tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
The Human League (בעברית: הליגה האנושית) היא להקת סינת'-פופ בריטית שהוקמה בשפילד בשנת 1977. הלהקה זכתה בפרס המוזיקה הבריטית בשנת 1982. להיטים שהוציאה הלהקה לאורך שנות ה-80 ועד שנות ה-90, כוללים בין היתר את: "Mirror Man" ,"(Keep Feeling) Fascination" ,"The Lebanon" ,"Human" ,"Tell Me When" ו-"Don't You Want Me".
בשפילד בשנת 1977, חבר מבית ספר של אוקי, מרטין ואר , יחד עם איאן קרייג מארש ועדי ניוטון הקימו להקה בשם "The Future".
הם היו חלק מז'אנר שהשתמש בסינתיסייזרים במקום בכלי נגינה מסורתיים, שלימים נקרא סינת'-פופ.
ניוטון עזב בהמשך את הלהקה.
ואר החליט ש-"The Future" זקוקה לסולן שיחליף את ניוטון.
הבחירה הראשונה שלו, גלן גרגורי , לא הייתה זמינה.
לאחר מכן ואר המליץ על פיליפ אוקי.
על אף שלאוקי לא היה שום ניסיון מוזיקלי, הוא היה ידוע בשפילד, בעיקר בזכות חוש הלבוש האקלקטי והאופנוע הקלאסי שלו.
ואר הלך לבקר את אוקי כדי לבקש ממנו להצטרף ל-"The Future".
אוקי קיבל את ההצעה והצטרף ללהקה באמצע שנת 1977.
הלהקה החדשה ניגנה בהופעה חיה ראשונה במכללה לאמנויות של "Psalter Lane" ביוני 1978 וחתמה ב-Fast Records.
היומן ליג זכתה למוניטין על היותה אמנותית והייתה לה מעט מאוד הצלחה, והוציאה שני סינגלים, "Being Boiled" ו-"Empire State Human", עם מילים שכתב אוקי.
בסופו של דבר הם הוציאו שני אלבומים, "Reproduction" ב-1979, ו-"Travelogue" ב-1980. למרות זאת, ללהקה עדיין לא היו סינגלים שהפכו ללהיטים, ובעקבות חוסר ההצלחה, יחסי העבודה של אוקי וואר נעשו מתוחים יותר ויותר.
באוקטובר 1980, לפני סיבוב הופעות באירופה, ואר ומארש עזבו את הלהקה.
אוקי ואדריאן ורייט הורשו לשמור על שם הלהקה.
ואר ומארש צירפו את גלן גרגורי והקימו את Heaven 17 .
לאוקי היה פחות משבוע להקים להקה חדשה.
במהלך לא מתוכנן אוקי הלך לדיסקוטק במרכז העיר שפילד בשם "The Daisy Crazy" ושם פגש את סוזן אן סאלי וג'ואן קת'רל שהיו שתי נערות מתבגרות אנונימיות לחלוטין וצירף אותן ללהקה.
הן כבר היו מעריצות של היומן ליג באותה תקופה.
אוקי כינה את ההחלטה לצרף את הזמרות ללהקה כהחלטה הטובה ביותר בקריירה שלו.
לאחר סיבוב ההופעות, הלהקה הוציאה את הלהיט הראשון שלה שהיה בטופ 20 בבריטניה, "The Sound of the Crowd", באפריל 1981. עם הצטרפותם של ג'ו קאליס ואיאן ברדן, הלהקה כללה שישה חברים והוציאה את הסינגל "Love Action (I Believe In Love)" שהיה במקום השלישי בבריטניה.
אחריו יצא "Open Your Heart", שהפך ללהיט נוסף בטופ 10. זמן קצר לאחר מכן הם הוציאו אלבום מלא, "Dare", שחלק גדול מהשירים בו נכתב על ידי אוקי.
Dare הפך השיג מעמד פלטיניום.
בסוף שנת 1981, הסינגל הרביעי מתוך האלבום, "Don't You Want Me", העניק ללהקה את המקום הראשון ומכר מעל 1.5 מיליון עותקים בבריטניה, ונשאר במקום הראשון במשך חמישה שבועות.
הסינגל גם הגיע למקום הראשון בארצות הברית בשנה שלאחר מכן, ושם מכר עוד מיליון עותקים.
בשנת 1984 יצא האלבום "Hysteria" בחברת "וירג'ין רקורדס", שמכר 100,000 עותקים בבריטניה והגיע למעמד של אלבום זהב.
בשנת 1986, אוקי קיבל הצעה לעבוד עם המפיקים האמריקאים ג'ימי ג'אם וטרי לואיס, וזה הביא להוצאת האלבום Crash והסינגל "Human" שהפך ללהיט בינלאומי נוסף והגיע למקום הראשון בארצות הברית.
עם זאת, עד שנת 1987 איבדה הלהקה את מרבית חבריה וכללה רק את אוקי, סאלי וקת'רל.
מאז 1978 הוציאה היומן ליג תשעה אלבומי אולפן, שני אלבומי רמיקס, אלבום חי אחד, סינגלים וכמה אלבומי אוסף.
ללהקה היו חמישה אלבומים ושמונה סינגלים בעשיריה המובילה בבריטניה והיא מכרה יותר מ-20 מיליון תקליטים ברחבי העולם עד לשנת 2010.
פיליפ אוקי – שירה וקלידים
סוזן אן סאלי – שירה
The Hill (בעברית: "הגבעה", בהתייחס לגבעת הקפיטול) הוא אתר חדשות אמריקאי, הפועל מוושינגטון הבירה, שהחל כעיתון בשנת 1994. האתר בבעלות "הוצאת Capitol Hill", שבעצמה כפופה לבעלות ".News Communications, Inc".
תוך התמקדות בפוליטיקה של ארצות הברית, מדיניות, יחסים בינלאומיים ועסקים, סיקורו של The Hill כולל את הקונגרס האמריקאי, נשיאות ארצות הברית ומערכות הבחירות בארצות הברית.
באתר האינטרנט שלו, The Hill מתאר את פעילותו כ
חלק משמעותי מתשומת הלב לה זוכה האתר היא היותו נייטרלי ולא-מפלגתי, בניגוד לעיתונים אחרים כמו וושינגטון פוסט ופוקס ניוז.
על פי מחקר של "קרן נייט" משנת 2020, The Hill נקרא בדרך כלל על ידי קהל מתון, הנוטה מעט אל הימין הפוליטי.
The Hill, שמתחרה בעיקר בפוליטיקו, מציג מגוון רחב של השקפות עורכים מכל הקשת הפוליטית; עם זאת, בדרך כלל בעלי הטורים ותורמיו נחשבים לשמרניים יותר.
במהלך הראיון, גונן דיברה על העדויות על האלימות המינית שנשים עוברות בשבי חמאס והוסיפה ש"אני מקווה שאת באופן ספציפי מאמינה לנשים שאומרות שהן נפגעו" בפנייה ישירה אל גריי, כאשר האחרונה גלגלה את עיניה 'בבוז', פלטה אנחה וקטעה את דבריה בסוף השידור.
לאחר פיטוריה, טענה גריי בציוץ ברשת החברתית X (טוויטר) ש-The Hill דוגלת בדיכוי של חופש הביטוי כשזה מגיע להבעת ביקורת כלפי ישראל, ושפיטוריה היו "מאמץ מכוון".
The Highlights הוא אלבום הלהיטים השני של הזמר הקנדי דה ויקנד.
האלבום יצא לאור ב-5 בפברואר 2021, על ידי חברות התקליטים XO וריפבליק רקורדס, לאחר צאת אלבום האולפן הרביעי שלו, After Hours, שיצא ב-2020, ואלבום הלהיטים הראשון שלו, The Weeknd in Japan, שיצא ב-2018. האלבום יצא לקראת הופעתו של דה ויקנד בתערוכת המחצית של סופרבול LV.
עטיפת האלבום ממשיכה את השימוש בחליפה האדומה שלבש טספיי לאורך כל חומר הקידום לאלבום האולפן הרביעי שלו, After Hours, שיצא בשנת 2020. החליפה הספציפית שלבש בעטיפה היא זו שלבש בווידאו קליפ לשיר "Save Your Tears", ששימש כסינגל הרביעי מתוך האלבום.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם5 בפברואר 2021הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית • תקליטורXO • ריפבליקיפן5 במרץ 2021תקליטוריוניברסל מיוזיק יפן
The House Is Burning הוא אלבום האולפן השלישי של הראפר האמריקאי אייזיאה רשאד.
האלבום יצא לאור ב-30 ביולי 2021, על ידי חברות התקליטים טופ דואוג אנטרטיינמנט ווורנר רקורדס.
האלבום מכיל הפקות של מספר מפיקים, בהם דווין מאליק, הוליווד קול, J.LBS וקני ביטס, בין היתר.
הופעות האורח כוללות את חבריו של רשאד לטופ דואוג אנטרטיינמנט, ג'יי רוק וסיזה, וכן ליל עוזי ורט, דיוק דוס, סמינו, אמינדי ו-6lack, בין היתר.
רשאד חשף לראשונה את תוכניותיו להוציא את אלבום האולפן השני שלו באמצעות סדרת ציוצים בטוויטר באוקטובר 2017. הוא חשף את שם האלבום בשידור חי באינסטגרם במאי 2019, כמעט שנתיים לאחר הכרזתו הראשונית.
במהלך תקופה זו, פרסם טיזרים נוספים לאלבום, וניגן קטעים מהקלטותיו דרך פוסטים שונים ברשתות החברתיות, עד שב-22 באפריל 2020, הוא הוציא את הסינגל הראשון שלו מזה ארבע שנים, "Why Worry", כחלק מאירוע קידום מכירות שנערך על ידי טופ דואוג אנטרטיינמנט.
בראיון שערך The Fader במאי 2021 הודיע רשאד כי האלבום צפוי לצאת ביוני.
כעבור כמה ימים, ב-7 במאי, הוציא את הסינגל המוביל מתוך האלבום, "Lay Wit Ya", בהשתתפות דיוק דוס, שלווה בווידאו קליפ בבימויו של עומר ג'ונס.
הקרדיטים של השיר בפלטפורמות הדיגיטליות גילו כי הוא חתם על עסקה משותפת עם חברת התקליטים וורנר רקורדס.
ב-18 ביוני הוציא רשאד את הסינגל השני מתוך האלבום, "Headshots (4r da Locals)", לו פורסם וידאו קליפ שבוים על ידי ג'ק בגרט ומז היירס כעבור שישה ימים.
ב-7 ביולי חשף רשאד את עטיפת האלבום ותאריך צאתו ברשתות החברתיות.
בתאריך 17 בנובמבר 2021 פרסם רשאד בחשבון האינסטגרם שלו את גרסת ה-homies begged לאלבומו השלישי The House Is Burning הכולל עוד ארבעה שירים נוספים ביניהם רמיקס לאחד משירי האלבום באירוחם של פרוג'קט פאט וג'וסי ג'יי.
זאת לא הפעם הראשונה שרשאד מוציא גרסה כזאת אם כי באלבומו השני The sun's Tirade הכניס את השיר Find a Topic כשיר שלא היה אמור להיכנס.
ב-19 בנובמבר 2021 יצאה לבסוף הגרסת דלוקס של האלבום.
עיתוןתוארדירוגמקורבילבורד50 האלבומים הטובים ביותר של 2021: רשימת הצוות21
"The Humming" (בעברית: "הזִמזוּם" או "הפְּזִימָה") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האירית אניה, מתוך אלבום האולפן השמיני שלה, Dark Sky Island.
השיר יצא לאור ב-13 בנובמבר 2015, על ידי חברת התקליטים האחים וורנר, כסינגל שיווקי מתוך האלבום.
הוא נכתב על ידה והופק על ידי ניקי ראיין.
את "The Humming" הוציאה אניה שבוע לפני יציאתו של Dark Sky Island, במטרה לעזור בקידום שלו.
בזמן שאניה עבדה על הלחן שלו, היו חלקים שהיא זמזמה ולבסוף החליטה לכלול את הקטע הזה כחלק מהשיר עצמו.
טימותי מונגר מ-AllMusic, כתב ש-Dark Sky Island "מכיל את כל סימני ההיכר האופייניים לאניה, אך עם נקודות שיא רבות יותר מאשר בשתי עבודותיה הקודמות", תוך שהדגיש את "The Humming" כ"אחת הרצועות החזקות ביותר שהפיקה מזה עשרות שנים".
קליפ המילים הרשמי של "The Humming" הועלה לערוץ היוטיוב של אניה ב-13 בנובמבר 2015, ביום צאתו כסינגל שיווקי.
קליפ המילים נוצר בהשראת הירח, הלילה והמים, כשלאורכו ניתן לראות את מילותיו לצד תמונות נעות של נושאים הקשורים אליהם.
הופעתה של אניה עם השיר הועלתה ליוטיוב בשנת 2016 וזכתה להצלחה נאה.
נכון לאוקטובר 2020, מונה הצפיות של קליפ המילים עומד על למעלה מ-20 מיליון צפיות.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם13 בנובמבר 2020סינגל שיווקיאיגל • האחים וורנר20 בנובמבר 2020הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
The horrors (בעברית: הורורס; בתרגום חופשי "האימים" או "הזוועות") היא להקת רוק-אינדי-גראז' שהוקמה ב-2005 בסאות'אנד-און-סי, אנגליה.
דה הורורוס קמה בסאות'אנד-און-סי, כאשר רייס (ספיידר) ווב גילה את אהבתו לתקליטים ולספינינג.
ופגש בטיוליו ללונדון ולאזור סאות'אנד את פאריס בדוואן ואת טום (טומי) פורס, שכמוהו, האזינו למוזיקת הרוק של שנות ה-60,
ב-2005 התגבשה הלהקה סביב השלושה יחד עם ג'ושוע הייוורד וג'וזף ספורג'ון.
הם כינו את עצמם The Horrors.
ההקלטות הראשונות היו שתי גרסאות כיסוי, מצד אחד The Witch של The Sonics, מצד שני Jack the Ripper של Screaming Lord Sutch, שהופיע מאוחר יותר באלבום הבכורה שלה.
הלהקה זכתה לראשונה לתשומת לב בבריטניה בזכות יציאתו של הסינגל Sheena Is a Parasite.
הווידאוקליפ שביים כריס קנינגהאם ובו השחקנית המומעדת לאוסקר, סמנתה מורטון, שיחקה בקליפ אישה שמניפה את ראשה קדימה ואחורה כל הזמן ויורקת תוך כדי.
שידור הקליפ הופסק בשלב מאוחר יותר, עקב שימוש בהבזקים סטרובוסקופיים, שעלולים לעורר התקפים אפילפטיים ולא, כפי שדיווח בטעות ה-New Musical Express, הנושא המדמם.
בתקופה זו צברה הלהקה פופולריות, גם בארצות הברית ויצאה לסיבוב ההופעות ה-NME Indie Rock יחד עם הלהקות Mumm-Ra, The View ו-The Automatic, מה שזיכה אותם בתשומת לב נוספת.
לאחר צאת אלבום הבכורה Strange House, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות עולמי.
בתחילה רצו חברי הלהקה לעשות את חלק מסיבוב ההופעות העולמי בארצות הברית כמופע פתיחה ללהקת Black Rebel Motorcycle Club, שהתבטל, במקום זאת הם החלו בסיבוב הופעות בארצות הברית ביוני, ויותר מאוחר בפסטיבל גלסטונברי ובפסטיבלים שונים באירופה ובאוסטרליה.
האלבום השני "Primary Colours" קצר את שבחי המבקרים ונטה לסגנון השוגייז.
האלבום הופק על ידי הלהקה, קרייג סילבי, בארו ובמאי הקליפים כריס קנינגהם.
ההקלטה התקיימה בבאת' במהלך קיץ 2008. השפעתו של בארו הביאה את השימוש במקלדות ובאלקטרוניקה.
לאחר שעזבו את חברת Loog Records ב-2007, חתמה הלהקה בלייבל XL Recordings.
מספר שירים מהאלבום החדש דלפו מספר שבועות לפני יציאת האלבום.
Primary Colours יצא לאור רשמית ב-4 במאי 2009 וזכה לשבחי המבקרים, והגיע למקום ה-25 במצעד האלבומים הבריטי.
הסינגל "Who Can Say" יצא לאור על ויניל 7 אינץ' שבוע לאחר מכן.
Primary Colors היה מועמד לפרס מרקורי לשנת 2009. מאוחר יותר העניק מגזין ה-NME לאלבום את המקום הראשון ב-50 האלבומים הטובים ביותר של 2009.לאחר שהובילו את פסטיבל האופסט של לונדון וערכו סיבוב הופועות עבור Primary colours.
The Hardest Part (בעברית: החלק הקשה ביותר) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האמריקאית נואה סיירוס.
האלבום יצא לאור ב-16 בספטמבר 2022, על ידי חברות התקליטים קולומביה רקורדס ו-RECORDS.
מתוך האלבום יצאו הסינגלים "I Burned LA Down", "Mr.
על מנת לקדם את האלבום, יצאה סיירוס לסיבוב ההופעות העולמי הראשון שלה, "The Hardest Part Tour", שאירע באירופה ואמריקה הצפונית והחל באוגוסט 2022.
האלבום The Hardest Part נוצר ביחד עם המפיק מייק קרוסי, הידוע בשיתופי הפעולה שלו עם דה 1975, וולף אליס וארקטיק מאנקיז.
על העבודה עימו אמרה סיירוס: "מצאתי מקום בטוח ליצור מוזיקה עם אנשים שאני אוהבת וסומכת עליהם.
התהליך היה ממש מרפא עבורי.
בפעם הראשונה, אני חושפת את האמת השלמה והכנה שלי".
ב-27 ביולי, הודיעה סיירוס על תאריך מחודש של צאת האלבום לאחר עקב עיכובים בייצור שייצא לאור ב-16 בספטמבר.
הסינגל המוביל מתוך האלבום "I Burned LA Down" יצא לאור ב-8 באפריל 2022 לצד הכרזת האלבום.
זוהי בלדת קאנטרי פופ ואינדי פולק, שעומדת בניגוד לכאב הלב של פרידה עם האימה סביב עונת השריפות בקליפורניה ושינויי האקלים.
השיר לווה בקליפ שהציג את סיירוס כשלהבות מקיפות אותה.
היא ביצעה אותו ב"ג'ימי קימל לייב!" ב-20 באפריל 2022.
"Mr Percocet" יצא לאור כסינגל השני מהאלבום ב-13 במאי 2022.
ב-9 ביוני היא הודיעה שיהיה סינגל שלישי בסגנון "July".
מאוחר יותר, הוכרז שהשיר הוא "Ready to Go", אשר יצא לאור ב-23 ביוני 2022.
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור The Hardest Partאזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם15 ביולי 2022הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקהקולומביה • RECORDS
"The Heart Part 5" (בעברית: "הלב חלק 5") הוא שיר של הראפר האמריקאי קנדריק לאמאר.
השיר יצא בהפתעה ב-8 במאי 2022, באמצעות חברות התקליטים pgLang, טופ דואוג אנטרטיינמנט, אפטרמת' אנטרטיינמנט ואינטרסקופ רקורדס, כסינגל שיווקי מתוך אלבום האולפן החמישי של לאמאר, Mr.
זה החלק החמישי בסדרת השירים "The Heart", לאחר "The Heart Part 4" מ-2017, ושיר הסולו הראשון של לאמאר מזה ארבע שנים.
השיר קיבל חמש מועמדויות בטקס פרסי גראמי ה-65, להקלטת השנה, שיר השנה, ביצוע הראפ הטוב ביותר, שיר הראפ הטוב ביותר והווידאו קליפ הטוב ביותר.
ב-20 באוגוסט 2021, קנדריק לאמאר חשף באמצעות פוסט בלוג באתר שלו כי הוא היה בתהליך של הפקת אלבום האולפן החמישי שלו, והאחרון תחת טופ דואוג אנטרטיינמנט.
הוא שיתף את שם האלבום ותאריך צאתו ב-18 באפריל 2022. לאחר ההכרזה, אתרו עודכן עם דף בשם "The Heart" שכלל 399 תיקיות מחשב ריקות.
חדשות המודיעות על צאתו של השיר הודלפו בטעות על ידי ספוטיפיי, שחשפו את השיר באמצעות תיאור הפלייליסט של לאמאר בפלטפורמה.
"The Heart Part 5" הוא שיר היפ הופ תודעתי בהשפעת מוזיקת נשמה וג'אז.
לאמאר כתב את השיר לצד מפיקי השיר ג'וני קוסיץ', מאט שייפר וג'ייק קוסיץ' (הידועים תחת שם ההרכב ביץ' נויז).
לאון וייר וארתור "טי-בוי" רוס קיבלו קרדיט כתיבה שלאחר המוות על האינטרפולציה של השיר "I Want You" בביצוע מרווין גיי משנת 1976.
מבחינה לירית, "The Heart Part 5" עוקב אחר הנושא של חלקיו הקודמים, ואלבום האולפן השלישי של למאר To Pimp a Butterfly משנת 2015, בכך שהוא מציע פרשנות חברתית על האקלים של התרבות האפרו-אמריקאית ואפליה ממוסדת.
השיר גם מתעמק בנושאים אישיים של אמפתיה, מוות ודיכאון מנקודות מבט שונות.
הדיפ-פייקים נעשו על ידי אולפן Deep Voodoo של יוצרי סאות' פארק, טריי פארקר ומאט סטון.
הוא כולל שירים שנכתבו על ידי אלן מנקן וסטיבן שוורץ עם ביצועים מאת פול קנדל, דייוויד אוגדן סטיירס, טוני ג'יי, טום הולס, היידי מולנהאואר, ג'ייסון אלכסנדר, מרי וויקס ומרי סטאוט, יחד עם סינגלים של All-4-One/איטרנל, ונעימת הסרט שהולחנה על ידי אלן מנקן.
הסינגל "Someday" שבוצע במקור על ידי להקת הבנים All-4-One בארצות הברית, בוצע מחדש על ידי להקת ה-R&B הבריטית איטרנל לקראת היציאה בבריטניה.
לואיס מיגל הקליט את הגרסה בספרדית בשם "Sueña", שהפך ללהיט גדול באמריקה הלטינית.
האלבום יצא ב-28 במאי 1996 על ידי וולט דיסני רקורדס, והגיע למקום ה-11 בבילבורד 200.
בשנת 2021, יצאה מחדש גרסה של הפסקול כחלק מ-"Walt Disney Records: The Legacy Collection" של דיסני.
בנוסף לשירים המלאים ולנעימות, ערכת שני הדיסקים כוללת גרסאות דמו של השירים.
עם צאת הסרט יצאה גם מהדורה עברית של שירי הסרט תחת חברת הד ארצי.
במהדורה זו, כל הקטעים האינסטרומנטליים אוחדו לרצועה אחת נפרדת.
מדינהתוארעותקיםארגנטינה (CAPIF)זהב30,000ארצות הברית (RIAA)פלטינה1,000,000קנדה (Music Canada)100,000
"The Human Radio" הוא שיר של להקת הרוק האמריקאית, שיינדאון.
השיר יצא לאור כסינגל שיווקי, והיה השיר השני שנחשף מאלבום האולפן השישי שלהם, Attention Attention.
הוידאו קליפ שליווה את השיר יצא לאור ב-6 באפריל 2018, במקביל לשיר.
השיר מהווה אזהרה מפני הסכנות הטמונות בטלפונים החכמים.
סולן הלהקה, ברנט סמית, הסביר בראיון:
הווידאו קליפ מתרחש בשתי זירות במקביל.
באחת מופיעה הלהקה במתחם סגור, שבמרכזו דמות אישה שמתבוננת במכשיר הסלולרי שלה באדיקות, לא ערה לכאורה ללהקה שמנגנת ושרה סביבה, כשלפעמים היא לבושה ולעיתים עירומה, והלהקה ממוקמת סביבה.
המתחם חשוך, אך כל אחת מהדמויות מוארת באור חזק וממוקד.
זירת ההתרחשות השנייה היא רחוב, בו צועדת אותה אישה כשהיא לבושה בשמלה צהובה שצבעה זהה לזה של עטיפת האלבום Attention Attention.
האישה צועדת בשיירה עם אנשים רבים נוספים שכולם צועדים כשעיניהם נעוצות במכשירים הניידים שלהם, באוזניהם אוזניות שמחוברת למכשיר, והם אינם ערים למתרחש סביבם.
בשלב מסוים האישה מרימה את עיניה מהמכשיר שבידה, ומתחילה לשים לב למתרחש סביבה.
היא צועדת בינות לאנשים ומביטה בהם, מבינה שכולם נועצים את עיניהם במסך גם ברגעים אינטימיים של בילוי עם בני זוגם או עם משפחתם, במקום להיות ערים לחברה האנושית הסובבת אותם.
לקראת סוף הסרטון מצטרפים אליה עוד ועוד אנשים שעוזבים את הטלפונים הניידים שלהם, שולפים את האוזניות מהאוזניים ומתחילים להביט סביבם.
האישה, ובעקבותיה אנשים נוספים, מתחילה לצעוד לעבר שלט אזהרה צהוב וגדול שצבעו צהוב (כצבע שמלתה של האישה) ובמרכזו סימן קריאה שחור (למעשה, עטיפת האלבום).
היא והאנשים שצועדים אחריה משליכים את הטלפונים החכמים שלהם.
בסיום הקליפ נראית האישה במתחם הסגור כשהיא משליכה את הטלפון ונמלטת מהמתחם הסגור, משאירה את הלהקה מאחוריה.
The HU (ה-HU מבוטא הוּ) היא להקת פולק מטאל מונגולית שהוקמה ב־2016, ועושה שימוש באלמנטים מוזיקליים מונגוליים מסורתיים דוגמת כלי נגינה כמו מורין חור וטובשואור ושימוש בשירת גרון.
הלהקה מכנה את סגנונה המוזיקלי "הוּנוּ רוק", ושמה ניתן לה בהשראת ההוּנוּ, שבטים שמקורם באימפריה מונגולית-טורקית עתיקה, שבמונגולית ידועה בשם "הוּנוּ".
בחלק משיריה משלבת הלהקה קריאות מלחמה ושירה מונגוליות עתיקות.
בשנת 2018 הוציאה הלהקה ליוטיוב שני סרטונים.
ב-28 בספטמבר יצא השיר "Yuve Yuve Yu" וב-16 בנובמבר השיר "Wolf Totem".
נכון לדצמבר 2022 השיגו שני הסרטונים יחד למעלה מ-186 מיליון צפיות ביוטיוב, וכל אחד מהם זכה ללמעלה מ-40 מיליון השמעות בספוטיפיי.
ב-11 באפריל 2019 הגיע "Wolf Totem" למקום הראשון במצעד מכירות שירי ההארד רוק בדיגיטליים של הבילבורד, מה שהפך את The HU למוזיקאים המונגולים הראשונים שמגיעים לפסגת אחד ממצעדי הבילבורד.
השיר "Yuve Yuve Yu" הגיע למקום ה-7 באותו מצעד.
"Wolf Totem" הגיע גם למקום ה-22 במצעד שירי הרוק החמים של הבילבורד.
ב-17 במאי 2019 פגשו חברי הלהקה את נשיא מונגוליה, בטולגה קלטמה, שבירך אותם על הישגם בקידום המדינה.
ב-6 ביוני אותה השנה הוציאה הלהקה סרטון מילים לסינגל השלישי שלהם, "Shoog Shoog".
ביוני ויולי אותה שנה השתתפה הלהקה ב-23 הופעות ב-12 מדינות.
ב-23 באוגוסט הוציאה הלהקה וידאו קליפ לסינגל הרביעי שלהם, "The Great Chinggis Khaan".
הלהקה הוציאה את אלבומה הראשון, The Gereg, ב-13 בספטמבר 2019. פירוש שמו של האלבום הוא המושג ל"דרכון דיפלומטי" בימיו של ג'ינגיס חאן.
בין החודשים ספטמבר לדצמבר קיימה הלהקה סיבוב הופעות בצפון אמריקה.
ב-4 באוקטובר הוציאה הלהקה גרסה חדשה לשיר "Yuve Yuve Yu" כשהפעם הצטרף לשירה הזמר דני קייס מלהקת From Ashes to New.
ב-13 בדצמבר הוציאה הלהקה רמיקס לשיר "Wolf Totem" בהשתתפות ג'קובי שאדיקס, סולן להקת הרוק פאפא רוץ'.
גרסה זו הופיעה בסרט האימה "The Retaliators" משנת 2021. ב-1 במאי 2020 הוציאה הלהקה רמיקס לשיר "Song of Women" בהשתתפות לזי הייל, סולנית להקת הרוק היילסטורם.
ב-27 בנובמבר 2019 קיבלה הלהקה את האות הגבוה ביותר שמעניקה מונגוליה, אות "מסדר ג'ינגיס חאן", עבור תרומתם לקידום התרבות המונגולית בעולם.
ב-28 ביוני 2020 העלתה הלהקה ליוטיוב מופע לגיוס תרומות לטובת המלחמה במגפת הקורונה.
בראיון שנערך לפני המופע הודיעה הלהקה שאלבומה השני ייצא לאור ב-2021. ביולי הופיעה גרסה בשפה הסימית לשירם "The Legend of Mother Swan" במשחק המחשב "The Sims 4" כחלק מערכת ההרחבה "Nifty Knitting".
ב-3 בדצמבר 2020 הוציאה הלהקה גרסת כיסוי לשיר "Sad but True" של להקת הרוק מטאליקה.
בשנת 2020 נבחרה הלהקה כאחת מ-53 אמנים שהשתתפו בפרויקט Metallica Blacklist לציון 30 שנה לאלבום השחור,.
וביצעו גרסת כיסוי לשיר "Through the Never".
האלבום פורסם ב-1 באוקטובר 2021, אך גרסתם של ה-HU יצאה לספוטיפיי ואפל מיוזיק כבר ב-10 בספטמבר.
כל הרווחים מהאלבום נתרמו למוסדות צדקה שונים, כשכל להקה שהשתתפה בפרויקט הייתה רשאית לבחור לאיזה פרויקט צדקה יועברו הרווחים מהקאבר שביצעה.
בספטמבר ואוקטובר 2021 יצאה הלהקה למסע ההופעות "The Hun Tour" בצפון אמריקה.
היה זה מסע ההופעות הראשון של הלהקה מאז התפרצות מגפת הקורונה, והוא כלל שירים מאלבומם הראשון, The Gereg, ומהאלבום העתידי, Rumble of Thunder.
ב-12 במאי 2022 הוציאה הלהקה את הסינגל "This Is Mongol".
ב-8 ביולי אותה שנה הוציאה הלהקה את הסינגל "Black Thunder" והכריזה על אלבומה השני, Rumble of Thunder שיצא לאור ב-2 בספטמבר.
גלבדרך "גאלה" צנדברטאר - מורין חור ושירה גרונית (2016–היום)
ניאג'אנטסאן "ג'איה" גאלסאהג'אמטס - טומור חור, טסור ושירה גרונית (2016–היום)
אנכסייקאן "אנקוש" באטג'רגל - מורין חור ושירה גרונית (2016–היום)
טמולן "טמקה" נרבאאטר - טובשואור וקולות רקע (2016–היום)
The Holy Bible הוא האלבום השלישי של להקת הרוק הוולשית מאניק סטריט פריצ'רז.
האלבום שוחרר באוגוסט 1994. הוא נחשב כיום לקלאסיקה רוק אלטרנטיבית, בעיקר בגלל האווירה האפלה והמטרידה של היצירה.
זהו האלבום האחרון של הלהקה שהוקלט עם ריצ'י ג'יימס אדוארדס.
The Holy Bible מאופיין בעיקר במנגינות הלא שגרתיות, אנטי מלודיות ובטקסטים האפלים ביותר, שנכתבו כמעט אך ורק על ידי אדוארדס שהיה מאושפז תכופות במוסדות לחולי פש.
הכותרת The Holy Bible משקפת את הסרקזם המר שמלווה חלק מהשירים.
אדוארדס מסביר את הסיבה לתואר זה בכך שכמו שהתנ"ך הכיל את האמיתות של ימיו בעבר, The Holy Bible מכיל גם את האמיתות של ימינו.
האלבום עוסק בנושאי טאבו כמו מיזנתרופיה, שואה, דיכאון ופגיעה עצמית, למרות שקשה מאוד להבין את המשמעות של המילים בחלק מהשירים.
כמעט כל שיר באלבום מתחיל בדגימה מדוברת מסרטים עלילתיים, סרטים דוקומנטריים או ראיונות.
האלבום זכה לשבחים חסרי רסן מצד המבקרים (בעיקר בבריטניה) והלהקה זכתה לביקורת על הופעתה דמוית הגרילה בקונצרטים ובקליפים של Faster, Revol ו-She Is Suffering.
כל המילים נכתבו על ידי ריצ'י ג'יימס אדוארדס וניקי ווייר, השירים הולחנו על ידי ג'יימס דין ברדפילד ושון מור.
האלבום המשיך לזכות לשבחים בשנים שחלפו מאז יציאתו.
בשנת 2000 דירגו המבקרים של מגזין המלודי מייקר אותו במקום ה-15 ברשימת 100 האלבומים המובילים בכל הזמנים ו-Kerrang!
הציב אותו במקום העשירי ברשימה דומה חמש שנים מאוחר יותר.
הוא גם נשאר פופולרי בקרב הציבור הבריטי - בשנת 2005 הוא עמד בראש משאל הבי.בי.סי של האלבומים האהובים על הצופים.
האלבום מופיע גם ברשימת "1000 אלבומים שאתה חייב לשמוע לפני שאתה מת" של הגארדיאן.
בטקס פרסי ה-NME לשנת 2015, זכה האלבום ב"מהדורה המחודשת של השנה" למהדורת יום השנה ה-20 שלו.
מנקובסקי הוסיף "אני חושב שהמרקמים באלבום הם מאוד 'אחרי פאנק' - יש להם את האכזריות של הפאנק אבל הם בעלי ניואנסים יותר, כדי לשקף מצב נפשי בעייתי."
"The Hanging Tree" (בעברית: "עץ התלייה") הוא שיר שכתבה סוזן קולינס, והלחינו ג'יימס ניוטון הווארד, ג'רמיה פרייטס, ווסלי שולץ מלהקת הלומינירז.
את השיר מבצעת השחקנית האמריקאית ג'ניפר לורנס.
השיר יצא לאור כסינגל שני מפסקול הסרט "משחקי הרעב: עורבני חקיין - חלק א'".
הוא זכה להצלחה במצעדים בין-לאומיים, וזכה בפלטינה בקנדה ובגרמניה, ופלטינה כפולה בארצות הברית.
"The Hanging Tree" הוא בלדה הכוללת תזמורת כלי מיתר ומקהלה.
הוא זכה להשוואות לשירים אחרים כמו ", והבלדה "פרי מוזר" של בילי הולידיי מ-1939, שגם בה נזכרים עצים ותליה.
הוא שואב גם מספרו של לוחם זכויות האדם פרדריק דאגלאס שכתב על שחרורו מעבדות.
הרדיו "WBUR" ציין שהשיר כתוב ברוח המוזיקה אפלאצ'ית , המרבה לעסוק ברצח.
"The Hanging Tree" נכתב על ידי סוזן קולינס ובמקור הופיע ברומן שלה "משחקי הרעב - עורבני חקיין" משנת 2010; ג'רמיה פרייטס ווסלי שולץ מלהקת האינדי פולק האמריקאית "הלומינירז" הלחינו את הרצועה, ג'יימס ניוטון הווארד היה המפיק.
שולץ סיפר שהבמאי פרנסיס לורנס הורה לו להלחין מנגינה שאפשר "לזמזם או לשיר על ידי אדם אחד או על ידי אלף איש"; ובנוסף הציע לשולץ לא להפוך את השיר ל"מסובך מדי".
שולץ חשב על השיר כעל שיר ילדים תמים למרות נימותיו האפלות.
בסרט, מבצעת את השיר הפרוטגוניסטית קטניס אוורדין, והוא מופיע גם בכתוביות הסיום.
ג'ניפר לורנס חשפה ב־Late Night עם דייוויד לטרמן שהיא חששה "לשיר מול אנשים", וכן שהיא בכתה כשצילמו את הסצנה.
פרנסיס סיפר למגזין ניו יורק שג'ניפר הציעה לזמרת הניו זילנדית לורד להחליף אותה בשירה, ושג'ניפר תצטרף בליפ סינק; פרנסיס דחה את הרעיון הזה.
כהכנה, פרנסיס שלח את ג'ניפר למאמן ווקאלי במאמץ לספק לשחקנית ביטחון; היא גם התאמנה בשירה "יום שלם" לפני הסצנה.
השיר יצא לאור לצד עליית הסרט לאקרנים וכחלק מפסקול הסרט ב-24 בנובמבר 2014; הוא מלווה בצד א' וצד ב' שכותרתו היא "The Mockingjay" - "עורבני חקיין", הרצועה אינה מופיעה במהדורה המקורית של פסקול הסרט.
עם זאת, בשל הצלחתו של השיר "The Hanging Tree", הוא נוסף מאוחר יותר למהדורה הדיגיטלית המורחבת של הפסקול כרצועה ה-15. ב-9 בדצמבר 2014, השיר שוחרר כסינגל שני מהפסקול.
מייקל גאזו הוציא לאור רמיקס לשיר שכותרתו "The Hanging Tree" (Rebel Remix) ב-15 בדצמבר 2014. בראיון ל-Yahoo!
Music, גאזו העיר שלמרות הטונאליות האפלה של הרצועה, הוא ראה בעיני רוחו את השיר: "מרים קבוצה של אנשים לקום ולהתאחד".
בהקשר של הרומן, זהו שיר שהדמות הבדיונית קטניס אוורדין למדה מאביה, ומשמש כזעקת קרב.
אמה של קטניס אסרה עליו לשיר את השיר לאחר ששמעה את קטניס ואחותה פרים מזמזמות אותו.
פיטה מלארק, מושא האהבה של קטניס, מקשר את השיר לאביו, משום שהוא שמע את אביו שר את השיר כשסידר סחורות במאפייה.
בספר עורבני חקיין, כחלק מניסיונות השיקום של פיטה ממאסרו בקפיטול ותכנותו מחדש, משמעים לו את השיר והקליפ שקטניס הכינה, וזהו הזיכרון הראשון שלא גרם לו להתמוטטות ותגובות קיצוניות.
לאחר שקטניס מבינה זאת, היא משתמשת בשיר כהפגנה של שנאתה לקפיטול.
היא מזכירה לעצמה לשיר את השיר פעם נוספת לאחר שפיטה מורה לה להרוג אותו, במאמץ למנוע מעצמו לפגוע בחברי צוות החילוץ שלהם בגלל האופן שבו הקפיטול "תכנת" אותו מחדש.
בעיבוד הקולנועי לעומת זאת, פלוטארך הוונסבי משתמש בשיר כקריאה לעורר את המורדים ומשנה את מילות השיר מ"necklace of rope" ל-"necklace of hope".
השיר מהווה מוטיב עיקרי בספר "בלדה לנחשים וציפורי שיר".
"The Hanging Tree" זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה, כשכמה מהמבקרים החמיאו ליעילותו כבלדת רצח.
ג'ף בייקר כינה את השיר "החלק הטוב ביותר בסרט".
הוא החמיא ללורנס על כך שהפכה את השיר לבלדת רצח שמתכתבת עם שורשיה במדינת קנטקי.
סטפני מרי מוושינגטון פוסט, שיבחה את השירה של לורנס, והעירה ש"קולה הצרוד תואם את הסיפר האפל והסגנון האפלצ'י של המוזיקה.
השיר הופיע לראשונה והגיע במקום ה-12 במצעד בילבורד הוט 100 של ארצות הברית.
ב-String Songs ב-13 בדצמבר 2014 הופיע מחוץ למקום ה-50 (22.1 מיליון סטרימינג בארצות הברית), ובמקום השני (200,000 הורדות נמכרו) בשירים הדיגיטליים, וקיבל שמונה ספינים ברדיו האמריקאי.
"The Hanging Tree" הפך לשיר הגבוה ביותר בזיכיון "משחקי הרעב" במצעד, והתעלה על "Eyes Open" של טיילור סוויפט, שהגיע לשיא במקום ה-19. לורנס הפכה לאחת מ-13 זוכי פרסי האוסקר למצעד הוט 100; הזמרת שר זכתה בפרס אוסקר עם אותו הישג עם השיר "Believe".
השיר הגיע למקום הראשון באוסטריה, גרמניה והונגריה.
הוא קיבל את מעמדו כפלטינה ופלטינה כפולה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות של אמריקה (RITAA).
ב-20 בספטמבר 2023, "The Hanging Tree" חודש לגרסתה של הדמות הבדיונית "לוסי גריי ביירד" בביצוע השחקנית רייצ'ל זגלר (שגם מגלמת את הדמות) מבצעת את השיר כסינגל ראשון מתוך הפסקול "The Hunger Games: The Ballad of Songbirds & Snakes" מתוך העיבוד הקולנועי בעל אותו שם.
+אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםהערותארצות הברית9 בדצמבר 2014רדיו להיטים עכשווייםריפבליק15 בדצמבר 2014רדיו עכשווית למבוגריםגרמניה19 בדצמבר 2014תקליטור
"The Heart Part 6" הוא שיר דיס של הראפר הקנדי דרייק, שיצא לאור ב-5 במאי 2024, במהלך הסכסוך המתמשך עם הראפר האמריקאי קנדריק לאמאר.
שם השיר הוא רפרור לסדרת השירים "The Heart" של לאמאר, שנמשכה למשך מעל לעשור, נכון ל-2024, מאז שהחלה באפריל 2010.
כאשר "Meet the Grahams" יצא לפלטפורמות הסטרימינג, העטיפה המקורית הוחלפה בריבוע שחור פשוט, בעקבות ההנחיות של אפל מיוזיק וספוטיפיי האוסרות על שיתוף מידע אישי, כמו עם בקבוקי הכדורים ביצירה המקורית, כמו גם הצגת מותגים או פרסומות על העטיפה.
השיר מכיל דגימה של "Prove It" של אריתה פרנקלין.
בביקורת של קנדייס מקדאפי מדה רוט תואר השיר כ"תגובה קרינג'ית" בה מילותיו של דרייק באות כווידוי על האשמות הפדופיליה של לאמאר, ומצא את הדיס כנגד לאמאר סותר ולא הגיוני.
"The Heart Part 6" קיבל תגובות מעורבות מהמעריצים.
נכון ל-7 במאי 2024, לשיר מעל למיליון דיסלייקים ומתחת ל-640 אלף לייקים ביוטיוב.
The Honeymooners הוא קומדיית מצבים אמריקאית ששודרה במקור מ-1 באוקטובר 1955 עד 22 בספטמבר 1956 ברשת CBS.
הסדרה נוצרה על ידי ג'קי גליסון אשר מככב בה בתפקיד הראשי.
הסדרה נחשבת לאחת מקומדיית המצבים המשפיעות ביותר בכל הזמנים.
זו הייתה אחת מסדרות הטלוויזיה האמריקניות הראשונות שהתמקדה בזוג נשוי ממעמד הפועלים והציגה אותם באופן יותר מציאותי וקומי, ועל כן היוותה מקור השראה לקומדיות מצבים אמריקניות רבות שפותחו מאז ואילך.
עלילת הסדרה מתרחשת ברובע ברוקלין שבניו יורק ומתמקדת בחייהם של נהג האוטובוס חם המזג ראלף קראמדן, אשתו הסבלנית והאינטליגנטית אליס, וחבריהם הטובים ביותר אד וטריקסי נורטון אשר גרים בדירה סמוכה.
חלק גדול מפרקי הסדרה מתמקדים בתוכניותיו של ראלף להתעשר במהירות, בוויכוחים התכופים שלו עם אליס, ובאינטראקציות המבדחות שלו עם אד.
התוכנית הכילה גם לא מעט הומור סלפסטיק.
ראלף קראמדן (מגולם על ידי ג'קי גליסון) - נהג אוטובוס עיקש וחם מזג מניו יורק אשר חולם להתעשר אך לעיתים רבות נקלע למצבים אבסורדים שונים.
אליס קראמדן (מגולמת על ידי אודרי מדוז) - אשתו הסבלנית והאינטליגנטית של ראלף אשר לעיתים רבות מהווה את קול ההיגיון.
אד נורטון (מגולם על ידי ארט קרני) - חברו האקסצנטרי של ראלף אשר מסייע לראלף לעיתים רבות להוציא לפועל את התוכניות השונות שלו.
תלמה "טריקסי" נורטון (מגולמת על ידי ג'ויס רנדולף) - אשתו של אד וחברתה הטובה ביותר של אליס.
הסדרה נוצרה על ידי גליסון על בסיס מערכון פופולרי ששודר במקור בתוכנית אחרת של ג'קי גליסון שהכילה מערכונים רבים.
בתחילה הסדרה זכתה להצלחה רבה ולרייטינג גבוה ובשיא הצלחתה היא הייתה מדורגת במקום השני ברשימת התוכניות הנצפות ביותר בארצות הברית, על אף שבאותה משבצת השידור שודרה בערוץ המתחרה תוכניתו של פרי קומו.
היוצרים של משפחת קדמוני ציינו בעבר ש-"The Honeymooners" היו אחד מבין מספר מקורות השראה ל"משפחת קדמוני".
גליסון ציין בתקשורת בשלב מאוחר יותר שבעבר הוא שקל לתבוע את היוצרים של משפחת קדמוני אבל לבסוף החליט שלא לעשות זאת על מנת שהוא לא יהיה ידוע בעיקר בתור "הבחור שגרם לכך שפרד פלינסטון בוטל" ולכן תביעה משפטית לא תשתלם עבורו בשל הפרסום השלילי הרב שהוא עלול לקבל בשל כך.
קומדיית המצבים "מלך השכונה" נוצרה בהשראת חלקית של "The Honeymooners" והפרק של הסדרה "Inner Tube" הכיל אף פרודיה ישירה ל"The Honeymooners" במהלך סצנת חלום.
בתחילת הסרט "בחזרה לעתיד" (1985) ג'ורג' מקפליי ובנו הבכור דייב צופים בסדרה "The Honeymooners" בפרק "האיש מהחלל".
כאשר מרטי (מגולם על ידי מייקל ג'יי פוקס) חוזר אחורה בזמן ל-5 בנובמבר 1955, הוא צופה באותו הפרק בשידור חי בביתה של אמו, אשר באותה העת הייתה נערה מתבגרת, ומרטי מציין שהוא כבר ראה את הפרק בשידור חוזר.
במציאות אותו הפרק שודר ב-31 בדצמבר 1955 ולא ב-5 בנובמבר 1955.
אחד מהפרקים של קומדיית המצבים "קרובים רחוקים מאוד" הכילה פרודיה ל-"The Honeymooners".
הפרק של קומדיית המצבים המונפשת משפחת סימפסון, "The Ten-Per-Cent Solution", כולל פרודיה ל-"The Honeymooners" בשם "הרפתקאותיו של פאטסו פלאניגן".
הפרק ה-22 בעונה הראשונה של סאטרדיי נייט לייב הכיל פרודיה ל-"The Honeymooners" בה ג'ון בלושי גילם את ראלף, גילדה רדנר גילמה את אליס, דן אקרויד גילם את אד נורטון וג'יין קרטין גילמה את טריקסי.
קומדיית המצבים המונפשת "איש משפחה" הכילה לאורך השנים פרודיות רבות ל-"The Honeymooners".
The Hallmarked Man (בתרגום חופשי לעברית: האיש המסומן) הוא רומן פשע שנכתב על ידי הסופרת ג'יי קיי רולינג, תחת שם העט רוברט גלבריית'.
הרומן יצא לאור ב-2 בספטמבר 2025, והוא השמיני בסדרת "קורמורן סטרייק".
הרומן נפתח לאחר מותו של טד, דודו של קורמורן סטרייק, כתוצאה משבץ מוחי, בזמן ששותפתו, רובין אלקוט, מחלימה מניתוח בעקבות היריון חוץ-רחמי.
משרד החקירות נשכר על ידי דסימה מאלינס, המאמינה כי גופת גבר כרותת-איברים שנמצאה כחמישה חודשים קודם לכן בכספת של "רמזי סילבר" — חנות לממכר כלי כסף מסוניים ברחוב הסמוך ל בלונדון – שייכת לבן-זוגה הנעדר רופרט פליטווד, ואבי בנה התינוק, ליון.
המשטרה מזהה את הגופה ככזו השייכת לג'ייסון נואלס, עבריין מורשע שהשתמש בשם הבדוי "ויליאם רייט".
עם זאת, מאלינס מתעקשת כי פליטווד לא ברח אלא נרצח, וסטרייק מקבל על עצמו את החקירה – אף כי תהליך זיהוייה הסופי של הגופה מתעכב בשל השחתה חמורה של פניה ואיברי מינה.
שאנקר טוען כי הגופה איננה שייכת לא לפליטווד ולא לנואלס, אלא שמאחוריה עומד חבר בכיר בלשכת "הבונים החופשיים".
מכתב אנונימי מוצפן בכתב סתרים מסוני חושף כי הגופה שייכת למעשה לאדם בשם "דיק דה ליון" – שחקן פורנו לשעבר.
ראיין מרפי, בן-זוגה של רובין, מוסר מידע פנימי מהמשטרה שמגלה כי שני נעדרים נוספים – נייל סמפל וטיילר פאוול – עשויים להתאים לתיאור הקורבן.
פליטווד עצמו נחשב בעיני מקורביו לשוהה בניו יורק.
המשרד מתחיל לקבל שיחות טלפון מאיימות, ורובין מותקפת בהרודס בידי תוקף רעול פנים הנושא פגיון מסוני.
במהלך החקירה מגלה רובין כי בשנת 1998 נרצחו בשוודיה ריאטה לינדוול ובתה ג'ולנדה, וכי דלת המשרד רוססה באות G — סמל הבונים החופשיים.
מפיק מוזיקה בשם קלווין אוזגוד מדווח על גניבת זהותו, כאשר הקשר היחיד בינו לבין מתחזה בשם "אוז" הוא ספייר ניגל, שהייתה בקשר מיילים עם ויליאם רייט.
"אוז" פורץ לדירתו של רייט ומוחק כל סימן לקשריו עם סופיה מדינה, סטודנטית שנמצאה מתה בצפון וילטשייר.
ג'ייד סמפל, אשתו של נייל סמפל, מספרת לסטרייק כי בעלה לקה בפגיעה מוחית שבעקבותיה פיתח אובססיה כלפי הבונים החופשיים.
רייף לורנס, סוכן MI5, לוקח את הפתק שהשאיר אחריו סמפל ומזהיר את סטרייק שלא להמשיך בחקירה.
זמן קצר לאחר מכן הוא מאשפז בכפייה את רנה לידל – עדה מרכזית בחקירה – כדי למנוע את עדותה.
בינתיים, סטרייק נתקל בנינה לסלס, שמוסרת לבן דודה העיתונאי דומיניק קאלפפר מידע מביך אודות אחת מקבלניות המשנה של המשרד, קים קוקרן.
בעקבות כך מפרסם קאלפפר סדרת כתבות משמיצות נגד סטרייק, בהן נטען כי ניצל יצאנית לשם תחבולה מינית.
ג'וני רוקבי, אביו של סטרייק, מסייע באמצעות עורכי דינו בהורדת הכתבות.
חקירתו של סטרייק מובילה לגילוי כי המכתב המוצפן נשלח בידי פיונה פרימן, הטוענת כי "דה ליון" הוצא להורג בידי מסוני המשתמש בשחקני פורנו ובאנשים תמימים כדי לממש את פטישיו.
סטרייק מזהה את אותו מסוני כאוליבר בראנפוט, שותפו של קאלפפר ועמיתו בלשכה של המפקח מלקולם טרומן, שחקר את תיק "רמזי סילבר".
בסופו של דבר מתברר כי "דה ליון" חי ומסתתר באי סארק.
סטרייק ורובין חושפים כי "Barnaby's" — מקום שאליו הובילה חקירתם – הוא למעשה מגרש גרוטאות שבו מושמדות גופות באמצעות קומפרסור רכבים.
כאשר סטרייק מתקרב לחשיפת המעורבים, מנקה בשם ג'ים טוד נרצח יחד עם אמו בידי "אוז".
תצלומים שמגיעים לידי קים קוקרן חושפים כי גופת הקורבן נשאה את סמל "צלב סיילם".
בהמשך מתברר כי "אוז" הוא למעשה איאן גריפית'ס, שעומד בראש רשת סחר בבני אדם.
הוא רצח את ריאטה לינדוול, גידל את בתה ג'ולנדה תחת הזהות הבדויה "קלואי", ולבסוף רצח גם אותה לאחר שהרתה ממנו.
סטרייק, יחד עם ברקלי וורדל, פורצים לביתו של גריפית'ס ומחלצים את ספייר ניגל, שנמצאה כבולה במרתף.
בינתיים רובין ומידג' מאתרות מאחורי קיר נסתר ב"רמזי סילבר" את כלי הכסף הגנובים.
קים מנסה לסכל את חקירתו של סטרייק בשיתוף פעולה עם בראנפוט, אך לבסוף עצמה מסתבכת כאשר סרטון מיני בכיכובה נחשף לציבור.
תחקיר מאת פרגוס רוברטסון ב"הטלגרף" חושף את בראנפוט, וקאלפפר מפוטר בעקבות זיוף כתבות.
מידע נוסף מסופק לרובין על ידי טארה ג'נסון, ובעזרתו היא מאתרת את רופרט פליטווד בסרדיניה, שם הוא מגלה כי דסימה מאלינס היא למעשה אחותו למחצה, כתוצאה מרומן שניהל אביו, דינו לונגקאסטר.
רובין מצליחה לשכנע אותו לשוב ולפייס את אחותו.
לאחר שרנה לידל מוסרת מידע חדש, נמצאת גופתו של נייל סמפל בתעלת רג'נט בלונדון – שם התאבד.
בהלווייתו חושף רייף לורנס את נסיבות מותו של בן לידל, שהוצא להורג בידי דאעש.
בסיום, לאור הצעת הנישואים המתקרבת של ראיין מרפי, סטרייק מתוודה בפני רובין על אהבתו אליה.
קורמורן סטרייק – חייל בדימוס ששוחרר בכבוד לאחר שאיבד מחצית מרגלו במהלך מלחמה באפגניסטן, שהפך מאז לבלש פרטי.
סטרייק הוא ידוען מינורי, בין השאר בזכות אביו, כוכב הרוק ג'וני רוקבי, ופתירת מעשי הרצח ברומנים הקודמים.
רובין אלקוט – שותפתו העסקית של סטרייק, שסיימה קורס חקירה פלילית, במימונו המלא של סטרייק.
כמי שעברה אונס וניסיון רצח, רובין רגישה במיוחד לפשעים על רקע מיני.
דסימה מאלינס (לשעבר לונגקאסטר) – לקוחה של סטרייק; אחותו של ולנטיין לונגקאסטר ואחותה החורגת של שרלוט קמפבל, ארוסתו המנוחה של סטרייק.
סשה לגארד – שחקן ואחיה למחצה של שרלוט קמפבל.
ולנטיין לונגקאסטר – אחיה של דסימה מאלינס ואחיה החורג של שרלוט קמפבל.
אנג'ליקה וולנר – דודתו של רופרט פליטווד.
קנת רמזי – בעלים של חברת התכשיטים "Ramsay Silver".
פמלה בולן-דריסקול – בעלים של חברת הכסף "", וגיסתו של קנת רמזי.
ג'ים טוד – מנקה בחברת "Ramsay Silver".
ג'ייד סמפל – אשתו של נייל סמפל, יוצא צבא נעדר.
דיליס פאוול – סבתו של טיילור פאוול.
אלבי סימפסון-וייט – חברו של רופרט פליטווד, עובד בהארודס ולשעבר עובד בעסק המשפחתי של משפחת לונגקאסטר.
סמואל "סם" ברקלי – חוקר פרטי גלאזגואי העובד כקבלן משנה עבור המשרד.
קים קוקרן – שוטרת לשעבר, כיום חוקרת פרטית חדשה המועסקת בקבלנות.
דב שאה – קבלן משנה נוסף במשרד.
מידג' גרינסטריט – חוקרת פרטית העובדת כקבלנית משנה.
פט צ'ונסי – מנהלת המשרד של סטרייק ואלקוט.
לוסי פנטוני – אחותו למחצה של סטרייק מצד אמו.
"שאנקר" – עבריין ותיק וחבר ילדות של סטרייק, מסייע לו לעיתים במידע מהעולם התחתון.
לינדה ומייקל אלקוט – הוריה של רובין.
ג'ונתן, סטיבן ומרטין אלקוט – אחיה של רובין.
ג'וני רוקבי – כוכב רוק ואביו המנוכר של סטרייק.
ניק ואילסה הרברט – זוג נשוי וחבריו הקרובים של סטרייק מימי לימודיו.
ראיין מרפי – בלש ב ובן-זוגה של רובין.
אריק ורדל – בלש במשטרת המטרופולין, המשתף פעולה עם סטרייק.
רייף לורנס – סוכן MI5 לכאורה, מכר של אנג'לה דרוויש מאירועי "לב שחור כמו דיו"
נינה לסלס – אישה שניהלה רומן קצר עם סטרייק באירועי "תולעת משי"; בת-דודו של העיתונאי דומיניק קאלפפר.
קלווין אוסגוד – מפיק מוזיקלי שהפך לקורבן גניבת זהות.
דיאנה בואדו – עובדת בבית המכירות הפומביות "Gibson's Auction House".
צ'ארלי קרטר – עובד נוסף בבית המכירות "Gibson's Auction House".
פרגוס רוברטסון – עיתונאי בעיתון "הטלגרף".
רולינג על שם הספר באמצעות הרשת החברתית "X".
הכרזה זו עוררה גל של השערות מצד הקהל הרחב בנוגע למיקומו ולעלילתו של הרומן, בעקבות פרסומים ותמונות ששיתפה רולינג, ובהם נראו מקומות כמו גשר איירון, רחוב ויילד קוֹרט הסמוך ל בלונדון, האי סארק שבאיי התעלה, העיירה קריף שבסקוטלנד ומלון סבוי בלונדון.
רולינג אישרה באופן חלקי את ההשערות כשציינה בריאיון כי מספר פרקים אכן יתרחשו באי סארק, ואף רמזה למפגש עלילתי שנרמז כבר בספרים קודמים.
ב-17 בדצמבר 2024 הודיעה כי סיימה את כתיבת הספר.
הקשר של הספר לתנועת "הבונים החופשיים" התחזק לאחר שהכריכה, אשר דלפה דרך חנות "Apple Books" ב-23 במאי 2025, הציגה את אחוזת הבונים החופשיים.
מאוחר יותר, תיאורים מקדימים של הספר ברשתות הקמעונאיות חשפו את הופעתה של דמות חדשה בשם דסימה מאלינס, ואישרו את מעורבות תנועת "הבונים החופשיים" בעלילה.
רולינג אף ציינה בריאיון כי מושגים חופשיים כמו "צופן החזיר" (Pigpen Cipher) ישמשו כנקודות מפתח בעלילה.
הספר יצא לאור בבריטניה בהוצאת "Sphere Books" ובארצות הברית בהוצאת "Mulholland Books".
שתי ההוצאות הן חטיבות של חברת "Little, Brown and Company", אשר מפרסמת את כלל ספריה של רולינג למבוגרים, כולל "כיסא פנוי".
הספר יצא במהדורות כריכה קשה, כריכה רכה, ספר אלקטרוני וספר שמע.
גרסת האודיו הוקראה על ידי רוברט גלניסטר, שהקריא גם את כל ספרי הסדרה הקודמים.
עותקים מוקדמים של מהדורת הכריכה הקשה היו זמינים לרכישה ב-27 באוגוסט 2025, והספר יצא לציבור הרחב ב-2 בספטמבר 2025.
הביקורות הראשוניות על הספר היו חיוביות ברובן, כאשר מבקרים שיבחו את הספר כתוספת חזקה נוספת לסדרה.
שבחים מיוחדים הוענקו לאופן שבו נשזרו קווי העלילה המרובים באופן קוהרנטי, מבלי לפגוע בעומק הרגשי של הסיפור.
ב-16 בדצמבר 2024 חשפה רולינג כי היא כבר החלה לתכנן את הספר התשיעי בסדרה.
רולינג הצהירה בעבר כי בכוונתה לסיים את הסדרה לאחר עשרה ספרים.
The Infinity Project או פרויקט הנצח היה הרכב גואה טראנס וטראנס פסיכדלי שהוקם בשנת 1989 על ידי ראג'ה ראם וגראהם ווד.
לאחר מכן הצטרף אנג'י סיאן וסיימון פוספורד (Hallucinogen) סייע לפעמים להרכב (חבר של ראג'ה ראם מההרכב Shpongle).
ב-1994, ראג'ה ראם, גראהם ווד ואיאן סט פול (Ian St Paul) ייסדו לייבל משלהם, TIP Records.
הקיסוסים היא להקת רוק בריטית מאמצע שנות ה-60 של המאה ה-20.
הלהקה הוקמה בשנת 1964 על ידי שלושה זמרי אולפן ומחברי להיטים - ג'ון קרטר, קן לואיס (במקור ג'ון שייקספיר) ופרי פורד (במקור בריאן פיו).
את השיר Funny how love can be שחיברו הם הציעו ללהקת הרוקינ' בריס, אבל חברת התקליטים העדיפה להוציא סינגל אחר, כך שהקיסוסים הקליטו בעצמם את השיר שהגיע למקום השמיני במצעד הבריטי.
הלהיט הבא That's why I'm crying זכה להצלחה בינונית בלבד, אך אחריו הוקלט הלהיט המצליח ביותר Tossin' and turnin' שהגיע למקום השלישי.
ב-1966 עזבו קרטר ולואיס והוחלפו בטוני בארוז וניל לאנדון, אך הקיסוסים לא הצליחו להמריא.
כבר ב-1967 הפכו שלושת חברי הקיסוסים ללהקת אנשי העציצים (The Flowerpot Men) והגיעו למקום הרביעי במצעד הבריטי עם Let's Go To San Francisco ותוך מספר חודשים התפרקו.
טוני בארוז הצטרף בהמשך ללהקת מגדלור אדיסון (Edison Lighthouse) שהלהיט הראשון שלהם במצעד Love Grows (Where My Rosemary Goes כבש את הפסגה ב-1970 אבל גם ללהקה זו לא היו סינגלים מצליחים נוספים.
The Hush Sound (בתרגום חופשי: צליל השקט) היא להקה מאילינוי, ארצות הברית.
באוגוסט 2005 התחילה הלהקה להוציא אלבומים תחת חברת ההקלטות Decaydance Records ().
הלהקה הוקמה על ידי גרטה סלפטר ובוב מוריס.
השניים נפגשו כאשר גרטה הייתה בחטיבת הביניים ובוב בתיכון.
בעיניהם של רבים מחבריהם, בוב וגרטה היו "זוג מוזר".
בוב היה מופיע בהופעות של מוזיקת רוק, בעוד גרטה הייתה פסנתרנית קלאסית.
הלהקה הוקמה באופן רשמי בסוף 2004/תחילת 2005, כאשר בוב וגרטה חשבו שהשירים שכתבו ראויים מספיק לפרסום.
שם הלהקה היה במקור "The Hush", אך שונה ל"The Hush Sound", כדי למנוע בלבול עם ראפר בעל שם דומה.
בתחילת דרכה, הלהקה ניגנה בעיקר שירים אקוסטיים (ללא כלי נגינה אלקטרוניים).
כשבוב וגרטה החליטו שפסנתר וגיטרה אינם מספיקים כדי להגיע לצלילים שרצו להשיג, החלו לחפש מתופף ובסיסט, כך מצאו את דארן וילסון, כריס פולר ומליקה אל האדי שהיו חברים בלהקה אחרת.
לקראת סוף מרץ 2005 החליטו חברי הלהקה להקליט את אלבום הבכורה שלהם.
האלבום הוקלט באולפן "Gallery of Carpet", באילינוי שבארצות הברית.
האלבום נקרא "So Sudden" (בתרגום חופשי- כה מפתיע).
שם האלבום נבחר כדי לשקף את המהירות בה התגלגלו דברים בלהקה.
האלבום יצא באופן עצמאי, אך למרות זאת נמכרו 300 עותקים של האלבום תוך שני לילות בלבד.
חמישה חודשים לאחר מכן, הלהקה התחילה להופיע.
תוך זמן קצר זכו לתשומת לבו של חבר להקת פול אאוט בוי, פיט ונץ; השמועה טוענת כי שמע עליהם דרך אתר האינטרנט "purevolume" ושלח לחברי הלהקה הודעה באמצעות הדואר האלקטרוני בה כתב כי הוא מעוניין להחתים אותם בחברת התקליטים "Decaydance Records" שבבעלותו.
הלהקה אכן הוחתמה בחברה והאלבום "So Sudden" הוצא מחדש.
במקביל החלה להקליט את האלבום השני, שהופק על ידי שון או'קיף וחבר להקת פול אאוט בוי, פטריק סטאמפ.
האלבום, שנקרא Like Vines (בתרגום חופשי - כמו גפנים), יצא ביוני 2006.
לאחר צאת האלבום השני, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בשיתוף עם פאניק!
אט דה דיסקו שלאחריו נטלו הפסקה בת חודש, רק על מנת לשוב לסיבוב הופעות נוסף, הפעם עם הלהקות Jack's Mannequin, Copeland ו- Daphne Loves Derby.
בנובמבר 2006 הלהקה יצאה לסיבוב ההופעות הראשון שלה לבד.
ב-7 במרץ 2008 הלהקה פתחה בסיבוב הופעות יחד עם Straylight Run, Spitalfield ו- Pablo, שכלל עצירה בפסטיבל SXSW.
לאחר הפסקה של כ-4 שנים, הלהקה חזרה לפעילות ב-2012 ויצאה לסיבוב הופעות בסתיו 2012.
גרטה סלפטר: פסנתר, גיטרה, שירה
כריס פולר: גיטרה באס, שירה
מליקה אל האדי: שירה, תוף מרים
The Israel Project ("פרויקט ישראל") היה ארגון הסברה פרו-ישראלי.
הארגון הוקם בשנת 2002 על ידי ג'ניפר לאסלו מזרחי, אשת יחסי ציבור ופעילה ציבורית יהודית-אמריקאית, במטרתה לספק מידע לעיתונאים ולמנהיגים בנושאי ישראל והמזרח התיכון, כדי לקדם דעה חיובית על מדינת ישראל.
הארגון העסיק צוות של מומחים המספק מידע לעיתונאים בנושאים הקשורים לישראל, לסכסוך הישראלי-ערבי ולמזרח התיכון ובנוסף קיים תדריכי עיתונאים בהשתתפות נציגים ישראלים.
לארגון היה סניף בירושלים שעבד עם עיתונאים זרים שדיווחו מישראל, וכן סניף מרכזי בארצות הברית.
הסניף הירושלמי נהג לארגן סיורים במסוק לעיתונאים, במטרה לאפשר להם תצפית אווירית.
בשנת 2011 החל הארגון לפעול גם במזרח הרחוק.
ביולי 2018 סגר המשרד את משרדו בישראל ושלח מכתבי פיטורים לכל העובדים בשל מחסור בתרומות.
מאז 2016 כמות התרומות שהוא קיבל החלה לרדת ובשנת 2019 כמעט התאפסה.
בנובמבר 2018 חשף תחקיר של אל-ג'זירה שהפרויקט הציג את עצמו כפרויקט עצמאי אמריקאי, אך למעשה נוהל ומומן במשך שנות קיומו על ידי המשרד לעניינים אסטרטגיים.
הארגון היה מזוהה עם הימין הפוליטי בישראל, וטען שהסברת העמדה התומכת בהתנחלויות צריכה להתבסס על שיקולים ביטחוניים ולא על ציטוטים מהתנ"ך.
פעילי הארגון הונחו לומר שפינוי התנחלויות הוא סוג של גזענות או דרישה לטיהור אתני.
The Imperial March (בעברית: "המארש האימפריאלי", "המארש הקיסרי", "המצעד הקיסרי" ו-"נעימת דארת' ויידר") הוא מארש ונעימה מוזיקלית שהלחין ג'ון ויליאמס עבור הסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית".
המארש שבסרט נוגן על ידי התזמורת הסימפונית של לונדון.
לימים הפך לאחד מקטעי הנגינה המפורסמים ביותר בתולדות הקולנוע, והמזוהה ביותר עם סרטי "מלחמת הכוכבים", לצד נעימת הפתיחה של הסדרה.
הנעימה זכתה לגרסאות כיסוי וביצועים רבים, החל מלהקות מטאל וכלה בתזמורות סימפוניות, השפיעה על יצירות שונות, ושימשה לפארודיות טלוויזיוניות וקולנועיות על סרטי "מלחמת הכוכבים", או כדי לאפיין דמות טוטליטרית, מרשעת ואכזרית.
"המארש הקיסרי" נקרא לעיתים "נעימת דארת' ויידר" ("Darth Vader's Theme") ומאחר והוא מזוהה עם דארת' ויידר, לורד הסית' המפחיד והאכזר, המוציא לפועל של פקודות הקיסר פלפטין.
מאז הסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית" הנעימה הפכה למזוהה עם ויידר ונוגנה כמעט בכל פעם שהוא הופיע.
"המארש הקיסרי" נשמע לראשונה בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית", מנוגן בטון נמוך של פיקולו כאשר האימפריה הגלקטית משגרת גשושים ברחבי הגלקסיה כדי לאתר את לוק סקייווקר וברית המורדים.
השמעתה הגדולה והראשית מתרחשת כאשר משחתות כוכבים של הצי הקיסרי מתאספות ודארת' ויידר מופיע לראשונה בסרט, כ-18 דקות מאז תחילתו.
הנעימה ומוטיבים שונה בה שולבו בחלקים אחרים של הפסקול, כגון בנעימת "הקרב על הות'" ו"שדה האסטרואידים".
בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'דיי" הנעימה משמשת שוב בקטעים בהם מופיע דארת' ויידר, וכן בקטע בו הקיסר פלפטין מגיע לכוכב המוות השני.
השימוש האחרון בנעימה נעשה בסוף הסרט "שובו של הג'דיי", אך עם סיומת עדינה יותר המנוגנת בנבל, כדי לאפיין את דארת' ויידר הזקן והגוסס, ששב להיות אנאקין סקייווקר, אחרי שכיפר על מעשיו ומת לעיני בנו, לוק סקייווקר.
"המארש הקיסרי" מופיע מספר פעמים בסרטי "מלחמת הכוכבים" פרקים 1–3, שהופקו בעשור הראשון של המאה ה-21, בדרך כלל כרמז מטרים לגורלו האפל של אביר הג'דיי אנאקין סקייווקר ועתידו שבו הוא הופך לדארת' ויידר, לורד הסית' האכזר.
אף הנעימה שליוותה אותו כשהופיע לראשונה כילד תמים בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום" מבוססת תמטית על "המארש הקיסרי".
הנעימה מופיעה גם לקראת סוף הסרט, כאשר יודה מתיר לאובי ואן קנובי לאמן את אנאקין, אך מציין בחשש: "הנבחר, הילד אולי הוא.
למרות זאת, מסכנה גדולה אני חושש מאימונו."
בסרט השני "מלחמת הכוכבים - פרק 2: מתקפת המשובטים" מנוגן המארש בעדינות כאשר ישנם אירועים המרמזים על עתידו האפל של אנאקין: היא מנוגנת לראשונה כאשר יודה חש בטבח שביצע אנאקין בשבט הטוסקנים ששבו את אמו וגרמו למותה, וכן בעת שאנאקין מספר לפאדמה אמידאלה מה שעשה.
"המארש הקיסרי" מנוגן באופן בולט בסוף הסרט, כאשר לוחמי צבא המשובטים, לבושים בחליפות קרב לבנות, עולים על ספינות שמזכירות משחתות כוכבים, עוזבים את קורוסנט לקראת המלחמה הצפויה בכוחות הבדלנים, רמז לכך - שצבא זה עתיד להפוך לצבא חיילי הסער של האימפריה הגלקטית.
למרות שנעימת האהבה של אנאקין ופאדמה "Across the Stars" היא השולטת בעת הקרנת הקרדיטים בסוף הסרט, ניתן לשמוע מספר תווים מ"המארש הקיסרי".
בסרט השלישי "מלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית'" הנעימה מופיעה בקרב בין אנאקין לאובי ואן קנובי.
הנעימה מופיעה מספר פעמים גם בסדרת האנימציה "מלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים", בקטעים המערבים את אנאקין ומרמזים על הכעס הרב הטמון בו.
הנעימה מושמעת בסרט רוג אחת: סיפור מלחמת הכוכבים כאשר דארת' ויידר מופיע.
הנעימה זכתה לגרסאות כיסוי רבות, בהן להקות מטאל כמטאליקה (ביחד עם התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו) ואפיקה (להקת מטאל סימפוני מהולנד), אמני היפ-הופ ("ימים שחורים" של הראפר הישראלי קוואמי) והן של תזמורות סימפוניות ופילהרמוניות קלאסיות.
הנעימה גם הופיעה במספר תוכניות טלוויזיה.
The Information (בעברית: המידע) הוא אלבומו העשירי של האמן האמריקאי בק, אשר יצא לאור באוקטובר 2006 על ידי אינטרסקופ רקורדס.
הוא הופק ומוקסס על ידי שותפו הוותיק נייג'ל גודריץ'.
בשונה מעבודותיו הקודמות עם נייג'ל גודריץ', סגנון האלבום הוא יותר היפ הופ וקצבי.
ההקלטות החלו ב-2003 במקביל להקלטות האלבום Guero, אבל האלבום לא הושלם עד ל-2006.
לפני תחילת העבודה על האלבום, נייג'ל גודריץ' ביקש מבק ש"הוא רוצה לעשות אלבום היפ הופ" לפי בק.
"במובן מסוים הוא כן, ומובן אחר הוא לא.
יש בו שירי היפ הופ, והעבודות הקודמת שלי איתו היו Mutations וSea Change, שהם מעין אלבומים אינטרוספקטיביים, אז האלבום החדש הזה הוא מעין שילוב של שני העולמות האילו"
בריאיון לBBC, בק סיפר שהאלבום היה "מכאיב" לעשייה:
הסינגל הראשון בצפון אמריקה היה "Nausea", שיצא באופן רשמי לרדיו ב-5 בספטמבר 2006. הסינגל הראשון בבריטניה היה "Cellphone's Dead", עם קליפ רשמי בבימויו של מישל גונדרי.
הסינגל השני ששוחרר בארצות הברית הוא "Think I'm In Love".
לחלק מהעותקים של האלבום צורף DVD בונוס של קליפים שצולמו במיוחד, אחד לכל שיר באלבום.
בריאיון למגזין "Wired", בק הסביר על עשיית הקליפים, אשר גם הופיעו באתר שיתוף הווידאו YouTube:
העטיפה והחוברת שצורפו לאלבום הגיעו ריקות ואיתם הגיעו ארבעה דפי מדבקות שונים אשר נועדו למעריצים בשביל שיוכלו לעשות עטיפת אלבום משל עצמם.
בק הסביר למגזין "Wired" שהוא רצה שלא יהיו שתי גרסאות דומות לעטיפת האלבום: "עטיפת האלבום הולכת להיות בהתאמה אישית.
הרעיון הוא לספק משהו שקורא לאינטראקטיביות".
לעומת זאת בגלל שקונספט עטיפת האלבום נתפס גימיק לחיזוק המכירות בחנויות, האלבום נמצא לא מתאים להיכנס למצעד האלבומים הבריטי.
ב-27 בפברואר 2007, יצאה "מהדורת דלוקס" של האלבום.
היא כללה את האלבום המקורי בתוספת שלושה שירי בונוס, דיסק נוסף עם שישה רמיקסים משירי האלבום, הדפסה מלאה של מילות שירי האלבום, DVD עם 15 הקליפים ה"ביתיים" של בק פלוס 2 הקליפים הרשמיים ל"Nausea" ו "Cellphone's Dead" ו4 דפי מדבקות שונים לעטיפת האלבום.
הדיסק מכיל את הקליפים הביתיים לכל השירים באלבום המקורי
"The Inner Light" (בעברית: "האור הפנימי") הוא הפרק ה-25 מהעונה החמישית של סדרת המדע הבדיוני האמריקאית "מסע בין כוכבים: הדור הבא", הפרק ה-125 מתוך 178 פרקי הסדרה.
הפרק נכתב על ידי התסריטאי העצמאי מורגן גנדל, והוא מבוסס על סיפור מקורי שלו.
את התסריט לפרק כתב גנדל ביחד עם פיטר אלן פילדס.
זהו הפרק הלפני-אחרון של העונה, אשר שודר לראשונה ב-1 ביוני 1992. הפרק נחשב על ידי מבקרים ומעריצים רבים כפרק הטוב ביותר של כל זיכיון "מסע בין כוכבים".
בשנת 1993, זכה הפרק בפרס הוגו עבור ההצגה הדרמטית הטובה ביותר.
מנגינת החליל, המובלטת במהלך הפרק, הולחנה על ידי ג'יי צ'אטאוויי, ומאז חודשה עבור תזמורת שלמה.
בשלהי שנת 2368, האנטרפרייז מסיימת סקירת גלים מגנטיים במערכת הכוכבים פארביניום (Parvenium), כאשר אנשי הצוות נתקלים לפתע בגשושית לא ידועה, אשר סורקת את הספינה וממקדת קרן אנרגיה אל עבר קפטן ז'אן-לוק פיקארד, וגורמת לו לאיבוד הכרה.
פיקארד מתעורר ומוצא את עצמו על פני השטח של כוכב לכת בשם קאטאן (Kataan), כוכב שאיננו חבר ב.
אישה, המציגה את עצמה כאשתו אלין (Eline), מספרת לפיקארד כי שמו הוא קיימן (Kamin), אורג-ברזל המחלים ממחלה קשה ומחום גבוה.
פיקארד מדבר על הזיכרונות שלו מהאנטרפרייז, אולם הן אלין, והן חברם הקרוב בטאי (Batai), מנסים לשכנע את פיקארד כי זיכרונות אלו אינם אלא חלום, ומעודדים אותו להתאקלם בחברה שלהם כקיימן.
פיקארד מתחיל לחיות את חייו כקיימן, בכפר רזיק (Ressik), מקים משפחה עם אלין, ולומד לנגן בחליל.
קיימן מבלה זמן רב בחוץ, חוקר את הטבע.
ככל שהשנים חולפות, הוא מבין כי הכוכב סובל מבצורת עולמית בשל הקרינה, ההולכת וגוברת בעוצמתה, המגיעה מהשמש הסמוכה.
הוא מדווח על כך למנהיגי הכוכב, המתעלמים למראית עין מחששותיו, כאשר למעשה הם כבר מודעים למצב אבל רוצים לשמור אותו בסוד, על מנת למנוע בהלה.
נציג בכיר של המשטר מגלה לקיימן, כי רק לאחרונה הם הצליחו לשגר לוויינים מלאכותיים באמצעות רקטות פרימיטיביות: לגזע שלהם פשוט אין את רמת הטכנולוגיה הדרושה לצורך פינוי אוכלוסיית מושבה קטנה, לפני שהכוכב יהפוך לבלתי-ראוי למגורים.
בינתיים, על סיפון האנטרפרייז, הצוות ממשיך לנסות ולהחיות את פיקארד.
הם מנסים לחסום את השפעת הגשושית, אולם הדבר רק מחריף את מצבו של פיקארד, ולא נותרת להם ברירה אלא לתת לה להמשיך ולפעול.
השנים חולפות, וקיימן מזדקן - ומאריך ימים יותר מאשתו שהלכה לעולמה.
קיימן ובתו מריבור (Meribor) ממשיכים לחקור את הבצורת.
הם מגלים שזו לא תופעה זמנית; הכחדה של כל החיים על פני הכוכב היא בלתי נמנעת.
יום אחד, בעת שהוא משחק עם נכדו, קיימן מוזמן על ידי ילדיו הבוגרים לבוא ולצפות בשיגור של רקטה, אירוע אשר כולם מצפים לו וכולם יודעים עליו - חוץ ממנו.
כשהוא יוצא החוצה אל השמש הבוהקת, קיימן רואה את אלין ואת בטאי שנראים צעירים, כפי שנראו בפעם הראשונה שראה אותם.