tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הצילומים עיקריים החלו בטורונטו באולפני פיינווד טורונטו ב-10 בפברואר והסתיימו ב-14 במאי 2014. ב-28 באפריל, הצילומים החלו ברחוב "מלכת הדרום", בין הרחוב הראשי ורחוב "המלך" בהמילטון, אונטריו.
קטע זה של הכביש נסגר לתנועה וכוסה בשכבת הקרקע העליונה לסייע במראה של התפאורה.
הצילומים גם התקיימו בקינגסטון, אונטריו ב-14 באפריל 2014.
בסן דייגו בקומיק-קון הבינלאומי ב-23 ביולי 2014, דל טורו עזר ליצור אביזרים ל-Legendary Pictures שמאפשר לאוהדים ללכת דרך שערים מושלגים, וגלריה של אביזרים מהתפאורה ותלבושות מהסרט, כולל סכין, עשים, וטפט שכתוב עליו בדם את המילה "פחד".
ב-13 בפברואר 2015, הטריילר הראשון לסרט פורסם באינטרנט, וב-13 במאי 2015, הטריילר השני פורסם ביחד עם טריילר בינלאומי הכולל חומר אלטרנטיבי.
לאחר שהשתתף בהקרנה המוקדמת, סופר האימה סטיבן קינג אמר על הסרט שהוא "יפהפייה, מפחיד ומחשמל" כמו "מוות אכזרי" של סם ריימי.
ג'ו היל, בנו של הסופר, קרא ל"קרימזון פיק" של דל טורו "שיא עידן התמימות ספוג הדם של דל טורו".
"קרים" הוא סרט דרמה רוסי בבימויו של אלכסיי פימאנוב ובכיכובם של רומן קורצין ויבגניה לאפובה.
בכורת הסרט ברוסיה נערכה ב-28 בספטמבר 2017. זהו הסרט העלילתי הראשון שמגולל את אירועי סיפוח חצי האי קרים (2014).
הסרט נחל כישלון קופתי משהרוויח 345 מיליון רובלים בלבד אל מול תקציב הפקה של 400 מיליון רובלים.
הסרט מספר על מערכת היחסים בין תושב העיר סבסטופול סשה ועיתונאית מקייב בשם ילנה התומכת במהפכת יברומאידן.
השניים נפגשים בחצי האי קרים בשנת 2014 ונלחמים לשמור על אהבתם על רקע האירועים הפוליטיים של סיפוח חצי האי קרים לרוסיה.
בוריס שצ'רבאקוב — קולונל אוקראיני
ילנה קוטלניקובה — אמא של סשה
גנאדי יאקובלב — אביה של סשה
ניקיטה זוורב — תושב לבוב
יוזם הרעיון של הסרט היה שר הגנה הרוסי סרגיי שויגו, שהציע במרץ 2014 לאלכסיי פימאנוב לעבד את האירועים לסרט.
הרעיון קיבל גם את תמיכת הנשיא ולדימיר פוטין.
על הפקת הסרט עבדה חברת "פימאנוב ושותפיו", בתמיכת "הערוץ הראשון", חברת החזקות התקשורת "הכוכב האדום", משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית, משרד התרבות, קרן הקולנוע, החברה הרוסית להיסטוריה צבאית, משרד הנציג הנשיאותי במחוז הפדרלי של חצי האי קרים, ממשלת הרפובליקה של חצי האי קרים, ממשלת העיר סבסטופול.
הסרט זכה לסטטוס "סרט לאומי", משמעות הדבר, שהסרט זוכה לסיוע מהמדינה והפיקוח על שלבי ההפצה וההפקה נתונים בידי משרד התרבות.
אלכסיי פימאנוב הקדיש את הסרט לקצינים הרוסים והאוקראינים אשר במרץ 2014 בחרו שלא לירות אחד בשני .
על פי פימאנוב, זהו "סרט שמצולם באהבה עצומה לסבסטופול, לאנשי קרים ולאוקראינים".
לפי תיאור הסרט, יוצגו לקהל האירועים מנקודת מבט רוסית.
שמו המקורי של הסרט היה "מלכות תיאודור".
הצילומים התקיימו במוסקבה, סנקט פטרבורג וסבסטופול.
את התפקידים הראשיים גילמו השחקנים האלמוניים יבגניה לאפובה, רומן קורצין, כמו גם בוריס שצ'רבאקוב, פאבל טרובינר, פאבל קראינוב וגנאדי יאקובלב (שחקן מקרים שאף נטל חלק באירועים המכונים "האביב של קרים").
בסצנות שדרשו קהל רב השתמשו בניצבים מקומיים, מתושבי חצי האי קרים.
מתחילה פירמאנוב רצה לשחרר את הסרט ביום השנה השלישי לסיפוח מחדש של חצי האי קרים וסבסטופול עם רוסיה, אבל בסופו של דבר תאריך היציאה לאקרנים ברוסיה נקבע ל-28 בספטמבר 2017 (שישה חודשים לפני הבחירות לנשיא הפדרציה הרוסית ב-18 במרץ, שהוא יום השנה לסיפוח חצי האי).
אירוע הבכורה נערך ב-27 בספטמבר 2017 בארמון הקרמלין הממלכתי.
הסרט תוכנן לצאת בספטמבר גם בבלארוס ומאז יולי 2017 הוצגו בבתי הקולנוע המקומיים הטריילר לסרט, דבר שהביא את השגרירות האוקראינית בבלארוס לשלוח מכתב מחאה אל משרד החוץ של בלארוס.
קרים פאף הייתה חתולה אשר האריכה ימים באופן יוצא דופן עד לגיל 38 שנים ו־3 ימים, הרבה מעבר לתוחלת החיים הממוצעת של חתול, שהיא בין 10–15 שנים.
לפיכך זכתה בתואר "החתול המבוגר ביותר אי פעם" על ידי ספר השיאים של גינס.
קרים פריי (בטורקית: Kerim Frei; נולד ב-19 בנובמבר 1993) הוא כדורגלן טורקי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת אלזיגספור.
פריי נולד בפלדקירך שבאוסטריה לאב טורקי ואם מרוקאית ובגיל צעיר היגר עם משפחתו לשווייץ.
פריי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של גראסהופרס ציריך וממנה הצטרף לפולהאם.
ב-7 ביולי 2011, פריי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 0-0 נגד NSI רונאביק הפארואזית במסגרת מוקדמות הליגה האירופית.
ב-10 בדצמבר 2011 פריי ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג במשחק הליגה נגד סוונסי סיטי.
ב-16 במרץ 2012 פריי חתם על חוזה לשלוש שנים וחצי.
ב-6 בספטמבר 2013 פריי חתם לחמש עונות בבשיקטש מליגת העל הטורקית.
ב-22 בספטמבר פריי ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 0–3 לגלאטסראיי.
עונה לאחר מכן, פריי הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2–3 לארג'ייספור.
ב-20 בינואר 2017 פריי חזר לאנגליה וחתם לשלוש עונות וחצי בברמינגהאם סיטי תמורת כ-3 מיליון אירו.
ב-21 ביולי 2017 פריי חתם לארבע עונות באיסטנבול בשאקשהיר.
ב-1 בפברואר 2019 פריי הושאל למכבי חיפה עד לסיום העונה.
שלושה ימים לאחר מכן, פריי ערך את הופעת הבכורה שלו במדי מכבי חיפה בניצחון קבוצתו 2–3 על הפועל תל אביב.
ב-17 בפברואר 2019 כבש פריי שער בכורה בניצחון קבוצתו 1–3 על הפועל חדרה.
פריי שיחק בצעירותו בנבחרות הנוער של שווייץ ובגיל 20 החליט לייצג את טורקיה, עמה השתתף בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20.
ב-14 בנובמבר 2012 פריי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת טורקיה בתיקו 1-1 נגד .
קִרְיָתַיִם או קריתן (במואבית: 𐤒𐤓𐤉𐤕𐤍) היא עיר בעבר הירדן, באזור מידבא.
שמה מופיע ב (בנחלת שבט ראובן) ובמצבת מישע.
במצבת מישע מוזכרת קריתן, היא קריתים, כאחת הערים שבנה המלך מישע (הניקוד לא במקור ונועד להקלת הקריאה):
בתיאור נחלת שבט ראובן בספר יהושע מוזכרת קריתים:
אוסביוס מזהה אותה עם הכפר קריתה ממערב למידבא, ומזרחה לעיר נמצאים חמי קלירוהי.
שמה של קריתים נשמר בשמה של ח'רבת אל־קוריה השוכנת כ־10 ק"מ מערבית למידבא.
יש הסוברים כי ניתן לזהות את העיר עם קריות המוזכרת ב ומזוהה עם ג'לול הממוקמת מזרחית למידבא.
סקר ארכאולוגי שנערך באזור מלמד כי האזור בסביבות קריתים היה חשוב בתקופת הברונזה התיכונה והמאוחרת.
קריליה סובייטוב סמרה הוא מועדון כדורגל חופים מהעיר סמרה שהוקם ב-9 ביוני 2010 על בסיס מועדון "ספוטניק סמרה" והתמודד במסגרות כדורגל החופים הבכירות ברוסיה.
הטורניר הרשמי הראשון שבו השתתף המועדון היה ליגת עבר הוולגה בכדורגל חופים שנערכה ביוני 2010. באותה השנה קריליה סובייטוב הגיעה עד לגמר הטורניר.
ביולי 2010 הקבוצה השתתפה בטורניר הגביע הלאומי בכדורגל חופים ואף זכתה בו במפתיע לאחר שגברה על קבוצת IBS סנקט פטרבורג בתוצאה 3–4 הדרמטית.
הישג השיא של המועדון במפעלים האירופיים הוא הגעה למקום השישי של גביע אירופה לאלופות בעונת 2020.
סגל נכון לגביע אירופה לאלופות 2020
קריליה סובייטוב סמרה הוא מועדון כדורגל נשים רוסי מהעיר סמרה.
המועדון הוקם במאי 2011 על בסיס קבוצת צסק"א סמרה (ЦСК ВВС).
המועדון הוקם לראשונה בשנת 1988 בעיר אלמטי שבקזחסטן בשם צס"ק בב"ס (Футбольный клуб ЦСК ВВС).
לאחר התפרקות ברית המועצות המועדון עבר לעיר טוליאטי שבמחוז סמרה ולאחר מכן התמקם בעיר סמרה.
המועדון התמודד באליפות רוסיה בכדורגל נשים עד שפורק בשנת 2003 בעקבות פשיטת רגל.
הישגי השיא של המועדון היה העפלה לשלב רבע גמר גביע אופ"א לנשים בעונת 2002 וזכייה בגביע הלאומי בעונת 1994.
בשנת 2011 המועדון נקלט כחלק ממועדון הכדורגל קריליה סובייטוב סמרה.
המועדון התמודד באליפות ובגביע הלאומי, אך לא הצליח לשחזר את הישגי קבוצת צסק"א ופורק בסוף 2012. בשנת 2019 המועדון הוקם מחדש והתמודד בליגת המשנה לנשים בעונת 2020. בעונת 2020/2021 העפיל לשלב 16 האחרונות בגביע הרוסי.
בשנת 2023 התמודד המועדון בליגת הכדורגל לנשים, הטורניר הבכיר במדינה בענף.
הדרך למולדת" הוא סרט תיעודי רוסי באורך מלא משנת 2015 מאת העיתונאי אנדריי קונדראשוב, המספר על אירועי פברואר-מרץ 2014 בחצי האי קרים.
בכורת הסרט התקיימה ב-15 במרץ 2015 בערוץ "רוסיה-1".
הסרט גרם להתעניינות רבה בקרב הקהל.
על פי חברת המחקר הרוסית TNS Gallup Media, הסרט הראה את אחד משיעורי הרייטינג הגבוהים ביותר בטלוויזיה במהלך השנים האחרונות.
במוסקבה בלבד, ביום הבכורה, צפו בו יותר משלושה מיליון איש - 40.6% מתושבי מוסקבה מעל גיל שמונה עשרה צפו בסרט.
הקרנת הסרט סוקרה על ידי אמצעי תקשורת רבים בעולם.
מטרת יצירת סרט תיעודי באורך מלא "קרים.
הדרך למולדת", לטענת המחברים, היה שימור ההיסטוריה של כל האירועים המשמעותיים שהתרחשו בקרים באביב 2014. חומרים דוקומנטריים עבור הסרט צולמו במשך מעל שמונה חודשים בסבסטופול, פורוס, סימפרופול, קרץ', יאלטה, בחצ'יסראי, פאודוסיה, דז'נקוי, אלושט ועוד עשרות יישובים בקרים.
המפתח ליצירת הסרט היה שיחה של שעות רבות שהוקלטה בין העיתונאי והמגיש אנדריי קונדראשוב עם נשיא רוסיה ולדימיר פוטין על האירועים בחצי האי קרים.
הסרט כלל גם ראיון נוסף עם ולדימיר פוטין, שהוקלט קרוב יותר ליום השנה לאירועים.
בנוסף, יותר מחמישים ראיונות עם משתתפים ישירים ועדים לאירועי קרים הוצגו בסרט: סרגיי אקסיונוב, אלכסיי צ'אלי, נטליה פוקלונסקאיה, סרגיי שויגו ואחרים.
בשחזור סצנות האירועים השתתפו המשתתפים האמיתיים באירועים.
הסרט צולם באווירה של סודיות קפדנית מסוף ספטמבר 2014 לתחילת פברואר 2015. הצלמים והניצבים, לא ידעו בדיוק מה צולם: סדרת טלוויזיה, סרט דוקומנטרי או סרט עלילתי, ואחרי שסיימו את העבודה הם חתמו על מסמך סודיות.
לדברי אנדריי קונדראשוב, בתהליך יצירת הסרט, צוות הקולנוע נאלץ להתמודד עם קשיים מסוימים.
אחת הבעיות הייתה היעדר המדים האוקראינים הנחוצים לשחזור מספר אירועים.
את מדי הצבא, שוטרי המכס, השוטרים, יחידת ברקוט מאוקראינה לא ניתן היה למצוא בקרים.
על פי עדותם של תושבי המקום, מדים כאלה נשרפו או נשלחו לאוקראינה.
לפיכך, "הייתי צריך להזמין מדי משטרה בקייב באמצעות יוצרים מקייב שהסכימו לעזור, מדים מסוימים נאלצנו להזמין ממוספילם והאולפן ביאלטה." הבעיה השנייה איתה התמודדו יוצרי הסרט, לטענת קונדראשוב, הייתה "שאיש לא רצה ללבוש את המדים האלה." על מנת ליישם את רעיון הבמאי נאלץ להזמין שחקנים ממוסקבה.
לאורך כל תקופת יצירת הפקת הסרט התיעודי, צולמו 398 שעות של חומרי וידאו, מתוכם רק 2.5 שעות נכללו בסרט.
על פי דמיטרי קיסליוב, מנכ"ל רוסיה היום, הכותבים התכוונו לתרגם את הסרט לשלושים ושש שפות להפצה בעולם, כולל אוקראינית ואירית של קרים.
הסרט הוצג במדינות רבות בעולם, כולל ארצות הברית.
נכון ל-19 בפברואר 2017, הסרט אסף יותר מעשרה מיליון צפיות בסרטון שהועלה ליוטיוב.
ולדימיר פוטין סיפר על הנסיבות שהובילו אותו להתערב בחצי האי קרים וגם סיפר את השתלשלות אירועי המבצע המיוחד בקרים שלא היו ידועים בציבור לפני הצגת הבכורה של הסרט.
בלילה שבין 22 ל-23 בפברואר 2014, לאחר שהודח מהשלטון, תוך עקיפת הנהלים המוגדרים בחוק, נשיא אוקראינה ויקטור ינוקוביץ' פונה על ידי שירותי הביטחון הרוסיים מאזור דונייצק אל חצי האי של קרים (באותה עת, עדיין שטח אוקראיני) בגלל איום על חייו.
לדברי פוטין, הוא פיקד באופן אישי על המבצע שנמשך כל הלילה.
השיירה של ינוקוביץ' נסעה מדונצק אל חצי האי קרים, מנקודת זמן זו, הנשיא האוקראיני מתקשר למקסימום הרוסי ורוסיה מתחילה למטר את תנועותיו.
לדברי פוטין, בעקבות מסלולו וקבלת מודיעין, הגיע המודיעין הרוסי למסקנה כי חייו של ינוקוביץ' נמצאים בסכנה, מכיוון שיש סבירות גבוהה למארב.
מספר מסוקים רוסיים טסו לחופי ים אזוב, תחת מצב "שתיקת רדיו", ולכן הם לא הצליחו למצוא את מכוניתו של ינוקוביץ' במשך זמן רב.
כאשר החיפוש הצליח, נלקח ינוקוביץ' לחצי האי קרים, וכמה ימים אחר כך - לשטח הפדרציה הרוסית.
כוחות מיוחדים רוסיים, על פי עלילת הסרט, חסמו את התקשורת של יחידות צבא אוקראיניות הפרוסים בחצי האי, כך שלא יוכלו לקבל פקודות מקייב להתנגד.
הסרט גם מתאר את האירוע עם חיל הים האמריקני, שלדברי מחברי הסרט עשוי היה להתערב במצב.
לטענת יוצרי הסרט, המשחתת האמריקנית דונלד קוק, חמושה בטילי שיוט, התקרבה לחופי קרים.
מפקד צי הים השחור הרוסי, האדמירל אלכסנדר ויטקו, טוען בסרט כי בשלב מסוים חצי האי היה תחת טווח טילי המשחתת.
בחוף הדרומי נפרסה מערכת טילי החוף "בסטיון", אשר עם המכ"מים שלה סינוורו את המשחתת המתקרבת.
ויטקו טען כי לאחר מכן "דונלד קוק" הסתובבה והתרחקה.
בדוברות משרד ההגנה האמריקני אמרו כי לא ידוע להם דבר על האירוע הזה.
התגובה הסוערת של הקהילה העולמית והתקשורת נגרמה מדבריו של פוטין על נכונותו להשתמש בנשק גרעיני במקרה של התערבות צבאית בסכסוך של צד ג'.
העלנו את כוחות הגרעין שלנו בכוננות?" - שאל קונדראשוב.
פוטין השיב: "היינו מוכנים לעשות זאת." מאמר שפורסם בניו יורק טיימס תחת הכותרת "פוטין הודיע שהוא שקל להעמיד לכוננות את הכוחות הגרעיניים על קרים".
בדיילי טלגרף הבריטי פורסם מאמר תחת הכותרת "ולדימיר פוטין חשב להעמיד נשק גרעיני בכוננות בגלל קרים".</span>)
2015 - בטקס פרסי האקדמיה הרוסית לטלוויזיה הסרט זכה בפרס מיוחד "להבנת ההיסטוריה המודרנית".
קרילאטסקויה הוא ראיון של המחוז המערבי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה.
קריית שרת היא שכונת מגורים בדרום מזרחה של חולון.
קריית שרת מוגדרת כאזורי המגורים מדרום לרחוב "אלופי צה"ל", ממזרח לרחוב דוד אלעזר, וממערב לשדרות ירושלים.
על פי מפקד 2022, בשכונה גרים כ-23 אלף תושבים.
רוב השכונה נבנתה במהלך שנות ה-70.
מרבית תושבי השכונה הם תושבי חולון ותיקים ומבוגרים.
החלק המזרחי כולל אחוז גדול יחסית של עולים מברית המועצות לשעבר.
בשכונה פועלים מוסדות ציבור רבים ובהם גני ילדים, קופות חולים, בתי אבות ומוסדות חינוך.
בתי הספר היסודיים בשכונה הם משה שרת, שער האריות, ניב וניצנים, חטיבות הביניים הם חטיבת זלמן ארן וחטיבת יגאל אלון ובתי הספר התיכוניים הם תיכון נעמ"ת, ותיכון קמפוס קריית שרת שהוא הגדול בחולון.
מבני ציבור נוספים הם בית שטיינברג המכיל אולם תיאטרון וספרייה והיכל ספורט הסמוך לו.
ברחוב שרת פועל מרכז מסחרי, ובו מרכז קניות (שופרסל), מספרות, חנויות מזון, פיצוציות ודואר ישראל.
אף על פי ששופץ מס' פעמים, המרכז סובל מהזנחה בדומה למרכזים אחרים בעיר (למשל בשכונת ג'סי כהן ובקריית בן-גוריון).
אתרים מדרום לשכונה בעלי חשיבות מטרופולינית
פארק פרס, פארק ציבורי ירוק רחב היקף.
פארק המים ימית 2000, פארק המים הגדול בישראל.
היכל טוטו חולון: אולם הכדורסל של הפועל חולון עם כ-5,000 מקומות.
מתחם החלקה על הקרח Ice Peaks
השכונה קרובה מאוד למחלף חולון מזרח.
לשכונה יש שירות אוטובוסים נרחב לכל רחבי גוש דן.
לקו הירוק של גוש דן הנמצא בבניה, מתוכננות שתי תחנות בגבול השכונה, ושתי תחנות של קו המטרו M3.
בשנת 2016, החלה במערב השכונה התחדשות עירונית ובה תמ"א 38.
קרים אלאיבגוביץ' (בבוסנית ובגרמנית: Kerim Alajbegović; נולד ב-21 בספטמבר 2007 בקלן שבגרמניה) הוא כדורגלן בוסני-גרמני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת רד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית ובנבחרת בוסניה והרצגובינה.
אלאיבגוביץ' גדל במחלקת הנוער של פ.צ.
קלן, ובשנת 2021 עבר למחלקת הנוער של באייר לברקוזן.
בחודש ינואר 2025 חתם על חוזה מקצועני ראשון בבאייר לברקוזן.
ב-3 ביולי 2025 חתם ברד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית.
אלאיבגוביץ' שיחק בנבחרות הצעירות של בוסניה והרצגובינה.
בחודש אוגוסט 2025 זומן לסגל נבחרת בוסניה והרצגובינה לקראת משחקי מוקדמות מונדיאל 2026 נגד נבחרות סן מרינו ואוסטריה.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–6 על נבחרת סן מרינו ב-6 בספטמבר, בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.
קרינה אלקטרומגנטית (נקראת גם: קרינה א"מ או קרינה אלמ"ג) היא הפרעה מחזורית, או גל, בשדה החשמלי והמגנטי, המתפשטת במרחב, ולכן נקראת גם גל אלקטרומגנטי.
חזית הגל של הקרינה מתקדמת בריק במהירות קבועה, שהיא מהירות האור בריק.
בשני התיאורים לעיל, הקרינה האלקטרומגנטית נושאת אנרגיה ועשויה להעביר אותה לחומר עמו היא באה במגע – למשל, לחמם חומר או לעורר אלקטרונים.
הגלים האלקטרומגנטיים אחראיים גם על תהודת שומאן, תופעה בה נוצרת תהודה של גלים אלקטרומגנטיים בין היונוספירה לבין קרקע כדור הארץ, כתוצאה מפריקת ברק במקום כלשהו על פני כדור הארץ.
הראשון שתיאר את קיומם של גלים אלקטרומגנטיים היה הפיזיקאי היהודי-גרמני היינריך הרץ (1857–1894), ועל שמו נקראת עד היום יחידת המידה של התדירות – הרץ.
במאה ה-19 ניסח הפיזיקאי הבריטי ג'יימס קלרק מקסוול תאוריה העוסקת בגלים אלקטרומגנטיים (אם כי התייחסותו אז הייתה רק לאור שהיה מוכר בזמנו) שבמרכזה משוואות מקסוול, ולפיה האור מורכב מגלים.
מאידך, בתחילת המאה ה-20 פרסם אלברט איינשטיין הסבר ראשון של האפקט הפוטואלקטרי, ולפיו מורכב האור מחלקיקים המכונים פוטונים, שלכל אחד מהם אנרגיה קבועה ביחס ישר לתדירות האור.
מכאן שכאשר התדירות עולה (ואורך הגל מתקצר) – האנרגיה של כל פוטון עולה.
הסבר זה נתפס כסותר את התפיסה שהאור הוא גל.
כמה שנים מאוחר יותר "פישרה" תורת הקוונטים בין איינשטיין למקסוול וקבעה את עקרון הדואליות גל-חלקיק (השניוּת) של האור, שלפיו ניתן לתאר את הקרינה האלקטרומגנטית (ובהרחבה, גם חלקיקי חומר) הן כחלקיקים והן כגלים; אך כל אחד מתיאורים אלה נותן הסבר רק לחלק מהתופעות.
גל שתדירותו הרץ אחד משלים מחזור אחד בשנייה, כלומר זמן המחזור שלו הוא שנייה אחת.
כיוון שחזית הגל האלקטרומגנטי מתקדמת בריק במהירות של כ-300,000 ק"מ בשנייה (מהירות האור בריק), הרי שאורך מחזור שלם של גל בתדירות זו הוא בקירוב 300,000 ק"מ.
תדרי הגלים האלקטרומגנטיים בהם נעשים שימושים טכנולוגיים נמדדים ביחידות של קילו-הרץ (1,000 הרץ), מגה-הרץ (1,000,000 הרץ) וגיגה-הרץ (1,000,000,000 הרץ), ואורכם נע בין קילומטרים למילימטרים.
בטבע קיימים גלים גם בתדרים גבוהים בהרבה, ונהוג להתייחס לאורך הגל שלהם (הנמדד בננומטרים) ולא לתדירותם.
קרינה אלקטרומגנטית יכולה להתפשט בתווך (חומר שהוא שקוף בתדירויות מסוימות), או בריק (שמאפשר מעבר של כל תדירות שהיא).
התנהגות הקרינה בזמן ובמרחב מתוארת באמצעות משוואות הגלים, שבתורן נובעות ממשוואות מקסוול.
המשוואות מתארות את ההתקדמות של הגל בתלות בתכונות התווך, כולל תופעות הבליעה והפיזור.
בשפה בין שני חומרים המשוואות מתארות גם שבירה והחזרה מהמשטח באמצעות תנאי שפה מתאימים.
תכונות הקרינה האלקטרומגנטית תלויות במידה רבה באורך הגל של הקרינה, או בתדירות הקרינה, שנמצאת ביחס הופכי לאורך הגל לפי הנוסחה: , כאשר היא המהירות האופיינית לתווך, היא התדירות (או תדר) ו- היא אורך הגל.
נהוג לחלק את הספקטרום האלקטרומגנטי בחלוקה גסה, המפרידה בין סוגי קרינה בעלי תכונות שונות.
אורך הגל הוא גודל רציף, ולכן החלוקה לסוגים שונים של גלים היא גסה, והגבולות בין הסוגים השונים הם שרירותיים.
קרינה בתדרים נמוכים (קרינה בלתי מייננת)
הקרינה בעלת אורכי הגל הארוכים ביותר בספקטרום האלקטרומגנטי (והתדר הנמוך ביותר) נקראת גלי רדיו.
גלים אלה, שאורכם יכול להגיע מעשרות סנטימטרים עד קילומטרים רבים, משמשים את האדם רבות בתעשיות התקשורת הרבות בעולם המודרני, בעיקר בתקשורת למרחקים גדולים, כגון רדיו וטלוויזיה.
גלי המיקרו, הקצרים מהם רק במעט, משמשים אף הם לתקשורת, בטווחים קצרים יותר, כגון תקשורת סלולרית, Wi-Fi ו-Bluetooth, וכן במכ"ם ובבישול.
אורכם של גלים אלה נע בין מילימטרים ספורים לעשרות סנטימטרים.
גלים קצרים יותר מאלה, נפלטים מגופים חמים, ונקראים גלי תת אדום (אינפרא אדום או IR בלעז).
אורך הגל שלהם נע בין מיקרונים בודדים למילימטר.
על ידי איתור קרני תת-אדום ניתן לאתר את מקומם של בעלי חיים, עקב טמפרטורת הגוף שלהם.
בעלי חיים שונים, בעיקר טורפים, פיתחו רגישות לקרינה תת-אדומה.
בטכנולוגיה מודרנית קרינה תת-אדומה משמשת באמצעי ראיית לילה, לתקשורת בטווחים קצרים מאוד (שלט רחוק ולתקשורת אלחוטית בין מכשירים קרובים), וכן לתקשורת אופטית.
האור הנראה הוא אותו תחום של קרינה אלקטרומגנטית שאליו רגישה הרשתית של עין האדם.
זהו תחום צר מאוד של הספקטרום, הכולל גלים אלקטרומגנטיים באורכי גל שבין 0.4 מיקרון לבין 0.8 מיקרון בקירוב.
המוח מפרש בצורה שונה תדירויות שונות של גלים (שמתאימות לאורכי גל שונים), וכך מתקבלים במוח הצופה צבעים שונים, כאשר אורך הגל הארוך ביותר מפורש כצבע אדום, והקצר ביותר כסגול.
בעלי חיים שונים רגישים לתחומים מעט שונים של הספקטרום, אם כי תחומי הרגישות של כל בעלי החיים מרוכזים פחות או יותר באזור זה של הספקטרום.
בעלי חיים ליליים רבים רגישים לאורכי גל ארוכים מעט יותר, דבר המאפשר להם ראייה תרמית על ידי רגישות לתת אדום.
חרקים רבים רגישים לאורכי גל קצרים מעט יותר, דבר המאפשר להם ראייה בתחום העל סגול.
ברוב בעלי החיים הרגישות הגבוהה ביותר היא לקרינה באורכי גל המתאימים לצבע הירוק, הנמצא בערך באמצע התחום הנראה, והוא בעל העוצמה הגבוהה ביותר מתוך הספקטרום הנמדד על פני כדור הארץ (לאחר בליעת האטמוספירה).
צמחים ממירים קרינה אלקטרומגנטית בתחום הנראה לאנרגיה כימית בתהליך הפוטוסינתזה.
קרינה בתדרים גבוהים (ברובה קרינה מייננת)
גלים אלקטרומגנטיים באורכים שבין 10 ננומטר ועד 380 ננומטר נקראים קרינת על סגול (Ultra Violet או UV בלעז).
קרינה זו נבלעת ברובה על ידי האטמוספירה, ובעיקר על ידי שכבת האוזון שבה.
כיוון שקרינה זו עשויה להסב נזקים בריאותיים שונים לבני אדם ובעלי חיים אחרים, התופעה של חור בשכבת האוזון היא תופעה מטרידה מאוד ברמה עולמית.
מאידך, שימוש מבוקר בקרינה זו מסייע לטיפול במחלות שונות.
שימושים נוספים בקרינה על סגולה הם טיהור מי שתייה, בדיקת מחצבים, סטריליזציה של ציוד ביולוגי ועוד.
בקצה הספקטרום נמצאות קרינת רנטגן (אורך גל: 5 פיקומטר עד 10 ננומטר) הנקראת על שם הפיזיקאי שגילה אותה, וילהלם רנטגן, וקרינת גמא (אורך גל של פחות מ-5 פיקומטר).
קרניים אלה מסוכנות לרוב היצורים החיים.
קרינת הרנטגן, בעוצמות מבוקרות משמשת לצרכים רפואיים והנדסיים שונים.
מחלקים את סוגי הקרינה בצורה גסה לשני תחומים: קרינה מייננת ובלתי מייננת.
נזקה של פגיעה של קרינה בלתי מייננת בגוף הוא יחסית מועט.
לעומתה, קרינה מייננת קורעת אלקטרונים מהאטומים בגוף שבהם היא פוגעת, הופכת אותם ליונים וגורמת לשינויים כימיים במבנים מולקולריים בגוף.
הדבר קורה כי בגלים קצרים יותר מאולטרה סגול, אנרגיית הפוטון היא כה רבה עד כי היא עולה על אנרגיית היינון של האטום.
ככל שאורך הגל קצר יותר, כך הוא יינן בקלות רבה יותר אטומים.
גלי אולטרה סגול קצרים (UVB) הם מייננים, וכך כל הגלים באורך גל קצר יותר, בהם קרינת רנטגן, גמא וקרינה קוסמית.
קרינה קוסמית היא קרינה שנמדדה בחלל וגליה קצרים אף מאלה של קרני גמא, והיא יכולה לשנות גרעיני אטומים ובכך להפוך אטום מיסוד אחד ליסוד אחר.
קרינה זו מסבה נזק חמור ביותר לתאי יצורים חיים.
יש חוקרים המשערים שהקרינה הקוסמית שמגיעה מהחלל היא זו שגורמת למוטציות ב-DNA של בעלי חיים וצמחים.
באינטראקציה בין קרינה לחומר, הקרינה האלקטרומגנטית מתנהגת כשטף של חלקיקים (פוטונים).
האנרגיה של כל פוטון תלויה בתדירות של הקרינה על פי המשוואה , כאשר היא תדירות הקרינה, ו- הוא קבוע פלאנק.
כיוון שאורך הגל של הקרינה תלוי בתדירותה, אפשר לכתוב משוואה דומה עבור האנרגיה של פוטון כתלות באורך הגל שלו: , כאשר היא מהירות האור בריק.
מכאן, שהאנרגיה של פוטון גדלה ככל שאורך הגל של הקרינה מתקצר.
העוצמה של הקרינה (כמות האנרגיה המגיעה ליחידת שטח ביחידת זמן) היא המכפלה של השטף של הפוטונים (מספר הפוטונים המגיעים ליחידת שטח ביחידת זמן) באנרגיה של פוטון בודד.
קרינה אלקטרומגנטית מופקת על ידי עצמים בעלי מטען חשמלי הנמצאים בתאוצה, למשל זרם חילופין או התנגשות בין שני אלקטרונים.
קרינה אלקטרומגנטית בתדירויות שונות נוצרת ממקורות שונים.
גוף חם פולט קרינת גוף שחור, שהיא קרינה בתחום רחב של תדרים, אך מרוכזת סביב תדירות שיחסית לטמפרטורה.
השמש פולטת קרינה המרוכזת סביב האור הנראה (חצי מיקרון או הרץ), וחזקה גם בתת-אדום ועל-סגול.
קרינת הרקע הקוסמית היא בתחום תדר המיקרוגל (160.2 גיגה-הרץ).
מקור נוסף לקרינה בתחום רחב של תדרים היא פולס חשמלי, שהוא מכת מתח פתאומית, כמו ברק.
קרינה בתדירות נמוכה נוצרת כתוצאה מזרם חילופין, למשל קו מתח גבוה (50 הרץ).
קרינה בתדר רדיו ומיקרוגל נפלטת ממשדרים ואנטנות, כמו גם בטבע מברקים ומקרינת הרקע הקוסמית.
תחום גלי רדיו בשימוש בתקשורת הוא 150 קילו-הרץ עד 100 מגה-הרץ.
אנטנה סלולרית (גם זו שבטלפון נייד) משדרת בתדר מיקרוגל של בין 400–2,000 מגה-הרץ.
תנור מיקרוגל יוצר קרינה בתדר 2.45 גיגה-הרץ לחימום מזון (קרינה זו אינה יוצאת מן התנור).
קרינת תת-אדום, אור נראה ועל-סגול נוצרות כתוצאה ממעברי אנרגיה של אלקטרונים באטומים או מולקולות.
כאשר אלקטרון יורד ברמת האנרגיה, הפרש האנרגיה נפלט כפוטון, כלומר קרינה, בתדירות שיחסית להפרש האנרגיה.
גופים חמים מעלים את האלקטרונים לרמות הגבוהות, אשר פולטים אור כאשר הם יורדים חזרה, לדוגמה נורת להט.
קרינת רנטגן (קרני-X), באורך גל של מיליארדית המטר ותדירות גבוהה מאוד, נוצרות מעצירה של אלקטרון שנע במהירות גבוהה, בשפופרת קתודית.
קרינת גמא, שהיא הקרינה בעלת התדירות והאנרגיה הגבוהה ביותר, נוצרת בהתפרקויות גרעיניות באופן טבעי או מלאכותי, במאיצי חלקיקים ובאיון של חומר ואנטי-חומר גם כן בתהליכים טבעיים באזורים פעילים בחלל או בתהליכים מלאכותיים.
בפיזיקה, קרינה היא שם כללי למספר תופעות בהן אנרגיה נפלטת מחומר ומתפשטת לסביבתה.
לפעמים היא ניתנת לתיאור על ידי פליטה של חלקיקים יסודיים נושאי אנרגיה, היוצאים ממקור כלשהו, ומתפשטים ממנו בכיוון מסוים, אחד או יותר.
לחלופין, ניתן לתאר קרינה כהפרעה מחזורית, או גל היוצא ממקור מסוים ומתפשט במרחב.
קרינה אלקטרומגנטית בתדרים שונים, הכוללת: קרינת רדיו, קרינת מיקרוגל, קרינה תת-אדומה (המורגשת כחום על ידי האדם והחי), אור נראה על שלל צבעיו, קרינה על סגולה, קרינת רנטגן וקרינת גמא
קרינה אקוסטית, כמו גלי קול, אולטרה סאונד וגלים סייסמיים
קרינת חלקיקים, כמו קרינת אלפא, קרינת בטא, וקרינת נייטרונים
קרינת כבידה, בצורת גלי כבידה, או תנודות בעקמומיות המרחב-זמן
אנרגיה מתפשטת בצורות שונות – הולכה, הסעה וקרינה.
בניגוד להולכה והסעה, רוב סוגי הקרינה אינם זקוקים לשום תווך חומרי לצורך מעבר דרכו.
כך, קרינה מגיעה אלינו מהשמש ומהכוכבים כשהיא עוברת בחלל, הריק מחומר.
הקרינה הטבעית המוכרת ביותר היא קרינת השמש.
השמש פולטת קרינה אלקטרומגנטית בטווח רחב, אם כי חלק גדול ממנה נבלע על ידי האטמוספירה.
בליעת האטמוספירה תלויה באורך הגל, ולכן הרכב הקרינה המגיע לפני השטח של כדור הארץ שונה במעט מזה היוצא מהשמש, והוא מרוכז בעיקר סביב האור הנראה.
לקרינת השמש השפעה גדולה על מזג האוויר והאקלים באזורים שונים של כדור הארץ, בעיקר מפני שהיא פוגעת בפני השטח שלו וגורמת לחימומו.
מכיוון שהשמש מחממת בכל רגע רק חלק מכדור הארץ, נוצרים הבדלי טמפרטורות בין אזורים שונים על פני כדור הארץ.
הבדלי טמפרטורות אלה גורמים לתופעות טבע שונות כגון רוחות.
הקרינה הפוגעת בפני הימים והאוקיינוסים, גורמת לחימומם, ועקב כך לאידוי המים בהם.
אידוי זה גורם להיווצרות עננים, שבחלק מן המקרים מורידים משקעים שונים כגון גשם ושלג.
טווחים מסוימים של קרינת שמש אולטרה-סגולה, הקרויים UVB ו-UVC, יוצרים תגובה עם העור שמשפיעה על מבנהו, על ייצור הפיגמנט מלנין ועל ייצור הוויטמין D, ועל הסיכוי לסרטן עור וסוגי סרטן נוספים.
כמו כן קרינת השמש משפיעה על מחזור הערות והשינה ועל רמת וסוג הפעילות של כל בעלי החיים ועל מצב הרוח של יונקים.
בעולם נעשה שימוש רב בקרינה:
במקומות אליהם לא מגיעה קרינת השמש לפחות בחלק מהיום, משתמשים לרוב בנורות כדי להאיר חדרים.
בעלי חיים רבים משתמשים בקרינה אקוסטית כדי להתמצא ולתקשר עם סביבתם.
ברפואה משמשים חומרים רדיואקטיביים לאבחון ולטיפול במחלות.
בתעשייה נעשה שימוש בחומרים רדיואקטיביים בתהליכי בקרת הייצור.
גלאי עשן רבים מכילים כמות זעירה של חומר רדיואקטיבי, כ-0.2 מיקרוגרם של אמריציום-241. הקרינה הנפלטת מיסוד זה היא מסוג קרינת אלפא, הנעצרת בקלות על ידי כיסוי הפלסטיק של הגלאי.
קרינה מסוג זה נעצרת גם על ידי נייר, או כמה עשרות סנטימטרים של אוויר.
טלפונים סלולריים ותנורי מיקרוגל משתמשים בקרינת רדיו ומיקרוגל בעוצמה נמוכה.
קרינה מייננת היא קרינה הגורמת ליינון של אטומים, כלומר מסוגלת לקרוע אלקטרונים מאטומים.
סוגי קרינה מייננים הם קרינה רדיואקטיבית כמו קרינת אלפא, קרינת בטא, וקרינה אלקטרומגנטית בתדרים גבוהים, כמו קרינת UV בתדרים גבוהים (UV-B ו־UV-C), קרני רנטגן וקרינת גמא (עוצמה בלבד לא מספיקה לגרום ליינון – הסבר בערך האפקט הפוטואלקטרי).
עם מקורות הקרינה המייננת נמנים חומרים רדיואקטיביים (כמו גז רדון), מכשירים כגון מכשיר רנטגן או מאיצי חלקיקים, וקרינת ה-UV שבאור השמש.
קרינה זו היא קרינה אלקטרומגנטית באורכי גל ארוכים מעל סגול.
גלים אלה אינם אנרגטיים מספיק כדי ליינן אטומים, ולכן, קרינה זו נקראת קרינה בלתי מייננת – היא אינה גורמת ליינון.
בתדרים אלו נמצאים אור נראה, קרינה תת-אדומה, קרינת UV קרוב (UV A), קרינת מיקרוגל וקרינה בתדר הרדיו.
עם מקורות הקרינה הבלתי מיננת נמנים תנור מיקרוגל, אנטנות שידור ומערכת הטלפוניה הסלולרית .
קרין מיכאליס (דנית: Karin Michaëlis; 20 במרץ 1872 – 11 בינואר 1950) הייתה סופרת דנית.
קרין מיכאליס למדה מוזיקה בנעוריה אך פנתה לספרות.
כתביה עוסקים במיוחד בבעיות האישה המודרנית, בשאלות חברתיות ובבעיית המלחמה.
בין יצירותיה: הגיל המסוכן (1910, תיאור אהבה טראגית של אשה קשישה); הנערה עם כלי החרס (1925); ביבי (1928–1931); המושל; נשי ויינסברג, ועוד.
לאחר שעברה לקופנהגן הכירה את המשורר והסופר המצליח סופוס מיכאליס והשניים נישאו ב-1895. השניים התפרנסו מכתיבת ביקורות על הצגות תיאטרון.
לאחר כן מיכאליס נישאה לדיפלומט האמריקאי צ'ארלס אמיל סטנגלנד.
הוא לא אהב את הפעילות הספרותית והפוליטית של אשתו, שעשתה את פריצת הדרך שלה כמחברת בתקופה זו עם "הגיל המסוכן".
מיכאליס הזהירה בשלב מוקדם מהסכנה הנשקפת מבניטו מוסוליני ואדולף היטלר.
בשנת 1932 השתתפה בקונגרס אנטי-מלחמתי באמסטרדם.
משנת 1933 שיכנה פליטים גרמנים באחוזתה באי תורו (Thurø), בהם ברטולט ברכט, הלנה וייגל ומריה לזר.
בשנת 1940 היא נמלטה לארצות הברית בעצמה וחזרה לדנמרק רק בשנת 1946.
אחדים מספריה תורגמו לעברית, אך בעיקר היו מוכרים בארץ הספרים מסדרת "ביבי", ספרים לילדים ולנוער על ילדה יתומה מאם, שאביה מנהל תחנת רכבת בדנמרק ועל כן היא מרבה לשוטט ברחבי ארץ זו וכיוון שהיא חובבת ציור מושבעת, היא מציירת כל מה שרואות עיניה, אנשים, בתים ונופים.
ציורים אלה, חלקם רישומים וחלקם בצבעים, ממלאים את הספרים בסדרה ותורמים הרבה לחן שבהם.
ספר אחר של קרין מיכאליס שתורגם לעברית לפני שנים רבות ונשכח עם הזמן הוא "האי הירוק", המספר על שואה עולמית, שבה מגלים תושבי האי הדני הקטן, שכל העולם נעלם בן לילה, לפחות עד כמה שידוע להם, והם נותרו לבדם, להסתדר כמיטב יכולתם.
בנסיבות אלה, מתגלים כמובן המבוגרים בכל חולשותיהם ומי שמציל את המצב הם הילדים, בעזרת אחת מתושבות האי, שחלמה פעם, בצעירותה, חלום על מצב דומה ומאז הכינה עצמה לאפשרות כזאת בדיוק.
ביבי: ילדה דנית קטנה (1929. תר' יצחק למדן, 1935) — בתו השובבה של מנהל תחנת הרכבת מסולקת מבית-הספר ויוצאת לטיולים.
אחירב, 1944) — ביבי מספרת על טיולה עם סבה באירופה בשורת מכתבים משעשעים, הכתובים בסגנון ילדותי.
האי הירוק (1933. תר' חנה סמואל, 1945) — ילדי אי, שאסון טבע ניתקו מן העולם, מגלים תושייה ונוטלים את ניהול העניינים לידיהם.
קרינה בלתי מייננת היא קרינה אלקטרומגנטית שאינה מסוגלת ליינן אטומים או מולקולות.
זאת, משום שהיא יכולה למסור להם אנרגיה רק במנות שאינן גדולות מספיק על מנת להוציא מהם אלקטרונים.
שלא כמו קרינה מייננת, קרינה בלתי מייננת לא גורמת לנזקים בריאותיים, אם כי קרינה בלתי מייננת בעוצמה גבוהה יכולה לחמם עצמים ורקמות בהם היא עוברת.
כך מחמם תנור מיקרוגל אוכל, באמצעות קרינה בעוצמה גבוהה של גלי מיקרו.
למעשה, כך גם מנגל צולה בשר, באמצעות קרינת חום, שהיא אף אנרגטית יותר מקרינת מיקרוגל.
כמו קרינה מייננת, גם קרינה בלתי מייננת מעבירה אנרגיה לחומר שהיא פוגעת בו במנות שגודלן קבוע עבור סוג הקרינה.
בעוד שב"קרינה מייננת" המנה שמועברת חזקה די הצורך להביא לשינוי בתכונותיו הכימיות של אטומים ומולקולות בהן היא פוגעת, ב"קרינה בלתי מייננת" אין זה כך.
לכן רק מנות רבות של קרינה בלתי מייננת בפרק זמן קצר עשויות לחולל שינוי כימי – באמצעות העברת חום.
זאת בניגוד לקרינה מייננת שבה כל מנה בודדה עשויה לחולל תהליך כימי.
ב"קרינה מייננת" אדם אינו יכול להעריך את מידת הסיכון ללא מכשיר מדידה.
לעומת זאת ב"קרינה בלתי מייננת" תחושת החום מאפשרת ידיעה מיידית אם קיימת סכנה.
קרינה אלקטרומגנטית מורכבת מפוטונים, שהם חלקיקי היסוד הנושאים אותה.
אינטראקציה בין פוטון לחומר תלויה באנרגיה של פוטון, ולכן קרינה אלקטרומגנטית יכולה למסור אנרגיה לחומר רק במנות בדידות.
אם אנרגיה זו גדולה מאנרגיית היינון של אטום או מולקולה, יכול הפוטון להיבלע ולשחרר אלקטרון קשור, שיהפוך לחלקיק חופשי.
עקב שינוי זה משתנות התכונות הכימיות של האטום או המולקולה שאיבדו אלקטרון.
האנרגיה של פוטון עומדת ביחס ישר לתדירות הקרינה, או ביחס הפוך לאורך הגל שלה.
כתוצאה מכך יכולת היינון של קרינה היא תכונה שתלויה רק בתדירות שלה (או באורך הגל שלה), וזאת בהנחה שהעוצמה מספיק חלשה כדי שניתן יהיה להזניח אפקטים לא ליניארים כמו Multiphoton ionization.
לחומרים שונים יש אנרגיית יינון שונה, ולכן אותה קרינה, כלומר קרינה אלקטרומגנטית באותה התדירות, יכולה להיות מייננת עבור חומרים מסוימים ובלתי מייננת עבור חומרים אחרים.
אולם, אם קרינה בתדירות כלשהי אינה מסוגלת ליינן חומר מסוים, כל קרינה בתדירות נמוכה יותר תהיה גם היא בלתי מייננת (עבור אותו חומר מסוים).
לרוב החומרים האורגניים, כמו אלה שמהם בנוי גוף האדם, הגבול בין קרינה מייננת לבין קרינה בלתי מייננת הוא בתחום העל-סגול.
אור נראה, תת-אדום, גלי מיקרו וגלי רדיו נמצאים בתחום תדרי קרינה אלקטרומגנטית נמוכים יותר (ובסדר יורד) והם קרינה בלתי מייננת.
בחיי היום יום אנו חשופים לקרינה בלתי מייננת בכל מקום.
הקרינה אליה אנו חשופים בשטף ההספק הגדול ביותר היא בתחום התת-אדום.
על פי מודל קרינת גוף שחור, כל חומר בשיווי משקל תרמודינמי בולע ופולט קרינה הנקראת קרינת חום בשטף הספק שניתן לחישוב לפי חוק סטפן-בולצמן.
התדירות העיקרית שבה נפלטת הקרינה ניתנת לחישוב לפי חוק וין, ובטמפרטורת החדר היא בתחום התת-אדום.
גופים חמים כמו ברזל מלובן ונורת להט פולטים גם קרינה בלתי מייננת בתחום האור הנראה.
קרינת השמש החודרת את האטמוספירה היא ברובה קרינה בלתי מייננת, אך היא מכילה גם אור על-סגול בתחום הקרינה המייננת, והוא שגורם לכוויות שמש בחשיפה ממושכת ולסרטן עור כנזק מצטבר.
זאת, כתוצאה מנזק לתאים שנגרם על ידי יינון ה-DNA, מה שלא יכולה לעשות קרינה בלתי מייננת כמו אור נראה מנורת להט גם בעוצמה גבוהה מאוד.
גם קרינה קוסמית החודרת לכדור הארץ מהחלל החיצון מורכבת הן מקרינה מייננת, כמו קרינת גמא, והן מקרינה בלתי מייננת כמו גלי רדיו.
קרינה אלקטרומגנטית בלתי מייננת גם מיוצרת על ידי האדם: בתחום גלי הרדיו לצורכי תקשורת אלחוטית, מכ"מים וכתופעת לוואי של מכשירי חשמל שונים בתחום התת-אדום לחימום ובתחום האור הנראה לתאורה.
כאשר קרינה בלתי מייננת פוגעת בחומר מבודד, חלק ממנה מוחזר, חלק ממנה מועבר וחלק ממנה נבלע.
כמות הקרינה הנבלעת ואופי הבליעה תלויים בעוצמת הקרינה, בתדירות הקרינה ובתכונות החומר.
הקרינה הנבלעת גורמת לרוטציה ולוויברציה של מולקולות ולהיווצרות פונונים, המתבטאים כחום שגורם לעליה בטמפרטורה של החומר.
קרינה בתחום האור הנראה וסביבתו יכולה גם לגרום לעירור של אלקטרונים באטומים.
בחומרים מוליכים, יכולה הקרינה לגרום להיווצרות זרם חשמלי דרך השראה אלקטרומגנטית.
בעקבות השימוש הרב בקרינה בלתי מייננת לתקשורת אלחוטית התעורר חשש מפני השפעות בריאותיות שליליות שלה על גוף האדם.
בפרט בולט החשש מפני השפעות בריאותיות של קרינת טלפון סלולרי ושל קרינה בתדירות נמוכה מאוד, בה פועלים רשת החשמל ומכשירי חשמל ביתיים.
קיים חשש מפני אור תת-אדום המשמש לתקשורת אלחוטית ולחימום.
מטרות החוק נקבעו בסעיף 1 שלו: "חוק זה מטרתו להגן על הציבור ועל הסביבה מפני השפעות של חשיפה לקרינה בלתי מייננת, ולהסדיר את העיסוק במקורות קרינה, הקמתם והפעלתם ובמתן שירות למדידת קרינה, בין השאר על ידי קביעת איסורים וחובות בהתאם לעקרון הזהירות המונעת".
הפיקוח הוא רק על חשיפה לקרינה בלתי מייננת המיוצרת על ידי האדם, ולא על קרינה דומה ממקורות טבעיים, באותם תחומי תדרים, שעוצמתה גדולה יותר מהמגבלות שנקבעו בחוק.
כך, למשל, על מנת להפעיל מתקן הפולט קרינה בתחום התת-אדום בעוצמה של מעל 10 מיליואט לסמ"ר במרחק 5 ס"מ מהמקור, יש צורך ברישיון ובתשלום של אגרה, על אף שנורת להט רגילה ואף גוף האדם פולטים קרינת חום כזו באופן טבעי.
קרימצָ'קים היו קהילה יהודית רבנית סגורה, ששפתה טורקית-, הדומה לשפה הטטרית של קרים.
הקהילה התפתחה בחצי האי קרים החל מהמאה ה-10, והם התיישבו בסמוך לקראי קרים.
בהתחלה, השם "קרימצ'קים" הוטבע על ידי הרוסים על מנת להבדיל ביניהם לבין שאר היהודים (האשכנזים או הגאורגים), שחיו בשטחי האימפריה הרוסית, אבל במחצית השנייה של המאה ה-19 שם זה אומץ על ידי הקרימצ'קים עצמם.
הטטרים הקרימיים קראו לקרימצ'קים "יהודים עם זלופים (פאות)" (zuluflı çufutlar) בכדי להבדיל ביניהם לבין הקראים שלהם קראו "יהודים בלי זלופים (פאות)" (zulufsız çufutlar).
שמונים אחוז מהקהילה הקרימצ'קית הושמדו על ידי הנאצים בדצמבר 1941, וכיום נשארו ממנה פחות מ-1,500 איש, מהם כאלף מפוזרים במספר ערי קרים, והשאר מתגוררים בישראל וברוסיה ואינם חיים עוד במסגרת קהילתית אלא התערבבו ביהודים אחרים (בישראל) ובלא יהודים (באוקראינה וברוסיה).
בברית המועצות נחשבו בני הקהילה כעם נפרד, והיחס אליהם היה שונה מן היחס לרוב היהודים.
רבה הגדול של הקהילה הוא חיים חזקיהו מדיני, אשר קבע בוודאות שהם אכן מזרע ישראל ויהודים לכל דבר חרף ניסיונו של אברהם פירקוביץ' לראות בהם אחים לקראים.
על פי עדויות הקרימצ'קים חיו באוכלוסייה סגורה בנפרד מהקראים.
ליהודים הקרימצ'קים היה נוסח תפילה ייחודי משלהם שבוסס ברובו על נוסח הרומניוטים אך הכיל גם מנהגים ייחודיים.
הנוסח מכונה לעיתים "מנהג כפא", והוא נתקן על ידי ר' משה הגולה מקיוב בן המאות ה-15–16 שקבע נוסח זה כדי לפשר בין יהודים שונים שחיו בקרים באותה העת.
גידול זקן היה חלק חשוב בתרבותם.
השפה הקרימצ'קית שייכת לקבוצת השפות הטורקיות והיא קרובה לטטרית של קרים.
ערב מלחמת העולם השנייה השפה דוברה בפי כ-6,000 קרימצ'קים, אך בעקבות השמדת רוב בני הקהילה בשואה ירד מספר הדוברים בצורה דרמטית.
כיום נותרו כמה עשרות בודדות של קשישים דוברי השפה, ביניהם היה דוד רבי , בלשן ומחבר ספר לימוד ומילון של השפה הקרימצ'קית.
קרין מגריזו (נולדה ב-8 במאי 1977) היא מגישת טלוויזיה ישראלית.
מגריזו נולדה בלוס אנג'לס, ארצות הברית, ועלתה ארצה ב-1981 בגיל ארבע.
עם סיום שירותה הצבאי בחיל האוויר, עבדה כדיילת, מפיקה וסטודנטית לפרסום וליחסי-ציבור במכללה למנהל.
בהמשך התמקדה מגריזו בתחום הבידור, החלה ללמוד משחק ופיתוח-קול, לעסוק בדוגמנות ולהשתתף בפרסומות.
לאחר גירושי הוריה נישאה אמה של מגריזו למפיק והסופר מיקי גולדנברג, אחיו של דודו טופז.
מנישואים אלו נולדו לה שלושה אחים למחצה.
בשנת 2003 נחשפה מגריזו ככתבת-שטח בתוכנית הבידור "ערב טוב עם גיא פינס" בערוץ 3 של הטלוויזיה בכבלים ובאותה שנה הופיעה בתוכנית קחי אותי שרון, בה השתתפה עד שנת 2005. ב-2006 השתתפה מגריזו בתוכנית המציאות של ערוץ 10, "השואו", עד שזו ירדה בפתאומיות.
במהלך אותה שנה הגישה פינה בתוכנית "פספוסים", לצד יגאל שילון, ב"רשת" של ערוץ 2, ובתוכניתו של דודה, דודו טופז, "הכל עשר עם דודו טופז".
כן השתתפה בתוכנית המציאות "פעם בחיים", לצד יעל בר-זוהר ב"יס", והגישה את מגזין הבוקר "יופי של יום" ב"קשת" בערוץ 2.
ב-2011 הנחתה מגריזו את "לחיות טוב", תוכנית אירוח ב"רשת".
מגריזו ניהלה בעבר יחסי זוגיות מתוקשרים עם אסי ישראלוף, איתי תירוש, עפר שכטר, ציון ברוך וקובי אפללו.
ב-22 ביולי 2010, נישאה מגריזו לניב רן ונולדו להם שתי בנות.
ב-5 בדצמבר 2016 פורסם כי השניים התגרשו.
קרין גורן (נולדה ב-24 במאי 1974) היא שפית קונדיטורית, מחברת ספרי בישול, עיתונאית ומנחת תוכניות בישול בטלוויזיה.
גורן נולדה, גדלה והתחנכה בחיפה.
למדה בתיכון בבית הספר הריאלי בחיפה.
סיימה לימודים לתואר ראשון בתקשורת מאוניברסיטת חיפה ולאחר מכן, למדה הנדסת תוכנה במכללה האקדמית להנדסה אורט בראודה בכרמיאל.
היא החלה לעבוד כמתכנתת בחברת סטארט-אפ, אך בגיל 26 בעקבות השתתפות בקורס לקונדיטוריה אצל השף הנס ברטלה, החליטה להפוך את המגדנאות למקצועה העיקרי.
היא החלה לעבוד כמתכנתת באתר מגזין "על השולחן" וכך השתלבו שני תחומים מרכזיים בחייה.
בעקבות אהבתה לתחום המגדנאות, החלה גם לכתוב בעיתון והפכה ל"עורכת לתחום האפייה".
בהמשך, כתבה את ספר האפייה רב-המכר "סודות מתוקים", וגם במדור האוכל במוסף "זמנים מודרניים" של עיתון ידיעות אחרונות ובמוסף "סגנון" של עיתון מעריב.
עבדה גם בחברת "לחם ארז" כמפתחת מתכונים לקונדיטוריה.
בהמשך הנחתה תוכנית בישול ואפייה הנושאת את שם הספר אותו כתבה, "סודות מתוקים", ששודרה בערוץ 2 במסגרת רשת.
הנחתה גם את התוכנית, "המדריך לאפייה", ששודרה בערוץ 10 וב"ערוץ החיים הטובים" ומאמצע העשור השני של המאה ה-21, משודרת גם בערוץ האוכל.
שימשה כעורכת מדור האפייה במגזין "על השולחן", בנוסף מפרסמת מדי פעם מתכונים בעיתון "הארץ".
בשנת 2016 שודרה בערוץ 2, במסגרת שידורי קשת, תוכנית הריאליטי "בייק אוף ישראל", בה נטלה גורן חלק כאחת משלושת השופטים.
גורן השתתפה כשופטת גם בעונה השנייה של התוכנית שעלתה לשידור בקשת 12 בפברואר 2018. השתתפותה בתוכנית עוררה סערה סביב ממדי גופה ועידוד התוכנית לאכילת עוגות ודברי מאפה לא בריאים.
בתגובה לביקורת אמרה: "אני גאה לשאת את הדגל למודל נשי שאינו שדוף ועדיין אוהב את עצמו".
באפריל 2018 השיקה בשיתוף חברת "גלידות שטראוס" ליין גלידות.
בשנת 2021, עלתה תוכנית הריאליטי "הקינוח המושלם" בקשת 12, בה נטלה גורן חלק כאחת מארבעת השופטים.
בשנת 1998 נישאה לשף רונן גורן.
לבני הזוג אין ילדים והם מתגוררים במושב תלמי אלעזר.
"המדריך לאפייה" (ערוץ 10, ערוץ האוכל, "ערוץ החיים הטובים")
"סודות מתוקים" (ערוץ 2, רשת)
"שישי עם רבקה מיכאלי" - פינה קבועה בתוכנית (ערוץ 2, רשת)
"הקונדיטוריה: סודות מתוקים" (ערוץ 10)
"סודות מתוקים - אורחים וקינוחים" (ערוץ 10)
"האוסף המתוק של על השולחן" (על השולחן, 2002) - עורכת.
"ששת מאפים" (על השולחן, 2005) - מחברת, יחד עם בן-זוגה, השף רונן גורן.
רב המכר כולל תקליטור DVD עם סדנאות מצולמות של מתכונים נבחרים.
"אפייה זה משחק ילדים" (קרין גורן, 2008) - ספר שחובר במיוחד לילדים.
"אם לסבתא היה מיקסר" (קרין גורן, 2013) - בספר בוחרת גורן "מתכוני סבתא", מתכונים של פעם אך בשיטות אפיה עדכניות, תוך התחשבות בהתפתחות הטכנולוגיה המודרנית, דבר המשפר את איכות וקלות הבישול.
לספר מצורף תקליטור DVD ובו סדנאות אפייה מצולמות בהן גורן מכינה מקבץ ממתכוני הספר.
קרין נָהוֹן (לשעבר קרין ברזילי-נהון; נולדה ב-6 בדצמבר 1972) היא חוקרת ישראלית, ופרופסור בתחום הפוליטיקה של המידע ובנושאי חברה וטכנולוגיה.
נהון מכהנת כדיקנית בית הספר סמי עופר לתקשורת באוניברסיטת רייכמן, וכפרופסורה חברה וראשת מסלול דאטה, ממשל ודמוקרטיה בבית הספר לאודר לממשל, דיפלומטיה ואסטרגיה באוניברסיטת רייכמן.
עמדה בעבר בראש "המרכז למידע ולחברה" באוניברסיטת וושינגטון, שם גם כיהנה בעבר כפרופסורה חברה והייתה נשיאת איגוד האינטרנט הישראלי בשנים 2017–2021.
נהון נולדה וגדלה בחולון, בת זקונים לאודט ומרסל נהון, שעלו מלבנון בשנת 1970, טרם פרוץ מלחמת האזרחים הלבנונית.
בעברה, אלופת המדינה לנוער בשחמט.
היא בעלת תואר ראשון במדע המדינה (1997) ובמדעי המחשב, תואר שני בניהול מערכות מידע מאוניברסיטת תל אביב (2000) ותואר דוקטור בניהול מערכות מידע (2004), כולם מאוניברסיטת תל אביב.
עבודת הדוקטורט נושאת את השם "Gatekeepers and gatekeeping mechanisms in networks" ונעשתה בהנחייתו של פרופ' זאב נוימן.
שימשה בתפקידי מחקר בכירים בתעשיית ההיי-טק.
הרצתה בפקולטה לניהול באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטה העברית בירושלים.
משנת 2004 היא חברת סגל קבועה בבית הספר למידע, וחברת סגל נלווית בחוג לתקשורת באוניברסיטת וושינגטון, ובשנת 2010 מונתה לפרופסור חבר שם.
משנת 2006 היא מנהלת את מושב הקהילות הווירטואליות בכנס HICSS, ומשנת 2013 נבחרה לנהל את כל מסלול מדיה חברתיים ודיגיטליים בכנס זה.
בשנת 2014 מונתה לפרופסור חבר בהמרכז הבינתחומי הרצליה, במקביל למשרתה באוניברסיטת וושינגטון.
בצד מחקריה ופרסומיה היא פעילה ציבורית וחברתית בכל הקשור לעיצוב מדיניות מידע וטכנולוגיה בישראל.
ב-2007 הייתה מהקולות המובילים במאבק נגד הצעת החוק להגבלת גישה לאתרי אינטרנט למבוגרים, ופרסמה כמה גילויי דעת המזהירים מהסדרה של סינון תכנים באינטרנט או צנזורה של מידע על ידי המדינה.
משנת 2004 משמשת כיועצת לתת-ועדת האינטרנט ולוועדת המדע בכנסת.
היא כותבת באתר האינטרנט ynet ומשמשת כמומחית ויועצת למקבלי החלטות בנושא חברת המידע.
בשנת 2005 עמדה אקדמית בראש המשלחת הממלכתית של מדינת ישראל, שנשלחה לוועידת חברת המידע העולמית שנערכה בתוניס (WSIS).
ייצגה את ישראל כשהשתתפה לראשונה בוועדת המדע והטכנולוגיה לפיתוח באו"ם במאי 2009.
החל מ-2008 חוקרת נהון את ויראליות ההפצה של המידע.
ב-2013 פורסם הספר "Going Viral", אותו כתבה יחד עם ג'ף המסליי (Jeff Hemsley).
על מחקרה בתחום, ועל הספר שהייתה שותפה לכתיבתו, זכתה בשנתיים שלאחר פרסומו בשלושה פרסים: "Best Information Science Award" של האגודה העולמית למדעי המידע, "Outstanding Academic Title" על ידי איגוד הספרנים האמריקאי ו"פרס פינקלר", המוענק על הישג בולט בתחום המידע בישראל.
בפברואר 2012 הגישה עתירה לבג"ץ בסוגיית המאגר הביומטרי והשלכותיו על הזכות לפרטיות.
ב-2017 דורגה במקום ה-24 ברשימת הנשים המשפיעות ביותר של כתב-העת "פורבס ישראל".
בסופו של דבר המפלגה התפרקה ולא התמודדה בבחירות.
נהון היא פעילה מובילה במחאה נגד הרפורמה המשפטית, מובילה קבוצות עדכונים בנושא המחאה, מרבה להתראיין בתקשורת בנושא זה ונואמת בהפגנות.
לאחר פרוץ מלחמת חרבות ברזל הובילה נהון את מערך הנעדרים בחמ"ל האזרחי.
המערך הפעיל 1,500 מתנדבים שבמשך כחודש עסקו באיתור נעדרים באמצעים טכנולוגיים חדשניים, ובכך סייע למערכות הביטחון.
על כך, הוענק לנהון אות אבירות מרכז פרס לשלום ולחדשנות לשנת 2024.
החל מ-2024 נהון מכהנת כדיקנית בית הספר סמי עופר לתקשורת באוניברסיטת רייכמן.
לאחר ששימשה חברת הוועד המנהל של איגוד האינטרנט הישראלי, נבחרה לשמש נשיאת האיגוד מינואר 2017, ומילאה את התפקיד במשך 5 שנים, עד סוף 2021 - מלוא תקופת הכהונה המוגדרת בתקנון האיגוד.
בעבר כיהנה כחברת הוועד מנהל של "הסדנא לידע ציבורי", חברת הנהלת "התנועה לחופש המידע", וכחברת ועד בוועד המנהל של עמותת "ויקימדיה ישראל".
בנוסף, היא ממקימי התנועה לזכויות דיגיטליות ופרטיות ישראל.
בשנת 2024 זכתה בפרס רפפורט לנשים פורצות דרך
הייתה נשואה לפרופ' גד ברזילי, והיא אם לשני בנים מנישואיה אלה.
לאחר מכן, החלה בזוגיות עם ח"כ והשר מיכאל (מיקי) איתן והתגוררה עמו ברמת גן, עד פטירתו בשנת 2024.
קרין הוא עולם בדיוני, שבו מתרחשים המאורעות בסדרת ספרי הפנטזיה רומח הדרקון, פרי עטם של מרגרט וייס וטרייסי היקמן.
היבשת הידועה ביותר בקרין היא אנסאלון, הממוקמת בדרום הרחוק ובה מתרחשים מרבית האירועים בספרים.
היבשת מוקפת בים מצפון, ממזרח וממערב, כאשר בצידה הדרומי מצוי שטח הפקר קפוא ונרחב אשר אינו חקור.
אנסאלון הייתה בעבר יבשת גדולה ומאוחדת, אולם החורבן הגדול גרם לטביעת החלק הצפון-מזרחי ולפיזור יתר היבשת לקבוצות איים.
בין היתר פוצלה אימפריית ארגות' - לא רק מהיבשת המרכזית, אלא גם לשניים.
מצפון לאנסלון נמצאים איי הדרקון, מושבם של הדרקונים המתכתיים.
הרחק ממזרח נמצאת יבשת אית'ינקרתיה.
יבשת טלאדאס ממוקמת הרחק מצפון וממזרח לאנסלון, ושם שוכנת אומת אוּרים המרושעת.
הרחק מצפון וממערב לאנסלון נמצאת יבשת אדלאטום המסתורית.
מתחת לשטח ההפקר הקפוא שוכנת הממלכה התת-קרקעית של צ'וריין, והרבה אינו ידוע עליה.
האזורים המתוארים בהמשך נמצאים ביבשת אנסלון.
אומה המורכבת ממספר ערים גדולות כמו מקלט ומרגוע בנוסף להתיישבויות של גמדי הגבעות וכפרי בני-המישורים (הברברים).
מרגוע היוותה מקום מקלט לפליטים לאחר פלישת צבאות שרי-הדרקונים לאנסלון.
זוהי ארץ מולדתם של בני משפחת מאז'ר.
בארץ זו גם נמצא היער הקודר אומות הגמדים גובלות בה מדרום, קלינסטי מצפון וביצות והים החדש ממזרח.
העיר אַנְקַטַוָואקָה היא עיירה לחופה המערבי של אבנסיניה, ולשעבר חלק מאימפריית ארגות.
כאשר ארגות פוצלה מהיבשת הראשית, עיר זו נשארה מאחור, והשתלטה עליה דת המבקשים לאחר החורבן.
אולם, ממלחמת הרומח ואילך, כוהני האלים "הישנים" חזרו לבסס בה את מעמדם.
יער מסתורי הממוקם מצפון-מערב לעיירה מרגוע.
הוא מיושב על ידי שבעה שבטי קנטאורים (אנשי-סוס), ראש האדונים (חד-קרן אשר מגינה על היער) ואל-מתים שנגזר גורלם לשמור על היער כעונש על שהפרו את שבועתם לראש האדונים להגן על היער.
ינשופי ענק מוצאים בו את משכנם.
היער גם היווה את מקום משכנו של המכשף הרשע גַדָאר, בעל-אוב חזק.
צריחו הקטן היה מבצר של זדון.
לאחר מלחמת הכאוס, שרץ (זרע) של כאוס לכד את ראש האדונים והחל להשחית את היער, ולהעלים את שבטי הקנטאורים, אולם בעזרת קרמון מאז'ר ובתו, דזרה, השרץ הובס.
עיר מסחר עשירה שנוסדה בידי הסולאמנים, ואשר הושמדה בזמן החורבן הגדול, אשר גרם לה לעמוד על קצהו של צוק.
משמעות השם בסולאמנית הוא מקום מפגש.
בזמן העידן הרביעי, נשכחה העיר מלב התרבות, דבר שאיפשר לגמדי המחילות משבטי הבּוּלְפּ (השבט השולט), גְלוּפּ וסְלוּד.
במהלך מלחמת הרומח יושבה על ידי כוחות דרגונים תחת פיקודו של שר הדרקונים קטב מרירי.
כמו כן, גרה בו הדרקונית השחורה קִיסַנְת'.
העיר נחרבה כליל, כאשר השמידה סהר-פז את הדרקונית, והים החדש תבע את העיר למצולותיו.
מצודת זְהַמָאן היא המקום בו מצא את מותו המכשף המרושע פיסטנדנטילוס ואשר ממנה רייסטלין נכנס לאביס.
היא ניזוקה כאשר פיסטנדנטילוס ניסה לזמן כישוף כדי לפתוח שער לאביס, (ורייסטלין הצליח תחתיו בקו הזמן החלופי).
התוצאה הייתה החרבה כללית של אזור הלחימה במישורי דַרְגוֹת, והפיכת המצודה לכיפת הגולגולת.
אחד הניצולים מפיצוץ זה היה הגמד כאראס.
כאשר רייסטלין עשה זאת, הוא שלח את קרמון וגדילן לעתיד החלופי המתואר בטרילוגית אגדות רומח הדרקון.
המצודה נמצאת בין השער הצפוני (ההרוס כעת) של תורבאדין והעיר קאלינוסט.
לפני החורבן, טַרְסִיס המעטירה הייתה מערי הנמל החשובות ביבשת אנסלון וכללה צי ספינות חזק.
אולם, עם פלישתה של אימפריית ארגות, העיר איבדה מכוחה, אך עדיין היוותה מרכז סחר חשוב, אף על פי שמעשר גדול ממנה נשלח כל עת לארגות.
בעיר נבנתה גם ספריה גדולה מאוד (יריבה רק לספריית פלנתאס) בשם ספריית קְרִיסְטַן.
בזמן החורבן, כל מימי הים של טרסיס התנקזו ממנו, והעיר נותרה ללא ים ואיבדה חלק גדול מכוחה והפכה לנקודת סחר קטנה.
שטח אדמת-בתרים גדול בדרום-מזרח אנסלון, בחלק ניכר ממנו ניתן למצוא מרבצי חימר אדום, המעידים על הימצאותו של ים.
הודות למאמצם של שרי הדרקונים, החלק המזרחי של מישורי האבק הוא כעת ערבות סוואנה מלבלבות ופורחות.
קנטאורים שוכנים בחלק הצפוני, וברברים בחלק המזרחי.
בתקופה שלפני החורבן, החלק היה מאוכלס הרבה יותר ובמיוחד עיר-הבירה, טרסיס המעטירה.
בזמן מלחמת הרומח, עברו שם אלפי סילבנטסי במנוסתם מממלכתם לעבר ארגות, ולאחר מכן, שלטו באזור צבאות הדרקונים.
בתחילת עידן בני-התמותה, האזור הפך ליותר מדברי והשתלטו עליו מספר דרקוני ענק.
העיר החשובה ביותר באבנסיניה, אשר לאחר החורבן הופצו ממנה דתות חדשות, כגון דת המבקשים ודתו של בֶּלְזוֹר.
ממוקמת מדרום-מערב למרגוע וארץ קאלניסטי, וצפונית-מערבית ליער הקודר.
במהלך מלחמת הרומח, העיר נכבשה על ידי צבאות הדרקונים האדומים, והדתות שהופצו בה דוכאו.
עיירה שהייתה שייכת לממלכת האלפים קלינסטי, וננטשה על ידם על שום מרחקה הרב מעיר בירתם קאלינוסט.
המתיישבים הראשונים של העיירה הותקפו לעיתים קרובות על ידי גובלינים, דבר שאילץ אותם לבנות את ביתם על צמרות עצי וויילן הענקיים, עד שלבסוף, כל העיר, פרט לנפחייה והאורוות, שכנה על עצים אלו.
אחד המבנים הפופולרים בעיר הוא של פונדק הבית האחרון, המקום בו נפגשו לראשונה גיבורי הרומח.
העיר ניזוקה קשות במהלך מלחמת הרומח, עקב פשיטת צבאות הדרקונים האדומים.
לאחר מלחמת הכאוס, בדיוק מחוצה לה מצוי גם קבר הגיבורים האחרונים בו נקברו יחדיו אבירי האופל ואבירי סולאמניה שלחמו להגן על קרין מפני כאוס, וכמו כן נטמנו בו גם תניס חצי-אלף ופלד בהיר-להב.
כעשרים שנה לאחר החורבן השני, הוקמה בעיר גם אקדמיית הקסם על ידי פאלין מאז'ר, בנו של קרמון מאז'ר בו הוא לימד את קסם הפרא.
האקדמיה נחרבה על ידי דרקונית הענק המרושעת, בריל.
לאחר מלחמת הנשמות, הוקמה בעיר גם שדרת האלים, אשר היוותה קבוצה של מקדשים לאלים כמו מאז'ר, קירי-ג'ולית, מישאקאל, וזבואים.
בסוף השדרה נבנה פונדק השוקת.
לאחר החורבן השני, הוקם גם מחנה פליטים אשר נשאר שם באופן קבוע גם בזמן מלחמת הנשמות בשם העיר העצובה.
נבנתה בשיתוף בין אלפי קאלינסטי, גמדי תורבאדין ותושבי ארגות, מצודת פקס-תרקס (מצודת השלום בשפת האלפים) נועדה לסמל חברות בין שלושת הגזעים החתומים על מגילת שביתת הנשק לאחר מלחמת טבח-השארים.
ניזוקה קשות בזמן החורבן הגדול, ולידה פרצה מלחמת שער-הגמדים.
במהלך מלחמת הרומח, צבאות הדרקונים האדומים השתלטו על המקום, ושר-הדרקונים קטב מרירי ביסס בה את כוחו, יחד עם דרקונו, רמץ.
גיבורי הרומח שחררו את המקום וכעת מתגוררים בו גמדי המחילות.
מקום הולדתה של סהר-פז ומקום מושבם של שבט קה-שו, ממזרח למרגוע.
העיר מוקפת חומה, והמבנים בה כוללים אוהלים.
לאחר גירושם של סהר-פז ומי-נהר, העיר הותקפה על ידי צבאות הדרקונים.
האי שלסי, אי ממזרח לאבנסיניה, מיושב על ידי בני האדם.
הוא מצוי בים החדש, מופרד על ידי מצרי אבנסיניה.
האי נוצר לאחר החורבן, כאשר הים החדש נשפך ליבשת.
במלחמת הרומח, צבאות הדרקונים הכחולים לחמו בשבט הקֶה-נַאל, אשר שכן באי.
לאחר מכן, הקימה בו סהר-פז את מצודת האור.
המצודה נחרבה כמעט כליל על ידי דרקונית הענק, בריל.
חסידיה של סהר-פז בונים אותה מחדש.
במצודה נמצא גם מבוך המשׂוכות הגדול, בו התחבאו פאלין מאז'ר וגדילן קוץ-רגל מפניה של בריל בתחילת מלחמת הנשמות.
שער, עיירה הנמצאת על שליש הדרך בין מרגוע לקאלינוסט, נוסדה באותו זמן כמו מרגוע, בשנים הראשונות שלאחר החורבן.
היא מאוד דומה למרגוע, והן נבדלות בכך שבתיה של שער נמצאים על פני האדמה.
בזמן מלחמת הרומח, נכבשה על ידי צבאות הדרקונים אולם שוחררה לאחר מכן, וכוהני האלים העתיקים התבססו בה.
מרכז אומות הגמדים משתנה במהלך העידנים בקרין, ואומות צצות, נעלמות ואף צצות בשנית.
מקום הולדתו של חלמיש כור-אש, כפר הניידאר (שבט גמדי הגבעות) הזה שוכן ליד ממלכת תורבאדין.
הכפר כמעט ונהרס על ידי שבט הת'יוואר של תורבאדין.
מושבה של גמדי גבעות לצד ממלכת תורבאדין, הנוסדה בשנת 948 לפנה"ח.
קרויה גם עץ החיים, העיר החלה להיבנות כאלף שנה לפני החורבן.
מושבה שנוסדה על ידי גמדי תורבאדין, ונשלטת על ידי מושל בשמו של המלך.
היא נודעת בשל סגסוגת קאיולין, המתכת החזקה ביותר הנודעת בעולם.
עד לחורבן שהכה בקרין, קאיולין שגשגה כעיר-מדינה שסחרה עם תורבאדין ושכניה הישירים כמו סולאמניה ואף עד לאיסטר.
כאשר הכתה יד האלים בקרין, קאיולין הושחתה ונהרסה בחלקה.
כמו כן, הים החדש חצה את דרכי המסחר, קאיולין נותרה לבדה.
מספר דורות לאחר מכן, קאיולין הפכה לנושאת הדגל של החברה הגמדאית.
המושבה שרדה את מלחמת הרומח ומלחמת הכאוס כמעט ללא פגע או נפגעים, והעיר צברה עושר וקומה בשל סיועם לאומה הסולאמנית במחצבים וכוח אדם אשר היה דרוש בזמן המלחמות.
המושל אף סייע גם בהקמת ברית בין הגמדים לקיסרות הסולאמנית החדשה (שנולדה כ50 שנה לאחר החורבן השני) על ידי סיוע צבאי לכוחות הסולאמנים נגד הפלישה הגובלינית.
קאל תאקס הוא שמה של ממלכת הגמדים הראשונה באנסאלון בעידן האור.
משמעות שמה הוא "חישול קר".
קשה לקבוע את מיקומה, היות ששם זה היווה שם להרבה כפרים תת-קרקעיים ששהו במקומות שלא הייתה בהם פעילות געשית שיכלה לחמם את הכפרים הללו.
אולם, הממלכה המקורית-האגדית אכן התקיימה לחופיה הצפוניים של הארץ אשר תיקרא לימים איסטר.
לאחר שהגיעו לפינה הצפון-מזרחית של אנסאלון, הגמדים קבעו את מולדתם בארץ המינוטאורים (ליד ארצות קרתאי).
הם שיעבדו אותם ובנו מושבות.
דבר זה לא ארך זמן, ועבדיהם התמרדו כנגדם, והגמדים נסו מערבה, שם התיישבו במערכת מערות טבעית תת-קרקעית הנוצרה מבליית החצץ שבחוף איסטר.
הגמדים חיו שם תקופה, והתחפרו כדרכם של גמדים.
אולם מולדת זו הייתה חסרה אמצעי חימום לצורך חישול.
הגמדים עזבו, כך נטען, לאחר שקיבלו אות מהאל ריאורקס כי עליהם למצוא מולדת גמדאית אמיתית.
כך, נעזבה קאל תאקס כדי לפנות את מקומה לממלכת תורין, הממלכה הגמדאית המוצלחת הראשונה.
בהגירתם הראשונית אל קאל תאקס, התפצלו הגמדים לעוד ממלכות, ביניהם שבט ההילאר, אשר ייסד את ממלכת תורבאדין.
ממלכת גמדים עתיקה, אשר תחילה נקראה תוֹרִין.
במשך כשמונה מאות שנה היא פרחה ושגשגה.
ואז הכתה טרגדיה גדולה במושבה.
למעשה, כת גזענית של שכניהם בני-האנוש טבחה בחלק מהממלכה, ועל כך הגיבו הגמדים בפיצוץ תקרת הכניסה למערתם, דבר זה גרם להתמוטטות ההר כולו.