tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בספטמבר 2014 כינס הרב שטינמן בביתו אספה לצירוף חברים חדשים בבד"ץ שארית ישראל, שעד אז היה מזוהה עם מחנה הרב אלישיב, ובעקבות זאת הפך הבד"ץ כפוף לרב שטינמן ולרב קניבסקי.
באוקטובר 2014 תמכה "דגל התורה" ברב משה חיים לאו וברב שמואל אליהו לרבנות העיר ירושלים.
"בני תורה" לא הכריזה על תמיכה באיש מן המועמדים.
נטען כי היה דיל סמוי בין הרב אריה שטרן ו"בני תורה", אך סיעת "בני תורה" הכחישה זאת, לאחר זמן הודה אפשטיין כי נציגי המפלגה הצביעו לרב שלמה עמאר ולרב אריה שטרן.
בתשע"ה הקימו אנשי פלג "בני תורה" מוסדות חינוך חדשים בבני ברק, בירושלים ובמודיעין עילית, בנימוק שאין להם אמון במוסדות הישנים ושילדיהם מופלים בהם.
בפתיחת שנת הלימודים תשע"ז השלים הפלג את פתיחתם של תלמודי תורה לבנים ובתי ספר יסודיים לבנות בשלוש הערים והצהירו שהמוסדות החדשים לא יתוקצבו על ידי משרד החינוך.
הם פנו לעזרתם של נדיבים הקרובים לחוגי סאטמר לתמיכה כלכלית.
עם זאת, עלו טענות שהמוסדות של "הפלג" מקבלים תקציבים ממשלתיים וכן נחשף כי סמינר שהקימו פועל במסגרת תוכנית עוז לתמורה של משרד החינוך שהותקפה בהפלס מספר חודשים קודם לכן.
לקראת שנת הלימודים תשע"ח הכריזו בפלג על הקמת גנים בלתי מתוקצבים לילדות.
בבחירות לכנסת העשרים לא יוצג מחנה "בני תורה" ברשימת יהדות התורה לכנסת.
חלק מאנשי מחנה זה ניהלו קמפיין נגד הצבעה ליהדות התורה, יומיים לפני הבחירות נאספו אנשי "בני תורה" באצטדיון הארנה בירושלים לכנס גדול בהשתתפות הרב אוירבך, ובו הוכרז כי "אין לסייע בידי עוברי עבירה" הכרזה שהתפרשה כאיסור הצבעה ליהדות התורה.
על פי הערכות, כ-4,000 מאנשי "בני תורה" הצביעו בפתקים פסולים ואחרים הצביעו למפלגות ש"ס ויחד - העם איתנו.
מפלגת יהדות התורה רשמה עלייה של כ-14,000 קולות, כשחלקם מאנשי הפלג.
גם לפני הבחירות לכנסת ה-22, יצא ביטאון "הפלג הירושלמי", הפלס, בקריאה שלא להצביע בבחירות.
לאחר פטירת הרב אוירבך הוקמה "מועצת גדולי עולם התורה" הכוללת שנים עשר רבנים המחנה שמונו כדי לקבוע את הקו האידאולוגי של התנועה.
בראשם בלטו הרב צבי פרידמן, הרב שמואל דויטש והרב אשר דויטש.
עם זאת, התגלעו חילוקי דעות בקרב רבני המועצה על המשך המלחמה בגיוס ועל הצבעה בבחירות.
מחנה הרוב, הנתמך על ידי עיתון הפלס ובראשו עמד הרב אשר דויטש, מסרב להכריז איסור גורף על הבחירות, מתנגד בחלק מהמקרים לקיום הפגנות על מעצר עריקים.
בראש המחנה האחר עומד הרב צבי פרידמן שמוביל קו מחמיר יותר, תומך בהפגנה בעקבות כל מעצר של עריק מעריקי הפלג ומכריז איסור גורף על השתתפות בבחירות.
חילוקי הדעות הובילו לפיצולים ולפיטורים במוסדות "בני תורה".
בבחירות לרשויות המקומיות 2024 הפלג של הרב פרידמן המחמיר יותר מבחינה אידאולוגית, הודיע על הימנעות מתמיכה במפלגת בני תורה, והוכרז שם על תמיכה באגודת ישראל או דגל התורה.
למחלוקת הליטאית ישנו גם רקע אידאולוגי.
הרב שטינמן נחשב לפרגמטי ומתון יחסית, לעומת הרב אוירבך שהוביל קו אידאולוגי מחמיר יותר.
יוזמות שעלו בעבר בתמיכה (לעיתים חלקית או פסיבית) מצד הרב שטינמן, בהן חוק טל והנח"ל החרדי, נתקלו בהתנגדות מצד הרב אוירבך.
אחד מסלעי המחלוקת בין הרב שטינמן לרב אוירבך הוא דרכי ההתמודדות עם נושא גיוס בני ישיבות.
הרב אוירבך גרס שהרצון של המדינה להגביר את גיוס החרדים הוא "גזירת שמד", שיש למסור עליה את הנפש.
הוא הביע התנגדות מוחלטת לחוקים העוסקים בהגברת גיוס חרדים, גם אם במקביל הם פוטרים למעשה מגיוס את תלמידי הישיבות, באופן מידי או לאחר תקופה של דחיית שירות.
לעומתו הרב שטינמן סבר כי יש לפעול לשמר בחוק את מעמד בני הישיבות כמי שבפועל אינם מתגייסים לצבא אם אינם רוצים בכך, וכי הטקטיקה הנכונה להשיג זאת היא שתדלנות ולא מלחמה.
בתקופת דיוני ועדת שקד שדנה ב"חוק הגיוס", וכן לאחריה, התנגד הרב שטינמן לפעולות מחאה ציבוריות וגרס כי יש לנקוט בדרכי שתדלנות באמצעות הח"כים החרדים, שחלקם היו חברים בוועדה.
הרב אוירבך סבר כי יש לנקוט בעצרות מחאה ובהפגנות לשם גיוס דעת הקהל בישראל ובעולם.
לאחר חקיקת החוק, שכלל סנקציות פליליות על השתמטות של חרדים חייבי גיוס, אמר הרב שטינמן שיש בכך חילול השם שהמדינה מצהירה כי לימוד תורה הוא עוון פלילי.
הוא תמך בקיום ההפגנה הגדולה נגד הגיוס, אך הקפיד שהיא תישא אופי של עצרת תפילה על חילול השם, לעומת הרב אוירבך שהדגיש את ההיבט המחאתי נגד "גזרת הגיוס".
משנת 2012 הורה הרב אוירבך שלא להתייצב בלשכות הגיוס גם לצורך קבלת מעמד בן ישיבה, מה שהוא מחשיב שיתוף פעולה עם "חוק הגיוס", ובמיוחד לנוכח הקמת אגף מיוחד לחרדים בלשכת הגיוס.
רוב הישיבות החרדיות נוהגות כדעת הרב שטינמן, שיש להמשיך להתייצב בלשכות הגיוס לשם קבלת הדיחוי או הפטור על פי החוק, ובכמה ישיבות המזוהות איתו מסולקים בחורים שאינם מתייצבים.
בספטמבר 2014 נערך בירושלים כינוס רבנים המתנגדים להתייצבות, ובו השתתפו רבני העדה החרדית וראשי ישיבות ליטאים המזוהים עם מפלגת "בני תורה".
עם זאת, בשנת 2017 פורסם כי הדעות בעניין זה מסויגות בחוגי העדה החרדית ואף בקרב חוגי "בני תורה".
אנשי "בני תורה" מפגינים וחוסמים כבישים בכמה מוקדים בישראל כאשר נעצרים בחורי ישיבות שלא התייצבו בלשכות הגיוס.
הפגנות אלו גולשות לעיתים לאלימות.
אחד משיאי ההפגנות התקיים באוקטובר 2017 כאשר המפגינים חסמו צמתים מרכזיים בירושלים למשך שעות במשך יומיים.
על רקע הפגנות אלו, ועל רקע תקיפות של אנשי הפלג נגד הרב יגאל רוזן, חתמו הרב חיים קניבסקי ורבנים המזוהים עם דגל התורה על מכתבים שבהם גינו את התנהגות הפלג והאשימו אותם בחילול השם.
בנובמבר 2015 הועברו בכנסת תיקונים ב"חוק הגיוס", שבין היתר מנעו סנקציות פליליות כנגד משתמטי גיוס חרדים.
התיקונים עברו בלחץ המפלגות החרדיות, בתמיכת שלוש מועצות גדולי התורה.
שני הצדדים הוציאו פרסומים המציגים את עמדתם.
בתשע"ד הפיצו ברשת אנשים ממחנה הרב אוירבך ספר בשם "משנת איש" ובו ציטוטים מדברי הרב שטינמן, במטרה להציגו כמי שסטה מהנורמות החרדיות או שאומר דברים תמוהים.
אנשים ממחנה הרב שטינמן הוציאו את הספר "שואף זורח" המביא עשרות שיחות ודרשות של רבנים וראשי ישיבות נגד אנשי בני תורה.
בתחילת הספר נכתבו פרקי מבוא הסוקרים את ההיסטוריה של היהדות החרדית מימי קום המדינה.
בנוסף הוציאו את החוברת "במבט בוחן" הסוקר את ההיסטוריה של מאבקי החרדים בגיוס חובה לצבא, מתוך נרטיב המראה שדרכו של הרב שטינמן אינה שונה מדרכם של גדולי הדור שקדמוהו.
בתגובה הוציאו אנשים ממחנה הרב אוירבך את החוברת "ויזרח אור" המתעמתת עם נרטיב זה.
כמו כן יצאו חוברות פולמוסיות רבות, שהופצו בעיקר באינטרנט.
המחלוקת חורגת גם אל הציבור החסידי והספרדי, אך לרוב אימצו מפלגות ש"ס ואגודת ישראל את עמדת הרב שטינמן בנושא הסדרת מעמד בני הישיבות בחוק, הן ביחס לחוק טל והן בתיקון "חוק הגיוס".
במספר חסידויות לא המשיכו בתחילה להתייצב בלשכות הגיוס בשל חששות לבעיות צניעות שם.
בהמשך הגיעו הצדדים להסדר והוראה זהה להוראת הרב שטינמן להמשיך ולהתייצב בלשכות הגיוס התקבלה גם שם.
באופן רשמי נוקטת תנועת "בני תורה" בקו שבו נקטו אגודת ישראל ודגל התורה - התנגדות מוצהרת למדינת ישראל בשל אי מחויבותה לתורה, תוך השתתפות במוסדות השלטון.
עם זאת, באופי הלוחמני של התנועה היא קרובה יותר לחוגי העדה החרדית, וחלק מהמוסדות שהקימה נמנעים מלקיחת תקציבים ממשלתיים, כמקובל בחוגי הקנאים (כגון חסידות סאטמר ונטורי קרתא), ואף זוכים מהם לסיוע כלכלי.
האדמו"ר יקותיאל יהודה טייטלבוים מסאטמאר (ויליאמסבורג) ומקורביו מקהילות אחרות בהתאחדות הרבנים תומכים בהם, ובמקביל הם מאשימים את ההנהגה הליטאית המרכזית בפשרנות ובאדישות ביחס להשתלבות חרדים בחברה הישראלית ובצה"ל.
האדמו"ר קבע שהפלג מקדשים שם שמים באופן התנהלותם.
לעומת זאת, ספגו "בני תורה" ביקורת קשה מאחיו ויריבו, האדמו"ר אהרן טייטלבוים מסאטמאר (קריית יואל).
הוא אמר שמחלוקתם אינה לשם שמים, והם אינם משתתפים בבחירות רק משום שלא ניתן להם נציג.
הוא קבע שהם "אותם ציונים כמו אויביהם" ורחוקים מ"ההשקפה הטהורה, ואין כאן עניין של קנאות".
בהזדמנות אחרת התנגד להימנעותם מהתייצבות בלשכות הגיוס לצורך הסדרת פטור, וגינה את חסימות הכבישים שהם יוזמים בנימוק שהן מזיקות לתושבים החרדים בישראל.
עם זאת, אמר שיש לתמוך במוסדותיהם שאינם מקבלים מימון מהמדינה.
הרב אברהם יהושע סולובייצ'יק, ראש ישיבת בריסק, תקף אותם במספר הזדמנויות וטען כי ה"קנאות" שלהם מזויפת ומאבקם מעודד גיוס חרדים.
"מחנה מוות פולני" ו"מחנה ריכוז פולני" הם מונחים שהיו בשימוש באמצעי תקשורת בעולם ועל ידי אנשי ציבור, בהתייחס למחנות ריכוז ומחנות השמדה שנבנו ונוהלו על ידי גרמניה הנאצית ובפרט רשויותיה בממשל הכללי בפולין ובחלקים אחרים של פולין הכבושה בתקופת השואה ומלחמת העולם השנייה.
השימוש במונחים אלה תואר ב-2005 כ"מעליב" על ידי שר החוץ הפולני, אדם דניאל רוטפלד, יהודי ניצול השואה, בתור ביטוי שלכאורה – בכוונה או שלא בכוונה – העביר את האחריות על עיצוב, תכנון, בניית ותפעול המחנות בפולין מגרמניה הנאצית אל העם הפולני שהיה כבוש בתקופה זו.
על השימוש במונחים אלה, המזכירים באופן מפורש את פולין, נמתחה לאורך השנים ביקורת על ידי פוליטיקאים פולנים ואנשי ציבור, ממשלת ישראל, פולנים מחוץ לפולין, ארגונים ברחבי העולם וארגונים יהודיים כגון הוועד היהודי-אמריקני.
בתחילת 2018 אישר הפרלמנט הפולני (הסיים והסנאט של פולין) הצעת חוק שתאסור לייחס "לעם הפולני או לממשלת פולין" אחריות לרצח העם היהודי, וכן תאסור על שימוש בביטוי "מחנה השמדה פולני".
החוק אושר על ידי נשיא פולין.
שלא כמו ברוב מדינות אירופה שנכבשו על ידי גרמניה הנאצית, שם היו לגרמנים משתפי פעולה בקרב המקומיים, בפולין הכבושה לא היה שיתוף פעולה פוליטי או כלכלי עם גרמניה הנאצית.
פולין מעולם לא נכנעה באופן רשמי לגרמנים.
במקום זאת, התקיימה ממשלה פולנית גולה עם כוח צבאי מחוץ לפולין, במערב וכן במזרח, וכוחות אלה נלחמו נגד הגרמנים.
חיילים פולניים רבים הצטרפו לצבאות צרפת ובריטניה בשנת 1939 כדי להמשיך את המאבק נגד הנאצים ממערב, והצבא הפולני הוקם במהירות מחדש.
ממשלת פולין בפריז (עד כיבוש צרפת ביוני 1940) ובלונדון לאחר מכן, יוצגה בשטחי פולין הכבושים על ידי המדינה הפולנית במחתרת , והזרוע הצבאית שלה, ארמייה קריובה.
זרוע זו הייתה החלק העיקרי של תנועת ההתנגדות הפולנית, הגדולה מבין תנועות ההתנגדות באירופה הכבושה .
חלק גדול מהרפובליקה הפולנית השנייה סופח לרייך השלישי וחלק הפך לממשל הכללי האזרחי שנוהל על ידי גרמניה.
הן הסיפוח והן הממשל הכללי לא הוכרו באופן בינלאומי.
פולנים אתניים לא היו יכולים להיות אזרחי הרייך השלישי.
הנאצים טענו שמדינת פולין הפסיקה להתקיים אך מוסדות השלטון של פולין - הרשות המחוקקת, הרשות המבצעת וסוכנויות השלטון - המשיכו לתפקד בתקופת הכיבוש ועד סוף המלחמה, אם כי מחוץ לפולין.
השימוש בביטוי מופיע כבר ב-1944 אצל לוחם המחתרת הפולני יאן קרסקי, שהשתמש בו במובן גאוגרפי כשם של מאמר במגזין Collier's .
במהלך השנים שלאחר מכן התרחב השימוש בביטוי בהקשרים שונים.
כיום נמצא השימוש בביטוי במדיה הבינלאומית ובידי פוליטיקאים ודיפלומטים.
ב-2012 השתמש נשיא ארצות הברית ברק אובמה בביטוי "מחנות השמדה פולניים" ועורר בכך זעם רב בפולין, מכיוון שמשתמע מכך כאילו הפולנים ניהלו את המחנות.
מאוחר יותר פורסמה התנצלות מהבית הלבן.
באוגוסט 2016 אישרה ממשלת פולין, בראשות ראש הממשלה ביאטה שידלו ומפלגת חוק וצדק, חקיקה שהוציאה אל מחוץ לחוק שימוש במונח "מחנות ההשמדה הפולניים".
לפי החוק, אדם המשתמש בביטוי כגון "מחנה המוות הפולני" דינו עד שלוש שנות מאסר.
בעיתון הפולני ז'צ'פוספוליטה נכתב שכאשר הביטוי מופיע בתקשורת זרה, "זהו רמז ערמומי לכך שלפולנים ולמדינתם הייתה אחריות לפשעי הנאצים".
אם כי כמעט כל שימוש בביטוי זה הסתיים בהתנצלות, מטרת החוק להדגיש ביתר שאת את אחריותם הבלעדיות של הגרמנים לפשעים האיומים ביותר בהיסטוריה האנושית - למחנות ההשמדה על אדמת פולין הכבושה.
בתחילת 2018 אישר הפרלמנט הפולני (הבית התחתון והסנאט של פולין) שורה של תוספות ותיקונים לחוק המכון לזיכרון לאומי משנת 1998. החקיקה החדשה קוראת לאסור לייחס לעם הפולני או לממשלת פולין אחריות לרצח העם היהודי, וכן תאסור על שימוש בביטוי "מחנה השמדה פולני".
התיקונים לחוק התקבלו ברוב של 57 מול 23, ולאחר מספר ימים קיבלו את אישורו של נשיא פולין אנדז'יי דודה.
עבירה על החוק צפויה לעונש של עד שלוש שנות מאסר.
סגן שר המשפטים של פולין, פטריק ג'קי, מסר לכתבים בפרלמנט כי "עלינו לשלוח מסר ברור לעולם שאנחנו לא מוכנים שימשיכו להעליב את פולין יותר".
מנכ"ל הערוץ הממלכתי של פולין TVP2 אמר במהלך שידור כי "אולי צריך לקרוא למחנות ההשמדה 'מחנות ההשמדה היהודיים' כי כולנו יודעים מי הפעיל את התנורים".
הצעת החוק עוררה סערה וזעם בישראל, מכיוון שהיא פורשה ככזאת האוסרת להזכיר את חלקם של הפולנים ברצח היהודים בשואה.
הושמעו גינויים מאנשי ציבור וחברי כנסת, שראו בחוק ניסיון לטשטש ולשכתב את ההיסטוריה בהכחשת מעורבותם של הפולנים בהשמדת היהודים.
משרד החינוך בישראל, בהנחייתו של נפתלי בנט, הודיע על מערך שיעור בנושא "מעורבות האוכלוסייה המקומית, בהן פולין, בשואת העם היהודי" שיילמד בבתי הספר בישראל.
ארצות הברית ביקשה מפולין לשקול מחדש את קיום החוק, תוך שהיא מציינת כי תהיינה לחוק השלכות ביחסים שבין המדינות.
דוברת משרד החוץ האמריקאי הת'ר נאוארט ציינה כי החקיקה עשויה "לחתור תחת חופש הביטוי והשיח האקדמי".
בעקבות הביקורת על החוק הוסרה ממנו הענישה הפלילית על הפרתו.
ביולי 2018 חתמו נתניהו ומורבייצקי על הצהרה משותפת שבה נאמר, בין השאר, "תמיד הסכמנו שהמונחים 'מחנות ריכוז פולניים/מחנות מוות פולניים' מוטעים לחלוטין ומפחיתים את אחריות הגרמנים על הקמת המחנות הללו".
כמו כן המסמך הכיל הצהרות לגבי תפקידן של הממשלה הגולה, המחתרות הפולנית, בתי המשפט הפולניים ועוד.
על הצהרה זו נמתחה ביקורת חריפה, בין השאר על ידי ההיסטוריון פרופ' יהודה באואר, ומטעם היסטוריונים מובילים בארגון "יד ושם" פרופ' דן מכמן, פרופ' חוי דרייפוס, וד"ר דוד זילברקלנג.
לפי החוקרים, התיקון לחוק לא משנה את מהותו של החוק וכי ניסיון לקבוע את גבולות השיח האקדמי והציבורי ואת כיווניו באמצעות חקיקה וענישה הוא פסול מיסודו, ומהווה פגיעה במחקר השואה כמו גם בזיכרונה והנצחתה.
לפי חוקרי יד ושם, ההצהרה המשותפת כללה מספר טעויות היסטוריות שמחזקות את הנרטיב הפולני כאילו ממשלת פולין הגולה, המחתרת הפולנית והעם הפולני הציגו התנגדות גדולה יותר לשואה ממה שהיה בפועל.
לדוגמה בניגוד להודעה המשותפת, ממשלת פולין בגולה, שמושבה היה בלונדון, וה"דלגטורה" (Delegatura, נציגות של ממשלה זו בפולין הכבושה) לא פעלו בנחרצות לאורך ימי הכיבוש למען יהודי פולין.
הממשלה הגולה, שבקרב חבריה היו חילוקי דעות ביחס לנושא היהודי, לא העמידה את רצח היהודים בראש מעייניה.
בהצהרה נכתב כי זרועות המחתרת הפולנית יצרו מנגנון של עזרה וסיוע שיטתיים לעם היהודי.
לפי החוקרים נוסח ההצהרה מנסה להשליך מפעילותו של ארגון ז'גוטה ("המועצה לעזרת יהודים"), שהיה ארגון חשוב אך קטן, על כלל החברה הפולנית וכלל המחתרת הפולנית.
לעומת זאת מציינים חוקרי יד ושם כי חלקים גדולים של המחתרות הפולניות לא רק שלא סייעו ליהודים, אלא אף היו מעורבים באופן פעיל ברדיפתם.
במיוחד הם מציינים את רדיפת היהודים על ידי הארמייה קריובה, המחתרת הגדולה ביותר, שהייתה מזוהה עם ממשלת פולין בגולה.
הניסיון להציג כל או רוב "המחתרת הפולנית" כמי שסייעה ליהודים בתקופת השואה הוא עיוות ממשי של העובדות המתועדות.
החוקרים מציינים כי גם הניסיון להציג את הסגרת היהודים כפעולה שנשפטה בחומרה בבתי הדין המחתרתיים הוא הטיה.
אלפי פולנים הועמדו לדין בבתי הדין המחתרתיים בתקופת מלחמת העולם השנייה בעוון פגיעה באינטרסים הלאומיים הפולניים; רק כ־150 פולנים נענשו על מעורבות ברדיפת היהודים ולרוב לא היה דבר זה הגורם המרכזי להרשעתם.
כמו כן מתחו ביקורת על ההצהרה שר החינוך נפתלי בנט, שרת המשפטים איילת שקד, יו"ר "יש עתיד" ח"כ יאיר לפיד ויו"ר מרצ ח"כ תמר זנדברג, בנימוק שההצהרה מעוותת את ההיסטוריה ופוגעת בזיכרון השואה.
לאחר פרסום החוק החל הארגון J-nerations בקמפיין איסוף ופרסום עדויות של ניצולי שואה, בהן הם משתפים בזכרונותיהם על חלקו של העם הפולני בהשמדת יהודי אירופה.
הסיפורים כוללים מקרים רבים של הסתה, הסגרה, ביזה ורדיפה, הן בשנות השואה והן לאחריה.
המחלקה השלישית בלשכת הוד מעלתו הקיסר הוא שמה של מחלקה וגוף עיקרי לשיטור פוליטי באימפריה הרוסית בתקופת שלטונם של ניקולאי הראשון ואלכסנדר השני (בשנים 1826–1880).
המחלקה הוקמה על בסיס משרד המשטרה של האימפריה הרוסית והייתה גוף לפיקוח פוליטי ובילוש ומשטרה חשאית למעשה שהייתה אחראית לניהול הז'נדרמריה הרוסית עד שנת 1880, עת פורקה המחלקה ותפקידיה הועברו לידי מחלקת המשטרה והאוכרנה.
לאחר פרוץ מרד הדקבריסטים ועלייתו לשלטון של ניקולאי הראשון הלשכה הקיסרית פוצלה למחלקות שלכל אחת מהן יועד תפקיד, ביניהן הייתה גם המחלקה השלישית בראשות הרוזן אלכסנדר בנקנדורף.
למחלקה הוענקו תפקידי ביטחון המדינה ומניעת חתרנות.
ב-25 ביוני 1826 קיסר רוסיה ניקולאי הראשון חתם על צו להקמת מפקד הז'נדרמים ובראשו העמיד את הגנרל-אדיוטאנט והרוזן אלכסנדר בנקנדורף שהוטל עליו לפקד על הז'נדרמריה הרוסית, לאחר שבנקנדורף ניסה להזהיר את אלכסנדר הראשון מפרוץ מרד הדקבריסטים לכן ניקולאי הראשון ראה בו מפקד מעולה שיוכל לנהל את המשטרה החשאית.
בצו קיסרי מיולי 1826 הלשכה המיוחדת במשרד הפנים הרוסי שהוקמה על ידי אלכסנדר הראשון, הפכה לגוף עצמאי בשם "המחלקה השלישית בלשכת הוד מעלתו הקיסר (Третьего Отделения Собственной Е.
канцелярии), כך המשטרה החשאית ויחידות הז'נדרמים הפכו לגוף אחד עד שנת 1829. בנקנדורף ניהל את המחלקה עד למותו בספטמבר 1844, במקומו מונה אלכסיי פיודורוביץ' אורלוב שניהל את המחלקה מספטמבר 1844 עד אפריל 1856.
בעת הקמתה היו במחלקה 16 חוקרים בלבד, מספרם גדל ל-40 עד שנת 1855 ועד מהרה הייתה המחלקה לגוף חקירות ומעקב עיקרי באימפריה הרוסית עד שנת 1880 כאשר פעלו בה 72 חוקרים.
המודיעין שהמחלקה השלישית סיפקה היה לוקה בחסר וכישלונותיה לעצור את סופיה פרובסקאיה ולמנוע את ההתנקשות בחיי הצאר אלכסנדר השני הביאו לבסוף לפירוק המחלקה
בהתאם לצו הקיסרי מיולי 1826 נקבעו תפקידי המחלקה והוטל עליה:
איסוף כל ידיעה או מידע הנוגע למשטרה;
איסוף נתונים על מספר הכתות והמרידות המתוכננות;
איסוף מידע על שטרות מזויפים, מטבעות, בולים, מסמכים ולוודא כי האחריות ליצירת מטבעות ושטרות כסף ובולים תיוותר באחריות משרד האוצר ומשרד הפנים;
איסוף מידע מפורט על אנשים הנתונים לפיקוח המשטרה;
ניהול, אחזקה ופיקוח על מתקני המעצר;
מעקב אחר זרים המתגוררים ברוסיה;
איסוף נתונים על כל האירועים במתרחשים במדינה;
איסוף מידע סטטיסטי המתייחס המשטרה;
המחלקה הייתה מורכבת מ"משלחות" או מדורים.
משנת 1838 התמקמה המחלקה באחוזתו של קוצ'וביי בגדות הפונטנקה 16 ותחילה הורכבה מארבעה משלחות (או מדורים); ב-1828 נוספה מחלקת הצנזורה שהייתה המדור החמישי משנת 1842.
המדור הראשון (I экспедиция) עסקה בעניינים פוליטיים ובבילוש פוליטי.
המדור השני (II экспедиция) עסקה במאבק בכתות וכנופיות, בזייפנים ובעבריינים מסוכנים ובניהול מתקני מעצר.
המדור השלישי (III экспедиция) עסקה במעקב אחר זרים המתגוררים ברוסיה ועסקה במניעת ריגול וחתרנות.
המדור הרביעי (IV экспедиция) עסקה ברישום אירועים ועסקה בפיקוח על הדואר, מאבק בהברחות.
פורקה בשנת 1873 ותפקידיה עברו למדור השלישי.
המדור החמישי (V экспедиция) עסקה בצנזורה והוקמה ב-23 באוקטובר 1842.
המחליפים היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית, מסוגת הרפתקאות, קומדיה, פנטזיה ומדע בדיוני, אשר נוצרה על ידי דן סנטאט.
הסדרה בוימה על ידי הת'ר מרטינז ובעונה השנייה גם על ידי רוב פראט, והופקה על ידי Disney Television Animation.
הסדרה שודרה לראשונה בארצות הברית בערוץ דיסני החל מ-28 ביולי 2006 עד 30 במרץ 2009. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בדיבוב לעברית בערוץ דיסני ישראל החל משנת 2009 עד שנת 2011. לסדרה הופקו שתי עונות ו-52 פרקים באורך 22 דקות.
הסדרה עוקבת אחר שני אחים יתומים, ריילי וטוד, אשר עונים על מודעה בעיתון של חברת "פלימקו החלפת אנשים" ומזמינים להם זוג הורים.
לאחר זמן קצר, הם קיבלו אמא שהיא מרגלת על בריטית ואבא שהוא פעלולן מפורסם.
ארבעתם, יחד עם א.ו.ט.ו, רכב מדבר ואינטליגנטי, יוצרים משפחה משוגעת ואוהבת.
חברת "פלימקו החלפת אנשים" הביאה להם גם מכשירים סלולריים, שבאמצעותם הם יכולים להתקשר בכל זמן ולהחליף כל מבוגר שהם רוצים, דבר שמסבך אותם בצרות.
טוד בארטהולומיו דרינג-פלים – אחיה הקטן של ריילי.
משתמש בטלפון שהביאו לו חברת "פלמיקו החלפת אנשים" למטרות אנוכיות.
ריילי יוג'ין דרינג-פלים – אחותו הגדולה של טוד.
משתמשת בטלפון שהביאו לה חברת "פלמיקו החלפת אנשים" בשביל לטפל במבוגרים שלא הוגנים.
ריצ'רד "דיק" מריון דרינג – אביהם החורג של ריילי וטוד.
קארן ג'יין "קיי" מילדרד דרינג – אמם החורגת של ריילי ואוד.
א.ו.ט.ו – רכב מדבר ואינטליגנטי.
קונרד פלים – הבעלים המסתוריים של חברת "פלמיקו החלפת אנשים".
דמותמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתטוד בארטהולומיו דרינג-פליםננסי קארטרייטליטל שוורץריילי יוג'ין דרינג-פליםגריי דליסלאלה ארמוניריצ'רד "דיק" מריון דרינגדרן נוריסצביקה פורמןקארן ג'יין "קיי" מילדרד דרינגקאת' סוסיהילה מערביא.ו.ט.ודייוויד מקקלוםאוהד שחרקונרד פליםג'ף בנטיורם יוספסברגאביאריקה האברדמאי רוזנרטאטסומילורן טוםעדי קוזלובסקיסיירה מק'קולטרה סטרונגגל סרישלדון קלוטזבריג'ף בנטגלעד קלטרהאקוביקנדי מילוהדר שחף-מעייןבאז וינטרסגריי דליסלגילן שחףג'וני היטסוולדי בראדלי בייקרמיכאל עינב
בנוסף דיבבו בדיבוב העברי אמנון וולף, שמחה ברבירו וגדי לוי (2011-2010).
דן סנטאט, יוצר הסדרה, העלה את הרעיון ליצירת הסדרה עבור ערוץ דיסני בשנת 2004, כאשר זה היה הרעיון הראשון שהוא הציג אי פעם.
סנטאט סיפר על הפקת הסדרה:
"ביליתי שעות בפיתוח הראשוני של הסדרה בניסיון להגן על 'התינוק שלי' מפני קריעה לגזרים, וזה היה הרושם הראשוני שלי מדיסני.
עבדתי על לוחות סיפור, רישומי קונספט והשתתפות בפגישות פיתוח.
[...] יש להודות שיש הרבה עליות ושפל רגשיות.
יום אחד תאהב את הסדרה ובימים אחרים תשנא את הסדרה עד כדי כך שאתה לא רוצה אותה בטלוויזיה."
ב-31 בספטמבר 2008 חגגו את סיום הפקת הסדרה, כאשר סנטאט סיפר שהוא לא יעבוד על סדרות טלוויזיה נוספות מפני שהוא מעדיף להתמקד בכתיבת ספרים.
המחלקה הפדרלית לביטחון, הגנה אזרחית וספורט (בראשי תיבות: DDPS ובגרמנית VBS) היא משרד ההגנה והספורט של שווייץ.
היא אחת משבע המחלקות הפדרליות שראשיהן הם חברי מועצת הברית, הממשלה הפדרלית של המדינה.
המחלקה נוסדה בשנת 1848 בשם המחלקה הצבאית.
ב-1979 השתנה שמה למחלקה הצבאית הפדרלית וב-1998 קיבלה את שמה הנוכחי.
בשנת 2017 הועסקו במחלקה כ-12,000 עובדים והוצאותיה עמדו על כ-7 מיליארד פרנקים שווייצריים.
ראש המחלקה (2026) הוא מרטין פפיסטר.
הוא ראש המחלקה ה-38 במספר.
מטה המחלקה שוכן באגף המזרחי של הארמון הפדרלי בעיר ברן.
מינהל הלוגיסטיקה של הכוחות המזוינים
המינהל לפיקוד ולסיוע של הכוחות המזוינים
מרכז המבצעים הלאומי לשעת חירום
מעבדת שפיץ (Spiez), המופקדת על הגנה אזרחית מפני נשק להשמדה המונית
מחלקה זו מבצעת תפקידים שבארץ מבוצעים על ידי שירות בתי הסוהר והנהלת בתי המשפט.
הסוכנות אחראית לאכיפת פסקי דין, אבטחת בתי משפט והגנה על מערכת המשפט, כמו גם למימוש פסקי הדין, אבטחת שופטים, הבטחת הסדר הציבורי במתחם בתי המשפט, אכיפת החלטות שיפוטיות וגביית חובות וקנסות, הסדרת קיומם התקין של סדרי המשפט, שמירת הביטחון והסדר הציבורי בהיכלי המשפט ואחזקת מתקני המאסר.
המחלק הפלילי המוסקבאי היא מחלקה מרכזית למודיעין משטרתי וחקירות פליליות במשטרת מוסקבה.
היחידה הוקמה כמחלקת הבילוש הפלילית של מוסקבה (Московский уголовный сыск, МУС) במתכונתה המודרנית במאי 1881 ונחשבת לבולשת המוסקבאית וליחידת החקירות הפליליות הטובה ברוסיה.
משרתים בה כ-4,000 שוטרים שמהווים כ-5% מסך השוטרים במשטרת מוסקבה כולה.
מטה המחלק ממוקם בכתובת: 127994, רוסיה, מוסקבה, רחוב פטרובקה, בניין 38 (בבניין הנהלת משרד הפנים של מוסקבה).
ראש המחלק מפברואר 2018, הוא מייג'ור גנרל המשטרה סרגיי ניקולאייביץ' קוזמין.
בתקופת האימפריה הרוסית התחרתה המחלקה על הבכורה בענייני חקירות פליליות מול המחלק הפלילי הפטרבורגי, שהוקם ב-31 בדצמבר 1866.
ב-5 במאי 1881 אורגנה כמחלקת הבילוש המוסקבאית כחלק ממחלקת המשטרה של האימפריה הרוסית והמשיכה לתפקד כגוף לבילוש פוליטי עד 1917, כאשר הוקמה משטרת הפלילית המוסקבאית של המיליציה.
בתקופה הסובייטית התבססה כיחידת חקירות מרכזית במדינה ונותרה כזו גם לאחר התפרקות ברית המועצות.
קציני המחלק נדרשים להיות לפחות שנתיים כקצינים לבושי מדים לפני שמגישים בקשה להעברה למחלקה לקבלת הכשרה נוספת כאשר הם עושים זאת.
קציני הבילוש המוסקבאים מעורבים בחקירת פשעים גדולים כמו אונס, רצח, תקיפה חמורה, הונאה וכל עבירה אחרת הדורשת חקירה מורכבת והם אחראים לפעול על פי מודיעין שהתקבל ולבנות לפיו תיק.
זוהי זרוע המודיעין הפלילי של משטרת מוסקבה.
המחלקה לאיסוף המכס (רוסית: Департамент таможенных сборов) הייתה הגוף לניהול המכס וענייני הסגר באימפריה הרוסית מ-26 באוקטובר 1864 ועד ל-29 ביוני 1918.
הסוכנות הממשלתית הראשונה לסחר, לשכת המסחר, הוקמה על ידי פיוטר הגדול בשנת 1715 והייתה קיימת עד 1810. משרדים ממשלתיים הוקמו בשנת 1802 ולשכת המסחר הפכה למשרד המסחר.
בשנת 1810 הוכפפה הלשכה לשר האוצר עם העברת ענייני משרד המסחר למשרד האוצר ומשרד הפנים.
ב-23 בספטמבר 1811 - הוקמה המחלקה הזמנית של לשכת המסחר.
המחלקה הזמנית קיבלה תיקים ממחלקת משרד המסחר.
ב-25 באוקטובר 1811 נפתחה מחלקת סחר חוץ במשרד האוצר.
המחלקה הזמנית של לשכת המסחר בוטלה בשנים 1823–1829. המחלקה לאיסוף מכס הוקמה ב-26 באוקטובר 1864 תוך שינוי שמה של מחלקת סחר חוץ עם העברת כל ענייני סחר חוץ למחלקה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הופקדה המחלקה על פיתוח וניטור צעדים הקשורים לאיסור ייצוא סחורות בקשר למלחמה - הישיבה הבין-מחלקתית במחלקת המכס דנה בסוגיות הקשורות לאיסור ייצוא סחורות באוקטובר-דצמבר 1916. בשנת 1917 נוצרה מחלקה מיוחדת לייצוא סחורות שונות.
בתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה, אורגנה המחלקה מחדש כמנהל ראשי לבקרת מכס (Главное управление таможенного контроля) בסמכות הקומיסריון העממי לסחר ותעשייה.
קניאז דמיטרי אלכסנדרוביץ 'אולובנסקי (בין 26 באוקטובר 1864 ל--3 במרץ 1870)
ניקולאי אלכסנדרוביץ 'קכלוב (מ -16 באוקטובר 1870 עד 12 בפברואר 1882)
סרגיי אלכסנדרוביץ 'גרינוולד (בין 17 באוקטובר 1916 ל--1917)
המחלוקת על מופע המחצית של הסופרבול XXXVIII הייתה מחלוקת על תוכן מופע המחצית של הסופרבול ה-38. במופע זה תלש ג'סטין טימברלייק באופן מכוון חלק מהבגד של ג'נט ג'קסון, ובכך גרם לחשיפת השד שלה.
המופע שודר ב-1 בפברואר 2004 מיוסטון טקסס על ידי רשת CBS, והאירוע, אשר גם ידוע בכינוי "Nipplegate", עורר סערה רבה ודיון ציבורי נרחב, ונחשב עד היום לאירוע הזכור ביותר בתולדות מופעי המחצית.
המופע הופק על ידי רשת MTV ובו צפו 143.6 מיליון איש.
בעקבות התקרית, הודיעה הליגה הלאומית לפוטבול (NFL) כי MTV לא יפיקו יותר את מופעי המחצית.
ההשלכות בעקבות התקרית באו גם לידיי ביטוי בסדרה של סנקציות שהטילו גופים שונים על ג'קסון.
כך למשל חברת CBS Viacom שבה בין היתר כלולות חברות בת כמו MTV, ו-Infinity Broadcasting, החרימו את הקליפים והשירים של ג'קסון מערוצי הטלוויזיה שלהם ומתחנות הרדיו שלהם.
ההשלכות של האירוע המשיכו כאשר ועדת התקשורת הפדרלית (FCC) קנסה את CBS בסכום של 27,500 דולר, ולאחר מכן אף הגדילה את הקנס ל-325,000 דולר.
בסופו של דבר הם קנסו את רשת CBS בשיעור של 550,000 דולר בגין האירוע, אך קנס זה בוטל על ידי בית המשפט לענייני הערעור השלישי בשנת 2011, ותיק להחזרת הקנס נדחה בשנת 2012.
הרבה גופים לעגו לאירוע וכינו אותו כ"תעלול יחצני".
מספר פרשנים נוספים אך כינו את האירוע כ"סימן לירידה במוסריות בתרבות האמריקאית", בעוד שאחרים ראו את האירוע כלא מזיק, וטענו כי הוא זוכה לתשומת לב מופרזת ולתגובות נגד רבות מדי.
בנוסף לכך האירוע הפך לאירוע הנצפה בותר בתולדות הטלוויזיה האמריקאית, והאירוע שהוקלט הכי הרב הפעמים מאז שהושק מכשיר ההקלטה TiVo.
לאחר התקרית מספר המנויים של TiVo עלה ב-35 אלף מנויים.
לאחר התקרית הרבה השתמשו במונח תקלת מלתחה עד שבסופו של דבר נוסף למילון ובסטר.
ב-2002 מגזין "בידור שבועי" הודיע כי ג'קסון היא האמנית שתוביל את מופע המחצית הבא אולם בסוף U2 נבחרו להוביל את המופע לאחר שמפיקי המופע צפו במופע של הלהקה והתרשמו מהלהקה.
שנה לאחר מכן בספטמבר 2003 הפקת המופע הכריזה באופן רשמי כי ג'קסון היא זו שתוביל את המופע.
מכיוון שהמופע היה בשנת בחירות הסלוגן של המופע היה "בחר או תפסיד" על מנת לעודד את הצופים הצעירים להצביע ולהביע מעורבות פוליטית.
כשהיה נער, טימברלייק ראה את ג'קסון לראשונה כאשר היה בסיבוב ההופעות "Rhythm Nation Tour".
לאחר מכן כשטימברלייק היה חבר בלהקת אן סינק ג'קסון בחרה בלהקה כמופע החימום שלה בסיבוב ההופעות "Velvet Rope World Tour".
הלהקה אז לא הייתה פופולרית ועבורם זו הייתה הזדמנות לזכות להכרה.
בעקבות סיבוב ההופעות נוצר חיבור בין ג'קסון לטימברלייק והשניים נהפכו לחברים ואף ג'קסון שיבחה את טימברלייק.
בהמשך טימברלייק החל לשאוב השראה מג'קסון כאשר שאב השראה מהקליפ לשיר "That's the Way Love Goes" לאחד הקליפים של אן סינק.
טיבמרלייק התפעל מג'קסון ומהיכולת שלה להופיע על במה.
בנוסף כשנשאל פעם אחת בריאיון, "מי לדעתו הבחורה הכי סקסית בעולם" ענה טימברלייק את שמה של ג'קסון.
בהמשך טימברלייק עזב את אן סינק והחל בהקלטת אלבום הבכורה שלו.
במסגרת ההקלטות הוא ביקש מג'קסון שתשמש כזמרת רקע לאחד משירי האלבום.
ג'קסון הייתה האומן המוביל של המופע והיא ביצעה כמה מלהיטיה הגדולים.
בהמשך המופע טימברלייק עלה לבמה וביצע ביחד עם ג'קסון את שירו "Rock Your Body".
במהלך המופע השניים ביצעו תנועות ריקוד מיניות ולאחר מכן טימברלייק שר את השורה "Gonna have you naked by the end of this song" (הולך לגרום לך להיות עירומה בסוף השיר הזה).
לאחר ששר את המשפט הזה הוא תלש חתיכת בד מהלבוש של ג'קסון ובכך חשף את השד הימני שלה כאשר הפטמה שלה הייתה מכוסה חלקית עם עגיל.
כשנייה לאחר התקרית CBS הפסיקו את שידור המופע.
התקרית זכתה לכינוי "תקלת מלתחה" אשר לימים נעשה בו שימוש תדיר גם ללא קשר לתקרית.
CBS ו-MTV התנצלו על התקרית אך טענו כי לא היה להם קשר לתקרית וכי הם לא ידעו בכלל מה ג'קסון וטימברלייק מתכננים לעשות.
מנכ"ל MTV טום פרסטון טען בראיון לסוכנות הידיעות רויטרס "כי החשיפה הייתה פעלול שתוזמן על ידי ג'קסון" ושרק התלבושת שלה אושרה מראש.
מאוחר יותר CBS ו-MTV כן אמרו כי הם ידעו מה ג'קסון וטימברלייק מתכננים לעשות אך הם לא ידעו שזה יכלול עירום.
על האירוע נמתחה ביקורת פומבית על ידי נציב ה-NFL, פול טגליאב, יו"ר ה-FCC, מייקל פאוול, וסגן הנשיא הבכיר ב-NFL, ג'ו בראון.
כתוצאה מהתקרית סרט דוקומנטרי שמתעד את מאחוריי הקלעים של הכנת המופע היה אמור להיות משודר ב-MTV אך בוטל.
בהמשך נציג מטעמה של ג'קסון סיפר מה באמת היה אמור לקרות באירוע.
לפי טענותיו של הנציג טימברלייק היה אמור למשוך גומי שהיה אמור לחשוף חזיית תחרה אותה לבשה ג'קסון מתחת לבגד השחור אותו לבשה במהלך המופע.
אך לא כמתוכנן גם החלק של החזייה נתלש ובכך קרה מה שקרה.
אך למרות זאת CBS עדיין דרשו מג'קסון להתנצל באופן פומבי על התקרית.
בסופו של דבר ג'קסון פרסמה סרטון התנצלות ובו אמרה: "ההחלטה שלי לשנות את הופעת הסופרבול התקבלה לאחר החזרה האחרונה.
MTV, CBS, וה-NFL לא ידעו על זה בכלל ולרוע המזל, כל העניין השתבש הסוף.
לאחר מכן הוסיפה: "מי יודע, אולי הם יכעסו על משהו אחר שאני אעשה בהופעה שלי, אבל לפחות זה לא יהיה חדש בעיניי, מכיוון שכבר עברתי את כל זה.
אבל אני מרגישה מאוד חיובית ושהדברים יסתדרו.
מאוחר יותר ג'קסון התראיינה בנושא בתוכנית הטוק שואו של דייוויד לטרמן ותוכנית האירוח "בוקר טוב אמריקה".
ג'קסון אמרה כי אותה תלבושת עוצבה על ידי אלכסנדר מקווין אך טענה כי היא לא מאשימה אותו, "הוא לא קרע את זה.
אלכסנדר כל כך גדול במה שהוא עושה - הוא גאון." בהמשך המפיק ג'ימי ג'אם שעבד עם ג'קסון על מרבית אלבומיה חשף כי ג'קסון שקלה לכתוב שיר על התקרית שהיה אמורה להיכנס לאלבומה השמיני שיצא באותה תקופה.
מייקל מוסטו מעיתון וילג' ווייס כתב על התקרית: "ג'נט הפכה לז'אן ד'ארק החדשה כאשר תורה היה להישרף על המוקד.
החזה שלה שימש כהסחת דעת מנושאים יותר חשובים כמו עיראק ונושאים אחרים שאנחנו צריכים להיות נחרדים מהם.
הסיפור זכה לתשומת לב יתרה אף על פי שאיש לא הוכיח שהשד שלה פגע במישהו." רוברט טננבאום ממגזין בלנדר גם גינה את תגובת התקשורת והקהל כאשר כינה אותם כ"צבועים": "עם כל מה שאתם רואים בטלוויזיה אתם יכולים להבין שיש דברים יותר חשובים להתמקד בהם מאשר בגוף האישה היפה.
יש אנשים שסובלים ממחסור בבית, מרעב, ממלחמות ומאיידס." במסגרת אותה הכתבה ג'קסון הגיבה שוב לסערה כאשר אמרה "אני חושבת שזה לא היה מקרי שזה קרה דווקא בשנת בחירות.
אנשים היו צריכים משהו אחר להתמקד בו במקום המלחמה ואני הייתי הדבר המושלם לכך.
שאנשים יחשבו מה שהם רוצים אבל זו הייתה תאונה.
זה היה מביך אותי שכל אותם אנשים יראו את השד שלי.
זה כמו שהפין שלך מסתובב מול מיליוני ועשרות מיליוני אנשים." בנוסף היא טענה כי האנשים שעוררו סערה סביב המקרה "סתרו את עצמם" לאור העובדה כי באותה תקופה נהגו לשדר פרסומות שנויות במחלוקת בנושאים כמו ויאגרה ומשקאות חריפים.
בנוסף ג'קסון אמרה כי היא ציינה שהתקלה "לא הייתה מכוונת" אך בתקשורת הוציאו את הדברים מהקשרם ואמרו שהיא השתמשה במילה "תאונה" כדי להפוך את זה ליותר דרמטי.
ג'קסון המשיכה לדבר על התקרית גם במגזין "גלמור": "קשה להאמין שיש מלחמה ורעב בעולם ובכל זאת אנשים עשו כזה עניין גדול על חזה.
אנשים אמרו שזה נעשה בכוונה בשביל למכור תקליטים.
מעולם לא עשיתי תעלולי יח"צ.
למה שאעשה את זה ושהאלבום שלי ייצא רק חודשיים אחר כך?
זה לא הגיוני." חודשיים לאחר התקרית ג'קסון טענה כי היא הרגישה "המומה", מהביקורת כלפיה: "אנשים חושבים שאני חסינה ואני לא נפגעת ממה שנאמר.
הם שואלים אותי שאלות שמזעזעות אותי.
לא כולם חזקים כמו אנשים אחרים והמילים יכולות להרוג.
אנשים דוחקים אותך לפינה ואת מתחילה לחשוב, 'אני יכולה להתמודד עם זה?' אבל אני יודעת שאני יכולה." בנוסף בקיץ 2006 ג'נט הוציאה שיר בשם "So Excited" כאשר בקליפ שלו נצפית ג'נט שהיא רוקדת עם בגדים אך בשלב מסוים של הקליפ הבגדים שלה יורדים מגופה והיא מכסה את שדיה.
בנוסף ישנה סצנה נוספת בה היא נראית מקיימת יחסי מין במקום ציבורי כאשר העוברים והשבים מצלמים אותה במצלמת רטגן.
לא ברור עד היום האם הקליפ עוסק באופן מכוון או בעקיפין בתקרית לאור סצנות אלו.
לאחר האירוע בניגוד לג'קסון טימברלייק לא התנצל על האירוע ואמר בתוכנית "Access Hollywood": "אנחנו אוהבים לתת לכם על מה לדבר." מאוחר יותר טימברלייק כן התנצל על התקרית כאשר אמר: "אני מצטער אם מישהו נפגע מתקלת המלתחה במהלך הופעת המחצית של הסופרבול.
זה לא היה מכוון וזה מצער." בשבוע שלאחר המופע אמר: "אני יודע שזה היה שבוע קשה לכולם.
מה שקרה היה לא מכוון, מצער לחלוטין ואני מתנצל אם אתם נפגעים." טימברלייק העניק ראיון נוסף בטקס הגראמי והצהיר, "כל מה שיכולתי לומר היה 'אוי אלוהים.
הם העלו מגבת על הבמה.
הייתי נבוך לגמרי ופשוט ירדתי מהבמה מהר ככל שיכולתי.
אני מתוסכל מכך שאני צריך להיות תחת חקירה." בשנת 2021 פורסם סרט דוקומנטרי אודות בריטני ספירס.
בסרט דובר על יחסו של טימברלייק כלפי בריטני לאחר הפרידה שלהם מה שגרר תגובות שליליות רבות ברשתות החברתיות כלפי טימברלייק והרבה גם ניצלו את הבמה כדי לגנות את יחסו של טימברלייק כלפי ג'קסון.
כתוצאה מכך טימברלייק פרסם מכתב התנצלות ובו כלל התנצלות גם כלפי יחסו לג'קסון.
בעקבות התקרית אנשים רבים בתקשורת חשדו כי לג'קסון היו מניעים נסתרים ולמעשה האירוע נעשה בכוונה.
בתגובה לכך ג'קסון אמרה: "זה היה פשוט תזמון מושלם להוריד את הפוקוס של אנשים מדברים אחרים.
זה מה שקרה, וזה קרה לי." מייקל ריץ', מנהל מרכז הרווארד בנושא מדיה ובריאות ילדים, ג'יי רוזנטל, עורך הדין לקואליציית אמני ההקלטה, וסימון רנשו מקבוצת ההנהלה "הפירמה" הביעו תחושות דומות כלפי המקרה.
באחד מפרקי הסדרה בוסטון ליגל היה יחס גם כן לאירוע וגם שם דובר על כך שהאירוע היה מכוון על ידי תאגידים שונים על מנת להסיח את דעת הקהל מדברים אחרים שקרו באותה תקופה.
ג'נט היא לא האדם שבדרך כלל אנחנו צופים בו בטלוויזיה בכל מקרה."
כעשור לאחר התקרית מייסד ה-FCC מייקל פאוול התראיין לראשונה על התקרית והודה כי היחס לג'נט היה "לא הוגן" והמחלוקת כולל התגובה שלו יצאה מפרופורציה.
ובנוסף אמר: "אני חושב שעבר מספיק זמן כדי שאני אוכל להגיד שיכלתי להגיב לזה בצורה פחות זועמת.
אני כן חושב שזה היה מטומטם שהם בכלל אפשרו לזה לקרות מלכתחילה, הרי הם ידעו מה הכללים והם פלרטטו איתם בכל זאת והתפקיד שלי היה לאכוף את הכללים אבל מצד שני אמרתי לעצמי באמת?
זה מה שאנחנו הולכים לעשות?" בנוסף טעם פאוול כי לטענתו "זה לא היה הוגן" שטימברלייק לא קיבל את אותו היחס שקיבלה ג'קסון בעקבות הפרשה והוסיף: "הכל הופנה כלפיה.
אבל בשורה התחתונה, אם אתה חושב על זה יותר לעומק, ג'סטין קרע את הבגד שלה".
בארצות הברית התקרית עוררה סערה רבה והובילה לתשומת לב תקשורתית.
בין היתר האירוע הביא לתשומת לב תקשורתית של ה-PTC (מועצת ההורים הרשמית של ארצות הברית) שגינו את מופע המחצית והגישו תלונה על המופע ל-FCC.
אך מלבד התלונה של ה-PTC הובאו ל-FCC תלונות של עוד 540 אלף אנשים בארצות הברית, כאשר ה-PTC לקח אחריות על 65 אלף מהם.
עורכת הדין פיליס שלאפלי ומקים ה-PTC ל.
ברנט בוזל השלישי הביעו גם הם ביקורת על המופע בטורים השבועיים שלהם.
הסנאטור זל מילר גינה גם הוא את מופע המחצית בפניי הסנאט ובמאמר באתר Salon.com וכינה אותו כ"ירידה במוסריות של אמריקה".
אך למרות זאת בסקר שנערך כ-3 שבועות לאחר התקרית אף על פי ש-54% מהנשאלים גינו את האירועים עדיין רק 18% מהם תמכו בחקירת ה-FCC.
גם המפיק והבמאי ספייק לי היו מבין הידוענים שהגיבו לתקרית כאשר כינה אותו "שפל חדש".
אם כי המועמד הדמוקרטי לנשיאות באותה תקופה הווארד דין כנה את חקירת ה-FCC כ"טיפשית" וטען כי "FCC צריכים להתעסק בדברים יותר חשובים".
כחודש וחצי לאחר התקרית ג'קסון עצמה התארחה בתוכנית, זו הייתה הפעם ראשונה בה ג'קסון התראיינה מאז התקרית מה שגרם לרייטינג של הפרק לעלות בכ-20 אחוז.
שדרן הרדיו לארי קינג גם התבדח על התקרית כאשר אמר כי ג'קסון "נתנה לו ללבוש פעם אחת זוג כתפיות שמנוקב בהם חור בגודל של פטמה."
התקרית המשיכה להיות נושא לדיון גם בשנת 2005 כאשר העיתון "The Onion" פרסם מאמר סאטירי כשהכותרת שלו הייתה: "ילדים שעדיין סובלים מטראומה כתוצאה מכך שראו שד חשוף חלקית בטלוויזיה שנה שעברה" ועסק בתגובת הקהל לתקרית.
בתחילת 2005 פרסם ה-PTC מאמר שטוען כי רשת MTV קידמה בשנה החולפת נושאים שנויים במחלוקת כמו מין, אלכוהול וסמים ובין היתר התייחסו גם לתקרית.
מנהלת רשת MTV ג'ני קדאס טענה כי המאמר "ממעיט בערך האינטלקט של הצעירים ורמת התחכום שלהם." בנוסף היא גם נתנה דוגמאות לכך שהרשת כן מצנזרת תוכן בלתי הולם.
בעקבות התקרית רשת ESPN החליטה לבטל את סדרת הדרמה "Playmakers" לאחר עונה אחת בלבד.
בנוסף פרסומת של חברת באדוויזר הייתה אמורה להיות משודרת בגמר שבשנה שלאחר מכן אך בוטלה בעקבות התקרית.
בניגוד לארצות הברית בקנדה התקרית לא עוררה סערה או זעם מצד הצופים כאשר רק 50 אנשים התלוננו על התקרית למועצת השידורים הקנדית (CBSC).פרופסור רוברט תומפסון, מנהל המרכז לחקר הטלוויזיה הפופולרית באוניברסיטת סירקיוז, הצהיר: "אני יודע שאנשים רבים במדינות אחרות מגרדים בראשם וחושבים 'מה בכלל המהומה הגדולה שם?'."
גם בניו זילנד התקרית לא עוררה סערה גדולה.
בניו זילנד הקטע של חשיפת השד שודר בהילוך איטי בניגוד לארצות הברית ששם לאחר הקטע הצלמים הפסיקו מייד לצלם את המופע ולא הראו את הקטע שוב.
בנוסף גם בניו זילנד טענו כי ארצות הברית הפכו את האירוע למחלוקת גדולה מדי.
בנוסף במאמר שנכתב בעיתון הגדול ביותר בניו זילנד כתבו כי "האמריקאים אמנם אינם תומכים בחשיפת שד אך כן תומכים בדברים מוסרים לא פחות כמו פלישתם לעיראק או צפייה בתוכניות כמו סקס והעיר הגדולה".
ביום המופע הגישה בנקאית בשם טרי קרלין מנוקסוויל, טנסי תביעה נגד טימברלייק וג'קסון "בשם כל האזרחים האמריקאים שצפו בהתנהלות המקוממת".
בתביעה נאמר כי מופע המחצית הכיל "מעשים מפורשים מינית שנועדו רק לצבור פרסום ובסופו של דבר להגדיל את הרווחים לעצמם".
בתביעה ביקשו נזקים עונשיים ופיצויים מרביים מצד המבצעים אך מאוחר יותר ויתרה קרלין על התביעה.
כעבור שלושה חודשים הגיש אריק סטפנסון, עורך דין מפרמינגטון, יוטה, תביעה בסך 5,000 דולר לבית המשפט לתביעות קטנות בגין פרסום כוזב בתוכנית המחצית של סופרבול, שכן הוא, אביו של שלושה ילדים צעירים, טען כי פרסום המשחק הביא אותו להאמין כי המופע יכלול תכנים אשר יתאימו גם לילדים.
התביעה נדחתה מכיוון שסטפנסון היה צריך להגיש תביעה פדרלית או תלונה ל-FCC, שכבר חקרה את התקרית.
אמריקה אונליין, ספקית שירותי האינטרנט שמימנה את מופע המחצית, דרשה החזר של כ-7.5 מיליון דולר ששילמה כדי לתת חסות ולפרסם בתוכנית המחצית.
עם זאת, לא היו מפרסמים אחרים של הסופרבול עם דרישות דומות.
האירוע עורר פריחה של קנסות שה-FCC גבה לאחר התקרית בטענה כי המופיע נועד "ללהט, לרתום ולזעזע את הצופים" וכי הוא היה מכוון בעקבות המילים המיניות שטימברלייק שר לפניי התקרית שרמזו לזה שזה הולך לקרות.
בנוסף ה-FCC טענו כי MTV ידעו על כך שהתקרית עומדת לקרות למרות הסנקציות שהטילו על ג'קסון לאחר התקרית מכיוון שבאתר שלהם הם רשמו כי המופע הולך לספק "רגעים מעוררי תדהמה".
בנוסף הם טענו כי גם CBS היו מעורבים בעניין ושהם אשרו את המופע על מנת למשוך צופים.
CBS מנגד טענו כי התקרית לא הייתה מתכוננת על ידם אך מאוחר יותר טענו כי התקרית הייתה מתכוננת אך ורק על ידי טימברלייק וג'קסון אך הם תכננו את זה כך שזה יהיה פחות חושפני ממה שהיה.
כתוצאה מכך ה-FCC הטיל קנס של 27,500 דולר על רשת
"Viacom", רשת הבת של CBS ובנוסף הטילו קנס על CBS עצמם בגובה של 550 אלף דולר, הקנס הגדול ביותר שניתן לרשת טלוויזיה באותה תקופה.
עם זאת מועצת הטלוויזיה להורים וכמה עובדי FCC טענו כי הקנס היה נמוך מדי מכיוון שחישוב הקנס כלל קנס על 20 חברות בת של CBS אף על פי של-CBS היו בפועל יותר חברות.
אך בסקר שערך מגזין "טיים" 66% מהנשאלים אמרו כי לטענתם FCC הגיבו בצורה מוגזמת לאירוע.
בנובמבר 2004 שילמה ויאקום 3.5 מיליון דולר על מנת לבטל את כל התלונות והתביעות כנגד החברה בעבר ובהווה כולל את הקנס של ה-FCC.
במרץ 2006 החליט באופן סופי ה-FCC על הטלת הקנס על חברת CBS בעלות של 550 אלף דולר.
CBS שילמו את הקנס אך לאחר מכן ערערו עליו.
ביולי 2008 בית המשפט פסק לטובת CBS ובכך ביטל את הקנס של ה-FCC בטענה כי האכיפה כרוכה בסטייה משמעותית מהנוהג הקודם שלא הוכרז כשינוי מדיניות ברור.
ב-2 בנובמבר 2011 בית המשפט של המעגל השלישי פסק שוב לטובת CBS בטענה שהחוקים שהיו אז אינן מנעו מהתקרית להתקיים וכי FCC אינם יכולים לשנות את החוקים בדיעבד.
אתר האינטרנט "Soap Opera Central" פרסם מאמר כי לטענו לתקרית הייתה השפעה על תכנים שמוצגים בטלוויזיה בשעות היום.
למשל לאחר התקרית תוכניות טלוויזיה כמו "אהבה אחרי הצהריים" ואופרות סבון כמו "כשהעולם מסתובב" ו-"Guiding Light" החלו להציג סצנות עירום מיניות בקרב גברים.
בעקבות כך FCC החלו בחקירה גם נגד תוכניות אלה לגבי האם הצגת תכנים מיניים שכאלו בשעות היום בטלוויזיה היא מותרת על פי חוקי השידור.
בעקבות כך החלו דיונים לגבי האם זה לגיטימי להציג תכנים מיניים בשעות היום בטלוויזיה.
בעקבות התקרית אירועי ספורט נוספים החלו להקפיד יותר על התכנים באירועים שלהם.
כך למשל הופעת המחצית של משחקי הפרו-בול היו אמורים לכלול הופעה של הזמר ג'יי.
שאזיי אך בסופו של דבר הופעתו בוטלה מכיוון שבמופע היה אמור לשיר שיר בשם "Blowin' Me Up (with Her Love)" אך בשל התכנים המיניים של השיר הוחלט לבטל את המופע (אף על פי שהמופע שודר על ידי רשת ESPN ורשת זו אינה כפופה לכללים של ה-FCC).
גם במשחקי ה-NBA פעלו באופן דומה כאשר ביונסה הייתה אמורה להופיע במחצית של אחד המשחקים עם השיר "Naughty Girl" אך בשל תוכנו המיני היא נאלצה להחליף את השיר (אף על פי שהמופע שודר על ידי רשת TNT שגם הם לא כפופים לכללים של ה-FCC).
גם ג'קסון נכחה במשחק אך היא התלבשה אופן שמרני.
בנוסף גם הפקת פרסי הגראמי דחתה את הטקס אשר היה אמור להתקיים ב-8 בפברואר על מנת לבדוק את תוכני המופע יותר לעומק ולצנר תכנים שאינם הולמים וכך גם עשתה הפקת טקסי האוסקר.
בעקבות כך הפקת אופרת הסבון "Guiding Light" צנזרה סצנת עירום באחד מהפרקים שלה אף על פי שהפרק כבר צולם ובעקבות כך גם פוטר המפיק בפועל של הסדרה.
לאחר מהלך זה גם שאר אופרות הסבון במדינה נהגו באותה צורה ונמנעו מלהציג תכנים פרובוקטיביים בפרקים שלהם.
גם ברשת NBC נהגו אותו הדבר כאשר ערכו סצנה בסדרה ER בה שד של אחת המטופלות היה חשוף.
בנובמבר אותה שנה 65 רשתות שידור שפעלו תחת רשת ABC ביטלו את שידורו של הסרט "להציל את טוראי ריאן" בשל התכנים האלימים והפורנוגרפים שבו.
אמנם לא נאמר מפורשות כי שידור הסרט בוטל בעקבות התקרית אך מאמר שנכתב במסגרת מגזין "בידור שבועי" טען כי היה קשר בין התקרית להקרנת הסרט.
גם התצוגה השנתית של ויקטוריה סיקרט בוטלה כתגובה לאירוע.
בעקבות התקרית ה-FCC החיל תקנות מחמירות לגבי שידור של תכנים שנויים במחלוקת בטלוויזיה ובתחנות הרדיו.
כך למשל תחנות רדיו נאלצו להסיר שירים מרשימת ההשמעה שלהם או לצנזר אותם אם הכילו תכנים המוגדרים כ"גסים, וולגרים ומחללים את אלוהים" על פי ה-FCC, גם בתחנות רדיו המנגנות מוזיקת רוק.
בעקבות כך מספר חברות שידור (ביניהם ויאקום) ביחד עם ה-RIAA הגישו עתירה כנגד התקנות המחמירות של ה-FCC.
בעקבות כך חברת "Clear Clear Communications" ביטלה את שידוריו של שדרן הרדיו האוורד שטרן במספר תחנות שלה בעקבות התכנים השנויים במחלוקת בתוכניות שלו.
הסנקציות שהוטלו על הרדיו המשיכו בכך שה-FCC הטיל קנס על שדרן הרדיו Bubba the Love Sponge בטענה ששידר תוכן מגונה.
בעקבות כך מספר רשתות שידור קבעו תקנות המחייבות הפסקה של 5 דקות לפניי שחוזרים לשידור בכל פעם שנעשה שימוש בתוכן מגונה בתשדירים כמו טקסי פרסים.
בסוף שנת 2004 העביר בית הנבחרים של ארצות הברית הצעת חוק להעלאת העונש המרבי של ה-FCC מ-27,500 דולר ל-500,000 דולר לכל הפרה, הסנאט של ארצות הברית הצביע על הורדתו ל-275,000 דולר לאירוע, עם מכסה של 3 מיליון דולר ליום.
ביוני 2006 נקבע באופן סופי כי הקנס יעמוד על 325 אלף דולר.
התקרית גם גרמה לשליטה הדוקה יותר בתכנים מצד בעלי ומנהלי תחנות.
ויאקום, במרכז המחלוקת, העסיקה גם את האוורד שטרן השנוי במחלוקת בחטיבת הרדיו שלה (באותה תקופה נקראה שידור אינפיניטי).
בעקבות כך הרבה אנשים כינו את שטרן "כמכניס עידן חדש לתחנות הרדיו".
ביטולו של תוכניתו בתחנות הרדיו השונות הובילו אותו לעבור לשדר מהרדיו הארצי לרדיו הלוויני.
בנוסף התקרית גרמה להפקות של טקסי פרסים שמכוונים לילדים ונוער כמו טקס פרסי בחירת הנוער וטקסי הפרסים של MTV לצנזר תכנים מיניים ושנויים במחלוקת אשר בעבר נחשבו למרכז של אותם טקסים.
ליין אשר נכתב בהשראת המחלוקת סביב התקרית.
לאור התקרית עד שנת 2011 לא הופיעה אף אישה במופע גמר המחצית.
רק בשנת 2011 הופיעו להקת בלאק אייד פיז ביחד עם הסולנית שלהם פרגי ובכך למעשה הפכו לאקט הראשון שמופיע בסופרבול עם אישה מאז התקרית ובנוסף הם גם היו לאקט הפופ הראשון שהופיע במופע מאז התקרית.
בשנת 2012 מדונה נבחרה להוביל את המופע ובכך הפכה לאמנית הסולו הראשונה להוביל את המופע מאז התקרית.
מאז הופעתה של מדונה הופיעו מספר נשים בהופעת המחצית ביניהן ביונסה, קייטי פרי וליידי גאגא.
באותן שנים הופיעו אמני רוק שהופיעו בדרך כלל עם קלאסיקות רוק משנות ה-70 וה-80.
בעקבות התקנות שיצאו מאז התקרית הוטל קנס כבד בסך של 1.5 מיליון דולר עם על הראפרית M.I.A לאחר שבהופעה שהתקיימה בשנת 2012 היא הפנתה את האצבע האמצעית שליה כלפי המצלמה.
אף על פי ש-NBC צנזרו את התקרית עוד לפניי שמישהו הבחין בה הם הוציאו מכתב התנצלות על כך וקנסו את הראפרית.
בשנת 2014 התביעה הוסדרה אך לא ידוע על פרטיי ההסדר.
אירועי ספורט הושפעו באופן כבד מהמחלוקת.
למשל חברת NASCAR הודיעה שלושה שבועות לאחר התקרית כי היא תקשיח את העונשים שיוטלו על נהגים שיעשו שימוש בשפה לא הולמת ובמחוות שנויות במחלוקת כמו הגדלת הקנסות שיוטלו על הנהגים, הורדת נקודות בתחרויות ופסילה של השתתפות של קבוצה מסוימת.
כך למשל הנהג ג'וני סאוטר נקנס ב-10,000 דולר ו-25 נקודות בגין שפה מגונה בריאיון.
מאוחר יותר באותה שנה גם הנהג דייל ארנהרדט ג'וניור קיבל הורדה של 25 נקודות וקנס של 50 אלף דולר כאשר השתמש גם הוא במילים גסות לאחר זכייה בתחרות.
בעקבות כך הוא איבד את ההובלה באותה באליפות לאחר אותה תקרית.
בשנת 2007 טוני סטיוארט קיבל עונש דומה כאשר השתמש גם הוא במילים גסות בריאיון.
בשנת 2010 קייל בוש נקנס ב-25 אלף דולר בגין מחווה מגונה ובנוסף קיבל לבצע שתי הקפות נוספות במירוץ.
גם ה-NFL ספגו מחלוקות קטנות יותר בנושא במהלך השנים.
למשל ה-FCC קיבלו תלונה בתחילת 2005 לאחר ששחקן הפוטבול רנדי מוס חשף את ישבנו לקהל כאשר קלע טאצ'דאון.
עם זאת ה-FCC הכחיש את התלונה מכיוון לשטענתם מוס היה לבוש בעת המחווה ושהמחווה נמשכה למשך מספר שניות בלבד אך לבסוף מוס נקנס על ידי ה-NFL.
כשנתיים לאחר מכן באחד ממשחקי הפלייאוף של נבחרות הפוטבול המצלמה הופנתה לקהל ובמצלמה נראה אחד האוהדים עם חולצה שעליה הכיתוב "Fuck DA EAGLES".
גם קטע זה עורר סערה כאשר מועצת הטלוויזיה של ההורים הגישה תלונות ל-FCC על התקרית.
מנכ"ל ויאקום החרים את שיריה של ג'נט מכל ערוצים ותחנות הרדיו שהיו באחריות ויאקום ביניהם ערוצי MTV וערוצים של רשת CBS.
בנוסף ג'קסון הייתה אמורה להופיע בטקס פרסי הגראמי ה-46 שהיה אמור להתקיים באותו שבוע אך הופעתה בוטלה לאור התקרית אם כי יש האומרים שהפקת המופע הפעילה לחץ על ג'קסון לבטל את הגעתה באופן יזום.
הופעתו של טימברלייק בטקס לא בוטלה.
רוב האמנים אשר נכחו בטקס התבקשו להתייחס לתקרית.
בנוסף ג'קסון הייתה אמורה לגלם את לנה הורן בסרט אודות חייה אך נאלצה להתפטר עקב התקרית.
בנוסף וולט דיסני הסירו מהפארק שלהם פסל של מיקי מאוס שלובש תלבושת של ג'קסון.
בנוסף התקרית השפיעה על יציאת אלבומה השמיני Damita Jo אשר יצא באתה שנה.
רוב מבקרי המוזיקה המרכזיים אשר ביקרו את האלבום אמנם נתנו לו ביקורת חיובית אך ניצלו את הבמה בשביל לתקוף את ג'קסון אודות התקרית.
אם כי למרות התקרית האלבום זכה להצלחה כאשר נכמר בכ-3 מיליון עותקים, הגיע למעמד פלטינה בארצות הברית ובנוסף היה מועמד לגראמי.
אם כי בעקבות החרם שבוצע על השירים של ג'קסון בחלק מתחנות הרדיו השירים שהוצאו מהאלבום התקשו להצליח ואף אחד מהם לא הצליח להיכנס אל העשרים העליונים במצעד האמריקאי הרשמי, אם כי עדיין שניים משירי האלבום הגיעו למקום הראשון במצעד שירי המועדונים.
התקרית השפיעה גם על אלבומה התשיעי 20 Y.O.
כאשר גם ביציאתו ערוצי מוזיקה החרימו את הקליפים של הזמרת ותחנות רדיו החרימו שירים שיצאו מהאלבום.
אם כי עדיין האלבום הצליח להגיע למעמד פלטינה בארצות הברית ולהיות מועמד לגראמי.
רק בשנת 2008 תחנות הרדיו הפסיקו להחרים את ג'נט ובכך השיר שלה "Feedback" הצליח להיכנס לעשרים העליונים במצעד האמריקאי ונהיה לשיר הראשון שלה לעשות זאת מאז שנת 2001. בנוסף יצא מהאלבום השיר "Nothing" אשר הגיע למקום הראשון במצעד ההורדות הדיגיטליות של שירי פופ ואף היה מועמד לאוסקר.
ב-29 במרץ ג'קסון התראיינה בתוכנית האירוח של דייוויד לטרמן בפעם הראשונה מאז התקרית אף על פי שבאותה תקופה יצא אלבומה ואף על פי שנהוג שאמן מתראיין לפניי יציאת האלבום שלו במקומות שונים ג'קסון נמנעה מלהתראיין בכל הזמן הזה.
בעקבות כך הרייטינג של התכנית זינק למעל 20 אחוזים.
לאחר מכן ג'קסון המשיכה להופיע בטלוויזיה בהדרגה כאשר באפריל היא הופיעה במערכון של SNL בתור עצמה כאשר היא מופיעה במערכון שעסק בתקרית.
לאחר מכן היא הופיעה בתוכנית בוקר טוב אמריקה ובכך זו הייתה ההופעה החיה הראשונה שלה מאז התקרית אף על פי שבאותה תקופה יצא אלבומה אך בניגוד לנהוג לא נהגה לקדם אותו באותה תקופה.
ב-2006 ג'קסון שבה לדבר על התקרית לראשונה מזה שנתיים בתוכנית של אופרה וינפרי וטענה שוב כי התקרית הייתה תאונה.
בנוסף היא דיברה בריאיון על היחס של טימברלייק כלפי המקרה כאשר אמרה: "ג'סטין הגיע לדבר איתי, לא דיברנו אבל הוא הגיע לדבר איתי, וכמו שאמרתי חברות חשובה לי מאוד אבל יש דברים מסוימים שאתה לא עושה לחברים.
אתקשר אליו בזמן שארצה." בנוסף ג'קסון סיפרה כי היא "שמעה דברים מסוימים" שנאמרו על ידי טימברלייק ושהיא חשה שהוא "השאיר אותה בתלויה במידה מסוימת".
ויאקום גם בחרו להגיב על הפרשה כאשר אמרו: "[אנחנו] ממש שומרים על המוניטין שלנו [...] הבעיה מאוד גדולה, אף אחד לא מוכן ליישר קו עם שום דבר שקשור לג'נט.
הדרגים הגבוהים עדיין עצבניים עליה והם רצו שנאכוף אמצעי ענישה." "[...] לכן הרדיו לא ינגן את השירים שלה ו-MTV לא תשדר את הקליפים לשירים "I Want You" ו-"All Nite" אף על פי שאנחנו מודעים שהשירים האלו יכלו להיות להיטים בנקודה אחרת בקריירה של ג'קסון."
בניגוד לג'קסון שהוטלו עליה סנקציות רבות מאז האירוע על טימברלייק לא הוטלו סנקציות כמו שהוטלו על ג'קסון.
כשבוע לאחר התקרית טימברלייק הופיע בטקס הגראמי בניגוד לג'קסון שהופעתה בטקס בוטלה.
טימברלייק התראיין על התקרית בשנת 2006 כאשר אמר כי לטענתו "אמריקה מתנהגת בקשיחות יתרה כלפי נשים וכלפי אנשים ממוצא אתני".
בתקופה שלפניי המופע טימברלייק וג'קסון דנו לגבי דואט שיבצעו באלבומה ואף היו שמועות לגבי שיתוף פעולה גם באלבום של קווינסי ג'ונס אך לאחר המופע מסיבות לא ידועות אך שיתוף פעולה לא יצא לפועל.
בשנת 2013 טימברלייק ביצע גרסת כיסוי לשירה של ג'קסון "Let's Wait Awhile" כאשר לא היה ברור לעיניי רבים האם מדובר בהפגנת חיבה כלפי ג'קסון או כהתנצלות בהתייחס למקרה.
פרשנים טענו כי היחס של התקשורת והציבור כלפי ג'קסון היה קשה מדי ומתחו ביקורת על כך שטימברלייק לא נפגע כתוצאה מהתקרית.
הולנד טענה הכתבת כי היחס שקיבלה ג'קסון בעקבות האירוע לא היה פרופורציונלי והאשימה בכך את עצם היותה אישה ובעלת עור כהה בניגוד לטימברלייק שהוא גבר ועורו היה בהיר ואף טענה כי טימברלייק עשה מניפולציה על גבה של ג'קסון על מנת להרוויח מכך.
גם רוב שפילד מהרולינג סטון האשים את טימברלייק וטען כי "ג'סטין הוא לא בדיוק מר נאמנות.
הוא עזב לגמרי את ג'נט ג'קסון לאחר התקרית ונתן לה ליטול את כל האשמה".
מתחו ביקורת כלפי התנהלותו של טימברלייק ואמרו: "טימברלייק לא בזבז זמן והטיל את עיקר האשמה על ג'קסון, בעת שבאופן לא מפתיע האישה לוקחת את האשמה אף על פי שהגבר הפשיט אותה.
אופייני בצורה פתטית." גם ב-VH1 ביקרו את התנהלותו של טימברלייק כאשר אמרו: "JT עדיין זוכה לעין צדדית על כך שהשאיר אותה להתייבש."
גם פרשנים נוספים טענו כי ג'קסון "ננטשה על ידי טימברלייק".
הוריה של ג'קסון גם בחרו להגיב לפרשה וטענו כי גם הם חוששים כי טימברלייק לא עמד לצד ג'נט בעקבות האירוע: "מה שלא אהבתי הוא שלא היה אדם אחד על הבמה ההיא, היו שני אנשים.
לאחר זמן מה הייתה רק ג'נט ג'קסון.
ג'נט ג'קסון, והוסיפו: "ג'נט לא פתחה את הדבר הזה בעצמה.
הופתענו שהם לא אמרו שום דבר לג'סטין בעניין."
למרות התקרית טימברלייק נבחר להוביל את מופע המחצית בשנת 2018. גם במהלך המופע הזה הוא שר את השיר "Rock Your Body" אך הוא עצר את השיר לפניי שהגיע למילים אותם שר לג'נט בסוף של המופע תוך כדי שהוא אומר את המילה "Stop".
רבים ציינו את זה כהתייחסות לתקרית.
בוש עצמו ואשתו לורה בוש הביעו את דעתם על נושא התקרית שלטענת רבים מטרת התגובה הייתה גם הסחת דעת.
במהלך השנים נהגו להציג בסופרבול פרסומות שנויות במחלוקת בנושאים כמו מין, דת, פוליטיקה ואלימות אך בעקבות התקרית ה-NFL אסרו לשידור פרסומות מסוג זה.
למרות זאת ב-2009 ה-CBS שידרו במהלך המשחק פרסומת העוסקת בהפלות מה שגרם למחלוקת.
בעקבות כך שנה לאחר מכן שנת 2005 הייתה אמורה להיות משודרת פרסומת לתרופה ובה הישבן של השחקן מיקי רוני היה אמור להיות חשוף אך פוקס, הרשת שהייתה אחראית על השידור באותה שנה ביטלה את שידור הפרסומת.
רגעים לאחר התקרית הסטרייקר מארק רוברטס התרוצץ במגרש עירום כשהוא לובש תחתוני חוטיני בלבד.
אף על פי שנהג לעשות זאת בעבר בעקבות תקרית הפיטמה הפקת המופע קראה לאבטחה על מנת לפנות את רוברטס ואף לאחר מכן לקחו את רוברטס למעצר במשטרה.
לאחר התקרית נוצרה מחלוקת גם בעקבות הופעתו של המוזיקאי קיד רוק במופע כאשר רוק הופיע עם בגד פונצ'ו בצורה של דגל אמריקאי שלאחר מכן השליך אותו לעבר הקהל.
כתוצאה מכך הסנטור האמריקאי זל מילר טען כי מה שרוק עשה היה "חילול אמריקה".
הזמרת קייטי פרי התייחסה לתקרית בקליפ שלה לשיר "Last Friday Night (T.G.I.F.)" כאשר באחד הסצנות בקליפ היא חושפת את השד שלה בטעות ולאחר מכן מסתירה אותו מיד.
התקרית שוחזרה לאחר מכן גם בקליפ של השיר "Ass Like That" של הראפר אמינם.
בשנת 2013 הופיעה הזמרת מיילי סיירוס בטקס פרסי ה-VMA ביחד עם הזמר רובין ת'יק.
ההופעה שהייתה שנויה במחלוקת בשל תכניה המיניים הושוותה להופעתה של ג'נט בסופרבול.
המנוח "תקלת מלתחה" החל להיות בשימוש באופן תדיר בקרב אנשי בידור כאשר היה שימוש במושג שרצו לתאר חשיפות ציבוריות, עירום בשוגג או בעיות בבגדים.