tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אך בסיום העונה לאנס סיימה במקום השני בליגה והעפילה לליג 1. את הופעת הבכורה שלו בליגה הצרפתית הבכירה ערך בוריז'ו ב-9 באוגוסט 2014 בהפסד של לאנס 0–1 לנאנט.
ב-24 באוקטובר 2014 כבש בוריז'ו את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ובליגה הבכירה בניצחון של לאנס 2–0 על טולוז.
אך זה לא עזר ללאנס שסיימה אחרונה בליגה ושבה לליג 2. בעונה לאחר מכן בליגה השנייה בוריז'ו החל לתפוס מקום מרכזי בקבוצה הוא סיים את העונה עם 5 שערים ב-32 הופעות בכל המסגרות כשברב המשחקים הוא פותח בהרכב.
בעונתו הרביעית והאחרונה בלאנס הוא שוב כבש 5 שערים הפעם ב-38 משחקים, אך פתח בהרכב ברב המשחקים.
ב-14 ביוני 2017, חתם בוריז'ו על חוזה ל-4 שנים בסטאד רן מהליג 1. ב-5 באוגוסט ערך בוריז'ו את הופעת הבכורה במועדון בתיקו 1–1 עם טרואה במסגרת מחזור הפתיחה של עונת 2017/2018 ושישה ימים לאחר מכן ב-11 באוגוסט, הוא כבש את שערו הרשמי הראשון בקבוצה בהפסד 1–2 לאולימפיק ליון.
את עונת הבכורה שלו בקבוצה הוא סיים עם 12 שערים ב-41 הופעות בכל המסגרות.
וסייע לרן להעפיל לליגה האירופית.
ב-20 בספטמבר 2018 ערך בוריז'ו את הופעת הבכורה האירופית שלו בניצחון של רן 2–1 על פ.ק.
יבלונץ מצ'כיה במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית.
הוא גם כבש שער אירופי ראשון באותה עונה בניצחון של רן 3–1 על ארסנל בשמינית הגמר.
וזכה בתואר הראשון שלו כשרן זכתה בגביע הצרפתי אחרי ניצחון בפנדלים על פריז סן-ז'רמן בגמר.
ובסך הכל סיים את עונתו השנייה בקבוצה עונת 2018/2019 עם 9 שערים ב-52 הופעות בכל המסגרות.
בעונתו השלישית בקבוצה עונת 2019/2020 שנקטעה באמצע העונה בעקבות התפרצות מגפת הקורונה בוריז'ו סיים עם 3 שערים ב-36 הופעות בכל המסגרות.
אך רן סיימה במקום השלישי המזכה בכרטיס לליגת האלופות.
ב-20 באוקטובר 2020 ערך בוריז'ו את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות בתיקו 1–1 של רן עם קרסנודאר הרוסית במסגרת שלב הבתים.
ואת עונת 2020/2021 סיים בוריז'ו עם 6 שערים ב-43 הופעות בכל המסגרות.
בעונות הבאות המשיך בוריז'ו להיות בורג משמעותי בקבוצה.
את עונת 2021/2022 הוא סיים עם 12 שערים ב-48 הופעות בכל המסגרות אליהם הוסיף 12 בישולים בליגה שמיקמו אותו בסוף העונה במקום השלישי בליגה בטבלת המבשלים המצטיינים כשמקדימים אותו רק קיליאן אמבפה וליונל מסי.
והוא אף זכה בשחקן החודש בליגה הצרפתית לחודש אפריל.
את עונת 2022/2023 הוא סיים עם 8 שערים ב-46 הופעות בכל המסגרות, אליהם הוסיף 10 בישולים ששוב מיקמו אותו במקום השלישי בטבלת המבשלים המצטיינים אחרי מסי וניימאר.
את העונה הבאה עונת 2023/2024 סיים בוריז'ו עם 15 שערים ב-44 הופעות בכל המסגרות.
מתוכם 9 שערים בליגה אליהם הוסיף גם 6 בישולים.
ב-30 באוגוסט 2024 חתם בוריז'ו על חוזה ל-3 שנים בא-דוחייל מליגת העל הקטרית.
ב-7 בספטמבר ערך בכורה במדי א-דוחייל במשחק גביע הכוכבים נגד אל-אהלי.
ב-14 בספטמבר ערך בוריז'ו בכורה בליגת העל הקטרית בניצחון 2–0 על אל-וכרה.
ב-23 בנובמבר 2024 כבש בוריז'ו את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 5–0 על אל-ערבי.
ואת עונתו הראשונה במועדון הוא סיים עם 3 שערים ב-18 הופעות בליגה, ו-8 שערים ב-27 הופעות סך הכל בכל המסגרות.
שחקן החודש בליג 1: אפריל 2022
בנות טובות הולכות לגיהנום הוא רומן גרפי שנכתב על ידי טוהר שרמן-פרידמן ופורסם במרץ 2023. הספר הוא רומן אוטוביוגרפי הדן ושופך אור על אמונתה, משפחתה, אהבתה ומערכות היחסים של המחברת כשהייתה צעירה.
שרמן-פרידמן משתמשת באיורים מפורטים ובמונולוגים ודיאלוגים מלאים בהומור, ביקורת ורפלקציה.
היא מזמינה את הקוראים שלה לסיור בחייה, החל מילדותה, ובמהלך שנות ההתבגרות המרדניות שלה.
כל זה מוביל להבנה מעמיקה של מסע ההתבגרות והאמונה שלה.
כל פרק בספר הוא סיפור בתוך סיפור.
כל אחד מהפרקים יכול לעמוד בפני עצמו, וביחד הם יוצרים מסר רחב ועמוק יותר.
שרמן-פרידמן אומרת שהספר הזה הוא החלק הראשון בטרילוגיה.
טוהר, הדמות הראשית, נולדה למשפחה דתית בשומרון כבת זקונים מבין שישה ילדים.
בפרולוג מגלה הקורא שסבתא של טוהר מתה מסרטן זמן לא רב לאחר שטוהר נולדה.
המספרת כותבת שהחוויה שלנו כילדים מעצבת את מי שאנחנו כמבוגרים וממשיכה לתאר את החויה שלה.
טוהר מרגישה בודדה כילדה למרות אחיה הרבים.
הקורא מקבל את התפיסה שהיא שיחקה יותר עם הבובות שלה מאשר עם אחיותיה.
כשהייתה בת תשע היה חשש לחדירה של מחבלים ליישוב שלה כשהיא הייתה לבד בבית.
שיחת טלפון מאמה הרגיעה אותה שהיא לא באמת לבד.
טוהר מתארת את הוריה שלקחו אותה להפגנה ב-2004 נגד תוכנית ההתנתקות מעזה, אבל היא הייתה צעירה מדי להבין את המשמעות והפוליטיקה של כל מה שהתרחש.
היא מדברת על כך שהיא בעצם גידלה את עצמה במובנים מסוימים בהתחשב בנסיבות הדור שלה.
היא פוגשת ילד מסתורי, מבלה איתו הרבה זמן ומתנשקת איתו, אבל זה מוביל לבעיות עם בנות אחרות — ולשברון לב.
טוהר מתארת יום כיפור אחד שבו בזמן שהיא יושבת בבית כנסת היא חושבת רק על כמה שהיא רעבה.
היא שוברת אתהצום באכילת במבה ומגלה ששום דבר רע לא קורה.
זה מוביל אותה לסיפור אחר שבו היא אומרת למורה שלה באולפנה שהיא לא מאמינה באלוהים.
בחלק השני של הספר, טוהר המתבגרת היא מנסה דברים חדשים כמו לעשות קעקועים על הגוף.
היא מעשנת סיגריה במסיבת פיג'מות.
וגם פוגשת בחור בשם מיכאל שבסופו של דבר הופך לבעלה.
בהתחלה מיכאל יצא עם חברתה של טוהר, מאי, וטוהר ומאי מפסיקות להיות חברות טובות אחרי שמיכאל וטוהר מתחילים לצאת.
טוהר משקרת להוריה בגיל שש עשרה והולכת עם מיכאל לבלות שבת איתו ועם חברים במרכז הארץ.
באירוע אחר, שתיית אלכוהול ומשחק "אמת או חובה" יוצרים בעיות.
נמרוד, בן הזוג של אחותה עדינה, מצלם את טוהר ואת מיכאל צילומים אמנותיים שגורמים אי נוחות לעדינה.
טוהר מבינה, בדיעבד, את הסיטואציות המורכבות שבהן נמרוד שם את אחותה.
בתחילת החלק השלישי של הספר טוהר נכנסת להריון ועוברת הפלה.
מערכת היחסים שלה עם מיכאל שורדת גם ברגעים הקשים.
טוהר נוסעת לפולין לביקור במחנות ריכוז והיא מרגישה שזה היה מסע משמעותי.
טוהר חוזרת הביתה ומתארת אינטראקציה מפחידה כשהיא נוסעת בטרמפים.
היא מספרת את סיפורו של אדם שעבר לינץ' בגדה, אבל לא חושבת על היישוב שלה כמקום מסוכן.
טוהר מספרת על היבטים רבים ושונים בחייה לאחר שנות ההתבגרות שלה.
השירות שלה בצה''ל הוא פחות זוהר.
למרות ההבדלים האמוניים ביניהם אביה, שהוא רב, ואמה מקבלים אותה.
המקום האהוב עליה ביישוב הוא קברה של סבתא.
טוהר מפתחת את כישרונותיה כאמנית.
עדינה כמעט נפגעת, ממתקפת טרור.
אם טוהר לא הייתה מתווכחת עם עדינה, היא הייתה יושבת במושב שבו נחת הסלע שנזרק.
עדינה נאבקת בבריאות הנפשית שלה ומאושפזת בבית חולים וטוהר מתחילה להבין שהילדות שלה הסתיימה.
באפילוג טוהר מסכמת את המסע שלה, את האופן שבו היא רואה דברים, נפרדת מאלוהים וממשיכה לנסות לענות על השאלה מי היא באמת.
נירית אנדרמן פרסמה מאמר ב"הארץ" זמן קצר לאחר יציאת הספר במרץ 2023 המשבחת את שרמן-פרידמן בתיאור הרומן הגרפי וסיפור חייה של המחברת.
היא כתבה: "כוכבת חדשה נולדה בביצה הקטנטונת של הקומיקס המקומי".
ב-24 במרץ 2023, שרמן-פרידמן התראיינה ל"כאן 11" ועבודתה הוצגה שם.
כאן 11 נתנה לטוהר במה להסביר את סיפורה ולקדם את הרומן הגרפי החדש שלה.
חודשיים לאחר מכן, במאי 2023, פרסמה עופרה רודנר מאמר ב"הארץ" המבקר את עבודתה של שרמן-פרידמן.
המחברת, כותבת רודנר, שוללת את המציאות הפוליטית ואת קשיי החיים בשומרון, ובוחרת להתמקד דווקא ב"פמיניסטי והחילוני שלה עצמה כאינדיבידואל".
רודנר מבקר את שרמן-פרידמן על כך שלא הצליחה "להסתכל לכיבוש בעיניים".
טוהר: מחברת, מאיירת, ודמות ראשית.
מיכאל: חבר, בן זוג, בעל.
נמרוד: צלם וחבר של עדינה.
מאי: ידידה, חברה לשעבר של מיכאל.
טוהר שרמן-פרידמן נולדה וגדלה ביישוב קדומים שבשומרון וחיה היום בתל אביב.
היא למדה תקשורת חזותית במכללת שנקר ועובדת כאומנית קעקועים ויוצרת קומיקס.
ספרה הראשון בנות טובות הולכות לגיהנום ראה אור בצרפת.
בנות כמונו הוא סרט דרמה ישראלי בבימויה של לי גילת שיצא בשנת 2024.
את הסרט ביימה לי גילת לפי תסריט של בת אל מוסרי, הכולל חלקים ביוגרפיים.
הליהוק לסרט ארך כשנה עקב הרצון למצוא שחקניות לא מקצועיות למרבית התפקידים.
צילומי הסרט נמשכו 13 יום.
שחר היא נערה מבית הרוס הלומדת "בית גילה" יחד עם נערות נוספות הסובלות מבעיות שונות.
למסגרת מגיעה פרי, מורה חיילת בעלת מוטיבציה וכריזמה כשהמפגש ביניהן מוביל בתחילה לעימותים ובהמשך לחברות שמובילה אותן לשינויים בחייהן.
שם השחקן/יתשם הדמותאודות הדמותהיאלי יוסף זאדה שחר נערה בסיכון הלומדת ב"בית גילה"אורטל פשרל מורןאחות של שחר הדר דרורפרימורה חיילת שבאה להדריך ב"בית גילה" בת אל מוסרי אמא של שחר יעקב זדה דניאל אבא של שחר
הסרט זכה בשלושה פרסי אופיר: שחקן המשנה (יעקב זדה דניאל), שחקנית המשנה (בת אל מוסרי) והליהוק (חלי מון סונגו), והיה מועמד בקטגוריות הסרט הטוב ביותר, הבימוי והתסריט.
היאלי יוסף זאדה זכתה פרס המשחק בסרט עלילתי בפסטיבל חיפה.
הסרט זכה בפרס חבר השופטים של פסטיבל וייל בלוך.
בנות מיטפורד היא סדרת טלוויזיה בריטית מסוגת דרמה היסטורית המבוססת על דמויותיהן האמיתיות של האחיות מיטפורד.
הסדרה עלתה לשידור לראשונה ב-18 ביוני 2025 ב-BritBox בצפון אמריקה וב-19 ביוני בפלטפורמות סטרימינג שונות בממלכה המאוחדת.
התסריט מבוסס על סיפורן האמיתי של האחיות לבית מיטפורד, שש אחיות שסירבו "לשחק לפי הכללים", ושמן נקשר בפרשיות שערורייתיות רבות שיצרו כותרות וסקנדלים ברחבי העולם.
העלילה מתרחשת בשנות ה-30 של המאה ה-20, וכוללת סיפורים שונים על חייהן הסוערים של האחיות ומשפחתן המורחבת.
בסי קרטר בתפקיד ננסי מיטפורד האחות הבכורה במשפחה
איזבל ג'ספר ג'ונס בתפקיד פמלה מיטפורד
ג'ואנה ונדרהם בתפקיד דיאנה מיטפורד
שאנון ווטסון בתפקיד יוניטי מיטפורד
זואי בראו בתפקיד ג'סיקה מיטפורד
אורלה היל בתפקיד דבורה מיטפורד, בת הזקונים
טובי פין רגבו בתפקיד טום מיטפורד, הבן היחיד במשפחת מיטפורד
אנה צ'נסלור בתפקיד סידני בולס, האם
ג'יימס פיורפוי בתפקיד דייוויד פרימן-מיטפורד, האב
ג'ושוע סאס בתפקיד אוסוואלד מוסלי
ג'יימי בלקלי בתפקיד פיטר רוד
ג'יימס מוסגרייב בתפקיד האמיש ארסקין
קאלם לינץ' בתפקיד בריאן גינס
התסריט לסדרה נכתב על ידי שרה וויליאמס ומבוסס על הספר הביוגרפי שכתבה מרי ס.
הסדרה בהפקת חברת פיירבירד פיקצ'רס בבימוי ג'וס אגניו ואלי היידון.
המפיקים בפועל הם אליזבת קילגאריף, מתיו מוסלי וקרייג הולוורת'.
מתיו מוסלי, המפיק בפועל של הסדרה, הוא נינו של אוסוולד מוסלי - אותו מגלם ג'ושוע סאס בסדרה.
מוסלי תיאר את הצפייה הראשונה בדמות של סאס כ"די סוריאליסטי".
צוות השחקנים כולל את בסי קרטר, אורלה היל, ג'ואנה ונדרהם, איזבל ג'ספר ג'ונס, שאנון ווטסון וזואי בראף בתור האחיות מיטפורד, ואת הוריהן משחקים אנה צ'נסלור וג'יימס פיורפוי.
הצילומים החלו ביוני 2024. תמונות ראשונות מהצילומים פורסמו באוגוסט 2024.
באתר Rotten Tomatoes המבוסס על ביקורות הצופים, הסדרה קיבלה דירוג של 87% בהתבסס על 23 ביקורות.
בין היתר נכתב על הסדרה כי מדובר ב"דרמה על אחת המשפחות השנויות ביותר במחלוקת בבריטניה עם הצגה חלקה ומשחק מעולה, ומהווה הצצה מרתקת לפיתוי המאכזב של הפשיזם והקומוניזם".
באתר האינטרנט Metacritic הסדרה קיבלה ציון ממוצע של 74 מתוך 100 בהתבסס על 7 ביקורות.
בנזן (Benzene) הוא תרכובת אורגנית דליקה, חסרת צבע ורעילה, שנוסחתה הכימית היא C6H6.
בנזן הוא החומר הארומטי הפשוט והחשוב ביותר, ולמאות נגזרות שלו חשיבות רבה בביולוגיה ובכימיה.
הבנזן בנוי מטבעת פחמנית בת שישה אטומים, אשר לכל אחד קשור אטום אחד של מימן.
מגלה המבנה הכימי של הבנזן היה פרידריך אוגוסט קקולה.
מולקולה אורגנית זו היא הדוגמה הבסיסית לתרכובות הנקראות תרכובות ארומטיות, אשר מתאפיינות בטבעם הייחודי של הקשרים הקוולנטיים בין האטומים.
בתרכובות ארומטיות, ובכללן בנזן, קיימים קשרים אשר מהווים מעין 'מצב ביניים' בין קשר בודד לקשר כפול.
דבר זה נובע מהתארגנות מיוחדת של אורביטלי האלקטרונים במולקולה.
בקשרים ארומטיים, האלקטרונים הקושרים אינם מרחפים סביב קשר קוולנטי ספציפי בין שני אטומים, אלא יוצרים ענן אלקטרונים שמשותף למספר קשרים.
במולקולת הבנזן, ששת אטומי הפחמן נמצאים במישור אחד, כאשר אורביטלי ה-p שלהם מאונכים למישור.
החפיפה בין ששת אורביטלי ה-p יוצרת מעין מעגל, מעל ומתחת למישור המולקולה.
בשל אופיים של הקשרים הארומטיים, לעיתים מתייחסים למולקולת הבנזן כבעלת שלושה קשרים כפולים ושלושה קשרים בודדים.
במקרה כזה, מציירים עבורה שתי צורות רזונטיביות, כאשר מיקומם של הקשרים מתחלף ביניהן:
דרך נוספת לצייר אותה היא באמצעות מעגל פנימי, המסמן את ענן האלקטרונים המשותף לששת הקשרים:
תרכובות אורגניות רבות הן נגזרות של בנזן, שבהן אחד או יותר מאטומי המימן בטבעת מוחלף בקבוצה פונקציונלית אחרת.
דוגמאות לנגזרות כאלו הן טולואן, אנילין, בנזאלדהיד ופנול.
נגזרות שונות של בנזן נוצרות בתגובות מסוג התמרה אלקטרופילית, כגון הלוגנציה, ניטרציה ואלקילציית פרידל-קרפטס.
המקור העיקרי של בנזן לפטרוכימיה הוא זיקוק נפט.
התעשייה הפטרוכימית משתמשת בבנזן כחומר גלם מרכזי למוצרים רבים ושונים, הנוצרים על ידי החלפת אטום מימן אחד או יותר באטום של יסוד כימי אחר.
מקורות טבעיים: צמחים, שרפות יער ופליטות ממאגרי דלק טבעיים.
מקורות מעשה ידי אדם: מילוי מכלי דלק ללא אמצעי מיישוב אדים, עשן סיגריות, התעשייה הכימית, כבשנים לפחמי אבן, בתי זיקוק לנפט וחימום ביתי תלוי דלקים.
מחקר שנערך בשנת 2014 צופה שייצור הבנזן יגדל בשנים הקרובות במדינות המזרח התיכון ואפריקה, ויעמוד במקומו במדינות מערב אירופה וצפון אמריקה.
הבנזן נתגלה לראשונה בשנת 1825 על ידי מייקל פאראדיי שבודד אותו ממשקע של גז ששימש לתאורה.
בנזן משמש בעיקר כחומר ביניים לייצור כימיקלים אחרים כאתיל-בנזן ממנו מפיקים סטירן שהוא מונומר חשוב בתעשיית הפלסטיק, ציקלוהקסאן ופנול.
כמויות קטנות של בנזן משמשות לתעשיית הגומי, חומרי הניקוי, התרופות, הצבעים, חומרי נפץ וקוטלי חרקים.
הפעילויות דרכן ניתן להיחשף לבנזן
עישון - על פי דיווחים מסוימים , עשן הנשאף ישירות מסיגריה אחת מכיל 6 עד 100 מיקרוגרם למטר מעוקב.
מעשנים נחשפים לרמות בנזן גבוהות פי 10 מהרמות אליהן נחשפים לא מעשנים.
עישון פסיבי - מחקרים מראים על עליה של 50% בריכוזי הבנזן בבתים שבהם יש מעשן אחד או יותר בהשוואה לבתים שבהם אין מעשנים.
פעילויות הקשורות ברכב - חשיפות לבנזן נפוצות בהקשר של גזי פליטה מרכב, פליטות אדים ממערכת הדלק ותדלוק מכוניות המונעות בבנזין.
מידת החשיפה לריכוזי בנזן במקרה של נהגים תלויה בכמות הזמן אותה מבלה הנהג בתוך האוטו או בעת תדלוק, ובתנאי עומס התנועה.
אנשים המתגוררים או הולכים בסמוך לצירי תחבורה ראשיים ועמוסים נחשפים לרמות גבוהות יותר של בנזן מאנשים החיים באזורים החשופים פחות.
חשיפה בבית - מקורות ביתיים כגון תנורי חימום ביתיים וציפויי משטחים בחומרים המכילים בנזן יכולים לגרום לעלייה משמעותית ברמות הבנזן בתחומי הבית.
אוכל - מאכלים רבים מכילים בנזן: פירות, דגים, אגוזים, מוצרי חלב, משקאות קלים, עוף מבושל ועוד.
מחקרים אחרים טוענים שהאוכל אינו מקור משמעותי לקליטה של בנזן וכי מקור זה הוא זניח ביחס למקורות אחרים אליהם נחשף האדם בחיי היומיום.
פעילויות תעשייתיות - קיימים דיווחים על ריכוזי בנזן גבוהים יחסית בקרבת אזורי תעשייה, בעיקר כבשנים לפחמי אבן ובתי זיקוק לנפט.
למרות זאת טוענים החוקרים כי גם מקור זה אינו משמעותי וממלא תפקיד משני בחשיפת כלל האוכלוסייה לבנזן.
השפעות משמעותיות של בנזן על בריאות האדם מתעוררות לאחר חשיפה לריכוזים גבוהים מאוד של בנזן (כ־160,000 מיקרוגרם בנזן למטר מעוקב אוויר).
השפעות ארוכות טווח כוללות שינוי בכרומוזומים והפחתה בייצור תאי דם העלולה לגרום ללוקמיה.
הסכנות הכרוכות בחשיפה לריכוזים נמוכים של בנזן עדיין אינן ברורות לחלוטין.
חשיפה לריכוזים גבוהים של בנזן בנסיבות תעסוקתיות הוכחה כקשורה באופן ברור ללוקמיה, לכן הוכר הבנזן כחומר מסרטן והתעוררה מודעות לעובדה שגם רמות נמוכות של בנזן באוויר הפתוח עלולות להיות קשורות למקרים של סרטן הדם בקרב כלל האוכלוסייה.
המוסד לבטיחות ולגיהות הישראלי קובע את הערכים המרביים לחשיפה:
חשיפה משוקללת מרבית מותרת: 0.5 PPM (חלקים למיליון, חל"מ)
חשיפה לזמן הפעולה: 0.25 PPM
המוסד המקביל בארצות הברית קובע תקן פחות מחמיר:
חשיפה משוקללת מרבית מותרת (ליום עבודה של 8 שעות): 1 PPM
חשיפה מרבית מותרת לזמן קצר (פרק זמן של 15 דקות): 5 PPM
בנזין היא להקת רוק ישראלית, שפעלה למשך תקופה קצרה בשנות השמונים.
הלהקה הוציאה במהלך שלוש שנות פעילותה, בין השנים 1982–1985, שני אלבומים שזכו להצלחה רבה והשפיעו רבות על הרוק הישראלי.
לאחר פירוקה, המשיך סולנה, יהודה פוליקר, בקריירה עצמאית ומצליחה.
חברי "בנזין", יהודה פוליקר (שירה וגיטרה), בנימין "בנג'ו" קמחי (בס), יחיאל "קיטש" אמסלם (גיטרה) ואלי חדד (תופים), ניגנו במסגרות שונות מאז סוף שנות ה־60, בעיקר באזור חיפה והקריות.
ב-1970 היה פוליקר שותף להקמת להקת "הנמרים" (בה היה שותף גם קמחי), ואחר כך הקים ב-1975, עם מיכה שובל את להקת "ברקת".
הלהקה ניגנה בעיקר גרסאות כיסוי ללהיטים מהתקופה, והרבתה להופיע באירועים ובחתונות, אך בין 1975 ל-1976 הקליטה גם שני תקליטונים מקוריים שכתב שובל.
ב-1980 הוזמן פוליקר להצטרף כנגן ללהקתו של צביקה פיק, אך חזר ללהקת "ברקת" אחרי מספר חודשים, עם סיום מסע ההופעות, נחוש להצליח בעצמו.
פוליקר שלח קלטת עם גרסאות כיסוי ושני קטעים מקוריים של הלהקה, לכותב והמפיק יעקב גלעד, שכה התרשם ממה ששמע, עד שלדבריו התקשה להאמין שזהו חומר של להקה ישראלית.
גלעד בא לאחת החזרות של הלהקה בקריות, והחליט לקחת אותה תחת חסותו.
גלעד הפך למלווה אמנותי של הלהקה, כתב עבורה שירים, וגם הציע שישנו את שם הלהקה לשם קליט יותר – "בנזין".
הוא גם המליץ שחברי הלהקה יעברו לתל אביב, כדי להיות יותר קרובים לסצנת המוזיקה, ושיהפכו למוזיקאים במשרה מלאה.
עד אז הופיעו בערבים באירועים ובחתונות אך עבדו במשך היום: קמחי עבד בדואר, אמסלם עבד כטכנאי שיניים, חדד כצבע ופוליקר כספר.
בסוף 1981 עברו לתל אביב, חברת סי.בי.אס החתימה את הלהקה, והם הקליטו את תקליט השדרים הראשון שלהם "חופשי זה לגמרי לבד", שיצא לרדיו בפברואר 1982. ביוני יצא לאור תקליט השדרים השני של הלהקה, "יום שישי", עם תחילת מלחמת לבנון הראשונה.
הוא זכה להשמעות רבות ברדיו והגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים הישראלי של רשת ג'.
אלבומה הראשון של "בנזין", "עשרים וארבע שעות", יצא ב-1 באוגוסט 1982 וכלל שורה של להיטים, כ"יום שישי", "חופשי זה לגמרי לבד", "גשם", ו"תני לי סיבה".
את רוב שירי האלבום כתב גלעד והלחין פוליקר, שגם היה הסולן ברובם.
יוצאי דופן היו השירים "גשם", שהלחין ושר אמסלם, ו"תני לי סיבה", שבו היה חדד הסולן.
את השירים עיבדו חברי הלהקה במשותף עם גלעד, הטכנאי יעקב מורנו והזמרת יהודית רביץ.
האלבום היה להצלחה מסחרית גדולה ומכר למעלה מ-50,000 עותקים תוך ימים ספורים.
השיר "יום שישי" נבחר כ"שיר השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג', ובנזין זכתה בתואר "להקת השנה" של רשת ג' ובפרס "ורד הכסף" של העיתון "מעריב".
עם צאת התקליט יצאה הלהקה לסיבוב הופעות.
לצד "תיסלם" הייתה "בנזין" להצלחה הגדולה של הרוק הישראלי בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20. למרות הרושם שנוצר בתקשורת, כאילו הייתה תחרות בין הלהקות, הן שיתפו פעולה והופיעו מספר פעמים ביחד באותן השנים.
בשנת 1983 הקליטו חברי הלהקה את השיר "בית משותף", במסגרת השירותרום, כמו כן גם הקליטו באותה שנה את הקטע האינסטרומנטלי המצליח שלהם "שוטרים וגנבים", וכן את השיר "ביקור משפחתי" במסגרת מופע הילדים "חגיגה" (מילים: יעקב גלעד, לחן: יהודית רביץ).
חברי הלהקה החלו לעבוד על אלבומם השני, "משמרת לילה" בסוף 1983. במהלך הקלטת האלבום סבלו חברי הלהקה מקשיי פרנסה, הם חזרו לגור ב, וקמחי ואמסלם שהיו נשואים גם עבדו במקביל.
פוליקר חזר לגור עם הוריו.
למימון ההקלטות אף לקחו הלוואות.
בזמן הקלטת האלבום עזב אמסלם את הלהקה עקב חילוקי דעות על רקע מקצועי: אמסלם הלחין עבור אלבומה השני של הלהקה, "משמרת לילה", שלושה שירים, שבהם נועד להיות הסולן.
לאחר שכבר הקליטו חברי הלהקה את אחד השירים, "פגע וברח", הוחלט שפוליקר ישיר את השיר ולא אמסלם, על מנת ליצור אחידות באלבום.
מכיוון שאמסלם התנגד לכך, החליטו להוציא מהאלבום את שני השירים הנוספים שהלחין, ולהקליט את השיר "פגע וברח" מחדש, בלחן של פוליקר.
אמסלם חש כי אינו מקבל מספיק ביטוי בלהקה, והחליט לעזוב.
כעבור שנים השתמש בלחן המקורי של השיר "פגע וברח" בשיר שכתב לסרט הקולנוע "צומת וולקן".
באוגוסט 1984 יצא האלבום לאור, באלבום נותרו שני שירים שבהם השתתף אמסלם בנגינה: "משמרת לילה", ו"בית משותף".
את רוב השירים עיבדו יעקב גלעד וחברי הלהקה, ובחלקם השתתף בעיבוד גם טכנאי ההקלטה יעקב מורנו.
האלבום זכה להצלחה מסחרית קטנה יותר מהאלבום הראשון של הלהקה, ומכר קצת פחות מ-20,000 עותקים, בשנתיים לאחר שיצא.
הוא כלל את הלהיטים "משמרת לילה", "קחי אותי הביתה", "בית משותף", "אחרי הטלוויזיה (האש נמשכת)", "פנים אל מול פנים" והקטע האינסטרומנטלי "שוטרים וגנבים".
באותה שנה זכתה בנזין פעם נוספת בתואר "להקת השנה".
לאחר יציאת האלבום השני לאור, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות, שכלל הופעה משותפת עם אריאל זילבר בפסטיבל עיר הבירה באילת, לפני קהל של כ-50,000 צופים, בספטמבר 1984. במקביל פוליקר החל לעבוד על תקליטו "עיניים שלי" ועל הפקת תקליט לגידי גוב.
באותה השנה השתתפה הלהקה בפסטיבל שירי הילדים עם השיר "לא יכול לישון" שזכה במקום התשיעי.
בתחילת 1985, יצא התקליטון האחרון של הלהקה, "התחלה חדשה / סרט במקום".
השיר "התחלה חדשה", שנכתב לכבוד מעבר תחנת הרדיו רשת ג' מ-AM ל-FM, היה לאחד מלהיטיה הגדולים ביותר של הלהקה.
התקליטון סימן את סוף דרכה של הלהקה, אף על פי שבאופן רשמי לא הכריזו חבריה על פירוק.
לאחר הצלחת תקליט הסולו הראשון של פוליקר "עיניים שלי", שיצא לאור בקיץ אותה שנה, חדלה הלהקה לפעול.
פוליקר יצא לסיבוב הופעות עם שירי אלבומו, במקביל קמחי וחדד הקימו להקה חדשה בשם "בושם", שניגנה גרסאות כיסוי לשירים באנגלית.
קמחי חזר בתשובה כמה שנים אחר כך, ואילו חדד הצטרף ללהקת "הסיקסטיז".
הלהקה התאחדה בהרכב מלא בדצמבר 1986 במסגרת ספיישל טלוויזיוני שהקליט פוליקר עבור הערוץ הראשון לאחר צאת התקליט "עיניים שלי".
בנוסף הופיעה הלהקה בתוכנית של ערוץ 4 הבריטי על תעשיית המוזיקה בישראל, ושרה את השיר "התחלה חדשה" בגרסה באנגלית.
בשנת 1993 יצא אלבום אוסף של הלהקה, שבו נכלל השיר "התחלה חדשה" לראשונה על גבי אלבום.
ביוני 2010 התאחד ההרכב האחרון של הלהקה (פוליקר, קמחי וחדד) בהופעתו של פוליקר בתיאטרון קיסריה.
ב־25 בספטמבר 2025 הלך לעולמו יחיאל "קיטש" אמסלם, גיטריסט הלהקה לשעבר, בגיל 73.
בנזין הוא תערובת נוזלית המופקת מנפט שצבעה צהוב בהיר עד כתום, ומורכבת בעיקר מפחמימנים.
הבנזין משמש כדלק למנועי בעירה פנימית.
השם "בנזין" מקובל בשפות רבות עבור דלק לרכבים, בהן רוסית, גרמנית, איטלקית, אינדונזית ועברית, והוא נגזר מרכיב הבנזן שיש בו.
בבריטניה נקרא הדלק "פטרול", בארצות הברית "גזולין" (או בקיצור "גז"), ובחלק מארצות אמריקה הדרומית הוא נקרא "נפטה", בגלל רכיב הנפטא שיש בו.
בנזין מופק בבתי זיקוק לנפט.
בעבר, "נפט טבעי" היה מופק מנפט גולמי בתהליך זיקוק פשוט; אולם תוצר זה אינו מתאים למנועים מודרניים, והוא מהווה רק חלק מהתערובת.
הבנזין מורכב ברובו מפחמימנים ובהם בין 5 ל-12 אטומים של פחמן בכל מולקולה.
לתוצרי הזיקוק השונים, אותם מערבבים כדי ליצור בנזין, יש מאפיינים שונים.
ההבדלים הם בדירוג האוקטן, תכולת חומרים ארומטיים, תכולת אלקאן (פחמן רווי) ועוד.
היחס בין החומרים השונים תלוי בחברה המייצרת, בבתי הזיקוק, ובאיכות הנפט הגולמי.
במדינות רבות כיום ישנן מגבלות חמורות על תכולת החומרים הארומטיים (בעיקר בנזן) בבנזין.
בנזין מכיל לעיתים תרכובות אורגניות נוספות, כגון אתר אורגני (המוסף בכוונה), ורמות קטנות של תוספות לא רצויות כגון תרכובות גופרית שונות.
ייצרני הבנזין חייבים להסיר חלק מהתוספות הלא-רצויות, כגון מרקפטן ומימן גופרי, משום שהם גורמים לאיכול המנועים.
הבנזין הוא דלק נדיף יותר מסולר ומקרוסין, הן בשל מרכיביו העיקריים והן בשל התוספים השונים.
ניתן לשנות את מידת הנדיפות על ידי עירוב בוטאן.
במדינות שונות קיימים חוקים המגבילים את הנדיפות המותרת; במזג-אוויר חם יותר שואפים לנדיפות נמוכה יותר.
במרבית המדינות ישנה מגבלה נפרדת לנדיפות מותרת בחורף ובקיץ; באוסטרליה, מידת הנדיפות המותרת מתעדכנת מדי חודש בחודשו והיא משתנה גם בין אזורים שונים.
בשנים האחרונות הורדו מידות הנדיפות המותרת במדינות רבות, כדי להקטין את מידת הזיהום בעת תדלוק.
המאפיין החשוב ביותר של בנזין הוא מספר האוקטן שלו.
מספר זה מסמל עד כמה הבנזין חסין בפני הצתה מוקדמת (הצתה מוקדמת מדי פוגעת ביעילות המנוע).
דירוג זה הומצא בידי הכימאי ראסל מרקר.
מספר האוקטן נמדד ביחס לתערובת של איזואוקטן (2,2,4-trimethylpentane) ושל הפטן.
לפיכך, לבנזין עם מספר אוקטן 87 יש אותה עמידות בפני פיצוץ מוקדם כמו לתערובת של 87% איזואוקטן ו-13% הפטן.
בארצות הברית נעשה שימוש במדידת אוקטן שונה במקצת, ולכן מידת האוקטן המצוינת על משאבות הדלק נמוכה ב-5 יחידות בערך מזו המקובלת בשאר העולם.
למשל, בנזין "90 אוקטן" בארצות הברית שקול לבנזין "95 אוקטן" בשאר העולם.
לבנזין יכול להיות מספר אוקטן גבוה מ-100, משום שאיזואוקטן עצמו אינו חסין ב-100% בפני פיצוץ מוקדם.
לפיכך, בנזין בעל מספר אוקטן מעל 100 הוא חומר עם חסינות בפני פיצוץ מוקדם הגבוהה מזו של איזואוקטן (ללא n-heptane).
הדלק המשמש במרוצי מכוניות, כמו גם דלק מטוסים, הוא בעל דירוג אוקטן של 110 ואף הרבה יותר.
העובדה שדלק בעל מספר אוקטן גבוה יותר פחות דליק, אולם נחשב ל"חזק" יותר, עשויה להראות מוזרה.
השימוש בבנזין בעל מספר אוקטן גבוה מאפשר למנוע לפעול ביחס דחיסה גבוה יותר, ללא בעיות של פיצוץ מוקדם.
הדחיסה קשורה ישירות להספק, כך שמנועים הדורשים בנזין במספר אוקטן גבוה מפיקים בדרך-כלל הספק גבוה יותר.
מנועים מסוימים מתוכננים לפעול ביחס דחיסה המתאים לרמות אוקטן מסוימות, ולפיכך דורשים בנזין במספר אוקטן גבוה.
הספק המנוע תלוי גם בתכולת האנרגיה של הדלק, שאינה קשורה באופן מיידי למספר האוקטן.
יש החושבים כי שימוש בבנזין באוקטן גבוה ישפר את ביצועי המנוע שלהם ויקטין את צריכת הדלק; אולם הדבר שגוי, ומנועים פועלים באופן הטוב ביותר כשמשתמשים בבנזין עם רמת האוקטן עבורה תוכננו.
רבים מהפחמימנים הלא-שמניים המצויים בבנזין (בעיקר אלו הארומטיים, כגון בנזן), כמו גם תוספים שונים, הם חומרים מסרטנים.
לפיכך, כל דליפת בנזין מתמשכת, או דליפה חד-פעמית בקנה-מידה גדול, מהווה סכנה לבריאות הציבור אם הבנזין יגיע למאגרי מי שתייה.
הסיכון העיקרי לדליפות מעין אלה אינו מכלי רכב דווקא, אלא מתאונות בהן מעורבות משאיות להובלת דלק או דליפות ממכלי בנזין תת-קרקעיים.
בשל כך, וגם בשל נדיפותו הגבוהה של הבנזין, יש להבטיח איטום מלא של מכלי בנזין.
בנזין מכיל בערך 44.9 מיליון ג'אול לקילוגרם.
ככלל, בנזין בעל דירוג אוקטן גבוה הוא בעל תכולת אנרגיה נמוכה יותר מבנזין בדירוג אוקטן נמוך.
לשם השוואה, דלק סולר מכיל בערך 43.2 מיליון ג'אול לק"ג, ואילו מתאנול מכיל בערך 22.5 מיליון ג'אול לק"ג.
כדי להקטין את מידת הפיצוץ המוקדם של בנזין, הומצאה בשנות העשרים של המאה ה-20 הוספת עופרת לבנזין.
מנהג זה נמשך עד לשנות ה-70 של אותה מאה.
עם גילוי הנזק הסביבתי הנגרם על ידי העופרת, ועם הופעת הממיר הקטליטי, שאינו מתאים לדלק עם עופרת, החל מעבר לדלק נטול עופרת.
כיום נעשה שימוש בתוספים אחרים, כגון חומרים ארומטיים או סוגים שונים של אתר ואלכוהול.
במהלך מלחמת העולם השנייה קיבלה גרמניה את מרבית הנפט שלה מרומניה, והקימה בתי זיקוק ענקיים להפקת בנזין מנפט.
הנפט הגולמי בארצות הברית היה טוב פחות, ותעשיית הדלק האמריקאית נאלצה להשקיע הון במערכות שונות לשיפור איכות הבנזין.
בדיעבד הייתה זו השקעה מוצלחת, משום שהאמריקאים פיתחו שיטות לשיפור הבנזין שאפשרו להם, לקראת סוף המלחמה, לייצר בנזין בדירוג אוקטן של 130 עד 150. בנזין זה אפשר ניצול טוב יותר של מנועי המטוסים.
הגרמנים לעומתם הסתמכו רק על הנפט ה"איכותי" יותר, ולא פיתחו מערכות שיפור מקבילות; לפיכך היה עליהם להשתמש במנועים גדולים יותר במטוסיהם.
המנועים הבריטיים והאמריקאים הציגו ביצועים טובים יותר מאלו הגרמניים, והייתה לכך תרומה לניצחון על הלופטוואפה (חיל האוויר הגרמני) במלחמה.
תוספת העופרת לבנזין שאפשרה לייצר בנזין עם דירוג אוקטן גבוה גרמה להצטברות של עופרת בצילינדרים של המנועים ושיבושים בהצתה.
את הבעיה פתרו על ידי תוספת של תרכובת ברום, אתילן דיברומי, C2H4Br2 לדלק.
התוספת של תרכובת הברום לבנזין גרמה בשעת שריפת הדלק ליצירת עופרת ברומידית בצורת אבקה שיוצאת עם גזי הפליטה ועל ידי כך נמנעה הצטברות של עופרת בצילינדר ובתא השריפה.
כבר ב-1924 החלו שתי חברות אמריקניות גדולות, ג'נרל מוטורס ודופונט להתעניין בניצול הברום בים המלח כשמאחוריהן עמדה חברת הנפט סטנדרד אויל מניו ג'רזי.
הקבוצה שיגרה נציגים ללונדון כדי לקדם קבלת זיכיון להפקת הברום מים המלח שישמש כתוסף בנזין למכוניות ולמטוסים.
שימוש נרחב באתילן דיברומי היה כתוסף בנזין למטוסי הקרב האמריקנים והבריטיים במלחמת העולם השנייה והיה גורם חשוב בניצחון.
בימי המלחמה היה שיתוף פעולה עם האוניברסיטה העברית בירושלים לניצול הברום שהופק מים המלח והפיכתו לתרכובת סידן ברומי (CaBr2 Calcium Bromide) במצב מוצק הבטוח למשלוח באוניות (משלוח ברום בצורת נוזל הוא מסוכן ורעיל).
בנזלקוניום כלוריד הוא חומר הידוע כמשמר המונע התפתחות מיקרואורגניזמים ונמצא בשימוש נרחב ברוב התכשירים להקלה בגודש האף (טיפות אף, תרסיסים לאף) ובטיפות עיניים.
נושא השימוש בחומרים משמרים במזון ובתרופות נתון במחקר מעמיק.
מחקרים העלו כי תכשירים הפועלים למניעת התחלקות תאים או להרס שלהם, חשודים גם בפגיעה בתאים בגוף האדם.
בנזלקוניום כלורי נחקר רבות ומסתבר שחומר משמר זה נקשר לתופעות לוואי קיצוניות העשויות להביא להתקפי חנק וקצרת, ליצור אלרגיה קשה שאחד מסימניה הוא כיווץ הסימפונות וחנק [Broncho constriction].
נוסף לכך התברר כי שימוש מתמשך בתכשירים המכילים את החומר גורמים להחמרה של מצב הנזלת, להרס ריריות האף, ונראה שזהו גם הגורם המביא להתמכרות לטיפות ותרסיסי אף.
ממחקרים שנערכו בשנים האחרונות עולה, שהחומר בנזלקוניום כלוריד עשוי לגרום לאלרגיה חמורה.
חולים בארצות הברית שהשתמשו בתכשיר למניעת קוצר נשימה (אסתמה) שהכיל בנזלקוניום כלוריד, הגיעו לחדרי מיון עם סימפטומים של התקף אסתמה חריף ביותר.
התברר כי התופעה נבעה מהמצאות החומר המשמר בנזלקוניום כלוריד.
בעקבות זאת הוצא הבנזלקוניום כלוריד מתכשירים לטיפול באסתמה ורשויות הבריאות בארצות הברית ובאירופה יצאו בדרישה מהיצרנים להוסיף אזהרות לחולי אסתמה.
תופעה חמורה נוספת שנתגלתה במחקר שפורסם בשנת 1985 העלתה כי אצל חולים המשתמשים בתכשירים לאף המכילים בנזלקוניום כלוריד מתגלית תופעת הרס רירית האף והתמכרות לתכשירי אף הנקראת "ריניטיס מדיקמנטוזה" (נזלת כתוצאה משימוש יתר בתרופות).
ריניטיס מדיקמנטוזה הוא מצב בו האף גדוש לאחר שימוש בטיפות אף.
התברר כי הבנזלקוניום כלוריד גורם לשחרור באף של האנזים "לקטט דהידרוגנאז".
אנזים זה מביא לתגובה האינפלמטורית (כמו בעת חדירת זיהום לנחיריים), וגורם להגברת הנזלת.
השימוש בטיפות אף המכילות את החומר המשמר, אכן מביא להקלה בנזלת בזמן השימוש אך מיד לאחר מכן יש החמרה בנזלת המחייבת שימוש נוסף בתכשיר וחוזר חלילה.
תופעה זו המכונה REBOUND EFFECT מביאה להתמכרות לטיפות אף.
ככל שמשתמשים יותר בטיפות מתגברת תופעת ה"ריבאונד" כשהשפעת התרופה פוחתת, כלומר החמרה במצב הנזלת והגודש, דורש כמות יותר גדולה ותכופה של טיפות אף.
טיפות האף הופכות למעשה לממכרות, ויתר על כן האף תמיד גדוש.
מאמרים שבדקו את ההשפעות של בנזלקוניום כלוריד מצאו כי רירית (בדומה לרירית האף) שנחשפה לבנזלקוניום כלוריד הראתה שינוי סקומטי (התאים הנורמלים הופכים לתאים בלתי רצויים מסוג squamous cells).
החוקרים דיווחו כי לבנזלקוניום כלוריד יש אפקט רעיל על רירית דרכי הנשימה ותאי מערכת החיסון (נויטרופילים).
נצפה הרס של הרירית ועיכוב פעילות תאי מערכת החיסון.
הבנזלקוניום כלוריד גרם לנפיחות הריריות המסביר ככל הנראה את החמרת תופעת ההתמכרות.
המחקרים הראו עוד כי רירית האף ומערכת הנשימה המצופה בשערות מיקרוסקופיות (cilia) המשמשות לשמירה על התפקוד התקין של תאי הרירית.
נפגעו באופן בלתי הפיך ואף יותר מכך, תנועת השערות הנורמלית נעצרה לחלוטין.
לאור ממצאי המחקרים, הומלץ לא להשתמש יותר בבנזלקוניום כלוריד בתכשירים לטיפול מקומי באף.
בישראל נמכרים תכשירים רבים המכילים בנזלקוניום כלוריד ואף כאלה המאושרים לשימוש בתינוקות וילדים.
משרד הבריאות אמנם מגביל את השימוש בתכשירים אלו למספר ימים בלבד אך האזהרות הכתובות בעלון לצרכן ברורות – "שימוש ממושך עשוי לגרום להתמכרות".
לגבי תינוקות נמצא הבנזלקוניום כלוריד בריכוז אחיד של 0.01% בכל התכשירים לאף בעוד שריכוזם של החומרים הפעילים מותאם לגיל המשתמש.
לפיכך, בהתייחסות לכמות המותזת של בנזלקוניום כלוריד בכל שימוש, תינוקות חשופים לכמות יחסית גדולה יותר של החומר וכך חשופים יותר לתופעות הלוואי לסיכון ולנזק בלתי הפיך לריריות ומערכת הריסים.
בנזלקוניום כלוריד משמש גם כחומר פעיל בלכסניות להקלה על כאבי גרון.
התרופה משככת את הכאבים בלבד ולא נלחמת במקור הדלקת (פתוגן), מחקרים קליניים רחבי היקף לא הראו שום יתרון טיפולי בשימוש בה על פני מציצת סוכרייה צמחית.
בנחמין רוחאס פסי (בספרדית: Benjamín Rojas Pessi, נולד ב-16 באפריל 1985) הוא שחקן, זמר ודוגמן ארגנטינאי.
רוחאס מוכר בעיקר בתפקידיו בטלנובלות הארגנטינאיות של כריס מורנה: "קטנטנות", "המורדים", "פלוריסיינטה" ו"אלמה פיראטה".
רוחאס נולד בלה פלאטה, פרובינציית בואנוס איירס שבארגנטינה, הצעיר מתוך שלושה ילדים של חואן קרלוס רוחאס ורוזלינדה פסי.
יש לו שני אחים; קרלוס מריה וחואן לואיס ואחות; מילאגרוס
רוחאס התקבל לטלנובלת הילדים "קטנטנות" (Chiquititas), בהפקת כריס מורנה ויאיר דורי, אליה לוהק בתפקיד ז'אגו בעונה 4, ובתפקיד באוטיסטה בעונות 5–7. עקב הפופולריות העצומה שאספה הסדרה, רוחאס זכה לפרסום.
הסדרה זכתה להצלחה רבה בדרום אמריקה ובישראל.
לאחר שתי עונות, ירדה הסדרה מהמסכים וארבעת השחקנים הראשיים צילמו סרט בשם "המורדים: המסע אל החלום" (Caminos 4) המבוסס על המשך קורותיהן של ארבע הדמויות.
לאחר סיום צילומי הסרט לוהק רוחאס ל"פלוריסיינטה", טלנובלה נוספת של אותם המפיקים, וגילם בה את פרנקו.
לאחר מכן בשנת 2006 החל לככב בטלנובלה חדשה בשם "אלמה פיראטה" שם גילם את קרוס נאוורו – קוסם בעל חולשה לנשים נשואות.
בשנת 2006 הודיע רוחאס כי הוא לוקח פסק זמן מהמשחק כדי להקדיש זמן לקריירה המוזיקלית שלו, וב-2010 חזר למסך ושיחק בסדרה "ג'ייק ובלייק" בתור שני השחקנים הראשיים, והשתתף בטלנובלה "כמעט מלאכים" (ב-2008) בתפקיד אורח במשך 4 פרקים.
בשנת 2011 שיחק בסדרה "כשאת מחייכת אלי" בתור חואנסה, לצד מריאנה אספוסיטו.
באותה שנה שיחק לצד פליפה קולומבו בסדרת הקומדיה הרומנטית "Atrapados" שיצרה כריס מורנה עבור האינטרנט לטלפונים סלולריים ולאחר מכן שודר בערוץ Movistar TV (אנ').
בשנת 2013 הצטרף לטלנובלה "רק את" (solmanta vos) ושיחק שוב כבן זוגה של אספוסיטו.
בשנת 2019 החל לשחק בהצגה המצליחה "רק שבוע אחד לא יותר" בתור מרטין, לצד ניקולס ואסקס ופלור וינה.
בשנת 2022 ביצע הופעת אורח מאחד פרקי הסדרה האנתולוגית "Dos 20".
בשנת 2023 עד שנת 2024 התחיל רוחס לשחק בהצגה המצליחה "אסקייפ רום".
בשנת 2024 התפרסם שלהקת "ארווי" חוזרת לסיבוב הופעות ברחבי העולם עם רוחס, פליפה קולומבו וקמילה בורדונבה.
בין השנים 2012–2014 היה רוחאס חבר בלהקה שהקים יחד עם פליפה קולומבו ווילי לורנסו, בשם "RoCo" (שמה מורכב משמות המשפחה של בנחמין ופליפה – Rojas, Colombo).
רוחאס הגיע לישראל בפעם הראשונה בשנת 2003 יחד עם כוכבי "המורדים".
ב-2004 הגיע לסיבוב הופעות עימם בפעם השנייה, בסמוך לסיום הסדרה.
בשנת 2005 הגיע עם פלורנסייה ברטוטי לישראל כדי לקדם את "פלוריסיינטה".
בשנת 2007 הגיע רוחאס לישראל כדי לקדם את הסדרה "אלמה פיראטה" בישראל.
באותה השנה זכה גם לתרום את קולו לגרסה העברית של הסרט "גיבור של כולם" (דיבוב שהופק בשיתוף עם ג'טיקס – ערוץ דיסני כיום).
לצידו השתתפו בדיבוב הסרט כוכבים רבים, בהם ליאור כלפון, הזמרת מרגלית צנעני, דודו ארז, עידו מוסרי ודודו זר.
בשנת 2010 הגיע לישראל יחד עם כוכבי הסדרה "כמעט מלאכים" לסיבוב הופעות.
הוא דובר ספרדית ואנגלית, אשר למד במשך שישה חודשים בניו יורק כהכנה לסדרת הטלוויזיה "ג'ייק ובלייק", שצולמה באנגלית.
בין השנים 1998–2004, רוחאס היה במערכת יחסים עם השחקנית קמילה בורדונבה, ששיחקה לצידו בטלנובלה "קטנטנות" ולאחר מכן ב"המורדים".
בין השנים 2006–2008 היה בזוגיות עם השחקנית והדוגמנית מריה דל סרו.
מאז 2011, רוחאס נמצא במערכת יחסים עם עובדת בלוקל בסיטי בל ובעבר מפיקת הטלוויזיה מרטינה סאנצ'ס אקוסטה הם יחד שלש עשרה שנה יחד.
ב-21 בדצמבר 2018 נולדה לזוג בת בשם ריטה.
בנזודיאזפינים הם חומרים פסיכואקטיביים בעלי מבנה כימי המבוסס על דיאזפין ופניל.
לבנזודיאזפינים השפעות מרגיעות (סדציה), היפנוטיות, נוגדות חרדה, אנטי-אפילפטיות, אמנזתיות, ומרפות שרירים.
בנזודיאזפינים משמשים כתרופות לטיפול קצר טווח בחרדה חמורה או נדודי שינה ואינם מומלצים לשימוש לאחר טראומה או בפוסט-טראומה.
שימוש ארוך טווח עלול להיות בעייתי בגלל התפתחות של סבילות, תלות גופנית ולעיתים תלות נפשית.
בנזודיאזפינים פועלים על הקולטן GABAA של המוליך העצבי המעכב GABA.
הפעלתו של הקולטן ממתנת פעילות עצבית גבוהה.
שימוש נרחב בבנזודיאזפינים לטיפול בתחלואות הקשורות בדחק החל בשנות השישים והשבעים.
הבנזודיאזפין כלורדיאזפרוקסיד, התגלה במקרה ב-1954 על ידי ד"ר לאו שטרנבאך (1908-2005), מדען יהודי-אוסטרי, בעת עבודתו עבור חברת התרופות השווייצרית הופמן לה-רוש.
שטרנבאך הפסיק את מחקרו על התרכובת Ro-5-0690, אך "גילה אותה מחדש" ב-1957 כאשר עוזר ניקה את מעבדתו.
מעבידיו הסתייגו מהמחקר אך שטרנבאך גילה במחקר נוסף כי התרכובת היא סם הרגעה יעיל במיוחד, וכי יש בו סיכון.
ב-1963 קיבל הדיאזפאם, גרסה של כלורדיאזפין, אישור לשימוש - והותווה בעיקר לטפל בתסמיני חרדה.
בעיות הקשורות בשינה טופלו בעזרת ניטראזפאם שהוצג לראשונה ב-1965. פלוראזפאם, הוצג לראשונה ב-1973.
השפעת הבנזודיאזפינים נובעת מיכולתם לווסת את הקולטן המעכב השכיח ביותר במוח GABAA.
קולטן ה-GABAA מורכב מ-5 תת-יחידות (מתוך מאגר של 19 תת-יחידות שונות).
לקולטני GABAA העשויים משילובים שונים של תת-יחידות יש תכונות שונות, מיקומים שונים במוח, ואפיניות שונה לבנזודיאזפינים.
כדי שלקולטנים תהיה רגישות לפעילות הבנזודיאזפינים הם צריכים להכיל את התת-יחידות α ו-γ, אליהם נקשר הבנזודיאזפין.
הבנזודיאזפין נועל את הקולטן, כך שלנוירוטרנסמיטור GABA יש זיקה גבוהה יותר ל־GABAA, וכתוצאה מוגברת תדירות פתיחת תעלות יוני הכלור.
יוני הכלור המגיעים אל מעבר למרווח הסינפטי מביאים את קרומית הנוירון להיפרפולריזציה וכך גורמים לעיכוב פעילות הנוירון.
כשתעלות יוני הכלור נפתחות בתדירות גבוהה יותר ההשפעה חזקה יותר.
לבנזודיאזפינים שונים זיקות שונות לקולטני GABAA המורכבים משילובים שונים של תת-יחידות.
לדוגמה, בנזודיאזפינים עם זיקה גבוהה לתת-יחידה α1 מרדימים, בעוד אלה עם זיקה גבוהה לתת-יחידות α2 או α3 הם נוגדי חרדה.
לרוב ממיינים את הבנזודיאזפינים לשלוש קבוצות:
חומרים בעלי משך פעולה קצר אשר טווח פעולתם נמוך משש שעות.
לחומרים אלו השפעות שניוניות (הנגאובר) מועטות כאשר הם נלקחים לפני השינה, אך תופעות לוואי העלולות להתרחש הן נדודי שינה חוזרים (Rebound Insomnia) וגם חרדה ביום שאחרי.
חומרים בעלי משך השפעה בינוני הפועלים למשך שש עד עשר שעות, לחומרים אלו השפעות שניוניות מתונות, תופעות לוואי המתרחשות לעיתים נדירות הן נדודי שינה חוזרים.
חומרים בעלי משך השפעה ארוך, להם השפעות מרגיעות חזקות השורדות זמן רב (עד היום שאחרי).
תופעות לוואי אפשריות הן הצטברות חומרים בגוף.
זמן מחצית החיים הביולוגי עשוי להשתנות במידה גדולה בין אנשים שונים, במיוחד אצל קשישים.
הטבלה הבאה מציגה מגוון של בנזודיאזפינים ושמותיהם המסחריים, זמני מחצית חיים והשפעות עיקריות.
שם הסם/ תרופה שמות מסחריים בארץ זמן מחצית חיים (שעות) [מטבוליט פעיל] השפעות עיקריות מנות שוות ערך משוערות (מ"ג) DMCM גורם חרדה (אנקסיאוגן) לא בשימוש רפואי פלומאזניל (Flumazenil) אנקסט אנטידוט להרעלת בנזודיאזפינים 0.4-2
בנזודיאזפינים משמשים במצבים רבים, המשתנים לפי הפרמקוקינטיקה והפרמקולוגיה של כל אחד מהסמים במשפחה.
השימוש העיקרי של הבנזודיאזפינים הפועלים לטווח קצר הוא לטיפול בנדודי שינה, ואילו בנזודיאזפינים הפועלים לטווח בינוני-ארוך יעילים בטיפול בחרדה.
במידאזולם משתמשים בעיקר בזריקה תוך-ורידית (IV) להרגעה לפני הליכים כירורגיים או צנתור.
שימוש לרעה נפוץ הוא שילוב עם סמים אופיאטים (נרקוטיים).
כל הבנזודיאזפינים משפיעים בתחומים הבאים:
(אף על פי שחלקם עלולים להיות נוגדי חרדה חזקים יותר, וחלקם סמים אמנזטיים חזקים יותר).
כל אחת מההשפעות המפורטות כאן עלולה להתרחש באופן תלוי מינון.
בחירת הסוג הנכון של בנזודיאזפין למטופל מסוים ונתינת מרשם במנה היעילה הנמוכה ביותר מנמיכה את הסיכוי לתופעות לוואי שליליות.
נוגד פרכוסים (בשימוש נגד התקפים אפילפטיים)
מרגיע / היפנוטי (השפעת כדור שינה)
במטא-אנליזה שסקרה 18 מחקרים שעוסקים בנושא, מספר מחקרים שנסקרו מצאו כי שימוש בבנזודיאזפינים לאחר אירוע טראומטי מגביר את הסיכוי לסבול מפוסט-טראומה, וכן להחמרת הסימפטומים של הפוסט-טראומה וקושי גדול יותר בטיפול בה בהמשך.
עם זאת, במחקרים אחרים שנסקרו באנליזה לא נמצא הבדל מובהק בין המטופלים שנטלו בנזודיאזפינים לבין המטופלים האחרים.
בנוסף, המחברים ציינו שישנו קושי בחקר הנושא, בשל מיעוט המחקרים הקליניים שבדקו אותו, וספציפית מיעוט הניסויים המבוקרים ואקראיים.
למרות ממצא זה, רופאים נוטים לרשום תרופות מקבוצת הבנזודיאזפינים למטופלים רבים, ביניהם אלה שסובלים מפוסט-טראומה או עברו אירוע טראומטי.
תופעות הלוואי וההשפעות הרגילות של הבנזודיאזפינים השונים ניתנות לחיזוי, ומכאן שרופאים יכולים לרשום את הבנזודיאזפין המתאים ביותר לחולה ולמקרה.
לדוגמה: ללוראזפאם יש השפעות אמנזטיות חזקות והשפעות מדכאות חלשות יחסית, ולכן אינו מתאים לטיפול ארוך טווח בקשישים הסובלים משכחניות ובלבול ויכול להתאים לטיפול קצר טווח למטופלים צעירים שאינם שותים משקאות חריפים.
בנזודיאזפינים החליפו את הברביטורטים היות שהם בעלי פוטנציאל נמוך יותר לשימוש לרעה (שימוש שאינו לצורכי טיפול רפואי), סיכון נמוך יותר למנת יתר (ברביטורטים קטלניים במינון יתר, בנזודיאזפינים הרבה פחות) ופחות תגובות בין תרופתיות.
למרות זאת נפוצות התופעות: ישנוניות, אטקסיה (אי שליטה בשרירים), בלבול, סחרחורת, שיפוט לקוי ועוד.
בנזודיאזפינים עלולים לפגום ביכולת הנהיגה ברכב והפעלת ציוד ומכונות.
הליקוי מוחמר על ידי צריכת אלכוהול או סמים מדכאי מערכת העצבים המרכזית נוספים.
צריכת בנזודיאזפינים יחד עם אלכוהול עלולה להביא למנת יתר קטלנית.
ההשפעות השניוניות של בנזודיאזפינים הפועלים למשך זמן ארוך עלולות להימשך מספר ימים לאחר הנטילה.
בטיפול ארוך טווח במינון גבוה, יש לערוך למטופל בדיקות תפקוד כבד תקופתיים, ואצל מטופלים עם תפקוד כבד או כליות לקוי צריך לבצע טיטור זהיר לבנזודיאזפינים.
בעוד נזק לכבד מוגבל כשמשתמשים במינון המומלץ, האפשרות של נזק כזה צריכה להילקח בחשבון אצל כולם, במיוחד אצל אנשים המשתמשים בתרופות או סמים אחרים כולל תרופות ללא מרשם רופא או אלכוהול.
תגובות פרדוקסליות עלולות להתרחש אצל משתמשים בתחילת הטיפול ובמעקב התחלתי צריך להילקח בחשבון סיכון לגידול בחרדה או מחשבות אובדניות.
לעיתים תכופות מתפתחת סבילות להרבה מן ההשפעות הרפואיות של בנזודיאזפינים אחרי שימוש יומי או תכוף.
ככלל, סבילות להשפעות ההיפנוטיות והמרגיעות מתפתחת תוך ימים ספורים, ולעומת זאת, סבילות להשפעות נוגדות החרדה של הבנזודיאזפינים, מפתחת באופן נדיר אם בכלל כפי שעולה ממחקר בן 20 שנים על אלפראזולאם בטיפול בהפרעת פאניקה.
שימוש ארוך טווח בבנזודיאזפינים עלול להוביל לתלות גופנית.
לפי אומדן משוער עד 50% מהמטופלים בדיאזפאם לשישה חודשים במנות רפואיות תלויים פיזית בסם.
תסמיני גמילה בעקבות ירידה חדה במינון כוללים:
דיכאון, עד כדי מחשבות אובדניות
הפסקה פתאומית מלאה של צריכת בנזודיאזפינים עלולה להוביל לתסמונת גמילה חמורה ולא נעימה שעלולה לגרום ל:
לפיכך, כל אדם הנמצא בטיפול ארוך טווח במינון גבוה של בנזודיאזפין צריך להיגמל לאט ובזהירות מהסם, עדיף תחת השגחה רפואית על ידי רופא המכיר היטב את תסמונת הגמילה מבנזודיאזפינים.
ניתן להימנע מכך על ידי שימוש בבנזודיאזפין הפועל למשך זמן ארוך והורדת מינונים הדרגתית בתקופה של שבועות רבים או אפילו חודשים.
התחלת תסמונת הגמילה מבנזודיאזפנים בעלי זמן מחצית חיים ארוך עלולה להשתהות, ולעומת זאת גמילה מאלה הפועלים למשך זמן קצר מורגשת לרוב מוקדם.
חלק מתסמיני הגמילה זהים לסימפטומים בגינם קיבל המטופל את התרופה.
היכולת להבחין בין סימפטומים חוזרים (Rebound) כתוצאה מתסמונת הגמילה והידרדרות חזרה למצב שבגללו היה צריך המטופל את הטיפול (Relapse) חשובה במיוחד בתהליך הגמילה.
בנזודיאזפינים נושאים פוטנציאל לשימוש לרעה ועלולים לגרום לתלות גופנית ולהתמכרות.
חשוב להבדיל בין התמכרות ותלות גופנית נורמלית בבנזודיאזפינים.
עם כל זאת, גם שימוש חוקי ורפואי בבנזודיאזפינים נושא סיכון להתמכרות.
מנת יתר של בנזודיאזפינים, בייחוד בשילוב עם אלכוהול, עלולה להביא לתרדמת, אך לא גורמת להפרעות ביוכימיות חמורות ולכן נושאת פרוגנוזה (סיכויי החלמה) טובה יחסית אם הכמויות שנצרכו לא מספיקות כדי לגרום למוות.
האנטידוט לכל הבנזודיאזפינים הוא פלומאזניל בו משתמשים בתור ניסיון על מטופלים המופיעים בחדר מיון חסרי הכרה ללא הסבר.
כמו בכל מצב של מנת יתר, המטפל חייב להיות מודע לאפשרות שהמטופל השתמש בכמה חומרים.
יש לתת אמצעי הצלת חיים לפני מתן של כל אנטגוניסט בנזודיאזפין כדי להגן על המשתמש גם מתסמיני גמילה וגם מסיבוכים אפשריים הנובעים משימוש בו זמני של סמים הלא קשורים כימית אחד לשני.
קביעה על אפשרות למנת יתר מכוונת צריכה להילקח בחשבון עם בחינה הולמת של המצב ואמצעי זהירות הננקטים כדי למנוע ניסיון נוסף על ידי המטופל לבצע פגע נוסף בגופו.
הבנזודיאזפינים מסווגים בישראל כסם פסיכוטרופי, ככאלה הם אינם חלק מפקודת הסמים המסוכנים, אך ניתן להשיגם באופן חוקי רק בבית מרקחת על פי מרשם רופא.
מעבר לכך יש עליהם מגבלות נוספות מעבר לתרופות מרשם רגילות.
בעלון לצרכן של כל בנזודיאזפין תוצג ההודעה הבאה הקדמה לעלון לצרכן לבנזודיאזפינים
תרופה זו שייכת לקבוצת הבנזודיאזפינים, שלה תכונות מיוחדות המחייבות זהירות רבה
יש חשיבות רבה במעקב רפואי צמוד עם נטילת תרופה זו.
כאשר הינך נוטל/ת תרופה זו הקפד/י לפנות לרופא לאחר 2–4 שבועות, כיוון שהטיפול נועד לתקופות זמן קצרות בלבד.
שימוש ממושך בתרופה עלול לגרום לכך שהשפעת התרופה תפחת.
שימוש זה עלול לגרום לתופעה קשה של תלות בה יקשה על החולה להפסיק ליטול התרופה.
הפסקת טיפול בלתי מבוקרת מלווה בתופעות גמילה כגון: מתח, עצבנות, בלבול, רעד, נדודי שינה, כאבי בטן, הקאות, בחילות, זיעה, עוויתות.
לעיתים שימוש ממושך בתרופה עלול לגרום לשינויים בדפוסי התנהגות ומחשבות טורדניות.
במיוחד אצל קשישים מומלץ להישמר בעת ההליכה, כיוון שהתרופה פוגמת בערנות ולעיתים בתיאום תנועות הגוף ועל כן יש חשש למעידות או נפילות.
הגבלות ברישום וניפוק מרשמים פסיכוטרופיים: על הרופא רושם המרשם לוודא את זהותו של המטופל ולרשום במרשם (בנוסף על שאר הפרטים הנדרשים):
משך הטיפול - לא יכול לעלות על חודש ימים למרשם אחד,
כתובת המרפאה של הרופא הרושם.
אין אפשרות לפצל מרשם זה או לנפקו מספר פעמים (אין מרשמי המשך ואין מרשמים חוזרים).
מרשם של קופת חולים ירשם בשני העתקים.
כל ניפוק של מרשם פסיכוטרופי בבית מרקחת מתועד בנפרד ונשמר לביקורת של משרד הבריאות.
כל זה נכון למרשם נרקוטי, כגון קודאין, פרקוסט, ותרופות להפרעת קשב וריכוז כמו ריטלין, אטנט (אדרל) וקונצרטה.
בנזוקאין (Benzocaine) הוא חומר המיועד לאילחוש והרדמה מקומית.
בנזוקאין הוא נגזרת של החומר לידוקאין והוא חלש ממנו באופן ההשפעה המיידית ומשך ההשפעה.
השימוש בבנזוקאין הוא בעיקר בתעשיית התרופות והקוסמטיקה, כאשר הוא משמש כמרכיב הפעיל בתרופות ללא מרשם להפחתת כאב או אי נוחות הנגרמים על ידי גירויי עור קלים, כאבי גרון, כוויות שמש, כאבים מצמיחת שיניים אצל תינוקות, גירוי וגינלי או רקטלי, ציפורניים חודרניות, טחורים, ועוד.
בנוסף, בנזוקאין משמש בקונדומים מסוימים, דוגמת דורקס Performa, כחומר מאלחש לעיכוב השפיכה.
בנזוקאין סונתז לראשונה ב-1890 על ידי הכימאי הגרמני אדוארד ריצרט (Eduard Ritsert)
הוא הוכנס לשוק בשנת 1902 תחת השם "Anästhesin".
שימוש יתר במאלחשים הניתנים באופן אוראלי, כדוגמת הבנזוקאין, מגדילים את הסיכוי ל- Pulmonary aspiration, כלומר לחדירת חומר ממערכת העיכול העליונה אל בית הקול או אל דרכי האוויר התחתונות.
שימוש במאלחש אוראלי בשילוב עם שתייה לפני השינה עלול להיות מסוכן.
שימוש אוראלי במוצרים המכילים בנזוקאין נמצא כגורם למטהמוגלובינמיה, מחלת דם בה נפגעת יכולתו של ההמוגלובין שבתאי הדם האדומים לשאת חמצן.
תופעת לוואי זו נפוצה בעיקר בקרב ילדים מתחת לגיל שנתיים.
השימוש בבנזוקאין היה לרווח בישראל, בעיקר לאחר שמוצר אילחוש והרדמה אחר המבוסס על פרוקאין (מוכר גם בשם המסחרי "נובוקאין"), שגם הוא נגזרת של לידוקאין, הוצא משימוש מפאת תופעות לוואי רבות וחיי מדף קצרים יחסית.
בנזוקאין משמש בישראל בתרופות נגד כאבי גרון (כמו קלגרון ורפאתריצין).
הוא מאלחש מעט את אזור הגרון ובכך משכך את הכאב.
כמו כן הבנזוקאין נמצא בשימוש בטיפולי שיניים, בתור חומר מאלחש הנמרח על ידי הרופא המטפל על החניכיים, קודם לזריקת ההרדמה.
בנזיר בהוּטוֹ (באורדו: بینظیر بھٹو; 21 ביוני 1953 – 27 בדצמבר 2007) הייתה פוליטיקאית פקיסטנית שכיהנה פעמיים כראש ממשלה בארצה, והייתה האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד זה בפקיסטן או במדינה מוסלמית כלשהי.
לאחר שובה מגלות פוליטית ממושכת, נרצחה בפיגוע התאבדות בתום עצרת תמיכה בה, בעיר רוואלפינדי.
בהוטו נולדה בקראצ'י שבפקיסטן בשנת 1953. היא נישאה לאסיף עלי זרדארי ב-18 בדצמבר 1987, ולזוג שלושה ילדים.
היא למדה פוליטיקה השוואתית באוניברסיטת הרווארד, סיימה שם תואר ראשון בהצטיינות והייתה חברת אחוות פי בטא קפא.
את התואר השני ב"פילוסופיה, פוליטיקה וכלכלה" קיבלה מאוניברסיטת אוקספורד.
בהיותה שם הייתה לאישה האסיאתית הראשונה העומדת בראש מועדון ה"דיבייט".
אביה, זולפיקאר עלי בהוטו, הקים והנהיג את מפלגת העם של פקיסטן (ה-PPP).
זולפיקר איבד את כסאו בהפיכה שקטה למפקד צבא פקיסטן מוחמד זיא אל-חאק ב-5 ביוני 1977, והוצא להורג ב-1979 עקב האשמות שנויות במחלוקת בגין הריגת מתחרה פוליטי.
בהוטו הצעירה הייתה עדה להוצאה להורג, מהלך זה נתפס כמזימה של מוחמד זיא אל-חאק.
לאחר הוצאתו להורג של אביה הושמו בנזיר ואמה, נוסראט בהוטו, במעצר בית.
אמה של בנזיר החליפה את בעלה בהנהגת המפלגה, ומאוחר יותר מונתה בנזיר למשרה זו והנהיגה את המפלגה מהגלות.
האם הורשתה מאוחר יותר לעזוב ללונדון משיקולי בריאות, ולבנזיר הותר להצטרף אליה ב-1984.
ב-17 באוגוסט 1988 נהרג זיא-אל-חאק בהתרסקות מטוס מסתורית וכך הסתיימו 11 שנות דיקטטורה בראשותו.
בבחירות בנובמבר אותה שנה זכתה מפלגתה של בהוטו ברוב, והיא מונתה לראש ממשלה בקואליציה מטעם "מפלגת העם הפקיסטנית".
בינואר 1990 הייתה לראשת הממשלה הראשונה שילדה בעת כהונתה.
זמן קצר לאחר מכן התפרקה ממשלת בהוטו עקב האשמות בשחיתות שלטונית.
ב-1993 נבחרה שנית לראשות ממשלת פקיסטן, אז כיהנה משך שלוש שנים, עד שהודחה בגין האשמות דומות.
בשנת 1999 היא הואשמה בקבלת כספים מחברת SGS ונשפטה למאסר וקנס.
מאז 1999 ועד 2007 חייתה בהוטו בגלות בדובאי ובלונדון, כשהיא ממשיכה להנהיג את מפלגתה, "מפלגת העם הפקיסטנית".
בעקבות הסכם עם נשיא פקיסטן, פרבז מושארף, הותר לבהוטו לחזור לפקיסטן ולהתמודד מולו מטעם מפלגתה בבחירות שהיו צפויות בינואר 2008.
בהוטו קראה לסיום משטרו הצבאי של מושארף, ולצמצום ממדי העוני במדינה.
היא הבטיחה לפעול בנושא שיפור החינוך והמאבק בקיצונים האסלאמים במדינה.
סיסמת מפלגתה עוד מזמן הנהגתה בידי אביה היא "אסלאם היא דתנו, דמוקרטיה היא מדיניותנו, סוציאליזם הוא דרכנו הכלכלית.
ב-18 באוקטובר 2007 חזרה בהוטו לפקיסטן.
במהלך נסיעתה משדה התעופה, התקבצו כמיליון מתומכיה לאורך מסלול נסיעתה.
שיירתה של בהוטו הותקפה בפיגוע טרור.
לפחות 136 איש נהרגו, ומאות נוספים נפצעו.
בהוטו עצמה לא נפגעה בפיגוע.
היא אמרה שהיא רואה את הקיצונים תומכי זיא-אל-חאק כאחראים לפיגוע, וכי גם אירועים קשים כאלו לא ירתיעו אותה מלפעול להגשמת אמונתה והשבת הדמוקרטיה לפקיסטן.
לאחר חזרתה, אמרה בהוטו כי המצב שבו הנשיא הוא גם מפקד הצבא, איננו חוקי.
בית המשפט התכנס לדון בעתירת מפלגתה בנושא.
כתגובה, הנשיא מושארף הכריז על מצב חירום במדינה, פיזר את בתי המשפט ופיטר את השופט שדן בעניינו בטענה שהוא מושחת.
מושארף הוציא כוחות צבא לרחובות וב-8 בנובמבר 2007 הכניס את בנזיר בהוטו למעצר בית בצו מיוחד.
לטענתו הוא עשה זאת כדי להגן על המדינה מקיצונים מוסלמים המאיימים בפיגועי טרור.
מהלכיו של מושארף החלישו את הפופולריות שלו ושיחקו מבחינה זו לטובת בהוטו.
בהוטו ניסתה לצאת מביתה עם מכוניתה כמה פעמים כדי להשתתף בעצרת המונית הקוראת למושארף להחזיר את הדמוקרטיה למדינה, אך כוחות צבא עצרו בעדה.
לאחר פחות מ-24 שעות נאמר לה שהצו איננו תקף עוד והיא חופשייה לנוע כרצונה.
ב-27 בדצמבר 2007 נרצחה במהלך פיגוע התאבדות בתום עצרת תמיכה בה בעיר רוואלפינדי.
בהוטו נורתה בראשה ובחזה לאחר שנכנסה למכוניתה, ולאחר מכן המחבל פוצץ עצמו וגרם למות 16 בני אדם נוספים.
בהוטו נפצעה קשה, הגיעה לבית החולים ושם, כעבור שעה, מתה מפצעיה.
למחרת נערכה הלווייתה, והיא נקברה בעיירה נאודרה, ליד קבר אביה.
הנשיא מושארף הכריז על שלושה ימי אבל לאומי.
בעקבות הירצחה של בהוטו פרצו מהומות ברחבי פקיסטן על ידי תומכיה של בהוטו, שהאשימו את הנשיא מושארף במותה: נהרסו רמזורים, נבזזו חנויות, נפרצו בנקים והובערו מכוניות, אוטובוסים ופחי אשפה ברחובות.
הנשיא מושארף הכריז כי המהומות ידוכאו ביד קשה ובעימותים עם המשטרה נהרגו כ-40 איש.
בישיבת בכירי מפלגתה למחרת ההלוויה, מונו בנה בן ה-19, בילוואל ובעלה אסיף עלי זרדארי לראשיה החדשים, ובתוך פחות משנה וזמן קצר לאחר התפטרותו של פרבז מושארף נבחר זרדארי, בעלה של בהוטו, לנשיא פקיסטן.
בשנת 2010 פרסמה ועידת חקירה מטעם האו"ם דו"ח לפיו ניתן היה למנוע את ההתנקשות בבהוטו, וקראה לפקיסטן לפתוח בחקירה מקיפה על מנת לאתר את כל האשמים בהתנקשות ולהביאם למשפט.
כמו כן טענה הוועדה שמאמצי החקירה שנעשו עד לשעת פרסום הדו"ח היו "חלקיים באורח מכוון".
נמל התעופה הישן של איסלמבאד היה קרוי על שמה.
Bénézet), הקרוי לעיתים גם בּנואה או בנזה בונה הגשרים (1163 לערך - 1184) הוא קדוש נוצרי בכנסייה הקתולית והוא נחשב למייסד אחוות בוני הגשרים.
על פי המסורת הנוצרית, הוא היה נער רועים.
בזמן ליקוי חמה שאירע בשנת 1177, פקד את בנזה חזון, אשר ציווה עליו לבנות גשר מעל נהר הרון באביניון.
הרשויות סירבו לסייע לו, אך המלאכים שבחזון הורו לו לבצע את המשימה לבדו, בזמן שהם ישגיחו על העדר.
בנזה הרים אבן כבדה וקבע אבן פינה למה שהפך אחר כך לגשר סן בנזה, גשר בנזה הקדוש.
הרמת האבן גרמה על פי המסורת לשרשרת ניסים: עיוורים החלו לראות, חירשים יכלו לשמוע, גבם של גיבנים התיישר.
לפיכך, זכה בנזה בתמיכת עשירי העיר, שהקימו את אחוות בוני הגשרים.
אנרי-בנז'מן קונסטן דה רֵבֵּק (צרפתית: Henri-Benjamin Constant de Rebecque; 25 באוקטובר 1767 – 8 בדצמבר 1830) היה פילוסוף, איש מדע המדינה, סופר ופוליטיקאי צרפתי יליד שווייץ.
בנימין קונסטאן, אדולף, תרגום ומבוא: עדה צמח, תל אביב: דביר, תשל"א 1970
בנז'מן קונסטאן, אדולף, תרגום ואחרית דבר: אירית עקרבי, ירושלים: כרמל, תשע"ט 2019
בנז'ימן קונסטאן, המחברת האדומה, מצרפתית: חגית בת-עדה, ירושלים: סמטאות, 2012
בנז'מן קונסטאן, על חירותם של בני העת העתיקה: בהשוואה לזו של בני העת המודרנית, מצרפתית: דניאל רוזנברג, בנימינה: נהר, תשפ"ד 2024
בנזיל היא קבוצה פונקציונלית עם הנוסחה הכימית C6H5CH2. הקיצור Bn משמש לעיתים קרובות כדי לציין את החלק הבנזילי של מולקולה גדולה יותר.
לדוגמה בנזיל אלכוהול יקרא BnOH.
הקיצור Bz אינו מציין בנזיל אלא בנזויל .
ניתן לראות את הבנזיל כפניל הקשור ל-CH2.
לארסן נחשב לשחקן החזק ביותר שנולד אי פעם בדנמרק, והחזק ביותר בסקנדינביה עד להופעתו של מגנוס קרלסן.
משנות ה-70' המוקדמות חילק לארסן את זמנו בין לאס פאלמאס לבין בואנוס איירס, עם אשתו ילידת ארגנטינה.
לארסן ייצג את דנמרק בשתי אליפויות עולם לנוער.
בשנת 1951 בברמינגהאם הגיע למקום החמישי, ובשנת 1953בקופנהגן הגיע למקום השמיני.
למד הנדסה אזרחית אך לא סיים את לימודיו ובחר להפוך לשחמטאי מקצועני.
לארסן נהיה לרב-אמן בשנת 1956 בזכות תוצאתו באולימפיאדת השחמט 1956 – מדליית זהב על הלוח הראשון.
הוא חלק מקום 1–2 עם סבטוזר גליגוריץ' בתחרות הייסטינגס בשנת 1956/7 בתוצאה 6.5/9. בתחרות דאלאס בשנת 1957 חלק לארסן מקום 3–4; בתחרות ניצחו סבטוזר גליגוריץ' ושמואל רשבסקי.
בתחרות הבינאזורית של שנת 1958 לא הצליח לארסן וחלק מקום 5–6 בתחרות ציריך עם 9.5/15 לאחר המנצח מיכאל טל, גליגוריץ', פאול קרס ובובי פישר.