tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מסופר כי יו' נולד בהר וֶן, בנפת בֵּייצְ'ווָאן בסצ'ואן של היום, למרות שיש גם הטוענים שהוא נולד בשְׁפָאנְג.
אמו של יו' השתייכה שבט יוּאוּשִׂין ונקראה נוּ'גְ'ה אוו לפי מקורות אחרים נוּ'שִׂי.
כאשר היה יו' ילד, העביר אביו את אנשיו מזרחה, לעבר המישור המרכזי.
המלך יאו העניק לגוּן את התואר "אדון צ'ונְג", שבדרך כלל מזוהה עם הפסגה של הר סונג.
לפיכך מקובל להאמין כי יו' גדל על מדרונות הר סונג, דרומית לנהר הצהוב.
בשלב מאוחר יותר הוא נשא אישה מהר טוּ (塗山) שידועה בדרך כלל בכינוי "הגבירה טוּשָׁאן".
לשניים נולד בן בשם צִ'י, שמשמעו לרוב "התגלות".
מאז ומעולם הייתה מחלוקת על מיקומו של הר טוּ.
שני המיקומים הסבירים ביותר הם הר טוּ במחוז אָנְחְווֵי, ופסגת טוּ של ההר הדרומי בעיר צ'ונְגְצִ'ינְג.
יו' הגדול משתלט על המים
במהלך שלטונו של המלך יאו, מרכז סין סבל משיטפונות חוזרים ונשנים, אשר מנעו התפתחות כלכלית וחברתית.
על גוּן, אביו של יו', הוטלה המשימה לייצר מנגנון התמודדות עם השיטפונות.
הוא בילה יותר מתשע שנים בבניין סדרה של סכרים וסוללות לאורך גדות הנהרות, אך למרות (ואולי בגלל) מספרם הרב וגודלם של הסכרים, והשימוש באדמה הנושמת, המאמץ נחל כישלון.
כשבגר, המשיך יו' את המלאכה של אביו, ולמד לעומק עת מערכות הנהרות בניסיון ללמוד מדוע נסיונותיו של אביו נכשלו.
בשיתוף פעולה עם הדוכס דוחן, מומחה חקלאי חצי-מיתולוגי שמעט ידוע על אודותיו מלבד הגדרתו כאביה הקדמון של שושלת ג'ואו, הצליח יו' להקים סדרה של בקרות מים שהתגלו כקריטיות בביסוס השגשוג של לב סין.
במקום לסכור את זרם המים ישירות, יצר יו' סדרה של תעלות השקיה שהזרימו את המים אל השדות, והשקיע מאמץ רב בניקוז הנהרות.
מסופר כי יו' היה ישן ואוכל עם הפועלים הפשוטים, ובילה את רוב 13 השנים בהן התבצע הפרויקט בסיוע אישי לעבודת הניקוז של קרקעות הטין של הנהרות.
הניקוז וההשקיה הצליחו ואיפשרו לתרבות הסינית לשגשג לאורך הנהר הצהוב, נהר וֵיי ושאר הנהרות של לב סין.
פעילות זו קנתה ליו' מוניטין רב בהיסטוריה סינית, ומתייחסים אליה בכינוי "יו' הגדול משתלט על המים" (בסינית: 大禹治水; פין-יין: Dà Yǔ Zhì Shuǐ).
הר לונְגְמֶן לאורך הנהר הצהוב היה ידוע במיוחד בערוץ הצר שלו שחסם את מעבר המים מזרחה אל האוקיינוס.
מסופר כי יו' הביא כמות גדולה של פועלים להרחיב את הערוץ, שקיבל מאז את השם "השער של יו'" (בסינית: 禹門口).
בגרסה המיתולוגית של הסיפור, כפי שהיא מופיעה ב"רשומות איסוף האבדות" של וָאנְג גְ'יָה מן המאה הרביעית, יו' מקבל סיוע במשימתו מדרקון צהוב ומצב שחור (שאינו בהכרח קשור לצב השחור מן המיתולוגיה הסינית).
מיתוס מקומי נוסף טוען כי יו' יצר את "נקיק שלושת המסלולים" של נהר היאנגצה בכך שחתך את רכס ההרים בגרזן-קרב אלוהי על מנת לשלוט בשיטפונות.
סיפורים מסורתיים מתארים את יו' כמי שהקריב במידה רבה את גופו על מנת לשלוט בשיטפונות.
לדוגמה, נאמר שידיו כוסו יבלות, וכפות רגליו היו מיובלות לחלוטין.
בסיפור נפוץ אחד, יו' היה נשוי רק ארבעה ימים כשקיבל את המשימה להילחם בשיטפונות.
הוא נפרד מאשתו, באמרו שאינו יודע מתי ישוב.
במהלך שלוש עשרה השנים של השיטפונות, הוא עבר שלוש פעמים ליד מפתן הדלת של משפחתו, אך באף אחת מהפעמים האלו לא חזר לביתו.
בפעם הראשונה שעבר, שמע שאשתו יולדת.
בפעם השנייה שעבר, בנו כבר יכל לקרוא לאביו.
משפחתו הפצירה בו שישוב הביתה, אך הוא השיב שהדבר בלתי אפשרי כל עוד השיטפונות נמשכים.
בפעם השלישית שיו' עבר שם, בנו כבר עבר את גיל 10. בכל פעם שעבר, סירב יו' לעבור בדלת בטענה שאינו יכול לנוח כאשר השיטפון גובה את חייהם של אינספור אנשים.
נטען גם שיו' הרג את שְׂיָאנְגְלְיוֹ השר של גונְגְגונְג, שהיה מפלצת בצורת נחש בעל תשעה ראשים.
המלך שון, ששלט לאחר יאו, התרשם כל כך מעבודתו ההנדסית של יו' ומחריצותו, שהעביר לו את השלטון במקום לבנו שלו.
יו' בתחילה סירב להצעה, אך היה כל כך מקובל בקרב האצילים וראשי השבטים המקומיים שהסכים להיות לקיסר החדש, בגיל 53. הוא קבע את הבירה באָן-יִי, שאת חורבותיה מזהים כיום בנפת שְׂיָה בדרום מחוז שָׁאנְשִׂי, וייסד את שושלת שְׂיָה, שנחשבת במסורת לשושלת הראשונה בסין.
פעילותו של יו' בשליטה בשיטפונות יצרה לו היכרות עם כל האזורים שהיו אז בעלי אוכלוסיית האן סינית.
ב"הטקסים של ג'וֹאוּ"' במקום המחוזות שׂ'וּ ולְיָאנְג מופיעים המחוזות יוּאוּג'וֹאוּ (幽州) ובִּינְגְג'וֹאוּ (并州).
בכל מקרה, כל המקורות מסכימים כי היו תשעה המחוזות.
עם הארד שקיבל מתשעת המחוזות, יצר יו' תשעה כלי דִינְג שנקראו "תשע הקדרות התלת-רגליות".
אז העביר את בירתו לעיר יָאנְג (陽城).
על פי רשומות הבמבוק, יו' הרג את אחד המנהיגים הצפוניים, פֶנְגְפֶנְג (防風), על מנת לבצר את אחיזתו בשלטון.
על פי רשומות הבמבוק, יו' שלט בשושלת שְׂיָה במשך 45 שנים, ולפי ספר יְוֵּ'ה ג'וֵּ'ה (越絕書), הוא נפטר ממחלה.
מסופר כי הוא נפטר בהר קְוָאיְגִ'י, דרומית לשָׁאושִׂינְג של היום, במהלך מסע ציד אל הגבול המזרחי של ממלכתו, ונקבר שם.
המאוזליאום של יו' (大禹陵) המוכר כיום נבנה במאה השישית, בתקופת השושלות הצפוניות והדרומיות לכבודו.
המאוזוליאום ממוקם ארבעה קילומטרים דרום-מזרחית לעיר שָׁאושִׂינְג.
מרבית המבנה עבר בנייה מחדש פעמים רבות בתקופות האחרונות.
שלושת החלקים המרכזיים במאוזילאום הם קבר יו', מקדש יו', והמצבה לזכר יו'.
בפסלים רבים הוא נראה נושא מעדר (耒耜).
מספר קיסרים בתקופת הקיסרות נסעו לאזור לשם ביצוע טקסים לכבוד יו', והמפורסמת שבנסיעות היא זו של הקיסר הראשון.
מאחר שלא שרדה כל ראיה כתובה לקיומו של יו', ישנה מחלוקת באשר לקיומה של דמות היסטורית בשם זה.
אין כל כתובת מתקופתה, והוא לא מוזכר גם בעצמות הניחוש המאוחרות ממנו.
העדות הארכאולוגית הראשונה לקיומו של יו' מגיעה מכלים שנוצרו כאלף שנים לאחר מותו המשוער, מתקופת שושלת ג'וֹאוּ המערבית.
אסכולת הספק בקדמוניות של ההיסטוריונים של המאה העשרים, למשל, טענה כי יו' לא היה אדם באגדות המוקדמות ביותר, אלא אל או חיה אגדית שהיו קשורים למים ואולי גם עם מלכי הדרקון ושליטתם במים.
על פי תאוריה זו, יו' (בתור אל או חיה) הופיע על כלי ארד טקסיים של אנשי שְׂיָה המוקדמים, ועד תחילתה של שושלת ג'וֹאוּ, הפכה הדמות האגדית לאדם הראשון שיכל לשלוט במים.
רק במהלך שושלת ג'וֹאוּ נוספו לשושלת האגדית האורתודוקסית הדמויות שקדמו ליו'.
ישנן אגדות שבהן יו' הגדול הוא אדם-אל.
ישנה עדות ארכאולוגית לשיטפון גדול בנהר צהוב בסביבות 1920 לפנה"ס, תקופה החופפת להופעת תרבויות חדשות לכל אורך הנהר הצהוב.
בעיות השליטה במים לאחר ההצפה הראשונית יכלו להימשך כ-20 שנים.
ווּ ועמיתיו טענו כי הדבר תומך ברעיון כי הסיפורים על יו' הגדול מקורם בדמות היסטורית.
יו' נחשב על ידי הסינים העתיקים במשך זמן רב לשליט אידיאלי ומלך-פילוסוף.
גם בֵּייצְ'ווָאן, גם וֶנְצְ'ווָאן וגם דוּגְ'יָאנְגְיֵן טוענות שהן המקום בו נולד.
עקב מעורבותו בשיטפון הגדול המיתולוגי של סין, יו' נחשב לאלוהות מים בדאואיזם ובדתות העממיות של סין.
הוא עומד בראש חמשת המלכים של בני האלמוות של המים להם חולקים כבוד במקדשים קטנים בתוך מקדשי מָאדְזוּ בתור מגיני ספינות בעת מסען.
יוּ'שְׂיונְ'ג (בסינית מסורתית ומפושטת: 鬻熊, בפין-יין: Yùxióng.
המאה ה-11 לפנה"ס) הידוע גם בכינוי יוּ' דְזְה או מאסטר יוּ' (鬻子,
בפין-יין: Yùzǐ) היה שליט קדום של המדינה הסינית העתיקה שנקראה מאוחר יותר צ'וּ.
הוא היה בן ברית ומורה למלך ון מג'ואו, המלך הראשון בשושלת ג'ואו.
בפיסות הבמבוק של צִ'ינְגְחְווָה נכתב שמו "שׂוֵּ'שְׂיונְ'ג" (穴熊, בפין-יין: Xuéxióng מילולית: "דב מערות").
בנו ויורשו שְׂיונְ'ג לִי אימץ את הסימן השני בשמו של אביו, שְׂיונְ'ג, כשמה של השושלת המלכותית בצ'ו.
כיום שם משפחה זה ניצב במקום ה-72 ברשימת שמות המשפחה הנפוצים בסין.
על פי האגדות שתועדו ברשומות ההיסטוריון של סה-מה צ'יין, יוּ'שְׂיונְ'ג היה צאצא של הקיסר הצהוב ושל נכדו ויורשו ג'וואנש'ו.
ווּחְווֵי, נינו של ג'וואנש'ו מונה לאחראי על האש בממשלו של הקיסר קוּ, וקיבל את התואר ג'וּז'ונְג - ניצב האש.
לבנו של ווּחְווֵי, לוּג'ונְג (陸終), היו שישה בנים שכולם נולדו בניתוח קיסרי.
הצעיר מביניהם, גִ'ילְייֵן (季連), אימץ את שם המשפחה מִי והיה לו בן בשם פֿוּג'וּ' (附沮).
סה-מה צ'יין טען כי יוּ'שְׂיונְ'ג היה צאצא של שׂוֵּ'שְׂיונְ'ג, ולא מדובר באותו אדם, אולם מפיסות הבמבוק של צִ'ינְגְחְווָה עולה כי אלו שני שמות לאותו אדם.
ליוּ'שְׂיונְ'ג מיוחס הספר "יוּ' דְזְה" (鬻子), ספר מדיני-פילוסופי קדום המסווג בדרך כלל תחת הקטגוריה "דאואיזם" או תחת "אסכולת הזוטות", אם כי תוכנו מעיד כי הוא לא בהכרח מתאים לחלוקה הרעיונית של מאה האסכולות.
נראה שהספר עבר תהפוכות רבות, חלקים נרחבים ממנו אבדו והוא התפזר וסודר מחדש עד שהגיע למצבו כיום: מגילה אחת בת 14 פרקים (מתוך 22 במקור), המכילה פסקאות בודדות לפרק, כאשר כותרת הפרק לא תמיד קשורה לתוכנו.
הספר נשמר בעיקר הודות לפרשן היחיד שלו בהיסטוריה, הנזיר פאנג שינגגווי מתקופת שושלת טאנג.
מלבד פרשנות זו זכה הספר להתעלמות של המלומדים בהיסטוריה הסינית, ואזכוריו מופיעים בעיקר בקטלוגים כגון אלו הנמצאים בספר האן.
הוא נחשד לעיתים כזיוף, בעיקר על רקע ציטוטים מאוד שונים שהובאו לכאורה מתוכו בתקופות שונות, אולם היו גם מי שייחסו זאת לכמה ספרים שקיבלו את הכינוי "יוּ' דְזְה".
הספר תורגם לעברית בידי עופר ולדמן בשנת 2018, וחלקים מן התרגום זמינים ברשת.
לא ידוע על תרגום שלו לשפות אחרות.
יוּ'שְׂיונְ'ג נפטר במהלך שלטונו של המלך ון מג'ואו, ואת מקומו ירש בנו, שְׂיונְ'ג לִי.
לאחר ששושלת ג'ואו הדיחה את שושלת שאנג, העניק המלך צ'נג (שלט בשנים 1021-1042 לפנה"ס), נכדו של המלך ון, את תואר האצולה "דְזְה" (子) לשְׂיונְ'ג יִי נינו של יוּ'שְׂיונְ'ג.
בנוסף לתואר הוענקה לו גם נחלת צ'ו, שבדורות הבאים התפתחה לאחת הממלכות החזקות ביותר בתקופת האביב והסתיו.
יוּ'שִׂי (בסינית: 玉溪; בפין-יין: Yùxī) היא נציבות עירונית במחוז יונאן שבדרום-מערב הרפובליקה העממית של סין.
על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020, אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה כ-2.25 מיליון תושבים, מתוכם 842,033 בשני הרבעים.
היא גובלת בבירת המחוז קוּנְמִינְג מצפון-מזרח, בנציבות העירונית ממערב, בנציבות האוטונומית של ההאני והיי מדרום ובנציבות האוטונומית של היי מצפון-מערב.
המרחק המקסימלי בין מזרח למערב הוא כ-172 קילומטרים, ובין צפון לדרום הוא 163.5 קילומטרים.
היא שוכנת על החלק המערבי של .
פני השטח גבוהים בצפון-מערב ונמוכים בדרום-מזרח.
פני השטח הם מורכבים וכוללים הרים, עמקים, רמות ואגנים.
הפסגה הגבוהה ביותר היא הר אָילָאו בגובה 3,137 מעל פני הים.
סמוך לעיר יו'שי שוכן אגם פושיין, אגם המים המתוקים השלישי בעומקו בסין.
סמוך לאגם בנפת צ'נגג'יאנג שבנציבות נתגלה מצבור גדול של מאובנים מהקמבריון שהשתמרו היטב.
אתר המאובנים בצ'נגג'יאנג הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.
אגמים נוספים בנציבות הם אגם צ'ילו, אגם יאנגדזונג, אגם שינגיון.
בהשפעת קו הרוחב הנמוך, והגובה המתון יש ביו'שי אקלים רמות תת-טרופי מתון האופייני לרמות (סיווג Cwb בשיטת קפן).
החורפים קצרים, יבשים ומתונים והקיצים חמימים וגשומים.
הטמפרטורה יכולה לרדת מתחת לנקודת הקפאון בחורף, אבל הימים בדרך כלל מתחממים עד 17°C.
במהלך הקיץ יורד גשם כמעט כל יום, והטמפרטורות מטפסות עד 26°C.
מרבית הגשמים יורדים בין יוני לאוקטובר.
הנציבות נוסדה בשנת 960 לספירה, בתקופה בה יונאן עדיין לא הייתה חלק מסין.
יו'שי הייתה בעבר אזור הליבה של מחוז יונאן בתקופת שושלת צ'ין הקדומה (התקופה לפני 221 לפני הספירה).
בשושלת האן המערבית (206 לפני הספירה עד 24 לספירה) היא הפכה למחוז יִיג'וֹאוּ.
השושלות הבאות היו עדות להתפצלויות ולאיחודים מתמשכים של האזור.
רק בשנת 1997 הפכה יו'שי לנציבות עירונית של הרפובליקה העממית של סין.
מוצאו של ניאה אר (1912-1935), שכתב את הלחן להמנון הרפובליקה העממית של סין הוא מיו'שי, ופסלו מוצב בעיר המרכזית.
יו'שי היא אחת מהנציבויות העירוניות הקטנות הגדלות בקצב המהיר ביותר.
ב-2001 הנציבות קיבלה פרס בגין ניתוח ותכנון על ידי החברה האמריקאית של אדריכלי נוף (American Society of Landscape Architects).
יו'שי היא ביתה של קבוצת חונְגְטָה, שנקראה על שם הפגודה האדומה היושבת על ראש גבעה סמוכה.
הפגודה במקור הייתה לבנה, אך נצבעה באדום במהלך המהפכה התרבותית.
הטבק הגדל ביו'שי הוא באיכות גבוהה מכיוון שיש יותר מ-2,300 שעות אור בשנה באזור, שפע גשמים בקיץ, וקרקע מעולה המייצרת שפע של פירות וירקות אחרים.
האזור גם החל לייצר יין.
ישנם מרבצי מינרלים משמעותיים של עפרות בדיל ופוספטים, כולל משולש הנפות של חְווָאנִינְג, גְ'יָאנְגְצְ'ווָאן וצ'נגג'יאנג.
האוניברסיטה הנורמלית של יו'שי (Yuxi Normal University) היא אוניברסיטה השוכנת ביו'שי, ובה כמעט 8,000 סטודנטים.
היא נוסדה ב-1978 כקולג' הנורמלי של יו'שי.
בשנת 2000, באישור משרד החינוך של הרפובליקה העממית של סין שונה מעמדה לאוניברסיטה תוך צירוף מרכז החינוך למבוגרים של יו'שי והסמינר של יו'שי.
הנציבות העירונית יו'שי מחולקת לשני רבעים, שלוש נפות, שלוש נפות אוטונומיות ונפה עירונית אחת:
מפהשםכתב סיניפין-ייןאוכלוסייה (מפקד 2020)שטחצפיפותרובע חונגטה红塔区Hóngtǎ Qū588,738946.5622רובע ג'יאנגצ'וואן江川区Jiāngchuān Qū253,295808.4313.3הנפה העירונית צ'נגג'יאנג澄江市Chéngjiāng Shì173,161755229.4נפת טונגהאי通海县Tōnghǎi Xiàn289,891741391.2נפת חוואנינג华宁县Huáníng Xiàn190,4251,248152.6נפת יימן易门县Yìmén Xiàn151,6711,52799.33הנפה האוטונומית אשאן של היי峨山彝族自治县Éshān Yízú Zìzhìxiàn143,9031,93174.52הנפה האוטונומית שינפינג של היי והדאי新平彝族傣族自治县Xīnpíng Yízú Dǎizú Zìzhìxiàn262,7714,13363.58הנפה האוטונומית יו'אנג'יאנג של ההאני, היי והדאי元江哈尼族彝族傣族自治县Yuánjiāng Hānízú Yízú Dǎizú Zìzhìxiàn195,6472,71672.03
אגם פושיין – אגם המים המתוקים השלישי בעומקו ובנפחו בסין.
המים באגם צלולים וחיים במימיו 24 מינים מקומיים של דגים, בהם: Nemipterus virgatus ו-Anabarilius grahami (בסינית קאנגלאנג)
אתר המאובנים בצ'נגג'יאנג – הביוטה של יו'שי שוכנת בגבעת מָאוטְייֵנְשָׁאן.
האתר נחשף כאשר ב-1984 נתגלו מאובנים שתוארכו ל-530 למ"ש בשכבת פצלים בגבעת מָאוטְייֵנְשָׁאן בנפת יו'שי.
המאובנים באתר מכסים תקופת זמן קודמת למאובנים מהקמבריון שנתגלו בסוף המאה ה-19 בפצלי ברג'ס בקולומביה הבריטית בקנדה.
המאובנים משני אתרים אלו יחד עם מאובנים מאתרים נוספים בשוודיה ובגרינלנד מדגימים היטב את התופעה המכונה הפיצוץ הקמבריוני, המתארת שינוי דרמטי בקצב היווצרות המינים של אורגניזמים על פני כדור הארץ.יחודו של האתר בכך שהוא מהווה את העדות המוקדמת לתופעה זו.
באתר נתגלו מאובנים של כמעט כל המערכות המוכרות של בעלי חיים.
בסך הכול נתגלו באתר בעלי חיים השייכים לכ-200 מינים, מתוכם 160 מינים חדשים, ב-170 סוגים, מתוכם 150 סוגים חדשים, השייכים ל-16 מערכות.
השתמרו רקמות רכות ואף בעלי חיים שגופם עשוי כולו רקמות רכות (בניגוד למאובנים נפוצים שמשמרים איברים קשים בלבד, דוגמת עצמות, קונכיות, צבתות וכו'), מצב המכונה לאגרשטטה.
עובדה זו מאפשרת הצגה שלמה ומלאה של התפתחות החיים בתחילת הקמבריון.
משום כך נחשב האתר לאחת מהתגליות הפלאונטולוגיות החשובות ביותר במאה ה-20. מקבץ בעלי החיים שנתגלו מתקופה זו מכונים בשם הכללי "הפאונה של צ'נגג'יאנג" (Chengjiang Fauna) או גם "הביוטה של יו'שי" (Chengjiang Biota), והשכבה המכילה את המאובנים קיבלה את הכינוי "פצלי מָאוטְייֵנְשָׁאן" (Maotianshan Shales).
ב-2012 הכריז ארגון אונסק"ו על האתר כאתר מורשת עולמית.
אמירטס היא קבוצת רכיבה מקצוענית מאיחוד האמירויות הערביות השייכת לסבב העולמי של האיגוד הבין-לאומי לאופניים.
עד 2017 נקראה "למפרה" ובסיסה היה באיטליה.
מנהלה הספורטיבי הבכיר מאז הקמתה הוא רוכב העבר האיטלקי ג'וזפה סארוני.
הקבוצה נוסדה כקבוצה איטלקית שרוב רוכביה הם איטלקים בשנת 1999, בשם "למפרה - דאיקין - קולנאגו".
מאז ועד היום היא נחשבת לקבוצה בכירה שרוכבים בשורותיה מטפסים חזקים והם מועמדים בעיקר לניצחונות בקטעים.
היא רשמה ניצחונות בקטעים במרוצים בכירים כמו הטור דה פראנס עם לודו דירקסנס, ובוואלטה אספנייה עם רוברט האנטר ועוד.
בשנת 2000 רשמה ניצחונות בקטעים בג'ירו ד'איטליה עם יאן סבוראדה, מריאנו פיקולי וג'ילברטו סימוני, ובוואלטה אספנייה עם השניים האחרונים.
ב-2001 ניצח אוסקר קמנצינד במרוץ לייז'–בסטון–לייז'.
בשנת 2003 שונה שם הקבוצה ל"למפרה" בלבד, וב-2005 שונה השם שנית, ל"למפרה - קאפיטה".
בשנים 2006–2007 נקראה "למפרה - פונדיטאל" ואלסנדרו באלאן ניצח עבורה במרוץ רונדה ון פלנדרן.
למפרה המשיכה להחליף ולצרף ספונסרים ולשנות את שמה: בשנת 2009 נקראה "למפרה אנ.ג'י.סי", ובשנת 2010 "למפרה פארנס-ויני".
מיקלה סקרפוני ניצח בג'ירו ד'איטליה במדי הקבוצה בשנת 2011, ומשנת 2013 עד 2016 שימשה חברת האופניים מרידה כספונסר הבכיר שלהם והקבוצה נקראה "למפרה - מרידה".
בשנת 2017 לקחה איחוד האמירויות הערביות בעלות על הקבוצה והיא נקראה "יו.
איי.אי אבו דאבי", והספונסרים של הקבוצה הם גופים בתוך איחוד האמירויות כמו בנק אבו דאבי, הבנק הראשון של אבו דאבי ואמירטס.
טירנו–אדריאטיקו, קטע 8 (יאן סבוראדה)
טור דה סוויס, קטע 3 (גבריאלה מיסאליה) וקטע 8 (אוסקר קמנצינד)
טור דה פראנס, קטע 11 (לודו דירקסנס)
וואלטה אספנייה, קטע 1 (רוברט האנטר)
טירנו–אדריאטיקו, קטע 2 (יאן סבוראדה)
ג'ירו ד'איטליה, קטע 3 (יאן סבוראדה), קטע 14 (ג'ילברטו סימוני), קטע 21 (מריאנו פיקולי)
טור דה סוויס (אוסקר קמנצינד ניצח במרוץ), קטע 5 (ראייוויס בלוושצ'יקס).
וואלטה אספנייה, קטע 12 ו־18 (מריאנו פיקולי), קטע 15 (ג'ילברטו סימוני)
טור דה רומאנדי, קטע 4 (ג'ילברטו סימוני)
ג'ירו ד'איטליה (ג'ילברטו סימוני ניצח במרוץ כולו ואת הקטע ה-20)
טור דה סוויס, קטע 9 (אוסקר קמנצינד)
טור דה פראנס, קטע 20 (יאן סבוראדה)
וואלטה אספנייה, קטע 14 (חואן מנואל גארטה), קטע 17 (רוברט האנטר), קטע 20 (ג'ילברטו סימוני)
ג'ירו ד'איטליה, קטע 17 (פאבל טונקוב)
טור דה סוויס, קטע 7 (חואן מנואל גארטה)
טור דה פראנס, קטע 1 (רובנס ברטוליאטי)
טור דה רומאנדי, קטע 1 (סימונה ברטולטי)
טור דה סוויס, קטע 3 ו5 (פרנצ'סקו קסאגרנדה)
טור דה רומאנדי, קטע 1 (יאן סבוראדה)
פריז–ניס, קטע 5 (ג'ילברטו סימוני)
פריז–ניס, קטע 3 (פרנצ'יסקו חאבייר וילה)
טירנו–אדריאטיקו, קטע 6 (מטאו בונו)
רונדה ון פלנדרן, אלסנדרו באלאן
טור דה רומאנדי, קטע 4 (מטאו בונו)
ג'ירו ד'איטליה, קטע 9 (דנילו נפוליטאנו), קטע 13 (מרציו ברושגין)
טור דה פראנס, קטע 17 ו-20 (דניאלה בנאטי)
וואלטה אספנייה, קטע 1, 17, 21 (דניאלה בנאטי)
ג'ירו די לומברדיה, דמיאנו קונגו
מרוץ אמסטל גולד, דמיאנו קונגו
ג'ירו ד'איטליה, קטע 10 (מרציו ברושגין)
אליפות העולם באופני כביש, אלסנדרו באלאן
וואלטה אספנייה, קטע 7 (אלסנדרו באלאן)
דופינה ליברה, קטע 2 (אנג'לו פורלאן)
וואלטה אספנייה, קטע 8 ו-14 (דמיאנו קונגו)
טור דה רומאנדי, (סימון שפילאק ניצח במרוץ ואת הקטע החמישי)
דופינה ליברה, קטע 2 (גרגה בולה)
טור דה פראנס, קטע 1 ו4 (אלסנדרו פטאקי)
וואלטה אספנייה, קטע 7 (אלסנדרו פטאקי)
טירנו–אדריאטיקו, קטע 4 (מיקלה סקרפוני)
וולטה אה קטלוניה, (מיקלה סקרפוני ניצח במרוץ), קטע 2 (אלסנדרו פטאקי), קטע 3 (מיקלה סקרפוני)
טור דה רומאנדי, קטע 3 (דמיאנו קונגו)
ג'ירו ד'איטליה (מיקלה סקרפוני ניצח במרוץ לאחר פסילתו של אלברטו קונטדור), קטע 2 (אלסנדרו פטאקי), קטע 17 (דייגו אוליסי)
וואלטה אספנייה, קטע 18 (פרנצ'סקו גאבאזי)
ג'ירו ד'איטליה קטע 4 ו-8 (דייגו אוליסי)
טור דה סוויס (רוי קושטה ניצח במרוץ), קטע 9 (רוי קושטה), קטע 2 (סשה מודולו)
וואלטה אספנייה, קטע 9 (וינר אנאקונה), קטע 15 (פרזמיסלאוו נימיק)
פריז–ניס, קטע 5 (דווידה צ'ימולאי)
ג'ירו ד'איטליה, קטע 5 (יאן פולאנץ), קטע 7 (דייגו אוליסי), קטע 13 ו-17 (סשה מודולו)
דופינה ליברה, קטע 6 (רוי קושטה)
טור דה סוויס, קטע 2 (כריסטיאן דוראסק)
טור דה פראנס, קטע 16 (רובן פלאזה)
וואלטה אספנייה, קטע 13 (נלסון אוליביירה), קטע 20 (רובן פלאזה)
וולטה אה קטלוניה, קטע 6 (דווידה צ'ימולאי)
ג'ירו ד'איטליה, קטע 4 ו-11 (דייגו אוליסי)
וואלטה אספנייה, קטע 13 (ולריו קונטי)
בינקבנק טור, קטע 6 (לוקה פיברניק)
ג'ירו ד'איטליה, קטע 4 (יאן פולאנץ)
וואלטה אספנייה, קטע 7 (מאטיי מוחוריץ')
גרנד פרי מונטריאול, דייגו אוליסי
דופינה ליברה, קטע 5 (דן מרטין)
טור דה סוויס, קטע 5, (דייגו אוליסי)
טור דה פראנס, קטע 6 (דן מרטין), קטע 21 (אלכסנדר קריסטוף)
ג'ירו ד'איטליה, קטע 3 (פרננדו גאבייריה)
הטור של קליפורניה (טאדיי פוגאצ'אר ניצח במרוץ), קטע 6 (טאדיי פוגאצ'אר)
וואלטה אספנייה, קטע 9, 13, ו־20 (טאדיי פוגאצ'אר)
Duel Monsters GX) היא סדרת אנימה יפנית מזיכיון "יו-גי-הו!", שמהווה גם ספין-אוף וגם המשך לאנימה הפופולרית "יו-גי-הו!
הסדרה מונה 4 עונות (מתוכן רק 3 דובבו לאנגלית, ובעקבותיה גם לעברית) ורצה ביפן בין ה-6 באוקטובר 2004 ל-26 במרץ 2008.
עלילת הסדרה עוקבת אחרי יוקי ג'ודאי (בדיבוב: ג'יידן יוקי), סטודנט צעיר באקדמיה לדו-קרב, בית ספר יוקרתי שהוקם על ידי חברת "קאיבה קורפ" במטרה להכשיר דואליסטים (שחקני דו-קרב) ברמה מקצועית, ואחרי חבריו, עלילותיהם בבית הספר, ומאבקם כנגד כוחות רשע שונים המאיימים על שלום האקדמיה ואף על שלום העולם כולו.
הסדרה דובבה לאנגלית על ידי סטודיו 4Kids מארצות הברית.
בישראל, שלוש העונות הראשונות דובבו על בסיס הדיבוב האמריקני, בדומה לדיבוב העברי שהופק לסדרה הקודמת בזיכיון, ושודרה בערוץ הילדים בין השנים 2006–2008.
יוּקִי ג'וּדַאי (ביפנית: 遊城 十代) הוא סטודנט צעיר באקדמיה לדו-קרב, בית ספר גבוה לאומנות הדו-קרב שהוקם על ידי סטו קאיבה, המנהל של תאגיד "קאיבה קורפ" שהופיע בסדרה הקודמת.
כיוון שהסדרה מתרחשת בעולם בו התרחשה סדרת "יו-גי-הו!
דו-קרב מפלצות", דמויות ואלמנטים שהופיעו בסדרה הקודמת מופיעים גם כאן, דוגמת משחקי הצללים, קסם והתבססות רבה על מיתולוגיה ותורת הנסתר.
אם כי הקו העלילתי שאפיין את הסדרה הקודמת, שהתבסס בעיקרו על המיתולוגיה המצרית, נזנח ברובו לטובת קו עלילה חדש ששאב השראה, בין היתר, מאופרות חלל ומהמיתוסים של לאבקראפט.
ג'ודאי הוא נער צעיר שמאחר למבחני הכניסה לאקדמיית הדו-קרב.
בעוד שהוא ממהר, פוגש אותו יוגי מוטו, ומעניק לו קלף בשם "קריבו מכונף" (Winged Kuriboh) בנימוק שהקלף הזה יעזור לו מאוד.
לאחר שהוא מקבל את הקלף, ג'ודאי מגלה שהוא יכול לתקשר עם המפלצת השוכנת בפנים.
לאחר שהוא מגיע לאקדמיה, צוות בית הספר בראשות המורה פרופסור קרונוס דה מדיצ'י (בדיבוב: וויליאן קראולר) לא מרוצה מכך שג'ודאי איחר למבחני המיון וכמעט חושב לא למיין אותו.
בסופו של דבר, פרופסור קרונוס מחליט לבחון את ג'ודאי בעצמו בדו-קרב, כשהוא בטוח בניצחונו שלו ובהדחתו של ג'ודאי.
למרבה ההפתעה, ג'ודאי מנצח אותו, וכתוצאה מכך מתקבל לאקדמיה.
למרות הניצחון המוחץ והבלתי צפוי בדו-קרב, ג'ודאי משובץ לבית "אוסיריס אדום" בשל הישגיו הגרועים במבחנים בכתב.
עם הזמן, פוגש ג'ודאי את מי שיהפכו לחבריו הטובים ביותר, שו מרופוג'י (סיירוס טרוסדייל), האיאטו מאדה (צ'אמלי הפינגטון), דאיצ'י מיסאווה (בסטיון מיסאווה), ואסוקה טנג'וין (אלכסיס רודס), שמחפשת אחרי אחיה פובוקי (אטיקוס) שנעלם במהלך מאורע שלימים יהיה ידוע כ"התקרית במעונות הנטושים".
במקביל, הוא פוגש גם בנער שחצן ומתנשא בשם ג'ון מנג'ומה (צ'אז פרינסטון) שנהיה ליריבו המושבע אך עם הזמן הפך לחלק מהחבורה, ולוחם בדו-קרבות רבים, בהם מתגלה ג'ודאי כדואליסט כישרוני וחזק, ומנצח כמעט בכולם, פרט לדו-קרב יחיד כנגד הסטודנט המצטיין של האקדמיה, ריו "קייזר" מרופוג'י (זיין טרוסדייל).
בין לבין העלילה עוקבת גם אחרי מאנג'ומה שחי בצל אחיו הגדולים ומנסה להרשים אותם, ואחרי שו ההססן שמנסה להתגבר על חולשותיו וחוסר הביטחון שלו, ואחרי מערכת היחסים בין ג'ודאי לבין אסוקה.
ג'ודאי וחבורתו לוחמים בעונה הזו כנגד חבורה של שבעה דואליסטים המכנים עצמם "רוכבי הצללים" (בדיבוב.
רוכבי הצללים הם דואליסטים המתמחים ב"קרבות צללים", בהם המפסיד מת (נשלח לממלכת הצל בדיבוב), ומטרתם היא למצוא את שלושת קלפי "החיות המקודשות".
"החיות המקודשות" הם שלושה שדים רבי עוצמה שכוחם העוצמתי עלול להשמיד עולם ומלואו, ולכן הם נקברו במעמקי האדמה, סמוך למקום עליו נבנתה אקדמיית הדו-קרב.
ג'ודאי, יחד עם מנג'ומה, אסוקה, דאיצ'י, קרונוס, "קייזר" ריו, וראש בית סלייפר פרופסור דאיטוקוג'י (פרופסור לימאן באנר) נצטוו לשמור על המפתחות השומרים על הכניסה למקום בו קלפי החיות קבורים.
ג'ודאי נלחם ברוכב הצללים הראשון, רק כדי לגלות שמדובר באחיה של אסוקה, ושהוא נשלט על ידי ישות בשם "האפלה" או "Darkness" (בדיבוב: Nightshroud).
ג'ודאי מצליח להביס את פובוקי אבל השפעתה של "האפלה" עדיין ניכרת עליו.
קרונוס וקייזר מפסידים את המפתחות שלהם לערפדית קאמולה אך היא מובסת בידי ג'ודאי.
במהלך הקרב נגד רוכב צללים אחר, אמנאל, שכביכול חטף את פרופסור דאיטוקוג'י, מתגלה כי דאיטוקוג'י מת מזמן ואמנאל הוא בעצמו פרופ' דאיטוקוג'י.
המפתחות נופלים בסופו של דבר לידיו של ראש רוכבי הצללים, קאגמארו, שהיה בעברו בכיר ובעל השפעה באקדמיית הדו-קרב.
קאגמארו מצליח לשחרר את קלפי החיות המקודשות, ועושה לג'ודאי חיים קשים כשהוא מצליח לזמן את כולם בו זמנית בשלב מסוים, אך לאחר קרב קשה ג'ודאי מצליח להביסו.
עם תבוסתו מתגלה כי קאגמארו הזקן בסך הכל רצה להשתמש בכוחן של החיות כדי לקבל נעורי נצח, ובזכות ג'ודאי הוא לומד להעריך את עצמו מחדש.
השנה מסתיימת ומגיעים קרבות הסיום.
האיאטו מקבל הצעת עבודה כמעצב קלפים עבור חברת "אשליות תעשייתיות" (החברה של פגסוס) אך לצורך כך הוא חייב להילחם נגד פרופסור קרונוס.
אף על פי שהוא מפסיד, קרונוס מרשה לו לעזוב את האקדמיה לטובת הקריירה.
"קייזר" ריו, שמסיים את לימודיו כתלמיד המצטיין של האקדמיה, נדרש לבחור דואליסט אחד נגדו יתמודד בקרב הבגרות שלו.
הוא בוחר בג'ודאי, ולאחר קרב צמוד מאוד שנגמר בתיקו הוא נפרד מג'ודאי ומעביר לו מסר שבסוף הוא יתפוס את מקומו של הקייזר כדואליסט המצטיין של האקדמיה.
בשנתו השנייה של ג'ודאי הוא פוגש בחבר חדש, טייראנו קנזאן (טייראנו הסלברי), שנכנס ליריבות עם שו על "מי החבר הטוב ביותר של ג'ודאי".
מתגלה כי "קייזר" ריו הפך לדואליסט מקצועי אך בקרב הראשון שלו הוא הפסיד לדואליסט בשם אדו (אסטר) פיניקס, שמגיע גם לאקדמיית הדו-קרב ומנחיל תבוסה צורבת לג'ודאי.
פיניקס נשלח לאקדמיה על ידי אדונו, סאיו טאקומה (סרטוריוס), שמנהיג כת בשם "התאחדות האור", ומאמין שאדו פיניקס הוא "הנבחר" שנועד להראות לעולם את "האור".
בעקבות התבוסה, ג'ודאי מאבד את היכולת לראות את קלפיו ומחליט לפרוש מהאקדמיה.
לאחר עזיבתו, ג'ודאי מוצא את עצמו מגיע למימד בשם "נאו-חלל" ובו שוכנים יצורים בשם "נאו-חלליים", שמספרים לו על איום חדש בשם "אור החורבן", ועל האמת מאחורי הכת שעומדת מאחורי אדו פיניקס ואדונה, סאיו.
ג'ודאי משיג בסוף המסע את קלפי הנאו-חלליים ואת גיבור היסודות "נאוס", חוזר לאקדמיה, והפעם מצליח להביס את אדו פיניקס.
בינתיים, סאיו צובר כוח והשפעה בתוך האקדמיה, ומצליח לגרור בעורמה אל תוך הכת שלו את מרבית תלמידי "אובליסק כחול" ו"רע צהוב", כולל את מאנג'ומה ואסוקה.
בינתיים, "קייזר" ריו, שהושפע קשות מהתבוסה שלו בידי פיניקס, הופך לדואליסט אכזר וחסר רחמים ומניח את ידיו על חפיסת הסייבר האפלה, ובכך זונח את חפיסת הסייבר הרגילה שלו, והופך ל"הל קייזר" (Hell Kaiser.
שמו לא משתנה בדיבוב האנגלי).
הנשיא של אקדמיית הדו-קרב, סאניג'ימה (שפרד) מארגן, בהשפעת סאיו, טורניר קרבות שנקרא "GeneX Tournament".
לצורך הטורניר הם מגייסים דואליסטים מקצועיים דוגמת ריו, פיניקס, הנסיך אוג'ין שבבעלותו לוויין משוכלל, וסאיו עצמו.
המטרה של סאיו היא להשתלט על הלוויין מידי אוג'ין ולהשתמש בו כדי להשמיד (בדיבוב: לשעבד) את האנושות בכוחו של "אור החורבן".
פיניקס מגלה את האמת מאחורי רצח אביו, בוגד ב"התאחדות האור" ומצטרף לג'ודאי כדי להפיל אותם.
פיניקס מאתר את רוצח אביו, שנשלט על ידי "אור החורבן", ולאחר שהוא מביס אותו, מופיעה לפניו רוחו של אביו שאומרת לו שגם סאיו עצמו הוא שטוף מוח של "אור החורבן".
פיניקס יוצא ללחום בסאיו אך מובס, וג'ודאי תופס את מקומו ומאתגר את סאיו.
במהלך הקרב ביניהם סאיו משיג בעורמה את המפתחות של הלוויין ומכוון אותו לעבר כדור הארץ כדי לממש את מטרתו של "אור החורבן", אך ג'ודאי מביס אותו, משחרר אותו משליטתו של "אור החורבן" ובעזרת "נאוס" מצליח להשמיד את הלוויין בזמן.
העונה מסתיימת בכך שמאנג'ומה (שהשתחרר מוקדם יותר מהכת של סאיו בעזרת ג'ודאי) הופך לאלוף הטורניר לאחר שהביס את ראיי סאוטומה (בלייר פיניגן), תלמידה צעירה שמאוהבת בג'ודאי והתחזתה לגבר כדי להיכנס לאקדמיה למרות גילה הצעיר.
עונה זו הייתה האחרונה שדובבה לאנגלית, ומתאפיינת ברצף עלילתי חזק יותר מאשר העונות הקודמות, ובטון אפל וקודר יותר.
השנה השלישית של ג'ודאי באקדמיה מתחילה ואל האקדמיה מגיעים תלמידים מאקדמיות אחרות ברחבי העולם במסגרת תוכנית חילופי סטודנטים.
אל האקדמיה מגיעים ג'ים "קרוקודייל" קוק מהאקדמיה הדרומית, אמון גאראם (אדריאן גקו) מהאקדמיה המזרחית, יוהאן (ג'סי) אנדרסון מהאקדמיה הצפונית, ואובריאן אוסטין (אקסל ברודי) מהאקדמיה המערבית, יחד עם מורו, פרופסור קוברה (פרופסור וייפר).
יוהאן וג'ודאי נלחמים בקרב ראווה, בו מספר יוהאן לג'ודאי על אגדת "דרקון הקשת בענן" מימי יוליוס קיסר, ומיד לאחר מכן מתיידדים ורואים האחד בשני את תאומו.
לאחר קרב הראווה הזה, מכריז פרופסור קוברה על "קרבות הישרדות", שבמסגרתם על כל הסטודנטים להילחם ב"קרבות חובה" מדי יום, ואנרגיית הדו-קרב שלהם תישאב ותימדד על ידי צמידים שילוו את הסטודנט לכל אורך היממה.
במהלך קרבות ההישרדות האלו, ג'ודאי מתמודד מול אובריאן ומתיידד איתו לאחר מכן, ובין אמון למאנג'ומה, ששניהם נערים עשירים ממשפחות מיוחסות, מתגלעת יריבות מרה שמסתיימת בדו-קרב בו אמון משפיל את מאנג'ומה בפומבי.
לאחר סדרה של התעלפויות ובעיות בריאותיות בקרב הסטודנטים, מחליטים ג'ודאי וחבורתו לחקור את העניין ולגלות האם יש קשר בין קרבות ההישרדות והצמידים לבין התופעה המדאיגה.
החששות מסתברים כמוצדקים לאחר שאובריאן מגלה בפניהם את המחבוא של פרופסור קוברה, ושם מתגלה כי הוא אוסף את האנרגיה בתוך מכל למטרה לא ידועה.
החבורה מתעמתת עם פרופסור קוברה ולאחר שג'ודאי מאתגר את קוברה לקרב, מגלה האחרון להם כי הוא מעוניין להשתמש באנרגיה כדי להחיות את בנו שנהרג בגיל צעיר.
במהלך הקרב, אמון חודר גם הוא למעבדה של קוברה, ובתוך המכל הוא פוגש בנשמת דו-קרב זדונית שמציעה לו כוח אם יקבל את הצעתה.
אמון מסכים לכך ומתחיל למלא את בקשותיה של הרוח הזדונית.
ג'ודאי מצליח להביס את קוברה וכתוצאה מהאנרגיה הרבה שהושקעה במהלך הדו-קרב, היצור הזדוני משתחרר מתוך המכל, מופיע בפני קוברה בצורת בנו, אבל משליך אותו מראש המגדל עליו נלחם ובכך גורם למותו.
היצור הזדוני משחרר גל אנרגיה עצום שמעביר את האקדמיה כולה לעולם מדברי מסתורי בו מפלצות דו-קרב הופכות לאמיתיות ומזיקות פיזית לדואליסטים.
תלמידי האקדמיה הופכים לאט לאט לזומבים, בעוד שהיצור משתלט על נער בשם מרטין קאנו (מרסל בונפרטה) ומתחיל לחפש אחרי החיות המקודשות.
בעזרת החיות המקודשות מרסל מאתגר את ג'ודאי לדו-קרב אבל מצטרף אליו עד מהרה יוהאן שהשיג סוף סוף את "דרקון הקשת בענן" ומתכוון להשתמש באנרגיית הדו-קרב כדי להחזיר את כולם לעולם האמיתי.
התוכנית מצליחה, אבל היצור מצליח לחטוף את יוהאן למימד אחר, לא לפני שהוא חושף בפני ג'ודאי את זהותו וצורתו האמיתית, יוּבֶּל, נשמת דו-קרב שג'ודאי שיחק איתה כקלף כשהיה ילד אך לאחר שגילה שהשימוש בקלף פוגע פיזית ביריביו, שלח אותו לחלל בחללית של "קאיבה קורפ" במטרה להשמיד אותו.
ג'ודאי מחליט לחזור יחד עם כמה מחבריו למימד האחר, כדי לחפש את יוהאן.
במהלך המסע הוא נתקל ביצורי העולם האפל שמכריחים אותו להקריב את חבריו, והזעם על כך מצית אצל ג'ודאי רוע נסתר, והופך את ג'ודאי למלך רשע שנקרא "המלך הנעלה".
"המלך הנעלה" הוא שליט אכזר ועריץ בעולם הנשמות, שלוקח נשמות של שחקני דו-קרב, ובסופו של דבר מובס בידי אובריאן שמחזיר חזרה את ג'ודאי האמיתי.
ג'ודאי, מזועזע ממה שעשה, לא מצליח במשך זמן רב לחזור לעצמו.
בינתיים, אמון, שגילה את כוחה של אקסודיה, מקריב את היקרים לליבו כדי לשלוט באקסודיה ולהיעזר בה להפוך למלך על כל הממדים.
בסופו של דבר הם מוצאים את יוהאן, רק כדי לגלות שהוא נשלט על ידי יובל, והשחית את חפיסת הקריסטל שלו בכך שהפך אותן למפלצות אפלות ומרושעות.
הראשון שמתמודד מולו הוא "קייזר" ריו, אך הוא מתמוטט כתוצאה מבעיות לב שפיתח לאורך הזמן.
לאחר מכן יוהאן האפל מתמודד מול אמון, ולאחר קרב קשה מביס אותו לאחר שמגלה את האפלה שבליבו.
ג'ודאי לבסוף נאלץ להילחם ביוהאן האפל, ומצליח לשחרר אותו מהשפעת יובל בכך שמאחד את דרקון הקשת בענן, שהושחת על ידי כוחות האופל, יחד עם נאוס, ויוצר את "נאוס הקשת בענן".
יובל, עכשיו בגופה המקורי, גוברת על השניים בעורמה ומצליחה לקחת מג'ודאי את הקלף "סופר-מיזוג" שהיה בבעלותו.
ג'ודאי נלחם ביובל, ובמהלך הקרב הוא מגלה כי הוא גלגול של נסיך מממלכה עתיקת יומין, ושיובל היה במקורו נער צעיר שהפך למפלצת דמוית דרקון כדי להיות השומר הנצחי של הנסיך.
ג'ודאי מגיע להחלטה שהוא חייב לשחרר את יובל מהשפעת הרוע, וכשיובל מתכננת להשתמש סוף סוף בקלף ה"סופר-מיזוג" כדי למזג ולהשמיד את כל שנים עשר הממדים, ג'ודאי משתמש במלכודת מחוכמת כדי להחליף את מרכיבי המיזוג, כך שהנשמה שלו והנשמה של יובל יתאחדו.
בכך ג'ודאי לא הביס ולא הובס על ידי יובל, אלא התאחד איתה, והצליח "לטהר" אותה מהאפלה ששכנה בה כל השנים האלו.
ג'ודאי מצליח לקבל גם את הצד האפל שבתוכו, הצד של "המלך הנעלה", ומקבל עליו שליטה.
עונה זו לא דובבה לאנגלית, ולא שודרה מחוץ ליפן.
זוהי העונה הקצרה ביותר של האנימה, ובה 35 פרקים.
לאחר החזרה לעולם האמיתי, ג'ודאי הופך להיות קר, מסוגר, וכבר אינו מצליח ליהנות מדו-קרב כבעבר, בגלל האירועים שחווה במהלך מסעו בין הממדים.
לאקדמיה מגיע תלמיד חדש ומסתורי בשם יוסקה פוג'יווארה.
פוג'יווארה פוגש בסטודנטים שונים ובאופן מסתורי כל מי שפגש בו מזהה אותו, לכאורה, כחבר ותיק, אך כאשר הוא פוגש בג'ודאי, הכוחות שלו לא משפיעים עליו בגלל הכוחות של יוּבֶּל שנמצאים בתוך ג'ודאי.
לפני שג'ודאי מכריח את פוג'יווארה לחשוף את זהותו האמיתית, מופיע אדם מסתורי בשם "טרומאן" (Trueman) ומאתגר את ג'ודאי, אך מובס על ידו.
באותו זמן, מגיעים דיווחים מכל העולם שדיסקי הדו-קרב של דואליסטים אינם עובדים כלל.
על מנת לפתור את התעלומה נעזר ג'ודאי באובריאן, שמבצע תחקיר כלל עולמי באמצעות הגישה שלו למשאבים ברחבי העולם.
ג'ודאי פוגש בקאגמארו ובסאיו, שמזהירים אותו מפני "האויב האולטימטיבי", שעומד מאחורי יצירתן של החיות המקודשות, פלישת "אור החורבן" לכדור הארץ, והשחתת נשמתה של יובל שהובילה לאירועים בעולם הממדים - "האפלה".
לאחר המפגש הזה מגיע שוב טרומאן, שהפעם מזדהה בשמו ובתפקידו כשליח האפלה, ומובס שוב.
ג'ודאי מחליט לברר את האמת מאחורי "האפלה", ולשם כך הוא נלחם במי שהיה בעבר תחת שליטת "האפלה", פובוקי טנג'וין (אטיקוס רודס).
במהלך הקרב מתגלה האמת מאחורי "התקרית במעונות הנטושים": הוא השתייך לחבורה של דואליסטים מצטיינים, שמנתה גם את "קייזר" ריו, ואת יוסקה פוג'יווארה, שתואר כאחד שהתעלה בכישוריו על כולם.
פוג'יווארה, בחיפושיו אחרי הכוח האולטימטיבי, הקריב את עצמו בטקס אפל, כשהוא מותיר אחריו רק מסכה, שריד של האפלה, אותה מסר לפובוקי.
מיד לאחר הקרב מופיע פוג'יווארה, שלמעשה היה רק תחפושת לנשמת הדו-קרב "Honest", שהייתה שייכת לפוג'יווארה האמיתי.
Honest בהתחלה לא תומכת במעשיהם אך לאחר שטרומאן מופיע בשלישית, היא עוזרת לג'ודאי להביס את טרומאן, הפעם לתמיד.
טרומאן לאחר מכן נודד ברחבי דומינו סיטי, מחפש אחרי דואליסטים שפיתחו רגשות שליליים לקלפים שלהם, ומשתלט עליהם (בדומה לסוכן סמית' מסדרת מטריקס).
טרומאן מצליח בכך להשתלט על כל דומינו סיטי, פרט לסטו קאיבה.
טרומאן פוגש גם באובריאן, שעוזר לג'ודאי לחקור את המתרחש, ומשתמש בלוחמה פסיכולוגית בכך שמתחזה לאבא של אובריאן ובכך מצליח להביס אותו ולהשתלט על גופו.
קרבות הסיום מתחילים באקדמיה, ובמהלכם ג'ודאי מביס סטודנט בשם דאיגו סוראנו.
טרומאן, שמנצל את עצבותו של סוראנו, משתלט עליו, ותוך כדי שימוש בגופו של סוראנו, משתלט לאט לאט על כל האקדמיה.
ג'ודאי, שהגיע לדומינו סיטי על מנת לגלות לאן חברו אובריאן נעלם, פוגש בצבא של טרומאנים (שלבשו את דמותו של אובריאן) המנסים לרדוף אחריו.
ברגע האחרון הוא ניצל בידי סאיו, שלוקח אותו למשרדי "קאיבה קורפ" אך מאתגר אותו לדו-קרב לאחר שמתגלה כי סאיו מכר את עצמו ל"אפלה" על מנת להחזיר לחיים את אחותו.
ג'ודאי מביס את סאיו (בפעם השנייה בסדרה), אך בניין המשרדים מתפוצץ וג'ודאי כמעט מת כתוצאה מכך אך ניצל בידי חברו הטוב, יוהאן אנדרסון, ויחד הם חוזרים לאקדמיה שבינתיים התמלאה כולה בתכפילים של טרומאן.
בדיוק לפני שצבא הטרומאנים גובר עליהם, מופיע יוסקה פוג'יווארה בעצמו, נשלט על ידי האפלה.
הוא מאתגר את יוהאן וג'ודאי לקרב "כולם על כולם".
ג'ודאי לבסוף מצליח לנצח על ידי Honest, "דרקון הקשת בענן" של יוהאן ו"נאוס", ומצליח לשחרר את פוג'יווארה.
"האפלה" מופיע בעצמו, בצורתו האמיתית: דמות שלדית המזכירה את מלאך המוות.
במהלך הדו-קרב ביניהם, נוקט "האפלה" בשיטות של לוחמה פסיכולוגית, בכך שמראה לו הדמיה של "עולם האפלה" שלו, שבו כל תושבי העולם לכודים, ואף מנסה להשתמש בנשמת הדו-קרב של ג'ודאי, "יובל", כנגדו.
ג'ודאי מצליח להחזיר לשליטתו את יובל, ובעזרתה, בעזרת נאוס, והכוח המאוחד של מפלצות "גיבורי היסודות" וה"נאו חלליים" מצליח להביס את "האפלה" אחת ולתמיד, ולשחרר את כל מי שהיה כלוא בתוך עולם החושך.
העונה מסתיימת בכך שג'ודאי והסטודנטים בני שכבתו נוכחים בטקס הסיום של האקדמיה, ומקבלים את תעודות הסיום שלהם.
בערב שלאחר הטקס מתקיים נשף סיום חגיגי במעונות של "אובליסק".
ג'ודאי, שמחליט להיעדר מהנשף, נשלח באמצעות קסם בעבר אל דומינו סיטי, שם הוא פוגש ביוגי מוטו מתקופת "עיר הקרבות", והם מחליטים לערוך ביניהם קרב ידידותי, שלעיני הצופים מסתיים בשיאו כאשר "נאוס" נלחם נגד "אוסיריס", קלף האל המצרי שהיה בבעלותו של יוגי.
בכך חוזרת לג'ודאי אהבת המשחק.
הסדרה הופקה על ידי חברת ההפקה Nihon Ad Systems, בבימויו של האטסוקי טסוג'י, ונוצרה על ידי Studio Gallop, בדומה לאנימה הקודמת.
לצורך כתיבת תסריט הסדרה, השתמשה חברת ההפקה בתסריטאים שונים מאלו שיצרו את התסריט עבור האנימה הקודמת.
השם "GX" הוא למעשה ראשי תיבות של "Generation neXt", וצוות ההפקה של הסדרה התייחס אליה תחת שם הקוד "GENEX" בשלבים מוקדמים של ההפקה.
מאוחר יותר, הפך שם הקוד לבסיס לטורניר "Genex" שהיווה חלק מרכזי מהעלילה של העונה השנייה.
כמו הסדרה הקודמת, הדיבוב האנגלי שהופק על ידי הסטודיו האמריקני 4Kids Entertainment והופץ ליתר מדינות המערב (כולל לגרסה העברית, ששודרה בערוץ הילדים), נערך וצונזר בצורה כבדה לפני ששוחרר, מסיבות של "אמריקניזציה" והתאמה לקהל יעד צעיר יותר מאשר קהל היעד המקורי ביפן.
לדוגמה, שמות הדמויות השתנו כמעט לחלוטין ברוב המקרים, האפקטים הוויזואליים של הקלפים השתנו, תצוגת נקודות החיים/התקפה/הגנה של מפלצות השתנתה, וכך גם אלמנטים אחרים דוגמת מראה חיצוני ולבוש של דמויות שונות, ומוזיקת הרקע.
בנוסף לכך, נושאים שנחשבו "כבדים" דוגמת מוות, עינויים, רצח, סאדיזם ונושאים בעלי אופי דתי או אוקולטיסטי "עודנו" מעט כך שיהיו מותאמים יותר לילדים.
על כך, הגרסה ה"מערבית" זכתה לביקורות קשות מצד מעריצים.
ניתן למצוא את שלוש העונות המדובבות לאנגלית בערוץ היוטיוב הרשמי של יו-גי-הו!, שעד 2011 נוהל על ידי 4Kids.
תביעה שהוגשה נגד 4Kids על ידי TV Tokyo ו Nihon Ad Systems במרץ 2011 הביאה להפסקת הסכם הרישיון בין שתי החברות, ולחסימת הערוץ (והסרטונים).
הערוץ כיום מנוהל על ידי חברת 4K Media, חברת בת של קונאמי.
אתר הצפייה הישירה קראנצ'ירול מספק את הגרסה המקורית, מתורגמת, וגם את הדיבוב האנגלי, באופן חוקי בחינם.
האנימה עובדה בשלב יותר מאוחר גם לסדרת מאנגה, שהופצה במגזין V-Jump בין דצמבר 2005 לנובמבר 2006 תחת פיקוחו של יוצר הזיכיון המקורי, קאזוקי טאקאהאשי.
אף על פי שמרבית הדמויות מהאנימה מופיעות אף הן במאנגה, עלילת המאנגה שונה לחלוטין מעלילת האנימה, ומהווה מעין המשך ישיר למאנגה ולאנימה של "יו-גי-הו!
דו-קרב מפלצות", עם התייחסות רבה לאלמנטים שאפיינו אותן דוגמת המיתולוגיה המצרית ופריטי המילניום.
בנוסף לכך, יצאו גם מספר משחקי וידאו תחת המותג "יו-גי-הו!
GX", בעיקר לקונסולות הגיימבוי אדוונס ונינטנדו DS.
שלושת המשחקים הראשונים בסדרת המשחקים Tag Force שיצאה לקונסולת ה-PSP אף הם יצאו לאור בהתבסס על האנימה, בעוד שהמשחקים הבאים שיצאו לאחר מכן התבססו על יו-גי-הו!
Duel Links (ביפנית: 遊戯王 デュエルリンクス) הוא משחק איסוף קלפים ממוחשב, המפותח על ידי Konami ומופץ על ידה לפלטפורמות iOS ואנדרואיד וכמו כן גם למחשב האישי.
המשחק מבוסס על משחק הקלפים של יו-גי-הו!, אף הוא תוצרת קונאמי.
המשחק יצא לאור ביפן ב-17 בנובמבר 2016, וב-11 בינואר 2017 ליתר העולם (אפל ולאנדרואיד), בעוד שגרסת המחשב האישי שוחררה מספר חודשים מאוחר יותר (17 בנובמבר 2017).
הקרבות במשחק זה משתמשים בפורמט ה-Speed Duel הקיים גם במשחק הקלפים האמיתי, כאשר הדגש הוא על סיום מהיר ככל האפשר של קרבות תוך הגבלת מספר המפלצות שניתן לשחק בהן וגודל החפיסה.
שני השחקנים מתחילים עם 4000 נקודות חיים, ועם 4 קלפים ביד.
כל שחקן מוגבל לחפיסה בת 20 עד 30 קלפים, ולחפיסת אקסטרה בת 5 קלפים .
לכל שחקן יש 3 אזורים שבהן ניתן לזמן מפלצות, ו-3 אזורים נוספים בהם ניתן להפעיל קלפי קסם ומלכודת .
אין Main Phase 2 בתור של שחקן, כך שלאחר הכרזה על קרב יש לסיים את התור.
ניתן להשתמש ביכולות מיוחדות (Skills) שנוצרו עבור הפורמט.
בדומה לדו-קרב במשחק הקלפים האמיתי, גם כאן מטרת הדו-קרב היא להגיע לניצחון, המושג על ידי שלושה תנאים: איפוס נקודות החיים של היריב, שחקן שמנסה לשלוף קלף מחפיסה, אך לא נותרו בה עוד קלפים (Deck Out), או שימוש בקלף שאחת היכולות שלו מעניקה ניצחון מיידי (Duel Winner card).
כל ניצחון בדו-קרב מזכה את השחקן בנקודות ניסיון, באמצעותן השחקן יכול להעלות רמות את הדמות איתה הוא משחק, במטבעות, ובחפצים.
בעולם המשחק ישנו מספר רב של דמויות-בלא-שחקן שונות אותן השחקן יכול לאתגר לדו-קרב על מנת להתקדם ולזכות בפרסים, וכמו כן קיים "פורטל" גדול שבאמצעותו ניתן לאתגר "דואליסט אגדי" - דמות מוכרת מאחת מסדרות האנימה בזיכיון.
לכל דמות שכזו יש חפיסה משלה עם הקלפים המיוחדים שבו היא משתמשת, ויכולת מיוחדת משלה.
במשחק יש שלבים (Stages) שעל מנת להתקדם בהם יש לסיים משימות, כאשר כל שלב עשוי להעניק לשחקן דמויות נוספות שניתן לשחק בהן, ביחד עם המשימות המיוחדות שלהן, וכן לאפשר לשחקן לפתוח עולמות משחק נוספים, המבוססים על סדרות האנימה הנוספות בזיכיון.
במשחק קיים מספר רב של דמויות שניתן לשחק בהן, המבוססות על דמויות שהופיעו בסדרות האנימה השונות בזיכיון.
במשחק קיים גם מצב מרובה-משתתפים בהם השחקן יכול לשחק בזמן אמת נגד חברים, או נגד משתתפים אקראיים, וכמו כן להשתתף במשחקים תחרותיים עם מערכת דירוג לשחקנים ופרסים (דוגמת קלפים נדירים) למנצחים.
עם שחרור המשחק, מגוון הקלפים שהיה קיים במשחק היה מצומצם יחסית וכלל רק את הקלפים שהופיעו בסדרת האנימה הראשונה "יו-גי-הו!
דו-קרב מפלצות", אך עם הזמן יצאו לאור חבילות נוספות שכללו קלפים חדשים יותר.
כמו כן, עם שחרור המשחק לא היו קיימות טכניקות זימון "מתקדמות" יותר שקיימות במשחק הקלפים כיום (זימון סינכרו, אקסיז, פנדולום ועוד) ואלו שוחררו אף הן בשלבים מאוחרים יותר.
ב-28 בספטמבר 2017 יצא העולם שמבוסס על סדרת האנימה יו-גי-הו!
GX למשחק, עם דמויות חדשות ודגש על קלפי מיזוג.
ב-25 בספטמבר 2018 שוחרר העולם שמבוסס על סדרת האנימה יו-גי-הו!
המימד החמישי ביחד עם טכניקת הזימון "זימון סינכרו" שאפיינה את הסדרה.
ב-26 בספטמבר 2019 שוחרר העולם המבוסס על סרט האנימה יו-גי-הו!
הצד האפל של הממדים, המהווה המשך לסדרת המאנגה המקורית.
ב-29 בספטמבר 2020 שוחרר העולם המבוסס על סדרת האנימה יו-גי-הו!
ZEXAL ביחד עם מספר מצומצם של דמויות מהאנימה ועם טכניקת הזימון "XYZ" שאפיינה את הסדרה.
ב-28 בספטמבר 2021 שוחרר העולם המבוסס על סדרת האנימה יו-גי-הו!
ארק פייב, ביחד עם טכניקת הזימון "פנדולום" שאפיינה את הסדרה.
ב-28 בספטמבר 2022 שוחרר העולם המבוסס על סדרת האנימה יו-גי-הו!
VRAINS, ביחד עם טכניקת זימון ה"לינק" שאפיינה את הסדרה.
סטו קאיבה, הבעלים של חברת "קאיבה קורפ", החליט ליצור עולם וירטואלי בו יתמודדו הדואליסטים הטובים ביותר אחד נגד השני.
דואליסטים שונים החלו להופיע בעולם, כאשר חלקם נאלצים להתמודד שוב עם יריביהם הוותיקים.
את המשחק ניתן להתחיל עם סטו קאיבה או עם יאמי יוגי, כאשר השלמת משימות וניצחון בקרבות תזכה את השחקן בדמויות נוספות שניתן לשחק בהן, כולל הדמות שלא נבחרה בתחילת המשחק.
חלק מהדמויות הופיעו גם בעולם של סדרת האנימה "דו-קרב מפלצות", עם זאת המראה החיצוני שלהן שונה, והחפיסה ההתחלתית שלהן שונה אף היא.
מספר ביקורות שיבחו את המשחק על הפשטת רבים מחוקי משחק הקלפים ה"רגיל", דבר שעוזר להנגשתו לשחקני יו-גי-הו!
חדשים, אך גם על היותו רלוונטי גם לשחקנים ותיקים יותר על ידי השארת ה"עומק והאסטרטגיה" שמאפיינים את משחק הקלפים.
ממוצע הביקורות לגרסת האייפון עומד על 80 מתוך 100 באתר Metacritic ועל 83% ביקורות חיוביות לגרסת המחשב ב-Steam.
המשחק הגיע לסך של 65 מיליון הורדות ברחבי העולם בחודש מרץ 2018 כאשר בנובמבר אותה השנה המספר עלה ל-80 מיליון (עבור כלל הפלטפורמות) ובאוקטובר 2019 הגיע ל-100 מיליון הורדות ממכשירים ניידים.
קיו - צאלים בע"מ היא חברה פרטית ישראלית העוסקת בהפיכת אשפה ביתית לחומר גלם תרמופלסטי.
תוצר החברה, ששמו המסחרי הוא UBQ, משמש כתחליף לעץ, בטון או פלסטיק בייצור של מוצרים בני-קיימא.
החברה נוסדה בשנת 2012 על ידי ג'ק (טאטו) ביג'יו, יהודה פרל וערן לב.
אלברט דואר, בעלים של מפעלי פטרוכימיה, בנייה ואריזה, הצטרף בשנת 2013 כמשקיע אסטרטגי.
פיתוח החומר שמייצרת החברה, UBQ, נמשך ארבע שנים בשיתוף עם אוניברסיטאות בישראל (בפרט פרופ' עודד שוסיוב מהאוניברסיטה העברית בירושלים), ולחברה פטנטים עליו.
ייצור מסחרי של החומר, במפעל החברה בקיבוץ צאלים, התחיל ב-2018. החברה מקימה בהולנד (בסוף 2021) מפעל נוסף, גדול פי 12 מזה שבצאלים.
עם הקמתה גייסה החברה 3.5 מיליון דולר ממשקיעים פרטיים.
את האשפה העירונית הנחוצה לתהליך הייצור מתקבלת, כאשפה מוצקה גולמית או כ-RDF, ממזבלת חירייה.
האשפה עוברת סינון אוטומטי שבו מופרדים ממנה מתכות ומינרלים המועברים למתקני מיחזור.
האשפה המסוננת מועברת למתקן שבו מבוצע עיבוד כימי של האשפה, שמפרק את האשפה האורגנית למרכיביה הבסיסיים: ליגנין, צלולוזה וסיבים.
אלה מורכבים מחדש יחד עם ה-RDF ליצירת החומר UBQ.
התוצר המוגמר ניתן לערבוב עם חומרי גלם כגון פוליפרופילן, פוליאתילן, PLA ופוליוויניל כלוריד.
הוא נמכר למפעלי פלסטיק כחומר גלם לתהליכי ייצור מקובלים, כגון הזרקת פלסטיק, אקסטרוזיה והדפסה תלת-ממדית.
ריכוז ה-UBQ במוצר הסופי תלוי בתכונות הנדרשות ממוצר זה, כגון צבע וחוזק.
בחודש ינואר 2020, הודיעה יצרנית הרכב מרצדס-בנץ על בחינת UBQ לשימוש במכוניות שהיא מייצרת.
בישראל מספקת החברה חומר גלם לכתר פלסטיק ומשתפת פעולה עם כרמל אולפינים.
בחודש נובמבר 2021, הגיעה החברה להסכם עם חברת ארקוס דוראדוס, זכיינית מקדונלד'ס באמריקה הלטינית, לייצור מגשים למסעדותיה.
בין השנים 2013–2019 גייסה החברה 39 מיליון דולר ובחודש דצמבר 2021, השלימה החברה גיוס נוסף בסכום של כ-170 מיליון דולר.
במתקפת הפתע על ישראל נרצחו בכפר עזה אורי רוסו, מנהל התחזוקה וההנדסה של המפעל, והדר ברדיצ'בסקי, חשבת המפעל.
באוקטובר 2023 פרסם שבועון החדשות "טיים" רשימה של 200 ההמצאות הטובות ביותר לשנת 2023, ובהן נכללה גם המצאתה של חברת יו.
אוניו אספורטיבה סנטה קולומה (בקטלאנית: Unió Esportiva Santa Coloma), הידוע גם בשם יו.אי.
סנטה קולומה (בקטלאנית: UE Santa Coloma), הוא מועדון כדורגל אנדורי הממוקם בכפר סנטה קולומה, אנדורה לה ולה, המשחק בליגת העל האנדורית.
המועדון נוסד ב-1986 ולו זכייה אחת באליפות ו-3 זכיות בגביע האנדורי.
המועדון יו.אי סנטה קולומה הוקם ב-23 בספטמבר 1986 בכפר סנטה קולומה.
בשנת 1996 הקים המועדון אקדמיה לכדורגל כדי לסייע בשיפור תחום הספורט באנדורה, ובמשך מספר שנים שימש כחממה עבור מועדוני הכדורגל הבכירים באנדורה כולל היריבה העירונית סנטה קולומה.
בשנת 2006 הוקמה מחדש הקבוצה הבוגרת של המועדון לאחר שלא הייתה פעילה מספר שנים, ושנה לאחר מכן הצטרפה לליגה האנדורית השנייה.
כבר בעונתה הראשונה, עונת 2007/2008, זכתה סנטה קולומה באליפות הליגה השנייה והעפילה לליגת העל האנדורית.
בעונתה הראשונה בליגה הבכירה סיימה סנטה קולומה במקום החמישי, אך כבר בעונתה השנייה בליגה, עונת 2009/2010, סיימה הקבוצה במקום השני והעפילה לראשונה בתולדותיה למוקדמות הליגה האירופית.
בסיבוב המוקדמות הראשון בליגה האירופית פגשה סנטה קולומה את מוגרן בודווה ממונטנגרו, אך הפסידה לה פעמיים והודחה.
ב-2013 זכה המועדון בתואר הראשון שלו, הגביע האנדורי לאחר שהקבוצה ניצחה 3–2 את סנט ז'וליה.
שלוש שנים לאחר מכן ב-2016 הוכתרה שוב יו.אי.
כמחזיקת הגביע לאחר שניצחה בגמר 3–2 את אנגורדני.
שנה לאחר מכן הצליחה יו.אי.
להגן על תוארה כשניצחה את יריבתה העירונית סנטה קולומה 1–0.
בין השנים 2010 ל-2017 העפילה סנטה קולומה למוקדמות הליגה האירופית 7 פעמים ב-8 עונות, אך כל משחקיה באירופה בשנים הללו הסתיימו בהפסדים.
לאחר היעדרות של 4 עונות, שבה סנטה קולומה להתחרות במסגרת האירופית כשסיימה במקום השני בליגה בסיום עונת 2021/2022 והעפילה לסיבוב המוקדמות הראשון בקונפרנס ליג אך גם שם הפסידה פעמיים והודחה.
סנטה קולומה באליפות היסטורית וזכתה בכרטיס למוקדמות ליגת האלופות.
הכינוי של המועדון, המשתקף בסמל המועדון, הוא Esquirols (הסנאים), בשל מספר הסנאים שחיים סביב העיירה סנטה קולומה.
יש מסורת ארוכת שנים למספר אוהדים ללבוש תחפושות של סנאים במשחק הבית האחרון של המועדון בכל עונה.
הדרבי של סנטה קולומה מול השכנה סנטה קולומה.
הולך ומתפתח למשחק בעל אמוציות, במיוחד החל מעונת 2009/2010 כאשר שני המועדונים התחרו על אליפות כשיו.אי.
סיימה לבסוף רק במקום השני והפסידה את האליפות.
בכל התוצאות (בית וחוץ) מספר השערים של סנטה קולומה מוצג ראשון.
יוּ'נְהָאי (בסינית:云海) היא סדרת לווייני מזג אוויר סינית.
השיגור הראשון בוצע בשנת 2016. הלוויינים מנוצלים לצרכים צבאיים ולכן מידע על מבנה הלוויינים מוגבל.
הלוויינים מנצלים מידע ממערכת ניווט לוויינית לקבלת מידע על מזג האוויר ומצב יונוספירה.
שיגורי הדור הראשון בוצעו בשנת 2016. בהמשך בוצעו עוד שלושה שיגורים ובסך הכול שוגרו 4 לוויינים.
כל השיגורים בוצעו ממרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ו'אן.
שיגורי הדור השני של הסדרה החלו בשנת 2018. בוצעו שני שיגורים.
בכל שיגור שוגרו לחלל 6 לוויינים.
שיגורי הדור השלישי החול בשנת 2022, כאשר שוגר הלוויין הראשון.
הלוויין השני שוגר בשנת 2024. השיגורים בוצעו ממרכז שיגור הלוויינים טאיואן.
יוּ' דְזְה-דִי (בסינית מפושטת: 于子迪; נולדה ב-16 באוקטובר 2012) היא שחיינית סינית, זוכת מדליית ארד באליפות עולם (סינגפור 2025) במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי.
באליפות הרפובליקה העממית של סין 2025 זכתה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:10.63 דקות, התוצאה הטובה ביותר במשחה עבור שחיינית בת 12. היא זכתה גם בשתי מדליות זהב: במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:06.83 דקות, ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:35.53 דקות.
היא נבחרה להשתתף באליפות העולם 2025 על סמך תוצאותיה באליפות, על-אף שניתן להשתתף באליפות רק מעל גיל 14, זאת בשל העובדה שתוצאותיה היו טובות יותר מהקריטריון להשתתפות.
היא השחיינית השנייה הצעירה ביותר בהיסטוריה של אליפות העולם, אחרי א-זין טארק מבחריין שהשתתפה באליפות העולם 2015 בגיל עשר.
באליפות העולם שנערכה בסינגפור ביולי-אוגוסט זכתה במדליית ארד במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי, לאחר ששחתה בשלב המוקדמות של המשחה, והפכה לשחיינית הצעירה ביותר שזוכה במדליה במסגרת אליפות העולם.
בנוסף, סיימה במקום רביעי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:09.21 דקות, ובמקום רביעי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:06.43 דקות.
יו אס איירווייז הייתה חברת תעופה אמריקאית ששכנה בטמפה שבאריזונה (הנמצאת באזור העירוני של פיניקס).
US איירווייז הייתה חברת התעופה החמישית בגודלה בארצות הברית, צי המטוסים שלה מנה 338 מטוסים אשר שירתו כ-204 יעדים בצפון אמריקה, מרכז אמריקה, האיים הקאריביים, אירופה וישראל.
החברה הפעילה מוקדים מרכזיים בפיניקס, שארלוט, ופילדלפיה, ובפברואר 2005 פתחה מוקד כלל אמריקני בפורט לודרדייל.
שאר נמלי התעופה העיקריים איתם עבדה החברה הם פיטסבורג, לה גוארדיה בניו יורק, רייגן-נשיונל בוושינגטון ובוסטון.
לאחר פיגועי 11 בספטמבר 2001, יו אס איירווייז הייתה לראשונה מכמה חברות תעופה אמריקניות גדולות שהודיעו על הליך פירוק, דבר שאילץ אותה לסגור את אחד ממוקדי החברה בבולטימור ולפטר מאות עובדים.
ב-2013 יצאה החברה ממצב של פשיטת הרגל.
החברה הייתה בעליה של חברת "אמריקה וסט איירליינס".
בפברואר 2013 הודיעו יו אס איירוויז וחברת התעופה אמריקן איירליינס, כי שתי החברות תמוזגנה בעסקה שיצרה את חברת התעופה הגדולה בעולם.
בעסקה, שנחתמה ברבעון השלישי של שנת 2013, בעלי מניות חברת האם של אמריקן איירליינס; AMR מחזיקים ב-72% ממניות החברה החדשה, ובעלי המניות של יו אס איירוויז מחזיקים ב-28% הנותרים.
החברה הממוזגת נושאת את השם אמריקן איירליינס.
ב-31 במרץ 2014 הושלם המיזוג בין יו אס איירווייז ואמריקן איירליינס.
החברה הפעילה משנת 2009 טיסה יומית מתל אביב לפילדלפיה.
לאחר האיחוד עם אמריקן איירליינס בשנת 2014, הטיסות הופעלו במטוסים ששימשו את US איירווייז, תוך שימוש בקוד "אמריקן איירליינס".
יו בנקוב (בנורווגית: Jo Benkow ; 15 באוגוסט 1924 - 18 במאי 2013) היה פוליטיקאי יהודי נורווגי שמרני, כיהן כיו"ר הפרלמנט הנורווגי.
היה צלם במקצועו ובעל דעות פרו-ישראליות.
נולד בשם חוסה אליאס בנקוביץ' בעיר טרונדהיים, נורווגיה ב-1924 אבל בילדותו עבר לבארום שליד אוסלו.
כחבר בקהילה היהודית הקטנה שבנורווגיה, חווה אפליה על רקע גזעני ודעות קדומות לאורך שנות התבגרותו.
ב-1942 ברח מהכיבוש הנאצי של נורווגיה לשוודיה השכנה, ומשם המשיך לבריטניה.
ב-1965 נבחר לפרלמנט הנורווגי, כאשר ייצג את המפלגה הקונסרבטיבית.
בפרלמנט הפך במהרה להיות דמות מפתח, כמנהיג מפלגה בין השנים 1980-1984, כמנהיג המפלגה הקונסרבטיבית בין השנים 1981-1985 ובעיקר כנשיא הסטורטינג (הפרלמנט הנורווגי) ב-1985. הוא כיהן כנשיא הסטורטינג עד שנת 1993, שנת פרישתו, אחרי 28 שנים בפרלמנט.
בנקוב הרצה רבות אודות ענייני המזרח התיכון ואנטישמיות.
בשנים האחרונות עוררו דבריו מספר מהומות כאשר ביקר את ראש הממשלה לשעבר של נורווגיה (וחברו למפלגה) קארה וילוך, וכאשר כינה אותו "האדם הגזען ביותר במדינה", בעקבות ביקורתו החריפה של וילוך על מדיניות ישראל.
כיהן גם כנשיא "הפדרציה של הלסינקי לזכויות האדם", ולימד יחסים בינלאומיים באוניברסיטת בוסטון.
בנקוב כתב ספרים רבים על זכויות האדם, המונרכיה שבנורווגיה, ונושאים שונים נוספים.
ספרו "Olav - menneske og monark", פרי יצירתו בעקבות מספר שיחות שניהל עם חברו המלך אולף החמישי היה רב מכר.
יו בונוויל הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלי.
נולד בלונדון בשם יו ריצ'רד בונוויל ויליאמס.
למד בבית ספר בשרבורן, ואחר כך למד תאולוגיה באוניברסיטת קיימברידג'.
את הכשרתו כשחקן רכש ב"אקדמית ובר דאגלס לאומנות הדרמה" שבלונדון.
ב-1998 התחתן עם לולו אוונס, לבני הזוג בן אחד, פליקס.
הופעת הבכורה של בונוויל על הבמה הייתה בתיאטרון הפתוח ריג'ינסט פארק.
בשנת 1987 הצטרף ל"התיאטרון המלכותי הלאומי" אתם הופיע במספר מחזות.
ב-1991 החל לשחק ב"רויאל שייקספיר קומפני" שם גילם את דמותו של לארטס לצידו של קנת בראנה בתפקיד המלט.
עוד הופיע בתיאטרון בתפקיד ולנטיין ב"שני האדונים מוורונה", ברגטו בהצגה "'Tis Pity She's a Whore", ובשני תפקידים במחזה "האלכימאי" מאת בן ג'ונסון.
הוא החל להופיע בטלוויזיה ב-1991 בשם ריצ'רד בונוויל.
תפקידיו הראשונים היו של דמויות טובות-לב אך מטופשות במקצת כמו ברני בנוטינג היל ומר ראשוורת' בסרט הקולנוע "מנספילד פארק".
בסדרות הטלוויזיה "Take A Girl Like You" ו"ארמדילו" הוא גילם דמויות מרושעות יותר, שהובילו לדמות השתלטנית של הנלי גרנדקורט בסדרה "דניאל דרונדה" (עיבוד לרומן באותו שם מאת ג'ורג' אליוט), ולדמות הרוצח הפסיכופת ג'יימס למפטון בסדרת המתח "The Commander".
בסרט "Love Again" גילם את דמות המשורר פיליפ לארקין.
ב-2004 שיחק בדוקודרמה "האיש שבנה את בריטניה" בה גילם את הדמות הראשית של סר כריסטופר רן.
אחד מהשיגיו הגדולים היו בסרט הקולנוע "אייריס וג'ון" בתפקיד ג'ון ביילי הצעיר לצידה של קייט וינסלט.
הוא זכה לשבחים רבים על הופעתו, והיה מועמד לפרס באפט"א בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר.
בשנים 2011 ו-2012 כיכב בסדרה הקומית "2012" (Twenty Twelve) של ה-BBC בתפקיד איאן פלטשר, על ההכנות לאולימפיאדת לונדון.
בין השנים 2010 ל-2015 הופיע בונוויל בתפקיד רוברט הרוזן מגרנטהם בסדרת הדרמה התקופתית "אחוזת דאונטון" של ITV.
ב-2014 חזר לגלם את דמותו של איאן פלטשר בסדרת ההמשך ל-"2012", הסדרה הקומית "W1A", בתפקיד מנהל מחלקה ב-BBC.
הסדרה שודרה במשך שלוש עונות עד שנת 2017.
יו (בסינית: 卣) הוא כלי ברונזה דמוי קדרה, בעל מכסה.