tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
היישוב לא היה מוקף חומה באף שלב של קיומו, באתר לא נמצאו סימני חורבן, והאתר ננטש.
הממצאים באתר כוללים ציורי קיר בבתי המגורים שחלקם נמצאו במצב גרוע.
קטעי הפרסקו השתמרו בחדרים רבים.
השערת החוקרים הייתה שאלו ציורים של אנשים פרטיים בבתיהם.
הציורים לא היו יצירה חד פעמית, נמצאו ציורים שכוסו בטיח לבן שעליו צוירו ציורים חדשים.
נמצאו קטעי טיח שנשתמרו עליהם למעלה מעשרים שכבות של ציורים.
הממצאים לא כללו קירות שלמים אלא שברים שחוברו על ידי החופרים לקטע גדול יותר.
הקטע המפורסם ביותר הוא "הכוכב מע'סול".
הכוכב הוא ציור פרסקו על גבי טיח בצבע קרם בקוטר 1.84 מטר.
הכוכב צויר בצבעי אדמה: אדום, שחור, אפור וצהוב.
בעיגול המרכזי 3 כוכבים זה בתוך זה.
חלקי הפרסקו נמצאו נפולים באתר.
יש הטוענים שהציור מסמל שמש – אלוהות אחרת.
בין קרני הכוכב ומימינו ציורי מבנה המזכירים מבנה כלקוליתי.
הציור כולל ראש עם כובע ומסכה, חיה מיתולוגית עם כנפיים, צבי וחיות מרקדות סביב שמאן.
כל הסצנות מזכירות טקס פולחני שקשור לכוכב ולמקדשים.
הביצוע של הציור מדויק מאוד, וקצות הקרניים החיצוניות יוצרות מעגל מושלם.
סביב הכוכב מצוירים קטעים שאינם מצטרפים לתמונה שלמה, ייתכן והם שייכים לשכבה אחרת של ציורים.
משמאל לכוכב נמצא בעל חיים עם כנף ומולו חלק מבעל חיים בעל זוג קרניים, לשניהם עיניים גדולות, אף ארוך וניבים ארוכים ואדומים.
מתחת לרצפות הבתים נמצאו צלמיות משני סוגים: צלמית של נשים הרות (לשם פריון), וצלמיות של בעלי חיים כלבים או כבשים.
הכלים נעשו מחרס פשוט ביד והוחלקו באמצעות גבעולי עשבים.
לפי טביעות מחצלות על הכלים עולה כי הניחו אותם על רצפת הטין.
אחד הכלים שנמצאו היה הבזיך שהפך לכלי המסמל את הקרמיקה הע'סולית בגלל חריגותו.
באתר התגלה שימוש נרחב באבני צור, כלים העשויים מצור, במיוחד אבן צור שצידה האחד היה רחב וצידה השני צר עם להב מושחז.
הם קראו לכלים גרזנים, כן נמצאו להבים, אזמלים, נקרים, מגרדות ומרצעים, מאבן – אבני רחיים, עליים ומכתשים, ראשי אלות, אבני משקולת לנולי אריגה, וכן מכורכר, בזלת, על פני השטח כמות מועטה של חתיכות נחושת.
על פי העצמות שנמצאו היו ביישוב בקר וצאן, צבאים וחזירים.
שרידי גרעינים נמצאו מהצמחים: חיטה, שעורה, אפונה, שעועית, בצל, שום וכן גרעיני זיתים, ענבים ותמר.
הימצאות הזיתים והענבים מצביעה על קשר שהיה עם אנשי ההר שם מגדלים גידולים אלה.
התמונה שהתקבלה היא של תרבות חקלאית המייצרת מזון ואוגרת אותו, עושה כלי חרס מפותחים.
לפי הקרמיקה שנמצאה באתר הוגדרה התקופה הכלקוליתית בארץ ישראל.
תחילת התקופה הכלקוליתית הוגדרה לפי השכבות התחתונות בתלוליות ע'סול.
ניתן לכנותם בדרום הארץ כ"התרבות הבשורית" שהתחילה בסביבות 4,700 לפנה"ס.
היא כוללת גם אתרי הבשור וצפון-מזרח סיני, אתרי שכונת רמות בבאר שבע וחלק מממצאי האתר גילת.
התרבות העיקרית של התקופה הכלקוליתית בדרום היא "התרבות הע'סולית" שאותה ניתן לחלק לתרבויות משנה שלהן תפוצה גאוגרפית וזמנים שונים.
בהקשר זה ראויה במיוחד לציון העובדה שבאתרי באר שבע (ביר אבו מטר, ביר א-ספאדי, חורבת בתר, תל שבע) התקיים יישוב בערך בין השנים 4,200–4,000.
הממצאים העיקריים שנמצאו באתר מוצגים במוזיאון של המכון האפיפיורי למקרא בירושלים.
על קיר המוזיאון מצויר העתק הכוכב מע'סול וכן מגוון של כלי חרס שנמצאו באתר.
כוכב ע'סול המקורי נטמן ב-1939 במחסני מוזיאון רוקפלר בירושלים ולא הוצג במשך שנים רבות.
לאחר שיקום ביוזמת רשות העתיקות הוצג הכוכב לראשונה בשנת 2016 בבניין הקריה הלאומית לארכאולוגיה של ארץ ישראל, והוא מוצג במוזיאון רוקפלר.
תלולית האקסון הוא החלק של תא העצב המחבר בין גוף התא לבין האקסון.
בתלולית האקסון מתרחשת אינטגרציה של דחפים עצביים בתר-סינפטיים, מעוררים או מעכבים, אשר הגיעו לתא העצב דרך סינפסות קלט בדנדריטים ובגוף התא.
תוצאות האינטגרציה של האותות העצביים שהתקבלו קובעות האם המידע העצבי יועבר הלאה או לא.
בהתאם לסכום הדחפים שהתקבל בתלולית, יוצא ממנה דחף עצבי, מעורר או מעכב, לאורך האקסון, המהווה את הפלט של תא העצב.
תלוליות בטש הוא אתר ארכאולוגי באזור השפלה על גדתו הצפונית של נחל שורק, כשבעה קילומטרים מצפון מערב לבית שמש הקדומה.
האתר שוכן במרחק של פחות מקילומטר מתל בטש.
באתר נמצאו כלי חרס מהתקופות הנאוליתית קרמית א' (PNA), הכלקוליתית ותקופת הברונזה.
החפירות באתר נערכו בשנת 1955 במשלחת מטעם החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה אשר בראשה עמד הארכאולוג יעקב קפלן, ובשנים 2014–2017, בידי חגי כהן־קלונימוס, מטעם המכון לארכאולוגיה של האוניברסיטה העברית.
בדרום התלולית בשטח A בשכבה IV נחשפו שני בורות מהתקופה הנאוליתית קרמית א (PNA) המקבילים לשכבה IX ביריחו.
מתקופה זו נחשפו שתי שכבות: IVa ו IVb המייצגות שני שלבי יישוב.
מעל שכבה IVa נמצאה שכבה כלקוליתית III שהייתה בת זמנה של תרבות ואדי רבה והכילה חרסים מטיפוס התרבות הירמוכית.
ממצאים מתקופת הברונזה הקדומה נתגלו בחלקו הצפוני של השטח, וכן שרידי בור מתקופת הברונזה התיכונה II.
נחשפו שלוש שכבות של יישוב מהתקופה הכלקוליתית.
בשכבות IIIa ו IIIb נמצאו ממצאים השייכים לתרבות ע'סול.
שכבה III שהייתה על קרקע בתולה, הכילה ממצאים הזהים לוואדי רבה.
חפירה זו הוכיחה את קדמות ממצא תרבות ואדי רבה לממצא הע'סולי.
החפירה בשטח זה נעשתה לרוחב התלולית, נחשפו שלושה תאים אשר הכילו תנורים עגולים עשויים טין צרוף.
שני תאים היו בנויים מחלוקי נחל.
התאים הכילו חרסים מתקופת הברונזה התיכונה II ב'-ג'.
בנוסף נמצאה חרפושית מצופה פיאנס.
חפירת חתך שנעשתה גילתה שהתלולית הוא טומולוס מתקופת הברונזה התיכונה II ב'-ג'.
מסביב לתאים נתגלו קירות מעגליים ממולאים בחלוקי נחל שתמכו בתלולית.
החפירה זיהתה לראשונה טיפוס קבר זה שהיה בשימוש בתקופה זו.
בשטח A שכבה III נתגלה מכלול עשיר של קרמיקה מטיפוס ואדי רבה כולל כלים שחורים ממורקים.
בשכבות IVa ו-IVb נתגלתה קרמיקה מהטיפוס של יריחו IX.
הקרמיקה של IVa מאופיינת בעיטורים יפים מסולסלים (סכסך) המשוחים בעזרת מכחול בפסים בצבע אדום מסביב לכלי ובמירוק מבהיק.
הקרמיקה של IVb מאופיינת בעיטור פסים ניצבים משוח בצבעים צהוב וחום כהה או שחור.
העיטור נעשה באמצעות מריחות ידיים.
בנוסף הובחנו לראשונה בארץ עקבות קרמיקה מסוג שנמצאה בעיקר בסוריה ובקיליקיה שבאנטוליה.
תלוי באוויר הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה, שבוים על ידי ג'ייסון רייטמן, לפי תסריט שנכתב על ידו ועל ידי שלדון טרנר.
הסרט מבוסס על ספר באותו שם משנת 2001 מאת וולטר קירן.
הסרט מתאר את חייו המקצועיים והאישיים של עובד בחברה המספקת שירותי פיטורים לחברות אחרות ברחבי ארצות הברית, ואת תפיסת עולמו של האיש שאינו נקשר לאף אחד ואין לו בית מוגדר.
הסרט צולם בעיקר בסנט לואיס, מיזורי, שייצגה גם ערים נוספות שהופיעו בסרט, וגם בדטרויט, אומהה, לאס וגאס ומיאמי.
הסרט היה מועמד לשישה פרסי גלובוס הזהב, וזכה בפרס לתסריט הטוב ביותר ובשש מועמדויות לפרס אוסקר.
ראיין בינגהאם (ג'ורג' קלוני) מתפרנס מפיטורי עובדים.
החברה שבה הוא עובד משכירה את שירותיו לארגונים העוברים גל פיטורים נרחב.
בינגהאם מקבל רשימת עובדים שיש לפטר, ומזמין כל אחד מהם לשיחה שבה הוא מודיע לעובד על פיטוריו, מציע לו חבילת הסתגלות למצבו החדש, ומנסה לשכנע אותו להשלים עם ההחלטה, ואף לראות את החיובי שבה.
שהייתו בכל מקום היא קצרה, והוא טס ממשימה למשימה ברחבי ארצות הברית.
ראיין הוא נוסע מתמיד ואורח מכובד בבתי מלון (רשת הילטון חביבה עליו), וחלומו הוא להגיע לצבירה של 10 מיליון מיילים של טיסה בחברת אמריקן איירליינס.
באחד מבתי המלון הוא פוגש בבר את אלכס גוראן (ורה פרמיגה), שאף היא מרבה לבלות בטיסות.
השניים מבלים את הלילה יחד, ובבוקר על כל אחד מהם להמשיך לדרכו.
השניים אינם מסתפקים בסטוץ זה, ובודקים, כל אחד במחשב הנייד שלו, את לוחות הזמנים שלהם, כדי למצוא מקום שבו ייפגשו שוב במהלך טיסותיהם, וישמרו על קשרי יזיזות.
למשרד הראשי של מקום עבודתו של ראיין, הנמצא באומהה, נברסקה, מצטרפת פסיכולוגית צעירה, נטלי קינר (אנה קנדריק), שמשכנעת את מנהל החברה, קרייג גרגורי (ג'ייסון בייטמן), לשנות את שיטת העבודה, ובמקום שעובדי החברה יכלו זמנם בטיסות יקרות, לערוך את הפיטורים בשיחת וידאו.
ראיין מתנגד לשיטה, אך כשמתברר לו שעליו לציית, הוא מבקש שנטלי תצטרף אליו לנסיעה עסקית, כדי שתראה כיצד מתבצעת העבודה בשטח, לפני שהיא מייעלת אותה.
נטלי מצטרפת אליו, ומגלה שיש לה הרבה מה ללמוד ממנו.
במהלך נסיעתם, חברהּ של נטלי מודיע לה במסרון על סיום הקשר ביניהם, וראיין, יחד עם אלכס, שהזדמנה אף היא לאותו מלון, נחלצים לנחם אותה.
בנוסף, העובדת הראשונה שנטלי בוחרת לפטר בעצמה מודיעה על כוונתה להתאבד עקב הפיטורים, ותגובה זו מזעזעת את נטלי, אך ראיין משכנע אותה להמשיך.
אחותו הצעירה של ראיין עומדת להתחתן, ובהשראת הסרט "אמלי" היא מבקשת מידידיה, כמתנת חתונה, תצלומים שלה ושל החתן מאתרים ברחבי ארצות הברית שהם מגיעים אליהם.
גם ראיין נרתם למשימה זו.
הוא נוסע לחתונה של אחותו במילווקי, אליה הזמין ראיין את אלכס כבת זוגו, בעקבות האירוע מתעורר גם בראיין הרצון בזוגיות, נושא שאליו התייחס בביטול עד כה.
לאחר שאלכס נסעה לדרכה, ראיין נוסע אליה לביתה בשיקגו, ומופתע לגלות שהיא נשואה ואם לילדים.
מאוחר יותר היא מסבירה לו בשיחת טלפון שמשפחתה היא חייה האמיתיים.
בטיסתו חזרה חוגגת חברת התעופה עם ראיין את ההישג של צבירת 10 מיליון מיילים.
מנהל החברה מודיע לראיין שהעובדת המפוטרת שהודיעה שהיא תקפוץ למותה, עשתה זאת.
והמנהל שואל את ראיין האם זכור לו רמז לצעד כזה, וראיין עונה שאינו זוכר.
נטלי התפטרה בעקבות ההתאבדות (על ידי מסרון), והחברה מחליטה לסגת מרעיון הפיטורים בשיחת וידאו, ולחזור לשיחות אישיות, שמחייבות את ראיין להמשיך ולטוס.
נטלי מוצאת עבודה חדשה בסן פרנסיסקו, תוך שהיא נעזרת במכתב המלצה של ראיין.
הסרט מתרחש בארצות הברית, על רקע המשבר הכלכלי של 2008. עיסוקו של ראיין בינגהאם, הוא מתן הודעות פיטורים לעובדיהן של חברות השוכרות את שירותיו למטרה זו.
הוא מוצג בלשון נקייה כ-career transition counselor (יועץ למעבר קריירה).
ראיין והחברה שבה הוא מועסק מעניקים שירותי מיקור חוץ לפיטורים, בהציעם מומחיות מיוחדת בתחום זה.
בתהליך הפיטורים הקצר, העובד נקרא לשיחה אל ראיין, לפי רשימה מוכנה מראש, ומקבל את הודעת הפיטורים.
לאורך הסרט מוצגות תגובותיהם של עובדים רבים ברגע קבלת הבשורה המרה.
ניהול משאבי אנוש במיקור חוץ הוא סוגיה המעסיקה ארגונים רבים.
בתחום הגיוס נפוצה הסתייעות במיקור חוץ, באמצעות חברות אבחון וחברות השמה.
בסרט מוצג שימוש במיקור חוץ בקצה השני של מחזור החיים של העובד בארגון - סיום העבודה.
כבמקרים נוספים של מיקור חוץ, עולה השאלה היכן תתבצע הפעילות - במתקן הלקוח או במתקן הספק.
גישתו של ראיין היא שאת הליך הפיטורים העדין יש לערוך במתקן הלקוח, אך נטלי מציעה צעד קדימה - עריכת ההליך כאשר המפטר, הוא הספק, נמצא במתקן הספק, ומשתמש בטכנולוגיה המודרנית של שיחת וידאו לשם מתן השירות.
שיטת הפיטורים המוצגת בסרט, לפיה הודעת הפיטורים ניתנת בקיצור נמרץ על ידי אדם זר, יכולה להתקיים בארצות הברית, אך אינה חוקית בישראל.
בהתאם להלכה שהתגבשה בפסיקה של בית הדין לעבודה, לעובד המועמד לפיטורים שמורה זכות השימוע, קודם לקבלת החלטה על פיטוריו.
בתהליך השימוע יש להודיע לעובד כי נשקלים פיטוריו, ולתת לו הזדמנות להשמיע את נימוקיו לשלילת החלטה לפטרו.
אין לקבל החלטה על הפיטורים קודם לשימוע, אלא לקיים את השימוע בתום לב: על המעסיק לשמוע את נימוקיו של העובד, ורק לאחר מכן להחליט בעניינו.
נושא מרכזי בסרט הוא הזוגיות - החתירה אליה והבריחה ממנה.
ראיין מצהיר במפורש על חוסר העניין שלו בזוגיות יציבה, ונטלי תוקפת את גישתו זו, בראותה זוגיות יציבה כמרכיב חשוב בחיים.
עימות מרומז בין שתי הגישות עולה כאשר ראיין, הממתין לנטלי בשדה התעופה, רואה כיצד בן זוגה נפרד ממנה בחיבוק ונשיקה.
נטלי חשה פגיעה עזה כאשר בן זוגה מודיע לה על ניתוק הקשר ביניהם, ואילו ראיין מנסה, לקראת סוף הסרט, לשדרג את הזוגיות הרופפת מאוד שלו עם אלכס, אך מגלה שהוא יחיד ברצון זה, משום שאלכס נשואה ואין לה כל כוונה לפגוע בנישואיה, אף שנהנתה להשתעשע עם ראיין.
אחותו הצעירה של ראיין עומדת להתחתן, אך ברגע האחרון החתן המיועד תופס רגליים קרות - הוא אינו מוצא תועלת בחיי משפחה.
לבקשת אחותו הבוגרת, שזה עתה נפרדה מבעלה, ראיין מצליח לשכנע את החתן להתגבר על היסוסיו, ולקיים את טקס הנישואים.
השילוב בין שני מרכיבי הסרט
בעלילת הסרט משולבים שני נושאים זרים: הליכי פיטורים וזוגיות.
מבקרת הקולנוע חן חדד עסקה במידת ההצלחה של שילוב זה:
שמו המקורי של הסרט, Up in the Air, פירושו "באוויר", לתיאור מקום הימצאותו של מטוס, אך גם "תלוי באוויר", לתיאור מצבו ולבטיו של אדם.
כפל משמעות זה אבד בתרגום שם הסרט לעברית.
המשמעות "באוויר" מתארת את מצבו הפיזי של ראיין, הנמצא חלק ניכר מזמנו בטיסות.
כאשר קברניט המטוס מצטרף אל ראיין במהלך אחת הטיסות ושואל אותו היכן הוא מתגורר, עונה ראיין "כאן".
המשמעות "תלוי באוויר" מתארת את מצבם של העובדים המפוטרים, שאיבדו את מקור פרנסתם, וכעת הם תלויים באוויר, בלי לדעת היכן ישיגו כסף לפרנסת המשפחה ולתשלום המשכנתה.
תלווה לי את אשתך הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1989, קומדיה של טעויות מז'אנר סרטי הבורקס מבית היוצר של זאב רווח.
צילומי הסרט החלו ב-29 בדצמבר 1988, הסתיימו בפברואר 1989, והוא עלה לאקרנים באפריל 1989.
ששון (זאב רווח) רוכש מסעדה במחיר מציאה בסמוך לסדום.
הוא מגיע לשם עם יפה אשתו (יונה אליאן) על מנת להקים את העסק, וילדיהם נשארים אצל אימה לזמן מה.
כאשר הוא מגלה כי המסעדה שקנה לא שוכנת לצדי הכביש הראשי, אלא על כביש צדדי נטוש, הוא מחליט להציג את אשתו כאלמנה, ואת עצמו כאחיה שהגיע לעזור לה לזמן מה בעסק.
השמועה על היותה של יפה אלמנה גורמת לגברי האזור להגיע ולהתארח במסעדה, ובכך עוזרת לשניים להגדיל את ההכנסות.
המפסידה העיקרית מסיפור זה היא בלה (עדי לב), אלמנה שהעסק שלה מפסיד את לקוחותיו בעקבות הגעתם של ששון ויפה לאזור.
בלה גם מתאהבת בששון בהמשך.
אולם, כמו בכל סרטיו של זאב רווח, העלילה מסתבכת כאשר תושבי העיר מגלים את האמת מאחורי זהותם של ששון ויפה.
ת'לאת'את (כנראה מערבית: ثلاثات, מהמילה שמשמעותה שלוש) הן לבני אבן קטנות יחסית (אורך 54 ס"מ, גובה 27 ס"מ, עובי 27 ס"מ) ששימשו בתקופת פרעה אחנתון לבנייתם של המקדשים לאל אתון בכרנך ועמארנה.
כאשר אחנתון רצה לבנות מקדשים רבים במהירות, לא היה לו הזמן הדרוש לחצוב, להוביל ולהציב גושי אבן גדולים כמקובל באותה תקופה.
לכן בנה קירות מצופים בלבני ת'לאת'את, אותם גילפו בצורות שונות וציירו ציורים שונים להאדרת המלך והאל.
לבנים אלו היו קלות לייצור וקלות לניוד והצבה.
חלק ניכר מהלבנים פורקו בתקופה מאוחרת יותר (תקופתם של חרמחב ורעמסס השני) ושימשו שימוש משני כחומר מילוי וכחומר לבניה.
פירוק הקירות גרם לאבדן הציורים ומאחר והלבנים בגודל זהה קשה לאתר לאיזה ציור הם שייכים ולשחזר ציורים אלו, אם כי אגיפטולוגים הצליחו לשחזר את הפאזל של ציורים אחדים.
מצב השימור של מין תלוי שימור הוא מצב שימור הנחשב לאחד ממצבי "סיכון נמוך" (Lower risk), הנמצא באמצע בין מצב ללא חשש לבין מצב קרוב לסיכון.
המצב מתאר מינים שאינם בסכנה ואינם באוכלוסייה מתמעטת בצורה דרסטית והם עלולים להפגע בעתיד הקרוב, אך מוכנת עבורם תוכנית הצלה שתעלה אותם למצב "ללא חשש".
למינים אלה ישנה תוכנית גידול או הצלה שתוכל לשמר אותם בטבע ולהחזיר אותם לאולוסייה גדולה.
אם לאחר 5 שנים מהתחלת התוכנית או הגידול האוכלוסיות לא גדלות כמו שצריך, המין יעבור לדרגה קרובה יותר לסכנת הכחדה.
בקבוצה זו מעט מאוד מינים ביחס לשאר מצבי השימור.
כיום ישנם רק 124 מיני צמחים ו-13 מיני בעלי חיים במצב זה.
לא תמיד ההבדל בין מין שמצוי במצב זה למצב "ללא חשש" בולטים וחלקם מוכללים ברשימה האדומה של IUCN כיצורים ללא חשש.
תלוליות הענבים בנגב (ידוע גם כ"תלילאת אל עינב") היא תופעה של תלוליות הבולטות סביב אתרים נבטיים בנגב.
התלוליות הן שרידים לחקלאות עתיקה בנגב, הנראים עד היום סביב שש הערים הנבטיות: שבטה, ניצנה, חלוצה, רחובות בנגב, עבדת וממשית.
שרידים אלה באים לידי ביטוי כמדרונות הבנויים מאלפי גלי אבנים שנערמים באופן מסודר.
פירוש המילים "תלילאת אל עינב" הוא תלוליות הענבים (מערבית).
שם אחר: רג'אם אל כרום.
התלוליות נראות כגלי אבנים הדומים לעציצים הפוכים, הנערמים במערך מסודר על מדרונות הגבעות.
קוטר של תלולית אופיינית הוא כמטר אחד וגובהה כחצי מטר.
המרחק בין תלולית אחת לשנייה הוא כ-2–3 מטרים.
בנוסף לתלוליות עצמן, במקרים מסוימים נערמים פסי חצץ ארוכים על גבי המדרונות.
חוץ מפסי החצץ, ישנן אבנים הנאספות על התלוליות, והן יוצרות פני שטח נוחים לזרימת מים על גבי המדרונות.
האבנים שנאספו הן אבנים שהיו על פני השטח ונערמו שם בגלים, ללא כל פינוי.
בשנת 1870 סיירו בנגב המזרחן אדוארד הנרי פאלמר והזואולוג ובוטנאי ריצ'רד דרייק במטרה למפות את הנגב, לתעד את החי והצומח ולמפות אתרים ארכאולוגים.
בהיותם ליד ניצנה שהיתתה ידועה אז בשם "עוג'ה אלחפיר" הם שמו לב לשורות שורות של ערמות אבנים קטנות שהיו מפוזרות על פני מדרונות החמרה.
הם הבינו שהשורות הן מעשה ידי אדם אבל לא הצליחו להבין את המטרה לה נוצרו.
הבדואיים במקום אמרו להם ששמן של התלויות הן "תולילות – אל – ענב".
מכאן הניחו פלמר ודרייק שהמטרה של התלוליות הייתה לדליית גפנים.
מסקנותיו של פלמר ודרייק היו מקובלות בקהילה המדעית ונושא זה לא נחקר עד שנות ה-50 של המאה ה-20, אז החל מחקר ארכאולוגי וגאומורפולוגי על חקלאות עתיקה בנגב.
בשטח לא נמצאו כל שרידים הקשורים בגפן או בענבים.
פרופסור יהודה קידר החל לחקור את הנושא.
בין השנים 1961–1964 כתב את הספר המקיף "החקלאות הקדומה בהרי הנגב", שכולל סקר יסודי, של כל שרידי החקלאות הקדומה בהר הנגב שיצא בשנת 1967. במחקרו הגיע למסקנה שהמקום לא מתאים לגידול גפנים בגלל מיעוט מי גשמים.
במחקרו הוא הגיע למסקנה שמטרת שורות התלוליות הייתה לגרום לגידול בסחיפת קרקע הלס מהמדרון לוואדי, שם התקיימה חקלאות.
מי השיטפונות שירדו במורד בין שורות האבנים והקרקע שנסחפה יצרו בתחתית הואדי תשתית טובה של קרקע לגידול חקלאי ומים להרוות את השדות.
במחקרים נוספים שנעשו על ידי פרופסור מיכאל אבן-ארי הוא הגיע למסקנות דומות.
פרופסור משה שחק שיער שהמטרה של התלוליות הייתה להגדיל את כמות מי הנגר שירדו במדרון וכך להעלות את פוריותו עבור צמחיית בר שתשמש למרעה העדרים.
הגאומורפולוג פרופסור חנוך לביא הגיע למסקנה דומה.
תְּלוּם-קַשְׂקַשִּׂים מִדְבָּרִי (שם מדעי: Rhagerhis moilensis) הוא מין של נחש תת-ארסי שחי בצפון אפריקה ובמזרח התיכון.
שמו באנגלית הוא "קוברה מזויפת" (False cobra), בשל מנהגו להרחיב את צווארו וללחוש כמו קוברה כשהוא מאוים.
בישראל הוא נפוץ באופן מקומי במספר אזורים מצומצמים בערבה ובדרום הנגב.
הוא מסווג לעיתים בסוג Malpolon יחד עם תלום-הקשקשים המצוי, אך חוקרים אחרים ממקמים אותו בסוג משל עצמו, Rhagerhis.
הבוגרים באורך של 0.8–1.4 מטר, אך חלק מהפרטים הגיעו אף לכ-1.9 מטר; אם כי מרבית הפרטים שנצפו בישראל קצרים ממטר.
צבעו חום בהיר עם כתמים כהים לאורך הגוף, והגחון בצבע קרם בהיר.
העיניים עגולות וגדולות בצבע אדמדם או צהבהב עם אישונים עגולים.
מצדי העורף בולטים 2 כתמים כהים מכל צד, ויש כתם שחור הנמשך מהלחי ועד לזווית הלסת.
בעת סכנה הוא משטח את צלעות מאחורי ראשו ומרחיב את צווארו, מה שמקנה לו מראה מאיים המזכיר קוברות; אך בניגוד אליהן הוא אינו מרים את צווארו ב-90° להצגתו, אלא רק ב-45° ומציג את גבו.
תלום-הקשקשים המדברי הוא פעיל יום, נע בזריזות על הקרקע אך גם מטפס היטב על עצים.
הוא ניזון ממכרסמים ולטאות קטנות, אותם הוא צד באמצעות חוש הראיה המפותח שלו.
מאחר שאופיו של תלום-הקשקשים המדברי רגוע באופן יחסי, הוא משמש לעיתים רחוקות כחיית מחמד.
הנקבה מטילה בין ארבע ל-18 ביצים.
יש לו תחום תפוצה נרחב המשתרע ממאוריטניה, סהרה המערבית ומרוקו במערב, דרך חלק ניכר מצפון אפריקה וסהרה ועד לחוף הים האדום של מצרים, סודאן ואריתריאה, ישראל, דרום-מזרח ירדן, דרום סוריה, עיראק, דרום איראן (מחוז ח'וזיסטן ומחוז הורמוזגאן) ומרבית חצי האי ערב.
במערב אפריקה יש לו תפוצה מנותקת במקטעים ממאוריטניה, מרכז וצפון מאלי וניז'ר, עם נוכחות שולית בצפון מערב ניגריה.
ניתן למצוא אותו עד גובה של 1,500 מטר מעל גובה פני הים.
זהו מין הנפוץ באזורי מדבר פתוחים, ערבות, מדבריות למחצה סלעיים ואזורי חוף חוליים.
ניתן למצוא אותו בקרבת כפרים ואדמות חקלאיות.
הארס שלהם לא קטלני, אך הוא יכול לגרום לכאבים.
תגובה חריפה להכשה עלולה לכלול קשיי נשימה וסיבוכים אחרים שעלולים להיות קטלניים, בעיקר לילדים קטנים.
אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך-שדה, מהדורה שלישית 2022. , עמודים: 211-212
תִלְבּוֹנֶת היא תנאי מזג אוויר, שהראות והניגודיות מופחתים בו במידה רבה עקב שלג או חול.
האופק נעלם כליל ואין כל סימני דרך לייחוס, כך שההתמצאות נפגמת ומתעוותת.
וזו הגדרת התלבונת: "מצב של אור מפוזר ללא הטלת צללים, בגלל שכבת עננים לבנה רצופה, המתמזגת למראית עין עם משטח השלג הלבן.
כל קימור או קיעור במשטח השלג אינו נראה לעין, אבל עצם כהה עשוי להיראות בבירור, ולהתבלט מעבר לגודלו הממשי.
תלבונת יכולה להיות פשוט תוצאה של כמויות שלג גדולות במיוחד, כאלה המופיעות בתנאים של אפקט האגם, או גורמים אחרים כגון תאורה מפוזרת מחשרת עננים, ערפל קל או כבד, או רקע של שלג.
בשעת תלבונת אמיתית, אנשים עשויים לאבד את דרכם בחצר ביתם, כשדלת הכניסה מרוחקת לא יותר מ-3 מטרים ויהיה עליהם לגשש את דרכם חזרה.
נהגים נאלצים לעצור באשר הם, משום שאינם יכולים לראות את הכביש לפניהם.
תנאי שלג ובליזארד רגילים, כשהשלג יורד בכמות של שניים עד חמישה ס"מ לשעה, או כשהראות לפרטים מטושטשת אך יש שדה ראייה פנוי לטווח של יותר מ-9 מטרים, אינם בגדר תלבונת, אף שלעיתים טועים להגדירם כך.
התלבונת מופיעה בשלוש צורות שונות:
בתנאי בליזארד, שלג שנמצא כבר על הקרקע יכול להינשא באוויר ולצמצם את הראות עד קרוב לאפס.
כשיורד שלג, כמויות השלג עלולות להעלים עצמים ולצמצם את הראות עד קרוב לאפס.
דוגמה לכך מתרחשת במהלך שלג באפקט האגם או שלג באפקט הרים, כשכמות השלג יכולה להיות גדולה פי כמה וכמה מכמויות רגילות של שלג או בליזארד.
כשיש ערפל כבד בגובה פני הקרקע בסביבה מכוסה שלג, בעיקר בשטחים פתוחים נטולי תוואי נוף.
אין לבלבל תלבונת עם אור שטוח.
יש אומנם נקודות דמיון, אך הן הגורמים והן התוצאות שונים.
תלבונת היא צמצום ופיזור של אור השמש.
הגורם: חסימה, צמצום ופיזור של אור השמש עקב גבישי קרח בשלג היורד, פתותי שלג מסתחררים ברוח, טיפות מים בעננים נמוכים או בריכוזי ערפל, וכן הלאה.
שארית האור המפוזר נבלעת ומתמזגת.
התוצאה: עקב ההפחתה באור המוחזר, נקודות הסתמכות חזותיות כגון קו האופק, תוואי קרקע, כיוון מדרון וכו' מופחתות במידה רבה או נחסמות כליל.
מצב זה מביא לאי-יכולת לקבוע את המיקום ביחס לסביבה.
בתנאים חמורים, אדם עלול להתנסות באובדן קינסטזיה (היכולת להבחין במיקום ותנועה), בלבול, איבוד שיווי משקל וירידה כללית בכושר הפעולה.
אור שטוח (flat-light) הוא סינון ופיזור של אור השמש.
הגורם: אור השמש מפוזר ומסונן גם יחד עקב חלקיקים אטמוספיריים (למשל מולקולות מים, גבישי קרח) יחד עם שכבת שלג על הקרקע, הגורמת לקליטת האור מכיוונים רבים.
בדרך כלל, האפקט מוגבר בשעת תלבונת ו/או מאוחר יותר ביום, כשהשמש מתקרבת לאופק, משום שאור השמש עובר מרחקים גדולים יותר דרך האטמוספירה.
תוצאה: אור נקלט מכיוונים רבים, כשכל מקור אור מפיק צללים חופפים, המבטלים זה את זה.
אפקט זה מעמעם את השטח ומעלים נקודות ציון, כמו גוונים וניגודים, ובכך מקשה על ההבחנה בין תוואי מדרון דומים בצבעיהם.
אובדן סמנים חזותיים של צורה וקצוות של עצמים מביא לכך, שעצמים ותוואי נוף כמו מתלכדים יחדיו ליצירת נוף שטוח וחסר פרטים.
האפקט של התלכדות חזותית עשוי להתבטא באיבוד עומק שדה הראייה, המביא לחוסר התמצאות בשטח.
תנאי תלבונת מהווים סכנה למטפסי הרים, גולשי סקי, תעופה ותנועה על הקרקע.
נהגי מכוניות, בייחוד בכבישים ראשיים מהירים, נמצאים גם הם בסכנה.
מקרים רבים של תאונות שרשרת קשורים בתנאי תלבונת.
נהג אחד עשוי לעצור לגמרי משום שאיננו רואה את הכביש, בעוד הנהג שמאחוריו עודנו בתנועה.
תנאי תלבונת מקומיים לזמן קצר יכולים להיווצר באופן מלאכותי בקרבת נמלי תעופה ומנחתי מסוקים בגלל פעילות כלי הטיס.
הרוטור של המסוק או הדף הסילון של המטוס עלולים לחולל תנועה בשלג המונח על הקרקע ולסכן בכך הן את כלי הטיס והן את האנשים על הקרקע.
תלאסאוס (שם מדעי: Thalasseus) הוא סוג של עופות ימיים ממשפחת השחפיתיים.
שחפיות אלה מתאפיינות בציצתם הכהה שמאחורי ראשם ובמקורם השחור הארוך.
הם חיים בכל העולם ונודדים ועפים מעל הימים והאוקיינוסים ותופסים דגים בעזרת מקורם ואוכלים אותו תוך כדי תעופה.
חלק מהמינים מעופפים גם מעל אגמים ביבשות.
לעיתים הם מתקהלים באיים רחוקים במושבות גדולות וצפופות.
האפרוחים ניזונים מדגים במושבה צפופה המגנה עליהם מטורפים.
תלויים הוא מחזה פרי עטה של מאיה ערד יסעור.
הבכורה העולמית של המחזה התקיימה בתיאטרון Upstream, סנט לואיס, בשנת 2016.
המחזה עוסק במפגשם של שני פליטים ממדינה כלשהי, מחוץ לחלון הקומה ה-45 של בניין משרדים בעיר מערבית לא מזוהה.
בהדרגה מתגלה שהשניים הכירו זה את זה, נחשף סיפור עברם במלחמת האזרחים שממנה ברחו והקונפליקט הבלתי פתור ביניהם שהביא אותם להיפגש.
הכותרת המקורית של המחזה הייתה Diamond Stars.
בגרסתו הראשונה הפליטים היו מסיירה לאון ותוארו אירועים בתוך המשרד, מחוץ לו הפליטים ניקו את החלונות.
מטיוטה לטיוטה ערד יסעור השילה את רקע הדמויות, על מנת לנטרל את המימד הפוליטי ולמקד את העניין בסוגיה האנושית.
המחזה מבוסס על מטפורה ויזואלית של אנשים התלויים בין שמיים לארץ מול חלון המפריד בינם לבין התרבות המארחת.
ערד יסעור התמקדה בשלוש נקודות מבט: אנחנו, אתם והם.
פעם הפליטים הם "אנחנו" והמערביים במשרד הם "הם" ופעם ה"אנחנו" וה"אתם" זה הפליטים בינם לבין עצמם.
ערד יסעור כתבה את המחזה במקור באנגלית ותירגמה אותו לעברית, המחזה תורגם גם לנורווגית ולגרמנית.
המחזה הוא בן מערכה אחת הכוללת ארבע תמונות ואורך הצגתו הוא כ-75 דקות.
Riverfront Times: "יש שם ב'תלויים' סכין המחליפה ידיים מספר פעמים וכל מופע של הלהב מעלה את המתח.
אולם כל דבר פרט לשיחה ודומיה מנומסת אין ביכולתן אלא להעלות את החרדה העצומה כשאתה מתנודד לך בצידו של הבניין עם ידיד לשעבר, שיש לו מזימות כמוסות להרוג אותך כדי לקבור את עברו."
Louis Post-Dispatch: "'תלויים' מגביל את תנועת שחקניו יותר מכל מחזה אחר חוץ מ'אח, הימים היפים' של סמואל בקט על אישה הקבורה בערימת חול, או 'ראשו של רוצח' של סם שפרד, מונולוג המסופר על ידי אדם על הכיסא החשמלי.
ועדיין 'תלויים' מטלטל –בעיקר את פנימיותם של הצופים."
1. אוקטובר 2016, תיאטרון Upstream, סנט לואיס, ארצות הברית, במאית: לינדה קנדי, שחקנים: פיליפ דיקסון (אייזק), רג'ינלד פייר (בנג'מין).
2. אוקטובר 2018, תיאטרון דויטש גטינגן (Deutsches Theater Göttingen), במאי: יאקוב וייס.
3. אוקטובר 2019, אנסמבל "קבוצת עבודה" במסגרת פסטיבל עכו, במאי: יגאל זקס, שחקנים: אבי סרוסי (בנג'מין), פיני גואטה (איזאק).
תיאטרון Blank בלוס אנג'לס, ארצות הברית, במאית: ניקול דומינגז.
מרץ 2018, תיאטרון הבית, יפו, ישראל.
בימוי קריאה: סיני פתר, שחקנים: רועי אסף, איציק גולן.
2016 מועמדות לפרס המחזה המקורי הטוב ביותר בסיינט לואיס
2010 פרס ראשון בתחרות למחזאות ITI / UNESCO
תלאסומדון (שם מדעי: Thalassomedon; משמעות השם מיוונית: "thalassa" - ים, "medon" - רודן.
כלומר: "רודן ימי") הוא סוג של זוחל ימי מסדרת הפלזיוזאוריה שהשתייך למשפחת האלאסמוזאוריים שחי בסופו של הקרטיקון לפני 95 מיליון שנה.
המאובנים של יצור זה התגלו ב-1943 בין קולורדו למונטנה וקיבלו שם בידי החוקר סמואל פול וולס.
מאובני היצור נמצאים במוזיאונים ברחבי ארצות הברית.
היצור, שנחשב תחילה לקרובו האלאסמוזאורוס, קיבל את שמו עקב ממדיו הגדולים והיה המין הגדול ביותר במשפחתו: אורכו המשוער הגיע ל-10.86 מטר וייתכן שהיה גדול עוד יותר - עד 11.5 מטר.
הצוואר הכיל מעל 6 חוליות ואורכו היה 5.2 מטר, מחצית מאורך היצור.
אורך הגולגולת הגיע ל-47 סנטימטר והיא הייתה צרה ומלאה בשיניים מחודדות שפנו החוצה ועזרו ללכוד דגים.
באזור הבטן התגלו גסטרוליתים ששימשו לעיכול או כזבורית.
תלבושת מיסבאך היא סגנון לבוש מסורתי מקובל במדינת בוואריה שבדרום גרמניה, ובגרסאות דומות לה גם באוסטריה ובאזור אלטו אדיג'ה שבצפון איטליה.
סגנון לבוש זה הושפע ממאפיינים של פריטי לבוש מקובלים בקרב האיכרים והחקלאים בחלק זה של הרי האלפים אך אינו בעל מקורות היסטוריים במובן המדעי המקובל של המילה.
הוא התפתח סביב שנת 1900 באזור העיר מיסבאך שבדרום גרמניה ביחד עם התרחבות התופעה של יצירת "לבוש" או "הופעה" בעלת סממנים לאומיים, והושפע מזרמים אופנתיים שהיו מקובלים באזור זה.
מאז, הפכה תלבושת מיסבאך למזוהה ומוכרת ברחבי העולם כסמל של בוואריה, אזורי ההרים בדרום גרמניה ואוסטריה, העיר מינכן וסביבותיה, ובאופן רחב יותר כמאפיין מזהה של גרמניה כולה.
למרות המאפיינים הכללים המשותפים של תלבושת מיסבאך, הרי שעד לשנת 1950 בערך עדיין ניכרו הבדלים מסוימים בין העיצובים באזורים השונים, שכן רוב הייצור נעשה באופן ידני ומקומי והושפע ממסורות וחומרי הגלם האופיינים לאותו אזור.
במשך השנים והתרחבות היצור התעשייתי, הלכו והטשטשו ההבדלים על בסיס מקומי וההופעה הכללית הפכה לאחידה הרבה יותר.
המאפיין הבולט ביותר של תלבושת מיסבאך הוא ההקפדה על כמות העיטורים והאביזרים הנילווים על בסיס הלבוש המשותף עצמו אשר עומדת ביחס ישר לגילו ומעמדו של הלובש.
המגבעת מתבססת על מבנה הדומה לזה של כובע באולר.
היא עשויה משער ארנבת שהוברש ארוכות לקבלת מרקם קטיפתי, אם כי ישנן כאלה העשויות גם צמר.
את המגבעת חובשים בהטיה קלה קדימה.
מקובל כי המגבעת היא אישית ולעולם אינה מועברת לאחר.
היא אינה מוסרת אלא בכניסה לארוחה או לכנסייה וכן מורמת קלות לצורך ברכת שלום.
הסרת מגבעתו של אדם החובש אותה נחשבת לצעד תוקפני.
עיטורי הכובע הם עיטורים וסמלים הקשורים לציד.
מקובלת נעיצת נוצה של נחשון הודי או נוצת מוך של עיט.
הסטת הנוצה קדימה מסמלת על נכונותו של החובש להצטרף כמשתתף בשיחה.
ישנם המעטרים את הכובע בסמלים של מועדון הציד שבו הם חברים.
החולצה בדרך כלל לבנה עם צווארון אך לעיתים גם פשתן בצבע שנהב.
לעיתים נוספת על הצווארון רקמת ראשי התיבות של השם.
העניבה עשויה משי בצבע כחול מלכותי.
בדרך כלל במידה של 40X40 ס"מ והיא מקופלת לכיוון המרכז ולאחר מכן מוחזקת באמצעות סיכה או שרוול ייעודיים.
לעיתים נעשה שימוש גם בצעיפים שונים.
נגנים בתזמורות כלי נשיפה נמנעים משימוש בעניבה על מנת להקל על הנשימה והתנועה.
אחד המאפיינים הבולטים של תלבושת מיסבאך לגברים הוא לבישת מכנסי העור המוכרים כלדרהוזן.
ישנם סוגים ודגמים רבים, באורכים שונים מעל ומתחת לקו הברך.
המכנסיים עשויים בעבודת יד או בייצור תעשייתי ומסוגים שונים של עורות.
רוב המכנסיים הם בצבעים המזכירים טחב ירוק.
המכנסיים מעוצבים עם מעין סינר קדמי, רצועות הידוק בצדדים וכיס המיועד לסכין הציד, שעליו רקומות בדרך כלל ראשי התיבות של השם.
רצועות השלייקס ברוחב 2–3 ס"מ ומוצלבות בגב.
הווסט בצבע ירוק או סגול ועשוי לבד או קטיפה.
הוא מעוטר בשוליו בבד אדום.
לעיתים תפורים בחזיתו כיסים והוא נרכס באמצעות כפתורים מוכספים.
לעיתים נוסף עיטור בצורת שרשרת רכיסה מוכספת.
הזקט העליון הוא בצבע אפור כהה או בהיר או משולב בחום.
הגרביים גבוהות עד הברך, עשויות צמר ובצבע אפור כהה.
בחלקן העליון ניתן להדק את הגרביים באמצעות שרוך או כפתור על מנת למנוע החלקה שלהן כלפי מטה.
הנעליים עשויות עור בצבע שחור ובעלות עקב גבוה.
נעליים מסורתיות של תלבושת מיסבאך מחוזקות במתכת בצורת פרסת סוס בחלק העקב שלהן.
סיכות ועיטורים שונים נענדים על חלקים שונים של התלבושת.
בדרך כלל מדובר בפרסים ואותות הוקרה שהוענקו ללובש.
עיטורים קטנים נענדים על הכובע, ואחרים גדולים יותר על שרשרת סביב המותניים או הצוואר.
שעון יד אינו מקובל ובמקומו נעשה שימוש בשעון תלייה על החזה כעיטור נוסף.
סכינים עם קתות העשויות קרן מעוטרת הם אביזר נפוץ.
על ז'קט הווסט והכובע נהוג לתפור או להדביק תגים עם סמלי המועדונים השונים אליהם משתייך הלובש.
השמלה היא בעיצוב המכונה "דירנדל" - בעלת שרוולים ארוכים, המהודקת בגובה המותן ומתרחבת כלפי מטה, בצבע כחול או חום ובגזרה האופיינית לנשות האיכרים בהרי האלפים.
מעל השמלה חולצה קצרה ודקה בצבע לבן וסינר בצבע לבן.
נשים נשואות, אך גם רווקות, חוגרות אבנט משי על מותניהן באירועים מיוחדים.
הגרביים עשויות משי בצבע לבן.
הנעליים בגזרה מסורתית עשויות עור בצבע שחור.
כובע בעל צורה אופיינית, עגול ושטוח יחסית ובדרך כלל מעוטר בנוצת עיט.
כובע בסגנון אחר הוא מחודד בחלקו הקדמי ושזור ברקמת זהב, נחבש על ידי נשים נשואות בדרך כלל באירועים מיוחדים
האביזר הבולט ביותר על בגדי הנשים הוא שרוכי קישוט הרקומים על חלקה העליון של השמלה.
השריכה מיוחדת בדוגמת שרשרת באורך של כ-4 מטרים, ובעלת סיומת מודגשת ובולטת.
בנוסף לכך נענדות שרשרות קישוט על הצוואר וסביב הכובע, וכן קישוטים לשיער ועגילי אוזניים.
בימי חג ואירועים מיוחדים נענדים בנוסף גם קישוטי שרשרות פרחים.
אביזרים נוספים המשמשים להשלמת תלבושת הנשים הם סל נצרים ומטרייה.
"תלבשי לבן" הוא פזמון שכתבה והלחינה נעמי שמר ובוצע על ידי הדודאים והפרברים.
הם ביצעו אותו במופע המשותף שלהם שהועלה ב־1985 במועדון החמאם ביפו.
לימים המילים "בקיץ הזה תלבשי לבן" שימשו בהקשר שלחתונות שמתרחשות בקיץ.
השיר יועד ליוסי בנאי, אך זה ויתר עליו.
שמר חיברה אותו בשנת 1984 לקראת הבחירות לכנסת האחת עשרה, עבור אלבום משותף של צמד הדודאים (ישראל גוריון ובני אמדורסקי) וצמד הפרברים (יוסי חורי ואורי הרפז), שנקרא "הדודאים והפרברים".
השיר הוקלט ופורסם בשנת 1985, לאחר הבחירות.
לפי מקור אחר, הביצוע המוכר של הפרברים והדודאים לא היה הביצוע הראשון של השיר, אלא שמר נתנה את השיר במקור לבנאי, והוא הקליט לו ביצוע שלא כל־כך הצליח.
השיר התפרסם בביצועם המשותף של הדודאים והפרברים.
יוסי חורי, מצמד הפרברים, מספר שבאחת ההופעות המשותפות לשני הצמדים הוא מצא את השיר בתיק הגיטרה של ישראל גוריון, שבו נשמר ישב כמה חודשים.
חורי התלהב מיופיו של השיר: "היה לי ברור שאנחנו שרים את זה ביחד, בגלל שהופענו ביחד באותה תקופה".
בשנת 2009 הקליט יגאל בשן את השיר עבור אלבומו "פגישה לאין קץ".
תלאטוארכון (שם מדעי: Thalattoarchon) הוא סוג של זוחל ימי נכחד בן לסדרת האיכתיוזאורים, אשר התקיים בימים ובאוקיינוסים של תור הטריאס, בתחילת המזוזואיקון שלפני 247 עד 242 מיליון שנה מהיום.
הוא היה מבין ראשוני האיכתיוזאורים הטורפים.
מאובניו של התלאטוארכון התגלו בנבדה בשנת 2010 ממצאי שלד כמעט שלם.
הוא סווג בשנת 2013 ובסוג נכלל מין יחיד: Thalattoarchon saurophagis, שפירוש שמו מיוונית: "אוכל הלטאות הריבוני של הימים".
התלאטוארכון הגיע לאורך 8.3 מטר עם סנפירי חזה חלשים יחסית, אך זנב ארוך ועבה, אם כי חסר אונות כמו של איכתיוזאורים מאוחרים.
מבנה הלסתות שלו דמה ללסתות טורף עם שיניים חדות בעלות קצוות מחורצים וכמה שיני כתר ביניהם.
מבנה זה היה שונה מהשיניים החרוטיות של האיכתיוזאורים המאוחרים, למעט Himalayasaurus.
איכתיוזאור הדומה לו מאוד הוא הסימבוספונדילוס, אשר חי באותה תקופה וגם מעט מאוחר ממנו בטריאס העליון, וגם הוא היה טורף חזק, אך לתלאטוארכון היה חרטום בגודל כפול ממנו.
שניהם דמו במבנה שלהם לקטלן מודרני והיו מבין ראשוני הטורפים שיכלו לצוד טרף הקרוב להם בגודלו.
תלודונטים (שם מדעי: Thelodonti ; מילולית: "חלשי שיניים") היא מחלקה נכחדת של דגים חסרי לסתות שהיו מראשוני החולייתנים בעולם והתקיימו במהלך הפלאוזואיקון בין סוף האורדוביק לסוף הדבון לפני 458 עד 359 מיליון שנה בזמננו.
קבוצה זו תוארה ב-1911 בידי החוקר הגרמני אוטו ג'קל , אולם לאורך השנים היו דיונים על קיומה של המחלקה, לאחר שחוקרים שונים הניחו שמיניה צריכים להיכלל בתוך המחלקות אנספידים ודמויי פטרספידים שניחנו במאפיינים דומים, מה שהופך אותה לקבוצה פרפילטית.
מינים קדומים אלה היו בעלי חוליות סחוסיות ומעין שלד חיצוני קשיח לאורך הגוף והכילו על גופם המרובע והמוגבה בצורתו קשקשים קטנים דמויי-שיניים שחפפו לשלד החיצוני.
היו להם סנפירים מעטים והיו חסרי מלתעות אף שהחלו לפתח מבנים דמויי-שיניים ללעיסת מזון ימי.
על פי ממצאים שונים גודלם הגיע ל-15-30 ס"מ והם היו בעלי מאפיינים של צמדאים עם מבנה גוף דומה לזה של דגי סחוס.
תלויה באוויר הוא סרט מתח והישרדות משנת 2022 שבוים על ידי סקוט מן.
תסריט הסרט נכתב על ידי מן בשיתוף עם ג'ונתן פרנק.
בסרט מככבים גרייס פולטון, וירג'יניה גרדנר, מייסון גודינג וג'פרי דין מורגן.
עלילת הסרט עוקבת אחר שתי נשים המטפסות אל קצהו של מגדל תקשורת בגובה 2,000 רגל (600 מטר) ונתקעות בקצהו ללא דרך חזרה למטה.
הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-12 באוגוסט 2022 בהפצת אולפני "סרטי ליונסגייט".
הסרט הכניס 14 מיליון דולר ממכירת כרטיסים ברחבי העולם וקיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים ששיבחו את חזונו של סקוט מן, הסביבה בה הסרט מתרחש, הצילום, המתח שנבנה ואת משחקן של קורי וגרדנר.
למרות זאת, הסרט קיבל ביקורת שלילית על העלילה והאפקטים המיוחדים שבו.
שתי חברות המכורות לאדרנלין (ריגושים קיצוניים) בשם בקי והאנטר מטפסות על הר ביחד עם בעלה של בקי, דן.
בזמן שדן מנסה לתקוע וו טיפוס בסדק בהר, ציפור מתנגשת בו וגורמת לו לאבד את אחיזתו ולמעוד.
בקי והאנטר מנסות להצילו, אך הוא נופל למותו מההר.
שנה לאחר מכן, בקי הפכה לאלכוהוליסטית כתוצאה מדיכאון לאחר אובדן בעלה ובעקבותיו היא ניתקה קשר עם אביה, ג'יימס.
ג'יימס מההתחלה לא אהב את דן וטען שדן הוא לא אדם טוב כמו שבקי חשבה שהוא.
ג'יימס מנסה לדרבן את בקי להמשיך הלאה, אך בקי מסרבת ושוקלת להתאבד באמצעות בליעת משככי כאבים.
בקי מופרעת על ידי האנטר, שמבקרת אותה ומציעה לה לבוא לטפס ביחד איתה על מגדל תקשורת בגובה 2,000 רגל (600 מטר) באמצע המדבר.
למרות שבקי מהססת, היא משנה את דעתה ומסכימה ללכת עם האנטר בתקווה שהחוויה תעזור לה להמשיך הלאה עם חייה.
הצמד נוסע אל המדבר בו המגדל ממוקם ובארוחת ערב שלפני הטיפוס, הן לומדות שהמגדל הוצא משימוש בשנה שעברה ועתיד להיהרס בחורף הקרוב.
ביום למחרת, הצמד מגיע למגדל.
בקי מסתייגת מהרעיון, אך האנטר מדרבנת אותה לטפס יחד איתה בתקווה שבקי תפסיק לחיות בפחד.
בזמן שהן מטפסות על הסולם בתחתית המגדל, בקי מביטה במגדל ומבינה שהוא לא מתוחזק כראוי וחלוד כולו.
כשהן מגיעות לאמצע המגדל, בקי עוברת התקף חרדה ומנסה לסגת, אך האנטר מפצירה בה להמשיך.
החלק האחרון בטיפוס (61 מטר) דורש מהשתיים לטפס על סולם רעוע.
כשהן כמעט בסוף, האנטר מתחילה לנענע את הסולם בתור בדיחה וגורמת לבקי לחרדה.
ללא ידיעתן, נענוע הסולם גרם לחלק מהברגים המחברים אותו למגדל ליפול.
בקצה המגדל, הבנות חוגגות את הישגן.
בקי מפזרת את האפר של דן מקצה המגדל ובכך מקווה לחוות סגירת מעגל.
הבנות מנסות לרדת מהמגדל, אך הסולם מתפרק ובקי כמעט נהרגת.
האנטר מצליחה למשוך את בקי בחזרה לראש המגדל בעזרת חבל, והשתיים מבינות שהסולם הרוס ולכן אין להן דרך לחזור לחלק האמצעי של המגדל.
הבנות מבינות שהן תקועות בקצה המגדל ורואות שהתיק שלהן, בו יש מים וציוד נפל על צלחת לוויין שממוקמת 30 מטר מתחתן.
האנטר מרגיעה את בקי ומסבירה ששירותי החירום כנראה שמעו את רעש הסולם שנפל ובדרכם להצילן.
לאחר חמש שעות, בקי והאנטר מבינות שהעזרה לא תגיע ושהן לכודות.
לשתי הבנות יש טלפונים סלולריים והן מנסות להתקשר לעזרה, אך מגלות שאין קליטה על ראש המגדל, בשל הגובה הרב בו הן נמצאות.
הן מנסות להוריד טלפון למטה בעזרת חבל במחשבה שהקליטה תחזור, אך לא מצליחות.
הבנות מוצאות אקדח ובו נור מצוקה, אך מעדיפות לחכות שיחשיך כדי להשתמש בו.
בקי מבחינה בפצע ברגלה ובנשר שחג סביבן לאחר שהריח את הפצע.
האנטר נזכרת שבתחתית המגדל יש קליטה סלולרית ומחליטה לכתוב הודעת מצוקה ולזרוק את הטלפון שלה מהמגדל כשהוא מוחבא בתוך הנעל שלה על מנת שזאת תרכך את הנפילה.
הן מחכות אך כנראה הטלפון נשבר בקרקע.
הצמד מבחין במעונוע שנמצא סמוך למגדל ובו שני גברים באמצעו של טיול מחנאות.
השתיים מחכות לחשיכה ומשתמשות באקדח הנורים כדי לסמן לגברים.
הגברים מבחינים בהן, אך במקום לסייע הם גונבים את הג'יפ איתו השתיים הגיעו למגדל ובורחים.
כשהלילה יורד, בקי מבחינה בקעקוע שהיא לא ראתה קודם לכן על קרסולה של האנטר.
הקעקוע הוא המספר 143 שבגימטריה אומר "אני אוהב אותך", דרכו של דן להצהיר על אהבתו לבקי.
האנטר מודה בדמעות שהיא ודן ניהלו רומן במשך מספר חודשים עד החתונה שלו ושל בקי.
האנטר מסבירה שזאת הסיבה שהיא התרחקה מבקי לאחר שדן מת ובעקבות החרטה על הרומן היא החליטה להביא את בקי למגדל התקשורת.
למרות זאת, בקי לא סולחת להאנטר.
למחרת, האנטר מציעה לרדת אל צלחת הלוויין במטרה להביא לשתיים מים לפני שיתייבשו, אך לא מצליחה להגיע אל התיק מכיוון שהחבל לא מספיק ארוך.
האנטר מחליטה בצעד פזיז לקפוץ מהחבל אל צלחת הלווין ולאחר מכן חזרה אל החבל.
בקי מעלה אותה למעלה והאנטר כמעט נופלת, בקי נמלאת אימה שכמו שאיבדה את בעלה ככה איבדה את האנטר, אך מתברר שהאנטר לא נפלה והיא מצליחה לחזור אל המגדל.
בלילה חולמת בקי חלום בלהות ובו היא מתעוררת ורואה את גופתה של האנטר שוכבת לצדה ונשרים ניזונים ממנה.
בקי מתעוררת בפחד והאנטר מרגיעה אותה.
בקי מציעה להשתמש ברחפן שהן הביאו במטרה להדביק אליו פתק ולהטיס אותו לכיוון הדיינר הכי קרוב, והאנטר מעודדת אותה, אך הסוללה של הרחפן ריקה.
בקי מחליטה לחבר את הרחפן לאחד מאורות המגדל במטרה שאלו יטעינו אותו, מה שדורש ממנה לטפס על התורן עם רגלה הפצועה.
האנטר מעודדת אותה והיא מצליחה, ובקי נאלצת לאחוז בראש התורן כל היום כדי להטעין את הרחפן.
במהלך ההטענה תוקף אותה נשר והתיק נופל מידיה, ואנו רואים שהאנטר רק מביטה בו נופל.
לאחר מכן בקי מטיסה את הרחפן אל הדיינר, אך משאית מתנגשת בו והוא נהרס.
הנהג שעצר לא הרים את הרחפן ולא ראה את הפתק ולכן הניסיון נכשל.
בקי מבקשת מהאנטר לנסות שוב לזרוק טלפון לקרקע בעזרת הנעל השנייה שלה.
האנטר מנחה את בקי בעדינות וחושפת בפניה שהיא בעצם נהרגה בזמן שניסתה להשיג את התיק מצלחת הלוויין.
בקי מביטה למטה ורואה את גופתה של האנטר שוכבת על צלחת הלוויין ונשרים ניזונים ממנה.
בקי נזכרת במה שבאמת קרה, ומתברר שבגלל המשבר הנפשי היא דמיינה שהאנטר עדיין חיה.
באותו הלילה, סופה מתחוללת במדבר ובקי מנסה להיאחז במגדל במטרה לא לעוף ממנו למוות.
בקי מצלמת בטלפון שלה סרטון לאביה ג'יימס, בו היא מתנצלת על היחס שלה כלפיו ושהוא צדק לגבי דן.
למחרת, בקי מתעוררת לגלות שנשר שחשב שהיא מתה מנסה לגשת אל הפצע ברגלה.
ברעבונה היא הורגת ואוכלת אותו במטרה לא למות מרעב וצמא.
מחוזקת יותר, בקי מצליחה לרדת בעזרת החבל אל עבר גופתה של האנטר ושולחת הודעת מצוקה לטלפון של אביה.
לאחר מכן, היא מכניסה את הטלפון לנעל של האנטר ואת הנעל היא דוחסת באבל לתוך גופתה של האנטר, דרך הפתח שהנשרים יצרו.
לאחר מכן, בקי מפילה את גופתה של האנטר מצלחת הלוויין במחשבה שהיא תגן על הטלפון מריסוק והקליטה תחזור אליו.
למרות זאת, בקי מבינה שזמנה אוזל ובגלל משקלה, צלחת הלוויין מתחילה להישבר.
בינתיים, ג'יימס שמודאג מכך שבתו נעדרת ומנסה ליצור איתה קשר, מקבל את ההודעה ונוסע במהירות אל עבר המגדל.
ג'יימס מגיע למגדל ויחד איתו גם שירותי החירום שמורידים את בקי מהמגדל חזרה לקרקע והשניים מתאחדים.
גרייס פולטון – בקי, אלמנתו של דן, בתו של ג'יימס וחברתה של האנטר.
וירג'יניה גרדנר – האנטר, חברתה של בקי והמאהבת של דן.
ג'פרי דין מורגן – ג'יימס, אביה של בקי.
מייסון גודינג – דן, בעלה המנוח של בקי שבעבר ניהל רומן עם האנטר.
במקור הסרט תוכנן להיות סרט קצר.
על פי הבמאי סקוט מן, הרעיון לסרט הגיע בזמן שהוא צילם את הסרט "בני ערובה" (2018) בתוך אצטדיון בממלכה המאוחדת: "צילמנו בגובה ובזמן ההפסקות דיברנו על גבהים ועל הפחד מנפילה ואיך שזה טמוע בכולנו.
באמת, ואיך אפשר להפוך את הפחד הזה לרעיון טוב לסרט".
הסרט צולם בפורמט IMAX בהרי הצל שבמדבר מוהאבי.
העיצוב של מגדל התקשורת המופיע בסרט נעשה בהשראת מגדל התקשורת "KXTV/KOVR" האמיתי שממוקם בקליפורניה.
גם המגדל המקורי הוא בגובה 2,000 רגל (600 מטר) ונחשב לאחד המבנים הגבוהים בעולם.
על פי מן, יוצרי הסרט התלבטו אם להשתמש במסך כחול או בסט שעוצב כולו בצורה דיגיטלית, אך החליטו לבסוף לצלם על "הדבר האמיתי".
חלקו העליון של המגדל נבנה על הר מתוך רצון להמחיש את הגובה הרב שבו השחקניות מצויות, למרות שבמציאות הן מעולם לא היו בגובה של יותר מ-30 מטרים מהקרקע.
הצילומים היו קשים לביצוע מכיוון שתנאי מזג אוויר וסופות ברקים הקשו על התהליך.
עלות הפקת הסרט הייתה 3 מיליון דולר.
למרות שהסרט הופק על ידי חברות ההפקה "Tea Shop Productions" ו-"Capstone Pictures", לאחר גמר ההפקה, אולפני "סרטי ליונסגייט" קנו את הזכויות להפצת הסרט.
לאחר הקרנת מבחן, אולפני "סרטי ליונסגייט" החליטו להעלות את הסרט לאקרנים.
האולפנים ביקשו מעורכי הסרט להסיר ממנו את השימוש במילה "Fuck" (מה שגרם לעורכי הסרט לחתוך בממוצע 30 קטעים ממנו) במטרה שהסרט יקבל דירוג PG-13 (לצפייה לבני 13 ומעלה) מאיגוד הסרטים של אמריקה במקום דירוג R (לצפייה למבוגרים בלבד) כדי למקסם רווחים.
בנוסף, האולפנים פנו לחברת ההפקות "Flawless" שנוסדה על ידי ניק ליינס ואל מן עצמו במטרה לשנות (באמצעות תוכנות דיגיטליות) את פניהן של השחקניות כך שלא יראו שהן אומרות את המילה "Fuck", אלא את המילה "Freaking" ("מטורף").
צילומי השלמה נעשו במשך שבועיים בזמן עריכת הסרט.
הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-12 באוגוסט 2022. אולפני "סרטי ליונסגייט" השקיעו סכום של 4 מיליון דולר במטרה להעלות את הסרט לאקרנים ולשווק אותו.
בארצות הברית ובקנדה הסרט הרוויח סכום של בין מיליון ל-2 מיליון דולר ממכירות הכרטיסים.
ביומו הראשון, הסרט הרוויח 923,000 דולר לבסוף הרוויח 2.5 מיליון דולר והגיע למקום העשירי ברשימת שוברי הקופות.
בסוף השבוע השני שלו באולמות הקולנוע, הסרט הרוויח 1.3 מיליון דולר.
באתר Rotten Tomatoes הסרט קיבל ציון של 79% טריות על סמך 148 ביקורות.
באתר Metacritic הסרט קיבל ציון של 62/100 על סמך 23 ביקורות.
פרסקטגוריהמועמד(ים)תוצאהפרס סאטורןהסרט העצמאי הטוב ביותר"תלויה באוויר"
תלאתה היא סדרת דרמת נעורים-רומנטית מוזיקלית דו-לשונית, דוברת-ערבית ועברית, שנוצרה על-ידי מיכל קופר-קרן וליאור ירון.
לסדרה הופקה עונה ראשונה ויחידה בת 20 פרקים, ששודרה מ-19 בפברואר 2023 עד 16 במרץ 2023, בערוץ TeenNick למנויי HOT.
אלה דוידוף (ליהי טולדנו), יסמין ד'אוד (ואלרי חמאתי) ודלינה גרמי (פרפילאב מונגוזה) הן חברות בלהקת "תלאתה".
אלה ומורי מוצאים מכתב של אביהם בו רשום שהוא החביא את הטבעת שגנב מהמוזיאון.
אלה עוזבת את הנושא (וחוזרת אליו לאחר כמה פרקים) ומורי מחפש את הטבעת עם אדם מלכה (אבי אבורומי), קים גולן (עינת ברנר) ורפי (עומר שמשוני), חבורה של עבריינים וחברי עבר של מורי.
במהלך הסדרה, החבורה "מתחרה' עם משפחתה של אלה, דודו של אביה, אהרון דוידוף (יגאל עדיקא) ובן דודו של אביה, גיא דוידוף (מאיר תמם).
יסמין היא נערה ערבייה ובת למשפחה של רופאים.
במהלך הסדרה, נאלצת ללמוד רפואה בעקבות לחץ מהמשפחה, בעיקר מאביה פואד ד'אוד (קדר הריני), אך לא עוברת את מבחן הקבלה לבית הספר לרפואה "טין מדיקל" ומשקרת למשפחתה שעברה את המבחן.
במהלך הסדרה, היא מתמודדת עם השקר הזה בעזרת חברה מהסטאז', אמיר עיסא (אדם הלון) שמתאהב בה בזמן שהיא מאוהבת ברוי גרין (תומר הכהן) והופכת לבת זוגו.
דלינה היא בת לפליטים מאריתריאה, בת זוגו של סמואל היילמיקאל (יניב זנבה), גם הוא בן לפליטים.
במהלך הסדרה, סמואל מנסה לפתור את הסיבוכים של אביו עם משטרת ההגירה.
דלינה עובדת במספרה של אלמז (טופז אבדנג) עם ארסמה (מיה סאול) שמגורשת לאחר שסמואל מלשין עליה למשרד הפנים.
חברות להקת "תלאתה" מנסות להתקבל לתוכנית הריאליטי "פריצת השנה", אך מגלות מהילי גואטה (טליה ברטפלד) מההפקה של התוכנית שפספסו את האודישן.
לאחר מכן, הן פורצות לביתו של העורך הראשי של התוכנית, יונתן בוכניק (אדם) ומבקשות ממנו לעשות את האודישן.
לאחר האודישן שהלהקה עשתה בביתו של יונתן, הוא בישר להן שהן התקבלו לתוכנית אבל הן יאלצו לשנות את שם הלהקה ל"הסיסטריות".
לאחר התלבטויות רבות, הלהקה הסכימה והלהקה השתתפו ב"פריצת השנה" בתור להקת "הסיסטריות".
חברות הלהקה מתחילות לבוא לחזרות עם איתמר (נאור זילברמן), מדידות בגדים לפרקים עם קרן שחם (קרן שחם, בתפקיד עצמה) ומתמודדות עם יריבות עם המתמודדת אביגיל כלפון (טיילור מלכוב) שנעזרת בבת דודה, הילי שעובדת בהפקת התוכנית, כדי להתקדם בתחרות.
בסוף העונה רוי ומקס (אלי חולי) מצלמים את הילי ואביגיל מדברות ואביגיל מודחת מהתחרות והילי מפוטרת על ידי יונתן.
בין חבר השופטים, נמצאת איה (אמירה בוזגלו), זמרת מוצלחת ושופטת קשוחה.
בסוף העונה, אדם נפרד מקים לאחר שמגלה כי אלה התקרבה לקים ונהיית בת זוגה, יסמין נפרדת מרוי לאחר ששלחו לה קליע (איום על חייה) בגלל הזוגיות שלה עם רוי וסמואל נפרד מדלינה מכיוון שעוזב לצפון כי מרגיש מאוים לאחר שגילה שהוא המלשין למשטרת ההגירה.
שם הדמותשם השחקןעל הדמותאלה דוידוףליהי טולדנוחברה בלהקת "תלאתה".
בתם של שרה ואדי, פושע שנפטר, אחותו של מורי והחברה הטובה ביותר של יסמין ודלינה, ונהיית חברתה הטובה ביותר של קים וגם מתאהבת בה והופכת לבת זוגה.
מואשמת על ידי יונתן שגנבה שרשרת יהלומים ומושעת מהתחרות אך אחרי כמה זמן יונתן מגלה שהיא לא גנבה את השרשרת ואלה חזרה לתחרותיסמין ד'אודואלרי חמאתיחברה בלהקת "תלאתה".
מתאהבת ברוי והופכת לבת זוגו.
בתו של פואד שמפריע לזוגיות שלה ושל רוי.
בת למשפחה של רופאים שמנסה להתקבל לבית הספר לרפואה "טין מדיקל", אך לא מתקבלת, אבל כדי שאביה יחתום לה על אישור על התוכנית היא שיקרה לו שעברה.
בסוף העונה פואד מגלה שיסמין שיקרה לו.
בפרק האחרון שלחו לה קליע ונפרדה מרוי כי לא הייתה לה ברירה.דלינה גרמיפרפילאב מונגוזהחברה בלהקת "תלאתה".
עובדת במספרה של אלמז עם ארסמה ועוזרת לארסמה להסתתר ממשטרת ההגירה.
חושבת שאלמז היא המלשינה וגם משפילה אותה מול לקוחותיה, פוטרה אך חזרה לעבוד אחרי זמן-מה.
סמואל נפרד ממנה כי תקפו אותו על כך שהיה המלשין למשטרת ההגירה.אדם מלכהאבי אבורומיעבריין.
חבר עבר של מורי, בן זוגה של קים וחברו הטוב ביותר של רפי.
מחפש את הטבעת יחד עם מורי, קים ורפי ובהמשך גם עם אלה.
נפרד מקים.אביגיל כלפוןטיילור מלכובזמרת ומתמודדת ב"פריצת השנה".
מנסה להתקרב לרוי כדי להיות בת זוגו בשביל רייטינג.
סוחטת את בת דודה הילי, במטרה להתפרסם.
בסוף העונה היא והילי מודחת מהתוכנית לאחר שהתגלה כי הילי עזרה לאביגיל להתקדם בתחרות.מורי דוידוףנבו קטןאחיה של אלה ובנם של אדי ושרה.
מקבל מלגה לקבוצת כדורסל אך משקר שמגיע לאימונים ובמקום זה נפגש עם אדם, רפי וקים בשביל חיפוש הטבעת אך מתרחק מהם לאחר שאלה מגלה שלא הולך לאימונים.
אחרי כמה פרקים מתחיל להגיע לאימונים, ונדב הקפטן של קבוצת הכדורסל מתעלל בו.
שובר לנדב את היד והואשם בתקיפה.
בסוף העונה מורי נחטף על ידי אהרון.קים גולןעינת ברנרעבריינית.
בת זוגו של אדם וחברה טובה של רפי.
מחפשת את הטבעת יחד עם אדם, רפי ומורי ובהמשך גם עם אלה.
במהלך הסדרה מתחברת עם אלה ומתאהבת בה.
נפרדת מאדם, הופכת לבת זוגה של אלה ומתגלה כביסקסואלית.רוי גריןתומר הכהןזמר ומתמודד ב"פריצת השנה" והחבר הטוב ביותר של מקס.
מתאהב ביסמין ונהיה בן זוגה.
בנה של חברת הכנסת הגזענית אוולין גרין שמפריעה לזוגיות שלו ושל יסמין.
יסמין נפרדה ממנו לאחר ששלחו לה קליע על כך שהיא ביחד עם רוי.
שם הדמותשם השחקןעל הדמותאמיר עיסאאדם הלוןסטודנט לרפואה ב"טין מדיקל" שעושה עם יסמין את הסטאז' ולאט לאט מתחיל להתאהב בה והופך לאיש הסוד שלה.יונתן בוכניקאדםהעורך הראשי של תוכנית הריאליטי "פריצת השנה".שרה דוידוףאביטל אברג'ילאימם של אלה ומורי ואלמנתו של אדי.
בעקבות פטירתו של האב החלה לעסוק בשלוש עבודות כדי לשלם את חובותיו.מקסאלי חוליזמר ומתמודד ב"פריצת השנה".
החבר הכי טוב של רוי.בניאלעד משהפקיד במשרד הפנים.
מציע לסמואל להלשין על חברי קהילתו המועמדים לגירוש במטרה להשאיר את רובל בארץ והוא מסכים.איהאמירה בוזגלוזמרת ושופטת ב"פריצת השנה".אדי דוידוףגיל דסיאנו ביטוןאביהם של אלה ומורי, בעלה של שרה, אחיינו של אהרון ובן דודו של גיא.
עבריין שנפטר לפני עלילת הסדרה.
החביא את הטבעת שגנב מהמוזיאון כדי שאלה, מורי ושרה ימצאו אותה, ימכרו אותה ויהיו עשירים.איריסזוהר ברוקקצינת המבחן של מורי.איתןחי מאורמאמן הכדורסל של מורי, נדב ובן.אלמזטופז אבדנגעובדת במספרה שעובדת עם דלינה.הילי גואטהטליה ברטפלדעובדת בהפקת "פריצת השנה" ויד ימינו של יהונתן שתעשה הכל כדי שהתוכנית תצליח.
בת דודה של אביגיל שסוחטת אותה.אהרון דוידוףיגאל עדיקאדודו הזקן של אדי שמנסה לגנוב את הטבעת יחד עם בנו גיא.נדב פולקיונתן הורנצ'יקכדורסלן.
הקפטן השחצן והמרושע של קבוצת הכדורסל אליה מורי מצטרף.
מתעלל במורי, שבתגובה שובר לו את היד.
גורם להפללתו של מורי והדחתו מהקבוצה.סמואל היילמיקאליניב זנבהבן זוגה של דלינה.
מנסה לפתור את הסיבוכים של אביו עם משטרת ההגירה.גיא דוידוףמאיר תמםבן דודו של אדי.
מנסה לגנוב את הטבעת יחד עם אביו, אהרון.ארסמהמיה סאולעבדה כמנקה באולפן של "פריצת השנה" אך פוטרה.
עובדת עם אלמז ודלינה שעוזרת לה להסתתר ממשטרת ההגירה.
מועמדת לגירוש ולבסוף מגורשת.מתןמשה אביטבולכתב באתר הבידור "בידור היום".איתמרנאור זילברמןמפיק ב"פריצת השנה".בןנדב אורדיננסכדורסלן.
חברו הטוב ביותר ושפוט של נדב.
עוזר לו להתעלל במורי.רפיעומר שמשוניעבריין.
חבר עבר של מורי, חבר טוב של קים ויד ימינו של אדם.פואד ד'אודקדר הריניאביה של יסמין.
רופא במקצועו ומכריח את יסמין ללמוד רפואה.קרןקרן שחםהמלבישה של "פריצת השנה".ליליאןרונית אפלגננת שהייתה הגננת של אלה ומורי.
חברה טובה של שרה.שלי דרשוטר בתחנת המשטרה ביפו.
את כל השירים הפיק אופיר יוגב וביים שי כנות.
תלוליות ניוארק ב וב שבמדינת אוהיו בארצות הברית הן אתר ארכאולוגי הכולל שלושה חלקים של שהשתמרו: "תלולית המעגל הגדול" (Great Circle Earthworks), "תלוליות המתומן" (Octagon Earthworks) ו"תלולית רייט" (Wright Earthworks).
מתחם זה, שנבנה על ידי תרבות הופוול בין השנים 100 לפנה"ס עד 400 לספירה, מכיל את המתחם הארכאולוגי הסגור בחומות עפר הגדול ביותר בעולם, והיה בהיקף כולל של כ-12,000 דונם.
פחות מ-10 אחוזים מכלל האתר השתמרו מאז ההתיישבות האירופית-אמריקאית; שטח זה מכיל בסך הכול 830 דונם.
"תלולית המעגל הגדול" ו"תלוליות המתומן" של ניוארק מנוהלות על ידי .
האתר רשום במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.
האתר מוגדר כ, ובשנת 2006 הוגדרו "תלוליות ניוארק" גם כ"מונומנט פרהיסטורי רשמי של מדינת אוהיו".
בשנת 2008, כללה מחלקת הפנים של ארצות הברית את "תלוליות ניוארק" כחלק מ"התלוליות הטקסיות של ההופוול", אחד מ-14 אתרים ברשימה הראשונית של ארצות הברית, שממנה מוצעות מועמדויות לאתרי מורשת עולמית של אונסק"ו.
אונסק"ו הכריז על התלוליות הטקסיות של ההופוול כאתר מורשת עולמית ב-19 בספטמבר 2023, הכולל את "תלוליות ניוארק" ואתרים נוספים של תרבות הופוול.
התלוליות נבנו על ידי תרבות הופוול בין 100 לפנה"ס עד 400 לספירה, ושימשו את האינדיאנים הילידים כמקומות של טקסים, מפגשים חברתיים, מסחר, פולחנים והוקרה למתים.
אף על פי שהוא רק שריד למתחם גדול בהרבה, אתר "תלוליות ניוארק" הוא מתחם עבודות העפר הגדול ביותר של ההופוול ששרד באמריקה הצפונית.
התרבות בנתה תלי אדמה רבים.
במשך עשרות שנים, הם בנו את מה שהפך למתחם התלוליות הגדול ביותר בעמק הנהר אוהיו.
התלוליות משתרעות על מספר קילומטרים רבועים.
המתחם היה אחד ממאות מונומנטים אינדיאנים עתיקים שזוהו ונסקרו עבור מוסד הסמית'סוניאן באמצע המאה התשע-עשרה על ידי הארכאולוגים ו, בין השנים 1837–1847. העבודה שפורסמה על ידי מכון הסמית'סוניאן שקם זמן קצר קודם לכן נקראה "מונומנטים עתיקים של עמק המיסיסיפי".
מחקר זה של בוני התלים הפרהיסטוריים של אמריקה הצפונית היה ציון דרך במחקר המדעי האמריקאי ובהתפתחות המוקדמת של הארכאולוגיה כדיסציפלינה מדעית.
הספר היה הכרך הראשון של סדרת "תרומות לידע" (Contributions to Knowledge) של מכון הסמית'סוניאן והפרסום הראשון של המוסד.
התוכנית המפורטת והמדודה של סקוויר ודייוויס של האתר מוצגת בערך זה.
"המעגל הגדול" (Newark Earthworks Great Circle) ברוחב 370 מטרים (הממוקם בהית' באוהיו) הוא אחת מתלוליות העפר המעגליות הגדולות ביותר ביבשת-העל אמריקה, לפחות במאמץ הבנייה.
תלוליות המתומן (Octagon Earthworks) מורכבות מתלולית מצפה הכוכבים (Observatory Mound, מחובר בקצה הדרום-מערבי של מעגל מצפה הכוכבים [Observatory Circle]), מעגל מצפה הכוכבים (80 דונם) ותלולית המתומן המחובר (200 דונם).
ב-1982 הגיעו חוקרים מ ב באינדיאנה, למסקנה שהמתחם היה מצפה ירח, שנועד לעקוב אחר תנועות הירח, כולל הנקודה הצפונית ביותר במחזור של 18.6 שנים של מסלול הירח.
במבט מתלולית המצפה, הירח עולה באותו זמן בטווח של חצי מעלה ממרכזו המדויק של המתומן.
עבודת העפר מדויקת פי שניים מהמתחם בסטונהנג' (בהנחה שסטונהנג' הוא מצפה כוכבים, שזו תאוריה שנויה במחלוקת).
מ-1892 עד 1908, מדינת אוהיו השתמשה בתלוליות המתומן כמאהל של מיליציות.
מיד לאחר מכן, קיבלה מועצת המסחר של ניוארק בעלות על הנכס, עד 1918. בשנת 1910 הם השכירו את הנכס ל"קאנטרי קלאב בוני התלוליות" (Mound Builders Country Club), שפיתח את האתר כמגרש גולף.
כתוצאה ממשפט שהתנהל בבית המשפט המחוזי של מחוז ליקינג (שניוארק היא בירתו) נבחר נאמן לנהל את הנכס מ-1918 עד 1933.