tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
שותף - בניגוד לבוס צבאי, שבמקרה שלו צריך להביס צבא שלם, לבוס עם שותף יש שותף אחד ויחיד שנלחם בשחקן בעצמו (לרוב באמצע על מנת להרוויח לבוס הגדול זמן להתכונן למתקפה הסופית הקשה ביותר שלו), אך החוזה שייך רק לבוס הגדול, בדומה לבוס עם צבא.
לכל בוס ומיני-בוס טכניקת משחק משלו, בוס אחד יורק קליעים מפיו, אחר זורק סכיני הטלה ואילו בוס אחר זורק חפצים כבדים לעבר השחקן.
כל שלב מצריך מהשחקן שינון של מהלכי הבוס ודרכי התקיפה שלו.
לכן, למשל קיימת רמה קלה בתחילת כל בוס, כדי לשחק ברמה יותר קלה ולהתרגל להתקפות של הבוס.
(אם גומרים את הבוס ברמה הקלה לא מקבלים את תעודת הנשמה שלו).
מעבר שלב מצריך זריזות ידיים, מהירות תגובה ותנועה רבה בכל הכיוונים על המסך, אין אפשרות לעבור שלב כלשהו רק על ידי עמידה במקום וירי.
הבוסים גדולים מאוד ותופסים חלק נכבד מן המסך במתכוון כדי להבליט אותם מול כלי הנשק והעוזרים שלהם.
כאשר פוגעים בהם צבעם מהבהב מאט לגוון לבן והטילים שפגעו בהם נעלמים וכך השחקן יודע שהוא פוגע בבוס כהלכה.
אורך שלב ממוצע במשחק עומד על כשתיים וחצי דקות, במהלכם השחקן יכול להיפסל לכל היותר 3 פעמים.
מעל לשלוש פסילות ועל השחקן להתחיל את השלב מחדש.
ישנה אפשרות לרכוש לב/2 לבבות נוספים ואז ניתן להיפסל לכל היותר 4/5 פעמים בשלב, אך כדי ליצור איזון כוח הירי של השחקן נחלש מעט.
בנוסף, אם השחקן משתמש במיס צ'אליס הוא מקבל 4 חיים בתחילת השלב במקום 3.
בDLC יש גם אפשרות לקבל 3 לבבות בעזרת הטבעת שנותנת חיים רק עם עושים פרי מספר פעמים.
קאפהד (Cuphead) - ספל אדום בעל עיניים גדולות, אף קטן וקשית מקופלת, בניגוד לאחיו התאום מאגמן.
קאפהד הוא שובב, ילדותי ואנרגטי במיוחד, ומסתבך בצרות לעיתים קרובות, אך עם זאת יש לו לב טוב ואכפת לו מהמשפחה והחברים שלו יותר מכל דבר אחר.
ניכר שהוא מחבב את צ'אליס, חוץ מזה שהברונית וון בון בון מאוהבת בו, לא ידוע באמת למה הוא דוחה אותה.
דמותו תמיד הייתה זמינה בכל המצבים.
מאגמן (Mugman) - ספל כחול בעל עיניים קטנות, אף גדול וקשית ישרה, בניגוד לאחיו התאום קאפהד.
בדומה לקאפהד, גם הוא לפעמים נעשה שובב ואנרגטי ומצטרף לשטויות של אחיו, אבל הוא לעיתים קרובות חושב לפני שהוא פועל.
הוא גם מעט חכם יותר ואוהב לקרוא, אבל הוא גם אוהב פעילויות אחרות ילדותיות מעט יותר, כמו תפיסת פרפרים ואכילת ממתקים עם אחיו, שלעיתים הופכת למשחק שבו הם מכניסים אותם לפיהם ויורים אותם דרך הקשית שלהם, רק ששניהם צלפים לא כל כך טובים.
בניגוד לקאפהד שלא מתעסק באהבה, מאגמן הוא רומנטיקן אמיתי, ורגיש לשקט, למרות הבדלים שלו ושל קאפהד והמחיה הגדולים שלהם.
בעבר דמותו הייתה זמינה רק במצב של 2 שחקנים, אבל לאחר העדכון הגדול עבר שדרוג ואפשר לשחק איתו גם במצב של שחקן יחיד.
לג'נדרי צ'אליס/מיס צ'אליס (Legendary Chalice/Ms.
Chalice) - רוח רפאים בדמות גביע זהוב עם קשית זהובה גם כן, אך מסוגלת לקבל צורה גשמית ורגליים.
חברתם של התאומים שהפכה לדמות משחקית ב־DLC.
נקראת בידי חבריה הקרובים צ'אליס.
אחת משבע הדמויות האגדיות במשחק.
מפה ראשונה - היער של אינקוול
חבורת השורש (The Root Pack) - שלושה ירקות שורש שמרכיבים יחד את הבוס הראשון במפה הראשונה ובמשחק בכלל.
לכל אחד מהם יש יכולת מיוחדת משלו:
סאל ספאדר (Sal Spudder) - תפוח אדמה והבוס הראשון בחבורת השורש.
ככל הנראה אוהב לאכול אדמה ותולעים, אולי מעצבן אותו רוב הזמן מפני שהוא כל הזמן בוכה, הוא ממורמר רוב הזמן ומחייך לעיתים רחוקות.
אולי בולב (Ollie Bulb) - בצל והבוס השני בחבורת השורש.
ביישן, רגיש ונוטה לבכות הרבה, ככל הנראה סובל מפאנופוביה (פחד מכל דבר).
הבוס היחיד במשחק שיתקוף אך ורק אם השחקן יתקוף ראשון.
צ'ונסי צ'אנטאני (Chauncey Chantenay) - גזר והבוס השלישי והאחרון בחבורת השורש, וככל הנראה הוא מנהיג החבורה.
יש לו קמטים במצח שמסתירים את עינו השלישית, הוא מאוד מיומן ביכולות טלפתיות, עקב כך שאת רוב המתקפות שלו הוא מבצע בכוח המחשבה.
בטי ביט (Betty Beet) - סלק ממין נקבה.
הופיעה בפיילוט של חבורת השורש, אבל לא הגיעה למשחק הסופי.
רדיש (Horace Radiche) - צנון קטן, מגיע רק אם לא יורים באולי בולב, במצב כזה אולי יחזור לאדמה, ורדיש יצא במקומו ויתחיל לתקוף, המתקפה שלו תימשך גם במהלך הקרב עם צ'ונסי צ'אנטאני.
גופי לה גראנד (Goopy Le Grande) - כדור סליים כחול והבוס השני במפה הראשונה ובמשחק כולו.
גופי הוא נרקיסיסט, עקב כך שהוא כל הזמן אומר לעצמו כמה שהוא יפה, אך עם זאת, נראה שיש לו כבוד ליריבים שלו.
הוא חלש, בהתחשב בעובדה שבפֵייס האחרון שלו הוא מת אבל ממשיכים להילחם במצבה שלו עד שמביסים גם אותה, מה שאומר שגופי צריך למות פעמיים.
פירוש שמו הוא "גופי הגדול" באיטלקית.
ככל הנראה מאוהב בהילדה ברג וחברם של ריבי וקרוקס, אם כי פעמים רבות הוא מעצבן אותם.
הילדה ברג (Hilda Berg) - פיית שמיים והבוסית השלישית במפה הראשונה ובמשחק כולו.
היא שובבה ואוהבת להקניט את היריבים שלה, ובעיקר להשתמש בזה שהם לא יכולים לנצח אותה.
שלוש מהטרנספורמציות שלה קשורות בגלגל המזלות - מזל שור, מזל תאומים ומזל קשת.
הטרנספורמציה האחרונה שלה (ירח לא מלא) חושפת אותה כחולת נפש ומטורפת.
אחת משש הבוסיות הנשיות במשחק.
ככל הנראה החברה הטובה ביותר של קאלה מריה וידידה של הבנות האחרות ומחבבת את קאגני קורנשיון בעוד שגופי מאוהב בה.
קאגני קורנשיון (Cagney Carnation) - פרח כתום שהוא עירוב של שני זני פרחים: ציפורן חתול ושן הארי, והבוס הרביעי במפה הראשונה ובמשחק כולו.
קאגני הוא ערמומי ומתענג על יכולתו לפתות את יריביו בהסוואה של פרח עדין ומקסים לפני הקרב, וכשהקרב מתחיל הוא שואג בכוח וחושף את פרצופו האמיתי: פרח מפחיד ומטורף שיותר מדי בטוח בעובדה שהוא יזכה בקרב.
ככל הנראה מאוהב בהילדה ברג וחבר טוב של בליינד ספקטר.
אומרים שאנשי החרצית באחד משלבי ה־run n' gun הם החברים/האחיינים שלו.
אחד מהבוסים הפופולריים ביותר במשחק, והוא גם הופיע ביותר מודעות פרסום מכל בוס אחר (למעט קינג דייס והשטן).
דוגמה טובה לכך היא התמונה שמפרסמת את המשחק כזמין למחשב, בה רואים את דמותו של קאפהד משחק בשלב Floral Fury (שזה הקרב של קאגני).
ריבי וקרוקס (Ribby And Croaks) - צמד צפרדעי עצים מתאגרפים ממין זכר והבוסים החמישיים במפה הראשונה ובמשחק כולו.
קל להבדיל ביניהם משום שריבי הוא צפרדע עצים ירוק ונמוך עם מכנסיים לבנים, כפפות אגרוף אדומות וחגורה אדומה, בעוד שקרוקס הוא צפרדע עצים חום וגבוה עם מכנסיים אדומים, כפפות אגרוף חומות וחגורה חומה.
ככל הנראה ריבי הוא הצעיר יותר מבין שניהם, אך השקול והאחראי יותר לעומת קרוקס, שנוטה לפנות לאלימות בקלות רבה (לפי סדרת הנטפליקס), אבל הכימיה בין השניים היא מושלמת.
שניהם נלחמים מאז היותם ראשנים קטנים, אך אינם יודעים להפסיד, את זאת ניתן לראות עקב כך שכשהם מפסידים (ברמה הקלה) ריבי פורץ בבכי מר וקרוקס חובט ברצפה בזעם.
הם שניים משמונת הבוסים במשחק שהם בעלי חיים, חברים של גופי לה גראנד, אם כי פעמים רבות הוא מעצבן אותם.
בסדרת הנטפליקס התגלה שהצמד אחים שאביהם עזב אותם ואמם גידלה אותם כל ילדותם, לכן הם מלאים בהערכה כלפיה.
מפה שנייה – פארק השעשועים של אינקוול
הברונית וון בון בון (Baroness Von Bon Bon) - מלכת הממתקים והבוסית הראשונה במפה השנייה והשישית במשחק כולו, וחברה בצוות הקרקס יחד עם דג'ימי הגדול ובפי הליצן, שכנראה מאוהב בה, אף על פי שהיא רואה בו רק ידיד.
היא מאוד נועזת עקב היותה דמות סמכותית, ונוטה להפגין זעם רב בכל פעם שהתאומים מביסים את אחד המשרתים שלה.
היא גם נראית כדרמה קווין לא קטנה, עקב כך שהיא בוכה בכי מר לאחר תבוסתה, אך עם זאת היא מתוקה, אימהית ודואגת, לפי הנאמר בסוף הטוב.
אחת משש הדמויות הנשיות במשחק.
חברה של רומור האניבוטומס וסאלי סטייג'פליי, ומחבבת את גרים מאטצ'סטיק.
בסדרה מתנהגת בצורה קריפית למדי, וצוין שהיא אוכלת רק דברים מתוקים, והיא מפתה את קאפהד לאכול מכל הממתקים שלה בתנאי שהוא לא יגלה לאף אחד ולא יטעם את וויפט קרימפאפ.
לאחר שקאפהד מזמין את מאגמן וזה טועם את וויפט קרימפאפ, הברונית הופכת את קאפהד לסוכריית גומי ואת מאגמן לעוגיית ג'ינג'ר ומנסה לאכול אותם.
וויפט קרימפאפ (Whippet Creampup) – עוגה והטירה של הברונית וון בון בון, שרואה אותה לא רק בתור הבוסית שלו, אלא גם בתור אמא שלו.
לורד גוב פאקר (Lord Gob Packer) - סוכרייה מחליפת צבעים והמשרת הראשון של הברונית וון בון בון.
קרנל וון פופ (Karnel Von Pop) - סוכריית תירס והמשרת השני של הברונית וון בון בון.
מפסקי צ'רניקוב (Muffsky Chernikov) - מאפין והמשרת השלישי של הברונית וון בון בון.
סמל ג'מבו גאמבול (Sergent Jumbo Gumball) - מכונת מסטיקים והמשרת הרביעי של הברונית וון בון בון.
סר וופינגטון השלישי (Sir Waffington III) - ופל בלגי מעופף והמשרת החמישי של הברונית וון בון בון.
דג'ימי הגדול (Djimmi The Great) - ג'יני והבוס השני במפה השנייה והשביעי במשחק כולו, וחבר בצוות הקרקס יחד עם הברונית וון בון בון ובפי הליצן, שנראה כחבר הטוב ביותר שלו.
נהנה ללעוג לתאומים בעזרת המריונטה שלו, פאפהד, שלעיתים הוא מתואר כ'אבא' שלו.
מעריצי המשחק טוענים שבנוסף להיותו ג'יני, הוא משתמש בכדור בדולח, קורא בקפה ובעלי תה, וקורא בכפות ידיים.
דג'ימי ככל הנראה ממוצא ערבי כלשהו, לא ניתן להגיד בוודאות איזה, אבל יש חיזוקים רבים לזה שהוא מצרי.
בקרב איתו מופיעות ברקע המסך פירמידות, במתקפה הראשונה שלו הוא נע על מרבד קסמים וזורק על השחקן תכשיטים ופגיונות, במתקפה השנייה שלו הוא הופך לטוטם, במתקפה השלישית שלו הוא הופך לסרקופג, במתקפה הרביעית שלו פאפהד מגיע ובמתקפה האחרונה שלו הוא מסובב פירמידות מסביב לשחקן.
קאפט (Cuppet) – בובת מריונטה בדמותם של קאפהד ומאגמן הנשלט על ידי דג'ימי, שכל מטרתו הוא ללעוג לתאומים.
לעיתים מתואר כ"בנו" של דג'ימי.
אין לו קווי אישיות נרחבים אבל הוא יכול לדבר (במסך המוות של המתקפה הרביעית של דג'ימי רואים את קאפט, והכיתוב למטה הוא הדיבור שלו).
בפי הליצן (Beppi The Clown) - ליצן והבוס השלישי במפה השנייה והשמיני במשחק כולו, וחבר בצוות הקרקס יחד עם הברונית וון בון בון, בה הוא מאוהב בסתר, ודג'ימי הגדול, שנראה כחבר הטוב ביותר שלו.
בדומה לתאומים בפי הוא שובב ואוהב לצחוק, ובכל אחד ממסכי המוות שלו הוא מספר בדיחה שלועגת לתאומים.
במהלך הקרב איתו הוא נלחם עם מכונית מתנגשת, הופך לבלון, רוכב על סוס קרוסלה והופך למתקן טרנטולה.
בקרב איתו מופיעה רכבת הרים שאמורה להפריע לשחקן.
ג'רי המתנגש (Bumper Car Jerry) - מכונית מתנגשת ומשרתו של בפי.
ברווזי הקרטון (Cardboard Ducks) - ברווזי קרטון צהובים (חוץ מכמה שהם ורודים - אפשר לעשות עליהם פרי).
בעלי מטרה על בטנם, ומשרתיו של בפי.
כלבי הבלון (Balloon Dogs) - בלונים בדמות כלבים חומים (חוץ מכמה שהם ורודים - אפשר לעשות עליהם פרי), ומשרתיו של בפי.
צ'ארלי הסוס (Charlie The Horse) - סוס ירוק (צהוב בחלק מהזמן).
משרתו של בפי, וככל הנראה גם חיית המחמד שלו.
לאחר תבוסתו בפי מתחיל לבכות, ונופל מגבו של צ'ארלי ומתחיל בפייס הבא שלו (ברמה הקלה בפי פשוט ייבכה ולא ייפול מגבו של צ'ארלי).
כדורי פינגווין (Penguin Balls) - פינגווינים ירוקים, לאחר שבפי הופך למתקן טרנטולה הוא יורק אותם והם מונעים מהשחקן לעבור על הרצפה אלא רק על המעברים המיוחדים.
וולי ווארבלס (Wally Warbles) - ציפור כחולה עם ראש אדום ממין זכר שתקועה בתוך שעון קוקייה והבוס הרביעי במפה השנייה והתשיעי במשחק כולו.
יחד עם סאלי סטייג'פליי, הוא אחד משני הבוסים היחידים שהם בעלי משפחה - יש לו בן, ולא ידוע מי היא אשתו/זוגתו, אבל יכול להיות שלגוזל שלו בכלל אין אם והוא עצמו מעולם לא היה נשוי או במערכת יחסים רומנטית.
נוסף על כך הוא אבא דואג מאוד, בהתחשב בעובדה שבמהלך הקרב הוא עסוק יותר בהגנה על בנו מאשר החוזה שלו.
אחד מתשעת הבוסים שהם בעלי חיים, חבר של גרים מאטצ'סטיק.
הבן של וולי ווארבלס (Willy Warbles) - אפרוח כחול עם ראש אדום בתוך קן קטן ובנו של וולי, לא ידוע מי היא אמו, אף על פי שיכול להיות שאין לו אמא.
בניגוד לאבא שלו, הוא גאון מרושע.
עוזר לאבא שלו להילחם, ובוכה בכי מר לאחר שקאפהד ומאגמן מביסים אותו, לאחר שהבין שאביו עומד למות ואפילו הוא לא יכול לעזור לו.
ציפורי רפואה (Medical Birds) - זוג ציפורים הקטנות בהרבה מוולי ווארבלס ומהבן שלו, נושאים את וולי בהתקפה האחרונה שלו.
לאחר תבוסתו מתבלים את וולי על מנת לבשל אותו, מה שאומר שהם קניבלים.
גרים מאצ'סטיק (Grim Matchstick) - דרקון ירוק והבוס החמישי במפה השנייה והעשירי במשחק כולו.
חברותי, טוב לב וביישן, ובדומה לאולי בולב מלהקת השורש, גם הוא לא ממש רוצה לפגוע בקאפהד ובמאגמן, ובכל מסך מוות שלו הוא אומר שהוא מתחרט על שהוא פגע בהם ושהוא רק רצה לשחק, ובדומה להם גם הוא ילדותי למדי.
מגמגם כשהוא מדבר, בהמשך נוספים לו שני ראשים והראש האמצעי שלו הופך ללהביור.
אחד מתשעת הבוסים במשחק שהם בעלי חיים.
בינו לבין בפי הליצן יש יריבות ותחרות על ליבה של הברונית וון בון בון, אבל אין ביניהם שנאה מוחלטת ולפעמים הם מבלים יחד וקוראים לעצמם חברים.
חבר טוב של וורנר וורמן וְווֹלִי ווארבלס ומחבב את הברונית וון בון בון.
הופיע בסדרה לזמן קצר בו שרף את פורקריינד לאחר שקאפהד ומאגמן נתנו לו ביצת דרקון ששייכת לו.
חיילי הלהבה (Flame Minions) - להבות היוצאות מגרונו של גרים ומשמשות כמשרתים שלו, המפקד שלהם חובש כובע ומחזיק גפרור בידו.
מפה שלישית – העיר הגדולה של אינקוול
רומור האניבוטומס (Rumor Honeybuttoms) - דבורה מלכה, המתוארת לפעמים כמנהיגה באי אינקוול והבוסית הראשונה במפה השלישית והבוסית האחת עשרה במשחק כולו.
מתוארת כבוסית החכמה ביותר במשחק.
בדומה למלכת דבורים אמיתית היא עסוקה יותר בהגנה על הדבש בכוורת מאשר במלחמה על הנשמה שלה.
נראה שהיא גם מתעניינת בכישוף, בהתחשב בעובדה שהיא משתמשת בספר לחשים כדי לקבוע מה תהיה המתקפה הבאה שלה.
הופכת בהמשך לכדור הריסה ולמטוס.
לפי האתר הרשמי של המשחק אין לה שם רשמי, אבל במשחק עצמו קוראים לה רומור האניבוטומס.
אחת משש הבוסיות הנשיות במשחק ואחת מהבוסים במשחק שהם בעלי חיים.
דבור שוטר (Security Bee) - דבור שוטר והמשרת של רומור האניבוטומס, עבודתו היא חלק בלתי נפרד מאישיותו ויעשה הכל כדי להגן על רומור האניבוטומס ועל הדבש בכוורת.
קפטן ברייניבירד (Captain Brineybeard) - פיראט והבוס השני במפה השלישית והשנים עשר במשחק כולו.
יש לו רטייה על עינו הימנית ושתי רגליו קטועות ובמקומן יש רגלי עץ (בסדרה היו לו שתי רגליו אך איבד אותן לאחר שקאלה מריה הפכה אותו לאבן, וקאפהד ומאגמן חיברו לו שתי רגלי שולחן).
ברייניבירד נראה כבחור חייכן שאוהב לצחוק, ומזעיף פנים לעיתים רחוקות מאוד.
הוא גם לגלגן לא קטן, עקב כך שהוא מרבה לצחוק על קאפהד ומאגמן.
שמו האמיתי הוא פול סילבר, וזה גם היה אמור להיות שמו לפי הפיילוט של המשחק.
כמה ממעריצי המשחק מאמינים כי הוא סובל ממחלת יבשה - מחלה עם אותם הסימנים של מחלת ים, רק ביבשה, ולכן הוא לא מרבה לצאת מהסביבה שלו.
הדמות היחידה במשחק שיש לה 5 אצבעות בידיים במקום 4. אחת מארבע הדמויות האנושיות במשחק.
מאוהב בקאלה מריה, אבל זאת לא מעוניינת בו כיוון שהקריירה שלה חשובה לה יותר מהכל.
ככל הנראה חברה/בן דודה/אחיה הגדול של קורה.
יש לו כמה משרתים, איתם נלחמים במהלך הקרב:
יחידת כלבי הים (Sea Dog Squad) - יצורים שהם תערובת של כלבי בולדוג וכלבי ים.
אינקי (Inky) - דיונון סגול.
בארל בן (Barrel Ben) - חבית מעופפת.
הספינה (The Ship) - ספינת פיראטים אדומה וביתו של קפטן ברייניבירד, שבדומה לראש הרכבת של פנטום אקספרס, היא יצור חי לכל דבר.
סאלי סטייג'פליי (Sally Stageplay) - שחקנית תיאטרון והבוסית השלישית במפה השלישית והבוסית השלוש עשרה במשחק כולו.
דרמטית למדי, ויחד עם וולי ווארבלס, היא אחת משני הבוסים היחידים שיש להם משפחה - היא נשואה ויש לה שני ילדים, שמותיהם הפרטיים של בעלה וילדיה לא נחשפו מעולם.
בהמשך נלחמים בדמות קרטון שלה, ואז היא קורעת את בגדיה ולאחר מכן הופכת למלאכית.
אחת מארבע הדמויות האנושיות במשחק ואחת משש הדמויות הנשיות במשחק, חברה של רומור האניבוטומס והברונית וון בון בון.
הופיעה בסדרה כשצ'אליס "רדפה" את התיאטרון שלה (שיש לה חיבור רוחני גדול אליו) וקאפהד ומאגמן "הצילו" אותה תמורת כסף.
הופיעה מאוחר יותר כשערכה אודישנים להצגה "קאפ רוג'רס נגד המטאור".
בעלה של סאלי סטייג'פליי ואבא של הילדים שלה.
שמו לא נחשף במהלך המשחק.
שוחר שלום ואוהב את אשתו יותר מהכל, הוא לא מעוניין במלחמות ודי פחדן.
עוזר לה בחלק מהמתקפות שלה החל מהעדכון הגדול (מת בפייס הראשון אם עולים על מלאכי הקרטון ומופיע אחר כך בפייס השלישי בתור מלאך).
אחת מארבע הדמויות האנושיות היחידות במשחק.
סטייג'פליי התינוק (Baby Boy Stageplay) - בנם של סאלי ומר סטיג'פליי.
סטייג'פליי התינוקת (Baby Girl Stageplay) - בתם של סאלי ומר סטייג'פלי.
שמה לא נחשף במהלך המשחק.
העוזרת של סאלי (Sally's Assistant) - מגיעה במקום סטייג'פליי התינוק וסטייג'פליי התינוקת אם בפייס הראשון הורגים את מר סטייג'פליי.
וורנר וורמן (Werner Werman) - עכברוש והבוס הרביעי במפה השלישית והארבעה עשר במשחק כולו.
חייל קרבי בעל מבטא גרמני כבד.
הוא מכונאי מיומן שלא מהסס להתרברב ביצירותיו, ביניהן הטנק שלו, העשוי מפחית מרק ישנה על עגלת עץ וחתול רובוטי ריאליסטי שמוחו נשלט על ידיו, בעזרתו הוא נלחם בהמשך.
הוא לא מסוגל לוותר ונלחם עד הסוף המר בלי להתייאש.
חלק ממעריצי המשחק סבורים שבנוסף להיותו חייל קרבי, הוא לומד באוניברסיטה, והוא גם אוהב להאזין למוזיקת רוק (כמו פינק פלויד ונירוורנה), לקרוא מנגה ולצפות באנימה.
דמותו עוררה סערה בקרב כמה מעריצים, עקב היותו חייל גרמני, מה שגרם לחלק להאמין שהוא נאצי, אף על פי שנאמר בדף הוויקי של המשחק שהוא ממלחמת העולם הראשונה.
ידיד של גרים מאטצ'סטיק והחבר הטוב ביותר של דוקטור קאהל.
בסדרה ניסה להשתלט על ביתם של קאפהד, מאגמן וזקן - קנקן בלי שום סיבה נראית לעין, והציג יכולות קרב מרשימות ביותר.
החתול של וורנר (Katzenwagen) - חתול רובוטי שנבנה על ידיי וורנר וורמן ונשלט על ידו, עד לסוף השלב, הוא נראה כמו חתול אמיתי לחלוטין, ורק אחרי שמביסים אותו מגלים שהוא רובוט.
רוחות העכברושים (Spectral Rats) - רוחות רפאים בדמות עכברושים שהחתול מזמן.
כנראה בני משפחתו או חבריו של וורנר שמתו.
Kahl) - מדען מטורף שבנה רובוט ענק ונלחם בעזרתו במהלך המשחק, אליו הוא מתייחס כמו אל בנו.
גר בצריף ליד מגרש הגרוטאות, אחת הסיבות לכך הוא הצורך שלו לשפר את הרובוט ואת שאר ההמצאות שלו.
הוא מכונאי מיומן בעצמו והחבר הטוב ביותר של וורנר וורמן, שלעיתים בא אליו כדי לקחת חלקי חילוף למכונות שלו מהמגרש של דוקטור קאהל.
הרובוט של דוקטור קאהל (Dr.
Kahl's Robot) - רובוט ענק והבוס החמישי במפה השלישית והחמישה עשר במשחק כולו.
מתייחס לדוקטור קאהל כאל אביו.
אין לו קווי אישיות נרחבים אבל הוא כן מפגין כאב כשהאנטנה שלו נשברת.
קאלה מריה (Cala Maria) - בתולת ים והבוסית השישית במפה השלישית והבוסית השש עשרה במשחק כולו.
פלרטטנית למדי וכנראה היא מחבבת את מאגמן.
רוב הזמן היא ממש יפה, אבל כשהיא מתחשמלת על ידי צלופחים היא הופכת למדוזה, והסתכלות עליה יכולה להפוך את קאפהד, מאגמן וצ'אליס לאבן.
החברה הטובה ביותר של הילדה ברג.
בסדרה נאמר שאמה הייתה דגה ואביה היה מלח, וחלומה הגדול ביותר מהילדות היה להיות מפלצת ים מפורסמת בכל שבעת הימים.
ברייניבירד מאוהב בה, אבל היא לא מעוניינת בו כיוון שהקריירה שלה חשובה לה יותר מהכל.
ככל הנראה היא הבוסית הנשית האהובה ביותר על מעריצי משחק.
פנטום אקספרס (Phantom Express) - רכבת רדופה והבוס השביעי במפה השלישית והשבעה עשר במשחק כולו, לכל אחד מהעובדים ברכבת יש יכולות משלו:
בליינד ספקטר (Blind Specter) - רוח רפאים ממין זכר שעיניו נמצאות על כפות ידיו, דבר שמונע ממנו לסגור את ידיו לאגרוף, לאחוז בחפצים מסוימים או לתת כיף לחבריו.
יכול לראות את העתיד ומדבר ממש לאט.
הוא הדמות הכי פופולרית בשלב.
חבר טוב של קאגני קורנשיון.
טיבון (Conductor) - שלד ענקי והכרטיסן בפנטום אקספרס.
האחים בלייז (Lollipop Ghouls) - זוג בוכנות של רכבת.
ראש הרכבת (Head of The Train) - הקטר של פנטום אקספרס, ובדומה לספינה של קפטן ברייניבירד, הוא יצור חי לכל דבר.
מפה רביעית - הגיהנום של אינקוול
מפה זו היא לא מפה של אזור עצמאי כמו שלוש המפות הראשונות, אלא נספח למפה השלישית - העיר הגדולה של אינקוול, אבל יוצרי המשחק החליטו לפצל בין הגיהנום לשאר העיר ובכך להפוך אותו למפה עצמאית.
טיפסי טרופ (Tipsy Troop) - שלושה משקאות אלכוהוליים - כוס רום, כוסית מרטיני ובקבוק ויסקי ומשרתיו הראשונים של קינג דייס.
אין להם שמות רשמיים, אבל כמה מעריצים של המשחק נתנו להם שמות מזהים.
כוס הרום ובקבוק הוויסקי הם זכרים, וכוסית המרטיני היא נקבה.
צ'יפס בטיגן (Chips Bettigen) - ערימת ז'יטונים ומשרתו השני של קינג דייס.
Wheezy) - סיגר ומשרתו השלישי של קינג דייס, וככל הנראה יד שמאלו של השטן, לצד קינג דייס.
פיפ ודוט (Pip and Dot) - קוביית דומינו המפוצלת לשתי דמויות ומשרתיו הרביעים של קינג דייס, פיפ נמצא למעלה ושולט בידיים שלהם, ודוט נמצאת למטה ושולטת ברגליים שלהם.
רבים אחד עם השני לעיתים קרובות.
הופוס פוקוס (Hopus Pocus) - ארנב קוסם ומשרתו החמישי של קינג דייס.
פיר לאפ (Phear Lap) - שלד של סוס ומשרתו השישי של קינג דייס.
אחד מתשעת הבוסים במשחק שהם בעלי חיים, לוקח ברצינות הימורים.
פירולטה (Pirouletta) - רולטה ומשרתתו השביעית של קינג דייס, וכנראה מאוהבת בו.
ככל הנראה היא ממוצא רוסי.
אחת משש הבוסיות הנשיות במשחק, אוהבת לרקוד והיא בלרינה בזמנה הפנוי.
מנגוסטין (Mangostean) - כדור ביליארד עם הספרה 8 ומשרתו השמיני של קינג דייס.
Chimes) - קוף מתופף ומשרתו התשיעי של קינג דייס.
אחד מתשעת הבוסים במשחק שהם בעלי חיים, מזוכיסט.
קינג דייס (King Dice) - אדם עם ראש קובייה בצבע סגול עוזרו האישי של השטן, והבוס הראשון במפה הרביעית והשמונה עשר במשחק כולו, וגם האחרון אם בוחרים בסוף הרע של המשחק.
בדומה לשטן, קינג דייס הוא מניפולטיבי, מרושע ואנוכי.
הוא מדבר בסלנג אמריקאי הטיפוסי לניו יורק.
בסדרה מנחה שעשועון בשם "סובב את הקוביות" שבו יש חדר פרס שמוביל לתנור ששואב את הנשמה של השחקן.
כשקאפהד מגיע לשחק הוא הורס את המשחק והשטן מוריד אותו בדרגה, ובעונה השנייה מנסה להרוויח מחדש את מקומו על ידי השמדת השדים האחרים.
הוא הדמות היחידה במשחק ששומעים אותה מדברת, משום שבכל פעם שקאפהד ומאגמן מנסים לעזוב מפה לפני שהם סיימו אותה, הוא שר את השיר שלו, "בית הקוביות".
ככל הנראה מחבב את פירולטה.
ככל הנראה הנבל האהוב ביותר על רוב מעריצות המשחק, עקב היותו קשוח אבל שרמנטי, והרבה בלוגים ויצירות של מעריצות המשחק מתמקדים ספציפית בדמותו של קינג דייס.
דייס המבוהל התחיל לבכות ולהתחנן שיחוס על חייו, והשטן לקח אותו בתור המשרת האישי שלו.
כמה שנים אחר כך, אחרי שדייס והשטן התקרבו קצת ונהיו יותר כמו אבא ובן מאשר כמו אדון ומשרת, דייס אמר לשטן שהוא מרגיש חסר יעוד בחיים, והשטן נותן לו לנהל את הקזינו, ומאמץ אותו בתור בנו.
השטן (The Devil) - הבוס השני במפה הרביעית והתשעה עשר והאחרון במשחק כולו, וגם האנטגוניסט הראשי במשחק.
הוא מרושע ותוקפני, אבל יש לו גם צד רכרוכי, שנראה בקלות עקב כך שהוא פורץ בבכי בפייס הרביעי שלו כשהוא מבין שסופו קרב.
בסדרה מוצג כרע לב, מפונק וילדותי אבל גם אינטליגנטי וחברותי כשצריך, ומצליח לשים בצד את המחלוקות עם קאפהד כאשר הוא לא מרוכז.
חלק ממעריצי המשחק "בנדי ומכונת הדיו" סבורים כי הוא סבו/דודו/אביו של הדמות הראשית במשחק, בנדי.
מפה חמישית - אי ה־DLC
גלאמסטון הענק (Glumstone the Giant) - ענק רגזן וממורמר וחבר טוב מאוד של גמדי ההר, בפייס השני הוא נלחם עם בובות יד של קינג דייס והשטן ובפייס השלישי בולע את השחקן שנאלץ להילחם עם הענבל של הענק.
מורטימר פריז (Mortimer Freeze) - מכשף קרח כחול ומנהיג כת באיגלו עם שאר אנשי השלג שצופים בקרב, יכול להפוך לאיש שלג מתועב ולפתית שלג.
אסת'ר ווינצ'סטר (Esther Winchester) - השריפית של עולם המדבר באי ה־DLC, הופכת ליצור בשר בפייס השלישי ולפחית נקניקיות בפייס הרביעי.
מאוד יהירה ושווייצרית, הבוסית היחידה ב־DLC שברמה הקלה יש לה שלושה פייסים ולא שניים.
האלופים המייללים (The Howling Aces) - חבורת הטייסים מורכבת מכלב בולדוג שרירי, ארבע כלבלבים המכונים "היאנקי יִיפרס" (The Yankee Yeepers) וכלבה המטיסה מטוס כלב ענקי.
אספסוף המונשיין (Moonshine Mob) - חבורת פושעים הגונבים בקבוקי אלכוהול וגרים מתחת לאדמה במחילה שלהם, החבורה מורכבת מעכביש, זבובים, גחלילית, דוב נמלים ושבלול שנמצא בכובע שלו.
הקרב היחידי שיש בו נוקאאוט מזויף במטרה לבלבל את השחקן.
מלאך ושד (Angel and Demon) - שני המצפונים של השטן שהובס במשחק המקורי.
בוס סודי שניתן לפתוח אותו רק עם ה־Broken Relic.
אחרי התבוסה שלו, המאפייה שלו קורסת והוא נעצר ונשלח לעבודות שירות באי ה־DLC.
לבסוף פותח את המאפייה שלו מחדש ומכין עוגות לכולם.
דמויות חשובות נוספות (לא משחקיות)
זקן קנקן (Elder Kettle) - קומקום שורק ומשופם בצבע אפור וסבא של קאפהד ומאגמן, לא ניתן להגיד בוודאות אם הוא סבם הביולוגי או המאמץ כי אין שום מידע על ההורים שלהם ומה קרה איתם.
בסדרה הוא האפוטרופוס של קאפהד ומאגמן הנוטה להתעצבן עליהם לעיתים קרובות מאוד, אבל ניכר שאכפת לו מהם והוא אוהב אותם.
פורקריינד (Porkrind) - חזיר העובד בחנות ממנו אפשר לקנות כלי נשק שונים (כמו נשק המתביית על האויב ללא צורך בכיוון) וכישופים יעילים (למשל פצצת עשן המאפשרת לשחקן לבצע קפיצת דאש מבלי לספוג נזק).
הדמויות המשניות מפוזרות ברחבי ארבעת האיים של אינקוול, ונותנים לשחקן עצות וחלקם - בונוסים שונים.
אנג'ל (Angel) - דגה דייגת.
מאק (Mac) - תפוח, פרסם את המשחק כזמין למכשירי אפל, ומכאן שמו (מאק הוא המחשב הרשמי של חברת אפל).
צ'יפ (Chip) - גרזן שנלחם בבוסים כמו השחקן.
קנטין הג'ס (Canteen Hughes) - בקבוק טייס (מופיע בקרב עם האלופים המייללים).
מפה שנייה - פארק השעשועים של אינקוול
רביעיית הספרים (Four Mel Arrangement) - ארבעה ליצנים, שרים שיר האומר לשחקן לקחת הפסקה מהמשחק.
שרים גם את הפתיח של המשחק ללא ה-DLC.
ג'ינג'ר (Ginger) - נערת עוגיית ג'ינג'ר.
באסטר (Buster) - נער עוגיית ג'ינג'ר.
שלי (Shelly) - נערת בוטן, שהייתה אמורה להיות במשחק לפי הטריילר אבל בסוף הוציאו אותה מהמשחק.
קוואדרטוס (Quadratus) - איש אגם הנוהג לדבר בחרוזים.
אחרי שמדברים עם לוסיאן הוא מגלה לשחקן כמה פעמים הוא מת במשחק.
מפה שלישית - העיר הגדולה של אינקוול:
המלחין האהוב עליו הוא בטהובן.
וולפגנג (Wolfgang) - רדיו מיושן.
המלחין האהוב עליו הוא מוצרט.
קורה (Cora) - פיראטית צעירה.
ככל הנראה חברתו/בת דודתו/אחותו הקטנה של קפטן ברייניבירד.
טוּלִי (Tully) - צב המתגורר ליד הים.
מפה חמישית - אי ה־DLC:
איש המעבורת (The Boatman) - קוסם שעוזר לקאפהד ומאגמן להגיע לאי ה־DLC.
מוכר העיתונים (The Newspaper Seller) - חתול מוכר עיתונים צעיר, נותן לשחקן שלושה מטבעות בתחילת המשחק אם השטן הובס.
הקקטוסית (The Cactus Girl) - קקטוסית קטנה שמתדרכת את השחקן לקרב נגד אסת'ר ווינצ'סטר.
הרוח הזקנה (The Old Ghost) - רוח זקנה שמדריכה את השחקן לגבי המצבות בבית הקברות בו אפשר להילחם בבוס הסודי.
את חפירה, מנורה וגרזן (Shovel, Lightbulb and Axe) - שלושה מתמודדים בתחרות הטיפוס האזורית באי, רומזים לשחקן איך למצוא את הבוס הסודי.
מלך המשחקים (King Of Games) - מלך משועמם שמאתגר את השחקן להילחם עם חמישה בוסים (שהם כלי שחמט) אך ורק עם הפרי (Perry).
בקבוק תינוקי (Baby Bottle) - בקבוק תינוק מרושע.
הופיע בפרק השני בו זקן קנקן משאיר את קאפהד ומאגמן לבד והם מוצאים את תינוקי על מפתן הדלת.
מאגמן מתאהב בו באופן מיידי וקאפהד רואה כמה שהוא מסוכן כשהוא מתחיל להרוס את הבית, אבל מאגמן לא מאמין לו עד שתינוקי הורס את הדובי שלו מהילדות.
לאחר שזקן קנקן חוזר הוא עוזר להם להיפטר מתינוקי.
חזר בעונה השלישית כאשר זקן קנקן מתח את הבנים והשאיר בקבוק חלב רגיל ליד הדלת, וקאפהד ומאגמן חשבו שזה בקבוק תינוקי.
שרמן (Sherman) - בולדוג העובד כטבח בספינה של ריבי וקרוקס, בן זוגה הכנוע של דוריס.
דוריס (Dorris) - פודלית ובת זוגו של שרמן, קנאית ובעלת מזג חם.
איש הגלידה (Muffin Ice Cream Man) - כדור גלידת קרמל בתוך כוסית נייר.
מוכר גלידה בעל גישה אופטימית מדי המטריד את מאגמן בעונה השנייה.
מאגמן - אוסוולד הארנב (1927)
חבורת השורש - שלישיית הסטוגות (1922)
ריבי וקרוקס - סטריט פייטר (1987)
קאגני קורנשיון - פרחים ועצים (1932)
הברונית וון בון בון - קרנבל העוגיות (1935)
וולי ווארבלס - וודי הנקר (1940)
גרים מאטצ'סטיק - המסע השביעי של סינבד (1958)
רומור האניבוטומס - מלון קורי העכביש (1936)
קפטן ברייניברד - בלוטו (פופאי) (1919)
סאלי סטייג'פלי - אוליב אויל (פופאי) (1919)
קאלה מריה - המציל של בטי בופ (1934)
הרובוט של ד"ר קאהל - הדוקטור הכועס (1933)
פנטום אקספרס - להניף את חוטאינו (1930)
התחברות עם משחקי וידאו אחרים
בעקבות הצלחת המשחק ויציאתו לקונסולות הנינטנדו סוויץ', דמותו של קאפהד נוספה בתור תחפושת Mii לרכישה במשחק הווידאו "Super Smash Bros.
בנוסף לכך, בשנת 2021 יצאו תלבושות של קאפהד ומאגמן למשחק Fall Guys: Ultimate Knockout.
במהלך המשחק מתנגנת מוזיקת ג'אז, היוצאים היחידים מהכלל הם השלב זעם פרחוני (Floral furry), השלב של קאגני קורנשיון, במהלכו מתנגנת מוזיקת סמבה, והשיר בית הקוביות (Die House), בו מושמעת מוזיקת בלוז.
באלבום שיצא ביחד עם המשחק ב-29 בספטמבר הכיל יותר מ-50 שירים ושלוש שעות רצופות של ג'אז.
האלבום פורסם על גבי תקליט, אך אפשר למצוא אותו באינטרנט.
כריסטופר מאדיגן, בן דודם של יוצרי המשחק, הלחין את המוזיקה של קאפהד.
קאפובאר (בהונגרית: Kapuvár, ביידיש: קאפאוואר) היא עיירה במחוז גיור-מושון-שופרון, הונגריה, בת כ-10,000 תושבים, השוכנת ליד הגבול עם אוסטריה.
ההתיישבות היהודית החלה בתחילת המאה ה-18 ובתחילת המאה ה-19 נודע הכפר כמשווק תוצרת חקלאית למדינה השכנה אוסטריה בעיקר טבק.
בשנת 1897 הצטרפה הקהילה היהודית לזרם האורתודוקסי ואף הוקמו בית כנסת, בית ספר עממי, תלמוד תורה וישיבה, הכל על מגרש שנתרם בידי הרוזן אסטרהאזי.
בשנת 1933 החלה להתקיים בקהילה פעילות ציונית.
במפקד אוכלוסין משנת 1941 מנתה הקהילה 438 יהודים.
במרץ 1944 עם כניסת הצבא הגרמני להונגריה, הגיעה לעיר משלחת שנשלחה בידי אדולף אייכמן אשר הפקיעה את רכוש היהודים.
במאי של אותה שנה הוקם גטו אליו רוכזו יהודי העיר והסביבה ואלו הועברו ביוני לגטו בשופרון וב-5 ביולי נשלחו למחנה ההשמדה לאושוויץ.
לאחר מלחמת העולם השנייה חזרו לעיר כמאה ניצולים יהודים אשר חידשו את הקהילה היהודית במקום והקימו אנדרטה לזכר הנספים בשואה.
עד שנת 1956 כיהן רב בקהילה ואף פעל תלמוד תורה, אך באותה שנה, לאחר המרד ההונגרי במשטר הקומוניסטי, עלו רוב יהודי קאפובאר לישראל.
אדן בודור (במקור קראוס, 1882–1927) היה ספורטאי, זוכה מדליית ארד אולימפית (לונדון 1908)
אטילה אבּרהם (1967) אלוף אולימפי בקיאקים.
קאסר דיווי (בהינדי: कसार देवी, באנגלית: Kasar Devi) הוא כפר נמצא כ-10 ק"מ מהעיר אלמורה בהודו.
הכפר ממוקם במחוז אלמורה שבתוך אוטראקהאנד.
קאסר דיווי פופולרי בקרב מטיילים ישראלים ומוגדר כחלק משביל החומוס.
קאפוטניה הוא ראיון של המחוז הדרום-מזרחי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה.
סמל קאפוטניה הוא מגן מוזהב עם פסים כחולים בשוליים שבמרכזם טיפת שמן, שבתוכו יש עץ תפוחים מוזהב עם שבעה תפוחים על הענפים.
טיפת הנפט מזכירה את בתי הזיקוק של מוסקבה שנמצא בשטח הראיון, ושדה הזהב הוא הצלחתו.
עץ התפוח מסמל את שגשוג הראיון והתפוחים הם פרי העבודה של התושבים המקומיים.
הפסים רומזים על נהר מוסקבה, שלאורכו נפרשים גבולותיו הדרום-מערביים של הראיון.
בתי הזיקוק של מוסקבה ממוקמים בשטחו של הראיון, הוא התחיל לפעול ב-4 באפריל 1938. בתי הזיקוק שייכים לגזפרום נפט ומעסיק מעל 4,000 עובדים.
כיום בראיון ישנם יותר ממאה חברות, 2 בנקים, המגזר הפרטי מתפתח, ישנם שני מוסדות של שירות בתי הסוהר הפדרלי.
קאע אל-יהוד פירושו: "בקעת היהודים" (נקראה גם: "קאע ביר אל-עזב", בערבית: قاع بير العزب, פירושו: בקעת [השכונה] ביר אל-עזב), היא שכונה שבנו יהודי צנעא, ובה התגוררו החל מהמאה ה-17 עד לעלייה הגדולה בשנת ה'תש"ט (1949).
כיום נקראת השכונה גם "קאע אל-עֻלֻפִי" , או "אלקאע" .
לאחר שוב הגולים מגלות מוזע בשנת ה'ת"ם (1680), לא הורשו היהודים לחזור לבתיהם בשכונת אלסאילה שבתוך חומות העיר העתיקה של צנעא, ונאלצו לבנות את שכונתם מחדש מחוץ לחומות העיר, בבקעה ממערב לשכונת ביר אל-עזב, שהייתה שורצת חיות רעות ובמיוחד צבועים .
בחודש סיוון ה'תקכ"ב (1762), גזר המלך אַלמִהְדִּי עֲבַּאס אִבּןַ אלמַנצוּר חוּסַין להרוס את כל בתי הכנסת בשכונה, באשמה שהם גבוהים מן המסגדים.
מהרי"ץ כתב קינות על גזרה זו.
בתי הכנסת נשארו בהריסותיהם במשך כ-30 שנים עד שניתן אישור לבנותם מחדש.
גם בתקופות מאוחרות יותר הרסו בתי כנסת מסוימים בטענה שהם גבוהים מדי.
בגלל האיסור להנות את בתי הכנסת גבוהים, ברוב המקרים חפרו והנמיכו את הרצפה, כך שמבפנים תקרת בית הכנסת גבוהה.
השכונה בנויה מ-3 חלקים עיקריים:
השכונה המרכזית - עיקר השכונה.
אַלְקַרְיֵה אַלְגֲּדִּידּ - השכונה החדשה, שנבנתה בזמן שלטון הטורקים בתימן.
אַלצֻּלְבִּי - רחבה גדולה המפרידה בין השכונה הערבית ביר אל-עזב לבין השכונה היהודית.
השכונה המרכזית נבנתה בין 3 רחובות ראשיים מרכזיים, שפתוחים ממזרח ל"אלצולבי", וממשיכים מערבה:
אלפַיְשׁ - רחוב ראשי שגבל את השכונה המרכזית מדרום.
אלסוּק - השוק המרכזי של השכונה.
חלקו המזרחי נקרא "סוק אלחב" (=שוק התבואה), ממשיך מערבה כ"סוק אלבז" (=שוק הבדים), ובהמשכו נקרא "סוק אלטַיְרִי" - על שם בית הכנסת "אלטַיְרִי" שנמצא בו.
בהמשך הרחוב ישנו אזור שנקרא "ראס אלקאע" (=ראש הבקעה).
רחוב שחלקו המזרחי היה נקרא שארע אלרישה וחלקו המערבי נקרא פיש אלערק, היה גבולה הצפוני של השכונת המרכזית, אך בחלקו המזרחי נבנו גם בתים בצפונו.
בשנת ה'תרל"ו (1876), בזמן שלטון הטורקים בתימן, הותר ליהודים להרחיב את שכונתם (מה שלא היה אפשרי בזמן שלטון האימאם).
גבולות השכונה החדשה הם "אלפַיְשׁ" מצפון, שכונת "אלבֲּלֲקֵה" הערבית ממזרח, פרדס מצד מערב, ושתי גינות קטנות מצד דרום שהפרידו בין השכונה לבין החומה.
רחבה גדולה המפרידה בין השכונה הערבית ביר אל-עזב לבין השכונה היהודית.
כיום הוקמה במקומה גינה ציבורית שנקראת "חדיקה' אלקאע" .
בשכונת היהודים בצנעא היו מספר רב של בתי כנסת יחסית לתושבי השכונה.
קשה לקבוע את מספרם המדויק, מכיוון שהיו הרבה בתי כנסת קטנים שנפתחו בבתים.
+בתי הכנסת בקאע אל-יהוד עד אמצע המאה ה-20שםשנות פעילותמייסדמידע נוסףבית אלאוסטא1740~ - ה'תש"ט (1949)סאלם עראקי (הכהן)גדול ומלבני (רוחבו גדול מאורכו)בית בדיחיה'תרל"ג (1873) - ה'תש"ט (1949)סאלם בדיחיאלגדידה'תרל"ו (1876) - ה'תש"ט (1949)תושבי "אלקריה אלגדיד"בית אלג'מאלה'תרל"ו (1876) - ה'תש"ט (1949)יעיש אלג'מאלבית אלג'ספאן?
- ה'תש"ט (1949)?בית אלג'רשיה'תרל"ח (1878) – ה'תש"ט (1949)יחיא אלג'רשיבעל חצר גדולה שבה נהגו לקיים עצרות תפילהבית אלד'מארי?
– ה'תש"ט (1949)סאלם חבארה אלאוסטאבית חג'אג'י?
– ה'תש"ט (1949)?בזכות היותו קטן וצנוע ניצל מגזירת החרבןבית אלטירי?
– ה'תש"ט (1949)סעיד בן משה כחלאניבו החל פיצול בתי הכנסתבית אלכסאר?
- ה'תש"ט (1949)?נתכנה "אלמדרש" מפני שנהגו לארח בו יהודים
מפאת גודלו, יופיו וחשיבותו של בית הכנסת, הוא מילא תפקיד
מרכזי כמקום עצרות תפילה, כינוסים, ומיקומה של הישיבה הגדולה.בית מדרש הרב קאפח?
– ה'תש"ט (1949)מארי יחיא קאפחבית ריעאניה'ת"ם (1680) – ה'תש"ט (1949)?בית אלשיךה'ת"ם (1680) – ה'תש"ט (1949)מארי יחיא הלויבו הייתה הספרייה הגדולה והחשובה ביותר בצנעאבית שמעון?
ביוזמת הרב יחיא אלאביץ' הוקף הרובע היהודי של צנעא בחומה.
בחומה זו היו 4 שערים:
באב אלקאע – השער הדרום מערבי של השכונה, פתחו של "אלפיש".
באב אלבלקה – השער הדרום מזרחי של השכונה, פתחו של "אלפיש", ומוביל לשכונת "אלבלקה" הערבית.
באב אלבוניה – השער הצפון מזרחי של השכונה, פתחה העליון של "אלצולבי", ומוביל לשכונת "אלבוניה" הערבית.
באב אלרום – השער הצפון מערבי של השכונה, פתחו של "פיש אלערק", ומוביל אל בית הקברות היהודי מחוץ לעיר.
קָאפּוֹנְג (מילולית "עם השמיים") היא שפה ממשפחת-השפות קאריב, המדוברת בעיקר בגיאנה, בעיקר במעלה נהר מָזָרוּנִי, וכן בוונצואלה ובברזיל.
אף על פי שדוברי קאפונג רבים אינם חיים בכפרים, ישנם מספר ריכוזי דוברים בכפרים בגיאנה כמו קָמָרָאנְג, גָ'װָאלָה, וָרָאמָדוֹנְג וקָאקוֹ.
לשפה יש שני ניבים: אָװָּאװָּאיוֹ (Awawaio) המדובר בפי בני האָקָװָּאיוֹ ופָּאטָמוֹנָה (Patamona) המדובר בפי בני הפאטמונה.
שם השפה בשפה-האחות מקושי הוא "אינְגָרִיקוֹ" (Ingarikó).
שבטי הקאריב מחזיקים במערכת אמונות ילידית, שנתועדה החל במאה ה-16. רק במאה ה-19 נעשו ניסיונות להבין את אמונותיו ודרכיו של שבט זה.
חלק ניכר משפת קאפונג מתייחס לפולחן השמש ולרוחות השמש, דבר המשקף את מערכת האמונות של השבטים דוברי לשונות קאריב.
בספרות השבטית ניתן למצוא אמונה גם בישות שמימית עליונה בקרב שבטי הקאריב בגיאנה.
קאפונג מדוברת באזור השפלה הטרופית באמריקה הדרומית, ובמיוחד במדינות גיאנה, ברזיל וונצואלה.
בגיאנה, קאפונג מדוברת ביערות ליד אגן נהר מָזָרוּנִי.
ב-2013 סקר שביצע הבנק הבין-אמריקאי לפיתוח מצא רמת שטף דיבור של 20% בקרב בני אָקָװָּאיוֹ – וזו הייתה רמת השטף הגבוהה ביותר בקרב כל בני הקבוצות הילידיות שנדגמו בגיאנה.
עם זאת, הסקר לא מצא שום שפה ילידית בשימוש בקרב אנשי הפאטמונה בגיאנה.
מספר דוברי קאפונג בברזיל הוא כ-10,000, והעברת השפה לדור הבא בברזיל נחשבת במצב טוב.
דוברים ילידיים בברזיל נמצאים בטריטוריה הילידית ראפוזה במדינת רוריימה.
בוונצואלה, קאפונג מדוברת במדינות בוליבאר ומונגס.
לעיצורים /k s n/ יש האלופונים /ʔ tʃ ŋ/, בהתאמה.
לעיצור /z/ יש האלופונים /ʃ, ʒ, dʒ/.
קאפולנה (בהונגרית: Kápolna) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה.
עד לשואה שכנה בו קהילה יהודית.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם בקאפולנה מצוי מספר התושבים בירידה.
יהודים חיו בקאפולנה במאה ה-18 ובמאה ה-19. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
קאפו בירושלים הוא סרט דרמה ישראלי משנת 2015 בבימויו של אורי ברבש, עם גיל פרנק ומיה דגן בתפקידים הראשיים.
זה אחד הסרטים העלילתיים הבודדים בישראל המטפלים בבעיה הכאובה של ניצולי השואה ששימשו קאפו במחנות ההשמדה.
התסריט נכתב על ידי מוטי לרנר בהשראת סיפורו של אליעזר גרינבוים, בנו של שר הפנים דאז יצחק גרינבוים, שהואשם ששימש קאפו באושוויץ, ונהרג בקרב רמת רחל במלחמת העצמאות.
הדמויות המופיעות בסרט הן בדויות.
העלילה היא על זוג ניצולי השואה, שמגיעים לירושלים לאחר מלחמת העולם השנייה והשואה והגבר מואשם שהיה קאפו באושוויץ.
הסרט ערוך ברובו בצורה מונולוגים של המשתתפים המדברים למצלמה.
המונולוג הראשי של הגיבור הראשי המסביר את פעולתו במחנה ההשמדה ומונולוגים של אחרים שחלקם מגנים אותו וחלקם בעדו כמו סיפור רשומון שאין אפשרות להגיע למסקנה ברורה של אשמה.
פסקול המוזיקה של הסרט מורכב מיצרות לפסנתר של פרדריק שופן – נוקטורנים ופנטזיה-אימפרומפטו.
הסרט הוקרן בפסטיבל הקולנוע בגואה, בפסטיבלי הקולנוע היהודי באוסטרליה וטורונטו ובפסטיבל הקולנוע היהודי באוסטרליה וטורונטו וזכה בפרס חביב הקהל בפסטיבל הסרטים היהודיים בוורשה (2016).
הסרט הוקרן בפסטיבל הקולנוע היהודי בירושלים וצוין לשבח בנימוק: "הסרט מציע גישה אינטליגנטית, ייחודית ורגישה לנושא הקשה של הקאפו היהודי במחנות ההשמדה, ומאיר באופן מקורי ומרתק סוגיה מורכבת בהיסטוריה היהודית ובתודעה הישראלית".
שנת 1948, ד"ר ברונו קמינסקי (גיל פרנק) נמצא עם יחידתו בחזית הלחימה ברמת רחל ומספר את סיפורו.
הוא היה רופא כירורג בוורשה וחברתו הקרובה הייתה שרה (מיה דגן), פסנתרנית מחוננת המנגנת בעיקר את יצירות שופן.
הנאצים העבירו אותו לאושוויץ שם התמנה על ידי אנשי האס אס ל"ראש בלוק" בצריף של אסירים יהודים.
לדבריו איש שלא היה שם לא יוכל לשפוט אותו על מעשיו.
את המתים הוא הסתיר זמן מה כדי לחלק את האוכל שלהם בין שאר האסירים.
את בגדיהם ונעליהם הוא העביר לאסירים.
אכן הוא חנק כמה מוזלמנים, כמה מהם עמדו להלשין לאס אס על תוכניות בריחה וכמה מהם היו על סף גסיסה והוא קיצר את סבלם.
בצריף שלו מתו פחות מאשר בצריפים אחרים.
את שרה פגש בבית חולים אמריקה כשהייתה במצב קשה, סעד אותה והשיג לה סרטיפיקט לארץ ישראל.
בירושלים השיג עבודה בקופת חולים והתחתן עם שרה אך אחד מהניצולים גילה אותו ופרסם את עברו כקאפו, ניצול אחר ניסה להתנקש בחייו אבל הוא הרג אותו.
הוא נאלץ להתפטר מקופת החולים ופתח מרפאה פרטית.
ניסיונותיו לקבל אשרת הגירה לשוודיה נכשלו.
ב-15 במאי 1948 הוא התגייס כרופא צבאי ליחידה שנלחמת ברמת רחל ונהרג כשניסה להגיע לחייל פצוע.
חורף 1950, שרה מגדלת את בנם הקטן ומספרת על חייה עם ברונו ועל החיים הקשים שלה בגלל הטרדות השכנים.
היא נרגעת בנגינה נוקטורנים של שופן.
היא מספרת ששירות הרווחה לקח לה את בנה לקיבוץ בטענה שאינה מסוגלת לטפל בו בגלל מצבה הנפשי אך היא חטפה אותו בחזרה.
צימרמן (דרור קרן) הוא פקיד דואר שהיה בצריף של ברונו וסבל ממנו.
הוא מביא מברק לחתונתם של ברונו ושרה ואז מזהה אותו ומפיץ זאת לכולם כולל לעיתונות אבל זוכה רק לידיעה קטנה בעיתון הארץ.
הוא מארגן חברים מאצ"ל וביחד הם תופסים את ברונו ומכים אותו קשות אבל ברגע האחרון הוא נמנע להרוג אותו.
החנווני פינקלמן (אמנון וולף) מצדד בברונו אבל אומר זאת בלחש כדי שלא יברחו לו לקוחות.
אנשל שוורץ (אלכס קרול) הוא חולה נפש מאושפז שמספר שכשאביו מת, אסיר אחר לקח את מנת הלחם שלו וברונו הכריח לתת אותה לו.
גם קוברסקי (נתי רביץ) בעל מפעל לתרופות, מדבר בלחש לטובת ברונו.
הסנדלר החרדי וייסמן (איצ'ו אביטל) מספר שברונו שנא חרדים והקניט אותם באמרו שבמצב כזה אין אלוהים.
ד"ר דובנוב (אברהם סלקטר) ואשתו יוליה (טטיאנה קנליס אולייר) מדברים על ברונו.
ד"ר דובנוב עלה ארצה ב-1932 והתמנה ליו"ר הסתדרות הרופאים בירושלים.
הוא הכיר את ברונו בוורשה ועזר לו בקליטה בירושלים.
לזוג דובנוב הייתה בת בשם דינה שנסעה לבקר את סבתה בוורשה בקיץ 1939 ונספתה שם.
אנטמן (אריה צ'רנר) מאשים את ברונו במות בנו באושוויץ.
הוא הצית את דלת מרפאתו של ברונו ונמנע לשרוף את דירתו בגלל ששרה שהיא נצר למשפחת רבנים.
שם השחקן/יתשם הדמותהערותגיל פרנקד"ר ברונו קמינסקימיה דגןשרהאשתו של ברונואברהם סלקטרד"ר דובנוביו"ר ההסתרות הרפואית בירושליםטטיאנה קנליס אולייריוליה דובנובאשתו של ד"ר דובנובדרור קרןצימרמןניצול שואהאמנון וולףפינקלמןניצול שואהאריה צ'רנראנטמןניצול שואהאיצ'ו אביטלויסמןמיצול שואהנבו קמחיקינסטלרניצול שואהנתי רביץקוברסקיניצול שואהאלכס קרולאנשל שוורץניצול שואה (חולה נפש)אודי פרסימפקד מחלקהחיים שרירמנהל הדואר
קאפ סקירינג היא עיירה על חוף האוקיינוס האטלנטי של מחוז זיגינשור בסנגל.
זהו אתר נופש פופולרי בקרב אירופאים ויש בו שדה תעופה ומסלול גולף.
העיירה תחילה הייתה מיושבת על ידי דייגים, והתגלה על ידי הצרפתים מהעיר זיגינשור הסמוכה כאזור חוף בילוי בשנות ה-60. מסלול נחיתה למטוסים קטנים נבנה בסוף שנת 1960 על ידי חברי ה-Aero Club de Ziguinchor.
קאפו די מילאצו (באיטלקית: Capo di Milazzo) הוא חצי אי הממוקם בנפת מסינה, בצפון־מזרח האי סיציליה, איטליה.
חצי האי קרוי על השם העיר הבנויה בקצהו הדרומי, מילאצו.
חצי האי ממוקם לחופי הים הטירני, לכיוון האיים האיאוליים.
האי וולקנו מרוחק כ־22 קילומטרים מחצי האי והאי ליפארי מרוחק כ־30 קילומטרים ממנו.
בצפון חצי האי מצוי מגדלור.
קאסר אל-משאתא הוא חורבה של ארמון חורף אומיי, אשר ככל הנראה נבנה על ידי הח'ליף אל-וואליד השני בתקופת שלטונו הקצר (743-744).
ההריסות ממוקמות בערך 30 ק"מ דרומית לעמאן, ירדן, צפונית לנמל התעופה הבין-לאומי עמאן-המלכה עאליה.
הארמון הוא חלק משרשרת של מצודות מדבר, ארמונות וחאנים הפרוסים באזור דרום הלבנט, ירדן, סוריה וישראל.
למרות שמרבית ההריסות עדיין נמצאות באתר, המאפיין הבולט ביותר של הארמון, החזית שלו, חזית ארמון משאתא, הוסר ומוצג במוזיאון פרגמון בברלין.
קאסר משאתא מורכב ממתחם מרובע, מוקף בחומה חיצונית הכוללת 25 צריחים.
החלל הפנימי מחולק לשלוש רצועות אורך שוות, שרק המרכזית שלהן הושלמה במידה מסוימת.
רצועה מרכזית זו מכילה שלושה אלמנטים עיקריים: בצדה הדרומי נמצא מה שההיסטריון קפל ארצ'יבלד קרסוול כינה "גוש השער", ואחריו החצר המרכזית הגדולה, המובילה צפונה לאגף אולם הקבלה.
בין החדרים ממוקם מסגד קטן, מזוהה על ידי המחראב הקעור שעל הקיר הדרומי שלו, הפונה למכה.
האלמנט המפורסם ביותר של קאסר משאתא הוא האפריז המגולף אשר עיטר חלק מהחזית הדרומית, משני צידי שער הכניסה.
לא את כל החזית עיטר האפריז, אלא רק השליש המרכזי שלו, שהתאים לעצם רצועת המתחם ששמורה ככל הנראה לח'ליף.
לאפריז חשיבות רבה בשל השילוב המקורי שלו בין אלמנטים דקורטיביים קלאסיים וסאסאניים, ובכך הוא מהווה דוגמה מוקדמת לסינתזת מזרח-מערב שהובילה להתפתחות האמנות האסלאמית.
בנוסף לאפריז המגולף, נמצאו מספר רב של פסלים.
האחד מגולף בצורת אריה שוכב.
פסל האריה הוא בגובה 72.5 ס"מ, רוחבו 121.5 ס"מ, והוא מגולף מאבן גיר.
הוא מוצג רובץ, ראשו זקוף, ורגליו הקדמיות מתוחות קדימה.
שרידים של רעמה מגולפים סביב צווארו, וזנבו מתקפל תחת לגוף.
משוער כי האריה נוצר עבור חדר הכס במשאתא וניצב ליד כס הח'ליף כחלק מזוג.
הפסל הוא דוגמה לאמנות בתקופות האסלאם הקדומות, שבהם לא נאסרו עדיין דימויים.
באתר נמצאו גם שני פסלים נשיים מקוטעים.
שני השברים מייצגים את פלג הגוף התחתון והירכיים של נשים עירומות חלקית.
השבר הראשון, שגובהו 70 ס"מ ורוחבו 50 ס"מ, מוצג כיום באגף לאמנות האסלאם במוזיאון פרגמון בברלין.
הדמות נחתכת למעלה מעל אזור הערווה ולמטה מעל הברך.
בקטע הקיים הדמות עירומה אך פרטים מגולפים בצד הירך השמאלית העליונה מזכירים את קצה בד עוטף, מה שמעיד על כך שהדמות המלאה הייתה מכוסה חלקית או בפעולה של התפשטות.
כתובת כופית מגולפת עמוק בירכה השמאלית, מגלה את שמה של אישה, אם כי תרגום הכתובת טרם פוענח.
השבר השני מוצג במוזיאון הארכאולוגי של ירדן בעמאן, גודלו 75 ס"מ על 52 ס"מ.
פסל זה נחתך במותניים ומעל הברך.
קפלי בד נופלים ונצמדים לירכיים, מסומנים בקווים מתעקלים רדודים.
בידה הדמות מחזיקה חפץ קטן, אולי פרי, כנגד הגוף.
צורה מאורכת תלויה מירכה הימנית מה שעשוי להיות מכל בושם.
דמויות נשיות אלו עשויות לייצג רקדניות או חברות בהרמון של הח'ליף.
ככל הנראה אינן מייצגות דמויות ספציפיות, אלא מסמלות את המותרות שמהם נהנים בני המלוכה.
הפרי והבושם שהדמות השנייה מחזיקה עשויות לייצג מתנות שניתנו לח'ליף.
בתקופת הח'ליפות האומיית (שנת 661-750 לספירה), האמנות האסלאמית טרם פיתחה סגנון ייחודי משלה.
עד שהאסלאם התפשט מזרחה יותר וירש מוטיבים אמנותיים ממרכז ומזרח אסיה, אדריכלים ואמנים שאבו השראה מהתרבות החזותית של האימפריות השכנות האחרונות, כלומר הסאסאנים והביזנטים.
העיסוק בשליטים ובבילויים מלכותיים נבע במידה רבה מהאימפריה הסאסאנית הקודמת.
פיסול עירום לקוח מהמסורת הקלאסית.
ממדי הגופים של הדמויות הללו מזכירים אידיאלי יופי קלאסיים.
גם הבגד שחושף יותר ממה שהוא מסתיר הוא מוטיב נפוץ בייצוגים אומנתיים של אפרודיטה או ונוס.
הפיסול האנושי הפך להרבה פחות נפוץ באמנות האסלאמית המאוחרת יותר, כאשר החלו להתרחק מסגנונות קלאסיים.
עם זאת, לא כל החוקרים מסכימים שהדמויות האלו מייצגות באופן בלעדי "בילויים שלטוניים".
מרים גלפר-יורגנסן טוענת כי ייצוגים של רקדניות עוברים בתורשה מהאמנות הסאסאנית, שבה דמויות אלו מלוות לרוב בסמלים של העולם הבא.
לפיכך, היא מסיקה כי ייצוגים של רקדנים משמשים להזכיר לצופים את המותרות הממתינות להם בגן העדן.
ארמון זה נבנה ככל הנראה עבור אותו פטרון כמו ארמון מדברי עכשווי, ח'רבת אל-מפג'אר: הנסיך אל-ואליד השני, הידוע לשמצה באורח חייו הדקדנטי.
אחרים טוענים כי בעוד שמוטיבים של בעלי חיים וצמחים שנמצאו במקומות אחרים בארמון יכולים לתמוך בתיאוריה שדימויים אלה מייצגים את גן העדן, ייתכן שלא כל המוטיבים נועדו לכך במקור.
מאחר שאל-וואליד השני לא היה ידוע בתור אדוק, סביר להניח שדווקא פסלים האלו נועדו לבידור של הח'ליף ואורחיו.
קאפרי (באיטלקית: Capri) הוא אי קטן בים הטירני, בקרבת חצי האי סורנטו, דרומית לנפת נאפולי במחוז קמפניה שבדרום איטליה, סמוך למפרץ נאפולי.
שם האי נגזר מהמילה capra שפירושה עז באיטלקית, כי על האי יש והיו עיזים.
על האי קיימות שתי עיירות.
קאפרי (עיירה), מעט מעל גובה פני הים ואנאקפרי, בגובה של כ־275 מטר מעל פני הים.
בקאפרי התיישבו בני אדם עוד מתקופת הרפובליקה הרומית והוא אף שימש כמשכנו של הקיסר הרומי טיבריוס ועל שמו קרוי ההר המזרחי באי, הר טיבריוס (Monte Tiberio).
האי מוקף צוקים תלולים ובהם הרבה מערות ונקיקים.
יופיו של האי מושך אליו תיירים רבים והאתר המפורסם ביותר בו הוא "המערה הכחולה" המפורסמת בשל מימיה הכחולים.
הגבוה בהרי האי הוא מונטה סולארו, אליו ניתן לעלות רגלית, או ברכבל כיסאות פתוח, שתפעולו תלוי במזג האויר.
אתרי תיירות נוספים באי הם המדרגות הפיניקיות ווילה סן מיקלה.
בשנת 182 קומודוס, קיסר האימפריה הרומית ה־18 הגלה את אחותו לוסילה לאי, לאחר שהייתה מעורבת בקשר להתנקשות בחייו.
לאחר זמן קצר קומודוס שלח מתנקש שהתנקש בחייה.
קאפרי באה לביטוי בכמה מישורים אומנותיים ותרבותיים.
ספרות וסופרים: באנאקפרי שוכן ביתו של הסופר והרופא השוודי אקסל מונתה, וילה סן מיקלה.
הוילה תוארה והתפרסמה בספר מגילת סן מיקלה, והיא משמשת כיום כמוזיאון לחייו וליצירתו ומהווה מוקד משיכה לתיירים.
ממרפסת הוילה יש תצפית פנורמית על האי, ובראות טובה וגם על חצי האי סורנטו.
אמנם עלילת ספרו של נורמן דאגלס "Southwind" מתרחשת באי אחר, אך המומחים מסכימים שהשראה נובעת מקאפרי.
גם המשורר והדיפלומט הצ'יליאני פבלו נרודה ביקר בקאפרי, וכתב שירים על ובהשראת האי, לרבות את "פסוקי רב החובל" (The Captain's Verses), שבין השאר זיכו אותו בקבלת פרס נובל לספרות.
ספר נוסף שבכותרתו מופיע האי קאפרי הוא "גלויה מקאפרי", מאת אלכס בראון.
הספר קאפרי דיאם - אהבה ומוות בקאפרי (CAPRI DIEM Love and Death on Capri-) מאת ססיליה שטורהאוג - Cecilia Storhaug.
גם הסופר הבריטי גרהם גרין שהה בקאפרי פרק זמן ממושך ויצר באי.
ציור: ציירים רבים שהו בקאפרי וציירו את נופי האי בהשראת יופיו.
ביניהם, הצייר האיטלקי אנטוניו לטו (Antonio Leto) ותלמידו מיקלה פדריקו (Michele Federico).ציירים נוספים ששהו באי, יצרו וציירו את נופיו הם הצרפתים ז'אק לואי דוד, ואנרי מאטיס.
שירה מולחנת: הזמר והיוצר פפינו די קאפרי נולד על האי.
הזמר הצרפתי הרב וילארד שר את שירו המפורסם "קאפרי, זה נגמר" (Capri C'est Fini).
הזמרים פרנק סינטרה ודין מרטין וגם בינג קרוסבי ורוזמרי קלוני שרו את השיר הרומנטי "האי קאפרי" (The Isle of Capri).
במאה העשרים נוצר בגרמניה משקה לילדים ולנוער על שם האי, "שמש קאפרי", באנגלית "Capri Sun".
המשקה נמכר בעולם ב-למעלה ממאה מדינות, ומאוחר יותר נוצרו גם גרסאות למבוגרים, על-ידי מהילתו בחומרים אלכוהוליים.
בעת העתיקה נהגו קיסרים ואצילי רומא לבקר ולנוח בקאפרי, ולהתרחק מהפוליטיקה ברומא.
בראשם הקיסר טיבריוס, שבנה וילה מפוארת על האי.
לתעשיין הגרמני אלפרד קרופ הייתה וילה על האי וכיום יש על שמו באי דרך הררית ומפותלת, "Via Krupp".
ז'קלין קנדי ביקרה באי לעיתים קרובות.
הזמרת ויוצרת האמריקאית מריה קארי נמצאת גם היא ברשימת מבקרי קאפרי.
בקאפרי שני נמלים, הנמל הגדול (Marina Grande) והנמל הקטן (Marina Piccola), ובו שני יישובים, קפרי במרכז ואנאקפרי במערב.
באי רשת כבישים צרים ובהם נוסעים מוניות ואוטובוסים קטנים, המאפשרים נסיעה בין הנקודות השונות באי לאתרים השונים.
רכב פרטי יש לתושבי האי בלבד.
אל האי ניתן להגיע במעבורות היוצאות מנמלי סורנטו ונאפולי.
זמן השייט נע בין ארבעים לשישים דקות, תלוי בסוג המעבורת ובמצב הים.
גם בין אתרי האי הנמצאים בגובה פני הים, ניתן לשוט בסירות.
קאפקלובן (בדנית: Kaffeklubben; "מועדון הקפה") הוא אי המצוי בסמוך לקצה הצפון מזרחי של האי גרינלנד.
אי זה הוא שטח היבשה הקבוע הצפוני ביותר על פני כדור הארץ.
האי התגלה על ידי רוברט פירי בשנת 1900. אורכו של האי כקילומטר, והוא נמצא 37 ק"מ מזרחית לכף מוריס יסופ שבגרינלנד.
האי נחקר לראשונה על ידי החוקר הדני לאוגה קוך בשנת 1921. משלחת קנדית גילתה בשנת 1969 כי האי נמצא 750 מטרים צפונית לכף מוריס יסופ ועל כן נחשב האי לנקודה היבשתית הצפונית ביותר בכדור הארץ.
משנת 1978 ואילך התגלו איים צפוניים יותר אבל אינם יציבים על קרקע האוקיינוס אלא נסחפים על ידי קרחונים וכן מתכסים בגאות.
קוך קרא לאי על שם מועדון שותי הקפה של המוזיאון למינרלוגיה שבקופנהגן.
קָאָק מצוי (שם מדעי: Coloeus monedula), ידוע גם בשמות האנגליים Eurasian jackdaw, European jackdaw, western jackdaw, הוא מין ציפור שיר ממשפחת העורביים הדומה לסוג עורב ובעבר היה שייך אליו.
מצוי באירופה, אסיה וצפון אפריקה.
רוב גופו שחור, עורפו אפור-כסוף, וגחונו שחרחר-אפרפר.
בבגרותו ראשו, כנפיו וזנבו מקבלים ברק מתכתי.
אין כמעט הבדלים בין זכר ונקבה.
אך בדרך כלל לזכרים הגוון הכסוף שבערפם בהיר יותר משל הנקבות.
הקאק הוא עוף אינטליגנטי, חברותי הנוהג להתלהק.
נצפה שהוא מסוגל להשתמש בכלים.
זכרים ונקבות יוצרים זוגות כבר בשנת חייהם הראשונה, אך מזדווגים רק שנה מאוחר יותר.
הזוגיות נשמרת לאורך כל חיי הפרט ומהווה יחידת חיים יציבה בתוך המושבות והלהקות, באוכלוסיות יציבות ונודדות.
בני הזוג נראים תכופות צמודים זה לזה כ"זוג מאוהב".
שיחור המזון נעשה בלהקות גדולות (בעיקר בסתיו ובחורף) המונות מאות ואף אלפי פריטים ובערבים מתקבצים ללינה על העצים.
בלהקות יש מבנה היררכי ברור הכולל מנהיג להקה.
לעיתים, מותקפת ציפור פצועה או חולה על ידי חבריה בלהקה עד אשר מתה.
הקאק הוא אוכל-כול המשחר אחר מזונו בקרקע.
הוא ניזון מזרעים ובלוטים, פירות, חרקים ולרוות (זחלים ורימות), בעלי חיים קטנים ועוד.
זהו עורב זריז, פעלתן ומעופף מוכשר, להקות נצפו מבצעות מפגני ראווה אווירובטיים הכוללים התהפכויות וצלילות.
חוקר הטבע קונראד לורנץ תיאר בספרו טבעת המלך שלמה כיצד יצר קשר עם להקת קאקים על גג ביתו בגרמניה בעת מלחמת העולם השנייה.
מהתבוננות ארוכה בהתנהגותם הגיע למצב, שהחל להבין חלקים מהתקשורת שלהם, כולל שמות שהם ייחדו לכל פרט.
להקות גדולות של קאקים חיים בארץ בחבל עדולם ובאזור שפלת יהודה.
בחורף אלו עוברים לאזור מדבר יהודה.
הקאקים מתכנסים בשעות הערב וחונים במקום קבוע בדרך כלל מספר עצים וגגות, וחוזרים אל מקום החניה שנה אחרי שנה.
במתחם החניה אין עופות מסוג אחר, אך בדרך כלל בסמיכות קיים "מחנה" של ציפורים אחרות - בעיקר זרזירים ואנפות, אשר גם לכל אחד מהם מתחם מוגדר.
עם התפתחות הערים לתוך שטחי החקלאות מאז 1989 נצפות להקות בתוך הערים רחובות, רמלה, לוד, בית שמש, קריית גת, ירושלים, מעלה אדומים ועוד.
חוקר יהודי קדום כתב על הקאק בשמו הערבי, אלקאק:
עורב - רבינו סעדיה הגאון מתרגם "אלגראביב" והערביים קוראים אותו "אלקאק".
ונמצא עוד מין עורב קטן מ"קאק" וקוראים אותו "אלזארזור" והוא הנקרא בדברי חכמינו זכרם לברכה זרזיר
ככתוב בבראשית רבה (פרשה ס"ה)
זרזיר מין עורב - לא על חנם הולך זרזיר אצל העורב לפי שהוא מינו.
בעקבות זאת חוקר הטבע ישראל אהרוני נתן לקאק את שמו העברי.
קאפלבריקה הוא גשר עץ עתיק בלוצרן שבשווייץ, אחד האתרים המוכרים ביותר בעיר.
הקאפלבריקה הוא גשר עץ מקורה באורך של 204 מטרים החוצה את נהר הרויס ומיועד למעבר הולכי רגל.
זהו גשר העץ העתיק באירופה (הוקם ב-1333) ואחד מסמלי האדריכלות המאוחרת של ימי הביניים.
במקור הוקם הגשר כדי להגן על לוצרן מפני התקפות, ולצורך כך הוא חובר למגדל שנמצא במרכזו.
מגדל מתומן זה נבנה כבר בסביבות 1300 והוא קדם לגשר.
גובהו של המגדל הוא 43 מטרים וזהו החלק היחיד של הגשר הבנוי מאבן ולא מעץ.
למגדל היו שימושים רבים: בין היתר הוא שימש כבית סוהר וכחדר עינויים, בו אוחסן הארכיון העירוני ובתקופה מסוימת הוא אף שימש ככספת.
כיום יש במגדל חנות מזכרות ובשאר המגדל נמצא מועדון התותחנים של לוצרן.
במאה ה-17 גילף אומן מקומי בתוך הגשר מספר גדול של גילופי עץ המספרים את ההיסטוריה של שווייץ.
ב-18 באוגוסט 1993 פרצה שרפה בגשר וכילתה חלקים רבים ממנו.
קאפררה (איטלקית: Caprera) הוא האי השני בגודלו בארכיפלג איי מדלנה (איטליה), המצוי במצר בוניפאצ'יו, בין האי סרדיניה לבין האי קורסיקה.
שטח האי כ-16 קמ"ר, אורך חופיו כ-45 ק"מ, והנקודה הגבוהה ביותר בו היא הר טייאלונה (Monte Teialone), שגובהו 212 מטרים מעל פני הים.
האי מחובר לאי לה מדלנה בכביש מוגבה באורך כ-600 מטר.
האי הוא מוקד תיירותי, שחופיו ניחנו במפרצים ומעגנים נוחים לספינות.
צבע מי הים הוא ירוק צלול, הודות לעובדה שזרמי הים החזקים במקום מנקים את פני הים.
אין בו בתי מלון, אך יש כפר של בקתות נופש (בונגלו).
עיקר פרסומו בא לו בשל היותו המקום אליו פרש ג'וזפה גריבלדי ב-1856, והתגורר בו עד למותו בשנת 1882. גריבלדי רכש את האי בשנת 1855 והקים בו אחוזה חקלאית.
הוא נטע בו יער אורן המכסה היום את פני האי.
בתחום האחוזה הוקם מוזיאון למורשת ג'וזפה גריבלדי, בשם קומפנדיו גריבלדינו די קאפררה.
האי הוכרז כשמורת טבע, בשל מיני עופות ים נדירים החיים בו: שחף מלכותי, קורמורן ובז נודד.
כמו כן חיות בו עזי בר שעל שמן נקרא האי (capra באיטלקית פרושה עז).
קרקעית הים בקרבת האי מהווה מוקד משיכה לחובבי טבע ולחוקרי ארכאולוגיה ימית.
באי נמצאו שרידים של אוניות מטען מהתקופה הרומית.
לדעת חוקרי תולדות האי, מאז שניטש על ידי הרומאים, שהו בו רועי צאן בלבד.