tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אורך גופו של הזכר 14 ס"מ, ושל הנקבה 16 ס"מ.
כפות רגליה משוטחות כדי לנוע בחול בניגוד לרגלי זיקיות אחרות שלופתות ענפים.
זיקית נמיב, חיה לבדה ואורבת לחיפושיות מדבר שמחפשות אחר צל ולפעמים אף ללטאות קטנות.
הן יכולות להטיל ביצים שלוש פעמים בשנה, בכל פעם בין 6 ל-22 ביצים, הבוקעות לאחר שלושה עד ארבעה חודשים.
הם מגיעים לבגרות בגיל חמישה עד שבעה חודשים.
בישראל, זיקת הנאה היא אחת מחמש הזכויות במקרקעין המוזכרות בחוק המקרקעין.
הפסיקה והחוק מפרטים מתי אדם זכאי ליהנות מזיקת הנאה בנכס שאיננו בבעלותו, וכן מתי הנאה זו מוקנית לא רק לאדם אלא גם לנכס שבבעלותו (באופן שהוא רשאי להעבירה הלאה בעת מכירה).
בעיקרון, זיקה מקנה זכויות בקרקע פרטית של הזולת או בקרקע המוגדרת רכוש משותף בבניין, כשהחוק מפריד בין שני אלו לזיקה שנוצרת ב"מקרקעי ציבור".
אמנם החוק מתיר לבטל את הזיקה, אך סעיף 96 (לחוק המקרקעין) קובע כי יש לפצות את מי שנהנה ממנה אם הביטול הסב לו נזק קנייני.
הפסיקה מבהירה את ההבדל בין זכות השמורה לבעל הנכס, וזכות השמורה לנכס עצמו (וניתן להעבירה).
ההבדל נקבע כך, שכאשר השימוש "שירת את מקרקעי המשתמש בלא שלאישיותו של המשתמש הייתה השפעה על כך, תהא הזיקה הנרכשת מכח התיישנות זיקת הנאה "לטובת מקרקעין".
לעומת זאת כאשר הזיקה משרתת את המשתמש באופן אישי, בלא קשר
לזכויותיו במקרקעין כלשהם, עשויה זיקת ההנאה שתיווצר מכח התיישנות להיות זיקת
מבחינים בין זיקת הנאה לזכויות דומות (כגון שכירות והשאלת נכס), הבחנה המתבטאת במאפייני זיקת הנאה:
חלות: בניגוד לזכויות קנייניות אחרות במקרקעין, זיקת הנאה היא זכות קניינית העשויה לחול רק על חלק מהמקרקעין.
זאת על אף סעיף 13 בחוק המקרקעין הקובע שזכות קניינית אינה יכולה לחול על חלק מסוים מהקרקע.
דוגמה: במי שיש לו זכות מעבר, שקנויה לו בזיקת הנאה, במקרקעין הכפופים, יכולה זכות המעבר להיות מוגבלת לשביל מסוים בתוך החלקה כולה.
תוקף: זיקת הנאה היא זכות שאינה מוגבלת בזמן, והיא זכות הניתנת למימוש לעולם, בהיעדר הסכמה חוזית אחרת.
אינה מקנה חזקה: זיקת הנאה אינה מקנה חזקה במקרקעין הכפופים.
בפרשנות שנתנו בתי המשפט בישראל להוראה זו של החוק, אפשר להבחין בכך ששימושים שונים שהביעו תפיסת חזקה בשטח, נתפסו אכן כחזקה, ולא הועילה הטענה שהשימושים הם זיקת הנאה.
זיקת הנאה באופייה מוגדרת כזכות מצומצמת הנותנת זכות שימוש מסוים וספציפי, ואינה מקנה חזקה.
לפי הגדרת השופט מיכאל בן יאיר "אם ניתנה זכות לשימוש ייחודי לחלק מסוים במקרקעין זה בדרך כלל ייחשב לתפיסת החזקה".
ד"ר אביטל מרגלית מבקרת הגדרה זו: .
הקניה: אפיון ייחודי נוסף לזיקת הנאה הוא היותה זכות שיכולה להיות מוקנית למקרקעין עצמם, ולאו דווקא לאדם.
עבִירוּת: אי אפשר להעביר זיקת הנאה שהיא לטובת אדם, לאדם אחר; כל עוד לא נקבע אחרת בתנאי הזיקה.
מתייחדת לחלק מהקרקע: אם הקרקע הזוכה בזיקת הנאה חולקה, הזכות בזיקת ההנאה חלה על אותו חלק קרקע לו היא רלוונטית.
המאפיינים העיקריים של זיקת הנאה
זיקת הנאה היא הזכות הקניינית היחידה שבית המשפט יכול לצמצם ולבטל אותה.
אם מדובר על זיקת הנאה לטובת סוג בני אדם, חובה לקבל אישור מבעל המקרקעין הכפופים, לשם העברתה (פגיעה ביכולת העבירות).
יש התיישנות מהותית ולא ראייתית – אם אדם משתמש בקרקע 30 שנה, הוא יכול להקנות לעצמו זכות קניינית.
מדובר על זכות מצומצמת ומסוימת – זכות להשתמש ללא החזקה.
סעיף 13 לחוק המקרקעין אוסר לעשות עסקה במקרקעין בחלק מסוים מהמקרקעין, מלבד במקרה של שכירות.
כעת אנו רואים כי גם זיקת הנאה ניתן לקבל בחלק מסוים במקרקעין.
זיקת הנאה מכוח הסכם – הצדדים עורכים ביניהם הסכם שחייב להיות מתועד בכתב (סעיף 8 לחוק המקרקעין).
האינטרס של בעל הזיקה יהיה שזיקת ההנאה שלו תירשם בטאבו כדי שיהיה לה תוקף קנייני, אחרת יהיה מדובר רק בהתחייבות לביצוע עסקה.
מדובר בדרך שנוצרה בפסיקה ולא מופיעה בחקיקה.
זיקת הנאה מכוח הדין – מכוח צוואה, פסק דין, החלטה מנהלית.
דוגמה: לפעמים כאשר רשות מנהלית מתכננת אזור מסוים, יוצא מצב שיש חלקה פנימית וחלקה חיצונית.
לכן, בתוכנית המתאר הרשויות קובעות זיקת הנאה.
זו זיקת הנאה מכוח הדין.
זיקת הנאה מכוח כורח – המשפט המקובל הכיר בזיקת הנאה שנוצרת מכוח כורח הנסיבות.
זיקת הנאה זו נוצרת כיוון והסיטואציה מכריחה את בעל זיקת ההנאה להשתמש במקרקעין הכפופים.
כדי ליצור זיקת הנאה מסוג זה הכורח חייב להיות מוחלט ושלא תהיה ברירה אחרת (לדוגמה: אם אי-הנאה מהקרקע רק תעכב אדם אחר, זה לא כורח מוחלט).
באנגליה היה מקרה של אדם שמכר חלקת אדמה והותיר לעצמו חלקה פנימית, כך שלא היה לו איך לצאת לכביש והוא שכח לעגן את יכולת המעבר שלו בחלקה החיצונית כדי להגיע לכביש.
בית המשפט הכיר בזיקת ההנאה מכורח הנסיבות.
בית המשפט גם השתמש בפתרון נוסף מדיני החוזים – תנאי מכללא – הדבר משתמע.
זיקת הנאה מכוח השנים – זיקת הנאה שנוצרת עקב שימוש רצוף במקרקעין הכפופים ללא שום התנגדות של בעל הנכס.
כאן רלוונטי סעיף 94 לחוק המקרקעין הקובע כי "מי שהשתמש בזכות הראויה להוות זיקה הנאה במשך תקופה של שלושים שנים רצופות רכש את הזיקה והוא זכאי לדרוש רישומה".
עקרונית, לא ניתן לרכוש זכות קניינית מכוח התיישנות במקרקעין מוסדרים.
סעיף 159 לחוק המקרקעין קובע שבמקרקעין מוסדרים (להבדיל ממקרקעין שאינם מוסדרים) אין התיישנות.
לפיכך, גם אם אדם יושב 30 שנה במקרקעין מוסדרים – הוא אינו יכול לתבוע זכות קניינית בנכס.
זיקת הנאה מכוח שנים היא למעשה "התיישנות רוכשת", כלומר, ההתיישנות של השימוש הקיים במקרקעין הכפופים, רוכשת זכות הנאה בהם.
זיקת הנאה מכוח שנים היא זיקה הנוצרת עקב שימוש שנעשה במשך השנים ללא התנגדות בעל הנכס, על אף שלא נקבע הסכם המעניק זיקת הנאה זו.
בישראל מי שנהנה ממקרקעין במשך שלושים שנים רצופות, רשאי לדרוש את רישום הזיקה.
ברציפות הנדרשת אין הכוונה לשימוש והנאה רצופים, אלא תקופת שימוש והנאה רצופה.
הזיקה מותנית בכך שהשימוש וההנאה הם אכן כאלה הראויים להיות זיקת הנאה (ולא שימוש היוצר תפיסת חזקה, למשל).
התנגדות של בעל המקרקעין בתוך התקופה צריכה שתבוא בהודעה בכתב או הודעה לציבור.
דוגמה לזיקת הנאה מכוח שנים, אפשר למצוא בפסק דין אסטרחאן נגד בן חורין, בו נפסק בבית המשפט העליון שחניית רכב במשך למעלה משלושים שנה בחזית בניין שהייתה שייכת לבעלים אחרים, יצרה זיקת הנאה לטובת המקרקעין הזכאים.
ישנן שתי סיבות להחיל זיקת הנאה מכוח שנים.
האחת היא ראיית בעל המקרקעין הכפופים, בכך שלא התנגד לשימוש בקרקע שלו, כמי שוויתר על הפסקת שימוש זה והשלים עמו.
השנייה היא ששימוש במשך תקופה ארוכה בה לא השתנה מצב קיים יוצרת מטבעה ציפיות בצדדים הנוגעים בדבר, שהמצב הקיים לא ישתנה בעתיד.
הפסיקה מתייחסת גם לזיקת הנאה ברכוש משותף.
כך למשל, בית המשפט המחוזי בתל אביב דחה תביעה של שכנים נגד שכן שהשתמש עשרות שנים בחנייה משותפות, מול המחסן שבבעלותו.
השכנים טענו כי "השימוש בשטח נשוא המחלוקת, המהווה רכוש משותף, הוא שימוש שאינו כדין, המהווה הסגת גבול.
עוד נטען על ידם כי השימוש מעבר להיותו הסגת גבול, מהווה גם מטרד ומפריע לכניסה ויציאה של רכבים למגרש וממנו".
בית המשפט אמנם אישר את העובדות וקבע כי "אין ספק כי פריקה וטעינה של סחורות בשטח המשותף אינם מהווים שימוש רגיל במקרקעין, וכי עסקינן בשימוש חריג שאינו נובע מדיני השיתוף".
עם זאת, התביעה נדחתה תוך חיוב בהוצאות, כיוון שחלפו מעל שלושים שנה, ולכן השופטים קבעו כי מדובר בזיקת הנאה אשר מוענקת לא רק לבעל המחסן (שכבר הפסיק את פעולתו המסחרית), אלא למחסן עצמו כנכס באופן ש"כל מי שעושה או יעשה שימוש במחסן הנ"ל זכאי לחסות בצילה של זיקת ההנאה הנ"ל".
במקרקעין מסוימים יש הסתייגויות בהוראה על רכישת זיקת הנאה מכוח שנים.
יש הרואים בהתיישנות המקנה זכות זיקת הנאה ייחוד משאר סוגי ההתיישנות, בכך שאין הבדל אם היא הייתה בקרקע מוסדרת או בקרקע רגילה; בשני סוגי הקרקעות מוקנית זיקת הנאה אם התקיימו תנאי ההתיישנות.
למעשה, סעיף 94 בחוק המקרקעין הדן בזיקת הנאה מכוח שנים אכן אינו מבחין בין קרקע מוסדרת לקרקע רגילה.
אך סעיף 159 (ב) לחוק המקרקעין הדן בקרקע מוסדרת שולל את ההתיישנות בקרקע מוסדרת.
בפסק דין בבית משפט השלום אכן ראה השופט את סעיף 94 המורה על זיקת הנאה מכוח שנים בכפיפות לסעיף 159, ופסק שאין זיקת הנאה מכוח שנים בקרקע מוסדרת.
אך המשפטן יהושע ויסמן, שהיה מעורב בתהליכי החקיקה של חוק המקרקעין, טוען שאפשר לראות את סעיף 94 כהוראה ספציפית לזיקת הנאה, ואילו את סעיף 159 השולל את ההתיישנות בקרקע מוסדרת, כהוראה כללית, כך שאין היא חלה על המשתמע מההוראה הספציפית לזיקת הנאה, שאינה מבדילה בין קרקע מוסדרת לקרקע רגילה.
ויסמן תוהה ואומר שאם אכן מקבלים את הגישה שזיקת הנאה מכוח שנים אינה חלה על קרקע מוסדרת הרי שבמדינת ישראל כמעט ולא תתאפשר מציאותית זיקת הנאה מכוח שנים, מאחר שכמעט כל מקרקעי המדינה הן מקרקעין מוסדרים.
הוא מוסיף שבתהליך המתמשך להסדיר שכל הקרקעות במדינה תהיינה קרקעות מוסדרות, הרי שבעתיד הקרוב לא תהיה כלל אפשרות של זיקת הנאה מכוח שנים, כך שסעיף זה בחוק יתרוקן מתוכנו כליל.
ויסמן מסיק שאכן זיקת הנאה מכוח שנים אפשרית גם במקרקעין מוסדרים.
חוק המקרקעין קובע שסעיף 94 המורה על זיקת הנאה מכוח שנים, לא חל על "מקרקעי ציבור".
מקרקעי ציבור מוגדרים בחוק זה כמקרקעי ישראל, מקרקעין של רשות מקומית ומקרקעין של תאגיד שהוקם על ידי חיקוק.
ויסמן תוהה שוב שלפי הוראה זו, שוב לא תתאפשר זיקת הנאה מכוח שנים במרבית מקרקעי ישראל, מאחר שמרבית הקרקעות במדינה שייכות לקרן קיימת לישראל ורשויות הפיתוח כך שהם מוגדרים "מקרקעי ציבור".
הבעלות על קרקעות אלה היא למעשה רק זכות חכירה.
על כן, טוען ויסמן כי ייתכן שהוראה זו של החוק שוללת את ההתיישנות רק במקרקעי ציבור הנמצאים בשימוש הציבור, אבל אינה שוללת את זיקת ההנאה מכוח שנים במקרקעי ציבור מוחכרים.
שימוש המקנה זיקת הנאה מכוח שנים
החוק אינו קובע במפורש איזה שימוש יכול להחשב כזיקת הנאה.
ומשאיר את ההכרעה בשאלה זו לשיקול הדעת של בית המשפט והגדרות החוק השונות שניתנו לזיקת הנאה.
ביטול זיקת הנאה מכוח שנים ופיצוי
כאמור, זיקת הנאה היא זכות שתוקפה אינו פג למעט כשצוין אחרת במפורש.
בזיקת הנאה מכוח שנים, שאינה נוצרת על ידי מערכת הסכמית או רצונית, החוק קובע כי עם זאת, בסעיף 96 לחוק נקבע כי "רשאי בית המשפט לפסוק פיצוי למי שנגרם לו נזק על ידי הביטול או השינוי".
בג"ץ הרחיב בעניין וקבע כי "שינוי מצב המקרקעין, הכפופים והזכאים, המצדיק את ביטולה של זיקת ההנאה, צופן בחובו שינוי של נתון אובייקטיבי במקרקעין, כמו שינוי בתכנון, וכן שינוי סובייקטיבי שמקורו בבעל המקרקעין, לדוגמה, רצונו לבנות מבנים חדשים על הקרקע שבבעלותו (פרשת אסטרחאן הנ"ל, בעמ' 742)...
"יש לבחון אם ביטולה של זיקת ההנאה יגרום נזק למשיבים, בגינו יש לפסוק להם פיצויים".
האפשרות לבטל את הזיקה נתן המחוקק בשל בעיות העלולות לצוץ מעצם אופייה של זיקת הנאה.
כגון: הנסיבות לזיקת ההנאה אינן תקפות עוד, שיבוש בפעילות הכלכלית כתוצאה ממנה, הפרעתה את תהליכי עִיור וכדומה.
גם הקושי הקיים בחיזוי תרחישים עתידיים על ידי הצדדים, הוא שיקול בקביעת אפשרות לביטול זיקת הנאה, לפי שיקול בית המשפט.
מפסק דין שניתן בבית המשפט העליון בערעור של "אירית אורן נגד רן כהן ואח' ", ניתן ללמוד על אופי ביטולה של זיקת הנאה, על אופי "שינוי הנסיבות השימוש" המוזכר בחוק ועל הסיבות שהביאו למתן האפשרות לביטול זכות זיקת הנאה.
המחלוקת בין הצדדים נסובה על זכות זיקת הנאה של המשיבים לערעור בחלקה שבבעלות המערערים (מקרקעין כפופים).
החלקה שימשה את המשיבים במשך תקופה ארוכה לצורכי מעבר כלי רכב שנועדו לצרכים חקלאיים בחלקה גובלת שהייתה בבעלות המשיבים, והמחלוקת נתגלעה כשהמשיבים שינו את שימושם בשטח שבבעלותם לצורכי מגורים במקום צרכים חקלאיים, והמשיכו להשתמש בחלקה שבבעלות המערערים לצרכים אחרים, בהתאם לשינוי בשטחם שהפך למקום מגורים.
בית משפט השלום והמחוזי פסקו לטובת המשיבים בטיעון שאין כאן שינוי נסיבות; אך בית המשפט העליון בהידרשו לערעור, קיבל את הערעור, בהכירו בכך שהשינוי באופי השימוש מתוקף זיקת ההנאה, מהווה "שינוי נסיבות השימוש".
השופט אדמונד לוי, שדעתו נתקבלה על השופטים האחרים בדיון (אליעזר ריבלין ואליקים רובינשטיין) כותב בפסק הדין:
בפסקי דין שונים שניתנו עד ל-1969, השנה בה נחקק חוק המקרקעין, הגישה היא שזיקת הנאה מכורח הנסיבות מתקיימת במשפט הישראלי; אולם חוק המקרקעין אינו מכיר בה.
בעניין עמ 1044/05 פרנקו ברבון, ראובן גול נ' פקיד שומה גוש דן, פקיד שומה תל אביב, נקבע כי בחינת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) תשכ"ג-1963, מלמדת כי לא כל "זכות קניינית" תהא "זכות במקרקעין" לעניין חוק זה וממילא אפשר שזכות קניינית במקרקעין לא תמוסה מכוחו.
על כן, עסקה שבה הנמכר היא "זיקת הנאה" יש למסות על פי הכללים החלים במיסוי רווחי הון.
בית המשפט הזכיר בעניין זה את דבריו של פרופ' א.
"ישנן זכויות קנייניות אחרות שאינן נכללות בגדר זכות במקרקעין ומכירתן לא תתחייב במס שבח או במס רכישה.
בגדר זכויות שכאלה תבואנה: זכות המשכנתא, זיקת הנאה וזכות קדימה.
למרות היותן של שלוש הזכויות הנ"ל זכויות קניניות לפי חוק המקרקעין, אין הן עולות כדי זכות במקרקעין לפי חוק מיסוי מקרקעין ...
לכן, חוק מיסוי מקרקעין מותיר אותן מחוץ לתחומו, והן תימוסנה במקום זאת, במס רווחי הון לפי סעיף 88 לפקודת מס הכנסה" (א' נמדר מיסוי מקרקעין, בסיס המס [א] 142 (2009), ההדגשות נוספו).
בית המשפט הסיק אפוא כי משעה שאין המדובר בנכס שממועט מהגדרת "נכס" בסעיף 88 לפקודה, כי הרי שיש למסות את הרכיב כרווח הון.
עוד קבע בית המשפט כי רכיב "המחיר המקורי" של הזכות הנמכרת, הנדרש לצורכי מיסוי, יחושב על-פי הנוסחה הבאה:
"יחס שווי זיקת ההנאה יוכפל בעלות מרכיב הקרקע של המקרקעין במועד רכישתם.
התוצאה תהווה את המחיר המקורי של זכות זיקת ההנאה.
דהיינו באמצעות יחס שווי זיקת ההנאה במועד המכירה, יחולץ שוויה של זיקת ההנאה, במועד הרכישה, מתוך מרכיב הקרקע של שווי הרכישה של המקרקעין והוא יהווה את המחיר המקורי.
היה והמערערים יבקשו להכיר במחיר מקורי כאמור, תנוטרל עלות זו בבוא היום בעת מכירת המקרקעין או חלק מהם ולא תהווה חלק מ 'שווי הרכישה' (מחיר מקורי) לצורך קביעת שבח (רווח) ממכירת המקרקעין כאמור."
בית המשפט נדרש לקביעה זו שכן החלופה הייתה לקבוע כי לזכות הנמכרת אין מחיר מקורי.
זיקת הנאה, בניגוד לזכויות קניין אחרות, יכולה להיות לטובת אדם, קבוצת אנשים או הציבור כולו ויכולה שתהא לטובת מקרקעין.
זיקת הנאה לטובת מקרקעין – "מקום שהזיקה משמשת באופן בלתי נפרד מהזכויות בקרקע, הנטייה לראות בכך זיקת הנאה לטובת מקרקעין".
זוהי זיקת הנאה ביחס למקרקעין כאשר אין משמעות לזהות המשתמש.
לדוגמה: שביל מעבר לבית – אם בעל מקרקעין זכאים רוצה להגיע לביתו, וצריך לעבור בחלקת אדמה של חלקה בעל המקרקעין הכפופים, הנטייה לראות בכך זיקת הנאה להשתמש במקרקעין האלו.
אם אני מוכרים את בעלות המקרקעין לאדם אחר, גם לזכותו תיזקף זיקת ההנאה.
זיקת הנאה לטובת אדם או סוג של בני אדם – הזיקה היא אישית ומקורה בזהות המשתמש.
כאן רלוונטי סעיף 95 לחוק המקרקעין הקובע כי אם מדובר בזיקת הנאה לטובת אדם, בעל הזיקה לא יכול להעביר את הזכות, אלא בהסכמת בעל המקרקעין הכפופים.
בעצם, פעם ראשונה מדובר בזכות קניינית שהמחוקק מטיל מגבלה על יכולת העבירות שלה וזאת בשונה מהמצב הרגיל על פיו לזכות קניינית יש יכולת עבירות בלתי מוגבלת.
זיקת הנאה לטובת אדם, היא זכות זיקת הנאה שיש לאדם במקרקעין הכפופים.
בזכות זיקת הנאה קיימת אפשרות ייחודית שהיא תהיה מוקנית לטובת מקרקעין המכונים "מקרקעין זכאים".
הזכות של זיקת הנאה מסוג זה שייכת למקרקעין ולא לבעליהם.
הזכות שיש למקרקעין זכאים מתבטאת בכך, שאותם מקרקעין הם בעלי זכות למניעת ביצוע פעולה מסוימת בהם על ידי בעלי המקרקעין הכפופים, מניעת הזכות להימנע מביצוע פעולה כזאת או חיוב אותם בעלים לבצע פעולה מסוימת במקרקעין הכפופים.
דוגמה למקרקעין זכאים: חלקת קרקע א' הנמצאת בעומק השטח שנמצא ליד כביש ואינה בעלת גישה לכביש.
יכולה שתהיה בעלת זכות לבעליה לעבור דרך חלקה ב' הסמוכה לה גישה לכביש.
זכות מעבר זאת היא זיקת הנאה שאינה לטובת בעלי חלקה א', אלא לטובת חלקה א' עצמה.
כך, למשל, אם בעלי חלקה א' ימכרו אותה, הזכות לעבור לכביש דרך חלקה ב' תעבור לקונה מאחר שהיא שייכת לחלקה שקנה ולא למוכר ממנו קנה.
התובנה שזיקת הנאה היא זכות מצומצמת המתאפיינת בהנאה מוגדרת ממקרקעין כפופים, המוקנית בדרך כלל בגלל צורך טבעי, היא זו שמובילה לאפשרות שזיקת הנאה מהווה, לעיתים, זכות של המקרקעין הזכאים, ולא של בעליהם.
עם זאת זיקת הנאה היא עדיין זכות קניינית.
סוג זה של זיקת הנאה, יוצר אפשרות שהמרקעין הזכאים והמקרקעין הכפופים יהיו בבעלות אדם אחד, ובכל זאת זיקת ההנאה אינה מתבטלת, כי כאמור, היא שייכת למקרקעין ולא לבעליהם.
כך, שאם המקרקעין הזכאים יימכרו, הקונה יקבל גם את זיקת ההנאה.
בניגוד לזיקת הנאה שנוצרת מכוח הסכם, בו רשום, בדרך כלל, בבירור לטובת מי הזיקה, הרי שבזיקה מכוח שנים, שהיא זיקה הנוצרת מעובדה, אין קביעה חד משמעית לטובת מי הזיקה.
באחד מפסקי הדין שניתנו בהקשר לזיקת הנאה, נדחתה הטענה שזיקת הנאה מכח שנים נוצרת לטובת אדם בלבד, ולא לטובת מקרקעין; טענה שמתבססת על לשון החוק בסעיף 94 לחוק המקרקעין.
השקפה אחרת טענה בדיוק ההפך.
בפסק הדין מובאת הכרעה מנומקת על ידי השופט בן יאיר היורדת לעמקי הפרטים, הכרעה שאינה מקבלת הגבלה כלשהי על זהות הזכאי בזיקת הנאה מכוח שנים, אם המקרקעין ואם בעליהם:
בן יאיר מסביר שההסתמכות על דיוק לשון החוק אינה תקינה:
בכך שבפסק הדין נשללת הקביעה שזיקה מכוח שנים היא תמיד לטובת המקרקעין או לטובת אדם, נוצרה השאלה איך נקבע את זהות הזכאי בזיקה מסוג זה.
על כך עונה בן יאיר:
בן יאיר מביא גישות משפט שונות בעניין:
מצב שבו בעל המקרקעין הזכאים זכאי לעשות שימוש מסוים במקרקעין הכפופים מבלי להחזיק בהם – מצב שבו ניתן להשתמש במקרקעין מבלי להחזיק בהם.
ההנאה במקרקעין היא מעצם השימוש בהם.
דוגמה א – זכות מעבר: קיימות שתי חלקות.
אחת צמודה לכביש והשנייה חיצונית.
א' מבקש לעבור דרך החלקה של ב'.
א' אינו רוצה להחזיק במקרקעין, אלא רק לעשות בהם שימוש בדמות מעבר בהם.
דוגמה ב – זכות חניה: א' לא מבקש להחזיק במקרקעין של ב', אלא רק להחנות את רכבו בהם.
לבעל המקרקעין הכפופים אסור לעשות פעולה מסוימת – לדוגמה: לקבוע עם בעל מקרקעין כפופים שאסור לחפור בורות עמוקים, אסור לנטוע עצים וכו'.
בעל המקרקעין הכפופים חייב לבצע בהם פעולה מסוימת או נדרש שלא למנוע פעולה במקרקעין הזכאים – לדוגמה: לפתוח שער, לא לחסום שביל, לא להסיר קיר תומך שעשויים לגרום לכך שהמקרקעין של האחר יינזקו.
סעיף 96 לחוק המקרקעין – תקופת הזיקה ותנאיה: "זיקת הנאה היא לתקופה בלתי מוגבלת, זולת אם נקבעה לה תקופה בתנאי הזיקה.
אולם בית המשפט רשאי, על פי בקשת צד מעוניין או היועץ המשפטי לממשלה, לבטל את הזיקה או לשנות תנאיה, אם ראה לעשות כן בגלל אי הפעלת הזיקה או בגלל שינוי בנסיבות השימוש בה או במצב המקרקעין הזכאים או הכפופים.
ורשאי בית המשפט לפסוק פיצוי למי שנגרם לו נזק על ידי הביטול או השינוי".
סעיף 96 קובע נסיבות מסוימות שבגינן ניתן לבטל או להגביל את זיקת ההנאה.
זיקת ההנאה היא הזכות הקניינית היחידה שבית המשפט יכול להגביל או לבטל אותה.
היכולת להגביל או לבטל אותה נובעת מהבעיות שעלולות לצוץ מעצם אופייה של זיקת ההנאה: הנסיבות כבר לא תקפות, שיבושים בפעילות כלכלית וקושי בצפיית תרחישים עתידיים.
לכן, יש לבית המשפט אופציה לבטל או להגביל את הזכות הקניינית הזאת.
סעיף 96 קובע שיש שלוש אפשרויות שבגינן ניתן לבטל או להגביל את זיקת ההנאה:
שינוי שחל בנסיבות השימוש בה
שינוי שחל במצב המקרקעין הזכאים או במצב המקרקעין הכפופים
סעיפים עיקריים לעניין זיקת הנאה
סיכום הסעיפים הרלוונטיים לעניין זיקת הנאה: סעיף 92 – מפרט את הזכאים לזיקת הנאה – אדם, סוג בני אדם ותאגידים.
הוא גם מחלק את הזכאות לזיקת הנאה לטובת מקרקעין (שאין לה קשר לזהות המשתמש) ולטובת בני אדם או סוג בני אדם (כמו במקרה הקורים – תלוי בזהות המשתמש).
סעיף 93 – מפרט את הצורות הקיימות לזיקת הנאה.
סעיף 94 – דן בזיקת הנאה מכוח השנים – אם אדם השתמש בזיקה 30 שנה, הוא רשאי לתבוע רישום.
סעיף 95 – קובע שאם מדובר בזיקת הנאה לטובת אדם או סוג בני אדם, אם הם רוצים להעביר את הזכות שלהם, הם חייבים לקבל את הסכמת בעל המקרקעין הכפופים.
סעיף 96 – דן בביטול זיקת הנאה.
סעיף 97 – אם המקרקעין חולקו, לא תבוטל זיקת ההנאה.
סעיף 98(א) – בעל שתי חלקות מקרקעין רשאי לשעבד אחת מהן בזיקת הנאה לטובת השנייה.
יהיה לו צורך לעשות זאת כשזה יניב לו רווח או שהוא רוצה למכור אחת מהן.
לדוגמה: קבלן רוצה למכור וילה אחת דו-משפחתית והוא יודע שאם הוא לא ישעבד חלקה אחת לטובת השנייה, תהיה לו בעיה.
סעיף 98(ב) – התמזגה הבעלות במקרקעין הזכאים ובמקרקעין הכפופים – לא תתבטל זיקת ההנאה.
סעיף 98(ג) – אוחדו המקרקעין הזכאים והמקרקעין הכפופים לחלקה אחת – מתבטלת זיקת ההנאה.
בשנת 2017 פורסם כי המבואה לבניין משרדים בשדרות רוטשילד בתל אביב בו שוכנים משרדי פייסבוק ישראל ומלון הוא שטח בו יש זיקת הנאה לציבור אך עובדה זאת לא הייתה ידועה ברבים והמקום עוצב כשטח סגור ומאובטח שנראה כחלק מבניין המשרדים.
בעקבות הפרסום החלה קבוצת פעילים חברתיים להתאסף במקום על אף התנגדות החברה המפעילה את המבנה, כחלק מפעילות המחאה אף הוקרן במקום סרט ביקורתי על חברת פייסבוק.
זיקית הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול קומיקס.
דמותו הופיעה לראשונה בחוברת The Amazing Spider-Man #1 ממרץ 1963 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר סטיב דיטקו.
זיקית הוא האלטר אגו של דמיטרי סמרדיאקוב, אזרח סובייטי שבצעירותו שירת את אחיו למחצה קרייבן הצייד, סרגיי קרבינוף.
למרות שהשניים היו חברים, סרגיי נהג להתעלל באחיו, מה שהוביל את דמיטרי להעריץ אותו, אך גם עורר בו רגשי טינה כלפיו.
לבסוף, סמרדיאקוב היגר לארצות הברית והחל לרכוש שם לעצמו כאשר נהג להשתמש בכישרונו להתחזות לחברים ושכנים.
במהלך פעילותו הקרימינלית הראשונה בזהות הזיקית, דמיטרי התחזה לספיידרמן אך הוא נחשף ונעצר.
זמן מה לאחר מכן גם קרבינוף היגר לארצות הברית, והזיקית הפנה את תשומת לבו של אחיו לספיידרמן.
השניים הפכו עד מהרה לאויביו המושבעים של ספיידרמן, ולחלק מגלריית הנבלים הנרחבת שלו.
הזיקית השפיע על קרייבן הצייד להתחיל לצוד את ספיידרמן.
שני האחים נלחמו יחדיו באיירון מן והתעמתו עם הענק הירוק.
בשלב מסוים, הזיקית התחפש למדען הנרי פים וגנב ממעבדתו מסמכים סודיים עבור ארגון הטרור הידרה.
אולם, הוא נעצר בידי פים, שהיה תחת הזהות איש הנמלה.
הזיקית התחזה לנבל בשם טורפדו ולחם בדרדוויל.
כאשר קרייבן הצייד התאבד, הזיקית הפך לאובססיבי ורצה לגרום לספיידרמן לסבול על כך שלא מנע את התאבדותו של אחיו.
הוא רקח נסיוב שגרם לפניו להיות חסרי הבעה וקפואים, חטף את ג'יי ג'ונה ג'יימסון וקיבל הצעה ממשפחת המאפיה להפוך לראש הפשע המאורגן, תוך כריתת ברית עם ראש פטיש.
תוך שהוא מתחזה למדען, הזיקית פשט את ספיידרמן מכוחותיו לזמן קצר והצטרף לעקרב כדי להילחם גם בספיידרמן וגם בחתולה השחורה.
אולם, הוא נמלט לאחר שתוכניתו סוכלה.
מהלכו הבא של הזיקית היה לכרות ברית עם הארי אוסבורן, הגובלין הירוק השני.
לפני מותו של הארי, הוא אמר לו שזהותו הסודית של ספיידרמן יכולה להיות קשורה בפיטר פארקר, וכן הורה לו לבנות אנדרואידים בדמותם של הוריו הביולוגיים של פארקר.
תוכנית זו הובילה להתמוטטות פסיכוטית של ספיידרמן ושל הזיקית.
בהמשך, הזיקית למד שפיטר פארקר הוא אכן ספיידרמן, ותקף אותו דרך בני משפחתו וחבריו הקרובים.
אולם, מרי ג'יין ווטסון הכניעה אותו באמצעות מקל בייסבול.
באירועי "קצוות הארץ" שלאחר מלחמת האזרחים של מארוול, הזיקית הופיע כחבר בקבוצת ששת המרושעים של דוקטור אוקטופוס, והתחזה לקפטן אמריקה בניסיון להסתנן לתוך בסיס צבאי.
את דמותו ב"ספיידרמן: רחוק מהבית" גילם נומן אקאר, כשהוא קרוי בשמו האמיתי ואת דמותו ב"קרייבן הצייד" גילם פרד השינגר.
זיקית פרסון (שם מדעי: Calumma parsonii) היא מין של זיקית החיה במדגסקר והיא בעלת עטרה גדולה ומגושמת המזכירה ברדס של כומר, מה שנתן לה את שמה.
היא קרובתה של זיקית ארוכת-אף.
זיקית זו חיה ביערות ראשוניים בצפון-מזרח מדגסקר, וחיה את רוב חייה על הענפים בלי לרדת לקרקע.
היא מגיעה לאורך מרשים והיא אחת הזיקיות הגדולות בעולם, לאחר זיקית מלגשית ענקית וזיקית תימנית.
היא יכולה להגיע לאורך של 68 ס"מ אצל תת-המין C.
parsonii ו-47 ס"מ אצל תת-המין C.
כפי ששמה מרמז היא בעלת עטרה נמוכה ועבה המזכירה ברדס של כומר.
העיניים גדולות ונעות על ציר מסתובב, אחת בנפרד מהשנייה.
צבעם העיקרי הוא ירוק כהה היכול להיות גם צהבהב או חום.
הנקבות קטנות יותר מהזכרים והן גם בהירות יותר.
כמו רוב הזיקיות אלו יצורים איטיים ומגושמים החיים בי ענפי העצים ומחפשים חרקים שונים כמו פרפרים, חיפושיות, חגבים וגמלי שלמה למאכל.
החרקים נתפסים במהירות בעזרת הלשון.
הזיקיות חיות לבדן ותוקפות כל זיקית מסיגת גבול.
הנקבות מטילות בעונת הרבייה 50 ביצים שבוקעות לפעמים לאחר שנתיים באדמה.
ההורים לא אחראים כלל על צאצאיהם ואפילו יאכלו אותם אם ייתקלו בהם.
לאחרונה חל סחר בזיקיות למטרות גידול בייתי.
דבר זה ביחד עם פגיעה ביערות הגשם שלהם הופך אותם לקרובים לסיכון.
זיקית רוברטסון (שם מדעי: Bradypodion gutturale) היא מין של זיקית קטנה החיה רק באזור הכף המערבי שבדרום אפריקה.
זוהי זיקית בינונית שאורכה הממוצע עד 15 ס"מ.
היא בעלת גוף חזק וזנב מתפתל ארוך.
צבעה העיקרי הוא אפור-זית אך זה יכול להשתנות כמובן.
היא בעלת עטרה קטנה מאחורי הראש ולאורך גופה ישנם "דוקרנים".
הזיקית חיה בטבע רק באזורי השיחייה של אזור הקארו הקטן וההרים סביבו, באזור הכף המערבית של דרום אפריקה.
היא מגיעה מאזור הרי הסדרבנג עד לעיר אוניאונדל.
בדרום היא מגיעה עד לחופי רוברטסון ולפארק הלאומי אגולאס.
לעומת זיקיות אחרות, זיקית זו יכולה להסתדר גם בתוך צמחייה דקה ונמוכה והיא מסתווה בצבעי אפור-זית עם פסים חומים מעט לאורכה ומתאימה גם לאקלימים יבשים.
הסוואה זו מעלימה אותה מעיני טורפים כמו עיטים, בזים, נחשים וחתולים אבל גם מעיני טרפה הכולל חרקים קטנים.
היא תופסת את הטרף באמצעות לשונה הארוכה והדביקה.
זיקית ג'קסון או זיקית הטריצרטופס ג'קסון (שם מדעי: Trioceros jacksonii) היא מין של זיקית בסוג זיקית הטריצרטופס.
זוהי זיקית גדולה ביותר החיה במזרח אפריקה ולה 3 קרניים על ראשה (דבר שנתן לה את שמה המדעי ואת כינוייה העברי על שם הדינוזאור טריצרטופס).
זו אחת מהזיקיות הגדולות בעולם ואורכה מגיע ל-38 ס"מ בזכרים ו-25 ס"מ בנקבות (15–25 ס"מ בממוצע).
לזכרים יש 3 קרניים על ראשם, שעוזרות להם לקבוע את חוזק מתחריהם והם נלחמים איתם ראש בראש עד שאחד הצדדים עוזב.
הנקבות קטנות מהזכרים במעט ואין להן קרניים.
הזיקית מסוגלת לשנות את צבעה במהירות לפי מצב רוחה, אך רוב הזמן הצבע הוא ירוק כמו העלים סביבה.
לעיתים נדירות ישנן זיקיות כחולות או צהובות מעט.
בניגוד לרוב הזיקיות, זיקיות ג'קסון מביאות לעולם צאצאים חיים, 8-30 במספרם.
הזיקיות חיות בטבע ביערות גשם במזרח אפריקה בגבהים שבין 1,600-2,400 מ' מעל הקרקע בדרום-מרכז קניה וצפון טנזניה.
הן חיות כמעט כל הזמן על העצים ויורדות לעיתים נדירות.
כפות רגליהן עוצבו ללפות ענפים ולהתמזג עם העלים.
זיקיות אלה הוכנסו גם לאיי הוואי ופלורידה, שם הן גורמות לנזקים אקולוגיים.
הזיקיות הן טורפות ששולחות את לשונן הדביקה והארוכה לעבר הטרף והוא נתפס ומומת במהירות.
הטרף של זיקיות גדולות אלה כולל בעיקר חרקים וגם רבי רגליים, עכבישים, שווה רגלאים, נדלים, חלזונות ואף לטאות וציפורים קטנות.
בהוואי הן ניזונות ממיני חרקים אנדמיים כולל Hyposmocoma ,Pantala ,Oodemas ומחילזון Achatinella שנמצא בסכנת הכחדה קריטית.
זיקית פנתר (שם מדעי: Furcifer pardalis) היא מין של זיקית החיה ביערות מדגסקר ולאחרונה נמצאה גם בראוניון ובמאוריציוס.
זיקית זו קיבלה את שמה מהחוקר ז'ורז' קיווייה שנתן לה את שמה עקב הפסים המאפיינים את גופה וגם עקב צורת הרגליים הגדולות שלה המזכירות כפות נמר.
זוהי אחת הזיקיות הגדולות ביותר בעולם.
אורך הזכרים יכול להגיע עד 50 ס"מ.
הנקבות קטנות יותר ואורכן כחצי מהם.
העיניים מתגלגלות על ציר, נעות בנפרד אחת מהשנייה, צבען אדום או חום כהה.
הלסתות אדומות, חומות או שחורות, לעיתים עם פסים בצבעים עזים.
השפתיים לבנות ובעלות קשקשים חדים ובתוכם לשון ארוכה ודביקה ושיניים חזקות התופסות את הטרף וקורעות אותו לגזרים.
מאחורי הראש ישנה "עטרה" עבה ואחריה ישנם שורות "קוצים" קטנות לאורך הגב.
הזנב מתעקל כמו סליל ויכול להיצמד לענפים.
לאורך הגוף ישנו קו מאוזן בהיר, בדרך כלל בצבע תכלת ומסביבו פסים כהים.
כפות הרגליים חזקות מאוד וכמו שנגזר משמה הם מזכירות כפות של חתול גדול.
כמו רוב הזיקיות הם יכולים לשנות את צבעם, הירוק בעיקרון בהתאם למצב רוחם, הרגשתם והתנאים בסביבתם.
הזיקיות חיות ביערות ברחבי צפון מדגסקר ובכמה איים בסביבה.
הם חיים לבדם וכשפוגשים שני זכרים יריבים, הם מנפחים את צווארם, נושפים בחוזקה, מחליפים את צבעיהם לצבעים חזקים ואם זה לא עוזר הם מתחילים במלחמה בעזרת הלסתות עד שאחד הזכרים נסוג.
הם ניזונים בעיקר מחרקים שונים הכוללים פרפרים, עשים, חגבים, חיפושיות, גמלי שלמה, צרצרים ועכבישים.
ייתכן שהם יאכלו אף זיקיות קטנות כולל זיקיות פנתר קטנות.
הציד נעשה ממרחק של כמה ענפים.
הזיקית מתמקדת במטרה ושתי העיניים ננעצות עליה ואז היא שולחת את לשונה היכולה לנוע במהירות ולתפוס את הטרף תוך 0.003 שניות.
הלשון פוגעת ונאחזת במטרה ומביאה אותה מיד לפה הזיקית שנועלת את הלסתות על הטרף.
הזיקיות עשויות להיטרף על ידי עופות טרף, נחשים או יונקים טורפים וגם על ידי ציידים אנושיים.
להגנה היא מסתמכת על הסוואתה ואם זה לא מספיק היא מגדילה את גופה בניסיון להרשים את התוקף.
הזיקית גם מגודלת כחיית מחמד בהרבה בתים.
זיקית הטריצרטופס או זיקית תלת-קרן (שם מדעי: Trioceros, פירושו "תלת קרן") היא סוג של זיקיות עצים החיות באזורים טרופיים ברחבי אפריקה ושמן מגיעה מצורת ה"עטרה" הגדולה שלהן וכן מהקרניים הצומחות על פניהן, המזכירות את הדינוזאור הצמחוני טריצרטופס.
בעבר הן נחשבו לחברים בסוג Chamaeleo, אך הופרדו בהמשך.
זיקיות אלה יכולות להגיע לגודל מרשים, לעיתים של 40 ס"מ, והן בעלות קרניים העוזרות להן להילחם בין זכרים טריטוריאליים.
הן מחליפות את צבעיהן בהתאם למצב רוחן ולרקע שמסביבן.
זיקיות אלה כל כך גדולות שחלקן יכולות לטרוף ציפורים קטנות.
זיקית קרנפית (שם מדעי: Furcifer rhinoceratus) היא מין של זיקית החיה ביערות מדגסקר.
היא קרובת משפחתה של זיקית הפנתר הגדולה.
זיקית זו קטנה בהרבה מקרובתה ואורכה רק 27 ס"מ.
היא חיה על עצי היער במדגסקר ומתניידת בין הענפים בעזרת כפותיה הגדולות.
על ראשה קרן קטנה בולטת.
צבעה של הזיקית חום-ירקרק עם פסים כהים.
הנקבות המטילות ביצים לעיתים כהות יותר.
הזיקיות ניזונות מחרקים אותם הם תופסים ממארב על ידי הלשון הדביקה.
הם אנדמיות ליערות של מערב מדגסקר ונמצאות בסכנת הכחדה עקב בירוא יערות.
זיקית מלגשית ענקית או זיקית ענק (שם מדעי: Furcifer oustaleti) היא מין של זיקית גדולה החיה במדגסקר, אך נמצאת גם בקניה כמין פולש.
זוהי הגדולה שבזיקיות, ואורכה עד 68 ס"מ.
היא בעלת גוף ירוק משובץ מעט בלבן וקצוות ראשה וגבה חומים.
הראש גדול ובעל אף בולבוסי קצר ונוקשה.
הזיקית חיה בין ענפי העצים ביערות מדגסקר, ונפוצה בכל רחבי האי ומצויה גם בערים ובכפרים.
כמו רוב הזיקיות, טרפה מורכב בעיקר מחרקים מעופפים כמו חגבים, גמלי שלמה, פרפרים ועשים, שחלקם נחשבים כמזיקים לאדם.
בשל הדברתה את המזיקים, זיקית זו נחשבת במדגסקר לחיה חיובית.
זיקית זו גדולה מאוד וטריטוריאלית, ולכן היא טורפת גם זיקיות מסיגות גבול.
הטרף מתבצע באמצעות לשון גדולה ושרירית.
זיקית קצרת-קרן (שם מדעי: Calumma brevicorne) היא מין של זיקית החיה במדגסקר והיא בעלת עטרה גדולה ומגושמת המזכירה ברדס של כומר, מה שנתן לה את שמה.
היא בעלת גוף ירוק בהיר עם עיניים גדולות מתגלגלות וחוטם קטן.
ה"קרן" שלה מגיעה רק לאורך 2 מ"מ.
הפה גדול ובתוכו לשון ארוכה היכולה לנוע במהירות קדימה לעבר טרפה.
הזנב יכול להתלפף על ענפים ואף להיתלות לזמן קצר.
זיקית זו מותאמת לחיים על העצים והענפים של יערות מזרח מדגסקר.
היא יכולה להסוות את עצמה במהירות הן מטורפים והן מטרפה הכולל חרקים שונים כמו חגבים ופרפרים.
בלילות הזיקית פעילה פחות ונחה בין הענפים ומשנה את צבעה.
אין סכנה לזיקית אך חלק מביציה נאכלות על ידי חולדה שחורה שחדרה למדגסקר.
זיקית ארוכת-אף (שם מדעי: Calumma nasutum) היא מין של זיקית החיה במדגסקר על ענפי העצים.
זיקית מדגסקר שבו זיקיות גדולות כמו זיקית פארסון, אך היא קטנה בהרבה ממנה.
אורכה של זיקית זו רק 15 ס"מ, והיא בעלת צבעים ירוקים כהים עד אפורים עם גוון צהוב מצידי הגוף.
הראש קטן ובעל עיניים גדולות צהובות והפה קטן.
מעל החוטם ישנה קרן דקיקה וחרוטית בצבעים משתנים.
הזיקית נעה על העץ עם כפותיה הרחבות ותופסת את הענפים.
היא קטנה וחיה ביערות של מדגסקר בחיפוש אחר חרקים קטנים שונים.
זיקית זו צריכה להתמחות בחרקים קטנים יחסית ולעיתים אפילו אז החרק מצליח לברוח ממנה.
היא תופסת את הטרף בלשונה הדביקה.
זיקית סאהלית המכונה גם זיקית אפריקנית (שם מדעי: Chamaeleo africanus) היא מין של לטאה ממשפחת הזיקיתיים החיה באפריקה והופצה על ידי האדם ליוון.
יחד עם הזיקית המצויה, קרובת משפחתה, היא הזיקית היחידה החיה באירופה.
אורכה הממוצע 34 ס"מ אך היא יכולה להגיע גם לאורך 46 ס"מ.
היא בעלת גוונים ירוקים עם כתמים צהובים ואפורים מצידי גופה.
הזנב גדול ומתלפף על עצמים או מכורבל על עצמו.
הכפות גדולות ותופסות ענפים היטב.
היא מצויה בעיקר בסוואנות ובערבות יבשות באזור הסאהל ממאלי עד סודאן ומצפינה גם עד למצרים.
היא מצויה רוב זמנה בין הענפים וגם בין עשבים וקני סוף וממתינה לטרף.
הטרף מורכב מחרקים גדולים כמו חגבאים, גמלי שלמה, פרפרים ותולעים.
לעיתים היא אוכלת אפילו לטאות קטנות שהיא מפתיעה.
זיקית מדגסקר (שם מדעי: Calumma) הוא סוג של זוחלים ממשפחת הזיקיתיים האנדמים לאי מדגסקר שבאוקיינוס ההודי.
אורכם של זיקיות מסוג זה משתנה מאורך של 68 ס"מ אצל זיקית פרסון עד לכמה סנטימטרים.
הן קרובות של הזיקית היחידה בסוגה Archaius tigris ולזיקוניות אך גדולות מהם בהרבה.
זיקיות אלה אנדמיות למדגסקר וחיים על ענפי העצים ביער.
הן יכולות להסתוות במהירות תוך החלפת צבעים ולטפס בשקט מבלי להיראות הן לטורפים והן לטרפם.
לכמה מהמינים ישנם "קרניים" על האף.
זיקית מזלג (שם מדעי: Furcifer) הוא סוג של זוחלים ממשפחת הזיקיתיים.
הרוב הגדול של בני הסוג חיים במדגסקר, אך חלקם חיים באיי קומורו, במאוריציוס וראוניון.
המין זיקית פנתר הופץ גם לקניה.
מבנה רגליהן דמוי המזלג של הזיקיות העניק לסוג זה את שמו.
הסוג מתאפיין בגודל רב, וכולל שתיים מהזיקיות הגדולות בעולם: זיקית מלגשית ענקית וזיקית פנתר.
המין זיקית תימנית מהסוג זיקית גדול אף יותר.
זיקיות המזלג חיות ביערות על גבי עלים וצמחים, וניזונות ממגוון חסרי חוליות שהן לוכדות עם לשונן הדביקה.
לחלק מהמינים קרניים זעירות על האף והמצח.
זיקית מלר (שם מדעי: Trioceros melleri) היא מין של זיקית גדולה בסוג זיקית הטריצרטופס.
זיקית זו קרויה על שם החוקר צ'ארלס ג'יימס מלר (Charles James Meller).
זו הזיקית הגדולה ביותר מאלו החיות מחוץ לאי מדגסקר יחד עם זיקית ג'קסון (הגדולות ביותר הן זיקית מלגשית ענקית וזיקית פרסון).
זיקית זו חיה במזרח אפריקה במלאווי, מוזמביק וטנזניה בין ענפי עצים בסוואנות, שיחיות ומורדות הרים.
אורכה מגיע ל-60 סנטימטר בממוצע, אך הגדולות ביותר יכולות להגיע לאורך 76 ס"מ ולשקול 600 גרם.
הזיקית בעלת קרן אף ארוכה, כמו שאר בני הסוג וגם צוואר ארוך.
צבעה של הזיקית ירוק כהה או ירוק רגיל מפוספס בצהוב ולעיתים יש כתמים שחורים או חומים על הגוף.
הפרטים שבשבי מציגים גם נקודות שחורות-לבנות וכאשר היא מתחממת הצד שנוטה לשמש צבוע בירוק כהה או שחור יותר מהרגיל.
כמו רוב הזיקיות היא יכולה להחליף צבעים בהתאם למצב.
זיקית זו חיה בין הענפים באזורים פתוחים וחיה בטריטוריה מבודדת ותתקוף כל מסיג גבול.
היא טורפת הניזונה ממגוון חרקים כמו צרצרים, חגבים, לטאות קטנות, עכבישים, תולעים, זחלים ואף ציפורים קטנות.
הלשון המהירה והדביקה פועלת במהירות ומביאה טרף במרחק של יותר ממטר לפה הזיקית.
זיקית כף ננסית (שם מדעי: Bradypodion pumilum) היא מין של זיקית קטנה החיה רק באזור הכף המערבי שבדרום אפריקה ובעיקר סביב קייפטאון.
אורך זיקית זו 15 ס"מ והיא בעלת צבעים בולטים על חלק מאיבריה בצבע ירוק, כחול וורוד.
ראשה קטן עם עיניים בולטות ומספר קוצים לאורך גופה בצבע בהיר.
הזיקית בעלת לשון ארוכה מאוד ביחס לגודלה והיא בעלת זרועות ארוכות וזנב ארוך ולופתני איתו היא נתלית על ענפים.
זיקית זו משריצה 10–15 ולדות חיים שנולדים בצבע ורוד בין הזלזלים.
עם זאת ישנה תמותה גדולה של צאצאים אלו, אף על פי שאימם מטפלת בהם.
הזיקיות חיות בין שיחים קטנים באזורים סובטרופיים בדרום אפריקה, לעיתים בקרבה לצוקי החופים.
היא חיה בבדידות אך הנקבה משגיחה על צאצאיה עד לבגרות.
מזונה כולל חרקים שונים כמו צרצרים, זבובים, חגבים ועכבישים.
טורפיה כוללים נחשים שונים, חנקניים וגם חתולי בית שהתפראו.
זיקית הודית (שם מדעי: Chamaeleo zeylanicus) היא מין של לטאה ממשפחת הזיקיתיים החיה בטבע בתת-היבשת ההודית לרבות בהודו, סרי לנקה ופקיסטן, מה שנתן לה את שמה.
היא שייכת לסוג זיקית, בו גם זיקית מובהקת החיה בישראל.
אורך הזיקית 35 סנטימטרים לרבות הזנב, והיא בעלת גוף ירוק-בהיר ולאורך הגוף ישנם פסים אנכיים ירוקים-כהים.
ראש הזיקית רחב בעל עיניים בולטות היכולות להסתובב בארובותיהם לחיפוש מזון או אויבים.
הכפות שלה גדולות עם טפרים בקצותם כדי לעזור לה לטפס והזנב יכול להתקפל ולהינעל על ענפים.
הזיקית מצויה בין ענפי העצים ביערות הרחבים הטרופיים של הודו וסביבותיה והיא יורדת לעיתים נדירות.
היא בעלת לשון ארוכה ודביקה העוזרת לה לחטוף חרקים כמו חגבאים, חיפושיות, גמלי שלמה ואחרים כשייקרו בדרכה.
בדומה לרוב הזיקיות היא מחליפה את צבעיה להסוואה, אך שינוי הצבע איננו קיצוני, לרוב רק לגווני ירוק או חום כהים.
היא מחליפה צבעים גם תוך כדי התחממות בשמש.
הזיקיות חיות לבד רוב חייהם והם טריטוריאליות ויתקפו כל מסיג גבול באלימות.
זיקר היא יצרנית מכוניות חשמליות יוקרה וספורט, שבסיסה בהאנגג'ואו שבסין.
היא הוקמה על ידי יצרנית הרכב ג'ילי במרץ 2021, מנכ"ל החברה הוא לי שופו המשמש גם כמנכ"ל ג'ילי.
היא משמשת כיצרנית המכוניות החשמליות של ג'ילי.
בתחילת מרץ 2021 הודיעה לי שופו על פתיחת מותג מכוניות חשמליות וספורט, שיתחרה בטסלה וניאו.
השקת המותג נעשתה בתערוכת הרכב הבינלאומית של שאנגחאי באפריל 2021, יחד עם השקת המכונית החשמלית הראשונה של זיקר, זיקר 001.
זיקר 001, היא המכונית החשמלית הראשונה של זיקר.
היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של שאנגחאי באפריל 2021. היא כוללת שני מנועים חשמליים המספקים יחד כ-544 כ"ס ומומנט מרבי של 71.3 קג"מ.
היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 3.8 שניות ומגיעה למהירות מרבית מוגבלת אלקטרונית של 200 קמ"ש.
היא כוללת סוללת ליתיום-יון בקיבולת 86 או 100 קוט"ש שתאפשר טווח נסיעה מרבי של 700 ק"מ.
זיקר 001 היא מכונית חשמלית יוקרתית במרכב סדאן בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי זיקר משנת 2021. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של שאנגחאי באפריל 2021.
זיקר 001 מבוססת על מכונית הקונספט של המותג לינק אנד קו שהוחלף בזיקר בשנת 2021. נכון לשנת 2021 המכונית משווקת בסין בלבד.
בעקבות השקעה של אמנון שעשוע בחברה, ישנם מספר רכבים בבעלות מובילאיי שמשמשים כרכבי ניסוי בישראל.
העיצוב החיצוני מציג עיצוב שוטניג ברייק ובחלקו הקדמי דומה לפורשה פאנאמרה.
עיצוב הפנים הוא עיצוב יוקרתי-עדין וכולל לוח מחוונים דיגיטלי קטן למדי ולידו מסך מגע "ענק" המציג את המולטימדיה.
המכונית כוללת שתי אפשרויות להנעה:
הנעה כפולה הכוללת: שני מנועים חשמליים המספקים יחד 544 כ"ס ומומנט מרבי של 71.3 קג"מ.
התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 3.8 שניות והמהירות מוגבלת אלקטרונית ל-200 קמ"ש.
סוללת ליתיום-יון בקיבולת 100 קוט"ש המספקת טווח נסיעה חשמלי של 606 ק"מ או סוללת ליתיום-יון בקיבולת 86 קוט"ש המספקת טווח נסיעה חשמלי של 526 ק"מ.
הנעה אחורית הכוללת: מנוע חשמלי אחד המספק כ-272 כ"ס.
התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 6.9 שניות והמהירות מוגבלת אלקטרונית ל-200 קמ"ש.
סוללת ליתיום-יון בקיבולת 100 קוט"ש המספקת טווח נסיעה חשמלי של 712 ק"מ.
זיקר 001 מצוידת בטכנולוגיית זיהוי תווי פנים המאפשרת פתיחה אוטונומית של המכונית באמצעות מערכת זו.
טעינה של חמש דקות ממטען ציבורי מהיר בקיבולת של עד 150 קילוואט מוסיפה 120 ק"מ לסוללה.
היא גרסת הביצועים הגבוהים לזיקר 001, היא כוללת עיצוב ספורטיבי יותר.
היא מתחרה ישירה לטסלה מודל S.
היא כוללת ארבעה מנועים חשמליים (אחד לכל גלגל) המספקים יחד 1265 כ"ס ומומנט מרבי של 130.5 קג"מ, היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 2.07 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 280 קמ"ש.
זיקית מצויצת (שם מדעי: Trioceros cristatus), היא מין ממשפחת הזיקיתיים השוכנת לאורך אפריקה הטרופית.
מין זה תואר לראשונה על ידי חוקר הטבע הבריטי סמואל סטטצ'ברי בשנת 1837. שמה ניתן עקב הציצה הרחבה הזקורה מאחורי ראשה.
הזיקית המצויצת יכולה להימצא במדינות הבאות: גינאה המשוונית כולל ביוקו, קמרון, הרפובליקה המרכז-אפריקאית, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, הרפובליקה של קונגו, גבון, ניגריה, גאנה וטוגו.
המיקום המייצג של הזיקית הוא בגבון.
הזיקית חיה בין הגבהים 10 ל-900 מטר מעל גובה פני הים, ויש לה בית גידול המכסה שטח של כ-1,000,000 קמ"ר.
ארגון ה-IUCN העריך את מצב השימור של הזיקית המצויצת "ללא חשש".
נקבת הזיקית המצויצת גדולה יותר מהזכר: האורך הכולל של הנקבה הוא 28 ס"מ, בעוד שהאורך הכולל של הזכר הוא רק 25 ס"מ.
נקבות מטילות בין 11 ל-14 ביצים בכל תטולה, אך נמצאה גם אחת של 37 ביצים.
הזיקית המצויצת תוארה לראשונה על ידי סטטצ'ברי ב-1837. בשנת 1865, גריי תיאר אותה בשם המדעי Pterosaurus cristatus.
קלבר ובומה תיארו אותה כ-Chamaeleo (Trioceros) cristatus ב-1986, ונקס תיאר אוותה באותו השם בשנת 1999. לבסוף, המין תואר בשנת 2009 בשם הנוכחי שלו, Trioceros cristatus.
זיקית הנל (שם מדעי: Trioceros hoehnelii) היא מין של זיקית בסוג זיקית הטריצרטופס האנדמית למזרח אפריקה ונפוצה רק ביערות הרריים באוגנדה ובקניה בטווח גובה של 1,200 עד 3,000 מטרים.
הזיקית קרויה על שם החוקר האוסטרי לודוויג פון הנל (Ludwig von Höhnel).
זיקית זו קטנה עד בינונית בגודלה ומגיעה לאורך של 20 ס"מ בנקבות ו-25 ס"מ בזכרים.
היא בעלת גוונים ירוקים בהירים ומפוספסת בפסים כהים אך היא כהה יותר בשעות הבוקר, מה שעוזר לה להשיג אור שמש.
בניגוד לקרוביה לסוג לזיקית זו ישנם קרני אף קצרים במיוחד, גדולים יותר אצל הזכרים ומשמשים לנגיחות הדדיות.
הקסדה עבה ונמוכה וסביב הראש ישנם "קוצים" קצרים.
לאורך הגוף ישנם זיזים דוקרניים בהירים והזנב מפותל ועוזר להיאחז בענפים.
בדומה לרוב הזיקיות היא מסוגלת לשנות את צבעה להסוואה ולמטרות חברתיות.
הזיקית משריצה בעונת הרבייה 4 עד 22 צאצאים חיים.
הזיקית היא ציידת של חרקים שונים שהיא לוכדת בלשונה, תוך שהיא אורבת להם בין הענפים.
היא עצמה עלולה להיטרף בידי עופות דורסים ונחשים ובעיקר ממבה ירוקה מערבית.
בתור הגנה הזיקית נוטה להפול את עצמה מהענפים ולהסוות על הקרקע, שם הממבה מצויה פחות.
הזיקית אינה מצויה בסכנה בטבע אך כלולה ברשימת המינים המוגנים של אמנת וושינגטון.
לזיקית זו ישנם 2 תת-מינים:
זיקית דרמנסיס (שם מדעי: Trioceros deremensis) היא מין של זיקית בסוג זיקית הטריצרטופס הנדמית לטנזניה והיא קרובתה של זיקית ג'קסון.
הזיקית בעלת תפוצה קטנה בטבע, לאורך יערות גשם טרופיים הרריים בטווח של 1,400 ק"מ בהרי אוסמברה , הרי אולוגורו , הרי נגורו והרי אודזונגווה .
למרות תפוצתה היא איננה מצויה בסכנת הכחדה.
הזיקית תוארה למדע ב-1892 בידי החוקר הגרמני פול מטשי .
זיקית זו יכולה להגיע לאורך של 30 עד 40 ס"מ ולמשקל של 120 עד 150 גרם, מה שהופך אותה לבין הגדולות שבזיקיות.
היא בעלת דו-צורתיות זוויגית והזכרים גדולים יותר מהנקבות.
הזיקית בולטת בשלוש קרניה הרחבות שאורכם עד 4 ס"מ, המזכירות את בני סוגה דמויי-הטריצרטופס והיא יכולה להחליף צבעים במהירות.
צבעה העיקרי ירוק בהיר ולעיתים צהבהב כשהצידיים בעלי פסים גליים בצבע ירוק-כהה.
הנקבות יכולות להטיל עד 5 ביצים.
הזיקית היא מטפסת מוצלחת החיה באקלים טרופי, לרוב בבדידות ובבקרים היא יוצאת לאזורים פתוחים יותר כדי לקבל אור שמש.
היא ציידת חרקים וטרף דומה שהיא לוכדת במהירות בלשונה הדביקה.
זיקית אמבר (שם מדעי: Calumma amber) היא מין של זיקית החיה בצפון מדגסקר, סמוך לאנצירננה שבמחוז דיאנה, בהם היא חיה באוכלוסיות מפוצלות אחת מהשנייה.
הזיקית התגלתה ב-1896 ותוארה למדע ב-2006 והיא מצויה בקרבה לסיכון בטבע.
שמה ניתן לה עקב הימצאה בהפארק הלאומי הרי הענבר .
זיקית זו בעלת והיא קרובה מאוד למין זיקית קצרת-קרן.
היא בינונית בגודלה, קרובה ל-35 ס"מ ובעלת קרן-אף קצרה בדומה לקרובתה.
הזיקית יכולה לשנות את צבעיה ולרוב היא ירוקה בהירה עד חומה עם בטן בהירה ופס בהיר לרוחב הבטן.
רוב הגוף צבוע בדוגמת שיש בירוק-חום בהיר עד אדמוני ולעיתים צהוב.
הזיקית בעת "קסדה" רחבה עם קפל מאחורה ועיניים גדולות ומסתלסלות.
היא טורפת של חרקים שונים שהיא לוכדת בלשונה בעודה מוסתרת בין הענפים.
לרוב הזיקית חיה רוב הזמן בין העצים ולעיתים גם בין זלזלים ושיחים.
זירקוניום (Zirconium) הוא יסוד כימי שסמלו הכימי Zr ומספרו האטומי 40.
זירקוניום הוא מתכת מעבר מבריקה בצבע אפור לבן.
זירקוניום קל מפלדה והקשיות שלו דומה לנחושת.
בצורת אבקה, הזירקוניום יכול להידלק באופן ספונטני באוויר, במיוחד בטמפרטורות גבוהות.
בצורה של גוש מוצק, המתכת נוטה פחות להידלק.
לסגסוגת זירקוניום ואבץ תכונות מגנטיות בטמפרטורה הנמוכה ממינוס 238 מעלות צלזיוס.
דרגות החימצון של זירקוניום הן 4+, 3+, ו2+.
והאיזוטופים שלו הם 4, שתי נקודות בצד ימין ושתי נקודות למעלה.
מספר המסה שלו היא 91.224 מסה אטומית,
השימושים העיקריים בזירקון (ZrSiO4) הם תעשייתיים.
בנוסף נסחר כאבן חן טבעית ומשובץ בתכשיטים כיהלום מלאכותי.
זירקוניום עמיד לקורוזיה ומפגין בליעת נייטרונים נמוכה, ולכן משמש בתור שכבת מגן למוטות הדלק בכורים גרעיניים.
מעל 90% מהזירקוניום המתכתי שמופק מופנה לשימוש זה.
מזירקוניום מייצרים צנרת עמידה בפני קורוזיה, בעיקר בתעשייה הכימית שם יש לכך צורך.
בצבא משתמשים בזירקוניום בפצצות תבערה, מכיוון שהוא מתלקח באופן ספונטני באוויר.
לזירקון שימוש בכורי היתוך במעבדות.
רקמות אדם אינן נפגעות מזירקוניום ולכן יש לו תפקיד בשתלים מלאכותיים.
זירקוניום דו-חמצני, המכונה זירקוניה, הוא חומר קרמי המשמש גם לייצור של שתל דנטלי.
לזירקוניום תפקיד כסופח גזים (גטר) וממיר חום בשפופרות ריק.
סגסוגת זירקוניום וניאוביום היא מוליך על בטמפרטורות נמוכות.
קומפלקסים של זירקוניום משמשים כזרזים בפילמור אלקנים.
זירקוניום ניטריד (ZrN) משמש בתור ציפוי לשימור על חדות של מקדחים ולהבים.
אלומיניום זירקוניום ארבע-כלורי הוא מרכיב פעיל במגוון מוצרי קוסמטיקה (דאודורנט מסוג "סטיק", אודם, וכדומה).
זירקוניום התגלה כיסוד חדש ב-1789 על ידי מרטין היינריך קלפרות', ובודד בשנת 1824 על ידי ינס יאקוב ברצליוס שחימם אשלגן מתכתי עם תרכובת אשלגן שש-פלואוריד זירקוניום..
זירקוניום לעולם לא נמצא בטבע בצורתו החופשית.
המקור העיקרי לזירקוניום הוא המינרל זירקון שנמצא במרבצים באוסטרליה, ברזיל, הודו, רוסיה וארצות הברית.
זירקוניום והפניום נמצאים בזירקון ביחס 50 ל-1 וקשה מאוד להפריד ביניהם.
זירקוניום מופק בתגובה בין זירקוניום כלורי לבין מגנזיום בתהליך קרול, וקיימות שיטות נוספות.
זירקוניום מסחרי מכיל בין 1%-3% הפניום.
לרוב תרכובות הזירקוניום יש רעילות נמוכה מכדי לגרום נזק.
אבק מתכתי של זירקוניום יכול להתלקח באוויר ולגרום לשריפה.
זיריאב (בערבית ופרסית: زرياب, בשמו המלא אבו אל-חסן עלי אבן נאפע; أبو الحسن علي ابن نافع בערך 789–857) היה מוזיקאי איראני, זמר, נגן עוד, מלחין ומורה, שפעל בעיראק, בצפון אפריקה ובאל-אנדלוס ונחשב לאבי המוזיקה הערבית אנדלוסית.
מוצאו אינו ברור - ייתכן כורדי או פרסי, אולי אף עם שורשים בעבדים אפריקאים שהגיעו לאזור עיראק.
זיריאב נחשב לאחד המוזיקאים הגדולים ביותר בחצר שושלת בית עבאס, אך התפרסם במיוחד לאחר מכן כמוזיקאי אנדלוסי בחצר של האמיר עבד-א-רחמן השני בקורדובה.
לפי הערכות בני זמנו הצטיין "לא רק באיכות קולו, אלא גם שלמות ביצועיו".
נודע גם כמשורר, מלמוד איש אשכולות - בעל ידע בפיזיקה, גאוגרפיה, מטאורולוגיה, וגם כאיש הטביע חותם על היבטי חברה רבים בתקופתו - הגינונים, אופנת הלבוש והמטבח.
יש קוראים לו "זיריאב אל כביר", כלומר "זיריאב הגדול".
פירוש זה היה מקובל על עבד אל-פרג' אל אספהאני ועל אבן ערבי.
יש שקשרו את שמו למיתר החמישי הנמוך ביותר שהוסיף לעוד, כשמשמעות המילה "זיר" בפרסית היא "למטה".
בערבית ניסו לפרש את כינויו "זיריאב" על ידי אסוציאציה ל"אבו זאראק", שם של ציפור שיר כהת נוצות, ממשפחת הזרזירים, אולי בגלל עיסוקו בזמרה וגון עורו הכהה.
בספרדית תרגמו שם זה ל"צפור שחורה".
מורהו של זיריאב אסחק אל-מאווסילי היה נערץ מאוד בחצר המלכות העבאסית של הארון א-רשיד והח'ליף שבא אחריו אל-מאמון.
איסחק התגאה בתלמידו זיריאב שכן לימודו ואימונו היה לאחד מהישגיו.
כשזיריאב עלה על מורו ורבו הרגיש שעליו לעזוב את בגדד ובסיוע כספי של איסחק אל מאווסילי נסע לחצר האע'לבים בקירואן ומאוחר יותר לספרד.
במאה ה-15 נדחקו המוסלמים לדרום ספרד, ועד לסוף אותה מאה גורשו ונמלטו בעיקר לארצות צפון אפריקה.
כך הגיעה מסורת המוזיקה האנדלוסית הערבית אל ארצות צפון אפריקה.
אסכולה זו של זיריאב הפכה לזרם המוזיקלי הערבי המשפיע ביותר בספרד המוסלמית.
בסביליה, בטולדו, בולנסיה ובגרנדה, הוקמו בתי ספר למוזיקה שלימדו וביצעו את המוזיקה שיצר וחידש זיריאב.
כמו כן מיוחסת לזיריאב הוספת המיתר החמישי לעוד.
זיריאב זכה לפרסום שעד היום נוהגים לחשוב שהיה לממציא הגיטרה הראשון.
נאמר עליו שהוא ידע 10,000 שירים בעל פה.
זיריאב יצר 24 סוויטות מוזיקליות קרויות "נאוובה" או נובה שנועדו כל אחת לשעה אחרת מתוך 24 השעות של היממה.
זיריאב חי בקורדובה עד סוף ימיו, תוך כדי שהוא משנה את ההיסטוריה של המוזיקה בחבל אנדלוסיה ובאירופה.
זירקון הוא מינרל נזוסיליקטי (סיליקטים במבנה בצורת איים), שנוסחתו ZrSiO4, וצבעו משתנה משקוף לצהוב-זהוב, אדום, חום או ירוק.
בדרך כלל זירקון שקוף מהווה תחליף ליהלומים.
מקור שמו של המינרל מפרסית (זארגוּן زرگون) ופירושו "זהוב".
היסוד הפניום נמצא לעיתים קרובות בזירקון בריכוז של 1%-4%.
לגבישי זירקון צורת גביש קובייתי פשוט ודרגת קשיות 7.5 בסולם מוס.
לעיתים מצויים גבישי זירקון כהים שהם פלואורסצנטיים ורדיואקטיביים בשל נוכחותם של יסודות קורט.
זירקון הוא מינרל יוצא דופן.
הוא נפוץ מאוד בקרום כדור הארץ ונמצא בסלעי יסוד, בסלעים מותמרים ובסלעי משקע.
גבישי זירקון גדולים נדירים מאוד.
הגודל הממוצע של גבישי זירקון בסלעי גרניט הוא 100–300 מיקרומטר, אך הם יכולים לגדול לגודל של כמה סנטימטרים, במיוחד בפגמטיט (סלע יסוד, בעיקר גרניט, שהתקרר לאט ואפשר היווצרות גבישים גדולים בתוכו).
זירקון הפך לחומר חשוב מאוד בתיארוך רדיומטרי של סלעים.
מאחר שהוא מכיל אורניום ותוריום (מעשרה חלקיקים למיליון עד ל-5% מהמשקל), ניתן להשתמש בו בטכניקות תיארוך.
מכיוון שזירקון יכול לשרוד תהליכים גאולוגיים כמו בלייה והתמרה משתמשים בו בתור אינדיקטור.
המינרל העתיק ביותר שנמצא היה זירקון בגיל 4.404 מיליארד שנים.
גבישים אלו הם לא רק העתיקים ביותר על כדור הארץ, יש להם תכונה מעניינת נוספת - ריכוז איזוטופ חמצן שבהם מראה שבאותו זמן (לפני 4 מיליארד שנים) כבר היו מים על פני השטח בכדור הארץ.
נתון זה התפרסם בכמה ירחונים מדעיים אבל הוא עדיין שנוי במחלוקת.
זירקון נכרה בצורה מסחרית כמקור למתכת זירקוניום (בצורת תחמוצת ZrO).
כורי היתוך של ZrO משמשים להתכת פלוטוניום בטמפרטורות העולות על 1755 מעלות צלזיוס.
זירקוניום מתכתי משמש בכורים גרעיניים בתור בולע נייטרונים.
זירקון נכרה בכל העולם, בין השאר במדינות: רוסיה (בשרשרת הרי אורל), איטליה, נורווגיה, סרי לנקה, הודו, תאילנד, מדגסקר, קנדה וארצות הברית (במיין, מסצ'וסטס ועוד).
זירקון הוא חבר בקבוצה של מינרלים בעלי מבנה דומה הקרויה על שמו קבוצת הזירקון הקבוצה מכילה את המינרלים:
זירו 7 הוא הרכב מוזיקה אלקטרונית בריטי אשר חברים בו הנרי בינס וסם הארדקר, ומתמקד בעיקר במוזיקת טריפ הופ, דאון-טמפו וצ'ילאאוט.
ההרכב נוסד ב-1997 ומאז שיתף פעולה עם אמנים שונים כגון מוזס, סיה פרלר, טינה דיקו, סופי ברקר וחוזה גונזלס.
בינס והארדקר החלו את הקריירה המוזיקלית שלהם בשנות ה-90 וזאת לאחר שלמדו את מקצוע הנדסת הקול.
מקצוע זה שימש אותם בעבודתם עם ההרכב פט שופ בויז ורוברט פלאנט.
בינס והארדקר יצרו קשר עם חברם ועמיתם למקצוע, נייג'ל גודריץ', שהיה באותו הזמן המפיק של להקת רדיוהד וביקשו ממנו קטעים של הלהקה על מנת שיוכלו להתאמן ולשפר את יכולתם בתחומם.
התוצאה הייתה רמיקס לשיר בשם "Climbing Up the Walls" שהופיע בסינגל של להקת רדיוהד על גבי תקליט ויניל.
הרמיקס אשר הושמע בתוכנית הרדיו של ג'יל פיטרסון דחף להכרה בהרכב וגרם לרמיקסים נוספים שזכו להצלחה ולהערכה.
בשנת 2001 הוציא ההרכב את אלבום הבכורה שלו בשם "Simple Things" האלבום זכה למחמאות נלהבות.
שירי האלבום כוללים שיתוף פעולה עם הזמרים: מוזס, סיה פרלר וסופי ברקר.
האלבום היה מועמד לפרסים רבים כגון "פרס מרקיורי" ואכן זכה לפרס האלבום הטוב ביותר למוזיקאים חדשים.
בשנת 2002 הוציא ההרכב אלבום נוסף במסגרת סדרת האוספים "Another Long Night" אשר התמקד במוזיקת היפ הופ וצ'ילאאוט.
בשנת 2004 הוציא לאור ההרכב את אלבומו השני "When It Falls" לשלושת הזמרים מהאלבום הראשון הצטרפה הזמרת הדנית טינה דיקו.
בשנת 2006 יצא האלבום השלישי של הלהקה הנקרא "The Garden" באלבום זה משתפים פעולה הזמרים סיה פרלר, חוזה גונזלס וכן הנרי בינס בהופעת בכורה כזמר.
שני אלבומים אלו זכו גם הם להצלחה.
בספטמבר 2009 הוציא ההרכב את אלבומו הרביעי:"yeah ghost".
באלבום משתתפים בין היתר כוכב האלקטרו-ראפ הצעיר Rowdy Superstar, זמרת הג'אז והסול אסקה מטונגוואזי וזמרת הפולק מרתה טילסון.
בנובמבר, במסגרת מסע ההופעות של האלבום הרביעי שלהם, הופיע ההרכב הופעה אחת בישראל.
ב-2010 הוציאו זירו 7 את אלבום האוסף Record.
במהדורה המיוחדת של האלבום נכללו מספר רמיקסים אקסקלוסיביים של חברי ההרכב שלא נכללו בארבעת האלבומים הקודמים שלהם.
ב-2013 הוציא ההרכב סינגל 12" בשם "On My Own"/"Don't Call It Love", כהוצאת הבכורה שלהם תחת הלייבל העצמאי שלהם, Make Records.
ב-2014 ו-2015 הוציא ההרכב שני מיני-אלבומים תחת השמות Simple Science ו-EP3 בהתאמה, אף הם תחת הלייבל Make Records.
ב-2016 חבר הנרי בינס לבו ברוס וג'ודי מילנר על מנת להקים את ההרכב Equador.
ב-2018 הוציא ההרכב סינגל נוסף בשם "Mono", יחד עם הזמר הבריטי Hidden.
כמו כן, הוציא ההרכב את הסינגל "Aurora" בשנת 2019, כעבור עשור משיתוף הפעולה הראשון שלהם.
באוקטובר אותה השנה הוציא ההרכב את הסינגל "Swimmers".
ב-2020 הוציא ההרכב את הסינגל "Shadows", ומאוחר יותר הוציאו גם מיני-אלבום בשם Shadows EP בשיתוף פעולה עם הזמר-יוצר הבריטי לו סטון.
"Destiny" - (6 באוגוסט 2001) - מקום #30 במצעד הסינגלים הבריטי
"In the Waiting Line" - (5 בנובמבר 2001) - מקום #47 במצעד הסינגלים הבריטי
"Distractions" - (18 במרץ 2002) - מקום #45 במצעד הסינגלים הבריטי
זירה היא המרחב הגאוגרפי שבו נערכת כלל הפעילות המלחמתית בצבאות ענק, במלחמות בסדר גודל של מלחמת העולם השנייה.
מפקדת הזירה כפופה ישירות למטה הכללי של הצבא או לפיקוד צבאי משותף של מספר מדינות.
בזירה יש כמה קבוצות ארמיות או ארמיות הכפופות ישירות למפקדת הזירה, וכפופים אליה כמה מיליונים של חיילים בדרך כלל.
זירה היא בעצם צבא מדינה לכל דבר ובעלת יכולת פעולה עצמאית לחלוטין.
יש בה את כל היחידות הנמצאות בצבא רגיל.
בזירה יהיו כוחות יבשתיים, אוויריים ולעיתים גם ימיים.
מפקד זירה הוא קצין בדרגת פילדמרשל או גנרל הצבא.
במלחמת העולם השנייה היו כמה זירות עיקריות.
בצה"ל אין יחידה בסדר גודל של זירה, אך ניתן אולי להשוות אותה לפיקוד.
עם זאת המונח קיים בצה"ל בהתייחס למפקדה עורפית המרכזת את כלל הפעולות בתחום מקצועי מסוים או בתחום גאוגרפי רחב יחסית.
חיל הים הישראלי, לדוגמה, פרוש בשתי זירות: זירת הים התיכון וזירת ים סוף.
זירעין או זרעין היה כפר ערבי גדול בעמק חרוד, החלק המזרחי של עמק יזרעאל.
הכפר היה ממוקם סמוך לכביש מעפולה לג'נין כ־7 קילומטרים דרומית לעפולה בגובה 110 מטרים מעל פני הים על אחת משלוחות הגלבוע.
הכפר חלש על הדרכים המובילות ממזרח למערב ועל הדרך דרומה לכיוון ג'נין.
טרום מלחמת העצמאות התרוקן הכפר מתושביו שפונו מרצון על ידי לוחמים ערביים מסוריה ועיראק, והכפר הפך למעין מוצב צבאי.
ובמלחמת העצמאות נכבש בקרבות מול אותם לוחמים.
הכפר שימר את שם העיר יזרעאל שהייתה בירתו של המלך אחאב.
בתקופת הצלבנים הייתה במקום עיירה קטנה שנקראה "Parvum Gerinum" או בשם הצרפתי "Le Petit Gérin" בהשוואה לג'נין הסמוכה שנקראה "Le Grand Gérin".
הנוסע רבי בנימין מטודלה מספר כי "זרעין היא יזרעאל ושם מעין גדול ובה יהודה [יהודי] אחד והוא צבע".
אשתורי הפרחי ביקר במקום בראשית המאה ה־14 וכתב: "יזרעאל של יששכר וקורין לו זרעין".
בשנת 1632 עבר בארץ נזיר צרפתי והוא מספר שבמקום יושבים ערבים ומעט יהודים: "ובה כעת כמאה וחמישים בתים של מאורים (מוסלמים) ושל יהודים...