tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
זכתה בפרס המוזיקה האמריקאית שש פעמים.
11 מאלבומיה הגיעו למעמד של אלבום זהב או אלבום פלטינה בארצות הברית.
12 סינגלים שלה הגיעו למעמד של סינגל זהב בארצות הברית.
השיר "Last Dance" בביצועה זכה בפרס אוסקר ובפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השיר המקורי הטוב ביותר.
הייתה האמנית הראשונה ששלושה אלבומים כפולים רצופים שלה הגיעו למקום הראשון במצעד האמריקאי.
שנה שם האלבום מיקום שיא במצעדים הערות ארצות הברית בריטניה1974Lady of the Night — —
"—" מסמל אלבום שלא דורג.
שנה שם האלבום מיקום שיא במצעדים הערות ארצות הברית בריטניה1978Live and More 1 16
"—" מסמל סינגל שלא דורג.
דונה ווּלְפוֹלְק קְרוֹס (Donna Woolfolk Cross; נולדה ב־1947) היא מרצה וסופרת אמריקאית, מחברת הרומן "האפיפיורית יוהנה", על אודות אישה קתולית שהייתה לאפיפיורית בשנים 855–858.
קרוס נולדה בניו יורק לדורותי וולפולק, חלוצה בתעשיית ספרי הקומיקס האמריקאים, ולסופר ויליאם וולפולק.
קרוס קיבלה תואר ראשון באנגלית מאוניברסיטת פנסילבניה בשנת 1969. לאחר מכן עבדה כעוזרת עורך בחברת ההוצאה לאור "וירג'ין בוקס" בלונדון, ומאוחר יותר שבה לארצות הברית לעבודה בסוכנות הפרסום "יאנג אנד רוביקאם" בניו יורק סיטי.
בשנת 1972 שבה קרוס ללימודיה, וקיבלה תואר שני בספרות וכתיבה מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
לאחר שנה שבמהלכה נישאה, היא החלה להורות ספרות אנגלית וכתיבה יוצרת ב"אונונדאגה קומיוניטי קולג'" בניו יורק.
מאוחר יותר הייתה קרוס לסופרת במשרה מלאה, ופרסמה ארבעה ספרים לא בדיוניים ורומן אחד בשם "האפיפיורית יוהנה", פרי שבע שנות כתיבה ומחקר היסטורי.
בשנת 2006 החלה בכתיבת רומן חדש המתרחש בצרפת של המאה ה-17.
ספרה האפיפיורית יוהנה פורסם בארצות הברית בשנת 1996 תחת השם "Pope Joan".
בישראל יצא הספר בשנת 1998 על ידי הוצאת נירם.
הספר עובד לסרט באותו שם, שיצא לקולנוע בשנת 2009.
דונה קארן היא מעצבת אופנה יהודייה-אמריקאית, היוצרת של רשת חנויות האופנה "דונה קארן ניו יורק" והמותג בראשי תיבות "DKNY".
נולדה בשם דונה אייבי פאסְקי (Donna Ivy Faske) בשכונת פורסט הילס, קווינס, בארצות הברית למשפחה יהודית.
בתם של הלן (לבית ריצ'י), אשת מכירות ודוגמנית, וגבי פאסק, בעל חנות סדקית.
היא גדלה בודמיר, לונג איילנד בניו יורק, עם אמה ואביה החורג.
קארן החלה למכור בגדים בסדרהרסט, בשדרה המרכזית של ניו יורק בגיל 14. סיימה את לימודיה בתיכון היולט בשנת 1966, ולאחר מכן למדה בבית ספר פרסונס לעיצוב.
בשנת 1970 נישאה למארק קארן, ויחד נולדה בתם גבריאל, המכונה, גבי.
גבי נשואה לג'אן פאולו דה פליצ'ה, טייס בחברת התעופה אליטליה ולהם בת אחת, סטפניה.
בשנת 1983 נישאה קארן בשנית למי שהיה בן זוגה בנערותה, הפסל סטפן וייס.
את קריירת האופנה החלה בגיל צעיר כשעבדה עבור ליז קלייבורן ולאחר מכן כמתמחה אצל אן קליין, עבודה שקיבלה תודות לקשריה של אמה.
בסופו של דבר קודמה למעצבת בשנת 1971, אולם מספר חודשים לאחר מכן פוטרה בשל התבטאויותיה על קליין, אך כשרונה משך את תשומת לבה של פטי קפאלי שהייתה אחראית למותג "Addenda" (נספחים) ותחת חסותה התפתחה קארן כמעצבת במשך 18 חודשים.
בשנת 1970 חזרה קארן לאן קליין.
כאשר נפטרה קליין בשנת 1974, הפכה למעצבת ראשית בבית קליין וזכתה ב-3 פרסי קוטי (הגרסה של מעצבי האופנה האמריקנית לפרס אוסקר).
בשנת 1984 עזבה קארן את קליין, ויחד עם בעלה סטפן וייס וחברת Takihyo היפנית פתחה עסק משלה במטרה "לעצב בגדים מודרניים לאנשים מודרניים".
היא הוציאה את הקולקציה הראשונה שלה לנשים בשנת 1985.
קארן נודעה ביצירת שבעה חלקים בסיסיים שהם היסודות למלתחה, כאשר שילובם יוצר מלתחה שלמה.
בנוסף, התעקשה לעצב רק בגדים שהיא בעצמה תלבש.
בשנת 1988 הגדילה קארן את הקו הנשי בקו פחות יקר בשם DKNY (ראשי תיבות של שמה והעיר ניו יורק), עבור נשים צעירות יותר.
שנתיים לאחר מכן יצרה את מותג הג'ינס ובשנת 1992 השיקה את מותג הגברים DKNY.
בהמשך יצרה מותג לילדים, קו של מוצרי יופי, אביזרים ורהיטים.
באפריל 2001, הקונצרן הצרפתי LVMH בראשותו של המיליארדר ברנאר ארנו, רכש את "דונה קארן" מבחינה כלכלית, אף על פי שהיא המשיכה לשמש כמנכ"לית, תפקיד שמאוחר יותר התפטרה ממנו.
באותה השנה נפטר בעלה סטפן וייס מסרטן.
תרומתה הפילנתרופית של קארן כוללת את "יוזמת הזן העירונית".
במרץ 2008, מכרה קארן חפצים אישיים ודגימות וינטג' לטובת המטרה.
באוקטובר 2008, קרן המנוהלת על ידי קארן תרמה 850,000 דולר למרכז הרפואי בית ישראל בניו יורק.
פרסתאריךקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס המוזיקה במדיה של הוליווד2024שיר מקורי/פריטטורה – פרסומת מסחריתDonna Karan: "In Women We Trust (Global 2024 Campaign)" – אלכסנדרה פטקובסקי
דונוס היה אפיפיור שכיהן מ-2 בנובמבר 676 עד מותו בשנת 678. הוא היה בנו של תושב רומא ששמו מאוריציוס.
בתקופת כהונתו רוצפה החצר הפנימית של בזיליקת פטרוס הקדוש, האטריום שבחזית הבזיליקה רוצף בשיש לבן, ושופצו מספר כנסיות אחרות ברומא, ובהן כנסיית אופמיה הקדושה ובזיליקת פאולוס הקדוש מחוץ לחומות.
הישג נוסף של דונוס הוא שרפרטוס, הארכיבישוף של רוונה, חזר לציית לכס הקדוש, ובכך איחה את הקרע שיצר הארכיבישוף מאורוס, שמטרתו הייתה להעביר את רוונה למעמד אוטוקפלי.
כשגילה דונוס שקיימת ברומא מושבה של נזירים נסטוריאנים כחלק מכנסייה סורית, פיזר אותם בין כנסיות שונות בעיר, החרים את המנזר והעביר אותו לנזירים רומאים.
ב-10 באוגוסט 678, כינה אותו הקיסר קונסטנטינוס הרביעי כ"הארכיבישוף הקדוש והמבורך ביותר של רומא", זאת במטרה למשוך אותו למשא-ומתן עם הפטריארך האקומני של קונסטנטינופול והמונותליטיזם.
כהונתו של דונוס נמשכה שנה אחת, חמישה חודשים ועשרה ימים.
דונטה דרייפר הוא כדורסלן אמריקאי-קרואטי.
גובהו 1.80 מטרים והוא משחק בעמדת הרכז.
דרייפר שיחק בליגת המכללות עבור מכללת צ'ארלסטון בשנים 2003 עד 2007.
דרייפר החל את הקריירה המקצועית שלו בעונת 2007-08 בליגת העל האוסטרלית בכדורסל בקבוצת סידני קינגס.
לאחר מכן עבר לקבוצה הייר-טולון מליגת העל הצרפתית בכדורסל בהתחלת עונת 2008-09. בדצמבר 2008, הוא עבר למועדון הכדורסל אוסטנדה מליגת העל הבלגית בכדורסל.
בעונת 2009-10 הוא חתם בקבוצה סוסיאטה ורולי מהליגה השנייה באיטליה.
לאחר מכן בעונת 2010-11 הצטרף לקבוצה צדביטה זאגרב מהליגה האדריאטית.
הוא זכה בתואר ה-MVP של עונת 2011 ביורוקאפ.
בזמן התהליך לרכישת האזרחות הקרואטית שלו, דרייפר הגיע לרשימת 25 המועמדים לזימון לנבחרת הקרואטית בכדורסל.
ביולי 2011, זמן קצר לאחר שקיבל אזרחות קרואטית דרייפר שיחק את משחק הבכורה שלו בנבחרת קרואטיה.
לאחר שתי עונות בקבוצה הקרואטית צדביטה זאגרב, הוא הוחתם בריאל מדריד מליגת העל הספרדית בכדורסל.
הסופרקאפ הספרדי בכדורסל: 2012, 2013
אליפות ליגת העל הספרדית בכדורסל: 2012/2013
גביע המלך הספרדי בכדורסל: 2013/2014
דונטה למונט סמית' הוא כדורסלן אמריקאי-ונצואלי המשחק בעמדת הסמול פורוורד בטרוטמונדוס מליגת העל הוונצואלית.
בשנת סמית' זכה יחד עם מכבי חיפה באליפות הראשונה בתולדותיה.
בעונת נבחר לשחקן העונה של ליגת העל והוביל את מכבי חיפה למקום השני בעונה הסדירה ולגמר ליגת העל.
בעונת זכה גם עם הפועל ירושלים באליפות הראשונה בתולדותיה.
דונטה סמית' נולד בשנת 1983 בקנטקי, ארצות הברית, שיחק שתי עונות במכללת סאות'איסטרן אילינוי וסיים כקלע המוביל בכל הזמנים של הקבוצה עם 1,433 נקודות וממוצעים של 20.8 נק', 6.3 רב' ו-3.1 אס' ב-69 משחקים.
בשנת 2004 השתתף השחקן בדראפט ה-NBA ונבחר במקום ה-34 על ידי אטלנטה הוקס, בה שיחק במשך כשנתיים.
במהלך התקופה הוא נאלץ לשחק גם בליגת הפיתוח של ה-NBA, במדי קבוצת ארקנסו רימרוקרס.
אחרי שעזב את ארצות הברית, סמית' שיחק בקבוצות ברחבי העולם כמו סאות' דרגונס האוסטרלית, אינדיוס דה מאיאגואז הפוארטו ריקנית ומארינוס דה אנזואטגי מוונצואלה, איתן זכה באליפויות.
לקראת עונת חתם סמית' במכבי חיפה תחת המאמן בראד גרינברג.
בעונה זאת דונטה סמית' היה מהשחקנים המובילים בקבוצה ולצד גל מקל, פול סטול, עידו קוז'יקרו, פט קלאתס וקורי קאר זכה עם מכבי חיפה באליפות המדינה.
עונת הייתה טובה מאוד עבור סמית' והוא השיג ממוצעים של 16.1 נקודות ו-7 ריבאונדים למשחק ורשם 25.5 נקודות מדד באותה העונה.
בסיום העונה הגיע לגמר עם מכבי חיפה, ואפילו נבחר לשחקן העונה לאותה שנה.
בגמר חיפה הפסידה למכבי תל אביב.
בסיום אותה עונה עזב דונטה סמית' את מכבי חיפה.
בתחילת עונת 2020/2021 חזר סמית' למכבי חיפה והעמיד 12.8 נקודות, 4.9 אסיסטים ו5.5 ריבאונדים בממוצע למשחק.
ב-9 במרץ 2021 שוחרר סמית' מהקבוצה.
ב-20 ביוני 2014 חתם בהפועל ירושלים ל-3 שנים ביחד עם מאמנו לשעבר בחיפה, דני פרנקו.
בעונת זכה עם הקבוצה באליפות הראשונה שלה והיה לשחקן הזר הראשון בישראל שזוכה בשתי אליפויות מחוץ למכבי תל אביב.
בסיום עונת עזב את הקבוצה ועבר לשחק בפוארטו ריקו.
דונובן ובסטר היה עיתונאי, פעיל הומניטרי, סופר והיסטוריון אמריקני.
שימש כעורך בכיר במגזין "Outside".
ספריו של ובסטר נמכרים ביותר גם כיום, ומאמריו התפרסמו בין היתר ב"מגזין נשיונל ג'יאוגרפיק", "הניו יורקר", "מגזין סמית'סוניאן", "ואניטי פייר", "Men's Health" ועוד.
הוא היה חבר במועצה המייעצת של נשיונל ג'יאוגרפיק, עורך ביניים של "Virginia Quarterly Review", ופרופסור במחלקה ללימודי מדיה באוניברסיטת וירג'יניה.
ובסטר נולד בשיקגו ב-13 בינואר 1959. סיים תואר ראשון באנגלית בשנת 1981, והמשיך את לימודיו במידלברי קולג'.
לאחר מכן עבר לגור בניו יורק, ושם החל לכתוב עבור מגזינים שונים.
יחד עם כמה מחבריו, פתח מגזין בשם "דרום" (Southern) שנרכש בשנת 1989. לאחר מכן בילה מספר שנים כעורך בכיר בכתב העת "Outside", לפני שהפך לעיתונאי במשרה מלאה.
בשנת 1996 היה ממייסדי הארגון "Center for International Rehabilitation" (בראשי תיבות: CIR) למלחמה בשימוש במוקשים, וכיום הוא משמש כסגן יו"ר הארגון.
בשנת 2007 הוא התמנה לנשיא הסניף האמריקני של ארגון Tidene.
ארגון לא-ממשלתי אשר יוזם הקמת בארות מים באזורים חקלאיים, בתי ספר ובתי חולים, בניז'ר - המדינה היבשה ביותר בעולם.
עד עתה נבנו 208 בארות, כאשר המטרה הסופית היא להגיע ל-400. בחודשים יולי-אוגוסט של שנת 2014, נסע ובסטר לדרום מזרח פרו יחד עם הצלם רון חביב (שנודע בסיקוריו למלחמות יוגוסלביה), ויחד תיעדו את ההרס הסביבתי שנגרם באגן העליון של האמזונאס עקב כריית זהב חוקית.
על בסיס מחקרם הפיק ובסטר את הסרט התיעודי "זהב האמזונס" (Amazon Gold) אשר היה להצלחה מסחררת.
באוקטובר של אותה שנה הואשם בנהיגה בשכרות לאחר שדרס והרג את וויין תומאס בן ה-75, באזור ויינסבורו בווירג'יניה.
בדצמבר הוגש נגדו כתב אישום רשמי, וב-18 בפברואר 2015 הוא הודה בהאשמות נגדו.
הוא התאבד ב-4 ביולי 2018 בשארלוטסוויל.
דונובן ובסטר, דרך בורמה (תרגום: מנשה ארבל), הוצאת מטר, 2006.
דונה פרטו היא צלמת עיתונאית ואקטיביסטית אשר ידועה בכיסוי שלה של תחום האלימות במשפחה והתיעוד שלה של השכונה טרייבקה בניו יורק.
פרטו עבדה במגזינים כגון לייף, טיים מגזין, פיפל, הניו יורק טיימס ו-Mother Jones.
הצילומים שלה זכו בפרסים רבים והופיעו בתערוכות יחיד שלה במוזיאונים וגלריות מסביב לעולם.
היא הייתה חברת ועד מנהל של קרן יוג'ין סמית' והייתה הנשיאה והמייסדת של הארגון ללא מטרות רווח Domestic Abuse Awareness למניעת אלימות במשפחה.
דונה טארט היא סופרת אמריקאית, מחברת הספרים "ההיסטוריה הסודית" (1992), "הידיד הקטן" (2002) ו"החוחית" (2013).
טארט זכתה בפרס הספרותי על שם ו"ה סמית עבור "הידיד הקטן" ב-2003, ובפרס פוליצר עבור "החוחית" ב-2014. היא נכללה ברשימת "100 האנשים המשפיעים ביותר" שנערך על ידי "טיים מגזין" ב-2014.
טארט נולדה בגרינווד, מיסיסיפי, באזור הדלתא של מיסיסיפי, וגדלה בעיירה הסמוכה, גרנדה.
אביה, דון, היה בעל תחנת דלק שנהיה לפוליטיקאי מקומי.
אמה, טיילור, הייתה מזכירה, והיא הנחילה לבתה את אהבת הספרים.
היא הבכורה מבין שתי בנותיהם.
טארט גילתה כישרון לכתיבה בגיל צעיר, כאשר כתבה את שירה הראשון כשהיא בת 5, ופרסמה סונטה בכתב עת ספרותי בגיל 13.
היא התחילה לימודי תואר ראשון באוניברסיטת מיסיסיפי ב-1981, וכתיבתה תפסה את תשומת הלב של וילי מוריס.
בעקבות המלצה של מוריס, הורשתה טארט בת ה-18 ללמוד בקורסים לתואר שני של בארי האנה, שהיה סופר הבית באוניברסיטה.
הוא האמין שהיא גאונה ספרותית.ב-1982 היא עברה לתוכנית לספרות במכללת בנינגטון, על פי המלצתו של מוריס ושאר מרציה.
שם, התיידדה עם הסופרים לעתיד ברט איסטון אליס, ג'יל אייזנשטדט, וג'ונתן לת'ם.
בתוקפה זו, החלה לכתוב את הרומן הראשון שלה, "ההיסטוריה הסודית".
היא גם יצאה תקופה עם ברט איסטון אליס, שכתב גם הוא באותה תקופה את ספרו הראשון, פחות מאפס.
עלילת "ההיסטוריה הסודית", שיצא ב-1992, מתרחשת בוורמונט, והספר נקרא "מסתורין רצח הפוך", מכיוון שהפרטים של הרצח נגלים בתחילת הסיפור, והרקע שלו מפורט במהלך הספר.
"ההיסטוריה הסודית" הופיע ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס במשך 13 שבועות.
עברו עשר שנים נוספות עד שהוציאה את ספרה השני, "הידיד הקטן", שסיפורו מתרחש בדרום ארצות הברית, ומתאר את נסיונותיה של ילדה בת 12 לנקום את מותו של אחיה.
הספר זכה בפרס הספרות על-שם ו"ה סמית ב-2003. בין פרסום שני הרומנים, כתבה טארט מספר סיפורים קצרים ופרוזה שהתפרסמו בכתבי עת, וכן כמה מאמרים.
היא חילקה את זמנה בין דירה במנהטן למטע שקנתה בווירג'יניה, ואף חייתה תקופה בצרפת.
כעבור קצת יותר מעשור נוסף, יצא ב-2013 הספר "החוחית", הנסוב סביב ציור השמן בשם זה של האמן קרל פבריציוס, משנת 1654. התמות של הספר כוללות טראומה, אובדן, חברות ויחסי הורים-ילדים.
הספר זכה בפרס פוליצר לשנת 2014. בנוסף, הוענקה לטארט המדליה למצוינות ספרותית על שם אנדרו קרנגי עבור "החוחית".
בשנת 2006, הסיפור הקצר פרי עטה, "מארב", נכלל ברשימת הסיפורים הקצרים האמריקאים הטובים ביותר של אותה שנה.
טארט נמנעת מאורות הזרקור, אינה מעבירה הרצאות או משתתפת בירידים ספרותיים.
כתוצאה, היא נחשבת כתעלומה, בדומה לספריה.
היא המירה דתה לקתוליות, וכנראה התחייבה לחיי פרישות.
כבר בתקופת לימודיה הכריזה שלעולם לא תינשא.
טארט כותבת במידה רבה בסגנון נאו-רומנטי המושפע משמעותית מן הספרות של המאה ה-19. סגנון זה הוא נדיר בספרות האמריקאית העכשווית, כאשר נטייתם של סופרים מודרניים- והעדפתם של מבקרי הספרות - הוא לטובת סגנון יותר חד וקצר.
מספר תמות שחוזרות בכתיבתה כוללים נושאים הקשורים למעמד חברתי וריבוד חברתי, אשמה, יופי, ואובדן.
2003: פרס ספרות על שם ו"ה סמית – "הידיד הקטן"
2003: פרס אורנג' לסיפורת מאת נשים, ברשימה הקצרה – "הידיד הקטן"
2013: איגוד מבקרי הספרים הלאומי, ברשימה הקצרה – "החוחית"
2014: פרס בייליז לסיפורת מאת נשים, ברשימה הקצרה – "החוחית"
2014: פרס פוליצר לספרות – "החוחית"
2014: מדליית מצוינות בספרות על שם אנדרו קרנגי – "החוחית"
2014: וניטי פייר רשימת "המתלבשות הטובות" הבינלאומית
ההיסטוריה הסודית – הוצאת ספרית מעריב, 1994
הוצאת כתר, 2004; תרגום: ורד שוסמן
הידיד הקטן – הוצאת זמורה ביתן, 2005; תרגום: חגי ברקת
הוצאה מחודשת: הוצאת מודן, 2015
החוחית – הוצאת מודן, 2015; תרגום: קטיה בנוביץ'
דונובן מיטשל הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת קליבלנד קאבאלירס מליגת ה-NBA, בעמדת הקלע.
מיטשל נולד בעיר גריניץ' שבקונטיקט, וכתלמיד בניו מילפורד הסמוכה הצטיין הן בקבוצת הכדורסל והן בקבוצת הבייסבול.
לאחר שנפצע בשורש כף היד במהלך משחק בייסבול החליט להתמקד בכדורסל, ובגיל 16 עבר ללמוד ב"אקדמיית ברוסטר" שבוולפבורו, ניו המפשייר, בה למדו בעבר שחקני NBA רבים כגון ג'ף אדריאן, תומאס רובינסון, ויל בארטון וטי.
לאחר לימודיו התיכוניים קיבל מלגת ספורט מאוניברסיטת לואיוויל בה למד במשך שנתיים.
בעונת ה שלו הפך לשחקן חמישייה קבוע בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, תחת המאמן ריק פיטינו, והעמיד ממוצעים של 15.6 נקודות, 4.9 ריבאונדים ו-2.7 אסיסטים למשחק.
בסיום אותה עונה, בה נבחר הן לחמישיית ההגנה והן לחמישיית העונה של מחוז ה-ACC (Atlantic Coast Conference), נרשם לדראפט ה-NBA ובכך ויתר על המשך לימודיו האקדמיים.
בדראפט ה-NBA לשנת 2017 נבחר מיטשל בבחירה ה-13 על ידי דנוור נאגטס, אשר שלחה אותו ליוטה ג'אז בתמורה לטריי ליילס והבחירה ה-24 בדראפט, טיילר ליידון.
במהלך סוף-שבוע האולסטאר זכה מיטשל בתחרות ההטבעות לאחר שגבר על לארי נאנס בסיבוב הגמר.
לאורך עונת הרוקי שלו הוביל מיטשל את קלעי קבוצתו עם 20.5 נקודות בממוצע למשחק, וכמו כן קלע 187 שלשות בסך הכול אשר היוו שיא ה-NBA לשלשות של שחקן רוקי.
בסיבוב הראשון של פלייאוף 2018 גברה יוטה על אוקלהומה סיטי ת'אנדר בתוצאה 4–2 הודות ליכולת מצוינת של מיטשל שקלע 28.5 נקודות למשחק, כולל תצוגה של 38 נקודות במשחק השישי, ובסיבוב השני הודחה על ידי יוסטון רוקטס בתוצאה 1–4. בסיום העונה נבחר פה אחד לחמישיית הרוקיז של העונה.
בעונתו השנייה ב-NBA המשיך מיטשל להציג יכולת טובה עם ממוצע של 23.8 נקודות למשחק, אך בפלייאוף 2019 אכזב כשקלע ב-32.1% קליעה מהשדה בלבד, ויוטה הודחה כבר בסיבוב הראשון מול יוסטון רוקטס (1–4).
בעונת נבחר לראשונה בקריירה להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, לצד חברו לקבוצה רודי גובר.
במרץ 2020 נדבק מיטשל בנגיף הקורונה.
במשחק הראשון של פלייאוף 2020, מול דנוור נאגטס, שבר מיטשל את שיא המועדון לנקודות במשחק פלייאוף, כשקלע 57 נקודות בהפסד קבוצתו.
במשחק הרביעי בסדרה שוב הצטיין עם 51 נקודות, ולאורך הסדרה כולה העמיד ממוצע של 36.3 נקודות למשחק, אולם הג'אז הפסידו בתוצאה 3–4 והודחו מהפלייאוף.
בנובמבר 2020 חתם על הארכת חוזה ביוטה ל-5 עונות נוספות, החל מעונת , עבור כ-195 מיליון דולר.
בספטמבר 2022 עבר לקליבלנד קאבלירס תמורת קולין סקסטון, אוצ'אי אגבג'י ולאורי מארקנן.
ב-2 בינואר קבע שיא קריירה של 71 נקודות, כולל סל ששלח את המשחק להארכה, בניצחון 145–134 על שיקגו בולס, והפך לשחקן השביעי בהיסטוריה שקולע לפחות 70 נקודות במשחק, והראשון שעושה זאת עם לפחות 10 אסיסטים.
בשנת 2019 השתתף מיטשל בטורניר גביע העולם בכדורסל 2019 כחבר נבחרת ארצות הברית, אשר סיימה במקום השביעי בלבד.
לאורך הטורניר היה מיטשל הקלע השני של הנבחרת, עם ממוצע של 13.1 נקודות למשחק.
דונה סטריקלנד היא פיזיקאית קנדית, פרופסור באוניברסיטת ווטרלו, כלת פרס נובל לפיזיקה לשנת 2018.
סטריקלנד היא האישה השלישית שזכתה בפרס נובל בפיזיקה, אחרי מארי קירי (ב-1903) ומריה גופרט-מאייר (ב-1963).
היא זכתה בפרס ביחד עם האמריקאי ארתור אשקין, ועם ז'ראר מורו הצרפתי, שהיה גם המנחה בעבודת הדוקטורט שלה בתחום הפיזיקה של הלייזר.
אשקין זכה במחצית פרס נובל על פיתוחים בתחום מלקחיים אופטיים.
את מחצית הפרס השנייה חלקו ביחד סטריקלנד ומורו; הטכניקה אותה הם פיתחו משמשת ליצירת פולסי אור רבי עוצמה, להם קיימים שימושים ברפואה בכלל, במיוחד בניתוחים, כמו גם במדע בסיסי ובמחקר.
סטריקלנד נולדה ב-1959 בעיר גואלף שבפרובינציית אונטריו שבקנדה, בת לאדית, מורה לאנגלית, וללויד סטריקלנד, מהנדס חשמל.
בשנת 1981 סיימה תואר ראשון בהנדסת פיזיקה (B.Eng) מאוניברסיטת מקמסטר, ואת תואר הדוקטור (PhD) בפיזיקה (בהתמחות באופטיקה) העניקה לה אוניברסיטת רוצ'סטר ב-1989. עבודת הדוקטורט שלה, שכותרתה "פיתוח לייזר אולטרה בהיר ויישום יינון מרובה פוטונים", נעשתה בהנחיית ז'ראר מורו, שותפה לפרס נובל על עבודה זו.
בשנים 1988–1991 הייתה עמיתת מחקר במועצה הלאומית למחקר של קנדה.
בשנים 1991–1992 עבדה בחטיבת הלייזר של המעבדה הלאומית לורנס ליברמור, ובשנת 1992 הצטרפה לצוות הטכני של אוניברסיטת פרינסטון.
בשנת 1997 הצטרפה לסגל האקדמי של אוניברסיטת ווטרלו, ובהמשך קודמה לדרגת פרופסור חבר בפקולטה לאסטרונומיה ופיזיקה של האוניברסיטה.
דונה סטריקלנד נשואה לד"ר דאגלס דיקר, יועץ בתחומי אופטיקה ואלקטרוניקה, ולהם שני ילדים.
1999 – פרס הצטיינות פרמייר
2008 – עמיתת האגודה האמריקאית לאופטיקה
2018 – פרס נובל לפיזיקה יחד עם ארתור אשקין וז'ראר מורו
דונובן ברזייר הוא אתלט אמריקאי, אלוף העולם (דוחה 2019), פעמיים אלוף ארצות הברית (2017 ו-2019) ושיאן צפון ומרכז אמריקה בריצת 800 מטר.
נוסף לכך, הוא שיאן העולם בריצת 600 מטר באולם.
ברייזר נולד וגדל בגרנד ראפידס, מישיגן.
באליפות ארצות הברית שנערכה בסקרמנטו, קליפורניה ביוני 2017 זכה ברזייר במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:44.14 דקות.
חודש וחצי לאחר מכן באליפות העולם שנערכה בלונדון הוא סיים במקום 13 בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:46.27 דקות.
בתחרות שנערכה באולם בניו יורק ב-9 בפברואר 2019 זכה ברזייר במדליית זהב בריצת 800 מרט בשיא אמריקה חדש של 1:44.41 דקות.
שבועיים לאחר מכן, באליפות ארצות הברית באולם שנערכה בניו יורק ב-24 בפברואר הוא זכה במדליית זהב בריצת 600 מטר בשיא עולם חדש של 1:13.77 דקות.
במסגרת ליגת היהלום שנערכה ברומא ב-6 ביוני הוא זכה במדליית זהב בריצת 800 בתוצאה של 1:43.63 דקות.
שבועיים לאחר מכן, באליפות ארצות הברית שנערכה בדה מוין, איווה הוא זכה במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:45.62 דקות.
במסגרת ליגת היהלום שנערכה בציריך, שווייץ ב-29 באוגוסט אותה שנה הוא קבע בריצת 800 מטר שיא אישי חדש של 1:42.70 דקות.
באליפות העולם שנערכה בדוחה ב-1 באוקטובר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 800 מטר בשיא אליפות ובשיא צפון ומרכז אמריקה חדש של 1:42.34 דקות, לפני אמל טוקה מבוסניה והרצגובינה (1:43.47 דקות) ופרגוסון צ'ריוט רוטיץ' מקניה (1:43.82 דקות).
בדרך לזהב הוא שיפר את שיא האליפות בן 32 השנים של בילי קונצ'לה מקניה (1:43:06 דקות) ואת שיא צפון ומרכז אמריקה בן 34 השנים של ג'וני גריי מארצות הברית (1:42.60 דקות) והיה לאתלט האמריקאי הראשון, גברים ונשים שזכה במדליית זהב בריצה זו, באליפות עולם.
בתחרות שנערכה באולם בניו יורק ב-8 בפברואר 2020 זכה ברייזר בריצת 800 מטר בשיא אמריקה חדש של 1:44.22 דקות.
לאחר הפסקה מתחרויות בשל מגפת הקורונה, במסגרת ליגת היהלום שנערכה במונקו ב-14 באוגוסט אותה שנה הוא קבע בריצת 800 מטר את תוצאה השנה בעולם של 1:43.15 דקות.
דונטה דיווינצ'נזו הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת מינסוטה טימברוולבס מליגת ה-NBA, בעמדת הקלע.
דיווינצ'נזו נולד בעיר ניוארק שבדלאוור, להורים אמריקאים ממוצא איטלקי.
בשנים 2014 ו-2015 הוביל את קבוצת הכדורסל של "תיכון סלסיאנום" לשתי זכיות רצופות באליפות התיכונים של דלאוור, עם ממוצעים של 15.8 ו-22.9 נקודות בממוצע למשחק, בהתאמה.
בסיום עונת 2015 נבחר לשחקן התיכונים המצטיין בדלאוור.
בשנת 2015 החל ללמוד באוניברסיטת וילאנובה אשר בפנסילבניה, והצטרף לקבוצת הכדורסל שלה יחד עם מיקל ברידג'ס וג'יילן ברנסון.
במשחק התשיעי של עונתו הראשונה סבל משבר בעצם המסרק החמישית של רגלו הימנית, אשר השבית אותו ממשחק עד לסיום העונה.
באותה עונה זכתה וילאנובה בטורניר אליפות המכללות בפעם השנייה בתולדותיה, בהובלתם של ג'וש הארט וראיין ארצ'ידיאקונו.
בעונת 2016/2017 חזר למשחק פעיל, וקלע 8.8 נקודות בממוצע למשחק כשחקן ספסל.
בעונתו השלישית והאחרונה בווילאנובה, 2017/2018, רשם ממוצעים של 13.4 נקודות, 4.8 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים למשחק, והוביל את וילאנובה לזכייתה השלישית באליפות המכללות, לצד ברידג'ס, ברנסון, אריק פסקל ואומארי ספלמן.
במשחק חצי הגמר מול אוניברסיטת קנזס קלע 15 נקודות, ובמשחק הגמר מול אוניברסיטת מישיגן הצטיין עם שיא קריירה של 31 נקודות (כולל 5 שלשות), 5 ריבאונדים, 3 אסיסטים ושתי חסימות, בניצחון קבוצתו בתוצאה 79–62. בסיום המשחק זכה בתואר השחקן המצטיין של הפיינל פור.
בדראפט ה-NBA 2018 נלקח דיווינצ'נזו בבחירה ה-17, על ידי מילווקי באקס.
בנובמבר 2018 נפצע בעקב רגלו השמאלית ונאלץ להחמיץ 55 משחקים בעונת הרוקי שלו, וכן את כל משחקי פלייאוף 2019, בהם העפילה מילווקי לסדרת גמר האזור המזרחי.
בעונתו השנייה עם הבאקס הפך לאחד משחקני הספסל המובילים של הקבוצה, ותרם 9.2 נקודות בממוצע למשחק.
במשחק השלישי של פלייאוף נפצע דיווינצ'נזו בכף רגלו, ונאלץ להחמיץ את המשך הפלייאוף.
בהיעדרו, זכתה מילווקי באליפות ה-NBA השנייה בתולדותיה.
ב-10 בפברואר 2022 עבר לסקרמנטו קינגס בטרייד מרובע.
ב-1 ביולי 2022 חתם על חוזה לשנתיים בגולדן סטייט ווריורס.
ב-8 ביולי 2023 הצטרף לניו יורק ניקס וחתם על חוזה של 50 מיליון דולר ל-4 שנים.
בעונת הראשונה שלו במדי הניו יורק ניקס, עונת 23/24 רשם די וינצ'נזו עונת פריצה עם ממוצע של 15.5 נקודות למשחק, ונחשב לבורג מרכזי מאוד בהתקפה של הניקס בעונה זו אחרי ג'יילן ברונסון ובעקבות היעדרותו הממושכת של ג'וליוס רנדל בחלק מאוד גדול מן העונה.
ב-28 בספטמבר 2024 עבר בטרייד משולש למינסוטה טימברוולבס ביחד עם ג'וליוס רנדל שבמסגרתו קארל-אנתוני טאונס עבר לניו יורק ניקס ובתמורה לכך הניקס קיבלו גם בחירת סיבוב ראשון של דראפט 2025 מדטרויט פיסטונס.
דונה טרוי היא דמות משנה בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס וונדר וומן ביקום DC של DC קומיקס.
הדמות הופיעה לראשונה בתור הכסף של הקומיקס בחוברת The Brave and the Bold #60 מיולי 1965, ונוצרה על ידי הכותב בוב הייני והמאייר ברונו פרמיאני.
הדמות הייתה נודעת בתור וונדר גירל המקורית, ומאוחר יותר אימצה לעצמה את הזהות טרויה.
היא חברה מייסדת של קבוצת הטיטאנים הצעירים.
אחרי המחלוקת שיצר ספרו של פרדריק וורתהם "פיתוי התמימים", חברת DC ביקשה להציג גרסה חדשה של וונדר וומן שתהיה מקובלת יותר על הורים.
דרך אפשרית אחת הייתה לפרסם סדרת מעללים שבהם וונדר וומן הופיעה לצידה של גרסה צעירה יותר של עצמה.
גרסה מתבגרת זו כונתה בזהות "וונדר גירל" בחוברת Wonder Woman #123 מיולי 1961, הרבה לפני שהוצגה לראשונה כחברת הטיטאנים הצעירים בהופעת הבכורה שלה.
חבריה לקבוצה כללו את דיק גרייסון, קיד פלאש (וולי וסט) ואקוולאד.
לאחר המשבר בעולמות האינסופיים, דמותה של וונדר וומן שוכתבה מחדש ואילו קשריה של דונה טרוי לאמזונות של תמיסקירה החדשה בוטלו בעוד היא נקשרה לחוברות הטיטאנים.
דמותה של דונה טרוי מדורגת במקום ה-93 ברשימת מאה גיבורי הקומיקס הגדולים של מגזין IGN.
הדמות הופיעה במגוון עיבודים אנימטיביים, וערכה את הופעת הבכורה שלה בלייב אקשן בסדרת הטלוויזיה "טיטאנים" של שירות הסטרימינג HBO Max, אותה גילמה השחקנית קונור לזלי.
דונה לי שירלי היא האישה הראשונה שניהלה פרויקט בנאס"א, והמנהלת לשעבר של התוכנית לחקר מאדים של המעבדה להנעה סילונית של נאס"א.
שירלי נולדה בפאולס ואלי שבאוקלהומה וגדלה בויינווד.
בנעוריה הייתה פעילה בתנועת הצופות בארצות הברית וניגנה באבוב.
בתיכון בשונה מבנות כיתתה לא למדה כלכלת בית אלא שרטוט טכני.
היא החלה להתעניין בחקר החלל ובחקר מאדים בעקבות ספרי המדע הבדיוני "החולות של מאדים" של ארתור סי.
לרגל יום הולדתה ה-15 רשמו אותה הוריה לחוג טיסה, והיא קיבלה רישיון טיס בגיל 16.
היא נרשמה ללימודי הנדסה באוניברסיטת אוקלהומה, אף על פי שיועצי האוניברסיטה התריעו בפניה כי "נשים אינן יכולות להיות מהנדסות".
במהלך לימודיה התארסה, ובחרה לשנות את מסלול לימודיה לכתיבה טכנית על מנת לקבל תואר מוקדם יותר.
זמן קצר אחרי כן היא נפרדה מארוסה.
היא החלה לעבוד במקדונל איירקראפט קורפוריישן ככותבת אפיון בסנט לואיס שבמיזורי למשך כשנה, ואחרי כן חזרה ללמוד באוניברסיטה על מנת להשלים את התואר בהנדסה מכנית/חלל.
היא קיבלה תואר ראשון בהנדסה מכנית וחלל ב-1965 ותואר שני מאוניברסיטת דרום קליפורניה בהנדסת חלל ב-1968. שירלי שימשה כעוזרת דקאן ומרצה להנדסת אווירונאוטיקה בבית הספר להנדסה של אוניברסיטת אוקלהומה עד לפרישתה בשנת 2003.
בין השנים 1966 ל-1998 עבדה שירלי במעבדה להנעה סילונית.
כשהצטרפה לשם הייתה האישה היחידה מבין 2,000 עובדים שלהם היה תואר בהנדסה.
היא הייתה חברה בצוות שתכנן את מגן החום של רכב החלל שתוכנן לחדור את האטמוספירה של מאדים.
האי שימשה כמנתחת, ובהמשך כמנהלת תוכנית מארינר 10 לנוגה וכוכב חמה.
היא הובילה את צוות המחקר של רובר המאדים.
היא ניהלה את התוכנית לחקר מאדים והובילה את הצוותים של מארס פאת'פיינדר וסוג'ורנר.
ב-1997 נוספה שירלי להיכל התהילה של נשים בטכנולוגיה וב-1998 נכנסה לרשימת היכל התהילה של התעופה והחלל של אוקלהומה, וכן לפרס מהאקדמיה האמריקאית להישגים.
היא פרשה מניהול תוכנית החקר המאדים באוגוסט 1998.
על שמה נקרא האסטרואיד "5649 שירלי" שנתגלה בסמוך למאדים.
דונה חברה להנדסה ובנין בע"מ המוכרת גם בשם המקוצר "דונה", היא חברה פרטית ישראלית, העוסקת בייזום, הקמה ושיווק מיזמי בנייה למגורים, מסחר ותעשייה בישראל ומחוצה לה.
דונה נוסדה בשנת 1991 על ידי המהנדס שי שלום.
לאחר הקמתה היא זכתה במכרזים לבניית יחידות דיור בפרויקטים ביישובים רבים ברחבי הארץ ובהם מודיעין, אשדוד, אשקלון, תל אביב, ירושלים, ראש העין, פתח תקווה, חריש ועפולה.
בשנת 2020 הסתכמו מכירות הקבוצה ב-1.7 מיליארד ש"ח, בשנת 2021 מכרה הקבוצה מעל 2.5 מיליארד ש"ח.
קבוצת דונה כוללת את החברה העיקרית: "דונה חברה להנדסה ובנין בע"מ", המבצעת פרויקטים למגורים למכירה בשוק החופשי ובמסגרת תוכנית מחיר למשתכן ועוד ארבע חברות-בת המשמשות לצרכים שונים:
דונה שי נכסים - חברה המרכזת את הנדל"ן המסחרי של הקבוצה בכל רחבי הארץ
דונה דום - חברה המרכזת את כל הדירות המושכרות בבעלות הקבוצה ובונה עבור החברה הממשלתית "דירה להשכיר"
קל חן אחזקות - חברה לניהול נכסים מסחריים ושטחים משותפים
דור עמל - חברת כח אדם המספקת עובדים לענף הבנייה הישראלי
בשנת 2012 החלה החברה בפעילות בינלאומית.
דונה משקיעה בבנייה באירופה, כשפעילותה מתרכזת ברומניה ובגיאורגיה.
בין מיזמי הבנייה שלה ניתן להזכיר את "ארמון דונה" בטביליסי.
דונה מרגרט לאון היא סופרת אמריקאית, הידועה בזכות סדרת ספרי בלש המשטרה הונצייני "קומיסריו גווידו בּרוּנֵטיִ".
שכתבה 31 ספרים (נכון ליולי 2021), שתורגמו ל-35 שפות בהן עברית.
לאון נולדה במונטקלייר שבניו ג'רזי ב-28 בספטמבר 1942 וגדלה בבלומפילד ניו ג'רזי.
חיה בוונציה למעלה מ-30 שנה.
מאז 2015 היא מחלקת את זמנה בין הבתים שלה בכפר בגראובינדן שבאלפים השווייצרייים, ציריך וונציה.
לאון לימדה ספרות אנגלית באוניברסיטאות באיראן, סין וסעודיה.
תקופה מסוימת עבדה כקוֹפִּירַיְטֶר בניו יורק.
בשנים 1981 עד 1990 שימשה מרצה לספרות אנגלית בשלוחת אוניברסיטת מרילנד בבסיס צבאי אמריקני בקרבת ונציה.
ספרה הראשון בסדרת ספרי "קומיסריו בּרוּנֵטיִ" "מוות בלה פניצ'ה" (Death at La Fenice) יצא ב-1992 בהוצאת רנדום האוס בניו יורק.
עד היום (נכון לאוקטובר 2021) כתבה 31 ספרים שתורגמו ל-35 שפות.
רק אחד מספריה לא עסק בברונטי.
שם הגיבורה היא מוזיקולוגית המתמחה במוזיקת הבארוק.
רשות הטלוויזיה הגרמנית ARD יצרה סדרה בת 26 פרקים על הבלש ברונטי.
"הבסטיארי של הנדל: החיות באופרות של הנדל".
ההוצאה המקורית הייתה מלווה בתקליטור עם קטעי האופרה - 2010.
"ונציה שלי: ומסות אחרות" (My Venice: And Other Essays Kindle Edition) - ההוצאה המקורית הייתה מלווה בתקליטור עם 7 קונצ'רטי של ויוואלדי - 2011
"גונדולה - ההיסטוריה של הגונדולה.
מלווה בתקליטור של שירי ברקרולה- 2013.
הפרס הגרמני לספרות בלשית (Deutscher Krimi Preis) - 1997
פרס פגיון הזהב של עמותת כותבי ספרות הבלשים הבריטית - 2000
פרס קורין לספרות - 2003
דונטה הול הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הסנטר באולימפיאקוס מליגת העל היוונית והיורוליג.
הול גדל בלוברן, אלבמה ולמד ושיחק בתיכון לוברן.
אביו של הול, דונלד, לקה בהתקף לב קטלני באחד ממשחקי התיכון שלו.
הוא נבחר לחמישיית העונה בדרג 2A במדינה לאחר שהעמיד ממוצעים של 11.7 נקודות, 10.1 ריבאונדים ו-6.7 חסימות למשחק במהלך עונת ה שלו, כשהוביל את לוברן למאזן 24–2 ולגמר אליפות המדינה.
הול דורג במקום ה-81 במחזור שלו על ידי ESPN והתחייב לשחק כדורסל בקולג' באוניברסיטת אלבמה בסוף שנתו השלישית.
כ, הול רשם ממוצע של טריפל דאבל עם 22.6 נקודות, 18.1 ריבאונדים וכמעט 12 חסימות למשחק ונבחר לשחקן השנה הדרג 2A, בנוסף לבחירה לחמישיית השנה במדינה.
כ, הול העמיד ממוצעים של 2.8 נקודות, 4.3 ריבאונדים ו-1.7 חסימות למשחק (מקום שישי באזור הדרום-מזרחי).
הוא נכנס לחמישייה הפותחת של אלבמה בדצמבר של עונת ה שלו, עם ממוצעים של שש נקודות, 5.5 ריבאונדים ו-1.4 חסימות ב-34 משחקים (20 בחמישייה).
כ, הול קבע שיא לעונה אחת באלבמה, הוביל את האזור וסיים שני במדינה עם אחוז סלי שדה של 72.6, תוך שהוא מעמיד ממוצע של 10.6 נקודות למשחק ומוביל את הקבוצה עם 2.0 חסימות (חמישי באזור) ו-6.6 ריבאונדים למשחק, ונבחר לחמישיית ההגנה השנייה.
הול הוביל את האזור עם 8.8 ריבאונדים למשחק כ, תוך שהוא מעמיד ממוצעים של 10.5 נקודות ו-1.6 חסימות למשחק.
הול סיים את קריירת המכללות שלו עם 1,014 נקודות, 850 ריבאונדים ו-228 חסימות (מקום שביעי בתולדות אלבמה) ב-135 משחקים, בהם פתח ב-85.
הול שיחק בליגת הקיץ 2019 בסגל דטרויט פיסטונס, והעמיד ממוצעים של 16.8 דקות, 6.0 נקודות, 5.4 ריבאונדים, 1.6 אסיסטים, 1.0 חטיפות ו-2.2 חסימות למשחק.
הול חתם על חוזה לעשרה ימים למשחקי ההכנה עם בפיסטונס ב-23 ביולי 2019. הוא נחתך על ידי דטרויט ב-20 באוקטובר 2019 והצטרף לקבוצת ליגת הפיתוח של המועדון, גרנד ראפידס גולד.
הול קלע שיא קבוצתי של 24 נקודות עם 12 ריבאונדים, שתי חטיפות, שתי חסימות ואסיסט ב-4 בינואר 2020 בהפסד 113–117 לראפטורס 905.הוא העמיד ממוצעים של 15.4 נקודות ו-10.5 ריבאונדים למשחק, וקלע ב-66% מהשדה ב-36 משחקים עם הדרייב ונבחר לחמישיית הרוקיז השנייה.
ב-22 בפברואר 2020, הדטרויט פיסטונס מה-NBA החתימו את הול על חוזה ל-10 ימים, לאחר שמרקיף מוריס הגיע להסכם יציאה עם הפיסטונס.
הול ערך את הופעת הבכורה שלו ב-25 בפברואר, כשרשם ארבע נקודות, ארבעה ריבאונדים ואסיסט נגד דנוור נאגטס.
הול הוחתם על חוזה נוסף ל-10 ימים ב-3 במרץ 2020. בסך הכל הול שיחק בארבעה משחקים במדי הפיסטונס והעמיד ממוצעים של 1.5 נקודות ו-3.8 ריבאונדים ב-12.0 דקות למשחק.
ב-10 ביולי 2020 חתם הול בברוקלין נטס כשחקן מחליף לשארית עונת 2019/20. הול רשם ממוצעים של 6.6 נקודות, 4.6 ריבאונדים ו-1.0 חסימות ב-17.0 דקות בחמישה משחקים עם הנטס בבועת ה-NBA.
ב-14 בינואר 2021, הג'י ליג איגנייט מליגת הפיתוח של ה-NBA הודיעו כי הול נוסף לסגל שלהם.
ב-26 בפברואר חתם הול חתם על חוזה ל-10 ימים עם טורונטו ראפטורס והועבר מיידית לקבוצת הפיתוח שלהם, ראפטורס 905. ב-3 במרץ 2021, הול הוחזר לטורונטו.
ב-13 באפריל 2021, הול חתם על חוזה ל-10 ימים באורלנדו מג'יק.
ב-23 באפריל, הוא חתם על חוזה שני ל-10 ימים, וב-2 במאי הוא נחתך מהסגל.
ב-9 במאי הוא חתם להמשך העונה.
הול העמיד ממוצעים של 5.6 נקודות ו-4.8 ריבאונדים למשחק ב-13 משחקים במדי המג'יק.
ב-5 באוגוסט 2021 חתם הול חתם במונקו מליגת העל הצרפתית והיורוליג, הקבוצה הראשונה שלו באירופה ומחוץ לאמריקה הצפונית בכלל.
דונווצ'ה (בהונגרית: Dunavecse) היא עיר בנפת קונסנטמיקלוש שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה.
עד ל הייתה בה קהילה יהודית.
כמו ביישובים רבים באירופה, גם בדונווצ'ה חלה ירידה באוכלוסייה.
שמה של דונווצ'ה הוזכר במסמכים לראשונה בשנת 1332.
יהודים התיישבו לראשונה בדונווצ'ה בתחילת המאה ה-19, בתמיכת בעלי האחוזה במקום.
רוב יהודי העיר עסקו במסחר, בעיקר בשיווק תוצרת חקלאית.
ובמקום היו בית עלמין, חברה קדישא, בית כנסת ואגודת נשים.
לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה דרשו השלטונות לסגור את בית הכנסת בעיר, בתואנה שהמבנה אינו בטוח.
במפקד הקהילות של יהודי הונגריה סיפרו מנהיגי הקהילה על הקשיים הכלכליים שיש ליהודי העיר, בין היתר בגלל גיוס חלק מהתושבים:
ב-22 במאי 1944, אחרי כניסת הגרמנים להונגריה, רוכזו יהודי העיירה בחצר בית הכנסת, ואחרי כמה ימים הועברו לגטו קלוצ'ה (KALOCSA), יחד עם יהודי הכפרים שבסביבה.
בתחילת יוני 1944 שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי המלחמה שרדו וחזרו מאוושוויץ 12 מבני הקהילה, אך הם התפזרו וב-1947 בוטלה הקהילה רשמית.
דונטאס מוטיונאס (בליטאית: Donatas Motiejūnas; נולד ב-20 בספטמבר 1990) הוא כדורסלן ליטאי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר במונקו מליגת העל הצרפתית והיורוליג.
מוטיונאס החל את הקריירה שלו בשנת 2005 בקבוצת הנוער של ז'לגיריס קובנה, ז'לגיריס-ארווידאס סאבוניס, בליגה הליטאית השנייה.
ב-2007/08 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה הבלטית נגד א.ס.ק.
ריגה, וקלע 15 נקודות ב-22 דקות.
ב-2008 חתם מוטיונאס באיישיאי קובנה לעונת 2008/09, ורשם ממוצעים של 19.9 נקודות ו-7.0 ריבאונדים ב-29.3 דקות למשחק.
ב-22 במרץ 2009 קלע שיא עונתי של 29 נקודות נגד נבז'יס.
באוגוסט 2009 חתם מוטיונאס על חוזה רב-שנתי בבנטון טרוויזו מהסרייה א' האיטלקית.
ב-33 משחקי ליגה בעונת 2009/10 הוא העמיד ממוצעים של 9.8 נקודות ו-5.2 ריבאונדים למשחק.
באפריל הכריז מוטיונאס על מועמדותו לדראפט ה-NBA 2010, אך מאוחר יותר חזר בו.
הוא זכה בפרס הכוכב העולה של היורוקאפ לאחר שעזר לבנטון להעפיל לפיינל פור במפעל עם ממוצעים של 10.9 נקודות ו-5.6 ריבאונדים למשחק.
מוטיונאס נבחר במקום ה-20 בדראפט ה-NBA 2011 על ידי מינסוטה טימברוולבס, ולמחרת הועבר יחד עם ג'וני פלין ליוסטון רוקטס תמורת בראד מילר והבחירה ה-23 ניקולה מירוטיץ'.
בשל השבתת ה-NBA חזר מוטיונאס לבנטון, וב-22 בספטמבר הושאל לאסקו גדיניה הפולנית לעונת .
ב-7 בדצמבר 2011 רשם שיא קריירה של 21 ריבאונדים מול אולימפיה ליובליאנה, הכי הרבה ריבאונדי הגנה (18) למשחק יורוליג.
הוא הוביל את גדיניה לאליפות פולין תשיעית ברציפות, ובמשחק השביעי והאחרון של הגמר רשם 23 נקודות ו-11 ריבאונדים.
ב-6 ביולי 2012 חתם מוטיונאס על חוזה לארבע שנים ביוסטון רוקטס, במדיה שיחק בליגת הקיץ של ה-NBA.
במשחק הראשון בליגת הקיץ הוא רשם 25 נקודות, 9 ריבאונדים ושתי חטיפות, ובסך הכל העמיד ממוצעים של 16.3 נקודות ו-7.8 ריבאונדים בארבעה משחקים.
ב-14 בנובמבר נשלח מוטיונאס לריו גראנדה ואלי וייפרס, קבוצת ליגת הפיתוח של הרוקטס.
בהופעת הבכורה שלו במדי הווייפרס ב-23 בנובמבר הוא רשם 31 נקודות, 8 ריבאונדים, 3 אסיסטים וחטיפה, ובסך הכל שותף במהלך העונה בשבעה משחקי ליגת הפיתוח בהם העמיד ממוצעים של 20.3 נקודות, 9.7 ריבאונדים ו-3.0 אסיסטים למשחק.
ב-44 משחקים במדי הרוקטס בעונת הוא העמיד ממוצעים של 5.7 נקודות ו-2.1 ריבאונדים למשחק.
ב-30 באוקטובר 2013 הוארך חוזהו של מוטיונאס בשנתיים, וב-62 משחקים בעונת הוא העמיד ממוצעים של 5.5 נקודות ו-3.6 ריבאונדים למשחק.
ב-30 באוקטובר 2014 מימשו הרוקטס את האופציה על חוזהו של מוטיונאס, והוא הוארך לשתי עונות נוספות.
עונת הייתה הטובה ביותר שלו ב-NBA בעקבות פציעותיהם של דווייט הווארד וטרנס ג'ונס, וב-71 משחקים העמיד ממוצעים של 12 נקודות ו-5.9 ריבאונדים.
ב-13 בדצמבר הוא קלע שיא קריירה של 25 נקודות עם 11 מ-19 מהשדה בניצחון 108–96 על דנוור נאגטס, אותו שיפר ב-30 בינואר 2015 ל-26 נקודות בניצחון 93–87 על בוסטון סלטיקס.
ב-27 במרץ נפצע בגב התחתון, פציעה שסיימה לו את העונה ומנעה ממנו לייצג את נבחרת ליטא בכדורסל ביורובאסקט 2015.
הוא שיחק ב-14 משחקים רצופים עבור הרוקטס ואף פתח פעם אחת בחמישייה לפני שכאבי גב נוספים אילצו אותו לצאת שוב מהסגל.
הוא פספס את כל חודש ינואר, וב-30 בינואר נשלח לריו גראנדה ואלי וייפרס לראשונה מאז 2013.
ב-18 בפברואר 2016 הועברו מוטיונאס ומרכוס ת'ורנטון לדטרויט פיסטונס בטרייד של שלוש קבוצות בו הייתה מעורבת גם פילדלפיה 76', אך ארבעה ימים לאחר מכן ביטלו הפיסטונס את הטרייד בעקבות כושרו הפיזי של מוטיונאס וב-27 בפברואר הוא חזר לסגל הרוקטס ושיחק לראשונה מאז 31 בדצמבר.
במשחק השלישי בסדרת הסיבוב הראשון של פלייאוף ה-NBA מול גולדן סטייט ווריורס הוא רשם את הדאבל דאבל הראשון שלו בפלייאוף עם 14 נקודות ו-13 ריבאונדים בניצחון 97–96.
לאחר עונת 2015/16 הפך מוטיונאס לשחקן חופשי מוגבל.
ב-2 בדצמבר 2016, בעקבות סכסוך חוזה ממושך עם הרוקטס שנמשך לתוך החודש הראשון של עונת , הוא קיבל הצעת חוזה לארבע שנים של 37 מיליון דולר מברוקלין נטס, שהושוותה על ידי הרוקטס שלושה ימים לאחר מכן.
מוטיונאס לא הגיע לבדיקות הרפואיות שלו עם הקבוצה, וב-15 בדצמבר ויתרו הרוקטס על חוזהו ועל זכויות הדראפט שלו והפכו אותו לשחקן חופשי בלתי מוגבל.
ב-3 בינואר 2017 חתם מוטיונאס בניו אורלינס פליקנס, וערך את הופעת הבכורה במדי ארבעה ימים לאחר מכן עם 11 נקודות וחמישה ריבאונדים ב-20 דקות מהספסל בהפסד 108–117 לבוסטון סלטיקס.
במהלך סוף-שבוע האולסטאר ב-NBA עבר לקבוצה דמרקוס קאזינס (יחד עם עומרי כספי), מה שגרם להקטנת תפקידו של מוטיונאס, כשלאחר הטרייד הופיע בתשעה משחקים בלבד מתוך 20 לעומת 21 משחקים רצופים לפניו.
ב-34 משחקים בסך הכל במדי הפליקנס הוא רשם ממוצעים של 4.4 נקודות ו-3 ריבאונדים למשחק.
ב-9 באוגוסט 2017 חתם מוטיונאס על חוזה לשנה בגובה 2.2 מיליון דולר בשאנדונג גולדן סטארס מליגת ה-CBA הסינית, ועל פי הדיווחים היה הזר בעל השכר הגבוה ביותר בליגה.
ב-1 בפברואר 2018 הוא רשם טריפל דאבל ראשון בקריירה והוביל את קבוצתו לניצחון 127–103 על ג'יאנגסו דראגונס עם 29 נקודות, 15 ריבאונדים ו-10 אסיסטים.
ב-8 בנובמבר 2018 רשם מוטיונאס שיא קריירה בריבאונדים עם 25 כדורים חוזרים ו-24 נקודות בניצחון 100–82 על ג'יאנגסו, וחמישה ימים לאחר מכן שיפר אותו כשקלע 32 נקודות וקטף 32 ריבאונדים בניצחון 99–96 על שאנגחאי שארקס.
ב-3 במרץ 2019 הוא קלע שיא קריירה של 43 נקודות עם 17 ריבאונדים ו-6 אסיסטים והוביל את קבוצתו לניצחון 122–83 על ג'יאנגסו, ובאותה עונה העמיד ממוצעים של 27.7 נקודות, 13.9 ריבאונדים, 4.1 אסיסטים ו-1.9 חטיפות.
ב-4 באפריל 2019 חתם מוטיונאס בסן אנטוניו ספרס, ושיחק במדיה שלושה משחקים בעונה הסדיה וחמישה בפלייאוף.
ב-17 בספטמבר 2020 חתם מוטיונאס בשינג'יאנג פליינג טייגרס הסינית, וב-41 משחקים העמיד ממוצעים של 21.5 נקודות, 13.7 ריבאונדים, 4.2 אסיסטים ושתי חטיפות למשחק.
ב-18 באוגוסט 2021 חתם מוטיונאס במונקו מליגת העל הצרפתית והיורוליג.
ב- זכה עם הקבוצה בדאבל של אליפות וגביע והעפיל עימה לפיינל פור היורוליג 2023, בו סיימה מונקו במקום השלישי.
מוטיונאס היה חלק מנבחרות הקדטים, הנוער והעתודה של ליטא, במדיהן שיחק באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 16 2006, אליפויות אירופה עד גיל 18 2007 ו-2008, אליפויות אירופה עד גיל 20 2008 ו-2009 וגביע העולם בכדורסל עד גיל 19 2009.
מוטיונאס הוביל את נבחרת הצעירה של ליטא למדליית כסף באליפות אירופה לנוער 2008, ולמרות ההפסד ליוון בגמר נבחר ל-MVP של הטורניר לאחר שהעמיד ממוצעים של 18.2 נקודות, 10.2 ריבאונדים ו-1.8 חסימות למשחק.
באותה שנה הוא זכה גם עם נבחרת העתודה במדליית כסף באליפות אירופה.
ב-2013 זכה מוטיונאס במדליית כסף עם נבחרת ליטא הבוגרת באליפות אירופה בכדורסל, והמשיך להתחרות בנבחרת בגביע העולם בכדורסל 2014, בו העמיד ממוצעים של 7.4 נקודות ו-4.0 ריבאונדים בתשעה משחקים.
הוא הופיע במדי הנבחרת גם ביורובאסקט 2017 ובגביע העולם בכדורסל 2023.
דונה שוסטר הייתה ציירת אמריקאית, שיצרה עבודה בסגנון האימפרסיוניזם המודרני תוך שימוש בשמן ואקוורל.
היא מיקדה את עבודתה בוויסקונסין ולאחר מכן עברה ללוס אנג'לס, קליפורניה.
שוסטר נולדה במילווקי וקיבלה את השכלתה במכון האמנות של שיקגו, ולאחר מכן למדה בבית הספר במוזיאון בוסטון יחד עם אדמונד צ'ארלס טרבל ופרנק ווסטון בנסון.
בשנת 1914 היא הייתה תלמידה בבית הספר לאמנות קיץ של וויליאם מריט צ'ייס בכרמל-ביי-דה-סי, קליפורניה.
למרות הרצח האכזרי של חברתה התלמידה הלנה ווד סמית', היא חזרה לכרמל ב-1916 ושלחה את ציוריה לתערוכת האישה בגלריה לאמנות אוקלנד.
ב-1923 בנתה שוסטר סטודיו בגבעות פארק גריפית' והצטרף לפקולטה של המכון לאמנות אוטיס.
היה לה גם בית שני וסטודיו בלגונה ביץ' שבו בילתה את הקיץ שלה.
היא חזרה כמציגה לגלריה לאוקלנד ב-1924 כאשר ויליאם קלאפ ארגן מופע של "אימפרסיוניסטים" אזוריים, שהצליח כל כך עד שנשלח למוזיאון לוס אנג'לס.
שוסטר הרחיבה את אופקיה כשהצליחה להצטרף למסע ציור בבלגיה.
היא ייסדה את מועדון האמנות של קליפורניה ואת ארגון הנשים הציירות של המערב.
היא הייתה חברה בקבוצת השמונה, שראו את עצמם מודרניסטיים בשימוש בצבע עשיר, בטכניקות אקספרסיביות ובדגש על הדמות.
היא גם הייתה מעריצה גדולה של קלוד מונה ולמעשה בנתה בריכת חבצלות בחצר האחורית שלה שבה היא השתמשה לסדרה של ציורים על בריכת חבצלות, לא שונה מאלה של מונה.
לקראת סוף שנות ה-20 שוסטר למדה אצל האמן המודרניסט סטנטון מקדונלד-רייט (1890-1973), מה שהוביל אותה להתנסות בקוביזם ומאוחר יותר, באקספרסיוניזם מופשט.
האמנות שלה הוצגה במוזיאון לאמנות של מחוז לוס אנג'לס בשנים 1914, 1917, 1920, 1927 ו-1929. מאוחר יותר, בשנות ה-30, היו לה תערוכות באיגוד האמנות של סן פרנסיסקו, באקדמיה לאמנות של ניו יורק ובחברה לצבעי מים.
היא הייתה חברה מייסדת באגודת צבעי המים של קליפורניה והייתה מעורבת בתערוכות שלהם מ-1921 עד אמצע שנות ה-40.
בשנת 1953, שוסטר מתה, בתוך ביתה בלוס אנג'לס שנהרס בשריפה.
דונובן ג'ון קלינגן הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הסנטר בפורטלנד טרייל בלייזרס מליגת ה-NBA.
קלינגן גדל בבריסטול, קונטיקט, ולמד בתיכון בריסטול סנטרל, בו הוביל את קבוצת הכדורסל לזכייה באליפות המדינה חטיבה II ב-2020. בנוסף הוא שיחק במדי בוסטון ספרטנס באיגוד האתלטים החובבים.
בעונתו השלישית בקבוצה, 2020/21, הוא העמיד ממוצעים של 27.3 נקודות, 17.2 ריבאונדים ו-5.8 חסימות למשחק ונבחר לשחקן השנה בקונטיקט, תואר בו זכה שנית בעונה העוקבת לאחר שהעלה את ממוצעיו ל-30.3 נקודות, 18.4 ריבאונדים ו-6.2 חסימות למשחק.
הוא קיבל כמעט עשרים הצעות מאוניברסיטאות שונות, בהן וירג'יניה טק, אוניברסיטת קרוליינה הדרומית, אוניברסיטת מישיגן, אוניברסיטת נוטרדאם ואוניברסיטת ראטגרס, אך ב-2021 התחייב לשחק כדורסל מכללות באוניברסיטת קונטיקט.
בעונת ה שלו שימש קלינגן כסנטר המחליף של ההאסקיס, ובתום העונה נבחר לחמישיית הפרשמנים של אזור ביג איסט לאחר שהעמיד ממוצעים של 6.9 נקודות, 5.6 ריבאונדים ו-1.8 חסימות.
ב-3 באפריל 2023 הוא רשם 4 נקודות, 3 ריבאונדים, חסימה ושתי חטיפות בניצחון 76–59 על אוניברסיטת המדינה של סן דייגו בגמר טורניר אליפות המכללות בכדורסל.
אף על פי שהיה צפוי להיבחר בדראפט ה-NBA 2023, הוא החליט לחזור לעונתו השנייה בקונטיקט.
בעונת ה שלו שימש קלינגן כסנטר הפותח של קונטיקט, והעמיד ממוצעים של 13 נקודות, 7.4 ריבאונדים ו-2.5 חסימות למשחק.
בניצחון 75–60 על אוניברסיטת פרדו בגמר טורניר ה-NCAA הוא רשם 11 נקודות, 5 ריבאונדים ואסיסט.
ב-12 באפריל 2024 הכריז קלינגן על מועמדותו לדראפט ה-NBA לאחר שנתיים בלבד בקונטיקט, בהן זכה פעמיים באליפות המכללות.
ב-26 ביוני 2024 נבחר קלינגן במקום השביעי בדראפט ה-NBA 2024 על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס.
מאחר שמספר החולצה שלבש במכללות, 32, הוצא לגמלאות על ידי הקבוצה כהוקרה לביל וולטון, הוא בחר במספר 23. ב-24 באוקטובר 2024 ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA, ורשם שתי נקודות ושני ריבאונדים בהפסד 104–140 לגולדן סטייט ווריורס.
אימו של קלינגן, סטייסי קלינגן, שיחקה גם היא כדורסל בתיכון בריסטול סנטרל, וקבעה שיאי בית ספר בריבאונדים וחסימות בקריירה לפני ששיחקה כדורסל מכללות באוניברסיטת מיין.
היא נפטרה מסרטן השד במרץ 2018.
דונה לאנגלי-שמשירי, , היא מנהלת קולנוע בריטית, המשמשת כיושבת ראש של אולפני יוניברסל ושל קבוצת הבידור המוסרט של יוניברסל.
בשנת 2023 הוגדר תפקידה מחדש והיא מונתה לקצינת התוכן הראשית של יוניברסל, עם אחריות לא רק על סרטי הקולנוע אלא גם על אסטרטגיית הטלוויזיה והסטרימינג של החברה.
לאנגלי החלה את דרכה המקצועית כמפיקה באולפני ניו ליין סינמה.
בשנת 2001 הצטרפה ליוניברסל בתור סגנית נשיא בכירה להפקות.
במהלך השנים, פיקחה לאנגלי על כמה מהזיכיונות המצליחים ביותר של יוניברסל, ביניהם "מהיר ועצבני", "גנוב על הירח", ו"ג'ייסון בורן".
היא ידועה בזכות טיפוח קשרים חזקים עם במאים ותסריטאים.
אחד ההישגים הבולטים שלה היה תמיכה בסרט הבכורה של הבמאי ג'ורדן פיל, "תברח", כמו גם בסרטיו הבאים "אנחנו" ו-"אין מצב".
לאנגלי גם נחשבת כאחראית על גיוס הבמאי כריסטופר נולאן ליוניברסל, לאחר שעזב את האחים וורנר, כאשר סרטו "אופנהיימר" הפך לאחת ההצלחות הגדולות של יוניברסל בשנת 2023. באותה שנה, לאנגלי פיקחה גם על סרטים מצליחים כמו "מייגן", "חומר דוב" ו"האחים סופר מריו - הסרט".
במסגרת תפקידה, לאנגלי אחראית גם על מחלקות נוספות ביוניברסל, כגון חטיבת הקולנוע הגלובלית Focus Features, וכן על אולפני ההנפשה אילומיניישן הפקות ודרימוורקס הנפשה, שנרכשו על ידי יוניברסל בשנת 2016.
לאורך הקריירה שלה, לאנגלי הייתה תומכת נלהבת ביצירת הזדמנויות חונכות לנשים בתעשייה.
היא סייעה בהשקת תוכנית החונכות לנשים בקולנוע של הוליווד ריפורטר, ומשמשת כשגרירה וחברת מועצת המנהלים של ארגון Vital Voices, הפועל לקידום מנהיגות נשית ברחבי העולם.
לאנגלי הוכתרה כגבירה מפקדת במסדר האימפריה הבריטית בשנת 2020, כהוקרה על תרומתה לתעשיית הקולנוע והבידור.
בנוסף, בשנת 2023 דורגה לאנגלי במקום ה-57 ברשימת הנשים החזקות בעולם של מגזין פורבס.
לאנגלי נולדה בלונדון אך אומצה וגדלה באי וייט.
כיום היא מתגוררת בלוס אנג'לס עם בעלה ושני ילדיהם.
דונה פלור ושני בעליה (בפורטוגזית: Dona Flor e Seus Dois Maridos) הוא רומן מאת הסופר הברזילאי ז'ורז' אמאדו, שפורסם בשנת 1966. הוא תורגם לאנגלית על ידי הארייט דה אוניס ב-1969 ותורגם לעברית על ידי מרים טבעון בשנת 1982. הרומן עובד לראשונה לסרט בשנת 1976 בשם "דונה פלור נשואה לשניים".
הרומן מתרחש בסלבדור, בירת באהיה אשר בברזיל, ונפתח עם מותו הפתאומי של ואדיניו, בעלה של דונה פלור.
ואדיניו מתמוטט בעיצומן של חגיגות הקרנבל הברזילאי, בעודו רוקד סמבה ברחובות העיר.
מותו מפתיע את כל החוגגים, המכירים את ואדיניו כצעיר הולל המבלה את כל חייו בהימורים, מסיבות ושתייה.
הלילות הסוערים שבהם נהג לבלות בעיר בחגיגות ובמזמוטים זכו להסכמה-שבשתיקה על ידי רעייתו העדינה והצנועה דונה פלור, שהיא בשלנית מחוננת וכן הבעלים של בית ספר לבישול.
אך לילות ההוללות וכן בזבזנותו המתמדת של ואדיניו היו עבורה מקור מתמיד לדאגות ולנדודי שינה.
נשות העיירה חושבות לתומן כי מותו המפתיע הוא מפנה לטובה עבור דונה פלור.
אך למעשה, גם לאחר מותו של ואדיניו, הוא נותר אהבת חייה, וגעגועיה כלפיו מתעצמים והולכים.
היא כמהה לפתייניות שלו, לאישיותו התוססת והכובשת, ולאהבתו העדינה כלפיה.
היעדרו גרוע בהרבה מהלילות הארוכים בהם הייתה ממתינה לו עד שיחזור הביתה עם שחר מהילוליו.
לאחר תקופה נאותה של אבל, מופיע מחזר חדש בחייה של דונה פלור: הרוקח המקומי, ד"ר תיאודורו.
בניגוד מוחלט לוואדיניו, תיאודורו הוא גבר נכבד ומכובד בקהילה, וכל אישיותו מסמלת יציבות, אדיבות, התחשבות והדרת כבוד.
דונה פלור נעתרת להצעת הנישואין שלו.
בליל כלולותיהם מגלה דונה פלור, להוותה, כי בעלה החדש חסר את החושניות הנלהבת של ואדיניו.
היא מנסה להתנחם בכך שהוא מספק עבורה חיים יציבים וחפים מדאגות.
ועדיין, געגועיה של דונה פלור לוואדיניו מאכלים את לילותיה.
ביום השנה הראשון לנישואיה, באורח נס, ואדיניו חוזר.
לכאורה הוא רק רוח רפאים, אך גם עתה הוא עודנו חיוני ביותר, ולא איבד כלל מיכולותיו הישנות.
הפעילויות שלו חוזרות ומחוללות מהומה בכל מקום, החל ממיטת הנישואים של דונה פלור וכלה במאורות הלילה החשוכות של באהייה.
דונה פלור נקרעת בין משיכתה לרוח הרפאים של ואדיניו הפרוע לבין מעמדה כאשתו הנאמנה של תיאודורו המיושב בדעתו, אשר אינו מעלה בדעתו מאום מההתרחשויות הללו.
דונה מרפי היא שחקנית אמריקאית, הידועה בעיקר בזכות עבודתה בברודוויי, ובזכות דיבוב דמותה של גות'ל בסרט "פלונטר".
מרפי הייתה מועמדת לפרס טוני חמש פעמים וזכתה בשניים, על תפקידיה במחזות הזמר "תשוקה" (1994) ו"המלך ואני" (1996).
דונה מרפי נולדה בשכונת קורונה, קווינס, ניו יורק.
היא למדה באוניברסיטת ניו יורק וקיבלה תואר בדרמה בשנת 1981. כמו כן, היא בוגרת הסטודיו למשחק של סטלה אדלר.
בשנת 1979, מרפי ביצעה את הופעת הבכורה שלה בברודוויי, כשהייתה עוד סטודנטית באוניברסיטת ניו יורק, כמחליפה לתפקיד קולה של סוניה ולסק בהפקה המקורית של המחזמר "הם מנגנים את השיר שלנו", בכיכובה של לוסי ארנז.
היא עזבה את ההפקה בשנת 1981.
בשנת 1984 שימשה כשחקנית מחליפה לדמויותיהן של בס מקולי ומארי ארנה בהפקה המקורית של המחזמר "הקומדיה האנושית" בברודוויי, אשר הועלתה בתיאטרון רויאל.
בין השנים 1985–1987 גילמה את דמויותיהן של ביאטריס ומיס פלורנס גיל בהפקה המקורית של המחזמר "תעלומת אדווין דרוד" בברודוויי, אשר הועלתה בתיאטרון אימפריאל.
בשנת 1991, היא גילמה את רוז בהפקת המחזמר "Song of Singapore", אשר הועלתה באולם אירווינג פלאזה.
על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס דרמה דסק ולפרס מעגל המבקרים החיצוני לשחקנית ראשית יוצאת מהכלל במחזמר.
בשנת 1993 השתתפה בתפקיד קארן אונגר בפרק "Right to Counsel" בסדרת הטלוויזיה "חוק וסדר".
באותה שנה גילמה יצאנית בהפקת המחזמר "Hello Again", אשר הועלתה בתיאטרון מיצי ניוהאוס.
על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס דרמה דסק לשחקנית משנה יוצאת מהכלל במחזמר.
בין השנים 1994–1995 גילמה את פוסקה בהפקה המקורית של המחזמר "תשוקה" בברודוויי, אשר הועלתה בתיאטרון פלימות.
על תפקיד זה זכתה בפרס טוני לביצוע הטוב ביותר על ידי שחקנית ראשית במחזמר, ובפרס דרמה דסק לשחקנית ראשית יוצאת מהכלל במחזמר.
בשנת 1995 הופיעה בתפקיד קארן הלר בסרט "ג'ייד", בכיכובם של דייוויד קרוזו, לינדה פיורנטינו, צ'אז פלמינטרי.
בין השנים 1996–1997, היא גילמה את אנה לאונוונס בהפקה המחודשת של המחזמר "המלך ואני" בברודוויי, אשר הועלתה בתיאטרון ניל סיימון.
על תפקיד זה זכתה בפרס טוני לביצוע הטוב ביותר על ידי שחקנית ראשית במחזמר בפעם השנייה, והייתה מועמדת לפרס דרמה דסק לשחקנית ראשית יוצאת מהכלל במחזמר.
בשנת 1998 השתתפה בתפקיד אניז' בסרט "מסע בין כוכבים: המרד", וגילמה את מרי טוד לינקולן בסרט הטלוויזיה "היום בו לינקולן נורה".
בשנת 1999 הופיעה בתפקיד נטלי סטרק בסרט "אשת האסטרונאוט", לצד שרליז ת'רון וג'וני דפ.
בשנת 2000, מרפי גילמה את ג'ולייט בסרט "מרכז הבמה" לצד זואי סלדנה ופיטר גלאגר.
בין השנים 2000–2001 השתתפה בתפקיד ד"ר רובי שטרן בעשרים ואחד פרקים בסדרת הטלוויזיה "מה עם ג'ואן", לצד ג'ואן קיוזאק וקייל צ'נדלר.
בין השנים 2003–2005 גילמה את רות שרווד בהפקה המחודשת של המחזמר "Wonderful Town" בברודוויי, אשר הועלתה בתיאטרון אל הירשפילד, לצד ג'ניפר וסטפלדט.
על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס טוני לביצוע הטוב ביותר על ידי שחקנית ראשית במחזמר, וזכתה בפרס דרמה דסק ובפרס מעגל המבקרים החיצוני לשחקנית ראשית יוצאת מהכלל במחזמר.
בשנת 2004 הופיעה בתפקיד רוזלי אוקטביוס בסרט "ספיידרמן 2".
ב-20 באוקטובר באותה שנה שבה לגלם את פוסקה בקונצרט צדקה של המחזמר "תשוקה", אשר הועלה בתיאטרון אמבסדור.
בשנת 2005 השתתפה בתפקיד קפטן אנני קרמר בפרק "Hollywood Brass" בסדרת הטלוויזיה "CSI".
בשנת 2006, היא גילמה את ג'ודי ג'ונאס בסרט "מגדלי התאומים", ואת בטי בסרט "המעיין".
בשנת 2007 גילמה את לוטה לניה בהפקה המקורית של המחזמר "LoveMusik" בברודוויי, אשר הועלתה בתיאטרון בילטמור.
על תפקיד זה זכתה בפרס דרמה דסק ופרס מעגל המבקרים החיצוני לשחקנית ראשית יוצאת מהכלל במחזמר, והייתה מועמדת לפרס טוני לביצוע הטוב ביותר על ידי שחקנית ראשית במחזמר.
באותה שנה הופיעה בתפקיד ג'ודי בראדוק בסרט "יומני האומנת", לצד סקרלט ג'והנסון.
כמו כן, השתתפה בתפקיד מורין פגוליס בפרק "Albatross" בסדרת הטלוויזיה "חוק וסדר: כוונה פלילית", וגילמה את ננסי בפרק "Do You Regret What We Did?" בסדרת הטלוויזיה "Damages".
בשנת 2008 השתתפה בתפקיד ד"ר ריי מסיי בפרק "Retro" בסדרת הטלוויזיה "חוק וסדר: מדור מיוחד".
בשנת 2009 גילמה את דניס גודמן בחמישה פרקים בסדרת הטלוויזיה "Trust Me".
בשנת 2010, מרפי גילמה את קורה הובר הופר בהפקת המחזמר "כולם יכולים לשרוק", אשר הועלתה בניו יורק סיטי סנטר.
באותה שנה דיבבה את דמותה של גותל בסרט "פלונטר".
כמו כן, השתתפה בתפקיד איב בפרק "Million Dollar Smile" בסדרת הטלוויזיה "בטי".
בשנת 2011 גילמה את דמויותיהן של באבי ורייזל בהפקה המקורית של המחזמר "האנשים בתמונה" בברודוויי, אשר הועלתה בסטודיו 54. על ביצוע זה הייתה מועמדת לפרס טוני, לפרס דרמה דסק ולפרס מעגל המבקרים החיצוני.
כמו כן, הופיעה בתפקיד מארי בסרט "סוס אפל", לצד ג'סטין ברת'ה, סלמה בלייר, מיה פארו וכריסטופר ווקן.
בשנת 2012 גילמה את המכשפה בהפקה של המחזמר "אל תוך היער" באוף ברודוויי, אשר הועלתה בתיאטרון דלקורט.
בשנת 2013, היא הופיעה בתפקיד דיאנדרה סאנדרלד בפרק "Behind the Red Curtain" בסדרת הטלוויזיה "המנטליסט".
בשנת 2014 השתתפה בתפקיד השופטת אליס אדלסון בפרק "A Material World" בסדרת הטלוויזיה "האישה הטובה", והופיעה בתפקיד ברטה בפרק "Steaks on a Plane" בסדרת הטלוויזיה "רופא להשכיר".
בין השנים 2014–2015 גילמה את דמותה של אנג'לה בשמונה פרקים בסדרת הטלוויזיה "תחיית המתים".
בשנת 2017 השתתפה בתפקיד רבקה שרמן בפרק "MKTOPAZ" בסדרת הטלוויזיה "קוונטיקו".
בין השנים 2017–2018, היא גילמה את דמותה של דולי גאלגר לוי בהפקה המחודשת של המחזמר "הלו, דולי!" בברודוויי, אשר הועלתה בתיאטרון סם שוברט, כשהיא מחליפה את בט מידלר בהופעות הערב של ימי שלישי.
בין השנים 2017–2020 שבה לדבב את דמותה של גותל בשישה פרקים בסדרת הטלוויזיה "פלונטר: הסדרה".
בשנת 2019, היא גילמה את סופיה קווייל בפרק "The Pawnbrokers (No.
146/147)" בסדרת הטלוויזיה "הרשימה השחורה", ודיבבה את דמותה של טרולה בפרק: "Cedric & the Troll" בסדרת הטלוויזיה "האביר האמיץ".
כמו כן, באותה שנה דיבבה את אמא גותל בגרסה האנגלית של משחק הווידאו "Kingdom Hearts III".
בין השנים 2019–2020 הופיעה בתפקיד לורט וולש בחמישה פרקים בסדרת הטלוויזיה "Power".
בשנת 2020 השתתפה בתפקיד יארה הקוסמת בסרט "אנסטסיה".