tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בעונתו הרביעית והאחרונה של סנדברג בקייזרסלאוטרן, 1976/77, הבקיע סנדברג ארבעה שערים בלבד, וקייזרסלאוטרן סיימה במקום ה-13. בתום עונה זו עזב סנדברג את קייזרסלאוטרן לאחר שהבקיע 61 שערים ב-118 הופעות.
בשנת 1979, לאחר שנה של הפסקה מכדורגל, חזר סנדברג למועדון נעוריו קלמאר, שם הבקיע 12 שערים ב-43 הופעות, לפני שערך הופעה אחת במועדון האקן בשנת 1981. בשנה זו פרש ממשחק פעיל.
סנדברג ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת שוודיה בשנת 1969. בשנת 1974 השתתף סנדברג עם נבחרת שוודיה במונדיאל 1974, והבקיע שער בניצחון 3-0 על נבחרת אורוגוואי.
שוודיה צלחה את שלב הבתים הראשון, והודחה בתום שלב הבתים השני, בו סנדברג הבקיע שער בהפסד 4-2 לנבחרת גרמניה המערבית.
בשנת 1976 ערך סנדברג את הופעתו ה-37 והאחרונה במדים הלאומיים.
לזכותו של סנדברג 15 שערים במדי נבחרת שוודיה.
רולו ויקס הוא שחקן בריטי.
ויקס נולד בצ'יצ'סטר שבמערב סאסקס.
הוא בנם של רובין וסוזן ויקס והאח הצעיר של השחקניות האניסאקל ופרדיטה ויקס.
הוא למד בבתי הספר למשחק של תיאטרון סילביה יאנג וב"סטאו סקול".
הופעת הבכורה של ויקס בסרט קולנוע הייתה בשנת 2000 ב-"The Little Vampire" בבימויו של אולריק אדל.
על הופעתו בסרט היה ויקס מועמד לפרס השחקן הצעיר.
ב-2003 הופיע בסרט "נערה עם עגיל פנינה" וב-2004 שיחק בדרמה "The Queen of Sheba's Pearls".
ב-2006 הופיע בתפקיד ראשי בדמות אדון הגנבים / סקיפיו בסרט "אדון הגנבים", המבוסס על הרומן "מלך הגנבים" מאת קורנליה פונקה ובבימויו של ריצ'רד קלאוס.
ויקס הופיע גם בתוכנית טלוויזיה אחדות.
ב-1998 שיחק בתפקיד לורד לואיס וילטון בסדרת הדרמה "Berkeley Square", וב-1993 הופיע בדמות ג'וזף במיני-סדרה "Goggle-Eyes".
ב-2009 שיחק ויקס בספיישל "Blood in the Water" של התוכנית "Shark Week".
עוד ב-2009 הופיע בתפקיד גווידו בסרט "Chéri".
ב-2010 לוהק לתפקיד ג'ייקוב בדרמה הקומית "Booked Out" על חייהם של דיירים בשיכון ישן.
עוד גילם ויקס את דמותו של הנסיך ג'ורג' הצעיר בסרטו של סטיבן פוליאקוף "הנסיך האבוד" אודות אחיו הצעיר ג'ון שהיה חולה באפילפסיה והוסתר מעיני הציבור.
רולאנדאס וילקונצ'יוס (בליטאית: Rolandas Vilkončius; נולד בשנת 1976) הוא מנחה טלוויזיה ליטאי.
הוא עבד בתחילה בתחנת רדיו בקובנה בעת שהתחיל ללמוד באוניברסיטה הטכנולוגית של קובנה ואחר כך בתחנת הרדיו "Radiocentras" שבוילנה.
הוא החל את דרכו ברשת השידור הציבורית LRT שם הגיש מספר תוכניות, בין היתר הוא לקח חלק בהנחיית התוכנית "Celebrity Duets" בה צמדים של המורכבים כל אחד מהם מזמרים וידוענים מתחום אחר מתחרים ביניהם במוזיקה.
ב-2008 הנחה את התחרות הלאומית לייצוג ליטא בתחרות.
רולינג סטון טופ 200 היה מצעד אלבומים אמריקאי, שהתפרסם מדי שבוע על ידי מגזין הרולינג סטון.
מצעד האלבומים הסתמך על מכירות פיזיות ודיגיטליות, תוך הסתמכות על נתוני הזרמת מדיה (הן של האלבום והן של השירים באלבום).
בשונה ממצעד הבילבורד 200 והבילבורד הוט 100, מצעד זה לא הסתמך על נתוני רדיו.
מצעד האלבומים פורסם לראשונה ב-2 ביולי 2019. האלבום הראשון אשר כבש את פסגת המצעד היה Help Us Stranger, של הלהקה האמריקאית, הראקונטורס.
המצעד, כמו גם שאר המצעדים שהופעלו על ידי רולינג סטון, הופסקו להתפרסם ב-28 באוקטובר 2021.
במאי 2019, נודע כי מגזין הרולינג סטון יתחרה עם מצעד האלבומים המוכר בילבורד 200, ויפרסם גם כן מצעד שבועי הכולל בתוכו 200 אלבומים שונים.
מצעד האלבומים התבסס על מידע אשר נאסף על ידי החברה אלפא דטה.
לאחר שלוש שנים בהם פורסם המצעד באופן קבוע ביום שישי, הוחלט להפסיק אותו ואת שאר מצעדי הרולינג סטון לאלתר, כשהאחרון פורסם ב-28 באוקטובר 2021.
האלבום האחרון שהגיע למקום הראשון ברולינג סטון טופ 200 היה Certified Lover Boy של דרייק, שעשה זאת עם מכירות של למעלה מ-63,000 עותקים בשבוע השמיני ליציאתו.
רולינג סטון טופ 100 היה מצעד שירים אמריקאי, שהתפרסם מדי שבוע על ידי מגזין הרולינג סטון.
מצעד השירים הסתמך על מכירות שירים דיגיטליות, תוך הסתמכות על הזרמות מדיה מרשתות סטרימינג שונות.
בנוסף לכך, המצעד לא הסתמך על נתוני רדיו, בשונה ממצעד הבילבורד הוט 100.
השיר הראשון שהגיע למקום הראשון ברולינג סטון טופ 100 היה "Old Town Road" של הראפר האמריקאי ליל נאז X.
בתחילת חודש יולי 2019 השיק מגזין הרולינג סטון את המצעד במטרה להתחרות עם מצעד השירים המוכר בילבורד הוט 100. המצעד השבועי כולל בתוכו 100 שירים שונים.
מצעד הפזמונים מתבסס על מידע אשר נאסף על ידי החברה אלפא דטה.
השיר האחרון שהגיע למקום הראשון ברולינג סטון טופ 100 היה "Easy on Me" של אדל, שעשה זאת עם מכירות של למעלה מ-400,000 עותקים בשבוע בכורתו.
דיקמן נולד לחנה ויצחק דיקמן, גדל בבני ברק.
למד בת"ת בבני ברק, בישיבה קטנה למד בישיבת "עטרת ישראל", וישיבת "חמד" לצעירים ובישיבה גדולה למד בישיבת "שערי בינה", ישיבת "ראדין", וישיבת "מיר" בירושלים.
דיקמן הוא זמר חסידי ישראלי המופיע באירועים ובחתונות חרדיות לצד אחיו המעבד יואלי דיקמן.
ב-9 בספטמבר 2013 הוציא את סינגל הבכורה שלו "קולנו תשמע", עם קליפ שצולם במחנות ההשמדה בפולין, ובחברון.
בשנת 2017 הוציא את אלבום הבכורה שלו - "כח הרצון".
באלבום זה שיתף פעולה עם הזמרים דוד ד'אור ומיכאל שניצלר.
האלבום זכה בתואר "אלבום השנה" במצעד המוזיקה השנתי של הרדיו "קול ברמה" בספטמבר 2018. מיד לאחר הוצאת האלבום יצא הקליפ לסינגל "כח הרצון", שצולם בכמה מדינות.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים הוציא דיקמן את הסינגל "גדול השלום", במטרה ליצור קירוב בין המפלגות החרדיות בכנסת.
מילות השיר נלקחו מטורו של משה ולדר המופיע בעיתון "בקהילה", והלחינו את השיר - רולי דיקמן ועוזר דרוק.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושלוש, ב-13 במרץ 2021, הוציא דיקמן את הסינגל "דעת תורה".
הסינגל זכה במקום ה-18 (מתוך 30) במצעד המוזיקה השנתי של רדיו "קול ברמה", ובמקום ה-21 (מתוך 30) במצעד המוזיקה השנתי של רדיו "קול חי מיוזיק".
ב-1 ביולי 2019 הוציא את הסינגל "אתה מרים אותי תמיד".
ב-28 בדצמבר הוציא את הקליפ לשיר - שצולם בערבות הסוואנה באפריקה.
הקליפ עורר סערה עקב התוכן הלא חינוכי בו, לדעת המבקרים, ואי-הצניעות של הילידים האפריקאים שצולמו בקליפ.
לאחר דין ודברים ובסיוע גורמים מהעירייה - השוטרים עזבו את המקום והתפילה נמשכה כרגיל.
לאחר המקרה, צולם קמפיין של משרד הבריאות על כללי ההיזהרות מהקורונה, בו כיכבו השניים.
ב-10 באוגוסט 2020 הוציא דיקמן את הסינגל-קליפ "ימים יפים".
קליפ השיר זכה במקום השלישי בקטגוריית "קליפ השנה" במצעד המוזיקה השנתי של האתר "כיכר השבת".
בתשרי תש"פ (ספטמבר 2020) זכה דיקמן במקום ה-11 בקטגוריית "זמר השנה" במצעד המוזיקה השנתי של האתר "כיכר השבת".
בחנוכה תשפ"ב השתתף דיקמן כשופט אורח בשלבי חצי הגמר והגמר של תוכנית הריאלטי - "כוכב המג'יק קאס", ששודרה באתר "כיכר השבת".
כח הרצון – לחן - יואלי דיקמן ואודי דמארי, מילים - פנינה פוקס (ע"פ דברי הבעל שם טוב), עיבוד מוזיקלי - אודי דמארי.
גדול השלום – לחן - רולי דיקמן ועוזר דרוק, מילים - משה ולדר, עיבוד מוזיקלי - אלי קליין ואיצי ברי.
מרים אותי תמיד – מילים ולחן - אלי קליין, עיבוד מוזיקלי - אלי קליין ואיצי ברי.
ימים יפים – לחן - אלי קליין, עיבוד מוזיקלי - אלי קליין ואיצי ברי.
דעת תורה – לחן - אלי קליין, עיבוד מוזיקלי - אלי קליין ואיצי ברי.
יש לי טאטע – מילים ולחן - אלי קליין, עיבוד מוזיקלי - אלי קליין ואיצי ברי.
לבנות בית - לחן, עיבוד והפקה מוזיקלית - אלי קליין ואיצי ברי.
תן לי יד – עם הזמר דוד ד'אור.
לחן - יצחק אקר, עיבוד מוזיקלי - אלי קליין ואיצי ברי.
שמחה במעונכם – עם הזמר מיכאל שניצלר.
במקום זה – עם ילד הפלא נתנאל מנת.
מילים ולחן - יאיר שובל, עיבוד קולי ומקהלות: יואלי דיקמן.
קיימו וקיבלו – עם מקהלת "מלכות" ו"מקהלת חסידימלך".
לחן - אלי קליין, עיבוד מוזיקלי - אלי קליין ואיצי ברי.
דיקמן נישא בשנת 2010 למרים פוקס ולהם שלושה ילדים.
אחיו הוא המעבד יואלי דיקמן, אתו הוא מרבה לשתף פעולה.
זוהי רשימה של השירים שדורגו במקום הראשון ברולינג סטון טופ 100 במהלך שנת 2021. השירים והסינגלים המובילים ביותר בארצות הברית (ללא רדיו) מדורגים במצעד רולינג סטון טופ 100, שפורסם על ידי מגזין רולינג סטון.
הנתונים נאספו על ידי נתוני אלפא, בהתבסס על צריכה רב-מטרית כפי שהיא נמדדה במכירות המתבססות על כמה פרמטרים: עותקים פיזיים ודיגיטליים ונתוני סטרימינג שנאספים מרשתות הזרמות מדיה שונות.
בנוסף לכך, התפרסם המצעד באופן קבוע כבר ביום שישי של כל שבוע, באתר רולינג סטון הרשמי.
רולינג סטון טופ 100 וכל מצעדי הרולינג סטון האחרים שפורסמו בעבר, הופסקו לאלתר לאחר המצעד האחרון שפורסם ב-28 באוקטובר.
זוהי רשימה של השירים שדורגו במקום הראשון ברולינג סטון טופ 100 במהלך שנת 2020. השירים והסינגלים המובילים ביותר בארצות הברית (ללא רדיו) מדורגים במצעד רולינג סטון טופ 100, שמפורסם על ידי מגזין רולינג סטון.
הנתונים נאספים על ידי נתוני אלפא, בהתבסס על צריכה רב-מטרית כפי שהיא נמדדת במכירות המתבססות על כמה פרמטרים: עותקים פיזיים ודיגיטליים ונתוני סטרימינג שנאספים מרשתות הזרמות מדיה שונות.
בנוסף לכך, מתפרסם המצעד באופן קבוע כבר ביום שישי של כל שבוע, באתר רולינג סטון הרשמי.
זוהי רשימה של השירים שדורגו במקום הראשון ברולינג סטון טופ 100 במהלך שנת 2019. השירים והסינגלים המובילים ביותר בארצות הברית (ללא רדיו) מדורגים במצעד רולינג סטון טופ 100, שמפורסם על ידי מגזין רולינג סטון.
זוהי רשימה של האלבומים שדורגו במקום הראשון ברולינג סטון טופ 200 במהלך שנת 2019. האלבומים המובילים והנמכרים ביותר בארצות הברית (ללא רדיו) מדורגים במצעד רולינג סטון טופ 200, שמפורסם על ידי מגזין רולינג סטון.
זוהי רשימה של האלבומים שדורגו במקום הראשון ברולינג סטון טופ 200 במהלך שנת 2020. האלבומים המובילים והנמכרים ביותר בארצות הברית (ללא רדיו) מדורגים במצעד רולינג סטון טופ 200, שמפורסם על ידי מגזין רולינג סטון.
זוהי רשימה של האלבומים שדורגו במקום הראשון ברולינג סטון טופ 200 במהלך שנת 2021. האלבומים המובילים והנמכרים ביותר בארצות הברית (ללא רדיו) דורגו במצעד רולינג סטון טופ 200, שפורסם על ידי מגזין רולינג סטון.
הנתונים נאספו על ידי נתוני אלפא דטה, בהתבסס על צריכה רב-מטרית כפי שהיא נמדדה במכירות שהתבססו על כמה פרמטרים: עותקים פיזיים ודיגיטליים ונתוני סטרימינג שנאספו מרשתות הזרמות מדיה שונות.
רולינג סטון טופ 200 וכל מצעדי הרולינג סטון האחרים שפורסמו בעבר, הופסקו לאלתר לאחר המצעד האחרון שפורסם ב-28 באוקטובר.
רולבוטס היא סדרת טלוויזיה קנדית בהנפשה ממוחשבת מז'אנר הרפתקאות, מדע בדיוני ודרמה, אשר הופקה על ידי Amberwood Entertainment.
לסדרה הופקה עונה אחת הכוללת 26 פרקים באורך 22 דקות, כאשר היא שודרה במקור בקנדה ב-YTV החל מ-7 בפברואר 2009 עד 24 בנובמבר באותה שנה.
בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ הילדים בין השנים 2010–2011.
הסדרה מתרחשת בעיר אשר נקראת "פליפ סיטי", ביתם של אחד מעשרי שבטי רולבוט שונים.
אחד מה-"רולבטים" הוא צעיר שאפתן שמצטרף לכוחות המשטרה (FCPD) בקרב מול "וורטקס המפלצתי".
דאסו / קוטו / רולבוטים נוספים (יובל גרבש)
רולבוטים נוספים (אלה פטר, אורלי קטן, אלי לולאי, שמחה ברבירו)
הפקת הסדרה הוכרזה לראשונה בשנת 2008. הסדרה תוכננה במקור להיות מופקת על פני חמש עונות, אך הפקתה בוטלה לאחר עונה אחת עקב בעיות תקציביות.
הסדרה עלתה לראשונה בערוץ YTV בקנדה ב-7 בפברואר 2009. ב-19 בספטמבר 2009 הסדרה שודרה לראשונה בארצות הברית בערוץ The CW4Kids.
בישראל הסדרה שודרה לראשונה בשנת 2010 בדיבוב עברי בערוץ הילדים.
רולוליים (שם מדעי: Rollulinae) היא תת-משפחה של עופות ממשפחת הפסיוניים החיים ביערות הגשם והיערות של דרום אסיה ודרום-מזרח אסיה, נוסף לשני מיני חוגלה טנזנית מהרי טנזניה.
בעבר השתייכו לתת-המשפחה חוגלות שהתבטלה ב-2021.
קבוצה זו הוגדרה ב-1850 בידי החוקר שארל לוסיאן בונפרטה, כקבוצתה של החוגלה המצויצת.
רק ב-2021 הוחלט לשייך לקבוצה ארבעה סוגים נוספים, הנחשבים כנראה לפרימיטיביים ביותר במשפחתם.
דבר זה נראה הן מראיות גנטיות והן מהתנהגות פרימיטיבית (כגון טיפול של גוזלים המחכים להוריהם בניגוד לאפרוחים אצל מרבית הפסיוניים).
בניגוד לרוב הפסיונים מינים אלה בעלי התנהגות מונוגמית אך בדומה לרובם הזכרים עוטים צבעים מרהיבים יותר מהנקבות.
רולאנדס שמיטס (בליטאית: Rolands Šmits; נולד ב-25 ביוני 1995) הוא כדורסלן לטבי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר באנאדולו אפס מליגת העל הטורקית בכדורסל והיורוליג.
שמיטס שיחק כדורסל בקבוצת הנוער של עיר הולדתו ולמיירה, ועזב את מולדתו לטביה לספרד ב-2011. הוא הצטרף לקבוצת פואנלברדה ושיחק בקבוצת המילואים שלה מהליגה הרביעית החובבנית בעונת 2011/12.
שמיטס ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הספרדית הראשונה, ליגת ה-ACB, במדי פואנלברדה במהלך עונת 2012/13, ובמקביל שיתף פעולה עם אווילה מהליגה השלישית LEB Plata.
מ-2013 עד 2015 הוא שיחק בעיקר בקבוצת המילואים של פואנלברדה ובחטאפה מהליגה השלישית, ובמקביל זכה ליותר ויותר דקות ב-ACB.
בעונת זכה שמיטס בפרס הכוכב העולה של היורוקאפ, לאחר שקלע 55.1% מהשדה, 60.4% לשתי נקודות ו-48.8% לשלוש והעמיד ממוצעים של 9.4 נקודות ו-2.8 ריבאונדים למשחק במדי פואנלברדה.
בספטמבר 2017 חתם שמיטס לחמש שנים בברצלונה, אך נשאר בהשאלה בפואנלברדה לעונה נוספת.
בארבע עונות בקבוצה הוא זכה עם הקבוצה באליפות ובשלושה גביעים ורשם ממוצעים של 4.6 נקודות 2.8 ריבאונדים ביורוליג ו-5.2 נקודות ו-2.6 ריבאונדים ב-ACB, כששימש בעיקר מחליף לניקולה מירוטיץ'.
ב-3 ביולי 2022 חתם שמיטס לשנתיים בז'לגיריס קובנה מליגת העל הליטאית בכדורסל והיורוליג.
ב-15 ביוני 2024 חתם באנאדולו אפס מליגת העל הטורקית בכדורסל והיורוליג.
שמיטס התחרה עם הנבחרות הצעירות של לטביה באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 16 2011 ובאליפויות אירופה עד גיל 18 2012 ו-2013. הוא גם שיחק עם נבחרת העתודה של לטביה באליפויות אירופה עד גיל 20 2014 ו-2015.
שמיטס רשם את הופעתו הראשונה בנבחרת לטביה הבוגרת ב-2014, ובהמשך הופיע במדיה ביורובאסקט 2017 ובגביע העולם בכדורסל 2023, בו רשם 13 נקודות ו-4.4 ריבאונדים למשחק.
רולי שפר (1947–2011) היה אמן ישראלי שנודע באמנותו הפוינטיליסטית והנאו-אימפרסיוניסטית.
עבודתו התאפיינה בסינתזה של אמנות אירופאית והשראה מצפת והאווירה שלה.
הוא חי ברומניה, צרפת וישראל.
נפטר בשנת 2011 בישראל.כמה מיצירותיו מוצגות כיום בגלריית בית קסטל בצפת.
רולי שפר נולד בבוקרשט, רומניה.
לעיתים קרובות צייר את עירו המאמצת צפת.
הוא למד אמנות באקדמיה לאמנות ניקולאי גריגורסקו, תחת הצייר הסוריאליסטי ז'ול פרחים.
רולי שפר עבר עם משפחתו לפריז ב-1964 למשך שנתיים ולאחר מכן חזרו לארץ התיישבו בצפת.
בצפת למד אצל יצחק פרנקל.
לאחר שירותו הצבאי סיים את לימודיו ב-Grand Chamiere, בפריז.
לאחר שנתיים חזר והתיישב בצפת, והצטרף לציירים כמו משה קסטל, שמשון הולצמן, יצחק פרנקל פרנל ואחרים שבחרו בצפת כמקום מושבתם.
רולי שפר נפטר בשנת 2011 בגיל 64, והובא למנוחות בבית העלמין בצפת .
רולי שפר הושפע ממוריו וכן מהתלמידים שהקיפו אותו במהלך גיבושו.
בזמן שלמד בGrand Chamiere, הוא נתקל ביצירות של אימפרסיוניסטים, אקספרסיוניסטים, פוינטליסטים וציירים אחרים.
לנאו-אימפרסיוניסטים כמו Seurat ו-Signac הייתה השפעה מתמשכת על האמן הצעיר.
שפר החל להתעניין בטכניקות הייחודיות של השניים אשר היו מכוונות על ידי ניתוח מדעי של ההרמוניה ושל התנגשות הצבעים בו זמנית.
הוא יישם בקנבסים שלו צבעי יסוד שונים ובכך יצר תחושת תנועה בזמן כשהעין מביטה מרחוק.
עם שובו לצפת החל לפתח סגנון אמנותי משלו, התנגשות וסינתזה ייחודית בין מסורות מקומיות לאמנות אירופית.
סגנונו מאופיין בצבעוניות עשירה, בקומפוזיציות מדויקות, כל אלו מושגים באמצעות שימוש בנקודות וצבעים זוהרים.
דרך שפה חדשה זו הוא הצליח להעביר אווירה דרמטית לדלתות, לסמטאות העתיקות ולחלונות בקנבסים שלו.
באמצעות אמנותו הוא ניסה לחשוף את ההילה המיסטית של צפת.
יצירתו של שפר מאופיינת בסינתזה של רוחניות בלתי נראית ומציאות קונקרטית, אשר סימנה את סגנונו כתערובת של המסורת האירופית והצפתית.
רולאנדו מוסקה מוסקיני (באיטלקית: Rolando Mosca Moschini; נולד ב-9 במרץ 1939) הוא גנרל איטלקי בדימוס.
שימש כמפקד משמר האוצר בין השנים 1997–2001, כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 2001-2004. לאחר מכן שימש כיושב ראש הוועדה הצבאית של האיחוד האירופי בין השנים 2004–2006.
מוסקה מוסקיני נולד בטרני ב-9 במרץ 1939. הוא נצר למשפחת האצולה הוותיקה "מוסקה" .
הוא למד בבית הספר הצבאי "נונציאטלה", וב-1959 החל לשרת כקצין בחיל התותחנים.
הוא שימש כמפקד הבריגדה הממוכנת "הגרנדירים של סרדיניה", ולאחר מכן כמפקד הקורפוס ה-3. ב-11 בינואר 1997 הוא מונה למפקד משמר האוצר - גוף משטרתי שכפוף למשרד הכלכלה והאוצר ואחראי על חקירת ומניעת פשעים כלכליים, סחר בסמים והגנה על גבולות המדינה והמים הטריטוריאליים.
ב-21 במרץ 2001 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל).
הוא כיהן בתפקיד עד 9 במרץ 2004, ואז פרש מהצבא ומונה ליושב ראש הוועדה הצבאית של האיחוד האירופי.
הוא כיהן בתפקיד עד 6 בנובמבר 2006. לאחר פרישתו, הוא מונה ליועץ הצבאי של נשיא איטליה ג'ורג'ו נפוליטנו.
לאחר שנפוליטנו סיים את הקדנציה שלו, המשיך מוסקה לשמש כיועצו הצבאי של מחליפו סרג'יו מטרלה.
ב-24 בפברואר 2022 הוא פרש מהתפקיד.
רולי פולי אולי היא סדרת טלוויזיה מונפשת קנדית-צרפתית לילדים, שנוצרה על ידי וויליאם ג'ויס, בוימה על ידי רון פיטס, ביל ג'יג'י ומייק פאלוס והופקה על ידי חברת Nelvana.
הסדרה שודרה במקור ב-4 באוקטובר 1998 בערוץ CBC Television בקנדה, ובערוץ France 5 בצרפת.
בישראל הסדרה שודרה בשנת 1999 בערוץ הילדים ומשנת 2000 ועד 2005 בערך בערוץ הופ!.
לסדרה הופקו 6 עונות ו-75 פרקים באורך 24 דקות.
לסדרה הופקה סדרת בת בשם "אולי פולי אולי מגיש" שהכילה מערכונים קצרים ושימשה כרצועת שידורים בכל המדינות שבה היא שודרה.
סדרת הבת בארץ שודרה בערוץ הילדים כרצועת שידור לפעוטות שהחליפה את "עץ הפיטפוזים" ואת סדרת הבת שלה "שעת הפיטפוזים".
הסדרה עוקבת אחר רובוט בשם פולי ומשפחתו הגרים בכוכב הרובוטים פולי.
בכל פרק, פולי לומד שיעורי חיים ויוצא להרפתקאות מטורפות (אמיתיות או דמיוניות) תוך כדי התבגרות.
הדיבוב העברי בוים על ידי שאולי הלוי, והופק על ידי רעות סמדר.
שם הדמותמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתפוליקול קפלןמאיה עשתזואיקריסטן בוןתות דרויאןביליג'ושוע טוצ'י (עונות 1–5)קריסטופר קלארק (עונה 6)דני אבידןאמאקתרין דישרנטע שחראבאאדריאן טרוסרון דרויאןסבאקן קרלסוןזהר סדן
רולנד מאתס היה שחיין מגרמניה המזרחית, שהצטיין במיוחד בסגנון גב ושלט במשחים בסגנון זה שליטה מוחלטת החל בשנת 1967 ועד 1974. הוא אלוף אולימפי בעל 8 מדליות מהן 4 זהב, אלוף עולם בעל 5 מדליות מהן 2 זהב ושיאן עולם.
שבר במהלך הקריירה שלו 16 פעמים את שיאי העולם ב-100 מטר וב-200 מטר גב ונחשב לאחד משחייני הגב הטובים בכל הזמנים.
מאתס נולד בעיר פוזנק שבתורינגיה בגרמניה המזרחית.
הוא החל להתאמן בצורה רצינית רק בגיל 11, שנחשב כמאוחר יחסית.
צורף לתוכנית השחייה המזרח גרמנית.
לפני הגיעו לגיל 17, בספטמבר 1967, שבר לראשונה את השיא העולמי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 58.4 שניות, שיפור לשיא של צ'ארלס היקוקס מארצות הברית (59.1 שניות).
חודשיים לאחר מכן, שבר גם את השיא העולמי במשחה ל-200 מטר גב.
באולימפיאדת מקסיקו (1968), זכה מאתס ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף.
באולימפיאדת מינכן (1972) זכה מאתס ב-4 מדליות 2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד.
הוא הגן על תאריו כשזכה בשתי מדליות זהב במשחה ל-100 מטר גב בשיא אולימפי חדש של 56.58 שניות ובמשחה ל-200 מטר גב בשיא עולם חדש של 2:02.82 דקות.
מדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:52.12 דקות) ובמדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי (7:41.69 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה בבלגרד, (לשעבר יוגוסלביה) בשנת 1973 זכה מאתס ב-4 מדליות, 2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד.
מדליות זהב במשחה ל-100 מטר בתוצאה של 57.47 שניות ובמשחה ל-200 מטר גב בשיא עולם חדש של 2:01.87 דקות, מדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:53.24 דקות ומדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:32.03 דקות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בקאלי, קולומביה בשנת 1975 זכה מאתס במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 58.15 שניות ובמקום רביעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:07.09 דקות.
באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכה מאתס במדליית ארד במשחה 100 מטר גב בתוצאה של 57.22 שניות, אחרי ג'ון נייבר שקבע שיא עולם חדש של 55.49 שניות ופיטר רוקה (56.34 שניות) שניהם מארצות הברית.
מאתס ניצח באליפויות אירופה שנערכו באותן שנים.
למעשה, מאפריל 1967 ועד אוגוסט 1974, צבר מאתס 187 ניצחונות במשחי הגב ולא נוצח אף לא פעם אחת באותה תקופה.
הוא נוצח לראשונה על ידי האמריקאי ג'ון נייבר שהיה יורשו בשליטה במשחי הגב בסוף שנות השבעים.
מאתס נישא ב-1978 לשחיינית המזרח גרמנית, אלופת העולם והאלופה האולימפית במונטריאול, קורנליה אנדר.
לשניים נולדה בת (שהתחרתה בשחייה אך לא הגיעה להישגים בינלאומיים).
ב-1982 התגרש הזוג ומאוחר יותר, נישא מאתס מחדש.
ב-1984 סיים את לימודי הרפואה ולאחר מכן החל לעבוד כאורתופד.
בשנת 1981 זכה מאתס להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
למרות התמקדותו של מאתס במשחי הגב, הוא הצטיין גם בסגנונות אחרים ובתקופה מסוימת אף החזיק בתארים האירופים במשחה 100 מ' פרפר וב-200 מ' מעורב אישי.
מאתס התנשא לגובה של 1.91 מטר ושקל 75 ק"ג.
הוא הצטיין במשקל העצמות הנמוך שלו, דבר שאפשר לו ציפה מצוינת במים.
סגנונו נחשב בזמנו כמושלם ושחייתו נראתה לצופים בו כשלווה וחסרת מאמץ.
הוא נחשב כשחיין שלא השקיע את כל כולו באימונים.
הדבר התבטא כבר בילדותו, כאשר התקשה להשלים עם הדבקות והמשמעת הפנימית הנדרשת משחיינים וגם בהיותו בשיא הקריירה שלו נהג לשחות באימוניו כ-3–4 ק"מ ליום לעומת שחיינים אחרים שנהגו לשחות מעל 10 ק"מ ביום.
גם מחוץ לבריכה היה ידוע מאתס כבחור נינוח שהרבה להתרועע גם עם עמיתיו המערביים וגם עם בנות המין השני.
תוכנית השחייה המזרח גרמנית וחשדות על שימוש בסמים
ישנם רבים הטוענים כי יש להטיל ספק בכל שיאי העולם שנקבעו על ידי שחיינים מזרח גרמניים שכן, ידוע היום כי חלק גדול מהשחיינים בתוכנית השחייה המזרח גרמנית נטלו, מרצון או בכפייה, חומרים משפרי ביצועים האסורים בשימוש.
במיוחד אמורים הדברים לגבי הנשים המזרח גרמניות ששלטו, מאמצע שנות השבעים ועד סוף שנות השמונים, שליטה מוחלטת בכל סוגי המשחים.
למרות זאת, ספק אם כתם זה יכול לפגוע בהישגיו של מאתס מהסיבות הבאות:
בניגוד לנשים המזרח גרמניות שהשיגו כאמור הישגים חסרי תקדים, הגברים המזרח גרמניים לא זכו להישגים רבים.
שליטת הנשים המזרח גרמניות באה לידי ביטוי רק באמצע שנות השבעים, שנים שציינו כבר את סוף הקריירה של מאתס.
מאתס הודה כי בגרמניה המזרחית היה שימוש בחומרי אימרוץ בשחייה.
עם זאת, טען מאתס, כי הוא לא נטל חומרים אלו מאחר שמועדנו, מועדון הספורט של ארפורט היה מועדון קטן וחסר אמצעים.
רולנד פרייזלר , משפטן נאצי והמנהל הכללי של משרד המשפטים של הרייך.
הוא ידוע גם כאחד ממשתתפי ועידת ואנזה וכנשיא הפולקסגריכט - בית הדין העממי, שהיה אחראי לפסקי דין שרירותיים רבים נגד מתנגדי המשטר בימי השלטון הנאצי בגרמניה.
פרייזלר נולד בצלה (Celle) שבסקסוניה התחתונה, לאב שהיה מהנדס ומורה.
בשנת 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, קטע את לימודיו בפקולטה למשפטים והתגייס לצבא הגרמני.
הוא התגייס לצבא כצוער ובשנת 1915 הועלה לדרגת סגן ועוטר בצלב הברזל מהדרגה הראשונה והשנייה על גילוי גבורה בקרב.
באוקטובר 1915 הוא נפצע בחזית המזרחית ונפל בשבי הרוסי.
פרייזלר בילה חמש שנים במחנות מאסר בסיביר ובמהלך השבי למד רוסית ופיתח עניין בקומוניזם לאחר פרוץ המהפכה ב-1917.
ב־1919 חזר פרייזלר לגרמניה והשלים את לימודי המשפטים באוניברסיטת יינה, וב־1922 זכה לתואר דוקטור במשפטים.
לאחר שירות בעיריית קאסל מטעם הבלוק הפולק-סוציאלי, מפלגה נאצית מינורית, הצטרף ב-1925 למפלגה הנאצית ונבחר מטעמה לרייכסטאג.
בפברואר 1933, עם עלייתו של היטלר לשלטון, מונה למנהל הכללי של משרד המשפטים של פרוסיה, ושנה אחר כך למנהל הכללי של משרד המשפטים של הרייך.
בתפקיד זה כנציג המשרד השתתף בוועידת ואנזה, בה נידון הפתרון הסופי, ב־20 בינואר 1942.
מ־1942 עד 1945 ישב פרייזלר בראש בית הדין העממי.
לבית הדין הוקנתה סמכות לדון במגוון נרחב למדי של עבירות "פוליטיות", לרבות עבירות הנוגעות לשוק השחור (אותו ניסו השלטונות לדכא בתנאי קיצוב ומלחמה), ל"תבוסתנות" וכיוצא בזה.
בית הדין הוסמך להמית את הבאים בפניו, ואכן עונש המוות הוטל אף על עבירות קלות יחסית.
תחת נשיאותו של פרייזלר גדל מאוד מספרם של גזרי דין המוות, לעומת תקופת הנשיאות של קודמו בתפקיד.
המושב בראשותו ישב פרייזלר באופן אישי גזר מיתה על כ־2,600 מהם.
כמות זו של 2,600 עונשי מוות היא הכמות אותה גזר בית הדין מאז היווסדו ב-1934 ועד שנת 1942, עת קיבל פרייזלר את תפקיד הנשיא.
אחיו של פרייזלר, אוסוואלד פרייזלר, היה פרקליט הגנה ידוע, אשר ייצג נאשמים בפשעים פוליטיים, למורת רוחה של המנהיגות הנאצית, כל זאת בעת שפרייזלר כיהן בתפקידים חשובים במנגנון המשפטי הנאצי.
אוסוואלד פרייזלר התאבד בשנת 1939.
ב-22 בפברואר 1943 פרייזלר דן למוות בעריפת ראש את הנס שול, סופי שול ואת כריסטוף פרובסט, חברי תנועת המחתרת האנטי-נאצית "הוורד הלבן".
באוגוסט 1944 הובאו למשפט בפני פרייזלר כמה מהעצורים שהשתתפו בניסיון ההתנקשות הכושל נגד היטלר ב-20 ביולי באותה שנה.
המשפט צולם במצלמות קולנוע מתוך כוונה להציגו בפני הקהל הגרמני.
בסרטים אלה נגלתה האווירה שבה ניהל פרייזלר את ההליך המשפטי, התרסותיו כלפי הנאשמים, התעללותו המנטלית והמילולית בהם והצעקות והעלבונות ששיגר כלפיהם.
פרייזלר התעקש שהנאשמים יובלו לפניו בלי עניבה ובמכנסיים רחבים ללא חגורה, כשהם אוחזים בשוליהם כדי שלא ייפלו.
כמעט כל הנאשמים נידונו למוות בתלייה, וגזר הדין הוצא אל הפועל בתוך שעתיים מתום המשפט.
ב־3 בפברואר 1945, בעודו מתכונן למשפט בבית הדין נגד פביאן פון שלברנדורף, אחד מהקושרים של 20 ביולי, נהרג פרייזלר מפצצה שהוטלה ממפציץ אמריקני.
שלברנדורף הועבר למחנות ריכוז שונים ושרד עד נפילת השלטון הנאצי.
דמותו של רולנד פרייזלר שימשה השראה ליצירות אחדות, שהידועה בהם היא ספרו של הנס פאלאדה "לבד בברלין".
סר רולנד היל היה ממציא בול הדואר.
היל נולד בשנת 1795 בקידרמינסטר, שבמחוז ווסטרשייר אנגליה.
הוא התחיל את לימודיו בגיל 11. כאשר סיים את לימודיו עבד במכון לבדיקת עפרות ומתכות.
בשנת 1827 נישא לקרוליין פירסון ונולדו להם 3 בנות ובן.
בשנת 1837, בתום תקופה ארוכה בה עקב אחר שירותי הדואר הבריטי וחקר את אופן פעולתם, סיכם רולנד היל את עבודתו במסמך אותו הגיש להנהלת הדואר.
הוא הצביע על שורה של כשלים מהותיים בשיטה שהייתה נהוגה באותה עת, בדגש על ארבעה נושאים עיקריים:
ביסוס שיטת חישוב תעריפי הדואר על מרחק ההובלה
גובה התשלום הבסיסי שנגבה עבור משלוח מכתב
גביית התשלום מן הנמען ולא מן השולח
ריבוי הגורמים שהיו זכאים לפטור מחובת תשלום
במקום שיטה זו המציא רולנד היל את בול הדואר הראשון שנקרא "הפני השחור" (בגלל שעלה פני אחד) עליו היה דיוקן הנסיכה ויקטוריה (שהייתה לימים מלכה).
הוא הציע שיטה זו לפרלמנט הבריטי ובתאריך ה-1 במאי 1837 יצא הבול הראשון בבריטניה, הבול אושר לשימוש החל ב-6 במאי.
רעיון נוסף שהיל חשף ב-13 בפברואר 1837 בפורום ממשלתי הייתה הוצאה לאור של גיליון נפרד אשר התקפל כדי ליצור מעטפה שבתוכה יוטמן המכתב.
עד אותה תקופה המחיר עבור דואר היה לפי מספר הניירות ולפי המרחק הנדרש לשילוח.
לפי הצעתו של היל עלות השילוח של מכתב לכל מקום בבריטניה הייתה קבועה.
היל קיבל לרשותו חוזה בן שנתיים להריץ את המערכת החדשה.
הוא והנרי קול החליטו ליזום תחרות שבה יועלו רעיונות לשיטה הטובה ביותר לתשלום מוקדם עבור מכתבים.
אף אחד מבין 2,600 הרעיונות לא היה טוב מספיק.
זו העילה לכך שהיל השיק את השירות ב-1840. במסגרת השירות החדש נעשה שימוש במעטפה הנושאת סמל אשר הגה האמן ויליאם מולרדי ובול שנשא שיחזור של הפרופיל של המונרכית הבריטית המלכה ויקטוריה.
כל הבולים הבריטיים נושאים את הפרופיל של המונרך השולט במקום כלשהו על הבול עד עצם היום הזה.
בריטניה היא המדינה היחידה שלא מציינת על גבי הבול את שם המדינה מפורשות.
על המצאת הבול קיבל רולנד היל את תואר האבירות.
הייל נפטר ב-27 באוגוסט 1879 בלונדון.
רוֹלְמוֹפְּס (Rollmops) הוא מאכל המוגש כמתאבן או חטיף דגים בצפון אירופה, אשר מזוהה בין היתר עם המטבח הגרמני.
רולמופס עשוי פילה דגי מליח (הרינג) מוחמצים מגוללים לצורת גלילה ("רולדה"); אשר בתוכם פיסת מלפפון חמוץ, בצל, פלפל או ירק דומה.
המשרה של הרולמופס מכיל מים, חומץ לבן, מלח, מעט סוכר (או ממתיק אחר), טבעות בצל, פלפל וזרעי חרדל.
רולמופס נשמר כ-35 יום במשרה לפני שהוא מוכן.
רולמופס נמכרים ברשתות מזון, וכמעט שאינם מוכנים במתכונים ביתיים.
הדגים נצרכים כפי שהם, או על לחם (תוך פתיחת הגלילה).
צנצנת רולמופס פתוחה מחזיקה מעמד כ-2–3 שבועות במקרר.
מקור המונח רולמופס בהלחם בשפה הגרמנית של המילים "rollen" (לגלגל) ו-"Mops" (פאג, גזע כלבים; אבל גם תיאור לאדם טיפש).
המילה רולמופס מתארת בגרמנית יחיד (צורת הרבים היא Rollmöpse), אך בשפות רבות מתייחסים למילה כאל צורת רבים.
הלשונאי והבלשן יצחק אבינרי הציע ב-1946 תחת המילה רולמופס את המילה דַּגְלִיל (בתחילה היה חידושו דַּגְלוּל, כלומר דג גָלול כמגילה וכגליל), חידוש בהשראת מילים עבריות תלמודיות או חדשות כמו המילה גחלילית שחידש ביאליק (גם היא פרי ההתמזגות של גחל-ליל או גחלת-לילה).
הרולמופס הפך פופולרי מאוד בגרמניה, ובייחוד בברלין בתחילת המאה ה-19 בתקופת הבידרמאייר.
ההתפתחות כלכלית וטכנולוגית של רשתות מסילת ברזל מן הים הצפוני ומן הים הבלטי שיחקה תפקיד חשוב בהיטמעות ההרינג בחלקי גרמניה הרחוקים יותר מן החוף.
הדג עבר החמצה כך שיוכל לשרוד את הדרך, והועבר בחביות עץ.
במסבאות בברלין באותה תקופה היה מקובל להציג מעל הבר צנצנות עם מאכלים שונים כמו לחם עם שומן חזיר, ביצים מומלחות, כדורי בשר, נקניק מט (mettwurst) וכמובן רולמופס.
כיום, מוגשים רולמופס בין היתר בגרמניה במסגרת "ארוחת בוקר לחמרמורת", שבה מרכיבים אשר מקובל לייחס להם תכונות להפגת חמרמורת.
רולנד אמריך הוא במאי קולנוע, תסריטאי ומפיק גרמני, הידוע במיוחד בזכות סרטי האסונות והמדע הבדיוני שביים.
אמריך נולד בשטוטגרט שבבאדן-וירטמברג שבגרמניה.
ב-1984, כאשר היה סטודנט, כתב וביים את הסרט "Das Arche Noah Prinzip" ("עקרון תיבת נוח") שהוצג בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.
אמריך ביים שלושה סרטים בגרמניה, אך אף שאלו דברו אנגלית, הם לא זכו להד מעבר לגרמניה ולמדינות הסמוכות לה.
פריצת הדרך של אמריך בהוליווד התרחשה כאשר נשכר לביים את סרט פעולה העתידני "חייל אוניברסלי".
אחרי הצלחתו של זה המשיך אמריך לביום הסרט "סטארגייט" ומשם ללהיט "היום השלישי", "הפטריוט" (שזכה לביקורות טובות), "היום שאחרי מחר" ול-"2012".
אמריך עסק גם בתחומים קולנועיים וטלוויזיוניים נוספים, ואף יצר כמה סדרות טלוויזיה.
ב-2001 הוצע לאמריך לביים את העיבוד הקולנועי לקומיקס "ספיידרמן", אך הוא סירב בנימוק שאינו חובב דמויות גיבורי על או קומיקס.
על אף הצלחתם הקופתית של סרטיו, זכו סרטיו של אמריך לביקורת בגלל שימוש מופרז באפקטים מיוחדים, שימוש עודף בקלישאות, דמויות שטחיות ועלילה שהתפתחותה נעדרת הגיון.
אמריך עצמו ביטל את הביקורת ועמד על כך שייעדם של סרטיו הוא בידורי, כמו "פופקורן" בקולנוע.
למרות זאת אמריך הודה שאינו מרוצה מסרטיו "גודזילה" (בשל לחץ אדיר מצוות ההפקה, שגרם לשינויים רבים בתסריט) ו-"10,000 לפנה"ס" (תסריט לא מאוזן) שזכו לביקורות קשות אף על פי שהצליחו בקופות.
אמריך הוא הומוסקסואל מוצהר ופעיל פוליטי למען זכויות להט"ב, מודעות להתחממות עולמית וזכויות האדם.
אמריך גם מחה מספר פעמים על גישות גזעניות בהוליווד, שהובילו להתנגדות להצבת ויל סמית' בתפקיד המרכזי ב"היום השלישי" ולסיפור האהבה הבין־גזעי ב"היום שאחרי מחר".
Ghost Chase (1987) - במאי ותסריטאי
חייל אוניברסלי (1992) - במאי
סטארגייט (1994) - במאי ותסריטאי
היום השלישי (1996) - במאי, תסריטאי ומפיק
גודזילה (1998) - במאי, תסריטאי ומפיק
היום שאחרי מחר (2004) - במאי, תסריטאי ומפיק
וושינגטון על הכוונת (2013) - במאי ומפיק
היום השלישי: התחדשות (2016) - במאי, תסריטאי ומפיק
הקרב על מידוויי (2019) - במאי ומפיק
הספירה לאחור (2022) - במאי, תסריטאי ומפיק
אלו שעומדים למות (2024) - במאי ומפיק בפועל
רולנד מארק סקומן הוא שחיין עבר דרום אפריקאי.
אלוף אולימפי בעל 3 מדליות אולימפיות, אלוף עולם בעל 5 מדליות עולמיות, מהן 3 זהב ושיאן העולם לשעבר במשחה ל-50 מטר חופשי (בריכה של 25 מטר).
נחשב לאחד מהספרינטרים הגדולים בהיסטוריה.
בעבר שיאן עולם במשחה ל-50 מטר פרפר (בריכה אולימפית) ול-100 מטר מעורב אישי (בריכה של 25 מטר).
הוא השחיין הראשון בהיסטוריה ששחה מתחת ל-23 שניות במשחה ל-50 מטר פרפר ומתחת ל-21 שניות במשחה ל-50 מטר חופשי.
באופן מפתיע החל סקומן להתאמן בגיל מבוגר יחסית, בהיותו בן 16 תחת הדרכתו של המאמן גווין רוס וזאת על מנת להרשים נערה מהתיכון בו למדו ושהתאמנה בקבוצת השחייה.
לאחר מספר חודשים שהיו ביחד, הזוג הצעיר ניפרד אך ההצלחה בשחייה התחילה.
במסגרת אליפות המכללות בארצות הברית (NCAA) שנערכה במיניאפוליס (בריכה של 25 מטר) ב-23 במרץ 2000 קבע סקומן את שיאו העולמי הראשון במשחה ל-50 מטר חופשי כששחה תוצאה של 21.31 שניות, זמן זהה לשיא העולם של מארק פוסטר מבריטניה.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפוקואוקה, יפן בשנת 2001 זכה סקומן במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בצוותא עם טומוהירו יאמאנוי מיפן בתוצאה של 22.18 שניות, אחרי המנצחים אנתוני ארווין מארצות הברית (22.09 שניות) ופיטר ואן דן הוחנבאנד מהולנד (22.16 שניות).
במשחה ל-50 מטר פרפר הוא סיים במקום הרביעי בתוצאה של 23.76 שניות אחרי המנצח ג'ף היוגיל מאוסטרליה (23.50 שניות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2003 סיים סקומן במקום החמישי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.79 שניות, אחרי המנצח מאט וולש מאוסטרליה שקבע שיא עולם חדש (23.43 שניות).
במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי הוא סיים במקום ה-8 בתוצאה של 3:18.79 דקות, אחרי הרביעייה המנצחת מרוסיה (3:14.06 דקות).
באולימפיאדת אתונה (2004) זכה סקומן בשלוש מדליות אחת מכל סוג.
במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי הפתיעה הרביעייה מדרום אפריקה בראשות סקומן כשזכתה במדליית זהב בשיא עולם חדש בתוצאה של 3:13.17 דקות, לפני הולנד (3:14.36 דקות) וארצות הברית (3:14.62 דקות).
סקומן עצמו קבע תוצאה מעולה של 48.17 שניות כשקפץ ראשון וסיים את המקצה שלו כשנייה לפני שאר הנבחרות זמן זהה לזה של המנצח במשחה האישי.
במשחה ל-100 מטר חופשי הוא זכה במדליית כסף בתוצאה של 48.23 שניות, אחרי ואן דן הוחנבאנד (48.17 שניות) ולפני איאן ת'ורפ מאוסטרליה (48.56 שניות).
במשחה ל-50 מטר חופשי הוא זכה במדליית ארד בתוצאה של 22.02 שניות אחרי המנצחים גארי הול ג'וניור מארצות הברית (21.93 שניות) ודוג'ה דראגאניה מקרואטיה (21.94 שניות).
בשלב חצי הגמר הוא שחה את הזמן המהיר בתחרות בתוצאה של 21.99 שניות.
כל שחייני הנבחרת מדרום אפריקה למדו והתאמנו באוניברסיטת אריזונה שבה שוחים שחיינים אולימפיים מכל העולם (קנדה, ונצואלה, בריטניה, ברזיל, יפן והרשימה עוד ארוכה).
ב-18 בינואר 2005 בתחרות גביע העולם בשחייה שנערכה בסטוקהולם, שוודיה (בריכה של 25 מטר) קבע סקומן שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר מעורב אישי בתוצאה של 52.51 שניות.
הצלחה רבה באליפות העולם בשחייה
באליפות העולם בשחייה שנערכה במונטריאול, קנדה בשנת 2005 זכה סקומן ב-3 מדליות, שתיים מזהב ואחת מכסף והיה אחד השחיינים הבולטים בתחרות כשניצח בשני משחי הספרינט החשובים בפרפר וחופשי.
הוא זכה במדליות זהב במשחה ל-50 מטר פרפר כשקבע שיא עולם חדש בתוצאה של 22.96 שניות, לפני איאן קרוקר מארצות הברית 23.12 שניות וסרגיי ברוס מאוקראינה (23.38 שניות) ובכך היה לשחיין הראשון בהיסטוריה ששחה משחה זה מתחת ל-23 שניות.
יום קודם לכן, בשלב חצי הגמר קבע סקומן את שיאו העולמי הראשון (בריכה אולימפית) במשחה זה (23.01 שניות) ובמשחה ל-50 מטר חופשי הוא קבע שיא תחרות חדש בתוצאה של 21.69 שניות, לפני דראגאניה (21.89 שניות) ובארטוש קיז'ירובסקי מפולין (21.94 שניות).
הוא זכה במדליית כסף במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.28 שניות, אחרי פיליפו מאניני מאיטליה שקבע שיא תחרות חדש (48.12 שניות) ולפני בן ארצו ריק ניתלינג (48.34 שניות).
אותה שנה דחה סקומן הצעה לחוזה של 40 מיליון ראנד (5.9 מיליון דולר אמריקאי) על מנת ליצג את נבחרת קטר.
ב-12 באוגוסט 2006 בתחרות שחייה שנערכה בהמבורג, גרמניה (בריכה של 25 מטר) קבע סקומן שיא עולם חדש במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 20.98 שניות ובכך היה לשחיין הראשון בהיסטוריה ששחה משחה זה מתחת ל-21 שניות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 זכה סקומן במדליית זהב במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.18 שניות, לפני קרוקר (23.47 שניות) וג'ייקוב שייוט אנג'אר מדנמרק (23.56 שניות).
בנוסף, הוא סיים במקום הרביעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:14.77 דקות, אחרי הרביעייה המנצחת מארצות הברית (3:12.72 דקות) ובמקום ה-7 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.16 שניות, אחרי המנצח בן ווילדמן-טוברינר מארצות הברית (21.88 שניות).
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים סקומן פעמיים במקום ה-7, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.67 שניות, המנצח היה סזאר סיילו מברזיל שקבע שיא אולימפי חדש (21.30 שניות), ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:12.66 דקות, אחרי הרביעייה המנצחת מארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש (3:08.24 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009 הייתה עבור סקומן מאוד לא מוצלחת.
במשחים האישיים הוא לא הצליח להתברג למשחי הגמר כלל.
במשחה ל-50 מטר פרפר קבע סקומן שיא תחרות חדש בשלב המוקדמות 22.90 שניות, אך בשלב חצי הגמר קבע תוצאה של 23.18 שניות וסיים במקום ה-9 בלבד ולא העפיל לשלב הגמר.
במשחה ל-50 מטר חופשי הוא סיים במקום ה-15 בחצי הגמר בתוצאה של 21.78 שניות.
בנוסף, הוא סיים במקום החמישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:11.93 דקות, אחרי הרביעייה המנצחת מארצות הברית (3:09.21 דקות).
שבוע לאחר אליפות העולם בשחיה ב-8 באוגוסט במסגרת אליפות דרום אפריקה בשחייה שנערכה בפיטרמרצבורג (בריכה של 25 מטר) חזר סקומן לעצמו בשיא עולם חדש במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 20.30 שניות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 סיים סקומן במקום תשיעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.48 שניות ובמקום 15 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.42 שניות.
באליפות זאת, יצא סקומן בפומבי כנגד החלטת בית הדין הספורטיבי לערעורים על החלטתו שלא להשעות ארבעה שחיינים ברזילאים בכירים, ביניהם סזאר סיילו אלוף ושיאן העולם, שנמצא כי נטלו חומרים אסורים בשימוש וטען כי זהו תקדים מסוכן.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיים סקומן במקום שישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.80 שניות ובמקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:13.45 דקות, כשחיין אחרון הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 48.27 שניות.
סקומן זכה בתואר אתלט השנה בדרום אפריקה בשנת 2004.
סקומן קבע בסך הכל 8 שיאי עולם.
2 שיאי עולם במשחה ל-50 מטר פרפר (בריכה אולימפית), 4 שיאי עולם במשחה ל-50 מטר חופשי (בריכה של 25 מטר), שיא עולם אחד במשחה ל-100 מטר מעורב אישי (בריכה של 25 מטר) ושיא עולם אחד במשחה שליחים ל-4x100 מטר חופשי.
רולנד האציל אל המגדל האפל קרב היא פואמה אפית פרי עטו של המשורר האנגלי רוברט בראונינג אשר נכתבה בשנת 1855. שמה של הפואמה, שיוצרת למעשה גם את השורה האחרונה בה, היא שורה מתוך הטרגדיה של ויליאם שייקספיר המלך ליר, ולטענתו של בראונינג הפואמה הופיעה בשלמותה בפניו בחלום.
בראונינג מגולל את סיפור מסעו של רולנד אל המגדל האפל בפואמה בעלת 34 בתים של 6 שורות כל אחד.
הפואמה משובצת מוטיבים סיוטיים ורקע ריאליסטי יותר מכלל עבודותיו האחרות של בראונינג במהלך חייו, ונחשבת ליצירה המורכבת ביותר שלו.
השם "רולנד" והשימוש במינוח העתיק "Childe" ("אדם צעיר בן למשפחת אצולה" או "אביר אשר טרם נבחן") מרמזים כי גיבורה של הפואמה הוא גיבורה של שירת רולאן, שיר אבירים צרפתי עתיק מהמאה ה-12.
הפואמה נפתחת בתהייתו של רולנד לגבי אמינותו של אדם אשר מכוונו אל המגדל האפל.
בראונינג אינו מספר מחדש את סיפורו של רולאן כי אם תחילת סיפורו הוא במקום בו שייקספיר הפסיק ב"מלך ליר".
רולנד הציני והקודר מחפש אחר המגדל האפל ועובר קשיים שונים בדרכו, אף על פי שמרבית המכשולים נוצרים מדמיונו.
כמו כן, הפואמה שימשה השראה לסופר סטיבן קינג בכתיבת סדרת המגדל האפל בה גיבורה של הסדרה שמו רולנד אשר תר אחר מגדל אפל.
רולנד ברגר ייעוץ אסטרטגי היא חברה בינלאומית לייעוץ אסטרטגי שמשרדה הראשי ממוקם במינכן שבגרמניה.
רולנד ברגר נוסדה ב-1967, היא אחת מחברות הייעוץ הגדולות בעולם.
החברה מעסיקה למעלה מ-2,000 יועצים ב-39 סניפים ב-27 מדינות ברחבי העולם (ינואר 2011).
ב-2009 הסתכם מחזור הפעילות שלה בכ-616 מיליון אירו.
החברה פועלת בכל תחומי הייעוץ האסטרטגי והכלכלי, ובולטת בפרויקטים בינלאומיים שביצעה בתחומי האנרגיה, תעשיית הרכב, התחבורה ועוד.
החברה נוסדה על ידי רולנד ברגר, לאחר שעזב את חברת הייעוץ האמריקאית BCG.
במהלך השנים צמחה החברה והפכה למובילת שוק בגרמניה, בשנות השמונים מרבית מניותיה נרכשו על ידי דויטשה בנק לצורך מימון התרחבות החברה בשווקים הבינלאומיים, מאחר שמגבלות הבנק הפדרלי (פדרל ריזרב) לא אפשרו לחברה לעסוק בייעוץ בארצות הברית רכשו שאר השותפים את המניות בחזרה בסוף המאה ה-20.
החברה דורגה על ידי Vault במקום השלישי מבין כל חברות הייעוץ הפועלות באירופה ובמקום החמישי בעולם מבחינת היוקרה המקצועית.
בתחום הייעוץ במשק האנרגיה החברה מדורגת במקום השישי בעולם, ובתחומי הייעוץ העסקי, הבריאות ותעשיית התרופות במקום השמיני.
רוליפלקס (Rolleiflex) הוא שמן המסחרי של מגוון דגמי מצלמות מתוצרת החברה הגרמנית רולי (Rollei) המיועדות בעיקר לצלמים מקצועיים.
לעיתים קרובות השם רוליפלקס מתייחס לסדרת דגמי היוקרה של מצלמת רפלקס כפולת עדשות בפורמט בינוני מתוצרת רולי.
אולם תחת הלוגו של רוליפלקס יוצר אף מגוון של מצלמות אחרות, בהן כפולות עדשה, בעלות עדשה בודדה (SLR), בפורמט בינוני, ב-35 מ"מ ובפורמט דיגיטלי.
מצלמות רוליפלקס כפולות עדשה נודעו בזכות ממדיהן הקטנים, היותן קלות משקל, עמידות לפגיעה, מבנה מכני פשוט, ועיניות הצצה נוחות.
העדשות במצלמות באיכות מעולה ומיוצרות על ידי חברות זייס (75 מ"מ, צמצם 3.5) ושניידר (80 מ"מ, צמצם 2.8).
מצלמות אלה נעשו אהודות מאוד בקרב צלמים וקמו להן חיקויים רבים.
רוברט רולנד סמית הוא סופר אמריקאי, שכותב בעיקר לנוער.
אחרי שסיים את לימודיו באוניברסיטת המדינה של פורטלנד עבד סמית בגן החיות של פורטלנד, אחרי אסון הנפט של אקסון ואלדז ב-1990 פרסם את ספרו הראשון Sea Otter Rescue - דיווח על הצלת בעלי חיים ימיים.
ב-1997 פרסם את הרומן הראשון שלו Thundercave.
גם בספר זה הנושא הוא בעלי חיים.
הוא פרסם כמה סדרות ספרים:
סדרת I, Q ובה ארבעה ספרים וסדרת מרטי וגרייס שיצאה בין 2005 ל-2014 ובה חמישה ספרים.
הוא מתגורר בפורטלנד שבבאורגון עם אשתו וילדיו החורגים.
היהלום שבכתר , ששייך לסדרת הקהילים נגד הווספרים, סדרת ההמשך של סדרת 39 רמזים.
ספריו של סמית זכו בפרסי ספר השנה בקולורדו, נבדה ודרום קרולינה.
רולנד האנטפורד היה סופר, בעיקר של ביוגרפיות של חוקרי קוטב.
שימש ככתב של "האובזרבר" לענייני סקנדינביה וכן לנושאי ספורט חורף.
בשנים 1986–1987 כיהן כפרופסור חבר בקתדרה ע"ש אליסטייר הורן בקולג' סנט אנטוני, אוקספורד.
האנטפורד כתב ביוגרפיות של רוברט פלקון סקוט, ארנסט שקלטון וזוכה פרס נובל לשלום פריטיוף ננסן.
בספרו השנוי במחלוקת, "המקום האחרון עלי אדמות" (שיצא במקור בשם "סקוט ואמונדסן") הציג האנטפורד לציבור את שני האישים האלה, שתפסו מקום של כבוד בחקר הקוטב הדרומי, במירוץ להגיע ראשונים אל הקוטב.
האנטפורד העלה את נקודת ההשקפה, לפיה הצלחתו של רואלד אמונדסן בכיבוש הקוטב הדרומי נעזרה בתכנון מעולה לאין ערוך, בעוד שטעויותיו של סקוט (וראשונה להן ההסתמכות על גרירת מזחלות בכוח אדם במקום על ידי כלבים) הביאו בסופו של דבר למותם של סקוט וחבריו.
מליצי היושר לפעולותיו של סקוט, ובראש ובראשונה ראנולף פינז, טענו שהאנטפורד, שהיה חסר התנסות ישירה במסע קוטבי ובגרירת מזחלות, איננו מוסמך להסיק את המסקנות שהגיע אליהן על מגרעותיו הטכניות של סקוט.
בביוגרפיה שלו "קפטן סקוט", פינז סותר כמה מקביעותיו של האנטפורד לגבי מגרעותיו של סקוט.
"חודש מרץ הקר ביותר" (2001) מאת סוזן סולומון מכחיש רבות ממסקנותיו של האנטפורד על מנהיגותו של סקוט ועל כישוריו באמצעות ניתוח נתונים מדעיים, בייחוד מטאורולוגיים.
בשנת 2012, גילתה קארן מיי מחדש את ההוראה הכתובה של סקוט, להשתמש בצוותי הכלבים כדי לסייע לו בדרכו לבסיס (הוראה שלא הוצאה לפועל), וכך הזימה את טענתו של האנטפורד מ-1979, שהוראה זו ניתנה רק בעל פה.
מיי הטילה חלק גדול יותר מן האשמה על אנשי סקוט במחנה הבסיס.
ספריו של האנטפורד שאינם פולמוסיים כוללים את "ים העלטה", "אמרות הנרי איבסן" ו"שני קרשים והתלהבות: ההיסטוריה הדרמטית של גלישת סקי".
ספרו הפולמוסי, "הטוטליטרים החדשים", הוא ביקורת על הסוציאליזם בשוודיה, הכתוב מנקודת ראות של התרבות הפוליטית המערבית.
התזה העיקרית שלו הייתה, שהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית השוודית, כמו ה"טוטליטרים החדשים" בעולם חדש מופלא של אלדוס האקסלי, לא נקטה באמצעי האלימות והפלת המורא של הטוטליטרים הישנים אלא בשידול ערמומי ותמרון עדין, כדי להשיג את מטרותיה.
נפטר ב-23 בינואר 2026. התגורר בקיימברידג'.
רולנד רצנברגר היה נהג מרוצים אוסטרי אשר התחרה בספורט פרוטוטייפ, פורמולה פורד, פורמולה 3000 ופורמולה 1. הוא נהרג בשנת 1994 במהלך הקפות הדירוג בגרנד פרי של סן מרינו.
למחרת נהרג באותו המסלול איירטון סנה.
רולנד רצנברגר נולד בזלצבורג ב-4 ביולי 1960 (רצנברגר טען שהוא נולד ב-1962, על מנת להיחשב כצעיר יותר ולהאריך את קריירת המרוצים).
ב-1983 התחיל רצנברגר להתחרות בפורמולה פורד, ב-1985 זכה באליפויות אוסטריה ומרכז אירופה במסגרת פורמולה פורד.
ב-1985 התחרה רצנברגר בפסטיבל פורמולה פורד בברנדס הטץ', אנגליה וסיים במקום השני.
ב-1986 התחרה פעם נוספת והפעם זכה בתחרות.
בעונה הבאה התקדם לפורמולה 3 בבריטניה ובזמן הזה התחיל לצבור פופולריות כיוון ששמו דמה לבובת הטלוויזיה רונלד ראט.
בשתי העונות בפורמולה 3 סיים במקום ה-12 באליפות.
רצנברגר התחרה במקביל גם במספר מרוצים במסגרת אליפויות מכוניות תיור.
ב-1989 התחרה בפורמולה 3000 בבריטניה וסיים שלישי בתום העונה.
באותה השנה התחרה רצנברגר במרוץ 24 השעות של לה מאן, עם פורשה 962 של קבוצת ברן מוטוספורט.
בקבוצה נהגו גם מאוריציו סנדרו סאלה ווולטר לצ'נר אולם הקבוצה נאלצה לפרוש בשעה השלישית למרוץ.
הוא התחרה בארבעה מרוצי לה מאן הבאים, ב-1991 עם ברן מוטוספורט פעם נוספת, ועם קבוצת SARD ב-1990, 1992 ו-1993 כאשר המיקום הגבוהה ביותר הגיע ב-1993 כאשר סיים ביחד עם מאורו מרטיני ונאוקי נאגאסאקה במקום החמישי עם המכונית טויוטה 93 C-V.
בתחילת שנות ה-90 עבר רצנברגר להתחרות ביפן, הוא זכה בשני מרוצים אחד ב-1990 והשני ב-1991 בפרוטוטייפ היפני עם אותה קבוצת SARD שהייתה קבוצתו גם בתחרות הלה מאן.
הוא גם חזר למרוצי הטורינג והשתתף באליפות יפן במרוצי טורינג ב-1990 ו-1991 כשהוא נוהג ב-BMW M3 וסיים שביעי בכל אחת מהעונות.
תוצאות אלה סללו לו את הדרך חזרה לפורמולה 3000 היפנית, עם קבוצת סטלר בעונת 1992. העונה התחילה לא טוב אך כאשר קבוצתו שדרגה את מכוניות הלולה הצליח רצנברגר לנצח במירוץ אחד וסיים את העונה במקום השביעי.
ב-1994 חתם על הסכם לחמישה מרוצים עם קבוצת סימטק מהפורמולה 1.
ההתחלה שלו בגרנד פרי בברזיל באינטרלגוס הייתה חלשה והוא לא העפיל למרוץ, אך במרוץ הבא ביפן הצליח להעפיל מהמקום ה-11 משום שכבר הכיר את המסלול ממרוצי הטורינג ביפן והיה הנהג היחיד שכבר התחרה במסלול זה.
מקצה הדירוג של המירוץ השלישי בעונה, הגרנד פרי של סן מרינו במסלול אימולה, התקיים ב-30 באפריל 1994. לקראת סיום המקצה היה רצנברגר קרוב לתפוס את אחד המקומות האחרונים למירוץ.
באחת ההקפות לקראת סיום המקצה ירד מהמסלול והכנף הקדמית שלו נפגעה.
רצנברגר החליט להמשיך להקפה נוספת במטרה להעפיל למירוץ במקום להיכנס לרחבת הטיפולים.
הכנף נכנסה מתחת לרכב ושיתקה את ההיגוי, כך שהרכב המשיך לכיוון קיר במהירות 314.9 קילומטר לשעה.
רצנברגר הובהל באמבולנס ואז הועבר במסוק.
מותו הוכרז בעת הגעתו לבית החולים בבולוניה.
סיבת המוות הייתה שבר בגולגולת.
רצנברגר היה הנהג הראשון שנהרג בגרנד פרי מאז מותו של ריקרדו פאלטי בגרנד פרי קנדה ב-1982 והראשון שנהרג במכונית פורמולה 1 מאז מותו של אליו דה אנג'ליס במהלך נהיגת מבחן בשנת 1986.
ברני אקלסטון לחץ על קבוצת סימטק לקחת חלק במרוץ ביום למחרת.
מתוך כבוד, עמדת הזינוק של רולנד רצנברגר נשארה ריקה.
חברו של רצנברגר לקבוצה, דייוויד ברבאהם, פרש בהקפה ה-27. באותו המרוץ ארעה טרגדיה נוספת, כאשר איירטון סנה, מגדולי נהגי הפורמולה 1, נהרג בתאונה בהקפה השביעית.
לאחר התאונה, נבדקה מכוניתו של סנה ונמצא בה דגל אוסטריה.
התברר כי הוא תכנן להניף אותו לאחר המרוץ כאות זיכרון לרצנברגר.
בגרנד פרי הבא, במונקו, נשארו שתי עמדות הזינוק הראשונות ריקות לזכרם של סנה ורצנברגר.
במקומם הוצגו דגלי המדינות שלהם: ברזיל ואוסטריה.
נהגי הגרנד פרי המובילים, ביניהם מיכאל שומאכר וגרהרד ברגר, חברו לאחר הגרנד פרי על מנת לשפר את בטיחות המכוניות והמסלולים כדי למנוע טרגדיות נוספות.
ב-2003 הוכנסה לשימוש מערכת ה-HANS בפורמולה 1 שנועדה למנוע פגיעות מהסוג שגרם למותו של רצנברגר.
נשיא הפורמולה 1, מקס מוסלי, בחר להשתתף בהלווייתו של רצנברגר למרות שמרבית תשומת הלב הופנתה להלווייתו של סנה.
לאחר 10 שנים אמר: "רצנברגר נשכח, לכן הלכתי להלווייתו כדי שלא ישכח, כול העולם התמקד בהלווייתו של סנה, חשבתי שזה חשוב שיהיה מישהו בהלווייתו".
בהלווייתו נכחו מספר בכירי פורמולה 1 וארבעה נהגי פורמולה בלבד.
רצנברגר תכנן גם להשתתף במרוץ 24 השעות של לה מאן באותה שנה.
אדי אירוויין החליפו, אולם שמו של רצנברגר נשאר על המכונית.
הקבוצה סיימה את המירוץ במקום השני.
רצנברגר נקבר במקסגלן, זלצבורג, אוסטריה.
רולנד וולאס בריס הוא משפטן אמריקאי.
ייצג בסנאט את מדינת אילינוי מינואר 2009 ועד נובמבר 2010 מטעם המפלגה הדמוקרטית.
בריס נולד בעיירה בדרום אילינוי.
סיים את לימודיו התיכוניים בשנת 1955. בשנת 1959 סיים תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת דרום אילינוי.
בשנת 1963 סיים תואר JD במשפטים באוניברסיטת הרווארד.
היה האפרו-אמריקאי הראשון שכיהן כמבקר הכללי של אילינוי (1979-1991).
כיהן גם כתובע הכללי של המדינה בשנים 1991–1995.
בשנת 1984 ניסה להתמודד בפעם הראשונה לסנאט האמריקאי, אך נכשל.
בשנת 1995 ניסה להתמודד ללא הצלחה כמועמד עצמאי על ראשות העיר שיקגו ועל תפקיד מושל אלינוי, אך לא הצליח להשיג את המועמדות מטעם המפלגה הדמוקרטית.
הוא מונה על ידי מושל אילינוי רוד בלוגרוביץ' לרשת בסנאט את ברק אובמה, שנבחר לנשיא ארצות הברית.
הוא כיהן שם עד סיום כהונתו בת שש השנים המיועדת של אובמה, שהחלה ב-2005.
בריס נשוי ואב לשני ילדים.
רולנד ג'רלד פרייר ג'וניור הוא כלכלן אמריקאי המכהן כפרופסור באוניברסיטת הרווארד.
זוכה מדליית ג'ון בייטס קלארק לשנת 2015.
פרייר נולד בפלורידה, אמו עזבה את המשפחה כשהיה פעוט ובגיל 4 הוא עבר עם אביו ללואיסוויל שבטקסס.
אביו התדרדר לאלכוהוליזם, נהג להכות את בנו ואת חברתו לחיים, פוטר מעבודתו בשל הטרדה מינית והורשע באונס.
כנער התרועע פרייר עם כנופיות רחוב וסוחרי סמים, הוא עבד במקדונלד'ס והיה נוהג למעול בקופה בכל הזדמנות, הוא מכר תיקים מזויפים ומריחואנה לפרנסתו.
כספורטאי מצטיין בפוטבול ובכדורסל הוא התקבל ב-1995 לאוניברסיטת טקסס בארלינגטון בזכות מלגת ספורט.
ב-1998 סיים תואר ראשון בהצטיינות בכלכלה כשבמקביל עבד במשרה מלאה.
הוא עבר ללימודי תואר שני בכלכלה באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה, במהלך התואר הוזמן על ידי זוכה פרס נובל לכלכלה ג'יימס הקמן להשלים את עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטת שיקגו.
ב-2002 סיים את לימודי התואר השלישי.
הדיסרטציה שלו עסקה במודלים מתמטיים של הפליה ואי שוויון.
את הפוסט-דוקטורט עשה בקרן הלאומית למדע.
ב-2003 החל לעבוד כעמית מחקר באוניברסיטת הרווארד.
במקביל החל לעבוד כעמית מחקר בלשכה הלאומית למחקר כלכלי (NBER).
ב-2006 מונה לפרופסור חבר באוניברסיטת הרווארד וב-2007 קודם לפרופסור מן המניין.
הוא היה בכך לאפריקאי האמריקאי הצעיר ביותר שמונה לפרופסור מן המניין בהרווארד.
ב-2008 ייסד בהרווארד את המעבדה לחדשנות בחינוך והוא עמד בראשה מאז ועד סגירתה.
ב-2009 מונה לקתדרה על שם רוברט ברן וב-2014 לקתדרה על שם הנרי לי בהרווארד.
מחקריו עוסקים בתאוריה ומדיניות כלכלית בנושאי חינוך, אי שוויון, הפליה וגזע.
בין המחקרים שפרסם היו עבודות עם הכלכלן סטיבן לויט שבדקו מה הסיבות לפער בציונים בין תלמידים שחורים ולבנים והגיעו למסקנה שהסיבה היחידה המובהקת לכך היא בתי ספר גרועים יותר, מחקר שמצביע כיצד השמות שנותנים הורים שחורים לילדיהם משפיע על סיכויי הצלחתם בחיים.
סדרת מחקרים מרכזית שלו עסקה בנושא עידוד תלמידים ללמידה והצטיינות באמצעות מתן תמריצים כספיים.
מחקר נוסף שפרסם ב-2017 מצא כי אמנם אפרו-אמריקאים ואמריקאים ממוצא היספני ולטיני חווים יותר אינטראקציות עם המשטרה, אך בתקריות אלימות המלוות בירי של שוטרים לא נמצא הבדל בין גזעי.
במהלך כהונתו של ראש עיריית ניו יורק מייקל בלומברג כיהן פרייר כנציב לענייני שוויון באגף החינוך של העיר.
ב-2009 נבחר לאחד מ-100 האישים המשפיעים ביותר בעולם על ידי טיים מגזין.
ב-2011 זכה למלגת מקארתור וב-2015 זכה במדליית ג'ון בייטס קלארק, המוענקת לכלכלן הצעיר המבטיח ביותר מתחת לגיל 40.
במרץ 2018 אוניברסיטת הרווארד אסרה על פרייר להיכנס למעבדת המחקר שלו, המעבדה לחדשנות בחינוך (EdLabs), לאחר שנפתחה נגדו חקירה לבירור תלונות על הטרדה מינית.
פרייר טען כי פתיחת החקירה נגדו לא הוגנת על רקע צבע עורו.
אוניברסיטת הרווארד אישרה כי במשרד לפתרון מחלוקות באוניברסיטה (ODR) התקבלו תלונות נגד פרייר בחודשים הראשונים של שנת 2018.
החקירה בחנה 38 תלונות שהתקבלו ממתלוננת שהייתה בעבר עוזרת של פרייר במעבדה.
מתוך 38 התלונות החוקרים קבעו כי ל-32 אין בסיס, על חלקן נקבע שאלה תלונות מומצאות.
על שש התלונות הנותרות נקבע כי ייתכן שיש להן בסיס.
עם השלמת החקירה המליצו החוקרים לאוניברסיטה כי יש לחייב את פרייר לחינוך משלים על רגישות במקום העבודה.
המלצה זו הועברה לוועדה של חברי סגל בכירים שבה ישבו גם קלודין גיי ולורנס ד.
בובו על מנת להכריע בגורלו של פרייר.
בדצמבר 2018 פרייר התפטר מן הוועד המנהלת של האגודה הכלכלית האמריקאית, תפקיד אליו נבחר זמן קצר לפני כן.
במכתב שכתב ואשר התפרסם בניו יורק טיימס באותו החודש פרייר הביע חרטה על שהתיר, עודד והשתתף באווירה חברית במעבדה שניהל, אשר כללה בדיחות סרות טעם והערות על חיים אישיים.
פרייר הכחיש כי הייתה התנהגות מאיימת ונקם כלפי עובדים, או שהוצעו הצעות מיניות לעובדים.
ביולי 2019 הוועדה המיוחדת של הסגל האקדמי השעתה את פרייר לשנתיים מסגל הפקולטה ללא שכר כשהיא קובעת כי "עסק בהתנהגות מינית שאינה רצויה כלפי מספר אנשים" וכי "התנהג באופן שלא עמד באמות המידה המתבקשות בקהילה שלנו ואשר מזיקה לרווחתם של חברנו."
אוניברסיטת הרווארד קבעה גם כי לאחר שישוב לפקולטה יאסר עליו לשמש מנחה לתלמידים לתואר מתקדם, או לנהל סדנאות לתלמידי תואר מתקדם, עם זאת הותר לו ללמד קורסים לתואר מתקדם.
פרייר היה אחד מחברי הסגל הקבוע בעלי השכר הגבוה ביותר באוניברסיטת הרווארד.
לאחר שננקטו צעדים נגד פרייר, בחודש ספטמבר 2019 נסגרה באופן קבוע המעבדה שאותה ניהל.
רולנד בירז'י שבמזרח צרפת) הייתה חסידת אומות העולם מצרפת.
בשנת 1928 הצטרפה בירז'י לארגון "עובדים נוצרים צעירים" .
בשנות השלושים הייתה בירז'י חברה במספר תנועות פוליטיות ואידאולוגיות קתוליות וסוציאליסטיות, בהן Le Sillon ו"הקונפדרציה הצרפתית של עובדים נוצריים" .
מתוך נאמנות לעקרונותיה, התפטרה ממקום עבודתה כשמעסיקה החל לעבוד עבור הגרמנים, בשנת 1940.
בתקופת מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש צרפת בידי גרמניה, החלה בירז'י לעבוד עבור ארגון אוז"ה בניסיון לסייע לילדים יהודים נרדפים.
בירז'י הייתה חברה בסניף של ארגון "עובדים נוצרים צעירים" באנסי , ליד גבול שווייץ, וחלק ממחתרתו של ז'ורז' גארל.
בירז'י סיכנה את חייה כדי להעביר יהודים מתחומי משטר וישי, שנשלט על ידי צרפתים משתפי פעולה עם גרמניה הנאצית, לשווייץ.
בירז'י השתייכה לרשת מחתרת שנוסדה על ידי תנועת הצופים היהודיים בצרפת, רשת "השישית" בראשות רובר גמזון.
בירז'י ליוותה לגבול שווייץ מאות משפחות יהודיות.
במקרה אחד לפחות החביאה את היהודים לפני המעבר, למשך מספר שעות, בביתו של כומר כפרי, לפני חציית הגבול.
שם המחתרת שלה היה "הברט הכחול" (Béret bleu).
בשנת 1942 נעצרה בירז'י על ידי הגרמנים בחשד שהיא מסייעת ליהודים לעבור את הגבול לשווייץ, אך שוחררה לאחר חודש ומיד שבה לפעילותה המחתרתית.
לאחר המלחמה תמכה בירז'י בתנועה הרפובליקנית העממית.
כמו כן הפכה למתנגדת של הפלות מסיבות דתיות.