tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מזור נולד בחדרה ב-1948. הוא נמנה עם דור הרבנים השני של מייסדי התנועה הרפורמית בישראל.
במשך 33 שנים, החל מתחילת 1974 שימש כרב בקהילות בישראל.
26 שנים משנת 1981 ועד חודש יוני 2007 שימש מזור כרבהּ של קהילת "דרכי נעם" - הקהילה ליהדות מתקדמת ברמת השרון.
שימש במשך כעשרים שנים כאב בית הדין לגיור ומעמד אישי של מועצת הרבנים המתקדמים בישראל (מר"ם), וכן עמד בראש "העבודה שבלב – המרכז להתחדשות התפילה", מכון העוסק ביצירה ומחקר של התפילה הרפורמית.
מזור הוא עורכם ושותף ביצירתם של ספרי התפילה הנמצאים בשימוש בתנועה הרפורמית הישראלית.
כמו כן הוא מעורב בהכנתם של סידורים ומחזורים ברחבי העולם הרפורמי.
משנת 1982 ועד שנת 2015 שימש מזור כמרצה בחוג ללימודי היהדות - תרבות ישראל במכללת בית ברל, ובעבר ריכז במשך שלוש שנים את לימודי היהדות במכללה.
משנת 1990 ועד שנת 2012 היה מרצה בכיר בהיברו יוניון קולג' בירושלים (בית המדרש לרבנים רפורמים בישראל) מוסד זה העניק למזור בנובמבר 2015 תואר ד"ר למדעי היהדות לשם כבוד.
תחום ההתמחות של מזור הוא ליטורגיה (תורת התפילה) והוא פרסם מאמרים רבים בנושא זה.
כמו כן, הוא כותב בנושאי מחקר של מועדי וחגי ישראל ומרצה במסגרות שונות על חגים, תפילה וסידור.
בשנת תשס"ה עדכנה הרבנות הראשית לישראל כי מזור עובר על חוק איסור הונאה בכשרות בכך שלמספר עסקים באזור תל אביב ניתנו אישורי השגחה מטעם מר"ם בחתימתו של מזור.
יצוין כי על פי פסק דין של בית המשפט העליון משנת 2017, מותר לבית עסק להציג תעודה המעידה הסטנדרטים עליהם הוא מקפיד ואופן הפיקוח על שמירתם, כולל זהות הגוף המפקח שאינו הרבנות הראשית, ובלבד שלא נעשה שימוש במלה "כשר".
נשוי לעדנה, ששימשה כמרכזת תוכנית "נתיב" לגיור בצה"ל, באזור המרכז.
אב לשניים: הרב עודד מזור, רב רפורמי ומחנך המתגורר בירושלים ומכהן כרב בקהילת כל הנשמה, והרבה נועה מזור, רבה רפורמית בעלת תואר שני בחינוך יהודי-פלורליסטי המכהנת כרבה של קהילת "אמת ושלום" בנהריה.
חג ומועד במחשבת היהדות המתקדמת בישראל.
מצווה והלכה במחשבת היהדות המתקדמת בישראל.
כוונת הלב – מחזור לימים נוראים.
(יחד עם מרדכי רותם) ירושלים תשמ"ט
העבודה שבלב – סידור תפילות לימות החול, לשבתות ולמועדי השנה.
התנועה ליהדות מתקדמת ירושלים תשנ"א.
מחשבת התפילה בהגות היהדות המתקדמת (מקראה).
"העבודה שבלב" סידור התנועה ליהדות מתקדמת בישראל – הארות והערות לנוסח התפילה ,היברו יוניון קולג' ירושלים 1991
(יחד עם דוד אריאל-יואל ומיה ליבוביץ) ידיעות אחרונות ת"א 1999
מלחמת גוג ומגוג – משיחיות ואפוקליפסה ביהדות בעבר ובהווה.
(יחד עם דוד אריאל-יואל, מיה ליבוביץ ומוטי ענברי) ידיעות אחרונות ת"א 2001
הגדה של פסח לימינו (עם תרגום רוסי ) ירושלים ומוסקבה 2007
הגדה לזמן הזה – הגדה לפסח של היהדות המתקדמת בישראל (יחד עם דליה מרקס ויהוידע עמיר).
"תיקון" ט"ו בשבט – חדש בקנקן ישן.
התאולוגיה של הרב דר' א.
גייגר על פי סידור התפילות המתוקן שבעריכתו.
תשעה באב – יום הזיכרון לחורבן הלאומי.
סקירה חודשית: ירחון לקציני צה"ל ל"ד (7) 1987
שתי הצעות לסדר ט"ו בשבט (יחד עם שרה שוב) מכללת בית ברל.
היבטים אקטואליים על תשעה באב.
מחקרי חג כתב-עת לתרבות יהודית 2 מכללת בית ברל תש"ן.
מחקרי חג כתב-עת לתרבות יהודית 3 מכללת בית ברל תשנ"ב.
מקומו של "התיקון" כיחידה מרכזית במסגרת התפילה והטקס בתנועה ליהדות מתקדמת בישראל.
מחקרי חג ,כתב-עת לתרבות יהודית 5. מכללת בית ברל תשנ"ד
עיון בפיוט "עת שערי רצון" לר' יהודה בן שמואל אבן עבאס.
מחקרי חג: כתב-עת לתרבות יהודית 6 מכללת בית ברל תשנ"ה.
הפיוט "ונתנה תוקף" – יצירות תשתית בתרבות היהודית.
(יחד עם מרים דרור, שרה שוב ועמנואל אלון) מופ"ת תל אביב 1996
הרב משה זמר ומפעל הגיור הרפורמי בישראל.
בתוך "לשמך נאה לזמר", הרב משה זמר: עיונים ופרקי חיים.
רבי יהונתן (בן רבי דוד הכהן) מלוניל (נולד במאה ה-12 (1135?) – 1211, עכו) היה מהבולטים שבחכמי פרובנס, ראש חכמי לוניל, מחבר פירוש על התלמוד, המורכב מפירושו על המשנה ומפירושו סביב ספר ההלכות של הרי"ף.
היה ראשון מפרשי המשנה בעברית, וראשון מפרשי הרי"ף.
מובאות מפירושיו מצויות לרוב בספריהם של גדולי חכמי פרובנס שאחריו, ב"נמוקי יוסף" וב"שיטה מקובצת".
גר בעיר לוניל, ונחשב שם לראש החכמים.
רבי יהונתן היה תלמידו של רבי משה מנרבונה, ויש אומרים שגם תלמידו של רבי אברהם אב"ד, וכן תלמידו או חברו של הראב"ד, והיה בקשרי ידידות עם רבי זרחיה הלוי.
רבי יהונתן חיבר פירוש חשוב ומקיף על התלמוד סביב כל ספר ההלכות של הרי"ף, שמצוטט רבות בספרי הפוסקים (לעיתים בשם 'ר' יהונתן הכהן'), אך כיום נותר ממנו רק חלק קטן.
חיבורו הפך את ספר ההלכות לספר הלימוד והפסיקה המרכזי בקרב חכמי פרובאנס.
במשך דורות, היה מוכר בעיקר בזכות חיבורו על הלכות הרי"ף למסכת עירובין, אשר זכו לתפוצה מיוחדת, ונדפסו סביב הלכות הרי"ף מאז הדפסתן הראשוני בקושטא ה'רס"ט.
לאחרונה הדפיסו את חיבורו ל-21 מסכתות.
לפי הכתוב בספר "שבט מיהודה" (שלמה אבן וירגה), רבי יהונתן עלה לארץ ישראל יחד עם ר' שמואל ב"ר שמשון קרוב לזמן עליית בעלי התוספות שהיו צרפתים, בעוד הוא בא מפרובאנס.
אך לפי גרסת ספר יוחסין, הוא לא עלה לארץ ישראל, ונפטר בפרובאנס בשנת 1205.
יהושע פראוור סבור כי רבי יהונתן נשאר בארץ ישראל ובכך אולי היה הראשון ל"עליית 300 הרבנים" מצרפת.
בגניזת קהיר נתגלה קובץ קינות שחיבר ידותון הלוי החבר, המקונן על תלמיד חכם כהן בן ארץ ישראל ששמו יהונתן.
בהתאם לנתונים אלה ולתקופת המחבר, הסיקו חוקרים רבים שהנפטר הוא רבי יהונתן מלוניל.
בעקבות עותק של איגרת תימן שהגיעה לידיו, עמד רבי יהונתן בקשר של מכתבים עם הרמב"ם, שהחל בשאלה אודות אמיתות האסטרולוגיה (שתשובת הרמב"ם עליה עוכבה כמה שנים).
כפי הנראה הוא העריץ את הרמב"ם, ולפי עדות רבי יצחק די לאטיש בכרוניקה "שערי ציון", חיבר רבי יהונתן ספר תגובה לכל השגות הראב"ד, רבו, על הרמב"ם, וכן עמד לימין הרמב"ם בפולמוס שעורר נגדו רבי מאיר הלוי אבולעפיה.
המכתבים ההדדיים כתובים תוך כבוד הדדי רב, והם "מן המיטב שבספרות האגרות העברית".
באחד מהמכתבים משנת 1199 כתב הרמב"ם: .בהמשך ההתכתבות שלח אליו הרמב"ם את ספרו "מורה נבוכים", ורבי יהונתן הוא שמסרו לרבי שמואל אבן תיבון על מנת שיתרגמו לעברית.
יהונתן "ג'וני" יוסף קופלב (נולד ב-1 באוקטובר 1991) הוא שחיין ישראלי לשעבר.
הוא אלוף ישראל, שיאן ישראל, אלוף אירופה (דברצן 2012) ובעל תוצאת השנה בעולם (2016) במשחה ל-50 מטר גב, ובכך היה לשחיין הישראלי הראשון והגבר היחיד עד כה (2023) שזוכה בתואר אלוף אירופה בשחייה ומחזיק בתוצאת השנה בעולם.
קופלב קבע את הקריטריון להשתתפות באולימפיאדה (לונדון 2012) אותה החמיץ בשל ניתוח דלקת התוספתן.
שנה לאחר הניתוח, הוא הצליח להעפיל לגמר אליפות העולם בשחייה (ברצלונה 2013).
הוא התאמן בקבוצת מכבי חיפה בהדרכתו של חנן שטרלינג.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 2009 זכה קופלב במדליית ארד במשחה ל-50 מטר גב בשיא ישראלי חדש לגילאי 18 בתוצאה של 26.37 שניות (השיא הנוכחי), אחרי גיא ברנע שקבע שיא ישראלי בינלאומי חדש של 24.92 שניות ואלון מנדל (25.62 שניות).
בנוסף, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.20 שניות ובמקום שישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 57.72 שניות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה ביולי 2010 זכה קופלב בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה 55.97 שניות, בו הפתיע כשגבר על שיאן ישראל ברנע (56.40 שניות) ודוד גמבורג (56.51 שניות) ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:03.48 דקות, לפני גמבורג (2:03.51 דקות) ויורי סמויליץ' (2:03.73 דקות).
בנוסף, הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 26.03 שניות, אחרי ברנע (25.85 שניות) ולפני גמבורג (26.70 שניות).
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט באוגוסט אותה שנה, סיים קופלב במקום 11 במשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש של 54.82 שניות ובמקום 13 במשחה ל-50 מטר גב בשיא אישי חדש של 25.42 שניות.
שתי תוצאות אלו מדרגות אותו כשחיין הגב הישראלי השני בכל הזמנים, אחרי ברנע.
בנוסף, סיים במקום 22 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:03.02 דקות ובמקום 10 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם דני מלניק, מנדל וברנע בתוצאה של 4:11.00 דקות, במסגרת משחה זה שחה את סגנון הגב בשיא אישי של 54.73 שניות.
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באיינדהובן בנובמבר אותה שנה סיים קופלב במקום השמיני במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.58 שניות, לאחר שבשלב המוקדמות קבע שיא אישי חדש של 24.49 שניות.
הוא סיים במקום השמיני גם במשחה ל-100 מטר גב, בשיא אישי חדש של 52.60 שניות, לאחר שעלה לשלב הגמר מהמקום השביעי בתוצאה של 52.65 שניות.
כל התוצאות היוו שיאים אישיים עבורו.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי ב-2011 סיים קופלב במקום ה-25 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 54.90 שניות.
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בשצ'צ'ין שבפולין בהמשך השנה, סיים קופלב במקום 13 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.43 שניות ובמקום 27 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:58.37 דקות.
נוסף לכך, סיים במקום 12, במשחה שליחים 50x4 מטר מעורב ביחד עם, יהב שחף, אלון מנדל ואלמוג אולשטיין בשיא ישראלי חדש של 1:37.11 דקות, את המשחה ל-50 גב הוא שחה בתוצאה של 24.24 שניות.
בתחרות שנערכה באופסלה, שוודיה בפברואר 2012 זכה קופלב בשתי מדליות זהב במשחה ל-50 מטר גב בשיא אישי חדש של 25.12 שניות ובמשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש של 54.54 שניות, לפני יעקב טומרקין (54.91 שניות).
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בדברצן, הונגריה במאי אותה שנה זכה קופלב במדליית זהב במשחה ל-50 מטר גב בשיא אישי חדש של 24.73 שניות ובכך היה לשחיין הישראלי הראשון שזוכה בתואר אלוף אירופה בשחייה.
נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בשלב המוקדמות במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 54.60 שניות, אחרי טומרקין שהשווה את השיא הישראלי, 54.22 שניות, וגיא ברנע (54.44 שניות).
מאחר שרק שני שחיינים מכל מדינה יכולים להמשיך לשחות בשלב הבא, קופלב לא שחה בשלב חצי הגמר.
שבוע לאחר אליפות אירופה, זכה קופלב במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתחרות גראנד פרי שנערכה בקראן בסלובניה בשיא אישי של 54.38 שניות, המהווה קריטריון לאולימפיאדת לונדון (2012).
אך שבועיים לפני פתיחת המשחקים האולימפיים, במהלך אליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט ביולי סבל קופלב מכאב חד בבטנו.
אובחן שהוא סובל מדלקת התוספתן שבעקבותיה נאלץ לעבור ניתוח אפנדקטומיה.
לאחר הניתוח נקבע שלא יספיק להתאושש בזמן, ולא ישתתף באולימפיאדת לונדון.
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול שבטורקיה בדצמבר 2012 סיים קופלב פעמיים במקום 17 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.17 שניות ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 51.82 שניות ובמקום 27 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:58.06 דקות.
נוסף לכך, הוא סיים במקום עשירי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם גל נבו, אלון מנדל וגיא ברנע בשיא ישראלי חדש של 3:32.43 דקות.
הוא שחה את סגנון הגב בתוצאה של 52.19 שניות.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה באוגוסט אותה שנה סיים קופלב במקום שמיני במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 25.19 שניות.
בשלב חצי הגמר הוא קבע בתוצאה של 24.95 שניות והעפיל למשחה הגמר מהמקום השביעי הכללי והצטרף לגיא ברנע שעלה מהמקום השלישי (24.73 שניות) ובכך לראשונה בתולדות השחייה הישראלית שני שחיינים ישראלים השתתפו במשחה גמר אחד.
נוסף לכך, הוא סיים במקום 16 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם אמרי גניאל, יעקב טומרקין ונמרוד שפירא בר אור בתוצאה של 3:39.31 דקות, כשחיין גב הוא שחה תוצאה של 54.91 שניות.
באליפות אירופה שנערכה בברלין גרמניה באוגוסט 2014 סיים קופלב במקום 11 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 25.37 שניות ולא הצליח להגן על תוארו.
נוסף לכך, הוא סיים במקום 21 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.04 שניות ובמקום 56 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 24.12 שניות.
באליפות העולם שנערכה בקאזאן רוסיה באוגוסט 2015 סיים קופלב במקום 11 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 25.04 שניות.
באליפות אירופה שנערכה בלונדון במאי 2016 סיים קופלב במקום חמישי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 25.00 שניות ובמקום 16 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 55.15 שניות.
תוצאת השנה בעולם ושיא ישראל
באליפות ישראל שנערכה ביולי אותה שנה זכה קופלב במדליית זהב במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.84 שניות.
במסגרת משחה שליחים 4x50 מטר גב, הוא השווה את שיאו האישי במשחה זה בתוצאה של 24.73 שניות, תוצאה השישית בטיבה בעולם באותה שנה.
שבוע לאחר מכן, במסגרת משחה הזמנה שנערך באליפות ישראל בשחייה לילדים שנערכה ב-26 ביולי קבע קופלב, לראשונה בקריירה שלו, במשחה ל-50 מטר גב שיא ישראלי חדש של 24.60 שניות.
תוצאה זו מהווה את תוצאת השנה בעולם ובכך היה לשחיין הישראלי הראשון בהיסטוריה שהשיג הישג זה, ועוד בסוף העונה של משחה זה.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט הונגריה ביולי 2017 סיים קופלב במקום שמיני במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.85 שניות.
בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 24.86 שניות ועלה מהמקום השישי לשלב הבא.
בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 24.84 שניות.
קופלב היה השחיין הישראלי היחידי שעלה לשלב הגמר באליפות זו והמצטיין באליפות.
בתחרות המבחן האחרונה לקראת אליפות העולם שנערכה בווינגייט בסוף יוני 2019 קבע קופלב במשחה ל-50 מטר גב תוצאה של 24.88 שניות, התוצאה התשיעית בטיבה באירופה באותה העת, וקבע את הקריטריון לאליפות העולם.
באליפות העולם עצמה שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית בסוף יולי אותה שנה הוא סיים במקום 13 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 25.02 שניות.
בשנת 2018 נישא למונדה קנצפולסקי, מתמודדת "המירוץ למיליון", והשניים הורים ל-2 ילדים.
בשנת 2024 הודיעו על פרידה.
יהונתן מגון (נולד ב-10 באפריל 1986) הוא שחקן ומדבב ישראלי.
מגון הוא אחיהם של אליענה ודניאל מגון.
הופעתו הראשונה של מגון הייתה כאשר השתתף בפסטיגל 1997 יחד עם אחיו הצעיר דניאל מגון.
כשנה לאחר מכן הופיע מגון בפסטיגל של שנת 1998 (החליף לסירוגין את גיל סגל) ושר את השיר "יחד נתגבר".
במהלך אותה שנה, השתתף בתוכנית "החבורה של פיני וויני" ששודרה בערוץ הילדים.
בשנת 2000 השתתף בתוכנית "בעקבות הסיפורים הקסומים" בערוץ הילדים.
בשנת 2005 שיחק בסרט הקולנוע "אלנבי רומאנס".
בשנת 2007 שיחק בסדרת הטלוויזיה "משמורת", ששודרה בערוץ 2.
בשנת 2010 השתתף בסרט הקולנוע "התגנבות יחידים".
במהלך אותה שנה זכה בפרס עתיד התיאטרון בקטגוריה השחקן המבטיח, על תפקידו בהצגה "הרדופים" שכתב וביים מאור זגורי.
בשנת 2011 השתתף בסדרה "אורים ותומים" ששודרה ב-yes.
בשנת 2012 השתתף בסרט "חיותה וברל", פרי עטו של עמיר מנור.
מגון נשוי לשחקנית והרקדנית לירון ויגדור.
בשנת 2004 כשהגיע לגיל 18 תרם מגון את קולו כאשר דיבב בסרט "כנפי הרעם".
בשנים 2004–2005 דיבב בתוכנית המצוירת "שאמן קינג" ששודרה בערוץ ג'טיקס.
בשנת 2005 דיבב בסרטי האנימציה, "סיפורי נרניה: האריה, המכשפה וארון הבגדים" ו"המסכה חוזרת".
בשנים 2005–2006 דיבב בסדרה "לילי המכשפה" ששודרה בערוץ לוגי, ובמקביל דיבב בסדרה "רובוטריקים סייברטרון" ששודרה בערוץ ג'טיקס.
בשנת 2006 דיבב בסרט "תזיזו ת'רגליים".
בשנים 2006–2008 דיבב את מייקרו–אייס בסדרה גלקטיק פוטבול, וב"בראץ" ששודרה בערוץ הילדים.
בשנת 2007 דיבב בסרטים ובסדרות "שאולין ווזאנג", "לילו וסטיץ", "ויוטיפול ג'ו", "טוקיו מיו מיו", "אובן מרוץ הכוכבים הגדול", וכן בסרט האנימציה "טום וג'רי: אגדת מפצח האגוזים".
בשנים 2007–2008 דיבב מגון בסדרת האנימה "נארוטו", ששודרה בערוץ הילדים, בתוכנית "גלקטיק פוטבול" ששודרה בערוץ ג'טיקס, וכן דיבב ב"טוטלי ספייס".
בשנת 2008 דיבב ב"רובוטריקים אנימייטד".
במהלך אותה שנה שימש כמדבב בסרט "סיפורי נרניה: הנסיך כספיאן".
כמן כן, דיבב בסרטים ובתוכניות "ספיד רייסר", "צוות קוואנטום" ו"בראץ - בנות ברוקנרול".
בשנת 2009 דיבב מגון בסדרה "הנוקמים הקטנים".
במהלך אותה שנה, דיבב מגון בסרטים ובתוכניות "בנות הים פיצ'י פיצ'י פיץ", "קפטן קררו", "ין יאנג יו", "צבי הנינג'ה", "אמריקן דרגון", "החמישייה הסודית", "לאונרדו", "פלאנט 51", "מקשקשים", "נבחרת גיבורי העל" "דניאל" שהוקרנה בערוץ הופ!, "הולי הובי", "מומו החתול", "חברי הארנב", "זומזומים", "המסע של דספרו", ו"חברים בחווה".
בשנת 2010 דיבב מגון בסדרה המצוירת "אלפרד חקירות".
במהלך אותה שנה דיבב בסרטים ובתוכניות "עיר המלאכים", ששודרה בערוץ הילדים, "קופים בחלל 2 - זרטוג מכה שנית", "שב"כ - שירות ביטחון כיתה", "טינקרבל והסוד הקסום", "קאמפ רוק 2 - הג'אם האחרון", "סיפורי נרניה: המסע בדורך השחר", ובסרט האנימציה "הרפתקאות פרז ופניני השיניים 2".
בשנת 2011 תרם את קולו כאשר דיבב בסדרה "בי הגדולה מכולם!", ששודרה בערוץ ניקלודיאון.
באותה שנה דיבב בתוכנית "ליגת סופר רשע" ששודרה בערוץ הילדים.
כמו כן דיבב מגון בתוכניות "ריימונד", ו"בן 10 - כוח החייזרים" ששודרו אף הן בערוץ הילדים.
באותה שנה דיבב בסדרת האנימציה "צוות לעניין" ששודרה בערוץ הופ!, וכן דיבב בסרט האנימציה.
לאחר מכן, דיבב בסרטים ובתוכניות "החתול במגפיים - הסיפור האמיתי", "אסטרודג", "הכוח הירוק", "בולטס ובליפ", "תזיזו ת'רגליים 2", "שר-פיי","צ'ארלי דוב קטן", "הרפתקאות פין וג'ייק", "הכוכב הקסום", "סיידקיק", "מפעל הגיבורים" ובסרט האנימציה "הפופינים בממלכת השמש".
החל משנת 2013 דיבב דמויות שונות בסדרה "תומס הקטר וחברים", ביניהן את פרסי.
באותה השנה דיבב בסדרה "דינופרוז".
בשנת 2014 דיבב את טאראן בסרט "הקדירה השחורה", "אבירי הטנקאי" ודיבב בסרטי האנימציה "הרוח העולה" ו"זורו המדהים".
בשנת 2015 דיבב ב"ספיד רייסר - הדור הבא", "טינקרבל ואגדת לעולם לא", "הדבורה מאיה - הסרט", ו"גולשים על הירח".
בשנת 2016 החל לדבב בסדרות האנימציה "היורשים: עולם מרושע" ו"המופלאה: הרפתקאות ליידי באג".
ובשנת 2017 דיבב מגון שוב את דמותו של פיטר פארקר/ספידרמן-איש העכביש בסדרה "ספיידרמן".
משנת 2018 מדבב את וויס בסדרה "דרגון בול סופר".
בשנת 2021 דיבב את ארלו בסרט ההנפשה של נטפליקס "ארלו, ילד-אליגטור", ודיבב את אנדי בסדרה "גוסט פורס".
כמו כן דיבב בסרט "סרט הרעשנים" וביצע את קטעי השירה של לינקולן רעש, הדמות הראשית בו.
בנוסף דיבב את מחשב הקורים בסדרה "ספיידי וחבריו המופלאים".
בשנת 2022 דיבב את אייס בסדרת הטלוויזיה "סופר תוכים", דיבב את פיטר פארקר/ספיידרמן בסדרה "מה אם...?" ודיבב בסדרה "ביימקס!".
עוד באותה שנה דיבב בספיישל "לגו מלחמת הכוכבים: מעשיות מבעיתות" את לוק סקייווקר.
בשנת 2023 דיבב את רודריק הפלי בסרט "יומנו של חנון בכריסמס: מכת קור" ואת וייד לוד בסרט "קים פוסיבול: כה הדרמה".
בשנת 2024 דיבב את מיכלאנג'לו בסדרה "סיפורם של צבי הנינג'ה".
מגון השתתף במספר מחזות, בהם: "היצור" שהוצג בתיאטרון "צוותא", "סינדרום ירושלים" שהוצג בתיאטרון "תמונע", "ילדי הקירות" שהוצג בתיאטרון "הבימה", "לשמור על הכדור" שהוצג בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער, ובהצגה "קוביות של שוקולד", בה שיחק בתפקיד הראשי.
יהונתן שולדבראנד (בשוודית: Jonathan Skjöldebrand; נולד ב-2 באוגוסט 1983) הוא כדורסלן עבר ישראלי-שוודי אשר שיחק בעמדת הפאוור פורוורד.
אביו הוא שחקן העבר השוודי לורנס שולדבראנד, שהשתקע בישראל.
שולדבראנד נולד במושב אמירים והחל לשחק כדורסל בקבוצות הילדים והנוער של הפועל סאסא והפועל גליל עליון.
בתקופת שירותו בצה"ל החל לשחק בא.ס.
רמת השרון אך לאחר זמן קצר עבר להפועל גליל עליון.
הוא הושאל לעונה אחת לא.ס.
רמת השרון, וכשחזר חתם בקבוצת סודרטלי קינגס השוודית.
בסיום העונה, עבר שולדבראנד להתאמן זמנית בקבוצת קובוט קובולה הפינית בעקבות בעיות מס בשוודיה, אך בתחילת העונה חזר לשוודיה, ושיפר את הממוצעים שלו, דבר שעזר לו לקבל זימון לאולסטאר השוודי.
בעקבות הצלחתו, חתם בסיום עונת לקליניקאס רינקון הספרדית.
בקבוצה מליגת המשנה קלע שולדבראנד 8 נקודות ו-2 ריבאונדים למשחק בממוצע, ועזר לקבוצה להגיע לחצי הגמר בפלייאוף של אותה עונה.
בסיום אותה עונה עבר למלייה הספרדית, אך נפצע ומיעט לשחק.
שולדבראנד חזר לישראל לקראת ליגת הקיץ ב-2011 והשיג ממוצעים של 13.3 נק', 9.3 כדורים חוזרים ו-3.3 אסיסטים בממוצע למשחק.
יכולתו הטובה משכה את תשומת לבו של מאמן הפועל תל אביב, ארז אדלשטיין, שהחתים אותו בקבוצה.
שולדבראנד פתח את העונה טוב, אך מיעט לשחק בהמשך העונה.
בשמינית גמר גביע המדינה קלע 16 נקודות מול הפועל גלבוע גליל, דבר שקיבע אותו בחמישייה הפותחת.
לאחר עלייתה לליגת העל המשיך לשחק בהפועל, ובעונתו השלישית בקבוצה שיפר את משחק ההגנה והפך לאחד השחקנים הבולטים בקבוצתו בפרט ובקרב השחקנים הישראליים בליגת העל בכלל.
בעונת האריך את החוזה שלו לשנתיים בהפועל תל אביב.
במחזור ה-8 בליגת ווינר, אירעה במהלך הדרבי התל אביבי תקרית בין שולדבראנד לגיא פניני ממכבי תל אביב, כאשר פניני קילל את שולדבראנד וכינה אותו בכינויי גנאי חריפים (פניני הורחק מחמישה משחקים, נקנס גם ב-100,000 ש"ח ונשלל ממנו תפקיד קפטן קבוצתו).
בחודש אוגוסט 2015 חתם במכבי אשדוד באר טוביה מליגת העל.
בחודש יוני 2016, חתם בקבוצת עירוני נהריה מליגת העל, איתה הגיע לרבע גמר היורופקאפ ולפלייאוף ליגת ווינר סל.
ביולי 2018 חתם בהפועל אילת.
באוגוסט 2021 חתם בהפועל תל אביב ובדצמבר אותה שנה פרש עקב פציעה.
אביו, לורנס שולדבראנד, הגיע משוודיה בשנות השבעים כשחקן כדורסל זר, שיחק בהפועל רמת גן בתקופת היותה קבוצת צמרת ובהפועל עפולה, נישא לישראלית, התגייר והשתקע בישראל.
שולדבראנד נשוי לזמרת הספרדייה לורה, ולהם בת.
לאחר פרישתו, עבר שולדבראנד להתגורר במלאגה שבספרד.
רבי יהוסף בר שמואל הלוי הנגיד היה רב ווזיר יהודי בטאיפה של גרנדה שבספרד, ומראשוני הראשונים לאחר דור המעבר מהגאונים.
בנו של רבי שמואל הנגיד וחתנו של רב ניסים גאון.
יהוסף הנגיד נולד לרבי שמואל הנגיד, בעיר גרנדה שבאל-אנדלוס.
בהיותו בן תשע הוא ליווה את אביו לקרב אך במהרה התגעגע לעיר מולדתו גרנדה, וחיבר שיר על כך.
את מרב השכלתו הוא קיבל מאביו שמואל הנגיד.
רבי יוסף חסדאי בשירו על אביו מתאר אותו כשהיה בגיל 12: "גור אריה וילד שעשועים / וצפנת פענח כל סתומה...
צעיר שנים משעשע במשנה / ועלם רך מבאר תעלומה."
בימי בחרותו חלה רבי יהוסף, ולאחר שהחלים נישא לביתו של רבי נסים מקירואן, לפי הראב"ד הראשון אשתו הייתה בעלת תורה ויראת שמיים אך לא מצאה חן בעיניו מפני שהייתה ננסת.
ייתכן שלמד אצל רבי נסים גאון חמיו בביקורו בגרנדה.
עם מותו של אביו, רבי יהוסף החליף אותו כנגיד וראש הקהילה היהודית של גרנדה כ-9 שנים עד לשנת ד'תתכ"ד.
במות אביו מינה אותו מלך גרנדה ליורש משרתו - הווזיר הראשי של הממלכה, והוא אז בן 21 שנה.
רבי יהוסף הצליח בתפקידיו בגביית מיסים, בהפעלת מינהל תקין ובניהול מדיניות החוץ.
כאביו שימש כשר צבא והצליח במספר קרבות.
לצד פועלו המדיני לא זנח את העיסוק בתורה, השמיע שיעורים וחיבר שירים.
תמך כלכלית ברבי יצחק אבן גיאת וברבי יצחק אלבאליה.
רבי עלי בן עמרם משבח אותו ומתאר אותו בכינויים מפליגים.
יהוסף ניסה לתמוך בבנו של באדיס בולוקין, אך הלה שנא אותו, ולימים כשהורעל בולוקין למוות תלו ההמון את הרצח ביהוסף.
יהוסף ניסה לתמוך באחיו של בולוקין – מאכסן, אך יורש העצר האמין לשמועות על רוצח אחיו.
לפי עבדאללה אבן בולוקין יהוסף העליל עלילה על אמו של מאכסן והיא הוצאה להורג ובנה גורש מגרנדה.
בנוסף, הוא כתב שיהוסף הוציא להורג את דודו אבו אלרביע אבן־אלמטוּני שתמך בנסיך.
הראב"ד הראשון מספר שיהוסף כל חייו גדל בפינוק ולא ידע צער מה שגרם לו להיות "גאה עד להשחית".
זה והעובדה שהוא העסיק יהודים עשירים כסוכני המלך קומם את האוכלוסייה הערבית נגד שלטון הווזירים היהודים.
חכם דת בשם אבו אסחאק כתב שיר נגד באדיס שבו מודגשת השנאה ליהוסף.
בשיר הוא קורא למאמינים להרוג את יהוסף.
לפי עבדאללה אבן בולוקין בתקופה זו יהוסף שם לב שיחסו של באדיס הזקן מתקרר כלפיו ואין לו כח בקרב יורש העצר, בשל כך הוא החליט לבגוד בבאדיס ולמכור את גרנדה לאלמריה.
בהמשך הפרעות נהרגו מאות יהודים, שרידי גופתו נקברו ליד אביו בשער אלווירה .
מקור לתולדות חייו הוא ספר היסטוריה מאת עבדאללה בן בולוקין שונאו של יהוסף, חיים שירמן קיבל חלק מדבריו.
משורר מוסלמי מהתקופה שחיבר שיר אנטי-יהודי, כתב בין השאר ש"הקוף הראשי שלהם (יהוסף) עשה את ביתו משיש והוביל אליו את מיטב מימי המעיינות".
על בסיס שורה זאת ומקורות ספרותיים נוספים, יש היסטוריונים של האמנות ששיערו שאחד המבנים המרכזיים במתחם המפואר אלהמברה שימש כביתו של יהוסף.
לפי זיכרונות עבדאללה בן בולוקין מדובר במבצר שנבנה על ידי יהוסף בסוף חייו כדי להימלט מרודפיו.
שרד ממנו שיר שכתב בגיל תשע וחצי ביחד עם אביו, הקדמתו לדיוואן של אביו בן תהילים ומכתב מחורז לחמיו ר' נסים בר יעקב.
הראב"ד הראשון כתב שצום תשעה בטבת, שלא נאמר מה טעמו, נקבע מראש ברוח הקודש על הפרעות בגרנדה.
שולמית אליצור ביארה שהיהודים בני התקופה התפעלו מצירוף המקרים ועל כן כתבן כן.
רבי משה אבן עזרא כותב על מותו: 'מיתתו לא הייתה אבדה פשוטה של איש אחד, אלא בנין העם כלו נחרב אז ...
הוא ואביו נתנו לוית חן לאומתנו והביאו לנו הצלחה מרובה במשך שלושים וחמש שנה בערך.
אולם אותן השנים חלפו ואפסו בני הדור ההוא - והכול נראה לנו כחלום יעוף!...
גם רבי יצחק אבן גיאת כתב שתי קינות על רבי יהוסף.
רב גדליה אבן יחיא בספרו "שלשלת הקבלה" שאמינותו נתונה בספק, מספר שבנו של יהוסף רבי אברהם הוכרח להמיר דתו על ידי מלך ספרד - עקב סירובו, נתלה למוות.
לאחר פטירת רבי יהוסף, אשתו יחד עם בנו - רבי עזריה הצליחו להיחלץ ולברוח אל רבי יצחק אבן גיאת שרבי יהוסף ואביו רבי שמואל, כיבדוהו.
רבי יצחק תכנן למנות את רבי עזריה לראש הקהל בלוסנה, אך הוא בעודו נער צעיר, כך גם אמו.
יְהוֹצָדָק הוא דמות מקראית שהיה כהן גדול.
יהוצדק היה בנו של שריה הכהן ואביו של ישוע הכהן הגדול, אשר היה הראשון במעמד זה בימי בית המקדש השני.
יהוצדק היה בין גולי יהודה, אשר הוגלו על ידי נבוכדנצר.
מהמקרא עולה שיהוצדק נולד בארץ ישראל והוגלה לבבל עוד טרם נולד בנו ישוע.
ככל הנראה, יהוצדק היה ממונה על הכהנים בגלות.
בנו ישוע מופיע ברשימת היחס בין המנהיגים השבים לציון.
יהוצדק מופיע ברשימת היחס של הכוהנים בימי המלכים, אצל יוסף בן מתתיהו בספרו קדמוניות היהודים.
רד"ק בפירושו ל מזהה את שריה אביו של עזרא עם שריה אבי יהוצדק, ולפיכך סובר כי יהוצדק היה אחיו של עזרא:
יְהוֹעַדָּן היא דמות מקראית, אשת יואש ואמו של אמציה מלך יהודה אשר מלך אחריו.
השם יהועדן הוא שם תאופורי.
יש הסוברים כי גרסת הקרי במלכים ב' י"ד, ב - יהועדין עדיפה ופירושה: "יהו(ה) עדין".
אך בפירוש זה יש קושי, כי שם תואר כזה מתייחס לאדם ולא לאל.
יש הגורסים כי יש לפרש את השם יהועדן לפי השורש באוגריתית ע-ד-ן, אשר פירושו "האל בעל משקה את האדמה".
ייתכן כי אפשר לפרש את השם כך: "ה' משקה את האדמה".
פירוש זה תואם את הכתוב בתהילים:
כמו כן התגלה חותם ממקור לא ידוע הנושא את הכתוב: "למעדנה בת המלך", אך זיהויו עם יהועדן אינו ודאי, וזאת משום שזהות האב אינה ידועה.
יש הסוברים כי פירוש השם מתאר שאלוהים נותן חיים נעימים או השם הוא ביטוי לתפילה שהאל יעדן את החיים.
גבעות יועדן בנגב נקראות על שמה.
יהונתן יוסף קלינגר (נולד ב-3 בפברואר 1979) הוא עורך דין ובלוגר ישראלי, העוסק בתחום הטכנולוגיה והמידע, ובייעוץ לחברות אבטחת מידע וסייבר, חברות הזנק, חברות היי-טק ועמותות בתחום הידע.
כותב מעת לעת פרשנויות בתחום המשפט והטכנולוגיה עבור אתרי אינטרנט שונים, ומגדיר את עצמו כפעיל למען זכויות אדם בעולם הדיגיטלי וחברה חופשית.
קלינגר נולד בשנת 1979 ברמת השרון.
לאחר שירותו הצבאי נרשם לתארים ראשונים במשפטים ובממשל, בדיפלומטיה ובאסטרטגיה במרכז הבינתחומי הרצליה.
לאחר מכן התמחה בבית משפט השלום בחיפה ולמד שנה במכון להיסטוריה ופילוסופיה של המדעים והרעיונות ע"ש כהן, אך לא השלים את לימודי התואר השני שם.
ב-2005, בסמוך להסמכתו כעורך דין, החל את לימודי התואר שני במשפטים במרכז הבינתחומי, שאותם סיים ב-2007. לאחר מכן החל ללמוד לדוקטורט בתוכנית למדע, טכנולוגיה וחברה באוניברסיטת בר-אילן.
בשנת 2015 החל ללמד במסלול דיגיטל בבית הספר לתקשורת באוניברסיטת אריאל.
ב-2006 החל לכתוב באתר "עבודה שחורה" טורי דעה בנושא השפעת הטכנולוגיה על הפוליטיקה, חופש ביטוי, רווחה ובריאות.
קלינגר אף ייצג את האתר כאשר התבקש צו מניעה נגד תחקיר שפורסם בו.
כעורך דין, קלינגר עוסק בטכנולוגיית מידע, בפרטיות, בלשון הרע, בזכויות יוצרים ובנושאים הקשורים לתחום, ופעיל גם בנושא זכויות האזרח באינטרנט.
הוא ניהל כמה מאבקים שזכו להד תקשורתי, ובכללם המאבק נגד החוק לסינון תכנים באינטרנט, שנדחה ב-2009, ונגד המאגר הביומטרי.
מאז שנת 2004, קלינגר כותב את הבלוג "Intellect Or Insanity", אשר מפורסם תחת רישיון Creative Commons.
הקים את אתר האינטרנט "נתק" שעוזר להתנתק מספקיות שירותי תקשורת.
הקים את שירות "קצרוס" לקיצור כתובות באינטרנט.
הקים את שירות הטוויטר שמצייץ את רשימת הדירות הפנויות להשכרה בתל אביב.
הקים את אתר "שלום אדוני השר" לשליחת הודעות לנבחרי ציבור.
השתתף במחאת "באים לבנקאים" בהפגנתם נגד זמיר דחב"ש, ואף ייצג פעיל אחד מתנועה זו בתביעתו נגד גוגל ופייסבוק.
השתתף במספר פאנלים והרצאות שארגנו עמותת ויקימדיה ישראל ואיגוד האינטרנט הישראלי.
השתתף בדיונים שונים שערכו ועדות שונות של הכנסת בנושאי המשפט האינטרנט, טכנולוגיה ומדע.
השתתף בהקמת עמותת "התנועה לזכויות דיגיטליות" בישראל העוסקת בין היתר בפרטיות מקוונת.
החל משנת 2008 מכהן קלינגר כחבר הנהלה בעמותת אשנ"ב הפועלת למען שימוש נבון באינטרנט.
במסגרת התנדבותו בעמותה, הוא מעביר הדרכות להורים ומגיע לדיוני ועדות הכנסת הנוגעים לחקיקה אינטרנטית, כגון חיוב ספקיות אינטרנט ליידע את לקוחותיהן על הסכנות ברשת, בריונות ברשת ו"חוק הטוקבקים", שנועד לחשוף פרטים של גולשים אנונמיים ברשת.
בשנת 2006 ריכז קלינגר את המאבק של עשרות בלוגרים נגד הצעת החוק הצנזורה של אמנון כהן ואריאל אטיאס לסינון תכנים באתרי אינטרנט.
בין היתר, ארגן קלינגר הפגנה נגד החוק ועצומה של בלוגרים.
בעקבות הלחץ הציבורי ופעילות נרחבת מצד איגוד האינטרנט הישראלי, הצעת החוק נדחתה.
קלינגר נמנה עם מובילי המאבק נגד המאגר הביומטרי ומתנגד להפעלתו בישראל.
החל משנת 2009, יחד עם עו"ד אבנר פינצ'וק מהאגודה לזכויות האזרח, ריכז קלינגר את המאבק נגד המאגר הביומטרי.
במסגרת זאת העבירו קלינגר ופינצ'וק שינויים מרחיקים בנוסח הצעת החוק ובזכות יוזמתו של השר מיכאל איתן סייעו בשינוי החוק כך שבתחילה ייערך רק ניסוי ולא יוקם מאגר מחייב.
לאחר שהחוק התקבל, ייצגו קלינגר ופינצ'וק את האגודה לזכויות האזרח, התנועה לזכויות דיגיטליות, קרין נהון ודורון אופק בעתירה לבג"ץ נגד החוק.
בעקבות עתירה זו הורה בית המשפט העליון למדינה לתקן את הניסוי הביומטרי.
מכהן כיועץ המשפטי של איגוד הביטקוין הישראלי ושל עמותת "ויקימדיה ישראל".
קלינגר החל את דרכו הפוליטית במפלגת מרצ, והיה חבר ועידה ומועמד למועצת עיריית רמת השרון בבחירות 2003 ואף כיהן בוועדת האתיקה השלטונית של מועצת העיר; בשנת 2004–2005 כיהן כחבר במועצת אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת תל אביב ויחד עם יואב לרמן פעל לכך שהאגודה תדון בלגליזציה של סמים קלים.
בשנת 2006, לאחר סכסוך עם מחנהו של יוסי ביילין, בו קלינגר זכה בעתירה שחייבה את ועידת מרצ לדון באי-שריונו של ביילין, החליט קלינגר לפרוש ממרצ.
בשנת 2006, עם בחירתו של עמיר פרץ לראשות מפלגת העבודה, התפקד קלינגר למפלגת העבודה.
הוא אף התמודד על מקום ברשימת מועמדי המפלגה לכנסת ה-19 בבחירות המקדימות אשר נערכו בנובמבר 2012. בתום ספירת הקולות, התברר שזכה ל-1,002 קולות בלבד, כך ששובץ במקום ה-48 ברשימה לכנסת, שלא נחשב ריאלי.
בשנת 2008 ליווה משפטית את הקמפיין של דב חנין לראשות עיריית תל אביב, והמשיך בייצוג סיעת עיר לכולנו בעיריית תל אביב, יחד עם עו"ד שלי דביר.
קלינגר פרסם מספר תחקירים ומחקרים הנוגעים לאינטרנט הישראלי.
בין היתר, מחקר שערך עבור עמותת אשנ"ב גילה כי 60% מאתרי האינטרנט לילדים אינם מבקשים את הסכמת ההורים לשמירת מידע פרטי, ספקיות אינטרנט בישראל מתערבות בתעבורת שיתוף קבצים, וכי ישנה בעיית פרטיות משמעותית עם כרטיסי חבר המועדון ברשתות השיווק.
כתב עם ד"ר נמרוד קוזלובסקי מחקר מעמיק על חדשנות ויצירתיות בישראל עבור ארגון Consumers International.
רבי יהוסף בן חנן בן נתן האזובי מפרפיניאן היה מגדולי חכמי יהדות פרובנס ופייטניה במאה ה-13. מכונה גם בקצרה בן חנן.
נולד לרבי חנן בן נתן האזובי, חי ופעל בפרפיניאן.
הוא היה אביו של רבי שמואל האזובי ורבו של רבי אברהם בדרשי.
רבי טודרוס בן יהודה אבולעפיה כתב עליו: "אזוב יכנוהו, ומה נעים אזוב ארזים לא עממוהו".
"קערת כסף" - שיר בן 130 חרוזים (כמנין השקלים ששקלו קערות הכסף בנדבת הנשיאים למשכן - במדבר ז, יג), שבהם הוא מעורר את בנו ר' שמואל ללכת בדרך התורה ולהגות בה תמיד.
"ספר מילואים" - הספר הוזכר בשו"ת הרשב"א לרבי שלמה בן אברהם אבן אדרת ותוכנו אינו ידוע
"אגיד חסדי הא-ל" - זולת לחג השבועות.
"אזכור ימים מקדם" - על עשרת הרוגי מלכות.
"איה נא חסדיך ה'" - סליחה.
יהונתן כיס-לב (נולד ב-12 בספטמבר 1985) הוא צייר ושחקן ישראלי.
ציוריו, בסגנון אמנות נאיבית וכן בסוגת אמנות רחוב, הוצגו בתערוכות בארצות הברית, בקנדה ובאירופה.
בתחום המשחק הופיע בהצגות תיאטרון ובתוכניות טלוויזיה וכן כמדבב וכקריין ספרי-שמע.
ציור הקיר "מועדון 27" בפלורנטין שבתל אביב הוא אחת היצירות המפורסמות שלו.
כיס-לב למד אספרנטו בצעירותו, כיהן בעבר כחבר הנהלה של האגודה לאספרנטו בישראל וכנשיא הליגה הצעירה בישראל.
כיס-לב גילה עניין באמנות חזותית מגיל צעיר.
הוא למד בתיכון תלמה ילין לאמנויות ובארגון הקולג'ים הבינלאומיים Pearson UWC בקנדה.
בשנת 2007 הציג את תערוכת היחיד הראשונה שלו בתל אביב, בשם "התחלות: נווה צדק ויפו".
בשנים שלאחר מכן החל לפתח טכניקות אשר, על פי האמן, סייעו לו לצייר כמו ילד, בצורה חופשית.
במקביל, משנות העשרים המוקדמות שלו החל בריסוס סיסמאות גרפיטי פוליטי למען עובדים זרים בדרום תל אביב, למען הקהילה הגאה בישראל, ולמען תהליך השלום עם הפלסטינים.
עבודותיו הפוליטיות, אשר בתחילה היו טקסטואליות, החלו אט אט ללבוש סימנים חזותיים, כגון בעבודה "שרוליק וחנדלה", המתארת את דמותו של שרוליק הישראלי וחנדלה הפלסטיני מחבקים זה את זה, יצירה אשר לא כללה טקסט כלל.
במאמצים להשתמש באמנות כגשר בסכסוך הישראלי פלסטיני, הצטרף כיס-לב בשנת 2011 כמקים שותף לפורום אמנים ישראלים-פלסטינים בחסות פורום המשפחות השכולות למען שלום.
במסגרת הפורום האמנים הפלסטינים למדו מהמשתתפים הישראלים על השואה וביקרו לראשונה במוזיאון יד ושם.
בשנת 2014, נוכח אירועי האינתיפאדה השקטה, כיס-לב חבר לפעילת השלום הפלסטינית רימאן ברקאת והשניים כינסו מספר כנסים לדו-קיום תחת הכותרת "הללויה - דיאלוג ישראלי פלסטיני." נוהג לתרום מעבודותיו למען מטרות חברתיות כגון עמותת אח בוגר אחות בוגרת ישראל ועמותת גיבורים קטנים.
2007 – התחלות: נווה צדק ויפו, גלריה TRADE TOWER
2009 – יהונתן כיס-לב, אוצרת: שירן שפיר בוכוולד, גלריה שורשים
2010 – דיוקנאות של ארץ נצחית, אוצרת: ג'ודית ביינר, גלריה GRIFFIN, פלורידה
2010 – נהריה אהובתי, אוצרת: לי רמון, גלריה הקצה
2011 – של זהב, אוצרת: שירן שפיר בוכוולד, גלריה Art & Soul
2012 – מופשט מציאותי, אוצרת: ג'ודית ביינר, גלריה GRIFFIN, פלורידה
2014 – מקום לחלום, אוצר: דן טשיל (עם אביבה סונסינו ויצחק בוברמן), גלריה ג'ינא
2009 – התערוכה הסודית, אוצרים: אסתי דרורי ודורון פולק, בית מאני
2012 – בזעיר אנפין, אוצרת: חנה קומן, גלריה צדיק
2012 – אמנות נאיבית ישראלית, אוצרת: דבורה גוטמן, גלריה GUTMAN, ברלין
2012 – נאיביים בינלאומיים, אוצר: ז'אק דיבואה, גלריה Szyb WILSON, קטוביץ
2013 – התערוכה השווה, אוצרת: לי רמון, גלריה הקצה
2015 – שלום לך ארץ נהדרת, אוצר: דן טשיל, גלריה ג'ינא
2019 – אמנות בחניונים, אוצרים: איריס אלחנני ודורון פולק, חניון גב-ים הרצליה
כיס-לב הופיע לראשונה בטלוויזיה בגיל תשע בתחרות "קול השנה" בהנחיית גיא מרוז בשנת 1995 בערוץ הראשון.
לאחר מכן הופיע בתוכניות כגון "קצפת" לצד מיכל ינאי (1996), "טושטוש" לצד יעל בר זוהר (1997) ובתוכניות נוספות.
שיחק באופרת הסבון "אהבה מעבר לפינה" לצד אגם רודברג בשנת 2003 בתפקיד ארז.
כמו כן עסק בדיבוב ובקריינות עבור מיזם ספרי האודיו סוניקבוקס.
1998–2000 – בלבלב לצד אפרת רייטן, ערוץ הילדים
2008–2016 – מספר הופעות אורח לצד גלית גיאת בתוכנית "יוצאים שבוע"; הופעות אורח בחינוכית ילדים ערוץ 1.
1999 – מלחמת טרויה לא תפרוץ, בתפקיד טרוילוס, תיאטרון הספרייה
2001 – מבזק חדשות, בתפקיד תום, תיאטרון בית ליסין.
2000–2001 – נאנוק, סדרת טלוויזיה, הערוץ הראשון
2001 – שנה טובה, סרט קצר בבימוי מיכל חגי, זוכה פרס הסרט קצר הטוב ביותר לאותה שנה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה
2008–2017 – קריינות עבור מיזם ספרי האודיו סוניקבוקס.
בין היתר קריין את הספרים "משאלה אחת ימינה" מאת אשכול נבו, 20,000 מיל מתחת למים ומסביב לעולם בשמונים יום מאת ז'ול ורן, "הרוזן ממונטה כריסטו" מאת אלכסנדר דיומא, "ישמעאל שלי" מאת דניאל קווין ו"פרא אציל" מאת דודו בוסי.
"יהונתן כיס-לב: אמן ישראלי", קטלוג, שירן שפיר בוכוולד, שורשים גלריה לאמנות, תל אביב, 2009
"בית", קטלוג, רותם ריטוב, APART ART, גלריה לאמנות, תל אביב, 2009
יהונתן שְפָּנְדֹורף (נולד בשנת 1984) הוא מנצח ישראלי.
הוא מכהן כיום כמנהל המוזיקלי של התזמורת הקאמרית לינקולן סנטר מייסודה של אוניברסיטת פורדהם.
שפנדורף ניגן בקרן יער ולמד בתיכון תלמה ילין.
שפנדורף השלים את לימודי הניצוח באקדמיה למוזיקה בירושלים בהוראת אבנר בירון, דורון סלומון, איתן גלוברזון ומיכאל וולפה בשנת 2012.
הוא ניצח על התזמורת הסימפונית חיפה, התזמורת הקאמרית הישראלית, סימפונט רעננה, התזמורת הסימפונית ע"ש מנדי רודן באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, אנסמבל טאנוס-גרינברג ותזמורת המעבדה של ג'וליארד.
הוא ניצח על תזמורת הצעירים של עמותת מאסטרו.
במסגרת תחרויות אביב 2011 זכה שפנדורף בפרס הניצוח ע"ש יורי אהרונוביץ'.
בשנת 2015 סיים תואר שני בבית הספר הגבוה למוזיקה ג'וליארד בהדרכתו של מאסטרו אלן גילברט, שהיה בעבר המנהל המוזיקלי של הפילהרמונית של ניו יורק.
הוא גם מלמד פיתוח שמיעה בבית הספר התיכון של ג'וליארד.
זוכה מלגות מקרן ע"ש ברונו ולטר ומקרן התרבות אמריקה-ישראל.
בשנת 2018 ניצח על הקאמרטה הישראלית ירושלים.
שפנדורף חובב טיפוס הרים וצילום.
הוא טיפס על הרי ההימלאיה, הרי האנדים, הרי האלפים, הרי הפירנאים ועוד.
יהונתן רוזנהק (נולד ב-27 באוקטובר 1985) הוא שחקן, מנחה, במאי ויוצר ישראלי.
בצעירותו שיחק בתיאטרון הילדים והנוער "אלמוג", ולאחר מכן כנער למד (בין השנים 2000–2003) בתיכון לאמנויות ע"ש "תלמה ילין" אותו סיים בהצטיינות.
בצה"ל שירת כקצין בגדוד דרקון של חיל התותחנים והשתתף במלחמת לבנון השנייה.
לאחר שחרורו מצה"ל ייסד עם המורה לתיאטרון אברהם דנא את בית הספר למשחק "תיאטרון דאטא", ובו למד בשנים 2007–2010. במהלך שנים אלה הופיע ברחבי אירופה במופעי רחוב שונים.
עם סיום לימודיו הצטרף לתיאטרון נוצר, שם היה חבר להקה ושיחק במספר הפקות, במקביל להצגות נוספות בתיאטראון ילדים אחרים.
בשנת 2012 הנחה רוזנהק את השעשועון "המחנה" בערוץ מאיר לילדים, ומאז ועד היום יצר בערוץ מספר תוכניות שונות.
משנת 2012 הוא יוצר, מנחה ומביים את "ניידת החלומות", תוכנית הגשמת חלומות לילדים.
סדרה דוקו עלילתית ובה בכל פרק מגשים יהונתן את חלומו של ילד או ילדה מרחבי הארץ.
התוכנית זכתה להצלחה גדולה: 78 פרקים, 5 עונות, והייתה מועמדת בקטגוריית הסדרה הטובה לגיל הרך לפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה בשנים 2016 ו-2017.
ב-2013 יצר וערך את "סוכני המדע" - תוכנית אולפן מדעית לילדים.
ב-2016 יצר וערך את משחקי טוק-טוק - תוכנית אולפן מבוססת משחקי אלתור לכבוד חגי ומועדי ישראל.
משנת 2017 יוצר, מביים ומנחה את שעשועון הנתינה "הכל בחסד" - משחק נתינה שבו המשתתפים בוחרים לאיזה ארגון חסד לתרום, עונים על שאלות, מבצעים משימות ויכולים לזכות בסכום כסף שייתרם בשמם.
ב-2018–2019 שיחק בסדרה "הרפתקאות נוצות הזהב" לצד יוסף אלבלק.
ב-2020 נוצרה הסדרה "אסי ויהונתן" בערוץ מאיר לילדים שם הוא משחק לצד אסי צובל.
ב-2014 שיחק במופע "בית הספר למגשימי חלומות" - מופע מוזיקלי ערכי לילדים העוסק בהגשמת חלומות, אותו גם כתב וביים.
ב-2015 זכה לצל"ש על משחקו בהצגה "אבא בורח עם הקרקס", במסגרת פסטיבל חיפה להצגות ילדים שנערך באותה השנה.
ב-2016 שיחק לצד אסי צובל בהצגה "אוצר נוצות הזהב" העוסקת בחברות, אחריות, והאומץ לומר את האמת.
את ההצגה גם כתב וביים.
ב-2017 שיחק לצד אסי צובל ואריאל קרן בהצגה "הלילה המטורף של מרציפן" העוסקת בקשר שבין כשרות לחברות ודרך ארץ, אותה כתבו צובל ויהונתן.
ב-2018 שיחק לצד אסי צובל וינון שאזו בהצגה "שומרי הזמן", העוסקת באהבת הארץ ובכוח הטמון בכל אחד מאיתנו.
משנת 2020 משחק בהצגות שונות "היום המוזר בחייו של אורי" "סוד תיבת הנגינה" "המופע של אסי ויהונתן" אותן הוא כתב יחד עם אסי צובל.
ב-2023 במטרה להילחם בתופעת השיימינג והחרמות החברתיים, יצר את "נבחרת המגנט" קהילת העצמה חברתית דיגיטלית ראשונה מסוגה לילדים.
רוזנהק כותב טור אישי בעיתון הילדים "אותיות וילדים".
ב-2024 יצא לאור ספרו "בראש של יהונתן 2".
רוזנהק נשוי לשחקנית הילה גולדנברג, ואב לשניים.
יהונתן ליס (נולד ב-30 במרץ 1977) הוא עיתונאי ישראלי, המשמש הכתב המדיני של עיתון "הארץ".
ליס החל לעבוד בעיתון הארץ בשנת 2002. תחילה היה ממונה על כיסוי אזור ירושלים ושימש ככתב לענייני משטרה.
ב-2004 עבר לסקר את עבודת המטה הארצי של משטרת ישראל, כולל היחידות המיוחדות כגון יאחב"ל ויאח"ה.
ב-2009 מונה להיות הכתב הפרלמנטרי של העיתון, ב-2021 מונה להיות הכתב המדיני של העיתון, תפקיד שבו הוא משמש עד היום.
ליס מתגורר בשכונת עין חמד במבשרת ציון, נשוי לעיתונאית אילאיל שחר ולהם שני ילדים.
יהורם בן-מאיר (פיצ'י) (2 במאי 1941 - 7 ביוני 2010) היה משורר ישראלי ומייסד ההתיישבות הר גילה.
בן-מאיר נולד בשכונת מחלול בתל אביב בשם יורם למברג.
שנים אחר כך, עיברת את שמו ל"יורם להב".
הוא למד והתחנך בבתי ספר בתל אביב ואת שירותו הצבאי עשה בנח"ל.
למד, בלי לקבל תואר, קבלה ומחשבת ישראל באוניברסיטה העברית.
לאחר מכן עבד כרועה צאן וכפועל בניין בקיבוץ צרעה.
בשנת 1965 הקים וניהל את "בית ספר שדה הרי יהודה" בבר גיורא.
מיד לאחר מלחמת ששת הימים, החליט להעביר את בית ספר השדה להר גילה, תוך ניצול המבנים הנטושים של מחנה צבאי ירדני שהיו במקום.
ראש עיריית ירושלים, טדי קולק, סייע בפריסת קו חשמל מירושלים למקום וגם מועצת פועלי ירושלים סייע בעבודות הפיתוח.
בית הספר נפתח בחנוכה 1969. בן-מאיר ומשפחתו היו תושבי הקבע היחידים במקום, הם התגוררו במבנה שהקימה במקור הכנסייה הרוסית.
בתחילת שנות ה-70 הגה בן-מאיר תוכנית להקמת יישוב קבע בהר גילה, לעובדי החברה להגנת הטבע, אנשי רשות שמורות הטבע ואנשי כוחות הביטחון, שבמרכזו שני מוסדות מוסד אזרחי, בית ספר שדה, ומוסד חינוכי צבאי.
על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה נכון לסוף שנת 2023, מונה היישוב הר גילה 1651 תושבים.
בן-מאיר החל לפרסם את שיריו בגיל 15, בעיתון הארץ.
הוא זכה בפרס קרן לספרות יפה של עיריית ירושלים על ספרו "בית ג'אלה", בפרס קרן לספרות יפה מטעם עיריית תל אביב בשנת 1988, וב-2007 זכה בפרס היצירה לסופרים עבריים.
במשך השנים נהג גם להנחות אירועים ספרותיים וערבי שירה.
בשנת 2006 ערך ספר שירים של המשורר המנוח, חתן פרס ישראל אמיר גלבע, שהיה ידידו.
הספר "הכל הולך: רישומים יומניים בעונה מאוחרת" יצאה בהוצאת קשב לשירה בסיוע גבריאלה גלבע, אלמנת המשורר.
יורם בן-מאיר נפטר בביתו שבהר גילה, לאחר מחלה קשה, בכ"ה בסיון תש"ע, 7 ביוני 2010. הוא הובא למחרת למנוחות בבית העלמין במושב יודפת .
הותיר אחריו אשה, שתי בנות ונכדים.
בגלגל האור: שירים (תל אביב: מחברות לספרות, תשכ"ג 1962)
ישראל שלי: אנציקלופדיה לידיעת המולדת בצבעים (תל אביב: א' לוין-אפשטין, 1964)
חלום של שחרית: שירים (תל אביב: ספרית פועלים, תשל"ו 1976)
כתר קוצים (תל אביב: ספרית פועלים, תשל"ט 1979)
היכל קן־ציפור: שירים (תל אביב: ספרית פועלים, 1982)
בית ג'אלה: קול ורוח ודבור: שירים (ירושלים: כתר, 1989)
זכה בפרס הקרן לספרות יפה ירושלים
מקס מתהלך על המים (תל אביב: קשב לשירה, תשס"ה 2005)
ונהר הירקון יצא מעדן (תל אביב: קשב לשירה, תשס"ט 2009)
שירים מחיים רבים (תל אביב: קשב לשירה, תשע"ב 2012)
אות על פני המים (תל אביב: קשב לשירה, תשע"ד 2014)
יהונתן (יוני) אהרן שטינברג (25 באוקטובר 1980 – 7 באוקטובר 2023) היה קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, ששימש מפקד חטיבת הנח"ל.
קודם לכן שימש מפקד המרכז לאימונים טקטיים במל"י, מפקד חטיבת בנימין, קצין אג"ם של עוצבת הפלדה ומפקד גדוד 931. שטינברג נהרג בקרב נגד מחבלים של ארגון הטרור חמאס בסמוך לצומת מגן בטבח שבעה באוקטובר.
נולד בט"ו בחשוון תשמ"א לדניאל יוסף ויהודית (ג'ודי) שטינברג, במשפחה בת חמישה ילדים.
שטינברג נולד בירושלים וגדל בגבעת זאב.
למד בישיבה התיכונית "חורב" ובישיבת מעלה אליהו בתל אביב.
התגייס לצה"ל ביוני 2000 ושובץ בגדוד 931 בחטיבת הנח"ל.
לאחר מסלול הכשרה שירת כלוחם בגדוד.
בסיום הקורס שב לגדוד 931, מונה למפקד מחלקה, והשתתף בלחימה נגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה.
בהמשך היה מפקד פלוגה בגדוד 931. לאחר מכן שירת כסגן מפקד גדוד 931 בין השנים 2011–2012. בהמשך שימש קצין אג"ם של חטיבת הנח"ל בין השנים 2012–2013. לאחר מכן מונה לראש לשכת מפקד זרוע היבשה, גיא צור, ושירת בתפקיד בין השנים 2013–2015.
בשנת 2022 מונה למפקד המרכז לאימונים טקטיים במל"י, תפקיד בו שימש עד שנת 2023. ב-28 במאי 2023 מונה למפקד חטיבת הנח"ל.
בתחילת טבח שבעה באוקטובר יצא מביתו כדי לחבור לחייליו שבעוטף עזה.
באזור צומת מגן נתקל בחוליית מחבלי חמאס ונהרג בקרב מולם, כאשר נלחם לבדו.
נטמן בבית העלמין הצבאי בהר הרצל.
נשקו האישי מסוג מיקרו-תבור נלקח על ידי המחבלים, ונמצא כעבור כ-5 חודשים במבצע כתר המערב על ידי לוחמי יחידת אית"ן (היחידה לאיתור נעדרים) בשכונת חמד בח'אן יונס.
שטינברג התגורר בשומריה, היה נשוי ואב לשישה.
בעל תואר ראשון בחינוך ממכללת ירושלים ותואר שני במדעי המדינה.
גיסו הוא אל"ם אפרים אבני.
בערד הוקמה בשנת 2025 שכונה בשם "מצפה יהונתן", על שמו.
יהונתן (יוני) מרדכי (נולד ב-1967) הוא במאי ומפיק סרטים, וידאו קליפים ופרסומות ישראלי.
יהונתן מרדכי, בעל תואר ראשון בסוציולוגיה ומדע המדינה, למד ללימודי תואר שני בפילוסופיה, היסטוריה ואמנות במכון כהן, אוניברסיטת תל אביב, משמש מאז שנת 2005 כבמאי ומפיק תוכן וידאו.
ביים מאות פרסומות לטלוויזיה וקמפייני דיגיטל רבים, ביניהם לאסם, הונדה, דומינו'ס פיצה, AIG ישראל, דורקס, משרד הבריאות, קק"ל.
כתב, ביים והפיק תוכן וידאו לחברות מסחריות רבות ביניהן ארומה אספרסו בר, הקריה האקדמית אונו, בנק יהב, טיב טירת צבי, טיטולים, אופל.
מחלוצי במאי הקליפים בדור החדש של ערוץ המוסיקה 24 בישראל.
ביים קליפים מוזיקליים ללהקות, זמרות ולזמרים רבים ביניהם שלומי שבת, רן דנקר, מאיה בוסקילה, שרית חדד, יהודית רביץ, אוהד חיטמן, מירי מסיקה, נתן גושן, עדן בן זקן, סינרגיה ועוד.
סרטו הקצר "שששש" (2019) בכיכובם של נועה קולר וארז דריגס השתתף במעל 70 פסטיבלים יוקרתיים בעולם וזכה בפרסים רבים על הסרט הקצר הטוב ביותר, השחקנית הטובה ביותר ועוד.
חבר הנהלת איגוד הבמאיות והבמאים מאז שנת 2010.
נשוי ואב לשתיים, מתגורר בתל אביב.
הקמפיין שביים לחברת דורקס, זכה בפרס קקטוס הזהב, בשנת 2012.
הקמפיין: "שרה ויינשטוק" שביים לכללית, זכה בפרס קקטוס הזהב, בשנת 2009.
ב-2019 ביים והפיק את הסרט הקצר "שששש", בכיכובם של נועה קולר וארז דריגס.
ב-2021 ביים והפיק את הסרט הקצר "מאיה איילון", בכיכובה של קרן מור.
ב-2021 ביים והפיק את הסרט הקצר "אימוג'י לב כחול", בכיכובה של נעמי לבוב.
יצירות נבחרות נבחרות לפי שנים
רבי יהוסף אשכנזי – (1530, פראג – 1570, צפת (בקירוב)) היה חכם תלמודי, ידוע בעיקר בהגהותיו למשנה.
נולד בפראג בסביבות שנת 1530. ייתכן שהיה נכדו של אברהם בן אביגדור אב"ד פראג.
נשא לאישה את בתו של ר' אהרון הורביץ מפוזן ובעקבותיו נסע לעיר פוזן.
הרב אשכנזי הביע את התנגדותו לפילוסופיה היהודית מימי הביניים ולפרסום פומבי של חכמת הקבלה וכך קנה לו שונאים מרובים.
בעקבות כך הוא עבר לעיר ורונה באיטליה, ועל שמה היה מכונה ר' יוסף מוירונה.
בהמשך עבר לעיר צפת שהייתה אז בשיא גדולתה.
מסורות מספרות על קשריו ההדוקים עם האר"י ועל כך שלמד איתו משניות בלילי שבת.
עדויות נוספות מספרות שהיה יודע את כל ששה סדרי משנה בעל פה ועקב כך כונה "התנא האלהי מצפת".
עמד במחלוקת עזה עם חכמי אותו הדור, ובהם רבי בצלאל אשכנזי, רבי יוסף קארו, הרדב"ז ואחרים, כאשר לשיטתו חייבים לעשר פירות הנלקחים מן הנוכרים בניגוד לדעת הרמב"ם ובניגוד לנהוג באותו זמן בצפת.
תשובתו בנדון נדפסה בשו"ת רבי בצלאל אשכנזי סימן ב בעלום שמו.
באגרת משנת שד"מ (1584) שכתב שמשון בקי הוא מספר:
ספרי המשניות עם ההגהות אבדו.
חלק מההגהות שוקעו בפירושו של ר' שלמה עדני – "מלאכת שלמה" על המשניות.
החוקר יעקב נחום אפשטיין רואה באשכנזי "אחד המיוחד" והעמיד אותו בראש רשימת המגיהים שקמו למשנה לאחר שכבר נדפסה.
הגהותיו התבססו ככל הנראה על כתבי יד שהיו קיימים בארץ ישראל, בראשית עידן הדפוס.
אפשטיין מכנה אותו – "חוקר ומבקר, מעמיק ודייקן היה שלא הניח כמותו בדורו.
הוא מגיה אף אותיות ונקודות, אפילו דברים שאינם עניין אלא לכתיב..." במספר מקומות הוא מפרש את המשנה על פי הפשט ולא כפירוש המשנה בתלמוד בבלי.
בכך הוא מצטרף לחכמים שלא ראו עצמם מחויבים לפירוש התלמוד למשנה.
הגהותיו נמצאו גם בחיבורים אחרים כמו "אהבה בתענוגים" של ר' אברהם אזולאי, אצל ר' אפרים אשכנזי - חתן האר"י, ואצל ר' אברהם אשכנזי רבה של חברון.
יהונתן עדיאל (נולד בשנת 1942) הוא שופט ישראלי בדימוס.
כיהן בבית המשפט המחוזי בירושלים.
כמו כן כיהן במינוי זמני בבית המשפט העליון.
הוא סיים את לימודי התיכון בגימנסיה העברית רחביה ושירת בצה"ל.
בשנת 1968 סיים עדיאל את לימודי המשפטים באוניברסיטה העברית ובשנה שלאחר מכן הוסמך לעורך דין.
עבד במשרד פרטי (עד 1972), בפרקליטות המדינה (1972–1975) ולאחר מכן כעורך דין עצמאי.
בשנת 1994 מונה עדיאל לשופט בבית המשפט המחוזי בירושלים.
כיהן שם גם בבית הדין להגבלים עסקיים ובבית הדין לחוזים אחידים (מונה ב-2001 לאב בית הדין בשניהם).
בשנת 2000 מונה גם לשופט בבית המשפט לעניינים מנהליים בירושלים.
בשנים 2004 עד 2007 כיהן עדיאל כשופט בפועל בבית המשפט העליון.
בשנת 2009 פרש עדיאל מכס השיפוט.
יהורם בן-חיים (נולד ב-4 ביולי 1956) הוא קלע רובה שהשתתף בשתי משלחות אל המשחקים הפאראלימפיים.
ב השתתף בן-חיים בשלוש תחרויות קליעה:
בתחרות ירי רובה אוויר בעמידה בדרגת נכות SH1 קלע 542 נקודות וסיים במקום הרביעי.
בתחרות Mixed English לדרגות נכות SH1-3 קלע 571 נקודות ולא העפיל למקצה הגמר.
בתחרות Mixed SB Rifle 3X40 לדרגות נכות SH1-2 קלע 1034 נקודות ולא העפיל למקצה הגמר.
בתחרות ירי Free Rifle 3X40 לדרגת נכות SH1 קלע 1093 נקודות ולא העפיל למקצה הגמר.
דורג במקום 18 במקצה המוקדמות.
בתחרות ירי Mixed English לדרגת נכות SH1 קלע 572 נקודות ולא העפיל למקצה הגמר.
דורג במקום 24 במקצה המוקדמות.
בתחרות ירי Mixed Air Rifle Prone לדרגת נכות SH1 קלע 589 נקודות ולא העפיל למקצה הגמר.
דורג במקום 30 במקצה המוקדמות.
בן-חיים הוא מרכז תחום הקליעה בבית הלוחם בחיפה.
בעל הסמכה כמאמן ממכון וינגייט, נשוי ואב לשלושה.
יהונתן אהרון קוזניץ (נולד בכ"ה בטבת ה'תשמ"ז, 26 בינואר 1987) הוא ראש המועצה המקומית קרני שומרון.
נולד וגדל בקרני שומרון לד"ר אברהם וגולדי קוזניץ שעלו מברזיל.
למד בישיבת בני עקיבא גבעת שמואל ובישיבת בני עקיבא השומרון בקרני שומרון.
בשנת 2007 התגייס לצה"ל למסלול שייטת 13, בהמשך נפצע ועבר לשרת בגדס"ר גולני ובשנת 2010 השתחרר מצה"ל.
במלחמת חרבות ברזל שירת בחטיבת מילואים בחרמון במשך 4 חודשים.
בשנים 2021-2019 שימש כמנכ"ל היישוב מבוא דותן במועצה האזורית שומרון.
ב-2018 נבחר למועצה ושימש כחבר מליאה וכסגן ראש המועצה בקרני שומרון מטעם סיעת דורות.
כחבר הנהלת מתנ"ס, חבר דירקטוריון בחברה הכלכלית וכן חבר בוועדות השונות של היישוב.
הוא פעיל בתנועת "אם תרצו" והיה שותף למאבק הלאומי בתחום השב"חים ברחבי ישראל ובאזור השומרון.
בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2024, התמודד לראשות המועצה האזורית קרני שומרון מול ראש המועצה המכהן יגאל להב, ונבחר לראשות המועצה עם 53.4% מהקולות.
סיעתו "דורות" זכתה לרוב מוחלט במועצה עם 6 מתוך 11 מנדטים.
הוא בעל תואר ראשון במשפטים מהמרכז האקדמי שערי מדע ומשפט, בעלים ויזם בתחום הנדל"ן, עם משרדים ביישוב וברעננה.
הוא נשוי ליעל ואב לחמישה ילדים.
מתגורר בשכונת נווה מנחם בקרני שומרון.
יהונתן מן (נולד ב-26 ביוני 1949) הוא דוקטור לרפואת שיניים, פרופסור אמריטוס מן המניין בפקולטה לרפואת שיניים באוניברסיטה העברית בירושלים.
אחיו ושתי אחיותיו רופאים, ואביו, פרופ' קלמן יעקב מן, היה אף הוא רופא, שניהל את הדסה עין כרם מ-1951 ואת הדסה הר הצופים מ-1967, עד לפרישתו בשנת 1981.
שירת בצבא בצנחנים בגדוד 202, ולאחר סיום קורס מ"כים יצא לקורס קציני חי"ר.
עם שחרורו ב-1970 החל ללמוד רפואת שיניים.
בשנים 1970–1976 למד לתואר DMD, ד"ר לרפואת שיניים, בפקולטה לרפואת שיניים של האוניברסיטה העברית.
בשנת 1978 נסע לשנתיים לפילדלפיה, לאוניברסיטת פנסילבניה, שם סיים תואר MSc באפידמיולוגיה.
בשנת 1980, עם חזרתו, קיבל תואר ברפואת שיניים ציבורית מהאוניברסיטה העברית והדסה.
בשנים 1986–1987 ו-1996–1997 שהה בארצות הברית לצורך השתלמות בגריאטריה דנטלית באוניברסיטת קולורדו.
ליהונתן מן הוענקה דרגת פרופסור חבר בשנת 1991, ופרופסור מן המניין בשנת 1996.
מן היה מנהל המחקר הרפואי במכבי-דנט בשנים 2024-2019; משמש יועץ אקדמי בקריה האקדמית אונו משנת 2023.
יהונתן מן מתגורר במבשרת ציון, נשוי לטובה ולהם ארבע בנות.
יהונתן מן שימש אחראי המחלקה לרפואת שיניים קהילתית בהדסה משנת 1988, ומנהל המחלקה בשנים 2016-1990.; היה מנהל המרפאות הראשון בפקולטה בין השנים 1996-1993; שימש דיקן הפקולטה בשנים 2005-1996. בשנים 1996–1999 היה יו"ר ועדת ההוראה; שימש חבר בוועדת הקידומים של הדסה והאוניברסיטה העברית בשנים 2010–2016.
מן היה יו"ר הוועדה למעקב אחר הפלרת המים בישראל מטעם משרד הבריאות משנת 2006; יו"ר הוועדה לקביעת עתיד סניפי טיפת חלב בעיריית ירושלים ב-2005; ומנהל רפואי ביד שרה בשנים 2017–2019. שימש יו"ר הוועדה מטעם משרד הבריאות בנושא "בריאות הפה והשיניים - יעדים לשנת 2020".
מכהן כחבר בחבר הנאמנים הבינלאומי של יד שרה.
יהונתן מן פרסם 140 מאמרים בנושאים שונים בעיתונות הישראלית והבינלאומית, רבים מהם בנושא מניעה ראשונית, כוח אדם ברפואת שיניים ורפואת השיניים היישומית, ערך שלושה ספרים מקצועיים ברפואת השיניים וספר אחד אישי:
ניהול, שיווק, יישום", עורכים: ד"ר רפי פישר, פרופ' יהונתן מן, 1994, 207 עמודים.
"רפואת השיניים המערכתית", עורכים: פרופ' יהונתן מן, ד"ר רפי פישר, 2008, 304 עמודים.
"הצד העסקי של רפואת השיניים, מה עומד מאחורי המספרים?" עורכים: ד"ר סיגל מזור, ד"ר רפי פישר, פרופ' יהונתן מן, 2018, 268 עמודים.
יהונתן כרמין (נולד ב-13 ביוני 2001) הוא אתלט ישראלי.
שיאן ישראל בריצת 1500 מטר.
הוא מתאמן בקבוצת אתלטי הסמטה דרום תל אביב-יפו.
בתחרות שנערכה בארקנסו, ארצות הברית ב-3 במאי 2024 סיים במקום חמישי בריצת 1500 מטר בשיא ישראלי חדש של 3:40.64 דקות, שיפור לשיא הוותיק בן 15 השנים של גזאצ'ו יוסף (3:40.90 דקות).
יהונתן רום (נולד ב-30 באפריל 2001) הוא שחיין ישראלי, פעמיים ברציפות אלוף ישראל (2022 ו-2023) במשחה ל-200 מטר חזה.
רום נולד בחיפה וגדל בקריית ביאליק, בנם של לודמילה, אחות בבית חולים כרמל וויטלי הנדסאי מחשבים, שעלו לישראל מברית המועצות בשנות ה-90. לרום אח בכור, דניס ואחות צעירה אליס.
הוא התאמן בקבוצת מכבי קריית ביאליק בהדרכתה של לודמילה זליצ'ונוב מגיל 15 ועד גיל 18 ובהמשך עבר להתאמן בקבוצת מכבי חיפה בהדרכתם של חנן שטרלינג, יהונתן קופלב וניל מזרחי.
הוא למד שנתיים מדעי המחשב בקולג' של אוניברסיטת גרנד קניון בפיניקס, אריזונה (Grand Canyon University - GCU) ומספטמבר 2024 יחל ללמוד באוניברסיטת קנטקי.
באליפות ישראל שנערכה בווינגייט ביוני 2021 הוא זכה בשתי מדליות, כסף וארד.
מדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:15.10 דקות, אחרי חברו לקבוצה רון פולונסקי (2:12.49 דקות) ולפני דניאל יוסיפוב מהפועל אולימפ נתניה (2:19.12 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:33.37 דקות, אחרי רון פולונסקי (4:20.65 דקות) ואיתן בן שטרית מירושלים רבתי (4:25.94 דקות).
נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.05 דקות ובמקום שישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:08.26 דקות.
באליפות ישראל שנערכה בווינגייט ביולי 2022 הוא זכה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 ארד.
נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:07.45 דקות.
באליפות ישראל שנערכה בווינגייט ביוני 2023 הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:13.70 דקות, לפני רון פולונסקי (2:14.30 דקות) ויהונתן יצחקי (2:14.76 דקות) ובכך הגן על תוארו.
נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.22 דקות ובמקום שישי במשחה -ל50 מטר חזה בתוצאה של 28.95 שניות.
בתחרות גביע האביב שנערכה בווינגייט במאי 2024 הוא קבע שני שיאים אישיים במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.49 שניות ובמשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.52 דקות.