tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המחקר הסיק שיש עדיין ראיות להשפעות בריאותיות מסוימות של צריכת מיץ פירות טבעי, לטובה יותר מאשר לרעה, ואף כי יש מקום לזהירות לגבי קבוצות סיכון מסוימות, עדיין אין די ראיות כדי להפסיק להמליץ על שתיית מיץ פירות טבעי בהנחיות תזונה ודיאטה.
המחקר של אוניברסיטת ניוקאסל גם לא עסק כלל בהשפעתם של מיצי ירקות שונים, כגון מיץ גזר או מיץ עגבניות, שכן אף לא אחד מן המחקרים שבדקו אותם עבר את סף הקבלה המחמיר שלו למתודות סטטיסטית.
ככלל, מיצי ירקות שונים עשויים להיות בעלי השפעה בריאותית עדיפה על מיצי פירות, אבל הם גם פחות פופולריים ומבוקשים אצל הצרכנים, ולכן גם השפעתם פחות נחקרת.
במדינת ישראל חיים, לצד הרוב היהודי, אזרחים או תושבים המשתייכים לקבוצות אתניות, דתיות, לאומיות ולשוניות שונות, ואשר נהנים משוויון זכויות ומחירויות.
על פי רוב, אין מונים עולים ובני משפחותיהם אשר אינם רשומים במשרד הפנים כיהודים במניין המיעוטים במדינה.
מגוון קבוצות המיעוט בישראל הוא רחב, לחלקם פרמטרים רבים של קבוצת מיעוט ולחלקם מאפיין מיעוט יחיד.
לדוגמה, קבוצת המיעוט הגדולה בישראל – האוכלוסייה הערבית מוסלמית – נבדלת בפנים הלאומיים, אתניים, תרבותיים, דתיים, ולשוניים, ולעומתה המיעוט השני בגודלו – האוכלוסייה החרדית – נבדלת בעיקר בפן הדתי והתרבותי.
המיעוט הערבי הוא המיעוט הגדול בישראל ומהווה כ-20 אחוזים מהאוכלוסייה.
רובם המכריע של ערביי ישראל הם מוסלמים סונים ומיעוטם נוצרים.
רוב בני המיעוט הערבי חיים בערים ובכפרים נפרדים והשאר חיים בסביבות מעורבות כמו חיפה, עכו וירושלים.
+ עדה תת-עדה מיקום בישראל גודל אוכלוסייה חובת שירות בכוחות הביטחון שונות ערבים מוסלמים סונים עירוניים בערים המעורבות ירושלים, חיפה, נצרת, עכו, רמלה ולוד בהתאם לחוק, ככל אזרח בישראל, חלה גם עליהם חובת שירות בצה"ל, אך היא לא נאכפת על-ידי צה"ל ולמרות זאת, יש מעטים מהם שמתנדבים לשרת.
תושבי הגליל בסמת טבעון, זרזיר, שבלי - אום אל-גנם ועוד60,000 ערבים מוסלמים שיעים-מתואלים בצפון מערב הגליל בהתאם לחוק, ככל אזרח בישראל, חלה גם עליהם חובת שירות בצה"ל, אך היא לא נאכפת על-ידי צה"ל.
רוב המתואלים ברחו מישראל במלחמת העצמאות אחמדים בשכונת כבאביר שבחיפה 2,200~ בהתאם לחוק, ככל אזרח בישראל, חלה גם עליהם חובת שירות בצה"ל, אך היא לא נאכפת על-ידי צה"ל.
+ תת-עדה מיקום בישראל גודל אוכלוסייה חובת שירות בכוחות הביטחון שונות יוונים אורתודוקסים ברובם בערים בצפון הארץ, וכן ביישובים כפריים 36,000 בהתאם לחוק, ככל אזרח בישראל, חלה גם עליהם חובת שירות בצה"ל, אך היא לא נאכפת על-ידי צה"ל ולמרות זאת, יש מעטים מהם שמתנדבים לשרת.
יוונים קתוליים במעיליא, בפסוטה, בכפר כנא, בעכו ובחיפה 44,500לטינים קתוליים בחיפה27,500 פרוטסטנטים בירושלים ובצפון מרונים בעיקר בגוש חלב ובחיפה 6,000 בין חיילי צד"ל שנמלטו מלבנון ומתגוררים בישראל יש גם מרוניםסורים אורתודוקסיםבעיקר בעיר העתיקה בירושליםכ-2,000בהתאם לחוק, ככל אזרח בישראל, חלה גם עליהם חובת שירות בצה"ל, אך היא לא נאכפת על-ידי צה"ל.
קופטים בעיקר בירושלים, מעט בנצרת ומעט ביפו 2,000~ במקור ממצרים, ונמצאים בארץ ישראל עוד בטרם קום המדינה
הדרוזים בישראל מהווים את המיעוט האתני השני בגודלו בישראל עם כ-1.7% מהאוכלוסייה.
מרכזי היישובים הדרוזים בישראל נמצאים בכרמל, בגליל וברמת הגולן.
מרכזי המיעוט הצ'רקסי הם הכפרים ריחאניה וכפר כמא בגליל.
+ עדה תת-עדה מיקום בישראל גודל אוכלוסייה חובת שירות בכוחות הביטחון שונות דרוזים בכרמל, בגליל וברמת הגולן148,000הגברים משרתים בצה"ל ובכוחות הביטחוןלדרוזים מערכת חינוך נפרדת צ'רקסים בישראל מוסלמים בכפר כמא בגליל התחתון ובריחניה בגליל העליון 4,800~ קשורים למערך החינוך הדרוזי בישראל
חרדים בישראל נחשבים כקבוצת מיעוט, המונה כ-13.9 אחוזים מהאוכלוסייה.
רוב החרדים גרים ביישובים ובשכונות נפרדים ומקפידים על ניתוק תרבותי מהחברה החילונית.
הריכוזים הגדולים של האוכלוסייה החרדית הם בירושלים, בני ברק, מודיעין עילית, בית שמש, ביתר עילית, אלעד, אשדוד ופתח תקווה, חיפה וערד.
יש המחשיבים את הדתיים לאומיים כקבוצת מיעוט.
הציבור הדתי לאומי בישראל נע בין 15-7% מכלל האוכלוסייה בישראל, והם מתגוררים בכל שטחי מדינת ישראל.
+ עדה תת-עדה מיקום בישראל גודל אוכלוסייה חובת שירות בכוחות הביטחון שונות ארמנים נוצרים ברובע הארמני בירושלים (1,350~), ביפו (400~) ובחיפה (400~) 2,150~ בהתאם לחוק, ככל אזרח בישראל, חלה גם עליהם חובת שירות בצה"ל, אך היא לא נאכפת על-ידי צה"ל ולמרות זאת, יש מעטים מהם שמתנדבים לשרת.
+ עדה תת-עדה מיקום בישראל גודל אוכלוסייה חובת שירות בכוחות הביטחון שונות קראים בעיקר במצליח, רנן, רמלה ואשדוד 40,000 משרתים בכוחות הביטחון התפצלו מהעם היהודי בתקופת בית שני, עקב סירובם לקבל את התורה שבעל פה.
בישראל מספר קבוצות אוכלוסייה שאינן יהודים ואין להם אזרחות ישראלית.
תושבים חסרי אזרחות ישראלית משתייכים למספר מעמדות שונים:
תושב קבע – אדם בעל זכות להתגורר דרך קבע בישראל, שמממש זכות זו.
תושב קבע עלול לאבד את מעמדו אם הוא מעתיק את מקום מגוריו אל מחוץ לישראל (בגבולות "הקו הירוק"), בניגוד לאזרח שיכול לחזור ולשבת בגבולות המדינה בכל עת.
תושב ארעי – מי שמתגורר בישראל, אך לא הפך לתושב ישראל.
מהגר עבודה – מי שקיבל אשרת עבודה ממשרד הפנים.
פליטי מלחמה – אנשים שברחו מאזורי מלחמה, ביקשו מקלט במדינת ישראל וקיבלו מעמד של פליט.
שוהה בלתי חוקי (שב"ח) – מי שנמצא בתחומי ישראל בלא שיש בידיו היתר לכך.
לתושבי קבע ולתושבים ארעיים יש זכויות סוציאליות, הכוללות קצבת ילדים, מענק לידה, קצבת נכות (במידת הצורך), דמי אבטלה (למי שהפסיק לעבוד), קצבת הבטחת הכנסה (למי שאינו עובד מעל לחצי שנה), השלמת הכנסה (למי שמשתכר מתחת לשכר מסוים), ביטוח בריאות ממלכתי וחברות בקופת חולים.
תושב קבע אינו זכאי להצביע בבחירות לכנסת, ואינו זכאי לדרכון ישראלי.
בעלי מעמד פליט זכאים לקבל מהמדינה הגנה ומקלט.
לבעלי המעמד הבלתי חוקי (שב"חים) אין כל זכויות, והם צפויים לגירוש.
בשל היעדר מעמדם החוקי, הם סובלים לעיתים מניצול על ידי מעסיקיהם.
בני זוג של יהודים ישראליים
בעקבות גל העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות התשעים מחד גיסא, והגעת מאות אלפי מהגרי עבודה לישראל מאידך, החמיר משרד הפנים את מדיניות ההתאזרחות.
נכון לנתוני משרד הפנים לשנת 2002, מצויים בישראל קרוב ל-5,000 בני זוג לא יהודים של ישראלים אשר אינם זכאים לאזרחות מכוח חוק השבות.
בשלב זה יכול לקבל בן הזוג מעמד של אזרח לאחר הליך מדורג שאורכו כחמש שנים.
מדינת ישראל מעניקה אשרות שהייה לעובדים מחו"ל, על מנת שישמשו כוח עבודה החסר בישראל, בעיקר בתחומי החקלאות, הבניין, המסעדנות, משק הבית והסיעוד.
בהתאם לחוק האזרחות, עובדים אלה אינם נחשבים אזרחי המדינה.
עובדים זרים אשר אשרת השהייה שהעניק להם משרד הפנים הסתיימה ואינם חוזרים לארצות מוצאם, הופכים באופן אוטומטי לשוהים בלתי חוקיים, על כל המשתמע מכך.
על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, אחוז השוהים הבלתי חוקיים מבין העובדים הזרים עומד על כ-45%.
שוהים בלתי חוקיים מהרשות הפלסטינית
חדירת פלסטינים מהרשות הפלסטינית לשטח מדינת ישראל באופן בלתי חוקי, במקומות עבירים יחסית או דרך פרצות בגדר ההפרדה, נעשית בעיקר לשם מציאת עבודה (ולעיתים לשם ביצוע פיגועי טרור).
על פי הערכות גורמים שונים במערכת הביטחון, נכון לשנת 2009, מספר השוהים הבלתי חוקיים מהרשות הפלסטינית בלא היתר בישראל נע בין 20,000 ל-50,000.
מדינת ישראל מעוניינת למנוע חדירת שב"חים לשטחי המדינה, בכל מחיר, ועל כן הוחלט להחמיר גם עם מסיעי ומליני שב"חים ישראליים.
לטענת משטרת ישראל העברת שב"חים לישראל נעשית על ידי ארגוני פשיעה.
בעשור הראשון של המאה ה-21 החלה הסתננות של תושבי אפריקה לישראל דרך גבול ישראל-מצרים שלא היה מגודר.
רוב המסתננים שוהים בישראל במעמד של מי שאינם בני-הרחקה, כיוון שהמדינות שמהן באו (כמו מצרים) אינן מוכנות להתחייב שלא ישיבו אותם לארץ מוצאם.
רוב המסתננים הגיעו מאריתריאה (54 אחוז מכלל המסתננים ולמעלה מ-80 אחוז מהמסתננים בשנת 2010) מסודאן (23 אחוז), וכן, בשיעור הולך ויורד, מאתיופיה, מחוף השנהב, מניגריה וממדינות נוספות.
85% מן המסתננים היו גברים.
הטיפול הממשלתי במסתננים השתנה עם הזמן.
בעבר היו כ-1,500 כלואים במתקנים שונים, בהם בית סוהר סהרונים.
רבים מהם מתגוררים בדרום תל אביב, באילת ובערד.
שוויון זכויות, אפליה והעדפה מתקנת
מקימי מדינת ישראל התחייבו לשוויון זכויות לכל אזרחיה ודבר זה בא לידי ביטוי במגילת העצמאות, שבה נכתב:
עם קום המדינה הוגדר על ידי בית המשפט העליון כי קיום שוויון זכויות חברתי גמור לכל אזרחי המדינה הוא עקרון יסוד חברתי.
מגילת העצמאות פונה אל תושבי מדינת ישראל הערבים בבקשה לשמירה על השלום וללקיחת חלק בבניין המדינה, על בסיס אזרחות מלאה ושווה, כלומר: שוויון זכויות מלא בפני החוק, שוויון פוליטי (הזכות לבחור ולהיבחר) וכן שוויון חברתי בפני המוסדות הציבוריים והאזרחיים, לרבות שוויון הזדמנויות.
כמו כן, הצהירו מנסחי המגילה כי מדינת ישראל תעניק חופש דת, מצפון, לשון, חינוך ותרבות לכל אזרחיה, ללא הבדל דת, גזע ומין.
ואכן, מדינת ישראל מכירה בחירותם של מיעוטים לשמר את תרבותם הנפרדת, לרבות, חלקית, בדרך של חינוך נפרד.
חוקים שונים מסדירים את שוויון הזכויות של המיעוטים ובמקרים רבים אין מדינת ישראל מסתפקת במתן חירות בלבד.
חוק חינוך ממלכתי קובע שאחת ממטרות החינוך הממלכתי היא "להכיר את השפה, התרבות, ההיסטוריה, המורשת והמסורת הייחודית של האוכלוסייה הערבית ושל קבוצות אוכלוסייה אחרות במדינת ישראל, ולהכיר בזכויות השוות של כל אזרחי ישראל", בנוסף נקבע ש"במוסדות-חינוך לא-יהודיים תותאם תוכנית הלימודים לתנאיהם המיוחדים".
בפועל, המדינה מאפשרת לבני המיעוטים לקיים מערכות חינוך נפרדות, הממומנות בחלקן על ידי המדינה.
המדיניות הלשונית של מדינה מכירה במעמד המיוחד של השפה הערבית.
בפועל נעשה שימוש נרחב בערבית בשלטי הכוונה, אך השימוש בה בדיוני הכנסת ובהודעות רשמיות של המדינה מועט
חוק שעות עבודה ומנוחה מאפשר למי שאינו יהודי לבחור בין יום השבת, ראשון או שישי בשבוע, הכל לפי המקובל עליו כיום המנוחה השבועית שלו.
חוק שירות התעסוקה קובע שאסור למעסיק לסרב לקבל דורש עבודה מטעמי הפליה בין השאר על רקע לאומי, גזעי או דתי.
ההצהרות וההכרזות של מנהיגי המדינה – החל במגילת העצמאות וכלה במערכות הבחירות השונות במהלך חייה של מדינת ישראל – הועמדו במבחן לאורך שנות קיומה של המדינה נוכח טענותיהם של קבוצות המיעוט כנגד אפליה.
יש הטוענים כי האזרחים בני המיעוטים בישראל הם אוכלוסיות חלשות, הזוכות ליחס פחוּת מזה שזוכות לו קבוצות אחרות.
חלק ניכר מן הטענות על קיפוח נסב סביב סיכויי עבודה ושכר.
טענות אלה נשמעות אף על ידי בני המיעוטים המשרתים בצה"ל, תוך שהם מתלוננים על כך שהם מספיק טובים כדי להילחם, אך לא להתקבל לעבודה בחלק מהמקומות.
האיסור על אפליה בהעסקה חל על תנאי העבודה, הקידום, הפיטורים, פיצויי הפיטורים ותנאי הפרישה, אולם מיון הנגזר מאופיים וממהותם של התפקיד או המשרה אינו בגדר אפליה.
חריג זה מאפשר לעיתים למעסיקים להפלות אזרחים מקבוצות מיעוט בקבלה לעבודה, בין היתר בטענה כי קיימת בעיה ביטחונית בהעסקת ערבים במקום.
טענה נוספת של מעסיקים עוסקת במיקום המגורים של המיעוטים.
בכפרים רבים של מיעוטים הניידות בתחבורה ציבורית מהכפר מוגבלת, דבר שעלול לפגוע באפשרות של המיעוטים להגיע בזמן למקום העבודה.
כלים נוספים שעלולים לגרום לאפליית מיעוטים במקומות העבודה, הן דרישות כגון שירות צבאי, או עברית כשפת אם.
הרשות לפיתוח כלכלי במגזר המיעוטים, הנמצאת במשרד ראש הממשלה, אחראית על שיפור שילובם של בני המיעוטים בכלכלת ישראל.
בני המיעוטים בישראל אינם זוכים לייצוג הולם בתפקידים בכירים במגזר הציבורי.
מספר הדירקטורים במגזר החרדי הערבי הדרוזי והצ'רקסי, נמוך ממספרם היחסי באוכלוסייה.
מספר בני מיעוטים כיהנו בתפקידים בכירים פוליטיים.
הערבים אזרחי מדינת ישראל מוצגים לרוב בהקשר של הקונפליקט או תוך קישור סטראוטיפי לסמלי תרבות (למשל, חומוס) ללא התייחסות נרחבת לערבים בהקשרים אזרחיים כלליים.
ב-2015 בניתוח תוכן שביצעה עמותת סיכוי, של הייצוג של המיעוט הערבי בערוצי השידור היהודיים ברדיו ובטלוויזיה עלה שרק כשני אחוז מהמרואיינים היו ערבים ורק עשירית מאותם מרואיינים ערבים רואיינו במסגרת המומחיות שלהם, בעוד באותה עת ערבים היו חמישית מאוכלוסיית ישראל.
בשנת 2015, כמחצית מסיקור הערבים בתקשורת הישראלית היה בעל טון שלילי מובהק.
הרבה מסיקור שלילי זה הוקדש לחברי כנסת ערבים, ורק כרבע מסיקור הערבים בתקשורת היה סיקור חיובי.
עוד סיקור שלילי ב-2015 הוקדש ל-95% מהאייטמים של התנועה האסלאמית על שני פלגיה, אף על פי שהפלג הצפוני והפלג הדרומי של התנועה הם שני ארגונים שונים.
לסיכום, לתקשורת תפקיד מרכזי בעיצוב החברה, כמו כן תפקיד מרכזי בחיזוק סולידריות קהילתית, אך לכאורה התקשורת לא ממלאת תפקידה, וכתוצאה מכך קיים אי שוויון והדרה בסיקור התקשורתי של המיעוט הערבי במדינת ישראל.
שנים רבות קיימת בישראל אפליה כלפי חרדים וערבים בהקצאת משאבי המדינה.
בשנים 1980–2003 ירדה הצפיפות בכיתות, אך עדיין במגזר הערבי גדולה הצפיפות ב-11% בהשוואה לצפיפות בכיתות במגזר היהודי.
אף על פי שהחוק בנושא הקמת תאגידי מים וביוב נחקק לפני כחמש שנים, ומאז הוקמו כבר עשרה תאגידי מים וביוב במגזר היהודי, עד שנת 2008 לא הוקם אף תאגיד במגזרים הלא-יהודיים.
בשנת 2008 הוקמו שני תאגידי ביוב למגזר הערבי, האחד לאזור נצרת והשני לכפרי הגליל התחתון.
התאגידים הוקמו בעקבות החלטת ממשלה מיוחדת מפברואר 2007, שקבעה מענקים נדיבים לרשויות במגזר הלא יהודי אשר יקימו תאגיד מים וביוב עד חודש ינואר 2008. בגין המהלך יקבלו הרשויות סכום של 76 מיליון ש"ח, הן כמענקים והן כהחזר מילוות עבר שנטלו בגין משקי המים והביוב.
בנוסף, צפוי תאגיד הרי נצרת לקבל סכום של כ-13 מיליון ש"ח כמענק לפיתוח תשתיות מים וביוב חדשות.
התאגידים יתנהלו כחברות עסקיות לכל דבר, ויתקיימו מגביית מסים אשר יעברו ישירות לקופתם.
ב-14 ביוני 1993 הוחלט בוועדת השרים לענייני תיאום ומנהל להוסיף במשרדי הממשלה 120 משרות לעובדים מן המגזר הערבי והדרוזי.
התוכנית בוצעה בשלושה שלבים עד שנת 1997, ובשלב זה לא נקבע המשך למבצע.
בשנת 2000 תיקנה הכנסת את חוק החברות הממשלתיות, והוסיפה דרישה להבטחת ייצוג הולם לבני המיעוטים.
בית המשפט העליון הוציא מספר פסקי דין התומכים עקרונית בהעדפה מתקנת כלפי ערביי ישראל.
בשנת 2006 התקבלה החלטת ממשלה לסבסד הוצאות פיתוח תשתיות לבנייה חדשה לחיילים משוחררים במגזר הבדואי בצפון ובמגזרים הדרוזי והצ'רקסי ברמה זהה לזו שניתנת לחיילים משוחררים יהודים.
בשנת 2007 הוקמה ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא קליטת עובדים ערבים בשירות הציבורי.
המיפוי הסטנדרטי הוא מיפוי כאוטי משמר-שטח מריבוע בעל צד באורך של לעצמו.
כאשר ו- מחושבים מודולו .
המיפוי הסטנדרטי מתאר בצורה מדויקת מערכת פיזיקלית של רוטור מדורבן (Kicked Rotor).
מערכת זאת מורכבת ממוט המוחזק בקצהו האחד על ידי ציר חסר חיכוך, ומקבל מכות בקצהו השני באופן מחזורי.
המשתנים ו- מייצגים, בהתאמה, את המיקום הזוויתי של המוט ואת התנע הזוויתי לאחר המכה ה--ית.
הקבוע מייצג את עוצמת המכות.
מיפוי זה הוא מן הנחקרים ביותר בכאוס הקלאסי, ומהווה את אחד המודלים החשובים והשימושיים ביותר.
הוא משמש לבחינת שיטות לתיאור מעברים מתנועה מסודרת לתנועה כאוטית, ולתיאור התכונות הסטטיסטיות של מצבי כאוס גלובלי.
המיפוי הסטנדרטי נותן תיאור מדויק או מקורב של מערכות פיזיקליות רבות, ולמרות פשטותו הוא שומר על התכונות המורכבות הטיפוסיות למערכות כאוטיות.
בין השאר, המיפוי הסטנדרטי משמש לתיאור מערכות פיזיקליות בתחומי הפיזיקה של מאיצי חלקיקים, פיזיקה של פלסמה, ופיזיקת מצב מוצק.
מיפוי זה הוצע לראשונה על ידי בריאן טיילור (Bryan Taylor) ופותח באופן בלתי תלוי על ידי בוריס צ'יריקוב (Boris Chirikov) לצורך תיאור הדינמיקה של קווי שדה מגנטי.
בשנות ה-70 הראה הפיזיקאי שמואל פישמן כי הגבלת הפיזור שחל בתנע עם הגדלת הכאוטיות של הרוטור המדורבן הקוונטי, ואשר מנוגדת בטבעה לפיזור התנע שחל בתמונה הקלאסית, היא תופעת לוקליזציה דינמית הזהה במהות לתופעת לוקליזציית אנדרסון .
בסעיף זה נראה כיצד מתקבל המיפוי הסטנדרטי מתוך ההמילטוניאן של מערכת רוטור מדורבן.
נניח, ללא הגבלת הכלליות, כי מומנט האינרציה של המוט הוא 1. קצה אחד של המוט מוחזק על ידי ציר חסר חיכוך, ואילו הצד השני מקבל מכות בעוצמה של בצורה מחזורית.
ההמילטוניאן של המערכת נתון על ידי:
אם נפעיל את משוואות המילטון על ההמילטוניאן, נקבל את משוואות התנועה של המערכת:
בין מכה למכה המערכת נעה בצורה חופשית.
נבצע אינטגרציה על מחזור אחד בין המכות ונקבל את משוואות המיפוי:
המיפוי מספק למעשה צילום סטרובוסקופי של תנועת המוט במרחב הפאזה.
המיקום (הזווית) מקבל ערכים בתחום 0 עד והתנע אינו חסום, לכן מרחב הפאזה מוגבל לצילינדר.
מרחב הפאזה מחזורי בציר התנע, עם מחזור (תוספת של לתנע לא משנה את המיקום), ולכן אפשר להציג את המיפוי, ללא הגבלת הכלליות, בתוך טורוס בגודל .
מרחב הפאזה של המיפוי הסטנדרטי
עבור משוואות המיפוי מקבלות את הצורה:
הדינמיקה במקרה זה היא אינטגרבילית, שכן הוא קבוע תנועה.
אם התנע של נקודת ההתחלה הוא מספר רציונלי, ( ו- הם מספרים שלמים ללא גורם משותף), אז נקבל מסלול מחזורי בעל מחזור .
כלומר, אחרי צעדים המסלול יחזור על עצמו מודולו .
אם התנע ההתחלתי, , הוא מספר אי-רציונלי, אז לא יחזור על עצמו לעולם והמעגל האינווריאנטי יתכסה באופן צפוף (ארגודי).
צורת המסלולים במרחב הפאזה תלויה בגודל של פרמטר ההפרעה .
עבור קטן התנועה ברוב מרחב הפאזה היא יציבה, וככל ש- גדל, מופיעים אזורים הולכים וגדלים של תנועה כאוטית.
כל אחד מהמסלולים המחזוריים המסודרים ב- (שכאמור מתאים לנקודת התחלה בעלת תנע רציונלי) הופך לשרשרת של איים.
שרשרת של איים מטיפוס היא "שרשרת" של איים המתוחמים מלמעלה ולמטה על ידי שכבות כאוטיות.
בכל איטרציה, אי מועתק לאי המופרד ממנו על ידי פערים של המסלול המסודר המתאים.
השכבה הכאוטית העליונה והתחתונה מוגבלות על ידי מסלולים קוואזימחזוריים עם מספר רוטציה אי-רציונלי הנקראים מסלולים רוטציוניים אינוואריאנטים (Rotational Invariant Circles – RIC).
המסלולים האלה משתרעים מ-0 עד באופן רציף ומונעים את התפשטות הכאוס, לכן הכאוס בשכבות הכאוטיות הוא כאוס לוקלי.
כאשר מגדילים את עוד יותר ה-RICs נשברים ומוחלפים על ידי קווים מחוררים הנקראים קנטורים (כי יש להם מבנה טופולוגי דומה לזה של קבוצת קנטור).
המסלולים באזורים הכאוטיים יכולים לחצות את הקנטורים דרך החורים שלהם.
אחרי שכל ה-RICs נשברים, כל האזורים הכאוטיים מתחברים לאזור אחד גדול, ומתקבל כאוס גלובלי.
ה- הקריטי, שבו מתרחש המעבר לכאוס גלובלי במיפוי הסטנדרטי, הוא .
עבור שגדול מהערך הזה, התנע והאנרגיה של מסלולים באזור הכאוטי יכולים לגדול עד אינסוף.
עבור ערכים גדולים של , לא קיימים איים ברי הבחנה וכל מרחב הפאזה מתמלא בצורה ארגודית צפופה על ידי מסלול אחד.
מיפ חיס (בהולנדית: Miep Gies; 15 בפברואר 1909 – 11 בינואר 2010) הייתה מהאזרחים ההולנדים שהחביאו את אנה פרנק ובני משפחתה מפני הנאצים באמסטרדם שבהולנד בעת מלחמת העולם השנייה ושואת יהודי הולנד.
לאחר שאנה ובני משפחתה נעצרו בידי הנאצים, היא מצאה במקום המסתור שלהם את היומן שאנה כתבה וגם סיפורים קצרים שאנה כתבה.
היא שמרה על כתבי היד, ולאחר המלחמה העבירה אותם לאביה של אנה, אוטו פרנק, שהיה היחיד מהמשפחה ששרד את השואה, והוא הוציא אותם לאור.
על מעשיה, הוכרה כחסידת אומות העולם.
חיס נולדה בשם הרמינה סנטרושיץ (Hermine Santrouschitz) בווינה, אוסטריה.
ב-1920 עברה לליידן בהולנד על מנת לברוח מהרעב ששרר באותה תקופה באוסטריה לאחר מלחמת העולם הראשונה.
היא נלקחה לאומנה על ידי משפחה בהולנד אשר קראו לה בכינוי "מיפ".
ב-1922 עברה עם משפחתה המאמצת לאמסטרדם.
לאחר שסיימה את התיכון, היא עבדה כרואת חשבון וב-1933 כמזכירה בסניף ההולנדי של חברת התבלינים ההולנדית אופקטה (שמאוחר יותר נקראה חיס ושות').
אוטו פרנק בדיוק עבר מגרמניה ומונה למנכ"ל של אופקטה בהולנד.
חיס, שעבדה עבור פרנק, הפכה לחברה קרובה של המשפחה, וכך גם הארוס שלה, יאן חיס (Jan Gies).
לאחר שסירבה להצטרף לארגון נשים נאצי, הדרכון שלה בוטל והורו לה לחזור לאוסטריה בתוך 90 יום.
מיפ ויאן התחתנו ב-16 ביולי 1941 כדי שהיא תוכל להשיג אזרחות הולנדית ולהימנע מגירוש.
הרהיטות של חיס בהולנדית ובגרמנית עזרו למשפחת פרנק להיטמע בחברה ההולנדית, והיא ובעלה הפכו לאורחים קבועים בבית משפחת פרנק.
יחד עם בעלה יאן ועובדים אחרים מאופקטה (ויקטור קוגלר, יוהנס קליימן ובפ פוסקאול) סייעה חיס להסתיר את בני משפחת פרנק (אוטו, אדית, מרגוט ואנה), בני משפחת ואן-פלס (הרמן, אוגוסטה ופטר) ופריץ פפר בכמה חדרים בבניין המשרדים של החברה בפרינסנחראכט באמסטרדם מ-6 ביולי 1942 עד ל-4 באוגוסט 1944.
כאשר חיס קנתה אוכל לאנשים במסתור, היא נמנעה מחשד בדרכים רבות.
למשל, היא קנתה מכמה ספקים שונים ביום אחד.
היא מעולם לא סחבה יותר ממה שהיא יכלה להכניס לשקית אחת או להחביא מתחת למעיל שלה.
כדי להימנע מכך שעובדי אופקטה יחשדו, חיס ניסתה לא להיכנס למקום המסתור בשעות הקבלה.
בעלה גם עזר על ידי כך שסיפק תלושי מזון שהשיג באופן לא חוקי.
בדירתם, חיס ובעלה יאן הסתירו גם סטודנט אנטי-נאצי.
בבוקר ה-4 באוגוסט 1944, כאשר ישבה ליד שולחנה עם פוסקאול וקליימן, איש עם אקדח התעמת עם חיס ופקד עליה לא לזוז ולא לעשות רעש.
כתוצאה מהלשנה של אחד מעובדי המחסן במקום (כנראה), נודע לגרמנים על הסתתרותה של המשפחה.
משטרת הסדר, מלווה במשתפי פעולה הולנדים, פרצה לדירה ולמקום המסתור כדי לנסות למצוא את המסתתרים.
כמה ימים לאחר מכן ניסתה חיס, ללא הועיל, לשחד קצין אוסטרי נאצי שייתן לעצורים ללכת.
חיס והאחרים היו יכולים להיות מוצאים להורג אם הם היו נתפסים מסתירים יהודים.
עם זאת, היא לא נעצרה מכיוון שהשוטר שבא לחקור אותה היה מווינה.
היא זיהתה את המבטא שלו ואמרה לו שהם מאותה העיר.
חיס נשארה בבטחה עם בעלה באמסטרדם עד לסוף המלחמה.
לפני שהרשויות רוקנו את הבית, חיס ופוסקאול מצאו חלקים מיומנה של אנה פרנק והחביאו אותם.
לאחר שהגיעו החדשות על פטירתה של אנה פרנק, מסרה חיס את היומן לניצול היחיד שנותר ממשפחת פרנק, אוטו, אביה של אנה.
חיס לא קראה את היומנים לפני שנתנה אותם לאוטו.
לאחר פרסום יומנה של אנה פרנק התפרסמו חיס, בעלה וחבריהם בהולנד, וקיבלו שורה של תעודות הוקרה ומדליות מארגונים שונים, בין היתר זכתה חיס במדליה מיד ושם ב-1995, ובתואר אבירות מהמלכה ביאטריקס ב-1997.
בעלה מת ב-1993, והיא הלכה לעולמה כ-17 שנים מאוחר יותר, בגיל 100.
בני הזוג הותירו אחריהם בן יחיד.
בטקס מיוחד שנערך בעבורה ב-1995 קיבלה חיס את עיטור הגבורה הגבוה ביותר שניתן מארגון יד ושם על פועלה.
מיפוי עצמות היא בדיקת הדמיה שבה נעשה שימוש בחומר סימון רדיואקטיבי כדי לאבחן סוגים שונים של מחלות עצם.
חומר הסימון נקלט במיוחד באזורים שבהם יש פעילות רבה של פירוק עצם או של בניית עצם.
ההדמיה מאפשרת להראות תהליכים שונים בעצמות ובפרקי הגוף, כמו שברים, בעיות באספקת הדם, דלקות מפרקים ואף גידולים סרטניים.
לרוב, מטופלים מופנים למיפוי עצמות במקרה של כאבים בלתי מוסברים בעצמות - כאבים שעשויים לרמז על שבר, על דלקת, על זיהום או על גידול בעצם שלא ניתן לאבחן בעזרת צילום רנטגן רגיל.
הרופא עשוי להפנות למיפוי עצמות במקרה של כאבים בלתי מוסברים בעצמות - כאבים שעשויים לרמז על שבר, על דלקת, על זיהום או על גידול בעצם שלא ניתן לאבחן בעזרת צילום רנטגן רגיל.
מיפוי עצמות מסייע לאבחון של המצבים הבאים:
• גידולי עצם שפירים או ממאירים.
גרורות הן מוקדי סרטן בעצמות שמקורם בגידול שהתחיל במקום אחר בגוף.
• שבר שלא רואים בצילום רנטגן פשוט (השכיחים ביותר הם שברים בירך, שברי מאמץ ברגליים או שברים בחוליות).
• כאב בלתי מוסבר בעצמות.
• מחלות מטבוליות שפוגעות בהרכב העצם ובמבנה שלה.
החומר הרדיואקטיבי המוחדר לווריד נקרא והוא מכיל מתילן די פוספט (MDP).
זמן מחצית החיים של הוא כשש שעות, והפליטה של קרינת גמא שלו עומדת על 140 קילואלקטרון-וולט (KeV) ונראית בקלות, בעוד שאין לחומר דעיכת בטא מסוכנת.
זורם בדם ושוקע ברקמות בהתאם לריכוז הסידן שנמצא בהם, כך, שהשקיעה המשמעותית מתקיימת ברקמת העצם.
בנוסף, ישקע באזורים בהם יש מגע משמעותי עם הנוזל החוץ תאי וזרם הדם, כך שעיקר השקיעה של החומר בעצם תהיה באזור הגדילה בקצוות העצמות הארוכות (מטאפיזיס).
במקומות בהם יש גידול, דלקת או בניה מחדש של העצם, יהיה ריכוז סידן גבוהה לצד חשיפה גבוהה יותר של באזור לדם, דבר שיגרום לשקיעת גבוהה יותר במקום.
ניתן לבצע את ההדמיה עם חומרים ראדיואקטיבים נוספים, שדרך פעולתם דומה.
יכולת ההדמיה מתבססת על קליטת גלי גמא.
גלי גמא הן גלים אלקטרומגנטיים קצרים מאוד שנפלטים במהלך פירוק גרעין האטום.
החומר הוא חומר רדיואקטיבי, כלומר הוא נוטה להתפרק ותוך כדי הפירוק נפלטות קרני גמא.
כיוון שזמן מחצית החיים של עומד על כ-6 שעות, לאחר כשעתיים-שלוש יהיה פירוק משמעותי של החומר בתוך הגוף ויהיה ניתן לסרוק את הגוף ולמפות את אזורי השקיעה של החומר.
הסריקה מתבצעת עם מצלמת גמא , מצלמה בעלת חיישן אשר קולט ורושם את קרני הגמא.
טומוגרפיית פליטת פוזיטרונים המכונה PET (Positron Emission Tomography) היא שיטת הדמיה המבוססת על מיפוי חומר רדיואקטיבי שונה המוזרק לגוף.
החומר הוא 18F, נגזרת רדיואקטיבית של פלואור.
השיטה מתאימה יותר לגילוי גרורות התחלתיות בעצמות.
טומוגרפיית פליטת פוטון בודד המכונה SPECT (ראשי תיבות של Single Photon Emission Tomography) היא שיטת מיפוי טומוגרפית מתקדמת.
הבדקה מתבססת על סריקת הקרינה הנפלטת מהחומר הראדיוקטיבי שהוזרק לגוף, אך מספקת תמונות של חתכי רוחב מפורטים של האיבר הנסרק (בדומה לחתכי הרוחב המתקבלים בסריקת CT).
חתכי רוחב אלו נאספים ומעובדים בעזרת תוכנת מחשב לתמונה תלת־ממדית המשקפת באופן מדויק את האזור שצולם.
SPECT היא תוספת חשובה לבדיקת מיפוי עצמות המאפשרת להבחין באופן מדויק יותר במיקום הפתולוגיה.
טכנולוגיה זאת מאפשרת לבחון באופן יסודי ודקדקני יותר מבנים כמו עמוד השדרה, הירכיים, הברכיים ומפרק הלסת.
חריגות ובעיות שנזהה גם במיפוי עצמות שגרתי יזוהו לעיתים קרובות באופן משכנע ומדויק יותר על ידי SPECT .SPECT עשוי אף לאתר חריגות שלד שאינן ניכרות במבט מישורי, עם זאת, למיפוי עצמות רגיל (מישורי) יש רזולוציה גבוהה יותר.
מסיבה זו SPECT משלימה, אך אינה מחליפה מיפי עצמות מישורי.
בכל מצב רפואי יש להעריך ולבחון את הבדיקה הטובה והמתאימה ביותר לטובת האבחון.
בארבעת הימים שלפני מיפוי העצמות אסור ליטול תרופות המכילות ביסמוט (מרכיב פעיל בחלק מהתרופות שמשמשות להקלה על כאבי בטן).
לנשים מיניקות מומלץ לא להניק במשך יומיים לאחר הבדיקה, אלא לשאוב את החלב ולהשליך אותו.
המטופל מגיע למקום הבדיקה, שם מוזרק לווריד החומר הרדיואקטיבי.
לרוב, הסריקה תתבצע לאחר כשעתיים, לאחר שהחומר עבר במחזור הדם ושקע בעצמות.
הסריקה תתבצע באמצעות מצלמת גמא, שאינה פולטת קרינה, ועוברת לאורך הגוף ומצלמת את פיזור החומר.
שיטה זו תדגים בעיקר אזורים בהם יש פעילות גבוהה של אוסטאובלאסטים (תאים בוני עצם).
כאשר רוצים מידע אבחוני נוסף יבצעו מספר סריקות בזמנים שונים מזמן הזרקת החומר לווריד.
באזורים בהם יש חידוש של רקמת עצם (בעקבות דלקת, שבר, גידול וכו'...) תהיה עליה ברמת הקרינה הנפלטת בשל שקיעה מוגברת של החומר ברקמה.
כמות החומר המוחדרת לגוף היא קטנה מאוד והדעה הרווחת היא שלא נגרם סיכון בריאותי כל עוד הבדיקה אינה נעשית באופן תדיר ושוטף.
אם את בהריון או מיניקה, מומלץ - במידת האפשר - לדחות את הבדיקה כדי לא לחשוף את תינוקך לקרינה.
בדיקת מיפוי עצמות כרוכה בחשיפה לקרינה מייננת.
כמות הקרינה בחומר הסימון היא קטנה מאוד ונעלמת לחלוטין בתוך כיומיים.
מיפוי MIBI הוא שם כולל לסוגים שונים של בדיקות רפואיות הנעשות במסגרת הרפואה הגרעינית.
במיפויים אלה, הסמן המוזרק למטופל מורכב מהמולקולה הביוכימית MIBI ומהחומר הרדיואקטיבי טכניציום-99מ (Tc-99m).
ניתן להשתמש בחומר זה על מנת לבדוק אם קיימת פעילות יתר של בלוטת יותרת התריס (hyperparathyroidism).
פעילות יתר של הבלוטה גורמת לריכוז גבוה של סידן בדם (hypercalcemia).
הסיבה השכיחה ביותר היא לכך היא גידול שפיר (אדנומה Adenoma) והיפרפלזיה (hyperplasia).
הבדיקה עוזרת לגלות את מיקום האדנומה לפני ניתוח.
המיפוי נעשה על ידי הזרקת כמות קטנה של חומר רדיואקטיבי לווריד: טכנציום99-מיבי (Tc99m-MIBI).
לאחר הזרקת החומר יבוצעו מספר צילומים בזמנים שונים במצלמה גרעינית (gamma-camera).
בשלב האחרון של הבדיקה יוזרק חומר נוסף להדגמת בלוטת התריס לשם השוואה והשלמת הבדיקה.
לבדיקה אין תופעות לוואי והיא בלתי פולשנית.
החומר הביולוגי MIBI מגיע לשריר הלב באמצעות פרפוזיה (זרימת דם).
על כן, ניתן להשתמש במיפוי זה על מנת לבדוק האם קיימת בשריר הלב איסכמיה, צלקת או כל סוג אחר של בעיה.
המיפוי נעשה לרוב בשני שלבים: מנוחה ומאמץ גופני.
לאחר הזרקת הסמן הרדיואקטיבי מחכים כשעה עד קליטתו בגוף, ואז מצלמים את הנבדק במצלמה מיוחדת הנקראת 'מצלמת גאמא'.
לאחר מכן מבצע הנבדק מאמץ (רפואי או תרופתי), ובשיא המאמץ מוזרק לו שוב חומר רדיואקטיבי, במינון גבוה יותר.
לאחר מכן מצלמים שוב את הנבדק במצלמת גאמא.
כך, מתקבלת תמונה של שריר הלב הן במנוחה והן במאמץ, והרופא שקורא את המיפוי יכול להשוות בין שני המצבים.
מיפוי אובייקטי-רלציוני היא טכניקת תכנות בשפות תכנות מונחות-עצמים, להמרת נתונים בין מערכות טיפוסים בלתי-תואמות: טיפוסים מורכבים (אובייקטים) בשפות תכנות מונחות-עצמים, וטבלאות במסדי נתונים יחסיים (רלציוניים).
למעשה, השימוש בטכניקה זו יוצר "מסד נתונים מונחה-עצמים וירטואלי" (virtual object database), הניתן לשימוש מתוך שפת התכנות.
קיימות חבילות תוכנה מסחריות וגם חופשיות לביצוע מיפוי אובייקטי-רלציוני , אם כי יש מתכנתים הבוחרים ליצור כלי ORM משלהם.
בתכנות מונחה-עצמים, משימות של ניהול נתונים (data management) בדרך כלל ממומשות על ידי מניפולציה של אובייקטים שהם כמעט תמיד ערכים לא-סקלריים.
לדוגמה, נחשוב על רשומה בפנקס כתובות, המייצגת אדם אחד ביחד עם אפס או יותר מספרי טלפון ואפס או יותר כתובות.
ניתן למדל רשומה כזאת במימוש מונחה-עצמים על ידי אובייקט "Person" עם משתני מחלקה שכל אחד מהם מחזיק נתונים המרכיבים את הרשומה: השם של האדם, רשימת מספרי טלפון, ורשימת כתובות.
רשימת מספרי הטלפון עצמה תכיל אובייקטי "PhoneNumber", וכן הלאה.
בשפת התכנות, מטפלים ברשומת פנקס הכתובות כאובייקט יחיד (לדוגמה, ניתן לקשר אליה על ידי משתנה יחיד המכיל מצביע אל האובייקט).
ניתן לשייך לאובייקט מתודות (פונקציות) שונות, כגון מתודה המחזירה את מספר הטלפון המועדף, מתודה המחזירה את כתובת המגורים, וכו'.
לעומת זאת, מסדי נתונים פופולריים רבים, כגון מסדי נתונים המבוססים על שפת SQL, יכולים לשמור ולבצע פעולות רק על ערכים סקלריים פשוטים כדוגמת ערכים מספריים (integer, float, double) ומחרוזות, המאורגנים בטבלאות.
על מנת לאחסן אובייקטים מורכבים (כמו רשומה בפנקס כתובות מהדוגמה למעלה) במסד נתונים, על המתכנת להמיר את האובייקטים לקבוצות של ערכים פשוטים יותר (וגם להמיר אותם חזרה לצורה של אובייקטים כאשר הוא מאחזר נתונים ממסד הנתונים), או להשתמש רק בערכים סקלריים פשוטים במסגרת התוכנית.
מיפוי אובייקטי-רלציוני משמש למימוש הגישה הראשונה.
עיקר האתגר הוא בתרגום הייצוג הלוגי של אובייקטים לצורות אטומיות הניתנות לאחסון במסד נתונים, תוך שימור התכונות (properties) של האובייקטים, והיחסים ביניהם, כך שבמועד מאוחר יותר ניתן יהיה לטעון אותם חזרה ממסד הנתונים, וליצור אובייקטים.
אם פונקציונליות זו של אחסון ואחזור ממומשת עבור אובייקטים, נאמר עליהם שהם persistent.
השוואה עם טכניקות מסורתיות לגישה לנתונים
בהשוואה לטכניקות מסורתיות להעברת נתונים בין שפת תכנות מונחית-עצמים למסד נתונים רלציוני, שימוש ב-ORM בדרך כלל מקטין את כמות הקוד שצריך לכתוב.
החסרונות של כלי ORM באים לידי ביטוי במקומות בהם טכניקות קנייניות, או ספציפיות למסד נתונים מסוים עברו אופטימיזציה.
רוב כלי ה-ORM אינם מתפקדים היטב בזמן ביצוע של מחיקות מרובות של נתונים או ביצוע של פעולות Join.
פרוצדורות מאוחסנות עשויות להיות בעלות ביצועים טובים יותר, אבל הן אינן פורטביליות.
בנוסף לכך, יש הטוענים כי הסתמכות כבדה על תוכנות ORM, שימשה כגורם משמעותי ליצירת מסדי נתונים שאינם מתוכננים היטב.
מסדי נתונים שאינם מבוססי SQL
פתרון נוסף הוא להשתמש במערכת לניהול מסדי נתונים מונחי-עצמים (OODBMS) או מסדי נתונים מונחי-מסמכים כדוגמת מסדי נתונים מבוססי XML.
מסדי נתונים מסוג OODBMS הם מסדי נתונים המתוכננים במיוחד לעבודה עם ערכים מונחי-עצמים.
שימוש ב-OODBMS מבטל את הצורך בהמרת נתונים לצורת SQL ובחזרה, מכיוון שהנתונים נשמרים בצורתם המקורית כאובייקטים, והיחסים בין האובייקטים מיוצגים ישירות, ולא נדרש שימוש בטבלאות איחוד מיוחדות.
מסדי נתונים מונחי-מסמכים גם הם מונעים את הצורך "לגרוס" אובייקטים לצורה של שורות בטבלאות.
רבות מהמערכות מסוג זה תומכות גם בשפת השאילתות XQuery לאחזור נתונים.
בדרך כלל נוטים להשתמש במסדי נתונים מונחי-עצמים ביישומי "נישה" מורכבים.
אחד הטיעונים כנגד השימוש ב-OODBMS הוא שהמעבר ממסד נתונים מבוסס SQL למסד נתונים מונחה-עצמים טהור עלול לגרום לאיבוד היכולת ליצור שאילתות שאינן תלויות ביישום, לצורך אחזור קומבינציות של נתונים אד הוק, מבלי להגביל את מסלול הגישה.
מסיבה זו, מתכנתים רבים "מרגישים בבית" יותר עם מערכות למיפוי אובייקטים ל-SQL, אף על פי שמרבית מסדי הנתונים מונחי-העצמים כוללים גם יכולת מסוימת לעיבוד של שאילתות SQL.
שימוש בטכנולוגיות למיפוי אובייקטי-רלציוני לעיתים מעורר מחלוקת.
ישנם מגוון קשיים העולים כאשר מנסים להחליט כיצד להתאים מערכת אובייקטים למסד נתונים רלציוני.
אלטרנטיבה למימוש ORM היא שימוש בשפות פרוצדורליות טבעיות (native) המסופקות עם כל מסד נתונים גדול בשוק.
ניתן לקרוא לשפות אלה מצד הלקוח באמצעות שימוש בביטויי SQL.
מיפמורטיד (Mifamurtide), המשווקת על ידי חברת טקדה בשם המסחרי מפקט , היא תרופה המיועדת לטיפול באוסטאוסרקומה, סוג של סרטן עצמות התוקף בעיקר ילדים ומתבגרים, ועלול להיות קטלני בכשליש מהמקרים.
התרופה מאושרת באירופה ממרץ 2009 ובישראל כלולה בסל הבריאות משנת 2012.
המרכיב הפעיל של התרופה הוא מיפמורטיד (Mifamurtide), מולקולה סינתטית המדמה מרכיב בדופן התא של חיידקים.
מיפמורטיד נקשר לתאים במערכת החיסון ומשפעל אותם כנגד תאים סרטניים המגיעים לריאות, שכן גרורות בריאות מהוות את גורם התמותה הראשוני במחלה.
תאי מערכת החיסון מזהים תאים סרטניים המגיעים לריאות וקוטלים אותם, וכך מפחיתים היארעות גרורות בריאות.
מפקט ניתנת לילדים, מתבגרים ומבוגרים צעירים (גילאים 2–30) החולים באוסטיאוסרקומה High grade עם מחלה מתקדמת וללא גרורות, לאחר הסרה כירורגית מלאה של הגידול הראשוני בעצם.
התרופה ניתנת יחד עם הטיפול הכימותרפי לאחר הניתוח, על-מנת לשפר את שרידות החולים במחלה.
במחקר פאזה 3 רחב-היקף בחולי אוסטאוסרקומה, תוספת של מיפמורטיד לטיפול הכימותרפי תרמה משמעותית לשיפור שרידות החולים במעקב לאורך 6 שנים, בכך שהפחיתה את הסיכון לתמותה מהמחלה בכשליש בהשוואה לקבוצת הביקורת שקיבלה כימותרפיה ללא מיפמורטיד.
במחקר פאזה 3 עם מיפמורטיד, מרבית תופעות הלוואי היו קלות-בינוניות.
תופעות הלוואי הנפוצות ביותר כללו – צמרמורות, חום, עייפות, בחילה, טכיקרדיה (דופק מואץ), וכאבי ראש.
מיפוי סאמון הוא אלגוריתם שממפה מרחב ממימד גבוה אל מרחב ממימד נמוך, תוך ניסיון לשמר את המבנה של המרחקים בין הנקודות במרחב הרב ממדי, במרחב ממימד נמוך.
האלגוריתם הוצע על ידי ג'ון סאמון בשנת 1969.
האלגוריתם מציג גישה לא-ליניארית שכן המיפוי לא בהכרח מיוצג כקומבינציה ליניארית של המשתנים המקוריים, בניגוד לשיטות ליניאריות כמו PCA.
נגדיר את המרחק בין האובייקט ה-i והאובייקט ה-j מהמרחב המקורי כ-, ואת המרחק בין ההטלות שלהם על המרחב ממימד נמוך כ-.
מטרת האלגוריתם היא להביא למינימום את פונקציית השגיאה שנתונה על ידי:
המינימיזציה יכולה להתבצע בעזרת אופטימיזציית Gradient descent, או בשיטות אחרות, בדרך כלל שיטות איטרטיביות.
מיפוי סאמון היה אחת מהשיטות הלא-ליניאריות להורדת ממדים המצליחות ביותר מאז פרסומה בשנת 1969.
מֵיפַעַת (גם: מֵפָעַת) הייתה אחת מ-48 ערי הלויים בעבר הירדן שהשימשה גם כעיר מקלט, העיר ומגרשיה היו בתחומי בנחלת שבט ראובן.
תחילה נזכרת העיר בספר יהושע, בתיאור נחלת שבט ראובן: .
העיר עלה בגורלם של הלויים בני מררי על פי הגורל שנערך במשכן שילה על ידי אלעזר הכהן ויהושע בן נון.
לאחר מכן, נזכרת העיר ב"משא מואב" שנשא ירמיהו הנביא על ערי מואב: .
העיר נזכרת כאחת מערי המקלט שבנחלת שבט ראובן.
העיר גם נזכרת באונומסטיקון של אוסביוס.
החוקר שארל קלרמון-גנו הציע את זיהויה עם ח'רבת ניפעה שבצפון מואב, דרומית לרבת עמון.
חיזוק לזיהוי זה נמצא בפסיפס שנתגלה באתר הארכאולוגי "אום א-רצאץ" שבהרי מואב, שם נרשם השם "מיפעת" ביוונית פעם אחת ב־M תחילית ופעם אחת ב־N תחילית.
מנגד, יש הטוענים כי זיהוי זה שגוי, הואיל ונמצאו באזור שרידים מהתקופה הרומית-ביזנטית ולא מתקופת הברזל.
מיצ'ל "מיץ'" לרקין הוא שחיין אוסטרלי, הוא אלוף העולם (קאזאן 2015) במשחה ל-100 מטר גב ול-200 מטר גב ושיאן העולם הנוכחי (2017) לבריכת 25 מטר במשחה ל-200 מטר גב.
לרקין נולד וגדל בבודרים, קווינסלנד.
כיום הוא מתגורר בבריזביין ומתאמן בהדרכת מייקל בול.
באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי, סין ביולי 2011 סיים לרקין במקום 23 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:00.52 דקות, במקום 25 במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:26.91 דקות ובמקום 34 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:04.57 דקות.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיים לרקין במקום שמיני במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:58.02 דקות.
בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 1:56.82 דקות ועלה מהמקום הרביעי.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בתחילת אוגוסט 2013 סיים לרקין במקום 17 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:59.34 דקות.
במשחקי חבר העמים שנערכו בגלאזגו, סקוטלנד בסוף יולי 2014 זכה לרקין, ב-4 מדליות, 1 זהב ו-3 כסף.
מדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:55.83 דקות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 53.28 שניות, מאית השנייה איטי ממדליית ארד.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בדוחא, קטר בדצמבר אותה שנה זכה לרקין בשתי מדליות, זהב וארד.
מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 49.57 שניות, לפני רדוסלב קבנצקי מפולין (50.11 שניות) וריוסוקה אירי ומאט גריוורס מארצות הברית שקבעו אותה תוצאה (50.12 שניות).
מדליית ארד, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:48.35 דקות, אחרי רדוסלב קבנצקי (1:47.38 דקות) וראיין לוכטה מארצות הברית (1:48.20 דקות).
באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה באוגוסט 2015 זכה לרקין במדליית זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 52.40 שניות, לפני קאמי לאקור מצרפת (52.48 שניות) והאלוף העולם היוצא מאט גריוורס (52.66 שניות).
בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 52.38 שניות.
באליפות אוסטרליה שנערכה בנובמבר אותה שנה זכה לרקין במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בשיא עולם חדש של 1:45.63 דקות, שיפור לשיא העולם בן ה-6 שנים של ארכדי ויאצ'נין מרוסיה (1:46.11 דקות).
שנה לאחר אליפות עולם מאוד מוצלחת וחצי שנה לאחר שקבע שיא עולם רמת הציפיות עבורו באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הייתה מאוד גבוהה.
במשחקים עצמם הוא זכה בשתי מדליות, כסף וארד.
מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:53.96 דקות, אחרי ראיין מרפי מארצות הברית (1:53.62 דקות) ולפני יבגני רילוב מרוסיה (1:53.97 דקות) ומדליית ארד, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:29.93 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא אולימפי חדש של 3:27.95 דקות ובריטניה (3:29.24 דקות).
כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 53.19 שניות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 52.43 שניות, 4 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד.
באולימפיאדת טוקיו (2020) סיים לרקין במקום שביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 52.79 שניות.
לרקין נמצא בזוגיות עם השחיינית אמילי סיבום, אלופת העולם במשחי הגב כמוהו.
בגאומטריה דיפרנציאלית, מיפוי גאוס (שנקרא על שם קרל פרידריך גאוס) ממפה משטח במרחב אוקלידי R3 לספירת היחידה S2. כלומר, בהינתן משטח X ב-R3, מיפוי גאוס הוא העתקה רציפה N: X → S2 כך ש-(N(p הוא וקטור יחידה הניצב ל-X ב- p, כלומר וקטור הנורמל ל-X ב-p.
בעוד שמיפוי גאוס תמיד ניתן להגדרה באופן מקומי (כלומר על חתיכה קטנה של המשטח), הוא יכול להיות מוגדר גלובלית אם ורק אם המשטח הנידון הוא אוריינטבילי, כשבמקרה זה הדרגה שלו היא מחצית מאפיין אוילר של המשטח.
מטריצת היעקוביאן של מיפוי גאוס היא המטריצה המייצגת של אופרטור הצורה (shape operator), והדטרמיננטה שלה היא עקמומיות גאוס של המשטח בנקודה.
גאוס, שבעבודתו על גאומטריה דיפרנציאלית שאב השראה רבה מאסטרונומיה תאורטית, הגדיר את עקמומיות גאוס בנקודה A כיחס בין שטח התמונה של סביבה שלה (התמונה על ספירת היחידה תחת מיפוי גאוס) לשטח המקורי של הסביבה שלה (שטח האזור המועתק):
כאן היא סביבה אינפיניטסימלית של הנקודה A.
גאוס הוכיח שהגדרה זו שקולה להגדרה השנייה של עקמומיות משטח בנקודה, דהיינו כמכפלת שתי העקמומיות הראשיות (principle curvatures) שלו בנקודה.
גאוס סיפק גם נוסחה אנליטית לחישוב עקמומיות גאוס, דרך הדטרמיננטות של התבנית היסודית הראשונה והשנייה.
בניסוח פורמלי, עקמומיות גאוס שווה ליחס בין הדטרמיננטה של התבנית היסודית השנייה לדטרמיננטה של התבנית היסודית הראשונה:
השטח של התמונה של מיפוי גאוס נקרא על ידי גאוס העקמומיות הכוללת (Total Curvature) והוא שווה לאינטגרל המשטחי על עקמומיות גאוס.
התמונה של מיפוי גאוס של משטח בעל עקמומיות גאוס אפס תהיה תמיד עקום על ספירת היחידה, שכן היא לא יכולה להכיל שטח.
כך למשל התמונה של גליל תהיה מעגל גדול, בעוד התמונה של חרוט תהיה מעגל קטן (מעגל לא גיאודזי) על ספירת היחידה.
מיצ'ל ג'יי "מיץ'" גיילורד הוא מתעמל יהודי-אמריקאי בעבר, אלוף אולימפי בתחרות הקבוצתית (לוס אנג'לס 1984), בפעם הראשונה בהיסטוריה של ארצות הברית, פעמיים ברציפות אלוף ארצות הברית בתחרות הקרב רב (1983 ו-1984).
המתעמל האמריקאי הראשון שזכה בציון המושלם של 10 נק' במשחקים האולימפיים.
גיילורד נולד בון נואיס, קליפורניה, בן למשפחה יהודית.
אחיו, צ'אק, אף הוא מתעמל מצטיין, אלוף המכביה ה-11, ומאמנו האישי.
הוא החל להתאמן בגיל יחסית מבוגר בגיל 12. בתחרויות ההתעמלות של המכביה ה-11 שנערכו ביולי 1981 הוא זכה ב-8 מדליות, 7 זהב ו-1 כסף (בזהב זכה אחיו) והיה הספורטאי המצטיין של המכביה.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכה גיילורד ב-4 מדליות, 1 זהב, 1 כסף ו-2 ארד.
מדליית זהב, בתחרות הקבוצתית (591.40 נק'), לפני סין (590.80 נק') ויפן (586.70 נק'), בפעם הראשונה שארצות הברית זכתה במדליית זהב הקבוצתית באולימפיאדה.
במהלך התחרות הקבוצתית הוא קיבל פעמיים את הציון המושלם 10 נק' והיה למתעמל האמריקאי הראשון בהיסטוריה שמשיג ציון זה.
ב-2009 הונצח גיילורד ביד לאיש הספורט היהודי שבמכון וינגייט, מוזיאון המנציח יהודים שהגיעו להישגים ספורטיביים יוצאי דופן.
מיפי וחברים היא סדרת טלוויזיה מונפשת הולנדית לילדים, המבוססת על סדרת ספרי ילדים מאת דיק ברונה.
הסדרה שודרה לראשונה ב-7 באפריל 2002 ב-KRO.
בישראל הסדרה שודרה לראשונה בשנת 2004 בערוץ הופ!
ובערוץ לולי ובשנת 2024 ב-HOT הסדרה היא בת 3 עונות ו-39 פרקים באורך 5 דקות כל אחד.
הסדרה עוקבת אחר מיפי וחבריה, פופי החזירה, סנאפי הכלבה ועוד חברים, העוברים חוויות ומגלים את העולם סביבם.
מיפי (Miffy) - ארנבת צעירה והדמות הראשית בסדרה.
היא אמנית שאפתנית שאוהבת גם לכתוב.
סנאפי (Snuffy) - כלבה חומה ואמיצה.
היא אחת החברות הטובות של מיפי.
בוריס (Boris) - דוב המתגורר ליד מיפי.
יש לו חברה בשם ברברה.
ברברה (Barbara) - חברתו של בוריס.
פופי (Poppy) - חזירה שנראית לעיתים קרובות בגינון או בקריאה.
יש לה אחיינית בשם גרנטי.
גרנטי (Grunty) - אחייניתה של פופי.
מיפוי דיגיטלי או קרטוגרפיה דיגיטלית היא תורת היצירה, העריכה, הקריאה, העיבוד וההדפסה של מפות גאוגרפיות באופן דיגיטלי.
התפקיד העיקרי של טכנולוגיה זו הוא לייצר מפות שנותנות ייצוגים מדויקים של אזור מסוים, תוך פירוט של צירי כביש ראשיים ונקודות עניין אחרות.
הטכנולוגיה מאפשרת גם חישוב מרחקים ממקום למקום.
על אף שניתן למצוא מיפוי דיגיטלי במגוון יישומי מחשב, כגון גוגל מפות, השימוש העיקרי במפות אלו הוא במערכות GPS, המשמשת במערכות ניווט סטנדרטיות לרכב .
שורשי המיפוי הדיגיטלי החלו במפות נייר מסורתיות כגון Thomas Guide ו-A עד Z.
מפות נייר מספקות נופים בסיסיים הדומים למפות דרכים דיגיטליות, אך לרוב הן מסורבלות, מכסות רק אזור ייעודי, וחסרות פרטים ספציפיים רבים, כגון חסימות דרכים.
בנוסף, אין דרך "לעדכן" מפת נייר מבלי לקבל גרסה חדשה.
מצד שני, מפות דיגיטליות, במקרים רבים, ניתנות לעדכון רק לאחרי סנכרון עם שרתי החברה.
המפות הדיגיטליות המוקדמות ביותר הכילו אותן פונקציות כמו מפות נייר.
עם זאת, עם התפתחות הטכנולוגיה והתרחבותה של GPS, נוספו פרמטרים שבמפות נייר רגילות לא ניתן לקבל, כגון עדכוני תנועה, נקודות עניין ומיקומי שירות.
בנוסף, יש מפות דיגיטליות, כגון Google Earth, שבהן ניתן לראות נופים בתלת-מימד.
מיטשל אליאס דניאלס הבן הוא איש מנהל באקדמיה, איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי מאינדיאנה, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל אינדיאנה ה-49 בשנים 2005–2013, וכנשיא אוניברסיטת פרדו בשנים 2013–2022.
מאוחר יותר הוא הצטרף לחברת אלי לילי, שם הוא שימש כנשיא הפעילות הפרמצבטית של החברה בצפון אמריקה בשנים 1993–1997 ולאחר מכן ועד 2001 כסגן נשיא בכיר למדיניות ואסטרטגיה תאגידית.
בינואר 2001 מונה דניאלס על ידי הנשיא ג'ורג' ווקר בוש כמנהל משרד הניהול והתקציב, תפקיד אותו הוא מילא עד יוני 2003.
לאחר סיום תפקידיו בממשל בוש, התמודד דניאלס בבחירות למשרת מושל אינדיאנה.
הוא ניצח בבחירות המקדימות של הרפובליקנים לאחר שגרף 67 אחוזים מהקולות, ובבחירות הכלליות ניצח את המושל הדמוקרטי המכהן, ג'ו קירנן.
ב-2008 נבחר דניאלס לתקופת כהונתו השנייה כמושל, לאחר שהביס את ג'יל לונג תומפסון.
במהלך תקופת כהונתו כמושל, קיצץ דניאלס 18 אחוזים מכוח האדם של ממשלת המדינה, קיצץ והגביל את מיסי הרכוש המדינתיים, איזן את תקציב המדינה באמצעות צעדי צנע, והגדיל את ההוצאה לשיעור נמוך משיעור האינפלציה.
נפוצה השערה שדניאלס היה אמור להיות מועמד בבחירות לנשיאות של 2012, אך הוא בחר שלא להתמודד.
מיץ' דניאלס נולד במונונגהלה, פנסילבניה, כבנם של דורותי מיי (לבית וילקס) ומיטשל אליאס דניאלס.
הורי אביו היו מהגרים ממוצא יווני אורתודוקסי מסוריה.
ב-2011 הוענק לדניאלס פרס נג'יב חלבי מטעם המכון הערבי אמריקאי על שירותו הציבורי.
מוצאה של אימו היה ברובו מאנגליה, שם נולדו שלושה מבין ארבעת סביה וסבתותיה.
דניאלס בילה את רוב ילדותו בפנסילבניה, בטנסי ובג'ורג'יה.
ב-1959 עברה משפחת דניאלס מפנסילבניה לאינדיאנה, כאשר אביו של דניאלס קיבל משרה במטה של חברת התרופות פיטמן-מור באינדיאנפוליס.
דניאלס בן ה-10 היה מורגל עד אז לנוף הררי, ובתחילה הוא לא חיבב את אזורי המישור של מרכז אינדיאנה.
בעת מעבר המשפחה לאינדיאנה הוא היה עדיין תלמיד בבית הספר היסודי ובתחילה למד בבית הספר היסודי דלאוור טרייל, לאחר מכן בחטיבת הביניים וסטליין, ולבסוף בבית הספר התיכון המרכזי של אינדיאנפוליס.
בבית הספר התיכון הוא היה נשיא מועצת התלמידים.
לאחר סיום לימודיו ב-1967, קיבל דניאלס את מלגת הנשיא מידי נשיא ארצות הברית לינדון ג'ונסון.
כאשר למד באוניברסיטת פרינסטון, היו דניאלס ושלושה מחבריו לחדר במעונות חלק מחקירה שנמשכה כמה חודשים, שהחלה ב-7 במרץ 1970, כאשר אחד מחבריו לחדר של דניאלס נעצר על אחזקת כמויות גדולות של מריחואנה וסמים אחרים.
חודשיים לאחר מכן פשטה המשטרה על אותו מבנה מעונות, ומצאה מריחואנה בכמות שמילאה 12 קופסאות נעליים ועצרה חמישה סטודנטים נוספים, כולל את דניאלס.
דניאלס ואחד מחבריו לחדר הואשמו בהחזקה של מריחואנה, LSD וסמים נוספים, וכן בהקמת מטרד על ידי שימוש בחדר כמקום לשימוש ומכירה של סמים.
במסגרת הסדר טיעון עם דניאלס נמחקו סעיפי האישום נגדו תמורת הסכמתו לשלם קנס של 350 דולר על שימוש במריחואנה.
34 שנים לאחר המעצר, סיפר אותו סטודנט שנעצר כמה חודשים לפני דניאלס לעיתון אינדיאנפוליס סטאר שהוא היה דמוקרט ש"ישמח לספק מידע בלתי מחמיא על רפובליקני - אם היה ברשותו כזה", אבל לדניאלס "לא היה שום קשר" למכירת סמים.
חבר נוסף לחדר אמר שלמשטרה היה צו לחיפוש בחדר בהתבסס על פעילותו של הסטודנט הראשון שנעצר.
"ללא ידיעתם [של דניאלס ושאר החברים בחדר]...
[הוא] שב לשם ועשה שימוש בחדר כאשר לא היינו שם, והיה מעורב בסמים יותר גרועים ממריחואנה...
דניאלס הפריך את הרעיון שהוא היה חף מפשע באומרו שהוא "השתמש במריחואנה" ו"נקנס על כך, וזה היה ראוי".
דניאלס חשף את דבר המעצר בטפסי קבלה לעבודה בממשלה לבדיקת רקע ודיבר על המקרה בטורי עמדה.
במאמר שפרסם ב-1989 בוושינגטון פוסט, כינה דניאלס את הפרשה "אירוע מצער" ואמר "בקמפוס של הקולג' שלי, בדיוק כמו בקמפוסים אחרים, היה קל להשיג מריחואנה בדיוק כמו בירת באדוויזר, והיחס אל שניהם היה שאנן באותה מידה.
בתקופה מסוימת צרכתי את שניהם".
דניאלס אמר "שהזנב המערב תיכוני הצעיר שלי התקפל" בעקבות המעצר.
ב-1971 סיים דניאלס תואר בוגר אוניברסיטה בבית הספר ליחסי ציבור ויחסים בינלאומיים על שם וודרו וילסון של אוניברסיטת פרינסטון לאחר שהשלים עבודת גמר שכותרתה הייתה "הפוליטיקה של המטרופוליטיזציה: האחידות של עיר ומחוז באינדאנפוליס, אינדיאנה".
בעת לימודיו בפרינסטון הוא היה חבר ב"אגודה הקליאוסופית הוויגית האמריקאית" .
בתחילה הוא למד בבית הספר למשפטים על שם מקינלי של אוניברסיטת אינדיאנה באינדיאנפוליס.
לאחר שהחל לעבוד עם הסנאטור הנבחר ריצ'רד לוגאר, הוא עבר ללמוד במרכז למשפטים של אוניברסיטת ג'ורג'טאון, שם הוא סיים את לימודיו.
דניאלס התנסה לראשונה בפוליטיקה כבר בתור נער, כאשר ב-1968 הוא עבד במסע הבחירות הבלתי מוצלח של בן אינדיאנה ובוגר פרינסטון ויליאם ראקלסהאוס, שהתמודד על מושב בסנאט של ארצות הברית מול הסנאטור המכהן, הדמוקרט בירץ' ביי.
לאחר מסע הבחירות הוא החל לעבוד כמתמחה במשרדו של ראש עיריית אינדיאנפוליס, בעל בריתו של ראקלסהאוס, ריצ'רד לוגאר.
הוא עבד במסע הבחירות לבחירתו מחדש של לוגאר ב-1971, ולאחר מכן, ב-1974 הוא עבד במסע הבחירות הראשון של לוגאר לסנאט דרך חברת הייעוץ של ל.
קית' בולן, שם הוא שימש כסגן נשיא החברה.
בדצמבר 1974 הצטרף דניאלס לסגל לשכת ראש העיר של לוגאר.
תוך שלוש שנים הוא היה לעוזרו הראשי של לוגאר.
לאחר שב-1976 נבחר לוגאר לסנאט של ארצות הברית, עבר איתו דניאלס לוושינגטון כראש הסגל שלו.
בתפקיד זה שימש דניאלס במהלך תקופת הכהונה הראשונה של לוגאר בסנאט בשנים 1977–1982, ובאותה תקופה הוא הכיר את צ'רי הרמן, שעבדה בשירות הפארקים הלאומיים.
השניים נישאו ב-1978 ונולדו להם ארבע בנות.
ב-1993 הם התגרשו, צ'רי נישאה בשנית, ומאוחר יותר התגרשה מבין זוגה השני ונישאה בשנית לדניאלס ב-1997.
ב-1983, כאשר נבחר לוגאר כיושב ראש הוועדה הסנאטוריאלית הרפובליקנית הלאומית, מונה דניאלס כמנהל הוועדה.
בתפקיד זה הוא שימש עד 1984 והיה בעל תפקיד מרכזי בשמירה על שליטת הרפובליקנים בסנאט.
הוא גם ניהל בהצלחה שלושה מסעות בחירות מוצלחים של לוגאר לבחירה מחדש לסנאט.
באוגוסט 1985 היה דניאלס ליועץ הפוליטי הראשי ואיש הקשר לממשלות המדינות ולממשל המקומי של הנשיא רונלד רייגן.
ב-1987 שב דניאלס לאינדיאנה כדי לשמש כנשיא וכמנהל הכללי של מכון הדסון, צוות חשיבה שמרני.
ב-1988 נבחר דן קווייל כסגן נשיא ארצות הברית, ומושל אינדיאנה רוברט אור הציע למנות את דניאלס למושב של קווייל בסנאט שהתפנה.
דניאלס דחה את ההצעה, באומרו שהתפקיד יאלץ אותו לבלות זמן רב הרחק ממשפחתו.
דניאלס הוביל את תגובת ממשל רייגן לפסיקת בית המשפט העליון של ארצות הברית לחוק תקני העבודה ההוגנים, וקידם את הגבלת הסמכות של הממשלה הפדרלית בהגדרת חוקי שעות נוספות עבור המדינות והממשלות המקומיות, בסכמו את עמדתו באומרו, "מהו עניינה של הממשלה הפדרלית לומר לרשויות המקומיות כיצד לבנות את שיטות העבודה שלהן?".
בעת ששימש כמנהל ועדת הבחירות לסנאט של הרפובליקנים, הביע דניאלס דאגה בנוגע לטוהר הבחירות באילינוי ב-1984, "טוהר הבחירות יהיה הגורם היחיד המכריע במרוץ לסנאט באילינוי", נושא בו הוא עסק במשך כל הקריירה שלו.
ב-1990 עזב דניאלס את מכון הדסון כדי לקבל משרה בחברת אלי לילי, התאגיד הגדול ביותר שמטהו ישב אז באינדיאנה.
בתחילה הוא קודם לתפקיד נשיא הפעילויות של החברה בצפון אמריקה, תפקיד בו הוא שימש בשנים 1993–1997, ולאחר מכן ועד 2001 לתפקיד סגן נשיא בכיר לאסטרטגיה ומדיניות תאגידיים.
במהלך תקופת עבודתו, הודתה החברה באשמה בשני תיקים פליליים, שילמה יותר מ-2.7 מיליארד דולר בקנסות ובפיצויי נזיקין, הסדירה יותר מ-32,000 תביעות נזיקין, ונקלעה לאחד מתיקי הגנת הצרכן הגדולים ביותר שבה הייתה חברת תרופות מעורבת בהיסטוריה של ארצות הברית.
דניאלס ניהל אסטרטגיה של הסחת הדעת מהמתקפות מייצור הפרוזק באמצעות ניהול מסע יחסי ציבור נגד התרופה שנוהל על ידי כנסית הסיינטולוגיה.
בראיון שהעניק ב-1992 אמר דניאלס על הארגון ש"הוא לא כנסייה", ושהאנשים שצרכו את הפרוזק היו ככל הנראה קורבנות שלו.
כנסיית הסיינטולוגיה הגיבה בתביעת דיבה נגד דניאלס בסכום של 20 מיליון דולר, שנדחתה על ידי בית המשפט.
חברת אלי לילי חוותה צמיחה דרמטית במהלך תקופת עבודתו של דניאלס בה.
מכירות תרופת הפרוזק היו כ-30 עד 40 אחוזים מהכנסות החברה במחצית השנייה של שנות ה-90, היא הכפילה את נכסיה ל-12.8 מיליארד דולר והכפילה את הכנסותיה ל-10 מיליארד דולר במהלך אותה תקופה.
כאשר מאוחר יותר כיהן דניאלס כמושל אינדיאנה, הוא משך את עמיתיו לעבודה בחברה לשמש כיועציו וכמנהלי סוכנויות הממשל של אינדיאנה.
באותה תקופה שימש דניאלס גם כחבר מועצת המנהלים של חברת החשמל של אינדיאנפוליס.
ב-2001 הוא התפטר מתפקידו זה כדי להצטרף לממשלה הפדרלית ומכר את מניותיו בחברה יחד עם אחזקות אחרות כדי לענות על דרישות האתיקה של הממשל הפדרלי.
מאוחר יותר באותה שנה ירד ערך החברה כאשר תאגיד AES רכש את חברת החשמל של אינדיאנפוליס.
ב-22 בדצמבר 2000 הודיע הנשיא הנבחר ג'ורג' ווקר בוש על מינוי דניאלס כמנהל משרד הניהול והתקציב.
המינוי אושר ב-23 בינואר 2001 על ידי הסנאט של ארצות הברית ברוב של 100 תומכים וללא מתנגדים.
בתוקף תפקידו זה היה דניאלס גם חבר במועצה לביטחון לאומי ובמועצה לביטחון המולדת.
במהלך כהונתו כמנהל משרד הניהול והתקציב, שאף דניאלס להגביל את חקיקת הקונגרס לאישור הוצאות, באומרו שלכאורה המוטו של הקונגרס הוא "אל תעמוד שם סתם, תוציא משהו".
הוא מתח ביקורת על הרפובליקנים ועל הדמוקרטים כאחד.
לאחר שנה מכניסתו לתפקיד, הציע הסנאטור טד סטיבנס, אז ראש סיעת המיעוט בוועדת ההקצבות של הסנאט, "שהדבר הטוב ביותר שדניאלס יכול לעשות כדי לשקם את היחסים עם הקונגרס, הוא לשוב לאינדיאנה".
חבר בית הנבחרים ביל יאנג, אז יושב ראש , הלין על מנהיגותו של דניאלס באומרו, "אני מושכנע שמנהל משרד הניהול והתקציב חושב רק על מספרים ...ואין לו שום מחשבה למה משמשים או לא משמשים מספרים אלו עבור הארץ, עבור הצבא שלו, עבור הביטחון".
מזכיר הבריאות ושירותי האנוש טומי תומפסון הלין על כך שמשרדו של דניאלס יידחה "כל תשע מתוך עשר הצעות, רק כדי להראות מי הבוס".
התקציב בהיקף של 2.13 טריליון דולר, שהגיש דניאלס לקונגרס ב-2001 היה אמור לכלול קיצוצים נרחבים בתקציביהן של סוכנויות רבות כדי להכיל את הקיצוצים שנעשו במיסים, אך מעט מאוד מהקצוצים בהוצאות אושרו למעשה על ידי הקונגרס.
זמן קצר לאחר פלישת ארצות הברית לאפגניסטן, נשא דניאלס נאום בפני מועדון העיתונות הלאומי, בו הוא קרא תיגר על דעתם של אלו שרצו להמשיך בדפוס ההוצאות הרגיל כאשר האומה נמצאת במלחמה.
"הרעיון של הקצאה מחדש של נכסים מדברים חשובים פחות לחשובים יותר, במיוחד בזמן חירום של ממש, הוא רעיון שיש בו היגיון בריא הוא מיושם בכל תחום אחר בחיים", הוא אמר.
על אף מאמצים אלו, במהלך 29 החודשים של כהונתו של דניאלס בתפקיד, העודף התקציבי החזוי של 236 מיליארד דולר, הפך לגירעון של 400 מיליארד דולר, זאת בשל המיתון של 2001, הקיצוצים במיסים, המלחמה באפגניסטן ומלחמת עיראק.
חתן פרס נובל לכלכלה פול קרוגמן, ציין שדניאלס "מוחזק כסמל של אחריות פיסקלית" מבלי שאפילו שזכה בו.
בהעירו על מנהיגותו של דניאלס, הוא כתב, "הדבר שאין אני יכול לשכוח הוא תפקיד המפתח שלו בבזבוז העודף התקציבי שבוש ירש.
זה לא היה רק שהוא תמך בקיצוצים במיסים של בוש.
התירוצים שהוא נתן לחוסר אחריות זה היו הונאתיים להפליא.
כך שאני לא יכול להתייחס ברצינות לעמדה הנוכחית שלו בנוגע לניציות הגירעון".
בעקבות פיגועי 11 בספטמבר, העביר הקונגרס חקיקה להקמת המחלקה לביטחון המולדת.
זמן קצר לפני שהחוק נחתם על ידי הנשיא בוש, הכניסו מחוקקים רפובליקנים להצעת החוק נוסח שאפשר הגנה מפני אחריות של תאגידים שייצרו תוימרסל , תרכיב לחיסון שנוי במחלוקת שהיה נתון לתביעות משפטיות רבות.
חברת אלי לילי הייתה בעבר היצרנית הגדולה ביותר של החיסון ומטרה מרכזית לתביעות.
דניאלס היה מנהל משרד הניהול והתקציב כאשר הצעת החוק עברה, והועלו השערות בנוגע לניגוד עניינים לכאורה.
בעקבות אי שביעות הרצון הציבורי, הסיר הקונגרס את סעיף התיומרסל.