tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בכנסייה בקלבריטה יש שני מגדלי שעון: האחד מראה את השעה הנכונה, והשני נעצר בשעה שבה התחיל הטבח.
מדי שנה נערך ביום זה טקס זיכרון.
הטבח בקלבריטה, לצד רצח למעלה משמונים אחוז מיהודי יוון, הוא פשע המלחמה הגדול ביותר של הוורמאכט נגד אוכלוסייה יוונית במלחמת העולם השנייה (אחריו, הטבח בדיסטומו).
ב-18 באפריל 2000 ביקר במקום נשיא גרמניה דאז יוהאנס ראו.
הוא הביע את רגשי צערו ותחושות הבושה על הטבח הזה, אך לא קיבל את אחריות מדינת גרמניה הנוכחית על כך ולא התייחס לשאלת הפיצויים.
קלבדוס (מצרפתית: Calvados) הוא ברנדי תפוחים המיוצר בחבל נורמנדי תחתית שבצרפת.
מטעי תפוחים ומבשלות שיכר מאוזכרים החל מהמאה השמינית על ידי קארל הגדול, והגילדה הראשונה של מזקקי השיכר נוסדה בשנת 1606.
מסורת ייצור שיכר התפוחים בנורמנדי החלה במאה ה-16, במהלך המאה ה-17, מסיבות של מיסוי וחקיקה מקומית, התאפשר ייצור שיכר התפוחים אך בברטאן, מיין ונורמנדי.
השם "קלבדוס", ככינוי לאזורים אלו וככינוי לברנדי התפוחים, הופיע לאחר המהפכה הצרפתית.
במהלך המאה ה-19 החל ייצור תעשייתי של המשקה, שיוצר קודם לכן במזקקות כפריות קטנות.
בתקופה בה הפילוקסרה פגעה בכרמים באירופה, נהנה המשקה מ"תור זהב", ונוצרה אופנת ""Café-calva".
במהלך מלחמת העולם הראשונה סופק המשקה לחיילי צרפת.
ב-1942 הותקנו לראשונה תקנות המסדירות את ייצור המשקה והתקנים הדרושים לשם כך.
המשקה מזוקק מתפוחים שגודלו לשם כך במיוחד, ממאתיים זנים שונים.
אין זה נדיר כי יצרן קלבדוס ישתמש במאה זני תפוחים לשם ייצור המשקה.
התפוחים עשויים להיות בטעמים שונים - מתוקים או מרירים, כולל זנים מרירים שאינם נאכלים בדרך כלל.
התפוחים נקטפים, לרוב ביד, ונמחצים למיץ המותסס לכלל שיכר תפוחים (סיידר) יבש, ולאחר מכן מזוקק לברנדי בתהליך נוסף.
לאחר יישון בן שנתיים בחביות מעץ אלון, ניתן לשווק את המשקה כקלבדוס.
ככל שהמשקה מיושן יותר, כך איכותו נחשבת יותר.
ישנם בקבוקים המיושנים לתקופות של שתים עשרה שנים ועשרים שנים, ואיכותם, ואף מחירם, עולים בהתאם.
קלבדוס הוא מחוז בצרפת בחבל נורמנדי, הנמצא בצפון צרפת המטרופולינית.
יש הטוענים שהמחוז נקרא על שם ספינת הארמדה הספרדית סלבדור (Salvador) שטבעה בקרבת ארומאנש לה בן ב-1588, ויש הגורסים כי מקור שמה הוא calva dorsa, "סלעים חשופים", על שם שני סלעים בקרבת החוף.
המחוז הוקם ב-1790 מתוך מחוז נורמנדי והוא אחד מ-83 המחוזות המקוריים שנוצרו לאחר המהפכה הצרפתית.
קלבדוס גובל במחוזות סן-מריטים, אר, אורן ומאנש ומצפון לו נמצא מפרץ הסן, חלק מתעלת למאנש.
בירת המחוז היא העיר קן (Caen).
לוחמי בעלות הברית נחתו ולחמו בחופי קלבדוס במסגרת הפלישה לנורמנדי.
קלגורלי , או כפי שהיא נקראת כיום קלגורלי-בולדר (Kalgoorlie-Boulder), לאחר שהערים קלגורלי ובולדר התאחדו, היא עיר במדינת אוסטרליה המערבית שבאוסטרליה.
העיר שוכנת 595 ק"מ מצפון-מזרח לבירת המדינה פרת', בקצהו של הכביש המהיר המחבר בין שתי הערים.
העיר הוקמה בשנת 1893 במהלך הבהלה לזהב באוסטרליה המערבית והיא שוכנת בקרבת מה שקרוי "מייל הזהב" ("Golden Mile").
אוכלוסיית העיר מנתה 31,107 תושבים על פי מפקד 2011.
בינואר 1893 עשו את דרכם לכיוון הר יאול (Mount Youle) שלושה מחפשי זהב: פטריק הנאן (Patrick Hannan), טום פלאנגן (Tom Flanagan) ודן או'שיה (Dan O'Shea).
באמצע הדרך נשרה פרסה מרגלו של אחד מסוסיהם.
במהלך העצירה הם הבחינו במקום בסימני זהב והם החליטו להישאר במקום.
ב-17 ביוני 1893 הם תבעו את זכות הכרייה במקום באופן רשמי ועד מהרה נהרו לאזור מאות מחפשי זהב והעיירה קלגורלי, שבתחילה נקראה הנאנס (Hannan's), נוסדה.
כריית הזהב, ומתכות נוספות כמו ניקל, היה מאז היווסדה של קלגורלי, מרכיב עיקרי בכלכלת העיירה.
גם כיום ענף כריית המתכות מעסיק רבע מכוח העבודה של העיר ומהווה מרכיב חשוב בהכנסותיה.
האזור סביב למקום התגלית המקורית של הנאן מכונה "מייל הזהב" ונחשב לאחד מהמיילים המרובעים העשירים ביותר בעולם.
בשנת 1903 גדלה אוכלוסיית העיירה ל-30,000 תושבים והחלה לבלוע את העיירה בולדר הסמוכה.
בשנת 1896 נסללה לעיירה מסילת ברזל וקו הלילה מפרת' המשיך לפעול לאורך המסילה עד לשנות השבעים של המאה ה-20. ב-1917 נסללה מסילה באורך 2,000 ק"מ לאורך המדבר, שחיברה את קלגורלי לפורט אוגוסטה שבאוסטרליה הדרומית ומשם המשיכה הדרך לחלקיה המזרחיים של אוסטרליה.
עד שנת 1968 הייתה המסילה בין קלגורלי לפרת' ברוחב צר וכאשר היא הורחבה באותה שנה, הושלמה המסילה החוצה את כל היבשת וניתן היה לעשות בנסיעת רכבת את כל הדרך בין סידני לבין פרת'.
האזור של קלגורלי היה ידוע לשמצה כאזור "המערב הפרוע" הרוחש שודדים ויצאניות.
הגידול המהיר באוכלוסיית האזור יחד עם הטענות על הזנחתו מצידה של ממשלת אוסטרליה המערבית, הובילו להצעה להקים מדינה חדשה בשם אורליה (Auralia), אך עם חלוף הבהלה לזהב ירדה ההצעה מעל הפרק.
מאז 1992 מארחת קלגורלי את הכינוס השנתי של הכורים באוסטרליה (Diggers & Dealers).
כמו כן העיר היא מקום משכנו של היכל התהילה של מחפשי וכורי הזהב של אוסטרליה (Australian Prospectors & Miners' Hall of Fame).
בשוליה הדרום-מזרחיים של קלגורלי נמצא מכרה הזהב שנקרא "הבור הגדול" (Super Pit).
זהו מכרה פתוח שאורכו 3.6 ק"מ, רוחבו 1.6 ק"מ ועומקו מעל 500 מטרים.
השטח נרכש על ידי איש עסקים בשם אלן בונד (Alan Bond) שרכש את הזכויות של כמה מכרות ישנים צמודים כדי ליצור את הבור הענקי.
עד היום, ככל שהחפירה מתקדמת כלפי מטה, ניתן למצוא בשכבות העמוקות של המכרות הישנים, שאריות ציוד.
המכרה פועל 24 שעות ביממה, 7 ימים בשבוע ובמקום קיים מרכז מבקרים.
כל יום בשעה 1:00 בצהריים מתבצע פיצוץ, אלא אם כן כיוון הרוח עלול להעיף את האבק לכיוון העיר.
כל אחת מהמשאיות הענקיות שעובדות במכרה נושאת 225 טונות של סלעים.
המכרה צפוי להיות רווחי עד שנת 2029.
קלארקדייל היא עיירה במחוז יאוואפיי שבמרכז מדינת אריזונה, ארצות הברית.
הנהר ורדה זורם דרך העיירה, כמו גם ערוץ ביטר (Bitter Creek), נחל אכזב שהוא יובל של נהר הוורדה.
על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, התגוררו בעיירה בשנת 2010 4,097 תושבים.
קלארקדייל, שהייתה בעבר עיירת מכרות, היא כיום בעיקר קהילה של פנסיונרים ומתנהלת בה פעילות תרבותית עשירה.
קלארקדייל נוסדה ב-1912 על ידי היזם והפוליטיקאי ויליאם אנדרוז קלארק (William Andrews Clark; 1925-1839) כעיירה עבור עובדי מפעל ההיתוך שבבעלותו (United Verde Copper Company), שנועד לעבד את העפרות ממכרה הנחושת שבג'רום (Jerome) הסמוכה.
קלארקדייל הייתה אחת מעיירות המכרות המודרניות ביותר בעולם לתקופתה ופעלו בה שירותי טלפון, טלגרף, חשמל, מים וביוב, והייתה דוגמה מוקדמת לעיר מתוכננת.
אחוזת קלארק (Clark Mansion), נקודת ציון מקומית, נבנתה בשלהי שנות ה-20 של המאה ה-20 עבור ויליאם קלארק השלישי (by William Clark III), הנכד של קלארק ויורש של החברה שהקים.
המבנה, מזרחית לעיירה מעבר לנהר ורדה בסמוך לאגם פקס (Pecks Lake), עלה באש בנסיבות חשודות ב-2010.
מרכז העיירה ואזור העסקים שלה נבנו בסגנון ספרדי קולוניאלי, וכולל את מועדון הנצחת קלארק (Clark Memorial Clubhouse) והספרייה (Memorial Library), שניהם עדיין בשימוש.
המועדון נוסף למרשם הלאומי של מקומות היסטוריים (National Register of Historic Places), גם האתר המקורי של העיירה מופיע בשלמותו ברשימה כ"נפת קלארקדייל ההיסטורית" (Clarkdale Historic District).
המכרה ומפעל ההיתוך נסגרו ב-1953, ועקב כך חוו תושבי קלארקדייל מצוקה כלכלית.
קלארקדייל נמכרה ונקנתה על ידי מספר חברות.
ב-1957, הוכרה קלארקדייל רשמית כעיירה.
בניית מפעל המלט של חברת המלט פניקס (Phoenix Cement Company) ב-1959 שינתה את המצב והקהילה חוותה שגשוג.
במהלך מרבית ההיסטוריה המוקדמת של העיירה הונהגה בה הפרדה גזעית.
פועלים מקסיקנים או אמריקנים ממוצא מקסיקני חויבו להתגורר בשכונת פאטיו טאון (Patio Town), ולהשתמש בבריכת השחייה ובפארק בשכונתם בלבד; בכניסה לבריכת השחיה העירונית היה תלוי שלט "לבנים בלבד".
בנוסף, תוכננה קלארקדייל עילית (Upper Clarkdale) עבור מהנדסים ומנהלים, בעוד שקלארקדייל תחתית (Lower Clarkdale) תוכננה עבור "מעמד הפועלים".
חלק משמורת האינדיאנים "אומת יאוואפי-אפאצ'י" (Yavapai-Apache Nation) שוכנת בתחומי קלארקדייל.
קלארקדייל שוכנת על שטח של 19.4 ק"מ רבועים, שמתוכם 19 קמ"ר אדמה וכ-0.5 קמ"ר מים.
קלארקדייל שוכנת בגובה 1,081 מטרים מעל פני הים במפגש ערוץ ביטר (Bitter Creek) ונהר ורדה במחוז יאוואפיי, בצפון אריזונה.
העיירה שוכנת כ-65 קילומטרים דרומית מערבית לעיר פלגסטף וכ-140 קילומטרים צפונית לפיניקס בירת אריזונה.
כביש מדינתי מספר 89A של אריזונה עוקף את העיירה בצידה הדרומי, וכביש 89A ההיסטורי עובר דרך קלארקדייל.
העיירות השכנות כוללות את ג'רום (Jerome), כשישה קילומטרים מדרום-מערב וקוטונווד (Cottonwood) כשישה קילומטרים מדרום-מזרח.
המונומנט הלאומי טוזיגוט (Tuzigoot National Monument), חורבות פואבלו של עם הסינאגואה (Sinagua) המשתרעות על שטח של 170 דונם, שוכנות בין קלארקדייל לקוטונווד על אדמה שנתרמה לשירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית בידי חברת המכרות פלפס דודג' (Phelps Dodge) ב-1938.
שמורת הטבע הבראשיתי קניון סיקמור (Sycamore Canyon Wilderness) שוכנה כמה קילומטרים צפונית לעיירה.
נחל סיקמור (Sycamore Creek), הזורם דרך שמורת הטבע נשפך לנהר ורדה כ-10 קילומטרים צפון-צפון מערבית לקלארקדייל.
נכון למפקד האולוסין של 2000 התגוררו בקלארקדייל 3,422 תושבים ב-1,422 משקי בית, ו-922 משפחות.
צפיפות האוכלוסייה הייתה 180.3 תושבים לקמ"ר.
21.5% מהתושבים היו מתחת לגיל 18 ו-26% מעל גיל 65. ההכנסה השנתית הממוצעת למשפחה הייתה 41,250 דולרים.
הטמפרטורה הממוצעת בקלארקדייל בינואר היא 7°C וביולי היא 29°C.
הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה בקלארקדייל הייתה 48°C, ב-1994, והנמוכה ביותר הייתה 13°C- ב-1990. החודש הגשום ביותר הוא אוגוסט עם ממוצע של 51 מ"מ גשם.
על פי שיטת קפן מסווג האקלים בקלארקדייל כאקלים צחיח למחצה, טרופי וסוב טרופי המסומן כ-BSk במפות האקלים.
מעט מאוד שלג יורד בקלארקדייל.
בין 1949 ל-1977, ירדו בקוטונווד הסמוכה לקלארקדייל כ-10 ס"מ שלג בממוצע לשנה כמחצית מכמות זו בחודש דצמבר.
מפעל המלט פיניקס הוא התעשייה העיקרית היחידה בקלארקדייל.
מפעל המלט נבנה ב-1959 במטרה לספק צמנט פורטלנד לבניית סכר קניון גלן והוא כיום בבעלות קהילת האינדיאנים פימה-מריקופה של הנהר סולט (Salt River Pima-Maricopa Indian Community).
קלארקדייל היא תחנת המוצא לרכבת טיולים נופית הקרויה "רכבת קניון ורדה" (Verde Canyon Railroad), שמסלולה חופף לחלק מרכבת עמק ורדה שנבנתה ב-1911–1912 על מנת לשרת את המכרה והכור של קלארק, אל עיירות הרפאים דרייק (Drake) ופרקינסוויל.
בקלארקדייל שוכנת שלוחה של קולג' יאוואפיי (Yavapai College).
כמה סרטים צולמו בקלארקדייל כולל "Desert Fury" (סרט מ-1947), "מרדף חצות", "חייל אוניברסלי (1992)", ו-"Brothel".
הארגון "תוצרת קלארקדייל" (Made in Clarkdale) מפיק תערוכת אמנות שנתית בדצמבר במועדון הנצחת קלארק.
תיאטרון עמק ורדה (Verde Valley Theatre) מעלה הצגות באותו מועדון, וקונצרטים חינם מושמעים בפארק קלארקדייל במהלך חודשי הקיץ.
קלארקדייל היא המרכז של נפת החינוך קלארקדייל-ג'רום (Clarkdale–Jerome School District), נפה של בית ספר אחד שכוללת את קלארקדייל וג'רום.
בבית הספר הציבורי לומדים מהגן ועד כיתה ח'.
תלמידי התיכון מוסעים לבית הספר התיכון מינגוס (Mingus Union High School) בקוטונווד.
בקוטונווד פועלים גם בתי ספר עצמאיים.
Clash of Clans (בתעתיק לעברית: קלאש אוף קלאנס, מילולי: התנגשות השבטים) הוא משחק אסטרטגיה חינמי המיוצר ומתוחזק על ידי חברת Supercell הפינית.
למשחק יש גם ספין אוף בשם "קלאש רויאל".
המשחק הוא משחק מרובה משתתפים, בו לכל שחקן יש שני כפרים משלו.
עליך להשתמש בחיילים (Troops) בצריפי האימונים (Barracks) ובלחשים (spells) במפעל הלחשים (spell factory) כדי לתקוף כפרים של שחקנים אחרים מרחבי העולם - מהם גונבים זהב וסם חיים.
בכל סיום של התקפה זוכה המנצח בגביעים (Trophies) הנלקחים מהמפסיד.
לכל התקפה יש מספר גביעים מסוים קבוע מראש ומוצג בצד המסך.
ניצחון בהתקפה מורכב משלושה כוכבים:
כוכב אחד - קבלת שליש מכמות הגביעים: השמדת בית העירייה של היריב, או השמדת 50% ויותר מכלל המבנים בכפר מלבד בית העירייה.
שני כוכבים - קבלת שני שלישים מכמות הגביעים: השמדת בית העירייה ו-50% מכלל המבנים בכפר.
שלושה כוכבים - קבלת כל הגביעים האפשריים: השמדת כל מבני הכפר.
אם לא הושמד בית העירייה וגם השחקן לא השמיד 50% ממבני הכפר, השחקן מפסיד גביעים, שמספרם גם הוא קבוע מראש ומוצג בצד המסך.
ככל שהשחקן נמצא בליגה גבוהה יותר, כך מספר הגביעים לכל ניצחון גבוה יותר, ולהפך.
כפי ששחקן יכול לתקוף כפרים של שחקנים אחרים, כך גם שחקנים אחרים מכל רחבי העולם יכולים לתקוף אותו.
כאשר שחקן אחר תוקף אותו, כללי ההתקפה כאמור חלים גם עליו; כאשר הוא מנצח הוא מקבל את הגביעים והנתקף מפסיד אותם, וכאשר הוא מפסיד הוא מאבד את הגביעים והנתקף מקבל אותם.
כל פעולה במשחק של בנייה ושדרוג של מבנים מבוצעת על ידי בנאים (builders), וכל בנאי יכול להיות אחראי על פעולה אחת בלבד בכל זמן.
בתחילת המשחק מקבלים 2, ובנאים נוספים ניתן לקנות רק באמצעות יהלומים (Gems).
בית העירייה הוא לב הכפר, והמבנה החשוב ביותר.
בכל שדרוג של בית העירייה משתחררים מבנים חדשים שניתן לבנות, וכן רמות נוספות למבנים הקיימים.
ישנם מספר מבנים בהם מאמנים חיילים, משדרגים אותם ומייצרים לחשים (הלחשים הם: לחש ברק, לחש ריפוי, לחש זעם, לחש קפיצה, לחש הקפאה ולחש משכפל.
ולחשים אפלים: רעל, רעידת אדמה, האצה ושלדים)
קיימות ליגות של גביעים, אליהן מצטרף כל שחקן על פי כמות הגביעים שברשותו.
כאשר שחקן נמצא בתוך ליגה, הוא יקבל בונוסים על ניצחונות בהתאם לרמת הליגה אליה משתייך.
אימון של חיילים, בניית מבנים, שדרוג מבנים, שדרוג חיילים וכל תהליך במשחק העובד על זמן, יכול להסתיים מידית באמצעות היהלומים.
בנוסף, אם חסר לשחקן כמות מסוימת ממשאב מסוים הוא יכול לבזבז יהלומים על קניית המשאב.
יהלומים מאפשרים גם תהליך ההאצה של מבנים (Boost), שמגדיל את המהירות של כריית זהב, ייצור לחשים, ייצור ושדרוג חיילים ולחשים נקנה באמצעות היהלומים.
וגם בחנות המשחק אפשר לקנות יהלומים.
Clash of Clans, יחד עם משחק נוסף ש-Supercell פיתחה, Hay Day, הרוויחו כ-2.4 מיליון דולר ביום בעבור רכישת יהלומים במחצית הראשונה של 2013.
שבט הוא קבוצה של שחקנים שמתחברים יחד, תורמים אחד לשני חיילים ולחשים, שולחים הודעות, ומשתתפים יחד במלחמות כנגד שבטים אחרים.
לכל שבט יש שם, דגל, מינימום גביעים כתנאי לכניסה לשבט וסוג שבט.
לכל שבט יש חלונית של צ'אט, שבו החברים בשבט משוחחים ושולחים את בקשותיהם לקבלת חיילים.
כדי להיכנס לשבט, על השחקן לתקן את טירת השבט, שאליה נכנסים החיילים והלחשים הנתרמים.
במשחק ישנם חיילים מיוחדים הנקראים "גיבורים" (Heroes).
הגיבורים חזקים יותר מהחיילים הרגילים, ולא תופסים מקום בצבא כשיוצאים למלחמה.
כל הגיבורים יכולים לתקוף את כפרי היריב וגם להגן על הכפר של השחקן.
חיילים אלה לא יכולים להיהרג בזמן תקיפה או הגנה, אלא רק לישון ברגע שנגמרו להם החיים.
לכל גיבור יש יכולת שונה שהשחקן יכול להפעיל במהלך קרב (על מנת להפעיל את יכולת זו על השחקן לשפר את הגיבור לרמה 5 לפחות):
בכפר הראשי של השחקן יש ארבעה גיבורים:
מלך הברברים (barbarian king)בזמן הקרב יכול להפעיל המלך אגרוף ברזל (Iron fist), יכולת זו ניתנת לו לאחר שעבר לשלב החמישי.
בזמן הפעלת יכולת זו המלך מזמן סביבו כמה ברברים (barbarian) ובנוסף גם שיקוי זעם (rage).
שיקוי הזעם לא נשאר במקום, אלא זז ממקום למקום יחד עם המלך.
השיקוי עובד רק על המלך ועל ברברים.
בנוסף היכולת משחזרת למלך חלק מהחיים שאבדו לו במהלך הקרב.
ניתן לקנות ולשדרג את המלך בעזרת סם חיים אפל עד לרמה 75 החל מבית עירייה ברמה 7. בהגנה, למלך יש טווח (range) של 9 אריחים (tiles).
מלכת הקשתיות (archer queen)בזמן הקרב יכולה להפעיל המלכה גלימה מלכותית (royal cloak), כמו המלך, גם המלכה מקבלת יכולת זו רק לאחר שעברה לשלב 5. בזמן הפעלת יכולת זו במלכה מזמנת סביבה כמה קשתיות (archer) ובנוסף גם הופכת להיות בלתי נראית ועושה יותר נזק למבנים למשך כמה שניות.
בנוסף היכולת משחזרת למלכה חלק מהחיים שאבדו לה במהלך הקרב.
ניתן לקנות ולשדרג את המלכה בעזרת סם חיים אפל עד לרמה 70 החל מבית עירייה ברמה 9. בהגנה, למלכה יש טווח (range) של 9 אריחים (tiles), ובהתקפה טווח של 4 אריחים.
השומר הגדול (grand warden)בזמן הקרב יכול להפעיל השומר הילת חיים (life aura) - מהלך זה גורם לכל החיילים שנמצאים בהילה שלו להיות חסינים להתקפות למשך כמה שניות ומשחזר להם חלק מהחיים.
בנוסף, כל החיילים שנמצאים בשטח שלו מקבלים חסינות חלקית נגד התקפות.
בזמן הגנה השומר הופך לפסל והוא יורה על חיילי היריב לייזרים מקצה שרביטו ונותן חסינות חלקית להתקפות על המבנים שנמצאים בהילה שלו.
ניתן לקנות ולשדרג את השומר בעזרת סם חיים עד לרמה 50 החל מבית עירייה ברמה 11. בהגנה ובהתקפה לשומר יש הילה של 9 אריחים.
אלופה אדירה (grand champion) בעלת מגן וחנית.
במהלך הקרב יכולה להפעיל מהלך מיוחד שזורק את המגן שלה בכפר האויב.
יכולה להגיע עד רמה 25.
ניתן לשדרג אותו עד רמה 30.
המהלך המיוחד של הגיבורים משתדרג כל 5 רמות שהגיבורים עולים.
שלא כמו את החיילים האחרים, את הגיבורים ניתן לשדרג רק במבנים שלהם.
כדי להפעיל את היכולת יש ללחוץ על הגיבור כששמים אותו בקרב.
חיילים רבים לוקחים חלק במשחק: החיילים בHome Village: מהברברים (Barbarians) ועד גולם קפוא (Ice Golem) ודרקון חשמלי (Electro Dragon); החיילים בBuilder Base: מהברברים הזועמים (Rage Barbarians) ועד רוכב החזיר המעופף (Hog Glider).
הר הגעש קלבוקו (בספרדית: volcán Calbuco, "מים כחולים" בשפת המפוצ'ה) הוא הר געש שכבתי בדרום צ'ילה, השוכן דרומית מזרחית לאגם יאנקיווה וצפונית מערבית לאגם צ'אפו (Lago Chapo), במחוז לוס לאגוס.
הר הגעש והאזור סביבו הם חלק משמורת הטבע השמורה הלאומית יאנקיווה (Reserva nacional Llanquihue).
הר הגעש קלבוקו שייך לחגורה הגעשית הדרומית של האנדים, ויחד עם הר הגעש השכן אוסורנו הם בין הרי הגעש הפעילים ביותר באנדים של דרום צ'ילה.
ההר משתרע מצפון מערב לדרום מזרח, גובהו 2,003 מטרים.
בפסגתו יש לוע ברוחב שבין 400 ל-500 מטרים.
המדרון הדרומי של ההר הוא בתחומי העיר פוארטו מונט והמדרון הצפוני בתחומי פוארטו ורס (Puerto Varas).
ההר שוכן כ-30 קילומטרים ממרכזי אוכלוסייה עיקריים.
המבנה הטופוגרפי מגן על הערים פוארטו מונט ופוארטו ורס, והסכנה המוחשית מהתפרצות געשית היא לעיירה אנסנדה (Ensenada), בקצה המזרחי של אגם יאנקיווה, צפונית לקלבוקו.
היווצרות הר הגעש מתוארכת בין שלהי הפליסטוקן להולוקן והייתה תהליך מורכב שכלל התמוטטות של ההר בסוף הפליסטוקן וגלישת סלעים בנפח של 3 קילומטרים מעוקבים שהגיעו עד האגם.
הר הגעש הוא אנדזיטי המאופיין בהתפרצויות געשיות מתפוצצות שבהן הלבה מכילה בדרך כלל 55% עד 60% צורן דו-חמצני.
קלבוקו התפרץ תכופות במהלך ההולוקן.
מאז 1837 הוא התפרץ לפחות עשר פעמים.
ההתפרצות האחרונה התרחשה ב-22 באפריל 2015, אחרי הפסקה של למעלה מ-40 שנים.
ההתפרצות שקדמה לה הייתה ב-1972.
אחת ההתפרצויות ההיסטוריות הגדולות ביותר התרחשה בשנים 1894-1893. התפרצויות עזות העיפו פצצות געשיות בקוטר של 30 סנטימטרים למרחק של 88 קילומטרים מהלוע, ויצרו להארים חמים גדולים.
התפרצות זו יצרה כיפת לבה בלוע.
התפרצויות עזות אירעו באפריל 1917, והן גרמו להרחבת מתחם כיפת הלבה בלוע שבפסגה וליצירת להארים חמים.
התפרצות מתפוצצת קצרה נוספת התחוללה בינואר 1929 וכללה זרם פירוקלסטי וזרימת לבה.
התפרצות גדולה של קלבוקו ב-1961 שילחה עמוד אפר לגובה שבין 12 ל-15 קילומטרים.
ויצרה זרמים פירוקלסטיים שהתפזרו בעיקר לדרום מזרח וזרמי לבה.
התפרצה קטנה קצרה במשך 4 שעות התחוללה ב-26 באוגוסט 1972. ב-12 באוגוסט 1996 אובחנה פעילות פומרולות משמעותית בלוע הראשי.
התפרצות קלבוקו ב-22 באפריל 2015 גרמה ביטולים של טיסות ופינוי 1,500 תושבים בקוטר של 20 קילומטרים סביב ההר.
דווח על זרימת לבה לאגם צ'אפו באותו יום, ועל אפר שנשר על העיר הסמוכה פוארטו מונט.
קלארקסוויל היא בירת מחוז מונטגומרי במדינת טנסי בארצות הברית.
העיר שוכנת על גדות נהר קמברלנד בצפון-מרכז טנסי, בקרבת הגבול של טנסי עם קנטקי.
בעיר מתגוררים 132,929 תושבים (נכון ל-2010), והיא העיר החמישית מבחינת גודל אוכלוסייתה בטנסי, אחרי צ'טנוגה, נוקסוויל, נאשוויל וממפיס.
במטרופולין של העיר מתגוררים 273,949 תושבים (נכון ל-2010).
עד המאה ה-19 היה האזור בו נמצאת העיר היום מיושב על ידי שבטים אינדיאנים שונים, כשהעיקרי מביניהם הוא הצ'רוקי.
ב-1838 הממשל הפדרלי של ארצות הברית אילץ את האינדיאנים המקומיים לעבור לטריטוריה האינדיאנית (באוקלהומה של היום) במה שנודע כ"מסלול הדמעות" (Trail of Tears).
ההתיישבות הלא-אינדיאנית באזור החלה בשנות ה-70 של המאה ה-18. לאחר מלחמת העצמאות של ארצות הברית בערך באותו זמן העניק הממשל אדמות באזור לחיילי הצבא הקונטיננטלי שפורק עם סיום המלחמה.
אותם חיילים הגישו ב-1784 בקשה לאספת הנבחרים של קרוליינה הצפונית (שטחי טנסי היו שייכים באותו זמן לקרוליינה הצפונית) להקים עיירה בשם קלארקסוויל.
אספת הנבחרים של קרוליינה הצפונית אישרה את הבקשה וייסדה באופן רשמי את העיירה ב-29 בדצמבר 1785. העיירה נקראה על שמו של ג'ורג' רוג'רס קלארק, מפקד בצבא הקונטיננטלי ואחיו של מגלה הארצות ויליאם קלארק.
קלארקסוויל גדלה בהדרגה כשהכלכלה המקומית התבססה על מסחר בטבק.
ב-1855 היא קיבלה מעמד של עיר.
ב-1859 נחנך קו רכבת בין ממפיס ולואיוויל בקנטקי שעבר דרך קלארקסוויל.
ב-1862, במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, נכבשה העיר ללא קרב על ידי צבא האיחוד לאחר שחיילי צבא הקונפדרציה ששהו בקלארקסוויל נטשו אותה.
העיר התאוששה במהירות לאחר המלחמה והחלה לשגשג, עד שב-1878 פרצה שרפה גדולה שהשמידה חלקים גדולים ממרכז קלארקסוויל.
הנזקים שוקמו כעבור זמן קצר.
העיר גדלה באופן משמעותי בשנות ה-20 של המאה ה-20. במלחמת העולם השנייה נבנה בקרבת העיר בסיס צבאי בשם קמפ קמפבל (כיום פורט קמפבל).
בבסיס הוצבו אלפי חיילים והוא תרם רבות לכלכלת קלארקסוויל.
בעיר נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם אוניברסיטת המדינה אוסטין פי.
במרחק של 11 קילומטרים צפון-מערבית למרכז העיר נמצא נמל התעופה האזורי קלארקסוויל-מחוז מונטגומרי, המשמש בעיקר לתעופה כללית.
כמו כן העיר נמצאת קרוב יחסית לנמל התעופה הבינלאומי נאשוויל.
העיר נמצאת על מסלול כביש בין-מדינתי 24, המקשר בין צ'טנוגה ומדינת אילינוי.
קלבוב (בפולנית: Klwów; ביידיש: קוויוו) הוא כפר קטן במחוז פשיסחה שבפרובינציית מזוביה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
לקלבוב הוענקו זכויות עיר בשנת 1413, אך במהלך השנים דעך היישוב, ובמחצית השנייה של המאה ה-19, בעקבות מרד ינואר, הוחזר למעמד כפרי.
בכפר שרידי מצודה מן המאה ה-13 וכנסייה שנבנתה בשנת 1491.
יהודים ישבו ביישוב מראשיתו, וקיימו בו קהילה עצמאית.
בשנת 1864 הוצא להורג אחד מיהודי הכפר לאחר שהואשם בסיוע לשלטונות הרוסיים.
בשנת 1897 נמנו ביישוב 467 יהודים, ובין מלחמות העולם נמנו בו כ-80 משפחות יהודיות.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו לכפר פליטים יהודים, ובמאי 1941 נמנו במקום 546 יהודים.
ב-22 באוקטובר 1942 גורשו כל יהודי הכפר לדז'וויצה הסמוכה, ממנה שולחו תוך זמן קצר עם יתר יהודי המקום למחנה ההשמדה טרבלינקה.
קלאש רויאל הוא משחק מובייל מסוגת אסטרטגיה בזמן אמת המפותח על ידי חברת Supercell הפינית.
במהלך קרב רגיל שני שחקנים מתמודדים זה מול זה בזמן אמת במטרה להשמיד את מגדלי היריב.
כל שחקן פותח את הקרב עם שלושה מגדלים: שני מגדלי כתרים (Princess Towers) ומגדל מלך מרכזי (King's Tower).
ניצחון מושג כאשר שחקן משמיד מספר רב יותר של מגדלים בתוך שלוש דקות, או כאשר הוא מפיל את מגדל המלך, מה שמוביל לניצחון מיידי.
במהלך הקרב מציב כל שחקן קלפים על שדה הקרב מתוך חפיסה שהרכיב מראש, הכוללת שמונה קלפים מסוגי יחידות, מבנים ולחשים.
הצבת הקלפים מתבצעת באמצעות אליקסיר, משאב המתמלא בהדרגה לאורך הקרב.
אם בתום שלוש הדקות לא הושגה הכרעה או שהמשחק מסתיים בשוויון, הקרב נכנס להארכה של שתי דקות בשיטת "מוות פתאומי": השחקן הראשון שמשמיד מגדל יריבו מנצח.
אם גם ההארכה מסתיימת ללא הכרעה, מתחיל שלב שבו המגדלים מאבדים נקודות חיים באופן רציף, והניצחון ייקבע לפי השחקן שמגדליו נותרו עם יותר נקודות חיים בסיום.
על ניצחון בקרב השחקן מקבל:
לאקי צ'סט (Lucky Chest), שממנו מקבלים קלפים או מטבעות.
סכום זהב לפי הזירה שבה הוא נמצא (ניתן לזכות בזהב עד עשרים פעמים ביום).
גביעים, אשר מהווים את הניקוד שבעזרתו ניתן לעלות לזירות או ליגות יותר גבוהות: ככל שמספר הגביעים של השחקן גבוה יותר, השחקן יותר טוב ומנוסה.
כתרים, שיקבל השחקן על כל בניין שיהרוס.
במקרה של אתגר, השחקן מקבל על כל ניצחון סכום מסוים של כסף וקלפים על פי כמות הניצחונות שלו, אלא אם יפסיד, ואז יזכה רק בכתרים, בהתאם למספר המגדלים שהרס.
השחקן מתחיל את דרכו ב־Training Camp.
לאחר שהוא עובר רף מסוים של גביעים, הוא מתקדם אל זירה (Arena) חדשה.
כל זירה שונה מקודמתה במראה החזותי, ובנוסף מאפשרת לשחק נגד משתמשים אחרים הנמצאים באותה זירה.
עם ההתקדמות לזירה חדשה נפתחת גם קבוצת קלפים נוספת, הזמינה להשגה רק מאותה זירה ומעלה.
(פנקייקים!)8,500 גביעים23Valkalla9,000 גביעים24Legendary Arena (הזירה האגדית)9,500 גביעים25Seasonal Arenas (זירות עונתיות)10,000+ גביעים
הליגות מתחילות מעל 5,000 גביעים (ארנה 15).
כדי להתקדם בין הליגות נדרש השחקן להשיג ניצחונות, כאשר בכל ליגה יש לעבור עשר מדרגות על מנת לעלות לליגה הבאה.
החל מהליגה השנייה, הפסד גורם לירידה במדרגה, בניגוד לליגה הראשונה שבה הפסד אינו מוריד את השחקן.
חריג לכך הוא מדרגת הזהב, שממנה לא ניתן לרדת גם במקרה של הפסד.
עבור שחקנים שהגיעו לליגה שמעל הליגה הראשונה, מוענק בתחילת כל עונה מכפיל התקדמות.
מכפיל זה מגדיל את מספר המדרגות שהשחקן עולה עבור ניצחונו הראשון בעונה החדשה.
לדוגמה, שחקן שהגיע לליגה השביעית יעלה שבע מדרגות בניצחון הראשון, שש בניצחון השני, וכן הלאה, עד לסיום המכפיל — ולאחר מכן יחזור לקצב התקדמות רגיל של מדרגה אחת לניצחון.
משך כל עונה הוא 35 ימים.
השחקן מתחיל את דרכו ברמה 1 ויכול להגיע עד רמה 90. התקדמות בין רמות מתבצעת באמצעות צבירת נקודות ניסיון (XP).
לאחר צבירת כמות מספקת של נקודות ניסיון - כמות העולה בהדרגה מרמה לרמה: השחקן מתקדם לרמה הבאה.
נקודות ניסיון מתקבלות בעיקר מתרומת קלפים לחברי השבט (Clan) ומשדרוג קלפים.
עליית הרמה מרחיבה את אפשרויות המשחק; לדוגמה, החל מרמה 8 יכול השחקן להשתתף באתגרים ובטורנירים.
בנוסף, עם כל עליית רמה מתחזקת גם עוצמתם של מבני השחקן, הן מבחינת נקודות חיים והן מבחינת כוח התקפה.
הקלפים מחולקים לשתי קטגוריות עיקריות:
שכיחות (Rarity) – רמת נדירות המשפיעה על הסיכוי להשיג את הקלף מתוך תיבות, בחנות או מ־Lucky Chest.
סוג (Type) – כל קלף משתייך לאחת משלוש קטגוריות:
כאשר השחקן מקבל קלף כלשהו — בין אם מדובר בקלף חדש ובין אם בעותק נוסף של קלף שכבר ברשותו — הדבר מקדם אותו לקראת שדרוג הקלף.
לאחר צבירת מספר מספק של עותקים, ניתן לשדרג את הקלף ולהעלות את נתוניו, כגון נזק, נקודות חיים ויכולות נוספות.
רמת הקלף משקפת את מספר השדרוגים שעבר.
הרמה המרבית של כל קלף היא 16. בנוסף ניתן לפתוח Star Levels, רמות עיצוב קוסמטיות המשנות את המראה החזותי של הקלף.
נקודות Star Level מתקבלות משדרוג קלפים אחרים ומתרומת קלפים לחברי השבט.
בדרך כלל בכל עונה מתווסף קלף חדש לרשימה או מוצג אתגר חדש.
כאשר קלף חדש משתחרר, הוא הופך בסיום אותה עונה לזמין לכלל השחקנים ומצטרף כקלף רגיל למאגר הקלפים.
להלן רשימת הזירות במשחק וקצת מהקלפים שנפתחים בכל אחת מהן:
אצטדיון הגובלינים (Goblin Stadium): גובליני חניתות (Spear Goblins), גובלינים (Goblins), כלוב גולבין (Goblin Cage), בקתת גובלינים (Goblin Hut).
חפצי קסם הם פריטים מיוחדים המסייעים לשחקנים להשיג קלפים ולשדרג אותם במהירות גבוהה יותר.
ניתן לקבל חפצי קסם מתיבות, כפרסים על צבירת גביעים, מהצעות מיוחדות בחנות, מאתגרים מיוחדים ומה־Pass Royale.
לכל חפץ קסם קיימת מגבלת מלאי, המשתנה לפי דרגת המלך של השחקן.
כאשר חפץ מתקבל במסגרת הצעה בחנות, ניתן לעיתים לחרוג ממגבלת המלאי.
בנוסף, ישנם חפצי קסם מסוימים היכולים לחרוג מהמגבלה גם כאשר מתקבלים מ־Lucky Drop.
הכרטיסים מאפשרים להשלים את כמות הקלפים החסרה הדרושה לשדרוג קלף מסוים.
לדוגמה, אם חסרים 10 קלפים של אביר (Knight) כדי לשדרג אותו לרמה הבאה, ניתן להשתמש ב-10 כרטיסים מתאימים כדי להשלים את הפער ולאפשר את השדרוג.
קיימים חמישה סוגי כרטיסים, המתאימים לכל רמת נדירות: נפוץ, נדיר, אדיר, אגדי ואלוף.
כל כרטיס פועל רק עבור קלפים בעלי אותה רמת נדירות; לדוגמה, כדי לשדרג את המוסקטרית, שיש לה רמת נדירות נדירה, יש להשתמש בכרטיסים נדירים.
רסיסים פראיים (Wild Shards) וקלפי אבולוציה (Card Evolution)
ניתן לאחסן עד שישה רסיסים בו־זמנית, וכאשר מגיעים למקסימום זה, אפשר להשתמש בהם כדי לשדרג קלפים מסוימים לאבולוציה.
אבולוציה מבליטה את הקלף ומשפרת אותו, ומוסיפה לו יכולות חדשות.
לדוגמה, הקלף של מגה-אביר (Mega-Knight) באבולוציה יכול להטיל דמויות אויב לעבר מגדלי היריב, ואז לקפוץ ולהזיק להם בצורה יעילה יותר.
במשחק קיימים 17 סוגי תיבות, כל אחת ניתנת להשגה באופן שונה.
ככל שהתיבה מתקבלת מזירה גבוהה יותר, היא מכילה יותר קלפים וזהב.
התיבות שנמצאות אצל השחקן מוצגות בלשונית הקרב, ומקסימום של ארבע תיבות יכולות להיות פתוחות בו־זמנית; אם יש כבר ארבע תיבות, לא ניתן לקבל תיבה נוספת.
התיבה המתקבלת מותאמת לזירה שבה השחקן נמצא בעת קבלתה, ולא משתנה אם השחקן עולה לזירה אחרת.
לדוגמה, תיבת זהב מזירה 5 תישאר תיבת זהב של זירה 5 גם אם השחקן עולה לזירה 6, אך ככל שהזירה גבוהה יותר, התיבות מכילות יותר קלפים וזהב.
לכל תיבה יש זמן פתיחה שונה ואופן השגה ייחודי:
תיבת כתר – זמינה כל 24 שעות, נפתחת לאחר צבירת 10 כתרים.
ביוני 2019 הוחלפה השיטה ב-Pass Royale.
קיימות ארבע גרסאות: רגיל (קלפים אקראיים), נפוץ, נדיר ואדיר.
תיבה חינם – זמינה במחנה האימונים (זירה 0).
תיבת כסף – פתיחה תוך 3 שעות.
תיבת זהב – פתיחה תוך 8 שעות.
תיבה ענקית, קסומה, אדירה – פתיחה תוך 12 שעות.
תיבה אגדית – פתיחה תוך 24 שעות.
תיבת אתגר – ניתנת בסיום אתגר, בהתאם למספר הניצחונות לפני 3 הפסדים; כוללת קלפים בהתאם להישגים.
תיבת עץ – פתיחה תוך 5 שניות, זמינה רק במחנה האימונים.
תיבת מלך אגדית – זמינה בחנות ובמשימות.
תיבת מזל – זמינה בחנות בלבד.
תיבת ברק – זמינה בחנות ובמשימות, פתיחה תוך 24 שעות.
כאשר השחקן עולה ארנה או ליגה חדשה, למשך 24 שעות ניתן לפתוח כל תיבה בזמן חצי מהרגיל.
לדוגמה, תיבה אגדית שנפתחת בדרך כלל תוך 24 שעות תיפתח תוך 12 שעות.
Pass Royale הוא מנגנון "באטל פאס" במשחק, המורכב מ־90 שלבי התקדמות.
מעבר בין שלב לשלב מצריך צבירה של 15 כתרים.
בעבר ניתן היה לרכוש את ה־Pass Royale באמצעות יהלומים, אך במתכונתו הנוכחית הוא מוצע בשתי דרגות שונות, שכל אחת מהן זמינה לרכישה בכסף ממשי.
במשחק מתקיימים מעת לעת אתגרים שונים, בפורמט 2v2 או 1v1. חלק מן האתגרים מבוססים על קלפים חדשים או דורשים שימוש בהם.
כל אתגר מסתיים לאחר שלושה הפסדים, ואין אפשרות לעזוב אותו לפני מועד סיומו אלא באמצעות הפסד זה.
בסיום כל אתגר מקבל השחקן תיבה הכוללת פרסים בהתאם למספר הניצחונות שצבר.
בנוסף לאתגרים אלה מתקיימים גם טורנירים חינמיים, המכונים טורנירים עולמיים.
בטורנירים אלה אין מגבלת ניצחונות, וב־14 הניצחונות הראשונים מוענקים פרסים — חלקם ללא תשלום וחלקם ניתנים לרכישה באמצעות יהלומים.
הטורניר מסתיים לאחר חמישה הפסדים או עם תום מועדו.
כמו כן, מאחר שמדובר בטורניר, קיימת טבלת דירוג עולמית.
השחקנים מתחרים על מקומות 1–100, הנקבעים לפי מספר הניצחונות שצבר כל משתתף.
שחקנים המדורגים בין מאה הראשונים זוכים בפרסים ייחודיים, כגון כ־100,000 זהב או כ־250 יהלומים.
ב-27 בדצמבר 2016 נערך בתל אביב-יפו הכנס הישראלי הראשון של קלאש רויאל, בהשתתפות היוטיוברים המובילים בתחום בארץ.
במסגרת הכנס התקיים טורניר פתוח לכל המשתתפים (2,000 קלפים), והזוכה בו השתתף בטורניר נוסף יחד עם היוטיוברים המובילים.
ב-2017 התקיימו שני כנסי קלאש רויאל נוספים בגני התערוכה, אחד בתקופת פסח והשני בחופש הגדול.
קלברט נת'ניאל צ'ייני הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1993–2006. ממוצעיו הכוללים לאורך 13 עונותיו בליגה הם 9.5 נקודות, 3.2 ריבאונדים ו-1.7 אסיסטים למשחק.
צ'ייני נולד וגדל בעיר אוונסוויל שבאינדיאנה, ובין השנים 1989–1993 למד באוניברסיטת אינדיאנה.
לאורך תקופתו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה ("אינדיאנה הוז'רס") שיחק תחת המאמן בוב נייט, ובכל 4 העונות היה הקלעי המוביל שלה, עם ממוצע כולל של 19.8 נקודות למשחק.
בעונת 1991/1992 הוביל את ההוז'רס לפיינל פור טורניר אליפות המכללות, אולם במשחק חצי הגמר מול אוניברסיטת דיוק קלע 11 נקודות בלבד, וקבוצתו הפסידה בתוצאה 78–81.
בעונתו האחרונה, 1992/1993, זכה בפרס נייסמית' ובפרס ג'ון אר.
וודן המוענקים לשחקן המצטיין בליגת המכללות, לאחר שממוצעיו עמדו על 22.4 נקודות, 6.4 ריבאונדים ו-2.4 אסיסטים למשחק.
על אף הצטיינותו, הודחה אינדיאנה מטורניר המכללות בשלב רבע הגמר (NCAA Elite Eight), כשהפסידה מול אוניברסיטת קנזס בתוצאה 77–83. במהלך אותה עונה עקף את גלן רייס כ"מלך הסלים" של מחוז Big-Ten בכל הזמנים, ואת קריירת המכללות סיים עם 2,613 נקודות בסך הכול.
בדראפט ה-NBA 1993 נבחר צ'ייני בבחירה השישית, על ידי וושינגטון בולטס.
בעונת הרוקי שלו קלע 12.0 נקודות בממוצע למשחק, וב-5 העונות הבאות נותר אחד השחקנים הבולטים של וושינגטון, לצדם של כריס ובר, ג'וואן הווארד, רוד סטריקלנד וגאורגה מורשאן, עם ממוצע של 12.9 נקודות למשחק.
עונתו הטובה ביותר מבחינה סטטיסטית הייתה , בה קבע שיאי קריירה של 16.6 נקודות, 4.1 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים בממוצע למשחק.
באוגוסט 1999, לאחר 6 עונות עם הבולטס, חתם על חוזה בבוסטון סלטיקס.
בעונתו היחידה בקבוצה קלע 4.0 נקודות למשחק בלבד.
לקראת עונת הועבר עם רוברט פאק לדנוור נאגטס, בתמורה לבראיינט סטית'.
באותה עונה השתתף בתשעה משחקים בסך הכול, בשל פציעה, ובעונה העוקבת קלע 7.3 נקודות למשחק עבור הנאגטס.
ביולי 2002 חתם ביוטה ג'אז על חוזה לעונה אחת, וסיומה עבר לשחק בגולדן סטייט ווריורס.
בקיץ 2006, לאחר 3 עונות עם הווריורס, פרש צ'ייני ממשחק, בגיל 34. לאורך הקריירה העפילה קבוצתו לפלייאוף ה-NBA פעמיים בלבד ( ו-), ובשתי הפעמים הודחה בסיבוב הראשון.
קלבייר שוונקי (בפורטוגזית: Cléber Schwenck Tiene; נולד ב-8 בפברואר 1979 בנובה איגואסו, ברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת החלוץ.
הוא גדל בקבוצת נוער של נובה איגואסו ועלה לקבוצה הבוגרת של המועדון.
בשנים 2002–2003 הוא שיחק בערב הסעודית.
בשנת 2004 הוא הצטרף לקבוצת בוטפוגו, אך כמו רוב הקריירה שלו עזב אותה לאחר עונה בודדת.
בשנת 2007 הוא הושאל לבית"ר ירושלים בה שיחק לצד ברזילאים נוספים ז'וזה ראמליו וטוני רשל.
כבר באותה עונה הוא הועבר בהשאלה לקוריאה הדרומית.
בשנת 2008 קלבייר שוונקי חזר לשחק בברזיל.
בשנת 2014 קבוצתו "ג'וינווילי" זכתה באליפות של ליגת משנה בברזיל.
בדצמבר 2018 הוא עזב את הכדורגל המקצועי.
קלביה (בקטלאנית: Calvià), היא רשות מקומית במיורקה, האיים הבלאריים, ספרד.
הרשות המקומית נמצאת כ-11.5 ק"מ מבירת האיים הבלאריים, פלמה דה מיורקה, וכ-540.5 ק"מ מבירת ספרד, מדריד.
קלברי היא עיירה באוסטרליה המערבית כ-592 ק"מ מפרת'.
העיירה נמצאת באזור אקלים ים-תיכוני.
היישוב ממוקם בשטחי שבט ננדה.
השם "קלברי" הוא שמו של איש שהיה מתגורר בשטח העיירה הנוכחית.
התיישבות של יוצאי אירופה באזור החלה עוד במהלך המאה ה-17, כאשר מספר ימאים מהספינה של חברת הודו המזרחית ההולנדית הורדו מהספינה.
במהלך שנות ה-40 של המאה ה-20 האזור הפך למקום תיירות ודייג.
האזור ליד העיר הוכרז כ"פארק לאומי".
כל שנה כ-200 אלף תיירים מגיעים לאזור.
בעבר עיירה סבלה מאמינות אפזרת חשמל ירודה.
בשנת 2019 הופעלה יחידת מצברים בהספק של 5 מגוו"ט לאבטחת אמינות חשמל אמינה לצרכני האזור.
באפריל 2021 בעקבות סופה טרופית שעברה באזור, סבלה העיירה מנזק משמעותי.
קלבדיה ואדימובנה ויסוקובה , הידועה בשם הבמה קלבה קוקה (Клава Кока), היא זמרת-יוצרת ויוטיוברית רוסייה.
ויסוקובה נולדה ביקטרינבורג, רוסיה ב-23 ביולי 1995 כשהייתה נערה, היא עברה עם משפחתה לגור במוסקבה.
לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר התיכון, נרשמה ויסוקובה לאקדמיה הרוסית הנשיאותית לכלכלה וניהול ציבורי כדי ללמוד שירות וניהול ציבורי.
ב-2012, היא התמודדה בתחרות השירה "Ya-artist".
ב-17 במרץ 2015, ויסוקובה הוציאה את אלבום האולפן הראשון שלה, "Kusto".
מאוחר יותר באותה שנה, היא השתתפה בתחרות המוזיקה "Glavnaya Stsena".
ב-2015, ויסוקובה התמודדה בתחרות המוזיקלית "Molodaya krov", שבה היא זכתה, והיא הוחתמה בחברת התקליטים הרוסית Black Star.
ב-2017, היא השיקה את ערוץ היוטיוב שלה, שם החלה לבצע קאברים לשירים זרים שתורגמו לרוסית.
ב-2018, היא הופיעה בתוכנית המסע "Oryol i Reshka".
ב-22 בספטמבר 2019, היא הוציאה את אלבום האולפן השני שלה, "Neprilichno o lichnom".
ב-2021, ויסוקובה נכללה כאחת מ-30 הרוסים המבטיחים ביותר מתחת לגיל 30 על ידי פורבס רוסיה.
קלבר סנטנה לוריירו (בפורטוגזית: Cléber Santana Loureiro; 27 ביוני 1981 – 28 בנובמבר 2016) היה כדורגלן ברזילאי ששיחק בעמדת הקשר.
סנטנה החל את הקריירה המקצוענית שלו ברסיפה.
בהמשך שיחק בברזיל בוויטוריה ובסנטוס, כאשר ביניהן שיחק למשך תקופה קצרה בקאשיווה רייסול מליגת העל היפנית.
בחודש יולי 2007 חתם סנטנה על חוזה לשלוש עונות באתלטיקו מדריד מהלה ליגה.
בעונתו הראשונה במועדון הוא ערך 23 הופעות ליגה, וסייע לאתלטיקו מדריד לחזור לליגת האלופות לאחר 12 שנות היעדרות.
הוא שיחק בעיקר לאחר עזיבתו של מאניש לאינטר מילאנו בחודש ינואר 2008.
בעונת 2008/2009 הושאל סנטנה למיורקה מהלה ליגה.
ב-9 בנובמבר 2008 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 3-3 נגד אתלטיק בילבאו, והוא סיים את העונה עם חמישה שערי ליגה, כולל שער ניצחון 2-1 נגד ברצלונה ושער בניצחון 3-1 על ריאל מדריד.
לאחר עונת ההשאלה חזר סנטנה לאתלטיקו מדריד, אך שיחק לעיתים רחוקות.
ב-23 בספטמבר 2009 הוא הבקיע את שערו היחיד במועדון, בתיקו 2-2 נגד אלמריה במסגרת הליגה.
בסוף חודש ינואר 2010, על-אף שהאריך את חוזהו במועדון עד לחודש יוני 2012, הוא חזר לברזיל וחתם בסאו פאולו.
במהלך תקופתו בסאו פאולו הושאל סנטנה לאתלטיקו פרנאאנסה, לאוואי ולפלמנגו, ולאחר מכן חתם באופן קבוע במדי האחרונה.
בשנים שלאחר מכן שיחק סנטנה באוואי ובקריסיומה מהליגה הברזילאית השנייה, ולאחר מכן חתם בשאפקואנסה מליגת העל הברזילאית, בה שימש כקפטן.
יחד עם שאפקואנסה הוא העפיל לגמר גביע סודאמריקנה .
ב-28 בנובמבר 2016, כאשר טס יחד עם קבוצתו למשחק הגמר של גביע סודאמריקנה , נהרג סנטנה בהתרסקות טיסה 2933 של LaMia, יחד עם שחקנים ואנשי צוות נוספים של שאפקואנסה.
קלביו (בספרדית: Calvillo) היא עיר במדינת אגואסקליינטס שבמקסיקו.
קלביו היא העיר השנייה הכי מאוכלסת במדינת אגואסקליינטס, רק אחרי הבירה אגואסקליינטס.
העיר ממוקמת כ-52 קילומטרים מהעיר אגואסקליינטס, בפינה הדרום מערבית של המדינה.
במהלך הפלישה הצרפתית למקסיקו, החלק הצפוני של עמק הואחואקר שבו שוכנת קלביו נכבש על ידי הצרפתים.
נכון לשנת 2014, קלביו היא יצרנית הגויאבות הגדולה ביותר במקסיקו ומפורסמת בקונדיטוריות ובמשקאות הליקר המשובחים המיוצרים מפרי זה, שניתן לטעום אותם ביריד הגויאבה המתקיים במהלך השבוע הראשון של דצמבר.
קלביו ידועה יותר כבירת העולם של הגויאבה.
הכלכלה בקלביו מתמקדת בגויאבה, אם כי קיימים גם ענפי חקלאות נוספים ומסחר רב .
נכון לשנת 2010, מנתה אוכלוסיית קלביו 19,742 אנשים
לקלביו יש מספר אטרקציות תיירותיות.
אחת מהן היא הכיכר המרכזית, שהוקמה בשנת 1778 ומפורסמת בזכות עצי התפוז השתולים בה.
קלביו היא גם ביתו של כנסייה מפורסמת שנבנה בשנת 1772, בתוך הכנסייה יש ציורים הנחשבים לתכשיטים של אמנות דתית.
הכיפה האטרקטיבית שבראש הכנסייה היא בעלת גודל וקוטר יוצאי דופן.
המאפיין הנדיר ביותר של המבנה זה הוא שהוא עשוי כיצירה אדריכלית אחת; יש רק חמש כיפות הבנויות בסגנון זה ברחבי העולם.
פנים הכיפה כולל ציורי קיר המתארים את חייו של סנט ג'וזף, הקדוש הפטרון של העיר.
כנסיית גואדלופה היא כנסייה חשובה נוספת הכוללת מגדלים מפוארים.
מקום תיירותי נוסף הוא סכר מלפאסו.
פאתי קלביו הוא מקום מאוד תיירותי.
בקרבת מקום נמצאים גם סכר לה קורדורניס, ויש באזור מקום סלעי עם ציורי מערות.
הציורים הפרהיסטוריים של אל טפוסאן מציגים דמויות מגוונות בצבעים שונים שהוטבעו בתקופות שונות.
לקלביו יש את העמדה המובילה בייצוא גויאבות, ומוכרת בזכות הקונדיטוריה והליקרים הנחשבים בעיר העשויים מהגויאבות, ומתקיים בעיר יריד גויאבות שנערך במהלך השבוע הראשון של דצמבר.
עיקר רוב כלכלת העיר הוא במכירת גויאבות, אם כי יש חקלאות מסוג אחר והרבה מאוד מסחר.
מסיבות אלו קלביו ידועה גם בתור "בירת הגויאבה העולמית".
קלביו נפגעה הרבה משיטפונות בשנים 1991 ו-2008 שגרמו נזק של יותר מ-67 מיליון דולר.
העיר נמצאת במערב המדינה, קרוב לגבול עם סקטקס.
קלארקסון סטנפילד היה צייר אנגלי שהיה ידוע בעיקר בזכות ציוריו רחבי היקף של נושאים ונופים ימיים דרמטיים.
הוא היה אביהם של הצייר ג'ורג' קלארקסון סטנפילד ושל המלחין פרנסיס סטנפילד.
סטנפילד נולד בסנדרלנד, בנם של ג'יימס פילד סטנפילד (1749–1824) סופר, שחקן וימאי לשעבר יליד אירלנד ומרי הוד, אמנית ושחקנית.
סביר להניח שסטנפילד ירש כישרון אמנותי מאמו, שאומרים שהייתה אמנית מוכשרת, אך מתה ב-1801. אביו התחתן בשנית, למריה קל, שנה לאחר מכן.
סטנפילד נקרא על שמו של תומאס קלארקסון, הפוליטיקאי שהביא לביטול סחר העבדים, שאביו הכיר, וזה היה השם היחיד בו השתמש.
הוא למד לזמן קצר אצל אמן ב-1806, אך עזב והפך למלח.
ב-1808 הוא התנדב לצי המלכותי, והוא שוחרר מאוחר יותר מטעמי בריאות ב-1814. הוא עשה מסע לסין ב-1815 וחזר עם רישומים רבים.
תאונה אילצה את סטנפילד לעזוב את השירות הפעיל, אך במהלך מסעותיו הוא רכש מיומנות רבה כשרטט.
באוגוסט 1816 עסק סטנפילד כדקורטור וצייר תפאורה בתיאטרון המלכותי בוולקלוז סקוור, לונדון.
יחד עם דייוויד רוברטס הוא הועסק לאחר מכן בתיאטרון קובורג, למבת', ובשנת 1823 הוא הפך לצייר בתיאטרון רויאל, דרורי ליין, שם זכה לתהילה מהירה בזכות הכמות העצומה של נופים מרהיבים עד 1834.
סטנפילד נטש את ציור הנוף לאחר חג המולד 1834, אם כי הוא יצר חריגים עבור שני חברים אישיים: הוא עיצב תפאורה להפקות הבמה של ויליאם צ'ארלס מקרידי, ועבור תיאטרון החובבים של צ'ארלס דיקנס.
סטנפילד שיתף פעולה עם דייוויד רוברטס בכמה פרויקטי דיורמה ופנורמה רחבי היקף בשנות ה-20 וה-30. הפיתוח החדש ביותר בבידור הפופולרי הייתה "דיורמה נעה" או "פנורמה נעה".
אלה כללו ציורי ענק שנפרשו על גלילים כמו מגילות; להם נוספו אפקטים של סאונד ותאורה כדי ליצור גרסה של המאה התשע-עשרה לקולנוע.
סטנפילד ורוברטס הפיקו שמונה דיורמות.
לאור הישגיהם המאוחרים כציירים ימיים, חשובות הפנורמות שלהם של שני אירועים ימיים - ההפצצה על אלג'יר והקרב על נבארינו.
סיור משנת 1830 דרך גרמניה ואיטליה סיפק לסטנפילד חומר לשתי פנורמות נעות נוספות, המעבר הצבאי של סימפלון (1830) ו - ונציה והאיים הסמוכים לה (1831).
סטנפילד ביצע את הראשון תוך אחד עשר ימים בלבד וזיכה אותו בתשלום של 300 פאונד.
הפנורמה הוונציאנית של השנה לאחר מכן, הייתה באורך 100 מטר וגובהה 6 מטר.
המופע כלל אביזרי במה ואפילו גונדוליירים ושירה.
לאחר סגירת המופע, נעשה שימוש חוזר בחלקים מהיצירה בהפקות של "הסוחר מוונציה" של שייקספיר.
סטנפילד פיתח את כישוריו כצייר במיוחד בנושאים ימיים.
הוא הציג לראשונה באקדמיה המלכותית בשנת 1820 והמשיך, עם כמה הפסקות, עד למותו.
הוא גם היה חבר מייסד של אגודת האמנים הבריטיים (משנת 1824) ונשיאה לשנת 1829, והציג שם ובמוסד הבריטי, שבו בשנת 1828 זכתה תמונתו "הורסים" מול פורט רוז' בפרמיה של 50 גינאה.
הוא נבחר לחבר שותף באקדמיה המלכותית בשנת 1832, והפך לאקדמאי מן המניין בפברואר 1835. העלאתו נבעה בחלקה מהתעניינותו של ויליאם הרביעי והזמין ממנו שתי עבודות של פתיחת גשר לונדון החדש (1832) והכניסה לנמל פורטסמות'.
עד מותו תרם לאקדמיה שורה ארוכה של יצירות עוצמתיות ופופולריות ביותר, הן בנושאים ימיים והן בנופים ממסעותיו בצרפת, הולנד, גרמניה, איטליה, ספרד ואירלנד.
האמנות של סטנפילד הושפעה בעוצמה מהעיסוק המוקדם שלו כצייר סצנות.
אף שתמיד יש נגיעה של יופי הנוף בעבודותיו, שצבעו נוטה להיות קשוח למדי, אלה נופים עוצמתיים, בהשפעות אטמוספיריות רחבות ובקומפוזיציה.
הם מוכיחים את הידע הרב של החומרים האמנותיים שבהם עסק הצייר שלהם.
מבקר האמנות ג'ון רסקין ראה את הטיפול שלו בים ובעננים ברמה גבוהה מאוד וכינה אותו "מנהיג הריאליסטים האנגלים", ואיחל לו שלפעמים יהיה "פחות מוצלח".
רסקין הצביע גם על יכולתו המעולה ברישומים במיוחד בצבעי מים.
בעשר השנים האחרונות לחייו, מצבו הבריאותי של סטנפילד הידרדר.
הוא מת בהמפסטד, לונדון, ב-18 במאי 1867. הוא נקבר בבית הקברות הקתולי קנסל גרין.
ידידו לכל החיים היה הסופר צ'ארלס דיקנס, שהיה אחד האחרונים שראה סטנפילד ביום מותו.
לאחר מותו של סטנפילד, כתב דיקנס: "הוא היה נשמה כנה, עם נדיבות ופשטות.
ההצלחה מעולם לא קלקלה אותו לרגע...
ב-1870, שלוש שנים לאחר מותו, זכה סטנפילד לרטרוספקטיבה גדולה של עבודתו בתערוכת החורף של האקדמיה המלכותית.
בהערכת התערוכה, כתב ה"טיימס": "אין ציירים אנגלים שיצירותיהם זכו לפופולריות רחבה וחמה יותר.
השליטה של סטנפילד בקומפוזיציה, הצבע הנעים והעליז שלו והשימוש הרב שאליו הפנה את ידיעותיו ואהבתו לים ולספנות...
(הכל) הוסיפו להערצה הנרחבת לה זכה בציור המיומן שלו, הכל השתלב בדמותו כדי להפוך אותו לאחד מציירי הנוף הפופולריים ביותר."
סטנפילד זכה להערצה לא רק בגלל האמנות שלו אלא בגלל הפשטות האישית והצניעות שלו.
הוא נולד קתולי והפך יותר ויותר דתי במהלך חייו, לאחר אובדן ב-1838 של בנו הבכור בנישואיו השניים (לרבקה אדקוק) ולאחר מכן, בשנות ה-50, שני ילדי נישואיו הראשונים (למרי האצ'ינסון, שמתה בלידה).
בנו הבכור שנותר בחיים, ג'ורג' קלרקסון סטנפילד (1828–78) היה גם צייר של נושאים דומים, שהוכשר בעיקר על ידי אביו.
בן אחר, פרנסיס סטנפילד (1835–1914) היה כומר קתולי אנגלי שנודע בכך שחיבר מספר מזמורים ידועים.
קלארקסדייל היא עיר ובירת המחוז קהומה (Coahoma) במדינת מיסיסיפי בדרומה של ארצות הברית.
היא שוכנת על הנהר סאנפלאוור, במה שמכנים "הדלתא של מיסיסיפי" והיא מרכז חקלאי ומסחרי.
הנהר מיסיסיפי מהווה הגבול המערבי של המחוז קהומה.
קראלקסדייל נחשב לאחד המקורות של מוזיקת הבלוז בצורתה המשוכללת, שנוצרה כאן על ידי מוזיקאים אפרו-אמריקאים.
בזמן ההגירה הגדולה הם לקחו אותה איתם לשיקגו ולערים אחרות בצפון ארצות הברית.
במפקד האוכלוסין בשנת 2020 מנתה אוכלוסיית העיר 14,903 תושבים.
העיר נקראת לפי שמו של ג'ון קלארק, המייסד שלה, שבאמצע המאה ה-19 הקים במקום מפעל וחנות לעץ.
המילה dale (דייל) משמעותה עמק רחב.
אלפי שנים לפני הגעת המתיישבים האירופים אזור הדלתא של מיסיסיפי אוכלס על ידי האינדיאנים צ'אטה (Choctaw) וצ'יקסו (Chickasaw) ואבותיהם.
הם פיתחו בו תרבויות משלהן שהשתלבו בסביבה.
קלארקסדייל קמה בפרשת שתי דרכים לשעבר של האינדיאנים:אחת - Lower Creek Trade Path (דרך הסחר של הנחל התחתי) שפנה מערבית מאוגוסטה (ג'ורג'יה) הנוכחית אל ניו מקסיקו והשנייה Chakchiuma Trade Trail (דרך הסחר של צ'קצ'יומה) שפנתה צפונית-מזרחית לכפר ששכן באתר פונטוטוק, מיסיסיפי, של היום.
האירופים האמריקאים הרחיבו את הדרכים האלה לנסיעות בעגלות.
במסגרת "החוזה לפינוי האינדיאנים" בשנת 1830 התקיים הסכם ב־Dancing Rabbit Creek (ההסכם בנחל הארנב הרוקד) שבאמצעותו ויתרו בני צ'אטה על 60 מיליון דונם מאדמותיהם לטובת ממשלת ארצות הברית והסכימו להתפנות ל"טריטוריה האינדיאנית" (כיום חלק ממדינת אוקלהומה, מערבה מהנהר מיסיסיפי.
פינוי כפוי דומה של בני צ'יקסו הוחל ב-1837. כשהגיעו ל"טריטוריה האינדיאנית", הממשלה הפדרלית הקצתה להם שטח הנמצא בקצה המערבי של שטח אומת הצ'אטה.
אחרי פינוים של האינדיאנים, הגיעו לאזור ה"דלתא" מתיישבים אירופים-אמריקאים רבים.
הסתבר להם שהאדמות הפוריות שעמדו לרשותם היו מצוינות עבור גידול הכותנה.
הם הביאו או קנו אלפי עבדים אפריקאים-אמריקאים כדי לשעבדם בעבודה האקטנסיבית במטעי הכותנה.
למטעים הראשונים הייתה גישה לנהר, כך שהתחבורה העיקרית תתנהל בדרך המים.
ב-1848 ג'ון קלארק קנה אדמה באזור של העיר של היום, הקים עסק לעצים וייסד את העיירה הנוכחית.
קלארקסדייל הפכה במהרה למרכז לסחר.
קלארק התחתן עם אחותו של ג'יימס לאסק אולקורן, שהיה בעלי מטע סמוך שבו עבדו 77 עבדים.
במהלך הזמן שגשג קלארק בעקבות הסחר בכותנה והעסקים הנלווים והעיירה החדשה זכתה לכינוי "אבזם הזהב של חגורת הכותנה".
העבדים גידלו ועיבדו את כותנה, הועסקו גם כבעלי מלאכה ובגידול בעלי החיים במטעים.
ב-1860 אוכלוסיית המחוז קהומה כללה 1,521 לבנים ו- 5,085 עבדים שחורים.
מטע אחר בשם Cedar Mound Plantation שהוקם 8 ק"מ דרומית מקלארקסדייל נרכש ב-1834 וכונה כך על ידי אלכס קר בויס שהוריש אותו לאחייניתו, קתרין אדמס לבית הנדרסון מדרום קרוליינה.
הוא חולק אחר כך בין שלושת ילדיה הרווקים.
התקופה שלאחר מלחמת האזרחים האמריקאית ותקופת השיקום
אחרי ביטול העבדות, הרבה משפחות שחורות עבדו כחקלאים חוכרים או כאריסים.
היו יותר עצמאיות, התקשו במו"ם עם בעלי המטעים בגלל האנלפבתיות.
בעלי המטעים סיפקו להם ציוד וזרעים בהתחלתה העונה, אפשרו להם לרכוש מוצרים אחרים באשראי ובסוף הקציר סיכמו איתם על קבלת חלק גדול מהיבול.
כפי שציין ההיסטוריון ניקולס למן, ההפרדה הגזעית הנציחה את תלותם של מרבית השחורים בעבודה במטעי הכותנה.
הישגים אלה היו קצרי ימים מכיוון שהחל מ-1868 קבוצות מרדניות צבאיים למחצה לבנות כמו "החולצות האדומות" פעלו להגבלת הצבעות השחורים
עד 1875 שמרנים "דמוקרטים" לבנים השיגו שליטה בפרלמנט המדינה.
הם העבירו חוקי ג'ים קרואו כולל הפרדה גזעית במוסדות הציבוריים.
אדם שחור בשם ביל פיס ששוחרר מעבדות ושירת בצבא הצפון, חזר אחרי המלחמה לקלארקסדייל ושיכנע את בעל הבית שלו לשעבר להקים כוח ביטחון לשם מניעת הגניבות במטע.
ב-9 באוקטובר 1875 נסערו הלבנים בקלארקסדייל משמועות על כך ש"גנרל פיס" מכין כוחות על מנת לשדוד את העיר ולרצוח את הלבנים.
הוקמה מיליציה לבנה ונודע כי היא דיכאה את ה"מרד" של פיס.
ברחבי המדינה קמו לעיתים קרובות מיליציות לבנות על סמך פחדים דומים מפני מרד מזוין של השחורים.
אחרי עידן השיקום ובנייתה ב-1879 של "מסילת הברזל של לואיוויל, ניו אורלינס וטקסס" קלארקסדייל חוברה ב-1882 אליה.
האפרו-אמריקאים היוו רוב כוח העבודה החקלאי במחוז עד לשנות ה-1940 כשהמיכון הוריד את הצורך בעובדים בשדות.
אלפי שחורים עזבו את מדינת מיסיסיפי במה שנקרא "ההגירה הגדולה" לשיקגו, סנט לואיס ומאוחר יותר לערי החוף המערבי על מנת לעבוד בתעשיות הביטחוניות.
הם פיתחו מסורת מוזיקלית עשירה ששאבה שורשים בזרמי מוזיקה רבים והשפיעו השפעה ניכרת על הג'אז ועל הבלוז בשיקגו.
בתחילת המאה ה-20 התיישבו במיסיסיפי מהגרים יהודים ממזרח אירופה, שעבדו לעיתים קרובות כסוחרים.
החל משנות ה-1930 ועד שנות ה-1970 בקלארקסדייל חיה אחת הקהילות היהודיות הגדולות שבמדינה.
ב-1930 הם הקימו את בית כנסת "בית ישראל".
עם זאת כשאוכלוסיית העיר ירדה הם הלכו ונטשו.
קלארקסדייל ידעה בעברו תנועות גדולות של אוכלוסין.
לפני 1920 מטעי הדלתא נזקקו באופן מתמיד בעובדים ואז משפחות רבות של שחורים הגיעו לאזור כדי לעבוד כאריסים.
אחרי מלחמת העולם הראשונה בעלי מטעים עודדו שחורים לבוא מחלקים אחרים של המדינה לאזור הדלתא.
באותה תקופה הייתה קלארקסדייל לבית לקהילות אתניות רבות - סוחרים לבנונים, איטלקים, סינים ויהודים.
ב-1920 צנח מחיר הכותנה ושחורים רבים התחילו לעזוב.
תחנת הרכבת של "מסילת הברזל המרכזית של אילינוי" שפעלה בעיר סיפקה גישה אל שיקגו וערי הצפון והפכה במהרה לתחנת הגירה.
בשנות ה-1940 שלושה גורמים עמדו מאחורי ההגירה ההמונית של האפרו-אמריקאים מקלארקסדייל.
נוצרו מכונות שהפחיתו את הצורך בכוח אדם לא מוסמך.
בנוסף, חיילים אפרו-אמריקאים ששבו ממלחמת העולם השנייה מצאו הזדמנויות מועטות לעבודה באזור הדלתא.
והגורם השני היה הרצון להימלט מאקלים האלימות הגזענית המואצת כמו זו שכוונה נגד ארון הנרי, נציג "האיגוד הלאומי לקידום האנשים הצבעוניים" NAACP.
ב-10 בספטמבר 1919 החייל הווטרן השחור ל.ב.ריד היה נרצח במעשה לינץ' בימי הקיץ האדום של 1919.
קלארקסדייל מילא תפקיד חשוב מאוד בתנועה לזכויות האזרחי במדינת מיסיסיפי.
נקודת ההתחלה לתנועה זאת בקלארקסדייל היה אירוע באוגוסט 1951 שבו שתי נשים אפרו-אמריקאיות, ליאולה וייוס וארלין מילס, נאנסו תחת איומי נשק.
שני התוקפים הצעירים הלבנים אישרו את המעשה אבל טענו שבוצע בהסכמה.
אחרי שנעצרו, שוחררו לביתם על ידי שופט של בית משפט השלום, על אף הראיות המוצקות נגדם.
ב-1955 80 ק"מ מקלארקסדייל התרחש במאני, מיסיסיפי מעשה הלינץ' נגד הנער אמט טיל.
אזרחי קלארקסדייל התפרסמו במאבקם לזכויות אזרחיות בעוד שהמשטרה המקומית נודעה במאמציה להגבילן.
ב-29 במאי 1958 ביקר בעיירה מרטין לותר קינג לרגל כינוס ראשון של "ועידת המנהיגים הנוצרים הדרומיים" SCLC.
ב-1960 הרוקח המקומי ארון הנרי, התמנה ליושב ראש ה NAACP והחליט לארגן חרם בן שנתיים נגד העסקים ביישוב.
ב-1962 הוא ביקר בקלארקסדייל כתחנה ראשונה בסיור בכל האזור, והוא זירז המון של אלף משתתפים "לעמוד, לשבת ולהתהלך באלפיהם".
בפברואר 2013 מועמד לראשות העיר, מרקו מקמילן נמצא נרצח על יד העיר שרארד, מערבה מקלארקסדייל.
מכיוון שמקמילן היה הומו והוכה קשות לפני מותו, התעורר חשד שזה היה פשע שנאה.
מיודע של מקמילן בשם לורנס ריד, נמצא אשם ברצח באפריל 2015.
קלארקסדייל בהיסטוריה של מוזיקת בלוז
העיירה מילאה תפקיד משמעותי בתולדות הבלוז.
בין האתרים ההיסטוריים שסומנו ב"דרך הבלוז במיסיסיפי" ניתן לציין את המלון ריוורסייד, שבו נפטרה בסי סמית' בעקבות תאונת דרכים בכביש 61.
הוקם העיירה מוזיאון Delta Blues והוקמו פסטיבלים סאפלאוור ריוור בלוז ושל גוספל
פסטיבל Juke Joint עם יוזמי שמירת המורשת המוזיקלית של העיר נמנו הצלם והיתונאי פני מייפילד, מייסד המגזין "Living Blues" ועיתונאי הספורט כייט תומפסון.
ב-1995 סוחר הגיטרות סקים הנדרסון מניו ברנסוויק, ניו ג'רזי, קנה את בניין תחנת הרכבת המרכזית אילינוי כדי להצילה מהריסה.
בעזרת איש העסקים המקומי ג'ון לווינגסטון
ומועצת הדלתא זכה הנדרסון לתרומה של 279 מיליון מצד השלטון הפדרלי לשיפוץ תחנת הרכבת .
קלבן דוגלאס סילבה אוליביירה (נולד ב-25 בפברואר 2001), הידוע בשם קלבן, הוא כדורגלן ברזילאי שמשחק בעמדת המגן ימני בפלמיירס מליגת העל הברזילאית.
קלבן החל את דרכו במחלקת הנוער של גוארני דה פליוסה המקומית, שם עורר עניין מהקבוצה אתלטיקו פרנאאנסה.
קלבן הצטרף למחלקת הנוער של אתלטיקו פרנאאנסה באוגוסט 2018.
בשנת 2019, קלבן היה חלק מהסגל הבוגר שזכה באליפות מדינת פרנה.
הוא אף הפך לשחקן הראשון שנולד במאה ה-21 ששיחק בקבוצה הבוגרת של אתלטיקו פרנאאנסה.
ב-6 באפריל 2019, הוא כבש את השער הראשון שלו במועדון נגד ריו ברנקו במסגרת גביע פרנאאנסה.
ב-19 במאי 2019, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הברזילאית.
כמו כן, הוא זכה בגביע הברזילאי ב-2019 ואף שיחק בשלושה משחקים בגביע, כולל שני משחקי הגמר.
ב-5 באוגוסט 2025 חתם בפלמיירס תמורת 7 מיליון אירו.
קָלָבַּ֫סַס היא עיר באזור הדרום-מערבי של עמק סן פרננדו במחוז לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית.
העיר שוכנת למרגלות הרי סנטה מוניקה וסנטה סוזנה, 48.1 ק"מ צפונית-מערבית למרכז לוס אנג'לס, ואוכלוסייה מונה 22,491 תושבים (נכון ל-1 ביולי 2022).
השם Calabasas הוא גרסה מקומית של המילה הספרדית Calabazas, שפירושה "דלעות חורף" (האזור שופע דלעות בר).
הבוטנאי הספרדי חוסה לונחינוס מרטינס תיעד את לאס קלבסס כשם מקום בשנת 1792.
הסמל הרשמי של העיר מתאר עקב אדום-זנב הממריא מעל הרים.
לפני מאות שנים חיו בקלבסס של ימינו אמריקים ילידים בני צ'ומש .
מגלי ארצות ספרדים היו האירופאים הראשונים שהגיעו לאזור.
בשנת 1770 חצתה את האזור משלחת בראשות גספר דה פורטולה בשובה דרומה למקסיקו, לאחר שנכנסה לצפון קליפורניה.
בשנת 1776 חנתה שם קבוצה נוספת של חוקרים בראשות חואן באטיסטה דה אנזה בדרכם צפונה ממקסיקו.
Calabasas היה השם שניתן לחווה באזור לוס אנג'לס בשנת 1795. בית הטיט לאוניס (Leonis Adobe), בעיר העתיקה קלבסאס, מתוארך לשנת 1844 והוא אחד המבנים העתיקים ביותר ששרדו בלוס אנג'לס רבתי.
העיר התאגדה ב-5 באפריל 1991, מה שהפך אותה לעיר החדשה ביותר במחוז לוס אנג'לס.
קלבסס ממוקמת באזור הדרום-מערבי של עמק סן פרננדו, בין מרגלות הרי סנטה מוניקה וסנטה סוזנה.
היא נמצאת במרחק של 48.1 ק"מ צפונית-מערבית למרכז העיר לוס אנג'לס (דרך כביש 101).
העיר גובלת בשכונת וודלנד הילס של לוס אנג'לס בצפון מזרח, טופנגה במזרח, מאליבו בדרום, אגורה הילס במערב והידן הילס בצפון.
נתיב ההנצחה אל קמינו ריאל חוצה את קלבסס ממזרח למערב כחלק מהכביש המהיר ונטורה (בעצמו חלק מכביש 101 בקטע זה).
עד 2015, מספר סיפוחים הגדילו את שטח הקרקע הכולל של העיר ל-35 קמ"ר.