tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מנגד, היא בקושי יודעת מה קורה בחייהם של ילדיה והיא חשה בדידות בחיי היום יום, מה שגורם לעימותים ביניהם.
היא נישאה לנתניאל בשנת 1965 לאחר שנכנסה להריון בפעם הראשונה שקיימה יחסי מין.
היא ילדה את נייט כאשר נתניאל לחם במלחמת וייטנאם.
4 שנים לאחר מכן ילדה את בנם השני, דייוויד, ו-15 שנים מאוחר יותר את בתם קלייר.
כשהיא לכודה בתפקיד האמהי כבר בגיל צעיר, היא הרגישה מורת רוח מצד אחותה, שרה, אמנית שרות' רואה כנשמה חופשייה.
שנים לאחר מכן, כשנייט העביר לילה בביתה הוא איבד את בתוליו עם חברה של שרה, והדבר גרם לשנים של ניכור בינה לבין רות'.
פרק זמן קצר לפני שהסדרה מתרחשת, רות' מנהלת רומן עם הספר שלה, היירם, שלוקח אותה לעיתים לטיולי מחנאות.
לאחר מותו הפתאומי של נתניאל היא מנתקת את הקשר אך מחדשת אותו חודשים לאחר מכן.
כשאחריותיה כלפי הבית כעקרת בית הוקלה, היא הולכת לעבוד בחנות הפרחים של ניקולאי, המאהב שלה.
לאחר שהיא והיירם נפרדים היא וניקולאי מנהלים רומן.
מערכת היחסים שלהם מסתיימת במהלך העונה השנייה כאשר ניקולאי נשדד עקב חוב ורות' משלמת עבורו את החוב, בניגוד לרצונו.
רות' מוצאת את עצמה בעימותים עם נשותיו של נייט וכמו כן בעימותים מתמידיים עם בתה קלייר.
היא מרגישה שבדידותה מתחילה להתפוגג כאשר נולדה נכדתה הראשונה, מאיה, וכשהיא פותחת בחברות עם בטינה, המטפלת של אחותה.
כשכלתה, ליסה, מוגדרת כנעדרת היא מתעמתת עם רגשותיה אך שומרת על שליטה.
באותו הזמן, היא פוגשת את ג'ורג', במהלך לוויה בבית הלוויות וממהרת להינשא לו, לאחר הכרות של שישה שבועות בלבד.
בתחילה מערכת יחסיהם יציבה ואוהבת אך במהרה היא מגלה שהיא כמעט ולא יודעת כלום על עברו.
היא מכניסה את עצמה ללחצים נפשיים מה שלא עוזר לה לגלות שהוא נהפך פרנואידי יותר ויותר מהמוות, במיוחד כלפי אמונה על אפוקליפסה גרעינית בלתי נמנעת.
הדבר גורם לרות' להתמוטט ולהכניסו לאשפוז בטיפולי הלם חשמליים.
לאחר שהוא סובל משכחת הזיכרון לטווח קצר, ואי יציבות רגשית, רות' מחליטה להעביר את ג'ורג' לדירה חדשה משלו ונותנת לו להאמין שהם פותחים דף חדש, לפני גירושיהם.
לאחר מותו של בנה הבכור, היא מחליטה לעבור שינוי בחייה ועוברת לגור עם שרה ובטינה.
בסופו של דבר היא מתה בשנת 2025, בגיל 79 בשל גילה המאוחר בבית החולים כשלצידה ג'ורג', דייוויד וקלייר.
רגע לפני מותה חולפות בראשה תמונותיהם של נתניאל ונייט השוהים ליד מיטתה.
קלייר סימון פישר (לורן אמברוז) היא הבת הצעירה במשפחה.
קלייר היא יצירתית, מרדנית ומשתמשת בסמים לעיתים קרובות.
בתחילת הסדרה היא תלמידת תיכון ובהמשך לומדת אומנות במכללה.
היא מנהלה מערכות יחסים מגוונות אך כושלות: בין היתר עם גייב, תלמיד תיכון מרדן, בילי, אחיה של ברנדה אשר סובל מבעיות נפשיות ואף מנהלת רומן לסבי קצר.
לאורך הסדרה היא עוסקת באומנות בדרכים שונות (בין היתר, בצילום חתונתם של נייט וברנדה) והיא זוכה להציג תערוכה משלה.
לקראת סוף הסדרה היא עובדת כמזכירה ומתחילה לצאת עם טד, שהוא בעל אופי שמרן.
לאורך הסדרה היא מנהלת שיחות עם המתים (אביה, ליסה ולבסוף אחיה נייט) שמעודדים אותה להמשיך ולהתפתח ובסופו של דבר היא מחליטה לנסוע לפתח קריירה בניו יורק.
בעתיד מתגלה שהיא מנהלת קריירה מוצלחת כצלמת ומורה לאמנות באוניברסיטת ניו יורק.
לאחר מותה של אימה ב-2025, היא מתאחדת מחדש עם טד והם מתחתנים.
ברנדה צ'נווית (רייצ'ל גריפית'ס) היא בת זוגו (ובהמשך אשתו של נייט).
ברנדה היא בחורה מחוננת (עוד מילדותה), אתאיסטית העוסקת בתרפיה.
ברנדה טיפלה במשך השנים באחיה בילי, הסובל מבעיות נפשיות (וככל הנראו גם מאוהב בה), אך ניסתה תמיד לנהל חיים עצמאיים ונורמליים.
בפרק הראשון היא ונייט מתחילים לנהל מערכת יחסים, המתנהלת לסירוגין לאורך הסדרה.
עם זאת בילי מפריע לקשר ביניהם כשהוא מנסה לגונן על ברנדה וגם רות מתקשה לקבל את ברנדה לחיק המשפחה.
בהמשך הם מתארסים, אך ברנדה ממשיכה לחפש ריגושים מיניים ובוגדת בו עם אנשים מזדמנים.
בסופו של דבר הם מתוודים על שבגדו אחד בשני (הוא שוכב עם ליסה, חברתו לשעבר), הם נפרדים וברנדה עוזבת את העיר.
כשהיא חוזרת לאחר כמה חודשים, היא מוצאת את נייט מנהל חיי משפחה לכאורה מושלמים עם אשתו ובתו.
אחרי מותה של ליסה, הם שוב מתאחדים ואף מחליטים להתארס בשנית.
יום לפני חתונתם, ברנדה מפילה את העובר שהיא נושאת ברחמה, אך כעבור כמה חודשים היא מצליחה להרות שוב.
ההריון גורם למתחים רבים ביניהם, שכן נייט טוען שעליה להפיל את התינוק, אך היא מסרבת, ותוך כדי הם מנסים לנהל חיי משפחה נורמלים.
לאחר שנייט בוגד בה עם מגי ומתמוטט, הוא מבקש ממנה להתגרש.
ברנדה נשברת מבגידתו וכעבור כמה שעות הוא מת.
בסופו של דבר היא יולדת את בתה וילה, ובעזרת רות ואחיה בילי היא מגדלת אותה ואת מיה.
בעתיד נראה שברנדה נשארת קרובה למשפחת פישר לאורך כל חייה, והיא נישאת בשנית ומולידה בן.
היא גם מפתחת קריירה מצליחה בתחום העבודה הסוציאלית.
בסופו של דבר היא מתה בשנת 2051 בגיל 82.
פטריק) הוא בן זוגו של דייוויד.
הוא שוטר שחור הנמצא מחוץ לארון.
בתחילת הסדרה הוא ודייוויד נפגשים ומתחילים לנהל מערכת יחסים סוערת ומורכבת.
הם נפרדים לאחר שדייוויד מסרב לצאת מהארון ולהראות בציבור עם קית'.
בהמשך הם חוזרים ואף מגדלים לתקופה קצרה את טיילור, אחייניתו של קית'.
קית' נעשה אלים כלפי הסביבה ובמיוחד כלפי דייוויד, אך הם מתחילים לקבל טיפול זוגי כדי לשמור על מערכת היחסים שלהם.
עם זאת הם חווים שוב משברים כאשר הם בוגדים אחד בשני וכאשר דייוויד עובר טראומה הכוללת התעללות פיזית ונפשית.
בסופו של דבר הם מצליחים לייצב את הזוגיות שלהם ומחליטים להפוך להורים.
הם מאמצים שני אחים- אנת'וני ודורל.
בהתחלה קית' מתקשה להסתגל למצבו החדש בתור אבא, אך הוא לומד להיות אב אוהב ותומך.
לאחר מותו של נייט, דייוויד נמצא במצב נפשי קשה, וקית' עוזר לו להתמודד.
בעתיד מגלים שהם מתחתנים וקית' פותח משרד של שומרי ראש משלו.
הוא מת בשנת 2029 בגיל 61 לאחר שנורה במהלך שוד.
ריקו דיאז (פרדי רודריגז) הוא עובד בבית ההלוויות של משפחת פישר כמשחזר גופות, ובהמשך הופך לשותף בעסק.
פדריקו נשוי לחברתו מימי התיכון ונסה ואב לשני בנים.
כשהוא מואס בעבודה תחת בני משפחת פישר, הוא עובר לרשת גדולה של בית הלוויות, אך מגלה ששם הוא רק בורג קטן במערכת.
לאחר ששכנתם מורישה לו ולונסה סכום רב של כסף, הוא קונה רבע מבית ההלוויות והופך לשותף.
שמו של העסק הופך ל-פישר ודיאז.
בהמשך יחסיו עם ונסה עוברים משבר לאחר שהיא שוקעת בדיכאון עמוק בעקבות מות אימה.
הוא מתחיל לנהל קשר עם חשפנית, וכשונסה מגלה זאת, היא זורקת אותו.
פדריקו עובר להתגורר לתקופה קצרה בבית משפחת פישר, אך בסופו של דבר חוזר הביתה ומתאחד עם ונסה, אחרי שהוא מתחרט על בגידתו.
ונסה מעודדת אותו כל הזמן להיות עצמאי, ולאחר מותו של נייט הוא מוכר את חלקו בעסק.
הוא וונסה מחליטים לפתוח בית הלוויות משלהם.
בעתיד מגלים כי פדריקו ניהל את העסק במשך 35 שנה ואז פרש לגמלאות.
הוא מת בשנת 2049 בגיל 75 בעקבות התקף לב כשהוא מותיר אחריו את אשתו, שני בניו ו3 נכדים.
נתניאל פישר האב (1943-2000) הוא אב משפחת פישר ומנהל בית הלוויות עד מותו בערב חג המולד בשנת 2000. למרות שרות' רואה אותו כאב ובעל מרוחק, פלשבקים רבים מראים שהוא מנסה להתקרב לילדיו כמה שיותר, אך גם לתת להם מרחב, כפי שנהג להתייחס אל ריקו כאב וחבר.
גם לאחר מותו הוא ממשיך לקיים שיחות דמיוניות עם בני משפחתו וריקו.
שיחותיו הממושכות עם בני המשפחה מתרחשות רובם בתחילת הסדרה כדרך להתמודד עם מותו.
ילדיו, במיוחד נייט, מבינים רק לאחר מותו שהם לא באמת הכירו אותו, למרבה צערם.
ליסה קימל פישר (1967-2003) היא חברתו הרוחנית של נייט (ושותפתו לדירה) מסיאטל אשר נכנסת ממנו להריון כשהוא מבקר אותה.
כשהיא הודיעה לנייט שהיא בהריון, הוזכר בדבריה שהיא עברה כבר פעם אחת הפלה בגללו וכי אין בכוונתה להפיל את התינוק.
בתחילה הוא מחליט לוותר על זכויותיו כאב, אך לאחר פרידתו הקשה עם ברנדה השניים מחליטים להתחתן ולגדל את בתם, מאיה.
נישואיהם מתרחשים בין העונה השנייה לעונה השלישית (הפעם היחידה שמראים קטעים מחתונתם היא מתוך קלטת וידאו של החתונה שבה צופה ברנדה בתחילת העונה החמישית).
במהלך העונה השלישית ליסה חוששת שלנייט עדיין קיימים רגשות כלפי ברנדה, כשהיא טוענת שכל פעם שהוא מבקר אותה (למורת רוחה) הוא חוזרת אחרת.
בתחילה נראה כי הם מאושרים ומסתדים מצוין אך במהרה מערכת היחסים ביניהם עוברת טלטלות רבות, שנובעות תחילה מהלחץ השורר בדירתם מצד הבוסית של ליסה, וכתוצאה מכך הם עוברים לגור בבית הלוויות.
מספר חודשים לאחר מכן ולאחר שדנו מספר פעמים בעתיד יחסיהם, היא החליטה לנסוע לאחותה, ברברה למספר ימים אך היא מעולם לא הגיעה אליה.
נייט החל לאבד עשתונותיו ומתחיל לחשוש לגרוע ביותר.
ימים לאחר מכן, מכוניתה נמצאת בחניון ליד חוף הים לצדי הכביש, בו היא עשתה עצירה ולמעשה דיברה עם נייט בטלפון בפעם האחרונה.
לאחר מספר שבועות, נייט מקבל שיחת טלפון ואיתה הבשורה שגופתה נמצאה.
נייט נכנס לסכסוכים ממושכים עם משפחתה: הם מצדם מעוניינים בשריפת גופתה וקבירת האפר בחלקה המשפחתית, אך ליסה אמרה לנייט כדרך אגב, באחד הפרקים שהיא איננה מעוניינת בחניטה או בשימוש הגופה, ושהיא רק רוצה להיקבר איך שהיא.
נייט משקר למשפחתה ונותן להם אפר של אדם שמת בשנות השבעים שמשפחתו מעולם לא באה לאסוף את אפר גופתו, וקובר את גופתה בטבע.
בסוף העונה הרביעית מתברר שליסה וגיסה הויט ניהלו רומן בסתר לפני נישואיה לנייט.
עוד מתגלה כי הוא היה איתה על חוף הים באותו היום שבו היא מתה.
פרטים על מותה של ליסה נשארים דו משמעיים (הויט לא אמר במפורש שהוא רצח אותה אך כשהוא רואה שאשתו בוכה מבעד לדלת כשהיא שומעת על בגידתו הוא יורה לעצמו בראש).
ליסה, לאחר מותה מופיעה בדיאלוגים תת-הכרתיים עם נייט וברנדה.
ג'ורג' סיבלי הוא בעלה השני של רות' ופרופסור לגאולוגיה אשר היו לו 6 נשים.
הוא נפגש עם רות' כששכח את משקפיו בבית הלוויות במהלך הלוויה והשניים מתחתנים לאחר הכרות של כמה שבועות בלבד.
יש לו שני ילדים מנישואים קודמים - מגי ובריאן.
לפני שהתחתן לראשונה, בזמן שעוד היה תלמיד, ג'ורג' יצא עם אישה אשר ילדה לו בן מחוץ לנישואים, קייל.
קייל שנא את אביו למרות שגדל בעושר רב ושלח קופסאות צואה לבית משפחת פישר כמתנת נישואים.
ג'ורג' וקייל התאחדו מחדש בעזרתה של רות'.
ג'ורג' סובל ממחלה נפשית של התמוטטות עצבים ועובר טיפול בהלם.
יש לו חרדות ממותה של אמו 50 שנה קודם לכן, כשהיה ילד.
במהרה רות' מרגישה כי עליה לטפל בילד נוסף והיא קוראת לביתו מגי לעזרה.
לאחר שמגלה כי איננה מסוגלת להישאר איתו במערכת יחסים, היא מציעה שהשניים יעברו דירה ושיפתחו דף חדש, אך כוונותיה האמיתיות הן לדאוג לו למקום מחיה ולהיפרד ממנו כשהוא מסודר.
לאחר מכן היא מגלה שהוא מאורס בפעם השמינית.
רות' מזהירה את ארוסתו לגבי עברו של ג'ורג'.
רות' וג'ורג' מתפייסים לאחר מותו של נייט שהיא מבינה שקשה לה לחיות בבדידות, והשניים מגדלים את מאיה לבקשתה של ברנדה.
הם תכננו לחזור לגור ביחד, אך היא מחליטה שהיא מעדיפה את עצמאותה ומעדיפה לא להיות במתח ועוברת לגור עם שרה ובטינה.
באותו זמן, מגי עוזבת אותו גם היא לאחר שהיא מאשימה אותו בכל בעיותיה.
רות' וג'ורג' נשארים קרובים עד למותה בשנת 2025.
אשתו של פדריקו, עובדת בתור אחות.
הם הכירו עוד בימי התיכון ויש להם שני בנים.
היא ופדריקו נפרדים לתקופה מסוימת, אך היא מבקשת ממנו לחזור הביתה כשהיא מבינה שקשה לה לגדל לבד את הילדים.
היא מעודדת אותו לפתוח בית הלוויות משלהם.
הם חיים ביחד עד למותו.
אחיה של ברנדה, הסובל מאז ילדותו מבעיות נפשיות קשות.
הוא גרם למשפחתו ובמיוחד לברנדה (בה הוא מאוהב) הרבה צרות והיה מאושפז לתקופות מסוימות.
הוא וקלייר מנהלים רומן, עד שקלייר עוזבת אותו משום שהוא מפסיק לקחת תרופות.
הוא מסייע לברנדה לגדל את מיה, ובהמשך גם את ווילה.
אמם הפסיכולוגית של ברנדה ובילי.
היא ובעלה ברנרד מנהלים נישואים פתוחים, אך נפרדים לתקופה קצרה.
לאחר מותו, היא מנהלת מערכת יחסים עם אוליבייה, המורה לאומנות של קלייר.
בתו של ג'ורג' מאחד מנישואיו הקודמים.
עוברת ללוס אנג'לס כדי לטפל באביה.
היא ונייט מפתחים קשרי ידידות ובסופו של דבר הוא בוגד איתה בברנדה.
מגי, אכולת רגשות האשמה, מנסה ללא הועיל להתנצל בפני ברנדה.
בסופו של דבר היא עוזבת את העיר.
אחותה הקטנה של רות', דודתם של נייט, דייוויד וקלייר.
חברתה של שרה שהיא גם שומרת עליה והופכת לחברה טובה של רות'.
חברה הביסקסואל של קלייר בבית הספר לאומנות, ואף ניהל עמה רומן במהלך עונה 3.
מגולם על ידי אריק בלפור, עונות 1-3, 12 פרקים
גייב הוא החבר של קלייר במהלך שנתה האחרונה בתיכון.
קלייר מאמינה כי היא מאוהבת בו אך כשהוא מפיץ בבית הספר שהיא שכבה איתו ומצצה לו את האצבעות ברגליים היא מחליטה לנקום בו ומניחה בארונית שלו כף רגל שגנבה מבית הלוויות.
השניים לא מדברים עד מותו של אחיו-למחצה בן ה-6, אנת'וני, ששיחק באקדח.
קלייר מתחברת לגייב על מנת לנחם אותו.
אמו של גייב מאשימה אותו במותו של אחיו, ואביו של אנת'וני מכה אותו בזמן הלוויה.
זמן קצר לאחר מכן גייב לוקח מנת יתר מסמים, וקלייר מנסה לעזור לו להיגמל.
אולם הוא רק חופר לעצמו בור יותר ויותר גדול כאשר הוא שודד בירות מחנות מכולת, גונב נוזל חניטה מבית הלוויות, ולבסוף אפילו הורג ביריית אקדח כאשר קלייר מנסה לעזור לו ולקחת אותו למקום מבודד.
הוא בורח ממכוניתה ועקבותיו לא נתגלו.
עונה לאחר מכן, כשהיא חולמת בהקיץ היא מגלה כי הוא מת ושטוב לו הרבה יותר עם המוות מאשר עם החיים.
מגולם על ידי רוברט פוקסוורת', עונות 1-3, 6 פרקים
ד"ר ברנרד צ'נווית הוא אביהם של ברנדה ובילי שעובד בתור פסיכיאטר למפורסמים עם אשתו מרגרט שאותה פגש כשהייתה מתמחה.
ברנרד התגדל והתחנך כיהודי, אך הוא אתאיסט כמעט לגמרי.
ברנרד ומרגרט נפרדים בעונה השנייה לאחר שעבר על אחד החוקים בזוגיותם, כאשר שכב עם אישה אחרת ולא סיפר לה את זה קודם לכן.
זמן קצר לאחר מכן הם מתאחדים בשנית.
לבסוף הוא מת מסרטן הקיבה בעונה השלישית.
ניקולאי הבעלים הרוסי של חנות פרחים המספקת פרחים לבית הלוויות.
ניקולאי הוא המאהב של רות' במשך כמעט שנתיים, וכמו כן הוא המעסיק שלה בחנות הפרחים שם היא עובדת במשך תקופה מסוימת.
ניקולאי חב חוב גדול למאפיה הרוסית.
כשרגלו נשברת כאשר הוא אינו מסוגל לשלם את החוב, רות' מטפלת בו בביתה.
היא רואה בזה כהזדמנות להעלות דרגה את מערכת יחסיהם אך במקום זאת יוצרת יותר מתח כשהיא משלמת עבורו את החוב מכספי פוליסת ביטוח החיים של נתניאל.
מספר שבועות לאחר פרידתם, היא עוזבת את חנות הפרחים על מנת לבלות יותר זמן עם נכדתה מאיה.
בנוסף הוא אלמן ואב שכול שאיבד את משפחתו לפני שהיגר לארצות הברית.
הוא מופיע שוב לקטע קצר בעונה החמישית כאשר רות' מדמיינת שהיא יורה בכל בני הזוג שלה.
משוחקת על ידי מרינה בלאק, עונות 1-2, 9 פרקים.
פרקר מקנה היא חברתה הטובה של קלייר במהלך השנה האחרונה שלהן בתיכון.
פרקר נשרה ממספר בתי ספר פרטיים.
חברותן מתנפצת כאשר היא מגלה שהיא רימתה במבחני קדם פסיכומטרי והתקבלה למכללה ברמה גבוהה יותר מאשר קלייר.
לבסוף קלייר מחדשת את החברות לאחר שהגיעה למסקנה שעדיף שיהיה לה חברה אחת מאשר חסרת חברים לגמרי.
לאחר שקלייר נרשמת לבית הספר לאומנות, פרקר נתפסה על הרמאות במבחני הקבלה.
כתוצאה מכך, היא נרשמת למכללה קהילתית.
פרקר וקלייר ניתקו את הקשר ולא דיברו יותר לאחר סיום הלימודים.
מגולם על ידי אד בגלי ג'וניור, עונות 1 ו-5, 8 פרקים.
היירם גנדרסון היה המאהב של רות' בשנת הנישואין האחרונה לנתניאל, לפני שהתאלמנה.
הוא גרוש וידידותי לסביבה, פעם הוא היה שף נחשב.
הוא עזב את תחום הבישול לטובת מה שבאמת רצה להיות - ספר.
כשרות' ביקרה אצלו במספרה היא לא הייתה נשואה באושר, ובמשך כמה טיולי מחנאות שעשו, הוא לימד אותה כיצד ליהנות מסקס.
לאחר שבעלה של רות' מת, היא ישר מרחיקה את היירם ממנה אך ממשיכה לצאת איתו למספר חודשים נוספים.
הקשר שלהם מסתיים כשהוא מספר לה שיש לו רגשות לאישה אחרת.
להפתעתו, היא שמחה בסיום הקשר.
לאחר 4 שנים, בעונה החמישית, רות' מחליטה ללכת אליו למספרה, לאחר שהיא שוב לא נשואה באושר, ויוצאת איתו לטיול מחנאות נוסף.
בזמן המחנאות היא מגלה כי אינו נמשכת אליו כלל וכלל וחוזרת הביתה.
מגולמת על ידי אייז'ה פולק, עונות 2-3, 11 פרקים.
טיילור היא אחייניתו של קית'.
אמה, קרלה היא מכורה לסמים ולא במצב אחראי לגדל ילדה קטנה.
קית' ודייוויד מגדלים אותה יחדיו במהלך העונה השנייה.
היא חצופה, גסת רוח ועצובה לאור מצבה.
לאחר שקית' מפוטר כשוטר, טיילור עוברת להוריו של קית' בסן דייגו.
מגולם על ידי פיטר מקסידי, עונות 3-5, 15 פרקים.
אוליבייה הוא מרצה ל"צורה וחלל" בבית הספר לאומנות בו לומדת קלייר.
קלייר, ראסל ובילי היו תלמידיו.
אוליבייה הוא ביסקסואל וקיים יחסי מין עם בילי וראסל, אך לאחר מותו של ברנרד, מרגרט צ'נווית' מוצאת בו כבן זוגה.
למרות מערכת היחסים הרעועה עם קלייר, הוא ממליץ עליה למשרת עוזרת צלם בניו יורק.
מגולם על ידי ראיין ווילסון, עונות 3-4, 13 פרקים.
ארתור מרטין הוא מתמחה בבית הלוויות ממרץ ועד נובמבר 2003, למרות שהדבר היה אמור להיות קבוע.
ארתור הוא בן אדם יוצא דופן בהתנהגותו ובאורח חייו.
הוא התייתם בגיל 5 וגדל והתחנך בבית דודתו.
לאחר שדודתו מתה בנסיבות טבעיות, הוא עבר למכללה ללמוד מוזיקה אך לאחר שהוא גילה שמומחיותו היא לא מה שייחל לה, ארתור לומד בחדר מתים איך להפוך למנהל בית לוויות.
מגולם על ידי ג'סטין טרו, עונות 3-4, 8 פרקים.
ג'ו הוא שכנה של ברנדה בסוף עונה 3, ובן זוגה בתחילת העונה הרביעית.
אף שברנדה מתקשה להתחיל זוגיות חדשה, מערכת היחסים ביניהם מתפתחת במהרה לרצינית.
הם קונים בית ביחד ואף מנסים להיכנס להריון.
אולם, לברנדה נמאס מהאמביוולינטיות המינית של ג'ו והיא בוגדת בו עם נייט.
הם נפרדים לאחר שהוא רואה אותם שוכבים בביתם.
מגולמת על ידי ספראג גריידן, עונות 4-5, 12 פרקים.
אניטה היא חברתה הטובה ביותר של קלייר בעונה הרביעית ואף גרה איתה לתקופה מסוימת.
הם נפגשו בשנתה השנייה של קלייר בבית הספר לאומנות ומפתחות חברות.
חברתם נקטעת כשהיא עוזבת את בית הספר לאומנות.
הן נפגשות שוב לקראת סוף העונה הסדרה, ואניטה מספרת לה שהיא נפגעה מניתוק הקשר ביניהן.
מגולמת על ידי מינה סוברי, עונה 4, 7 פרקים.
אידי היא לסבית מוצהרת וחברתה של קלייר לתקופה קצרה מבית הספר לאומנות.
השתיים חוות רומן לסבי קצר, הנובע ממשיכתה הנפשית ולא הפיזית מצד קלייר.
אידי פגועה מצד קלייר והן מנתקות את הקשר.
מגולם על ידי פיטר פסינלי, עונות 4-5, 9 פרקים.
ג'ימי הוא ידיד של קלייר מבית הספר לאומנות בעונה הרביעית.
בהתחלה קלייר נמשכה אליו ואף רצתה לקיים איתו מערכת יחסים, אך היא מבינה לבסוף שזה לא הולך.
למרות זאת, הוא מלמד את קלייר כיצד לחוות אורגזמה לראשונה בחייה באמצעות טכניקת יישור מעגל שנקראת בסלנג "לטחון את התירס".
מגולם על ידי כריס מסינה, עונה 5, 6 פרקים.
טד פרוול הוא עורך דין שעובד במקום עבודתה הזמני של קלייר.
היא מפתחת אליו חיבה אך כשהיא הכירה אותו הוא היה במערכת יחסים עם עמיתה אחרת לעבודה - קריסטין.
לבסוף הם מנהלים מערכת יחסים ובדייט הראשון שלהם, באמצע ויכוח פוליטי קלייר נזעקת לבית החולים עקב אשפוזו של נייט.
הוא מתלווה אליה לבית החולים ועובר איתה את הלילה.
לאחר מותו של נייט, הוא עוזר לה למצוא אור חיובי בקצה המנהרה.
דרכם של השניים מתפצלת כאשר היא עוזבת לניו יורק בסוף הסדרה.
כנראה שהייתה להם מערכת יחסים לסירוגין לאורך השנים, ובשנת 2025 הוא מגיע לנחם אותה בהלווית אמה.
הם מתאחדים ומתחתנים עד למותו.
מגולם על ידי מאט מלוי, עונות 4-5, 6 פרקים.
רוג'ר הוא מפיק סרטים הוליוודי שהופך לבוס של קית' בעונה החמישית.
דייוויד ורוג'ר נכנסו לקטטה בסוף העונה הרביעית ולאחר שתבע אותו, קית' קיים עמו יחסי מין והסכים להיות שומר ראשו האישי כנגד ביטול התביעה.
קית' מתפטר מתפקידו לאחר שגילה שרוג'ר צילם את יחסי המין שהם קיימו, ואף הציג את ההקלטה בפני מספר אנשים.
מגולם על ידי קנדר ברי, עונה 5, 7 פרקים.
מגולם על ידי סי ג'יי סנדרס, עונה 5, 8 פרקים.
עמוס שפירא (נולד ב־17 בינואר 1937) הוא פרופסור אמריטוס למשפטים ודיקן לשעבר בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב (1980–1985).
שפירא נולד ברמתיים (כיום: הוד השרון) ועבר עם הוריו לתל אביב בילדותו.
בשנת 1950, בהיותו תלמיד כיתה ח' בבית הספר העממי "נס ציונה" (שנקרא לאחר מכן ע"ש גרץ) בתל אביב, זכה במקום הראשון בתחרות חיבורים ארצית מטעם קק"ל.
שפירא הוא בוגר ומוסמך במשפטים מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים, מוסמך במשפט השוואתי מטעם אוניברסיטת קולומביה ודוקטור למדעי המשפט מטעם אוניברסיטת ייל.
בשנת 1961 הוסמך כעורך דין, לאחר שתי שנות התמחות אצל השופט פרופ' זאב צלטנר (נשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב) ועורך הדין יעקב שמשון שפירא (שר המשפטים לשעבר).
בשנת 1968 הצטרף כחבר סגל לפקולטה למשפטים בתל אביב.
שפירא שימש בתפקידי מפתח באוניברסיטת תל אביב, לרבות בוועד המנהל, בוועדה המרכזת של הסנאט, בוועדת המינויים העליונה, בוועדה לתכנון אקדמי, כיו"ר הוועדה המשפטית של חבר הנאמנים, במועצת רשות המחקר, כיו"ר מערכת השיפוט המשמעתית של הסגל הבכיר.
בשנים 1980–1985 כיהן כדקאן הפקולטה למשפטים, ולאחר מכן כיו"ר מרכז מינרבה לזכויות האדם וכיו"ר מרכז צגלה למשפט השוואתי ובינלאומי-פרטי.
בשנים 2009–2018 שפירא כיהן כדקאן הפקולטה למשפטים ב בחיפה שנסגר.
שפירא פרסם ספרים אחדים ולמעלה ממאה מאמרים שפורסמו בכתבי עת בישראל ומחוצה לה בשפות עברית, אנגלית, גרמנית, צרפתית, ספרדית ואיטלקית.
השפעתו של שפירא חרגה מגבולות האקדמיה.
הוא נחשב חלוץ בתחום הביו-אתיקה והמשפט בישראל ומונה למופקד הקתדרה למשפט ואתיקה ביו-רפואית באוניברסיטת תל אביב.
שימש כיו"ר הוועדה לאתיקה רפואית במרכז הרפואי תל אביב (בית חולים איכילוב);
היה ממייסדי ועדת הלסינקי העליונה לניסויים רפואיים בבני אדם (במינוי משרד הבריאות) והוא מכהן כחבר בה;
מכהן כחבר נשיאות האגודה לזכויות החולה;
היה חבר המועצה הלאומית לביו-אתיקה;
היה חבר ועדת ההיגוי של המרכז הלאומי להשתלות;
היה חבר הוועדה המייעצת להפסקת הריון בשלב החיות;
משנה לנשיא לשעבר וחבר נשיאות מועצת העיתונות והתקשורת בישראל;
חבר המועצה הציבורית וועדת הביקורת של המכון הישראלי לדמוקרטיה;
חבר בחבר הנאמנים של IMPACT – תוכנית המלגות של ידידי צה"ל בארצות הברית לחיילים משוחררים;
חבר הוועדה היוזמת של "בשער"- קהילה אקדמית למען החברה בישראל;
ממייסדי האופרה הישראלית; חבר המועצה הציבורית, הוועד המנהל וועדת הביקורת של האופרה;
חבר מועצת הארגון הבינלאומי של עורכי דין ומשפטנים יהודים;
סגן נשיא אגודת המשפטנים ישראל-גרמניה;
יו"ר בפועל וחבר לשעבר של מועצת המנהלים של המשכן לאמנויות הבמה תל אביב;
חבר לשעבר במועצה הציבורית לתרבות ולאמנות, משרד החינוך והתרבות (מדור מוזיקה)
פרופסור שפירא הופיע תכופות ברדיו ובטלוויזיה, פרסם מאמרים בעיתונות, הרצה בפני מוסדות וגופים שונים בתחומי העניין העיקריים שלו: משפט חוקתי, משפט בינלאומי-פרטי ומשפט ואתיקה ביו-רפואית.
במשך שנים רבות שימש שפירא כמרצה וכחוקר אורח במוסדות ברחבי העולם, ובהם אוניברסיטת ייל, אוניברסיטת ג'ורג'טאון, בית הספר קרדוזו למשפטים של ישיבה יוניברסיטי, בית הספר למשפטים ברוקלין, המכון ללימודי משפט מתקדמים באוניברסיטת לונדון, אוניברסיטת הונג קונג, אוניברסיטת קולומביה, אוניברסיטת מיאמי, מכון מקס פלאנק בהמבורג, בית הספר למשפטים בוצריוס בהמבורג ועוד.
פרופסור שפירא הוא חתן פרס צלטנר לחוקר בכיר, פרס פרץ נפתלי, פרס פנחס רוזן ופרס אליהו גיצלטר.
הוא זכה לתואר Distinguished Professor מהאוניברסיטה האוטונומית הלאומית של מקסיקו.
ב-2026 זכה שנית בפרס צלטנר, בקטגוריה של מפעל חיים.
פרופסור שפירא היה נשוי לעטיה, פסנתרנית ורופאה אונקולוגית, נולדו להם שלוש בנות ונכדים.
כיום נשוי בשנית ליוכבד, אמה של ליליאן ברטו.
בתו הבכורה היא הזמרת לימור שפירא.
אחיו היה שדרן הרדיו מולי שפירא ואחיינו הוא השחקן דן שפירא.
פרופ' שפירא קיבל מענקים מקרן Fulbright, מאוניברסיטת קולומביה, מאוניברסיטת ייל, ממכון מקס פלאנק בהמבורג, מאוניברסיטת לונדון ומה-British Council
עמוק מבפנים הוא מותחן ריגול מאת רוני דונביץ', יליד 1961, תושב ת"א, יועץ אסטרטגי ושיווקי במקצועו.
"עמוק מבפנים" הוא הספר השלישי בסדרת ספרים המתארים את עלילותיו של ראש אגף המבצעים ב"מוסד", אלכס ברטל.
הסדרה כוללת גם את הספרים נרדף (שיצא לאור בשנת 2007) ולכודים (שיצא לאור בשנת 2008).
הספר הוא מותחן בדיוני המסתמך על אירועים דוגמת חיסול בכיר חזבאללה עימאד מורנייה בדמשק ב-2008, תקיפת הכור הגרעיני בסוריה ב-2007, מבצע זעם האל וכן היעלמותו של הגנרל האיראני עלי-רזא עסגרי בטורקיה בתחילת שנת 2007.
גיבור הספר הוא אלכס ברטל, יליד 1961, ראש אגף מבצעים במוסד, בן לניצולי שואה יוצאי פולין ויוצא יחידה מובחרת בצה"ל.
הספר נפתח בעת שמבצע לחטיפת גנרל איראני בטורקיה שנחשף ומסתבך.
בנוסף נהרג סוכן מיוחד, השייך לרשת סוכנים המכונה "טבעת הניבלונגים", על שם האופרה מאת ריכרד וגנר, הפועלת תחת ראש הממשלה וראש המוסד, ואנשיה מבצעים פעולות מיוחדות, מבצעי ביון וכן מתן סיוע למבצעי המוסד ברחבי העולם.
הספר, כמו הספרים הקודמים בסדרה, פועל על פי קווי עלילה שבמרכזה מרגל או לוחם בודד, אשר אף כי הוא מצטייר כפראנואיד בתחילה, מתברר שאכן מתנהל אחריו מצוד, לעיתים על ידי עמיתיו לארגון, והוא רדוף ונמלט עד אשר הוא מוצא לעצמו עמית או חבר, שלא ברור אם ניתן לבטוח בו.
עמוס פרומקין (נולד ב-20 בפברואר 1953, ו' באדר תשי"ג) הוא פרופסור מן המניין במכון למדעי כדור הארץ באוניברסיטה העברית בירושלים.
פרומקין הקים את המרכז לחקר מערות בישראל, יסד וערך את כתב העת לחקר מערות 'נקרות צורים' והניח את התשתית למחקר המדעי של מערות בישראל.
חוקר את הגאולוגיה ותנאי הסובב בעבר לפי נתוני מערות ותהליכים קרסטיים.
חוקר ופרסם גם בתחומי הגיאו-ארכאולוגיה ומפעלי מים קדומים.
עמוס פרומקין נולד בתל אביב, בן לחיים יעקב פרומקין ורות לבית אלרן.
הוא נין לרב אריה ליב פרומקין, חוקר ירושלים, ממייסדי פתח תקווה ומניח התשתית לחינוך העברי המודרני.
בשנת 1975 השתתף בהקמת היישוב עפרה ובית ספר שדה עפרה במסגרת החברה להגנת הטבע.
באותה תקופה חקר אתרים באזור ההר שמצפון לירושלים.
הקים את המרכז לחקר המערות בישראל (מלח"ם) בשנת 1981, ומנהל אותו מאז.
במסגרת זו מתקיים שיתוף פעולה רב-תחומי פורה בין מדענים ממוסדות מגוונים לבין אנשי שטח להבנת המרחב התת-קרקעי.
פרומקין מרכז את סקר המערות בישראל במסגרתו המערות עוברות איתור, איסוף מידע בסיסי, מיפוי, קיטלוג, מחשוב, ומחקר מתקדם.
הוא פועל לשימור המערות החשובות ולהגנה עליהן מפני פגיעה.
למד לתואר ראשון הנדסה גאודטית בטכניון, לתואר שני גאוגרפיה פיזית באוניברסיטה העברית, ולדוקטורט - גאולוגיה באוניברסיטה העברית.
בעבודת המוסמך חקר קמינים קרסטיים (מערות אנכיות), ובעבודת הדוקטורט – מערות מלח בהר סדום.
במסגרת בתר-דוקטורט באוניברסיטת מקמסטר בקנדה חקר את האקלים הקדום של ארץ ישראל לפי משקעי מערות.
הוא איש סגל אקדמי באוניברסיטה העברית מאז 1995, והדריך סטודנטים לתואר שני ושלישי.
הוא פעיל בזירה הבינלאומית בגופי מחקר שונים, ארגון כנסים ועריכת כתבי-עת, ומשמש נציג ישראל בארגון הבינלאומי לספלאולוגיה.
תחום מחקריו הכללי של עמוס פרומקין עוסק בגאולוגיה וגאומורפולוגיה של קרסט (תהליכי המסה) ומערות, על מרכיביהם השונים, כמחוונים לסובב הקדום, התפתחות הנוף הפיסי ופעילות האדם, לרבות ארכאולוגיה וסביבה של מערות.
הכניס לישראל את הטכניקה של מיפוי תלת-ממדי של מערות כאמצעי בסיסי להבנתן.
הוא משתמש במערות קרסטיות כמלכודות מוגנות לסוגים שונים של משקעים המסייעים לשחזור ותיארוך הסובב הטבעי והאנושי בעבר.
פרומקין משתמש בשיטות של מדעי הטבע ושיטות גאו-ארכאולוגיות גם למחקר פעילות האדם במרחב התת-קרקעי ומערכות קדומות לאספקת מים.
מחקריו מחברים בין דיסציפלינות מדעיות מגוונות, דוגמת גאולוגיה, ארכאולוגיה וביולוגיה.
המחקרים בוצעו בעיקר בישראל, בירדן, באיחוד האמירויות ובבולגריה, בשיתוף עם צוות המלח"ם וחוקרים מישראל, קנדה, ירדן, ומקומות נוספים.
פרומקין פרסם כמאה וארבעים מאמרים שעברו שיפוט מדעי, וכן כתב וערך ספרים וקובצי מאמרים.
בין השאר ערך את כתב העת הישראלי לחקר מערות 'נקרות צורים', ואת כרך הגאומורפולוגיה הקרסטית בעבודת היסוד הבינלאומית בגאומורפולוגיה: Treatise on Geomorphology בהוצאת Elsevier.
פרומקין הניח בסיס למחקר מערות מלח בעולם, מחקר שבוצע במחדר המלח של הר סדום.
הוא גילה וחקר עשרות קילומטרים של מערות, וגילה את מערת המלח הגדולה בעולם (שהיא גם הארוכה במערות ישראל), המכונה מערת מלח"ם.
הציע מנגנון להיווצרות המערות בהמסה מהירה של מלח בנחלים תת-קרקעיים.
מיפוי מקיף של המערות ואגני הניקוז שלהן הראה כי באזור צחיח קיצון דרוש אגן ניקוז של 200 מ"ר לפחות להיווצרות מחילת מלח.
משנוצרת מחילה כזו, היא מתחתרת בסלע המלח המסיס והרך בקצב גבוה מאוד לעומת מערות גיר.
ההתחתרות נפסקת עם הגעת מוצא המחילה אל בסיס הניקוז, שהוא לרוב ים המלח, ומכאן שוחזר מפלס ים המלח באלפי השנים האחרונות, ואף הושווה לנתוני התנ"ך.
במחקר נמצא כי נציב המלח המכונה 'אשת לוט' אינו אלא מערה שהתמוטטה בתקופת האבות.
בעקבות ניסיונו במערות המסה במלח, הראה עם שותפיו כי הבולענים לחוף ים המלח נוצרו כתוצאה מהמסה תת-קרקעית של מלח והתמוטטות השכבות שמעליו, ואף קידם מחקר בשיתוף פעולה ישראלי/ירדני של תת-הקרקע בשני צידי ים המלח באמצעות שיטות גיאופיזיות מתקדמות לאיתור הבעיה ומניעתה.
פרומקין גילה בשנת 1979 את מערת אביאור (כתף יריחו) שבה נחשפו תעודות שהשאירו פליטים יהודים מתקופת מרד בר כוכבא.
בכמה מן המערות המסועפות והגדולות ביותר במדבר יהודה (מערת ערק נעסנה, מערת מכוך, מערת הגיא) התגלו על ידי פרומקין ושותפיו מטבעות ממרד בר כוכבא שרמזו בין השאר שהמרד פרץ בעקבות הקמת איליה קפיטולינה על חורבות ירושלים.
ממצאים אלה הובילו את פרומקין ושותפיו לבצע בראשית המאה ה-21 מחקר מערות רב תחומי במצוק ההעתקים של ים המלח.
במסגרת המחקר התגלו מערות מפלט חדשות של מרד בר כוכבא, ובהן תעודות פפירוס (מערת הר ישי) כלי נשק (מערת הרומח, מערת התאנים) ומטבעות (מערות צבר, מערת הר ישי, מערת המטבע, מערת הדינר).
מערת חג המולד ש"אבדה" במהלך השנים, התגלתה מחדש.
הוברר כי חלק מן המערות נוצרו לפני התפתחות בקע ים המלח, ובתוכן נמצאו ממצאים נדירים המעידים על פעילות האדם בתקופות היסטוריות ופרהיסטוריות נוספות ועל שינויים סביבתיים דרמטיים שהתחוללו באזור במערת האיגרות גילה פרומקין משקעים בני למעלה משלושה מיליון שנה המעידים על אגם קדום שחדר למערה.
במאי 2022 פרומקין, יחד עם בועז זיסו מאוניברסיטת בר-אילן, מטבע כסף, הנחשב לנדיר וראשוני מבחינת מיקומו, מתקופת מרד בר כוכבא במערה בנחל תקוע.
ממצא זה מעיד, לפי פרומקין ושותפיו, על פעילותם של המורדים היהודים באזור המערה.
טענה זו מתכתבת עם הקשר בין המורדים למבצר הרודיון, השוכן בסמוך נחל תקוע, ששימש כמקום שלטוני עבור פקודיו של בר כוכבא.
בניגוד לדעה שהייתה מקובלת כי מערות המפלט מוגבלות למדבר יהודה בלבד, מצאו פרומקין ושותפיו במערות מערב הרי יהודה (מערת התאומים, מערת טור צפא) ושומרון (דוגמת מערת עבוד) מטמונים וממצאים רבים, המעידים כי יהודים התחבאו במערות טבעיות בסוף מרד בר כוכבא גם באזור זה.
פעילות האדם הקדמון ושינויי אקלים בישראל
פרומקין גילה מערות פרהיסטוריות חשובות במערב השומרון, ביניהן מערת נחל קנה ומערת קסם, והיה שותף למחקרן, ששינה תפיסות מקובלות לגבי האדם בתקופות פרהיסטוריות.
הוא משתמש בזקיפים, ענפי עצים, מפלסי ים המלח ואף במבנה המערה כדי לשחזר את האקלים הקדום.
מערות נטיפים שהתגלו ותוארכו על ידי המלח"ם בנגב ובמדבר יהודה הוכיחו כי גם באזורים צחיחים אלו האקלים היה לח יותר בעבר.
במרכז הארץ ובצפונה התרחשו התקופות הלחות במקביל לתקופות הקרח, ואילו במרכז הנגב ודרומו היו דווקא התקופות הבינ-קרחוניות לחות יחסית.
ממצאים אלה, בתוספת מידע על הצטמצמות מדבר סהרה בתקופות בינ-קרחוניות, הובילו את פרומקין ושותפיו להצעה שהאדם המודרני (מן הטיפוס הארכאי) ניצל את שינוי האקלים לנדידה מאפריקה לישראל, ואילו הניאנדרטל חדר לישראל מאירופה עם פרוץ תקופת הקרח האחרונה.
מערות ארוכות, עמוקות ובעלי חיים נדירים
פרומקין הראה גם כי מערות הגיר הגדולות בישראל (מערת חריטון שארכה 3450 מ; מערת איילון 2700 מ'; מערת סלע 1200 מ', ערק נעסנה (1080 מ') ) נוצרו על ידי מים ממקור עמוק מתחת מפלס מי התהום.
הוא חקר את הוטת ג'רמק (קמין רום) - המערה העמוקה ביותר בישראל (עומק 157 מ'), והראה עם שותפיו במלח"ם כי האקלים הלח והטופוגרפיה התלולה בצפון הארץ טומנים בחובם פוטנציאל למערות טבעיות עמוקות נוספות בגליל ובחרמון, וכן גם למערות מלאכותיות ששימשו לצרכים מגוונים.
פרומקין הנחה את תלמידו, ישראל נעמן, במחקר מערת איילון שבה נחשפה מערכת אקולוגית מיוחדת במינה שרוב בעלי החיים שבה אינם נמצאים בשום מקום אחר.
הם ניזונים מאנרגיה כימית שאינה אנרגיית שמש, בניגוד לרוב הפעילות הביולוגית על פני כדור הארץ.
מפעלי מים קדומים ונחלים תת-קרקעיים
פרומקין גילה וחקר את אמת המים המובילה משכם לסבסטיה ואת מערכות המים הקדומות של שכם-ניאפוליס, שמראים שעיר זו הסתמכה על שפיעת מעיינות מרובים סמוך לקו פרשת המים הארצי.
הוא מצא כי אף על פי שמערות בית גוברין נחצבו ברובן בידי אדם, עיר רומית זו ממוקמת על-גבי נחל תת-קרקעי באורך מאות מטרים, שחלקים ממנה נוצלו להקמת מפעלי מים תת-קרקעיים שסיפקו מים לעיר.
יחד עם שותפיו, פיענח את חידת הטכניקה של חציבת נקבת השילוח, הוכיח כי לא הייתה מחילה טבעית שקדמה לחציבת הנקבה, ואף תיארך את הנקבה בשיטות רדיומטריות לתקופת מלכי יהודה במאמר בכתב העת Nature.
במחקר נמצא גם שמעיין הגיחון שמזין את הנקבה מגיב במהירות לכל חדירה של מים או מזהמים בעיר ירושלים.
מחקר נתיבי המים התת-קרקעיים בירושלים נמשך במערת האומה – נחל תת-קרקעי איתן, הארוך מסוגו בישראל, שזורם כל השנה דרך פיר תחנת הרכבת אל מתחת בנייני האומה, בעומק כמאה מ' מתחת פני השטח.
עמוס פרומקין נשוי לגנטיקאית דוקטור אילה פרומקין לבית הררי.
בני הזוג מתגוררים בעפרה והורים לחמישה ילדים.
אטלס מערות מדבר יהודה וספר המדבר (בעריכת: עמוס פרומקין), הוצאת מאגנס, 2015.
עמוס קוצר (גוטליב) הוא איש צבא ישראלי בדימוס.
בתפקידו האחרון בצה"ל כיהן כראש אית"ן.
קוצר התגייס לצה"ל והתנדב לצנחנים.
לאחר סיום הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה ובהמשך מונה למפקד פלוגה.
בשנת 1974 הקים את בית הספר ללוחמה בטרור והיה למפקדו הראשון.
בשנת 1975 היה קוצר מפקד גדוד 202 של הצנחנים.
בשנת 1975 פיקד קוצר על כוח מן הגדוד בפשיטה מוסקת בעומק לבנון כנגד יעדי מחבלים מצפון לצור.
בשנים 1978–1980 שימש כמפקד חטיבת כרמלי בדרגת אלוף-משנה.
במלחמת לבנון הראשונה פיקד על חטיבת ביסלמ"ח, תחת עוצבת הגליל בפיקוד יצחק מרדכי.
בהמשך הועלה קוצר לדרגת תא"ל.
בשנות התשעים עסק קוצר בסחר בנשק והיה בקשרים עסקיים עם נחום מנבר, שלימים הורשע בסיוע לאויב בכך שמכר נשק כימי לאיראן.
קוצר נמנה עם עדי התביעה כנגד מנבר.
בשנת 2009, בעקבות כישלון עסקיו, הוכרז פושט רגל.
עמוק במים הוא סרט דרמה קומי בבימויו של וס אנדרסון.
הסרט מתאר את קורותיה של ספינת המחקר "בלפונטה" בפיקודו של החוקר הימי קפטן סטיב זיסו וצוותו.
גיבור הסרט מהווה בעת ובעונה אחת פרודיה ומחווה לדמותו של ז'אק קוסטו.
סטיב זיסו (ביל מארי), הוא חוקר ימי שהתפרסם בזכות סרטים תיעודיים אותם יצר אודות החיים מתחת למים.
זיסו וצוותו חוצים את האוקיינוסים על הספינה "בלפונטה" הסובלת מתחזוקה נמוכה ובלאי גבוה.
זוהרו של זיסו הועם עם השנים: הוא התגרש מאשתו, מתקשה לגייס כספים להפקת הסרט הדוקומנטרי הבא שלו ו"כריש יגואר" טרף את חברו הטוב ביותר, הצוללן הראשי של הבלפונטה - אסטבן.
זיסו מתכנן נקמה בכריש על ידי תפיסתו והשמדתו בעזרת כמות עצומה של חומר נפץ.
אל סיפון הבלפונטה מצטרף נד פלימפטון (אוון וילסון) המשוכנע כי זיסו הוא אביו.
לזיסו ואמו של נד הייתה פרשת אהבים קצרה ומילדות נד מעריץ את זיסו והיה רוצה להיות חוקר מעמקים כמוהו ולהיות מסוגל לנשום תחת המים.
נד מעניק לזיסו 275,000$ להפקת סרט שיתעד את תפיסת כריש היגואר והשמדתו.
האתר Rotten Tomatoes נתן לסרט תוצאה של 53%, המבוססת על ידי 176 מבקרים.
עמוס פרישמן (נולד ב-20 בספטמבר 1964) הוא כדורסלן עבר ישראלי.
בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 היה משחקניה הבולטים של הפועל תל אביב, ושחקן נבחרת ישראל.
מכהן כיושב ראש איגוד הכדורסל בישראל.
כבר בקבוצות הצעירות התבלט פרישמן ביכולתו כרכז.
כשחקן נבחרת הקדטים היה סגן מלך הסלים באליפות אירופה (שני אחריו ברשימת הקלעים היה דראז'ן פטרוביץ', מגדולי הכדורסלנים בכל הזמנים).
בעונת 1982/1983 עלה פרישמן לשחק בקבוצת הבוגרים של הפועל תל אביב, וקיבל את גופייה מספר 14.
בעונת 1983/1984 ניצחה הפועל בדרבי את יריבתה מכבי תל אביב לראשונה זה חמש שנים.
בסיום העונה זכתה הפועל תל אביב בגביע המדינה לראשונה מאז 1969, לאחר ניצחון על הפועל רמת גן, ופרישמן הפך לאחד השחקנים המשמעותיים בסגל שלה.
בעונת 1987/8 החל לשמש כקפטן הקבוצה.
בעונת 1989/1990 עבר לשחק בהפועל חולון, צעד שעורר הדים רבים וזכה לסיקור רב בעיתונות הספורט באותם ימים.
במהלך אותה עונה ניצח עם חולון את הפועל תל אביב, ובתום אותה עונה חזר פרישמן להפועל תל אביב.
בעונת 1991/1992 העפילה הפועל תל אביב לסדרת הגמר-סל נגד מכבי תל אביב והפסידה לה בתוצאה 2 - 3. בעונה שלאחר מכן סיימה הקבוצה במקום הראשון, והפסידה להפועל גליל עליון בסדרת הגמר של הליגה.
בגמר הגביע של אותה עונה גברה הפועל תל אביב על הפועל גבעתיים.
בתום עונת עזב את הפועל תל אביב ועבר לשחק בהפועל גבעתיים למשך שתי עונות, ולאחר מכן בעירוני רמת גן למשך עונה אחת.
בשנת 1996 הודיע על פרישה.
במהלך הקריירה שלו שיחק ב-300 משחקי ליגה, בהם קלע 3,101 נקודות.
במדי הנבחרת שיחק 48 משחקים, בהם קלע 190 נקודות.
במשחק השיא שלו בנבחרת קלע 24 נקודות.
עד לשנת 2017 כיהן פרישמן כמנכ"ל אגודת הכדורסל הפועל גבעתיים וכסגן-יו"ר האגף המקצועי באיגוד הכדורסל.
החל משנת 2017 משמש כיו"ר הוועדה המקצועית באיגוד הכדורסל ומנכ"ל העמותה העירונית לקידום הספורט בגבעתיים.
בשנת 2024 נבחר לכהן כיושב ראש איגוד הכדורסל בישראל.
עמוס פרישמן נולד והתחנך בגבעת רמב"ם שבגבעתיים.
אמו איבוליה פרישמן היא ד"ר לרפואת ילדים ואביו ד"ר בנימין פרישמן היה גינקולוג בכיר ומנכ"ל בית החולים אסותא.
פרישמן החל את דרכו כילד בבית הספר שמעוני ולאחר מכן עבר לבית הספר התיכון שמעון בן צבי.
בשנת 1983 התגייס ואת שירותו הצבאי עשה כספורטאי מצטיין בחיל האוויר.
פרישמן בעל תואר ראשון בחינוך גופני.
עמוס פרישמן נשוי לסיגל פרישמן, מנהלת היחידה לתזונה בבית החולים בלינסון.
לזוג בת ושני בנים, והם מתגוררים ביהוד נווה-מונוסון.
עמוס ארנסט רוֹלידֶר (נולד ב-26 ביולי 1947) הוא פרופסור לחינוך.
ידוע גם בעקבות הופעותיו במספר תוכניות טלוויזיה.
בשנת 2021 נחשפה פרשת התעללותו בילדים ונערים בקנדה ובמדינת ישראל.
רולידר נולד וגדל במושב כפר יהושע כילד שלישי ליהושע והלגה.
אביו היה נפח ועלה מגרמניה לפני מלחמת העולם השנייה.
אובחן בגיל 12 כבעל הפרעת קשב ופעלתנות יתר.
בשנת 1969 קיבל תעודת הוראה ממכון וינגייט שבנתניה.
בשנים 1972–1976 היה מורה לחינוך גופני בתיכון הרי אפרים.
בשנת 1977 קיבל תואר שני בחינוך גופני מאוניברסיטת בריגהאם יאנג ביוטה שבארצות הברית.
רולידר המשיך את לימודיו באוניברסיטת המדינה של אוהיו, שם קיבל ב-1979 תואר שני נוסף בחינוך מיוחד, ובשנה זו קיבל גם תואר דוקטור בחינוך גופני (כותרת הדיסרטציה: "Effects of Enthusiasm Training on Subsequent Teacher Enthusiasm Behavior").
בשנת 1983 היה בהשתלמות פוסט-דוקטורט במחלקה לפסיכולוגיה התנהגותית באוניברסיטת מאונט סנט וינסנט שבהליפקס בקנדה.
החל משנת 1981 עבד כמרצה בכיר במסלול מחקר בפקולטה לחינוך באוניברסיטת חיפה עד שנת 1988. בשנת 1989 החל ללמד במחלקה לפסיכיאטריה באוניברסיטת מקמסטר בקנדה, בה שימש תחילה כפרופסור חבר, ובהמשך משנת 1992 עד שנת 1995 כפרופסור מן המניין.
בשנים 1989–1994 היה ראש התוכנית ההתנהגותית במרכז הרפואי לפגועי ראש בבית החולים האוניברסיטאי צ'אדוק מקמסטר שבאוניברסיטת מקמסטר.
עבודתו בבית חולים זה ספגה ביקורת והאשמות כלפיו באלימות והתעללות כלפי מטופלים.
ביוני 2021 פורסמה בתוכנית "זמן אמת" בערוץ כאן 11 כתבת תחקיר אודות פעילותו זו.
בתחקיר הוצגה שיטת טיפול באמצעות אלימות כלפי המטופלים, והובאו עדויות של מטופלים, בני משפחה ועמיתיו למחלקה.
בנוסף הוצגו קטעים מתחקיר דומה שהוצג בקנדה בשנת 1996 אודות שיטותיו של רולידר.
רולידר הכחיש את הטענות, והמכללה האקדמית כנרת אף גיבתה אותו.
בעקבות פרסום התחקיר ב"זמן אמת", החליטה מכללת בית ברל בה לימד רולידר, להפסיק את ההתקשרות עמו.
בנוסף, מאז שידור התחקיר הופעותיו בטלוויזיה דעכו.
בשנת 1996 החל ללמד ולכהן כראש החוג למדעי התנהגות במכללה האקדמית עמק יזרעאל.
החל משנת 2013 משמש כראש המחלקה ללימודי מדעי ההתנהגות במכללה האקדמית כנרת בעמק הירדן.
בנוסף משנת 2007 משמש רולידר חבר בוועדה למינוי פרופסורים במדעי החברה של המועצה להשכלה גבוהה.
בשנת 2011 נבחר על ידי ארגון מנתחי ההתנהגות העולמי (ABAI) לעמית הארגון(ABA Fellow list).
בינואר 2022 שודר ב"זמן אמת" תחקיר נוסף אודותיו, בו השתתפו מטופלים ישראלים של רולידר, שנטען כי השתמש בהם באותן שיטות כפי שנטען בתחקיר הקודם.
רולידר הגיש את תוכניות הטלוויזיה "סדרת חינוך" עם אברי גלעד שעסקה בנושאי חינוך והיבטיו השונים ו"המדריך למי שמחנך" עם קובי מחט שעסקה בטיפים ופתרונות מעשיים לקשיי התנהגות של ילדים ונוער.
רולידר הגיש את תוכנית הטלוויזיה "אספת הורים" בכל יום שישי בערוץ 2, כמו כן הוא הגיש באופן קבוע פינה בנושאי חינוך ילדים ונוער ב"תוכנית חיסכון" של חברת החדשות של ערוץ 2, בנוסף הוא הגיש תוכנית רדיו שבועית ברדיו קול רגע בשם "רולידר FM".
בשנת 2011 יצא ספרו "הורות ללא רגשות אשם".
בשנת 2014 השתתף בתוכנית המציאות, "הצילו!
אני לא יודע לבשל", אשר שודרה בערוץ 2.
בשנת 2015 כיכב בפרסומת טלוויזיה עבור המותג "קליק", בה הוא מנחה את ההורים כיצד לאכול את החטיף ולהתחמק מלחלוק אותו עם הילדים.
באותה שנה הנחה לצד אילנית לוי את התוכנית "זמן רולידר" בערוץ 20.
ב-2017 החל להנחות, בצוותא עם יעל גולדמן, את התוכנית "משפחה לפני הכל" המשודרת בקשת 12.
רולידר נשוי לאורה ואב לשלושה.
הורות ללא רגשות אשם, הוצאת אגם, 2011.
עמוק במים היא סדרת דרמת נעורים ישראלית בת 9 פרקים ששודרה מ-26 באוקטובר 2014 עד ל-23 בנובמבר 2014 בערוץ הראשון וכיום בכאן חינוכית.
הסדרה מתבססת על חבורת בני נוער שנמצאים בשבט צופי ים בהרצליה (שבט דקר).
הסדרה מספרת על שני אחים תאומים, בועז (אלון סנדלר) ודורון (מאור שוויצר) מצופי ים הלומדים בכיתה י"ב ומדריכים שתי קבוצות מתחרות ומתערבים ביניהם שזה שהקבוצה שלו תנצח בתחרות השיט השנתית יישאר לשנת שירות בשבט.
אחד האחים, בועז, מקבל שלושה נערים בסיכון לקבוצתו, הילה (אגם שוסטר), נערה שמסתובבת עם חבורת בנים ונוהגת לגנוב.
תומר (יניב זנבה), נער המואשם במעורבות במכירת סמים, למרות שלא לקח שום חלק בפשע שבוצע, וברק (דוד לביא) נער המתגורר בבית ללא הוריו, ונמצא אצל קצין מבחן בשל כך שנתפס משתתף בתחרות מכוניות.
גיבסון (מולי שולמן): :מנהל שבט צופי הים.
בועז (אלון סנדלר): האח התאום של דורון.
במהלך הסדרה מתאהב בהילה והופך לבן זוגה.
מדריך את קבוצת "אבו נפחא".
התערב עם אחיו התאום שהקבוצה של זה שינצח בתחרות השיט השנתית יישאר לשנת שירות בשבט צופי הים.
הקבוצה שלו, קבוצת "אבו נפחא" ניצחה את קבוצת "דולפין", אותה מדריך אחיו דורון, ולמרות זאת החליט להשאיר את ההחלטה של מי שיישאר לשנת שירות בשבט צופי הים בידי המנהל גיבסון.
חן (ירדן ברכה): חברה של דורון אחיו התאום של בועז.
מדריכה בצופי הים את קבוצת "הכרישים".
בועז דורון וחן חברים טובים.
במהלך העונה זה נראה שהיחסים של חן ובועז הם לא רק של ידידים אפשר לראות את זה כשהיא מגנה עליו מפני הירידות של אח שלו דורון, ובמסיבה של יותם שהם רקדו ביחד היא הרשתה לעצמה להוריד את העקבים כשרקדה עם בועז.
דורון (מאור שוויצר): האח התאום של בועז.
מדריך את הקבוצה המתחרה של בועז, "דולפין".
הקבוצה שלו הפסידה בתחרות השיט השנתית לטובת קבוצת "אבו נפחא", אותה מדריך אחיו בועז.
הילה פיצ'ון (אגם שוסטר): נערת טום-בוי, קשוחה.
נהגה בעבר לפרוץ ולגנוב ולכן נמצאת אצל קצין מבחן.
נשלחה על ידי קצין המבחן לשבט צופי הים על מנת שתהיה לה מסגרת, וכדי למנוע את כניסתה למוסד לעבריינים.
בהמשך הסדרה הופכת להיות בת זוגו של בועז.
ברק (דוד לביא): נער עשיר שנמצא תחת השגחת קצין מבחן בגלל שנתפס משתתף בתחרות מכוניות.
הוריו בחו"ל, וגם הוא כמו הילה נכנס לשבט צופי הים על מנת למנוע את כניסתו למוסד לעבריינים.
תומר (יניב ז'נבה): נער שנמצא אצל קצין מבחן בגלל שבקיוסק בו עבד מכרו סמים ולמרות שלא לקח חלק בעבירה הואשם במעורבות בעבירה, וגם הוא כמו הילה וברק נכנס לשבט צופי הים כדי למנוע את כניסתו למוסד לעבריינים.
רותם (ניצן לילה שביט): נערה בשבט צופי הים שהופכת להיות בת זוגו של ברק.
חיה בבית עם הורים שמרבים להתווכח ולריב ביניהם.
יותם (בן קיפריס): בן זוגה של יהלי.
יהלי (רז שמואלי): בת זוגו של יותם, אך בהמשך נפרדת מיותם ומתאהבת בתומר.
רון (גלעד מן): נער טוב וחברותי שאוהב לעזור לחבריו.
דולב (בועז מרחב) - נער מהקבוצה המתחרה "הכרישים", שלא יצא בחייו מחוץ לעיר ומסוקרן מהמצטרפים החדשים תומר, ברק והילה.
עמוס שוב (31 במרץ 1967 – 1 ביוני 2015) היה מנחה, שחקן, מדבב ובמאי טלוויזיה ישראלי.
עמוס שוב נולד ב-1967, ליוסף ושרה שוב, כבן שני מבין ארבעה ילדים.
גדל במושב גני עם ולמד בבית הספר התיכון האזורי בבית ברל.
בגיל 14 חלה במחלת הסרטן, ובעקבותיה נקטעה רגלו הימנית.
מפאת נכותו לא גויס לצה"ל.
למד לתואר ראשון בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב, ועוד בזמן לימודיו החל לשחק בהצגות, בהן: "מרי סטיוארט" (שביימה חנה מרון) ו"צחות בדיחותא דקידושין".
בהמשך, למד באוניברסיטת תל אביב לתואר שני בפילוסופיה.
בראשית דרכו השתתף, בין השאר, בסרט הטלוויזיה "סטמפניו" בבימויו של דן וולמן (1989) ובתוכניות הטלוויזיה "זהו זה!", "רואים 6/6" ו"לשון המראות" בטלוויזיה החינוכית ו"בקצה המכחול" בערוץ הראשון, לצד קרן מור ודרור קרן (1991).
התפרסם כאחד המנחים הראשונים בערוץ הילדים, אליו הצטרף בשנת 1993. בערוץ זה הנחה את תוכניות הילדים "כדור פורח", "נפגשים בשש", "הוגו", "הכיתה המעופפת".
בערוץ גם גילם דמות של מגיש חדשות מגלומני והיפראקטיבי ובעל סגנון מיושן, אשר נהג לפתוח ולסיים את שידוריו במשחק המילים "שוב איתכם, עמוס שוב איתכם", עליו חזר מספר פעמים.
ב-1997 הגיש בערוץ את התוכנית האישית "הבקבוק".
במקביל להנחיה בערוץ, השתתף בסדרה ההיסטורית "לאן יהודים לאן" בטלוויזיה החינוכית (1995), וכן גילם את דמותו של אדם ברוך במחזה "גורודיש" כאשר הועלה לראשונה בתיאטרון הקאמרי.
עמוס שוב פרש מהנחיה בערוץ הילדים בשנת 1998, אולם המשיך להשתתף בתפקידי דיבוב בערוץ כגון בתפקיד שרוך בשעשועון ההנפשה האינטראקטיבי "ברוך ושרוך" לצד מיכאל הנגבי (2001-2002), וכן בסדרה "משטרת האגדות" (בה שימש גם במאי דיבוב).
ב-1999 דיבב במשחק פיפוש את פריץ פון בזזז, פסיכיאטר גרמני מטורף שנוהג לומר "קישקע".
בשנים 1999–2001 הנחה לסירוגין בערוץ הראשון את התוכנית "כן או לא", בה הקהל באולפן צופה בסרט קצר ובוחר כיצד יסתיים.
בשנת 2001 ביים את תוכנית הנוער "יופי סופי" בהנחיית סופי צדקה, אשר שודרה בערוץ 2. בשנת 2003 מונה לעורך הראשי של ערוץ פוקס קידס.
השתתף כשחקן בסדרות טלוויזיה רבות, בהן "מעורב ירושלמי", "צה"ל 1", "הפיג'מות", "נשות הטייסים", "אולי הפעם", "האמת העירומה" ו"אחת אפס אפס".
שוב השתתף גם במספר סרטי קולנוע, בהם "זכרון דברים" בבימויו של עמוס גיתאי (1995), "מדוזות" (2007) ו"אליס" (2012), וכן בתפקיד קטן בסרט ההוליוודי "מינכן" (2005) בבימויו של סטיבן ספילברג.
בשנת 2011 השתתף בהצגה "בחלוף שנה", אשר הועלתה במסגרת פסטיבל תיאטרון קצר ב"צוותא" תל אביב ובה הופיע לצד אביגיל אריאלי, אשר הנחתה לצדו בעבר בערוץ הילדים.
החל משנת 2000 שימש גם מדבב בסדרות וסרטי הנפשה רבים, בהם "בית ספר למפלצות", "מפלצות נגד חייזרים", "עידן הקרח 2: נמסים מצחוק", "סימבה מלך הג'ונגל", "מר פיבודי ושרמן", "6 גיבורים", "דיג'ימון" ו"הדוב פדינגטון".
כמו כן, שימש שוב שחקן וקריין בפרסומות שונות, ועסק ביבוא תוכן דוקומנטרי לטלוויזיה.
עמוס שוב נפטר ב-1 ביוני 2015, בגיל 48, לאחר שכחצי שנה קודם לכן לקה פעם נוספת במחלת הסרטן.
נטמן בבית העלמין במושב גני עם, בו גדל.
שוב היה נשוי ליוצרת תמר ברקאי (אחותה של נועה ברקאי), ואב לשני ילדים.
הוא היה אחיהם של מבקרת הקולנוע והסופרת יעל שוב, של האמנית והאוצרת מורן שוב רובשוב ושל המוזיקאי עודד שוב.
עמוס פריש (נולד ב-1953) הוא פרופסור מן המניין במחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן.
עמוס פריש הגיש בשנת 1986 את עבודת הדוקטור שלו בנושא "פרשת מלכות שלמה בספר מלכים" במחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן.
פריש הוא פרופסור מן המניין במחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן וכיהן בעבר כראש המחלקה.
תחומי המחקר העיקריים שלו הם אלה: חקר ספרותי של המקרא (ובפרט הסיפור המקראי); הפרשנות המסורתית לתנ"ך (ובפרט הפרשנות הבתר-קלאסית); המלוכה במקרא; ספר תהלים.
יגיע כפיך – יחס המקרא אל העבודה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, בני ברק, תשנ"ט/ 1999.
הקריעה הגדולה – סיפור פילוג הממלכה בספר מלכים, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, באר שבע, תשע"ד/ 2013.
(עם יואל אליצור) יהודה אליצור, ישראל והמקרא – מחקרים גאוגרפיים, היסטוריים והגותיים, רמת גן תש"ס.
(עם משה גרסיאל, שמואל ורגון ויעקב קוגל) עיוני מקרא ופרשנות ה: מנחות ידידות והוקרה לאוריאל סימון, רמת גן תש"ס.
(עם שמואל ורגון ומשה רחימי) עיוני מקרא ופרשנות ח: מנחות ידידות והוקרה לאלעזר טויטו, רמת גן ואלקנה תשס"ח.
(עם שמואל ורגון, יעקב קוגל ורימון כשר) עיוני מקרא ופרשנות ט: מנחות ידידות והוקרה למשה גרסיאל, רמת גן תשס"ט.
(עם דוד אלגביש, משה גרסיאל ורימון כשר) עיוני מקרא ופרשנות י: מנחות ידידות והוקרה לשמואל ורגון, רמת גן תשע"א.
עמוס שושן (נולד בז' בטבת ה'תשכ"ט, 28 בדצמבר 1968) הוא רב יישובי רכס פוריה, ראש כולל "שערי תורה" ומחברם של ספרים תורניים.
שושן נולד בקריית שמונה בשנת 1968.
למד בישיבת כפר הרואה אצל הרב משה צבי נריה, עמו למד דף יומי בחברותא.
המשיך את לימודיו בישיבת הגולן והתגייס כלוחם לחטיבת גבעתי.
לחם בעזה באינתיפאדה הראשונה וכן בלבנון.
בהמשך יצא לקצונה ולאחר שהוסמך לרבנות שירת כרב חטיבתי.
לאחר שירותו הצבאי למד בכולל ההלכה בישיבת הגולן, וכן אצל הרב יעקב ניסן רוזנטל בחיפה.
הוסמך לרבנות על ידי הרבנים הראשיים לישראל, הרב ישראל מאיר לאו והרב אליהו בקשי דורון.
הרב שושן הינו בעל כושר לרבנות עיר מטעם הרבנות הראשית לישראל.
בשנת תשמ"ב נבחר לחתן התנ"ך של העיר קריית שמונה.
ובשנת תשנ"ב זכה בפרס רקנאטי "אברהם העברי", על חיבורו "מחלוקת הסמיכה", בנושא המחלוקת שהייתה בין מהר"י בירב למהרלב"ח בעניין סמיכת חכמים לדיינים מומחים, חלק מחיבורו זה פורסם באותה שנה בביטאון המועצה הדתית תל אביב יפו.
סיים לימודי תואר ראשון בהצטיינות יתירה במכללת אורות ישראל.
בשנים תשנ"ב-תשנ"ו היה מרצה מטעם משרד החינוך למורים בבתי הספר ובמדרשות תורניות.
שימש כר"מ בישיבה בחיספין וכראש כולל לרבנות בבית שאן.
וכן הרצה בקורסי ההסמכה לבלניות שעל ידי מוסדות "דור ודור".
בשנת תשנ"ו הוציא את ספרו הראשון "סוגה בשושנים", העוסק בהלכות נדה טבילה ומקוואות, ומהווה הכנה לנבחנים בבחינות ברבנות הראשית.
בהמשך הוציא את ספריו בנתיבות התלמוד – על השתלשלות תורה שבעל פה ותורתם של התנאים.
ספרו 'שער המלך' עוסק בשיטתו של הרמב"ם.
בי' בשבט תשנ"ט נבחר לשמש רב אזורי של יישובי רכס פוריה.
בשנת תשפ"ו הגיש את מועמדתו לרב העיר תל אביב-יפו.
משמש כרב ארגון "שמחת משה רבנו" העוסק בלימוד הלכות שבת והפצתם, ומקיים חידון שנתי החל משנת תשס"ז.
לצורך זה ערך והוציא הרב שושן את הספר "עונג שבת - הלכות נדבה", שזכה להסכמות מגדולי הרבנים ובראשם הרב עובדיה יוסף, אשר לקח חלק בחידונים אלו.
סוגה בשושנים - על הלכות נדה טבילה ומקוואות, תשנ"ו
בנתיבות התלמוד - השתלשלות תורה שבעל פה, תורת התנאים (ב' חלקים), תש"ס
שער המלך - עיונים במשנה תורה לרמב"ם ובשיטתו, תשס"ה
מעשה אבות - פירוש על מסכת אבות, תשס"ה
עונג שבת - על הלכות שבת, תשע"ג
מסילת ישרים - ביאורים על ספרו של הרמח"ל, תשע"ז
מאורות התלמוד - השתלשלות תושב"ע, עיון בתורת התנאים והאמוראים (ג' חלקים), תשע"ח
עמוק מתחת למים הוא מותחן אימה פסיכולוגי אמריקאי עצמאי משנת 2017 בבימויו של מאט אסקנדרי, שגם כתב את התסריט יחד עם מייקל הלטקוויסט.
במרכז העלילה שתי אחיות שנלכדות מתחת למכסה פיברגלס של בריכת שחייה, ומנסות להיחלץ על רקע המתחים האישיים ביניהן.
בתפקידים הראשיים משחקות אלכסנדרה פארק, נורה-ג'יין נון ודיאן פאר.
הסרט הופץ לצפייה לפי דרישה ב-20 ביוני 2017.
צעירה בשם בְּרִי (נורה-ג'יין נון) באה לשחות בבריכת השחייה הציבורית "קטיאה", ואליה מצטרפת אחותה ג'ונה (אלכסנדרה פארק) שחזרה אחרי שהייתה בגמילה כחודשים וחצי.
בינתיים, מנהל הבריכה מק'גריידי (טובין בל) מודיע שהבריכה נסגרת מוקדם מהרגיל לסוף שבוע ארוך עד יום שני לרגל חג ההודיה, ודוחק במתרחצים לעזוב את המקום.
אחר כך, מק'גריידי תופס את פועלת התחזוקה של הבריכה, קלרה, גונבת כסף מתיק במחלקת אבדות, ומאחר שקלרה היא אסירה בתקופת מבחן, הוא מורה לה לסיים את עבודות הניקיון ולא לשוב עוד לבריכה.
כאשר הן אוספות את חפציהן לעזוב, ברי מוצאת שטבעת האירוסין שלה אבדה.
ג'ונה רואה את הטבעת תקועה בתוך סבכת ברזל בקרקעית הבריכה, והשתיים צוללות לחלץ את הטבעת.
שיערה של ג'ונה נלכד במשאבה שבקרקעית, ברי מחלצת את אחותה, ובשל כך הן מתמהמהות לצאת מהמים.
מק'גריידי לא רואה אותן, ובחשבו שהמקום התרוקן, הוא סוגר את מכסה הפיברגלס של הבריכה ויוצא.
הן נלכדות מתחת למכסה וקריאותיהן לעזרה לא נשמעות.
ג'ונה נתקפת פאניקה, ואילו ברי מוצאת פתח עיבוי קטן במכסה ומנסה להרחיבו בעזרת שבר חד של אריח שמצאה במים, אך ללא הצלחה.
בין שתי האחיות נוצרים מתחים המציפים משקעים מהעבר: בעוד ברי היא האחות המוצלחת, ג'ונה היא "הכבשה השחורה", והיא מקנאה בברי בעיקר בגלל שברי עומדת להתחתן עם ארוסה דייוויד (כריסטיאן בלקברן).
בלהט הוויכוח מתברר שג'ונה מצאה את הטבעת בתיק של ברי והשליכה אותה לבריכה בכוונה.
ברי מצליחה לחלץ את הטבעת ומנסה לשווא לעקור את סבכת הברזל כדי לשבור בעזרתה את המכסה.
ברי חשה כאבי ראש וחולשה, ומגלה לג'ונה שלפני שלוש שנים היא אובחנה כחולת סוכרת אך לא סיפרה, וכעת היא זקוקה למזרק שנמצא בתיק, פן תיכנס לתרדמת.
מתוך הפחד, הן משוחחות על מות אביהן בשריפה שהתרחשה בביתם.
ג'ונה הדחיקה את הדבר עד כה, וברי מספרת לה שהאב חזר שיכור באותו לילה, הדליק סיגריה, התעלף ונפל על המיטה, והסיגריה הציתה את המצעים.
ברי נכוותה בידיה בנסותה לשווא להעיר אותו.
ג'ונה אושפזה לגמילה אחרי שניסתה להתאבד כי התקשתה להתמודד עם "המפלצות", ומתכוונת לזכרונות שרדפו אותה מאז האירוע.
ברי אומרת שכעת צריך לזכור שהאב מת.
דייוויד מתקשר כמה פעמים לטלפון של ברי השומעת את הצליל אך לא יכולה לענות.
היא מניחה שדייוויד יתחיל לדאוג, יתקשר למשטרה, וכך הן יינצלו.
בינתיים, קלרה נכנסת לנקות את המקום, והן קוראות לה לעזרה.
היא מוצאת את התיק של ברי, מוציאה ממנו כסף, טלפון חכם וכרטיס אשראי, ומתחילה להתגרות בהן ולסחוט אותן תוך הבטחה שתעזור להן.
ברי נאלצת לתת לה את הסיסמה לטלפון ואת הקוד של כרטיס האשראי, אחרי שקלרה מפסיקה את מערכת חימום הבריכה.
כשקלרה יוצאת למשוך כסף בעזרת הכרטיס, ברי מתחילה להיחלש, וג'ונה נתקפת רגשי אשמה ומנסה להרחיב את הפתח בעזרת שבר האריח.
קלרה חוזרת ומתגרה בהן שהכסף שהיה בחשבון לא מספיק.
הן מבינות שהיא לא שפויה, וג'ונה מפתה אותה לקרב את אוזנה לפתח כדי "לגלות לה סוד" ודוקרת את קלרה באוזן.
כנקמה, קלרה מפעילה את מערכת הניקוי שמזרימה כלור שכמעט גורם לאחיות להיחנק, מאלצת את ברי למסור לה את הטבעת, ומתרחקת כביכול ללכת לפדות אותה בכסף אצל משכונאי, אך נשארת לשמוע את שיחתן.
ג'ונה מאיימת להתאבד בעזרת שבר האריח, אך מתעשתת ומבקשת את סליחת ברי על קנאתה ומעשיה.
קלרה חוזרת אליהן, מטיפה להן מוסר והשתיים מביעות חרטה ומשכנעות אתה לפתח את מכסה הבריכה, אך היא לא מצליחה להפעיל את מנגנון הפתיחה משום שמק'גריידי החליף את קוד ההפעלה שהיה בידיה.
קלרה מסרבת להתקשר למשטרה מחשש שיחזירו אותה לכלא, ועוזבת את מבנה הבריכה.
ברי החוששת שהיא עומדת למות, מתוודה שהיא ידעה שהאב התעלל מינית בג'ונה, ולכן מנעה ממנו בכוח לברוח מהאש, ובעצם, הרגה אותו כדי להציל את אחותה.
היא מאבדת את הכרתה, ואז ג'ונה מצליחה לעקור את סבכת הברזל, מרסקת את מכסה הפיברגלס, מחלצת את שתיהן ומזריקה לברי את תכולת מזרק הגלוקגון.
לפתע מופיעה קלרה ואקדח בידה, מאיימת להרוג את האחיות כדי שלא יסגירו אותה, אך נתקפת רגשות אשמה וחמלה, מתחרטת ונותנת לג'ונה את הטלפון והטבעת.
ג'ונה מזעיקה עזרה ומאיצה בקלרה לברוח.
אנשי עזרה ראשונה מגיעים ומטפלים בברי השבה להכרתה.
ג'ונה נותנת לה את הטבעת, ואומרת "הרגנו את המפלצת".
+שחקנ/יתתפקידנורה-ג'יין נון בריאלכסנדרה פארק ג'ונהדיאן פארקלרה, אסירה במבחן ופועלת תחזוקה בבריכהכריסטיאן בלקברןדייוויד, ארוסה של בריטובין בל בהופעת אורחמק'גריידי, מנהל הבריכה
בתשובה לשאלה באיזו מידה העלילה מבוססת על סיפור אמיתי, הבמאי מאט אסקנדרי הסביר שמדובר בשילוב של כמה רעיונות שנבעו מהלא-מודע שלו.
לדבריו, הוא פוחד ממים ולא יודע לשחות, ובריכות וים מעוררים בו חרדות.
יחד עם מייק הלטקוויסט, הם חקרו סיפורים על אירועים דומים, ומצאו סיפור על צעירה אוסטרלית שטבעה למוות כאשר נלכדה תחת מכסה בריכה.