tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הפניצילין נכנס לשימוש בשנת 1942. עם התקדמות מלחמת העולם השנייה באירופה, הפך הפניצילין למוצר יקר ערך עד מאוד, ואומרים כי היה שווה פי כמה ממשקלו בזהב.
למרות מאמציהם הרבים של צ'יין ופלורי, הם נוכחו לדעת שהתמיסה הראשונית שאותה גילה פלמינג אינה טובה מספיק, ולכן יצאו בחיפוש אחר פניצילין יעיל יותר.
אך גם תרבית זו לא הספיקה ולכן החלו המדענים להקרין על התרבית קרני רנטגן ועל-סגול וגרמו למוטציות בתא אשר הובילו לבסוף לפטרייה המייצרת פניצילין בשיעור של פי אלף מהמקורית.
דרכי ייצור חדשות ומועילות יותר נמצאו ונסללה דרכו של הפניצילין אל שימוש ציבורי רחב היקף.
מצע המזון של פטריית הפניצילין מוכרח להכיל מרכיבים מסוימים: סוכרים, מקור חנקני שממנו מסנתזת הפטרייה חומצות אמינו וחלבונים, וחומרים שתפקידם לשמור על ריכוז קבוע של יוני מימן.
בתחילה, השתמשו הכימאים פלורי וצ'יין בסוכרוז כמקור אנרגיה כדי להפיק את הפטרייה ובעקבות כך את הפניצילין שהיא מפרישה.
בארצות הברית הוחלף הסוכרוז בלקטוז אשר שימש במשך שנים מספר בתעשיית הפניצילין.
הלקטוז הוא סוכר יקר יחסית ולכן הוחלף בגלוקוז ואחר כך בדבשה או בעמילן.
עם שגשוג משק הדגנים בארצות הברית נוסו תמציות גולמיות של תירס וחיטה אשר נמצאו בשפע באותו הזמן.
תמציות אלו היו למקור של חנקן בשביל הפטרייה והתברר כי הן מביאות לשיפור ניכר בתפוקת הפניצילין.
תוספת נגזרת של החומצה הפנילאצטית לקרקע המזון כמקור לבניית השרשרת הצדדית של הפניצילין תרמה אף היא להעלאת הניצולת, ואף התברר שבנוכחות חומצה פנילאצטית מתקבל רק פניצילין אחד ולא תערובת, דבר אשר הקל מאוד על בידודו של התוצר הסופי.
הפטרייה המייצרת את הפניצילין זקוקה לחמצן, ולכן היא מתפתחת רק על פני שטח תרביות הגידול.
נמצא שניעור של מכלי הגידול מגדיל במידה ניכרת את כמות הפניצילין המופק על ידי הפטרייה.
לפיכך, חוברו מכלי התסיסה למנועים אשר הרטיטו אותם ואת תכולתם ללא הרף.
זמן לא רב עבר ושיפור נוסף הושג באמצעות בעבוע אוויר מתחתיות כלי הגידול.
טכניקה זו אפשרה לקיים את תהליך התסיסה בכל נפח הנוזל ואפשרה לוותר על מנועי הטלטול המסורבלים.
בנזילפניצילין (פניצילין G), המכיל שרשרת של חומצה פנילאצטית, היה הפניצילין הראשון שיוצר בקנה מידה תעשייתי.
פניצילין זה זול לייצור ונמצא בשימוש מאז.
להתקדמות רבה בתחום ייצור הפניצילין תרמה חברת התרופות הבריטית ביצ'ם (Beecham), אשר גילתה כי בתרבית גידול החסרה את מרכיב השרשרת הצדדית של הפניצילין, הפטרייה מייצרת בעיקר חומצה 6-אמינופניצילנית.
לשלד חומצי זה כשלעצמו יכולות אנטיביוטיות חלשות, אבל תגלית זו פתחה אפשרויות רבות ונרחבות לנגזרות רבות אחרות של הפניצילין.
פניצילינים סינתטיים-למחצה אשר בנו את שלדם במתקן התסיסה ואת מרכיביהם במעבדה החלו להופיע בשוק, הראשון שנכנס לשימוש היה המתיצילין אשר היווה פתרון לבעיית עמידות החיידקים באמצעות מרכיביו הייחודיים הסינתטיים.
חסרונו היה באי-יציבותו בחומצות, ומלבד זאת, הוא גם היה חלש יותר מפניצילין G הוותיק, והדבר חייב מתן של כמויות גדולות יותר ממנו.
עם השנים פותחו פניצילינים אחרים, בעלי טווח רחב יותר לכיסוי מגוון גדול יותר של מחוללים.
מקובל לחלק את קבוצת הפניצילינים למספר סוגים בהתאם לטווח הפעילות שלהם.
פניצילינים טבעיים – פניצילינים אשר פעילים נגד חיידקים גראם-חיוביים, חיידקים אל-אווירניים ומספר זנים של נקדים גראם-שליליים שאינם מייצרים פניצילינאז.
לתרופות הללו אין פעילות אנטיביוטית טובה נגד מתגים גראם-שליליים.
בנזילפניצילין (פניצילין G) הוא אב הטיפוס למשפחת הפניצילינים.
ניתן לתתו בהזרקה בלבד ולא דרך הפה, כיוון שהוא מתפרק בקיבה על ידי חומצת מימן כלורי.
פנוקסימתילפניצילין (פניצילין V) הוא בעל טווח פעילות אנטיבקטריאלי דומה לשל בנזילפניצילין.
יתרונו בכך שהוא עמיד לפירוק בקיבה ולכן ניתן לתת אותו באופן פומי.
פנוקסימתילפניצילין הוא טיפול הבחירה לדלקת גרון הנגרמת מ-Streptococcus pyogenes.
פניצילינים עמידים לפניצילינאז - פניצילינים אשר פעילים נגד חיידקים גראם-חיוביים ובפרט זני Staphylococcus המייצרים פניצילינאז.
על כן הם גם נקראים גם פניצילינים אנטי-סטפילוקוקליים.
אב הטיפוס של קבוצה זו הוא המתיצילין, אשר כבר אינה בשימוש בשל פרופיל תופעות הלוואי שלה.
תרופות אחרות בקבוצה זו הן נפצילין ואיזוקסזוליל פניצילינים: אוקסצילין, קלוקסצילין, דיקלוקסצילין ופלוקלוקסצילין.
לקבוצה זו שיירים כימיים המונעים את זיהוים על ידי הפניצילינאז.
עמידות של Staphylococcus לתרופות אלה, כגון בזן MRSA, נובעת מייצור טרנספפטידאז (PBP) שונה שלא נקשר לתרופות אלה.
אמינופניצילינים - פניצילינים שלהם פעילות משופרת ומורחבת כנגד חיידקים גראם-שליליים, כדוגמת Escherichia coli, Haemophilus, Moraxella, Salmonella ו-Shigella.
פעילות זו מתאפשרת בין היתר על ידי קבוצת האמינו הטעונה, אשר מקלה את המעבר של התרופה דרך פורינים שבקרום התא החיצוני של החיידק.
עם זאת, תרופות מקבוצה זה אינן עמידות לבטא לקטמאז המייצרים חלק מהזנים הגראם-שליליים.
קרבוקסיפניצילינים - פניצילינים הפעילים גם נגד חלק מן החיידקים הגראם-שליליים העמידים לאמפיצילין, כגון Pseudomonas aeruginosa.
אינם בשימוש בשל צורך במינונים גבוהים ותרופות אחרות יעילות מהם.
אוריידופניצילינים - בדומה לקרבוקסיפניצילינים פעילים נגד Pseudomonas aeruginosa.
פניצילינים המשלבים מעכב בטא לקטמאז - שילוב פניצילין/מעכב בטא לקטמאז מרחיב את טווח הפעילות של התרופה.
מעכבי בטא לקטמאז נקשרים לאנזים זה אצל החיידק, ומונעים את הריסת טבעת הבטא-לקטם המאפיינת את קבוצת הפניצילין וחיונית לפעילותה.
באותה התקופה סברו כימאים כי טבעת מרובעת אינה יכולה להתקיים בחומר טבעי עקב מתחים כימיים המקשים על קיומה; לפיכך, עם גילויו טמן מבנה הפניצילין הפתעה מרתקת לציבור הכימאים.
במרוצת הזמן נתגלו חומרים נוספים בעלי טבעות מרובעות, אך לפניצילין שמורה זכות הראשונים.
הטבעת המרובעת היא האתר הפעיל בפניצילין, והיא זו המגיבה עם הטרנספפטידאז ומעכבת אותו.
הטבעת מכילה קבוצת קרבוניל ומיד לצדה אטום חנקן.
תרכובות אורגניות כאלו קרויות אמידים, ואמידים הסגורים בטבעת קרויים לקטמים.
אות יוונית מתווספת לשם הלקטם לציון מספר האטומים בטבעת, ובמקרה של פניצילין, שטבעתו מכילה ארבעה אטומים – בטא לקטם.
הטבעת המחומשת של הפניצילין, תיאזולידין (Thiazolidine), מכילה אטום גופרית, וקשורה אליה קבוצת קרבוקסיל ושתי קבוצות מתיל.
מקורו של אטום הגופרית בציסטאין ושל קבוצות הקרבוקסיל והמתיל הוא בוולין.
השיירים הצדדיים השונים מקנים תכונות כימיות, וכפועל יוצא פרמקולוגיות, לסוגי הפניצילין השונים.
פנוקסימתילפניצילין, למשל, עמיד בפני חומציות, כך שניתן ליטול אותו דרך הפה, משם יגיע לקיבה ולא ייהרס על ידי חומצת המימן הכלורי המצויה שם.
מתיצילין, לעומת זאת, אינו עמיד בפני חומציות, על אף שגם הוא מכיל טבעת בנזן בקבוצה הצדדית, כך שהמתן שלו מתבצע בעירוי.
תהליך הייצור של בנזילפניצילין בפטרייה מתבצע בשלושה שלבים.
השלב הראשון הוא דחיסה של שלוש חומצות אמינו: חומצה אלפא-אמינואדיפית, ציסטאין וולין לתלת-פפטיד, ACV.
תוך כדי תהליך הדחיסה, המזורז על ידי האנזים ACV סינתטאז, מתבצעת אפימריזציה של ולין מתצורה L ל-D.
השלב השני הוא חמצון ACV, שהיא מולקולה קווית, לאיזופניצילין N בעלת שתי הטבעות באמצעות האנזים איזופניצילין N סינתאז.
לחומר זה פעילות אנטיביוטית חלשה.
השלב האחרון הוא טרנסאמידציה, שבמסגרתה השייר הצדדי אלפא-אמינואדיפיל של איזופניצילין N מוסר בעבור שייר פנילאצטיל באמצעות איזופניצילין N N-אצילטרנספראז.
הסרת השייר הבנזילי מבנזילפניצילין ליצירת חומצה 6-אמינופניצילנית היא הבסיס ליצירת הפניצילינים הסינתטיים למחצה.
הטבעת הבטא לקטמית שבפניצילין מעכבת את החלבון הקושר פניצילין (PBP) שהוא סוג של טרנספפטידאז, שתפקידו לבנות קשרים צולבים בין יחידות הפפטידוגליקן בדופן התא של החיידק.
לפניצילין דמיון לצמד חומצות האמינו אלנין שבקצה השרשרת הפפטידית המחוברת לחומצה N-אצטילמורמית, אחת מיחידות הפפטידוגליקן.
על בסיס הדמיון הזה הוא נקשר ל-PBP דרך חומצת האמינו סרין באתר הפעיל, והטבעת הבטא לקטמית נפתחת ליצירת קשר קוולנטי בלתי הפיך עם הסרין.
מאחר שבחיידקים מתקיימים באופן פיזיולוגי תהליכי שיווי משקל של פירוק ובנייה של הפפטידוגליקן, תאי החיידקים, בפרט חיידקים גראם-חיוביים שלהם דופן עבה בת 50–100 שכבות ללא קרום תא חיצוני, חשופים בעקבות העיכוב של האנזים לדלדול דופן התא וכתוצאה מכך ללחצים אוסמוטיים גבוהים ולפירוק, כשעיקר הפעולה של האנטיביוטיקה היא על חיידקים מתחלקים.
בנזילפניצילין היא התרופה העיקרית המשמשת לטיפול בזיהומים הנגרמים מ-Streptococcus pyogenes ומזנים רגישים לפניצילין של Streptococcus pneumoniae ו-Staphylococcus aureus.
זוהי תרופת הבחירה לטיפול בדלקת קרום המוח פנאומוקוקלית ומנינגוקוקלית, אנדוקרדיטיס זיהומית סטרפטוקוקלית וזיהומים בזמן משכב הלידה מ-Streptococcus agalactiae.
פנוקסימתילפניצילין מתאימה לטיפול בזיהומים מחיידקים אלה, ובלבד שדרך המתן הפומית הולמת לחומרת הזיהום.
פניצילינים סינתטיים למחצה אינם יעילים יותר לזיהומים אלה.
בפרט, ההתוויה היחידה לטיפול באמצעות פניצילינים עמידים לפניצילינאז היא לזיהומים סטפילוקוקליים מזנים רגישים למתיצילין, שכן אף על פי שיש להם פעילות נגד זני Streptococcus מסוימים וחיידקים אל-אווירניים, בנזילפניצילין יעיל יותר נגד זיהומים מחיידקים אלה.
עבור זיהומים מ-Enterococcus faecalis הפניצילין החזק ביותר הוא אמפיצילין.
בעוד שלמעשה כל זני Neisseria meningitidis רגישים לבנזילפניצילין, זנים של Neisseria gonorrhoeae עמידים לעיתים קרובות לפניצילין, ולכן פניצילין אינו טיפול הבחירה לזיבה.
בנזילפניצילין הוא טיפול הבחירה לעגבת בכל שלביה.
זיהומים מחיידקים אל-אווירניים של חלל הפה ניתנים לטיפול באמצעות בנזילפניצילין, למעט זנים עמידים לפניצילין של החיידק Prevotella melaninogenica.
ניתן לטפל באמצעות בנזילפניצילין גם בזיהומים קלוסטרידיאליים של איברי המין.
לאמינופניצילינים יש התוויה לטיפול בזיהום בדרכי הנשימה העליונות (דלקת גרון, סינוסיטיס, דלקת האוזן התיכונה וכו') והתחתונות (דלקת סימפונות ודלקת ריאות), דלקת הקיבה והמעיים חיידקית, אנדוקרדיטיס זיהומית חיידקית, דלקת קרום המוח ודלקת בדרכי השתן, אשר נגרמות ממחוללים רגישים שאינם מפרישים בטא לקטמאז.
אמוקסיצילין הניתנת פומית היא טיפול הבחירה בזיהומים שחומרתם מאפשרת טיפול פומי.
אמוקסיצילין היא גם מרכיב בחלק מהמשלבים להכחדת Helicobacter pylori.
לקרבוקסיפניצילינים ולאוריידופניצילינים התוויה לטיפול בזיהומים הנגרמים ממתגים גראם-שליליים, כגון Pseudomonas aeruginosa וחיידקי מעי אחרים ממשפחת Enterobacteriaceae.
מאחר שזנים רבים מייצרים בטא לקטמאז, ניתן פיפרצילין בשילוב עם מעכב הבטא לקטמאז טזובקטם.
פניצילינים משמשים גם לטיפול מניעתי של הישנות דלקת מפרקים שיגרונית וסביב פעולות פולשניות מסוימות לאנשים בסיכון מוגבר לפתח אנדוקרדיטיס זיהומית.
מתן של פניצילין במהלך לידה ממושכת מומלצת למניעת זיהום עם Streptococcus agalactiae (GBS) בילוד בקרב אמהות הנושאות את החיידק בתעלת הלידה.
אמינופניצילינים משמשים לטיפול מניעתי של זיהומים מ-Haemophilus influenzae ו-Streptococcus pneumoniae בקרב ילדים לאחר כריתת טחול או עם היפוגמאגלובולינמיה.
לפניצילינים זמן מחצית החיים קצר יחסית, סביב שעה או פחות, ולכן הם ניתנים מספר פעמים ביום.
הם מגיעים לריכוז טיפולי ברקמות השונות, לרבות בנוזל המרה והשתן, אולם חדירותם לנוזל המוח והשדרה נמוכה בהיעדר דלקת.
בנוכחות דלקת קרום המוח נדרשים מינונים גבוהים במתן תוך-ורידי להגעה לריכוז טיפולי.
חלק מהפניצילינים מופרשים דרך הכליות בשתן, ודורשים התאמה של המינון בנוכחות אי-ספיקת כליות.
התרופה פרובנציד מעכבת את פינוי הפניצילינים בשתן, וכפועל יוצא מגבירה את ריכוזם ומאריכה את זמן מחצית החיים שלהם בגוף.
תכונה זו אף נוצלה בעבר לצורך מתן מינונים נמוכים של פניצילין, כאשר אספקת הפניצילין הייתה נמוכה.
ארבעה מנגנוני עמידות לפניצילין מתוארים בספרות:
ייצור בטא לקטמאז, ובפרט פניצילינאז, המפרקים את הטבעת הבטא לקטמית של הפניצילינים;
היעדר חדירות של קרום התא החיצוני בחיידקים גראם-שליליים לפניצילין, ומניעת הגעת הפניצילין אל ה-PBP שהוא מעכב;
הוצאה פעילה של התרופה אל מחוץ לקרום התא החיצוני בחיידקים גראם-שליליים;
יצירת PBP בעלי זיקה נמוכה לפניצילין.
ייצור בטא לקטמאז הוא מנגנון העמידות השכיח ביותר, ובחיידקים מסוימים הוא אינו המנגנון הבלעדי.
אנזימים אלו גורמים להידרוליזה של הטבעת הבטא לקטמית, מפרקים אותה בצורה בלתי הפיכה ומבטלים את פעילותה.
בקרב חיידקי Staphylococcus שכיחות גבוהה של חיידקים המייצרים פניצילינאז, ועל כן הם עמידים לפניצילינים הטבעיים.
הפניצילינים העמידים לפניצילינאז מתגברים על מנגנון עמידות זה מאחר שהשייר הצדדי שלהם אינו מאפשר קישור לפניצילינאז, אולם יעילותם נגד חיידקים אלה נמוכה יותר משל הפניצילינים הטבעיים.
אופן התמודדות נוסף נגד בטא לקטמאז, הוא שילוב של פניצילין עם מעכב בטא לקטמאז, אשר מאפשר טווח רחב יותר של פעילות אנטימיקרוביאלית.
בחיידקים גראם-שליליים מעבר הפניצילין והגעתו לדופן התא תלוי בתעלות פורינים על פני קרום התא החיצוני.
על מנת לחדור את הקרום על הפניצילינים להיות בגודל, מבנה ומטען חשמלי מתאימים.
היעדר פורינים המאפשרים מעבר פניצילין או מוטציה שתמנע מעבר של פניצילין יקנו לחיידק עמידות לפניצילין.
בנוסף, פניצילין שכבר חדר את קרום התא החיצוני עלול להיות מוצא בצורה פעילה.
מוטציות הגורמות לירידה בזיקה של החלבונים קושרי הפניצילין בחיידק מקטינות את יכולת הקשירה של סוגים רבים של פניצילין לחיידק ומקנה לחיידק עמידות נגד מגוון פניצילינים.
דוגמה לכך הוא הזן MRSA, אשר מייצר PBP מסוג PBP2a שלו זיקה נמוכה במיוחד לפניצילינים.
פניצילין היא התרופה השכיחה ביותר הגורמת לאלרגיה, עם שיעור הימצאות הנע בטווח 6%–25%, באזורים גאוגרפיים שונים.
ביטויי האלרגיה לפניצילין נעים מפריחה בצורת סרפדת ועד, במקרים קיצוניים, לאנפילקסיס.
פניצילינים משמשים למעשה הפטנים בהיקשרם לחלבונים מתמיסה לא מזוקקת או לחלבונים בגוף המטופל לאחר מתן התרופה.
הרכיבים העיקריים הגורמים לאלרגיה לפניצילין הן פניצילואיל ונגזרות של חומצה פניצילנית.
הפניצלואיל נוצר מפירוק הטבעת הבטא לקטמית אשר מאפשר קשר אמידי לחלבוני הגוף, בעוד נגזרות החומצה הפניצילנית נוצרות בעת פירוק הפניצילין בסביבה חומצית או חמה.
התגובה האלרגית המתוארת לעיל מתווכת על ידי אימונוגלובולינים מסוג IgE, אולם ישנם מנגנונים נוספים ונדירים יותר של רגישות יתר לתרופה הגורמים לאנמיה המוליטית, מחלת הנסיוב הזר, תסמונת סטיבנס-ג'ונסון ודלקת כלי דם.
תלונות של מערכת העיכול, לרבות כאב בטן ושלשול, יכולות להופיע במתן פומי של פניצילין, ובפרט אמוקסיצילין/חומצה קלוולנית.
דלקת מעי מקלוסטרידיואידס דיפיצילה תוארה לאחר שימוש אנטיביוטי בפניצילין.
שימוש ממושך בפניצילין גם עלול לגרום להתיישבות של חיידקים גראם-שליליים עמידים ופטריות, כגון Candida, במעי הגס.
עלייה באנזימי כבד תוארה לאחר שימוש בפניצילין, בפרט לאחר אוקסצילין ופלוקלוקסצילין.
התרופה השכיחה ביותר הגורמת לפגיעה כבדית על רקע תרופתי היא אמוקסיצילין/חומצה קלוולנית, שכן זוהי תרופה שכיחה מאוד בשימוש לזיהומים בדרכי הנשימה.
הביטוי הוא של עלייה באנזימי הכבד, בעיקר כולסטטיים, עם בחילה, חוסר תיאבון, תשישות, צהבת וגירוד.
פניצילינים, ובפרט מתיצילין, עלולים לגרום לדלקת כליות אינטרסטיציאלית, המתבטאת באי-ספיקת כליות חריפה עם חום, פריחה כתמית, אאוזינופיליה, פרוטאינוריה אאוזינופילוריה (אאוזינופילים בשתן) והמטוריה.
ברוב המקרים הפסקת התרופה מביאה להחלמה מלאה.
פניצילינים, שהם אניונים שאינם נספגים בחזרה באבובית הכליה המרוחקת, גורמים לשינוי בהפרשת יוני המימן בשתן, וכתוצאה מכך גורמים לאיבוד אשלגן בשתן ולהיפוקלמיה.
מבין הפניצילינים העמידים לפניצילינאז, נפצילין נושא סיכון גבוה יותר להיפוקלמיה מאוקסצילין.
לחלופין, פניצילינים הניתנים כמלח אשלגן עלולים לגרום להיפרקלמיה.
הפרעות המטולוגיות הן נדירות, אולם מתוארים מקרים של נויטרופניה בכל סוגי הפניצילין, בפרט במתן מינונים גבוהים.
המנגנון אינו ברור לאשורו, אולם הספירה הלבנה חוזרת לרמתה התקינה לאחר הפסקת התרופה.
בריכוז גבוה הפניצילינים נקשרים לקולטן ל-ADP על גבי טסיות הדם ומונעים את התלכדות הטסיות.
כמו תרופות רבות אחרות, פניצילינים גם עלולים לגרום לארגמנת תרומבוציטופנית חיסונית.
פרכוס טוני-קלוני עלול להופיע עם מתן פניצילין במינון גבוה, ובפרט באי-ספיקת כליות, שאז הפניצילין מתפנה לאט ומצטבר בגוף.
פניני הלכה היא סדרת ספרים הלכתית בהוצאת מכון הר ברכה שכותב הרב אליעזר מלמד ובה עשרים ושניים כרכים.
הסדרה מתוכננת להכיל את כל ההלכות הנצרכות בימינו.
תחילתה של הסדרה בפינות הלכה שהעביר הרב מלמד בערוץ 7 ואוגדו לספר שיצא בשנת 1993 (ה'תשנ"ג).
הסדרה מופצת חינם דיגיטלית באינטרנט ורישיון השימוש שלה מתיר העתקת קטעים מהספר שלא למטרות מסחריות.
הספרים מחולקים לפרקים וכל פרק מחולק לחלקים המכונים "הלכות".
עם כל הלכה מובא גם הרקע הרוחני שלה.
בתחילת כל נושא מופיעות מספר "הלכות" בהן מוסבר הרעיון של ההלכות לפי פסוקי התנ"ך, האגדה, המדרש, כתבי החסידות ועוד.
לאחר ההקדמה מופיעות שאר ההלכות כחלק מתוך הרעיון השלם.
הסדרה מביאה את רוב מסורות הפסיקה והמנהגים של האשכנזים, הספרדים והתימנים.
הספרים כתובים בלשון בהירה ומודרנית ומתמקדים בשאלות מעשיות.
לסדרה ניתנו הסכמות של הרבנים אברהם אלקנה כהנא שפירא, שלמה גורן, מרדכי אליהו, שאול ישראלי, זלמן ברוך מלמד, אליהו בקשי דורון, מאיר מאזוז, דוב ליאור, ונחום אליעזר רבינוביץ.
בהמשך סייגו הרב ליאור והרב מזוז שהסכמתם אינה כוללת את הכרך על טהרת המשפחה.
בשבט התשע"ו, פברואר 2016, הגיעה תפוצתם של הספרים לחמש מאות אלף, ובשנת התשפ"א (2021) נמכרו כבר למעלה ממיליון כרכים של הסדרה.
המהדורה הרגילה היא בכריכה קשה ובכל כרך כשלוש מאות עמודים בממוצע.
קיימת גם מהדורת כיס בכריכה רכה ומהדורה לתלמידי חטיבות ביניים שהספר נלמד בהן.
חלקים מן הסדרה תורגמו לאנגלית, צרפתית, ספרדית ורוסית.
הרב אורן מצא (רב במכון הר ברכה) הוציא ספר ובו הוא מקצר את הסדרה לספר אחד שבו נמצאות רק ההלכות למעשה.
משרד החינוך אישר לאולפנות רעיה, טל רעיה, עפרה ולהב"ה להיבחן לבגרות בהלכה על פי סדרת פניני הלכה.
לצורך כך הוכנו מקראות מתוך הסדרה.
למעלה ממאה מוסדות נוספים לומדים את הסדרה שלא עבור בחינות הבגרות.
על הסדרה קיבל הרב אליעזר מלמד בשנת ה'תשע"ג את 'פרס היצירה היהודית' על שם הרב צבי יהודה הכהן קוק מאת 'הקתדרה לתורה ולחכמה' בגבעת שמואל, בשנת ה'תשע"ט את פרס כץ ליישום ההלכה בחיים המודרניים, ובשנת ה'תשפ"א את פרס הרב קוק לספרות תורנית מטעם עיריית תל אביב-יפו.
באדר א' ה'תשפ"ב, פברואר 2022 יצאה ישיבת הר ברכה במבצע "לימוד המונים" שבמסגרתו קיבלו על עצמן מעל 5000 קבוצות לימוד ברחבי הארץ והעולם ללמוד מעל 80,000 ספרים מסדרת פניני הלכה במשך כשנה.
לקראת הפרויקט נמסרו המלצות ללימוד בסדרה מאת רבנים רבים, ובמסגרת המבצע העמותה קול רנה יצאה בקמפיין לעידוד פתיחת שיעורים בפניני הלכה לזכרה של רנה שנרב שנרצחה בפיגוע ב-2019.
תפילה: יסודות הלכות התפילה, ההכנות לתפילה, שלוש התפילות וקריאת שמע שעל המיטה, המקום הראוי לתפילה והמניין, הנוסחים השונים ועוד.
תפילת נשים: הלכות תפילה תוך שימת דגש על ייחודה של תפילת הנשים בהלכה ובטעמיה.
לספר צורפו מקצת הלכות התפילה והקידוש בשבת ובחגים, תוך דגש על הדינים הנוגעים לנשים, ופרק כללי על נוסחי התפילה ומנהגי העדות.
ברכות: הכולל בתוכו הלכות ברכות האכילה ונטילת ידיים, ברכות הריח, ברכות הראייה, ברכות השמחה, ברכת הגומל, והלכות דרך ארץ.
שבת (שני כרכים): הלכות שמירת שבת, הכנות לשבת, תפילות השבת, המלאכות האסורות ועוד.
בגרסתו הראשונה הכיל ספר אחד שהיה מתוכנן להיות הראשון מתוך שני כרכים.
לאחר ההוצאה החליט הרב מלמד לסדר את הספר בסדר ועריכה מחודשים (ללא שינוי משמעותי בתוכן הפסקים) בשני כרכים הכוללים את כל הלכות שבת, שיצאו בשבט ה'תשע"א (רוכשי הכרך הישן יכלו לקנות את המהדורה החדשה במחיר של כרך אחד).
פסח: משמעות החג, כללי איסור חמץ, השבתת ובדיקת חמץ, ביטול וביעור, השבתת חמץ, תערובת חמץ, כשרויות מאכלים בפסח, איסור קטניות, הכשרת הכלים והמטבח, הלכות ומנהגי ערב פסח, מצוות אכילת מצה והלכות ליל הסדר.
מועדים: הלכות יום טוב, חול המועד וחג השבועות.
סוכות: הלכות סוכה, ארבעת המינים, הושענא רבה, שמיני עצרת והַקְהֵל.
ימים נוראים: הלכות ימי הדין, ראש השנה ויום הכיפורים, התפילות והסליחות, עשרת ימי תשובה, דיני התענית וביאור עבודת הכהן הגדול.
זמנים: הלכות ראש חודש, ספירת העומר, יום הזיכרון ויום העצמאות, יום ירושלים, ל"ג בעומר, חנוכה, חודש אדר ופורים, שלושת השבועות וצומות החורבן - עשרה בטבת, י"ז בתמוז, תשעה באב, וצום גדליה.
שביעית ויובל : הלכות שמיטה ויובל בימינו ובעתיד: מצוות השביתה באדמה ועבודות העץ, שמיטת הפירות וקדושתם, דיני מסחר בפירות שביעית, דיני תוספת שביעית, גזירת ספיחים.
היתר המכירה, אוצר בית דין ויבול נוכרי.
הלכות שמיטת כספים ותקנת הפרוזבול, דיני היובל ושביתתו, מכירת שדה וחזרתה ביובל, הלכות עבד עברי בהווה ובעתיד וחזון השביעית והיובל.
העם והארץ: לקט הלכות וטעמים אמוניים בנושאים לאומיים, מעלת העם והארץ, ממצוות יישוב הארץ, עבודה עברית, זכר למקדש, הלכות צבא, מלחמה וסירוב פקודה, והלכות גרים.
בספר מובאות תשובות מהרב גורן ומרבנים נוספים בנושאים אלו.
ליקוטים א: הספר עוסק בהלכות תלמוד תורה, החינוך לתורה, ספר תורה, גניזה, בית כנסת, כיפה, ציצית, תפילין, מזוזה, כוהנים.
ליקוטים ב: הספר עוסק בהלכות בין אדם לחברו כגון: אמירת אמת, גנבת דעת, גנבה, הלוואה, צדקה, הכנסת אורחים, הלכות רוצח ומתאבד, שמירת הנפש, זהירות בדרכים, ניתוחי מתים, השתלת איברים, חברה ושליחות.
(שני ספרי הליקוטים מביאים את ההלכות הבסיסיות בכל נושא ואינם מקיפים את כלל הפרטים ההלכתיים)
משפחה: (לשעבר ליקוטים ג') בספר זה מובאות חלק מההלכות העוסקות בחיי המשפחה: ברית מילה ופדיון הבן, נישואין, צניעות, עריות, כיבוד הורים והלכות אבלות.
כשרות א - הצומח והחי: הלכות הנוגעות לגידול הצומח ובכלל זה איסור חדש, איסור ערלה, הלכות כלאיים תוך התמקדות בכלאי אילן, כלאי בהמה, כלאי זרעים וכלאי הכרם.
בנוסף עוסק הספר במתנות עניים ולאחר מכן בהתרתו של הצומח לאכילה על ידי מצוות תרומות ומעשרות והפרשת חלה.
כשרות ב - המזון והמטבח: הלכות הנוגעות לדיני המזון במטבח הפרטי והתעשייתי וביניהן: הפרדת בשר וחלב, דיני בישולי גויים, דיני תערובות, דרגות הכשרות השונות, טרפות (דיני אכילת בשר חלק) ועוד.
שמחת הבית וברכתו: (תשע"ד) בעבר היה הספר בנפרד, אך בהמשך צורף לסדרה.
עוסק במצוות עונה, במצוות פרו ורבו, בשמירת הברית, בהפסקת הריון, בהתמודדות עם עקרות ובאיסור סירוס.
טהרת המשפחה: עוסק בהלכות נדה שכוללות הלכות ראיית דם וכתמים, הרחקות בימי האיסור, דיני שבעה נקיים, חישוב וסתות, והכנות לטבילה במקווה ודיני חציצה.
וכן יש בספר גם דיני כלה כהכנה לחתונה, דיני מעוברת ויולדת ודיני מקוואות.
גיור: עוסק במשמעות הגיור, בגרי הצדק בהיסטוריה של עם ישראל, בדיני הליך הגיור, דיני בית הדין המגייר, גיורים במצב של דיעבד, ודיני הגר לאחר הגיור לעניינים שונים.
אמונה ומצוותיה (שני כרכים): עוסק באמונת ישראל, עבודה זרה ודיניה, תקרובת עבודה זרה, עבודה זרה בשיתוף, נצרות, אסלאם, דתות המזרח, נבואה, רוח הקודש, כישוף וקוסמות, הגדת עתידות, בעלי מופתים, חלומות, חוקות הגויים ועוד.
באנגלית יצאו: תפילה, תפילת נשים, שבת (שני הכרכים), זמנים, פסח, ימים נוראים, מועדים ושמחת הבית וברכתו.
בספרדית יצאו: תפילה, תפילת נשים, שבת (שני הכרכים), זמנים (בשני כרכים), פסח, ימים נוראים ושמחת הבית וברכתו.
בצרפתית יצאו: תפילה, תפילת נשים, שבת (שני הכרכים), זמנים, פסח, ימים נוראים ושמחת הבית וברכתו.
ברוסית יצאו: תפילה, תפילת נשים, שבת (שני הכרכים), זמנים, סוכות, ימים נוראים, מועדים ושמחת הבית וברכתו.
ספרי ההרחבות לסדרה מביאים את סיכומי רוב הסוגיות הנידונות בפניני הלכה ואת הדעות השונות בסוגיות אלו.
הספרים נכתבים בידי הרב מאור קיים, ראש מכון הר ברכה, בשיתוף עם רבני המכון וישיבת הר ברכה.
עד היום נכתבו ספרי הרחבות לכרכים על ברכות, שבת, ימים נוראים, סוכות, מועדים וכן על שמחת הבית וברכתו.
את כל ספרי ההרחבות ניתן למצוא גם באתר האינטרנט של הסדרה, לצד סיכומים ודפי מקורות שנכתבו על ידי רבני המכון, בעיקר בנושאים שראו אור לאחרונה.
בשנת תשע"ז יצא לאור הכרך הראשון בסדרת 'פניני הלכה לילדים' המעובדת כקומיקס ומשולבת עם סיפורים.
עד כה יצאו בסדרה זו שנים-עשר כרכים (שבת א'-ג', ברכות א' ו-ב', תפילה א'-ב' ,שביעית ויובל, סוכות, ליל הסדר והגדה של פסח, פסח וימים נוראים).
הספרים ערוכים ומאוירים על ידי הרב יאיר ביטון.
בשנת 2021 פורסם הכרך פניני הלכה – טהרת המשפחה, ורבנים רבים המזוהים עם הזרם החרדי-לאומי פרסמו סדרה של מכתבים נגד פסיקות המופיעות בספר, וטענו שהרב מלמד הקל בו נגד המקובל.הרב יעקב אריאל יצא אף הוא בסרטון הבהרה "שיש מסורת פסיקה בישראל המקובלת מדור דור".
בעקבות הפרסומים הצטרפו גם רבנים חרדים לביקורת וקראו להחרים את הסדרה.
מנגד, רבנים רבים מהציבור הדתי לאומי גיבו את שיטתו ההלכתית של הרב מלמד, וקראו להמשיך ללמוד בספריו.
בכסלו תשפ"ב פורסם כי תלמידי הרב יעקב אריאל החלו בכתיבת סדרת ספרי הלכה בשם "אהלי הלכה" כאלטרנטיבה לפניני הלכה.
זקן רבני הציונות הדתית אז הרב חיים דרוקמן גיבה את הרב אליעזר מלמד ויצא נגד ההתקפות נגדו.
באמריקה הספרדית הקולוניאלית היוו הפנינסולרים (בספרדית: Peninsulares) את הקטגוריה הגזעית-חברתית-תרבותית העליונה ביותר.
אלו היו ספרדים ילידי המטרופולין האימפריאלי, קרי ילידי ספרד עצמה.
לקבוצה זו השתייכו לעיתים גם אירופאים אחרים שהיגרו לאמריקות.
שמה של הקבוצה מעיד על מוצאה (פנינסולה הוא חצי אי, קרי חצי האי האיברי).
בתקופות מסוימות, כגון בראשית המאה ה-16 עם כיבושן של האמריקות ובראשית המאה ה-19, עת התחוללו מלחמות העצמאות ברחבי היבשת, כונתה קבוצה זו בשמות הגנאי "גותים" (godos) ו-"גצ'ופינס" (gachupines) (שיבוש של שפת הנאוואטל ל"זה המשפשף בנעליו").
קטגוריות אחרות בחברה הקולוניאלית היו הקריאולים (Criollos), ספרדים ילידי אמריקה, האינדיאנים (Indios) והשחורים (Negros).
בנוסף, התקיימו קבוצות שונות של בני תערובת: מסטיסוס (Mestizos) נחשבו כבני תערובת ממוצא אינדיאני ואירופי; מולטים (Mulatos) נחשבו כבני תערובת ממוצא אפריקאי ואירופאי; וסמבוס (Zambos) נחשבו כבני תערובת ממוצא אינדיאני ואפריקאי.
הפנינסולרים החזיקו ברוב המשרות החשובות במנהל האימפריאלי, בצבא ובכנסייה.
המתיחות בין הפנינסולרים לקריאולים תרמה לעוינות כלפי האימפריה הספרדית ערב מלחמות העצמאות, ולנכונותה של האליטה הקריאולית להתנתק מהכתר הספרדי ולדרוש ממשל עצמי.
פניניתיים (שם מדעי: Numididae) היא משפחה בסדרת תרנגולאים.
העופות במשפחה זו מכונים גם עופות גינאה .
מוצאם של בני המשפחה היא יבשת אפריקה, אם כי חלק מהמינים בויתו ונפוצים כיום ברחבי העולם.
סוג ובו מין יחיד, פניניית 1 (Acryllium vulturinum)
סוג ובו מין יחיד, פנינייה 8 (Numida meleagris).
המין מגודל בפינות חי בארץ ישראל.
עוף זה ידוע בתקופות ההיסטוריות במזרח התיכון, אפריקה ואירופה, בעיקר כעוף נוי.
לעוף יש את כל סימני הטהרה: זפק, קורקבן נקלף ואצבע יתרה.
הוא הוכנס לאזור ארץ ישראל בתקופה ההלניסטית-רומית, ומופיע על רצפות פסיפס של בתי כנסת וכנסיות בארץ ישראל וסביבותיה בתקופה הביזנטית, כמו בבית הכנסת העתיק במעון, בתל מסטאבה (בית שאן), שלאל (דרומית לעזה), הר נבו וגרש.
אפשר להבחין בהתאמה בין תפוצתה הטבעית ושכיחותה לבין קיומה של מסורת כשרות.
בתימן, לדוגמה, נמצאה הפניניה כעוף בר, ומסורת כשרותה הייתה ידועה.
במהלך המאה התשע עשרה עלתה לדיון סוגיית כשרות הפנינייה בספרות ההלכה בקרב הפוסקים האשכנזים.
הרב אלעזר פלקלס מפראג התייחס לראשונה לסוגיית הפנינייה בשנת 1821 כשכתב שלא שמע מאף פוסק על היתר לאכילתה.
זמן קצר לאחר מכן התייחס החתם סופר להיעדר מסורת כשרות הפנינייה בהונגריה, והוסיף שהעוף מותר במדינות שיש להן מסורת כזו.
חלק מרבני גרמניה התירו זאת על סמך מסורת קדומה שהייתה בידיהם.
באיטליה, הידועה במסורת של עופות טהורים רבים, הותרה הפנינייה לאכילה בכמה קהילות, מסורת אשר התקיימה עד ימינו.
באנגליה הוחזקה הפניניה כעוף טהור ובמודעות פרסום של העיתון היהודי ג'ואיש כרוניקל משנת 1876 הוא נזכר בין העופות שנמכרו במרכז לונדון בחנות בשר כשרה.
מבין פוסקי צפון אפריקה המאוחרים יותר יש שהתירו ויש שאסרו ויש שביקשו להימנע מקביעת עמדה נחרצת.
לפי דברי הרב משאש הייתה מסורת כשרות של הפניניה גם בארץ ישראל.
בשנים האחרונות נערכו שחיטות של פניניות בהיקף קטן.
למשל, לצורך סעודת ההלכה שנערכה בירושלים בתאריך ג' תמוז תשס"ב (13 ביוני 2002) במעמד רבנים וחוקרים, התבצעה שחיטה של פניניות, ובמהלך הסעודה הועברה מסורת כשרות הפנינייה לקהל המשתתפים.
פניניית החושן (שם מדעי: Acryllium vulturinum) היא עוף קרקע אפריקני ממשפחת הפניניתיים והמין היחיד בסוגה.
פניניית החושן מקננת יציבה בצפון-מזרח אפריקה, מצפון אתיופיה דרך קניה ולתוך הקצה הצפוני של טנזניה.
היא מזדווגת בבתי-גידול יבשים ופתוחים עם שיחים ועצים מפוזרים, כמו סוואנה או דשא פתוח.
פנינית זו בדרך-כלל מטילה 4-8 ביצים בצבע קרם בדשא הגבוה.
פניניית החושן היא עוף גדול (61-71 ס"מ) עם גוף עגול וראש קטן.
היא ארוכה יותר בצוואר, ברגליים ובזנב מפניניות אחרות.
לפרטים בוגרים פנים כחולות עירומות וצוואר שחור, ולמרות שלכל הפניניות האחרות פנים נקיות מנוצות, מין זה דומה מאוד לנשר בגלל הצוואר הארוך והעירום והראש הקירח.
הצוואר הרזה יוצא מתוך "גלימה" של נוצות צוואר לבנות וכחולות.
החזה בצבע כחול קובלט, כששאר נוצות הגוף שחורות, ומנוקדות ומפוספסות בלבן.
הכנפיים מעוגלות וקצרות, והזנב ארוך יותר משאר הפניניות.
הזוויגים דומים, למרות שהנקבה בדרך-כלל קטנה במקצת מן הזכר ודורבנותיה בשורש כף הרגל יותר קטנים.
הצעירים הם ברובם חומים-אפורים, עם חזה כחול כהה יותר ונוצות צוואר קצרות יותר.
פניניית החושן היא מין חברותי, שיוצר להקות של בדרך כלל 25 עופות מחוץ לעונת ההזדווגות.
מזונן העיקרי הוא זרעים וחסרי-חוליות קטנים.
פנינית זו היא יבשתית, וכשהיא מבוהלת היא תרוץ יותר מאשר תעוף.
חוץ מסביבת המחיה הפתוחה, היא נוטה להסתתר, ונחה בעצים.
היא קוראת קריאות צ'ינק-צ'ינק-צ'ינק-צ'ינק-צ'ינק רמות.
פנינה שחורה (בספרדית: Perla Negra) היא טלנובלה ארגנטינאית מצליחה בת 200 פרקים ששודרה בין השנים 1994- 1995, ואשר בוימה על ידי ניקולס דל בוקה, אביה של אנדריאה דל בוקה.
הטלנובלה נחשבת לאחת מהטלנובלות הטובות ביותר בהן השתתפה אנדריאה דל בוקה.
מספר פרקים של הטלנובלה צולמו בישראל בבית החולים וכן בירושלים.
את שיר הנושא של הטלנובלה: "El Amor" (האהבה) מבצעת אנדריאה דל בוקה.
פרלה היא בחורה צעירה, אשר בהיותה תינוקת ננטשה על ידי אישה מסתורית בפנימייה יוקרתית לבנות בלבד.
כתשלום על גידול הילדה, משאירה האישה המסתורית 22 פנינים שחורות.
כל פנינה שווה כשנה של הילדה, כאשר הפנינה ה-22, תינתן לה כשתגיע לגיל 22.
בפנימייה, מתחברת פרלה עם אווה, בת עשירים אשר שוהה בפנימייה היוקרתית גם כן, והשתיים נעשות חברות בנפש.
יום אחד פוגשת פרלה בתומס, בחור צעיר, המתחיל איתה באגם הסמוך לפנימייה.
תומאס מתגלה כבחור שרמנטי רודף שמלות מושבע, אשר שם לו למטרה לכבוש את ליבה.
במקביל הוא פוגש גם באווה.
בפני אווה הוא מציג את עצמו כאדם.
"אדם" מצליח לכבוש את ליבה של אווה, וזו נכנסת ממנו להריון, אך ללא ידיעתו של תומאס.
תומאס בינתיים מחזר אחרי פרלה, והשתיים לא יודעות כי הן בקשר עם אותו בחור.
אך אז מציגה אווה את "אדם" בפני פרלה, וזו מבינה כי הבחור הצעיר עבד על שתיהן.
היא מנסה לשכנע בכך את אווה, אך ללא הצלחה.
אווה מבחינתה מאוהבת ב"אדם", ועל כך לא מאמינה לפרלה ולסיפוריה.
השתיים רבות בגללו, בעוד תומאס עוזב את העיירה, וכלל לא יודע כי השאיר מאחוריו בחורה צעירה בהריון.
כעבור 9 חודשים יולדת אווה את בנה הקטן, צ'ארלי.
כעבור כמה זמן, מקבלת אווה בשורה ממשפחתה בבואנוס איירס: סבה נפטר, ובצוואתו הוא הוריש לה 40 אחוז ממניות החברה שבבעלותו.
אווה עוזבת את הפנימייה ולוקחת את פרלה יחד איתה לבואנוס איירס, בעוד צ'ארלי נשאר בעיירה.
במהלך נסיעתן הן עוברות תאונה קטלנית אשר גורמת למותה של אווה, ולפציעתה של פרלה.
בבי"ח מתבשרת פרלה על מותה של חברתה הטובה.
בלבול בביה"ח גורם לכולם לחשוב כי פרלה זו אווה, וזו שמתה בתאונה היא בעצם פרלה.
פרלה מחליטה לשחק את המשחק עד הסוף, ועל מנת להמשיך ולגדל את צ'ארלי הקטן, היא מתחזה עד הסוף לאווה, ומגיעה לאחוזת פאצ'קו אווארגו, במטרה לנקום בתומס על מה שעשה לחברתה.
באחוזה פרלה מתמודדת עם כמה אתגרים; סבתה העיוורת, רוסליה, אשר מפגינה יחס לא ידידותי.
בנוסף, היא תתמודד עם מלווינה, בת זוגו של תומאס, אשר שמה לה למטרה להתעלל בפרלה.
למרבה המזל, לפרלה יש תמיכה גדולה מאנה מריה, והיא מצליחה לנקום בתומאס בדרכים יצירתיות ביותר.
אויב נוסף של פרלה הוא פרננדו, אביו של תומאס, אשר הרצון שלו להשתלט על החברה של רוסליה גורמת לו ליחס רע.
החיים ילמדו את משפחתו של תומאס לקח גדול כאשר פרננדו יהיה מעורב בתאונה שהתוצאות שלה ישפיעו על העתיד שלהם.
פרלה (אנדריאה דל בוקה) – מתחזה לחברתה אווה, ונכנסת לאחוזה תחת זהותה.
מצליחה להשתלט על ניהול החברה אותה הוריש סבה לאווה האמיתית, למרות כל המכשולים שמציבה לה המשפחה.
תומאס אלוורז טולדו (גבריאל קוראדו) – גבר רודף נשים, ממשפחה עשירה, המנהלת עסק מתחרה ב"נרטה" של משפחת פאצ'קו אווארגו.
הוא יוצא עם מלווינה באג'יו, אך מתאהב דווקא בבת דודתה פרלה, כאשר זו מגיעה לאחוזה במסווה של אווה.
רוסליה פאצ'קו אווארגו (מריה רוסה גאלו) – אמה האמיתית של פרלה, אשר נטשה אותה בפנימייה עקב היותה תינוקת מחוץ לנישואים, ועקב הפחד שלה ממשפחת בעלה.
דאנטה זאמורה (הנרי זאקה) – חברו הטוב של תומאס.
איש סודו ושותפו בכל מהלכיו.
ג'וניור אלוורז טולדו (נורברטו דיאז) – הבן הבכור למשפחת אלווארז טולדו, ואחיהם של תומאס ולוסיה.
שותף גם כן בחברה של אביו ומתאהב באמו החורגת, רנטה.
לוסילה אלוורז טולדו (מריה פיה) – בת הזקונים של פרננדו ובתה הביולוגית של רנטה.
היא מתאהבת באליאס ונכנסת ממנו להריון.
אגוסטין לארטה (אדוארדו סאפאק) – עובד בחברת "נרטה" קוסמטיקה.
לרוב תמך במהלכיה של פרלה, אך לקראת סוף הטלנובלה הוא בגד בה.
ניסה לשדל את אנה מריה שתעבוד לצידו כנגד פרלה ומהלכיה, אך נחל תבוסה מרה.
מלווינה באג'יו (מילי סטיגמן) – בתו של לאוריאנו, ובת זוגו של תומאס, אשר נאבקת בפרלה על שליטת החברה וגם על תומאס.
אליאס באג'יו (מרסלו קוסנטינו) – הבן של לאוריאנו, מתאהב בלוסילה, אשר נכנסת להריון ממנו.
שותף בחברת "נרטה" גם כן, אך לא מהווה מכשול מרכזי עבור פרלה.
פרננדו אלוורז טולדו (חורחה ד'אליה) – אביו של תומאס.
מחזיק בחברה המתחרה ל"נרטה" ורוצה באופן תמידי להשתלט על מניות החברה שלהם.
רנטה אלוורז טולדו (ססיליה מרסקה) – אשתו השנייה של פרננדו, ואמם החורגת של תומאס וג'וניור.
רנטה היא אמה הביולוגית של לוסיה.
אנה מריה רודריגז (ויויאנה סייאס) – חברתה הטובה של פרלה, אשר עבדה איתה ב"נרטה" והייתה שותפתה לעבודה ולסודות חייה האישיים.
מיס הלן (רחינה לאם) – מנהלת הפנימייה בו אווה ופרלה גדלות.
פנינה ש' קליין (20 בנובמבר 1945 — 27 בנובמבר 2014) הייתה פרופסור לפסיכולוגיה וכלת פרס ישראל לחקר החינוך לשנת 2011.
נולדה בטרנוב שבפולין, לאחר תום מלחמת העולם השנייה, להורים ניצולי שואה, דב ורחל שטיבל.
ב-1949, בהיותה תינוקת, עלתה המשפחה לישראל באוניית העולים "נגבה", והשתקעה בתל אביב.
קליין סיימה את לימודי בית הספר התיכון בהצטיינות כבר בגיל 16, ולמדה לתואר ראשון בפסיכולוגיה וביולוגיה מאוניברסיטת תל אביב.
היא מוסמכת בפסיכולוגיה קלינית מאוניברסיטה זו.
במהלך לימודיה לתואר השני עבדה בשירות הפסיכולוגי החינוכי בתל אביב בשכונת התקווה, נחשפה לקשיים הרבים של ילדים בסיכון, והחלה להתעניין בפיתוח תוכניות להתערבות מוקדמת בקרב ילדים אלו.
קליין סיימה דוקטורט בחינוך באוניברסיטת רוצ'סטר בניו יורק ב-1974. מחקרה עסק בהשפעות תת תזונה בינקות על התפתחות כישורי למידה וחשיבה בבית הספר.
בהמשך זכתה במלגת מחקר של קרן המוסד הלאומי לחינוך של ארצות הברית, וממצאי מחקרה הראו כי קיים פוטנציאל רב לשינוי בקרב ילדים עם קשיי קשב, זיכרון מיידי וקשיי שפה, שניתן לשפרו באמצעות תוכנית התערבות חינוכית קצרת מועד.
ב-1978 חזרה קליין לישראל והחלה ללמד ולחקור באוניברסיטת בר-אילן.
קליין שימשה כפרופסור מן המניין בבית הספר לחינוך של אוניברסיטה זו, ראש התוכנית ללימודי התפתחות הילד ומנהלת מרכז בייקר לחקר ילדים עם קשיי התפתחות.
קליין הייתה חברת המועצה להשכלה גבוהה מ-2002, ובעבר שימשה יושבת ראש הוועדה לחקר הגיל הרך של האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
קליין נמנתה עם מדליקי המשואות בטקס יום העצמאות ה-60 למדינת ישראל, שנחגג בסימן ילדי ישראל.
בשנת 2011 הוכרזה כזוכת פרס ישראל לחקר החינוך.
קליין הייתה חברה בוועדת טרכטנברג.
נפטרה ב-27 בנובמבר 2014, בגיל 69. הובאה למנוחות בבית העלמין "סגולה" בפתח תקווה.
הותירה אחריה בעל, ד"ר אברהם קליין, גנטיקאי, ושלושה ילדים.
על שמה נקרא רחוב בגבעת שמואל.
קליין פיתחה שיטות הערכה שונות ליחסי בוגרים וילדים, בפרט בקרב אנשי הוראה ובדבר השפעה אפשרית על מחוננים או על בעלי קשיי התפתחות.
בין השאר, היא פיתחה את גישת MISC להתערבות תיווכית עבור הדמות המטפלת בילד בגיל מוקדם (Mediational Intervention for Sensitizing Caregivers - MISC).
על פי שיטת MISC, תוכנית הלימודים שנקבעת לילדים היא אישית ונבנית במיוחד על פי צרכיו של כל ילד; היא נקבעת בין השאר בהתאם לממצאי ניתוח שנעשה על צילום וידאו של אינטראקציות בין הילד להורה המטפל בו, כמותן ואיכותן (מעין תהליך של הערכה דיאדית).
במחקריה נמצא כי שיפור יכולת התיווך של ההורה לילדו מגביר את ביצועיו הקוגניטיביים, החברתיים והרגשיים של הילד.
על פי קליין, ובהתבסס גם על תאוריית ההשתנות הקוגניטיבית של ראובן פוירשטיין, המרכיבים העיקריים באינטראקציה איכותית בין הורה או מורה לבין הילד, הם כוונה והדדיות, תיווך של משמעות, תיווך של משמעות רגשית, ויסות או ביקורת ההתנהגות, ותיווך של הרגשת יכולת (טרנסצנדנטיות) והרחבה.
מחקריה של קליין זכו לתמיכת ארגון יוניסף וארגון הבריאות העולמי.
גישת MISC יושמה בפועל על ידי המכונים הלאומיים לבריאות למתן סיוע לימודי לילדים נשאי איידס ברחבי אפריקה, על ידי יוניסף בסרי לנקה, ועל ידי אוניברסיטאות שונות בנורווגיה, שוודיה אינדונזיה, אוגנדה ואתיופיה.
בארצות הברית השיטה משמשת עבור מורים למוזיקה, ובמדינת דרום קרוליינה היא משמשת ללימוד ילדים עם הפרעת קשב וריכוז.
בישראל היא מיושמת במרכזי טיפול בילדים של משרד הבריאות.
ילד חכם יותר, 1986, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן
תינוקות, טף, הורים ומטפלים: מחקרים בנושא התפתחות הילד בישראל (עריכה), 2000, אבן-יהודה: רכס
מה שרואים מכאן לא רואים משם: תינוקות ופעוטות במעונות יום בישראל (בשיתוף עם דבורה גבעון), 2001, אבן יהודה: רכס
הכושר לקשר (עריכה, בשיתוף עם סוזן לוינגר), 2002, קריית ביאליק: הוצאת "אח"
ממחקר לעשיה בחינוך לגיל הרך (עריכה, בשיתוף עם יעקב יבלון), 2008, ירושלים: האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
פרידות קטנות (בשיתוף עם רווית רוזנפלד-קרפט וצילי שוחט), 2008, אבן יהודה: רכס
פנינה מועד קז (נולדה ב-1938) היא סופרת ישראלית ילידת בלגיה.
קז היגרה לישראל בשנת 1968, לאחר נישואיה לאיש העסקים הישראלי ישראל קז אותו הכירה בניו יורק.
היא זוכת "פרס סידני טיילור" (2005) לספרות ילדים מטעם אגודת הספריות היהודיות בארצות הברית עבור ספרה "זמן אמת".
עלילת הספר נפרשת מנקודת מבטן של מספר דמויות וסיפורי חייהן המצטלבים בזמן פיגוע התאבדות באוטובוס, המתפוצץ בכניסה לירושלים.
קז חיברה ספרי ילדים ונוער, שהבולטת בהם היא סדרת "ברלה", העוסקת במעלליו של חילזון שזהו שמו, ודרך סיפוריו הסדרה מספקת מראה לחיי הילדים ודרכי התמודדות עם בעיות.
את הרעיון לכתיבת הסדרה קיבלה מילדיה, שנהגו לצאת בימים גשומים החוצה ולאסוף "ברלך" (חלזונות ביידיש).
לעיתים שכחו אותם במכנסיהם וקז שמעה את רעש הקונכיות במכונת הכביסה, מה שגרם לה לתהות איך החלזונות מרגישים, והדבר הוביל לכתיבת הסדרה.
קז כתבה סיפורים קצרים עבור הבי.בי.סי, מאמרים וביקורות עבור המגזין "מטרופוליטן אופרה", ושירים ותסריטים עבור הטלוויזיה החינוכית.
ספרי הילדים הראשונים שפרסמה היו "Stevie´s Tricycle" (בתרגום חופשי: "תלת האופן של סטיבי") ו-"Tommy´s New Bed" (בתרגום חופשי: "המיטה החדשה של טומי") שנכתבו בשפה האנגלית.
קז זכתה בפרס ה-"International Reading Association" עבור סיפור קצר, אותו קיבלה על סיפורה "חמש מילים" (Five Words).
קז הייתה נשואה לישראל קז, בעלים של חברת מאיר חברה למכוניות ומשאיות.
קז אם לשלושה בנים וסבתא לנכדים.
ברלה ברלה תהיה בריא (1994)
כל הספרים בהוצאת כתר ירושלים.
מפעלי פניציה הם מפעלים לייצור מוצרי זכוכית, שהוקמו בחיפה בשנת 1934. כיום פועלות תחת שם זה שתי חברות תחת בעלויות נפרדות:
בירוחם פניציה מפעלי זכוכית בע"מ – מייצר מכלי זכוכית לתעשיית המשקאות והמזון בישראל ובחו"ל.
באזור התעשייה ציפורית שבנוף הגליל פניציה תעשיות זכוכית שטוחה בע"מ – המפעל היחיד בישראל שייצר זכוכית שטוחה לסוגיה.
המפעל נחשב, בעבר, לאחת מספינות הדגל של הייצוא הישראלי ונסגר ב-2020.
חברת פניציה הוקמה בשנת 1934 כעסק משפחתי לצורך הקמת מפעל לייצור זכוכית לחלונות במפרץ חיפה, על מגרש של הקרן הקיימת.
ב-12 בפברואר 1935 הונחה אבן פינה למפעל.
הנהלת החברה כללה את בוקסבאום מהולנד, מיכאליס מגרמניה, קופרמן מרומניה, ושני נציגים של חברת "יפיקו": ע.
לצורך הקמת המפעל הוציאה ממשלת המנדט חוק מיוחד הפוטר ממכס מכונות למפעלים לייצור זכוכית.
בינואר 1936 הוסק התנור וב-25 בפברואר 1936 הוחל בייצור הזכוכית.
בהקמת המפעל הושקעו 53,000 לא"י ועבדו בו כ-70 פועלים.
המפעל פעל זמן קצר לייצור דוגמיות שנטען שהיו ברמה גבוהה ואז הפסיק לפעול למספר חודשים לצורך תיקון יסודי של האמבטיה בעונה המתה, אולם העבודה במפעל לא חודשה ובשנת 1939 התנהלו סביב החברה הליכי כינוס נכסים.
בתחילת 1941 נמכר המפעל לסולל בונה שפעלה להפעילו מחדש.
בנובמבר 1942 דווח שהמפעל החל לייצר זכוכית באיכות טובה "אבל יש עוד כמה דברים הטעונים שכלול והשלמה".
העבודה במפעל הושבתה במשך כמה חודשים בשנת 1943 וחודשה באוקטובר 1943. העבודה התנהלה באופן רצוף והעובדים נדרשו לעבוד במשך חודש רצוף ללא ימי מנוחה.
בשנת 1945 עבדו במפעל בחיפה כ-220 עובדים והוא היה המפעל היחיד במזרח התיכון לייצור שמשות.
כ-60% מהתוצרת של פניציה נמכרה בשנים 1944–1945 בארץ ישראל והשאר במדינות שכנות.
תוצרת המפעל שעמדה על כ-150 אלף ממ"ק בשנת 1941–1942 עלתה לכ-555 אלף ממ"ק בשנת 1945–1946. בשנים 1945–1946 הורחב המפעל בחיפה והוקם בו בניין לייצור בקבוקים וכלי בית מזכוכית שהחל לפעול ביולי 1947.
ב-27 בפברואר 1949 הונחה אבן פינה למפעל שלישי של פניציה בחיפה.
בשנת 1955 זכתה פניציה בפרס קפלן.
כמפעל הסתדרותי, הייתה הנהלת החברה כפופה להחלטות של ההסתדרות.
בתחילת 1972 הוחלט להצמיד את שכר עובדי פניציה לדירוג עובדי המתכת.
מאיר עמית, מנכ"ל "כור תעשיות", טען שהחלטה זאת היא גזר דין מוות לפניציה.
ב-1989 הוכרזה פניציה כמונופול בתחומי הזכוכית השטוחה, זכוכית הביטחון ומכלי הזכוכית.
באוקטובר 1989 נמכר המפעל בחיפה לוויליאם דווידסון, הבעלים של "תעשיות גארדיאן".
המפעל, בניהולו של עודד טירה, עבר מהעסקת 380 עובדים, להעסקת 220 עובדים, תוך שמירה על היקף הייצור.
רוב הייצוא היה לאיטליה, בעיקר זכוכית דקה לתמונות.
המפעל ייצא גם מסכים לטלוויזיות, מקלחונים וזכוכית מחוסמת.
בשנת 1994 עבר המפעל בחיפה לפארק תעשייה ציפורית ועל האתר של המפעל הישן הוקם קניון חוצות המפרץ.
בשנת 2012 עבר המפעל משבר כלכלי והוא נמכר לקרן פורטיסימו קפיטל.
בשנת 2020, על רקע התפרצות נגיף הקורונה בישראל, סגרה פניציה את תנור הייצור בשל משבר הקורונה שגרם לאובדן הכנסות ובשל הפסדים מתמשכים, וחדלה לייצר זכוכית לאחר 86 שנים.
המפעל בציפורי נסגר ו-300 עובדיו פוטרו.
והחברה התמזגה עם חברת אור אלום מקבוצת אלום גולד.
בינואר 1944 נפתח מפעל של פניציה בירושלים בשיתוף האוניברסיטה העברית, לייצור כלי זכוכית עדינים.
עם שאר מפעלי סולל בונה, נכלל פניציה בקונצרן כור שהוקם ב-1944. בשנת 1969 עבר המפעל למבנה חדש והעסיק 58 עובדים.
בראשית ימי פניציה, במהלך מלחמת העולם השנייה, נעשו ניסיונות להביא חומר גלם למפעל מהנגב, ולימים נטען שהדבר נעשה בגלל שמקורות האספקה נותקו במהלך המלחמה.
בתחילת שנות ה-50 הועבר חול מהמכתש הגדול לחיפה, אולם עלויות ההובלה היו גבוהות מעלות ייבוא החול מחוץ לארץ, ולכן עלה הרעיון להקים מפעל זכוכית בבאר שבע ובינואר 1952 הונחה אבן פינה למפעל.
ביוני 1952 פורסם בעיתונות שעם פתיחת המפעל בבאר שבע ייפסק ייבוא הזכוכית לישראל, אולם זמן קצר לאחר מכן הופסקו עבודות הבנייה של המפעל, בנימוק של פגמים בבנייה ואתר המפעל נותר שומם עם שתי שורות של עמודים ענקיים.
ההחלטה שלא לבנות את המפעל נתקבל לאחר שהתברר שההערכות לגבי הביקוש לזכוכית היו מופרזות ואף המפעל בחיפה עבד רק בכמחצית כושר ייצורו.
בשנת 1955 הוחלט להשתמש במבנה בבאר שבע להקמת מפעל ללבני שמוט.
בשנת 1958 עלתה תוכנית להקים מפעל זכוכית בירוחם, שנדחתה בהיעדר ביקוש מספיק לזכוכית בישראל.
בראשית 1960 הוחלט שוב על ידי כור, לאור התעוררות בביקוש, להקים מפעל זכוכית בנגב.
באמצע שנות ה-60 הוקם מפעל של פניציה בירוחם לייצור בקבוקי זכוכית קטנים לתרופות ומוצרי קוסמטיקה.
במקביל הקימה גם חברת המשקאות "טמפו" מפעל לייצור בקבוקי זכוכית חד פעמיים, שהחל לפעול בתחילת 1968. במהלך השנים התקיימו מגעים בין פניציה לטמפו על שיתוף פעולה, ובאוגוסט 1976 נחתם הסכם על הקמת חברה משותפת לשיווק משותף של בקבוקי הזכוכית.
המפעל של פניציה נפגע בשריפה בתחילת 1978 והושבת למשך חודשים רבים.
חלק מהעובדים הועברו לעבוד במפעל של טמפו.
בשנים 1978–1979 רכשה פניציה את מפעל הזכוכית של טמפו.
אולם באותה תקופה ירדה הצריכה של בקבוקי זכוכית בישראל והמפעל נדרש להתייעל על ידי פיטורי עובדים.
באוקטובר 1987 קרס התנור במפעל בירוחם והמפעל הושבת למספר חודשים.
המפעל שוקם ובמאי 1989 חזר לייצר בקבוקים וצנצנות שכולם יועדו למשק הישראלי.
למרות היותו מונופול בייצור בקבוקי זכוכית בישראל, לא הצליח המפעל למכור את כל תוצרתו וסבל מהפסדים כבדים.
בתחילת ינואר 1990 ההנהלה השביתה את רוב הפעילות במפעל והוציאה את העובדים לחופשה ללא תשלום.
בכור הוחלט לסוגרו אם לא יגיע לאיזון תפעולי עד אמצע 1991. בסוף 1990 הציבה החברה אולטימטום בפני העובדים שאם לא יחתמו על הסכם הבראה שכלל פיטורי 50 מתוך 240 עובדים, המפעל ייסגר.
בשנת 2012 מונה ערן חיימוביץ' למנכ"ל החברה, ועם כניסתו לתפקיד התמודד עם חובות בגובה 323 מיליון ש"ח והקפאת הליכים שנכפתה על החברה.
בשנת 2017, עם סיום כהונתו כמנכ"ל פניציה התמנה לתפקיד מנכ"ל תשתיות אנרגיה.
בשנת 2017 החלה חסידות גור בחרם על תוצרת המפעל, משום שהוא פועל גם בשבת, כחלק מאילוצי ייצור הזכוכית.
חרם זה, יחד עם תחרות מצד יבוא זול, הביאו בשנת 2019 להודעה של הנהלת המפעל על כוונה לפטר את עובדיו.
משרד הכלכלה הבטיח למפעל סיוע כספי, על מנת למנוע את הפיטורים.
בשנת 2022 דווח על התאוששות של המפעל שעברה גם לייצא מתוצרתה.
להתאוששות נתנו מספר סיבות, בהן גידול בצריכה העולמית של בקבוקי זכוכית במקום בקבוקי פלסטיק בגלל הדאגה לאיכות הסביבה, המלחמה באוקראינה ועלייה במחירי ההובלה.
בשנת 2024 בוצעה השקעה של כ-100 מיליון שקלים בשדרוג וחידוש המפעל והקווים, והחלפת התנור.
במסגרת השדרוג בוצע מעבר מלא של המפעל לגז.
במפעל בירוחם תנור הההיתוך פעל במשך שבעה ימים בשבוע, מפני שעלות הכיבוי של התנור יקרה מאד.
בשל כך ועדת הרבנים למען קדושת השבת ב-2017 הכריזה חרם על מוצרי פניציה (בעיקר על בקבוקי מיץ ענבים).
הנהלת המפעל פרסמה בתגובה שסגירת המפעל בשבת אינה אפשרית, והיא תביא לפשיטת רגל של המפעל ולפיטורים של 250 עובדים, בעקבות כך הובעה ביקורת חריפה על הוועדה.
יאיר לפיד ערך ביקור במפעל יחד עם פנינה תמנו-שטה ואמר שזהו צעד ראשון למדינת הלכה, אביגדור ליברמן הגיב לאירועים והבטיח לפרק את הוועדה.
במאי 2019 שר הכלכלה אלי כהן הכריז על מתווה לפיו המדינה תעניק לפניציה 15 מיליון שקל בכדי להבטיח שלא יפוטרו העובדים, והמפעל יעבוד בשבת בשיטת גוי של שבת, אולם הוועדה לא קיבלה את הפתרון.
פנינה (פנטה) תַּמֶנוֹ-שֶׁטֶה, (נולדה ב-1 בנובמבר 1981) היא חברת הכנסת, יו"ר סיעת המחנה הממלכתי ובעבר יו"ר הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.
עורכת דין במקצועה, עיתונאית ופעילה חברתית ישראלית בעברה.
תמנו הייתה השרה הראשונה מקרב יהודי אתיופיה בישראל.
תמנו נולדה בכפר ווּזַאבַּה (ዉዛባ) במחוז גונדר, שבאתיופיה.
נכדתו של קס שאטו מהרט, שושלת למנהיגים רוחניים בולטים של יהודי אתיופיה.
בשנת 1984 עלתה לישראל במבצע משה של יהודי אתיופיה, שכלל מסע רגלי מפרך דרך מדבריות סודן, והמתנה במחנות הפליטים בסודן.
תמנו הגיעה לישראל עם אביה וארבעה מאחיה, כשהם מותירים, בעל כורחם, מאחור את האם ושתי אחיות קטנות, שחילוצם הסודי כשל.
חודשים ארוכים לאחר מכן, המשפחה התאחדה בישראל כשהאם והאחיות אותרו וחולצו על ידי המוסד במצב קשה ממחנה פליטים בסודן.
בשנותיה הראשונות בישראל, התגוררה המשפחה במרכז הקליטה בפרדס חנה, ובשנת 1988 עברה המשפחה לפתח תקווה.
בנעוריה למדה באולפנת "צפירה", בתוכנית מצוינות לילדים מחוננים יוצאי אתיופיה, והמשיכה את לימודיה במכללת "אורט" שבירושלים, תחת מסגרת פנימיית "כרמית".
את שירותה בצה"ל עשתה בפיקוד העורף.
תחילה כסמלת מבצעים ולאחר מכן כסולנית בפיקוד.
לאחר שחרורה מצה"ל, החלה בלימודי תואר ראשון במשפטים בקריה האקדמית אונו, ובשנת 2007 הוסמכה להיות עורכת דין.
בהמשך סיימה תואר שני במדיניות ציבורית בהצטיינות באוניברסיטת ת"א.
את התמחותה במשפטים עשתה במשרד מיתר לקוורניק ושות', ובהמשך עבדה במחלקה המשפטית של בנק דיסקונט למשכנתאות.
עזבה את תחום עריכת הדין לטובת עיסוק בתקשורת ככתבת משפט ומגישה בערוץ 1.
במקביל ללימודי המשפטים עבדה תמנו עם נוער בסיכון, יזמה בעיר מגוריה- פתח תקווה, הקמת מועדון לנשים וילדים מוחלשים.
באותה תקופה, החלה גם בפעילות הסברה בעולם כמו גם בהובלת המאבק החברתי למאבק בגזענות וקידום שוויון ליהודי אתיופיה.
הייתה בין מקימי מטה המאבק למען הגברת המודעות הישראלית לאפליה וגזענות כלפי יוצאי אתיופיה.
בשנת 2004, נבחרה לכהן כסגנית יו"ר איגוד הסטודנטים של יוצאי אתיופיה.
ושנה לאחר מכן, הגישה בערוץ הראשון לצד אורי לוי את תוכנית האקטואליה "שישי בחמש".
באותה השנה, תבעה את רשת הריבוע הכחול, לאחר שאלה לא לקחו אחריות על מקרה בו מוכר סירב למכור לתמנו בורקסים באומרו "אני לא מוכר לאנשים כמוך", לטענת תמנו כוונתו הייתה אך ורק בשל מניע גזעני, בעוד הרשת טענה להגנתה כי הסירוב היה ממניע תפעולי.
תביעתה נדחתה לאחר שתמנו שטה סירבה להגיע לפשרה בפיצוי כספי ודרשה התנצלות בכתב פומבית, השופטת בחרה בגרסת הרשת.
השופטת בתיק הייתה דליה מארק הורנצ'יק שחודשים לאחר מכן נתגלה שמעלה בתפקידה כשופטת, ונפתח הליך משפטי נגדה בחשד לשוחד, הפרת אמונים ושימוש לרעה במשרה כנגד השופטת דליה מארק הורנצ'יק.
הפרשה נסתיימה עם התפטרותה הרשמית של מארק הורנצ'יק מתפקידה כשופטת, בעוד התנועה לאיכות השלטון ורבים בציבור קראו לפתוח מחדש את התיק, ולבחון את אמינות עברה המשפטי.
בשנת 2006 מונתה תמנו שטה להיות נציגת הציבור במועצת העיתונות בישראל.
באותה השנה, הובילה את המאבק שפרץ שנית בפרשת השמדת מנות הדם של עולי אתיופיה, וכנגד אי-קליטתם של תלמידים ממוצא אתיופי באור יהודה ובפתח תקווה.
באותה שנה תמנו שטה פרצה לתודעה כאקטיבסטית וקול בולט של הדור הצעיר של יהודי אתיופיה שגדל בארץ.
ב-2007 הוסמכה לעורכת דין והחלה לעסוק בתחום.
בשנים 2008–2012 שימשה ככתבת המשפטים של הערוץ הראשון.
ב-2012 התמודדה לבחירות הכנסת ה-19 במסגרת מפלגת יש עתיד, והתברגה במקום 14 שהכניס אותה לכנסת.
בשנת 2015, לאחר הבחירות לכנסת ה-20, תמנו שטה לא נכנסה לכנסת, והובילה זמן קצר מכן, את הפגנת יוצאי אתיופיה נגד אלימות משטרתית.
שנה לפני כן, חשפה בביקור שקיימה בכלא אופק לקטינים כי אחוז האסירים ממוצא אתיופי עמד על 40% מכלל הקטינים היהודים.
בעקבות המחאות, פנינה הייתה נציגת הציבור שהובילה את שינוי מדיניות הממשלה כלפי יהודי אתיופיה באופן רוחבי במגוון תחומים ובהם, צבא, חינוך, רווחה, יחסים עם המשטרה ועוד.
תמנו שטה יזמה והובילה לאישור הקמת ועדה מיוחדת לדיון ראשון מסוגו בגזענות בישראל, מה שהוביל לדו"ח ועדת פלמור.
לאחר המחאות פנינה חזרה לתקשורת, והחלה להנחות תוכנית רדיו ברשת ב' "עושים צדק", ולקחה חלק בפאנל קבוע בתוכנית "שיחת היום" בערוץ 2. בנוסף היא הייתה חברת הוועד המנהל בעמותת שבי"ל, חברת ההמועצה הלאומית לכלכלה, ממלאת מקום יושבת הראש בוועדת משנה של המל"ג וחברת חבר הנאמנים של הסוכנות היהודית.
כמו כן מונתה על ידי שר האוצר משה כחלון כחברת ועדה ציבורית מיוחדת לרשות החברות הממשלתיות, אשר המליצה על קידום ייצוג הולם לקבוצות מוחלשות בדירקטוריונים ממשלתיים.
באותה התקופה היא מונתה על ידי ראש הממשלה, בנימין נתניהו לנציגת הציבור המובילה בוועדת השרים לקידום שילובם של אזרחים יוצאי אתיופיה.
באותה שנה, הוענק לה על פועלה "אות הידידות החברתי" מאת הקרן לידידות.
ושנה לאחר מכן - שנת 2016 הוענק לה "אות מרטין לותר קינג" מבנו של מרטין לותר קינג, כאשר זו הייתה הפעם הראשונה שהוענק אות זה במדינת ישראל.
בשנת 2021 שרת העלייה והקליטה פנינה תמנו קיבלה את פרס מגן בגין למנהיגות ישראלית של מרכז מורשת בגין.
בשנת 2012 הצטרפה למפלגת "יש עתיד".
בבחירות לכנסת ה-19, נבחרה לכהן כחברת הכנסת, הייתה לאישה הראשונה מהעדה האתיופית שאי פעם נבחרה לכנסת, ונרשמה כחברת הכנסת הצעירה בסיעתה.
בכנסת ה-19 הייתה חברת הוועדה לביקורת המדינה, בוועדת הכנסת, בוועדה לזכויות הילד ובשנת 2014 הצטרפה לוועדת הפנים.
יתר על כך, שימשה כסגנית יושב ראש הכנסת, וכיהנה כיושבת-ראש השדולה לקידום יוצאי אתיופיה בישראל.
ב-11 בדצמבר 2013 סירבו אנשי מגן דוד אדום לבקשתה להתרים דם בעמדה שהוצבה במשכן הכנסת, זאת בהתאם להנחיית משרד הבריאות האוסרת על קבלת תרומת דם מאדם שנולד, או התגורר מעל שנה באתיופיה.
בעקבות פרסום המקרה, הורה יושב ראש הכנסת על הפסקת ההתרמות במשכן, ובמקביל פוליטיקאים רבים, בהם ראש הממשלה ושר האוצר, פרסמו הצהרות המגנות את המקרה.
בתגובה, נמסר ממגן דוד אדום, שהנוהל הננקט היה ידוע לתמנו-שטה קודם המקרה.
בבחירות לכנסת ה-20 בשנת 2015 הוצבה תמנו-שטה במקום ה-13 ברשימת "יש עתיד", ונשארה מחוץ לכנסת כאשר המפלגה זכתה ל-11 מנדטים בלבד.
ב־9 בפברואר 2018, שבה תמנו לכהן בכנסת בעקבות התפטרותו מהכנסת של יעקב פרי.
בכנסת ה-20, כיהנה תמנו-שטה כחברת הוועדה לזכויות הילד, חברת ועדת הכנסת, חברת השדולה למען אוכלוסיית חולי הצליאק והאלרגניים במדינת ישראל, חברת השדולה לעצירת הייצוא הביטחוני למדינות המפרות זכויות אדם וכחברת השדולה למען הגמלאים.
בנוסף, תמנו-שטה עמדה בראש השדולה לחיזוק וקידום ישראלים יוצאי אתיופיה.
בתחילת מאי 2018, הצטרפה תמנו-שטה לנשיא המדינה, ראובן ריבלין, למשלחת שביקרה באתיופיה.
בבחירות לכנסת ה-21, הוצבה במקום ה-24 ברשימת כחול לבן בראשות בני גנץ, מטעם מפלגת יש עתיד.
הרשימה קיבלה בבחירות 35 מנדטים, ותמנו-שטה נבחרה לכהונה נוספת בכנסת.
ב-29 במרץ 2020 עזבו סיעות יש עתיד ותל"ם את כחול לבן בגלל הצטרפות המפלגה לממשלת ישראל השלושים וחמש אבל תמנו העדיפה להיכנס לממשלה ולכן לא עזבה יחד עם שאר חברי יש עתיד, אלא נשארה בכחול לבן.
ב-17 במאי 2020 מונתה במסגרת ממשלת ישראל השלושים וחמש לשרת העלייה והקליטה.
המשיכה לכהן גם כחברת הכנסת ה-23 במהלך כהונתה.
בנובמבר 2020 אישרה הממשלה את הצעת החוק של תמנו להסרת חסמים להשגת רישיון רפואה ישראלי עבור עולים חדשים שכבר השיגו רישיון דומה במדינה זרה.
עוד באותו החודש ביקרה תמנו באתיופיה, שם נפגשה עם גורמי ממשל ולאחר מכן ביקרה במחנות עולים הממתינים לעלות לישראל מאתיופיה, שבוע לאחר מכן החל ביצועו של מבצע "צור ישראל", מבצע משותף למשרד העלייה והקליטה בהובלת פנינה תמנו שטה ולסוכנות היהודית בהובלת יצחק הרצוג, במסגרתו הועלו לישראל 2,000 יהודים מאתיופיה.
בבחירות לכנסת ה-24 הוצבה במקום השני ברשימת כחול לבן.
היא המשיכה בתפקידה כשרת העלייה והקליטה גם עם הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש.
חברת הכנסת ה-24 שהתפטרה ב-15 ביוני 2021 לאחר כחודשיים מהשבעת האמונים הכוללת לכנסת זו, עקב כניסתה לתפקיד שרה, ובאמצעות החוק הנורווגי.
מונתה גם ליו"ר קבינט העלייה והקליטה.
במרץ 2022 הכריזה על מבצע עולים הביתה להעלאת יהודי אוקראינה, רוסיה ובלארוס שברחו ממדינתם בשל הפלישה הרוסית לאוקראינה.
לקראת הבחירות לכנסת ה-25 הוצבה במקום ה-4 ברשימת המחנה הממלכתי מטעם חוסן לישראל.
בכנסת ה-25 היא מכהנת כיושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי ואחרי פרישת סיעת הימין הממלכתי התמנתה להיות ראש סיעת המחנה הממלכתי במקום זאב אלקין, כחברה בוועדת האתקיה, כחברת האופוזיציה ולמשך תקופה קצרה כחברת הקואליציה.
ביוני שנת 2023 נבחרה לכהן בוועדה למינוי דיינים.
ב-5 בנובמבר 2025 סיימה את תפקידה כיושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי והתחלפה במירב כהן במסגרת הסכם של האופוזיציה.
עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל הקימה חמ"ל חברי כנסת שריכז את הפניות מהציבור, וסייעה בהעברת תרומות לחזית ולמפונים.