tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הסדרה קיבלה בעיקר ביקורות חיוביות, כאשר היא הייתה מועמדת וזכתה במספר פרסים.
סרט קצר שמשמש כסיום הסדרה בשם "הדייט של קארל", יצא לאקרנים ב-16 ביוני 2023 והוקרן לפני הסרט באורך מלא "אלמנטלי".
לאחר אירועי סרט הקולנוע "למעלה", קארל פרדריקסון, אלמן חסר ילדים בן 78, מוכר את ספינת האוויר שלו על מנת לקנות בית מגורים בפרוור לו ולכלבו הגולדן רטריבר המדבר דוג.
במהלך פרקי הסדרה רואים כיצד השניים מסתדרים ביחד בביתם החדש.
שם הדמותמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתדוגבוב פטרסוןקובי ליקורמןקארל פרדריקסוןאדוארד אסנראבי פניניראסלג'ורדן נגאילביא מור
בנוסף דיבבה בדיבוב העברי תמי ברק.
מס' פרק שם הפרק באנגלית שם הפרק בעברית בימוי תסריט תאריך שידור מקורי תאריך שידור בישראל 1"!Squirrel""סנאי!"בוב פטרסון1 בספטמבר 202116 ביוני 2022קארל בונה בית ציפורים בחצר האחורית שלו עבור הציפורים.
דוג לוקח על עצמו אחראיות לשמור על בית הציפורים על מנת שהציפורים יוכלו מהזרעים.
עם זאת, סנאי שמתגורר בעץ סמוך גונב את הזרעים ומציק לדוג.2"Puppies""גורים"בוב פטרסון1 בספטמבר 202116 ביוני 2022קארל שומר על חמישה גורי כלבים במשך היום, ומבקש מדוג שיעזור לו לטפל בהם.
דוג מעיר את הגורים בשביל לטפל בהם ומתחיל לשחק איתם.
בהתחלה הוא נהנה איתם, אך לפתע הדברים התחילו להשתבש כשהגורים לעסו את דוג ואכלו את האוכל שלו.
השיא הגיע שהגורים הרסו את הצעצועים של דוג.
לפתע כשהגיע סנאי הגורים התחילו לפחד ממנו ודוג לימד אותם כיצד להרתיע אותו.3"Smell""ריח"בוב פטרסון1 בספטמבר 202116 ביוני 2022דוג נהנה להריח ריחות שונים בשכונה, כאשר מתחילה לנשוב רוח הוא מריח ריח נוסף שהוא לא הכיר בעבר.
על מנת לגלות מה הריח הוא חופר בור מתחת לגדר הבית, למרות שזה מעצבן את קארל, ויוצא ממנו.
כשהוא ממשיך במורד הרחוב הוא מגלה שהריח שייך לשרפה ומדווח על כך לקארל.
בעקבות הדיווח כיבו את האש ודוג זכה במדליית "כלב גיבור".4"Flowers""פרחים"בוב פטרסון1 בספטמבר 202116 ביוני 2022לאחר שהשתתפו בפסטיבל לכבוד ציון 150 שנים לעיירה, קארל ודוג חוזרים לביתם ויושבים בלילה בחצר כדי לצפות בזיקוקים, שמתוארים על ידי קארל כ"פרחים גדולים".
כשהזיקוקים מתחילים דוג נכנס לפאניקה בגלל רעשם ומתרוצץ ברחבי החצר והבית.
בסופו של דבר דוג נרדם וחולם על דברים שהוא אוהב עד שפרחים מתחילים לתקוף אותו והחלום נהפך לסיוט.
קארל מעיר את דוג שבסופו של דבר צופה בזיקוקים באמצעות אוזניות.5"Science""מדע"בוב פטרסון1 בספטמבר 202116 ביוני 2022ראסל מכין כמה קולרים מיוחדים לבעלי חיים, כדי להבין מה הם אומרים בזמן שהוא עושה עליהם ניסויים.
דבר זה גורם לסנאי ולעורבני כחול לדבר עם דוג, כאשר הוא לומד על הצרכים של כל אחד מהם.
הסדרה, אשר מבוססת על סרט הקולנוע "למעלה" משנת 2009, הוכרזה ב-10 בדצמבר 2020 במהלך יום המשקיעים של חברת וולט דיסני.
היא הופקה על ידי Pixar Animation Studios, כאשר היא נוצרה, נכתבה ובוימה על ידי בוב פטרסון, המדבב המקורי של דוג.
פטרסון העלה את הרעיון לסדרה בעקבות עבדותו על "מזלגוני שואל שאלה", מכיוון שהוא רצה להתעסק מחדש בדמויות מהסרט "למעלה" והרגיש שסדרה שבמרכזה דוג היא הפורמט המתאים.
לאחר כתיבת הסדרה, קים קולינס הצטרף כמפיק, כאשר פיט דוקטר ומארק נילסן הם המפיקים בפועל שלה.
דוקטר פיקח על הסדרה כך שהיא תהיה נאמה לסרט עליה היא מבוססת.
הקולות המקוריים מהסרט עליו הסדרה מבוססת הופיעו גם בסדרה זו.
פטרסון חזר לדבב את דוג, ואדוארד אסנר חזר לדבב את קארל פרדריקסון, כאשר ב-29 באוגוסט 2021, שלושה ימים לפני הפצת הסדרה במקור, הוא נפטר.
דבר זה הופך את הסדרה להפקה הראשונה בה הוא משתתף שיצאה לאחר מותו, כמו כן הפרק הראשון בסדרה הוקדש לזכרו.
ג'ורדן נגאי, המדבב של ראסל, פרש ממשחק בזמן שהסדרה נכנסה לפיתוח, לכן נעשה שימוש בהקלטות ארכיון שלו שלא השתמשו בהן בעבר.
עקב סגר שנעשה בעקבות מגפת הקורונה, המדבבים נאלצו להקליט מרחוק את הדיאלוגים שלהם.
שרון כהן, יוסי קאנץ ורועי רביב שדיבבו בגרסה העברית של הסרט את דוג, קארל וראסל בהתאמה, לא חזרו לתפקידם בסדרה זו.
במקומם דיבבו את הדמויות קובי ליקורמן, אבי פניני ולביא מור בהתאמה.
בעקבות מגפת הקורונה, הסדרה הונפשה מרחוק, כאשר עבדו עליה כ-100 אנימטורים, מספר שנחשב קטן יחסית להפקה של פיקסאר.
כל פרקי הסדרה הופקו בו זמנית, כאשר היה לה לוח זמנים צפוף יותר מרוב ההפקות של פיקסאר.
עבור ביתו החדש של קארל, אנימטורים יצרו עיצוב שמזכיר את ביתו הישן ובו זמנית נראה שונה ממנו.
הם השתמשו גם באסתטיקה עיצובית דומה עבור השכונה של קארל.
בנוסף האנימטורים עדכנו את העיצובים המקוריים של הדמויות עקב התקדמות ההנפשה הממוחשבת מאז יציאת הסרט המקורי לאקרנים.
ההנפשה והתנועה של קארל שונו כדי לשקף את אירועי הסרט המקורי.
את לחני הסדרה הלחינו אנדריאה דצמן וקרטיס גרין.
מלחין הסרט המקורי, מייקל ג'אקינו, סירב להלחין את הסדרה עקב בעיות תזמון.
עם זאת, הוא המליץ על אנדריאה שתלחין אותה, כאשר היא התייחסה לעבודתו של ג'אקינו מהסרט המקורי.
לפי המפיק קים קולינס, הלחן של כל פרק כולל גוונים ונושאים שונים.
פסקול הסדרה, שכולל 25 רצועות ואורכו כ-34 דקות, הופץ במלואו ב-1 בספטמבר 2021, באותו יום בו הסדרה הופצה לראשונה.
ב-30 ביולי 2021 נודע שייצאו חמש בובות פופ בהשראת בסדרה, כאשר המכירה שלהן החלה בחודש ספטמבר.
ב-26 באוגוסט 2021 הופץ טריילר הסדרה, כאשר כל פרקיה הופצו במקור בשירות הסטרימינג דיסני+ על ידי Disney Platform Distribution ב-1 בספטמבר.
בישראל הסדרה בדיבוב עברי הופצה במלואה בשירות עם הגעתו לארץ ב-16 ביוני 2022.
ג'ואל קלר מאתר "Decider" טען שההומור של הסדרה פשוט, אך יעיל, כמו כן הוא שיבח את ביצועי המדבבים.
ג'ולי הרמן מאתר "Common Sense Media" דירגה את הסדרה ב-4 מתוך 5 כוכבים והחמיאה לה על מתן מסרים חיוביים, כגון אדיבות ונאמנות.
בשנת 2022 הפרק "מדע" היה מועמד לפרס אנני בקטגוריית הפקת הטלוויזיה המונפשת הטובה ביותר לילדים בטקס פרסי אנני ה-49, אך הפסיד לפרק "השמש והירח" מתוך הסדרה "מאיה ושלושת הלוחמים" של נטפליקס.
עוד באותה שנה טריילר הסדרה זכה בפרס טריילר הזהב, כאשר בהמשך הסדרה הייתה מועמדת לפרסים על ביומה, כתיבתה ועריכתה ב-1st Children's and Family Emmy Awards.
הימים שבין יום כיפור לחג הסוכות הם ארבעה ימים (י"א בתשרי - י"ד בתשרי) הנחשבים ביהדות לימים מיוחדים, בהם עוסקים במצוות.
בימים אלה אין אומרים תחנון.
על פי המובא במדרש, במוצאי יום הכיפורים מכריזה בת קול: .
ימים אלה נחשבים לימים גבוהים ונעלים, בהם עסוקים במצוות בניית הסוכה ורכישת ארבעת המינים.
השל"ה כתב שבימים שבין יום כיפור לסוכות יש להרבות בשמחה.
היום הראשון של חג הסוכות נקרא בגמרא "ראשון לחשבון עוונות", ועל פי אחד הפירושים העיקריים הכוונה שבימים שבינתיים אין זמן לחטוא.
על רבי משה סופר, ה"חת"ם סופר", מסופר כי בימים אלו היה שרוי בדביקות ועסק בחיבור שיריו, שירי דביקות בבורא.
רבי חיים הלברשטאם ה"דברי חיים" נהג לחבוש בימים אלו שטריימל, כבחג.
יום י"א בתשרי, למחרת יום כיפור, מכונה בהרבה קהילות, בעיקר בתנועת החסידות (תוך ייחוס השם להבעל שם טוב) ובקהילות מקרב יהדות אוקראינה, "גאטס נאמען".
לא ברור מקור המנהג וטעמו, אך קיימים על כך מספר הסברים וטעמים, מהם אטיולוגיים וחסידיים.
אחד הטעמים המפורסמים הוא על שמפסיקים לומר בחתימת ברכת קדושת השם שבתפילת שמונה עשרה "המלך הקדוש" וחוזרים לומר "הא-ל הקדוש".
בכמה קהילות מעדות המזרח מכונה היום בשם יום שמחת כהן, על שם סעודת כהן הגדול שהיה עורך אחר שיצא בשלום מקודש הקודשים.
בכל קהילות הספרדים מוסיפים לאחר שיר של יום מזמור מיוחד, פ"ה בתהילים, שבו מתוארת מחילת העוונות של ישראל במילים "רצית ה' ארצך".
זהו יום החול היחיד בשנה שמוסיפים בו מזמור, שאינו חג או צום, מה שמעיד על ייחודיותו של היום.
אין אומרים תחנון בימים אלו, מכיוון שחנוכת בית המקדש שנבנה על ידי שלמה המלך נחוגה בתאריכים אלו.
לפי דעות מסוימות, יש לבנות את הסוכה במוצאי יום הכיפורים, כדי להתחיל במצווה עם סיום הימים הנוראים.
וכך מביא הרמ"א להלכה, כי יש לבנות את הסוכה במוצאי יום כיפור בכדי להמשיך ממצווה אל מצווה.
רבי אליה שפירא (ה"אליה רבה") למד כן מדברי המדרש, ולדעתו יש לבנות את הסוכה במוצאי יום הכיפורים דווקא ולא לפניו, משום שבניית הסוכה היא השלמה לכפרת יום הכיפורים, ושקולה לגלות.
דין זה בא לידי ביטוי בשו"ת אבני נזר בו הוא מחדש כי בשנה שיש שבת בין יו"כ לסוכות יש חובה לבנות את הסוכה לפני השבת דווקא.
לדבריו, מכיוון שהחיוב על בניית הסוכה הוא בארבעה ימים אלו, כשיש הפסק שבת יש שני זמני חיוב לבניית הסוכה, ומשום 'אין מעבירין על המצוות' יש לבנות דווקא לפני השבת.
עם זאת אחרים חלקו עליו וכתבו שאין מצווה בבניית הסוכה כי אם בישיבה בתוכה.
"הימים הארוכים העצובים" הוא שיר שכתב אריק איינשטיין והלחין שלום חנוך.
השיר מופיע באלבום "מזל גדי", אלבומו השני של איינשטיין, שיצא בשנת 1968. זהו האלבום הראשון בו לראשונה איינשטיין ושלום חנוך שיתפו פעולה.
את העיבוד עשה המעבד המוזיקלי אלכס וייס וליוותה אותו תזמורת סי.בי.אס.
שלום חנוך הביע חוסר נחת מעיבודיו של וייס ללחניו, שכוונו יותר למוזיקת רוק.
בקליפ שצולם לשיר מופיעה ציפי רפאלי (כשהיא בת 13) - דוגמנית עבר ואמה של בר רפאלי.
זהו הקליפ הראשון שצולם לטלוויזיה בארץ.
16 שנה לאחר מכן הקליט אריק מחדש את השיר בעיבוד אחר לאלבומו "ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ה' - נוסטלגיה".
בתוכניתו, "לילה גוב", ביצע את השיר גידי גוב עם לאה שבת.
עיבוד מחודש הוציאו דניאל רובין, ניר שלמה ויובל כהן בנובמבר 2023. במרץ 2024 ביצעו חברי זהו זה!
"הימים האחרים" הוא שיר שכתב חיים חפר והלחין דובי זלצר.
השיר נכתב בתחילה כמקאמה ופורסם לראשונה במוסף מיוחד של "ידיעות אחרונות" לחג השבועות ביוני 1970. השיר בוצע לראשונה על ידי להקת פיקוד מרכז בתוכניתה "ליד הירדן".
להקת טיפקס הוציאה גרסת כיסוי לשיר בשנת 2003, מתוך האלבום "כל הלהיטים".
הזמרת שלומית אהרן ביצעה את השיר באפריל 2020, במסגרת שידורי "ישראל מחוברת", מיזם של משרד התרבות ופמי-פרימיום תרבות לפריפריה.
להקת "הפה והטלפיים" הוציאה גרסת כיסוי לשיר בשנת 2025 מתוך האלבום "חופי קרשלטון"
השיר נכתב על ידי חיים חפר לאחר שטס עם מפקד פיקוד מרכז, האלוף רחבעם זאבי, לבקעת הירדן, לאזור המכונה ארץ המרדפים.
בית המשפט דן בשאלה מדוע אזרח טס במסוק צבאי.
בעקבות אותה טיסה כתב חפר את המקאמה "הימים האחרים" שהתפרסמה, לאחר שדובי זלצר הלחין אותה בגרסה מקוצרת, מה שיהפוך לאחד מהשירים המזוהים עם מלחמת ההתשה.
דובי זלצר סיפר: "בזמן מלחמת יום הכיפורים ובעת סיבוב הופעות בפני חיילים עם ידידי יהורם גאון, כתבתי את "המלחמה האחרונה" ואת "אנחנו עוד נראה את הימים האחרים" שהוא לא שיר מלחמה אלא שיר תקווה לשלום לפי מקאמה של חיים חפר".
השיר היה לחלק מהתוכנית ה-18, "ליד הירדן", של להקת פיקוד המרכז בשנת 1970. בין חברי ההרכב היו דני וסלי, שלמה בראבא, שלומית אהרון, ניצה שאול, עמרי ניצן, דורון סלומון, גליה ישי, אפרת לביא ושם טוב לוי.
השיר הגיע למקום מספר 23 במצעד הפזמונים השנתי של גלי צה"ל בשנת 1971.
לרגל 100 שנים להולדתו של חיים חפר שצוין באוקטובר 2025 השיר זכה לגרסה מחודשת בביצועו של דני רובס שהוסיף לשיר כמה שורות חדשות באישורם של בני משפחתו של חפר המילים החדשות לשיר נגעו גם בנושא הכאב של מתקפת הפתע שהתרחשה בשבעה באוקטובר 2023
הימים האחרונים הוא סרט דוקומנטרי משנת 1998 בבימויו של ג'יימס מול ובהפקת יוני בילור וקנת ליפר.
סטיבן שפילברג (בתפקידו כמייסד קרן שואה והמכון להיסטוריה חזותית וחינוך) היה אחד מהמפיקים בפועל של הסרט.
הסרט מספר את סיפוריהם של חמישה יהודים הונגרים בתקופת השואה, תוך התמקדות בשנה האחרונה של מלחמת העולם השנייה, כאשר גרמניה הנאצית כבשה את הונגריה והחלה בגירוש המוני של יהודים במדינה למחנות ריכוז והשמדה, (בעיקר לאושוויץ).
הוא מתאר את זוועות החיים במחנות, אך גם מדגיש את האופטימיות וההתמדה של הניצולים.
הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר בטקס האוסקר ה-71 במרץ 1999. הוסרט נערך שוב ועלה לשידור בנטפליקס ב-19 במאי 2021.
הסרט כולל קטעי ארכיון, תצלומים ומסמכים, כמו גם ראיונות חדשים עם ניצולי השואה ביל באש, איירין זיסבלט, רנה פיירסטון, אליס לוק כהנה, טום לנטוס, רנדולף ברהם ודאריו גבאי.
יוצרי הסרט אף הטיסו חלק מהמרואיינים (שהיגרו כולם לארצות הברית לאחר המלחמה), בחזרה לביקור בעיר הולדתם ובאתרי המחנות שאליהם נשלחו.
אחד המראויינים, טום לנטוס, היה ניצול השואה היחיד שנבחר אי פעם לקונגרס של ארצות הברית, כשכיהן בנציג דמוקרטי מטעם קליפורניה בבית הנבחרים.
הוא ניצל על ידי הדיפלומט השוודי ראול ולנברג, שהסתיר את לנטוס בבודפשט.
במהלך הסרט יש גם ראיונות עם יוצאי צבא ארצות הברית פול פארקס וקאטסוגו מיהו, ואנשי GI שסייעו בשחרור מחנה הריכוז דכאו.
בסרט רואיין גם רופא האס-אס לשעבר הנס מינך, שזוכה מפשעי מלחמה במשפטי נירנברג.
הסרט קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי קולנוע, וזכה לדירוג חיובי של 92% באתר Rotten Tomatoes, על סמך 24 ביקורות.
ב־Metacritic, לסרט יש ציון של 85 מתוך 100, על ב על 25 מבקרים.
הים שבפנים (בספרדית: Mar Adentro; באנגלית: The Sea Inside) הוא סרט דרמה ספרדי משנת 2004, בבימויו של אלחנדרו אמנבר ובכיכובו של חאווייר ברדם.
הסרט מבוסס על סיפורו האמיתי של רמון סמפדרו, מלח קטאלוני שנאבק במשך 28 שנים על זכותו לסיים את חייו לאחר שנשאר משותק מהצוואר ומטה בעקבות תאונה.
הסרט עוקב אחר המסע שלו לתמיכה בהמתת חסד ובזכות לשים קץ לחייו ועוסק בסוגיות של חיים, מוות, חופש אישי והבחירה לסיים את החיים בכבוד.
הסרט זכה בפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
רמון סמפדרו (חאווייר ברדם) הוא ימאי קטאלוני שנפגע בתאונה אשר הותירה אותו משותק מהצוואר ומטה.
לאחר 28 שנים של חיים במצב זה, רמון מבקש לסיים את חייו בכבוד ונאבק במערכת המשפט הספרדית להכרה בזכותו להמתת חסד.
הסרט מתאר את יחסיו עם אנשים שונים שנכנסים לחייו, כולל עורכת הדין חוליה המייצגת אותו במאבקו, ורוזה (לולה דואנייס), אישה פשוטה המנסה לשכנע אותו לחיות.
הסרט חושף את הקונפליקטים הפנימיים והחיצוניים של רמון ואת ההשפעה שיש לו על סביבתו, תוך שהוא מציג דיון פילוסופי על משמעות החיים, החירות והמוות.
חאווייר ברדם בתפקיד רמון סמפדרו - גבר שנשאר משותק בעקבות תאונה, שנאבק על זכותו לסיים את חייו בכבוד.
בלן רואדה בתפקיד חוליה - עורכת הדין שמייצגת את רמון ותומכת במאבקו המשפטי.
לולה דואנייס בתפקיד רוזה - אישה שמנסה לשכנע את רמון להמשיך לחיות ומפתחת איתו קשר רגשי.
מרבל ורדו בתפקיד מנואלה - גיסתו של רמון שמטפלת בו במסירות.
סלווטורה קאסו בתפקיד חוסה - אחיו של רמון שמתנגד לבקשתו לסיים את חייו.
הצילום בסרט "הים שבפנים" נעשה על ידי חאווייר אגירה סרובה, והוא מתאפיין בצילום רגיש ועדין שמדגיש את התחושות והרגשות של הדמויות המרכזיות.
הסרט משתמש בצילומים פנורמיים של חוף הים הסמוך לביתו של רמון כדי להמחיש את הגעגוע לחופש ולתנועה שהדמות הראשית חווה, ומהווה ניגוד בין היופי של העולם החיצוני לבין הכאב הפנימי של רמון.
בנוסף לבימוי ההפקה והתסריט הפסקול של הסרט גם כן הולחן על ידי אלחנדרו אמנבר והוא כולל יצירות מוזיקליות שמחזקות את האווירה הרגשית של הסרט.
המוזיקה משחקת תפקיד מרכזי בהדגשת רגעי השיא של הסרט, תוך כדי שהיא מוסיפה לשכבת המשמעות הפילוסופית והאישית של הסיפור.
הסרט "הים שבפנים" זכה לשבחי המבקרים והקהל, והוכר כאחד הסרטים הספרדיים המוערכים ביותר בשנות ה-2000. הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר, בפרס גלובוס הזהב ובפרסים רבים נוספים.
חאווייר ברדם זכה לשבחים על הופעתו המרגשת והאמינה כגבר הנאבק על זכותו למות בכבוד.
הסרט קיבל ציון של 84% באתר Rotten Tomatoes וציון של 74 מתוך 100 באתר Metacritic.
הִימלאיה (מסנסקריט: हिमालयः – מעון השלג) הוא רכס ההרים הגבוה ביותר בכדור הארץ.
הוא נמצא במרכז אסיה ומפריד בין תת-היבשת ההודית מדרום ובין מישורי טיבט בצפון.
ההימלאיה נחשב לאחד מרכסי ההרים הצעירים בעולם.
התאוריה הגאולוגית המקובלת כיום היא שהרכס נוצר כשתת-היבשת ההודית, אשר לפני מיליוני שנים הייתה אי, נדדה באוקיינוס עד שהתנגשה באסיה והתחברה אליה; מעוצמת ההתנגשות נוצר הרכס.
תת-היבשת ההודית, אשר הייתה חלק מהיבשת הקדומה פנגיאה, ניתקה ממנה לפני כ-250 מיליון שנים והחלה לנדוד צפונה בקצב של כ-15 ס"מ בשנה; ההתנגשות התרחשה לפני כ-10 מיליון שנים בלבד.
גם כיום ממשיכה הודו לנדוד צפונה בקצב של כ-2 ס"מ בשנה, תוך דחיקת רכס ההימלאיה וכתוצאה מכך – הגבהתו ההדרגתית (כחצי ס"מ בשנה).
ב-10 מיליון השנים הקרובות צפויה הודו לנדוד 180 ק"מ לכיוון צפון.
נדידה זו גורמת לאי-יציבות סייסמית באזור, דבר המביא לרעידות אדמה תכופות.
בהרי ההימלאיה קרחונים רבים, חלקם מהווים מקור לנהרות האזור.
הנהרות הידועים אינדוס, גנגס וברהמפוטרה מקורם בקרחוני ההימלאיה.
הראשון זורם דרך פקיסטן ונשפך לים הערבי; השניים האחרים זורמים דרך הודו וטיבט, בהתאמה, עד שהם נפגשים בבנגלדש ונשפכים למפרץ בנגל.
לרכס ההימלאיה השפעה גדולה על האקלים באזור.
הרכס מונע מהרוחות הקרות של סיביר מלנדוד דרומה להודו; כמו כן חוסם הרכס את גשמי המונסון ההודיים מלנדוד צפונה לטיבט (דבר הגורם לאזור הגובל בהימלאיה מדרום להיות גשום במיוחד).
הרי ההימלאיה היוו מחסום רציני בין שתי התרבויות הגדולות – הסינית וההודית – ומנעו מהן מלהתערבב.
אף כי קשרי מסחר ונדידת עמים התרחשו דרך מעברי ההרים, קשרים מועטים בלבד נוצרו בין שתי המדינות לאורך ההיסטוריה.
צבאו של ג'ינגיס חאן נבלם על ידי הרכס, וכך נמנע כיבוש הודו על ידי האימפריה המונגולית.
עשר מתוך ארבע-עשרה הפסגות הגבוהות ביותר בעולם נמצאות בהרי ההימאליה.
פסגותיו הגבוהות ביותר, בתוכן הפסגה הגבוהה בעולם – האוורסט, נמצאות לאורך הגבול בין נפאל וטיבט (השייכת לסין), בין נפאל להודו ובין סין לפקיסטן.
פסגות אחרות נמצאות בהודו, בבהוטן ופקיסטן.
ארבע הפסגות הגבוהות שאינן נמצאות בהרי ההימאליה נמצאות ברכס הקארקוראם, כולן מעל 8,000 מטר.
שם הפסגה שמות אחרים, כינויים ומשמעות השם גובה במטרים (m) גובה ברגלים (ft) העפלה מתועדת ראשונה הערות אוורסט"גג העולם", סגרמטה, (בנפאלית, אם היקום).
רוב שטחו נמצא בסין, אך הפסגה הגבוהה ביותר היא בנפאל.
K2פסגת גודווין-אוסטן, לאמבה פהאר, צ'וגורי, קצ'ו ודאפסאנג 8,611 28,251 1954 ההר השני בגובהו בעולם.
נמצא ברכס הקארקוראם בין סין ופקיסטן.קנצ'נג'ונגה/סוואלונגמה 8,586 28,169 1955 ההר השלישי בגובהו בעולם.
ממוקם בין נפאל להודו.להוטסה "הפסגה הדרומית" 8,516 27,940 1956 ההר הרביעי בגובהו בעולם, נמצא בין נפאל לטיבט.
קרוב מאוד לאוורסט.מקלו "השחור הגדול" 8,485 27,765 1955 ההר החמישי בגובהו בעולם.
נמצא בנפאל.ננגה פרבט "ההר העירום" 8,126 26,660 1953 ההר התשיעי בגובהו בעולם.
נמצא בצפון פקיסטן.אנאפורנה "אלת האסיף" 8,091 26,545 1950 ההר העשירי בגובהו בעולם.
נמצא ברכס הקארקוראם בפקיסטןפסגת ברוד "פסגה רחבה" 8,051 26,401 1957 ההר ה-12 בגובהו בעולם.
נמצא ברכס הקארקוראם בפקיסטן.גשרברום 2"ההר היפה" 8,035 26,362 1956 ההר ה-13 בגובהו בעולם.
נמצא ברכס הקארקוראם בפקיסטן.שישהפנגמה "הפסגה מעל מישורי הדשא", "משכן האלוהים" 8,027 26,335 1964 ההר ה-14 בגובהו בעולם.
הפסגה הגבוהה ביותר בתחומי טיבט.גיאצ'אנג קאנג לא ידוע 7,952 26,089 1964 ההר ה-15 בגובהו בעולם נמצא בגבול נפאל - טיבט.
נמצא ברכס הקארקוראם בפקיסטן.משרברום מכונה גם K1 7,821 25,660 1960 ההר ה-22 בגובהו בעולם.
נמצא ברכס הקארקוראם בפקיסטן.ננדה דווי "האלה נותנת הברכות" 7,816 25,643 1936 ההר ה-23 בגובהו בעולם.
הפסגה הכי גבוהה הממוקמת כולה בהודו.רקאפושי "מכוסה שלג" 7,788 25,551 1958 ההר ה-27 בגובהו בעולם.
נמצא בפקיסטן, ברכס הקארקוראם.גאנגק'אר פואנסום "הפסגה הלבנה של שלושת האחים הרוחניים" 7,570 24,836 לא טופס ההר ה-40 בגובהו בעולם.
הפסגה הכי גבוהה שטרם טופסה.
ממלכת בהוטן, שההר נמצא בתחומה, לא מתירה לטפס עליו.אמא דבלאם"אם ושרשרת הפנינים שלה" 6,848 22,467 1961 נחשב בעיני רבים לפסגה היפה בעולם.
שולט על הנוף במרבית הדרך לאוורסט.
הימלאיה הוא גזע של חתול הבית שנוצר מהכלאת חתול פרסי עם חתול סיאמי.
חתול ההימלאיה הוא תוצאה של הכלאת החתול הפרסי עם חתול סיאמי.
הניסיונות המסודרים הראשונים להכלאה בין החתולים הפרסים לחתולים הסיאמים התקיימו בארצות הברית ושוודיה בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20, אך אין תיעוד המראה את תוצאות הניסיונות הללו.
בשנת 1931 שני חוקרים מהפקולטה לרפואה באוניברסיטת הרווארד החלו לעבוד על פיתוח חתול עם גוף ופרווה של חתול פרסי ודוגמת החודים (החוטם, האוזניים, כפות הרגליים והזנב) המיוחדת של החתול הסיאמי.
לאחר חמש שנות מחקר הצליחו במשימתם וגור חתולי ההימלאיה הראשון שנקרא דביוטנט (Debutante) נולד.
כעבור שני עשורים נוספים הגזע הוכר באופן רשמי על ידי התאחדויות החתולים, וב-1955 ערך את הופעת הבכורה בשם "כהה חודים ארוך שיער".
במהלך עשר השנים הבאות צבר הגזע פופולריות במהירות.
עם זאת, רוב חתולי הגזע התקשו לעמוד בתקן הגזע, שתמך בחתול עם מאפיינים פרסיים.
מגדלים רבים חדלו להשתמש בחתולים פרסיים אחידי צבע בתוכניות הגידול כשם שהיו אמורים לעשות.
במקום זאת, הם זיווגו כהי חודים אחד עם השני וכתוצאה מכך התרחקו מהמראה הפרסי, ואת מקומו של האף הפחוס האופייני החל לתפוס אף ארוך.
בשנות ה-70 המגדלים ניסו לנסח מחדש את היעדים שהם מנסים להשיג בפיתוח הגזע.
היה ברור לרובם שצריך להתחיל לעבוד על חתולים בעלי מאפיינים פרסיים יותר בולטים.
כדי להשיג זאת, החלו בזיווגים עם פרסיים בעלי צבע אחיד, והמשיכו בתוכנית הגידול רק עם החתולים הטובים שהתקבלו.
לא כל המגדלים הסכימו עם התוכנית.
היו שהעדיפו להישאר עם ההימלאיה הנבדלת מהפרסי, אך הם לא יכלו להמשיך להשתתף בתערוכות.
בימינו נהוג לזווג מדי פעם בין החתולים הימלאיים לחתולים פרסיים כדי לקרב את המבנה של חתול ההימלאיה למבנה של החתול הפרסי.
סטנדרט הגזע זהה לסטנדרט של החתול הפרסי וכיום חתול ההימלאיה מוצג באותו סיווג יחד עם שאר החתולים הפרסיים.
ההימלאיה הוא בעל פרווה ארוכה ומלאה דוגמת החתול הפרסי.
צבעיה של הפרווה מגוונים ודומים לצבעיו של החתול הסיאמי.
צבע זה הוא מוטציה של גן הלבקנות וזהו גם מקור העיניים הכחולות.
צבע פרווה מיוחד זה קשור לטמפרטורה ולכן החתול מתכהה עם הגיל.
עיניו של ההימלאיה כחולות, פניו רחבות ורגליו קצרות ועבות.
ההימלאיה מצוי במגוון רחב של שילובי צבעים:
שחום (Seal): פרווה בצבע שנהב כחול, חודים בצבע חום-אפרפר כהה.
שוקולד (Chocolate): פרווה בצבע שנהב, חודים בצבע חום.
כחול (Blue): פרווה בצבע לבן-כחלחל, חודים בצבע כחול-אפרפר.
לילך (Lilac): פרווה בצבע לבן-ורדרד, חודים בצבע אפור-ורדרד.
אדום (Red): פרווה בצבע לבן-שנהב, חודים בצבע כתום או אדום.
שנהב (Cream): פרווה בצבע לבן שנהב, חודים בצבע שנהב-כתמתם.
טורטי (Tortie): פרווה בצבע שנהב כהה, חודים שחומים עם כתמים באדום ושנהב.
כחול-שנהב (Blue-Cream): פרווה בצבע לבן כחלחל או לבן שנהב, חודים בצבע כחול עם נימור שנהב.
לילך-שנהב (Lilac-Cream): פרווה בצבע לבן-ורדרד, חודים בצבע אפור-ורדרד עם נימור שנהב.
כל הזנים קיימים גם בגרסת לינקס (Lynx), כלומר חודים בעלי פסים, וצורת M על המצח כמו בדוגמת הטאבי.
הימליה הוא ירח של צדק.
הוא התגלה על ידי צ'ארלס דילון פרין במצפה כוכבים "ליק" בשנת 1904 ונקרא על שם הנימפה הימליה אשר ילדה לזאוס שלושה בנים.
ב־19 בדצמבר 2000 צילמה החללית קאסיני-הויגנס, בדרכה לשבתאי, תמונה בעלת רזולוציה נמוכה מאוד של הימליה, אך הירח היה רחוק מדי מכדי להראות פרטים לגבי פני השטח שלו.
הימליה קיבל את שמו הנוכחי רק ב־1975; לפני כן הוא נקרא פשוט יופיטר VI, אף שמ־1955 הוא נקרא לעיתים על שם האלה היוונית "הסטיה".
הוא הגדול מקבוצת הירחים הימליה, המכילה שבעה מתוך עשרות הירחים המקיפים את צדק.
הימן טיקטין (Heimann Hariton Tiktin; 9 באוגוסט 1850 - 13 במרץ 1936), בלשן ומילונאי יהודי רומני יליד ברסלאו, פרוסיה, שהתנצר בגיל מבוגר והוסיף את השם הריטון.
הימן נולד בברסלאו במשפחת רבנים וכמי שיועד להמשיך במסורת המשפחתית קיבל חינוך תואם וגם השכלה קלאסית.
בגיל 18 עבר ליאשי, נסיכות מולדובה והתחתן עם עמליה מאירהופר (Amalia Mayerhoffer) וכעבור שנה קיבל אזרחות רומנית.
הוא סיגל לעצמו את השפה הרומנית, לימד לטינית, יוונית עתיקה וגרמנית בבתי הספר של יאשי ולקח חלק בחיי התרבות של העיר.
בחוגי ז'ונימאה (Junimea) פגש את מיכאי אמינסקו והתיידד איתו ובהמשך יצר קשרים עם אישים רומנים מובילים דוגמת ניקולאה יורגה, טיטו מאיורסקו ואחרים.
בשנת 1884 קיבל דוקטורט מאוניברסיטת לייפציג על מחקריו בבלשנות רומנית.
הוא התעניין במיוחד בפונטיקה ובדקדוק והיה מהפועלים ליצירת אלפבית רומני פונטי.
הוא חיבר את המילון הגרמני רומני הראשון, הנחשב לשיא יצירתו.
בשנת 1900 המיר דתו לנצרות ובשנת 1904 התמנה למרצה באוניברסיטת ברלין וכעבור שנתיים פתח חוג ללימודי בלשנות רומנית.
הוא שב לרומניה בשנת 1910 ובשנת 1919 התמנה כחבר לשם כבוד של האקדמיה הרומנית.
מת בשנת 1936 בברלין ונקבר ביאשי.
הימן שמיר (שכטמן) (20 בספטמבר 1924 – 2 בדצמבר 1973) היה מכותבי תוכנית רמז-שמיר להקמת חיל האוויר הישראלי, סגן מפקד חיל האוויר במלחמת העצמאות ומחלוציה של התעשייה האווירית לישראל.
הימן נולד בקייב, אוקראינה, בשנת 1924 כבן בכור להוריו אהרן וציפורה שכטמן.
בהיותו בן תשעה חודשים חצתה המשפחה את הגבול לפולין במטרה לעלות לארץ ישראל, אך עלייתם לא התאפשרה עקב שלטון המנדט הבריטי.
בהיות הימן בן שלוש עברה המשפחה להתגורר בשיקגו שבארצות הברית.
אביו, אהרן, סיים את לימודיו בחינוך והחל לנהל בית ספר יהודי.
העברית הייתה שגורה בבית, עד שבגיל שש נבחר הימן להקריא בפני ביאליק את "הגדי בבית המלמד", בביקורו של זה האחרון בשיקגו.
בבית שררה אווירה ציונית נלהבת, ואישים כמו חיים ארלוזורוב ושמואל דיין באו להתארח לעיתים מזומנות.
ב-1930, עת היה הימן בן עשר, נולדה אחותו, כרמלה.
שנתיים לאחר מכן, ב-1932, עלה עם משפחתו לארץ ישראל.
אהרן שכטמן ניהל את בית החינוך לילדי עובדים בתל אביב (כיום א"ד גורדון), אליו הימן נרשם כתלמיד, בגיל 12. לאחר סיום לימודיו בגימנסיה העברית "הרצליה", יצא הימן להכשרה כנוטר בגבעת עדה.
לאחר סיום שנת שירותו, החלה מפעמת בהימן התשוקה ללמוד טיס.
לאחר התייעצות עם ברל כצנלסון ובברכת היישוב, נסע ללימודי טיס והנדסת תעופה בארצות הברית.
השיבה לארצות הברית ופרוץ מלחמת העולם השנייה
לאחר שסיים את לימודיו והוסמך כטייס אזרחי, החל מכשיר הימן טייסים נוספים, בהם אהרן רמז, לימים מפקדו הראשון של חיל האוויר.
עם הצטרפות ארצות הברית למדינות הלוחמות במלחמת העולם השנייה, התגייס הימן לחיל האוויר האמריקאי, ושירת כטייס מפציצים באוקיינוס השקט עד תום המלחמה.
לאחר תום מלחמת העולם השנייה, עת החלו להתברר זוועות השואה שהתחוללה באירופה, חבר הימן לקבוצה של צעירים יהודים מארגוני "הבונים" ו"השומר הצעיר" בניו יורק, והחל בהכשרה ימית בסיסית, לצורך לקיחת חלק בעלייה ב'.
לאחר נחיתתו עם האוניות "וודג'ווד" וה"הגנה" בחופי הארץ, שב לשיקגו, שם נישא ללוריין, צעירה יהודייה ושבת העיר.
עם שובו לארץ פגש הימן באהרן רמז, אותו הכיר הן מילדותם בתל אביב והן מקורס הטיס בארצות הברית.
רמז שב מאירופה משירות פעיל כטייס בחיל האוויר הבריטי.
באותה עת החלה לעלות ההבנה כי עימות בלתי נמנע מתקרב בין יהודי הארץ לבין האוכלוסייה הערבית ומדינות ערב השכנות, והימן ואהרן, שראו מקרוב את תפקידם המכריע של חילות האוויר במלחמת העולם השנייה, החלו בהכנות להקמתו של כוח אווירי בארץ ישראל.
ב-23 באוקטובר 1947 שלחו השניים תוכנית ראשונית לישראל גלילי, ראש המטה הארצי של ההגנה.
המשימה העיקרית שעמדה בפניהם הייתה שכנוע מקבלי ההחלטות בחיוניותו של חיל אוויר למאבק, שהיה עוד בראשיתו, וכלל כוחות קרקעיים מעטים בלבד.
מאחר שהבריטים שלטו בארץ, היה על התוכנית לבוא לכדי מימוש בשני שלבים: הראשון גלוי לשלטונות (כגון רכישת מטוסים אזרחיים עבור היישוב בארץ), והשני נסתר, הכולל אמצעים שיאפשרו הפיכת מטוסים למטוסי קרב ומפציצים.
פרק א' כלל הקמת מחלקה מיוחדת, שתפקידה להקים את שאר המסגרות.
תפקידה כלל איתור כל אנשי צוות האוויר והקרקע שנכחו בארץ ישראל, הכשרת שדות תעופה והכנתם, כולל הקמת רשתות קשר, אספקת דלק וכו', וכן איסוף מודיעין על מטרות אסטרטגיות באזור.
במקביל נקבע כי תצא משלחת לארצות הברית, לצורך גיוס מתנדבים ולמציאת דרכים לרכישת מטוסים עבור החיל.
פרק ב' של התוכנית עסק בהקמת צי המטוסים: בשלב הראשון תוכנן לרכוש כ-12–20 מטוסים אזרחיים, שיהיה ניתן להפוך אותם למטוסי קרב, וכן שלושה עד חמישה מטוסים אזרחיים שיהיה ניתן להופכם למפציצים.
הטייסים למטוסים אלו יגויסו מקרב טייסי היישוב.
בהמשך תוכננה רכישה נסתרת של 20–40 מטוסי קרב חד-מנועיים וחמישה עד עשרה מפציצים, שהטייסים עבורם יגויסו בחו"ל; הועלתה אף הצעה לרכוש חלק מהציוד מחיל האוויר הבריטי, שישב עדיין בארץ.
בסוף השלב הראשון תוכנן כי הכח האווירי ("כנף") יכלול חמש טייסות, מהן שלוש טייסות קרב, טייסת סיור וטייסת מפציצים, כ-30 מטוסים בסה"כ; כוח האדם הדרוש עמד על 60 טייסים וכ-250 אנשי צוות.
בסוף השלב השני תוכנן החיל לגדול עד לכדי שלוש "כנפיים", בהן שש טייסות קרב, שתי טייסות מפציצים, טייסת סיור וטייסת תחבורה, כ-60 מטוסים בסה"כ, וכוח אדם המונה כ-600 איש.
בסופו תוכנן החיל לעמוד על כ-15 טייסות, 100 מטוסים, 150 טייסים וכ-1000 אנשי צוות בסה"כ.
הארץ תחולק ל-3 מרחבים, לכל אחד ממנו תהיה מסונפת כנף, הכוללת מספר טייסות, ושדה תעופה אחד לפחות.
כנף נוספת תהיה כפופה ישירות למפקדת חיל האוויר, ובסיסה יהיה במרחב מספר אחד (מערב); כנף זו תועבר למרחב בו יהיה בה צורך, וכן תשמש להגנה אווירית.
עוסק בהגנה אווירית, ובכללה הקמת גדודי צופים ומאזינים לגילוי מטוסי אויב.
בנספחים הועלו אפשרויות רכישת הציוד בארצות הברית, דרכי הובלתו (באוניות או בטיסה מאירופה), גיוס טייסים בישראל ומחוצה לה, וכן סוגי המטוסים הרצויים, ובכללם נורסמן, Avro Anson, P-51 מוסטנג, ספיטפייר ו-Havoc.
לאחר הגשת התוכנית לישראל גלילי, העביר אותה זה האחרון לאישורם של מטה ההגנה ויו"ר הסוכנות היהודית, דוד בן-גוריון, ואלו אישרו את הקמת "שירות אוויר", הזרוע האווירית של ההגנה.
המטה הוקם ברח' מונטיפיורי בתל אביב, והימן מונה לראש מחלקת ההדרכה.
במפקד שערכו בחברת "אווירון", במחלקת הטיס של הפלמ"ח ובאצ"ל נמצאו 35 טייסים, אך רק 13 מהם היו בעלי מעל 120 שעות טיסה, ומרביתם נעדרו כל ניסיון קרבי.
שדה התעופה היחיד שעמד לראשות היישוב היה שדה דב בתל אביב, בסמוך לתחנת "רדינג", אשר נסלל ב-1938, והוחל מיידית בשיפורו.
על הימן הוטל לאמן את הטייסים.
במקביל נרכשו 25 מטוסי "אוסטר" בריטיים; אף על פי שלא היו חמושים, היה ניתן להטיל מהם רימונים, לירות מהם באש מקלעים בעת הצורך, לתצפת על האויב, לפנות פצועים ולהעביר אספקה.
בנוסף, הערך המוראלי ליישובים הנצורים היה רב, כאשר מעליהם חגו מטוסים יהודים.
החלטת האו"ם בכ"ט בנובמבר 1947 על חלוקת ארץ ישראל בין שני העמים היושבים בה הביאה לפגיעה ניכרת בביטחונו של היישוב בארץ.
ב-25 בפברואר 1948 נחת הימן בארצות הברית, שם פגש באל שווימר, מהנדס טיס יהודי מחברת TWA.
שווימר וחבריו שכרו אזור בשדה התעופה בברבנק שבקליפורניה, שם שיפצו מטוסים שנרכשו מעודפי צבא ארצות הברית בתקציב של כרבע מיליון דולר, שניתן להימן על ידי בן-גוריון.
עם זאת, רכישת המטוסים ושיפוצם נעשו תחת עינו הפקוחה של ה-FBI, בין השאר משום האמברגו שהיה על היישוב בישראל באותה תקופה; הכיסוי היה, בין השאר, רכישת מטוסים לצורך הובלת בקר.
במקביל, הוחל בגיוס ואימון אנשי צוות מקרב "מתנדבי חוץ לארץ" (מח"ל) בשדה תעופה בניו ג'רזי.
ב-14 באפריל 1948, עקב לחץ שלטונות ארצות הברית, המריאו מניו ג'רזי ומקליפורניה המטוסים שנרכשו בדרכם לפנמה, כביכול לצורך הקמת חברת תעופה מקומית, ובכללם מספר מטוסי "קונסטליישן" ו"קומנדו" עמוסים לעייפה.
ב-8 במאי המריאו המטוסים לסיציליה, ולאחר הצטיידות בבסיס זמני שהוקם בצ'כיה, החלו "רכבת אווירית" ליישוב היהודי בארץ ישראל, במסגרת מבצע "יקום פורקן".
הנשק שהגיע ליישוב במסגרת מבצע בלק סיפק אמצעי לחימה חיוניים ללוחמים בירושלים במבצע נחשון, ערב מלחמת העצמאות.
מלחמת העצמאות והקמת חיל האוויר הישראלי
מלחמת העצמאות: הבאת ה"מבצרים המעופפים" לארץ והפצצת קהיר
עם פרוץ מלחמת העצמאות, היו ברשות חיל האוויר הישראלי מטוסים קלים בלבד, המסוגלים לשאת פצצות במשקל של כ-200 ק"ג חומרי נפץ בלבד; מטוס ה"DC-3 דקוטה", אם כי היה מסוגל לשאת עד 2 טונות של חומר נפץ, היה חסר יכולת להגן על עצמו.
אי לכך נשלח הימן ב-14 ביולי 1948 לצ'כוסלובקיה בדחיפות, על מנת לטפל בהבאתם לארץ של שלושה "מבצרים מעופפים" מסוג B-17, שהוברחו על ידי אל שווימר מארצות הברית.
למרות שהיו במצב רעוע, הוחלט כי בדרכם לארץ ישראל יפציצו המטוסים יעדי אויב.
שניים מהמטוסים פנו להפציץ את עזה ורפיח, בעוד המטוס השלישי - בו טס הימן - יפציץ את ארמון המלך פארוק בקהיר.
לבסוף, בשל תקלה טכנית, ארמונו של המלך לא נפגע, אולם בסה"כ נפלו בסביבות הארמון פצצות במשקל כולל של כ-2.5 טונות, אשר הפתיעו את הצבא המצרי וגרמו לנזק מוראלי כבד.
בהמשך הפציצו "המבצרים המעופפים" את שדה התעופה המצרי באל-עריש, ומשם קבעו את מקומם בשדה התעופה ברמת דוד.
אותם מטוסים היוו את תחילתה של טייסת 69, הקיימת עד היום.
בחודש יולי 1948 מונה אהרן רמז למפקד חיל האוויר הישראלי, והימן שמיר - לסגנו.
הפיקוד על חיל האוויר בראשית דרכו
כתום מלחמת העצמאות היה ברור כי ישנו הכרח לצמצם את מספר סוגי המטוסים בחיל האוויר, שבאותה העת מנה 29, ובמקומם להצטייד במטוסים מסוג אחיד; זאת על מנת להקל על הכשרת טייסים ואנשי צוות ולהקל בתחזוקה.
על כן נשלח הימן לפריס בחודש יולי 1949, שם פעל לרכישת מטוסי מוסקיטו וסטירמן להדרכה.
יחד עם זאת, לאחר שובו לארץ, התגלעו חילוקי דעות בין אהרן רמז והימן לרמטכ"ל הטרי יגאל ידין.
זה טען כי על חיל האוויר להיות כפוף למטה הכללי, מבלי שיהיה לו מטה משלו; הימן ואהרן גרסו כי במדינת ישראל עתיד להיות לחיל האוויר תפקיד כה מכריע, עד שראוי כי תהיה לו עצמאות אופרטיבית בדמות מטה עצמאי.
בשנת 1951, לאחר שלא ניתן היה ליישב את חילוקי הדעות, הגישו השניים את התפטרותם מהפיקוד על חיל האוויר.
הקמת "בדק מטוסים" והתעשייה האווירית לישראל
לאחר התפטרותו מפיקוד חיל האוויר, שירת הימן מספר חודשים כסמנכ"ל "אל-על", עד ההצעה להקים את המפעל הראשון לתחזוקת מטוסים בישראל בשדה התעופה בלוד.
תוך שיתוף פעולה עם אל שווימר ודני אגרונסקי הוקם במקום מפעל "בדק", כיום חטיבת "בדק מטוסים" בתעשייה האווירית לישראל.
אל שווימר מונה למנהל הכללי, הימן סמנכ"ל למנהל, ואגרונסקי לסמנכ"ל הכספים.
בשנת 1956 הותחל בייצור משותף ישראלי-צרפתי של מטוס האימון הסילוני הראשון בארץ - ה"פוגה מגיסטר", שהביא את איכות הדרכת הטייסים הישראלים לגבהים חדשים, תרתי משמע.
בנוסף, היוותה ה"פוגה" תוספת משמעותית לכוחות הלוחמים במלחמת ששת הימים.
בהמשך מונה הימן לעמוד בראש חברת הבת "ישטרון", לימים אלת"א מערכות, חברת בת של התעשייה האווירית לישראל.
בנוסף היה הימן מעורב בפיתוח טיל ים-ים "גבריאל", אשר שוגר לראשונה בהצלחה בשנת 1969, והיווה נקודת מפנה ביחסי הכוחות בין ישראל לאויבותיה בזירה הימית.
בשנת 1964 פרש מהתעשייה האווירית לטובת המגזר הפרטי.
כחלק מתפקידיו ניהל את בניית מלון הילטון תל אביב, והקים מספר חברות, בהן ממ"י ותא"ת - תעשיות אביזרי תעופה (כיום תאת טכנולוגיות) - אשר רכיביה הותקנו בין השאר במטוסי ה"כפיר".
בחורף 1973, בימים שלאחר מלחמת יום הכיפורים, נפטר הימן שמיר במפתיע כתוצאה מאירוע לב ונקבר בבית העלמין קריית שאול.
הוא הותיר אחריו אישה ושלוש בנות.
הימנוטומיה היא פרוצדורה כירורגית שמטרתה פתיחתו של קרום הבתולים.
מטרתה של פרוצדורה זו היא לטפל במקרים בהם קרום בתולים אטום (Imperforate Hymen), נוקשה או לא פתוח מספיק.
במקרה בו קרום הבתולים אטום לגמרי, מטרת הפתיחה היא קודם כל כדי לאפשר לדם הווסת לצאת.
במקרים אחרים, כמו קרום בתולים נוקשה, נעשית פרוצדורה זו כדי לאפשר או להקל על קיום יחסי מין, שכן קיום יחסי מין וגינליים במקרה של קרום בתולים אטום או נוקשה עלול להסתיים בפציעה קשה של האזור.
במקרים אחרים, יחסי המין יגרמו לאי נוחות וכאב.
במקרים בהם פתח קרום הבתולים צר, פתיחת קרום הבתולים תעזור על הכנסת והוצאת טמפון ביתר קלות.
קבוצת הימליה היא קבוצה של ירחי צדק.
ירחים אלה הם ירחים לא שגרתיים שנעים במסלול זהה לירח הימליה, ונעים בכיוון ההפוך לכיוון התנועה של צדק.
הימליה (הגדול ביותר בקבוצה שגם נותן לה את שמו)
הירחים בקבוצה הם בעלי מסלול עם חצי ציר גדול בטווח של 11.15 ו-11.75 מיליון ק"מ במרחק מצדק, נטיית המסלול בין 26.6° ל-28.3°, ואקצנטריות מסלול של בין 0.11 ל-0.25.
מבחינת מראה חיצוני, הירחים בקבוצה נראים אותו הדבר ודומים לאסטרואידים מסוג C.
מכיוון שמסלולם דומה ומראם דומה, משערים שירחי הקבוצה היו פעם אסטרואיד אחד שהתפרק.
האסטרואיד ככל הנראה הגיע מחגורת האסטרואידים והיה בעל רדיוס של בערך 89 ק"מ, וקצת גדול יותר מקוטרו של הירח הימליה.
הירח הימליה מכיל 87% ממסת אסטרואיד המקור המשוער.
הימלאיה איירליינס (בנפאלית: हिमालय एअरलाइन्स्, באנגלית: Himalaya Airlines) היא חברת תעופה נפאלית שנוסדה בשנת 2014. בסיס החברה ממוקם בנמל התעופה הבינלאומי טריבהוואן והיא מפעילה טיסות ל-6 יעדים בינלאומיים.
חברת התעופה הוקמה ב-19 באוגוסט 2014 כמיזם משותף בין חברת יטי השקעות הנפאלית לבין חברת תעופה הטיבטית טיבט איירליינס.
הפעלת טיסותיה של החברה עוכבו עקב רעידת האדמה שהתרחשה בנפאל בשנת 2015. המטוס הראשון של החברה נכנס לשימוש ב-9 במרץ 2016. ב-31 במרץ 2016 החלה החברה להפעיל את טיסותיה, תחילה בקו קטמנדו–דוחה, ובהמשך הופעלו טיסות ישירות מנפאל לסרי לנקה אך הופסקו זמן מה לאחר מכן.
טיבט איירליינס מחזיקה ב-49% מהחזקותיה של החברה בעוד חברת יטי השקעות מחזיקה בשאר.
נכון לדצמבר 2018, חברת התעופה מפעילה טיסות ל-5 יעדים בינלאומיים:
קטמנדו, נפאל (בסיס פעולה מרכזי)
הַיָּמִין הֶחָדָשׁ (בשמה המלא "הימין החדש בראשות בנט ושקד", התמודדה לכנסת ברשימת "ימינה") הייתה מפלגת ימין ציונית ישראלית.
המפלגה נוסדה ב-29 בדצמבר 2018 על ידי נפתלי בנט ואיילת שקד, שהתפלגו ממפלגת הבית היהודי.
המפלגה התמודדה בבחירות לכנסת העשרים ואחת ולא עברה את אחוז החסימה.
התמודדה בבחירות לכנסת העשרים ושתיים ברשימת "ימינה", אז זכתה ב-3 מתוך 7 מנדטים לרשימה כולה.
בבחירות לכנסת העשרים ושלוש התמודדה שוב ברשימת "ימינה" וזכתה ל-3 מנדטים מתוך 6 לרשימה כולה.
בבחירות לכנסת העשרים וארבע הייתה המפלגה יחידה ברשימת "ימינה" וזכתה בשבעה מנדטים, שהובילו למינוי ראש המפלגה, נפתלי בנט, לראש הממשלה.
במהלך כהונת הממשלה עזבו את המפלגה שלושה חברי כנסת מטעמה, ובעקבות זאת אבד לקואליציה הרוב בכנסת.
לאחר נפילת הממשלה הודיע בנט שלא ימשיך להוביל את המפלגה, ושקד רצה עם ממפלגת הבית היהודי ברשימה משותפת שלא עברה את אחוז החסימה.
הם הצהירו על חלק מעקרונות המפלגה: ציונות, ארץ ישראל לעם ישראל, היותה מפלגת ימין מובהקת, שותפות בין חילוניים לדתיים והתנגדותה להקמת מדינה פלסטינית.
התפיסה הכלכלית של מפלגת הימין החדש: כלכלה חופשית עם ערבות הדדית.
חברת הכנסת שולי מועלם הודיעה כי תעזוב את הבית היהודי ותחבור אליהם, וביחד התפלגו השלושה מסיעת "הבית היהודי" בכנסת.
המפלגה התמודדה בבחירות על בסיס מפלגת המדף "צל"ש – ציונות ליברליות ושוויון", שהקים יוסף פריצקי בכנסת ה-16 לאחר שהורחק ממפלגת "שינוי".
למפלגה הצטרפו בין היתר העיתונאית קרולין גליק, אלוף-משנה (מיל') מתן כהנא.
וכן אלונה ברקת, ששובצה במקום השלישי ברשימה.
ב-20 בפברואר 2019 הציגה המפלגה את רשימתה לכנסת ה-21:
ב-23 בפברואר 2019 נפתלי בנט חתם על הסכם עודפים עם יו"ר ישראל ביתנו אביגדור ליברמן, לאחר שמיהרו הליכוד ואיחוד מפלגות הימין לחתום הסכם עודפים ביניהם.
ב-17 במרץ יצאה המפלגה בקמפיין שסיסמתו: "שקד תנצח על בג"ץ, בנט ינצח את חמאס".
בסקרים שקדמו לבחירות הימין החדש התחיל עם מספר דו-ספרתי של מנדטים, וניצב על 7–8 מנדטים בסקרים האחרונים שלפני הבחירות.
בבחירות השיגה המפלגה 138,598 קולות.
חסרו לה 1,454 קולות כדי לעבור את אחוז החסימה העומד על 3.25 אחוזים (140,052 קולות בבחירות האלה).
ב-21 ביולי 2019 הודיעו שקד ובנט שאיילת שקד תוצב במקום הראשון ברשימת המפלגה לכנסת ה-22. הוסכם שנפתלי בנט יכהן כיושב ראש משותף ויהיה הראשון לבחור תפקיד במסגרת הסכם קואליציוני עתידי.
ב-29 ביולי חתמו שקד, בנט, בצלאל סמוטריץ' והרב רפי פרץ על הסכם ריצה משותפת של הימין החדש, הבית היהודי והאיחוד הלאומי תחת בלוק טכני בשם "ימינה".
ראשי הרשימה הציעו לעוצמה יהודית את המקומות 8 ו־11, אך עוצמה סירבו והתמודדו באופן עצמאי (וזכו ל-1.2% מהקולות – מתחת לאחוז החסימה).
הוצעו גם לזהות מקומות ריאלים ברשימה, אך מנהיגה משה פייגלין דרש לקיים פריימריז.
בראש הרשימה עמדה שקד, ולאחריה הרב פרץ, סמוטריץ' ובנט.
כמו כן שוריינו לימין החדש מקומות 7 ו-9 ברשימה זו.
באוקטובר 2019 הסיעה התפצלה מרשימת ימינה, לפי ההסכם ביניהן, ולה שלושה ח"כים.
ב-12 בנובמבר מונה בנט לשר הביטחון.
ב-16 בדצמבר 2019 השיקה המפלגה את הקמפיין לקראת הבחירות לכנסת ה-23, תחת הסלוגן: "יש ימין בכאילו, יש ימין לפעמים, הימין החדש - ימין בטוח".
בבחירות אלה הוביל בנט את הרשימה.
ב-14 בינואר 2020 חתמה המפלגה על הסכם ריצה משותפת עם מפלגת האיחוד הלאומי.
ב-15 בינואר 2020 ביום האחרון להגשת הרשימות הופעל לחץ גדול על הבית היהודי להצטרף לימין החדש ולאיחוד הלאומי, ולמרות ההסכם עם עוצמה יהודית, הצטרפה הבית היהודי לימינה.
חברת הכנסת לשעבר מהבית היהודי, עידית סילמן הצטרפה לימין החדש.
שלוש המפלגות רצו יחד ברשימה ימינה, בדומה לבחירות לכנסת ה-22, אלא שהפעם בראש הרשימה ניצב בנט ולאחריו הרב פרץ, שקד וסמוטריץ'.
בבחירות זכתה הימין החדש ב-3 מנדטים מתוך 6 לרשימה כולה.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע (2021) החליטה מפלגת האיחוד הלאומי – תקומה בראשות בצלאל סמוטריץ' לרוץ בנפרד, ולפיכך נותרה ברשימת "ימינה" רק הימין החדש בראשות נפתלי בנט.
הבית היהודי פרשה מהמרוץ והודיעה על תמיכה בימינה.
בבחירות קיבלה ימינה 7 מנדטים ונכנסה לכנסת העשרים וארבע.
במשא ומתן קואליציוני מונה נפתלי בנט לראש הממשלה, ברוטציה עם יאיר לפיד, ראש מפלגת "יש עתיד".
בעקבות הקמת הממשלה נשמעה ביקורת קשה כלפי המפלגה על ידי חלק מבוחריה על כך שהופרו כמה הבטחות בחירות מרכזיות.
ביניהן, לא לשבת תחת לפיד ולא לשבת עם רע"מ.
נגד הממשלה נערכו מספר הפגנות.
אחד מחברי הסיעה עמיחי שיקלי התנגד להקמת הממשלה ובהמשך אף סולק ממנה והוגדר חבר כנסת יחיד.
בהמשך פרשה מהקואליציה חברת הסיעה עידית סילמן ובהמשך גם ניר אורבך שעם פרישתו, כשנה לאחר הקמת הממשלה, אבד הרוב לקואליציה והכנסת החליטה להקדים את הבחירות לכנסת הבאה.
לאחר נפילת הממשלה הכנסת החליטה על הקדמת הבחירות לכנסת העשרים וחמש לנובמבר 2022. בנט הפך לראש הממשלה החליפי, הודיע כי לא יתמודד לכנסת הבאה והעביר את השליטה על המפלגה לאיילת שקד.
שקד הובילה משא ומתן עם מפלגת דרך ארץ בראשות השר יועז הנדל והוקמה רשימה משותפת לשתי המפלגות בשם הרוח הציונית בראשות שקד והנדל.
כ-6 שבועות לאחר מכן הרשימה התפרקה, ושקד רצה ברשימה משותפת עם הבית היהודי, בעוד שהנדל פרש מההתמודדות.
עקרונות המפלגה כפי שפירט אותם יו"ר המפלגה נפתלי בנט בעמוד הפייסבוק שלו הן:
לעם היהודי יש בעלות על הארץ.
לו ורק לו זכויות לאומיות במדינת ישראל.
קידום המסורת היהודית וצביונה היהודי של המדינה, ללא כפייה.
דאגה למי שאינו מסוגל לדאוג לעצמו, לצד חיוב מי שמסוגל לכך לעבוד.
יו"ר המפלגה איילת שקד אמרה שהמפלגה תפעל להסדיר יחסי דתיים וחילוניים על בסיס הבנות משותפות וגרסה מעודכנת של אמנת גביזון-מדן.
בפברואר 2019 פרסמה המפלגה מצע מפורט.
לגבי הגדרת אופייה של מדינת ישראל נכתב: .
המצע מדגיש ש"ישראל היא המדינה היחידה במזרח התיכון שמעניקה שוויון זכויות מלא לכל אזרחיה, וכך ראוי" וביחס לערביי ישראל "נגלה נחישות אל מול כל גורם חתרני, כדוגמת הפלג הצפוני של התנועה האסלאמית, וזאת לצד חיזוק הכוחות המבקשים לחיות בכבוד במדינת ישראל".
ביחס לדרוזים בישראל נכתב: "העדה הדרוזית כרתה ברית-חיים עם העם היהודי.
בני העדה חירפו את נפשם במלחמות ישראל, והם בשר מבשרה של מדינת ישראל.
מייסדי המפלגה שירתו לצד אחינו בני העדה, ורואים צורך לעגן את מעמדם המיוחד של מי שקשרו עצמם למדינת ישראל".
הימין החדש מתנגדת לחלוקת ירושלים ולריבונות משותפת עם ישות אחרת בכל חלק ממנה.
שיפור מעמדה הבין-לאומי של ישראל "לא על ידי ויתורים והתרפסות, אלא על ידי הדגשת עובדת היסוד: מדינת ישראל היא אי של דמוקרטיה ושל חופש בתוך אוקיינוס של משטרים ערביים טוטליטריים.
מדינת ישראל היא המוצב הקדמי של העולם המערבי אל מול הנחשול הג'יהאדיסטי.
ארץ ישראל שייכת לעם היהודי עוד מימי התנ"ך, ורק בארץ הזו יכול העם היהודי להתקיים ולהגשים את ייעודו."
מדיניות תקיפה נגד "התגרות האויב והפעלת אלימות מצדו נגד מדינת ישראל ואזרחיה".
פעילות נגד התעצמות האויב ובניית כוחו מעבר לגבול.
החמרת הענישה נגד המחבלים וסייעיניהם: הפסקת קצבאות, הריסה מהירה של בתי מחבלים ויצירת תנאי כליאה מינימליים.
שלום המבוסס על הפנמת אויבינו שמדינת ישראל תתקיים כאן לנצח, ועל חפיפת אינטרסים מדיניים, ביטחוניים, טכנולוגיים ואחרים.
על-כן עלינו לגלות סבלנות, נחישות והתמדה במערכה, לצד התעצמות כלכלית, ביטחונית, מדינית וערכית של מדינת ישראל."
הגנה על חיילי צה"ל ומאבק בארגונים המכפישים את ישראל ואת צה"ל.
תמיכה בתוכנית ההרגעה של בנט וסיפוח שטחי C לריבונות ישראל.
בשטחי A ו-B תינתן לפלסטינים אוטונומיה מוגבלת ללא כוחות צבא ותוך שליטה ביטחונית ישראלית על הגבולות.
תמיכה בהתיישבות ביהודה ושומרון, ותמיכה בבנייה שם ובירושלים.
אימוץ דו"ח אדמונד לוי והשוואת חקיקה בין יהודה ושומרון לישראל.
מפלגת הימין החדש מגדירה את מדיניותה כ.
הקמת מנגנון בוררות חובה נגד שביתות בשירותים חיוניים.
חובת שקיפות מקסימלית לארגוני עובדים.
הסרת חסמים ורגולציה עודפת כדי להפחית את יוקר המחיה.
יצירת הזדמנות הוגנת לכל צעיר וצעירה.
פתיחת השוק הישראלי לתחרות מהעולם.
הקלה על רישוי העסקים, צמצום בירוקרטיה קיימת, הורדת נטל המס הישיר והעקיף ולהסרת חסמים לתחרות.
יצירת מסלול מיוחד להקמת עסקים חדשים: "רגולציה לייט".
תקופה של 5 שנים של הגנת ינוקא, שתכלול: מסלול רישוי מואץ, פטור ממס ורגולציה מינימלית.
קידום תעשיית ההיי-טק הישראלית על ידי הגנה מפני חקיקה לרעה ורגולציה מיותרת, מאבק בבריחת מוחות בישראל ועידוד הכשרת כוח אדם טכנולוגי (כגון מהנדסים, אנשי מחשבים ומדענים).
"נפעל לקביעת מדיניות רווחה לאומית הכוללת סדרי עדיפויות ברורים, כללי זכאות ומנגנוני יישום שקופים ופשוטים וסל רווחה המתעדכן מדי שנה בהתאם לסדר העדיפויות הלאומי ושבאמצעותו מתוקצבת כלל פעילות הרווחה."
שילוב אנשים עם מוגבלויות בחברה, בתעשייה ובכלכלה.
הנגשת תשתיות לאנשים עם מוגבלויות.
מס.דיוקןשםתחילת כהונהסיום כהונהממשלות שעמד בראשן1נפתלי בנט
נוער הימין החדש היא תנועת הנוער של מפלגת הימין החדש.
התנועה הוקמה מייד עם הקמת מפלגת הימין החדש בראשות נפתלי בנט ואיילת שקד.
בראש תנועת הנוער עומדים האחים בן ומתן דרור,
בתנועה פעילים בגילים: 12–18 עם הנהגה בוגרת.
תנועת הנוער התמזגה לתוך תנועת "נוער ימינה".
שירלי פינטו, יום טוב כלפון, אורנה שטרקמןבמסגרת רשימת ימינה
אלון דוידי, שהוצב במקום שלישי ברשימה הודיע ב-5 באפריל 2021, יום לפני השבעת הכנסת על התפטרותו מהרשימה, במקומו נכנסה עידית סילמן.
ב-15 ביוני 2021 התפטר מתן כהנא מהכנסת במסגרת החוק הנורווגי, במקומו נכנסה שירלי פינטו.
ב-23 ביוני 2021 התפטרה איילת שקד מהכנסת במסגרת החוק הנורווגי, במקומה נכנס יום טוב כלפון.
ב-13 במאי 2022, נפסקה כהונתו בכנסת של יום טוב כלפון, לאחר התפטרותו של מתן כהנא מהממשלה וחזרתו לכנסת במסגרת החוק הנורווגי.
ב-25 באפריל 2022 הופרש עמיחי שיקלי מהמפלגה לסיעת יחיד.
ב-14 ביולי 2022 התפטר מהכנסת, במקומו חזר יום טוב כלפון לכנסת.
ב-18 ביולי 2022 עברו מתן כהנא ושירלי פינטו לסיעת המחנה הממלכתי.
ב-13 בספטמבר 2022 התפטרה עידית סילמן מהכנסת עקב מעברה לליכוד, במקומה נכנסה אורנה שטרקמן.
ב-15 בספטמבר 2022 עבר אביר קראה לסיעת חופש כלכלי.מועמדי המפלגה לכנסת ה-25 (2022)איילת שקד, אמיתי פורת, יום טוב כלפון, אורנה שטרקמןכחלק מרשימת הבית היהודי
מועמדים בולטים נוספים שהיו גם ברשימה הקודמת: נוי רוזנפלד, ג'רמי סלטן ואוהד אוזן.
הימלאיצטוס (שם מדעי: Himalayacetus; משמעות השם: "לווייתן ההימלאיה", למורדותיהם נמצא) הוא סוג לווייתן קדום בן למשפחת האמבולוצטיים, אשר נמצא במדינה הימאצ'ל פרדש שבצפון הודו והיה מאבותיהם של הלווייתנאים המודרניים.
למעשה הוא נחשב למאובן הלווייתן הקדום ביותר שנמצא.
לווייתן זה חי בים תטיס במשך תקופת האאוקן לפני 53.5 מיליון שנה, בדומה לקרוביו הגנדקסיה (Gandakasia) והאמבולוצטוס מפקיסטן.
המאובנים שלו תוארכו בידי החוקרים ג'ינג'ריך ובייפי ב-1998 והם כללו רק ממצאי לסת תחתונה.
מאובני שיניו היו בעלי חריצים קטנים שהזכירו את שיני הפקיצטוס המאוחר יותר, כך שהוא נחשב לבן משפחת הפקיצטיים.
רק ב-2001 החוקרים ג'ינג'ריך ובייפי שייכו אותו למשפחתו הנוכחית.
הלווייתן הקדום דמה במראהו לאמבולוצטוס והוא שחה בקרבת חופי ים תטיס ואולי צד כמו תנין ממארב לטרף ימי או יבשתי.
בניגוד ללווייתנים המודרניים הוא יכל לעלות ליבשה אך היה איטי בהרבה בשחייה במים.
הֵימָן, הוא אחד משלושת ראשי המשוררים אשר יצאו משבט לוי אשר מונו בידי דוד.
עיקר פעולתו כמשורר התקיימה בתקופת דוד ואף בזמנו של שלמה.
לפי הכתוב הימן היה בנו של יואל, ונכדו של שמואל.
השם הימן נזכר מספר פעמים במקרא: כבנו של זרח בן יהודה, ופעם נוספת כאחד מחכמי המקרא לצד איתן האזרחי ששלמה עולה עליהם בחכמתו.
הצגתו של הימן בכותרתו של מזמור תהילים פ"ח משווה אמינות לתוארם כמשוררים בדברי הימים.
יש הסוברים כי הכינוי 'האזרחי' הבא במזמור הוא המשורר מימי דוד אשר שמו מופיע ב או אחד מבניו הנקרא על שמו.
בספר דברי הימים מתואר אסף בן ברכיהו אשר עומד מימינו של הימן: .
יש הסוברים כי זוהי מגמת בעל ספר דברי הימים לבסס את מעמדם של משוררי בית הימן כאשר היא מתחילה במשפחת קהת ממשפחת הלויים.
בתלמוד הבבלי הימן נחשב בין עשרת המשוררים שעליהם התבסס דוד בחיבור ספר תהלים:
הימין המאוחד (בפולנית: Zjednoczona Prawica; ZP) היא ברית פוליטית שמרנית בפולין.
היא עלתה לשלטון בעקבות הבחירות לפרלמנט ב-2015.
נוסדה בתחילה כקבוצה פרלמנטרית בין המפלגות "פולין ביחד" ו"פולין המאוחדת", הרכבה השתנה מספר פעמים מאז הקמתה וכיום נשלטת על ידי המפלגה הפוליטית השלטת של פולין, חוק וצדק.
החל ממאי 2021, מלבד חוק וצדק ופולין המאוחדת, הקואליציה מורכבת גם מ"הרפובליקנים", סיעת "פיאסט" לצד תמיכה חיצונית של "קוקיז'15" .
במיתולוגיה הנורדית, הימיר (נורדית עתיקה: Hymir) הוא ענק.
הימיר הוא דמות ראשית בשיר "הזמר של הימיר" (Hymiskviða) מהאדה הפואטית, והוא מופיע גם באדה הפרוזאית, שכתב סנורי סטורלוסון.
בנוסף למקורות הכתובים, הימיר מופיע במספר איורים על גבי אבנים מימי הוויקינגים.
בזמר של הימיר, הימיר מתואר בתור אביו של האל טיר, בניגוד למקורות אחרים.
בשיר, טיר ותור מגיעים אל הימיר כדי להביא לסעודתם כלי עצום להכנת משקאות אלכוהוליים.
הימיר מסכים לתת לשניים את הכלי בתנאי שתור יוכל להדגים את עוצמתו בכך שישבור כוס בלתי ניתנת לשבירה.
תור זורק את הכוס על ראשו הקשיח של הימיר, והכוס נשברת.
בחזרתם של תור וטיר למשכנם, הימיר מוביל מספר ענקים למתקפה עליהם, ותור הורג אותם.
בזמר של הימיר מסופר גם שתור והימיר יצאו לדוג, ושתור כמעט הצליח לתפוס את יורמונגנד.
סיפור דומה כתוב באדה הפרוזאית, והסצנה הזו היא המופיעה במספר איורים מוקדמים.
באדה הפואטית, הימיר מופיע בשירים "הזמר של הימיר" וב"התנצחות של לוקי" (Lokasenna).
הסיפור בזמר של הימיר השתמר בצורה לא טובה עד לכתיבתו, אך המקור של הסיפור הכללי כנראה מוקדם יותר.
בתחילת השיר, האלים מבקשים מאייגיר שיערוך עבורם סעודה, והוא נותן תנאי שתחילה נדמה בלתי אפשרי, שהם יביאו לו חבית מספיק גדולה כדי להכיל מספיק אלכוהול לכל הסועדים.
טיר נזכר ש"מזרחית לאליווגר" שוכן הימיר אביו, ובבעלותו חבית עצומה.
האלים מגיעים למשכנו של הימיר.
לאחר שחזר מציד, אשת הימיר מספרת לו כי בנו הגיע למשכנו ושתור מלווה אותו, וכי השניים מסתתרים מאחורי עמוד.
הימיר מרסק את העמוד ושמונה סירי ברזל באמצעות מבטו בלבד.
סיר אחד לא נשבר, ונשאר שלם אחרי שנפל לקרקע.
הימיר לא מרוצה מנוכחותו של תור, שנודע כמחסלם של הענקים.
הימיר מורה על כך ששלושה שוורים יבושלו.
תור אוכל שני שוורים בעצמו.
בגלל הכמות העצומה של האוכל שתור אכל, הימיר אומר למבקרים שביום למחרת הם יצטרכו לאכול אוכל שהם יצודו בעצמם.
תור מציע לדוג, בתנאי שיקבל מהימיר פתיון.
הימיר אומר לתור להשתמש בשוורים כפתיון, ותור עורף ראש של שור.
בדיג שלהם, הימיר תופס בעצמו שני לווייתנים.
תור, בעזרת הפתיון שהכין קודם, תופס את יורמונגנד ומצליח להעלות אותו על סיפון הספינה.
תור מכה בעצמה בראשו של יורמונגנד, והמפלצת שוקעת אל תוך הים.
הימיר לא מרוצה ממה שקרה, וכשהשניים חוזרים ליבשה, בהתחלה הוא לא אומר מילה.
לאחר זמן מה הימיר מאתגר את תור ואומר לו לשאת את הלווייתנים לחווה ולרתק את הספינה.
למרות שתור כבר הפגין את עצמתו, הימיר אומר לתור שאף אדם אינו חזק אלא אם הוא יכול לשבור את כוסו.
תור מיד זורק את כוס הזכוכית שקיבל על עמודי אבן, אבל האבן ניתצת ואילו הכוס חוזרת שלמה להימיר.
אישה אומרת לתור לרסק את הכוס על ראשו של הימיר, שלטענתה קשיח יותר מכל כוס.
תור זורק את כוס הזכוכית על ראשו של הימיר, הכוס ניתצת, וראשו של הימיר נותר שלם.
הימיר מביע צער על כך שהכוס נשברה.
הימיר מסכים לכך שהמבקרים ייקחו את הכלי העצום להכנת בירה שבשבילו הם באו, אך מביע ספק לכך שהם יצליחו לשאת אותו.
טיר מנסה פעמיים להזיז את הכלי, אך לא מצליח.
תור מצליח לשאת את הכלי.
בזמן חזרתם, תור מסתכל אחורנית ורואה מכיוון המזרח צבא גדול, ואיתו הימיר.
תור מוריד מכתפיו את הכלי העצום, ובעזרת מקבתו מיולניר הורג את כל הענקים.
ב"התנצחות של לוקי", לאחר שהאל ניורד מוחה על הדברים שלוקי אומר לאלה פריה אודות התנהגותה המינית, לוקי מקלל את ניורד ומזכיר את הימיר:
ג'ון לינדו כותב שייתכן ש"בנותיו של הימיר" הוא כינוי פואטי לענקיות באופן כללי.
אחרי שאלה של גאנגלרי אודות אוטגרדא-לוקי ותור, גבוה מספר לגאנגלרי שתור פעם יצא למסע במידגארד כשהתחזה לאדם צעיר, ובאחד מהלילות במסעו הוא נתקל בביתו של ענק בשם הימיר, שם הוא נשאר לישון באותו הלילה.
בצאת השחר הימיר קם והכין את עצמו לקראת שיט לשם דיג.
תור ביקש מהימיר לתת לו לשוט איתו.
הימיר אמר לתור שזה לא יועיל לו מכיוון שתור היה עוד קטן וצעיר, ושאם תור יישאר בחוץ זמן רב כמו שהימיר היה רגיל אליו, יהיה לו קר.
תור אמר להימיר שהוא לא בטוח שהוא יהיה הראשון שיבקש לחזור חזרה ליבשה, והוא כעס מאוד על הענק, אבל מנע מעצמו לפגוע בהימיר מפני שרצה להפגין את כוחו בצורה אחרת.
הימיר אמר לתור למצוא פתיון לעצמו.
תור הלך לעדר שוורים שהיה שייך להימיר, וערף את הראש של השור הגדול ביותר בעדר, והשתמש בו כפתיון.
כשהימיר ותור שטו הימיר הרגיש עצמה מחתירותיו של תור, והסירה התקדמה במהירות רבה.
כשהשניים הגיעו לנקודה שבה הימיר לרוב עצר ודג, תור ביקש שימשיכו עוד, והם שטו עוד.
בשלב כלשהו הימיר אמר לתור שהם שטו יותר מדי רחוק למקום מסוכן, מפני שאיפה שהם היו שכן יורמונגנד.
תור חיבר את הפתיון שלו לקרס הדיג, ששקע מטה.
הפתיון שיטה ביורמונגד, שנגס בראש של השור, ופיו נתפס בקרס.
יורמונגד טלטל עצמו על מנת להיפטר מהקרס, ואגרופיו של תור הכו את שפת הסירה מעצמת הטלטול.
תור השתמש בכל כוחו כדי למשוך את יורמונגד אל שפת הסירה, ורגליו חדרו דרך הסיפון והגיעו אל הים.
כשהימיר ראה את הנחש, הוא נהיה חיוור, ונבהל מזה שמי הים הציפו את סיפון הסירה.
באותו הזמן שתור הרים את מקבתו, הימיר הוציא את סכין הפתיון שלו וחתך את חוט הדיג של תור, כך שלא היה מחובר לשפת הסירה.
תור הכה את הימיר באוזנו, והענק עף אל תוך הים, והיה ניתן לראות רק את נעליו.
תור הלך במים בחזרה ליבשה.
ישנם מספר אבנים מימי הוויקינגים אשר מתארות באיורים סצנות אשר מזכירות את הכתוב אודות תור, הימיר, ויורמונגד באדה הפואטית ובאדה הפרוזאית.
הימיר כראה מופיע בשלוש מהן, ובאחת הוא לא מופיע.
האבן שבה הוא לא מופיע, אבן אלטונה, מתוארכת למאה ה-11. יש קושי בתארוך של האבנים שהוא מופיע בהן.
אבן הרדום מתוארכת לתקופה שבין המאה השמינית למאה ה-11, צלב גוספורת מתוארך למאה ה-10, ואבן כנסיית ארדרה השמינית מתוארכת למאה השמינית.
המנון ללייבוביץ הוא רומן מדע בדיוני פוסט-אפוקליפטי מאת הסופר האמריקני וולטר מ.
מילר הבן, שהתפרסם לראשונה ב-1959. עלילת הספר מתרחשת במנזר קתולי במדבר של דרום-מערב ארצות הברית לאחר שואה גרעינית, במשך מאות שנים במהלכן בונה עצמה הציוויליזציה מחדש.
הנזירים מ"המסדר האלברטיאני של לייבוביץ" (או "על שם לייבוביץ") משמרים את השרידים שנותרו מהידע המדעי של האנושות עד שזו שוב תהיה מוכנה לעשות בהם שימוש.
הרומן הוא שילוב של שלושה סיפורים קצרים שפרסם מילר ב-The Magazine of Fantasy & Science Fiction (F&SF, ), אותם יצר בהשראת השתתפותו בהפצצה על מנזר מונטה קאסינו במהלך מלחמת העולם השנייה.
הספר נחשב לאחת הקלאסיקות של המדע הבדיוני ומעולם לא אזל מהדפוס.
הוא מושך את המבקרים, קוראים מן השורה וחובבי הז'אנר כאחד.
הספר זכה בפרס הוגו לשנת 1961 לרומן המדע הבדיוני הטוב ביותר, והנושאים שלו - דת, מחזוריות וכנסייה מול מדינה יצרו גוף משמעותי של מחקר אקדמי.
המנון ללייבוביץ היה הרומן היחיד שפרסם מילר במהלך חייו.