tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
קטני אשר השאיר את קרלסון לשחק בקוביות ולאכול את הקציצות שהביא בעודו הולך לארוחת הערב עם משפחתו ביקש מקרלסון שלא ילך על מנת שיוכל להפגיש בינו לבין הוריו בתום הארוחה.
במשך הארוחה מכין קטני את הוריו לקראת המפגש אך כאשר הם מגיעים לחדר, קרלסון איננו ובמקומו מגדל מקוביות אשר על פסגתו ניצבת קציצה אכולה.
בטן, אחותו של קטני, קבעה דייט עם חברה החדש - פלה ולשם כך הבטיחה לקטני 25 אורה בתמורה לכך שלא יראו אותו באותו ערב בסלון.
קטני מבטיח זאת לבטן אך בדיוק באותו הערב מופיע קרלסון בחדרו של קטני ומציע לו תחבולה משעשעת אשר במסגרתה הם יגיעו לסלון על מנת לראות את חברה החדש של בטן ויחד עם זאת קטני לא יראה את עצמו.
השניים התגנבו לסלון תחת שמיכה, תוך שהם מאזינים לשיחה הרומנטית של הזוג המאוהב ובדיוק ברגע שבו הייתה אמורה בטן להודות באהבתה כלפי פלה, סינוור קרלסון בעזרת פנסו את פלה המבוהל, דבר שגרם לבטן לרדוף אחרי השניים בצעקות אל חדרו של קטני.
הפרק מתחיל בדיון שמתנהל בין קטני לאמו בנוגע לאלימות.
במהלך הדיון פולט קטני בטעות כי יבקר בביתו של קרלסון שעל הגג, אך אמו מגיבה בתשובה האדישה :" באמת?
באותו היום מופיע בחדרו של קטני קרלסון ומצהיר כי יש לו חום גבוה, והתרופות הטובות ביותר הן ממתקים, דבר שגורם לקטני לשבור את קופת חסכונותיו, ולהוציא את כל הכסף על ממתקים לטובת "בריאותו" של קרלסון.
לאחר מכן, קרלסון מושיב את קטני על גבו, והשניים טסים על ביתו של קרלסון.
בביתו, קרלסון מתערב עם קטני התערבות מוזרה: קרלסון התערב עם קטני שתרופת הממתקים תעזור לו נגד החום על פרוסה של עוגת שוקולד.
לאחר שקרלסון מפסיד בהתערבות, חוטף מהר את פרוסת העוגה ואוכל אותה, בטענה שצריך לעשות צדק, ואם קטני ניצח בהתערבות, אז אין זה מוגזם שהוא יקבל את פרס הניחומים (פרוסת העוגה).
קטני הערמומי אשר חושק בפרוסת העוגה השנייה, מציע לקרלסון התערבות נוספת, ומתערב איתו, שמנה כפולה של תרופת הממתקים, דווקא כן תעזור וקרלסון אכן יחלים, אך גם הפעם הוא מנצח בהתערבות, ושוב קרלסון זוכה בפרס הניחומים.
לאחר הבראתו של קרלסון, השניים יוצאים לטייל על גגות הבתים בחיפוש הרפתקאות.
בעודם מטיילים, שמעו השניים קולות בכי תינוקיים, והחליטו להיכנס לתוך הדירה ממנה נשמעו הקולות.
בדירה שכבה תינוקת במיטתה וייבבה, ומיד לאחר שהצליח להרגיעה, החליט לעוף לבדו (בעוד קטני נשאר לבדו בדירה הזרה) בחיפוש אחר חלב.
כאשר חזר, הופתע קטני לגלות כי החלב אשר איתו חזר קרלסון, גנוב אך זה, שכנע את קטני כי החלב היה מונח יחד המוני בקבוקים נוספים במרפסת וכי בעליהם של החלב, ישמחו כשיגלו שהחלב שלהם נגנב.
לאחר שהשניים השתעשעו עם התינוקת אשר לה קראו זהבית, החליט קרלסון לתחבל מעט בטרם יעזבו את המקום, ועל כן תלה פרוסת נקניקיה אחת על ידית דלת המטבח, דחף פרוסה לתוך מקור של יונה מפוסלת, השחיל חתיכה נוספת לתוך ידה של זהבית ולאחר מכן השניים עפו מהדירה.
קרלסון אשר מחפש הרפתקה נוספת יחד עם קטני מבחין בטעות בזוג פרחחים אשר מנסים לתחבל איש שלישי אשר יושב איתם.
השניים, שמטע ושמנדריק, מכייסים אותו וגונבים לו את שעונו מבלי שישים לב, אך קרלסון מצליח לתחבל את שני העבריינים ובכך גורם לאי הבנה אשר במסגרתה השניים נקלעים לריב, מחזירים את הציוד הגנוב ובורחים מהמקום.
בו בזמן, שומעים השניים את צלילן של ניידות כיבוי אש, וקרלסון מתחמק מהמקום, בעוד קטני מחולץ מהגג בידי כבאים.
ואכן, קרלסון פגש את קריסטר וגונילה ההמומים.
השלושה (קריסטר, גונילה וקרלסון) רקמו ביניהם קשרי ידידות ומיד לאחר מכן, החליט קרלסון לשחק ברוחות רפאים, ולשם כך, מסדין מיטתו של קטני, חתך שני חורים לעיניים ובעזרת פחם צייר את שאר תווי הפנים.
בעודם מתכוננים למשחק, נשמע צליל שפשוף מוזר בדלת ולאחר מספר שניות, נכנסו לבית שני פורצים.
הילדים הספיקו להתחבא מאחורי רהיטים, ואילו קרלסון התחבא בתוך ארון עתיק בחדר המגורים, לבוש בתחפושת רוח הרפאים מהסדין.
הפורצים נכנסו לבית והחלו ללקט דברי ערך, עד שהגיעו לאותו ארון עתיק בחדר המגורים אשר ממנו התפרץ קרלסון בתעופה תוך כדי השמעת גניחות אזהרה.
קרלסון מכשף את אלברג, הכלבלב התחבלן
כאשר קטני חזר מבית הספר, יחד עם גונילה וקריסטר, "התלווה" אליהם גור פודל קטן, אשר זכה לשם אלברג, על שם הכיתוב אשר על קולרו.
כאשר השלושה פגשו בקרלסון, הוצע הרעיון לערוך מופע קסמים, אשר התשלום עליו יהיה סוכריית חמאה "למטרה טובה" - כלומר לקרלסון.
הרעיון התקבל ברוב קולות, ולאחר מסע פרסום קצר אשר ערכו קריסטר וגונילה, הגיעו למופע כל הילדים אשר נותרו בידיהם מטבעות של 5 אורה - מחירה של סוכריית חמאה.
קרלסון - הקוסם במופע הקסמים, ריחף יחד עם אלברג במופע הקסמים, דבר שעורר תדהמה אצל הצופים וחיבה עמוקה כלפי אלברג.
בתום המופע, התעופף קרלסון לביתו עם סוכריות החמאה, קריסטר וגונילה הלכו לביתם, וקטני נשאר לבדו עד שאמו הגיעה ומסרה לו את הבשורה כי הכלב שייך למישהו בשם אלברג ואילו שמו של הכלב הוא בובי, ועל כן, עליהם להחזיר את הכלב לבעליו.
קרלסון הולך למסיבת יום הולדת
ערב לפני יום הולדתו של קטני, מזמין קטני את קרלסון למסיבה אשר צפויה להתקיים למחרת אותו היום, ומספר לקרלסון כי עליו לנסוע לסבתו לחודשיים יום אחרי יום הולדתו.
בבוקר יום הולדתו, מקבל קטני קופסת צבעים, אקדח צעצוע, ספר, זוג מכנסי ג'ינס וגור כלב תחש (אשר זכה לשם במבי) - המתנה אשר חשק מכל.
בהמשך היום הגיעו אליו קריסטר, גונילה וקרלסון, והארבעה חגגו את יום הולדתו של קטני.
לבסוף, כשכולם הלכו, נשאר רק קטני עם גורו החדש במבי, שנרדם בסלסילת הכלבים שלו.
קרם (בהונגרית: Köröm) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
בקרם חיו מעט יהודים ובמקום קיים בית קברות יהודי.
קרלס פרס סאיול (בספרדית: Carles Pérez Sayol; נולד ב-16 בפברואר 1998) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקיצוני הימני באריס סלוניקי מליגת העל היוונית בהשאלה מסלטה ויגו.
פרס הצטרף לקבוצת הנוער של ברצלונה בשנת 2012, כשעבר מקבוצת הנוער של אספניול.
ב-3 באוקטובר 2015, כאשר היה בן 17, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת הבוגרים השנייה של ברצלונה (ברצלונה ב') במשחק בליגה השלישית בספרד נגד לבאנטה ב'.
ביולי 2017 עבר רשמית לקבוצת ברצלונה ב', שכבר התקדמה לליגה השנייה בספרד.
הוא ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו ב־19 באוגוסט 2017, כאשר החליף את ויטיניו, בניצחון החוץ 1–2 על ריאל ואיאדוליד.
את שער הבכורה הרשמי שלו במדי ברצלונה ב' הוא הבקיע ב־21 בינואר 2018, בהפסד 1–3 לטנריפה.
ב-12 ביוני 2018, הוא האריך את חוזהו בשנתיים נוספות.
את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של ברצלונה, הוא ערך ב־19 במאי 2019, כאשר החליף את מלקום בתיקו נגד איבר.
את השער הראשון שלו בקבוצה הוא הבקיע ב־25 באוגוסט, בניצחון 2–5 על אייבר.
ב-8 באוגוסט 2022 הושאל לסלטה ויגו.
ב-30 ביוני 2023 חתם באופן קבוע בסלטה ויגו לארבע שנים.
קרם הגנה הוא תכשיר המשמש להגנה על העור מפני קרינת השמש בתחום האור העל סגול (UVA, UVB ו-UVC).
תכשירים להגנה מפני השמש יכולים להגיע במגוון צורות ביניהן: תרסיסים, משחות, קרמים ועוד.
תכשירים אלה מכילים חומרים המגנים על העור באמצעות פיזור וחסימה של הקרינה המזיקה.
עדויות לשימוש בתמציות צמחים להגנה מפני השמש קיימות כבר מתקופת מצרים העתיקה.
בספרות ובאומנות שמקורן מיוון העתיקה מתוארים גברים ונשים חובשים כובע או מגנים על עורם באמצעות ביגוד או שהייה בצל, בנוסף לשימוש בשמן זית להגנה על העור.
בדרום מזרח אסיה קיים גם בימינו שימוש בתערובות של תמצית אצות, תבלינים ואורז להגנה מפני השמש ולמניעת שיזוף, בעיקר של עור הפנים.
הצורך בהגנה מהשמש בתרבויות אלו מתואר בעיקר כצעד שנועד למנוע שיזוף של העור, שכן עור בהיר היה נחשב בתרבויות קדומות כסמל ליופי ולמעמד גבוה.
עם זאת, מחקר ממשי של נזקי העור הנגרמים על ידי קרינה נערך רק בתחילת המאה ה-19, ועסק בחקר המנגנון הגורם לכוויות בעקבות חשיפה לשמש.
תכשיר הגנה בתצורה של קרם הגנה שווק לראשונה באופן מסחרי בשנת 1936, על ידי חברת הקוסמטיקה הצרפתית לוריאל.
ב-1946 פותח על ידי הכימאי האוסטרי פרנץ גריטר קרם ההגנה המודרני הראשון, שהכיל para-aminobenzoic acid (PABA), חומר אורגני ששימש לספיגת קרינת ה-UV ב-1974 אימץ גריטר מדד המתאר את ההגנה הנוספת לעור באמצעות שימוש בתכשיר הגנה, שיצר רודולף שולץ, ופרסם אותו כ-Sun Protection Factor- SPF.
מדד זה הפך לסטנדרט המקובל בעולם למידת ההגנה המתקבלת באמצעות שימוש בתכשירי הגנה.
ב-1977 פותחו לראשונה תכשירי הגנה עמידים במים.
חומרים אנאורגנים משמשים לחסימה ולפיזור של הקרינה.
בתכשירי ההגנה נפוץ השימוש בטיטניום דו-חמצני (TiO2) ותחמוצת האבץ (ZnO).
חומרים אלו הם מוליכים למחצה המהווים מחסום פיזי המפזר את הקרינה.
תפקידם של החומרים האורגניים בקרם ההגנה הוא לספוג את קרינת הUV.
את ה (p-Aminobenzoic acid (PABA שהיה נפוץ בתכשירי ההגנה הראשונים החליפו נגזרות של חומצה צינמית כדוגמת OMC (אוקטיל-מתוקסי-צינמאט Octyl methoxycinnamate), ששיא הבליעה שלו נמצא ב-308 nm ולכן הוא יעיל במיוחד בהגנה מפני UVB.
להשלמת ההגנה נגד UVA מוסיפים חומרים כגון בנזופנון או סינוקסאט.
מכיוון שOMC מסיס במים, בתכשירים עמידים במים משתמשים בOctyl salicylate, אסטר של חומצה סליצילית אליו מוסיפים Ethylhexanol ליצירת אלכוהול שומני המקנה תכונות הידרופוביות (עמידות לשטיפה במים).
המשותף לחומרים אלו הוא המבנה הבסיסי של טבעת ארומטית אחת או יותר שאליהן מחוברת קבוצת קרבוניל.
מבנה זה מאפשר ספיגה של קרינת ה-UV באמצעות עירור האלקטרונים במולקולה בעקבות האינטראקציה עם הקרינה האולטרה סגולה.
חומרים חדשים נחקרים באופן תדיר על מנת לשפר את העמידות במים ואת משך ורמת ההגנה של התכשירים השונים.
SPF ומדדים נוספים ליעילות תכשירי הגנה
SPF (קיצור של Sun Protection Factor), הוא מדד להגנה על העור המתקבלת בשימוש בתכשיר הגנה.
הסימון המקובל הוא האותיות SPF ולאחריהן מספר.
המספר מייצג את אורך הזמן בו התכשיר מגן על העור מצריבת קרני השמש, וזאת ביחס לעור לא מוגן.
לדוגמה, בשימוש בתכשיר בעל SPF של 15, זמן החשיפה לשמש עד להופעת אדמומיות בעור יהיה ארוך פי 15 לעומת עור לא מוגן.
למרות זאת, דירוג הSPF אינו מצביע על עמידות קרם ההגנה לאורך זמן או בחשיפה לרטיבות.
בשל כך, ועל מנת למנוע בלבול בציבור בקשר לשימוש במקדמי הגנה, דירוג הSPF באיחוד האירופי מוגבל ל-50. חברת התרופות והקוסמטיקה הבריטית "Boots" פיתחה מדד המבוסס כוכבים לעוצמת ההגנה מפני השמש.
מדד זה נמצא בשימוש בבריטניה ובאירלנד.
מדדים אלו אינם מתייחסים לרוחב ההגנה מפני הקרינה האולטרה-סגולה, ולכן יש לוודא כי התכשיר מכסה טווח רחב מספיק על מנת להגן על העור מפני קרינת UVA ו-UVB.
ה-FDA, מנהל התרופות והמזון האמריקני, קבע סטנדרטים מחייבים בקשר לטווח ההגנה שעל קרם הגנה לספק.
האיחוד האירופי מחייב תכשירי הגנה מהשמש להגן על העור מקרינת UVA בשיעור של שליש מערך הSPF המוצהר על גבי התכשיר, על מנת לקבל תווית המאשרת כי קרם ההגנה מגן גם מקרינה זו.
קרינה אולטרה-סגולה (UV) היא קרינה השייכת לספקטרום האלקטרו-מגנטי, באורכי גל שבין 10–400 ננומטר.
קרינה זו מהווה 10% מהקרינה האלקטרו מגנטית הנפלטת מהשמש, אך רוב הגלים בעלי אורכי הגל הקצרים בתחום ה-UV נבלעים באטמוספירה של כדור הארץ.
נהוג לחלק את הסוגים העיקריים של הקרינה האולטרה-סגולה לפי אורכי הגל באופן הבא: קרינת UVA, באורכי גל של 315–400 ננומטר, שכמעט לא נבלעת באטמוספירה, UVB-באורך גל של 280–315 ננומטר אשר רובה נבלעת באטמוספירה ול-UVC, קרינה באורכי גל של 100–280 ננומטר, מזיקה ביותר לאורגניזמים ונבלעת כולה על ידי האטמוספירה.
קרינת UV פוגעת בDNA, וגורמת לכוויות שמש, להזדקנות מואצת של העור ולסרטן העור בבני אדם.
ככלל, ככל שאורך הגל קצר יותר כך הקרינה האולטרה סגולה מזיקה יותר לבני אדם, אך כאמור רוב הקרינה האולטרה סגולה (מעל ל-95%) המגיעה מעבר לאטמוספירת כדור הארץ היא קרינת UVA והשאר UVB.
משום כך על תכשירי ההגנה מהשמש לספק הגנה בתחומים אלה של הקרינה האולטרה-סגולה.
לקרינת ה־UV השפעה מזיקה על אורגניזמים, כך שהצורך בהגנה מפני קרינת השמש אינו ייחודי לבני האדם.
ההיפופוטם, לדוגמה, מפריש מעורו חומר המכיל פיגמנטים הבולעים קרינה בתחום האולטרה-סגול.
חומר זה מגן על עורו של ההיפופוטם בדומה לקרם הגנה.
צמחים רבים, החשופים באופן כמעט קבוע לשמש, מפרישים חומרים המפזרים ובולעים את קרינת ה-UV בטווח רחב ביותר.
קרלסרוהה היא ספינת קיטור מטען של חברת הספנות ארנסט רוס, שהוטבעה בשנת 1945. נחשב כמיקום אפשרי לחדר הענבר המקורי.
כלי השיט נבנה בשנת 1905 על ידי מספנת Schiehau-Seebeck בברמרהאפן עבור חברת Packetfahrt-Actien-Gesellschaft, ונקראה על שם העיר קרלסרוהה.
בשנת 1918, תומאס קיר, לשעבר קפטן האונייה "ברנגריה", הפך לקפטן "קרלסרוהה".
בשנת 1935 נרכשה הספינה על ידי חברת Schiffahrt- & Assekuranz-Ges.
Russ & Co., והספינה הייתה בבעלותה עד שנת 1945.
ב-11 באפריל 1945, כחלק מ"מבצע חניבעל" בשלהי מלחמת העולם השנייה, הועמסו על סיפון הקרלסרוהה 1,083 פליטים גרמנים בפילאו שפונו מאזורי השליטה הגרמנית במזרח (פרוסיה המזרחית, פומרניה והארצות הבלטיות) לכיוון דנמרק שהייתה תחת כיבוש נאצי.
הספינה עזבה את הנמל בסביבות השעה 20:00 לכיוון חצי האי הל.
בהל, הצטרפה הספינה בבוקר 12 באפריל 1945 לשיירה שהורכבה מספינת הקיטור "סנטאנדר" (OPDR), "קרלסרוהה" ושלוש מטילות מוקשים, שיצאו לכיוון קופנהגן בסביבות השעה 9:00. מכיוון שקרלסרוהה הפליגה במהירות של 7 קשר, בעוד שאר השיירה נעה מהר יותר, עם 9 קשר, היא פיגרה במהרה אחרי השיירה.
ב-13 באפריל 1945 הותקפה והוטבעה על ידי טייסים סובייטים מצפון לסטולפמונדה.
שולת המוקשים ה-25, M 294 (בפיקוד סגן פולברטס) ו-M 341 (בפיקוד סגן זוזה הנרי פיטר ריקמרס) הצליחו לחלץ רק כ-150 מתוך 1,083 הפליטים (M 294 חילצה 63 אנשים ו-M 341 חילצה 87 אנשים).
בשנת 2020 הוזכרה הספינה בתקשורת כמיקום אפשרי לחדר הענבר.
קרלסבד היא עיר במחוז סן דייגו שבקליפורניה אשר בארצות הברית.
העיר ממוקמת כ-140 קילומטרים מדרום ללוס אנג'לס וכ-56 קילומטרים מצפון לסן דייגו נכון לשנת 2019, אוכלוסיית העיר משוערת כ-115,000 תושבים.
קרלסבד הייתה ביתם של אישים רבים וידועים, ובהם אדם ברודי, ג'ין רודנברי, טוני הוק, ברידג'ט ריגן, רוד לייבר ושון וייט.
העיר נקראת על שם העיר קרלובי וארי בצ'כיה.
כיום שתי הערים הן ערים תאומות.
מבחינה כלכלית, המעסיקים הבולטים בעיר הם נוברטיס, UnitedHealth Group, קוסטקו וחברת הרכב טויוטה.
קרלסבד היא העיר החמישית בעושרה בקליפורניה.
בקרלסבד גם פועל מתקן ההתפלה הגדול בארצות הברית אשר נחנך בדצמבר 2015.
מבחינה פוליטית, העיר מנוהלת על ידי מועצה בת חמישה חברים ומיוצגת בבית הנבחרים של ארצות הברית על ידי מייק לוין מן המפלגה הדמוקרטית.
האירופים הראשונים שעברו באזור קרלסבדהיו משלחת פורטולה בשנת 1769. ההתיישבות עצמה החלה במהלך שנות ה-80 של המאה ה-19. ההתיישבות הוכרזה כעיירה אוטונומית בשנת 1952. שדה התעופה המחוזי הוקם בשנת 1959 וסופח לשטח העיר בשנת 1978. במרץ 1976 הוקם בעיר פארק הסקייטפארק המודרני הראשון.
קרלסבאד היא עירייה במחוז הדרומי של קרלסרוהה בבאדן-וירטמברג בקצה הצפוני של היער השחור.
היא נוצרה במהלך רפורמה מוניציפלית ב-1 בספטמבר 1971 ממגוון קהילות עצמאיות לשעבר.
העירייה ממוקמת ברמת אלב-פינץ בצפון היער השחור, 8 ק"מ דרום-מזרח לאטלינגן, 13 ק"מ דרומית מזרחית לקרלסרוהה ו-15 ק"מ מערבית לפפורזהיים.
עיריית קרלסבאד מורכבת מ-5 עיריות עצמאיות של קהילות שאוחדו על ידי הרפורמה המוניציפלית בשנת 1971:
לנגנשטיינבאך, שהוזכרה עוד בשנת 1197, מציעה תנאים אידיאליים למנוחה ולרוגע.
במאה ה-18 הקהילה הייתה מפורסמת הרבה מעבר לגבולותיה כ-"קהילה נסיכותית וממלכתית".
גרף קארל וילהלם פון באדן בנה בניין רחצה מתחת לקפלת ברברה בשנת 1719, שאז שימש כמעון קיץ לבית הנסיך.
כיום לנגנשטיינבאך מציעה מתקנים מרכזיים רבים ותשתית עשירה למגורים, עבודה, מנוחה, קניות, חינוך ובריאות וקל להגיע אליה באמצעות רכבת S
אוורבך מוזכרת לראשונה בסביבות שנת 1278. לפחות ממה שחפירות ארכאולוגיות הוכיחו, האזור סביב אוורבך יושב כבר בשנת 90 לספירה.
אוורבאך קרובה מאוד ללנגנשטיינבאך, מציעה אפשרויות מגורים ופנאי יפות ומחוברת לרשת תחבורה באמצעות קווי אוטובוס.
בדומה לאוורבך, מוטשלבאך הייתה אחד מן הקהילות הקטנות ביותר בקרלסבאד.
מוטשלבאך הוזכרה לראשונה בשנת 1278. בשנת 1936 אוחדו קהילות הלדניזיות שונות לתוך קהילה אחת הנקראת כיום "מוטשלבאך".
במסגרת הרפורמה בעירייה, מוטשלבאך השתלבה בעיריית קרלסבאד.
איטרסבאך, שהוזכרה לראשונה בשנת 1232, נכנסה לבסוף לבאדן-וירטמברג בשנת 1605. ב-1854, בזכות התיישבות תעשייתית, היה ניתן היה לשפר את התנאים הכלכליים של מקום המגורים הטהור.
מחצבות הגיר וכבשני הלבנים הביאו גם הזדמנויות הכנסה חדשות לקהילה הקטנה.
לאחר מלחמת העולם השנייה, המקום חווה פריחה כלכלית הודות לתעשייה המודרנית שכבשה לא רק את גרמניה, אלא גם את השוק הבינלאומי.
אזור התעשייה ממוקם שני קילומטרים מהאתר.
ניתן להגיע לאזור התעשייה ולעיר הפנימית באמצעות רכבת תחתית.
קרם לחות הוא תכשיר קוסמטי המשמש להגנה, לחות, שימון העור ומונע קמטים.
פעולות אלו מבוצעות בדרך כלל על ידי חלב המיוצר על ידי עור בריא.
שימוש בקרם לחות מגביר את הפעולה הטבעית של העור.
בגוף האדם, מים מתאדים ללא הרף מהשכבות הפנימיות של העור.
וויסות תכולת המים של העור שומר על איזון בין יובש ללחות.
עור רטוב ולח מדי פגיע בפני פתוגנים ולכלוך, עור שהתייבש יהפוך לשביר ונוקשה.
היכולת לשמור על לחות תלויה בשכבת השומנים הדו-שכבתית שנמצאת בין הקרטינוציטים.
קרמי לחות משנים את קצב איבוד המים.
החומרים העיקריים של קרמי הלחות מתחלקים לאחת משתי קטגוריות: חוסמים את התאדות הנוזלים ומוסיפים לחות.
החומרים החוסמים יוצרים ציפוי על פני העור, ומונעים מהלחות לברוח.
משחות חוסמות את בריחת הלחות יותר מקרמים נוזליים, וקרמים נוזליים יותר מתחליב.
שכבת וזלין הנמרחת על עור רגיל יכולה להפחית את איבוד הנוזלים ב-50%-75% למשך מספר שעות.
שמנים המיוצרים באופן טבעי על ידי גוף האדם משמרים לחות באמצעות אותו מנגנון.
החומרים סופגי הלחות סופגים מים מהאוויר ומוסיפים לחות לעור כאשר הלחות באוויר גבוהה מ-70%.
תכשירי לחות לרוב מכילים גם מים, שפועלים כחומר לחות זמני וכדרך לספיגה של חלק מהרכיבים ולאידוי קרם הלחות.
קרמי לחות מונעים מהעור להזדקן ולהתקמט.
הם נמצאים בשימוש נרחב גם כקרם הגנה מקרינת השמש, דאודורנט, תכשירי ניקוי לעור, קרמי גילוח, אפטר שייב ומרכך לשיער.
חומרי לחות משמשים בחיתולים למניעת עור יבש ותפרחת חיתולים.
שימוש מוגזם בקרם לחות עלול לגרום לעור לא לייצר חלב שישמור על הלחות ולהפסיק לשים לב להבדלים בין מקום יבש ללח כך שלא ייצור חלב בהתאם ללחות באוויר.
גם מריחת קרם לחות בכמויות גדולות מזיקה מפני שהעור לא מסוגל לספוג כמות גדולה של קרם.
קרמי לחות משמשים לטיפול במחלות עור מסוימות, כגון פסוריאזיס, קסרוזיס וגרד באטופיק דרמטיטיס.
לעיתים קרובות הם משולבים עם חומרי לחות, כגון חומצה סליצילית ואוריאה.
קרמי לחות עשויים לעורר תגובה חיסונית או אפילו לגרום למשתמשים לפתח אלרגיות חדשות.
אנשים עם אקזמה פגיעים במיוחד לתגובה אלרגית עם קרמים, שכן העור שלהם פגיע ומאפשר לחומרים משמרים להיקשר ולהפעיל תאי חיסון.
מוצרי טיפוח על בסיס פרפין עלולים להוות סכנת שריפה.
קרם או תחליב גוף הוא תכשיר מקומי בעל צמיגות נמוכה המיועד למריחה על העור.
בניגוד אליו, למשחות ולג'לים יש צמיגות גבוהה יותר, בדרך כלל בשל תכולת מים נמוכה יותר.
קרמים נהוג למרוח על העור בידיים חשופות, או באמצעות מברשת, מטלית נקייה או צמר גפן.
בעוד שאחד מהשימושים של קרם הוא כאמצעי למתן תרופות, סוגים רבים של קרמים, ובמיוחד קרמי ידיים, קרמי גוף וקרמים לאלרגיות, נועדו פשוט כדי להחליק, להוסיף לחות, לרכך ולעיתים גם לבשם את העור.
מוצרי טיפוח מסוימים, כגון קרם הגנה וקרם לחות, עשויים להיות זמינים במספר צורות: קרמים, ג'לים, משחות, תרסיסים וכדומה.
רופאי עור יכולים לתת מרשמים לקרמים עבור טיפול או מניעה של מחלות עור.
זהו דבר שכיח שאותו מרכיב של תרופה מגובש לתחליב, לקרם או למשחה רפואית.
הקרם הוא הצורה הנוחה ביותר מבין השלוש אך הוא אינו מתאים למריחה על אזורי עור שעירים כמו הקרקפת, בעוד שתחליב הוא פחות צמיגי וניתן למריחה בקלות על אזורים אלו (רבים ממוצרי השמפו התרופתי הם למעשה תחליבים).
מבחינה היסטורית, לתחליבים היה יתרון גם בכך שניתן למרוח אותם בשכבות דקות בהשוואה לקרם או למשחה, ולכן הם יכולים לכסות כלכלית שטח גדול יותר של העור, אך מחקר של המוצר שחק בעקביות את ההבחנה הזו.
תחליבים לא-קומדוגניים (שאינם מעוררים היווצרות של חטיטים) מומלצים לשימוש על עור הנוטה לאקנה.
תחליבים יכולים לשמש למתן תרופות לעור, כגון:
חומרי הרגעה, החלקה, לחות או הגנה (כגון קלמין)
מאחר שעובדי שירותי הבריאות חייבים לשטוף ידיים לעיתים קרובות כדי למנוע העברת מחלות, מומלץ להם להשתמש בתחליב ברמת בית-חולים כדי למנוע דלקת עור הנגרמת מחשיפה תכופה לחומרי הניקוי בסבון.
מחקר משנת 2006 מצא שמריחת תחליב ייעודי לבתי חולים בעת שטיפת ידיים הפחיתה באופן משמעותי את החספוס והיובש של העור.
יש להקפיד שלא להשתמש בתחליבים הרגילים הנמכרים לציבור בסביבת בית חולים, שכן הבשמים והאלרגנים שבהם עלולים להוות סכנה לסובלים ממחסור חיסוני או מאלרגיות.
רוב הקרמים הקוסמטיים הם קרמי לחות, אם כי צורות אחרות, כדוגמת קרם שיזוף, קיימות גם כן.
קרמים קוסמטיים עשויים להיות משווקים כקרמי אנטי אייג'ינג, אשר יכולים להיות מסווגים גם כקוסמטיים במקרים רבים, ועשויים להכיל בישום.
מנהל המזון והתרופות האמריקאי הביע דאגה לגבי קרמים שאינם מסווגים כתרופות אשר מיוחסים אליהם תכונות אנטי-אייג'ינג או מניעת קמטים.
רוב הקרמים הם תחליבי שמן-במים שמעורב בהם שימוש בחומר כמו אלכוהול צטיריל (תרכובת המשלבת אלכוהול צטיל ואלכוהול סטיריל) כדי לשמור על אחידות התחליב, אבל גם קרמי מים-בשמן קיימים.
מרכיבי המפתח של קרם, משחה או תחליב ג'ל (כלומר תערובות של שמן ומים) לטיפוח העור הם השלבים המימיים והשמנוניים, מתחלב למניעת הפרדה בין שני השלבים הללו, וכן, אם נמצא בשימוש, החומר או החומרים של התרופה.
כמו כן, נהוג להוסיף לתחליבים גם מרכיבים שונים אחרים כגון בשמים, גליצרול, ג'ל פטרוליום (וזלין), צבעים, חומרים משמרים, חלבונים וחומרים מייצבים.
ייצור של תחליבים וקרמים ניתן לביצוע בשני סבבים:
פיזור מרככים וחומרי סיכה בשמן יחד עם חומרי ערבוב ועיבוי.
פיזור של בשמים, צבע וחומרים משמרים בסבב המים.
החומרים הפעילים מתפרקים בשני הסבבים בהתאם לחומרי הגלם המעורבים ולתכונות הרצויות של התחליב או הקרם.
תהליך ייצור טיפוסי של שמן-במים עשוי להיות כך:
שלב 1 – הוספת מרכיבי שבבים/אבקה לשמן המשמש להכנת שלב השמן במוצר.
שלב 2 – פיזור החומרים הפעילים.
שלב 3 – הכנת שלב המים במוצר, המכיל חומרים מתחלבים ומייצבים.
שלב 4 – ערבוב השמן והמים ליצירת תחליב (אמולסיה), בעזרת חימום בין 45 ל-85 מעלות צלזיוס בהתאם לתערובת ולצמיגות הרצויה.
שלב 5 – המשך הערבוב עד שהמוצר הסופי 'הושלם'.
בהתאם להרכב שלהם, קרמים יכולים להיות קומדוגניים, כלומר הם יכולים לגרום להיווצרות מוגברת של קומדונים (זקיקי שיער חסומים).
לעיתים קרובות אנשים הנוטים לאקנה או לייצור של קומדונים מעדיפים להשתמש בקרמים שפותחו כלא-קומדוגניים (לא גורמים להתפרצויות).
כל המוצרים המקומיים, ביניהם תחליבים, יכולים לגרום לספיגה מִלְעוֹרִית (דרך העור) של המרכיבים שלהם.
על אף שיש לכך שימוש מסוים כדרך למתן תרופה, הדבר גורם לרוב לתופעות לוואי לא-מכוונות.
לדוגמה, תחליבים תרופתיים כגון דיפרולן (משחה המשמשת לדלקות עור) משמשים לרוב מתוך כוונה להפעיל השפעות מקומיות בלבד, אך ספיגת התרופה דרך העור יכולה להתרחש במידה קטנה, מה שיוביל לתופעות לוואי מערכתיות כגון היפרגליקמיה וגליקוזוריה.
הספיגה דרך העור היא מוגברת כאשר מורחים תחליבים ולאחר מכן מכסים אותם בשכבה אוטמת, כאשר מורחים אותם על אזורים גדולים בגוף, או כאשר מורחים אותם על עור פגום או מבוקע.
תחליבים המכילים ניחוחות או תוספי מזון מסוימים עשויים לעורר תגובה חיסונית או אפילו לגרום למשתמשים לפתח אלרגיות חדשות.
כיום אין רגולציה על השימוש במונח "היפואלרגני", ונמצא כי אפילו מוצרי עור לילדים עם סימון זה עדיין מכילים אלרגנים.
אנשים עם אקזמה פגיעים במיוחד לתגובה אלרגית עם תחליב, שכן מחסום העור הפגוע שלהם מאפשר לחומרים משמרים להיקשר ולהפעיל תאי חיסון.
בשנת 2014 פרסמה האקדמיה האמריקנית לאלרגיה, אסתמה ואימונולוגיה אזהרה לפיה תחליב טבעי המכיל מרכיבים הנפוצים במזון (כגון חלב עיזים, חלב פרה, חלב קוקוס או שמן) עלול להחדיר אלרגיות חדשות ותגובה אלרגית עם הצריכה של מזונות אלה מאוחר יותר.
מאמר שפורסם בשנת 2020 על ידי חוקרים מבית הספר סנט ג'ורג' לרפואה באוניברסיטת לונדון מצא כי "לחות עור קבועה בתחילת החיים עשויה לקדם פיתוח אלרגיה למזון, ככל הנראה באמצעות גרימה לרגישות (סנסיטיזציה) דרך העור".
מוחמד קרם אקטורקואולו (בטורקית: Muhammed Kerem Aktürkoğlu; נולד ב-21 באוקטובר 1998) הוא כדורגלן טורקי המשחק בעמדת הקיצוני השמאלי בפנרבחצ'ה מליגת העל הטורקית ובנבחרת טורקיה.
אקטורקואולו החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של איסטנבול בשקשהיר והושאל לבודרומספור.
לאחר מכן שיחק בליגות החובבניות בטורקיה לפני שפרץ בעונת 2019/2020 כשכבש 20 שערים ב-34 משחקים עבור ארזינג'אנספור.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בנובמבר 2020. בעונת 2022/2023 זכה עם גלאטסראיי באליפות הליגה הטורקית.
ב-3 בספטמבר 2024 חתם לחמש שנים בבנפיקה ליסבון מליגת העל הפורטוגזית תמורת 12 מיליון אירו ו-10% ממכירה עתידית של השחקן.
ב-1 בספטמבר 2025 חתם לחמש שנים בפנרבחצ'ה.
אקטורקואולו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת טורקיה ב-27 במאי 2021 במשחק ידידות נגד אזרבייג'ן.
קרם חמאה הוא קרם המבוסס על חמאה מוקצפת עם אבקת סוכר.
לקרם חמאה מרקם חלק ויציב ולכן הוא שימושי מאוד במגדנאות לקישוט ולציפוי מנות, כמו גם למילוי כקרמים אחרים.
קרם חמאה ניתן להכנה בטעמים שונים - הנפוצים בהם הם וניל ושוקולד, וכן ניתן להעניק לו כל צבע באמצעות צבעי מאכל.
הקרם קל מאוד למריחה ולזילוף ושומר על צורתו לאחר ישומו.
מאכלים המכילים קרם חמאה מומלץ לשמור בקירור אך להגיש בטמפרטורת חדר, היות שבקירור הקרם מתמצק ומאבד את מרקמו.
המתכון הבסיסי של הקרם הוא הקצפה של חמאה בטמפרטורת החדר ואבקת סוכר ביחס משקל של 2:1 (כלומר 2 גרם סוכר על כל גרם חמאה).
פרווה - החלפת החמאה במרגרינה.
אמריקאי - תוספת חלב או שמנת מתוקה ותמצית וניל.
שווייצרי - הקצפה עם חלבוני ביצה על באן מארי.
איטלקי - כמו השווייצרי, אבקת הסוכר מוחלפת בסירופ סוכר.
צרפתי (Pâte à bombe) - הקצפה עם חלמוני ביצה.
קרם מוסלין - שילוב של קרם חמאה עם חביצה.
בעוגת קטיפה אדומה נעשה שימוש בקרם הכולל מעין רביכה של קמח וחלב.
מלבד וניל ושוקולד, טעמים נוספים שמקובל להוסיף לקרם חמאה הם תות שדה, אגוזים שונים כפקאן, לוז, ערמונים, שקדים ופיסטוק, קפה וקרמל.
הוא פועל בקרלסרוהה החל מסוף המאה ה-19. הוא היה בין מועדוני הכדורגל החזקים בגרמניה לפני מלחמת העולם הראשונה.
המועדון הוקם בשנת 1894 על בסיס קבוצות שהיו קיימות בעיר.
המועדון היה בין המייסדים של פדרציית הכדורגל הגרמנית.
משנת 1901 ועד ל-1912 הוא זכה באליפות גרמניה הדרומית.
הוא השתתף באליפות גרמניה הראשונה בשנת 1903.
באליפות גרמניה בכדורגל 1910 המועדון ניצח.
גוטפריד פוקס ויוליוס הירש היו בין כוכבי הקבוצה.
הם היו היהודים היחידים שנכללו בנבחרת גרמניה בכדורגל.
לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה הקבוצה שיחקה בליגות אזוריות ולא בלטה ברמה ארצית.
גם בהמשך המועדון לא זכה להצלחות גדולות.
בשנת 2004 הוא סיים את הפעילות עקב בעיות כספיות.
בשנת 2007 הוא חידש את הפעילויות ברמת כדורגל לחובבים.
קרמבו הוא ממתק אירופאי עממי שהפך פופולרי בישראל.
הקרמבו הראשון יוצר, ככל הנראה, בדנמרק במאה ה-19, אולם יש אומות אירופאיות נוספות הטוענות להמצאתו.
בישראל, הקרמבו שווק כתחליף לגלידה, מכיוון שאינו מותך בטמפרטורת החדר, ולכן קל לשווק אותו בחודשי החורף שבהם הגלידה הקרה נמכרת פחות מאשר בחודשי הקיץ.
שמו העברי הוא הלחם המילים "קרם" ו"בו".
בשל צבעו, נקרא הקרמבו בארצות אירופה על שם האפריקאים.
שמות אלה נחשבים מסוף המאה העשרים לבלתי תקינים פוליטית.
בבריטניה נקרא הממתק בעבר בשם Nigger.
באמצע המאה העשרים, לאחר שהביטוי Nigger נעשה לכינוי גנאי, שונה ל"פינוק מרשמלו מצופה שוקולד" או "נשיקת שוקולד".
בגרמניה נקרא בעבר "Negerkuss" (נֶגֵרְקוּס, קרי: נשיקת הכושי), אך כדי למנוע פגיעה ברגשות הציבור כהה-העור שונה שמו ל־"Schokokuss", קרי: "נשיקת שוקו".
בהולנדית השם הוא "נֵחֶרזוּן" (נשיקת הכושי) בהולנד ונֶחֶרִינֶטֶט (שַד הכושית) בפלנדריה.
בפינלנד מיוצר ממתק דומה, על ידי חברת Brunberg Oy.
שמו של הממתק שונה בשנת 1998 מ-"Neekerinsuuko", "נשיקת הכושי", ל-"Brunbergin suukko", "נשיקת ברונברג".
בערבית מדוברת כונה הקרמבו בשם "ראס אל-עבד", כלומר "ראש העבד" (במשתמע האפריקאי, ראו: סחר העבדים האטלנטי), אך גם הוא שונה ל"תרבוש" או "שטאווי".
באוסטריה הקרמבו נקרא "Schwedenbomben" (שְׁוֵדֵנבּוֹמְבֵּן), כלומר "פצצה שוודית".
צורת הקרמבו היא כגליל בעל כיפה בחלקו העליון, המצופה מבחוץ בעטיפת צימקאו דקה מאוד (כמילימטר בערך) בטעם שוקולד, ובתוכו חלבון ביצים מוקצף ממותק.
מבנה זה הופך את כיפת הקרמבו לרכה ושבירה.
הטעם הפופולרי ביותר לקצפת של הקרמבו הוא טעם וניל, ואחריו טעם מוקה, אך ניתן למצוא אותו גם בטעמי תות, בננה, תפוז וריבת חלב.
המרכיב העיקרי של הקרמבו הוא סוכר.
לאחר מכן באים בסדר יורד גלוקוזה, מים ובחלק מהמקרים גם דקסטרוזה.
רק לאחר מכן מופיעים מרכיבים כמו אלבומין או חלבון ביצים ושאר מייצבים וחומרי טעם וריח.
לאלו מוספים לעיתים גם צבעי מאכל.
נוסף על הקרמבו התעשייתי הנמכר בחנויות ובקיוסקים קיימים גם מתכונים להכנת קרמבו ביתי, ומסעדות המציעות בתפריטן קינוח המהווה וריאציה על הקרמבו (ולרוב נקרא קרמבו או שם דומה).
הקרמבו הביתי והקרמבו הנמכר במסעדות נעשים בדרך כלל מחומרים יקרים יותר ומתאפיינים במגוון טעמים ומרכיבים רחב יותר.
המשותף להם הוא שמירה על הרכבת מנה מתחתית קשיחה העשויה מנוגט, בצק או אגוזים, אשר עליה קרם או קצפת בטעמים שונים וציפוי מתוק.
קינוחי הקרמבו הללו עשויים להכיל פירות שונים, קפה, משקאות אלכוהוליים ומוצרי חלב ביניהם שמנת וחמאה.
גרסה נוספת של הקרמבו ידועה כגלידה חמה.
מדובר בגביע גלידה העשוי ופל, בתוכו קצף ממותק, נוקשה מעט משל הקרמבו הרגיל, ועליו מעטה בטעם שוקולד.
הטמפרטורה הממוצעת הטובה ביותר לשמירת איכות הקרמבו היא כ-15 מעלות צלזיוס.
הקרמבו התעשייתי מיוצר במכונה ארוכה אחת.
שני מכלים מזינים את המכונה, באחד מהם תמיסת סוכר חמה, ובשני תמיסת חלבון ביצים.
החומרים מועברים למכל אחר, אליו מוזרם אוויר, ותהליך ההקצפה מתחיל עד לקבלת קצף קשה ויציב.
הקצף מועבר למכונה המזריקה כדורי קצף על גבי העוגייה.
לאחר מכן עובר הקרמבו דרך מנהרה בה הוא מצופה בצימקאו, ואחריה הוא מקורר, על-מנת שציפוי הצימקאו יתקשה.
בעבר הקרמבו היה נעטף באופן ידני בשל עדינותו המרובה, בדרך כלל בפיסת רדיד אלומיניום שעליו מוטבע שם היצרן.
כיום הוא נארז בתבניות פלסטיק דקות ללא ציפוי זה.
הקרמבו נמכר על פי רוב בחבילות קרטון או פלסטיק.
את הקרמבו ניתן לקנות בכמויות שנעות בין יחידה אחת, קופסה של שישיית קרמבו ועד לעשרות קרמבואים בקופסת קרטון.
חלבון הביצה שבקרמבו עבר ייבוש ופסטור, ולכן אין חשש שיתפתחו בו זיהומים חיידקיים כמו בחלבון ביצה לא מבושל.
הקרמבו הוא מוצר פופולרי במסיבות של ילדים, ובמיוחד כפרסים או הפתעות בכיתות לימוד של ילדים, בזכות היותו ממתק חביב על רבים ובזכות מחירו הנמוך.
קיימות מספר דרכים מקובלות לאכילת הקרמבו:
אכילת העוגייה בנפרד מאכילת הקצפת עם השוקולד.
אכילת העוגייה והקצפת עם השוקולד בו זמנית.
אכילת קליפת השוקולד ואחר כך אכילת הקצפת בנפרד.
שיטוח הקרמבו בעזרת מכה קלה וצמצומו לגודל שמאפשר נגיסה בקרם ובביסקוויט ביחד.
סקר שערכה חברת שטראוס גילה כי בישראל 69% מהאוכלוסייה מעדיף לאכול את הקרמבו בדרך הראשונה.
שיטה פחות נפוצה, היא לחמם את הקרמבו בתנור מיקרוגל לכרבע דקה, או לחלוט אותו בסיר מים רותחים כך שהקרמבו מתחמם והופך למעין קרם חם.
צורת אכילה נוספת היא הקפאתו ואכילה כממתק קפוא.
כבר בשנות ה-40 נמכרו בארץ ישראל ממתקי קרמבו תוצרת בית, בשם "כושי" או "ראש כושי", שניתן להם בשל ציפוי השוקולד.
בשנת 1962 החלה חברת ארטיק לייצר ולשווק את הקרמבו בישראל, והיא זו שהעניקה לו את השם החדש "קרם-בו", שקוצר ל"קרמבו".
תוך מספר שנים נוספו יצרנים נוספים של קרמבו בישראל.
בשנת 1967 החלה "ויטמן" לראשונה לייצר קרמבו בטעם מוקה.
הקרמבו של ויטמן נקרא "בובו".
ב-1979 נקנתה חברת ויטמן על ידי חברת שטראוס גרופ, ששולטת על 50% מנתח שוק הקרמבו בישראל.
השם "קרמבו" הוא סימן מסחרי רשום של חברת "גלידת שטראוס".
מספר חברות מזון בישראל מייצרות קרמבו תחת שמות שונים.
בין החברות המייצרות את הממתק ניתן למצוא את "גלידת שטראוס", פלדמן (מנבו) ריאו "י.ד ג'אנה בע"מ" (דובוני) ו"גלידה קולורדו".
בשנות ה-80 נכנסו לתחום ייצור הקרמבו מפעלים ביהודה, שומרון וחבל עזה שמכרו את מוצריהם במחירים זולים בהרבה מהמתחרים הישראלים.
ישראל היא המדינה בה נמכר מספר הקרמבואים הרב ביותר בעולם.
בכל יום נוצרים במפעל שטראוס בלבד כחצי מיליון קרמבואים, ובעונת החורף נאכלים בישראל מעל חמישים מיליון קרמבואים.
החל מספטמבר 2018 נמכר הקרמבו (באריזות השמינייה) ללא עטיפת האלומיניום, קו יצור הקרמבו הועבר מיצור ישיר של שטראוס לחברת יוניליוור, אך עדיין ממותג בקופסאות מארזי הקרמבואים תחת חברת שטראוס.
את הקרמבו בישראל נהוג להתחיל למכור ביום הראשון של חודש אוקטובר בשנה הקלנדרית, ולהוריד מן המדפים בטרם כניסת חג הפסח.
בדצמבר 2020 הודיעה חברת פלדמן שתפסיק לייצר קרמבואים בשל קושי לעמוד בביקוש ההולך וגדל למוצר.
ב-2025 התעוררה סערה סביב עליית מחירי הקרמבו בישראל.
מבנהו של הקרמבו הביא לדיון בברכה שיש לברך על הקרמבו.
ברכתה של העוגייה היא בורא מיני מזונות, וברכתם של הקצפת והשוקולד היא שהכול נהיה בדברו.
על פי ההלכה בעת אכילת מאכל בו מעורבות שתי ברכות, יש לברך על העיקר ואין צורך לברך על הטפל.
כך לדוגמה בעת אכילת קרואסון ממולא בשוקולד יש לברך על הבצק, שהוא העיקר, ולא על השוקולד.
בנוגע לקרמבו קיים ויכוח - האם העוגייה היא בגדר הטפל או שמא הקרם והשוקולד הם הטפלים.
לכן יש שמפרידים את הקצפת והשוקולד מהעוגייה ומברכים על כל אחד בנפרד (ולפי הכללים המקובלים, אוכלים קודם מן העוגייה, שברכתה קודמת).
דעות אחרות מסתפקות בברכה אחת - כל אחד לשיטתו בעניין העיקר והטפל.
שאלה אחרת הועלתה באחד מעלוני פרשת השבוע, באשר להפרדת הביסקוויט מן הקרם בשבת כאשר הביסקוויט אינו אהוב על האוכל, מחשש של איסור בורר, החל על הפרדת מאכלים דברים כגון מאכל ופסולת או שני מיני מאכלים זה מזה.
הרב המשיב פסק כי הפרדה זו אסורה, מאחר שהביסקוויט הוא מאכל מופרד מהקרם, והתיר רק אם משאירים מעט מן הקרם על הביסקוויט.
תשובה זו הלחין הזמר אהרן רזאל כלשונה .
בתרגום העברי לספר "הארי פוטר ואבן החכמים" מאת ג'יי.
רולינג נכתב שהממתק האהוב על אלבוס דמבלדור הוא קרמבו (במקור שרבט לימון).
בסרט הישראלי "מבצע סבתא", "קרמבו" הוא הכינוי של הדמות הראשית אלון שגיב (רמי הויברגר).
בסדרת הטלוויזיה "הקומדי סטור", הקרמבו מוזכר פעמים רבות כמזון אותו צורכים לפלפים.
ב"שיר המכולת" של להקת כוורת ישנו אזכור של הממתק בשורה: "והיא נתנה לי להחזיק לה את הקרמבו".
בערוץ ניקלודיאון ישנה תוכנית מצוירת ושמה "קרמבויז".
ארגון בשם "כנפיים של קרמבו" פועל לשילוב ילדים ונערים עם צרכים מיוחדים בחברה.
הזמר אהרן רזאל הלחין וביצע את השיר "הביסקוויט והקרם" (המכונה גם "שיר הקרמבו"), שהוא למעשה הלחנה של פסק הלכה שניתן בעניין באחד מעלוני השבת .
השיר התפרש כמחאה כלפי תרבות השאלות ותשובות המאפיינת עלונים אלו, המותקפת כלא-רצינית, אך רזאל עצמו שלל פרשנות זו.
לדבריו, הוא ראה איכות פיוטית בתשובה, ועל כן רצה להלחין אותה.
מכונה פרי כוכב או כוכבית) הוא עץ פרי קטן עד בינוני, תדיר-ירק, מוצאו מהארצות הטרופיות של דרום-מזרח אסיה.
פרי הקרמבולה, על מגוון זניו, נפוץ מאוד בארצות מוצאו ומשמש כפרי מאכל חשוב, בדרום סין ובצפון הודו, במאלאיה, בתאילנד, בווייטנאם, בברזיל ובאיי הפיליפינים, ובארצות נוספות.
בכל ארץ הוא זכה לשם ייחודי משלו.
פרי הקרמבולה נאכל בארצות אלה גם כפרי וגם כירק חמוץ ומשמש לעיתים גם כירק לשימורים.
צורת הפרי של הקרמבולה היא כוכב, משום כך יש המשתמשים בו לקישוט של מאכלים אחרים והוא מוגש כמעדן במסעדות שונות.
עץ הקרמבולה רגיש מאוד לקור ולרוחות, ומשום כך מגדלים אותו בחלקות מוגנות או בבתי-צמיחה.
בארצות מוצאו מוכרים טיפוסים וזנים שונים של העץ, מחמוצים מאוד ועד לתפלים (חסר טעם) ומתקתקים.
הזנים נבדלים זה מזה לא רק במידת מתיקותם, אלא גם בצבעם, הנע מלבן ולבנבן ועד לכתום.
פרי הקרמבולה מבשיל בארצות הטרופיות כמה פעמים בשנה.
העונה העיקרית משתנה על פי המקום הגאוגרפי.
העץ קטן, נוח לעיצוב, מניב שפע פרי מן השנה השנייה או השלישית, ומתרבה על ידי זרעים.
הוא עשיר בויטמינים, בעיקר ויטמין C וויטמין A, ומשמש למטרות מאכל רבות ומגוונות: מאכל טרי, שימורים, תוסף למשקאות קלים ובסיס למשקאות חריפים.
כצמחים נוספים ממשפחת החמציציים, פירותיו עשירים בחומצה אוקסלית, הרעילה במינונים גבוהים.
ישנם דיווחים על הרעלות שמהם סבלו אנשים שעברו דיאליזה וחולים במחלות כליות, שנגרמו על ידי הנוירו-טוקסין קאראמבוקסין הנמצא בפרי.
רעלן זה מסונן על ידי הכליות באנשים בריאים, אך חולים במחלות כליות עלולים להראות תסמינים קשים, ידוע אף על מקרי מוות בעקבות שתיית מיץ הפרי או אכילתו.
עצי קרמבולה ראשונים ניטעו בארץ כבר בשנות השלושים של המאה העשרים אבל במשך שנים רבות הקרמבולה בארץ נחשב לאגדה.
החל משנות השבעים גידול הקרמבולה התפתח, ניטעו גם עצים בודדים רבים וכן חלקות ניסיון קטנות.
הזן הנפוץ בארץ הוא גולדן סטאר.
גידול הקרמבולה טרם פרץ לייצוא, אבל נעשים ניסיונות שונים כדי למצוא זני קרמבולה מתאימים לגידול בארץ למטרת ייצוא.
קרמיט הצפרדע הוא דמות בדיונית אשר הופיעה כבובת יד (בובת כפפה) בתוכניות "רחוב סומסום", "החבובות" סאם וחבריו ועוד.
קרמיט הוא הדמות הידועה ביותר מהחבובות שהופעלה ודובבה על ידי יוצרה ג'ים הנסון עד מותו ב-1990. מ-1990 דיבב את קרמיט סטיב וייטמיר עד 2017 וכיום מדבב את קרמיט מאט ווגל.
דמותו החלה להופיע בתוכנית "סאם וחברים" שם הוא לא היה בדיוק צפרדע, אלא יצור דמוי לטאה.
לאחר מכן הוא הופיע ברחוב סומסום בשנת 1969 כעיתונאי המסקר אירועים.
בשנת 1976 שולב גם ב"מופע החבובות" כמנחה הראשי של התיאטרון הבדיוני שבו מתקיים המופע.
קרמיט היה מושא אהבתה הנכזבת של מיס פיגי.
קרמיט הופיע באופן הומוריסטי בתוכניות טלוויזיה שונות ורבות למשל החלפתו החד-פעמית של המראיין לארי קינג ב-1 באפריל 1994 והופעות הומוריסטיות נוספות.
הבובה השתתפה בסרט של החבובות באורך מלא מבית דיסני.
קרם קרמל או פלאן הוא פודינג שעליו קרמל.
שני השמות הם צרפתיים, אם כי בצרפת השם "פלאן" משמש לרוב לטארט עם פודינג.
בספרד, במדינות אמריקה הלטינית ובפיליפינים הוא מוכר כ"פלאן" וכך גם בארצות הברית, שבה הוא נפוץ במסעדות מקסיקניות.
באירופה הוא מוכר בשם "קרם קרמל" ובברזיל כ"פודים דה לייטה" (פודינג חלב).
קרם קרמל הוא גרסה של פודינג, שלפני הכנתו יוצקים קרמל אל התבנית.
לאחר שהפודינג התייצב, הופכים אותו כך שהקרמל מכסה אותו מלמעלה ונשפך על דפנותיו.
כמו כל פודינג, הוא מכיל ביצים, חלב או שמנת וסוכר.
הטעם המקובל הוא וניל אך ישנן גרסאות עם קוקוס, שקדים, פיסטוק, לימון ומגוון סוגי פירות.
ניתן להשתמש באבקה תעשייתית להכנת הקינוח, המסמיכה את הפודינג באמצעות אגר במקום ביצים.
בארגנטינה ובאורוגוואי מוסיפים לפלאן ריבת חלב, והוא מכונה "פלאן קון דולסה דה לצ'ה" ("פלאן עם ריבת חלב").
הקָרַמָטִים הם חברי כת מוסלמית שנוסדה במאה ה-9 לספירה על ידי מוסלמים פרסים ששילבו בין הזרם האיסמאעילי לבין מיסטיקה פרסית.
תיאורים מסוימים על חיי הכת אומרים כי הקרמטים חיו חיי שיתוף בסגנון קומונה, הם הנהיגו בעלות משותפת על הרכוש והחזיקו בקופה משותפת שאליה הוכנסו כספי חברי הכת.
הקרמטים נקראו "הירקנים", מפני שהיו צמחונים.
על-פי חברי כת זו, אללה נטש את הערבים, שדתם הייתה האסלאם, מפני שרצחו את חוסיין, בנם של עלי בן אבי טאלב ופאטמה בת מוחמד.
במקום זאת הם טענו כי כעת תומך האל בפרסים ובצאצאי מלכם חוּסראו, המלך הפרסי.
מקורות מוסלמיים מתארים את הכת ככזו שזנחה את האסלאם לחלוטין.
ראש הכת זכה לתמיכתם של איכרים ושל שבטים ערביים מהאזור.
ב-899 הקימו הקרמטים רפובליקה אוטופית דתית במזרח חצי האי ערב (אזור אל-אחסא).
הקרמטים פשטו על אזורים שונים: החל עם הקמת הרפובליקה החלו בפשיטות על העיר כופה, ובשנת 906 ארבו לשיירה החוזרת ממכה, והרגו 20,000 מאמינים.
בשנת 930 פשטו הקרמטים על הערים מדינה ומכה, ואף שדדו את האבן השחורה, ולא החזירו אותה עד שנת 951, תמורת כופר.
ב-964 פשטו על ארץ ישראל.
במשך מרבית המאה העשירית היו הקרמטים הכוח השליט במפרץ הפרסי ובחופי עומאן, וגבו מכס הן מבית עבאס והן מהשושלת הפאטמית במצרים.
בשנת 931 אירע מאורע בעל חשיבות רבה לקרמטים: צעיר פרסי טען שהוא המהדי המצופה.
מנהיג הקרמטים קיבל את מרותו, בהתאם לאמונה כי המהדי עתיד להיות פרסי.
אך הצעיר הורה על סדרת פעולות יוצאות דופן: הוא ביטל את האסלאם, הנהיג את פולחן האש והוציא להורג רבים ממנהיגי הקרמטים.
אחרי 80 יום הוצא הצעיר להורג.
הקרמטים נעלמו לחלוטין לפני המאה ה-14, כשכבר ב-1078 קרסה מדינתם לחלוטין.
קְרֵמָה (באיטלקית: Crema) היא עיר בנפת קרמונה, במחוז לומברדיה שבצפון איטליה.
העיר שוכנת לגדות נהר סריו (Serio), במרחק 43 קילומטר מקרמונה ו-30 ק"מ ממילאנו.
באופן מסורתי נשענה כלכלת העיר בעיקר על חקלאות ועל גידול בקר, אך כיום מיוצרים בה גם מזון, מכונות וטקסטיל: משי, קטיפה ופשתן.
לקרמה ישנה עיר תאומה אחת:
קרמה קטלנה (קטלאנית: Crema catalana; שמנת קטלאנית) הוא קינוח אופייני לקטלוניה, הדומה לקרם ברולה.
הקינוח, המכונה גם "קרם דה סנט ג'וספ", הוא מאכל מסורתי ליום יוסף הקדוש (בעלה של מרים, אם ישו), הנחגג ב-19 במרץ.
הקינוח מבוסס על קרם מבושל.
לאחר הבישול מקררים אותו, ולפני ההגשה מצפים אותו בסוכר וחושפים אותו לחום עליון גבוה, ההופך את שכבת הסוכר לקרמל פריך.
הוא מוגש כשהקרם קר ואילו זיגוג הסוכר העליון חם.
קיימים מספר הבדלים בין קרם ברולה לקרמה קטלנה:
קרמה קטלנה אינו נאפה באמבט מרים אלא מבושל.
בעוד קרם ברולה מבוסס בעיקר על שמנת סמיכה, קרמה קטלנה מכיל חלב ולעיתים גם שמנת.
קרמה קטלנה מכיל גרידת קליפת לימון וקינמון, שאינם מצויים בקרם ברולה.
קרם ברולה מכיל וניל, שאינו מרכיב הכרחי בקרמה קטלנה.
מרכיבים נוספים של קרמה קטלנה הם חלמוני ביצה, סוכר, לעיתים גרידת תפוז (בנוסף לגרידת לימון).
ישנם מתכונים המוסיפים גם קמח או עמילן תירס.
המרכיבים המבושלים יחד יוצרים קרם במרקם של פודינג.
לאחר קירורו הוא מצופה בסוכר, המקורמל תחת חום.
בקטלוניה משווק ליקר קרמה קטלנה, בטעמו של הקינוח.
קרמיין ולנטינו קופולה היה מוזיקאי אמריקאי שעסק בהלחנה לסרטים.
שיתוף הפעולה האמנותי שלו עם בנו, במאי הקולנוע פרנסיס פורד קופולה, זכה להצלחה רבה, והביא את קופולה לזכייה בפרס האוסקר.
קופולה נולד בניו יורק, וגילה כישרון מוזיקלי שהביא לקבלתו לבית הספר היוקרתי ג'וליארד, שם למד נגינה בחליל.
לאחר מכן השלים את לימודי המוזיקה בבית הספר למוזיקה במנהטן.
במהלך שנות ה-30 ושנות ה-40 שימש כחלילן בתזמורות רדיו שונות, ביניהן התזמורת של רשת השידור NBC (שעיקר פעולתה היה אז הפעלת תחנת רדיו) עליה ניצח ארתורו טוסקניני.
באמצע שנות ה-50 עזב את הנגינה על מנת להיות למלחין ומנצח.
בתחילה עבד כמנצח בתזמורות בברודוויי, ולאחר מכן החל לעבוד עם בנו, הבמאי פרנסיס פורד קופולה.
שיתוף הפעולה האמנותי ביניהם הביא ליצירת מוזיקה לסרטים כשלושת סרטי "הסנדק", "אפוקליפסה עכשיו" וההקרנה המחודשת של האפוס "נפוליאון" של אבל גאנס, שנוצר בשנת 1927, והוקרן מחדש ביזמת פרנסיס פורד קופולה בשנת 1980. על המוזיקה לסרט "הסנדק 2" (1974) זכה בפרס האוסקר בשיתוף עם המלחין נינו רוטה.
על המוזיקה לסרט "הסנדק 3" (1989) היה מועמד לפרס האוסקר.
קופולה נישא לאיטליה קופולה, בתו של המוזיקאי יליד איטליה פרנצ'סקו פנינו.
נישואי הזוג נמשכו עד מותו של קופולה ב-1991. רבים מצאצאי הזוג זכו להצלחה בתחום הקולנוע, ומשפחת קופולה, לצד משפחתו של ג'ון יוסטון, הן המשפחות היחידות שבהן שלושה דורות שונים במשפחה זכו בפרס האוסקר.
קופולה הוא אביהם של הבמאי פרנסיס פורד קופולה והשחקנית טליה שייר.
בן נוסף של קופולה הוא חוקר הספרות אוגוסט קופולה.
בין ילדיו של אוגוסט קופולה נמצאים השחקנים ניקולס קייג' ומארק קופולה, והבמאי כריסטופר קופולה.
בין ילדיו של פרנסיס פורד קופולה נמצא המפיק ג'אנקרלו קופולה, והבמאים רומן קופולה וסופיה קופולה, ובין ילדיה של טליה שייר נמצאים השחקן ג'ייסון שוורצמן והצלם ג'ון שוורצמן.
קרם פרש (מצרפתית: crème fraîche) הוא מוצר חלבי, דומה לשמנת חמוצה המכיל בין 30% ל-45% שומן ובעל pH של כ-4.5. הוא מיוצר על ידי התססה של חיידקים, אך סמיך יותר וחמוץ פחות משמנת חמוצה.
טעמו שמנתי, חלבי ומתוק עם ארומה חמצמצה.
קרם פרש נפוץ כרוטב במנות אחרונות, כיוון שאינו מתפרק בבישול הוא משמש להקרמה והעשרת מרקים וקדרות.
משתמשים בו גם כתחליף לשמנת חמוצה וכתחליף לחמאה במריחה על לחם.
מקור המוצר בצרפת, אך כיום ניתן למצוא אותו במדינות רבות, לרבות בישראל.
קרֶמונה (באיטלקית: Cremona) היא עיר במחוז לומברדיה שבצפון איטליה, היושבת על גדתו השמאלית של נהר פו, באמצע עמק הפו.
קרמונה היא בירת נפת קרמונה ויושבים מוסדות השלטון של הנפה.
לקרמונה היסטוריה מוזיקלית עתירת מסורות, שהעיקרית בהן בניית כינורות.
בוני כלי הקשת המהוללים והנודעים ביותר בעולם ישבו בקרמונה, בהם גוארנרי וסטרדיווארי.
בימי הביניים הייתה קרמונה עיר-מדינה עצמאית, במאה ה-14 השתלטה מילאנו, שהייתה אז תחת שלטון בית ויסקונטי, על העיר.
הטוראצו בקרמונה הוא בין הבניינים הבולטים בעיר.
קרמונה מתהדרת בהיסטוריה מוזיקלית נכבדה.
הקתדרלה בת המאה ה-12 הייתה מן הסתם מוקד לפעילות מוזיקלית מאורגנת באזור בשלהי ימי הביניים.
במאה ה-16 הייתה העיר למרכז מוזיקה מפורסם.
כיום קיימים כמה הרכבים מוזיקליים חשובים לביצוע מוזיקה של תקופת הרנסאנס והבארוק, כגון Choir & Consort Costanzo Porta ופסטיבלי מוזיקה, שבזכותם נחשבת קרמונה לאחת הערים החשובות ביותר באיטליה בתחום המוזיקה.
המלחין מארק אנטוניו אינג'ניירי לימד בקרמונה; קלאודיו מונטוורדי היה המפורסם בתלמידיו, לפני שיצא למנטובה בשנת 1591. הייתה זו גם עיר הולדתו של פייר-פרנסיסק קארובל, שעבד בשיתוף פעולה עם המלחין הגרמני החשוב מיכאל פרטוריוס.
הבישוף של קרמונה, ניקולו ספונדראטי (Nicolò Sfondrati), תומך נלהב בקונטרה-רפורמציה, היה לאפיפיור גרגוריוס הארבעה עשר ב-1590. תמיכתו הנלהבת לא פחות במוזיקה עוד הוסיפה והאדירה את שמה של העיר כיעד מוזיקלי.
החל במאה ה-16 ואילך, יצא שמה של קרמונה בעולם כמרכז לייצור כלי נגינה, שראשונים להם הכינורות של משפחת אמאטי, ובהמשך אלה שנבנו בסדנאות של גוארנרי וסטרדיווארי.
עד ימינו אלה, נחשבות יצירותיהם לשיא ההישג בבניית כלי קשת.
שמה של קרמונה כיצרנית כלי נגינה מעולים בטיבם קיים ועומד גם היום.
לקרמונה הייתה מסורת של תזמורות כלי נשיפה, הקשורה ב"גווארדיה נציונאלה" שנוסדה בהשפעת נפוליאון.
ב-1864 התמנה בן העיר, אמילקארה פונקיילי למנצחה ויצר הרכב, העשוי להיחשב לאחת מתזמורות כלי הנשיפה המעולות ביותר בכל הזמנים.
בתפקידו כ"קאפובאנדה", הקים פונקיילי בית ספר לתזמורות צבאיות ויצר מסורת, שעמדה בעינה עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה.
בקרמונה קיימים קבוצות במספר ענפי ספורט:
קבוצת הכדורסל טריבולדי קרמונה המשחקת בליגת העל האיטלקית בכדורסל.
וקבוצת קורונה קרמונה משחקת בליגות הנמוכות.
קבוצת הכדורגל קרמונזה, שיחקה בשנות ה-90 בסרייה א' ושיחקו בה שחקנים מפורסמים כמו: ג'אנלוקה ויאלי, ג'וזפה פאבאלי, צ'זרה פראנדלי (מאמן נבחרת איטליה בכדורגל) ואנדרס לימפאר.
כיום משחקת קרמונזה בסרייה א' לאחר שנים שלא הצליחה להעפיל אליה בחזרה.
העיר מארחת את טורניר הטניס "גביע פאולו קוראצי" בכל שנה בחודש מאי, המחלק פרס של 30,000 יורו.
קרמבל הוא קינוח פופולרי במטבח הבריטי.
המנה מורכבת מפירורי בצק חמאתי (תערובת פירורית של חמאה, קמח וסוכר) על מצע של פירות.
ישנן גרסאות בהן מהווה המאפה מנה עיקרית, ובהן מוחלפים הפירות בבשר טחון וירקות, והסוכר מוחלף בגבינה.
המאפה נאפה עד שהבצק מזהיב, וכקינוח הוא מוגש לרוב עם רוטב.
עם הפירות שבהם נעשה שימוש לצורך הכנת הקינוח ניתן למנות תפוחים, חזרזר, ריבס, אפרסקים, פטל שחור ושזיפים.
לעיתים מוסיפים לבצק אגוזים או שקדים טחונים, ולעיתים זורים על הבצק סוכר חום על מנת ליצור מעטה קרמלי.
מקורו של הקרמבל בקיצוב המזון בבריטניה בתקופת מלחמת העולם הראשונה.
המאכל הומצא בשל המחסור בביצים, ונעשה בו שימוש בפירות ובמוצרים שחולקו במסגרת הקיצוב (כאשר השומן היה מרגרינה).
בשל פשטותו זכה המאכל להצלחה רבה והפך למאכל פופולרי גם בארצות הברית ובצרפת.
קרמון מאז'ר (326 אחה"ח - 421 אחה"ח) הוא דמות בדיונית מסדרת ספרי רומח הדרקון ומי שמהווה את אחד הגיבורים הראשיים בה.
קרמון, היה אחד מגיבורי מלחמת הרומח אשר עזרו להביס את מלכת האופל וצבאות דרקוניה.
לאחר המלחמה, שב קרמון לעיר מולדתו, מרגוע, כדי לסייע בהקמתה מחדש של העיירה, לאחר שזו נהרסה במהלך המלחמה ונישא לטיקה ויילן.
מספר שנים לאחר מכן, היה קרמון לדמות מפתח, כאשר מנע מאחיו התאום, רייסטלין מאז'ר, להרוס את העולם כאשר שאף להפוך לאל.
כאשר שב למרגוע בשנית, הפכו קרמון ואשתו לבעלי פונדק הבית האחרון, בו חיו חיים משגשגים וארוכים.
קרמון נפטר ביום אמצע הקיץ כתוצאה מהתקף לב.
קרמון נולד לגילון ורוזאמון מאז'ר בעיירה מרגוע בשנת 326 אחה"ח, ונקרא על שם אב סבו.
הוא הבכור מבין התאומים, כאשר אחריו הגיח לעולם תאומו, רייסטלין מאז'ר.
משמעות שמו היא "כוח עצי הוואלן" (עצי ענק אשר מאפיינים את העיירה בה נולד).
בניגוד לאחיו שנטה לחלות, קרמון היה תינוק בריא אשר הפך לנער חזק תחת השגחת אחותו ואמו.
מאחר שרוזאמון הייתה מועדת למצבי טראנס ותרדמת וגילון היה חוטב עצים אשר היה נוהג לעבוד רבות מחוץ לעיירה, התאומים גדלו בעיקר תחת השגחת קיטיארה.
כנער, היה קרמון פופולרי בין בני גילו בעיירה ושיחק עימם רבות, והגן על אחיו השברירי מפני בריונים.
כאשר היו בני שש, הופרדו התאומים לראשונה, כאשר רייסטלין נלקח על ידי אביו ללמוד את אומנות הקסם תחת השגחת אדון תיאובלד.
במקביל, עזבה גם אחותם קיטיארה את הבית אך חזרה לפרקים כדי לבדוק את מצבם תוך שהיא נושאת בידה מתנות לקרמון, כגון חרב עשויה עץ, ומדריכה אותו כיצד להשתמש בה.
כאשר היה בן שמונה, קרמון התחבר לילד גדול בשם סער בהיר-להב, אשר הגיע לעיירה, כפליט מארץ סולאמניה.
כאשר הנערים גדלו, הם התיידדו גם עם חצי אלף בשם תניס חצי-אלף וחבריו, גמד בשם חלמיש כור-אש, אשר היה חרש מתכת וקנדר בשם גדילן קוץ-רגל, עימם היו יוצאים למסעות באזור העיירה.
חבורה זו התפצלה לראשונה בשנת 346 אחה"ח, כאשר רובם חפצו לצאת למסעות אישיים.
הם קבעו להיפגש כעבור חמש שנים בפונדק הבית האחרון.
במסע הראשון של קרמון ואחיו התאום לאחר פרידתם מחבריהם, הם שמו פעמיהם לעבר יער ויירת' המכושף, שם עמד אחיו בפני מבחן הכישוף הנעלה.
כך, בעודו בן 20 בלבד היה רייסטלין למכשף הצעיר ביותר שעמד להיבחן.
בחירה זו נעשתה על ידי ראש מועצת המכשפים, פר סליאן, אשר ראה את התכנסות הזדון בקרין, והיה זקוק ל"חרב" להילחם בו.
התאומים הצליחו לבסוף למצוא את היער, אולם למקום זה הייתה השפעה נפשית על קרמון.
בזמן המבחן, רייסטלין עמד בפני אתגרים רבים, אך אף אתגר לא היה גדול כמו האלף האפל מולו התמודד כמשימה האחרונה במבחנו.
באותו הזמן, הוא פגש ברב המג, פיסטנדנטילוס, אשר העמיד בפניו בחירה - או שישלם לרב מג בחלק מכוח נשמתו ובתמורה יעזור לרייסטלין לעבור את המבחן, או להיות מושמד על ידי האלף האפל.
למרות שיכול היה לעבור משימה זו בלא עזרתו של פיטנדנטילוס, רייסטלין הסכים לעסקה עם אדון האופל, והשמיד את האלף האפל.
אולם, פר סליאן החליט כי על רייסטלין לעבור עוד משימה אחת.
רייסטלין, שכבר שכב גוסס על האדמה, ראה לפתע את אחיו, קרמון.
כאשר הגיח אויב נוסף וניסה להתקיף את שניהם, קרמון השתמש במטה ענבר וחתיכת פרווה מתיקו, והטיל לחש קסמים כדי להשמיד את אויבם, דבר שמעולם לא עשה ואף לא ידע שבכוחו לעשות.
רייסטלין שחמתו וקנאתו בערו בו, השתמש במעט הכוח האחרון שנותר לו והרג את אחיו.
אך למעשה, גם זה היה חלק מהמבחן, ודמותו של קרמון הייתה יציר כפיו של פר סליאן, אשליה ותו לא, כדי ללמד את רייסטלין מהי חמלה.
פר סליאן גם הכריח את קרמון לצפות בחלק זה של המבחן.
מערכת היחסים בין שני האחים השתנתה ללא היכר, לאחר המבחן, כאשר שניהם יודעים כי רייסטלין הרג את אחיו במבחן.
קרמון ראה גם כי אחיו השתנה חיצונית בצורה קיצונית: עורו הפך זהוב מתכתי, שערו הלבין לגמרי, אישוניו הפכו לצורת שעון חול ובריאותו התרופפה וגרמה לו להתקפי שיעול קשים, כאשר הדבר היחיד שהקל עליהם, היה תה עשבים מיוחד שקרמון נהג להכין לו.
לאחר המבחן, בחרו האחים להסתובב ברחבי היבשת, ולמכור את שירותיהם כשכירי חרב לכל מי שיעניק להם תעסוקה.
הם הצליחו לשלב את כוחם המשותף: פלדה וקסם, וכך שרדו מערכות רבות.
בשנת 347 אחה"ח, הצטרפו התאומים לשירותי הברון מלאנגטרי הידוע גם כברון המטורף.
הם התיידדו עם הקנדר למחצה בשם שנורר, ורייסטלין הפך למכשף קרבות תחת פיקודו של האדון הורקין.
צבאו של הברון נשלח ליישוב "קץ התקווה" כדי לעצור מרד.
צבאו של הברון הגיע לשם והצליח להביס את צבאותיו של המפקד כולוס ולמעשה להגן על אנשי הכפר.
קרמון ואחיו נשארו עם צבאו של הברון זמן מה, ולאחר מכן פרשו והמשיכו במסעם בחיפוש סימנים לאלים האמיתיים, כשבדרכם הם מצליחים לחשוף כוהנים ואנשי דת שרלטנים כמו כוהנה של לארניש.
הם עזרו לאביר הסולאמני גאוויין לשבור את קללת מצודת המוות.
במהלך הרפתקה זו, התחברו לקנדר בשם אוזנן, ולאחר מכן המשיכו לעבר העיירה מרקלאר, שם הפוגשים באדון החתולים באסט, ומקבלים לידם מידי מועצת העיירה לחקור מעשי רציחות בעיר.
לאחר חקירה מאומצת, גילו כי ראש העיירה, הגבירה שאבאס היא הרוצחת ומבינים כי היא למעשה אל מת.
רייסטלין מצליח להביסה בערמה ולגרום לקסם האפל של הגבירה לחזור אליה ולהשמידה.
באסט מודה לאחים, ולאחר מכן הללו ממשיכים בגפם.
עיקר עלילותיו של קרמון וחבריו מתרחש בטרילוגית ספרים זו.
קרמון ורייסטלין שבים למרגוע להתאחד עם שאר חבריהם, שהתפצלו חמש שנים קודם לכן.
בגיל 25, קרמון התנשא לגובה מטר ושמונים, שרירי, פניו שלוות, ושערו החום ארך.
הוא היה לבוש שריון טבעות וקסדת דרקון מכונף.
בלילה הגורלי ההוא, בני החבורה למעט קיטיארה התאחדו בפונדק הבית האחרון, ואליהם הצטרפו מי-נהר וסהר-פז משבט קה-שו.
אולם, בעקבות אירועים שהחלו בעקבות איש זקן, נאלצו בני החבורה להימלט דרך מטבח הפונדק ושמו פעמיהם לביתה של טיקה ויילן.
לאחר היתקלות קצרה עם מספר גובלינים, קרמון וחבורתו נמלטו מהעיירה, עברו דרך אגם הבדולח, ושם התכוונו להגיע אל העיירה מפלט.
בדרכם, הותקפו על ידי אנשי דת משונים, אשר התגלו כדרגונים.
משם, המשיכו ליער הקודר, בו פגשו קרמון וחבריו בראש האדונים, אשר שלחה אותם לזק טרות כדי להשיג את דיסקיות מישאקאל, כהוכחה לקיומם של האלים העתיקים.
חמושים במידע על האלים העתיקים, חוזרים בני החבורה למרגוע, שם הם נשבים על ידי צבאות הדרקונים, אשר תקפו את העיר והחריבו אותה במהלך אותו זמן.
קרמון חבריו נכלאו בשיירת קרונות המיועדת למכרות פקס תרקס, אך בדרכם שוחררו על ידי מארב של אלפים, בני שבט הקאלינסטי.
הם נלקחים אל עיר הבירה של ממלכת האלפים המערבית, קאלינוסט, ושם מחליטים על שחרור העבדים הכלואים בפקס תרקס.
הם חודרים למצודה בדרך סודית הידועה לאלפים, ושם מצליחים לשחרר את העבדים מהמכרות, להביס את שר הדרקונים קטב מרירי ונמלטים אל הרי כרוליס, כאשר צבא הדרקונים הכחול בעקבותיהם.
לאחר שעברו, ורייסטלין אחיו הצליח בעזרת קסמיו למוטט את המעבר בהרי כרוליס, המשיכו קרמון, רייסטלין וסער בגפם אל מצודת הגולגולת שם רייסטלין האמין כי יוכל למצוא את הכניסה לממלכת הגמדים, תורברדין.
שם, מצא סער את קסדת גְרָאלֵן, וכאשר חבש אותה, השתלטה עליו רוחו של הנסיך גראלן, אשר התעקש לחזור לממלכתו ולאביו, המלך דאנקן.
משם פגשו קרמון וחבריו גם בטיקה וגדילן.
קרמון וחבריו החליטו לשלוח את טיקה חזרה אל שאר חבריהם ולספר להם את מהלך האירועים, ואילו הם המשיכו אל עבר המלך דאנקן בעזרתו של גיבור הגמדים, ארמאן כאראס.
סער הצליח להשתחרר מקסם הקסדה, אך אז החליט חלמיש לחבוש אותה.
החבורה הובאה בפני מועצת שבטי הגמדים, ושם סיפר הנסיך גראלן אודות מקבת כאראס האגדית.
חלמיש וארמאן הצליחו למצוא את המקבת, ורייסטלין הציע כי ישמרו את המקבת לעצמם ועותק שלה, שהיה בידיו של ארמאן כאראס יישאר בידי הגמדים.
אולם שרשרת אירועים הובילה לכך שחלמיש השאיר את המקבת האמיתית בידי הגמדים, דבר שהרתיח את אחיו של קרמון.
לאחר כל זאת, הרשה המלך דאנקן לבני החבורה ופליטי פקס תרקס לשהות בממלכה התת-קרקעית בזמן החורף.
במהלך החורף, החליטו בני החבורה להגיע אל עיר הנמל טרסיס כדי לנסות לחכור שם ספינות כדי להעביר את הפליטים בחזרה לאבנסיניה.
אולם, בהגיעם לעיר, הם גילו כי העיר מוקפת יבשה, היות שהים נסוג משם בזמן החורבן הגדול, וכי העיר נשלטת על ידי צבאות הדרקונים.
זמן קצר לאחר הגיעם לעיר, התפצלה החבורה, לאחר שהם מתוקפים במשותף על ידי צבא הדרקונים האדום וכוח סיוע של צבא הדרקונים הכחול המונהג בידי הגבירה הכחולה.