tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
פרסומו העיקרי הוא מסדרת הטלוויזיה "צווארון לבן" בתור ניל קאפרי, פושע שנתפס ועוזר ל-FBI לתפוס פושעי צווארון לבן, ומסרטי Magic Mike.
נולד בשם מת'יו סטאטון בומר בשכונת הפרוורים ובסטר גרובס בעיר סנט לואיס, מיזורי, לאליזבת' מייסי (לבית סטאטון) ולג'ון אוניל בומר הרביעי.
אביו, נבחר דראפט של קבוצת הפוטבול דאלאס קאובויס, שיחק בקבוצה מ-1972 עד 1974. לבומר יש אחות צעירה בשם מייגן בומר, ואח בכור בשם ניל בומר, שהוא מהנדס.
הוא בן דוד רחוק של הזמר האמריקאי ג'סטין טימברלייק.
משפחתו של בומר היא ממוצא אנגלי, ולשי, סקוטי, אירי, שווייצרי-גרמני וצרפתי.
בומר גדל והתחנך ביישוב ספרינג, טקסס, ולמד בתיכון קליין; הוא היה בן המחזור של השחקנים לי פייס ולין קולינס.
בתיכון הלך בומר בדרכו של אביו.
הוא שיחק בקבוצת הפוטבול של התיכון בעמדת וייד רסיבר (קולט מרוחק) ומגן אחורי, כל זה לפני שהחליט להתרכז במשחק.
ב-1999 עבד בומר כברמן בזמן שבילה שנה בגאלווי, אירלנד.
בגיל 17 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בתיאטרון כאספן צעיר בהפקה של המחזה "חשמלית ושמה תשוקה" מאת טנסי ויליאמס שהוצגה על ידי תיאטרון הסמטה במרכז העיר יוסטון.
הוא גם הופיע בהפקה משנת 1998 של "יוסף וכתונת הפסים המשגעת" מאת טים רייס שהוצגה בפסטיבל שייקספיר בסידר סיטי, יוטה.
בומר למד באוניברסיטת קרנגי מלון עם חברו השחקן ג'ו מנגנלו, וסיים תואר ראשון באמנויות הבמה ב-2001.
בשנת 2009 עלתה הסדרה "צווארון לבן" בה כיכב בתפקיד הראשי.
הסדרה זכתה להצלחה ושודרה במשך שש עונות, עד 2014.
תפקיד זה היה שיתוף הפעולה הראשון של בומר עם ריאן מרפי.
בשנת 2014 גילם את פליקס טרנר בסרט הטלוויזיה הלב הרגיל, עליו זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה, מיני-סדרה או סרט טלוויזיה ובמועמדות לפרס אמי.
לאחר ששיחק בתפקיד אורח בפרק אחד בעונה הרביעית של סדרת הטלוויזיה American Horror Story ב-2014, לוהק לעונה החמישית, בה גילם את דונובן לאורך תשעה פרקים ב-2015.
בשנת 2016 גילם את מונרו סטאר בסדרה "הטייקון האחרון".
הסדרה היא עיבוד טלוויזיוני לספרו האחרון של סקוט פיצג'רלד, וכיכבו בה גם קלסי גרמר ולילי קולינס.
ב-2018 הופיע בסדרה "וויל וגרייס" בתפקיד מושא אהבתו של וויל לאורך שישה פרקים.
ב-2019 החל לגלם את לארי טריינור בסדרה דום פטרול.
ב-2020 גילם את ג'יימי ברנז בעונה השלישית של הסדרה "החוטאים".
בשנת 2020 גילם את דונלד בהפקה המחודשת למחזה The Boys In The Band ובעיבוד הטלוויזיוני של המחזה.
בשנת 2021 הופיע בשני פרקים בעונה הראשונה של הסדרה American Horror Stories כמייקל לצד גאווין קריל וקאיה גרבר.
ב-2022 גילם את ג'ק בסדרה Echoes לצד מישל מוינהן.
ב-2023 גילם את התפקיד הראשי בסדרה "שותפים למסע", הוקינס פולר.
בומר היה גם אחד המפיקים הראשיים של הסדרה.
על תפקידו זה היה מועמד לפרסי גלובוס הזהב ואמי.
תפקידו הקולנועי הראשון של בומר היה בסרט Flight Plan בשנת 2005. הוא גילם דייל בשם אריק.
בשנת 2012 גילם את קן בסרטו של סטיבן סודרברג Magic Mike לצד צ'נינג טייטום, ג'ו מנגנלו ואלכס פטיפייר.
הוא גילם את קן גם בסרט ההמשך מ-2015, Magic Mike XXL.
ב-2016 גילם את ג'ון בוי בסרט בלשים בע"מ לצד ריאן גוסלינג וראסל קרואו.
בספטמבר 2016 יצא סרט הפעולה "שבעת המופלאים" בה הוא מככב לצידם של דנזל וושינגטון, אית'ן הוק, כריס פראט והיילי בנט.
ב-2023 גילם את דייוויד אופנהיים בסרט "מאסטרו" בבימויו ובכיכובו של ברדלי קופר.
בומר יצא מהארון באופן פומבי ב-2012, כאשר הודה להולס ולילדיהם במהלך נאום קבלת הפרס ההומניטרי ש ל שם סטיב צ'ייס.
כמו כן בשנת 2012, הוענק לבומר פרס השראה על עבודתו כתומך זכויות להט"ב, בין היתר עבור תרומתו לארגון GLSEN.
+שנהסדרהתפקידהערות2000כל ילדייאיאן קיפלינגפרק: "7485"2003-2002אור מנחהבן ריד8 פרקים2002אוצרות מן העברהסוכן דרייברפרק: "Fire in the Sky"2004מרוץ לאתמוללוק ג'ונסטוןתפקיד ראשי (עונה 1); 18 פרקיםהחוף הצפוני (אנ')רוספרק: "Bellport"2007טרוולרג'יי ברצ'לתפקיד ראשי; 8 פרקים2009-2007צ'אקברייס לרקין7 פרקים2014-2009צווארון לבןניל ג'ורג' קאפריתפקיד ראשי (6 עונות); 81 פרקים
גם מפיק (19 פרקים)2012Gleeקופר אנדרסוןפרק: "Big Brother"2013הנורמלים החדשים (אנ')מונטיפרק: "The Goldie Rush"2014הלב הרגילפליקס טרנרסרט טלוויזיה של HBO
פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה, מיני-סדרה או סרט טלוויזיה (2014)
מועמד פרס גילדת שחקני המסך לשחקן הטוב ביותר במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (אנ') (2024)2025מיד-סנצ'ורי מודרן (אנ')ג'רי פרנקתפקיד ראשי; 10 פרקים
מאחק (בספרדית: Magec) הוא אל השמש במיתולוגיה הגואנצ'ית.
על פי האגדה חטף גואיוטה את אל השמש והאור מאחק וכלא אותו בהר טיידה, ועקב כך חשך כל העולם.
מאחורי המספרים הוא סרט ביוגרפי אמריקאי שיצא לאקרנים בשנת 2016. הוא מבוסס על ספר בשם דומה מאת מרגוט לי שטרלי, העוסק בפעילותן של קתרין ג'ונסון, דורותי ווהן, מרי ג'קסון ונשים אפרו-אמריקאיות נוספות שנטלו חלק בתוכנית מרקורי של נאס"א (אנני איזלי לא מופיעה בסרט).
את ג'ונסון מגלמת בסרט טראג'י פ.
הנסון ומככבים בו גם אוקטביה ספנסר, ג'אנל מונה וקווין קוסטנר.
הסרט מספר את סיפור קשייהן של נשים אפרו-אמריקאיות, בדרך אל ההכרה בגאוניותן.
שלושתן עבדו בסוכנות החלל נאס"א בתקופה בה התרחש אחד המבצעים הגדולים: שיגורו לחלל של האסטרונאוט ג'ון גלן, ב-20 בפברואר 1962, וההקפה הראשונה של כדור הארץ.
הסיפור מביא לצופה את תהליך חציית גבולות המגדר והצבע בעבודתן של אותן נשים.
הנסון) מרי ג'קסון (ג'אנל מונה) ודורותי ווהן (אוקטביה ספנסר) עובדות באזור המערבי של בהמפטון, וירג'יניה, ב-1961, כמחשבות, המפעילות מכונות חישוב בלי ידיעה על מהות החישובים.
כולן נשים אפרו-אמריקאיות; היחידה מופרדת לפי גזע ומין.
המפקחת הלבנה ויויאן מיטשל (קירסטן דנסט) מקצה את קתרין לסייע לקבוצת משימות החלל של אל הריסון (קווין קוסטנר), לאור כישוריה בגאומטריה אנליטית.
היא הופכת לאישה השחורה הראשונה בצוות שכולו גברים לבנים; המהנדס הראשי פול סטפורד (ג'ים פרסונס) מזלזל בה במיוחד.
כחלק מההפרדה הגזעית נאסר עליה להשתמש במיחם המשמש את יתר אנשי הקבוצה, והיא נאלצת להשתמש בשירותים הנמצאים בבניין מרוחק, משום שבבניין שבו היא עובדת שירותי הנשים מיועדים לנשים לבנות בלבד.
מרי משובצת לצוות מגן החום של קפסולת החלל, שם היא מזהה מיד פגם בעיצוב.
בעידוד ראש הצוות שלה, קרל ז'ילינסקי, ניצול שואה יהודי-פולני, מגישה מרי בקשה לתפקיד מהנדסת בנאס"א.
מיטשל מספרת לה שללא קשר לתואר שלה במתמטיקה ובפיזיקה, התפקיד דורש קורסים נוספים.
מרי מגישה בקשת רשות ללמוד בקורסים הנערכים בתיכון המפטון, המיועד ללבנים בלבד.
כדי להתקבל היא עותרת לבית המשפט, ומשכנעת את השופט באמצעות פנייה לחוש ההיסטוריה שלו, והוא מאפשר לה להשתתף בשיעורי ערב.
קתרין, אלמנה ואם לשלוש בנות, פוגשת במסיבה את קצין המשמר הלאומי האפרו-אמריקאי, סגן-אלוף ג'ים ג'ונסון (מהרשלה עלי), שמביע ספקנות לגבי היכולות המתמטיות של נשים, מה שגורם לקתרין להתרחק ממנו.
מאוחר יותר הוא מתנצל ומתחיל לבלות עם קתרין ושלוש בנותיה.
האסטרונאוטים של מבקרים בלנגלי, והאסטרונאוט ג'ון גלן (גלן פאוול) יוצא מגדרו כדי לברך את נשות האזור המערבי.
קתרין מרשימה את הריסון על ידי פתרון משוואה מתמטית מורכבת מתוך מסמכים מצונזרים שהוגשו לבדיקתה (הם צונזרו בנימוק שאין לה סיווג ביטחוני מתאים).
השיגור המוצלח לחלל של יורי גגרין מברית המועצות מגביר את הלחץ לשלוח אסטרונאוטים אמריקאים לחלל.
הריסון מתעמת עם קתרין לגבי ה"הפסקות" שלה, בלי לדעת שהיא נאלצת ללכת חצי מייל כדי להשתמש בשירותים הקרובים ביותר המיועדים לאנשים "צבעוניים".
היא מסבירה בכעס את האפליה שהיא מתמודדת איתה בעבודה, מה שמוביל את האריסון להרוס את שלטי השירותים ה"צבעוניים" ולבטל את ההפרדה בשירותים.
הוא נענה לבקשתה של קתרין להשתתף בפגישה של הבכירים הדנים בפרויקט, והיא מחשבת לעיניהם את נקודת הכניסה מחדש לכדור הארץ של קפסולת החלל.
סטפורד כופה על קתרין להסיר את שמה מדו"חות המציגים את עבודתם המשותפת, בנימוק שמחשבת אינה יכולה להיות חתומה על דו"ח, ועבודתה נזקפת לזכות סטפורד בלבד.
לאחר שמיטשל הודיעה לדורותי שאין תוכניות להקצות "מפקח קבוע לקבוצה הצבעונית", לומדת דורותי שנאס"א מתקינה מחשב אלקטרוני IBM 7090 שמאיים לבטל את הצורך במחשבות אנושיות.
כשספרנית נוזפת בה על שהיא מבקרת בספרייה במדור המיועד ללבנים בלבד, דורותי גונבת מהספרייה ספר FORTRAN ומלמדת את עצמה ואת עמיתותיה באזור המערבי לתכנת.
היא מבקרת בחדר המחשב, מפעילה בהצלחה את המחשב, ומקודמת לפקח על מחלקת התכנות; היא מסכימה לעשות זאת אם שלושים מעמיתותיה לעבודה יועברו גם כן, ודרישתה נענית בחיוב.
תוך ביצוע ההכנות האחרונות לשיגורו לחלל של ג'ון גלן, המחלקה כבר לא זקוקה למחשבים אנושיים; קתרין מוחזרת לאזור המערבי ומתחתנת עם ג'ים ג'ונסון.
ביום השיגור מתגלית אי-התאמה בחישובי IBM 7090, וקתרין מתבקשת לבדוק את קואורדינטות הנחיתה של קפסולת החלל לשם אישור השיגור.
היא מספקת את התוצאות לחדר הבקרה, והריסון מזמין אותה להיכנס לחדר הבקרה.
לאחר שיגור וכניסה למסלול מוצלחים, אזהרה מצביעה על כך שמגן החום של הקפסולה עשוי להיות רופף.
בקרת המשימה מחליטה להנחית את גלן לאחר שלוש הקפות סביב כדור הארץ במקום שבע שתוכננו, וקתרין תומכת בהצעה של הריסון להשאיר רכיב מסוים מחובר לקפסולה כדי לסייע בשמירת מגן החום במקומו.
הקפסולה נוחתת בהצלחה לשמחת כולם.
למרות שהמתמטיקאים מוחלפים בסופו של דבר במחשבים אלקטרוניים, אפילוג טקסטואלי מגלה שמרי השיגה את התואר מהנדס והפכה למהנדסת האפרו-אמריקאית הראשונה של נאס"א; דורותי המשיכה כמפקחת האפרו-אמריקאית הראשונה של נאס"א; וקתרין, שהתקבלה על ידי סטפורד ככותבת שותפה לדו"חות, המשיכה לחשב את המסלולים למשימות אפולו 11 ומעבורת החלל.
בשנת 2015 הוענקה לה מדליית החירות הנשיאותית.
בשנת 2016, נאס"א קראה לבניין המחשוב של מרכז המחקר לנגלי על שמה.
שם השחקן/ית שם הדמות תיאור הדמות טראג'י פ.
הנסון קתרין גובל-ג'ונסון מתמטיקאית אוקטביה ספנסר דורותי ווהן מתמטיקאית ג'אנל מונה מרי ג'קסון מהנדסת חלל קווין קוסטנר אל האריסון מנהל תוכנית החלל קירסטן דנסט ויויאן מיטשל מפקחת ג'ים פרסונס פול סטפורד ראש צוות המהנדסים של תוכנית החלל גלן פאוול ג'ון גלן אסטרונאוט מהרשלה עלי ג'ים ג'ונסון קצין בצבא
האתר "Rotten Tomatoes" נתן לסרט תוצאה של 93%, המבוססת על ידי 255 מבקרים.
אי־או סקוט, מבקר הקולנוע של "הניו יורק טיימס", התלהב הן מאופן הצגת הסיפור והן מהמשחק.
סטפני זקארק מ"טיים מגזין" ציינה את השילוב בין בידור להיסטוריה.
הסרט היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר: בקטגוריות "שחקנית המשנה", "התסריט" ו"הסרט הטוב ביותר".
הוא זכה בפרס גילדת שחקני המסך בקטגוריית "אנסמבל השחקנים הטוב ביותר בסרט קולנוע".
מאחזק מצנחים, ובגרסה נפוצה יותר מקפל מצנחים, הוא אדם העוסק בתחזוקה של מצנחים, לשם שימוש בטוח בהם.
על מאחזק המצנחים להכיר את המאפיינים הטכניים של המצנח ואת הרגולציה והטכניקה הכרוכה בקיפול המצנח ובתחזוקתו.
קיפול מצנחים הוא משימה תובענית וקפדנית, הנעשית למטרות צניחה צבאית וצניחה ספורטיבית.
בריתמת צניחה קיימים שני מצנחים, ראשי ורזרבי.
את המצנח הראשי יכול לקפל צנחן מוסמך או מקפל מצנחים מוסמך; את המצנח הרזרבי יכול לקפל רק מקפל מצנחים המוסמך לקיפול מצנחים רזרביים.
על פי הנהלים, תוקף הקיפול של מצנח מחומרי ניילון מתקדמים (בניגוד למשי) הוא 120 יום.
לאחר שפג תוקף הקיפול יש לפתוח ולקפל את המצנח שנית לפני הקפיצה.
גם בצבא וגם באזרחות קיפול מצנחים מהווה מקצוע בפני עצמו, הנפרד מן הצניחה.
קיפול מצנח על ידי אדם לא מנוסה יכול לקחת אפילו שעה וחצי ולאחר שנצבר ניסיון סביר ניתן לקפל את המצנח בכ-20 דקות.
צבאות בעולם מכשירים מקפלי מצנחים, לתמיכה בכוחות הצנחנים שלהם ובמשימות של תובלה אווירית מוצנחת.
פעמים רבות מקפלי המצנחים עוברים קורס צניחה, כדי לסייע להם להבין טוב יותר את פעולת המצנח ולהניע אותם לשמור על רמת בטיחות גבוהה.
צבא ארצות הברית הקים את יחידת הצנחנים הראשונה שלו ב-1940. ביחידה קטנה זו כל צנחן קיפל בעצמו את מצנחו.
עם הקמת הדיוויזיות המוצנחות במלחמת העולם השנייה הפסיק הצבא לאמן את הצנחנים בקיפול מצנחים, והקים יחידות תמיכה העוסקות בקיפול מצנחים.
ראשוני המקפלים קיבלו את הכשרתם בפורט בנינג שבמדינת ג'ורג'יה.
מאז 1951 נערכת הכשרה זו בפורט לי שבמדינת וירג'יניה.
מקפלי המצנחים עוברים קורס צניחה, ועל פי המסורת הם נדרשים לצנוח בכל מצנח שיוגש להם, בלי לבדוק מי עסק בקיפולו.
מוטו היחידה הוא "I will be sure always" ("אהיה בטוח תמיד").
בצה"ל מיועד תפקיד זה בעיקר לחיילות, המשרתות תחת חטיבת המרום.
לפני הרחבת תפקידי החיילות בצה"ל נחשב תפקיד מקפלת המצנחים לתפקיד המשמעותי ביותר שיכולה חיילת למלא בשירות הצבאי.
מקפלי מצנחים לצניחה ספורטיבית אזרחית עוברים בדרך כלל רישוי של רשויות התעופה האזרחית, איגודי תעופה אזרחית או איגודי צניחה.
מערכת הרישוי משתנה ממדינה למדינה, אך בדרך כלל ישנן רמות אחדות של הסמכה.
במועדוני צניחה חופשית בישראל, כאשר צנחן שוכר מצנח של המועדון, באפשרותו לשלם למקפל המצנחים של המועדון בתמורה לקיפול המצנח או לקפל את המצנח בעצמו, כאשר הצנחן עובר ביקורת של מקפל מקצועי בשלוש נקודות בדיקה קבועות.
מת'יו גריזוולד בווין הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי.
כיהן כמושלה ה-62 של מדינת קנטקי בשנים 2015–2019. בווין הוא השלישי מן המפלגה הרפובליקנית שנבחר למושל קנטקי מאז מלחמת העולם השנייה, אחרי ארני פלטשר (2003-2007) ולואי נון (1967–1971).
בווין נולד דנוור שבקולורדו, וגדל בשלבורן שבניו המפשייר.
ב-1989 היה לבוגר אוניברסיטת וושינגטון ולי, ולאחר מכן שירת בצבא ארצות הברית במשך ארבע שנים והשתחרר בדרגת קפטן.
הוא התעשר מעסקי השקעות ועבר ללואיוויל שבקנטקי ב-1999. ב-2011 נטל עצמו בווין את נשיאות "חברת הייצור האחים בווין" - חברת ייצור הפעמונים האחרונה שנותרה באמריקה.
בווין, העומד בראשות החברה אשר בבעלות משפחתו מאז היווסדו ב-1832, נאבק עליה כשהייתה על סף סגירה.
בווין הפיח בחברה רוח חיים והחזיר את רווחיותה.
ב-2013, הודיע בווין על כוונתו להתמודד בבחירות המקדימות במפלגה הרפובליקנית לתפקיד מועמד המפלגה לסנאט מטעם קנטקי מול מיץ' מקונל - נציגה הבכיר של קנטקי בסנאט של ארצות הברית ומנהיג המיעוט הרפובליקני.
אף על פי שקיבל את תמיכתם של ארגונים שונים, בהם תנועת מסיבת התה, תקף אותו מקונל שוב ושוב על חוסר עקביות בהצהרותיו הציבוריות ובמדיניותו וניצח אותו בפער של כמעט 25 אחוזים.
בווין ויתר על שאיפותיו הסנאטוריאליות והכריז כי יתמודד בבחירות למושלות קנטקי ב-2015, ובפריימיריז הרפובליקני הביס את מתחרו, נציב החקלאות של קנטקי, ג'יימס קומר ב-83 קולות.
ב-3 בנובמבר אותה השנה ניצח בבחירות הכלליות שנערכו במדינה את מועמד המפלגה הדמוקרטית והתובע הכללי של קנטקי דאז, ג'ק קונוויי.
בווין נולד ב-9 בינואר 1967 בדנוור שבקולורדו.
הוא השני מבין ששת ילדיהם של אייברי ולואיז בווין.
הוא גדל בעיירה הכפרית שלבורן השוכנת בניו המפשייר, בבית חווה קטן.
אביו עבד במפעלי עץ, ואמו עבדה במשרה חלקית במחלקת קבלה בבית חולים.
משפחתו גידלה בעלי חיים וגידלה את מרבית המזון שלהם.
בגיל שש הרוויח בווין כסף באמצעות אריזת ומכירת זרעים לשכניו.
בווין מייחס את מעורבותו בתנועת הנוער "4-H", שם כיהן כנשיא הסניפים המקומיים והארציים וכחבר מועצת הנוער הארצית של התנועה, כמה שפיתח את כושר הנאום והמנהיגות שלו.
תחילה למד בבית ספר נוצרי קטן, ובכיתה י' נרשם ללימודים באקדמיית גולד, בית ספר תיכון פרטי מעבר לגבולות קנטקי בעיירה בת'ל שבמיין.
הוא שילם את שכר הלימוד לאקדמיה באמצעות שילוב של סיוע כספי ומשכורתי מעבודתו כמדיח כלים בקמפוס האקדמיה ומעבודות שונות בהן עבד בחופשת הקיץ.
לאחר סיום לימודיו התיכוניים, החל בווין ללמוד באוניברסיטת וושינגטון ולי שבלקסינגטון, וירג'יניה, במסגרת תוכנית המלגות ROTC (תוכנית עתודאים אמריקאית).
בעת לימודיו הגבוהים למד ביפן ונהיה לשולט בשפה היפנית.
הוא קיבל תואר ראשון בלימודי מזרח אסיה ב-1989.
לאחר שבילה שמונה שבועות ברכיבה על אופניים לאורך 3,800 מיל (6,100 קילומטר) מאורגון לפלורידה, התגייס בווין לצבא ארצות הברית והוסמך לדרגת לוטננט שני.
ב-1990 סיים קורס בן שישה שבועות להכשרת קצינים צעירים במוצב פורט נוקס שבקנטקי.
מאוחר יותר העיד בווין כי האזור בו שכן המוצב הזכיר לו היכן גדל, ושאם תהא לו הזדמנות להקים משפחה, ירצה לעשות זאת בקנטקי.
הוא הועבר לרגימנט ארטילריית השדה ה-25 של דיוויזיית חיל הרגלים החמישית בפורט פולק שבלואיזיאנה.
במהלך הצבתו שם, הוא אומן בנוסף בפורט סיל שבאוקלהומה, והשלים קורס בן 40 שעות מטעם אוניברסיטת מרכז מישיגן.
הוא עלה לדרגת קפטן, עוטר במדליית ההישג של הצבא, במדליית שירות הביטחון הלאומית, אות השירות הצבאי ומספר עיטורים צבאים נוספים - כל זאת לפני שהצטרף לכוחות המילואים של הצבא ב-1993.
לאחר שסיים את שירותו ב-1993, עבד בווין כיועץ פיננסי בחברת ההשקעות סי.אי.
איי בפנסילבניה ובבוסטון, ולאחר מכן שימש כסגן נשיא בחברת פאטנם והשקעות.
ב-1999, הוצעה לו החזקת נכס בחברה ובווין עבר לקנטקי כדי ליטול עליו את המשרה.
לאחר שהחברה נמכרה ב-2003, גייס בווין קבוצת מנהלים מתאגיד נשיונל סיטי לשם ייסוד חברה חדשה.
החברה טיפלה ביותר ממיליארד דולר אמריקני בהשקעות כאשר בווין מכר אותה לחברה "מאנדר קפיטול מנג'מנט" (Munder Capital Management) ב-2011.
ב-2008, השתלט בווין על ניהול "חברת הייצור האחים בווין" שבעיירה מזרח האמפטון, קונטיקט.
החברה נוסדה ב-1832 על ידי סבא של סבא-רבא של בווין, ומאז נותרה החברה בבעלות המשפחה.
היא החברה האמריקאית האחרונה המייצרת פעמונים באופן בלעדי.
עד 2011, החברה הייתה חייבת 116,000 דולר אמריקני במיסים שנשכחו עבריין ונודעה בציבור כחברה החייבת מיסים שנזנחו.
באופן קולקטיבי, החליטו מנהלי החברה כי מאט בן המשפחה היחיד עם החוש והכישרון העסקי הנדרש ועם המשאבים הפיננסים שיכול לשמור על החברה סולבנטית.
ב-2011, נהפך בווין לנשיא החברה.
בתוך שנה הוא שילם את המיסים השכוחים של החברה, הפך את החברה לרווחית והרחיב את שכר עובדיו.
סופת ברקים הציתה אש שהחריבה את המפעל ב-27 במאי 2012. אף על פי שבידיו היה יותר ביטוח אחריות סטנדרטי, ונוסף על השרפה שפרצה נבזזו כ-4,500 פעמונים בידי גנבים, התחייב בווין לבנות ולשקם מחדש את החברה.
בריאיון עיתונאי שהעניק ל"הארטפורד קוראנט" אמר: "אני בווין, והבווינים עושים פעמונים".
בשלהי יוני 2012 הודיע מושל קונטיקט, דן מלוי, כי חברת האחים בווין יקבלו 100,000 דולר כמענקים במסגרת התוכנית "עסקים קטנים אקספרס" של המדינה במטרה לסייע במאמצי שיקום החברה.
בהשתתפותו של הסנאטור ריצ'רד בלומנטל, בווין הודיע ביולי 2012 כי ימכור מזכרות, כולל חולצות טריקו, פעמונים ולבנים שיצאו מהמפעל ההרוס, כדי לגייס כספים נוספים לבנייה מחדש.
תוך תפעול העסק ממיקום זמני, חידשה החברה ייצור מוגבל בספטמבר 2012.
בסופו של דבר, בווין ויועציו החליטו כי ניצחון במחוזו של ירמות' אינו אפשרי עבור רפובליקני, ובווין בחר שלא להתמודד לבית הנבחרים.
מסע הבחירות לסנאט של ארצות הברית ב-2014
ב-24 ביולי 2013 הכריז בווין כי הוא יתמודד בבחירות המקדימות שייערכו במפלגה הרפובליקנית לבחירת נציג המפלגה לסנאט של ארצות הברית קנטקי, מול מיץ' מקונל - מנהיג המיעוט בסנאט וסנאטור בתקופת כהונתו החמישית, משום שלא האמין שמקונל שמרני דיו.
בתגובה, עם פתיחת הפריימריז הרפובליקני, השיק מקונל מודעות המאשימות את בווין על שמנע את קריסת עסקיו על חשבון משלם המיסים, בהתייחסו לקבלת המענקים שקיבל מקונטיקט כדי לבנות מחדש את "חברת הייצור האחים בווין".
בווין הגיב למקונל גם הוא בהשקת מודעות המטיחות במקונל כי הצביע בעד העלאת מיסים, בעד חילוץ פיננסי מטעם הממשלה, בעד גידול בתקרת החוב של ארצות הברית ובעד מועמדים ליברליים לבתי משפט.
תגובת הנגד הבאה של מקונל הציגה את בווין בפני הקהל "מעולם לא הייתה לי בעיית הזנחת מיסים, וגם לעולם לא תהא לי", וטען כי בחברה של בווין לא שילמו מיסים שמונה פעמים, ובווין איחר בתשלום מס על בית החופשה שבגרינווד, מיין, בסך 1.2 מיליון דולר ב-2007.
אחר כך, במשך שבועות רבים, תקף מקונל את בווין בדף ה-LinkedIn שלו על שהשתתף בסמינר המזוהה עם המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
התוכנית בת שלוש השנים, בה השתתף בווין בשנים 2006–2008, מומנה למעשה על ידי פורום "MIT Enterprise", אשר באופן טכני אינה קשורה אל המכון הטכנולוגי.
באמצע אוקטובר 2013, במטה הבחירות של מקונל צוין כי מעתה יתעסקו מעבר לבווין ומעבר לגבולות המפלגה הרפובליקנית, וכי תהא התמקדות באליסון לונדגרן גריימס, המועמדת המובילה בבחירות המקדימות הנערכות במפלגה הדמוקרטית, ומקונל כינה אותה "היריבה האמיתית שלי".
לאחר שמקונל לקח חלק במשא ומתן על סיום השבתת הממשל בארצות הברית ב-2013 בת 16 הימים, אישרה קרן השמרנים של הסנאט את תמיכתה בבווין.
כאשר בווין, ב-28 באפריל, הודיע לתקשורת כי הוא מתכוון למסור הצהרה בנוגע לבחירות, החלו להתפרסם להן השערות שגרסו כי הוא מתכוון לפרוש מהמרוץ.
במקום זאת, בווין הודיע כי הוא מתכוון לפרסם תוכנית עבודתו בהמשך השבוע ויצא נגד התקשורת המקומית על התעסקותה בנושאים אחרים שאינם הכלכלה.
ב-1 במאי פרסם בווין את תוכנית העבודה המובטחת, אשר קראה להפחתה הדרגתית של שיעור מס החברות הפדרלי ל-10% במשך חמש שנים, והבטחת הזכות לעבודה בקנטקי.
הוא אמר כי תקנות מכבידות מסוכנויות שונות בהן הסוכנות להגנת הסביבה מזיקות ליכולות עסק ליצור מקומות עבודה, אם כי תמך בחוק ה-REINS, אשר מתנה כל תקנה מבצעית בעלת השפעה כלכלית של למעלה מ-100 מיליון דולר באישור הקונגרס של ארצות הברית.
הוא גם הציע להחיל מס בשיעור אחיד והתנגד לעלייה בשכר המינימום הפדרלי.
ביום הבחירות זכה בווין ב-125,759 קולות, שהיוו 35.4% מהקולות - לעומת 213,666 הקולות להם זכה מקונל (60.2%), בעוד יתר הקולות פוזרו בין שלושה מועמדים איזוטריים.
בנאום ההפסד שלו, בווין סבר כי "יש סיכוי אפסי שהפתרונות להם אנו זקוקים יגיעו מהמפלגה הדמוקרטית", אך עדיין מיאן לתמוך במקונל.
הוא הופיע על במה ציבורית לצד מקונל בכמה הזדמנויות במהלך מערכת הבחירות הכללית, אך סירב בעקשנות לתמוך בו במפורש.
בבחירות הכלליות ניצח מקונל הוותיק את אליסון לונדגרן גריימס, ורמז לעיתונאים כי הצביע למקונל חרף היריבות בין השניים.
בעודו מוצב בפורט פולק, יצא בווין לפגישה עיוורת עם מי שתהא רעייתו לעתיד, גלנה.
באותה תקופה הייתה גלנה אם חד הורית לבריטיני בת ה-5, שנולדה במהלך נישואיה הראשונים לבעל מתעלל.
השניים נישאו ב-1996 ולהם שישה ילדים.
לאחר נישואיה החדשים של אמה, קיבלה בריטיני את שם משפחתו של אביה החדש והחורג.
ב-2003, בריטיני בת ה-17 נהרגה בתאונת דרכים בסמוך לבית המשפחה.
לזכר בתם ייסד הזוג בווין את "ארגון בריטיני", מוסד ללא כוונות רווח המממן טיולים מקומיים ובינלאומיים לתלמידי בתי ספר תיכוניים, והקים קרן המאפשרת ל"מדרשה הטכנולוגית הבפטיסטית הדרומית" של לואיוויל לפתוח תחתיה את מרכז בווין למשימות גיוס ב-2012.
לאחר שבקשתם לאמץ ילדה ממערכת האומנה של קנטקי נדחתה מאחר שלבני הזוג היו כבר חמישה ילדים, ביוני 2012 אימצו בווין ורעייתו ארבעה ילדים מאתיופיה בגילאי שנתיים עד עשר.
ב-2015, הצהיר בווין כי כל ילדיו רוכשים את השכלתם דרך חינוך ביתי.
משפחת בווין משתייכים אל הכנסייה הנוצרית הדרום-מזרחית, כנסייה אוונגליסטית בלואיוויל.
"מאחלת לך" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שרית חדד.
השיר יצא לאור ב-24 בדצמבר 2010, כסינגל השלישי מתוך אלבומה ה-20 שקרוי על שם מספרו, 20, על ידי חברת התקליטים אבי גואטה הפקות בע"מ.
השיר הגיע למקום התשיעי במצעד של רשת ג', השני במדיה פורסט, והראשון במדיה פורסט TV.
השיר בוצע על ידי ענבר ישראל בתוכנית "The Voice ישראל", שם שפטה שרית חדד באותו הזמן.
חדד אף ביצעה את השיר בתוכנית הטלוויזיה "רוקדים עם כוכבים".
הווידאו קליפ שיצא עבור השיר בוים על ידי עוזי ג'ורג', ופורסם לראשונה ב-2 בפברואר 2011. הקליפ צולם בשכונה דלת אמצעים וכסף, וכבר בתחילתו ניתן לראות אישה זורקת ממרפסת חפצים ובגדים שונים, ומתחת גבר שצועק לעברה להפסיק.
בקליפ, מוצגת שרית חדד כעקרת בית ובת זוגו של אותו האיש מהפתיחה, הלבושה בבגדים פשוטים ושיערה שחור, וכשרית חדד עצמה (בסצנות שמוצגים במהלכו), הלבושה במעיל יוקרתי, ושיערה בלונדיני.
בתחילת הקליפ, נראים הזוג כשהם שמחים ומכייפים, וכבר בהמשך אישה נוספת איתה בוגד בן זוגה של חדד.
במהלך הקליפ מוצגות סצנות בהן ניתן לראות את חדד עצמה כשהיא נוכחת ברגעים בהם בגד בה בן זוגה, ובאותו הזמן מאחלת לו (כשם השיר), שלל ברכות, וכמה אנשים שמנגנים בכינורות בחדר המדרגות של הבניין ממול.
לקראות סופו של הקליפ מתקיימת חתונה על גג הבניין בו התחוללו כל המאורעות, ולבסוף, את בן זוגה של חדד נישא לכלה שמתגלה כאישה איתה בגד בה, ואת שרית חדד עצמה מביטה עליהם באכזבה, כשהם מתחת לחופה.
נכון ל-24 באוגוסט 2018, מונה הצפיות של האודיו והקליפ עומדים על למעלה מ-10 מיליון צפיות.
מאחורי הפרגוד היא סדרת רשת סאטירית פוליטית בשפה הערבית, ובעיקר בלהג מצרי.
התוכנית מופקת על ידי החברה הבריטית Waraa El Setara Ltd, ושידורה החל ב-1 ביולי 2019 באתר יוטיוב.
הדמויות בתוכנית הן העתקי בובות של אישים פוליטיים שונים במזרח התיכון, צפון אפריקה וארצות הברית.
בכך אופי התוכנית דומה לתוכניות עבר, כגון: החרצופים הישראלית, Spitting Image הבריטית, ו- Le Bébête Show הצרפתית.
נכון לחודש אוקטובר 2019, פרקי הסדרה זכו ליותר מ-11 מיליון צפיות בסך הכל, עם ממוצע של 1.18 מיליון צפיות לפרק.
באמצעות הדמויות בתוכנית מועברת ביקורת אודות הנעשה במזרח התיכון בנושאים שונים, כגון: הסכסוך הישראלי-פלסטיני, הסכסוך הישראלי-ערבי, עליית האסלאם הקיצוני, תקופות עבר ואירועים היסטוריים, כגון: האימפריה העות'מאנית ומלחמת יום הכיפורים.
העובדות ההיסטוריות המוצגות בכל פרק אינן משקפות לרוב נקודת מבט אובייקטיבית.
הביקורת המועברת היא לעיתים לעגנית וסרקסטית לצורך הגחכה.
לדוגמה, עלי ח'אמנאי, מנהיג איראן, מוצג כאדם שאינו מסוגל ליישם את כוונותיו האסטרטגיות-אזוריות למרות הצהרותיו, וביחד עם חסן אל בנא, מייסד האחים המוסלמים, שניהם מוצגים כאנשי דת המטילים הלכות ואיסורים, הנראים ארכאיים ומגוחכים ביחס לאורח החיים המודרני.
בנוסף לכך, אנשי האסלאם הקיצוני מוצגים כדוגלים בשמרנות, הגשמה דתית ודחיית סממנים מודרניים, אך מאחורי הקלעים מתאפיינים בנהנתנות ובסיוע ביטחוני אמריקאי.
שימוש בסטריאוטיפים דתיים והיסטוריים בא לידי ביטוי, למשל, בדרך שבה מוצגות ישראל והיהדות: בפתיח האנימטורי של התוכנית נראית דמותה של שרה נתניהו עם שתי דמויות של מלניה טראמפ ולראשיהן מנורה, ועל רקע צלבי קרס נראים גולדה מאיר משוחחת בטלפון, ובנימין נתניהו המצדיע במועל יד תוך כדי אמירת "שלום עליכם".
כמו כן, בפרקים שבהם מופיע בנימין נתניהו דמותו תמיד מוצגת עם כיפה שחורה לראשו.
בנוסף, כאשר עזמי בשארה מוצג כישראלי או יהודי או ציוני – דמותו נראית בלבוש חרדי ללא קשר להגדרת הזהות.
צורות ייצוג אלו אופייניות לקריקטורות המתפרסמות לעיתים בתקשורת הערבית.
כל אחד מפרקי התוכנית כולל את המאפיינים הקבועים הבאים:
פתיחת הפרק בנאום של דמות מסוימת, לעיתים הדמות הראשית בפרק, אשר ניצבת על רקע של פרגוד בצבע אדום, ומציגה באופן ציני את הרעיון הכללי של הפרק.
שילוב של פריטים מציאותיים, כגון: קטעי עיתונות, סרטונים, תמונות, הקשורים לנושא הפרק.
קריאת סעיפי אישום של דמות ראשית אחת או יותר בכל פרק, כאשר הדמות לבושה בבגדי אסיר ומצטלמת לתמונת מעצר.
כל אחד מסעיפי האישום הוא הטלת אחריות ישירה על הדמות המסוימת בגין אירועים פוליטיים שונים, וזאת בעיני יוצרי הסדרה בלבד.
דברי סיום של מועמר קדאפי מתוך ניידת שידור, אשר בכל פרק ממוקמת באתר אחר בעולם (מלבד פרק מס' 6).
דבריו של קדאפי מובאים במבטא לובי , ומייצגים את נטייתו להתבטא באופן שהיה נתפש לעיתים כפטתי.
במספר פרקים מופיעה גם דמותו של אנואר סאדאת, המביע את דעתו על נושא הפרק.
מלבד שם החברה אשר מפיקה את הסדרה, באף אחד מהפרקים לא מופיעים קרדיטים עבור אנשי המקצוע השונים המעורבים בה, כגון: דיבוב, בובנאות, בימוי, תפאורה, תסריט, פסקול מוזיקלי וכיוצא בזה.
לכן, לא ניתן לדעת בוודאות מי האנשים הספציפיים הקשורים לסדרה, ולא ברור על ידי מי הסדרה מוכוונת.
ייתכן, כי הסיבה לעמימות בדבר זהות היוצרים נובעת מכך, שהעברת ביקורת על מדיניות שלטונית במדינות ערב כרוכה בפוטנציאל לתגובת נגד של גורמי שלטון, שעשויה להתבטא בצינזור הביקורת ומניעתה, החרמה, ואף מעצר.
לפי כתבה במגזין הלבנוני ג'נוביה, נטען, כי על סמך בדיקת הרקע של חברת ההפקה ומקורות המימון שלה, הסדרה משתייכת לרשת תקשורת קטרית, הכוללת מספר ערוצי טלוויזיה ומדיה מקוונת, אף על פי שהביקורת בסדרה מועברת בין היתר על קטר ובעלות בריתה.
לדברי חוקר אקדמי בתחום המזרח התיכון, הסדרה מתאפיינת בגישה ערבית לאומית, שהייתה נהוגה לפני תחילת האביב הערבי, ואשר מתנגדת לאיסלאמיזם (אסלאם פוליטי), ומתנגדת לנרמול יחסים עם ישראל.
פרק מס' שם הפרק בתרגום לעברית תאריך העלאה משך הפרק דמויות ראשיות הערות 1 תחילת הסוף 1 ביולי 2019 35:52 גולדה מאיר, הנרי קיסינג'ר מלחמת יום הכיפורים כתחילת הסוף של התרבות הערבית עם תחילת ההשפעה של התרבות המערבית.
5 סוד הבישול הקטרי 2 באוגוסט 2019 24:20 תמים בן חמד אאל ת'אני, האמיר של קטר, דמות משנה: חאמד בן ג'אסם השפעתה של קטר במזרח התיכון 6 שחור איראני 16 באוגוסט 2019 19:30 עלי ח'אמנאי, רוחאללה ח'ומייני מדיניות הפנים של איראן ומדיניות החוץ, בעיקר הצבאית.
7 אני לא כופר 22 באוגוסט 2019 22:01 טרורירסט איסלאמי קיצוני, חסן אל-בנא (מייסד האחים המוסלמים) 8 ערב הסעודית 30 באוגוסט 2019 20:34 בנימין נתניהו, הנרי קיסינג'ר, מחמוד עבאס, חסן אל-בנא 9 משמעות התאבדותית 14 בספטמבר 2019 15:44 עזמי בשארה 10 רוצה לקנות את הסוגיה?
27 בספטמבר 2019 18:01 מחמוד עבאס היכן עומד הנושא הפלסטיני בין כל הנושאים העומדים לסדר היום במזרח התיכון?
האם השם פלסטין קיים במנוע החיפוש של גוגל?
דמויות נוספות: טרורירסט איסלאמי קיצוני, מגדת עתידות
מועדון הרוגבי "מאחז נארווה" סנקט פטרבורג הוא מועדון רוגבי מקצועני מהעיר סנקט פטרבורג.
נוסד לראשונה בשנת 1974 בשם "קירובץ".
מתמודד בליגת המשנה ברוגבי ובגביע הרוסי.
למועדון נציגות גם בליגת העל הרוסית ברוגבי שביעיות.
למועדון מחלקת רוגבי נשים ומועדון בת המתמודד באליפות רוסיה ברוגבי שביעיות שבהדרכת המאמן אנדרו קרוטיין האוסטרלי, זכה בגביע רוסיה ברוגבי שביעיות בעונת 2018.
מועדון הרוגבי נוסד לראשונה בשנת 1978 בשם "קירובץ" («Кировец») בחסות מפעל קירוב.
בעונת 1999 זכתה הקבוצה באליפות ליגת המשנה הרוסית ברוגבי, אך בהיעדר מימון סירבה להעפיל לליגת העל הרוסית ברוגבי והמשיכה להתמודד בליגת המשנה.
בעונת 2017 זכתה שוב באליפות ליגת המשנה והעפילה לראדונה בתולדותיה לליגת העל, בה התמודדה בשנים 2016–2018.
מאז 2019, שוב מתמודדת בליגת המשנה.
מאחורי הגדר היא נובלה מאת חיים נחמן ביאליק, שהתפרסמה לראשונה בכתב העת "השילוח" בשנת 1909.
הסיפור עוסק באהבתם האסורה של נח, בנה היחיד של משפחה יהודית, שהתיישבה בפרבר העצים של העיירה, כאחת מהמשפחות היהודיות הרבות, שהגיעו ודחקו את רגלי הרוסים המקומיים, ובין מארינקה, בתה האסופית של השכנה ה"גויה", שקוריפינשצ'יכה, אשר התגוררה מעבר לגדר, וסירבה להתפנות מהעיירה כשאר אחיה הרוסים.
הגדר מפרידה לא רק בין זוג האוהבים, אלא בין שני העולמות השונים של היהודים ואורח חייהם המחמיר, המנוהל על פי ההלכה, לבין הטבע, היופי, המרחבים הפתוחים והפירות המפתים שנמצאים בחצרה של השכנה.
ביאליק פותח את הסיפור במשפטים הבאים שמיטיבים להעביר את חוויית העולמות השונים של היהודים והתושבים המקומיים של היישוב:
בפרבר זה שכנו זה לצד זה שני בתים, שמלחמה תמידית שרתה ביניהם; ביתה של הגויה שקוריפינשצ'יכה, ולצדה הבת האסופית מארינקה, בה היא נהגה להתעלל קשות, וביתה של משפחה יהודית חדשה שעברה להתגורר בפרבר: משפחתו של חנינה-ליפא ורעייתו ציפה לאה, ועמם בנם היחיד נח.
על אף ההצקות וההטרדות של כל השכנים היהודים שהשתלטו על פרבר העצים ודחקו את רגליהם של ה"קצפים" הרוסים, סירבה האישה לעבור משם והמשיכה לגדל ולטפח את גנה המרהיב על עצי הפרי המפתים שלו כשמארינקה משמשת לה כמעין שפחה מיוסרת.
עוד בילדותם גילו נח ומארינקה זה את זה והפכו לחברים טובים, על אף האיבה הקשה ששררה בין בתיהם.
תחילה תקשרו עיניהם באמצעות סדקים שונים ומשונים שהיו בגדר, אך במהלך הזמן הם גילו גם דרכים שונות כיצד לשהות יחד, בין בגנה שופע עצי הפרי של הגויה, או בחצרות מגודרות שהיו בשכונתם.
נח סיפר למארינקה על געגועיו העזים אל חיי הכפר שיצאו ממנו, אל חברי ילדותו וחיות הבית, ובעיקר אל היער הענק על עציו הגבוהים ששכן בסמוך לכפר.
מארינקה סיפרה לנח על יתמותה ועל חייה הקשים ועבודתה בשירות ה"דודה".
שתי המשפחות לא ראו בעין יפה את התחברותם של שני הילדים, והטילו עליהם איסורים שונים וקשיים רבים למימוש פגישותיהם, אך חברותם של הילדים החזיקה מעמד, עד למועד הליכתו של נח לחדר.
בשנות החדר של נח, שלא עלו יפה, משום שראשו היה בחוץ, בטבע ולא בלימוד היבש, התרחק נח ממארינקה, כי אין ה"דבר" יאה לתלמיד של בית רבן, והוא נעל את מארינקה במרתף לבו.
נח התקשה בלימודיו, החליף מלמדים רבים, התחבר לילדי הגוים, עמהם ניהל מלחמות כנגד ילדי החדר, ויום אחד אף ספג מכות קשות עד זוב דם מאביו כעונש על מעשיו, שלא היו מקובלים אצל נער יהודי כשר.
כשהגיע נח לגיל שמונה עשרה ונפטר מלימודיו החל לעקוב אחר מארינקה, שגם היא הייתה כבר חופשייה לצאת לעבודתה בחוץ.
הוא מסתתר בעלית הגג כרואה ואינו נראה, ו בערב שבת אחד התגנב נח לגן, שם ציפו לו מארינקה וכלבהּ שקוריפין.
שואל ביאליק לתומו את הקורא לפני סיום הסיפור, ועונה מיידית: נח נישא לבתולת ישראל כשרה, בתו של מוכסן אחד, ובחג השבועות באו בני הזוג הצעיר לבית ההורים, וכשהתייחדו על קורה מוטלת מאחורי הבית, .
"מאחורי הגדר" מתאר מציאות יהודית ריאלית, כשאר סיפוריו של ביאליק; הסופר מעמיד זה מול זה לא רק את זוג הנאהבים שבאים מרקע שונה לחלוטין, אלא את שני העולמות המנוגדים בהם גדלים נח ומארינקה.
מצד אחד מתואר ההווי היהודי שמאופיין בקיום הלכות ומנהגים על רקע דתי, ואינו מצטיין, בלשון המעטה, באהבת הטבע והיופי, ואילו מהצד השני, מעבר לגדר, נמצא עולם אחר, שבו מתקיימים הלבלוב והפריחה, הפתיחות והמרחבים, יפי הטבע ושליטת היצרים.
העלילה, אומר אבנר הולצמן, מתפתחת בשני נתיבים משולבים ומנוגדים בעת ובעונה אחת.
סיפור האהבה בין נח ומארינקה, לצד סיפור מאמציה של הסביבה היהודית "לאלף את נח, לרסן את תשוקותיו ולהפוך אותו מילד טבע חופשי ליהודי כשר ומבוית".
שני הנתיבים נשזרים זה בזה ויוצרים סקרנות ומתחים עד הסוף היבש של הסיפור, בבחינת עולם כמנהגו נוהג ואין חדש תחת השמש.
הייחוד של סיפור הווי יהודי זה על פני שאר הסיפורים של ביאליק, הוא החושניות העזה שמודגשת בסיפור לא רק בתיאורים שבינו לבינה, אלא גם בהשלכת האירוטיקה על תיאורי נוף וטבע.
עיני הנערים בשכונה ממלאים את הסדקים שבגדר כדי לצפות בחמודותיה של הנערה "ושחוק של הנאה ותאווה מרחיב את פרצופיהם ומבעה את שיניהם הלבנות והסוסיות...".
כשמארינקה לוקחת את נח פעם ראשונה לגן הוא שיכור ממראה היופי ושפע של "תפוחים, תפוחים, תפוחים: תפוחים למעלה, תפוחים למטה, על פני כל הקרקע בתוך הדשא מפוזרים תפוחים..." הפרי המפתה של חווה קורא לנח לקטוף אותו.
וכשהתבגר והפך לעלם חמודות דמו תוקף עליו לבלתי הכיל וכל דמי נעוריו מן האדמה זועקים: מארינקה.
ובשעה זו, הוא נזכר באותם פירות "שהיו מתפקעים עתה באילנות מרוב עסיס...
הלב תופח ועולה כעיסה בערבה, הגוף נטען ומתמלא מתוכו והדם צועק מן הבשר..." ובערב שבו הגשימו את אהבתם "דומה שהאילן הנשען בדיר מבחוץ מסרט בחשאי על הדופן.
עמד והוציא ראשו מן הארובה.
האילן הושיט לו בראש שרביט אחד, קרוב ביותר, שני תפוחים אדומים ובשלים, כמי שאומר: טול!
אין פלא, אפוא, שכאשר הקריא ביאליק, בביקורו הראשון ביפו, את הסיפור בפני הקהל, הם התאכזבו מהתוכן הלא "חלוצי" של הסיפור, ומנחם שינקין אף קטע את ביאליק בגערה.
ביאליק השיב לקהל בהקראה מתריסה של שירו "אכן חציר העם".
עדי צמח טוען שיש ב"מאחורי הגדר" יותר יסודות אוטוביוגרפיים מכל סיפור אחר של ביאליק.
הגדר שמפרידה בין הטבע לבין בית המדרש נמצאת בשירים רבים, ובמיוחד ב"המתמיד".
לאורך כל הסיפור קיימת מעין קינה ברקע על עזיבתו של ביאליק את חיי הכפר.
קינה שקיימת גם ב"ספיח", ב"אחד אחד ובאין רואה" "מי אני ומה אני"
"עולמה של הגויה הוא עולם הבריכה המסתתר ונחבא" טוען צמח, ומוסיף: שלושה אלמנטים חוזרים בשירתו של ביאליק: הגן, הבריכה והאהובה.
שלושתם נמצאים גם בסיפור "מאחורי הגדר" וגם בשיר "בשל תפוח".
בעולמו של נח יש הלכה ועצים כרותים ואילו בחצרה של שקוריפינשצ'יכה יש תפוחים מפתים, עץ אלון עתיק ומארינקה.
ראובן קריץ מוצא רמז לסופה של פרשיית האהבים בין נוח למארינקה בשמו של הסיפור.
מסתבר שהמונח "מאחורי הגדר" הופיע כבר בתלמוד בסיפור על אדם אחד שהתאהב אנושות באישה, שהייתה אסורה עליו, עד כדי כך שרוחו נפלה עליו.
יעצו לו רופאיו שילך ויפטפט עמה "מאחורי הגדר".
ענו להם חכמים: "ימות ולא תספר עמו מאחורי הגדר!".
מה שקרה מאחורי הגדר אצל נח ומרינקה, מסביר קריץ, היה בבחינת איסור חמור מצד אחד, אך גם סיכוי גדול לריפוי והצלה מצד שני, אילו רק השכיל נח לפרוץ את הגדר.
בעולם של גדרות אין אפשרות לזכות לאיחוד, אומר אלכסנדר ברזל, ניתן אולי לפרוץ את הגדר פה ושם לכדי סדק צר, אך הגדר עומדת יציבה ואטומה.
אין זה סיפור משכילי שמנסה להוריד מחיצות ולשנות עולם.
ביאליק לא מנסה להרוס את הגדר.
הוא מקבל אותה כהכרח המציאות.
"זהו סיפור על אדם בעולם שלאחר גירוש גן-עדן".
זהו סיפור של ניגודים וטכניקת ההיפכא מסתברא (ההפך הוא הנכון) אומרת זיוה שמיר.
יהודים מול גויים, גן עדן לעומת גיהנום, אהבה ואיבה, סדר וערבוביה, תמימות וחטא, קומדיה וטרגדיה, וכדומה.
הקורא מצפה למהלך מסוים ו"מתאכזב", אך מצד שני הוא נהנה מהתחכום שבעלילה.
בשנת 1974 עמק פרי הפיק וביים סרט טלוויזיה "מאחורי הגדר" באורך של 51 דקות על פי הסיפור של ביאליק.
את התסריט כתב דוד אבידן.
השתתפו בסרט: רחל בהרב, שרגא הרפז, רות סגל, שמעון ישראלי, יוסף כרמון, דבורה קסטלניץ ואחרים.
המחזה הועלה לראשונה בתיאטרון הבימה ב-1984 בעיבוד של אורי פסטר ואבי קורן ובבימוי של אורי פסטר.
השחקנים: חנינא-ליפא - נחום בוכמן, ציפה-לאה - ליה דוליצקיה, נח - איקה זוהר, מארינקה - ענת טופול, שקוריפינשטשיכא - רבקה גור, הכלב שקוריפין - אורי אברהמי ועוד.
המחזה הועלה שוב בהבימה ב-2019 בעיבודו של עידו ריקלין ובבימויו של משה קפטן.
השחקנים: חנינא-ליפה - יגאל שדה, ציפה-לאה - דוית גביש, נח - עלא דקה/גל גולדשטיין, שקוריפינשטשיכא - ליא קניג, מארינקה - אינה בקלמן, הכלב שקוריפין - שפי מרציאנו
מאחורי קווי האויב הוא ספר אוטוביוגרפי משנת 2002, שנכתב על ידי ניצולת השואה מרתה כהן ווונדי הולדן.
הספר מפרט את מעלליו של מרתה כהן כיהודייה צרפתייה במהלך השואה ומלחמת העולם השנייה.
כשעבדה כאחות נסעה לשטח גרמניה כדי לאסוף מודיעין עבור הצבא הצרפתי.
הספר יצא לאור ב-2002, בעיר ניו יורק שבארצות הברית.
מאחורי הסורגים 2 הוא סרט דרמה ישראלי משנת 1992 בבימויו של אורי ברבש ותסריט של בני ברבש, עם ארנון צדוק ומוחמד בכרי בתפקידים הראשיים.
זה סרט המשך ל"מאחורי הסורגים" משנת 1984 ובו שני הגיבורים הראשיים מהסרט הראשון, יהודי וערבי, משתפים שוב פעולה כדי לברוח מבית הכלא ולמרות הפיתויים הם אינם נפרדים עד לסוף הטראגי.
הסרט לא הצליח בהשוואה לקודמו בביקורות ובקופות.
בועז שרעבי שהשתתף בסרט הראשון ושר בו את "תני לי יד", שר בסרט הזה את "ציפור חפשיה" למילים של חמוטל בן זאב וללחן שלו.
מוחמד בכרי זכה בפרס השופטים לשחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים בולנסיה.
אורי מזרחי (ארנון צדוק) מתייצב לפני ועדת שחרורים של בית הכלא בו הוא כלוא בתא נפרד ארבע שנים על שוד.
הוא מבקש להשתחרר לאחר ריצוי שני שלישים מעונשו אבל מפקד הכלא (אורי לוי) משיב לו בשלילה.
אורי חוזר לתאו, מתפרע ושובר את כל החפצים, מכה בסוהרים עד שהוא מוכרע.
כעבור זמן מזמן המפקד את אורי ומודיע לו כי מתקיימת תחרות בין להקות על העלאת מחזות ומבקש ממנו להקים להקת אסירים כזאת.
אורי מסכים כי הוא רואה בכך הזדמנות לברוח.
את תוכניתו לבריחה הוא מעביר לידידו העבריין פיטוסי (רמי דנון).
אורי משכנע את עיסאם (מוחמד בכרי) לעזור לו בכתיבת המחזה בהעלתו בעזרת המדריכה מיה (גיליה שטרן).
הם מקיימים את ההופעה במתנ"ס הדר יוסף שבסופה שר "הזמיר" (בועז שרעבי) עם כולם את "ציפור חופשית" לתשואות הקהל כשאורי ועיסאם עומדים באמצע אזוקים אחד לשני.
אורי רוצה לפתוח את האזיקים אך עיסאם זורק את המפתח ושניהם נאלצים להימלט ביחד.
אנשיו של פיטוסי מתגברים על המאבטחים בחוץ אך מגיעה מיד משטרה ופיטוסי שאמור להסיע את אורי נמלט מהמקום.
אורי ועיסאם מתחילים את הבריחה כשהם אזוקים אחד לשני.
אורי מתקשר לפיטוסי ומודע על מקומו.
מיד מתחיל מרדף גדול של שוטרים, כלבנים ויחידה למלחמה בטרור בפיקודו של נמרוד (שלמה תרשיש).
נמרוד וסגנו שי (אברהם אבוטבול) מגיעים לבית הבושת של פיטוסי ובמכות נמרצות הוא מגלה להם על שיחתו עם אורי ועל מיקומו.
בינתיים אורי ועיסאם מגיעים לדירתם של משפחת פלדמן.
מר פלדמן (עזרא דגן) ואשתו (לבנה פינקלשטיין) ושני ילדיהם פוחדים מהם אבל כעבור זמן קצר נשבר הקרח והם מתחבבים על ידי המשפחה ואוכלים ביחד.
בינתיים אנשי היחידה למלחמה בטרור גולשים מהגג אך מר פלדמן מצליח למלט את השניים דרך הצינור של קבלן השיפוצים בדירתם.
הם מגיעים לחברם לשעבר יחיאל (רוברטו פולק) שמשחרר אותם משרשרת האזיקים ומזעיק את פיטוסי.
פיטוסי התככן מציע לאורי תוכנית מילוט.
הוא יסגיר את עיסאם תמורת מתן רשות לאורי לעזוב את ישראל לשיקגו, שם יחכה לו ידיד.
אורי מהסס אך בתחילה מסכים להסגיר את עיסאם תמורת שחרורו מהכלא.
אורי הולך לפני כן לפגוש את בתו סיגי (דנה כץ) ונכדו ולאחר הפגיעה המכאיבה הוא מחליט לקשור את גורלו בזה של עיסאם.
הם לובשים מדים של קציני צה"ל ופיטוסי מסיע אותם בטנדר של חב"ד לכפרו של עיסאם בשטחים.
אנשי הכפר רוגמים אותם ואחד יורה בעיסאם ופוצע אותו קל.
לבסוף מתברר להם שמדובר בעיסאם והם מובילים אותו לביתו שם הוא נפגש עם אשתו מהא (דליה בגר).
אורי ועיסאם לא רוצים לסבך אותם ועוברים מחוץ לכפר שם הם מתגלים ליחידה למלחמה בטרור.
החיילים פותחים עליהם באש והורגים את שניהם.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותארנון צדוקאוריאסירמוחמד בכריעיסאםאסיררמי דנוןפיטוסיבועז שרעביהזמיראסיראורי לוימפקד הכלאגיליה שטרןמיהמדריכת משחקאסף אשתראסיר/סוהרעזרא דגןמר פלדמןלבנה פינקלשטייןגב' פלדמןשלמה תרשישנמרודמפקד יחידה למלחמה בטרוראברהם אבוטבולשילוחםדנה כץסיגיבתו של אורירוברטו פולקיחיאלעברייןדליה בגר (מלכה)מהאאשתו של עיסאם
מאחורי קווי האויב הוא סרט מתח ופעולה אמריקאי משנת 2001, בכיכובם של אוון וילסון, ג'ין הקמן, גבריאל מאכט, דייוויד קית', צ'ארלס מאליק ויטפילד וג'ואקים דה אלמידה.
במהלך מלחמת בוסניה מאס לוטננט כריס בארנט (וילסון), נווט מטוס קרב מסוג בואינג F/A 18 הורנט בצי האמריקני המשרת על סיפון נושאת המטוסים קרל וינסון, טיסות הסיור השגרתיות אליהן שובצו הוא והטייס לוטננט ג'רמי סטקהאוז (מאכט), משום שלתפיסתו על הצי לעשות יותר במלחמה.
בשל המיאוס שחש הגיש בארנט מכתב התפטרות למפקד קבוצת הקרב של נושאת המטוסים, אדמירל לסלי ריגרט (הקמן).
כעונש שיבץ האדמירל את סטקהאוז ובארנט לטיסת סיור מעל בוסניה בבוקר חג המולד.
השניים חרגו מנתיב הטיסה וצילמו טבח שביצעו סרבים בבוסנים.
במהלך טיסתם ראו הסרבים את המטוס וירו לעברו טילי נ"מ.
מטוסם של השניים הופל, סטקהאוז נלכד ונרצח בידי הסרבים ואילו בארנט נמלט על חייו מאחורי קווי האויב.
בעוד הפיקוד הבכיר של נאט"ו סירב לאשר לאדמירל ריגרט לחלץ את בארנט בשל הרגישות הפוליטית והפסקת האש שהושגה בין הצדדים, ביקשו הסרבים לאתר את הנווט הנמלט בכדי למנוע ממנו לחשוף את הטבח שביצעו.
בשיאו של הסרט החליט האדמירל ריגרט לאשר לכוח סיירת חיל הנחתים בפיקוד קפטן גלן רודוואויי (ויטפילד) לצאת ולחלץ את בארנט מלב בוסניה, ואף הצטרף בעצמו לכוח כשהטיס את אחד ממסוקי החילוץ בל UH-1 אירוקוי שבהן הוטס הכוח.
"מאחורי השער" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית דין דין אביב בהשתתפות אלון אולארצ'יק.
את השיר הוציאה לאור ב-6 באוגוסט 2012 חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט, והוא נכלל כרצועה החמישית באלבום האוסף של הזמרת, האוסף.
מילות השיר חוברו על ידי חיים נחמן ביאליק, ואולארצ'יק הלחין והפיק אותן.
ב-16 באוגוסט 2012 הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'.
בשבוע לאחר מכן דורג במקום ה-16. ב-6 בספטמבר עלה למקום החמישי – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע.
ב-22 בנובמבר, לאחר עשרה שבועות צעידה, יצא מהמצעד השבועי.
מת'יו שון או'ריילי הוא כדורגלן אנגלי-דני המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ברייטון אנד הוב אלביון מהפרמייר ליג ובנבחרת דנמרק.
או'ריילי גדל במחלקת הנוער של פולהאם.
ב-8 באוגוסט 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 0–2 על וויקומב וונדררס במסגרת הסיבוב הראשון של גביע הפוטבול ליג לעונת .
ב-1 בינואר 2020 ערך את הופעתו היחידה במסגרת הפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, בהפסד 1–2 לרדינג במסגרת המחזור ה-26 לעונת .
ב-24 בינואר 2021 חתם או'ריילי במילטון קינס דונס מהפוטבול ליג הראשונה.
הוא ערך 49 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע עשרה שערים.
ב-20 בינואר 2022 חתם או'ריילי על חוזה לארבע עונות וחצי בסלטיק מליגת העל הסקוטית.
ב-26 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על הארט אוף מידלות'יאן במסגרת המחזור ה-23 בליגה לעונת .
ב-9 בפברואר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2–3 על אברדין במסגרת המחזור ה-26 בליגה.
הוא ערך 16 הופעות ליגה, בהן הבקיע ארבעה שערים, בעונת , בה זכתה סלטיק באליפות סקוטלנד.
ב-6 בספטמבר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בהפסד 0–3 לריאל מדריד במסגרת שלב הבתים לעונת 2022/2023.
או'ריילי שיחק בסלטיק עד לתום עונת , ובסך הכול בשתי עונות וחצי זכה עם הקבוצה בשלוש אליפויות ושני גביעים מקומיים.
לזכותו 25 שערי ליגה ב-93 הופעות במדי סלטיק.
ב-26 באוגוסט 2024, לאחר שעוד הספיק לערוך שתי הופעות ליגה אחרונות במדי סלטיק בפתיחת עונת , חתם או'ריילי בברייטון אנד הוב אלביון מהפרמייר ליג, תמורת כ-25 מיליון ליש"ט, בחוזה לארבע שנים.
יום אחד לאחר מכן כבר שותף במשחק גביע הפוטבול ליג מול קראולי טאון, אך כבר לאחר תשע דקות ספג תיקול חזק שפצע אותו, והוא נאלץ לרדת מהמגרש.
בעקבות הפציעה עבר ניתוח בקרסולו.
ב-2 בספטמבר 2025 הושאל או'ריילי לעונה אחת למרסיי מהליג 1. ב-2 בפברואר 2026 ברייטון החליטה להחזיר אותו מהשאלה.
בנעוריו, או'ריילי שיחק בנבחרות הנוער של אנגליה.
בפברואר הצהיר בראיון לתקשורת הדנית כי אם יקבל הצעה מדנמרק (מולדת אימו) ישמח להצטרף.
במרץ זומן לסגל הנבחרת הצעירה של דנמרק.
ב-20 בנובמבר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של דנמרק במשחק נגד .
מת'יו רנדל אישביה הוא איש עסקים ומיליארדר אמריקאי המשמש מנכ"ל ויושב ראש מלווה המשכנתאות .
הוא משמש גם כבעל השליטה בקבוצות הכדורסל פיניקס סאנס מה-NBA ופיניקס מרקורי מליגת ה-WNBA לצד אחיו הבכור ג'סטין החל מ-6 בפברואר 2023.
אישביה גדל במשפחה יהודית בברמינגהאם, מישיגן, פרוור של דטרויט.
הוא שיחק כדורסל כרכז באוניברסיטת המדינה של מישיגן מ-1999 עד 2002 והיה חבר בקבוצה שזכתה בטורניר אליפות המכללות בכדורסל ב-2000. בשנת 2013 ירש את אביו, ג'ף אישביה, כמנכ"ל חברת United Wholesale Mortgage, שנוסדה על ידי אביו ב-1986. בינואר 2021 הפך את החברה לציבורית ונהיה מיליארדר.
באותה שנה הוא הכריז ש-UWM לא תעבוד יותר עם אף ברוקר או בנק שעבדו גם עם Rocket Mortgage או עם Fairway Independent Mortgage Group, יריבותיה של UWM בענף המשכנתאות.
ההחלטה הובילה ליריבות עם דן גילברט, בעלי רוקט מורטגייג' והקליבלנד קאבלירס מה-NBA, שהיה היחיד שנמנע בהצבעה לאישורו של אישביה כבעלי פיניקס סאנס בפברואר 2023.
לפי פורבס, השווי הנקי שלו נכון לינואר 2024 מוערך ב-7.7 מיליארד דולר אמריקאי.
בדצמבר 2022 התקבלה הצעתו לרכישת פיניקס סאנס מה-NBA ופיניקס מרקורי מליגת ה-WNBA בסכום שיא של ארבעה מיליארד דולר מבעלי הקבוצה המושעה, רוברט סארבר , עד לאישור הליגה.
בגיל 43 הוא הפך לבעלי הקבוצה הצעיר בתולדות הליגה, כאשר ה-NBA אישרה את המכירה כמעט פה אחד ב-6 בפברואר 2023, והיא הפכה רשמית למחרת.
במהלך ימי הבעלות הראשונים שלו (לפני תום מועד הטריידים של ), הצליחו הסאנס לבצע טרייד עבור פורוורד העל קווין דוראנט ולרכוש מחדש את טי.
וורן מברוקלין נטס בתמורה למיקל ברידג'ס, קמרון ג'ונסון, ג'יי קראודר, ארבע בחירות לא מוגנות בסיבוב הראשון, והחלפת בחירה בסיבוב הראשון ב-2028.
ב-4 בפברואר 2021 תרם אישביה 32 מיליון דולר לאוניברסיטת המדינה של מישיגן, ההתחייבות החד-פעמית הגדולה ביותר של אדם בודד.
חודש לאחר מכן, ב-12 במרץ, תרם אישביה מיליון דולר לקרן V לחקר הסרטן.
מאחורי עיניה היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מבית נטפליקס שעלתה לאוויר ב-17 בפברואר 2021. הסדרה מבוססת על משנת 2017 ונוצרה על ידי .
בסדרה מככבים סימונה בראון, טום בייטמן, איב יוסון ורוברט אראמאיו.
עלילת הסדרה עוקבת אחר לואיז, אם חד הורית שעולמה מתערער לאחר שהיא פוצחת ברומן עם הבוס החדש שלה, דייוויד.
לאחר מכן, העניינים מתפתחים לכיוון לא צפוי כשלואיז הופכת לחברתה הטובה של אדל, אשתו של דייוויד.
מה שהתחיל כמשולש רומנטי לא שגרתי הופך במהרה למשהו אפל, מותח ומעוות.
בעקבות הרומן עם דייוויד והקשר עם אדל, לואיז מוצאת עצמה במערבולת של סודות הקשורים לשניים.
סימונה בראון - לואיז ברנסלי, אם חד הורית שמנהלת רומן עם דייוויד ובמקביל הופכת לחברתה הטובה של אשתו, אדל.
טום בייטמן - דייוויד פרגוסון, הבוס החדש של לואיז ובעלה של אדל.
מנהל עם לואיז רומן לאחר שהוא מרגיש מרוחק מאשתו.
איב יוסון - אדל פרגוסון (שם נעוריה הוא קמפבל), אשתו של דייוויד וחברתה של לואיז המסתירה סודות משל עצמה.
רוברט אראמאיו - רוב הויל, מכר ותיק של אדל מצעירותם.
+מספר פרקשם באנגליתשם בעבריתבמאיתסריטאיתאריך הפצה מקורי1Chance Encountersמפגשים מקרייםאריק ריכטר סטראנדסטיב לייטפוט17 בפברואר 2021ערב מהנה בפאב הופך ליום עבודה מוזר עבור לואיז, שסובלת מסיוטי לילה.
לואיז מתעמתת עם דייוויד בקשר למותו של רוב, אך דייוויד מסביר שזו הייתה אדל שזרקה את גופתו לבאר לאחר שמת ממנת יתר של הרואין.
לאחר שהוא מבין שלואיז דיווחה למשטרה על מותו של רוב, דייוויד מחליט לספר ללואיז את האמת ולאחר מכן לעבור איתה לסקוטלנד.
בינתיים, לואיז מתעמתת עם אדל בקשר לשימוש המוגזם שלה בהקרנה חוץ גופית.
כשאדל מגלה שלואיז דיווחה למשטרה על מותו של רוב ושדייוויד החליט לספר לה את האמת,
אדל מחליטה להתאבד ומסמסת ללואיז על כך.
מודאגת, לואיז מגיעה לביתה של אדל ומגלה שהוא עולה בלהבות.
לא מצליחה לפרוץ פנימה, לואיז מחליטה להשתמש בהקרנה חוץ גופית כדי להציל את אדל, הלכודה בבית.
כשנשמתה של לואיז מגיעה לגופה של אדל, נשמתה של אדל, שהתחבאה, משתלטת במהירות על גופה של לואיז.
לאחר ששתי הנשים התחלפו בגופן, אדל משתמשת בגופה של לואיז כדי להרוג את לואיז (שלכודה בגופה של אדל) בעזרת מנת יתר של הרואין.
בכך, אדל משתלטת על חייה
של לואיז ומשלימה עם דייוויד (תוך שהיא מעמידה פנים שהיא לואיז עצמה).
בפלשבק, מתברר לצופים שאדל סיפרה לרוב על האפשרות להחליף גופים שנים טרם תחילת העלילה.
לאחר ששניהם התחלפו, רוב החליט להישאר בגופה של אדל והרג אותה (כשהיא בגופו שלו) בעזרת מנת יתר של הרואין מכיוון שהוא מאוהב בדייוויד.
עכשיו, כשרוב שולט בגופה של לואיז ונשוי לדייוויד, רוב חי את חייה של לואיז ובמקביל מאיים על שלום בנה.
ב-25 באוקטובר 2019 הוכרז שנטפליקס נתנה אור ירוק ליצירת הסדרה והפיקה עונה אחת בת שישה פרקים.
סטיב לייטפוט קיבל קרדיט כיוצר הסדרה ומפיק בפועל.
באוגוסט 2019 הוכרז שאריק ריכטר סטראנד יביים את הסדרה.
באוגוסט 2019 נחשף שסימונה בראון, איב יוסון, טום בייטמן ורוברט אראמאיו לוהקו לסדרה.
שלב הצילומים התקיים בלונדון וסקוטלנד מיוני עד אוקטובר 2019.
ב-4 בפברואר 2021 נטפליקס שחררה קדימון לסדרה.
כל ששת פרקי הסדרה עלו לנטפליקס ב-21 באוקטובר 2021.
האתר Rotten Tomatoes העניק לסדרה ציון של 62% טריות על סמך 37 ביקורות.
האתר Metacritic העניק לסדרה ציון של 54/100 על סמך 15 ביקורות.
"מאחל לך טוב" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אושר כהן.
הוא יצא לאור ב-6 בפברואר 2025 דרך חברת התקליטים הליקון ארומה מיוזיק, כרצועה הפותחת מהמיני-אלבום החמישי של כהן, "גיטרה ולנשום".
"מאחל לך טוב" נכתב על ידי כהן, שגם הפיק אותו מוזיקלית, וטל קסטיאל המלחין.
השיר מתאר מערכת יחסים סוערת ורוויית כאב בין הדובר לאישה שהייתה חלק משמעותי מחייו.
הדימויים בשיר מציירים דמות נשית חידתית, בלתי צפויה וממגנטת, שמשפיעה עליו בעוצמה אך גם מרסקת אותו.
השימוש במוטיבים כמו "ורדים", "אבק של כוכבים" ו"כל האבודים שבעיר" מחזק את האווירה המיוסרת, בעוד הקריאה לקחת "כדור" או "את כל מה שאסור" משקפת את הרצון לבריחה מהכאב.
"מאחל לך טוב" הפך ללהיט ברחבי ישראל.
הוא הגיע בשיאו למקום השלישי במצעד של "היטליסט", המבוסס על נתוני סטרימינג שבועיים.
"מאחלת לך" הוא שיר בביצועה של הזמרת הישראלית פרידה עוזיאל, אשר יצא לאור ב-10 בדצמבר 2025. השיר נכתב והולחן על ידה בשיתוף עם יונתן קלימי ותמר יהלומי, שהפיקו אותו מוזיקלית.
שמו של השיר זהה לשיר אחר של שרית חדד משנת 2011, דבר שעורר דיון תקשורתי עם פרסומו.
השיר הוצג בתקשורת כשיר פרידה העוסק בסיום מערכת יחסים ובהתמודדות עם השלכותיה הרגשיות.
לצד עיסוקו בתוכן הלירי, סוקר השיר גם בהקשר האישי והציבורי של היוצרים המעורבים בו, ובעיקר על רקע פרידתן של יהלומי וחדד.
הטקסט של "מאחלת לך" מציג דוברת הפונה אל בן זוג לשעבר ומנסחת חשבון נפש רגשי ישיר, המתמקד בסיום מערכת יחסים ובהכרה בכישלון המאמץ לתקנה.
השיר מתאר תהליך של ויתור עצמי בעבר והגעה למסקנה כי המשך הקשר אינו אפשרי עוד.
בין השורות המצוטטות מן השיר מופיעות אמירות על אכזבה, פגיעה והכרה בטעות, לצד קביעה מפורשת של הצבת גבול רגשי וסיום הקשר.
שורה נוספת המופיעה בשיר מתארת את עזיבת בן הזוג כנקודת מפנה חיובית, המאפשרת לדוברת תחושת הקלה והכרה בברכה שנולדה מן הפרידה.
בכך מודגש המעבר מעמדה של תלות רגשית לעמדה עצמאית ומודעת לערך העצמי.
בביקורת שפרסם דודי פטימר מ"מעריב אונליין" בדצמבר 2025 תואר "מאחלת לך" כשיר פרידה ישיר וחד, שאינו נשען על עמדה קורבנית אלא מציג שליטה נרטיבית בכאב.
פטימר הדגיש כי הדוברת הופכת את חוויית הפרידה לחומר גלם יצירתי, ובכך משיבה לעצמה בעלות על הסיפור האישי.
עוד ציין כי השיר נתפס בעיניו פחות כשיר פרידה ויותר כשיר שחרור, המדגיש קבלה מפוכחת של העבר והתקדמות לשלב חדש.
לדבריו, אין בו געגוע או בקשה לסגירת מעגל, אלא הכרה בפצע והנחתו מאחור, גישה הממקמת את השיר כחלק מאמירה בוגרת ביצירתה של עוזיאל.
מת'יו פייג' "מאט" דיימון הוא שחקן קולנוע ותסריטאי אמריקאי.
זוכה פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר עבור "סיפורו של ויל האנטינג" ו-2 פרסי גלובוס הזהב.
דיימון נולד בקיימברידג', מסצ'וסטס שבארצות הברית לקנט ולננסי דיימון.
אחיו, קייל, הוא פסל ואמן.
בגיל צעיר החל להשתתף בהצגות בבית ספרו, עליהן זכה במספר פרסי דרמה בתחרויות ארציות.
התחיל ללמוד באוניברסיטת הרווארד בסתיו 1988, אך עזב את השיעורים כדי לפתח את קריירת המשחק שלו בלוס אנג'לס.
תפקידו הראשון של דיימון בסרט היה ב-1988 בקומדיה הרומנטית "מיסטיק פיצה".
דיימון זכה בפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר ובפרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר יחד עם חברו מבית הספר בן אפלק עבור "סיפורו של ויל האנטינג" (1997), והיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר עבור אותו סרט.
יחד עם אפלק ייסד את "פרויקט גרינלייט" שמטרתו למצוא ולממן יוצרי סרטים מתחילים ומבטיחים.
שיחק גם בסרטו של סטיבן ספילברג "להציל את טוראי ריאן" – בתור ריאן; בסרט "זהות כפולה" וסרטי ההמשך ב"זהות במלכודת", "זהות אבודה" ו"ג'ייסון בורן".
כמו כן שיחק בסרט "מוריד הגשם", על-פי ספרו של ג'ון גרישם, בתור עורך דין צעיר מממפיס התובע חברת ביטוח גדולה.
בשנת 2009 שיחק בסרט "אינוויקטוס" עליו קיבל מועמדות לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
בשנת 2015 קיבל מועמדות לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר וזכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי על גילום דמותו של מארק וואטני בסרט המדע הבדיוני "להציל את מארק וואטני" בבימויו של רידלי סקוט.
בשנת 2017 שיחק בסרט הפנטזיה "החומה הגדולה".
באותה שנה השתתף בסרט "תור: ראגנארוק".
בשנת 2023 שיחק בסרט "אייר" בתפקיד הראשי, עליו היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט מוזיקלי או קומדיה.
כמו כן שיחק בסרט "אופנהיימר" של הבמאי כריסטופר נולאן.
דיימון כתב את התפקיד הראשי של סקיילר בסרט "סיפורו של ויל האנטינג", שיצא ב-1997, על חברתו סקיילר סטנשטיין (שנישאה כמה שנים מאוחר יותר למתופף של להקת "מטאליקה" לארס אולריך), עמה יצא בתקופת האוניברסיטה.
במהלך צילומי הסרט "תקועים לנצח" ב-2003, דיימון פגש את הארגנטינאית לוסינה בוסן ברוסו במיאמי, שם עבדה כברמנית.
הם התחתנו בטקס אזרחי-פרטי ב-9 בדצמבר 2005 בניו יורק.
דיימון היה לאביה החורג של בתה של בוסן מנישואיה קודמים.
מאת'יו אברם "מאט" גריינינג הוא אנימטור, קומיקסאי, מאייר, תסריטאי ומפיק אמריקאי.
היוצר של סדרות האנימציה הפופולריות "משפחת סימפסון","פיוצ'רמה" ו-"Disenchantment".
גריינינג החל את פועלו באיור רצועת קומיקס שבועית בשם "לייף אין הל" (Life in Hell) לעיתון מקומי בלוס אנג'לס.