tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
האתר Stereogum דירג את Days Are Gone במקום השמיני ברשימת "50 האלבומים הטובים ביותר של שנת 2013", וציין: "באלבום הבכורה שלהן, [חיים] מביאות את סטיבי ניקס, מייקל ג'קסון, ודבי גיבסון, ומשלבות הכל בכוח העצום של האישיות הקולקטיבית שלהם.
הן לא אינדי, אבל אם היו, האינדי היה בר מזל לקבל אותן."
Days Are Gone נכנס למצעד בילבורד 200 במקום השישי עם מכירות של 26,000 עותקים בשבוע הראשון.
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי, ומכר 37,005 עותקים בשבוע הראשון שלו בבריטניה.
ב-25 באוקטובר 2013, האלבום קיבל תואר כסף על ידי איגוד תעשיית הההקלטות הבריטית, מה שמציין מכירה של מעל 60,000 עותקים בבריטניה, וב-27 בדצמבר 2013, קיבל תואר זהב, מה שמציין מכירה של מעל 100,000 עותקים.
נכון ליולי 2017, האלבום מכר 300,244 עותקים בממלכה המאוחדת.
אסתי חיים – בס, שירה (כל הרצועות), כלי הקשה (רצועות 1, 6)
וויל קנזונרי – קלבינט, פסנתר רודס (רצועה 1)
ג'יימי מוהובראק – קלידים (רצועה 7)
גרג ליס – גיטרת פדל סטיל (רצועה 11)
"De Nuevos A Viejos" (בעברית: "מהחדש לישן") הוא אלבום האולפן השני של הצמד הפוארטוריקני ויסין ויאנדל.
הוא הגיע למקום ה-12 ב"מצעד אלבומי פופ לטיני" ולמקום ה-26 ב"מצעד האלבומים הלטיניים".
ואף היה מועמד בטקס פרסי המוזיקה הלטינית של בילבורד בקטגוריית "אלבום הראפ הלטיני של השנה".
De Otra Manera (בעברית: "בדרך אחרת") הוא אלבום האולפן של צמד הרגאטון הפוארטוריקני ויסין ויאנדל, הוא יצא ב-14 באוגוסט 2002, על ידי החברת התקליטים העצמאית Lideres Entertainment Group.
De Lane Lea Demos הוא המיני-אלבום הרביעי של להקת הרוק הבריטית קווין, אשר יצא לאור ב-12 באפריל 2025 על ידי חברת התקליטים האמריקאית הוליווד רקורדס לרגל יום חנויות התקליטים הבין-לאומי.
ב-24 באוקטובר 2024 יצא לאור מארז התקליטורים Queen I Collector's Edition, המהווה לגרסה מורחבת של אלבום הבכורה של הלהקה, אותה הוציאה לאור לרגל ציון 51 שנים לצאת האלבום.
במארז זה נכלל בין היתר תקליטור בשם De Lane Lea Demos שהכיל גרסאות דמו של חמישה משירי האלבום המקורי שהוקלטו באולפן ההקלטות דה ליין לי בלונדון.
במקור, הקלטות אלה נגנזו לאחר שבחרו חברי הלהקה לעבור מדה ליין לי לאולפני טריידנט.
כחצי שנה לאחר הוצאת המארז, ב-12 באפריל 2025, יום חנויות התקליטים הבין-לאומי, הוציאה לאור הלהקה את חמש גרסאות הדמו על גבי תקליט במהדורה מוגבלת ל-5,000 יחידות בלבד.
לרגל צאת המיני-אלבום, סיפרו חברי הלהקה בריאן מיי ורוג'ר טיילור כי דמואים אלה משקפים את החזון המקורי על פיו רצו להקליט את שירי האלבום, לפני שהתערבו אנשי אולפני טריידנט בתהליך הפקת האלבום.
פרדי מרקיורי – זמרה, פסנתר, קולות רקע
בריאן מיי – גיטרה, קולות רקע
רוג'ר טיילור – תופים, כלי הקשה, קולות רקע
"" הוא שיר של הזמרת האמריקאית אריאנה גרנדה, שיצא לאור ב-30 באוגוסט 2013. השיר נכלל כרצועה השביעית באלבום הבכורה של גרנדה, Yours Truly.
השיר, המאופיין בסגנון רטרו המשלב דו-וופ ונשמה משנות ה-50 וה-60, זכה לשבחים מצד מבקרים על הביצוע הקולי של גרנדה והדמיון לאמניות כדוגמת מריה קארי, והוא כולל בסופו הקלטה קולית של סבה וסבתה של הזמרת.
נכון לשנת 2026 השיר צבר מעל ל-200 מיליון האזנות בפלטפורמת הסטרימינג ספוטיפיי.
העבודה על האלבום Yours Truly החלה עוד באוגוסט 2010, תקופה בה גרנדה הייתה מוכרת בעיקר כשחקנית בסדרות הנוער "ויקטוריוס" ו"סאם וקאט" בערוץ ניקלודיאון.
יציאת השיר והאלבום סימנה את המעבר של גרנדה מכוכבת נוער בטלוויזיה לזמרת פופ ו-R&B, תוך ניסיון לבסס את מעמדה האמנותי בתעשיית המוזיקה.
השיר נכתב והופק על ידי מאט סקווייר וטומי בראון, בשיתוף עם הזמרת ויקטוריה מונה, חברתה של גרנדה, שקיבלה קרדיט כתיבה בשיר.
ההקלטה התבצעה במהלך שנת 2012 באולפני "The Lair" בלוס אנג'לס.
גרנדה ציינה כי השיר הוא אחד מהשירים הבודדים באלבום (לצד "Honeymoon Avenue" ו-"Tattooed Heart") שנכתבו זמן רב לפני יציאת האלבום והיוו חלק בלתי נפרד ממנו לאורך כל תהליך היצירה, שנמשך כשלוש שנים.
כדי להתאים את השירים הישנים יותר לקו האחיד של האלבום, גרנדה הקליטה ועיבדה אותם מחדש לפני הגרסה הסופית.
בשלבים המוקדמים של הפקת האלבום, השם המתוכנן עבורו היה , כשם השיר, והוא יועד לצאת לאור בסוף אוגוסט 2013. עם זאת, לבסוף הוחלט לשנות את שם האלבום ל-Yours Truly.
גרנדה חשפה כי הקליטה אלבום שלם שנגנז ברובו משום שלא הייתה מרוצה מהכיוון המוזיקלי, אך "" היה אחד משלושת השירים היחידים ששרדו את השינויים ונכללו בתוצר הסופי.
אף על פי ש-"" לא יצא כסינגל רשמי לתחנות הרדיו ולא לווה בקליפ בעת יציאת האלבום, הוא זכה להתייחסות מיוחדת שנים מאוחר יותר.
באוגוסט 2023, כחלק מחגיגות העשור לאלבום Yours Truly, הוציאה לאור גרנדה גרסת הופעה חיה של השיר ("Live from London") כחלק ממהדורת הדלוקס הדיגיטלית, לצד סרטון ביצוע חי שעלה לערוץ היוטיוב שלה.
"" היא בלדת פופ ו-R&B המאופיינת בסגנון רטרו מובהק, השואב השראה ממוזיקת הדו-וופ והנשמה של שנות ה-50 וה-60. השיר משתלב בקו האמנותי הכללי של האלבום Yours Truly, אותו הגדירה גרנדה כ"פופ R&B נוסטלגי עם תמה בסיסית של דו-וופ".
מבקרים ציינו כי השיר מזכיר בסגנונו את המחזמר "גריז", אך הביצוע הקולי של גרנדה מעניק לו עומק ומונע ממנו להישמע כחיקוי שטחי.
מבחינה הפקתית, השיר נשען על הרמוניות קוליות עשירות (כגון קולות רקע של "לה-דה-דה") ופולסים ריתמיים עדינים המניעים את השיר קדימה.
הביצוע הקולי בשיר מדגים את המנעד הרחב של גרנדה ואת שליטתה הטכנית.
השירה מתוארת כ"ממריאה", תוך שימוש בטכניקות של מליסמה – שירה של הברה אחת תוך מעבר בין מספר צלילים – וסולמות מהירים.
סגנון השירה בשיר, כמו באלבום כולו, הוביל להשוואות תכופות לזמרות ווקאליות גדולות כמו מריה קארי, הן בשל הגוון הקולי והן בשל השימוש בטכניקות R&B קלאסיות.
מבחינה לירית, השיר עוסק בתחושת ההתאהבות הראשונית ובמחשבות הבלתי פוסקות על מושא האהבה.
הטקסט מתאר כמיהה רומנטית ותמימה, המאופיינת ברצון עז לקרבה פיזית ורגשית, תוך שהדוברת שוקעת בהזיות בהקיץ על אהובה.
מבקרים ציינו כי השיר, בדומה לשאר האלבום Yours Truly, עוסק בנושאים של אהבה נערית ותמימה, המזכירים כתיבה ביומנים של תלמידות תיכון, ומתמקד ברגשות "ילדותיים" ומתוקים של התרגשות רומנטית.
השיר זכה לביקורות מעורבות עד חיוביות מצד מבקרי המוזיקה, אשר שיבחו לרוב את הביצוע הקולי של גרנדה וההפקה הנוסטלגית, אך חלקם הסתייגו מהתוכן הלירי הנערי או מהיעדר ייחודיות בהשוואה לרצועות אחרות באלבום.
במגזין בילבורד, בביקורת "רצועה אחר רצועה" של האלבום, השיר תואר כ"נעים אך לא יוצא דופן".
עם זאת, המבקר ציין לטובה את "כיסי השמחה הקצביים" בשיר, כגון הרמוניות ה-"לה-דה-דה" והפולסים העדינים שמניעים את השיר קדימה.
בביקורת באתר פיצ'פורק צוין כי אף על פי שהשיר נשמע "נדוש" ומזכיר ברמתו ה"קיטשית" את המחזמר "גריז", האינטונציה של גרנדה והאמונה שלה בביצוע מרימות את השיר והופכות את התוצאה ל"לוהטת".
באתר פיפל דורג האלבום כאחד הטובים של גרנדה, והשי צוין כבלדה "ממריאה" המהווה את ההדגמה הטהורה ביותר ליכולתה הטבעית של גרנדה לשיר בעוצמה.
בביקורת באתר SheKnows השיר סומן כבולט באלבום, והושווה לסגנון המשלב את העוצמה של ג'סיקה סימפסון עם הסגנון הקליל של אמי רוסום, תוך אזכור הדמיון המתבקש למריה קארי.
סוכנות הידיעות AP תיארה את השיר כ"בלדה דבשית" המראה כי כוכבת אמיתית נמצאת בעלייה.
באתר יוסמיוזיק הישראלי, צוין כי השיר משלב נגיעות דו-וופ בסגנון הפופ הישן של שנות ה-50 וה-60.
הבלוג Soul In Stereo ציין כי השיר אינו רע, אך תוכנו עשוי לגרום לגלגול עיניים בקרב מאזינים מבוגרים יותר (שנולדו לפני 1990), וכי המבקר היה נהנה ממנו יותר לו היה עדיין בתיכון.
באתר Plugged In, הסוקר תכנים מנקודת מבט משפחתית-שמרנית, צוין השיר כחלק מהתכנים המביעים תשוקה פיזית, בשל מילים המביעות רצון עז למגע.
Deadwing הוא אלבום רוק מתקדם מאת להקת פורקיופיין טרי, שיצא לאור ב־28 במרץ 2005 באירופה וב־26 באפריל 2005 בארצות הברית.
במהרה הפך האלבום להיות האלבום הנמכר ביותר של הלהקה.
סטיבן וילסון – שירה, גיטרה, פסנתר, גיטרה בס, קלידים, דולצימר
ריצ'רד ברביירי – סינתיסייזר, קלידים
קולין אדווין – גיטרה בס
גאווין האריסון – תופים, כלי הקשה
מיקאל אוקרפלט (אופת') – שירה, גיטרה
אדריאן בלו (קינג קרימזון) – גיטרה
Death Cab for Cutie היא להקת אינדי אמריקאית המנגנת בעיקר אינדי פופ ורוק קל.
הלהקה נוסדה בשנת 1997 בבלינגהאם, וושינגטון.
חברי הלהקה הם: בן גיבארד (סולן), כריס וואלה (קלידים וגיטרה חשמלית), ניק הארמר (גיטרה בס), ג'ייסון מקגר (תופים).
שם הלהקה נלקח משיר שבוצע על ידי הלהקה בונזו דוג דו-דה בסרט Magical Mystery Tour של הביטלס.
הלהקה התפרסמה במיוחד כאשר הופיעה בתוכנית הטלוויזיה The O.C, ושיריה שולבו בפסקול (בעקבות בקשתו של אדם ברודי, שחקן ראשי בסדרה ומעריץ גדול של הלהקה).
שירי הלהקה הופיעו בתוכניות וסרטים נוספים, כ"עמוק באדמה" ו"לדפוק חתונה".
עד היום שחררה הלהקה 7 אלבומים, 5 EP-ים ודמו אחד.
דת' קאב פור קיוטי החלה כפרויקט סולו של בן גיבארד, אשר הוציא לאור קלטת בשם "You Can Play These Songs with Chords" אשר הצליחה באפן מפתיע וגיבארד החליט להרחיב את הפרויקט ללהקה.
הוא גייס את כריס ואלה (שלקח חלק בהקלטת הקלטת) בתור נגן גיטרה, את ניק האמר בתור נגן בס ואת ניית'ן גוד לתפקיד המתופף.
הלהקה הוקמה רשמית באוניברסיטת מערב וושינגטון, ומילות השירים הראשונים כללו אזכורים למקומות באזור, דבר אשר השפיע על התפתחות הלהקה.
רבים מהשירים הראשונים של הלהקה הוקלטו במרתף ביתו של גיבארד.
הרביעייה הוציאה לאור את ה-LP Something About Airplanes ב-18 באוגוסט 1998. האלבום קיבל תגובות אוהדות בסצנת המוזיקה העצמאית ובשנת 2000 הוציאה לאור הלהקה את אלבומה השני We Have the Facts and We're Voting Yes.
ניית'ן גוד עזב את הלהקה במהלך הפקת אלבום זה והחלף על ידי ג'ייסון טולזדורף-לרסון.
הוא לא לקח חלק בהקלטות האלבום (נגינתו של גוד הושארה בשתי רצועות ובכל שאר השירים באלבום גיבארד הוקלט מתופף), אך השתתף בשני סיבובי הופעות.
מאוחר יותר הוחלף על ידי מייקל שור שהופיע לראשונה ב-Forbidden Love EP ששוחרר ב-24 באוקטובר 2000. ב-2001 שוחרר LP נוסף בשם The Photo Album.
מהדורה מיוחדת של אלבום זה כללה 3 רצועות בונוס, שמאוחר יותר שוחררו בנפרד בתור EP בשם The Stability.
ב-2003 שוב הוחלף המתופף, מייקל שור, בג'ייסון מקגר.
מקדר ניגן באלבום הבא של הלהקה "Transatlanticism" ששוחרר באוקטובר 2003. רצועות מאלבום זה הופיעו בפסקולים של הסדרות The O.C, עמוק באדמה, CSI: מיאמי וכן בכמה סרטים.
באביב 2004 הוציאה לאור הלהקה EP הופעה חיה בשם "John Byrd" על שם טכנאי הסאונד שלהם.
הלהקה יצרה קשר עם לייבלים גדולים לסירוגין כמה שנים, אך רק לאחר ש-Transatlanticism הוכח כמצליח הוחלט להתחיל לדבר עם הלייבלים על עסקה פוטנציאלית.
מאחר שכבר השיגו הצלחה ראויה לציון, הם יכלו לחפש את הלייבל שיתן להם כמה שיותר חופש יצירתי.
לפי המנהל שלהם, הם דיברו כמעט עם כולם, ולבסוף חתמו ב-Atlantic.
Death Magnetic (מאנגלית: מוות מגנטי) הוא האלבום התשיעי של להקת ההבי מטאל האמריקאית מטאליקה.
האלבום יצא לאור ב-12 בספטמבר בשנת 2008. זהו אלבומה הראשון של הלהקה שבו משתתף הבאסיסט רוברט טרוחיו, ואלבומה הראשון שהופק על ידי ריק רובין.
בתחילת שנת 2004, סולן וגיטריסט מטאליקה ג'יימס הטפילד הודיע שהלהקה מנגנת חומר חדש באולפן, אך לא הזכיר אפשרות של הקלטת אלבום חדש.
זמן קצר לאחר מכן, מתופף מטאליקה לארס אולריך חשף שבינואר של אותה השנה הלהקה מתכננת לחזור לאולפן.
באוקטובר של אותה השנה הלהקה כבר כתבה והקליטה כ-50 שעות של חומרים, הכוללים מאות ריפים ואקורדים.
ב-30 בספטמבר של אותה השנה נחשף ריאיון עם ג'יימס הטפילד שבו נאמר שהלהקה תחזור לאולפן באביב של שנת 2005 ותקליט את אלבומה התשיעי.
ב-10 במרץ של שנת 2006 נודע כי הלהקה מתכננת לנצל את ששת החודשים הבאים לכתיבת חומרים חדשים לאלבום, בנוסף לחודשיים שכבר ניצלו לאותה המטרה.
ב-20 במאי של אותה השנה חשף הגיטריסט קירק האמט שהלהקה סיימה לכתוב ולהלחין 15 שירים.
ב-1 בינואר של שנת 2007 מתופף מטאליקה לארס אולריך הסביר בריאיון למגזין ריבולבר שהלהקה מתכננת ליצור את האלבום החדש כפי שיצרה את האלבומים הקודמים: כתיבת שירים רבים ולאחר מכן הקלטתם באולפן.
ב-5 במרץ חשף אולריך שהלהקה הצרה את רשימת השירים הפוטנציאליים מ-25 ל-14, ושהקלטת 14 השירים הללו תחל בשבועות הקרובים.
ב-16 ביולי 2008, הטפילד העיר על כותרת האלבום:
בינואר של שנת 2008, מגזין Stereo Warning דיווח שהוצאת האלבום לאור תדחה עד לספטמבר של אותה השנה.
האלבום, שיצירתו הסתיימה ב-10 באוגוסט של שנת 2008, יצא לאור ב-12 בספטמבר 2008, בארצות הברית.
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי להקת מטאליקה.
ג'יימס הטפילד - גיטרה, שירה
קירק האמט - גיטרה, קולות רקע
רוברט טרוחיו - גיטרה בס, קולות רקע
Deadmau5 (מבוטא dead mouse; בתרגום מאנגלית: "עכבר מת") הוא שם הבמה של מפיק ההאוס הקנדי ג'ואל תומאס צימרמן .
אלבום הבכורה שלו Get Scraped (בתרגום חופשי: "התקרצף") יצא לאור ב-2006. ב-28 באוקטובר 2009 נבחר ל-DJ השישי הטוב בעולם על פי מגזין המוזיקה הידוע DJ Magazine.
בשנת 2011 נבחר למקום הרביעי באותה הקטגוריה.
צימרמן היה מועמד לפרס גראמי לשנת 2009 בקטגוריה "ההקלטה המעובדת מחדש הטובה ביותר (לא קלאסית)" על הרמיקס שביצע לשירם של מורגן פייג' וליסי, "The Longest Road".
בשנת 2010 זכה בפרס הג'ונו בקטגוריה "אלבום הדאנס של השנה" על אלבומו For Lack of a Better Name.
צימרמן ידוע בהופעותיו הססגוניות שבמסגרתן הוא מרכיב קסדה דמוית ראש עכבר.
שם הבמה של צימרמן "deadmau5" מנציח תקרית בה מחשבו האישי של צימרמן התקלקל.
בדיקה מקיפה העלתה שהתקלה נבעה מעכבר שחדר למארז המחשב ומצא בו את מותו.
חבריו של צימרמן ששמעו על התקרית החלו לכנות אותו בשם "הבחור עם העכבר המת", כינוי שקוצר ל-"עכבר מת" - dead mouse.
צימרמן בחר לאמץ את הכינוי, אך לאחר שניסיון להירשם בשם משתמש זה לצ'אט כלשהו ומכיוון שהשם היה ארוך מידי הוא החליט לאייתו באופן שונה - Deadmau5. צימרמן מעדיף שלא להיקרא DJ, משום שעיקר ההופעה שלו כוללת שירים שהוא עצמו הכין.
דרכו המוזיקלית של צימרמן החלה כשהיה בן 15 והחל להקליט יצירות אלקטרוניות באופן עצמאי.
הוא החל לפרסם את יצירותיו באתרים ופורומים באינטרנט וכך החל להתפרסם בקרב קהילת ההאוס והטכנו תחת הכינוי "I Du De".
ב-2006, לאחר ששחרר שורה של סינגלים באופן עצמאי תחת הכינוי "Deadmau5" הוציא את הסינגל הרשמי הראשון שלו "Faxing Berlin" בחברת התקליטים האמריקנית " Tenmana".
בשנת 2008, לאחר הצלחתו של אלבומו "Random Album Title", הכריז צימרמן על כוונותיו להקים חברת תקליטים בעודו עובד על אלבום חדש.
חברת התקליטים "Mau5trap" חוותה הצלחה מיידית לאחר שהחתים צימרמן שורה של אמנים מצליחים מז'אנר ההאוס והדאבסטפ כגון Nom De Strip, סקרילקס, Grabois ועוד.
בשנת 2009 היה צימרמן מועמד לפרס גראמי תחת הקטגוריה "ההקלטה המעובדת מחדש הטובה ביותר" על הרמיקס לשירו של מורגן פייג' "The Longest Road".
לאחר מכן באותה שנה הוציא את האלבום "For Lack of a Better Name" שהוכתר לאלבום האלקטרוני המצליח ביותר ב-2009.
החל משנת 2010 נין לבחור כאווטאר במשחק DJ HERO 2.
בשנת 2012 הוציא צימרמן את אלבומו "Album Title Goes Here" והכריז כי לאחר שיסיים את סיבוב ההופעות הנוכחי, יחל לעבוד על פרויקט צד בשיתוף עם מפיק הפולק הבריטי "Umbawa" שבו יתנסה בז'אנרים מוזיקליים אחרים.
על פי צימרמן אלבומם עתיד לצאת בקיץ 2014.
ב-19 באוקטובר 2013, זכה deadmau5 במקום ה-12 ברשימת 100 הדיג'יים הטובים בעולם של המגזין הבריטי "DJ Mag".
ב-8 ביוני 2017 הופיע בישראל.
בזמן מגוריו בטורונטו, בילה צימרמן זמן רב בשידור ברדיו Ustream מהאולפן שבביתו (ששם הוא יצר את רוב יצירותיו).
ב-30 ביולי 2010, בזמן שהוא הופיע במועדון "9:30" שבוושינגטון די.
סי., צימרמן התמוטט על הבמה בזמן ההופעה שלו, כשהוא סובל מהקאות ועייפות.
הסט שלו נקטע, הוא הובהל לבית חולים ובוטלו 9 הופעות שלו במשך השבוע.
בטקס פרסי ה-VMA 2010 שנערך בספטמבר 2010, פגש צימרמן את לינדזי אוונס, דוגמנית אמריקאית וכוכבת פלייבוי, והם התחילו להיפגש מאז.
זמן קצר לאחר מכן אוונס עברה לטורונטו כדי לחיות עם צימרמן.
הם נפרדו בספטמבר 2011. בספטמבר 2012 צימרמן התחיל להיפגש עם אמנית הקעקועים וידוענית הטלוויזיה, קט וון די.
הם נפרדו אחד מהשנייה בנובמבר 2012 אך הם חזרו להיות ביחד זמן קצר אחר כך.
ב-15 בדצמבר 2012, צימרמן הודיע בעמוד הטוויטר שלו שהוא הציע לה נישואים ושהיא הסכימה.
השניים הודיעו כי הם יתחתנו באוגוסט 2013 אך לבסוף נפרדו בחודש יוני.
"Hi Friend" (עם MC פליפסייד)
"Animal Rights" (עם וולפגנג גרטנר)
"Raise Your Weapon" (עם גרטה סוואבו באך)
"The Veldt" (עם כריס ג'יימס)
"Channel 42" (עם וולפגנג גרטנר)
Deal or No Deal הוא האלבום העצמאי השני של אמן ההיפ הופ האמריקאי, וויז קאליפה.
הוא יצא לאור בשנת 2009 בחברת התקליטים Rostrum Records.
הסינגל הראשון והיחידי מהאלבום היה "This Plane".
האלבום הגיע למקום הראשון במכירות אלבומי ההיפ הופ בחנות iTunes, והגיע באותה שנה לטופ 10 במכירות האלבומים ב-iTunes.
האלבום מכר מעל 5,900 עותקים בשבוע הראשון לצאתו, ועד היום הוא מכר מעל 55,000 עותקים.
Dear Mama הוא שיר של הראפר האמריקאי טופאק שאקור, והוא נכתב על ידי שאקור עצמו כשיר הלל לאמו, אפני שאקור.
השיר יצא לאור בפברואר 1995 בתור הסינגל הראשון מתוך אלבום הסטודיו הרביעי של שאקור, Me Against the World.
השיר נחשב על ידי מבקרים, אנשים ומעריצים רבים כאחד מהשירים המפורסמים ביותר של שאקור וכאחד משירי ההיפ הופ הגדולים ביותר בכל הזמנים.
אתר About.com דירג את השיר במקום ה-4 ברשימת שירי ההיפ הופ הגדולים ביותר בכל הזמנים.
ב-23 ביוני 2010 ספריית הקונגרס שימרה את Dear Mama ועוד 24 שירים נוספים ב"משרד ההקלטה הלאומי" על המשמעות התרבותית של השירים.
ב-Dear Mama יש סמפול מהשיר "Sadie" של להקת הספינרס משנת 1974, ומהשיר "In All My Wildest Dreams" של ג'ו סמפל משנת 1978.
השיר הגיע לראש טבלת מצעדים רבים, ביניהם מצעד "שירי הראפ הלוהטים" של הבילבורד במשך חמישה שבועות, ומצעד "שירי ה-R&B/היפ הופ הלוהטים" במשך שבוע, והגיע בשיאו למקום ה-9 במצעד הבילבורד הוט 100. הסינגל הגיע למעמד פלטינה בארצות הברית ביוני 1995.
Dear Mama נחשה על ידי רבים כאחד מהשירים המרגשים והמוערכים ביותר של שאקור, והוא זכה לשבחים מאמנים רבים (ביניהם הראפר אמינם, שאמר כי זה השיר האהוב עליו), אפילו מאמנים רבים שאינם מעורבים בתחום ההיפ הופ.
בשנת 1998 השיר הופיע באלבום הלהיטים הגדולים של שאקור, Greatest Hits.
לשיר נעשו רמיקסים רבים, ביניהם רמיקס רשמי באלבום הסטודיו השישי לאחר מותו של שאקור, Pac's Life.
הראפר סנופ דוג אמר על השיר כי הוא מציג צד מופנם של טופאק, מה שהפך אותו לשונה מראפרים אחרים, כי הוא "נכנס לתוך השיר", משהו שראפרים אחרים לא היו מסוגלים לעשות.
בקליפ לשיר הופיעה אמו של שאקור, אפני, כשהיא מדפדפת באלבום תמונות של טופאק בצעירותו.
הקליפ מראה קטעי מאמרים הקשורים לפנתרים השחורים, בהתייחסו להיסטוריה שלה כחברה בארגון זה.
מקוםתאריםמכירות הממלכה המאוחדת (BPI) כסף 200,000 ארצות הברית (RIAA) פלטינה ×3 3,000,000
DeadSee הוא סרט וידאו ארט מאת הפסלת הישראלית סיגלית לנדאו.
הסרט מציג דימוי של פקעת אבטיחים, המחוברים זה לזה, וההולכים ונפרשים במהלך הסרט.
הסרט פורש על יד מבקרים שונים כעוסק בתיאור סמלי של חיבור בין חיים ומוות.
הסרט "DeadSee" הוקרן לראשונה בתערוכת היחיד של לנדאו "הפתרון האינסופי" (2005), שהוצגה בביתן הלנה רובינשטיין לאמנות בת זמננו בתל אביב-יפו.
שמו של הסרט - "DeadSee" (בעברית: מוות-ראייה) - נשמע באנגלית כשמו של ים המלח.
במסגרת העבודה, יצרה לנדאו שרשרת של כ-500 אבטיחים, המצולמים במבט עילי.
חלק מן האבטיחים חתוכים או מרוסקים מעט.
האבטיחים נפרשים מתוך פקעת חלזונית, הנפרמת לאורך הסרט, והאמנית מופיעה בסרט כשהיא עירומה וצפה על גבי הפקעת.
מבקרים רבים הצביעו על הקשר של צורת הספירלה בעבודתה של לנדאו אל עבודתו של רוברט סמיתסון "מזח לולייני" (1970).
האבטיח כדימוי בעבודתה של לנדאו, טען יגאל צלמונה, מהווה מעין "מתקן התפלה" מטאפורי המייצר סוכר מתוך המליחות היתרה של הסביבה שבה גדל.
בכך הוא מהווה מעין חיבור אפשרי בין חיים ומוות.
בשנת 2008 הוצג הווידאו במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק בתצוגה תחת השם "Projects 87", והוא נמצא כיום באוסף מוזיאון זה.
עותק נוסף של העבודה נרכש על ידי מוזיאון ישראל.
עם פתיחת תצוגת הקבע של אמנות ישראלית במוזיאון, בשנת 2010, הותקן הווידאו במוזיאון כשהוא מוקרן על רצפת האולם.
במשך השנים הוצגה העבודה בתערוכות שונות ברחבי העולם.
בשנת 2011, לדוגמה, הוצגה העבודה במסגרת הטריאנלה לאמנות בעיר יוקוהמה, יפן, לצד כמה עבודות נוספות של לנדאו.
תערוכה זו הוצגה תחת השפעת רעידת האדמה בסנדאי ועסקה ביחס אל מיתולוגיות ואגדות.
סמדר שפי ציינה בביקורת על התערוכה כי "הצבת עבודתה של לנדאו ליד העבודות העוסקות ביחס אמביוולנטי לטבע, בקריאה מחודשת של מיתוסים ובחינתם לאור המחשת עוצמתו ההרסנית של הטבע בהווה, מוסיפה רבדים מעשירים לקריאת העבודה הזאת, ומדגישה את כוחה של הצבה אוצרותית טובה".
השיר Death, Come Near Me הוא שיר דת'-דום גותי (תת-סוגה של מטאל המשלבת דום מטאל ומטאל גותי) אפי של להקת המטאל השוודית Draconian.
השיר נכתב במקור עבור הדמו Dark Oceans We Cry, אך עובד מחדש באופן מקצועי יותר והופיע באלבום Arcane Rain Fell.
זהו שירה הארוך ביותר של Draconian ואורכו הוא כ-15 דקות ו-22 שניות.
שיר זה עמד במוקד שערורייה, כאשר אמא שלחה ללהקה מכתב ובו טענה שבנה התאבד בעקבות האזנה לשירי הלהקה ובפרט לשיר Death, Come Near Me.
בתגובה הביע הסולן אנדרס יאקובסון צער, אך דחה את הטענה שהילד התאבד בגלל המוזיקה.
מבחינה מוזיקלית מדובר בשיר דת'-דום גותי במקצב איטי, שבו משולבים בשירת היפה והחייה הגרואלינג של אנדרס יאקובסון והסופרן של ליסה יוהנסון.
השיר נפתח בקטע אקוסטי שקט אך קודר, ובהמשך מצטרפות הגיטרות החשמליות הכבדות.
כעבור 3 דקות בערך, מדקלם הסולן "By Day I Sleep, At Night I Weep" (בעברית: "ביום אני ישן, בלילה אני מתייפח") ואז מתחילים קטעי השירה.
מילות השיר עוסקות בכמיהה למוות ומתארות כיצד הדובר נכשל בחייו, ומבקש את המוות כמפלט שייתן לו אהבה ומרגוע לנפשו הדואבת.
השיר מסתיים בשורה "Oh Death, Come Near Us, And Give Us Life" (בעברית: "הו, מוות, התקרב נא אלינו, והענק לנו חיים").
Dear Prudence הוא שיר של להקת הביטלס, מהאלבום The Beatles (מוכר בתור האלבום הלבן) שיצא לאור בשנת 1968.
נושא השיר היא פרודנס פארו (אחותה של השחקנית מיה פארו) שנסעה עם הביטלס להודו ללמוד אצל מהרישי מהש יוגי.
פארו התרכזה במדיטציה והתבודדה בחדרה, והשיר שכתב לנון "מזכיר" לה שיש עולם בחוץ.
לנון אמר מאוחר יותר כי התבודדותה ארכה שלושה שבועות.
כמו בשיר הקודם באלבום, מתופף הלהקה רינגו סטאר לא הופיע בשיר ופול מקרטני החליף אותו על התופים.
בשיר משתתף בן דודו של מקרטני, ג'ון, כשהוא שר ומוחא כפיים.
השיר זכה לגרסאות כיסוי רבות, ביניהן, גרסאות בביצוע סוזי והבנשיז, אוון רייצ'ל ווד וג'ים סטרג'ס.
+מצעדי כל הזמניםארגוןשםמיקוםכאן 88מצעד שירי הביטלס של כאן 8837
Dear Heather (בעברית: "הת'ר היקרה") הוא אלבום האולפן האחד עשר של הזמר והמשורר הקנדי לאונרד כהן, שיצא בשנת 2004.
אלבום זה מפגין התרחקות נוספת מ-Ten New Songs, המתבטאת במקום מרכזי יותר של זמרות הליווי ובדקלום שירה על פני זימרה.
שניים מן השירים המדוקלמים נכתבו על ידי משוררים אחרים.
האלבום תוכנן לצאת תחת השם Old Ideas, אך כהן שינה את שמו משום שחשש כי השם עלול להטעות את המאזינים לחשוב שמדובר באלבום לקט ולא בשירים חדשים.
השם שנגנז, הפך להיות שמו של אלבום האולפן השנים עשר שיצא בשנת 2012. גם הפעם, כהן ביצע את ההקלטה הדיגיטלית באולפנים הביתיים שלו ושל שרון רובינסון בלוס אנג'לס, כפי שעשה עם אלבום האולפן הקודם Ten New Songs.
האלבום הגיע למקום ה-131 במצעד ה-בילבורד 200 ולמקום החמישי במצעד האלבומים הקנדי.
כמו כן, זהו האלבום שהתברג למקום הגבוה ביותר במצעד האמריקאי מאז Songs from a Room שיצא בשנת 1969. המקום הגבוה ביותר אליו הגיע האלבום הוא במצעד התקליטים בפולין, שם הגיע למקום הראשון.
שירים מספר 1,3 ו-8 הופקו על ידי שרון רובינסון.
השיר השישי הופק על ידי אנג'אני תומאס.
השיר העשירי הופק על ידי תומאס ואד סאנדרס.
השיר ה-12 הופק על ידי ליאן אונגר והנרי לואי.
השיר ה-13 הופק על ידי לאונרד כהן בשנת 1985.
"On That Day" הוא שיר שנכתב בעקבות מתקפת הטרור על העיר ניו-יורק ב-11 בספטמבר
"Villanelle for Our Time" הוקלט ב-6 במאי 1999, זמן קצר לאחר שובו של כהן ממנזר הזן Mount Baldy.
זהו אלתור ג'אז לשירו של F.R.
"To a Teacher" הוא דקלום המבוסס על שירו של כהן מ-1961 המופיע בספר The Spice Box of Earth ומוקדש למשורר הקנדי A.M.
"The Faith" הוא שיר שלא נכלל באלבום Recent Songs, עם מילים חדשות לגמרי ותוספות קול חדשות.
לכן אוזכר שמו של הנרי לואי, המפיק של Recent Songs
השיר האחרון הוא ביצוע בהופעה חיה של "Tennessee Waltz", שהוקלט ב-9 ביולי 1985 בפסטיבל הג'אז במונטרו (Montreux).
השיר נלקח מהקלטת הרדיו ועובד דיגיטלית.
השיר "Nightingale" מוקדש לזמר ה-R&B המנוח קארל אנדרסן
אלגוריתם dead-end elimination (DEE) היא שיטת מיטוב למציאת ערכים מינימליים בפונקציה עם קבוצה בדידה של משתנים בלתי תלויים.
השיטה מתבססת על זיהוי "dead ends", או קומבינציות "גרועות" של משתנים שלא צפוי שיניבו מינימום גלובלי ולהימנע מחיפוש קומבינציות כאלו להבא.
שיטה זו היא אפוא תמונת ראי לתכנון דינמי, שבה קומבינציות "טובות" מזוהות ונחקרות.
אף על פי ששיטה זו היא כללית, השיטה פותחה ויושמה בעיקר לתחום של ניבוי מבני חלבונים ולתכנון חלבונים.
לשימוש ב-Dead-end elimination נדרש להגדיר מספר מאפיינים:
קבוצה סגורה ומוגדרת היטב של משתנים בדידים בלתי תלויים
ערך מספרי שחושב קודם (מוגדר כ"אנרגיה") הקשור לכל איבר בקבוצת המשתנים (וייתכן לזוגות, שלשות וכו')
קריטריון לקביעה האם איבר הוא "dead end", כלומר מתי האיבר לא יכול להיות בקבוצת הפתרון
פונקציית מטרה (objective function; או "פונקציית אנרגיה") שבה מחפשים מינימום
שיטת Dead-end elimination נמצאת בשימוש נרחב לניבוי מבנה של שיירי חומצות אמינו בשלד נתון של מבנה חלבון באמצעות מציאת מינימום לפונקציית אנרגיה E.
מרחב החיפוש של זווית הדו-מישור של שיירי חומצות האמינו מוגבל לקבוצה בדידה של לכל מיקום של חומצת אמינו.
נסמן כאורך החלבון ו כרוטמר של השייר .
תחת ההנחה שאטומים בחלבון פועלים זה על זה כפוטנציאל בין שני גופים בלבד ניתן לייצג את האנרגיה באופן הבא:
כאשר מייצג את "האנרגיה העצמית" של רוטמר מסוים , ו- מייצג את "אנרגיית הזוג" של הרוטמרים .
כמו כן (אנרגיית הזוג של הרוטמר עם עצמו) נלקחת כאפס, ואינה משפיעה על הסכימה.
סימון זה מפשט את התיאור לעיל.
לרוב מופעלים שני הקריטריונים הבאים לאלימינציה (היחיד והזוגי) בצורה איטרטיבית עד להתכנסות, נקודה שבה לא ניתן עוד לעשות אלימנציה לרוטמרים או לזוגות.
שיטה זו עשויה להקטין את מרחב החיפוש בסדרי גודל רבים, ולאחר מכן די במעבר פשוט על האפשרויות הנותרות למציאת המינימום.
אם רוטמר מסוים של שייר לא יכול לתת אנרגיה טובה יותר משל רוטמר אחר של אותו השייר, אז ניתן לעשות אלימינציה לרוטמר A מחישובים בהמשך, וכך קטן מרחב החיפוש.
בצורה מתמטית תנאי זה מבוטא באמצעות אי השוויון:
כאשר האו האנרגיה המינימלית האפשרית (העדיפה) בין הרוטמר של שייר וכל רוטמר X של שייר .
בצורה דומה, הוא האנרגיה המקסימלית האפשרית (הגרועה ביותר) בין הרוטמר של שייר וכל רוטמר X של שייר .
קריטריון אלימינציה על זוגות קשה יותר לתיאור ומימוש, אולם הוא מוסיף עוצמה רבה לאלימינציה.
נסמן כאנרגיה הפנימית של זוג רוטמרים ו- במיקומים and
עבור זוג נתון של רוטמרים ו- במיקומים ו-, בהתאמה, לא יכולים להיות יחדיו התוצאה הסופית (אם כי ייתכן שאחד מהם יהיו), אם קיים זוג נוסף ו- אשר נותן תמיד אנרגיה נמוכה יותר, ובניסוח מתמטי:
בניבוי מבנה של חלבון קיימת ההנחה כי רצף החלבון קבוע, ולכן הרוטמרים הם כולם רוטמרים של שייר של חומצת אמינו מסוימת.
ניתן גם לאפשר למספר שיירים של חומצות אמינו "להתחרות" על המיקום על ידי הכללה סוגי השיירים בקבוצת הרוטמרים לפי המיקום.
בצורה זו ניתן לתכנן רצף חדש לשלד חלבון נתון.
בצורה זו תוכנן מחדש חלבון Zinc finger קצר.
Death Master File (בתרגום חופשי: קובץ המוות המרכזי) או Social Security Death Index הוא מסד נתונים המתוחזק על ידי שירות הביטוח לאומי האמריקאי מאז שנת 1980. ניתן לשלוף נתונים מהקובץ לאחר רישום באתר https://www.ssdmf.com .
הקובץ כולל מידע על כל אזרח בעל מספר זהות אשר מותו דווח לרשות הביטוח הלאומי האמריקאי מאז שנת 1962, וכל אדם אשר היה בחיים משנת 1962 ואילך.
נכון לשנת 2009, כלל הקובץ 83 מיליון מקרי מוות.
בשנת 2011, הוסרו חלק מהרשומות מהמאגר.
המידע בכל רשימה כולל: שם פרטי ושם משפחה (ומאז שנת 1990, גם שם אמצעי), תאריך לידה, חודש ושנת המוות (ותאריך מדויק משנת 2000) מספר זהות והאם רשות מוסמכת הכריזה על מות האדם או אם התקבל אישור מוות.
עד הכיל הקובץ מידע אודות המיקוד האחרון של האדם לפני מותו והמיקוד אליו נשלחה קצבת ביטוח הלאומי האחרונה.
מידע זה הוסר בשנת 2011.
קובץ המוות מכיל רק חלק קטן ממסד הנתונים המוחזק על ידי הביטוח הלאומי האמריקאי מאז שמוחשב בשנת 1961 אשר כולל מידע על כל בעלי מספרי תעודות הזהות משנת 1936 ואילך.
כמו כן, משמש מסד זה למניעת וזיהוי גנבת זהות של נפטרים.
קובץ זה משמש בין השאר גנאלוגים.
רשות הביטוח הלאומי האמריקאי מפיצה את הקובץ באמצעות ה-National Technical Information Service.
נכון למאי 2013, התעריף לעותק בודד של הקובץ (בלא אפשרות לעדכונים עתידיים) היה $1825.
Death Is Essential (מאנגלית: מוות הוא הכרחי) הוא האלבום השני של להקת הדת' מטאל קרימסון דת'.
האלבום יצא לאור בינואר 2006.
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי להקת קרימסון דת'.
גיינר ולנסיה - שירה, גיטרה, קלידים
קרלוס דלגדו - גיטרה בס
Death Certificate (בעברית: "תעודת פטירה") הוא אלבום הסולו השני של הראפר אייס קיוב.
האלבום, שהוקלט ויצא לאור ב-1991, מכר כמיליון עותקים, והוכרז אלבום פלטינום על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
האלבום הוצא מחדש בתשעה ביוני 2017 תחת השם "Death Certificate 25th Anniversary Edition" ביחד עם שלושה שירים חדשים.
שנה אלבום מיקום במצעדיםBillboard 200מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ 1991 Death Certificate #2 #1
"Dear Jessie" (בעברית: "גֵּ'סִי הַיְּקָרָה") הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה, Like a Prayer.
השיר יצא כסינגל החמישי מהאלבום ב-10 בדצמבר 1989, על ידי חברות התקליטים האחים וורנר וסייר רקורדס.
השיר הגיע למקום החמישי במצעד הסינגלים הבריטי.
השיר נכתב והופק על ידי מדונה עצמה ופטריק לאונרד ונכתב בהשארת בתו של לאונרד, ג'סי.
"Dear Jessie" לא הופץ בכל העולם אלא במספר מדינות מוגבל כמו: הממלכה המאוחדת, אוסטרליה ויפן.
מבחינה מוזיקלית, השיר עצמו הולחן יותר כשיר ערש לילדים ופחות שיר פופ וכולל מחרוזות סינתיסייזר ואקוסטיקה.
בנוסף לכך, חל שינוי חד ונשמע קטע של חצוצרות.
מבחינה לירית, השיר עצמו גם נכתב כשיר לילדים וכולל סיפורי פנטזיה על פילים ורודים משוטטים, ירחיים רוקדים ובתולות ים.
עם יציאתו, השיר הוא זכה לביקורות מעורבות שכן מבקרים ציינו שמילות הפנטזיה שלו מוגזמות אך החמיאו ללחן.
מבקרים אחרים השוו את השיר לשירים של הביטלס.
השיר זכה להצלחה באירופה כאשר הגיע למקום החמישי בממלכה המאוחדת, למקום השלישי באירלנד ולמקום ה-17 בספרד ובאופן כללי למקום התשיעי במצעד האירופאי אך השיר לא נכנס למצעד האמריקאי והקנדי ובאוסטרליה גם לא זכה להצלחה כאשר הגיע למקום ה-51 בלבד, אף על פי ששם השיר כן הופץ.
גם בניו זילנד השיר לא נכנס למצעד של המדינה.
הווידאו קליפ אשר צולם עבור השיר, הוא קליפ אנימציה ברובו בו רואים ילדה קטנה במיטה שמקיימת אינטראקציה עם דמויות פנטזיה.
מדונה אינה מופיעה בקליפ אלא רק בתור אנימציה של טינקר בל, שנעשתה בעזרת עיצוב גרפי וטכניקות עיצוב מיוחדות שהיו באותה התקופה.
Dear Basketball (בתרגום חופשי: "כדורסל יקר") הוא סרט אנימציה קצר משנת 2017 בבימויו ובהנפשתו של גלן קין .
הסרט מבוסס על הודעת הפרישה של כדורסלן העבר קובי בראיינט, אותה פרסם באתר פליירס טריביון ב-29 בנובמבר 2015. את פסקול הסרט הלחין ג'ון ויליאמס.
בטקס פרסי האוסקר לשנת 2017 זכה הסרט בפרס לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר.
הייתה זו זכייתו הראשונה של האנימטור הוותיק גלן קין בפרס אוסקר, וכן הזכייה הראשונה של כדורסלן מקצועי בפרס אוסקר.
הסרט הוא למעשה אילוסטרציה של הודעת הפרישה ממשחק של בראיינט, בה הוא נפרד ממשחק הכדורסל עצמו.
לאורך ההודעה מספר בראיינט כיצד התאהב במשחק הכדורסל כילד, ומייחס את כל ההשקעה שלו לאורך הקריירה לאהבתו למשחק.
בסיום מסביר בראיינט כי החליט לפרוש ממשחק בשל הקשיים הפיזיים עמם גופו מתקשה להתמודד.
את הסרט מקריין בראיינט עצמו.
+פרסקטגוריהתוצאהפרס אוסקרהסרט המונפש הקצר הטוב ביותרפרס אנניהסרט הקצר הטוב ביותרפרס אמי בספורטעיצוב גרפי בגמר-הפקה יוצא מן הכלל
"Dear John" (בעברית: "ג'וֹן הַיָּקָר") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבומה השלישי, Speak Now.
השיר יצא לאור ב-25 באוקטובר 2010, בסמוך לצאתו של האלבום, על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס.
אף על פי שלא יצא כסינגל, הצליח השיר להגיע למקום ה-54 במצעד הבילבורד הוט 100.
השיר נכתב והולחן על ידי טיילור סוויפט לבדה והופק על ידה ועל ידי נייתן צ'פמן.
השיר הוא שיר בסגנון הקאנטרי-פופ.
הניו יורק טיימס סקרו את השיר בחיוב רב, ואף טענו כי "זהו השיר הטוב ביותר מ-Speak Now.
האודיו של השיר אשר הועלה ליוטיוב ב-2 באוקטובר, הצליח לצבור 2 מיליון צפיות.
בספוטיפיי צבר השיר למעלה מ-26 מיליון השמעות.
כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות, תוך שברולינג סטון הוא דורג במקום ה-10 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
"Dear John" בוצע באצטדיון יו.
בנק במיניאפוליס ב-24 ביוני 2023 יחד עם השיר "Daylight".
"" (בעברית: "ג'וֹן הַיָּקָר (גרסתה של טיילור)") היא הקלטה חוזרת של "Dear John".
Dearcc EV10 היא מכונית חשמלית בתצורת האצ'בק 5 דלתות, סופרמיני המוגדרת כ-"מכונית עירונית" מתוצרת יצרנית הרכבים החשמליים הסינית Dearcc (שם רשמי: Zhejiang Dianka Automobile Technology Co.
Ltd, שם בסינית: 浙江电咖汽车科技有限公司) אשר מיוצרת משנת 2017 ועד היום.
דגם ה-"Dearcc EV10" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית בעיר גואנגג'ואו, בנובמבר 2016.
עיצובה החיצוני של דגם "Dearcc EV10" דומה לדגם אופל אדם בתצורת הצ'בק 3 דלתות, סופרמיני, מתוצרת יצרן הרכב הגרמני אופל, חברת בת של קונצרן הרכב ג'נרל מוטורס, אשר מיוצרת משנת 2012.
טעינה מהירה - 48 דקות (80% מהספק המצבר).
De troubadour (בעברית: הטרובדור) הוא שיר בהולנדית בביצוע הזמרת לני קור נציגת הולנד באירוויזיון של שנת 1969. השיר זכה במקום הראשון יחד עם השירים "בום בנג-א-בנג", "Un jour, un enfant" ו-"Vivo cantando", שייצגו את הממלכה המאוחדת, צרפת וספרד בהתאמה.
השיר הוא בלדה בהשראת מסורת שירי העם.
קור שרה על טרובדור מימי הביניים, ומתארת את ההשפעה שיש למוזיקה שלו על המאזינים.
התחרות ב-1969 נערכה במדריד בירת ספרד שהייתה בשלטון הדיקטטורי של פרנסיסקו פרנקו.
חמש שנים לאחר התחרות, הקליטה קור שוב את השיר במילים אחרות בשם "De generaal" ("הגנרל"), כמחווה למאמן הכדורגל ההולנדי רינוס מיכלס.
"הגנרל" היה כינויו של מיכלס בפי שחקני הנבחרת ההולנדית.
בערב התחרות בוצע השיר שמיני בסדר השירים, אחרי "Boom Bang-a-Bang" בביצוע לולו נציגת הממלכה המאוחדת, ולפני "Judy, min vän" בביצוע טומי שרברג נציג שוודיה.
בסיום ההצבעה קיבל השיר 18 נקודות, יחד עם שלושה שירים אחרים, ודורג במקום הראשון מתוך 16.
נציגת הולנד באירוויזיון בשנה לאחר מכן, באירוויזיון 1970, הייתה שלישיית הבנות Hearts of Soul עם השיר "Waterman".
Dear Old Nicki (בעברית: ניקי הישנה היקרה) הוא שיר שהוקלט על ידי הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז', מתוך אלבום הבכורה שלה, Pink Friday.
השיר נכתב על ידי ניקי מינאז' וקיין ביטס והופק על ידי קיין ביטס.
בשיר מתארת מינאז' את עצמה לפני פרסומה.
יחד עם צאת האלבום, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-10 מיליון השמעות.
Death Race for Love (בעברית: מרוץ המוות לאהבה) הוא אלבום האולפן השני של הראפר האמריקאי ג'וס וורלד.
האלבום יצא לאור ב-8 במרץ 2019, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ ו-Grade A.
עטיפת האלבום הושפעה ממשחק הווידאו Twisted Metal.
מספר אמנים מתארחים באלבום, ביניהם: ברנט פאיאז, קלאבר ויאנג ת'אג.
האלבום Death Race for Love כולל את הסינגל "Robbery", שיצא ב-13 בפברואר 2019 במטרה לקידום האלבום; בנוסף, האלבום מכיל גם את הסינגל "Hear Me Calling", שגם הוא יצא לפני יציאת האלבום.
האלבום נכנס למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 ומכר כ-165,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו.
בהמשך, קיבל האלבום את התואר אלבום זהב מה-RIAA.
ב-20 בפברואר 2019, הודיע ג'וס כי יצא לסיבוב הופעות באמריקה הצפונית יחד עם הראפר סקי מאסק.
ב-4 במרץ, חשף ג'וס וורלד את רשימת השירים מהאלבום.
הסינגל "Robbery" יצא ב-13 בפברואר 2019 במטרה לקידום האלבום.
השיר הופק על ידי ניק מירה, ובשיאו, הגיע למקום ה-27 במצעד הבילבורד הוט 100. הסינגל השני שיצא במטרה לקידום האלבום היה "Hear Me Calling", השיר יצא ב-1 במרץ והופק על ידי פורפס.
בשיאו, הגיע למקום ה-38 במצעד הבילבורד הוט 100.
עטיפת האלבום נוצרה בהשראת עטיפת סדרת משחקי הווידאו Twisted Metal.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם8 במרץ 2019הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקהאינטרסקופ • Grade A
"" הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאי הקנדי פאוופו בשיתוף הזמרת הפיליפינית-בריטית ביבדובי.
השיר יצא לאור ב-8 בפברואר 2020, כסינגל מתוך המיני-אלבום Poems of the Past, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
השיר נכתב על ידי פאוופו, ביבדובי ואטרפופ והופק על ידי אוטרפופ.
השיר מכיל סימפול מתוך שירה של ביבדובי, "Coffee".
במקור, השיר פורסם ביוטיוב ובסאונדקלאוד בשנת 2019. עקב הסימפול שמופיע בשיר, השיר לא פורסם ברשתות הזרמת המדיה.
בפברואר 2020 פורסם שם השיר על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס, תוך שהצליח לצבור בספוטיפיי למעלה מ-400 מיליון השמעות.
השיר עוסק בזוג צעיר שלחבר יש מחלה סופנית ועומד למות.
נכון ליוני 2020, נוצרו עשרות מיליוני סרטונים בפלטפורמת שיתוף הווידאו טיקטוק המשתמשים בשיר, שקיבלו סך של כשבעה מיליארד צפיות.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם8 בפברואר 2020הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתקולומביהארצות הברית7 באפריל 2020רדיו להיטים עכשוויים
Dear Hate (בעברית: שנאה יקרה) הוא סינגל שיווקי שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מארן מוריס, ביחד עם וינס גיל.
השיר יצא לאור ב-6 באוקטובר 2017, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט, כסינגל שלא מתוך אלבום.
השיר הגיע למקום ה-18 במצעד שירי הקאנטרי.
השיר נכתב על ידי מארן מוריס, דייוויד הודג'ס וטום דאגלס והופק על ידי בראד היל.
השיר עוסק בניצחון של האהבה, על השנאה.
מוריס ביצעה את השיר מתחילת הקריירה שלה, אך זו יצאה כסינגל שיווקי רק באוקטובר 2017. השיר יצא כסינגל שיווקי יממה לאחר ההטבח בסטריפ של לאס וגאס.
השיר זכה לביקורות חיוביות, תוך שהועמד בקטגוריות רבות בטקסי פרסים שונים ואף קיבל מועמדות בטקס פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי, בקטגוריית "אירוע הווקאל של השנה".
בנוסף לכך, קיבל מועמדות בטקס פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי, בקטגוריית "האירוע הווקאלי של השנה", גם כן.
בטקס פרסי גראמי שהתקיים בשנת 2019, קיבל מועמדות בקטגוריית "ביצוע הקאנטרי הטוב ביותר של צמד/להקה".
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם6 באוקטובר 2017הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתסוני מיוזיק
Dead Oceans (דד אושנס; בתרגום חופשי, אוקיינוסים מתים) היא חברת תקליטים עצמאית אמריקאית שמקורה מבלומינגטון, אינדיאנה והיא בעלת משרדים בניו יורק, לוס אנג'לס, שיקגו, אוסטין, לונדון, פריז, אמסטרדם וברלין.
דדס אושנס היא חברה בקבוצת הסיקרטלי (secretly) של חברות תקליטים עצמאיות, שכוללת גם את Secretly Canadian ואת Jaqjaguwar.
קבוצת סיקרטלי כוללת את שלוש חברות התקליטים בנוסף למו"ל מוזיקה, שנודע כסיקרטלי מוציא לאור, ומייצג אמנים, סופרים, יוצרי סרטים, מפיקים וקומיקאים.
דוראנד ג'ונס & דה אינדיקיישנס
"De vogels van Holland" (בעברית: "הציפורים של הולנד") הוא שיר שבוצע על ידי הזמרת ההולנדית, יטי פרל.
השיר ייצג את הולנד בהופעת הבכורה שלה באירוויזיון 1956. השיר נכתב על ידי הסופרת, אני שמידט והולחן על ידי המלחין, קור למיר.
השיר הושר ראשון בסדר ההופעות של תחרות האירוויזיון, ובכך הפך לשיר הראשון שהושר אי פעם על בימת האירוויזיון.
בדומה לשאר שירי התקופה, השיר אופיין בסגנון שאנסון צרפתי.
השיר מדבר על שירת הציפורים בהולנד.
מבצעת השיר, יטי פרל, מספרת כי "הציפורים בהולנד לומדים לשיר כבר בצעירותם כדי שיוכלו לחגוג את בואה של עונת האביב".
ב-24 במאי 1956, השיר בוצע על ידי פרל בתחרות האירוויזיון.
מיקומו הסופי של השיר אינו ידוע היות שמארגני התחרות הכריזו על הזוכה בלבד, מעריצים רבים של התחרות טוענים כי השיר סיים במקום השלישי עם חמש נקודות.
השיר השני של הולנד בתחרות, "Voorgoed voorbij", בוצע על ידי הזמרת קורי ברוקן.
De oppresso liber הוא המוטו של הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית.
המוטו של הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית
משמעות המוטו של הכוחות המיוחדים בצבא ארצות הברית, הוא "לשחרר מדיכוי" או "לשחרר את המדוכאים".
תרגום מילולי של הביטוי בלטינית de oppresso liber הוא "מאדם מדוכא, לאדם חופשי".
המוטו התפתח במבצעי המשרד השירותים האסטרטגיים במלחמת העולם השנייה צוותי ג'דבורג/סאסקס פעלו מאחורי קווי האויב בצרפת.
תחת קולונל אהרון בנק, אבי הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית.
צוותיו אפשרו להתנגדות הצרפתית להתפתח ולהתנגד לצבא הגרמני הכובש.
הלוחמה הבלתי קונבנציונליות של קולונל בנק היו שונות מהלוחמה הקונבנציונליות של צבא ארצות הברית.
בכך שכללו תמיכה חשאית בפעילויות חתרניות נגד הכוחות הנאצים.
אנדרטת התגובה המהירה של אמריקה
הפסל "אנדרטת התגובה של אמריקה" עם כותרת משנה: De Oppresso Liber.
הוא פסל ברונזה הממוקם ליד של המרכז הפיננסי One World מול הגראונד זירו בניו יורק.
האנדרטה ידועה בשם הלא רשמי: "פסל חייל הסוס".
זוהי האנדרטה הציבורית הראשונה המוקדשת לכוחות המיוחדים של ארצות הברית ומנציחה את המשרתים בכוחות המיוחדים, מ-11 בספטמבר, בתוכם לוחמים שפעלו בימים הראשונים של מבצע חופש מתמשך, שהוביל לתבוסה הראשונית של הטליבאן באפגניסטן.
הפסל נהגה על ידי הפסל דאו בלומברג, והוזמן על ידי קבוצה אנונימית של בנקאים בוול סטריט שאיבדו חברים בפיגועי 11 בספטמבר.
הפסל נחנך ב-11 בנובמבר 2011 בטקס בראשות סגן הנשיא ג'ו ביידן ולוטנט גנרל.
ג'ון מולהולנד, מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית.
מוטו היחידה שימש גם את בריגדת הכוחות המיוחדים המוטסים 65 (בריגדת NOHED) של איראן, שבהקמתה נעזרה ביועצים ממרכז הלוחמה המיוחד ובית הספר על שם ג'ון פ.
קנדי לפני המהפכה האיראנית ב-1979.
President" (בעברית: "אדוני הנשיא היקר") הוא סינגל של הזמרת האמריקאית, פינק, בשיתוף פעולה עם הלהקה האמריקאית, אינדיגו גירלז.
השיר נמצא באלבומה הרביעי של פינק, I'm Not Dead.
השיר הוא מכתב פתוח לנשיא ארצות הברית, ג'ורג' ווקר בוש.
השיר מותח ביקורת על מספר תחומים בממשל של בוש ובכהונתו של בוש, כולל מלחמת עיראק, חוק אף ילד לא נשאר מאחור , התנגדות לנישואים חד-מיניים, ולזכויות להט"ב, חוסר אמפתיה בלתי נתפס כלפי אזרחים עניים ומעמד הביניים, והשתייה והשימוש בסמים של בוש בזמן הקולג'.
President" שיצא כסינגל בדצמבר 2006 הפך ללהיט ברחבי אירופה ואוסטרליה.
השיר הגיע, בשיאו, למקום הראשון בפלנדריה למשך ארבעה שבועות ובאוסטריה למשך שבוע אחד, תוך שהשיר הגיע לחמישייה הראשונה באוסטרליה, גרמניה ושווייץ.
הסינגל היה הסינגל השלישי הנמכר ביותר באוסטריה לשנת 2007 והסינגל השמיני הנמכר ביותר בשווייץ באותה שנה.
נכון ליוני 2022, השיר הושמע למעלה מ-59 מיליון פעמים בספוטיפיי.
השיר זכה לביקורות חיוביות בעיקר ממבקרי מוזיקה.
כריס ויליאמס, מאנטרטיינמנט ויקלי, תיאר את השיר "עם הדאגה החברתית הפולקית הבלתי תואמת שלו וקווי מחיאות הכפיים של בוש".
נטלי ניקולס, מלוס אנג'לס טיימס, אמרה כי פינק משמשת באני דיפרנקו הפנימי שלה בתוך השיר.
ג'ון פארלס, מהניו יורק טיימס, ציין שהשיר הוא שיר "משמעותי טוב", "הקטורי" ושהוא "גדל עוד יותר".
המגזין PopMatters שיבח את הסינגל.
בארי וולטרס, מרולינג סטון, משבח את פינק על "שכתבה מכתב חריף ב-'Dear Mr.
President', [יחד עם ה]השתוללות ההרמונית-עממית-צדקנית עם אינדיגו גירלז".
President', שמשתמש בחוכמה במילותיו של ג'ורג' וו.
בוש נגדו, מחוויר לצד 'וייטנאם שלי'."
אזורתוארמכירותאוסטרליה (ARIA)2× פלטינה140,000אוסטריה (IFPI Austria)פלטינה30,000קנדה (Music Canada)זהב40,000גרמניה (BVMI)פלטינה300,000
אזורתאריךפורמטחברת תקליטיםהערות הממלכה המאוחדת 2 באפריל 2007תקליטור RCA רקורדסגרמניה 27 באפריל 2007 סוני BMG
Deadline Hollywood, הידוע גם כ-Deadline או Deadline.com, הוא אתר חדשות מקוון שנוסד כבלוג החדשות Deadline Hollywood Daily על ידי ניקי פינק ב-2006. האתר מתעדכן מספר פעמים ביום והוא מתמקד בעיקר בחדשות מתעשיית הבידור.
מייסדת האתר, ניקי פינק, החלה ביוני 2002 לכתוב סדרת טורים ב-LA Weekly בשם Deadline.
במרץ 2006 נוסד הבלוג Deadline Hollywood Daily (DHD) כגרסה מקוונת של הטור.
הוא הושק רשמית כאתר בידור בשנת 2006. עד 2009 היה האתר לאחד מהאתרים בעלי מספר העוקבים הגדול ביותר בהוליווד.
פינק קיבלה גם חוזה העסקה של חמש שנים פלוס שדווח על ידי הלוס אנג'לס טיימס כשווה "מיליוני דולרים", כמו גם חלק מהכנסות האתר.
בספטמבר 2009 שונתה כתובת האתר ל-deadline.com ושם האתר הפך ל-Deadline Hollywood.
האתר התרחב לניו יורק ב-2010, אז צורפו לצוות האתר כתב וראייטי מייק פלמינג ג'וניור כעורך ה-Deadline החדש של ניו יורק, עורך הפייננשל טיימס טים אדלר הוביל את Deadline London, ונלי אנדריבה לסיקור טלוויזיה.
פינק נשארה העורכת של Deadline Hollywood עד נובמבר 2013, אז עזבה לאחר מחלוקת של שנה בינה לבין פנסקה, שרכשה את Variety המתחרה.
"Dear Future Husband" הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית, מייגן טריינור, שיצא כסינגל השני של המיני-אלבום Title, וכסינגל השלישי של אלבום האולפן Title.
השיר נכתב על ידי מייגן טריינור וקווין קדיש , והופק על ידי קווין קדיש.
הווידאו קליפ של השיר בוים על ידי פטימה רובינסון , בהשראה מהרומן The Stepford Wives של איירה לוין.
טיזר בשחור-לבן מהווידאו קליפ פורסם על ידי טריינור בחשבון האינסטגרם שלה ב-12 במרץ 2015. ארבעה ימים לאחר מכן, היא הציגה את הווידאו קליפ ב-The Today Show.
צ'ארלי פות', איתו שיתפה פעולה בשיר "Marvin Gaye", מופיע בווידאו קליפ.
נכון לאוקטובר 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-610 מיליון פעמים ביוטיוב.
חלק מהמבקרים שיבחו את הנראות הכללית של הווידאו קליפ והלוק של טריינור בווידאו קליפ.
מבקרים אחרים היו ביקורתיים יותר והשוו את הווידאו קליפ עם ווידאו קליפים אחרים, בין היתר עם "Blank Space" של טיילור סוויפט ו-"Before He Cheats" של קארי אנדרווד.
הווידאו קליפ עורר מחלוקת וספג ביקורות באינטרנט, על האשמות של אנטי-פמיניזם, סקסיזם והנצחה של סטריאוטיפים מגדריים, בדומה ל-"All About That Bass".
כמו כן, הווידאו קליפ הואשם במיזוגיניה, בכך שהוצע שנשים יכולות להיות אך ורק עקרות בית.
טריינור כחישה את ההאשמות והסבירה את כוונתה: "אני חושבת שרק כתבתי את השיר שלי לבעלי לעתיד שם בחוץ, היכן שהוא נמצא.
הוא מצמרר עכשיו, לוקח דקה להתכונן בשבילי; זה הולך להיות נהדר." וונדי גלר, מ-Yahoo!, חשבה כי: "זה צריך להיות ברור שהשיר והווידאו קליפ לא אמורים להילקח ברצינות", והאמינה שהמחלוקת עלולה להניע ללא כוונה את הצפיות בווידאו קליפ.
אזורתוארמכירותאוסטרליה (ARIA)4× פלטינה280,000קנדה (Music Canada)3× פלטינה240,000דנמרק (IFPI Danmark)זהב30,000^מקסיקו (AMPROFON)פלטינה + זהב90,000ניו זילנד (RMNZ)זהב7,500*ספרד (PROMUSICAE)זהב20,000שוודיה (GLF)פלטינה40,000הממלכה המאוחדת (BPI)פלטינה600,000ארצות הברית (RIAA)3× פלטינה3,000,000
אזורתאריךפורמטחברת תקליטיםהערות ארצות הברית 17 במרץ 2015להיט רדיו עכשוויאפיק רקורדסאיטליה 8 במאי 2015איירפלייגרמניה 26 ביוני 2015תקליטורסוני מיוזיק אנטרטיינמנט
"Dear Reader" (בעברית: "קורא יקר") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט.
"Dear Reader" צבר בשבוע הראשון לצאתו כתשעה מיליון השמעות בפלטפורמת ההזרמת המוזיקה ספוטיפיי.
בשעה הזו הוציאה מהדורה נוספת לאלבום הכוללת שבע רצועות בונוס חדשות, ביניהן נכלל "Dear Reader".
"Dear Reader" הוא אודה מלאת בעצות לטיפול ופיתוח ביטחון עצמי, שמתעדת את המאבקים של סוויפט בעצמה ובאישיות שלה.
בשנת 2017 הוציאה לאור את "Look What You Made Me Do" מ-Reputation בו היא טוענת, לכאורה, כי "טיילור הישנה" מתה, ועתה הגיעה טיילור בעלת אישיות חדשה ("The old Taylor can't come to the phone (...) because she's dead." – "טיילור הישנה לא יכולה לענות לטלפון (...) כי היא מתה").
"Dear Reader" מתייחס למסע המורכב של סוויפט בעיצוב אישיותה החדשה כבר בשורותיו הראשונות: "Dear reader, if you don't recognize yourself / That means you did it right" ("קורא יקר, אם אינך מזהה את עצמך, זה אומר שעשית את זה נכון").
במהלך כל השיר מאדירה סוויפט את כוחה של אישיות ישנה ואת הקושי לשנות אותה.
בנוסף, סוויפט קוראת למאזינים לא לקחת את עצתה כבשורה ("Never take advice from someone who's falling apart" – "לעולם אל תיקח עצמה ממשהו שמתפרק").
השיר מסתיים בשורה "You should find another guiding light" – "אתה צריך למצוא אור מנחה נוסף".
Deadstream הוא סרט מסוגת קומדיית אימה על טבעית שבוים, נכתב והופק על ידי זוג נשוי בשם ונסה וג'וזף וינטר כפרויקט הביכורים שלהם.
ג'וזף עצמו מככב בתפקיד הראשי וגם הלחין את פסקול הסרט.
עלילת הסרט עוקבת אחר יוטיובר כושל שמנסה להחיות את הקריירה שלו בכך שיתעד את עצמו בשידור חי מעביר לילה שלם בבית רדוף.
הסרט משתמש בטכניקת צילום מסוג Found Footage (לפיה הסרט מצולם בעזרת מצלמה שהדמות הראשית נושאת על עצמה) בעזרתה הדמות הראשית מקרינה לצופיה באינטרנט את עלילותיה בבית.
הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל "South by Southwest" ב-11 במרץ 2022. בהמשך, הסרט הופץ ברחבי ארצות הברית ב-6 באוקטובר 2022 על ידי רשת הזרמת המדיה Shudder וזכה בביקורות חיוביות.
הסרט מתמקד בשון, יוטיובר שמפורסם בזכות ביצוע פעלולים ואתגרים מטופשים באינטרנט.
טרם תחילת העלילה, אחד מהסרטונים ששון העלה (בו שון תקף חסר בית ושלח אותו לבית החולים) סחף אחריו ביקורות קשות וכן גרם לשון לאבד את הספונסרים שלו וכמות נכבדת מעוקביו באינטרנט.
במטרה להחזיר אליו עוקבים ולהרגיע את הספונסר היחיד שנותר לצדו, שון מתכנן להסריט עצמו בשידור חי בזמן שהוא מעביר את הלילה במקום בשם "אחוזת המוות", מקום ידוע לשמצה בו על פי שמועות מתו מספר אנשים.
כחלק מהעסקה שלו עם הספונסר, במידה ושון עוזב את המקום או לא חוקר את הבית במלואו, הוא מאבד את החסות.
במהלך הסרט, הצ'אט בתכנת הסטרימינג פתוח לתגובות ושון מגיב לחלק מצופיו במהלך העלילה.
כאשר שון מגיע אל הבית, הוא מנתק את המצתים מרכבו וזורק אותם, לאחר מכן הוא נועל את עצמו בתוך הבית וזורק את המפתח לצוהר מתחת לרצפה.
בזמן שהוא ממקם את המצלמות בחדרים השונים בבית, שון מספר לקהל הצופים על ההיסטוריה של הבית: הבית רדוף על ידי רוחה של אישה בשם מילדרד פראט, יורשת עצר עשירה ומשוררת כושלת שהתאבדה לאחר שמאהבה (שהיה גם המוציא לאור של שיריה) מת במסתוריות.
אנשים רבים שהתגוררו בבית לאחר מכן מצאו את מותם בדרכים מסתוריות והבית בסופו של דבר ננטש.
שון משער שהמיתות של דיירי הבית הם כתוצאה ממעשיה של מילדרד, שניסתה לבנות לעצמה מעין משפחה במקום זאת שלא בנתה בחייה.
שון מסייר בכל חדר בבית ומציג אותו לצופים, כולל חדר אחד שבו לפי השמועות לא התקיימה פעילות על טבעית ובו שון מקים את "חדר המבצעים" שלו ומניח בו את ציודו האישי.
בתוך אחד הארונות, שון מוצא סמל משונה וקורע אותו לגזרים בבהלה.
בהמשך, שון מנסה לגרום לרוחות הבית להתגלות בעזרת סיאנס.
לאחר ששמע רעשים מוזרים, שון נועל את עצמו בחדר המבצעים בפחד.
מתברר שמקור הרעש הוא אישה בשם כריסי, מעריצה מושבעת של שון שנסעה לאחוזת המוות בכדי לפגוש אותו.
למרות שהוא לא מעוניין בכך, שון משוכנע על ידי עוקביו לתת לכריסי להישאר איתו בבית.
השניים ממשיכים לחקור את חדרי הבית ומוצאים ספרון ובו רשומים שיריה של מידרד, עליהם שון מגיב בזלזול.
השניים מנסים לתקשר עם הרוחות בבית בעזרת לוח ויג'י.
כריסי משכנעת את שון לדקלם משפט בלטינית במטרה לעזור לרוחות למצוא שקט ולנוח.
התנהגותה של כריסי מעצבנת ומדאיגה את שון והאחרון מבקש ממנה לעזוב.
כריסי תוקפת את שון והוא בתגובה דוקר אותה בצווארה באקט של הגנה עצמית.
במחשבה שהוא הרג אותה, שון מנסה לעזוב את הבית ולהסגיר את עצמו למשטרה, אך מגלה שגופתה של כריסי נעלמה.
שון מחפש אחר המפתח למנעול מתחת לרצפת הבית, אך במקום זאת הוא מוצא מפתח לקופסה המכילה אצבע קטועה וכן תמונה שחושפת שכריסי היא בעצם מילדרד פראט.
אחד הצופים בבית פונה לשון ומסביר לו שהסמל שהוא קרע קודם לכן הוא בעצם חמסה שנועדה להגן על המקום מפני כוחות הרשע.
בנוסף, פירוש המשפט בלטינית ששון דקלם קודם לכן הוא מעין כישוף שבעזרתו מילדרד קשרה את נשמות הקורבנות בבית אליה עצמה.
לאחר ששון מותקף על ידי רוחות הדיירים הקודמים, שון מנסה לברוח מהבית ומצליח לקפוץ מחלון הקומה השנייה לחופשי.
שון מצליח למצוא את המצתים שזרק בתחילת הסרט, אך מותקף על ידי רוחות נוספות.
לאחר שהוא מצליח להכניע את אחת מהן באמצעות רובה מפלסטיק שמצא ברכב, האייפד שלו (דרכו הוא מתקשר עם עוקביו ועוקב אחר המצלמות שפיזר בבית) נשבר.
מבין שהוא לבדו, שון מסתגר בתוך הרכב שלו ומתחיל לקרוא את שיריה של מילדרד מתוך הספרון.
בספרון, שון מגלה לחש בלטינית שבעזרתו מילדרד קיבלה את כוחותיה השטניים ומבין שהמשפט שרוחות הבית חוזרות עליו שוב ושוב לקוח מתוך שיריה של מילדרד.
שון מבין שמילדרד מעולם לא רצתה ליצור לעצמה משפחה, אלא קהל שיקשיב לשיריה ומסיק שכדי לנצח את מילדרד עליו לקיים טקס שייקח ממנה את כוחה וישלח אותה אל הגיהנום.
שון מחמש את עצמו וחוזר אל הבית במטרה להילחם במילדרד.
כשהוא מגיע אל חדר המבצעים הוא מצליח לקחת אייפד נוסף ולתקשר עם צופיו בשנית.
המגיבים שלו הצליחו לתרגם עבורו את מילות הטקס מלטינית לאנגלית.
בזמן ההכנה לטקס, שון מתנצל בפני עוקביו על פעלוליו והתנהגותו הגזענית ונשבע להפוך לאדם טוב יותר.
לאחר קרב נוסף מול מילדרד, שון מצליח לרתק אותה לרצפה ומנסה לקיים את הטקס.
הטקס עצמו לא עובד ושון נזכר שעל מנת לקיימו עליו להקריב "חתיכת בשר" מעצמו (תוך שהוא נזכר באצבע של מילדרד שהוא מצא קודם לכן).
שון כורת לעצמו את אחת מאצבעותיו ומשלים את הטקס, מילדרד נגררת על ידי כוח בלתי נראה אל מרתף הבית המלא בדם.
שון השמח, מאמין שהוא ניצח את מילדרד מודה לעוקביו על עזרתם.
למרות זאת, בבואו לצאת מהבית, הוא נתקל ברוחות הדיירים הקודמים המקיפות אותו והשידור החי נעצר.
ג'וזף וינטר - שון, דמות הפרוטגוניסט בסרט.
יוטיובר כושל שמנסה לעבור את הלילה בשלום בתוך בית רדוף רוחות.
מלאני סטון - כריסי / מילדרד, דמות האנטגוניסט בסרט.
בתחילה מציגה עצמה כמעריצה של שון, אולם בהמשך מתברר שהיא הרוח השולטת על האירועים שקורים בבית.
הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל "South by Southwest" ב-11 במרץ 2022. בהמשך, הסרט הופץ ברחבי ארצות הברית ב-6 באוקטובר 2022 על ידי רשמת הזרמית המדיה Shudder.
האתר Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 91% טריות על סמך 53 ביקורות.
האתר Metacritic העניק לסרט ציון של 67/100 על סמך 10 ביקורות.
"Dead Don't Die" (בתרגום חופשי לעברית: "מתים אינם מתים [פעם נוספת]") הוא סינגל של להקת הרוק האמריקאית שיינדאון.
השיר הוא הסינגל השלישי מהאלבום Planet Zero שיצא ביולי 2022. השיר יצא לאור ב-1 ביולי 2022, כחלק מהאלבום, וכסינגל הרשמי השלישי מתוך האלבום ב-17 בינואר 2023.
סולן הלהקה, ברנט סמית, סיפר בפוסט בחשבון הטיקטוק הרשמי של הלהקה שאת מילות השיר כתב גיטריסט הלהקה זק מאיירס, והוא מבוסס על חייו של סמית עצמו, בהתייחס להתמכרות לסמים ולאלכוהוליזם שמהם סבל בתחילת המילניום, וכי כוונת המשורר היא ש"מה שלא הורג אותך, מחשל אותך".
מאיירס עצמו אישר שמילות השיר נכתבו בהשראת סמית, ומדברות על .
השיר יצא תחילה כחלק מהאלבום Planet Zero, שהופץ כולו ב-1 ביולי 2022. ב-9 בינואר 2023, בערוץ האינסטגרם הרשמי של הלהקה, הופיע הסולן ברנט סמית כשהוא אומר "8 ימים".
בתיאור הסרטון הופיע בין השאר ההאשטאג #DDD (ראשי תיבות של שם השיר), מה שרמז שהשיר עומד לצאת כסינגל ב-17 בינואר.
ב-17 בינואר, עם צאת הסינגל, הודיעה הלהקה כי ביום המחרת ייצא הקליפ הרשמי לשיר, בבימויו של הבמאי לואיס קייטר.
הווידאו קליפ לשיר יצא ב-18 בינואר 2023. בקליפ מופיעה הלהקה כשהיא במרכזו של חדר במה שנראה כמו טירה.