tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ספומאטו (מאיטלקית: Sfumato, "מעושן"; טכניקה מעורפלת) הוא מונח שטבע לאונרדו דה וינצ'י לטכניקת ציור בה יש מעבר מדורג וזהיר מאוד מגוון לגוון או מצבע לצבע, עד שקשה להבחין בשלבים.
טכניקה כזו יושמה בעיקר בציורי נוף.
דוגמה לספומאטו ניתן למצוא בציורו של לאונרדו מונה ליזה שבו הנוף שמאחורי הדמות 'נסוג' אל הרקע ומתערפל.
הטכניקה הייתה בשימוש נרחב בשל יכולתה לתת תחושת עומק לציור, שכן במציאות העצמים הרחוקים ביותר בנוף נראים דהויים בצבעם בהשוואה לעצמים קרובים יותר לצייר.
היות שהאמינו כי הסיבה לכך היא המדורות הרבות שהיו מדליקים בזמנו על הגבעות, ייחסו את התופעה האופטית הזאת לעשן, מכאן שמה של הטכניקה.
הגלגול המודרני לספומאטו הוא ה-Gradient, או ההדרגתיות, חילוף בין כמה צבעים שנעשה באופן מושלם על ידי המחשב.
ההדרגתיות משמשת לאותן מטרות של הענקת עומק וניתן למצוא אותה בעבודות עיצוב רבות.
ספוילר (שאילה מאנגלית: Spoiler - מקלקל, הורס; הצעת מונח עברי של האקדמיה ללשון העברית: קַלְקְלָן) הוא מידע אודות יצירה (ספר, סרט קולנוע, סדרת טלוויזיה וכדומה) החושף פרטי עלילה, ברמז או באמירה מפורשת, באופן שעשוי לקלקל את הנאת הקריאה או הצפייה.
ביצירות שבהן העלילה היא חלק משמעותי מהיצירה עצמה, מוצגים פרטי העלילה לקורא בצורה מחושבת, בהתאם לשיקול דעתו של היוצר.
הקורא או הצופה מבין את העלילה בהדרגה, בהתאם למידע הנמסר לו.
מתן פרטי עלילה, על ידי מי שכבר ראה את היצירה עד סופה, פוגע בתפיסת היצירה אצל הצופה, שהיא שונה מכפי שרקם אותה יוצרה, ובכך פוגע בהנאה של מי שטרם ראה את היצירה.
גם הצפייה ביצירה המטפלת בנושא תיעודי ועלילתה חושפת אירועים שקרו בעבר, עלולה להיפגע על ידי ידע מוקדם על הדברים.
מידע מסוים על היצירה נמסר בדרך כלל בפרסומת לה, בסקירתה בעיתונים, בפורומים באינטרנט העוסקים בה ובשיחות עם חברים.
לא תמיד ננקטת הזהירות הנחוצה כדי שלא למסור מידע שהוא בגדר ספוילר.
לעיתים ניתנת לקורא אזהרה מפורשת כי פרטי עלילה עומדים להיחשף בפניו, כך שהוא יכול להחליט להימנע מהמשך קבלת המידע.
סיפורו של ש"י עגנון, "הרופא וגרושתו" עוסק באהבתם של רופא ואחות, אהבה הנשלטת על ידי אובססיה של הרופא לפרט מסוים בעברה של האחות.
הסיפור מתחיל בפגישתם הראשונה של השניים ממשיך בנישואיהם ומסתיים בגירושיהם.
כותרתו של הסיפור, "הרופא וגרושתו" היא למעשה ספוילר, משום שעוד לפני קריאת הסיפור מספרת הכותרת את אחריתו.
המסר לקורא בספוילר זה ברור: לא סופה של מערכת היחסים הוא העיקר בסיפור זה, אלא השתלשלות העניינים שהובילה אל סוף זה.
דוגמה נוספת ניתן למצוא ברומן של גבריאל גארסיה מארקס "כרוניקה של מוות ידוע מראש", המתאר את השתלשלות האירועים עד למות אחת הדמויות.
מחזהו של טום סטופארד, "אינספקטור האונד האמיתי" משרטט שתי דמויות של מבקרי תיאטרון הצופים במחזה של תעלומת רצח באחוזה, ואחר כך נעשים מעורבים בעלילה עקב תאונה.
ספולטורה (Sepultura) היא להקת הבי מטאל ברזילאית אשר הוקמה ב-1984. פירוש שם הלהקה בפורטוגזית (ובכמה שפות אחרות המבוססות על לטינית) הוא "קבר".
השם הומצא לאחר שמקס קאוואלרה, סולן וגיטריסט הלהקה לשעבר, תרגם לפורטוגזית את השיר "Dancing On Your Grave" של להקת מוטורהד.
הלהקה החלה את דרכה בתור להקת דת' ות'ראש מטאל.
נוהגים להשוות אותה לפוזסט, מכיוון ששתי הלהקות נחשבות ללהקות דת' מטאל חלוצות שחיברו בין הת'ראש מטאל לדת' מטאל, ובכך תרמו להתפתחות ההבי מטאל בכלל והדת' מטאל בפרט.
מאוחר יותר, עם זאת, הלהקה שינתה את סגנונה, וכיום מנגנת בעיקר גרוב מטאל.
ספולטורה הוקמה בבלו הוריזונטה שבברזיל בשנות ה-80 של המאה ה-20, וחתמה על חוזה עם חברת התקליטים Cogumelo Records רק לאחר מספר שנים של הופעות.
מיני-אלבום הראשון "Bestial Devastation" היה אלבום שכלל בנוסף לשירים של הלהקה, גם שירים של להקה אחרת.
לאחר מכן יצא האלבום "Morbid Visions" ב־1986. חומרים אלו של הלהקה זכו להתייחסות לשניים מתקליטי הדת' מטאל הראשונים, וכללו גם אלמנטים של בלאק מטאל.
לאחר צאת אלבום זה עזב הגיטריסט ז'אירו גדס את הלהקה ועבר ללהקה אחרת, והוחלף על ידי הגיטריסט אנדראס קיסר.
האלבום המלא השני של ספולטורה "Schizophrenia" זכה לצלחה גדולה שהובילה לחתימת חוזה בין הלהקה לחברת התקליטים Roadrunner Records.
עם שיווקו של האלבום "Schizophrenia" על ידי חברת Roadrunner Records, ספולטורה הגיעה לקהל מעריצים נוסף.
לאחר מכן יצא האלבום "Beneath the Remains" ובעקבותיו מסע הופעות ארוך באירופה.
עד שהוציאה ב־1991 את האלבום "Arise", ספולטורה הפכה לאחת הלהקות המוערכות של שנות ה־90. למרות הצלחה פחותה בציבור הכללי, אלבומם הבא "Chaos A.D" היה להצלחה בקהילות המטאל, וגם שילב צליל של פאנק רוק (Punk rock) לראשונה.
מגמה זו המשיכה עם התקליט "Roots" שיצא ב-1996, בו הלהקה המשיכה להמציא ולהתנסות בשילובים של מטאל ואלמנטים ממוזיקה ברזילאית ואינדיאנית.
בנוסף הושפעה הלהקה מלהקת הרוק הפסיכדלי הברזילאית אוס מוטנטס, אשר הוקמה בסאו פאולו באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20. ספולטורה אף ביצעה גרסת כיסוי לשיר של המוטנטים בשם "A hora e a vez do cabelo nascer" (מפורטוגזית: "העת לשיער לגדול").
אך למרות הכל, בשיא ההצלחה של ספולטורה, סדרה של אירועים גרמו לפירוקה.
ב־1996 מעט לפני שהלהקה הייתה אמורה לנגן בפסטיבל מטאל באנגליה, נודע לגלוריה, אשתו של הסולן מקס קאוואלרה, שהייתה גם אמרגנית הלהקה, על מות בנה מנישואיה הקודמים שהיה גם בנו החורג של מקס, בתאונת דרכים.
מקס ואשתו עזבו את הלהקה וחזרו לאמריקה, והלהקה נאלצה להופיע לראשונה בהרכב חסר.
מקס קאוואלרה ראה זאת כבגידה ועזב בסופו של דבר לגמרי את הלהקה והקים לאחר מכן את להקת סולפליי (Soulfly).
את מקומו של מקס כסולן תפס דריק גרין, והלהקה הוציאה שני אלבומים – "Against" ב־1998 ו-"Nation", שהצליחו פחות מבחינה מסחרית ופרסומית מהאלבומים הקודמים.
למעשה לאחר עזיבתו של מקס ירדה הפופולריות של הלהקה באופן משמעותי ביותר.
רוב מעריצי הלהקה לא מחשיבים את ספולטורה של היום לאותה ספולטורה של פעם.
לאחר הקלטת האלבום "Revolusongs", שהיה כולו גרסאות כיסוי של שירי להקות אחרות, יצא האלבום "Roorback" שזכה להרבה ביקורות טובות.
בנובמבר 2005 יצא אלבום כפול של הופעות חיות שנקרא live in sao paulo.
אלבום חדש בשם "Dante XXI" שיצא ב־31 בינואר 2006. הוא מבוסס על הקומדיה האלוהית.
ביולי 2006, החליט מתופף הלהקה איגור, אחיו של מקס קאוולרה, לעזוב סופית את הלהקה יחד עם ההסבר "שספולטורה אינם היום מה שהם היו פעם, ושאני כבר לא מרגיש חלק ממה שהיא מייצגת היום".
אחיו, מקס, הגיב לכך שהוא מאמין שאיגור צודק ושאכן ספולטורה כבר לא מנגנים באותו אופן של ימי העבר שלהם.
חברי הלהקה מצידם הסבירו דווקא שעזיבתו של איגור היא עקב נישואיו ורצונו להיות עם משפחתו.
לאחר מכן הקימו מקס ואיגור את פרויקט הצד המשותף שלהם - Calavera Conspiracy.
את מקומו של איגור קוולארה החליף המתופף ז'אן דולאבלה (Jean Dolabella) ובשבעה באוגוסט 2006 נערכה ההופעה החיה הראשונה עם ז'אן.
בחודשים יוני יולי אוגוסט 2007 ספולטורה יוצאים לסיבוב הופעות עולמי ענק עקב יציאת הדיסק dante xxi.
פאולו שיסטו פינטו ז'וניור – באסיסט
מקס קאוולרה – סולן וגיטריסט
ואגנר למונייר – סולן וגיטריסט.
(ניגן ושר בלהקה בימיה הראשונים.
התפרסם בעיקר כחבר בהרכב ברזילאי אחר, סרקופגו, בשנות השמונים וחלק משנות התשעים.
כיום הוא פרופסור לכלכלה ולסטטיסטיקה יישומית באוניברסיטה הפדרלית של מינס ז'ראיס בבלו הוריזונטה.)
third world posse גם כן יצא בזמנים אלו
Chaos DVD – שילוב של שלוש הקלטות הקודמות, DVD, 2002
ספוטניק 5 הייתה חללית מתוצרת ברית המועצות אשר שוגרה ב-19 באוגוסט 1960. היא הייתה כלי הטיס הראשון שהחזיר בעלי חיים ממסלול בחלל.
החללית הייתה החמישית והאחרונה בתוכנית ספוטניק לשיגור לוויינים לחלל, והשלישית בתוכנית ווסטוק לקידום שיגור בני אדם למסלול סביב כדור הארץ.
לכן נקראה החללית גם בשם קוראבל ספוטניק 2 (קוראבל ברוסית מובנו "ספינה" וספוטניק – "לווין").
השיגור סלל את הדרך לטיסה המאוישת הראשונה לחלל – ווסטוק 1, פחות משמונה חודשים לאחר מכן.
קוראבל ספוטניק 2 היה הניסיון השני לשגר חללית מסוג ווסטוק עם כלבים על סיפונה.
הניסיון הראשון אירע ב-28 ביולי ונכשל כאשר החללית התרסקה סמוך לשיגור.
קוראבל ספוטניק 2 שוגרה לחלל על גבי טיל נושא מסוג ווסטוק L.
החללית נשאה שתי כלבות, בלקה וסטרלקה, ארבעים עכברים, שני עכברושים וכמה סוגי צמחים.
הייתה בחללית גם מצלמת וידאו שצילמה את הכלבות.
לחללית צורף פתק המיועד למוצא התא, במקרה שהתא לא ינחת במקום המתוכנן ובו נכתב שאין לגעת בתא עם הכלבים אלא לצורך העמדתו על תחתיתו.
החללית חזרה לכדור הארץ למחרת היום, כאשר כל בעלי החיים בריאים ושלמים.
פענוח נתוני הטלמטריה של החללית הראה שאחת הכלבות סבלה מהתקפים במהלך ההקפה הרביעית של החללית את כדור הארץ, ולכן הוחלט להגביל את הטיסה המאוישת הראשונה לחלל ל-3 הקפות בלבד.
תחנת רדיו בבון, גרמניה, הייתה הראשונה לקלוט אות מהחללית בהקפתה השלישית מסביב כדור הארץ.
בנוסף לכך אישרה זאת גם תחנת רדיו שוודית.
כעבור שנה, הכלבה סטרלקה המליטה ואחד מגוריה – "פושינקה" נשלחה לרעיית נשיא ארצות הברית, ג'קלין קנדי-אונאסיס, כמחווה של רצון טוב מברית המועצות.
עקב המלחמה הקרה, הכלבה עברה תחילה סדרת בדיקות במרכז הרפואי וולטר ריד לפני שהועברה לביתה החדש אצל משפחת קנדי.
אנשי הממשל רצו לוודא תחילה שהרוסים לא השתילו אמצעי האזנה, פצצה או חיידקים בתוך הכלבה.
ספוט (SPOT - Satellite Pour l'Observation de la Terre) הוא מערכת לווייני צילום אזרחיים, שתוכננה ופותחה בצרפת, בשיתוף שוודיה ובלגיה (כל אחת משתי המדינות מימנה 4 אחוזים מהמערכת), על ידי סוכנות החלל הלאומית הצרפתית - CNES.
לווייני מערכת הספוט מצוידים בחיישנים פאנכרומטיים (צילום שחור-לבן), ומולטיספקטרליים (צילום קשת של צבעים), המאפשרים צילום אתרים על פני כדור הארץ בכושר הפרדה (רזולוציה) של 2.5 מטרים עד 20 מטרים.
מערכות הצילום בלוויינים מורכבות משני חיישנים המאפשרים צילום מקביל של רצועות ברוחב של עד 60 ק"מ.
שני החיישנים מאפשרים עיבוד סטריאוסקופי (תלת־ממדי) של הצילומים, המקנים יכולת ניתוח גאומטרית בדיוק גבוה.
בלוויין מערכת מראות, המאפשרת לחיישנים לצלם אזור בזווית של עד 27 מעלות למזרח או למערב, מאנך הלוויין.
באמצעות שלושה לוויינים, מאפשרת המערכת צילום חוזר יומי של כל נקודה, מעל קו רוחב 40 מעלות.
הלוויינים מופעלים כיום על ידי החברה הצרפתית SPOT IMAGE, אשר קיבלה מסוכנות CNES את הזיכיון הבלעדי לשיווק תוצרי המערכת.
למערכת 31 תחנות קליטה קרקעיות הפרוסות ברחבי העולם, ומאפשרות קליטה ישירה מלווייני המערכת.
ספוט 1 - שוגר ב-22 בפברואר 1986, ואיפשר צילום בכושר הפרדה של 10 מטרים פאנכרומטי, ו-20 מטרים מולטיספקטרלי.
ספוט 2 - שוגר ב-21 בינואר 1990, בעל יכולת צילום דומה ללוויין הראשון.
לוויין זה עדיין פועל כיום.
ספוט 3 - שוגר ב-26 בספטמבר 1993, ואיפשר יכולת צילום דומה לשאר לווייני המערכת.
עקב תקלה טכנית שארעה ב-14 בנובמבר 1996, הפסיק הלוויין לפעול.
ספוט 4 - שוגר ב-24 במרץ 1998, בעל יכולת צילום דומה לשאר לווייני המערכת.
לוויין זה, משתמש בטכנולוגיית צילום חדשה, שאיפשרה להאריך את חייו, וכן במערכת מעקב מיוחדת אחר גידולים חקלאיים.
הלוויין הפסיק לעבוד ב-29 ביוני 2013.
ספוט 5 - שוגר ב-4 במאי 2002, המתקדם מבין לווייני המערכת - הלוויין מאפשר צילום בכושר הפרדה של 2.5 מטרים פאנכרומטי, ו-10 מטרים מולטיספקטרלי.
הלוויין הפסיק את פעולותיו ב-31 במרץ 2015.
יחד עם ספוט 6 הם מהווים מערך לוויינים עם ביקורי בית ברזולוציה גבוהה.
בדצמבר 2014 הוא נמכר לממשלת אזרבייג'ן שנתנה לו את השם "AZERSKY"..
הלווין הפסיק לעבוד באפריל 2023.
ספוט 6 ו-7 נמצאים באותו מסלול של לוויני פליאדות בפאזה שונה כדי להשלים מערך של 2-על-2 (שני מישורים עם שני לוויינים בכל מישור) ולהקטין את ביקורי הבית .
הלוויינים נותנים רזולוציה של 1.5 מטר בשחור לבן, ו-6 מטר מולטיספקטראלי.
יכולים לצלם עד 3 מיליון ק"מ ביממה.
ספוטניק אהובתי (ביפנית: スプートニクの恋人, באנגלית: Sputnik Sweetheart) הוא שמו של רומן מאת הסופר הרוקי מורקמי.
הספר יצא לאור ביפנית ב-1999 ובעברית ב-2005 בתרגומה של עינת קופר.
זהו ספרו הרביעי של מורקמי שפורסם ותורגם לעברית.
הספר הוא פיתוח של סיפור קצר בשם "חתולים אוכלי אדם" שפורסם ביפן ב-1991 ותורגם לעברית כחלק מקובץ הסיפורים "ערבה עיוורת, עלמה נמה" שיצא לאור ב-2009.
המספר, המכונה במספר הזדמנויות ק', הוא מורה צעיר בתחילת דרכו.
ידידתו הקרובה ביותר היא סומירה (ביפנית: סיגלית).
סומירה חולמת להיות סופרת, היא מעריצה את ג'ק קרואק ומנסה לסגל לעצמה מנהגים ביטניקיים ונוהגת ללבוש מעיל גברי הגדול מכפי מידותיה וגרביים לא תואמים.
המספר מאוהב בסתר בסומירה אך היא כלל איננה נמשכת אליו והוא משלים עם עובדה זו.
סומירה פוגשת את מיו, אשת עסקים נשואה ממוצא קוריאני המבוגרת ממנה בשנים רבות ומתאהבת בה באופן מיידי.
מיו מחבבת ומעריכה את סומירה והיא שוכרת אותה כעוזרת אישית בחברת יבוא היינות שהיא מנהלת.
בעקבות המפגש והעבודה עם מיו, משנה סומירה את אורחות חייה; היא מתחילה להתלבש בצורה אלגנטית, עוברת לדירה טובה ומפסיקה לעשן.
במקביל, היא מפתחת מחסום כתיבה.
מיו וסומירה יוצאות למסע עסקים באירופה ופוגשות איש עסקים אנגלי אשר מאפשר להם לצאת לחופשה בבית הנופש שלו באי יווני.
יום אחד מקבל המספר שיחת טלפון מקוטעת ממיו הנמצאת באי היווני.
היא מבקשת ממנו להגיע בדחיפות לאי ולסייע לה לחפש את סומירה שנעלמה בפתאומיות ללא שהשאירה שום סימן ורמז.
המספר אכן מגיע במהירות לאי היווני ונפגש לראשונה עם מיו.
בחיפושיו אחרי רמז כלשהו מסומירה הוא מוצא שני דיסקטים של מחשב ולומד באמצעותם גם להכיר את מיו ואת עברה.
"ספוטניק" הוא כינוי חיבה שנותרת סומירה למיו.
בפגישתן הראשונה חיפשה מיו את המילה ביטניק כתיאור לג'ק קרואק, אך שגתה ובחרה במילה ספוטניק וטעות זו נחרתה בלב מיו.
בהמשך הספר מדמה המספר את גיבורי הסיפור לספוטניק: גוף בודד הנע בחלל, כביטוי לאחת התמות המרכזיות בסיפור - הבדידות:
התמות המרכזיות בספר הן הבדידות, האהבה הבלתי נענית, הצער והאובדן, ושבריריות היחסים בין אנשים כתוצאה ממאורעות שתלויים בחלל, בזמן ובהתרחשויות בלתי מוסברות.
במידה רבה, צועד הספר בעקבות ספרו המצליח של מורקמי, "יער נורווגי" (1987); אם בכך שגם הוא עוסק בצעירים המחפשים את דרכם בחיים ומתנסים באובדן, בדידות ובעצב, ואם בדמיונן של שתיים מגיבורות שתי היצירות הללו (סומירה ב"ספוטניק אהובתי" ונאוקו ב"יער נורווגי") להולדן קולפילד, גיבורו של סלינג'ר ב"התפסן בשדה השיפון".
איריס לעאל מבקרת את מורקמי על "דמיון די צר וחוש בלתי מפותח לעלילה", אך מצד שני היא גם כותבת כי "מורקמי מגלה הבנה עמוקה, אמפתיה יש לומר, לאותו סוג של נערים ונערות שעניינו גם את סאלינג'ר.
הוא משרטט ביופי שאין להכחישו את מבוכתם המיוסרת, את התנגדותם המרדנית למראית העין המצוחצחת של תרבות המבוגרים ולעורמתה.".
ג'ולי מאיירסון , סופרת ומבקרת הספרות של הגרדיאן, כותבת כי "אני לא ממש יודעת במה עוסק הרומן המפחיד החדש של מורקמי, אבל הוא נגע בי עמוק יותר ודחף אותי הלאה יותר מכל מה שקראתי זמן רב.".
היא מסיימת את ביקורתה על הספר ועל מורקמי: "בכך הוא בוודאי משיג את עבודת הכתיבה הבדיונית הטובה והמערערת ביותר את עולמך הפנימי: לאלץ אותך להתבונן על החלקים של עצמך שאף פעם לא חשדת שהם שם".
היעלמותה של סומירה באי היווני הביאה חלק מהמבקרים למצוא דמיון בין ספרו של מורקמי ובין סרטו של אנטוניוני, "אוונטורה" (1960), שגם בו נעלמת אחת הגיבורות באי בים התיכון ולא משאירה שום סימן.
קים ניומן , סופר ומבקר של האינדפנדנט, טוען כי "ניתן לקרוא את הספר תוך שעתיים, עם הפרוזה המדויקת אך המתעתעת שלו.
אך הוא מורכב בזהירות כמו פצצת זמן בעלת השהיה קצרה כדי להישאר בראש ולעורר אסוציאציות".
הוא מסיים את ביקורתו על הספר בכך שהוא מציין כי באופן אירוני הסופר מצליח ליצור קשר אישי פשוט וטוב עם הקורא, תוך כדי הטענה שקשרים כאלה בין אנשים אינם אפשריים.
שתי היצירות גם מאופיינות באקזיסטנציאליזם שמעסיק את יוצריהן.
ספוטניק 2 הייתה החללית השנייה ששוגרה מכדור הארץ.
היא שוגרה ב־3 בנובמבר 1957, והייתה הראשונה שכללה יצור חי – כלבה בשם לייקה, שנכנס למסלול סביב כדור הארץ.
לחללית הייתה יכולת שידור של הנתונים הטכניים והביולוגיים במשך 15 דקות בכל הקפה, אך לא הותקנו בה מצלמות טלוויזיה.
ספוטניק 2 שוגר ב-3 בנובמבר 1957, 32 ימים לאחר שיגורו של הלוויין ספוטניק 1, ונועד להעצים את ההצלחה התדמיתית של ברית המועצות מתוכנית ספוטניק.
הכוונה לשגר את ספוטניק 2 דווח ברדיו כשבוע לפני השיגור ובדיווחים נקשר מועד השיגור עם ציון 40 שנים למהפכת אוקטובר.
ספוטניק 2, כמו ספוטניק 1, היה גם לוויין ניסוי שנועד לבדוק את ההתכנות של שיגור לוויין לחלל, לפני שיגור הלוויין הראשי, ספוטניק 3.
בתחילה פורסם שעל פי התכנית, אמור היה התא שבו שכנה הכלבה לשוב לכדור הארץ לאחר כ-10 ימים.
אולם, בהמשך פורסם שאין כוונה להשיב את הכלבה ושהמדענים עמלים על פתרונות להגן על החללית בכניסתה לאטמוספירה.
לאחר כמה ימים פורסם שהכלבה הורעלה במנת האוכל האחרון שלה כדי למנוע ממנה סבל.
החללית שוגרה באמצעות משגר מדגם זהה לזה ששיגר את ספוטניק 1. עקב בעיות הפרדה בין הלוויין למשגר נפגעה מערכת בקרת הטמפרטורה בלוויין.
כתוצאה מכך, הטמפרטורה הפנימית בתוך החללית הגיעה לכ־40 מעלות צלזיוס והכלבה שרדה רק מספר שעות בודדות במקום כ־10 ימים שתוכננו.
בשעות הראשונה שידרה החללית אותות חיים מהכלבה, אולם לאחר מספר ימים נפסקו השידורים מספוטניק 2 וההערכה הייתה שהכלבה מתה.
החללית חדרה לאטמוספירה ונשרפה לאחר 162 ימים בחלל.
בעלי החיים הראשונים שטסו לחלל וחזרו בחיים היו בספוטניק 5.
משקל הספוטניק 2 היה 508 קילוגרם.
ספּוֹן הוא דמות בדיונית של גיבור-על שנוצרה על ידי טוד מקפארלן, בסדרת חוברות קומיקס מבית אימג' קומיקס שהחלה במאי 1992.
כמו כן מופיעים מאפיינים נוצריים מובהקים כגון שנים-עשר השליחים כמבחנו הסופי של ספון להוכחת שימורו של המין האנושי, ולבסוף ארבעת פרשי האפוקליפסה הזורעים הרס בעיר ניו יורק.
סדרת החוברות החלה תוך שימת דגש על דמותו של גיבור העל, אך זו עד מהרה הפכה לאנטי גיבור עקב דמותו המעונה של אל סימונס – סוכן מיוחד של ה-CIA שנהרג על ידי הבוס שלו לאחר שהיה עד למעשיו הנפשעים ונשלח לגיהנום.
לאחר שעשה עסקה עם השד מָלֵבּוֹלְגְ'יה כדי לראות את אשתו פעם אחת אחרונה, הפך סימונס לחייל השאול האלמותי "ספון" וחזר לעולם החיים.
עם יציאת חוברת מספר 301 ביוני 2019, הייתה סדרת "ספון" לסדרת הקומיקס הארוכה ביותר שנוצרה על ידי יוצר יחיד.
הסדרה עובדה לסרט לייב אקשן בשנת 1997 בכיכובו של מייקל ג'יי וייט, לסדרת טלוויזיה מונפשת מבית HBO ולארבעה משחקי מחשב.
לסדרה היו מספר קרוסאוברים עם דמויות אחרות כבאטמן, ויצ'בלייד, WildC.A.T.s, Youngblood ו-Shadowhawk.
דמותו של ספון מדורגת במקום ה-36 ברשימת מאה גיבורי העל הגדולים, לפי IGN וכן במקום ה-50 ברשימת 50 דמויות הקומיקס הגדולות של כל הזמנים לפי מגזין אמפייר.
לאחר מותו ועסקתו עם מלבולג'יה, אל סימונס חוזר לעולם החיים כאשר גופו מעוות ללא הכר וברשותו כוחות הנקרופלסמה האפלים של השאול.
הוא מגלה כי חמש שנים עברו מאז מותו, ואשתו לשעבר כעת נשואה לחברו הטוב ביותר.
כאשר הוא מסתתר בסמטאות האפלות המרכיבות את "עיר העכברושים" (Rat City), הוא מתכנן את נקמתו בג'ייסון ווין אשר גרם למותו, אך עד מהרה הוא מגלה כי זו לא החזית היחידה בה הוא צריך להילחם, אלא כי עליו להילחם גם בכוחות השאול שנשלחו בידי מלבולג'יה ולשבור את שליטתו של מלבולג'יה עליו.
הוא מוצא מקלט באיש זקן בשם קוליוסטרו, שנראה בהתחלה כחסר בית נוסף בקרב בני האדם שמאכלסים את "עיר העכברושים", אך מתגלה כחייל שאול כמוהו, שעוזר לסימונס לשמור על שארית אנושיותו.
ספון גילה כי עלייתו לכוח של אוריזן תוכננה בידי מלבולג'יה, כחלק מתוכנית גדולה יותר להשתלט על ממלכות הגיהנום.
בעזרתה של אנג'לה, ספון חוזר לגיהנום ומביס את מלבולג'יה.
מאמון הרשע מציע לו את כתר ממלכת הגיהנום ואפשרות כניסה לגן-עדן, אך הוא מסרב.
לאחר שספון מציע לקוליוסטרו אפשרות לקבל על עצמו את כס מלכות הגיהנום כדי להפוך את ממלכת הרוע לאוטופיה ומקור הטוב שיכה בצער שאופף את ממלכת הארץ, קוליוסטרו בוגד בו ברגע של חולשה ולוקח את הכתר לעצמו.
מאמון, מצידו, זומם להשתלט על כוחותיו הנקרופלסמיים של ספון, ולאור מלחמת אחרית הימים הממשמשת ובאה בין הגיהנום לגן עדן, מתגלה מזימה שנועדה להשתמש בבני האדם כדי להוליד את אלוהים והשטן בדמות אדם, פשוטו כמשמעו.
אל סימונס/ספון – גבר אפרו-אמריקני שהיה לוטננט קולונל בחיל הנחתים האמריקני וחבר השירות החשאי של ארצות הברית בעברו, ולאחרונה עבד כסוכן מיוחד עבור ה-CIA.
בעקבות בגידת מפקדו, הוא מת בפיצוץ וגופתו נשרפה ועוותה ללא הכר, אך בעקבות עסקה שערך עם השד מלבולג'יה, חזר לעולם החיים כ"ספון".
וונדה בלייק – אלמנתו של סימונס, שכעת נשואה לטרי פיצג'רלד, ולהם בת בשם סיאן.
בהמשך הסדרה נולדו לה תאומים, שנתבררו כגלגול נשמותיהם של השטן ואלוהים (Spawn #158) מתוך כוונה להשליט את מלחמתם על העולם האנושי.
טרי פיצג'רלד – חברו לשעבר של סימונס ב-CIA, כעת נשוי לוונדה.
ג'ייסון ווין – מפקדו הבוגדני של סימונס שעומד בראש סוכנות ממשלתית הכוללת את סוכנות הביון המרכזית, הסוכנות לביטחון לאומי ומועצת הביטחון הארצית.
בנוסף, לווין קשרים בשוק השחור, לטריאד הסיני ולמאפיה.
לאחר חזרתו של סימונס כספון, ווין קושר קשר עם "ליצן", סוכנו של מלבולג'יה.
ג'סיקה פריסט – רוצחת שכירה שנשכרת על ידי ג'ייסון ווין להרוג את סימונס.
סאם וטוויץ' – צמד בלשים במחלק הרצח של משטרת ניו יורק.
קוליוסטרו – איש זקן בעל כוחות השאול הנקרופלסמיים בדומה לספון, שמשמש לו כמורה רוחני.
נודע כי היה בעברו חייל שאול שעבד עבור מלבולג'יה אך סירב להשתמש בכוחותיו.
"ליצן" (Clown) – משרתו של מלבולג'יה מהגיהנום, שנשלח להשגיח על ספון.
מסוגל לשנות את צורתו לשד האימתני "המשחית" (Violator).
לאחר תבוסתו של מלבולג'יה, "ליצן" שינה את נאמנותו כאשר נשלח בשנית בידי מאמון להילחם בספון.
הגואל (The Redeemer) – מקבילו של ספון בממלכת גן-עדן, הגואלים (שלושה במספר) הכילו את אש המלאכים הטהור, בניגוד לכוח הנקרופלסמה האפל של הגיהנום.
אנג'לה – ציידת ראשים עבור ממלכת גן-עדן, שנשלחה לעצור את ספון אך עברה לצידו בסופו של דבר.
נהרגה בקרב נגד מלבולג'יה בחוברת Spawn #100.
זֶרה (הוצגה ב-Spawn #154) – מלכת השרפים בגן-עדן, זרה הייתה לוחמת שנכלאה משום שהייתה מטורפת וצמאת דם, אך לאחר מלחמה כוללת בין גן-העדן לגיהנום, שוחררה כדי לשנות את פני המלחמה.
מאמון (הוצג ב-Spawn #87) – דמות מסתורית שמשתלטת על הגיהנום לאחר תבוסתו של מלבולג'יה.
אחד מתוך קבוצת מלאכים סוררת בשם "הנשכחים" (The Forgotten) שסירבו להילחם עבור אלוהים ועל כן גורשו מממלכת גן-עדן.
לספון מוענקים כוחות נקרופלסמיים מממלכת הגיהנום, כאלה שמאפשרים לו יכולות על-טבעיות וריפוי עצמי.
בנוסף, חליפתו היא מעטה קשיח וסימביוטי אשר מעניקה לו כושר סיבולת גבוהה ומשנה את צורתו לכדי יצירת כלי נשק כמו שלשלאות ודורבנים, בנוסף לגלימה המעניקה לו יכולת תעופה.
לאחר פגישה ראשונה עם "הגואל", ספון נהפך לחזק יותר, כאשר חליפתו מעניקה לו כוחות גדולים יותר.
כאשר הוא נתקל באוריזון, מלך השאול הבלתי מנוצח (Spawn #95) הוא כמעט מאבד את צלם אנושיותו, עד שכוח מסתורי חדש מעניק לו כוחות בל ישוערו שעוזרים לו לכלוא את אוריזן במעמקי האדמה, ומאוחר יותר אף מאחד את חליפתו של ספון בגופו הנקרופלסמי.
בעקבות זאת, ספון מגלה שגופו מאכלס בתוכו אלפי נשמות בני אדם, כשכל אחד יכול לשמש כחייל השאול.
בשלב מסוים נוספים לספון כוחות אמפתיה שמאפשרים לו לחוש בכאב וסבל בעולם, ולאחר מאורעות אחרית הימים ואכילת הפרי האסור מעץ החיים (Spawn #161), ניתנים לו כוחות זמניים כמעט-אלוהיים שעוזרים לו ללכוד את יתר חיילי השאול ולהוות כוח שקול כנגד כוחות גן עדן וגיהנום.
ספון יכול להיהרג רק אם נערף ראשו בידי נשק מממלכת גן-עדן.
בשנת 1997 יצא לאקרנים סרט קולנוע בכיכובו של מייקל ג'אי ווייט כאל סימונס/ספון, ג'ון לגוויזאמו כ"ליצן", מרטין שין כג'ייסון ווין, ומלינדה קלארק כג'סיקה פריסט.
הסרט קיבל ביקורות שליליות רבות על היותו מגעיל ודוחה, על האפקטים הגרועים ועל כתיבת התסריט.
למרות זאת, הסרט נחל הצלחה קופתית וקיבל ביקורות מעורבות מצד מעריצי הדמות.
טוד מקפרלן ציין כבר בשנת 2009 שהוא התחיל לפתח תסריט לסרט אתחול לסרט משנת 1997. כעבור כשנתיים הוא ציין שהסרט מעורר עניין רב בהוליווד, וגילה ששחקן זוכה אוסקר פנה אליו והביע רצון לשחק בתפקיד הפרוטגוניסט.
הוא סירב לחשוף את זהות השחקן, אך נראה שמדובר בג'יימי פוקס שהביע בגלוי רצון עז לגלם את דמותו של ספון.
בראשית שנת 2015 הודיע מקפרלן כי הוא חוזר לעבוד על הסרט החדש, ובפברואר 2016 הוא עדכן שכתיבת התסריט הסתיימה.
ביולי 2017 נמסר רשמית שמקפרלן יביים, וסרט האתחול יופק על ידי חברת "בלאמהאוס" של ג'ייסון בלאם.
בינואר 2018 נמסר שדמותו של ספון לא תדבר כלל בסרט, אך הצופים יהיו מודעים למחשבותיה ורגשותיה בדרכים אחרות.
מקפרלן לא פירט כיצד הדמות תתקשר, ואם השוטרים יוכלו להבין אותה, או שמא רק הצופים.
עוד הסביר מקפרלן, שספון לא יהיה למעשה הדמות הראשית, אלא הבלש מקסימיליאן "טוויץ'" ויליאמס.
הוא השווה את הדבר ל"מלתעות", סרט שבו הכריש הוא דמות שלא מדברת, ואילו הדמות המרכזית היא השריף.
במאי 2018 נמסר רשמית שג'יימי פוקס יגלם את ספון, וביולי באותה שנה נודע שג'רמי רנר יגלם את דמות "טוויץ'" ויליאמס.
במאי 2020, לאחר שהות ממושכת, הודיע המפיק ג'ייסון בלאם שחלה התקדמות משמעותית בפיתוח סרט האתחול.
בשנת 1997, השנה שבה יצא סרט הקולנוע, עלתה לשידור ברשת HBO סדרה מונפשת בשם "Todd McFarlane's Spawn", ובה דובבה דמות ספון על ידי קית' דייוויד .
הסדרה נמשכה שלוש עונות, בכל עונה שישה פרקים בני 30 דקות כ"א, וזכתה בשני פרסי אמי ושני פרסי גלגל הזהב מטעם אגודת עורכי סאונד בקולנוע .
שלושת כותרי הסדרה יצאו ל-DVD, כאשר ביוני 2007 הוציאה HBO מהדורה לציון 10 שנים שכוללת את כל הסדרה.
בפברואר 2013 הודיע מקפרלן שהוא מקדם סדרה מונפשת חדשה, אך הפרויקט לא מומש על אף שלפי הדיווחים הסדרה כבר הייתה כתובה.
בספטמבר 2019 מסר מקפרלן שהוא עובד על שני פרויקטים מונפשים נפרדים לטלוויזיה: אחד לילדים ואחד למבוגרים.
במאי 2020 הוא חשף שבידיו יש כבר סרט מונפש באורך מלא, מוכן להפצה.
ככל הנראה, מדובר באחד משני הסרטים שעליהם מסר מקפרלן בספטמבר.
באפריל 2020 הודיע מקפרלן שבכוונתו להפיק סרט לייב אקשן לטלוויזיה, שיהווה ספין אוף לסרט הלייב אקשן הקולנועי הצפוי.
בשנת 1997 יצא המשחק "Spawn: The Eternal" לקונסולת פלייסטיישן.
בשנת 2003 יצא המשחק "Spawn: Armageddon" לקונסולות ה־Xbox, פלייסטיישן 2 ונינטנדו גיימקיוב.
כמו כן, ספון זכה באותה השנה להיות "הכוכב האורח" לגרסת ה-Xbox של המשחק SoulCalibur 2 שפיתחה החברה היפנית Namco.
ספון הוא דמות אורחת במשחק מורטל קומבט 11 שיצא במאי 2019, והחל מ-17 במרץ 2020 ניתן להוריד את הדמות למשחק.
השחקן קית' דייוויד שב לדבב את הדמות, ומקפרלן נתן למפתחים חופש פעולה לגבי האופן שבו יוצג ספון במשחק.
"The Dark Saga" של להקת הפאוור מטאל Iced Earth הוא אלבום קונספט משנת 1996 המבוסס על סיפורו של ספון.
עטיפת האלבום, באיורם של טוד מקפרלן וגרג קפולו, מציגה את ספון עצמו, אם כי סיבות משפטיות מנעו מהלהקה מלהשתמש בשמות הדמויות בשירים.
פסקול הסרט משנת 1997 כלל שילובים בין סגנון המוזיקה האלקטרונית לבין סגנונות האינדסטריאל מטאל, מטאל אלטרנטיבי, ראפ מטאל ונו מטאל.
ביון הלהקות שלקחו חלק בפסקול, מרילין מנסון, קירק האמט, מובי, קורן, ג'וש וינק, הפרודיג'י, טום מורלו, סילברצ'ייר, הנרי רולינס, אינקיובס, סלייר, פילטר, דה קריסטל מת'וד ואורביטל.
ספוילרים (השאלה מאנגלית: spoiler; בעברית מַחְבֵּלי זרימה, מְשַׁבְּשֵׁי זְרִימָה) הם משטחי היגוי להפחתת כוח העילוי במטוסים.
הספוילרים הם משטחים המתרוממים כלפי מעלה בחלק האחורי שעל פני הכנף לפני המדפים.
הם משמשים להאטה מסיבית של המטוס על ידי הקטנת כוח העילוי של הכנף בצורה משמעותית על ידי יצירת הזדקרות בצורה מבוקרת, קרי, ניתוק זרימת האוויר בחלק ממשטח הכנף בו הם נמצאים.
בשונה ממעצורי אוויר, המגדילים משמעותית את כוח הגרר אך אינם משפיעים רבות על כוח העילוי, הספוילרים מקטינים משמעותית את כוח העילוי ומשפיעים בצורה מועטה על כוח הגרר.
שמם של מחבלי הזרימה ("ספוילר" פירושו באנגלית "לקלקל") נובע מכך שהם מחבלים בזרימת האוויר התקינה מסביב לכנף ובכך "מקלקלים" את המבנה האווירודינמי שלה.
הספוילרים מגדילים את הגרר ומקטינים את כוח העילוי.
כאשר הם מורמים רק בכנף אחת, הם עוזרים בשליטה על גלגול המטוס על ידי כך שהם גורמים לכנף לרדת למטה.
כאשר הם מורמים בשתי הכנפיים יחדיו בזמן הטיסה, המטוס יכול להאט בצורה מאוזנת או להנמיך במהירות מבלי צורך להגביר את מהירות האוויר.
אף על פי שהשימוש בהם בזמן טיסה מוגבל, הטייס משתמש בספוילרים כאשר הוא נתקל בבעיות שליטה במטוס כמו במקרים של מזג אוויר סוער או תקלה מכנית במטוס.
הטייס האוטומטי משתמש, בין היתר, בספוילרים לצורך איזון המטוס ולתיקוני מסלול קלים.
הטייס משתמש בספוילרים כדי להאט את המטוס בצורה משמעותית מיד לאחר הנגיעה בקרקע ולהביא אותו, יחד עם אמצעים נוספים (כמו היפוך דחף המנועים והבלמים בגלגלים), לעצירה מוחלטת במהירות האפשרית.
במטוס שבו הספוילרים תקולים ואינם נפתחים יצטרך הטייס להשתמש במסלול נחיתה ארוך יותר.
הספוילרים יכולים להיות מופעלים הן באוויר והן על הקרקע, אך הספוילרים המופעלים על הקרקע יכולים להיפתח רק כאשר חיישנים חשים שמשקל המטוס נמצא על הגלגלים, ובכך הם מונעים את פתיחתם באוויר מאחר שפתיחתם באוויר תביא לירידה משמעותית בכוח העילוי של הכנף.
מספר מטוסים משתמשים בספוילרים לשליטה על גלגול המטוס במקום או בנוסף למאזנות, בעיקר כדי להפחית סבסוב נגדי כאשר תפקוד הגה הכיוון מוגבל במהירויות גבוהות.
במקרה זה, הספוילר מתרומם בכנף אחת מה שגורם להפחתת כוח העילוי והמהירות בכנף זו וגורם לגלגול ולסבסוב.
טיסה 621 של אייר קנדה: פתיחתם של הספוילרים לפני הזמן בעת נחיתה תרמה להתרסקות המטוס בטורונטו ב-5 ביולי 1970.
טיסה 553 של יונייטד איירליינס: הטייס שכח לסגור את הספוילרים דבר שתרם להתרסקות בשיקגו ב-8 בדצמבר 1972.
טיסה 965 של אמריקן איירליינס: הטייס שכח לסגור את הספוילרים בזמן טיפוס מעל הר, דבר שתרם להתרסקות ב-20 בדצמבר 1995.
טיסה 1420 של אמריקן איירליינס: הטייס שכח להרים את הספוילרים בזמן הנחיתה, דבר שתרם להתרסקות בליטל רוק ב-1 בינואר 1999.
טיסה 3054 של TAM ברזיליאן איירליינס: התרסקות מטוס איירבוס A320 בברזיל ב-17 ביולי 2007.
ספולטו (באיטלקית: Spoleto, בלטינית: Spoletium) היא עיר איטלקית עתיקה בנפת פרוג'ה, במרכז-מזרח מחוז אומבריה לרגלי הרי האפנינים.
היא שוכנת 63 ק"מ דרומית-מזרחית לפרוג'ה, 212 ק"מ דרומית-מזרחית מפירנצה ו-78 ק"מ צפונית מרומא.
היא בעלת אוכלוסייה של כ-40,000 תושבים, בקרוב.
ספולטו או ספולטיום בימי רומא העתיקה שכנה על הזרוע המזרחית של ויה פלמיניה, הדרך הראשית מרומא לצפון איטליה.
הדרך אליה עברה בשני מקומות שהיו מיושבים באותה עת: פורוס פלמיני (Forum Flaminii) ליד פוליאנו – היום מתחת לכיכר השוק של העיר – (Foligno) וגשר עתיק (Ponte Sanguinario) שעמד על תילו עד המאה ה-1 לפנה"ס.
לעיר היה מעמד גאוגרפי שליט בפתחו של עמק רחב ידיים, המוקף הרים.
העיר הייתה מרכז חשוב של העם האומברי הקדום, אשר בנה חומה מסביב לעיר במאה ה-5 לפנה"ס, ששרידים ממנה עוד נראים בעיר.
על קיומה של הקולוניה הרומית ספולטיום ידוע לנו מכתבי ליביוס.
בשנת 217 אחרי קרב טרסימנו הותקפה העיר על ידי חניבעל אך נהדפו על ידי תושביה.
בשנים 218 עד 201 לפנה"ס, במהלך המלחמה הפונית השנייה היא הייתה לבעלת בריתה של רומא.
בשנת 80 לפנה"ס במלחמת האזרחים הרומית המושבה הייתה לעיר (municipium).
בימי הקיסרות הרומית העיר פרחה אך אין אזכורים אודותיה מלבד אזכור ינותיה.
אחד היהודים המפורסמים מתושבי העיר היה הרופא דוד די פומיס (dauid de pumis) מ"סיליטו העיר בגליל אומבריה" ממשפחת התפוחים.
במבוא לספרו הוא מספר כי משפחת התפוחים המפורסמת, בני שבט יהודה אחרי שהוגלו לאחר חורבן בית שני לרומא, בחרה להתיישב בעיר ספולטו: "הגיעו אליה בשבעים נפש".
ספרו החשוב הוא "צמח דוד", מילון רפואי בשלש שפות: עברית, איטלקית ולטינית.
הספר חובר סוף המאה ה-16. הספר חובר בבחרותו, נדפס בשנת שמ"ז (1597) והוא "ביאור מלות קשות בתלמוד ובמדרש כעין ספר ערוך.
בחיבור נוסף שלו הוא מברר את "מעלת רופאי ישראל".
באוצר הגדולים אלופי יעקב מובא יחוסו לתשעה דורות, עד הקדוש ר' אליהו.
במבוא הוא סיפר עוד על תולדות חייו.
בשנת מ"ה (כנראה 1585) היה ב"פירושה" קריה נאמנה (פרוג'ה) ושם למד ולימד דברי חכמים.
הוא גורש מהעיר והגיע לעיר פיטיליאנו (Pitigliano) – היום בדרום מחוז טוסקנה.
הוא סיפר כי זו "ארץ אוכלת יושביה עבור קלקול האוויר" ושם מתו בני משפחתו.
משם ירד לרומא אך לא זכה לחסד, עלה לפירנצה ומשם עבר לוונציה שם מצא את מנוחתו.
ספונדילוליזיס או תֶּמֶס הַחֻלְיוֹת, היא בעיית גב נפוצה המתבטאת בפגם בחוליות.
החוליה בעמוד השדרה בנויה כטבעת ובספונדילוליזיס קיים פגם בהמשכיות של הטבעת בצד אחד, או בשני צדיה.
ברוב גדול של המקרים מתרחשת הבעיה בחוליה המותנית L5, אך היא עלולה להתרחש גם בחוליות עליונות יותר.
מהבעיה סובלים כ-3–6 אחוזים מכלל האוכלוסייה.
בחלק גדול מהמקרים הבעיה אינה גורמת לתסמינים, וכאשר היא גורמת לתסמינים מדובר בדרך כלל בכאב גב שאינו מקרין לרגליים.
יש ויכוח לגבי הגורם לספונדילוליזיס.
ייתכן שמדובר בבעיה גנטית וייתכן שמדובר בסיבוך של שבר מאמץ בחוליה.
רבים מסובלים מהמחלה הם בני נוער אשר מתאמנים יתר על המידה בענפי ספורט כגון טניס, צלילה ואמנויות לחימה שונות.
בנוסף, המחלה לא דווחה באנשים המרותקים לכיסא או למיטה, ולכן מעריכים שקיים קשר בין הפעלת עומס על החוליה להופעת הבעיה.
עם זאת, יש גם קשר גנטי ברור למחלה, יש יותר סיכוי להופעה שלה כאשר יש נוכחות של המחלה בבן משפחה אחר.
למרות שרוב כאבי הגב במתבגרים נובעים מבעיות שאינן ניתנות לאבחון בכלי הרפואה המערבית (ולכן נקראים "כאב גב תחתון שאינו ספציפי"), ספונדילוליזיס היא הבעיה הנפוצה ביותר הניתנת לאבחון ברור.
אבחנת הבעיה נעשית בעזרת צילום עמוד שדרה תחתון, שאינו מומלץ באופן גורף לכל מקרה של כאב גב אלא רק כאשר עולה חשד לבעיה בחוליות.
במקרה חשוד מאוד לספונדילוליזיס, אם צילום עמוד השדרה תקין ניתן לבצע בדיקת CT או מיפוי עצמות שיותר סביר שיצליחו לאבחן את הבעיה.
המיפוי יכול גם לעזור בקביעת גיל הבעיה (האם מדובר בבעיה חדשה או ישנה).
כאשר הפגם הוא בשני צידי החוליה, החוליה פחות יציבה ועלולה להחליק על החוליה שתחתיה כך שתיווצר "מדרגה" בעמוד השדרה עם התקדמות החלקת החוליה העליונה על החוליה התחתונה.
מצב כזה נקרא ספונדילוליסטזיס, והוא הסיבוך השכיח ביותר של ספונדילוליזיס.
בדרך כלל מדובר בהחלקה חלקית בלבד שאינה גורמת נזק.
במקרים חמורים יותר עלול להגרם נזק לעצבים באזור.
הטיפול בבעיה כולל מנוחה מפעילות אינטנסיבית, ולעיתים התאמת מחוך כדי לאפשר לחוליה להתאחות או למנוע החלקה נוספת ויצירת ספונדילוליסטזיס.
לעיתים נדירות מבוצע ניתוח כדי לטפל בבעיה.
לא ידוע על טיפול תרופתי המשנה את מהלך המחלה.
סְפּוֹלְיָה אוֹפִּימָה הוא השם שהעניקו הרומאים לשריון, לכלי הנשק ולחפצים נוספים שהסיר שר-צבא רומי מעל גופת מצביא האויב לאחר שהכריעו והרגו במו ידיו בקרב פנים אל פנים.
מבין הסוגים השונים של שלל מלחמה שהכירו הרומאים, כמו נסי הצבא או אילי הניגוח של אניותיו, נחשב הספוליה אופימה לשלל הנעלה ביותר והנחיל למצביא רומאי כבוד שאין למעלה ממנו.
בכל תולדותיה של רומא זכו בו שלושה בלבד: הגיבור המיתולוגי רוֹמוּלוּס, אַוּלוּס קורנליוס קוֹסוּס ומרקוס קלאודיוס מַרְקֶלוּס.
ספונות: ספר שנה לחקר קהילות ישראל במזרח (או בשמו המקוצר ספונות), הוא כתב עת מדעי, שיצא לאור בשתי סדרות, ביוזמתו של מאיר בניהו, ומטעם מכון בן צבי והאוניברסיטה העברית.
על הסיבות לייסוד כתב העת ותפקידיו
הסיבות לייסוד כתב העת, פורטו על ידי ראש מכון בן צבי, יצחק בן-צבי, בפתח הכרך הראשון (בחודש אלול התשט"ז):
בהמשך הדברים, ציין בן צבי גם את התפקידים שהועיד המכון לכתב העת:
העורכים של כתב העת, מבנהו, וכותביו העיקריים
את שבעת הספרים הראשונים של הסדרה הראשונה ערכו יצחק בן-צבי ומאיר בניהו.
לאחר פטירתו של בן צבי, בשנת 1963, ערך בניהו את שמונת הספרים הנוספים של סדרה זו.
כל המאמרים בסדרה הראשונה נכתבו בשפה העברית, ובסוף כל כרך הופיעו תקצירים של המאמרים בשפה האנגלית.
חלק מן הספרים בסדרה הוקדשו לנושא מסוים (שבתאות, צפת ויהדות יוון), לכבוד אדם (שניאור זלמן שזר, גרשם שלום) או לזכרו (ישעיהו זנה ויצחק בן-צבי).
הסדרה החדשה נערכה על ידי שאול שקד (כרך אחד), יוסף הקר (שלושה כרכים), מנחם בן ששון (שלושה כרכים) ומאיר בר-אשר (שני כרכים).
אף כאן נכתבו מרבית המאמרים בעברית, ונלוו אליהם, בסוף הכרך, תקצירים באנגלית, אם כי לראשונה הופיעו גם מספר מאמרים באנגלית ובצרפתית.
בכתב העת השתתפו רבים מהחוקרים היהודים הבולטים שבאותה העת, לצדם של רבנים וחוקרי יהדות ומחשבת ישראל.
כתב העת מתמקד כאמור בחקר קהילות ישראל בארצות האסלאם, בצפון אפריקה, באימפריה העות'מאנית ובמזרח הרחוק, מסוף ימי הביניים ועד זמננו.
מבין המקומות והקהילות להם יוחדו מאמרים רבים, ניתן למנות את צפת, יהדות תימן, יהדות הודו, יהדות ספרד, יהדות איטליה, יהדות מצרים, ויהדות יוון.
במסגרת כתב העת הופיעו מאמרים אחדים שיצאו לאור מאוחר יותר גם בספרים אחרים, בקובצי מאמרים או בתדפיסים נפרדים:
מאמרים שיצאו לאור בספרים אחרים
שמעון שלם (ערך והתקין מאיר בניהו), רבי משה אלשיך, לחקר שיטתו הפרשנית והשקפותיו בענייני מחשבה ומוסר, ירושלים: מכון בן צבי, האוניברסיטה העברית, על ידי קרית ספר בע"מ, תשכ"ו:
שער ראשון של הספר: "שיטות הפירוש והדרש", עמ' ל"ז - קל"ד, הופיע בספונות, ספר חמישי (תשכ"א): שמעון שלם, "לחקר שיטות הפירוש והדרש של רבי משה אלשיך", עמ' קנ"א - ר"ה.
שער שני של הספר: "מחשבה ומוסר בפירושיו", עמ' קל"ה - רל"ב, הופיע בספונות, ספר ששי (תשכ"ב): שמעון שלם, "מחשבה ומוסר בפירושיו של רבי משה אלשיך", עמ' קצ"ז - רנ"ח.
עמ' רל"ג של הספר: "כתבי מהר"ם אלשיך", הופיע בספונות, ספר חמישי (תשכ"א): שמעון שלם, "כתבי מהר"ם אלשיך", עמ' ר"ו.
המבוא לספר: "חייו וספריו", עמ' כ"א - ל"ה, הופיע בספונות, ספר שביעי (תשכ"ג): שמעון שלם, "לחקר חיבוריו של רבי משה אלשיך", עמ' קע"ט - קצ"ז.
דוד שמואל לוינגר, בדי הארון ומגדל חננאל, לרבי שם טוב בן אברהם בן גאון, הוצאת פקסמיל, על פי כתב יד 840 בספריה הלאומית, פריס, ירושלים: מזרח ומערב, 1977:
המבוא לספר, עמ' ז' - ל"ט, הוא תדפיס מיוחד מתוך ספונות, ספר שביעי (תשכ"ג): דוד שמואל לוינגר, "רבי שם טוב בן אברהם בן גאון", עמ' ז' - ל"ט.
אברהם הטל, יהדות צפון אפריקה, ביבליוגראפיה, ירושלים: מכון בן צבי של יד יצחק בן-צבי והאוניברסיטה העברית, תשל"ג-1973 (מהדורה שנייה מורחבת: ירושלים: תשנ"ג-1993):
גרסה מוקדמת של הפרקים: "צפון אפריקה (כללי)", "אלג'יריה", "תוניסיה" ו"מארוקו" (הספר כולו, למעט הפרק: "לוב", ראו להלן), הופיעה לראשונה בספונות, ספר חמישי (תשכ"א): אברהם הטל, "פרסומים על יהדות צפון אפריקה, רשימה ביבליוגרפית", עמ' תס"ז - תק"ח.
גרסה מוקדמת של הפרק: "לוב", עמ' 41 - 61 (במהדורה השנייה המורחבת: עמ' 107 - 146), הופיעה לראשונה בספונות, ספר שמיני (תשכ"ה): אברהם הטל, "פרסומים על יהדות לוב, רשימה ביבליוגרפית", עמ' שפ"ג - שצ"ח.
מאמרים שיצאו לאור בקובצי מאמרים
ישעיה תשבי, נתיבי אמונה ומינות, מסות ומחקרים בספרות הקבלה והשבתאות, רמת גן: הוצאת אגודת הספרים בישראל, 1964 (מהדורה שנייה, הוצאת מאגנס, תשמ"ב):
מאמר רביעי של קובץ המאמרים: "תעודות על נתן העזתי בכתבי רבי יוסף חמיץ", עמ' 52 - 80, הופיע לראשונה בספונות, ספר ראשון (תשי"ז), עמ' פ' - קי"ז.
יצחק בן-צבי, כתבים: נדחי ישראל, ערך א.
ראובני, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשכ"ו:
המאמר בפרק י"ד: "ק'אי־פאנג־פו", עמ' 225 - 269, הופיע לראשונה בספונות, ספר חמישי (תשכ"א): יצחק בן-צבי, "לוחות האבן מבית הכנסת הקדום בק'אי־פנג־פו", עמ' כ"ז - ס"ו.
יצחק בן-צבי, כתבים: מחקרים ומקורות, ערכו זלמן שזר ומאיר בניהו, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשכ"ו:
מאמר 11 לשער השני של קובץ המאמרים: "מאורעות צפת מביזת תקצ"ד ועד מרידת הדרוזים בשנת תקצ"ח", עמ' 105 - 158, הופיע לראשונה בספונות, ספר שביעי (תשכ"ג): יצחק בן-צבי [ז"ל], "מאורעות צפת מביזת תקצ"ד ועד מרידת הדרוזים בשנת תקצ"ח" (אגרות צפת שנשלחו למשה מונטיפיורי), עמ' רע"ה - שכ"ב.
מאמר 15 (ה) לשער השלישי של קובץ המאמרים: "שלוחי צפת באיטליה במאה הי"ח", עמ' 181, 197 - 265, הופיע לראשונה (בסדר שונה) בספונות, ספר ששי (תשכ"ב), עמ' שנ"ה - שצ"ז.
מאמר 19 לשער הרביעי של קובץ המאמרים: "מקורות לתולדות יהודי פרס", עמ' 292 - 318, הופיע לראשונה בספונות, ספר שני (תשי"ח), עמ' ק"צ - רי"ג.
מאמר 22 לשער הרביעי של קובץ המאמרים: "אגרות מקהילות המדאן אורמיה ובארפארוש", עמ' 349 - 392, הופיע לראשונה בספונות, ספר שמיני (תשכ"ד): יצחק בן-צבי [ז"ל], "אגרות מקהילות המדאן אורמיה ובארפארוש" (מארכיונו של רבי יעקב יצחקי ז"ל מדרבנד), עמ' מ"ג - פ"ד.
מאמר 25 לשער החמישי של קובץ המאמרים: "מסעות ששון חי לבית קשתיאל", עמ' 421 - 471, הופיע לראשונה בספונות, ספר ראשון (תשי"ז), עמ' קמ"א - קפ"ד.
מאמר 26 לשער הששי של קובץ המאמרים: "קונטריס בקבלה שבתאית מחוגו של ברוכיה", עמ' 475 - 525, הופיע לראשונה בספונות, ספרים שלישי ורביעי (תש"כ), עמ' שמ"ט - שצ"ד.
שטרן, מחקרים בספרות העברית בימי הביניים, אסופת מאמרים, תל אביב: בהוצאת החוגים לספרות עברית ולשפה וספרות ערבית, הפקולטה למדעי הרוח, אוניברסיטת תל אביב, תשל"א:
המאמר הרביעי של קובץ המאמרים: "תיאור חדש מרבי יהודה אלחריזי על נסיעתו לבבל", עמ' 38 - 47, הופיע לראשונה בספונות, ספר שמיני (תשכ"ד), קמ"ה - קנ"ו.
גרשם שלום, מחקרים ומקורות לתולדות השבתאות וגלגוליה, ירושלים: הוצאת מוסד ביאליק, תשל"ד-1974:
המאמר החמישי בחלק השני של קובץ המאמרים: "דרוש 'זה אלי ואנוהו' לאברהם מיכאל קארדוזו", עמ' 332 - 370, הופיע לראשונה כחלק שני בספונות, ספרים שלישי ורביעי (תש"כ), גרשם שלום, "שני מקורות חדשים לידיעת תורתו של אברהם מיכאל קארדוזו", עמ' ר"ע - ש'.
לחלק הראשון של המאמר ראו להלן.
ישראל מהלמן, גנוזות ספרים, ירושלים: הוצאת בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי, תשל"ו-1976:
המאמר החמישי של קובץ המאמרים: "פרקים בתולדות הדפוס בשאלוניקי", עמ' 43 - 102, הופיע לראשונה בספונות, ספר שלושה-עשר (תשל"א — תשל"ח), עמ' רט"ו - רע"ב.
ישעיה תשבי, חקרי קבלה ושלוחותיה, מחקרים ומקורות, כרך ראשון, ירושלים: הוצאת מאגנס, תשמ"ב:
המאמר השני בחלק השני של קובץ המאמרים: "דמותו של רבי משה קורדובירו בחיבור של רבי מרדכי דאטו", עמ' 131 - 176, הופיע לראשונה בספונות, ספר שביעי (תשכ"ג), עמ' קי"ט - קס"ו.
המאמר האחרון בחלק השני של קובץ המאמרים: "יחסו של ר' אברהם אזולאי לקבלת הרמ"ק ולקבלת האר"י", עמ' 255 - 267, הופיע לראשונה בספונות, סדרה חדשה, ספר ראשון (ט"ז) (תש"ם), עמ' 191 - 203.
דניאל גולדשמידט, מחקרי תפילה ופיוט, ירושלים: הוצאת מאגנס, תשל"ט (מהדורה שנייה מתוקנת: תש"ם-1980):
המאמר: "על מחזור רומניא ומנהגו", עמ' 151, הופיע לראשונה בספונות, ספר שמיני (תשכ"ד), עמ' ר"ה - רל"ו.
המאמר: "מחזורים כמנהג קהילות יוון", הופיע לראשונה בספונות, ספר שלושה-עשר (תשל"א — תשל"ח), עמ' ק"ג - ק"צ.
דוד תמר, מחקרים בתולדות היהודים בארץ ישראל ובאיטליה, ירושלים: הוצאת ראובן מס, תשמ"ו-1986:
המאמר הראשון בחלק הראשון של קובץ המאמרים: "הציפייה באיטליה לשנת הגאולה של"ה", עמ' 11 - 38, הופיע לראשונה בספונות, ספר שני (תשי"ח), עמ' ס"א - פ"ח.
המאמר השני בחלק השלישי של קובץ המאמרים: "אגרת מצפת בעניין עשרת השבטים, משנת שפ"ה או שנה רפ"ה", עמ' 81 - 86, הופיע לראשונה בספונות, ספר ששי (תשכ"ב), עמ' ש"ג - ש"י.
המאמר התשיעי בחלק השלישי של קובץ המאמרים: "האר"י והרח"ו כמשיח בן יוסף", עמ' 115 - 123, הופיע לראשונה בספונות, ספר שביעי (תשכ"ג), עמ' קס"ז - קע"ז.
גרשם שלום, מחקרי שבתאות, ההדיר יהודה ליבס, תל אביב: הוצאת עם עובד, תשנ"ב-1991:
המאמר השני בפרק הרביעי של קובץ המאמרים: "קונטרס מראשית ימיה של כת הדונמה בשאלוניקי, עמ' 305 - 320, הופיע לראשונה בספונות, ספר תשיעי (תשכ"ה), גרשם שלום, "קונטריס מראשית ימיה של כת הדונמה בשאלוניקי", עמ' קצ"ג - ר"ז.
המאמר השני בפרק החמישי של קובץ המאמרים: "אברהם מיכאל קרדוזו: דרוש קודש ישראל לה'", עמ' 425 - 452, הופיע לראשונה, כחלק הראשון של מאמר בספונות, ספרים שלישי ורביעי (תש"כ), גרשם שלום, "שני מקורות חדשים לידיעת תורתו של אברהם מיכאל קארדוזו", עמ' רמ"ג - ר"ע.
לחלק השני של המאמר ראו לעיל.
ישעיה תשבי, חקרי קבלה ושלוחותיה, מחקרים ומקורות, כרך שני, ירושלים: הוצאת מאגנס, תשנ"ג:
המאמר הראשון בחלק השלישי של קובץ המאמרים: "אגרות רבי מאיר רופא לרבי אברהם רוויגו משנות תל"ה - ת"מ", עמ' 273 - 332, הופיע לראשונה בספונות, ספרים שלישי ורביעי (תש"כ), עמ' ע"א - ק"ל.
יהודה ליבס, סוד האמונה השבתאית, קובץ מאמרים, ירושלים: מוסד ביאליק, תשנ"ה-1995:
המאמר השני של קובץ המאמרים: "יחסו של שבתי צבי להמרת דתו", עמ' 20 - 34, הופיע לראשונה בספונות (סדרה חדשה), ספר שני (י"ז), עמ' 267 - 307.
רבקה ש"ץ אופנהיימר, הרעיון המשיחי מאז גירוש ספרד, ירושלים: הוצאת מאגנס, תשס"ה-2005:
המאמר הרביעי של קובץ המאמרים: "לדמותה הרוחנית של אחת הכיתות השבתאיות", עמ' 70 - 104, הופיע לראשונה בספונות, ספרים שלישי ורביעי (תש"כ), עמ' שצ"ה - תל"א.
המאמר החמישי של קובץ המאמרים: "'מראות על רזא דמלכא משיחא' מקור קדום משבתאי מומר" (כ"י מכון בן-צבי 2262), עמ' 105 - 138, הופיע לראשונה בספונות, ספר שנים-עשר (תשל"א — תשל"ח), עמ' רי"ט - רנ"ב.
מאמרים שיצאו לאור בתדפיסים נפרדים
יצחק בן-צבי, "מקורות לתולדות יהודי פרס", תשי"ט, תדפיס מתוך ספונות, ספר שנה לחקר קהילות ישראל במזרח, ספר שני, ירושלים: תשי"ח, עמ' ק"צ - רי"ג.
רבקה ש"ץ, "לדמותה הרוחנית של אחת הכיתות השבתאיות", תדפיס מיוחד מתוך ספונות, ספר שנה לחקר קהילות ישראל במזרח, ספר ג — ד, ירושלים: הוצאת מכון בן צבי על ידי קרית ספר, תש"כ, עמ' שצ"ה - תל"א.
יצחק מלכו ורבקה ש"ץ, "פירוש 'לך לך' ליהודה לוי טובה", תדפיס מיוחד מתוך ספונות, ספר שנה לחקר קהילות ישראל במזרח, ספר ג — ד, ירושלים: הוצאת מכון בן צבי על ידי קרית ספר, תש"כ, עמ' תל"ג - תקכ"א.
חיים מזרחי, "עדות נוצרית על תסיסה משיחית בקורפו", תדפיס מיוחד מתוך ספונות, ספר שנה לחקר קהילות ישראל במזרח, ספר ג — ד, ירושלים: הוצאת מכון בן צבי על ידי קרית ספר, תש"כ, עמ' תקל"ז - תק"מ.
יצחק בן-צבי, "לוחות-האבן מבית הכנסת הקדום בק'אי־פנג־פו", תשכ"א, תדפיס מתוך ספונות: ספר השנה לחקר קהילות ישראל במזרח, ספר חמישי, ירושלים: תשכ"א, עמ' כ"ז - ס"ו.
מאיר בניהו, יצחק בן־צבי הנשיא, מפעלו המדעי ומחקריו במכון בן־צבי, דברים שאמר מאיר בניהו בעצרת־זיכרון באוניברסיטה העברית ביום השלושים לפטירתו בתשעה ועשרים באייר תשכ"ג (עם תקציר בצרפתית), ירושלים: מכון בן צבי, האוניברסיטה העברית, שנת חמשת אלפים שבע מאות ושלוש עשרים ליצירה (1963).
נדפס (ללא התקציר בצרפתית) גם בתוך ספונות: ספר שנה לחקר קהילות ישראל במזרח, ספר שמיני, ירושלים: תשכ"ד, עמ' י"ט - כ"ז.
מאיר בניהו, "רבי שמואל ברזאני ראש גולת כורדיסתאן: תקנות, אגרות חכמה, שירים ופיוטים משלו ומשל אחיו רבי יצחק", תדפיס מתוך ספונות: ספר שנה לחקר קהילות ישראל במזרח, ירושלים: תשכ"ה, עמ' כ"א - קכ"ה.
"רבקה ש"ץ אופנהיימר, "'מראות על רזא דמלכא משיחא' מקור קדום משבתאי מומר" (כ"י מכון בן-צבי 2262), תדפיס מיוחד מתוך ספונות: ספר שנה לחקר קהילות ישראל במזרח י"ב (ספר יון ב'), ירושלים: תשל"א - תשל"ח, עמ' רי"ט - רנ"ב.
ספר ראשון: ספונות: ספר שנה לחקר קהילות ישראל במזרח, בעריכת ראש המכון (יצחק בן-צבי) ומאיר בניהו, ירושלים: הוצאת מכון בן צבי, האוניברסיטה העברית, על ידי "קריית ספר" בע"מ, תשי"ז-1956. שי"ד + 16 עמודים.
ספר שני: ספונות: ספר שנה לחקר קהילות ישראל במזרח, בעריכת ראש המכון (יצחק בן-צבי) ומאיר בניהו, ירושלים: הוצאת מכון בן צבי, האוניברסיטה העברית, על ידי "קריית ספר" בע"מ, תשי"ח-1958. שע"ו + 16 עמודים.
ספרים שלישי ורביעי: ספר היובל לשניאור זלמן שזר, מחקרים ומקורות לתולדות התנועה השבתאית, בעריכת יצחק בן-צבי ומאיר בניהו, ירושלים: הוצאת מכון בן צבי, האוניברסיטה העברית, על ידי "קריית ספר" בע"מ, תש"כ-1960. תקס"ז + 22 עמודים.
ספר חמישי: ספר זיכרון לישעיהו זנה, בעריכת יצחק בן-צבי ומאיר בניהו, ירושלים: הוצאת מכון בן צבי, האוניברסיטה העברית, על ידי "קריית ספר" בע"מ, תשכ"א-1961. תק"ח + 18 עמודים.
ספר ששי: מחקרים ומקורות על צפת, בעריכת יצחק בן-צבי ומאיר בניהו, ירושלים: הוצאת מכון בן צבי, האוניברסיטה העברית, על ידי "קריית ספר" בע"מ, תשכ"ב-1962. תק"ג + 29 עמודים.
ספר שביעי: מחקרים ומקורות על צפת — ב, בעריכת יצחק בן-צבי ז"ל ומאיר בניהו, ירושלים: הוצאת מכון בן צבי, האוניברסיטה העברית, תשכ"ג-1963. שפ"ג + 25 עמודים.
ספר שמיני: מוקדש לנשיא יצחק בן-צבי זכרונו לברכה, בעריכת מאיר בניהו, ירושלים: מכון בן צבי באוניברסיטה העברית, תשכ"ד-1964. שע"ה + 28 עמודים.
ספר תשיעי: מוקדש לנשיא יצחק בן-צבי זכרונו לברכה, בעריכת מאיר בניהו, ירושלים: מכון בן צבי באוניברסיטה העברית, תשכ"ה-1964. שצ"ח + 21 עמודים.
ספר עשירי: ספונות: ספר שנה לחקר קהילות ישראל במזרח, בעריכת מאיר בניהו, ירושלים: מכון בן צבי באוניברסיטה העברית, תשכ"ו-1966. תרמ"ג + 32 עמודים.
ספר אחד-עשר: ספר יוון — כרך א, בעריכת מאיר בניהו, ירושלים: מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, תשל"א — תשל"ח, 1971 - 1977. שנ"א + 24 עמודים.
ספר שנים-עשר: ספר יוון — כרך ב, בעריכת מאיר בניהו, ירושלים: מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, תשל"א — תשל"ח, 1971 - 1978. ר"ע + 20 עמודים.
ספר שלושה-עשר: ספר יוון — כרך ג, בעריכת מאיר בניהו, ירושלים: מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, תשל"א — תשל"ח, 1971 - 1978. ש"ח + 18 עמודים.
ספר ארבעה-עשר: ספר יוון — כרך ד, התנועה השבתאית ביוון, חיברו מאיר בניהו, מוגש לגרשם שלום במלאת לו ע"ה שנים, בעריכת מאיר בניהו, ירושלים: מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, תשל"א — תשל"ח, 1971 - 1977. תקנ"ז + 15 עמודים.
ספר חמישה-עשר: ספר יוון — כרך ה, בעריכת מאיר בניהו, ירושלים: מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, תשל"א — תשמ"א, 1971 - 1981. תכ"א + 19 עמודים.
ספר ראשון (ט"ז): ספונות: מחקרים ומקורות לתולדות קהילות ישראל במזרח, בעריכת שאול שקד ויוסף הקר, ירושלים: מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, תש"ם-1980. 495 + XXV עמודים.
ספר שני (י"ז): ספונות: מחקרים ומקורות לתולדות קהילות ישראל במזרח, בעריכת יוסף הקר, ירושלים: מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, תשמ"ג-1983. 398 + XII עמודים.
ספר שלישי (י"ח): ספונות: מחקרים ומקורות לתולדות קהילות ישראל במזרח, בעריכת יוסף הקר, ירושלים: מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, תשמ"ה-1985. 339 + XII עמודים.
ספר רביעי (י"ט): ספונות: מחקרים ומקורות לתולדות קהילות ישראל במזרח, בעריכת מנחם בן ששון, ירושלים: מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, תשמ"ט-1989. 395 עמודים.
ספר חמישי (כ'): ספונות: מחקרים ומקורות לתולדות קהילות ישראל במזרח, בעריכת מנחם בן ששון, ירושלים: מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, תשנ"ב-1992. 246 עמודים.
ספר ששי (כ"א): ספונות: מחקרים ומקורות לתולדות קהילות ישראל במזרח, בעריכת מנחם בן ששון, ירושלים: מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, תשנ"ד-1994. 324 עמודים.
ספר שביעי (כ"ב): ספונות: מחקרים ומקורות לתולדות קהילות ישראל במזרח, בעריכת מאיר מ' בן אשר, ירושלים: מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, תשנ"ט-1999. 398 עמודים.
ספר שמיני (כ"ג): ספונות: מחקרים ומקורות לתולדות קהילות ישראל במזרח, בעריכת מאיר מ' בן אשר, ירושלים: מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, תשס"ג-2003. 608 עמודים.
ספר תשיעי (כ"ד): ספונות: מחקרים ומקורות לתולדות קהילות ישראל במזרח, בעריכת נחם אילן וחגי בן-שמאי, תשע"ה 2015; 546 עמודים.
ספר עשירי (כ"ה): ספונות: מחקרים ומקורות לתולדות קהילות ישראל במזרח, בעריכת נחם אילן, תשע"ז 2017; 501 עמודים.
ספר אחד-עשר (כ"ו): ספונות: מחקרים ומקורות לתולדות קהילות ישראל במזרח, בעריכת נחם אילן, תשע"ט 2019, 459 עמודים.
ספר שנים-עשר (כ"ז): ספונות: מחקרים ומקורות לתולדות קהילות ישראל במזרח, בעריכת נחם אילן, תשפ"ב, 532 עמודים.
ספוטיפיי הוא שירות הזרמת מוזיקה דיגיטלי המאפשר הזרמה של שירים והסכתים.
זהו שירות פְרִימְיוּם, כלומר ניתן לקבל את השירות בחינם עם תכונות בסיסיות, פרסומות והגבלות, אך תכונות נוספות כגון איכות האזנה גבוהה, או הורדת תכנים, ניתנות למנויים בתשלום.
נכון ליוני 2025, יש לשירות כ־696 מיליון משתמשים פעילים חודשית, מתוכם 276 מיליון מנויים בתשלום.
השירות הוקם בידי דניאל אק ומרטין לורנצון והושק באוקטובר 2008. בעשור השני של המאה ה-21, הוא מפותח על ידי חברת "Spotify Technology S.A" השוודית.
ספוטיפיי מספק תוכן המוגן בניהול זכויות דיגיטלי ומגיע מחברות תקליטים וחברות מדיה.
ספוטיפיי זמין ברוב אירופה, אמריקה, אוסטרליה, ניו זילנד ובחלקים מאסיה.
השירות זמין לרוב המכשירים המודרניים כולל מחשבי Windows, macOS, Linux וגם סמארטפונים וטאבלטים המריצים iOS ו-Android.
ניתן לדפדף ולחפש מוזיקה לפי אמן, אלבום, ז'אנר, רשימת השמעה או חברת תקליטים.
משתמשים יכולים ליצור ולערוך רשימות השמעה עם משתמשים אחרים ולשתף אותם במדיה חברתית.
נכון ל־2025 ספוטיפיי מאפשרת גישה לכ־100 מיליון קובצי שמע.
ספוטיפיי פועל תחת המודל העסקי Freemium ובו שירותים בסיסיים ניתנים בחינם בעוד שתכונות נוספות מוצעות עם מינוי בתשלום.
הכנסותיה של ספוטיפיי מגיעות ממכירת מינויי פרימיום חודשִיים ושנתִיים למשתמשים ועל ידי מכירת שטח לפרסומות.
ספוטיפיי מקבלת תכנים מחברות תקליטים ומאמנים עצמיים ומשלמת תמלוגים לבעלי זכויות היוצרים על היצירות.
70% מההכנסות של ספוטיפיי הולכות לתמלוגים.
לספוטיפיי אין מחיר קבוע של תמלוגים שהיא משלמת לבעלי זכויות היוצרים.
ספוטיפיי משלמת תמלוגים לפי המדינה של המאזין ועוד פרמטרים נוספים.
ספוטיפיי משלמת בממוצע 0.6–0.84 סנט עבור כל השמעה.
כיוון שמנויי הפרימיום מהווים את מקור ההכנסה העיקרי של ספוטיפיי, מעודד השירות את המשתמשים לשלם עבור המוזיקה.
המינוי בתשלום מסיר את הפרסומות וההגבלות ומגביר את קצב הזרמת הנתונים עד ל-320 קילוביט לשנייה.
על אף הניסיון לקיים מודל עסקי מצליח, ספוטייפי כבר שנים סופגת הפסדים של מיליוני דולרים מדי רבעון ונחשבת לחברה עם הפסדים גבוהים.
סוגמספר מאזינים מקבילפרסומותהאזנה במוביילקצב הזרמת נתוניםהשמעה לא מקוונתSpotify Connectמינוי חינם1ישמוגבלת למצב ערבוב בלבד160 קילו סיביות לשנייה בפורמט Vorbis או 128 קסל"ש בפורמט AAC עבור גרסת הדפדפןאיןמוגבלמינוי פרימיום1איןבלתי מוגבלתעד ל-320 קסל"ש בפורמט Vorbis או 256 קסל"ש בפורמט AAC עבור גרסת הדפדפןישישמינוי זוגי2מינוי משפחתי6
ספוטיפיי פותחה בשנת 2006 על ידי צוות מסטוקהולם, שוודיה.
עשר שנים מאוחר יותר, פעלה החברה בלונדון, אך החזיקה שלוחה של מחקר ופיתוח בסטוקהולם.
בשנת 2013 השיקה ספוטיפיי את שירות "Spotify Connect", המאפשר למשתמשים לשלוט בהשמעת המוזיקה במכשירים שונים דרך האפליקציה.
עם הזמן התממשק השירות למגוון רחב של מכשירים, כולל מחשבים אישיים, סמארטפונים, קונסולות משחק, טלוויזיות חכמות ומכשירי סטרימינג שונים.
בינואר 2016 היו לספוטיפיי כ-100 מיליון משתמשים פעילים, מתוכם 30 מיליון משתמשים בתשלום.
החל מדצמבר 2016 כל שנה מתפרסם Spotify Wrapped, המאפשר לראות את האמנים והשירים המואזנים ביותר במהלך השנה.
בפברואר 2018 הודיעה החברה על השקת השירות בישראל וגיוס עובדים לניהול תוכן מקומי.
ב-12 במרץ 2018 הושק השירות רשמית.
ב-24 באפריל 2019 התווסף לספוטיפיי ממשק מלא גם בעברית.
במאי 2020 חתמה ספוטיפיי על עסקת בלעדיות על הפודקאסט של ג'ו רוגן תמורת כ-100 מיליון דולרים, מה שהפך אותה לאחת העסקאות הגדולות בעולם הפודקאסטים.
במהלך מגפת הקורונה הטיף רוגן נגד חיסון לקורונה.
ב-26 בינואר 2022, הזמר ניל יאנג, שורד פוליו, הציב לספוטיפיי אולטימטום, לפיו אם לא יסירו או יצנזרו את רוגן, יסיר יאנג את כל גוף היצירה שלו מן השירות.
למחרת הסירה ספוטיפיי את שיריו של יאנג מהשירות.
בעקבות יאנג הפסיקה גם ג'וני מיטשל את שיתוף הפעולה שלה עם השירות.
במקביל הכבידה ספוטיפיי על אפשרות לקוחותיה להתנתק מהשירות.
לאור הסערה וצניחת מנייתה, הודיעה ספוטיפיי, לראשונה מאז נוסדה, על מדיניות תוכן ציבורית.
במסגרת מדיניות זו תסנן החברה או תסמן תכנים ומשתמשים כגון פודקאסטים שטוענים כי איידס, קורונה, סרטן או מחלות מסכנות חיים חמורות אחרות אינן אמיתיות, תוכן המעודד הדבקה מכוונת במחלות מידבקות ותוכן שטוען שחיסונים פותחו על מנת לגרום למוות.
במאי 2023 דיווחה ספוטיפיי כי הסירה רבבות שירים שהועלו לספוטיפיי על ידי פלטפורמת הבינה המלאכותית "בומי", בעקבות חשד לשימוש כפול בבוטים, גם כמאזינים וגם כיוצרי תוכן, וכך להרוויח כספים מהפלטפורמה בניגוד למדיניות החברה.
נכון ליוני 2023 ספוטיפיי זמינה בלמעלה מ-200 מדינות ברחבי העולם.
בינואר 2025 מספר המשתמשים טיפס ל-696 מיליון, מתוכם 276 מיליון בתשלום.