tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
האחווה נשלחה על ידי אדארד סטארק להילחם בלאניסטרים, אבל לאחר מותו, הם הפכו לפורעי חוק.
בריק מספר לאריה כי הוא מתכנן להביא אותה לנהרן, ולהחליף אותה תמורת זהב.
בדרכם הם פוגשים ולוכדים את סאנדור קלאגן, המכונה הכלב של המלך ג'ופרי.
הכלב נלחם בבריק בדו-קרב, בו הוא מנצח והורג את בריק.
אבל בריק חוזר לחיים בעזרת הכוהן האדום, ת'ורוס.
אריה מצליחה לברוח מהאחווה, אבל הכלב לוכד אותה, והוא מתכוון לעשות את אותו הדבר שבריק רצה, להביא את אריה לנהרן, ולהחליפה בזהב.
המלך בצפון, רוב סטארק, מגיע עם צבאו לטירת התאומים, והוא מציע את אדמור טאלי לאחת מבנותיו של לורד פריי על מנת לזכות בתמיכתו.
וולדר פריי מסכים, וה"עסקה" נחתמת בחתונה גדולה בטירת התאומים.
במהלך החתונה, אנשיו של לורד פריי, שהתחמשו בסתר, יוצאים ומתחילים לטבוח באנשי הצפון.
לורד בולטון, לכאורה אחד מאנשיו של רוב סטארק, מצטרף אליהם, והטבח בטירת התאומים, שמכונה "החתונה האדומה", גובה את חייו של רוב סטארק, קייטלין אימו, ורוב האצילים הנאמנים למלך בצפון.
בהמשך מתברר כי מאחורי החתונה האדומה עומד בית לאניסטר וטיווין, שבתמורה לצייתנותו של לורד פריי מעניקים לו את השליטה כלורד העליון של הקלשון.
ללורד בולטון הם מעניקים את כל אדמות הצפון, וכך למעשה הסתיים העימות המרכזי של מלחמת חמשת המלכים, בין בית סטארק לבין לאניסטר.
באותו הזמן, אריה והכלב מגיעים לתאומים, אבל כשהם מגלים מה התרחש שם, הם חומקים מהמקום.
אריה חולמת שהיא הופכת לזאבת הבלהות שלה, ניימרה.
מכיוון שבני סטארק הם זאבנים, אריה מצליחה לראות דרך עיניה של הזאבה שלה, והיא רואה כיצד הזאבה מוצאת את גופתה של קייטלין בנהר שליד התאומים.
אריה והכלב מתעמתים עם אנשיו של אחיו של הכלב.
אחרי קרב, הכלב נפצע קשות, ואריה הורגת שני חיילים.
הכלב גוסס, ואריה נוטשת אותו למות.
אריה מגיעה לנמל, בו היא עולה לספינה שלוקחת אותה לבראאבוס.
אריה משתמשת במטבע המסתורי שקיבלה מז'אקן הג'האר כדי להשיג תא בספינה.
בפרק האפילוג, מתגלה כי קייטלין סטארק הוחזרה לחיים על ידי אחוות פורעי החוק של לורד בריק, וכעת היא מתנקמת בבני פריי, לאחר שהיא הורגת את מארט פריי.
דאבוס סיוורת', אביר של סטאניס באראת'יאון, מצליח לשרוד את הקרב על הבלאקווטר, והוא נשטף על חוף של אי בודד.
הוא נמצא על ידי אנשיו של סטאניס, ונלקח חזרה לדרגנסטון.
דאבוס מאשים את מליסנדרה בהפסד של סטאניס, ומתכוון להרוג אותה על כך שבניו נהרגו בבלאקווטר בגללה.
דאבוס נעצר ונזרק לצינוק באשמת בגידה.
מליסנדרה מבקרת את דאבוס בתאו, ומספרת על הקרב בין האש ואפלה, על כך שסטאניס הוא הנבחר, ועל כך שדאבוס חייב להיות נאמן לסטאניס.
לאחר שסטאניס משחרר את דאבוס מתאו, דאבוס מוכיח כי הוא נאמן לסטאניס, בכך שמספר לסטאניס את האמת, בעוד כל שאר יועציו משקרים לו במטרה לרצות אותו.
על הנאמנות הזו סטאניס גומל בכך שהופך את דאבוס לימין המלך.
מליסינדרה רוצה להקריב את ממזרו של רוברט בארת'יון, אדריק, כדי שפסלי הדרקונים בטירה ישובו לחיים, אבל סטאניס מסרב להרוג את האחיין שלו, ולכן במקום זאת מליסינדרה עושה כישוף שיבטיח את מותם של שלושת המלכים האחרים בווסטרוז.
במעלה המלך, העיר מקבלת את בית טיירל כמושיעים שלהם.
העיר מתכוננת לחתונה של ג'ופרי ומארגרי טיירל.
טיווין לאניסטר הופך לימין המלך, כשבעצם הוא זה שבאמת מולך במעלה המלך.
סאנסה סטארק מחויבת להינשא לטיריון לאניסטר, אבל טיריון מתנהג אל סאנסה בעדינות, ומסרב לממש את נישואיהם.
בעקבות הכישוף של מליסנדרה, מתגלה כי מלך איי הברזל, באלון גרייג'וי, נהרג, וכך גם רוב סטארק.
החתונה של ג'ופרי מתקיימת, בה ג'ופרי משתכר ומשפיל את דודו, טיריון.
החתונה מסתיימת כאשר ג'ופרי נחנק, כנראה הורעל, ומת לנגד עיניהם של כל הנוכחים.
סרסיי מאשימה את טיריון ברצח, וכולאת אותו.
סאנסה נעלמת מהטירה, לאחר שהיא נלקחת על ידי אצבעון, שחושף בפניה שהיה לו חלק במותו של ג'ופרי.
אצבעון מתחתן עם דודתה של סאנסה, ליידי ליסה ארין, ובכך הופך ללורד של קן הנשרים.
אצבעון מבטיח לסאנסה כי הוא יגן עליה, אבל במקום זאת הוא מנסה לגרום לה לאהוב אותו ואפילו מנשק אותה.
בקן הנשרים, ליסה רואה את הנשיקה, ומאשימה את סאנסה בבגידה.
ליסה חושפת כי אצבעון שכנע אותה להרעיל את בעלה המנוח, ג'ון ארין, ולהאשים את הלאניסטרים ברצח.
ליסה מאיימת לדחוף את סאנסה מצוק, אבל אצבעון עוצר אותה, ובמקום זאת דוחף את ליסה למותה.
דאבוס מגלה על התוכנית של מליסנדרה להקריב את אדריק, ולכן הוא מציל את חייו של הממזר על ידי כך שהוא שולח אותו מהטירה.
כשסטאניס מתעמת איתו על כך, דאבוס חושף כי קיבל מכתב מהחומה, ובמכתב רשום שמשמר הלילה מותקף על ידי אנשי הפרא, והם זקוקים לעזרתו של מלכם.
ג'יימי לאניסטר ובריאן מגיעים למעלה המלך, והם מגלים שאחיו הצעיר בן השמונה של ג'ופרי, טומן, הומלך למלך ווסטרוז.
ג'יימי מסרב להצעה של אביו להפוך ללורד צוק קאסטרלי, מאחר שהוא נשבע להיות אביר במשמר המלך, ולכן לא יכול להיות לורד.
ג'יימי הופך למפקד משמר המלך.
סרסיי מנסה לשכנע את ג'יימי לרשת את צוק קאסטרלי, וגם מנסה לשכנע אותו שטיריון הוא זה שרצח את ג'ופרי, אבל ג'יימי מסרב להאמין בכך.
טיריון עומד למשפט, בו כל העדים שוחדו לומר כי הוא אשם, כולל שאיי, הזונה שטיריון הביא למעלה המלך.
לורד אוברין מארטל מדורן מציע לטיריון את עזרתו, כשהוא אומר שהוא יהיה האלוף שלו במשפט בקרב נגד סר גרגור קלגאן, המכונה ההר.
אוברין מספר לטיריון כי במהלך המרד של רוברט, קלגאן אנס את אחותו והרג את ילדיה, והוא רוצה נקמה על כך.
בקרב, אוברין כמעט מנצח, ופוצע באופן אנוש את ההר, אבל ברגע האחרון ההר הורג את אוברין.
ג'יימי מחליט לעזור לאחיו, ומשחרר אותו מתאו.
ג'יימי מתוודה בפני טיריון על האמת לגבי אשתו הראשונה של טיריון, טישה.
טיריון האמין כל חייו שטישה הייתה זונה שקיבלה תשלום מג'יימי כדי להתחתן עם טיריון, אבל למעשה טישה לא הייתה זונה, והיא באמת אהבה את טיריון, וג'יימי שיקר לו על כך כל הזמן.
טיריון רואה בזאת כבגידה, ומסרב לסלוח לאחיו.
טיריון נשבע לנקום, ולכן הוא מתגנב לחדרו של אביו, שם הוא מוצא את שאיי.
הוא הורג אותה ולאחר מכן, מתעמת עם אביו והורג גם אותו.
ג'יימי משחרר את בריאן, ונותן לה את החרב שהוכנה מהחרב של אדארד סטארק, קרח.
ג'יימי אומר לה לקיים את שבועתה, ולמצוא את סאנסה ואריה, ולהביא אותם למקום מבטחים.
ג'יימי חושף בפניה כי הרג את המלך אאריז משום שהמלך תכנן להשמיד את העיר, מכיוון שלא רצה שהיא תיפול לידיו של רוברט.
משמר הלילה מותקף ב"אגרוף ראשוני האדם" על ידי הרפאים, בני אדם שהאחרים הפכו ליצורים אל-מתים.
סאמוול טארלי מצליח להרוג את אחד האחרים בעזרת פגיון זכוכית-דרקון העשוי מאובסידיאן.
האחים השורדים מגיעים למצודתו של איש פרא בשם קראסטר, אשר מתחתן עם בנותיו, ונותן את בניו ל"אחרים".
כמה מהאחים מורדים, ורוצחים את הלורד מורמונט, מפקד המשמר.
סאמוול מצליח לחמוק עם אחת מהבנות של קראסטר, גילי, שזה עתה ילדה בן.
הם מותקפים על ידי הרפאים, אבל הם ניצלים על ידי עורבים שנשלטים על ידי אדם מוזר בעל ידיים שחורות, אשר מכונה "קר ידיים".
בראן סטארק ובני לווייתו, מירה, ג'וג'ן ריד והודור מגיעים לצפון, כשהחלומות המוזרים של בראן מובילים אותם קרוב לחומה.
בראן מגלה כי בזכות יכולות הזאבן שלו, הוא יכול לא רק לשלוט בזאב שלו, אלא גם בהודור, נער רפה שכל ענקי.
כאשר הם מגיעים לחומה, הם פוגשים את סאמוול וגילי, וסאמוול לוקח את בראן וחבריו לפגוש את קר ידיים.
סאמוול נאלץ להישבע בפני בראן שלא יחשוף שהוא חי, אפילו לא בפני אחיו, ג'ון שלג.
במצוותו של קהורין החצי יד, ג'ון שלג מעמיד פני עריק לאנשי הפרא, ונלקח למלך שמעבר לחומה, מאנס ריידר.
ג'ון מצליח לשכנע את ריידר שהוא בגד במשמר, והוא הופך לאחד מאנשי הפרא, גם בשעה שהם עדיין חושדים בו.
ג'ון מגלה כי ריידר אסף צבא גדול של אנשי פרא, והוא מוביל אותם לעבר החומה.
ריידר מחפש את קרן החורף האגדית, שלפי הסיפורים תזמן את האחרים וכל שאר יצורי האופל, ותגרום לקריסתה של החומה.
ג'ון מתחבר לייגריט, כידונאית צעירה.
כדי להוכיח שג'ון אכן בגד במשמר, הוא מפר את שבועתו ושוכב עם ייגריט.
הקשר המיני בין השניים הופך במהרה לקשר של אהבה.
ג'ון וייגריט מצטרפים לחבורה של אנשי פרא שמטפסים על החומה ועוברים לצד השני.
ג'ון בוגד באנשי הפרא, ובורח חזרה לחומה.
ג'ון מזהיר את אחיו מפני צבאו של מאנס ריידר, אבל מבין כי יש מספר מועט של אחים על החומה, ואיש לא מוכן לקרב.
ג'ון והאחים על החומה מגנים עליה כנגד אנשי הפרא, ובאחד הקרבות האלה ייגריט נהרגת.
למרות היתרון המספרי של אנשי הפרא, האחים במשמר מצליחים להגן על החומה בכל קרב.
ג'ון מגלה כי מאנס ריידר מצא את קרן החורף, אבל מעדיף פשוט לעבור לצד השני של החומה מאשר להפעילה.
צבאו של סטאניס מגיע לשדה הקרב, ומביס את צבאו של ריידר.
מאנס ריידר עצמו נתפס בשבי, וסטאניס מציל את החומה מאנשי הפרא.
סטאניס מציע לג'ון להיות הלורד של הצפון, אבל במקום זאת ג'ון נבחר על ידי אחיו למשמר להיות הלורד המפקד החדש.
דאינריז מביאה את אנשיה לעיר אסטפור, בה יש שוק עבדים, כדי להשיג לעצמה צבא גדול וחזק שאיתו תוכל לכבוש את ווסטרוז.
היא מחליטה לקנות את צבא הלא-טמאים - צבא חסר מעצורים של סריסים.
סוחר העבדים דורש לקבל את אחד מדרקוניה של דאינריז בתמורה לצבא, וכאשר דאינריז הופכת לאדונית של הלא-טמאים היא בוגדת בסוחר, ושולחת את הלא-טמאים לכבוש את העיר ולשחרר את כל שאר העבדים.
לאחר שדאינריז הרחיבה את צבאה, היא צועדת לעבר העיר יונקאי.
חלק מחיילי יונקאי בוגדים במפקדים שלו, ועושים ברית עם דאינריז.
העבדים של יונקאי משוחררים, ומצטרפים לצבאה של דאינריז.
כאשר הצבא מגיע לעיר מירין, דאינריז מגלה כי ארסטאן הזקן הוא בעצם האביר באריסטאן "האמיץ" סלמי, לשעבר הלורד המפקד של משמר המלך.
סלמי חושף כי ז'ורה מורמונט בגד בדאינריז בעבר, ומכר מידע עליה למלך רוברט.
לאחר שמירין נכבשת, דאינריז מבינה כי סלמי הוא בן בריתה, והופכת אותו לאביר שלה.
היא מגרשת את מורמונט בשל הבגידה שלו, אף על פי שהיא מבינה כי היא אוהבת אותו.
דאינריז מחליטה להישאר יחד עם צבאה בעיר מירין, כדי לאפשר לדרקוניה לגדול ולהתחזק.
שם הדמות תיאור מספר הפרקיםצ'טאח במשמר הלילה, שומר על הכלביםפרולוגג'יים לאניסטרמפקד משמר המלך, בנו של טיווין, אחיהם של סרסיי וטיריון9ג'ון שלג בנו הממזר של אדארד סטארק12קייטלין "קייט" סטארק אשתו של אדארד סטארק, ואם משפחת סטארק.7טיריון לאניסטר גמד, אח לתאומים ג'יימי וסרסיי.
מועדון ההוקי של סוצ'י הוא קבוצת הוקי קרח מהעיר סוצ'י שבמחוז קרסנודאר, רוסיה.
הקבוצה הצטרפה לליגת ה-KHL בשנת 2014 עם הקמתה.
בעבר מאמן הקבוצה היה שחקן ה-NHL לשעבר ומאמן צסק"א מוסקבה לשעבר, ויאצ'סלב בוטסייב.
אולמה הביתי של הקבוצה הוא היכל הקרח בולשוי שנבנה בשנת 2012 לקראת אולימפיאדת החורף (2014) שהתקיימה בעיר.
הסופרקופה "ז'ואאו האבלנז'" (בספרדית: "Supercopa "João Havelange; מוכרת גם כסופרקופה סודאמריקנה, סופרקופה ליברטדורס, או בפשטות, סופרקופה) היה טורניר כדורגל דרום אמריקאי למועדונים זוכי גביע ליברטדורס, שנוהל על ידי CONMEBOL.
הטורניר התקיים בין השנים 1988 ו-1997, ונחשב בעת שנערך לטורניר כדורגל המועדונים השני בחשיבותו בדרום אמריקה, אחרי גביע ליברטדורס.
בטורניר השתתפו מדי שנה כל זוכות העבר של גביע ליברטדורס.
הטורניר התקיים במחצית השנייה של השנה, בעוד גביע ליברטדורס התקיים במחצית הראשונה שלה.
הטורניר הופסק ב-1997 על מנת לפנות מקום לגביעים האזוריים, גביע מרקוסור וגביע מרקונורטה, שהחלו ב-1998 והתמזגו בהמשך, בשנת 2000, עם גביע קונמבול (שהיה השלישי בחשיבותו), כדי ליצור טורניר יחיד שישוחק במחצית השנייה של השנה.
גביעים אזוריים אלו הוחלפו ב-2002 בטורניר יחיד לכל היבשת, גביע סודאמריקנה.
מדי שנה, זוכת הסופרקופה התמודדה עם זוכת הליברטדורס על גביע רקופה סודאמריקנה (הסופר קאפ הדרום אמריקאי).
הקבוצות עם מרב הזכיות בטורניר הן קרוזיירו ואינדפנדיינטה, עם שתי זכיות לכל אחת.
הזוכה הראשונה הייתה ראסינג קלוב, והאחרונה - ריבר פלייט.
פורמט הטורניר השתנה ממהדורה למהדורה, בעיקר מכיוון שמספר הזוכות בליברטדורס גדל מעת לעת וממילא גם מספר המשתתפות.
ככלל, הטורניר החל משלב שמינית גמר הדורש 16 קבוצות, כשבשנים הראשונות חלק מהקבוצות החלו לשחק ישירות בשלב רבע הגמר, שכן עדיין לא היו קיימות 16 זוכות בליברטדורס.
מאוחר יותר, כשמספר המשתתפות הפוטנציאליות עלה על 16, עברו חלק מהקבוצות שלב מוקדם (שלוש קבוצות התחרו על מקום אחד ברבע הגמר במשחקי בית וחוץ ביניהן, בעוד שאר המקומות ברבע הגמר נקבעו על ידי מפגשי שמינית גמר רגילים בין שתי קבוצות).
במהדורה האחרונה קדם לשלב הנוקאאוט (שהחל הפעם מחצי הגמר) שלב עם 4 בתים בני 4 קבוצות, כשקבוצות מסוימות נאלצו לעבור שלב מקדים נוסף.
הקבוצות שהשתתפו בטורניר, לפחות במהדורה אחת:
הערה: ואסקו דה גאמה זכתה ב-1948 ב"אליפות דרום אמריקה לאלופות", טורניר שהוכר רשמית על ידי CONMEBOL בדיעבד כאחד מהטורנירים שהיוו גרעין לגביע ליברטדורס, ובכך התאפשרה השתתפותה בסופרקופה.
שנהגמרמקום שלישי/רביעיזוכהתוצאהסגנית1988 ראסינג קלובארגנטינה2 - 11 - 1<small>קרוזיירוברזילריבר פלייטארגנטינהנסיונלאורוגוואי1989בוקה ג'וניורסארגנטינה0 - 00 - 0(פנדלים)5 - 3אינדפנדיינטהארגנטינהגרמיוברזילארחנטינוס ג'וניורסארגנטינה1990אולימפיהפרגוואי3 - 03 - 3נסיונלאורוגוואיפניארולאורוגוואיאסטודיאנטסארגנטינה1991קרוזיירוברזיל0 - 23 - 0<small>ריבר פלייטארגנטינהאולימפיהפרגוואיפניארולאורוגוואי1992קרוזיירוברזיל4 - 00 - 1|ראסינג קלובארגנטינה
|2 - 22 - 2(פנדלים)5 - 3פלמנגוברזילאתלטיקו נסיונלקולומביהנסיונלאורוגוואי1994אינדפנדיינטהארגנטינה1 - 11 - 0 בוקה ג'וניורסארגנטינהקרוזיירוברזילסאו פאולוברזיל1995אינדפנדיינטהארגנטינה2 - 00 - 1פלמנגוברזילריבר פלייטארגנטינהקרוזיירוברזיל1996ולס סרספילדארגנטינה1 - 02 - 0קרוזיירוברזילסנטוסברזילקולו קולוצ'ילה1997ריבר פלייטארגנטינה0 - 02 - 1סאו פאולוברזילאתלטיקו נסיונלקולומביהקולו קולוצ'ילה
סופת השלגים בארצות הברית (ידועה גם כסופת השלגים ג'ונאס) הייתה סופה שהתרחשה בחלקה המזרחי והמערבי של ארצות הברית מ-21 עד 23 בינואר 2016. בעקבות השלגים העזים שירדו בסופה נהרגו 55 בני אדם.
בחלק מהאזורים בארצות הברית כמות השלג הצטברה עד לגובה של כ-70 סנטימטרים ויותר.
במהלך הסופה התבקשו חלק מתושבי ארצות הברית להישאר בבתיהם ולא לצאת עד שהסופה תחלוף.
שיא הסופה התרחש ביום שבת, 22 בינואר 2016 בעיר ניו יורק ושם השלגים הגיעו עד למטר ויותר.
בין 26 ל-28 בינואר 2016 הסופה הכתה גם בממלכה המאוחדת, ונרשמו גשמים חזקים עם קור עז והצפות.
סופשלי היא קומדיית מצבים ישראלית אשר מכוונת לילדים ונוער ועלתה לשידור בתאריך 3 ביולי 2016. הסדרה שודרה לצופי yes בערוץ הילדים בשנת 2016. הסדרה משודרת החל מה-15 באפריל 2018 בשידורים חוזרים בערוץ הילדים בפרטנר TV וסלקום tv וזמינה בVOD בספריית ערוץ הילדים של חברת HOT וב-VOD KIDS של חברת yes.
שחר חסון הוא קומיקאי מפורסם ומצליח.
במהלך הופעת סטנד-אפ הוא צוחק על ילד בשם עומר ומעליב אותו ליד כל הקהל ועל יד ידידתו ואהובת ליבו בסתר, דניאל.
בכך הוא מוריד את ביטחונו העצמי של עומר שרצה באותו הערב להציע חברות לדניאל.
לאחר מכן עומר עוזב את ההופעה של שחר בכעס, ומיד לאחר מכן שחר מתחשמל ומת (98%).
בעולם הבא הוא פוגש את המלאך השומר של עומר (בגילומו של זאב רווח).
המלאך בודק בספר החיים של שחר ורואה שכל חייו הוא לא עשה שום מעשה טוב.
הוא אומר לשחר שהוא בן אדם אגואיסט ועושה איתו עסקה: הוא מחזיר אותו לחיים, ובתמורה על שחר לשדך תוך חודשיים בין עומר לדניאל ולתקן את מה שהרס, ואם לא יצליח במשימה הוא ימות.
שחר חסון: סטנדאפיסט מפורסם ומצליח.
בעל מועדון ה"אלפקה קומדי קלאב" (פארודיה למועדון ה"קאמל קומדי קלאב" בבעלותו של רועי לוי) בקניון בו הוא מבצע את הופעות הסטנד-אפ.
נאלץ לעזור לעומר לכבוש את לבה של דניאל.
מאיר שכטר (יובל סגל): הבעלים של הגלידרייה "גלידה טובה".
היה בעברו בלש והתפטר לאחר שלא הצליח לפטור את תעלומת השייקר.
סופשלי המלאך (זאב רווח): נותן לשחר הזדמנות להציל את חייו בתנאי שישדך בין עומר לדניאל תוך חודשיים.
המלאך השומר של עומר פרישמן.
עומר פרישמן (מנור חקק): עובד בגלידריה "גלידה טובה" ומאוהב בדניאל בסתר.
בעל ביטחון עצמי נמוך ומקבל משחר עצות כושלות איך להתחיל עם דניאל.
דניאל שכטר (אור יעקב): הבת הצעירה של מאיר ואהובת לבו של עומר.
ניקול (עדי הימלבלוי): מנהלת הקניון.
פותחת גלידרייה מתחרה מול הגלידרייה "גלידה טובה" בשם "מקניקול" ולכן יש עימותים רבים בינה לבין מאיר.
לא מעריכה את העובדים שלה.
ניהלה עסקה כושלת עם אוליגרך רוסי המתפוצצת לאחר שתקפה אותו.
גיל בן ציון (קובי מאור): הבעלים של חברת "גיבור הפקות" והסוכן של שחר חסון ודור חכמי.
מעריך את דור יותר משחר על אף ששחר הוא המוצלח ביניהם.
ליטל נחום (דורין קריו): הבדרנית של הקניון.
מכונה "לולו" על ידי שחר.
נמצאת בקניון במסגרת עבודות שירות מאחר שפרצה לביתו של אחד מילדי הגן שלה במטרה לתלות על המקרר של הוריו את ציוריו שזרקו לפח.
אילן יום טוב (יניב סוויסה) הכרוז של הקניון.
מדבר עם אנשים באופן שהוא מדבר בכריזה.
זוכה הכרוויזיון (פארודיה לתחרות האירויזיון).מאוהב בתפקידו ככרוז קניון אורנים.
מישה אזיזוב (חי דוידוב): המאבטח של הקניון.
אחראי על מחלקת "אבדות ומציאות".
התגלה כאחיו התאום של האוליגרך אייזיק אזיזוב.
דודי שנקל (רוני ששון): מוכר בחנות הפריטים "הכל בשנקל".
מרבה לרמות את לקוחותיו בכך שמחירי הדברים בחנות שלו יקרים במיוחד וכאשר הלקוח משלם הוא דורש את הסכום פי 2 ובשנקלים.
שם משפחתו נגזר מכינוי העגה למטבע של 2 שקלים חדשים.
דור חכמי (עידן ברקאי): שחקן וסטנדאפיסט כושל.
קצת טיפש.את כל החומרים שלו הוא גונב משחר.
גיל מעריך אותו יותר משחר על אף שהוא לא מצליח בכלל.
רבקה חסון (רובי פורת-שובל): אימו של שחר.
נתן חסון (יגאל עדיקא): אביו של שחר.
קופידון (מיכאל הנגבי): מלאך האהבה.
מחליף מדי פעם את המלאך השומר של עומר במשרדו.
נאור טפר (עירד אבני): ידיד של דניאל, מאוהב בה.
מתחרה בעומר על אהבתה של דניאל.
כישרוני וגאוותן, שחצן, מתנשא ועסוק רק בעצמו.
הילד הכי מקובל בבית הספר.
יניב "באיה" שכטר (עידו מוסרי): הבן ההיפי של מאיר ואחיה הגדול של דניאל.
נסע לטיול מסביב לעולם וחזר בפרק 12 וכך הצליח להרוס את הקניון, ולאחר מכן חתם עם אביו וניקול הסכם בו ניקול משלמת על הטיול.
המציא גלידת אצטרובל ושותפו למסע המחודש הוא סבו של עומר.
אייזיק אזיזוב (חי דוידוב): אוליגרך רוסי המנהל עסקה כושלת עם מנהלת הקניון ניקול לפיה הקניון יהרס ובמקומו יבנה גורד שחקים.
מבטל את העסקה לאחר שניקול תוקפת אותו ואת אשתו.
מספר הפרק(בסדרה)מספר הפרק(בעונה)שם הפרק11שני אחוז חי22המדריך לבינוניות33ולנטינו44החשוד המיידי55בלדה לחובשת66מתוק כשמר לי77שקרן שקרן88ענקים וגמדים99גלידה הכי טובה1010מאיר ועצבני1111מחזירים את מישה1212הזקן בן מאה1313עצה לחיים1414איי שרה1515היום הולדת של שחר1616שיר אהבה1717ט"ו באב1818הפשע האחרון של מאיר1919המחברת2020אזיזוב2121רושם ראשוני2222פעמיים גלידה2323האחת של שחר2424אם זה לא מקולקל2525מלאך בדיכאון2626אתגר האנונה2727הסדרה של שחר2828שחר משדך בין ההורים2929המכתב3030ליטל משתחררת3131דניאל טסה3232יום הדין
סופת חול הוא סרט דרמה ישראלי משנת 2016 בבימויה של עילית זקצר ובתמיכת קרן גשר לקולנוע רב תרבותי.
בפסטיבל סאנדנס 2016 הסרט זכה בפרס חבר השופטים בקטגוריית "עולם הקולנוע הדרמטי", וכן זכה בשישה פרסי אופיר ובהם בפרס הסרט הטוב ביותר.
ונבחר לייצג את ישראל בתחרות על פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר (אולם לא העפיל למועמדות בקטגוריה).
הסרט הוצג בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ה-66.
משפחה בדואית מתקשה להתמודד עם מציאות חדשה כאשר ג'לילה (רובא בלאל-עספור), בת 42 ואם לארבע, מארחת את חתונתו השנייה של בעלה סולימאן (הייתאם עומארי), לכלה הצעירה ממנה ב-20 שנה.
ליילה (למיס עמאר), בתה בת ה-18 שמנהלת קשר סודי ואסור עם בחור זר, מגלה שהאם יודעת על הקשר.
האם שלא מוכנה להכיר בבחור הזר, אנואר (ג'לאל מסרוה), אוסרת על ליילה לפגוש אותו יותר.
לאחר ירח הדבש, סולימאן עובר לגור בבית חדש עם אשתו החדשה, בצמוד לבית הקודם בו גר עם משפחתו מאשתו הראשונה.
ג'לילה מתקשה לנקות, לכבס ולהכין אוכל מכיוון שהבית הישן סובל מהזנחה ואינו מחובר לחשמל.
אף על פי שהאם אוסרת, ליילה מפגישה בין אנואר שבו התאהבה לבין סולימאן.
האב מסרב להכיר בו מפני שהוא לא מאותו שבט.
האב הכועס, מבטיח את ליילה למוניר, בן למשפחה מאותו השבט.
ג'לילה הכועסת, מסרבת בתוקף שליילה תינשא למוניר ואומרת לסולימאן שמוניר לא מספיק טוב ושיחפש מישהו אחר.
בגלל זה, סולימאן מגרש את ג'לילה מהבית חזרה לבית אביה.
ליילה שלא רוצה שמשפחתה תתפרק, מסכימה להינשא בלית ברירה למוניר בהבטחה שאביה לא יגרש את אמה.
חדיג'ה אל עאכד - תסנים
הסרט זכה במקום הראשון בדירוג חבר השופטים בפסטיבל סאנדנס בארצות הברית, וכן זכה במקום הראשון בפסטיבל ג'אנג'ו בקוריאה, ובפרס ראשון בתחרות סרטים בעבודה בפסטיבל הקולנוע ירושלים.
כמו כן, הוקרן כבחירה רשמית בפסטיבל ברלין בגרמניה, פסטיבל שנחאי בסין ופסטיבל קרלובי וארי בצ'כיה.
בנוסף, זכה בשישה פרסי אופיר לשנת 2016 ובהם בפרס הסרט הטוב ביותר.
נבחר לייצג את ישראל בתחרות על פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר, אולם לא נכלל לבסוף בין חמשת המועמדים בקטגוריה בטקס.
באמצע חודש דצמבר 1951 פקדה את ישראל סופת רוח וגשם חריגה בעוצמתה.
הסופה, שנמשכה כ-11 ימים ברציפות, פגעה במרבית חלקי המדינה למעט הנגב הדרומי וגרמה להצפות נרחבות ולנזקים כבדים ברכוש.
פגיעה קשה במיוחד נגרמה לעשרות מעברות עולים ברחבי המדינה וכן לעיר תל אביב-יפו, שכמה משכונותיה הוצפו.
הסערה החריגה החלה ב-13 בדצמבר 1951 ונמשכה עד 24 בדצמבר 1951. הרוחות העזות שנשבו (במהירויות של עד 80 קילומטר לשעה) הפילו ועקרו ממקומם מאות אוהלים ומבני מגורים ארעיים במעברות, הפילו אלפי עצים, רעפי גגות, תריסים ולוחות מודעות וניתקו חוטי חשמל וטלפון בכל רחבי המדינה.
בתל אביב בלבד נפגעו יותר מ-2,000 קווי טלפון.
עקב ההצפות ניזוקו ואף קרסו תחתיהם מבנים ביישובים הוותיקים, ונותק לזמן ממושך קשר התחבורה לעשרות יישובים.
דרכים נחסמו גם עקב נפילת עצים.
אלפי תושבים פונו ממקומות מגוריהם.
בימים הראשונים לסערה נפגעו בעיקר הגליל, אזור המרכז, הרי יהודה וירושלים.
ב-18 בדצמבר ולאחריו פגעה הסערה פגיעה קשה ביישובים רבים באזור המרכז ובתל אביב.
בחלק מהמקומות ירדו במשך יום אחד מ-5 ועד 20 אחוזים מכמות המשקעים השנתית הממוצעת בהם.
השיא היה בראשון לציון, שבה ירדו ב-20 בדצמבר 174 מילימטר גשם.
עד 24 בדצמבר ירדה ברחובות ובלוד כמות גשם העולה על הממוצע השנתי: ברחובות - 562 מילימטר (ממוצע שנתי 495), ובלוד 513 מילימטר (ממוצע שנתי 505).
בתל אביב ירדה ב-12 ימי גשם רצופים עד 24 בדצמבר כמות גשם השקולה ל-75% מכמות הגשם השנתית הממוצעת בעיר.
פגיעת הסופה הייתה קשה במיוחד בעשרות מעברות ברחבי הארץ, משום שיושביהן התגוררו באוהלים ובמבנים קלים שונים שלא היו עשויים לעמוד בפני עוצמת הרוחות.
גם תשתיות הניקוז במעברות היו רחוקות מלהספיק.
הרוח עקרה אוהלים, העיפה פחונים ואפילו הפכה צריפים.
תושבי האוהלים והמבנים שאבדו איבדו חלק ניכר ממיטלטליהם.
היה הכרח לפנות מהמעברות אלפי משפחות שאיבדו את מקומות מגוריהן.
הן שוכנו במבנים ציבוריים ביישובים הוותיקים.
מאות ילדים מהמעברות הועברו למשך החורף למשקי ההתיישבות העובדת.
מאות נקלטו במוסדות עליית הנוער.
באזור הצפון נפגעו מעברת צמח ומעברת אשרת, שחלקה הוצף, ותושביה הועברו לנהריה.
ממעברת נהריה פונו 400 משפחות.
ב-21 בדצמבר הוצפה שוב מעברת נהריה לאחר שתושביה כבר שבו אליה.
בחיפה וסביבתה נפגעו מעברת נווה דוד, מעברת קריית עמל ומעברת טירה, שזרם מים חזק פגע בה ב-20 לחודש.
חלק מתושביהן פונה למבנים ציבוריים ולישובים סמוכים.
ממעברת טירה לבדה פונו 200 משפחות.
באזור המרכז נפגעו מעברות רבות וביניהן מעברת אגרובנק, מעברת בית ליד, נתניה, ג'ליל (ליד הרצליה), פתח תקווה, חיריה, בני ברק, סקיה ב', חולון, ראשון לציון ורחובות.
מעברות שהוקמו בשטחים נמוכים סבלו במיוחד מהצפות קשות.
כך, ב-20 בדצמבר נפגעה קשות מעברת ראשון לציון, שהוקמה בתוך ערוץ נחל.
באותו יום הפכה מעברת פתח תקווה לאגם מים.
כ-2,000 תושבים הועברו ממנה למבני ציבור בפתח תקווה.
מעברות חיריה ורחובות הוצפו לגמרי.
לאחר ההצפה ב-20 לחודש פונו מחיריה כ-1,300 תושבים לתל אביב וכאלף הועברו לרמת גן.
בירושלים וסביבתה נפגעו לפחות שבע מעברות, ובהן תלפיות, מקור חיים, נס הרים, עמינדב וקטרה (ליד הסטף).
הדרך אל מעברות אלאר ודיר אל הווא בפרוזדור ירושלים נחסמה ב-13 בדצמבר ומאז לא היה קשר בינן לבין העולם החיצון, כשתושביהן מתקיימים ממנות חירום של מזון.
ב-16 בדצמבר יצאו אליהן ג'יפים עם אספקת מזון, אך אלו שקעו בבוץ ורק למחרת הגיע מטענם אל המעברות ברגל.
הדרך למעברת מקור חיים שובשה במשך כעשרה ימים בגלל הצפת הדרכים ואספקת המזון הובאה אליה על ידי פרדות.
ב-23 בדצמבר התמוטטו כמה מבנים ארעיים במעברת תלפיות.
ב-17 בדצמבר דווח כי עד אותו יום נפגעו קשה 900 מתוך 11 אלף אוהלים במעברות.
ב-24 בדצמבר הודיעה הסוכנות היהודית, שהייתה אחראית על המעברות, שכ-5,000 איש פונו מהן בימי הסערה ועוד כ-7,000 ילדים פונו ושוכנו במוסדות ההתיישבות העובדת, עליית הנוער וארגוני נשים.
באותו יום חזרו מאות מתושבי המעברות לבתיהם.
השלטונות, עובדי הסוכנות היהודית, שוטרים וחיילי צה"ל הגישו במהלך ימי הסערה עזרה לנפגעים במעברות וסייעו בפינוים למקומות המגורים הזמניים.
ב-20 בדצמבר יצאו לעבוד במעברות מאות מתנדבים וביניהם עובדים של ההסתדרות ומשרד החוץ.
עשרות בניינים של ההסתדרות הועמדו לרשות תושבי המעברות שפונו.
פעולות הסיוע למעברות התגברו ב-22 בדצמבר, לאחר שחלה הקלה במזג האוויר.
הוחלט לעכב הפעם לשם זהירות את שובם של התושבים למעברות.
חלקם פונו לבתי ספר, שבהם לא התנהלו לפיכך לימודים.
כאלף מתנדבים מתל אביב יצאו ב-23 בדצמבר למעברות שבקרבתה כדי להגיש סיוע.
ביניהם היו עובדי הסוכנות, משרד החוץ, מכבי, ארגוני נשים, ארגוני נוער, הסמינר הבין-קיבוצי ומוסדות נוספים.
חברי קיבוץ גבעת ברנר פעלו בלילה להעביר אל המשק 200 ילדים מהמעברה הסמוכה אליו.
בכפר סבא יצאו תושבי היישוב לסייע בתיקונים במעברה השכנה.
כוונה לשכן ילדים ממעברת קטרה שליד ירושלים (כיום - אבן ספיר) במנזר יוחנן במדבר הסמוך בוטלה ברגע האחרון מחשש לתגובת המפלגות הדתיות, ולאחר יום הם הועברו לקריית ענבים.
ב-24 בדצמבר יצאו קבוצות עבודה לתיקונים במעברות פתח תקווה, סאקיה, חיריה, גבעת ברנר, רחובות, ראשון לציון, מגדיאל וכפר אונו.
תושבי המעברות הפגינו את מחאתם נוכח תנאי החיים הקשים שבהם נאלצו לחיות.
ב-24 בדצמבר הפגינו כאלף מתושבי המעברות מול משרדי הסוכנות היהודית בתל אביב במחאה על תנאי המגורים במעברות.
המשטרה באה למקום כדי לאבטח את המשרדים.
במקרה אחד לפחות, ב-15 בדצמבר, יידו תושבי מעברה אבנים על מכוניות בעמק חפר.
באחת המעברות הוכה מנהל המעברה על ידי תושבים.
ב-13 בדצמבר פגעה הסערה בגליל.
מי נהר הירדן גאו עד שלא ניתן לחצותו.
הקיבוצים עמיר, כפר בלום ושדה נחמיה באו תחת סכנת הצפה לאחר שתעלות הניקוז שנכרו בעמק לא עמדו במבחן.
זרם המים באזור החולה עלה ל-120 מטר מעוקב לשעה - פי ארבעה מהשיעור הנורמלי.
הסערה הכבידה על אוניות ששטו בים התיכון.
ב-14 בדצמבר טבעה ליד נמל חיפה אוניית משא טורקית.
לפחות שניים מאנשי צוותה נספו.
במישור החוף הצפוני ובאזור מפרץ חיפה הוצפו שטחים נרחבים מאוד.
קיבוץ עין המפרץ הוצף וכן שטח במושב בוסתן הגליל.
נגרמו נזקים למטעי פרי ולשטחי ירקות.
שובשה תנועת הרכבות בין חיפה לנהריה.
העבודה בנמל חיפה שותקה ב-18 בדצמבר עקב הסערה.
באותו יום הציפו המים בחיפה מרתפים ואתרים ליד החוף לרבות מתקנים של העירייה.
במיוחד נפגעו אזור גשר של וחוף שמן.
הוצפו בתים בשכונות ואדי רושמיה, חליסה וארד אל-רמל.
במקומות מסוימים נקוו המים עד לגובה של מטר.
נדרשו פעולות שאיבה וניקוז דחופות.
במהלך הלילה שבין ה-18 וה-19 בדצמבר נדרשו מכבי האש ועובדי העירייה לעשרות קריאות לעזרה עקב ההצפות.
כביש חיפה-עכו הוצף על ידי עליית נחל נעמן על גדותיו.
גם הכביש לתל אביב הוצף ליד עתלית ונחסם לזמן מה לתנועה.
בלילה שבין 20 ל-21 בדצמבר הוצפו בעמק חפר אלפי דונמים של שטחי חקלאות בשל עליית נחל אלכסנדר על גדותיו ונגרם להם נזק רב.
באותו לילה הוצף במים שטח מאוכלס של 10 דונם במרכז נתניה.
הכניסה לעיר נחסמה על ידי המים.
ב-24 בדצמבר נותקה התחבורה בין פתח תקווה לבין רמת גן וראש העין.
אזור ההצפה הגדול ביותר בפתח תקווה היה בשכונת פג'ה המיתולוגית.
בראשון לציון עמדו כמה בתים בפני סכנת התמוטטות בעקבות ההצפות.
הדרך למושב ביתניה שליד אשדוד נותקה על ידי המים, וב-21 בדצמבר והיה הכרח לשלוח מטוסים כדי להטיל לתושביו אספקת מזון.
תל אביב-יפו סבלה נזקים קשים בימי הסערה, בעיקר עקב עליית נחל איילון על גדותיו בשלושה מועדים שונים.
הנחל עלה על גדותיו לראשונה ב-15 בדצמבר ומספר רחובות בעיר הוצפו.
הנחל עלה שנית על גדותיו בלילה שבין 20 ו-21 בדצמבר והציף שדות ורחובות.
הוצפו השכונות הסמוכות לנחל: התקווה, עזרא, שובע, מונטיפיורי, נחלת יצחק והן נותקו משאר העיר.
המים הציפו מרתפים, חדרי מדרגות ודירות בקומות נמוכות של בניינים.
מאות משפחות פונו בלילה וחלק מהתושבים נאלצו לנוס מבתיהם על מנת שלא לטבוע.
גובה המים בשכונת מונטיפיורי הגיע ליותר ממטר ונדרש שימוש בסירות של נמל תל אביב ושל חיל הים כדי לפנות תושבים משם.
מצילים פעלו בשכונות המוצפות במסירות עד כדי סיכון חייהם שלהם.
בליל ה-20 בדצמבר גם נפגעו ביפו שכונות נוזהה, סחנת דרוויש וגבעת עלייה.
מאות תושבים פונו ממבנים רעועים ביפו לבנייני ציבור.
עיריית תל אביב ספקה למפונים ביגוד ומזון ולצורך כך גם נאספו תרומות מהציבור.
בבוקר ה-21 בדצמבר החמיר המצב בתל אביב עוד יותר: השטח משרונה ועד לבריכת גלי גיל הפך לאגם ומספר מכוניות ואוטובוסים נתקעו בו והוצפו.
מרכז העיר הוצף גם הוא והתחבורה בו התנהלה בקושי.
הוצפו גשרי נחל איילון ונחל הירקון ומבנים במחסני התערוכה.
באותו בוקר נותקו כל דרכי התחבורה לתל אביב מלבד הדרך לירושלים.
מאות מכוניות בעיר נפגעו מחדירת מי גשם לתוכן.
מאות קווי טלפון לא פעלו בשל פגיעת המים.
תושבי שכונות תל אביב שהוצפו חזרו לבתיהם ב-22 לחודש ומצאו בהם הרס רב לאחר שהמים גאו לגובה של מטר ויותר.
בבתים רבים הושחתה כל התכולה.
בלילה בין 23 ל-24 בדצמבר עלה נחל מוסררה על גדותיו בפעם השלישית.
הוצפו שוב השכונות הסמוכות לנחל.
אלו שכבר חזרו לבתיהם שם נאלצו להתפנות שוב.
600 אנשים פונו מהשכונות בלילה, חלקם על ידי סירות, ושוכנו בבתי ספר.
נחל הירקון לא עלה על גדותיו.
חלק מדרכי הגישה לתל אביב וממנה לרבות לרמת גן, נתניה וראשון לציון וכן מסילת הרכבת לחיפה נחסמו על ידי המים.
בשטח הגדול ביפו התמוטט בניין בן שתי קומות.
נזקים נגרמו לגשר שרונה, גשר לה גרדיה וגשר שכונת התקווה.
בבוקר ה-24 בדצמבר החל מפלס המים בנחל מוסררה לרדת והסערה שככה במידה רבה.
הנזק שנגרם בהצפות לשכונות תל אביב הוערך בחצי מיליון לירות.
בבדיקת הבתים בשכונות שהוצפו נמצא שיש להרוס מיד עשרה בתים ולערוך תיקונים בעשרות בתים אחרים בטרם יוכלו לשמש שוב למגורים.
תושבים רבים בשכונות שהוצפו איבדו את כל רכושם.
ב-27 בדצמבר בבוקר עוד היו בטיפול העירייה כ-1,300 תושבי שכונות שלא היו יכולים עדיין לחזור לבתיהם הניזוקים.
אירוח המפונים בבתי ספר בתל אביב הקשה על חידוש הלימודים בהם ולכן הם רוכזו בשלושה בתי ספר על מנת לאפשר את חידוש הלימודים באחרים.
בנוסף לנזקים במעברות בירושלים ובסביבתה הוצפו בעיר בימי הסערה מרתפים והיה צורך לשאוב את המים מתוכם ב-18 בדצמבר פונו תושבים מבתים בשכונת מוסררה שיציבותם התערערה, ובתים אחדים שם אכן התמוטטו.
שובשה גם תנועת הרכבת לעיר.
ב-18 בדצמבר הוצפו הדרכים לרוב היישובים בנגב המערבי.
הכביש בכניסה לבאר שבע קרס.
גשר ואדי באר שבע הוצף במים במפלס של חצי מטר מעל גשר הכביש.
כביש תל אביב-באר שבע הוצף ליד עקרון (היום - מזכרת בתיה) ב-19 בדצמבר.
אלו נתוני משקעים שירדו בימי הסערה במקומות שונים בישראל, במילימטרים:
מקור: מאגר נתוני השירות המטאורולוגי.
בתחום הטכנולוגיה הימית, סופרקביטציה היא טכנולוגיה הנעזרת באפקטים של קביטציה כדי ליצור בועה של אדים בתוך פאזה נוזלית של זורם הגדולה מספיק כדי לעטוף לחלוטין עצם הנע דרך הזורם, באופן שמפחית משמעותית את הגרר שפועל על העצם ומאפשר לו לפתח מהירויות גבוהות מאוד.
יישומים קיימים של הטכנולוגיה הזאת מוגבלים בעיקר לקליעים או לטורפדו, כמו גם לסוגים שונים של מדחפים, אולם באופן תאורטי ניתן ליישם את הטכניקה גם לצורך הנעה של כלי תחבורה ימיים גדולים (צוללות).
האתגר המרכזי בפיתוח הטכנולוגיה אינו טמון במנגנון ההנעה בלבד אלא דווקא במנגנון ההנחיה; יכולת התמרון הקלאסי (באמצעות הגאים) של כל קליע שהוא, אטמוספירי או תת-מימי, תלויה ביחס ישר בחוזק הגרר שפועל על העצם, וכיוון שהטכנולוגיה מתבססת על הפחתת הגרר, שיטת התמרון בעזרת הגאים אינה אפקטיבית במקרה זה.
היגוי של קליע או טורפדו המונעים בדרך זאת חייבים להתבצע לפיכך באמצעות תהליכים מורכבים בהרבה הכרוכים בעיוות צורת הבועה לכדי צורה אסימטרית שתייצר כוח פנייה.
כיום, קיימים דיווחים שבצי האמריקני ובצי הסיני עמלים על פיתוח צוללות עם הנעת סופרקביטציה.
במים, קביטציה מתרחשת כאשר לחץ המים יורד אל מתחת ללחץ האדים של המים, כך שנוצרות בועות של אדים.
מצב כזה יכול לקרות כאשר מים מואצים למהירויות גבוהות, כמו למשל באזור המדחפים של אונייה.
מרגע שהזרימה מאטה שוב, אדי המים ייטמעו בפאזה הנוזלית של המים.
אפקט זה אחראי למשל, לשחיקה של מדחפי אוניות, שכן אם בועות האדים קורסות קרוב מאוד לפני השטח של להבי המדחף, הקריסה של כל אחת מפיקה מתקף מרוכז מאוד במרחב ובזמן, באופן שיוצר נזק.
ניתן לצפות בהופעת בועות אדי מים בספל של מים רותחים.
במקרה זה לחץ המים אינו מופחת, אלא שלחץ האדים של המים מוגבר באמצעות חימום.
אם מקור החום חזק מספיק, הבועות יתנתקו מתחתית הספל ויעלו לפני המים כאדים.
במקרה שהספל מורחק ממקור החום הבועות ייטמעו מחדש במים שכשהם מתקררים.
מאפיין מרכזי של קליע כזה הוא צורת האף, שניתן לעיצוב כדיסק שטוח או כחרוט, אך חייב להיות בעל שפה חדה לאורך היקף האף שמאחוריו מתהווה בועת הקביטציה.
אם הבועה אינה באורך המספיק לעטוף את הגוף, מצב שקורה במיוחד במהירויות נמוכות, אז ניתן להרחיב את הבועה באמצעות הזרקה של גז בלחץ גבוה בסמוך לאזור האף.
המהירות הגבוהה מאוד הנדרשת כדי לאתחל את הבועה ניתנת להשגה באופן זמני על ידי חיבור מנוע רקטי חזק לקליע תת-מימי או באמצעות שיגור התחלתי של הקליע באטמוספירה, כאשר לאחר מכן הוא יחדור מהאוויר לפני המים.
כפי שצוין מקודם, האתגר המרכזי הוא לשכלל את הטכנולוגיה כך שתאפשר הנעה מבוקרת יותר, מודי הנחיה שונים ותפקוד בתרחישים ימיים משתנים.
להלן מובאים מספר אתגרים עתידיים:
פיתוח טורפדו עם יכולת תמרון גבוהה כדוגמת ברקודה הגרמני ופיתוחים רוסים.
הסביבה מלאת הבועות שבה טורפדו המונע בדרך זו מוקף מייצרת רעש רב בפני ראש הביות של הטורפדו, ובכך מונעת ממנו להיות מסוגל להתביית באופן אפקטיבי על המטרה.
ניתן לפתור בעיה זאת באמצעות עדכונים רציפים מצוללת האם ממנה שוגר הטורפדו לגבי מיקום ומהירות צוללת המטרה.
כיוון אחר ומורכב יותר הוא יצירת ראש ביות משוכלל בהרבה המסוגל להתמודד עם הרעשים.
מכיוון שנטיית אדי המים להיווצר תלויה באופן חזק בעומק המים המקומי, בעיה מרכזית היא יצירת טורפדו המסוגל לשמר את הבועה בעומקים שונים.
למעשה, בעיה זו מגבילה את תנועת הטורפדו לכדי תנועה אופקית מאוד (כלומר בעומק קבוע), והופכת את ההתחמקות ממנו לקלה מאוד; צוללת המטרה יכולה פשוט להגדיל או להקטין את עומקה.
יכולת תפקוד בעומקים שונים היא לפיכך אתגר מרכזי ביצירת טורפדו משוכלל.
סופרקילן הוא גן ציבורי ברובע נורברו בקופנהגן, דנמרק.
הפארק נועד להפגיש בין קהילת המהגרים והתושבים המקומיים, ולקדם סובלנות.
אזור הפארק כולל את אחת הקהילות המגוונות ביותר מבחינה אתנית בדנמרק.
הפארק הוא מקום מפגש עבור תושבים מקומיים, אך מהווה גם אטרקציה תיירותית לקופנהגן.
הוא עוצב על ידי קבוצת האמנויות Superflex בשיתוף פעולה עם האדריכל ביראק אינגלס ו-Topotek1, חברת אדריכלות נוף גרמנית, ונפתח רשמית ביוני 2012. שמו של פארק, שהוא כמעט באורך קילומטר, מתייחס לצורתו, "קילן" שפירושה "טריז".
הפארק נבנה כחלק מתוכנית להתחדשות עירונית של עיריית קופנהגן בשותפות עם ריאלדניה, ארגון פילנתרופי פרטי.
המטרה הייתה לשדרג את שכונת נורברו לרמה גבוהה של פיתוח עירוני שיעורר השראה גם לערים ומחוזות אחרים.
הוא נוצר כמעין תערוכה עולמית לתושבים המקומיים, הבאים מיותר מ-60 לאומים, שהצליחו לתרום לפרויקט את רעיונותיהם וחפצי אמנות שלהם.
נורברו היא שכונת עוני שאזורים ממזרח וממערב למיקום הפארק נותקו משאר חלקי העיר על ידי שני כבישים מהירים.
האזור היה מוקד להתפרעויות בשנת 2006 בעקבות פרשת קריקטורות מוחמד.
האדריכלים הם תושבי קופנהגן שחוו את הוונדליזם והאלימות של הפרות סדר ברחובות מחוץ למשרדם, מיד לאחר תכנון מסגד במרכז העיר, והחליטו להתמקד ביצירת מרחבים עירוניים לקידום אינטגרציה בין עדות, דתות, תרבויות ושפות שונות.
המעצבים רואים בפארק לא פרויקט סופי אלא "יצירות אמנות בתהליך".
התכנון מבוסס על חלומות שיכולים להפוך לאובייקטים ונועד לגרום לאנשים מרקעים מגוונים להרגיש בבית.
הוא משתמש בהומור כדי לייצג את התרבויות השונות בצורה מכובדת.
הפרויקט הוזמן מהאדריכלים ביוני 2008, תהליך התכנון נמשך מינואר 2009 עד פברואר 2010 והבנייה בין אוגוסט 2010 ליוני 2012. הפרויקט עלה 8,879,000 דולר.
הפרויקט זכה בפרס AIA בשנת 2013, בקטגוריית העיצוב האזורי והעירוני על ידי המכון האמריקאי לאדריכלים.
היה בין רשימת המועמדים לתכנון השנה של מוזיאון העיצוב בלונדון ולפרס האיחוד האירופי לאדריכלות עכשווית.
סופרקילן היה גם אחד משישה הזוכים בפרס אגא חאן לאדריכלות לשנת 2016, והוכר על קידום אינטגרציה של הקבוצות הדתיות והעדות השונות המתגוררות באזור.
אורכו של הפארק הוא כ-750 מטר, הוא ממוקם משני צידי מסלול לרוכבי אופניים ומשתרע על שטח כולל של כ-30,000 מ"ר.
הוא מורכב משלושה אזורים עיקריים: האזור אדום, השחור והפארק הירוק.
האזור אדום, צבוע באדום עז, כתום וורוד, ומתמקד בבילוי ובחיים מודרניים, האזור השחור במרכז הוא הכיכר הקלאסית עם מזרקה בה שכנים יכולים להיפגש, מעין "סלון עירוני".
בפארק הירוק, יש גבעות, עצים וצמחים המתאימים לפיקניקים, לספורט ולטיולי כלבים.
רבים מהחפצים בפארק יובאו או הועתקו במיוחד מעיצובים זרים.
הם כוללים נדנדות מעיראק, ספסלים מברזיל, מזרקה ממרוקו ופחי אשפה מאנגליה.
ישנם שלטי ניאון מכל רחבי העולם המפרסמים כל דבר, החל ממלון רוסי ועד מכון יופי סיני.
אפילו מכסי הביוב מגיעים מזנזיבר, גדנסק ופריז.
בסך הכל ישנם 108 צמחים וחפצי אמנות המדגימים את המגוון האתני של האוכלוסייה המקומית.
חפצים אלה מסייעים לסמל את הבעלות המשותפת של התושבים בפארק.
לוחית על הקרקע ליד כל פריט מתארת אותה בדנית ואת שפת מדינתה, והמבקרים יכולים להוריד אפליקציה כדי ללמוד עוד על כל אובייקט.
בצבא הבריטי מוכרת משפחת הרכבים בראשי תיבות MWMIK (Mobility Weapon-Mounted Installation Kit; ערכת התקנה ניידת מותקנת נשק).
HMT400 "ג'אקל": ה-HMT400 הוא הדגם הראשוני בעל הנעה 4X4, הוא זכה לכינוי "ג'אקל" בצבא הבריטי בהמשך לנוהג לכנות כלי רכב קלים בשמות ממשפחת הכלבים.
HMT600 "קיוטי": ה-HMT600 שזכה לכינוי "קיוטי" בצבא הבריטי, הוא גרסה גדולה יותר של הג'אקל עם הנעה 6X6. הוא נועד כפלטפורמת סיוע מודולרית עליה ניתן להתאים מגוון סוגי ציוד כגון מנוף לטיפול ברכבים בשטח או מרגמה רכובה.
ג'אקל 2: הגרסה המשופרת של הג'אקל אשר נקלטה בצבא הבריטי כמחליפה לדגם הראשוני.
הג'אקל 2 כולל מנוע משופר וטווח מבצעי של כ-1,000 קילומטרים (לעומת כ-800 בדגם הראשוני).
הצבא הבריטי - בשימוש יחידות השריון הקלות (משמר הדרגונים הראשון של המלכה ומשמר הדרגונים הסקוטי המלכותי)
הצבא האוסטרלי - בשימוש הכוחות המיוחדים של אוסטרליה
סופרקום בע"מ היא חברה ישראלית המתמחה בפיתוח ושיווק פתרונות אבטחה, אימות וזיהוי דיגיטלי.
סופרקום היא חברה ציבורית שמניותיה נסחרות בנאסד"ק.
חברת סופרקום הוקמה בשנת 1988 על ידי אלי רוזן, אבי לנדמן ויעקב חסן.
החברה עסקה תחילה בפיתוח טכנולוגית הדפסה נגד זיופים.
ועיקר פעילותה היה הפקת תעודות זהות מסוגים שונים (פנקסים, תעודות פלסטיק וכרטיסים חכמים) עבור מדינות.
הפתרון כלל הטמעת תמונה בתוך פלסטיק, לעיתים בשילוב עם שבב, ותוכנה לניהול מרשם מקבלי התעודות.
בשנת 1998 הגיעו הכנסות החברה לכ-7 מיליון דולר, לאחר שנבחרה במכרז להדפסת דרכונים בבריטניה, בשיתוף עם חברת סימנס.
כמה חודשים אחר כך נבחרה עם סימנס גם במכרז להנפקת דרכונים בברזיל.
באפריל 1999, הנפיקה החברה את מניותיה בבורסת איסד"ק (EASDAQ) בבלגיה.
בורסה שהייתה אמורה לחקות במתכונת פעילותה את בורסת הנאסד"ק בארצות הברית והוקמה בסוף 1996. במסגרת ההנפקה גייסה החברה 26 מיליון דולר לפי שווי שוק של 126 מיליון דולר.
לאחר שבורסת איסד"ק נסגרה ב-2003, עברו מניות החברה להיסחר בבורסת Euronext בבריסל.
בנובמבר 2004, נרשמה גם למסחר מעבר לדלפק בארצות הברית.
במהלך 2007 נרשמה למסחר גם בנאסד"ק.
לאחר ההנפקה הרחיבה החברה את תחומי פעילותה, השקיעה במספר חברות הזנק ונכנסה לתחום של הנפקת תעודות זיהוי ביומטריות.
חברת הבת הבולטת בה השקיעה הייתה חברת אינקשור (InkSure), שעסקה בפיתוח דיו מיוחד למערכות הדפסה, המאפשר זיהוי הדיו נגד זיוף באמצעות קורא בגודל עט.
במהלך שנת 2002 מכרה סופרקום את כל החזקתה באינקשור לחברת ICTS ומשקיעים נוספים.
בעקבות המכירה שנת 2002 הייתה השנה הראשונה שהסתיימה כשהחברה ברווח.
באוקטובר 2004, נבחרה סופרקום במכרז לאספקת דרכונים חכמים לממשלת ארצות הברית, ונבחרה כספק ראשי לפרויקט שהיקפו הוערך ב-50 מיליון דרכונים במשך חמש שנים.
מייד אחר כך גייסה 3.5 מיליון דולר ממשקיעים מוסדיים לפי שווי של 17 מיליון דולר.
בנובמבר 2006, רכשה חברת און טרק אינובישנס את פעילות הדרכונים החכמים של סופרקום בעסקת מניות.
לאחר השלמת העסקה התרכזה החברה בשני תחומים.
חטיבת ה-IRMS, המפתחת מערכות המיועדות לכוחות הצלה הפועלים באזורי אסון.
וחטיבת ה-Active RF, המפתחת פתרונות איתור אלחוטיים המיועדים לאיתור בני אדם, נכסים ופריטים חיוניים.
בשנת 2008 דיווחה החברה על הפסד של 13.6 מיליון דולר מתוך מכירות של 18 מיליון דולר בלבד.
ההפסדים נמשכו בשנים הבאות ומניית החברה צנחה עד למחיר של סנטים בודדים, נמחקה מהמסחר בנאסד"ק והחלה להיסחר מעבר לדלפק, ברשימת ה"פינק שייט".
בשנת 2010 הייתה החברה על סף פשיטת רגל כאשר אריה טרבלסי נכנס להשקעה בחברה כשרכש, דרך החברה הפרטית סיגמא ווייב שבבעלותו, את חוב החברה לקרן אמריקאית תמורת כמה מיליוני דולרים.
אחר כך רכשה סיגמא ווייב את השליטה באמצעות המרת החוב למניות.
אריה טרבלסי מונה למנכ"ל ונשיא החברה ושני בניו למנהלי חטיבות בחברה.
במהלך 2013 ביצע איחוד הון של מניות החברה במטרה לחזור ולהיסחר בנאסד"ק.
בסוף אותה שנה גייסה סופרקום 12 מיליון דולר.
בנוסף רכשה בחזרה את הפעילות שנמכרה לחברת און-טראק 7 שנים קודם.
במרץ 2016 רכשה את חברת Safend הישראלית תמורת כ־6 מיליון שקל.
Safend פיתחה פתרונות אבטחת מידע למחשבים ניידים ונייחים לארגונים, כולל פתרונות הצפנה מניעת זליגת מידע וחסימת התקנים נתיקים.
ביוני 2016 רכשה את חברת אלווריון הישראלית תמורת 2 מיליון דולר.
במרץ 2021, בעקבות מגפת הקורונה בישראל החלה החברה בפרויקט פיילוט של משרד הבריאות, המציע לנוסעים הנוחתים בנתב"ג, והמחויבים בבידוד, לקבל אזיקים אלקטרוניים תוצרת סופרקום כחלופה לשהות במלונית.
סוץ' (בהונגרית: Szúcs) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה.
בדומה ליישובים רבים באירופה גם בסוץ' מספר התושבים נמצא בירידה.
האזור היה מיושב לסירוגין מהמאה ה-13 והוזכר לראשונה בכתבים משנת 1349.
יהודים חיו בסוץ' במאה ה-18 ובמאה ה-19.
סופת אלפיס הייתה חלק מסופות הרוח באירופה בשנים 2021–2022 וקיבלה את כינויה ב-21 בינואר 2022. השירות המטאורולוגי הלאומי ההלני אף דיווח כי התרחשה סופה גדולת ממדים בעיר אנדרוס כתוצאה מעוצמת הסופה.
אלפיס הכתה בישראל בלילה שבין ה-25 ל-26 בינואר, ונמשכה עד ה-27 לחודש.
אלפיס הכתה תחילה ביוון וגרמה לשיבוש תשתיות רבות ולאחר מכן המשיכה לטורקיה וגרמה לסופת שלגים כבדה בחלקים המערביים והצפוניים של המדינה, והשפיעה גם על חלקים אחרים של המדינה.
סופת השלגים גם השהתה את התחבורה הבין-עירונית בטורקיה, והביאה לסגירתו של נמל התעופה איסטנבול.
פעולות חילוץ התבצעו בערים שונות, כולל באנקרה, בכדי לחלץ אלפי אנשים שנלכדו בשלג.
סופת אלפיס הגיעה לישראל והביאה עמה שיטפונות כבדים בצפון ובאזורי החוף.
שלג ירד בהר חרמון ובצפון רמת הגולן ועבר בהדרגה דרומה להרי צפון ומרכז הארץ, לרבות בצפת ובירושלים, בהרי הצפון והרי השומרון לא היו משקעים רבים כלל.
בצפת לא נערם שלג משמעותי עד לשעות הבוקר המוקדמות אז נערמו כ-10 ס"מ בלבד (בשכונת מרום כנען אביקור).
בירושלים, החל משעה 20:15 ירדו שלגים לפרקים ונערמו לגובה 28 ס"מ (בשכונות הגבוהות) הודות לרכבת עננים שנוצרה בין ירושלים לאשדוד.
גם בגוש עציון לא היו משקעים רבים כמו בירושלים כך שהשלג נערם לגובה 20 ס"מ בלבד.
השלג המשיך לרדת בירושלים עד 27 בינואר.
סופת השלגים הגדולה של 1899, הידועה גם בתור ההתפרצות הארקטית הגדולה של 1899 וסופת השלגים של יום האהבה הקדוש, הייתה אירוע מזג אוויר חורפי חזק וחריג במיוחד שהשפיע על רוב ארצות הברית, במיוחד מזרחית להרי הרוקי.
ב-11 בפברואר, דווח על לחץ ברומטרי גבוה של 1,064 מיליבר בעיר סוויפט קורנט (Swift Current, אנ' ) בססקצ'ואן של היום.
בעוד שבאירוע תועדו ירידות שלגים כבדים, סערה זאת ידועה בעיקר עקב הקור העז ששרר, שהביא בין השאר למקרה הראשון (והיחיד עד כה) של מדידת טמפרטורה מתחת לאפס (פרנהייט) שנרשמה אי פעם בפלורידה (טלהאסי בצפון-מערב פלורידה, שם נמדדה טמפרטורה של )
רשימת אירועי קיצון, בהשוואה לתקופה שבין השנים 1895–2024:
חודש פברואר 1899 היה חודש פברואר השני הכי קר בארצות הברית היבשתית (שני רק ל-1936).
הטמפרטורה הממוצעת עמדה על (), קר יותר מהממוצע של השנים 1895–2024 (ממוצע העומד על ), בשיעור של כ-, וחם יותר מהשיא של פברואר 1936 בשיעור של כ-.
התקופה שבין דצמבר 1898 עד פברואר 1899 הייתה לחורף המטאורולוגי השלישי הכי קר בארצות הברית היבשתית (לאחר החורף הקר ביותר שתועד בעונה של 1978/79, והחורף השני הקר ביותר, שתועד בעונה של 1935/36).
הטמפרטורה הממוצעת שנמדדה הייתה , קר בשיעור של יחסית לממוצע של השנים 1895–2017 (שעמד על ), וחם מהחורף של 1978/9 בשיעור של .
פברואר 1899 היה לחודש פברואר הקר ביותר בקנזס, מיזורי, וויומינג.
פברואר 1899 היה לחודש פברואר השני הכי קר בארקנסו, קולורדו, מיסיסיפי, מונטנה, נברסקה, אוקלהומה ודקוטה הדרומית.
ב-12 בפברואר נצפה שלג באוויר (לזמן קצר) באזורים מסוימים בין ניו אורלינס לטמפה.
הסופה חצתה את חצי האי של פלורידה תוך כדי שהיא מביאה גשמים ורוחות, ואז היא התגברה, תוך שהיא נעה במהירות במעלה החוף המזרחי.
בהיי פוינט (קרוליינה הצפונית), ירד שלג שהצטבר לגבהים של 25–30 סנטימטרים.
בוושינגטון הבירה נרשמה ירידת שלג של 52 ס"מ, שהיה לשיא באותה תקופה (ב-28 בינואר 1772, נמדדו 91 ס"מ של שלג שירד באזור וושינגטון במהלך "סופת השלג של וושינגטון וג'פרסון"; עם זאת, אירוע זה התרחש טרם החל הרישום הרשמי.)
ב-19 בפברואר דווח כי גושי קרח נעו מנהר המיסיסיפי אל מפרץ מקסיקו.
ב-14 בפברואר, נמדדה בניו אורלינס טמפרטורה של , שיא של כל הזמנים.
ביום הקודם, העיר חוותה את הטמפרטורה הנמוכה ביותר שתועדה במהלך חג המרדי גרא (של ניו אורלינס, אנ' ), טמפרטורה של .
הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנמדדה במיאמי, פלורידה, ב-14 בפברואר ירדה ל-, עם טמפרטורה מקסימלית (במהלך אותו יום) של בלבד.
בעיר נרשמה טמפרטורה נמוכה יותר רק פעמיים מאז החל רישום השיאים ב-6 בספטמבר 1895.
הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנמדדה בטלהאסי, בירת פלורידה עמדה על ב-13 בפברואר 1899, עם טמפרטורת מקסימום של ביום המחרת.
זו הפעם היחידה בהיסטוריה של פלורידה שבה נרשמו טמפרטורות מתחת לאפס לאורך כל היום, שיא העומד על כנו עד היום.
להתפרצות הארקטית הגדולה של 1899 הייתה השפעה הרת אסון על אזורים רבים בארצות הברית היבשתית וכן בקובה, כאשר אנשים, בעלי חיים וחיות בר הוכנעו בידי הקור העז.
אוכלוסיות ציפורים ברחבי ארצות הברית נפגעו עד כדי הכחדה.
מוערך כי למעלה מ-100 אנשים ניספו בסופה.
בברוקלין, מרי גודווין בת ה-31 קפאה למוות, בדאלס, אורגון (The Dalles, Oregon, אנ' ) נמצאה אישה לא מזוהה בלבוש דק שקפאה למוות במסדרון בעת שניסתה להתחמם.
על פי החשד, הדוורים פאלמר והוקינס מניו יורק טבעו בניסיון להעביר דואר.
נטען כי הסירה שלהם, שהתהפכה בידי הרוחות העזות, נמחצה על ידי הקרח הצף.
בג'ורג'יה, יבולים נהרסו, וכן נמנו מטעים שנהרסו כליל.
באזור Walla Walla, ממנו הגיעה רוב החיטה של וושינגטון, הכפור הביא להרס החיטה, כאשר הנזק הגדול ביותר נגרם ב-Eureka Flat.
התחבורה הופסקה לחלוטין בכל רחבי הארץ.
דוברות ששטו על נהר המיסיסיפי נעצרו, לאחר שחלקים מסוימים בנהר קפאו.
התנועה על פני כל מסילות הברזל התעכבה או שותקה בלא הגבלת זמן, בעוד אונייות קיטור ואוניות נוסעים עוכבו גם כן.
סוֹצְיוֹלוֹגְיָה (או תורת החברה; באנגלית: Sociology) היא חקר מכלול היחסים האנושיים והסביבה האנושית, ומשמשת כענף מדעי מרכזי בתוך מדעי החברה.
הסוציולוגיה מתמקדת בדפוסי הקשרים החברתיים, הגורמים וההשלכות שלהם על התנהגות האדם.
בנוסף לכך, הסוציולוגיה מתבוננת גם בהיבטים התרבותיים של יחידים וקבוצות הקשורים בחיי היומיום.
הסוציולוגיה היא תחום משתנה שאינו שוקט על שמריו ומתפתח תדיר.
בעוד מוקדי המחקר המסורתיים של הסוציולוגיה כללו לרוב נושאים כמו ריבוד חברתי, מעמד חברתי, ניידות חברתית, דת, חילון, חוק, מיניות, מגדר וסטייה חברתית.
מכיוון שהפעילות האנושית הכוללת מושפעת מיחסי הגומלין שבין המבנה החברתי ובין האדם הפרטי, הרחיבה הסוציולוגיה באופן הדרגתי את טווח העיסוק שלה גם אל נושאים נוספים כמו בריאות ורפואה, צבא, משטר וממשל, ענישה, תקשורת, חינוך, הון חברתי, תרבות ומדע.
מבחינה מתודולוגית, שימוש בשיטות של מחקר אמפירי יחד עם ניתוח פרשני וביקורתי מאפשר את יצירת גוף הידע הסוציולוגי באשר למבנה החברתי, הסדר החברתי והשינוי החברתי.
בעוד חלקים מהמחקר הסוציולוגי הם בעלי השלכות ישירות ומעשיות על הדיון והעשייה הפוליטית, ישנם חלקים אחרים הממוקדים בהבנה והמשגה של התהליכים והמבנים החברתיים.
מושאי המחקר הסוציולוגי יכולים לנוע בטווח שבין רמת המיקרו, כמו האינטראקציה החברתית של האינדיבידואל, ועד רמת המאקרו העוסקת במחקר המערכות החברתיות הכוללות.
יתרה מזאת, שיטות מחקר בתחום הסוציולוגיה הן רבות ומגוונות.
ההתמקדות הרעיונית והמחקרית בשפה ובתרבות שהחלה לתפוס תאוצה באמצע המאה ה־20, פתחה שער לגישות פרשניות, הרמנויטיות ופילוסופיות יותר ויותר כלפי חקר החברה.
לעומת זאת, המאה ה־21 הביאה לפריחה של כלי מחקר חדשים ומדויקים אנליטית, מתמטית וחישובית, כגון מודלים מבוססי סוכנים (ABM) וניתוח של רשתות חברתיות.
מקורו של המונח הוא בהלחם של שתי מילים: "socius" (מלטינית – "חבר") ו־"logy" (סיומת יוונית [-λογία] שמשמעותה "תורה"); הוא נטבע לראשונה בשנת 1870 על ידי הפוליטיקאי והוגה הדעות הצרפתי עמנואל ז'וזף סיאייס בכתב יד שלא פורסם.
חידוש המונח מיוחס לפילוסוף והסוציולוג אוגוסט קונט בשנת 1838 – "sociologie" (בצרפתית), קונט שנחשב לאחד ממייסדי הסוציולוגיה כדיסציפלינה מדעית נפרדת וזהו השם שהעניק למדע חדש שפיתח.
כבר באלף השלישי לפני הספירה, סופרי החכמה במצרים העתיקה אפיינו התנהגויות חברתיות והעלו אותן על הכתב, בז'אנר הנקרא "הספרות הדידאקטית".
הטקסט הקדום ביותר הידוע לנו הוא קובץ הוראות הווזיר פתחותפ, שושלת 5, שבו מאובחנת ההתנהגות האנושית בחברה המצרית עם הוראות דידאקטיות לגבי ההתנהגות הרצויה ביותר לקיומה של החברה.
ביוון העתיקה, הפילוסוף סוקרטס תהה על אופייה של החברה האנושית וניסח מספר הבחנות לגביה.
כתבים הכוללים היבטים סוציולוגיים נכתבו כבר בימי יוון העתיקה – המשורר והפילוסוף קסנופנס מתח ביקורת בשירתו על התפיסה המקובלת של האלים כעשויים בצלמו ובדמותו של האדם.
הוא טוען שכל עם מיחס לאלים את תכונותיו הגופניות שלו: התראקים מתארים את האלים כאדומי־שיער ותכולי־עיניים, ואילו האתיופים רואים אותם ככהי־עור ופחוסי־אף.
אבן ח'לדון, היסטוריון ערבי, כתב במאה ה־14 את ה־"אקדמות למדע ההיסטוריה", אשר נחשב לאחד הספרים הראשונים המדברים על מדעי החברה, על לכידות חברתית וקונפליקט חברתי.
הספר רחב היריעה נכתב כ־150 שנה לפני שבכלל צצו מדעי החברה באירופה, ועד היום רעיונות סוציולוגים רבים שמקורם בכתביו של אבן ח'לדון.
המאה ה־19 – ייסוד הסוציולוגיה המודרנית
שורשיה של הסוציולוגיה נטועים בעידן הנאורות.
פילוסופים רבים – ביניהם תומאס הובס, ג'ון לוק וז'אן-ז'אק רוסו – החלו לעסוק במבנה החברה, בסיבות צמיחתה ובאפשרות קיומה של חברה אחרת.
בשנת 1813 פרסם ההוגה והתאורטיקן קלוד-אנרי דה סן-סימון את "Physiologie sociale".
סן-סימון היה מזרם הסוציאליזם האוטופי והקדיש חלק ניכר בהגותו לדרכים בהן ניתן לקדם את החברה האנושית.
בכתביו הראשונים ביקש סן-סימון לייסד דת חדשה – "דת ניוטון", שתבוסס על חוק המשיכה ושכוהניה יהיו מדעני כל העולם.
מאוחר יותר, החל דוגל ברעיון שמנהיגי החברה צריכים להיות "מעמד התעשיינים" שכלל בנקאים, מדענים, פועלים ובעלי המפעלים ולא האצולה, הכמורה והבירוקרטיה שנתפשו בעיניו כטפילים.
בגלגולו השלישי, זמן קצר לפני מותו, החל סן-סימון מפתח חזון סוציאליסטי שבו מוקמת "נצרות חדשה" אשר מטרתה העיקרית הוא שיפור מצבם של המעמדות הנמוכים חברתית וכלכלית.
הרברט ספנסר היה סוציולוג ופילוסוף בריטי, שעסק בפוליטיקה תאורטית־חברתית.
ספנסר פיתח רעיונות בדבר אבולוציה חברתית ותרבותית.
אוגוסט קונט נחשב לאחד ממניחי היסוד לדיסציפלינה הסוציולוגית כמדע שיטתי ופוזיטיביסטי, והיה זה שטבע לראשונה את המונח "סוציולוגיה".
נקודת המוצא של קונט היא שעל חברה להכיל הרמוניה בין תחושות, מחשבות ופעולות ורק מתוך הרמוניה שכזו, טען, החברה יכולה להתנהל בצורה בריאה.
מתוך ההבנה הזו ניסח את "חוק שלושת השלבים" בשנת 1844, ששורשיו נובעים מעבודותיו של סן-סימון אצלו עבד קונט כמזכיר.
במסגרת הכלל, החברה האנושית עוברת מבחינה תאורטית שלושה שלבים של התפתחות: התאולוגי, המטאפיזי והמדעי.
במקביל פעל באירופה קרל מרקס, שאמנם לא הגדיר עצמו כסוציולוג אך אבחנותיו לגבי החברה האנושית השפיעו על רבים מהסוציולוגים שבאו בעקבותיו.
לפי השקפתו של מרקס, המציאות היא קונפליקטואלית, בין שני כוחות מרכזיים – מדכאים ומדוכאים.
המדכאים (המעמד הבורגני) הם בעלי אמצעי הייצור והמדוכאים (מעמד הפועלים, הפרולטריון) הם אלה שאינם בעלי אמצעי הייצור.
בשלב הנוכחי הבורגנות מדכאת את הפרולטריון.
לפי השקפתו המטריאליסטית של מרקס, מבנה העל הוא השתקפות של התשתית הכלכלית, דהיינו, התודעה היא תוצר של הוויה.
מרקס טען שהמהפכה בוא תבוא, בין השאר כתוצאה מכך שהקפיטליזם יביא אותה על עצמו, בהיותו מכיל סתירה פנימית שאינה ניתנת ליישוב.
אמיל דורקהיים, סוציולוג צרפתי יהודי, הקים בשנת 1895 את המחלקה האקדמית הראשונה לסוציולוגיה, וב־1896 ייסד את אחד מכתבי העת הראשונים המוקדשים למדעי החברה.
כדי לחקור את החברה בתרבות המודרנית, הוא פיתח את אחת הגישות המדעיות הראשונות לתופעות חברתיות.
לפי דורקהיים, בחברה המודרנית יש חלוקה מסובכת של העבודה, האינדיבידואלים שמרכיבים את החברה פועלים בתחומים מוגדרים, והם תלויים בעבודתם של אחרים בתחומים אחרים.
מקס ובר, היה כלכלן פוליטי, סוציולוג ופילוסוף גרמני, גם הוא נחשב לאחד ממייסדי הסוציולוגיה המודרנית וכן גם תורת המינהל הציבורי.
ובר, שהשתייך לזרם הרציונליסטי, עסק בעיקר בתחומי הדת והממשל ושאף להסביר את ההתפתחויות המטריאליות־כלכליות המתרחשות בעולם, כפונקציה של השינויים שחלו בתרבות ובתפיסה האנושית.
ובר עסק רבות בקפיטליזם ותיאר אותו כגישה חברתית שלמה, שאיננה רק כלכלית.
תחומים נוספים שנכללו בהגותו של ובר היו רציונליזם, סמכות, משפט ובירוקרטיה – שם פיתח לדוגמה את "המודל הטהור של הבירוקרטיה".
יוסף קרוק שלמד בין השאר סוציולוגיה באוניברסיטה של ציריך בין השנים 1909–1913, כתב בזכרונותיו על מעמדה המפוקפק של הסוציולוגיה באותה תקופה:בימים ההם סוציולוגיה הייתה בכלל עניין שרוי במחלוקת.
רוב האוניברסיטאות לא הכירו בסוציולוגיה כבמדע.
רק שתי אוניברסיטאות מערביות היו להן פרופיסורים למדע הסוציולוגיה, האחד גומפלוביץ' היהודי (המומר) מגאליציה לימד באינסברוק שבאוסטריה, והשני היהודי הגרמני גיאורג זימל לימד בברלין.
העולם המתקדם והסוציאליסטי שיווה לסוציולוגיה משמעות גדולה.
ועל כן היה מובן, שרחשנו אהדה לאַליאוּטוֹרוֹפוֹלוֹס.
הגישה המתודולוגית של תאורטיקנים מוקדמים כלפי הסוציולוגיה הייתה להתייחס לדיסציפלינה באופן דומה למדעי הטבע.
התפיסה האמפירית והמתודה המדעית נחשבו כתשתית לבסיס יציב לטענות ומסקנות סוציולוגיות, כך ניתן היה להבדיל בין מדע הסוציולוגיה לתחומים אמפיריים פחות, כמו הפילוסופיה.
פרספקטיבה זו, המכונה פוזיטיביזם, שפותחה לראשונה על ידי התאורטיקן אוגוסט קונט, התבססה על התיאוריה שהידע היחיד שהוא אמיתי ועובדתי – זהו הידע המדעי.
קונט סבר שניתן להפיק ידע נכון ואמיתי רק מאישור חיובי של תיאוריות הנבדקות באופו שיטתי ורציף, גם כמותית.
אמיל דורקהיים היה חסיד מרכזי של גישה זאת.
התגובות נגד הפוזיטיביזם החלו כאשר הפילוסוף הגרמני גאורג וילהלם פרידריך הגל הביע התנגדות הן לאמפיריציזם, אותו דחה כלא ביקורתי, והן לדטרמיניזם, שנראה בעיניו כמכניסטי מדי.