tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
צריכה גבוהה יותר בתקופת ההריון עלולה להיות מסוכנת.
בתקופת ההריון, תה ירוק עלול להגביר את הסיכון למומים מולדים הקשורים במחסור בחומצה פולית.
בתקופת ההנקה, קפאין מהתה עובר לחלב האם ויכול להשפיע על התינוק.
דווחו מספר מקרים של בעיות בכבד בקרב אנשים שצרכו מוצרי תה ירוק, בעיקר כדורים של תמציות תה.
תופעות דומות דווחו גם בקרב אנשים שלקחו מוצרים להפחתת משקל שכללו תה ירוק.
במינונים גבוהים, תה ירוק יכול לפגוע באפקטיביות של נדולול, תרופה מקבוצת חוסמי-בטא המשמשת לטיפול ביתר לחץ דם ובבעיות לב.
תה ירוק עלול גם ליצור אינטראקציות עם תרופות נוספות.
תה שחור הוא סוג נפוץ של תה.
הוא מיוצר מעלי צמח התה (קָמֶלּיה סינית) שעברו תהליך חמצון ארוך מאוד יחסית לתה ירוק, תה לבן או תה אולונג.
הוא חזק יותר בטעם ומכיל יותר קפאין מסוגי התה הללו.
בסינית התה השחור ידוע בשם "תה אדום" (במנדרינית הונגצ'ה 红茶, ביפנית קוצ'ה 紅茶), זהו כנראה תיאור מדויק יותר של צבע הנוזל.
בעוד שתה ירוק מאבד מטעמו לאחר שנה, תה שחור שומר על טעמו מספר שנים.
מסיבה זו הוא נסחר רבות בעולם הישן, ולבני תה מיובש אפילו שימשו כמטבע במונגוליה, בטיבט ובסיביר במאה ה-19. כיום כבר לא דוחסים תה שחור ללבנים, אלא רק תה מותסס.
תה שחור הוא התה המסורתי המוכר בתרבות המערבית.
אף על פי שתה ירוק מתחיל לצבור פופולריות, התה השחור מהווה 90% מהתה הנמכר ב.
המונח "תה שחור" מתייחס בבריטניה גם לתיאור כוס תה ללא חלב, בעוד שהוספת חלב היא הנוהג המקובל.
מחקר שפורסם ב 2025 מצא שתה שחור מכיל תרכובות צמחיות טבעיות בשם פלבנולים המסייעות בהפחתת לחץ דם.
תה דרג'ילינג ממערב בנגאל בהודו
תה קימון מסין (בעיקר מחוז אנחווי)
תה ויסוצקי היא חברת תה ישראלית-בין-לאומית שנוסדה בשנת 1849 על ידי הנדבן היהודי המכונה מלך התה של רוסיה קלונימוס זאב ויסוצקי (1824–1904) מראשי חובבי ציון במוסקבה, רוסיה.
החברה הוקמה במקור ברוסיה, אך במהלך השנים הועתק מיקומה של החברה מרוסיה לישראל.
בשנת 1904 הקימה החברה סניף ראשון מחוץ לגבולות רוסיה בניו יורק אשר קהל היעד שלו היה קהילת המהגרים הרוסים בעיר.
בשנת 1907 נפתח סניף ראשי בלונדון אותו ניהל אחד העם.
עם הזמן נפתחו סניפים חדשים ברחבי העולם ובשנת 1935 הקים שמעון זידלר, נצר למשפחת ויסוצקי, שניהל עם אביו כטועם-תה את קונצרן ויסוצקי בפולין את המפעל הראשון בישראל, בעיר תל אביב.
בשנת 1963 הועבר המפעל לבית ויסוצקי במרכז תל אביב ולאחר מכן לקריית אריה שבפתח תקווה.
עם הזמן העתיקה החברה את מוצאה מרוסיה לישראל.
בשנות ה-60 פיתחה החברה את שקיק התה עם "פס הכסף" כדי להימנע משימוש בסיכות מתכת בחיבור התלי לשקית.
עד סוף שנות ה-80 שיווקה החברה בעיקר מוצרי תה שחור במגוון אריזות.
בשנות ה-90 החלה לייצר גם חליטות צמחים שאינן מכילות תה.
בשנת 2001 נכנסה החברה לתחום הקפה כאשר הפיצה קפה שחור תחת המותג "רג'ואן" בשותפות עם משפחת רג'ואן.
השותפות החזיקה כשנה וחצי בלבד.
בשנים 1996 עד 2009 הפיצה החברה משקה תה קר תחת המותג "אייס T", אך ויתרה עליו לאחר שנים של הפסדים, בשנת 2016 השיקה החברה משקה דומה תחת השם "חליטת ויסוצקי ICE".
בשנת 2009 השיקה החברה סדרת פרימיום – "קולקציית העלים" - תערובות תה שונות בשקיקי פירמידה הארוזים בקופסה מיוחדת.
החברה משווקת כיום מעל ל-200 מוצרים, בהם מוצרי תה שחור, תה ירוק, תה אדום, תה לבן ותה בטעמים שונים.
מפעלה החדש שהוקם באזור התעשייה קדמת גליל, תחת הנהלת שלום זיידלר, בנם של המייסדים, הוא הגדול במזרח התיכון לערבול ואריזת תה.
החברה מפיצה את מוצריה באמצעות שני מרכזי הפצה הממוקמים בצריפין, ובקדמת גליל.
בנוסף, מספקת החברה את מוצריה ללקוחות מוסדיים כגון צה"ל, אל על.
ויסוצקי היא החברה המובילה לייצור תה בישראל והיא אוחזת בנתח שוק של כ־78%.
החברה מקיימת קשרי סחר ושיווק ברוסיה, ארצות הברית, אוסטרליה, צרפת, דרום אפריקה, בריטניה ועוד.
ב-26 ביוני 2023 הכריזה הממונה על התחרות על ויסוצקי כמונופול בשוק התה הירוק וחליטות הצמחים.
ארל גריי - תערובת תה עם תפוז ברגמוט
לורד גריי - תערובת תה עם תפוז ברגמוט, ליים ולימון.
רויאל גריי - תערובת תה עם תפוז ברגמוט, מנדרינה ותפוז
תה אניגליש ברקפסט - תה שחור חזק
תה קלאסי עם נגיעות נענע - תה שחור עם תמצית נענע
תערובת תה שחור עם הל - תה שחור עם הל
תה נענע - תה עם נענע
תה מספר 74 - תה שחור
תה ירוק לימונית ולואיזה בתוספת עלי סטיביה - תה ירוק עם לימונית, לואיזה, סטיביה ותמצית לימון
תה ירוק נענע בתוספת עלי סטיביה - תה ירוק עם סטיביה ושמן נענע
תה ירוק לימונית וג'ינג'ר - תה ירוק עם ג`ינג`ר, לימונית, קליפות לימון, ותמצית לימון.
תה ירוק ארל גריי - תה ירוק עם ברגמוט ולימון
תה ירוק מרווה - תה ירוק עם מרווה ועלי אוכמניות
תה ירוק צ'אי מסאלה - תה ירוק עם קינמון גרוס, ציפורן, הל ופלפל שחור גרוס.
תה ירוק וניל - תה ירוק עם עלי אוכמניות ותמצית וניל
תה ריזה (Rize) או צ'אי (Çay) הוא סוג של תה שחור שמגודל במחוז ריזה שנמצא בחוף המזרחי של הים השחור בטורקיה.
האזור ידוע באקלים נוח, כמות משקעים רבה ואדמה פורייה בצבע חום כהה.
התה שמבושל בסמובאר נשתה בכל מקום ובכל זמן.
התה מוגש בבתי קפה טורקיים על ידי מלצרי תה (çaycı) בכוסות צרות וקטנות בעלות שפה מוזהבת.
את התה ניתן להזמין חזק ("koyu", כהה) או חלש ("açık", בהיר), והוא מלווה בכמה קוביות סוכר.
כשהאימפריה העות'מאנית קרסה בשנת 1923, הטורקים איבדו שליטה על העיר מוח'א בתימן וקפה הפך למצרך יקר.
במדינות מוסלמיות התה מחליף את האלכוהול בתור משקה חברתי.
תְּהוּדָה (או רזוננס, מלטינית: Resono, שמשמעו 'אני עונה') היא מצב של מערכת פיזיקלית הנתונה להשפעת כוח חיצוני מאלץ, אשר מתקבל כאשר הכוח פועל בתדירות קרובה לאחת מתדירויות התנודה הטבעיות של המערכת.
מערכת בעלת מאפיינים אלו נקראת גם מהוד.
דוגמה פשוטה לתהודה אפשר לראות כאשר מנדנדים נדנדה תלויה.
נניח שהנדנדה חוזרת לאותו מקום מדי שלוש שניות.
במקרה זה זמן המחזור הטבעי של הנדנדה הוא שלוש שניות, והוא אינו תלוי במשרעת התנודה או במסת הנדנדה (בהנחה שהוא גדול מספיק ביחס למסת השרשראות שקושרות אותה).
אם דוחפים את הנדנדה, אפילו באורח קל, מדי שלוש שניות (ותמיד באותו כיוון), תצטבר השפעת הדחיפה והיא עשויה להגדיל מאוד את מהירות הנדנדה ואת משרעת התנודה שלה.
לעומת זאת, אם דוחפים את הנדנדה בפרק זמן השונה מכפולה שלמה של זמן המחזור, למשל מדי חמש שניות או שמונה שניות, אזי לאורך זמן יבטלו הדחיפות זו את זו, מכיוון שבחלק מהמקרים הדחיפה תהיה עם כיוון התנועה, ובחלק נגדה.
במקרים אלה המערכת אינה בתהודה.
בהסבר המתמטי (המובא להלן) ניתן לראות כי עוצמת התהודה מגיעה לאינסוף גם כאשר הכוח סופי.
תהודה יכולה לגרום לתופעות הרסניות, כמו אלו שקרו בקריסת גשר מצר טקומה.
ההגדרה שהובאה כאן מתייחסת לתהודה במערכות קלאסיות.
בתורת הקוונטים משתמשים במונח זה גם לציון מצב בו המעבר של מערכת בין שני מצבים משמר אנרגיה.
מעבר כזה יכול להתקיים כאשר רמות האנרגיה של שני המצבים שוות, או אם במהלך התהליך קיים גורם נוסף (למשל פוטון או פונון) שמספק או מקבל את הפרש האנרגיה הדרוש למעבר.
ערך זה מתמקד בתהודה במערכות קלאסיות.
החשיבות הטכנולוגית של תהודה - תדירות עצמית
אחד המאפיינים החשובים של מצב תהודה הוא שהוא מתקבל בתדירות הכוח המאלץ שבה קצב מעבר האנרגיה למערכת מגיע לערכו המרבי.
לתכונה זו משמעות מרחיקת לכת מבחינה טכנולוגית.
בפרט, התכנון המכני של כל מוצר, מגורד שחקים, גשר או מטוס ועד מכונת כביסה או טלפון סלולרי צריך להתחשב באפשרות שכוחות חיצוניים או פנימיים עלולים להביאו למצב של תהודה.
המקרה הידוע ביותר של תכנון לקוי, אשר לא התחשב בתופעה זו, הוא של גשר מצר טקומה שבמדינת וושינגטון בארצות הברית.
הגשר לא תוכנן כהלכה ונכנס למצב תהודה לעיתים קרובות.
עם זאת, ההתמוטטות הסופית נבעה מחוסר יציבות.
דוגמה נוספת לצורך להתחשב בתופעת התהודה היא בתכנון של תנור מיקרוגל.
אופן פעולת התנור מבוסס על עירור של מולקולות המים שנמצאות במזון על ידי גל אלקטרומגנטי.
ברם, עירור זה נעשה בתדירות גבוהה במקצת מתדירות התהודה של מולקולות המים ושתי סיבות לכך:
כדי למנוע מעבר מהיר מדי של אנרגיה אשר ישרוף את המזון.
כדי להימנע ממצב שבו חימום המזון נעשה אך ורק בשכבה החיצונית שלו.
לו הייתה תדירות המיקרוגל מכוונת לתדר התהודה הייתה מרבית האנרגיה נבלעת בשכבה החיצונית ביותר של המזון המחומם, והחלק הפנימי היה נותר קר.
הסטייה המתוכננת מתדר התהודה מפחיתה את הבליעה, ומאפשרת לגלים האלקטרומגנטיים להגיע גם לחלקים הפנימיים יותר של המזון.
ההתחשבות בתהודה חשובה במיוחד בתכנון אולמות קונצרטים.
לכל אולם יש אופני תנודה עצמיים (גלים עומדים) של גלי הקול אשר נקבעים על ידי צורת האולם ועל ידי תכונות הבליעה וההחזרה של ציפוי הקירות והתקרה.
אופני תנודה אלו עלולים להיכנס לתהודה כתוצאה מהמוזיקה המתנגנת באולם, ובמצב זה נוצרת הגברה לא מאוזנת של צלילים מסוימים ביחס לצלילים אחרים (אשר תלויה במיקום המאזין).
אחת המטרות של תכנון אקוסטי של אולם קונצרטים היא להימנע ממצב זה.
בשונה מהדוגמאות שהובאו עד כה, ישנם גם מקרים בהם תהודה היא מצב רצוי.
לדוגמה, כל שעון (משעון מטוטלת ועד לשעון האטומי) מכיל רכיב הנמצא בתהודה, ושומר על אחידות קצב הפעולה של השעון כולו.
דוגמה נוספת היא קליטה של שידורי רדיו: האנטנה קולטת גלים בכל אורכי הגל, וכדי להפריד בין התחנות השונות משתמשים בבורר שהוא מעגל תהודה (הבנוי באופן כללי מקבל משתנה ומסליל).
המעגל מאפשר להעביר ולהגביר תחום תדירויות צר מתוך שלל התדירויות הנקלטות.
גם שיטת ההדמיה בתהודה מגנטית (MRI) הנפוצה כיום ברפואה מבוססת על בליעה ועל פליטה של קרינה בגרעיני האטומים בגוף האדם, שנכנסים לתהודה.
תופעות רבות ניתנות להסבר איכותי באמצעות שיקולים קלאסיים, אף על פי שסוגיית האינטראקציה שבין אור לחומר דורשת טיפול במסגרת תורת הקוונטים.
אחת התופעות היא בליעה של קרני אור בחומרים דיאלקטריים, אשר נובעת מתהודה.
התנהגות האור במעבר דרך חומרים דיאלקטריים מאופיינת על ידי שילוב של שלוש תופעות עיקריות: התאבכות, בליעה, ופליטה מחדש של האור.
האור, בהיותו קרינה אלקטרומגנטית, מעורר את הדיפולים החשמליים שבאטומי החומר, ואלו פולטים קרינה - קרינה דיפולית.
בהפשטה ניתנים הדיפולים לתיאור כמתנדים הרמוניים מרוסנים, שמאולצים להתנודד על ידי הקרינה האלקטרומגנטית.
כאשר תדר הקרן הפוגעת רחוק מאוד מהתדירות העצמית של הדיפולים נבלעת הקרינה אך נפלטת מיד (במינוח הקוונטי זהו תהליך וירטואלי) וההתאבכות בין הקרן המקורית והקרינה הדיפולית באה לידי ביטוי בירידה של מהירות האור בחומר.
לעומת זאת, במצב של תהודה, כלומר כאשר תדירות האור הפוגע בחומר קרובה לאחת מהתדירויות העצמיות של הדיפולים שבו, נבלע האור בחומר ובמקום להפלט בחזרה הופכת האנרגיה לחום (או למעבר קרינתי בתדירות אחרת).
מכאן שקרן אור בעלת תדירות הקרובה לאחת מהתדירויות העצמיות של הדיפולים בחומר אינה יכולה לעבור דרכו.
זו אחת הסיבות לכך שרוב החומרים אינם שקופים, אלא יש להם צבע.
אחד הביטויים של תהודה בתחום האסטרונומיה הוא מבנה הטבעות של שבתאי.
הסיבה המרכזית למרווחים בין הטבעות ולהיררכיה שבהם נעוצה בתופעת התהודה.
כדי להסביר זאת יש להתייחס לשבתאי ולחומר שממנו עשויות הטבעות (בעיקר קרח ואבק) בתור "המערכת", בעוד שהירחים של שבתאי (דוגמת מימס, אנסלדוס, ריאה וטיטאן) מספקים את הכוח המאלץ.
הכוח הוא כוח המשיכה שמפעילים הירחים על הטבעות, ולכל אחד מהם סדרת תדירויות אופיינית המתקבלת מתדירות הסיבוב היסודית של כל ירח, והכפולות השלמות שלה.
אפשר לתאר את הכוח שמפעיל ירח כפונקציה מחזורית בזמן, שפיתוח פורייה שלה מכיל את כל הכפולות של התדירות היסודית, ורק אותן.
תדירות הסיבוב של החומר המצוי בטבעות תלויה במרחק משבתאי ומשתנה באופן רציף עם ההתרחקות מכוכב הלכת.
לכן ישנם אזורים שבהם תדירות הסיבוב נמצאת בתהודה עם אחת מהתדירויות של הכוח המאלץ הנובע מהירחים.
התנועה של חלקיקי החומר באזורים אלו אינה יציבה כיוון שהם מקבלים אנרגיה.
כתוצאה מכך הם מוסטים ממסלולם ומתנגשים עם חלקיקים אחרים.
תהליך זה מוביל בסופו של דבר ליצירת המרווחים בין הטבעות של שבתאי.
תהודה באתר מסוים בעת התרחשות רעידת אדמה
בעת התרחשות רעידת אדמה, משוגרים גלים סייסמיים ממוקד הרעידה במעמקי קרום כדור הארץ לכל עבר.
בהגיע הגלים אל פני השטח, הם יוצרים תאוצות קרקע שאחראיות לנזקים בכל אתר אליו הן מגיעות ולאפקטים סייסמיים אחרים.
האנרגיה בגלים הללו הולכת ונוחתת ככל שהם מתרחקים מהמוקד.
כתוצאה מכך קיימת ציפייה שככל שאתרים כלשהם מרוחקים ממוקד רעידת האדמה, כך השפעתה על אתרים אלה תהיה קטנה או פחותה מאשר באתרים קרובים יותר.
ברם, יש לא מעט מקרים שבהם תהודה שנגרמת באתר מסוים, מגבירה מאוד את תאוצות הקרקע בו אפילו עד כדי פי 50 ויותר מכפי הצפוי על פי המרחק מהמוקד.
זאת מכיוון שהגלים הללו מתפזרים בכל התדרים.
תחילה נבלעים התדרים הגבוהים, וככל שמתרחקים מהמוקד, התדרים הנמוכים הם המאפיינים את תחומם שם.
אם וכאשר מגיעים לאתר מסוים גלים בתדר הקרוב מאוד או זהה לתדירות העצמית של תצורת הסלע עליה בנויים המבנים, תתרחש תהודה שתביא לתאוצות קרקע מוגברות, כאמור עד כדי פי 50 .
אם גם המבנים הבנויים שם יהיו בעלי תדירות עצמית דומה, אזי זה יגביר את עוצמות הנזק וההרס במבנים אלו.
מכיוון שבאזורים הרחוקים מהמוקד, "שולטים" בנוכחותם הגלים בעלי התדירות הנמוכה, ובהכללה ניתן לומר שהתדירות העצמית של מבנים גבוהים נמוכה גם כן, הרי שזה בהחלט חיזיון נפוץ למצוא מבנים מודרניים יחסית, שלא נבנו על פי תקנים מחמירים מאוד של עמידות בפני רעידות אדמה, נפגעים ממנה מאד.
תהודה מסבירה את המעבר מדינמיקה סדירה (אינטגרבילית) לכאוטית כאשר מוסיפים הפרעה קטנה למערכת האינטגרבילית.
במונח "התנהגות סדירה" הכוונה היא לדינמיקה המאופיינת בכך שהמרחק בין שני מסלולים קרובים גדל כמו חוק חזקה בזמן, ואילו התנהגות כאוטית מאופיינת בכך שהתרחקות המסלולים מעריכית בזמן.
הוספה של הפרעה קטנה למערכת אינטגרבילית גוררת, בדרך כלל, התנהגות כאוטית, והמעבר בין האופי השונה של התנהגות המסלולים, שתלוי בעוצמת ההפרעה, מתואר על ידי התאוריה של קולמוגורוב, ארנולד ומוזר (Kolmogorov-Arnold-Moser (KAM) theory).
האזורים במרחב הפאזה בהם התנועה היא כאוטית נוצרים מתהודה בין דרגות חופש שונות של המערכת שמצומדות על ידי ההפרעה.
תהודה זו מובילה לאי-היציבות של המסלולים ולכן גם להתרחקות המעריכית בין שני מסלולים קרובים.
בדרך כלל הולכים האזורים הכאוטיים וגדלים ככל שההפרעה חזקה יותר, עד שהם מכסים, אפקטיבית, את כל מרחב הפאזה.
מערכות מסוג זה, שהן הנפוצות יותר בטבע, נהוג לכנות מערכות כאוטיות רכות.
כאמור, מערכת במצב תהודה מקבלת אנרגיה מהכוח המאלץ.
כתוצאה מכך הולכת משרעת התנודה של המערכת וגדלה.
ייתכנו מספר תהליכים המביאים את הגידול במשרעת התנודות לרוויה ועצירה.
כאן תנודות המערכת מגיעות לרוויה כאשר העבודה שמבצע הכוח המאלץ זהה לעבודה של כוח החיכוך.
אפקטים לא ליניאריים, המביאים לשינוי בתדר התנודה של המערכת כתוצאה מהגידול במשרעת התנודה (למשל מטוטלת פיזיקלית).
שינוי זה מוציא את המערכת ממצב התהודה, כך שמשרעת התנודה מגיעה לרוויה.
המודל המתמטי המוצג להלן לתיאור של תהודה מניח שהגורם הראשי לרוויה הוא חיכוך.
מניחים לשם פשטות שדרגת החופש הרלוונטית של המערכת ניתנת לתיאור על ידי מתנד הרמוני מרוסן, והוא מאולץ על ידי כוח חיצוני מחזורי.
משוואת הכוחות המתארת את המערכת היא:
כאן היא סטיית המתנד מנקודת שיווי המשקל, היא מסת המתנד, היא תדירותו העצמית, הוא מקדם החיכוך, ו- ו- הם המשרעת והתדירות של הכוח המאלץ, בהתאמה.
הפתרון העמיד (פתרון בגבול של זמן ארוך מספיק בו אין תלות בתנאי ההתחלה של המערכת) של משוואה זו הוא:
ואילו פיגור הפאזה נתון בביטוי:
ההספק הממוצע של הכוח המאלץ, כלומר קצב מעבר האנרגיה למתנד, הוא:
מצב התהודה של המערכת הוא כאשר הספק זה נמצא ליד נקודת המקסימום שלו.
ערכו המרבי מתקבל כאשר , ובמצב זה הסחת הפאזה היא .
כאשר החיכוך הוא אפס זהותית, , ו- , אין הפתרון שלמעלה תקף, כיוון שהמכנה מתאפס.
הפתרון הנכון במקרה זה הוא:
מכאן שבמצב תהודה, כאשר כוחות החיכוך זניחים, גדלה משרעת התנודה של המתנד עד לאינסוף באופן מתכונתי לזמן.
תהודה מסלולית או תהודת מסלול-מסלול היא מונח אסטרונומי המציין מצב שבו שני גרמי שמים או יותר מקיפים גוף אחר, מסיבי יותר, וקיים קשר פשוט בין זמני ההקפה שלהם כתוצאה מפעולה הדדית של כוח הכבידה.
היחס בין זמני ההקפה של הגופים שנמצאים בתהודה מסלולית שווה ליחס שני מספרים זרים קטנים.
תהודה מסלולית מתרחשת בין זוגות רבים של גופים במערכת השמש, וכן במערכות אחרות, כלומר בין זוגות כוכבי לכת חוץ-שמשיים.
מבחינה מתמטית, תהודה מסלולית היא פתרון אפשרי לבעיית שלושת הגופים.
גופים נוטים להיכנס לתהודה מסלולית כאשר פועל ביניהם כוח חזק יחסית לפחות בחלק ממסלולם.
לתהודה מסלולית יש תפקיד חשוב בתהליכים שהתרחשו לאחר היווצרות מערכת השמש, והיא מהווה את אחד הגורמים בעיצובה של מערכת השמש ובמיקומם הנוכחי של כוכבי הלכת, של הירחים שלהם, ושל שאר הגופים במערכת השמש.
תהודה יציבה ותהודה לא יציבה
תהודה מסלולית יכולה להיות מצב יציב, כגון במקרה של כוכב הלכת הננסי פלוטו ובין כוכב הלכת נפטון שיחס זמני ההקפה שלהם סביב השמש הוא 3 ל-2. המשמעות היא שעל כל שתי הקפות של פלוטו סביב השמש, נפטון מקיף אותה שלוש פעמים.
בתהודה מסלולית יציבה, שינויי מסלול קטנים הנובעים מהשפעתם של גופים נוספים במערכת השמש מתוקנים בעזרת כוח המשיכה החזק בין שני הגופים.
תהודה מסלולית לא יציבה היא מצב נפוץ יותר, והיא נוצרת כאשר המערכת הכבידתית המורכבת משני הגופים שנמצאים בתהודה מסלולית, רגישה לכוחות חיצוניים.
במערכת כזו התהודה המסלולית מתקיימת במשך זמן קצר יחסית.
כניסה למצב תהודה היא תהליך שלוקח בדרך כלל מיליוני שנים.
במקרים מסוימים, שני גופים יכולים להיכנס לתהודה מסלולית במהירות לאחר שהם חולפים במרחק קצר מאוד זה מזה.
תהודה כזו עלולה להביא להתנגשות ביניהם כעבור מספר הקפות.
מצב כגון זה עלול להתרחש בין כדור הארץ ובין האסטרואיד אפופיס לאחר שהאסטרואיד יחלוף במרחק קצר מכדור הארץ בשנת 2029. קיים סיכוי של 1:333,000 ששני הגופים יכנסו לתהודה מסלולית ביחס 7:6 ויתנגשו בשנת 2068.
תהודת סיבוב-מסלול (spin-orbit resonance) מתארת מצב שבו זמן הסחרור הצירי של גוף מתאים לזמן הקפתו סביב גוף אחר, והיא נפוצה במערכות כוכבי לכת עם ירחים.
בין ירח ובין כוכב הלכת אותו הוא סובב קיימים כוחות גאות ושפל.
כך למשל, כוחות אלו גורמים למים באוקיינוסים ובימים על-פני כדור הארץ להתרומם בצד הפונה אל הירח ובצד הנגדי.
אולם, מהירות הסחרור הצירי של כדור הארץ גבוהה ממהירות הקפת הירח את כדור הארץ ולכן אזור הגאות, שנראה במבט מרחוק כבליטה על-פני כדור הארץ, מתרחק תוך שעות ספורות, ולא ממוקם עוד על הקו המחבר בין כדור הארץ לירח.
כתוצאה מכך, מופעל על הבליטה הזו מומנט השואף להחזירה אחורה, או במילים אחרות פועל מומנט המקטין את מהירות הסחרור הצירי בכל אחד משני הגופים.
בתהליך איטי הזה, בו אנרגיה קינטית הופכת לחום, מהירות הסחרור העצמי של כדור-הארץ ושל הירח קטנה, ואילו המרחק ביניהם גדל כתוצאה מחוק שימור התנע הזוויתי.
הירח המתרחק מכדור הארץ בקצב של 3.8 סנטימטר בשנה, כבר איבד את הסיבוב העצמי שלו, והוא נמצא במצב של סיבוב סינכרוני (Synchronous rotation) כתוצאה מנעילת גאות (tidal locking).
במצב זה, מהירות הסחרור הצירי שלו משתווה למהירות הקפתו את כדור הארץ, וכתוצאה מכך, צד אחד שלו תמיד פונה אל כדור הארץ.
לשם השוואה, המערכת של פלוטו וכארון נמצאת במצב מתקדם יותר, ובה כבר שני הגופים נמצאים בסיבוב סינכרוני, כלומר צד אחד של כל אחד מהם תמיד פונה אל עבר הגוף השני.
תיתכן גם תהודת סיבוב-מסלול מורכבת יותר, שאיננה מהווה סיבוב סינכרוני.
כך למשל, עבור כוכב חמה מתקיימת תהודת סיבוב-מסלול 2:3. זמן ההקפה של כוכב חמה סביב צירו הוא 58.646 ימים, ואילו זמן הקפתו את השמש הוא 87.969 ימים.
יוצא שהוא מסתחרר צירית שלוש פעמים בכל שתי הקפות סביב השמש.
תהודה סקולרית (secular resonance) היא סוג נוסף של תהודה המתייחסת לסינכרון של נקיפת ציר הסיבוב בין שני גופים או לסנכרון של תזוזת הפריהליון בין הגופים.
כתוצאה מתהודה כזו, יכולה האקסצנטריות של מסלול הגוף הקטן יותר להשתנות לאורך הזמן.
תהודה סקולרית הקיימת בין מספר אסטרואידים ובין שבתאי היא הגורם הראשי לאקסצנטריות הגבוהה של מסלולם.
תהודה של גופים קטנים במערכת השמש
גופים קטנים במערכת השמש נוטים להיכנס לתהודה מסלולית עם כוכבי הלכת הסמוכים להם.
כך למשל חלק מהאסטרואידים נמצאים בתהודה מסלולית עם כוכב הלכת צדק.
מקרה פחות נפוץ הוא תהודת 2:3 או תהודת 1:1 עם מסלולו של צדק.
אלו האחרונים ממוקמים לאורך המסלול שלו, סמוך לנקודות לגראנז' L4 ו-L5, והם קרויים טרויאנים (trojans) ויוונים (greeks).
גופים רבים בחגורת קויפר נמצאים בתהודה מסלולית עם נפטון.
אלו שתהודתם היא 3:2, כתהודת פלוטו עם נפטון, נקראים גופים טרנס-נפטוניים מסוג פלוטינו - אורקוס הוא דוגמה לפלוטינו גדול יחסית.
בין הגופים הרזוננטיים בחגורת קויפר ניתן למצוא מחזורי תהודה נוספים עם נפטון, כמו למשל 2:1, 5:2 ו-1:1 (טרויאנים של נפטון).
למערכת של ירחים הסובבים כוכב לכת יש נטייה לפתח תהודת מסלול-מסלול ותהודת סיבוב-מסלול.
המערכת של צדק מהווה דוגמה למצב תהודה.
הירח איו נמצא בסיבוב סינכרוני סביב צדק והוא נמצא בתהודה מסלולית 1:2 עם אירופה, כלומר על כל שתי הקפות שלו את צדק אירופה מקיף את צדק פעם אחת.
באופן דומה מתקיימת תהודה מסלולית 1:2 בין אירופה לגנימד.
המשמעות היא ששלושת הירחים נמצאים בתהודה מסלולית זה עם זה.
התהודה המסלולית בין שלושת ירחי צדק הללו מהווה דוגמה לתהודת לפלס הקרויה על שם פייר-סימון לפלס, הראשון שהבחין בה במערכת צדק.
לפלס מצא שבמערכת כזו לא ייתכן מצב שבו שלושת הירחים ימצאו על קו ישר בצדו האחד של צדק.
כתוצאה מכך פועלים מומנטים חזקים על הבליטות הנוצרות עקב כוחות הגאות, וכמות אנרגיה גדולה הופכת לחום.
ההשפעה הגדולה ביותר היא על איו, שחלקו הפנימי מתחמם בצורה ניכרת.
התהודה המסלולית היא ההסבר המקובל לקצב הגבוה של התופעות הגעשיות על-פני איו.
למעשה, התחזית לגבי הפעילות הגעשית הזו פורסמה במאמר מדעי שלושה שבועות לפני שהתגלתה על ידי החללית וויאג'ר 1.
המערכת של שבתאי מציגה מגוון תהודות מסלוליות בין ירחי כוכב הלכת.
כך למשל, בין מימס לטתיס קיימת תהודה 2:4, בין אנקלדוס לדיוני קיימת תהודת 1:2, בין טיטאן להיפריון קיימת תהודת 3:4, ובין שני הירחים הסמוכים אפימתאוס ויאנוס קיימת תהודת 1:1 המכתיבה מסלול מורכב.
כל 4 שנים לערך הם מחליפים מיקום, כשהירח הרחוק יותר משבתאי מחליף מקום עם חברו והופך לירח הקרוב יותר.
בצורה זו נמנעת התנגשות בין שני הירחים שנעים סמוך זה לזה.
מקובל להניח שגם המבנה המורכב של טבעות שבתאי ושל המרווחים ביניהן נובע מתהודה מסלולית שבה מעורבים מספר ירחים.
ככל הנראה גם המבנה של טבעות פלנטריות סביב כוכבי לכת נוספים, כמו צדק, נובע מתהודה מסלולית.
תה לבן (סינית: 白茶; פין-יין: báichá) הוא תה מחומצן קלות
הגדל ונקצר, כמעט באופן בלעדי, בסין, בעיקר במחוז פוג'יין.
תה לבן מגיע אך ורק מהניצנים העדינים של צמח הקמליה הסינית, בניגוד לשאר סוגי התה המכילים בעיקר עלי הצמח.
בתהליך הפיכתם לעלים מוכנים, מאפשרים לניצני ועלי הצמח לקמול לאור שמש טבעי, לפני שהם מעובדים קלות כדי למנוע חמצון או תסיסה נוספים.
מהלך המשמר את טעמו האופייני של התה הלבן.
השם "תה לבן" נובע מהשערות הכסופות-לבנות שעל ניצני צמח התה שלא נפתחו.
המעניקות לצמח את מראהו הלבנבן.
מקורו של התה הלבן בסין.
אולם ההיסטוריה של התה הלבן סבוכה מעט.
מכיוון שמידע הועבר בעל פה, לא פשוט למצוא ציטוטים המתייחסים לתה, וחוקרים ומייצרים של התה הלבן חלוקי דעות באשר לראשית שימושו בסין.
ייתכן שהתה הלבן של היום הופיע בשתי המאות האחרונות.
הוא הופיע לראשונה בפרסום באנגלית בשנת 1876, ותואר כתה שחור מכיוון שבתחילה הוא לא בושל בדיוק כמו תה ירוק.
כדי לבטל אנזימים וחיידקים פנימיים וחיצוניים.
ובשלב הזה זיהו רק שני סוגים של תה, שחור וירוק.
סיפורים המתייחסים לתה "לבן" כמועדף על משפחת המלוכה הסינית, שם הוא הופק לראשונה במהלך שושלת טאנג (618-907 לספירה).
במשך זמן מה, רק הקיסר ומלוויו היו שותים תה לבן מפני שהיה יקר ונדיר.
אולם התה הופק באופן שונה מכפי שהוא מופק היום.
בשלב זה היו דוחסים את העלים לעוגות.
בסביבות 1200 לספירה, בזמן שושלת סונג, נקטפו ניצני העלים הכסופים בטרם עת, אודו, יובשו, ונטחנו לאבקה.
למרות שתה שחור, ירוק ולבן מגיעים מאותו הצמח, כולם עוברים עיבוד שונה.
ככל שהתה עובר תהליך עיבוד נוסף הוא נהייה כהה יותר.
תה ירוק ולבן הם שני סוגי התה הפחות מעובדים.
הם מאודים, בניגוד לייבוש באוויר בתהליך ששומר את העלים בדומה למצב הטבעי שלהם ועשוי לשמור על כמות נוגדי החמצון המצויה בתה טרם עיבודו.
תהליך העיבוד של התה הלבן, פשוט וקצר ביחס לתהליכים שעובר סוג תה אחר.
כמו התה השחור והירוק, גם התה הלבן הוא נגזרת של הקמליה הסינית ולכן מכיל את כל התכונות הכימיות שלה.
מחקר שנערך באוניברסיטת קינגסטון בשנת 2009 הראה כי התה הלבן גבוה בערכים אנטי דלקתיים, נוגדי חמצון, ועשוי להפחית את הסיכון לפתח דלקת מפרקים שגרונית, כמה סוגי סרטן, מחלות לב ולהאט את קצב תהליך ההזדקנות על ידי האטת תהליך התפרקות האלסטין והקולגן.
תהדיאה או תהדייה היא מונח בערבית אשר משמעו רגיעה, או הפסקת אש זמנית.
המונח שכיח ושגור בשיח בין מערכת הביטחון הישראלית וארגוני הטרור הפלסטיניים, בבואם לנהל משא ומתן להשכנת שקט ורגיעה זמניים לאחר הסלמה ביטחונית, ולקראת ההסלמה הבאה.
המילה "תהדיה" נגזרת מהמילה "הודנה" שמשמעותה הפוגה.
התהדייה משמשת להתארגנות של שני הצדדים: הפלסטיני והישראלי; חמאס למשל, באמצעות תיווך מצרי, עשה בכך שימוש לא פעם כאשר ספג אבדות כבדות, למשל, במהלך מבצע עופרת יצוקה וביקש רגיעה - שהתבררה כבקשה להתארגנות, לאחר שהארגון הצטייד ברקטות גראד ופאג'ר בעלות דיוק, יכולת הרס, וטווח העולים על יכולותיו של הקסאם.
דוגמה לשימוש במונח "רגיעה" היא כאשר מצרים משמשת כמתווכת במקרים שבהם החמאס מבצע ירי רקטות או פעילות טרור אחרת לעבר יישובים אזרחיים בדרומה של ישראל ובתגובה כוחות צה"ל מבצעים פעולות מניעה ותגמול, כשמצרים מבקשת להכריז על רגיעה משני הצדדים על מנת להימנע מהסלמה.
המושג מתייחס גם לרגיעה באופן כללי בין שני צדדים השרויים בסכסוך; כך למשל במהלך העימות המזוין בין חמאס לפת"ח ברצועת עזה, כמה ממדינות הליגה הערבית נרתמו לתווך בין שני הצדדים כדי להשיג "תהדיאה".
תה שעורה (ביפנית: 麦茶, תעתיק mugicha; בסינית: 大麦茶; בפין-יין màichá; בקוריאנית 보리차, תעתיק Boricha) או תה שעורה קלוי הוא משקה ללא קפאין שעשוי מגרעיני שעורה, אשר נפוץ במטבחים הסינים, היפנים, והקוריאנים.
תהודה מגנטית אלקטרונית (או: תהודה פראמגנטית אלקטרונית; תמ"א) היא שיטה ספקטרוסקופית לאפיון חומרים פאראמגנטיים.
השיטה משמשת לחקר מבניהם ותכונותיהם של מאקרו-מולקולות ביולוגיות (כגון חלבונים, דנ"א, רנ"א), רדיקלים אורגניים ואנאורגניים, פגמים נקודתיים במוצקים גבישיים, קומפלקסים של מתכות מעבר, חומרים מזופורוזיביים, ממברנות פוספוליפידים ועוד.
השיטה מבוססת על אינטראקציות בין אלקטרונים בלתי-מזווגים לבין שדות מגנטיים: אלקטרון בלתי מזווג הנמצא בשדה מגנטי מסוגל בתנאים מסוימים לבלוע קרינת מיקרוגל.
מתוך מדידת התנאים בהם מתרחשת בליעה ניתן להסיק על הסביבה הפיזיקלית והכימית שבה נמצא אותו אלקטרון, וכך ללמוד על מבנה החומר שמכיל את האלקטרון הזה.
תופעת התמ"א התגלתה על ידי הפיזיקאי הסובייטי יבגני זאבויסקי מאוניברסיטת קאזאן ב-1944.
ב-1896 גילה פיטר זימן את האינטראקציה בין חלקיקים לשדות מגנטיים סטאטיים (אפקט זימן).
ב-1922 גילו אוטו שטרן ווולטר גרלך את המומנט המגנטי הקוונטי של אלקטרון בלתי מזווג (ניסוי שטרן-גרלך).
וולפגנג פאולי תיאר "דרגת חופש דו ערכית" של אלקטרון ב-1924, וב-1925 הציעו ראלף קרוניג , ומעט לאחר מכן ג'ורג' אולנבק וסמואל חאודסמיט, כי מהותה הפיזיקלית של אותה דרגת חופש היא תנע זוויתי אינטרינזי.
פאולי, שהתנגד בתחילה לרעיון, ניסח את תורת הספין על בסיס מכניקת הקוונטים ב-1927.
ב-1938 תיאר איזידור רבי מעברים בין רמות אנרגיה בתגובה לשדה מגנטי מתנודד – התיאור הראשון של תהודה מגנטית גרעינית.
ב-1944 היה יבגני זבויסקי הראשון לאתר תהודה מגנטית אלקטרונית, בה צפה במלחי נחושת ומגנזיום פרנקל תרם לפירוש תוצאות אלה.
כמעט באותו הזמן גילה ברביס בליני מאוקספורד את אותה התופעה.
השימוש הנרחב בציוד לקרינת מיקרוגל במלחמת העולם השנייה תרם להתפתחות התמ"א.
מן התאורטיקנים הראשונים שתרמו תרומות תאורטיות חשובות ניתן להזכיר את אנטול אברגם (:en:Anatole Abragam) מהקולז' דה פראנס, ברביס בליני, מוריס פרייס (:en:Maurice Pryce) מאוקספורד, וג'והן ואן-ולק מהרווארד, אם להזכיר רק אחדים.
ספקטרומטר התמ"א התעשייתי הראשון הוצג ב-1956 על ידי יצרנית מיכשור מדעי בשם וריאן (Varian).
ב-1958 ריצ'רד בלום (Richard Blume) מאוניברסיטת קולומביה דיווח לראשונה על מדידת ההד הספיני האלקטרוני (לאחר גילוי ההד הספיני הגרעיני על ידי ארווין האן (:en:Erwin Hahn)).
באותה שנה דיווחו גורדון ובאוארס על הדים ספינים גרעיניים בתדרי מיקרוגל.
בשנות השישים פותחה תמ"א בדפקים (להלן) בעיקר במעבדות בל, בהובלת ויליאם מימס.
מעבדה זו הייתה הראשונה שדווחה על אפנון מעטפת הד ספיני אלקטרוני (Electron Spin Echo Envelope Modulation - ESEEM) ועל תהודה כפולה אלקטרונית-גרעינית בדפקים (Pulse Electron Nuclear Double Resonance – ENDOR) .
ESEEM ו – ENDOR מהוות כלים שימושיים בחקר סביבתם הכימית של אלקטרונים.
ב-1987 שווק ספקטרומטר הדפקים התעשייתי הראשון על ידי חברת ברוקר (:en:Bruker).
ב-1996 שווק הספקטרומטר התעשייתי הראשון שפועל בשדה גבוה.
בבסיס התמ"א עומד הספין – תנע זוויתי אינטרינזי – של האלקטרון הבלתי-מזווג.
האלקטרון הוא בעל ספין חצי, ובתור כזה ייתכנו לו שני מצבי ספין אפשריים בכל כיוון שהוא, המסומנים כ- ו-, או α ו-β בהתאמה.
המספרים מציינים את גודל ההיטל של וקטור הספין בכיוון הנתון, ביחידות של קבוע פלאנק המצומצם, והסוגריים הם סימון מקובל למצב קוונטי.
בדרך כלל, אין הבדל בין האנרגיות של שני מצבים אלה, כלומר מצבי הספין הם מנוונים.
לכן באוכלוסייה גדולה של מולקולות המכילות אלקטרונים בלתי-מזווגים, שני מצבי הספין בכל שלושת הכיוונים האפשריים יאוכלסו במידה שווה.
המצב משתנה בנוכחות שדה מגנטי הפועל לאורך ציר z (לפי קונבנציה).
לאלקטרון, כמו לכל חלקיק בעל ספין, יש מומנט מגנטי פרופורציונלי לספין.
מומנט מגנטי שכיוונו אנטי מקביל לשדה הוא נמוך אנרגטית בהשוואה למומנט מגנטי שכיוונו מקביל לשדה.
לכן בנוכחות שדה מגנטי, מוסר הניוון בין מצבי הספין לאורך ציר z: האנרגיה של מצב β יורדת עם החשיפה לשדה, בעוד שזו של מצב α עולה (אפקט זימן; ראו תמונה).
כתוצאה מכך ישנו עודף אכלוס קל של מצב α על חשבון מצב β לאורך ציר z.
לאורך ציר x וציר y לא חל כל שינוי, ולכן לא יהיה פער אכלוס לאורך צירים אלה.
בראייה מאקרוסקופית, מקובל להגדיר וקטור מגנוט שהוא סכום וקטורי של כל וקטורֵי המומנט המגנטי של האלקטרונים בחומר.
בנוכחות שדה מגנטי ובתנאי שיווי משקל, המומנטים המגנטיים לאורך ציר x וציר y הם אקראיים, כך שסכומם הווקטורי מתאפס.
רק לאורך ציר z, בגלל השדה, יש פער אכלוס בין מצבי הספין, שמביא למגנטיזציה שאינה אפס, וכיוונה אנטי-מקביל לציר z.
מגנטיזציה זו מבצעת תנועה המכונה נקיפת לרמור – תנועה סיבובית סביב השדה המגנטי, בתדר לרמור, שנתון על ידי
כאשר הוא המגנטון של בוהר, הוא פקטור g של האלקטרון, ו- הוא השדה המגנטי.
האנרגיה של כל אחד משני מצבי הספין נתונה על ידי
(מקובל בתחום התהודה המגנטית לבטא אנרגיה בממדים של תדירות זוויתית, על ידי חלוקה ב-), ולכן פער האנרגיה ביניהם הוא .
אלקטרון בלתי-מזווג הנמצא בשדה מגנטי מסוגל לעבור בין מצבי ספין תוך כדי בליעת קרינה אלקטרומגנטית.
בליעה זו היא בליעת תהודה, שתתרחש רק כאשר תדר הקרינה זהה לפער האנרגיה בין מצבי הספין, כלומר לתדר לרמור.
הקרינה המתאימה נמצאת בדרך כלל בתחום המיקרוגל.
כתוצאה מהמעבר בין רמות אנרגיה שונות, המערכת נמצאת בחוסר שיווי משקל, וכאשר תיפסק הקרינה, המערכת תחזור מחדש לשיווי משקל, תוך כדי פליטת קרינה.
תהודה אקראית (SR - Stochastic Resonance) היא תופעה של שיפור אותות בעקבות רעש על יד הגדלת היחס בין האות לרעש.
הרעש יכול להיות אקראי או פרקטלי והוא יכול להתקיים בתוך המערכת או להתווסף אליה ממקור חיצוני כלשהו.
תהודה אקראית מתרחשת בכל מערכת תקשורת מבוססת-סף, המחייבת מעבר של סף מסוים לצורך קליטת האות.
בהתאם לכך, במערכות לא ליניאריות מסוימות כמו מעגלים חשמליים ומערכות חישה ביולוגיות הנוכחות של רעש יכולה להעצים את היכולת לאתר אותות חלשים.
ניתן למצוא תהודה אקראית בטבע בכל מערכת דינמית שאינה ליניארית, אשר אינה עובדת ברמה האופטימלית שלה.
תהודת סף אקראית (threshold stochastic resonance (tSR, היא מצב שבו אות תת-סיפי שאינו ניתן לאיתור ורעש שעובר את הסף באופן אקראי ואינו מספק מידע אודות האות מתקיימים ביחס אופטימלי.
במצב זה ההסתברות של הרעש לעבור את הסף מושפעת מאפנון האמפליטודה של האות ובכך מספק מידע אודותיו.
עם זאת, התופעה של תהודה אקראית נמצאת גם במערכת העצבים, כך שכמות מסוימת של רעש יכולה דווקא להיטיב עם התפקוד הקוגניטיבי.
היחס בין התפקוד הקוגניטיבי לרמת הרעש הוא בצורת '∩', כך שהביצוע המיטבי מתרחש ברמות רעש מתונות.
דוגמה פשוטה ליתרון של תהודה אקראית היא באיתור של אותות חושיים.
כאשר מוצג צליל חלש הנמצא מתחת לסף השמיעה, ניתן לגלות אותו לאחר שרעש אקראי או רעש לבן מתווסף לאות.
בנוסף, גם תאי עצב יכולים ליצור כמות משמעותית של רעש פנימי.
לא רק זאת, אלא שהשיא של עקומת התהודה האקראית של מערכת העצבים תלוי ברמת המוליך העצבי דופמין.
נמצא שרעש יכול לשפר את התפקוד הקוגניטיבי של אנשים עם הפרעת קשב, אך לפגוע בתפקוד של אנשים ללא הפרעת קשב.
כדי ליצור אופטימיזציה של התהודה האקראית עבור אנשים עם הפרעת קשב באמצעות רעש חיצוני, הרעש צריך להיות מתמשך באופן שאינו מסיח את תשומת הלב וברמת אנרגיה גבוה בכל התדירויות, כמו למשל: רעש לבן ו.
תה צהוב (בסינית: 黄 茶; בפין-יין: huángchá) הוא בדרך כלל תה מיוחד המעובד באופן דומה לעיבוד תה ירוק, אך עם אופן הכנה הכולל שלב ייבוש איטי וארוך יותר, שבו עלי התה הלח מיובשים וצבעם נהיה צהוב.
לתה בדרך כלל יש מראה מאוד צהוב, וריח שונה מתה לבן ומתה ירוק.
לפעמים הריח נחשב בטעות לתה שחור.
המושג "תה צהוב" לתאר את סוגי התה האיכותיים המוגשים בבית משפט הקיסרי, בד בבד עם כך שהוא יכול להיווצר מכל סוג של תה על גבי אדניות שמש.
Junshan Yinzhen ;君山銀針 - תה סיני מפורסם, ממחוז חונאן
Huoshan Huangya ;霍山黃牙 - מהר הואו, מחוז אנחווי, סין
Da Ye Qing ;大叶青 - ממחוז גואנגדונג, סין
Huang Tang ;黄汤 - ממחוז ג'ג'יאנג, סין
בפיזיקה של מצב מוצק, תהודה פלסמונית מקומית היא עירור פלסמוני שיכול להתרחש בחלקיקי מתכת, בדרך כלל בתחום הננומטרי.
במצב זה, חלקיק מתכת מוקרן בתדר המתאים לתנודות של אלקטרונים חופשיים שבמתכת.
לתנודות אלו קוראים תנודות פלסמוניות והן יכולות לבוא לידי ביטוי בכמה תצורות מרחביות.
תחת הקירוב הקוואזי-סטטי, חלקיק בתהודה פלסמונית ניתן לתיאור פשוט כדיפול מתנדנד.
כל אימת שתדר השדה האלקטרומגנטי החיצוני נמוך מתדר הפלזמה של המתכת, האלקטרונים החופשיים יעקבו אחר תדר זה ויבצעו את התנודות הפלסמוניות.
אינטראקציה של מבנים פלסמוניים עם השדה האלקטרומגנטי
בקירוב ראשון, ניתן לתאר את האינטראקציה של השדה האלקטרומגנטי עם חלקיקי מתכת בעזרת מודל הפלאסמה.
על פי מודל זה, ברקע השדה האלקטרומגנטי נעים (ונדים) אלקטרונים חופשיים של המתכת כנגד הכוחות המחזירים מגרעיני היונים המרכיבים את הגביש.
במודל זה אין התייחסות ישירה לפוטנציאל ההרמוני של הגביש ולאינטראקציות בין האלקטרונים החופשיים עצמם, וההתייחסות היחידה למבנה הפסים של החומר באה לידי ביטוי במסה האפקטיבית האופטית של האלקטרון.
כאשר ממדי המבנה הפלסמוני גדולים יחסית למרחק הריסון (המרחק הממוצע בין התנגשויות של האלקטרון בגרעין), לפי משוואת התנועה החד־ממדית של אלקטרון בודד מתקיים-
כאשר היא המסה האפקטיבית האופטית של האלקטרון, מאפיינת את תדירות ההתנגשויות של האלקטרון בגרעיני הגביש, הוא מטען האלקטרון ו- מייצג את אמפליטודת השדה החשמלי השייך לשדה האלקטרומגנטי המוקרן.
ממילא, כיוון שמומנט הדיפול הכולל נתון על ידי כאשר הוא מספר האלקטרונים ליחידת נפח בחלקיק, אזי כאשר מתחשבים בקשר ניתן לחלץ את הפונקציה הדיאלקטרית של המתכת-
כאשר הוא תדר הפלאסמה ו-
הוא הזמן הממוצע בין התנגשויות של האלקטרון בגרעיני היונים המרכיבים את המבנה הפלסמוני.
התלות מהווה את הבסיס לקיומו של מנגנון התהודה הפלסמונית בחומר.
התיאור הפיזיקלי של מנגנון התהודה הפלסמונית תלוי בגאומטריה של החלקיק ובממדיו.
האינטראקציה של המבנה הפלסמוני עם השדה האלקטרומגנטי באה לידי ביטוי בפיזור האלקטרומגנטי המתקבל מחלקיק נתון.
עבור חלקיקים כדוריים שאינם בהכרח קטנים מאורך הגל המוקרן, פתרון מלא ויחסית מורכב של בעיית הפיזור ניתן באמצעות תאוריית מיי.
תחת הקירוב הקוואזי-סטטי ניתן לפשט משמעותית את הפתרון המתקבל על פי תאוריית מיי עבור חלקיקים כדוריים.
עבור חלקיקים שאינם כדוריים, תיאור הפיזור והבליעה של פוטונים בהשפעת החלקיק נעשה מורכב בהרבה וברוב המקרים במצב זה לא קיים פתרון אנליטי לבעיית הפיזור.
אולם, בגאומטריות מסוימות, תחת הקירוב הקוואזי-סטטי ניתן יהיה לקבל ביטויים יחסית פשוטים לחתכי הפעולה לבליעה ולפיזור אשר בקירוב זה מקסימליים בתדרי התהודה הפלסמונית המקומית של החלקיק הנתון.
כאשר חלקיק הנתון בתווך דיאלקטרי בעל קבוע מוקרן על ידי פוטונים באורך גל הגדול ביחס לממדי החלקיק, ניתן לתאר את האינטראקציה בין החלקיק לפוטון כאינטראקציה בין מבנה פלסמוני לשדה אלקטרומגנטי חיצוני תחת הקירוב הקוואזי-סטטי.
במקרה של חלקיקי מתכת כדוריים ברדיוס , משמעות הקירוב היא קיומו של תדר רזוננס פלסמוני שאיננו תלוי בממדי החלקיק (בפועל, תדר הרזוננס הפלסמוני גדל ככל שהיחס בין רדיוס החלקיק לאורך הגל גדל, כתוצאה ממנגנון שנקרא "Red shift").
תחת קירוב זה ניתן להניח כי הפרשי הפאזה של השדה החשמלי בסביבת החלקיק זניחים וכי השדה החשמלי באזור זה אחיד.
במקרה כזה, פתרון של משוואות מקסוול מנבא פוטנציאל אלקטרוסטטי המתנהג כדיפול, עם פולריזביליות:
כאשר הקשר בין מומנט הדיפול לשדה החשמלי החיצוני (אשר בקירוב אחיד) הוא .
ממילא קיים מסוים עבורו מקסימלי.
מצב זה נקרא הרזוננס הפלסמוני המקומי של החלקיק והתנאי לקיומו במקרה של חלקיקים כדוריים הוא .
תנאי זה נקרא תנאי פרליך ומהתבוננות בביטוי עבור הפולריזביליות ניתן להראות כי:
כאשר הקירוב האחרון נעשה מתוך הנחה כי .
הנחה זו בדרך כלל מתקיימת במתכות הנפוצות.
בכל מקרה, פיתוח זה מותנה בכך ש- כאשר היא אנרגיית הסף המקסימלית (של הפוטון המוקרן) ממנה יש לקחת בחשבון את השפעתם הישירה של מעברי האלקטרונים (בין רמות אנרגיה בגביש המתכת) על הפונקציה הדיאלקטרית.
במובן מסוים, המודל הנ"ל ניתן להכללה עבור חלקיקים כלליים בעלי אורך, רוחב ועובי נתונים.
באופן מדויק ניתן לומר כי עבור חלקיק כללי בדמות אליפסואיד בעל אורך , רוחב ועובי כלשהם- קיים פתרון אנליטי מלא למשוואות מקסוול לפיו הפולריזביליות הדיפולית בקירוב הקוואזי-סטטי יכולה לקבל שלושה ערכים שונים (בהנחה שהשדה האלקטרומגנטי מקוטב בכיוון אחד מצירי האליפסואיד):
כאשר , למשל, היא הפולריזביליות הדיפולית של החלקיק המתנהג כדיפול בכיוון ציר בהשפעת שדה אלקטרומגנטי חיצוני המקוטב בהתאם.
ממילא קיימים שלושה מצבי תהודה מקומיים, והתנאי המקביל לתנאי פרליך במקרה זה הוא:
כאשר מייצג את תדר הרזוננס הפלסמוני המקומי המתקבל בהשפעת שדה חשמלי המתנדנד בכיוון ציר האליפסואיד ה- .
חלקיקים שאינם קטנים ביחס לאורך הגל המוקרן
הקירוב הקוואזי-סטטי מאפשר לתאר תהודה פלסמונית של ננו חלקיקים בצורה יחסית מדויקת עבור חלקיקים שממדיהם קטנים מ- .
אולם, עבור חלקיקים גדולים יותר יש צורך בניתוח מדויק יותר התקף גם ללא הנחת הקוואזי-סטטיות.
ניתוח אלקטרודינמי אנליטי לבעיה זו נעשה מורכב בהרבה כאשר הקירוב הקוואזי-סטטי איננו מוצדק, מאחר שלמעט במקרה של חלקיקים כדוריים, לא קיים פתרון אנליטי מלא לבעיית הפיזור מחלקיק שממדיו אינם קטנים ביחס לאורך הגל המוקרן.
הפתרון עבור המקרה הכללי של חלקיקים כדוריים הוצג בשלב יחסית מוקדם.
בשנת 1908 פרסם הפיזיקאי הגרמני גוסטב מיי את מאמרו "תרומות לאופטיקה של סביבה טורבידית, בפרט עבור תמיסת קולואידים של מתכות" ("Contributions to the optics of turbid media, particularly of colloidal metal solutions").
במאמר זה הציג מיי פתרון אנליטי מלא לבעיית הפיזור של גלים אלקטרומגנטיים על ידי מבנים כדוריים.
פיזור זה נקרא "פיזור מיי", והוא שימושי בעיקר במקרים בהם אורך הגל המפוזר הוא בסדר הגודל של ממדי החלקיק המפזר.
ניתן להציג את הפולריזביליות הדיפולית המתקבלת בפיזור מיי בקירוב ראשון על ידי מנת פולינומים:
כאשר ו- הוא אורך הגל המפוזר כאשר הוא מוקרן בריק.
הביטוי לעיל מנבא היסט ספקטרלי של תדר הרזוננס הפלסמוני המקומי, ביחס למיקומו בקירוב הקוואזי-סטטי.
היסט זה הוא לכיוון תדרי האינפרא-אדום, ולכן נקרא "Red shift" (היסט אדום).
גודל ה- "Red shift" נקבע בהתאם לממדי החלקיק.
ככל שהחלקיק גדול יותר, כך ה- "Red shift" גדול יותר.
משמעות היסט זה היא קביעתו של אורך הגל עם הנטייה הגבוהה ביותר להתפזר בהשפעת החלקיק.
ברמה המאקרוסקופית, המשמעות היא שצבעם של חלקיקי המתכת נקבע לפי גודלם.
דוגמה לכך היא צבעו של קולואיד זהב הנקבע לפי גודלם של ננו חלקיקי הזהב אותם הוא מכיל.
תהודה פלסמונית של מולטיפולים מסדרים גבוהים
לחלקיקי מתכת כדוריים יש בדרך כלל תדר דומיננטי יחיד של תהודה פלסמונית מקומית.
מצב זה מתקיים כאשר האלקטרונים החופשיים בחלקיק מדמים תצורה מרחבית של דיפול.
במקרה של חלקיקים שאינם כדוריים, יכולים להתקבל כמה מצבי תהודה פלסמונית עבור תצורות מרחביות שונות של הדיפול.
ישנה תופעה פחות ניכרת, לפיה ייתכנו מצבים נוספים של תהודה פלסמונית מקומית- תהודה פלסמונית של מולטיפולים מסדרים גבוהים.
עבור חלקיקי מתכת כדוריים, מצבים אלו באים לידי ביטוי מתמטי באיברים מסדר ומעלה אשר הוזנחו בביטוי שהוצג לעיל עבור הפולריזביליות המתקבלת בפיזור מיי.
ניתן במקרה כזה להראות תחת הקירוב הקוואזי-סטטי כי לכל חלקיקי מתכת אינפיניטסימלי יש אינסוף תדרי רזוננס פלסמוני מקומיים כאשר התדר (הזוויתי) של הרזוננס הפלסמוני מסדר נתון על ידי:
כאשר עבור התופעה פחות ניכרת ולרוב זניחה.
ממילא עבור מתכנסים לביטוי המוכר עבור של חלקיקים כדוריים בקירוב הקוואזי-סטטי.
תה עם מוסוליני הוא סרט קולנוע משנת 1999 בהפקה משותפת אנגלית-איטלקית.
שביים פרנקו זפירלי וכתב ג'ון מורטימר.
הסרט המבוסס בחלקו על האוטוביוגרפיה של זפירלי מספר את סיפורו של לוקה, ילד איטלקי שגדל בחסות נשים בריטיות ואמריקאיות בתקופה שלפני מלחמת העולם השנייה ובמהלכה.
תחילת הסרט בשנת 1935 בפירנצה שבאיטליה, שם חיה חבורה של נשים אנגליות גולות, ששכניהן האיטלקים מכנים אותן "העקרביות".
מדי יום הן נפגשות לשתות תה בצוותא.
הילד לוקה (צ'ארלי לוקה) הוא בן לא חוקי של איש עסקים איטלקי (מסימו גיני), שמגלה עניין מועט בחינוכו של בנו.
אמו של לוקה שהייתה תופרת מתה לאחרונה.
מרי וולאס (ג'ואן פלורייט), שעובדת כמזכירה אצל אביו של לוקה, נחלצת לעזרת הילד ופונה לחברותיה העקרביות ומבקשת את תמיכתן.
אחת החברות היא ארבלה (ג'ודי דנץ') אישה אקסצנטרית ששואפת להיות אמנית.
יחד הן מעבירות ללוקה שיעורים על החיים ובעיקר שיעורי אמנות.
אלזה מורגנטל (שר) היא אלמנה אמריקאית עשירה, שליידי הסטר (מגי סמית') העומדת בראש העקרביות בקושי סובלת.
כשנודע לאלזה על מות אמו של לוקה שהייתה חביבה עליה מאוד, היא פותחת עבורו קרן נאמנות בשביל לימודיו, ומשלמת בכך כספים שהייתה חייבת לאם על עבודתה כתופרת.
יום אחד כשהנשים יושבות במסעדה ושותות תה, נכנסים פשיסטים ומשחיתים את המקום.
מעשה זה משקף את מצבה הרעוע של הקהילה הגולה.
ליידי הסטר, שהיא אלמנת מי שהיה שגריר בריטניה באיטליה, שמה מבטחה בבניטו מוסוליני (קלאודיו ספרדו) ומחליטה לבקר אצלו.
מוסוליני מפזר הבטחות שהוא ערב לשלומן, והיא מספרת בגאווה על כך ששתתה "תה עם מוסוליני".
אך המצב הפוליטי הולך ומדרדר ו"העקרביות" מגלות שמעמדן והחירויות שלהן הולכות ופוחתות.
אביו של לוקה, שרצה בעבר שבנו יהיה ג'נטלמן אנגלי, מחליט שעתידה של איטליה עם הגרמנים, ושולח את לוקה לפנימיה באוסטריה.
אחרי חמש שנים לוקה (מבוגר יותר בגילומו של באיר וולאס) חוזר לפירנצה ומתכנן להשתמש בכספי קרן הנאמנות של אלזה וללמוד אומנות.
הוא מגלה שרוב האזרחים הבריטים נמלטים בציפייה שמוסוליני יכריז מלחמה על בריטניה.
עוד מתברר לו שמרי ושאר חברותיה האנגליות עברו להתגורר בביתה של ליידי הסטר.
כשלוקה מגיע לבית, הוא מוצא אותן (יחד עם וילפרד הנכד של הסטר המחופש לאישה) עסוקות בהכנות להעברתן במשאית למעצר.
לוקה עוקב אחרי המשאית והם מגיעים לסן ג'ימיניאנו, עיירה טוסקנית סמוכה.
מכיוון שארצות הברית אינה במצב מלחמה עם איטליה, אלזה ובת ארצה ג'ורג'י רוקוול (לילי טומלין), ארכאולוגית לסבית, נשארות חופשיות.
אלזה, בעזרתו של לוקה, דואגת להעביר את הנשים האנגליות ממגורי החיילים שבהם שוכנו לבית מלון.
ליידי הסטר שמאמינה שהמעבר נעשה לפי הוראותיו של מוסוליני עצמו, מנופפת בגאווה בתמונה מתוך העיתון בו היא שותה תה בחברתו של הדוצ'ה.
ככל שנמשכת המלחמה גובר דיכויים של היהודים.
באוקטובר 1943 מתחילים הגרמנים לרכז את היהודים שבאיטליה הכבושה.
אלזה היהודיה, עדיין מרגישה מוגנת בזכות אזרחותה האמריקאית והונה הרב.
היא מספקת דרכונים מזויפים ליהודים איטלקים, ומגייסת לעזרתה את לוקה, שכעת מאוהב בה.
קנאתו של לוקה מתעוררת כשהוא רואה את מערכת היחסים בין אלזה לוויטוריו (פאולו סגנטי), עורך דין איטלקי ערמומי.
בשנת 1941 ארצות הברית מצטרפת למלחמה, אלזה וג'ורג'י נכלאות אף הן עם הנשים הבריטיות.
אלזה מתפתה לתוכניתו של ויטוריו, להבריח את רכושה ואוצרות האמנות שלה, וכך להציל אותם.
אבל היא אינה מודעת לכך שהוא מתכנן להסגיר אותה לגסטפו במסווה של בריחה לשווייץ.
לוקה היה מודע לכך, אך אינו אומר דבר בגלל קנאה ונקמנות.
סוחר האמנות של אלזה (מינו בלאי) מספר על כך למרי, והיא נוזפת בלוקה על שתיקתו.
לוקה נותן את כספי קרן הנאמנות לחברי תנועת ההתנגדות האיטלקית, שאליה הצטרף וילפריד.
אלזה מסרבת להאמין בבגידה של ויטוריו, ומשתכנעת רק אחרי שליידי הסטר מציעה את עזרתה.
כאשר מרי ולוקה מבהירים לליידי הסטר שאלזה היא זו שממנת את שהותם במלון, ליידי הסטר משנה את דעתה על אלזה ומביעה את תודתה.
אלזה מופתעת, אך מאמינה לדבריה של ליידי הסטר ומסכימה לתוכנית הבריחה של מרי.
לפני שהיא נפרדת מלוקה היא מספרת לו שאימו חשבה להפיל את עוברה, וזו היא אלזה שעזרה לה אז ועודדה אותה להמשיך בהיריון.
בזכותה לוקה יכול לעמוד היום לצידה.
ביולי 1944 התקדמו לעבר סן ג'ימיניאנו חיילים סקוטים מהצבא הבריטי.
ארבלה מנסה נואשות להציל את ציורי הפרסקו האהובים עליה.
יחד עם ג'ורג'י ושאר הנשים האנגליות, ובהן ליידי הסטר, הן מגינות בגופן על הקירות מפני אש הגרמנים.
הן ניצלות מכיוון שהגרמנים מקבלים הוראה לסגת מהעיר, הנשים והמגדלים נותרים ללא פגע.
החיילים הסקוטים נכנסים לעיר, ולוקה משמש מתורגמן למפקד.
המפקד מקבל הוראות לפנות את הנשים, אך ליידי הסטר מסרבת לשתף פעולה, והן מחליטות לחדש את אורח חייהן הקודם באיטליה.
מרי מאושרת לראות את לוקה הלבוש במדי הצבא הבריטי, ואומרת שאחרי הכל הוא הפך להיות ג'נטלמן בריטי כפי שאביו רצה.
בכתוביות בסיום הסרט מסופר על גורלן של הדמויות, ומסתיים בהערה שלוקה הפך להיות אמן ועזר בעשייתו של הסרט, כלומר כתסריטאי וכבמאי.
ג'ואן פלורייט - מרי וולאס, גולה בריטית שלוקחת את לוקה תחת חסותה
מגי סמית' - ליידי הסטר רנדום, אלמנת השגריר הבריטי באיטליה
שר - אלזה מורגנטל שטראוס-ארמיסטאן, אשת חברה אמריקאית עשירה
ג'ודי דנץ' - ארבלה, אוהבת אמנות ושואפת להיות אמנית בעצמה
לילי טומלין - ג'ורג'ינה (ג'ורג'י) רוקוול, ארכאולוגית אמריקאית ולסבית
טסה פריצ'רד - עיתונאית, כותבת בעיתון "The Morning Post"
באירד וולאס - לוקה אינוצ'נטה בגיל העשרה
צ'ארלי לוקה - לוקה אינוצ'נטה כילד
פול צ'קר - וילפרד 'לוסי' רנדום, הנכד של ליידי הסטר
פאולו סגנטי - ויטוריו פנפאני, עורך דין ומאהבה של אלזה
מינו בלאי - צ'זרה, סוחר אומנות וחבר טוב של אלזה
מסימו גיני - פאולו אינוצ'נטי, אביו של לוקה
מייקל ויליאמס - השגריר הבריטי
קלאודיו ספרדו - בניטו מוסוליני
פינו קוליצי - דינו גראנדי
מייקל ויליאמס, שהיה נשוי לג'ודי דנץ', נפטר זמן קצר אחרי תום הצילומים.
סרט זה היה הופעתו האחרונה על המסך.
דמותה של ליידי הסטר רנדום מבוססת על אישה תושבת פירנצה שזפירלי הכיר בילדותו.
הוא מזכיר אותה ועוד כמה נשים מה"עקרביות" באוטוביוגרפיה שלו.
הוא אומר: "איני זוכר אם קראו לה הסטר, אבל אני זוכר אישה נוראה ופנטסטית זו.
היא הייתה האלמנה של הקהילה.
אני זוכר דברים שערורייתיים שעשתה כי היא יכלה להרשות לעצמה להיות יהירה ושתלטנית".
2000 - פרס באפט"א לשחקנית המשנה הטובה ביותר - מגי סמית'
2000 - פרס גילדת אמני האיפור ומעצבי השיער של הוליווד - ויוויאן מקאטיר על עיצוב שיער הטוב ביותר
2000 - סינדיקט עיתונאי הקולנוע הלאומי של איטליה - עיצוב התלבושות הטוב ביותר
1999 - פרסי גולדן טריילר - הדרמה הטובה ביותר
2000 - פרס באפט"א - עיצוב התלבושות הטוב ביותר
תה מותסס הנקרא גם בסינית הייצ'ה (סינית: 黑茶, פין-יין: hēichá, מילולית: "תה שחור") ובמערב נקרא לעיתים פּוּ־אֶר (מסינית: 普洱, פין-יין: Pǔ'ěr), הוא אחד מששת סוגי התה הקלאסיים.
עלי תה מסוג זה עברו התססה על ידי מיקרואורגניזמים במשך מספר חודשים עד מספר שנים.
סוג התה המותסס המפורסם ביותר הוא תה פו-אר, תה מותסס ממחוז יונאן אשר בסין.
תה זה נפוץ במערב ביחס לשאר סוגי התה המותסס עד כי לרוב משתמשים במושג "פו-אר" כשם נרדף לתה מותסס.
ישנם שני סוגים מרכזיים של תה מותסס, בוסרי ובשל, הנקראים בסינית שֶנְג (סינית: 生, פין-יין: Shēng, מילולית: חי) ושוּ (סינית: 熟, פין-יין: shú, מילולית: בשל או מבושל) בהתאמה.
הפו אר הבוסרי הוא הצורה העתיקה יותר להתססת תה.
לפי שיטה זו מיישנים את העלים ללא התערבות, תהליך שלוקח שנים (ולמעשה, לא נעצר לעולם).
פו-אר בשל הוא תה בו מאיצים את תהליך התסיסה על ידי שמירת העלים בסביבה לחה וחשיפתם למיקרואורגניזמים האחראים על תהליך התסיסה, בדומה לקומפוסט.
פו-אר בשל אינו דורש זמן רב להתיישנות, ובאופן כללי נחשב יציב ושטעמו אינו משתנה גם לאורך שנים, בניגוד לפו-אר בוסרי, דבר שהפך אותו לזול ופופולרי.
היחס לפו-אר הבוסרי היקר דומה ליחס למשקאות אלכוהוליים מיושנים במערב.
אלו הרוכשים אותם מאכסנים אותם בתנאים אידיאלים להמשך תהליך התיישנותם, וטועמים אותם כל זמן מה כדי לחוש בשינוי הטעמים שחל עם תהליך ההתיישנות.
התססת עלי התה משנה את הרכב התה ברמה הכימית, ומשנה את טעמו וריחו.
לרוב ההתססה מעדנת את עפיצות משקה התה ואת מרירותו, ומשפרת את טעם הלוואי ותחושת הפה במהלך שתיית התה.
רובו המוחלט של התה המותסס מיוצר בסין, וחלקו הקטן ביפן.
תה מותסס הוא סוג התה היחיד שנהוג לדחוס כיום.
היסטורית היו מספר סוגי תה שהיו נדחסים לצורך הובלה, אך מנהג זה דעך בכל שאר סוגי התה.
דָה חוֹנְג פָּאוֹ (בסינית: 大紅袍, בפין-יין: Dà Hóng Páo, מילולית "גלימה אדומה גדולה") הוא סוג של תה אולונג העשוי מזן שיחי תה שמקורו בהרי וו-יי במחוז פוג'יין, על הגבול עם מחוז ג'יאנגשי בדרום-מזרח סין.
התה מאופיין בניחוח סחלבי, דבר היוצא דופן בתה, ובטעם לוואי מתוק.
כיום על צוקי הרי וו-יי קיימים שישה שיחי תה עתיקים, מכונים גם "שיחי אם" מהם מופק התה היקר ביותר בעולם, אך ייחורים נלקחו משיחים אלו ומהם מפיקים תה הדומה באיכותו אך במחיר נגיש.
שמו של התה מגיע מאגדה על פיה נרפאה אמו של אחד מקיסרי סין בתקופת מינג ממחלתה על ידי תה זה וקיסר זה שלח גלימות אדומות גדולות לכסות את שורשי השיחים מהם הופק התה כדי להגן עליהם מנזקי קרה.
תה המופק משיחי האם הוא התה היקר בעולם.
עיריית וו-יי היא הבעלים הרשמי של שיחי האם וביטחה אותם במאה מיליון רנמינבי, השווים לחמישים מיליון ש"ח.
בשנת 2006 העירייה אסרה כל קטיף פרטי מצמחי האם.
חלק מהקטיף האחרון של תה שנקטף מצמחי האם מוחזק במוזאון העיר האסורה שבבייג'ינג.
בשנת 2005 נמכרו 20 גרם של תה המופק משיחי האם במאתיים ושמונה אלף רנמינבי, השווים למאה אלף שקלים, במכירה פומבית.
כיום הרוב המוחלט של תה הנמכר בשם דה חונג פאו מופק מייחורים הזהים גנטית לצמחי האם, דבר המאפשר לשמור על טעמו הייחודי של התה, אם כי צורות עיבוד שונות והרכב קרקע אחר יכולים להשפיע לרעה על איכות התה, וסוגי דא חונג פאו שונים מדורגים ומתומחרים בצורה שונה מסיבה זו.
לפסנג סושונג (בסינית: 正山小種, בפין-יין: Zhèng shān xiǎo zhǒng, תעתיק "גֶ'נְג שָׁאן שְׂיָאו ג'ונְג") הוא סוג תה שחור המופק מתה שגדל במקור בהרי וו-יי במחוז פוג'יין, על הגבול עם מחוז ג'יאנגשי בדרום-מזרח סין.
לעיתים מתייחסים אליו בכינוי "תה מעושן" (熏茶, בפין-יין: Xūn chá).
יחודו של תה הלפסנג הוא שהתה עובר יבוש מעל לאש מעצי אורן, תהליך המעניק לתה טעם מעושן, ולא יבוש בשמש בדומה לרוב סוגי התה.
תה לפסנג סושונג מגיע מאזור גֶ'נְג שָׁאן בהרי וו-יי והוא נדיר משום שהרי וו-יי שוכנים באזור קטן יחסית, ולתה יש ביקוש רב.
זאת מכיוון שלפסנג סושונג הגדלים במקומות אחרים אינם משיגים אותה מורכבות ורמת עישון.
על פי כמה מקורות היה הלפסנג סושונג התה השחור הראשון בהיסטוריה, וקדם אפילו לתה קימון.
על פי האגדה נוצר התה באמצע המאה ה-17, בתקופת שושלת צ'ינג, כאשר איכרים מהכפר טונְגְמוּ שבהרי וו-יי פיתחו באקראי את התה השחור.
כאשר צבא הקיסרות הגיע לפוג'יין הוא חנה במפעל תה שבו נהגו לייבש את עלי התה בשמש, תהליך שגרם להם להתחמצן באיטיות.
התושבים המקומיים נמלטו מהמקום כשהגיע הצבא וחזרו לאחר שעזב.
על מנת לפצות על הזמן שאבד החליטו התושבים לזרז את תהליך הייבוש באמצעות עישון העלים מעל מדורות של עץ אורן, ולאחר שטעמו את התה מעלים אלו גילו שהתהליך שיפר את הטעם של התה.
עם השנים הועברו שיחי התה ותהליך הייצור למקומות אחרים בעולם דוגמת טאיוואן.
"סושונג" מתייחס לעלה הרביעי והחמישי על ענף שיח התה, רחוק יותר מהניצן המבוקש יותר.
עלים אלו גסים יותר מאשר העלים הקרובים לניצן והם מכילים פחות מרכיבים ארומטיים.
עישון עלים אלו היא דרך לייצר מוצר שניתן לשווקו מהעלים הרצויים פחות .
תחילה מניחים את העלים במבני עץ ארוכים שתוכננו לאפשר לעשן לנוע בחופשיות שבהם בוערים מדורות של עצי אורן.
החום גורם לכמישת העלים כשהם סופגים את העשן.
את העלים הופכים מדי פעם על מנת לחשוף אותם במידה שווה לעשן ולאש.
אחרי כשעה וחצי מוציאים את העלים לאוויר ומניחים להם להמשיך להתייבש.
אחר-כך מגלגלים את העלים ונותנים להם להתחמצן במקום חמים במשך 5 עד 6 שעות.
אז קולים את העלים בווק, מגלגלים אותם שוב ומייבשים אותם שוב בסלים מחזרן המכונים חונְג לונְג (烘笼, בפין-יין Hōng long) מעל מדורה של עצי אורן המעניקים לתה טעם מעושן של שרף וגוון שחור מבריק.
הארומה של הלפסנג סושונג נגזרת ממגוון תרכובות כימיות.
שני הרכיבים הנפוצים ביותר המשפיעים על הארומה הם לונגיפולן (longifolene) ואלפא-טרפינאול (α-terpineol).
מקורן של תרכובות רבות המרכיבות את הארומה של הלפסנג סושונג, כולל לונגיפולן, הוא בעשן מעצי האורן ואינן מצויות בסוגי תה אחרים.
ללפסנג סושונג יש טעם עז של עשן, קינמון, ערמונים, ופירות אחרים, דוגמת לונגן.
ההנאה מתה לפסונג דורשת טעם נרכש.
מרבית סוחרי התה המשווקים את התה לצרכנים מערביים מציינים שסוג תה זה גורם לתגובות קיצוניות, חיוביות או שליליות.
המומחים לתה מציינים לעיתים קרובות שלתה לפסנג סושונג מטאיוואן יש טעם וארומה עזים יותר, כשהסוג הקיצוני ביותר הוא סושונג שעושן על זפת אורנים.
בתה לפסנג סושונג משתמשים כמשקה או שמוספים אותו לסוגי תה אחרים על מנת לדלל את הטעם המעושן החריף.
לעיתים משתמשים בתה זה בבישול או כתוספת תבלין.
לפסנג סושונג אינו מקבל טעם מריר גם בחליטה ארוכה ולכן הוא תה מתאים לסמובר.
לתה לפסנג סושונג יש מוניטין נכבד מחוץ לסין.
בסין עצמה הוא נחשב "תה למערביים".
וינסטון צ'רצ'יל אהב לשתות תה זה, שאליו היה מוסיף מעט ויסקי.
התה והסיגר הקובני היו מסמליו של מדינאי זה.
במסע בין כוכבים: הדור הבא הציע פטריק סטיוארט ששיחק את הדמות הראשית בסדרה, ז'אן-לוק פיקארד, שהתה החביב על הגיבור יהיה לפסנג סושונג, אבל המפיקים חששו שסוג זה אינו מוכר לקהל ולכן התה אותו שותה קפטן פיקארד הוא ארל גריי.
לפסנג סושונג הוא התה החביב על פטריק ג'יין גיבור סדרת הטלוויזיה המנטליסט.
תה קר (או אייס תה; תה קרח) הוא סוג של משקה תה, המוגש כשהוא קר.
המשקה יכול להיות מוגש כשהוא צונן או מקורר, גם בלא קרח, אם כי בדרך כלל הוא מוגש בכוס עם קוביות קרח.
התה עשוי להיות מומתק על ידי סוכר, סירופ (בטעמים כמו לימון, פטל, ליים, שעונית נאכלת, אפרסק, תפוזים, תות שדה ודובדבן) או פרוסות תפוח.
קיים גם תה מוקפץ הנעשה לעיתים על ידי שטיפה ארוכה במיוחד של עלי תה בטמפרטורה נמוכה (שעה אחת בשמש במקום 5 דקות בטמפרטורה של 80–100 מעלות צלזיוס).
תה זה מוכר גם בשם "תה השמש".
תה קר נחשב למשקה ארוז פופולרי.
המתכונים המודפסים העתיקים ביותר לתה הקר הם משנות ה-70 של המאה ה-19. שני ספרי הבישול המוקדמים ביותר עם מתכונים להכנת תה קר הם מהשנים 1876 ו-1877.
תה קר החל להופיע בארצות הברית במהלך שנות ה-60 של המאה ה-19. בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-19 הוא הפך לחידוש.
מתכונים הופיעו בהדפסה, תה קר היה מוצע בתפריטי בתי מלון, והוא היה נמכר בתחנות הרכבת.
הפופולריות שלו גדלה במהירות לאחר שריצ'רד בלצ'ינדן הציג אותו ביריד העולמי של 1904 בסנט לואיס.