tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המתקפה הייתה נגד הסיירת האיטלקית "בולצאנו" והסיירת האיטלקית "גוריציה", שנתפשו על ידי הגרמנים לאחר הכניעה האיטלקית.
במטרה לסכל תוכנית גרמנית להטביע אותם במקום שבו יחסמו את הכניסה לנמל.
המשימה נועדה גם לתקוף אוניות גרמניות בנמל.
סירות מהירות בריטיות תקפו את הסיירות ואילו אנשי צפרדע של "מריאסלטו" תקפו סירות בנמל.
ב-2 ביוני 1944 הפליגה המשחתת האיטלקית "גרקלה" מ-בסטיה בקורסיקה אל לה ספציה כשהיא נושאת שלוש סירות מהירות, ואנשי צפרדע איטלקיים כולל לואיג'י דוראנד דה לה פן, ושתי סירות נפץ בריטיות.
סירת נפץ אחת התקלקלה וננטשה.
הסירה השנייה הטביעה בהצלחה את "בולצאנו".
הצוללים לא הצליחו בהתקפתם על ממעגן הסירות.
כל המשתתפים נמלטו כדי להתחבר עם קבוצות פרטיזנים ביבשה.
באפריל 1945 תוכננה משימה אחרונה, מבצע טוסט.
מטרתו הייתה להטביע את אוניית הנוסעים שהוסבה ללחימה, שהושלמה זה עתה בגנואה.
לשם כך הלוחמים עשו שימוש בשתי סירות נפץ בריטיות, מכיוון שלא היה להם אף אחד מהחזירים המיוחדים שלהם.
ב-18 באפריל 1945 יצאה המשחתת האיטלקית "ליגיונריו" נושאת שתי סירות מנוע מהירות, והפליגה מוונציה לגנואה בראשות קפטן שאבאס והמפקד פורזה.
הסירות הצליחו לחדור את ההגנות, אך מצאו את גוף ה"אקילה" מכוסה כולו באצות עד שלא ניתן היה לחבר אליו את מוקשי העלוקה.
אנשי הצפרדע נאלצו להניח את המטענים על קרקעית הים מתחת לאונייה.
וכאשר המטען התפוצץ כמתוכנן, המטרה נשארה צפה.
כל אנשי הצפרדע נחלצו בשלום.
המפקד הגרמני מעולם לא הוציא לפועל את תוכניות ההריסה הנרחבות שלו עבור גנואה וכך "אקילה" לא הוטבעה לחסימת הנמל.
בצפון איטליה הכבוש בידי הגרמנים הקים מוסוליני את הרפובליקה החברתית האיטלקית ("Repubblica Sociale Italiana", או RSI) להמשיך את המלחמה כחלק מהציר.
בפיקודו של בורגזה, הוקמה "דצימה" לתחייה, כחלק מהצי הלאומי הרפובליקני ("Marina Nazionale Repubblicana") של ה-RSI עם המפקדה שלו בלה ספציה.
עד סוף המלחמה היו בה למעלה מ-18,000 חברים, ואף על פי שבורגזה הגה אותה כיחידה ימית גרידא, היא צברה מוניטין של כוח פרו-פשיסטי, אנטי-קומוניסטי, אנטי-פרטיזנים, במבצעים יבשתיים לצד הכוחות הגרמניים, בפיקודו של גנרל קרל וולף.
המוניטין של בורגזה אפשרו לנהל משא ומתן עם הכוחות הגרמניים על הסכם שהעניק לשייטת אוטונומיה משמעותית.
איפשר להם להילחם תחת דגל איטלקי (בצד של הגרמנים), ולא להיות מועסקים נגד איטלקים אחרים.
הנושאים העיקריים באידאולוגיה של אנשי השייטת בשלב הזה היו ל"כבוד" בהגנה על איטליה מפני "בגידה" של שביתת הנשק עם בעלות הברית וקריאה להגן על שלמותה הטריטוריאלית של איטליה מול בעלות הברית.
לכח היה מגזין שבועי משלו, "L'orizzonte" ("האופק"), שבו כותבים סופרים כמו ג'ובאני פרציוזי מאמרים אנטישמיים על יהודים וקונספירציות.
למגזין היו בעיות בהפצה שלו, שכן חשבו שהפופולריות של בורגזה בקרב הפשיסטים עשויה להתחרות בהשפעתו של מוסוליני.
יחסים עם הממשלה הסוציאל איטלקית
היחסים עם ממשלת הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית לא היו קלים.
ב-14 בינואר 1944 עצר בניטו מוסוליני את בורגזה, כדי להשיג שליטה ישירה בשייטת.
דבר המעצר הגיע לקציני ה"דצ'ימה", ששקלו לצעוד על בירת מוסוליני ב.
הפיקוד הגרמני השתמש בהשפעתו כדי לשחרר את בורגזה, שכן הם נזקקו למומחיות וללוחמי השייטת ככוח נגד הפרטיזנים.
הכח לקח חלק מועט במלחמה בים.
מרבית הציוד שלה נשאר בדרום, ופעילותו הימית הייתה קטנה עקב פעילות בעלות הברית.
בנובמבר 1944 ארבעה אנשי צפרדע שנשארו תחת פיקוד גרמניה הנאצית, שטו בסירת מנוע מהירה ושחו אל נמל ליבורנו במטרה להקים בסיס חבלה, אבל נלכדו.
הדצימה הועסקה בעיקר בפעולות נגד הפרטיזנים בתוך איטליה, ולא נגד בעלות הברית בים.
עם זאת, פעולותיהם היו בעיקר פעולות תגמול בעקבות פגיעה בחיילי "דצ'ימה" על ידי כוחות פרטיזנים.
פעולותיהם התרחשו בדרך כלל בכפרים קטנים, שבהם הפרטיזנים היו חזקים יותר.
68 אנשים, רובם אזרחים וכמה פרטיזנים, נהרגו על ידי שילוב של אנשי SS וכוחות דצימה.
כפר גואדין: אלימות אקראית להטיל אימה על אוכלוסייה שלדעת אנשי דצימה תומכת במורדים.
הרס כמעט מוחלט של הכפר בשריפה.
בורגו טיצ'ינו: יחד עם ה-SS, רצח של 12 אזרחים, ביזה והרס של הכפר באש בטענה ששלושה חיילים גרמנים נפצעו על ידי פרטיזנים.
קסטלטו טיטינו: כדי להפגין תקיפות נגד פשיעה, ירה קצין דצימה בפומבי בחמישה פושעים קטנים, לאחר שנאסף קהל רב כדי להטיל עליהם אימה.
קרוקטה דל מונטלו: מעשי עינויים עם שוט ובנזין והוצאות להורג של פרטיזנים.
עם זאת, יחידות הדצימה זכו למוניטין קרבי טוב כשהן נלחמות בחזית מול בעלות הברית באנציו ובקו הגרמני.
בחודשים האחרונים של המלחמה נשלחו יחידות דצימה לגבולה המזרחי של איטליה נגד פרטיזנים של יוסיפ ברוז טיטו שצעדו לתוך איסטריה.
ב-26 באפריל 1945, במה שהוא כיום פיאצה דלה רפובליקה במילאנו, הורה בורגזה לדצימה להתפרק.
עד מהרה הוא נעצר על ידי פרטיזנים, אך ניצל על ידי קצין המשרד לשירותים אסטרטגיים ג'יימס אנגלטון, שהלביש אותו במדים אמריקאים והסיע אותו לרומא לחקירה על ידי בעלות הברית.
בורגזה נשפט והורשע בפשעי מלחמה, נידון ל-12 שנות מאסר, אך בשנת 1949 שוחרר מהכלא על ידי בית המשפט העליון באיטליה.
האמריקנים התעניינו מאוד בהסתננות לקבוצות הקומוניסטיות האיטלקיות, דבר שבורגזה עשה, והוא גויס לעזור ליצור יחידות מודיעין עבור האמריקאים.
הנסיך ולריו בורגזה נמלט מעונש מוות לאחר המלחמה הודות לג'יימס אנגלטון בהקשר של המלחמה הקרה ונשאר פעיל נאו-פשיסט פעיל.
בתחילת שנות ה-70 ניסה הפיכה פשיסטית שנכשלה "התקוממות בורגזה".
בשנת 2006 הכירה האדמירליות של הרפובליקה האיטלקית בותיקי הדצימה כלוחמי מלחמת העולם השנייה והעניקו לאגודתם את דגל הקרב.
כיום קיימת יחידת צוללים בצי האיטלקי המשרתת את הרפובליקה האיטלקית.
פעולות נגד אנשי צפרדע איטלקיים על ידי אנשי צפרדע בריטים בגיברלטר היו הנושא של סרט בריטי משנת 1958 "האויב השקט" המבוסס על מעללי הצוות של ליונל קראב.
פעולות גיברלטר של השייטת העשירית מתוארות בסרט האיטלקי "I sette dell'Orsa maggiore" מ-1952
המדים של השייטת העשירית משמשים את שותפי הפעולה בסרט "120 הימים של סדום".
הפשיטה על אלכסנדריה (1941), מתוארת בסרט הבריטי משנת 1962 "The Valiant"
בסרט האיטלקי "אחי הוא ילד יחיד", המתרחש בשנות ה-60, קומוניסט צעיר מתייחס לדצימה, ול"צינוק" שלהם בויה טאסו.
המרד של בורגזה והמנהיג שלו מופיעים בסרט של מריו מוניסלי בשם "אנחנו רוצים את הקולונלים" שבו השחקן האיטלקי אוגו טוגנאצי משחק את נציג הפרלמנט הקיצוני בשם טריטוני.
אחת הסצנות מציגה צולל תקיפה סוער ומטורף ולוחם קומנדו בשם ברבקנה.
לוחם הדצימה פיורנצו קאפריוטי, הוזמן לישראל במהלך מלחמת השחרור.
אימן את הלוחמים בקליטת סירות הנפץ אשר שימשו לטיבוע אל-אמיר פארוק.
שייטת 13 מצאה לנכון לחלק את ספרו של בורגזה "שדי הים" לכל הלוחמים במשך מספר שנים.
פעולות השייטת העשירית נלמדות כחומר רקע לידע הכללי בחיל הים הישראלי.
גשמים עזים ירדו במהלך עונת המונסון 2023, שהביאו להצפות ולמפולות בוץ קשות ברחבי צפון הודו, והשפיעו בעיקר על האוכלוסייה בהימאצ'ל פרדש, פנג'אב, צ'אנדיגאר, אוטארקהאנד, ג'אמו וקשמיר, הריאנה, רג'סטאן ודלהי.
מפגש מזג אויר מונסוני, עם ציקלון מערבי, הוביל לכמות המשקעים הגבוהה ביותר מזה עשרות שנים בחלקים מסוימים באזור, שגרמה לנהרות לעלות על גדותיהם, לשיטפונות ומפולות בוץ ששטפו כלי רכב, הרסו גשרים וכבישים ושיבשו את מערכות החשמל ואספקת החשמל.
למעלה מ-100 אנשים ברחבי הימאצ'ל פרדש ודלהי, מתו במהלך השבועיים הסוערים של הגשמים העזים וההצפות ואלפי בני אדם אחרים פונו למחנות הסיוע.
השיטפונות הובילו לסגירת בתי ספר, שיבושים בטיסות ופעילות הרכבות בחלקים שונים של צפון הודו.
עונת המונסון של דרום אסיה , הנמשכת מיוני עד ספטמבר, מביאה בדרך כלל לאזור כ-80% מכמות הגשמים השנתית.
מהעשור השני של המאה העשרים ואחת, הודו חוותה דפוסי מזג אוויר מוגברים, כשעונת המונסון הפכה לא יציבה ובלתי צפויה עם הזמן.
בתקופת 2023 גשמים כבדים ירדו בסמוך ובעקבות גל חום עז שהשפיע על חלק גדול מצפון הודו.
בעוד שגורמים שונים תרמו להצפות.
מומחים הצביעו על שינויי האקלים כמניע משמעותי להתגברות ההתרחשויות של הגשמים הכבדים.
המדינות והמחוזות האריאנה, הימאצ'ל פרדש, פנג'אב ורג'סטאן חוו שיטפונות נרחבים עקב הגשמים הכבדים.
מדינת הימאצ'ל פרדש נפגעה באופן הקשה ביותר, בה נספרו לפחות 88 הרוגים ויותר מ-100 פצועים נכון ל-13 ביולי 2023. יותר מ-1,000 כבישים נחסמו במדינה כתוצאה מנפילת קווי חשמל ותשתיות שניזוקו.
כ-70,000 תיירים פונו מהמדינה, כפי שדווח מושל הימאצ'ל פרדש סוקוונדר סינג סוקהו.
הצבא ההודי הוביל את פעולות החילוץ ואת כוח התגובה הלאומי לאסונות .
מספר מחוזות חוו ביום אחד, כמויות גשם גדולות היורדות בדרך כלל במשך חודש שלם.
במנאלי, הכבישים נסחפו בגשמים העזים והותירו את התיירים וכלי הרכב שלהם תקועים.
ב-9 ביולי 2023 פורסמה התרעת סכנת שיטפונות גבוהה במחוזות שונים של פנג'אב כתוצאה מהגשמים הבלתי פוסקים.
דווח על כבישים רבים עמוסי מים ומכוניות רבות היו ששקועות במים ובבוץ.
המצב החמיר בפטיאלה ובדרה באסי כשהשדות הוצפו.
תשתיות כבישים רבים התערערו והתנועה השתבשה.
ב-10 ביולי 2023 יצא צו לסגירת כל בתי הספר, שנפתחו מחדש ב-17 ביולי.
טריטוריית הבירה הלאומית ההודית דלהי, חוותה למעלה מ-153 מילימטרים גשם ב-9 ביולי 2023. זו כמות המשקעים הגבוהה ביותר ביום אחד בחודש יולי מזה למעלה מ-40 שנה.
הרשויות נקטו באמצעים כדי להעביר תושבים רבים המתגוררים ליד גדות נהר יאמונה לאזורים בטוחים יותר.
בנוסף, הומלץ לתושבים באזורים רגישים אחרים לעשות סידורים נדרשים לפינויים האפשרי.
זרימת התנועה על גשר קריטי שמעל הנהר הופרעה, ובתי ספר נסגרו.
נהר יאמונה עבר את הרף הגובה ביותר של המים לראשונה מזה למעלה מ-45 שנה.
המצב השפיע על אזורים בולטים במטרופולין, כולל כביש ראשי לכיוון קונוט פלייס שהוא מרכז עסקים חשוב.
הצפה של נהר יאמונה הציפה גם את המבצר האדום.
16 אלף בני אדם נזקקו למחסה באוהלי סיוע שאורגנו על ידי ממשלת דלהי.
מושל המדינה כנס את הרשות לניהול אסונות בדלהי כדי לדון במצב השיטפון.
ראש השרים ארווינד קג'ריוואל אמר שיינתן ייעוץ למשרדים פרטיים על מנת לעודד עבודה מרחוק.
בשל השיטפונות, שלושה מפעלי טיהור מים בדלהי נסגרו זמנית.
כתוצאה מכך הייתה הקצבת מים.
בנוסף, נאסר על כלי רכב כבדים, למעט אלה העוסקים בשירותים חיוניים, להיכנס לדלהי.
בעקבות נזקים לכביש המהיר הלאומי הופסקה העלייה לרגל למקדש אמרנת .
כתוצאה מכך, אלפי עולי רגל נתקעו באזורים סמוכים.
בפעם הראשונה בהיסטוריה, הריאנה הוכנסה לרשימת אזורי אזהרת שיטפון.
חקלאים רבים דיווחו שהם צפויים לאבד עד 30% מתפוקת האורז שלהם.
למעלה מ-2,800 בני אדם פונו מחשש לשיטפונות.
ב-5 בדצמבר 2023, ועדת החינוך והעבודה של בית הנבחרים של ארצות הברית, בראשות וירג'יניה פוקס מהמפלגה הרפובליקנית, קיימה שימוע בנושא אנטישמיות, במסגרתו נדרשו להעיד קלודין גיי, אליזבת מגיל וסאלי קורנבלות' - נשיאות אוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת פנסילבניה והמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, בהתאמה.
בשימוע, ששודר במלואו בשידור חי, הנשיאות השיבו על שאלות לגבי מדיניות האוניברסיטאות שלהן, כולל אלה הנוגעות לגילויי אנטישמיות בקמפוסים.
בשבועות שלאחר מכן, מגיל וגיי הגישו את התפטרותן, בין היתר בשל התגובות לעדותן, שקריאה לרצח כל היהודים אינה בהכרח נגד הקוד האתי של המוסד "כי זה תלוי הקשר".
לאחר מתקפת הפתע של חמאס על ישראל ב-7 באוקטובר 2023, התקיימו מספר הפגנות נגד ישראל במספר קמפוסים של אוניברסיטאות ברחבי ארצות הברית, שלטענות רבים הייתה בהן נימה אנטישמית.
על אוניברסיטאות רבות נמתחה ביקורת על כך שכביכול לא גינו כראוי את התקפת חמאס ואת הרטוריקה האנטישמית לכאורה שנשמעה בעקבותיה, בהן אוניברסיטת פנסילבניה ואוניברסיטת הרווארד.
מאז תחילת המלחמה התקיימו בקמפוסים רבים בארצות הברית הפגנות פרו-פלסטיניות, אשר חלקן כללו קריאות אנטישמיות וקריאות לאינתיפאדה עולמית.
קריאות אלה תועדו, בין השאר, באוניברסיטאות הרווארד, MIT, ופנסילבניה.
סטודנטים באוניברסיטת MIT, המשתייכים לקבוצה פרו-פלסטינית הנקראת Coalition Against Apartheid, חסמו את הכניסה לשיעורים לסטודנטים יהודים, ואיימו עליהם להתרחק מהאזור.
חברי הקבוצה העוינת גם הטרידו חברי סגל בשל היותם יהודים.
באוניברסיטת פנסילבניה חברי סגל קיבלו הודעות מייל בעלות תוכן אנטישמי ומאיים אשר גררו התערבות וחקירה של ה-FBI.
בנוסף על כל אלה דווח על עלייה דרסטית בתקיפות האנטישמיות האלימות נגד סטונדטים יהודים או ישראלים, ראשי האוניברסיטאות לא עשו כמעט דבר כדי למנוע אותם.
בעקבות האירועים השונים, ועל רקע התלונות של הסטודנטים שאינם חשים בטוחים בקמפוסים, זומנו לשימוע נשיאות האוניברסיטאות הרווארד, פנסילבניה ו-MIT.
ב-5 בדצמבר 2023 התקיים שימוע בוועדת החינוך והעבודה של בית הנבחרים האמריקאי.
במהלך השימוע, שנמשך כחמש שעות, תיחקרה אליס סטפניק, הנציגה הרפובליקנית של מדינת ניו יורק, את נשיאות האוניברסיטאות.
סטפניק ביקשה שיענו בכן ולא לשאלה האם קריאה לרצח העם היהודי מפרה את קוד ההתנהגות או החוקים של האוניברסיטה הנוגעים לבריונות והטרדה.
אף אחת מהנשיאות לא ענתה בכן או לא מפורש.
מגיל וגיי ענו כי אם מדובר בקריאה מתמשכת שמכוונת נגד יחידים וגולשת להתנהגות היא יכולה להיות הטרדה, אך ההחלטה תלויה "בהקשר בו נאמרו הדברים".
קורנבלות', נשיאת MIT, ממוצא יהודי, ענתה שקריאה כזו יכולה להיות הפרה "אם היא מכוונת ליחידים, ולא רק הצהרה פומבית".
בנוסף אמרה קורנבלות' שהיא לא שמעה קריאות לרצח עם.
על פי סטפניק קריאות "אינתיפאדה" ו"מהנהר עד לים" עשויות להיחשב כ"קריאה לרצח עם" של העם היהודי.
גינויי הנשיאות, קריאות להתפטרות, והשלכות נוספות
עדותן של הנשיאות בשימוע עוררה ביקורת ציבורית בשל התשובות שנראו מתחמקות.
הבית הלבן פרסם הודעת גינוי בה נאמר: "זה לא יאומן שצריך להגיד את זה: הקריאות לרצח עם הן מפלצתיות ונוגדות את כל מה שאנחנו מייצגים כמדינה".
ב-8 בדצמבר 2023 נשלח מכתב מהקונגרס של ארצות הברית להנהלות שלוש האוניברסיטאות, בו מגנים חברי הקונגרס בחריפות את דברי הנשיאות במהלך השימוע, וקוראים להנהלת כל אחת מהאוניברסיטאות לפטר את הנשיאות.
על המכתב חתמו 74 חברי הקונגרס.
ג'וש שפירו, מושל קהילת פנסילבניה ויהודי-אמריקאי, אמר שדבריה של מגיל אינם מקובלים והם מבישים.
מרק רואן, המנכ"ל של חברת Apollo Global Management, יהודי-אמריקאי ואחד התורמים העשירים ביותר של אוניברסיטת פנסילבניה, קרא למובילי האוניברסיטה להתפטר, ולתורמים שלה להפסיק את תרומותיהם בעקבות אי-גינוי אנטישמיות ושנאה.
בנוסף קרא רואן לחבר הנאמנים של אוניברסיטת פנסילבניה להיפגש ולדון בשאלה האם העדות של מגיל מייצגת את ערכי האוניברסיטה וההנהלה.
ביל אקמן, מיליארדר יהודי-אמריקאי, מנהל קרן גידור ומקים חברת ניהול ההשקעות Pershing Square Capital, קרא לשלוש הנשיאות להתפטר בבושה.
בעקבות השימוע פורסם כי רוס סטיבנס, המייסד והמנכ"ל של Stone Ridge Asset Management, ימשוך תרומה שהעניק לאוניברסיטת פנסילבניה ומוערכת ב-100 מיליון דולר.
בהודעה נמסר כי "מר סטיבנס וסטון רידג' מזועזעים מהעמדה של האוניברסיטה בנוגע לאנטישמיות בקמפוס".
פיל מק'גרו (דוקטור פיל) פרסם הודעה וסרטון בעמוד ה-X (לשעבר טוויטר) שלו בו כתב כי הוקל לו בעקבות התפטרותה של ליז מגיל, ואמר כי הוא קורא לשתי הנשיאות הנוספות להתפטר.
בהמשך חודש דצמבר 2023 נרשמה ירידה של כ-17% בהרשמה לאוניברסיטת הרווארד על רקע השימוע והגינויים בעקבותיו.
התפטרויות בהנהלת האוניברסיטאות בעקבות השימוע
ב-9 בדצמבר 2023 התפטרה ליז מגיל, נשיאת אוניברסיטת פנסילבניה.
באותו היום התפטר גם סקוט בוק, יושב ראש חבר הנאמנים של אוניברסיטת פנסילבניה.
ב-2 בינואר 2024 התפטרה קלודין גיי, נשיאת אוניברסיטת הרווארד.
בעקבות השימוע והביקורת על הדברים, אוניברסיטת סטנפורד פרסמה הודעה עצמאית בה ציינה כי היא מגנה בכל תוקף את הקריאות לרצח העם היהודי או לכל האנשים.
הודעה זו פורסמה בעמודי הרשתות החברתיות של האוניברסיטה: לינקדאין, אינסטגרם ו-X (לשעבר טוויטר).
פרודיה על השימוע הוצג במערכון הפתיחה של פרק התוכנית סאטרדיי נייט לייב ששודר ב-9 בדצמבר 2023 בהשתתפותה של בתפקיד אליס סטפניק.
גם תוכנית הטלוויזיה "ארץ נהדרת" פרסמה מערכון בעקבות השימוע, בהשתתפות השחקן מייקל רפפורט, שבו מתקיים שימוע בהוגוורטס, בית הספר בסדרת הספרים "הארי פוטר", בנוגע לשאלה האם קריאה לרצח עם של בוצדמים מהווה הטרדה או הפרת הקוד האתי של בית הספר.
הסרטון זכה ליותר מ-6 מיליון צפיות תוך יומיים מרגע פרסומו.
בכדורגל אסוציאציות, השילוש או השילוש הקדוש מתייחס לשלישיית ההתקפה של מנצ'סטר יונייטד עם ג'ורג' בסט, דניס לאו וסר בובי צ'רלטון, שעזרו ליונייטד להפוך לקבוצה האנגלית הראשונה אי פעם שזוכה בגביע אירופה ב -1968 .
צ'רלטון היה אחד מתינוקות באזבי, קבוצה של שחקנים צעירים מוכשרים שהובאו דרך האקדמיה של המועדון על ידי המאמן מאט באזבי ועוזרו ג'ימי מרפי, כמו גם סקאוט המועדון ג'ו ארמסטרונג, שגילה את צ'רלטון ב-1953 ואת בסט ב-1961, בין היתר.
לאו הגיע למועדון מקבוצת טורינו האיטלקית תמורת שיא מועדון של 115,000 ליש"ט ב-1962, לאחר ששיחק בעבר בהאדרספילד טאון וביריבה מנצ'סטר סיטי .
צ'רלטון ערך את הופעת הבכורה שלו ב-6 באוקטובר 1956, כשהבקיע פעמיים בניצחון 2–4 מול צ'רלטון אתלטיק.
לאו ערך את הופעת הבכורה שלו ב-18 באוגוסט 1962, כשהבקיע ב-2–2 נגד ווסט ברומיץ'.
למרות שבסט ערך את הופעת הבכורה שלו נגד ווסט ברומיץ' ב-14 בספטמבר 1963, השילוש הקדוש לא פתחו ביחד בהרכב עד 18 בינואר 1964 משחק שהסתיים בניצחון 4–1 בו כל השלושה הבקיעו, כאשר לאו הבקיע צמד.
במהלך שנות ה-60 כל השלושה זכו בכדור הזהב, הגביע המוענק לשחקן הטוב בעולם.
מאז, רק כריסטיאנו רונאלדו זכה בפרס כשחקן יונייטד, ב -2008. ביחד, השחקנים כבשו 665 שערים ב-1633 משחקים.
המאמן ביל שאנקלי מתפאר בשיחה שלו לשחקני ליברפול לקראת משחק מול יונייטד; "הוצאתי את הדוגמניות של בובי צ'רלטון, דניס לאו וג'ורג' בסט ממגרש הדוגמניות ושמתי אותם בכיס השמאלי שלי.
ואז אמרתי לשחקנים שלנו: 'אל תדאגו להם, הם לא יכולים לשחק בכלל.
' זה היה בשביל העלאת המורל, כמובן, צ'רלטון, בסט ולאו היו שלושה מהשחקנים הטובים בעולם".
בסט מת ב-25 בנובמבר 2005, כשלאו וצ'רלטון היו האחרונים שביקרו אותו בבית החולים.
שנה לאחר מכן, הוכרז כי פסל של השלישייה יוקם מחוץ לאולד טראפורד, אשר נחשף בסופו של דבר ב-2008.
בשנים שלאחר מכן, זכו שחקנים שונים לכינוי השילוש הקדוש החדש, כולל בוגרי אקדמיה כמו ריאן גיגס - פול סקולס - גארי נוויל, ששיחקו יחד בקבוצה הבוגרת בין 1992 ל-2011, וכריסטיאנו רונאלדו - וויין רוני – קרלוס טבס, ששיחק יחד ביונייטד כשהקבוצה זכתה בפרמיירליג והגיעה לגמר ליגת האלופות ב-2008 וב-2009.
פסל השילוש הקדוש הופיע על החולצה השלישית של מנצ'סטר יונייטד בעונת 2017/18.
השייטת המערבית הייתה שייטת של הצי המלכותי הבריטי שבסיסה במספנת הצי בפלימות'.
אוניותיה פעלו בתעלה האנגלית, במבואות המערביים ובצפון האוקיינוס האטלנטי , והיא הגנה על הנתיבים הימיים לאיים הבריטיים מ-1650 עד 1814 ומ-1831 עד 1854. ב-1746 הורתה האדמירליות הבריטית לאדמירל לורד אנסון לאחד את כל יחידות הצי המוצבות בתעלה האנגלית ליחידה אחת בשם "השייטת המערבית".
על השייטת פיקד קצין דגל שנשא תואר כפול: "המפקד העליון, התעלה האנגלית" ו"המפקד העליון, השייטת המערבית".
ב-1650 הופקדה ההגנה על התעלה האנגלית מביצ'י הד עד לנדס אנד בידיו של קפטן ויליאם פן , ולרשותו הועמדו שש אוניות מלחמה.
יחידת אוניות זו המשיכה לפעול גם לאחר הרסטורציה האנגלית (1660), והיא הגרעין שממנו נוצרה לימים "השייטת המערבית".
מ-1705 עד העשור של 1740 עסקה יחידה זו בעיקר בסיורים ואחר כך גם בהטלת הסגרים ימיים.
ב-1746 הטילה האדמירליות על אדמירל אנסון לאחד את כל יחידות הצי בתעלה האנגלית – תחנת הצי דאונס , אדמירל מצרי הים , המפקד העליון, פלימות' והמפקד העליון, התעלה האנגלית בספיטהד – ליחידה אחת, "השייטת המערבית", שבסיסה בפלימות'.
במלחמת שבע השנים (1756–1763) הייתה השייטת המערבית אחד הכוחות החשובים ביותר של בריטניה; אוניותיה ערכו סיורים תכופים בכניסה לתעלה האנגלית, וכמו כן ביצעו גיחות סדירות למפרץ ביסקאיה ולמימי אשנט .
אחד מתפקידיה היה הבטחת שלומן של אוניות הודו המערבית והמזרחית השבות למולדת.
ב-1801 עדיין הייתה משימתה העיקרית למנוע את כניסתן לתעלה האנגלית של אוניות מלחמה צרפתיות היוצאות מברסט, לה האבר ונמלים נוספים במפרץ ביסקאיה.
על יסודותיה של השייטת המערבית הוקמה ב-1854 "שייטת התעלה" (Channel Squadron), אשר לימים הוחלף שמה ל"צי התעלה" – Channel Fleet.
השייח' הוא סרט דרמה רומנטי אילם אמריקאי משנת 1921, בבימויו של ג'ורג' מילפורד ותסריט מאת מונטה מ.
בסרט מככבים רודולף ולנטינו ואגנס איירס.
הסרט מתחיל כאשר השייח' אחמד בן חסן (רודולף ולנטינו) מתאהב בליידי דיאנה מאיו (אגנס איירס), אישה אנגלית שמגיעה לסיור במדבר.
הוא חוטף אותה ומנסה להשגיח עליה, אך היא מתנגדת לו.
לאחר מכן, היא מתחילה להתאהב בו והם מתמודדים עם ההבדלים התרבותיים ביניהם.
למרות שהסרט מסתיים באופן שמאפשר להם להיות יחד, הם עדיין נאלצים להתמודד עם ההבדלים ביניהם.
רודולף ולנטינו בתפקיד שייח' אחמד בן חסן - שייח' ערבי שמתאהב באישה אנגלית
אגנס איירס בתפקיד ליידי דיאנה מאיו - אישה אנגלית שמתאהבת בשייח'
רות מילר בתפקיד זילה - השפחה של ליידי דיאנה
ג'ורג' ווגנר בתפקיד יוסאף - ראש שבט ערבי
הסרט "השייח" שוחרר לקולנוע ברחבי ארצות הברית ב-20 בנובמבר 1921, לאחר שעלה לראשונה בלוס אנג'לס ב-30 באוקטובר 1921 ובניו יורק ב-6 בנובמבר.
קבלת הפנים של הסרט הייתה מעורבת, כאשר חלק מהמבקרים טענו כי היה טעות להשמיט את סצנת האונס של ליידי דיאנה על ידי השייח אחמד, מה ששינה את המסר המקורי של הרומן.
חלק מהמבקרים חששו שגרסת הסרט המעודנת יותר לא תתקבל היטב, אך הסרט היה הצלחה גדולה בקרב הקהל ושבר שיאי כניסה במקומות בהם הוקרן.
בשבוע הראשון לשחרורו, הוא שבר שיאי כניסה בשני מתיאטראות המרכזיים בניו יורק, הריאלטו והריבולי.
ה"ניו יורק טלגרף" העריך כי במהלך השבועות הראשונים ראו את הסרט כ-125,000 איש.
בעקבות הצלחת הסרט, ג'סי לסקי הכריז על השבוע האחרון של נובמבר 1921 כ"שבוע השייח", והסרט הוקרן ב-250 בתי קולנוע ברחבי ארצות הברית.
הסרט הוקרן במשך שישה חודשים בסידני, אוסטרליה, ו-42 שבועות בתיאטרון אחד בצרפת.
זה היה הסרט הראשון של ולנטינו שהוקרן באיטליה, מולדתו.
במהלך שנתו הראשונה לשחרורו, "השייח" הכניס מעל למיליון דולר ממכירות כרטיסים (הסרט עלה פחות מ-200,000 דולר להפקה).
הסרט תרם לחיזוק דמותו של ולנטינו כאחד מסמלי המין הגבריים הראשונים במסך והפך אותו לכוכב בינלאומי.
למרות שהיה פופולרי בקרב קהל נשי, חלק מהקהל הגברי הקטין מעמדו ושאל את גבריותו.
ולנטינו ניסה מאוחר יותר לגלם תפקידים שניגדו את דמותו כ"שייח" עם הצלחה מוגבלת.
הסרט האחרון שלו היה המשך "בן השייח", שהוקרן לאחר מותו באוגוסט 1926.
מבקר ב"פוטופליי" תיאר את הסרט כ"בידור פופולרי—זהו ולא יותר.
אתר האגרגציה של ביקורות "רוטן טומייטוז" דיווח כי 88% מהמבקרים נתנו לסרט ביקורת חיובית, על סמך 8 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 7.33 מתוך 10.
ביחד עם הסרט "הגנב מבגדאד" הסרט הותאם לבמה בברודוויי על ידי חברת התיאטרון דרדנלה, שהועלה ב-12 באוקטובר 1928 בסורביה, ובו שיחק השחקן האינדונזי טן צ'נג בוק שקיבל לאחר מכן את הכינוי "דאגלס פיירבנקס של ג'אווה".
הרקדנית האמריקאית עתידית, דווי דג'ה, הופיעה גם היא בהפקה כעובדת מאחורי הקלעים.
השיכור, זאראוץ (בספרדית: El Borracho, Zarauz), הוא ציור שמן על בד משנת 1910 מאת האמן הספרדי חואקין סורויה.
הציור מתאר סצנה מחיי היום־יום בטברנה בעיר סראוץ שבחבל הבסקים.
היצירה מוצגת באוסף הגלריה הלאומית בלונדון.
הציור מציג חמישה גברים היושבים בטברנה חשוכה בעיר החוף סראוץ שבחבל הבסקים, שם שהה חואקין סורויה במהלך קיץ 1910. במרכז הסצנה נראה גבר שיכור, המתבונן לעבר הצייר במבט מזוגג.
סורויה הבין ששמו של האיש הוא "מוסקורה", אך ייתכן כי מדובר בטעות, שכן משמעות המילה היא "שיכור" בשפה הבאסקית.
לימינו של מוסקורה, גבר אחר מושיט לעברו כוס סיידר, כמעודד אותו להמשיך בשתייה.
גבר שלישי, צעיר יותר, יושב מימין ומשליך מבט מאיים לעבר הצייר – תוספת שמעוררת תחושת איום ותוקפנות בסצנה.
שני גברים נוספים מופיעים בקצות התמונה, אך פניהם חתוכות בשולי הקנבס באופן שנראה מקרי, ומזכיר צילום חובבני.
סורויה, שהכיר את עולם הצילום מגיל צעיר, משתמש כאן במכוון בקומפוזיציה לא פורמלית, המדגישה את האופי הספונטני של הסצנה.
זוהי סקיצה בקנה מידה גדול, שצוירה באופן חופשי ומהיר, תוך שימוש בשכבות צבע דקות ומשיחות מכחול רחבות.
האור והצל מתוארים בדיוק רב, וצבעי הציור – בעיקר שחור, אפור וחום – מחזירים את סורויה לפלטת הצבעים האופיינית לדייגו ולאסקס ולגויה, לאחר עשור שבו השתמש בצבעים בהירים.
מרחב הטברנה תחום, צפוף ומעושן, והדמויות יושבות זו בצד זו אך אינן מתקשרות, כל אחת שרויה בעולם פנימי שונה – עצבות, לעג, אגרסיביות או אדישות.
מוסקורה, דמותו המרכזית של הציור, משמשת נקודת מפגש בין המציאות החברתית שתיאר סורויה לבין עולמו הפנימי כצייר, המתבונן מקרוב ובחמלה בסבל האנושי.
היצירה מציגה לא רק תיאור ריאליסטי של סצנה בטברנה, אלא גם עומק סמלי הנוגע למצב האנושי בשוליים החברתיים.
הדמות המרכזית, מוסקורה, עשויה לייצג את דמות השיכור כשם גנרי בשפה הבסקית, ולא כאדם פרטי, מה שמרמז על אובדן זהות אישי בתוך מציאות של התמכרות והשפלה.
מבטו הישיר של מוסקורה לעבר הצייר, והמבט החוזר של סורויה לעברו, יוצרים רגע טעון של הזדהות או עימות – מבט כפול בין האמן לדמות המיוצגת, בין המתעד למתועד.
הקומפוזיציה הלא סימטרית, המושפעת מצילום חובבני, תורמת לתחושת האקראיות והכאוס, ומדגישה את היעדר השליטה במרחב החברתי של הדמויות.
הבחירה הצבעונית בגוני שחור, אפור וחום – המזוהים עם ולסקס וגויה – מבטאת חזרה למוטיבים של עוני, קדרות ודקדנס, ומסמנת את מעברו של סורויה מנושאים קלילים למבט חברתי חודר.
נוסף על כך, האופן שבו הדמויות פונות למתבונן – ובעיקר המבט הישיר של מוסקורה – יוצר תחושת חדירה של הצופה אל תוך הסצנה, עדות חיה שאינה מאפשרת התבוננות נייטרלית.
סורויה מזמין את הצופה להפוך למעין שותף לאירוע – האם לצחוק עם הלועגים, לחוש חמלה, או אולי להרגיש אשם?
כך הופכת היצירה למראה חברתית, החושפת מנגנונים של דחיקה לשוליים ושל אטימות מוסרית.
דחיפת הסיידר לעבר מוסקורה אינה רק מחווה רגעית, אלא מעשה סמל של חברה המעודדת הרס עצמי מתוך עליונות ובידור.
כל אלה הופכים את היצירה לא רק לתיעוד של רגע, אלא להצהרה רגשית וחברתית על מציאות של ניכור, אלימות פסיבית, והתמוטטות אנושית.
באוקטובר 2025, התרחשו במספר מדינות במקסיקו שיטפונות ומפולות קשות שנגרמו מגשמים עזים ויוחסו לשרידי סופות.
אירועי מזג אוויר אלה השפיעו על למעלה מ-150 ערים ורשויות מקומיות, וגרמו למותם של לפחות 76 בני אדם, הותירו יותר מ-320,000 נוספים ללא חשמל, כ-100,000 בתים נהרסו, 75 נעדרים וכמעט 1,000 ק"מ של כבישים ניזוקו.
מקסיקו חוותה גשמים עזים באופן חריג בשנת 2025, כאשר מקסיקו סיטי רשמה את יוני הגשום ביותר מזה למעלה מ-20 שנה.
הרשויות קישרו את הגשמים הקטלניים לשרידי הוריקן פריסילה והסופה הטרופית ריימונד, ששניהם הביאו גשמים עזים לאזור המערבי של המדינה: שתי הסופות פגעו בעבר בבאחה קליפורניה סור, צ'יאפס, גררו, חליסקו, מיצ'ואקאן, נייאריט, אואחאקה, סונורה ודרום מערב ארצות הברית ; עם זאת, לא דווח על נפגעים או הרוגים.
הידלגו הייתה בין האזורים שנפגעו הכי קשה, עם 21 מקרי מוות מאומתים ו-43 נעדרים.
מפולות ונהרות על גדותיהם גרמו נזק לכ-16,000 בתים, 59 מתקנים רפואיים ו-308 בתי ספר.
שבע עשרה מתוך 84 הרשויות המקומיות שלה (בסך הכל 22 שנפגעו) התמודדו עם הפסקות חשמל ו-90 קהילות נותרו ללא תקשורת.
השיר שלנו היא סדרה מסוג דרמת מתח מוזיקלית יומית ישראלית ששודרה בערוץ "yes ישראלי" של yes בין השנים 2004 ועד 2007.
נינט לוי (נינט טייב), נערה אלמונית בת 20 מקריית גת, מצטרפת לאקדמיה למוזיקה של ירדנה טמיר (עליזה רוזן).
תחילה היא עובדת בקפיטריה עם בן דודה רוני, אך לאחר מכן דורון שדה (סער בדישי) מורה למוזיקה באקדמיה, מגלה את כישרונה ונינט מצטרפת לשנה א' ובמקביל עובדת עם מיקי אפלבוים (מיה דגן), הלומדת איתה באקדמיה, בבר של שימי.
נינט יוצרת קשרים הדוקים עם שאר תלמידי האקדמיה ומתאהבת בזוהר להט (רן דנקר).
לאחר שזוהר ונינט נהיו זוג, נועה שחר (אפרת בוימולד) ודנה שניר (אליענה בקייר) פועלות בעקביות כדי להפריד ביניהם ולהפוך את זוהר לבן זוגה של נועה, כולל טענה שקרית כי השניים קיימו יחסי מין אשר גרמו לכניסתה של נועה להריון ממנו.
ההתרחשות הזאת קורית לאחר שנועה מגלה כי בן זוגה והסוכן שלה גבעון כספי (גיא זוארץ), בגד בה עם מורן אייזנשטיין, וכמו כן, שהיא נכנסה להריון ממנו.
בהמשך מתגלה גם כי גבעון הטריד מינית את נינט כשהייתה בת 15 ועוד מספר בנות צעירות, במסגרת עבודתו כאמרגן.
התלמידים הנוספים באקדמיה הם נחי בן חגי (פיני טבגר), רועי בר (יובל אברמוביץ') ויריב ארד (עמוס תמם).
בגלל בעיות כספיות של המוסד החינוכי, מתקבלת ההחלטה לתעד את חייהם של תלמידי האקדמיה בתוכנית ריאליטי שנוצרה על ידי אביה של דנה אודי שניר ורם שגב.
בסיום העונה, גבעון מנסה לרצוח את נינט, נועה ואת אמה של נועה נעמי (חנה לסלאו) אך עוזרה הנאמן של נעמי קלאודיו יורה בו ומציל אותן.
נינט, זוהר ונועה מבצעים את השיר "האור בחיי" בקדם אירוויזיון, לאחר שנעמי גנבה עבור בתה את השיר "האור בחיי", שבמקור נינט כתבה לאהובה זוהר להט.
לאחר מאבק משפטי רווי תככים, נינט, זוהר ונועה מנצחים בתחרות הקדם אירוויזיון.
בסיום הפרק האחרון לעונה זאת, רואים את אודי שניר ורם שגב מדברים על הסדרה שהם יצרו בשם "השיר שלנו".
שלוש שנים אחרי האירוויזיון נינט וזוהר הפכו לזוג מפורסם, נחי ומיקי הפכו להורים לילדה בשם אליה, דנה ורועי התפרסמו בכך שהחלו להנחות תוכנית בידור בטלוויזיה שנקראת "מלחמת הכוכבים" ואילו נועה חזרה בתשובה ונישאה לאיש עסקים דתי בשם נפתלי אטיאס (גולן אזולאי), שאינו מודע לעברה החילוני שלה.
בעונה זו האחים של גבעון כספי שרון סילבר-כספי (יעל שרוני) ואריאל סילבר-כספי (אושרי כהן) מתכננים לרצוח את נינט, נועה ונעמי כנקמה על מות גבעון, אך הכל מסתבך כשאריאל מתאהב בנינט.
העלילה ממשיכה להסתבך בניסיונות של שרון ואריאל להפריד בין נינט לזוהר וזה הצליח פעמיים.
בסיום העונה נינט ואריאל אמורים להינשא, אך גבעון אף שכיוון לנינט יורה באריאל (בטעות), והוא מנסה למרות זאת לרצוח את נינט ונועה אך נעמי רוצחת את גבעון בעזרת אקדח שנתנו לה השומרים של רוה"מ.
לאחר מכן שרון מנסה לרצוח את נינט וזוהר אך סבא של נינט מצליח לצאת מבית החולים ויורה בשרון ורוצח אותה בבריכה.
בסיום הפרק האחרון לעונה זאת, זוהר ונינט מתחתנים על הים והתפנית לקראת הסיום היא שאריאל מסתכל עליהם מספינה מהצד דרך משקפת.
בעונה זו מתגלה כי שתי העונות הקודמות היו סדרה בתוך סדרה, והיא עוסקת בסיפורם של כוכבי הסדרה הפנימית לאחר שהסתיימו צילומיה.
הסדרה הפנימית כונתה מעונה זו ואילך "השיר שלה".
בתחילת העונה מראים את סיום צילומי הסדרה "השיר שלה" שבה מככבים נינט טייב (נינט לוי), רני אביב (זוהר להט) ויונתן ברק (אריאל סילבר).
רני ויונתן מתגייסים, רני לצנחנים ואילו יונתן ללהקה צבאית בבימויו של שוקי סטאר (עמיקם לוי) ובפיקוד קרין קורן (נינה קוטלר).
אל הלהקה מצטרפים גם שירי גולד (רונה-לי שמעון), תמרה וייס (אניה בוקשטיין), שמש פרוסט (דנה עדיני), חלי בנאי (ענת מגן-שבו), טל ששון/ששי טל (עידו מוסרי), הראל נבון (רן בכור), ציון מימון (אלי אלטוניו) ואלינור שילון (מלי לוי).
שירי בזוגיות עם רני ובמקביל עם יונתן.
באמצע העונה החליט רני להציע נישואין לשירי ולקראת ההצעה התלבט רני אם לבטל את ההצעה מכיוון שהחל להרגיש התאהבות בתמרה, אך לבסוף החליט להציע לשירי נישואין.
באותו הערב אשר עמד להציע לשירי נישואין, קרין החליפה בין קלטת ההצעה של רני לבין קלטת אשר מראה כי שירי בגדה ברני עם יונתן, ועקב כך רני ושירי נפרדו.
לאחר כמה שבועות חזר רני אל שירי לאחר שניסתה להתאבד, אך לאחר זמן קצר מאוד גילה רני ששירי היא זו שגרמה לו לאכול את המנגו ונפרד ממנה.
זמן קצר אחרי, מכיוון שהבינו שהתאהבו רני ותמרה נהיו זוג.
בסוף העונה החליטה תמרה להציע נישואין לרני.
במהלך העונה נוצר רומן בין יונתן לשמש אך הם מחליטים לשמור זאת בסוד, אך לאחר זמן קצר מתאהבים השניים ומחליטים לספר לחבריהם על זוגיותם לאחר מופע יום העצמאות.
אך בזמנם החופשי במאחורי הקלעים תפסה שמש את יונתן ושירי מתנשקים.
נינט מגויסת בצו בית משפט ללהקה בגלל ארוסה לשעבר חורף דיין שהאשים אותה בדריסת כלבתה של חנה לסלאו.
היא והרמטכ"ל יותם "יו-יו" ברקת (ליאור אשכנזי) מתאהבים לאחר היכרות לא ידידותית בין השניים.
בפרק סיום העונה קרין ותמרה נורות על ידי מתנקש מסתורי.
העונה נפתחת חצי שנה לאחר אירועי הירי.
נינט ויותם מנהלים יותר מחצי שנה חיים משותפים וטובים, תמרה וקרין נמצאות בקומה והלהקה מתגייסת מחדש.
נעשתה על תמרה תרופה ניסיונית שרק מחמירה את המצב שלה.
רני וחברותיה חלי ושמש לא מקבלים את זה בעין יפה.
תמרה מצליחה להתעורר אך היא איבדה את כל הזיכרון שלה, הרופאים חושבים שזה מצב זמני.
לאחר זמן מה גם קרין מנסה את התרופה הזאת ומתעוררת לחיים כרגיל (ללא איבוד הזיכרון).
יותם מנהל במקביל מערכת יחסים עם גרושתו רונית (גלית גוטמן), ועם מפקדת הלהקה קרין ובוגד בנינט.
יותם רוצה לחתוך את הקשר מקרין כי לא טוב לו איתה, וכשהיא מגלה את זה היא סוחטת אותו אחרי שהתגלה לה כי הוא המתנקש האלמוני שירה בה ובתמרה, על מנת שיישאר איתה.
בעוד תמרה משלימה עם אופייה החדש רני מנסה להחזיר אותה אליו אך כשהוא לא מצליח הוא מנהל רומנים עם נינט ועם בתו של יותם, שי (אגם רודברג).
ארגז נופל על ראשה של תמרה ומחזיר לה את הזיכרון, ורני שב אל חיקה.
בסיום העונה יותם כמעט יורה בנינט אך לא מסוגל ורוצה להרוג את קרין, אך קרין יורה בתמרה, ויותם יורה בקרין ומציל את נינט.
לאחר חילופי מבטיהם של יותם ונינט, חיילי צה"ל יורים ביותם.
תמרה נשארת בחיים וקרין ויותם מתו.
נינט לוי (נינט טייב): צעירה אלמונית, תחילה עובדת בקפיטריה של האקדמיה עם רוני, בהמשך מצטרפת לאקדמיה, מתאפיינת כבחורה רגישה ולפעמים נשברת בקלות.
מיקי ונינט עוברות לגור יחד ונחי מצטרף אליהן.
היא בתה של רחל ואחותה של אושר, בת דודתו של רוני וחברתה הטובה של מיקי.
נינט מתקבלת לאקדמיה עם מלגה וחווה קשיים רבים וקנאה מצד נועה ודנה בשל כשרונה.
הופכת לבת זוגו של זוהר אשר בעונה השנייה הופכים יחד למותג מצליח.
בסוף העונה השנייה היא מתחתנת עם אריאל משום שהיא חושבת שהוא אב תינוקה אך בסוף מתברר שהוא שיקר, בחתונה היא מגלה את האמת, אריאל מציל אותה ממוות ונורה בעצמו ולאחר מכן היא נישאת לזוהר.
זוהר להט (רן דנקר): ילד תמים, עדין וטוב לב.
בן זוגה של נינט, התאהב בה ממבט ראשון.
מסתבך במשולש רומנטי עם נועה ונינט כשנועה ממציאה אשר זוהר הכניס אותה להריון אבל בסוף מתבררת האמת והוא חוזר לנינט.
בעונה השנייה הוא ונינט הופכים למותג מצליח אך אריאל ושרון אשר מנסים לפגוע בנינט מפרידים ביניהם ולבסוף זוהר מגלה את האמת ומתחתן עם נינט.
נועה שחר / בת-שבע אטיאס (אפרת בוימולד): כוכבת ילדים מפורסמת, היא מוגדרת כאויבת המושבעת של נינט, היא מקנאת בכישרונה של נינט ובכך שנינט היא בת זוגו של זוהר.
נועה במערכת יחסים עם הסוכן שלה, גבעון, ממנו היא נכנסת להריון אך בהמשך הם נפרדים והיא ממציאה שההריון הוא מזוהר וגורמת לסכסוך בין זוהר לנינט.
ניסתה להתאבד בסוף העונה הראשונה בבריכת ביתה של נעמי, אמא שלה, בעקבות כל הפרסומים על ההריון והשקרים שלה.
נועה היא חברתה הטובה ביותר של דנה.
בעונה השנייה נועה חזרה בתשובה, שינתה את שמה לבת שבע והתחתנה עם חרדי אמריקאי בשם נפתלי אטיאס.
לאורך העונה היא מנסה להסתיר את עברה החילוני על ידי שקרים מחשש שנפתלי יעזוב אותה, לבסוף נפתלי מגלה את האמת על עברה אך מקבל אותה והם מאמצים שני ילדים.
דנה שניר (אליענה בקייר): בתו של אודי שניר מנכ"ל ערוץ 2 וחברתם הטובה של נועה ורועי, מתנהגת בביצ'יות, עוזרת לנועה במזימות ובשקרים.
בעונה הראשונה היא תלמידה באקדמיה.
במהלך צילומי התוכנית "הכוכבים של ירדנה" דורון המורה משתכר ומנסה לאנוס אותה.
מנהלת מערכת יחסים רופפת עם יריב ארד.
בעונה השנייה מנחה ביחד עם רועי את התוכנית "מלחמת הכוכבים", היא ויריב מתחתנים בטעות, אך נשואים באושר.
מיכל (מיקי) אפלבוים/בן חגי (מיה דגן): מצחיקה ושטותניקית.
בעונה הראשונה תלמידה באקדמיה ועובדת כברמנית.
הגיעה לאקדמיה לאחר מספר פעמים שלא התקבלה, בעלת עבר בעייתי ופלילי של סמים.
בתו המאומצת של עורך דין מצליח ומגלה בסוף העונה שהיא בתם הביולוגית של ירדנה ורובי.
היא חברתה הטובה של נינט אשר בעונה הראשונה הן גרו יחד כשותפות.
בת הזוג של נחי ובסוף העונה התארסה לו.
בעונה השנייה היא ונחי נשואים עם ילדה בשם אליה אך חווים משברים בחיי הנישואים שלהם.
בהמשך היא גילתה כי נחי בגד בה עם נועה אך לבסוף סלחה לו.
נחמן (נחי) בן-חגי (פיני טבגר): בעונה הראשונה תלמיד באקדמיה, דתי לאומי ומתנחל ממגן עוז.
תמים ועדין, חברו הטוב של זוהר, בתחילת העונה הראשונה הוא גר בשירותים של האקדמיה עד שנינט ומיקי מגלות זאת והוא עובר לגור איתן.
היה מאוהב בנועה אך לאחר מכן מגלה כי מאוהב במיקי והם הופכים לזוג.
בעונה השנייה הוא ומיקי נשואים עם ילדה בשם אליה.
הוא בגד במיקי עם נועה אך לבסוף היא סלחה לו.
רועי בר (יובל אברמוביץ'): בעונה הראשונה תלמיד באקדמיה, הומו אשר מסתיר זאת ממשפחתו, חברם הטוב של נועה ודנה, בנו של אלוף בר.
יצא מהארון בשידור חי בריאליטי "הכוכבים של ירדנה" מול הוריו.
בעונה השנייה הוא בן זוגו של ד"ר גידי ברק ומתגורר אצל דנה בדירה.
בסוף העונה הוא חולה בלוקמיה ולבסוף הוא מצליח להבריא ומתחתן עם גידי ברק.
יריב ארד (עמוס תמם): בעונה הראשונה תלמיד באקדמיה אשר הועזב בשבוע הראשון בשל חוסר ביטחון ואי הסכמתו לשיר.
חזר ללימודים לאחר שנפגש בסתר עם הבמאית גלי, ניהל איתה רומן קצר ושר בהופעה במפתיע מול כולם.
במקביל לרומן עם גלי, הוא הפך לבן הזוג של דנה ובהמשך ניהל רומן עם אמא שלה.
בסוף העונה, אחרי ששלושתן גילו זאת הן נקמו בו.
בעונה השנייה הוא נמצא במשבר כלכלי שגורר אותו להשתתף בסרט פורנו.
בסוף העונה הוא ודנה מתחתנים בטעות אך נשואים באושר.
דורון שדה (סער בדישי): מורה באקדמיה, לרוב שלילי וממורמר, אוהב להוציא את העצבים שלו על תלמידי האקדמיה בחזרות.
נשוי לנטע אך מנהל רומן עם גלי ובסוף שתיהן עוזבות אותו.
הוא למד באקדמיה עם שרון וגלי.
במשך הצילומים של "הכוכבים של ירדנה" הוא היה שיכור וניסה לאנוס את דנה.
הוא ניסה להוציא תקליט אך הוא לא הצליח ומאז הוא ממורמר.
זמר מוכשר, בעונה השנייה הוא הבמאי של סינדרלה 2005 יחד עם שרון המחזאית ורוצה לחזור אליה אך היא מנצלת אותו.
רוני/רונאל לוי (ניב רז): אחיין של רחל ובן דודה של נינט.
האחראי על הקפיטריה באקדמיה אשר מביא את נינט כדי לעזור לו.
בהמשך יש לו רומן עם אשתו של דורון, נטע.
בעונה השנייה הוא הסוכן של זוהר ונינט, ומנהל במקביל עסק של מועדון.
התאהב בשרון, וניהל איתה מערכת יחסים, עד הפרק האחרון בו הוא מבין את אישיותה האמיתית.
גלי נווה (אביגיל אריאלי): במאית באקדמיה אשר מנהלת רומן עם דורון ולאחר מכן גם עם יריב.
לאחר שמתברר לנטע, אשתו של דורון מגלה על הרומן הן הופכות לחברות טובות.
בסוף העונה הראשונה היא ואודי התחילו מערכת יחסים ולאחר מכן טסו להודו יחד והיא שינתה את שמה לרובריקה.
לאחר שחזרה היא כתבה מחזה שבו שיחק יריב שנקרא "מונולוגים במחסום" אך הוא לא כל כך מצליח.
למדה עם שרון ודורון באותו מחזור באקדמיה.
אודי שניר (דליק ווליניץ): מנכ"ל ערוץ 2 ואביה של דנה.
בן אדם עצבני מאוד שמתייחס לעוזרו רם, כמו אל שק חבטות.
הוא יעשה הכל בשביל רייטינג וזה הדבר הכי חשוב בשבילו.
בסוף העונה הראשונה הוא וגלי התחילו מערכת יחסים ולאחר מכן טסו להודו יחד, שינה את שמו ל"סנור" אך רם שכנע אותו לחזור ולהתמודד למכרז לערוץ 2 ולכן עזב את גלי, החזיר את השם אודי וחזר לישראל.
הופך למנכ"ל של ערוץ 2 בעזרת נעמי שחר.
מנחם (רוברט) "רובי" אביב (טוביה צפיר): איש עסקים מארצות הברית שירד מן הארץ והוא גם האקס המיתולוגי של ירדנה מתקופת הלהקה הצבאית.
אביה הביולוגי של מיקי וסבה של אליה.
הוא המממן של האקדמיה ושל המלגה של נינט אך בעונה הראשונה הוא מאבד את כל כספו ומנסה להתאבד.
הוא יצא למשך תקופת זמן מסוימת עם רחל, אמה של נינט.
התחתן עם ירדנה בתקופת הזמן שבין העונה הראשונה והשנייה והם התגרשו אך נשארו חברים טובים והוא אף עזר לה עם הגבר ששדד אותה.
ירדנה טמיר (עליזה רוזן): מנהלת האקדמיה, חברתה הטובה של נעמי וכמו אמא שנייה לנועה וניהלה רומן בנעוריה עם רובי אביב.
אמה הביולוגית של מיקי וסבתה של אליה.
בעונה השנייה היא נשדדת על ידי גבר שהיא מכירה באתר הכרויות ונפגעת מאוד.
שמה הוא משחק אותיות של שמה של יוצרת התוכנית והמפיקה הישראלית (ראש חברת טדי הפקות) טמירה ירדני.
נעמי שחר (חנה לסלאו): אמה של נועה, חברתה הטובה של ירדנה, שונאת את גבעון ואת נינט.
אישה קולנית, מדברת הרבה מאוד, מצחיקה.
בסוף העונה הראשונה היא גנבה לנינט את השיר "האור בחיי" ואמרה לנועה שהיא כתבה אותו, נינט תבעה אותה על כך ונעמי ניצחה יחד עם נועה וגבעון במשפט.
לאחר מכן הוכח כי נינט כתבה את השיר ונעמי נכנסה לכלא שם הייתה בעונה השנייה.
לאחר שהיא שומעת שנועה חזרה בתשובה היא מחליטה לעזור לה ולהתחפש לדתייה.
מנהלת מערכת יחסים עם רוה"מ אריאל שרון ובכך עוזרת לאודי שניר לזכות במרכז לערוץ 2. בסוף העונה השנייה היא הצילה את נועה ונינט מגבעון לאחר שהתברר שהוא חי וירתה בו והפעם באמת.
גבעון כספי (סילבר) (גיא זו-ארץ): האנטגוניסט הראשי של הסדרה, אדם אלים, חזק, חסר לב ופסיכופת.
סוכנה ובן זוגה של נועה, אחיהם של שרון ואריאל.
ניסה לאנוס את נינט כשהייתה בת 15. בעונה הראשונה הכניס את נועה להריון בתת-מודע, עד שגילה, נועה הפילה את התינוק.
אריאל סילבר (כספי) (אושרי כהן) (עונה 2): אחיהם של גבעון ושרון.
הוא שיתף פעולה עם שרון במזימתה לרצוח את נינט, נועה ונעמי עד שהתאהב בנינט וביקש להוציא אותה מהתוכנית.
הוא ושרון עושים הכל כדי להפריד בין זוהר ונינט ומצליחים ואף אריאל התחתן עם נינט.
בסוף החתונה זוהר מגיע ומספר את כל האמת לכולם ולאריאל על כך שגבעון ושרון רוצים להרוג את נינט ואז גבעון בטעות יורה באריאל וכולם חושבים שהוא מת אך רק אנחנו, הצופים בבית יודעים על כך שהוא חי.
שרון סילבר (כספי) (יעל שרוני) (עונה 2): בחורה יפה, רעה, חכמה, מתוחכמת, וחזקה.
הבמאית של סינדרלה 2005, הייתה באקדמיה עם דורון וגלי, וניהלה רומן עם דורון.
רוצה לנקום בנינט, נועה ונעמי על מות גבעון גם אחרי שמבינה שהוא חי.
מנהלת מערכת יחסים עם רוני ומנצלת את דורון.
נרצחת בידי סבא של נינט בסוף העונה.
לילית סילבר (כספי) (לילית נגר) (עונה 2): אמם של גבעון, שרון ואריאל.
מרצה עונש מאסר על רצח בעלה.
שותפתה לתא הכלא של נעמי שחר.
עומדת מאחורי המזימה של ילדיה לרצוח את נינט, נועה ונעמי.
נפתלי אטיאס (גולן אזולאי) (עונה 2): בעלה של בת שבע אטיאס (נועה שחר) בעונה השנייה.
חרדי אשר מאמין כי בת שבע היא דתייה מלידה ומאמין לכל השקרים שלה.
הבעלים של פרויקט המגורים היוקרתי סאן & ביץ' ומתמודד יחד עם אודי ורם למכרז בערוץ 2. בסוף העונה השנייה הוא מגלה את כל האמת על נועה, הוא סולח לה על שקריה ומקבל אותה על אף שהיא חילונית והם מאמצים שני ילדים.
רחל לוי (ריטה שוקרון): אמה של נינט ושל אושר.
בעונה הראשונה הייתה במערכת יחסים עם רובי.
אושר לוי (אליענה מגון): הבת של רחל ואחותה של נינט, בעונה השנייה מתברר כי גרה ולומדת בשווייץ, בבית ספר למחוננים, אך חוזרת בסוף העונה לחתונה של נינט ואריאל.
יחזקאל לוי (חיים בנאי) (עונה 2): סבם של נינט אושר ורוני, אביה של רחל.
גילה על תוכניתם של שרון ואריאל, נכנס לקומה בתחילת העונה ויוצא ממנה בסוף העונה ורוצח את שרון ומציל את נינט וזוהר.
ישעיהו טנצר (גדי רבינוביץ'): עורך דין שייצג את נועה, נעמי וגבעון במשפט נגד נינט.
בעונה השנייה מייצג את נעמי בוועדת השחרור.
קלאודיו (ג'ימי הרמיליו): המשרת הקולומביאני הנאמן של נעמי שחר.
בסוף העונה הראשונה הוא ירה בגבעון והציל את נעמי, נועה ונינט.
בפרק האחרון בעונה השנייה הוא התגלה כמפקח במשטרה ועזר לרוני למצוא את זוהר.
רם שגב (יואב צפיר): עוזרו של אודי שניר מנכ"ל ערוץ 2. אודי לוקח קרדיט על הרעיונות שלו ולעיתים קרובות נוהג להכות אותו עם עיתון.
נופר (שירי שלוסר): המזכירה הנאמנה של גבעון, מאוהבת בגבעון.
בעונה השנייה היא הראשונה שמגלה שהוא חי ועוזרת לו בתוכניתו.
רקפת שביט (סשה גרישקוב) (עונה 2): האקסית המיתולוגית של זוהר מהקיבוץ.
התנשקה איתו בפאב של רוני, הנשיקה פורסמה לעיתונות ובכך נוצר הבלגן בין רקפת לנינט וזוהר.
אדם (אדם פרי): נגן הקלידים הקבוע.
אליה בן-חגי (אליה אהרוני-שטרן) (עונה 2): הבת של מיקי ונחי ונכדתם של ירדנה ורובי.
רבקה נחשול (ריקי גל) (עונה 1): השופטת במשפט של נינט נגד נועה, נעמי וגבעון.
יחיאל בן-חגי (איתי שגב) (עונה 1): אחיו החוזר בשאלה של נחי.
מאוהב במיקי ולא יודע שהיא יוצאת עם נחי.
לאחר שהוא מגלה זאת חוזר ליישוב ומדווח ברדיו שנהרג בידי התקפת ערבים, בעוד שהוא רק נפצע.
נטע שדה (אלונה וינד רז) (עונה 1): אשתו של דורון, מגלה כי דורון מנהל רומן במשך שנה וחצי עם גלי ועוזבת אותו.
במהלך העונה מתאהבת ברוני, בן דודה של נינט והשניים מנהלים רומן מאחורי הגב של דורון ובסוף עוברת לגור איתו במהלך הידרדרותו של דורון.
מלי לוי (בתפקיד עצמה, עונה 1): מנחה ומסקרת את התוכנית ריאליטי "הכוכבים של ירדנה".
מיכאל הנגבי (בתפקיד עצמו, עונה 1): מנחה ומסקר את התוכנית ריאליטי "הכוכבים של ירדנה", יחד עם מלי לוי.
אלון בר (אבי פניני): אביו של רועי.
אלוף בצה"ל, היה המפקד של יריב.
בעונה הראשונה רועי מסתיר ממנו תחילה שהוא הומו, אבל במהלך שידור חי של הכוכבים של ירדנה הוא יוצא בפניו מהארון.
בסוף העונה השנייה חזר על מנת לבקר את רועי בבית חולים כשחלה בלוקמיה.
ציונה בר (מיכל ורד): אמו של רועי, אשתו של אלון, אלוף בצה"ל.
הייתה נוכחת יחד איתו בכל האירועים שקשורים לרועי.
יותם קימלמן (יניב פולישוק) (עונה 1): העוזר הראשי של גבעון כספי, ריגל אחרי נועה וזוהר, גילה לגבעון שנועה בהיריון "מזוהר" בגלל הפפראצי והריגול, זה מה שהיה נראה לו אך זה לא היה נכון כי לאחר כמה זמן גילו שהיא בעצם בהיריון מגבעון.
ליאור (אסף גולדשטיין) (עונה 1): בן הזוג של רועי, לא ידוע מה עלה בגורלו לאחר העונה הראשונה אך ככל הנראה רועי והוא נפרדו.
גידי ברק (אביעד קיסוס) (עונה 2): רופא ובן זוגו של רועי בר בעונה השנייה, ונישא לו לקראת סוף העונה.
פריץ לאב (רועי בר נתן) (עונה 2): הומו, מאוד תיאטרלי, מפיק חתונות.
הפיק וארגן את החתונה של נינט וזוהר, שלאחר מכן הפכה לחתונה של נינט ואריאל.
צבי פינקוס (צביקה הדר) (עונה 2): המטפל הזוגי של מיקי ונחי, מעריץ שרוף של נינט.
יגאל אפלבוים (אלכס אנסקי): עורך דין מצליח.
האבא המאמץ של מיקי, ייצג את נינט במשפט נגד נועה, נעמי וגבעון.
בעונה השנייה מייצג את מיקי במשפט נגד נחי.
ציפי להט (שרה'לה שרון) (עונה 2): אמא של זוהר, ביקרה מספר פעמים בסאן אן ביץ'.
שירלי (הילה נחשון) (עונה 2): האקסית של יריב, גילתה ליריב שהיא חולה ב-HIV.
יניב קוסושווילי (דוד שאדי) (עונה 2): מפיק ועורך סרטים פורנוגרפיים, אחד מהם היה הסרט שבו יריב השתתף, ניצל אותו עבור כסף ומכר לא מעט קלטות של הסרט בשוק השחור.
מורן אייזנשטיין (בתפקיד עצמה, עונה 1): דוגמנית, יצאה עם גבעון כספי בזמן שהיה בזוגיות עם נועה שחר.
ימימה מורטון (מיקי קם) (עונה 2): מנהלת הכלא נווה תרצה.
צדוק פרנקו (צדי צרפתי) (עונה 2): נציג שב"ס, החליט לשחרר את נעמי שחר מהכלא.
יגאל שילון (בתפקיד עצמו, עונה 2): ארגן את המתיחה של נועה על מיקי ודנה בשידור חי בערוץ 2 יחד עם אודי שניר.
שימי (גידי גוב) (עונה 2): רופא בבית חולים, טיפל ביחזקאל, סבה של נינט.
דניאל שרון (צביקה פיק) (עונה 2): השופט במשפט של מיקי ונחי.
עמנואל פלד (אלכס פלג) (עונה 2): הכיר את ירדנה באתר היכרויות באינטרנט, נפגשו בפאב של רוני, לאחר מכן לקח אותה לביתה וסימם אותה ביין ששתתה, כשאיבדה הכרה, שדד את ביתה וברח.
עודד פז (בתפקיד עצמו, עונה 1): שחקן, שיחק את שמיל בטלנובלה "יהלומים לנצח" יחד עם נועה שחר.
קלאודיה (רוני עמר) (עונה 2): אסירה בכלא נווה תרצה, שם שהתה יחד עם נעמי, הרבתה להסתכסך איתה.
שירלי שטרן (בתפקיד עצמה): מפיקה בערוץ 2, בעונה הראשונה עבדה יחד עם אודי ורם בהפקת הריאליטי "הכוכבים של ירדנה", בעונה השנייה הפיקה את התוכנית "מלחמת הכוכבים" של דנה ורועי.
שירן (כברה קסאי) (עונה 1): חברה של נינט, הגיעה לבקר אותה מספר פעמים, מהן הייתה כשנינט נפרדה מזוהר זמנית.
נתי (אסתי שייבין) (עונה 1): חברה של נינט, ביקרה אותה מספר פעמים, מהן הייתה כשנינט נפרדה מזוהר זמנית.
אדם הראל (שי פלד) (עונה 1): זמר מפורסם, היה אליל בשנות ה-90. האקס המיתולוגי של מיקי שהסתבך איתה בעבר הרחוק בענייני סמים ונכנס לכלא, ולמיקי יצא תיק במשטרה מהעניין.
בזמן הריאליטי שמצולם באקדמיה, פורסם בעיתונות שאדם משתחרר מהכלא, רם לקח אותו ועשה איתו עסקה שיגיע לאקדמיה המצולמת בריאליטי "הכוכבים של ירדנה", בשביל לקבל רייטינג בגלל שהוא האקס של מיקי, רם ואודי לפני כן גם חקרו על מיקי וגילו על התיק שלה במשטרה וכך גילו על אדם בנוסף.
עשה קעקוע של מיקי עם לב שבור על החזה שלו, כשהגיע לאקדמיה הראה אותו למיקי, כך שכבו ליום אחד ולאחר מכן הוא פשוט נעלם.
מיכל צפיר (בתפקיד עצמה, עונה 1): כתבת רכילות וטלוויזיה, עקבה אחרי המשפט של נינט נגד נועה, נעמי וגבעון מחוץ לבית המשפט בשידור חי.
מירי נבו (בתפקיד עצמה, עונה 1): הנחתה את המהדורת חדשות מהאולפן בשידור חי בזמן המשפט של נינט נגד נועה, נעמי וגבעון.
משה בן חגי (ישראל גוטסדינר) (עונה 1): אביו של נחי, הגיע לבקר יחד עם אמו של נחי לארוחת שישי.
נאווה שניר (חלי גולדנברג) (עונה 1): אמה של דנה שניר, גרושתו של אודי שניר.
שכבה עם יריב ויצאה איתו לזמן קצר, עד שגילתה שיריב בעצם באותו זמן יצא גם עם גלי וגם עם דנה.
שלושתן יצאו במסע נקמה ליריב, רימו אותו במיטה וכבלו אותו שם עם אזיקים ליום שלם.
אמיר קמינר (בתפקיד עצמו): עיתונאי מעצבן, חסר טקט ורגישות.
בעונה הראשונה גילה לגבעון שהוא האבא של התינוק של נועה בבטן.
בעונה השנייה התקשר פעמים רבות לזוהר בטלפון כדי להוציא ממנו מידע על סערת הריאיון הערוך עם דנה בשידור חי.
ג'ודי שלום ניר מוזס (בתפקיד עצמה, עונה 1): אשת תקשורת וחברה, מפורסמת.
ביקרה בביתה של נעמי שחר, רבה איתה על עוזרה הקולומביאני, קלאודיו.
מכיוון שרצתה אותו לעצמה, אך נעמי לא הסכימה.
עדי אשכנזי (בתפקיד עצמה, עונה 1): קומיקאית וסטנדאפיסטית, הגיעה לאקדמיה כדי לעשות מופעי סטנד-אפ וסדנות בנושא במשך כמה ימים לתלמידים כחלק מהתוכנית ריאליטי שמצולמת במקום, "הכוכבים של ירדנה".
שי גבסו (בתפקיד עצמו, עונה 1): זמר מפורסם, שהתפרסם מ"כוכב נולד".
הגיע גם הוא לאקדמיה כחלק מהתוכנית ריאליטי, כדי להעביר לתלמידים סדנת שירה.
צביקה דויטש (בתפקיד עצמו, עונה 2): זוכה הריאליטי "השגריר".
פגש את נינט בשער העלייה למטוס, בזמן שנינט וזוהר מתכוננים לעזוב את לונדון לישראל, הטיסה מתעכבת.
במקרה ראה את נינט והתיישב איתה, נינט סיפרה לו על כל המערכת יחסים שלה עם זוהר.
קטיה/בתיה/סנפיר (נינה קוטלר) (עונה 1): המטפלת והפסיכולוגית של נעמי שחר.
נפגשה איתה מספר פעמים בעונה, די מוזרה, נוהגת לשנות את השמות שלה מלא פעמים.
יפית (בתפקיד עצמה, עונה 2): פרסומאית ומשפיענית, הובילה את הפרסומת למתחם המגורים "סאן אן ביץ'" יחד עם זוהר ונינט.
נינט טייב (עצמה): בתפקיד עצמה.
משחקת את נינט לוי ב"שיר שלה".
שיחקה תפקיד משני בעונה השלישית וחזרה לשחק בעונה הרביעית שוב דמות ראשית באופן קבוע.
חברתם הטובה ביותר של רני ויונתן.
ניהלה רומן עם חורף דיין, זמר, שבגד בה והפליל אותה בדריסת הכלבה של חנה לסלאו.
על פי צו בית משפט חויבה לשרת בלהקת הנח"ל 2006. לקראת סוף העונה השלישית הפכה לבת זוגו של יותם ברקת הרמטכ"ל ונשארה איתו.
במשך העונה נבגדה על ידי בן זוגה יותם.
עברה לגור אצל רני ויונתן למשך זמן, עד שחזרה ליותם.
ביימה את הלהקה בשביל שוקי שחלה בסרטן והיה צריך עזרה.
נהלה מערכת יחסים קצרה רני, לקראת סוף העונה חוזרת ליותם אך מגלה שהוא רוצה לרצוח אותה, לבסוף קרין מאיימת עליה באקדח אך יותם הורג אותה ומציל את נינט.
רני אביב (רן דנקר): משחק את זוהר להט ב"שיר שלה".
חייל בצנחנים ואחר כך בלהקה.
חברם הטוב של יונתן ונינט ובן זוגה של שירי בתחילת העונה השלישית, בהמשך העונה נפרד ממנה כי גילה שהיא בגדה בו עם יונתן, ובנוסף גילה את אישיותה האמיתית.
כאשר יורים בתמרה הוא שבור מזה.
בעונה הרביעית מנהל מערכת יחסים עם שי, ביתו של הרמטכ"ל, כאשר הבין שלא אוהב אותה, ניהל רומן קצר עם נינט.
ניסה בכל כוחו לשכוח את תמרה ללא הצלחה.
לאחר שזיכרונה של תמרה חזר הוא שב אליה.
יונתן ברק (אושרי כהן): משחק את אריאל סילבר ב"שיר שלה".
חברם הטוב ביותר של רני ונינט.
מתאהב בשירי ומנהל איתה רומן מאחורי גבו של רני.
לאחר שמתוודע לרני שהם בגדו בו (בערב שרני תכנן להציע לשירי נישואין), הם נפרדים במהלך הזמן הזה יונתן לוקח סמים ומתאהב בתמרה אבל תמרה אהבה את רני אז הוא הפסיק.
יונתן מגלה את סודה של שמש, ובעקבות הגילוי הם הופכים לזוג בסתר.
שמש תופסת את יונתן מתנשק עם שירי בפרק האחרון של העונה השלישית והיא לא מוכנה לסלוח לו.
בעונה הרביעית ניסה בכל הכוח להחזיר אליו את שמש וגם קנה בשבילה את ה"גיהנום" ושינה לו את השם ל"שמש", מנהל רומן קצר מאוד עם שלי, אחותה של שמש.
ומנהל בנוסף רומן עם תמרה עד שהבין שהוא עם הבחורה הלא נכונה וחזר לשמש.
בעונה הרביעית עוזר לאביו (צ'רניה) שהסתבך עם המאפיה (ומסבך גם את ציון) ואף מסתבך עם המאפיה גם הוא.
היה משתמש בסמים בעונה השלישית.
תמרה וייס (אניה בוקשטיין): חיילת בלהקה.
הייתה גרה בהתנחלות הנקראת חוות שורש, ורני בתור חייל צנחנים הגיע לפנות אותה ואת משפחתה מביתם.
לאחר הפינוי היא צריכה לקבל החלטה, האם להיכנס לכלא, או להתגייס ללהקה צבאית (במהלך הפינוי שרה תמרה את השיר אלי אלי ששודר בטלוויזיה והרמטכ"ל התלהב מקולה) חברתם הטובה של חלי ושמש.
גילתה על סודו של ששי.
חברת ילדות של הראל נבון.
הראל מאוהב בה מגיל צעיר, אך היא לא מעוניינת בו.
מתאהבת ברני, ובהמשך נהפכים לזוג.
נורת על ידי איש מסתורי.
בעונה הרביעית מאבדת את זכרונה ושוכחת מחייה הקודמים ומרני, עד שנופל ארגז על ראשה שמחזיר לה את הזיכרון.
מנהלת רומן עם יונתן, ולאחר מכן עם רני.
נורת בסוף העונה הרביעית על ידי קרין אך שורדת.
שירי גולד (רונה-לי שמעון): הבת של לילי ויורם.
חברתה הטובה של אלינור ובת זוגו של רני, בגדה בו עם יונתן.
בעונה הרביעית היא בת זוגו של הראל אך הם נפרדים במהלך העונה והיא נהיית בת זוגו של אסי גלוקמן.
משחקת בסדרה של חלי את התפקיד של תמרה.
ניסתה להתאבד בעונה השלישית אך ללא הצלחה.
ומשום ניסיון התאבדותה רני חזר אליה לזמן קצר עד שגילה מי הרעיל אותו עם המנגו.
אלינור שילון (מלי לוי): חיילת בלהקה.
בתו של המיליונר אבנר שילון.
היא איבדה את אביה בתאונת מסוק בלימה, פרו בעונה השלישית, ומנהלת מאבק מול אשתו על הירושה.
ציון נחלץ לעזרתה ובסוף הצליח להחזיר לה את הירושה.
מייד לאחר מכן התברר לה שהוא מיליונר.
מתאהבת בו בגלל הכסף שלו.
בעונה הרביעית נכנסת להריון מיונתן וטוענת שזה מציון והחלה זוגיות עם ציון בגלל זה ומתעמתת עם חלי לגבי זה עד שמתגלה שציון בכלל לא האבא ולאחר בדיקת אבהות היא אומרת ליונתן שהיא מעדיפה לגדל את הילד לבד.
חלי בנאי (ענת מגן-שבו): נצר למשפחת בנאי.
חברתם הטובה של שמש ותמרה.
מתאהבת בציון, ובהמשך נהפכים לזוג.
בעונה הרביעית ציון מציע לה נישואים אך העלילה בין השניים מסתבכת.
חלי הופכת לתסריטאית של העונה השלישית של השיר שלה.
גילתה על הסוד של חברתה המאוד טובה, שמש.
שהיא שוטרת סמויה במשטרה צבאית, ומייד אחר כך גם גילתה על השקרים של ציון לגביו ולגבי אלינור יחד, ונשברה מההבנה שכל מי שנמצא איתה בלהקה משקר לה על משהו אחד והיא היחידה שלא משקרת לאף אחד אחר.
בסוף העונה הרביעית זוכה בפרס על סדרתה.
חלי "שמש" פרוסט (דנה עדיני): חיילת בלהקה.
חברתם הטובה של חלי ותמרה.
גילתה על סודו של ששי, יוצאת עם יונתן בסתר ממש מייד אחרי שיונתן גילה על הסוד שלה.
תפסה את יונתן בוגד בה בסוף עונה 3 וכל עונה 4 הוא מחזר אחריה אך היא לא סולחת לו.
בעונה הרביעית סודה מתגלה כי יונתן סיפר הכל לחלי בעקבות המשבר הזוגי שלו ושל שמש, חלי נפגעת ואומרת לשמש שהחברות שלהן נגמרה בגלל הסוד הזה.
שמש גילתה לחלי באותה שיחה שהשם האמיתי שלה הוא בעצם גם חלי.
אחותה של שלי (שמגלמת את שמש בסדרה שחלי כתבה וגם היא נהלה רומן קצרצר עם יונתן).
עוזרת לציון עם אנשי המאפיה, מגלה את הסוד של יותם וקרין ולכן יותם מנסה להרוג אותה ללא הצלחה ושולח אותה לבית חולים, בסוף היא ויונתן חזרו זה אל זה.
יותם "יו-יו" ברקת (ליאור אשכנזי): סגן הרמטכ"ל ואחר כך הרמטכ"ל.
ירה בקרין ותמרה בסיום העונה השלישית.
בעונה הרביעית הוא בן זוגה של נינט ומנהל רומן עם גרושתו ועם קרין.
בסיום העונה הרביעית יורה בקארין ולאחר מכן נורה על ידי חיילי צה"ל ומת.
ששי טל/טל ששון (עידו מוסרי): חייל בלהקה צבאית.
לאחר שלא קיבלו אותו ללהקה, מתחזה להומו בשם "טל ששון".
חלי, שמש ותמרה מגלות את סודו וכועסות עליו אך סולחות לו.
הוטרד מינית על ידי אברי ז'טה, בן זוגו של שוקי וכוראוגרף בלהקה בעונה השלישית.
משחק בסדרה של חלי את התפקיד של ציון.
מתאהב בשי, בתו של יותם הרמטכ"ל.
ציון מימון (אלי אלטוניו): עובד רס"ר.
מאוהב באלינור אך בהמשך הוא מבין שהוא מאוהב בחלי.