tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
במשחק האליפות של מדינת וירג'יניה, שבו שיחק תיכון קייב ספרינג נגד תיכון ג'ורג' וית' (George Wythe) מריצ'מונד, קלע רדיק 43 נקודות והוביל את קבוצתו לניצחון.
באתר הסקאוטינג Scout.com דורג רדיק בציון מקסימלי של חמישה כוכבים, ודורג שני בטיבו בעמדת הקלע ובמקום ה-13 הכללי בארצות הברית בשנת 2002.
בשנתו הראשונה באוניברסיטת דיוק, הוביל את קבוצתו לניצחון מול אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בגמר החוף האטלנטי, עם 30 נקודות.
בסיבוב השני של טורניר אליפות המכללות, מול אוניברסיטת מרכז מישיגן, קלע 26 נקודות.
בשלב ה-Sweet Sixteen התקשה דווקא, בהפסד מול אוניברסיטת קנזס, כשקלע רק שתיים מתוך 16 זריקות.
בשנתו השלישית בדיוק שימש קפטן במשותף עם הרכז דניאל יואינג שהיה בשנתו הרביעית.
כמו כן היה קפטן בשנתו הרביעית, יחד עם שלדן ויליאמס, שון דוקרי ולי מלצ'יוני, כולם בשנה הרביעית.
בעונת 2004-2005, בשנתו השלישית, הוביל רדיק את טבלת קלעי דיוק עם 21.8 נקודות למשחק.
הוא זכה בתואר שחקן השנה של החוף האטלנטי, וזכה בפרס אדולף פ.
ניצחונו של רדיק בהצבעה על פרס רופ עמד בניגוד לקונצנזוס סביב שחקנה של אוניברסיטת יוטה אנדרו בוגוט, שזכה בכל פרס חשוב אחר לשחקן השנה.
ב-2006, לאחר קרב צמוד לאורך השנה עם שחקן אוניברסיטת גונזגה אדם מוריסון, זכה רדיק בפרסים החשובים לתואר שחקן השנה.
רדיק קבע שיא של 54 זריקות עונשין מוצלחות רצופות, הרצף הארוך ביותר ב-ACC.
רצף זה החל ב-20 במרץ 2003 והסתיים ב-15 בינואר 2004. את השיא שבר סקוט ווד מאוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית ב-22 בינואר 2012. לשלבי הפלייאוף בשנתו האחרונה, הגיע רדיק עם הזדמנות להפוך לזורק העונשין הטוב בתולדות ה-NCAA (באחוזים).
השיא באותו הזמן עמד על 91.3%, ואותו החזיק גרי בוכנאן מאוניברסיטת וילנובה.
במשחק בקוליסאום גרינסבורו בצפון קרוליינה מול הגרינסבורו ספרטנס בשנת 2006, במסגרת ה-ACC, התקשה רדיק בזריקות מהקו, והוריד את אחוזיו לקריירה מהקו ב-0.5%, כשלבסוף סיים את קריירת המכללות עם 91.16% מהקו (660 זריקות מוצלחות מתוך 724).
ב-14 בפברואר 2006, במחצית הראשונה של משחק נגד אוניברסיטת וייק פורסט, שבר רדיק את השיא של בוגר אוניברסיטת וירג'יניה קרטיס סטייפלס למספר השלשות לקריירה, עם 413 שלשות.
קיידרן קלרק מסיינט פטר'ס קולג' עוד הספיק לעבור את השיא שלו, אך רדיק קלע לאחר מכן 15 שלשות בטורניר ה-ACC ועוד 12 בטורניר ה-NCAA, וסיים את שנות המכללה עם מספר שלשות רב יותר מקלרק.
בסוף קריירת המכללות קלע 457 שלשות עם 40.4% מטווח השלוש.
שיא השלשות לקריירה שקבע, נשבר ב-2 בפברואר 2014 על ידי טרוויס ביידר מאוניברסיטת אוקלנד.
ב-19 בפברואר 2006, במשחק הבא לאחר ששבר את שיאו של סטייפלס, נגד אוניברסיטת מיאמי, קלע רדיק 30 נקודות והפך לקלע המוביל של דיוק בכל הזמנים, עם 2,577 נקודות.
ב-25 בפברואר 2006, במשחק נגד אוניברסיטת טמפל, רדיק שבר את שיאו בן 51 השנה של דיקי המריק לכמות הנקודות בקריירה בליגת ה-ACC, עם 2,587 נקודות.
רדיק סיים את קריירת המכללות עם 2,769 נקודות.
השיא שקבע נשבר בראשית טורניר NCAA בשנת 2009 על ידי טיילר הנסברו מצפון קרוליינה.
ב-10 במרץ 2006, במשחק רבע גמר ה-ACC מול אוניברסיטת מיאמי, קלע רדיק 25 נקודות, וקבע שיא נקודות לעונת ACC לשחקן של דיוק, עם 858 נקודות.
את העונה סיים עם 964 נקודות.
רדיק היה קרוב מאוד לשבור את שיא הנקודות לעונה ב-ACC, שעמד על 970 נקודות ואותו קבע דניס סקוט ב-1990. רדיק אף סיים את העונה כקלע המוביל של טורניר ה-ACC (פלייאוף) בכל הזמנים.
225 הנקודות שקלע בטורניר ה-ACC, התעלו על שיאו הקודם של לן שאפל מווייק פורסט, שקלע 220 נקודות בטורניר מ-1960 עד 1962.
הישג נוסף שרשם רדיק היה 36 משחקים שבהם קלע מספר דו-ספרתי של נקודות בעונה אחת, התוצאה החמישית הטובה ביותר בקטגוריה הזו בהיסטוריה של דיוק, יחד עם ג'ון שאייר, שיין באטייה וג'יי ויליאמס.
כשחקן המוביל של דיוק, רדיק היה מושא שנאה של אוהדים יריבים.
כתב CBS Sports קליי טרוויס כינה אותו "הספורטי הפעיל השנוא ביותר באמריקה" בשנת 2007. לאחר שסטודנטים מאוניברסיטאות מרילנד וצפון קרוליינה היריבות גילו את מספר הטלפון הנייד שלו, רדיק העריך שקיבל בין 50 ל-75 שיחות ביום מאוהדים יריבים במטרה להקניט אותו.
כמו כן היה באופן תדיר מושא לקריאות שנאה מאוהדים יריבים.
ב-4 בפברואר 2004 חולצתו של רדיק, מספר 4, הוכרזה כ-retired number (כלומר מספר חולצה שלא ישתמשו בו עוד) בקבוצתה של אוניברסיטת דיוק, ונתלתה באולם שלה בטקס מיוחד במחצית.
הערכה זו קיבלה חיזוק במשחק של דיוק נגד אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה (LSU) בטורניר ה-NCAA ב-2006. שחקנה של LSU גארט טמפל, רכז הידוע בשל האתלטיות שלו וזרועותיו הרחבות, נצמד לרדיק כל המשחק, והוציא אותו מקצב המשחק הרגיל שלו.
רדיק, שהיה באותו זמן שני בטבלת הקלעים הארצית, סיים עם מאזן של 3 מתוך 18 מהשדה, ועם 11 נקודות, בהפסד של דיוק.
בריאיון ל-Charlotte Observer, אמר רדיק כי "אני חושב שאהיה , כמו 80 אחוז מהשחקנים בליגה.
אני לא מצפה להיות כוכב גדול, אני פשוט אקלע ואהיה שחקן קבוצתי".
באורלנדו שיחק רדיק בעמדת הקלע, והיה בעמדה זו מחליפו של גרנט היל הוותיק.
רדיק קיבל באורלנדו זמן משחק מועט, אך לאחר פציעתו של היל, קיבל תפקיד משמעותי יותר ברוטציה.
רדיק נכנס לקצב בתחילת פברואר, וקלע מספר נקודות דו-ספרתי בארבעה מתוך חמישה משחקים, עם ממוצע של 9 נקודות.
בעונת 2007-08 התחרה רדיק, עם טרבור אריזה וקית' בוגנס, על תפקיד הקלע הפותח באורלנדו.
בקדם-עונה הוחלף מספר פעמים בשל יכולת לא טובה מספיק בהגנה.
את העונה עצמה התחיל כקלע שלישי, ושיחק זמן מועט בין היתר בשל כאבי גב, אך בהמשך קיבל תפקיד משמעותי יותר לאחר שאריזה עבר בטרייד ללוס אנג'לס לייקרס בתחילת העונה.
בינואר 2008 כתב רדיק בבלוג שלו כי הוא מתוסכל, "מכיוון שהוכח שאפילו אם אשחק טוב בדקות המועטות שאני מקבל, המצב לא ישתנה יותר מדי".
ב-31 בינואר 2008 פורסם שרדיק ביקש מסוכנו לבדוק אופציה לטרייד עבורו.
מאמן המג'יק סטן ואן גנדי אמר בתגובה: "במצב הנוכחי יהיה קשה מאוד לשלב את רדיק.
אני יודע שזה קשה גם להמשיך להושיב אותו על הספסל...
האם אנחנו צריכים לשחק אתו?
כרגע אנחנו במצב טוב, כך שככל הנראה לא נפריע לדברים להתנהל".
המועדון אישר את דבריו של ואן גנדי, ואישר כי רדיק לא יקבל דקות נוספות, ומנגד גם לא יועבר בטרייד לפני 21 בפברואר, המועד הסופי לטרייד..
במשחק האחרון של העונה, כשהמועד האחרון לטרייד כבר חלף, קיבל רדיק את דקות המשחק הרבות ביותר שקיבל לאורך העונה, והוביל את קלעי המג'יק עם 18 נקודות, לראשונה בקריירת ה-NBA שלו.
בעונת 2008-09 החל רדיק לקבל דקות משחק רבות יותר, וסיים את העונה עם ממוצע של 17.4 דקות, לעומת 8.1 דקות בעונה הקודמת, ושיחק ב-64 משחקים לעומת 34. כמו כן קלע 6 נקודות בממוצע, בדומה לעונתו הראשונה.
ב-28 במרץ 2010, במשחק של המג'יק נגד דנבר נאגטס, קבע רדיק כמה שיאי קריירה, בכדורים חוזרים (7), אסיסטים (8) ודקות משחק (46), בעקבות פציעתו של וינס קרטר 95 שניות לאחר תחילת המשחק.
הקלע המחליף מיקאל פיאטרוס היה גם הוא פצוע, וכך שיחק רדיק לאורך כל המשחק כמעט.
הוא גם הוביל את טבלת קלעי הקבוצה, עם 23 נקודות, ואיבד את הכדור פעם אחת בלבד.
ב-9 ביולי 2010 החתימה שיקגו בולס את רדיק לחוזה בן שלוש שנים, תמורת 19 מיליון דולר.
אורלנדו השוותה את ההצעה של שיקגו ב-16 ביולי, והחזירה לעצמה את הזכויות על רדיק.
ב-25 באפריל 2010 קלע רדיק מספר שיא של נקודות במדי המג'יק - 31 נקודות - במשחק נגד השארלוט בובקטס.
במשחק זה קלע 6 מתוך 10 זריקות מהשלוש ודייק בשבע זריקותיו מהקו.
ב-21 בפברואר 2013 רדיק הועבר למילווקי באקס בטרייד בין המג'יק לבאקס, במסגרתו הועבר יחד עם הרכז איש סמית והפורוורד גוסטבו איון בתמורה לרכז בנו אודריך, לקלע דורון למב ולפורוורד טוביאס האריס.
ב-10 ביולי 2013 נרכש רדיק על ידי לוס אנג'לס קליפרס בעסקת משולשת בין הקליפרס, הבאקס ופיניקס סאנס.
לפי הפרסומים בתקשורת, רדיק חתם על חוזה בן ארבע שנים בתמורה ל-27 מיליון דולר.
רדיק השתלב בתפקיד משמעותי במשחק ההתקפה של המאמן דוק ריברס, וקיבל תפקיד דומה לזה שהיה לריי אלן בבוסטון סלטיקס תחת ריברס.
ב-15 בינואר 2014 רדיק קלע מספר שיא של נקודות לקריירה - 33 נקודות - בניצחון של הקליפרס על הדאלאס מאבריקס 129-127.
ב-8 ביולי 2017, חתם רדיק על חוזה של 23 מיליון דולר בפילדלפיה 76'.
את העונה הסדירה סיים רדיק עם שיא אישי של 17.1 נקודות בממוצע למשחק.
בפלייאוף עזר רדיק לקבוצתו לעבור בסדרה את מיאמי היט בתוצאה 1-4 לאחר מכן הפסידו 4-1 לבוסטון סלטיקס.
רדיק שיחק 10 משחקים בפלייאוף בו קלע 18.2 נקודות בממוצע למשחק – הכי הרבה בקריירה שלו.
ב-15 ביולי 2019 חתם רדיק על חוזה בניו אורלינס פליקנס.
את עונת סיימה ניו אורלינס במקום ה-13 באזור המערבי, ובכך החמיץ רדיק את הפלייאוף לאחר 12 העפלות רצופות.
במרץ 2021 הועבר עם ניקולו מלי בטרייד לדאלאס מאבריקס, תמורת ג'יימס ג'ונסון, וסלי איוונדו ובחירת דראפט עתידית.
ב-21 בספטמבר באותה השנה הודיע על פרישה מקריירת הכדורסל, ופנה לעסוק כשדרן ספורט ב-ESPN.
רדיק התנדב לעמדת המאמן עבור קבוצת הכדורסל של כיתה ד באקדמיית הכדורסל בברוקלין, בקבוצה שיחק בנו נוקס רדיק.
רדיק הוכרז כמאמן ה-29 של הלוס אנג'לס לייקרס ב-24 ביוני 2024.
רדיק היה חבר בנבחרת ארצות הברית הצעירה ב-2003. ב-2005 השתתף עם נבחרת ארצות הברית מתחת לגיל 21 באליפות העולם ובמשחקים העולמיים (Global Games), וזכה עמה במדליות זהב.
ב-2006 נבחר רדיק לנבחרת ארצות הברית הבוגרת, ושיחק בה בשנים 2006-2008. במשלחת ארצות הברית לאולימפיאדת 2008 התחרה על מקום בסגל, אך לבסוף לא נכנס אליו.
פציעת גב חוזרת מנעה ממנו להשתתף באליפות האמריקות של פיב"א לשנת 2007.
ג'יי.") ואט הוא שחקן פוטבול אמריקאי לשעבר, ששיחק בעמדת הדיפנסיב אנד בליגת ה-NFL.
ואט זכה שלוש פעמים בתואר שחקן ההגנה של השנה ב-NFL.
ואט נולד בפיווקי שבוויסקונסין בנם של ג'ון וקוני.
שני אחיו הצעירים של ואט משחקים אף הם פוטבול, אחיו דרק נבחר ב-2016 בדראפט ה-NFL על ידי סן דייגו צ'רג'רס ואחיו טי.
נבחר ב-2017 על ידי פיטסבורג סטילרס.
בנעוריו הצטיין בענפי ספורט שונים בהם כדורסל, פוטבול, בייסבול ואתלטיקה קלה.
ב-2007 למד באוניברסיטת סנטרל מישיגן ושיחק בנבחרת האוניברסיטה אך לא בלט.
בתום השנה חזר לוויסקונסין, למד במכללה קהילתית ועבד כשליח בפיצה האט.
ב-2008 החל ללמוד באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, אך לא שיחק בשנה הראשונה בשל חוקי ה-NCAA.
הוא שותף ב-13 משחקים בעונת 2009 כשחקן הגנה.
ב-2010 שותף ב-13 משחקים בהם רשם 7 הפלות של קוורטרבק הקבוצה היריבה, הוא נבחר לשחקן המצטיין של ויסקונסין בעונה זו, לנבחרת השנייה של המכללות וזכה בפרס רוני לוט לשחקן ההגנה המצטיין של המכללות.
בתום העונה החליט לא להמשיך באוניברסיטה ולפנות לקריירה מקצוענית.
ואט נבחר במקום ה-11 בסיבוב הראשון של דראפט ה-NFL לשנת 2011 על ידי יוסטון טקסאנס וחתם על חוזה לארבע שנים בשווי של כ-11 מיליון דולר.
בעונתו הראשונה בקבוצה פתח בכל 16 משחקי הקבוצה בעונה הסדירה ורשם 5.5 הפלות.
הוא סייע לקבוצה להעפיל בפעם הראשונה בתולדותיה לפלייאוף עם מאזן של 10 ניצחונות ושישה הפסדים.
בניצחון בסיבוב הראשון בפלייאוף על סינסינטי בנגלס, השיג חטיפה לטאצ'דאון והפלה אחת.
בסיבוב השני הפסידו ואט והטקסאנס לבולטימור רייבנס במשחק בו השיג ואט שתי הפלות.
בעונה השנייה הוביל ואט את הליגה עם 20.5 הפלות, בנוסף רשם 16 יירוטים של מסירות, 4 גרימות השמטות כדור ו-81 טאקלים.
הוא נבחר בתום העונה לשחקן ההגנה המצטיין של הליגה וקבוצתו סיימה את העונה הסדירה במאזן הטוב בתולדותיה של 12 ניצחונות ו-4 הפסדים.
בפלייאוף הפסידה הקבוצה בסיבוב השני לניו אינגלנד פטריוטס.
בעונת 2013 נבחר ואט בפעם השנייה ברציפות לנבחרת העונה ולפרו בול, אך הייתה כישלון מבחינת יוסטון שסיימה עם שני ניצחונות בלבד.
בתחילת עונת 2014 חתם ואט על חוזה חדש ביוסטון לשש שנים, בסך של כ-100 מיליון דולר, הכולל 30.9 מיליון דולר מענק חתימה.
החוזה הפך אותו לשחקן ההגנה בעל המשכורת השנתית הממוצעת הגבוהה ביותר בליגה.
במהלך העונה השיג ואט 20.5 הפלות, 4 גרימות להשמטת כדור, חטיפה אחת, שני טאצ'דאונים הגנתיים, 10 יירוטי מסירה ו-78 טאקלים.
בנוסף הוא שותף גם במשחק ההתקפה של הקבוצה ותפס שלוש מסירות לטאצ'דאונים.
הוא נבחר בפעם השלישית ברציפות לנבחרת העונה של הליגה וזכה בפעם השנייה בתואר שחקן ההגנה של השנה.
בעונת 2015 זכתה יוסטון בראשות הבית עם מאזן של 7–9. ואט השיג במהלך העונה 17.5 הפלות, נבחר בפעם הרביעית ברציפות לנבחרת שחקני העונה ובפעם השלישית לשחקן ההגנה של השנה.
בפלייאוף נפצע ואט במהלך המשחק בסיבוב הראשון מול קנזס סיטי צ'יפס וקבוצתו הובסה 0–30. בעונת 2016 הושבת ואט מפעילות לאחר פציעה בגבו במחזור השלישי.
בעונת 2017 הושבת מפעילות לאחר פציעה במחזור החמישי.
בעונת 2018 שיחק בכל 16 המשחקים, הוא השיג 16 הפלות ושיא קריירה של 7 גרימות להשמטות כדור, הוא נבחר לנבחרת העונה.
בפלייאוף הפסידה יוסטון בסיבוב הראשון.
בעונת 2019 נפצע במחזור השמיני והושבת מפעילות עד סוף העונה הסדירה, הוא חזר במפתיע למשחקי הפלייאוף וסייע לקבוצתו לגבור על באפלו בילס בסיבוב הראשון.
בעונת 2021 עבר לאריזונה קרדינלס בה שיחק במשך שנתיים עד פרישתו.
ואט הוא מייסדה של עמותה שמטרתה תמיכה בפעילויות בני נוער.
בעקבות הנזקים שנגרמו מהוריקן הארווי ביוסטון, גייס ואט כ-37 מיליון דולר לסיוע לשיקום תושבי העיר שנפגעו.
על פועלו זכה בספורטאי השנה של ספורטס אילוסטרייטד לשנת 2017, ובפרס איש השנה על שם וולטר פייטון מטעם ה-NFL.
ואט נשוי לקיילי ואט, כדורגלנית ששיחקה בליגה הלאומית ובנבחרת ארצות הברית בכדורגל נשים.
ג'יזרה (בטורקית: Cizre; בכורדית: Cizîr/جزیر (ג'זיר) או Cizîra Botan/جزیرا بۆتان (ג'זירה בותאן); בערבית: جَزِيْرَة ٱبْن عُمَر (גַ'זִיְרַת אִבְּן עֻמַר) או جزيرة بوطان (ג'זירה בוטאן) וכן جزرة (ג'זרה); בסורית: ܓܙܪܬܐ ܕܒܪ ܥܘܡܪ - גזרתא) היא עיר בנפת שרנק שבכורדיסטן הטורקית, בקרבת משולש הגבולות טורקיה-עיראק-סוריה.
לפי אומדן רשמי משנת 2023 אוכלוסיית העיר מנתה 161,135 בני אדם והיא העיר הגדולה ביותר בנפה.
העיר המקורית נבנתה על אי שנוצר מנפתולי נהר החידקל ומכאן שם העיר: ג'יזרה משמעו אי, שטח שנגזר מן היבשה.
מצידו האחד של האי זרם הנהר כל ימות השנה ואילו בחלק השני, בו הזרימה איטית, המים קפאו ואפשרו הליכה על הקרח עד לאי.
את האי חיבר גשר אבן גדול שכונה בפי התושבים "הגשר הגדול" (גישרא רוואה).
העיר המודרנית התפתחה מעבר לאי בעיקר ממערב לחידקל.
הקיץ באזור מתאפיין בטמפרטורות גבוהות וללא משקעים כלל ואילו בחורף בטמפרטורות עשויות לרדת מתחת לאפס ומשקעים עשויים לרדת כשלג.
בעבר יערות צמחו על ההרים שמצפון ובנהר נשטפו ענפים וגזעים ששימשו את תושבי הכפר להסקה.
מסביב לכפר משתי גדות החידקל גידלו שפע ירקות ובוסתני פרי.
ג'יזרה נוסדה במאה ה-9 על ידי אל-חסן אבן עומר, אמיר מוסול, על אי מעשה ידי אדם בחידקל.
העיר נהנתה ממצבה כמעבר נהר ונמל בנוסף למיקומה בקצה דרך רומית ישנה שחיברה אותה לים התיכון, וכך הפכה למרכז מסחרי ואסטרטגי חשוב בצפון מסופוטמיה.
עד המאה ה-12, נוסף לעיר תפקיד אינטלקטואלי ודתי, שכללה גם קהילות נוצריות ויהודיות גדולות.
במאות השנים שהיו לאחר הקמתה נכבשה על ידי שושלות שונות, כמו השושלת הסלג'וקית, השושלת האיובית והשושלת האילח'אנית.
העיר סבלה במאה ה-15 מאירועי ביזה רבים ובסופו של דבר עברה לשליטתה של האימפריה העות'מאנית לאחר 1515.
תחת השלטון העות'מאני ג'יזרה קפאה על שמריה ונותרה כמרכז מחוז קטן עד סוף המאה ה-19. דעיכתה של העיר נמשכה והוחמרה בעקבות רצח העם הארמני ורצח העם האשורי ב-1915, ועזיבת אוכלוסייתה היהודית לישראל.
היא החלה להתאושש במחצית השנייה של המאה ה-20 באמצעות שיפוץ עירוני, ואוכלוסייתה הייתה בגידול מסיבי כמקום מקלט משנת 1984 ואילך, כאשר רבים נמלטו מהסכסוך הכורדי-טורקי.
בסוף המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21, העיר הייתה כזירת קרבות בין חמושים כורדים לטורקיה, שהמיטו הרס משמעותי על העיר.
עדות מוקדמת ליהודי העיר תועדה על ידי בנימין מטודלה.
הוא תיאר קהילה גדולה בת כ-4000 נפשות במאה ה-11. בעיר התקיימה קהילה של יהודים, דוברי ניב של ארמית מודרנית (המכונה "כורדית" בפי יהודי כורדיסטן בארץ).
כמו כן התגוררו בעיר נוצרים בני הכנסייה האשורית וכן מוסלמים כורדים.
הקהילה היהודית מנתה כמה עשרות משפחות וקיימה קשרי נישואין הדוקים בעיקר עם יהודי זאכו.
היהודים עסקו בין היתר במסחר שהתנהל באמצעות דוברות פשוטות שנעו בנהר וכן באמצעות שיירות שנעו ביבשה.
בעיר העתיקה התקיימה שכונה מוגדרת של יהודים שהוקפה בחומה ושערייה נסגרו בימי שבת וחג.
בתחילת המאה ה-20 החלה הגירה של יהודי ג'יזרה.
חלקם יצאו למסע רגלי ממושך אל ארץ ישראל דרך קמישלי וערי סוריה, אחרים היגרו לזאכו ולמוסול שבעיראק.
עד שנות העשרים המאוחרות לא נותרו כלל יהודים בעיר.
מבנה בית הכנסת הוסב למסגד.
נכון לשנות ה-90 לא נמצאו שרידים של בית הקברות היהודי שהיה סמוך לגדות הנהר.
מרבית יהודי ג'יזרה עלו לארץ ישראל והתיישבו בירושלים.
בשכונת זיכרון יוסף עומד עד היום מבנה בית כנסת שנוסד על ידי יהודי ג'יזרה.
מסורת מוסלמית מייחסת את ייסוד העיר לנוח וקובעת בה את מקום קבורתו.
בחצר המסגד הקרוי על שמו של נוח מצוי המאוזוליאום שיש המאמינים כי הוא מכיל את קברו.
במאה ה-15 נעשה הקבר למוקד עלייה לרגל, שבה לקח חלק הסולטאן העות'מאני מהמט הכובש.
בי." ביקרסטאף הוא מאמן כדורסל אמריקאי, המשמש כמאמן הראשי של קבוצת הדטרויט פיסטונס מליגת ה-NBA.
בנו של המאמן והג'נרל מנג'ר ברני ביקרסטאף.
ביקרסטאף נולד וגדל בעיר דנוור שבקולורדו.
בשנת 1997 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של אורגון ולשחק בקבוצת הכדורסל שלה, ולאחר שנתיים עבר לאוניברסיטת מינסוטה.
בעונתו האחרונה במינסוטה קלע 10.9 נקודות בממוצע למשחק מעמדת הסמול פורוורד, אך לא נבחר בדראפט ה-NBA 2001.
בשנת 2004 מונה לעוזר מאמן של קבוצת שארלוט בובקאטס, תחת אביו ברני שהיה המאמן הראשי.
בשלוש עונותיו כעוזרו של אביו רשמו הבובקאטס מאזן כולל של 77 ניצחונות ו-169 הפסדים (31.3%).
בשנת 2008 עבר למינסוטה טימברוולבס, שם שימש כעוזר המאמן של רנדי ויטמן, קווין מקהייל וקורט ראמביס עד שנת 2011. בשלוש עונותיו במינסוטה השיגה הקבוצה מאזן של 56 ניצחונות לעומת 190 הפסדים (22.8%).
בעונת חזר לשמש כעוזרו של מקהייל, לאחר שמונה לעוזר מאמן ביוסטון רוקטס.
ב-4 העונות הבאות הציגו הרוקטס שיפור הדרגתי עד שבעונת רשמו מאזן חיובי 56–26 והעפילו בפלייאוף עד שלב גמר המערב.
לאחר שפתחה את עונת עם 7 הפסדים ב-11 משחקיה הראשונים, פיטרה יוסטון את מקהייל ומינתה במקומו את ביקרסטאף כמאמנה הראשי.
עד סיום אותה עונה העמידו הרוקטס מאזן חיובי 37–34, הודות ליכולת מצוינת של כוכבה ג'יימס הארדן, אך הודחו בסיבוב הפלייאוף הראשון מול גולדן סטייט ווריורס בתוצאה 1–4. לאחר ההדחה הודיע ביקרסטאף שלא ימשיך לאמן את הרוקטס, ובמקומו מונה מייק ד'אנטוני כמאמן הראשי.
ביוני 2016 מונה ביקרסטאף לעוזר המאמן של דייוויד פיזדייל בממפיס גריזליס.
עד סיום העונה, תחת ביקרסטאף, הפסידה ממפיס ב-50 משחקים וניצחה ב-15 בלבד, וסיימה את העונה עם המאזן השני הכי נמוך בליגה, 22–60 (26.8%).
לקראת עונת הכריזה ממפיס על מינויו של ביקרסטאף כמאמן הראשי הקבוע של הקבוצה.
בסיום אותה עונה, בה רשמו הגריזליס מאזן שלילי 33–49, פוטר ביקרסטאף מתפקידו.
במאי 2019 מונה לעוזרו של מאמן קליבלנד קאבלירס, ג'ון ביליין.
בפברואר 2020 התפטר ביליין מתפקידו, וביקרסטאף מונה למחליפו כמאמן הראשי של הקבוצה.
ג'יימס וולטר קנדי היה פוליטיקאי ויחצן אמריקאי, אשר שימש כקומישינר השני של ליגת ה-NBA בין השנים 1963–1975. הוכר כחבר בהיכל התהילה של הכדורסל בשנת 1981. כמו כן כיהן כראש עיריית סטמפורד שבקונטיקט בין השנים 1960–1963.
קנדי נולד בעיר סטמפורד שבקונטיקט.
בילדותו חלה בשיתוק ילדים, אשר הותיר אותו עם נכות קלה שמנעה ממנו לעסוק בספורט.
לאחר לימודיו באוניברסיטת נוטרדאם עסק בניהול מחלקת הספורט בבית ספר תיכון בסטמפורד, ובשנות ה-40 חזר לנוטרדאם בה שימש כיחצן של קבוצות האוניברסיטה.
בשנת 1946 מונה ליחצן של ליגת ה-BAA אשר בהמשך התמזגה עם ליגת ה-NBL כדי ליצור את ליגת ה-NBA.
לאורך מרבית שנות ה-50 עסק ביחסי הציבור של קבוצת הראווה הארלם גלובטרוטרס, עד שנת 1959 בה נבחר לראש עיריית סטמפורד.
בשנת 1963 נבחר קנדי על ידי בעלי הקבוצות ב-NBA למחליפו של מוריס פודולוף כקומישינר הליגה.
בעת מינויו כללה ה-NBA 9 קבוצות בלבד, ועד התפטרותו מהתפקיד בשנת 1975 התרחבה הליגה ל-18 קבוצות.
בתקופה זו שיפרה הליגה את מצבה הכלכלי באופן ניכר, כאשר ההכנסות שלה גדלו בכ-200%, ומספר הצופים גדל מ-1.9 מיליון צופים בעונה לכ-8 מיליון צופים בעונה.
אחת ההחלטות הזכורות ביותר מכהונתו היא הטלה של קנס בגובה 500 דולר על מאמן בוסטון סלטיקס, רד אאורבך, בגין התנהגותו במשחק קדם עונה בשנת 1963. באותה עת היה זה הקנס הגבוה ביותר שהוטל בליגה על שחקן או מאמן.
כמו כן בולטת הכרעתו לקבל את הערעור של קבוצת שיקגו בולס על החלטות השופטים במשחק מול אטלנטה הוקס בעונת .
קנדי קיבל את טענת הקבוצה כי שגיאת השופטים בשניות הסיום של המשחק לא הייתה הוגנת, והורה על קביעת "משחק חוזר" של השנייה האחרונה במשחק.
במקביל לתפקידו כקומישינר ה-NBA שירת קנדי במשך 13 שנים בדירקטוריון של היכל התהילה של הכדורסל, מתוכן שנתיים כנשיא ההיכל, ובשנת 1981 נכלל בעצמו כחבר בהיכל התהילה.
מאז עונת מעניקה ליגת ה-NBA מדי שנה את פרס האזרחות של ג'יי.
וולטר קנדי לשחקן, מאמן או חבר צוות "אשר הפגין שירות ומסירות יוצאת דופן לקהילה".
ב-26 ביוני 1977 נפטר קנדי כתוצאה ממחלה בכבד, כשבועיים לאחר יום הולדתו ה-65.
ג'יי ויין ג'נקינס , ידוע בשם הבמה ג'יזי (Jeezy), לשעבר יאנג ג'יזי (Young Jeezy), הוא ראפר, פזמונאי ושחקן אמריקאי.
ג'יי וויין ג'נקינס נולד ב-28 בספטמבר 1977 בקולומביה שבקרוליינה הדרומית.
כשהיה פעוט, עבר ג'נקינס להתגורר באטלנטה, שם התגורר עם בני משפחה שונים, כתוצאה מניתוק מהוריו.
ב-2001, תחת השם ליל ג'יי (Lil J), הוציא יאנג ג'יזי את אלבומו הראשון, .
ב-26 ביולי 2005, הוציא את אלבומו השלישי והראשון בשם "יאנג ג'יזי", Let's Get It: Thug Motivation 101. האלבום היה לפריצת הדרך של הראפר, כאשר הגיע למקום השני בבילבורד 200 ומכר כ-172,000 עותקים בשבוע הראשון של יציאתו.
לאחר זמן מה, אושר כ-"אלבום פלטינה" על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
ב-12 בדצמבר 2006 הוציא את אלבומו הרביעי, The Inspiration.
האלבום הגיע למקום הראשון בבילבורד 200 ומכר בשבוע הראשון ליציאתו כ-352,000 עותקים.
ב-2 בספטמבר 2008 הוציא את אלבומו השישי, The Recession.
בניגוד לקודמיו, האלבום לא הגיע למעמד פלטינה, והסתפק במעמד "אלבום זהב".
במרץ 2010 דווח כי הוציא יאנג ג'יזי מתוך שם הבמה שלו את ה-"יאנג".
ב-20 בדצמבר 2011 הוציא את אלבומו השישי, TM:103 Hustlerz Ambition.
האלבום זכה לשבחים רבים, אך לא הצליח לשחזר את הצלחת האלבומים הקודמים.
ב-2 בספטמבר 2014 הוציא את אלבומו השביעי, Seen It All.
האלבום הגיע בשיאו למקום השני בבילבורד 200.
ב-28 באוקטובר 2016, הוציא את אלבומו התשיעי, Trap or Die 3. האלבום הגיע למקום הראשון בבילבורד 200 והפך לאלבום השלישי של ג'יזי לעשות זאת.
ב-15 בדצמבר 2017, הוציא את אלבומו העשירי, Pressure.
ב-23 באוגוסט 2019, הוציא את אלבומו האחד עשר, TM104: The Legend of the Snowman.
ג'יזי הודיע כי זה אלבומו האחרון.
בי." פריצקר הוא פוליטיקאי, איש עסקים ונדבן אמריקאי-יהודי, שמכהן מאז ינואר 2019 כמושל ה-43 של מדינת אילינוי.
פריצקר הוא חבר במפלגה הדמוקרטית.
הוא שותף מנהל של קבוצת פריצקר ובן למשפחת פריצקר, הבעלים של תאגיד המלונות הייאט.
הונו הפרטי מוערך ב-3.6 מיליארד דולר (נכון ליוני 2023), והוא המושל העשיר ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית.
פריצקר נולד באתרטון שבקליפורניה לדונלד וסו.
אביו ייסד יחד עם שני אחיו, ג'יי ורוברט, את רשת המלונות הייאט.
אחותו הבכורה היא פני פריצקר, שכיהנה בקבינט של ברק אובמה כמזכירת המסחר של ארצות הברית.
הוא למד באקדמיית מילטון ובעל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת דיוק.
הוא עורך דין בעל תואר J.D.
מרכז העסקים של פריצקר הוא בשיקגו.
הוא שימש כיושב ראש של ChicagoNEXT, המועצה לחדשנות וטכנולוגיה של ראש עיריית שיקגו לשעבר, רם עמנואל.
הוא הקים את "1871", חממה טכנולוגית ללא מטרת רווח.
יחד עם אחיו אנתוני הוא ייסד את קבוצת פריצקר שמחזיקה ומתפעלת מספר חברות מסחריות.
פריצקר שימש כעוזר פרלמנטרי של מספר נציגים בקונגרס האמריקאי.
ב-1998 הוא ניסה ללא הצלחה להיבחר כנציג של אילינוי בבית הנבחרים של ארצות הברית.
הוא סיים את המרוץ במקום השלישי מתוך חמישה מתמודדים.
פריצקר היה יושב ראש שותף של הקמפיין של הילרי קלינטון בבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית ב-2008. לאחר שקלינטון הפסידה בבחירות המוקדמות הוא תמך בברק אובמה בבחירות לנשיאות.
הוא שימש נציג בוועידה הדמוקרטית הלאומית ב-2008 וב-2016.
ב-6 באפריל 2017 הכריז פריצקר שיתמודד לתפקיד מושל אילינוי נגד המושל הרפובליקני ברוס ראונר.
ב-20 במרץ 2018 הוא זכה בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית.
בבחירות הכלליות, שהתקיימו בנובמבר 2018, הוא הביס את ראונר.
הוא קיבל כ-54% מקולות הבוחרים בעוד שראונר קיבל 39% בלבד.
פריצקר השקיע יותר מ-171 מיליון דולר בקמפיין.
הוא נכנס לתפקיד המושל ב-14 בינואר 2019.
הבחירה של פריצקר לתפקיד הביאה לסיומה של תקופה ארוכה שבה הממשל של אילינוי היה מפוצל בין ראונר הרפובליקני והקונגרס, שנשלט ברובו על ידי דמוקרטים.
לפיצול היו השלכות חמורות על תפקוד המדינה, ובשנים 2016–2018 המדינה פעלה ללא תקציב מאושר בחוק.
כחצי שנה לאחר כניסתו לתפקיד, פריצקר הצליח להעביר וחתם על תקציב לשנה הפיסקלית 2019–2020. התקציב כלל גידול בהוצאה הציבורית על חינוך, השכלה, ושירותי רווחה לילדים.
במספר תחומים קיבל פריצקר החלטות שתואמות עמדות המזוהות עם המפלגה הדמוקרטית.
בינואר 2019 הוא חתם על ברית האקלים האמריקאית , שבמסגרתה הכריזו 24 מדינות על מחויבותן למטרות של הסכם פריז, זאת בתגובה להחלטה של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ לסגת מההסכם.
ביוני 2019 חתם פריצקר על חוק שהגדיר את הזכות לעשות הפלה כזכות יסודית של נשים באילינוי וביטל חוק קודם מ-1975, שהטיל עונשים על רופאים שביצעו הפלות.
ביטול החוק ביטא את עמדתו של פריצקר לגבי הפלות ונעשה בתקופה שבה עלה חשש שבית המשפט העליון יאמץ גישה שונה מזו שאומצה בפסק דין רו נגד וייד.
הוא חתם גם על חוק שיצר מסגרת לבחינה של שחרור מוקדם לאסירים צעירים.
הוא הרחיב את האישור להימורים באילינוי - מדיניות שביקשה ראש העיר של שיקגו לורי לייטפוט על מנת לסייע לתקציב של העיר.
הוא חתם גם על חוקים שהרחיבו את פיקוח המדינה על נשיאת נשק, חוקים שמיתנו את היחס למהגרים ופליטים, חוק שהעלה את שכר המינימום במדינה, חוק שהביא ללגליזציה של סמים קלים וחוק שדורש מבתי ספר להפגין יחס סובלני ומכיל כלפי להט"בים וללמד היסטוריה של להט"בים.
בנוסף, הוא חתם על חוק שאסר על נשיאת סוגים מסוימים של כלי נשק רבי עוצמה ומחסניות מוגדלות.
הוא חתם גם על החוק הראשון ברחבי ארצות הברית שאסר על דרישת ערבות במזומן לשחרור נאשמים.
בתקופת כהונתו של פריצקר פרצה מגפת הקורונה.
הממשל של פריצקר ריכז את הטיפול במגפה, ופריצקר עצמו החל למסור עדכונים טלוויזיוניים יומיים.
ב-9 במרץ 2020 פריצקר הכריז על מצב חירום במדינה (state disaster proclamation).
הוא הכריז על סגירת מוסדות החינוך במדינה ב-13 במרץ, ועל מגבלות שונות, כולל סגירת עסקים לא חיוניים והוראות להגבלת תנועה ועידוד השהייה בבתים (stay at home order) ב-20 במרץ.
בעקבות רצח ג'ורג' פלויד במינאפוליס, פרצו בסוף מאי 2020 הפגנות ומהומות בשיקגו וסביבתה.
לבקשת לייטפוט, פריצקר שלח ב-31 במאי כוחות של המשמר הלאומי של אילינוי כדי לעזור למשטרת שיקגו להתמודד עם הפרות הסדר.
זו הייתה הפעם הראשונה שהמשמר הלאומי נשלח לשיקגו בתגובה להפרות סדר אזרחיות מאז המהומות שפרצו ב-1968 בעקבות רצח מרטין לותר קינג והמחאה סביב הוועידה הלאומית הדמוקרטית באותה שנה.
פריצקר חתם על הצעת חוק לשינוי שיטת המיסוי במדינה ממס אחיד (נייטרלי) למס פרוגרסיבי.
לצורך אישור התוכנית נדרש תיקון לחוקת אילינוי, והבוחרים באילינוי הצביעו נגד התיקון בבחירות בנובמבר 2020.
ביולי 2021 הודיע פריצקר על כוונתו להתמודד שוב לתפקיד מושל אילינוי בבחירות שיערכו בנובמבר 2022. הוא התמודד בבחירות, שנערכו ב-8 בנובמבר 2022, מול דארן ביילי, חבר הסנאט של אילינוי, מועמד רפובליקני מהימין הקיצוני, שמתנגד להפלות ותמך ב-2019 ביוזמה להפוך את שיקגו למדינה נפרדת.
פריצקר הביס את ביילי בבחירות עם כ-54% מקולות הבוחרים מול כ-43% לביילי.
בפברואר 2024 ביקר פריצקר את החלטת מועצת העיר שיקגו לקרוא להפסקת אש במלחמת חרבות ברזל (ההחלטה הסמלית עברה ברוב של 23 תומכים מול 22 מתנגדים, לאחר שראש עיריית שיקגו ברנדון ג'ונסון הצביע בעדה כקול שובר-שוויון).
פריצקר אמר שהוא מאוכזב מכך שההחלטה לא התייחסה לאלימות של החמאס במתקפה על ישראל ב-7 באוקטובר 2023.
לאחר הודעתו של נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן שלא יתמודד בבחירות לנשיאות בשנת 2024, עלה שמו של פריצקר כאחד המועמדים הבולטים להתמודדות על תפקיד סגן הנשיא.
עם זאת, המועמדת לנשיאות מטעם המפלגה הדמוקרטית, קמלה האריס, בחרה במושל מינסוטה טים וולז.
ג'ונתן ראובן רותם , ידוע בשם הבמה ג'יי.
Rotem), הוא מפיק מוזיקלי ופזמונאי קנדי-אמריקאי ממוצא יהודי ישראלי.
רותם נולד בדרום אפריקה להורים יהודים שעלו לישראל בשנת 1975. הוא עבר לטורונטו שבקנדה בגיל שנתיים ולבסוף לקליפורניה בגיל שתים עשרה.
בשנת 2001, נכלל באלבום Survivor של להקת הבנות דסטיניז צ'יילד השיר "Fancy", שהשתתף רותם בכתיבתו והפקתו.
בשנת 2006 יצא לאור השיר "SOS" בהפקתו של רותם, בביצוע הזמרת הברבדית ריהאנה, שזכה להצלחה רבה, תוך שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. עוד באותה השנה, הפיק את להיטו של שון קינגסטון, "Beautiful Girls"', שהגיע למקום הראשון בבילבורד הוט 100 אף הוא.
בשנת 2019 הפיק את שירו של כריס בראון בשיתוף ג'י איזי וניקי מינאז', "Wobble Up".
שנה לאחר מכן, ב-2020, הפיק את שירה של הזמרת הישראלית נטע ברזילי, "Cuckoo", שהגיע למקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט.
ג'ונג הו-סוק (בקוריאנית: 정호석; נולד ב-18 בפברואר 1994), המוכר בשם הבמה ג'יי-הופ (J-Hope), הוא ראפר, זמר יוצר, רקדן, פזמונאי ומפיק מוזיקלי דרום קוריאני.
בשנת 2013 הופיע לראשונה כחבר בלהקת הבנים הדרום קוריאנית BTS תחת חברת התקליטים ביג היט אנטרטיינמנט.
הוא הוציא את מיקסטייפ הסולו הראשון שלו "Hope World" בשנת 2018. האלבום זכה לקבלת פנים חיובית מצד המבקרים, והגיע לשיא במקום ה-38 בבילבורד 200 בארצות הברית, מה שהפך את ג'יי-הופ לאמן הסולו הקוריאני עם הדירוגים הגבוהים ביותר עד אז.
הוא הפך לחבר הראשון ב-BTS שנכנס לבילבורד הוט 100 כסולן בשנת 2019, כאשר הסינגל שלו, "Chicken Noodle Soup" בהשתתפות הזמרת בקי ג'י, הופיע לראשונה במקום ה-81 במצעד.
בשנת 2022 פרסם ג'יי-הופ את אלבום האולפן הראשון שלו, .
ג'יי-הופ נולד ב-18 בפברואר 1994 במחוז בוק, גוואנגג'ו, קוריאה הדרומית, וגר עם הוריו ואחותו הגדולה יונג ג'י-וו.
במרץ 2019 נרשם ללימודים באוניברסיטת האניאנג לסייבר לתוכנית לתואר שני במנהל עסקים בפרסום ומדיה.
קודם לכן סיים את לימודיו באוניברסיטה העולמית לסייבר עם תואר בשידור ובידור.
לפני הופעת הבכורה עם BTS, ג'יי-הופ היה חלק מצוות ריקוד מחתרתי בשם נאורון ולמד ריקוד באקדמיית גוואנגג'ו למוזיקה במשך שש שנים - מכיתה ד' ועד לשנתו הראשונה בתיכון, אז חתם בביג היט אנטרטיינמנט.
הוא השלישי שהצטרף ללהקה אחרי RM ושוגה.
הוא היה ידוע יחסית בכישורי הריקוד שלו, וזכה בפרסים מקומיים שונים, כולל מקום ראשון בתחרות ריקוד ארצית ב-2008. הריקוד שלו הוביל בסופו של דבר לעניין בשירה, והוא נבחן כדי להפוך לחניך אליל קוראני.
בהיותו חניך, ג'יי-הופ הופיע כרקדן בקליפ "Im Da One" של הזמר והשחקן מהלהקה הקוריאנית 2AM והשתתף כראפר בשיר "Animal" שפורסם ב-2012.
ב-13 ביוני 2013, ג'יי-הופ ערך את הופעת הבכורה שלו כחבר ב-BTS באם קאונטדאון.
הוא היה החבר השלישי שהצטרף לקבוצה כחניך אחרי RM ושוגה.
תחת שם הלהקה, ג'יי-הופ ביצע ארבעה שירי סולו: , , ו-"Outro: Ego".
השניים הראשונים יצאו בשנת 2016 כחלק מאלבום האולפן השני של , Wings.
מבחינת ליריקה, "Boy Meets Evil" עסק ב"מחשבותיו של ילד המתמודד עם הרוע המפתה" והציג לראווה את יכולות הראפ של ג'יי-הופ, בעוד "Mama" תואר כ-"היפ-הופ מוזר" המדבר על הערכה שלו לאמו ועל היותה השראה בשבילו.
"Just Dance", שיצא ב-2018 כחלק מאלבום האוסף השלישי של הלהקה Love Yourself: Answer, תואר כשיר "היפ הופ פאנקי".
"Outro: Ego", גם הוא שיר אופטימי ו"פאנקי", מתוך אלבום האולפן הרביעי שיצא בשנת 2020, Map of the Soul: 7, מדבר על הקריירה של ג'יי-הופ ועל ההחלטות והקשיים איתם התמודד במשך השנים, השיר מתייחס גם ל"דיכוטומיה בין הדמות הבימתית שלו לזהות איתה נולד".
ב-14 ביוני 2019, ג'יי-הופ ו-V, חבר נוסף ב-BTS, שיתפו פעולה עם זארה לארסון בסינגל "A Brand New Day" מתוך של משחק המובייל .
בשנת 2015 פורסם בסאונדקלאוד של הלהקה שיר הראפ "1 Verse", סימפול לשיר של דה גיים.
זהו שיר הסולו הראשון של ג'יי-הופ, שאינו חלק מעבודתו עם BTS.
השיר נשא אופי אפל יותר בהשוואה לאופי שהוא יתפרסם בו בהמשך הקריירה שלו, פנה לשונאי ג'יי-הופ, במיוחד אלה שהאזינו למוזיקה שלו רק כדי לבקר אותו, והציג את יכולתו להתאים את המלודיה והראפ על מנת לשקף את תוכן המילים.
ג'יי-הופ הוציא את מיקסטייפ הסולו הראשון שלו, "Hope World", ב-1 במרץ 2018, יחד עם הסינגל המוביל "Daydream", וידאו קליפ לסינגל "Airplane" יצא ב-6 במרץ.
המיקסטייפ הופיע לראשונה במקום ה-63 והגיע לשיא במקום ה-38 ב-בילבורד 200, מה שהפך את ג'יי-הופ לזמר הסולו הקוריאני עם הדירוג הגבוה ביותר עד אז.
"Daydream" הגיע לפסגת מצעד שירי העולם הדיגיטליים, והפך את ג'יי-הופ לאחד מעשרה אמנים קוריאנים בלבד, כולל BTS, שהגיעו למקום הראשון.
הצלחת הבכורה של הסולו שלו הביאה אותו למקום השלישי במצעד "Billboard Twitter Real-Time" ולמקום ה-97 ב-"ארטיסט 100", שניהם בשבוע של העשירי במרץ - הוא הגיע לשיא במקום ה-91 ב"ארטיסט 100" בשבוע שלאחר מכן.
הוא האמן הקוריאני החמישי, והסולן הקוריאני השני אחרי סיי, שנכנס למצעד של "ארטיסט 100".
המיקסטייפ התפרסם בעשר מדינות ברחבי העולם, והסינגל "Daydream" בשלוש.
הוא דורג במקום החמישי במצעד האלבומים העולמי של בילבורד לשנת 2018. לרגל יום השנה השלישי ליציאתו של Hope World, ג'יי-הופ הוציא את הגרסה המלאה של הרצועה הסוגרת שלו "Blue Side (Outro)".
הגרסה באורך שלוש דקות הועלתה לעמוד של ב-SoundCloud בחינם ב-1 במרץ 2021.
ב-27 בספטמבר 2019, ג'יי-הופ פרסם את הדואט "Chicken Noodle Soup", בהשתתפות הזמרת האמריקאית בקי ג'י.
השיר הופיע לראשונה במקום ה-81 ב-בילבורד הוט 100.
ב-14 ביוני 2022, הכריזה הייב על ג'יי-הופ כחבר הראשון ב-BTS שהחל בקריירה כאמן סולו.
לאלבום הסולו הראשון שלו Jack in the Box, שיצא ב-15 ביולי, קדם הסינגל המוביל "More" שיפורסם ב-1 ביולי.
ג'יי-הופ ערך את הופעת הבכורה שלו בלולהפלוזה ב-31 ביולי, בתור האמן המרכזי של היום האחרון בפסטיבל.
הוא האמן הדרום קוריאני הראשון שעמד בראש במה מרכזית בפסטיבל מוזיקה גדול בארצות הברית.
בספטמבר השתתף ג'יי-הופ בסינגל של .
ג'יי-הופ היה מועמד לשישה פרסים, כולל אמן השנה ושיר השנה, בטקס פרסי MAMA לשנת 2022. הוא ערך את ההופעה הראשונה שלו כאמן המרכזי ביום השני של הטקס, ב-30 בנובמבר.
ב-15 בדצמבר הוכרז שג'יי-הופ ישתתף ב-"Dick Clark's New Year's Rockin' Eve" ב-31 בדצמבר, שם יבצע את הסינגלים "= (Equal Sign)", "Chicken Noodle Soup" ו-"Butter (Holiday Remix)", ויופיע גם בטקס פרסי דיסק הזהב בתאילנד ב-7 בינואר 2023.
סרט תיעודי בשם "J-Hope in the Box", המתעד את יצירת אלבום הבכורה של ג'יי-הופ והופעתו בלולהפלוזה, שוחרר להזרמה גלובלית ב-Weverse ובדיסני+ בפברואר 2023. באותו חודש הוכרז ג'יי-הופ כ של לואי ויטון.
ב-3 במרץ פורסם הסינגל בשיתוף פעולה עם הראפר האמריקאי ג'יי קול.
ג'יי-הופ הפך לחבר הראשון ב-BTS שנכנס ל-40 המקומות הראשונים במצעד הסינגלים הבריטי לאחר שהשיר הופיע לראשונה במקום ה-37 וקבע שיא חדש כסולן הקוריאני עם המיקום הגבוה ביותר בתולדות המצעד באותה תקופה.
בנוסף, הגיע השיר למקום ה-60 בבילבורד הוט 100, המיקום הגבוה ביותר של ג'יי-הופ במצעד.
ביג היט הוציאה במרץ 2024 בן שישה חלקים בשם Hope on the Street, בליווי אלבום הספיישל .
שני הפרויקטים שהוקלטו לפני שג'יי-הופ החל את שלו שנה קודם לכן, חקרו את שורשיו האמנותיים ואת הרקע של ריקודי הרחוב שלו.
הפרק הראשון שודר ב-27 במרץ ברחבי העולם בפריים וידאו ובקוריאה הדרומית ב-, בעוד שהאלבום יצא בעקבותיו ב-29 במרץ, כשמתוכו פורסם "Neuron" עם ו כסינגל המוביל שלו.
בשנת 2025 הוא שחרר את השיר "Killin' It Girl".
שם הבמה "ג'יי-הופ" נבחר כדי לבטא את רצונו להיות מקור תקווה למעריצי הלהקה.
כמו כן מבטא השם התייחסות למיתוס של תיבת פנדורה, האומרת שאחרי שנפתחה וכל הרשע מבפנים יצא, הדבר היחיד שנשאר בעולם היה תקווה.
ג'יי-הופ מתואר כבעל טון אופטימי ואנרגטי.
המיקסטייפ שלו, "Hope World", תואר כבעל אופי מהנה ושילוב של מגוון ז'אנרים מוזיקליים, כולל סינת'-פופ, טראפ, האוס, היפ הופ אלטרנטיבי, פאנק-סול ואלמנטים של רטרו.
בביקורת שפרסם במגזין "The 405", אמד אוסמני שיבח את הקונספט וההפקה של המיקסטייפ, וכתב "ג'יי-הופ מציג יצירתיות יוצאת דופן, אישיות אמיתית ותחושת כיוון מגובשת לאורך 20 הדקות של הפרויקט".
ג'ף בנג'מין מ-"Fuse" כתב שהסגנון האטמוספירי של "Blue Side", הרצועה הסוגרת של Hope World, "משאיר את המאזין סקרן לגבי ההמשך מג'יי-הופ".
המילים של המיקסטייפ, ובמיוחד השיר הראשי "Daydream", זכו לשבחים במגזין בילבורד על העיסוק בקשיים שעומדים בפני אלילי נוער בקריירה שלהם, התייחסויות ספרותיות שונות והצגה מהנה של נושא רציני.
בינואר 2020, ג'יי-הופ קודם לחבר מלא באיגוד זכויות היוצרים של קוריאה למוזיקה.
ג'יי-הופ תיאר את האופי ההרפתקני של "20,000 מיל מתחת למים" של ז'ול ורן ואת יצירותיהם של קייל, אמין וג'ואי בדאס כמשפיעים על סגנונו ועבודתו על "Hope World".
גם נושא השלום סיפק בסיס לחלק גדול ממילותיו.
בראיון למגזין "טיים" קבע ג'יי-הופ ש"זה יהיה פנטסטי להפוך לחלק מהשלווה האישית של מישהו דרך המוזיקה שלי".
לדבריו, הרעיון של "ייצוג הדור המודרני" השפיע גם הוא על עבודתו על המוזיקה של BTS.
ישנה גם התייחסות לסדרת המדע הבדיוני של דאגלס אדמס "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה".
ביום הולדתו, 18 בפברואר 2019, תרם 100 מיליון וון דרום קוריאני (כ-288,000 ש"ח) לארגון קרן הילד הקוראני, כדי לתמוך בתלמידי התיכון שלמד בו בעיר מולדתו.
בדצמבר 2019 תרם עוד 100 מיליון וון.
ב-17 בנובמבר 2020 תרם 100 מיליון וון לילדים החווים קושי כלכלי בזמן מגפת הקורונה.
ב-18 בפברואר 2021 תרם 150 מיליון וון לילדים עם לקות ראייה ושמיעה.
ב-4 במאי 2021, לכבוד יום הילדים, תרם 100 מיליון וון לילדים שנפגעו מאלימות בטנזניה.
בדצמבר תרם עוד 100 מיליון וון, לכיסוי הוצאות חימום לילדים ממשפחות מעוטות הכנסה, למתקני טיפול בילדים, ועבור הוצאות רפואיות לילדים חולים.
ג'יי-הופ תרם סכום מצטבר של 800 מיליון וון לקרן הילד הקוריאני מאז 2018, והוא חבר במועדון "גרין נובל" המכיר בתורמים בעלי ערך גבוה, של קרן הילד הקוריאני.
ב-18 באוגוסט 2022 תרם ג'יי-הופ 100 מיליון וון כדי לעזור לנפגעי השיטפונות בדרום קוריאה ב-2022 דרך אגודת הסיוע הקוריאנית לאסונות, "הופ ברידג'".
בפברואר 2023 תרם 100 מיליון וון, באמצעות קרן יוניצ"ף הקוריאנית, לסיוע לילדים שנפגעו ברעידת האדמה בטורקיה ובסוריה.
ב-2018 הוענק לו מסדר ההצטיינות התרבותי בדרגה 5 על ידי נשיא דרום קוריאה מון ג'ה-אין יחד עם שאר חברי הקבוצה.
באותה שנה קיבל את כמות הלייקים הגבוהה ביותר בטוויטר, לאחר שפרסם את גרסתו לאתגר In My Feelings של הראפר דרייק.
ביולי 2021 מונה ג'יי-הופ, יחד עם שאר חברי BTS, לשגריר נשיאותי מיוחד "לתרבות ולדורות הבאים" בידי נשיא דרום קוריאה, מון ג'יאה-אין, על מנת לעזור "להוביל את סדר היום העולמי לדורות הבאים" ו"להרחיב את המאמצים הדיפלומטיים ואת מעמדה העולמי של קוריאה הדרומית בקהילה הבינלאומית".
בשנת 2016, ג'יי-הופ רכש דירה בדרום קוריאה בשווי 1.6 מיליון דולר לשימושו האישי.
החל משנת 2018, הוא מתגורר בהנאם-דונג, סיאול, דרום קוריאה עם חבריו ללהקה.
ב-18 באפריל 2023 התגייס לצבא קוריאה הדרומית כחייל בשירות פעיל במרכז ההכשרה לגיוס ב.
לאחר השלמת הכשרתו הבסיסית במאי 2023, מונה ג'יי-הופ לעוזר מדריך אימונים בחטיבת הרגלים ה-36 ב.
שםפרטיםמיקומי שיא במצעדיםמכירותתאריםאוסטרליהקנדהפינלנדצרפתגרמניהיפןניו זילנדבריטניהארצות הברית פורסם: ב-15 ביולי 2022
ארצות הברית: 72,000 KMCA: פלטינה
ארצות הברית: 44,000 KMCA: פלטינה
+שםפרטיםמיקומי שיא במצעדיםמכירותאוסטרליהקנדהצרפתיפןהולנדנורווגיהניו זילנדשוודיהארצות הבריתעולמי פורסם: 2 במרץ 2018
+שםשנהמיקומי שיא במצעדיםמכירותאלבומיםקוריאהקנדההונגריהאירלנדיפןניו זילנדבריטניהארצות הבריתעולמיגלובליכאמן מוביל "Daydream" (백일몽)2018————80———1— ארצות הברית: 5,000 "Airplane"———————5— "Chicken Noodle Soup" (בהשתתפות בקי ג'י)2019—55—80—1382811— ארצות הברית: 11,000 20229875—75—67082115 יפן: 1,849 (דיגיטלי)
1"—" מציין סינגל שלא נכנס למצעדים או לא הופץ באזור זה.
+שםשנהמיקומי שיא במצעדיםמכירותאלבומיםקוריאההונגריהיפןניו זילנדעולמיבילבורד גלובל 200 "Animal" (גרסת רדיו)
Music Coreעם ג'ונגקוק אם קאונטדאון2017עם RM & ג'ימיןעם ג'ימין & ג'יןUnder Nineteen2019עצמומורה לריקוד; פרק 10IU's Palette2022פרק 14J-Hope in the Box2023דוקומנטרי; זמין ב-Weverse וב-דיסני+Hope on the Street2024סדרה דוקומנטרית; זמין בפריים וידאו וב-
+שםשנהמבצעים נוספיםבמאי/יםתיאור"Boy Meets Evil" 2016 rowspan="3" GDWטריילר קאמבק"Daydream"2018יונג-סאוק צ'וי (לומפנס)"Airplane"GDW"Chicken Noodle Soup"2019בקי ג'ייונג-סאוק צ'וי (לומפנס)"Outro: Ego"2020 rowspan="3" יוג'און קו2022לי סוהו"Arson"בנג'איוב2023ג'יי קוליונג-סאוק צ'וי (לומפנס)ג'יי-הופ הולך ורוקד ברחובות ניו יורק תוך כדי ביצוע השיר.
בין הסצנות שלו יש צילומים של ג'יי קול על גג בניין בעיר.
ג'יי-הופ רוקד פריסטייל בתחנת הרכבת התחתית באוורי בזמן שקול מבצע את הראפ שלו.
לבסוף, ג'יי-הופ מצטרף לקול על הגג."Neuron"2024 והוצג כ"סרט קולנוע רשמי" לליווי השיר.
נער צעיר מתבונן ברחובות העיר סביבו ובתושביה השונים מבעד לעדשת מצלמתו ותוך כדי נסיעה במונית.
המונטאז' המוצג של הסצנות יוצר קולאז' מרגש של נוף העיר.
אף אחד מהאמנים לא מופיע בסרטון, אך הם מבצעים את השיר ברקע.
ג'יי-הופ הופיע בסרט קצר בבימויו של יונג-סוק צ'וי מלומפנס, בשם "BTS Wings Short Film #6 MAMA", שיצא בספטמבר 2016 לקידום אלבום האולפן הרביעי של Wings.
אר.") רמירז Ramirez נולד: 8 באוקטובר 1980) הוא שחקן אמריקאי-קובני.
הוא מוכר בין היתר בשל תפקידו בתור חוליו רומנו בסדרה "כוח" ברשת Starz ובשל תפקידו בתור הבלש ג'רד וסקז בסדרה "מניפסט" ברשת NBC.
רמירז נולד במטנזאס , קובה.
כשהיה תינוק, משפחתו עברה לארצות הברית והוא גדל בטמפה, פלורידה.
רמירז החל את הקריירה בתפקיד חוזר בסדרה "Tyler Perry's House of Payne".
בשנת 2010 שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הרשת "אסיינדה הייטס".
באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע "I Will Follow".
בשנתיים לאחר מכן שיחק בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה בהן 90210 ו-"ביצ'יות מבית טוב".
בשנת 2012 שיחק בסרט הקולנוע "The Coalition".
הוא שיחק דמות חוזרת בעונה הראשונה של "כוח" לפני ששודרג לתפקיד ראשי בעונה השנייה.
לאחר מכן הוא לוהק לתפקיד טד גרנט/ווילדקאט בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "החץ".
בשנת 2015 שיחק בסרט בקולנוע "Drunk Wedding".
רמירז לוהק לתפקיד חוזר בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה ג'סיקה ג'ונס בתפקיד אוסקר ארוצ'ו.
בשנת 2017 שיחק בסרט הקולנוע "כלבי השמש" לצד אליסון ג'ני.
בפברואר 2018 לוהק רמירז לתפקיד ראשי בסדרת הדרמה העל-טבעית "מניפסט" מבית NBC.
בסדרה הוא מגלם את הבלש ג'ארד ואסקז, ארוסה לשעבר של מייקלה (מליסה רוקסבורג).
בשנת 2020 שיחק בסרט הקולנוע "lazy Suzan" בתפקיד קארל.
משנת 2018 הוא במערכת יחסים עם מליסה רוקסבורג, המשחקת לצידו בסדרה מניפסט.
+שנה סרטתפקיד הערות 2010I Will Follow פרסי 2012The Coalition לונזו רמירז 2015Drunk Weddingקאל 2017כלבי השמש סמל-ראשון קנדריק 2020Lazy Susan קארל
תפקיד ראשי (עונות 4-2); 36 פרקים 2014–2015 החץ טד גרנט / ווילד-קאט 4 פרקים 2016 ד"ר רוזווד פרנק אסקיידה פרק: "Keritan & Kissyface"2018NCIS: ניו אורלינסג'ק קופרפרק: "Empathy" 2018–2019 ג'סיקה ג'ונס אוסקר ארוצ'ו 11 פרקים 2018–2023 מניפסט הבלש ג'ארד ואסקזתפקיד ראשי (4 עונות); 62 פרקים2025דופק (אנ')ד"ר פטריק סאנצ'ז2 פרקים
ג'י." קווינטל הוא אנימטור, שחקן קול, מפיק, במאי ותסריטאי אמריקאי.
ידוע בעיקר כיוצר של הסדרת טלוויזיה המונפשת רגולר שואו (2010–2017) ששודרה בערוץ Cartoon Network, שבה העניק את קולו לדמויותיהם של מרדכי ורוח הכִּיף, וכיוצר של הסדרת טלוויזיה המונפשת מספיק טוב (2020–2022) שמשודרת ב-HBO Max, שבה הוא העניק את קולו לדמותו של ג'ושוע "ג'וש" סינגלטון.
קווינטל נולד בעיר הנפורד (Hanford) הממוקמת במדינת קליפורניה שבארצות הברית ב-1982. הוא בנם של טרי וג'יימס אלן קווינטל.
סבו מצד אביו היה יליד הוואי וסבתו מצד אביו הייתה מהגרת פורטוגזית מהאיים האזוריים.
יש לו אח צעיר בשם פייטון.
בצעירותו החל לצייר, צפה באדיקות בסדרה המונפשת משפחת סימפסון והתגבש בו הרצון לעסוק בתחום האנימציה באופן מקצועי.
בהיותו בבית ספר תיכון, קיבל מאביו מצלמת וידאו שהשתמש בה ליצור סרטונים של דמויות נייר שהכין ונודע לו, דרך מודעה שנתלתה בכיתת שירה שהשתתף בה, על קורס קיץ שדרכו למד כיצד ליצור סצנות אנימציה תוך התנסות בציוד שלא היה מוכר לו.
לאחר שסיים תיכון בשנת 2000, ניסה, תחילה ללא הצלחה, להתקבל לאוניברסיטה לאמנות במדינת קליפורניה (California Institute of the Arts) ולאחר מכן למד בשני מוסדות קולג' קהילתי במדינה: "מכללת הסקויה" (College of the Sequoias) ו"מכללת הקניונים" (College of the Canyons).
במהלך לימודיו בקולג' נדרש בכל שנה להפיק סרט והדבר הוביל ליצירת סרט קצר - שחלק מדמויותיו שולבו בהמשך בסדרה "רגולר שואו" - שבו אופן התבטאות הדמויות היא בהשראת צורת הדיבור שלו ושל חבריו לספסל הלימודים באותה העת.
במהלך לימודיו באוניברסיטה, קווינטל יצר את הסרטון המונפש "האיש התמים מלולילאנד" (The Naive Man from Lolliland), הגישו לפסטיבל אנימציה ניקטונס (Nicktoons Film Festival), ושם נבחר על ידי הצופים כאחד מעשרת הסרטונים הטובים, כשבנוסף הסרטון העניק לו זכיות בפרס בחירת המפיקים ופרס האנימטור לסטודנטים.
בדצמבר 2005, סיים את לימודיו באוניברסיטה עם תואר ראשון באומנות.
בסמיכות לסיום לימודיו, קווינטל הועסק כאמן סטוריבורד בהפקת הסדרה המונפשת של ערוץ Cartoon Network.
בשנת 2007, הגיש את סרטו הקצר "2 בבוקר בלילה" (in the AM PM 2) לאירוע "פסטיבל האנימציה המגניב והמעוות של ספייק ומייק" (Spike & Mike's Sick and Twisted Festival of Animation), שכלל דמויות שבהמשך שילב אותן בסדרה "רגולר שואו".
בשנת 2008, קווינטל הכין מצגת שהמחישה את הרעיון שלו לסדרה מונפשת חדשה, "רגולר שואו", עבור פרויקט של ערוץ Cartoon Network שנקרא Cartoonstitute שתכליתו הייתה לאפשר לאנימטורים להציג רעיונות.
בשנת 2009, הערוץ הכריז שאישר את הפקת הסדרה החדשה, שהסתיימה אחרי שמונה עונות.
בשנת 2017, רשת TBS הכריזה שאישרה את הפקת תוכניתו המונפשת החדשה של קווינטל, "מספיק טוב", אך באוקטובר 2019 הוכרז שהסדרה תעלה לשידור ב-HBO Max.
שנה שם תפקיד הערות 2005 The Naive Man from Lolliland יוצר הסרט סרט סטודנטים קצר 2006 in the AM PM 2 יוצר הסרט סרט סטודנטים קצר 2008 הורטון שומע מישהו אמן סטוריבורד 2015 יוצר הסרט משמש גם כשחקן קול
ג'יימס דייוויד ואנס הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן כסגן נשיא ארצות הברית.
בין השנים 2023–2025 כיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אוהיו.
לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים שירת בין 2003 ל-2007 ככתב צבאי.
לאחר מכן למד באוניברסיטת המדינה של אוהיו וסיים את לימודיו שם ב-2009. ב-2013 סיים את לימודיו בבית הספר למשפטים באוניברסיטת ייל.
ספרו האוטוביוגרפי "אמריקה השנייה: זיכרונות ממשפחה ותרבות במשבר", שיצא לאור ב-2016, הפך לרב-מכר, זכה לתשומת לב עיתונאית משמעותית במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית באותה השנה ועובד לסרט העלילתי "יומני האפלצ'ים" ב-2020.
ב-2021 החל ואנס את הקריירה הפוליטית שלו כמועמד המפלגה הרפובליקנית בבחירות לסנאט של ארצות הברית באוהיו ב-2022, בהן הביס את מועמד המפלגה הדמוקרטית טים ראיין.
תחילה התנגד למועמדותו של דונלד טראמפ בבחירות ב-2016, אך מאז הפך לתומך נלהב שלו.
ב-15 ביולי 2024 מינה אותו טראמפ לעמיתו למרוץ בבחירות לנשיאות ארצות הברית, בהן ניצחו.
ואנס מתנגד נחרצות לתפיסות פוליטיקת הזהויות והווק (Woke) הרווחות בחלקים מסוימים בשמאל האמריקאי ונחשב בעיני מתנגדיו לנאו-ריאקציונרי ולפופוליסט ימני.
הוא מסתייג מהפלות, אך תומך בזכות המדינות לחוקק חוקים בעניין לפי השקפותיהן.
הוא התנגד לנישואים חד-מיניים, אך ציין כי אינו מאמין כי יש לפתוח את הנושא מחדש.
הוא מתנגד בתוקף לטיפולי התאמה מגדרית לקטינים.
ואנס נבדל מהשקפותיה המסורתיות של המפלגה הרפובליקנית בנושא מיסים, שכר מינימום, התאגדות, מכסים ומדיניות הגבלים עסקיים.
הוא מתנגד למתן סיוע צבאי אמריקאי נרחב לאוקראינה, אך נחשב כתומך מובהק של מדינת ישראל.
ואנס נולד בשם ג'יימס דונלד באומן ב-2 באוגוסט 1984, במידלטאון שבאוהיו, עיירה השוכנת בין דייטון וסינסינטי.
הוריו הם דונלד באומן ובוורלי ואנס, ממוצא סקוטי-אירי.
אימו ואביו התגרשו כאשר היה פעוט, אביו נעדר ממרבית חייו ואימו נאבקה בהתמכרות לסמים ולאלכוהול.
הוא אומץ על ידי בעלה השלישי של אימו, אך הוא ואחותו גודלו בעיקר על ידי סבו וסבתו, ג'יימס ובוני ואנס.
לימים נקרא בשם המשפחה של אביו החורג, האמל.
עם נישואיו אימץ את שם המשפחה ואנס, לכבוד סבו וסבתו.
ואנס התחנך בבית הספר התיכון מידלטאון שבעיר הולדתו, ובתום לימודיו התיכוניים התגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית.
הוא שירת כמתעד פעילות מבצעית בכנף הנחתים השנייה במהלך מלחמת עיראק.
ואנס השלים בהצטיינות תואר ראשון במדע המדינה ובפילוסופיה באוניברסיטת המדינה של אוהיו.
כסטודנט באוניברסיטה זו, התמחה אצל חבר הסנאט של אוהיו, בוב שולר.
בתום לימודיו באוהיו, קיבל תואר שני במשפטים מבית הספר למשפט של אוניברסיטת ייל.
בהיותו בייל שכנעה אותו מורתו איימי צ'ואה לכתוב את ספר הזיכרונות שלו.
לאחר תקופה שבה עבד במשרד עורכי דין תאגידי, עבר ואנס לסן פרנסיסקו כדי לעבוד בתעשיית הטכנולוגיה.
הוא שימש כמנהל בחברת הון סיכון "Mithril Capital" שבבעלות היזם פיטר טיל.
בשנת 2016 פרסמה ההוצאה לאור "הרפר" את ספר זיכרונותיו, "אמריקה השנייה: זיכרונות ממשפחה ותרבות במשבר".
הספר נכלל ברשימת רבי-המכר של "הניו יורק טיימס" בשנים 2016 ו-2017. ב-2017 היה הספר מועמד לפרס דייטון לספרות שלום וזכה בפרס אודי לספר עיון (Audie Award for Nonfiction).
הספר תורגם לעברית ויצא לאור בהוצאת שיבולת 2025.
"הניו יורק טיימס" כינה את הספר בהקשר של "אחד מששת הספרים הטובים ביותר שיסייעו בהבנת ניצחונו של טראמפ".
"הוושינגטון פוסט" הגדיר את הספר בתור "קולה של חגורת החלודה".
מנגד, העיתון "ניו ריפבליק" מתח עליו ביקורת בתור "הזבל הלבן החביב על התקשורת הליברלית" ו"נביא השקר של אמריקה הכחולה".
הכלכלן ויליאם איסטרלי מתח גם הוא ביקורת חריפה על הספר: "ניתוח מרושל של אוספים של אנשים – אליטות חופיות ואמריקה הבין-חופית, מוסלמים, מהגרים, חסרי השכלה גבוהה, מה שבא לכם – הפך לדבר שבשגרה, וזה הורג את הפוליטיקה שלנו".
בדצמבר 2016 ציין ואנס כי בכוונתו לשוב לאוהיו במטרה להקים שם מוסד ללא כוונת רווח, וכי ייתכן שיתמודד בעתיד לתפקיד ציבורי תוך התמקדות במאבק בהתמכרות לסמים בחגורת החלודה.
בינואר 2017 הצטרף ואנס לסגל CNN.
באפריל אותה שנה חתם הבמאי רון הווארד על אדפטציה קולנועית לספרו של ואנס, ובשנת 2020 הופץ בנטפליקס סרטו "יומני האפלצ'ים" בכיכובן של איימי אדמס וגלן קלוז, כשאת דמותו של ואנס גילם השחקן גבריאל באסו.
בראשית 2018 דווח כי ואנס שקל להציע מועמדות לסנאט של ארצות הברית כמועמד רפובליקני נגד הסנאטור הדמוקרטי שרוד בראון, אך הדבר לא קרם עור וגידים.
באפריל 2021 הביע ואנס לראשונה עניין בהתמודדות על מושב בסנאט שפונה בידי הסנאטור הרפובליקני רוב פורטמן.
זמן קצר אחר כך תרם שותפו לשעבר פיטר טיל 10 מיליון דולר אמריקאי לוועדת פעולה פוליטית בשם "Protect Ohio Values" שתמכה במועמדותו של ואנס לסנאט.
גם רוברט מרסר תרם סכום לא ידוע.
במאי אותה שנה ייסד ואנס ועדת גישוש, ובחודש יולי נכנס באופן רשמי למרוץ.
במהלך מסע הבחירות שלו לסנאט האמריקאי, הפך ואנס עורו ביחסו אל נשיא ארצות הברית לשעבר דונלד טראמפ.
בעוד שבמהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 היה למבקר חריף של טראמפ ומתח עליו ביקורת נוקבת בהזדמנויות אחדות, עם כניסתו למרוץ לסנאט התנצל על דבריו והביע את תמיכתו בטראמפ וברעיונותיו.
ב-4 במאי 2022 זכה ואנס במועמדות המפלגה הרפובליקנית לסנאט.
ב-8 בנובמבר 2022 ניצח ואנס בבחירות לסנאט וגבר על חבר בית הנבחרים הדמוקרטי טים ראיין עם כ-53.3% מקולות הבוחרים.
הוא נשבע לתפקידו ב-3 בינואר 2023 מיד עם התכנסות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית.
ב-15 ביולי 2024 נבחר על ידי דונלד טראמפ כעמיתו למרוץ בבחירות לנשיאות ארצות הברית.
לאחר הבחירות שבהן ניצח טראמפ את המועמדת הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית, קמלה האריס, נבחר ואנס לתפקיד סגן נשיא ארצות הברית.
ב-10 בינואר 2025 התפטר מתפקידו בסנאט לקראת השבעתו לסגן נשיא ארצות הברית.
הוא הושבע לתפקידו ב-20 בינואר 2025.
באפריל 2025 נכלל ברשימת "טיים 100" לשנת 2025 בשל תפקידו כסגן נשיא ארצות הברית בממשל טראמפ, השפעתו הגוברת בזירה הפוליטית והבינלאומית, ויכולתו למנף את תפקידו לעמדת כוח חריגה עבור סגן נשיא בעידן המודרני.
ואנס נשוי מאז 2014 לאושה צ'ילוקורי-ואנס, בת לפרופסורים ילידי הודו, והם הורים לשלושה ילדים, אוון (נולד ב-2017), ויואק (נולד ב-2020) ומיראבל (נולדה ב-2021).
ואנס גדל ב"ענף האוונגליסטי" של הנצרות הפרוטסטנטית והיה חלק ממנה עד ספטמבר 2016, אז אמר כי "הוא חושב ברצינות על המרה לקתוליות" והחליט לא להשתייך לאף כנסייה באופן רשמי.
באוגוסט 2019 הוא הוטבל כקתולי בטקס בכנסיית סנט גרטרוד בסינסינטי, אוהיו.
ואנס מתנגד להפלות מלאכותיות ותמך בביטול של פסק דין רו נגד וייד.
ואנס הצהיר בעבר כי הוא עשוי לתמוך באיסור פדרלי על הפלות לאחר השבוע ה-15 להיריון.
עם זאת, ואנס הצהיר מאוחר יותר שהחלטות בסוגיה זאת צריכות להיקבע על ידי המדינות עצמן ולא על ידי הממשל הפדרלי.
ואנס השווה הפלה לעבדות וקבע בראיון למגזין 'זרם' (Current) הקתולי כי "יש משהו דומה בין הפלה לעבדות" מבחינה מוסרית.
עם זאת, בדיון ב-2022 הוא אמר: "תמיד האמנתי בהחרגות סבירות".
מאוחר יותר, הוא ציין כי הוא תומך בהחרגות המתירות ביצוע הפלה, בהם מקרים של אונס, גילוי עריות ושמירה על חיי האם.
באותה השנה הצהיר כי "אוהיו תרצה מדיניות הפלות שונה מקליפורניה, מניו יורק, ואני חושב שזה הגיוני.
אני רוצה שאוהיו תהיה מסוגלת לקבל החלטות משלה, ואני רוצה שהמחוקקים הנבחרים של אוהיו יקבלו את ההחלטות האלה אבל אני חושב שזה בסדר גם להגדיר איזה סטנדרט לאומי מינימלי".
ואנס התנגד ל"חוק כבוד הנישואין" ,
משום שחייב את הממשל הפדרלי ואת כל המדינות להכיר בתוקף של נישואים חד-מיניים.
אך מאוחר יותר הבהיר את עמדתו: "אני מאמין שנישואים הם בין גבר אחד לאישה, אך אני לא חושב שנישואים גאים הם נושא רלוונטי כרגע.
אני לא אחד מאלה שמחפשים לקחת משפחות של אנשים ולקרוע אותן לגזרים." מלבד זאת, ואנס הגיש הצעת חוק שתהפוך טיפול להתאמה מגדרית בקטינים לעבירה פדרלית ותחסום את השימוש בכספי משלמי המיסים עבורו, והצהיר כי "בשום פנים ואופן אין לאפשר לרופאים לבצע את הניתוחים הנוראיים והבלתי הפיכים הללו בילדים קטינים".
בוועידה השמרנית הלאומית שנערכה ב-2021, ואנס טען שפורנוגרפיה גורמת להפחתת מספר הנישואים והלידות בארצות הברית, מלבד זאת, בראיון באוגוסט 2021, אמר שהוא תומך באיסור על פורנוגרפיה.
בנאום שנשא ב-2021 האשים ואנס את "השמאל חסר הילדים" בבעיותיה של ארצות הברית בתחום הילודה.
הוא שיבח את ראש ממשלת הונגריה, ויקטור אורבן על כך שעודד זוגות נשואים בהונגריה להביא כמה שיותר ילדים לעולם, וטען כי להורים צריכה להיות השפעה גדולה על התהליך הדמוקרטי מאשר לאנשים שאינם הורים.
ואנס טען ששיעורי האלימות במשפחה "הרקיעו שחקים" בשנים האחרונות בשל מה שהוא כינה "המלחמה של החברה המודרנית במשפחות", וזאת על אף שבעשורים האחרונים, שיעורי האלימות במשפחה ירדו.
בנוסף לכך, בהצהרה מעוררת מחלוקת, הצהיר כי "אם הורים אוהבים את ילדיהם, הם יישארו נשואים, גם כשמדובר בזוגיות אלימה".
אחר כך אמר שדבריו הוצאו מהקשרם.
בנוסף לכך, ואנס ספג ביקורת הן מצד הדמוקרטים והן מצדי חברי מפלגתו על אמירותיו נגד נשים רווקות וחסרות ילדים, לאחר שאמר בסרקסטיות כי "ארצות הברית מנוהלת על-ידי נשים ללא ילדים שמגדלות חתולים ומרגישות אומללות לגבי חייהן ולגבי הבחירות שעשו, אז הן רוצות לאמלל גם את שאר המדינה".
ואנס טען כי טראמפ מבצע דמוניזציה כלפי מהגרים לארצות הברית, אך במרוץ לסנאט כינה שוב ושוב את ההגירה הבלתי חוקית לארצות הברית "מטונפת".