tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הסתבר להם ששני האבות שלהם שרתו לפני מלחמת העולם השנייה באותה היחידה בצבא היוגוסלבי ואביו של אלקלעי עמד לצידו של אביו של סילאייג'יץ' שהיה אימאם, כשחיילים סרבים ניסו לכפות עליו לאכול בשר חזיר.
בדומה לסילאייג'יץ', שאף אלקלעי לרוויזיה של הסכמי דייטון אשר במתכונתם הנוכחית מחריפים לדעתו את הקרע בין הלאומים של בוסניה והרצגובינה.
בשנים 1993–2000 כיהן כשגריר ארצו בארצות הברית ובשנים 2000–2004 שגריר ליד ארגון מדינות אמריקה.
כשגריר בוושינגטון עשה אלקלעי מאמצים לגייס את תמיכת ארצות הברית בעת מאבק ארצו עם סרביה.
בתוקף התפקיד הוא היה מעורב במו"ם שהביא באוקטובר 1995 לחתימת הסכם דייטון לפיו חולקה בוסניה והרצגובינה לפדרציה בוסניאקית-קרואטית ולרפובליקה סרפסקה הסרבית, כל אחת עם ממשלה ונשיא משלה, לצד ממשלה מרכזית של כל בוסניה והרצגובינה ובראשה נשיאות מתחלפת לפי רוטציה.
בשנים 2004–2007 היה שגריר של בוסניה והרצגובינה בבלגיה וראש המשלחת של ארצו במוסדות נאט"ו בבריסל.
בין פברואר 2007–2012 כיהן כשר החוץ של בוסניה והרצגובינה.
כשר חוץ של בוסניה והרצגובינה ייצג בשנת 2007 את ארצו בוועידת הארצות האסלאמיות באסלאמבאד.
בהזדמנות, בהתאם למדיניות של בוסניה והרצגובינה סירב להזמנת מקבילו האיראני לבקר בטהראן ונעדר מהמפגש של שרי החוץ של הארצות המוסלמיות עם נשיא איראן, מחמוד אחמדינז'אד כשהלה ביקר בעצרת האו"ם בניו יורק.
בשנת 2007 ביקר שר החוץ אלקלעי בישראל.
בשנת 2012 התמנה על ידי מזכיר האו"ם באן קי מון למזכיר פועל של הוועדה הכלכלית של האומות המאוחדות לאירופה.
בין 2019–2023 כיהן כשגריר בוסניה והרצגובינה לאו"ם.
נמתחה עליו ביקורת חריפה, והוא נדרש להתפטר מתפקידו לאחר שקיבל גם את האזרחות של קרואטיה.
באפריל 2010, במהלך ביקור באירלנד, הצהיר שעל סרביה להסגיר את הגנרל ראטקו מלאדיץ' לידי בית הדין הפלילי הבינלאומי ליוגוסלביה לשעבר.
אלקלעי מדבר באופן שוטף אנגלית וצרפתית ויודע את שפת הלדינו.
הוא נשוי בשנית והוא אב לשתי בנות.
סוויפט היא שפת תכנות שפותחה על ידי אפל לפיתוחי iOS, macOS, watchOS, tvOS ולינוקס.
השפה הוצגה לראשונה בכנס המפתחים העולמי של אפל – WWDC.
השימוש בשפה הֵחֵל כאשר גרסה 6 של Xcode הושקה בתאריך 9 בדצמבר 2014.
סוון ביֶירנסון (באיסלנדית: Sveinn Björnsson; נהגה: ; 27 בפברואר 1881 – 25 בינואר 1952) היה נשיא איסלנד הראשון, שכיהן בתפקיד זה מעת הקמת הרפובליקה של איסלנד ב-1944 עד מותו ב-1952.
נולד בקופנהגן לביֶירן יונסון ואליזבט סוונסדוטיר, נבחר למועצת העיר רייקיאוויק בשנת 1912 ועמד בראשה בשנים 1918–1920. בשנות העשרים של המאה ה-20 כיהן גם כחבר האלת'ינגי, והיה אחראי על הקשרים עם דנמרק לאחר שאיסלנד קיבלה את עצמאותה מדנמרק בשנת 1918.
כיבוש דנמרק על ידי גרמניה הנאצית ב-9 באפריל 1940 קטע את הקשר שנותר בין איסלנד לדנמרק שהמשיכה עד אז לנהל את קשרי החוץ של איסלנד למרות עצמאותה של האחרונה.
ב-10 באפריל קבע האלת'ינגי כי הוא מקבל לידיו את השליטה בענייני החוץ של איסלנד ובחר בביירנסון למושל זמני.
במאי 1940 כבשו הבריטים את איסלנד מחשש שתיפול לידי הגרמנים.
ממשלת איסלנד מחתה, אך לא התנגדה לכוחות הפולשים; ביום הפלישה הקריא ראש הממשלה הרמן יוהנסון נאום ברדיו בו קרא לאיסלנדים להתייחס אל הפולשים כאורחיהם.
הפולשים הכריחו בהמשך את האלת'ינגי להסכים גם לנוכחות כוח כיבוש אמריקני שכלל כ-40,000 חיילים.
ביירנסון התמנה כנשיאה הראשון של איסלנד, עם ההכרזה עליה כרפובליקה נפרדת.
למרות שדנמרק הייתה עדיין תחת כיבוש גרמני, ודנים רבים חשו פגיעה מהצעד שנתפס כחד צדדי.
שלח כריסטיאן העשירי מלך דנמרק מסר של ברכה לעם האיסלנדי.
הקדנציה הראשונה של ביירנסון כנשיא ממונה נמשכה שנה אחת, וב-1945 הוא עמד לבחירות.
הוא נבחר לקדנציה שנייה ושלישית ב-1945 ו-1949 ללא מועמדים מתחרים, ונפטר ברייקיאוויק במהלך כהונתו השלישית ב-25 בינואר 1952.
סוון ביירנסון היה יו"ר מייסד של חברת הספנות העיקרית באיסלנד "Eimskipafélag Íslands" , מייסד חברת הביטוח "Brunabótafélag Íslands" ומנהלה בין השנים 1916–1920, ושותף לייסוד חברת הביטוח "Sjóvátryggingafélag Íslands" ב-1918. הוא נמנה עם מייסדי הצלב האדום האיסלנדי, ב-10 בדצמבר 1924 וכיהן כיו"ר הארגון הראשון, מהקמתו ועד 1926.
ביירנסון, שירת במלחמת העולם השנייה בצבא גרמניה הנאצית, כחבר באס אס.
נכדו הנריק ביירנסון הוא זמר וגיטריסט להקת הרוק הנאו-פסיכדלית "סינגפור סלינג" .
סוויסלוץ' (בבלארוסית: , סוויסלץ'; בפולנית: Świsłocz, שוויסלוץ'; ברוסית: Свислочь; ביידיש: סיסלעוויטש) היא עיירת מחוז במחוז גרודנו שבמערב בלארוס, בסמוך לגבול פולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
העיירה נזכרת לראשונה בשנת 1256, ובאמצע המאה ה-14 נכבשה בידי הדוכסות הגדולה של ליטא.
בשנת 1523 הוענקו ליישוב זכויות עיר.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,000 יהודים, כשני שלישים מתושביה, ופעלו בה תנועות נוער ציוניות ובית ספר עברי.
פעילות זו נאסרה עם כיבוש העיירה בידי הסובייטים בספטמבר 1939, ובתקופה זו הגיעו לעיירה פליטים יהודים רבים ממערב פולין.
ב-26 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, כבשו הגרמנים את העיירה, והחלו במעשי התעללות ורצח ביהודיה, בסיוע האוכלוסייה המקומית.
בו ביום גם חויבו יהודי העיירה בענידת טלאי צהוב.
ביולי 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, בו חוו מעשי שוד והתעללות, ונלקחו לעבודות כפייה.
ב-2 בנובמבר 1942 נערכה בגטו שבעיירה אקציית חיסול.
כ-300 יהודים בעיקר מבוגרים וילדים נלקחו במשאיות ליער וישניק הסמוך, המבוגרים נורו בבורות ירי והילדים נקברו עמם חיים.
בין המוצאים להורג היה רבה האחרון של העיירה, הרב חיים יעקב מישקינסקי.
כ-3,000 היהודים הנותרים הועברו למחנה ריכוז ליד וולקוביסק, בו מתו רבים מהם.
כעבור מספר שבועות שולחו מהמחנה למחנות ההשמדה טרבלינקה ואושוויץ.
הרב יחזקאל קצינאלפוגין (הנכד), כיהן בסוויסלוץ' בסביבות 1810
הרב מאיר יונה ברנצקי - מהדיר ספר העיטור
הרב יוסף רוזין - רב ברוסיה הלבנה ובארצות הברית, כיהן כראש אגודת הרבנים של צפון אמריקה
הרב מרדכי דב איידלברג - מתלמידי החפץ חיים, מחבר "דובב שפתי ישנים", רבן של ערים רבות, נספה בשואה
הרב חיים יעקב מישקינסקי - רבה האחרון של העיירה
הרב צבי הירש אורליאנסקי מגיד ודרשן
סוון אוּלְרַייך הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת השוער בבאיירן מינכן מהבונדסליגה.
אולרייך שיחק בילדותו במועדוני הכדורגל ליכטנוואלד ושורנבאך, ובגיל 10 עבר לשטוטגרט.
בגיל 19 עלה לקבוצה הבוגרת של שטוטגרט, ושיחק בה ובקבוצת המילואים במקביל במשך שתי עונות.
בעונת 2009/10 אולרייך ערך ארבע הופעות ליגה, וביתר המשחקים המשיך להיות שוער המשנה של להמן.
עם עזיבתו של להמן את שטוטגרט בקיץ 2010, הפך אולרייך לשוער הראשי של הקבוצה, תפקיד שהוא מילא במשך חמש עונות ברציפות.
בעונת 2011/12 אולרייך סיים עם שטוטגרט במקום השישי בבונדסליגה, שהקנה לקבוצה כרטיס למפעל הליגה האירופית, והאריך במהלך העונה את חוזהו עד לקיץ 2017. בעונת 2012/13 אולרייך ושטוטגרט הגיעו עד לשמינית גמר הליגה האירופית, שם הודחו על ידי לאציו.
באותה עונה אולרייך ושטוטגרט סיימו במקום ה-12 בבונדסליגה, הרחק ממאבקי התחתית, והגיעו עד לגמר הגביע הגרמני, בו הפסידו 2–3 לבאיירן מינכן, שזכתה באותה עונה בטרבל.
בעונת 2013/14 שטוטגרט ואולרייך הודחו כבר בשלב המוקדמות השני של הליגה האירופית על ידי רייקה, וסיימו במקום ה-14 בבונדסליגה לאחר שהצליחו להיחלץ ממאבקי התחתית במחזורי הסיום.
עונתו האחרונה של אולרייך בשטוטגרט הייתה עונת 2014/15. בעונה זו אולרייך ושטוטגרט התמודדו בתחתית הבונדסליגה עד לסיום העונה, וניצלו מירידה במחזור האחרון, כשאולרייך הציג יכולת טובה מאוד לאורך כל העונה.
בתום עונה זו, עזב אולרייך את שטוטגרט, בה שיחק במשך 17 שנים החל מגיל עשר, וחתם בבאיירן מינכן כשוער שני.
בקיץ 2015 חתם אולרייך לשלוש שנים בבאיירן מינכן, במקומו של השוער השני שעזב, פפה ריינה, והחל לשמש כשוער השני בהיררכיית השוערים של באיירן מינכן, אחרי מנואל נוייר.
באפריל 2017 נפצע נוייר ואולרייך החליפו בשלושה משחקי ליגה.
נוייר חזר לשחק ברבע גמר ליגת האלופות מול ריאל מדריד, אך גרר את הפציעה שהחמירה במהלך המשחק, ואולרייך חזר לשער לעוד שני משחקי ליגה, ולחצי גמר הגביע הגרמני, בו הפסידה באיירן מינכן 2–3 לבורוסיה דורטמונד.
לקראת סוף העונה גם אולרייך נפצע, והחליף אותו בשער השוער השלישי טום שטארקה.
ב-4 באוגוסט 2017, אולרייך עמד בשערה של באיירן מינכן במשחק הסופר קאפ הגרמני מול בורוסיה דורטמונד, מאחר שנוייר עדיין גרר את הפציעה משלהי העונה הקודמת.
המשחק הסתיים בתוצאה 2-2, והוכרע בבעיטות מ-11 מטרים.
אולרייך הדף את הפנדלים של סבסטיאן רודה ומארק ברטרה, והעניק לבאיירן מינכן זכייה בתואר.
את עונת 2017/18 החל אולרייך כשוער שני כאשר נוייר חזר לעמוד בשער, אך נוייר נפצע שוב לתקופה ארוכה ואולרייך תפס את מקומו.
במשחק הגביע הגרמני מול ר.ב.
לייפציג, שהסתיים בתיקו 1-1 והגיע לדו-קרב פנדלים, עצר אולרייך את הבעיטה האחרונה של טימו ורנר והעניק לבאיירן מינכן העפלה לשלב הבא.
עם זאת, ביצע אולרייך טעות קשה בגומלין של חצי גמר ליגת האלופות מול ריאל מדריד שהסתיים בתוצאה 2-2, כאשר פספס מסירה של קורנטן טוליסו אליו, וקרים בנזמה תרגם זאת לשער.
שער זה עלה בדיעבד לבאיירן מינכן בהדחה מהמפעל, לאחר שזו הפסידה 1–2 במשחק הראשון.
אולרייך עמד בשער גם בגמר הגביע הגרמני, בו הפסידה באיירן מינכן לאיינטרכט פרנקפורט בתוצאה 1–3. אולרייך לבסוף לא זומן לסגל הגרמני למונדיאל 2018. בעונת 2018/19 חזר נוייר מהפציעה שלו, ואולרייך חזר לעמדת השוער השני.
בשלבי הסיום של עונה זו, ערך אולרייך מספר הופעות בליגה ובגביע כאשר נוייר סבל מפציעה, והיה חלק מזכיית הקבוצה בדאבל.
עם זאת, נוייר חזר מהפציעה בדיוק לגמר הגביע הגרמני, בו ניצחה באיירן 0–3 את ר.ב.
אולרייך היה פצוע ולא נטל חלק כלל בגמר.
בעונת 2019/20 זכה אולרייך עם באיירן מינכן בדאבל נוסף, ושוב מעמדת השוער השני, ובאוגוסט 2020 השלים עם הקבוצה זכייה בטרבל, כשהיווה גיבוי למנואל נוייר מהספסל במשחקי ליגת האלופות שנדחו בגלל התפרצות מגפת הקורונה.
המעבר להמבורג והחזרה לבאיירן מינכן
ב-3 באוקטובר 2020 חתם אולרייך לשלוש שנים בהמבורג מהבונדסליגה השנייה.
אולרייך ערך 32 הופעות במדי המבורג, אך לא הצליח להעפיל עם הקבוצה לבונדסליגה.
בתום עונה אחת בהמבורג, חזר אולרייך לבאיירן מינכן כגיבוי למנואל נוייר, לאחר ששוער המשנה אלכסנדר נובל הושאל למונקו.
בכל עונה ערך אולרייך הופעות ספורות, בעיקר בעקבות פציעות של נוייר.
בעונת 2024/25 איבד אולרייך את מעמדו כשוער השני לאחר שהועדפו עליו השוערים דניאל פרץ ויונאס אורביג שחתמו בקבוצה.
אולרייך היה בסגל הנבחרות הצעירות השונות של גרמניה ואף ערך שלוש הופעות במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21, אך מעולם לא שיחק בנבחרת הבוגרת.
אולרייך כאמור היה מועמד להיכנס לסגל נבחרת גרמניה למונדיאל 2018, אך לא זומן לבסוף.
ביוני 2019 זומן אולרייך לסגל נבחרת גרמניה לקראת משחקי מוקדמות יורו 2020 מול נבחרות בלארוס ואסטוניה, לצידם של מנואל נוייר וקווין טראפ.
סוויש הוא משחק קלפים המערב חשיבה מחוץ לקופסה.
המשחק מבוסס על משחק הקלפים סט.
המשחק נקרא כך מכיוון שמטרת המשחק היא לקלוע "כדורים" לתוך "סלים", כמו שבכדורסל "סוויש" הוא קליעה לסל בלי שהכדור ייגע בלוח או בטבעת של הסל.
משחק קלפים זה מתחיל בפתיחת 16 קלפים.
על כל קלף מצוירים טבעת ועיגול בשני מקומות שונים על פני הקלף, יתר הקלף שקוף.
השחקנים צריכים למצוא סטים של קלפים, המכונים ביחיד "סוויש", שניתן לשים אחד על השני בצורה שבה בכל טבעת יהיה עיגול באותו צבע ללא טבעות או עיגולים מיותרים.
סוף המשחק הוא כשהקופה נגמרת והמנצח הוא השחקן עם המספר הרב ביותר של קלפים.
לכל אחד מארבעת הצבעים יש מיקום ייחודי בקלף שגודלו 3 על 4 טבעות משחק:
בפינות ממוקם הצבע הכחול (4 אפשרויות).
בשני המקומות האמצעיים ממוקם הצבע הסגול (2 אפשרויות).
באמצע של הצלעות הצרות ממוקם הירוק (2 אפשרויות).
באמצע של הצלעות הארוכות יותר ממוקם הכתום (4 אפשרויות).
מחוז משנה סוויסלוץ' (בבלארוסית: Свіслацкі раён) הוא אחד מ-17 מחוזות משנה המרכיבים את מחוז הורדנה בבלארוס.
מרכזו המנהלי היא העיר סוויסלוץ'.
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה סוויסלוץ' 55,296 בני אדם.
סוויסהלנצח הוא אלבום הבכורה של הראפר הישראלי מיכאל סוויסה.
האלבום יצא לאור ב-15 באוקטובר 2016.
האלבום כולל 15 רצועות שהופקו על ידי לאבה דום, מו ריון, שוחט ואקספנסיב בראדר.
באלבום מתארחים לאבה דום, מו ריון, לוקץ' ואורי שוחט.
האלבום יצא שנתיים לאחר השיר הראשון של סוויסה, "קרב מגע" בשיתוף שארמל, שאחראי לעיצוב עטיפת האלבום.
סוון אולוב לינדהולם (בשוודית: Sven Olov Lindholm; 8 בפברואר 1903 – 26 באפריל 1998) היה פוליטיקאי נאצי שוודי.
בגיל צעיר התגייס לצבא השוודי והועלה לדרגת סמל.
לאחר מכן הוא התיישב בסטוקהולם והתחבר לפוליטיקאי האנטישמי-פשיסטי אלוף אריקסון, הוא לקח חלק בהקמת "Fascistiska Folkparti", מלחמת העם הפאשיסטית השוודית, שם הפך למנהיג המפלגה.
ב-1929 ביקר בנירנברג וכתוצאה מכך נטש את הפאשיזם האיטלקי ונהיה לתומך הנאציזם הגרמני, הוא מילא תפקיד מפתח במפלגה הנאצית של שוודיה, לאחר זמן מה החליט שהוא לא מעוניין להיות תחת מנהיג המפלגה וב-1933 הקים את מפלגת "Nationalsocialistiska Arbetarpartiet" ועמד בראשה.
מפלגתו אימצה לסמלה את צלב הקרס והייתה בעלת אידאולוגיה אנטי-קפיטליסטית.
ב-1941 חזר לצבא, הוא עסק רבות בגיוס אנשים לתמיכה בנאציזם.
מפלגתו הוסיפה לפעול עד שנת 1950, לאחריה פרש למחצה ופעילותו הצטמצמה למעורבות בתנועות נוער של הימין הקיצוני בשוודיה.
סוויסלץ' הוא נהר בבלארוס, היובל הימני של נהר ברזינה.
הוא זורם באזורי מינסק ומוגילב ואורכו .
יש לו אגן ניקוז של .
שמו של הנהר נגזר מהשורש - "חזית" - 'זורם', ממוצא הודו-אירופי (כמו נהר הוויסלה).
הנהר מתחיל לזרום במינסק, 1.5 ק"מ דרום-מזרחית לכפר שפובלוב שבמחוז ולוז'ין, ומסתיים בפאתי דרום-מזרח העיירה סוויסלץ' שבמחוז אסיפוביצ'י.
סוון בוטמן (בהולנדית: Sven Botman; נולד ב-12 בינואר 2000 בבאדהופדורפ שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי, המשחק בעמדת הבלם בניוקאסל יונייטד.
בוטמן גדל במחלקת הנוער של אייאקס, אליה הגיע בשנת 2009. בעונת שיחק באייאקס II, קבוצת המילואים של המועדון, ששיחקה בליגת המשנה ההולנדית, וערך בה 28 הופעות ליגה, בהן הבקיע שני שערים.
לקראת עונת הושאל בוטמן להירנפיין מליגת העל ההולנדית.
ב-4 באוגוסט 2019 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–4 על הראקלס אלמלו במסגרת המחזור הראשון בליגה.
ב-19 באוקטובר הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2–4 על א.ז.
אלקמאר במסגרת המחזור העשירי בליגה.
בסך הכל ערך בוטמן 26 הופעות ליגה והבקיע שני שערים בעונה זו, בה סיימה הירנפיין במקום העשירי בליגה.
ב-31 ביולי 2020 חתם בוטמן על חוזה לחמש עונות בליל מליגת העל הצרפתית.
ב-22 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד סטאד רן במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2020/2021. הוא היה שחקן הרכב קבוע בעונה זו, בה זכתה ליל באליפות צרפת, וערך 37 הופעות ליגה ב-38 משחקים, כולן בהרכב הפותח.
ב-1 באוגוסט 2021 שיחק בוטמן 90 דקות בניצחון 0–1 על פריז סן-ז'רמן במסגרת גביע האלופות הצרפתי לשנת 2021. ב-14 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בתיקו 0-0 נגד וולפסבורג במסגרת המחזור הראשון של שלב הבתים לעונת 2021/2022.
ב-28 ביוני 2022 חתם בניוקאסל יונייטד מהפרמייר ליג לחמש שנים, ששילמה עבורו 37 מיליון אירו.
ב-6 באוגוסט הוא ערך הופעת בכורה בקבוצה, בניצחון 0–2 על נוטינגהאם פורסט.
בוטמן זומן לראשונה לסגל נבחרת הולנד לקראת משחקי ליגת האומות 2020/2021 נגד נבחרות פולין ובוסניה והרצגובינה בחודש נובמבר 2020, אך לא שיחק במשחקים אלו.
הוא היה חלק מסגל נבחרת הולנד עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2021, וערך ארבע הופעות בטורניר, בהן הבקיע שער אחד.
סוויסלץ' (בבלארוסית: ; בפולנית: Świsłocz, שוויסלוץ'; ברוסית: Свислочь, סוויסלוץ'; מכונה לעיתים ביידיש: סוויסלאָוויטש, סוויסלוביץ') היא עיירה במחוז משנה אסיפוביצ'י במחוז מוהילב בבלארוס.
העיירה נמצאת במקום בו נשפך נהר סווסלץ' אל נהר ברזינה, כ-25 קילומטרים צפון-מזרחית לעיר אסיפוביצ'י וכ-150 קילומטרים דרום-מערבית לבירת המחוז מוהילב.
בעיירה מתגוררים 678 תושבים (נכון ל-2009).
ההתיישבות במקום החלה באזור המאה ה-12, אז נבנתה במקום טירה ועיירה, שהפכה למרכז אזורי בתוך הדוכסות הגדולה של ליטא.
העיירה הותקפה ונחרבה בהתקפות של טטרים ושל נסיכות מוסקבה במאה ה-16. במאה ה-17 סוויסלץ' עברה לבעלותם של אצילי משפחת רדזיוויל.
לאחר חלוקת פולין ב-1793 האזור נכלל בשטחי האימפריה הרוסית, כחלק מפלך מינסק.
בעיירה התקיימו ירידים פעמיים בשנה.
ב-1918, בסוף מלחמת העולם הראשונה, האזור נכבש לזמן קצר על ידי הקיסרות הגרמנית.
לאחר מכן היה חלק מהרפובליקה העממית של בלארוס קצרת הימים וכעבור זמן קצר הפך לחלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית במסגרת ברית המועצות.
למשך שנים ספורות סוויסלץ' הייתה בירת מחוז משנה.
ב-29 ביוני 1941, במסגרת מבצע ברברוסה, סוויסלץ' נכבשה על ידי כוחות גרמניה הנאצית, והייתה תחת שלטון גרמני עד ששוחררה על ידי הצבא האדום ב-17 ביולי 1944.
העדויות הראשונות לקהילה יהודית במקום הם ממסמך שמראה שהקהילה שילמה מיסים לשלטון ב-1717. ב-1766 התגוררו בסוויסלוץ' כ-100 יהודים.
ב-1870 היו בעיירה בית כנסת, ישיבה וכמה חדרים.
ב-1897 הקהילה הגיעה לשיא גודלה, עם 1,120 יהודים שהיו יותר מ-62% מכלל התושבים.
בתחילת המאה ה-20 הוקם בעיירה בית ספר יהודי פרטי.
לאחר מלחמת העולם הראשונה ועליית השלטון הסובייטי הקהילה הצטמצמה באופן משמעותי - ב-1923 נמנו 831 יהודים וב-1926 היו 742 יהודים, 41% בלבד מכלל העיירה.
בנוסף על כך השלטון הסובייטי פעל למיגור הדתות, והיהדות בפרט, בקרב תושבי העיר, אך היהודים הדתיים הצליחו לקיים בסתר קבורה יהודית וחגי ישראל.
בשלב הזה מרבית היהודים היו בעלי מלאכה, חקלאים או עסקו במסחר בהיקף קטן.
זמן קצר לאחר תחילת השלטון הנאצי ב-1941 היהודים צוו ללבוש טלאי צהוב, אך בעיירה לא הוקם גטו מסודר בדומה לעיירות אחרות בסביבה.
ביולי ובאוגוסט הגרמנים לקחו קבוצות קטנות יחסית של יהודים, במצטבר כמה עשרות, אל מחוץ לעיירה, לרוב בטענה של "עבודות", ורצחו אותם באזור נהר ברזינה.
ב-8 באוקטובר נלקחה קבוצה בגודל לא ידוע של גברים מסוויסלץ' ומיליזבה אל יער וירקאו בין הכפרים וירקאו וליאניואוקה והם נרצחו שם בבור הריגה.
ב-14 באוקטובר יתר היהודים שנותרו בעיירה רוכזו והובאו לאותו היער ונרצחו אף הם בבור הריגה.
מספר הקורבנות הכולל בקרב יהודי סוויסלוץ' לא ידוע, אך ידועים שמותיהם של כ-200 מתוך הקורבנות; ב-2018 נמצא יומן של תושב גוי בעיירה ממלחמת העולם השנייה בו נאמר שלמעלה מאלף יהודים נרצחו, אך נתון זה סותר עדויות על גודל הקהילה היהודית ערב השואה.
יהודים מעטים מקרב הקהילה הצליחו לשרוד את השואה בדרכים שונות, חלקם חזרו לעיירה לאחר מכן אך לא קיימו חיי קהילה או אורח חיים יהודי ונטמעו יחסית בקרב הקהילה הכללית.
לאחר המלחמה הניצולים שחזרו הצליחו להעביר את הקורבנות מאתר הטבח לקבורה ראויה בבית הקברות היהודי של העיר הקרובה בוברויסק והוקמה שם אנדרטה לזכרם.
הרב זאב וולף טורבוביץ (כיהן מה'תרכ"ו (1866) עד ה'תרל"ה (1875) - כיהן לאחר מכן כרב בקלצק, בוולפא ובקרוז'.
הרב אברהם משה שבלוב (כיהן מהה'תרל"ו (1876 עד מותו בה'תרמ"ב (1882)
הרב יוסף קוקס (קוקעס/קוקיס; כיהן בתקופה כלשהי בין הרב טורבוביץ והרב אלפרט) - כיהן גם בצ'ריקוב, פרופויסק, שוורזנה, שאצק וברעזין.
בעל הספרים "עדות ביהוסף" ו"עלי הגיון"
הרב מרדכי דוד אלפרט (כיהן מה'תרנ"ב (1892) עד מותו בה'תרע"ט (1918) - כיהן כרב לפני כן באורלה ובמורדי, ובמקביל לכהותנו בסווסלוץ' היה דיין במינסק.
חותנו של הרב שמעון יעקב גליקסברג וסבו של הצייר חיים גליקסברג.
סְוֶול אריאל אור (נולדה ב-13 באוקטובר 1999) היא שחקנית ישראלית.
אור גדלה בתל אביב, להוריה שבחרו בשמה בשל חיבתם לים; פירוש המילה "swell" באנגלית הוא גל מים שמתגבר וגדל כך שניתן לגלוש עליו.
בינואר 2016 הייתה נוכחת בפיגוע הירי ברחוב בדיזנגוף שבתל אביב, פעולת טרור פלסטיני באמצעות ירי המוני שבוצע על-ידי מחבל ערבי-ישראלי מכפר ערערה שבמחוז חיפה, שבעקבותיו החלה לסבול מפוסט-טראומה ומהתקפי חרדה.
בצה"ל היא שירתה ביחידה 8200 של אגף המודיעין.
ביוני 2021, עלתה לשידור סדרת הדרמה התקופתית "מלכת היופי של ירושלים", בה היא שיחקה בתור לונה ארמוזה .(שכינויה נמצא בשם הכותר של הסדרה) בתפקיד ראשי.
הסדרה, אשר מבוססת על ספר בעל אותו השם, צולמה בשנת 2020. הסדרה זכתה בפרס הדרמה היומית בפרסי האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשנת 2021 ובסך הכל זכתה הסדרה בארבעה פרסים באותו אירוע.
מאוחר יותר, הסדרה עלתה גם בשירות הסטרימינג של נטפליקס עם כתוביות בתרגום לשפות רבות, נחשפה באופן בולט ואף דורגה גבוה במצעדי הנצפים ביותר בנטפליקס.
באותה שנה שיחקה תפקיד ראשי בסרט הקצר "קו הפרדה" של איגור רייזנברג.
ב-18 באוקטובר 2023 החלה לשחק בסדרת הדרמה הברזילאית "איך להיות ברזילאי" שעלתה לשידור ב-Hulu, ב- וב-Disney+ בו היא מגלמת את לילה, חיילת משוחררת שטסה לברזיל כדי לנסות להשיג לעצמה מקום מפלט בפאבֶלות, במקביל לחיפוש אחר מצלמתה הגנובה.
במהלך שנת 2024 עלתה בנטפליקס סדרת הדרמה-הקומית של חנן סביון וגיא עמיר "באש ובמים", בה היא משחקת.
ביולי 2024 היא שיחקה בתפקיד הנשי הראשי בסרט הדרמה ההיסטורי "כיסופים" בתפקיד אלי, חברת קיבוץ כיסופים.
הסרט מגולל את סיפור התבגרותם של חבורת בנים ובנות במקביל לשלהי שירותם בגרעין נח"ל בישראל של שנות ה-70, בסמוך לרצועת עזה.
באותה שנה אור השתתפה בפרק "זריחה" בתוכנית "שחר אדום" העוסקת באירועי השביעי באוקטובר 2023. בתוכנית אור גילמה את עמית אמר.
בשנת 2025 היא שיחקה בתפקיד ראשי בסדרת הנעורים של HOT, "קווסט" בתפקיד גאיה, בת נוער שגדלה ועובדת על האי שבו מתרחשת התחרות.
ביולי 2025 פורסם שאור תחזור לתפקידה הראשון בטלוויזיה ותגלם את לונה ארמוזה, בעונה השלישית של תוכנית הטלוויזיה "מלכת היופי של ירושלים".
בשנת 2021 אור הייתה בזוגיות עם השחקן יהונתן וילוז'יני.
+שנהפרויקטתפקידבמאיהערות2021קו הפרדהאיגור רייזנברגסרט קצר; תפקיד ראשי2024כיסופיםאליקרן נחמדתפקיד ראשי
שנהפרויקטתפקידהערות2021–הווהמלכת היופי של ירושליםלונה ארמוזה-פרנקותפקיד ראשי; 2 עונות2023איך להיות ברזילאילילה2024באש ובמיםשחר אדוםעמית אמרפרק: "זריחה"2025קווסטגאיהתפקיד ראשי
סוויצ'בלייד הוא חימוש משוטט זעיר, שתוכנן על ידי אירו-וירונמנט ונמצא בשימוש על ידי מספר זרועות של הכוחות המזוינים של ארצות הברית.
הסוויצ'בלייד משוגר ממשגר דמוי צינור אשר משגר את הסוויצ'בלייד באמצעות שחרור גז בלחץ גבוה, טס לאזור המטרה, ומתנגש בה תוך כדי פיצוץ ראש הקרב שלו.
הוא קטן דיו כדי להיכנס לתרמיל.
השם Switchblade מגיע מהאופן שבו הכנפיים מקופלות בתוך המשגר והאופן שבו הן נפתחות החוצה לאחר שחרורן, אשר מזכיר את אופן הפתיחה והאחסון של אולר.
יותר מ-700 מל"טים מסוג סוויצ'בלייד 300 נשלחו לאוקראינה על ידי ארצות הברית כחלק מסיוע נשק לאחר הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022.
הסוויצ'בלייד פותח על ידי פיקוד המבצעים המיוחדים של חיל האוויר האמריקאי, הוא נועד לסייע לכוחות אמריקאים להגיב למארבים של האויב באפגניסטן בסטואציות בהן לא כדאי להשתמש בסיוע אווירי קרוב מכיוון שהטיסה של מטוסים ומסוקים מאוד יקרה ולא תמיד זמינה ועלולה לגרום לנזקים נלווים וחשיפת הכוח באזורים עירוניים.
טילים צבאיים אחרים כמו ג'אוולין הם גם הרבה יותר גדולים מהסוויצ'בלייד, כבדים ויקרים יותר, ובדרך כלל אינם זמינים.
בניגוד לכלי טיס בלתי מאוישים טקטיים אשר יכולים לזהות איומים אך ללא יכולת תקיפה.
הסוויצ'בלייד נישא על גב הלוחם, זול יחסית, יש לו חיישנים שיכולים לזהות לוחמי אויב וראש נפץ שמאפשר לתקוף אותם מלמעלה.
ב-29 ביולי 2011, צבא ארצות הברית העניק לאירו-וירונמנט חוזה של 4.9 מיליון דולר עבור פריסה מהירה של מספר לא ידוע של סויוטצ'בלידים לכוחות באפגניסטן.
במאי 2012, אישר חיל הנחתים של ארצות הברית לחיילים לפגוע עם סויוטצ'בלידים בצוותי מחבלים בעת הנחת מטעני חבלה ובמטרות דומות.
בדרך כלל מטרות אלו גם כאשר סיוע אווירי זמין התוקפים מצליחים לחמוק לפני שמצליחים לתקוף אותם.
הנחתים לפעמים לא יכלו לקבל תמיכה בגלל שיחידות אחרות קיבלו עדיפות.
הסוויצ'בלייד קטן מספיק כדי להתאים לתיקים של נחתים וננעל על מטרה ועוקבת אחריה לאחר שנבחרה.
בסוף 2012, 75 סויוטצ'בלידים סופקו לחיילים אמריקאים באפגניסטן.
מספר הפעלות מוצלחות התרחשו עד ינואר 2013. למרות שהצבא לא אישר פרטים לגבי פריסתו והאפקטיביות, מפקדים דיווחו שהכלי "יעיל מאוד".
חיילים אימצו אותו ככלי מיוחד בלחימה בשטח בנוי בגלל היכולת לפגיעה כרורגית ולמנוע נזקים נלווים.
כי בניגוד לרוב כלי הנשק האחרים, הסוויצ'בלייד יכול להפסיק משימה אם המצב משתנה לאחר השיגור, מה שמאפשר לו להתחבר למטרה משנית או להרוס את עצמו מבלי לגרום לנפגעים או לנזק לרכוש.
באפריל 2015, הנחתים ביצעו ניסוי בו יריו סוויצ'בלייד מתוך חלקו האחורי של MV-22. המל"ט לא היה מצויד בראש נפץ, אך שוחרר בהצלחה ונווט במדויק לעבר מטרה.
הבדיקה הוכיחה שניתן לשגר את הסוויצ'בלייד באוויר מהמטוס ולהוסיף כלי מעקב נשלט מרחוק למטוס.
מאז הצגתו ועד לסיום מבצע חירות מתמשכת, למעלה מ-4,000 סוויצ'בליידים נפרסו באפגניסטן.
באמצע 2017, 350 סויוטצ'בלידים נמסרו לפיקוד המבצעים המיוחדים לשימוש נגד המדינה האסלאמית.
באוקטובר 2020, אירו-וירונמנט הכריזה על פרויקט לפיתוח "כלי טיס קרבי בלתי מאויש מהיר וארוך טווח" המשמש כספינת אם לסוויצ'בלייד 300 שתוקפים בשיתוף פעולה ועוקפים את הגנות האויב.
ב-31 במרץ 2021, אירו-וירונמנט זכתה בחוזה של 26.1 מיליון דולר עבור הסוויצ'בלייד 600. המערכת נותנת מענה לדרישת פיקוד הלוחמה המיוחדת של הצי של ארצות הברית לפעול באיומים א-סימטריים עם סירות קטנות.
בראשית מרץ 2022 דווח כי ארצות הברית שוקלת לספק מל"טים מסוג סוויצ'בלייד לכוחות המזוינים האוקראינים בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022. ב-16 במרץ הודיע הנשיא כי "100 מערכות אוויריות בלתי מאוישות טקטיות" יסופקו לאוקראינה כחלק מחבילת סיוע צבאי של 800 מיליון דולר.
כל אחת מהמערכות הללו מהווה ערכה שלמה של מערכות שיגור ובקרה קרקעיות, ויכולת להפעיל מספר כלים במקביל.
כל אחת מהמערכות הללו נושאת עשרה מל"טים מסוג סויוטצ'בליד, מה שמגיע בסך הכל ל-1,000. החבילה כוללת גם סוויצ'בלייד 300 (נגד אדם) וגם סוויצ'בלייד 600 (נגד שריון).
אוקראינה דיווחה על שימוש בסוויצ'בלייד על מטרה רוסית במחוז חרקוב.
באחת הפעמים נעשה שימוש בסוויצ'בלייד 300 נגד בונקר; לא ברור אם הוא הופל או השלים את משימתו אך הכוחות רוסים מצאו את השרידים של המל"ט.
למרות קבלת מאות מל"טים מסוג סויוטצ'בליד, חלק מהיחידות האוקראיניות מעדיפות להשתמש במזל"טים מסחריים המצוידים בחומרי נפץ קלים יותר לשימוש.
הסוויצ'בלייד 300 תוכנן כמל"ט מתאבד להגברת כוח האש המדויק עבור יחידות חי"ר בגודל מחלקה.
אורכו 610 מ"מ ומשקלו 2.7 ק"ג כולל תיק הנשיאה והמשגר, מה שהופך אותו קטן וקל מספיק עבור נשיאה על ידי חייל אחד.
ניתן לשלוט בו בטווח של עד 10 ק"מ.
גודלו הקטן מגביל את שהותו ל-10 דקות.
זה הופך אותו לבלתי מתאים לתפקידי סיור, אבל הוא שימושי לשימוש זול במטרות ארוכות טווח וסיוע בהקלה על יחידות שנקלעו לאש האויב.
הסוויצ'בלייד משתמש במצלמה צבעונית ואיתור GPS כדי לזהות, לעקוב ולשלב מטרות, כמו גם אפשר לתכנת מראש את מסלולו.
לראש הנפץ שלו יש מטען נפץ שווה ערך לרימון להשמדת כלי רכב משוריינים קלים ואנשי צוות.
אם מצב גורם לביטול התקיפה, המפעיל יכול לבטל את הסוויצ'בלייד ולכוון אותו מחדש.
תחמושת הסוויצ'בלייד 600 הגדולה יותר שוקלת 23 ק"ג, גם הוא יכול להנשאה על ידי אדם יחיד וניתן לשגר אותו תוך 10 דקות.
הוא נועד לטוס עד 40 ק"מ תוך 20 דקות, ואז להסתובב עוד 20 דקות (80 ק"מ טווח כולל).
הוא נושא ראש נפץ נ"ט המבוסס על ראש הנפץ של ג'אוולין, שנועד לנטרל כלי רכב משוריינים.
הבלאקוינג הוצג לראשונה בשנת 2015 הוא גרסה לא חמושה של הסויוטצ'בליד300 עם משקל ומידות דומות.
הוא פותח עבור הצי של ארצות הברית כדי לספק מודיעין, מעקב וסיור מהיר, כמו גם פעולות ממסר פיקוד ובקרה בקרב כלי שיט מאוישים ובלתי מאוישים על הקרקע והתת-ים.
ניתן לפרוס את הבלאקוינג מצוללת שקועה, ספינת שטח או משגר קרקעי נייד.
- הכוחות המזוינים של ארצות הברית
- הכוחות המזוינים של אוקראינה: 100 יחידות המורכבות מ-1000 מל"טים
- הכוחות המזוינים של ליטא: כוונת רכישה של דגם הסוויצ'בלייד 600 הוכרזה באפריל 2022
סוויפ הוא מונח בספורט, המשמש לתאר מצב שבו קבוצה או שחקן מנצחים את כל משחקיהם או סדרת משחקים נגד יריב או יריבה מסוימים.
ב-MLB, קבוצות בדרך כלל משחקות מספר משחקים אחת נגד השנייה; אם קבוצה אחת מנצחת את כל המשחקים בסדרה זו והיא בדרך לסוויפ, אוהדיה לעיתים יביאו למגרש מטאטאים, כדי "לטאטא" את הקבוצה היריבה.
פלייאוף גביע סטנלי של ה-NHL כולל ארבעה סיבובים של סדרות "הטובה משבע", וכל קבוצה שמנצחת סדרת פלייאוף בארבעה משחקים משיגה "סוויפ".
בטניס נהוג לכנות "דאבל בייגל" או "טריפל בייגל" מצב שבו השחקן מנצח את כל המשחקונים במערכות (6–0, 6–0, או 6–0, 6–0, 6–0; בהתאמה).
הסוויפ הראשון בהיסטוריה של ה-NBA היה בעונת (כאשר הליגה עדיין נקראה ליגת ה-BAA), ובו עברה בולטימור בולטס את שיקגו סטאגס בסוויפ של סדרת הטוב מ-3 בחצי הגמר, והמשיכה לזכייה באליפות.
הסוויפ הראשון בגמר ה-NBA אירע בעונת , אז ניצחה בוסטון סלטיקס את מיניאפוליס לייקרס 4–0 בסדרה, וזכתה באליפות.
גולדן סטייט ווריורס היא היחידה שניצחה שני גמרים בסוויפ, ואילו לוס אנג'לס לייקרס הפסידה שלוש פעמים בסוויפ בגמר.
מאז ייסוד ה-NBA ונכון ל-2023, סדרות פלייאוף ה-NBA הוכרעו בסוויפ 184 פעמים, כאשר לוס אנג'לס לייקרס מחזיקה בשיא הסוויפים בהיסטוריה של הפלייאוף (31).
בליגת העל בכדורסל, החל מעונת ועד לעונת נערכה סדרת הגמר בפורמט סדרת הטוב מ-5 משחקים.
מתוך 16 עונות אלו זכתה מכבי תל אביב ב-15 אליפויות, מהן 11 בסוויפ של 3–0 (כולל שני רצפים של 5 אליפויות בסוויפ).
בסנוקר, סוויפ מתרחש כאשר שחקן מנצח משחק בלי להפסיד אף פריים.
סוויפ כזה הוא נדיר מאוד, ואירע רק 3 פעמים בגמר של טורנירי דירוג מקצועניים.
סוויפט הספרנג' (בלוקסמבורגית: Football Club Swift Hesper בגרמנית: Football Club Swift Hesperingen) הוא מועדון כדורגל לוקסמבורגי מהעיר הספרנג', המשחק בליגת העל הלוקסמבורגית.
המועדון מארח את משחקיו באצטדיון אלפונס תאיס, המכיל 4,100 מקומות, וצבעיו הם אדום ולבן.
המועדון נוסד בשנת 1916. עד מלחמת העולם השנייה, התנדנד בין הליגות השלישית והרביעית של לוקסמבורג למעט עונת 1928/1929 בה שיחק בליגה השנייה.
בשנת 1940 במהלך מלחמת העולם השנייה, שונה שם המועדון ל-פ.ו.
רוט-וויס הספרינגן (FV Rot-Weiss Hesperingen) וב-1944 חזר לשמו המקורי.
בסיום עונת 1991/1992 שבה הקבוצה לליגת המשנה ומשך עשור נדדה בין הליגה הראשונה השנייה והשלישית עד שהצליחה להתייצב בליגה הבכירה בתחילת שנות האלפיים.
החל מעונת 2001/2002 הקבוצה שיחקה במשך 11 עונות רצופות בליגה הבכירה עד שבסיום עונת 2011/2012 שבה לליגה השנייה.
בשנים הבאות הקבוצה התנדנדה בין הליגה הראשונה לשנייה, והחל מעונת 2014/2015 שיחקה הקבוצה במשך 6 עונות רצופות בליגה השנייה.
ב-22 באפריל 2020 הודיעה התאחדות הכדורגל הלוקסמבורגית שהעונה לא תחזור לפעילות.
וסוויפט הספרנג' שהובילה את הטבלה בעת הפסקת הליגה תעפיל לליגה הבכירה.
בעונת 2020/2021 עונת החזרה שלה לליגה הבכירה, סיימה סוויפט במקום השלישי בטבלה מה שזיכה אותה להשתתף בקונפרנס ליג בשלב המוקדמות הראשון של עונת 2021/2022. סוויפט פגשה את דומז'אלה הסלובנית היא הפסידה בחוץ 0–1 ובגומלין בבית השיגה רק תיקו והודחה.
את הליגה באותה עונה סיימה סוויפט במקום הרביעי אך לא הצליחה להשיג את הכרטיס לאירופה.
עונת 2022/2023 הייתה עונת השיא של סוויפט כשבסיום העונה זכתה הקבוצה באליפות היסטורית.
מה שזיכה אותה בכרטיס לליגת האלופות, לשלב המוקדמות הראשון של עונת 2023/2024.
בכל התוצאות (בית וחוץ) מספר השערים של סוופיט הספרנג' מוצג ראשון.
סוויפטיז או סוויפטים הם הפאנדום של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט.
הסוויפטיז הוגדרו כאחת מקהילות המעריצים הגדולות והמסורות ביותר וידועים בקנאתם לסוויפט ובשמירה על תדמיתה הציבורית.
כמו כן הם מנתחים בקביעות את התכמינים שהיא נוהגת לשתול לאורך קריירת המוזיקה שלה.
כלי התקשורת התייחסו לקשר המיוחד בין סוויפט למעריציה, וטענו כי אף אמן מיינסטרים אינו מתייחס לאוהדיו באופן דומה.
לאורך כל הקריירה שלה, הם הביעו תמיכה חסרת תקדים בכל יצירה מוזיקלית שפרסמה, והגיבו לביקורות שליליות עליה.
לאורך השנים השפיעו הסוויפטיז רבות על תעשיית המוזיקה, והפכו למוקד התעניינות רב מצד כלי התקשורת.
הם המשיכו לתמוך במושא הערצתם גם כאשר עברה לז'אנרים שונים בשיריה, סייעו לה במהלך המחלוקת על זכויות המאסטרינג שלה ב-2019, יזמו את השימוע הפוליטי נגד טיקטמאסטר, שהוביל לחקיקת חוקים חדשים בארצות הברית, וגרמו לצמיחה כלכלית בערים המארחות את סיבוב ההופעות "The Eras Tour".
עם זאת, הוטחו כלפי הסוויפטיז האשמות בגין חוסר כיבוד הפרטיות של סוויפט ובשל תקיפה מילולית של מבקריה.
ניתוחים אקדמיים של יצירת התוכן, ההון החברתי והיחסים האישיים בקהילת הסוויפטיז, תיארו אותם כתת-תרבות.
טיילור סוויפט החלה את הקריירה המוזיקלית שלה כזמרת-יוצרת ב-2006 בגיל 16, עם יציאת סינגל הבכורה שלה, "Tim McGraw".
לסוויפט הייתה נוכחות ברשתות חברתיות מקוונות עוד לפני כן; את חשבון המייספייס שלה פתחה ב-31 באוגוסט 2005, יום לפני שנוסדה חברת התקליטים שלה, ביג משין רקורדס, מאז צברה באתר יותר מ-45 מיליון האזנות.
סוויפט היא אחת מאמני הקאנטרי הראשונים שהשתמשו באינטרנט כאמצעי שיווקי.
מלבד הפצה באמצעות מייספייס, היא יצרה שירים שנועדו לצבור אהדה בתחנות הרדיו ובתחום האיירפליי.
באוקטובר 2006 הוציאה את אלבום הבכורה שלה, Taylor Swift, שנמכר בכ-40,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו.
נתוני מכירותיו נותרו גבוהים בחודשים הבאים, ובנובמבר 2007 הגיעו למיליון עותקים.
בינואר 2008 נמכרו 187,000 עותקים – המספר הרב ביותר של עותקים שנמכרו בשבוע אחד.
הצלחה ארוכת-טווח זו תרמה לפרסומה של סוויפט בסצנת הקאנטרי ומחוצה לה.
האלבום שהה עשרים וארבעה שבועות במקום הראשון במצעד אלבומי הקאנטרי – הצעידה הארוכה ביותר לאלבום שיצא ב.
אלבומה השני, Fearless, יצא בנובמבר 2008, והפך לאלבום הנמכר ביותר ברחבי העולם ב-2009. הוא זכה להצלחה בין-לאומית שחצתה את גבולות האנגלוספירה, שמחוץ לה מוזיקת קאנטרי לא זכתה לפופולריות.
הסינגלים "Love Story" ו-"You Belong with Me" הושמעו רבות גם ברדיו פופ, והזניקו את הקריירה המוזיקלית של סוויפט אל מחוזות חדשים.
ההצלחה הובילה לצמיחה ראשונית של קהילת מעריצים של סוויפט מחוץ לארצות הברית, במדינות כגון הממלכה המאוחדת, אירלנד, ברזיל, הפיליפינים, וייטנאם וטאיוואן.
אלבומיה הבאים, שנעו בין פופ, רוק, אלקטרוניקה, פולק ומוזיקה אלטרנטיבית, הוסיפו לה מעריצים ברחבי העולם ולגוון את הדמוגרפיה שלו.
המונח "סוויפטי" למעריץ של הזמרת, זכה לפופולריות רחבה בשלהי העשור הראשון של המאה ה-21. המילה מורכבת משם משפחתה ומסיומת "ie" או "y", שמרמזות על חיבה.
בשנת 2012 אמרה בריאיון ל-Vevo כי השם לדעתה "מקסים".
במרץ 2017 הפך המונח לסימן מסחר.
בשנת 2023 הגדיר מילון אוקספורד את המונח כשם עצם, שמשמעותו היא "מעריץ נלהב של הזמרת טיילור סוויפט".
לסוויפט ולקהילת הסוויפטיז קשר הדוק.
בעיתונות תוארה מערכת יחסים זו כמקור להשפעתה על תעשיית המוזיקה.
אמילי יאר, כתבת בידור של ה"וושינגטון פוסט", כתבה ש"סוויפט יצרה קשר הדוק בצורה יוצאת דופן עם מעריציה, על ידי כך שהדגישה שהיא אחת מהם ושהם כולם חלק מקבוצה גדולה אחת".
טאפי ברודסר-אקנר כתבה ב"ניו יורק טיימס" שסוויפט חוללה "מהפכה" ביחסים שיכולים להתרקם בין זמר למעריציו.
לדבריה, סוויפט לא נדרשת ליחסים עם עיתונאים כדי לנהל יחסים עם המעריצים, והיא חלק מ"זן חדש של ידוענים בעידן הפוסט-מדיה, שהכתיבו כללים חדשים ליחסים הן עם המדיה והן עם המעריצים".
אופן ניהול הקשר עם קהילת מעריציה נחשב לייחודי עבור אמנים במעמדה: היא יצרה עימם אינטראקציה ברשתות החברתיות, בחרה בחלקם להשתתף בקונצרטים ומפגשים אינטימיים, ערכה ביקורי פתע, השתתפה באירועים של מעריצים, כגון חתונות, וחילקה כרטיסים בחינם למעריצים מעוטי יכולות או בעלי מוגבלויות.
סוויפטיז נוהגים לשלוח לביתה כרטיסי ברכה ומכתבי תודה.
ביוני 2010 ערכה סוויפט מפגש מעריצים בן 13 שעות כחלק מפסטיבל CMA בנאשוויל שבטנסי.
בשנים 2014, 2017 ו-2019 הזמינה מספר מעריצים לביתה כחלק מ"מפגשים סודיים", מסיבות השמעה לאלבומיה החדשים טרם יציאתם הרשמית.
ב-2014 היא קיימה אירוע חג המולד בביתה, שבמסגרתו חילקה לכמה סוויפטיז מתנות.
בנוסף, לכבוד קהילתה כתבה כמה שירים, דוגמת "Long Live" (2010) ו-"Ronan" (2012) – סינגל צדקה לזכר בנו של אחד ממעריציה, שבגיל 4 נפטר מנוירובלסטומה.
באינדיפנדנט נכתב ב-2021 שסוויפט "הגדירה מחדש" את היחסים עם המעריצים בקהילות מקוונות, ושדרכיה הלא שגרתיות ליצירת קשרים עם המעריצים מעידות שהיא "שמה את המעריצים במקום הראשון".
בשנת 2023 הזמינה סוויפט 2,200 ממעריציה לאירוע הקרנת הבכורה של סרט ההופעה Taylor Swift: The Eras Tour ללא עלות.
דייוויס סימס, כתב התרבות של "האטלנטיק", אמר בראיון שסוויפט מבינה את הכוח של החוויה הקבוצתית, והביא כדוגמה את העובדה שהסרט יצא בתחילה לבתי הקולנוע ולא לשירותי הזרמת המדיה.
סוויפט נמנית בין האישים הנעקבים ביותר במדיה החברתית.
לדברי ניית'ן האברד, מנהל מכירות כרטיסים ומגיש של הסכת על סוויפט, הזמרת ממשיכה את דרכם של ידוענים אחרים שטיפלו קהילות מעריצים גדולות, אך היא המוזיקאית הראשונה שעשתה זאת מלכתחילה ובאופן מסיבי באמצעות מדיה מקוונת.
בריטאני ספנוס מ-Rolling Stone כתבה כי סוויפט המשיכה להשתמש בטאמבלר הרבה אחרי שהיה בשיאו, וכיום היא פעילה בטיקטוק.
החלק העוסק בה בפלטפורמה מכונה על ידי מעריציה "סוויפטוק" (SwiftTok).
הסוויפטיז מכנים את סוויפט בשמות "בלונדי", בשל שערה הבלונדיני; "טי-סוויזל", מחווה למילות השיר "Thug Story", פרודיה על "Love Story" שביצעה יחד עם טי-פיין; ו"תעשיית המוזיקה", רמיזה על השפעתה הרבה.
במרוצת השנים תרמה סוויפט כספים לכמה ממעריציה על מנת לכסות את הלוואות ללימודים אקדמיים, חשבונות רפואיים, שכר דירה והוצאות נוספות.
בשנת 2018 רכשה בית למעריצה דרת רחוב בהיריון.
תרומתה הגדולה לסוויפטי חולה לוקמיה ב-2015 גרמה לפלטפורמת מימון ההמונים "GoFundMe" להגדיל את גובה התרומה המקסימלי המותר.
בשנת 2023 תרמו אלפי סוויפטיז כ-125,000 אלף דולר דרך "GoFundMe" למשפחתו של מעריץ, שנהרג בתאונת דרכים על ידי נהג שיכור בדרכו הביתה מהופעתה של סוויפט.
במספר מקרים סוויפטיז מתחו ביקורת על הזמרת.
לדוגמה, מעריצים מתחו ביקורת על מיעוט אקטיביזם פוליטי מצידה, בנושאים כגון בחירתו של דונלד טראמפ לנשיאות ארצות הברית או בהקשר של הסכסוך הישראלי-פלסטיני.
בשתי הרצועות "But Daddy I Love Him" ו-"" מהאלבום The Tortured Poets Department (2024) מביעה סוויפט את קשייה בעקבות הפגיעה בפרטיותה כתוצאה מהטחת ביקורות באינטרנט ורשתות החברתיות.
ב-7 באוגוסט 2024, סוכל פיגוע טרור שתוכנן להתבצע במהלך הופעה של סוויפט באצטדיון ארנסט האפל בווינה, אוסטריה, דבר שגרם לביטול ההופעה.
במהלך השבועיים שלאחר המקרה התקיימה שתיקה מצידה של הזמרת שלא התייחסה לעוגמת הנפש שנגרמה למעריציה הרבים.
בשל כך נשמעו ביקורות רבות כלפיי סוויפט שהגיבה לאחר שבועיים כי: "אני לא מתכוונת לדבר על משהו באופן פומבי אם אני חושבת שהוא עשוי לתת רעיונות לאנשים שרוצים לפגוע במעריצים שבאים להופעות שלי.
במקרים כאלה, 'שתיקה' מראה איפוק...
העדיפות הראשונה שלי הייתה לסיים את ההופעות שלנו באירופה בבטחה".
עיתונאים תיארו את יצירותיה של סוויפט, את הפופולריות שלה ואת קולה כתת-תרבות בפני עצמה, שמכונה "היקום המוזיקלי של טיילור סוויפט".
המעריצים מרבים לנתח שירים וסרטוני וידאו של הזמרת ולמצוא בהם משמעויות נסתרות, בין השאר משום שסוויפט אכן מרבה לפזר רמזים ("ביצי פסחא").
כמו כן, נטען כי היקום המוזיקלי שלה חזק מאין כמותו בזכות קשריה ההדוקים עם מעריציה.
סוויפטיז ידועים באדיבותם כלפי חברי הקהילה: ברוב הופעותיה של סוויפט הם מתחפשים לדמותה, ומחליפים זה עם זה צמידי חברות.
אמילי טננבאום מ-Glamour ואמילי יהאר מה"וושינגטון פוסט" המשילו את המבנה הקהילתי שיוצרת סוויפט עבור מעריציה ליקום קולנועי.
אלכס ססקיינד, כתב של Entertainment Weekly, כינה את היקום המוזיקלי שבנתה כ"עולם פופי נהדר, שכולל עשרות ביצי פסחא הנתונים לפיענוח מלא על ידי מעריציה של הזמרת".
בגרדיאן נכתב כי הסוויפטיז הם תת-תרבות המבוססת על תקשורת המונים, ומטופחת על ידי "שנים של בניית עולם ומיתולוגיה 'סוויפטיאנית'".
אלים חראג' סבר כי סוויפט הפכה את הפופ לפאזל ענקי, המורכב ממחויבות אדירה למעריציה, כזו שאמנים אחרים ניסו לחקות וכשלו.
אנדרו אונטרברגר מ-Spin כתב כי סוויפט הופכת כמה פריטים בשיריה, דוגמת צעיף אדום, ניו יורק ויין, לסמלי קהילת הסוויפטיז, ובכך מחזקת איתה את הקשר.
קרוליין מימבס נייס מ-The Atlantic סברה כי הפאנדום הזה הוא כמו מטאברס בחיים המציאותיים: .
מדליין מרינוק מ-Today הבחינה כיצד סוויפט מחדשת את כתבי הסתרים בעטיפות התקליטים והתקליטורים שלה לאורך השנים.
סוויפט נתנה למילה "Eras" (בעברית: "תקופות") משמעות ייחודית, שמציינת כל יציאת אלבום כתקופה חדשה, המאופיינת ברעיון אסתטי, צבע מיוחד, מצב רוח, סגנון אופנתי ולעיתים גם בעל חיים כלשהו.
קהילת הסוויפטיז, שמורכבת בעיקר מבני דור המילניום, שילבה את התרבות הזו באירועים ובטקסים, כמו חתונות, מסיבות ואירועי חשיפת מין עובר.
הסוויפטיז תוארו כבסיס מעריצים נאמן עם רמת יצירתיות ושותפות הדוקה עם מושא הערצתם.
במזרח אסיה, לרבות ב, ביפן, בקוריאה הדרומית וב, כמה מהם מתרגמים את שיריה של סוויפט לשפות המקומיות ומארגנים טקסי מחווה לזמרת ברחבי המדינות.
הדרך הטובה שבה קיבלו את הוצאתו של Reputation, שפורסם לאחר היעלמותה מהעין הציבורית ב-2016 עקב סכסוך מתוקשר עם קניה וסט וקים קרדשיאן, הוכיחה את המחויבות של הסוויפטיז כלפי הזמרת, ללא קשר לשינוי בכיוונים האומנותיים שבהם היא בוחרת להתמקד.
אשלי איאסימון טענה במגזין הבילבורד כי ההצלחה המסחררת של ההקלטות החוזרות לששת אלבומי האולפן הראשונים שלה היא עדות נוספת לנאמנות של מעריציה.
התופעה הצרכנית של רכישת כל מוצר הקשור לסוויפט כונתה במאמרים כ"אפקט טיילור סוויפט".
ברנדון קנבון וקלייר מקמלי, מדעני עסקנות וצריכה, כתבו שהקשר בין סוויפט לסוויפטיז מייצג גישת צרכנות פוסט-פוסט מודרנית.
הסוציולוג בריאן דונובן סבר כי .
"שיגעון טיילור סוויפט" קיבל את הכינוי "סוויפטמניה", שיוצר הקבלה למונח "ביטלמניה", שיגעון הביטלס.
לדברי העיתונאי ג'ון בראם מ-Star Tribune, סוויפט הצליחה ליצור שיגעון מקביל ל"ביטלמניה" בעידן שמתאפיין, בניגוד לתקופת הביטלס, בריבוי עצום של אמצעי תקשורת.
תוכניות טלוויזיה וסרטי קולנוע בהשתתפות הזמרת שוברים שיאי רייטינג הודות למעריציה.
ידוענים ואמנים רבים, דוגמת אוליביה רודריגו, הלסי וקמילה קביו, תיארו את עצמם כסוויפטיז.
סוויפטיז זכו לסיקור נרחב על תמיכתם בסוויפט ובהצלחתה המסחרית.
הזמרת הצליחה למכור אלבומים רבים על גבי תקליטורים ותקליטים, למרות ירידת קרנם של אמצעי השמעה אלה במאה ה-21. במהלך שנות ה-20 של המאה ה-21 הפכה סוויפט לאחר הגורמים המרכזיים לתחיית פורמט התקליטים.
לנאמנותם של הסוויפטיז היה תפקיד במאבק שניהלה הזמרת בשנים 2014–2015 מול שירותי הסטרימינג בדבר התמלוגים לאמנים, על רקע החשש ששירותי ההזרמה יקטינו את ההכנסות של אמנים ממכירות תקליטורים ומהורדות ללא יצירת אפיק הכנסה אלטרנטיבי.
לקראת יציאת אלבומה הרביעי, 1989, ביקשה סוויפט להגביל את ההאזנה לאלבום בספוטיפיי למאזינים בתשלום בלבד, אך ספוטיפיי סירבה.
בתגובה הסירה סוויפט את הקטלוג שלה משירות ההזרמה.
שנה לאחר מכן ביקרה סוויפט את אפל מיוזיק, ובתגובה החברה שינתה בין לילה את מדיניות התמלוגים.
למרות ההיעדרות מספוטיפיי, הקף המכירות של האלבום היה חסר תקדים.
האלבום נמכר בשבוע הראשון לפרסומו בכ-1.28 מיליון עותקים.
בשנת 2017, לאחר שנמכרו יותר מ-10 מיליון עותקים ברחבי העולם, החזירה סוויפט את הקטלוג לכל שירותי הזרמת המוזיקה.
בשנת 2019 הגבירו המעריצים את הפרסום של מחלוקת המאסטרס של טיילור סוויפט עם חברת התקליטים הקודמת שלה, ביג משין רקורדס, ועם המנכ"ל שלה אז, סקוטר בראון.
בנוסף, הם הניעו את הצלחותיהן של ההוצאות המחודשות של ששת אלבומי האולפן הראשונים שלה.
עצומה מקוונת, שנכתבה על ידי מעריץ ב-Change.org וקראה לבראון "להפסיק להחזיק את אלבומיה של סוויפט כבני ערובה", גרפה 35,000 חתימות בשלוש השעות הראשונות מאז פרסומה.
מנכ"ל האתר, מייקל ג'ונס, תיאר זאת כאחת העצומות המצליחות ביותר בהיסטוריה של החברה.
בראון טען כי סוויפט משתמשת בקהל מעריציה כנשק פרסומי למחלוקת עמו.
סוויפט ויצירותיה, כולל סיבובי ההופעות כמו "The Eras Tour", זכו להצלחה כלכלית מסחררת.
ההשפעה הכלכלית – שמונעת בעיקר על ידי הסוויפטיז בתחומי הלינה במלונות, הקוסמטיקה והאופנה – מגדילה את הכנסות הערים שמארחות את הופעותיה של סוויפט באחוזים ניכרים.
באתר Los Angeles Times תיארו את התופעה כמיקרוקוסמוס כלכלי.
אחרים כינו זאת כ"סוויפטונומיקס" .
בנובמבר 2022 התנהלה מכירה מוקדמת לכרטיסים לסיבוב ההופעות "The Eras Tour" באתר טיקטמאסטר, שספגה ביקורת ציבורית ופוליטית נרחבת.
על-אף קריסתו של האתר, נמכרו 2.4 מיליון כרטיסים – שיא כל הזמנים.
חברת טיקטמאסטר התייחסה לקריסת האתר כתוצאה של תעבורה "חסרת תקדים" של גולשים, ואילו מעריצים וקבוצות צרכנים האשימו את החברה בהונאה ובשימוש לרעה בכוחה כמונופול כלכלי.
תגובת הסוויפטיז עניינה כמה מחברי הקונגרס של ארצות הברית, שדרשו לפתוח בחקירה מול לייב ניישן אינטרטיינמנט, החברה שנוצרה כתוצאה מהאיחוד של טיקטמאסטר ושל חברת לייב ניישן.
כמה מעריצים אף הגישו תביעות כנגד האתר בגין הונאה, תיאום מחירים והפרות של חוקי ההגבלים העסקיים.
נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן דרש מחברות מכירת הכרטיסים להפסיק לאלתר את השימוש בעמלות רכישה נסתרות, שמתגלות לצרכנים רק בשלב התשלום.
הפרשה זכתה לכיסוי תקשורתי נרחב, ובמאי 2024 הגישה מחלקת המשפטים של ארצות הברית, במשותף עם 29 מדינות ומחוז קולומביה, תביעה נגד לייב ניישן אינטרטיינמנט בגין שימוש לרעה בכוחה כמונופול בתחום מכירת כריטיסים וקידום הופעות.
בעקבות הבולטות של סוויפט בתרבות המיינסטרים של המאה ה-21, פיתחו מועדוני לילה רבים ברחבי העולם מסיבות שקהל היעד שלהן הוא מעריציה.
לדוגמה, ה-"Swiftogeddon", שהחל כאירוע חד-פעמי בלונדון, התפתח לסדרת מסיבות קבועה, שפעילה ברחבי הממלכה המאוחדת.
תוכניות ריאליטי, כמו "Dancing with the Stars" ו-"The Voice U.S.A", הפיקו ערבי תחרות בנושא שיריה של סוויפט.
סקר שנערך ב-2023 על ידי "Morning Consult" הראה כי 53% מבני ה-18+ בארצות הברית הגדירו את עצמם כמעריצים של סוויפט, מתוכם 44% הזדהו כסוויפטיז ו-16% מהם כמעריציה ה"מושבעים".
מבין מעריציה 52% הם נשים ואילו 48% גברים.
מבחינה אתנית, 74% הם לבנים, 13% אפרו-אמריקאים, 9% אסייתים ו-4% מגזעים אחרים.
מבחינה פוליטית, 55% הזדהו כתומכי המפלגה הדמוקרטית, 23% רפובליקניים ו-22% עצמאיים או לא רצו להשיב על השאלה.
בהתאם לחלוקה הבין-דורית המקובלת, 45% הם בני דור המילניום, 23% בני דור הבייבי בום, 21% משתייכם לדור ה-X ו-11% נולדו בדור ה-Z.
עיתונאים כינוי את מעריציה המבוגרים כ"זקני הסוויפטיז".
בכתבה שפורסמה על ידי תומאס טרס באתר הגרמני Telefónica נעשה ניתוח דמוגרפי של קהילת הסוויפטיז בגרמניה.
על פי הממצאים, כ-32% מהמבקרים בהופעות של סוויפט בגרמניה במהלך סיבוב ההופעות "The Eras Tour" היו בגילאי 18–29, ששייכים לדור ה-Z.
לסוויפט קהל מעריצים גדול במזרח אסיה.
מספר הופעות דראג הופקו באזור כמחווה לסוויפט.
אמנית הדראג המוכרת ביותר היא טיילור שיש.
קהילת הסוויפטיז בישראל אינה גדולה, ומורכבת בעיקר מבני ובנות נוער.
במהלך טבח שבעה באוקטובר ב-7 באוקטובר נרצחה רוני אשל, סוויפטית ישראלית, ששירתה כתצפיתנית.
בעקבות לכתה, ישראלים רבים הכינו צמידי חברות לזכרה, וחילקו אותם במהלך הופעותיה של סוויפט.
באחת ההופעות בלונדון קיבל טיילור לאוטנר, בן-זוגה של סוויפט לשעבר, את הצמיד.
ב-2012 אמרה סוויפט שהיא לא רוצה להתבטא באופן פוליטי, כיוון שהיא לא מרגישה מיודעת מספיק בכדי להשפיע על אחרים.
לפי חוקרת המיניות ומגדר אדריאן בראון, עד אלבומה השלישי נטתה סוויפט לטקסטים שמרניים יחסית.
בעקבות זאת, ומשום שמוזיקת הקאנטרי זוהתה עם נטייה לשמרנות, אנשים העריכו שהיא שמרנית, וקבוצה שדוגלת בעליונות לבנה אף אימצה אותה כ"אלה ארית".
עם זאת, ב-2016 הביעה סוויפט בראיונות תמיכה במדיניות של הנשיא ברק אובמה.
אלי אוסטין, כתבת של הטיימס הבריטי בניו יורק, כתבה ב-2023 שעם הזמן סוויפט החלה להרגיש בטוחה יותר להציג את עמדותיה ושהיא כעת "מביעה בבירור את תמיכתה במדיניות שמזוהה עם המפלגה הדמוקרטית בעניינים כגון אסדרה של אחזקת נשק חם, נישואים של זוגות מאותו המין וזכותן של נשים לבחור בהפלה".
לפי אוסטין, למרות התבטאויותיה בעניינים אלה, קהל מעריציה חוצה מפלגות, מה שעשוי לאפשר לה להשפיע על העדפותיהם הפוליטיות של המעריצים.
ב-2018 הביעה סוויפט את תמיכתה במועמד הדמוקרטי לנציגות בסנאט מטעם מדינת טנסי, פיל ברדסן.
היא אמרה כי מצפונה אינו מאפשר לה להצביע למועמדת הרפובליקנית, מרשה בלקברן, שלבסוף נבחרה, כיוון שבלקברן מתנגדת למתן זכויות שוות לקהילת הלהט"ב והצביעה נגד מהלכים כלכליים לטובת צמצום פערי השכר בין נשים לגברים.
לפי ארגון vote.org, ב-24 שעות לאחר פרסום הפוסט, 65,000 אזרחים נוספו למספר המצביעים הרשומים בארצות הברית.
החוקרת גוון ניסבת', שחקרה את התגובה של מעריצים לפוסט הפוליטי של סוויפט ב-2018, טענה שעל אף שפוסטים מהסוג של סוויפט לא קובעים כיצד ינהגו האזרחים בקלפי, לתרבות ההערצה מהסוג של הסוויפטיז יש השפעה מחזקת על השתתפות פוליטית.
בעקבות המחלוקת שעוררה פרשת מכירת הכרטיסים להופעות של סוויפט באתר טיקטמאסטר, טען ברוק שולץ מ-Associated Press שהאירוע עשוי להביא לחיזוק המעורבות הפוליטית של המעריצים.
במאי 2023 אושר בסנאט של טקסס חוק "Save Our Swifties" (בעברית: "לשמור על הסוויפטיז שלנו"), המבטיח איסור על שימוש בבוטים לקניית כרטיסים להופעות בכמות מסחרית.
הצעות חוק דומות הוגשו במדינות שונות כמו גם בקונגרס האמריקאי.
מחוץ לארצות הברית, פוליטיקאים כגון נשיא צ'ילה גבריאל בוריץ' והמועמדת לנשיאות הפיליפינים (סגנית הנשיא לשעבר) לני רוברדו שיווקו את עצמם כ"סוויפטיז".
קואליציית "Swifties for Kamala" (בעברית: "סוויפטיז בשביל קמלה") נוצרה במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2024, לאחר שהנשיא ג'ו ביידן סיים את הקמפיין שלו בחודש יולי 2024, והנהגת המפלגה הדמוקרטית החלה לתמוך בקמלה האריס כמועמדת המשוערת.
הארגון אינו מקושר רשמית לסוויפט.
בעצרת וירטואלית שנערכה ב-27 באוגוסט 2024, גייסה הקואליציה יותר מ-100,000 דולר לתמיכה בקמפיין של האריס.
במהלך העצרת ביצעה קרול קינג גרסת ראפ לשיר "Shake It Off" של סוויפט.
הסנאטורית אליזבת וורן השתתפה בעצרת והביעה את אהבתה לשירים "Karma" ו-"All Too Well (10-Minute Version) (Taylor's Version)" של סוויפט.
עם הדוברים והאורחים בעצרת נמנו גם הסנאטורים קירסטן ג'יליברנד, אד מרקי, וחברי בית הנבחרים כריס דלוזיו ובקה באלינט.
סוויפט תמכה בעבר בקמפיין של ביידן-האריס לפני בחירות 2020. מאידך, דונלד טראמפ פרסם סדרת תמונות שנוצרו על ידי בינה מלאכותית בטענה כוזבת שסוויפט תומכת בו.
ב-10 בספטמבר 2024 הביעה סוויפט את תמיכתה הרשמית בהאריס במירוץ לנשיאות.
בסקר שערך הניו יורק טיימס לאחר הצהרה זו, בקרב 2,437 אזרחים שצפויים בסבירות גבוהה להצביע בבחירות, נמצא של-44% מהבוחרים יש דעה חיובית כלפי סוויפט, ל-34% דעה שלילית, ול-22% אין דעה לגביה.
לתומכי המפלגה הדמוקרטית ולעצמאים יש עמדה חיובית יותר לגביה (70% ו-41% בהתאמה) מאשר לתומכי המפלגה הרפובליקנית (23%).
סוויפטיז רבים קיבלו ביקורת נוקבת על כמה מדרך התנהגותם.
עיתונאים רבים גינו את האינטראקציות הפרה-חברתיות שיש לקהילה עם סוויפט עצמה, תוך השמת דגש בחיטוט יתר בחייה האישיים.
פעמים רבות בהן סוויפט יוצאת לבלות ברחבי הערים בהן היא מופיעה, מתגודדים מאות ממעריציה מחוץ לשערי המקום ומחכים לצאתה.
הזמרת עצמה התייחסה פעמים רבות לתופעה.
בסרט התיעודי Miss Americana נראתה יוצאת מביתה, כשרכבה מוקף במאות אנשים שמנסים לצפות דרך החלונות השחורים.
חלק מהמעריצים תוקפים, מציקים ושולחים אימוי מוות ומכתבי נאצה באינטרנט לידוענים שאינם מחבבים את סוויפט.
בעקבות הסכסוך עמה טען בראון כי הוא מקבל איומים על חייו באופן יומי.
ג'ולי פנוויק תיארה את הקהילה במגזין Vice כמסבירת פנים כלפי פנים, אך אידיאליסטית ואובססיבית כלפי חוץ.
אנשים שאינם מזדהים כסוויפטיז, אך מעריצים את הזמרת נקראים לרוב "סוויפטרים".
המונח "סוויפטר" הופץ לראשונה בספרד, וכתוצאה מרבית הסוויפטרים מרוכזים שם.
גיילור היא תאוריית קשר על פיה סוויפט היא לסבית או ביסקסואלית בארון.
פלג קטן ושולי מתוך הסוויפטיז, המכנה את עצמו כ"גיילורי", תומך ומקדם את התאוריה באמצעות סרטונים ברשתות החברתיות.
לטענתו, סוויפט מרמזת על נטייתה המינית פעמים רבות באמצעות המוזיקה ואורח החיים שלה.
עם זאת, היא הצהירה כי היא אינה חלק מקהילת הלהט"ב, אלא רק תומכת שלה.
חלק מהגיילורים טוענים כי בעברה ניהלה מערכת יחסים עם קרלי קלוס או עם דיאנה אגרון, ומאשימים אותה בקווירבייטינג.
מרבית הסוויפטיז מגנים תאוריה זו, בשל היותה חסרת כבוד כלפי סוויפט.
אנשי תקשורת טוענים כי מדובר בסיפור בדיוני, פולשני וחסר בסיס.
גיילורים טענו כי מספר שירים של סוויפט מאשרים באופן חותך את אהבתה לנשים, בפרט לאמה סטון ולקארה דלווין.
לדבריהם, השיר "When Emma Falls in Love" (2023) מאשש את טענותיהם.
אולם סוויפט וסטון טענו כי הן רק חברות טובות, והראשונה מבניהן סיפרה כי השיר לא נכתב על סטון כלל.
רבים מהסוויפטיז סוברים כי ההשראה לשיר באה ממערכת היחסים של סטון עם אנדרו גארפילד.
סוויפטיז היו נושא לעיתונאים ולכתבים אקדמיים.
הם נחקרו על ידי מדעני סוציולוגיה בשל ההון החברתי, המאפיינים הצרכניים והכלכליים שלהם והיחסים הבין-אישיים בניהם.
כריסטינה לופז ואבנש צ'נדרה, חוקרות תרבויות אינטרנטיות, סברו כי בשל יצירת תוכן פורה, מיומנות דיגיטלית, יכולת ארגונית ולעיתים התנהגות מקוונת מרושעת הפכו הסוויפטיז למוקד התעניינות רב מצד האקדמאים.
דונובן הבדיל בין "מעריצי טיילור סוויפט" ל"סוויפטיז", וטען כי המונח האחרון מתאר תת-תרבות המאופיינת בהתפרצות קולקטיבית, זאת בניגוד לפאנדומים אחרים.
בלשנים אחדים כינו את שפת הקהילה כ"פאניאלקט" (הלחם של המילה "Fan" – "מעריץ" ל-"Dialect" – ניב).
מיפוי מקוון שנערך על ידי לופז וצ'נדרה ופורסם בשנת 2023 חילק את הקהילה לשישה פלגים נפרדים על סמך אינטראקציות מקוונות ונושאי דיון שונים.
סוון בירקרטס הוא מסאי ומבקר ספרות אמריקאי.
הוא ידוע בעיקר בזכות ספרו "אלגיות גוטנברג" (The Gutenberg Elegies, 1994), המציג ירידה בקריאה עקב התפשטות האינטרנט וטכנולוגיות אחרות של "התרבות האלקטרונית".
ב-2006 פרסם מהדורה מתוקנת עם הקדמה חדשה ואפילוג הדנים בהישרדות הקריאה.
בירקרטס נולד בפונטיאק, מישיגן, וגדל באזור המטרופולין של דטרויט.
הוא סיים את לימודיו בבית הספר קראנברוק ובאוניברסיטת מישיגן ב-1973.
הוא פרסם ספרי מאמרים על ספרות שזכו לביקורות אוהדות, ואז מונה לתפקידי עריכה והוראה.
הוא הפך למנהל סמינרי הכתיבה של בנינגטון קולג', תפקיד שתפס לאחר מותו של ליאם רקטור.
בירקרטס היה העורך של AGNI, כתב העת הספרותי, ולימד כתיבה באוניברסיטת הרווארד, אמרסון קולג', אמהרסט קולג' ומכללת מאונט הוליוק.
הוא גר בארלינגטון, מסצ'וסטס, עם אשתו לין.
יש לו שני ילדים, מארה וליאם.
אביו היה האדריכל גונאר בירקרטס, שנולד וגדל בלטביה, עזב בצעירותו לפני שצבא ברית המועצות כבש את לטביה בימים האחרונים של מלחמת העולם השנייה, סיים תואר באדריכלות בשטוטגרט, היגר לארצות הברית וביסס את עבודתו באזור דטרויט.
סוון דוידסון היה טניסאי שוודי.
הוא זכה במקום ראשון בתחרות הגברים וזוגות גברים בתחרויות אליפות צרפת הפתוחה.
סוון דוידסון נולד בעיר בורוס בשנת 1922. הוא התחיל להתאמן בטניס בילדותו.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 דוידסון החל לשחק בתחרויות משמעותיות.
באליפות צרפת בטניס 1955 ואליפות צרפת בטניס 1956 הוא הגיע למשחק גמר של תחרות הגברים אך הפסיד (לטוני טרברט וללו הוד בהתאם).
באליפות צרפת בטניס 1957 הוא ניצח.
באותה שנה בתחרויות הגברים הוא הגיע לחצי גמר של אליפות וימבלדון ואליפות ארצות הברית הפתוחה.
באליפות וימבלדון 1958 דוידסון ביחד עם אולף שמידט ניצחו בתחרות זוגות גברים.
לאחר סיום הקריירה כטניסאי דודיסון פעל במסגרת איגוד הטניס של שוודיה.
בשנת 1968 הוא היה בין מחברי פניה להנהלת הפדרציה הבין-לאומית לטניס עם הצעה לפתוח תחרויות לטניסאים מקצוענים.
בשנת 1969 הוא היה בין יוזמי אליפות שוודיה הפתוחה בטניס.
סוון דוידסון היה חבר נבחרת גביע דייוויס של שוודיה בה שיחק בעיקר במשחקי זוגות.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 דוידסון עבר לקליפורניה.
דוידסון היה מאמן טניס עד לגיל מבוגר.
בשנת 1978 הוא ניצח באליפות וימבלדון בתחרות לסניורים (ניצח בגמר של ניל פרייזר).
סוון דוידסון התקבל להיכל התהילה של הטניס בשנת 2007.
דוידסון נפטר בקליפורניה בשנת 2008.