tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אליס, לות'ר, ליאון ובקי מגיעים לפני השטח ונתקלים בצוללת, ממנה מגיחות ולנטיין, ריין הכפילה ואדה השבויה.
ולנטיין מקבלת פקודות חדשות מהמלכה האדומה להרוג את אליס, והיא נלחמת בה בזמן שריין נלחמת בליאון ובלות'ר.
אליס מצליחה להסיר את המתקן ששולט בוולנטיין, שחוזרת לעצמה, ומצטרפת לליאון בקרב נגד ריין.
לאחר מכן, החבורה מגיעה לבסיסו של וסקר, וכדי להחיל את תוכניתו הוא מזריק לאליס את נגיף הטי ומחזיר לה את כוחותיה.
הוא אומר לה שהיא אחראית להצלת שארית המין האנושי מכליה.
אנדרסון כתב וביים את הסרט השישי והאחרון בסדרה, שצולם בדרך דו-ממדית ועבר שינוי דיגיטלי לתלת־ממד.
אנדרסון הביע את רצונו לסגור מעגל ולהחזיר דמויות, נושאים ותפאורת הכוורת מהסרט הראשון.
צילומי הסרט נערכו בדרום אפריקה בספטמבר 2015 והסרט יצא לאקרנים ב-27 בינואר 2017.
שלושה שבועות לאחר אירועי הסרט הקודם, האנושות נמצאת בסכנת הכחדה לאחר שוסקר בוגד באליס בוושינגטון די.סי..
אליס פוגשת במלכה האדומה, שאומרת לה שעליה לחזור להיכן שכל הסיוט התחיל - ראקון סיטי, משום שתאגיד אמברלה יצר נוגדן הנישא באוויר אשר מיועד לחסל את כל מי שנגוע בנגיף הטי.
כשהיא במירוץ נגד הזמן, אליס נלכדת בידי ד"ר אייזקס שנחשב למת, שמגלה שגלגולו הקודם היה למעשה כפיל.
אליס נמלטת ומגיעה ראשונה לראקון סיטי, שם היא חוברת לקלייר רדפילד.
אחרי שהם הודפים את צבא הזומבים של ד"ר אייזקס, אליס, קלייר ושאר הניצולים עושים את דרכם אל הכוורת.
הם פוגשים שוב במלכה האדומה, שמגוללת בפניהם את מקורו של נגיף הטי - הנגיף נוצר בידי מייסד תאגיד אמברלה, הוירולוג ג'יימס מרקוס, כדי להציל את בתו אלישיה ממחלה שגורמת לה להזדקנות מהירה.
ג'יימס נבגד בידי שותפו העסקי ד"ר אייזקס ונהרג בידי אלברט וסקר.
ד"ר אייזקס וחבר המנהלים של תאגיד אמברלה החליטו לשחרר את נגיף הטי כדי לטהר את העולם, להציל את העשירים ובעלי הכוח בהקפאה קריוגנית בכוורת ומאוחר יותר לבנות מחדש כרצונם.
אליס מתעמתת עם וסקר ועם ד"ר אייזקס האמיתי בתחתית הכוורת, ומגלה לבסוף את מקורה - היא כפילתה של אלישיה מרקוס שעדיין נותרה בחיים ושאינה מסוגלת לחיות חיים רגילים בשל מצבה.
כפילו של ד"ר אייזקס מביא עמו צבא אל-מתים לכיוונם של אליס וד"ר אייזקס האמיתי משום שלא האמין שהוא כפיל.
הוא דוקר למוות את ד"ר אייזקס האמיתי.
אליס משחררת את הנוגדן ומחסלת את כל אלה הנגועים בנגיף הטי.
היא שורדת ורוכשת את זכרונותיה של אלישיה מרקוס כתגמול כדי להשיג את הילדות שמעולם לא הייתה לה.
סדרת הסרטים מסתיימת כאשר אליס רוכבת על אופנוע לכיוון ניו יורק בזמן שהיא נרדפת בידי אורגניזמים ענקיים מעופפים המשמשים כנשק ביולוגי.
היא מציינת שעבודתה לא הושלמה ושייקח לנוגדן מספר שנים כדי להגיע לכל קצוות העולם.
בשנת 2021 מתוכננת יציאתו לאקרנים של סרט אתחול בשם "Resident Evil".
דמות סרט האויב שבפנים האויב שבפנים: אפוקליפסה האויב שבפנים: השמדה האויב שבפנים: החיים שאחרי האויב שבפנים: הגמול האויב שבפנים: פרק הסיום האויב שבפנים מילה יובוביץ' ריין אוקמפו מישל רודריגז מישל רודריגז (ארכיב) מישל רודריגז מישל רודריגז (ארכיב) מתיו "מאט" אדיסון אריק מביוס מתיו ג.
טיילור (נמסיס)אריק מביוס (ארכיב) מתיו ג.
בעוד שהמבקרים קטלו את כל הסרטים במיוחד את השני, מעריצי המשחקים קיבלו אותם בתגובות מעורבות.
חלקם שיבח את מעבר הז'אנר למסך הגדול, בעוד שחלקם לא אהבו את העובדה שמדובר בעיבוד חלקי למשחקים וכמעט ללא הגיבורים המקוריים ממשחק הווידאו.
אולם, סדרת הסרטים זכתה להצלחה רבה בקופות, כאשר הסרט הראשון הניב הכנסות של קרוב ל-102.5 מיליון דולר; הסרט השני למעלה מ-129 מיליון דולר והסרט השלישי קרוב ל-148 מיליון דולר.
סך הכל סדרת סרטי האויב שבפנים הפכה לאחת הרווחיות ביותר ועד כה גרפו הסרטים 1.233 מיליארד דולרים מהכנסות ברחבי העולם.
האוכפים הייתה קבוצה בדיונית של נבלי-על שהופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ודרדוויל ביקום מארוול קומיקס.
הקבוצה הופיעה לראשונה בחוברת Amazing Spider-Man #10 ממרץ 1964, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר סטיב דיטקו.
האוכפים אינם קבוצת נבלי-על דוגמת ששת המרושעים או האוונג'רס האפלים, אלא פושעי-רחוב בעלי כישורים מיוחדים המתפקדים לרוב כבריונים להשכרה עבור ראשי העולם-התחתון, דוגמת "האיש הגדול" והקינגפין.
את דמותו של ג'קסון ברייס מגלם בסרט הלייב אקשן "ספיידרמן: השיבה הביתה" השחקן לוגאן מרשל-גרין, כמעין גרסה נוספת של "שוקר".
מבחינה כרונולוגית, האוכפים הופיעו לראשונה כפושעים שהושכרו בידי התעשיין נורמן אוסבורן, והובסו בידי נאמור.
הם הופיעו כעושי דברו של ראש המאפיה "האיש הגדול", והובסו בקרב נגד ספיידרמן.
הם סייעו לגובלין הירוק נגד ספיידרמן אך הובסו ונכלאו, אך ככל הנראה ברחו היות שהובסו לצד סאנדמן בידי ספיידרמן ולפיד האנושי.
לאחר מותם של האיש הגדול ושל השור, מונטנה ודן שיתפו פעולה עם סאנדמן, האיש הגדול החדש ואדון הפשע החדש.
במהלך קרב נגד ספיידרמן, הלפיד האנושי ובני הנמר, אדון הפשע ירה בטעות באיש הגדול - שהתגלתה כבתו של האיש הגדול המקורי, ג'ניס.
הם הושכרו בידי לייטמאסטר, והובסו שוב בידי ספיידרמן.
בקרב זה הצטרף לצוות אחיו של השור המקורי, שהחליף אותו.
הם נלחמו בדאזלר, וצירפו לצוות את הלוליין סנייק מארסטון ואת המתאגרף בעל כפפות הפלדה האמר האריסון.
הם עבדו עבור הקינגפין, והובסו בידי ספיידרמן וסאנדמן.
הם נלחמו בדרדוויל, ולאחר שהשור המקורי הוקם לתחייה, נלחמו בספיידרמן.
במהלך אירועי "מלחמת אזרחים", השור וסנייק מגויסים לקבוצת ת'נדרבולטס.
הם עבדו עבור מיסטר פיר, מה שהביא אותם לעימות נגד דרדוויל.
כשפיר נעצר, הקבוצה מצטרפת לצבא הפשע של הברדס.
במהלך אירועי "יום חדש לגמרי", האוכפים נראו בבר ללא שם.
הם הימרו עם "סוכן ההימורים" האם ספיידרמן יופיע להילחם ב"באשר", נבל שטען כי נלחם בספיידרמן.
ספיידרמן אכן הופיע, אך התגלה כמתחזה.
האוכפים החליטו לנקום בסוכן ההימורים ולכדו אותו, מה שגרם לאביו של סוכן ההימורים להביא את ספיידרמן.
ספיידרמן מביס את דן המגונדר ומונטנה והציל את השור, שבתגובה סירב להילחם.
לאחר שהתינוק של "אימה" נגנב ממנה בידי זיקית, ספיידרמן נלחם באוכפים, שלא היו חלק מהאירועים אך נאלצו להצטרף לקרב כשסאנדמן ניסה לגייס אותם.
בסופו של דבר, נראה כי הצוות התפרק.
דן המגונדר - דניאל בריטו יליד ברוקלין הוא מומחה באמנויות לחימה שונות, וצלף אמן.
ברייס נולד במונטנה ומכאן שמו, ומיומן בשימוש בפלצור.
כאשר שימש כיד-ימינו של הקינגפין, הובגובלין התקיף את משרדו של הקינגפין, שהתפורר וגרם למונטנה ליפול למותו.
השור - רונלד וריימונד בלוק הם אחים, המנוסים שניהם בקרב פנים אל פנים ובעלי גוף חזק ועצמתי, אך לא בעלי כוח על-אנושי.
האמר האריסון וסנייק מארסטון - וילארד "האמר" האריסון הוא מתאגרף בעל כפפות מפלדה, ואילו סילבסטר "סנייק" מארסטון הוא לוליין המסוגל לכרוך את גופו סביב אובייקטים.
שניהם היו חלק מ"יחידת השטן" של ברון ברימסטון, שתוכניתו הייתה ליצור נשק.
האמר, סנייק וברימסטון נלחמו באיש המכונה, והובסו.
האולימפיאדה הבין-לאומית במדעי המחשב או האולימפיאדה הבין-לאומית באינפורמטיקה היא תחרות ידע לנוער במדעי המחשב.
התחרות נמשכת שבוע, במהלכו ישנם שני ימי תכנות ופתרון בעיות בהם על המתחרים בתחרות לפתור בעיות בעלות אופי אלגוריתמי ולממש את הפתרון בשפת המחשבים ++C.
כל מדינה רשאית לשלוח נבחרת בת ארבעה מתחרים ושני מאמנים.
התחרות מתקיימת מדי שנה במדינה אחרת.
בכל אחד משני ימי התחרות, המתחרים מקבלים שלוש שאלות ועל המתחרים לפתור את השאלות בתוך חמש שעות.
כל מתחרה עונה על השאלות בעצמו ללא עזרה ממתחרים, מאמנים, ספרים, או עזרה מהרשת.
מתחרים יכולים להביא עכברים או מקלדות למבחן, אך שום דבר אחר.
כל שאלה מחולקת למספר סעיפים, כאשר כל סעיף יותר קשה מקודמו,ונקודות מחולקות אך ורק אם כל הבדיקות עבור הסעיף החזירו תשובה חיובית וגודל התוכנה ואורך הרצת התוכנה עומדים בסטנדרטים.
בחלק מהשאלות המתחרים צריכים לעבוד עם ספריית קוד מיוחדת, כאשר הקלט אינו קבוע אלא תלוי בתוכנה ובפעולותיה.
בשאלות אחרות המתחרים מקבלים את הקלט ומטרתם היא להציג את הפלט של תוכנה מסוימת.
ציון כל מתחרה בנוי מסכום ציוניו של כל מתחרה מכל שש השאלות השונות.
המדליות מחולקות לפי הציון ביחס לציוני המתחרים האחרים.
לפי חלוקת המדליות חצי מהמתחרים לא מקבלים בכלל מדליות, רבע מקבלים מדליית ברונזה, שישית מקבלים מדליית כסף, ו-1/12 מקבלים את מדליית הזהב.
במהלך היסטורית IOI עקב בעיות גאופוליטיות לא כל המדינות יכלו להשתתף בכל תחרויות IOI.
בתחרות IOI בשנת 2017 עקב היותה איראן כמארחת, נבחרות ישראל וארצות הברית לא יכלו להשתתף בתחרות העיקרית.
על מנת לאפשר לישראל להשתתף ב-IOI של שנה זו, IOI ארגנו אירוע מיוחד ברוסיה.
עם זאת חבר הנבחרת הלאומית של ארצות הברית ז'ז'נג לואו טס עם הנבחרת הסינית לאיראן וזכה במדליית זהב ובמקום השלישי מתוך כ-308 מתחרים.
בתחרות IOI בשנת 2019 עקב סכסוך נגורנו-קרבאך, המארחת אזרבייג'ן סירבה להרשות לארמניה להשתתף בתחרות אף שאזרבייג'ן שלחה מכתב הזמנה לארמניה מוקדם יותר.
עקב נגיף הקורונה, תחרויות IOI לשנים 2020 ו-2021 אשר סינגפור הייתה אמורה לארח בוצעו על הרשת במקום פנים מול פנים.
בתחרות IOI של 2022 התחרות התנהלה באינדונזיה עבור חלק ממדינות העולם, אך כרבע מהמתחרים השתתפו דרך הרשת במקום.
כתגובה לפלישת רוסיה לאוקראינה, בשנת 2022 האספה הכללית של ה-IOI הסכימה למתחרים מהנבחרת הלאומית של רוסיה להשתתף אך ורק כמתחרים בין-לאומיים ולא כמתחרים מרוסיה.
בשנת 2025 עקב המלחמה בעזה והמשבר ההומניטרי, תלמידים מהנבחרת הלאומית של ישראל לא יוכלו להתחרות כישראלים, ויהיהו חייבים להתחרות כמתחרים בין-לאומיים החל מ-IOI 2025 עקב החלטה שזכתה לתמיכה של יותר משני שלישים מהנבחרות הלאומיות של מדינות העולם.
האולימפיאדה הראשונה התקיימה בשנת 1989 בבולגריה והשתתפו בה נבחרות מ-13 מדינות.
ישראל הצטרפה בשנת 1996. נכון לשנת 2020 משתתפות נבחרות מ-88 מדינות (בנוסף יש 12 מדינות חברות לשעבר).
המטרה העיקרית של האולימפיאדה היא לעורר עניין במידע אינפורמטיקה (מדעי המחשוב) וטכנולוגיית המידע.
מטרה חשובה נוספת היא להפגיש תלמידים מוכשרים במיוחד ממדינות שונות ולגרום להם לחלוק חוויות מדעיות ותרבותיות.
את נבחרת ישראל הוביל בשנתה הראשונה פרופ' מאיר קומר.
החל משנת 1997, הוביל ד"ר דוד גינת את הצוות המקצועי ואת ההכנות של הנבחרת הישראלית, ובשנת 2019 נכנס לתפקיד המאמן הראשי, רון ריבצ'ין.
התחרות עבור נבחרות אלו התרחשה באוניברסיטת אינופוליס ברוסיה.
ב-2025 ועד הודעה חדשה ישראל לא תוכל
עם זאת ישראל עדיין תוכל לשלוח
ישראל התחילה להשתתף ב-IOI ה-8 בשנת 1996.
בכל שנה כל נבחרת יכולה להזמין אורחים לצפות בתחרות מכל סיבה.
אורחים שהשתתפו לשעבר ב-IOI יודגשו.
להלן טבלה עם פרטי משלחת ישראל לאולימפיאדה הבין-לאומית לפי שנה:
+מספרשנהמאמןעוזר מאמןמתחריםאורחים81996מאיר קומרדניאל גולדשמיטטום מאירוביץ'
שחר לובט91997דויד גינתאלה צורS יהב נוסבאום
B רועי מריאנר111999S רועי מריאנר
מיכאל קראסיק152003חיים אברבוךS יהונתן מושיוב
עומר פנט162004יעל סופריןS יהונתן מושיוב
חיים אברבוך172005הילה קדמןG אמיתי קמבר
שחר פפיני192007אלה צורS דן כרמון
S שחר פפיני212009אורן בקרחיים אברבוךB יבגני פריימוביץ
תומר עזרא222010אלה צורB גל דור
אביאל אטיאס232011יונתן מושיובS אביאל אטיאס
תום קלווריהילה קדמן242012S דניאל הדס
B רון ריבצ'ין262014S אוהד קליין
ניר לביא272015יונתן מושיובניר לביאB אביאל בוג
ניר ירוןדויד גינת282016חנית גליליS תומר אדר
רון סולןשמואל הדר292017ניר לביאלירן מרקיןS יובל סלנט
B ניר שלמון302018חנית גליליG ניר שלמון
יובל סלנט312019חנית גלילידניאל הדסS אלמוג ולד
שרון זוחוביטסקי322020אליהו חלסטכירון ריבצ'יןG אלמוג וולד
רועי פאפו332021רון ריבצ'יןעומר רונןS גונן גזיט
רונית שטיין342022דניאל אגסיG דניאל וובר
רונית שטיין352023גונן גזיטG אלון תנאי
יואב כץ362024מעיין סלומוןG אלון תנאי
להלן רשימת מס' המדליות של 10 המדינות בעלות הדירוגים הגבוהים ביותר וישראל (נכון לשנת 2024):
טוקלאס הוא ספר משנת 1933 מאת גרטרוד שטיין, אשר נכתב במסווה של אוטוביוגרפיה לכאורה של אליס ב.
בשנת 1998 דירגה ההוצאה לאור "הספרייה המודרנית" את הספר כאחד מ-20 ספרי העיון הגדולים ביותר בשפה האנגלית של המאה ה-20.
טוקלאס, בתור המספרת, אומרת שהיא למשפחה אמידה בסן פרנסיסקו.
מאוחר יותר, היא פוגשת את גיסתה של גרטרוד שטיין במהלך השריפות והמשברים שבאו בעקבות רעידת האדמה בסן פרנסיסקו ב-1906, ומחליטה לעבור לפריז ב-1907.
אליס מדברת על התפקיד החשוב של הלין, עוזרת הבית של גרטרוד, במשק הבית שלהן בפריז.
היא מדברת על ההכנות לתערוכת אמנות.
היא מספרת על פיקאסו והמאהבת שלו, פרננד.
פיקאסו ופרננד נפרדים, ופרננד עוברת למונפרנאס כדי ללמד צרפתית.
אליס וגרטרוד מבקרות אותה שם.
אליס מספרת כיצד גרטרוד ואחיה, ליאו שטיין, רוכשים ציורים של פול סזאן ואנרי מאטיס מאמברואז וולארד, ואיך הם כולם נהיים חברים.
היא מספרת על הקיץ שבילתה עם גרטרוד בפיאזולה, באיטליה, בעוד פיקאסו חוזר לספרד.
חזרה בצרפת, גרטרוד רבה עם גיום אפולינר.
מאוחר יותר, לפיקאסו יש ויכוח עם מאטיס.
גרטרוד שטיין לפני שהיא הגיעה לפריז
אליס מספרת איך גרטרוד שטיין נולדה באלגני, פנסילבניה, ואז עברה לווינה, לפאסי, ומשם לניו יורק ולקליפורניה.
שהיא למדה במכללת רדקליף, שם הייתה תלמידה של ויליאם ג'יימס.
היא החליטה ללמוד לתואר שני באוניברסיטת ג'ונס הופקינס אך נשרה מהלימודים מתוך שיעמום, אז עברה לגור בלונדון, הייתה משועממת גם שם, חזרה לאמריקה, ובסופו של דבר התיישבה בפריז.
אליס מספרת סיפורים על מאטיס, אפולינר, ועוד אמנים קוביסטים.
היא מספרת על חופשות באיטליה וספרד עם גרטרוד.
הן עוברות לאנגליה ערב מלחמת העולם הראשונה להיפגש עם העורך של גרטרוד, ומשאירות את חברתן מילדרד אולדריץ' לבדה בפריז.
גרטרוד ואליס מעבירות את השנים הראשונות של המלחמה באנגליה, ואז חוזרות בקצרה לצרפת כדי להציל את כתביה של גרטרוד.
לאחר מכן הן חיות בספרד במשך זמן מה, ובסופו של דבר חוזרות לצרפת.
שם הן מתנדבות בקרן האמריקאית למען הפצועים הצרפתים, ונוסעות ברחבי צרפת כדי לעזור לפצועים וחסרי בית.
עד סוף המלחמה, פריז נראית להן כעיר שהשתנתה.
אליס מספרת על מריבתה של גרטרוד עם ת"ס אליוט, לאחר שהוא מכנה אחת מעבודותיה כבלתי הולמת.
היא מספרת על החברות שלה עם שרווד אנדרסון וארנסט המינגוויי, שעזר עם ההוצאה לאור של The Making of Americans.
בנות הזוג מתיידדות עם קליקה של אמנים רוסים, אבל הם לא מהווים תנועה אמנותית.
מאוחר יותר, גרטרוד מעבירה הרצאה באוניברסיטת אוקספורד.
אליס אז מספרת על עוד מסיבות עם אמנים.
מאוחר יותר, הן מקצרות את הספר The Making of Americans לכדי 400 עמודים, ודי להוציא אותו במהדורה מסחרית, ומתחילות ללבן את הרעיון של כתיבת אוטוביוגרפיה.
גרטרוד שטיין הודתה שכתבה את העבודה הזו תוך שישה שבועות, כשמטרתה להרוויח כסף.
אך היא לא אהבה לכתוב מסיבה זו, ואליס לא חשבה שהספר יצליח בשל כך.
היה זה הראשון מבין כתביה להתפרסם בThe Atlantic, למרבה סיפוקה.
המגזין פרסם את העבודה כסדרה של ארבעה חלקים.
באשר לחבריה, קארל ואן וכטן אהב את זה; הנרי מקברייד חשב שזה מסחרי מדי; ארנסט המינגוויי אמר שהספר מעורר רחמים; מאטיס נעלב מהתיאורים של אשתו; ז'ורז' בראק סבר ששטיין לא מבינה כהלכה את תנועת הקוביזם.
אחיה ליאו שטיין קרא לספר אוסף של שקרים.
אך ההצלחה המסחרית של הספר אפשרה לשטיין לחיות חיים נוחים יותר.
העבודה הזו נחשבת כאחת הנגישות ביותר של שטיין, ומספר מבקרי ספרות, כולל ג 'נט וינטרסון, מציינים כי שטיין יצרה בה פורמט חדש, הבונה על היסוד שהניחה וירג'יניה וולף בביוגרפיה הבדיונית, "אורלנדו", באינטרפרטציה החדשה שלה לז'אנר האוטוביוגרפיה.
האויב שבפנים: אפוקליפסה הוא סרט אימה אמריקאי משנת 2004, שבוים בידי אלכסנדר וויט ונכתב על ידי פול וו.ס.
הסרט הוא המשך ישיר לסרט "האויב שבפנים" והוא הסרט השני בסדרת האויב שבפנים, המבוסס על משחקי הישרדות האימה Resident Evil של חברת קאפקום.
מילה יובוביץ' שבה לגלם את דמותה של אליס, ומצטרפים אליה השחקנים סיינה גילורי, עודד פהר, תומאס קרצ'מן וג'ארד האריס.
הסרט מתרחש מיד לאחר אירועי קודמו, שבו אליס נמלטה ממתקן מחקר תת-קרקעי שהשתלטו עליו זומבים.
היא חוברת כעת לקבוצת ניצולים כדי להימלט מהתפרצות נגיף הטי ברחבי העיר ראקון סיטי.
הסרט לוקח אלמנטים מתוך המשחק Resident Evil 3: Nemesis, וקיבל ביקורות שליליות מהמבקרים בנוגע לעלילה, אך גם לביקורות חיוביות בנוגע לסצנות הפעולה שבו.
עם תקציב של 45 מיליון דולרים, הסרט זכה להכנסות של כ-129 מיליון דולרים - מה שמחשיב אותו לסרט בעל הרייטינג הנמוך ביותר מבין כל סרטי סדרה.
בסרט הקודם, סוכנת האבטחה לשעבר אליס ואקטיביסט הסביבתנות מאט נלחמו כדי להימלט ממתקן מחקר תת-קרקעי הנקרא "הכוורת", שהתפשט בו נגיף הטי אשר גרם להתפרצות זומבים.
הצמד לקח חלק בניסיון לחשוף ניסויים בלתי חוקיים שבוצעו במקום בידי תאגיד אמברלה.
הסרט הסתיים כשהשניים נלקחו למעצר בידי התאגיד.
התאגיד שולח צוות לתוך הכוורת כדי לחקור את שהתרחש בו, אך הצוות נלכד בידי הזומבים השורצים בו ואשר מצליחים להתפשט אל תוך העיר ראקון סיטי.
תאגיד אמברלה מגיב לכך על ידי בידוד העיר ופינוי עובדי החברה ממנה.
אנג'לה אשפורד - בתו של חוקר אמברלה בשם ד"ר צ'ארלס אשפורד - נעלמת כשרכב האבטחה בו היא נמצאת היה מעורב בתאונה באמצעו של הפינוי.
בינתיים, חברת השירות המיוחד לטקטיקה וחילוץ (Special Tactics And Rescue Squad, בקיצור S.T.A.R.S) בשם ג'יל ולנטיין חוזרת למחוז המשטרתי הקודם שלה כדי לשכנע את חבריה להתפנות משם.
אליס מתעוררת בבית חולים נטוש ומשוטטת ברחבי העיר בחיפוש אחרי אספקה, בזמן שתאגיד אמברלה משתמש בגשר היחיד שבעיר כדי לפנות אזרחים.
בגשר, ולנטיין פוגשת בשותפה הקודם פייטון וולס, אך זומבי נושך אותו ומדביקו.
כתגובה על כך שהנגיף הגיע לגשר, מפקד כוחות אמברלה מייג'ור טימותי קיין אוטם את הכניסה לעיר ומאלץ את התושבים על ידי ירי חי לחזור חזרה לתוך העיר.
חיילי תאגיד אמברלה קרלוס אוליברה וניקולאי ג'ינובייב - שננטשו בידי מעסיקם לאחר שנכשלו בהצלתו של אזרח - חוברים לצוות היחידה בהדפת מתקפה של זומבים.
העדר משתלט עליהם, ואוליברה ננשך.
במיקום אחר, ולנטיין, וולס וכתבת החדשות טרי מוראלס נלכדים בידי זומבים אך ניצלים בידי אליס.
תאגיד אמברלה משחרר נשק ביולוגי נסיוני בשם נמסיס, שהורג את חברי יחידת S.T.A.R.S לפני שצד אחרי אליס.
ד"ר אשפורד פורץ למערכות המצלמה של העיר ומשתמש בהן כדי לאתר את אליס והניצולים האחרים.
הוא מציע לארגן להם חילוץ מהעיר אם יעזרו לו לחפש את בתו האבודה.
הוא נותן גם לאוליברה ולג'ינובייב את אותה הצעה ומציין שתאגיד אמברלה מתכנן לפטור את העיר ראקון סיטי מזומבים על ידי השמדתה בנשק גרעיני.
אליס והאחרים עושים את דרכם למיקומה של אנג'לה, שם אורב להם נמסיס.
ולנטיין הורגת את וולס אחרי שהוא הופך לזומבי.
אליס מתעמתת עם נמסיס אך נסוגה משם לאחר שהיא נפצעת ומושכת אותו הרחק מהקבוצה.
בדרכן, ולנטיין ומוראלס אוספות אזרח בשם ל.ג'יי.
ולנטיין פוגשת את אוליברה והשניים מחלצים את אנג'לה, אם כי גם מוראלס וגם ג'ינובייב נהרגים.
אנג'לה מגלה להם שהתפרצות הזומבים היא כתוצאה מנגיף שנוצר בידי אביה כדי לטפל במחלה הגנטית ממנה היא סובלת, ושרק זריקה יומיומית של הנגיף תוכל לאפשר לה לשרוד, אך עדיין היא צריכה את הנוגדן כדי לא להפוך לזומבי.
אליס משתמשת בכמות מסוימת של הנוגדן כדי לרפא את אוליברה.
ד"ר אשפורד נותן לאליס את מיקום נקודת החילוץ בה מחכה מסוק.
הקבוצה מגיעה למקום אך נארבת בידי כוחות אמברלה.
מייג'ור קיין הורג את ד"ר אשפורד ומאלץ את אליס להילחם בנמסיס.
היא מתגברת עליו אבל מפסיקה להילחם אחרי שהיא מגלה שמדובר במאט אדיסון, שעבר מוטציה מהניסויים של אמברלה.
נמסיס תוקף בתגובה את מייג'ור קיין ואת כוחות אמברלה, אך הוא נהרג בעודו מגן על אליס.
יתר הניצולים משתלטים על המסוק, וזורקים את קיין ממנו לעבר עדר הזומבים, ביניהם ד"ר אשפורד שהפך לזומבי.
כשהניצולים נמלטים במסוק, העיר מופצצת בנשק גרעיני וההדף ממנו גורם להתרסקות המסוק.
אליס מקריבה את עצמה כדי להציל את אנג'לה ומשתפדת על מוט ברזל.
מבזק חדשות מתרץ את הפיצוץ הגרעיני כדליפה בתחנת הכוח ומטייח את אחריותו של תאגיד אמברלה.
אליס מתעוררת במתקן מחקר של אמברלה, ונמלטת ממנו בעזרתם של אוליברה, ולנטיין, ל.ג'יי ואנג'לה.
עם בריחתם, עובד בכיר בתאגיד אמברלה בשם ד"ר אייזקס מגלה שבריחתה היא חלק מהתוכנית שלו עבורה.
סיינה גילורי - ג'יל ולנטיין
עודד פהר - קרלוס אוליברה
תומאס קרצ'מן - מייג'ור טימותי קיין
ג'ארד האריס - ד"ר צ'ארלס אשפורד
מייק אפס - לויד ג'פרסון "ל.ג'יי" וייד
איאן גלן - ד"ר אלכסנדר אייזקס
סופי ואוואסור - אנג'לה "אנג'י" אשפורד
סנדרין הולט - טרי מוראלס
זאק וורד - ניקולאי ג'ינובייב
האויב שבפנים: השמדה הוא סרט אימה אמריקאי משנת 2007 בבימויו של ראסל מולקהי ובכתיבתו של פול וו.ס.
סרט זה הוא סרט המשך ישיר ל"האויב שבפנים: אפוקליפסה" והשלישי בסדרת האויב שבפנים, המבוססת על משחקי הישרדות האימה Resident Evil של חברת קאפקום.
הסרט עוקב אחר אליס (בגילומה של מילה יובוביץ') שעושה את דרכה לאורך ערבות מדבר מוהאבי בדרכה לאלסקה יחד עם קבוצת ניצולים מהעיר ראקון סיטי, כדי להימלט מאפוקליפסת הזומבים.
לצידה של יובוביץ' מככבים גם אלי לרטר, עודד פהר, אשנטי, כריסטופר איגן, לינדן אשבי ואיאן גלן.
הסרט יצא לאקרנים ב-21 בספטמבר 2007. עם תקציב של כ-45 מיליון דולרים, הסרט זכה להכנסות של 149 מיליון דולרים.
אליס מתעוררת באחוזה ונאלצת להתחמק מכמה מלכודות אבטחה.
אולם, לבסוף היא נהרגת בידי מוקש מנתר שחבוי ברצפה.
גופה נזרק לתוך בור שמלא בגופות כפילות של אליס - דבר שמתגלה כחלק מ"פרויקט אליס".
למרות נסיונותיו של תאגיד אמברלה לטייח את מה שקרה בכוורת, התפשטותו של נגיף הטי לפני השטח והפצצתה הגרעינית של ראקון סיטי, נגיף הטי התפשט ברחבי העולם והשפיע על בני אדם, חיות ועל הסביבה.
אליס האמיתית משוטטת בערבות של מה שהיה בעבר דרום ארצות הברית, והיא מגלה מידע אודות אזור לא נגוע באלסקה.
היא גם מגלה שיש לה כוחות טלקינטיים הודות לניסויים שבוצעו בה.
בינתיים, ד"ר אלכסנדר אייזקס, שעמד בראש פרויקט אליס אך כעת משמש כמנהל מתקן אמברלה בנבדה, מחשיב את לכידתה של אליס בעדיפות העליונה עקב יכולתה להתמזג עם נגיף הטי בלי לעבור מוטציה.
הוא מנסה לשכנע את חבר המנהלים של תאגיד אמברלה להשתמש בדם שלה כדי למצוא תרופה קבועה וכדי לאלף את הזומבים הנגועים.
ההצעה נדחית על הסף בידי אלברט וסקר, ראש מתקן אמברלה בטוקיו.
הוא פוקד על אייזקס להשתמש בכפילותיה של אליס ומסרב לאשר את לכידתה המחודשת עד אשר יאושר מיקומה.
במקום אחר, שיירה של ניצולים בהנהגתה של קלייר רדפילד נוסעת ברחבי המדינה בחיפוש אחר אספקה.
מבין הניצולים נמנים שורדי ראקון סיטי קרלוס אוליברה ול.ג'יי.
בזמן שהם מחפשים אחר מלון לישון בו, ל.ג'יי ננשך בידי זומבי אך הוא שומר על כך בסוד.
למחרת, השיירה מותקפת בידי להקת עורבים שניזונו מהמתים.
השיירה כמעט ונכנעת עד אשר אליס מגיעה ומצילה אותם בעזרת כוחותיה הטלקינטיים לפני שהיא נופלת מחוסרת הכרה מהמאמץ הכרוך בכך.
כשהיא שבה להכרה, היא נפגשת עם קלייר, מספרת לה את כל הידוע לה ומשכנעת אותה לקחת את השיירה לאלסקה.
ניסיונותיו של אייזקס לביית את הזומבים הנגועים הוביל ליצירתו של זן זומבים חדש.
קצין האבטחה של וסקר, קפטן אלכסנדר סלייטר, אינו מסכים להתעלמותו של אייזקס מתקנות החברה, ו-וסקר פוקד עליו בחשאי להרוג את אייזקס אם יפר את פקודותיו.
תאגיד אמברלה מנטר את מיקומה של אליס באמצעות שדר שנשלח מכוחות הטלקינזיס שלה.
ד"ר אייזקס שולח את הזומבים החדשים שלו לארוב לשיירה בניגוד להוראותיו של וסקר.
במהלך ההתקפה, מרבית חברי השיירה נהרגים ול.ג'יי נכנע לזיהום הנשיכה ונושך את קרלוס.
תאגיד אמברלה מנסה להשבית מרחוק את אליס, אך היא מצליחה לשבור את אחיזתם עליה וממשיכה להילחם.
היא מוצאת את אייזקס והוא ננשך בזמן שהוא נמלט משם במסוק.
אליס וקיי-מארט משתמשות במחשבו של אייזקס כדי לאתר את מסלול טיסתו, מה שמוביל אותן למתקן מחקר של אמברלה.
השיירה עושה את דרכה למתקן המחקר, ששורצים בו אלפי זומבים.
קרלוס מקריב את חייו כדי לפלס ביניהם פרצה בעזרת משאיתו ולפוצץ אותה, ונותן לאליס וקלייר זמן כדי להעלות את הניצולים למסוק, אך אליס מחליטה להישאר מאחור.
תחת הוראותיו של וסקר, סלייטר וקבוצת חיילי קומנדו עושים את דרכם למעבדתו של אייזקס, שם הוא מזריק לעצמו כמויות גדולות של נגיף הטי בניסיון להילחם בזיהום לאחר שננשך.
סלייטר יורה בו, ובכך מפעיל את המוטציה שהופכת את אייזקס למפלצת אימתנית.
אף על פי שהוא שומר על רמת האינטליגנציה שלו, אייזקס הורג את סלייטר בנוסף לאחרים במתקן, אך הוא נלכד בקומות התחתונות של המעבדה.
בכניסתה למתקן, אליס פוגשת ב"מלכה הלבנה" - "אחותה" של מערכת הבינה המלאכותית "המלכה האדומה".
היא מודיעה לה שדמה יכול לרפא את נגיף הטי, מגינה על פעולותיה של המלכה האדומה ומגלה לה מה קרה לד"ר אייזקס.
בדרכה לקומות התחתונות של המעבדה, אליס נתקלת באחת מכפילותיה.
הכפילה מתעוררת אך נדמה שמתה זמן קצר לאחר מכן כתוצאה מהלם.
כשאליס מוצאת את אייזקס, הם נלחמים עד שהם מגיעים להעתק של מסדרון הלייזר של הכוורת, שם אייזקס נהרג.
בדיוק כשגם אליס עומדת להיהרג, המערכת מושבתת בידי הכפילה שלה, שנותרה בחיים.
מאוחר יותר בטוקיו, יפן, וסקר מודיע לחבר המנהלים שלו שהם איבדו את מתקן אמברלה בצפון אמריקה.
אליס מופיעה במהלך הפגישה ומודיעה להם שהיא ו"חבריה" (הכפילות שלה) מגיעות בעקבותיו.
ג'ייסון או'מרה - אלברט וסקר
האויב שבפנים: הגמול הוא סרט אימה אמריקאי מ־2012, בבימויו ובכתיבתו של פול וו.ס.
הסרט הוא סרט המשך ישיר ל"האויב שבפנים: החיים שאחרי" והחמישי בסדרת האויב שבפנים, המבוססת על משחקי הישרדות האימה Resident Evil של חברת קאפקום.
הסרט עוקב אחר אליס (בגילומה של מילה יובוביץ'), שנלכדה בידי תאגיד "אמברלה" ונאלצת להימלט ממתקן תת-ימי בצפון הרחוק של החוג הארקטי בו נערכים בו ניסויים בנגיף הטי.
בסרט חוזרות דמויות מסרטים קודמים בסדרה, בהן ג'יל ולנטיין (בגילומה של סיינה גילורי), קרלוס אוליברה (בגילומו של עודד פהר), ג'יימס "אחד" שייד (בגילומו של קולין סלמון) וריין אוקמפו (בגילומה של מישל רודריגז), כמו גם דמויות חדשות כמו ליאון ס.
קנדי (בגילומו של יוהאן אורב), ברי בורטון (בגילומו של קווין דורנד) ואדה וונג (בגילומה של לי בינגבינג).
הסרט יצא לאקרנים ב-14 בספטמבר 2012 בתלת-מימד וב-IMAX וזכה להצלחה בקופות, עם הכנסות של למעלה מ-240 מיליון דולרים.
מבקרי הקולנוע מתחו ביקורת על הדמויות, העלילה ויכולות המשחק, אך שיבחו את האפקטים הוויזואלים וכוריאוגרפיית הקרבות.
הסרט משלב אלמנטים מהמשחקים Resident Evil 4 ו-Resident Evil 5.
אליס ושאר הניצולים על סיפון אוניית המשא "ארקדיה" מותקפים על ידי צי מטוסי מטה רוטור בל-בואינג V-22 בהנהגת ג'יל ולנטיין, שנשלטת בידי תאגיד "אמברלה".
המתקפה הורגת רבים מהניצולים, אליס נלכדת, וגורלם של כריס, קלייר וקיי-מארט נותר לא ידוע.
העלילה עוברת אל כפילתה של אליס שמתגוררת בפרוור העיר עם בעלה טוד ובתה החירשת בקי.
התקפת זומבים מגלה כי הפרוור הוא למעשה ראקון סיטי בזמן התקרית של התפרצות נגיף הטי.
אליס ובקי נמלטות מהמתים בעזרתה של ריין אוקמפו, שאוספת אותן במכוניתה.
הן נפגעות בידי משאית זבל, וריין מתעלפת.
אליס מחביאה את בקי אך נהרגת בידי טוד, שהפך לזומבי.
בינתיים, אליס האמיתית מתעוררת במתקן תת-קרקעי של אמברלה ומתוחקרת בידי ג'יל.
במהלך נפילת מתח, היא נמלטת מכלאה וממערכת ההגנה של המלכה האדומה, ומוצאת את עצמה בכיכר שיבויה בטוקיו.
היא נלחמת כל הדרך נגד זומבים ונכנסת לחדר שמלא בעובדים מתים.
היא נתקלת באדה וונג, אחת מסוכניו הבכירים של אלברט וסקר.
וסקר מופיע על המרקע ומודיע לה שהם לא משרתים יותר את תאגיד "אמברלה", וכי נפילת המתח נוצרה על ידו כשהוא פרץ למערכת הראשית.
וסקר מגלה לה גם כי המלכה האדומה הופעלה מחדש אחרי תקרית הכוורת וכעת היא שולטת בתאגיד "אמברלה".
הוא אומר גם שהמתקן מתקיים מתחת לפני הים בקמצ'טקה, רוסיה והוא שימש בעבר כבסיס ימי סובייטי.
הוא תוכנן בידי תאגיד אמברלה לשמש כמפעל לייצור כפילים ויצור סימולציות של התפרצויות כדי להראות את ממדי השפעתו של נגיף הטי.
אדה ואליס מתכוונות להפגש עם צוות חילוץ אותו ארגן וסקר, כשבין חבריו כלולים ליאון ס.
קנדי, בארי בורטון ולות'ר ווסט – בן בריתה לשעבר של אליס אשר שרד את ההתפרצות בלוס אנג'לס.
צוותו של ליאון שותל פצצות בכניסה למתקן אשר יתפוצצו לאחר שעתיים כדי לוודא שהמתקן הושמד.
הקבוצה מתכננת להפגש עם אליס ואדה בפרוור העיר ראקון סיטי.
בסימולציה בעיר ניו יורק, אליס ואדה מביסות שתי מפלצות של מוציאים להורג.
ליאון וצוותו נכנסים לסימולציה של מוסקבה (הכיכר האדומה בחזית הגום), אך הם נקלעים למארב של עדר אלמתים של חוליות לאס פלאגאס משוריינות.
בפרוור העיר, אליס ואדה נתקלות בבקי, שטועה לחשוב את אליס לאמהּ הכפילה.
הן נתקלות גם בג'יל ובכפיליהם של בני בריתה לשעבר של אליס – ג'יימס "אחד" שייד, ריין אוקמפו ה"רעה" וקרלוס אוליברה, שנשלחו ללכוד אותן.
במהלך הירי אותו יוזמת אדה, היא נותנת לאליס את משקפיה החכמות ו-וו אחיזה כדי שהיא ובקי יוכלו למצוא את דרכן החוצה, ודרכן של השתיים מתפצלת.
הן נתקלות בכפילה ה"טובה" של ריין אותה פגשו בפרוור מוקדם יותר בקו ארבטסקו פוקרובסקאיה של סימולציית מוסקבה, ואליס נותנת לה נשק.
לאחר מכן היא מצילה את צוותו של ליאון מחוליות לאס פלאגאס, וביחד הם עושים את דרכם למנהרות המובילות לרציף עגינה של צוללות.
אולם, הם נקלעים למארב קבוצתה של ג'יל.
בקי נלכדת בידי מפלצת שהורגת את ריין הטובה על ידי שבירת מפרקתה.
אליס מצילה את בקי והורגת את המפלצת בעזרת חגורת רימוני יד שמצאה.
בארי מקריב את חייו והודף את חיילי אמברלה מספיק זמן כדי שהאחרים ימלטו.
באמצעות הפצצות של ליאון הם מצליחים להשמיד את המתקן ובכך לאפשר את בריחתם של ליאון ולות'ר.
אליס ובקי גם הן מצליחות להימלט, כשהן משתמשות בתעלות האוורור.
על פני השטח, אופנוע הקרח שלהם מושבת לאחר שהצוללת של ג'יל פורצת את מעטה הקרח.
ג'יל וריין הרעה מתעמתות מול הקבוצה ואדה מוחזקת כבת ערובה.
ג'יל ואליס נלחמות אחת בשנייה, בעוד ריין הרעה נלחמת בליאון ולות'ר לאחר שהיא מודבקת בטפיל לאס פלאגאס – מה שמעניק לה כוחות על־אנושיים ויכולות ריפוי.
אליס מצליחה לקרוע מג'יל את מתקן החרפושית ששולט בה, דבר שמחזיר לה את תודעתה.
ריין הורגת את לות'ר וליאון מאבד את הכרתו.
אליס מבינה שריין חזקה מידי ולא ניתן להילחם בה.
היא יורה בקרח שמתחת לרגליה, וריין נגררת בידי הזומבים ששוחים מתחת למעטה הקרח.
אליס, אדה, בקי, ליאון וג'יל מגיעות לבסיסו של וסקר הממוקם ב, המבוצר וחסום מפני כוחות עוינים ומאויש בידי הכוחות המזוינים של ארצות הברית ששרדו.
היא מתעמתת עם וסקר ב, והוא מזריק לה את נגיף הטי, ובכך מחזיר לה את כוחותיה העל־אנושיים.
הוא עושה זאת מכיוון שאליס היא היחידה שמסוגלת להתמזג בהצלחה עם נגיף הטי, דבר שהופך אותה לנשק האולטימטיבי.
על גג הבניין, וסקר מסביר שהמלכה האדומה מנסה להשמיד את המין האנושי, וכל בני האדם שנותרו נמצאים בבית הלבן והם קו ההגנה האחרון של האנושות.
בסיום הסרט, המצלמה מתרחקת ומראה שצבא ארצות הברית מגן על הבית הלבן עם כוחותיו של תאגיד "אמברלה" כנגד עדרים ענקיים של זומבים שמטפסים על החומות המבוצרות.
לי בינגבינג - אדה וונג
יוהאן אורב - ליאון ס.
בוריס קודג'ו - לות'ר ווסט
קווין דורנד - ברי בורטון
קולין סלמון - ג'יימס שייד
האויב שבפנים: פרק הסיום הוא סרט מדע בדיוני-פעולה אמריקאי משנת 2017 בבימויו ובכתיבתו של פול וו.ס.
הסרט הוא סרט המשך ישיר ל"האויב שבפנים: הגמול" והשישי והאחרון בסדרת האויב שבפנים, המבוססת על משחקי הישרדות האימה Resident Evil של חברת קאפקום.
בסרט מככבים מילה יובוביץ', אלי לרטר, רובי רוז, ויליאם לוי, איאן גלן ואיאון מאקין.
הסרט צולם בשיטת סטריאוסקופיה ויצא לאקרנים ב-23 בדצמבר 2016 בתלת-ממד ו-IMAX.
הסרט קיבל ביקורות מעורבות, ועם תקציב של כ-40 מיליון דולרים הוא זכה להכנסות הגבוהות ביותר בסדרת הסרטים עד כה עם 312 מיליון דולרים ברחבי העולם.
בתחילת הסרט מוסבר כי לד"ר ג'יימס מרקוס, מייסד תאגיד אמברלה, הייתה בת בשם אלישיה שגססה ממחלת פרוגריה.
בייאושו לרפא אותה, הוא פיתח את נגיף הטי.
כשעוד ילד שטופל עם הנגיף מת והוחזר לחיים כזומבי, מרקוס ניסה להשבית את הפרויקט.
שותפו ד"ר אלכסנדר אייזקס גרם לרציחתו בידי אלברט וסקר, ולאחר מכן אימץ את אלישיה ונטל את השליטה על התאגיד.
לאחר התקרית בוושינגטון די.סי, אליס נבגדת פעם נוספת בידי וסקר.
המלכה האדומה מופיעה ואומרת לה שיש לה 48 שעות להסתנן לתוך הכוורת, הנמצאת כ-640 ק"מ מערבה על הכביש בין-מדינתי 64 בראקון סיטי.
לדבריה, תאגיד אמברלה פיתח נוגדן נישא באוויר שמסוגל להרוג כל אורגניזם שנגוע בנגיף הטי, אך התאגיד ממתין שהאנושות שנותרה תימחק מהקיום.
בדרך לראקון סיטי, אליס נלכדת בידי אייזקס ומגלה שאותו אייזקס שהרגה קודם לכן היה כפיל .
היא אינה יודעת שגם האייזקס הזה הוא כפיל.
היא נמלטת מהשיירה שלו ומגיעה לראקון סיטי, שם נארבת בידי קבוצת ניצולים, ביניהם דוק, אביגייל, כריסטיאן, קובלט, רייזור וקלייר רדפילד, ששרדה את המתקפה על ארקדיה.
השיירה של אייזקס מתקרבת ובעקבותיה עדר זומבים.
אליס והקבוצה מביסים את השיירה, מצילים את האסירים שבה ושורפים את העדר, אם כי קובלט נהרגת.
אליס והקבוצה נכנסים לכוורת בתחתית המכתש שנוצר מהפצצת העיר בנשק גרעיני.
וסקר שולט בכוורת ומשחרר עליהם כלבי שמירה שעברו מוטציה.
כריסטיאן נהרג ויחד איתו אסיר משיירתו של אייזקס.
המלכה האדומה מופיעה בפני אליס ואומרת שהמערכת שלה מצויה בדילמה - היא אינה יכולה לפגוע בעובדי התאגיד אך עליה לשמר חיי אדם.
היא מציגה בפניו סרטון וידאו שבו אייזקס מסביר לחבר המנהלים של אמברלה תוכנית לשחרור נגיף הטי וטיהור האנושות מהעולם; שרבים מהעשירים ובעלי הכוח - ביניהם חבר המנהלים - יישמרו בתאי הקפאה קריוגנית, מתוך כוונה לבנות מחדש את העולם כתוצאה מהאפוקליפסה.
המלכה האדומה מזהירה את אליס שאחד מחברי קבוצתה עוזר לתאגיד אמברלה.
הקבוצה נתקלת בכמה מלכודות, ואביגייל ורייזור נהרגים.
אליס ודוק שותלים פצצות לאורך הכוורת משאריות הציוד שנותר מאחור בידי הצוות המקורי שחקר את הכוורת.
אליס מתעמתת מול אייזקס האמיתי והמשודרג טכנולוגית, שוסקר דאג להעיר מתוך תא ההקפאה כדי שיעזור לו להילחם באליס ובקבוצתה.
דוק מתגלה בתור המרגל מטעם אמברלה, וקלייר נלכדת בידי וסקר.
לפתע, תא הקפאה נפתח ומתוכו מגיחה אלישיה מרקוס, אישה מבוגרת, שהיא בתו של ד"ר מרקוס והשותפה בפועל בניהול התאגיד.
אייזקס מגלה שהוא אייזקס האמיתי בניגוד לכפיליו ואילו היא אליס כפילה של אלישיה ושהוא מתכנן לחסל את השתיים ולקחת שליטה על תאגיד אמברלה.
אלישיה מפטרת את וסקר ובכך מאפשרת למלכה האדומה לרסק את רגליו עם דלתות האבטחה, שכן כעת הוא כבר אינו מחברי תאגיד המטריה והיא אינה חייבת יותר בהגנתו.
דוק מנסה לירות באליס, אך האקדח שלו ריק מאחר שאליס זיהתה שהוא המרגל ודאגה לרוקן את הנשק שלו, קלייר, שהצליחה להשתחרר בינתיים מהמלכודת של וסקר, הורגת אותו.
אחרי שהן נותנות לוסקר מתג של איש מת לפצצות, אליס וקלייר רודפות אחר אייזקס בזמן שאלישיה שומרת העתק של זכרונות ילדותה.
אייזקס, אליס וקלייר נלחמים זה בזה.
אייזקס מתגבר על קלייר, תוקף את אליס במסדרון הלייזר ומביס אותה, אך היא מנצלת את הזמן הזה כדי להפעיל רימון שנמצא בכיסו ונמלטת למעלה לפני השטח עם הנוגדן, בזמן שאייזקס מאתחל את עצמו מחדש ומצליח לתפוס אותה לפני שהיא יכולה לשחרר את הנוגדן.
בינתיים אייזקס הכפיל מגיע והורג אותו, בעקבות ויכוח בין השניים מי מהם הוא האייזקס האמיתי ומייד לאחר מכן נאכל בידי עדר הזומבים שרדף כל העת אחרי השיירה.
אליס משחררת את הנוגדן, הורגת את כל הזומבים ומתעלפת.
וסקר משחרר את מתג האיש המת ומשמיד את עצמו, את אלישיה, את הכוורת ואת חבר המנהלים הישן בתאי ההקפאה.
קלייר מעירה את אליס, ששרדה משום שהנוגדן חיסל רק את הנגיף שבגופה ולא את תאיה הבריאים.
המלכה האדומה מעלה למוחה של אליס את זכרונות הילדות של אלישיה, ובכך מעניקה לה את הילדות שכל כך רצתה.
בסופו של דבר, אליס עורכת מסע לכיוון מנהטן באומרה שייקח לנוגדן הנישא ברוח שנים בטרם יכסה את כל העולם, ועד שזה יקרה משימתה לא הושלמה, כשברקע רודפות אחריה מפלצות מוטציות מעופפות.
אוור אנדרסון - אליס הצעירה
שון רוברטס - אלברט וסקר
האויב שבפנים היא סדרת טלוויזיה מסוגת אימה המבוססת על סדרת משחקי וידאו באותו השם שפותחה על ידי חברת "קאפקום".
הסדרה נוצרה על ידי המפיק אנדרו דאב, שמשמש כמפיק בפועל של הסדרה, לצדו של הבמאי ברונוון יוז שעתיד לביים את שני הפרקים הראשונים.
הסדרה מופקת על ידי חברת ההפקות "Constantin Films", שהפיקה בעבר את סדרת סרטי "האויב שבפנים", ומופצת על ידי שירות הזרמת המדיה "נטפליקס".
באוגוסט 2022 הסדרה בוטלה אחרי עונה אחת.
עלילת הסדרה נפרשת על פני שני צירי זמן.
ציר הזמן הראשון מתרחש ב-2022 עוקב אחר האחיות ג'ייד ובילי וסקר, שעוברות לעיירה ניו ראקון ("ראקון החדשה").
ככל שהזמן בו הן שוהות בעיירה המסתורית חולף, שתי האחיות מבינות שאביהן מסתיר סודות אפלים העלולים להרוס את העולם.
ציר הזמן השני מתרחש ב-2036, שם נותרו פחות מ-15 מיליון בני אדם המתגוררים בכדור הארץ, לאחר שלמעלה מ-6 מיליארד מתושבי העולם ובעלי חיים ננגעו בנגיף ה-T והפכו למפלצות דמויות-זומבים.
ציר הזמן השני עוקב אחר ג'ייד, כעת בת 28, שנאבקת לשרוד בעולם המתפורר בזמן שהסודות מעברה רודפים אותה.
בינואר 2019, הוכרז כי נטפליקס עובדת על פיתוח סדרה המבוססת על סדרת משחקי הווידאו "Resident Evil".
באוגוסט 2020, נחשף כי עונתה הראשונה של הסדרה תכלול 8 פרקים בני שעה.
עוד נחשף כי אנדרו דאב יכתוב את התסריטים עבור הסדרה, ובנוסף לכך ישמש כמפיק בפועל.
הבמאי ברונוון יוז עתיד לביים את שני הפרקים הראשונים.
האויב שבפנים: ברוכים הבאים לראקון סיטי הוא סרט אימה אמריקאי מ־2021, שנכתב ובוים על ידי ג'והנס רוברטס ומשמש כאתחול מחדש של סרטי האויב שבפנים, שמבוססים באופן רופף מאוד על סדרת משחקי וידאו באותו שם.
בסרט זה מככבים קאיה סקודלריו, רובי אמל, האנה ג'ון-קאמן, טום הופר, אוון ג'וגיה, ניל מקדונו ודונאל לוג.
לדברי רוברטס הבמאי, הסרט הוא סיפור מקור, המתרחש ב־1998 ומבוסס על אלמנטים מהמשחק הראשון ("האויב שבפנים") והשני ("האויב שבפנים 2").
עבודת הפיתוח החלה בתחילת 2017, לאחר שיצא "האויב שבפנים: פרק הסיום" בכיכובה של מילה יובוביץ', כאשר המפיק ג'יימס ואן הביע עניין בפרויקט.
מאוחר יותר, יושב ראש חברת ההפקה "קונסטנטין פילם", מרטין מושקוביץ', אמר כי אתחול מחדש של סדרת הסרטים נמצא בפיתוח.
באותו חודש הוכרז כי וואן יפיק את האתחול מחדש עם תסריט מאת גרג רוסו.
מאוחר יותר, בדצמבר 2018, רוברטס לוהק כתסריטאי/במאי תוך שוואן עזב את הפרויקט כדי לביים את האתחול ל"מורטל קומבט".
בריאיון אמר רוברטס שהאתחול יהיה "סופר, סופר מפחיד" ונאמן יותר למשחקים.
הצילומים החלו ב־17 באוקטובר 2020 בסודברי רבתי, אונטריו, קנדה.
הסרט עלה לאקרנים ב־24 בנובמבר 2021 בהפצת Sony Pictures Releasing.
עלילת הסרט מתרחשת ב־1998 ומגלה את סודותיה של אחוזת ספנסר וראקון סיטי, תוך שהיא משמשת כסיפור מקור למשחק הראשון.
בשנות ה-80, הילדים ו מתגוררים בבית היתומים בראקון סיטי.
בבית היתומים, קלייר מתחברת לילדה בשם ליסה טרבור, לה מראה מעוות בעקבות ניסויים שערך עליה ד"ר ויליאם בירקין, מדען בתאגיד "אמברלה".
בירקין משתמש בילדים החיים בבית היתומים במטרה להוציא לפועל ניסויים אכזריים שונים.
לאחר שנבחרה על ידי בירקין לניסוי שלו, קלייר מצליחה לברוח מבית היתומים.
ב־1998, קלייר עולה על טרמפ במשאית וחוזרת לראקון סיטי.
נהג המשאית פוגע בטעות באישה שעוברת בכביש.
בזמן שקלייר והנהג מתווכחים, האישה נעלמת.
כלב הדוברמן של הנהג מלקק את הדם שנזל מגופה של האישה ובהמשך מתחיל להוציא קצף מפיו ולהתנהג באגרסיביות.
בזמן הזה בדיינר, שוטר בשם מבחין שלבעלת הדיינר זולג דם מהעיניים.
קלייר מגיעה אל ביתו של כריס במטרה להזהיר אותו מהניסויים של תאגיד אמברלה וחושפת שהמקור שלה הוא עיתונאי בשם בן ברטולוצ'י.
לאחר שכריס יוצא מהבית ושם פעמיו לכיוון תחנת המשטרה, ילד מתפרץ לבית תוך שהוא בורח מאימו, שמלאה בדם ותוקפת את קלייר.
קלייר מצליחה לברוח מהאם ובנה בעזרת האופנוע של כריס.
בתחנת המשטרה, חברי צוות "אלפא" מהשירות המיוחד לטקטיקה וחילוץ (Special Tactics And Rescue Service, בקיצור S.T.A.R.S) נפגשים עם מפקד התחנה, בריאן איירונס, שמספר להם שנותק הקשר עם צוות "בראבו" בזמן חקירת רצח באחוזת ספסנר המצויה בהרים.
צוות אלפא, המורכב מכריס, , ריצ'רד איקן, בראד ויקרס ו נשלח לאחוזה במטרה למצוא את צוות בראבו.
תוך שהוא מסתיר זאת משאר חברי הצוות, עובד וסקר עבור ארגון לא ידוע, ומתכנן לגנוב את הווירוס שבירקין יצר.
וסקר נעזר במידע שנתון בידיו על האחוזה כדי לנווט בה.
בתוך האחוזה, כריס וריצ'רד נתקלים בזומבים האוכלים את גופותיהם של חברי צוות בראבו.
במקביל, בראד, שמטיס את מסוק הצוות ננשך על ידי זומבי ומתרסק ישירות אל תוך האחוזה.
וסקר מציל את ג'יל מזומבי ולאחר מכן נוטש אותה, ריצ'רד נאכל על ידי זומבים בזמן שכריס נלחם בעדר שלם של זומבים ומצליח להגיע אל ג'יל.
הצמד מצליח להיכנס לתוך מעבר סודי, שאותו פתח וסקר קודם לכן.
בינתיים, נהג המשאית, שננשך על ידי כלבו, הופך לזומבי ומרסק את המשאית ליד תחנת המשטרה.
המפקד איירונס מנסה לנטוש את התחנה ולנהוג אל מחוץ לעיר, אך נורה על ידי חיילים של תאגיד אמברלה שנשלחו במטרה להטיל סגר על העיר.
איירונס מצליח לחזור אל תחנת המשטרה ומותקף על ידי כלב הדוברמן הזומבי, אך קלייר מצילה אותו.
קלייר וליאון מצליחים להשיג נשק ומגלים שבן ברטולוצ'י נעול בתא מתחת לתחנה, אך מיד לאחר מכן האחרון ננשך על ידי זומבי.
עדר זומבים פולש אל התחנה וליאון, קלייר ואיירונס מצליחים לברוח אל בית היתומים בחיפוש אחר מנהרה סודית שתוביל אותם לאחוזת ספנסר.
זומבי מסוג "לקקן" (Licker) הורג את איירונס ותוקף את ליאון, אך זה ניצל על ידי ליסה טרבור, שמזהה את קלייר ונותנת לשניים את המפתח למעבר הסודי.
בתוך האחוזה, הצמד מגלה מעבדה סודית בה מדעני אמברלה ערכו ניסויים בילדים.
וסקר מוצא את ד"ר בירקין בבונקר ביחד עם משפחתו ובמאבק שמתפתח, וסקר נורה על ידי בירקין.
וסקר יורה בבירקין בחזרה מתוך הגנה עצמית, והורג את אשתו של בירקין.
כשווסקר מהסס לפני שהוא יורה בשרי, בתם של הזוג, ג'יל יורה בווסקר.
רגע לפני מותו, וסקר מפציר בג'יל לברוח באמצעות רכבת תת־קרקעית לפני שאמברלה ישמידו את העיר כליל.
בירקין, המתברר כחי, מזריק לעצמו את נגיף הג'י, משתנה למפלצת ותוקף את כריס.
ג'יל מגיעה למעבדה ביחד עם ליאון ומצליחה לירות בבירקין.
לאחר מכן כריס, ג'יל, ליאון ושרי עולים על הרכבת התת־קרקעית.
בזמן נסיעתם, בירקין, ששינה צורה שוב מצליח להשיג אותם.
בירקין תוקף את החבורה ולוכד את ג'יל, אך היא דוקרת אותו בפניו ומצליחה לברוח.
כריס מנסה לירות בבירקין, אך מגלה שאזלה לו התחמושת וליאון מצליח להרוג את המפלצת בעזרת משגר טילים.
בזמן שהתאגיד מצהיר ששום אדם לא שרד, החבורה מצליחה לצאת מהרכבת ומשאירה את ראקון סיטי מאחור.
בסצנה באמצע הכתוביות, וסקר מתעורר בתוך שק שנועד לגופות, ולא מסוגל לראות כלום.
דמות מסתורית מעניקה לו משקפי שמש ומציגה את עצמה בשם .
קאיה סקודלריו – קלייר רדפילד
רובי אמל – כריס רדפילד
האנה ג'ון-קאמן – ג'יל ולנטיין
טום הופר – אלברט וסקר
אוון ג'וגיה – ליאון ס.
ניל מקדונו – ויליאם בירקין
דונאל לוג – בריאן איירונס
לילי גאו – אדה וונג
צ'אד רוק – ריצ'רד אייקן
עבודת טרום ההפקה התקיימה בתחילת 2017 בעוד האויב שבפנים: פרק הסיום היה עדיין בהקרנות בבתי הקולנוע, כאשר יו"ר חברת קונסטנטין פילם מרטין מושקוביץ' אמר כי אתחול מחדש של הסדרה נמצא בפיתוח והמפיק ג'יימס ואן הביע עניין בפרויקט.
מאוחר יותר הוא אישר בדצמבר 2018 כי הוא כבר לא מעורב בפרויקט, ואמר כי הידיעה על מעורבותו הייתה מוקדמת.
גרג רוסו צורף ככותב ב־2017. התסריטאי, שהיה קשור גם לכתיבת התסריט לאתחול של "מורטל קומבל" באותה תקופה, שאב השראה ממשחק הווידאו 2017 Resident Evil 7: Biohazard, אם כי מאוחר יותר הבהיר שהוא רק צייר את גוני המשחק – "מפחיד, מבודד" – ולא את הסיפור עצמו.
רוסו רצה שסונטת אור ירח, ממשחקי Resident Evil יופיעו בכתוביות הפתיחה.
בראיון בנובמבר 2018 הודה רוסו שהוא כבר לא מעורב בפרויקט.
בדצמבר 2018, ג'והנס רוברטס נשכר לכתיבת תסריט חדש, כששימש גם כבמאי.
באוגוסט 2019 אמר רוברטס ל־Screen Rant כי האתחול מחדש יהיה "סופר, סופר מפחיד" ונאמן יותר למשחקים.
בתחילת 2020 הליהוק היה בעיצומו אך עוכב בגלל מגפת הקורונה.
בראיון בפברואר 2020 עם מגזין Starburst, אישר רוברטס כי הכרזת הליהוק תוכננה לחודש מרץ.
באפריל 2020 דווח כי האולפן בחן את ברנטון ת'ווייטס, קאיה סקודלריו והאריס דיקינסון לתפקידים של האחים רדפילד כריס, קלייר וליאון ס.
ב-6 באוקטובר 2020, דדליין הוליווד דיווח כי סקודלריו והאנה ג'ון-קאמן לוהקו לתפקיד קלייר וג'יל וולנטיין, לצד רובי אמל, טום הופר, אוון ג'וגיה וניל מקדונו בתפקיד כריס רדפילד, אלברט ווסקר, לאון ס.
האתחול מחדש הוכרז גם ככזה שישמש כסיפור מקור שמתרחש בשנת 1998. בנובמבר לוהק דונאל לוג לתפקיד בריאן איירונס, לצד צ'אד רוק ולילי גאו בתפקידים משניים.
הצילומים העיקריים החלו בסודברי רבתי, אונטריו, קנדה ב-17 באוקטובר 2020 והושלמו בדצמבר אותה שנה.
Resident Evil יצא לאקרנים בנובמבר 2021.
האוטומטיזם הייתה תנועה של אמנים מקוויבק, שפעלה במונטריאול, קנדה.
התנועה נוסדה בתחילת שנות הארבעים על ידי הצייר פול אמיל בורדו.
הם נקראו בשם זה מפני שהושפעו מתאוריית האוטומטיזם של התנועה הסוריאליסטית.
חברי הקבוצה כוללים את מרסל ברבו, רוג'ר פוטו, קלוד ג'וברו, ז'אן-פול ריופל, פייר ג'וברו, פרננד לדוק, ז'אן פול מוסו, גיא בורמנס, מרסן פרון ופרנסואז סאליבן.
מקובל לסמן את נקודת הזינוק של התנועה בתערוכה של בורדו במונטריאול, באפריל של שנת 1942. ואולם במהרה אמני התנועה הציגו גם מחוץ לקנדה, בפריז ובניו יורק.
למרות שבראשיתה התרכזה הקבוצה סביב האמנות החזותית, עיסוקיה התרחבו בהמשך לצורות ביטוי נוספות, כגון דרמה, שירה ומחול.
שם הקבוצה נטבע על ידי העיתונאית טנקרדה מרסיל, בביקורת שכתבה על תערוכתם השנייה במונטריאול (15 בפברואר עד 1 במרץ 1947), ופורסמה בכתב העת Le Quartier Latin, כתב העת הסטודנטיאלי של אוניברסיטת מונטריאל.
בשנת 1948 פרסם בורדו מניפסט קולקטיבי בשם Refus global שהגדיר את חזונה האסתטי והפוליטי של הקבוצה.
המדובר במסמך חשוב בהיסטוריה התרבותית של קוויבק, בו מוצגת הצהרה על עצמאות אמנותית ועל הצורך בחירויות של אמצעי ההבעה השונים.
המסמך גינה את סמכותה של הכנסייה הקתולית, מה שעורר סערה והביא להשפלה פומבית של הקבוצה.
אקט זה היה הרסני עבור התנועה, אך לאורך זמן סימן אותם כמעין "מרטירים".
למרות שהקבוצה התפרקה זמן קצר לאחר פרסום המניפסט, היא ממשיכה להיות בעלת השפעה, ויש שרואים בה כמבשרת המהפכה השקטה בקוויבק.
לצד ציירי ההפשטה הלירית בצרפת, ציירי קבוצת האוטומטיזם העדיפו טכניקה נוזלית וציורית על פני ההפשטה המאופקת שהייתה פופולרית בארצות הברית ובמזרח אירופה באותה תקופה.
בדומה לקבוצת האמנים הנון-פיגורטיבית, קבוצת השבעה, הם ביקשו לייצר זהות אמנותית קנדית מובחנת.
במסגרת השפעתם הבולטת מהמניפסטים ומהשירה הסוריאליסטיים, עבודתם של אמני האוטומטיזם נשענה באופן ניכר על זרם התודעה ביצירה; זאת מתוך תפיסה לפיה גישה זו מאפשרת תקשורת כנה יותר של רגשות לא מודעים ושל חוויות חושיות.
דרך כך, האמנים ביקשו להשתחרר מההיגיון, מהכוונה ומכל צורה אחרת של מבנה מחשבתי, במטרה לתווך ביצירתם חוויה אנושית אוניברסלית ובלתי מוטה.
דבר זה הוביל למתודות גסות או אינטואיטיביות בציור, כגון שימוש במריחה של צבע על ידי סכיני פלטה ואצבעות וציור בעיניים עצומות.
בשנת 1954, קבוצת האמנים עמדה במרכז אחד הפרקים בסדרה דוקומנטארית של NFB/CBC בשם "על המקום".
שם הפרק בו מוצגת הקבוצה הוא: "אמן במונטריאול".
כל האוכל דג ביום דג ניצל מדג הוא פתגם שמעודד אכילת דג בשבת, לפי ההסבר: מי שיאכל דג ביום ד"ג כלומר, ביום שבת שהוא היום השביעי (ד"ג בגימטריה שבע), יינצל מד"ג שהוא ראשי תיבות של דין גיהנום.
יש שפירשו שניצל מד"ג הוא ראשי תיבות של מדורי גיהנום, ויש שכתבו שהכוונה ניצל מדין גלגול.
המפרשים שהכוונה שאכילת דגים מצילה מגלגול הסתמכו על דברי הרב חיים פלאג'י, שכתב בשם ספר גדי מקולס (דף ח:) שמי שלא אוכל דגים בשבת חוזר בגלגול.
האזכור הראשון לאמרה הוא בספרו של רבי יעקב רקח "שלחן לחם הפנים" (סימן רמב):
מקור נוסף הוא בספר ברוך אברהם מאת רבי אברהם ברוך מני, אשר הביא אף הוא פתגם זה:
יש שהוסיפו שהאוכל דג גם "זוכה לדג", היינו לסעודת הלוייתן.
מקובל בציבור לייחס אמרה זו לחז"ל, על אף שהיא לא הוזכרה לא בגמרא, לא במדרש, ולא במקום אחר.
לדוגמה, כך כתבו הרב מרדכי סגרון בספרו "דברי מרדכי" (אמור), הרב דוד חנניה פינטו בספרו "פחד דוד" (דרשה לשבת הגדול), הרב יעקב נחמני בספרו "מעט דבש" (עמ' רכא), הרב ניסים דיין בספרו "פירות ביכורים" (עמ' לב) ועוד.
הרב יוסף משאש התבטא באופן נחרץ נגד המנהג:
האוטונומיה של נג'ף מתייחסת למאבקם של שבטים ערביים מקומיים בעיר נג'ף לאוטונומיה במהלך המערכה במסופוטמיה במלחמת העולם הראשונה.
השלטון האוטנומי הערבי בעיר החל ב-1915 לאחר שהערבים המקומיים גרשו את נציגי השלטון העות'מאני מהעיר וסביבותיה.
ב-1917, עם כיבוש העיר על ידי הבריטים, מרדו השבטים הערבים במטרה לחדש את האוטונומיה.
המרד הביא להטלת מצור בריטי על העיר.
ב-1914, עם פרוץ המערכה במסופוטמיה במלחמת העולם הראשונה, שלטה טורקיה בכל רחבי מסופוטמיה.
בנובמבר 1914 פלשה בריטניה לשאט אל ערב שבדרום מזרח מסופוטמיה ובמהלך 1915 זכו הבריטים בסדרה של ניצחונות על הצבא העות'מאני.
מערכה זו לכדה את השבטים הערבים המקומיים בין הפטיש והסדן כשמצד אחד התקיימה זיקה דתית בין הטורקים לאותם שבטים אך מצד שני היחס של הבריטים למקומיים היה הומני יותר.
הניצחונות הבריטים החלישו את השליטה הטורקית האזור וחיזקו את שאיפות העצמאות של השבטים המקומיים.
באפריל 1915, בעקבות תבוסת הטורקים בקרב שוויבה, החלה הנהגת השבטים בעיר נג'ף לשאוף להשתחרר מעול הטורקים ולהשיג אוטונומיה.
קיימות שתי גרסאות לעילה לפרוץ המרד:
חיילים טורקים הכריחו נשים ערביות בעיר להוריד את הרעלות במסגרת חיפוש אחר גברים מורדים.
חיילים ערבים מקומיים מצבא טורקיה, שניצלו מקרב שוויבה, הגיעו לעיר במטרה להשתלט עליה.
ב-22 במאי 1915 הטילו המורדים הערבים מצור על בניני הממשל ומחנות הצבא בעיר, ניתקו את כבלי התקשורת וניהלו קרבות מול החיילים הטורקים הנצורים.
לאחר 3 ימי אש ולאחר משא ומתן עם שליחי המושל הטורקי של בגדאד אפשרו המורדים יציאה בטוחה של הכוחות הטורקים מהעיר.
שחרור העיר אפשר למורדים להקים שלטון עצמאי במקום.
השלטון על העיר המשוחררת נמסר ל-4 שייח'ים, מנהיגי שבטים באזור.
מנהיגים אלו ניסו לשמור על נייטרליות כך שמקביל לשימור היחסים עם השלטון העות'מאני חיזקו את קשריהם עם בריטניה.
בקיץ 1917 הגיעו הבריטים לנג'ף ומינו את לוטננט קולונל פרנסיס בלפור כקצין פוליטי של העיר מטעם השלטונות הבריטים.
זמן קצר לאחר מכן מינו הבריטים שליט לעיר מטעמם והעבירו לקרבת העיר שבט ערבי פרו-בריטי.
צעדים אלו הביאו את השייח'ים למסקנה שהבריטים לא יאפשרו להם את המשך האוטונומיה ממנה נהנו מאז מאי 1915 ולכן החליטו לפעול נגדם.
בינואר 1918 תקפו הכוחות הערבים שיירת פרשים במזרח נג'ף.
בתגובה לבקשת בריטניה להסברים על צעד זה הגיבו השייח'ים ביציאה למרד ובתקיפת כוחות בריטים בעיר.
הפיקוד הבריטי העביר כוחות לעיר ובשלהי ינואר דוכא המרד ועל ראשי העיר הוטל קנס כספי וקנס של ציוד צבאי אותו נאלצו השייח'ים לשלם.
המרד השני והמצור על נג'ף
על אף דיכוי המרד הראשון המשיכה התסיסה בקרה השבטים הערבים שהקימו מחתרת אנטי בריטית בשם "ג'מעה אל-נהאדה של-איסלמיה" (Jam'iya al-Nahda al-Islamiya).
ראשי מחתרת זו החלו לתכנן מרד נוסף בתקווה שמהלך משמעותי יסחוף אחריו שבטים אחרים במסופוטמיה.
על אף שהאזור היה בשליטה בריטית שלחו העות'מאנים סוכנים גרמנים כדי לתמוך במחתרת ולקדם את צעדיה כנגד הבריטים.
המחתרת נתמכה על ידי רוב השייח'ים למעט השייח' סעיד מהאדי אל סאיביד סלמן שהתנגד למרד.
המרד פרץ ב-19 במרץ 1918 כשקבוצה של מורדים, בפיקודו של האג' נג'ים אל-באקאל (Haji Najm al-Baqqal), פרצה למצודה של העיר כשהם מוסווים כפועלים בשירות הבריטים.
במהלך ההשתלטות על המצודה רצחו המורדים את הקצין הפוליטי של העיר ו.
חיילי המשמר הפונג'אבים הצליחו להשתלט בחזרה על המצודה אך נאלצו להגן עליה לאחר שהמורדים הטילו עליה מצור.
שאר החיילים האנגלים נסוגו לבסיסם במזרח העיר כשחלקם מוצא מקלט בביתו של שייח' סעיד מהאדי אל סאיביד סלמן.
ב-23 במרץ 1918 תגברו הבריטים את כוחותיהם בנג'ף להיקף של בריגדה והטילו מצור על המורדים, שהתבצרו בעיר, שכלל ניתוק מלא של מקורות המים והמזון.
מטרת המצור הייתה להימנע מפגיעה בעיר שהיא אחת מהערים הקדושות ביותר לשיעים ולכן במקום להרוס את העיר הוצב בפני המורדים אולטימטום שכלל:
הסגרה של האנשים שהיו מעורבים בתקיפת המצודה.
הגליית 100 מהמורדים להודו כשבויי מלחמה.
המורדים דחו את האולטימטום ואף ניסו לשלוח שליח לבקש עזרה משבטים אחרים (השליח נתפס והוצא להורג).
ב-7 באפריל 1918 החלו הבריטים בהרעשה ארטילרית על העיר ובעקבותיה פרצו אל העיר 2 בטליונים הודים שהשתלטו על תילים אסטרטגיים ששלטו על העיר.
הקרבות נמשכו עוד כחודש וב-4 במאי 1918 נכנעו המורדים.
הבריטים העמידו את מנהיגי ההמורדים למשפט צבאי והוציאו אותם להורג ב-25 במאי 1918.
המנדט הבריטי על מסופוטמיה שנוסד ב-1920 הוחל גל על נג'ף.
תחושות האיבה של הערבים המקומיים כנגד הבריטים לא שככו בעקבות דיכוי המרד וב-1920 החל המרד הגדול של עיראק כנגד הבריטים .
האוטוביוגרפיה של מלקולם אקס היא אוטוביוגרפיה שכתב מלקולם אקס, מנהיג מוסלמי ופעיל זכויות אדם אמריקאי שחור, בשיתוף עם העיתונאי האמריקאי אלכס היילי.
היא פורסמה ב־29 באוקטובר 1965, תשעה חודשים אחרי הירצחו של מלקולם אקס, ומבוססת על סדרת ראיונות עומק שערך עמו היילי בשנים 1963–1965. האוטוביוגרפיה בנויה כסיפור של צמיחה רוחנית, המשרטט את משנתו של מלקולם שדגל בגאווה שחורה, לאומיות שחורה ופאן־אפריקניות.
אחרי הרצח הוסיף היילי אחרית דבר המתארת את שיתוף הפעולה בין השניים ואת האירועים בסוף ימיו של מלקולם אקס.
בעוד שמלקולם אקס עצמו וחוקרים בני זמנו ראו בהיילי סופר צללים, חוקרים מודרניים נוטים לראות בו שותף מרכזי לכתיבה, שהשתיק במכוון את קולו כמספר, כדי להעניק תחושה שמלקולם מדבר ישירות לקוראים.
חלקם טענו שהבחירה לכתוב בגוף ראשון עודדה חקירה עצמית והאיצה שינויים בחייו של מלקולם, ואחרים הסבירו את הניסיון לצייר את היילי כסופר צללים כחלק מנרטיב שחור שביקש לראות בספר יצירה בלעדית של אדם שהיה מנהיג דינמי ו"קדוש מעונה".
היילי אמנם התחייב לכתוב את הביוגרפיה "כפי שנמסרה", אבל חוקרים רבים סבורים שהשפיע על התכנים ועל הבחירות הספרותיות של מלקולם, ומתארים שיתוף פעולה שכלל גם מאבק כוחות בין מספר הסיפור לבין מעצבו.
דוגמה בולטת לכך: אחרי שעזב את אומת האסלאם, ביקש מלקולם לכתוב מחדש את הפרקים המוקדמים שעסקו בארגון, ככתב תוכחה.
היילי שכנע אותו להשאיר אותם כפי שהם, לצורך בניית מתח ודרמה.
היילי אף שִכתב חלקים בספר כדי להעלים ממנו את מה שהחשיב כאנטישמיות של מלקולם.
עם פרסומה, תוארה האוטוביוגרפיה בניו־יורק טיימס כ"ספר מבריק, כואב וחשוב".
ב־1998 מגזין טיים הכתיר אותה לאחד מ"עשרת ספרי העיון שחובה לקוראם".
הסופר גיימס בולדווין והמחזאי ארנולד פרל עיבדו את הספר לסרט.
התסריט שכתבו היה המקור לסרטו של ספייק לי "מלקולם אקס" (1992).
"האוטוביוגרפיה של מלקולם אקס" מתארת את חייו של מלקולם אקס (1925–1965), שנולד בשם מלקולם ליטל והפך לפעיל זכויות אדם.
הספר מתאר את ילדותו (בנברסקה ואז במישיגן), את מותו של אביו בנסיבות לא ברורות, ואת אשפוזה של אמו בבית חולים פסיכיאטרי.
בהמשך מתוארות שנות בגרותו המוקדמת בבוסטון ובניו־יורק, ומעורבותו בפשע מאורגן, שהובילה לשש וחצי שנות מאסר (1946–1952).
בהמשך מתארת האוטוביוגרפיה כיצד עם שחרורו הצטרף מלקולם אל אלייז'ה מוחמד ואומת האסלאם (1952–1963), וצמח בארגון עד שהגיע למעמד של דובר ארצי.
בהמשך מתוארות התפכחותו ביחס לארגון, שאותו עזב ב־1964, עלייתו לרגל למכה, שהניעה את תהליך המרתו לדת האסלאם הסוני, ונסיעותיו לאפריקה.
מלקולם אקס נרצח ב־1965 בעיר ניו־יורק, לפני שהושלמה כתיבת הספר.
באחרית הדבר מסכם היילי את ימיו האחרונים של מלקולם אקס, ומתאר בהרחבה את חוזה העבודה בין השניים ואת השקפותיו האישיות על מושא הכתיבה.
האוטוביוגרפיה בנויה כסיפור של צמיחה רוחנית.
בדומה ל"וידויים" של אוגוסטינוס, היא מתייחסת לחיי הנהנתנות המוקדמים של הגיבור, ומתארת שינוי פילוסופי־דתי עמוק.
היילי וחוקר האוטוביוגרפיות אלברט א.
סטון השוו אותה למיתוס של איקרוס.
כוחו הרטורי של הטקסט נובע גם מהתהפוכות המהירות בקריירה של מלקולם, שמנעו כתיבת אוטוביוגרפיה במבנה מסורתי, ניפצו את אשליית קיומה של אישיות אחידה ומוגמרת, וחייבו פתיחות מתמדת לדרכי ביטוי ולרעיונות חדשים.
האוטוביוגרפיה שואלת גם מרכיבי יסוד מצורות ספרותיות אמריקאיות אחרות: נרטיב ההמרה הפוריטני של ג'ונתן אדוארדס, ההתבוננות העצמית החילונית של בנג'מין פרנקלין וסיפורי עבדים אפרו־אמריקאים.
האוטוביוגרפיה, הנושאת מסר כפול של זעם ואהבה, הפכה לגורם השראה מרכזי והשפיעה על דורות של קוראים.
היא זכתה לשבחים רבים ותוארה כספר מבריק ויוצא דופן, מרתק ומהפנט, וכאחד מעשרת ספרי העיון שחובה לקרוא.