tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הבדיקה מיועדת לאבחון ומעקב מדויק של הפרעות בשדות הראייה של שתי העיניים.
באמצעות בדיקה זו ניתן לאבחן את מחלת הגלאוקומה והפרעות נוספות האופייניות למחלות עיניים שונות.
בדיקת שדה-ראייה ממוחשבת היא בדיקה המאפשרת להעריך את מידת הנזק הקיים בשדה-הראייה, זאת אומרת: אותם חלקים החסרים מהתמונה שאנחנו רואים בכל עין כאשר מבטנו קבוע על נקודה אחת.
לדוגמה, בזמן שאנחנו מסתכלים על רמזור אדום ומחכים שיתחלף, הראייה ההיקפית שלנו מאפשרת לנו להבחין במכונית הנעצרת בנתיב שלידנו.
מדידה מדויקת של שדה-הראייה מאפשרת גילוי של הנזק מגלאוקומה כבר בשלבים המוקדמים של המחלה, הרבה לפני שהחולה מסוגל לחוש בכך.
מעקב אחר השינויים בשדה-הראייה על ידי בדיקות שדה-ראייה חוזרות משמש למעקב רגיש אחרי התקדמות המחלה.
יתרונות הבדיקה הממוחשבת בכך שהיא מועברת באופן זהה בכל פעם שהיא מתבצעת, כל מכשירי שדה הראייה מכוילים באופן זהה, ומהלך הבדיקה אינו מושפע מהבודק.
הבדיקה מספקת מידע מדויק על פגיעה בשדה הראייה ומאפשרת ניתוח מדויק של הנתונים, כך שהרופא יכול להסיק אם שדה הראייה תקין, או לחליפין, אם חל בו שינוי יחסית לבדיקות הקודמות.
בדיקת שדה ראייה נותנת מידע על תבניות מסוימות של אובדן ראייה.
בהתאם מאבחנים סוגי מחלות עיניים שונות, למשל: בחשד למחלת גלאוקומה, מחלה בה נפגעת הראייה הפריפרית בשלבים המוקדמים עקב לחץ תוך-עיני מוגבר, שולחים בשלב מוקדם לביצוע של בדיקה זו.
גודל ההפרעה הפריפרית בראייה כגודל הנזק העצבי שנגרם.
גם בחשד לפגיעה ברשתית שולחים לבדיקה זו.
בנוסף, מחלות נוירולוגיות שונות הגורמות לנזק לעצב הראייה יכולות להביא להפרעה בשדה הראייה, ויאובחנו על ידי הבדיקה, למשל: שבץ מוחי (CVA), אירוע מוחי חולף (TIA), טרשת נפוצה, גידולים מוחיים ועוד.
אינדיקציה נוספת לביצוע הבדיקה היא למשל לפני ניתוחי עיניים, לצורך השוואה עם התוצאות לאחר הניתוח.
בבדיקת שדה הראייה מוקרנות נקודות אור על מסך כדי לבדוק את הרגישות לאור של אזורים שונים בשדה הראייה.
בבדיקה זאת מתבקש הנבדק ללחוץ על כפתור המונח בידו בכל פעם שהוא רואה נקודת אור המוקרנת על המסך.
במהלך הבדיקה נקודות האור הופכות חלשות יותר ויותר עד שהנבדק אינו מבחין בהן כלל.
בדרך זו המכשיר מסוגל לחשב מהי עצמת האור המינימלית שהנבדק מסוגל לזהות בכל אזור של שדה הראייה.
בדיקה זו מבוצעת בנפרד לכל עין.
מרבית חולי הגלאוקומה הנמצאים בטיפול נרתעים מביצוע בדיקת שדה ראייה.
הבדיקה ממושכת, משעממת, מעייפת ודורשת ריכוז רב.
רוב הנבדקים – הבריאים והחולים כאחד - מרגישים במהלך הבדיקה שלא ביצעו אותה כיאות.
חלקם אף מרגישים תסכול וחרדה מכך שלא ראו היטב את נקודות האור, ולעיתים קרובות תחושתם במהלך הבדיקה היא כי מצב הראייה שלהם הוחמר.
תחושות אלה משותפות לכל הנבדקים, בריאים וחולים כאחד, והיא נובעת בעיקר מכך שהמכשיר מכוון בהדרגה את עוצמת האור המוקרן עד לעוצמה המינימלית שהנבדק מסוגל לראות.
חולים רבים היו שמחים לוותר על בדיקה זאת, אולם בדיקת שדה הראייה נותנת מידע חשוב ביותר על קיום המחלה ולאחר מכן על יציבות המחלה (האם הגלאוקומה התקדמה).
מסיבה זאת חשוב מאוד לבצע את בדיקת שדה הראייה בכל פעם שהרופא מפנה לבצע אותה.
מרווחי הזמן בין בדיקה לבדיקה ינועו לרוב בין מספר חודשים עד שנה או יותר – הכול תלוי בחומרת המחלה, בלחץ התוך-עיני ובגורמים נוספים.
הנבדק יושב מול מכשיר דמוי מחשב, ומתבונן למרכז.
בהמשך מוקרנות נקודות אור על המסך שמולו, כדי לבדוק את הרגישות לאור של אזורים שונים בשדה הראייה.
הנבדק מתבקש ללחוץ על כפתור המונח בידו בכל פעם שהוא רואה נקודת אור המוקרנת על המסך.
בדרך זו המכשיר מסוגל לחשב מהי עוצמת האור המינימלית שהנבדק מסוגל לזהות בכל אזור של שדה הראייה.
בדיקת שדה הראייה מבוצעת לרוב על ידי טכנאי שדות ראייה שהוכשר לתפקיד זה.
תוצאות הבדיקה מודפסות על דף נייר (כל עין על עמוד נפרד) וניתנות לחולה, וזה מוסר את הבדיקה לרופא בעת המפגש ביניהם.
הרופא מפענח את הממצאים ומוסר לנבדק את קביעתו.
התדפיס כולל מפת גוונים (בגוונים שונים של אפור) ולצדה חישובים מתמטיים וסטטיסטיים שונים המאפשרים פיענוח של שדה הראייה של העין שנבדקה.
מפת הגוונים מוצגת בחלק העליון הימני של התדפיס, ואילו הערכים המספריים המוצגים בצד השמאלי העליון הם הערכים שמהם בנויה מפת הגוונים.
מפת הגוונים היא החלק הפחות מורכב לפענוח.
גוונים בהירים מסמלים רשתית בריאה ואילו גוונים כהים הם עדות לנזק שנגרם לרשתית כתוצאה מגלאוקומה.
אזור שחור לחלוטין מסמן שבאזור זה של שדה הראייה לא ראתה העין את האור החזק ביותר שהמכשיר מסוגל להקרין (אור מקסימלי זה זהה בקרוב לעוצמת ההארה של ירח מלא בלילה חשוך ללא עננים).
מכאן מובן כי האזורים האפורים, ובפרט השחורים הם אזורים בהם נפגעה רגישות הרשתית לאור.
בדיקת קוונטיפרון (באנגלית TB-QuantiFERON) או QFT היא בדיקה לאבחון שחפת סמויה.
הבדיקה מבוססת על חשיפת תאי דם לבנים לאנטיגנים של חיידקי השחפת ומדידת כמות האינטרפרון גמא המופרשת מתאים אלו.
תאי דם לבנים של נשאי שחפת סמויה מפרישים את הציטוקין אינטרפרון גמא כתוצאה מחשיפה לאנטיגן, לעומתם, נבדקים בריאים אינם מפרישים את הציטוקין, אפילו אם בעבר נחשפו לחיסון נגד שחפת.
שחפת היא מחלת ריאות הנגרמת על ידי חיידק המיקובקטריום טברקולוזיס, למחלה תקופת דגירה סמויה ארוכה בה מנוטרלים החיידקים באזורים מבודדים של הריאה כך שהמחלה אינה באה לידי ביטוי קליני.
במצבים של רפואיים שונים נחלשת המערכת החיסונית והמחלה מתפרצת והורסת את רקמת הריאה, בכך הופכת המחלה למסכנת חיים.
הדרך הטובה ביותר להתמודד עם המחלה היא באבחון נשאי המחלה הסמויה וטיפול בהם על ידי אנטיביוטיקה.
הדרך המקובלת לאבחון שחפת סמוייה היא על ידי בדיקת מנטו הידועה גם כתבחין טוברקולין, במבחן זה מוזרק לנבחן חלבון הטברקולין המכסה את חיידקי השחפת.
חולים שנחשפו בעבר לחלבון מפתחים בתוך מספר ימים תגובה חיסונית מקומית המתבטאת בפריחה מקומית (אריתמה), ובכך מאובחנים (לעיתים בטעות) כחולי שחפת סמויה.
החיסרון העיקרי של המבחן הוא שנבדקים שחוסנו בעבר בחיסון נגד חיידקי השחפת (חיסון BCG), אפילו בהיותם תינוקות, מגיבים לתבחין כאילו היו נשאי שחפת.
בישראל לדוגמה חוסנו עד שנות ה-70 כל הילודים, בבריטניה חוסנו ילדי בית הספר עד שנת 2005 ובמדינות אחרות כגון רוסיה החיסון עדיין נהוג לכלל האוכלוסייה.
יעילותו הנמוכה של החיסון אינה שוללת הדבקות בשחפת סמויה ולא תמיד ישנם רישומים ברורים לנטילת החיסון אחרי שנים רבות כך מוטות תוצאות – נבדקים שאינם חולים מאובחנים כחולים ולעיתים נאלצים לעבור טיפול אנטיביוטי חסר תועלת נגד השחפת.
במהלך הבדיקה נלקחת דגימת דם מן הנבדק הדם מעורבב מייד עם נוזל נוגד קרישה.
הדם מודגר למשך 16-24 שעות עם פפטידים (חלקי חלבון) מחלבון הטברקולין (המצפה את חיידקי המיקובקטריום טברקולוזיס) ומהחלבון אביאן סנסיטין (המצפה את חיידקי מיקובקטריום אביאן, הגורמים למחלה דומה לשחפת).
כביקורת חיובית מודגר הדם עם החלבון פיטו-המגלוטנין הגורם לפרשת אינטרפרון, וכתגובה שלילית מודגר הדם עם תמיסת מלח פיזיולוגית.
למחרת נבחנת כמות האינטרפרון גמא שנפלטה מן התאים בעזרת בדיקת ELISA.
תוצאה שלילית (עדות לאי קיום המחלה) נחשבת אם כמות האינטרפרון שהופרשה מתאי הדם אחרי חשיפה לטברקולין היא 15% או פחות מכמות האינטרפרון שהופרשה לאחר חשיפה לפיטו-המגלוטנין, תוצאה חיובית נחשבת תגובה של מעל 30%, תגובת ביניים (15%-30%) תלויה בקבוצת הסיכון של הנבחן.
הפפטידים המשמשים להשראת התגובה החיסונית הם פפטידים ייחודיים לחיידקי המיקובקטריה האנושיים ואינם מופיעים בחיידקי המיקובקטריה בובין המשמשים להכנת חיסון הBCG.
כך נבדקים שחוסנו בעבר בBCG אינם גורמים להפרשת אינטרפרון בבדיקה זאת.
הבדיקה אושרה על ידי מנהל התרופות האמריקני בשנת 2001 לשימוש בבני אדם.
יתרונות וחסרונות בדיקת הקוונטיפרון לעומת מנטו
אין סכנה לתשובה חיובית שגויה בעקבות חיסון BCG.
אין צורך לחזור לביקור נוסף במרפאה לבדיקת התגובה החיסונית אחרי מספר ימים.
בדיקת מנטו אינה מדויקת אם החלבון מוזרק לאזור התת-עורי במקום לאזור התוך העורי.
לעיתים בדיקת מנטו גורמת ליצירת פריחה עורית קשה שעלולה להוביל ליצירת צלקת.
בדיקת קוונטיפרון בודקת תגובה למספר אנטיגנים בו זמנית.
פענוח תוצאות בדיקת מנטו הוא סובייקטיבי ותלוי במידה רבה בפרוש שנותן להם המאבחן, לעומתם הקוונטיפרון נותן ערך מספרי שאינו תלוי בעובד המעבדה.
החיסרון שבבדיקת קוונטיפרון הוא שלצורך הבדיקה יש צורך בכוח אדם המיומן בלקיחת דם ורידי ובעבודת המעבדה.
בנוסף, את הבדיקות יש להשלים בתוך יום מלקיחת הדוגמה.
בדיקת הקוונטיפרון יקרה יותר מבדיקת מנטו וקשה יותר לביצוע, לכן לרוב משמשת הבדיקה במקרים בהם יש לה עדיפות ברורה על בדיקת מנטו-
כאשר יש חשש שהנבדק נחשף לחיסון BCG
כאשר הנבדק שנמצא חיובי איננו בקבוצת הסיכון לשחפת.
בדיקה קוונטיפרון לאבחון אוכלוסיות בסיכון גבוה לשחפת כגון עובדים בבתי חולים, משתמשים בסמים ושוהים בבתי סוהר.
בדיקת הקוונטיפרון אינה מומלצת כבדיקת סקר לאוכלוסיות בסיכון נמוך כגון תלמידים בבית הספר.
הבדיקה אינה יעילה בחולי שחפת בעלי מחלה פעילה כיוון שבהם התגובה החיסונית היא לרוב בלתי תקינה.
לא ברורה יעילות הבדיקה בחולים בעלי כשל חיסוני כגון חולי איידס.
בדיקה כשֵׁרוּת היא גישה בבדיקות תוכנה המבוססת על טכנולוגיית מחשוב ענן.
בגישה זו, הלקוח פונה אל ספק השירות על מנת שזה יבצע את הבדיקות הנדרשות ללקוח.
מודל ה-TaaS, מודל אספקה מבוסס ענן, עוזר לעסקים להתמודד עם האתגרים של יעילות בדיקת יישומים בפלטפורמות רבות כמו טלפונים סלולריים ובסביבות וירטואליות.
ביצוע ולידציה (אימות) של הבטים פונקציונליים ולא פונקציונליים במרחב מגוון של מכשירים שדורשים מגוון כלים שבדרך כלל מסבכים ומייקרים את הבדיקות.
מודל ה-TaaS מאפשר לעסקים לבדוק אפליקציות בכל פלטפורמה רצויה תוך שימוש בכלי בדיקה לפי בחירה, על מנת להבטיח מוצר איכותי מבלי לרכוש רישיונות נוספים, רכישה או אספקת חומרה חדשה או שכירת אנשים נוספים.
תעשיית התוכנה התפתחה במשך עשרות שנים ופיתחה גישות שונות לפיתוח תוכנה (לדוגמה תכנות מונחה-עצמים), במקביל להתפתחות תהליך הפיתוח, היה ברור לכל שחייב להתפתח תהליך של הבטחת איכות תוכנה (SQA - Software Quality Assurance).
תהליך שכזה הוא הנחת מפתח בהצלחתו של כל פרויקט תוכנה הן בשלב הפיתוח והן בשלב המימוש.
כחצי מתקציב תעשיית התוכנה מוקצה לבדיקות - במגוון רחב של דרכים ופתרונות - הן בשלב הפיתוח והן בשלב התחזוקה.
ארכיטקטורה מוכוונת-שירותים (SOA) החלה להתפתח כבר בשנות ה-90 המאוחרות, אולם רק בשנות ה-2000 החלו לממש וליישם ארכיטקטורה זו.
היתרונות היו ברורים ולכן היה בלתי נמנע שגם בתחום בדיקות התוכנה ותהליך הפיתוח יישומו הגישות הנפוצות של SOA.
נגישות פלטפורמת TaaS: לקוחות יכולים להתחבר לפלטפורמת האספקה של TaaS באופן מאובטח דרך האינטרנט, זמין לכולם.
גישה לשירותים: ללקוחות קיימת גמישות בבחירת השרות הנדרש מתוך קטלוג השירותים שנמצא בפלטפורמה.
אפשרות צריכת שירותים: הלקוח יכול לבחור אם לצרוך חבילת שירותים או שירות בודד לפי דרישה.
פיקוח על השירות והשלמתו: בהתבסס על בחירת השירות, נוצרות סביבות בדיקה וירטואליות ומוקצים כלי הבדיקה (המסחריים או קוד פתוח).
ביצוע השירות: משאבים מובנים מסופקים עבור השירותים הנדרשים.
המשאבים יעברו תהליך של פריסה, או באמצעות מודל קהל מבוקר עבור כל הצרכים לפי דרישה או באמצעות משאבים המוקצים במיוחד עבור חבילות שירותים מסוימות.
יש דמיון בין בדיקות לבדיקות כשירות בנושאים הבאים:
האפליקציות הסטנדרטיות שנבדקות (כגון SAP או ORACLE)
סביבת הבדיקה (פלטפורמה, ארכיטקטורה והאפליקציות עצמן)
גישת TaaS מחדשת במספר נושאים:
עלויות ידועות מראש מקצה לקצה
במקרים מסוימים כיסוי בדיקה רחב יותר כתוצאה משימוש במספר כלי בדיקה.
נקודת גישה אחת לפתור את כל צורכי הבדיקות.
אפשרות שינוי כלי הבדיקה אם לא מרוצים.
וידוא שלב הארכיטקטורה\העיצוב - שימוש בדור הבא של כלי ביצועים- לפני שעולים לאוויר.
נשקול להשתמש ב-TaaS בבדיקות מסוג:
שינויים במרכזי מידע (Data Centers)
הקמת מעבדת בדיקה פנימית וייעודית מגיעה עם אתגרים.
תשתיות: משאבי חומרה ותוכנה, הקמה של כלים ותהליכים מתאימים ומשאבים אחרים כמו רוחב פס יוצרים עומס על התקציב הכולל.
סילומיות (יכולת הרחבה): על מנת להבטיח כי התכנה פועלת במצבים אמתיים, היא צריכה להיבדק בסביבה אמיתית.
זה לא קל לארגון ליצור תשתית סקלבילית שמדמה את סביבת הייצור.
עלות: נדרשות השקעות הון גדולות לצורך רכישה ותחזוק של מעבדות בדיקה מתאימות.
מאחר שרוב העלויות הן עלויות קבועות (חומרה, תוכנה, רישיונות לכלים) נוצר אתגר להקצות תקציב להשקעות מסוג זה ולהצדיק את החזר השקעה (ROI).
מהנדסים מיומנים: זמינותם של מהנדסי בדיקות מקצועיים, בעיקר מהנדסי אוטומציה היא מוגבלת עקב הביקוש הרב לעומת ההיצע.
עלות יחד עם אתגרים נוספים (המעודדים את יוזמת הקמת ה-TaaS) גורמים למקבלי החלטות להתפשר על אספקטים קריטיים כגון כיסוי בדיקות נסיגה ושחרור גרסאות תוכנה מבלי לבצע בדיקות מלאות של עומסים, ביצועים וסילומיות.
ניתן לפנות אל פלטפורמת TaaS באמצעות שתי דרכים: פנייה מקוונת או פנייה פנים אל פנים.
אפליקציית הלקוח אינה מחויבת להיות אפליקציית ענן אך מבוססת על צורכי הלקוח.
הלקוח יכול להשתמש בפלטפורמה על פי שלושה תרחישים:
הלקוח יכול להעלות את האפליקציה לפלטפורמת ה-TaaS - ואז הבדיקות נעשות על ידי בודקי תוכנה בצד הלקוח, הלקוח משלם רק על כלי הבדיקה.
הלקוח מעלה את האפליקציה לפלטפורמה והבדיקות נעשות על ידי חברת הבדיקות, הלקוח משלם על השימוש.
הלקוח פונה עם חברת הבדיקות לבדוק את האפליקציה ללא העלאת האפליקציה לענן.
הארכיטקטורה מורכבת מ-4 שלבים מרכזיים.
בשלב זה מוצגים ללקוח שלל המוצרים והיכולות של פלטפורמת ה-TaaS.
הלקוח יכול להתרשם מהשירותים השונים ולבחור את זה שמתאים לו, בעזרת מערכת התמיכה מערכת התמיכה הקיימת בשכבה זו.
קיימים קטלוגים המציגים ללקוח את השירותים ומספקים מידע רב לגבי כל שירות, בנוסף קיימת אפשרות של דרישת "חבילת שירותים".
"חבילת שירותים" היא אוסף שירותים המספק ללקוח פתרון אפקטיבי - לדעת ספק השירות- כלומר כזה המטפל בכל קצוות הבדיקה.
היתרון הנוסף "בחבילת שירותים" היא המחיר הנמוך יחסית.
הספק מציע דילים על מנת לקדם גישות שונות של בדיקה באמצעות חבילות שביחד מספקות תוצר טוב יותר - איכותי יותר.
הלקוח ניצב מול ארכיטקטורות בדיקה ופלטפורמות שונות כמו גם תוכנות שונות (הן תוכנות מסחריות והן תוכנות קוד פתוח) והוא יכול לבחור במי הוא רוצה להשתמש ומי לדעתו יתן את הפתרון הטוב ביותר עבורו.
בתחילה הלקוח צריך להירשם לשירות הבדיקות ורק לאחר מכן הוא יכול להעלות לשרת "בקשת שירות"
בקשת השירות צריכה להכיל פרטים לגבי האפליקציה שאותה הלקוח מעוניין לבדוק.
בדף זה הלקוח יכול לבחור את סוג הבדיקה ואת סוג השירות שבו הוא מעוניין.
ברגע שהלקוח מגיש את הדף בחזרה לשרת, נשלח בחזרה ללקוח מזהה ייחודי לבקשת השירות שלו.
לאחר קבלת המזהה, הלקוח מקבל את הצעת המחיר.
הצעת המחיר כוללת את עלויות השירותים השונים ופירוט התמחור של כל בקשה שהלקוח העלה.
בנוסף קיימת כבר חשבונית ללקוח בעבור השירותים שבחר.
בשלב זה הלקוח צריך לחתום על SLA.
בהסכם זה הצדדים מציגים את הסחורה ואת הדרישות ומייצרים תיאום ציפיות.
יש צורך ליצור הסכמה בין הלקוח לחברה על מנת לוודא שבסוף התהליך שני הצדדים יהיו מרוצים ולא תהיינה הפתעות לגבי התוצר או הדרישות.
בנוסף הלקוח חותם שהוא מוכן לשלם את הסכום המבוקש על ידי החברה - על פי הפירוט שנסגר בשלב הראשון.
בשלב זה, הספק מבצע את ניהול כלל הסביבות הווירטואליות שבהן יבוצעו הבדיקות.
הספק עובר על האפליקציה שהוגשה על ידי הלקוח ומבצע הערכות שימוש יצירת מדדים וניתור של האפליקציה.
ביצוע שלב זה בצורה טובה גורר מיקסום יעילות השימוש בתוכנות הקיימות ושיפור משמעותי בניהול תהליך ה-IT.
בשלב זה כלל הסביבות הווירטואליות שיוצרו עבור בדיקות התוכנה מועלות לענן ועוברות אינטגרציה עם התוכנות והמתאמים השונים הקיימים כבר בענן.
מתאם העלאת התכנים לענן מספק את התשתית שדרכה פריסת הסביבות היא פשוטה מהירה ויעילה (ניצול יתרונות טכנולוגיית הענן).
מספק פתרון כלכלי אפקטיבי למיקור חוץ.
עוזר לגופים גדולים לקצור יתרונות של מודל תמחור סביר וסביבה לבדיקות לפי דרישה (On Demand Testing).
עוזר לחברות לנהל פיקים של פעילויות בדיקה.
מפחית בעלויות רישיונות תוכנות כלי בדיקה עבור רוב צורכי הבדיקה.
מפחית עלויות בדיקת סביבת הניהול במיוחד עבור עסקים קטנים ובינוניים שלהם אילוצי תקציב משמעותיים בבדיקות מסוג זה.
מספק אופטימיזציה בעלויות משאבי הבדיקות - הימנעות מ-FTE, עלויות תשלום לפי שימוש - תמחור מבוסס ערך.
מבטל את זמן ההשהייה של בדיקות (כתוצאה מהקצאה אוטומטית של תשתיות בדיקה).
מאפשר וירטואליזציה של אוטומציה (המפחיתה את העלות ועוזרת להשלמה מהירה יותר של כל בדיקות האוטומציה).
מדמה את תהליך הייצור כגון עומסי עבודה ובדיקות מבוזרות גאוגרפית בענן.
משיג איכות טובה יותר ועוזר למוכנות עסקית מהירה יותר של הלקוח.
רמת האבטחה של פלטפורמת הענן
מחסור במומחים בניהול סביבת בדיקות
מחזור חיים של ניהול איכות
אינטגרציה בין רכיבים שלא ניתנים לווירטואליזציה
ממפרינט היא בדיקה פרוגנוסטית דיאגנוסטית ומנבאת עבור חולות סרטן השד בשלב מוקדם, אשר מעריכה את הסיכון לכך שהגידול ישלח גרורות לאזורי גוף אחרים.
הבדיקה מספקת תוצאה בינארית, סיווג לסיכון גבוה או לסיכון נמוך, ומסייעת לרופאים לקבוע אם החולה תפיק תועלת מכימותרפיה או לא תפיק ממנה תועלת.
נשים המקבלות תוצאה המעידה על סיכון נמוך יכולות לוותר על כימותרפיה בבטחה, ללא הפחתת הסבירות להישרדות ללא מחלה.
בדיקת ממהפרינט היא חלק מפורטפוליו של רפואה מותאמת אישית.
בדיקת ממפרינט מבוססת על חתימת 70 גנים של סרטן השד, אשר פותחה באמסטרדם; השיטה מבוססת על שימוש ברקמה מקובעת בפורמלין ומשוקעת בפרפין (FFPE) או ברקמה טרייה לצורך בדיקה באמצעות שבב דנ"א.
בדיקת ממהפרינט הייתה בדיקת IVDMIA הראשונה (2007), אשר אושרה על ידי מנהל המזון והתרופות (FDA) בהליך סיווג De Novo (סיווג כהערכת מכשור מסוג III).
זוהי הבדיקה המולקולרית הדיאגנוסטית היחידה אשר עברה תיקוף באמצעות ניסויים קליניים אקראיים פרוספקטיביים.
הבדיקה עושה שימוש ב־RNA אשר מופק מדגימות גידול ועובר הרצה על זכוכית נושאת של שבב דנ"א מותאם, במטרה לקבוע את רמת הביטוי של חתימת 70 גנים.
לאחר מכן, פרופיל הביטוי עובר עיבוד באמצעות אלגוריתם קנייני, כדי לסווג את החולה כבעלת סיכון גבוה או נמוך להישנות סרטן השד.
בדיקת ממפרינט עברה תיקוף קליני פרוספקטיבי לשימוש בחולות סרטן השד בשלב מוקדם (I ו־II) ללא תלות בסטטוס קולטני אסטרוגן (ER) או בסטטוס קולטני גורם גדילה אפידרמלי אנושי 2 (HER2), כאשר גודל הגידול הוא ≤ 5.0 ס"מ, עם 0–3 בלוטות לימפה חיוביות (LN0-1), ללא הגדרות מיוחדות עבור N1mi בבדיקה פתולוגית.
מאפיין זה הוא ייחודי ל־MammaPrint, בהשוואה לבדיקות אחרות המכילות גנים מרובים הנמצאות בשימוש, אשר הדגימו ערך מנבא אך ורק עבור חולות הסובלות מגידולים חיוביים ל־ER, שליליים ל־HER2, ובלוטות לימפה (LN) שליליות.
כמו כן, בדיקת ממהפרינט מותווית עבור חולות הסובלות מגידולים שליליים ל־ER, שמהווים 15% מהגידולים.
אין קריטריונים לאי הכללה בהסתמך על סוג הגידול ההיסטו-פתולוגי (דהיינו דוקטלי, לובולרי, מעורב וכו') או על הגיל.
בדיקת ממהפרינט היא בעלת יכולת ניבוי עבור נשים בשלב טרום מנופאוזה ולאחר מנופאוזה.
פרויקט הגנום האנושי זיהה כ־25,000 גנים בגנום האנושי, ויצר את האפשרות לרפואה מותאמת אישית.
מכון הסרטן של הולנד (NKI) השתמש במידע זה, ויישם אותו בסרטן שד באופן ספציפי, תוך יצירת חתימת 70 הגנים של אמסטרדם (70-GS).
בדיקת ממהפרינט היא בדיקה מסחרית המודדת את ה־70-GS.
השערת ה־NKI הייתה כי מחלת סרטן השד היא מחלה גנטית, הטרוגנית, שבה ביטוי הגנים בגידולי שד אגרסיביים, אשר מפתחים גידולים נשנים לאחר הניתוח, צפוי להיות שונה מביטוי הגנים בגידולים פחות אגרסיביים, שאינם נשנים ואינם מתפשטים ברחבי הגוף.
כדי לזהות גורם מנבא חדשני ובלתי תלוי להישנות סרטן השד, נעשה שימוש בטכנולוגיית שבב דנ"א, במטרה לחקור את כל 25,000 הגנים בדגימות של גידולים בלתי מטופלים מנשים שסווגו, על פי מעקב, כנקיות ממחלה או כבעלות גרורות מרוחקות בטווח של 5 שנים.
סיווג מבוקר זיהה הבדלים משמעותיים בדפוסי הביטוי של 70 גנים, אשר נמצאו כגורמים מנבאים חזקים לפרק זמן קצר להופעת גרורות מרוחקות.
הפרדיגמה אשר שימשה לפיתוח בדיקת ה־70-GS הופכת אותה לייחודית בתחום הדיאגנוסטיקה המולקולרית של סרטן השד, מאחר שהיא אפשרה לביולוגיה של הגידול עצמה להראות את הגנים בעלי יכולת הניבוי המשמעותית ביותר, עבור תוצאות שכבר ידועות בחולות.
במקום לבחור מראש כמה גנים בהסתמך על הספרות ועל המידע הידוע במועד נתון, למידה מבוקרת מכלל הגנום המבוטא מעניקה לשיטה יכולת חיזוי יישומית, עם התפתחות הידע בתחום הביולוגיה של סרטן.
יתרה מכך, פיתוח המבוסס על שימוש בגידולים בלתי מטופלים מאפשר לרופאים לקבוע את הסיכון להישנות המחלה אצל החולה, ללא כל הטיה טיפולית או השערות, לפני בניית תוכנית טיפול עבור החולה.
השימוש בשיטות דיאגנוסטיקה מולקולרית נעשה בשילוב עם גורמים קליניים ופתולוגיים מסורתיים, כדי להחליט על תוכנית הטיפול.
בדיקת ממהפרינט מספקת תוצאה בינארית, סיכון גבוה או סיכון נמוך.
חולות בעלות תוצאה המעידה על סיכון נמוך אינן צפויות לפתח גרורות מרוחקות, ולפיכך לא סביר שיפיקו תועלת מכימותרפיה.
מאחר שגידולי סרטן שד רבים נחשבים כגידולים עם סיכון נמוך מבחינה גנומית ללא תלות בנתונים קליניים-פתולוגיים, אפשר לחסוך טיפול יתר בכימותרפיה עבור מספר חולות משמעותי.
בדיקת ממהפרינט כלולה כטיפול מקובל בעל רמת ההוכחה הרפואית הגבוהה ביותר בקווים המנחים שלהלן:
קווים מנחים של CBO של המכון ההולנדי לטיפול בסרטן שד ראשוני
קווים מנחים של אונקולוגיה בין לאומית של סנט גלן (St.
קווים מנחים של קבוצת האונקולוגיה הגינקולוגית הגרמנית (AGO) להתנהלות טיפולית בסרטן שד
בפברואר 2007, אישר מנהל המזון והתרופות האמריקני (FDA) את בדיקת ממהפרינט לשימוש בארצות הברית בחולות סרטן שד בכל גיל, בעלות בלוטות לימפה שליליות, גידול שלילי ל־ER או חיובי ל־ER, כאשר גודל הגידולים קטן מ־5 ס"מ.
בדיקת ממהפרינט יכולה להיחשב כחלק מהטיפול המקובל בסרטן שד בשלב מוקדם; הבדיקה היא בעלת כיסוי ביטוחי משמעותי בארצות הברית, לרבות כיסוי דרך מדיקר (Medicare) ומדיקייד (Medicaid).
איגוד הרופאים האמריקני העניק לבדיקת ממהפרינט את הקוד (Category 1, MAAA Current Procedural Terminology (CPT.
סרטן שד בשלב 1 או בשלב 2
גידול חיובי לקולטני אסטרוגן (ER+) או שלילי לקולטני אסטרוגן (ER-)
דגימות מארצות הברית ומצפון אמריקה עוברות עיבוד והרצה במעבדה מוסמכת מטעם CLIA באירווין, קליפורניה.
סטטוס בלוטות לימפה: שליליות או חיוביות (עד 3 בלוטות)
דגימות מחוץ לצפון אמריקה עוברות עיבוד והרצה באמסטרדם, הולנד.
אפשר להגיש דגימות כביופסיות מחט או כדגימות כירורגיות.
בדיקת ממהפרינט מאושרת על ידי ה־FDA לקבלת דגימות טריות, קפואות, מקובעות בפורמלין ומשוקעות בפרפין (FFPE).
אפשר להגיש שני סוגי דגימות:
בלוק רקמה מקובעת בפורמלין ומשוקעת בפרפין או 10 זכוכיות נושאות ללא צביעה עם חתך בעובי 5 מיקרון בכל זכוכית נושאת.
מדדי האיכות מחייבים רמת תאי גידול פולשניים בסך ≥ 30%.
דגימות טריות מתקבלות כעת למטרות מחקר.
הדגימות חייבות להיות לפחות בגודל 3x3 מ"מ, משומרות ב־®RNARetain.
גודל צדדי מקסימלי לא יעלה על 5 מ"מ, כדי לאפשר חדירה נאותה של RNARetain.
נדרשת רמת תאי גידול פולשניים בסך ≥ 30%.
כמה מחקרים מראים כי השימוש בבדיקת ממהפרינט הוא יעיל במונחי עלות עבור חולות בארצות הברית, אירופה, קנדה ויפן, הודות למתן מידע נוסף המסייע לרופאים בהתאמת טיפול אישי לחולה האינדיבידואלית.
בדיקת ממהפרינט מספקת תוצאות חד משמעיות ללא קטגוריית ביניים, דבר ההופך אותה ליעילה יותר במונחי עלות, בהשוואה לבדיקות הערכת סיכון אחרות הזמינות עבור סרטן השד.
בדיקת ממהפרינט היא בדיקת סרטן השד הדיאגנוסטית המולקולרית היחידה הזמינה באופן מסחרי אשר השיגה רמת הוכחה 1A.
ניסויים קליניים נרחבים אחרים ושיתופי פעולה מחקריים יצרו מחקרי תיקוף רטרוספקטיביים ופרוספקטיביים מרובים לאורך העשור האחרון, אשר אפשרו מסחור מוצלח של בדיקות שבב דנ"א גנומיות, כגון פרופיל 70 הגנים ממהפרינט המאושר על ידי FDA.
ניסויים קליניים נרחבים רב-מוסדיים, כגון MINDACT ו־ISPY-2, אומדים את בדיקת MammaPrint.
ניסוי MINDACT מספק את רמת ההוכחה הרפואית הגבוהה ביותר, רמה 1A, לשימוש ב־ממהפרינט בסרטן שד בשלב מוקדם.
הניסוי הקליני MINDACT (Microarray In Node negative and 1-3 positive lymph node Disease may Avoid Chemotherapy) הוא מחקר פאזה III אקראי, רב-מרכזי פרוספקטיבי, המשווה בין חתימת ביטוי 70 הגנים ממהפרינט ובין כלי קליני-פתולוגי פרוגנוסטי מקובל (Adjuvant!
Online) בבחירת חולות עם בלוטות שליליות או 1–3 בלוטות חיוביות לכימותרפיה אדג'ובנטית כטיפול בסרטן השד.
פרסום ב־New England Journal of Medicine תיאר 6,693 חולות סרטן שד שגויסו ב־112 מוסדות משתתפים מ־9 מדינות אירופה.
בניסוי MINDACT, נשים החולות בסרטן השד המוערכות כבעלות "סיכון גבוה", הן על ידי ממהפרינט והן על ידי הנחיות קליניות-פתולוגיות, מקבלות המלצה לקבלת כימותרפיה, בעוד שעבור נשים בעלות אבחנה המתאימה ל"סיכון נמוך", בשתי השיטות מומלץ טיפול הורמונלי בלבד.
עם זאת, במקרים שבהם קיימת אי התאמה, החולות עוברות רנדומיזציה לקבלת כימותרפיה או טיפול הורמונלי, על סמך הערכת סיכון קלינית-פתולוגית או MammaPrint, ונערך מעקב אחר החולות.
התוצאות של MINDACT מאמתות כי בדיקת ממהפרינט היא כלי פרוגנוסטי ומנבא חשוב בטיפול בסרטן.
הממצאים העיקריים של ניסוי MINDACT הם:
46% מהחולות אשר זוהו כבעלות סיכון גבוה להישנות לפי גורמים קליניים-פתולוגיים כמתואר במאמר, ואשר לפיכך אמורות להיות מועמדות לכימותרפיה אדג'ובנטית באופן שגרתי, סווגו מחדש כבעלות סיכון נמוך על ידי ממהפרינט ועל פי ממצאי MINDACT, יכלו לוותר על כימותרפיה בבטחה.
בדיקת ממהפרינט יכולה לשנות את נוהלי הטיפול הקליני באמצעות מתן מידע קליני פרוגנוסטי המסייע בהערכת הסיכון של החולות להופעת גרורות מרוחקות, ופוטנציאלית עשויה לחסוך תופעות רעילות ותופעות לוואי מיותרות בשל כימותרפיה מלמעלה מ־100 אלף חולות סרטן שד בשלב מוקדם מדי שנה ברחבי העולם, לצד חסכונות משמעותיים בעלויות.
כפי שהודגם בניסוי MINDACT, בדיקת ממהפרינט היא הבדיקה הפרוגנוסטית היחידה בעלת רמת ההוכחה הגבוהה ביותר (1A) לסרטן השד המאושרת על ידי FDA לישומיות קלינית, המתבטאת ביכולתה לסייע בזיהוי נכון של חולות בעלות סיכון נמוך.
רישום פרוספקטיבי של ממהפרינט בחולות סרטן שד עם דירוג הישנות בינוני (Prospective Registry Of MammaPrint in breast cancer patients with an Intermediate recurrence Score PROMIS) מיועד להיות מחקר פרוספקטיבי, תצפיתי, במקרים בלבד, להערכת בדיקת ממהפרינט בחולות בעלות דירוג בינוני לפי (Oncotype DX (30-18. הנתונים הקליניים יוזנו באופן מקוון.
חובה למלא את ה־CRF הראשון, לפני קבלת התוצאה של בדיקת MammaPrint.
CRF זה יתעד את מאפייני החולות בתחילת המחקר, מידע אודות פתולוגיה, דירוג Oncotype DX ותוכנית הטיפול המומלצת, ללא ידיעת התוצאה של בדיקת MammaPrint.
ה־CRF השני מיועד למילוי בטווח של 4 שבועות לאחר קבלת התוצאה של בדיקת MammaPrint, ויתעד את תוכנית הטיפול המומלצת בהסתמך על התוצאה של בדיקת MammaPrint.
כ־20 עד 30 מוסדות בארצות הברית צפויים להשתתף במחקר.
כ־300 חולות תגויסנה במהלך שנתיים.
מטרותיו של מחקר זה הן כדלהלן:
לתאר את שכיחות ההחלטות על כימותרפיה + טיפול אנדוקריני, לעומת טיפול אנדוקריני בלבד, בחולות בעלות דירוג בינוני לפי Oncotype DX.
להעריך את השפעת בדיקת ממהפרינט על החלטות טיפוליות לגבי כימותרפיה + טיפול אנדוקריני, לעומת טיפול אנדוקריני בלבד.
להעריך את פיזור החולות בעלות סיכון נמוך וגבוה לפי בדיקת MammaPrint, בקרב חולות בעלות דירוג הישנות בינוני.
להעריך את ההתאמה בין התוצאות של ER, PR ו־Her2 לפי TargetPrint ובין ER, PR ו־Her2 לפי Oncotype DX ו־ER, PR ו־Her2, לפי הערכה מקומית באמצעות IHC/FISH.
להשוות בין תת-סוג קליני בהסתמך על ER, PR, Her2 ו־Ki-67 (אם זמין) לפי IHC/FISH ובין תת-סוג מולקולרי לפי BluePrint.
חתימת ממהפרינט וטכנולוגיית שבב דנ"א הן מרכיבים אינטגרליים של אנליזת סמנים ביולוגיים ושל ניבוי מולקולרי בניסויים הקליניים המובילים בסרטן השד, הנערכים בתמיכת מכון הסרטן הלאומי, I-SPY I ו־I-SPY II.
ניסויים אלה יתמקדו בניבוי התגובה לטיפול במסגרת טיפול נאו-אדג'ובנטי.
השימוש ב־ממהפרינט ובפלטפורמת שבב דנ"א כלל גנומי של Agendia צפוי לסייע בפיתוח ממוקד ומהיר של טיפולים אונקולוגיים בשילוב עם סמנים ביולוגיים.
המטרות העיקריות של ניסויי סרטן השד I-SPY שעבורם נעשה שימוש בשבב דנ"א ממהפרינט כלל גנומי:
I-SPY I העריך סמנים ביולוגיים ובדיקות דימות, לצורך ניבוי התגובה לכימותרפיה נאו-אדג'ובנטית סטנדרטית.
I-SPY II יעריך תרופות בפאזה 2 בשילוב עם כימותרפיה סטנדרטית במסגרת טיפול נאו-אדג'ובנטי.
I-SPY II יעשה שימוש בסמנים ביולוגיים לצורך סטרטיפיקציה של החולות, בהסתמך על ניבוי הסבירות לתגובתן לטיפול.
חולות הסובלות מסרטן שד מתקדם מקומי (LABC) מטופלות לעיתים תכופות בכימותרפיה נאו-אדג'ובנטית כדי להביא להתכווצות הגידול לפני ביצוע הניתוח המלא.
הדבר מאפשר לאונקולוגים למדוד את תגובת החולה למשטר כימותרפיה נתון in vivo.
השגת תגובה פתולוגית מלאה (pCR) לכימותרפיה נאו-אדג'ובנטית מאפשרת ניבוי טוב יותר של הסיכוי לתוצאה טובה.
בדיקות גנומיות המודדות דפוסי ביטוי גנים ספציפיים בגידול הראשוני של החולה הפכו לכלים פרוגנוסטיים חשובים עבור חולות סרטן השד.
מחקר זה מיועד לבחון את היכולת של ®MammaPrint, בשילוב עם ®TheraPrint®, Blue Print®, TargetPrint, וכן גורמים פרוגנוסטיים פתולוגיים וקליניים מסורתיים, לנבא את התגובה לכימותרפיה נאו-אדג'ובנטית בחולות עם LABC.
לקבוע את כוח הניבוי לרגישות לכימותרפיה עבור השילוב של ממהפרינט ושל BluePrint, כפי שנמדד על פי pCR.
להשוות בין קריאת גן יחידה של ER, PR ו־Her2 לפי TargetPrint ובין הערכה מקומית ומרכזית של ER, PR ו־Her2, באמצעות IHC ו/או CISH/FISH.
לזהות קורלציות אפשריות בין התוצאות של TheraPrint Research Gene Panel ובין תגובה לכימותרפיה.
לזהות ו/או לתקף פרופילים של ביטוי גנים המנבאים תגובה/עמידות קלינית לכימותרפיה.
להשוות את 3 הקטגוריות של תת-סוגים מולקולריים לפי BluePrint לסיווג תת-סוגים בהסתמך על IHC.
ניסוי פרוספקטיבי לרישום טיפול נאו-אדג'ובנטי המקשר בין ממהפרינט, קביעת תת-סוג ותגובה לטיפול: (Neoadjuvant Breast Registry - Symphony™ Trial (NBRST (מבוטא: "in breast").
זהו מחקר תצפיתי פרוספקטיבי, במקרים בלבד, המקשר בין MammaPrint, BluePrint, TargetPrint, TheraPrint ופרופילים נוספים אפשריים רלוונטיים ובין תגובה לטיפול, הישרדות ללא הישנות (RFS) והישרדות ללא גרורות מרוחקות (DMFS).
אך ורק מטופלות המקבלות טיפול נאו-אדג'ובנטי יכולות להשתתף במחקר.
למטרת פרויקט זה, כ־30-20 מוסדות בארצות הברית יוזמנו לתרום נתונים קליניים אודות חולות מתוך החולות המגויסות, לאחר ביצוע מוצלח של בדיקות MammaPrint, BluePrint, TargetPrint ו־TheraPrint ותחילת טיפול נאו-אדג'ובנטי.
הטיפול ייקבע לפי שיקול דעתו של הרופא, תוך היצמדות למשטרים המאושרים על ידי NCCN או לחלופה מוכרת.
הנתונים הקליניים יוזנו באופן מקוון ב־4 נקודות זמן, דבר שיסתכם ב-4 טופסי דיווח (CRFs).
הנתונים ייאספו על בסיס רציף, יש למלא את ה־CRF הראשון בטווח של 6 שבועות לאחר קבלת התוצאות של MammaPrint, BluePrint, TargetPrint ו־TheraPrint.
יש למלא את ה־CRF השני בחלוף 4 שבועות לאחר הניתוח המלא.
CRF 3 ו־CRF 4 ימולאו בחלוף 2–3 ו־5 שנים לאחר הניתוח.
אנו צופים כי נגייס בערך 500 חולות בתוך 4 שנים.
מטרותיו של מחקר רישום זה הן כדלהלן:
למדוד רגישות לכימותרפיה (המוגדרת על ידי pCR) או רגישות אנדוקרינית (המוגדרת על ידי ירידה בקוטר הארוך ביותר של הגידול או RCB1) בתת-קבוצות מולקולריות, על פי קביעה באמצעות שילוב התוצאות של ממהפרינט ו־BluePrint.
לבחון קורלציה בין רגישות לכימותרפיה (המוגדרת על ידי pCR) ובין התוצאות של TheraPrint Therapy Gene Assay.
להשוות בין תוצאות IHC ו־FISH המקומיות (אם זמינות) ובין תוצאות TargetPrint.
להשוות בין 3 תת-הקבוצות המולקולריות של BluePrint ובין סיווג תת-קבוצות המבוסס על IHC.
לתעד את השפעת התוצאות של MammaPrint, TargetPrint ו־BluePrint על ההחלטה הטיפולית.
להעריך DMFS ו־RFS בחלוף 2–3 שנים ו־5 שנים עבור תת-הקבוצות המולקולריות השונות.
למדוד את הקורלציה בין רגישות לכימותרפיה או רגישות אנדוקרינית ובין דפוסי פרופיל ביטוי חדשניים.
בדיקת רקע או חקירת רקע הוא תהליך של איסוף רשומות (כגון: רישום פלילי, רשומות עסקיות, דוחות כספיים) של אדם או ארגון.
בדיקות רקע עשויות להיערך על ידי גוף ממשלתי או על ידי חברות פרטיות, תמורת תשלום.
התוכן והכמות של המידע הכלול בבדיקת רקע תלוי במידה רבה במידת הרגישות של הסיבה לעריכה הבדיקה; למשל: אדם המגיש מועמדות למשרה בעבודת שכר מינימום, ככל הנראה יהיה כפוף לבדיקות הרבה פחות מעמיקות מאשר אדם שצפוי לעבוד באחת מרשויות אכיפת החוק (כגון ה-FBI) או בעבודה הקשורה בביטחון הלאומי.
עבר פלילי: רישום פלילי, לרבות תיעוד של מעצרים ומאסרים.
או לחלופין, תעודת יושר המעידה על עבר פלילי נקי.
אימות זהות: על מנת לאמת שנשוא הבדיקה הוא מי שהוא טוען שהוא, לצורך מניעת אפשרות של גנבת זהות.
לרוב, באמצעות מספר תעודת זהות / מספר ביטוח לאומי.
מעמד אזרחות: בדיקת מעמדו האזרחי של נשוא הבדיקה - אזרח, תושב חוקי, מהגר וכדומה.
רשומות נהיגה/רכב: וידוא שלנשוא הבדיקה יש רישיון נהיגה/רישיון רכב בתוקף או אין היסטוריה של עבירות/תאונות.
רשומות אקדמיות: תעודות סיום לימודי תיכון, תואר אקדמי, תוצאות בחינה פסיכומטרית.
היסטוריה תעסוקתית: מקומות עבודה קודמים, משך הזמן בכל מקום עבודה, ביצועים, פעילויות והישגים, ויחסים עם עובדים אחרים.
היסטוריה פיננסית: רשומות עסקיות, דוחות כספיים, דירוג אשראי, שעבודים, עיקולים, הליכי הוצאה לפועל, פשיטות רגל.
תיק רפואי: רשומות רפואיות, נפשיות ופיזיולוגיות.
לרוב, נדרש ויתור בכתב על חיסיון רפואי מטעם נשוא הבדיקה על מנת לקבל רשומות מסוג זה.
בדיקת פוליגרף: בדיקת פוליגרף דורשת את הסכמת נשוא הבדיקה; נערכת, למשל, בהליך גיוס למשרות ממשלתיות הנוגעות בתחומי ביטחון לאומי, אכיפת החוק, או בתחום אחר של אבטחה או ביטחון.
ראיונות בינאישיים: שיחות עם מכריו של נשוא הבדיקה, כגון מורים, חברים, עמיתים לעבודה, שכנים ובני משפחה.
היסטוריה של בעלות/רכישת כלי נשק.
קיימים גופים שכחלק מתהליך בדיקת הרקע מבררים פרטים במבחני מיון עם המועמד עצמו.
האם העובד גזל דבר כלשהו ממקום העבודה (כעט למשל שלא הוחזר), נטייה לאימפולסיביות, היסטוריה ברשתות החברתיות, נטייה לשקר (למשל בשאלות חוזרות בבוחן), אהבת מתנות ועוד.
גופים ממשלתיים, ובפרט בהתייחס לתפקידים משמעותיים, ינטו להעסיק אדם ללא עבר פלילי, עם היסטוריית ותק, שביעות רצון מעסיק ונאמנות גבוהה למקומות עבודה קודמים.
כמו בעלי יציבות פיננסית ללא חובות והיסטוריה בנקאית נקייה.
בדיקות רקע נערכות לעיתים קרובות לבקשתם של מעסיקים, המעוניינים לסנן מועמדים כחלק מתהליך גיוס עובדים, בעיקר עבור משרות הדורשות אבטחה גבוהה או משרות אמון, במקומות עבודה כגון בתי ספר, בתי משפט, בתי חולים, מוסדות פיננסיים, חברות תעופה, ומשרדי ממשלה.
בדיקת רקע של מועמדים לעבודה כוללות, בדרך כלל, אימות נתונים (למשל: היסטוריה תעסוקתית עליה הצהיר מועמד לעבודה בקורות החיים שלו), היסטוריה פיננסית ועבר פלילי (בעמידה בתנאי הזכות לפרטיות).
בדיקות אלה משמשות לעיתים קרובות את המעסיקים כאמצעי להעריך את המועמדים, מוסר העבודה שלהם וכיוצ"ב, על מנת לזהות סיכונים פוטנציאליים מטעמי בטיחות ואבטחה.
בדיקות רקע יסודיות משמשות גם לצורך קבלת סיווג ביטחוני עבור עובדי ממשלה פוטנציאליים.
עם זאת, לעיתים נעשה שימוש לרעה ולמטרות לא חוקיות בבדיקות רקע, כגון אפליה (או אפליה בשוק העבודה), גנבת זהות ופגיעה בפרטיות.
בדיקות נערכות לעיתים קרובות על מנת לאשר מידע הנמצא על טופס הגשת מועמדות לעבודה / קורות חיים.
במחקר שנערך נמצא כי בכמחצית מכלל בדיקות הרקע שנערכו על עובדים פוטנציאליים נמצאו הבדלים בין המידע אותם סיפקו דורשי העבודה לבין המידע שהתקבל מטעם המקורות.
על פי חדשות CBS בקנדה, בשנת 2011 הונאות במקומות העבודה גרמו לבעלי העסקיים הקנדיים לנזקים בשווי של למעלה מ-3.2 מיליארד דולר.
כמו כן, הבדיקות עשויות לאפשר בידול בין העובדים הפוטנציאליים ובכך לסייע למעסיק לבחור במועמד שלגביו הוא מרגיש שהוא המתאים ביותר לתפקיד.
מעסיקים מחויבים לוודא כי סביבת העבודה שלהם בטוחה לכל העובדים ולסייע במניעת בעיות כלשהן במקום העבודה.
בדיקות רקע נדרשות גם עבור עובדים בתפקידים רגישים מבחינה ביטחונית, כגון במעברי גבול, שדות תעופה, חברות תעופה ועוד.
בשל שיקולי ביטחון, ישנן עבודות מסוימות הזמינות רק לאזרחי תושבי המדינה, ונדרשת בדיקת רקע על מנת לברר את מעמדם האזרחי של המועמדים.
כמו כן, ישנן מדינות בהן קיימים חוקים שנועדו למנוע העסקת מי שלא עבר בדיקה פלילית במקום עבודה הקשורים לקשישים, אנשים עם מוגבלויות או ילדים/קטינים.
בארצות הברית, חוק בריידי מחייב משווקים מורשים של כלי נשק לערוך בדיקת עבר פלילי עבור כל מי שרוצה לרכוש כלי נשק שונים, כגון אקדחים, מקלעים, חומרי נפץ וכמויות גדולות של כימיקלים.
גם לצורך קבלת היתרים לשאת נשק מוסתר נדרשות בדיקות פליליות.
בישראל, משטרת ישראל עורכת בדיקות רקע לצורך מתן או סירוב רישיונות לנשיאת נשק.
בדיקת שמיעה היא בדיקה רפואית שגרתית שמטרתה לבחון את יכולת השמיעה.
הבדיקה נעשית בדרך כלל על ידי אודיולוגים.
ישנם סוגים רבים של בדיקות שמיעה, והן משתנות בהתאם לגיל הנבדק ולבעיה אותה מנסים לאבחן.
בדיקת השמיעה כוללת שני סוגים עיקריים של בדיקות: בדיקות שמיעה סובייקטיביות התנהגותיות שדורשות שיתוף פעולה מצד הנבדק ובדיקות שמיעה אובייקטיביות שאינן תלויות בתגובת המטופל.
בדיקת אודיומטריה - הסוג הנפוץ ביותר של בדיקת שמיעה.
המטופל מקשיב לצלילים טהורים (גלי סינוס בלחץ האוויר) בתדרים שונים.
מטרת הבדיקה לבדוק את יכולתו של המטופל לשמוע את ה"צלילים רכים" ביותר שניתן לשמוע מתועדים.
המטופל יושב בחדר אטום לרעש במהלך הבדיקה, על מנת להבטיח תוצאות בדיקה מדויקות.
בדיקת הולכת אוויר - בדיקה שבה מושמות אוזניות על האוזן של הנבדק ונבדקת היכולת של שמיעת גלי קול בכל המסלול של האוזן החיצונית, האוזן התיכונה והאוזן הפנימית.
תוצאת הבדיקה מתקבלת משקלול ירידת השמיעה (אם קיימת) על כל חלקי האוזן.
בדיקת הולכת עצם - במהלך הבדיקה ממקמים מרטטת זעירה מאחורי אוזנו של הנבדק, השולח צליל דרך הגולגולת אל האוזן הפנימית.
בדרך זו, ניתן לבדוק את תפקוד האוזן הפנימית, תוך עקיפת האוזן התיכונה.
מבחן זיהוי דיבור - הנבדק נדרש לחזור על מילים המושמעות על רקע רעש בעוצמה נורמלית.
מידת ההצלחה של הנבדק מלמדת עד כמה הצליל ברור לו.
שמיעה במבחן רעש - בדומה למבחן זיהוי הדיבור, הבדיקה נעשית בכך שהנבדק חוזר על המילים שהוא שומע.
בדיקה שכזו מתקיימת במקום שקט, כיוון שבדיקה מסוג זה במקום רועש לא תניב פרי.
בדיקת טימפנומטריה - מטרת הבדיקה הזו היא לאבחן את מצב האוזן התיכונה והיענותו של עור התוף, שניהם שייכים בעיקרם לחלק הולכת קולות של מערכת השמיעה.
בדיקת רפלקס אקוסטי - הבדיקה נועדה כדי למצוא היכן ממוקמת בעיית השמיעה.
לאוזן התיכונה יש שריר שזז כאשר נשמע קול חזק.
מדידת צלילים חזקים לפני שהשריר מספיק לנוע יכולה לתת מידע על הבעיה שבה השמיעה באוזן.
בדיקת עכבה אקוסטית - בדיקה זו מודדת כמה חמצן נמצא בתוך תעלת האוזן.
באפשרות הבדיקה לדעת האם ישנו חור בעור התוף.
בדיקת BERA (Auditory Brainstem Response) - בדיקה נוירולוגית הבודקת את תגובת גזע המוח לגירוי קולי באמצעות אלקטרודה.
הבדיקה נועדה לשם בדיקת יכולת השמיעה של הנבדק.
בדיקת הדים קוכליאריים - בדיקה זו משמשת בדרך כלל כבדיקת סקר אצל ילודים, והיא נעשית על ידי החדרת מתמר לתעלת האוזן, שידור קול וקליטת ההחזר שלו.
על ידי בדיקת ההדים הקוכליאריים ניתן לקבוע האם הקול שנשלח מגיע אל האוזן הפנימית.
בדיקת עובדות היא פעולה הכרוכה בבדיקת הטענות העובדתיות בטקסט שאינו בדיוני, במטרה לקבוע את אמיתותן.
הדבר עשוי להיעשות לפני או אחרי פרסום הטקסט.
בדיקת עובדות נעשית, למשל, על ידי עורך של עיתון או כתב עת כדי לוודא שכל הטענות במאמר לפרסום נכונות עובדתית.
לבדיקת עובדות חשיבות מיוחדת כאשר פרסום עובדות לא נכונות עלול לגרור תביעה נגד המפרסם, כגון תביעת לשון הרע או תביעה בגין נזק שגרם הפרסום השגוי.
גם כאשר אין חשש מתביעה, בדיקת עובדות באה להבטיח את המוניטין של המפרסם כמקור מידע אמין.
אנשים שעוסקים בבדיקת עובדות, לעיתים רבות עושים זאת עבור תוכן שמיועד לפרסום בכתב עת.
תהליך בדיקת העובדות דורש יכולת לבצע מחקר מהיר ומדויק לכל הטענות.
משום שנחוצים בדרך כלל משאבים וזמן לבדיקת עובדות, לעיתים רבות אנשים המתמחים בבדיקת עובדות אינם עובדים עבור עיתונים, והעיתונאים עצמם, אשר מיומנים בתיקון ואימות הנתונים והמידע שהם כותבים, הם האחראים לרוב על ההיבט הזה.
כאשר מדובר בכתבי עת היוצאים לאור על בסיס שבועי או חודשי, לעיתים רבות כן יועסק אדם המתמחה בבדיקת עובדות.
תהליך בדיקת העובדות קריטי במיוחד כאשר הוצאות לאור מעוניינות לפרסם חומר שנכתב על ידי אנשים שאינם כותבים מיומנים - לרוב, קיימת סבירות רבה יותר שלכותבים הללו יהיו שגיאות עובדתיות.
לפי ה-Columbia Journalism Review, השבועון הגרמני "דר שפיגל" מעסיק את צוות בודקי העובדות הגדול ביותר בעולם - נכון ל-2010 היו כ-80 בודקי עובדות, שהועסקו עבור ה"דר שפיגל" במשרה מלאה.
בכתב העת הניו יורקר צוות בודקי העובדות מתקשר לכל אדם שמוזכר בכתבה שעומדת להתפרסם, ומוודא כי הציטוטים בכתבה הם נכונים.
בדיקת עובדות לאחר הפרסום נעשית בידי גורמים העוסקים בביקורת של אמצעי התקשורת, שהצבעה על עובדות שגויות היא חלק ממטרתם.
בשנת 2015 נוסדה רשת בדיקת העובדות הבינלאומית, ארגון עולמי שנועד ליצור שיתופי פעולה וסטנדרטיזציה בין ארגונים שונים מרחבי העולם שעוסקים בבדיקת עובדות.
הרשת עובדת בשיתוף פעולה עם ארגונים רבים, ביניהם גוגל ופייסבוק, ומתפקדת גם כגורם סמכות להכשרת בודקי-עובדות.
נכון לספטמבר 2019 בארגון חברים 56 ארגונים להם סוכנויות בעלות תו-תקן של ה-IFCN הפועלות ב-39 מדינות.
מדורי בדיקת עובדות בישראל כוללים את המדור "המשרוקית" של העיתון "גלובס" ותוכנית הטלוויזיה "מהצד השני עם גיא זהר" בערוץ "כאן 11".
בשנת 2019 קיבל מדור המשרוקית של גלובס את תו התקן של רשת בדיקת העובדות הבינלאומית.
גם אתר "פייק ריפורטר" הוא מיזם מחקר בשיתוף הציבור שמשתמש בחכמת המונים, חוקרים ומומחי רשת כדי להיאבק בפעילות זדונית ברשת הכוללת קמפיינים לא אותנטיים, הסתה לאלימות, שיח שנאה, קונספירציות ופייק ניוז.
כאשר מתפרסמת כתבה העוסקת באדם מסוים או בגוף מסוים, העובדות שבה נבדקות על ידי נשוא הכתבה, ולעיתים נדרש אמצעי התקשורת לפרסם תיקון או התנצלות על טעות עובדתית שנפלה בכתבה.
השבועון "טיים" פרסם פעמים אחדות בדיקת עובדות לראיונות עם מנהיגים שפורסמו בו.
הפרכה מראש (Pre-bunking) היא גישה שהחלו חברות טכנולוגיה לבחון בתחילת שנות ה־20. בגישה זו מלמדים אנשים מראש, לפני שהם נתקלים במידע השגוי, כיצד לזהות פייק ניוז ברשתות החברתיות.
זאת על ידי חשיפתם למודעות המסבירות על קיומו של מידע מוטעה בנושא ומהם המאפיינים שלו.
במקום לתקן מידע כוזב לאחר הפצתו, מכינים אנשים מראש על ידי עידוד חשיבה ביקורתית דרך תרחישי "מה אם" היפותטיים.
גישה זו נתמכה במחקרים שהראו שחשיפת גולשים למידע אמין על פייק ניוז בנושא מסוים הגדילה את הסיכוי לזהות פייק ניוז והפחיתה את הסיכוי לשתף פייק ניוז ברשתות החברתיות.
חברת גוגל פרסמה ניסוי תוכן שערכה בשנת 2022, ובו קיימה קמפיין הפרכה מראש בפולין, צ'כיה וסלובקיה.
הוא כלל הפצה נרחבת של סרטונים שניתחו טכניקות בהם משתמשים מפיצי המידע המטעה, כמו עוררות פחד, הפיכת אדם לשעיר לעזאזל, השוואות שווא, הגזמות והיעדר הקשר.
על פי הפרסומים של גוגל, הגולשים שראו את סרטוני ההפרכה מראש הפגינו יכולת זיהוי גבוהה יותר של פייק ניוז ושיתפו פחות תכנים מסוג זה.
היה הבדל ניכר בין המדינות כאשר בפולין השפעת הסרטנים הייתה משמעותית ובסלובקיה לא.
ההשפעות של הסרטונים זמניות, מה שמחייב שימוש בסרטונים תקופתיים.
כמו כן, הסרטונים חייבים להיות מעוצבים בצורה מספיק טובה כדי למשוך את תשומת הלב של הצופה, ומותאמים לשפות, תרבויות ודמוגרפיות שונות.
שימוש בהפרכה מראש המבוססת על חשיבה של "מה היה קורה אילו.." נמצא יעיל במיוחד בקרב אנשים עם נטייה גבוהה לתאוריות קונספירציה והפחית את הסבירות שיאמינו למידע כוזב.
היא עודדה את הנבדקים לשקול את תוכן החדשות הכוזבות ולמסגר אותו כאלטרנטיבה אפשרית בלבד למציאות.
היא גם נתפסה כפחות בוטה ומעמתת ועוררה פחות התנגדות לעומת אסטרטגיה של התרעה מפורשת מראש על אפשרות קיומו של מידע כוזב.
מידע שגוי בנוגע למגפת הקורונה
בסטטיסטיקה ובקומבינטוריקה, בדיקת קבוצה היא הליך בדיקה לזיהוי עצמים במבחן על קבוצות פריטים, להבדיל מבדיקה פרטנית.
ממצאים בתחום מחקר זה פורסמו לראשונה על ידי רוברט דורפמן ב-1943, ולתחום זה שימושים מעשיים מגוונים.
דוגמה לבדיקת קבוצה היא בדיקה של קבוצת נורות המחוברות בשרשרת כשידוע שנורה אחת בדיוק פגומה.
המטרה היא למצוא את הנורה הפגומה באמצעות מספר הבדיקות המינימלי (כאשר בדיקה היא חיבור לחשמל של קבוצה של נורות לחשמל).
פתרון פשטני עשוי להיות בדיקה של כל נורה בנפרד, אולם כאשר מספר הנורות רב, בדיקתן בקבוצות הופכת ליעילה בהרבה.
לדוגמה - באמצעות חיבור של חצי מהנורות יחד, ניתן לקבוע לאיזה חצי מהקבוצה שייכת הנורה המקולקלת.
תוכנית לבדיקת קבוצה עשויה להיות פשוטה או מורכבת, והבדיקות הנעשות בכל שלב עשויות להיות שונות זו מזו.
שיטת בדיקה שבה בדיקה בשלב הבא מתבססת על בדיקה מהשלב הקודם, נקראת שיטה אדפטיבית, ואילו שיטת בדיקה שבה כל הבדיקות שיבוצעו ידועות מראש נקראת לא אדפטיבית.
המבנה של שיטת הבדיקה בשיטה האדפטיבית ידוע כ-"pooling design" או איגום.
לבדיקת קבוצה שימושים מתחומים רבים בהם סטטיסטיקה, ביולוגיה, מדעי המחשב, רפואה, הנדסה, אבטחת מידע וזיהוי פלילי.
דוגמה ליישום שעורר עניין מחודש בבדיקות קבוצה הוא פרויקט גנום האדם.
במהלך מלחמת העולם השנייה יזמו שירותי בריאות הציבור האמריקאיים ומערכת השירות הסלקטיבי פרויקט גדול כדי לאתר חולי עגבת בקרב מגויסים.
בדיקה פרטנית לעגבת הצריכה נטילות דם רבות, ובדיקה שלהן כדי להוכיח או לשלול קיום עגבת.
באותה עת בדיקות כאלו היו יקרות, ובדיקה של כל חייל בצורה פרטנית עשויה הייתה להיות יקרה ולא יעילה.
רוברט דורפמן הציע פתרון יעיל לבעיה באמצעות בדיקת קבוצה.
בדיקת קורונה היא בדיקה רפואית, המיועדת לזהות את נוכחות נגיף ה-SARS-CoV-2 מחולל מחלת נגיף קורונה 2019 בגוף האדם.
בתחילה היו שני סוגי בדיקות עיקריות:
בדיקה המאתרת את נוכחות החומר הגנטי של הנגיף עצמו (RT-PCR והגברה של חומצה גרעינית איזותרמית).
בדיקה סרולוגית המאתרת אנטיגן, שהוא חלבון של הנגיף.
נוכחות נוגדנים המיוצרים בתגובה לזיהום.
הבדיקה מזהה מערכת החיסון מגיבה לאנטיגן ויוצרת נוגדנים.
עם הזמן נוספו בדיקות אחרות.
ניתן להשתמש בבדיקות הסרולוגיות הן לאבחון תחלואה של אדם ספציפי והן למעקב אחר תחלואה בקרב האוכלוסייה.
הבדיקות הסרולוגיות הן כלי חשוב כיוון שהן דוגמות גם חולים בעלי תסמינים קלים או ללא תסמינים (אסימפטומטיים), ובאמצעותן ניתן לקבוע את שיעור התמותה המדויק של המחלה ואת רמת חסינות העדר באוכלוסייה.
באמצעות תגובת שרשרת של פולימראז בזמן אמת (rRT-PCR) ניתן לבצע את הבדיקה על דגימה ממערכת הנשימה.
ניתן להשתמש בדגימת כיח או להעביר מטוש בחלל הפה או האף.
התוצאות זמינות בדרך כלל תוך מספר שעות עד יומיים.
בדיקת PCR שבוצעה באמצעות דגימת מטוש בחלל הפה והלוע אמינה רק בשבוע הראשון של המחלה.
בהמשך הנגיף עלול להעמיק לכיוון הגרון ודרכי הנשימה ולהמשיך להתרבות בריאות.
לחלופין ניתן ליטול דגימה מדרכי הנשימה העמוקות על ידי צנתר יניקה או באמצעות דגימת כיח.
בדיקת הקורונה מייצגת רק את המצב ברגע ביצועה, ואין בה ערובה לכך שהנבדק לא יפתח סימנים או שיידבק לאחר מכן.
בדיקת ה-RT-PCR נחשבת לבדיקה האמינה ביותר לגילוי ואיתור של הדבקה בנגיף הקורונה.
אף על פי כן, תוצאה חיובית-לא שגויה (להבדיל מתוצאה חיובית שגויה) של הבדיקה אינה מעידה בהכרח על קיומה של מחלה פעילה.
מרבית הבדיקות הסרולוגיות נמצאות בשלב המחקר.
ב-15 באפריל אישר מנהל המזון והתרופות האמריקאי (תוך סיוג שההרשאה לשימוש בחירום) ארבע בדיקות סרולוגיות לאבחון בארצות הברית.
במספר מדינות החלו לבצע בדיקות סקר סרולוגיות בהיקף גדול בקרב האוכלוסייה.
חוקרים בקליפורניה ערכו בדיקות סרולוגיות באחד המחוזות.
תוצאות הבדיקה הצביעו על שיעור תחלואה שנע בין 2.5-4.2 אחוזים מכלל האוכלוסייה (תוצאה הגבוהה ממספר החולים המאומת על ידי רשויות הבריאות).
חלק מתגובת מערכת החיסון לזיהום הוא ייצור נוגדנים הכוללים IgM ו-IgG.
על פי ה-FDA, נוגדנים מסוג IgM ל-SARS-CoV-2 ניתנים בדרך כלל לזיהוי מספר ימים לאחר ההדבקה הראשונית (אך עדיין אין מידע ברור על רמת הנוגדנים).
נוגדני IgG לנגיף ניתנים לזיהוי בדרך כלל בין 10–14 יום לאחר ההדבקה (ייתכן זיהוי מוקדם יותר) ולרוב מגיעים לשיא כ-28 יום לאחר הופעת הזיהום.
ניתן להשתמש בבדיקות הסרולוגיות לקביעת אחוז האוכלוסייה שחלה במחלה והפך לחסין.
עם זאת, עדיין לא ברור כמה יעילה הגנת החסינות הזו ולאיזה טווח זמן היא מגינה מפני הדבקה חוזרת.
ההנחה היא כי סיכוייו של אדם שנדבק והחלים לחלות שוב כעבור שלושה חודשים הוא נמוך, אך לא ידוע לכמה זמן רמת החסינות יעילה.
על פי מחקר שנערך בקרב 175 אנשים בסין שהחלימו מהמחלה וסבלו מתסמינים קלים נמצא כי 10 אנשים לא ייצרו נוגדנים שניתנים לזיהוי בבדיקה סרולוגית.
ערכת אבוט לאבחון כמותי של נוגדני IgG
ב-2021 נכנסה לשימוש ערכה סרולוגית של אבוט המוצאת כמות נוגדני IgG המתקשרים לאזור הקולטן - SARS-CoV-2 IgG II Quant.
בישראל נעשה בה שימוש נרחב בבדיקות בקופות החולים ובבתי חולים ביניהם בית חולים איכילוב ורמב"ם.
בערכה זו תוצאה שמעבר ל-150 מציינת רמות נוגדנים המאפיינות חיסון או החלמה, בעוד שרמות שמתחת ל-50 מציינות העדר הגנת נוגדנים.
רמות שבין 50 ל-150 הן גבוליות.
מחקר של לאומית שירותי בריאות מצא כי ברמות שמתחת ל-150 אין הגנה מוחלטת מפני הידבקות.
ניתן לאבחן את המחלה על פי ממצאי הדמיית החזה בטומוגרפיה ממוחשבת (CT), עם זאת אין ממצא ספציפי היכול להעיד על נוכחות הנגיף.
ב־27 במרץ 2020, אישר ה-FDA "ניסוי אוטומטי" מבית אבוט אבחון המשתמש בשיטת הגברה של חומצה גרעינית איזותרמית.
בדיקה זו מאתרת שברי חלבונים נגיפיים המפעילים תגובה חיסונית בגוף.
הן נחשבו מהירות יותר מבדיקת PCR אך פחות מדויקות.
מספר חברות פיתחו את הבדיקות במהלך המגפה.
מסיבה זאת, בחלק מהמקרים נדרש שימוש גם בבדיקת PCR.
בדיקות אלה מזהות חלבוני מבנה של נגיף הקורונה ולא מקטעי RNA שלו (חומר גנטי) כמו בבדיקות PCR.
היתרון המרכזי של בדיקת אנטיגן הוא במהירות קבלת התוצאות: ניתן לקבל תוצאות בתוך דקות ספורות.
תוצאה חיובית של בדיקת אנטיגן היא אמנם ברמת דיוק גבוהה מאוד.
מנגד - יש סיכון גבוה יחסית לתוצאה שלילית שגויה.
לצורך שיפור הדיוק, משרד הבריאות בישראל קבע בינואר 2022 כי יש להיבדק בבדיקת אנטיגן ביתית 3 ימים לאחר החשיפה למאומת ולהקפיד על דגימה מהגרון ולאחר מכן מנחיר באמצעות אותו מטוש.
באפריל 2022, מינהל המזון והתרופות האמריקני (FDA) נתן לראשונה אישור חירום למכשיר שיכול לזהות את קיומו של נגיף הקורונה בדגימות נשימה בלבד.
נעשה שימוש בטכניקה הנקראת GC-MS כדי להפריד ולזהות תערובות כימיות ולזהות במהירות חמש תרכובות אורגניות נדיפות (VOCs) הקשורות לזיהום SARS-CoV-2 בנשימה.
לשם השוואה, מספר מדינות אירופאיות ערכו יותר בדיקות יומיות לנפש מאשר ארצות הברית.
שלוש מדינות אירופאיות שאפו לבצע 100,000 בדיקות ביום - גרמניה באמצע אפריל, בריטניה בסוף אפריל וצרפת בסוף יוני.
בגרמניה יש ענף אבחנות רפואי גדול, עם למעלה ממאה מעבדות בדיקה שסיפקו את הטכנולוגיה והתשתית כדי לאפשר עלייה מהירה בבדיקות.
בריטניה ביקשה לגוון את חברות מדעי החיים שלה העוסקות באבחון כדי להגדיל את יכולת הבדיקה.
בגרמניה, האיגוד הלאומי של רופאי ביטוח הבריאות קבע ב-2 במרץ 2020, כי יש לו יכולת של כ-12,000 בדיקות ביום במסגרת האמבולטורית וכ-10,700 נבדקו בשבוע הקודם.
עלויות מוטלות על ביטוח הבריאות כאשר זה מזמין את הבדיקה על ידי רופא.
לדברי נשיא מכון רוברט קוך, לגרמניה יש יכולת כוללת של 160,000 בדיקות בשבוע.
החל מ-19 במרץ 2020 הוצע שיהיו מבחני כניסה בכמה ערים גדולות.
נכון ל־26 במרץ, המספר הכולל של הבדיקות שנערכו בגרמניה לא היה ידוע מכיוון שדווח רק על תוצאות חיוביות.
שר הבריאות ינס שפאן העריך שהיו 200,000 בדיקות בשבוע.
סקר מעבדה ראשון העלה כי נכון לסוף מרץ נבדקו 483,295 דגימות ו-33,491 דגימות (6.9%) יצאו חיוביות עבור SARS-CoV-2.
בתחילת אפריל 2020 ביצעה בריטניה כ-10,000 בדיקות ביום.
היא הציבה יעד של 100,000 ליום בסוף אפריל, ובסופו של דבר 250,000 בדיקות ביום.
ה-NHS הבריטית הודיעה כי היא מפעילה תוכנית לבדיקת מקרים חשודים בבית, שמסלקת את הסיכון של חולה להדביק אחרים אם הם מגיעים לבית חולים או יצטרכו לחטא אמבולנס אם ישמש לכך.
בבדיקת מעבר לקורונה עבור מקרים חשודים, איש מקצוע מתחום הבריאות לוקח מדגם באמצעות אמצעי זהירות מתאימים.
מרכזי הכניסה עזרו לדרום קוריאה לבצע בדיקות מהירות ורחבות.
הונג קונג קבעה תוכנית שבה חשודים כחולים יכולים להישאר בבית.
"[מחלקת המיון] תיתן צינור לדגימה למטופל", הם יורקים לתוכה, שולחים אותה בחזרה ומקבלים תוצאת בדיקה.
בישראל, חוקרים מהטכניון ובית החולים רמב"ם פיתחו שיטה לבדיקת דגימות מ-64 חולים בו זמנית, על ידי איגום הדגימות ובדיקות נוספות אם המדגם המשולב נמצא חיובי.
ניסויים באיגום אומצו בישראל, גרמניה, דרום קוריאה ונברסקה, ובמדינות ההודיות אוטר פרדש, מערב בנגל, פנג'אב, צה'אטיסגאר, ומהראשטרה.
איגום שפיתחו חוקרים אחרים אושר על ידי משרד הבריאות בישראל באוגוסט 2020 ונכנס לשימוש החל מנובמבר.
בווהאן מעבדה לאיתור חירום מאולתר בגודל 2000 מ"ר בשם "הואו-יאן" ("עין האש" בסינית) נפתחה ב־5 בפברואר 2020 על ידי BGI.
היא יכולה לעבד מעל 10,000 דגימות ביום.
על הבנייה פיקח מייסד ה-BGI וואנג ג'יאן, הדגימות הראו כי מספר המקרים בהוביי היה גבוה ב-47% מהידוע עד אז, והעלות לסגר הייתה מוכפלת אם יכולת הבדיקה הזו לא הייתה נוצרת.
מעבדת ווהאן הוחלפה במעבדות הואו-יאן בשנג'ן, טיאנג'ין, בייג'ינג ושנחאי, בסך הכול 12 ערים ברחבי סין.
עד 4 במרץ 2020 סך כל התפוקה היומית עמד על 50,000 בדיקות ביום.
עיצובי קוד פתוח שפורסמו על ידי Assigami Assays יכולים לבדוק עד 1122 דגימות חולים עבור COVID19 באמצעות 93 בדיקות בלבד.
ניתן להפעיל עיצובים אלה במעבדות קטנות ללא צורך במטפלים רובוטיים.
עד חודש מרץ, מחסור בכמות מגיב יצרו צוואר בקבוק לבדיקת המונים באיחוד האירופי, בבריטניה ובארצות הברית.
מה שהוביל חוקרים לחקור פרוטוקולי הכנת דגימות הכוללים דגימות חימום ב-98 למשך 5 דקות לשחרור RNA לבדיקה נוספת.
ב־31 במרץ 2020 הוכרז כי איחוד האמירויות הערביות בוחן את האפשרות שחלק גדול יותר מהאוכלוסייה נדבק בנגיף הקורונה מאשר בכל מדינה אחרת, והמדינה ביקשה להגדיל את רמת הבדיקות כדי להגיע לרוב האוכלוסייה באמצעות רכישת מעבדת לבדיקה המונית מקבוצה 42 ו-BGI (בהתבסס על מעבדות לגילוי חירום "הואו-יאן" בסין).
המעבדה, שהוקמה ב-14 יום, מסוגלת לבצע עשרות אלפי בדיקות RT-PCR ביום, והיא הראשונה בעולם בסדר גודל זה שהייתה פעילה מחוץ לסין.
ב־8 באפריל 2020, בהודו, בית המשפט העליון בהודו שינה את הצו המקורי שלו והתיר בדיקות חינם במעבדות פרטיות לקאסטות חלשות מבחינה כלכלית.
ה-FDA אישר בדיקה של מעבדות אבוט המשתמשת בטכנולוגיית הגברה של חומצה גרעינית איזותרמית במקום PCR.
מכיוון שהדבר אינו מצריך סדרה של מחזורי טמפרטורה לסירוגין (כמו שבדיקות PCR בדרך כלל עושות) שיטה זו יכולה לספק תוצאות חיוביות תוך פחות מחמש דקות ותוצאות שליליות תוך 13 דקות.
ישנם כיום כ-18,000 מכונות אלה בארצות הברית, ואבוט מצפה להעלות את הייצור כדי לספק 50,000 בדיקות ביום.
ארגון הבריאות העולמי ממליץ למדינות שאין למעבדות הלאומיות שלהן ניסיון קודם עם בדיקות קורונה לשלוח את בדיקות הקורונה הראשונות (חמש הדגימות החיוביות הראשונות ועשר הדגימות השליליות הראשונות) לאחת מ-16 מעבדות העזר של ארגון הבריאות העולמי לאימות התוצאות.
7 מהמעבדות נמצאות באסיה, 5 באירופה, 2 באפריקה, אחת בצפון אמריקה ואחת באוסטרליה.
ביצוע בדיקות לאיתור נשאי הנגיף, ובעקבותיהן הטלת הסגר על הנבדקים שנמצאו חיוביים ובידוד לאנשים שבאו איתם במגע בתקופת הדגירה (הניתנים לאיתור באמצעות חקירה אפידמיולוגית), הוכחו ככלי היעיל ביותר לבלימת המגפה עד שנמצא חיסון נגד הנגיף.
תפקיד הבדיקות הוא איתור חולים.
הן מיועדות בין היתר לעובדים חיוניים או לאזרחים בסיכון מיוחד שאינם יכולים להתבודד כראוי, למשל בבתי חולים ובבתי אבות.
כמו כן, הן חיוניות לשם קבלת מידע על מוקדי התפרצות כפי שנעשה בבני ברק.
הבדיקות היו חשובות כדי להקל על הסגר.
ניתן היה לפתוח בהדרגה אזורים שבהם נראה כי המגפה במגמת התמתנות וכדי לשקול אם אפשר להתקדם לכיוון של יציאה מהסגר.
הבדיקות היו חלק ממערך שסייע לצמצום ההדבקה.
הוא יעיל כשמבוצע איתור מהיר של חולים, בידודם (עדיף מחוץ לתא המשפחתי) ובידוד מגעיהם.