tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
שיוצרה ברישיון פיאט בין השנים 1963–1959 ב-גרמניה.
ממאפייני "NSU / פיאט וינסברג 500"
תצורות: 2 דלתות סדאן, 2 דלתות קופה
4 מושבים (בדגם קופה 2 מושבים אחוריים לילדים עד גיל 7)
שלדה: שפופרת גוף עשוי פלדה
מנוע אחורי-אורכי 2 צילינדרים, מנוע בנזין מקורר אוויר
מתלים: מתלה קדמי: קפיץ עלים, מתלה אחורי: סליל
קיבולת מכל דלק: 21 ליטר
מחיר היחידה בשנת 1959 עמד על 3,840 מארק גרמני (דגם בסיסי סדאן, בגרמניה)
מחיר היחידה בשנת 1962 עמד על 3,620 מארק גרמני (דגם בסיסי סדאן, בגרמניה)
מפעל הייצור בעיר היילברון נרכש על ידי "פיאט" מחברת NSU בשנת 1929
NTLM (ראשי תיבות של New Technology LAN Manager) הוא פרוטוקול אימות.
בעבר היה הפרוטוקול ברירת מחדל לשימוש במערכות ההפעלה Windows הישנות.
פרוטוקול זה מספק אימות, שלמות המידע וסודיותו.
NTLM עדיין נמצא בשימוש כיום, במקרים שהשימוש בפרוטוקול Kerberos כשל (אך ניתן לבטל את האפשרות הזאת).
ברשתות מחשבים מבוססות Microsoft Windows, NTLM (NT LAN Manager) הוא פרוטוקול אימות מסוג "אתגר-מענה".
כאשר משתמש בדומיין מסוים מבצע תהליך אימות למכונת דומיין מרוחקת בשימוש בפרוטוקול NTLM, השרת שולח למשתמש "אתגר" באמצעות בקשת NTLM_CHALLENGE.
המשתמש צריך להצפין את האתגר באמצעות hash קריפטוגרפי של סיסמתו (שנקרא NT hash), ולשלוח אותו אל השרת באמצעות הודעת NTLM_AUTHENTICATE.
מכיוון שהשרת לא מאחסן בתוכו את סיסמאות המשתמשים, הוא צריך לאמת את שם המשתמש והסיסמה באמצעות Domain Controller.
פעולה זאת נעשית באמצעות שליחת בקשת NETLOGON אל ה-Domain Controller באמצעות ערוץ מאובטח.
הודעה זאת כוללת חלקים של בקשת ה-NTLM_AUTHENTICATE שנשלחה את השרת.
ה-Domain Controller מאמת את האתגר והמענה של ה-NTLM, ושולח הודעה שמראה האם ניסיון האימות הצליח או נכשל.
בנוסף, ה-Domain Controller מצרף מפתח Session שבו התקשורת תוצפן/תיחתם, אם יש צורך בהצפנת/חתימת ה-Session.
מכיוון שמפתח ה-Session מחושב על בסיס הסיסמה של החשבון המאומת, הלקוח מחשב אותה באופן עצמאי.
על מנת למנוע מחשבונות לקבל מפתחות Session שאינם מיועדים אליהם, יש לבצע תהליכי אימות על ה-Domain Controllers.
ב-NTLM הסיסמה לא עוברת ברשת, היא נשמרת מקומית כ-HASH.
הפרוטוקול מחליף את LM (LANMANAGER).
פונקציית הגיבוב שמשתמשים בה בדרך כלל נקראת NTHASH.
ב-NTLMV2 יש "המלחה" (Salting - הוספת מספר תווים רנדומלי לפני/אחרי/באמצע הקלט שקיבלת) של ה-Hash של הסיסמה על מנת שיהיה יותר קשה לפענח את ההצפנה.
אך גם NTLM בגרסה השנייה יחסית פריצה.
פרוטוקול זה פועל בשיטת Challenge-Response (אתגר-מענה), להלן התהליך:
משתמש רוצה להתחבר ומכניס מספר פרטים: שם דומיין, שם משתמש וסיסמה.
השרת שולח "אתגר" - מספר רנדומלי של 16 בתים (bytes).
הלקוח מצפין את ה"אתגר" - באמצעות מחרוזת שהיא הסיסמה של הלקוח.
הלקוח מצפין על ידי פונקציית גיבוב (MD5/MD4).
תוצר שלב זה נקרא "תגובה".
ה"תגובה" נשלחת לשרת ב-NTLMV2 (הגרסה השנייה והטובה יותר של NTLM), לפני הגיבוב מתווסף גם "אתגר" של הלקוח (הנקרא גם Nonce).
השרת לוקח שלושה פרטים: שם המשתמש, אתגר שנשלח ללקוח ותגובה שהתקבלה מהלקוח.
השרת בונה לעצמו את התגובה - השרת מבצע בדיוק את אותו הדבר ולבנות לעצמו את התגובה.
לאחר מכן מתבצעת השוואה בין התגובה של הלקוח לבין התגובה של השרת.
אם זהה - ההתחברות הסתיימה בהצלחה.
ברגע שמציפים את השרת בבקשות - השרת עלול לחזור על אותו "אתגר" וכך ניתן לעקוב אחרי הפקטות (באמצעות הסנפה) ולשלוח את ה"תגובה" הנכונה (וכך להתחבר ל-Domain כמשתמש לגיטימי).
אם תוקף יאזין הרבה זמן הוא ימצא שהשרת יכול לשלוח בטעות את אותו "אתגר" פעמיים וכך התוקף יכול לעלות על התגובה.
להתגברות על הנושא פותחה שיטת EPA.
NR-40 הייתה סכין קרב של הצבא האדום, שהוצגה ב-1940 והשתמשו בה לאורך מלחמת העולם השנייה.
לסכין יש להב של 152 מ"מ עם נקודת תפס, ריקאסו גדול (אורך לא מושחז של הלהב ממש מעל המגן או הידית על סכין) ידית עץ שחורה ומגן בצורת S.
המגן "הפוך" (בניגוד לרוב המגנים בצורת S, הוא מתעקל לכיוון הקצה) מכיוון שאחיזות סטנדרטיות של הצבא הסובייטי דרשו להחזיק את הסכין עם הקצה כלפי מעלה.
בתחילת המאה ה-20, סכיני פוקו פיניים החלו להיות פופולריים בקרב פושעים ברוב ערי האימפריה הרוסית.
יצרני סכינים מקומיים החלו אז לשנות את הכלי הפיני, כדי להפוך אותו לשימושי יותר ללחימה.
למשל, הארכת הלהב, שינוי מִגַב שטוח לנקודת תפס והוספת מגן גדול.
הנשק שנוצר, שנקרא עדיין "סכין פינית" או "פינקה" ברוסית, נראה שונה למדי מפוקו טיפוסי.
"סכינים פיניות" היו בכל מקום בעולם התחתון של פושעי רוסיה וברית המועצות לאורך המחצית הראשונה של המאה ה-20. בגלל "איגוד הפושעים", "הסכין הפינית" נאסרה בברית המועצות בשנות ה-30 של המאה ה-20, ממש כמו שהאולר הקפיצי ייאסר מאוחר יותר במערב.
מלחמת החורף חשפה מספר ליקויים בנשק הסובייטי; בין היתר, לחיל הרגלים הסובייטי הייתה חסרה סכין קרב טובה.
כתוצאה מכך, בשנת 1940, הצבא הסובייטי אימץ את ה-NR-40, שהוא בעצם גרסה בייצור המוני של ה"פינקה" של הגנגסטר הרוסי.
NR-40 יוצר בעיקר במפעל זיק (ЗиК) בזלאטוסט, אוראל.
לאחר הקמת חיל הטנקים המתנדבים של אוראל ב-1943, כל חייליו וקציניו צוידו עם עותק מיוחד של NR-40 (שכונה גם "סכין שחורה").
המבנה נקרא מאוחר יותר על ידי הגרמנים בשם "Schwarzmesser Panzer-Division" (חטיבת הטנקים של הסכינים השחורות).
ההמנון האוגדתי הלא רשמי הזכיר גם את הכינוי ("Дивизия черных ножей", כלומר חטיבת הסכינים השחורה).
NR-40 כבר לא נמצא בשימוש הצבא, אבל עד היום מיוצרים בזלאטוסט העתקים מודרניים כמעט מדויקים שלה.
סכין באותה מידה בדיוק ייחשב לנשק מבחינה חוקית, על כן נאסרה למכירה חופשית.
כדי לעקוף זאת, היצרנים משתמשים בלהב דק יותר או מסירים את המגן.
NVFS (ראשי תיבות של Non-Volatile File System) משמעו בתרגום ישיר הוא "מערכת קבצים בלתי נדיפה", כלומר מערכת קבצים אשר תוכנה לא נמחק גם במידה ונותק הזרם החשמלי לזיכרון.
מערכת קבצים זו ממומשת במחשבי כף יד מבוססי מערכת ההפעלה של פאלם הנקראת PalmOS.
מערכת קבצים זו משתמשת בזיכרון שאינו נדיף, וזאת על מנת למנוע איבוד מידע במקרה של התרוקנות הסוללה, דבר שקרה במערכות קודמות לה.
לפני הופעת NVFS, מערכת הקבצים במכשירי פאלם הייתה בנויה משני רכיבי זיכרון:
זיכרון פלאש, בתצורת NOR, אשר כונה בשם ROM.
זיכרון זה נועד לקריאה בלבד ושימש לאחסון מערכת ההפעלה ותוכנות נוספות כמו יומן, ספר כתובות וכיוצא באלה.
זיכרון SDRAM, שהיה נדיף, ושימש לאחסון של שאר התוכניות והקבצים.
במצב של ניתוק מתח החשמל, כל המידע שאוחסן בזיכרון זה נמחק.
במכשירי פאלם מהדור החדש (Tungsten E2, T5, Treo 650, LifeDrive) הוצגה מערכת זיכרון חדשה הנקראת NVFS.
במערכת זו הזיכרון כולו מאוחסן על רכיבי פלאש בתצורת NAND ולכן אינו נמחק גם במצב של ניתוק מתח החשמל בעקבות התרוקנות הסוללה, הוצאתה או כל סיבה אחרת.
ב-LifeDrive קיים דיסק קשיח במקום זיכון פלאש, אך המימוש זהה.
ההבדל העיקרי בין זיכרון בתצורת NAND לבין זיכרון בתצורת NOR הוא בכך שבזיכרון NOR ניתן לגשת לכל חלק בזיכרון באופן ישיר.
ב-NAND, לעומת זאת, ניתן לגשת רק לגושים בזיכרון ולא לכל כתובת ולכן לא ניתן להריץ ממנו תוכנות באופן ישיר, אלא יש צורך בהעברת המידע שבו לזיכרון אחר אשר מאפשר זאת.
לכן, הזיכרון המשמש לשמירת תוכניות במערכת NVFS ("זיכרון התוכניות") לא יכול לשמש גם כזיכרון ממנו רצות התוכניות.
לצורך כך קיים במכשירים עם NVFS זיכרון נוסף, מבוסס SDRAM, שאליו מועברות התוכניות.
זיכרון זה הוא נדיף ובמקרה של ניתוק המתח, יימחק כל המידע שעליו.
הזיכרון הנדיף לא מיועד כולו להרצת התוכניות והוא מחולק לשלושה חלקים.
ניתן להדגים זאת על פי החלוקה במכשירים T5 או Treo 650. במכשירים אלו יש 32MB של זיכרון SDRAM, המחולקים כך:
16MB משמשים לאחסון קובצי מערכת ההפעלה והתוכנות המובנות (התוכן שאוחסן ב-ROM).
עם הפעלת המכשיר, מועתק תוכן ה-ROM, שנמצא בצורה דחוסה בחלק ייעודי בפלאש, לתוך חלק ייעודי זה בזיכרון הנדיף.
חלק זה של הזיכרון מוגדר לקריאה בלבד ואינו ניתן לשינוי על ידי התוכניות.
רק לאחר שתוכן ה-ROM הועבר בשלמותו מהפלאש עולה מערכת ההפעלה וניתן להריץ תוכניות.
זה זיכרון המשמש את התוכנית הרצה לצורך העבודה שלה.
זיכרון כזה היה קיים גם במכשירי הפאלם הישנים יותר.
10MB המשמשים לאחסון התוכניות (שמו הרשמי הוא DBCache.
אנחנו נקרא לו "זיכרון ריצה" או RAM).
לחלק זה מועתקת התוכנית המופעלת, עם כל קובצי הנתונים שלה, וממנו רצה התוכנית, שאינה יכולה לרוץ ישירות מזיכרון הפלאש (מאחר שהוא NAND).
במקרה של Hard Reset, נמחקים לחלוטין כל הזיכרון הנדיף (על כל שלושת חלקיו) וכל זיכרון התוכניות הנמצא בפלאש.
נשאר רק החלק של הפלאש המכיל עותק דחוס של ה-ROM כדי שיוכל להטען למקומו ב-RAM לאחר ה-Reset.
לרוב, כאשר תוכנית מועתקת מהפלאש לזיכרון הריצה, היא משתנה שם או שנגרמים שינויים לקובצי הנתונים שלה, הנמצאים על אותו זיכרון ריצה נדיף.
מערכת ההפעלה לחלוטין "אינה מודעת" לכך שישנו עותק על הפלאש, שצריך גם הוא להתעדכן למקרה של הפסקת חשמל.
על מנת לפתור בעיה זו, הקבצים שבפלאש יעודכנו באחד מארבעת המקרים הבאים:
המכשיר כובה, בין אם ידנית או בעקבות תיזמון.
התוכנה הוגדרה על ידי המתכנת באופן שהפלאש יעודכן באופן יזום על ידי פונקציה שמיועדת לכך.
נעשה שינוי במאפייני התוכנה, נתונים כמו CreatorID, סוג התוכנית, שם התוכנית וכו'.
התוכנית או אחד מהקבצים שלה נסגרו.
סגירה של תוכנית משמעו מעבר מאפליקציה אחת לשנייה או יציאה מאפליקציה פעילה.
סגירת קובץ יכולה להתבצע גם ללא יציאה מתוכנית.
לדוגמה, כאשר עובדים בתוכנה כמו אג'נדוס ומעדכנים פרטי איש קשר ומיד אחר כך פרטי פגישה.
פרטי איש הקשר נשמרים בקובץ אחד ופרטי הפגישה בקובץ אחר.
המעבר זה סוגר את קובץ אנשי הקשר ולכן גורם לעדכונו.
במקרים אלה, הקובץ נסרק על מנת לוודא שהוא תקין ואז מעודכן התאום שלו בפלאש.
גודל זיכרון הריצה מוגבל (בדוגמה שלנו הוא 10MB).
אם נטענת תוכנה הגדולה ממנו, היא תוציא הודעת שגיאה על כך שאין די זיכרון להפעילה.
אם נטענת תוכנה המשתמשת בבסיסי נתונים, וגודלם המצטבר עולה על גודל זיכרון הריצה הפנוי, מתחיל תהליך של פינוי זיכרון הריצה.
תהליך זה שקוף למשתמש, והוא מתבצע, למעשה, באמצעות ניקוי תוכניות היושבות בזיכרון הריצה ושאינן נעולות.
תוכניות אלו מעודכנות לפלאש ונמחקות מזיכרון הריצה.
מדובר בעיקר בתוכניות שסיימו את עבודתן או תוכניות שירות שאמורות לרוץ ברקע.
במהלך התהליך, מטבע הדברים, תורגש ירידה משמעותית בביצועים עקב הקריאה והכתיבה לזיכרון הפלאש.
ניתן, באמצעות תוכנות צד ג' (כמו SharkCache ו RLock) להגדיר תוכניות שתהיינה נעולות תמיד בזיכרון הריצה.
תוכניות אלו לא תפוננה ממנו במקרה של תהליך פינוי הזיכרון.
הדבר יגרום לכך שהן תופעלנה מהר וישירות מזיכרון הריצה.
מומלץ לנעול תוכניות כאלו פחות ככל האפשר, כדי להשאיר זיכרון ריצה פנוי וגדול לתוכניות אחרות.
במידה שישנה תוכנית, המגדילה באופן עקבי בסיס נתונים עד שהוא עובר את גודל זיכרון הריצה, וכבר נוקו ממנו כל העודפים, מערכת ההפעלה ממשיכה על ידי ניקוי חכם, המוחק רשומות של אותו בסיס נתונים מזיכרון הריצה, לאחר שמעדכן אותן בפלאש.
ישנן תוכנות צד ג' (כמו DBCacheTool) שיודעות לנהל את זיכרון הריצה ולנקות אותו לפי הגדרות המשתמש, אם לדעתו של המשתמש מערכת ההפעלה לא עשתה פעולה זו כדרוש.
במכשירים החדשים יותר, כמו TX וגם Treo650 אחרי עדכון ROM 1.20, מתבצע ניקוי של זיכרון הריצה, כמו זה שמבצעת DBCachTool על ידי מערכת ההפעלה.
במכשירים אלו, עם כל כניסה לדפדפן האינטרנט, מתבצע ניקוי וסידור של הזיכרון.
גם כאשר תוכנה גדולה מנסה להטען, מתבצע ניקוי יעיל של זיכרון הריצה.
כך, למעשה, אין צורך בתוכנות צד ג' לביצוע פעולות אלו.
באופן כללי, במכשירים אלו מנוהל הזיכרון בצורה יעילה יותר וגם נפח זיכרון הריצה גדל קצת על חשבון ROM קטן ויעיל יותר.
בעקבות השימוש בזיכרון בלתי נדיף בתצורת NAND, השתנה כל מבנה הקבצים של התוכניות ובסיסי הנתונים בפאלם.
עד כה, הכל היה מאוחסן בזיכרון בצורה רציפה, וניתן היה לגשת ישירות לכתובות בזיכרון כדי לדלות מהן נתונים.
במערכת NVFS הקבצים מסודרים, כמו במחשב, בגושים.
מבנה הגושים עבר שינויים מהותיים מאז שהומצאה ה NVFS.
מבנה הקבצים הישן ( Treo 650 או T5 לפני עדכוני ה ROM האחרונים) היה בנוי כך:
כל גוש היה בגודל של 512 בתים (Bytes).
אם גודלו של קובץ היה פחות מגודל הגוש, הוא אוחסן בגוש אחד.
אם יותר מכך, הוא נפרס על מספר גושים בהתאם לגודלו כאשר בכל גוש אוחסן חלק מהקובץ.
לדוגמה, קובץ שגודלו 60 בתים אוחסן בתוך גוש של 512 בתים.
ובעצם תפס יותר מפי 8 מגודלו האמיתי.
קובץ שגודלו 700 בתים אוחסן בחלקים: החלק הראשון תפס גוש של 512 בתים במלואו והחלק השני, של 188 בתים, תפס עוד גוש.
סה"כ תפס הקובץ 1024 בתים.
כפי שניתן להבחין מיד, שיטה זו הייתה בזבזנית ביותר, ובעצם נתנה למשתמש פחות זיכרון ממה שנראה לו.
אם היו במכשיר 32MB פנויים למשתמש בזיכרון התוכניות, ניתן היה בפועל לאחסן בו פחות מכך בגלל השטח הריק שנשאר בגושים.
לאור תלונות רבות של משתמשי פאלם החליטה החברה לחלק כרטיסי זיכרון לכל מי שקנה מכשיר באותה תקופה, כדי לחפות על החוסר בזיכרון במכשיר.
לאחר מכן שוחרר עדכון ROM המשנה את מבנה הקבצים.
מכשירים שיצאו לאחר מכן כמו LifeDrive, T|E2 ובמכשירי Treo 650 ו T5 לאחר עדכון ה-ROM, מערכת הקבצים היא שונה:
גם כאן יש שימוש בגושים בגודל 512 בתים, אלא שניצולם הוא אחר.
כאן, כל גוש מחולק ל 16 תת-גושים בגודל 32 בתים, המסוגלים לשמש לשמירת חלקי קבצים.
ישנן מגבלות גם להשמת תת-גושים.
מספר התת-גושים הדרושים לאחסון קובץ נקבע על ידי עיגול למעלה של גודל הקובץ, לחזקה הבאה של 2. בנוסף מיקום הקובץ יהיה לפי גודלו.
כלומר, קובץ של תת-גוש אחד יכול להיות ממוקם בכל מקום בגוש.
קובץ של 4 תת-גושים יוכל להתחיל רק בכל 128 בתים כלומר, כל רבע גוש וכך הלאה.
לדוגמה: קובץ של 60 בתים יאוחסן בתוך גוש של 512 בתים אבל יתפוס רק 64 בתים מתוכו (שני תת-גושים).
קובץ של 700 בתים, יתפוס גוש שלם של 512 בתים והשארית, 188 בתים, תוכל להיות מאוסנת בגוש אחר.
לדוגמה, יהיה לו מספיק מקום פנוי בתת-גוש עם הקובץ הקטן (60 בתים), אבל בגלל גודלו, העיגול למעלה משמעו שהוא יתפוס 256 בתים, כלומר 8 תת-גושים ולכן יוכל להיות ממוקם או בתחילת הגוש או באמצעו.
למרות שיש שטח מבוזבז, זה משאיר מספיק מקום פנוי לאחסון של קובץ נוסף בגודל של עד 129 בתים.
NTSC הוא תקן לאותות וידאו, הנמצא בשימוש נרחב לשידורי טלוויזיה, במיוחד בארצות הברית, בקנדה, ביפן, ובמספר מדינות נוספות.
במדינות אחרות מקובלים תקני PAL או SECAM.
שם התקן הוא ראשי תיבות של הוועדה הלאומית האמריקאית לתקני טלוויזיה (National Television Standards Committee).
בעיות בקליטה של אות NTSC עלולות לגרום לשינוי במופע אות הצבע.
עקב עובדה זו נהוג להתבדח על שם התקן ולטעון שמקורו ב- "Never The Same Color" או ב- "Never Twice the Same Color" (לעולם לא אותו הצבע).
בתקן NTSC מכיל אות הווידאו 29.97 מסגרות בשנייה.
בכל תמונה יש 525 שורות, מתוכן רק 484 שורות מוצגות על הצג - שאר השורות מכילות נתונים אחרים.
איכות התמונה נמוכה מזו שבתקן PAL, שבו כל תמונה מורכבת מ-625 שורות.
השורות השונות המרכיבות כל אחת מהתמונות משודרות לסירוגין בשני שדות.
שדה אחד מכיל רק את השורות שמספרן אי זוגי, והשדה השני רק את השורות שמספרן זוגי.
תדר השדות, לכן, הוא 60 הרץ, מספר שנבחר בגלל תדר רשת החשמל בארצות הברית.
התקן אומץ במדינות נוספות שבהן רשת החשמל היא בתדירות 60 הרץ.
למעשה, בתקן NTSC הצבעוני התדר הוא 59.94 הרץ, מסיבות הקשורות לקידוד אות הצבע בתמונה.
המועצה הלאומית לבטיחות בתעבורה היא סוכנות חקירות פדרלית בארצות הברית שמתפקידה לחקור תאונות תחבורה אזרחיות.
בין השאר המועצה חוקרת תאונות ותקריות אוויריות, תאונות דרכים, התנגשויות ימיות כתאונה בין ותאונות רכבת ופיצוצי צנרת הקשורים לתשתית משמעותית, כצינור מים או נפט.
הסוכנות מעורבת לעיתים בחקירת תאונות תחבורה צבאיות, לבקשת הצבא, כמו כן נעשית המועצה למעורבת פעילה גם כאשר ישנה סכנה לדליפת חומרים מסוכנים בעקבות תאונה בתחבורה.
המועצה הוקמה ב-1 באפריל 1967 כיורשת למועצת האווירונאוטיקה האזרחית.
ללשכה, 4 משרדים אזוריים: באנקורג' שבאלסקה, דנוור שבקולורדו, אשבורן שבוירג'יניה וסיאטל שבמדינת וושינגטון.
המועצה שואבת את מקורותיה מחוק המסחר האווירי של 1926 שהסמיך את מחלקת המסחר של הממשל הפדרלי לחקור תאונות אוויריות.
בשנת 1940 סמכות זו הועברה לידי הלשכה לבטיחות בתעופה של מועצת האווירונאוטיקה האזרחית.
ב-1967 הקונגרס האמריקאי הקים את מחלקת התחבורה ותחתיה הוקם מינהל התעופה הפדרלי כסוכנות כפופה למחלקת התחבורה.
באותו הזמן הוקמה NTSB כסוכנות עצמאית כשסמכויות החקירה של הלשכה לבטיחות בתעופה הועברו לידי הסוכנות.
אך עד 1975 לא פעלה באופן עצמאי ועבדה בסמיכות למינהל התעופה הפדרלי.
על מנת להימנע מסכסוכים פנימיים, ב-1975 הקונגרס העביר את חוק מועצת הבטיחות העצמאית ובאותה שנה המועצה הפכה לסוכנות פדרלית עצמאית.
נכון לשנת 2015, המועצה חקרה למעלה מ-140,000 תאונות אוויריות ואלפי תאונות תחבורה יבשתית.
ערוץ NTV הוא אחד מערוצי הטלוויזיה הפרטיים הראשונים ברוסיה שהוקם ב-1993 על ידי האוליגרך ולדימיר גוסינסקי באמצעות חברת ההחזקות מדיה מוסט.
כיום נמצא בבעלות גזפרום, באמצעות חברת ההחזקות גזפרום-מדיה ונחשב לערוץ המסחרי הגדול במדינה ועד 2001 נחשב לערוץ הטלוויזיה העצמאי היחיד ברוסיה.
בחודש יוני 1993, העיתונאים איגור מלאצ'נקו, אולג דוברודייב ויבגני קיסליוב השיקו את תוכניות האקטואליה "איטוגי" (תוצאות ברוסית).
בחודש יולי 1993 חברו כמה חברות השקעה שביקשו לרכוש את התוכנית ובהמשך לפתח אותה לכדי ערוץ טלוויזיה עצמאי.
20% מהמניות היו בבעלות חברת הטלוויזיה "איטוגי", 80% הנותרים היו בבעלות "מוסט-בנק".
על פי צו נשיאותי מ-22 בדצמבר 1993, הוחלט כי ב-17 בינואר 1994, יהפוך NTV לערוץ הטלוויזיה הרביעי ברוסיה.
בעת עלייתו לאוויר הערוץ שידר רק תוכניות אקטואליה שונות.
ב-1994 נוספה תוכנית סאטירית בשם "בובות" (קוקלי), הגרסה הרוסית לחרצופים.
בהמשך נוספו תוכניות שסקרו את הנעשה בעולם וקולנוע.
כמו כן, נוספו תוכניות בידור רבות נוספות.
בנוסף, התמקד הערוץ בסיקור תחרויות הספורט.
בינואר 1997 שידורי NTV התפשטו למערב אירופה, המזרח התיכון וצפון אפריקה ובאותה שנה נוצרה חברת ההחזקות NTV, ששילבה את ערוצי NTV-Plus, ערוץ TNT וערוצי בת רבים נוספים.
מנכ"ל החזקות NTV היה איגור מלאצ'נקו, כשלמנכ"ל ערוץ הטלוויזיה NTV מונה אולג דוברודייב, לעורך הראשי של NTV, מונה ולדימיר קוליסטיקוב.
ב-10 במרץ 1998 NTV הפכה לחברת מניות משולבת פתוחה.
בשנת 1999 נבנה אולפן גדול שנקרא בשם "студия-трансформер" (אולפן שנאי), והחלו להופיע מגוון תוכניות עצמאיות בשנים 1999-2000.
בחודש יוני 2000, נעצר ולדימיר גוסינסקי, מי שהיה הבעלים של חברת הטלוויזיה NTV.
הוא נעצר בהוראת משרד התובע הכללי כחשוד בהונאה, באמצעות חברת ההחזקות שלו "מדיה-מוסט" - זאת כשהוא שרוי במאבק מסיבי מול חברת גזפרום על השליטה בערוץ NTV.
לאחר זמן מה, גוסינסקי שוחרר ואולץ לעזוב את רוסיה.
הוא עבר לספרד וסיפר כי נאלץ למכור את "מדיה מוסט" ל"גזפרום" על פי מחיר שייקבע.
מנהלי "מדיה מוסט" סירבו לציית להסכם וב-3 באפריל 2001, גזפרום ניסתה להשתלט על בעלי המניות של ערוץ הטלוויזיה NTV והודיעה על שינוי השדרן הראשי.
מספר עיתונאים מובילים מחו על המכירה, אך ללא הועיל, וב-11 במאי 2001, "גזפרום מדיה" הפכה רשמית לבעלים של NTV.
במחאה, נטשו עיתונאים בכירים רבים יחד העורך הראשי, יבגני קיסליוב את הערוץ.
בשנת 2018 הערוץ חתם על הסכם הפצה עם נטפליקס שבמסגרתו יופצו סדרות המקור של הערוץ בפלטפורמות של נטפליקס, כמו הסדרה בנתיב הייסורים.
בשנת 2019 נחתם הסכם דומה עם דורי מדיה ועם החטיבה הבינלאומית של שידורי קשת, Keshet International, שתפיץ סדרות כמו בצד השני של המוות, שוברט ואחרות.
שיתוף הפעולה עם שידורי קשת אפשר הפקת גרסה רוסית לסדרה "כפולים", שנקראת דגל כוזב.
בנוסף, הסדרה א.ל.ג'.י.ר., בהפקת הערוץ, תופץ בפלטפורמת TenTime, המיועדת לעולם הערבי.
NUnit הוא כלי פיתוח חופשי לבדיקות יחידה בשפת התכנות C# בסביבת הפיתוח .Net.
מטרתו דומה לזה של JUnit בתכנות ב-Java.
וגם הוא אחד מרבים השייכים למשפחת xUnit.
על מנת להריץ את הבדיקה יש ליצור תחילה מחלקה חדשה שבה נבצע את הבדיקות, בתוך מחלקה אחת ניתן לבצע בדיקות למספר מחלקות.
בנוסף יש להוסיף את ה-DLL של NUnit לפרויקט.
הדוגמה הבאה מציגה דוגמה פשוטה בשפת C#.
מטרת הבדיקה היא לבדוק נכונות של ביטוי אריתמטי פשוט.
פונקציהTestFixtureSetUp פונקציה זו מתבצעת פעם אחת, לאחר שכל הבדיקות הסתיימו.
על מנת לבדוק אם התוצאות שקיבלנו בפונקציית הבדיקה תואמות את התוצאות שציפינו לקבל נשתמש במחלקת Assert.
המחלקה קיימת גם ב-JUnit וגם ב-NUnit, השוני הוא בצורת הכתיבה.
על ידי בדיקת ביטויים בוליאניים.
על ידי השוואת סוגים בסיסיים.
על ידי השוואת משתנים (by reference).
על ידי השוואת מערכים (by reference).
סוגים של Assert שניתנים לשימוש:
הרצת הבדיקות ב-NUnit מתבצעת על ידי תוכנה חיצונית שמותקנת במחשב.
במידת הצורך ניתן להוסיף תוספים לוויז'ואל סטודיו שמאפשרים את הרצת הבדיקות ללא תוכנה חיצונית.
NUnit היא שיטת בדיקה הדומה ל-JUnit, כאשר השוני העיקרי ביניהן הוא שפת הפיתוח שבה משתמשים.
עם זאת, קיימים עוד כמה הבדלים מזעריים ביניהן מבחינת תחביר ואופן הרצת הבדיקות.
מאפיין NUnit JUnit שפת פיתוח C# Java מערכת הפעלה .NET, Mono רב פלטפורמי תחילת שימוש שימוש חיצוני – בפעם הראשונה דורש התקנה של NUnit, ויש צורך בהוספת קובץ DLL לפרויקט שימוש פנימי – על ידי הוספת JAR של JUnit לפרויקט יצירת test class יצירת מחלקת בדיקות באופן ידני.
NXP סמיקונדקטורס היא חברה הולנדית העוסקת בפיתוח ובייצור של רכיבים אלקטרוניים.
החברה מעסיקה כ-31,000 עובדים ביותר מ-35 מדינות, כולל 11,200 מהנדסים ב-33 מדינות.
NXP דיווחה על הכנסות של 9.4 מיליארד דולר בשנת 2018, והיא החמישית בגודלה בתעשיית המוליכים למחצה.
החברה נוסדה בשנת 1953 כחטיבה של קונצרן האלקטרוניקה "פיליפס", בשם "פיליפס סמיקונדקטורס", בעיר ניימכן שם הוקם מפעל ומרכז פיתוח הראשון שלה.
בשנת 1975 רכשה את חברת סיגנטיקס מעמק הסיליקון, החברה הראשונה בעולם שהוקמה במפורש לייצר ולמכור מעגלים משולבים ופיתחה את "555 Timer IC", כנראה המעגל המשולב הפופולרי ביותר שיוצר אי פעם.
באותה עת, עם רכישת סיגנטיקס, פיליפס הייתה מספר שתיים בין יצרני המוליכים למחצה בעולם.
בשנת 1987 דורגה פיליפס-סיגנטיקס, כיצרנית המוליכים למחצה הגדולה באירופה, עם מכירות של 1.36 מיליארד דולר.
בסוף שנות ה-90 החברה פיתחה בשיתוף עם חברת סוני את טכנולוגית תקשורת טווח אפס.
ביוני 1999, רכשה פיליפס את חברת VLSI תמורת 1.35 מיליארד דולר, באותה תקופה פיליפס הייתה חברת המוליכים למחצה השישית בגודלה בעולם.
בדצמבר 2005, הודיעה פיליפס על כוונתה להפריד את חטיבת המוליכים למחצה שלה, "פיליפס סמיקונדקטורס", לישות משפטית עצמאית.
בספטמבר 2006, השלימה פיליפס את מכירת 80.1% ממניות "פיליפס סמיקונדקטורס" לקונסורציום של קרנות השקעה פרטיות שכלל את "קולברג קרויס רוברטס" (KKR), "ביין קפיטל", "סילבר לייק פרטנרס", אייפקס פרטנרס ו-AlpInvest.לאחר הרכישה שינתה את שמה לשם הנוכחי, "NXP סמיקונדקטורס".
החברה השלימה הנפקה ראשונה באמצע 2010 ומניותיה נסחרת מאז בנאסד"ק.
ב-2013 מנייתה התווספה למדד נאסד"ק 100.
בדצמבר 2013, מכרה את חטיבת הרכב שלה לחברת טליט תקשורת תמורת 9 מיליון דולר.
הטכנולוגיה שנמכרה הייתה פתרון המאפשר ליצרני רכב להטמיע שירותי טלמטיקה ברכבים.
בסוף 2015, החברה התמזגה עם פריסקייל סמיקונדקטור בעסקה של 40 מיליארד דולר.
באוקטובר 2016, הודיעה חברת קוואלקום על רכישת החברה תמורת כ-47 מיליארד דולר.
אך מכיוון שרשות המיזוג הסינית לא אישרה את הרכישה לפני המועד האחרון שקבעה קוואלקום, היא בוטלה ב-26 ביולי 2018.
במשך שנים רבות חברת "רפק אלקטרוניקה", שימשה כסוכן של פיליפס סמיקונדקטורס בישראל.
בשנת 1998 פתח קונצרן "פיליפס" נציגות מקומית בישראל, וחטיבת פיליפס סמיקונדקטור החלה בשיתופי פעלוה עם חברת הזנק ישראליות.
ביוני 1999, חתמה על הסכם רישוי עם חברת פיתוח השבבים הישראלית מיסטיקום.
בשנת 2002, הפכה הנציגות לחברה רשומה בישראל.
באותה שנה גם החלה פיליפס סמיקונדקטורס בשיתוף פעולה עם חברת מובילאיי הישראלית מובילאיי, במסגרתו ייצרו במשותף מערכת מבוססת שבבים לבטיחות אקטיבית בעת הנהיגה.
המערכת, הייתה שלב ראשון לקראת ייצור מערכות נהיגה אוטונומיות.
בספטמבר 2007, רכש החברה הישראלית די.אס.פי.
גרופ את חטיבת הטלפוניה של NXP תמורת 270 מיליון דולר.
באוקטובר 2007, חתמה NXP על הסכם עם חברת סיוה הישראלית, שמספקת טכנולוגיות מתקדמות לתכנון שבבים, לאספקת טכנולוגיה לתכנון שבבי סלולר המיועדים לשווקים באסיה.
באוגוסט 2015, חתמה על ההסכם נוסף עם NXP, שבמסגרתו תשולב טכנולוגיית הבלוטות' של סיוה בסדרת שבבים של NXP המיועדת עבור מכשירים לבישים.
בעקבות רכישת חברת פריסקייל, היה ל-NXP מרכז פיתוח בישראל, אך היא סגרה אותו מספר חודשים לאחר הרכישה.
NTRU היא מערכת הצפנת מפתח ציבורי וחתימה דיגיטלית מבוססת סריגים מוגנת בפטנט וקוד פתוח ברישיון GPL, שהומצאה ב-1996 והוצעה כתקן חלופי למערכות הקיימות RSA ו-ECC.
נכללת ברשימת האלגוריתמים הפוסט-קוונטיים וידועה כמערכת האסימטרית המהירה והיעילה ביותר נכון לשנת 2016. למרות היותו בתהליך תיקנון Std 1363.1 של IEEE וכן X9.98 של ASC, בשל קריפטואנליזה שלו ביטחונו אינו ברור והוא מוטל בספק.
קיימת גרסה אחת של Damien Stehlé ו־Ron Steinfeld שנמצאת בתהליך תקנון וניתנת להוכחה כבטוחה לפי המודל הסטנדרטי, היא פחות יעילה ומסתמכת על R-LWE.
מאוחר יותר באותה שנה חברו המפתחים ל-Daniel Lieman ויסדו את חברת NTRU Cryptosystems שנרכשה ב-2009 על ידי Security Innovation.
שם הצופן הוא קיצור של Nth Degree Truncated Polynomial Ring Units כלומר חוג הפולינומים ממעלה או בסימון מתמטי: .
ב-2013 פותחה גרסה של NTRU המוכחת כבטוחה ואשר נחקרת על ידי קבוצות המחקר של IEEE ופרויקט PQCRYPTO כמועמדת "פוסט-קוונטית" להחלפת האלגוריתמים התיקניים הנמצאים בשימוש מסחרי.
ב-2016 הציעו דניאל ברנשטיין וחוקרים נוספים את NTRU Prime שהוא שיפור של NTRU המתמקד בחוג פולינומים של המערכת ואמור לספק עמידות נגד קריפטואנליזה שמנצלת חולשות הנובעות ממבנה החוג.
בהשוואת ביצועים לעומת RSA ו-ECC למשל (ראה טבלה), נמצא ש-NTRU מציגה תוצאות טובות בהרבה.
זמן הביצוע של הפעולות הפרטיות בצד המקבל אינו גדל באופן ריבועי כמו ב-RSA.
בניסויים שנעשו NTRU השיגה זמן ביצוע בחומרה של כ-200,000 הצפנות לשנייה ברמת ביטחון של 256 סיביות.
חברת Security Innovation מציעה פרסים של עד 90,000 דולר למי שיצליח לפרוץ את אחד ממספרי האתגר מהרשימה שפורסמה.
הצפנת NTRU משתמשת בטכניקת ערבוב המבוססת על אלגברה בחוג הפולינומים והאינטראקציה שלה עם חשבון מודולרי ואילו הפענוח הוא הפעולה ההפוכה כלומר שחזור פעולת הערבוב במידה מסוימת בסיוע תורת ההסתברות.
בדומה ל-GGH ביטחון מערכת ההצפנה NTRU נשען במידה ניכרת על הבעיה הקשה שבמציאת הווקטור הקרוב ביותר בתורת הסריגים בקיצור SVP.
מערכת זו נכללת בקטגוריה הצפנה הסתברותית, שפירושה שהיא כוללת אלמנט אקראי שונה בכל הצפנה.
מה שמייחד אותה היא העובדה שההצפנה והפענוח הם בסיבוכיות של פעולות עבור בלוק מסר בגודל בהשוואה ל-RSA שדורשת פעולות ביישום רגיל לא ממוטב.
אורך המפתח הוא והוא קטן במידה ניכרת בהשוואה לשיטות דומות כמו הצפנת מקאליס או GGH.
הגרסה המקורית של NTRU כוללת ארבעה פרמטרים בסיסיים וכן ארבע קבוצות פולינומים ממעלה עם מקדמים שלמים המייצגים את טווח המפתח הפרטי והציבורי, טווח האלמנט האקראי וטווח המסר בהתאמה (מפורטים בהמשך).
הוא מספר ראשוני ונקרא כאן פרמטר ביטחון והוא קובע את רמת הביטחון של המערכת בהתאם לדרישה, מציין את מספר המקדמים החיוביים והשליליים (מפורט בהמשך).
ו- נקראים מודולוס ומשמשים לצמצום המקדמים.
הם לא חייבים להיות ראשוניים אך נדרש שיתקיים (כאשר היא פונקציית מכנה משותף מינימלי).
וכן צריך להיות גדול משמעותית מ- למשל (אם כי זה לא הכרחי ומסיבות של יעילות רצוי פחות גדול).
הפעולות של הצופן הן בחוג הפולינומים .
האלמנט הוא פולינום המיוצג על ידי הווקטור:
כאן מכפלת שני פולינומים (וקטורים ב-) מיוצגת על ידי הסימן .
היא נקראת גם קונבולוציה מעגלית והיא מוגדרת כך:
בעיקרון פעולת כפל אלמנטים ב- היא בסיבוכיות פעולות כפל בסיסיות מודולו , אם המקדמים קטנים שזה מה שקורה בממוצע, הפעולה תהיה מהירה.
אם המקדמים גדולים ייתכן שיהיה יותר מהיר להפעיל את FFT בסיבוכיות זמן של פעולות.
לצורך NTRU משתמשים בפולינום טרינארי שהוא פולינום שבו המקדמים .
מייצגים זאת על ידי הסימון שפירושו שבפולינום בסך הכול מקדמים שווים , בסך הכול מקדמים שווים והיתר אפס.
קיים מיפוי טבעי (הומומורפי) בין האלמנטים בחוג לבין אלמנטים מהחוג (מודולו ) המיפוי הוא פשוט צמצום המקדמים מודולו .
לפעמים דרוש מעבר בכיוון ההפוך, כלומר אם הוא פולינום, אפשר לבצע "הגבהה" או "מרכוז" (center lift) שלו כך שיתקבל פולינום המקיים , בוחרים את המקדמים באופן כזה שהם יהיו בטווח:
כלומר אם לאחר צמצום ב- מתקבל ערכו יהיה .
לדוגמה אם ונתון הפולינום ה-center lift שלו הוא הפולינום כשהמקדמים הם השלמים בטווח .
להכנה המקבל בוב מכין בסוד שני פולינומים טרינאריים .
הפולינום חייב להיות הפיך מודולו ומודולו .
לכן הוא נבחר בצורה (במקרה של < לפולינום אף פעם אין הופכי ב).
חישוב ההופכי שלו נעשה עם אלגוריתם אוקלידס המורחב.
ההופכיים שלו מסומנים כאן ו- כאשר מתקיים כרגיל:
לאחר מכן בוב מחשב את מכפלת הפולינומים: .
המפתח הציבורי של בוב הוא אותו הוא שולח לאליס בערוץ פתוח כלשהו (כמו בכל מערכת הצפנה חלה החובה לאמתו).
המפתח הפרטי הוא הפולינום (וכן ההופכיים שלו כאמור) והוא נשמר בסוד.
הפולינום אינו נחוץ להצפנה ופענוח ולכן יש להשמידו.
אם אליס רוצה להצפין עבור בוב את המסר .
(כלומר המסר צריך להיות ממופה לפולינום טרינארי מהקבוצה בדרך גלויה ומוסכמת על כל הצדדים).
היא בוחרת פולינום אקראי חד-פעמי המשמש להסתרת המסר ומשתמשת במפתח הציבורי של בוב כדי לחשב את:
לפענוח בוב משתמש במפתח הפרטי שלו וההופכי שלו כדי לחשב את:
המקבל משנה את המקדמים של כך שיהיו בטווח פעולה זו נקראת center-lift.
כעת אם מתייחסים ל- כאל פולינום עם מקדמים שלמים בוב יכול לחלץ את המסר על ידי:
הפענוח יצליח בהסתברות גבוהה מאוד, אם כי פרמטרים מסוימים עלולים לגרום בסבירות זניחה לכישלון בפענוח.
מקרה זה נגרם כתוצאה מכך שהמסר אינו ממורכז כראוי, אפשר לנסות שוב עם מקדמים בהיסט קל מהטווח האמור למשל בין ל- עבור קטן כלשהו ואם גם זה נכשל לא ניתן לפענח את המסר כלל.
כאמור אירוע כזה זניח ואפשר להתעלם ממנו בפועל.
בבחירת פרמטרים נכונה מקדמי הפולינום האחרון כמעט תמיד בטווח ולכן אינו משתנה כשמצמצמים מודולו .
המשמעות היא שכאשר בוב מצמצם את המקדמים של מודולו הוא מקבל את הפולינום בחוג וכאשר הוא מצמצם את המקדמים של מודולו הוא מבטל את ומקבל את הפולינום אותו הוא יכול להכפיל ב- כדי לחלץ את .
הרעיון של האלגוריתם NTRUsign הוא שהחתימה היא הוכחה שהחותם יכול פתור את בעיית הווקטור הקצר ביותר (SVP) בסריג NTRU של הנקודה המיוצגת על ידי המסמך או תמצית שלו.
המפתח הפרטי (מפתח החתימה) שלו הוא בסיס קצר של הסריג NTRU והמפתח הציבורי (מפתח האימות) הוא בסיס הרבה יותר ארוך.
המוודא יכול בקלות לראות שאכן החתימה היא באמת וקטור קרוב ביותר למסמך.
אך עם המפתח הציבורי המוודא אינו יכול בעצמו או שזה קשה מאוד עבורו למצוא וקטור קרוב.
מאז המצאתו והצגתו ביורוקריפט 2001, אלגוריתם החתימה NTRUSign סובל מהיסטוריה של בעיות וכשלים רבים ובוצעו מספר תיקונים ותוספות טלאים.
תחילה גילו Craig Gentry ו-Mike Szydlo בגרסה המקורית תקלה חמורה, עותקים של החתימה הדיגיטלית חושפים מידע לגבי המפתח הפרטי.
המפתחים תקנו את הבעיה ופרסמו אלגוריתם משופר וכן הצעה לתקן R-NSS.
ב-2006 פרסמו עודד רגב ו-Phong Nguyen
קריפטואנליזה של חתימת NTRU המאפשרת לחשוף את המפתח הפרטי בזמן מאוד קצר תוך שימוש ב-400 חתימות בלבד.
הפתרון שהוצע היה "הסטה" (perturbation) כלומר החותם מסיט את הנקודה המייצגת את המסר על ידי וקטור סודי קצר.
שוב נמצא שהתיקון לא שיפר בהרבה את המצב, בהתקפה שפורסמה אפשר לחשוף את המפתח הפרטי עם 300,000 חתימות בלבד.
נכון לשנת 2016 לא ברור אם האלגוריתם ראוי לשימוש במתכונתו הנוכחית למרות התיקונים והטלאים שנוספו.
תחילה החותם בוב בוחר פרמטרים מתאימים באופן כזה שבעיית הווקטור הקצר תהיה קשה לפתרון בסריג בעל מימד מודולו .
כמפתח הסודי הוא בוחר שני פולינומים טרינאריים ו- מהצורה ומחשב את המפתח הציבורי בדיוק כמו בתהליך ההכנה של הצפנת NTRU.
את הוא שולח כמפתח אימות לאליס ושומר בסוד את כל היתר.
כדי לחתום על מסמך (המסמך מחולק לשני פולינומים שווים), תחילה באמצעות אלגוריתם אוקלידס המורחב מחשב שני פולינומים נוספים שנקראים "חצי בסיס משלים" לסריג NTRU כך שמתקיים .
כאשר הסימון מייצג פולינום עם מקדמים המעוגלים לשלם הקרוב ביותר.
החתימה של בוב על המסמך היא: .
את החתימה והמסמך הוא שולח לאליס.
המקבלת אליס המעוניינת לוודא את חתימתו של בוב משתמשת במפתח הציבורי שלו כדי לחשב את:
כדי לשבור את הצופן המתקיף יכול לנסות כמה דרכים.
בשיטת כוח גס המתקיף יכול לנסות לנחש את המפתח הפרטי על ידי ניסוי כל האפשרויות של ובדיקה אם המכפלה מודולו מכילה כניסות קטנות.
באותה שיטה אפשר לנסות לנחש את המסר.
בעיקרון סודיות המפתח תלויה בגודל הקבוצה וביטחון מסר מוצפן ב-.
אם זיכרון זמין התקפת ניפגש באמצע מאפשרת לקצר את זמן הניחוש של המפתח הפרטי בפקטור ריבועי.
מחלקים את לשני חצאים נניח ואז משווים זוגות שונים של ו- כן שמקדמיהם בעלי ערך דומה בקירוב.
החיפוש מתבצע עם טבלה המכילה רשימה ממוינת של החצי האחד והחיפוש מתבצע על החצי השני עד שנמצא מועמד טוב.
לאור זאת הטווח או מספר האלמנטים בקבוצה צריך להיות כפול כדי להגיע לרמת ביטחון נדרשת.
לדוגמה עבור ביטחון מינימלי בסטנדרטים של ימינו הטווח של , ו- צריך להיות בסביבות .
אם אליס מצפינה מסרים רבים (נגיד ארבעה או חמישה) עם אותו מפתח ציבורי אך עם מספר אקראי שונה עבור כל מסר כנדרש, המתקיף יכול לנצל נתון זה כדי לשבור את המערכת ולנחש את המסר כדלהלן: נניח שאליס הצפינה את בסך הכול פעמים עם ערכי שונים.
המתקיפה איב יכולה לחשב את ומתקבל עבור .
היות שהמקדמים של קטנים למעשה היא מקבלת בהסתברות גבוהה את ממנו היא יכולה לגלות מקדמים רבים של ואת היתר היא יכולה לנחש בכוח גס.
אם ידוע אפשר לגלות את .
מסיבה זו הצפנה חוזרת של מסר נתון אינה מומלצת מבלי להסתיר את המסר על ידי פעולת ערבוב נוספת כלשהי עם אקראיות.
כמובן שההתקפה המתוארת יעילה רק עבור מסר אחד ואין בה כדי לסייע בפענוח מסרים אחרים.
בעיית חישוב המפתח הפרטי מתוך המפתח הציבורי היא: בהינתן מצא שני פולינומים טרינאריים ו- המקיימים .
הוכח שבעיה זו כמעט שקולה לבעיית הווקטור הקצר ביותר במחלקה מיוחדת של סריגים.
תאורטית המתקיף יכול לנסות לשבור את המערכת על ידי ניסיון לפתור את בעיית הווקטור הקצר ביותר.
אפשר למצוא וקטור כזה בחיפוש ממצא או עם אלגוריתם LLL אך סיבוכיות התקפה כזו לרוב אינה מעשית היות שבעיית הווקטור הקצר ביותר ידועה כבעיה קשה מאוד ולא ידוע על פתרון פולינומי.
המפתחים הציעו שלוש קונפיגורציות של פרמטרים המציעות דרגות שונות של ביטחון מהקל אל הכבד:
אופציה 1. ביטחון נמוך המתאים למסרים בעלי חשיבות נמוכה או כאשר המפתחות מוחלפים בתדירות גובהה, כמו בהצפנת שיחה אלחוטית או ממיר טלוויזיה.
הפולינום פירושו פולינום טרינארי שמכיל 15 מקדמים חיוביים () ו-14 מקדמים שליליים ().
המפתח הפרטי הוא באורך 340 סיביות והמפתח הציבורי באורך 642 סיביות.
דרגת ביטחון של המפתח היא .
המפתח הפרטי באורך 530 סיביות והציבורי 1169 סיביות.
אורך מפתח פרטי 1595 סיביות וציבורי 4024 סיביות.
הדוגמה הבאה ממחישה את הצפנת NTRU במספרים קטנים.
כמובן שבפועל מערכת כזו צריכה להיות בקנה מידה הרבה יותר גדול כדי שתהיה בטוחה.
נניח שהפרמטרים של המערכת הם:
להכנה בוב בוחר את הפולינומים:
בוב שומר את ואת ההופכי שלו כמפתח פרטי.
כעת בוב מחשב ומפרסם ברבים את המפתח הציבורי שלו:
נניח שאליס מעוניינת לשלוח לבוב את המסר:
תחילה היא בוחרת מספר אקראי נניח: משתמשת במפתח הציבורי של בוב ומחשבת את:
כאשר בוב מקבל את הוא פועל כדלהלן.
ואז מבצע מרכוז (Centerlift) של מקדמי התוצאה מודולו ומקבל את:
לבסוף מצמצם את מקדמי מודולו ומכפיל בהופכי:
ממרכז (Centerlift) את התוצאה האחרונה מודולו ומקבל את:
הצפנות מבוססות סריגים נכשלו לא אחת בגלל התקפות שניצלו מבנה מיוחד של הסריג למשל בחוג הפולינומים או שדה מסדר ראשוני גבוה.
מסיבה זו הוצעו מספר מבנים שונים שנועדו לחזק את המערכת נגד קריפטואנליזה המנצלת חולשות הנובעות ממבנה החוג וכן נגד קריפטואנליזה קוונטית.
כאשר ראשוני ו- הוא חזקה של 2 כמו בגרסה המקורית של NTRU.
כאשר הוא חזקה של 2 ו- גם ראשוני.
מבנה זה הוצע על ידי Damien Stehlé ו-Ron Steinfeld לשיפור NTRU כך שיהיה בעל ביטחון מוכח וכן נמצא בשימוש RingLWE.
הוצע על ידי דניאל ברנשטיין ואחרים כתחליף טוב יותר למבנה החוג ב-NTRU.
ב-2011 הציעו Damien Stehlé ו-Ron Steinfeld גרסה משופרת בשינויים קלים של הצפנה/חתימה דיגיטלית NTRU המוכחת כבטוחה נגד התקפת מוצפן-נבחר במסגרת מודל אורקל אקראי או מודל סיבוכיות סטנדרטי, תחת הנחת הקושי שבפתרון בעיות סריגים (במחשב קלאסי או קוונטי) עם הגבלה לסוג מסוים של סריגים מעל שדה ציקלוטומי.
הם הראו שאם בוחרים את הפולינומים הסודיים של המקבל כפונקציית גאוסיין בדידית אז המפתח הציבורי ייראה מבחינה סטטיסטית אחיד ובלתי ניתן להבחנה מעל הטווח שלה.
תכונת אי-הבחנה בהקשר של מפתח ציבורי פירושה קושי בניחוש המפתח הפרטי מתוך המפתח הציבורי.
המפתח הפרטי הוא שני פולינומים "דלילים" ממעלה הנמוכה מ- עם מקדמים .
המפתח הציבורי הוא המנה שלהם בחוג .
בחירת המפתח הפרטי נעשית כפונקציה גאוסיאנית בדידית באופן כזה שסטיית התקן תהיה בערך .
השינויים שהוצעו לעומת הגרסה המקורית הם כדלהלן:
החלפת חוג הפולינומים ב- כאשר הוא חזקה של 2. כך מתקבל חוג שלמים מעל שדה ציקלוטומי.
הוא ראשוני כך שמתקיים מתחלק ל- גורמים (העתקות ליניאריות) שונים מודולו .
ו- נלקחים מתוך דגימה גאוסיאנית דיסקרטית מעל החוג , בתנאי שהם הפיכים מודולו .
אם הם אינם הפיכים מתעלמים מהדגימה ומנסים דגימה אחרת עד שהתנאי מתקיים.
כמו כן הוא מהצורה כאשר הוא הדגימה הגאוסיאנית האמורה.
התוספת האחרונה מקלה על הפענוח כי אם מתקיים לא צריך את ההכפלה האחרונה בהופכי של .
מוסיפים וקטור שגיאה קטן להצפנה כך שההצפנה כעת היא: , כאשר נבחר טווח השגיאה של בעיית RingLWE.
השינויים הללו מעלים מעט את סיבוכיות ההצפנה לעומת ההצעה המקורית, בעיקר בגלל התוספות האמורות, אך בתמורה מושג שיפור משמעותי בביטחון ההצפנה.
NTRU נמצא בתהליך תקינה של שני גופים בינלאומיים:
תקן X9.98 של ASC X9 (מכון התקנים האמריקני).
בנוסף האלגוריתם הוצע בטיוטת IETF כמועמד לפרוטוקול TLS.
ב-2009 הוזכר NTRU על ידי NIST כמועמד אפשרי לאלגוריתם הצפנה אסימטרי פוסט-קוונטי, שיחליף את האלגוריתמים הנוכחיים.
במסגרת המאמץ להתכונן לקראת העידן הקוונטי ב-NIST מתכוונים לפרסם בסוף 2016 תחרות פתוחה שבה יבחנו הצעות לאלגוריתם פוסט-קוונטי.
NTRU זמינה כקוד פתוח תחת רישיון GPL ו-FOSS.
בתנאי שכל שימוש בו יהיה זמין גם הוא כקוד פתוח.
זאת במטרה להסיר מכשולים ולאפשר למפתחים להטמיע את האלגוריתם מהר ככל האפשר.
כמו כן האלגוריתם ניתן לשימוש מסחרי תחת רישיון BSD.
כיום ישנם ב-GitHub שני פרויקטי קוד פתוח ב-C וב-Java המיישמים את NTRU; פרויקט NTRU תחת רישיון GPL וספריית NTRU ברישיון BSD.
נובונטו הייתה הפצת גנו/לינוקס עם סביבת שולחן עבודה מבוסס Fluxbox.
ההפצה הייתה מיועדת לבדיקות רשת, חדירה ופגיעויות.
היא פותחה על ידי ג'ייסון בייטלר (Jayson Beitler), עמנואל ג'נטילי (Emanuele Gentili), ברנדן אלמונטה (Brendan Almonte) ושוחררה בגרסת בטא למפתחים, בתאריך 18 בדצמבר 2005 (Developers Release Testing 1).
בתאריך 4 באפריל 2010, נסגר האתר הרשמי ללא כל הודעה מוקדמת והופסקה התמיכה בהפצה.
NXT TakeOver (בעברית: "השתלטות") היה השם שניתן לאירועים המתנהלים באופן תקופתי, שנוצרו על ידי ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, השייך לארגון הפיתוח שלהם, NXT.
כמו כן, האירועים הועברו בשידור בערוץ של ה-WWE Network.
אירועים אלה נערכו מספר פעמים בשנה ובדרך כלל נמשכו באורך של שעתיים, אף על פי שלעיתים חרגו עד לאורך של שעתיים וחצי.
האירוע הראשון של NXT נערך בחודש בפברואר של שנת 2014 ונקרא NXT Arrival (בעברית: "NXT: ההגעה").
לעומת זאת, האירוע הבא של הארגון התקיים תחת מתכונת אירועי NXT TakeOver, כשהמילה "TakeOver" שומשה כמילת המפתח של אירועי הספיישל מאז ועד היום.
בתחילה כל האירועים נערכו באולפנים של אוניברסיטת פול סייל, אך מהאירוע השישי והלאה האירועים נערכו במקומות שונים ברחבי ארצות הברית ומחוצה לה (טורונטו ולונדון).
אירועי הספיישל של NXT טופלו באופן דומה לאירועי השלם וצפה של הרוסטר הראשי (Raw וסמאקדאון).
החל מהאירוע NXT TakeOver: Brooklyn II, הוחלט שהאירועים הבאים יערכו ביום שבת של לפני ארבעת האירועים הגדולים של הרוסטר הראשי (רסלמניה, רויאל ראמבל, סאמרסלאם וסדרת ההישרדות).
בספטמבר 2021, המותג עבר שינוי, כאשר נקרא מעתה "NXT 2.0"; שינוי אשר התבטא בעיקר בחזרתו של המותג לחממת פיתוח עבור ה-WWE.
כתוצאה מכך, החברה חדלה בקיום אירועי טייקאובר נוספים.
לעומת זאת, הקרבות אשר היו אמורים להתקיים באירוע, התקיימו לאורך הפרקים של התוכנית השבועית NXT החל מ-1 באפריל.
NXT TakeOver: Brooklyn 4 היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, השייך לארגון הפיתוח שלהם, NXT.
כמו כן, האירוע שודר בערוץ של ה-WWE Network.
האירוע נערך ב-18 באוגוסט 2018, באולם ברקליס סנטר שבברוקלין, ניו יורק וכלל קרבות בין המתאבקים של המותג NXT עקב העלילות, שנבעו ביניהן במהלך התקופה עד לקיום האירוע.
האירוע היה האירוע ה-21 בסדרת אירועי NXT TakeOver.
בקרב המרכזי, תומאסו צ'אמפה ניצח את ג'וני גרגאנו בקרב מי שעומד אחרון ושמר על אליפות ה-NXT.
בקרב הלפני אחרון, קיירי סיין ניצחה את שיינה בייזלר וזכתה באליפות הנשים של NXT.
עוד ברשימת הקרבות, ריקושט ניצח את אדם קול וזכה באליפות צפון אמריקה.
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות שהתקיימו במהלך התוכנית של NXT.
סדרת אירועי NXT TakeOver החלה ב-29 במאי 2014, כחלק מאירועי השלם וצפה של NXT, המשמשת כליגת הפיתוח של ה-WWE, כשערכה את האירוע השני שלה שהועבר בערוץ ה-WWE Network תחת השם NXT TakeOver.
בחודשים שלאחר מכן, הביטוי "TakeOver" הפך למותג המייצג את כל אירועי השלם וצפה של NXT.
האירוע היה אירוע השלם וצפה הרביעי של NXT בשנת 2018.
ב-18 ביולי בפרק של התוכנית NXT, קיירי סיין ניצחה את ניקי קרוס וקנדיס לאריי בקרב משולש אשר קבע את זהות המועמדת לתואר אליפות הנשים של NXT.
בשל ניצחונה של סיין בקרב, היא תפגוש את שיינה בייזלר לקרב על אליפות הנשים של NXT באירוע NXT TakeOver: Brooklyn 4.
ב-25 ביולי בפרק של התוכנית NXT, ריקושט התעמת עם אדם קול לאחר הקרב שלו נגד שון מלוטה.
ריקושט הציב בפני קול אתגר לקרב על אליפות צפון אמריקה באירוע NXT TakeOver: Brooklyn 4, אך קול סירב.
שבוע לאחר מכן, קרב ביניהן נקבע על האליפות של קול לאירוע זה.
ב-26 ביוני במסגרת טורניר אליפות בריטניה, מאסטש מאונטיין (טיילר בייט וטרנט סבן) ניצחו את The Undisputed Era (קייל אוריילי ורודריק סטרונג) וזכו באליפות הזוגות של NXT.
ב-27 ביוני בפרק של התוכנית NXT, The Undisputed Era (אוריילי, סטרונג ואדם קול) ניצחו את מאסטש מאונטיין וריקושט.
שבועיים לאחר מכן, קרב חוזר בין הזוגות נערך כך שאוריילי וסטרונג הצליחו להשיב אליהם את חגורות האליפות.
ב-1 באוגוסט בפרק של התוכנית NXT, קרב זוגות על האליפות נקבע ביניהן לאירוע.
ב-26 ביוני במסגרת טורניר אליפות בריטניה, ולווטין דרים חבר לשורות EC3 וביחד הם הפסידו לאליסטר בלאק וריקושט כאשר דרים עזב את הזירה במהלך הקרב.
ב-1 באוגוסט בפרק של התוכנית NXT, קרב בין דרים ל-EC3 נקבע לאירוע NXT TakeOver: Brooklyn 4.
ב-25 ביולי בפרק של התוכנית NXT, תומאסו צ'אמפה ניצח את אליסטר בלאק וזכה באליפות ה-NXT לאחר התערבות של ג'וני גרגאנו.
שבוע לאחר מכן, כשבלאק הגיע לזירה כדי להתעמת עם צ'אמפה, גרגאנו רץ, עקף את בלאק ותקף את צ'אמפה.
לאחר מכן בלאק תקף את גרגאנו.
ב-8 באוגוסט בפרק של התוכנית NXT, צ'אמפה תקף את בלאק וגרגאנו במהלך הקרב שתוכנן ביניהם.
קרב בין השלושה על האליפות נקבע לאירוע NXT TakeOver: Brooklyn 4. לאחר שהתוכנית נגמרה, בלאק נמצא מחוסר הכרה במתחם החניה של אולפני פול סייל.
בשל פציעתו של בלאק במפשעה שגרמה לו להיעדר מהתחרות, הקרב שונה לקרב מי שעומד אחרון בין צ'אמפה לגרגאנו על האליפות באירוע זה.
+ אישיויות אחרות על המסך תפקיד: שם:צוות השידור באנגליתמאורו רנאלונייג'ל מקגינספרסי ווטסוןצוות השידור בספרדיתקרלוס קבררהמרסלו רודריגזכרוזהקיילה ברקסטוןשופטיםדרייק וורץאדי אורנגודארל שארמהג'סיקה קארפאנל לפני האירועצ'ארלי קארוסוסם רוברטספאט מקאפי
האירוע נפתח עם הקרב של חברי קבוצת The Undisputed Era (קייל אוריילי ורודריק סטרונג) נגד מאסטש מאונטיין (טיילר בייט וטרנט סבן) על אליפות הזוגות.
אוריילי וסטרונג ניצחו ושמרו על חגורות האליפות לאחר שביצעו על סבן את מהלך ה-Total Elimination.
לאחר הקרב, ה-War Raiders (הנסון ורואו) תקפו את סטרונג ואוריילי, וסיימו את תקיפה זו לאחר שביצעו על אוריילי את מהלך ה-Fallout.
לאחר מכן, ולווטין דרים התחרה נגד EC3. לקראת סיום הקרב, דרים ביצע את מהלכי ה-קארטוויל דת' וואלי דרייבר והפרפל ריינמייקר על דופן הזירה, לאחר מהלכים אלה דרים הצמיד את EC3 לניצחון.
בקרב השלישי של הערב, אדם קול הגן על אליפות צפון אמריקה נגד ריקושט.
ריקושט ביצע את מהלך הסנטון 630º כדי להשיג את הניצחון ולזכות באליפות.
בקרב הלפני אחרון, שיינה בייזלר הגנה על אליפות הנשים נגד קיירי סיין.
הקרב הסתיים כשבייזלר ניסתה לבצע את מהלך ההכנעה, קיריפודה קלאץ', אך סיין הצליחה לנצל זאת כדי להצמיד את שתי הכתפיים אל המזרן לספירת שלוש ולזכות באליפות הנשים.
הקרב המרכזי של הערב הפגיש את אלוף ה-NXT, תומאסו צ'אמפה, שהגן על תואר האליפות נגד ג'וני גרגאנו בקרב מי שעומד אחרון (המנצח הוא מי שמצליח לגרום ליריבו לא לקום בתום ספירת עשר שניות).
צ'אמפה ביצע את מהלך ה-Air Raid Crash על גרגאנו על שולחן השדרנים, אך גרגאנו הצליח לקום בספירת תשע.
צ'אמפה ביצע שלושה ממהלכי הסיום שלו, ה"פרויקט צ'אמפה", לעומת זאת, גרגאנו שוב הצליח לקום בספירת תשע.
לאחר מכן, גרגאנו ביצע את מהלך הסופרקיק על צ'אמפה, בזמן שהאחרון ישב על כיסא.
צ'אמפה ביצע על גרגאנו את מהלך ה-Lifting Double Underhook Facebuster והפיל את פניו על מדרגות הפלדה, אך גרגאנו הצליח לקום בספירת תשע.
גרגאנו ביצע את מהלך ה-DDT מדופן הזירה אל תוך הזירה במתחם אזור הקרשים החשוף, שבמקרה זה צ'אמפה הצליח לקום בספירת תשע.
צ'אמפה תיקל את גרגאנו בעזרת כיסא ששלח את גרגאנו אל מעבר למעקה שמפריד בין מתחם הזירה למתחם השידור והכריזה ולאחר מכן הוא "קבר" את גרגאנו מתחת לאחד מחברי צוות ההנהלה ומספר כיסאות נוספים, אך שוב גרגאנו הצליח להתחמק ולעמוד בספירת תשע.
גרגאנו ביצע סופרקיק נוסף על צ'אמפה, שנפל לתוך שני שולחנות שנשברו כתוצאה מכך, לעומת זאת, צ'אמפה הצליח לקום.
בזמן שהשניים הגיעו אל אזור רמפת הכניסה לזירה, גרגאנו הטיח את צ'אמפה אל תוך מסך ה-LED וביצע עליו את מהלך ההכנעה שלו, הגרגאנו אסקייפ.
גרגאנו השתמש באזיקים כדי לכבול את ידיו של צ'אמפה לאחד מהעמודים של אזור הבמה והחל להכות את צ'אמפה בעזרת סופרקיקים.
סיום הקרב התנהל כך שגרגאנו חשף את ברכו על ידי הורדת מגן הברך שלו, רץ לבצע את המהלך עם הברכיים אל תוך הפנים של צ'אמפה, אך בדרך נתקל גם בציוד הפקה.
צ'אמפה הצליח לקום בספירת תשע, אך גרגאנו בעצמו לא הצליח לקום לספירת עשר, ומשום כך צ'אמפה ניצח ושמר על התואר בהצלחה.
לאחר הקרב, צוות רפואי עזר לגרגאנו לקום ומנגד היה ניתן לראות את צ'אמפה שהניף באוויר את חגורת האליפות והתגרה בגרגאנו.
יוצרו 3 יחידות אשר הורכב בהם מנוע מרכזי, לאחר שבדגם "NW B" אשר יוצר בשנת 1902 הורכב מנוע מרכזי.
NTV Plus הוא שמה של ספקית טלוויזיה בלוויין, הראשונה מסוגה ברוסיה.
נוסדה על ידי חברת ההחזקות "מדיה מוסט" ביולי 1996, ביוזמת עובדי ערוץ הטלוויזיה NTV.
מאז 2003 נמצאת בבעלות חברת החזקות התקשורת גזפרום-מדיה.
החברה הוקמה באמצע 1996 והייתה לשירות הטלוויזיה בלוויין הראשון ברוסיה.
השידור האנלוגי החל ב-1 בספטמבר 1996. את שידורו חנך ראש ממשלת רוסיה דאז ויקטור צ'רנומירדין ואחד המנויים הראשונים היה נשיא רוסיה דאז, בוריס ילצין.
בסוף 1997 מספר המנויים הגיע ל-133,000 והחברה סיפקה שישה ערוצים: ערוץ קולנוע מקומי, ערוץ קולנוע זר, ערוץ ספורט, ערוץ מוזיקה, ערוץ ליילי וערוץ ילדים.
באוקטובר 1997 החברה חתמה על הסכם עם חברת Hughes Space & Communications International האמריקאית לבניית הלוויין "Bonum-1", עבודות שהושלמו בתוך שנה.
הלוויין שוגר ב-22 בנובמבר 1998 ואז החלו שידורי הטלוויזיה בלוויין.
באותה שנה גם נחנך אתר האינטרנט הרשמי.
באותן שנים גם הופצו שידורי הערוצים הפדרליים RTR, NTV, TNT, MTV-Russia וערוץ הרדיו Sport FM.
לאחר שרפה שפרצה באוסטנקינו נוספו גם הערוצים ORT, TVC ו-TV6.
במאי 2000 שוגר הלוויין Eutelsat W4 שהפך לפלטפורמה העיקרית דרכו החברה סיפקה את שידורי לשטחי רוסיה האירופית.
לאחר החלפת הבעלים וסילוקה של חברת מדיה-מוסט, החברה עמדה בפני סכנת סגירה, אך בנובמבר 2001 החברה ניצלה לאחר שנרכשה מידי "מדיה-מוסט" על ידי תאגיד גזפרום-מדיה.
לקראת סוף 2001 מספר המנויים ומשקי הבית המשתמשים ב-NTV Plus הגיע לכדי 200,000.
במאי 2002 החברה הקימה מחלקה לביטחון כלכלי שנועדה להיאבק בשימוש פיראטי (אחת ההצלחות הראשונות הייתה ניהול התיק המשפטי נגד חברת כבלים מקומית ברוסיה שנתבעה על שידור לא חוקי של ערוצי NTV Plus במרץ 2003) ובאותו חודש נכללו בתוכניות השידורים גם הערוצים REN-TV ו-STS מוסקבה (СТС-Москва).
לקראת סוף 2003 היו לחברה 260,000 מנויים ושנה לאחר מכן הגיע מספר המנויים ל-360,000 לאחר שהכניסה לשידוריה בשנת 2004 ערוצי ספורט וערוץ מוזיקה פופולרי.
באוקטובר 2005 שידורי האודיו של כמה ערוצים הועבר לפורמט Dolby Digital 5.1. באותה שנה נחנכה חברת חדשה לטלוויזיה בכבלים בשם "טריקולור" שהחלה להתחרות בה.
במרץ 2006 החלו שידורי החברה לסיביר ולשטחי המזרח הרחוק הרוסי באמצעות הלוויין "Bonum-1".
בסוף אותה שנה הגיע מספר המנויים ל-500,000. באפריל 2007 החלו לראשונה שידורי ערוצים באיכות HD.
בנובמבר 2008 NTV Plus נכנסה לשוק האוקראיני והחלה להפעיל שידורי טלוויזיה בלוויין גם במדינה זו.
בפברואר 2010 אתר האינטרנט של החברה החל בשידור בתשלום של שידורי ספורט.
במאי אותה שנה החברה הייתה הראשונה לשדר משחק ספורט בשידור חי באיכות 3DTV.
בנובמבר 2015 החברה החליטה להפסיק את שידורי הספורט העצמאיים.
הושק ערוץ Match TV שהופעל ישירות על ידי גזפרום-מדיה וכונה ערות הטלוויזיה הספורטיבי הלאומי (Национальный спортивный телеканал).
בשנת 2017 החברה החלה בשידורים באיכות 4K.
NVM Express (NVMe) הוא תקן המגדיר ממשק עבור התקן לוגי כדי לגשת לאחסון לא נדיף המחובר בדרך כלל באמצעות (PCIe).
הקיצור NVM מציין זיכרון לא נדיף (non-volatile memory) שהוא לרוב זיכרון הבזק מבוסס NAND שיכול לבוא בצורות שונות כגון Solid state drive (SSD), כרטיסי PCIe ומתממשק בחיבור M.2. NVMe כממשק להתקן לוגי תוכנן כדי לנצל השהיה נמוכה ומקביליות פנימית של התקני אחסון אלו.
NVMe מאפשר לחומרה ולתוכנה לנצל את המקביליות הנתמכת ב-SSDs מודרניים, וכך לצמצם את התקורה של פעולות קלט/פלט (I/O) ולשפר את הביצועים ביחס לממשקים קודמים של התקנים לוגיים.
פרוטוקולים קודמים כדוגמת AHCI פותחו כדי לתמוך בדיסקים קשיחים איטיים, שבהם היה צוואר בקבוק בין בקשת המידע לקבלתו, מהירות העברת הנתונים הייתה איטית בהרבה ביחס ל-RAM, וזמן החיפוש כתוצאה מסיבוב הדיסק, יכלו לשמש כדרישות לאופטימיזציה.
התקני NVMe קיימים בצורות של כרטיסי הרחבה ל-PCIe וכהתקני 2.5 אינץ' המספקים ממשק של ארבעה אפיקי PCIe באמצעות חיבור U.2.
היסטורית רוב כונני ה-SSD השתמשו באפיקי נתונים כדוגמת SATA, SAS וערוצי סיבים (FC) כדי להתממשק עם יתר מערכת המחשב.
מאז הפיכתם של כונני SSD לנפוצים בשוק, היה SATA הדרך הנפוצה לחיבור כונני SSD למחשבים אישיים; אולם SATA תוכנן בעיקר כדי לתקשר עם דיסקים קשיחים מכניים, ולא מתאים כל כך ל-SSDs, שהשתפרו במהירות לאורך הזמן.
בין השנים 2005 ל-2010, חלק מכונני SSD הגיעו למיצוי התפוקה המקסימלית של SATA.
כונני SSD יוקרתיים השתמשו באפיק PCI Express עוד לפני הגדרת NVMe, אך על בסיס ממשקים שאינם תקניים.
באמצעות תקנון הממשק של כונני SSD, יכולות מערכות הפעלה להסתפק במנהל התקן (דרייבר) אחד שיתאים לכל כונני ה-SSD הפועלים בהתאם לתקן.
כמו כן יצרני SSD לא נדרשים למשאבים נוספים לתכנון מנהלי התקן ייחודיים.
התקן מגדיר את הממשק המאפשר גישה לאחסון לא נדיף.
התקן מיועד לאפשר גישה לכונני SSD על גבי PCIe.
הממשק של NVMe מספק ממשקים יעילים לשליחת משימה לביצוע ולמעקב אחרי השלמתה.
התקן תומך בביצוע פעולות במקביל הודות לתמיכה בכ-65 אלף תורי משימות, כשכל תור יכול לטפל ב-64 אלף משימות.
בנוסף כולל התקן יכולות מתקדמות המשמשות חברות כדוגמת הגנה מידע מהקצה לקצה, דיווח שגיאות מפורט ותמיכה בווירטואליזציה (כדוגמת SR-IOV).
בין היתר מגדיר התקן תמיכה בפסיקות של MSI/MSI-X ובתורי עדיפויות.
מרחב שם (Namespace) הוא זיכרון לא נדיף שיכול לארגן בלוקים לוגיים.
בקר NVMe יכול לתמוך במספר מרחבי שם, כשלכל אחד מזהה ייחודי (namespace ID).
קיימות פקודות לניהול מרחבי שם (כדוגמת יצירה ומחיקה שלהם).
תור משימות (Submission Queue; ובקיצור SQ) מאפשר לתוכנה לכתוב פקודות לביצוע, שאותן קורא הבקר על פי סדר (אך עשוי לבצע בסדר שונה), וכשהן נשלמות כותב הבקר הודעת סיום לתור המשימות שהושלמו (Completion Queue; ובקיצור CQ).
ניתן לשייך מספר תורי משימות לתור משימות שהושלמו.
רשומה בתור המשימות (Submission queue entry) בנויה מ-64 בתים, ומציינת את כתובות הזיכרון הפיזי שישמשו להעברת הנתונים, המצוינות בצורה של Physical Region Page (ובקיצור PRP) או רשימת פיזור/איסוף (Scatter Gather List ובקיצור SGL).
רשומה בתור המשימות מכילה מציין של התור הרלוונטי ושל המשימה.
משימות ניהול (Admin Submission) מאפשרות לנהל את הבקר כדוגמת יצירה ומחיקה של תורי משימות, ביטול משימות וכולי.
NVM Express over Fabrics (בקיצור NVMeOF) הוא תקן המרחיב את NVM Express כדי להשתמש בפרוטוקול תעבורה על גבי הרשת לגישה להתקנים מרוחקים, בשונה מ-NVMe בסיסי שבו הגישה להתקן נעשית בצורה ישירה על גבי אפיק PCIe.
יש מספר סוגים של NVMeOF, הנבדלים על פי סוג פרוטוקול התעבורה המשמש אותם.
התקן מגדיר מיפוי של NVMe על גבי גישה ישירה מרוחקת לזיכרון (RDMA) ובהמשך נוספה גם הגדרה ל–NVMe-oF/TCP כששכבת התעבורה היא TCP.
התקן מגדיר קפסולה כיחידת בסיס להעברת מידע, וקיימות קפסולות פקודה (command capsule) וקפסולות תשובה (response capsule).
הפרטים הראשונים על תקן חדש לגישה לזיכרון לא נדיף התפרסמו במסגרת אירוע המפתחים של אינטל ב-2007, שבהם הוצג בשם NVMHCI.
תקן NVMHCI 1.0 הושלם ופורסם באפריל 2008.
עבודה טכנית על NVMe החלה במחצית השנייה של 2009. התקן של NVMe הוגדר על ידי קבוצת עבודה שהורכבה מיותר מ-90 חברות; בראש הקבוצה עמדה אמבר הופמן מאינטל.
גרסה 1.0 של התקן פורסמה ב-1 במרץ 2011, וגרסה 1.1 פורסמה באוקטובר 2012. גרסה 1.1 כללה הרחבה של גישה למסלולים מרובים (multi path; באמצעות שיתוף מרחבי שם) וגודל שרירותי לרשימת פיזור/איסוף.
בשלביה הראשונים נקראה גרסה 1.1 בשם "NVMHCI לחברות".
בינואר 2013 פורסם עדכון לגרסה הבסיסית של NVMe, עדכון 1.0e.
ערכות שבבים ראשונות המבוססות על תקן NVMe החלו להימכר בצורה מסחרית באוגוסט 2012 על ידי החברה האמריקנית Integrated Device Technology.
ביולי 2013 הכריזה סמסונג על התקן NVMe לחברות, דגם XS1715, שתמך על פי היצרן במהירות קריאה של 3GB לשנייה, פי שישה מהמהירות של אמצעי אחסון קודמים.
בנובמבר 2013 השיקה SandForce משפחת בקרים SF3700 שגם תמכה ב-NVMe.
ביוני 2014 הודיעה אינטל על מוצרי NVMe ראשונים מתוצרתה במסגרת משפחת מוצרי אחסון למרכזי נתונים, שכללה את סדרות , ו-.
בספטמבר 2014 הוצע תקן FC-NVMe, המאפשר NVMe על גבי Fibre Channel.
דגם NW דגם B , היא מכונית בסגנון מתוצרת יצרנית הרכב הצ'כית , אשר משנת 1919 נודעה בשם טטרה ויוצרה באימפריה האוסטרו-הונגרית.
בשנת 1901 יוצרו 2 יחידות שהיו קרויות "Neuer Vierer", אבל בשנת 1902 שם הרכב שונה ל-"type B".
יוצרו 36 יחידות מסוג "NW סוג B".
מפעל היצרן מוקם בעיר בחבל מוראביה.
לאחר פירוק אוסטריה-הונגריה ב-1918 נעשתה חלק מצ'כוסלובקיה, ועם פירוקה ב-1993 נעשתה חלק מן הרפובליקה הצ'כית.
מנוע אחורי מרכזי שמוקם מתחת לרצפת הרכב.
NVision Group היא חברת טכנולוגיית מידע רוסית, ספקית פתרונות מידע, תקשורת ושירותים מקוונים.
מהווה חברה-בת של חברת התקשורת MTC.
אחד הפרויקטים החשובים של החברה היה פיתוח פורטל השירותים הציבוריים של הפדרציה הרוסית.
קבוצת NVision הוקמה בשנת 2001 על ידי אנטון סושקביץ', ממייסדיה, שהפך לנשיא החברה.