tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
השנה הפרסית מתחילה בראשית האביב בחצי הכדור הצפוני: בחצות הלילה שבין שני צהרי היום הסולריים הכוללים את הרגע של נקודת השוויון האביבית של חצי הכדור הצפוני, שבה השמש נכנסת לחצי הכדור הצפוני.
כאשר בין שני צהרי יום עוקבים גובה השמש עולה דרך גובהו של קו המשוה השמימי, היום הראשון מבין השניים הוא היום האחרון של השנה הקודמת והשני הוא היום הראשון של הנורוז של השנה החדשה (זה גם מקור המלה "נורוז": נו – חדש, רוז – יום).
היום הראשון של השנה הקלנדרית הוא היום של הפסטיבל הגדול של השנה באיראן, אפגניסטן והאזורים הסובבים, הקרוי נורוז - מילה המורכבת משתי מילים, 'נו' (חדש) ו'רוז', יום.
בלוח השנה הפרסי, כל שבוע מתחיל בשבת ונגמר בשבת.
ימי השבוע נקראים: שַנְבַה (شنبه בפרסית), יכשנבה (یکشنبه), דושנבה (دوشنبه), סהשנבה (سه شنبه), צ'הארשנבה (چهارشنبه), פאנג'שנבה (پنجشنبه), וג'וׂמְעֵה (جمعه בפרסית, במקור מערבית) או אדינה (آدینه בפרסית).
ברוב הארצות המוסלמיות, ג'וׂמְעֵה הוא היום הקדוש.
חישוב היום בשבוע הוא קל תוך שימוש בתאריך מסוים כעוגן.
תאריך מוצלח כזה הוא יום ראשון, ה-1 בפארבארדין 1372, שהוא ה-21 במרץ 1993. עם שימוש בקירוב של מחזור בן 33 שנה, יש לחזור ביום אחד כדי להתקדם במחזור בן 33 שנה.
באופן דומה, כדי לחזור לאחור במחזור של 33 שנה, יש להתקדם ביום אחד.
כמו בלוח הגרגוריאני, תאריכים מתקדמים בדיוק יום בשבוע בכל שנה שחולפת, פרט לשנים מעוברות - שבהן התאריך מתקדם ביומיים.
תאריך העוגן שלעיל נבחר כך שימי השנה הרביעי, השמיני וכך עד ה-32 מגיעים מיד לאחר שנים מעוברות, אך התאריך עצמו אינו מגיע מיד לאחר שנה כזו.
הלוחשת לרוחות היא סדרת דרמת מתח אמריקאית נוסחתית, בכיכובה של ג'ניפר לאב יואיט שעלתה לאקרנים ב-23 בספטמבר 2005 בערוץ CBS.
הסדרה מגוללת את סיפורה של מלינדה גורדון, אישה צעירה אשר לה יכולת לתקשר עם רוחות.
ב-21 במאי 2010 תמו שידוריה של סדרה זו לאחר חמש עונות.
בישראל היא שודרה בערוץ Yes Stars Action שבעבר נקרא yes stars 2, ולאחר מכן בערוץ "yes sci-fi" בלוויין ובכבלים היא שודרה בערוץ סטאר וורלד עד 2009. בשנת 2013 נוספו כל עונות הסדרה לספריית ה-HOT VOD בכבלים.
מלינדה גורדון היא אישה צעירה, אשר לה יכולת לתקשר עם רוחות של אנשים שנפטרו.
היא חיה יחד עם בן זוגה, ג'ים קלאנסי, בעיירה גרנדוויו.
כל פרק בסדרה מתמקד במפגש של מלינדה עם רוח רפאים אחת או יותר, אשר אינן יכולות לעבור לעולם הבא עד שיפתרו את הבעיות שמפריעות להן להמשיך הלאה.
לשם כך, הן נעזרות ביכולותיה של מלינדה.
לצד עלילות הפרקים, שכל אחד פורש בפני הצופים סיפור מרכזי העוסק ברוח אחת או כמה שסיפורן נשזר יחדיו, העלילה מתמקדת גם בנרטיב כללי העוסק במאבקיה של מלינדה מול כוחות אחרים המבקשים לשאוב את הרוחות לצד האפל ובכך למנוע מהן את המעבר לעולם הבא.
מלינדה גורדון (ג'ניפר לאב יואיט) - הדמות המרכזית בסדרה.
למלינדה יכולת לתקשר עם רוחות כבר מילדותה.
היא בעלת חנות עתיקות קטנה, נשואה לג'ים ובמהלך הסדרה היא הופכת אם לילד, איידן, לו כוחות אף גדולים משלה.
ג'ים קלאנסי (דייוויד קונרד) - ג'ים נשוי למלינדה ומודע ליכולותיה על אף שלעיתים הוא מסתייג מיכולות אלו כיוון שהוא חושש לביטחונה.
ג'ים נהרג במהלך הסדרה, אך רוחו השתלטה על גוף אחר בשל אהבתו העזה למלינדה.
הגם שבתחילה סבל משכחה, ג'ים חזר לעצמו ויחסיו עם מלינדה שבו לתקנם.
אנדריאה מרינו (איישה טיילר) - השותפה של מלינדה בחנות וחברתה הטובה ביותר.
מלינדה עזרה לה לחצות לצד השני.
ריק פיין (ג'יי מוהר) - פרופסור באוניברסיטה וידיד של מלינדה המרותק ליכולותיה ואף מסייע לה בהעברת הרוחות לעולם הבא.
דיליה בנקס (קמרין מנהיים) - חברתה הטובה של מלינדה ומי שעבדה איתה בחנות העתיקות.
היא ספקנית באשר לנושא התקשור עם רוחות ובעיקר מגוננת על בנה נד מפני נושא זה.
נד בנקס (טיילר פטריק ג'ונס / קריסטופר סנדרס) - בנה של דיליה.
למרות ספקנותה של אמו, מגלה סקרנות רבה באשר ליכולת התקשור של מלינדה ואף רצון לסייע לה בכך.
איליי ג'יימס (ג'יימי קנדי) - ידיד של מלינדה ופרופסור באוניברסיטה.
לאחר חוויית סף מוות שעבר, החל לשמוע רוחות ולדבר איתן, אך בניגוד אל מלינדה הוא אינו יכול לראותן.
איידן (קונור גיבס) - בנם של מלינדה וג'ים.
הוא נולד בעונה החמישית והתגלה בכבעל כוחות גדולים משל אמו, מה שמסכן אותו ואת משפחתו.
הלוח הערבי הוא אחד הלוחות הטקטוניים על פני כדור הארץ.
ההתנגשות שלו עם הלוח האירואסייתי גרמה להיווצרות רכסי ההרים באזור טורקיה ואיראן.
חלקו היבשתי של הלוח הערבי כולל בתוכו את חצי האי ערב בתחומן של ערב הסעודית, תימן, עומאן, איחוד האמירויות הערביות, קטר, כווית, בחריין, ירדן וסוריה, ומגיע עד לדרום טורקיה.
חלקו הימי מתבטא ברצועה המקיפה את חצי האי ערב לאורך מפרץ אילת, ים סוף, הים הערבי והמפרץ הפרסי.
הלוח הערבי גובל בצפונו בטורקיה המצויה על הלוח האנטולי; בצפון-מזרח – בלוח האירואסייתי; במזרח – בלוח ההודי; בדרום-מזרח – בלוח הסומלי ובדרום – בלוח האפריקני לאורך הבקע הסורי-אפריקני.
הלוח הערבי היה חלק מהלוח האפריקאי בתור הפרוטרוזואיקון, התור השלישי והאחרון בעידן הפרקמבריון, שהחל לפני כ-2.5 מיליארד שנים ונמשך עד לסיומו של העידן לפני כ-540 מיליון שנים.
השניים נפרדו בתקופת האוליגוקן, שהסתיימה לפני 23 מיליוני שנים, ומאז נע הלוח הערבי באיטיות לכיוון הלוח האירו-אסיאתי, דבר שהביא להתרוממות רכס הרי זגרוס באיראן.
שקע בקעת הירדן החל להתפתח בתקופת האאוקן לפני כ-38 מיליון שנה.
הפעילות הטקטונית הביאה למגע בין שכבות קרקע של הלוח הערבי והלוח הלבנטיני.
נקודות המגע בין שני הלוחות מסוג גבול חילוף, מתחילה בים סוף ומסתיימת בהרי הטאורוס שבדרום טורקיה.
הקרום שממזרח להעתק, רובו בעבר הירדן, נע צפונה ביחס לקרום שממערב לו המשתרע בתחומי ארץ ישראל.
לאורך קו ההעתק בין הלוחות נוצרו מספר אגני פתיחה, שקעים עמוקים יותר, אליהם התנקזו ים המלח והכנרת.
תזוזות הלוחות הטקטונים והיפרדותם, גורמים לרעידות אדמה רדודות אשר חלקן רבות עוצמה.
עם זאת, ברוב המקרים אין הן גורמות להתפרצות געשית, אך תיתכן נביעת מעיינות חמים.
הלוח הלבנטיני או תת-הלוח ישראל וסיני הוא חלק מהלוח האפריקאי ומחובר אליו ברצועה צרה בצפון תעלת סואץ.
ממזרח גובל הלוח הלבנטיני בלוח הערבי לאורך חלקו הצפוני של השבר הסורי-אפריקאי: מפרץ אילת, הערבה ובקעת הירדן.
תחילה היו שני הלוחות – הערבי והלבנטיני – חלק מהלוח האפריקאי.
בשלב ראשון נע הלוח הערבי צפונה והתנתק כמעט במלואו מהלוח האפריקאי במהלך השבירה האריתריאית כשחלקו המערבי – הלוח הלבנטיני – נותר מחובר בחלקו ללוח האפריקאי.
שבירה זו גרמה לפתיחתו של ים סוף בדרומו של הלוח הערבי.
בשלב השני חלה השבירה הלבנטינית לאורך השבר הסורי-אפריקאי, שגרמה להפרדת הלוח הלבנטיני מן הלוח הערבי ולפתיחתו של מפרץ אילת בגבול הדרומי בין שני הלוחות.
גבול זה מועד לרעידות אדמה עקב תזוזה מהירה יותר צפונה של הלוח הערבי ביחס ללוח הלבנטיני.
למעשה, שלושת הלוחות נעים כולם צפונה, אך הלוח הערבי נע מהר יותר.
קצב התזוזה שלו כיום יחסית ללוח הלבנטיני הוא כסנטימטר בשנה.
חישוב מראה כי בעוד כמה מיליוני שנים יתהווה בגבולה המזרחי של ארץ ישראל אוקיינוס.
הלוח הצפון-אמריקאי הוא לוח טקטוני אשר מתמשך מהרכס המרכז אטלנטי במזרח עד הלוח האירו-אסיאתי במערב.
הלוח מכסה את מרבית שטחה של צפון אמריקה, גרינלנד וקובה, כמו גם את החלק המזרחי של סיביר וחלקים מאיסלנד ומהאיים האזוריים.
בנוסף לשטחים היבשתיים כולל הלוח שטחים רבים של ימים ואוקיינוסים: החלק המערבי של האוקיינוס האטלנטי, אוקיינוס הקרח הצפוני וים ברינג.
הלוח הצפון אמריקאי נע לכיון דרום-מערב בקצב של 15–25 סנטימטר בשנה.
השטח הפנימי יותר של הלוח בקרום היבשתי כולל שטח נרחב של גרניט הנקרא קראטון.
לאורך גבול הקראטון ישנם חלקי קרום אשר אוחו עם הקראטון במהלך הזמן הגאולוגי.
חלקים אלה נקראים פיסות קרום, ומניחים כי מרבית השטח היבשתי ממערב להרי הרוקי נוצר על ידי איחוי של פיסות קרום כאלו.
מתחת ללוח הצפון אמריקאי קיימות מספר נקודות חמות, ביניהן: הנקודה החמה של ילוסטון אשר יצרה תופעות געשיות באזור מישור הנהר סנייק באיידהו ונמצאת כיום מתחת לקלדרת ילוסטון, אנהיים בקולומביה הבריטית, ורטון בניו מקסיקו.
הנקודות החמות בילוסטון ואנהיים עדיין פעילות.
הלוחיות על שם פייר (Peyer) הן ריכוז מבנים לימפטיים במעי הדק.
הלוחיות קרויות על שם האנטומיסט השווייצרי בן המאה ה-17 יוהאן קונראד פייר, שהיה הראשון שהבחין בהן.
לאורך כל רירית המעי הדק נמצאים קשרים לימפטיים; הלוחיות על שם פייר, המצויות במעי העקום (ileum; החלק האחרון של המעי הדק) גדולות עד כדי כך שניתן לראותן בעין בלתי מזוינת.
לוחיות אלו ממוקמות בצד של מתלה המעי, אשר אינו מחובר לאיברים , והן מהוות חלק מהרקמות החיסוניות של מערכת העיכול (Gut associated lymphoid tissue, GALT) – שם כולל לרקמה הלימפטית, ובכללהּ הלוחיות האמורות, המאפיינת את המעי הדק.
מאחר שהמעי הדק חשוף לרמה גבוהה של מזהמים וחיידקים, שמקורם בין היתר במזון, יש צורך במערכת חיסון שתדע לזהות את הפתוגנים השונים כדי להביא לתגובה חיסונית יעילה.
לוחיות אלו ממלאות תפקיד חיסוני זה, בין היתר על ידי דגימה עיקרית של מולקולות שונות במעי (על ידי תאי M מיוחדים, ראו בהמשך), יצירת IgA ויצירת תגובה חיסונית ראשונית של תאי T או סבילות של תאי T, במקרה שלא נדרשת תגובה חיסונית.
מבנה הלוחיות על שם פייר
הלוחיות בנויות כמבנה הבולט ככיפה אל פני החלל, ואשר כולל שכבה של מבנים:
תאי M הם התאים הקרובים ביותר לחלל המעי, ונמצאים בראש הכיפה.
תפקידם הוא לדגום מולקולות ואנטיגנים שונים בתוך חלל המעי.
תאים אלו הם תאים ייחודיים, חסרי סיסי מעיים (villi intestinales), אשר באים במגע ישיר עם החלל (ניתן לראותם רק במיקרוסקופ אלקטרוני).
תאי M חסרי הפרשת מוקוזה, בעלי גליקוקליקס (Glycocalyx) דק, ובנויים באופן המאפשר להם לדגום את חלל של המעי ללא הפרעה.
לאחר דגימת מולקולה או אנטיגן, מעביר אותו תא ה-M ישירות, בטרנס-ציטוזה (מעבר תוך-תאי) אל תאים דנדריטיים, הנקראים גם תאים מציגי אנטיגן (APC) על מנת שתאים אלו יציגו את האנטיגנים לתאי מערכת החיסון.
כאמור, הקרבה לחלל המעי והיעדר החציצה של תאי ה-M מאפשרים דגימה מיטבית, אולם יש חשש כי חיידקים ינצלו פונקציות אלו וישתמשו בתאי ה-M על מנת לחדור למערכת העיכול.
כך למשל, חיידקים כגון סלמונלה, ירסיניה ו-E.
coli הם בעלי קולטנים המתחברים לתאי ה-M וגורמים למחלה קלינית.
גם נגיפים שונים כגון פוליו או רטרו וירוסים שונים משתמשים באופן זה כדי לחדור לגוף.
מתחת לכיפה עצמה קיימת כיפה תת-אפיתלית (SED) המכוסה אפיתל שחלקו אפיתל רגיל של המעי וחלקו מורכב כאמור מתאי M.
באזור זה נמצאים התאים הדנדריטיים, אשר מקבלים את האנטיגן שנדגם על ידי תאי M.
תאים דנדריטיים אלו מבטאים מולקולה הקרויה MadCAM, אשר גורמת להם לנדוד אל מערכת העיכול.
מתחת ל-SED קיימים 3–4 זקיקים לימפטיים המכילים תאי B (לימפוציטים B) וכן אזורים שבין הזקיקים (אזורים אינטרפוליקולריים) המכילים תאי T.
מרבית תאי ה-T (כ-70%) הם מסוג CD4, ומרוכזים סביב ורידונים כך שיוכלו לעבור בקלות למערכת הדם הסיסטמית.
מלבד תאים אלו קיימים גם מקרופאגים.
הלוטו האירופי (EuroMillions) הוא מפעל הגרלות לוטו אירופי אשר נוסד ב-7 בפברואר 2004 על ידי מפעל הלוטו הצרפתי , מפעל הלוטו הספרדי (בספרדית: Loterías y Apuestas del Estado), ומפעל הלוטו הבריטי (Camelot).
בשלב ראשון ההגרלות נערכו רק בבריטניה, צרפת וספרד, אולם כבר ב-8 באוקטובר 2004 הצטרפו למפעל גם מפעילי הגרלות לוטו מן המדינות אוסטריה, בלגיה, אירלנד, לוקסמבורג, פורטוגל, ושווייץ.
הגרלות הלוטו האירופי נערכות מדי ערב שבת ומתקיימות בפריז.
עלות כרטיסי ההגרלה רגילים היא 2 אירו לטור, 1.50 ליש"ט בבריטניה, ו- 3.20 פרנק שווייצרי בשווייץ.
פרסי ההגרלות, להוציא את הפרס הגדול, נקבעים לפי שיעור ההשתתפות בכל מדינה.
כל הפרסים, כולל הפרס הגדול, פטורים ממס בכל המדינות להוציא את שווייץ, וניתנים לזוכה בסכום אחד.
המהמר צריך לבחור חמישה מספרים מתוך המספרים 1 עד 50, וכן שני מספרי "כוכב מזל" בין המספרים 1 עד 9. כמו כן קיימות אפשרויות להמר על מספרים רבים יותר בתשלום מוגדל.
בעת ההגרלה חמישה מספרים זוכים ושני מספרי "כוכב מזל" נקבעים בשתי מכונות הגרלה המכילות כדורים הנושאים עליהם מספרים.
המכונה המכילה 50 כדורים עם מספרים שונים נקראת סטרסה (Stresa) ואילו המכונה המכילה 9 כדורי מספרים נקראת פקרט (Paquerette).
המהמרים יכולים לברר את תוצאות ההגרלה באתרי האינטרנט של הלוטו הלאומי של מדינתם, המכילים אף נתונים סטטיסטיים באשר להגרלה ותוצאותיה.
כל אדם מעל גיל 18 רשאי להמר בכל המדינות המשתתפות.
בבריטניה הגיל המותר להימור בלוטו הוא 16. נכון לשנת 2020, הלוטו האירופי נמכר במדינות הבאות: אוסטריה, בלגיה, צרפת, אירלנד, לוקסמבורג, פורטוגל, ספרד, שווייץ, ובריטניה.
המהמר חייב להיות תושב קבע של אחת מן המדינות המשתתפות כדי לרכוש כרטיס הגרלה וכדי לקבל את זכייתו.
כרטיסי ההגרלה נמכרים אף ברשת האינטרנט.
קרן הקידום נועדה להגדיל את סכום הפרס הראשון, כך למשל להגדיל את סכום הפרס הראשון באופן הדרגתי מהגרלה אחת למשנייה.
החלק בקרן אשר נועד להגדלת הפרס הראשון נקבע מראש על ידי מפעלי הלוטו המשתתפים בהגרלה.
הסיכוי הכולל לזכות בפרס כלשהו בהגרלה הוא אחד מתוך 24.
הסיכוי שלא להמר נכונה על כל חמשת המספרים העיקריים ולהמר על שני כוכבי המזל הוא אחד מתוך 62 (הימור שאינו מזכה בפרס), סיכוי זה נמוך מן הסיכוי להימור נכון על שני מספרים עיקריים וכוכב מזל אחד (אחד מתוך 39) המזכה בפרס.
סכומי הזכיות הם משוערים בלבד ומשתנים מהגרלה אחת למשנייה בהתאם לסך קרן הפרסים ומספר המהמרים הזוכים בכל פרס.
אם אין זוכה בפרס הגדול בהגרלה שבועית מסוימת, הסכום עובר להגרלה הבאה אחריה.
אם אין זוכה בפרס הגדול במשך 12 שבועות רצופים, מתחלק הסכום העודף של הפרס הגדול בין הזוכים בפרס השני ואינו עובר עוד.
בשנת 2014, אזרח צרפת שזכה בפרס של 72 מיליון יורו, החליט לתרום לצדקה יותר משני שלישים מסכום הזכייה.
ב-8 במאי 2009 זכתה ספרדייה בת 25 בפרס גדול של 126 מיליון אירו, לאחר שלא היה זוכה בפרס הגדול במשך שש הגרלות רצופות.
זכייה זו היא הגדולה ביותר למהמר בודד מאז החל מפעל הלוטו האירופי.
ב-8 בפברואר 2008 התחלקו 16 מהמרים בפרס גדול של 130 מיליון אירו, לאחר שהימרו נכונה על 5 מספרים עיקריים וכוכב מזל אחד.
באותה הגרלה לא נמצא מהמר נכונה על 5 מספרים ושני כוכבי מזל.
ב-8 באוגוסט 2007 זכה גיטריסט צרפתי בשם ואקרו ג'וזף ב-39 מיליון אירו.
ב-9 בפברואר 2007 זכה בלגי בפרס הגדול של 100 מיליון אירו.
הפרס השלישי בגודלו שהוענק במסגרת המפעל למהמר בודד.
ב-17 בנובמבר 2006, לאחר שלא נמצא זוכה בפרס הגדול במשך 11 הגרלות רצופות, חולק הפרס בסכום של 183 מיליון אירו בין עשרים כרטיסים שבהם הימור נכון על חמישה מספרים וכוכב מזל אחד.
מחזיקי הכרטיסים היו מן המדינות: בריטניה (7 זוכים), צרפת (4 זוכים), ספרד ופורטוגל (3 זוכים בכל אחת), אירלנד (2 זוכים) ובלגיה.
ב-31 במרץ 2006, לאחר שלא נמצא זוכה בפרס הגדול במשך שש הגרלות רצופות, זכה מהמר בלגי בפרס של 75,753,123 אירו.
ב-3 בפברואר 2006, לאחר 11 הגרלות רצופות ללא זוכה בפרס הגדול, התחלקו בפרס של 180 מיליון אירו, שלושה מהמרים (שניים מצרפת ואחד מפורטוגל).
ב-31 ביולי 2005, לאחר שלא נמצא זוכה בפרס הגדול במשך 9 הגרלות רצופות, זכתה האירית דולורס מקנמרה בפרס של 115 מיליון אירו, הפרס השני בגודלו בתולדות המפעל.
הלוח הפסיפי הוא הלוח הטקטוני הגדול והכבד ביותר בקרום כדור הארץ, העשוי רובו מקרום בזלתי.
שטחו למעלה ממאה מיליון קמ"ר והוא נע לכיוון-צפון מערב בקצב של כעשרה ס"מ לשנה.
ממזרח גובל בלוחות נסקה, קוקוס וחואן דה פוקה בגבול פתיחה, ועם הלוח הצפון-אמריקאי בגבול סגירה, באזור אלסקה, קנדה ומקסיקו ולאורך העתק סן אנדראס.
ממערב נסגר הלוח הפסיפי עם הלוח האוסטרלי, הלוח הפיליפיני והלוח האמורי (כחלק מהלוח האירו-אסייתי).
בגבולו הצפוני והמערבי נמצאת חגורת האש, והיא אחראית ליצירת האיים הרבים באוקיינוס השקט, בהם, איי יפן, איי מריאנה, האיים האלאוטים, טונגה וסמואה וכן הפיליפינים, באזור ההפחתה של הלוח הפסיפי, תחת הלוח הפיליפיני, נוצר שקע מריאנה, המקום העמוק ביותר בעולם.
הגבול הדרומי הוא גבול פתיחה עם הלוח האנטארקטי ולוח קרוליין.
במרכז האוקיינוס השקט ישנם גם איים שנוצרו על ידי נקודות חמות באמצע הלוח.
הידועים שבהם הם איי הוואי, פולינזיה ואיי מרשל.
הלוח הפיליפיני או לוח ים הפיליפינים הוא לוח טקטוני במערב האוקיינוס השקט.
הלוח מורכב מקרקעית ים הפיליפינים, ונחשב לאגן השולי הגדול בעולם.
בתחום הלוח מצויים איי פלאו, מרבית שטחו של האי טאיוואן וחלקו הצפוני של האי לוזון – הצפוני באיי הפיליפינים.
האיים הפיליפיניים האחרים אינם מצויים בשטחו של הלוח אלא ממערב לגבולו הדרום-מערבי.
הלוח הפיליפיני גובל ב-9 לוחות טקטוניים ובשוליו 10 צמתים משולשים, לפי כיוון השעון:
בצפון גובל הלוח הפיליפיני בלוח אוחוצק, ובין השניים מתקיים גבול פתיחה.
בפינה המערבית של גבול זה מצוי צומת משולש ראשון במפגש הלוחות עם הלוח האמורי.
בפינה המזרחית מצוי צומת משולש שני, בו נפגשים שני הלוחות עם הלוח הפסיפי.
בצומת משולש זה נפגש שקע יפן הנמתח צפונה עם שקע איזו-בונין הנמתח דרומה.
הפעילות הטקטונית בצומת משולש זה אחראית להתרחשות רעידת האדמה בסנדאי בשנת 2011 בדרגה 9.0 בסולם מגניטודה לפי מומנט ולגלי הצונאמי שנוצרו בעקבותיה.
מזרחו של הלוח הפיליפיני הוא חלק מטבעת האש המקיפה את האוקיינוס השקט, ולאורכו מתקיים מפגש עם שלושה לוחות נפרדים.
שקע איזו-בונין מהווה גבול סגירה עם הלוח הפסיפי, לאורכו מתרחשת הפחתה של הלוח הפסיפי מתחת ללוח הפיליפיני.
דרומו של שקע איזו-בונין הוא צומת משולש שלישי, במפגש הלוחות עם לוח מריאנה.
הגבול בין הלוח הפיליפיני ללוח מריאנה מעורב: גבול פתיחה וגבול חילוף לסירוגין.
גבול זה מסתיים בצומת משולש רביעי ובמפגש נוסף עם הלוח הפסיפי לאורך חלקו הדרומי של שקע מריאנה, שנוצר מהפחתת הלוח הפסיפי אל מתחת ללוח מריאנה.
בחלק זה של שקע מריאנה מצוי המקום העמוק בעולם: "תהום צ'לנג'ר" שעומקה מגיע ל-11,022 מטרים מתחת לפני הים.
לאורך הגבול הדרומי עם הלוח הפסיפי מצויים שני שקעים: שקע יאפ הנמתח לדרום-מערב מתחבר דרומית לפלאו אל שקע פלאו הנמתח דרומה.
במעבר בין שני השקעים מצוי צומת משולש חמישי במפגש הלוחות עם לוח קרולינה.
גבול בין-לוחי זה בדרום-מזרח הלוח הפיליפיני מתאפיין בסגירה ללא הפחתה מדרום לשקע פלאו ובפתיחה בחלקו הדרומי, והוא מסתיים בצומת משולש שישי במפגש עם לוח ראש הציפור.
הגבול הדרומי של הלוח הפיליפיני מתבטא באזור הפחתה בו נוחת לוח ראש הציפור אל מתחת ללוח הפיליפיני לאורך שקע מנוקווארי.
הפינה הדרום-מערבית של גבול זה היא צומת משולש שביעי, במפגש הלוחות עם לוח סונדה.
לוח סונדה, בשטחו מצויה מרבית האיים הפיליפיניים, הוא אחד מארבעה לוחות בהם גובל הלוח הפיליפיני ממערב.
הגבול בין הלוחות מתחלק לשלושה חלקים: בדרומו מתקיים אזור הפחתה בו נוחת הלוח הפיליפיני מתחת ללוח סונדה לאורך שקע הפיליפינים – השקע הרביעי בעומקו על פני כדור הארץ, שעומקו המרבי כ-10,540 ק"מ מתחת לפני הים.
שקע זה נקטע על ידי גבול חילוף הפונה לצפון-מערב החודר לתחומי שקע מזרח לוזון, ופנייה נוספת צפונה לאורך שקע מנילה מחדשת את ההפחתה.
בקצהו הצפוני של שקע מנילה מצוי צומת משולש שמיני, במפגש הלוחות עם לוח יאנגצה.
הגבול עם לוח יאנגצה מתאפיין בסגירה ללא הפחתה, והוא מסתיים בצפון האי טאיוואן בצומת משולש תשיעי, במפגש עם לוח אוקינאווה.
חלקו המערבי של הגבול עם לוח אוקינאווה מתאפיין בחילוף, והמשכו המזרחי בסגירה ובמעבר להפחתה לאורך שקע ריוקיו הפונה לצפון-מזרח.
לאורך השקע מתקיימת הפחתה של הלוח הפיליפיני אל מתחת ללוח אוקינאווה.
הפחתה זו נמשכת גם לאורך שקע ננקאי ושקע סורוגה לאחר צומת משולש עשירי במפגש עם הלוח האמורי.
צפונו של שקע סורוגה לאורך הגבול עם הלוח האמורי הוא מפגש מחודש עם לוח אוחוצק בצפון-מערב הלוח הפיליפיני.
הפעילות הטקטונית בצומת זה אחראית לגעשיות ממנה ניזון הר פוג'י ביפן.
הלוח הפיליפיני מורכב כמעט כולו מקרום אוקייני באגנים המצויים בו.
לאורך הלוח נמתחת מצפון לדרום קשת פלאו-קיושו.
ממערב לה מצוי אגן הפיליפינים המרכיב את מרבית שטחו של הלוח, וממזרח לה מצויים שני אגנים נוספים: אגן שיקוקו בצפון-מזרח הלוח ואגן פרסה ולה (מספרדית: "נראה כמפרש" על שם צורתו של אטול סמוך) בדרום-מזרח.
אגן זה נקרא ביפנית: 沖ノ鳥島 – אוקינוטורישימה, כשמו של אותו אטול.
בשולי הלוח מצויות קשתות איים רבות, שנוצרו מגעשיות שמקורה בהתכה בעומק אזורי ההפחתה לאורך השקעים המקבילים להן.
שקעים רבים נושאים את שמן של קשתות האיים המקבילות, לדוגמה: שקע הפיליפינים המקביל לקשת איי הפיליפינים, שקע איזו-בונין המקביל לקשתות איי איזו ואיי בונין, ושקע ריוקיו המקביל לקשת איי ריוקיו.
גילו המדויק של הלוח הפיליפיני אינו ידוע מפני שחלקיו העתיקים ביותר הופחתו לאורך שוליו.
עם זאת, ניתן לשער את זמן היווצרותו באמצעות גילם של סלעי האגנים הסמוכים לאזורי ההפחתה.
גילם של סלעים אלה, שנוצרו במרכז התפשטות שהתפתחו באגני גב-קשת ומצויים בשוליים המערביים של הלוח, נאמד ב-50 מיליון שנים.
נתונים שהתקבלו מקידוחים מצביעים על גילים צעירים יותר מזרחית לאזורי הפחתה אלה, באמצעותם ניתן להעריך בקירוב את התפתחותם של המבנים בתוך ובשולי הלוח:
תהליכי ההתפשטות והיווצרות אגני הלוח חלו באאוקן לפני 37–52 מיליוני שנים, והחלו במערב הלוח עם היווצרות קשת פלאו-קיושו לפני 42 מיליון שנים.
הגעשיות בקשת נמשכה אל תוך האוליגוקן.
עם שוך הגעשיות החלה התנתקות של רכס פלאו-קיושו והתרחבות אגן הפיליפינים – שהגיע לשיא גודלו לפני 35 מיליון שנים.
לפני כ-31 מיליון שנים התפתחה ממזרח לרכס מריאנה הפחתה של הלוח הפסיפי, שהתבטאה בהיווצרות שקע מריאנה בשוליים המזרחיים של הלוח.
בשלהי האוליגוקן ובתחילת המיוקן החלה התפשטות אגן פרסה ולה במרכז הלוח כאגן גב קשת לפני 18–30 מיליון שנים ונמשכה עד לפני 14 מיליון שנים.
המשך הפעילות לא לווה בגעשיות בקדמת הקשת – עובדה הנתמכת בטור משקעי שגילו 20-24 מיליון שנים.
געשיות קדמת קשת כזו התחדשה בתחילת המיוקן, וקיומה נתמך בכמויות משמעותיות של אפר געשי.
בסופה של פעילות זו הצטברו שכבות של חרסיות פלגיות המצביעות על הפסקת הגעשיות ועלייה בקצב ההשקעה.
התפשטות אגן פרסה ולה נמשכה אל תוך הפליוקן בפעילות שהתרחשה לפני 15–20 מיליון שנים.
במקביל לה, לפני כ-17 מיליון שנים, התפשטו מחדרים בזלתיים מקדמת הקשת לכיוון מזרח.
לפני 15 מיליון שנים חלה הפסקה בהתפשטות באגן פרסה ולה, המצוינת בשינויים שחלו באופי ההשקעה: שלבי השקעה קודמים התאפיינו במשקעים לא פחמתיים ובשרידים זכוכיתיים של געשיות בזלתית, ואילו עם הפסקת ההתפשטות החלו להופיע בטור הסלעים מרכיבים פחמתיים דוגמת חוריריות.
געשיות קדמת הקשת פסקה לפני 11 מיליון שנים.
במהלך המיוקן, לפני 9–20 מיליון שנים, התפתח במזרח הלוח רכס מריאנה.
רכס זה החל להתחלק לפני 5 מיליון שנים, באמצעות גבול פתיחה לשני חלקים: רכס מריאנה המזרחי וקשת מריאנה המערבית.
בין שני החלקים מתפתח אגן מריאנה המרכיב את לוח מריאנה.
התפתחות זו נמשכת גם כיום.
מסוף המיוקן החלה הצטברות שכבות עבות של סלעים אפיקלאסטיים באגן, והעתקה מאוחרת שחלה בהם מצביעות על המשך הפעילות הטקטונית.
פעילות מתמשכת מתרחשת גם בשוליים המערביים של הלוח, והיא מתבטאת בין היתר בהפחתה בשקע הפיליפינים שהחלה בסוף הפליוקן, לפני כ-3 מיליון שנים.
תנועתו של הלוח מאז היווצרותו אינה מובנת עד תומה, בעיקר בגלל אזורי ההפחתה הרבים והשקעים העמוקים במיוחד המקיפים אותו.
עם זאת, מידע חלקי התקבל מניתוח פלאומגנטי הנשען על הכיוון המגנטי שהשתמר בסלעי הקרום הימי באגני הלוח.
ניתוח כזה מציג שלב בהתפשטות קרקעית הים שאירע לפני 28–29 מיליון שנים באגני פרסה ולה ושיקוקו לצפון ולדרום.
התפשטות זו התפתחה בהדרגה לצפון-מזרח ולדרום-מערב באגן שיקוקו ולמזרח ומערב באגן פרסה ולה.
לפני 15–25 מיליון שנים השתנה כיוון ההתפשטות באגן פרסה ולה לצפון-מזרח ולדרום מערב, בדומה לכיוון ההתפשטות באגן שיקוקו.
שינוי כיוון זה נובע מתחילתה של תנועה סיבובית של הלוח בכיוון השעון, שנגרמה משינויים במערך הגבולות הדרומיים של הלוח.
בגבולותיו המערביים מצויים שקעים בהם נוחת הלוח באזורי הפחתה.
קצב ההפחתה הממוצע לאורך שוליו המערביים הוא כ-59 מ"מ לשנה, והוא הולך וגדל מצפון לדרום עד לשיא של 87 מ"מ לשנה בשקע הפיליפינים.
גבולות הסגירה מסביב ללוח הפיליפיני עשירים בהעתקים: העתקים נורמליים לאורך שולי הלוח והעתקים הפוכים – בעיקר העתקי דחיקה – סמוך לשקעים.
בשוליים הדרום-מזרחיים נפוצים בעיקר העתקים נורמליים המלווים בהעתקי חילוף.
תוצאה עיקרית של הפעילות הטקטונית והעושר בהעתקים היא ריבוי רעידות אדמה בשולי הלוח – בעיקר רעידות אדמה רדודות שעומק מוקדן אינו עולה על 120 ק"מ.
רעידות אדמה עמוקות יותר – שעומק מוקדן עשוי להגיע ל-700 ק"מ – אופייניות לשוליים הצפון-מזרחיים של הלוח לאורך שקע איזו-בונין, ולשוליים הדרום-מערביים לאורך שקע הפיליפינים.
רעידת האדמה הגדולה ביותר בשולי הלוח התרחשה ב-11 במרץ 2011 סמוך לסנדאי, במגניטודה 9.0. מוקד הרעש היה בעומק של 30 ק"מ מול חופי צפון-מזרח האי הונשו, הגדול באיי יפן.
הרעש נחשב לחזק ביותר שפקד את יפן ב-140 השנים שקדמו לו ולרביעי בגודלו בעולם.
כתוצאה מתזוזת הלוחות נוצרו גלי צונאמי בגובה מרבי של 10 מטרים, שגרמו למרבית הנפגעים ולפגיעה קשה בכורים גרעיניים.
הפעילות הטקטונית הערה בשולי הלוח הפיליפיני ניכרת גם בגעשיות נרחבת, האופיינית לאזורי הפחתה: בשוליים המזרחיים – כתוצאה מהפחתת הלוח הפסיפי, ובשוליים המערביים – כתוצאה מהפחתת הלוח הפיליפיני.
תוצאה ישירה של הגעשיות היא היווצרות קשתות איים רבות המקיפות את הלוח, בהן איי ריוקיו, איי איזו, איי בונין, הפיליפינים ואיי יפן.
הרי הגעש הניזונים מגעשיות מצויים בעיקר ביפן – למשל הר פוג'י, סקורג'ימה והר הגעש התת-ימי מיוג'ין-שו, ובפיליפינים – למשל פינטובו, טאאל ומאיון.
הלוטוס הכחול הוא הספר החמישי בסדרת הקומיקס "הרפתקאותיו של טינטין" אשר נכתב ואויר על ידי הסופר והצייר הבלגי הרז'ה.
רצועות הקומיקס של עלילת הספר הוצגו לראשונה במהלך שנת 1936 בשחור לבן.
זהו ספר המשך לספר "הסיגרים של פרעה".
ייחודו של הסיפור הוא במפגש הראשון בין טינטין לדמות ראשית בסדרת הספרים - הילד צ'אנג צ'ונג צ'יין.
הספר דורג במקום ה-18 ברשימת 100 הספרים של המאה של לה מונד.
בספר הסיגרים של פרעה, טינטין רודף אחרי קבוצה של מפיצי סמים במזרח התיכון ובהודו.
הוא מצליח ללכוד את רוב חברי הקרטל, אבל לא את המנהיג המסתורי, שנפל במורד נקיק בהרים, במהלך ניסיון לחטוף את נסיך גאיפג'מה.
טינטין נשאר כדי ליהנות מחופשה אצל המהראג'ה של גאיפג'מה.
באחד הימים, פקיר שהובא על ידי המהראג'ה, אומר לטינטין שהוא רואה סכנה קרובה עבורו.
זמן קצר לאחר מכן, גבר סיני מגיע לפגוש אותו, אבל הוא נפגע על ידי חץ המשוח ברעל שגורם לשגעון (ראג'יג'ה), שנורה על ידי פקיר מהקרטל שנמלט מכלא.
האיש הספיק לספר לטינטין רק שמישהו בשם מיצוהיראטו רוצה לפגוש אותו בשנחאי.
בשנחאי, ממתינים לטינטין מתנקשים מקרטל הסמים.
עם זאת, שני ניסיונות התנקשות בחייו של טינטין סוכלו על ידי סיני צעיר, שמארגן פגישה עם טינטין באזור מבודד.
כשטינטין מגיע לפגישה, הוא מגלה שהצעיר כבר נפגע על ידי הראג'יג'ה, רעל השגעון, בו משתמשים חברי קרטל הסמים כנגד אויביהם.
טינטין מגן על נהג ריקשה סיני צעיר מאנשי עסקים מערביים, ומעורר את זעמו של בריון גזעני בשם גיבונס.
זה האחרון הוא חברו של דוסון, מפקד המשטרה המושחת של ההתיישבות הבינלאומית בשנחאי.
יחד הם מחליטים לעשות חיים קשים לטינטין.
בינתיים בשנחאי, טינטין פוגש במיצוהיראטו, איש עסקים יפני, שקורא לו לחזור להודו ולהגן על חברו - המהראג'ה של גאיפג'מה.
לדבריו, הוא שלח את שליחו אל טינטין לספר לו את זה.
לאחר ששוכנע על ידי מיצוהיראטו, טינטין נוסע חזרה להודו בספינה.
בדרך, שני גברים אלמוניים מטשטים אותו ואת כלבו שלגי באמצעות כלורופורם ולוקחים אותו אל החוף.
טינטין מתעורר מחוץ לשנחאי, בביתו של וואנג צ'ן-איי, מנהיג תנועת התנגדות המכונה "בני הדרקון", שהוקדשה למאבק נגד הסמים.
ואנג מתנצל על "החטיפה האלימה" ומתחנן בפני טינטין שיישאר בסין.
בנו של וואנג הוא הבחור הצעיר שעזר להציל אותו משני ניסיונות החיסול, אבל עכשיו הוא בלתי שפוי מחמת הרעל.
בטירופו, הוא מאיים לחתוך את ראשו של כל מי שהוא נפגש עמו באמצעות חרב (הוא אומר שזה כדי "להראות להם את הדרך"), ורק סמכותו של אביו יכולה להשאיר אותו תחת שליטה.
וואנג מגלה לטינטין שהוא שלח את השליח להודו, ומיצוהיראטו הוא היריב הראשי שלהם: סוכן חשאי יפני ומבריח סמים.
טינטין מצליח לאתר את מיצוהיראטו והוא צופה בו בעודו מפוצץ את קווי הרכבת (אירוע המבוסס על תקרית מוקדן).
אף אחד לא נהרג והנזק הוא מינורי, אבל הפיצוץ מתואר בהצלחה על ידי הממשלה היפנית כאירוע טרור סיני גדול שבו רבים נהרגו, ומשמש כתירוץ לפלישה היפנית למנצ'וריה.
טינטין נתפס על ידי מיצוהיראטו העומד להזריק לו את רעל השגעון, אך הוא ניצל על ידי אחד החברים ב"בני הדרקון", שחדר לביתו של מיצוהיראטו קודם לכן והחליף את הרעל למים צבועים.
לאחר שהושגה מבחנה של רעל הטירוף, בעזרת החבר בבני הדרקון, טינטין חוזר לשנחאי, אשר כעת כבר נכבשה על ידי הצבא היפני.
הוא מנסה ליצור קשר עם דוקטור פאנג הסי-יינג, מומחה לאי שפיות, מתוך תקווה שהוא יצליח לרפא את בנו של וואנג.
אבל הרופא נחטף על ידי קרטל הסמים, כשפתק שהותירו החוטפים דורש סכום כופר שיש לשלם במקדש עתיק בעיר הוקו.
בינתיים, טינטין נעצר על ידי דוסון ומוחזר לאזור שבשליטה היפנית, בגלל שאין לו מסמכים המתירים לו להיות בשטח הבינלאומי.
הוא כלוא בשנחאי על ידי הצבא היפני, ומסרב להצעה של מיצוהיראטו להצטרף אליהם.
מר וואנג חופר מנהרה אל מתחת לכלא, וטינטין בורח לילה לפני היום שנקבע להוצאתו להורג.
הוא נוסע ברכבת להוקו כדי לבקר במקדש בו נדרש הכופר, אבל שיטפון חוצה את הפסים, וכל הנוסעים מוכרחים לרדת מהרכבת.
טינטין מציל נער צעיר, צ'אנג צ'ונג-חן, מטביעה בנהר היאנגצה.
הם הופכים להיות ידידים טובים, וצ'אנג מציל את טינטין מתומסון ותומפסון, שעוצרים אותו בחוסר רצון בהוראת דוסון (שמשתף פעולה עם מיצוהיראטו כדי ללכוד את טינטין).
לאחר מכן הם נוסעים לאזור שבו הכופר אמור להיות משולם.
צלם מציע להם את שרותיו, ואז מתגלה כמתנקש כאשר מצלמתו יורה על טינטין.
טינטין ניצל והם משתלטים על הצלם, וזה נאלץ לספר להם שדוקטור פאנג נחטף בהוראתו של מיצוהיראטו.
טינטין וצ'אנג חוזרים לשנחאי, אבל בינתיים וואנג ומשפחתו נחטפו על ידי מיצוהיראטו.
כדי למצוא אותם, טינטין נוסע ללוטוס הכחול, מועדון סמים, שבו הוא שומע על משלוח סמים האמור להגיע לנמל שנחאי.
הוא מסתתר באחת מהחביות שנפרקו מהאונייה, אבל מתברר שהבחינו בו, וכשהוא יוצא הוא נלכד על ידי מיצוהיראטו החמוש באקדח, ועד מהרה מוצא את עצמו אסיר לצד וואנג ומשפחתו.
אז מתברר שהבוס של קרטל הסמים הוא מפיק הסרטים רסטאפופולוס (ראה הסיגרים של פרעה לסיפור רקע).
טינטין מזועזע לגלות, שאדם שהוא חשב אותו לחבר הוא למעשה מנהיג הקרטל, ורסטפופולוס מראה לו את סמלו של קי-אוסק החקוק על זרועו.
לפני שאנשי הקרטל מספיקים להרוג את טינטין וואנג, בני הדרקון, שהשתלטו על הבריונים של מיצוהיראטו והחביאו את עצמם בחביות האחרות (בתכנונו של טינטין עצמו), מגיחים ומכניעים את מיצוהיראטו ורסטאפופולוס.
עם מעצרו של רסטאפופולוס, קרטל הסמים קורס, ומיצוהיראטו מתאבד.
פאנג הסי-יינג מוצא נוגדן לרעל השגעון, ובנו של וואנג נרפא (לא מצוין בספר האם הקורבנות האחרים של הרעל נרפאו).
הנשורת הפוליטית שהתפתחה בעקבות גילוייו של טינטין אודות הקרטל והריגול יפני, מובילה ליציאתה של יפן מחבר הלאומים.
הסיפור מסתיים כאשר צ'אנג מאומץ על ידי המשפחה של וואנג, וטינטין בדרכו חזרה לאירופה.
"הלוטוס הכחול" מהווה נקודת מפנה חשובה ביצירתו של הרז'ה.
לראשונה, הרז'ה חקר לעומק את ההיסטוריה והתרבות של הארץ אליה שלח את טינטין.
"זה היה הזמן בו חייבתי את עצמי למחקר ולהתעניינות מוקדמת באנשים ובמדינות אליהם אני שולח את טינטין, מתוך תחושה של אחריות לקוראים שלי", סיפר.
מלבד הייצוג הריאליסטי, האמין והמושקע של סין בקומיקס זה, "הלוטוס הכחול" הוא גם בעל עלילה עמוקה ומורכבת יותר מהקומיקסים הקודמים בסדרה.
הלוחש לסוסים הוא סרט קולנוע אמריקאי מז'אנר דרמה שיצא לאקרנים בשנת 1998 בבימויו ובכיכובו של רוברט רדפורד.
הסרט מבוסס על רומן שיצא בשנת 1995 הנקרא "הלוחש לסוסים" שכתב ניקולס אוונס.
רדפורד, המשחק את התפקיד הראשי, הוא חוואי בעל יכולת מיוחדת לטיפול בסוסים פצועים, שנשכר כדי לסייע לנערה שעברה תאונת דרכים עם סוסהּ, במטרה להחזיר את השניים לשגרת חיים נורמלית.
גרייס מקלין (בגילומה של סקרלט ג'והנסון) וחברתה הטובה ביותר ג'ודית (קייט בוסוורת') יוצאות בבוקר חורפי לרכיבה על סוסיהן, אך הן מחליקות על מדרון מושלג ומשאית שעוברת במקום פוגעת בהן.
ג'ודית והסוס שלה נהרגים במקום ואילו גרייס והסוס פילגרים נפצעים בצורה קשה.
רגלה של גרייס נקטעת חלקית ואילו פילגרים הופך להיות סוס אלים ובלתי נשלט.
אמה של גרייס, אנני (קריסטין סקוט תומאס) מוצאת ברשת האינטרנט את טום בוקר (רוברט רדפורד) הידוע בטיפול בסוסים ובשיקומם לאחר אירועים דומים.
למרות המרחק הרב בין שניהם מחליטה אנני להגיע אל בוקר כדי שיטפל בפילגרים.
בוקר מסכים לטפל בפילגרים, בתנאי שגרייס תהיה חלק מהתהליך והילדה מסכימה בחוסר רצון.
תהליך הטיפול לוקח זמן והשתיים שוהות בחוותו של בוקר.
במהלך הטיפול מתפתח קשר רומנטי בין בוקר לאנני, שהשאירה את בעלה בניו יורק.
האידיליה נשברת כאשר רוברט מקלין (סם ניל), אביה של גרייס ובעלה של אנני, מגיע באופן בלתי צפוי לחווה.
אנני נקרעת יותר ויותר בין רגשותיה לטום ואהבתה למשפחתה.
כשגרייס ופילגרים מבריאים ואמורים לעשות את דרכם הביתה מודה אנני שיש לה רגשות לטום ורוברט מוכן לעזוב את החווה יחד עם בתו בלבד.
אנני רוצה להישאר עם טום בחווה אך היא מבינה שחיים בחווה הם לא החיים המתאימים לה ומעדיפה לחזור למשפחתה.
שם השחקן/ית שם הדמות הערותרוברט רדפורדטום בוקרקריסטין סקוט-תומאסאנני מקליןסם נילרוברט מקליןבעלה של אננידיאן ויסטדיאן בוקרגיסתו של טוםסקרלט ג'והנסוןגרייס מקלין
שיטות ומחלוקות בנוגע לאימון הסוסים
באימון וטיפול בסוסים עם טראומה ישנן מספר טכניקות שיקום ורכיבה, אולם הסרט אינו עוקב אחרי כל הטיפולים המיועדים לזה.
שיטות אימון הסוסים המוצגות בסרט היו בהתאם לאילוצים של עשיית סרט ועריכתו ולכן הוא אינו מציג מספר אלמנטים קריטיים בתחום האימון, שבמצב רגיל היו בשימוש.
בסרט גם קיימות מספר בעיות בטיחות בטיפול בסוסים כמו הטבעת הגדולה על אצבעו של רדפורד וכן בסצנה בה הוא כורע מול הסוס, פרקטיקה המסוכנת בעולם האמיתי.
עוד נקודה בה לא נוגע הסרט בהקשר של טיפול בטראומה הוא התמודדות עם הפחד המיועד.
בסרט מוצג הסוס כמי שנפגע בתאונת דרכים אך לאורך כל הטיפול לא מוחזר הסוס לאזור האירוע ואין נגיעה לטיפול במדרון תלול או ברעשי מכוניות בכבישים.
עם זאת, מכירים המבקרים במגבלות עשיית סרט.
הסרט זכה להצלחה קופתית ולביקורות חיוביות ברובן.
באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes קיבל ציון של 73% מתוך 63 ביקורות.
שיר הנושא מתוך הסרט הנקרא "A Soft Place To Fall" היה מועמד לפרס אוסקר בקטגוריית השיר המקורי הטוב ביותר אך לא זכה בסופו של דבר.
הסרט היה מועמד באותה שנה לפרס גלובוס הזהב ורדפורד עצמו היה מועמד לפרס הבמאי, אולם בשתי הקטגוריות נותר עם המחמאות בלבד אך לא עם הפרס.
הלוחמים שלושה הן דמויות משנה בדיוניות של גיבורי-על המופיעות בחוברות הקומיקס תור ביקום מארוול קומיקס.
הדמויות הופיעו לראשונה בחוברת Journey into Mystery #119 מאוגוסט 1965, פרי עטו של הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.
פאנדרל, וולסטאג והוגאן הם לוחמים אסגרדים ובני בריתו של תור מאז צעירותם, כאשר נפגשו לראשונה במסעו של תור לשחזר את חרב אודין, אשר נסדקה, במטרה למנוע את הגעתו של הראגנארוק.
הם משתתפים ברבים ממסעותיו של תור.
דמויותיהם של הלוחמים שלושה הן יצירה מקורית.
פאנדרל עוצב לפי דמותו של ארול פלין, מאפייניו של הוגאן עוצבו לפי דמויות אותן גילם צ'ארלס ברונסון, ווולסטאג עוצב לפי דמותו של ג'ון פלסטף ממחזותיו של ויליאם שייקספיר.
את דמויותיהם של פאנדרל, וולסטאג והוגאן גילמו בסרט הלייב אקשן "תור" השחקנים ג'ושוע דאלאס, ריי סטיבנסון וטדאנובו אסאנו, בהתאמה.
סטיבנסון ואסאנו שבו לגלם את דמויותיהם של וולסטאג והוגאן בסרט "תור: העולם האפל", ובו השחקן זאקרי לוי גילם את דמותו של פאנדרל.
לוי, סטיבנסון ואסאנו חזרו לגלם את דמויותיהם בסרט "תור: ראגנארוק".
הלוחיב (באוקראינית: Глухів, בפולנית: Głuchów) היא עיר במחוז סומי שבאוקראינה.
מתוך מקורות היסטוריים אנו למדים כי העיר הייתה קיימת כבר ב-992.
במאה ה-13 הייתה מרכז של נסיכות הלוחיב שהייתה תחת חסותה של אורדת הזהב.
ב-1352 מחלת הדבר הכתה בנסיכות וחיסלה כמעט לגמרי את אוכלוסייתה.
החל מ-1503 השליטה על העיר החליפה ידיים מספר פעמים בין נסיכות מוסקבה לבין הדוכסות הגדולה של ליטא.
ב-1618 הלוחיב עברה לידיו של האיחוד הפולני-ליטאי.
ב-1644 הלוחיב קיבלה זכויות מגדבורג.
בשנות החמישים של המאה ה-17 העיר חזרה לשליטתם של הרוסים.
ב-1664 העיר שרדה את המצור שהוטל על ידי יאן השני קז'ימייז', מלך פולין.
במלחמה הצפונית הגדולה עם מעברו של איוואן מזפה לצדו של קרל השנים עשר, מלך שוודיה, ציווה פיוטר הגדול להפוך את הלוחיב לבירתם של הקוזאקים, בין 1708–1764 הייתה העיר מקום מושבם של ההטמאנים האוקראינים.
ב-1874 בעיר הוקם מכון פדגוגי להכנת מורים.
ב-1895 בעיר עברה מסילת רכבת מה שעזר לפיתוחה הכלכלי של העיר.
בשנת 1931 בעיר הוקם מכון כלל ארצי לחקר הקנאביס.
במכון זה עבר מיקולה הרישקו שפיתוח סוגים חדשים של צמח זה.
עד היום מכון זה פועל כמכון לחקר החקלאות האוקראיני.
העיר הייתה תחת הכיבוש הגרמני בין 7 בספטמבר 1941 ל-30 באוגוסט 1943.
הרכב אוכלוסיית הלוחיב לפי לאום בשנים 1897 ו-1989:
הלוחמים החדשים היא קבוצה בדיונית של גיבורי-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס.
הקבוצה הופיעה לראשונה בחוברת Thor #411 מדצמבר 1989, ונוצרה על ידי הכותב טום דפלקו והמאייר רון פרנז.
קבוצת הלוחמים החדשים הוצגה לראשונה בסוף שנות ה-80 בחוברות "תור" כקבוצת גיבורי-על צעירים, שהופיעו בחוברות קומיקס נוספות, ושמתפקדים כקבוצה עצמאית ולא כקבוצה תומכת.
יוצא מן הכלל הוא נייט טראשר, דמות חדשה שנוצרה בידי טום דפלקו לשמש כמייסדת ומנהיגת הקבוצה.
המקור שהוענק לקבוצה גורס כי דוויין טיילור/נייט טראשר החליט ליצור קבוצת גיבורי-על צעירים שיסייעו לו להילחם בפשע.
לאחר סינונים ובדיקות, טיילור בחר בגיבורים ואנס אסטרו/ילד מארוול, רובי בולדווין/ספידבול, ריצ'רד ריידר/נובה, אנג'ליקה ג'ונס/כוכב אש ונאמוריטה, והם הופיעו לראשונה בחוברות הקומיקס כשנחלצו לעזרתו של תור נגד הג'אגרנוט.
לאחר מכן, הקבוצה כיכבה בהרצת חוברות, שארכה 75 חוברות בין 1990–1996. בין היתר, הקבוצה נלחמה בנבלים כספינקס, גדעון, קבוצת "המעגל המתקפל", מאסטר הבובות, הדעתן המטורף ונבלים נוספים.
בין חברי הקבוצה שהצטרפו ועזבו נמנים סילואט קורד/צללית, שאחיה הוא נבל-העל הידוע כ"אש חצות", טורבו הלובשת שריון חוצני, פגיון מהצמד "מסווה ופגיון", אחיו המוטאנט של נייט טראשר הפועל בכינוי "בנדיט", השיבוט סקרלט ספיידר רבים אחרים.
הקבוצה התפרקה לאחר סיום ההרצה הראשונה, כשלאחריה פורסמה הרצה שנייה שארכה 11 חוברות בין 1999 לשנת 2000. נוסף לספידבול, נובה, נאמוריטה וטורבו, לקבוצה הצטרפו גם בולט ואייגיס.
הקבוצה התפרקה מסיבות לא ידועות.
מהופעותיה הזכורות ביותר של הקבוצה נמנית הופעתה במהלך אירועי מלחמת האזרחים ביקום מארוול.
טרם אותו אירוע, הקבוצה כיכבה במיני סדרה של שש חוברות בין 2005–2006. הרכב הקבוצה מנה את ספידבול, נייט טראשר, נאמוריטה ונובה, נוסף לדמויותיהן החדשות של מיקרוב ודברי.
עלילת המיני סדרה הציגה את הקבוצה כסלבריטאים, אשר קורותיהם משודרות בתוכנית ריאליטי.
הקבוצה, מלבד נובה שנאלץ לסייע באירועי "השמדה" ודברי שעזבה את הקבוצה, כיכבה בקרב טלוויזיוני נגד נבלי-על שונים שאירע בסטמפורד, קונטיקט.
במהלך הקרב, הנבל ניטרו הפעיל את כוחותיו ההרסניים והשמיד את אזור סטמפורד, והוביל למותם של 612 אנשים, בהם הגיבורים והנבלים הנוכחים.
יוצאים מן הכלל היו ניטרו, החסין לכוחותיו, וספידבול שהועף קילומטרים לתוך מדינת ניו יורק.
האירוע הוביל למעשי שנאה נגד גיבורי-על, וכן לחקיקת חוק רישום העל-אנושיים, שהוביל למלחמה בין מתנגדי לתומכי החוק.
חבר לשעבר בלוחמים החדשים, הינדסייט לאד, פתח אתר אינטרנט בדיוני המוקדש לשנאה נגד חברי הקבוצה לדורותיהם, דבר שהוביל לחשיפת זהותם הסודית בפומבי ורדיפתם.
גרסה נוספת לקבוצה כיכבה בהרצה של 20 חוברות בין 2007–2009. גרסה זו של הקבוצה נאספה בידי אחיו של נייט טראשר, שלאחר מותו של אחיו החל לפעול בזהותו.
עקב הסרת כוחותיו באירועי "בית אם", מאגד נייט טראשר מספר מוטאנטים שכוחותיהם הוסרו מהם, ומעניק להם כוחות דומים באמצעות טכנולוגיה מתקדמת.
מבין חברי הצוות נמנו ג'ובילי/וונדרה, צ'יימבר/דציבל, אנג'ל סלבדור/טמפסט ואחרים.
לאחר שנסעו בזמן בניסיון למנוע את אסון סטמפורד, הקבוצה מתפרקת.
במהלך אירועי "שלטון אפל" של שנת 2009, קבוצת קונטר פורס המהווה חלק מיוזמת חמישים המדינות מכנה את עצמה בשם הלוחמים החדשים.
כרך חמישי לקבוצה, שארך 12 חוברות בין 2014–2015, נכתב כחלק מהמיתוג מחדש "מארוול עכשיו!".
חברי הקבוצה הם ואנס אסטרו/ג'סטיס, נוסף לספידבול, צללית, סם אלכסנדר/נובה, קיין/סקרלט ספיידר, ילדת השמש, האמינגבירד, הבלתי אנושי הייצ'י ונאמורה, אחת ממשרתותיה לשעבר של נאמוריטה.
באפריל 2017 דווח כי חטיבת הטלוויזיה של אולפני מארוול ורשת ABC מפתחות סיטקום שיעלה לשידור ברשת Freeform בשנת 2018, ובו תככב קבוצת הלוחמים החדשים.
ביולי 2017 פורסם צוות השחקנים הראשי, שבו יככבו מילנה ואינטרוב כדורין גרין/ילדת הסנאי, דרק ת'ילר כקרייג הוליס/מיסטר אימורטל, ג'רמי טרדי כנייט טראשר, קאלום וורת'י כספידבול, מת'יו מוי כמיקרוב וקייט קומר כדברי.
מאוחר יותר דווח כי הסדרה לא תעלה לשידור ברשת Freeform, עד שבספטמבר 2019 הוכרז על הפסקת ההפקה באופן רשמי.
הלוטו הרוסי היא מפעילה ממשלתית רוסית של לוטו, המהווה את הגרסה המסחרית של המשחק הפופולרי.
מארגן הגרלת הלוטו הרוסי הוא משרד הספורט של הפדרציה הרוסית.
המפעילה היא חברת המניות המשותפת של GSL.
מפיצת הגרלת הלוטו ברוסיה תחת המותג סטולוטו היא TC Center.
הגרלת הלוטו הרוסי מתקיימת על פי צו של ממשלת הפדרציה הרוסית מ-2 במאי 2012 מס' 687-r.
תנאי ההגרלה נקבעים בצו 982 מיום 19 באוגוסט 2016.
החל מ-16 באוקטובר 1994 ועד 18 במרץ 2006 התוכנית עלתה לאוויר בערוץ הטלוויזיה RTR (כיום ערוץ הטלוויזיה "רוסיה").
בתחילה, רק תושבי מוסקבה יכלו לקחת חלק בהגרלה: מאז 1996 הפך הלוטו הרוסי להגרלה כלל-ארצית.
מ-25 במרץ 2006 ועד 26 בנובמבר 2006 היא הופיעה בערוצי "רוסיה" וספורט במקביל, הגרסה בערוץ "רוסיה" הייתה קצרה והגרסה המלאה שודרה בערוץ הספורט.
החל מ-3 בדצמבר 2006 ועד היום משודרת התוכנית בערוץ NTV.
ב-7 ביולי 2013 הושקה תוכנית הלוטו פלוס הרוסית, בנוסף למחזורי הלוטו הרוסיים, שודרו תפוצה של הגרלת הדיור הממלכתי.
מאז 6 בספטמבר 2015 החלה התוכנית גם בשידור הגרלות "פרסת הזהב".
בנובמבר 2016, "הלוטו הרוסי", יחד עם הגרלות טלוויזיה אחרות ("הגרלת דיור", "פרסת הזהב", "6 מתוך 36") החלו לעלות לאוויר בתוכנית הטלוויזיה "בוקר טוב".
השידור החל בימי ראשון בשעה 8:20 בערוץ NTV.
החל מ-22 באוקטובר 2017, שעת השידור השתנתה - כעת התוכנית עולה לשידור בשעה 14:00, כמו גם שמה שונה ל"אצלנו זוכים!".
ב-20 באוקטובר 2019 חגג הלוטו הרוסי 25 שנה להיווסדו מאז ההגרלה הראשונה, היו המון אורחים, אך ההגרלה שודרה ביוטיוב בשל העובדה כי ב-1 בנובמבר 2019 נכנס לתוקף חוק האינטרנט הריבוני.
אב הטיפוס של הגרלת "הלוטו הרוסי" הוא משחק הלוטו הפופולרי.
בכרטיס הלוטו הרוסי שני מגרשי משחק הכוללים מספרים בין 1 ל-90. המשתתף צריך לבחור כרטיס עם שילוב שכבר נוצר ולחכות לתיקו.
במהלך כל סיבוב לוקח המגיש חבית אחת עם מספרים מהתיק בזה אחר זה, ועל המשתתפים לציין בכרטיסים את המספרים התואמים למספרי החבית.
הזוכים הם אלו שתואמים את מספר המספרים הדרושים לסיבוב הופעות מסוים מוקדם יותר מאחרים.
סיבוב ראשון - זוכים כרטיסים שבהם 5 מספרים בכל קו אופקי בכל שדה משחק בכרטיס (למעלה או למטה) שחופפים למספרים שנמשכו במהלך ההגרלה.
סיבוב שני - זוכים כרטיסים בהם 15 המספרים של אחד משדות המשחק של הכרטיס (למעלה או למטה) יופיעו בקדמתם יותר מאשר האחרים עם המספרים שנפלו במהלך ההגרלה.
סיבוב שלישי והלאה - זוכים כרטיסים בהם 30 המספרים של שני מגרשי המשחק של הכרטיס, לפני האחרים, שחופפים למספרים שנפלו במהלך ההגרלה.
אם במהלך ההגרלה ה-15 כל 15 המספרים באחד משדות הכרטיסים (למעלה או למטה) חופפים למספרי החביות שהוצאו מהתיק, המשתתף זוכה בכל הקופה.
במקרה זה, מסיבוב לסיבוב, גודל הפרס עשוי לגדול עד להחלפתו.
בנוסף לפרסים במזומן, "הלוטו הרוסי" מגריל גם מכוניות, דירות ובתי נופש בפרברים.
קרן פרס ההגרלה משאירה 50% מעלות כל כרטיס שנמכר.
מאז 1994, המנהיג הקבוע והמנהל האמנותי של "הלוטו הרוסי", כמו גם מנחה התוכנית "אצלנו זוכים!" הוא מיכאיל בוריסוב.
במהלך השנים אישים שונים אירחו לצד מיכאיל בוריסוב כמו אירידה חוסינובה (בהגרלת "פרסת הזהב" ו-"6 מתוך 36") ואינה וורונינה, כמו גם ויקטוריה פאנינה (בהגרלות "בינגו 75" ו"הגרלת הדיור").
במשך 25 שנה אנשים כמו יקטרינה גוסבה, אנה מרקובה, דיאנה פדיבה, דניס רוז'קוב, אליונה קובלצ'וק, אינגה מאצקביץ', יוליה סאנקו, יוליה אוסטרובסקאיה, סרגיי שובנקוב, איליה מינין ואחרים היו מנחים-שותפים.
הלוחם על סוס (במקדונית: Воин на коњ) היא מזרקה המשמשת כאנדרטה לזכר אלכסנדר הגדול שממוקמת בכיכר מקדוניה, סקופיה, מקדוניה הצפונית.
האנדרטה הוכרזה במסגרת סקופיה 2014, ונפתחה רשמית ב-8 בספטמבר 2011, לרגל עשרים שנה מאז הכרזת העצמאות של מקדוניה הצפונית.
באופן לא רשמי, העלויות לבניית האנדרטה הן כ-7.5 מיליון אירו.
הפסל, שגובהו הוא 14.5 מ', עשוי מארד ומונח על כן עשוי בטון בגובה של 10 מ'.
סביב המזרקה נמצאים 8 חיילים עשויים מארד בגובה של 3 מ', וכן 8 אריות בגובה של 2.5 מ', כאשר ארבעה מהם פונים למזרקה, ומזרימים מים מפיהם.
4 האריות האחרים ממוקמים על המדרגות ונמצאים בישיבה או בשמירה.
על הכן של רוכב הפרש, יש 3 טבעות עם לוחות, עשויים מארד, שמתארים שלושה קרבות של אלכסנדר הגדול.
ביניהם, נמצאים 3 טבעות מארד, עם דמויות קישוט ותבליט.
הידיעה על הקמת אנדרטת "הלוחם על סוס" בכיכר מקדוניה ספגה ביקורת מצד האופוזיציה המקדונית ומספר מדיות תקשורתיות.
עם זאת, עיקר הביקורת הופנתה מיוון, שהקמת האנדרטה עבורה הייתה פרובוקציה וגניבת ההיסטוריה היוונית.
ב-9 בינואר 2022 זכתה הסדרה בפרס גלובוס הזהב למיני סדרה (או סרט טלוויזיה) הטובה ביותר.
בישראל, הסדרה זמינה בשירות הסטרימינג HBO Max.
עלילתה של הסדרה מתמקדת בחופשותיהם של אורחי אתר הנופש "הלוטוס הלבן" היוקרתי השוהים במשך שבוע בעודם נרגעים ומחדשים את כוחותיהם, אך בכל יום שחולף, מתגלים יותר ויותר רבדים אפלים בקרב האורחים המושלמים לכאורה, העובדים השונים ובאתר הנופש עצמו.
מאריי בארטלט – ארמונד, מנהל אתר הנופש, שזה עתה עבר פיכחות בת חמש שנים מגמילה מאלכוהול.
קוני בריטון – ניקול מוסבאכר, מנהלת הכספים של מנוע חיפוש ואשתו של מארק.
ג'ניפר קולידג' – טניה מקוויד, אישה אמידה שסובלת מדיכאון בעקבות פטירתה של אמה.
אלכסנדרה דדריו – רייצ'ל, עיתונאית ואשתו הטרייה של שיין.
פרד השינגר – קווין מוסבאכר, אחיה של אוליביה ובנם של מארק וניקול, הסובל מקשיים חברתיים.
ג'ייק לייסי – שיין פאטון, סוכן נדל"ן ובעלה הטרי של רייצ'ל.
בריטני או'גריידי – פולה, חברתה הטובה ביותר של אוליביה מהמכללה, שמצטרפת לנופש של משפחת מוסבאכר.
נטשה רות'וול – בלינדה, מנהלת הספא של "הלוטוס הלבן".
סידני סוויני – אוליביה מוסבאכר, אחותו של קווין ובתם של מארק וניקול.
סטודנטית סרקסטית וחריפה המשתייכת לדור ה-Z.
סטיב זאן – מארק מוסבאכר, בעלה של ניקול, המתמודד עם משבר בריאותי.
מולי שאנון – קיטי פאטון, אמו של שיין.
לוקאס גייג' – דילן, עובד "הלוטוס הלבן", שמנהל סטוץ עם ארמונד.
קקואה סקוט קקומנו – קאי, עובד "הלוטוס הלבן" ממוצא ילידי, שמתחיל לנהל פרשת אהבים עם פולה.
אלק מרלינו – האץ', מלצר העובד ב"הלוטוס הלבן".
ג'ון גרייס – גרג, דייג וחולה סופני שמתארח ב"הלוטוס הלבן" ומתקרב לטניה.
ג'ולין פורדי – לאני, מתמחה שנאלצת לעזוב את "הלוטוס הלבן" בעקבות לידת תינוקה.
מארי אברהם – ברט די גראסו, תייר ממוצא איטלקי שמגיע לאיטליה עם בנו ונכדו לטיול שורשים.
מייקל אימפריולי – דומיניק די גראסו, בנו של ברט, הסובל מבעיות בזוגיות עם אשתו, אמיד.
אדם דימארקו – אלבי די גראסו, בנו של דומיניק.
ג'ניפר קולידג' – טניה מקוויד, אישה אמידה הסובלת מדיכאון ובעיות בזוגיות עם בעלה, גרג.
היילי לו ריצ'רדסון – פורשיה, העוזרת האישית של טניה.
ג'ון גרייס – גרג האנט, דייג וחולה סופני שנישא לטניה.
טום הולנדר – קוונטין, תייר בריטי והומוסקסואל המנהל אורח חיים ראוותני ופזרני.
תיאו ג'יימס – קמרון סאליבן, חברו של אית'ן מתקופת לימודיהם בקולג'.
מייגן פייהי – דפני סאליבן, אשתו של קמרון.
אוברי פלזה – הרפר ספילר, אשתו של אית'ן.
ויל שארפ – אית'ן ספילר, בעלה של הרפר, שזה עתה התעשר כתוצאה מאקזיט.
– ולנטינה, מנהלת מלון "הלוטוס הלבן".
– לוצ'יה גרקו, זונה מקומית וחברתה הקרובה של מיה.
– מיה, חברתה של לוצ'יה.
ליאו וודול – ג'ק, צעיר בריטי המוצג כאחיינו של קוונטין.
ניקולא די פינטו – תומאס
אנג'לינה קילי וקארה קיי (מהישרדות) – שתי אורחות במלון
מישל מונאהן – ג'קלין למון, שחקנית טלוויזיה מצליחה.
לזלי ביב – קייט, חברת קאנטרי קלאב אמידה מאוסטין, טקסס.
קארי קון – לורי, עורכת דין תאגידית מניו יורק אשר התגרשה לאחרונה.
ג'ייסון אייזקס – טימותי רטליף, כלכלן מדרהאם, קרוליינה הצפונית, הנואש להסתיר ממשפחתו את מצבם הכלכלי.
פארקר פוזי – ויקטוריה רטליף, אשתו של טימותי ואמם של סקסון, פייפר ולוקלאן.
פטריק שוורצנגר – סקסון רטליף, בנם הבכור של טימותי וויקטוריה; עובד בחברה של אביו.
שרה קתרין הוק – פייפר רטליף, סטונדטית ללימודי דת ובתם האמצעית של טימותי וויקטוריה.
סם ניבולה – לוקלאן רטליף, תלמיד תיכון ביישן, בן הזקונים של טימותי וויקטוריה.
וולטון גוגינס – ריק האצ'ט, גבר מסתורי אשר נופש בתאילנד עם בת-זוגו הצעירה, צ'לסי.
איימי לואו ווד – צ'לסי, אישה צעירה בעלת רוח חופשייה ממנצ'סטר, הנופשת בתאילנד עם בן-זוגה המבוגר, ריק.
לקה פטרוואדי – סרטילה הולינג'ר, אחת מבעלי רשת "הלוטוס הלבן", שיזמה את תוכנית הבריאות התאילנדית שלה.
נטשה רות'וול – בלינדה לינדזי, מנהלת הספא מסניף "הלוטוס הלבן" בהוואי.
לאליסה מאנובל – טידאפון "מוק" סורנסין, מנטורית בריאות כללית ב"הלוטוס הלבן".
טיים טהפטהימטהונג – גייטוק, מאבטח העובד ב"לוטוס הלבן".
ג'ון גרייס – "גארי" / גרג האנט, נוכל ובן-זוגה של קלואי.
ניקולס דוברני – זיון לינדזי, בנה של בלינדה, שמבקר אותה בתאילנד לאחר שסיים את לימודיו.
ארנס פדראביציוס – ולנטין, מנחה בריאות רוסי המוקצה לשירותם של ג'קלין, לורי וקייט.
כריסטיאן פרידל – פביאן, מנהל מלון "הלוטוס הלבן" התאילנדי.
דום הטראקול – פורנצ'אי, מנחה בריאות ב"לוטוס הלבן" שמוקצה להכשרתה של בלינדה.
שרלוט לה בון – קלואי, דוגמנית לשעבר ממוצא צרפתי-קנדי ובת-זוגו הנוכחית של גרג.
מורגנה אוריילי – פאם, חברת צוות המעורבת בתוכנית הבריאות של המלון ומנחת בריאות המוקצת לשירותם של משפחת רטליף.
שליני פייריס – אמריטה, מנחה הודית למדיטציה ויועצת רוחנית העובדת ב"לוטוס הלבן".
סקוט גלן – ג'ים הולינג'ר, בעלה האמריקאי של סריטלה.
קי הוי קואן - קולו של קנת' נגויאן, השותף של פרנק רטליף
סקוט גאלוויי - קולו של צ'אק, עורך הדין של טימותי רטליף
ב-19 באוקטובר 2020, נמסר כי רשת HBO תפיק מיני-סדרה בת שישה פרקים בשם "הלוטוס הלבן".
את הסדרה יצר, כתב וביים היוצר מייק וייט, שאף מפיק את המיני-סדרה בפועל לצדם של דייוויד ברנאד וניק הול.
בנוסף, על הלחנת המיני-סדרה היה אמון המלחין כריסטובל טפיה דה-ויר ועל צילומיה היה אמון הצלם בן קוצ'ינס.
באוגוסט 2021, נמסר על חידושה של הסדרה לעונה שנייה, שתתרחש במיקום שונה ותתמקד בקבוצת אורחים השוהים בנכס אחר של "הלוטוס הלבן", ב-30 באוקטובר 2022, עם עליית הפרק הראשון בעונה השנייה של הסדרה, התברר כי מדובר במלון "הלוטוס הל" בטאורמינה שבסיציליה.
במאי 2023 פורסם כי עונתה השלישית של הסדרה תתרחש באתר הנופש של "הלוטוס הלבן" בתאילנד.
בנובמבר 2024, פורסם שווייט, יוצר הסדרה, הציע כבר רעיון לעונה רביעית ל-HBO.
קייסי בלויס, מנכ"ל HBO ו-Max, אמר שווייט הציג את הרעיון לעונה הבאה בזמן צילומי העונה השלישית בתאילנד.
בלויס הוסיף שאם וייט ירצה להפיק עונה רביעית, HBO תאפשר זאת.
בינואר 2025 הסדרה חודשה לעונה רביעית.
בספטמבר 2025 דווח שהעונה הרביעית של הסדרה צפויה להתרחש בצרפת, אם כי HBO טרם אישרה זאת רשמית.
עם ההכרזה על הפקתה של הסדרה, נמסר כי מאריי ברטלט, קוני בריטון, ג'ניפר קולידג', אלכסנדרה דדריו, פרד השינגר, ג'ייק לייסי, בריטני או'גריידי, נטשה רות'וול, סידני סוויני וסטיב זאן לוהקו לצוות השחקנים הראשי.
ב-30 באוקטובר 2020, נמסר כי מולי שאנון, ג'ון גריס, ג'ולין פורדי, קקואה קקומאנו ולוקאס גייג' לוהקו לצוות השחקנים המשני.
בינואר 2024, נמסר על ליהוקם של לזלי ביב, דום הטראקול, ג'ייסון אייזקס, מישל מונאהן, פארקר פוזי וטיימה ת'פטימטון לצוות השחקנים הראשי של העונה השלישית; נוסף לכך פורסם כי נטשה רות'וול תשוב לגלם את דמותה של בלינדה בעונה השלישית.
בשלהי החודש, נמסר על ליהוקם של מילוש ביקוביץ', כריסטיאן פרידל, מורגנה או'ריילי, לק פטרוואדי ושליני פייריס לצוות השחקנים.
צילומי המיני-סדרה החלו באוקטובר 2020 בהוואי, תחת שמירה על פרוטוקולי העבודה שניתנו בעקבות התפרצות מגפת הקורונה בארצות הברית.
ב-21 בנובמבר 2020 דווח כי הצילומים מתקיימים באתר הנופש "ארבע העונות מאווי" שבוואיליה, ושהם עתידים להתקיים בדצמבר באתרים שונים מסביב למאווי.
עונתה השנייה של הסדרה צולמה בסיציליה.
עונתה השלישית של הסדרה צולמה בקו סמוי ובסביבתה, פוקט ובנגקוק, תאילנד, מפברואר עד אוגוסט 2024. HBO שיתפה פעולה עם משרד התיירות של תאילנד כדי לתמוך בצילומי וקידום העונה השלישית במדינה.
המיני-סדרה עלתה לשידור ברשת "HBO" ב-11 ביולי 2021.
המיני-סדרה זכתה לביקורות חיוביות מצד המבקרים.
באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", המיני-סדרה זכתה לציון 85%, על בסיס 34 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 8.44/10. בקונצנזוס הביקורתי של האתר נכתב כי "אף על פי שכוונותיו האמיתיות יכולות להיות קצת עמומות, נופים מדהימים, דרמה מפותלת, וצוות שחקנים מושלם הופך את 'הלוטוס הלבן' לצפיית חובה - גם אם לא נוחה".
באתר הביקורות המשוקללות "Metacritic", המיני-סדרה זכתה לציון 82 מתוך 100, על בסיס 25 ביקורות, דבר המצביע על "שבחים אוניברסליים".
מתיו ג'ייקובס מהאתר " TV Guide" העניק לה את הציון 4.5/5 וכתב כי המיני-סדרה היא "חלק מסדרות הטלוויזיה הטובות ביותר השנה עד כה." אלן ספינוול מהאתר "רולינג סטון", כתב כי המיני-סדרה היא "חוויה עמוקה וייחודית שלא נוחה לעיתים, לפעמים פיוטית, שמצחיקה מדי פעם."
ולריומיקס הסאונד הטוב ביותר בסדרת קומדיה או דרמה (שעה)כריסטיאן מינקלר, ריאן קולינס ווינצ'נזו אורסליפרס אמי לבידור בפריים טייםסדרת הדרמה הטובה ביותר"הלוטוס הלבן"שחקן משנה בסדרת דרמהפ.
ולריו וסקוט טרנר (פרק: "Amor Fati")מיקס הסאונד הטוב ביותר בסדרת קומדיה או דרמה (שעה אחת)כריסטיאן מינקלר, ריאן קולינס, ביאה או'סאליבן, ג'יימיסון ראבה ומייקל הד (פרק: "Amor Fati")
הלוחמים המאוחדים (בספרדית: Guerreros Unidos) הוא סינדיקט פשע וכוח צבאי למחצה מקסיקני, שהוקם על ידי מיזוג של מספר קרטלים.
בדצמבר 2010, לאחר מותו של מנהיג קרטל לה פמיליה מיצ'ואקאן, פרנסיסקו מונטס, התגלעה מחלוקת בין יורשיו של המנהיג.
שני פלגים התפלגו מקרטל לה פמיליה מיצ'ואקאן והצטרפו לקרטלים שונים משני צידי המתרס.
פלג אחד הצטרף לקבוצה שכללה את קרטל טיחואנה, קרטל בלטרן-לייבה, קרטל חוארס וקרטל לוס סטאס, והפלג השני הקים יחד עם פלג מקרטל בלטרן-לייבה את ארגון הפשע "הלוחמים המאוחדים" והצטרפו לקבוצת הקרטלים היריבה, שכללה את קרטל המפרץ, קרטל סינלואה וקרטל האבירים הטמפלרים.
ב-26 בספטמבר 2014 נחטפו 43 סטודנטים בעיר איגואלה שבמדינת גֶרֶרוֹ במקסיקו.
הסטודנטים למדו הוראה במכללה כפרית למורים במדינת גררו, ונסעו באותו יום לעיר איגואלה כדי להשתתף בהפגנה לציון 46 שנים לטבח טלטלולקו.
במהלך הנסיעה הם נעצרו על ידי המשטרה המקומית והתפתח עימות.
במהלך המרדף המשטרה פתחה באש על האוטובוסים.
שני סטודנטים נהרגו באחד האוטובוסים, וחלקם נמלטו לגבעות שמסביב.
לאחר תקרית הירי עצרה המשטרה את הסטודנטים והכניסה אותם לרכבי משטרה.
הסטודנטים נלקחו לתחנת המשטרה באיגואלה, משם הם הועברו לתחנת המשטרה בעיירה קוקולה, ומשם לכפר בשם פואבלו וייחו (Pueblo Viejo), שם נמסרו על ידי המשטרה לאנשי ארגון הפשע "הלוחמים המאוחדים".
לדברי החוקרים, הסטודנטים נלקחו באותו יום למזבלה בפאתי קוקולה.
כ-15 סטודנטים מתו מחנק בדרך לאתר.
שאר הסטודנטים נרצחו לאחר מכן במזבלה.
חברי הכנופיה השליכו את הגופות לבור והציתו בו אש.
השרידים הועברו לשמונה שקיות פלסטיק שנזרקו לנהר בקוקולה.
לאחר המעשה אחד מאנשי הכנופיה שלח הודעת טקסט למנהיג ארגון פשע יריב ובה נכתב: "הפכנו אותם לאבק וזרקנו את שרידיהם למים.
הם אף פעם לא ימצאו אותם".
הדבר חיזק את ההשערה שחלק מהסטודנטים השתייכו לארגון פשע יריב, ועל כן נרצחו.