tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם9 באוקטובר 2015הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתאינטרסקופ • פולידור
McCartney III הוא אלבום האולפן ה-18 של פול מקרטני, שיצא לאור ב-18 בדצמבר 2020, על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס.
האלבום הוא השלישי בסדרת האלבומים McCartney, אחרי McCartney שיצא ב-1970 ו-McCartney II שיצא ב-1980.
האלבום קיבל מועמדות בטקס פרסי גראמי ה-64 בקטגוריה אלבום הרוק הטוב ביותר.
בשלהי 2020 פורסם כי פול מקרטני צפוי להוציא אלבום שהוקלט כולו בביתו, בסאסקס, בריטניה, בעת סגר שהוטל בעירו בעקבות מגפת הקורונה.
זהו האלבום השלישי והמצופה בסדרת אלבומי McCartney, שיצאו כל אחד בראשיתו של עשור חדש ואופיינו בחדשנות סגנונית ומוזיקלית.
האלבום ממשיך את הקו שהתוו קודמיו; גם הפעם מקרטני הפיק את האלבום בעצמו, בתנאי אולפן ביתי, וניגן על כל הכלים.
את תהליך יצירת האלבום תיאר מקרטני כך: "מדי יום הייתי מקליט קטע עם כלי הנגינה שאיתו כתבתי את השיר, ובאופן הדרגתי, הייתי מלביש עליו שכבות מהקלטות קודמות; זה הסב לי הנאה מרובה.
מדובר במוזיקה שהנך יוצר עבור עצמך, יותר מאשר מוזיקה שנועדה לשרת איזו תכלית.
אז פשוט זרמתי עם מה שאני אוהב לעשות.
לא שיערתי שייצא מזה אלבום."
במהלך ההקלטות, ניגן פול בכלים ששימשו עבור ההקלטות באולפני אבי רוד בעידן הביטלס, וכמו כן בכלים שליוו את הזמר אלביס פרסלי.
את עטיפת האלבום עיצב האמן אד רושה.
פול מקרטני - כלי נגינה ושירה
Maybe We Would Be In Love Right Now (בעברית: אולי היינו מאוהבים עכשיו) הוא המיני-אלבום השישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית אוליביה אובריאן.
המיני-אלבום יצא לאור ב-27 באוקטובר 2020, על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס.
מתוך המיני-אלבום יצא סינגל אחד: "Now".
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם27 באוקטובר 2020הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתאיילנד רקורדס
MeWe היא רשת חברתית אמריקנית.
הרשת הוקמה מתוך כוונה להציב אלטרנטיבה לרשת החברתית פייסבוק, שאוגרת מידע רב על המשתמשים שלה , והמדיניות שלה לאיסור פרסומם של תכנים מסוימים שנויה במחלוקת.
ממשק המשתמש של הרשת דומה לממשק המשתמש של פייסבוק, והמודל הכלכלי שלה מבוסס בעיקר על מכירת מנויים לתכונות מתקדמות, כמו אמוג'ים נוספים או ערכות נושא שונות לעיצוב של האתר, ועמודים לעסקים.
הרשת דוגלת במדיניות אלטרנטיבית לזו של רשתות חברתיות מובילות בכך שמאפשרת פרסום תכנים שהיו נחסמים בפלטפורמות אחרות, בטענה לחשיבות חופש הביטוי של המשתמשים.
מנגד, העדר צנזורה על נושאים שנויים במחלקות הביא לכך שתנועות תומכות קונספירציה ומתנגדי חיסונים מהווים חלק משמועותי ממשתמשי הרשת.
הרשת אינה מממנת את עצמה מפרסום, אלא ממכירת שירותים, כולל החלפת ערכת נושא, פתיחת דף לעסק, אמוג'ים מותאמים אישית ושירותים נוספים.
"Maybe You're the Problem" (בעברית: "אולי אתה הבעיה") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית אווה מקס.
השיר יצא לאור ב-28 באפריל 2022, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, כסינגל ראשון מתוך אלבום האולפן השני שלה, Diamonds & Dancefloors.
השיר נכתב על ידי מקס, שון מקסוול, מרקוס לומקס והמפיקים אברהם דרטנר, ג'ונאס ג'ברג וסירקוט סירקט.
"Maybe You're the Problem" הוא שיר דאנס-פופ, סינת'-פופ וגל חדש, עם מילים המתארות פרידה מבן זוג אנוכי.
קליפ נלווה בוים על ידי ג'וזף קאהן ומתאר את מקס חוצה דרך משחק ארקייד בנושא חורף.
"Maybe You're the Problem" יצא לאור כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השני של מקס Diamonds & Dancefloors ב-28 באפריל 2022. השיר נכתב על ידי מקס, שון מקסוול, מרקוס לומקס והמפיקים אברהם דרטנר, ג'ונאס ג'ברג וסירקוט סירקט.
העטיפה של השיר מורכבת משיערה האדום דובדבן של מקס, ששימש "מיתוג מחדש" לאלבומה השני.
מבחינה מוזיקלית, "Maybe You're the Problem" הוא שיר דאנס-פופ, סינת'-פופ וגל חדש עם השפעות ממוזיקה בשנות ה-80. בכתיבה עבור Uproxx, קייטלין ווייט תיארה את השיר כ"המנון התפרקות", בעוד ג'ורג' גריפית'ס מחברת המצעדים הרשמית סבר שהוא מכיל אלמנטים של רוק.
המילים מתארות את הפתיחה של מקס לצאת ממערכת יחסים עם בן זוג אנוכי.
וידאו קליפ של "Maybe You're the Problem" בוים על ידי ג'וזף קאהן ויצא ב-28 באפריל 2022. מקס מופיעה בקליפ עם שיער אדום גלי.
הסרטון בנושא החורף מתאר את מקס משתזף בשלג, עושה סקי, ומופיעה כחלק ממשחק ארקייד.
"Mayor Que Usted" (בעברית: "מבוגר/ת ממך") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הדומיניקנית נאטי נטשה, ביחד עם הראפר פוארטו ריקני דדי יאנקי והצמד הפוארטו ריקני ויסין ויאנדל.
הוא יצא לאור ב-17 ביוני 2022, על ידי חברות התקליטים סוני מיוזיק לטין ופינה רקורדס, כסינגל מתוך Nasty Singles.
השיר הגיע למקום השמיני במצעד השירים הלטיניים הדיגיטליים.
"Mayor Que Usted" נכתב על ידי רפאל פינה, די ג'יי לויאן, חאווייר סמפר, ויזי קינגז, סנטו ניניו, דדי יאנקי, נאטי נטשה, ויסין ויאנדל והופק על ידי רפאל פינה, די ג'יי לויאן, ממבו קינגז וסנטו ניניו.
יאנקי שיתף פעולה עם נטשה בשנת 2022 כאשר הוציא את "Zona del Perreo" כחלק מאלבום האולפן השביעי והאחרון שלו, Legendaddy.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-4 מיליון השמעות.
קליפ המילים הרשמי של השיר פורסם ב-17 ביוני בערוץ היוטיוב הרשמי של נאטי נטשה בשידור חי.
נכון ליוני 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-7.7 מיליון צפיות.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם17 ביוני 2022הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתסוני לטין • פינה
"Maybe" (בעברית: "אולי") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר האמריקאי משין גאן קלי, בהשתתפות להקת Bring Me the Horizon.
הוא יצא לאור ב-16 במרץ 2022, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס ובאד בוי רקורדס, כסינגל הרביעי מתוך האלבום Mainstream Sellout.
השיר הגיע למקום החמישי במצעד הסינגלים השוודי.
השיר נכתב על ידי קלי, אוליבר סייקס, ג'ורדן פיש, עומר פדי, ניק לונג, ברנדון אלן, סטפן באסיל וטראוויס בארקר, שגם הפיק את השיר.
"Maybe" נחשף לראשונה ב-4 במרץ 2022, בערב מועדון האירועים "Emo Nite" בלוס אנג'לס.
הוא יצא לאור כסינגל הרביעי מתוך אלבום האולפן השישי של קלי, Mainstream Sellout, לאחר "Papercuts", "Emo Girl" ו-"".
בשיר מופיעה להקת הרוק הבריטית Bring Me the Horizon – שיתוף הפעולה השני שלהם ב-2022, לאחר גרסת הרמיקס ל-"Bad habits" עם אד שירן.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-25 במרץ 2022, ובוים על ידי מארק קלספלד.
הוא צולם במגדל השארד, שממוקם בלונדון שב.
נכון ליוני 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-11 מיליון צפיות.
Mañana Será Bonito הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת-יוצרת הקולומביאנית קרול ג'י.
האלבום יצא לאור ב-24 בפברואר 2023, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט.
לאחר יציאת האולפן השלישי שלה בשנת 2021, KG0516, החלה קרול ג'י להוציא שירים בשיתוף פעולה עם אמנים אחרים וסינגלי סולו, כמו "Don't Be Shy" של טייסטו, "Sejodioto" (אותו הקליטה לבד) ו-"Mamiii" של בקי ג'י.
ב-19 באפריל 2022, הכריזה קרול ג'י על יציאתו של "Provenza" דרך חשבונות המדיה החברתית שלה.
השיר יצא לאור ב-21 באפריל 2022 כסינגל המוביל מתוך האלבום.
ב-6 בספטמבר 2022 יצאה קרול ג'י לסיבוב ההופעות "Strip Love Tour".
"", שיתוף פעולה עם מאלדי יצא לאור ב-25 באוגוסט 2022 כסינגל הבא מתוך האלבום.
ב-13 בנובמבר 2023 יצא לאור הסינגל "Cairo" עם המפיק אווי און דה דראמס שעבד עם ג'י על שירים רבים במהלך הקריירה שלה.
ב-25 בינואר 2023, קרול ג'י הכריזה על צאת האלבום, Mañana Será Bonito, בסרטון שפורסם ברשתות החברתיות שלה.
ב-2 בפברואר 2023, יצא לאור הסינגל הרביעי "X Si Volvemos" ביחד עם רומיאו סנטוס.
ב-10 בפברואר 2023, חשפה קרול ג'י את עטיפת האלבום ורשימת הרצועות, הכוללת הופעות אורח של רומיאו סנטוס, קוודו, ג'אסטין קוילס, אנג'ל דיור, מאלדי, באד גיאל, שון פול, סץ' ואווי און דה דראמס.
ב-14 בפברואר, חשפה קרול ג'י לניו יורק טיימס כי הזמרת הקולומביאנית שאקירה משתתפת ברצועה השישית, "TGQ".
בריאיון למגזין רולינג סטון חשפה קרול ג'י את הקונספט לשם האלבום, וקבעה: "זה בהחלט מייצג שלב ספציפי בחיי.
שם האלבום הוא משפט שחזרתי עליו כל הזמן כששום דבר לא הרגיש לי טוב.
כלומר, אני עברתי את הרגע הכי טוב בקריירה שלי, אבל אישית הייתי ממש מנותקת מעצמי ומהחברים שלי.
לא הייתי אומללה, אבל גם לא הייתי שמחה.
אז כל יום הייתי אומרת לעצמי, 'זה בסדר [mañana será bonito], מחר יהיה יפה'".
בריאיון מאוחר יותר לניו יורק טיימס תיארה קרול ג'י את האלבום כ"יותר קרולינה מאשר קרול ג'י".
היא הוסיפה: "כרגע, אני שמה לב שאמנים מאוד מנסים למצוא קונספט, להיות מאוד ניסיוניים, אני אוהבת את זה.
וזו דרך טובה לעשות אמנות.
אבל הקונספט של האלבום הזה הוא רק אני שאני.
ממש לא רציתי שאנשים ירגישו שזה פשוט מאוד, או פשוט נורמלי".
ארגוןרשימהדירוגמקורווגהאלבומים הטובים ביותר של 2023 (עד כה)רולינג סטון100 האלבומים הטובים ביותר לשנת 202314בילבורד50 האלבומים הטובים ביותר של 2023: רשימת הצוות6
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Mañana Será Bonitoאזורתאריך יציאהפורמט (ים)חברת תקליטיםהערותכלל העולם24 בפברואר 2023הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטור • תקליטיוניברסל מיוזיק לטין אנטרטיינמנט
מייזי דיי הוא הפרק הרביעי בעונה השישית של אנתולוגיית המדע הבדיוני הבריטית "מראה שחורה".
הוא נכתב על ידי יוצר הסדרה צ'ארלי ברוקר ובוים על ידי אוטה ברישביץ.
הפרק שוחרר בנטפליקס, יחד עם שאר הפרקים של העונה השישית, ב-15 ביוני 2023.
בשנת 2006, פפראצי ששמה "בּוֹ" מצלמת כוכב טלוויזיה יוצא לדייט עם אהובו הסודי, והוא בתגובה מנסה לרכוש ממנה את התמונות מחשש להשלכות שיגרמו מפרסומן, אך נכשל.
לאחר שבּוֹ מוכרת את התמונות למגזין, השחקן שולח יד בנפשו.
כשהיא מרגישה אשמה עקב השערורייה, היא מחליטה לנסות להפסיק למכור תמונות.
בעת שבּוֹ מחפשת עבודה חדשה, היא נתקלת בבעיות כלכליות, אך לפתע היא מתוודעת לכך שיש פרס של 30,000 דולר עבור תמונות של השחקנית "מייזי דיי", שלא נראתה כבר שבועיים לאחר שעזבה את סט הצילומים של סרט המתרחש בצ'כיה – ללא ידיעתו של הציבור הרחב.
מייזי נמלטת מהמדינה לאחר שגרמה לתאונת פגע וברח בשכרות.
דרך אנשי הקשר שלה, בּוֹ מגלה שמייזי מצאה מחסה באחוזה של מפיק.
בּוֹ עוקבת אחר מכונית שעוזבת את האחוזה עד שהנהג יוצא ומחורר את צמיגי המכונית שלה.
כשהיא הולכת לחפש סיוע במזנון סמוך, בּוֹ מגלה שהמקום היחיד ללינה בסביבה הוא מרכז שיקום שהושכר על ידי אדם בודד למשך כל סוף השבוע.
בעקבות קצה החוט, בּוֹ קוראת לעמיתה, הצלם "הקטור", להסיע אותה למרכז השיקום, ועם הגעתם, מוצאים אותם שני צלמי פפראצי אחרים אשר הרכיבו מכשיר מעקב על אופנועו של הקטור.
עם רדת הלילה הצלמים חודרים למתקן ומאתרים את חדרה של מייזי, שם היא קשורה בשרשרת על צווארה.
בּוֹ המבועתת מתחילה לשחרר אותה בעוד שהאחרים מצלמים.
ברגע שירח מלא עולה בשמיים, מייזי מתחילה להפוך לאשת זאב.
הצלמים בורחים, ובעת שבּוֹ והקטור עושים את דרכם אל המזנון, האחרים נהרגים על ידי אשת הזאב.
אשת הזאב נכנסת דרך הדלת האחורית ושוחטת את כולם במזנון מלבד בּוֹ, שעוצרת את ההתקפה עם אקדח של שוטר.
מייזי הפצועה, שחזרה להיות אדם, מתחננת בפני בּוֹ שתהרוג אותה.
בּוֹ נותנת לה את האקדח, מייזי מחייכת לפני שהיא יורה בעצמה, ואז בּוֹ מצלמת תצלום של ההתאבדות.
נטפליקס הודיעה כי עונה שישית של "מראה שחורה" נמצאת בפיתוח במאי 2022, כמעט שלוש שנים מאז יצאה העונה הקודמת.
התסריטאי של "Mazey Day" היה צ'ארלי ברוקר, והבמאי היה אוטה ברישביץ.
אורכו של הפרק 40 דקות, מה שהופך אותו לפרק הקצר ביותר בתוכנית.
התפאורה של תחילת שנות ה-2000 נבחרה מעצם היותה התקופה שלפני ש-"כולם נהיו פפראצי" בעקבות הסמארטפונים, אז היה הרבה יותר קשה לזייף הוכחות מתועדות.
הגישה הנוגעת יותר לנושא האימה הגיעה כאשר ברוקר רצה משהו ש-"יתגרש עם התודעה שלי לגבי מה שהתוכנית "נועדה" להיות" והדגיש עד כמה "'בני אדם חלשים' זה הסיפור, ולא 'טכנולוגיה היא רעה'".
ברוקר שקל לשים את הפרק תחת התווית "מראה אדומה" שהופיעה בפרק "שד 79", אך לבסוף החליט להימנע בתחושה שהיעדר הפתיחה המסורתית יהווה ספוילר לגבי הכיוון השונה.
אף על פי שההפקה הייתה מודעת לקשר לפני יציאת הפרק, השיר "Supermassive Black Hole" של מיוז לא נבחר כהתייחסות מכוונת לסדרת הסרטים "דמדומים", בה מופיעים אנשי זאב.
דיווחים ראשונים ביולי 2022 חשפו את הליהוק של זאזי ביטס, קלרה רוגארד ודני רמירז, שנקשרו לפרק "Mazey Day" בחודש שלפני יציאת הסדרה.
הצילומים החלו לכל המאוחר ביוני 2022, כאשר ביטס חשפה שהיא סיימה את חלקה בצילומים.
באתר הביקורות Rotten Tomatoes, הפרק מחזיק בדירוג חיובי של 55% על סמך 11 ביקורות.
ה"אינדפנדנט" דירג אותו בשני כוכבים מתוך חמישה; ה"דיילי טלגרף" דירג אותו בחמישה כוכבים.
ה-"BBC" כינה את הפרק "החלש בסדרה".
May There Be Peace (Sephardic Piyutim & Ladino Songs) (בעברית: יהי שלום (פיוטים ספרדיים ושירי לאדינו)) הוא אלבום הבכורה של זמרת האופרה הישראלית יעלה אביטל.
הוא יצא לאור באופן עצמאי, וכלולים בו שירי אופרה מסגנון לאדינו ומספר פיוטים ספרדיים.
Mañana Será Bonito (Bichota Season) הוא מיקסטייפ השני של הזמרת-יוצרת הקולומביאנית קרול ג'י.
המיקסטייפ יצא לאור ב-11 באוגוסט 2023, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס וביצ'וטה רקורדס.
האלבום נתמך על ידי שני סינגלים: "S91" ו-"Mi Ex Tenía Razón".
המיקסטייפ זכה להצלחה מסחרית והפך לאלבום השני בשפה הספרדית על ידי אישה שהגיע לטופ 3 במצעד בילבורד 200, אחרי צאת האלבום שלה Mañana Será Bonito, שזכה ל-67,000 יחידות שוות ערך לאלבום בשבוע הראשון שלו.
האלבום זכה בפרס אלבום המוזיקה האורבנית הטוב ביותר בטקס פרסי הגראמי הלטיני לשנת 2024.
לאחר צאת אלבום האולפן הרביעי שלה, Mañana Será Bonito (2023), הכריזה קרול ג'י על צאת הסינגל "S91" ברשתות החברתית שלה.
השיר יצא ב-13 ביולי 2023, כסינגל המוביל של המיקסטייפ.
בסוף הסרטון הנלווה ל-"S91", הוכרז על צאת המיקסטייפ Mañana Será Bonito (Bichota Season).
ב-31 ביולי 2023, הכריזה קרול ג' על תאריך היציאה של המיקסטייפ לצד שמו ועטיפתו.
המיקסטייפ יצא לאור ב-11 באוגוסט 2023, במקביל לתחילת סיבוב ההופעות שלה Mañana Será Bonito Tour, שהחל יממה קודם לכן.
ב-7 באוגוסט 2023, קרול ג'י חשפה את רשימת הרצועות למיקסטייפ, הכולל הופעות אורח של פסו פלומה, כריס אם ג'יי, ריאן קסטרו, קאלי אוצ'יס, דיי V, יונג מיקו וטייסטו.
האלבום יצא לאור ב-11 באוגוסט 2023, לצד הסינגל השני מהמיקסטייפ, "Mi Ex Tenía Razón".
הפרויקט נחשב לראשונה למהדורת דלוקס עבור אלבום האולפן הרביעי הקודם שלה, Mañana Será Bonito, לפני שההחלטה שונתה.
בראיון לאפל מיוזיק, היא חשפה:
הכותרת Mañana Será Bonito (Bichota Season) מתייחסת לשני פרויקטים קודמים של קרול ג'י: האלבום שלה, Mañana Será Bonito, ו-"Bichota", סינגל מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, KG0516.
המשפט "Mañana Será Bonito" (בספרדית למחר יהיה יפה), הגיע מקרול ג'י שחוזרת עליו כל יום כשהיא לא הרגישה טוב.
בראיון למגזין "רולינג סטון" היא חשפה: "שם האלבום הוא משפט שחזרתי על עצמי כל הזמן כששום דבר לא הרגיש מצוין.
זאת אומרת, עברתי את הרגע הכי טוב בקריירה שלי, אבל אישית הייתי ממש מנותקת ממנו.
בעצמי ומהחברים שלי לא הייתי אומללה, אבל גם לא הייתי מאושרת אז כל יום הייתי אומרת לעצמי, 'זה בסדר, מאניה סרה בוניטו, מחר יהיה יפה."
המילה "Bichota" באה מהסלנג הפורטוריקני "ביצ'וטה".
"ביצ'וטה" הוא אדם שבשל עמדתו הכלכלית או הפוליטית, נחשב חשוב או בעל השפעה, הקשור בדרך כלל למכירת סמים.
למרות זאת, קרול ג'י העניקה למילה משמעות חדשה לשיר שלה, וקבעה: "זה רגע של הרגשה סקסית, פלרטטנית, תעוזה, חזקה, מועצמת, ובמידה מסוימת, מתורגם למוטיבציה אישית וביטחון עצמי.
אנחנו הכל סופר 'ביצ'וטס' בפנים זה קשור להאמין ולעבוד כדי שגם שאר העולם יוכל לראות את זה."
האלבום יצא לאור ב-11 באוגוסט 2023 על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס וביצ'וטה רקורדס.
ב-4 באוגוסט 2023, קרול ג'י עמד בראש פסטיבל המוזיקה לולהפלוזה בשיקגו, שם ביצעה את "S91" בפעם הראשונה.
סיבוב ההופעות בוצע באצטדיונים אשר נמשך עד 23 ביולי 2024.
"S91" יצא לאור ב-13 ביולי 2023, כסינגל המוביל של האלבום.
הוא הגיע לחמישים הראשונים של מצעד בילבורד הוט 100, במקום ה-45. השיר הגיע גם לעשירייה הראשונה במצעד השירים הלטיניים.
"Mi Ex Tenía Razón" יצא לאור כסינגל השני ב-11 באוגוסט 2023, לצד יציאת האלבום.
הוא הגיע למקום ה-22 במצעד הבילבורד הוט 100, והפך לשיר הספרדי הגבוה ביותר של סולנית.
השיר הגיע גם למקום הראשון במצעד השירים הלטיניים.
פרסתאריךקטגוריהתוצאהמקורפרס גראמי הלטיני14 בנובמבר 2024אלבום השנהאלבום המוזיקה האורבנית הטוב ביותרפרס המוזיקה של בילבורד12 בדצמבר 2024אלבום לטיני מוביל
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Mañana Será Bonito (Bichota Season)אזורתאריך יציאהפורמט (ים)חברת תקליטיםהערותכלל העולם11 באוגוסט 2023הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטור • תקליטאינטרסקופ • ביצ'וטה
"Maybe I'm Amazed" הוא שיר שנכתב על ידי המוזיקאי הבריטי פול מקרטני ופורסם לראשונה באלבום הסולו הראשון שלו משנת 1970 McCartney.
אף על פי שההקלטה המקורית מעולם לא יצאה כסינגל, הקלטה מהופעה חיה של השיר שבוצעה על ידי להקתו המאוחרת יותר של מקרטני, Wings, מופיעה באלבום ההופעהWings over America, שיצא בשנת 1977; גרסה זו הפכה ללהיט בעשירייה הראשונה בארצות הברית והגיעה למקום ה-28 בבריטניה.
בשנת 2011, מגזין הרולינג סטון דירג את "Maybe I'm Amazed" במקום ה-347 ברשימת "500 השירים הגדולים בכל הזמנים".
מקרטני כתב את השיר בשנת 1969, זמן קצר לפני פירוק הביטלס.
הוא זיכה את אשתו לינדה שעזרה לו לעבור את התקופה הקשה.
למרות שרוב אלבום הסולו הראשון שלו הוקלט בביתו בלונדון, מקרטני הקליט את "Maybe I'm Amazed" כולו באולפן מספר שתיים של EMI באבי רוד, ב-15 בפברואר 1970.
מקרטני ניגן בכל הכלים: גיטרות, בס, פסנתר, אורגן ותופים.
בשנייה 0:44 לתוך השיר, "אפשר לשמוע את הרעש של מקלות התיפוף פוגעים אחד בשני, פרט שנוקה במהדורה המחודשת של מקרטני 2011".
אף על פי שמקרטני סירב לשחרר את השיר כסינגל בשנת 1970, הוא בכל זאת זכה להשמעות רבות ברדיו ברחבי העולם.
לשיר הופק סרט תדמית, שכלל צילומים של מקרטני, אשתו לינדה, בתו החורגת הת'ר ובתו מרי; הוא שודר בבריטניה ב-19 באפריל 1970 בערוץ ITV, ולאחר מכן כחלק מפרק בתוכנית "המופע של אד סאליבן" ברשת CBS.
פול מקרטני - סולן וקולות רקע, גיטרות מובילות, בס, פסנתר, אורגן, תופים
לינדה מקרטני - קולות רקע, אורגן
דני ליין - קולות רקע, גיטרה בס
ג'ימי מק'קולוך - גיטרה מובילה
Mayhem (בעברית: "תֹּהוּ וָבֹהוּ") הוא אלבום האולפן השישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית ליידי גאגא, והשמיני שלה בסך הכל.
האלבום יצא לאור ב-7 במרץ 2025, בהוצאת חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס וסטרימליין.
ההקלטות התקיימו באולפן Shangri-La של ריק רובין במאליבו.
גאגא שיתפה פעולה עם מפיקים כמו אנדרו ואט, סירקט וגזאפלשטיין, והתוצאה הייתה אלבום שהוא "טשטוש כאוטי של ז'אנרים", בעיקר סינת'-פופ, עם השפעות של דאנס תעשייתי, ואלמנטים של אלקטרו, דיסקו, פאנק, פופ תעשייתי, רוק ופופ רוק.
מבחינה נושאית, האלבום עוסק באהבה, כאוס, תהילה, זהות ותשוקה, תוך שימוש במטאפורות של טרנספורמציה, דואליות והגזמה.
מבחינה ויזואלית, התקופה אופיינה באסתטיקה אפלה ואוונגרדית עם השפעות גותיות וסייברפאנק.
כדי לקדם את האלבום, גאגא הופיעה במספר תוכניות טלוויזיה ויצרה את "The Art of Personal Chaos", מופע קונצרט תיאטרלי.
גרסה ראשונית של המופע שימשה בסיס להופעות גדולות בשנת 2025, כולל פסטיבל קואצ'לה והופעה חינמית בחוף קופקבנה שמשכה קהל שובר שיאים.
גרסה מורחבת שולבה בסיבוב ההופעות השמיני שלה, "The Mayhem Ball" (2025–2026).
שתי הגרסאות של המופע זכו לשבחים רבים.
גאגא גם העלתה מופע חד־פעמי בשם Mayhem: Requiem בלוס אנג'לס בינואר 2026.
Mayhem זכה לשבחי ביקורת נרחבים, כאשר מבקרים ראו בו חזרה חזקה לשורשי הפופ של גאגא, במיוחד עם דמיון לאלבום The Fame (2008).
האלבום זכה לשבחים על ההפקה שלו, הגיוון הסגנוני, האומץ האמנותי והשילוב המלוכד בין ז'אנרים ורעיונות.
הוא הפך להוצאה בעלת הציון הגבוה ביותר של גאגא באתר Metacritic.
Mayhem קיבל מספר מועמדויות בטקס פרסי הגראמי ה-68, כולל "אלבום השנה", וזכה בפרס "אלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר".
האלבום הגיע למקום הראשון במצעדים ב־23 מדינות והגיע למקום השני בצרפת, בהולנד ובשבדיה.
בארצות הברית הוא הפך לאלבומה השביעי של גאגא שהגיע למקום הראשון במצעד בילבורד 200, והשיג את מכירות השבוע הראשון הגבוהות ביותר בשנת 2025 לאלבום של זמרת — שיא שבו החזיק במשך שישה חודשים — וקיבל תואר פלטינה מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
האלבום קיבל גם תארי זהב ופלטינה במספר טריטוריות נוספות.
האלבום אף נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום האלבומים הטובים ביותר לשנת 2025, ביניהם; בילבורד, Consequence, וראייטי, Paste, רולינג סטון ו-NME.
בשנת 2022, שנתיים לאחר יציאתו של Chromatica (2020), יצאה גאגא לסיבוב הופעות הסולו השישי שלה, The Chromatica Ball, לקידום האלבום ברחבי העולם.
במהלך השלב האחרון של הסיור ובחודשים שלאחר מכן, גאגא החלה לעבוד על חומרים חדשים.
במשך מספר חודשים לפני ההכרזה על האלבום, גאגא שיתפה במדיה החברתית תמונות שלה באולפן הקלטות.
במרץ 2024, גאגא דיברה בפומבי על הפרויקט בפעם הראשונה, והצהירה בראיון שהיא "כותבת כמה מהשירים הטובים ביותר שאני זוכרת."
במאי 2024, גאגא הוציאה את סרט הקונצרטים "Gaga Chromatica Ball", שהכיל קטע של מוזיקה חדשה בסוף.
לאר מכן חשפה שאלבום בסגנון מוזיקת פופ יצא בקרוב נוצר "ממקום של אושר".
ארוסה מיכאל פולנסקי המליץ לה ליצור אלבום פופ ו"להישען על השמחה שבדבר".
באמצע 2024, גאגא החלה להציג טיזרים נוספים לפרויקט החדש שלה.
בדצמבר 2024, במהלך ראיון לעיתון לוס אנג'לס טיימס, גאגא אישרה ששיתוף הפעולה שלה עם ברונו מארס, "Die with a Smile", יהיה חלק מהאלבום.
ב-21 בינואר 2025, גאגא השיקה ספירה לאחור באתר האינטרנט שלה שהסתיימה ב-27 בינואר.
פרטים על האלבום נחשפו ב-27 בינואר.
ב-2 בפברואר 2025, גאגא השתתפה בטקס פרסי גראמי ה-67 וחשפה את הסינגל השני עם קליפ מוזיקלי במהלך הפסקת הפרסומות.
גאגא קידמה את האלבום במספר הופעות וראיונות, כולל: ראיון עם זאין לואו באפל מיוזיק שנערך ב-5 במרץ, ומסיבת עיתונאים משודרת בספוטיפיי ב-6 במרץ.
גאגא הופיעה ב"סאטרדיי נייט לייב" ב-8 במרץ 2025, יום לאחר יציאת האלבום ושימשה הן כמנחת התוכנית והן כאורחת המוזיקלית.
במהלך התוכנית ביצעה שני שירים מתוך האלבום: "Abracadabra" ו-"Killah".
גאגא צפויה להתחיל סיבוב הופעות, כולל: הופעה בקואצ'לה (11 ו-18 באפריל), שתי הופעות במקסיקו סיטי (26-27 באפריל), הופעה חינמית בחוף קופקבנה בברזיל (3 במאי) וארבע הופעות בסינגפור (18, 19, 21 ו-24 במאי).
האלבום יצא במגוון רחב של גרסאות, כולל: 14 גרסאות ויניל (חלקן חתומות וחלקן עם שירי בונוס), 4 גרסאות CD, כולל גרסאות בלעדיות עם שירים נוספים וקלטת קסטה, מהדורת דלוקס עם חולצה ופוסטר, ואלבומי הורדה דיגיטליים.
ביומו הראשון לצאתו, צבר האלבום 45.7 מיליון השמעות בספוטיפיי ברחבי העולם, ובכך הפך לאלבום המושמע ביותר של גאגא ב-24 השעות הראשונות בפלטפורמה.
Mayhem זכה ברובו לשבחים עם יציאתו, כאשר מספר מבקרים תיארו אותו כ"חזרה מוצלחת" של גאגא.
לפי אתר הביקורות Metacritic, האלבום קיבל "שבחים אוניברסליים" עם ציון ממוצע משוקלל של 84 מתוך 100, בהתבסס על 24 ביקורות.
זהו האלבום שזכה לציון הגבוה ביותר בקריירה של גאגא באתר זה בכל הזמנים.
מכירות הוויניל היו 74,000 עותקים – שיא אישי של גאגא.
שלושה שירים מתוך האלבום נכנסו לבילבורד הוט 100: "Disease" (מקום 27, נובמבר 2024), "Die With a Smile" (דואט עם ברונו מארס, מקום 1 למשך חמישה שבועות מתחילת ינואר 2025) ו-"Abracadabra" (מקום 13, פברואר 2025).
מגוון שירים מתוך האלבום הצליחו להתברג ברשימות סוף-שנה של ארגונים ומגזיני תרבות רבים; "Vanish Into You" (מקום 31 ב-Paste), "Killah" (נכלל בלוס אנג'לס טיימס ובמקום 100 ב-Consequence), ו-"Garden Of Eden" (מקום 18 ב-Hot Press).
פרסשנהקטגוריהתוצאהמקורפרס בחירת הילדים של ניקלודיאון21 ביוני 2025אלבום מועדףפרס הווידאו קליפים של MTV6 בספטמבר 2025האלבום הטוב ביותר
המהדורה היפנית והמהדורה הבלעדית של החנות החתומה מציגה את "Can't Stop the High" כרצועה החמישית, כאשר הרצועות הבאות נדחקות קדימה באחת.
+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Mayhemאזורתאריך יציאהפורמט (ים)חברת תקליטיםהערותכלל העולם7 במרץ 2025הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטור • תקליטסטרימליין • אינטרסקופ
Mechanical Animals ("חיות מכניות") הוא אלבום של להקת המטאל מרילין מנסון.
האלבום הוא פחות אפל מקודמו, השירים הם פחות נוקשים ויותר קליטים ומורכבים מבאלבום הקודם.
הדמויות המתוארות בטקסטים הן הפעם כוכב גלאם רוק מכור לסמים וחייזר, והנושא הוא היבטיה השטניים של השמרנות.
בראיון מ-1998, שנת יציאת האלבום, מנסון עצמו השווה בין אלבום זה לאלבום הקודם: "ב-Antichrist Superstar השוויתי את עצמי ללוציפר שנפל מן השמים...
האלבום החדש עוסק יותר במה שקורה כשאני נוחת בכדור הארץ ומנסה להשתלב כבן אנוש".
האלבום הגיע למקום השלישי ברשימת האלבומים הנמכרים בארצות הברית ולמקום הראשון ב-בילבורד 200, מה שהפך אותו לאלבום הראשון של מרילין מנסון שעשה זאת.
Rock is Dead (מנסון, רמירז, גייסי)
Disassociative (מנסון, רמירז, גייסי, זום)
Speed of Pain (מנסון, רמירז, גייסי, זום)
User Friendly (מנסון, רמירז, גייסי, זום)
Coma White (מנסון, רמירז, גייסי, זום)
האלבום יצא בגרסת הויניל שלו כשני תקליטים נפרדים, הראשון מיוחס למרילין מנסון ועוסק בבדידות ובאהבה, והשני מיוחס ל"אומגה והחיות המכניות" ועוסק בסקס ובשימוש בסמים.
בגרסת התקליטור המקורית, לאלבום יש מארז כחול שדרכו ניתן לקרוא טקסטים באותיות צהובות חיוורות שמודפסות על חוברת השירים.
Me Against the Music (בעברית: אני נגד המוזיקה) הוא הסינגל הראשון של זמרת הפופ האמריקאית בריטני ספירס בשיתוף מדונה, מתוך אלבומה הרביעי, In the Zone.
השיר יצא לקראת סוף שנת 2003 ברחבי העולם.
בשנת 2004, זכה השיר בפרס בטקס פרסי המוזיקה של בילבורד בקטגוריית - "שיר הדאנס הנמכר ביותר של השנה".
כריס סטיוארט ופנלופה מגנט כתבו והפיקו את השיר "Pop Culture Whore".
צמד המפיקים הציג בפני ספירס ומנהלה האישי את השיר, אך ספירס דחתה אותו למרות אהבתו של המנהל שלה את השיר.
המפיקים בילו יום שלם עם ספירס והחלו לכתוב שיר חדש בשיתוף עם ספירס.
במהלך החזרות לטקס ה-VMA בשנת 2003, השמיעה ספירס למדונה את השיר, ולאחר שזו אהבה אותו, ספירס הציעה לה להשתתף בו.
חברת התקליטים של ספירס, ג'ייב רקורדס קיוותה כי השיר "Outrageous" יהיה הסינגל הראשון מהאלבום, אך ספירס רצתה שיהיה זה השיר "Me Against the Music".
לאחר הופעתה עם השיר בפעם הראשונה, סירבה ספירס להגיד האם השיר יהיה הסינגל הראשון או לא, אך הדבר אושר מאוחר יותר.
הווידאו קליפ לשיר "Me Against the Music" בוים על ידי פול הנטר, בסילברקאפ אולפני לונג איילנד סיטי, באוקטובר 2003. הקליפ מתחיל בסצנה בה ספירס נכנסת למועדון.
ספירס מתחילה בקטע ריקוד קצר, וחדרים שונים במועדון מוצגים תוך כדי.
בחדר אחד, נראית מדונה יושבת וצופה במצלמות המועדון.
מדונה מבחינה בספירס ויוצאת לעברה, על מנת להבין מי היא.
במועדון, ספירס מחפשת אחר מדונה, ויוצאת לקראתה.
מדונה וספירס רוקדות בחדרים הצמודים, ומחפשות אחת אחרי השנייה.
לבסוף, כשספירס מוצאת את מדונה, היא דוחפת אותה לקיר.
השתיים מתקרבות ועומדות להתנשק, מה שמהווה מחווה להופעתן המפורסמת של השתיים בטקס ה-VMA של MTV, בה השתיים התנשקו.
עם זאת, בקליפ, מדונה נעלמת לפני שספירס מספיקה לנשקה.
נשמע קול צחוק של מדונה, מה שמעלה את ההשערה שמדונה הייתה בעצם דמיונה של ספירס.
הקליפ היה במקום הראשון במצעד הקליפים של ערוץ MTV, ה-"TRL" ונשאר שם במשך 20 ימים רצופים, מה שנחשב לשיא.
למרות זאת, בשנת 2005 השיא נשבר על ידי הזמרת קלי קלרקסון עם הקליפ לשיר "Behind These Hazel Eyes".
מקוםתאריםמכירותאוסטרליה (ARIA)פלטינה70,000ארצות הברית (RIAA)341,000בריטניה (BPI)כסף240,000נורווגיה (IFPI Norway)זהב5,000
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורארצות הברית14 באוקטובר 2003רדיו שירים עכשווייםג'ייברדיו שירים קצביים21 באוקטובר 2003תקליט 12 אינץ'יפן5 בנובמבר 2003תקליטורBMG יפןגרמניה10 בנובמבר 2003תקליט 12 אינץ'הממלכה המאוחדתתקליטורתקליטי RCAתקליט 12 אינץ'ארצות הברית9 בדצמבר 2003תקליטור (רמיקסים)ג'ייב
Me Against The World הוא אלבום הסטודיו השלישי של הראפר האמריקאי טופאק שאקור.
הוא הוצא ב-14 במרץ 1995 חודש לאחר מאסרו של שאקור שהורשע בתקיפה מינית של מעריצה.
זה היה עונש מאסר של שנה וחצי עד 4.5 שנים, ואנשים רבים האמינו שהוא תרם אמנותית להופעותיו של שאקור.
בזמן שטופאק היה כלוא, Me Against the World היה בעל הצלחה רבה ודורג במקום הראשון בבילבורד 200, ושאקור הפך לאמן הראשון שאלבומו היה במקום הראשון בבילבורד 200 בזמן שהות בכלא.
האלבום עמד במקום הראשון במשך 4 שבועות ברציפות ומכר 2.4 מיליון עותקים.
האלבום נחשב בעיני רבים בתור האלבום הטוב ביותר שיצר ולאחד מאלבומי ההיפ הופ הגדולים והמשפיעים ביותר בכל הזמנים.
האלבום היה מועמד בקטגוריית אלבום הראפ הטוב ביותר
והסינגל Dear Mama היה מועמד בקטגוריית שיר הראפ הטוב ביותר ב-1996
ונוסף על כך, דורג לאחד השירים הנבחרים על ידי ספריית הקונגרס ביוני 2010.
בשנת 1993 טופאק היה כבר הצלחה גדולה בתעשיית ההיפ הופ, עם שני סינגלים במעמד זהב, שהגיעו לטופ 20 במצעדי הפופ ("I Get Around" ו-"Keep Ya Head Up"), וכן אלבום שני שעובר את מעמד אלבום זהב, והגיע לטופ 25 של הבילבורד 200 (Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z.).
עם זאת, הראפר בן ה-22 באותם ימים, הסתבך בסדרת עברות על החוק: בקיץ 1993 שאקור הואשם בתקיפת במאי הקולנוע אלן יוז לאחר שפוטר מתפקידו בסרט "סכנה לציבור".
שאקור נידון ל-15 ימים בכלא.
מאוחר יותר באוקטובר 1993 הואשם שאקור בירי בשני שוטרים שלא בתפקיד באטלנטה, אך למרות ההאשמות בסופו של דבר הוא שוחרר.
בחודש נובמבר שאקור ושניים מחברי הפמליה שלו הואשמו בתקיפה מינית במעריצה, חבריו נמצאו אשמים ונידונו ל-4.5 שנות מאסר.
לדברי שאקור, האלבום נעשה כדי להראות לקהל ההיפ הופ שלו את הכבוד שלו לאמנות.
שאקור ניסה להפוך את האלבום לאישי ומהורהר יותר מהיצירות הקודמות שלו.
הסינגל Dear Mama שוחרר כסינגל הראשון של האלבום בפברואר 1995, ביחד עם השיר "Old School".
הסינגל, שהביע כבוד רב לנשים השחורות, היה הסינגל המצליח ביותר של האלבום והגיע למעמד פלטינה והגיע למקום התשיעי בבילבורד הוט 100. הסינגל "So Many Tears" שוחרר 4 חודשים לאחר מכן והגיע למקום ה-44 בבילבורד הוט 100 והסינגל "Temptations" זכה להצלחה רבה גם הוא כשהגיע למקום ה-68 בשיאו.
שלושת הסינגלים הופיעו באלבום הלהיטים הגדולים של שאקור, Greatest Hits.
Mustard הוא שיר של להקת הביטלס שנכתב על ידי ג'ון לנון (הקרדיט ניתן גם לפול מקרטני) והוכנס לאלבום Abbey Road שיצא לאור בשנת 1969.
השיר נעשה כהמשך ישיר לשיר הקודם, Sun King.
לנון כתב את השיר בהודו.
לנון הושפע בכך שקרא בעיתון על אדם קמצן שלא מראה את מזומניו אפילו כשאנשים מכריחים אותו להראות להם.
גרסת דמו מופעיה באלבום Anthology 3 שהוקלטה ב-1968. השיר הבא באלבום הוא Polythene Pam.
"Me Haces Falta" הוא סינגל של הזמרת האמריקאית ג'ניפר לופז.
השיר יצא לאור ב-23 במרץ 2007, תחת חסותה של חברת ההקלטות אפיק רקורדס, כסינגל השני והאחרון מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, Como Ama una Mujer.
במצעדים השיר לא זכה כלל להצלחה, דבר אשר הפתיע את חברת ההקלטות ואת הזמרת.
הסינגל הראשון מן האלבום הנקרא, "Qué Hiciste" זכה הוא להצלחה הרבה ביותר.
השיר הוא בלדה שאמורה לרגש את השומעים.
השיר הגיע למקום התשיעי במצעד הרשמי של גאורגיה.
לאחר שהוציאה את הסינגל הראשון מתוך האלבום "Qué Hiciste", תשומת הלב של הקהל הופנה ללופז.
הזמרת הודיעה כי עתיד לצאת סינגל נוסף ואחרון מן האלבום וכך היה, ב-23 במרץ 2007, הכריזה הזמרת כי עתיד לצאת הסינגל השני והאחרון מהאלבום.
השיר זכה להצלחה נמוכה כיוון שבזמן שיצא אלבום האולפן החמישי שלה Como Ama una Mujer, יצא לאור אלבום האולפן השישי שלה, Brave.
ההצלחה התחלקה בין שני האלבומים ולכן לא היה סינגל משני האלבומים שקיבל את מרבית ההצלחה שאפשר לקבל.
שני אלבומי האולפן יצאו באותה שנה.
לשיר יצא ווידאו קליפ אשר הועלה לערוץ ה-Vevo שלה רק בשנת 2009, כשנתיים לאחר צאתו המקורית.
בשל הפערים שנוצרו בין השנים הקליפ נכשל ונכון ל-23 ביולי 2017, הוא צבר למעלה מ-10 מיליון צפיות.
בשל כמות הצפיות הנמוכה, הקליפ הפך לאחד מהקליפים הכושלים ביותר של הזמרת.
בתחילת הקליפ ניתן לראות את לופז מתחבקת עם אהובה כשהם נשענים על זגוגית של חנות.
בתוך הודעה קצרה כמה אנשים מתקשרים לאהובה של לופז והוא בורח בריצה, לופז שלא מצליחה להבין מה קורה מתחילה להיבהל ואז מתחיל להתנגן השיר.
לאחר המאורע שקרה לופז מנסה לשכוח ממה שקרה והיא הולכת לקניון רנדומלי שנמצא בקרבתה.
כשהיא מודדת בגדים ונכנסת לחנויות היא מסתכלת סביבה עשרות פעמים כאלו היא חושדת שמישהו עוקב אחריה.
לאחר מכן לופז נכנסת לחנות ופתאום פותחת דלת מסתורית שנמצאת בתוכה.
כשהיא נכנסת לתוך החדר היא מורידה את הפאה שחבשה ובעצם נכנסת למין חדר חקירות.
לאחר מספר רגעים היא מתיישבת ליד בחור מבוגר אשר מציג לה תמונות שונות של אנשים ושל מקומות.
לאורך הקליפ לופז שרה על כך שהיא צריכה את אהובה שוב פעם.
בין לבין ניתן לראות קטעים שצולמו באור אדום בוהק אשר מציגים את לופז בעצבותה המדאיגה.
השיר הצליח להיכנס לשני מצעדים בלבד, ובשיאו הגיע למקום ה-9 במצעד שבגאורגיה.
Meat Is Murder הוא אלבום האולפן השני של הלהקה הבריטית הסמית'ס.
הוא יצא בפברואר 1985 והיה לאלבום היחיד של הלהקה שהגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי.
האלבום הגיע למקום ה-40 בקנדה ולמקום ה-110 בארצות הברית.
ב-2003 המגזין רולינג סטון דירג את האלבום במקום ה-296 ברשימת 500 האלבומים הגדולים של כל הזמנים.
בעקבות האכזבה מההפקה באלבום הבכורה The Smiths, החליטו מוריסי וג'וני מאר להפיק את האלבום בעצמם בעזרת הטכנאי סטיבן סטריט, אותו פגשו לראשונה כאשר הקליטו את הסינגל Heaven Knows I'm Miserable Now.
Meat Is Murder הוא אלבום בוטה ופוליטי יותר מקודמו.
הוא כולל שיר נושא המעודד לצמחונות, תיאור קליל של הלך הרוח הרפובליקני בשיר Nowhere Fast וביקורת על ענישה גופנית בשירים The Headmaster Ritual ו-Barbarism Begins at Home.
האלבום מתאפיין גם בגיוון מוזיקלי רחב יותר מקודמו, עם השפעות רוקבילי בשיר Rusholme Ruffians ופאנק בשיר Barbarism Begins at Home.
לפני יציאת האלבום שחררה הלהקה את הבי-סייד ?How Soon is Now כסינגל, ולמרות שהשיר לא הופיע במקור באלבום הוא התווסף אליו בהוצאות מאוחרות יותר.
לפני יציאת האלבום הוציאה לאור הלהקה את הסינגל Shakespeare's Sister שלא זכה להצלחה רבה במצעדים ולא הופיע באלבום.
גם That Joke Isn't Funny Anymore, הסינגל היחיד מתוך האלבום, לא נחל הצלחה והגיע למקום ה-49 בלבד במצעד הבריטי.
השיר ?How Soon Is Now, שיצא במקור כבי-סייד לסינגל William, It Was Really Nothing, התווסף להוצאות של Meat Is Murder בארצות הברית ובקנדה לאחר שצבר הצלחה במועדוני ריקודים ותחנות רדיו אלטרנטיביות בצפון אמריקה.
השיר יצא לאור לבסוף כסינגל בפני עצמו בבריטניה והגיע למקום ה-24 במצעד.
שני שירים מתוך האלבום, Well I Wonder ו-What She Said, היו גם הם במקור בי-סיידים לסינגלים שונים.
"בשר זה רצח" - הגרסה הישראלית לשיר הנושא
ב-1987 הקליטה המשוררת הישראלית שז (שבאותה תקופה הופיעה כזמרת לצד הלהקות נושאי המגבעת ופוליאנה פרנק) גרסה מתורגמת בלחן שונה לשיר הנושא, שנקראה "בשר זה רצח".
את הלחן החדש יצר יהודה בן-מוחא ואת המילים בעברית כתב קובי אור.
השיר לא יצא באופן מסחרי אך זכה לחשיפה בקלטת ששז הקליטה ב-1987 וכן במופע המוזיקלי "עיר צעצוע" שהעלתה בשנת 2019 עם להקתה "שז והשדים".
על עטיפת האלבום מופיע צילום מ-1967 של חייל מארינס במלחמת וייטנאם שהכיתוב על קסדתו שונה מ-Make War Not Love ל-Meat Is Murder.
בהוצאה הבריטית התמונה מופיעה בגדול על העטיפה, בעוד בהוצאה האמריקאית היא מופיעה בקטן ארבע פעמים.
התמונה המקורית הופיעה בסרטו של אמיל דה אנטוניו משנת 1968, "בשנת החזיר".
השיר ?How Soon Is Now נכלל כרצועה מספר 6 בהוצאה האמריקאית של האלבום והחל מ-1992 הופיע בכל ההוצאות המחודשות של WEA עד הוצאת הרימאסטר ב-2011, בה הופיעה באלבום רשימת השירים המקורית מההוצאה הבריטית.
Medal of Honor: Allied Assault (בעברית: מדליה של כבוד: מתקפת בעלות הברית) הוא משחק וידאו מסוגת פעולה מגוף ראשון שפותח על ידי חברת 2015 Inc.
והופץ על ידי אלקטרוניק ארטס למחשב האישי תחת מערכות ההפעלה Windows, Mac ו-Linux.
המשחק הוא הראשון בסדרת משחקי Medal of Honor שיצא למחשב האישי.
תסריט המשחק, שנכתב על ידי סטיבן ספילברג, עוסק בעת מלחמת העולם השנייה כאשר אלמנטים קולנועיים מסרט המלחמה להציל את טוראי ראיין שולבו בהפקתו ובעיצוב השלבים שלו.
עלילת המשחק נכתבה על ידי סטיבן ספילברג, כאשר הקו שהנחה את עיצוב העלילה והשלבים הוא הסרט להציל את טוראי ראיין שבמהלך המשחק ישנם לא מעט ארמזים אליו.
המשחק סובב סביב סגן מייק פאוול, בוגר האקדמיה הצבאית ווסט פוינט, קצין ביחידת הריינג'רס של צבא ארצות הברית וסוכן ב-OSS, שלוחם בחזית האירופית-אפריקנית במלחמת העולם השנייה במגוון מבצעים: מבצע לפיד, מבצע אוברלורד (הפלישה לנורמנדי), הקרב על ברסט, וכן בפעולות נגד קווי האויב (גרמניה הנאצית) באלג'יריה, צרפת ונורווגיה.
בסיום המשחק, סגן פאוול נדרש לחדור ולחבל בבסיס לייצור נשק כימי בגרמניה ולהימלט בשלום תחת זהות של קצין נאצי.
המערכה בנויה בצורה של ציוני דרך - ישנה מפה שמתארת את התקדמות השחקן וביכולתו לחזור על שלבים.
כמו כן, השחקן יכול לקבל במשך המשחק מדליות ועיטורים שונים המשבחים אותו על הישגים שהשיג במשך המשחק.
המשחק מכיל בנוסף למערכה לשחקן יחיד גם משחק מרובה משתתפים ברשת האינטרנט על מודל לקוח שרת.
מצבי המשחק האפשריים משחק מרובה משתתפים הם:
Free for All - קרב "כולם על כולם" קלאסי.
Team Deathmatch - קרב בו נלחמות 2 קבוצות, בעלות הברית וכוחות הציר אחת בשנייה והקבוצה שיש לה את מרב ההריגות זוכה.
Round Based - מצב דומה ל-Last Man Standing מ-Unreal Tournament ובו על השחקן לשרוד כאשר מי שמת אין לו אפשרות לחזור והוא נותר מחוץ למשחק עד תום הסיבוב, והמנצח הוא מי שנשאר אחרון.
Objective - מצב בו נלחמות 2 קבוצות, בעלות הברית וכוחות הציר כאשר אחת מהם מחזיקה בבסיס.
על קבוצה אחת יש לחבל בבסיס על ידי הטמנת פצצה ועל השנייה יש להגן עליו מפני הקבוצה הפולשת.
כמו כן, המשחק הציע אפשרות להתאמה אישית ויצירת מצבי משחק חדשים.
חבילת ההרחבה הראשונה, Spearhead (חוד החנית) יצאה במהלך 2002 ופותחה על ידי אולפני דרימוורקס.
עלילת המשחק מתרכזת הפעם בשלושה קרבות מרכזיים בזירה האירופאית במלחמת העולם השנייה דרך עיניו של סמל ג'ק ברנס, צנחן אמריקאי מהדיוויזיה המוטסת ה-101. סמל ברנס נדרש לצנוח אל החומה האטלנטית ביום הפלישה לנורמנדי, כיבוש בסטון והחזקתו בקרב הבליטה, והתגנבות לברלין לפני שהצבא האדום יפתח במתקפה.
גם מצב מרובה המשתתפים שופר, ונוספו אליו לראשונה, כלי נשק אנגליים ורוסיים.
חבילת ההרחבה השנייה, Breakthrough (פריצת דרך) יצאה במהלך 2--3 ופותחה על ידי TKO Software.
המשחק זכה להצלחה עולמית, כששחקנים ביקרו אותו לטובה בשל הגרפיקה, רמת האינטליגנציה המלאכותית, הסאונד במשחק ותחושת הריאליזם הכללית.
הוא זכה לממוצע ביקורות של 91% באתר Metacritic.
איגוד ESRB דירג את המשחק בדירוג T (גילאי 15+).
המשחק יצא לפלטפורמות הפלייסטיישן וה-PlayStation Network.
הוא יצא בתאריכים 31 באוקטובר 1999 (ל-צפון אמריקה), ב-1999 (ל-אירופה) וב-2 ביוני 2009 לפלטפורמת ה-PlayStation Network.
ב-Medal of Honor, השחקן לוקח את התפקיד של הסגן הבדיוני "ג'ימי פטרסון", טייס לשעבר במטוס Douglas C-47 Skytrain בפיקוד התובלה האווירית שגויס מאוחר יותר ל-OSS.
המשחק מתרחש בסמוך לסיום מלחמת העולם השנייה (באמצע 1944 ובאמצע 1945), המטרה של השחקן היא להשלים את היעדים, כמו הרס עמדות אויב, ולהרוג את הכוחות הגרמניים בתהליכים.
המוזיקה למשחק הולחנה על ידי מלחין הסרטים מיכאל גיסחינו.
Medal of Honor זכה בציונים מרשימים מאוד, הוא קיבל ציון של 87.31% מהאתר GameRankings, וציון של 92/100 מהאתר Metacritic.
בנוסף לכך, בגיליון האחרון של מגזין הפלייסטישן הרשמי של בריטניה, המשחק נבחר במקום 8 בפרס של 10 המשחקים הטובים ביותר של אותה השנה, וב-IGN המשחק היה במקום 21 בפרס "25 המשחקים הטובים ביותר של השנה לקונסולות".
השחקן נכנס לנעליו של טוראי (בהמשך - רב"ט) בויד טרווס, אשר משרת בדיוויזיה המוטסת ה-82 ובהמשך גם בדיוויזיה המוטסת ה-17.
כל משימה במשחק מוצגת על ידי תדרוך בהתחלה, ותדרוך אחר מתרחש במטוס כאשר השחקן מתכונן לקפוץ.
ולבסוף, במקום מול אויבים רגילים עם הופעות וכלי נשק אקראיים, השחקן עומד בפני אויבים שנקבעו מראש, החל בחולצות שחורות האיטלקיות, עד ל-SS.
אויבים אלה קשים יותר להבסה.
Medal of Honor: Rising Sun הוא משחק יריות בגוף ראשון שפותח על ידי EA LA, והופץ על ידי EA וסטים.
המשחק יצא לפלטפורמות הפלייסטיישן 2, ה-Xbox והנינטנדו גיימקיוב.
הוא יצא בתאריכים 11 בנובמבר 2003 צפון אמריקה, בתאריך ה-28 בנובמבר אירופה ובתאריך ה-4 בדצמבר 2003 יפן.
למשחק יש רק שני מצבים ב-Multiplayer, מצב Deathmatch שבו כולם מול כולם, ומצב ששמו Team Deathmatch שבו בוחרים קבוצה ובה משחקים קבוצה נגד קבוצה (דומה בקצת למשחק Half-Life 2: Deathmatch).
המשחק במצב מקוון היה ממש מצליח אך לא כל כך בפלייסטיישן 2, אבל בשאר הפלטפורמות היה מצליח מאוד עד שנסגר בינואר 2007.
בשנת 2013 נכנס מחדש החלק המקוון של ה-Multiplayer במשחק ונכנס גם למחשב, אך פותח מחדש בעזרת מנוע ה-Source.
Medal of Honor: Pacific Assault הוא משחק יריות בגוף ראשון שפותח על ידי EA LA, עוצב על ידי קריסטופר לנרץ והופץ על ידי Electronic Arts.
המשחק יצא לאור בווינדוס בתאריכים ה־4 בנובמבר 2004 (בצפון אמריקה) ובתאריך ה־19 בנובמבר 2004 (באירופה).
המשחק פותח על ידי EA LA והופץ על ידי Electronic Arts ל־PC.
המשחק הוא מסוג יריות בגוף ראשון, למעטה ברמה אחת במשחק.
המנוע של המשחק הוא הגרסה החדשה של המנוע הגרפי Lithtech Jupiter והמנוע הפיזיקלי Havok.
סוג הנשק ארצות הברית יפן אקדחים M1911 M1917 Nambu תת-מקלעים M1 תומפסון M50 Reising Type 100 רובים M1 גאראנד M1 קרבין ספרינגפילד Type 38 Type 44 רובי צלפים ספרינגפילד Type 97 רובים אוטומטיים BAR Type 99 רימונים Mk 2 Type 97 שוטגאנים Browning Auto-5
Medal of Honor: Heroes הוא משחק יריות בגוף ראשון שפותח על ידי Team Fusion והופצה על ידי Electronic Arts.
המשחק יצא ל-PSP בלבד בתאריכים 20 באוקטובר 2006 (ל-צפון אמריקה), בתאריך ה-9 בנובמבר 2006 (ל-אוסטרליה) ובתאריך ה-24 בנובמבר 2006 (ל-אירופה).
המטרה במשחק כוללת חבלה, חדירה ולכידת מטרות מסוימות.
רוב המשימות בכל מסע כוללת מספר של אויבים שצריך להרוג, גנבת פרטים מהאויב ולפעמים חוזרים למקום מסוים כדי לברוח.
במשחק שלוש רמות: ברונזה, כסף וזהב.
בברונזה השחקן צריך להשמיד את המטרות העיקריות, בכסף זהו אותו הדבר רק צריך שיפור משמעותי בכיוון ומספר הריגת אויבים גבוה יותר, בזהב זהו גם אותו הדבר רק צריך להיות ממש מקצועי כדי לסיים את המשחק ברמה כזאת, מכיוון שהרמה הזאת דורשת שחקנים מנוסים שיודעים איך לשחק בצורה ממש טובה.
Medal of Honor: Heroes 2 הוא משחק יריות בגוף ראשון שפותח על ידי EA LA ל-PSP ועל ידי EA Canada ל-Wii.
המשחק יצא לפלטפורמות ה-PSP וה-Wii בלבד.
המשחק יצא ל-PSP בתאריכים ה-13 בנובמבר 2007 (ל-צפון אמריקה), בתאריך ה-29 בנובמבר 2007 (ל-אוסטרליה), בתאריך ה-30 בנובמבר 2007 (ל-אירופה) ובתאריך ה-14 בפברואר 2008 (ל-יפן).
ל-Wii יצא בתאריכים ה-13 בנובמבר 2007 (ל-צפון אמריקה), בתאריך ה-7 בפברואר 2008 (ל-אוסטרליה), בתאריך ה-8 בפברואר 2008 (ל-אירופה) ובתאריך ה-14 בפברואר 2008 (ל-יפן).
מצב שבו כולם מול כולם, אין מטרה כלשהי אלא צריך להרוג אחד את השני.
המצב הוא בקבוצות, אחת נגד השנייה, והמטרה היא בסך הכל להרוג כמה שיותר אויבים מהקבוצה השנייה.
ידוע גם בשם "לתפוס את הדגל", במצב זה שתי הקבוצות צריכות למצוא את הדגל של הקבוצה האויבת ולקחת אותו אל הבסיס שלהם.
בסופו של כל סיבוב, הקבוצה עם הניקוד הגבוהה ביותר, היא הקבוצה המנצחת.
המשחק יצא לפלטפורמות הנינטנדו גיימקיוב, ה-Xbox והפלייסטיישן 2 בשנת 2005.
Medal of Honor: European Assault בדומה לקודמיו, הוא משחק יריות בגוף-ראשון, עם זאת את כלי הנשק והממשק שודרגו מעט כדי להיות ידידותיים יותר למשתמש.
בעיקר HUD שודרג כדי לציין חברי חוליה אחרים.
הוספה תוספת של מצב אדרנלין המופעלת על ידי הריגת אויבים רבים או פגיעות בראש, הגורמת לשחקן להיות בלתי מנוצח ויש לו תחמושת בלתי מוגבלת לפרק זמן קצר.
כמו בכל משחקי Medal of Honor, השחקן מוצג עם מגוון רחב של כלי נשק ושלבים הנוגעים למלחמת העולם השנייה.
המשחק יצא לפלטפורמת ה-Game Boy Advance ב-17 בנובמבר 2003 (לצפון אמריקה), ב-12 בדצמבר 2003 (לאירופה) וב-18 בדצמבר 2003 (ליפן).
במשחק, השחקן משחק בדמותו של טוראי ג'ייק מרפי, לאחר חמש משימות בהן הביס את הציר, מהקרבות המפורסמים ביותר במלחמת העולם השנייה.
המשחק כולל 15 משימות המפוזרות על פני שלושה אזורים וחמש משימות מעבר לקווי האויב.
ההסתננות משוחקת בגוף-שלישי ויריות בגוף-ראשון מעורבבים יחד.
באמצעות שימוש בכבל מתאים, המשחק יכול לתמוך בשני שחקנים.
כאשר השחקן מסיים את כל המשימות, נפתח מצב הישרדות מיוחד.
Medal of Honor: Frontline הוא משחק ירי בגוף ראשון שפותח על ידי EA LA והופץ על ידי EA.
המשחק יצא לפלטפורמות ה-Xbox, הפלייסטיישן 3, הנינטנדו גיימקיוב והפלייסטיישן 2. המשחק יצא לפלטפורמת הפלייסטיישן 2 ב-28 במאי 2002 לצפון אמריקה, ב-7 ביוני 2002 לאירופה וב-24 באוקטובר 2002 ליפן.
מספר חודשים אחר כך הופץ המשחק גם לפלטפורמות הנינטנדו גיימקיוב וה-Xbox (ב-10 בנובמבר 2002 לצפון אמריקה, וב-6 בדצמבר 2002 (לאירופה) ולפלטפורמת הפלייסטיישן 3 (ב-12 באוקטובר 2010 לצפון אמריקה, וב-15 באוקטובר 2010 לאירופה).
"Mean" (בעברית: "מְרֻשָּׁע") הוא שיר מתוך Speak Now, אלבום האולפן השלישי של הזמרת-היוצרת האמריקאית טיילור סוויפט.
השיר נכתב על ידי סוויפט, שגם הפיקה אותו לצד נתן צ'פמן.
השיר נשלח לרדיו הקאנטרי בארצות הברית ב-13 במרץ 2011, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
"Mean" זכה לביקורות מעורבות עד חיוביות ממבקרי מוזיקה על תוכנו המילולי ועל צלילי הקאנטרי העמוקים.
השיר זכה להצלחה מסחרית בארצות הברית ובקנדה, והגיע למקום ה-11 במצעד הבילבורד הוט 100 ולמקום העשירי במצעד קנדה הוט 100. השיר נכנס גם למצעד האוסטרלי, שם דורג במקום ה-45.
הווידאו קליפ לשיר בוים על ידי דקלן וייטבלום, שפיתח את הרעיון של הקליפ יחד עם סוויפט.
הקליפ קיבל ביקורות מעורבות מצד מבקרים שהרגישו שהמסרים בו אמביוולנטיים, למרות נושאי ההעצמה העצמית והמאבק בבריונות בהם הוא עוסק.
"Mean" בוצע לראשונה על ידי סוויפט בטקס פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי ה-46 ב-3 באפריל 2011. השיר זכה בפרסי גראמי עבור שיר הקאנטרי הטוב ביותר והופעת הסולו קאנטרי הטובה ביותר בטקס פרסי גראמי ה-54. רולינג סטון דירג את השיר במקום ה-20 ברשימת "200 שירי הקאנטרי הגדולים ביותר בכל זמנים".
לפני יציאת השיר כסינגל, אמרה סוויפט בראיון כי השיר הוא תגובה לאנשים שמבקרים את כל מה שהיא עושה, לא בצורה מקצועית ובמטרה לתת ביקורת בונה אלא פשוט כדי לתקוף את אותו אדם.
בראיון אחר הבהירה סוויפט כי השיר לא עוסק ברגשות או במערכות יחסים, אלא מופנה למבקר מוזיקה.
בראיון נוסף חשפה סוויפט כי המבקר עליו נכתב השיר תקף את ההופעה שלה עם סטיבי ניקס בטקס פרסי גראמי ה-52. בנוסף לכך, טענו כי המבקר המדובר הוא בוב לפסטץ , שכתב ביקורת חריפה על ההופעה בבלוג שלו, "The Lefsetz Letter".
"Mean" יצא כסינגל שיווקי עבור Speak Now ב-19 באוקטובר 2010, כחלק מהספירה לאחור לקראת האלבום, קמפיין שהיה בלעדי לחנות האייטונס.
השיר יצא כסינגל השלישי מתוך האלבום ב-13 במרץ 2011. עם יציאת השיר הוצעו בחנות הרשמית של סוויפט שתי חבילות בלעדיות – האחת כללה חולצת טריקו, תקליטור ייחודי עם השיר "Mean" והדפס אבן חתום על ידי סוויפט, והחבילה האחרת כללה רק חולצה ותקליטור.
יוצרו רק 2,500 עותקים של התקליטור עם הסינגל.
חבילה בלעדית שהוצעה מאוחר יותר כללה את מהדורת הדלוקס הבלעדית לטארגט של האלבום, זוג אוזניות, ובחירה בין התקליטורים של " Sparks Fly", "The Story of Us", או "Mean".
השיר כלל מחיאת כפיים, ופריטות על בנג'ו.
באתר "RoughStock" נכתב כי השיר הוא השיר הכי קאנטרי באלבום, כמעט בלוגראס.
השיר נכתב במפתח E major, והמנעד הקולי של סוויפט משתרע על אוקטבה אחת ושלושה תווים מ-G3 ל-C5. ב"ניו יורק טיימס" נכתב כי לשיר יש צליל שורשי, בו שרה סוויפט על רצועת בלוגראס אקוסטית בשונה מכל השירים האחרים אותם הקליטה.
המילים של השיר מיועדות למי שמטיל ספק ביכולתה של סוויפט לשיר.
לפי ג'יל סרג'נט מ"בילבורד", "[השיר] מכוון למבקרים שלעגו לביצועים הקוליים הרעועים של סוויפט בטקס פרסי גראמי 2010 ובהופעות חיות אחרות בשנה שעברה".
בנוסף, מילות השיר עוסקות בנושא הבריונות, כפי שבא לידי ביטוי בביקורת של Roughstock: ""Mean" הוא שיר מעניין בכך שהוא מוצא את טיילור גוערת באנשים רבים, במיוחד בריונים.
זה שיר שבאמת יכול להפוך לחלק מהקמפיינים נגד בריונות בבתי הספר בכל מקום".
השיר זכה לביקורות מעורבות עד חיוביות ממבקרי מוזיקה.
באנטרטיינמנט ויקלי שיבחו את ההפקה של השיר, וכתבו כי השיר "מביא כנות לכאבה ומאפשר לך להתמקד במילים, שתעשינה, לקראת הסוף, חצופות (מה שמוכיח שהיא מתמודדת עם זה בעזרת חוש הומור)".
בווילג' ווייס תואר השיר כשיר "ענק ומלא חמלה, ועשויים ללא חת" ושיבח אותו על היותו "עליז ומצחיק, כי המספרת מנבאת בריחה ממישהו שהיא לא אוהבת: "יום אחד, אני אגור בעיר גדולה / וכל מה שאי פעם תהיה הוא מרושע".
ב-"Country Universe" זכה השיר לציון A והחמיאו למסר של השיר ש"מבטא את ההבחנה בין היושר ואכזריות בצורה כל כך טובה".
מצד שני, ב-"Slant Magazine" הותקף התוכן המילולי של השיר, ונכתב כי "במקום באמת לעשות משהו כדי לשפר את חוסר היכולת שלה למצוא או להחזיק את הפיץ' באופן עקבי, סוויפט פשוט כתבה שיר על איך זה 'מרושע' מצדם של אנשים להצביע על בעיה זו".
השיר זכה בטקס פרסי גראמי ה-54 בפרס לשיר הקאנטרי הטוב ביותר ובפרס לביצוע סולו הקאנטרי הטוב ביותר.
בארצות הברית – עם יציאתו של "Mean" כסינגל שיווקי עבור Speak Now נחת השיר במקום השני במצעד השירים הדיגיטליים, עם כ-163,000 הורדות.
השיר הגיע למקום ה-11 במצעד הבילבורד הוט 100, מה שהפך את סוויפט לאמן הראשון עם שלוש הכניסות החזקות ביותר של שירים למצעד בשלושה שבועות רצופים.
לאחר יציאת השיר כסינגל רשמי, הוא הגיע למקום השני במצעד שירי הקאנטרי, מה שהפך את סוויפט לאישה השנייה בהיסטוריה שמתחילה את הקריירה עם 13 שירים שהגיעו לעשרת הגדולים במצעד, יחד עם קארי אנדרווד.
באוגוסט 2011 חצה השיר את רף מיליון העותקים, והיה לשיר ה-13 של סוויפט שעושה זאת – יותר מכל אמן קאנטרי אחר בהיסטוריה דיגיטלית.
השיר הגיע למקום ה-24 במצעד סוף השנה של שירי הקאנטרי לשנת 2011. השיר הגיע למעמד פלטינה משולשת מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
נכון לנובמבר 2014, מכר השיר למעלה מ-2.3 עותקים בארצות הברית.
נכון לשנת 2021, השיר הוסטרם יותר מ־307 מיליון פעמים ברחבי העולם ונצפה יותר מ-200 מיליון צפיות ביוטיוב..
בקנדה הגיע השיר למקום העשירי במצעד קנדה הוט 100 ולמעמד זהב.
באוסטרליה הגיע השיר למקום ה-45 ובקוריאה הדרומית למקום ה-95.
הווידאו קליפ לשיר בוים על ידי דקלן וייטבלום ויצא ב-6 במאי 2011.
נכון לינואר 2022, צבר הקליפ לשיר מעל ל-209 מיליון צפיות ביוטיוב.
"Mean" בוצע באצטדיון ריימונד ג'יימס בטמפה, פלורידה, ב-15 באפריל 2023.
מקוםתאריםמכירותאוסטרליה (ARIA)פלטינה 2×140,000ארצות הברית (RIAA)פלטינה 3×3,000,000בריטניה (BPI)כסף200,000קנדה (Music Canada)זהב40,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
"" (בעברית: "מְרֻשָּׁע (גרסתה של טיילור)") היא הקלטה חוזרת של "Mean".
אזור תאריך יציאה פורמט חברת תקליטיםמקור כלל העולם 25 באוקטובר 2010 הורדה דיגיטלית ביג משין ארצות הברית 13 במרץ 2011 רדיו קאנטרי
Me Enamoré הוא סינגל של הזמרת הקולומביאנית שאקירה, מתוך אלבום האולפן האחד עשר שלה, El Dorado.
השיר יצא לאור ב-7 באפריל 2017, כסינגל השני מתוך האלבום, כאשר קודמו היה "Chantaje".
השיר מדבר על מערכת היחסים שלה עם בן זוגה ג'רארד פיקה, והוא נכתב והופק על ידה בשיתוף ארבעה מוזיקאים נוספים.
במצעדים זכה השיר להצלחה רבה כאשר הצליח בשיאו להגיע למקום ה-83 במצעד הבילבורד הוט 100, ולמקום ה-1 במצעד שירי הפופ הלטיניים.
לראשונה ב-7 באפריל 2017, הודיעה שאקירה בעמוד האינסטגרם הרשמי שלה כי השיר יהיה הסינגל השני מתוך האלבום, ובסמוך להכרזתה הוציאה שאקירה קליפ מילים שיצא עבור השיר לערוץ ה-Vevo שלה.
קליפ המילים הפך במהרה לוויראלי, ומונה הצפיות שלו עומד על כ-64 מיליון צפיות.
לאחר מכן בפרק זמן של כחודש מצאתו של קליפ המילים, הוציאה שאקירה את הקליפ הרשמי.
בקליפ, ניתן לראות את שאקירה ובן זוגה פיקה, כשהם בחדר בבית מלון, משתטים ומקיימים את שגרת יומם הרגילה.
הקליפ זכה להצלחה רבה והפך לקליפ הסולו הנצפה ביותר של שאקירה, לקליפ ה-28 הנצפה ביותר בשנת 2017, ולקליפ הנשי הרביעי הנצפה ביותר באותה שנה, כאשר נכון למרץ 2020, מונה הצפיות שלו עומד על למעלה מ-715 מיליון צפיות.
מקוםתאריםמכירותאיטליה (FIMI)זהב25,000ארגנטינה (CAPIF)פלטינה40,000ברזיל (Pro-Música Brasil)פלטינה 2×120,000מקסיקו (AMPROFON)פלטינה 4× + זהב270,000ספרד (PROMUSICAE)פלטינה 3×120,000פולין (ZPAV)זהב10,000צ'ילה (IFPI Chile)פלטינה15,000צרפת (SNEP)זהב66,666שווייץ (IFPI Switzerland)פלטינה30,000סיכוםבכל העולם1,780,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקוראיטליה7 באפריל 2017הורדה דיגיטליתאייס אנטרטיינמנט • סוני מיוזיק לטין21 באפריל 2017רדיו להיטיםסוני מיוזיק לטין
"Me Too" היא תנועה חברתית-פמיניסטית-בין-לאומית שיוצאת נגד הטרדות ותקיפות מיניות.
התנועה החלה להתפשט באופן ויראלי באוקטובר 2017 כהאשטאג ברשתות חברתיות במטרה להמחיש את השכיחות הגבוהה של אלימות מינית.
ההאשטאג נוצר בעקבות פרשת התקיפות המיניות של הארווי ויינסטין, מפיק ובמאי סרטי קולנוע הוליוודי נודע שהואשם על ידי למעלה מ-100 שחקניות בתקיפה והטרדה מינית, ובאונס, במשך תקופה שנפרשת על פני שלושה עשורים.
הפעילה החברתית האמריקאית טראנה בורק השתמשה בביטוי לראשונה בשנת 2006 כדי להעלות את המודעות לתופעה של אלימות מינית כלפי בנות מיעוטים בארצות הברית.
הביטוי הפך לפופולרי ונפוץ מאוד בשנת 2017, לאחר שהשחקנית האמריקאית אליסה מילאנו השתמשה בו כהאשטאג בחשבון הטוויטר שלה.
מילאנו עודדה קורבנות של הטרדה מינית להשתמש בהאשטאג כדי לחשוף את ממדי התופעה.
מיליוני נשים וגברים ברחבי העולם שיתפו אותו, ביניהם ידוענים רבים.
לאחר שההאשטג #MeToo הפך לוויראלי בסוף 2017, פייסבוק דיווחה שכמעט מחצית מהמשתמשים האמריקאים של החברה היו חברים של מישהו שפרסם כי הותקף או הוטרד מינית.
הפעילה הפמיניסטית טראנה בורק יסדה בשנת 2006 תנועה, אותה כינתה בביטוי "Me Too", שמטרתה העלאת המודעות לתופעות של אלימות מינית בבנות מיעוטים בארצות הברית, בעיקר בקרב נשים מקהילות של אפרו-אמריקאים, היספנים ואסייתים-אמריקאים.
היא התכוונה גם ליצור סרט תיעודי בשם זה, והשתמשה בו ברשת החברתית "מייספייס" כחלק ממחאת רשת שמטרתה העצמת נשים.
בורק קיבלה השראה לביטוי לאחר שהזדהתה עם מקרה של ילדה בת 13 שהותקפה מינית, והצטערה שלא הגיבה, בזמן שיכלה לומר לה בפשטות "גם אני".
לאחר שנחשפה פרשת הארווי ויינסטין, באוקטובר 2017, השחקנית אליסה מילאנו השתמשה בצמד המילים כהאשטאג ברשת טוויטר, ועודדה נשים נוספות להשתמש בו כדי לתאר מקרים שבהם חוו הטרדה מינית ותקיפה מינית, ובכך להדגים עד כמה נפוצים מקרים אלה.
מיליוני נשים וגברים השתמשו בהאשטאג כדי לתאר מקרים כאלה, בהם גם מפורסמים רבים.
מילאנו כתבה: "אם כל הנשים שהוטרדו או הותקפו מינית יכתבו "Me Too" כסטטוס, יהיה לאנשים מושג עד כמה זו בעיה גדולה." מילאנו ייחסה את הביטוי לבורק, ואמרה שדבריה "מחממים את הלב ומעוררים השראה."
ב-16 באוקטובר 2017 נרשם שיא השימוש בביטוי ברשתות החברתיות בארצות הברית, והוא הוזכר 500,000 פעמים בטוויטר.
באותו יום השתמשו בו כ-4.7 מיליון איש בפייסבוק, והוא צוטט ב-12 מיליון הודעות.
נחשפו גם מקרים של גברים שנפגעו מהטרדה מינית או מתקיפה מינית, בהם השחקן אנתוני ראפ, שלדבריו קווין ספייסי ניסה לתקוף אותו מינית.
היו גם מספר גברים ששיתפו ברשתות החברתיות מקרים בהם הטרידו בעבר נשים ומצרים על כך.
ריבוי מקרי ההטרדה המינית שנחשפו עורר דיונים בנושא הטרדה ותקיפה מינית לא רק בהוליווד, אלא גם בתעשיית המוזיקה, באקדמיה ובפוליטיקה.
בין השאר נדונו נושאים אלה במספר בתי מחוקקים בארצות הברית, והסנאטוריות היידי הייטקאמפ, מייזי הירונו, קלייר מקסקיל ואליזבת וורן יזמו דיונים בנושאים אלה, ואף שיתפו בפומבי מקרים שבהם חוו הטרדה מינית או תקיפה מינית.