tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ראן הצטרף לקישור שכלל את אנדרו סינקאלה, כריסטיאן שפרינגר, אלברט שטרייט, רולף קריסטל גי-מיין וסבסטיאן שינדצילורץ, וסייע לקבוצה להעפיל לבונדסליגה מהמקום הראשון.
בעונת 2005/06, בה חזרה קלן לבונדסליגה, ראן ערך 11 הופעות ליגה בלבד, ואף שיחק מספר משחקים בקבוצת המילואים.
בתום העונה, נשר ראן עם קלן בחזרה לבונדסליגה השנייה לאחר עונה אחת בלבד.
קלן לאחר ירידת הליגה, ועבר לקבוצה אחרת מהבונדסליגה השנייה, הנזה רוסטוק.
ראן הבקיע שישה שערים בעונת הבכורה שלו בקבוצה, 2006/07, וסייע להנזה רוסטוק להעפיל לבונדסליגה מהמקום השני.
בעונת 2007/08 נשרו ראן והנזה רוסטוק בחזרה לבונדסליגה השנייה, בעונה בה ראן הבקיע שלושה שערי ליגה.
את עונת 2008/09 פתח ראן בהנזה רוסטוק וערך שמונה הופעות במדיה במסגרת הבונדסליגה השנייה.
בפגרת החורף, עבר ראן לגרויטר פירט, גם היא מהבונדסליגה השנייה.
ראן ערך עד לסוף העונה 13 הופעות, וסייע לגרויטר פירט לסיים חמישית, מרחק ארבע נקודות מעלייה לבונדסליגה.
ראן נשאר בקבוצה עוד שלוש עונות נוספות, אך לא היה בהן שחקן משמעותי וערך הופעות ספורות בכל עונה.
עם זאת, בעונת 2011/12 רשם ראן את עליית הליגה הרביעית בקריירה שלו, עם ארבע קבוצות שונות, כאשר גרויטר פירט סיימה ראשונה בבונדסליגה השנייה.
זאת על אף שערך רק שלוש הופעות ליגה באותה עונה.
ראן שיחק בתקופה זו בעיקר בקבוצת המילואים של גרויטר פירט.
ראן עזב את גרויטר פירט בקיץ 2012 לאחר שהקבוצה עלתה לבונדסליגה, וחתם ביאן רגנסבורג מהבונדסליגה השנייה.
ראן ערך 21 הופעות והבקיע שלושה שערים בעונה זו, אך הקבוצה נשרה אל הליגה הגרמנית השלישית בתום עונת 2012/13. לאחר עונה אחת בקבוצה, עזב ראן את יאן רגנסבורג וחתם בקבוצת המילואים של מועדון נעוריו פ.צ.
סנט פאולי, שם שיחק שתי עונות וערך 36 הופעות.
בשנת 2015 פרש ראן ממשחק פעיל בגיל 36.
במאי 2002 ערך ראן את הופעת הבכורה במדי נבחרת גרמניה בניצחון 0–7 על נבחרת כווית, במשחק הכנה למונדיאל 2002. למרות זאת, ראן לא זומן לסגל הסופי למונדיאל.
במרץ 2004 זומן ראן שוב לסגל הגרמני, למשחק ידידות מול נבחרת בלגיה, בו ניצחה גרמניה 0–3. ראן החליף במשחק זה את מיכאל באלאק בדקה ה-84. ראן נכלל בסגל הגרמני ליורו 2004, אך בסופו של דבר הודח מהסגל על ידי מאמנו רודי פלר בגין פציעה, והוחלף בכריסטיאן ציגה.
ראן ערך בסך הכל חמש הופעות במדי נבחרת גרמניה, אך לא השתתף בטורנירים גדולים.
כריסטיאנה הנרייטה, רוזנת פפאלץ-צווייבריקן , הייתה נסיכה גרמנית, ואשתו של קרל אוגוסט, נסיך ולדק ופירמונט.
כריסטיאנה הנרייטה נולדה ב-16 בנובמבר 1725 בריבוויל שהשתייכה לממלכת צרפת, לכריסטיאן השלישי, רוזן פפאלץ-צווייבריקן, ולקרולינה, רוזנת נסאו-זארבריקן, בתם של לודוויג קראפט, רוזן נסאו-זארבריקן ופיליפינה הנרייטה, נסיכת הוהנלוהה-לאנגנבורג.
ב-12 באוגוסט 1741 התחתנה קרולינה עם קרל אוגוסט, נסיך ולדק ופירמונט, ממנו נולדו לה 7 ילדים.
בשנת 1763 מת בעלה קרל אוגוסט, ובנה פרידריך קרל אוגוסט, נסיך ולדק ופירמונט עלה לשלטון במקומו, תוך שכריסטיאנה הנרייטה משמשת בתחילה כעוצרת.
בין השנים 1764–1778 שיפצה כריסטיאנה הנרייטה את הטירה בארולזן, והשיפוץ נערך על ידי פרנץ פרידריך רוטווייל.
כריסטיאנה הנרייטה נחשבה לבעלת השכלה גבוהה באמנויות ובמדעים, והיא הייתה חברה קרובה של האנתרופולוג יוהאן פרידריך בלומנבאך.
בנוסף הייתה לכריסטיאנה הנרייטה ספרייה מקיפה, אשר בשנת 1788 כללה כ-6,000 כרכים.
ב-11 בפברואר 1816 מתה כריסטיאנה הנרייטה בארולזן, ונקברה בחצר הטירה החדשה בארולזן.
ב-19 באוגוסט 1741 התחתנה כריסטיאנה הנרייטה עם קרל אוגוסט, נסיך ולדק ופירמונט, ממנו נולדו לה 7 ילדים:
פרידריך קרל אוגוסט, נסיך ולדק ופירמונט (1743–1812)
כריסטיאן אוגוסט, נסיך ולדק ופירמונט, (1744–1798)
גאורג הראשון, נסיך ולדק ופירמונט (1747–1813)
קרולינה, נסיכת ולדק ופירמונט (1748–1782), התחתנה עם פטר פון בירון
לואיזה, נסיכת ולדק ופירמונט (1751–1816), התחתנה עם פרידריך אוגוסט, דוכס נסאו
כריסטיאנו לוקארלי (; נולד ב-4 באוקטובר 1975 בליבורנו) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת החלוץ וכיום מאמן את קבוצת טרנאנה.
לוקארלי שיחק לאורך הקריירה ב-12 קבוצות שונות, מתוכן עשר קבוצות איטלקיות.
בעוד באיטליה זכה בתואר משמעותי אחד בלבד (קופה איטליה עם נאפולי בעונת הפרישה שלו), בחוויותיו הקצרות מחוץ לאיטליה זכה לוקארלי בגביע המלך הספרדי ובדאבל באוקראינה.
עונת השיא האישית שלו הייתה כחלוץ ליבורנו ב-, אז זכה בתואר מלך השערים של הסרייה א'.
על אף שהיה חלוץ יעיל בעל יכולת כיבוש גבוהה (כבש במאזן דו-ספרתי בעשר מעונותיו כשחקן), הקריירה הבינלאומית של לוקארלי הייתה קצרה וכללה שש הופעות בלבד, בהן כבש שלושה שערים.
לאחר פרישתו החל לשמש כמאמן בליגות הנמוכות באיטליה, וכיום הוא מאמן את קטניה מהליגה השלישית.
אחיו של כריסטיאנו, אלסנדרו, הוא כדורגלן פעיל באיטליה, בעל מעל ל-300 הופעות ליגה במדי פארמה.
לוקארלי החל את הקריירה הבוגרת בעונת , בגיל 17, במדי קבוצת צ'ויופלי, ששיחקה אז בליגה הרביעית.
הוא כבש חמישה שערים ב-28 הופעות ליגה בעונת הבכורה שלו, ואף זכה לזימון בכורה לנבחרת הלאומית עד גיל 18. בתום עונה אחת עבר לוקארלי לפרוג'ה מהליגה השלישית, שם יועד לשחק בקבוצת הנוער.
לוקארלי הפגין יכולת מרשימה במדי הנוער, עם 55 שערים בשתי עונות.
במדי הקבוצה הבוגרת זכה להזדמנויות ספורות, שכללו שתי הופעות בעונת הבכורה שלו, בה רשמה הקבוצה העפלה לסרייה ב', וחמש הופעות בליגה השנייה בעונה שאחריה.
לוקארלי לא כבש שערי ליגה בשבע הופעותיו בקבוצה.
לוקארלי נותר בסרייה ב' ועבר לשחק במדיה של קוזנצה.
הייתה זו עונת הפריצה של לוקארלי, שכבש 15 שערי ליגה ב-32 הופעות, וסייע לקבוצתו לסיים במקום ה-11 בטבלה.
הצלחתו של לוקארלי לא נעלמה מעיניו של צ'זרה מלדיני, שזימן אותו בתום אותה העונה לסגל הנבחרת האולימפית לקראת משחקי אולימפיאדת אטלנטה (1996).
לקראת עונת , ולאחר עונה אחת במדי קוזנצה, עבר לוקארלי לפדובה, אף היא מליגת המשנה.
לוקארלי הצליח לבלוט גם בקבוצתו החדשה, עם 14 שערי ליגה ב-34 הופעות.
לקראת עונת , בגיל 22, עשה לוקארלי את צעדיו הראשונים בסרייה א'.
הוא נרכש על ידי אטאלנטה.
לוקארלי פתח את דרכו בקבוצה עם שער במחזור הפתיחה בניצחון 2–4 על בולוניה, והוסיף צמד לרשתה של פארמה בשוויון 2-2 מחזור אחד אחר כך.
עם זאת, לאחר מכן נקלע לתקופה חלשה, כמו קבוצתו כולה, ושב לכבוש רק במחזור ה-21. בסך הכל כבש לוקארלי חמישה שערי ליגה ב-26 הופעות, אך קבוצתו נשרה בתום העונה לסרייה ב'.
מאמנה האיטלקי של ולנסיה, קלאודיו ראניירי, החתים את בן ארצו לוקארלי בקבוצתו לקראת עונת .
לוקארלי הצטרף לקבוצה מהליגה הספרדית ועזב לראשונה את איטליה, אך בקבוצתו החדשה הייתה תחרות קשה עבורו על המקומות בחוד ההתקפה, עליהם התחרה בין היתר מול קלאודיו לופס ואדריאן איליה.
הפציעה הקשה עמה התמודד במהלך העונה הוסיפה למחסור בדקות אותו חווה לוקארלי בקבוצה, והוא סיים את העונה עם שער ליגה אחד בלבד ב-13 הופעות.
ולנסיה רשמה עונה מוצלחת במקום הרביעי בטבלה, וסיימה את העונה עם זכייה בגביע הספרדי.
לוקארלי לא נכלל בסגל קבוצתו למשחק הגמר, בו הביסה ולנסיה 0–3 את אתלטיקו מדריד.
בתום עונה אחת בספרד, העדיף לוקארלי לשוב לאיטליה, ושם חתם במדי לצ'ה מהסרייה א'.
הוא שיחק בקבוצה במשך שתי עונות, בהן השתלט על עמדת החלוץ המוביל, היה למלך שערי הקבוצה בכל אחת מהעונות, ובסך הכל כבש 27 שערי ליגה ב-59 הופעות.
לוקארלי היה לאחד מהגורמים המשמעותיים להישארותה של הקבוצה בליגה בשתי העונות במדיה.
עונה אחת לאחר שעזב אותה, נשרה הקבוצה לליגת המשנה.
לקראת עונת חתם לוקארלי בטורינו.
בעונת הבכורה שלו בקבוצה כבש לוקארלי תשעה שערי ליגה בשלושים הופעות, והיה לסגן מלך השערים של הקבוצה.
בין שעריו של לוקארלי באותה העונה נרשמו שערים משמעותיים, בהם השערים במכריעים בניצחונות 0–1 על מילאן ועל לאציו, והשער הראשון של קבוצתו בדרבי מול יובנטוס, בו חזרה טורינו מפיגור 0–3 לשוויון 3-3. לאחר העונה הראשונה שהסתיימה במרכז הטבלה, חוותה טורינו עונת נפל משמעותית.
ארבעה מאמנים שונים הובילו את הקבוצה בעונת , ולוקארלי ערך תחתם 26 הופעות ליגה, בהן כבש שער אחד בלבד.
בתום העונה נשרה הקבוצה לליגת המשנה מהמקום האחרון בטבלה.
עוד בשלהי עונתו האחרונה בטורינו, עקב לוקארלי כאוהד אחר הקבוצה מעיר הולדתו, ליבורנו, בדרכה לליגת המשנה.
הוא אף נכח כצופה במשחק ההעפלה של הקבוצה לסרייה ב', ופרץ לכר הדשא עם אוהדי הקבוצה בסיום המשחק כדי לחגוג את ההישג.
לוקארלי החליט להצטרף לקבוצה בליגת המשנה בעונת , וכבר בעונת הבכורה שלו קבע שיא אישי של 29 שערי ליגה (שני באותה עונה רק ללוקה טוני מפלרמו שכבש שלושים שערים), שהובילו את קבוצתו לליגה הבכירה מהמקום השלישי בטבלה, לראשונה מזה 55 שנים.
בעונת זכה לוקארלי בתואר מלך השערים של הסרייה א', לאחר שכבש 24 שערי ליגה.
באותה העונה שיתף פעולה בקבוצה עם אחיו, אלסנדרו, והתברג עם קבוצתו במקום התשיעי בטבלה.
לוקארלי זכה להצעות מקבוצות מובילות באיטליה ומחוצה לה, כולל הצעה בסך שלושה מיליון אירו מזניט סנקט פטרבורג, אך בצעד חריג החליט לוותר עליהן ולהמשיך במדיה של ליבורנו.
עונה אחר כך הוביל את טבלת כובשי הקבוצה עם 19 שערי ליגה בדרך למקום השישי ולהופעה היסטורית בגביע אופ"א, לראשונה בתולדות הקבוצה.
לוקארלי כבש באותה העונה חמישה שערים במפעל (כולל בשוויון 1-1 הביתי מול מכבי חיפה בשלב הבתים), והוביל את קבוצתו עד לשלב הנוקאאוט הראשון, שם הודחה ליבורנו על ידי אספניול.
את העונה סיים בפעם הרביעית ברציפות כמלך שערי הקבוצה.
עם זאת, לקראת סיום אותה העונה, פרץ סכסוך בין לוקארלי לבין נשיא המועדון, אלדו ספינלי, סביב פיטוריו של מאמן הקבוצה דניאלה אריגוני.
לוקארלי הצהיר כי יעזוב בתום העונה, אך בהיעדרן של הצעות קוסמות הודיע על הישארותו לעונה חמישית במדי ליבורנו.
ההחלטה השתנתה לאחר חודש בלבד, ב-13 ביולי 2007, אז חתם לוקארלי במדיה של שחטאר דונצק.
הקבוצה האוקראינית בהדרכתו של מירצ'ה לוצ'סקו, רכשה את לוקארלי בן ה-32 תמורת כשמונה מיליון אירו, והעניקה לחלוץ חוזה בסך כשלושה מיליון אירו לעונה.
בכך היה לוקארלי לאיטלקי הראשון שמשחק בליגה האוקראינית.
שחטאר זכתה באותה העונה בדאבל המקומי, אך לוקארלי היה שותף לחצי עונה בלבד, בה כבש ארבעה שערי ליגה ב-12 הופעות.
בינואר 2008, לאחר חצי עונה בשחטאר, שב לוקארלי לאיטליה וחתם במדי פארמה.
עד לסיום העונה תרם לוקארלי ארבעה שערי ליגה ב-16 הופעות, אך לא הצליח לסייע לפארמה לשרוד בליגה הבכירה.
לוקארלי החליט להישאר בקבוצה עונה נוספת, בה הצטרף אליו אחיו אלסנדרו שחתם בקבוצה.
לוקארלי קיבל את סרט הקפטן, תפקיד אותו במשך חצי העונה הראשונה.
עם זאת, ב-5 בפברואר 2009, במהלך אימון לקראת משחק חוץ מול אנקונה, נטש לוקארלי את האימון ללא אישור.
בעקבות הוא הושעה מהסגל למשחק, ועד לסיום העונה לא שב לשחק בצורה סדירה.
את העונה סיים עם 12 שערי ליגה ב-29 הופעות בלבד (מתוך 42), וקבוצתו שסיימה שנייה בטבלה שבה לליגה הבכירה.
לקראת עונת , עבר לוקארלי בהשאלה ללקדנציה שנייה במדי ליבורנו.
לוקארלי הוביל את טבלת כובשי הקבוצה עם עשרה שערי ליגה ב-28 הופעות, אך קבוצתו נשרה מהמקום האחרון בטבלה לליגת המשנה.
עונה אחר כך עבר בהשאלה פעם נוספת, הפעם לנאפולי.
כבר בשלבי הפתיחה של עונת , במהלך משחק בליגה האירופית מול אוטרכט, נפצע באופן חמור בברכו השמאלית ונאלץ להיעדר ארבעה חודשים מהמגרשים.
את שער הליגה היחיד שלו במדי נאפולי כבש לוקארלי במחזור הסיום של העונה מול יובנטוס.
לוקארלי המשיך לעונת השאלה נוספת, אך במהלכה זכה להזדמנויות ספורות בלבד.
הוא ערך שלוש הופעות ליגה בהן לא השכיל לכבוש, ובסיום העונה זכה עם נאפולי בקופה איטליה, תוארו הראשון באיטליה, וזאת על אף שלא שותף בניצחון 0–2 על יובנטוס במשחק הגמר.
בתום העונה פרש לוקארלי ממשחק פעיל בגיל 36.
לוקארלי החל את דרכו בנבחרת איטליה עם תום עונת , אז היה למלך שערי הסרייה א', כשהיה בן 29. הוא זומן על ידי המאמן מרצ'לו ליפי לסגל הנבחרת לקראת טורניר ידידות שנערך בארצות הברית ובקנדה.
את שער הבכורה שלו בנבחרת כבש כבר בהופעת הבכורה שלו, ב-8 ביוני 2005, כשאיטליה ו נפרדו בשוויון 1-1. שלושה ימים אחר כך שיחק מול באותו הטורניר, אך מאז נגרע מסגל האיטלקים ולא נכלל בו עד לסיומו של טורניר מונדיאל 2006.
לוקארלי שב לנבחרת תחת המאמן רוברטו דונאדוני, שהדריך אותו בליבורנו מספר שנים קודם לכן.
הוא שותף בהפסד 0–2 ל במשחק ידידות שנערך באצטדיון בליבורנו, עיר הולדתו.
כשנה לאחר מכן שותף בשני משחקים במסגרת מוקדמות יורו 2008, ואת הופעתו השישית והאחרונה ערך בניצחון 0–2 על במשחק ידידות ב-17 באוקטובר 2007, בו כבש את שני שעריה של נבחרתו.
בסך הכל ערך לוקארלי שש הופעות בינלאומיות בלבד, בהן כבש שלושה שערים.
לוקארלי החל את קריירת האימון באחת מקבוצות הנוער של פארמה (גילאים 15–17) בעונת .
בתום העונה, קיבל את הצעתה של פרוג'ה להתמנות לתפקיד מאמן הקבוצה בליגה השלישית.
עם זאת, חילוקי דעות בין לוקארלי להנהלת הקבוצה הביאו לפיטורי המאמן עוד בטרם פתיחתה של העונה, ובתקופה זו הספיק להדריך את הקבוצה במשחק רשמי אחת בלבד, בו הפסידה והודחה מהגביע האיטלקי.
באוקטובר 2013, לאחר תשעה מחזורים בליגה השלישית, התמנה לתפקיד מאמן אספריה ויארג'ו, אותה הוביל למקום ה-13 בטבלה.
בתום העונה עבר לאמן את פיסטוייסה, גם היא מהליגה השלישית, אך פוטר לאחר פחות מעונה אחת, בפברואר 2015, בעקבות רצף תוצאות שליליות.
אימן את ליבורנו במהלך 2018. באוקטובר 2019 חזר לאמן את קטניה
כריסטיאנה שמידטמר הייתה שחקנית ודוגמנית גרמנייה.
שמידטמר נולדה במנהיים לגרטרוד וליאקוב שמידטמר.
אביה נעדר ברוסיה במהלך מלחמת העולם השנייה, אמה נישאה בשנית והן עברו להתגורר בהיידלברג.
בגיל שבע עשרה שלחה אותה אמה לבית ספר בלונדון על מנת שתלמד אנגלית, ולאחר מכן חזרה שמידטמר למולדתה והשלימה את לימודיה התיכוניים.
ב-1959 עברה למינכן על מנת ללמוד משחק, בניגוד לרצון משפחתה ואמה שהייתה מעוניינת שתעסוק ברפואה.
במהלך תקופה זו היא שיחקה בהפקות בימתיות לילדים.
בין השנים 1961–1963 עסקה רק במשחק בתיאטרון ולאחר מכן פנתה לתחום הדוגמנות.
היא דגמנה למגזיני אופנה גרמניים ומגזיני עירום, לאחר מכן היא הופיעה במגזין "פלייבוי" בארצות הברית, דגמנה לחברת הקוסמטיקה מקס פקטור והייתה הדוגמנית הראשית של "יריד ניו יורק העולמי" ב-1964.
היא הופיעה בהפקות שונות בטלוויזיה והקולנוע הגרמני וב-1965 הופיעה בסרט "ספינת השוטים" כמאהבת יפהפייה, לאחר שבמאי הסרט קיבל המלצה עליה.
ב-1965 גילמה דיילת בלופטהנזה בסרט "בואינג בואינג" לצד טוני קרטיס.
היא הייתה אחת מהשחקניות הגרמניות הבודדות שזכו להצלחה בהוליווד במהלך שנות השישים ויש שהגדירו אותה כ"הייבוא המרגש ביותר מאז מרלן דיטריך".
עקב המראה המושך שלה וההופעה הגרמנית האופיינית היא לוהקה פעמים רבות לטייפקאסט של "הגרמנייה האטרקטיבית".
במהלך שנות השבעים היא הופיעה במספר תוכניות אירוח בארצות הברית.
ב-1975 שיחקה בסרט המדע הבדיוני "פלישת העכביש הענק" ובסרט "המומחה" עם אדם וסט ומרלן שמידט.
ב-1977 שיחקה בפרק של הסדרה "וונדר וומן".
היא גילמה את פריצי, המורה לפסנתר הסקסית והמכורה למין ב"שפשוף נעים", הסרט השלישי בסדרת "אסקימו לימון".
ב-1980 היא פרסמה את האוטוביוגרפיה שלה במגזין גרמני.
ב-13 במרץ 2003 הלכה לעולמה בגרמניה.
כריסטיאנה אברהרדינה מברנדנבורג-ביירוית הייתה נסיכה גרמנייה ואשתו של אוגוסט השני, מלך פולין.
כריסטיאנה אברהרדינה נולדה ב-19 בדצמבר 1671 בביירוית, לכריסטיאן ארנסט, מרקיז ברנדנבורג-ביירוית ולסופיה לואיזה מוירטמברג, בתם של אברהרד השלישי, דוכס וירטמברג ואנה קתרינה מזאלם-קירבורג.
היו לה חמישה אחים צעירים, שרק שניים מהם שרדו.
היא נשארה קרובה לקרוביה בביירוית והמשיכה לבקר אותם אף לאחר נישואיה.
ב-20 בינואר 1693 התחתנה כריסטיאנה אברהרדינה עם פרידריך אוגוסט, הנסיך הבוחר מסקסוניה, בנישואים פוליטיים לחלוטין ואומללים ביותר.
היא ילדה לו בשנת 1696 את הנסיך פרידריך אוגוסט, שעלה על כיסאו בסקסוניה ובפולין לאחר מותו.
בשנת 1697 נבחר בעלה למלך פולין, ובעקבות כך המיר את דתו לקתולית.
כריסטיאנה אברהרדינה לא אהבה את מעשיו של בעלה, היא סירבה להמיר את דתה לקתולית יחד אתו.
על אף שאוגוסט ניהל את חצרו מדרזדן, בשל ריבוי פילגשיו וחוסר העניין שלו בה, רוב הזמן היא לא גרה איתו שם, וניהלה חיים שקטים וצנועים באחוזה ליד דרזדן, שהייתה קרובה למגורי חמותה, שגם לה היה משמורת על בנה, שלעיתים קרובות ביקרה בו, שכן היא וחמותה היו ידידותיות.
היא יצאה לטיולים לקרובי משפחתה בביירוית ולספא באימס, וביקרה בקביעות בדרזדן בעונת הקרנבל ובחג המולד.
כריסטיאנה אברהרדינה המשיכה להשתתף בחיי בית המלוכה הייצוגיים בדרזדן בכל פעם שנדרשה נוכחותה, החגיגות הגדולות ביותר היו הביקור הרשמי של פרדריק הרביעי, מלך דנמרק ב-1709 וחתונת בנה ב-1719.
חייה היו למעשה סיפור טראגי - ולאחר מותה ב-4 בספטמבר 1727, בלוייתה אפילו בעלה ובנה לא השתתפו.
כריסטיאנה ג'ירלי (באיטלקית: Cristiana Girelli; נולדה ב-23 באפריל 1990) היא כדורגלנית איטלקייה המשחקת בעמדת החלוץ ביובנטוס ובנבחרת איטליה.
ג'ירלי החלה את הקריירה שלה במועדון הכדורגל מהעיר ורונה, שבשורותיו שיחקה במשך שמונה שנים, שבהן זכתה בעשרה תארים.
בשנת 2013, היא חתמה בקבוצת ברשה, שבמדיה שיחקה במשך חמש עונות ואף הייתה סגנית מלכת השערים לעונת 15–2014 עם 27 כיבושים.
מאז שנת 2018 היא משחקת בשורות יובנטוס.
במרץ 2013, היא ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת הבוגרת במסגרת משחק ידידות נגד נבחרת אנגליה.
לאחר מכן, היא הפכה לחלק מהסגל האיטלקי ליורו 2013. היא לקחה חלק במונדיאל 2019, שבו הבקיעה שלושה שערים בניצחון 0–5 נגד נבחרת ג'מייקה במסגרת המחזור השני של שלב הבתים.
כריסטיאנה ורטנברג היא אתלטית גרמנייה, שהתחרתה בעיקר בריצת 1500 מטר.
היא התמודדה מטעם גרמניה המזרחית באולימפיאדת מוסקבה שהתקיימה במוסקבה, רוסיה בריצת 1,500 מטר וזכתה במדליית הכסף.
1975 – מקום חמישי באליפות אירופה באולמות.
1976 – השתתפות באולימפיאדת מונטריאול: הודחה בריצת הביניים של 1,500 מטר.
אליפות העולם 1979, ראשונה בריצת 1,500 מטר במונטריאול.
1983 – השתתפות באליפות העולם בהלסינקי: המקצה בוטל עקב חום, 1,500 מטר.
כריסטיאן רולפס היה צייר מודרניסטי גרמני.
בשנת 1851 עבר רולפס עם הוריו לפרדסדורף.
בשנת 1864 הוא נפל מעץ וספג פציעה קשה ברגלו.
הרופא המטפל נתן לו חומרי ציור כדי להתמודד עם השעמום.
הוא זיהה את כישרונו האמנותי של הילד ועודד אותו להמשיך לצייר מאותו רגע ואילך.
משנת 1866 למד רולפס בבית הספר התיכון בסגברג.
רולפס פגש את הצייר וסופר האמנות לודוויג פייטש בברלין בשנת 1870, והלה המליץ עליו לבית הספר לאמנויות בווימאר, שם קיבל משרה מפאול תומאן.
בשלב מוקדם זה הוא יצר בעיקר יצירות נטורליסטיות.
עקב מחלה ברגלו האחרת (דלקת כרונית במח העצם), נאלצו לקטוע את רגלו בשנת 1873, ובשנת 1874 חזר רולפס ללימודיו.
משנת 1884 היה אמן עצמאי בווימאר ופנה לאימפרסיוניזם.
בשנת 1886, בהזמנתה של תרז היידנרייך, בילה כמה חודשים כאורח באחוזה ליד קאסל, שם צייר כמה דיוקנאות של המשפחה ואת נופי האחוזה.
בשנת 1901 עבר להאגן בהזמנתו של קרל ארנסט אוסטהאוס, שם הצליח להקים סטודיו.
בין השנים 1910–1912 היה במינכן והסביבה.
הוא המשיך להתמקד בכנסיות ובבנייני ימי הביניים של סוסט ביצירתו עד שנות העשרים של המאה העשרים, וכן בתצפיות על מנזר אנדקס בבוואריה.
בנוסף, צייר עירום ונופי הרים בבוואריה עילית.
בסביבות 1910 פנה רולפס לאקספרסיוניסטים.
באותה שנה הוא נבחר כחבר וכשופט באיגוד האמנים הגרמני בדרמשטאדט.
נישואיו עם הלן פוגט בשנת 1919 וההכרה הציבורית שקיבל עם תערוכה מיוחדת בגלריה הלאומית בברלין העניקו לו תנופה החדשה.
ביום הולדתו ה-75 בשנת 1924 הוענקה לו חברות באקדמיה הפרוסית לאמנויות.
משנת 1927 הוא היה באסקונה כל שנה – בעיקר מחודשי האביב עד דצמבר.
בשנת 1930 פגש שם את הלמוט מקה ומריאן פון ורפקין, איתם עבד עד לאביב 1931.
עבודות רולפס רבות הוחרמו לתערוכת "האמנות המנוונת" במינכן בשנת 1937, ביניהן כ-450 יצירות ממוזיאון כריסטיאן רולפס בהאגן (מוזיאון אוסטהאוס האגן).
נאסר עליו לצייר, והוא הוצא מהאקדמיה הפרוסית לאמנויות בברלין ב־7 בינואר 1938, יום לפני מותו.
כמה מגמות מודרניות באות לידי ביטוי בעבודתו האמנותית של כריסטיאן רולפס, החל מהציור הנטורליסטי שבלט בשנות השבעים.
עבודתו בלטה בשני הסגנונות החשובים של תקופתו, תחילה האימפרסיוניזם ואחר כך האקספרסיוניזם.
האוסף הנרחב ביותר של יצירותיו, כלומר כ־700 עבודות מכל הסוגים, נמצא עדיין במוזיאון אוסטהאוס האגן.
כריסטיאן רוסי הוא קריקטוריסט וקומיקסאי צרפתי.
רוסי נולד ב-31 בדצמבר 1954, בעיירה סן-דני הצרפתית.
הוא למד רישום במכללת אקול אסטיין והחל את הקריירה היצירתית שלו בשנת 1973 כאשר פרסם סיפורים קצרים במגזין "פורמולה 1", מגזין קומיקס לילדים אשר יצא לאור באותה תקופה על ידי הוצאת פלורוס.
מאוחר יותר החל לכתוב ולאייר סיפורי קומיקס עבור מגזינים נוספים של ההוצאה, בהם "le même éditeur" (עם סיפורי הקומיקס 'Djin' ו-'Historiques'), מגזין "Glénat" (עם סיפורי הקומיקס 'קירקוס' ו'גומיא!') ופרסומים שונים במגזין L'Écho des savanes.
בשנת 1999, לאחר מותו של הסופר ז'אן מישל שרלייה, נבחר רוסי לאייר את הסדרה ג'ים קוטלס אותה יצרו שרלייה והקומיקסאי ז'אן ז'ירו בשנים הקודמות.
רוסי, אשר הושפע רבות מעבודותיו של ז'ירו, נהנה לעבוד איתו כאשר ז'ירו החליף את שרלייה המנוח בכתיבה ורוסי החליף את ז'ירו כמאייר.
יחד השניים יצרו שישה ספרים בסדרה, אשר זכו להצלחה מרובה בצרפת.
בראשית שנות האלפיים שימש רוסי כסטוריבורדר עבור רומנים גרפיים שונים, ביניהם עיבוד לקומיקס של רומן מאת ז'ורז' ז'אן ארנו.
פרס כובע החמור בפסטיבל קוואי דה בולס (1997).
כריסטוף כריסטיאן רובן היה צייר גרמני-אוסטרי ופרופסור באוניברסיטה.
כריסטיאן רובן היה בנו של קרל רובן (1772–1843), מורה לציור בבית הספר בטריר, שלימד שם גם את בנו.
לאחר שסיים את התיכון נסע לדיסלדורף בשנת 1823 ללמוד ציור אצל פטר קורנליוס באקדמיה המלכותית לאמנות.
ציור המזבח "הירידה מהצלב" נוצר בתקופה זו כיצירה הגדולה הראשונה בציור ההיסטורי שלו.
כשעבר קורנליוס למינכן, הוא עבר לשם בשנת 1826 ועבד על ויטראז'ים עבור חלונות הזכוכית החדשים של קתדרלת רגנסבורג וכנסיית הרובע הקתולית "מריה הילף" ברובע או במינכן.
בתחילה כעוזרו של קורנליוס, בהמשך כאמן עצמאי.
הוא עבד עבור המלך לודוויג הראשון בכמה פרויקטים גדולים של בנייה.
בשנת 1836 הוזמן מרובן הקומפוזיציות לקישוט טירת הוהנשוואנגאו.
עד מהרה הוא התמסר גם לציור ז'אנר.
התוצאה הייתה מוטיבים שפורסמו גם כתחריטים וליטוגרפיות והיו בשימוש נרחב.
כחברו של מקס האוסהופר, הוא השתייך למושבת האמנים שלו של ציירי הנוף והז'אנר באזור כימזה בדרום בוואריה.
הוא התחתן עם אחותה של אשתו של האוסהופר אנה, סוזנה דמבסר (1819–1903), בתו של בעל בית מפראואנאינזל .
מבין אלה, הבכור, פרנץ רובן, הפך לצייר.
בשנת 1841 ביקר ברומא באותה שנה מונה למנהל האקדמיה לאמנות בפראג, שם עסק בציורי קיר.
במהלך תקופה זו נוצר ציור השמן שלו "קולומבוס ברגע בו גילה את העולם החדש".
הרוזן פרנץ וליאו פון תון היו בין תומכיו, והוא גם היה ידיד עם הראשון.
הוא צייר אולם מפואר לנסיך הוגו קארל אדוארד צו זאלם-רייפרשיידט.
ירוסלב צ'רמק היה בין תלמידיו.
בשנת 1850 הוא נעשה חבר בוועדה לרפורמה באקדמיה לאמנויות יפות בווינה.
בין השנים 1852 ל־1872 הוא היה מנהל האקדמיה הזו.
הוא לא היה פופולרי בקרב כל בני דורו, ולכן היה לו יריב ידוע קרל רהל.
דרך עבודתו באקדמיה רובן כמעט ולא מצא הזדמנויות להמשיך בכישוריו האמנותיים.
הוא השקיע זמן רב ביישום הרפורמות הדרושות ובעבודה מנהלית, או שהתמקד בהוראת תלמידיו.
אלה כללו את קרל בוהם, פרנטישק צ'רמק, פרדיננד לאופברגר, גבריאל פון מקס וונצל שוורץ.
הצייר האוסטרי פרנץ ראס היה גם אחד מתלמידיו.
כמה שנים לאחר פרישתו, מת רובן בגיל 69 באינצרסדורף שליד וינה.
הוא קיבל פרסים ותארים כמו מסדר כתר הברזל השלישי.
תואר ממסדר פרנץ יוזף, צלב האבירים של המסדר הבלגי של ליאופולד, צלב הקצינים של מסדר גואדלופה המקסיקני וצלב המפקד של מסדר האפיפיור גרגורי.
הצייר פרנץ רובן היה בנו.
כריסטיאנֶה פ' קוך (נולדה בשנת 1973) היא פיזיקאית גרמנייה ופרופסור באוניברסיטה החופשית של ברלין.
עיקר עיסוקה הוא בדינמיקה קוונטית.
קוך נולדה בעיר האלה שבמדינת סקסוניה-אנהלט בגרמניה.
בשנת 1991 סיימה את לימודיה התיכונים בגימנסיה לסינג בעיירה דובלן ולאחר מכן למדה בקולג' לייבניץ בטיבינגן.
בשנים 1992–1998 עשתה את לימודיה לתואר ראשון ושני בפיזיקה באוניברסיטת הומבולדט בברלין (בתקופה זו שהתה כשנה אחת באוניברסיטת טקסס באוסטין כעמיתת פולברייט).
במהלך לימודי התואר השני עסקה בתורת הכאוס.
בשנת 1998 החלה את לימודיה לתואר שלישי בפיזיקה.
את זמנה במהלך שנות הדוקטורט חילקה בין מכון פריץ הבר בברלין (בהנחיית הנס-יואכים פרוינד ופולקהארד מאי) לבין האוניברסיטה העברית בירושלים, שם הייתה תלמידתו של רוני קוזלוב.
עבודת הדוקטורט שלה, שהוגשה בשנת 2002, נשאה את הכותרת "דינמיקה קוונטית דיסיפטיבית עם המילטוניאן חלופי: שיטות ויישומים".
בשנת 2003 עברה קוך לצרפת ושהתה כשנתיים כעמיתה בתר דוקטורית בהנחיית פרופ' פרנסואה מסנו-סיוס ב-Laboratoire Aimé Cotton Orsay.
בשנת 2005 הגיעה לישראל ושהתה כשנה נוספת כעמיתה בתר דוקטורית בהנחיית רוני קוזלוב.
ב-2006 שבה לגרמניה והקימה קבוצת מחקר באוניברסיטה החופשית של ברלין.
ב-2010 עברה לאוניברסיטת קסל וכיהנה קרוב לעשור כפרופסור לפיזיקה תאורטית, זאת מבלי לעבור את תהליך ההביליטציה המסורתי הנהוג באקדמיה הגרמנית.
ב-2019 חזרה לאוניברסיטה החופשית של ברלין.
בשנים 2018–2019 שהתה במכון ויצמן למדע כפרופסורית אורחת, במשרה על שם רוזי ומקס ורון.
מחקרה של קוך מתמקד בשליטה קוונטית של אטומים, מולקולות ומערכות חומר מעובה.
תחומי המחקר המרכזיים שלה נוגעים ליישום של שליטה קוונטית בתגובות כימיות המושרות על ידי אור וכן לעיבוד מידע קוונטי.
קבוצתה עושה שימוש בקונספטים מתחום השליטה הקוהרנטית ותורת השליטה האופטימלית, וביישומם למערכות קוונטיות פתוחות ומבודדות.
לקוך שיתופי פעולה נרחבים עם חוקרים מרחבי אירופה (דנמרק, צרפת, פולין וספרד), ארצות הברית וישראל.
בין שותפיה העיקריים מישראל ניתן למצוא את רוני קוזלוב, דוד טנור, רועי בר ואד נרבייצ'וס.
במרוצת השנים שימשה קוך כחברה בצוות העריכה של העיתון Journal of Physics B ובוועדת הייעוץ של המרכז למידע ושליטה קוונטיים באוניברסיטת ניו מקסיקו.
כיום היא חברה בצוות העריכה של Science Advances, משמשת כסגנית ראש החטיבה לאופטיקה קוונטית באגודה הגרמנית לפיזיקה וכן עמיתה בקרן SciPost Physics.
פרס הסטודנט של קרן הרהאוז (1998)
מדליית אוטו האן מטעם אגודת מקס פלאנק (2003)
מענק ע"ש אמי נתר מטעם הקרן הגרמנית למדע (2006)
ציון השופטת המצטיינת מטעם האגודה האמריקנית לפיזיקה (2018)
כריסטיאן תורסטוודט הוא כדורגלן נורווגי, המשחק בעמדת הקשר בססואולו ובנבחרת נורווגיה.
ב-1 בפברואר 2018 חתם תורסטוודט על חוזה לשנה וחצי במועדון הכדורגל ויקינג.
הוא זכה בתואר השחקן הצעיר של העונה בליגה הנורווגית השנייה.
הוא ערך את הופעת הבכורה בהפסד 0–2 ל-Mjøndalen ב-10 באפריל 2018. ב-22 באפריל כבש שער בכורה בניצחון 0–4 על אוסאן.
ב-3 בינואר 2020 חתם על חוזה לשלוש שנים וחצי בראסינג גנק.
ב-19 בינואר ערך את הופעת הבכורה בניצחון 0–3 על זולטה ורכם, משחק בו גם כבש את שער הבכורה.
ב-12 ביולי 2022 חתם לחמש שנים בססואולו מהסרייה א'.
ב-18 בנובמבר 2020 ערך תורסטוודט את הופעת הבכורה שלו בנבחרת נורווגיה בתיקו 1-1 עם אוסטריה.
ב-29 במרץ 2022 כבש שער בכורה בניצחון הנבחרת 0–9 על ארמניה.
תורסטוודט הוא בנו של שוער העבר אריק תורסטוודט.
אחותו, שרלוט תורסטוודט, היא דוגמנית ידועה בנורווגיה ומנחה בערוץ MTV הנורווגי.
כריסטיאנֶה אנדלר (בספרדית: Christiane Endler; נולדה ב־3 ביולי 1991) היא כדורגלנית צ'ילאנית המשחקת בעמדת השוערת כיום באולימפיק ליון.
זוכת פרס The Best לשנת 2021.
כריסטיאנה מריאנה פון ציגלר הייתה משוררת וסופרת גרמנייה.
היא נודעת ביותר בטקסטים של תשע קנטטות, שיוהאן סבסטיאן באך חיבר אחרי חג הפסחא של 1725.
כריסטיאנה מריאנה רומאנוס נולדה בלייפציג, שם שירת אביה כמאיור ב-1701. את הקריירה הספרותית שלה החלה לאחר מות בעלה השני, קפטן פון ציגלר, בשנת 1722. היא חזרה ללייפציג, שם חיה בבית המשפחה, הרומאנוסהאוס, עם אמה.
אביה נשפם לתקופת מאסר ממושכת בגלל עבירות כספים.
על אף הנסיבות המשפחתיות הקשות, היה הבית לסלון ספרותי ומוזיקלי.
יוהאן כריסטוף גוטשד עודד את פעילותה כמשוררת.
היא הייתה לחברה הראשונה באגודה הספרותית של גוטשד, "החברה הגרמנית" (Deutsche Gesellschaft).
ב-1741 נישאה בשלישית ופעילותה הספרותית נפסקה.
היא מתה בפרנקפורט על האודר.
באך עבר ללייפציג בשנת 1723 לקבל עליו את משרת מנצח המקהלה בכנסיית תומאס.
בתפקידו זה חיבר מספר רב של קנטטות לביצוע בכנסיות העיר.
יש ספק מסוים בשאלה, מי כתב את הלבריות לבאך בשנותיו הראשונות בלייפציג.
יהיה אשר יהיה הלבריתן המקורי, נראה שבאך חיפש לבריתן חדש ב-1724, וייתכן שאז פגש את ציגלר.
אלה הן תשע הקנטטות שבאך הלחין לטקסטים של ציגלר:
השאלה היא, מדוע פנה באך ללבריתנים אחרים.
עדיין היו טקסטים של ציגלר שלא הולחנו.
היא פרסמה מחזור של טקסטים לקנטטות בשנת 1728, אלה שבאך הלחין ואחרים שהוא לא הלחין.
ג'ון אליוט גרדינר סבור, שייתכן כי מנהגו של באך לתקן את הטקסטים שלה כדי להתאימם למטרותיו גרם למתח ביחסיהם.
היה שוני קל בין הגרסאות שציגלר פרסמה לבין הטקסטים שהופיעו בקנטטות, וזאת, יש מקום להניח, כתוצטה מתיקונים שהמלחין הכניס בלבריות שהוגשו לו.
נראה שהיו גם אי-אילו מקרים של ליקויי תקשורת, כשבאך מתאים את המילים של ציגלר למוזיקה שחיבר קודם לכן (כמו למשל ב-Er rufet seinen Schafen mit
כריסטיאן גבריאל רומרו (בספרדית: Cristian Gabriel Romero; נולד ב-27 באפריל 1998 בקורדובה שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת טוטנהאם הוטספר מהפרמייר ליג ובנבחרת ארגנטינה.
רומרו גדל במחלקת הנוער של בלגראנו.
הוא ערך 16 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הארגנטינאית.
ב-1 ביולי 2018 חתם בגנואה מהסרייה א'.
ב-20 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד יובנטוס במסגרת המחזור התשיעי בליגה לעונת 2018/2019. ב-28 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד אודינזה במסגרת המחזור העשירי בליגה.
הוא ערך 27 הופעות ליגה בעונה זו, בהן הבקיע שני שערים.
ב-12 ביולי 2019 חתם ביובנטוס מהסרייה א', והושאל בחזרה לגנואה למשך עונת 2019/2020. הוא ערך 30 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שער אחד.
ב-5 בספטמבר 2020 הושאל למשך עונה אחת לאטאלנטה מהסרייה א'.
הוא ערך 31 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שני שערים.
ב-6 באוגוסט 2021 חתם במועדון באופן קבוע.
ביום בו חתם באטאלנטה הושאל למשך שתי עונות לטוטנהאם הוטספר מהפרמייר ליג.
ב-15 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–1 על מנצ'סטר סיטי במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2021/2022. ב-16 במרץ 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–2 על ברייטון אנד הוב אלביון במסגרת המחזור ה-16 בליגה.
הוא ערך 22 הופעות ליגה בעונה זו, בהן הבקיע שער אחד.
ב-30 באוגוסט 2022 חתם על חוזה קבוע לחמש עונות במועדון.
ב-3 ביוני 2021 ערך רומרו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארגנטינה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת צ'ילה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. ב-8 ביוני 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 2-2 נגד נבחרת קולומביה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
הוא היה חלק מסגל נבחרת ארגנטינה בטורניר קופה אמריקה 2021, בו זכתה נבחרתו, וערך שלוש בטורניר.
כריסטיאן רולדן הוא כדורגלן אמריקאי שמשחק בעמדת הקשר בקבוצת סיאטל סאונדרס מה-MLS.
ב-9 במרץ 2015, רולדאן ערך את הופעת הבכורה שלו ב-MLS בניצחון 0-3 על ניו אינגלנד רבולושן.
בנובמבר 2019, הוא היה חלק מהקבוצה הבוגרת של סיאטל סאונדרס שזכו בגביע ה-MLS.
ב-10 בנובמבר 2019, שיחק רולדן עבור סיאטל בניצחון ביתי של 1-3 על טורונטו בגביע ה-MLS.
באוגוסט 2022, רולדן עבר ניתוח בפרק הירך לטיפול בהרניה ספורטיבית, זו הייתה הפציעה הראשונה בקריירה המקצועית שלו.
הוא חזר לקבוצה לשלושת משחקיהם האחרונים ב-MLS, כשסיאטל נכשלה להעפיל לפלייאוף.
ב-13 ביולי 2017, רולדאן הופיע לראשונה בנבחרת ארצות הברית, בניצחון 2-3 על נבחרת מרטיניק, במסגרת שלב הבתים של גביע הזהב 2017.
כריסטיאן שוסלה, באנגלית: Christian Schussele (נולד ב-16 באפריל 1824 – 20 באוגוסט 1879) היה אמן ומורה אמריקאי, וזכה במדליית הכבוד האמריקאית לעיצוב.
הוא למד אצל אדולף איבון ופול דלארוש בשנים 1842–1848 ולאחר מכן הגיע לארצות הברית.
כאן, במשך זמן מה, הוא עבד בכרומוליתוגרפיה שאותה הכיר עוד בצרפת.
מאוחר יותר התמסר כמעט כולו לציור.
הציור "אנשי הקידמה" שלו (1857) הציג דיוקן קבוצתי של תשעה עשר ממציאים ומחדשים אמריקאים.
בעוד שכל המתוארים עדיין היו בחייהם, הם מעולם לא נפגשו כקבוצה אלא הורכבו מדיוקנאות בודדים קיימים.
הוא שוכן כעת בקופר יוניון, ניו יורק.
יצירות ידועות אחרות כוללות "נקה את המסלול" (1851); " פרנקלין לפני מועצת הלורדים" (1856); "זייסברגר מטיף לאינדיאנים" (1859); "עובד הברזל והמלך שלמה" (1860); "וושינגטון בעמק פורג' "(1862) ועוד.
בערך בשנת 1863, הוא קיבל שיתוק ביד ימין.
בשנת 1865, הוא יצא לאירופה ועבר טיפול קשה ללא שום תוצאות נראות לעין.
בשובו, ב-1868, הוא נבחר למלא את התפקיד של מנהל מחלקת הרישום והציור באקדמיה של פנסילבניה, בה החזיק עד מותו.
במהלך תקופה זו הפיק את "המלכה אסתר המגנה את המן", בבעלות האקדמיה (1869), ואת "יריד אלזס" (1870).
רוב הציורים שזכו לשמות זכו להכרה נרחבת באמצעות הדפסים גדולים של ג'ון סארטיין וחרטים אחרים.
הצייר תומאס אייקינס העביר את השיעורים של שוסלה כשהיה חולה מכדי ללמד.
אייקינס ירש את שוסלה כמדריך לציור ורישום באקדמיה.
כריסטיאנה פאול היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון גרמנייה.
זוכת פרס אמי הבין-לאומי לשנת 2016.
פאול באה ממשפחה של רופאים; אביה היה אורתופד ומנתח ואמה רופאה מרדימה.
מ-1980 עד 1990 היא למדה בבית הספר התיכון הפוליטכני ארנסט בוש במחוז ברלין של פאנקוב, שם גם נולדה.
לאחר שסיימה את לימודיה התיכוניים ב-1992 בבית הספר פרידריך ליסט בברלין -ניידרשונהאוזן היא למדה רפואה וסיימה בהצלחה את לימודיה באוניברסיטת הומבולדט בברלין וקיבלה את הדוקטורט שלה בשנת 2002. במקביל ללימודי הרפואה, היא המשיכה לעבוד במשחק.
ולמד זמן קצר למדה במכון לי שטרסברג בניו יורק.
היא ויתרה על הקריירה שלה כרופאה ב-2004 כדי להקדיש זמן רב יותר למשחק בנוסף לטיפול בבתה.
פאול החלה את הקריירה כדוגמנית עבור מגזינים כמו בראבו וווג בגיל 15. היא הייתה בת 17 כשקיבלה את התפקיד הראשי הראשון שלה בסרט "Deutschfieber".
החל משנות ה-90 הופיעה בתוכניות טלוויזיה וסרטים בגרמנית.
היא שיחקה ביותר מ-80 הפקות קולנוע וטלוויזיה והיא אחת השחקניות המפורסמות והמבוקשות בגרמניה, ואף הייתה מועמדת לאוסקר הגרמני.
בשנת 2008 שיחקה בסרט הדרמה היווני "אבק זמן" של הבמאי תיאו אנגלופולוס.
ב-2013 הופיעה במיני סדרה הגרמנית "דור מלחמה".
ב-2016 זכתה בפרס אמי הבינלאומי עבור סרט הטלוויזיה הגרמני Unterm Radar (אנ') (מתחת לרדאר)
ב-2018 הופיעה בסדרה האמריקאית "מקביל".
ב-2021 הופיעה בסדרה "FBI: אינטרנשיונל" כקתרין ייגר, סוכנת היורופול.
בשנת 2025 שיחקה בעונה השנייה של סדרת המותחן הבריטית "חטיפה" (אנ') מבית אפל TV פלוס.
פאול הייתה נשואה לרופא פרופ.
מאז 2017 כריסטיאנה פאול נשואה לפיזיקאי, מדען האקלים אנדרס לברמן ומתגוררת איתו בברלין.
יש לה בת מאשה (נולדה 2002) ממערכת יחסים טרם נישואיה ובן מקסימילאן שוונק (נולד: 2006) מנישואיה הראשונים.
גולדן קמרה כשחקנית הבאה הטובה ביותר - 1998
טלסטאר מועמדת לשחקנית הטובה ביותר - 1998
פסטיבל סרטי טלוויזיה באדן-באדן בתור השחקנית הטובה ביותר עבור "מתחת לרדאר" - 2015
פרס אמי הבינלאומי כשחקנית הטובה ביותר על התפקיד הראשי ב"מתחת לרדאר" - 2016
מועמדת לפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר פרס האוסקר הגרמני - 2017
מסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה - 2017
כריסטיאן שטרייך הוא מאמן כדורגל מקצועי גרמני ושחקן עבר.
שטרייך היה המאמן של מועדון הבונדסליגה פרייבורג עד מרץ 2024 הוא אימן במועדון במחלקות השונות משנת 1995. ב-29 בדצמבר 2011 הוא מונה למאמן לאחר פיטוריו של מרקוס זורג.
בזכות ההצלחה המיידית שלו במועדון והאישיות האנרגטית והכריזמטית שלו, שטרייך נחשב ל"דמות פולחן", "אש אכזרית", ו"פילוסוף הכדורגל".
במאמר של הניו יורק טיימס מיוני 2020 הוא תואר כ"מצפון החברתי הלא רשמי של הכדורגל הגרמני".
שטרייך התחיל את קריירת הנוער שלו בשנת 1983 בפרייבורגר FC, ששיחקה בליגה השנייה של באדן-וירטמברג.
בעונתו הראשונה עם המועדון, זכה עם פרייבורגר באליפות, אך הובס בסיבוב העלייה לבונדסליגה השנייה.
בשנת 1985 עבר לשחק בשטוטגרטר קיקרס, שם שיחק שנתיים.
ב־1987 עבר לשחק עבור פרייבורג בבונדסליגה השנייה.
לאחר עונה אחת עם פרייבורג, בה הופיע 22 פעמים וכבש 2 שערים, עבר שטרייך לקבוצה מהבונדסליגה השנייה, פ.צ.
הומבורג, איתה סיים במקום השני והעפיל לבונדסליגה בשנת 1989. בעונת 1989–1990, הופיע שטרייך עשר פעמים במדי הומבורג.
פרייבורגר ושיחק שם עד שקריירת המשחק שלו נקטעה בשנת 1995 עקב שבר במפרק כף הרגל.
שטרייך חזר לפרייבורג בשנת 1995 כמאמן נוער.
עם קבוצת הנוער, זכה בגביע הגרמני לנוער בשנים 2006, 2009 ו-2011 ובאליפות הבונדסליגה לנוער בשנת 2008. לאחר מינויו של רובין דוט למאמן הקבוצה הראשונה בקיץ 2007, שימש שטרייך כעוזר מאמן והתמקד בעיקר בקבוצת הנוער.
תחת ניהולו, עברו מספר שחקני נוער לקבוצה הבוגרת, כולל: דניס אאוגו, ג'ונתן פיטרויפה, דניאל שוואב, אקה אוזומה, עומר טופראק ואוליבר באומן.
בתחילת עונת 2011–2012, מונה שטרייך לעוזר מאמן של הקבוצה הראשונה של פרייבורג, עם המנהל החדש מרקוס סורג, לאחר שרובין דוט עזב את המועדון לטובת אימון באייר לברקוזן.
לאחר חצי עונה חלשה בבונדסליגה בה הייתה פרייבורג בסכנת ירידה , מונה שטרייך למאמן ראשי ב-29 בדצמבר 2011 לאחר פיטוריו של מרקוס זורג.
לאחר פגרת החורף, המשחק הראשון של פרייבורג בבונדסליגה תחת ניהולו של שטרייך היה נגד קבוצת תחתית נוספת, אאוגסבורג.
פרייבורג ניצחה 1–0 בזכות שער בדקה ה-88 שהבקיע מתיאס גינטר, שחקן שאומן על ידי שטרייך ברמות הנוער בפרייבורג וקודם לקבוצה הבוגרת על ידו.
הניצחון העלה את פרייבורג מעל לקו התחתון בטבלה.
למרות שהקבוצה נחשבה כמי שתירד ליגה לפני ששטרייך לקח את המושכות, לאחר רצף של 9 משחקים ללא הפסד, פרייבורג הבטיחה את הישארותה בבונדסליגה במחזור ה-32 עם תיקו 0–0 נגד הנובר 96. הקבוצה סיימה את העונה ברצף של 10 משחקים ללא הפסד, לפני שהפסידה במחזור האחרון לאלופת הליגה בורוסיה דורטמונד.
פרייבורג סיימה את העונה במקום ה-12. לאחר העונה, שטרייך נבחר למאמן השנה בגרמניה על ידי המגזין הרשמי של הבונדסליגה, Goal!
תחת שטרייך, בעונת 2012–2013, סיימה הקבוצה במקום החמישי, הישג השיא שלה מאז עונת 1994–1995. המקום החמישי הבטיח מקום בליגה האירופית בעונת 2013–2014, הישג שהמועדון לא השיג מאז עונת 2001–2002 של הטורניר.
בעונת 2012–2013, פרייבורג גם הגיעה לחצי גמר הגביע הגרמני לראשונה בתולדותיה, אך הפסידה לשטוטגרט, 1–2, והחמיצה את ההזדמנות לשחק נגד באיירן מינכן בגמר.
לאחר העונה, שטרייך נבחר למאמן העונה על ידי מגזין Kicker, כאשר הוא גובר על המאמן זוכה הטרבל יופ היינקס.
שטרייך האריך את חוזהו בסיום העונה.
העונה השלישית עם שטרייך כמאמן התחילה בצורה לא מוצלחת במיוחד, כאשר פרייבורג נשארה במקום ה-16 בבונדסליגה והודחה בשלב הבתים של הליגה האירופאית לאחר שסיימה במקום השלישי.
פרייבורג הודחה בסיבוב השלישי של הגביע הגרמני על ידי באייר לברקוזן, אך סיימה את עונת הבונדסליגה במקום ה-14 ובכך נותרה בליגה.
פרייבורג פתחה את עונת 2014–2015 עם ניצחון 2–0 נגד איינטרכט טרייר בגביע הגרמני.
אולם, עם חמישה ניצחונות בלבד במחצית השנייה של העונה, לא היו מספיקים, והקבוצה סיימה במקום ה-17 וירדה לליגה השנייה בנקודה אחת בלבד.
שטרייך הוא בנו של קצב וגדל בעבודה בחנות של אביו.
הוא מייחס את האישיות המזמינה שלו להוריו ולאופן שבו התייחסו ללקוחות בחנות.
לאחר סיום פתאומי של קריירת המשחק שלו, השלים שטרייך את לימודיו בגרמנית, וגם למד ספורט והיסטוריה באוניברסיטה; הוא הפך בסופו של דבר למורה מוסמך.
כריסטיאנה דל'אנה (באיטלקית: Cristiana Dell'Anna; נולדה ב-24 באוגוסט 1985) היא שחקנית איטלקייה.
דל'אנה נולדה בנאפולי, לאב רופא ואם מורה.
היא למדה בדרמה סטודיו לונדון ובבית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה.
לאחר כמה תפקידים קטנים, דל'אנה פרצה בשנת 2012, כאשר גילמה את התאומות Micaela e Manuela Cirillo באופרת הסבון "Rai 3 Un posto al sole".
ב-2015, קיבלה את תפקידה הידוע ביותר, פטריציה סנטור בסדרת הפשע "גומורה".
על הופעתה בסרט "מלך הצחוק" של מריו מרטון זכתה במועמדות של דוד די דונטלו לפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר.
בשנת 2024 גילמה את התפקיד הראשי בסרט הדרמה הביוגרפי "קבריני" שם גילמה את דמותה של הנזירה פרנצ'סקה קבריני (אנ').
שנהסרט/סדרהתפקידהערות2012-2016"Un posto al sole"סדרת טלוויזיה2016-2019גומורהסדרת טלוויזיה2017"Mr.
כריסטיאן שטוקר הוא פוליטיקאי ומשפטן אוסטרי ממפלגת העם האוסטרית (ÖVP), אשר מכהן כקנצלר אוסטריה.
שטוקר נולד בווינר נוישטאדט, בן לפוליטיקאי פרנץ שטוקר .
הוא למד משפטים באוניברסיטת וינה עד לקבלת תואר דוקטור ב-1988 ולאחר מכן עבד כעורך דין.
שטוקר מכהן כחבר המועצה הלאומית של אוסטריה החל מ-12 ביוני 2019, ובין ספטמבר 2022 לינואר 2025 שימש כמזכ"ל מפלגת העם האוסטרית.
ב-5 בינואר 2025 נבחר כיושב הראש הזמני של המפלגה, לאחר התפטרותו של קארל נהאמר.
ב-27 בפברואר 2025 הכריזו מפלגת העם האוסטרית, המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית ו-NEOS – אוסטריה החדשה והפורום הליברלי על הסכם להקמת ממשלת קואליציה חדשה בהנהגתו של שטוקר כקנצלר אוסטריה.
לראשונה מאז מלחמת העולם השנייה שלטה באוסטריה ממשלה בת שלוש מפלגות שקמה לאחר חמישה חודשי קיפאון פוליטי.
הממשלה הושבעה ב-3 במרץ 2025. ההסכם הקואליציוני, כלל הצבת תנאים מחמירים יותר למבקשי מקלט, תיקון חוקי השכירות ויישום קיצוצים מתוכננים בקצבאות.
שטוקר הביע את מחויבותו לאיחוד האירופי וביקר את רוסיה, אשר מלחמתה מול אוקראינה הייתה נושא מרכזי בפוליטיקה האירופית והעולמית.
כְּרִיסְטְיַאן תּוֹמַאזְיוּס היה משפטן ופילוסוף גרמני.
כריסטיאן תומאזיוס נולד בלייפציג וקיבל את השכלתו מאביו, (1622–1684), שהיה באותה תקופה מרצה זוטר באוניברסיטת לייפציג (ולימים דיקן ורקטור, וכן מנהל ה).
דרך הרצאות אביו, כריסטיאן הושפע מהפילוסופיה הפוליטית של הוגו גרוטיוס וסמואל פון פופנדורף.
הוא המשיך את לימודי המשפטים ב בשנת 1675, וסיים את הדוקטורט שלו ב-1679. ב-1680, הוא נישא לאנה כריסטין היילנד ופתח משרד עורכי דין בלייפציג.
בשנה שלאחר מכן החל גם ללמד בבית הספר למשפטים של האוניברסיטה.
ב-1684 הוא הפך לפרופסור למשפט הטבע, ועד מהרה משך תשומת לב בזכות כישרונותיו, ובמיוחד בזכות התקפותיו על דעות קדומות מסורתיות בתאולוגיה ובמשפטים.
ב-1685 הוא פרסם תזה פרובוקטיבית בשם "De crimine bigamiae" ("פשע הביגמיה"), שבה טען שביגמיה מותרת על פי משפט הטבע.
בשנת 1687 הכניס תומאזיוס חידוש נועז כשהחל להרצות בגרמנית במקום בלטינית.
הוא נשא הרצאה בנושא "כיצד יש לחקות את דרך החיים הצרפתית", בהתייחסו לשימוש הצרפתי בשפת אימם לא רק בחיי היומיום אלא גם במחקר אקדמי.
לדברי החוקר קלאוס לואיג, אירוע זה מסמן את תחילתו האמיתית של עידן הנאורות בגרמניה.
בשנה שלאחר מכן, הוא החל לפרסם כתב עת חודשי (Scherzhafte und ernsthafte, vernüftige und einfältige Gedanken über allerhand lustige und nutzliche Bücher und Fragen – "מחשבות היתוליות ורציניות, הגיוניות ופשוטות על כל מיני ספרים ושאלות משעשעות ומועילות") שבו לעג לחולשות הפדנטיות של המלומדים.
הוא צידד בפיאטיסטים במחלוקתם עם הנוצרים האורתודוקסים, והגן על נישואים בין-דתיים של לותרנים וקלוויניסטים.
הוא גם פרסם כרך על משפט הטבע שהדגיש את התבונה הטבעית, ומאמר שהגן על נישואים בין לותרנים וחברי הכנסייה הרפורמית.
כתוצאה מדעות אלו ואחרות, כריסטיאן תומאזיוס הוקע בדרשות בכנסיות ב-10 במאי 1690, נאסר עליו להרצות או לכתוב, והוצא נגדו צו מעצר.
הוא נמלט לברלין, והאלקטור פרידריך השלישי הציע לו מקלט בהאלה, עם משכורת של 500 טאלר ואישור להרצות.
הוא סייע בהקמתה של אוניברסיטת האלה (1694), שם הפך לפרופסור שני ולאחר מכן פרופסור ראשון למשפטים, וב-1710 היה לרקטור האוניברסיטה.
הוא היה אחד ממורי האוניברסיטה המוערכים ביותר והכותבים המשפיעים של תקופתו, ובשנת 1709 מונה למועצה המלכותית.
אף על פי שלא היה הוגה פילוסופי מעמיק, תומאזיוס סלל את הדרך לרפורמות גדולות בפילוסופיה, כמו גם במשפטים, ספרות, חיי חברה ותאולוגיה.
משימתו הייתה להציג נקודת מבט רציונלית של הגיון פשוט, ולהביא את הידע האלוהי והאנושי לידי ביטוי בעולם היומיומי.
בכך הוא יצר תקופה חדשה בספרות גרמנית, פילוסופיה ומשפטים בגרמניה, ויחד עם , החל את התקופה המודרנית של היסטוריה כנסייתית.
אחת ממטרות חייו הייתה לשחרר את הפוליטיקה והמשפטנות משליטת התאולוגיה.
הוא נלחם באומץ ובעקביות למען חופש המחשבה וחופש הביטוי בענייני דת וגישר בין המגזר האקדמי לבין המרחב הציבורי.
בהקשר זה, הוא חלק הרבה במשותף עם תלמידו , אשר מאוחר יותר התנגד לאמונותיו המטפיזיות הדתיות של תומאזיוס.
במשפט, הוא ניסה להוכיח שכללי המשפט הרומי, שסתרו את עקרונותיו שלו של משפט הטבע, מעולם לא התקבלו בפועל ולכן היו נטולי תוקף; הוא גם ניסה לתת לגיטימציה לעקרונותיו שלו על ידי הצגתם כמשפט מקובל שנבנה על יסודות גרמאניים.
באופן זה הוא תרם ליצירת מחקר של משפט פרטי נפרד מזה של המשפט הרומי.
תומאזיוס נזכר לעיתים קרובות ביצירות גרמניות כמחבר "השיטה הטריטוריאלית", או התאוריה הארסטיאנית של שלטון כנסייתי.
עם זאת, הוא לימד שהמדינה רשאית להתערב רק בחובות משפטיות או ציבוריות, ולא בחובות מוסריות או פרטיות.
הוא לא היה מעניש אפילו אתאיסטים, אם כי סבר שיש לגרש אותם מהמדינה, והוא יצא בחריפות נגד רדיפת מכשפות ושימוש בעינויים.
בתחום התאולוגיה הוא לא היה נטורליסט או דאיסט, אלא מאמין בצורך בדת התגלותית לשם ישועה.
הוא הושפע עמוקות מהפיאטיסטים, ובמיוחד משפנר, וניכר היה פן מיסטי במחשבתו; אך אלמנטים אחרים באישיותו היו חזקים מכדי לאפשר לו להשתייך במלואו לזרם דתי זה.
הוא נפטר בהאלה בשנת 1728.
את עקרונותיו הפדגוגיים הוא ביטא בשני חיבורים לטיניים עיקריים: "Institutiones iurisprudentiae divinae" ("מוסדות המשפט האלוהי", 1688), שהתבסס על הרצאה בנושא משפט הטבע של סמואל פון פופנדורף, ו-"Fundamenta juris naturae et gentium" ("יסודות משפט הטבע ומשפט האומות", 1705).
כריסטין ארון היא אתלטית צרפתייה.
היא אלופת עולם, אלופת אירופה, שיאנית אירופה הנוכחית בריצה היוקרתית ל-100 מטר ובעלת מדליית ארד אולימפית.
מדורגת שישית בכל הזמנים בריצת 100 מטר (10.73 שניות).
ב-1990 החלה להתאמן בהדרכת המאמן פרננד אורטביסה.
בשנת 1997 החלה להתאמן אצל סטפן דיאגנה, אלוף העולם בריצת 400 מטר משוכות.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1997 זכתה ארון במדליית ארד בריצת שליחות 4x100 מטר בשיא צרפת חדש של 42.21 שניות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא אמריקאי ותחרות חדש של 41.47 שניות, וג'מייקה (42.10 שניות).
בנוסף, היא סיימה במקום רביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.05 שניות, 2 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 1998 זכתה ארון בשתי מדליות זהב.
בריצה ל-100 מטר בשיא אירופה חדש של 10.73 שניות ובריצת שליחות 4x100 מטר 42.59 שניות.
אותה שנה היא זכתה בתואר האתלטית האירופאית של השנה.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בסביליה, ספרד בשנת 1999 זכתה ארון במדליית כסף בריצת שליחות 4x100 מטר בשיא צרפת חדש של 42.06 שניות, אחרי בהאמה (41.92 שניות) ולפני ג'מייקה (42.15 שניות).
בנוסף, היא סיימה במקום שישי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.97 שניות.
באולימפיאדת סידני (2000) סיימה ארון במקום רביעי בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.42 שניות ובמקום 14 בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.42 שניות.
ארון לא השתתפה באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באדמונטון, קנדה בשנת 2001 עקב פציעה.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בפריז, צרפת בשנת 2003 זכתה ארון במדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר בשיא צרפת חדש של 41.78 שניות, לפני ארצות הברית (41.83 שניות) ורוסיה (42.66 שניות).
לאחר מספר שנים נפסלה ארצות הברית בשל שימוש בסמים של מריון ג'ונס ומדליית הכסף הועברה לרוסיה ומדליית הארד לאוקראינה (43.07 שניות).
בנוסף, היא סיימה במקום חמישי בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.06 שניות, בשלב חצי הגמר היא עלתה מהמקום הראשון בתוצאה של 11.01 שניות.
באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה ארון במדליית ארד בריצת שליחות 4X100 בתוצאה של 42.54 שניות, אחרי ג'מייקה 41.73 שניות ורוסיה 42.27 שניות.
בנוסף, היא סיימה במקום 11 בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.21 שניות ובמקום 14 בריצת 200 מטר בתוצאה של 23.05 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 22.77 שניות.
בנוסף, היא סיימה במקום רביעי בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.85 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 סיימה ארון במקום שביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.12 שניות.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה ארון במקום 17 בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.36 שניות.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2010 זכתה ארון במדליית כסף בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.45 שניות, אחרי אוקראינה (42.29 שניות) ולפני פולין (42.68 שניות).
בנוסף, היא סיימה במקום 8 בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.37 שניות.
כריסטיאנסטד היא עיר באי סנט קרואה שבאיי הבתולה של ארצות הברית - טריטוריה של ארצות הברית.
בעבר הייתה העיר בירת איי הודו המערבית הדנים, ומסיבה זו נבנתה בה המצודה המהווה היום חלק מהאתר ההיסטורי הלאומי כריסטיאנסטד.
נכון לשנת 2000 מתגוררים בעיר 2,637 תושבים.
בעיר נשמרו בניינים דנים רבים מהמאה ה-18. בניינים אלה מאופיינים בצבעוניות הפסטלית שלהם, ובגגות הרעפים האדומים שלהם - מאפיינים שהפכו את העיר לאתר תיירות פופולרי.
יהודה פיליפ בנימין, שר החוץ היהודי של מדינות הדרום במלחמת האזרחים האמריקנית נולד בכריסטיאנסטד ב-1811, להורים יהודים ספרדים אזרחי אנגליה.
כריסטין מדלן אודט לגארד היא נשיאת הבנק המרכזי האירופי מאז ה-1 בנובמבר 2019. בעבר כיהנה כיושבת ראש קרן המטבע הבין-לאומית.
לפני מינויה לקרן המטבע הייתה שרת האוצר של צרפת בממשלת פרנסואה פיון, ולפני כן שרת החקלאות ושרת המסחר בממשלת דומיניק דה וילפן.
היא האישה הראשונה שנבחרה לשמש כנשיאת הבנק המרכזי האירופי, הראשונה שהייתה יושבת ראש קרן המטבע הבינלאומית והראשונה שכיהנה כשרת אוצר של מדינה ממדינות ה-G8.
קודם למינויה כשרת אוצר דורגה לגארד כאחת מ-30 הנשים החזקות ביותר בעולם על ידי המגזין "פורבס".
לגארד היא עורכת דין בולטת בצרפת בתחום דיני עבודה ודיני הגבלים עסקיים, והייתה לאישה הראשונה שעמדה בראש חברת עורכי הדין הבינלאומית הענקית בייקר את מקנזי.
לכריסטין לגארד הוענק אות לגיון הכבוד הצרפתי.
כריסטין לגארד נולדה בפריז בשם כריסטין לאלוט (Christine Lallouette) ב-1 בינואר 1956 להורים אקדמאים.
את לימודיה התיכוניים סיימה בלה האבר (Le Havre) וכן בתיכון הולטון-ארמס (Holton-Arms) שבבתסדה במדינת מרילנד.
היא סיימה לימודי משפטים באוניברסיטה העשירית של פריז (צרפתית: L'université Paris-X הידועה אף בשם Université de Paris Ouest - Nanterre La Défense).
לאחר סיום לימודיה שימשה מרצה באותה אוניברסיטה.
השלימה לימודי תעודה מתקדמים בדיני עבודה (צרפתית: diplôme d'études superieures spécialisées) וכן תואר שני באנגלית.
לגארד הייתה אלופה בשחייה צורנית וחברת נבחרת צרפת בספורט זה.
לגארד הצטרפה לחברת עורכי הדין של בייקר את מקנזי בשנת 1981. בשנת 1987 מונתה לשותפה בחברה.
ארבע שנים מאוחר יותר נבחרה להיות שותפה מנהלת בסניף פריז של החברה.
בשנת 1995 צורפה לוועדה המנהלת של החברה ומונתה ליושבת ראש הוועדה בשנת 1999. בתקופה ניהולה הדגישה את היות הלקוח ראשון בסדר העדיפויות של החברה.
רווחי החברה גדלו ב-30 אחוז בתקופת ניהולה.
לגארד נבחרה ליושבת ראש החברה בשנת 2002 ועבדה בחברה זו עד לשנת 2005, אז מונתה לשרה בממשלת צרפת.
החל משנת 2005 ועד לחודש מאי 2007 שימשה לגארד כשרת המסחר בממשלת דומיניק דה וילפן.
בראש סדר העדיפויות של עבודתה קבעה מציאת שווקים חדשים לתוצרת צרפת, כשהיא מתמקדת במגזר הטכנולוגי.
ב-18 במאי 2007 מונתה לשרת החקלאות בממשלת פרנסואה פיון.
חודש לאחר מכן מונתה לשרת האוצר וחברת קבינט והייתה לאישה הראשונה בצרפת הממונה על המדיניות הכלכלית של המדינה.
זמן קצר לאחר מינויה עוררה מחלוקת בציבור הצרפתי, כאשר הציעה חוק המקצץ בשיעור המס והעירה בפני האספה הלאומית הצרפתית: "אין כמעט אידאולוגיה שלא הפכנו לתאוריה.
אוצרות ספריותנו מספיקות לשיחות לאורך מאות השנים הבאות.
לכן אבקש לומר לכם: מספיק כבר לחשוב.
ביוני 2008 ביקרה לגארד בישראל בראש המשלחת הכלכלית שנלוותה לביקורו של נשיא צרפת ניקולא סרקוזי, במסגרת תפקידה כשרת האוצר.
בשנת 2011 נבחרה לגארד לתפקיד יו"ר קרן המטבע הבינלאומית לאחר תהליך שארך מספר שבועות שבו התמודדו שני מועמדים עיקריים מלבדה; נגיד בנק ישראל סטנלי פישר ונגיד הבנק המרכזי של מקסיקו אגוסטין קרסטנס (Agustín Carstens).
היא נבחרה לתפקיד לאחר שיו"ר הקרן דומיניק סטראוס-קאהן נאלץ להתפטר בעקבות האשמתו בפרשת אונס.
בדצמבר 2016 הורשעה בצרפת בעבירת רשלנות, על פעולתה בעת שכיהנה כשרת האוצר.
ב-2 ביולי 2019 הנציבות האירופית הודיעה על מועמדותה של לגארד לראשות הבנק המרכזי האירופי.
לאור המינוי הצפוי היא התפטרה ב-16 ביולי מתפקידה כיו"ר קרן המטבע העולמית, והתפטרותה נכנסה לתוקף ב-12 בספטמבר.
הכלכלנית הבולגרייה קריסטלינה גורגייבה החליפה אותה בתפקיד זה.
מינוייה לראשות הבנק האירופי אושר ב-19 באוקטובר על ידי המועצה האירופית.
היא נכנסה לתפקידה ב-1 בנובמבר 2019. לגארד היא האישה הראשונה בתפקיד זה.
בשנת 2022 הופיעה ברשימת טיים 100.
כריסטין הישנה היא קומדיית מצבים אמריקאית בכיכובה של ג'וליה לואי-דרייפוס ששודרה ברשת CBS במשך חמש עונות בשנים 2006–2010. הסדרה שודרה בישראל בערוץ yes stars Comedy.
הסדרה זכתה בפרס אמי ופרס גלובוס הזהב.
כריסטין קמפבל היא גרושה בת 35 ויחד עם חברתה הטובה בארב (ונדה סייקס), מנהלת מכון כושר לנשים.
יום אחד הגרוש שלה ריצ'רד (קלארק גרג) מביא את חברתו החדשה, כריסטין האנטר (אמילי רתרפורד).
מאחר שלשתיים שם פרטי זהה, המשפחה והחברים מכנים את האנטר "כריסטין החדשה", ומתחילים לכנות את קמפבל "כריסטין הישנה".
בינתיים כריסטין צריכה להתמודד עם מרלי ולינדזי (טרישה אוקלי ואלכס קאפ הורנר) האימהות ה"מרושעות" (כפי שהחבורה מכנה אותן) והסנוביות מבית ספרו של ריצ'י (טרבור גאגנון), בנם של כריסטין קמפבל וריצ'רד.
בנוסף היא צריכה לסבול את אחיה שגר איתה.
כריטין "הישנה" קמפבל (ג'וליה לואי-דרייפוס)
ריצ'רד קמפבל (קלארק גרג): בעלה לשעבר של כריסטין הישנה.
מת'יו קמפבל (האמיש לינקלייטר): אחיה של כריסטין הישנה, שגר איתה.
ריצ'י קמפבל (טרבור גאגנון): בנם של ריצ'רד וכריסטין הישנה.
כריסטין "החדשה" האנטר (אמילי רתרפורד): חברתו הצעירה, המתוקה והמבולבלת של ריצ'רד, שמכונה "כריסטין החדשה".
נוטה לכעוס על ריצ'רד בשל קרבתו המתמשכת עם כריסטין הישנה.
בעונה החמישית יולדת את בתה, דקוטה כריסטין האנטר.
מרלי (טרישה אוקלי): אחת מהאמהות המרושעות בבית הספר הפרטי שלומד ריצ'י, היא עקרת בית עשירה וקבוע יורדת על כריסטין ומבקרת אותה על כך שהיא עובדת ובעלת משכורת נמוכה.
לינדזי (אלכס קאפ הורנר): אחת מהאימהות המרושעות, חברתה של מרלי.
ברברה באראן (ונדה סייקס): חברתה של כריסטין קמפבל, אשר מנהלת איתה מכון-כושר.
לילי ג'וף בתור אשלי, הבת של מרלי.
מריסה בלנצ'רד בתור קלסי, הבת של לינדזי.
מגלה בהדרגה כי היא לסבית.
איימי פרינגטון בתור אלי, עובדת שנונה בחדר כושר, מתוארת כבן אדם שקט וביישן.
ג'ורדן בייקר בתור גברת בלט, המחנכת של ריצ'י בכיתה ג'.
אנדי ריכטר בתור סטן/אבא עצוב, אב גרוש שיוצא עם כריסטינה, אך זו לא מסוגלת להיכנס איתו למיטה בשל המיומנות המינית שלה זכה בתואר "אלוף".
מאט לטשר בתור ברטון שפר, בן זוג מעברה של כריסטינה.
אנתוני הולידיי בתור פיט, בעלה לשעבר של ברברה.
בשלב מסוים ברברה ופיט נפרדו באופן זמני, אך זאת לפני שהיא מבינה שהיא לא אוהבת להיות לבד.
עם זאת, הנישואים שלהם מובילים לגירושים מרים.
מרי אליזבת' מקדוניו בתור גברת ווילהויט, מורה ואמא מרושעת בבית ספר.
בלייר אנדרווד בתור דניאל האריס, המורה של ריצ'י בכיתה ד' ובן זוגה של כריסטין מאוחר יותר.
סקוט באקולה בתור ג'ף האנטר, ידוע גם בשל כינויו "פאפא ג'ף".
תחילה הוא במערכת יחסים עם קריסטין, אבל עד מהרה היא מגלה שהוא אביה של כריסטין החדשה וזורקת אותו.
טים דיקיי בתור פטריק האריס, החבר החדש של כריסטין הישנה, אותו היא פוגשת בחנות וידאו.
בעל התקפי זעם כאשר הוא מאבד דברים.
כריסטין ג'ומה אוהורוגו היא אתלטית אנגליה, אלופה אולימפית (בייג'ינג 2008) ופעמיים אלופת עולם (אוסקה 2007, מוסקבה 2013) בריצת 400 מטר.
אוהורוגו נולדה ברובע ניוהאם של מזרח לונדון, להורים ממוצא איגבו.
היא בוגרת של יוניברסיטי קולג' לונדון משנת 2005, בבלשנות.