tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב-1954 הועלה דרג היחסים בין המדינות והנציגות הפכה לשגרירות.
ביוני 1967, בעקבות מלחמת ששת הימים, נותקו היחסים בין המדינות, והשגרירות נסגרה.
ישראל המשיכה לשלם שכירות עבור בית השגרירות במוסקבה, וישראל יוצגה על ידי מחלקת אינטרסים בשגרירות הולנד.
ביולי 1987 אישרה ברית המועצות למשלחת קונסולרית ישראלית בת ששה חברים לחדש את פעילותה במוסקבה, תחת המנדט של בדיקת תפקודה של מחלקת האינטרסים.
המשלחת פעלה בתחילה מתוך מבנה שגרירות הולנד, ובמאי 1989 עברה לבניין שגרירות ישראל הישן.
בדצמבר 1991 חודשו היחסים הדיפלומטיים בין ישראל לברית המועצות, ואריה לוין מונה לשגריר ישראל במוסקבה.
לאחר התפרקות ברית המועצות וכינון יחסי ישראל–רוסיה, הפך לוין לשגריר ישראל ברוסיה.
במקביל פתחה רוסיה שגרירות משלה ברמת גן, שלאחר מכן עברה לרחוב הירקון בתל אביב.
מניין/מספר תמונה שם תקופת כהונה הערותציר גולדה מאיר 1948–1949 בדרג צירציר מרדכי נמיר 1950–1951 בדרג ציר1 שמואל אלישיב 1951–1954 מונה לראש הנציגות בדרג ציר.
בפברואר 1953, בעקבות ניתוק היחסים, נאלץ לעזוב את מוסקבה.
לאחר חידוש היחסים חזר למוסקבה בדצמבר 1953 והגיש מחדש את כתב האמנתו.
עם חידוש היחסים הדיפלומטיים מונה לשגריר בברית המועצות, שחדלה בדצמבר 1991 להתקיים.
מיכאיל גורבצ'וב לא הסכים לקבל את כתב ההאמנה שלו.
שגרירות ישראל בוושינגטון היא הנציגות הדיפלומטית העיקרית של ישראל בארצות הברית והשגרירות הישראלית הגדולה ביותר בעולם.
היא שוכנת בשדרות International Drive 3514 בוושינגטון די.
השגרירות החלה לפעול כצירות ב-14 במאי 1948, בעקבות ההכרה דה פקטו של ארצות הברית בישראל מיד לאחר הכרזת העצמאות.
שגריר ישראל בוושינגטון מאז ינואר 2025 הוא יחיאל לייטר.
שגריר ישראל בארצות הברית הוא ראש הנציגות.
מגיש את כתב האמנתו לנשיא ארצות הברית.
בשל חשיבותם ואופיים של יחסי ישראל וארצות הברית, על השגריר בוושינגטון להיות מקובל על ראש ממשלת ישראל.
בהתאם, השגריר בוושינגטון הוא פעמים רבות מינוי פוליטי ואיש אמונו של ראש ממשלת ישראל ולאו דווקא דיפלומט מקצועי, הגם שרבים מאלו שמילאו את התפקיד באו מתוך שירות החוץ.
התפקיד מאויש על ידי דיפלומט מקצועי מקרב הסגל הבכיר של משרד החוץ, בדרג שגריר או ציר.
התפקיד נחשב לאחד התפקידים הבכירים והרגישים ביותר בשירות החוץ הישראלי.
אחראית על ניהול הקשר בין ממשלת ישראל לבין הממשל הפדרלי של ארצות הברית, ארגון ביקורים רשמיים וחתימה על הסכמים מדיניים.
מחלקת קונגרס – בראשה עומד ציר לענייני קונגרס.
אמונה על פיתוח הקשרים עם שני בתי הקונגרס האמריקאי ועם המחוקקים המכהנים בו והמתמודדים בבחירות.
מחלקת דיפלומטיה ציבורית – בראשה עומד ציר.
אחראית על גיבוש ויישום אסטרטגיה לדיפלומטיה הציבורית בוושינגטון הבירה ובזירה האמריקאית בכלל.
מחלקת עיתונות, תקשורת ודיפלומטיה ציבורית – מקדמת את סדר היום הישראלי במגוון תחומים בתקשורת האמריקאית ובקרב הציבור הרחב.
מחלקת תרבות – אחראית על חתימה ויישום של הסכמי תרבות בין המדינות, חשיפת קהלים אמריקאי לתרבות ישראלית ועידוד קשרים בין מוסדות תרבות בשתי המדינות.
מחלקת מנהלה – בראשה עומד הקונסול (המשמש גם כקצין המנהלה – קצ"מ).
המחלקה הקונסולרית – מספקת שירותים קונסולריים לתושבי וושינגטון די.סי, מרילנד ווירג'יניה.
נספחות צה"ל – בשל מערכת הקשרים הביטחוניים הענפים בין המדינות והסכם הסיוע הביטחוני, נחשבת לנספחות הצבאית החשובה של ישראל בעולם.
בראשות הנספחות עומד קצין בדרגת אלוף.
בנוסף לעבודתה השוטפת, מפעילה שגרירות ישראל בוושינגטון את "הבית הישראלי", שמטרתו טיפוח הקשר בין הקהילה הישראלית הגדולה המתגוררת באזור לבין ישראל.
במסגרת הבית הישראלי מתקיימות פעילויות תרבות שונות, פעילויות לילדים וכן נחגגים החגים ומתקיימים טקסים בשיתוף השגרירות והקהילה.
כמו כן, מספק הבית הישראלי שירותי ייעוץ והכוונה לישראלים אשר קיבלו את ההחלטה לחזור לישראל, ומלווה את התושב החוזר בכל השלבים עד לחזרתו הביתה.
עם קום המדינה התמקמה השגרירות במשרדי הסוכנות היהודית ברחוב מסצ'וסטס 1210.
בספטמבר 1951 עברה השגרירות לבניין חדש, ומספר עובדיה עמד על 55.
בדצמבר 1980 עברה השגרירות למשכנה הנוכחי.
ב-21 בנובמבר 1985 המרגל ג'ונתן פולארד ואשתו אן נמלטו מסוכני ה-FBI אל השגרירות.
מפעילו של פולארד רפי איתן הורה לא לתת לפולארד מקלט בשגרירות, ומיד עם יציאתם מהשגרירות הם נעצרו.
ב-21 במאי 2025, בלילה, נורו למוות שני דיפלומטים עובדי שגרירות ישראל, ירון לישינסקי מהמחלקה הפוליטית של השגרירות, ושרה מילגרם מהמחלקה לתקשורת ציבורית, בעת שיצאו מאירוע דיפלומטי במוזיאון היהודי של הבירה.
החשוד, אליאס רודריגז בן ה-31 משיקגו, נעצר במקום.
בשל חשיבותם האסטרטגית של יחסי ארצות הברית – ישראל לביטחונה של ישראל, תפקיד שגריר ישראל לארצות הברית נחשב לבכיר במיוחד.
השגרירים אבא אבן וגלעד ארדן שימשו במקביל כשגרירים לאו"ם.
תמונה שם תקופת כהונה הערותראש הממשלה הממנהבתקופת ממשל1 אליהו אילת 1948–1950 מ-1945 שימש כנציג הסוכנות בוושינגטון ושם קיבל מנשיא ארצות הברית, הארי טרומן, את ההודעה בדבר הכרת ארצות הברית במדינת ישראל.
התמנה לציר ראשון ואחר-כך כשגריר הראשון בארצות הברית.
לימים נשיא האוניברסיטה העברית בירושליםדוד בן-גוריוןהארי ס.
טרומן2 אבא אבן 1950–1959 במקביל לכהונתו כשגריר ישראל באומות המאוחדות; לימים שר החוץהארי ס.
טרומן, דווייט אייזנהאואר3 אברהם הרמן 1959–1968 השגריר בזמן מלחמת ששת הימים; לימים נשיא האוניברסיטה העברית בירושליםדווייט אייזנהאואר, ג'ון פ.
ג'ונסון4 יצחק רבין 1968–1973 לימים ראש ממשלת ישראללוי אשכוללינדון ב.
משנות ה-80 של המאה ה-20 מתמנה תמיד לתפקיד קצין בדרגת אלוף.
הנספחות כוללת מלבד הנספח עצמו עוד מספר נספחים המתמקצעים בתחומים שונים (אוויר, יבשה, ים, ומודיעין).
עד עמוס ירון ב־1986 היה הנספח בארצות הברית ממונה גם כנספח צבאי לקנדה.
נספח צה"ל בארצות הברית הוא האלוף היחיד בצה"ל שאיננו חבר פורום מטכ"ל.
עובדה זו שיחקה תפקיד בבחירתו של מרדכי גור לרמטכ"ל לאחר מלחמת יום הכיפורים: בעת המלחמה כיהן גור כנספח צה"ל בארצות הברית, על כן לא דבק בו רבב ציבורי והוא מונה לתפקיד הרמטכ"ל (לאחר כהונה קצרה כמפקד פיקוד הצפון).
שגרירות ישראל בלונדון היא הנציגות הדיפלומטית של מדינת ישראל בממלכה המאוחדת ואחת משגרירויות ישראל הגדולות בעולם.
היא נמצאת ברחוב פאלאס גרין 2 בדרום קנזינגטון שבלונדון.
הנציגות הוקמה ב-1949 כצירות ובשנת 1952 הועלתה לדרג של שגרירות.
שגרירת ישראל בלונדון הנוכחית היא ציפי חוטובלי, אשר כיהנה גם בעבר חברת הכנסת וכשרה.
מקום מושבה של ההנהלה הציונית בשנות ה-20 של המאה ה-20 היה בלונדון, שהמשיכה גם לאחר מכן לשמש מרכז לפעילות הדיפלומטית של הסוכנות היהודית, במטרה לקדם את יישום חזון המדינה היהודית.
ואולם, היחסים בין התנועה הציונית לבין ממשלת בריטניה היו מתוחים בעקבות המדיניות הבריטית, שהלכה ונסוגה מהצהרת בלפור, והמאבק שניהל היישוב בארץ ישראל בשלטון המנדט הבריטי.
יחסים אלו הורעו עוד במהלך מלחמת העצמאות, עקב המדיניות הפרו-ערבית שנקטה ממשלת בריטניה.
כאשר ישראל הכריזה על עצמאותה ב-14 במאי 1948 (ה' באייר תש"ח), סירבה ממשלת בריטניה להכיר בה ונקטה קו נוקשה בעניין זה עד סוף 1948. רק בעקבות הניצחונות של ישראל בשדה הקרב וההכרה הגוברת לה זכתה מצד מדינות העולם, חל שינוי במדיניות זו.
יוסף לינטון, ששימש עד אז כנציג בפועל וכקונסול כללי של ישראל בלונדון, עבר לשמש בה כיועץ.
הצירות שוכנה תחילה בכיכר מנצ'סטר מס' 18, בשכונת מרילבון שברובע הסיטי של וסטמינסטר.
היא נחנכה ב-31 בינואר 1949 בטקס חגיגי בהשתתפות אישים נכבדים וקהל רב, שבמהלכו הונף דגל ישראל מעל משרדי הצירות "על ידי נערה מעובדות השגרירות, סטודנטית בת שבע עשרה מארץ ישראל".
בסתיו 1949 מנתה הצירות בלונדון 6 שליחים דיפלומטיים: הציר עליאש, שהיה ראש הנציגות, פליקס שנער, שכיהן כיועץ מסחרי, מרדכי קדרון - מזכיר ראשון (ולאחר מכן יועץ) מדיני, ל.
אלון - קונסול וקצין עלייה, מיכאל אליצור - מזכיר שני, ואליעזר יאפו, שהיה נספח לעיתונות.
ב-25 באפריל 1950 הודיעה ממשלת בריטניה על הכרה דה יורה בישראל.
בדצמבר אותה שנה נפטר עליאש בלונדון, בעודו מכהן בתפקיד הציר.
אליהו אילת, שכיהן קודם לכן כשגריר ישראל הראשון בארצות הברית, מונה להחליפו.
ביולי 1952 החליטה בריטניה להעלות את דרג נציגויותיה בכמה ממדינות במזרח התיכון, בהן ישראל, לרמת שגרירות, דבר שנענה בהדדיות מצדה של ישראל.
ב-21 באוקטובר הגיש אליהו אילת את כתב האמנתו למלכה אליזבת השנייה כשגריר הראשון של ישראל בבריטניה.
בתחילת 1953 עברה השגרירות למשכנה החדש ברובע קנזינגטון, שם היא נמצאת גם כיום.
לאורך השנים הייתה שגרירות ישראל בלונדון יעד לכמה פיגועי טרור:
בספטמבר 1972, נספח החקלאות בשגרירות, ד"ר עמי שחורי, נהרג כשפתח מעטפת נפץ שמוענה אליו.
ב-3 ביוני 1982 התנקשו שלושה מחבלים מארגון הטרור של אבו נידאל בשגריר שלמה ארגוב, שיצא מארוחת ערב רשמית במלון דורצ'סטר.
ארגוב נותר בתרדמת במשך חודשים לאחר ההתנקשות והפך משותק לצמיתות, עד לפטירתו בשנת 2003. ההתנקשות הייתה העילה למבצע שלום הגליל.
ב-26 ביולי 1994 אירע פיגוע נוסף, כאשר מכונית תופת התפוצצה מול בניין השגרירות וגרמה לפציעתם של כמה מעובדי השגרירות ואזרחים.
הפיצוץ גרם נזק ניכר לבניין השגרירות, כולל ללשכתו של השגריר משה רביב, ששהה באותו זמן בכנס שגרירים בירושלים 13 שעות לאחר מכן התפוצצה מכונית תופת נוספת מחוץ ל"בית בלפור" שבצפון לונדון, בו נמצאים ארגונים יהודיים וישראלים שונים, וגרמה לפציעתם של שישה אזרחים.
בשל מיקומה בבירה אירופית מרכזית שבה קהילה מוסלמית גדולה, מהווה שגרירות ישראל בלונדון מוקד מרכזי לפעילות מחאה אנטי-ישראלית, ואתר המושך הפגנות רבות כנגד מדיניות ממשלת ישראל בהקשר של הסכסוך הישראלי-פלסטיני.
בדצמבר 2008, לאחר תחילת מבצע עופרת יצוקה, הפגינו כ-2,000 מוסלמים מול השגרירות במחאה נגד פעולת ישראל בעזה.
המפגינים ניסו לפרוץ לשגרירות, אולם נבלמו על ידי המשטרה.
בנובמבר 2012 הפגינו כ-800 איש מול השגרירות במחאה על מבצע עמוד ענן וקראו קריאות בגנות ישראל.
מולם הפגינו פעילי ארגונים יהודיים וישראליים בעד המבצע.
ביולי 2014 התאספו כ-20 אלף מפגינים מול השגרירות בלונדון כדי למחות על כניסת כוחות צה"ל לעזה במבצע צוק איתן, וקראו לחרם על ישראל.
בשנת 2023 פרסם הגארדיאן מסמכים ובהם פניות מצד גורמים בשגרירות אל התביעה, שניסו להשפיע על העמדתם לדין של פעילים פרו-פלסטינים בבריטניה, צעד שנתפס כניסיון להתערב בהליכים משפטיים בבריטניה.
דו"ח שהכין מכון ראות בשנת 2010 סימן את לונדון כאחד ממרכזי הפעילות העולמית של התנועות הקוראות לדה-לגיטימציה וחרם על ישראל.
שגריר ישראל בלונדון באותה תקופה, רון פרושאור, הסביר כי "השילוב בין קהילה מוסלמית גדולה, שמאל קיצוני, תקשורת משפיעה ומרכז אוניברסיטאי בינלאומי, הופך את לונדון לכר פורה לדה-לגיטימציה".
בשנים האחרונות נקטה השגרירות בלונדון פעילות אינטנסיבית כנגד התופעה, כולל טווית רשת של יותר מ–40 אגודות ידידות פרו־ישראליות ברחבי בריטניה וארגון משלחות של צעירי מפלגת הלייבור והמפלגה השמרנית בארץ.
היא הצליחה להניע את ממשלת בריטניה להנחות עיריות וגופים ציבוריים לאסור על חרמות כנגד ישראל והצליחה להביא לשינוי המגמה כלפי ישראל בסקוטלנד, שהייתה האזור האנטי־ישראלי ביותר בממלכה.
בשנת 2015 ניהלה השגרירות פעילות אינטנסיבית יחד עם עשרות אגודות יהודיות וישראליות בקמפוסים ברחבי בריטניה, שהביאה להערכת השגרירות לצמצום ניכר בתמיכה ב-BDS.
השגרירות ממוקמת קרוב לארמון קנזינגטון בחלק המערבי של גני קנזינגטון, באחד האזורים היוקרתיים ביותר של לונדון.
היא שוכנת בבית לבנים אדומות שנבנה בשנים 1860–1862 עבור הסופר הבריטי ויליאם מייקפיס תאקרי.
בשנת 1969 הוכרז הבית על ידי הרשויות בבריטניה כבניין רשום מדרגה II*, הניתן לבניינים בעלי חשיבות היסטורית מיוחדת.
אולם הישיבות המרכזי בשגרירות קרוי על שמו של השגריר שלמה ארגוב, שנפצע קשה בהתנקשות בשנת 1982. באולם תלוי דגלו של סר משה מונטיפיורי, שהוענק לשגרירות על ידי בני משפחת מונטיפיורי בשנת 1980.
שגריר ישראל בבריטניה הוא ראש הנציגות, המגיש את כתב האמנתו למלכת בריטניה.
התפקיד נחשב לאחד הבכירים ביותר בשירות החוץ הישראלי.
לאורך השנים אויש התפקיד הן על ידי דיפלומטיים מקצועיים והן באמצעות מינויים פוליטיים.
הציר הוא ממלא מקום השגריר בהיעדרו ומשמש כמנהל הנציגות בפועל, האחראי לתיאום בין כל המחלקות והנספחים בשגרירות, קשר עם בכירים בממשל, ארגון ביקורים רשמיים ועוד.
הציר הכלכלי, נציג משרד האוצר, כיהן בשגרירות בין השנים 1978 ו-2010. בין תפקידיו: קישור עם משרד האוצר הבריטי והבנק המרכזי, סיוע להנפקות אג"ח של המדינה בלונדון, התמודדות עם החרם.
התפקיד בוטל עקב צמצומים תקציביים.
המחלקה המדינית - כפופה לשגריר ולסגנו.
אחראית על ניהול הקשר בין ממשלת ישראל לבין ממשלת בריטניה, חתימה על הסכמים מדיניים, פיתוח קשרים עם גורמי ממשל ומעקב אחר התפתחויות בתחום המדיני.
מחלקת עיתונות ודוברות - נתפסת כבעלת חשיבות מיוחדת, עקב היותה של לונדון אחד ממרכזי התקשורת הגדולים בעולם והמטה של אמצעי תקשורת בעלי תפוצה עולמית נרחבת, כולל רשת BBC, רשת החדשות סקיי ניוז, העיתונים הגרדיאן, פייננשל טיימס והאקונומיסט ועוד.
מחלקה לנושא החברה האזרחית - הוקמה בעקבות הפיכתה של לונדון למרכז עולמי של פעילות אנטי-ישראלית מצד ארגונים לא-ממשלתיים שונים, כולל תנועת BDS, הקוראת להחרים את ישראל.
מחלקת דיפלומטיה ציבורית - מספקת מידע ופרסומים על ישראל ומארגנת הרצאות ואירועים לקירוב בין העמים, באמצעות קשרים עם ההנהגה הארצית והמקומית, אוניברסיטאות, בתי ספר, מוסדות דת, מרכזים קהילתיים, מפלגות ותנועות פוליטיות וארגונים שונים.
המחלקה מרכזת גם את הפעילות בתחומי האקדמיה והתרבות.
נספח כלכלה וסחר - המחלקה המסחרית בלונדון מופעלת על ידי משרד הכלכלה ואחראית על הפעילות המסחרית בבריטניה ובאירלנד.
תפקידה לזהות הזדמנויות עסקיות בשוק המקומי ולאפשר שיתופי פעולה בין חברות ישראליות וחברות הפועלות בבריטניה ובאירלנד.
שגרירות ישראל בקהיר היא הנציגות הדיפלומטית של מדינת ישראל במצרים.
הנציגות הוקמה בינואר 1980, מספר חודשים לאחר חתימת הסכמי קמפ דייוויד שהובילו לחתימת הסכם השלום בין ישראל למצרים, שכללו הסכמה על קיום יחסים דיפלומטיים מלאים ביחסים בין שתי המדינות, ולאחר התחלת נסיגת צה"ל בחצי האי סיני לקו אל־עריש – ראס מוחמד, כחלק מתנאי הסכם השלום.
בראש השגרירות עמד הציר יוסף הדס עד בוא השגריר אליהו בן-אלישר בפברואר 1980.
באפריל 1982 נפתחה בכפוף לשגרירות קונסוליה כללית באלכסנדריה.
מצרים שינתה את שם הרחוב בו שוכנת השגרירות למוחמד א-דורה.
תקיפת שגרירות ישראל במצרים התרחשה ב-9 בספטמבר 2011, כאשר אלפי מפגינים מצרים פשטו על בניין השגרירות הישראלית לאחר שמוטטו את קיר הביטחון מבטון שהקיף את הבניין.
ששה מאנשי השגרירות, ששהו בעת התקיפה בחדר מאובטח בבניין השגרירות, פונו מהמבנה על ידי יחידת קומנדו מצרית, לאחר התערבותם האישית של נשיא ארצות הברית ברק אובמה ומזכיר ההגנה של ארצות הברית לאון פאנטה.
בעקבות התקיפה הוטסו 85 אנשי צוות השגרירות ובני משפחותיהם חזרה לישראל בעוד שסגן השגריר הישראלי נשאר בקהיר.
בעקבות התקרית הכריז צבא מצרים על מצב כוננות.
בפברואר 2016 שגרירות ישראל בקהיר העבירה להתאחדות הכדורגל המצרית הזמנה רשמית לקיים משחק ידידות בין נבחרות הכדורגל הלאומיות של ישראל ושל מצרים, אך התאחדות הכדורגל המצרית דחתה את ההזמנה על הסף.
בספטמבר 2016 ערכו שגריר ישראל בקהיר דוד גוברין וצוות השגרירות, ביקור רשמי בקהילה היהודית באלכסנדריה.
יוסף הדס (ציר דיפלומטי; ינואר–פברואר 1980)
שגרירות ישראל בעמאן היא הנציגות הדיפלומטית של מדינת ישראל בירדן.
הנציגות הוקמה לאחר חתימת הסכם השלום בין ישראל לירדן בשנת 1994, שבו הוסכם על קיום יחסים דיפלומטיים מלאים בין שתי המדינות.
שגריר ישראל המכהן בעמאן הוא רוגל רחמן .
שגריר ישראל בירדן הוא ראש הנציגות.
מגיש את כתב האמנתו למלך ירדן.
המחלקה המדינית - כפופה לשגריר.
אחראית על ניהול הקשר בין ממשלת ישראל לבין ממלכת ירדן, ארגון ביקורים רשמיים וחתימה על הסכמים מדיניים.
נכון לתחילת 2021, בראש המחלקה המדינית עומד סמי אבו ג'אנב.
המחלקה הקונסולרית - מספקת שירותים קונסולריים לישראלים השוהים בירדן, ולתושבי ירדן המבקשים לבקר בישראל.
המחלקה המנהלתית - בראשה עומדת אריאלה שמעוני
בספטמבר 1997 בוצע ניסיון ההתנקשות בח'אלד משעל, בכיר בחמאס, שבוצע על ידי סוכני "המוסד" על אדמת ירדן.
שני סוכנים נמלטו לשגרירות ישראל בעמאן, והשגרירות הוקפה בכוחות מיוחדים ירדנים.
המלך חוסיין ראה במעשה משום מעילה באמונו ואיים לפרוץ לשגרירות אם לא יוסגרו הסוכנים לידיו.
בתיווכם של שר החוץ, אריאל שרון ושל אפרים הלוי, שליח מיוחד של ראש הממשלה בנימין נתניהו לירדן, הוסגרו הסוכנים לידי הירדנים.
התקרית בשגרירות ישראל בעמאן 2017
התקרית בשגרירות ישראל בעמאן אירעה ב-23 ביולי 2017 בדירת מאבטח ישראלי במתחם השגרירות, כשמקומי בן 17 דקר במברג את זיו מויאל, קצין ביטחון ישראלי.
שגרירות ישראל במנאמה היא הנציגות הדיפלומטית של מדינת ישראל בממלכת בחריין.
שגריר ישראל המכהן במנאמה הוא שמואל ריבל מאז אוגוסט 2025.
בעקבות חתימת הסכמי אוסלו, ביקרה לראשונה בספטמבר 1994, משלחת ישראלית רשמית בבחריין והיחסים נהפכו באותם ימים ליותר ויותר גלויים.
נציגות ישראלית (בדרגת "משרד אינטרסים") נפתחה במנאמה, בירת בחריין ב-1995, בימי אוסלו אך פעלה תחת חשאיות והופעלה במתכונת חשאית ומוצנעת.) הנציגות הישראלית פעלה תחת חסויות של מספר חברות קש, האחרונה שבהן הייתה חברת קש בשם "המרכז לפיתוח בינלאומי", ששימשה את הנציגות מיולי 2009 ועד 2021.
במסגרת הסכמי אברהם, ב-15 בספטמבר 2020 נחתמה בבית הלבן "הצהרת שלום" בין ישראל לבחריין וב-18 באוקטובר נחתם במנאמה הסכם ביניים לכינון יחסים דיפלומטיים בין המדינות.
בתחילת 2021 נפתחה במנאמה השגרירות הישראלית הרשמית.
ב-30 בספטמבר 2021 נחנכה השגרירות באופן רשמי בהשתתפות שר החוץ יאיר לפיד.
שגרירות ישראל בסינגפור היא הנציגות הדיפלומטית של מדינת ישראל בעיר המדינה סינגפור.
השגרירות נמצאת ברחוב סטיבנס קלוס 24 בסינגפור.
שגריר ישראל הנוכחי בסינגפור הוא אלי ורד חזן, לאחר שמונה לתפקיד בשנת 2023. חוץ משגריר ישראל בסינגפור, הנושא בתפקיד זה משרת גם כשגריר ישראל למזרח טימור.
יחסיהן הדיפלומטיים של ישראל וסינגפור כוננו ב-1969, ארבע שנים לאחר עצמאות סינגפור ממלזיה.
חגי דיקן מונה לשגריר הישראלי הראשון בסינגפור.
שגרירות ישראל בנואקשוט הייתה הנציגות הדיפלומטית של מדינת ישראל במאוריטניה.
הנציגות פעלה מסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 ועד מרץ 2009, עם סיומו של מבצע עופרת יצוקה.
שגרירי ישראל במדינה היו גבי אזולאי, פרדי איתן ובועז ביסמוט.
לאחר חתימת הסכמי אוסלו ואווירת השלום במזרח התיכון מאוריטניה החליטה ללכת בעקבות מרוקו ותוניסיה שקשרו עם ישראל יחסים דיפלומטיים עם ייצוג נמוך ובשנת 1996, הוחלט לראשונה על פתיחת "משרדי אינטרסים" של שתי המדינות, בחסותן של שגרירויות ספרד בשתי המדינות.
לאחר מספר שנים, ביקשה מאוריטניה לשדרג את היחסים לרמת שגרירות בייצוג מלא וכך היה עד מרץ 2009.
ב-1 בפברואר 2008 תקפו כמה חמושים לא מזוהים את השגרירות בעזרת רימונים ואקדח.
בסביבות 2:20 לפנות בוקר בין שלושה לשישה חמושים הלבושים בטורבן התקרבו לבניין השגרירות הישראלית בהליכה וזאת לאחר שהורדו במועדון לילה סמוך לשגרירות.
לאחר מכן, החמושים פתחו באש תוך כדי קריאת "אללה אכבר".
שומרי השגרירות שהוצבו במקום השיבו תוך זמן קצר באש לחמושים.
במהלך קרב היריות שנוהל בעקבות המתקפה נפצעו שלושה עוברי אורח בהם אישה צרפתייה שעברה בסמוך למועדון הלילה.
בתגובה לפיגוע, הוחלט כי שגרירויות ישראלי ברחבי העולם יהיו במתכונת של כוננות ביטחונית מוגברת, בנוסף לכך איש ביטחון ישראלי הוזמן למאוריטניה כדי להעריך את רמת הסיכון של השגרירות.
זמן קצר לאחר האירוע שוחח השגריר ביסמוט עם שרת החוץ הישראלית, ציפי לבני ומנכ"ל משרד החוץ, אהרון אברמוביץ'.
ארגון הטרור המוסלמי, אל-קאעידה במגרב האסלאמי את האחריות לפיגוע.
סגירת השגרירות וניתוק היחסים בין המדינות
מבצע עופרת יצוקה הוביל למשבר חמור ביחסי שתי המדינות, בדומה ליחסיה של ישראל עם מדינות רבות במרחב הערבי-אסלאמי, כאשר עם תחילתו של המבצע מאוריטניה הודיעה על השעיית היחסים עם ישראל.
בהמשך, במהלך חודש פברואר 2009, מאוריטניה החזירה את שגרירה מישראל, ובתחילת מרץ 2009 גירשה את סגל השגרירות.
בתגובה לכך הודיע משרד החוץ על סגירת השגרירות הישראלית במקום "באופן זמני".
נכון ל-2025 לא מתקיימים יחסים רשמיים בין המדינות והשגרירות עדיין לא נפתחה בשנית.
שגרירות ישראל בטהראן הייתה הנציגות הדיפלומטית של מדינת ישראל בטהראן שבאיראן וטיפלה ביחסי איראן–ישראל.
השגרירות הוקמה באופן רשמי ב-1964 (אם כי פעלה דה פקטו שנים רבות לפני כן), ונסגרה ב-1979 בתחילת המהפכה האיראנית.
כיום משמש בניין השגרירות את הרשות הפלסטינית כשגרירות הפלסטינית באיראן, ושם הרחוב בו שוכנת השגרירות אף שונה ל"רחוב פלסטין".
בתקופת שלטונו של מוחמד רזא שאה פהלווי הפכה איראן למדינה המוסלמית השנייה אחרי טורקיה שהכירה בישראל בפועל.
לישראל הייתה משלחת קבועה בטהראן, ששימשה כשגרירות דה פקטו, וב-1964 היא שודרגה לשגרירות דה יורה.
המצב באיראן התדרדר במהלך שנת 1978, ולקראת סוף השנה הוחל בפינוי משפחות הישראלים באיראן.
ב-16 בינואר 1979 עזב השאה מוחמד רזא פהלווי את איראן בעקבות מהומות קשות וממושכות שהתחוללו בה, וב-11 בפברואר הוכרזה באיראן המדינה האסלאמית החדשה.
ב-11 בפברואר שהו בשגרירות ישראל בטהראן רק אנשי ביטחון.
באותו בוקר נעלם הכוח הצבאי האיראני ששמר על השגרירות.
עוד באותו היום, במעמד ראש הממשלה, שר החוץ וחבר "מועצת המהפכה המוסלמית", הניף יאסר ערפאת את הדגל הפלסטיני על בניין השגרירות הישראלית בטהראן, והשלטונות האיראניים החדשים העבירו להם באופן סמלי את המפתחות למקום.
בכך הפכה השגרירות הישראלית לשגרירות הפלסטינית באיראן.
ב-18 בפברואר 1979 נמלטו שגריר ישראל, יוסף הרמלין, וצוות השגרירות מהמדינה.
שגרירות ישראל בפריז היא הנציגות הדיפלומטית של מדינת ישראל בצרפת ואחת משגרירויות ישראל הגדולות בעולם.
היא נמצאת ברחוב רבלה 3, פריז 75008.
החל ממאי 2024 מכהן כשגריר יהושע זרקא.
לאחר הסכם פישר-שובל שנחתם ב-1948 הכירה צרפת דה־פקטו במדינת ישראל בינואר 1949.
השגרירות נמצאת במיקומה הנוכחי מאז 1973.
שגרירות ישראל בווינה היא הנציגות הדיפלומטית של מדינת ישראל באוסטריה.
היא נמצאת בסמטת אנטון פרנק 20, ברובע ה-18 של וינה.
שגריר ישראל באוסטריה הוא דוד רוט.
השגרירות אמונה על ייצוג דיפלומטי של ישראל בסלובניה עם השגריר (שאינו תושב) זאב בוקר, ומשמשת גם כנציגת ישראל בסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית (סבא"א) עם רונן שאול כשגריר בסוכנות.
דניאל קורט לוין מונה כנציג ישראל באוסטריה הכבושה כבר בסוף 1948, והוכר על ידי רשויות הכיבוש בתור הסמכות להנפקת אשרות נסיעה מאוסטריה לישראל.
במסגרת תפקידו כקצין עלייה וסוכן קונסולרי, ובהמשך כקונסול, הועלו יהודים רבים ממחנות העקורים וכן במהלך כהונתו הועלו עצמות הרצל מאוסטריה לישראל.
הנציגות הפכה לקונסוליה לאחר הכרתה דה פקטו של אוסטריה בישראל במרץ 1949. לוין סיים את תפקידו ב-1950.
לאחר חתימת אמנת המדינה האוסטרית, נסיגת כוחות הכיבוש והקמת הרפובליקה האוסטרית השנייה ב-1955, הועלה דרג היחסים בין המדינות והקונסוליה הפכה לצירות, וב-1959 לשגרירות.
לאחר מינוי קורט ולדהיים לנשיא אוסטריה, ישראל מחתה על מינויו בין היתר על ידי אי־מינוי שגריר חדש לאחר תום כהונתו של מיכאל אליצור ב-1986. במקומו גדעון ירדן שימש כממונה על היחסים.
בתגובה לכך, צעד דומה נעשה מצד אוסטריה בשגרירותה בישראל.
בשנת 2000, כאות מחאה על כך שראש מפלגת העם שיסל הרכיב קואליציה עם מפלגת החירות האוסטרית, הוחזר השגריר נתן מירון לישראל, וסגנו אילן בן־דב כיהן כשגריר בפועל.
עד 5 בפברואר 2004, עת אברהם טולדו מסר את כתב האמנה לנשיא קלסטיל, לא היה שגריר רשמי באוסטריה מטעם ישראל.
מבנה השגרירות שימש בעבר כאחוזה של אוטו פרנץ, ארכידוכס אוסטריה, אביו של הקייזר האחרון של האימפריה האוסטרו-הונגרית, קרל הראשון.
שגרירות ישראל בפיליפינים נמצאת בקומות 9-11 של מרכז "Avecshares" בטאגיג במטרו מנילה.
זוהי הנציגות הקבועה של ישראל בפיליפינים ומייצגת את ישראל מאז שנת 1962. השגריר הנוכחי של ישראל בפיליפינים הוא השגריר אילן פלוס.
השגרירות תוכננה ועוצבה על ידי האדריכל איתן קימל.
הקשר התרבותי החזק בין המדינות בא לידי ביטוי באירועים ובפעילויות השונות שמארגנת השגרירות.
השגרירות מקיימת פסטיבל קולנוע ישראלי, חגיגות ביום העצמאות והשתתפות בפסטיבל הג'אז והאמנויות הפיליפיני הבינלאומי.
האמנים תומר הימן, עידו תדמור, גיא ויהל הופיעו בעבר במסגרת השגרירות.
היימן הוא הבמאי של הסרט בובות נייר העוסק בעובדים הפיליפינים בישראל.
הפיליפנים הכירה בישראל ב-1 באפריל 1949. בתחילה מונה יהודי תושב מנילה, ארנסט סימקה, לקונסול כבוד.
בשנות ה-50 חלה התחממות ביחסים.
ב-26 בפברואר 1958 הוחלט על קיום יחסים דיפלומטיים מלאים בין שתי המדינות, וישראל האמינה את שגרירותה ביאנגון על יחסיה עם תאילנד.
ב-1962 הוחלט על פתיחת שגרירות ישראל במנילה, כשבמקביל פתחה הפיליפינים שגרירות בתל אביב.
השגרירות, מדינת ישראל ועמותת ישראייד סיעו לפיליפינים בזמן טייפון האיאן שהכה במדינה בנובמבר 2013.
1957: יעקב שמעוני (ציר לא תושב, יאנגון)
שגרירות ישראל בקייב היא השגרירות, הנציגות הדיפלומטית ומקום משכן שגריר ממשלת ישראל באוקראינה.
בניין השגרירות ממוקם בשדרות לסיה אוקראינקה 34, שבקייב, בירת אוקראינה.
ב-26 בדצמבר כוננו היחסים הדיפלומטיים בין המדינות, ובאוקטובר 1992 נפתחה שגרירות אוקראינה בישראל.
שגרירות ישראל באוקראינה נפתחה בקייב בירת אוקראינה בתחילת 1993.
העברת השגרירות במהלך מלחמת אוקראינה–רוסיה
שגריר ישראל באוקראינה, הוא ראש הנציגות.
מנהל מרכז התרבות הישראלי בקייב.
מנהל מרכז התרבות הישראלי באודסה.
מנהל מרכז התרבות הישראלי בדניפרו.
מנהל מרכז התרבות הישראלי בחרקוב.
שגרירות ישראל בטוקיו היא הנציגות הדיפלומטית הגבוהה ביותר של מדינת ישראל ביפן, והנציגות הדיפלומטית הראשונה של ישראל במזרח הרחוק.
השגרירות הוקמה בעקבות כינון יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות.
ב-15 במאי 1952, שבועיים לאחר תום הכיבוש האמריקאי, הכירה יפן במדינת ישראל, הראשונה באסיה לעשות כן, וישראל הייתה למדינה הראשונה מן המזרח התיכון לפתוח נציגות דיפלומטית ביפן, עם פתיחת הצירות הישראלית בטוקיו.
בשנת 1962 ביקרה שרת החוץ, גולדה מאיר, בטוקיו, וביולי 1963 שודרג דרג היחסים בין המדינות לדרג של שגרירות.
בין השנים 1962-1963, ושוב לאחר סגירתה של שגרירות ישראל בסיאול ב-1978 ועד לפתיחתה החוזרת ב-1992, שימשה השגרירות כנציגות ישראל לקוריאה הדרומית.
ב-2015 הוקם באוסקה כארגון כפוף למדור הכלכלי של שגרירות ישראל ביפן שמטרתו העיקרית היא לקדם שיתוף פעולה כלכלי בין ישראל ויפן.
שגרירות ישראל בסיאול היא הנציגות הישראלית בדרום קוריאה.
השגריר הנוכחי הוא רפי הרפז.
ישראל יצרה יחסים דיפלומטיים ברמת שגרירות עם קוריאה הדרומית באפריל 1962, בעקבות פגישה בין שרת החוץ הישראלית גולדה מאיר לשר החוץ של דרום קוריאה בשלהי עצרת האו"ם בניו יורק, בה נענה באופן מידי השר לבקשת ישראל להקמת נציגות.
בפברואר 1978 החליט שר החוץ משה דיין לסגור את השגרירות מטעמי חיסכון, ושגרירות ישראל ביפן שירתה את דרום קוריאה.
ישראל התחרטה על ההחלטה במהירות, אך דרום קוריאה לא אשרה את פתיחתה מחדש של השגרירות.
באמצע שנות ה-80, נעשה מאמץ לחזק את היחסים עם ישראל, ולהביא לפתיחה מחדש של שגרירות ישראל בקוריאה הדרומית ב-1989, ובינואר 1992, נפתחה שגרירות ישראל בסיאול מחדש, וקוריאה הדרומית פתחה שגרירות בישראל ב-1993.
באוקטובר 2022 השיקה השגרירות נציגות דיפלומטית הראשונה בפלטפורמת המטאוורס.
המתחם הווירטואלי בנוי בסגנון "היכל הספר" בירושלים ובו מוצגת תערוכה לציון 60 שנות יחסי ישראל וקוריאה הדרומית.
בקומה העליונה של הפלטפורמה הדיגיטלית, קיים מרחב מפגשים לקיום מפגשי מציאות מדומה בין ישראלים וקוריאנים.
שגרירות ישראל בוורשה (בפולנית: Ambasada Izraela w Polsce) היא הנציגות הדיפלומטית הראשית של ישראל בפולין, הממוקמת בוורשה ברחוב קז'יביצקי 24. השגרירות היא הנציגות דיפלומטית הישראלית הראשונה.
שגריר ישראל בפולין המכהן הוא יעקב פינקלשטין.
הייצוג הראשון של היישוב היהודי בארץ ישראל בפולין היה ייצוג המשרד הארצישראלי, שנפתח בוורשה בשנת 1918.
בעקבות הכרזת העצמאות של מדינת ישראל ב-14 במאי 1948 הייתה פולין אחת מהמדינות הראשונות אשר הכריזו על הכרה רשמית במדינה החדשה, ועל נכונותה לכונן עמה יחסים דיפלומטיים מלאים ורשמיים (אחרי ברית המועצות, צ'כוסלובקיה וניקרגואה).
בספטמבר 1948 הגיעה לפולין המשלחת הדיפלומטית הישראלית הראשונה, בראשותו של הציר ישראל ברזילי (ברזילי שימש קודם להקמת המדינה כנציג השומר הצעיר בפולין).
ב-26 בספטמבר 1948 ייסדה המשלחת את צירות ישראל בוורשה, שהייתה הנציגות הדיפלומטית הראשונה שהקימה מדינת ישראל.
בתחילה השגרירות הייתה ממוקמת בבניין של מלון בריסטול (קרקובסקיה פשדמיישצ'ה 42-44).
בשנת 1950 עברה השגרירות לסמטת סוכה 24. מ-1964 מחזיקה ישראל בבניין ברחוב קז'יביצקי 24.
באפריל 1963 שודרגה צירות ישראל בפולין למעמד של שגרירות, במקביל לשדרוגה של שגרירות פולין בישראל.
המשבר הפוליטי בפולין, לצד מלחמת ששת הימים וניתוק הקשרים הכללי מצד הגוש הקומוניסטי גרם לניתוק היחסים בין פולין לישראל ב-1967 ולסגירת השגרירות.
ב-6 ביוני, יום לאחר פרוץ המלחמה, הודיעה ממשלת פולין על ניתוק מוחלט של היחסים הדיפלומטיים והכלכליים שבין ישראל לפולין, והצהירה על "תמיכתה המלאה במאבקן הצודק של הרפובליקה הערבית המאוחדת ומדינות ערב המאוחדות כנגד התוקפן [ישראל]".
שגרירות פולין בישראל נסגרה ב-18 ביולי 1967. בעקבות ניתוק היחסים הפסיקה שגרירות הולנד בפולין לשמש כנציגות ישראל בפולין.
ישראל שיכנה בבניין השגרירות משרד אינטרסים.
ב-1990 הנציגות של פולין הועלתה שוב לדרג שגרירות.
בשנת 2009, במהלך שיפוץ בניין השגרירות, שוכן הנציגות הישראלית באופן זמני בבניין מילניום פלאזה בשדרות ירוזולימסקייה 123a.
ביוני 2021 אישר הסיים הפולני חקיקה המבקשת למחוק או להפסיק תביעות רכוש תלויות ועומדות, שלא הגיעו להכרעה ב-30 השנים האחרונות.
לאחר שנשיא פולין אנדז'יי דודה חתם על החוק, שר החוץ יאיר לפיד הורה לממונה על השגרירות לחזור לישראל להתייעצויות, ללא הגבלת זמן.
בדצמבר 2021 משרד החוץ הפולני החליט להגביל את שיתופי פעולה עם השגרירות מסיבות הקשורות לפרוטוקול הדיפלומטי.
על רקע הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022, שר החוץ יאיר לפיד הנחה על יציאתו של השגריר, ד"ר יעקב ליבנה, לוורשה ותום המשבר הדיפלומטי.
ביולי 2022 הגיש ליבנה את כתב האמנתו לנשיא פולין אנדז'יי דודה.
שגרירות ישראל בניו דלהי היא הנציגות הדיפלומטית העליונה של ישראל בהודו, והיא אחראית על הקונסוליה הישראלית במומבאי ועל הקונסוליה בבנגלור.
הודו הכירה בישראל ב-1950, והתירה לישראל בספטמבר 1951 למנות נציג מסחרי בבומביי שבהמשך הועלה לדרג של קונסול של כבוד.
בדצמבר 1991 החלה הודו לקשור יחסים עם ישראל, ואף שדרגה את מעמד הקונסוליה במומבאי, כשהודיעה לקונסול כי מכאן ואילך יורשה להיפגש במהלך ביקוריו בניו דלהי עם ראש האגף המדיני האחראי למערב אסיה במשרד החוץ ההודי ולא רק עם ראש האגף הקונסולרי.
ב-29 בינואר 1992 הודיעה הודו על העלאת דרג היחסים עם ישראל לרמת שגרירות משני הצדדים.
ההכרזה אירעה שבוע ימים לאחר הכרזת סין וישראל על פתיחת יחסים דיפלומטיים ב-23 בינואר 1992.
בנוסף להודו, מואמן שגריר ישראל בניו דלהי החל מראשית שנות האלפיים כשגריר לא תושב לסרי לנקה.
ב-12 בדצמבר 2020 חתמו שגריר ישראל בהודו רון מלכא ושגריר בהוטן בהודו וטסופ נמגייל על הסכם לכינון יחסים דיפלומטיים מלאים בין המדינות.
ביוני 2022, ביקר שגריר ישראל בהודו נאור גילאון, בבירה טהימפהו, שם הציג את כתב האמנתו למלך בהוטן ג'יגמה סינגייה ואנגצ'וק.
ב-13 בפברואר 2013 הצמיד אופנוען מטען נפץ לרכבה של טל יהושע קורן, אשת הנספח הצבאי הישראלי בהודו, בשעה שהייתה בדרכה לאסוף את ילדיה מבית הספר.
קורן נפצעה באורח בינוני, נזקקה לניתוח לאחר הפיגוע על מנת להסיר מגופה רסיסים, ונהגה ושני עוברי אורח נפצעו באורח קל.
באותו יום נעשה ניסיון דומה לפגוע ברכב של שגרירות ישראל בטבליסי.
על פי החשד, האחראים לפיגוע השתייכו למשמרות המהפכה האיראניים, והפיגועים בוצעו כתגובה למאבקה של ישראל בתוכנית הגרעין האיראנית.
ב-29 בינואר 2021, יום השנה ה-29 לכינון היחסים הדיפלומטיים בין ישראל להודו, התפוצץ מטען קטן מול השגרירות, ללא נפגעים.
ארגון לא מוכר בשם ג'יש אל-הינדי קיבל אחריות על הפיגוע, אך הרשויות ההודיות ייחסו את הפיגוע לכוח קודס של משמרות המהפכה האיראניים כנקמה על חיסולם של קאסם סולימאני ומוחסן פח'רי-זאדה, והוצמד לו מכתב איומים על השגריר רון מלכא.
ב-16 בדצמבר 2023 התרחש פיצוץ על יד השגרירות, ומכתב איומים שמוען לשגריר ישראל בהודו נמצא בזירה.
הוערך כי הפיצוץ נעשה בתגובה לחיסולו של סייד רזי מוסאווי שיוחס לישראל.
על המכתב היה חתומה "התנגדות סר אללה".
שגרירות ישראל בקטמנדו היא הנציגות הדיפלומטית של ישראל בנפאל.
השגריר כיום הוא בני עומר.
משה שרת, כשגריר של רצון טוב, ערך מסע באסיה ב-1956, במהלכו ביקר גם בקטמנדו, והציע לכונן יחסים דיפלומטיים עם המדינה.
לאחר קיום בחירות דמוקרטיות בנפאל ב-1959, בהם נבחר בישוושוואר פרסאד קויראלה לראש ממשלת נפאל, החליט קויראלה לקיים יחסים דיפלומטיים עם ישראל.
בעקבות כך פתחה ישראל שגרירות בנפאל במרץ 1961.
ישראל הקימה שגרירות בנפאל לאחר שנמנע ממנה להקים שגרירות בשכנתה הגדולה של נפאל, הודו.
בסוף ינואר 1998 קבע משרד החוץ כי השגרירות תסגר ביולי אותה שנה.
ביוני 1998 בוטלה ההחלטה ונקבע כי השגרירות לא תסגר.
ב-2013 נעצר אזרח איראני לאחר שערך תצפיות על השגרירות, בחשד שזמם לבצע פיגוע במבנה.
2021–הווה: חנן גודר-גולדברגר (כהונה שנייה)
שגרירות ישראל בסטוקהולם היא הנציגות הדיפלומטית של מדינת ישראל בשוודיה.
השגריר מכהן משנת 2021 הוא זיו נבו קולמן.
השגרירות הוקמה ב-1950 וייצגה את ישראל בכלל ארצות סקנדינביה – שוודיה, נורווגיה ואיסלנד.
הנציג הראשון, אברהם קצנלסון, היה במעמד ציר, והציר השני חיים יחיל הועלה במהלך כהונתו למעמד שגריר.
בחודש ינואר 2004, שגריר ישראל בשוודיה, צבי מזאל, השחית את יצירתו של האמן הישראלי-שוודי דרור פיילר ושל רעייתו גונילה חולד-פיילר, "שלגיה ושגעון האמת", אשר הוצגה במוזיאון לאומנות מודרנית בסטוקהולם, והציגה את המחבלת המתאבדת שביצעה את הפיגוע במסעדת מקסים בתור "שלגיה".
לאחר היבחרו של ראש ממשלת שוודיה סטפן לוון באוקטובר 2014, הודיע לוון כי ארצו תכיר במדינה פלסטינית.
בעקבות כך החליט משרד החוץ הישראלי להורות לשגריר יצחק בחמן לחזור לארץ להתייעצות.
בספטמבר 2021, בתקופת כהונתה של מגדלנה אנדשון כראש ממשלת שוודיה, שר החוץ הישראלי יאיר לפיד ושרת החוץ השוודית אן לינדה נפגשו, הודיעו על סיום המשבר ביחסים ועל חידוש הקשרים הדיפלומטיים בין המדינות.
בשנת 2024 ועל רקע מלחמת חרבות ברזל השגרירות היוותה יעד למספר ניסיונות פגיעה: בינואר אותר רימון יד מחוץ לבניין השגרירות ובמאי בוצע ירי בסמוך למבנה.
שגרירות ישראל בטשקנט היא הנציגות הדיפלומטית של ישראל לאוזבקיסטן.
שגריר ישראל באוזבקיסטן מאז 2024 הוא גדעון לוסטיג.
השגרירות מאומנת גם לטג'יקיסטן, שגריר ישראל בטשקנט מכהן גם כשגריר לא תושב לטג'יקיסטן.
ישראל הכירה בעצמאותה של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוזבקית ב-1992, ושתי המדינות הכריזו על יצירת יחסים דיפלומטיים ב-10 באפריל 1992, כשבחודש מאי באותה שנה נפתחה השגרירות.
ב-30 ביולי 2004 בוצע פיגוע התאבדות משולש בשגרירות ישראל, שגרירות ארצות הברית ומשרד התובע הכללי של אוזבקיסטן, במהלכו התפוצץ מחבל מתאבד בכניסה לשגרירות והרג שני אנשי אבטחה מקומיים, ואנדרטה לזכרם הוצבה במקום.
במאי 2022 חנכה שגרירות ישראל בפארק הניצחון בטשקנט המנציח את הניצחון על גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה אנדרטה לכבוד בני העם האוזבקי, שקלטו פליטים יהודים ממזרח אירופה בזמן השואה.
שגרירות ישראל בטביליסי היא הנציגות הדיפלומטית של ישראל לגאורגיה.
השגריר הנוכחי הוא וליד אבו חיה .
ב-1 ביוני 1992 כוננו היחסים הדיפלומטיים בין ישראל וגאורגיה.
ב-13 בפברואר 2012, הוצמד מטען נפץ לרכב של השגרירות, שנוטרל על ידי חבלני משטרת גאורגיה.
במקביל התפוצץ מטען שהוצמד לרכב של שגרירות ישראל בניו דלהי בו נפגעה באורח בינוני אשת דיפלומט.
מקורות ישראליים רשמיים האשימו את איראן בפיגועים.
בפברואר 2021 נמתחה ביקורת מצד ממשלת גאורגיה על השגריר רן גידור שהתבטא נגד מעצר ראש האופוזיציה.
בספטמבר 2021 נחשף כי שירות הביטחון הגאורגי עקב אחר השגרירות ואנשי צוותה, לצד שגרירויות אחרות.
שגרירות ישראל ביאנגון היא הנציגות הדיפלומטית של ישראל למיאנמר.
השגרירות, שהוקמה ב-1954, היא השגרירות הישראלית הראשונה בדרום-מזרח אסיה.
בנובמבר 1953 נפתחה צירות ישראל בבורמה בראשותו של דוד הכהן, שהיה לשגריר ישראל הראשון במדינה וכיהן בתפקיד עד 1955.
בנובמבר 1956 ניסו מפגינים מוסלמים פקיסטנים לתקוף את השגרירות על רקע מלחמת סיני, אך נעצרו על ידי המשטרה המקומית.
בדצמבר 1957 הועלה דרג הנציגות מצירות לשגרירות.
בעקבות היות השגרירות משגרירויותיה הראשונות של ישראל בדרום-מזרח אסיה, השגרירות הואמנה למספר מדינות בדרום מזרח אסיה לפרקי זמן שונים: הפיליפינים (1957–1962), לאוס (1956–1964), קמבודיה (1959–1966), ציילון (1957–?), והמלדיביים.
למרות העברת בירת מיאנמר מיאנגון לנייפידאו ב-2005, לא עברו מרבית הנציגויות הדיפלומטיות במיאנמר אליה, והשגרירות עדיין שוכנת ביאנגון.
שםתקופת כהונההערותדוד הכהן1953–1955ציריעקב שמעוני1955–1957צירדניאל קורט לוין1957–1960השגריר הראשון.
שגרירות ישראל בניקוסיה היא הנציגות הדיפלומטיות של ישראל לקפריסין.
השגריר המכהן כיום הוא אורן אנוליק.
ישראל פתחה קונסוליה בקפריסין הבריטית באוגוסט 1950, והקונסול הראשון היה ירחמיאל ירון.
ב-1959 העלתה ישראל את דרג הקונסוליה לקונסוליה כללית, ומינתה את זאב לוין לקונסול.
עם עצמאות קפריסין ב-1960 העלתה ישראל את מעמד הקונסוליה לשגרירות.
ב-1973 נעצר נספח בשגרירות, חיים גולן, באשמת החזקת נשק.
באפריל 1973 בוצעו במקביל שני פיגועי טרור נגד מטרות ישראליות בקפריסין: מטען חבלה התפוצץ בפתח בית השגריר, כשהוא מזיק למבנה, ומחבלים ניסו לתקוף מטוס של אל-על בנמל התעופה של ניקוסיה.
במתקפות נהרגו שוטר קפריסאי בבית השגריר ומחבל אחד בנמל התעופה.
באפריל 1979, במהלך ביקור ראש ממשלת ישראל מנחם בגין במצרים, התפוצצו מטען חבלה ליד השגרירות וליד משרד המייצג את מצרים.
הארגון א-סאעקה הנתמך על ידי סוריה לקח אחריות.
ב־1981 פג חוזה השכירות של השגרירות ובעל הנכס סירב להאריך את החוזה.
השגרירות המשיכה לשהות בנכס ללא חוזה תקף, ובנובמבר 1985 נרכש שלד של מבנה לצורך השגרירות.
השגרירות נכנסה למבנה החדש לאחר השלמת שיפוצו ביולי 1987.
באוקטובר 1984 התפוצצה מכונית תופת במגרש החניה של השגרירות, ונגרם נזק קל לבניין אך איש לא נפגע.
את האחריות לפיגוע לקח אבו מוסא, פלג של אש"ף בראשות סעיד מוראע'ה שנתמך על ידי סוריה.
במאי 1988 התפוצצה מכונית תופת בסמוך לשגרירות, והרגה שלושה שוטרים ופצעה 32. ארגון אבו נידאל לקח אחריות על הפיגוע, כנקמה על חיסול אבו ג'יהאד.
שגרירות ישראל בפרטוריה היא הנציגות הדיפלומטית העליונה של ישראל בדרום אפריקה.
כיום עומדת בראש השגרירות עדי כהן-חזנוב.
בעקבות קיומן של שתי בירות לדרום אפריקה, פרטוריה כבירה מנהלית וקייפטאון כמושב הפרלמנט שנשיא דרום אפריקה עומד בראשו, נהג צוות השגרירות לעבור מקייפטאון לפרטוריה מידי מחצית השנה.
בנוסף לשגרירות החזיקה ישראל בעבר בקונסוליה ביוהנסבורג.
ישראל פתחה נציגות ראשונה בדרום אפריקה בדרג קונסוליה ב-1949, ובנובמבר 1950 העלתה את דרג היחסים לצירות.
במאי 1963 נערכה ועידה כלל-אפריקאית באדיס אבבה, בה הוקם ארגון אחדות אפריקה, ובהחלטות הסיכום שלה נקראו כלל מדינות העולם לנתק את קשריהם הדיפלומטים עם דרום אפריקה.
הוועידה נחשבה להצלחה ישראלית, מכיוון שכל ניסיונות מצרים להעלות את הסכסוך הישראלי-ערבי בוועידה נכשל, וישראל נתפסה כבעלת קשרים הדוקים ביבשת בעקבות כך החליטה מדינת ישראל לפעול ברוח החלטות העצרת הכללית של האומות המאוחדות נגד דרום אפריקה מספטמבר 1962, במטרה לחזק את קשרי ישראל ואפריקה.
בעקבות כך, לאחר חזרת הציר שמחה פרת לישראל בספטמבר 1963 הוחלט שלא למנות ציר חדש, ובראש הנציגות הועמד ממונה על היחסים.
כוונות של משרד החוץ בנוגע לדרום אפריקה עוררו דאגה רבה בקהילה היהודית בה.
השופט היהודי ישראל מייזלס, ראש ועד הצירים היהודי של דרום אפריקה, ביקר בישראל וביקש מהשרה גולדה מאיר ועם ראש הממשלה משה שרת כי ישראל לא תהיה הראשונה שמטילה סנקציות על דרום אפריקה.
בתחילת 1974, לאחר שמרבית מדינות אפריקה נתקו את יחסיהם עם ישראל בעקבות מלחמת יום הכיפורים, הייתה התקרבות ביחסי המדינות, וישראל את דרג הנציגות לשגרירות.
ביוני 1978 החרימה השגרירות הצגה בשם "גולדה", שעסקה בגולדה מאיר, כמחאה על סגירתה לשחורים.
בספטמבר 1985, לאחר תום כהונת אליהו לנקין, הקפיאה ישראל את בוא השגריר החדש, עקב התנגשויות אלימות בדרום אפריקה.
ב-16 ביוני 1986 סגרה ישראל את שגרירותה ליום אחד, כמחאה על הטלת משטר החירום במדינה.
בפברואר 2005 החליטה הממשלה למנות את דורון גרוסמן, שגריר ישראל באתיופיה לשגריר בדרום אפריקה, אך הוא נמצא ירוי בדירתו קודם שהמינוי יצא לפועל, כשהערכות הן שהתאבד.
תחתיו מונה אילן ברוך לשגרי במאי 2005.
במרץ 2023 קיבל הפרלמנט של דרום אפריקה החלטה הקוראת לסגירת השגרירות.
השגרירות מאומנת כנציגות ישראל למספר מדינות שכנות:
אסוואטיני – ישראל החזיקה בשגרירות במבבנה עד ל-1996, אז נסגרה מסיבות תקציביות והועברה לאחריות פרטוריה.
זימבבואה – מקשירת היחסים הרשמית עם ישראל ב-1993 ועד 2014 הואמן השגריר מדרום אפריקה.
לסוטו – ישראל מקיימת יחסים דיפלומטיים עם לסוטו מ-1986 על ידי השגרירות.
מדגסקר – ישראל החזיקה בשגרירות באנטננריבו בין השנים 1960 ועד לאחר מלחמת יום הכיפורים ב-1973. ב-1994 חודשו היחסים בין המדינות, וישראל האמינה את השגרירות בפרטוריה על מדגסקר.
נמיביה – ישראל ונמיביה יצרו יחסים דיפלומטיים ב-1994, והשגריר הואמן אליה עד 2014, כשהוחלט למנות שגריר נייד.
בוטסואנה – ישראל ובוטסואנה החזיקו יחסים דיפלומטיים שנותקו עם מלחמת יום הכיפורים.
ב-1993 חודשו היחסים ושגריר ישראל בדרום אפריקה הואמן אליה עד 2014, כשהוחלט למנות שגריר נייד.
שגרירות ישראל במקסיקו היא הנציגות הדיפלומטית של ישראל במקסיקו.
השגרירה המכהנת היא עינת קרנץ נייגר.
בדצמבר 2008 הגיעה לשגרירות חבילה ובה שרדי חומר נפץ.
בספטמבר 2022 הושחת מבנה השגרירות על ידי משפחות הסטודנטים שנחטפו באיגואלה, שדרשו את הסגרת תומאס סרון ששימש כראש סוכנות החקירות הפליליות (AIC) בתקופה בה נעלמו הסטודנטים, והיה אחראי על חקירת החטיפה ופרסם דו"ח רשמי ובו טיוח של מעורבות הממשלה בפרשה, שבספטמבר 2019 ברח לישראל, ותועד בדירת מסתור בתל אביב.
ישראל זימנה את שגריר מקסיקו בישראל נזיפה, לאחר שנטען כי השוטרים הניחו למפגינים להשחית את המבנה.
מאז 2016, לאחר שישראל סגרה את השגרירות בסן סלוודור, משמשת שגריר ישראל במקסיקו, כשגריר לא תושב גם בבליז.
כמו כן השגרירות מאומנת לאיי בהאמה.
שגרירות ישראל בהאג היא נציגות דיפלומטית של מדינת ישראל בממלכת ארצות השפלה.
השגריר המכהן הוא צבי אבינר ופני.
ישראל פתחה ב-1949 קונסוליה באמסטרדם, שהייתה הנציגות הדיפלומטית הראשונה שלה בהולנד.
ישראל פתחה נציגות דיפלומטית בדרג צירות בהאג ב-1950, עם ציר לא תושב לארצות בנלוקס.
ב-1952 הוחלט להעניק לה ציר נפרד.
ב-1954 מת מיכאל עמיר ציר ישראל בהולנד במהלך תפקידו.
בספטמבר 1969 הוטל רימון יד על השגרירות יחד עם שגרירות ישראל בבון ומשרד של אל על בבריסל דקות אחדות מהשני.
לא היו נפגעים בשגרירויות, למרות שנגרם נזק לשגרירות גרמניה המערבית הסמוכה, אך שלושה נפצעו בבריסל.
שגרירות ישראל בהאנוי היא נציגות דיפלומטית של מדינת ישראל ברפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם.
השגריר המכהן כיום הוא ירון מאיר.
וייטנאם וישראל כוננו לראשונה יחסים דיפלומטיים מלאים ב-12 ביולי 1993. בעקבות זאת פתחה ישראל לראשונה שגרירות בהאנוי בדצמבר 1993, ושגרירה הראשון שם היה דוד מתנאי.
מינהל סחר חוץ במשרד הכלכלה מפעיל נספחות כלכלית בווייטנאם.
בנוסף למשרד הראשי בהאנוי, מפעילה הנספחות המסחרית משרד מאויש בבירה הכלכלית של וייטנאם הו צ'י מין סיטי.
הנספחות פועלת לסייע לתעשייה הישראלית באמצעות מגוון רב של פעולות בהן איתור שותפים פוטנציאליים בווייטנאם, ליווי צמוד של תהליכים עסקיים, פתרון בעיות ביורוקרטיות ארגון סדנאות, כנסים, פורומים ותערוכות והעברת מידע ראשוני על הזדמנויות עסקיות בשוק הווייטנאמי.
הנספח הכלכלי בהאנוי הוא .
שגרירות ישראל בהאנוי מואמנת גם על לאוס, עמה קיימה ישראל יחסים קודם השתלטות פאת'ט לאו על המדינה ב-1975, על ידי שגרירויות ישראל ביאנגון, בנגקוק וקמבודיה.
ישראל ולאוס חידשו את היחסים הדיפלומטיים ביניהם ב-6 בדצמבר 1993, ושגריר ישראל בווייטנאם הגיש כתב האמנה לנשיא לאוס ב-4 במאי 1994.
שגרירות ישראל בליסבון היא נציגות דיפלומטית של מדינת ישראל בממלכת פורטוגל.
ב-1958 פתחה ישראל קונסוליה כללית בליסבון.
בספטמבר 1976 מת באופן פתאומי הקונסול יעקב יסעור.
לאחר מהפכת הציפורנים הפורטוגזית ב-1974 נפתחה פורטוגל יותר לעולם, וב-17 באפריל 1977, במהלך ועידה באמסטרדם הודיעו ראש ממשלת פורטוגל מריו סוארש ושר החוץ יגאל אלון על קשירת יחסים דיפלומטיים מלאים, והקונסוליה הפכה לשגרירות.
ב-13 בינואר 1979 בוצע ניסיון התנקשות בשגריר אפרים אלדר מול בית השגרירות.
שני מחבלים תקפו את רכב השגריר.
השגריר נפצע ואיש אבטחה מקומי נהרג.
ב-2019, יזם שגריר ישראל בליסבון רפי גמזו טקס זיכרון לאיש האבטחה שהתקיים במטה הארצי של משטרת פורטוגל בהשתתפות צמרת המשטרה, שרים, אנשי שגרירות ישראל ומשפחת המאבטח
שגרירי ישראל הם נציגיה הדיפלומטים של מדינת ישראל המייצגים אותה במדינות שונות בעולם שישראל מקיימת עמן יחסים דיפלומטיים, והם עומדים בראש המשלחת הדיפלומטית באותן מדינות.
ישראל משגרת גם שגרירים לארגונים בינלאומיים דוגמת ארגון האו"ם בניו יורק ושלוחותיו.
ברוב המקרים השגריר שוהה באופן קבוע במדינה בה הוא מייצג את ישראל, אולם ישנם מקרים בהם השגריר איננו תושב קבוע במדינה בה הוא משרת אלא מגיע אליה באופן תדיר.
במספר מדינות מיוצגת ישראל על ידי שגרירים ממדינות סמוכות שבמסגרת תפקידם אחראים גם על אותן מדינות הסמוכות למדינה בה הם משרתים.
באופן מסורתי ההחלטה על זהות השגרירים ומקום שירותם נתונה בידי משרד החוץ והעומד בראשו, ואילו הממשלה נדרשת לאשר את ההחלטה.
עם זאת, קיימת מוסכמה כי ההחלטה על זהות שגריר ישראל בארצות הברית נתונה באופן בלעדי בידי ראש הממשלה וצוותו.
שגרירי ישראל בעולם (נכון ל-2025)
להלן רשימת שגרירי ישראל המכהנים בעולם:
מדינה שם מקום השגרירות דוד רוט וינה הלל ניומן קנברה גדעון לוסטיג טשקנט מיכאל ברודסקיקייב מיכל הרשקוביץ מונטווידאו רונן קראוס באקו יוסי שלי אבו דאבי יונתן פלד רומא דנה ארליך דבלין גלית פלג טירנה לאו וינובסקי לואנדה צח שריד קיטו אייל סלע בואנוס איירס יחיאל לייטרוושינגטון די.
נציגי ישראל במוסדות בינלאומיים (נכון ל-2025)
שגרירות רוסיה בישראל היא הנציגות דיפלומטית של הפדרציה הרוסית במדינת ישראל.
השגרירות ייצגה בעבר את ברית המועצות, והאימפריה הרוסית הפעילה אף היא מערך קונסולארי בארץ ישראל.
מושבה של השגרירות הוא ברחוב הירקון בתל אביב.
בנוסף לשגרירות, רוסיה מחזיקה בקונסוליות ברחוב בן-יהודה בתל אביב ובחיפה.
השגריר הראשון של ברית המועצות בישראל היה פבל ירשוב שכיהן למעשה כציר בישראל, אלכסנדר אברמוב, הנציג הדיפלומטי שבא אחריו, כיהן אף הוא כציר עד ה-16 ביוני 1954 משהועלתה דרגתו מציר לשגריר.
לאחר התפרקות ברית המועצות, שגריר הפדרציה הרוסית הראשון בישראל היה אלכסנדר בובין שכיהן במשך 7 שנים.
בדצמבר 1858 הקימה האימפריה הרוסית קונסוליה בירושלים.
ב-1914 הייתה האימפריה העות'מאנית נתונה במצב מלחמה מול האימפריה הרוסית והנציגים הדיפלומטים של רוסיה נאלצו לעזוב למצרים.
לאחר המלחמה שלטונות ברית המועצות, שהיו במתיחות מול האימפריה הבריטית, לא פתחו מחדש את הנציגות.
ברית המועצות הכירה בישראל דה יורה ב-17 במאי 1948, וב-26 ביוני נפתחה צירות ברית המועצות בתל אביב.
הצירות שכנה בבית לוין (שכיום מהווה מבנה שימור ועודנו נושא את הכינוי בית השגרירות הרוסית).
ב־9 בפברואר 1953, בשעות הערב, נפגע הבית מפצצה שהונחה על ידי שלושה יהודים יוצאי לח"י, ממחתרת צריפין.
האירוע שימש אמתלה לניתוק היחסים הדיפלומטיים של ברית המועצות עם ישראל, בטענה שהפעולה קיבלה את חסות המדינה.
בעקבות חידוש היחסים ביולי 1953 השתכנה השגרירות בדצמבר 1953 בסמוך לגן אברהם שברמת גן, ושכנה שם עד לניתוק היחסים בעקבות מלחמת ששת הימים.
ביולי 1987 הוקמה בישראל שליחות קונוסלרית סובייטית בחסות שגרירות שווייץ בישראל.
לאחר חידוש היחסים בין המדינות בשנת 1991 התמקמה השגרירות הרוסית במבנה ברחוב הירקון 120 בתל אביב.
מאי 1948 - כוננו יחסים דיפלומטיים בין ברית המועצות לישראל
11 בפברואר 1953 - ממשלת ברית המועצות החליטה לנתק את היחסים עם ישראל, בעקבות הפיגוע בצירות הסובייטית
6 ביולי 1953 - חודשו היחסים הדיפלומטיים
1954 - הציר הסובייטי הועלה לדרגת שגריר
10 ביוני 1967 - היחסים הדיפלומטיים נותקו שוב בעקבות ניצחון ישראל במלחמת ששת הימים
יולי 1987 – משלחת קונסולרית סובייטית מוקמת תחת חסות שגרירות שווייץ
3 באפריל 1991 - היחסים שוקמו, הוקמה קונסוליה רוסית בישראל
23 בדצמבר 1991 - מונה שגריר ראשון של הפדרציה הרוסית בישראל
שגרירי ברית המועצות במדינת ישראל
שם תקופת כהונה הערות פבל ירשוב 26 ביוני 1948 - 11 בפברואר 1953 אלכסנדר אברמוב 8 באוגוסט 1953 - 21 בינואר 1958 מיכאיל בודרוב 21 בינואר 1958 - 15 באוקטובר 1964 דמיטרי צ'ובאחין 8 באוגוסט 1964 - 10 ביוני 1967 בתקופתו נותקו היחסים הדיפלומטיים
שגרירי הפדרציה הרוסית במדינת ישראל
שגרירות קוריאה הצפונית בלונדון (בקוריאנית: 주 영국 조선민주주의인민공화국 대사관) היא השגרירות הרשמית והנציגות הדיפלומטית של הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה בלונדון, בירת הממלכה המאוחדת.
השגרירות שוכנת בבית פרטי בשדרות גאנרסבורי 73 באילינג, פרבר במערב לונדון.
שגרירות זו היא אחת מקומץ שגרירויות הממוקמות בפרברי לונדון, הרחק מהמרכז הדיפלומטי של העיר.
המבנה בו שוכנת השגרירות, הכולל שבעה חדרי שינה, נרכש על ידי ממשלת קוריאה הצפונית בשנת 2003, עבור 1.3 מיליון לירות שטרלינג.
במהלך חודש נובמבר 2014, התקיימה במבנה השגרירות תערוכת אמנות צפון-קוריאנית לרגל ביקורם בלונדון של ארבעה אומנים תושבי קוריאה הצפונית.
בשנת 2016, סגן שגריר קוריאה הצפונית בלונדון, טאי יונג-הו, ערק לקוריאה הדרומית.
לפי דיווח מאוחר יותר, שגריר קוריאה הצפונית, היון האק-בונג, נקרא לשוב לקוריאה הצפונית בעקבות העריקה.
בתאריך 25 בספטמבר 2017 מבנה השגרירות פונה בעקבות איתור חבילה חשודה.
בהמשך, החבילה עברה פיצוץ מבוקר על ידי משטרת המטרופולין של לונדון.
זוהי רשימה של שגרירי רצון טוב של ארגון קרן החירום הבין-לאומית של האו"ם לילדים (יוניצ"ף).
השחקן הנודע דני קיי היה הראשון שהוענק לו התפקיד והתואר "שגריר" של רצון טוב של יוניצ"ף, בשנת 1954. דוגמה לזיקתו לעולמם של הילדים, הייתה כיכובו בסרט "חיי הנס כריסטיאן אנדרסן" בשנת 1952.
ידוענים רבים הלכו בעקבותיו, והתמנו כשגרירים בין-לאומיים, אזוריים או ארציים, בהתאם לפרופיל שלהם, לאינטרסים שלהם ולרמת האחריות הרצויה.
מטרת התוכנית היא לאפשר לידוענים שיש להם עניין מוכח בנושאים של יוניצ"ף להשתמש בתהילתם כדי למשוך תשומת לב לנושאים חשובים.
הדבר עשוי להתבטא בהופעות פומביות ובשיחות, ביקורים באזורים בעייתיים, המושכים את תשומת הלב של אמצעי התקשורת, ובשימוש בנגישות שיש להם לפוליטיקאים כדי לקדם תמיכה בענייני יוניצ"ף.
פרסומם משמש דוגמה אישית ופעילותם תורמת גם לגיוס תרומות.
בנובמבר 2018 ביום הילד הבינלאומי מונתה השחקנית מילי בובי בראון בת ה-14 לשגרירה של רצון טוב, הנציגה הצעירה ביותר שהתמנתה אי פעם כשגרירה.
כבר שנתיים קודם לכן היא הנחתה את טקס חגיגות שנות ה-70 של הארגון.
קדמה לה הזמרת והשחקנית סלינה גומז אשר מונתה ב-2009, בהיותה בת 17.
ישנם גם מקרים מעטים שבהם שגרירים איבדו את מעמדם, לאחר שהתברר שהיוו דוגמה אישית שלילית.
כמייצגים של ערכי האו"ם בהם שלום ואחווה בין האומות, משתתפים שגרירי רצון טוב של יוניצ"ף לא רק באירועים העוסקים בילדים, אלא גם באירועים גלובליים של התקרבות בין האומות.
כך למשל הם נותני חסות ופותחי אירועים כגון מיצג הדובים המאוחדים, אירוע המתקיים מאז שנת 2002 בהשתתפות מיצגים של 140 אומנים ממדינות שונות כל פעם במדינה אחרת.
יש מהם שאף המתערבים באופן אקטיבי בעניינים בעלי רגישות פוליטית במסגרת אירועים שכאלה.
כך למשל לקראת מיצג הדובים המאוחדים שהתקיים ב-2003 התערב פיטר יוסטינוב כנותן החסות של האירוע, והתעקש שגם המיצג של עיראק יופיע, זאת בשעה שמדינות מנאט"ו בריטניה וארצות הברית הובילו את מלחמת עיראק.
שגרירים בין-לאומיים (לפי מדינה ושנת מינוי)
- טטצ'וקו קורויאנג'י (1984) שחקנית וסופרת.
הייתה הראשונה מיבשת אסיה להחזיק בתפקיד זה.
גייסה למען הקרן מעל 20 מיליון דולר, ביקוריה במסגרת הארגון היוו בחלק מהמקרים גם תחילת קשר בין יפן לארצות אחרות בהם אנגולה.
הארי בלפונטה (1987) מוזיקאי ושחקן.
שנתיים לפני המינוי עמד מאחורי הפקת השיר "We Are the World".
בין היתר פעל לגיוס תרומות וסיוע לילדים נזקקים באפריקה, בעיקר ברואנדה מוכת הרעב ב-1994, וכמו כן קידם את המאבק באיידס בדרום אפריקה.
החליפה את השחקנית אודרי הפבורן שמילאה את התפקיד ונפטרה זמן קצר לפני כן.
פעלה בקמפיינים בתקופת המאמץ העולמי לאיסור על השימוש במוקשים.
סוזן סרנדון (1999) שחקנית קולנוע.
ב-2006 זכתה בפרס על פעילותה ההומניטרית למיגור הרעב.
מיה פארו (2000) שחקנית קולנוע.
לקחה חלק בפעילות ענפה מאוד בכל הנוגע למצב בחבל דרפור בביקורים ממושכים, בהפקת סרטים דוקומנטריים על המצב וקמפיינים בניסיון להפעיל לחץ על ממשלות סודאן וסין כגון בתקופת אולימפיאדת בייג'ינג (2008).
כמו גם במוקדי משבר נוספים ברחבי אפריקה.
וופי גולדברג (2003) שחקנית קולנוע קומיקאית.
פעילה בתחום הסיוע לילדים כבר משנת 1997 והקימה למענם את הקרן "Fundación Pies Descalzos".
ב-2011 אירח יוניסף ישראל את שאקירה בבית הספר הדו-לשוני בירושלים.
ג'קי צ'אן (2004) שחקן קולנוע תסריטאי אמן לחימה.
ב-1988, ייסד צ'אן קרן על שמו במסגרת זו הוא בנה כמה בתי ספר תיכוניים, מרכזים רפואיים ותוכניות לפיתוח נוער בהונג קונג.
בשנת 2004, ייסד את קרן הלב של הדרקון כדי לעזור לילדים עניים וקשישים באזורים מרוחקים של סין.
קרן המסייעת בתחום החינוך לצעירים וסיוע לקשישים ונכים.
בשנת 2011, הקים גם סניף אירופי של הקרן שלו, במאמץ לעזור לא בסין, אלא גם באירופה.
לקח חלק במאמצי סיוע לנפגעי הצפות בסין ותאילנד, רעידות אדמה ביפן ולנפגעי צונאמי בהודו.
דני גלובר (2004) שחקן קולנוע.
בקהאם פעל עם יוניצ"ף עוד מימיו בקבוצת מנצ'סטר יונייטד בין היתר במיזמים בתחום הספורט לנוער.
ב-2012 נפגש עם ראש ממשלת בריטניה על מנת שיופעלו יותר מאמצים בנוגע לבעיית התת-תזונה ברחבי העולם.
ב-2013 תרם את כל השכר שקיבל ממועדון הכדורגל פריז סן-ז'רמן בגובה 3.4 מיליון ליש"ט לטובת קרנות למען ילדים ברחבי צרפת.
בשנת 2015 ייסד בקהאם את הקרן "The David Beckham Unicef Fund: 7" וכהנה עוד פעולות רבות ומגוונות.
ראניה, מלכת ירדן (2007) מלכת ירדן.
הפילהרמונית של ברלין (2007) תזמורת.
ישמעל בייה (2007) סופר פעיל זכויות אדם.
מיונג-וון צ'ונג (2008) פסנתרן ומנצח.
מריה גולגינה (2009) זמרת אופרה.
אורלנדו בלום (2009) שחקן קולנוע.
לאחר ביקור של מסי בבית חולים לילדים סופניים בבוסטון, החליט לדבריו להשקיע חלק ממונו לטובת החברה.
באמצעות הקרן ניתנים מענקי מחקר, מימון הכשרה רפואית והשקעה בפיתוח מרכזים רפואיים ופרויקטים בארגנטינה, בספרד ובמקומות אחרים בעולם.
ב-11 במרץ 2010 הודיע ארגון יוניצ"ף על צירופו של מסי כשגריר של רצון טוב לשורותיו.
עם צירופו יצא מסי למשימת השטח הראשונה שלו במסגרת הארגון להאיטי לאחר רעידת האדמה שפקדה את ארצם.
מסי השתתף בקמפיינים של יוניסף למניעת איידס, לטובת חינוך והכללה חברתית של ילדים עם מוגבלות.
בעת שחגג את יום ההולדת הראשון של בנו, בנובמבר 2013, מסי ובנו Thiago היו חלק ממסע פרסום להגברת המודעות של שיעורי תמותה בקרב ילדים מוחלשים.
קים יו-נה (2011) ספורטאית אולימפית.
ליאם ניסן (2011) שחקן קולנוע.
ב-2016 העניק יוניצ"ף-ארצות הברית ל-פרי את הפרס על שם אודרי הפבורן לאנושיות לאות הערכה על פעולותיה הרבות במסגרת הארגון.
פריאנקה צ'ופרה (2016) שחקנית זמרת דוגמנית זוכת מיס עולם בשנת 2000.
לילי סינג (2017) בדרנית ראפרית.
מילי בובי בראון (2018) שחקנית השגרירה הצעירה בארגון התמנתה בגיל 14.
שגרירים לשעבר (לפי מדינה ושנת מינוי)
דני קיי שחקן קולנוע ובדרן (1954) השגריר הראשון בארגון.
ב-1978 קיבל את פרס יוניצ"ף לשירות יוצא נגדר הרגיל.
אודרי הפבורן (1989) שחקנית קולנוע.
בלטה מאוד בפעילותה בשם הארגון ויוניצ"ף ארצות הברית מעניק פרס על שמה לאושיות המצטיינות בפעולות למען האנושיות.
בשנת 1992 העניק נשיא ארצות הברית, ג'ורג' בוש, להפבורן את מדליית החירות הנשיאותית לאות הכרה על עבודתה ההומניטרית זו, גם האקדמיה האמריקאית לקולנוע העניקה לה את פרס ז'אן הרשולט לפעילות הומניטרית (הפרס ניתן לה לאחר מותה).