tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
פרויקט רייבן היה יחידת סייבר סמויה של איחוד האמירויות הערביות שפעלה החל מ-2009. הפרויקט פיתח יכולות מעקב סייבר מתקדמות עבור איחוד האמירויות, בסיוע צוות של סוכני מודיעין אמריקאים לשעבר מהסוכנות לביטחון לאומי (NSA), ובמהלך פעילותו אסף מידע על פוליטיקאים, עיתונאים ופעילים ברחבי העולם.
בשנת 2021 הודלפו מסמכים שלגביהם נטען כי הם נאספו במסגרת פרויקט רייבן, החושפים טענות על מימון קטרי לפוליטיקאים ופעילים בינלאומיים.
בין המסמכים, שאמיתותם לא הוכחה, חמישה העוסקים בפוליטיקאים ישראלים – תכתובות סודיות בין ראשי המשטר הקטרי, הנוגעות לכספים שהיו אמורים לעבור לכאורה מקטר לראש הממשלה בנימין נתניהו ולשר החוץ לשעבר אביגדור ליברמן, שיועדו למימון מערכות בחירות בישראל.
המסמכים פורסמו ב-2021 באתר החקירות הצרפתי "בלאסט" ובכלי תקשורת נוספים.
פרויקט רייבן היה יחידת מעקב סייבר סמויה שהוקמה על ידי איחוד האמירויות ב-2009. הפרויקט הוקם כתגובה לפריצת סייבר של קטר לארכיון של שלטון איחוד האמירויות.
מטרתו הייתה פיתוח יכולות מעקב מתקדמות עבור הרשות הלאומית לביטחון אלקטרוני של האמירויות (NESA), ששמה השתנה בהמשך ל-Signals Intelligence Agency , תחת עטיפה של מאבק בטרור ובאיומים ביטחוניים.
צוות הפרויקט כלל פקידי ביטחון אמירתים ובין 12 ל-20 סוכני מודיעין אמריקאים לשעבר, שעבדו עבור הסוכנות לביטחון לאומי, שהשתמשו בהכשרתם המודיעינית על מנת לפרוץ לטלפונים ומחשבים של יעדי הפרויקט.
הצוות פעל מאחוזה שהוסבה למטרה זו באבו דאבי, שנקראה "הווילה".
האמירויות הצהירו כי הן עומדות בפני איום מקבוצות קיצוניות אלימות וכי הן משתפות פעולה עם ארצות הברית במאמצי הלחימה בטרור.
במסגרת הפרויקט, נעשו פעולות למניעת טרור, אך גם פעולות שכוונו לפוליטיקאים, פעילי זכויות אדם ומתנגדי משטר.
חברת הסייבר האמריקאית Cyberpoint שימשה כקבלן של הפרויקט בתחילת הדרך וחברת הסייבר האמירתית DarkMatter Group החליפה אותה בכך החל משנת 2016, אז החל שימוש בכלי "קארמה", כלי פריצה מתוחכם של החברה.
קארמה איפשר פריצה מרחוק לאייפונים ללא צורך בפעולה של המשתמש – רק על ידי הזנת מספר טלפון או כתובת דוא"ל למערכת.
בניגוד לכלים אחרים, הוא פעל אוטומטית לאחר שליחת הודעת טקסט רגילה.
בנוסף נעשה שימוש בתוכנות זדוניות שפותחו בהתאמה אישית ליעדים, התחזות לפעילי זכויות אדם ושיטות של הנדסה חברתית.
סוכנים שעבדו בפרויקט טענו שלאחר 2017 הקארמה נהיה הרבה פחות יעיל, בשל עדכוני אבטחה באייפונים.
הפרויקט התמקד במאות מטרות ברחבי המזרח התיכון, ביניהן: אמיר קטר השייח' תמים בן חמד אאל-ת'אני, השר הטורקי מוחמד שימשק, שר החוץ של עומאן יוסף בן עלאווי, פעילת זכויות האדם התימנית תוואכול כרמאן ועוד.
הפריצות כוונו גם ליעדים אמריקאים.
בעקבות המעבר לחברת DarkMatter עזבו רוב הפעילים האמריקאים, חלקם בגלל אי נוחות מההסברים המעורפלים שקיבלו לגבי מעקב פוטנציאלי אחר אמריקאים.
מאוחר יותר פתח ה-FBI בחקירה האם הצוות האמריקאי הדליף טכנולוגיות מעקב אמריקאיות מסווגות והאם הפריצות כוונו לרשתות מחשב אמריקאיות.
פרויקט רייבן נחשף לראשונה לציבור בינואר 2019, אז פרסמה סוכנות רויטרס סדרה של מאמרים אודות הפרויקט, שנכתבו על ידי העיתונאים ג'ואל שכטמן וכריסטופר בינג.
המאמרים התבססו על ראיונות עם תשעה עובדים לשעבר בפרויקט ועל עיון באלפי עמודים מתוך מסמכי הפרויקט ותכתובות מייל.
דיווחים נוספים על הפרויקט הופיעו בתקשורת העולמית, בין השאר ברויטרס, BBC, ניו יורק טיימס, הוושינגטון פוסט, VICE, הגארדיאן, הטיימס, ידיעות אחרונות והארץ.
במסגרת הפרויקט נאספה כמות עצומה של מסמכים הנוגעים לפעילים פוליטיים, עיתונאים וגורמים ממשלתיים בכמה מדינות: טורקיה, צרפת, תימן, איראן, קטר וישראל.
בשנת 2021, הודלפו לאמצעי התקשורת ברחבי העולם מסמכים לגביהם נטען כי הם נאספו במסגרת פרויקט רייבן – טענה שלא הוכחה מעולם – ועל כן קיבלו את השם "מסמכי רייבן".
מסמכים אלו נוגעים לפעילות גורמי ממשל בקטר.
את המסמכים פרסם לראשונה העיתונאי הצרפתי ברנו ניקולה (Bernard Nicolas) באתר בלאסט.
המסמכים חושפים מעורבות פוליטית קטרית נרחבת בעולם הערבי והמוסלמי, מתוך ניסיון למוטט משטרים חילוניים כמו בלוב ובמאלי ולחזק ארגוני טרור ותנועות אסלאמיסטיות.
בנוסף חושפים המסמכים את מעורבותה של קטר במדינות מערביות כגון צרפת, דרום אפריקה, לבנון וישראל, באמצעות מענקים כספיים לגורמי שלטון, פעילים פוליטיים, פעילי זכויות אדם ואנשי ספורט.
על פי המסמכים, בין האישים שקיבלו מענקים כספיים מאמיר קטר היו הבאים:
אנרי לוי תבע את אתר בלאסט תביעת דיבה על כך שהכתבה שפרסם העיתון מכפישה אותו.
תביעתו נדחתה והוא חויב בתשלום הוצאות משפט בסך 3,000 יורו.
תביעתו לא התייחסה למסמך רייבן שכלל מידע על תשלום אישי מקטר והוא לא טען שהוא מזויף.
ניקולא סרקוזי – נשיא צרפת לשעבר, לו ניתן מענק של 15 מיליון דולר בהקשר לתמיכתו במועמדות קטר לאירוח גביע העולם בכדורגל 2022.
קרלה ברוני – שחקנית וזמרת צרפתייה, רעייתו של נשיא צרפת לשעבר ניקולא סרקוזי.
מישל פלאטיני – כדורגלן צרפתי ובנו, במטרה לקדם את מועמדות קטר לאירוח גביע העולם בכדורגל בשנת 2022.
ארגון Human Rights Watch – ארגון זכויות אדם בינלאומי.
חמישה מסמכים מבין המסמכים שהודלפו, שאמיתותם לא הוכחה, עוסקים בפוליטיקאים ישראלים – כולם תכתובות המסווגות כסודיות בין גורמי שלטון קטריים.
בישראל פורסם לראשונה דבר הפרויקט והמסמכים שהודלפו על ידי יגאל כרמון, נשיא מכון ממרי (המכון לחקר תקשורת המזרח התיכון), באתר המכון, בדצמבר 2023, לאחר טבח שבעה באוקטובר.
העניין בטענות כי נתניהו קיבל עשרות מיליוני דולרים ממדינה ערבית תומכת טרור גבר אחרי שנחשפו בשלהי 2024 הקשרים של יועצי נתניהו עם קטר, במסגרת פרשת הקשר בין לשכת נתניהו לממשלת קטר.
במרץ 2025 הגיש בנימין נתניהו תביעת דיבה נגד יו"ר מכון ממר"י יגאל כרמון בטענה שהמסמכים שהוצגו על קשריו עם קטר הם "פרסומים כוזבים וחסרי בסיס", וכן נגד שר הביטחון לשעבר משה (בוגי) יעלון "על השקר הנתעב שהפיץ כאילו קיבלתי משהו מקטר".
בכתב ההגנה שהגיש כרמון הוא ציין כי מעולם לא טען שנתניהו אכן קיבל כספים קטריים, אלא רק הציג מסמכים שלפיהם אותם כספים נועדו להגיע אליו וקרא לחקור זאת.
במקביל לכתב ההגנה הגיש כרמון גם כתב תביעה שכנגד בטענה כי עצם תביעתו בידי נתניהו הסבה לו ולמכון שלו נזקים.
ד"ר אודי לוי, לשעבר ראש יחידת צלצל במוסד, טען בראיון ל"כאן ב" כי יש הכרח לבדוק את אמיתות המסמכים.
לדבריו יש גורמים באמירויות שמוכנים לשתף פעולה עם ישראל בנושא ויש עדויות של אנשים בכירים בקהילה היהודית שטוענים שהיו מעורבים בסוגיה של השוחד הקטרי.
עוד ציין לוי כי מייד לאחר פרסום המסמכים בישראל "מישהו דאג להציף את המערכת במסמכים מזויפים", בכדי ליצור את הרושם שגם המסמכים המקוריים שפורסמו הם מזויפים.
נתניהו הגיש תביעת דיבה נגד אודי לוי על "הפצת עלילת הדם השקרית נגדו בעניין קטר".
לוי ציין את הצורך לבדוק את אמיתות מסמכי רייבן הללו גם במסגרת כתב הגנה שהגיש במענה לתביעה, והדגיש שאינו נסמך רק על מסמכים אלו, שמהימנותם טרם התבררה, אלא על מידעים רבים ומטרידים נוספים בנושא.
בין אלה ציין לוי צילומי מסך שנמצאים ברשותו של גורמים בכירים מאוד בירדן שהיו מעורבים בנושא וכן גורמים בקטר שמוכנים לתת עדות בנושא.
במאי 2025 הגיש בנימין נתניהו תביעת דיבה נגד מפלגת הדמוקרטים ויו"ר המפלגה יאיר גולן, בעקבות פרסומים שהתייחסו ל"חשד חמור שנתניהו מכר את ביטחון ישראל בעבור בצע כסף" ולפרשת קטרגייט.
נתניהו טען כי "מדובר בפרסומים כוזבים וחסרי בסיס".
בכתב ההגנה טען גולן כי הפרשות הביטחוניות-פליליות שנחשפו מעלות חשד לפגיעה בביטחון המדינה על ידי נתניהו ואנשי לשכתו, וציין בין השאר את מסמכי רייבן שכוללים הוראה קטרית לשלם לנתניהו עשרות מיליוני שקלים.
שר הביטחון לשעבר משה (בוגי) יעלון קרא אף הוא לבדיקת המידע העולה ממסמכי רייבן.
הוא טען כי המסמכים מופיעים באתר בלאסט עד היום אך נתניהו נמנע מלתבוע את האתר אודות פרסומם.
ב-18 בספטמבר 2025 העיתונאי שלומי אלדר טען שבכיר אמירתי סיפר לו שיש לו "מסמך מוכיח" לגבי הסכומים הנקובים במסמכי רייבן.
ב-22 בספטמבר 2025 פרסם העיתון האיטלקי "קוריירה דלה סרה" (Corriere della Sera) כתבה נרחבת של העיתונאי פדריקו פוביני שהעלתה מחדש את נושא מסמכי פרויקט רייבן הקשורים לנתניהו והביאה את טענותיו של ד"ר אודי לוי כי המסמכים לא נחקרו כראוי בישראל למרות שנבדקו במדינות אחרות.
ב-23 בספטמבר צייץ העיתונאי מיקי רוזנטל ברשת X כי הכסף שהועבר לישראלים מקטר קיבל גושפנקא מבכיר בגוף קטרי שמקביל לשב"כ בישראל.
פרויקט תאוי הוא אתר ספרייה דיגיטלית על המיתולוגיה היוונית וייצוגה בספרות הקלאסית ובאמנות היוונית העתיקה.
הוא משמש כהתייחסות חופשית לאלים (תאוי), לרוחות (דיימון), ליצורים מיתולוגיים (שם) ולגיבורי המיתולוגיה והדת היווניות העתיקות.
באתר יש גם ספרייה של ספרות קלאסית בנושא המיתולוגיה היוונית, לרבות יצירותיהם של רבים מהמשוררים הפחות מוכרים.
את האתר הקים אהרון ג'יי אטסמה מאוקלנד, ניו זילנד.
פרויקט פלורידה הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2017, בבימויו של שון בייקר, שנכתב על ידיו יחד עם כריס ברגוק.
הסרט מתמקד במוני, ילדה בת שש, ואמה הצעירה היילי, המתגוררות במוטל זול ליד אורלנדו, פלורידה, בסמוך לפארק השעשועים דיסניוורלד.
הסרט מציג את חוויותיהם של התושבים המקומיים החיים בצל הפארק המפואר, תוך התמקדות בהרפתקאותיה של מוני וחבריה במהלך חופשת הקיץ.
הסרט זכה לשבחים רבים על הצגת החיים בשולי החברה האמריקאית.
הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל קאן 2017, והופץ בארצות הברית על ידי A24 ב-6 באוקטובר 2017.
מוני (ברוקלין פרינס), ילדה בת שש, מתגוררת עם אמה היילי במוטל זול בשם "Magic Castle" ליד אורלנדו, פלורידה, לא רחוק מדיסניוורלד.
במהלך חופשת הקיץ, מוני מבלה את ימיה בהרפתקאות עם חבריה, חוקרת את סביבתה ומוצאת דרכים ליהנות למרות התנאים הכלכליים הקשים.
היילי (בריה וינייטה), אם חד הורית בת 22, נאבקת לספק את צרכיהן, בעוד בובי (וילם דפו), מנהל המוטל, מנסה לשמור על הסדר ולהגן על הדיירים הצעירים.
הסרט מציג את חיי היומיום של הדמויות, את האתגרים שהם מתמודדים עמם, ואת הקשר המיוחד בין מוני לאמה.
ברוקלין פרינס – מוני, ילדה בת שש המתגוררת במוטל.
בריה וינייטה – היילי, אמה הצעירה של מוני.
וילם דפו – בובי, מנהל המוטל.
ולאריה קוטו – ג'נסי, חברתה של מוני.
כריסטופר ריברה – סקוטי, חבר של מוני.
הסרט זכה לביקורות טובות מצד המבקרים ששיבחו את הביצועים ואת הבימוי של בייקר; בריה וינייטה זכתה לשבחים מיוחדים על הופעתה.
הופעתה של הילדה ברוקלין פרינס זיכתה אותה בפרס סרטי המבקרים עבור המבצע הצעיר הטוב ביותר, בעוד שעל וילם דפו נאמר כמי שנתן את "ההופעה הטובה ביותר שלו בזיכרון האחרון", וקיבל מועמדויות לפרס שחקן המשנה הטוב ביותר באוסקר, גלובוס הזהב, פרסי SAG, פרסי בחירת המבקרים ופרסי BAFTA .
המועצה הלאומית לביקורת וגם מכון הסרטים האמריקאי הכתירו את פרויקט פלורידה כאחד מעשרת הסרטים המובילים של השנה.
באתר Rotten Tomatoes, הסרט מחזיק בציון של 96% על סמך 329 ביקורות, עם קונצנזוס המבקרים המציין כי הסרט מציע מבט נוגע ללב על הילדות בשולי החברה, עם הופעות משחק מרשימות.
באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון ממוצע של 92 מתוך 100, המבוסס על 44 ביקורות, המעיד על שבחים אוניברסליים.
בישראל, הסרט הוקרן בסינמטקים וזכה לביקורות חיוביות.
באתר "סינמטק תל אביב" נכתב: "היילי בת ה-22 ובתה בת השש מוני חיות במוטל זול סמוך לכביש המהיר של אורלנדו, לא רחוק מפארק שעשועים ממוסחר ומפתה." באתר "סינמטק ירושלים" נכתב: "מוני השובבה וחבריה הילדים מעבירים את הזמן בשיטוטים בסביבת המוטל הזול שבו מתגוררות המשפחות שלהן, אי שם באורלנדו, פלורידה."
פרויקט סקובי-דו הוא סרט ספיישל טלוויזיוני מסוגת ופאונד פוטג' אמריקאי משנת 1999 שהופק בשילוב בין לייב אקשן להנפשה מסורתית, המציג סאטירה הן על סרט האימה "פרויקט המכשפה מבלייר" (1999) והן על הקלישאות המוצגות לאורך שנות שידוריו של זיכיון "סקובי דו".
הספיישל שודר במהלך מרתון שידור פרקי "סקובי-דו, איפה אתה?" ברשת "Cartoon Network" ב-31 באוקטובר 1999, בקטעים נפרדים במהלך הפסקת הפרסומות לאורך הפרקים, כשבתום המרתון שודרו הקטעים מחדש בגרסה ערוכה ומלאה, כולל סיום מורחב.
הספיישל זכה בפרס אנני להפקה מונפשת מיוחדת הטובה ביותר.
כשהיא עומדת מחוץ למכונת המסתורין, ולמה מציגה בפני הצופים כל חבר ב"מסתורין בע"מ", ומסבירה שהיא מתעדת את אחת התעלומות החדשות שלהם.
במסגרת הניסיון לפתור את התעלומה, הקבוצה מראיינת את המקומיים במחוז קספר, כל אחד מהם מתאר את המפלצת, עליה דווח שהיא רודפת את היער הסמוך.
הריאיון האחרון שמוצג נערך עם קשישה שמזהירה את הקבוצה שלא להיכנס ליער.
הקבוצה מתעלמת מאזהרתה ומגיעה אל היער, שם שאגי מציין כי היער נראה "מציאותי יותר" מהיערות להם היו רגילים.
כשהם מגיעים לבית קברות במעמקי היער, בו תועדה תחילתה של הקללה, שאגי נחרד לגלות שהם ישנו בקרבת מקום.
ולמה מנסה להסביר בפני הצופים את מקור הקללה ואופן פעולתה, אך הסבריה "נטבעים" בבליל צעקותיהם של שאגי וסקובי.
בקטע הבא, המתרחש יום למחרת, מתגלה כי הקבוצה נתקלה במפלצת בזמן שהמצלמה הייתה כבויה.
ולמה מצהירה בביטחון שהם יפתרו את התעלומה, בעוד שדפני מבטאת את אמונתה כי המפלצת היא למעשה אחד המקומיים, וייתכן אולי אפילו אחד מהמקומיים שראיינו קודם לכן.
באותו לילה, ולמה ודפני מתעוררות לקול צעקות מחוץ לאוהל, שמתגלה כקולו של סקראפי-דו.
הקבוצה מצליחה לשכנע אותו להוביל לכאורה את החקירה, אך בפועל מנצלת את ההזדמנות על מנת לברוח בלעדיו.
מאוחר יותר באותו הלילה, הקבוצה שומעת רעשים מוזרים מחוץ לאוהל, ומטילה על שאגי וסקובי את האחריות לחקור את מקור הרעשים.
הצמד נענה, אך סקובי נס על נפשו לזמן קצר לאחר שהבחין במפלצת שרצה על המצבות.
ולמה מנסה למצוא את מיקומם הנוכחי במפה, אך דפני מקניטה אותה כיוון שלא עשתה זאת במשך השעתיים האחרונות, והקשר בין חברי הקבוצה מתדרדר כשהם מתחילים להתקוטט ולהתווכח.
נחשף כי המפה של ולמה היא מפה סטריאוטיפית, עשויה לא יותר מקווים מצוירים וסימן "X" גדול, והאחרים מוחים על היות המפה חסרת-תועלת.
הקבוצה לא מצליחה לחזור על עקבותיה ומבינה שהלכה במעגלים, ונוסף לכך, שאגי וסקובי אוכלים את המפה מתוך רעבון גדול, כיוון שהצמד אכל בשוגג את כל האוכל בו הצטיידו בלילה הראשון.
עם רדת הלילה, פרד התזזיתי מקונן בפני הקבוצה על היותם אבודים ביער כבר שבוע ללא סימן להיותם קרובים לפתרון התעלומה, ועל געגועיו לאופן שבו הם פתרו תעלומות תוך 22 דקות בלבד.
עד מהרה הם מוצאים ערימות נוספות של חטיפי סקובי, ועל אף שדפני מתרה בהם, שאגי וסקובי טועמים אותם ומגלים לחרדתם כי החטיפים מעופשים.
זמן מה לאחר מכן, ולמה מאבדת את המשקפיים שלה, ופרד, שמאבד את סבלנותו, צועק עליה להביא להבא רצועת משקפיים.
בזמן שהבנים מתווכחים על כך שהם צריכים כל הזמן לחפש את משקפיה של ולמה, מתגלה כי ולמה אבדה וכי דפני הלכה לחפש אותה.
דפני מוצאת אותה ומקוננת על חוסר יכולתה לדאוג לטיפוח מראה החיצוני שלה עקב שהותם הממושכת ביער.
החבורה עוקבת אחר רעשי המפלצת אל בית רדוף למראה הממוקם בנבכי היער, ונכנסת אליו במטרה לבקש עזרה.
כשהיא מוצאת רדיו, ולמה מחליטה לבדוק אם דיווחו עליהם בחדשות ומפעילה את הרדיו, אך השיר "Seven Days a Week" מתחיל להתנגן.
שאגי צועק באימה שתמיד רודפים אותם כשמוזיקה מתנגנת, ואכן, בשלב זה המפלצת מופיעה ורודפת אחריהם אל הקומה העליונה.
כשהיא מגיעה למסדרון, ולמה מציינת שהיא שונאת את החלק עם הדלתות ועומדת בצד, מצלמת כשהמפלצת רודפת אחרי האחרים הלוך ושוב מדלת לדלת.
לאחר מכן המפלצת צצה ישירות מול ולמה, רודפת אחריה אל המרתף, שם שאגי אחוז הפחד מסתתר.
לפתע, המפלצת מסתערת על ולמה והמצלמה מתנתקת.
הקבוצה מצליחה ללכוד את המפלצת ולקשור אותה לכיסא.
פרד חושף אותו בתור מקומי אקראי.
לאחר שהמקומי מכנה אותם "ילדים פולשניים", שאגי מציין כי הביטוי "הנכון" צריך להיות "חטטניים".
ולמה מטילה ספק במניעיו של המקומי, ועל כך הוא משיב שהתאריך הוא ליל כל הקדושים.
פרד שואל מדוע, אם זה היה המקרה, הוא הפחיד אותם בלילה הקודם בבית הקברות, והמקומי משיב שלא עשה זאת.
בעקבות הצהרתו, דפני תוהה על זהות המפלצת שהפחידה אותם אז; המפלצת האמיתית מופיעה וצורחת עליהם מבעד לחלון הפתוח.
הקבוצה מפילה את המצלמה ונסה בזמן שהמקומי נשאר קשור לכיסא.
בעוד המצלמה מתנתקת ולבסוף נכבית, נשמעים קולות מאבק ומנוסה.
מתגלה כי מכונת המסתורין ננטשה ומשלחות חיפוש מצאו מאות חטיפי סקובי במשך מספר ימים, כמו כן גם את המצלמה, על אף שלא היה סימן לחברי הקבוצה עצמם.
בהמשך אף מוצגת כרזת "אנשים נעדרים" המציגה את כל חברי "מסתורין בע"מ", מה שמרמז שהם נעלמו (או מתו) בעקבות התקפתה של המפלצת.
סקוט אינס – סקובי-דו; שאגי רוג'רס; סקארפי-דו
בשנת 1999, לאחר ששובצו שלושה מרתוני "סקובי-דו" שונים למשבצות שידור באוקטובר 1999, הוטל על שלושה אנימטורים של רשת "Cartoon Network" ליצור ולהנפיש חומרי קידום לקראתם.
לאחר שסרט האימה "פרויקט המכשפה מבלייר" הפך לשובר קופות באוגוסט 1999, השלושה ביקשו לאגד את משאביהם על מנת ליצור סאטירה על התופעה התרבותית שנוצרה כתוצאה מהצלחת הסרט.
השלושה הנפישו סרטון קצרצר שבו הוצגה דפני בלייק נסה ביער, והמנכ"לים ברשת אישרו את הרעיון.
התסריט נכתב והופק לשידור בצורת סקיצות ששודרו בין פרקי המרתון, ובסופו קובץ כספיישל באורך מלא בגרסה ערוכה ומלאה.
התקציב שניתן להנפשת הספיישל היה מוגבל, ולכן האנימטורים דאגו לקבל את כל דמויות הרקע כחלק מעסקת החבילה; במהלך ההפקה נעשה שימוש רב בליפ סינק.
הראיונות השכונתיים הפרבריים, שצולמו בסגנון מוקומנטרי, התקיימו בבית הוריו של אחד מהמפיקים, שאף הופיעו בתוצר הסופי.
סצנות היער צולמו בחצר האחורית של הבית.
כל חברי צוות ההפקה נסעו לשם לאחר שעות עבודה קבועות על מנת לביים את האוהלים, הערימות והמקלות.
נוסף לכך, כל צילומי הלייב אקשן צולמו במצלמת "Mini-DV", וצולמו גם סצנות בדרייב אין, שנחתכו בגרסה הסופית.
המכונית ששימשה בתור "מכונת המסתורין" הייתה באותה תקופה במסע קידום בקנדה, ומשום מכך מספר מהמפיקים המעורבים טסו לשם וצילמו את המכונית כבר באותו יום.
צילומי מסיבת העיתונאים צולמו בחדר ישיבות ליד הקפיטריה של האולפנים באמצע יום עבודה.
את סגן השריף דיבב מנהל תכנות שעבד עבור "Cartoon Network" ב-20 השנים האחרונות, ואת העיתונאים דיבבו מספר עובדים ששהו במשרדים באותו יום.
צוות המדבבים, ששב לדבב את דמויותיהם של חברי "מסתורין בע"מ" מהפקת הסרט "סקובי-דו באי הזומבים", הוקלט בשיחת טלפון מלוס אנג'לס.
הפקת הספיישל התקיימה באולפני טרנר שבאטלנטה, תחת לחץ מפיקי הרשת בעקבות הפקתן של פארודיות נוספות על הסרט ברשתות שידור אחרות.
בביקורת של "ואניטי פייר" נכתב כי הספיישל משחזר את הסרט המקורי "בנאמנות כה רבה שלא משאירה סיבה לראות את המקור המשעמם." מבקרת הקולנוע קים ניומן ציינה את שהספיישל כאחד הפארודיות הבודדות שהופקו על בסיס "פרויקט המכשפה מבלייר" שהיו מצחיקים למדי.
ג'ונתן ברקן מ-"Bloody Disgusting" מצא את הספיישל "די מצחיק" ו"מטא-סרט נפלא שמדגים עד כמה סרט אימה יכול להיות מטופש", ברקן אף הוסיף שזהו סיפור אימה מושלם לילדים מכיוון שהם "אז הם יכולים ללמוד ממנו לא לקחת סרט אימה ברצינות".
לעומת זאת, במגזין RVA צוין כי הצלחת הספיישל נבעה בעיקר בשל חתירתו תחת המגבלות שנקבעו אז לתוכניות המיועדות לילדים ולכל המשפחה; "תחת [חוסר] התאורה הנכונה, זה היה די מפחיד", וכי האנימציה והלייב אקשן השתלבו זה בזה בצורה מיטבית יותר ממה שהיה אפשר לצפות לו.
ספנסר וילס מ"הג'ורנל" הסכים עם קביעה זו, וקבע בעצמו כי מדובר היה ב"פרק מפחיד שהכה פחד בלבם של ילדים שקיוו ליהנות מיום של סדרות הנפשה קלאסיות".
כריס מורגן ממגזין "Paste" תיאר את הספיישל כמקרה-בוחן מרתק לחקירה מנקודת מבט אסתטית.
ראסטי בלייזנהוף מ-"Boing Boing" ציין כי הספיישל היה אחת מהפנינות המוצלחות לשנת 1999.
האנימציה המקורית שנעשתה עבור הספיישל שומשה פעמים רבות בפרויקטי "סקובי-דו" ו"האנה-ברברה" לאחר שידור.
בין היתר, נעשה שימוש חוזר בקטעים המציגים את דמותו של סקובי-דו מספר פעמים עבור "Cartoon Campaign 2000", וקטעים המציגים את דמותו של פרד ג'ונס הוצגו באופן בולט במהלך תוכנית המחצית של "Big Game: Road Runner vs.
במהלך הבאמפר המונפש של "Big Game", "בעיה טכנית" מובילה לכך שקולו של פרד נשמע במהלך "השידור החי", וחושף כי הוא ושאר חברי "מסתורין בע"מ" ברחו מה"מפלצת" ובסופו של דבר חשפו את המפלצת בתור עוד "בחור במסכה" שאותו הם עצרו.
פרד מצהיר בנוסף שכאשר ניסו ליידע אנשים על אירועים אלו, הם ספגו התעלמות נחרצת בטענה כי הצילומים שלהם היו "סתם עוד פארודיה מתישה של פרויקט המכשפה מבלייר".
נוסף לזאת, הצלחת הספיישל הביאה להפקתו של ספיישל-המשך בשם "סקובי-דו וליל המתים החיים", שעלה לשידור בשנת 2001.
הספיישל מעולם לא שוחרר רשמית בפני עצמו בפורמט DVD, אך נכלל בתוך שלושה מארזי DVD של "Best of CN On-Air".
הספיישל הועלה לערוץ היוטיוב של "Cartoon Network" ב-29 באוקטובר 2022, במסגרת יום השנה ה-30 להיווסדה של הרשת.
עם זאת, בגרסה זו הסצנות בהשתתפותו של סקראפי-דו והסיום המורחב הוסרו.
פרולוג היא שפת תכנות לוגית שפותחה במקור לכתיבת יישומי בינה מלאכותית.
השפה היא שלמה טיורינג (Turing-Complete), כלומר ניתן לממש באמצעותה כל מה שאפשר לממש בשפות התכנות הנפוצות.
שמה נגזר מצירוף המילים "תכנות בלוגיקה" .
השפה פותחה על ידי אלן קולמר (Alain Colmerauer אנ') באוניברסיטת אקס-מרסיי והוכנסה לשימוש בשנת 1972.
בעבר תלו בפרולוג תקוות גדולות והיו שחשבו שהיא מסמלת את הכיוון העתידי של שפות התכנות.
כיום אפשר לומר שהתקוות לא התממשו ופרולוג, אלגנטית ומעניינת ככל שתהיה, נותרה שפה אקדמית בלבד.
בניגוד לשפות התכנות הנפוצות, תכנות בפרולוג איננו כתיבה של סדרת הוראות לביצוע.
הרצה של תוכנית פרולוג היא הגדרת עובדות וכללים והצגת שאילתות לגביהם.
מבחינה זו, יש קשר הדוק בין פרולוג לבסיסי נתונים.
לפרולוג יש מנגנון הוכחה פנימי שנועד להשיב על שאילתות מורכבות.
לב מנגנון ההוכחה הוא אלגוריתם להאחדה של תבניות (unification).
בנוסף, כולל מנגנון ההוכחה אלגוריתם פשוט של גישוש נסוג (Backtracking).
הקוד של פרולוג מבוצע בדרך כלל על ידי מפרש ולא עובר הידור.
עובדה זו, בנוסף לעובדה שמנגנון ההוכחה איננו יעיל בדרך כלל, גורמים לתוכניות פרולוג לעבוד לאט יחסית.
תכנות בפרולוג מורכב משני סוגי הצהרות: עובדות וכללים.
עובדה עשויה להיות מוגדרת ביטוי פשוט (אטום):
שאפשר להתייחס אליו כאל הטענה "עכשיו קיץ".
עובדות יכולות גם להגדיר יחס על איבר בודד (פרדיקט), כגון
שמגדירים את המשתנה yoni להיות "זכר" ו"גבוה".
או על מספר איברים ואז תגדיר יחסים, כגון:
שמגדיר שיוני "אוהב את" רותם.
יש לשים לב שאף אחת מהמילים tall, love, yoni, rotem, איננה מוגדרת בשפה עצמה, ומשמעותן מתקבלת מהמשך השימוש במשתנים אלו.
סוג שני של הצהרות בשפה הוא כלל.
שמגדירה שרותם אוהבת מישהו (X כאן הוא משתנה, כמו כל מילה שמתחילה באות גדולה) אם X זכר וגם X אוהב את רותם.
כלל זה אומר ש-X ו-Y "נשואים" אם "עכשיו קיץ" וגם X "אוהב את" Y וגם Y "אוהב את" X.
לאחר שמגדירים עובדות וכללים, ניתן לשאול שאלות על מאגר הנתונים שבנינו.
בגלל המבנה התיאורי, היכולת לנסח חוקים בצורה מופשטת ומנגנון ההוכחה המובנה, תוכניות פרולוג נוטות להיות קצרות ואלגנטיות מאוד.
פרולוג מעצם טבעה היא שפה רקורסיבית - אימות השאילתה מתבצע באמצעות קריאות מקוננות חוזרות ונשנות על סט החוקים הנתון עד למסקנה החד משמעית בדבר נכונות השאילתה (במקרה של שאילתת נכונות), או עד גמר איסוף כל הפתרונות האפשריים (במקרה של שאילתה פתוחה השולחת פרמטרים למילוי).
כל תוכנית פרולוג היא למעשה אוסף של פסוקים לוגיים הידועים כפסוקי הורן (Horn Clauses).
אחד הנושאים המעניינים בהתפתחות שפת הפרולוג שהיווה מקור לוויכוחים אקדמיים מרים, הוא ההוספה של הגיזומים (Cut - תחביר: סימן קריאה !) לתחביר השפה.
בפרט, cut היא פקודה ולא הצהרה, ולכן היא שייכת לפרדיגמה האימפרטיבית בדומה לשפות סטנדרטיות יותר.
שפת הלוויין דטלוג מוגדרת כתת-שפה (חלקית ממש) של פרולוג, אשר מצד אחד יותר מצומצמת מפרולוג, אבל מצד שני היא דקלרטיבית אמיתית, ואינה תומכת בגיזומים.
בדטלוג גם אין פונקציות ומנגנון ההסקה שלה הוא מטה-מעלה, בניגוד לפרולוג שהיא מעלה-מטה.
דטלוג משמשת בעיקר למסדי-נתונים לוגיים בתחומי הבינה העסקית.
למחשבים אישיים התפרסם Turbo Prolog ו-Amzi!
פרולוג, שניהם כוללים מהדר לפרולוג.
כמו כן קיימת הרחבה גרפית ותמיכה בשפה העברית לאמזי פרולוג OW Prolog.
פֶרוֹמוֹן (פֵּ"א רפה) הוא כימיקל נדיף המופרש על ידי יצור חי במטרה להשפיע על ההתנהגות החברתית או המינית של פרטים בני אותו המין.
חוש הריח ניחן ברגישות שונה למולקולות שונות במינים שונים של בעלי חיים.
מינים רבים של חרקים ומכרסמים נעזרים בחוש הריח כחוש עיקרי, כשם שהאדם נעזר במערכת הראייה.
איבר יעקובסון, המנוון בבני אדם, משמש כאיבר הרחה נוסף במגוון מינים, הנעזרים בו לזיהוי מולקולות איתות המופרשות על ידי בני מינם - הפרומונים.
מולקולות אלה משפיעות באופן ניכר על מידת המשיכה המינית ברבים ממינים אלה.
המילה "פרומון" היא הלחם של שתי מילים שמקורן בשפה היוונית: הפועל φέρω (קרי: Fero - פֶרוֹ, במלעיל) שמשמעותו: להביא, לשאת, והמושג "הורמון", שמקורו במילה ὁρμή (קרי: Ormi - אוֹרְמִי, במלרע) - שם פעולה שמשמעותו: הַמְּרַצָּה.
המונח פרומון נטבע בשנת 1959 על ידי אדולף בוטנאנדט, שמחקריו על הורמוני מין זיכו אותו בפרס נובל לכימיה לשנת 1939. בוטנאנדט גילה כי התנהגותו המינית של העש טוואי המשי, מושפעת על ידי תרכובת אורגנית מסוימת המופרשת על ידי נקבת טוואי המשי.
עשים זכרים נמשכו אל עבר נקבה שהפרישה את התרכובת והחלו לרקד סביבה תוך רפרוף נרגש בכנפיהם.
למולקולת התרכובת קרא בומביקול (Bombykol) על שמו המדעי של סוג העש - Bombyx.
בשנת 1978 התגלה כי נקבת טוואי המשי משחררת פרומון נוסף, שכונה בומביקל (Bombykal), עבורו ניחן הטוואי הזכר בקולטני ריח ייעודיים.
בומביקל מדכא את תגובת רפרוף הכנפיים של הזכר שמעורר הבומביקול.
נמצא כי בלוטות הנקבה מכילות כ-0.16 מיקרוגרם ( גרם) בומביקול וכ-15 ננוגרם בומביקל.
המשקל המולקולרי של בומביקול הוא כ-238 גרם למול, מכאן שנקבת העש מצוידת בכ- מולקולות של בומביקול.
זאת כאשר זכר טוואי המשי מסוגל כנראה לקלוט גם מולקולת בומביקול בודדת במחושיו הרגישים.
מולקולות הפרומון מפורקות בזריזות על גבי מחושי העש, ככל הנראה במטרה לשמור על רגישותו למולקולות פרומון חדשות שיאותתו על מיקום הנקבה.
מחצית המולקולות מפורקות תוך כחצי דקה על מחושי הנקבה ותוך כשתי דקות וחצי על מחושי הזכר.
פרומונים ממלאים תפקידי איתות נוספים מלבד משיכה מינית.
אצל חרקים מסוימים, הפרשת פרומונים גורמת להתקבצות מספר רב של פרטים יחדיו (לדוגמה, בשינת החורף של מושית השבע).
לאור בררנות החרקים לפרומונים הייחודיים להם והשפעתם על אורח חייהם, נעשה שימוש בפרומונים לצורך הדברה ביולוגית של חרקים.
הפרומונים ממלאים תפקיד חשוב בחייהם של נמלים, המאותתות זו לזו באמצעות הפרשת פרומונים.
הנמלים קולטות את הפרומונים באמצעות מחושיהן הרגישים.
התפקיד העיקרי של הפרומונים הוא לתאם את העבודה של נמלים ממושבה אחת.
המלכה, למשל, מפרישה פרומון המכונה "פרומון המלכה", שגורם לנמלים האחרות בקן לזהות אותה ולהגן עליה.
פרומון זה גם הופך את הנמלים האחרות לעקרות, ומשמר את המלכה כנמלה היחידה המתרבה בקן.
לפרומונים גם תפקיד חשוב נוסף אצל נמלים ממינים מסוימים.
נמלה המוצאת מזון מסמנת את המסלול המוביל אליו בפרומונים המושכים נמלים אחרות.
כשנמלים נוספות מצטרפות גוברת כמות הפרומונים, ומקור המזון מושך עוד ועוד נמלים.
כך נוצר "שביל הנמלים" המפורסם.
התנהגות היונקים בכלל והמכרסמים בפרט מורכבת מזו של חרקים.
אחד הניסויים הידועים בוצע באוגרים:
אוגר זכר הורדם והוכנס לכלוב, שבו שהה אוגר זכר אחר.
האוגר השני ניסה לנשוך את האוגר המורדם, דחף אותו והפגין את חוסר רצונו להימצא עמו באותו כלוב.
לאחר מכן, הוציאו את האוגר המורדם מן הכלוב ומרחו עליו מעט הפרשות של אוגרת נקבה.
כעת האוגר השני קיבל אותו לכלוב ואף ניסה להזדווג עמו.
לבסוף, הצליחו החוקרים לבודד את החלבון "אפרודיזין", שאחראי לתגובה זו.
החלבון מורכב מיחידת נשא ומולקולה קטנה הקשורה אליה - והיא ככל הנראה מולקולת הפרומון.
מחקרים שונים בשלושים השנים האחרונות הצביעו על כך, שגם בני אדם מגיבים לפרומונים מסוימים, אם כי באופן מתון יותר מאשר חרקים ומכרסמים.
איבר יעקובסון, המעורב בהרחת פרומונים בבעלי חיים אחרים, מתנוון במהלך ההתפתחות העוברית האנושית.
כמו כן נמצא כי הגנים הנושאים את המידע הדרוש לייצור קולטני הפרומונים באיבר יעקובסון התנוונו כבר לפני שנים רבות במהלך האבולוציה האנושית.
בנוסף, נמצא כי תרכובות מסוימות המופרשות בבלוטות הזיעה האפוקריניות הנשיות מסייעות להשגת תיאום במועדי הביוץ בין נשים שנחשפו להן (אפקט מקלינטוק השנוי במחלוקת).
לזיעה גברית נמצאה השפעה מרגיעה מסוימת על נשים, המעידה על איתות פרומוני בין המינים.
יש לציין כי פרומונים מעוררים תחושה ריחנית כמו כל מולקולה אחרת הנקלטת ברירית האף, בקולטנים המשמשים את חוש הריח.
יחודם הוא בתפקידי האיתות הכימי שהם ממלאים בתקשורת בין פרטים מאותו מין.
השפעתם על ההתנהגות מקבילה לזו של אופני איתות אחרים, כגון מראה חיצוני, גוון הקול וליטוף הגוף.
בהתאם לייעוד הביולוגי של מנגנוני איתות אלה, השפעתם ההתנהגותית מוגבלת ואין בנמצא "שיקוי קסם" שישעבד גבר או אישה לניחוחם.
צוות חוקרים שוודי-צרפתי בחנו את הרגישות של עשים ממין Agrotis ipsilon לפרומונים של נקבות מאותו המין .
פרולקטין (PRL - PROLACTIN) הוא סוג של הורמון פוליפפטידי סומטי, המכונה גם הורמון לקטוגני (lactogenic hormone, הגורם ליצירת חלב אחרי לידה).
ההורמון פועל חוליתנים ובעיקר ביונקים.
ההורמון מופרש על ידי האונה הקדמית של בלוטת יותרת המוח (היפופיזה) (Adenohypophysis) יחד עם הורמון הגדילה והרמון הלקטוגני של השליה.
אצל זכרים הוא מסייע בייצור תאי זרע ונוזל הזרע בערמונית ואצל נקבות הוא פועל על תאים לקטוטרופיים המייצרים חלב בבלוטות החלב לאחר הלידה.
פרולקטין מעכב את מחזור הביוץ בנקבה על-ידי הפסקת הפרשת ההורמונים FSH, ו-LH.ההורמון משפיע על ומושפע מריכוז דופמין, ולכן גם על התנהגות ותחושות שלווה או כעס.
הוא משפיע גם על מאזן האלקטרוליטים ועל פעולות בלוטות הפרשה.
לאחר ההפריה, בתהליך ההיריון כבר משפיע הפרולקטין להתפתחות והגדלה של בלוטות יצירת החלב.
לאחר הלידה, מעודדת פעולת היניקה של התינוק ייצור מוגבר של אוקסיטוצין, המזרז הפרשת חלב על-ידי שחרור שרירי הפיטמה והפרשת פרולקטין בזמן הנקה.
רמות גבוהות של פרולקטין גורמות לדיכוי מחזור הביוץ, כתוצאה מעיכוב של ייצור הורמון מגרה זקיק (FSH) ו-הורמון משחרר גונדוטרופינים (GnRH).
עלייה ברמת הפרולקטין יכולה להעיד גם על פרולקטינומה, גידול של תאים מפרישי פרולקטין והפסקת המחזור גם בנשים שאינן בהריון.
פרט לייצור חלב לפרולקטין תפקידים נוספים בבני אדם ובחולייתנים אחרים (אצל דגים למשל פעולת ההורמון קשורה כנראה לוויסות מים ומלחים).
פרולקטין פועל גם כציטוקין וכמווסת של מערכת החיסון.
לפרולקטין תפקיד חשוב בבקרת מחזור התא כמעודד צמיחה והתמיינות ומונע אפופטוזה.
כמעודד גדילה הנקשר לקולטני ציטוקינים הוא משפיע משמעותי על יצירת תאי דם (hematopoiesis), אנגיוגנזה וקרישת דם.
פרולקטין פועל במנגנון אוטוקריני (על התא המפריש עצמו), במנגנון פאראקריני וכהורמון באמצעות קשירה לרצפטור ספציפי ולרצפטורים ציטוקינים.
פרולקטין (יחד עם אוקסיטוצין) אחראי לחוויית האורגזמה והוא מנטרל את השפעת הדופאמין האחראי לעוררות המינית וזו הסיבה ל"זמן ההפוגה" שבו הגבר אינו מעורר מינית לאחר פעילות מינית.
פרט להיפופיזה מיוצר ההורמון גם בשליה, בתאי דם לבנים ובבלוטת הערמונית.
בניגוד לרוב הורמוני יותרת המוח הקדמית, שוויסותם העיקרי הוא על ידי גורמים משחררים מההיפותלמוס, הוויסות העיקרי של הפרולקטין הוא דיכוי (עיכוב):
דופמין (Dopamine - DA): זהו הגורם העיקרי המעכב את הפרשת הפרולקטין.
דופמין מיוצר בהיפותלמוס, מועבר דרך מערכת הדם הפורטלית אל יותרת המוח, ונקשר לקולטנים על הלקטוטרופים (תאים המגיבים לפרולקטין) ומעכב שחרור פרולקטין.
לכן, דופמין מכונה גם גורם מעכב פרולקטין (Prolactin Inhibiting Hormone - PIH).
גורם משחרר תירוטרופין (Thyrotropin-releasing hormone - TRH הורמון הקשור גם לפעולת התירואיד): TRH יכול גם לעורר שחרור פרולקטין, אם כי תפקידו העיקרי הוא ויסות ההורמון TSH (הורמון המעורר את התירואיד לשחרור תירוקסין)
גירוי של הפטמה: הפעולה המכנית של יניקת התינוק גורמת לשיגור אותות עצביים מהפטמה למוח (להיפותלמוס).
אותות אלה מעכבים את שחרור הדופמין (המעכב), וכתוצאה מכך מגבירים את הפרשת הפרולקטין.
זוהי דוגמה למשוב חיובי במהלך ההנקה.
באדם הפרולקטין הוא חלבון המרכב מ-199 חומצות אמינו.
3 קשרים די סולפידים בין קטעים של השרשרת ויוצרים קיפול המאפשר חשיפה של הקטעים המפעילים את הקולטנים הנמצאים על תאי המטרה של ההורמון.
פרולקטין מתקשר לקולטן (receptor) האופייני לציטוקינים.
עם ההתקשרות פועל ההורמון על התא:
קישור ודימריזציה (יצירת שני סלילם מקבילים): הפרולקטין נקשר לשני קולטנים סמוכים על גבי קרום תא המטרה, וגורם לדימריזציה (איחוד של שני קולטנים ליחידה תפקודית אחת).
ההצמדה מפעילה את הקולטן לייצור ציטוקינים בגרעין התא, שגורמים להפעלת גנים ספציפיים.
לקולטן הפרולקטין אין פעילות אנזימטית משלו, אך הוא קשור לאנזים תוך-תאי ממשפחת הטירוזין קינאז הנקרא JAK2 (Janus Kinase 2).
הדימריזציה של הקולטן מפעילה את JAK2. בעקבות יצירת האנזים והפעלת פרומוטור של גנים ספציפיים, תאי המטרה (למשל בלוטות לייצור חלבוני החלב) מתחילים לייצר.
כמו למרבית ההורמונים תאי המטרה שלו פזורים ברקמות במקומות שונים בגוף, והורמון המופרש לדם פועל על כל תא מטרה ספציפית בתנאים המתאימים.
פרולקטין פועל בצורה דומה בכל היונקים, עם שינויים בעיקר בהתנהגות בין הסדרות השונות.
לכן התיאור הבא מיוחס לאדם.
הפרולקטין משפיע על מחזור הביוץ וגורם לעצירתו: רמות פרולקטין גבוהות מדכאות הפרשת הורמון FSH (הורמון הגורם ליצירת פוליקל שגורם להבשלת הביציות בשחלה) ו-LH (הגורם לביוץ) מההיפותלמוס.
ובכך מאפשר התפתחות עובר והכנת ייצור החלב בשדיים.
לכן, כל זמן שאשה מניקה היא לא מבייצת, ולא יכולה להרות (פרולקטינמיה).
המחזור הויסתי: התפתחות הפוליקל והביצית מושפעת מההורמונים FSH ואסטרוגן.
לאחר הביוץ מופרש פרולקטין, הגורם להתפתחות האנדומטריום (הרקמה שקולטת את הביצית ומתפתחת לשיליה), התפתחות בלוטות החלב, ועצירת המחזור.
פרולקטין פועל גם על מערכת הרבייה בהגברת ייצור הזרע ונוזל הזרע מהערמונית.
מאידך, עודף פרולקטין גורם לדיכוי והפרעה בפעילות המינית.
האנטגוניזם בין פרולקטין ודופאמין מייצבים את התנהגות המינית.
כציטוקין, לפרולקטין השפעה גם על מערכת החיסון, ועל קצב יצירת תאי דם במח העצם, על מערכת קרישת הדם, ועל קצב חלוקת תאים ותהליכי התמיינות.
על מערכת העצבים ההורמון פועל באמצעות השפעתו על הפרשת דופמין לתחושת רוגע אחרי הנקה או פעילות מינית, וגם על ויסות מלחים והתנהגות.
פרולין (Proline) היא אחת מ-20 חומצות האמינו הנפוצות בטבע.
אין הכרח לקבלה מהמזון מכיוון שהיא מסונתזת בגוף מחומצת האמינו חומצה גלוטמית.
כמו כן היא עשויה להיות תוצר של גלוטמין או אורניטין.
חומצה זו, ביחד עם הנגזרת שלה, הידרוקסיפרולין, מהוות 21% מהקולגן, החלבון הסיבי של רקמת חיבור.
פרולין משמשת גם לבניית רקמות עצם, סחוס ועור.
היא נחוצה לשמירה על המפרקים והגידים ולתפקודם התקין.
כמו כן היא משמשת לריפוי פצעים ונחוצה לחיזוק שריר הלב.
ברקמות יונקים מצויה החומצה רק בצורת הסטריאואיזומרית L.
פרולין שכיחה במיוחד במוצרי חלב ובביצים.
ניתן למצוא אותה גם בנבטי חיטה ובבשר, בריכוזים נמוכים יותר.
פרולין ייחודית בהיותה חומצת אמינו שניונית ולא חומצת אמינו ראשונית כמו כל שאר חומצות האמינו שיוצרות חלבונים, היות שהשייר שלה (R) מחובר אל הקצה האמיני (NH) שלה.
מבנה מיוחד זה גורם לפרולין "לשבור" (מבחינה מרחבית) שרשראות פפטידיות ארוכות.
לכן היא משמשת לעיתים בנקודות קיפול חדות של חלבונים, ובהם במבני סיבובי בטא (beta-turns).
מכאן חשיבותה העליונה של חומצה זו למבנה השניוני והשלישוני של החלבונים.
מטעמי נוחות אין מקפידים לקרוא לפרולין חומצת אימינו ומונים אותה בין עשרים חומצות האמינו המקודדות על ידי הקוד הגנטי.
קשרים פפטידיים לפרולין יכולים להיות הן בצורת ציס והן בטראנס.
פרומגיסטראט הוא התואר שניתן ברפובליקה הרומית לאדם הפועל עם סמכות של בעל משרה, מגיסטראט, אך בלי להחזיק במשרה כזו בפועל.
משרה זו נוצרה ברפובליקה כדי לאפשר שליחת מושלים לפרובינקיות מעבר לים לתקופה ממושכת, במקום לבחור בהם מחדש מדי שנה.
הפרומגיסטראטים מונו על פי "החלטת הסנאט" (senatus consultum) ולא על־פי חוק מיוחד, ולכן, כמו פעולות אחרות של הסנאט הרומי, היו ניתנות לביטול על ידי אסיפות העם.
דוגמה לכך הייתה החלפתו של קאיקיליוס מטלוס על־ידי גאיוס מריוס במהלך מלחמת יוגורתה.
הפרומגיסטראטים שימשו בדרך כלל בתפקיד פרוקוואיסטור (כלומר, במקום קוואיסטור), פרופראיטור (במקום פראיטור) או פרוקונסול (במקום קונסול).
אחרים שימשו כפרוקוראטורים, במקום "קוראטורים".
לפרומגיסטראט הייתה סמכות זהה לזו של בעל המגיסטרט המקביל ולווה באותו מספר של ליקטורים ונהנה בדרך כלל מסמכות שווה לזו של המגיסטרט בתוך תחום השטח שעליו שלט.
לעיתים קרובות, אך לא בהכרח, מונו לתפקיד זה אנשים שכבר נשאו בתפקיד המגיסטרט המקביל.
מוסד הפרומגיסטראט נוסד כאשר גילו הרומים כי אין זה נוח או מעשי להמשיך להוסיף מגיסטרטציות רגילות כדי לנהל את ענייני הפרובינקיות שלהם, ההולכות ומתרבות.
על כן, הם אימצו את הנוהג של מינוי אדם שיפעל במקום (pro) המגיסטרט.
הפרומגיסטראט נהנה בפרובינקיה אליה נשלח מסמכות מוחלטת ומחסינות מתביעה כל עוד נשא במשרה.
עובדה זו הובילה רבים מהמושלים הפרובינקיאליים לחתור להיבחר שוב ושוב למשרתם כדי להימנע מתביעה על דרכי הסחיטה והשוחד שנקטו.
דוגמאות מפורסמות לכך הם גאיוס ורס ולוקיוס סרגיוס קטילינה.
האימפריום של הפרומגיסטראט היה מוגבל לשטח הטריטוריאלי אליו נשלח או לגבולות המשימה שהוטלה עליו והוא פקע ברגע שהפרומגיסטראט נכנס לתוך הגבול הקדוש של רומא.
כוחם הכמעט בלתי־מוגבל של הפרומגיסטראטים הוביל לשימוש במונח "פרוקונסול" ביחס לכל בעל משרה רם שמונה מלמעלה או מבחוץ לשלוט בשטח תוך התעלמות מהמוסדות הפוליטיים המקומיים (כלומר, אדם שלא נבחר וסמכותו עולה על זו של הפקידים הרשמיים המקומיים).
האי פרולס הוא אי בלתי מיושב המצוי במצר ארתור בין סטטן איילנד, אחד מרובעי העיר ניו יורק, לבין לינדן במדינת ניו ג'רזי שבארצות הברית.
האי הוא אחד מהאיים המהווים את רובע סטטן איילנד.
האי קרוי על שם אחד המתיישבים ההולנדים הראשונים של הסטטן איילנד - ארנט יאנסון ואן נארדן פראל (Arent Jansen Van Naerden Prall) (נולד בשנת 1698), או על שם המתיישב אברהם פראל (Abraham Prall; 1706-1775), אשר קנה את האי לאחר הגיעו מאמסטרדם.
שמו המקורי של האי היה האי דונגאן, על שם מושל מדינת ניו יורק תומאס דונגאן (Thomas Dongan) שהתמנה למושל בשנת 1688. במהלך השנים שובש השם ל"אי דנקן".
החל מסוף המאה ה-19 מכונה האי על שם פראל (נהגה פרול).
כיום האי בבעלות העירייה של ניו יורק, מנוהל על ידי מחלקת הפארקים והנופש של ניו יורק ומשמש כמקלט לציפורים (בית גידול לציפורים).
חומר פֶרוֹמגנטי () הוא חומר שהופך למגנט כשהוא נמצא בשדה מגנטי חיצוני ונשאר מגנטי גם כשהוא יוצא מהשדה.
פרומגנטיות היא צורה של מגנטיות המוכרת מאוד מחיי היומיום, כגון פעולת המגנטים על המקרר.
מקור השם במילה Ferrum – ברזל בלטינית.
תופעת הפרומגנטיות הייתה מוכרת כבר בעולם העתיק.
כל המגנטים הקבועים הם פרומגנטים או פרימגנטים.
בעבר שימש המונח פרומגנט לתיאור כל חומר שיכול להראות מגנטיזציה ספונטנית, כלומר מומנט מגנטי נטו בהיעדר שדה מגנטי חיצוני.
הגדרה כללית זו עדיין נמצאת בשימוש, אך בשנים האחרונות זוהו סוגים שונים של מגנטיזציה ספונטנית כאשר יש יותר מיון מגנטי אחד בתא היחידה של החומר, דבר שהוביל להגדרה פחות כללית של "פרומגנטיות" המשמשת כאבחנה שונה מפרימגנטיות.
חומר מוגדר כ"פרומגנטי" במובן המצומצם של המושג רק אם כל היונים המגנטיים שלו מוסיפים תרומה חיובית למגנטיזציה נטו.
אם חלק מהיונים המגנטיים מפחיתים מהמגנטיזציה נטו (אם הם נמצאים במצב של אנטי-סידור), אז החומר הוא "פרימגנטי".
אם כל היונים מסודרים נגדית כך שהמגנטיזציה נטו היא אפס, למרות הסידור המגנטי, אז מדובר באנטי פרומגנט.
כל מערכי הסידור הללו מתרחשים רק בטמפרטורות שמתחת לרמה קריטית מסוימת, הנקראת טמפרטורת קירי (עבור פרומגנטים ופרימגנטים) או טמפרטורת ניל (עבור אנטי פרומגנטים).
מבחר של חומרים פרומגנטיים עם טמפרטורת קירי שלהם במעלות קלווין.
ישנם מספר חומרים גבישיים המראים תכונות פרומגנטיות (או פרימגנטיות).
הטבלה שלמעלה מראה כמה מהם, יחד עם טמפרטורת קירי שלהם, הטמפרטורה שמעליה הם מפסיקים להראות מגנטיזציה ספונטנית.
סגסוגות מתכת פרומגנטיות שמרכיביהן אינם פרומגנטיים בצורתם הטהורה, נקראות סגסוגות האוזלר, על שם פריץ האוזלר (Fritz Heusler).
ניתן להכין סגסוגות מתכת פרומגנטיות אמורפיות (לא גבישיות) על ידי קירור מהיר מאוד של סגסוגת נוזלית.
לסגסוגות אלו יש את היתרון שתכונותיהן הן כמעט איזוטרופיות (לא מסודרות לאורך ציר של הגביש); דבר זה מסתיים בכפיינות נמוכה, איבוד חשל איטי, חדירות מגנטית גבוהה, והתנגדות חשמלית גבוהה.
חומר טיפוסי כזה הוא סגסוגת מתכת-מטלואיד, המכילה כ-80% מתכת מעבר (בדרך כלל ברזל, קובלט או ניקל) והשאר מטלואיד (בור, פחמן, צורן, זרחן או אלומיניום) אשר מוריד את טמפרטורת ההתכה.
הפרומגנטיות נובעת משני אפקטים קוונטים: ספין ועקרון האיסור של פאולי.
הספין של האלקטרון, בשילוב עם התנע הזוויתי האורביטלי שלו, גורם למומנט דיפול מגנטי ויוצר שדה מגנטי.
בחומרים רבים (בייחוד באלה עם קליפת ערכיות מלאה), המומנט המגנטי הכולל של כל האלקטרונים הוא אפס, כלומר הספינים נמצאים בזוגות של מעלה ומטה.
רק אטומים עם קליפות מלאות באופן חלקי (ספינים לא מזווגים) יכולים להיות בעלי מומנט מגנטי נטו בהיעדר שדה מגנטי חיצוני.
לחומר פרומגנטי יש אלקטרונים רבים בעלי מאפיינים כאלה, ואם הם מסודרים בסדר מסוים הם יוצרים שדה מקרוסקופי מדיד.
דיפולים קבועים אלה, המכונים גם "ספינים" אף על פי שבדרך כלל הם כוללים את התנע הזוויתי האורביטלי, נוטים להסתדר במקביל לשדה המגנטי החיצוני, תופעה הנקראת פאראמגנטיות.
אולם, פרומגנטיות כוללת תופעה נוספת: הדיפולים נוטים להסתדר באופן ספונטני, ללא כל שדה מופעל.
לפי האלקטרומגנטיות הקלאסית, שני דיפולים מגנטיים סמוכים יטו להסתדר בכיוונים מנוגדים (מה שייצור חומר אנטי פרומגנטי).
לעומת זאת, ניתוח קוונטי מראה כי הדיפולים יטו להסתדר באותו כיוון.
הדבר נובע מעקרון האיסור של פאולי או ליתר דיוק ממשפט הספין סטטיסטיקה – אלקטרונים הם פרמיונים ולכן פונקציית הגל הכוללת שלהם צריכה להיות אנטי סימטרית להחלפה ביניהם.
כאשר הספינים באותו כיוון (מצב סימטרי), פונקציית הגל המרחבית צריכה להיות אנטי סימטרית.
במקרה זה האלקטרונים יהיו רחוקים יותר זה מזה (יחסית למקרה בו הם עם ספינים בכיוונים הפוכים ופונקציית גל מרחבית סימטרית) ולכן הדחייה האלקטרוסטטית ביניהם קטנה יותר במצב זה.
במרחקים ארוכים מסדר גודל של אטומים רבים יתרון חילוף האנרגיה מתבטל על ידי הנטייה הקלאסית של דיפולים להסתדר בצורה מנוגדת.
זו הסיבה שהדיפולים בחומר פרומגנטי לא ממוגנט אינם מסודרים.
במקום זאת, הם מתארגנים לאזורים מגנטיים, הידועים גם כאזורי וייס, שמסודרים (ממוגנטים) בטווח קצר, אבל בטווח ארוך אזורים סמוכים מסודרים זה כנגד זה.
המעבר בין שני אזורים, בו המגנטיזציה משתנה בהדרגה מכיוון אחד לאחר, נקרא קיר האֵזור והוא דק מאוד בקנה מידה אטומי (מכסה מרחק של בערך 300 אטומים עבור ברזל).
כתוצאה מכך, לגוש ברזל במצב אנרגיה מינימלי (לא ממוגנט) יש בדרך כלל מומנט מגנטי קטן או אפסי.
אולם, אם הוא מונח בשדה מגנטי חיצוני מספיק חזק, האזורים יתארגנו מחדש במקביל לשדה, ויישארו מאורגנים מחדש כאשר השדה יכובה, ובכך ייצרו מגנט "קבוע".
המגנטיזציה הזו כתוצאה מהפעלת שדה חיצוני מתוארת על ידי עקומת היסטרזיס (חשל).
אף על פי שתצורה זו של אזורים מסודרים באותו כיוון אינה בעלת אנרגיה מינימלית, היא מהווה מצב מטסטבילי אשר יכול להימשך זמן רב – קיימות דוגמאות של מגנטיט על קרקעית האוקיינוס ששמרו על מגנטיות במשך מיליוני שנים.
אולם, ניתן להרוס את המגנטיזציה על ידי הרפיה – חימום החומר ואז קירורו בהיעדר שדה חיצוני.
ככל שהטמפרטורה עולה האנטרופיה מתחרה עם הנטייה הפרומגנטית של הדיפולים להסתדר.
כאשר הטמפרטורה עולה מעבר לנקודה מסוימת, הנקראת טמפרטורת קירי, מתרחש מעבר פאזה מסדר שני והמערכת לא שומרת יותר על המגנטיזציה הספונטנית, אף על פי שהיא עדיין מגיבה לשדה חיצוני באופן פאראמגנטי.
מתחת לטמפרטורה זו, מתרחשת שבירת סימטריה ספונטנית ונוצרים אזורים פרומגנטיים בהיעדר שדה חיצוני.
טמפרטורת קירי עצמה היא נקודה קריטית, שבה באופן תאורטי הסוספטיביליות המגנטית היא אינסופית, ואף על פי שאין רק מגנטיזציה, קיימים אזורים פרומגנטיים בגדלים שונים המתהפכים באופן אקראי.
בשנת 2004 דווח כי אלוטרופ מסוים של פחמן, ננו-קצף פחמני, הראה פרומגנטיות.
האפקט דועך לאחר מספר שעות בטמפרטורת החדר, אבל נשאר יותר זמן בטמפרטורות נמוכות.
החומר הוא גם מוליך למחצה.
ישנה דעה כי חומרים אחרים בעלי צורה דומה, כגון תרכובות איזו-אלקטרונית של בורון ניטריד, עשויות להיות פרומגנטיות.
הסגסוגת ZnZr2 היא גם פרומגנטית מתחת לטמפרטורה של 28.5K.
מועדון הכדורגל פרולטר זרניאנין היה מועדון כדורגל סרבי מהעיר זרניאנין, שבסרביה.
המועדון היה אחד המועדונים הסרבים הבכירים בתקופת יוגוסלביה והופיע מספר פעמים בליגה היוגוסלבית הבכירה, כאשר דירוג השיא של הקבוצה בליגה זו היה 5 בעונת 1990/91, כאשר ברוב העונות בילתה בתחתית הטבלה וירדה לליגת המשנה ועלתה מספר שנים לאחר מכן וחוזר חלילה.
הקבוצה סיימה את שלב הבתים הזה במקום הרביעי, מקום אחד מעל מכבי חיפה שסיימה במקום האחרון.
הקבוצה סיימה עם מאזן של ניצחון אחד, תיקו אחד ושני הפסדים, כאשר את הניצחון היחיד השיגה על מכבי חיפה, 4-0 במשחק שנערך בסרביה.
בשנת 2001 ירדה הקבוצה לליגת המשנה בסרביה ונקלעה לקשיים ובשל כך, ב-25 בינואר 2006 אוחדה הקבוצה עם קבוצת הליגה הראשונה, בודצ'נוסט באנאטסקי דבור להקמת קבוצת באנאט זרניאנין.
פְּרוֹמִיל הוא יחידת מידה המייצגת אַלְפִּית, חלק אחד מתוך אלף, כלומר, 0.1%.
מסמנים אותו בסימן "‰", הדומה לסימן האחוז (%), אך עם עיגול נוסף מימין, כדי להבהיר שמדובר באחד מתוך אלף ולא מתוך מאה.
הפרומיל משמש להצגת יחסים בטבע ובכלכלה אך נפוץ פחות משימוש באחוז.
בחוקי מדינת ישראל נעשה שימוש מצומצם במושג, למשל ב.
פְּרוֹמִיל בא מהמושג הלטיני "per mille" (פֵּרְמִיל) שמשמעותו – אחד לאלף.
פרולטר נפטאגז זרניאנין (בסרבית: КК Пролетер Зрењанин) היא קבוצת כדורסל סרבית מהעיר זרניאנין.
הקבוצה הוקמה בשנת 1947 על ידי מזכיר העירייה דרגוליוב קירצ'נסקוג, והשתתפה בליגת העל היוגוסלבית.
כבר בעונתה הראשונה סיימה במקום השני אחרי האלופה הכוכב האדום בלגרד.
בהמשך זכתה באליפות בעונת 1955/56 (עם המאמן וויסלב סטנקוב).
ובסך הכל 4 פעמים סיימה במקום השני ופעם אחת במקום השלישי.
במשך השנים ירדה הקבוצה מגדולתה ושיחקה בליגות הנמוכות.
כשהוקמה הליגה הסרבית העצמאית, השתלבה הקבוצה בליגה השנייה, בה שיחקה 3 עונות.
בסיום עונת 2008/09, העפילה הקבוצה לליגת העל הסרבית לראשונה.
בסיום עונת 2011/12 נשרה הקבוצה לליגה השנייה לאחר שסיימה במקום ה-18 בטבלה.
כדורסלן העבר המעוטר דיאן בודירוגה גדל במחלקת הנוער של הקבוצה ושיחק בקבוצת הבוגרים עד שנת 1990.
בתאריך ה-30 ביוני 2009, נפתח היכל הספורט החדש של הקבוצה, מדיסון קריסטל המכיל 3,000 מקומות ישיבה.
פרולוג (בעברית: פֶּתַח דָּבָר) הוא חלק מסיפור המשמש לו כרקע.
מטרת הפרולוג ללכוד את תשומת לבו של הקורא/הצופה ולמשוך אותו לתוך העלילה וכן לבנות מתח לאירוע או לקונפליקט עתידי שיגיע בהמשך.
מקור המילה מיוונית (πρόλογος) כאשר פרו משמעותו "לפני" ולוגוס הוא "מילה או מאמר".
הפרולוג הוא הסצנה הראשונה המציגה לקהל סיפור המכיל פרטים על המקום והזמן בהם מתרחשת העלילה, מציג את הדמויות, הטון ו/או נושאים רלוונטיים.
סצנה זו צריכה להיות מסוגלת לעמוד בפני עצמה, כסיפור נפרד, עם התחלה, אמצע וסוף.
לפרולוגוס היווני הייתה משמעות רחבה מזו של המושג המודרני והוא לרוב היה מערכה נפרדת בתיאטרון היווני.
המחזאי הראשון שידוע בשימושו בסוג זה של פרולוג הוא אוריפידס מגדולי המחזאים ביוון העתיקה.
השימוש הראשון בפרולוג בטקסט שאינו מחזה היה ככל הנראה במאה ה-14, בסיפורי קנטרברי, שם מופיע פרולוג כהקדמה לחלק מהסיפורים וכן כרקע לספר כולו מתוארת קבוצת הדמויות של הספר בפרולוג הכללי.
הפרולוגים בספרות הופיעו במשך מאות בשנים.
הפרולוג של רומיאו ויוליה מרמז לנו על המוות שיבוא בעקבותיו, לדוגמה בשורות הבאות:
שייקספיר הבין את חשיבותם של פרולוגים כפי שמעידה ציטוט זה מיצירה נוספת שלו - הסערה.
הדמות אנטוניו אומרת, "מה שעבר הוא פרולוג "What's past is prologue"
הסוגים הנפוצים של פרולוגים הם:
גיבור עתידי: פרולוג זה נותן לקוראים הצצה אל מה שהדמות הראשית תהפוך להיות בעתיד.
גיבור עבר: סוג זה מציג לקוראים את חוויותיו או הרקע של הגיבור בעבר.
נקודת מבט שונה: נכתב מנקודת מבטה של דמות שאינה הגיבור.
רקע: מספק מידע היסטורי או הקשרי שמכין את הבמה לסיפור.
הסצנות הראשונות יכולות להיות מורכבות ממסך טקסט שמודיע לקהל על עולם הסרט, כמו במלחמת הכוכבים וב"שליחות קטלנית" בפארק היורה, או כסצנת פתיחה קצרה שמטרתה להכין את הצופה לעולם שמייצג הסרט.
פְרוּמִין הייתה חברה ישראלית לייצור ביסקוויטים ודברי מאפה.
ב-1981 נמכרה לאסם השקעות ושולבה בהדרגה בפעילות אֹסם.
תחילת בית החרושת בבית קפה ומסעדה "בלפוריה" בבית פיינגולד ברחוב יפו בירושלים שהוקם בשנת 1924 ושיווק גם ביסקוויטים ועוגיות.
תוצרת פרומין זכתה לפופולריות ופרומין הקים ב-1925 בית חרושת לייצור ביסקוויטים בגבעת שאול, ששיווק את תוצרתו ברחבי ארץ ישראל.
בשנת 1932 העסיק בית החרושת כ-30 פועלים.
בית החרושת גדל במהלך מלחמת העולם השנייה, ובשנות ה-40 העסיק 160–180 עובדים.
בראשית ימי מדינת ישראל (תקופת הצנע) סבל בית החרושת מהפסקות חוזרות בעבודה בגלל מחסור בחומרי גלם.
מאז 1948 נטען שבעל בית החרושת מבקש להעבירו מירושלים.
במשך מספר שנים מנע זאת משרד התעשייה והמסחר, בהתנותו את מתן קצבת הסוכר הדרוש לבית החרושת בשימוש בו בירושלים.
הבעלים הקימו מפעל נוסף בבני ברק בטענה שהוא מיועד לייצוא ולקראת השלמתו עלו טענות ב-1953 שיש כוונה לסגור את המפעל בירושלים שהוכחשו בידי הנהלת המפעל.
המפעל בבני ברק נחנך רשמית בתחילת 1954. למרות ההבטחות שבית החרושת בבני ברק יעסוק בייצוא, עיקר תוצרתו הופנה לשוק המקומי ובמקביל לפתיחת המפעל צומצם באופן דרסטי היקף הייצור בירושלים.
בשנת 1958 נותרו במפעל בירושלים 16 עובדים ובשנה זו פוטרו חמישה, כפשרה לאחר שההנהלה בקשה לסגור את המפעל.
ההנהלה סגרה את המפעל סופית בסוף 1960.
בסוף שנות ה-60 החלה פרומין לייצא בהיקפים משמעותיים ובעקבות זאת הרחיבה וחידשה את הציוד במפעלים.
את השיווק בישראל ביצעה החברה דרך רשת של סוכנים עצמאיים שקבלו עמלות על פי היקף מכירות.
באמצע שנות ה-70 נכנסה אסם לתחום הביסקוויטים, ופרומין הגיבה בהקמת מפעל לייצור פסטה בשדרות, בעידוד משרד המסחר והתעשייה שביקש לעודד תחרות.
הקמת המפעל הכניסה את החברה לקשיים והיא חיפשה משקיע, שנמצא בדמות כור מזון.
בשנת 1979 נחנך המפעל לייצור ופלים ופסטה בשדרות.
פרומין סבלה בשנה זאת ובשנה שלאחריה מהפסדים כבדים והחברה נמכרה לאסם.
מערכות הניהול של פרומין מוזגו לתוך אסם, אולם מוצרי המאפה של פרומין המשיכו להתנהל כמותג נפרד ושווקו על ידי מערכת מכירות נפרדת.
בשנת 1999 איחדה אסם את מערכי המכירות וההפצה של פרומין ואסם.
מוצרי הדגל של פרומין היו הביסקויטים (פתי בר), הקרקרים (קרם קרייקר) וופלים.
עם תום תקופת הצנע החל המפעל במדיניות של הרחבת מגוון מוצריו תוך ייצור מוצרים יוקרתיים בצד המוצרים הסטנדרטיים.
החברה שיווקה מגוון ביסקוויטים וקרקרים, בהם "מרי", "ברונית", "ביסקפה", "אובלטים", "דק דק", ו"חלב ודבש".
שיווק הביסקויטים עבר משׂקים מהם נשקלו הביסקוויטים לצרכן, לאריזות הרמטיות שנארזו ללא מגע יד אדם ושמרו על טריות.
בשנת 1967 זכתה החברה בפרס האריזה.
בתקופות מסוימות ייצרה החברה מוצרי אפיה, בהם אבקת אפיה, סוכר וניל ו"קמח סלתה" תופח מאליו.
בשנת 1979 החלה החברה לשווק פסטה תחת שם המותג "פרומנטי".
בית החרושת זכה למדליית כסף ביריד המזרח בשנת 1926 ולמדליית זהב בתערוכת החקלאות בחיפה ב-1927.
בית החרושת הוקם על ידי לייב פרומין ובניו.
בסוף 1944 נמכר חלק מהבעלות בבית החרושת לאליהו פרומצ'נקו, שהיה הבעלים של עלית ופרימזון.
בתחילת שנות ה-50 הייתה עיקר הבעלות בידי משפחת בן חיים ומרדכי בן חיים ניהל את המפעל.
חלק מהמפעל היה בבעלות פישל רייז.
בתחילת 1979 רכשה כור מזון כמחצית ממניות החברה.
בתחילת 1981, בעקבות הפסדי החברה, רכשו משפחות יושפה (הבת של בן חיים) ובן חיים את חלקה של כור בחברה במימון שקבלו מאסם, ואז מכרו את החברה כולה לאסם.
יחסי העבודה במפעל לוו בסכסוכים מדי פעם.
באוקטובר 1932 התקיימה בבית החרושת שביתה על רקע העסקת עובדת חדשה, חברת בית"ר, שלא דרך ההסתדרות, כאשר העובדים הקבועים במקום אינם מקבלים שבוע עבודה מלא.
מועצת פועלי ירושלים דרשה מבעל בית החרושת שיכיר בארגון הפועלים במקום ויפטר את הפועלת.
פרומין סירב לפטרה והציע בוררות, אולם הצעתו נדחתה על ידי הפועלים.
בעקבות זאת, פנה פרומין לארגון העובדים של הציונים הרוויזיוניסטים והזמין את פועלי בית"ר לעבוד במקום הפועלים השובתים.
זאב ז'בוטינסקי פרסם מאמרי תמיכה בהם ובהם גם מאמרו הידוע "כן, לשבור!", שהצדיק את הפרת השביתה במטרה לשבור את המונופולין של ההסתדרות בשוק העבודה.
השביתה לוותה באלימות כלפי הפועלים שבאו להחליף את השובתים בבית החרושת ובחרם על מוצרי בית החרושת, ועוררה הדים רבים בתקשורת.
פורסמו מאמרים חריפים ב"חזית העם" וב"דבר" והנושא עורר ויכוח חריף גם בגולה.
לאחר שלושה וחצי חודשים נחתם הסכם ששם סוף לסכסוך והחזיר את הפועלים הקודמים לעבודה, תוך השארה לשנה של חלק מעובדי ארגון העובדים של הציונים הרוויזיוניסטים.
לאחר 20 שנה, ציין אברהם ארסט את השביתה כנקודת זמן בה הוכרה ההסתדרות כבאת כוח יחידה של הפועלים וכנקודה בה הוכרה זכות הפועל המאורגן לשימוש בכוח הזרוע להדיפת התקפות עליו.
בשנת 1947 אירע סכסוך עבודה בין עובדי המפעל הבית"ריים לבעל המפעל, דבר שזכה לגילויי שמחה לאיד ב"על המשמר", על רקע השביתה של 1932.
בשנת 1951 נערכה בבית החרושת שביתה ממושכת נוספת שארכה כ-4 חודשים.
בשנת 1963 נערכה בפרומין שביתה ארוכה נוספת.
השביתה לא זכתה לגיבוי של ההסתדרות אך מבחינת הוועד הייתה מוצלחת והשיגה את רוב דרישותיו.
לאחר הקמת המדינה, ניסה משרד המסחר והתעשייה לכפות על המפעל למכור את מוצריו במחירים נמוכים ושלא להעלות את מחיריו.
בשנת 1952 אף שלל המשרד את רישיון הייצור של המפעל לאחר שלא נענו דרישותיו.
בשנת 1970 יצא המפעל במאבק על זכותו לקבוע את מחירי מוצריו כרצונו, בלא אישור של ועדת המחירים הציבורית.
החברה טענה שוועדת המחירים מנסה לכפות עליה להוריד את איכות מוצריה וכי לא תסכים לכך.
במודעות פרסומת התייחסה החברה לתקופת הצנע וטענה שהצרכן מעדיף את האיכות הגבוהה של מוצרי פרומין, ומוכן לשלם על כך מחיר גבוה יותר.
בשנת 1962 החל אחד מבני משפחת פרומין להקים מפעל ביסקוויטים בכפר סבא, בשם "פרו פרו".
הביסקוויטים שווקו בידי חברה בשם "פרוביסק".
פרומין פנתה לבית המשפט בבקשה לצו מניעה, בטענה שהשם "פרו פרו" ופרוביסק (קיצור של פרומין ביסקוויט) יטעו את הצרכן לחשוב שמדובר בתוצרת פרומין.
תביעתם התקבלה לגבי השם פרוביסק וחברת פרו פרו המשיכה לייצר ביסקוויטים בשמות אחרים.
תחרות עזה קיים מפעל "פרומין" מול "אסם", כמתואר לעיל, תחרות שבה נגרמו ל"פרומין" הפסדים כבדים, ובסופה רכשה "אסם" את "פרומין".
פרומברגהורן (Fromberghorn או Fromberghore) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,394 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון ברן בשווייץ.
פרומברגהורן הוא ההר השני מצפון והשישי מדרום, ברכס ההרים המפריד בין העמקים קנדר (Kandertal) ופרוטיג (Frutigtal) לבין העמקים זימן (Simmental) ודיאמטיג (Diemtigtal), המתחיל בהר ניזן שצופה על העיר שפיץ ואגם תון, וכולל מלבד פרומברגהורן את ההרים דרוננגאלם, הוניזן, מאנליפלואה, גסור ואלבריסטהורן.
למרגלות ההר בעמק קנדר שוכנת העיירה רייכנבאך בקנדרטל (Reichenbach im Kandertal) ובעמק דיאמטיג העיירה דיאמטיגן (Diemtigen).
פסגת ההר מהווה את הגבול המוניציפלי בין העיירות.
פרומברגהורן היה נושא לציור על ידי הצייר השווייצרי פרדיננד הודלר בשנת 1903.
פרוכת ארון הקבורה של חוזה המדינה בנימין זאב הרצל היא יריעת בד רקומה שהוכנה באוסטריה בשנת 1936, ונועדה לכסות את ארונו של הרצל עם העלאת עצמותיו לקבורה בישראל.
הפרוכת נעלמה בשנת 1949 לאחר טקס הלוויה, ומקום הימצאה נותר בגדר תעלומה במשך 70 שנה, עד שנמצאה בשנת 2019 במחסני קק"ל.
בשנת 1935, ב בלוצרן, הוחלט בין השאר כי עצמותיו של הרצל תועלנה מאוסטריה לארץ ישראל בתוך שנה.
בהמשך להחלטה פנתה ההסתדרות הציונית, באמצעות מחלקת הנשים הציוניות של ויצו, לאדריכל אוסקר שטרנד בבקשה לתכנן את הפרוכת, ולאמן היודאיקה ארתור וייס, בבקשה להוציא לפועל את ביצועה.
הפרוכת הוכנה כמתוכנן אך יוזמת העלאת עצמותיו של הרצל לישראל לא יצאה לפועל.