tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כפי שמודגם בספרות היהודית-הלניסטית, ובתוכה גם ספר מקבים ב והסופר היהודי-הלניסטי ארתפנוס, הכינוי "עברים" ליהודים היה בשימוש נפוץ על ידי היהודים עצמם בתקופה ההלניסטית.
הסופר הלא-יהודי הראשון שידוע שהשתמש בו הוא אלכסנדר פוליהיסטור.
החל מסוף המאה ה-1 לספירה, השימוש בו נפוץ בקרב סופרים לטינים ויוונים, ובהם: סטאטיוס (באוסף שיריו, ה"סילוויי", זו הופעתה הראשונה של המילה בספרות הלטינית), טקיטוס, אנטוניוס דיוגנס, פלוטרכוס, פטולמאיוס כנוס, אפיאנוס, פאוסניאס, לוקיאנוס מסאמוסאטה וקלאודיוס כאראקס.
הכינוי "עברים" לעם ישראל או ליהודים מצוי כיום במספר שפות:
עברי גיטליס היה כנר ישראלי-צרפתי, מהידועים במחצית השנייה של המאה ה-20–ראשית המאה ה-21.
גיטליס נולד בחיפה בשם יצחק-מאיר גיטליס, להורים יוצאי רוסיה.
לאחר שברוניסלב הוברמן שמע את נגינתו הוא נסע בהמלצתו ללמוד בקונסרבטואר של פריז.
בין מוריו היו קרל פלש, ז'יל בושרי, ג'ורג'ה אנסקו וז'אק טיבו.
ב-1940 הצליח ביחד עם אימו להימלט בספינה מצרפת הכבושה לאנגליה.
בתקופה שהיה חשש שהגרמנים יפלשו לאנגליה הוצע לו להחליף את שמו לשם פחות מצלצל כיהודי והוא בחר בשם "עברי" כדי להישאר עם שם ישראלי-עברי.
גיטליס ניגן עם היוקרתיות בתזמורות העולם, ורבות מהקלטותיו נחשבות לקלאסיקה.
החל מסוף שנות השישים ועד למותו הוא התגורר בפריז.
ניגן על כינור סטרדיוואריוס "Chant du Cygne" מ-1737 ו-גוארנרי "Ysaye", וכן על סטרדיוואריוס מ-1713.
בשנת 1968 השתתף בפרויקט Dirty Mac של ג'ון לנון.
בשנת 1971 כתב ברונו מאדרנה את "יצירה לעברי" למענו.
בשנת 1975 שיחק גיטליס בסרט סיפורה של אדל ה.
של הבמאי הנודע פרנסואה טריפו.
גיטליס שיחק בסרט מהפנט, ואף פונה במהלך הסרט לעוזרת שלו בעברית.
בשנת 1988 התמנה גיטליס לשגריר רצון וטוב מטעם אונסק"ו.
מטרתו המוצהרת הייתה "תמיכה בחינוך ותרבות של שלום וסובלנות".
בשנת 2012 היה אורח כבוד בקורס הקיץ של קשת אילון.
בשנת 2026 יצא לאקרנים הסרט "עברי מי?" של הבמאי גיא תורג'מן.
הסרט מציג גיא ראיונות שקיים עם עברי בארבע השנים האחרונות של חייו.בנוסף ראיין מנצחים שעבדו עימו, תלמידים ונגני תזמורות שניגנו עימו.
עַבְרוֹנָה הייתה תחנת דרכים ואספקה, בתקופה המוסלמית הקדומה, במאה השביעית לספירה, לדרך החג' החשובה אשר חיברה את צפון אפריקה לחצי האי ערב והמקומות הקדושים לאסלאם שבו.
נמצאת בדרום הערבה כ-20 קילומטר צפונית לאילת.
משמעות השם, ככל הנראה, מקום מעבר.
בקרבת מקום נמצא עין עברונה, באר במלחת עברונה ובשמה הערבי עין א-ד'אפיה.
לא רחוק ישנם דקלי הדום שזה מקום תפוצתם הצפוני ביותר.
במקום הייתה חווה חקלאית גדולה שהשתרעה על שטח בן כאלפיים דונם.
החקלאות בחווה התבססה על מערכת הספקת מים ממעיין סמוך.
המקום קרוב לגבול עם ירדן ומול שדה התעופה של עקבה.
התוכנית להעתקת נמל התעופה של אילת לאזור עין עברונה בוטלה בשל התנגדות המשרד להגנת הסביבה וגופים ירוקים, בהם החברה להגנת הטבע.
מערכת המים בחווה התבססה על באר לא עמוקה שנחפרה במרחק כמאתיים מטר.
המערכת מתוארכת לתקופה המוסלמית הקדומה ומהווה עדות, כמעט יחידה במינה לפעילות החקלאית בתקופה זו.
החופרים העדיפו לחפור את הבאר הרדודה במרחק מה מהחווה ולא באר עמוקה בשטח החווה עצמה.
המערכת כללה ניקבה חפורה, תעלות מים, בריכת אגירה ומגופים לוויסות והכוונת הספקת המים.
שיטה זו נקראת בארות שרשרת - פוגרות'.
מערכת מסוג זה הצריכה השקעה עצומה של משאבים ולכן מעריכים החוקרים כי השלטון המרכזי הוא שעודד את חפירת מפעל מים זה.
שרידי פירים ישנם בישראל גם ביטבתה, עין יהב, בית חגלה ופצאל.
באיראן ובאפגניסטן משתמשים עד היום בפוגרות כשיטת השקיה.
באתר החווה נמצאו גם שרידים של מבני מגורים ומבני מלאכה ונמצא גם כבשן סיד.
תוכנית שדה התעופה עין עברונה
תוכנית להקמת שדה התעופה בין-לאומי באזור עין עברונה הוצעה לראשונה בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20. זאת במטרה להחליף את נמל התעופה אילת, עם שדה חדש בעל מסלול טיסה ארוך מספיק עובר מטוסי סילון בגודל בינוני, שיכלו לבצע טיסות ישירות לאירופה.
בדצמבר 1970 הודיע שר התחבורה שמעון פרס על הארכת מסלול הטיסה הקיים באילת מ-1,500 לכ-1,900 מטר, במקום בניית שדה חדש.
בינואר 1972 הוחל בעבודות להארכת המסלול, הוא הושלם ב-1975 והוחל בטיסות ישירות מאירופה.
למרות הארכת מסלול הטיסה באילת היו קשיים בהפעלת טיסות של מטוסי סילון, בגלל מחסור במסלול הסעה ומקומות חניה למטוסים, ורעש רב שנגרם במרכז העיר.
עקב כך ב-1976 הוחלט שוב על הקמת שדה בעין עברונה, אולם עקב קשיי תקציב הפרויקט לא קודם.
בשנת 1986 חודשה התוכנית להקמת שדה חדש בעין עברונה.
בנובמבר 1993 החליט שר התחבורה ישראל קיסר שרשות שדות התעופה תקים את הנמל, אך התוכנית בוטלה לבסוף ב-2001.
בשנת 1950 הוקמה במקום תצפית חקלאית בשם עברונה מתוך מחשבה להקים שם מקום יישוב שיתבסס על חקלאות.
התצפית נעזבה מחוסר תנאים מספיקים לחקלאות באותה עת.
ליד עין עברונה נמצאות בריכות מלח השייכות למפעל מלח הארץ באילת.
תפוקת המלח הגולמי שלהן היא כ-130 אלף טון בשנה.
הן משתרעות על שטח של 900 דונם, הוקמו בהשקעה של 8 מיליון דולר, ונחנכו ביולי 1993. ברכות אלו זכו לכינוי "בריכות פלמינגו" כיוון שהן מהוות אתרי טבע עבור מגוון של עופות נודדים ואף עופות קבע, כמו שחפיות וחופמאים, המייעדים את מרחב הבריכות, כאתר הקינון העיקרי, שבו הם מצליחים להתרבות.
על אף שהפלמינגו הוא עוף נודד, בתחילת שנות התשעים קבעו כ-500 פלמינגואים את ביתם בבריכות המלח, תוך ויתור על המשך מעופם לארצות היעד, וזאת משום שפע המזון המצוי בבריכות המלח, המתבטא ברכיכות ובסרטני מים מלוחים בשם ארטמיה, המעניקים לפלמינגו את צבעו הוורוד, בזכות פיגמנט שהם נושאים.
בשנת 2018 התמקם בברכות גם פרט של פלמינגו שחור.
במקום הוקמה סככת תצפית על שם אברהם דנקנר שהיה בעל מפעל המלח באילת ובעתלית.
איומים על בריכות הפלמינגו ומאבקים לשימורם
חשיבותם של בריכות הפלמינגו היא גדולה, הן כאתר תיירות ייחודי פתוח לקהל הרחב שמאפשר הצצה לפינת עולם קסומה והן כנקודת אספקת מזון שמשרתת מיליוני ציפורים נודדות מדי שנה.
ב־ 2019 פורסם כי הפלמינגואים הפסיקו לפקוד את הבריכות והם בורחים מהן.
החשד היה כי הבריחה התרחשה בעקבות התנהגות לא מתאימה של מבקרים שמרחיפים רחפנים.
הפלמינגו חזרו לבריכות, אך בשנת 2022 עלה איום חדש על שלומם.
משה דיין, יזם פרטי תושב אילת, הגיש לוועדה המחוזית של הדרום תוכנית להקמת אתר לינה בסמוך לבריכות הפלמינגו.
מאבק ציבורי אותו הובילה עמותת סביבה בריאה בערבה (סבב"ע) יחד עם החברה להגנת הטבע טען כי הפיכתו של מיזם המתוכנן להיות מיזם יום בלבד לאתר לינה, עלולה לייצר השפעה דרמטית על העופות.
אנשי המאבק טענו גם כי זיהום אור, רעש ובעלי חיים פולשים דוגמת כלבים וחתולים יבריחו את הציפורים מהבריכות, ובייחוד את הפלמינגו שהם פעילי לילה.
המאבק הציבורי הצליח להוביל לעצירת התוכנית למתחם לינה כפי שנקבע בדיון בוועדת המשנה לנושאים תכנוניים עקרוניים.
ב-4 בדצמבר 2014, ארעה דליפה בצינור הנפט של חברת קצא"א.
כתוצאה מכך נפגע שטח של כאלף דונמים בשמורת עברונה.
בשלב ראשון עובדי קצא"א בשיתוף פקחי רשות הטבע והגנים הגיעו לאתר ויצרו מחסומים פיזיים בעזרת דחפורים על מנת לעצור את התפשטות הנפט בשמורה.
בשלב שני, נעשה "חישוף" של שכבות הקרקע העליונות והמזוהמות ביותר, והקרקע המזוהמת פונתה לאתר מאולתר שהוקם בסמוך ליישוב באר אורה.
לאחר מספר חודשים הקרקע המזוהמת פונתה לטיפול באתרים ייעודיים, כגון תא הטיפול הביולוגי באתר אפעה.
השיקום המלא יארך מספר חודשים עד מספר שנים.
כיום נעשים מאמצים לבחון טכנולוגיות לטיפול בשאריות הזיהום בשמורה בשיטות on site/in situ .
האירוע מוגדר כאחד מאירועי הזיהום החמורים שהתרחשו בישראל.
ראש הממשלה באותה עת, בנימין נתניהו, החליט זמן קצר לאחר מכן, ששיקום השמורה ייעשה מכספי המדינה, ועורר בכך כעס רב מצד הטוענים שחברת קצא"א הייתה אמורה לשאת בעלויות אלה.
באפריל 2015 נפתחה השמורה למבקרים לאחר שלא נמצאו מזהמי אוויר החורגים מהתקנים.
נגד קצא"א הוגשו מספר תביעות ייצוגיות שאוחדו לתובענה ייצוגית אזרחית אחת.
בחודש מרץ 2020, הושגה פשרה מול קצא"א בסך 100 מיליון ש"ח.
תוצאות הניטור של הקרקע גם שמונה שנים לאחר הדליפה מראות כי הקרקע לא השתקמה.
בשמורת עברונה מתקיימת כיום מחלוקת הנוגעת ל-2000 דונם בליבה של השמורה שאושרו לקיבוץ אילות לטובת חקלאות.
לטענת רשות שמורות הטבע והגנים הסכמים שנערכו בעבר יש לחשוב עליהם בשנית.
כיום השטח בלב השמורה הכרחי לשיקום השמורה בייחוד לאור הקשיים שבהם נתקלה השמורה לאחר הדליפה.
הנושא גורם למחלוקת ונידון היום בוועדות התכנון בין הגורמים השונים.
הוצאת עברית היא הוצאת ספרים, שנוסדה בראשית שנת 2004 על ידי יוסף כהן, שהיה לפני כן עורך המקומון הירושלמי "כל העיר".
ההוצאה פעילה בתחומי אקטואליה, היסטוריה קרובה וספרות יפה - בעיקר מתורגמת.
בתחום העיון - "גולאג" מאת אן אפלבאום, "צבא הצללים", "ערבים טובים" ו"ככר השוק ריקה" מאת הלל כהן, "מחצית ראשונה" בעריכת אורי שרצקי וברני ארדוב ועוד.
בתחום הספרות היפה - סדרת ספרי הבלשית האפריקאית של אלכסנדר מק'קול סמית "סוכנות לבלשיות מס.
1", "ערבושית" מאת אליסיה אריאן, "השעה ה-25" מאת דייוויד בניוף, "המועמד ממנצ'וריה" מאת ריצ'רד קונדון ועוד.
באמצע 2005, בעקבות הצלחתם של ספרי ההוצאה, נחתם הסכם שיתוף פעולה עם הוצאת כתר, שבמסגרתו משתמשת "הוצאת עברית" במנגנוני ההפצה וההדפסה של הוצאת כתר, וחלק מהספרים יוצאים לאור בהפקה משותפת של שתי ההוצאות.
"עברית בעברית" היא שיטה בהוראת העברית שפותחה על ידי יצחק אפשטיין.
עקרונות אלה התפרסמו במאמר "עברית בעברית", ב"השילוח" ב-1898 ופותחו במהלך השנים לשיטת ההוראה המרכזית בתקופת תחיית הלשון העברית.
"זרם העובדים", שדגל בחינוך סוציאליסטי-פועלי, פעל לאורה עד שנות החמישים של המאה ה-20. השיטה נפוצה גם בבתי ספר יהודיים מחוץ לארץ ישראל.
בן-ציון טרגן השתמש בה באלכסנדריה שבמצרים מ-1905.
כמאה שנה לפני אפשטיין, מתאר שלמה מיימון באוטוביוגרפיה שלו "חיי שלמה מימון" את שיטת ההוראה בחדר שבו למד כלימוד של עברית ללא הנחיות דקדוקיות כלשהן (דבר הנראה בעיניו פגום מיסודו), ולמעשה כחיקוי של הדרך שבה אדם לומד את שפת אמו.
עַבְרוֹנָה הוא אתר מקראי, ונזכר בתורה כאחת מתחנות בני ישראל בעת נדודיהם במדבר בדרכם מארץ מצרים לארץ כנען.
בתיאור המסע המקראי מופיעה תחנה זו בין יטבתה ובין עציון גבר ולכן נמצא שהמקום שכן בקרבת חוף אילת.
אולם זיהויו המדויק תלוי בזיהויה של יטבתה השנוי במחלוקת.
החוקרים הנוטים לזהות את יטבתה עם עין ע'צ'יאן, מזהים את עברונה עם עין א-דפייה, כ-15 ק"מ מצפון לאילת, והוא מעיין קטן שמימיו מכילים אחוז ניכר של גפרית וטעמם תפל (אך הם ראויים לשתייה).
אחרים נוטים לזהות את יטבתה עם ביר טבה וואדי טבה במרחק של 10 ק"מ מדרום לאילת ולפי זה מקומה של עברונה בקצהו הצפוני מערבי של מפרץ אילת.
עברית (ובאותיות לטיניות: E-vrit) היא חנות ספרים מקוונת שהייתה בעבר גם קורא ספרים אלקטרוני, מהראשונים שתמכו בעברית.
המכשיר יובא ושווק כמיזם משותף של ניופאן, סטימצקי וידיעות אחרונות, והושק לציבור במאי 2010. לקראת סוף 2011, לאחר שספג ביקורת על נחיתותו לעומת קוראים אלקטרוניים אחרים ועל מחירו הגבוה, הופסק שיווק המכשיר ובמקומו שווק יישומון, ל ומאוחר יותר גם לאנדרואיד.
כיום, אתר עברית משמש לקניית וקריאת ספרים דיגיטליים וספרי שמע.
צג המכשיר משתמש בטכנולוגית דיו אלקטרוני ללא תאורה אחורית, אשר אינה מעייפת את העיניים כמו מסך בעל תאורה.
ניתן להוריד את הספרים למכשיר באמצעות WiFi או בעזרת חיבור USB.
סוללת המכשיר אמורה להספיק לקריאה רצופה של 10 שעות והמכשיר אינו מתחמם בעת השימוש.
בנוסף, יאפשר העברית קריאת קבצים אישיים בפורמט PDF, האזנה למוזיקה ולספרי שמע בפורמט MP3. הוא כולל יציאה לאוזניות ורמקול פנימי מובנה.
תוכנה ההפעלה של המכשיר היא לינוקס אולם המשתמש עובד עם תוכנת הניווט ולא עם מערכת ההפעלה.
למכשיר תוכנת ניווט בעברית המאפשרת הגדלה והקטנה של האותיות, השארת סימניות, כתיבת הערות וחיפוש מילים בגוף הטקסט.
הדפדוף נעשה באמצעות לחצנים או מסך מגע.
המכשיר יוצר על ידי חברת Qisda הטיוואנית ובעל מסך מגע בגודל 6 אינץ' תוצרת Sipix, עם זיכרון פנימי בגודל 1.2 ג'יגה (המסוגל להכיל כ-2000 ספרים) וניתן להרחיב אותו עם כרטיס לעוד 32 ג'יגה.
עם השקת המכשיר נפתחה חנות הספרים האלקטרונית בה מאות כותרים של ההוצאות השותפות: הוצאות ספרים, בהן כתר ספרים, עם עובד, ידיעות ספרים, אחוזת בית, קשת, ספרי עליית הגג, בבל, מטר, פן, גרף, רימונים, אסטרולוג, סימנים, טל־מאי ועוד.
שתי ההוצאות הגדולות כנרת זמורה-ביתן דביר ומודן הצטרפו מאוחר יותר.
הספרים בחנות היו בפורמט EPUB המקודד בעזרת טכנולוגיה של חברת NDS, וניתנים לקריאה במכשיר האישי בלבד.
עם זאת, המכשיר תומך בפורמט EPUB ולכן ניתן לקרוא עליו ספרים בפורמט זה ממקורות שונים כל עוד הספרים לא מקודדים.
ספרים כאלו באנגלית ניתן להוריד מאתרים רבים ובעברית מהאתר "מנדלי מוכר ספרים ברשת".
ב, ניתן להוריד את היישומון "עברית" לכל טלפון חכם כדי לקרוא ספרים בצורה אלקטרונית.
הספרים דורשים רכישה או השכרה בתשלום, אולם קיימים ספרים בודדים אשר מוצעים לקריאה ללא תשלום.
ישנה גם אפשרות לשאול ספרים מהחנות באמצעות קוד הניתן על ידי הספריות הציבוריות בארץ, בדומה לשאילת ספרים מודפסים מהספרייה.
בשנת 2020 הצטרפה עברית כשותפה במיזם פסיק, הספרייה הדיגיטלית.
בשנת 2023 החלה עברית להפיק ולמכור ספרי שמע.
עברי (נקראת גם: MAR-290) היא רקטה ארטילרית קרקע-קרקע חד-שלבית המונעת בדלק מוצק מתוצרת תעש, הרקטה התבססה על רקטת ה-240 מ"מ (הקטיושה) מתוצרת ברית המועצות.
בתקופה שלפני מלחמת יום כיפור הרקטה הוצבה בחרמון במטרה לאיים על דמשק, כדי להרתיע ובמידת הצורך להגיב להתקפת טילים סורית.
בזמן מלחמת יום הכיפורים, כתוצאה מכיבוש מוצב החרמון לא נעשה שימוש ברקטה.
ניתן לראות היום משגרי עברי במוזיאון בתי האוסף ובאתר יד לשריון בלטרון.
בעקבות לקחי מלחמת ששת הימים ותפיסת שלל של נשק רקטי שהיה בשימוש בצבאות סוריה ומצרים, הוחלט בצה"ל לפתח משגר רקטי שיתן מענה לצורכי שדה הקרב החדש.
התעשייה הצבאית למדה את כל הנדרש ופיתחה את המשגר על תובת טנק שרמן שהוסבה במיוחד למשימה זאת.
הכלי פותח כנשק רקטי לטווחים שמעל לטווח הארטילריה הקנית.
בשנת 1973 הסתיים הפיתוח של הרקטה, שהייתה הרקטה הארטילרית הראשונה והיחידה עד אז במערב.
בעקבות אותו פיתוח ואותו ידע החלה תעש לפתח ולייצר עבור חיל התותחנים את הרקטה הארטילרית "עברי-1", רקטה חד שלבית המונעת בדלק מוצק.
הרקטה כללה ראש נפיץ רסו"מ (ריסוס מבוקר), ייצוב בעזרת כנפים וייצוב בסחרור בתוך המשגר.
ראש הרקטה כלל מרעום הקשה (31-DM), וכן, מסיבי זכוכית המכיל 38 ק"ג של חנ"מ ובהיקפו 42,000 כדוריות בקוטר ¼ אינץ' יצוקות בתוך אפוקסי.
משקלו הכללי של הראש היה 113 ק"ג, וטווח הריסוס האפקטיבי של הראש הוא 80 מטר.
הטווח המרבי של הרקטה היה 42 ק"מ.
הרקטה נישאה על גבי משגר מתנייע "אפיסקופי" 4 קני, תוצרת ישראל, המבוסס על תובת שרמן.
הרקטה שימשה כחלק מסוללה בת 4 עד 6 משגרים, ומשגר הופעל על ידי צוות בן 5 לוחמים.
בדיון ב-3 באוקטובר אצל ראש הממשלה אמר שר הביטחון, משה דיין כי במקרה והסורים יירו רקטות פרוג או יפגעו קשות ביישובים בצפון הרי שבידי ישראל טיל בשם עברי המסוגל להגיע למבואות דמשק.
הרמטכ"ל אמר כי מדובר ביכולת תגמול מיידית:
ב-6 באוקטובר בדיון שנערך בלשכת שר הביטחון שאל שר הביטחון, משה דיין, האם העברי מוכן לירי.
העברי אמור היה להיות מוצב במוצב החרמון ומשם יכול היה להגיע למבואות דמשק.
הסוללה נפרסה בתחילת המלחמה, אולם לפני כיבוש החרמון על ידי הסורים ירדה הסוללה ולא נעשה בה שימוש במלחמה.
רונן ברגמן פרסם כי על-פי התקשורת הזרה "עברי" הוא שם נוסף לטיל הקרקע-קרקע "יריחו" המסוגל לשאת גם חימוש גרעיני, אולם לתאוריה הזו אין ביסוס נוסף.
העברי לאחר מלחמת יום כיפור
לאחר מלחמת יום הכיפורים, החלה האספקה השוטפת לחיל התותחנים.
ה"עברי" השתתף בצורה פעילה ויעילה במלחמת שלום הגליל.
כלי זה ולקחים מהפעלתו במלחמה היווה בסיס לפיתוח נשק רקטי בעולם המערבי שעד אז לא הפעיל נשק רקטי בתצורת קליבר-גדול על משגר רב-קני במערך הארטילריה.
מערכת רקטה קרקע-קרקע 290 מ"מ, בתוך: יוסף עברון, התעשייה הביטחונית בישראל, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1980, עמ' 248-251
עברית בסימן טוב הייתה תוכנית טלוויזיה ישראלית, ללימוד עברית, ששודרה בטלוויזיה הלימודית.
הסדרה הופקה בשנים 1973–1975 ב-19 פרקים, ששודרו גם בשידורים חוזרים.
הדמות המרכזית בסדרה הייתה "סימנטוב" (דודיק סמדר), מדריך תיירים, אשר עסוק גם בפתרון תעלומות בלשיות, לצד הצגת נופי ישראל לתיירים.
עוד השתתפו בתוכנית רחל הפלר כ"אביבית", מזכירתו של סימן טוב, מרדכי בן זאב (מר גולומבק), עלינה סטרניצקה (גב' סימן טוב), רולף ברין, יצחק ברקת (איז'ו), יעקב טימן וצביה דורון.
פרקי הסדרה הוקדשו לסוגיות שונות בשפה העברית וכן הוצגו בה נופים ואתרים בארץ.
אחד ממאפייני הסדרה הוא: נעימות חליל צד ששימשו מוזיקת הרקע.
אות הפתיחה של התוכנית היה השיר "טוב ללכת בדרכים" של נתן יונתן בביצוע שלישיית שריד.
את התסריט כתבה רות בונדי והמפיקה הייתה דניה אביאל.
האחראי לצד הלשוני לימודי של הסדרה היה פרופ' חיים רבין.
הסדרה לוותה אף בסדרת ספרים שנמכרו לקהל הרחב.
במשך שנים רוב פרקי הסדרה נחשבו לאבודים, מאחר שהחינוכית לא המירה את הפרקים לפורמט עדכני, אך בשנת 2012 מרבית פרקי הסדרה (מלבד הפרק השני) שוחזרו בהצלחה לפורמט עדכני מקלטות שידור שנעשה בהם שימוש בשנות השמונים.
הפרקים המשוחזרים עלו לערוץ היוטיוב של החינוכית בנובמבר 2012 יומיים לפני פטירתו של דודיק סמדר.
ב-5 בדצמבר 2016 עלה הפרק השני לערוץ היוטיוב של הטלוויזיה החינוכית במסגרת פרויקט הדיגיטציה של הטלוויזיה החינוכית.
עברייני על היא סדרת טלוויזיה בריטית מסוגת דרמה, קומדיה שחורה ומדע בדיוני שיצר הווארד אוברמן, המספרת על חבורת עבריינים צעירים שמבצעים עבודות שירות ובעקבות סערה מוזרה מקבלים לידיהם כוחות על.
בשנת 2010, הסדרה זכתה בפרס באפט"א לטלוויזיה לסדרת הדרמה הטובה ביותר.
העלילה מתמקדת במספר בני נוער בעיתיים שנגזר עליהם לבצע עבודות שירות ובעקבות סערה מוזרה הם קיבלו לידיהם כוחות על.
סיימון (איוון רהאון) נהיה בלתי נראה, קלי (לורן סוצ'ה) יכולה לקרוא מחשבות, קרטיס (ניית'ן סטיוארט-ג'ארט) יכול להחזיר את הזמן אחורה, ניית'ן (רוברט שיהאן) הוא בן אלמוות ואלישה (אנטוניה תומאס) גורמת לאנשים לרצות לקיים עמה יחסי מין באמצעות מגע.
בעונה השלישית מצטרף רודי (ג'ו גילגן), שמתפצל לשני אנשים כשהוא חווה חוויה רגשית חזקה ובעונה הרביעית מוחלף הצוות לחלוטין (מלבד רודי) ומצטרפים פין (ניית'ן מק'מולן), ג'ס (קרלה קרום) ואבי (נטשה או'קיף).
במהלך הסדרה הם פוגשים עוד אנשים שנפגעו מהסערה, טובים ורעים.
כבר בפרק הראשון החבורה הרגה את טוני, קצין המבחן שלהם, לאחר שהסערה גרמה לו להשתגע, וקברה אותו במקום סודי.
קצינת המבחן החדשה, סאלי, הייתה מאורסת לטוני ורצתה לגלות מה קרה לו והאמינה שלחבורה יש קשר לכך.
היא ניצלה את סיימון, שהיה מרוחק יותר מהחבורה ופחות מפותח מינית, כדי לגלות מה הם עשו.
בסופו של דבר, סיימון הרג גם את סאלי, מכיוון שהתכוונה לדווח למשטרה על מה שעשו לטוני.
במהלך העונה התפתח קשר רומנטי בין קרטיס ואלישה.
הכוח של אלישה לא אפשר להם לקיים מגע מיני, מאחר שהמגע שלה כה חזק שהוא לא מאפשר לקרטיס לזכור שום מגע מיני שהוא קיים עמה.
הם התגברו על כך, והחליטו שבמקום לעשות סקס, הם יאוננו אחד מול השני.
כמו כן, החלו להופיע ניצוצות של התחלה בין ניית'ן לקלי, למרות ששום דבר לא באמת קרה ביניהם.
במהלך כל העונה עמדה תעלומת הכוח של ניית'ן, מאחר שהוא עדיין לא גילה את כוחו.
בפרק האחרון, ניית'ן נפל מגג המתנ"ס אל מותו והחבורה נאלצה לקבור אותו.
העונה הסתיימה עם התגלית שניית'ן הוא בן אלמוות ושהוא נקבר חי.
בעונה השנייה, דמות מסתורית במסכה עוזרת לחבורה לצאת ממצבים שונים ומעוררת את סקרנותם.
היא מגלה להם שניית'ן חי, בתחילת הפרק הראשון, ומעודדת אותם ללכת לקבר שלו ולהוציא אותו.
החבורה מקבלת קצין מבחן חדש, שון, שאותו לשם שינוי הם לא הורגים.
אלישה מגלה שהדמות במסכה היא סיימון מהעתיד, שמספר לה שהם עומדים להיות ביחד ושהכוח שלה לא עובד עליו, והם מקיימים יחסי מין.
מיד לאחר מכן היא וקרטיס נפרדים, שמצידו מכיר בחורה חדשה בשם ניקי (רות נגה), שיכולה להשתגר.
סיימון מהעתיד נורה למוות, ואלישה מתחילה קשר עם סיימון מהזמן שלה.
ניית'ן וקלי כמעט מתחילים קשר מיני, אך מבינים שהם יותר מדי קרובים ושזה לא יעבוד ביניהם.
בפרק האחרון, קצין המבחן שלהם שומע אותם מדברים על כוחותיהם וחושף אותם לציבור.
הם שוכרים סוכנת שמייצגת מספר אנשים עם כוחות ונהיים מפורסמים בן לילה.
אחד המיוצגים שלה הוא בחור שיכול לשלוט בחלב, שמקנא בתהילת החבורה.
הוא הורג את כולם, חוץ מאת קרטיס שרגיש לחלב.
קרטיס חוזר אחורה בזמן כדי להזהיר את כולם ובכך מציל אותם.
ב-19 בדצמבר 2010, שודר ספיישל חג מולד.
הפרק מתרחש שלושה חודשים אחרי שהחבורה סיימה את עבודות השירות שלהם.
ניית'ן פוגש בחורה בהיריון בשם מארני והשניים מתאהבים.
סיימון מתאמן לקראת הפיכתו לאיש במסיכה ומפתח את הקשר שלו עם אלישה.
אלישה מגלה שיש בחור שסוחר בכוחות, סת', והחבורה מוכרת לו את כוחותיהם.
כשניקי, חברתו של קרטיס, נורית למוות בשוד במועדון, החבורה מבינה שאם היו להם את כוחותיהם הם יכלו למנוע את מותה והולכים לקחת אותם בחזרה.
הם מבינים שאין שום סיבה שהם יחזרו לכוחותיהם הקודמים, והפרק נגמר כשהם קונים כוחות חדשים, והצופים עוד לא יודעים אילו.
ולחבורה מצטרף בחור חדש, רודי.
כוחותיהם החדשים של החבורה נחשפים - סיימון רואה את העתיד, קלי מדענית הנדסה, קרטיס יכול לשנות את מינו, אלישה יכולה לראות דרך עיניהם של אחרים ורודי מתפצל לשני אנשים.
החבורה נתפסת במכונית הגנובה של רודי ובכך חוזרים לעשות עבודות שירות, שוב תחת פיקוחו של שון, קצין המבחן העצלן.
במהלך הסדרה קלי וסת'- הבחור שסוחר בכוחות מתאהבים.
העונה סובבת בעיקר סביב סת' ויכולתו יוצאת הדופן וסביב סיפורו הטרגי ומערכת היחסים המתפתחת שלו עם קלי, כשברקע מרחף סיפורם של סיימון ואלישה וסגירת המעגל ממנה הם חוששים.
בפרקים האחרונים, סיפורם של סת' וקלי מגיע לסוף טוב כאשר סת' סוף סוף מחליט להשתחרר מאהובתו המתה ומתחייב לקלי באופן סופי, אך סיפורם של סיימון ואלישה מגיע אל סופו הטרגי כאשר אלישה נהרגת וסיימון חוזר בזמן והופך לאיש במסכה.
לאחר מותה של אלישה וחזרתו של סיימון אל העבר, קלי וסת' נוסעים לאוגנדה, שם קלי משתמשת בכוח המערכות המכניות שלה כדי לנטרל מוקש ולהציל ילד, ובסופו של דבר נשארת שם.
קרטיס ורודי ממשיכים לרצות את עבודות השירות, ומצטרפים אליהם פין עם כוח הטלקינזיס, וג'ס, בחורה מתחכמת ומאופקת עם ראיית רנטגן.
כתוצאה ממפגשיו עם לולה, קרטיס משתמש בכוח החזרת המתים לתחייה שלו, מה שגורם לו בסופו של דבר להידבק ולהפוך לזומבי.
כדי לעצור את צמאונו הגובר לדם, קרטיס מתאבד, מה שמשפיע רגשית על רודי.
לאחר מותו של קרטיס, החבורה נתקלת באבי, אישה שסובלת מאמנזיה כתוצאה מהסערה, ובנדין, נזירה עם סוד מסתורי שרודי מתאהב בה.
אלכס מוצא ומאחזר את איבר מינו, אבל תחושת החזרה שלו לגבריות גרמה לו לבגוד בג'ס, מה שמכעיס את פין.
כוחה של נדין מתגלה לבסוף והיא יכולה לזמן את ארבעת הפרשים של האפוקליפסה כשהיא רואה מעשה של כעס או אלימות, מה שקרה כאשר היא ראתה את אלכס מכה את פין.
הפרשים תוקפים את החבורה, ודוקרים את אלכס בחזה.
נדין מקריבה את עצמה על מנת לעצור את הפרשים ולמנוע הרג נוסף, והשאירה את רודי שבור לב פעם נוספת.
כתוצאה מהתקפת הפרשים, אלכס הובהל לבית החולים כדי לקבל השתלת ריאות דחופה.
ב-19 במרץ 2013 חודשה הסדרה לעונה חמישית בעלת 8 פרקים.
היא שודרה בסוף שנת 2013.
העונה התחילה בכך שאלכס עובר השתלת ריאות.
הוא מקבל עם הריאות את הכוח לקחת כוחות מאנשים אחרים על ידי קיום יחסי מין עמם.
רודי וייד (ג'ו גילגן) (עונות 3 - 5): בחור בעל ביטחון עצמי גבוה.
התחיל את עבודות השירות אחרי שהואשם בהריסת המכונית של חברתו דאז, פשע אותו בכלל לא ביצע.
הסערה העניקה לו את היכולת להתפצל לשני אנשים שונים, כשהכפיל שנוצר הוא התגלמות רגשותיו העצורים.
בעונה הרביעית מתגלה כי הפיצול המקורי הוא לשלושה אנשים, וכי רודי השלישי שהה בכלא.
הוא נוהג לדכא את רגשותיו, מה שמתבטא בעיקר ביחסו המזלזל כלפי נשים ובחוסר יכולתו לנהל שיחה עמוקה.
בעונה הרביעית, רודי מתאהב בפעם הראשונה בבחורה בשם נדין.
ג'ס (קרלה קרום) (עונות 4 - 5): בחורה קשה מהרחוב.
הסערה העניקה לה את היכולת של ראיית רנטגן.
כשהייתה בתיכון, סבלה מהפרעות אכילה.
חברה הטוב ניצל את מצבה הפגיע, שכב איתה ואז זרק אותה.
במהלך העונה הרביעית היא נפתחת מחדש ומפתחת מערכת יחסים עם אלכס הברמן.
פין (ניית'ן מק'מולן) (עונות 4 - 5): בחור ילדותי ואופטימי.
הסערה העניקה לו את יכולת הטלקינזיס, אך פין מראה יכולת מוגבלת מאוד להשתמש בכוח שלו.
הוא מביע עניין רומנטי בג'ס, אך זו דוחה אותו.
הוא מגלה שאביו הוא אינו אביו האמיתי, ובמהלך העונה הרביעית מגלה שיש לו חצי-אחות מאביו הביולוגי.
אבּי סמית (נטשה או'קיף) (עונות 4 - 5): בחורה מבולבלת שנסחפת לה בעולם.
בעקבות הסערה, אבי אינה זוכרת דבר מחייה לפני כן ומאז היא מנסה להבין מיהי.
היא נתנה לעצמה את השם "אבי" מאחר שהיא לא זוכרת את שמה האמיתי.
החבורה פוגשת אותה במסיבה, וכשקצין המבחן רואה אותה במתנ"ס היא מעמידה פנים שהיא בעבודות שירות.
כשקצין המבחן מבין שהיא עבדה עליו, הוא מכניס אותה באמת לעבודות שירות.
אלכס (מאט סטוקו) (עונות 4 - 5): בחור אשר עובד כברמן לצדו של קרטיס.
קרטיס אמר שהרבה בחורות מתחילות איתו אך הוא דוחה את כולן, מה שמעלה את הספקולוציה שהוא הומו.
ג'ס ניסתה להתחיל איתו מספר פעמים ואלכס נעתר לה, אך נרתע מלקיים איתה יחסי מין.
בסופו של דבר התברר שטרנסג'נדרית עם כוח-על לקחה את איבר מינו, ואחרי מאמצים מרובים מוצא אלכס ומקבל בחזרה את איבר מינו.
בעונה החמישית הוא מקבל את הכוח לקחת כוחות מאנשים אחרים על ידי קיום יחסי מין עמם.
ניית'ן יאנג (רוברט שיהאן) (עונות 1 - 2): המצחיק ובעל הביטחון האין סופי.
אומר את מה שעולה לו לראש.
התחיל את עבודות השירות לאחר שניסה לגנוב ממתקים מאולם באולינג.
הסערה העניקה לו את היכולת לא למות לעולם.
כפרומו לעונה השלישית, יצא פרק קצר (10 דקות) שמתאר מה קרה לניית'ן.
בפרק מתגלה שכוח העל החדש שלו הוא היכולת לבצע כל קסם שהוא רוצה בצורה מושלמת.
סיימון בלמי (איוון רהאון) (עונות 1 - 3): נער רגיש ומרוחק.
התחיל את עבודות השירות לאחר שניסה לשרוף בית של בחור מהכיתה שלו.
הסערה העניקה לו את היכולת להפוך לבלתי נראה.
מאוחר יותר הוא מכר את כוחו וקנה כוח המאפשר לו לראות את העתיד.
במהלך העונה השנייה הוא מפתח קשר רומנטי עם אלישה, שעוזרת לו להיפתח יותר ולהשתלב עם החבורה.
כמו כן, נחשף שהבחור במסכה שנהג לעזור להם ובסופו של דבר נהרג, הוא גרסה עתידית שלו.
בסוף העונה השלישית, לאחר שאלישה נרצחה, סיימון הבין שזה הזמן שבו הוא חוזר לעבר ועזב את החבורה.
קלי ביילי (לורן סוצ'ה) (עונות 1 - 3): נערה אגרסיבית.
התחילה את עבודות השירות לאחר שהרביצה לנערה אחרת.
הסערה העניקה לה את היכולת לשמוע מה אנשים חושבים.
מאוחר יותר היא מכרה את כוחה וקנתה כוח המאפשר לה להיות חכמה כמדענית טילים.
בעונה הרביעית סופר כי היא נסעה לאוגנדה עם סת' והחליטה להישאר לגור שם.
אלישה דניאלס (אנטוניה תומאס) (עונות 1 - 3): נערה מוחצנת מינית.
התחילה את עבודות השירות שלה בעקבות נהיגה בשוכרה.
הסערה העניקה לה את היכולת לגרום לאנשים לרצות לקיים עמה יחסי מין באמצעות מגע.
מאוחר יותר היא מכרה את כוחה וקנתה כוח המאפשר לה להיכנס לנעליים של אנשים אחרים ולגלות מה הם רואים ואיפה הם נמצאים.
במהלך העונה השנייה היא מפתחת קשר רומנטי עם סיימון, ומשתנה מבחורה "זנותית" לבחורה יותר צנועה, רגישה וטובה.
בסוף העונה השלישית, היא נרצחה על ידי בחורה בשם רייצ'ל ומתה בזרועותיו של סיימון.
קרטיס דונובן (ניית'ן סטיוארט-ג'ארט) (עונות 1 - 4): אצן מפורסם.
התחיל את עבודות השירות שלו לאחר שנתפס קונה קוקאין.
הסערה העניקה לו את היכולת להחזיר את הזמן אחורה.
מאוחר יותר הוא מכר את כוחו וקנה כוח המאפשר לו להחליף את מינו לאישה ולאחר מכן החליף אותו בכח להחזיר את המתים לתחייה אך לאחר זמן קצר המתים הופכים לזומבים.
קרטיס התאבד בעונה הרביעית לאחר שננשך על ידי זומבי ומתוך הידיעה שבקרוב הוא יהפוך לאחד כזה.
טוני (דני סאפאני) (עונה 1; אורח בעונה 3): קצין המבחן הראשון של החבורה.
בעקבות הסערה נהפך למין חיה פראית.
קלי הרגה אותו בטעות והחבורה קברה אותו במקום סודי.
בסוף העונה השלישית, טוני הופיע כרוח שמחפשת סגירת מעגל לאחר שמדיום עם כוח החזיר אותו.
הוא הבין שכל מה שהוא צריך זה למצוא את סאלי, אותה לא ראה מאז מותו, וכשמצא אותה שניהם התאחדו וחזרו לעולם המתים.
סאלי (אלכס ריד) (עונה 1; אורחת בעונה 3): קצינת המבחן השנייה.
הייתה מאורסת לטוני ובאמצעות סיימון גילתה שהחבורה הרגה אותו.
אחרי עימות עם סיימון, הוא רצח אותה בטעות כשהדף אותה בחוזקה כלפי דלת.
הוא לא גילה לאף אחד על הרצח ואחסן אותה במקרר במתנ"ס, עד שהחבורה גילתה ונפלה ההחלטה להשליך אותה לאגם.
בסוף העונה השלישית, סאלי הופיעה כרוח שמחפשת סגירת מעגל לאחר שמדיום עם כוח החזיר אותה.
תחילה היא חושבת שעליה לנקום בחבורה, אך כאשר היא רואה את טוני היא מבינה שהיא חיפשה רק אותו וחזרה לעולם המתים.
שון (קרייג פרקינסון) (עונות 2 - 3): קצין המבחן השלישי.
נראה שלא היה אכפת לו מהחבורה.
בעונה השנייה החבורה הרגה אותו לאחר שבחורה משנת-צורה גרמה להם להאמין שהיא מתחזה אליו, אך קרטיס החזיר את הזמן אחורה ומנע את זה.
בסופו של דבר, בעונה השלישית, הוא נרצח על ידי ג'ן, בחורה עם הכוח להחליף גוף שהייתה באותו הזמן בגוף של קלי.
על אף מותו הבלתי נמנע, שון הוא קצין המבחן אשר שרד הכי הרבה זמן בסדרה, עד כה.
לורה (וליל טשבללה) (עונה 3, פרק 7): קצינת המבחן הרביעית.
היא הגיעה למתנ"ס כדי להחליף את שון, בעיצומו של קרב בין החבורה למספר זומבים.
בחוסר מזל משווע, לורה ננשכה על ידי זומבי מספר שניות בלבד לאחר הגעתה ומתה כמה דקות לאחר מכן, מה שהופך אותה לקצינת המבחן ששרדה הכי פחות זמן בסדרה.
גרג (שון דולי) (עונות 4 - 5): קצין המבחן החמישי.
איש בעל בעיית שליטה בכעס אשר מתעב את כולם, בסוף העונה מגלה לכולם שהוא גיי, וגם גרג הוא הקצין מבחן היחיד שלא הרגו אותו.
פיט (מייקל אוביורה) (עונה 1; אורח בעונה 2): שוטר וחבר טוב של טוני וסאלי.
סאלי משתפת אותו בממצאיה לגבי החבורה והקשר שלהם להיעלמות של טוני, אך פיט לא לוקח אותה ברצינות.
רק אחרי שסאלי נעלמת בעצמה, פיט מבין שהיה משהו בדבריה אך לא מצליח למצוא את הקשר בין החבורה להיעלמות של השניים, ומהר מאוד הוא יורד מהחקירה.
ניקי (רות נגה) (עונה 2): נערה שנכנסת למערכת יחסים עם קרטיס.
הייתה לה בעיית לב, והלב שמצאו לה הוא לב של אדם שהסערה העניקה לו את הכוח להשתגר.
ניקי "ירשה" את הכוח שלו בעקבות השתלת הלב בגופה.
היא נורתה למוות בסוף העונה השנייה.
מארני (גווינית' קיוורת') (עונה 2): נערה בהריון מתקדם אשר פוגשת את ניית'ן ומתאהבת בו מיד.
השניים התחברו באופן מיידי והחליטו לגדל את תינוקה ביחד, מאחר שאבי התינוק לא נמצא בתמונה.
היא ילדה את תינוקה במתנ"ס בחברת כל החבורה, כשניית'ן יילד אותה.
היא קראה לתינוק על שמו, ניית'ן ג'וניור.
מאוחר יותר היא נסעה עם ניית'ן ותינוקה ללאס וגאס.
סת' (מתיו מקנולטי) (עונה 3; אורח בעונות 2, 4): סוחר סמים לשעבר.
חברתו, שאנון, מתה ממנת יתר שסת' עצמו סיפק לה והותירה אותו אכול רגשות אשמה.
הסערה העניקה לו את היכולת לקחת כוחות מאנשים ולתת אותם לאנשים אחרים, וסת' הפך את הכוח שלו לעסק סחר בכוחות.
הוא קנה מהחבורה את הכוחות שלהם, וכשהם רצו אותם חזרה הוא דרש תמורתם יותר ממה ששילם להם.
כשהשיגו את הכסף, הוא מכר להם כוחות חדשים לגמרי.
במהלך העונה השלישית הוא מפתח קשר רומנטי עם קלי ונראה מחפש אחרי כוח מסוים שהוא רוצה לעצמו.
בסוף הוא מוצא את הכוח - כוח התחייה, ומחזיר את חברתו המתה, שאנון לחיים.
למרות חזרתה של שאנון, סת מבין כי מקומו הוא עם קלי והשניים מתאחדים.
לאחר מכן, סת' וקלי נסעו לחופשה באפריקה וקלי החליטה להישאר לגור שם.
סת' חזר לאנגליה כדי לאסוף את חפציה ולאחר שנפרד מהחבורה חזר לאפריקה כדי להיות עם קלי.
נדין (ג'יליאן סייקר) (עונה 4): בחורה מסתורית אשר רודי מתאהב בה.
היא החזירה לו אהבה, אך משום מה היא נוהגת לברוח לו שוב ושוב.
באחת הפעמים, רודי עקב אחריה וגילה שהיא נזירה.
כוחה של נדין מתגלה בסוף העונה והיא יכולה לזמן את ארבעת הפרשים של האפוקליפסה כשהיא רואה מעשה של כעס או אלימות.
"עברי אנֹכי" (בתעתיק לועזי: Ibri Onochi וכן Ibri Anochi) היה שבועון יהודי בשפה העברית שראה אור בגליציה, תחילה בעיר למברג (לבוב) ומאוחר יותר בברודי, בין השנים 1865–1890. "עברי אנכי" היה אחד מעיתוני ההשכלה החשובים באותה תקופה.
את העיתון ערך ברוך וֶרבֶּר (ווערבער), חניך ההשכלה מגליציה, בין השנים 1865–1876, ואחריו כיהן כעורך בנו יחידו, יעקב ורבר, בשנים 1876–1890. הוא פורסם מדי שבוע תחת השמות המתחלפים "עברי אנכי" ו"העברי", מאחר שהיה קל יותר להשיג אישור ממשלתי עבור הוצאת שני דו-שבועונים נפרדים מאשר להוצאת שבועון.
מקור שמו הוא תשובתו של יונה הנביא לשאלת מלחי הספינה הסוערת שאיימו להטביעו: "מה ארצך ואי מזה עם אתה"?
הופיע גם בעשרים וששה כרכים שנתיים.
בפתח הכרך הראשון נכתב כי עיקר מטרת העיתון היא לעודד את השימוש בשפה העברית כשפת הלאום היהודי, ולפרסם את הנעשה בעולם ובעיקר בעולם היהודי.
העיתון שימש רוב שנותיו כשופר גליצאי פנימי ולכן מהווה עדות נאמנה לקורות היהודים בגליציה.
לאורך שנות קיומו ניהל העיתון פולמוסים רבים עם כתבי עת מאותה תקופה, בכללם "המבשר", "המליץ", "הלבנון", ו"קול מחזיקי הדת".
לרוב נקט העיתון בעמדות נחרצות בעד ערכי ההשכלה ונגד היהדות האורתודוקסית והחסידות.
בין מדוריו הקבועים היו ביקורות ספרים, ביוגרפיות, "ענייני המדינה", ודיווחים מהנעשה בקהילות היהודיות בעולם.
עם כותביו הבולטים נמנו שלמה בובר, מיכה יוסף ברדיצ'בסקי, מרדכי דוד ברנדשטטר, אברהם בר גוטלובר, אייזיק מאיר דיק, ש"י איש הורוויץ, אברהם משה לונץ, יהושע מזח, פביוס מיזס, שלמה מנדלקרן, נחום סוקולוב, נתן נטע סמואלי, יצחק קמינר ויהושע השל שור.
בשנת 2011 הועלו כרכי העיתון במלואם לאתר עיתונות יהודית היסטורית.
עבריין נמלט (או מבוקש) הוא אדם המסתתר מהמשטרה, לאחר שנמלט ממאסר או ממעצר, או שהוא חשוד בעבירה פלילית ודרוש לחקירה משטרתית.
לתיאום בין משטרות במדינות שונות, במקרים שבהם המבוקש נמלט מהמדינה שבה הוא מבוקש, משמש האינטרפול.
לאיתורם של מבוקשים מסתייעת המשטרה לעיתים בפנייה לציבור, באמצעות כרזות "מבוקש", רשימת מבוקשים באינטרנט ותוכניות טלוויזיה העוסקות בכך, כגון התוכנית הבריטית "Crimewatch" ומקבילתה הישראלית "בשידור חוקר".
לעיתים מובטח פרס גבוה למביא למעצרו של מבוקש.
החל משנת 1950 FBI מפרסם רשימת עשרת הנמלטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI.
נכון ליולי 2021 מאז פרסומה הראשון ברשימה היו כלולים 514 אנשים, מהם 490 נכלאו לאחר הופעתם ברשימה.
בראש הרשימה נמצא ויליאם פישר שנכלל בה עוד בשנת 2002. רפאל קארו קינטרו נכלל ברשימה בשנת 2018 ומוסר מידע שתביא למעצרו יקבל פרס של 20 מיליון דולר.
רוברטו סוליס ביצע את הפשע בזמן שהיה בשחרור על תנאי ומאז 1993 נמצא במעמד של עבריין נמלט.
למעצר מבוקשים בשטחי יהודה והשומרון משמשת יחידת דובדבן.
מבוקשים הם גיבוריהם של סרטי קולנוע אחדים:
"בוני וקלייד" - עוסק בקורותיהם של השודדים בוני פארקר וקלייד בארו, וחלק ניכר ממנו עוסק בבריחתם מאנשי החוק עד ללכידתם והריגתם.
"הנמלט" - אדם שנדון למוות באשמת רצח אשתו הופך לעבריין נמלט, ופועל להוכחת חפותו.
"האדם השלישי" - הולי מרטינס מגיע לפגוש את ידידו הארי ליים, ונודע לו שליים מת; לאחר מכן מתברר לו שליים ביים את מותו כדי להתחמק מן הרשויות, ומתנהל מרדף אחריו.
עבריינות נוער בישראל היא עבריינות המבוצעת על ידי אדם צעיר המוגדר על פי החוק כקטין.
תפיסה זו מושתת גם במשפט העברי, כאשר לקטינים אין אחריות משפטית על מעשיהם, אלא להוריהם החייבים בחינוכם.
בדומה למספר מדינות מערביות נוספות, בישראל הגיעה עבריינות בני הנוער לממדים משמעותיים והיא שכיחה בקרב קבוצות שונות בחברה הישראלית.
עקב ממצאים אלו, שמה לה מדינת ישראל למטרה, במשך שנים רבות, ובדומה למדינות אחרות, את מיגור התופעה.
לצורך כך, הוקמו מנגנונים, מסגרות ורשויות שתפקידיהם המרכזיים הם:
בראשית, מטרת המנגנונים היא לייצב את הקטין ובני משפחתו ולכוונם לדרך התנהגות תקינה.
בסופו של התהליך נוקטים באמצעי אכיפה, במקרה הצורך, על מנת למנוע הידרדרות נוספת בהתנהגותו הסוטה של הקטין ולהחזירו למוטב.
כאשר מדובר בקטין המעורב בעבריינות נוער, המנגנונים העיקריים המתערבים ישירות במצבו משלימים אחד את השני, אך ישנו סדר פעולה ברור:
עוד בשנות ה-60 ביוזמת מאיר חובב הוקם במשטרה מדור לנוער.
המשטרה מתייחסת, כמובן, לחומרת המעשה ולפגיעתו בשלום הציבור, אך גם שמה לה למטרה להיות קשובה למצבו של הקטין וצורכי השטח.
במשטרה קיימות יחידות נוער בהם עובדי נוער מוסמכים בעלי הכשרה מיוחדת.
הם פועלים בלבוש אזרחי, ברכב מוסווה ובשיתוף פעולה מלא עם גורמי חינוך וטיפול בקהילה.
עובדי הנוער דוגלים בגישה חינוכית ושיקומית המדגישה את הוצאתו של הקטין מהמעגל הפלילי.
את יישום גישה זו ניתן להמחיש באמצעות מעצרם של קטינים על ידי המשטרה, במסגרת עקרון ההרתעה: מעצר לשם הרתעת הקטין, וכדי להמחיש לו את סכנת הידרדרותו לעבריינות.
מעצר כזה יבוצע רק באישור קצין נוער, ולמספר שעות בלבד.
קטין המעורב בפלילים זוכה ליחס של אזרח ששגה ולא של עבריין מועד, תוך שמירה על זכויותיו.
בנסיבות מסוימות, ייגנז חומר החקירה נגד הקטין בהליך חקירתי של "אי-תביעה" (א.
מטרתו של הליך זה היא לאפשר את חקירת הקטין תוך הימנעות מרישום פלילי, כלומר על מנת למנוע את תיוג הקטין.
נקיטה בהליך זה היא חד-פעמית ומחייבת את הודאת הקטין, הבעת נכונותו להתנצל בפני הנפגע, לפצותו וכן, התרשמות החוקר מכך שהקטין לא יחזור ויבצע עבירות.
במידה וישתנו הנסיבות ויחזור הקטין לבצע עבירות, ניתן יהיה לפתוח מחדש את התיק ולנהל חקירה פלילית, שעלולה להסתיים בהעמדה לדין.
בהמשך מתערב שירות המבחן לנוער.
תפקיד מנגנון זה הוא לבדוק את מצבו הפסיכולוגי והסוציאלי של הקטין, לטפל בו ולכוון אותו ואת משפחתו לדרך הנורמטיבית.
ישנם חוקים ברורים ומוגדרים במיוחד לאופן הטיפול בנער אשר ביצע עבירה.
חוקי הנוער נועדו להבטיח עבור הקטין הסדרים מיוחדים בנושאי מעצר, שחרור, ניהול המשפט, ענישה ודרכי טיפול.
כאמור, ישנם מספר חוקים, אך ישנם שני חוקים חשובים ומשמעותיים שמטרתם להגן על הקטין והם:
חוק הנוער (טיפול והשגחה), התש"ך 1960 - חוק זה חל על כל הקטינים, מכוון לדאוג לשלומם של קטינים נזקקים באמצעות פקיד סעד (עובד סוציאלי שיש לו סמכויות מיוחדות).
חוק זה מאפשר לפקיד סעד לקבל גם עזרה מתאימה מהמשטרה.
חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול), התשל"א 1971- חוק זה עוסק בסמכויות בית המשפט לנוער, סדרי הדין, דרכי הענישה והטיפול ביחס לקטינים ברי אחריות פלילית (בני 12 ומעלה) שניתן להעמידם לדין אם עברו עבירה.
החוק קובע, למעשה, מעין מסגרת לעבודת המשטרה עם קטינים ולשיתוף הפעולה שלה עם שירות המבחן לנוער.
ההתייחסות בחוק זה לקטינים אשר עברו עבירות פליליות שונה מאוד, בעניינים רבים, מההתייחסות לעבריינים מבוגרים.
ההגנה על זכויותיהם של הקטינים, בחוק זה, רחבה בהיקפה.
קטין המואשם בביצוע עבירה יישפט בכפוף לכללים ולהסדרים שנקבעו בחוק, בפני בית משפט לנוער.
הדיון מתנהל בדלתיים סגורות ובנוכחות הקטין, הוריו, סנגורו, קצין המבחן והתובע.
בסמכותו של בית המשפט לנוער להורות על כפיית הטיפול בקטין ואף להטיל עליו עונשים בהתאם לחוק.
במקרים, כגון מקרים אלימים במיוחד או מקרים בהם עבריין חוזר לפשע פעם אחר פעם לשופטים יש את הסמכות להעביר את הנער לשפיטה בבית משפט רגיל ולא כנהוג בבית משפט לנוער.
לבתי המשפט לנוער נתונות סמכויות בתחום המשפט הפלילי והאזרחי גם יחד.
למרות קיום מערכת ענפה זו של מנגנונים, עבריינות הנוער ממשיכה להתקיים ואף לעלות בשיעוריה.
בשנים האחרונות חיפשו דרכים, מלבד המערכת המשפטית הפורמלית לטפל ולמצוא פתרון לנושאים הפליליים.
ביטוי לדרכים אלו ניתן על ידי אסכולת הצדק המאחה המתייחסת לפשע כאל פגיעה באנשים, בין אם בקרבן, בין אם בפוגע ובקהילה הסובבת אותם.
בשונה ממערכת בית המשפט המעוניין בהכרעה בין אשם לזכאי, התפיסה של אסכולה זו היא שיש צורך בגישור, כלומר הסכמה בין הפוגע לקרבן.
הגישור מתואם עם מדיניות המשטרה: מדיניותו היא למנוע ככל האפשר את תיוגו של הקטין כעבריין ולהוציאו ממעגל הפשע.
יתרה מזאת, הליך הגישור תורם בהפחתת העול הקיים על מערכת אכיפת החוק.
כיום קיימת בישראל תוכנית המושתתת על אסכולת הצדק המאחה והיא תוכנית קד"ם (קבוצות דיון משפחתיות).
בקבוצות אלו נפגשים הפוגע, הקרבן ואנשים משמעותיים בחייהם, נציג המשטרה, נציג שירותי הרווחה והמגשר/מתאם, שהוא אדם נייטרלי לחלוטין המנהל את הפגישה.
בישראל פועלות כיום מספר תוכניות המושתתות על גישת הצדק המאחה.
התוכנית הוותיקה והרחבה ביותר היא תוכנית קד"ם לנוער עובר חוק, שמנוהלת על ידי שירות המבחן לנוער ומופעלת על ידי עמותת קד"ם - ילדים ונוער".
במסגרת התוכנית מופעלים מאות תהליכי קד"ם (קבוצות דיון משפחתיות) בשנה, כחלופה יעילה להליך הפלילי הפורמלי עבור בני נוער מבצעי עבירות.
התהליך המותנה בקבלת אחריות על ידי הפוגע וכפוף להסכמת הנפגע.
לאחר סדרת מפגשי הכנה, נפגשים הנער שעבר על החוק יחד עם משפחתו המורחבת, נפגע העבירה ותומכיו ואנשי מקצוע, בהנחיית מתאם, במטרה לדון בעבירה ובתוצאותיה.
מטרת המפגש היא גיבוש תוכנית לתיקון הנזק שנגרם ולמניעת ביצוע עבירות נוספות.
במפגש משתתפים אנשי מקצוע שונים: בכל מפגש משתתפים קצין המבחן לנוער וקצין הנוער במשטרה וכן אנשי מקצוע נוספים (כגון אנשי חינוך, מטפלים וכדומה) המוזמנים בהתאם להקשר ולצורך.
תהליך הקד"ם מחזק ומעצים את נפגע העבירה בכך שהוא מאפשר לו לקחת חלק בתהליך קבלת ההחלטות ולהיות צד אקטיבי, בניגוד למעמדו בהליך הפלילי הפורמלי.
תהליך הקד"ם מאפשר לנער מבצע העבירה ולבני משפחתו לקחת אחריות על המעשים שנעשו, להתחייב לתיקון בהתאם לצורכי הנפגע ובסיוע אנשי המקצוע ולבנות תוכנית העונה על דאגות הקשורות לנער במטרה למנוע הישנות העבירה ועבירות נוספות.
תוכנית קד"ם שהתקבלה ובוצעה כמתוכנן מאפשרת מתן המלצה לרשויות התביעה לסגירת התיק הפלילי.
ישנם כמה תנאים לביצוע תוכנית ק.ד.מ והם:
העבירות שיידונו בתוכנית יהיו מסוג עוון ופשע בלבד, כלומר לא יידונו עבירות סמים, המתה, מין ואלימות במשפחה.
ד.מ תהיה על ידי קצין הנוער במשטרה או על ידי קצין מבחן הנוער וכשיש כוונה להגיש כתב אישום, אך עוד לא הוגש כתב האישום.
גילאי הנערים יהיו בין 12 לבין 17.5. תנאי הכרחי נוסף הוא - הנערים הפוגעים יהיו חייבים להודות במעשיהם.
כיום תוכנית קד"מ מהווה תחליף להעמדת הקטין לדין בפני בית משפט ומטרתה היא למצוא תוכנית שתענה על צורכי השיקום של הפוגע ושל הקרבן.
במידה והסכמות התוכנית יבוצעו במלואן ייגנז התיק, אך אי עמידה בהסכם שהושג יביא לחידוש הליכי ההעמדה לדין.
"עִבְרִי אָנֹכִי" הוא שיר מסוגת מוזיקה חסידית, שהוציא בני פרידמן ב-2016 ונכלל באלבום שלו 'למלא את העולם באור', ויצא בקליפ בשנת 2017. השיר זכה לפופולריות רבה ברחבי העולם, גם במגזר החילוני, ונכון ל-2024 זכה ליותר מ-28 מיליון צפיות באתר יוטיוב.
מילות השיר מדברות על האמונה והביטחון באל לאורך כל הדרך.
מילות הפזמון לקוחות מספר יונה.
השיר יצא בקליפ בהפקת מאיר קיי, בו נראה פרידמן רוקד ליד מיניבוס מאויר באיורים, שכוללים סמלים יהודיים, כמו מנורות.
השיר זכה לפרסום רב ולהצלחה במגזר הדתי, והיה לשיר המושמע ביותר בערוצי הרדיו "קול חי" ו"קול ברמה" במהלך שנת תשע"ז.
באתר הידברות נבחר השיר במקום הראשון ברשימת שירי השנה ב"מצעד המוזיקה היהודית".
השיר זכה במקום ה-21 במצעד העשור של רדיו קול ברמה.
רבות עבר העם הזה בדרך
ואני הולך עם ראש למעלה
כל אחד הוא בן או בת של מלך
כך היה וככה זה גם הלאה
יהודי אני זה משהוא נצחי
בני שרה רבקה רחל ולאה
עברי אנוכי ואת ה' אלוקי השמיים אני ירא
עבריינות מין היא תופעה עם התייחסויות משפטיות והגדרות שונות.
התגובה החברתית לעבירות מין ולעברייני מין היא מגוונת.
עם זאת קיימת הסכמה שעבירות מין גורמות לסבל רב לקורבנות ולמשפחותיהם ולחברה בכללותה.
חקירה ובחינה של מאפייני עברייני המין הובילו להבנה שיש צורך בשילוב של ענישה, טיפול ומעקב אחר אלו שבצעו עבירות מין, תוך אימוץ גישה של הגנת על הקהילה (community protection approach), גישה הכוללת, בין היתר, פיקוח מוגבר על עברייני מין וטיפול שנועד למנוע מועדות.
למשל, בדומה למדינות רבות בעולם המערבי, נחקקו חוקים היוצרים מגבלות חוץ עונשיות על עבריין המין אשר סיים לרצות את עונש ובהם חוק הגנה על הציבור מפני ביצוע עבירות מין, חוק מגבלות על חזרתו של עבריין מין לסביבת נפגע העבירה, והחוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים.
לעיתים קרובות, הציבור רוצה לדעת מי הם עברייני מין – או מי הם עברייני מין פוטנציאליים – על סמך מאפייני אישיות מסוימים, דמוגרפיה או משתנים אחרים בשל הרצון המובן באיתור שלהם כאמצעי הגנה מהם.
עם זאת, המחקרים בתחום ממשיכים להראות בעקביות כי לא קיים פרופיל אחד.
למרות הניסיונות הרבים לזהות מערך מאפיינים מוגדר וספציפי המתאים לכל עברייני המין, חוקרים ממשיכם לגלות שמדובר באוכלוסייה מגוונת.
לפיכך, עברייני מין שונים הם אוכלוסייה הטרוגנית של אנשים, והם נבדלים ביניהם במונחים של בחירת הקורבן, עבר פלילי, מאפיינים אישיים, דפוסי עוררות מינית, תפקוד חברתי, וסיכוי למועדות.
על אף ההטרוגניות הרבה בקרב אוכלוסיית עברייני המין חוקרים לאורך השנים בדקו מספר גורמים, תכונות, ומאפיינים של עברייני מין בתוך מדגמים גדולים, ומצאו מספר מאפיינים אישיותיים שכיחים בקרב עברייני מין מורשעים.
עם זאת, לא כל המאפיינים קיימים בכל עבריין מין ונוכחותם של אחד מהמאפיינים הללו – לבד או בשילוב עם אחרים – לא מעידים כי אדם מסוים הוא עבריין מין או בהכרח גורמים לו לבצע עבירות מין.
את המאפיינים ניתן גם למצוא במדגמים של עבריינים אחרים, או בתוך הקהילה, אך מכיוון שמאפיינים אלה נמצאו בעקביות במדגמים של עברייני מין, מומחים בתחום מאמינים כי הם עשויים להיות קשורים לסיבה בגללה עבירות מין מבוצעות, במיוחד כאשר מאפיינים אלה מתחברים לנסיבות נוספות וגורמים מחוללי-פשיעה.
חלק מהמאפיינים, אך לא כולם, יכולים לנבא עבירות חוזרות בקרב עברייני מין מורשעים.
ללא קשר לסוג עבירת המין המאפיינים המשותפים הם הערכה עצמית נמוכה, דימוי עצמי נמוך, רמות חרדה גבוהות, קשרים בין-אישיים לקויים, בדידות, ידע נמוך על יחסי מין, שליטה לקויה בתוקפנות, חוסר בשלות רגשית, פחד וקושי ביצירת אינטימיות, וזהות גברית לקויה.
בנוסף למאפיינים חשובים אחרים כגון: היעדר לקיחת אחריות, הכחשה ומינימיזציה של הפגיעה בקורבנות, השלכה, רציונליזציה, פנטזיות מיניות סוטות, דומיננטיות של רגשות שליליים, קושי להתמודד עם מצבי דחק, ועיוותי חשיבה המאפשרים להם לנטרל את מצפונם, לצד תפיסות שליליות כלפי נשים וילדים.
אונס מוגדר בספרות המקצועית כמגע מיני ללא הסכמה שבו נכפה קשר גופני על הקורבן.
עם זאת, במדינות רבות ההגדרה החוקית של אונס מצומצמת רק למעשה שבו האנס ביצע חדירה בניגוד לרצון הקורבן.
בקרב הציבור הרחב אונס נתפס לעיתים בשוגג כפשע עם מניעים מיניים, אך בפועל מדובר בפשע שמאחוריו מניעים אלימים.
בספרות מקצועית קיימות טיפולוגיות שונות המנסות להסביר את מניעיו של האנס.
מרבית הטיפולוגיות מתמקדות במערכת היחסים בין האנס לקורבן, במאפייני הקורבן, בדרגת התוקפנות, הגיל, במניעי האנס, ומידת השליטה של העבריין (אימפולסיבי או מתוכנן).
הטיפולוגיה שהציעו החוקרים גרות' ובירנבאום מייצגת במידה רבה את התפיסה השולטת בספרות.
חוקרים אלה בנו טיפולוגיה שמתייחסת לשלושה סוגים של אונס:
אונס מתוך כעס (Anger Rape).
בסוג זה של אונס מביע האנס כעס, זעם, שנאה ובוז כלפי קורבנותיו.
מטרתו של אנס זה היא להשפיל את הקורבן שלהם.
הם מביעים זלזול בקורבן באמצעות אלימות פיזית וניבולי פה.
אונס מסוג זה מאופיין באכזריות פיזית, והשימוש בכוח פיזי הוא גדול יותר משנדרש על מנת להכניע את הקורבן.
אונס מהווה את הביטוי האולטימטיבי לכעס של העבריין והוא רואה באונס את העבירה המושלמת שהוא יכול לבצע כנגד הקורבן.
גרות' ובירנבאום טענו כי 40% מהנבדקים שלהם מתאימים לטיפולוגיה זאת.
במקרים רבים, אדם כזה הוא תוקפני ואלים כלפי נשים גם בהקשרים אחרים.
החוויה עבור העבריין היא חוויה של כעס וזעם מודעים.
זה יכול להיות כעס על המין הנשי, או על העולם בכלל.
אונס מתוך כוח (Power Rape).
עבור אנסים אלה, אונס הופך להיות דרך לפצות על רגשות נחיתות ולהזין את תחושת השליטה, הכוח, הסמכות, והיכולת שלהם.
אנס זה מסתמך על איומים מילוליים, הפחדה עם נשק, ומשתמש רק בכמות הכוח הדרושה כדי להכניע את הקורבן.
אנס מסוג זה חש חוסר התאמה מינית וחברתית.
עוד נמצא כי אנסים אלה סובלים מרגש נחיתות באשר לגבריותם ומפחדים לא רציונליים באשר לתפקודם המיני.
אנסים מסוג זה שקועים בפנטזיות על אונס וכיבושים מיניים.
הם עשויים להאמין שאף על פי שהקורבן בהתחלה מתנגד להם, ברגע שיתגברו עליו, הקורבן בסופו של דבר ייהנה מהאונס וישתף איתם פעולה.
מכיוון שמדובר בפנטזיה בלבד, האנס אינו מרגיש ביטחון לזמן רב מהתפקוד שלו או מתגובת הקורבן.
לכן, עבירותיהם עשויות להפוך לחזרתיות וכפייתיות.
הם עשויים לבצע סדרה של עבירות אונס לאורך תקופה קצרה.
זהו סוג האנס הסדרתי השכיח ביותר בארצות הברית והוא מאפיין גם אונס בפגישה.
על פי נייט ופרנטקי (1987) אנס זה מאוד מודע לתדמיתו ונוטה ללבוש בגדים מרשימים או רשמיים.
הוא אדם קולני ומנסה ללא הרף לאמת את דמותו כפרט מאצ'ואיסטי.
גרות' ובירנבאום מציעים שתת-סוג זה של אנסים הוא המסוכן ביותר.
אנסים אלה חווים הנאה והתרגשות רבה – כולל עוררות מינית – מגרימת נזק לקורבנותיהם, ועל פי עדותיהם נהנים לראות את הפחד והסבל של הקורבן.
האנס מרגיש כי האבקות הקורבן בו היא חוויה ארוטית.
בסוף, אנסים סדיסטיים עשויים אפילו להטיל מום או לרצוח את קורבנותיהם.
הם לעיתים קרובות יחבשו מסיכה, או יכסו את עיניי הקורבן.
בחירת הקורבן נקבעת על פי מאפיינים ספציפיים או ייצוג סמלי; בדרך כלל עובדות מין או אנשים אחרים שהם תופסים כ"מופקרים".
פעולותיו של אנס זה הן מתוכננות מראש, ולעיתים מתוכננות בקפידה.
אונס סדיסטי כולל בדרך כלל עינויים וריסון.
לפעמים האונס יכול להיות בעל תכונות פולחניות או תכונות מוזרות אחרות.
האנס עשוי להשתמש בחפץ זר כדי לבצע חדירה במקום באיבר המין.
איברי מין ואיברים שונים בגוף הקורבן עשויים להפוך למוקד ספציפי של פציעה או התעללות.
צורות התוקפנות השונות – כעס, כוח וסדיזם – אינן שוללות זו את זו.
ברוב המקרים, יהיה שילוב ברור של כל הרכיבים.
עם זאת, אצל עברייני מין מועדים, כאשר האונס הוא תוצר של גורמים נפשיים פנימיים, רכיב אחד הוא בדרך השולט בסדרת התקיפות.
סוג מסוים של תוקפנות יאפיין את העבריין, ולכן דפוס העבירות שלו יהיה עקבי לאורך זמן.
התוקפנות עשויה להתמתן או להתגבר עם הזמן אך המודל (כעס, כוח, סדיזם) לא ישתנה.
כאמור, אונס כוחני הוא סוג האונס השכיח ביותר (55%).
יש פדופילים רבים שמעולם לא ביצעו עבירת מין כלפי ילדים, וכך יש עברייני מין רבים שביצעו את העבירות שלהם נגד ילדים מסיבות אחרות מאשר פדופיליה.
הבחנה זו חשובה משום שיש הבדל במידת הסיכון לכך שהעבריין יחזור על העבירה.
על פי הטיפולוגיה קיימים שני סוגים של מתעללים: הסוג הראשון מתייחס לעבריין הסובל מקיבעון (fixated pedophile), אדם בעל העדפה ראשונית כלפי ילדים, שמזהה חברתית ומינית עם ילדים בגילאים 6-13. הם מתקשים לפתח מערכות יחסים עם בני גילם, ויחסי מין בפרט.
על פי הולמס והולמס (2002) מתעללים מקובעים אינם מתפתחים מעבר לנקודה בה הם מוצאים ילדים מושכים ורצויים.
פדופילים אלה על פי רוב לא יעשו שימוש באלימות או במסירי עכבות, אלא ישתמשו בשיטות מתוחכמות ומחושבות של פיתוי ורמייה.
עבריינים מקובעים יקיפו את עצמם בצעצועים, משחקי מחשב, ציוד ספורט וסוגים אחרים של ציוד אטרקטיבי לילדים.
עבריין מקובע רואה את עצמו כילד ולעיתים קרובות יש לו את אותם אינטרסים.
הוא עשוי להסתתר במשחקי משחקי רשת ובפורומים (למשל, דיסקורד), שבהם ילדים מתכנסים ועשוי לדבר בשפה שתואמת את סוג הקורבן האידיאלי שלו.
הוא עשוי להזדהות כהטרוסקסואל בחייו האישיים, והוא אינו מרגיש כי מעשים מיניים עם ילדים הם מעשים המעידים על הומוסקסואליות, אלא על ביטוי של אהבה או הדרכה עבור הקורבן.
במקרים רבים הם ימשיכו עם הילד באופן מיני רק לאחר שיקבלו את הסכמתו.
דבר אשר לעיתים קרובות אינו אפשרי מבחינה חוקית, לכן, הם עשויים לתמרן אותו עד כדי הסכמה עם המעשה המיני.
הם נחשבים כקשים לטיפול לנוכח העובדה כי משיכה מינית לילדים מגדירה את זהותם המינית.
הסוג השני מתייחס לעבריין הסובל מרגרסיה (regressed) שהתפתחותו המינית והאוריינטציה הבינאישית תואמת לגילו, אולם תחת גורמי לחץ חיצוניים הוא נסוג למעורבות מינית עם ילדים.
גורמים אלה לעיתים קרובות מובילים לביטחון עצמי נמוך ודימוי עצמי נמוך, ובכך מערערים את ביטחון העבריין בעצמו כגבר.
מעורבותו המינית של עבריין זה עם ילדים אינה מקובעת, אלא היא לעיתים קרובות פרישה זמנית מהמשיכה למבוגרים.
מבחינה נפשית, סוג זה של עבריין רואה את הילד כפסאודו-מבוגר בעקבות מצב דחק כל שהוא – למשל, פרידה מבת הזוג, הערכת ביצועים לקויה בעבודה או גורם אחר המביא לידי לחץ.
גורמים אלו מביאים אותו למצב בו הוא מרגיש נוח יותר בנוכחות ילדים אשר אינם שופטים את כישלונותיו.
עבריינים מסוג זה נוטים יותר לבחור קורבנות שהן בנות ועבירות גילוי עריות הם שכיחות.
הם נוטים לבחור ילדים אליהם יש גישה קלה ולעיתים קרובות בוחרים לפגוע בילדיהם הביולוגיים (intrafamilial).
עבריינים מסוג זה נוטים להפגין רגשות אשמה ובושה גבוהות יותר, והפרוגנוזה לגביהם היא בדרך כלל חיובית.
לבסוף קיימים גם פדופילים אגרסיביים שמבצעים עבירות מין סדיסטיות כלפי ילדים.
לעבריין מסוג זה יש טשטוש בין דחפים מיניים ותוקפניים, ופעמים רבות התקיפה מסתיימת בחטיפה של הילד למטרות כופר, או במוות של הילד.
הם בעלי אישיות פסיכופתית, וסביר מאוד שיהיה להם עבר פלילי נרחב.
עבריין זה מתעלל בכל סוגי הקורבנות ולא תהיה לו העדפה ספציפית – הוא חסר הבחנה מוסרית וילדים הם רק עוד קטגוריה של קורבנות עבורו.
הוא מוביל אורח חיים נוודי, וסביר להניח שהוא יעבור במהרה לאחר עבירה סדיסטית.
ייתכן שתהיה הסלמה בחומרת העבירות שלו לאורך זמן.
הטיפולוגיה שולבה במודלים שונים, ביניהם במודל נתיבי הוויסות העצמי של וורד והדסון.
מאפיינים מבחינים בין אנסים ומתעללים
בספרות המקצועית קיים קושי לסווג עבריינים מתעללים מינית בילדים מכיוון שקיימים הבדלים רבים ביניהם; במצבם הכלכלי, מגדר, מוצא אתני, מצב משפחתי ונטייה מינית.
מתעללים מינית בילדים לרוב מאופיינים כחסרי מיומניות חברתיות, וכאנשים פאסיביים במערכות יחסיהם.
בנוסף, מתעללים מינית בילדים מפגינים רמות גבוהות יותר של פחד מפני אינטימיות בהשוואה לאנסים, ובדרך כלל מתוארים כבעלי רמת תוקפנות נמוכה יותר.
הם שונים מאנסים ביחס לתהליכי חשיבה ואפקט, ולעיתים קרובות מתארים את התנהגויותיהם הפוגעות כלא נשלטות, קבועות, ופנימיות; ואילו אנסים מייחסים את עבירותיהם לסיבות חיצוניות, בלתי יציבות, ושתלטניות.
על פי מטא-אנליזה משנת 2008 שבחנה מידע מתוך 89 מחקרים נמצא כי למתעללים יש פחות התנהגויות מוחצנות (externalizing behaviors) בהשוואה לאנסים.
מחקרים שבחנו דפוסי אישיות של מתעללים ושל אנסים תיארו את האנסים כהגנתיים (defensive), כתוקפנים, כעוינים, כמלאי כעס, וכמנוכרים.
מתעללים אופיינו כסובלים מרמות גבוהות של חרדה, מהערכה עצמית נמוכה, ודימוי עצמי נמוך.
פוגעים מינית בילדים מפגינים חסכים בכישורי עיבוד מידע ומחזיקים בעיוותים קוגניטיביים כדי לשלול את השפעתן של עבירותיהן על הקורבן (לדוגמה, "קיום מערכת יחסים אינטימית עם ילד זה מעשה נורמטיבי, זאת החברה שהופכת את המעשה לטראומטי", "היא נראית ומתנהגת כמו בת 20").
לעומתם, לאנסים יש תפיסות מעוותות של נשים, תפקידי מגדר ויחסי מין, ולעיתים קרובות מאשימים את הקורבן בעבירה שלהם (למשל, "אין דבר כזה אונס בפגישה.
אם היא הכניסה את עצמה לסיטואציה הזאת...", "אישה יכולה להנות מסקס גם אם הוא נכפה עליה").
בהשוואה לפוגעים מינית בילדים, אנסים נוטים להיות צעירים יותר, בעלי יכולות חברתיות גבוהות יותר, ובעלי עבר של מערכות יחסים אינטימיות.
הם בדרך כלל מגיעים ממצב חברתי-כלכלי נמוך יותר, בסבירות גבוהה יותר להיות בעלי היסטוריה של שימוש לרעה בסמים ואלכוהול, ולהפגין הפרעות מוחצנות (למשל, הפרעת אישיות אנטיסוציאלית, הפרעת התפרצות לסירוגין, הפרעת אישיות נרקיסיסטית).
ביחס לאפקט, פוגעים מינית בילדים תוקפים כדי להקל על תחושת חרדה, בדידות ודיכאון.
לרוב, אנסים תוקפים כתוצאה מכעסים, עוינות ותחושות נקמה.
רבים מהמאפיינים הללו שולבו בטיפולוגיות של אנסים ופוגעים מינית בילדים.
בספרות המקצועית קיים מגוון רחב של תאוריות ומודלים שונים המנסים לאתר את הסיבות לפגיעות מיניות.
ניתן לחלק את רוב התאוריות והמודלים לשניים: תאוריות אשר כוללות בתוכם מגוון של משתנים, ותאוריות המתמקדות בגורמים ספציפיים או גורם בסיסי אחד (למשל, אישיותי, סביבתי, ביולוגי).
עם זאת, תאוריות רבות גורמים מספקות תובנות רבות יותר לגבי מורכבות התופעה.
להתפתחויות התאורטיות בחקר העבריינות יש תרומה רבה לקידום המחקר בתחום, הערכת מסוכנות, לפיתוח מאמצי שיקום, ופיתוח מדיניות ציבורית שתצמצם את ממדי התופעה.
התאוריה המשולבת של מרשל, ברברי ומקרומיק (1990)
תאוריה זו מדגישה את השפעת המשפחה על תופעת עבריינות המין בקרב מתבגרים.