בתוכה מוזיקה ושירים.
באוקטובר 2025 נטפליקס הזמינה סדרת ספין-אוף בשם "Hollywood Arts", המבוססת על "ויקטוריוס".
הסדרה תכלול 26 פרקים ותעלה לנטפליקס בשנת 2026, לפני שתופץ גם בערוצי ניקלודיאון ופרמאונט+.
דניאלה מונה תחזור לגלם את דמותה של טרינה וגה ותשמש גם כמפיקה בפועל של הסדרה.
עלילת הסדרה תעסוק בטרינה וגה, שחקנית מתקשה שחוזרת לבית הספר לאמנויות הבמה שבו למדה, Hollywood Arts, כמורה מחליפה חסרת הכשרה, ומגלה את עצמה מול דור חדש של תלמידים מוכשרים ושאפתנים.
לצדה של מונה יככבו שחקנים חדשים ובהם אליסה מיילס, אמי ליו-ואנג, פייטון ג'קסון, אריקה סווייז ומרטין קאם, ואילו איווט ניקול בראון תופיע בתפקיד אורח.
הסדרה מופקת על ידי "Paramount Television Studios", תחת פיקוחה של שאונה פלן, סגנית נשיאה בכירה בניקולודיאון, ובריאן בנקס, האחראי על ההפקה.
ויקטוריה פלזן (בצ'כית: Football Club Viktoria Plzeň, a.s.) הוא מועדון כדורגל צ'כי מהעיר פלזן, המשחק בליגת העל הצ'כית.
המועדון נוסד ב-1911 ומשחק באצטדיון שטרונצובי סאדי המכיל בתוכו 11,700 מושבים.
בעונת 2010/2011 זכה המועדון באליפות צ'כיה לראשונה בתולדותיו.
בעונת 2012/2013 זכה המועדון באליפות צ'כיה בפעם השנייה.
בעונת זכה המועדון באליפות צ'כיה בפעם השלישית.
בעונת זכתה בפעם השנייה ברציפות ובעונת זכתה בפעם החמישית.
בשנת 1971 זכה המועדון בגביע הצ'כוסלובקי לאחר ניצחון על ספרטק טרנבה.
בעונת 1971/1972 קיים המועדון את המשחק האירופי הראשון שלו כשאר אירח את באיירן מינכן הגרמנית במסגרת גביע אירופה למחזיקות.
במשחק הראשון ניצחו הגרמנים 0–1 במשחק בצ'כיה ובגומלין פלזן הובסה 1–6.
בעונת 2009/2010 זכה המועדון בגביע הצ'כי וגם סיים במקום ה-2 בליגת הצ'כית וזכה להשתתפות במוקדמות הליגה האירופית.
במסגרת משחקי מוקדמות הליגה האירופית אירחה פלזן את בשיקטש הטורקית.
המשחק הראשון בצ'כיה הסתיים בתיקו 1-1, ובגומלין בטורקיה ניצחה בשיקטש 0–3.
בעונת 2011/2012 השתתף המועדון במשחקי מוקדמות ליגת האלופות בזכות האליפות בשנה קודם לכן.
ב-12 ביולי 2011 התארח המועדון למשחק מול פיוניק ירוואן מארמניה.
במשחק הראשון ניצחה פלזן 0–4 ובעקבות כך רשמה פלזן את משחקה הראשון באירופה אותו היא מנצחת, וגם המשחק השני בצ'כיה הסתיים בניצחון של פלזן בתוצאה 1–5. בסיבוב שלאחר מכן פגשה הוגרלה פלזן לשחק נגד רוזנבורג בלקלאב הנורווגית.
את שני המשחקים ניצחה פלזן 0–1 בנורווגיה ו-3:2 בצ'כיה.
ועקב כך העפילה פלזן לשלב הפלייאוף שם הוגרלה לשחק נגד פ.צ.
במשחק הראשון באצטדיון פארקן ניצחה פלזן בתוצאה 1–3 וגם את המשחק השני 1–2 והעפילה לראשונה בתולדות המועדון לשלב הבתים של ליגת האלופות.
בהגרלת שלב הבתים הוגרלה פלזן לשחק בבית עם ברצלונה הספרדית, מילאן האיטלקית ובאטה בוריסוב הבלארוסית.
הקבוצה סיימה במקום השלישי בבית ועברה לשחק בשלב 32 האחרונות בליגה האירופית, שם הפסידה לשאלקה 04 והודחה מהטורניר.
בעונת 2013/2014 עלתה הקבוצה לשלב הבתים של ליגת האלופות וסיימה במקום השלישי בבית.
משם עברה לשחק בשלב 32 האחרונות בליגה האירופית אותו עברה.
בשמינית גמר הליגה האירופית פגשה את אולימפיק ליון והודחה על ידה.
בעונת 2015/2016 הודחה על ידי מכבי תל אביב בשלב המוקדמות השלישי של ליגת האלופות ובעקבות כך נשרה לליגה האירופית.
בעונת 2020/2021 הודחה על ידי הפועל באר שבע בשלב הפלייאוף של הליגה האירופית.
ויקטוריה קושל (גם ויקה; נולדה ב-14 באפריל 1991) היא מתעמלת אמנותית ישראלית וחברת נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית.
קושל גדלה בפתח תקווה ומתגוררת כיום בחיפה.
באליפות ישראל בהתעמלות אמנותית שנערכה בשנת 2010, זכתה במקום הראשון בתרגיל עם חבל.
לעומת זאת אכזבה הנבחרת בתחרות הקרב-רב כאשר ביצעה מספר טעויות בתרגיל הכדורים, בו דורגה במקום 14 בלבד, ונדחקה למקום העשירי בסיכום שני התרגילים.
בכך החמיצה את השלב הראשון בהשגת הקריטריון הנדרש להשתתפות באולימפיאדת לונדון (2012), אולם בתחרות קדם-אולימפית שהתקיימה ב-17 בינואר 2012 זכתה עם הנבחרת במקום השלישי בתחרות, ובמדליית כסף בגמר הקרב רב והעפילה לאולימפיאדה.
ויקטוריה לואיז גרדנר ); נולדה ב-24 בספטמבר 1980) היא רוכבת אופניים בריטית שפרשה מספורט מקצועי.
היא האלופה האולימפית (בייג'ינג 2008) בספרינט, האלופה האולימפית בקיירין (לונדון 2012) ותשע פעמים אלופת העולם בספרינט ובספרינט קבוצתי.
פנדלטון נולדה בבדפורדשייר שבאנגליה בתם של פאולין ומקס.
אביה היה רוכב אופניים ואלוף בריטניה במרוצי מסלול שדחף אותה לתחום מגיל צעיר.
כבר בגיל תשע החלה להתחרות יחד עם אחיה התאום במרוצי מסלול.
ב-1998 זכתה באליפות בריטניה במרוצי מסלול על דשא, ב-1999 וב-2000 סיימה שלישית בספרינט באליפות בריטניה, וב-2001 זכתה בשלוש מדליות כסף ומדליית ארד באליפות.
ב-2002 זכתה במדליות זהב בספרינט ובמרוץ נגד השעון, ב-2003 במדליות זהב בספרינט, מרוץ נגד השעון, קיירין וסקראץ'.
ב-2004 ייצגה את בריטניה באולימפיאדת אתונה וסיימה שישית במרוץ נגד השעון ותשיעית בספרינט.
ב-2005 זכתה לראשונה באליפות העולם בספרינט ומאז ועד 2012 זכתה בתחרות עוד חמש פעמים כשב-2006 סיימה שנייה וב-2011 שלישית.
כמו כן זכתה בתקופה זו בשתי מדליות זהב ושתי מדליות כסף בספרינט קבוצתי, במדליית זהב ושתי מדליות כסף בקיירין ובמדליית ארד במרוץ נגד השעון.
באליפות אירופה ב-2011 זכתה במדליות זהב בספרינט קבוצתי ובקיירין.
באולימפיאדת בייג'ינג ב-2008 זכתה במדליית זהב בספרינט כשבמוקדמות קבעה שיא אולימפי חדש של 10.96 שניות.
בראיון עמה ציינה פנדלטון שחשבה לפרוש, אך מאחר שהמשחקים האולימפיים הבאים נקבעו ללונדון החליטה להמשיך בקריירת הרכיבה.
באולימפיאדת לונדון נקבע שתייצג את בריטניה בתחרויות הספרינט, קיירין והספרינט הקבוצתי (יחד עם ג'סיקה ורניש).
בתחרויות הספרינט הקבוצתי קבעו במוקדמות שיא עולמי חדש (שנשבר מאוחר יותר על ידי הסיניות) אך בשלב הבא הודחו בעקבות פסילה.
בתחרות הקיירין זכתה במדליית הזהב.
בתחרות הספרינט האישי קבעה במוקדמות שיא אולימפי חדש אך הפסידה בגמר וזכתה רק במדליית הכסף, במרוץ האולימפי האחרון שלה.
לאחר המשחקים האולימפיים הודיעה על פרישה מרכיבה מקצוענית.
לאורך השנים יריבתה העיקרית של פנדלטון הייתה אנה מירס האוסטרלית, בעלת 10 מדליות זהב מאליפויות העולם פנדלטון גברה על מירס בגמר תחרות הספרינט באולימפיאדת בייג'ינג אך הפסידה לה בגמר באולימפיאדת לונדון.
לאחר פרישתה מרכיבה על אופניים החלה פנדלטון ב-2015 להתחרות כג'וקי במרוצי סוסים.
פנדלטון בוגרת תואר ראשון בספורט מאוניברסיטת נורת'מבריה.
ב-2009 הוענק לה תואר חברה במסדר האימפריה הבריטית וב-2013 קודמה לדרגת מפקד במסדר.
פנדלטון נישאה בספטמבר 2013 לסקוט גרדנר, מדען ספורט אוסטרלי אותו הכירה מעבודתו עמה כחלק מצוות המאמנים של נבחרת בריטניה, לאחר שהרומן ביניהם נחשף, הושעה גרדנר מאימונה אך הוחזר לתפקיד בעקבות ירידה בהישגים של פנדלטון.
ביולי 2018 הודיעה פנדלטון על פירוק הנישואין ויצאה למסע העפלה לאוורסט שנכשל.
בעקבות כך נכנסה לדיכאון קליני והודתה בינואר 2019 כי שקלה התאבדות.
ויקטוריה מרגרטה סנדל סוונסון היא כדורגלנית עבר שוודית ששיחקה בעמדת החלוצה.
סוונסון, שכבשה 68 שערים ב-166 משחקים בנבחרת שוודיה, נחשבת לאחת מהכדורגלניות השוודיות הטובות ביותר אי פעם.
ויקטוריה סוונסון נולדה בעיר בוראס שבדרום שוודיה והחלה את הקריירה הבוגרת שלה כבר כשהייתה בת 14. ב-1992, היא עברה לשחק בקבוצת ייטקס מהעיר גטבורג שבאותן שנים נחשבה לאחת מהקבוצות הטובות בליגת העל השוודית.
שנתיים לאחר מכן, ב-1996, ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת שוודיה.
סוונסון וחברתה לחוד השוודי, האנה יונגברי, נחשבו לאחד מצמדי החלוצות הטובים בעולם, כשהן חולקות ביניהן 140 שערים בינלאומיים (72 לליונברג ו-68 לסוונסון).
לאחר חמש עונות בייטקס, עברה סוונסון לקבוצת אלבכה ששיחקה בפרברי סטוקהולם.
באותה שנה, סיימה סוונסון כמלכת השערים של הליגה (32 שערים) ואף זכתה בפרס כדורגלנית השנה בשוודיה.
שנה לאחר מכן, התאחדה אלבכה עם יורגורדן והקבוצה הפכה לאחת מהקבוצות החזקות בשוודיה.
ב-2001, זכתה סוונסון בפעם השנייה בתואר מלכת השערים של הליגה, ונסעה בקיץ עם נבחרתה לאליפות אירופה שנערכה בגרמניה.
שוודיה צלחה את שלב הבתים של הטורניר והצליחה להעפיל עד לגמר, שם הפסידה 1-0 לנבחרת גרמניה.
שנתיים לאחר מכן, במסגרת הגביע העולמי, היא כבשה שלושה שערים, והצליחה להוביל את שוודיה עד לזכייה במקום השני בטורניר (דירוג השיא של הנבחרת).
בסיום הטורניר, היא זכתה בפרס כדור הכסף ואף נבחרה ככדורגלנית השנה בשוודיה בפעם השנייה.
באותה שנה ובשנה שאחריה, היא זכתה עם יורגורדן בשתי אליפויות שוודיה ופעם אחת בגביע המדינה.
בעקבות יכולותיה הגבוהות, קיבלה סוונסון הצעה מפתיעה מנשיא קבוצת כדורגל הגברים האיטלקית, פרוג'ה, להצטרף אליו ולחתום בקבוצה.
סוונסון וליונברג (שגם היא זכתה להצעה דומה), דחו את העסקה מחשש ל"תעלול שיווקי".
ב-2005, היא הובילה את יורגורדן עד לגמר גביע אופ"א (הישג השיא של הקבוצה), שם נעצרה הקבוצה על ידי טורבינה פוטסדאם הגרמנית.
באותה שנה היא השתתפה עם הנבחרת באליפות אירופה שנערכה באנגליה, והגיעה איתה עד לחצי הגמר.
ב-16 ביוני 2007, במשחק נגד רומניה, כבשה סוונסון חמישה שערים ובכך קבעה את שיא השערים של שחקנית שוודית במשחק אחד.
מיד אחרי הדחתה של שוודיה ברבע גמר אליפות אירופה ב-2009, הודיעה סוונסון על פרישה מכדורגל מקצועני.
ויקטוריה צ'מיליטה-נילסן (בליטאית: Viktorija Čmilytė-Nielsen; נולדה ב-6 באוגוסט 1983, שאולאי, ליטא הסובייטית) היא פוליטיקאית ושחמטאית ליטאית בדרגת רב-אמן.
היא זכתה במדליית זהב באליפות אירופה לנשים בשחמט בשנת 2011 בטביליסי.
בעבר זכתה פעמיים באליפות ליטא לנשים.
מכהנת מ-2019 כמנהיגת מפלגת התנועה הליברלית של רפובליקת ליטא.
בשנים 2020 - 2024 כיהנה כיושבת ראש הסיימאס, הפרלמנט הליטאי.
ביוני 2017 הגיעה לשיא מד כושרה ולאחר מכן פרשה למשך כמעט שנתיים משחמט תחרותי.
צ'מיליטה-נילסן החלה לשחק שחמט בגיל 6, כשאביה לימד אותה את כללי המשחק.
הוא אימן אותה בעשר השנים הבאות, והיא הגיעה להישגים ברמה עולמית, בהם אליפות אירופה לבנות) עד גיל 10 (1993, סומבטהי, הונגריה) ואליפות העולם לבנות עד גיל 12 (1995, סאו לורנסו, מינאס ז'ראיס, ברזיל).
עם הגיעה לגיל 16, זכתה באליפות ליטא לשחמט (ללא הגבלת גיל), בווילנה, וגברה על שלושה רבי אמנים גברים בדרך.
היא חזרה על ההישג בשנת 2005, כשגברה על רב-אמן שרונאס שולסקיס.
בשנת 2000 זכתה בסגנוּת אליפות אירופה לנשים עד גיל 20, שנייה לג'ובנקה האוסקה.
בשנת 2001 דורגה בידי פיד"ה במקום הראשון לנשים עד גיל 20.
צ'מיליטה-נילסן זכתה להצלחה באליפות אירופה לנשים, בה זכתה במדליות כסף באיסטנבול (2003), בפלובדיב (2008), וברייקה (2010).
היא זכתה באליפות העולם בשחמט בזק בשנת 2007. היא זכתה בדרגת רב-אמן בשנת 2010.
באליפות העולם לנשים הגיעה להישג גבוה ב-2004, עת הובסה על ידי אלופת העולם לשעבר מאיה צ'יבורדאנידזה, וב-2006, כשהביסה את אלכסנדרה קוסטניוק ואת צ'יבורדאנידזה, אך הפסידה בחצי הגמר לאליסה גאליאמובה.
באולימפיאדת השחמט, השתתפה בנבחרת ליטא וזכתה במדליית זהב פעמיים: ראשית באולימפיאדת השחמט 2000 באיסטנבול, ושנית באולימפיאדת השחמט 2004 בקלביה.
משחקה הראשון בנבחרת היה באולימפיאדת השחמט 1996 בירוואן, והיא התקדמה ללוח ראשון באולימפיאדת השחמט 1998 באליסטה.
היא חברה בנבחרת מועדון ODC באדן-באדן, בליגת השחמט הגרמנית לנשים, אך שיחקה שחמט גם בשוודיה.
ויקטוריה צ'מיליטה-נילסן באולימפיאדת השחמט - נשים
בין השנים 1996 ל-2012 השתתפה ויקטוריה צ'מיליטה-נילסן ב-7 אולימפיאדות שחמט:
ויקטוריה צ'מיליטה-נילסן באולימפיאדת השחמט - גברים
בשנת 2010 השתתפה ויקטוריה צ'מיליטה-נילסן באולימפיאדת שחמט לגברים:
בשנת 2015 נכנסה לסיימאס מטעם התנועה הליברלית לאחר התפטרותו של חבר הסיימאס רמיגיוס שימשיוס שעבר לכהן כראש העיר של וילנה.
בבחירות שהתקיימו ב-2016 היא זכתה במושב, ובמהלך 2019 כיהנה מספר חודשים כיושבת ראש האופוזיציה.
בהמשך אותה שנה נבחרה לראשות מפלגתה, ולאחר הבחירות באוקטובר 2020 היא נבחרה לראשות הסיימאס לאחר יצירת קואליציה בין מפלגתה, איחוד המולדת ומפלגת החירות..
סיימה את תפקידה כיושבת ראש של סיימאס לאחר בחירות ב-2024.
צ'מיליטה-נילסן הייתה נשואה לרב-אמן אלכסיי שירוב מאוגוסט 2001 עד ראשית 2007. ב-28 בדצמבר 2013 נישאה לרב-אמן הדני פטר היינה נילסן.
היא אם לשלושה בנים: דמיטרי, אלכסנדר, ומאריוס.
ויקטוריה סילבסטד (בשוודית: Victoria Silvstedt; נולדה ב-19 בספטמבר 1974) היא דוגמנית, שחקנית, זמרת ומנחת טלוויזיה שוודית.
סילבסטד נולדה בשוודיה כאחת מחמישה ילדים, היא הוזמנה להשתתף בתחרות "מיס שוודיה" לאחר שאמהּ ואחותה שלחו תמונה שלה למערכת התחרות ושם נבחרה לסגנית ראשונה ולנציגת שוודיה בתחרות מיס עולם ושם עלתה לעשר המועמדות הסופיות.
היא חתמה חוזה בסוכנות דוגמנות בפריז ועבדה עם בתי אופנה יוקרתיים רבים, בהם שאנל וכריסטיאן דיור.
היא תפסה את תשומת לבו של יו הפנר שהזמין אותה לבוא להצטלם לפלייבוי שם נבחרה בדצמבר 1996 לנערת החודש של פלייבוי וב-1997 לנערת השנה של המגזין, היא הופיעה במהלך הקריירה שלה על יותר מ-500 שערי מגזינים ובהם מקסים ווניטי פר.
היא שיחקה תפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "מלרוז פלייס" והנחתה מספר תוכניות בטלוויזיה.
ב-2000 שיחק בסרט הדרמה האמריקאי-בריטי "לחיות ולמות בהוליווד" בכיכובו של דני יוסטון.
ב-2001 שיחקה בסרט הקומדיה האמריקאי "קר בחוץ" לצד זאק גאליפנאקיס.
בשנת 2002 שיחקה באופרת הסבון השוודית-אמריקאית "שדרת האוקיינוס" ברשת TV4, בתפקיד של הבלשית ג'ואנה מרסדן ובאותה שנה שיחקה בסרט "אמריקן טריפ".
בשנת 2010 שיחקה בקומדיה הרומנטית הצרפתית "שובר לבבות" של הבמאי פסקל שומיי.
ב-1999 הוציאה את אלבומה הראשון, והיחיד עד כה "Girl On The Run", ממנו יצאו הסינגלים "Hello Hey", "Rocksteady Love" ו-"Party Line".
ב-2008 החלה לככב בתוכנית מציאות משלה.
סילבסטד פגשה את העיתונאי האמריקאי כריס וראגה בשנת 1999, כאשר הוא ראיין אותה לתוכנית הבידור "Entertainment Tonight", והם נישאו ביוני 2000, והתגרשו לאחר מכן בשנת 2009.
סילבסטד דוברת אנגלית, צרפתית ואיטלקית, בנוסף לשפת האם שלה - שוודית.
ויקטוריו ד'אלסנדרו (בספרדית: Victorio D'Alessandro; נולד ב-11 במאי 1984) הוא שחקן, דוגמן ועורך דין ארגנטינאי, הידוע בעיקר בהשתתפותו בטלנובלות "כמעט מלאכים", "יורשי הנקמה" ו"אגרוף בלב".
ויקטוריו נולד בשכונת וילה אורקיסה, בואנוס איירס בארגנטינה, האמצעי מבין שלושה אחים.
בגיל 14 החל ללמוד תיאטרון ושיחק כדורגל במועדון הנוער של ארחנטינוס ג'וניורס.
בגיל 18 המשיך לעולם המשחק, ועסק בעיקר בתיאטרון מחתרתי.
בשנת 2009 סיים את לימודיו לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטת המשטרה הפדרלית בבואנוס איירס.
הוא התחיל את הקריירה בכך שעשה פרסומות לארגנטינה וח"ול, הוא דגמן בסוכנות RV MODELS ולמותג BROSS.
בשנת 2005 גילם את דמותו של פביאן בסדרה "פלורסיינטה".
בשנים 2008–2010 גילם את דמותו של לוקה פרנציני בסדרה "כמעט מלאכים".
בשנת 2011 גילם את דמותו של מיגל מורן בסדרה "יורשי הנקמה".
בשנת 2012 גילם את דמותו של סירו פונס בסדרה "Lus Unicos" וגילם את דמותו של סירו פונס.
בשנים 2012–2013 גילם את דמותו של רפאל ולאר בטלנובלה "Sos son mi hombre".
בשנים 2013–2014 גילם את דמותו של גידו בטלנובלה "Mis amigos de siempre".
בשנים 2014–2015 גילם את דמותו של חואקין אגווארו בטלנובלה "יום ולילה" לצד פקונדו ארנה, קנדלה וטראנו ומנואלה פאל
בשנת 2016 הנחה את טקס נבחרי הילדים של ארגנטינה לצד פרנקו משיני.
בשנת 2017 שיחק בטלנובלה "Heidi, Bienvenida a casa" ששודרה בניקלודיאון באמריקה הלטינית.
בשנים 2017–2018 שיחק בתור ד"ר סנטיאגו פלסיו לופז מדינה בטלנובלה "אגרוף בלב" לצד מריה דל סרו וסבסטיאן אסטבנז
בשנת 2020 גילם את ניקולס אלונסו בטלנובלה "מופרדים" ששודרה בערוץ 13. באותה שנה גילם את טוביאס בסדרת הדרמה המקסיקנית "משנות כיוון" שעלתה לשירות הסטרימינג נטפליקס.
ויקי פפרדין היא שחקנית וקומיקאית אנגלייה.
היא הייתה שותפה לכתיבה וגם כיכבה בסדרה הקומית זוכת הפרסים "Getting On" יחד עם ג'ו ברנד וג'ואנה סקנלן.
ברדיו היא מופיעה יחד עם הקומיקאית מלני הדסון בצמד בשם "הדסון ופפרדין".
השתיים כתבו וכיכבו בסדרה הקומית "המופע של הדסון ופפרדין" ברדיו 4 של ה-BBC.
הוריה של פפרדין עבדו בשירות הבריאות הלאומי (NHS) בדרום-מערב לונדון, דבר שהשפיע חלקית על הסדרה "Getting On".
היא למדה בבית ספר באותה כתה עם סמנתה בונד.
אחרי שלמדה היסטוריה של האמנות באוניברסיטת מזרח אנגליה, ועבדה עבור ארגון צדקה של עזרה לקשישים (Help the Aged) ובהוצאה לאור, נרשמה בגיל 27 לבית הספר למשחק "East 15" באסקס, מכיוון שהגיבורה שלה אליסון סטדמן למדה שם.
פפרדין השתתפה בתפקיד קבוע בסדרה "Together" של ערוץ BBC Three, בסיטקום "קדימה, נשים" של BBC Four ובדרמה הקומית "Grass".
היא מגלמת את גברת פליטרסנופ, סוכנת הבית של הארי היל, בסדרה "The Adventures of Professor Branestawm" של BBC1.
בתיאטרון שיחקה פפרדין בתפקיד גברת קנדור בהפקה של המחזה "The School for Scandal" בבימויה של דבורה וורנר שהועלה ב-2011 במרכז האמנויות ברביקן.
ב-2014 הייתה שותפה לכתיבה ולהפקה של הסדרה הקומית "Puppy Love", שוב עם ג'ואנה סקנלן, וגם כיכבה בסדרה.
היא הייתה מפיקה בפועל של הגרסה האמריקאית של רשת HBO של הסדרה "מחזיקות מעמד" ("Getting On").
ויקי לי מק'קלור היא שחקנית אנגלייה המרבה לעבוד עם במאי הקולנוע שיין מדוז .
עוד היא מוכרת מסדרת הדרמה של ה-BBC "שחיתות" ומהסדרה "ברודצ'רץ'" של ITV.
ב-2011 זכתה מק'קלור בפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר על הופעתה ב"זוהי אנגליה '86".
מק'קלור נולדה בוולאטון שבנוטינגהאם, ולמדה בבית הספר המקיף פרנווד.
היא גם למדה ב-"Central Junior Television Workshop" שם לכדה את תשומת לבה של השחקנית סמנתה מורטון, אף היא ילידת נוטינגהאם, שעזרה לה לפתח את הקריירה שלה.
מק'קלור עבדה בפרויקט "זוהי אנגליה" יותר מתשע שנים, וגילמה את פרנסס לוריין "לול" ג'נקינס.
באפריל 2007 סיפרה בריאיון למגזין Time Out שמדוז פנה אליה בקשר לתפקיד כשהיא הייתה בפאב יחד עם השחקן אנדרו שים.
היא תיארה את העבודה על הסרט המאולתר ברובו שהיה בו "כל הזמן צחוק ובדיחות".
ב-2011 זכתה מק'קלור על הופעתה בתפקיד פרנסס לוריין במיני-סדרה "ב"זוהי אנגליה '86" בפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר ובפרס Royal Television Society לשחקנית הטובה ביותר.
מק'קלור שיחקה בקומדיה "טינופת וחוכמה", סרט הקולנוע הראשון שביימה מדונה.
הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ב-13 בפברואר 2008.
ב-2012 הצטרפה מק'קלור לצוות השחקנים של הסדרה המשטרתית "שחיתות" בתפקיד בלשית קייט פלמינג.
היא המשיכה להופיע באותו תפקיד גם בעונה השנייה של הסדרה ב-2014, ובעונה השלישית ב-2016. ב-2013 שיחקה במותחן הפעולה הבריטי "הגאולה" לצדו של ג'ייסון סטיית'האם.
ביולי 2015 הופיעה מק'קלור בתפקיד ויני ורלוק בסדרת הטלוויזיה "הסוכן החשאי" המבוססת על הרומן באותו שם מאת ג'וזף קונרד.
ב-2017 כיכבה במיני-סדרה "ממלאת מקום" של ה-BBC בתפקיד פולה ריס.
מק'קלור השתתפה יחד קאיה סקודלריו, אבי באטלר, אנדי קריין ופול יאנג בווידאו קליפ של הזמר Plan B של הסינגל "She Said".
ב-2010 הופיעה מק'קלור במספר סרטים קצרים לקידום מכירות קוסמטיקה של המותג Illamasqua.
ב-2012 השתתפה בווידאו קליפ של השיר "Two Fingers" של ג'ייק באג, יחד עם קרייג פרקינסון, מי שכיכב לצדה בסדרה "שחיתות".
ב-18 במרץ 2014 השתתפה מק'קלור בתוכנית רדיו של ה-BBC בשם "Innuendo Bingo".
מק'קלור חיה בנוטינגהאם עם הבמאי ג'וני אוון.
ניקולה פרק: "I Am Nicola" 2020–הווה אלכס ריידר Alex Rider גברת ג'ונס סדרת טלוויזיה (2 עונות); 16 פרקים 2022 צדק מאוחר (אנ') Without Sin סטלה טומלינסון 4 פרקים 2022–2024 נקודת פיצוץ (אנ') Trigger Point לנה וושינגטון תפקיד ראשי (2 עונות); 12 פרקים TBA The Last Disturbance of Madeline Hynde
ויקטוריה קצמן היא דוגמנית עבר ישראלית ילידת-רוסיה הסובייטית.
נולדה ברוסיה הסובייטית שבברית המועצות לשעבר, ועלתה לישראל בגיל ארבע ב-1991, וגדלה בנהריה.
סיפרה שלקחה פסק זמן מהדוגמנות בשנת 2017.
נכון ל-2020, היא סוכנת נדל"ן בחברת גינדי תל אביב, ומלמדת יוגה.
ויקי ואני היא קומדיית מצבים סאטירית ישראלית, שעלתה לשידור ב-21 באוקטובר 2017 בערוץ עשר.
הסדרה מתמקדת בוויקי זערור (מגי אזרזר), שרת החינוך החדשה, ודדי (איתי זבולון) כותב הנאומים שלה.
הסדרה עוסקת ביחסים שלהם אחד עם השנייה ועם משפחתם.
את הסדרה יצר וכתב טל מילר שהיה בעברו כותב נאומים.
הסדרה פותחה והופקה בשיתוף עם קרן גשר לקולנוע רב תרבותי וקרן רודרמן.
ויקי (מגי אזרזר), חברת כנסת במפלגת התקווה, מורה מחליפה לגאוגרפיה בעברה, רצה לפריימריז של מפלגתה לאחר שיו"ר ומייסד המפלגה לעג לה שאחרי קדנציה אחת אף אחד לא יזכור אותה.
בבוקר הפריימריז היא פוגשת את דדי (איתי זבולון), שעובד ככותב הספדים לראש עיריית גבעתיים, בהלוויה של אביה.
הוא מספר לה שחברתו זרקה אותו והיא משתמשת במילים בהן הוא תיאר את הרגשתו בנאום ההספד של אביה.
ויקי מציעה לו עבודה ככותב הנאומים שלה.
ההספד היה מרגש עד שהפך לוויראלי ברשתות החברתיות.
בעקבות כך, יו"ר ההסתדרות סמסה לכל עובדיה להצביע בעד ויקי.
ויקי מתמנה לשרת החינוך ודדי מסכים להיות כותב הנאומים שלה.
העלילה מתארת את היחסים של ויקי ודדי, את היחסים של ויקי עם אמה ועם אחיה, ואת היחסים שבין דדי לבין אביו ואמו.
אחת הדמויות בסדרה, היועצת הפוליטית ונדי, מגולמת על ידי נורית שלום, השחקנית החירשת הראשונה בתפקיד מרכזי בטלוויזיה הישראלית.
הסדרה זכתה לביקורות חיוביות מצד אתרי האינטרנט והגולשים.
במאקו נכתב: "אזרזר היא הכוכבת הבלתי מעורערת של 'ויקי ואני'.
היא יודעת בדיוק מי הדמות שלה ואיך להעביר צדדים באישיות שלה שטרם נחשפו באמצעות מבט בלבד.
איתי זבולון שמשחק את דדי לצדה מתקשה לעמוד בקצב, אבל מכיוון שהיא הכוחנית גם במערכת היחסים שמוצגת ביניהם על המסך, הפער הזה דווקא עובד לטובת הסדרה."
נכתב כי הסדרה "מבדרת, חמודה ורגישה, וממזגת בתבונה בין אופיין של שתי הדמויות הראשיות שלה לטובת האופי שלה עצמה."
באתר ynet נכתב כי מצד אחד "ויקי ואני" היא: "לא מבריקה והטוויסטים שלה די צפויים", ומצד שני: "היא חמודה להפליא, כייפית ויורדת בקלות בגרון."
ויקטורס אראייס (בלטבית: Viktors Arājs; 13 בינואר 1910, בלדונה , פלך קורלנד שליד ריגה – 13 בינואר 1988, קאסל) היה משתף פעולה לטבי וקצין אס-אס שפיקד על יחידת משתפי הפעולה קומנדו ארייס.
חיילי יחידה זו רצחו עשרות אלפי יהודים בלטביה - כמחצית מיהודי לטביה - וכן יהודים בבלארוס.
בין היתר רצחו חיילי היחידה את יהודי לייפאיה.
אביו של אראייס היה נפח.
אמו הייתה בת למשפחה לטבית ממוצא גרמני.
הוא למד בגימנסיה בילגבה ובשנת 1930 סיים את לימודי התעודה והתגייס בגיוס חובה לצבא הלטבי.
בשנת 1932 למד משפטים באוניברסיטת לטביה אך לא סיים את לימודיו.
הוא היה חבר באגודת סטודנטים לאומנית בשם "Lettonija", שסייעה לו למצוא עבודה במשטרת לטביה.
הוא קודם לדרגת קצונה ובשנות שלטונו של קרליס אולמניס בלטביה היה קצין זוטר.
עם פלישת הגרמנים לברית המועצות נפגש אראייס עם האנס דרסלר, יליד לטביה, שהיה מתורגמן הכוחות הגרמניים הפולשים.
השניים הכירו מתקופת לימודיהם בגימנסיה.
בהמלצתו של דרסלר מונה אראייס לפיקוד על יחידת לטבים שסייעה לצבא הגרמני בפעולות נגד אוכלוסייה מקומית בלטביה ובנציבות הרייך אוסטלנד, בעיקר נגד יהודים.
קומנדו אראייס השתתף ברצח יהודים, צוענים, חולי נפש ואזרחים בגבול הלטבי המזרחי.
הקומנדו רצח כ-26,000 יהודים, בין היתר בטבח אלפי יהודים מגטו ריגה וכאלף יהודים מגרמניה בטבח יער רומבולה, ב-30 בנובמבר וב-8 בדצמבר 1941, ובטבח לייפאיה ב-24 וב-25 ביולי 1941. חלק מאנשי הקומנדו היו שומרים במחנה הריכוז סלספילס.
עד 1949 היה אראייס עצור בידי הצבא הבריטי.
לאחר מכן היה נהג עבור השלטון הבריטי בדלמנהורסט.
הוא שינה את שמו לוויקטור זייבוטס (Viktor Zeibots) והסתייע בממשלת לטביה הגולה בלונדון.
לאחר מכן עבד בשמו הבדוי בבית דפוס בפרנקפורט.
בשנות השישים נודע במערב גרמניה על פעולות הרצח שביצע אראייס עם יחידתו.
מהגר לטבי מסר מידע על מיקומו של אראייס ועל השם הבדוי ששימש אותו.
אראייס נאסר בשנת 1975 והורשע בשנת 1979. הוא נדון למאסר עולם, נכלא ומת בכלא.
ויקי כחלון (נולד ב-15 בינואר 1993) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן הימני.
כחלון החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי נתניה, וב-20 באפריל 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון בליגת העל, בניצחון 2–1 על מ.ס.
בתום עונה זו ירדה הקבוצה לליגה הלאומית, ובעונת 2013/2014 שותף בתשעה משחקי ליגה, וסייע לקבוצה לחזור לליגת העל.
בעונת 2014/2015 שותף בשבעה משחקים בליגת העל.
ב-23 באוגוסט 2015 חתם בהפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית.
ב-9 באוקטובר 2015 כבש את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 1–0 על עירוני קריית גת, ובסך הכול ערך 31 הופעות במדי הקבוצה בעונת 2015/2016.
בקיץ חזר למכבי נתניה, לאחר שירדה לליגה הלאומית.
ב-14 בנובמבר 2016 כבש את שער הבכורה שלו במדי מכבי נתניה, בניצחון 1–0 על בית"ר תל אביב רמלה, ובסך הכול כבש שני שערים ב-28 הופעות בעונת 2016/2017 וסייע לקבוצה להעפיל בחזרה לליגת העל.
ב-24 בפברואר 2018 הבקיע כחלון את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 2–1 על מכבי חיפה, ובסך הכל ערך 27 הופעות בעונת 2017/2018. בעונת 2018/2019 ערך 28 הופעות וכבש שער אחד.
בסיום עונת 2019/20 שוחרר ממכבי נתניה.
ב-18 בינואר 2021 חתם עד תום העונה בהפועל רמת השרון מהליגה הלאומית.
ב-11 ביולי 2021 חזר לליגת העל כאשר חתם בהפועל נוף הגליל.
ב-3 בפברואר 2022 חזר לקדנציה שנייה בהפועל פתח תקווה.
ב-12 ביולי 2022 חתם בעירוני טבריה.
ב-6 באוגוסט 2023 חתם בהפועל ראשון לציון.
ב-3 במרץ 2025 חתם בבני הרצליה מליגה ג'.
ויקי ווטסון היא זמרת אמריקאית ממוצא בריטית.
ידועה תחת שם הבמה שלה "Aeone".
ווטסון נולדה בהמפשייר, זמן קצר לאחר לידתה עברה למערב סאסקס שם ניהלה משפחתה חנות ענתיקות.
כילדה היא החלה ללמוד שירה וריקוד והיא למדה בבית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה.
ב-1985 היא זכתה במקום הראשון בתחרות של הBBC "שיר עבור אירופה" עם השיר "Love Is …".
היא ייצגה את בריטניה באירוויזיון 1985 בגטבורג, אותו סיימה במקום הרביעי, עם 100 נקודות.
ב-1991 הוציאה את אלבומה הראשון "Window to a World".
היא לקחה חלק בכתיבת שירים לפסקולים של מספר סרטים.
בשנות התשעים עברה להתגורר בארצות הברית.
ויקטוריו אונמונו (בספרדית: Victorio Unamuno Ibarzabal; בבסקית: Vitorio Unamuno Ibarzabal; 21 במאי 1909 – 20 במאי 1988) היה כדורגלן ספרדי, ששיחק בעמדת החלוץ.
אונמונו נולד ב-21 במאי 1909 בברגארה, בחבל הבסקים שבספרד.
אחיו הצעיר, ויסנטה, היה גם כן כדורגלן, ובזמן מסוים במהלך הקריירה שלהם הם שיחקו יחדיו בעונת 1939/40 באתלטיק בילבאו.
שניהם עזרו לקבוצתם לזכות באליפות חבל הבסקים באותה שנה.
אונמונו נפטר ב-20 במאי 1988, יום לפני יום הולדתו ה-79.
אונמונו החל את הקריירה בקבוצה דפורטיבו אלאבס, ולאחר שסייע לה להגיע עד לחצי גמר הגביע הספרדי בשנת 1928, הוחתם אונמונו על ידי אתלטיק בילבאו.
הוא זכה עם אתלטיק בילבאו בשני תוארי ליגה, ובארבע תוארי גביע רצופים בין השנים 1930–1933. אונמונו היה שם חלק מההתקפה שכללה את באטה, גיירמו גורוסטיסה, צ'יררי השני ולפואנטה.
בקיץ 1933 הצטרף לריאל בטיס שבסביליה.
בעונת 1934/35 בלה ליגה כבש עבורה 13 שערים, וסייע לה לזכות בזכייה הראשונה, והיחידה עד היום, בליגה הספרדית.
לאחר שעזב את העיר סביליה הקריירה שלו נקטעה עקב מלחמת האזרחים בספרד, ולאחר סיומה חזר לשחק באתלטיקה בילבאו.
בעונת 1939/40 זכה אונמונו בתואר הפיצ'יצ'י בכך שכבש 26 שערים באותה עונה, והקבוצה סיימה במקום השלישי.
ויקטוריה פֶּדְרֵטִי היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה יהודייה-אמריקאית.
פדרטי נולדה בפילדלפיה, פנסילבניה שבארצות הברית.
שלושה מארבעת הסבים והסבתות שלה היו ממוצא איטלקי, בעוד שסבתה מצד אמה הייתה יהודייה, ופדרטי אף חגגה בת מצווה.
היא אמרה שהיא גדלה עם התעללות רגשית, אבל אמרה על הוריה שהיא "אוהבת אותם מאוד והם ניסו כמיטב יכולתם".
היא אובחנה עם ADHD כשהייתה בת שש.
היא למדה בבית הספר התיכון "פנסברי פיירלס הילס".
בשנת 2017 סיימה לימודי תואר ראשון מבית הספר לדרמה באוניברסיטת קרנגי מלון בפיטסבורג.
היא חשפה בראיון ב-2020 שנאמר לה על ידי המורים שלה באוניברסיטה שלא להמשיך בקריירת משחק.
פדרטי החלה לשחק בקולנוע בשנת 2014, והופיעה בשני סרטים קצרים עצמאיים.
בשנת 2018 גילמה את אלינור "נל" קריין ואנס בסדרת האימה של נטפליקס; "מי מתגורר בבית היל".
הופעתה זכתה לשבחים מצד המבקרים, והיא הייתה מועמדת לפרס סאטורן ולפרסי הסרטים והטלוויזיה של MTV.
בשנת 2020 גילמה את דמותה של דניאל "דני" קלייטון בסדרת ההמשך, "מי מתגורר באחוזת בליי".
בשנת 2019 הופיעה פדרטי בתפקיד לסלי ואן האוטן, הידועה יותר בשם לולו, בסרטו של קוונטין טרנטינו "היו זמנים בהוליווד".
באותה שנה גילמה את דמותה של לאב קווין בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "את" מבית נטפליקס.
בשנת 2021 חזרה לגלם את הדמות בעונה השלישית של הסדרה.
בשנת 2020 שיחקה בסרט הדרמה הביוגרפי "שירלי" אודות הסופרת האמריקאית שירלי ג'קסון; הסרט זכה לביקורות חיוביות.
+שנהסרטתפקידהערות2019היו זמנים בהוליוודלסלי ואן האוטן (אנ')2020שירליקתרין2023Originאירמה אקלר2024Ponyboiאנג'לThe Book of JobsקלאודיהTBAThe Last Dayטיילור
+ שנה סדרה תפקיד הערות 2018 מי מתגורר בבית היל"נל" קריין ואנס תפקיד ראשי; 10 פרקים 2019–2021 אתלאב קווין תפקיד ראשי (עונות 3-2); 20 פרקים 2020 סיפורים מופלאים אוולין פורטר פרק: "The Cellar" מי מתגורר באחוזת בליי דניאל "דני" קלייטון תפקיד ראשי; 9 פרקים
שנה פרס קטגוריה יצירהתוצאה 2019 פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTV ביצועים מפחידים ביותר מי מתגורר בבית היל פרס סאטורן שחקנית המשנה הטובה ביותר (הופעה בשירות הזרמה)
ויקטוריה ספארץ היא פוליטיקאית ואשת עסקים אמריקאית-אוקראינית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מדינת אינדיאנה.
כהונתה החלה עם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית.
בעבר, בין השנים 2017–2020 הייתה חברת הסנאט של אינדיאנה.
ספארץ נולדה בעיר נוסיבקה בשם ויקטוריה קולהייקו (באוקראינית: Вікторія Кульгейко), ששכנה אז בשטחי הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית.
כשהייתה בת 13, ב-1991, התפרקה ברית המועצות ואוקראינה נוסדה מחדש.
בשנת 2000 ספארץ היגרה לארצות הברית וב-2006 זכתה למעמד אזרחות בארצות הברית.
באותה השנה בה הגיעה לאמריקה נישאה לג'ייסון ספארץ, ולהם שתי בנות.
טרם הגיעה לארצות הברית, ספארץ השלימה באוניברסיטה הלאומית לכלכלה בקייב לימודי תואר ראשון ותואר שני במנהל עסקים.
היא קיבלה תואר שני בחשבונאות מבית הספר לעסקים ע"ש קלי באוניברסיטת אינדיאנה שבאינדיאנפוליס.
בשנת 2017 מונתה ספארץ לסנאט של מדינת אינדיאנה מטעם מחוז הבחירה ה-20, בעקבות התפטרותו של לוק קנלי.
לפני מינויה לסנאט של אינדיאנה שימשה סמנכ"לית כספים (CFO) במשרד התובע הכללי של אינדיאנה.
כמו כן, היא הייתה חברת סגל חיצונית בבית הספר קלי לעסקים באינדיאנפוליס ומבקרת חיצונית בחברות הביג פור.
ספארץ נמנית בין מייסדי מפלגת תנועת מסיבת התה במחוז המילטון.
ב-17 בנובמבר 2020 התפטרה ממושבה בסנאט עם היבחרה לקונגרס האמריקאי.
לאחר שביוני 2019 הודיעה סוזן ברוקס על כוונתה לפרוש מהחיים הפוליטיים, ספארץ הכריזה על התמודדותה לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של אינדיאנה בבחירות 2020. ב-2 ביוני 2020 זכתה בבחירות המקדימות שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית.
ביום הבחירות הכלליות בנובמבר נבחרה ספארץ לבית הנבחרים האמריקאי.
ספארץ הושבעה לתפקידה בקונגרס האמריקאי בראשית ינואר 2021. היא ילידת אוקראינה הראשונה שנבחרה לקונגרס, כמו גם ילידת ברית המועצות הראשונה.
ב-3 בפברואר 2023 הכריזה ספארץ כי אין בכוונתה להתמודד מחדש לבית הנבחרים האמריקאי בבחירות 2024. עם זאת, בדצמבר אותה שנה נמלכה בדעתה ובאימייל שכתבה לבוחריה הסבירה כי עמיתיה ובוחריה שכנעו אותה לא לפרוש מהקונגרס.
ב-5 בפברואר 2024 הודיעה באורח רשמי כי בכוונתה להתמודד לכהונה נוספת בבית הנבחרים האמריקאי.
בנובמבר 2024 נבחרה לכהונתה השלישית עם 56.6% מקולות הבוחרים.
ויקי ג'ו הרצלר היא פוליטיקאית אמריקאית, שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של מדינת מיזורי, ברציפות מאז 2011 ועד 2023. הרצלר, חברת המפלגה הרפובליקנית, מייצגת מחוז קונגרס המשתרע מקולומביה עד לפרווריה הדרומיים של קנזס סיטי.
טרם היבחרה לקונגרס הייתה חברת בית הנבחרים המדינתי של מיזורי בשנים 1995–2001.
הרצלר גדלה בחווה חקלאית השוכנת בסמוך לעיירה ארצ'י (Archie), קהילה כפרית מדרום לקנזס סיטי.
היא למדה באוניברסיטת מיזורי, שם השלימה בכבוד רב ביותר לימודי תואר ראשון בחינוך, ולאחר מכן קיבלה תואר שני בחינוך ממאוניברסיטת מרכז מיזורי.
בטרם התמודדה אל בית המחוקקים במיזורי ב-1994, לימדה הרצלר במשך 11 שנה כלכלת בית בבית ספר תיכון עירוני.
ב-4 בינואר 1995 החלה את כהונתה בבית הנבחרים המדינתי של מיזורי.
היא שמה פעמיה לחקיקה המקלה על תהליך האימוץ, ורק כעבור חמש שנים עזבה את החיים הציבוריים אחרי שאימצה תינוקת.
ב-2004 הייתה הדוברת של "הקואליציה להגנת הנישואין", ארגון התומך באיסור על נישואים של בני-זוג מאותו המין במיזורי.
חרף התנגדותה לאישור התיקון לשוויון זכויות בידי בית המחוקקים המדינתי, ב-2005 מינה אותה מושל מיזורי מאט בלאנט ליושבת ראש מועצת הנשים במיזורי, שם כיהנה במשך כשנתיים.
לאחר כמעט עשור מחוץ לפוליטיקה של ארצות הברית, הצטרפה הרצלר אל הבחירות המקדימות במפלגה הרפובליקנית לקראת הבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס הרביעי של מיזורי, שיוצג באותה תקופה על ידי אייק סקלטון הדמוקרטי מאז 1977. בפריימריז נבחרה עם 40% מהקולות.
ביום הבחירות הכלליות גברה על סקלטון כשגרפה 50.43% מקולות הבוחרים, במערכת בחירות אמצע שהיו למפח נפש עבור המפלגה הדמוקרטית.
היא הרפובליקנית הראשונה המייצגת את המחוז מאז 1955, והשנייה בלבד מאז השפל הגדול.
היא גם האישה הרפובליקנית השנייה שנבחרה לקונגרס מטעם מיזורי לאחר ג'ו אן אמרסון, לצדה שירתה בקפיטול בשנים 2011–2013. מחוז זה היה נתון זה מכבר למגמה של התחזקות הרפובליקנים; בבחירות הנשיאותיות ב-2208 ניצח במחוז ג'ון מקיין עם 62% מהקולות, כשבמקביל נבחר מחדש סקלטון.
בעוד סקלטון הוביל באזורים העירוניים במחוז הסמוכים לקנזס סיטי, הרצלר נהנתה מדריסת רגל באזורים הכפריים שאפשרה את ניצחונה.
ב-3 בינואר 2011 הרצל הושבעה לתפקידה בבית הנבחרים האמריקאי.
בסוגיות הפלה, הרצלר ידועה כתומכת בולטת של תנועות נגד הפלות.
היא נתנה את חסותה לחקיקה שתבלום מימון ציבורי של מרפאות המציעות שירותי הפלות, כגון הארגון "הורות מתוכננת", ובאוקטובר 2015 הייתה חברה בוועדת החקירה המיוחדת של בית הנבחרים על הורות מתוכננת.
ב-5 באפריל 2012 הטילה הרצלר ספק במהימנות של תעודת הלידה של ברק אובמה.
בספטמבר 2013 הצביעה הרצלר בעד הפחתה בת 39 מיליארד דולר אמריקני בהטבות תוכנית הסיוע לתזונה משלימה ("Food Stamp Program"), שהופרדו מחקיקה כדי להגדיל את סבסוד החקלאות בארצות הברית לראשונה זה למעלה משלושה עשורים.
עמדותיה השמרניות מתבטאות גם בפן הסביבתי.
היא דוחה את הקונצנזוס המדעי בנושא שינוי אקלים.