tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המערכת הייתה זמינה בתחילה רק בשוקי המבחן של העיר ניו יורק וסן פרנסיסקו, עם הסיסמה "Get bit by Jaguar", שטענה לעליונות על מערכות מתחרות של 16 סיביות ו-32 סיביות.
שחרור כלל ארצי הגיע לאחר שישה חודשים, בתחילת 1994. היגואר נאבקה להשיג בסיס משתמשים משמעותי.
אטארי דיווחה שהיא שלחה 17,000 יחידות כחלק משוק הבדיקות הראשוני של המערכת ב-1993. עד סוף 1994, היא דיווחה שהיא מכרה כ-100,000 יחידות.
בתחילת 1995, אטארי הודיעו שהם הורידו את מחיר היגואר ל-149.99 דולר, כדי להיות תחרותיים יותר.
אטארי פרסמה מידע עם אנשי מכירות נלהבים שסיפרו על מערכת המשחקים.
אלה שודרו במשך רוב שנת 1995, אך לא מכרו את שאר המלאי של מערכות היגואר כמצופה.
בראיון ל-Next Generation ב-1995, המנכ"ל דאז, סם טרמיאל, הכריז כי היגואר חזקה, אם לא חזקה יותר, מה-Sega Saturn שהושקה לאחרונה, וחלשה מעט מהפלייסטיישן שעתיד היה לצאת.
ראיון זה גרם נזק נוסף לחברה שכן טרמיאל פרסם איומי סרק כנגד פלייסטישן דבר שהרחיק קונים פוטנציאלים.
בדוח השנתי של אטארי לשנת 1995 נכתב:
מכירות יגואר היו מתחת לציפיותיה של אטארי באופן משמעותי, והתוצאות העסקיות והפיננסיות של אטארי הושפעו לרעה ב-1995, כאשר אטארי המשיכה להשקיע רבות בפיתוח משחקי יגואר, נכנסה להסדרים לפרסום כותרים מסוימים ברישיון והפחיתה את המחיר הקמעונאי של יחידת קונסולות יגואר שלה.
אטארי מייחסת את הביצועים הגרועים של יגואר למספר גורמים כולל עיכובים נרחבים בפיתוח תוכנה עבור היגואר, שהביאו להפחתה בהזמנות עקב דאגה של הצרכנים לגבי מתי ישוחררו כותרים לפלטפורמה וכמה כותרים יגיעו בסופו של דבר.
וכן יציאת הקונסולות של הדור החמישי מבית סגה, סוני ובהמשך נינטנדו.
הכישלון והפרישה של אטארי משוק הקונסולות הביתיות
עד נובמבר 1995, פיטורים המוניים והצהרות פנימיות עוררו ספקולציות עיתונאיות לפיהן אטארי הפסיקה הן את הפיתוח והן את הייצור עבור היגואר ופשוט ניסתה למכור את המניות הקיימות לפני יציאה מתעשיית משחקי הווידאו.
למרות שאטארי המשיכה להכחיש את התיאוריות הללו ב-1996, מפתחי ליבה של יגואר כגון High Voltage Software ו-Beyond Games הצהירו שהם כבר לא מקבלים בקשות מאטרי לגבי פרויקטים עתידיים של יגואר.
מאז הצגתה של היגואר בסוף 1993 ועד סוף 1995, מכרה אטארי כ-125,000 יחידות של יגואר.
אטארי אישרה כי נטשה את היגואר בנובמבר 1995 ובחודשים שלאחר מכן עסקה בעיקר בחיסול מלאי מוצרי היגואר שלה.
ב-8 באפריל 1996, תאגיד אטארי התמזג עם JTS, Inc.
בהשתלטות הפוכה, ובכך יצרה את JTS Corporation.
לאחר המיזוג, עיקר המלאי של יגואר לא נמכר ולבסוף יועבר ל-Tiger Software, מפרק פרטי ב-23 בדצמבר 1996. ב-13 במרץ 1998, JTS מכרה את השם אטארי ואת כל נכסיה ל-Hasbro Interactive.
ובכך אטארי פרשה מהתחרות על שוק הקונסולות הביתיות באופן רשמי, עד לחזרה חלקית בשנת 2021.
ה-Atari Lynx היא קונסולת משחקים ניידת מהדור הרביעי בעלת 16 סיביות, ששוחררה על ידי Atari Corporation בספטמבר 1989 בצפון אמריקה וב-1990 באירופה וביפן.
זו הייתה קונסולת המשחקים הניידת הראשונה עם צג צבעוני.
הלינקס היה מתקדם יותר מה-Game Boy של נינטנדו, שיצא חודשיים קודם לכן, תחרות נוספת התפתחה מול ה-Game Gear של סגה וב-TurboExpress של NEC, שיצאו בשנה שלאחר מכן.
המערכת פותחה ב-Epyx על ידי שני מעצבים לשעבר של המחשבים האישיים של Amiga.
הפרויקט נקרא Handy Game או פשוט Handy.
בשנת 1991, אטארי הוציאה את ה הלינקס 2, שהיה דכם קטן יותר.
בסך הכל פורסמו 73 משחקים עבור הליקס לפני שייצורו הופסק ב-1995.
מערכת הלינקס פותחה במקור על ידי Epyx תחת פרויקט בשם Handy Game.
בשנת 1986, שני מעצבי אמיגה לשעבר,אר ג'י מייקל ודייב נידל, התבקשו על ידי מנהל לשעבר באמיגה, דייב מורס, לעצב מערכת משחקים ניידת.
מורס שכנע את מייקל ונידל והם נשכרו על ידי Epyx להיות חלק מצוות העיצוב.
תכנון ועיצוב הקונסולה החלו ב-1986 והסתיימו ב-1987. Epyx הציגה לראשונה את מערכת ה-Handy בתערוכת החורף של מוצרי אלקטרוניקה (CES) בינואר 1989. בגלל התמודדות עם קשיים כלכליים, Epyx חיפשה שותפים.
נינטנדו, סגה וחברות אחרות סירבו, אבל אטארי ואפיקס הסכימו בסופו של דבר שאטארי תטפל בייצור ובשיווק, ואפיקס תטפל בפיתוח תוכנה.
Epyx הכריזה על פשיטת רגל עד סוף השנה, כך שאטארי החזיקה את הפרויקט כולו.
אטארי נאלצה לרכוש את Amigas מהיריבה המושבעת שלה קומודור כדי לפתח את לינקס.
פרויקט ה-Handy תוכנן להריץ משחקים מפורמט המחסנית, ויש להעתיק את נתוני המשחק מ-ROM ל-RAM לפני שניתן יהיה להשתמש בו.
לפיכך, פחות זיכרון RAM זמין אז והטעינה הראשונית של כל משחק איטית.
ההשקה של הקונסולה הייתה מוצלחת.
אטארי דיווחה כי היא מכרה 90% מ-50,000 היחידות הראשונות שנשלחו בחודש ההשקה בארצות הברית בעיקר באזור בניו יורק.
המכירות בארצות הברית בשנת 1990 היו כ-500,000 יחידות.
בסוף 1991, דווח כי הערכות המכירות של אטארי היו כ-800,000, שלטענת אטארי היו בתחזיותיה הצפויות.
המכירות עד 1995 מסתכמות בפחות מ-7 מיליון יחידות לשם השוואה הגיים גיר של סגה מכר עד אותה תקופה מספר דומה, והגיים בוי של נינטנדו מכר 16 מיליון יחידות.
ביולי 1991 הציגה אטארי גרסה חדשה של ה-Lynx, שנקראת "Lynx II", עם קמפיין שיווקי חדש, אריזה חדשה, חומרה משופרת מעט, חיי סוללה טובים יותר ומראה מלוטש יותר.
יש לו אחיזות יד מגומי ומסך צבעוני עם תאורה אחורית ברורה יותר עם אפשרות לחיסכון בחשמל (המכבה את התאורה האחורית).
שקע האוזניות המונורלי של הלינקס המקורי הוחלף בשקע חוטי לסטריאו.
בשנת 1993, אטארי החלה להסיט את המיקוד שלה מהלינקס כדי להתכונן להשקת היגואר, כמה משחקים שוחררו במהלך אותה תקופה, כולל Battlezone 2000. התמיכה ב-לינקס הופסקה רשמית ב-1995.
לאחר שההשקות המתאימות של Sega Saturn וסוני פלייסטיישן גרמו לכישלון המסחרי של היגואר, אטארי הפסיקה את כל פיתוח המשחקים וייצור החומרה בתחילת 1996ומאוחר יותר תתמזג עם JTS, Inc.
ב-30 ביולי של אותה שנה.
לאטארי לינקס יש תצוגת LCD צבעונית עם תאורה אחורית, תצורת הבקרים ניתנת להחלפה ביד ימין ושמאל, ויכולת להתחבר עם קונסולות לינקס אחרות באמצעות כבל Comlynx.
החיבור האפשרי המרבי הוא שמונה שחקנים.וכל קונסולה צריכה עותק של המשחק, וכבל אחד יכול לחבר שתי קונסולות.
ניתן לחבר את הכבלים לשרשרת.
בלינקס ישנה פלטת צבעים של 4096, ומעבדי מתמטיקה וגרפיים משולבים (כולל יחידת מנוע ספרייט), התצוגה הגרפית הצבעונית שלו נחשבת למאפיין המרכזי בתחרות מול הגיים בוי המונוכרומטי של נינטנדו.
הלינקס זכה באופן כללי לביקורת טובות, סקירה משנת 1990 במגזין Dragon העניקה לקונסולה 5 מתוך 5 כוכבים.
בביקורת נכתב כי:"זורק את ה-Game Boy לעידן הפרהיסטורי", ומשבח במיוחד את תכונת מרובה המשתתפים של כבל ComLynx ואת הסט החזק של משחקי ההשקה.
מאז הפסקת הייצור, הלינקס, כמו היגואר, המשיך לקבל תמיכה מקהל המעריצים, שהמשיך לייצר משחקים ביתיים עבור הקונסולה.
בשנת 2008, זכתה אטארי בפרס אמי השנתי ה-59 לטכנולוגיה והנדסה על היותה חלוצה בפיתוח משחקי כף יד עם הלינקס.
בשנת 2022, האוסף Atari 50 שוחרר עם קומץ של כותרי Lynx פופולריים, המציין את הפעם הראשונה שתוכנת Lynx קלאסית תוצא מחדש באופן רשמי על ידי אטארי.
AstroSat - טלסקופ ששוגר על ידי הודו בשנת 2015. הוא כולל מכשירים לביצוע תצפיות בתחומים שונים.
החללית הייתה מתוכננת לפעילות של 5 שנים, נכון ליוני 2024 היא ממשיכה בפעילות.
החלטה על שיגור המשימה התקבלה בארגון ההודי לחקר החלל לאחר הצלחה של ניסוי שבוצע בשנת 1996. המועד המקורי לשיגור היה בשנת 2013 אך הוא נדחה.
השיגור בוצע ב-28 בספטמבר 2015 ממרכז החלל סאטיש דאוון בעזרת נשגר מדגם PSLV.
הטלסקופ הוצב במסלול בגובה של כ-640 ק"מ כמתוכנן.
לאחר מספר ימים החלו תצפיות.
על הלוויין הותקנו 5 מכשירים:
הוא פועל ב-3 ערוצים בתחום עולל של 130–530 ננומטר.
הוא רגיש בתחום 0.3–8 keV.
הוא רגיש בתחום 3–80 keV.
לתמיכה בפעילות החללית הוקם מרכז בבנגלורו.
כל יום מועברים כ-420 גיגבייט של מידע.
בשנת 2018 שוחררו לציבור נתונים שהתקבלו מהתצפיות.
עד סוף שנה פורסמו כ-100 מאמרים מדעיים על בסיס מידע שהתקבל ממכשירי החללית.
בניתוח נתונים שמתקבלים משתתפים מדענים מ-43 מדינות.
Astro Lounge (בעברית: טרקלין חלל) הוא אלבום האולפן השני של להקת הרוק האמריקאית Smash Mouth, שיצא ב-8 ביוני 1999 על ידי אינטרסקופ רקורדס.
אלבום זה כולל את הסינגל "All Star", שהוא הסינגל המצליח והנמכר ביותר של הלהקה, שהגיע כמעט למקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100 בארצות הברית.
"All Star" הופיע בסרטים "מיסטרי מן" ו"המפקח גאדג'ט" משנת 1999, בסרט "דיגימון" משנת 2000 ובסרטים שרק ומיליונר מי שגומר ראשון מ-2001. השיר היה מועמד לפרס גראמי עבור הופעת הפופ הטובה ביותר על ידי צמד או קבוצה.
"Then the Morning Comes" הופיע בפרסומת טלוויזיה של ניסאן.
זה היה הסינגל הראשון של Smash Mouth שנכנס למצעד של בילבורד.
הוא גם יצא לאור כסינגל ב-1998, ולאחר מכן הופיע ב-Astro Lounge .
זה היה השיר האחרון באלבום וגם הקצר ביותר (בשנייה אחת).
השיר הוקלט לראשונה על ידי ארבע העונות ב-1966 וזכה לגרסאות כיסוי רבות לאחר מכן.
"Diggin' Your Scene" הופיע בפרק 17 של העונה הראשונה של תוכנית הטלוויזיה זהות בדויה.
"Come On, Come On" הוצג בפרסומת של גאפ ובסרטים שקרן בריבוע, ואחי איפה האוטו שלי.
השיר שימש גם בפרק "Queen Bebe" מסדרת הטלוויזיה המצליחה קים פוסיבול.
האלבום קיבל שלושה עיטורי פלטינה על ידי RIAA.
הסינגל "All Star" הגיע למקום ה-4 בבילבורד הוט 100 בארצות הברית באוגוסט 1999.
Atari 50: The Anniversary Celebration הוא אוסף משחקי וידאו משנת 2022 וסרט תיעודי אינטראקטיבי שפותח על ידי Digital Eclipse ופורסם על ידי Atari לציון יום השנה ה-50 של החברה.
הוא מורכב מראיונות שצולמו עם עובדי אטארי לשעבר, קטעי ארכיון, משחקים מהקטלוג של החברה ושישה משחקים חדשים בהשראת משחקי אטארי שונים.
המשחק מוצג כציר זמן אינטראקטיבי בן חמישה חלקים המפרט את ההיסטוריה של החברה ומוצריה באמצעות וידאו, חפצים סרוקים ומשחקים קשורים.
הוא קיבל ביקורות חיוביות, כאשר המבקרים השוו אותו לטובה למוזיאון או לסרט תיעודי.
הם שיבחו את יסודיותו וקיוו שמפתחים אחרים יקבלו השראה.
מאז יציאתו, Digital Eclipse הוסיפה משחקים נוספים כעדכונים חינמיים ותוכן שניתן להורדה בתשלום, שנאספו מאוחר יותר במהדורה מורחבת, Atari 50: The Anniversary Celebration Expanded Edition.
הצלחת המשחק הובילה את Digital Eclipse לפתח אוסף משחקים נוספים בסגנון דוקומנטרי, הידוע בשם Gold Master Series.
Atari 50 אוסף למעלה מ-100 משחקי וידאו שהיו מיועדים במקור לארקידים, מחשבים ביתיים וקונסולות משחקים, במיוחד Atari 2600, Atari 5200,Atari 7800, Atari Lynx ו־Atari Jaguar.
כל אחד מהמשחקים המקוריים מקבל מצב שמירה בודד.
ניתן למפות מחדש את הלחצנים, וניתן להפעיל מסנן דמוי CRT, בעוד ששוליים יוצרים מחדש אמנות וממלאים את המסך הרחב.
חלק מהמשחקים כוללים שיפורים נוספים, כמו Star Raiders, שיש לו שכבות שמראות את סטטוס השחקן ואפקטים של רעם בעת כניסה להיפר-ספייס.
שישה משחקי "Atari Reimagined" חדשים נוצרו עבור האוסף על ידי צוות Digital Eclipse.
חלקם גרסאות מעודכנות של המשחקים של Atari, כגון Yars' Revenge Reimagined, שעושה שימוש חוזר בקוד של Yars' Revenge עם יותר אפקטים מיוחדים ואודיו, וחלקם מקוריים לחלוטין
למשחק יש ציר זמן אינטראקטיבי המציג את ההיסטוריה של אטארי.
הוא מכסה את המקור של אטארי בשנות ה-70, הקונסולה הביתית הראשונה שלה שיצאה בשנות ה-70, אטארי ממש לפני ואחרי התרסקות משחקי הווידאו של 1983, קו המחשבים הביתיים שלה והקונסולות שלה יצאו בשנות ה-90.
ציר הזמן כולל חומר ארכיוני כמו מסמכי עיצוב, מדריכים למשחקים, הקשר למשחקים, ציטוטים עכשוויים וראיונות וידאו עם יוצרי משחקים.
עובדי אטארי ועובדים לשעבר מתראיינים באוסף, כולל אלן אלקורן, אוון רובין, דייוויד קריין, ג'רי ג'סופ, ביל רהבוק, טוד פריי, יוג'ין ג'רוויס, הווארד סקוט ורשו, נולן בושנל ווייד רוזן, כמו גם חברים נוספים תעשיית משחקים כגון קליף בלזינסקי, טים שפר, ואד פרייז.
במשחקים הכלולים ניתן גם לעיין ברשימה כמו ברוב אוספי הרטרו.
מנהל העריכה של המשחק, כריס קולר, הצטרף ל-Digital Eclipse ביולי 2020 לאחר עזיבתו של פרנק סיפאלדי.
הוא וצוותו נקראו לפתח את האוסף Atari 50. מכיוון שהם כבר הכינו סרט תיעודי אינטראקטיבי עבור The Making of Karateka, הם יישמו את מה שפיתחו ל-Atari 50. הכותרת המלאה Atari 50: The Anniversary Celebration מתייחס ליום השנה ה-50 של החברה.
סטיבן פרוסט, המפיק של Atari 50, מצא כי מכיוון שהיו מספר אוסף של משחקי Atari, חשוב להרחיב את הרעיון במהדורה חדשה שתתן את הסיפור של החברה וכיצד החומרה שלהם השפיעה הן על הארקייד והן על הווידאו.
זה הוביל את Digital Eclipse ליישם את ציר הזמן האינטראקטיבי המציג טקסט, תמונות, קטעי וידאו ומשחקים ניתנים להפעלה כדי ליצור נרטיב.
המפתחים ב-Digital Eclipse בנו מערכת שאפשרה להם להוסיף חומר בציר זמן ללא תכנות מקיף.
חלק מהמשחקים לא יכלו להיכלל במהדורה מכיוון שלאטארי כבר לא היו הזכויות עליהם, כמו משחקי הארקייד Marble Madness (1984), STUN Runner (1989), ו־San Francisco Rush: Extreme Racing (1996), הזכויות על שהיה שייך לאחים וורנר בעקבות פשיטת הרגל של מידוויי, שבעבר היו לה הזכויות על משחקי אטארי.
משחקים אחרים שלא נכללו צורפו לרישיונות אחרים, כמו משחק הארקייד Star Wars (1983), משחק Atari Jaguar Alien vs Predator (1994), ומשחק Atari 2600 Raiders of the Lost Ark (1982).
פרוסט הסביר שהתחילו תהליכים בקבלת הרשאה לכלול כותרים מסוימים ונכסי אמנות למשחקים אחרים.
המתכנת דייב ריס אמר שכמה משחקים עבור Atari 2600 דרשו אמולציה ייחודית.
כמו ה-Secret Quest, ריץ' וויטהאוס יצר את אמולטור אטארי יגואר ומצא אותו מאתגר במיוחד.
וויטהאוס קבע כי אין הרבה תיעוד עבור החומרה של המערכת, ובתיעוד שכן קיים היו אי דיוקים או חוסר מידע.
Digital Eclipse יצרה משחקים חדשים עבור האוסף המבוססים על מאפייני Atari ששת המשחקים החדשים האלה נמצאים תחת התווית Atari Reimagined.
Digital Eclipse אספו קטעי וידאו מ־The Strong, ממוזיאון משחקי הווידאו הלאומי והמוזיאון לאמנות משחקי וידאו ואספנים פרטיים כדי שיכללו במהדורה.
קולר, אמר שלא חסר קטעים לצייר מהם, אבל הם צריכים לצמצם את התוכן למה שחשוב לנרטיב.
כל קטעי הארכיון יובאו ממקורות מקוריים.
לאחר רכישת המותג Intellivision, הוכרזה Atari 50: The Anniversary Celebration Expanded Edition ב-24 ביוני 2024. גרסה זו מוסיפה שני צירי זמן חדשים: "העולם הרחב של אטארי", המכיל 19 משחקים נוספים, וראיונות ארכיוניים ועכשוויים עם עובדים, מעריצים ומפתחים ביתיים.
"מלחמת הקונסולה הראשונה" מתמקד ביריבות בין ה-Atari 2600 וה-Intellivision של מאטל, ויכלול סרטונים דוקומנטריים חדשים ומבחר משחקים.
הראשון שוחרר באופן דיגיטלי ב-26 בספטמבר 2024, כשהאחרון יגיע ב-8 בנובמבר, לצד מהדורה פיזית ל-PlayStation 5 ול-Nintendo Switch.
Atlas Fallen (בתרגום חופשי לעברית: נפילת אטלס) הוא משחק פעולה-הרפתקאות והאק אנד סלאש לשחקן יחיד או לשני שחקנים משנת 2023 שפותח בגרמניה על ידי "" והופץ על ידי "".
יצא למערכת הפעלה ווינדוס ולקונסולות פלייסטיישן 5 ואקסבוקס סדרה X/S ב-10 באוגוסט 2023.
המשחק עוקב אחר פרוטגוניסט המכונה "נושא כפפת הפלדה", השייך למעמד נמוך של עבדים נטולי שם, שחיים בעולם מדברי המכיל יצורים מפלצתיים גדולים דמויי חיות המכונים רייפס ומשרתים את צרכיו של האל ת'לוס .
הפרוטגוניסט, לאחר שמצא כפפת פלדה שמאפשרת לו לתקשר עם הישות נאיאל שמספקת לו הדרכה, יוצא למסע של מאבק נגד האל ת'לוס.
נושא הכפפה צריך לאתר חלקים חסרים בה על מנת לשדרג את יכולותיה, להילחם באויבים ולסייע לדמויות שהשיחות איתן מקדמות את העלילה.
"Atlas Fallen" משוחק בגוף שלישי ומתרחש בעיקר במספר מדבריות, שכל אחד מהם מהווה עולם פתוח בהיקף קטן שניתן לנוע בו בחופשיות, למעט מיקומים מסוימים שהגישה אליהם מוגבלת עד שמושג דבר-מה המעניק גישה.
בתחילת המשחק השחקן יכול ליצור את דמות הפרוטגוניסט ולהגדיר את המראה והקול שלה.
בעת התמודדות עם אויבים גדולים יש לתקוף אזורים ספציפיים בגופם, דבר שיכול להיעשות באופן חופשי או באמצעות הינעלות על אזור מסוים.
לאורך המשחק השחקן נדרש להשיג רכיבים שמשדרגים את כפפת הפלדה וכך מגדילים את מגוון הפעולות שביכולתו לבצע.
בנוסף השחקן יכול למצוא בשטח או לרכוש מסוחרים התקפות חדשות, הטבות פאסיביות, שריון גוף ורכיבים מסוימים, בתמורה למטבעות שמוצאים בתיבות או מרוויחים ממכירת חפצים לסוחרים.
השגת הרכיבים שמשדרגים את כפפת הפלדה דרושה על מנת לקדם את העלילה מכיוון שהם פותחים בפני השחקן יכולות חדשות שמאפשרות הגעה למיקומים שאינם נגישים בהיעדרם.
המשחק הוכרז באוגוסט 2022 במהלך אירוע של .
במרץ 2023 הוכרז שיציאת המשחק נדחתה לאוגוסט על מנת לספק זמן פיתוח נוסף.
הוא פותח על ידי "Deck13" באמצעות המנוע גרפי "Fledge" ובניגוד למשחקיהם האחרונים אינו שייך לסוגה סולסלייק.
במקום זה, המשחק נוצר בהשראת משחקי "God of War" ו-"Horizon Forbidden West" וככזה הלוחמה בו מתעדפת מהירות וזרימה חלקה של התקפות.
+ ציוני מבקרים גוף מבקר ציון IGN 7/10 3/5 Game Rant 5/10 Screen Rant 4/5 Push Square 7/10 אתר ציון ממוצע בפלטפורמה Metacritic ווינדוס: 71/100פלייסטיישן 5: 64/100אקסבוקס סדרה X: 68/100
לפי אתר הביקורות Metacritic, המשחק קיבל ביקורות פושרות מהמבקרים.
גרסת הווינדוס קיבלה ממוצע משוקלל של 71 מתוך 100 על סמך 22 ביקורות, גרסת הפלייסטיישן 5 קיבלה ממוצע משוקלל של 64 מתוך 100 על סמך 58 ביקורות וגרסת האקסבוקס סדרה X קיבלה 68 מתוך 100 על סמך 16 ביקורות.
ליאם קרופט מהאתר "Push Square" העניק למשחק ציון של 7 מתוך 10 וכתב: .
Atom Heart Mother (בעברית: אמא לב אטוֹם) הוא אלבום רוק מתקדם משנת 1970 מאת להקת פינק פלויד.
אלבום זה הוא אלבום האולפן החמישי של להקת פינק פלויד.
האלבום אשר הוקלט באולפני אבי רוד שבלונדון, הגיע למקום הראשון במצעד הבריטי ולמקום ה-55 במצעד האמריקאי.
תקליטור של האלבום, שהוקלט מהסלילים המקוריים (Remastered), יצא לאור ב-1994.
פינק פלויד החלו לעבוד על האלבום לאחר שסיימו את תרומתם לפסקול של הסרט נקודת זבריצקי ברומא.
הם חזרו ללונדון בתחילת 1970 לחזרות.
מספר מפגשים מחוץ לרומא שימשו להרכבת חומר חדש במהלך החזרות, אם כי בחלק ממנו, כגון "The Violent Sequence", שיהפוך מאוחר יותר ל"Us and Them", לא נעשה שימוש במשך זמן מה.
שמו של האלבום ניתן לו במקרה.
לפני שהתארחו בתוכנית רדיו ב-BBC, נשאלו חברי הלהקה על ידי מפיק התוכנית לפשר שמו של האלבום החדש.
המוזיקאי והמלחין הבריטי רון גיסין, אשר השתתף בהפקת האלבום, הציע ללהקה לעיין בעותק של עיתון לונדוני ולחפש בו השראה.
בסופו של דבר נגזר שם האלבום מכותרת של כתבה שרוג'ר ווטרס מצא באותו עיתון על אישה בהיריון וקוצב לב הפועל בכוח גרעיני.
תמונת הטבע של עטיפת האלבום המקורית, המציגה פרה העומדת בשדה מרעה ללא כל כיתוב נלווה על העטיפה - לא של שם האלבום או אפילו שמה של הלהקה המבצעת - אינה מסגירה את תוכן המוזיקה הפרוגרסיבית שבו.
יש המשערים כי התמונה רומזת לנושא האימהות מההיבט הטבעי שבו באמצעות התייחסות לפרה ולחלב, וכי באופן זה תמונת האלבום כמו גם המוזיקה מרמזים לשאלת הקשר בין מהות לאימהות.
אך את התמונה המפורסמת של הפרה הצלם סטורם ת'ורגרסון, שהיה חלק מקבוצת העיצוב Hipgnosis, צילם את התמונה בכוונה ליצור עטיפה פשוטה, מנותקת מהאלבום עצמו, כדי לעורר סקרנות ולשבור את הקונבנציות של עטיפות אלבומים בזמנו.
התמונה צולמה בשדה באזור הרטפורדשייר, אנגליה, בקרבת אולפני EMI שבהם עבדה הלהקה באותה תקופה.
ת'ורגרסון יצא לכפר עם מצלמה, מצא פרה בשם לולובל III (Lulubelle III), וצילם אותה תוך שימוש באור טבעי ורקע כחול פתוח.
בחירת התמונה נעשתה מתוך גישה מינימליסטית ואבסורדית, עם רצון ליצור משהו שאין לו קשר ישיר למוזיקה עצמה, אך ייצור רושם בלתי נשכח.
ת'ורגרסון ציין מאוחר יותר כי הייתה זו אחת העטיפות הפשוטות ביותר שעיצב.
שתי הרצועות הארוכות ביותר באלבום הן התפתחות מוזיקלית מהיצירות האינסטרומנטליות הקודמות של פינק פלויד, שהעיקרית שבהן A Saucerful of Secrets; הראשונה (הוא גם רצועת הנושא של האלבום) מחולקת לשישה חלקים וחלקים ממנה מלווים בתזמורת שלמה.
השנייה היא אינסטרומנטליות בשלושה חלקים, כאשר שיחה משמשת כמפרידה בין החלקים.
הרכב שירי האלבום דומה לזה של Ummagumma וכמו באלבום הזה, כל חבר להקה כותב בעצמו שיר למעט הקטע הראשון.
ב-Atom Heart Mother ישנן חמש רצועות, שתיים ארוכות יחסית ושלוש קצרות יחסית.
בתקליט הויניל, הרצועה הראשונה תפסה צד שלם בתקליט בגלל אורכה.
סוויטה בת 6 חלקים, שהולחנה על ידי כל חברי הלהקה ורון גיסין.
בתקליט הויניל המקורי, היצירה תפסה את כל הצד הראשון בשל אורכה.
זוהי אחת מהיצירות הלא פרודות של פינק פלויד.
חלק זה מתחיל בפייד אין עם תזמורת כלי נשיפה הכוללת כלים כמו חצוצרה, טרומבון, טובה ועוד.
התזמורת מתחזקת בהדרגה ומגיעה למנגינת הנושא של היצירה, בה מעורבים תזמורת כלי הנשיפה, והלהקה עצמה.
חלק זה מתחיל עם קלידים ומקהלה, אשר מנגנים בצורה מינימלית ביותר.
מעט אחר כך נכנס הבס.
המקהלה הופכת אט אט ליצור יותר ויותר דיסוננסים בשירתם.
אז נכנסים קולות של גברים למקהלה, ומעט אחר כך נכנסים התופים והופכים את החלק ביצירה ממינימלי לפתוח יותר.
חלק זה מתחיל עם גיטרה בס, כינור ואורגן חשמלי שקטים בלבד.
מעט אחר כך נכנסים תופים ואז מפסיק הכינור.
הגיטרה נכנסת בשלב זה באופן רגוע, ולאט לאט היא הופכת רועמת יותר עם כניסת כלי הנשיפה.
חלק זה מתחיל עם אורגן מיד כאשר המקהלה מפסיקה לשיר.
אז הבס מבצע ליין בסריגים הגבוהים, והתופים שומרים על קצב רוק קבוע.
חלק זה מתחיל בצלילי אורגן חשמלי.
האורגן חוזר על שני אקורדים, והגיטרה מתחילה סולו בסולם פנטטוני אשר נותן את האופי הבלוזי לחלק זה של היצירה.
בשלב זה נכנס סינטיסייזר שמחקה כינורות, והקטע עובר למתכונת אחרת.
הגיטרה נעלמת וקצב התופים משתנה, ואיתו גם ליין הבס, אך שומרים על אותה הרמוניה.
בקטע זה נכנס פסנתר ואיתו קולות ששרים הברות ללא כל משמעות.
ואז הקטע משתנה יותר ויותר ונכנס לתוך מנגינת הנושא של היצירה, אך במקום שמנגינת הנושא תוביל ל-Breast Milky, היא מובילה לקטע חדש.
הראשון מאוד פסיכדלי ואוונגרדי הוא כולל אורגן חשמלי עם קולות חליל, קולות אלקטרוניים, דיבורים, שירה מוזרה ללא מילים ולבסוף נשמע קול של רכבת שמסיים את הקטע בדרמטיות.
פתיחת הקטע השני היא קטע פסיכדלי ללא כלי נגינה אמיתיים, אלא רק עם אפקטים אלקטרוניים.
אך בכל זאת ניתן להרגיש את התבנית עליה חוזר כל חלק ביצירה- מינימליות מועברת בהדרגה על פתיחות שמתנפצת לחלק חדש.
רק שחלק זה מתנפץ אל תוך ההתחלה של Father's Shout עם חיבור של חלקים מסוימים מהיצירה, וגם של צלילים ומקצבים שלא נשמעו ביצירה.
החיבור הזה תורם לדרמטיות של הכניסה למנגינת הנושא אך את מנגינת הנושא הם משנים בחלק זה ושומרים רק על ההרמוניה שלה.
החלק ביצירה נגמר כאשר מנגינת הנושא נגמרת.
הרצועה מתחילה בדיוק כמו Breast Milky, רק שתפקיד הגיטרה משתנה.
תפקיד הגיטרה של חלק זה הוא בעל שני קולות.
ההתפתחות של חלק זה שונה מזאת של Breast Milky.
כאשר מגיעה מנגינת הנושא שומעים לא רק שתפקידי כלי הנשיפה שוב השתנו, אלא שגם נכנסה מקהלה.
ואחרי מנגינת הנושא היצירה נגמרת בדרמטיות הראויה ליצירה מורכבת זו.
נכתב על ידי רוג'ר ווטרס שגם ביצע את השירה המובילה.
שיר זה מדבר על ניתוח עצמי.
כמו השיר Grantchester Meadows שיצא באלבום קודם, if הוא בעל אווירה פסטורלית וגם סגנון פולק קל.
יש מעריצים שאומרים ששיר זה נכתב לסיד בארט, בהשראת רגשות האשמה של שאר חברי הלהקה, שפיטרו אותו מהלהקה בשל הידרדרות במצבו הנפשי.
השיר בוצע לראשונה בסשן של ג'ון פיל, ב-16 ביולי 1970 ב-BBC.
את השיר ביצעו: רוג'ר ווטרס - שירה, גיטרה אקוסטית, גיטרת בס, דייוויד גילמור - גיטרת סלייד, גיטרה חשמלית, ריצ'רד רייט - פסנתר, אורגן חשמלי, ניק מייסון - תופים.
שיר מלודי עם נגיעות של רוק מתקדם.
השיר נכתב על ידי ריצ'רד רייט שהיה גם הזמר המוביל בשיר.
השיר מדבר על בילוי מיני מזדמן של לילה אחד עם צעירה ועל הרצון מצד אחד לחזור לחיי השגרה ומצד שני לדעת מה אותה צעירה מרגישה.
השיר מכיל מילים (לא אינסטרומנטלי).
את השיר ביצעו: ריצ'רד רייט - שירה, פסנתר, אורגן חשמלי, רוג'ר ווטרס - גיטרת בס, דייוויד גילמור - גיטרה אקוסטית, קולות וניק מייסון - תופים.
את השיר לוותה התזמורת של אולפני אבי רוד בכלי נשיפה.
Fat Old Sun (שמש גדולה ושמנה) (5:23)
השיר נכתב על ידי דייוויד גילמור ובוצע בהופעות לפני ואחרי שהאלבום יצא לאור, לפעמים השיר בהופעה היה נמשך 14 דקות.
השיר בוצע בהופעות של הלהקה מ-1970–1971. השיר בהופעות הפך מבלדת פולק, לג'אם עם סולו גיטרה בסגנון בלוז השיר מאוחר יותר בוצע בהופעות לקידום האלבום של גילמור On An Island.
השיר בוצע גם ברויאל אלברט הול שהביצוע, מופיע ב-DVD שנקרא, Remember That Night.
השיר גם בוצע באלבום ההופעה, Live in Gdańsk.
השיר היה אמור להיכלל באלבום האוסף של הלהקה, Echoes: The Best of Pink Floyd אך רעיון זה לא יצא לפועל.
זהו אחד השירים של הלהקה שיש לו אווירה פסטורלית שנמצאת בבלדת פולק.
השיר באולפן בוצע על ידי גילמור שלקח תפקידים על רוב כללי הנגינה וריצ'רד רייט על הקלידים.
את השיר ביצעו: דייוויד גילמור - שירה, גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית, גיטרת בס, תופים, ריצ'רד רייט - קלידים
רוג'ר ווטרס - שירה וגיטרה בס
דייוויד גילמור - שירה, גיטרה אקוסטית וגיטרה חשמלית / (בס ותופים בשיר Fat Old Sun)
ריצ'רד רייט - שירה ב-"Summer 68", פסנתר וקלידים
מקהלת ג'ון אלדיס - שירה
אלן פרסונס ופיטר בוון - הפקה מוזיקלית והנדסת קול
רון גיסין - תזמור, ניצוח ועזרה בקומפוזיציית יצירת הנושא.
האלבום זכה להצלחה בבריטניה עם יציאתו והגיע למקום הראשון במצעד.
נראה שגם חברי הלהקה היו מרוצים ממנו ומרצועת הנושא שלו.
במסע ההופעות שלהם בתחילת שנות ה-70 הם הופיעו עם תזמורת כלי נשיפה נרחבת כדי לתמוך בביצוע מלא של רצועת הנושא.
עלות הרצת מסע ההופעות עם תזמורת כלי הנשיפה הייתה גבוהה מאוד וכמעט שגרמה להתמוטטות כלכלית של הלהקה.
בניגוד לשביעות הרצון עם יציאתו, בשנות ה-80 וה-90 נהגו חברי הלהקה לזלזל במיוחד באלבום זה.
בנושא זה בולטים הציטוטים של ווטרס וגילמור:
Attero Dominatus ("להשמיד את המנהיג" בלטינית) הוא אלבומה השלישי של להקת הפאוור מטאל השוודית "סבטון", אשר יצא בשנת 2006. זהו אלבום קונספט המוקדש כמעט כולו למלחמות שונות מההיסטוריה.
Attero Dominatus (להשמיד את המנהיג) - שיר הנושא של האלבום, שעוסק בכיבוש ברלין.
הדוברים בשיר הם לוחמי הצבא האדום שעומדים בשערי ברלין להוטים לכבוש אותה, ולפגוע באויב הנאצי.
Nuclear Attack (התקפה גרעינית) - שיר שעוסק בהתקפה האטומית על יפן, ומאשים את יפן שהביאה זאת על עצמה, בכך שהמשיכה ללחום למרות איומי ארצות הברית.
Rise of Evil (עליית הרשע) - שיר שמתאר את עליית הנאציזם בגרמניה, ואת תחילת רדיפת היהודים.
In the Name of God (בשם האל) - שיר שעוסק בטרור אסלאמי ומציג את העוסקים בו כרוצחים פחדנים שפוגעים בחפים מפשע בשמו של האל.
We Burn - עוסק במלחמות יוגוסלביה מנקודת מבט אנטי סרבית, ומציג אותם כפושעי מלחמה.
Angels Calling - עוסק במלחמת העולם הראשונה.
Back in Control - עוסק במלחמת פוקלנד.
A Light in the Back - עוסק בכח שמירת השלום של האו"ם.
Metal Crue - השיר היחיד באלבום שלא עוסק במלחמה, אלא מהווה מחווה ליוצרי רוק ומטאל.
השיר מורכב כולו משמות של להקות.
אוסקר מונטליוס - גיטרה חשמלית
פאר סאנדסטורם - גיטרה בס
Audacity (אודסיטי או אודאסיטי) הוא עורך קול חופשי המאפשר להקליט ולערוך קובצי קול.
התוכנה פועלת במערכות ההפעלה חלונות, מק, לינוקס ומערכות הפעלה נוספות.
בעקבות הפשטות היחסית של התוכנה והחינמיות שלה, אודאסיטי נפוצה בקרב אנשים אשר אינם מתעסקים בעריכת סאונד כמקצוע, אלא נעזרים בה בעת הצורך כגון - פודקאסטרים, יוטיוברים, תלמידים ומורים ועוד.
נכון ל-20 בינואר 2022, אודאסיטי היא ההורדה השנייה הכי פופולרית ב-FossHub עם למעלה מ-111.25 מיליון הורדות.
התוכנה פותחה בתחילה על ידי המתכנתים דומיניק מאזוני ורוג'ר דאננברג מאוניברסיטת קרנגי מלון ויצאה לראשונה במהלך שנת 2000. עד כה, התוכנה מפותחת בעזרתם של מתנדבים מרחבי העולם.
במאי 2021 רכשה החברה Muse Group (הבעלים של MuseScore ו-Ultimate Guitar) את הסימן המסחרי Audacity והודיע שהיא תמשיך לפתח את האפליקציה, שנותרה חופשית וקוד פתוח.
לאחר הרכישה החלו להופיע בתוכנה בקשות לאיסוף אנליטיקות אנונימיות על המשתמשים, אך הם נאספו רק ממי שאישר זאת ולא כברירת מחדל.
לאחר עדכון מדיניות הפרטיות, כמה מפתחים יצרו fork (פיצול) חדש של אודסיטי המנותק מ-Muse Group על בסיס הקוד הפתוח שלה.
נגזרות אלה נוספו למספר נגזרות שכבר היו קימות.
Audacium - פיצול ללא בדיקת עדכונים או דיווח על שגיאות, ועם תכונות חדשות.
DarkAudacity - גרסה מותאמת אישית עם מצב כהה (Dark Mode) ועוד שינויים קטנים נוספים.
Sneedacity - פיצול שנוצר על ידי חברי "/g/" שמסיר בדיקת עדכונים, דיווח על שגיאות ומערכת הבנייה של conan.
Tenacity - פיצול שמסיר קוד בדיקת עדכונים ודיווח שגיאות שהתווסף ל-Audacity 3.0.3 (יולי 2021), מוסיף כמה פיצ'רים חדשים ומתקן כמה באגים.
יכולת הקלטה ועריכה (גזירה, העתקה והדבקה).
תמיכה בהוספת ספריית FFmpeg חיצונית הנותנת יכולת עריכה ויצוא בכמעט כל הפורמטים הנפוצים.
יש להעיר כי סימולטנית אי אפשר להקליט ערוצים שונים כי לתוכנה יש כניסה אחת.
דרך לעקוף בעיה זו היא לחבר לתוכנה מיקסר ואת הכלים או מיקרופונים אליו.
הכנסת אפקטים כגון: אִקווֶלַייזֵר, הסרת רעשי רקע, שינוי בס וטרבל, הד, התחמקות אוטומטית, שינוי גובה הצליל, שינוי המהירות, שינוי הקצב, פעולות אוטומטיות ועוד..
בעקבות התפוצה הרבה, ניתן למצוא באינטרנט מדריכים רבים בשלל שפות וויקי על התוכנה.
התוכנה תומכת בעברית ובעוד שפות רבות, אך התמיכה בפורום היא רק באנגלית, ספרדית, צרפתית, רוסית וגרמנית.
הממשק הגרפי נכתב בעזרת הספרייה wxWidgets.
התוכנה פותחה בעבר בסורספורג' והשתמש ב-CVS.
כיום חלק מהפיתוח נעשה בעזרת שירותים של גוגל קוד (כגון מאגר Subversion) וחלק מהשירותים (כגון רשימות התפוצה) נשאר בסורספורג'.
Atretochoana eiselti הוא מין ממשפחת תולעני המים (Typhlonectidae) שבסדרת חסרי הרגליים, אשר היה ידוע רק משני ממצאים שנשמרו עד גילויו בברזיל בשנת 2011, מה שהופך אותו לאחד מהמינים המסתוריים בעולם.
זהו דו-חי גדול בעל גוף דמוי נחש, אשר כמו חסרי רגליים אחרים – אין לו גפיים.
eiselti הוא החבר הגדול ביותר בקבוצת בעלי ארבע רגליים שאין לו ריאות, כפול בגודלו משאר חסרי הריאות.
כתחליף לריאות, בעורו נמצאים נימים רבים המנקבים את שכבת האפידרמיס, ומאפשרים חילוף גזים עם הסביבה.
ככל הנראה, הוא יצור מימי החי במקומות בהם הזרם מהיר.
Atretochoana eiselti, יחד עם Caecilita iwokramae מגיאנה, יוצאי דופן משאר חברי סדרת חסרי הרגליים בכך שהם שני המינים חסרי הריאות הידועים היחידים.
הוא נבדל באופן משמעותי מחסרי רגליים אחרים, אפילו מאלו הנכללים איתו תחת משפחת תולעני המים, בכך שיש לו נחיריים פנימיים ואטומים, פה גדול יחסית, סנפיר גב בשרני, גולגולת המקנה לו ראש רחב ושטוח ועוד.
בנוסף, הוא נבדל מכל אורגניזם אחר בכך שנמצאו בגולגולתו ראיות לשרירים ייחודיים.
לא ידוע דבר על התנהגות המין, אך ככל הנראה זהו טורף או לכל הפחות אוכל נבלות.
עד 2011, לא היו אלא שני ממצאים מהמין: אחד, שמוצאו בדרום אמריקה, באוסף במוזיאון ההיסטוריה של הטבע שבווינה, ומממצא שני באוניברסיטת ברזיליה.
אורכו של הממצא מווינה הוא 72.5 סנטימטר, בעוד שאורכו של הממצא מאוניברסיטת ברזיליה הוא 80.5 סנטימטר.
Atom Heart Mother World Tour היה סיבוב הופעות בינלאומי של להקת פינק פלויד.
הסיבוב התחיל בספטמבר 1970 והסתיים באוקטובר 1971. במהלכו הלהקה הגיעה לראשונה למדינות כגון אוסטרליה ויפן.
הופעות אלו נועדו לקדם את אלבומם החדש של הלהקה תחת אותו השם, שהיצירה המרכזית מתוכו, כללה השתתפות של כלי נגינה קלאסיים רבים.
כדי לנגן חלקים אלו, שכרה הלהקה תזמורות ונגנים קלאסיים מקומיים בכל מקום בו הם הופיעו.
במהלך שהותם ביפן, הלהקה נדרשה להחליט על הדימוי של העטיפה לאלבומם העתידי Meddle.
המעצב הגרפי של אלבומיהם סטורם ת'ורג'רסון יצר קשר עם הלהקה בשיחת טלפון טרנס-אטלנטית והציע דימוי אשר לא היה מקובל על הלהקה, שביקשה שהעטיפה תציג דימוי של "אוזן מתחת למים", וכך אכן היה.
לפני תחילת סיבוב ההופעות, פינק פלויד ניגנו בהופעות בתחילת 1970 שירים ממגוון הרפרטואר שלהם, לרבות קטע אינסטרומנטלי שנכתב עבור הפסקול של הסרט נקודת זבריצקי.
הקטע נקרא "The Violent Sequence" (בתרגום חופשי:"הקטע האלים").
קטע זה היה הבסיס לשיר "Us and Them" שמאוחר יותר ייכלל באלבומם הנמכר ביותר – The Dark Side of the Moon.
ההבדל העיקרי בין הקטעים היה היעדר המילים מהגרסה הראשונה.
למעט זאת, שני הקטעים זהים כמעט לחלוטין.
קטע נוסף שניגנו באותה תקופה בשם "Embryo", לא פורסם בתקליט עד ליציאת תקליט האוסף של הלהקה "Works".
בינואר 1970, התחילה הלהקה לנגן בהופעות קטע אינסטרומנטלי ללא כותרת, שייהפך בסופו של דבר לשיר המרכזי של אלבומם הבא Atom Heart Mother.
בשלב זה, הקטע עדיין נוגן ללא עיבוד לתזמורת ומקהלה, כפי שהוא יופיע בגרסת האלבום (בעזרתו של המלחין רון גיסין, שעזר ללהקה לסיים את העבודה על היצירה).
זו הייתה הפעם הראשונה שהלהקה ניגנה קטע לא גמור בהופעות חיות כחלק מתהליך העבודה עליו (דבר שהם ימשיכו לעשות עד 1975).
רשימת שירים אופיינית של הופעת הלהקה במהלך הסיבוב כללה את סדר השירים הבא:
דייוויד גילמור – גיטרות ושירה
רוג'ר ווטרס – בס ושירה
ריצ'רד רייט – קלידים ושירה
atWar (בתעתיק לעברית: אטוור) הוא משחק אסטרטגיה מרובה משתתפים המבוסס על תורות ומיועד לשחקני הדפדפן.
בדצמבר 2018 הוכרז כי המשחק נמכר לאדם בשם דוד (David) אשר פרטיו עדיין לא נחשפו.
המשחק מבוסס על חדר עם מפה (לרוב של העולם) בתחילת המשחק יש לבחור מדינה או טריטוריה ובמהלך המשחק יש לכבוש את השטחים של היריבים או לגרום להם להיכנע.
במשחק ארוך, כל תור אורך 12–48 שעות.
במשחק קצר, כל תור אורך 1–12 דקות.
אסיה ואוקיאניה (Asia & Oceania)
אירואסיה ואפריקה (Euroasia & Africa)
אירופה+ (Europe+) - כולל גם את שטחיה המערביים של רוסיה
המזרח התיכון המורחב (Greater Middle East) - כולל מדינות מרכז אסיה ודרום הקווקז
דרום-מזרח אסיה ואוקיאניה (Southeast Asia & Oceania)
כמו כן, מינוי פרימיום מאפשר ליצור מפות נוספות.
שליטה בעיר הבירה שלו למשך X תורות (ברירת המחדל היא 2, אך ניתן לבחור בין 0 ל-5)
כאשר שחקן אחד בלבד נשאר (Total Annihilation)
כיבוש מדינה נייטרלית שהוגדרה מראש (גם כאן ישנה אופציה לכיבוש הבירה בלבד או שמא כל הערים של מדינה זו)
שינוי הגדרות תוך כדי משחק
במהלך המשחק ניתן לשנות חלק מההגדרות ההתחלתיות (מקסימום שחקנים, אפשר להצטרף עד, משך תור, מקסימום בריתות)
נעול - לא ניתן לשנות את ההגדרות
פה אחד - חובה שכלל השחקנים יאשרו את ההצעה
רוב - חובה שלפחות חצי מהשחקנים יאשרו את ההצעה
קבוצות (לשחקני פרימיום בלבד) - ניתן לבחור האם יהיו מספר קבוצות של שחקנים שיילחמו זה בזה או שמא לא יהיו קבוצות כלל (ברירת המחדל היא שאין קבוצות)
מקסימום שחקנים - נע בין 2 ל-10 לשחקן רגיל ול-20 לשחקן פרימיום
כסף התחלתי - נע בין 3000 ל-50000, זהו בעצם התקציב ההתחלתי של כל שחקן
ההצטרפות מותרת עד (כלומר עד איזה תור יכולים שחקנים חדשים להצטרף תוך כדי המשחק) - נע מ-0 (כלל לא יכולים) עד 99
סיכוי ליחידות נדירות (לשחקני פרימיום בלבד) - קובע את הסיכוי להופעה של יחידות נדירות בהן יכול השחקן להשתמש
מדינות ראשוניות (לשחקני פרימיום בלבד) - קובע עם כמה מדינות יוכלו השחקנים להתחיל
לאחר תחילת המשחק כל שחקן בוחר בתורו את המדינה אותה הוא רוצה ובנוסף עליו לשלם עליה חלק מתקציבו; כך לדוגמה במשחק של 50000, בו איטליה עולה 5870, השחקן יתחיל את המשחק עם 44130 כסף אם יבחר בה.
על אותה מידה, במשחקים עם תקציבים נמוכים כמו 3000 ו-5000 יהיה קושי ואף בלתי אפשרי להתחיל עם מדינות יקרות, כך לדוגמה במשחק של 3000 שחקן יכול לרכוש את בלארוס (1260) ולהתחיל את המשחק עם 1740, אך הוא לא יכול להתחיל עם איטליה מאחר שהיא יקרה מדי.
לאחר שכל השחקנים בחרו את המדינות ההתחלתיות שלהם, שעון העצר מתחיל לזוז וכך השחקנים יכולים לדעת מתי התור הנוכחי עומד להסתיים.
במהלך התור הם יכולים להזיז את היחידות שלהם, לגייס יחידות חדשות, לכרות/לבטל בריתות ולכרות/לבטל הסכמי שלום, לכבוש ערים ומדינות וכן להציע הצעות לשינוי הגדרות פתוחות במשחק.
בתור הראשון, כלל השחקנים נמצאים בחוזה שלום, אשר מתבטל מיד עם תחילתו של התור השני; משלב זה רשאים כלל השחקנים לבצע את מהלכיהם השונים.
אם שני שחקנים חותמים על הסכם שלום הם אינם יכולים לתקוף זה את זה, אך הם יכולים לחתום על ברית - חוזה המאפשר להם לשתף פעולה מבחינה צבאית (כלומר להגן אחד על השני, להשתתף באותם הקרבות מבלי להסב נזק אחד לשני וכן לשלוח כסף).
על מנת לכבוש מדינה, על השחקן לכבוש את עיר הבירה שלה בלבד.
עם זאת, אם ישלוט רק בעיר הבירה, ההכנסות מאותה מדינה יהיו חלקיות בלבד ואם ירצה לקבל את ההכנסה המלאה ובנוסף את הבונוס הכספי שלה, עליו לכבוש את כלל הערים בשטחה.
דרך הערים השחקן מגייס יחידות שונות, כאשר גם בין הערים יש הבדלים בכמות היחידות שניתן לגייס ובהכנסה שהן מביאות כל אחת בנפרד.
בכל תור חמישי (כלומר תור 5, 9, 13, 17 וכו') גיוס היחידות בערים מתאפס וניתן לגייס יחידות נוספות (כלומר אם שחקן גייס 8 יחידות באיסטנבול בתור 3, הוא יוכל לגייס עוד 8 יחידות בתור 5).
בנוסף לכך, במפות מיוחדות (אותן יוצרים שחקני פרימיום) ניתן למצוא יחידות נוספות ושונות, כמו לוחם לגיון רומי, לווין ריגול וכן טיל גרעיני.
בדצמבר 2017 השתחררו 5 יחידות חדשות בשם "בניינים" לבדיקת מבחן אצל השחקנים:
מרכז גיוס: מאפשר לקנות עוד 3 יחידות בכל עיר.
ראדר: 150 ראות ויכולת למצוא יחידות חשאיות בקלות.
מבצר: מוסיף עוד הגנה אחת לכל יחידה בעיר הזו
נשק נגד מטוסים: עוד 20 הגנה נגד מטוסים
נשק נגד ספינות: עוד 20 הגנה נגד ספינות
בכל עיר אפשר לבנות בניין אחד מכל סוג, כאשר נשק נגד ספינות אפשר רק בנמלים, וכל בניין עולה 700. בנוסף כל הבניינים לא ניתנים להזזה לא משנה מה.
כמו ברוב המשחקים, גם כאן יכול השחקן לשפר את יכולות היחידות שלו בעזרת כסף/נקודות ניסיון.
השדרוגים מתחלקים לקטגוריות שונות וכל אחד מהם משפר נתון שונה בכל יחידה: התקפה, הגנה, טווח תנועה, טווח ראייה, התקפה קריטית ועוד.
בנוסף, השחקן יכול לרכוש 'אסטרטגיות' חדשות בנוסף לאלו שהתחיל איתן כאשר נרשם למשחק.
כל אסטרטגיה מעניקה יתרונות לנתונים מסוימים וגורעת מנתונים אחרים, זאת על מנת ליצור ייחודיות בצבאו של השחקן ולנצל יתרונות מסוימים לטובתו (וכן את החסרונות של היריב).
כך למשל אסטרטגיה מסוימת יכולה לתת יתרון של התקפה (1+) לטנקים, אבל לגרוע מהם הגנה (1-).
קואליציה היא התאגדות של מספר שחקנים תחת מעטפת אחת ובנוסף הם יכולים לשחק במלחמות קואליציה.
את הקואליציה ניתן ליצור בעזרת 10000SP (נקודות ניסיון אותן צובר השחקן במהלך משחקיו) וכן ישנה האופציה לקבוע תנאי מקדים לכניסה אליה (רמה מינימלית, הזמנה אישית או גישה חופשית).
באתר הרשמי של המשחק ישנה קהילת פורומים המיועדת לעזור לשחקנים, לדווח על פעילות בלתי חוקית/בלתי הולמת, לספק מידע ועזרה וכן לספק מקום בו יכולים השחקנים לדבר בצורה נוחה.
במשחק קיים גם פורום "משחקים", בפורום זה השחקנים יכולים ליצור משחקי חברה בניהם לבין עצמם, כגון: לספר על מי שהגיב לפניך, ליצור סיפור שכל אחד מרכיב מילה אחת ממנו, וכן גם לשחק משחקי לוח עם תורות משל עצמם, דמויי ריסק אך עם שינויים לפי טעם השחקנים
בממוצע, יש כ-250 שחקנים מחוברים בכל רגע נתון וכמו כן ניתן לשחק בשפות אנגלית, עברית, ערבית, אלבנית, בוסנית, בולגרית, מנדרינית, קרואטית, צ'כית, הולנדית, אסטונית, פינית, צרפתית, גרמנית, יוונית, הינדי, הונגרית, איטלקית, "ליטספיק", מקדונית, נורווגית, פולנית, פורטוגזית, רומנית, רוסית, סרבית, סלובנית, ספרדית וטורקית.
ריבוי השפות מעיד על גיוון השחקנים אשר מוצאם במדינות שונות ברחבי העולם (בעיקר מאירופה וצפון אמריקה).
אטוור הוא משחק חינמי, אך יש גם אפשרות לקנות פרימיום שמאפשר ליצור מפות ותרחישים, שדרוגים מיוחדים במשחק, גנרל, גלישה בלי פרסומות, גישה לצ'אט גלובלי מיוחד, יצירת קואליציות ועוד.
המשחק מבוסס בעיקרו על המשחקים Civilization ו-סיכון וניתן לזהות מאפיינים רבים שלהם בו.
Au cœur du stade הוא אלבום ההופעה הרביעי של הזמרת הקנדית סלין דיון.
אלבום ההופעה יצא לאור ב-27 באוגוסט 1999, על ידי חברות התקליטים קולומביה רקורדס ואפיק רקורדס.
עם יציאתו נכנס אלבום ההופעה אל המקום הראשון במצעד האלבומים של קוויבק.
אלבום ההופעה צולם והוקלט ביוני 1999 והופץ על גבי תקליטור כבר באוגוסט באותה השנה.
אלבום ההופעה הופק על ידי קלוד למאי שהפיק לדיון גם את אלבום ההופעה הקודם שלה Live à Paris, שיצא שלוש שנים קודם לכן.
איגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי העניק לאלבום ההופעה את תואר הפלטינה הכפולה על מכירות של למעלה מ-639,200 עותקים במדינה.
מקוםתאריםמכירותבלגיה (BEA)פלטינה50,000צרפת (SNEP)פלטינה 2×639,200קנדה (Music Canada)זהב50,000שווייץ (IFPI Switzerland)פלטינה50,000
מדינהתאריך יציאהחברת תקליטיםפורמטקטלוגמקוראירופה27 באוגוסט 1999קולומביהתקליטור495240 2 • 495240 9קנדה14 בספטמבר 199980438יפן25 באוקטובר 2000SMEJESCA-8239
Attention (בעברית: תשומת לב) הוא שיר באנגלית שנכתב והולחן על ידי קייטיל מורלנד, אולריקה בראנדסטורפ וכריסטיאן אינגרבריצן, ובוצע על ידי אולריקה בראנדסטורפ.
ב-15 בפברואר 2020 השיר זכה בתוכנית "Melodi Grand Prix 2020" שמהווה את קדם האירוויזיון הנורווגי, ונבחר לייצג את המדינה באירוויזיון 2020 ברוטרדם, הולנד.
Audio (בעברית: שמע) הוא סינגל שהוקלט על ידי הלהקת פופ LSD, מתוך אלבום הבכורה שלה, LSD.
השיר יצא לאור ב-10 במאי 2018, כסינגל שני מתוך האלבום על ידי חברת תקליטים קולומביה רקורדס.
את הקליפ של השיר ביים ארנסט דזומילה.
הקליפ נפתח בכך שדיפלו רכש מכונית BMW 8 משומשת ומוצא קלטת של ההרכב בארגז הכפפות.
כשהוא מפעיל את הקלטת במערכת, הקליפ משתנה לבחורה צעירה שהולכת הביתה מבית הספר, אשר נתקלת בלון הליום בצורת הראש של סיה שצף באוויר.
הילדה לוקחת איתה את הבלון לחניון, שם היא מתחילה לרקוד עם עוד אנשים שנמצאים בחניון ברגע שמקהלת "האודיו" נופלת.
הקליפ משלב אנימציות נוספות הממלאות את הנוף כאשר דיפלו נוסע במהירות באפיק נהר לוס אנג'לס ולברינת משוטט בעיר הריקה.
לאברינת' - ייצור, הנדסה, תכנות
קינג הנרי - הפקה, תכנות
ג'וניור בלנדר - תכנות, ייצור משותף
מני מרוקין - הנדסת מיקס
כריס גאלנד - הנדסת מיקס
רנדי מריל - הנדסת מאסטר
רובין פלורנט - סיוע הנדסי
סקוט דמרמייס - סיוע הנדסי
Attitude הוא מגזין לייף סטייל בריטי לגברים להט"בים שהתחיל את פעילותו במאי 1994. מהדורה תאילנדית נפרדת פורסמה במרץ 2011 ועד לאפריל 2018. מהדורה וייטנאמית נפרדת הושקה בנובמבר 2013, ומהדורות בבלגיה ובהולנד הושקו בפברואר 2017.
"Attention" (בעברית: "תשומת לב") הוא שיר פופ רוק שהוקלט על ידי הזמר-יוצר האמריקאי צ'ארלי פות' לאלבום האולפן השני שלו, Voicenotes שיצא לאור בשנת 2018, עם יעקב כשר שכתב את המילים ופות' שהפיק את השיר בעצמו.
השיר הוא שיר פופ רוק.
השיר יצא לאור באופן דיגיטלי תחת הוצאת חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס ב-21 באפריל 2017 ולאחר מכן הופץ לתחנות הרדיו האמריקאיות ב-2 במאי של אותה השנה כסינגל הראשון מתוך האלבום.
הווידאו קליפ הנלווה לשיר יצא לאור ב-24 באפריל 2017.
המבקרים שיבחו את השיר ואת הפקתו של פות', וציינו כי בהשוואה לפרויקטים המוזיקליים הקודמים של פות', השיר נשמע בוגר ומהוקצע יותר.
מבחינה מסחרית זכה השיר להצלחה בינלאומית והפך לאחד מהשירים המזוהים ביותר עם פות', והגיע לעשרת המקומות הראשונים בכמה מדינות באוקיאניה, אירופה וצפון אמריקה.
בנוסף, נכון לשנת 2021 השיר הוא השיר של פות' שבילה את פרק הזמן הארון ביותר במצעד הבילבורד הוט 100, וכמו כן - הגיע למעמד פלטינה מרובעת מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי לאחר שמכר מעל ל-4 מיליון עותקים בארצות הברית.
+מקבץ רשימות של גופים אשר דירגו את השיר "Attention"ארגוןרשימהמיקוםמקורבילבורד100 השירים הטובים ביותר לשנת 201754בילבורדהשירים הטובים ביותר לשנת 2017: בחירת הקוראים (קולין פורטר)6בילבורדהאלבומים הטובים ביותר לשנת 2017: בחירתו של אלכס ויטוליס8
מדינהתוארעותקיםאוסטריה (IFPI Austria)זהב15,000אוסטרליה (ARIA)5× פלטינה350,000איטליה (FIMI)פלטינה 4×200,000ארצות הברית (RIAA)פלטינה 4×4,000,000בלגיה (BEA)פלטינה20,000בריטניה (BPI)פלטינה 2×1,200,000גרמניה (BVMI)זהב 3×600,000דנמרק (IFPI Danmark)פלטינה90,000הולנד (NVPI)2× פלטינה80,000מקסיקו (AMPROFON)זהב30,000ניו זילנד (RMNZ)פלטינה30,000ספרד (PROMUSICAE)פלטינה 2×80,000פולין (ZPAV)יהלום100,000פורטוגל (AFP)פלטינה10,000צרפת (SNEP)יהלום233,333קוריאה הדרומית—2,500,000קנדה (Music Canada)5× פלטינה400,000שווייץ (IFPI Switzerland)פלטינה20,000
Attention Attention (במקור נכתב באותיות גדולות: ATTENTION ATTENTION, בתרגום חופשי לעברית: היזהרו, היזהרו או שימו לב, שימו לב) הוא אלבום האולפן השישי של להקת הרוק האמריקאית שיינדאון.
האלבום יצא לאור ב-4 במאי 2018. מדובר באלבום קונספט, המתאר התגברות של אדם על שליליות ובעיות נלוות במטרה להיוולד שנית כאדם חדש.
הסינגל הראשון מתוכו, "Devil", יצא ב-7 במרץ 2018. הסינגל השיווקי הראשון מתוכו, "The Human Radio" יצא ב-6 באפריל.
הסינגל השני, "Get Up", יצא ב-8 באוגוסט, והשלישי, "Monsters" ב-1 במרץ 2019. סינגל הנושא של האלבום, "Attention Attention", יצא ב-24 בספטמבר 2019. כל הסינגלים שיצאו הגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקאי לרוק מיינסטרימי.
בחודש נובמבר 2021 הכריז איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי על האלבום כאלבום זהב, לאחר שבארצות הברית נמכרו חצי מיליון עותקים מהאלבום.
הלהקה החלה לעבוד על האלבום בסוף 2016, עם סיום מסע ההופעות של האלבום Threat to Survival.
בפברואר 2017 הודיע הסולן ברנט סמית שהם החלו לעבוד על אלבום האולפן השישי שלהם.
אריק בס עבד על כתיבתם של 22 קטעי מוזיקה נפרדים במהלך מסע ההופעות, בנפרד מיתר חברי הלהקה שרצו להתרכז במסע ההופעות.
בס הציג את החומרים לסמית, שלא היה בטוח כיצד ישולבו באלבום העתידי, אך התרשם מהם מאוד, וציין שהחומרים מתאימים לבניית אלבום קונספט, שיהיה הראשון ללהקה.
הלהקה הצטרפה למסע ההופעות של איירון מיידן באירופה בחודשים אפריל-מאי, והחלה להקליט את האלבום מיד לאחר מכן.
כשהלהקה שבה לעבוד על האלבום, הוחלט שרק אחד מ-22 השירים שכתב בס ישמש באלבום, אך העבודה על יתר השירים גרמה להם לרצות להמשיך ולעבוד על הרעיון של אלבום קונספט, אך עם שירים אחרים.
בינואר 2018 עדכן מאיירס שהלהקה סיימה להקליט את האלבום ושבס עובד על סיום תהליך ההפקה והמיקס של האלבום.
האלבום תואר כשייך לסוגת ההארד רוק, הפופ רוק, רוק אלטרנטיבי, וארנה רוק עם אלמנטים של מוזיקה אלקטרונית.
הסאונד של האלבום הושווה ללהקות כמו אימג'ן דרגונס, Awolnation ו-X Ambassadors.
האלבום הוא אלבום קונספט המתאר אדם שנמצא במצב נפשי ורגשי שלילי, ובמהלך 14 שירים מתמודד עם בעיות שונות, עד שבסיום האלבום הוא אדם אחר לגמרי.
סמית תיאר את התקדמות האלבום: מאיירס ציין שהאלבום כבד יותר מ-Threat to Survival.
הלהקה תכננה לסיים את האלבום בסוף 2017 ולהוציא את הסינגל הראשון מתוכו בינואר 2018, ואת האלבום כולו באפריל.
התוכניות נדחו וב-7 במרץ 2018 יצא הסינגל הראשון, "Devil", ונחשף שמו של האלבום, כמו גם תאריך היציאה שלו, 4 במאי.
הלהקה הכריזה שלכל אחד משירי האלבום יתלווה וידאו, ושפרויקט הווידאו ינוהל על ידי ביל יוקיך, העורך הראשי בסרט של HBO שליווה את האלבום Lemonade של ביונסה.
הלהקה יצאה במקביל לסיבוב הופעות משותף עם גודסמאק כחלק ממסע ההופעות "Ticket to Rock" של לייב ניישן, כדי לקדם את האלבום המתקרב
ב-5 באפריל יצא השיר השני, "The Human Radio", שיצא כסינגל שיווקי בליווי וידאו קליפ.
ב-8 באוגוסט יצא השיר "Get Up" כסינגל שני, גם הוא בליווי וידאו קליפ.
הסינגל השלישי, "Monsters" והווידאו קליפ הנלווה יצאו ב-1 במרץ, ובהמשך יצא גם קליפ אנימציה.
ב-24 בספטמבר 2019 יצאו השיר והקליפ של הסינגל הרביעי, "Attention Attention".
כל הארבעה הגיעו למקומות הראשונים של מצעדי הרוק, והלהקה תכננה להשיק קליפים לכל שירי האלבום.
הלהקה הוציאה סרט המבוסס על האלבום.
הסרט בוים על ידי ביל יוקיך ויצא ב-3 בספטמבר 2021.
האלבום זכה לביקורות חיוביות בעיקרן מצד מבקרי המוזיקה.
באתר "Metacritic" שמשקלל ביקורות שונות לציון אחיד הוא מחזיק בציון ממוצע של 75 מתוך 100, מה שמעיד על "ביקורות חיוביות בעיקרן", בהתבסס על ארבע ביקורות.
האתר "AllMusic" תיאר את האלבום כ"כזה שנעשה ביד אומן מומחה" ושמצליח לשמור על רמת אמרגיה גבוהה לכל אורך 14 רצועות של "כוח עם הזרקת דלק", וסיכם שמדובר בחוויה "מהנה ויוצרת מעורבות" שמשמרת את כוחה של הלהקה.
מארק סטונמן מ"Altwire" כתב ש"האלבום הוא צעד קליל למעלה מהאלבומים הקודמים של הלהקה ומציע חוויית שמיעה מהנה ומתגמלת; אין בו שום דבר מהפכני או פורץ גבולות, אבל הוא גם לא אמור היה להיות כזה".
ג'סיקה הוקינס מהאתר "Distorted Sound" ציינה ש"שיינדאון הוציאה את אלבומה הטוב ביותר עד היום".
הוקינס כינתה את האלבום "יוצא מן הכלל, גולמי וחזק עם מעט מאוד חסרונות קטנים".
ג'ושוע ליפ מהאתר "Salute" כתב ש"התחושה הכללית של האלבום עדיין מרגישה כמו פוסט גראנג' מאמצע-סוף שנות ה-2000. עוד ציין ליפ שבמקום למחזר את הסאונד הישן שלהם, שיינדאון מצליחה להשתמש בסאונד שלה כדי לדחוף את המסר של האלבום אפילו רחוק יותר".
צוות האתר "Sputnikmusic" כתב שהאלבום הוא המשך אמיתי לאלבום The Sound of Madness מ-2008, וציין שבאלבום Amaryllis מ-2012, ועוד יותר ב-Threat to Survival מ-2015 שבהם קולו של סמית לא נוצל מספיק, היה לא במקום ועבר השטחה.
בניגוד אליהם, Attention Attention שם דגש על הנטיות הרוקיסטיות האגרסיביות של שיינדאון ומחזיר את סמית לאזור הנוחות שלו באופן שלא קרה מאז The Sound of Madness.
שני האלבומים מצליחים לאזן את השורשים של הלהקה הנטועים ברוק דרומי, עם הרגישות שלהם לפופ מדבק.
מאט מילס מ-"Metal Hammer" נתן ביקורת חיובית פחות וקרא לשירים כמו "Black Soul" ו-"Kill Your Conscience" "שירים מעודדים שגורמים לגרד את הראש בתמיהה".
מילס אהב יותר שירים כמו "Devil", "Evolve" ו-"Brilliant" ואמר שהאיכות ההמנונית שלהם והאנרגיה הקופצנית שלהם ידליקו את הקהל בהופעות חיות.
האתר "Music Existence" כתב ש"מדובר בקונספט מעניין לחקור באלבום, וכזה שרבים מהמאזינים יזדהו איתו".
ב-"Rock 'N' Load" החמיאו להפקה וציינו שהיא תגרום למאזין להנות מכל ניואנס.
המגזין "Classic Rock" נתן לאלבום ביקורת חיובית ואמר שהוא חזק וכועס יותר מהאלבומים הקודמים של הלהקה.
המגזין "Kerrang!" נתן ביקורת חיובית פחות ואמר שישנן כמה רצועות ש"ראוי היה להשאיר בצד הדרך", אך שיבח את "השירה העוצמתית ואת הלחנים הרועמים ומרווי הצימאון".
השירים נכתבו על ידי ברנט סמית ואריק בס, למעט במקרים שבהם צוין אחרת.
זאק מאיירס – גיטרה, קולות רקע, פסנתר
אריק בס – בס, קולות רקע, גיטרה אקוסטית
אריק בס – הפקה, מיקס אודיו, הנדסת קול
מייק פזאנו – טכנאי תופים
הווגי ג' דונאיס – טכנאי גיטרות
Attention Attention הוא סרט של להקת הרוק שיינדאון.
את הסרט כתב וביים ביל יוקיך שביים בעבר קליפים עבור שיינדאון עצמה, ועבור מוזיקאים בולטים נוספים כמו ביונסה (שגם ערך את סרטה "Beyoncé: Lemonade"), מרילין מנסון, פו פייטרס ועוד.
הסרט הופץ לראשונה בשירותי וידאו על פי דרישה ב-3 בספטמבר 2021.
הסרט מבוסס על אלבום הקונספט של הלהקה Attention Attention, שתיאר התמודדות עם הפרעות נפשיות שונות, וזכה להצלחה בינלאומית משמעותית.
האלבום לא תוכנן בתחילה כאלבום קונספט, אך הפך להיות כזה במהלך כתיבתו.
ברנט סמית, סולן הלהקה, סיפר שכשהלהקה עבדה על הווידאו קליפים לשירי האלבום, הם עצרו אחרי שני קליפים, כשהבינו שנדרשת הצגה ויזואלית של סיפור רחב יריעה יותר, והקדישו 11 ימים לצילום קטעי וידאו לכל תשעת השירים הנותרים.
הסרט מתאר, דרך שירי האלבום, הפרעות נפשיות שונות וכיצד הדמויות בסרט מתמודדות איתן.
סמית תיאר את הסרט כ.
ביל יוקיך, הבמאי, סיפר ש.
רוב הביקורות על הסרט היו חיוביות, והוא מחזיק בציון 8.5 מתוך 10 באתר IMDb.
באתר "The Music Universe" נכתב כי מדובר בחוויה שמיעתית וויזואלית מהממת, וכי הסרט מביא לחיים את האלבום, כשהוא טווה את 14 שירי האלבום למסע מסעיר, עמוק ומעורר מחשבה אל נפש האדם וההתמודדויות הנפשיות.
באתר "Loudwire" נכתב שלמרות החגיגה הוויזואלית, אבן הפינה של הסרט הם עדיין שירי האלבום.
מבקרת המגזין "Sidestage" ציינה שלאור ההיכרות עם ההשקעה של הלהקה בהופעות, ברור היה שגם הסרט יזכה לאיכות הפקה ורמת סיפור גבוהות, וציינה שמעריצי הלהקה ישמחו בוודאי לצפות בסרט שוב ושוב.
המבקר רוג'ר מור ציין שהסרט לא רע, אך גם לא מעניין כמו סרט שמתאר הפקת אלבום או סרט שמכיר לנו את חברי הלהקה, ומזכיר סרטי MTV מ-1989. הוא ציין שהסרט יתאים בעיקר למעריצי הלהקה, ונתן לו 2 מתוך ארבעה כוכבים.
Attention: Miley Live (בעברית: שימו לב: מיילי בהופעה חיה) הוא אלבום ההופעה השני של הזמרת האמריקאית מיילי סיירוס.
אלבום ההופעה יצא לאור ב-1 באפריל 2022, על ידי חברות התקליטים קולומביה רקורדס וסמיילי מיילי בע"מ.
רוב האלבום הוקלט במהלך ההופעה שלה שהתקיימה כחלק מפסטיבל המוזיקה של סופרבול באצטדיון קריפטו.
קום ארנה בלוס אנג'לס ב-12 בפברואר 2022, כאשר רשימת השירים כללה שירים מאלבומיה Plastic Hearts (2020), Miley Cyrus & Her Dead Petz (2015), Bangerz (2013), The Time of Our Lives (2009), Breakout (2008), ו-Meet Meley Cyrus (2007), יחד עם גרסאות כיסוי לשירים ידועים.
האלבום כולל גם שתי רצועות שלא פורסמו – "Attention" ו-"You".
סיירוס אמרה שהאלבום "נוצר בידי המעריצים ועבור המעריצים".
סיירוס הייתה צפויה לצאת לסיבוב הופעות על מנת לקדם את אלבום האולפן השביעי שלה, Plastic Hearts (2020), אך בשל התפרצות מגפת הקורונה דחתה את סיבוב ההופעות שלה מספר פעמים, עד שיצאה לבסוף במהלך שנת 2021–2022 לסיבוב ההופעות השישי שלה הנקרא, "Attention Tour".
לאחר הכרזת האלבום הוציאה סיירוס קליפים עבור השירים "", "Wrecking Ball x Nothing Compares 2 U" ו-"Never Be Me".
כל הרצועות מצוינות כ"הופעה חייה", למעט "Attention".
"Attention" מעוצב באותיות קטנות וגדולות.
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Attention: Miley Live מדינה תאריך יציאה פורמט גרסה חברת תקליטים מקורעולם1 באפריל 2022הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקהסטנדרטיתקולומביה רקורדס • סמיילי מיילי בע"מ29 באפריל 2022דלוקס
"Attention Attention" (במקור נכתב באותיות גדולות: "ATTENTION ATTENTION"; בעברית: "היזהרו, היזהרו" או "שימו לב, שימו לב") הוא הסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום באותו השם של להקת הרוק האמריקאית שיינדאון.
השיר הגיע לפסגת מצעד הרוק המיינסטרימי של המגזין בילבורד בינואר 2020 והפך בכך לסינגל ה-15 של הלהקה שמגיע למקום הראשון, הישג שהשווה את השיא הנוכחי (דאז) לאמן, מאז שהמצעד נוצר בשנת 1981. השיר הגיע גם למקום ה-30 במצעד "שירי הרוק והאלטרנטיבי החמים" של הבילבורד.
השיר יצא לאור ב-24 בספטמבר 2019 כסינגל הרביעי מתוך האלבום השישי של הלהקה, ובמקביל לשחרורו יצא גם הווידאו קליפ.
השיר מגיע במהלך המחצית הראשונה של האלבום.
סמית, בדברו על השיר, אמר
השיר משלב קטעים בסגנון ראפ עם פזמון מלודי.
זק מאיירס – גיטרה מובילה, קולות רקע
אריק בס – בס, קולות רקע
אריק בס – הפקה מוזיקלית, מיקסינג, מהנדס קול
מייק פסאנו – טכנאי תופים
הוגי ג' דונאיס – טכנאי גיטרות
The Attention Tour הוא סיבוב הופעות של הזמרת-יוצרת והשחקנית מיילי סיירוס לתמיכה באלבום האולפן השביעי שלה, Plastic Hearts.
רשימת שירים זו מייצגת את המופע מ-21 במרץ 2022. היא לא מייצגת את כל המופעים שבמהלך סיבוב ההופעות.
תאריךעירמדינהאולם29 ביולי 2021שיקגוארצות הבריתגרנט פארק4 בספטמבר 2021נאפהנאפה ואלי אקספו17 בספטמבר 2021מילווקיפארק הפסטיבלים של הנרי מאייר19 בספטמבר 2021אטלנטהפארק פיימונטה1 באוקטובר 2021אוסטיןפארק צילקר18 במרץ 2022בואנוס איירסארגנטינההיפודרומו דה סן איסידרו19 במרץ 2022סנטיאגו דה צ'ילהצ'ילהפארק או'היגינס21 במרץ 2022בוגוטהקולומביהמוביסטר ארנה26 במרץ 2022סאו פאולוברזילאינטרלגוס סירקוט
+רשימת הופעות שבוטלותאריךעירמדינהאולםסיבה23 במרץ 2022אסונסיוןפרגוואיEspacio Idesaבוטלה עקב מזג אוויר סוער
"Attention" (בעברית: "תשומת לב") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הניגרי אומה ליי, בהשתתפות הזמר האמריקאי ג'סטין ביבר.
הוא יצא לאור ב-3 במרץ 2022, על ידי חברות התקליטים סייר רקורדס ו-KeyQaad, כסינגל מתוך אלבומו של ליי, Boy Alone.
השיר הגיע למקום התשיעי במצעד הסינגלים הניו זילנדי.
השיר נכתב על ידי ליי וביבר, לצד פלישה קינג-הארוויי, וברנרד הארוויי ווינסנט ואן דן אנדה, שגם הפיקו את השיר.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-38 מיליון השמעות.
מילות השיר עוסקות בבדידות ובשימוש באלכוהול או בסמים על מנת להקל על כאב נפשי.
הווידאו קליפ הרשמי פורסם ב-4 במרץ 2022, יום לאחר צאת השיר, בערוץ היוטיוב של ביבר.
הוא בוים על ידי קולין טיליי.
נכון ליוני 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-13 מיליון צפיות.