tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-24 במרץ 1986, נחתם חוזה אספקת נשק בין ממשלת הודו לחברת הנשק השוודית בופורס לאספקת 410 תותחי הוביצר FH77 לצבא הודו.
שווי העסקה היה 285 מיליון דולר.
ב-16 באפריל 1987, חשף רדיו שוודיה כי אנשי בופורס שילמו שוחד לפוליטיקאים ופקידים בשוודיה ובהודו כדי לקדם את העסקה.
את השוחד, כך נטען, העביר המתווך האיטלקי אוטביו קוואטרוצ'י אשר היה מקורב לראש ממשלת הודו רג'יב גנדי.
החשיפה לא התפרסמה בהודו, אולם ממשלת הודו הכניסה את בופורס לרשימה השחורה שלה, ואסרה עליה לערוך עסקאות בהודו.
ב-20 באפריל 1987 הכחיש ראש ממשלת הודו רג'יב גנדי את הטענות בלוק סבהה, ואמר כי אם יוצגו ראיות לשיחוד, יפעלו נגד כולם, ללא משוא פנים לבכירותם.
בעקבות הלחץ הציבורי הוקמה באוגוסט 1987 ועדה בת 30 חברים משני בתי הפרלמנט ההודי לחקור את הפרשה.
הוועדה הגישה דו"ח ב-1988 שדחה את הטענות כשגויות.
העיתונאית ההודית צ'יטרה סוברמאניאם ששהתה בשוודיה באותה תקופה לצורך סיקור של סיפור אחר, השיגה מעל 350 מסמכים המתעדים את הפרשה, אותם פרשמה בעיתון "ההינדו".
הקונגרס הלאומי ההודי הפעיל לחץ עצום על ההינדו להפסיק לפרסם דיווחים על התקדמות הפרשה.
בעקבות כך, סוברמאניאם עברה לפרסם בשני עיתונים אחרים: The Indian Express, ו-The Statesman.
השערורייה הסעירה את הודו, ותרמה בצורה משמעותית לתבוסת הקונגרס הלאומי ההודי בבחירות ללוק סבהה ב-1989. הממשלה החדשה החלה לחקור את המקרה, אולם עברו עשר שנים נוספות עד שהוגשו כתבי אישום נגד הפקידים והפוליטיקאים המעורבים בפרשה.
באותו זמן רבים מהם כבר לא היו בין החיים.
באוקטובר 1999 הגישה לשכת הביון של הודו כתבי אישום בפרשה.
ב-2002 ביטל בית המשפט הגבוה של להי את האישומים בפרשה, אך בית המשפט העליון של הודו ביטל את הפסיקה והחזיר את המקרה לדיונים.
המשפט התעכב במשך מספר שנים, וב-5 בפברואר 2004 ביטל בית המשפט של דלהי את האישומים.
למרות השערורייה, תותחי ההוביצר של בופורס התגלו כיעילים מאוד במהלך מלחמת קרגיל ב-1999, והעניקו להודים יתרון משמעותי מול פקיסטן.
בעקבות כך, חזרה ממשלת הודו לעשות עסקים עם בופורס.
שערוריית הדואר הבריטי , שידועה גם בתור שערוריית הורייזון IT, התרחשה כאשר משרד הדואר הבריטי חקר אלפי מנהלי סניפי דואר בגין חוסרים כספיים שנגרמו כתוצאה מתקלות במערכת החשבונאות הורייזון, שפותחה על ידי פוג'יטסו.
בין השנים 1999 ל-2015, למעלה מ-900 מנהלי סניפי דואר הורשעו בגניבה, הונאה וחשבונאות כוזבת על בסיס נתונים פגומים של הורייזון, כאשר כ-700 מתוך הרשעות אלו בוצעו על ידי חברת הדואר.
סוכני דואר משניים אחרים נאלצו לכסות חוסרים מדומים שנגרמו על ידי הורייזון מכספם הפרטי, או שחוזיהם בוטלו.
ב-2024 ראש הממשלה רישי סונאק תיאר את השערורייה כאחת מעיוותי הדין הגדולות בהיסטוריה הבריטית.
אף על פי שסוכני דואר רבים דיווחו על בעיות בתוכנה החדשה, ופוג'יטסו ידעה כי הורייזון מכילה באגים בתוכנה כבר ב-1999, חברת הדואר התעקשה כי הורייזון אמינה ולא חשפה ידע על התקלות במערכת במהלך תיקים פליליים ואזרחיים.
ב-2009, כתב העת Computer Weekly פרסם לראשונה סיפור על בעיות בהורייזון, וסוכן הדואר לשעבר אלן בייטס הקים את הברית למען צדק לסוכני דואר משניים (JFSA).
ב-2012, בעקבות לחץ מצד פעילים וחברי פרלמנט, חברת הדואר מינתה רואי חשבון משפטיים מחברת Second Sight לערוך חקירה בנוגע להורייזון.
יחד עם Second Sight וה-JFSA, חברת הדואר הקימה תוכנית גישור לסוכני דואר, אך סיימה אותה לאחר 18 חודשים.
ב-2017 הגישו 555 סוכני דואר בראשות בייטס תביעה קבוצתית נגד חברת הדואר בבית המשפט העליון.
ב-2019 קבע השופט כי חוזי סוכני הדואר היו לא הוגנים, וכי הורייזון "הכילה באגים, שגיאות ופגמים".
התיק הסתיים בהסדר של 58 מיליון פאונד, שהותיר לתובעים 12 מיליון פאונד לאחר עלויות משפטיות.
פסיקות השופט הובילו לכך שסוכני דואר ערערו על הרשעותיהם בבתי המשפט, והממשלה הקימה חקירה עצמאית ב-2020. החקירה הפכה לחקירה ציבורית סטטוטורית בשנה שלאחר מכן והסתיימה בדצמבר 2024. משטרת המטרופולין פתחה בחקירה נגד אנשי חברת הדואר ופוג'יטסו.
בתי המשפט החלו לבטל את הרשעות סוכני הדואר בדצמבר 2020; עד פברואר 2024, 100 הרשעות בוטלו.
אלה שהורשעו שלא כדין הפכו לזכאים לפיצויים, וכך גם יותר מ-2,750 סוכני דואר שנפגעו אך לא הורשעו.
עלות הפיצויים הסופית צפויה לחרוג ממיליארד פאונד.
בינואר 2024, ITV שידרה דרמה טלוויזיונית, מר בייטס נגד הדואר, שהפכה את השערורייה לסיפור חדשותי ופוליטי מרכזי.
במאי 2024, הפרלמנט הבריטי העביר חוק שביטל את הרשעות סוכני הדואר באנגליה, ויילס וצפון אירלנד, וסקוטלנד העבירה חוק דומה.
סוכן הדואר אלן בייטס שהקים כאמור את האתר JFSA ועקב אחרי הפרשה במשך 2 עשורים קיבל תואר אבירות מהמלך צ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת.
בין השנים 1999 ל-2015, חברת הדואר והרשויות הסטטוטוריות של בריטניה, כולל CPS, PPSNI, ו-COPFS, העמידו לדין מאות תביעות פליליות נגד סוכני דואר משניים כאשר מערכת החשבונאות הורייזון דיווחה על חוסר כסף בסניפי הדואר שלהם.
חברת הדואר עצמה העמידה לדין 700 אנשים.
לאחר שחברת הדואר השיגה הרשעה פלילית, היא ניסתה להשיג צו רווחי הפשע נגד סוכני דואר שהורשעו, מה שאפשר לה לתפוס את נכסיהם.
בנוסף לאלה שהורשעו, היו סוכני דואר שהועמדו לדין אך לא הורשעו, ורבים נוספים, מבלי שהועמדו לדין, איבדו את חוזיהם ונאלצו לשלם לחברת הדואר עבור חוסרים של הורייזון.
פעולות חברת הדואר גרמו לאובדן מקומות עבודה, פשיטות רגל, פירוק משפחות, הרשעות פליליות ומאסרים, ונקשרו לפחות לשלוש עשרה התאבדויות.
עד פברואר 2024, יותר מ-4,000 סוכני דואר זוהו כזכאים לפיצויים.
בסקוטלנד, 73 סוכני דואר שהורשעו זוהו ב-2020. עד מרץ 2024, 19 מתוך 73 ביקשו לבדוק את הרשעותיהם.
ה-BBC ציין כי ייתכן שמאות אנשים נוספים בסקוטלנד הואשמו בגניבה אך לא הורשעו.
בצפון אירלנד, זוהו 53 סוכני דואר שהורשעו.
בזמן התביעות, לחברת הדואר היה מעמד משפטי זהה לכל תובע פרטי אחר במערכת המשפט הבריטית.
היא פעלה כתובעת פרטית באנגליה ובוויילס.
בסקוטלנד, היא דיווחה על חשדות לפשע לתובע פיסקלי, ובצפון אירלנד לשירות התביעה הציבורי.
היסטורית, דואר המלוכה וחברת הדואר היו חלק מאותו גוף והיו רשות ציבורית.
הם התפצלו לארגונים נפרדים ב-2012. מעמדה הייחודי של חברת הדואר, עם היסטוריה כתובעת שחוזרת ל-1683, עורר דאגות בוועדת הסקירה של תיקים פליליים (CCRC) בנוגע לנייטרליות שלה.
ביוני 2020, יו"ר ה-CCRC כתב לוועדת הצדק וביקש מהוועדה לערוך סקירה רשמית של הנסיבות, ואילו אמצעי הגנה קיימים, "כאשר ארגון מורשה לפעול כתובע כאשר הוא גם הקורבן והחוקר של עבירה לכאורה".
דו"ח הוועדה על תביעות פרטיות ואמצעי ההגנה שלהן, שפורסם באוקטובר 2020, ציין כי עורך הדין פול מרשל, שייצג כמה סוכני דואר, טען כי האופי הפרטי של התביעות לא היה גורם משמעותי לשערוריית הורייזון.
הוא הסביר כי לא סביר שהתביעות ייחשבו כנפרדות מאלו של ה-CPS בשל ההיסטוריה של הארגון.
תביעות אזרחיות של חברת הדואר נגד סוכני דואר
ב-2003, חברת הדואר הגישה תביעה אזרחית נגד ג'ולי וולסטנהולם, סוכנת דואר בקליבליס בלנקשייר.
חברת הדואר נסוגה מתביעתה והגיעה להסדר מחוץ לבית המשפט בתביעה הנגדית של וולסטנהולם לאחר שמומחה שמונה במשותף, ג'ייסון קווין, דיווח כי הפערים עלולים להיגרם מתקלות בהורייזון.
למרות התוצאה בתיק וולסטנהולם, חברת הדואר המשיכה לרדוף אחר סוכני דואר בבתי המשפט האזרחיים.
לי קסלטון, סוכן דואר בברידלינגטון, יורקשייר, נתבע על 25,859 פאונד לאחר שסירב לשלם חוסר שנגרם על ידי הורייזון.
התיק נשמע בפני השופט ריצ'רד הברי בדצמבר 2006 וינואר 2007. קסלטון ייצג את עצמו ותבע נזקים בסך 11,250 פאונד בטענה כי חברת הדואר סיימה שלא כדין את חוזהו כסוכן דואר לאחר השעייתו.
השופט פסק לטובת חברת הדואר הן בתביעה והן בתביעה הנגדית.
לאחר שלא היה מסוגל לעמוד בהפסדים ובעלויות המשפטיות בסך 321,000 פאונד, קסלטון הכריז על פשיטת רגל.
בספטמבר 2023, עורך הדין סטיבן דילי, שייצג את חברת הדואר בתיק, אמר לחקירת הורייזון IT של חברת הדואר כי החברה ידעה שקסלטון לא יוכל לשלם אם יפסיד, אך רצתה לשלוח "מסר שהם מוכנים להגן על הורייזון של פוג'יטסו".
דילי הגן על ההחלטה לא לחשוף פרטים על 12,000–15,000 שיחות שדווחו מדי חודש על ידי סוכני דואר אחרים שדיווחו על בעיות טכניות בהורייזון, ואמר כי בקשת החשיפה של קסלטון הייתה 'מכבידה'.
ריצ'רד מורגן, שתכנן את אסטרטגיית התיק של חברת הדואר נגד קסלטון וייצג את החברה במשפט, הכחיש כי קיבל הוראה לקבוע נקודה משפטית.
הוא אמר כי "היה אומר לחברת הדואר שהוא לא יעשה זאת אם הוראות אלו היו ניתנות".
אסטרטגיה זו כונתה שוב ושוב כ"נקודה משפטית נחמדה" על ידי עורך הדין של חקירת הורייזון, ג'ייסון ביר.
ריצ'רד מורהד טוען כי "אותה אסטרטגיה היוותה חלק מרכזי בחשיבה של חברת הדואר בתיקים שלאחר מכן וסיפקה רציונל משפטי לבידוד הורייזון מאתגרים משפטיים ללא ראיות מתאימות לאמינותו".
תיק קסלטון נותח והוערך על ידי בית הספר למשפטים של אוניברסיטת אקסטר ב-2024.
מבנה הניהול של חברת הדואר
עסקי הדואר, יחד עם שירות המשלוחים של דואר המלוכה, היו בעבר חלק ממשרד הדואר הכללי, שמקורו ב-1516. הוא הפך לתאגיד סטטוטורי לאחר חקיקת חוק הדואר 1969. תהליך של ארגון מחדש עסקי החל ב-1969 והושלם ב-2012, לאחר שחוק שירותי הדואר 2011 הפריד את דואר המלוכה לבעלות נפרדת.
חברת הדואר המוגבלת הפכה ונשארה גוף בבעלות ממשלתית עם מניה אחת, כאשר הממשלה מיוצגת ברמת הדירקטוריון.
הפיקוח על חברת הדואר המוגבלת הוקצה למה שלימים הפך למשרד לעסקים, אנרגיה ואסטרטגיה תעשייתית.
לצד שורה של שרי דואר זוטרים, השליטה האולטימטיבית הוחזקה על ידי פקידים בכירים כולל בריאן בנדר, סיימון פרייזר, מרטין דונלי ואלכס צ'ישולם.
מ-2003, דואר המלוכה (וכך גם עסקי הדואר) היו תחת ניהול המנהל בעלי המניות, שהתמזג ב-2016 להשקעות ממשלת בריטניה.
אנשי מפתח שניהלו את חברת הדואר בזמן שהאירועים התרחשו כוללים את אדם קרוזייר, שמונה לראש דואר המלוכה כאשר הוא היה הבעלים של חברת הדואר בין 2003 ל-2010; ואת פולה ונלס, שהפכה למנכ"לית של חברת הדואר המוגבלת מ-2012 עד 2019. בהערות בינואר 2024 על סידורי הממשל והשערורייה, מכון לממשל אמר:
הפר ג'יימס ארבת'נוט, שתמך בסוכני הדואר, אמר בנובמבר 2019:
סוכני דואר משניים הם עצמאיים ומנהלים סניפי דואר מקומיים תחת חוזה עם חברת הדואר.
בתיק בייטס ואחרים נגד חברת הדואר, טענו סוכני הדואר כי חברת הדואר חייבת חובת תום לב משום שהתקיים חוזה יחסי.
חברת הדואר הסתמכה לחלוטין על הנוסח המדויק בחוזים, שקבע:
השופט פרייזר קבע כי "היחסים החוזיים בין חברת הדואר לסוכני הדואר היו חוזה יחסי.
ביולי 2023, הפרלמנט דן בתרבות הניהולית של חברת הדואר.
נציג הממשלה טום קופר ספג ביקורת כבדה והתפטר בעקבות שערורייה הנוגעת לבונוסים של חברת הדואר וחשיפה אטית של מסמכים לחקירת הורייזון.
"זה לא נראה טוב עבור הממשלה ומעלה שאלות אמיתיות לגבי הממשל של חברת הדואר המוגבלת", אמרה חברת הפרלמנט מריון פלואס.
בכתבה ב־The Guardian ביולי 2023, מרינה הייד אמרה:
ב-27 בינואר 2024, יו"ר חברת הדואר הנרי סטאונטון פוטר על ידי מזכירת המדינה לעסקים קמי באדנוך, שאמרה כי פיטוריו היו קשורים ליותר מאשר רק שערוריית הורייזון, אלא נגעו לממשל של חברת הדואר באופן כללי.
בפברואר 2024 דווח כי הממשלה תפגוש נציגים של מפעילי דואר כדי לדון באפשרות להעביר להם את הבעלות על חברת הדואר.
הימנעות ממס על ידי הנהלת חברת הדואר
עורך עסקים של ה-BBC, סיימון ג'ק, דיווח ב-12 בינואר 2024 כי חברת הדואר שילמה פחות מ-100 מיליון פאונד במס על ידי ניכוי תשלומים לקורבנות שערוריית הורייזון מרווחיה.
מומחה המס דן ניידל טען כי דרישת הקלה ממס עבור פיצויים ששולמו לקורבנות השערורייה עשויה להוות הפרה של החוק, וכי היא עלולה להצביע על כך שהעסק נמצא בסיכון לפשיטת רגל וכי בכירים קיבלו תשלום יתר.
בהתייחס להערות בחשבונות האחרונים, ה-BBC מסיק כי שירותי המס והמכס של הוד מלכותה "חוקרים את האופן שבו חברת הדואר חישבה את תשלומי הפיצויים וההפרשות".
יועצת המס הת'ר סלף, שהסכימה עם הערכתו של ניידל, אמרה, "התשלומים של פיצויים על ידי חברת הדואר כמעט בוודאות אינם ניתנים לניכוי לצורכי מס החברות, לדעתי." ניידל טען כי לחברת הדואר אין כרגע מספיק כסף לשלם חשבונית מס של 100 מיליון פאונד והיא תהיה טכנית בחדלות פירעון.
אף על פי שתשלומי הפיצויים נראה כי נוכו מרווחים לצורכי מס, הם נראה כי הותעלמו בעת חישוב שכר הבכירים.
הפדרציה הלאומית של סוכני הדואר המשניים
לאורך השערורייה, הפדרציה הלאומית של סוכני הדואר המשניים (NFSP), שמומנה במלואה על ידי חברת הדואר, התעקשה כי הורייזון היא "אמינה".
בפברואר 2015, ג'ורג' תומסון, המזכיר הכללי של ה-NFSP, אמר לוועדת בית הנבחרים:
הפדרציה ספגה ביקורת מהשופט בתיק בייטס: "ה-NFSP אינה עצמאית כלל מחברת הדואר, ואינה נראית כמי ששמה את האינטרסים של חבריה מעל האינטרסים המסחריים הנפרדים שלה".
בחקירת הורייזון, ה-NFSP הגישה ביוני 2023 כי היא הוטעתה באופן מתמשך על ידי חברת הדואר בנוגע לעיצוב, השילוב והיושרה של מערכת הורייזון.
מערכות IT של חברת הדואר
מאמר מ-2020 ב-Private Eye תיאר את מקורותיה של הורייזון:
נכון ל-2025, חברת הדואר ממשיכה להשתמש במערכת הורייזון, אם כי הם מציינים כי היו "מספר גרסאות" של המערכת וכי הם "המשיכו לבצע שיפורים" בה.
למרות זאת, כמה סוכני דואר עדיין טוענים כי המערכת אינה אמינה.
חברת הדואר מציינת כי הם "מתכננים לעבור למערכת חדשה שנמצאת בפיתוח", אך "המעבר למערכת חדשה הוא תרגיל גדול מאוד" עם 11,500 סניפי הדואר שהם מטפלים בהם.
היו שתי גרסאות עיקריות של מערכת הורייזון במהלך תקופת השערורייה, עם ארכיטקטורות שונות באופן קיצוני; הראשונה בשימוש מ-1999 עד 2010, והשנייה מ-2010 ואילך.
הראשונה, הידועה כהורייזון מורשת בחקירת הורייזון IT של חברת הדואר, נבנתה על מוצר Riposte של Escher Group Ltd, ותמכה בפעילות לא מקוונת עם נתונים שנשמרו מקומית.
פול פטרסון, מנכ"ל פוג'יטסו שירותים בריטניה, אמר בהצהרתו הראשונה כעד, "הורייזון מורשת השתמשה בתוכנת Riposte של Escher, ספקית מומחית שלישית לדואר במדינות אחרות, כדי לשכפל נתונים בין דלפקים בסניפים ושרתי התכתבות במרכזי הנתונים".
הגרסה השנייה, הידועה כהורייזון מקוונת או HNG-X, הייתה כתיבה מחדש מלאה על ידי פוג'יטסו, במשך מספר שנים עד 2010, תוך שימוש בארכיטקטורה מקוונת לחלוטין, כאשר כל הנתונים נשמרים במסד נתונים מרכזי.
עדכון לגרסה זו, הידועה כהורייזון בכל מקום או HNG-A, המבוססת על אותה ארכיטקטורה מקוונת, הופצה ב-2017 ונמצאת בשימוש גם ב-2025.
מערכת הורייזון IT הכילה "מאות" באגים.
חלק מהבאגים שבאו לידי ביטוי נקראו על שם סניפי הדואר שבהם התרחש הבאג לראשונה.
באגים אלה כללו: "באג דלמינגטון", שבו המערכת רשמה משיכות חוזרות ונשנות בספר החשבונות בכל פעם שהמשתמש לחץ על "אנטר" במסך ממשק קפוא; ו"באג כיכר קלנדר", שבו המערכת יצרה רשומות כפולות במסד הנתונים בספר החשבונות.
סוכני דואר החלו לדווח על שגיאות איזון בתוך שבועות מהתקנת מערכת הורייזון, באמצעות קו הסיוע שהונחו להשתמש בו.
חברת הדואר הכחישה את דיווחי סוכני הדואר על תקלות במערכת, התעקשה כי סוכני הדואר יפצו על כל חוסר כספי, ובמקרים רבים הכחישה באופן לא אמיתי כי סוכני דואר אחרים דיווחו על בעיות.
במאי 2002, בעל חנות בלג'יט סת'י העלה חששות בתקשורת כי היו שגיאות בהורייזון, לאחר שאשתו אנג'נה הודיעה כי חוזה סוכנת הדואר שלה יסתיים.
חברת הדואר הגיבה כי היא "מכחישה לחלוטין" כי המערכת פגומה, וכי היא "שלחה מומחים...
בסביבות שנת 2000, בעיות עם המערכת דווחו על ידי אלן בייטס, סוכן הדואר בקרייג-יי-דון ממרץ 1998 עד נובמבר 2003. ב-2003, חוזהו של בייטס כסוכן דואר הסתיים כאשר הוא סירב לציית למדיניות חברת הדואר.
הוא דיווח על חששותיו ל־Computer Weekly ב-2004; עד 2009 נאספו מספיק ראיות לפרסום.
קבוצת קמפיין, הברית למען צדק לסוכני דואר משניים (JFSA), הוקמה על ידי בייטס ואחרים בספטמבר 2009. עד 2012, הדאגה בתקשורת ובקרב מספר חברי פרלמנט גברה.
כתוצאה מכך, חברת רואי חשבון משפטיים עצמאית, Second Sight, מונתה על ידי חברת הדואר לערוך חקירה עצמאית ב-2012. במהלך תקופה זו, המנכ"לים של קבוצת דואר המלוכה היו ג'ון רוברטס, אדם קרוזייר ומויה גרין, ולאחר מכן פולה ונלס, שהפכה למנכ"לית של חברת הדואר כאשר התפצלה מדואר המלוכה ב-2012.
באפריל 2021, המנכ"ל של דואר בריטניה, ניק ריד, הודיע כי מערכת הורייזן תוחלף במערכת IT חדשה שתהיה "ידידותית יותר למשתמש, קלה יותר להתאמה למוצרים ושירותים חדשים, מבוססת ענן להבטחת תחזוקה קלה ותאימות עם מערכות אחרות", והציג תוכנית לחלוקת רווחי הדואר עם מנהלי סניפות הדואר.
בחקירה ב-2024, נחשף כי חברת פוג'יטסו ידעה על באגים בתוכנת הורייזן כבר ב-1999, אך מידע זה לא נחשף בפני מנהלי הסניפות או בבתי המשפט שבהם התנהלו התביעות.
בתקופת הדאגה הציבורית והסיקור התקשורתי המוגבר של שערוריית הדואר לאחר שידור הסדרה מר בייטס נגד הדואר בינואר 2024, הועלו תלונות כי מערכת מחשב בשם קפצ'ר, שקדמה להורייזן והופעלה ב-300 סניפות דואר ב-1995, יצרה נתוני חשבונאות כוזבים שהובילו להעמדות לדין.
חבר הפרלמנט קוואן ג'ונס כתב לשר הדואר ושאל מה ידע הדואר על שגיאות בקפצ'ר ומדוע נרדפו והועמדו לדין מנהלי סניפות על בסיס נתונים שנוצרו על ידי קפצ'ר: "אנו יודעים כי תוכנת קפצ'ר הייתה פגומה, מה שהוביל לנתונים פגומים.
אנו גם יודעים כי הדואר ידע על פגמים אלה באותה עת, שכן הוא תקשר בגלוי עם מנהלי הסניפות בנושא." הדואר סירב לענות על שאלות מפורטות בנוגע לקפצ'ר, והותיר חוסר ודאות לגבי מספר מנהלי הסניפות שנפגעו.
לפחות שני מנהלי סניפות שהשתמשו במערכת הואשמו בהונאה, אך מחאות כי בעיות החשבונאות היו "תקלה במערכת" נתקלו בהתעלמות.
בדצמבר 2024, הממשלה הכירה בכך שגם קפצ'ר ייתכן שגרמה לחוסרים שפגעו במנהלי סניפות.
היא הזמינה דוח עצמאי של קרול על התוכנה.
כתוצאה מכך, שר העסקים ג'ונתן ריינולדס הבטיח לספק פיצוי למנהלי סניפות שסבלו מהפסדים כתוצאה משגיאות בקפצ'ר.
בסוף 2024, דווח כי מנהלי סניפות הועמדו לדין או נרדפו לתשלומים בגין מערכת IT מוקדמת יותר בשם אקו+, שהייתה בשימוש בסניפות הדואר במהלך שנות ה-90.
אקו+ (Electronic Cash Registers at Counters) הייתה מערכת EPOS מבוססת דיסקט, לא מקוונת, על חומרת מחשב אישי, שתוכננה לשימוש בסניפות כתר (סניפות בניהול ישיר, בניגוד לסניפות משנה).
בשנותיה המאוחרות היא שימשה גם בחלק מסניפות בניהול מנהלי סניפות, שהוסבו מסניפות כתר כחלק מהפחתה כללית ברשת בניהול ישיר.
באוקטובר 2024, הפדרציה הלאומית של מנהלי סניפות הדואר (NFSP) ביקשה שתתקיים חקירה בנוגע לאקו+.
בנובמבר 2024 דווח כי הממשלה בוחנת טענות כי אקו+ גרמה לחוסרים בלתי מוסברים בסניפות.
במרץ 2025, ה-NFSP ביקשה מעובדי סניפות כתר לשעבר להתקדם אם חוו בעיות עם אקו+.
חקירת בעיות ה-IT של דואר בריטניה
בשנת 2012, משרד רואי החשבון הפורנזי סקונד סייט מונה על ידי דואר בריטניה לבצע חקירה עצמאית של תוכנת הורייזן, לבקשת קבוצת חברי פרלמנט וברית הצדק למנהלי סניפות הדואר (JFSA).
סקונד סייט פרסמה דוח ביניים ביולי 2013. מסקנותיה הראשוניות קבעו כי "עד כה לא מצאנו ראיות לבעיות מערכתיות רחבות היקף בתוכנת הורייזן", אך הדואר היה מודע לקיומם של לפחות שני באגים או פגמים בתוכנה, כאשר אחד מהם התרחש לפחות פעמיים לפני שזוהה ותוקן, מה שהוביל לחוסרים כוזבים בחשבונות ב-76 סניפות.
בשניים מהמקרים הללו, החוסרים זוהו על ידי הדואר ומנהלי הסניפות לא נדרשו לשאת באחריות, אך במקרה אחד "נדרשו סניפות לשלם סכומים שגויים".
הדוח זיהה גם מקרים שבהם בעיות תקשורת וחומרה גרמו לחוסר איזון בחשבונות, ציין את כישלון הדואר בחקירת דיווחים על בעיות IT, וביקר את התמקדות הדואר בהשבת חשבונות ובהעמדה לדין במקום בחקירת הסיבות לחוסרים.
עד אותו זמן, יותר מ-100 מנהלי סניפות טענו כי הועמדו לדין או נאלצו להחזיר חוסרים שנגרמו על ידי הורייזן.
באפריל 2015, סקונד סייט פרסמה דוח נוסף בשם סקירת תלונות ראשונית ותוכנית גישור, שסומן כחסוי.
הדוח ביקר היבטים רבים של מערכת הורייזן ושל חקירות הדואר בנוגע לחוסרים.
הוא קבע כי המערכת נטתה לשגיאות עקב ציוד פגום או מיושן, שגיאות תקשורת וחוסר אבטחה; הוא ציין כי "העברה הדרגתית של הסיכון מהדואר למנהלי הסניפות גרמה לכך שלדעתנו אין לדואר תמריץ משמעותי לשפר את עמידות המערכות העסקיות שלו לשגיאות.
[...] החקירות שלנו הראו כי רוב החוסרים בסניפות נגרמו כתוצאה מ'שגיאות שבוצעו בדלפק'.
ניתן היה למנוע או לצמצם שגיאות אלו לו הוכנסו מערכות חזקות יותר, עמידות לשגיאות".
הדוח ציין כי הורייזן לא עקבה במדויק אחר כספים ממסופי הלוטו הלאומי, תשלומי מס רכב או עסקאות במכונות כספומט, וחוקרי הדואר לא חיפשו את הסיבה לשגיאות, אלא האשימו את מנהלי הסניפות בגניבה או בחשבונאות כוזבת.
הוא חשף כי הדואר היה מודע ליכולת של טכנאים בפוג'יטסו לשנות נתוני סניפות מרחוק ללא השארת רישום מתאים ביומן הביקורת, דבר שמנהלי הסניפות טענו שקרה, אך הדואר טען בעבר כי אינו אפשרי.
הדוח נדחה על ידי הדואר, שהמשיך לטעון כי אין בעיות מערכתיות עם מערכת הורייזן.
ג'ורג' פרימן, שר במשרד לעסקים, טען כי כאשר נדרש ב-2015 לקרוא נאום שנכתב עבורו וקבע כי הורייזן אמינה, הוא סירב תחילה והתעקש על פגישה עם פולה וונלס.
"היא ופקידים אמרו לי שאין ראיות לכשל מערכתי בתוכנה, והיועץ המשפטי של המשרד התעקש כי אסור לי לקבל אחריות עבור המשרד או הדואר".
פרימן המשיך ונשא את הנאום בפרלמנט: "סקונד סייט הפיקה שני דוחות עצמאיים – אחד ב-2013 והשני מוקדם יותר השנה [2015] – ששניהם מצאו כי אין ראיות לפגמים מערכתיים במערכת".
שר אחר, סטיבן טימס, טען כי הוטעה באופן דומה ב-2004 כאשר כתב מכתב לחברי פרלמנט וטען כי "[מנהלי הדואר] לא מצאו ראיות המצביעות על תקלה במערכת הורייזן ושומרים על כך שההחלטה לסיים את חוזהו של מר בייטס הייתה לגיטימית".
בשנת 2020, פולה וונלס, שפרשה מתפקידה כמנכ"לית הדואר ב-2019, אמרה על הדוח מ-2013 כי "הוא הסיק כי אמנם לא נמצאו ראיות לבעיות מערכתיות רחבות היקף עם תוכנת הורייזן, אך ישנם תחומים ספציפיים שבהם הדואר צריך לשקול את הנהלים ותמיכת ההפעלה שלו למנהלי סניפות".
בדצמבר 2019, רון וורמינגטון מסקונד סייט אמר בהצהרה:
לאחר פרסום דוח הביניים של סקונד סייט, הוקמה באוגוסט 2013 תוכנית גישור למנהלי סניפות שנפגעו, במימון הדואר וניהול קבוצת עבודה שכללה את הדואר, סקונד סייט ו-JFSA, בראשות השופט בדימוס אנתוני הופר.
הופר הטיל ספק בכך שמנהלי הסניפות היו לא ישרים וחשב כי סביר להניח שהורייזן היא האשמה.
עד דצמבר 2014, חברי פרלמנט מתחו ביקורת על תוכנית הגישור ו-140 מהם משכו את תמיכתם ממנה.
ג'יימס ארבלות'נוט, שהוביל 144 חברי פרלמנט שפנו אליהם מנהלי סניפות בנושא, האשים את הארגון בדחיית 90% מבקשות הגישור.
הוא אמר כי הדואר פעל בצורה "דו-פרצופית" והציע כי יתקיימו קמפיינים משפטיים ופוליטיים בתגובה.
בשנת 2014, הנהלת הדואר הקימה ועדת משנה בשם פרויקט ספארו לניהול האינטראקציות שלה עם סקונד סייט, JFSA וחברי פרלמנט.
הוועדה הובלה על ידי יו"ר הדואר אליס פרקינס וכללה את המנכ"לית וונלס, היועץ המשפטי הבכיר כריס אוז'ארד, וריצ'רד קלארד, פקיד בכיר ב-UK Government Investments.
הפרויקט נודע לראשונה לציבור במהלך התיק Bates & Others בשם 'קבוצת העבודה X'.
הדואר טען לזכות חסינות בנוגע לשם הפרויקט וחלק מתוכן מסמך המכונה 'סיכום פעולות X'.
פרויקט שערוריית הדואר של מעבדת הצדק מבוסס הראיות באוניברסיטת אקסטר ציין כי "השופט ביקר את [הדואר] על מה שנראה כצנזורה מוגזמת, הכוללת הסתרת שם קבוצת עבודה בשם 'X' וצנזורות נוספות".
בינואר 2024, ה-BBC השיג ופרסם גרסה לא מצונזרת של פרוטוקולים משתי ישיבות של ועדת המשנה של פרויקט ספארו שהתקיימו באפריל 2014. הפרוטוקולים חשפו תוכניות של הדואר לפטר את סקונד סייט.
במרץ 2015, הדואר סיים את החוזה.
בפברואר 2015, הוועדה לעסקים, אנרגיה ואסטרטגיה תעשייתית שמעה מאנג'לה ואן דן בוגרד, ראש השותפויות בדואר, כי הדואר סיפק לסקונד סייט את המידע שהסכימו לספק בתחילת הדרך.
איאן הנדרסון, החוקר הראשי של סקונד סייט, לא הסכים ואמר לוועדה כי לא קיבל גישה לקובצי התביעה, שהיו נחוצים לו כדי לחקור את חשדותיו כי הדואר העמיד לדין מנהלי סניפות עם "חקירה בלתי מספקת וראיות בלתי מספקות".
הוא אמר כי קבצים אלה עדיין לא נמסרו 18 חודשים לאחר שביקש אותם.
קבוצת העבודה הגיעה למבוי סתום ופורקה במרץ 2015, 18 חודשים לאחר שהוקמה, לאחר שהפרה את הבטחתה לכלול מנהלי סניפות עם הרשעות.
בינואר 2024, ה-BBC דיווח כי הדואר איים לתבוע את איאן הנדרסון מסקונד סייט כאשר הוא גילה ראיות לעיוותי דין, ואמר: "אם הצהרותיך יגרמו לפגיעה במוניטין של הדואר, ייתכן שנצטרך לנקוט בצעדים חמורים יותר כדי להגן על המותג שלנו".
הדוח אמר: "הדואר איים ושיקר ל-BBC בניסיון כושל לדכא ראיות מפתח שעזרו לטהר את מנהלי הסניפות בשערוריית הורייזן".
באוקטובר 2013, דטיקה ביצעה ניתוח מפורט של מערכות הדואר.
היא ייעצה לדואר כי מערכותיו "אינן מתאימות למטרה בסביבה קמעונאית ופיננסית מודרנית".
ייעוץ קלארק, סקירת CK Sift, סקירת אלטמן
מאפריל 2012, משרד עורכי הדין קרטווייט קינג קיבל חוזה לטיפול בתביעות הדואר באנגליה ובוויילס.
סיימון קלארק, עורך דין המועסק על ידי קרטווייט קינג, הוקצה לתיק הדואר הראשון שלו באפריל או מאי 2013, וב-27 ביוני הוא נודע כי הדוח הקרוב של סקונד סייט יתאר שני באגים בתוכנת הורייזן אונליין.
קלארק, שרצה לדעת מי סיפר לסקונד סייט על הבאגים, ארגן שיחה למחרת עם גארת' ג'נקינס, עובד פוג'יטסו ששימש כעד מומחה במספר תיקים.
ג'נקינס אמר כי הוא דיווח על שני הבאגים לסקונד סייט והיה בטוח שהם לא פגעו ביומן הביקורת של הורייזן, אך הוסיף כי "לעולם לא ניתן לומר שאין באגים נוספים במערכת".
קלארק גיבש במהירות דעה שג'נקינס לא צריך לשמש כעד מומחה בעתיד, וכי יש לבדוק את השימוש בנתוני הורייזן בתיקים קודמים.
הוא הגיש בקשה חד-צדדית לחסינות ציבורית בתיק שבו עבד, שהיה אמור להתחיל ב-1 ביולי.
היה הרצון למנוע אובדן נרחב של אמון במוסד ציבורי או אובדן אמון במערכת המופעלת על ידי מוסד כזה או למנוע ספקולציות עיתונאיות על מערכות שהציבור מסתמך עליהן".
ב-15 ביולי 2013, קלארק כתב ייעוץ לדואר שנודע בשם "ייעוץ קלארק".
הוא הזכיר לדואר את חובותיו כתובע בנוגע לגילוי נאות ואת חובותיו של עד מומחה והביע דעה כי מספר משפטים הוטעו בנוגע לאמינות מערכת הורייזן.
הוא אמר כי עובד פוג'יטסו, גארת' ג'נקינס, אף על פי שהיה מודע לבאגים במערכת, העיד כמומחה בבית המשפט על דיוקה של הורייזן.
לאחר מכן, קרטווייט קינג ביצעה את "סקירת CK Sift", שנבדקה על ידי בריאן אלטמן, יועץ משפטי לדואר.
הסקירה, שהסתיימה ב-2014, זיהתה 26 מקרים פוטנציאליים של עיוותי דין מאז 2010 והובילה להפסקת ארבע תביעות.
הייעוץ השני נכתב באוגוסט 2013, לאחר שקלארק נודע כי ראש האבטחה בדואר הורה לגרוס פרוטוקולים של שיחת ועידה בנוגע לבאגים בהורייזן, ושוב הזכיר לדואר את חובות הגילוי של התביעה.
קיומו של ייעוץ קלארק נודע במהלך התיק Hamilton & Others vs Post Office Ltd ב-2021, אך הוא נותר לא מפורסם עד 2022. הוא תואר על ידי לורד פלקונר מתורוטון, לשעבר ראש המערכת המשפטית, כ"אקדח מעשן" סביר.
במאי 2023, מעבדת הצדק מבוסס הראיות באוניברסיטת אקסטר פרסמה ניתוח והערכה של 41 עמודים של "סקירת אלטמן הכללית".
בסיכום המנהלים שלהם, ריצ'רד מורהד, קארן נוקס ורבקה הלם אמרו:
בשנת 2014, מבקרים מדלויט גילו כי ניתן לשנות חשבונות סניפות מרחוק על ידי פוג'יטסו.
בפברואר 2016 הם החלו בסקירה נוספת, במטרה לבחון עסקאות הורייזן מאז השקתה ב-1999, אך הדואר עצר את עבודתם ארבעה חודשים לאחר מכן על פי ייעוץ משפטי לאחר שמנהלי הסניפות פתחו בתביעה קבוצתית.
בשנת 2004, בייטס פנה לעיתונאי החוקר של Computer Weekly טוני קולינס בנוגע לחשדות לגבי מערכת הורייזן.
חלפו חמש שנים עד שהעיתונאים הרגישו מסוגלים 'לאמת' את הסיפור.
הורייזן הוכרזה כבלתי אמינה מבחינה משפטית בתיק Bates & Others v Post Office Ltd ב-2018. אי-גילוי הידע הבלתי חוקי של הדואר בתיקי התביעה שלו הוכח בחוק בתיק Hamilton & Others vs Post Office Ltd ב-2021.
בספטמבר 2015, הברונית נוויל-רולף, מטעם הממשלה, הורתה ליו"ר הדואר הנכנס טים פרקר "לקבוע האם נדרשת פעולה נוספת ...
כדי לענות על החששות בנוגע להורייזן שהועלו על ידי יחידים וחברי פרלמנט".
פרקר הזמין עורך דין משפט ציבורי, ג'ונתן סוויפט, לחקור.
המסמך שהתקבל נכתב על ידי שני מחברים, סוויפט ועורך הדין כריסטופר נייט, ונודע כסקירת סוויפט.
הדוח הושלם בפברואר 2016 אך לא שותף עם הנהלת הדואר ולא פורסם עד שבקשת חופש המידע הצליחה באוגוסט 2022.
בניתוח של סקירת סוויפט, פרויקט שערוריית הדואר של מעבדת הצדק מבוסס הראיות באוניברסיטת אקסטר אמר:
המעבדה גם ציינה כי סוויפט לא ראיין את אנתוני הופר, יו"ר ועדת הגישור של הדואר, במהלך הסקירה.
היקף המודעות של הממשלה להגנת הדואר בתיק בייטס הוטל בספק במהלך דיון פרלמנטרי ב-19 במרץ 2020. דייוויד ג'ונס, חבר פרלמנט, אמר: "כמובן שלדואר יש דירקטור לא-מנהל שמונה על ידי הממשלה.
יש להניח כי אותו דירקטור מדווח לשרים".
קוואן ג'ונס, חבר פרלמנט, השיב: "אם הייתי השר, הייתי מזמן את אותו אדם ובוחן מה קורה...
זה היה חל במיוחד בחודשים האחרונים, בהתחשב במאות מיליוני הפאונדים שהוצאו על הגנה על הבלתי ניתן להגנה".
במבוס צ'רלמבוס, חבר פרלמנט, אמר: "נראה כי לדואר היו כספים בלתי מוגבלים לרשותו כדי להילחם בתביעה זו...
הדואר הוא ארגון בזרוע מורחבת, אך נראה כי אין שום אחריות...".
צ'י אונוורה, חברת פרלמנט, אמרה: "הבעלים היחיד שלו הוא שר העסקים, האנרגיה והאסטרטגיה התעשייתית, כך שהיה צריך לעשות יותר כדי לטפל בשערורייה לפני שהורשה להתפתח לרמה זו".
ארבלות'נוט, שיושב בבית הלורדים כברון ארבלות'נוט מאדרום, שאל שאלה בכתב האם "קצין החשבונאות האחראי על הדואר מילא תפקיד כלשהו בייעוץ לשרים על מדיניות הממשלה בנוגע...
לתביעות מנהלי הסניפות נגד הדואר".
בשנת 2024 הצהיר חבר הפרלמנט אנדרו ברידגן בפרלמנט הבריטי:
הייתי חלק מקבוצת הסקירה המקורית של הדואר הבריטי.
עד שנת 2015 הגיע חושף שחיתויות מחברת פוג'יטסו מתוך מה שכונה "חדר הדודים" (boiler room).
הוא שינה נתוני חשבונות ללא ידיעת מנהלי הסניפים.
חברי הפרלמנט בקבוצת הסקירה ידעו.
גם החוקר העצמאי רון וורמינגטון ידע.
הדואר ידע שההרשעות אינן בטוחות, וגם הממשלה ידעה זאת – ובכל זאת נדרשו עוד חמש שנות התדיינות יקרה מאוד מצד 555 התובעים עד שנעשה צדק.
בייטס ואחרים נגד דואר בריטניה בע"מ
לאחר שכשל הליך הגישור מול הדואר, החלו מנהלי הסניפים להתאגד ולנקוט בהליכים משפטיים.
הפעולה נגד הדואר קיבלה את צורתה של תובענה ייצוגית בשם בייטס ואחרים – תביעה אזרחית בבית המשפט הגבוה של כ-555 איש.
היו שישה תובעים מרכזיים, וזוהו 23 נושאים משותפים לכל המקרים, עליהם הסכימו הצדדים, כדי לאפשר לבית המשפט לבחון את כלל המקרים.
התביעה הוסדרה באמצע המשפט בהסכמה וללא פסיקה לעניין ההוצאות; עלות ההגנה של הדואר הוערכה בכ-100 מיליון ליש"ט ולעומתם עלות התובעים הוערכה בכ-47 מיליון ליש"ט.
הדואר הסכים לשלם 58 מיליון ליש"ט כפיצוי, אך לאחר ניכוי ההוצאות המשפטיות נותרו בידי התובעים כ-12 מיליון ליש"ט בלבד.
במהלך המשפט, אשר חולק למספר דיונים תת-משפטיים, ניסו נציגי הדואר להביא לפסילתו של השופט.
העיתונאי ניק ווליס תיאר את שני עורכי הדין הבכירים שליוו את הדואר כמי ש"עשו שימוש לרעה בכלי שנועד להבטחת הוגנות, אך נוצל כנשק לטובת לקוח עשיר".
בחקירת Horizon, הודה מנהל לשעבר בדואר כי ראו בתיק האבוד הזה כלי ל"הריגת" אתגרים משפטיים כלפי מערכת Horizon.
הפרקליטה קתלין דונלי, אשר ייצגה חלק מהתובעים, אמרה על המקרה:
ב-22 במרץ 2017, השופטת הראשית פונטיין הוציאה צו תביעה קבוצתית (GLO) באישור נשיא בית המשפט של המלכה, וב-31 במרץ, מר פיטר פרייזר, אז שופט, מונה כשופט המנהל בתיק Bates & Others v Post Office Ltd, שהוגש על ידי 555 תובעים.
בתחילת ההליכים, הדואר התנגד ללא הצלחה להוצאת צו התביעה הקבוצתית או לקיומו.
הדואר הקים ועדת משנה לליטיגציה, שבה השתתפו ב-24 באפריל 2019 טים פרקר, טום קופר (מנהל UK Government Investments), דייוויד קוונדר, אליסדייר קמרון, בן פואט, אנשי צוות מ-Womble Bond Dickinson ומ-Herbert Smith Freehills.
הייתה בקשה לא מוצלחת של הדואר שהשופט יפסול את עצמו, ערעור ושתי הצעות נפרדות שתוארו על ידי שופטים כניסיונות להפחיד את בתי המשפט.
בפסק הדין מס' 6 השופט אמר:
מנהלי הסניפות מומנו על ידי קרן ליטיגציה Therium.
העלות הגבוהה של קרבות בבית המשפט הגבוה פירושה שחלק מהתיקים לא היו מגיעים לבית המשפט ללא קרנות כאלה.
העניין הסתיים בהסכמה כאשר הדואר הסכים לשלם עלויות של 58 מיליון פאונד, מבלי להודות באחריות, ולכן לא נפסק פיצוי.
מתוך התשלום הזה, 46 מיליון פאונד הלכו למממנים הפיננסיים.
וונלס, אז המנכ"לית של הדואר, בדצמבר 2019, לאחר שהדואר ויתר על התיקים בבית המשפט, התנצלה בפני העובדים שנפגעו מהשערורייה, ואמרה: "אני באמת מצטערת שלא הצלחנו למצוא פתרון והסדר מחוץ לליטיגציה ועל המצוקה שזה גרם".
במכתב לוועדה לעסקים, אנרגיה ואסטרטגיה תעשייתית (BEIS) היא כתבה:
במהלך התיק, ניתנו שישה פסקי דין נפרדים, שניים מהם (נושאי חוזה הדואר-מנהלי סניפות ונושאי מערכת הורייזן) עסקו בעניינים מהותיים, בעוד ארבעת האחרים עסקו בעניינים פרוצדורליים.
הפסיקה בתיק Bates & Others v Post Office Ltd כי תוכנת הורייזן הכילה "באגים, שגיאות ופגמים" שיכלו לגרום לחוסרים סללה את הדרך למנהלי סניפות לבטל את הרשעותיהם.
במרץ 2020, הוועדה לבדיקת תיקים פליליים (CCRC) הודיעה כי היא מפנה 39 תיקים לערעור בטענה כי התביעות שלהם היו ניצול לרעה של ההליך.
הפניות נוספות באו בעקבות זאת, ובמאי 2021 דיווחה Law Society Gazette כי הארגון 'אינו ממומן כראוי' אם 200 תיקים יובאו לבדיקה.
הדואר מציין כי סך כל ההרשעות שבוטלו, נכון ל-2 בפברואר 2024, הוא 101. זה כולל שמונה תיקים שבהם הדואר לא היה התובע.
מתוך 147 התיקים שהושלמו, 37% נדחו בבקשות לערער או נמשכו מבית המשפט.
באוגוסט 2023, כריסטופר הודג'ס, יו"ר מועצת הייעוץ לפיצויים של הורייזון, כתב ל-CCRC (הוועדה לבדיקת מקרים פליליים) והציג את עמדת המועצה.
"אנו מאמינים בתוקף כי הרוב המכריע של ההרשעות של מנהלי ומנהלות תת-סניפי הדואר (SPMs) הקשורות להורייזון, וייתכן גם מספר משמעותי של מקרים שאינם קשורים ישירות להורייזון, אינם צודקים." המכתב נשלח גם לכל רשויות התביעה החוקיות בבריטניה.
העיתון The Times דיווח ב-7 בינואר 2024 כי אלכס צ'אלק, שר המשפטים, בוחן האם ניתן לשלול מהדואר את תפקידו בתהליך הערעורים, כאשר קורבנות רבים עדיין מנסים לבטל הרשעות שגויות.
ב-9 בינואר 2024, ניק ריד, מנכ"ל הדואר, כתב לשרים כי הדואר יעמוד על דעתו להמשיך בתביעה של יותר ממחצית ממפעילי הדואר שנפגעו במהלך פרשת הורייזון: הוא "יהיה חייב להתנגד" לערעורים ב-369 מקרים.
במכתב, ריד כתב: "זה מעלה אתגרים פוליטיים, משפטיים ותקשורתיים חריפים מול הלחץ הציבורי והפרלמנטרי המשמעותי להאצה או לעקיפה של תהליך הערעורים הרגיל."
מורהד, חבר במועצת הייעוץ לפיצויים של הורייזון, פרסם את מחשבותיו על מה שהשתבש בתיקי הערעור של הדואר בניוזלטר המקוון שלו:
כאשר זה נכשל, הדואר התנגד לעילה 2 כ"אסטרטגיית הגבלת נזקים", מורהד ממחיש את הערכתו לגישת הדואר:
ערעורי המנהלים הראשונים של תת-סניפי הדואר נגד הרשעות נשמעו בבית המשפט הכתרים בסאות'וורק בפני השופט טיילור, שישב כסגן נשיא של בית המשפט העליון.
ששת המקרים היו מהרשעות בבתי משפט שלום בגין גניבה, הונאה וחשבונאות כוזבת בלונדון, לוטון, בייסינגסטוק, אוקספורד, ברטון-אפון-טרנט וסקרבורו בין 2004 ל-2012. הדואר לא התנגד לערעורים והתנצל על מה שכינה "כשלים היסטוריים".
בסוף השימוע, השופט אמר: "אני בטוח שכל המערערים אסירי תודה על הגישה שהדואר נקט לבסוף בעניין זה וכי ניתן לסיים את העניין עבורם."
באפריל 2021, לאחר ערעור בפני שלושה שופטים, לורד השופט הולרויד, מר השופט פיקן וגברת השופטת פרבי, שלושים ותשעה ממנהלי הדואר שהורשעו זוכו מהרשעותיהם.
התיק נשמע במשך ארבעה ימים במרץ 2021. ארבעים ושניים המערערים יוצגו על ידי שבעה צוותים של עורכי דין; נציגי הדואר הובלו על ידי בריאן אלטמן QC.
ארבעים ושניים הרשעות היסטוריות של חוסר יושר הופנו על ידי ה-CCRC לבית המשפט לערעורים:
כל אחד מארבעים ושניים המקרים נבחן בנפרד.
מתוך ארבעים ושניים, רק שניים ערערו בעבר, ללא הצלחה.
הדואר קיבל את ממצאי פרייזר על חוסר האמינות של מערכות הורייזון ובמקרים מסוימים על חקירה לא מספקת או חשיפת מידע לא מספיקה.
במקרים אלה, הדואר לא התנגד לערעור בעילה הראשונה אך התנגד לעילה השנייה.
הדואר חילק את המערערים לשלוש קבוצות: קבוצה A, ארבעה מקרים שבהם הוא טען כי שני סוגי השימוש לרעה בתהליך המשפטי חלים; קבוצה B, 35 מקרים שבהם קטגוריה 1 חלה, אך לא קטגוריה 2; וקבוצה C, שבה אף אחת מהקטגוריות לא חלה.
הדואר לא ביקש משפט חוזר עבור אף מערער שהערעור שלו התקבל.
עורכי הדין של שלושה מהמערערים טענו כי:
עבור המבקשים האחרים, הוגש כי כולם מודאגים מהעיכוב:
בית המשפט הורה כי, "במימוש שיקול הדעת של בית המשפט, נאפשר טיעונים על עילה 2 על ידי כל מערער שירצה לקדם אותה.
בסופו של דבר, כל מערער רצה לעשות זאת." בית המשפט הציג את הנימוקים שלו והדגיש ארבעה גורמים בעלי חשיבות מיוחדת:
בשימועים באפריל, לאחר בחינת ההגשות של מנהלי תת-סניפי הדואר והדואר, בית המשפט קבע, "בנסיבות אלה, אנו משוכנעים כי משפט הוגן לא היה אפשרי באף אחד ממקרי 'הורייזון' וכי עילה 1 מצליחה בהתאם בכל המקרים האלה." בית המשפט החליט כי עילה 2 הצליחה בכל מקרי "הורייזון".
בנובמבר 2020, אלטמן הפנה את תשומת לב בית המשפט לדליפת ייעוץ קלארק למשטרה ולעיתונאי על ידי מרשל ופלורה פייג', שפעלו מטעם שלושה מהמערערים.
מרשל ופייג' התפטרו מהתיק תחת איום של הליכי ביזיון בית משפט אפשריים.
שלושים ותשעה המערערים שזוכו מהרשעותיהם כללו:
נואל תומאס, שעבד עבור הדואר המלכותי במשך 42 שנים, ניהל את סניף הדואר בכפר גארוון באי אנגלסי בוויילס.
הוא הורשע בחשבונאות כוזבת ב-2006, כאשר שגיאת הורייזון הראתה מחסור של 48,000 ליש"ט בחשבונותיו.
הוא בילה 13 שבועות בכלא ונפסל מתפקידו כחבר מועצה מקומית.
לאחר שהרשעתו בוטלה, הוא זכה לכבוד על ידי מועצת מחוז אנגלסי ב-2022.
ג'ו המילטון, שניהלה את סניף הדואר בכפר סאות' וורנבורו, המפשייר, הבחינה לראשונה בבעיות עם מערכת הורייזון ב-2005 וב-2006 הועמדה לדין בגין מחסור של 36,000 ליש"ט בהורייזון; היא הודתה באשמה בחשבונאות כוזבת כדי להימנע ממאסר על אישום גניבה.
הדואר אמר לה שהיא היחידה שחווה בעיות עם הורייזון והיה עליה לשלם להם עבור המחסור בהורייזון.
המילטון, לצד מוניקה דולן שגילמה אותה בסדרת הדרמה של ITV מר בייטס נגד הדואר, העניקה אחד מהפרסים בטקס פרסי הבריט 2024. היא הודתה לציבור על תמיכתם ואמרה: "למרות מה שהממשלה אומרת, הם לא משלמים למנהלי הדואר".
רובינה שאהין, שניהלה את סניף גרינפילדס בשרוסברי, נכלאה למשך 12 חודשים ב-2010 עקב שגיאה שנגרמה על ידי הורייזון.
היא ובעלה איבדו את ביתם ונאלצו לישון בוואן, לפני שקיבלו עזרה מצדקה מקומית.
לאחר שהרשעתה בוטלה, היא הצליחה לתרום מתשלום הפיצויים הזמני שלה לצדקה שעזרה להם.
סימה מיסרה, שניהלה סניף דואר בווסט בייפליט בסארי, הועמדה לדין על ידי הדואר כאשר חשבונות ההורייזון שלה הראו מחסור כוזב של מעל 70,000 ליש"ט.
היא הורשעה בגניבה ונשלחה לכלא כשהייתה בהריון.
מספר ימים לפני תחילת משפטה של מיסרה באוקטובר 2010, שלושה עורכי דין של הדואר, רוב וילסון, ג'רנייל סינג וג'ולייט מקפרלן, נודע להם על באג בהורייזון אך לא חשפו את המידע לצוות ההגנה של מיסרה.
העורכי דין דווחו לרשות הרגולציה של עורכי הדין.
זה היה חלק מכשל רחב יותר של גילוי מצד הדואר, כשל שעלה למיסרה משפט הוגן.
במתן עדות בחקירת הורייזון IT, וורוויק טטפורד, עורך הדין שייצג את הדואר במשפטה של מיסרה, הודה בכשלים בגילוי ואמר שהוא מתבייש שהיה חלק מהתיק.
הוא גם הודה בכשלים באופן שבו המהנדס של פוג'יטסו, גארת' ג'נקינס, הונחה כעד מומחה.
באוקטובר 2023, מורהד, נוקס והלם ציינו עד כמה כללית הייתה גישת בית המשפט בבחינת העוולות בתיק המילטון.
הם הדגישו את חוסר החקירה בהליך ואת הצורך לגלות מה קרה ומדוע, והסיקו כי הערעור של המילטון עצמו דורש חקירה:
מרשל ביקר את בית המשפט לערעורים בתיק המילטון על כך ש"לא עשה יותר מהמינימום הנדרש כדי לקבוע – ולפסוק – על תוצאת הערעורים."
מרשל טוען כי בית המשפט פעל, בהיעדר טיעונים וראיות רלוונטיות, לפי "דיכוטומיה/טקסונומיה" שהוצגה על ידי ה-CCRC עבור אותם ערעורים שסווגו כ"מקרי הורייזון" ואלה שלא היו "מקרי הורייזון".
לדבריו, היה עליו לשקול מדוע, במקרים רבים כל כך, "אנשים חפים מפשע הורשעו בטעות על בסיס ראיות חסרות ובלתי מספקות, וכתוצאה מכך הפכו לקורבנות של עיוות דין בסדר גודל שלא נראה כמותו עד כה".
מרשל מציין את החסרים בפסקי הדין של בייטס עקב, לדבריו, גילוי לא מספק מצד הדואר במהלך התקדמות בייטס ובערעורי המילטון.
מרשל מציין את דו"ח דטיקה כ"מסמך החשוב ביותר שלא נחשף ככל הנראה בליטיגציה זו (GLO)".
הדו"ח "ייעץ לדואר שהמערכות שלו 'לא מתאימות למטרה' בסביבה קמעונאית מודרנית".
נושא זה טופל על ידי לורד ארבות'נוט בוועדת העסקים והמסחר ב-16 בינואר 2024:
חוק עבירות הדואר (מערכת הורייזון) 2024 וחוק הפיצויים של הדואר (מערכת הורייזון) 2024
ב-10 בינואר 2024, ראש הממשלה רישי סונאק הכריז על כוונת הממשלה להציג חקיקה לזיכוי מנהלי סניפי דואר שהורשעו שלא בצדק, והודיע כי יינתן "תשלום מקדמי חדש של 75,000 ליש"ט לחלק מהנפגעים".
עם זאת, החקיקה החדשה של דייוויד דייוויס נועדה להבטיח כי כל מנהל תת-סניף שאשם בעבירה פלילית יישאר כפוף להעמדה לדין.
קווין הולינרייק, שר הדואר, אמר כי כל התובעים פיצויים יצטרכו לחתום על "הצהרת אמת" כדי לאשר שלא ביצעו את הפשעים שבהם הואשמו.
הוא הסביר, "כל מי שיחתום על הצהרה כזו באופן לא אמיתי יעמיד את עצמו בסיכון להעמדה לדין או להונאה." ה-BBC תיאר את ההצעה כ"חסרת תקדים", עם מספר בעיות אפשריות שעשויות להקשות על יישומה.
חבר הפרלמנט דייוויד דייוויס הזהיר כי התוכניות לא יצליחו להבחין בין הרוב החף מפשע לבין המיעוט האשם.
הוא הציע להחזיר שופטים מבית המשפט העליון שפרשו כדי לזכות מנהלי דואר חפים מפשע.
עורך הדין ג'ושוע רוזנברג ציין ב-15 בפברואר כי חמישה שבועות לאחר ההצהרה של ראש הממשלה לא הוגשה הצעת חוק, לא טיוטה ולא מסמך התייעצות.
רוזנברג שיער כי בתי המשפט יכבדו כל חקיקה שתעבור בפרלמנט, אך ב-15 בפברואר חשב כי הערות של השופטת הראשית, סו קאר, הברונית מקאר מוולטון-און-דה-היל, בוועדת המשפטים ב-16 בינואר ובמסיבת עיתונאים ב-6 בפברואר מצביעות אחרת.
השופטת הראשית נתבקשה על ידי שר המשפטים 'לדבר בדחיפות' עמו וקיימה שתי שיחות קצרות.
אך, אמרה השופטת הראשית, "כל הצעה שהרשות השופטת נתנה אור ירוק לחקיקה המוצעת פשוט אינה נכונה." קאר הוסיפה כי אין זה תפקיד הרשות השופטת להגיב על החוכמה של חקיקה מוצעת.
הרון סידיק, שכתב ב־The Guardian, אמר: "בכך שלא חסכה במילים בנוגע לתוכניות הזיכוי ההמוני של הדואר, קאר הראתה מחויבות להגן על עצמאות הרשות השופטת מפני התערבות ממשלתית."
ב-22 בפברואר, השר הכריז על פרטי החקיקה המוצעת בשני בתי הפרלמנט.
במכתב מאותו תאריך ליו"ר ועדת המשפטים, סר רוברט ניל, כתבו שר המשפטים ושר העסקים במשותף כי החקיקה תכלול קורבנות של תוכניות פיילוט וכן של הורייזון.
רוזנברג ציין כי החקיקה המוצעת תציב בעיות לאלה "שרוצים להראות כי הרשעותיהם בוטלו כעת".
בכתבה עבור Law Society Gazette, רוזנברג השווה את החקיקה המוצעת לחוק המשטרה והפשיעה 2017 שהעניק חנינות.
בתוכנית הרדיו של ה-BBC Law in Action, מורהד הכיר באופי הרדיקלי של החקיקה המוצעת, אך הסביר כי הצורך לזכות את קורבנות השערורייה "במהירות" הוא הכרחי, כדי לאפשר תשלום פיצויים במהירות.
נשיאת מועצת השופטים של מעגל הוד מלכותה לשעבר, איזובל פלאמסטד, מתחה ביקורת על ההצעה כמסוכנת: "אם עושים זאת פעם אחת, אפשר לעשות זאת שוב".
היא אמרה, "זה עוקף את כל המערכת השיפוטית.
זה יוביל בהכרח ללחץ לפעולה בנוגע לממצאים אחרים בתיקים פליליים שבהם מוצגת זכות מוסרית לזיכוי." עורך הדין סם פאולס כתב במאמר דעה בהגרדיאן:
חוק עבירות הדואר (מערכת הורייזון) הוצג לפרלמנט ב-13 במרץ 2024 ואושר ב-23 במאי.
החקיקה מספקת הוראות לביטול הרשעות הקשורות להורייזון של מנהלי תת-סניפים ואחרים באנגליה, ויילס וצפון אירלנד שהועמדו לדין על ידי הדואר או שירות התביעות המלכותי, כולל אלה שאינם בחיים עוד.
הממשלה הכריזה כי אלה שהרשעותיהם בוטלו על ידי החוק יהיו זכאים לפיצויים באמצעות תוכנית שמנוהלת על ידי המחלקה לעסקים ומסחר ולא על ידי הדואר.
הממשלה הקצתה מיליארד ליש"ט לפיצויים לקורבנות שערוריית הדואר ב-2021. בינואר 2024, לאחר ההכרזה על חוק הזיכוי, דאונינג סטריט אישר כי הוא צופה שהפיצויים יעלו על מיליארד ליש"ט; האישור לשלם את הפיצויים ניתן על ידי הפרלמנט לפי Post Office (Horizon System) Compensation Act 2024 (c.
חוק עבירות הדואר (מערכת הורייזון) (סקוטלנד) 2024
ממשלת סקוטלנד מתחה ביקורת על כך שהחקיקה הבריטית לא כיסתה את סקוטלנד.
קיימות שלוש תוכניות לקבוצות שונות של נפגעים: תוכנית ההרשעות שבוטלו עבור אלה שהורשעו; תוכנית המחסור של הורייזון עבור אלה שסבלו הפסדים אך לא הורשעו; ותוכנית ה-GLO עבור אלה שהשתתפו בליטיגציה הקבוצתית.
תוכנית המחסור של הורייזון, שנקראה במקור תוכנית המחסור ההיסטורי, הוקמה בהסכם בין הדואר ל-555 מנהלי תת-סניפים בתיק בייטס ואחרים נגד הדואר בע"מ.
היא נועדה לפצות מנהלי תת-סניפים שהפסידו כסף עקב מחסורים שנגרמו על ידי הורייזון, אך לא השתתפו בפעולה הקבוצתית ולא הורשעו.
התוכנית מנוהלת על ידי הדואר.
עד ל-15 בינואר 2024, התוכנית קיבלה 2,753 תביעות זכאיות ושילמה 93 מיליון ליש"ט ליותר מ-2,172 תובעים.
בדצמבר 2019, בסביבות זמן פסק הדין של בית המשפט הגבוה בתיק בייטס ואחרים נגד הדואר, הממשלה החליטה כי קבוצה זו לא תוכל להגיש בקשה לפיצויים דרך תוכנית המחסור ההיסטורי.
באפריל 2021, ניק ריד, מנכ"ל הדואר, דחק בממשלה לספק מימון לפיצויים, ואמר כי "לדואר פשוט אין את המשאבים הכספיים לספק פיצויים משמעותיים." זמן קצר לאחר מכן, הממשלה הבטיחה תשלומים "הוגנים ומהירים" ל-555 קורבנות שערוריית הורייזון IT שהודרו מתוכנית הפיצויים של הדואר.
ביולי 2021, הממשלה הכריזה כי מנהלי תת-סניפים שהורשעו שלא בצדק בעבירות יקבלו פיצוי ביניים של עד 100,000 ליש"ט.
ב-22 במרץ 2022, הושקה תוכנית ממשלתית לפצות את 555 מנהלי תת-סניפים ברמת פיצוי זהה לזו של מנהלי תת-סניפים שהרשעותיהם בוטלו.
בדצמבר 2022, חקירת הורייזון שמעה מטים מולוני KC כי חלק ממנהלי הדואר שהפכו לפושטי רגל לאחר שהועמדו לדין שלא בצדק קיבלו חלק קטן ממה שמגיע להם.
במרץ 2023, מרשל, בהגשה לחקירת הורייזון, מתח ביקורת על מבנה תוכניות הפיצויים ועל חוסר העצמאות שלהן.
הוא כותב כי מאחר שחוק החברות האנגלי מחייב את מועצת המנהלים של חברה לפעול לטובת בעלי המניות שלה, הדואר מחויב לפעול לטובת הממשלה ולשמור על הפיצויים ששולמו למינימום האפשרי וכי "הצהרות של הדואר על דאגתו להגינות יש לקרוא כנגד אילוץ משפטי זה".
הוא כותב: "צריכה להיות עצמאות בנקודה שבה מבקש פיצויים מתקשר – לא ברגע שיש 'בעיה'.
הפיצויים ששולמו יטו להיות מוטים לטובת הדואר/הממשלה." הוא מציין כי שלוש תוכניות הפיצויים מנוהלות בהתאמה על ידי עורכי הדין של הדואר; על ידי הבעלים של הדואר; ועל ידי הדואר עצמו.
הוא כותב כי התוכנית עבור אלה עם הרשעות שבוטלו "אינה פיצוי אלא המשך של ליטיגציה.
הקורבנות שנפגעו הכי קשה מהדואר נשארים נעולים בליטיגציה עוינת." אלה שאין להם הרשעות, הוא כותב, הופכים "מעורבים בתהליך מעין-חקירתי".
מרשל ממחיש את טענתו על חוסר עצמאות ועל המשך הליטיגציה עם הדוגמה הבאה:
מרשל מקבל כי מבנה התוכניות נוצר והושפע מהליטיגציה שהובילה לצורך בפיצויים.
הוא כותב כי אין מענה לביקורת שלו פרט ל"הצהרת הדואר...
כי הוא מעוניין לראות תשלום פיצויים הוגן." כמעט 12 חודשים לאחר מכן, ביקורתו של מרשל זכתה להדהוד על ידי ה־Observer בינואר 2024: "תוכניות הפיצויים המרובות שמנוהלות על ידי הממשלה ו – באופן יוצא דופן לא הולם – על ידי הדואר – הפכו לטבועות בבירוקרטיה ועיכובים".
בספטמבר 2023, הממשלה הכריזה כי מנהלי תת-סניפים שהרשעותיהם בוטלו על בסיס ראיות הורייזון יוצעו פיצוי של 600,000 ליש"ט כהסדר סופי ומלא של תביעתם.
נכון ל-11 בינואר 2024, כ-153 מיליון ליש"ט שולמו ליותר מ-2,700 תובעים על פני שלוש התוכניות הללו, כאשר 64% מכלל הנפגעים מהשערורייה קיבלו פיצוי מלא וסופי.
ההערכה היא כי יותר מ-4,000 אנשים נאמר להם שהם זכאים לפיצויים.
ה־Guardian דיווח כי מתוך 700 עובדי הדואר שהועמדו לדין באנגליה ובוויילס, כ-250, יותר משליש, טרם הגיבו לניסיונות יצירת קשר למרות מאמצי הדואר ו, בנפרד, על ידי הוועדה לבדיקת מקרים פליליים.
בסקוטלנד, 73 קורבנות פוטנציאליים פנו אליהם אך רק 19 הגישו עד כה בקשה לבדיקה.
ב-27 בפברואר 2024, ניק ריד, מנכ"ל הדואר, אמר לחקירת ועדת העסקים והמסחר בנוגע לתיקון הוגן ומהיר למנהלי תת-סניפים כי כל המבקשים המקוריים בתוכנית המחסור של הורייזון קיבלו הצעות וכי הוא חושב ש"בסביבות 62%" הוסדרו.
ריד קיבל כי ההסדרים בתוכנית ההרשעות שבוטלו היו איטיים.
סיימון ריקלדין, המנהל האחראי על פיצויים וגילויים, הסביר כי סגירת תוכנית המחסור של הורייזון תוכננה למרץ 2025, אך 1,000 תביעות נוספות הוגשו לאחר שידור הסדרה מר בייטס נגד הדואר.
התביעות הנוספות גרמו לכך שתאריך הסגירה יצטרך להידחות.
דובר על תביעות אפשריות בנוגע לקפצ'ר, קודמתה של הורייזון ששימשה על ידי יותר מ-1,000 מנהלי תת-סניפים בשנות ה-90. מנהל ענייני התיקון ריקלדין אמר לוועדה כי, מתוך שמונה מקרים של אנשים שחוו בעיות עם מערכת הקפצ'ר, ארבעה הובילו להרשעות ונמצאים בחקירה.
הוועדה שמעה מג'יימס הארטלי וניל הדג'ל, עורכי דין לקבוצות שונות של קורבנות.
במקרים המורכבים הם לא ראו הצעות הוגנות.
התהליך היה משפטי מדי ומעליב עבור הרבה מנהלי דואר.
הדג'ל אמר "יש יותר מדי משפטנות.
הכל מתוכנן יתר על המידה." לגבי תוכנית המחסור של הורייזון, הדג'ל אמר כי יותר מ-2,000 מקרים הוסדרו ללא ייעוץ משפטי ולדעתו יש צורך לבחון אותם מחדש.
בסוף הישיבה, חבר הפרלמנט ליאם בירן אמר:
ב-28 בפברואר, במליאת הבית, בירן אמר כי מנכ"ל הדואר לא קיבל הוראה כתובה ברורה מהממשלה להאיץ את כל תוכניות הפיצויים.
בירן קרא לשר "לשקול שוב, כשיביא את הצעת החוק שלו לבית, על הצורך להוציא את הדואר מתהליך [הפיצויים] הזה."
קוואן ג'ונס, חבר פרלמנט וחבר במועצת הייעוץ לפיצויים של הורייזון, אמר לשר הדואר, במהלך שאלה דחופה בבית הנבחרים, ב-22 בפברואר,
השר השיב כי הממשלה להוטה להבטיח כי אלה שנפגעו לרעה ייכללו בכל פיצוי.
חקירת הורייזון IT של הדואר
לאחר הצלחת ה-JFSA בתיק בייטס נגד הדואר, הארגון החל לקדם קמפיין להדגשת הטיפול של הממשלה בדואר.
הברית גייסה 100,000 ליש"ט באמצעות מימון המונים, כדי להתלונן לנציב תלונות הציבור הפרלמנטרי כי הממשלה נכשלה בחובתה בכך שאפשרה לדואר להעמיד לדין שלא בצדק מנהלי תת-סניפים.
הממשלה התנגדה לתלונה והכריזה כי היא הוטעתה.
הממשלה התנגדה לבקשות לחקירה סטטוטורית במשך חודשים לפני שהסכימה לחקירה עצמאית.
ב-26 בפברואר 2020, ראש הממשלה בוריס ג'ונסון נראה כמי שהתחייב לחקירה עצמאית אך היה דו-משמעי.
ראיות לעלויות המשפטיות בתיק בייטס נשמעו על ידי ועדת העסקים, האנרגיה והאסטרטגיה התעשייתית של הפרלמנט ב-10 במרץ 2020. ב-19 במרץ 2020, בדיון בבית הנבחרים, חבר הפרלמנט קוואן ג'ונס מתח ביקורת על מנכ"לית הדואר לשעבר ונלס על תפקידה בשערורייה.
בהצהרה מיניסטריאלית כתובה ב-10 ביוני 2020, פול סקאלי, שר לעסקים קטנים, צרכנים ושוקי עבודה, הכריז על היקף הבדיקה העצמאית של מערכת הורייזון IT של הדואר והמשפטים.
התנאים פסלו במפורש את תפקיד התביעה של הדואר, הסדר הנזקים הקבוצתי של הורייזון, ואת ההתנהלות של ליטיגציה נוכחית או עתידית.
לגבי תנאי הבדיקה, לורד ארבות'נוט שאל בבית הלורדים ב-6 באוקטובר, "[מדוע הממשלה פסלה את הדברים החשובים ביותר הללו?]" השר השיב כי הסדר בייטס שהוסכם היה סופי ומלא והדואר אינו עורך כרגע תביעות פרטיות ואין לו תוכניות לעשות זאת.
לאחר פרסום תנאי החקירה, ה-JFSA סירב להשתתף.
סבב ראשון של שימועים לא סטטוטוריים
ניל הדג'ל, המייצג את מנהלי תת-סניפי הדואר (SPMs), אמר כי "כעת על פקידי הדואר לעמוד לחקירה פלילית על הרס חיים בזדון על ידי העמדה לדין של אנשים חפים מפשע במטרה להשיג רווחים", וקרא לראש הממשלה לכנס חקירה בהובלת שופט.
עורכי הדין של מנהלי תת-סניפים כתבו למשרד לעסקים, אנרגיה ואסטרטגיה תעשייתית וביקשו להקים מחדש את החקירה על בסיס חוקי ולשקול מחדש את תנאי ההתייחסות, ואמרו: "המשרד צריך להיקרא כעדים תחת שבועה, לא לקבל שליטה אפקטיבית על החקירה...
הדואר העמיד לדין בטעות כל כך הרבה עמודי תווך ישרים של הקהילה, והבעלים שלו רוצים לסמן את שיעורי הבית שלהם – זה בלתי מתקבל על הדעת.".
ב-19 במאי 2021, הממשלה הודיעה כי חקירה חוקית מורחבת לפי חוק החקירות 2005 בנוגע לשערורייה תמסור את מסקנותיה בסתיו 2022. סר ויין אמר כי החקירה תפיק הצהרת גישה, ובספטמבר 2021 תפורסם הצהרה נוספת שתפרט את כל הפרטים הרלוונטיים.
החקירה הלא-חוקית הקיימת הומרה רשמית לחקירה חוקית ב-1 ביוני 2021 עם סמכויות נוספות, כולל היכולת לכפות על עדים להופיע ולדרוש ראיות, עם קנסות או מאסר אפשריים בגין אי-ציות.
סקאלי אמר כי הוא וסר ויין הסכימו כי ההקשר של האירועים השתנה לאחר שבוטלו הרשעות וצפויות מאות נוספות לבוא בעקבות זאת.
בוריס ג'ונסון אמר במאי 2021:
ב-28 ביולי 2021, המחלקה לעסקים, אנרגיה ואסטרטגיה תעשייתית פרסמה את הצהרת הגישה הרביעית שלה, שכללה את תנאי ההתייחסות.
לאחר קביעת עניינים ראשוניים וארגוניים – מינוי עורכי דין ויועצים לחקירה, הקמת אתר אינטרנט ומשרדים וכו' – ההצהרה קבעה תנאים, בתמצית:
ב-13 בפברואר 2022, בדוח לפני תחילת הדיונים, ה-BBC ציטט מנהל תת-סניף שנרדף, נכלא ולאחר מכן זוכה: "אני רוצה שמישהו אחר יואשם וייכלא כמוני." בקשה זו חזרה על ידי מנהלי תת-סניפים אחרים מאוחר יותר.
שלבים 1 עד 4 של החקירה החוקית
דיוני השלב הראשון, שכיסו את ההשפעה האנושית, נפתחו ב-14 בפברואר 2022 בבית ג'וקסון בעיר לונדון.
דיוני השלב השני, שכיסו את רכש מערכת הורייזון, עיצובה, ניסוייה, פריסתה ושינויים בה, החלו באוקטובר 2022. הם שודרו באינטרנט, כמו גם שלבי החקירה המאוחרים יותר.
החקירה גם בחנה האם הדואר ובעלת ICL, פוג'יטסו, ידעו על התקלות.
ריצ'רד מורהד, פרופסור למשפטים ואתיקה מקצועית באוניברסיטת אקסטר, אמר בהצהרה בעל פה:
מיד לאחר הדיון בנובמבר, ויליאמס אמר כי יבקש מדואר בריטניה, מספקית ה-IT פוג'יטסו, ומהמחלקה לעסקים, אנרגיה ואסטרטגיה תעשייתית לוותר על החיסיון ביחס לחומר הרלוונטי לתנאי ההתייחסות, והוא קבע מועד אחרון למענה.
ב-16 בנובמבר, ויליאמס דיווח כי כל ארבעת הצדדים הגיבו בזמן שצוין והוסיף "התגובה של POL, בכל בחינה, הולכת רחוק מאוד לקראת עמידה בבקשה שהגשתי להם.
ברור לי שביחס לרבים מהקווים החשובים ביותר של החקירה, POL ויתרה על החיסיון המשפטי המקצועי.".
הדואר פרסם את תגובתו לבקשה ב-15 בנובמבר 2021. פרשנית אחת, אליסה וונון, כתבה כי אף על פי שהמשרד לעסקים, אנרגיה ואסטרטגיה תעשייתית היה מוכן לוותר על החיסיון:
דיוני השלב השלישי, שכיסו סוגיות תפעוליות, נערכו בין ינואר למרץ 2023.
דיוני השלב הרביעי, שכיסו פעולות נגד מנהלי תת-סניפים ואחרים, נערכו בין יולי 2023 לינואר 2024. במהלך דיונים אלה, פול פטרסון, מנהל שירותי פוג'יטסו באירופה, הודה כי היו "באגים, שגיאות ופגמים" בתוכנת הורייזון "מההתחלה ממש" וחזר על התנצלות החברה על חלקה בשערורייה.
החקירה פרסמה דוח ביניים ב-17 ביולי 2023. שמונה ההמלצות שלו היו:
לא ימנע ממועצת הייעוץ לפיצויי הורייזון (HCAB) לעקוב אחר מקרים בודדים.
המועצה תפיק דוחות כתובים עבור כל אחד מפגישותיה.
המועצה תשקול האם ניתן פיצוי מלא והוגן.
יש להגדיל את חברות המועצה כדי להבטיח שיש לה קיבולת מספקת.
הממשלה צריכה בתוך 28 יום לבקש הנחיות לפי סעיף 306 של חוק חדלות הפירעון 1986 כדי להבטיח שפיצויים המשולמים לתובעים פושטי רגל לא יוסטו למנהלי חדלות פירעון.
הממשלה צריכה לפרסם הצעות להבטחת יחס שווה והוגן לכל המועמדים בכל התוכניות בנוגע למס הכנסה, מס רווחי הון ומס ירושה.
הממשלה צריכה להבטיח שתחוקק חקיקה שתאפשר תשלום פיצויים לפי צווי ליטיגציה קבוצתית למועמדים לאחר חצות ב-7 באוגוסט 2024.
לא יתקבלו בקשות לפיצויים במסגרת תוכנית החסר של הורייזון לאחר תאריך שיוסכם על ידי השר, הדואר והמועצה.
הממשלה קיבלה את ההמלצות במלואן או בחלקן ב-26 באוקטובר 2023.
ב-9 באפריל 2024, החקירה החלה בשלבים 5 ו-6 כדי לכסות "[פיצוי, גישה לצדק, סקונד סייט, תוכנית סקירת תלונות וגישור, התנהלות הליטיגציה הקבוצתית, תגובה לשערורייה, ממשל, ניטור של הורייזון, הסדרים חוזיים, ביקורת פנימית וחיצונית, כשירות טכנית, מעורבות בעלי עניין, פיקוח וחשיפת שחיתויות]".
חמישה עשר שבועות תוכננו לשמיעת הראיות.
הדיונים החוזרים החלו עם יום לעדותו של אלן בייטס, שתיאר את פקידי הדואר כ"בריונים בחליפות" וטען כי הממשלה הייתה צריכה להיות מעורבת הרבה קודם.
חבר הפרלמנט לשעבר לורד ארבות'נוט, שהופיע בשבוע הראשון, אמר לחקירה: "[הנהלת הדואר] ידעה שהיו מספר רב של באגים במערכת שלא סיפרו עליהם לחברי הפרלמנט.