tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ידוע שמספר פעולות החילוק בהפעלת האלגוריתם אינו עולה על (כאן מסמן את יחס הזהב), כאשר החישוב הארוך ביותר (עבור מספרים בגודל נתון) מתרחש בחישוב המחלק המשותף המרבי של מספרי פיבונאצ'י עוקבים.
מכאן שמציאת המחלק המשותף המרבי היא יעילה מבחינה חישובית; האלגוריתם פועל במהירות גם עבור מספרים גדולים, בני מאות ספרות.
המחלק המשותף המרבי של 1071 ו־1029 הוא 21. נראה זאת באמצעות האלגוריתם האוקלידי:
הצגת המחלק המשותף המרבי כצירוף שלם של גורמיו
בגרסה מורחבת מעט, מאפשר האלגוריתם האוקלידי לא רק למצוא את המחלק המשותף המרבי של שני מספרים, אלא גם להציג אותו כצירוף של מכפלות שלמות של שני המספרים, כלומר: אם ניתן למצוא כך ש .
האבחנה המרכזית בחישוב היא האבחנה הבאה: אם , וכבר ידועה לנו הצגה של כצירוף ליניארי , ניתן לקבל משתי המשוואות את כצירוף ליניארי של באמצעות הצבה פשוטה: ולכן .
ניתן לסכם את האמור לעיל באלגוריתם הבא:
יעילות האלגוריתם זהה בסדר הגודל שלה ליעילות האלגוריתם הפשוט; מספר האיטרציות שמבצע האלגוריתם נותר זהה, ולכל איטרציה התווספו רק חישובים בסיסיים (מציאת q, חישוב m-qn).
מחלק משותף מרבי בתחומי שלמות
בכל תחום שלמות R (ואפילו בכל חוג קומוטטיבי) אפשר להגדיר מחלקים: איבר מחלק איבר , אם קיים איבר כך ש-.
יחס החילוק שהוגדר כאן הוא קדם-סדר חלש (הוא אינו אנטי-סימטרי), ובעזרתו אפשר לדבר על "מחלק מרבי" גם בחוגים שאין בהם יחס סדר טבעי:
איבר הוא מחלק משותף מרבי (ובקיצור: ממ"מ) של איברים , אם מחלק את ואת , וכל איבר המחלק את שניהם, מחלק את .
על אף שתחת ההגדרה הזו מוגדר רק עד כדי כפל באברים הפיכים, היא מתלכדת עם ההגדרה הרגילה של המחלק המרבי בחוג השלמים עד-כדי סימן.
איבר הוא מחלק משותף מרבי מוחלט של אם .
איבר הוא מחלק משותף מרבי חזק של אם האידיאל הוא חיתוך האידיאלים השבריים הראשיים המכילים את האידיאל (בכתיב של פעולת-v (ע"ע תחום שלמות), זה שקול לכך ש-).
תנאי זה שקול גם לכך ש-ab/d הוא ה-lcm של a,b.
בשפה זו, איבר הוא מחלק משותף מרבי של אם האידיאל הוא חיתוך האידיאלים הראשיים המכילים את האידיאל .
אם d הוא ממ"מ מוחלט של a,b, אז הוא גם ממ"מ חזק; ואם d הוא ממ"מ חזק של a,b, אז הוא גם ממ"מ.
ל-a,b יש ממ"מ חזק אם ורק אם לכל ac,bc יש ממ"מ.
תחום שלמות שבו יש ממ"מ מוחלט לכל שני אברים נקרא תחום ראשי.
תחום שלמות שבו יש ממ"מ לכל שני אברים נקרא תחום gcd; לדוגמא, כל תחום פריקות יחידה הוא תחום gcd.
אומרים ש-a,b זרים אם הממ"מ שלהם הוא 1 (זה שקול לכך שאין להם מחלק משותף לא הפיך);
שהם זרים חזק אם הממ"מ החזק שלהם הוא R;
ושהם זרים באופן מוחלט (או קו-מקסימליים) אם הממ"מ המוחלט שלהם הוא R.
מ-a|bc נובע a|c אם ורק אם אם a,b זרים חזק.
לדוגמא, בחוג , המספרים זרים (ולכן 1 הוא הממ"מ שלהם), אבל הם אינם זרים חזק משום ששניהם מתחלקים ב- (מעל R).
פונקציה המממשת את האלגוריתם של אוקלידס בצורה רקורסיבית משמשת לעיתים קרובות כדי להדגים את העוצמה של שימוש ברקורסיה בתכנות.
הפונקציה הבאה שמחשבת gcd מפתיעה בפשטותה, בזכות השימוש ברקורסיה.
התחביר מתאים למספר שפות קרובות, ביניהן C ו-Java.
ניתן לכתוב פונקציה דומה בכל שפה שתומכת ברקורסיה.
בתורת החבורות, מחלקה או קוֹסֵט (coset) של תת-חבורה היא קבוצה של איברי חבורה אשר מתקבלת מהכפלת איברי באיבר קבוע של החבורה.
אוסף המחלקות של תת-חבורה מהווה חלוקה של לקבוצות שוות בעוצמתן.
חשוב להדגיש כי אף שמחלקות התת-חבורה נגזרות ישירות ממנה, הן אינן מהוות תת-חבורות בעצמן (למעט המחלקה הטריוויאלית) משום שאינן סגורות לכפל.
הדוגמה הפשוטה ביותר היא זו של החבורה והתת-חבורה שלה .
המחלקה הלא-טריוויאלית המתאימה לה היא , והיא איננה סגורה לכפל.
תהי חבורה ותהי תת-חבורה שלה.
הקבוצה תיקרא מחלקה שמאלית (או קוסט שמאלי) של ב-.
הקבוצה תיקרא מחלקה ימנית (או קוסט ימני) של ב-.
כל שתי מחלקות (מאותו צד) שונות הן זרות, כלומר: לכל תת-חבורה , המחלקות (מאותו צד) של מהוות חלוקה של לקבוצות זרות.
הוכחה: אם אזי קיימים עבורם ולכן .
מכיוון ש-, נובע כי ולכן .
הוכחנו כי אם חיתוך שתי מחלקות לא ריק אזי הן בהכרח שוות, ולכן המחלקות של מהוות חלוקה של .
לכן "יחס השייכות לאותה מחלקה" מהווה יחס שקילות.
מספר המחלקות השמאליות (או הימניות) של תת-חבורה בחבורה נקרא האינדקס של ב-, ומסומן .
מספר איברי כל מחלקה של שווה למספר איברי .
במקרה של חבורות אינסופיות, עוצמת המחלקות שווה.
מכאן נובע משפט לגראנז': הסדר של חבורה סופית מתחלק בסדר התת-חבורות שלה, לאמר .
אם לתת-חבורה מתקיים לכל – לאמר, המחלקות השמאליות שוות למחלקות הימניות – החבורה נקראת תת-חבורה נורמלית.
לתת-חבורות נורמליות קיימת חשיבות רבה בתורת החבורות, כיוון שהן מאפשרות להגדיר חבורת מנה.
נתבונן בחבורה , חבורת המספרים השלמים עם פעולת החיבור.
היא תת-חבורה שלה – כל השלמים המתחלקים ב-4 ללא שארית.
לתת-חבורה זו יש בדיוק 4 מחלקות:
נציגים לדוגמה מהמחלקה הם 3, 23 או 7.
נשים לב גם כי זאת חבורה אבלית, ולכן בהכרח המחלקות השמאליות שוות למחלקות הימניות.
מחלקה היא חלק מוגדר בארגון מסוים.
למילה פירושים רבים בתחומים מגוונים.
השימוש במושג זה בשפות השונות ייחודי וכמעט שאינו ניתן לתרגום; כך, למשל, מחלקה בחברה מסחרית מכונה באנגלית Department, ואילו מחלקה של בעלי חיים מכונה Class.
שתי דוגמאות אלו מייצגות את שני השימושים הנפוצים ביותר של המושג מחלקה.
כל ארגון גדול נחלקת למחלקות.
החלוקה תורמת לסדר וליעילות ומאפשרת הגדרת תפקידים מדויקת.
בין המחלקות הנמצאות ברוב החברות ניתן למנות:
מחלקת משאבי אנוש, הדואגת לרווחת העובדים, לקליטתם ולתנאי העסקתם.
מחלקת אחזקה (או תחזוקה או בינוי), האחראית לתחזוקת המבנה בו שוכנת החברה, לשיפוצים ולבניית מתקנים חדשים.
מחלקת כספים, האחראית לניהול תקציב החברה ולתשלום המשכורות לעובדים.
בחברות העוסקות בייצור קיימת בדרך-כלל מחלקת פיתוח, המהווה את החלק הגדול והחשוב בחברה.
רוב החברות כוללות גם מחלקת שיווק ומחלקת מכירות.
מאז סוף שנות ה-80 החל מחשוב מסיבי של רוב התהליכים בארגונים השונים; בחברות בהן נעשה שימוש נרחב במחשבים קיימת מחלקת מערכות מידע או מחשוב, האחראית, בנוסף על תחזוקת המחשבים ועל פתירת תקלות ובעיות, גם על תחזוקת רשתות פנימיות ועל רכש ותחזוקה של ציוד היקפי בארגון (מדפסות, סורקים וכדומה).
משרדי הממשלה בארצות הברית נקראים מחלקות, ובראשם עומדים מזכירים.
כך, למשל, משרד החוץ האמריקני מכונה מחלקת המדינה, ובראשו עומד מזכיר המדינה.
הצבא גם הוא ארגון, וחלוקתו מורכבת ובעלת כללים נוקשים.
בצה"ל שני פירושים למושג מחלקה:
מחלקה - קבוצה קטנה של חיילים (כמה עשרות), בעיקר ביחידות השדה (יחידות קרביות), הנמצאת מעל לכיתה ומתחת לפלוגה.
מפקד המחלקה (מ"מ) הוא בדרך-כלל קצין בדרגת סגן או סגן משנה.
בדומה למחלקה בחברות מסחריות: חלק מוגדר במפקדת חיל או במטה הכללי (מטכ"ל).
לדוגמה, מפקדת חיל האוויר נחלקת לארבעה להקים; בלהק ציוד, למשל, קיימת מחלקת מטוסים, האחראית על ציוד המטוסים בחיל.
בראש מחלקה כזו עומד קצין (רמ"ח: ראש מחלקה) בדרגת אלוף-משנה (אל"ם).
מחלקה (Class) היא המסגרת הבסיסית של תכנות מונחה-עצמים.
זהו אוסף של משתנים (הנקראים שדות), מאפיינים ופונקציות (הנקראות שיטות) המאוגדים למבנה לוגי אחד ופועלים יחד.
בניגוד לתכנות הפרוצדורלי שבו ישנה הפרדה בין נתונים לפונקציות, והנתונים הם מבנה פאסיבי שגורם חיצוני פועל בהם, בתכנות מונחה עצמים ישנה האחדה בין הנתונים והפונקציות, כך שמבנה הנתונים הוא בעל פונקציות שפועלות עליו עצמו.
למשתנה של מחלקה קוראים שדה, ולפונקציה של מחלקה נהוג לקרוא שיטה (Method), כדי לבדל ביניהם לבין משתנים ופונקציות רגילים.
מבחינה מהותית, מחלקה מתארת ישות מופשטת על מאפייניה ופעולותיה ומימושה בפועל הוא באמצעות עצם (אובייקט).
העצם יכול להיות עצם מהעולם האמיתי שבו מטפלת התוכנה (למשל, אם התוכנה מנהלת מלאי במחסן, המחלקה יכולה לתאר פריט במלאי), או עצם במחשב (למשל, מבנה נתונים מסוים).
המחלקה מכילה מידע אודות העצם, ופונקציות המאפשרות לבצע פעולות על העצם, כמו לשנות את המידע בו, להפעיל אותו על עצמים אחרים, וכדומה.
בשפות הראשונות שמימשו תכנות מונחה עצמים כמו המחלקה הכילה משתנים ושיטות, (ביניהן שיטות שמטרתן לחשוף משתנים כלפי חוץ), בשפות שונות כמו VB ובמיוחד במודרניות כמו ג'אווה ו-#C המחלקה הורחבה כך שהיא מכילה לא רק משתנים ושיטות, אלא גם מאפיינים מובנים (שחושפים משתנים פנימיים) ואירועים.
בכל מחלקה קיימות שתי פונקציות שמופעלות באופן אוטומטי על המופעים שלה בעת יצירתם ובעת מחיקתם.
בעת יצירת המופע תופעל פונקציית בנאי (Constructor), באמצעותה אפשר לאתחל את האובייקט, לעיתים באמצעות פרמטרים המועברים אליה.
בעת הריסת האובייקט תופעל פונקציה הורסת (Destructor), באמצעותה אפשר למשל לשחרר זיכרון שהיה בשימוש על ידי העצם, או למחוק אובייקטים אחרים שכבר אין בהם צורך.
ברוב השפות המילה השמורה this משמשת להתייחסות עצמית במחלקה.
שמות נוספים לכינוי עצמי של המחלקה בשפות אחרות Me ו-Self.
כל מחלקה מוקדשת בדרך כלל לטיפול בנושא מוגדר אחד - טיפול בקבצים, תקשורת עם מסד הנתונים וכדומה.
מחלקה יכולה להיות אבסטרקטית, כלומר מחלקה שבה לפחות פונקציה אחת אינה ממומשת (ולכן מוגדרת כאבסטרקטית).
מחלקה יכולה להיות ממשק, כלומר אוסף של פונקציות שאינן ממומשות אלא מגדירות ממשק שכל מחלקה המרחיבה אותה חייבת לממש אותן (או להיות אבסטרקטית או ממשק בצורה רקורסיבית).
מחלקה יכולה להיות סטטית או בעלת פונקציות סטטיות, כלומר מדובר במחלקה שכדי להפעיל את השיטות שבה אין צורך ליצור מופע שלה, אלא רק להשתמש בשם המחלקה.
למימוש המחלקה קוראים אובייקט, כאשר כל הפונקציות והמשתנים שאינם סטטיים שייכים אליו ואפשר להשתמש בהם דרכו.
פונקציות סטטיות שייכות למחלקה עצמה, ואמורות להיקרא דרך המחלקה ולא האובייקט.
מחלקה משמשת בין היתר ליצירת טיפוסי משתנים חדשים (משוכללים) המובנים במערכת הפיתוח, והדבר מהווה מימוש של תכנות מונחה עצמים, למשל ב-#C מחלקות משמשת לבניית מבנים מפורסמים כמו רשימה, מחסנית, תור, עץ בינארי ועץ משחק.
למעשה בשפה זו משתנים פרמיטיביים אף הם מוגדרים כמחלקות, וכל דבר בשפה נעשה באמצעות מחלקות.
מחלקה היא אחת הרמות במיון עולם הטבע; היא נמצאת מעל לסדרה ומתחת למערכה: כל מערכה כוללת כמה מחלקות, וכל מחלקה כוללת כמה סדרות.
כמה מחלקות עשויות להיות מקובצות בעל־מחלקה.
מחלקה עשויה להיות מחולקת לתת־מחלקות, המחולקות לכמה אינפרא־מחלקות, בכל אחת כמה סדרות.
לעיתים מחלקות מכילות אלפי מינים, כמו במיון החרקים, למשל, ולעיתים מינים בודדים בלבד.
המחלקות הידועות ביותר לרוב האנשים הן אלו השייכות למערכת המיתרניים: מחלקת העופות, מחלקת הזוחלים, מחלקת הדו-חיים, שלוש מחלקות הדגים ומחלקת היונקים, אליה משתייך האדם.
מחלקה היא יחידה צבאית הקיימת בחילות השדה, שם היא יחידת משנה במסגרת פלוגה, וביחידות מטה בדרג גבוה, שם היא מהווה יחידת משנה, דוגמת אלה הקיימות באגף המבצעים.
המחלקה בחילות השדה מורכבת משתיים עד ארבע כיתות או צוותים.
מחלקה היא יחידת משנה במסגרת פלוגה, בה ישנן, בדרך כלל, כ-3–5 מחלקות.
המחלקה היא דרג השדה הנמוך ביותר עליו מפקד קצין (מפקד מחלקה - מ"מ), בדרך כלל בדרגת סגן משנה או סגן.
למפקד המחלקה מסייע מפקד ותיק בדרגת סמל או סמל ראשון ("סמל מחלקה" - סמ"ח), המשמש כסגנו.
מחלקת חי"ר מורכבת משלוש או ארבע כיתות וכוללת בין 30 ל-65 חיילים.
כך גם במחלקת הנדסה קרבית.
מחלקת שריון כוללת בדרך כלל 2–4 טנקים.
היחידה המקבילה למחלקה בחיל התותחנים הישראלי או במערך ההגנה האווירית מכונה "פלגה" וכוללת לרוב שניים או שלושה תותחים (בחיל התותחנים) או משגרים (במערך ההגנה האווירית) בפיקוד "מפקד הפלגה" (מכונה מפל"ג בחיל התותחנים ומפ"ל במערך ההגנה האווירית).
מחלקה היא גם חלק ממטה הגדוד.
לדוגמה, מחלקת הרפואה כוללת רופא ומספר חובשים, מחלקת הקשר כוללת את קצין הקשר הגדודי (קשר"ג), וכ-10 טכנאים ואנשי מקצוע נוספים, מחלקת החימוש מורכבת מכ-10–20 מכונאים ובעלי-מקצוע אחרים, מחלקת המודיעין כוללת את הקמ"ן ומספר מש"קים.
מחלקות אלה מאוגדות במסגרת פלוגת-המפקדה.
מפקד מחלקה, או בקיצור מ"מ, הוא תפקיד שממלא קצין בצה"ל, העומד בראש מחלקה בחיל הרגלים, בחיל ההנדסה, בשריון ובראש צוות לוחמים ביחידות המובחרות.
דרגתו של מפקד המחלקה או הצוות תהיה בדרך כלל סגן משנה או סגן.
המונח מפקד מחלקה היה קיים עוד בתקופת ההגנה.
סיכת מ"מ הוענקה לבוגרי קורסי הקצינים של ההגנה החל משנת 1944, ולאחר מכן לבוגרי קורסי הקצינים הכלליים בצה"ל.
המחלקה היא גם יחידת-מטה גדולה בזרועות, בפיקודים ובאגפי המטכ"ל.
לדוגמה, בלהק ציוד שבמטה חיל האוויר קיימת מחלקת מטוסים, האחראית על ציוד המטוסים בחיל.
בראש מחלקה כזו עומד קצין (רמ"ח - "ראש מחלקה") בדרגת אלוף-משנה (אל"ם).
דרג השדה הנמוך ביותר ביחידות מובחרות, דוגמת מגלן דובדבן אגוז ובגדודי הסיור, וכן ביחידות העילית, ובהן סיירת מטכ"ל ויחידת שלדג, הוא צוות לוחמים.
על הצוות מפקד קצין (מפקד צוות - מפק"ץ), בדרך כלל בדרגת סגן או סג"ם, ולעיתים מש"ק.
הצוות מונה בין שנים עשר לעשרים לוחמים בדרך כלל, אשר מוכשרים במקצועות שונים הנדרשים לצוות ובהם חובשים, צלפים ונווטים.
גם בקורס הקצינים בצה"ל, המתקיים בבה"ד 1, וכן בקורס טיס ובחובלים, מחולקים הצוערים לצוותים ולהם מפקד צוות.
בחיל השריון פועלים החיילים בצוותים, כאשר כל טנק מאויש על ידי צוות, בן ארבעה לוחמים, עליו מפקד מפקד הטנק (מט"ק).
גם בחיל התותחנים פועלים החיילים בצוות, שאחראי על תומ"ת ונגמ"ש אלפ"א ("אמצעי לנשיאת פגזים ארטילריים") ומקביל בגודלו לכיתה.
בגלל אופי החילות והמבנה בחיל הרגלים וחיל ההנדסה הקרבית אין צוותים, אלא כיתות.
מחלקה סגורה היא מחלקה בבית חולים פסיכיאטרי, או תת-מחלקה במחלקה פסיכיאטרית בבית חולים כללי, אשר המאושפזים בה נמצאים בהשגחה צמודה של הצוות ואינם רשאים לצאת ממנה לרחבי בית החולים בתקופת אשפוזים, למעט מטופלים ספציפיים עם אישור יציאה.
מחלקה סגורה למול מחלקה פתוחה
במחלקה פתוחה, בחלק משעות היום החוסים רשאים לצאת ממתחם המחלקה אל החצר או אל מקומות סביב המחלקה שאינם מוגדרים כמחוץ לשטח בית החולים.
לעומת זאת, החוסים במחלקה הסגורה נמצאים בהשגחה צמודה של הצוות.
הם אינם יכולים לשוטט ברחבי בית החולים כרצונם ועליהם להישאר במחלקה (שלרוב נעולה, ומכאן נגזר שמה - מחלקה "סגורה").
המעבר בין המחלקה הסגורה לפתוחה ולהפך משמש גם הוא אמצעי לחץ עקיף להגברת מוטיבציה של מטופלים לעבור למחלקה הפתוחה שבה התנאים טובים יותר, או לחלופין להימנע מלהיות מועבר בכפייה למחלקה הסגורה.
בשני סוגי המחלקות האשפוז הוא קבוע, ולעיתים מאפשרים למטופלים יציאות לביתם.
אחדים מבתי החולים מאפשרים יציאות מסוג זה על בסיס שבועי או מדי מספר שבועות, ואילו באחרים האפשרות ניתנת בהתאם להתנהגות המטופלים.
ביקורת בספרות המקצועית על הרעיון והפרקטיקה של המחלקה הסגורה
יש הרואים במחלקה הסגורה דוגמה מובהקת למוסד טוטליטרי וכוללני, בו ניטלות מבני אדם זכויות בסיסיות באופן הנוגד את חוקי היסוד של מדינות מערביות רבות ובהן מדינת ישראל.
דבר זה מעורר אפוא תמיהה בסיסית - כיצד ייתכן שבאמצעות שלילת החירות, קשירה, תיוג משפיל וכדומה ניתן לרפא אדם ולהמציא מזור לכאבו.
האסכולה הלקאנית, למשל, מתנגדת באופן עקרוני לשימוש באמצעי כפייה כיומרה לריפוי הנפש, וזוהי בין היתר גם נגזרת של התאוריות ההומניסטיות בפסיכולוגיה המודרנית ככר למתודות חדשות.
ביקורת ציבורית על המחלקות סגורות בישראל בשנים האחרונות
בשנת 1996 נכנס עיתונאי "ידיעות אחרונות" ירון קנר במסווה של חולה נפש למחלקה סגורה בבית החולים אברבנאל, וחשף בכתבת שער את תנאי האשפוז הלקויים, ואת האלימות כלפי חסרי הישע המאושפזים במחלקה.
זו הייתה כתבת התחקיר הראשונה המקיפה שנעשתה בנושא בישראל.
היוזמה לכתבת תחקיר זו כפי הנראה שאבה השראה מדיווחיה של העיתונאית נלי בליי אשר בשנת 1887 הכניסה עצמה לאשפוז פסיכיאטרי למשך עשרה ימים.
ב-1998 נחשפה בתוכנית 'כלבוטק' אלימות אנשי צוות במרכז לבריאות הנפש טירת כרמל.
ב-2008 נחשפה באותה תוכנית שרשרת של מעשי אלימות כלפי חולים באותו בית חולים, בעיקר אלימות קשה כלפי קטין בן 15.
בשנת 2006 נחשפה בכתבת תחקיר בערוץ 1 מערכת של התעללות בילדים מאושפזים בבית החולים הפסיכיאטרי נס ציונה.
ב-2010 נערך תחקיר סמוי (בעזרת מצלמה נסתרת) בערוץ 1, שהעלה ממצאים של הזנחה, תנאי מחיה והיגיינה ירודים בבית החולים אברבנאל..
באותה שנה ערך סגן שר הבריאות יעקב ליצמן ביקור פתע בבית חולים זה, והוא גילה הזנחה ועליבות - מה שהעלה את נושא תנאי המחיה הקשים במחלקות הסגורות בישראל לסדר היום הציבורי.
בשנת 2011 עלתה ביקורת ציבורית לאחר שצעיר בן 23 שטופל בנזעי חשמל במחלקה הסגורה במרכז לבריאות הנפש בבאר יעקב, נפצע באורח אנוש בעקבות רשלנות רפואית.
בשנת 2012 נחשפה פרשת התעללות חסרת תקדים בבית החולים הפסיכיאטרי "נווה יעקב".
בעקבות הצטברות תלונות נעצרו 70 רופאים, אחיות, ואנשי כח עזר שעבדו במוסד בחשד להתעללות, אונס ומעשים מגונים בחסרי ישע.
בשל האיסור הרשמי על הכנסת מבקרים חיצוניים ובפרט עיתונאים ומצלמות אל מתחמי המחלקות הסגורות (בשל חיסיון רפואי של המאושפזים), קיים קושי ניכר אובייקטיבי בהפקת תחקירים אלו והבאתם לידיעת הציבור.
מחלקת האוצר של ארצות הברית היא המחלקה האחראית על אוצר המדינה במסגרת הממשל האמריקני.
היא נוסדה לפי חוק של הקונגרס ב-1789 על מנת לנהל את הכנסות הממשלה.
מזכיר האוצר הראשון היה אלכסנדר המילטון.
הנשיא ג'ורג' וושינגטון ביקש מהמילטון לקבל עליו את התפקיד לאחר שביקש זאת מרוברט מוריס.
המילטון בנה כמעט לבדו את המערכת הכספית של ארצות הברית, ובמשך מספר שנים הוא היה גם הכוח המניע מאחורי ממשלו של וושינגטון.
המחלקה מנוהלת על ידי מזכיר האוצר של ארצות הברית וגזבר ארצות הברית ששומרים על כספי המדינה.
המחלקה אחראית על הטבעת והדפסת כל מטבעות ושטרות הכסף שבמחזור באמצעות לשכת החריטה וההדפסה ומטבעת ארצות הברית.
כמו כן, היא אחראית על גביית מסים פדרליים באמצעות שירות הכנסות הפנים (IRS).
מזכיר האוצר הנוכחי הוא סקוט בסנט.
משרד הגזבר הוא המשרד היחיד בתוך המחלקה שהיה קיים עוד לפניה, כיוון שהוא נוצר במקור על ידי הקונגרס הקונטיננטלי ב-1775. מחלקת האוצר נוצרה על ידי חוק של הקונגרס שהועבר ב-2 בספטמבר 1789.
אלכסנדר המילטון הושבע לתפקיד מזכיר האוצר הראשון ב-11 בספטמבר 1789. הדיוקן שלו נמצא על צד אחד של השטר של עשרה דולרים ואילו תמונה של בניין מחלקת האוצר מצויה על הצד השני.
התפקידים הבסיסיים של מחלקת האוצר כוללים בין השאר את:
גביית מיסים, תעריפים ומכס וכספים המשולמים לארצות הברית ובגללה ותשלום כל חשבונות המדינה.
הנפקת כל בולי הדואר, מטבעות ושטרות.
ניהול החשבונות הממשלתיים והחוב הלאומי.
פיקוח על הבנקים במדינה ותוכניות חיסכון.
ייעוץ בענייני פיננסים במדינה ומחוץ למדינה, כספים, כלכלה, מסחר ומדיניות מס – כאשר המדיניות הפיסקלית היא סך כל הדברים הללו ביחד, והאחריות הסופית היא של הקונגרס.
אכיפת חוקי הפיננסים הפדרליים וחוקי המס.
חקירה ותביעה של מעלימי מס, זייפני כספים, זייפני מסמכים, מבריחים, מפיצי משקאות אלכוהוליים לא חוקיים, ואכיפת חוקי הנשק.
כאשר היא מבצעת את הערכת ההכנסות עבור הענף הביצועי, מחלקת האוצר ממלאת מטרה מקבילה לזו של משרד הניהול והתקציב המעריך את הוצאות הענף הביצועי, וועדת המס המשותפת המעריכה את ההכנסות עבור הקונגרס, ומשרד התקציב של הקונגרס המעריך את הוצאותיו של הקונגרס.
המונח רפורמה באוצר מתייחס בדרך כלל באופן צר לרפורמה של המדיניות הכספית והמדיניות הכלכלית הקשורה לנושא ואל הרפורמה בניהול החשבונות.
המונח הרחב יותר, רפורמה כספית, מתייחס בדרך כלל לרפורמה במדיניות של מוסדות כגון קרן המטבע הבינלאומית.
כל המשרדים, השירותים והלשכות במחלקה נמצאים תחת פיקוחו הישיר של מזכיר האוצר, והם אחראים לניהול וניסוח המדיניות.
מבנה המחלקה הוא כמפורט להלן:
תת מזכיר האוצר לענייני כלכלת פנים
תת המזכיר לענייני טרור ומודיעין פיננסי (המשרד לטרור ומודיעין פיננסי)
עוזר המזכיר לענייני טרור פיננסי
עוזר המזכיר לענייני מודיעין וניתוח
הרשת לאכיפת חוקי הפשעים הפיננסיים
המשרד לבקרה על נכסים זרים (OFAC)
עוזר המזכיר לענייני ניהול כספי / קצין הכלכלה הראשי
עוזר המזכיר לענייני ציבור / מנהל מדיניות התכנון
לשכת המיסוי והסחר באלכוהול וטבק
החל מה-24 בינואר 2003, לשכת האלכוהול, טבק וכלי נשק (ATF) חדלה מלהיות לשכה בתוך מחלקת האוצר.
סמכויות אכיפת החוק של ה-ATF עברו למחלקת המשפטים.
הסמכויות בענייני מס וסחר של ה-ATF נשארו במחלקת האוצר בלשכת המס והסחר באלכוהול וטבק.
ב-1 במרץ 2003, מרכז האימונים לאכיפת החוק הפדרלי, שירות המכס והשירות החשאי עברו למחלקה לביטחון המולדת.
מחלקת האנרגיה של ארצות הברית היא מחלקה המהווה חלק מהקבינט של הממשל האמריקני.
המחלקה אחראית למדיניות אנרגיה ולבטיחות גרעינית.
תחום הפעילות של המחלקה כולל את תוכנית הנשק הגרעיני הלאומית, ייצור כורים גרעיניים עבור צי ארצות הברית, שימור אנרגיה, מחקר בנושאים הקשורים לאנרגיה, סילוק פסולת רדיואקטיבית, וייצור אנרגיה ביתית.
כמו כן, המחלקה מממנת את המספר הגדול ביותר של מחקרים מדעיים יישומיים מאשר כל סוכנות פדרלית אחרת, כאשר רוב המימון מגיע מהמעבדות הלאומיות של המחלקה.
בארצות הברית, כל כלי הנשק הגרעיניים שמוחזקים על ידי מחלקת ההגנה (DOD) הם בעצם כלי נשק המושאלים למחלקת ההגנה ממחלקת האנרגיה, שלה יש אחריות פדרלית לתכנון, בדיקה וייצור של כל כלי הנשק הגרעיניים וזאת באמצעות המינהל לביטחון לאומי גרעיני.
המינהל לביטחון לאומי גרעיני משתמש בקבלנים לביצוע משימותיה; תכנון רכיבים גרעיניים של הנשק – המעבדה הלאומית לוס אלמוס והמעבדה הלאומית לורנס ליברמור, הנדסה של מערכות הנשק – המעבדות הלאומיות סאנדיה, ייצור של רכיבי מפתח – מעבדות לוס אלמוס, בדיקה – אתר הבדיקות בנבדה, והרכבה/פירוק של הנשק/ראש החץ – מעבדות פאנטקס.
סוכנויות פדרליות רבות נוסדו על מנת לטפל בהיבטים שונים של מדיניות האנרגיה האמריקנית, והדבר החל ביצירתו של פרויקט מנהטן והוועדה לאנרגיה אטומית שקמה בעקבותיו.
הזרז שדחף לאיחוד כל הגופים הללו תחת מחלקה אחת היה משבר האנרגיה ב-1973, שבתגובה אליו הנשיא ג'ימי קרטר הציע ליצור את המחלקה.
החקיקה שאפשרה זאת הועברה על ידי הקונגרס ונחתמה על ידי הנשיא קרטר לחוק ב-4 באוגוסט 1977. המחלקה החלה לפעול ב-1 באוקטובר 1977. בראש המחלקה עומד מזכיר האנרגיה של ארצות הברית, ומטה המחלקה נמצא בג'רמנטאון, מרילנד, כמו גם בדרום-מערב וושינגטון הבירה, בשדרת העצמאות בבניין פורסטל (הנקרא על שם ג'יימס פורסטל).
סמלשם היחידהתיאורהמינהל לביטחון לאומי גרעינימטרתו היא שיפור הבטיחות הלאומית באמצעות יישומים צבאיים של אנרגיה גרעינית.
בנוסף, הוועדה מאשרת את הקמתם של מתקני גז טבעי נוזלי (LNG) וצינורות גז טבעי בין-מדינתיים, וכן מעניקה רישיונות לפרויקטים של הידרואנרגיה.המשרד למודיעין ומודיעין נגדיאחראי על אספקת תובנות מודיעיניות ותמיכה אסטרטגית למשימות רבות בתחומי הביטחון הלאומי והאנרגיה.
המינהל לביטחון לאומי גרעיני (NNSA) הוא חלק מהמחלקה.
מטרתו היא שיפור הבטיחות הלאומית באמצעות יישומים צבאיים של אנרגיה גרעינית.
כמו כן, ה-NNSA שומר ומשפר את הבטיחות, אמינות, וביצועים של ארסנל הנשק הגרעיני של ארצות הברית, כולל את היכולת לתכנן, לייצר, ולבחון, כדי למלא את דרישות הביטחון הלאומי.
משרד התחבורה הבטוחה (OST) של NNSA מספק תחבורה בטוחה ומאובטחת לכלי נשק, רכיבים וחומרים גרעיניים מיוחדים, ומנהל משימות אחרות שתומכות בביטחון הלאומי של ארצות הברית.
מאז 1974, המשרד היה אחראי על פיתוח, תפעול, וניהול של מערכת לתחבורה בטוחה ומאובטחת של כל החומרים הגרעיניים של הממשלה המצויים בכמויות משמעותיות או אסטרטגיות.
משלוחים מועברים בציוד מיוחד שהותאם לכך, והם מלווים על ידי סוכנים פדרליים חמושים (נושאי הדלק הגרעיני והחומר הבקיע).
מסגרת זו פותחו ונרכשו רכבים מדגמים של Safeguards Transporter.
ועדת בקרת האנרגיה הפדרלית היא סוכנות בקרה עצמאית בתוך מחלקת האנרגיה.
המחלקה מנהלת גם את רזרבת הנפט האסטרטגית.
משרד בטיחות המחשב כולל את CIAC, שירות יכולת הייעוץ לבעיות מחשב, שאחראי על הפצת עלוני מידע בנושא אבטחת מערכות מידע מאז 1989. השירות מספק מידע נוסף כגון כיצד להתגונן מוירוסים, סוסים טרויאניים וגורמים זדוניים אחרים באינטרנט.משרד תת-המזכיר כולל גם ממשרדי המחקר היישומיים של המחלקה.
יעילות וחידוש אנרגיה (EERE) – נותן תמיכה לעבודה בתחומים של תאי דלק, סוללות חשמליות מתקדמות למכוניות בעלות הנעה היברידית ואנרגיה סולארית.
אנרגיה ממאובנים – נותן תמיכה לעבודה בתחום של תאי דלק של חמצן מוצק ומחקר בתחום הפחם הנקי.
הנדסה גרעינית – נותן תמיכה לעבודות בתחום תכנון כורים גרעיניים ובטיחות גרעינית.
המשרד לבקרת פסולת אזרחית – מפקח על המאמצים להקטנת כמות הפסולת הגרעינית בכורים גרעיניים מסחריים ואחראי על מזבלת הר יוקה.
משרד העברת החשמל ואמינות חשמלית
מנהל המידע של מחלקת האנרגיה
משרד תת-המזכיר לענייני מדע מפקח על משרד המדע, תומך בהרבה גופים הקשורים לנושא האנרגיה ברחבי ארצות הברית (30 מעבדות לאומיות וארבעה מנהלים לשיווק אנרגיה), והוא אחד מהתומכים הפדרליים הגדולים ביותר של מחקר מדעי בסיסי.
משרד המדע מורכב ממספר משרדי משנה התומכים במגוון תחומי מחקר.
תחומים אלה כוללים בין השאר מחשוב מדעי מתקדם, ביולוגיה ומחקר סביבתי (BER), פיזיקה של אנרגיות גבוהות (HEP), מדעי אנרגיה בסיסית (BES), מחקר אנרגיית היתוך, פיזיקה גרעינית, ומשרד כוח המשימה לפיתוח מורים ומדענים.
משרד זה תומך במאמצי המחלקה להכשיר את הדור הבא של מדענים ומורים באמצעות סדנאות, שיתוף פעולה בין גורמי מקצוע וכו'.
מחלקה לרפואה דחופה (ובר"ת: מלר"ד), או בשם המקובל בישראל חדר מיון, היא מחלקה בבית חולים המעניקה טיפול רפואי ראשוני לחולים עקב מחלה או תסמינים הדורשים טיפול מיידי.
לחלק מהחולים עלולה להיות בעיה מסכנת חיים הדורשת טיפול דחוף.
חדרי מיון הוקמו במהלך המאה ה-20 בשל העלייה בצורך באבחון וטיפול רפואיים במצבים קריטיים.
במדינות מסוימות חדרי המיון הפכו לנותני שירות רפואי כללי לחולים מעוטי יכולת כלכלית, שאינם יכולים לקבל טיפול רפואי במקום אחר.
רוב חדרי המיון פועלים 24 שעות ביממה, אך בשעות הערב והלילה הם עובדים במתכונת כוח אדם מצומצמת.
בחדר המיון ממוקמים מספר אזורים המותאמים לטיפול במחלות, פציעות או מצבים מסוימים.
באזור המיון הראשוני (טריאז') האחות הממיינת קובעת את רמת הדחיפות על פי בדיקת סימנים חיוניים והתרשמות מהמטופל, ומפנה את המטופל להמשך בירור באגף הרלוונטי.
חדר הטראומה, הנקרא לעיתים חדר ההלם או חדר טיפול נמרץ, הוא האזור הראשי בחדר המיון.
באזור השוכבים מטופלים חולים שמצבם הרפואי יציב, אך דורש טיפול בשכיבה.
אזור זה בדרך כלל עמוס מאוד בחולים עם בעיות שונות, חלקן פנימיות וחלקן דורשות התערבות כירורגית.
חלק גדול מהחולים הללו יזדקקו להמשך טיפול או אשפוז.
חולים אלו יכולים להיות לדוגמה בעלי שבר בירך, סובלים מבעיות יציבה, חולים עם בעיות סיעודיות המונעות מהם ללכת, חולים הסובלים מהפרעות בקצב הלב הדורשות ניטור ממושך.
זמן הטיפול בחולים אלו בדרך כלל ממושך יותר בשל מורכבות מחלתם.
באזור האמבולטורי, או אזור המהלכים, מטופלים חולים עם בעיות אורתופדיות וכירורגיות קלות שאינן דורשים שכיבה קבועה במיטה.
באזור זה תמצא אחות, חדר טיפולים ומכשור מתאים.
החולים באזור זה מתקבלים על פי סדר הגעתם.
בבתי חולים שונים בישראל ניתן למצוא חלוקה נוספת לאזורים לפי התמחות, כגון מיון פנימי, מיון כירורגי, מיון אורתופדי, מיון אא"ג ולעיתים יחידה לכאבי חזה.
בחדרי מיון מסוימים ניתן למצוא אזור המתמחה בטיפול בילדים.
אזור זה יכיל בדרך כלל משחקים ומתקנים לילדים, ולעיתים מטפל המתמחה בעבודה עם ילדים והרגעתם.
בישראל ישנם מספר בתי חולים לילדים עם חדרי מיון משלהם, כגון בית החולים דנה לילדים בתל אביב ומרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל בפתח תקווה וכן בתי חולים כלליים עם חדר מיון נפרד לילדים כגון במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה בבאר שבע, מרכז רפואי וולפסון בחולון והמרכז הרפואי שערי צדק בירושלים.
חדר מיון נשים מופרד בדרך כלל מחדר המיון הכללי ונמצא בצמוד למחלקת יולדות.
נשים המגיעות לחדר המיון בשל הריונן, יופנו לחדר מיון נשים או ישירות למחלקת יולדות, בהתאם למקובל בבית החולים.
בחדר מיון ניתן גם מענה למקרים הדורשים טיפול פסיכיאטרי, אם באזור מיוחד או באחד האזורים האחרים.
בבתי החולים דואגים לשילוט ברור ובולט המכוון לחדר המיון.
במדינות מסוימות בארצות הברית אף מתוקנות תקנות בנוגע לשילוט זה.
חולים מגיעים לחדר המיון על ידי אמבולנס או באופן פרטי.
צוות האמבולנס מודיע לחדר המיון מראש על הגעתו ומתאר את מצב החולה.
אם יש צורך בכך, הצוות יבצע פעולות מצילות חיים במהלך הנסיעה.
אנשי יחידת הטראומה בחדר המיון מדריכים לעיתים את הצוות באמבולנס לגבי הטיפול הנדרש טרם הגעת החולה.
חולים אלו יילקחו ישירות לחדר הטראומה שם יחכה להם צוות רופאים ואחיות.
עם הגעת חולה לחדר המיון, הוא עובר מיון ראשוני הכולל בדיקת סימנים חיוניים על ידי האחות הממיינת, בהם לחץ דם, דופק, חום, רמת הכאב, תיאור המחלה מפי החולה או המלווה ומכתב הפניה מהרופא אם בנמצא.
סדר הקבלה והטיפול בפונים נקבעים על פי דרגת הדחיפות והחומרה של הבעיה הרפואית ולא בהכרח על פי סדר הגעתם.
חולים ברמת דחיפות גבוהה יטופלו על ידי רופא בעדיפות על חולים עם סימפטומים פחות חמורים.
לאחר המיון והטיפול הראשוניים, החולים מועברים לאחד האזורים בתוך המחלקה, מאושפזים באחת ממחלקות בית החולים, מועברים לחדר הניתוח, מועברים לבית חולים אחר מסיבות שונות או משוחררים לביתם.
הצוות הרפואי בחדר המיון כולל בדרך כלל רופאים מומחים, רופאים מתמחים ואחיות שעברו הכשרה מיוחדת ברפואה דחופה.
כמו כן נמצאים בחדר המיון טכנאים רפואיים המפעילים את המכשור המגוון, עובדי כוח עזר (סניטרים), ואנשי צוות נוספים שעוזרים לתמוך בבני משפחתם של החולים.
לעיתים קרובות מגיעים לחדר המיון חולים במצב רפואי בלתי יציב הדורש טיפול מהיר.
חולים מחוסרי הכרה אינם יכולים לספק לצוות הרפואי פרטים אודות ההיסטוריה הרפואית שלהם, אלרגיות ורגישויות לתרופות וסוג הדם.
צוות חדר המיון מסוגל לטפל במצבים קריטיים גם בהימצא מעט מידע חיוני שכזה.
הצוות נדרש, בנוסף, לתקשר עם צוותים רפואיים מחוץ לבית החולים כגון פרמדיקים וחובשים.
הרופאים מתמחים בהסרת ציוד מיוחד כגון חוסם עורקים ולוח לקיבוע עצמות, פעולות הדורשות הפעלת פרוצדורות מיוחדות.
בשל כך, ומסיבות נוספות, יכולים רופאים להתמחות ברפואת חירום ולהיות מועסקים בחדרי המיון.
צוות חדר המיון חולק הרבה מן המשותף עם צוות האמבולנס, צוותי כבאות, חובשים קרביים, צוותי חיפוש והצלה וצוותי טיפול באסונות.
מסיבה זו מתבצעות לעיתים הדרכות משותפות, תרגילים משולבים שמטרתם לאמן את המערכת הרפואית בכללותה.
לעיתים אף חולקים חדרי המיון ציוד עם צוותי האמבולנס, ודואגים מאוחר יותר להחזרתו או החלפתו באחר.
בשל טיפול במקרים רבים של התקפי לב ומצבי טראומה נוספים, ניתן למצוא בחדר המיון ציוד ייעודי כגון דפיברילטור, מכונת הנשמה, מכשיר החייאה ואמצעים לחבישה ועצירת שטפי דם.
סיכויי ההישרדות עולים בצורה ניכרת ככל שמתקצר זמן ההמתנה לטיפול, לכן בשנים האחרונות ניתן למצוא חלק מהמכשירים הללו גם באמבולנסים ובמקומות ציבוריים.
ניתן למצוא כמו כן, בחדרי המיון, ציוד דיאגנוזה מקומי כגון מכשירי רנטגן, רדיולוגיה, טומוגרפיה ממוחשבת (CT), וציוד אולטרה סאונד.
זאת על מנת לקצר את זמן התגובה הקריטי ולא להיות תלוי בציוד של מחלקות אחרות.
כמו כן, ניתנת עדיפות במעבדות הרפואיות לבדיקות המגיעות מחדר המיון.
לעיתים ניתן לבצע חלק מהבדיקות הבסיסיות בחדר המיון עצמו.
בישראל יש 26 חדרי מיון כלליים, מצוידים היטב, בבתי החולים הציבוריים, הנקראים לרוב בשם המחלקה לרפואה דחופה.
מספר הפניות לחדרי המיון בארץ בשנת 2005 הסתכם ב-1.6 מיליון
בדו"ח שחובר במשרד הבריאות צוין כי שליש מהפניות לחדרי מיון בישראל מיותרות.
ביקור בחדר מיון בישראל כרוך בתשלום על פי תעריפון משרד הבריאות.
עם זאת, מכיר חוק ביטוח בריאות ממלכתי במקרים בהם יהיה פטור החולה מתשלום האגרה.
רפואה דחופה מוכרת בישראל כתחום התמחות במספר מסלולים.
המסלול הישיר מכשיר את הרופא שעדיין איננו מומחה לקראת הכרה כמומחה ברפואה דחופה (מבוגרים).
מסלולי התמחות-על מכשירים רופאים מומחים להכרה כמומחים ברפואה דחופה, בנוסף להתמחות הראשונה שיש בידם.
במסלול דומה מוכשרים גם מומחים ברפואת ילדים כמומחים ברפואה דחופה (ילדים).
ההתמחות ברפואה דחופה מתמקדת בכישורים הנדרשים מהרופאים במחלקות לרפואה דחופה בכל תחומי הרפואה.
הרופא המתמחה ברפואה דחופה מתמקד במתן המענה הראשוני לכל הבעיות הדחופות בגינן פונים מטופלים למלר"ד.
לפיכך, מקצוע זה מעניק לרופא יכולת רחבה, החל מטיפול הולם בחבלות, כולל תפירת חתכים וקיבוע שברים, דרך טיפול בהרעלות והפרעות בקצב הלב, וכלה בפרכוסים ושבץ מוחי.
מחלקה כלכלית היא יחידת מטה בארגון העוסקת בליקוט, ניתוח והגשה של מידע כלכלי ומימוני בצורה זמינה ומתאימה למקבלי החלטות בארגון.
עובדיה אוספים מידע העשוי להשפיע על פעילותו.
מומחיה מנתחים את המידע על סמך דיסציפלינות בתחומי מדעי הכלכלה ומימון ולאור הניסיון המקצועי של הצוות.
הסיכומים נערכים בצורה מובנת, קצרה ונוחה למקבלי ההחלטות בארגון, אשר לעיתים אינם מודעים לרקע ממנו נאסף המידע.
כמו כן, תשומת הלב שהם מסוגלים להקדיש לקריאת המידע וקליטתו הוא מוגבל, בהתחשב בכמויות המידע המנותב אליהם.
בין השאר, המחלקה הכלכלית עורכת תחזיות על התפתחויות כלכליות ופיננסיות בתחומים המשפיעים על פעילות הארגון, כגון הגידול בתוצר הלאומי למרכיביו, השינויים במדד המחירים לצרכן והתנודות בשערי החליפין.
במחלקה הכלכלית, המכונה לעיתים, המחלקה למחקר כלכלי, מועסקים כלכלנים בעלי רקע בסטטיסטיקה ובמינהל עסקים.
בראשה עומד היועץ הכלכלי של הארגון, אשר לעיתים שותף פעיל בהנהלת הארגון.
במדינת ישראל, בה יש משקל חשוב לפעילות הכלכלית הממלכתית והציבורית, יש משקל חשוב למעקב השוטף שמקיימת המחלקה אחר ההתפתחויות השוטפות במשק, מגמות צפויות של המדיניות הכלכלית של הממשלה בכלל ושל משרד האוצר בפרט, המדיניות המוניטרית של בנק ישראל ועל התחיקה בשלביה השונים ולמרכיביה.
בהתאם למגוון הפעילויות של הארגון, המחלקה הכלכלית מפתחת פעילות ייחודית בתחומים המשפיעים ישירות על הארגון: מחקר ענפי המשק – הבנייה והתעשייה, מחקרי שוקי הכספים וההון בארץ ובמרכזים החשובים בעולם ומצבה של הכלכלה בינלאומית.
בתחומים האחרונים קיים קשר הדוק עם יחידות אחרות בארגון, בעיקר אלו שעוסקים בנושאים באופן שוטף, ולעיתים צוות הכלכלנים עובר לחסותם הישירה.
המחלקה הכלכלית היא אחת היחידות אשר אליה מתרכז מגוון רחב של מידע כלכלי ואחר, במידה ויש לו קשר כל שהוא להתפתחויות הכלכליות.
המידע נבחן עם קבלתו תוך מתן דגש למידת החיוניות שלו בקרב מקבלי ההחלטות.
בחלק מהמקרים, גם כאשר האמינות של המידע אינו ברורה, המידע עבר תוך ציון מקורו הלא-מוסמך.
המקורות המקובלים במחלקה הכלכלית הם:
עיתונות, לכל מדוריה, יחד עם דגש למדורים הכלכליים והפיננסים.
עיתונות כלכלית ופיננסית, גם כאשר מידת התפוצה שלה אינה רחבה.
לקט קטעי עיתונות נבחרים, אשר בעזרתם ניתן לבדוק האם סקירת העיתונות הייתה מלאה.
במקרים אחרים הלקט כולל תמליל של שידורים באמצעי התקשורת.
הודעות לעיתונות של מוסדות ממלכתיים ובראש וראשונה: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בנק ישראל ומשרד האוצר.
פרסומים תקופתיים של המוסדות לעיל, לאחר שנודע באמצעות העיתונות והודעות לעיתונות על הוצאתם לאור.
עיתונות חו"ל, בעיקר המדורים הבינלאומיים והפיננסיים.
תשומת לב מיוחדת יש למעקב אחרי התפתחות מדדים כלכליים, אשר מקדימים בהופעתם את התפתחות התוצר הלאומי – בייחוד בתחומי ההשקעות: מצב הבנייה והמלאי.
להערכת המצב "בזמן אמת" קיים המדד המשולב למצב המשק, המייצגים היבטים שונים של הפעילות הריאלית במשק: מדד הייצור התעשייתי, היבוא ללא נכסי השקעה, הפדיון מהמסחר והשירותים, מספר משרות השכיר במגזר העסקי ויצוא הסחורות והשירותים.
כאשר מתקבלים המדדים הכלכליים על המצב בעבר נערך ניתוח מקיף על המשתמע מכך לגבי ההתפתחויות של הארגון בטווח הקצר, הבינוני והארוך.
כמו כן, נבדקת אז מידת החיזוי של הממדים המקדימים ואלו בזמן התהוותם.
שכן, החשיבות של המדדים היא לרוב בחיזוי שלהם.
המעקב אחרי הפרסומים דורש התמחות וניסיון, שכן סקירה שטחית, חפוזה ואיטית מדי עלולה להסתיים בכך שמידע חשוב יגיע למקבלי ההחלטות מאוחר מדי ולארגונים מתחרים לפני מקבלי ההחלטות בארגון אליו שייכת היחידה.
מתוך המקורות נאסף מידע רב ומגוון.
על מנת שיהיה זמין ושימושי למקבלי ההחלטות יש לדרג את מידת חשיבותו תוך עריכת תקציר על תוכנו.
יש כללים מקובלים בארגון מהי כמות המידע שניתן לספק לכל אחד ממקבלי ההחלטות ובאיזה תדירות.
על המידע להגיע למקבל ההחלטה, תוך עיבוד מתאים ובזמן הרלונטי.
השימוש באמצעי ההצגה סטטיסטיים הכרחי לשם המחשה מהירה של הנתונים הכלולים במידע.
במידה ויש תקלות בתחום זה, המוניטין של המחלקה הכלכלית יורד, העלול לגרום לשינויים בצוות הכלכלנים.
מקובל כי המידע הוא סוג של "עצמה" ולכן ניתוב המידע בארגון נעשה במסלולים קבועים מראש.
גם אם המידע היה נגיש לציבור הרחב, הוא אינו חייב להגיע באופן זמין למקבלי ההחלטות בארגון.
כמויות המידע המתגלות באמצעי התקשורת ובפרסומים היא עצומה.
אדם רגיל וכל שכן מקבל החלטה בארגון אינו מסוגל להגיע למידע שעשוי לסייע לו בתפקידו.
ללו עזרת צוות המחלקה הכלכלית וצוותים נוספים העומדים לרשותו הוא לא יגיע לחומר הנחוץ לו לשם קבלת החלטות.
יחד עם זאת, קיימת מגמה למדר את בעלי התפקידים באשר לקבלת מידע.
ולכן המידע מפוזר בארגון בצורה מבוקרת ומגובשת מראש.
לנושא יש משקל בארגון הפצת המידע הכלכלי שנאסף על ידי המחלקה הכלכלית.
אחד מתחומי הפעילות של המחלקה הכלכלית בארגון הוא ניתוח כדאיות.
הניתוח כולל בדיקה של חברות או נכסים העומדים לרכישה או כאלה המיועדים למכירה.
למחלקה הכלכלית יש מידע חשבונאי היסטורי, הערכות של שמאיים ומידע ממערכות מידע ממשלתיות וציבוריות.
אמידת התמורה הנדרשת בעסקה כוללת, ברוב המקרים, מרכיב שלא ניתן לאמידה מראש.
לפי-כך ההערכה של מידת הכדאיות הכלכלית מהווה רק נקודת מוצא לביצוע העסקה: לצורכי מיקוח ולשם השגת גיבוי.
במקרים רבים הקשר בינה לבין המחירים שהושגו בפועל אינו חד-משמעי.
כאשר יש בארגון מנהלים תיק השקעות בניירות ערך, המחלקה הכלכלית עוסקת גם בניתוחו.
אך כאשר הטיפול הוא מעל לסדר גודל מסוים של התיק הוא עובר למחלקה מיוחדת לכך בתוך הארגון או לגוף חיצוני, אשר מתמחה בניתוח ניירות ערך.
החסרון של האפשרות האחרונה היא שלא מגיע אליה מידע פנימי שנאסף בתוך הארגון.
בנוסף לכך קיים החשש שהמידע נאסף עבור הארגון ינוצל בצורה עקיפה עבור ארגונים אחרים במשק.
המחלקה הכלכלית עורכת סקירות תקופתיות על התפתחויות הכלכליות במשק, כולל תחזיות.
בדוחות כספיים המתפרסמים לציבור כלולה לעיתים סקירה כלכלית ומימונית תקופתית הנערכת על ידי כלכלני המחלקה.
היא מכינה עבור מקבלי ההחלטות חומר רקע לקראת דיונים בפורומים ציבוריים בנושרים הקשורים לפעילות הארגון.
דיונים הקובעים במידה רבה את מגמות ההתפתחות בארגון.
בין השאר, נאסף חומר באופן סלקטיבי לקראת ההכנה של הופעת ראשי הארגון בציבור או בפני רשויות ציבוריות.
ראשי הארגון מבקשים להיות מגובים במידע שנאסף על ידי המחלקה הכלכלית, אשר עשוי לסייע לקידום האינטרסיים שלהם ושל הארגון אשר בראשו הם עומדים.
במקרה של אירוע מדיני או אחר היא מפרסמת התרעה על ההשפעות האפשריות על הארגון.
לא מעט תשומת לב מוקדש לניתוח ההשפעה הכלכלית על הארגון לתחיקה צפויה מהכנסת ומממשלה.
לשכת רווחה, או בשמה הרשמי מחלקה לשירותים חברתיים, היא מחלקה הקיימת בכל רשות מקומית בישראל, מתוקף החוק, ומספקת שירותים חברתיים ורווחה לתושבי הרשות המקומית.
העובדים העיקריים במחלקות לשירותים חברתיים הם עובדים סוציאליים בעלי תואר אקדמי בתחום העבודה הסוציאלית.
הם נותנים מענה לצרכים המועלים על ידי יחידים, משפחות וקבוצות, הנמצאים מסיבות שונות במצב קושי, זמני או קבוע, על רקע עוני, קשיים במערכת המשפחתית, נכות, פיגור, או מסיבות אחרות, וזקוקים לסיוע חיצוני.
הפנייה למחלקה לשירותים חברתיים היא ברוב המקרים וולנטרית.
האדם פונה ופותח תיק מרצונו החופשי, ואינו נדרש לעשות זאת על פי חוק.
במקרים מסוימים, בהם האוכלוסייה מקבלת השירות נחשבת על פי חוק כחסרת ישע, כדוגמת קטינים, אנשים הלוקים בפיגור, ואחרים, ישנה אפשרות לפתיחת התיק במחלקה לשירותים חברתיים על ידי בעלי תפקידים ייחודיים, כדוגמת פקיד סעד לחוק הנוער, פקיד סעד להגנה על אנשים עם פיגור שכלי או פקיד סעד בשירות הזקן.
בניגוד לקיים בארצות הברית, שם קיימת מחלקת שירותי בריאות ורווחה ברמה הארצית הפדרלית; הרי שבמדינת ישראל בנויות המחלקות לשירותים חברתיים על פי המודל האירופי של מדינת הרווחה; והן כפופות לשלטון המקומי ותלויות בתקציביו.
לכן, ייתכנו הבדלים משמעותיים במתן השירותים החברתיים הניתנים בערים וברשויות שונות, בהתאם ליכולתה הכלכלית של אותה רשות.
לשכת הרווחה משמשת כסוכן שינוי חברתי וכגוף תומך באוכלוסייה הנזקקת לשירותיה.
חלק גדול מהעובדים הסוציאליים בה הם עובדים סוציאליים פרטניים, העובדים כעובדי משפחה.
בנוסף נמצאים במחלקה עובדים סוציאליים לפי חוק (פקידי סעד), ורכזי נושא.
חלק חשוב נוסף בעבודת המחלקה הוא בעבודה סוציאלית קהילתית.
במחלקות לשירותים חברתיים הממוקמות במועצות אזוריות מרובות יישובים קטנים, קיים גם תפקיד של עבודה סוציאלית מרחבית, בו משמש העובד במספר רב של תפקידים ומיומנויות ביישובים.
לצורך מתן סיוע, על הפונה למחלקה לשירותים חברתיים לעמוד בשני קריטריונים:
נזקקות - קיומו של קושי מוכח, המוגדר בתע"ס - "תקנון העבודה הסוציאלית", שפורסם על ידי משרד הרווחה והשירותים החברתיים.
יחידים ומשפחות בישראל נזקקים לשירותי הרווחה מסיבות שונות, כגון: תפקוד לקוי של המשפחה, נכות פיזית או אחרת המונעת תפקוד תקין, מצב כלכלי קשה ועוד.
זכאות - ההצדקה הכלכלית, לפי עמדת המדינה, לקבלת סיוע מכספי ציבור.
הזכאות נקבעת לפי "מבחני הכנסה", לאחר שהפונה מביא מסמכים על כל הכנסותיו והוכיח כי מצבו הכלכלי קשה דיו.
במקרים שונים יידרש הפונה להשתתף באופן חלקי בעלות השירותים שהוא מקבל.
דרגת השתתפותו תהיה על פי מבחני ההכנסה.
עם זאת, אוכלוסיות שהוגדרו על ידי המדינה כחסרות ישע, לדוגמה קטינים (ילדים ובני נוער), אנשים הלוקים במוגבלות שכלית התפתחותית, , ועוד, או אוכלוסיות שהוגדרו על פי חוק, עשויות להיות זכאיות לקבלת סיוע ללא התחשבות במבחני הכנסה, במקרים מסוימים.
מְחַלֵּק תה הוא אדם שתפקידו לחלק משקאות חמים (בדרך כלל תה או קפה) לעובדי משרד, לרוב באמצעות עגלת תה ובשעות קבועות.
בעשורים האחרונים של המאה ה-20 החל מקצוע זה להיעלם מן העולם, שכן מנהלי החברות והגופים שבהם הועסקו מחלקי תה העדיפו לספק לעובדיהם שתייה חמה באמצעים זולים יותר כגון פינות קפה בשירות עצמי, מכונות אוטומטיות, או שהפסיקו לספק שתייה חמה כליל.
בסקר שנערך בבריטניה בשנת 2005, נמצא כי רק 2% מהעובדים קיבלו את התה שלהם ממחלקי תה, בעוד 66% הכינו לעצמם את התה בקומקום חשמלי ו-15% רכשו אותו במכונת שתייה.
חלוקת תה נחשבת למקצוע של צווארון ורוד, שכן רוב העוסקים בו הן נשים (בבריטניה אף מכונה התפקיד "Tea Lady").
בקומדיות בריטיות התבסס סטריאוטיפ של הנשים העוסקות במקצוע כנשים כבדות משקל בגיל המעבר.
המקצוע נחשב גם לסמל לבזבזנות ולאי יעילות במגזר הציבורי, ובפרט בהסתדרות.
בסדרה "כן, אדוני השר" אחת הדרכים שהוצעו תדיר לחיסכון כלכלי הוא קיצוץ בתקציב חלוקת התה, אף שלאורך חמש עונות הסדרה, לא נראתה אף לא מחלקת תה אחת.
בסאטירות על הבירוקרטיה משמשת מחלקת התה גם כאנטי-תזה לבעלי התפקידים במשרד ולמנגנונים המנופחים.
כך בבדיחה ידועה על אריה שהסתובב וטרף פקידי הסתדרות ואיש לא הבחין בדבר עד שנטרפה מחלקת התה.
במחזה "שמו הולך לפניו" מאת אפרים קישון, אחת הדמויות המרכזיות, ציונה, היא מחלקת תה, המאופיינת בכך שחרף תפקידה הזוטר, היא היחידה שמבינה כיצד עובדים הדברים במשרד בו היא עובדת.
באלקטרוניקה, מחלק מתח הוא מעגל חשמלי ליניארי ופשוט אשר המתח החשמלי במוצאו (המסומן Vout) הוא רק חלק מהמתח החשמלי במבואו (המסומן Vin).
המונח חלוקת מתח מתייחס לאופן שבו, על-פי חוק המתחים של קירכהוף, על כל אחד מרכיבי המעגל החשמלי נופל חלק יחסי מהמתח אשר מוזן למעגל.
מחלק מתח הוא מקרה פשוט של ניתוח רשתות חשמליות, כלומר גילוי המתחים והזרמים בכל נקודה במעגל.
שימוש נפוץ במחלק מתח הוא קבלת מתח רצוי במעגל שבו קיימים מקורות מתח קבועים.
הדוגמה הפשוטה ביותר למחלק מתח היא חיבור טורי של שני נגדים.
נגדים משתנים רבים מכילים 3 הדקים, כאשר 2 הקיצוניות הן קבועות, והאמצעית משתנה בהתאם לכוונון הנגד ומהווה מוצא של מחלק מתח.
במעגלי זרם חילופין, מחלקי מתח מתארים הנחתת אותות כתלות בתדירות שלהם.
מחלק מתח פשוט מורכב משני נגדים בחיבור טורי בין מקור מתח לבין הארקה.
ההתנגדות השקולה של שני הנגדים היא R1+R2.
על-פי חוק אוהם, הזרם במעגל הוא:
לכן המתח על הנגד R2, שהוא מתח המוצא, יהיה:
לפיכך, מוצאו של מחלק המתח הוא פי מהמתח במבוא.
לדוגמה, כדי לקבל במוצא מחצית ממתח המבוא, יש להשתמש בשני נגדים בעלי התנגדות זהה:
במעגלי זרם חילופין, מתח המוצא מתחלק בין עכבות כלשהן Z1 ו-Z2 שיכולות להיות של נגדים, קבלים וסלילי השראה.
במעגל כזה, הקשר בין פאזור המתח לפאזור הזרם במצב סינוסי מתמיד הוא:
אם פאזור מתח המוצא הוא:
ועל ידי הצבת פאזור הזרם:
מתקבל פאזור מתח המוצא כתלות בפאזור מתח המבוא:
פאזור מתח המוצא שווה למכפלת פאזור מתח המבוא בגודל :
הוא גודל מרוכב התלוי בתדירות מקור המתח ונקרא פונקציית התמסורת.
המודול של פונקציית התמסורת הוא היחס בין משרעת מתח המוצא למשרעת מתח המבוא.
מופע פונקציית התמסורת בהצגה קוטבית הוא הפרש המופע בין המבוא למוצא.
הנוסחאות המתארות מחלק זרם דומות לאלו של מחלק מתח, אך המונה מכיל את גודלה של העכבה שבין המקור למוצא (בניגוד למחלק מתח, בו המונה מכיל את העכבה שבין המוצא להארקה).
דוגמה – מסנן מעביר תדרים נמוכים
מעגל RC הוא דוגמה למחלק מתח המורכב מנגד וקבל.
כאשר מתח המוצא הוא המתח על הקבל, מעגל זה מתפקד כמסנן המעביר תדרים נמוכים.
כאשר הוא הקיבול הקבל, היא היחידה המדומה, ו־ היא התדירות הזוויתית של אות הכניסה.
היחס שנוצר במחלק המתח הוא:
היחס בין פאזור מתח המוצא לפאזור מתח הכניסה תלוי בתדירות אות הכניסה.
מאחר שתדר אות הכניסה מופיע במכנה, מתח המוצא יקטן ככל שהתדר יגדל, וזהו למעשה מסנן אשר מעביר תדרים נמוכים ומנחית תדרים גבוהים.
מתח קבוע יעבור כמו שהוא למוצא, ובחיבור מקור מתח סינוסי לכניסה, מתח המוצא יהיה סינוסי בתדירות זהה אך במשרעת שתלך ותקטן ככל שהתדירות תגדל.
המתח שבמוצא המעגל תלוי רק במרכיבי מחלק המתח, אך כאשר מחברים רכיבים נוספים כעומס על המוצא, הם למעשה מתחברים במקביל ל-Z2 ובכך נוצרת עכבה שקולה חדשה שמחוברת כולה בטור אל Z1. לפיכך, כאשר מתכננים מחלק מתח שמיועד להתחבר אליו עומס - יש להתחשב גם בהשפעת עכבת העומס על מתח המוצא.
מחלקה היא יחידה ארגונית בבית חולים, המיועדת לטיפול בחולים במסגרת אשפוז (כלומר שהות בבית החולים העולה על שעות ספורות והכרוכה בלינה), ומצויים בה כוח האדם, המתקנים והציוד הנחוצים לשם כך.
מחלקות נבדלות מן היחידות הארגוניות בבתי חולים הנקראות מרפאות, המיועדות בדרך כלל למתן שירות רפואי למטופלים שאינם מאושפזים, או למטופלים באשפוז-יום (אמבולטורי), הנמשך שעות ספורות.
ניתן להבחין בין סוגים של מחלקות על פי דרכי מיון שונות:
התמחות רפואית: סוגי המחלקות שיימצאו בדרך כלל בכל בית חולים כללי יהיו:
מחלקה לרפואה דחופה (חדר מיון)
מחלקת ילדים (לעיתים לרפואה פנימית בלבד ולעיתים במאוחד עם מחלקה לכירורגית ילדים)
מחלקות נוספות, המצויות בבתי חולים כלליים רבים - אך לא בכולם - הן:
יחידת טראומה (המשולבת לרוב במחלקה לרפואה דחופה).
מחלקות כירורגיות מתמחות - נוירוכירורגיה, לב-חזה, עיניים, פה ולסת, גינקולוגיה, אורולוגיה, כירורגיה פלסטית, כירורגיית כלי דם.
מחלקות פנימיות מתמחות - קרדיולוגיה, נוירולוגיה, אונקולוגיה, המטולוגיה, עור ומין, גריאטריה.
מחלקות נוספות - למשל פסיכיאטריה ושיקום.
דרך מיון שכיחה נוספת למחלקות היא על פי רמת הטיפול הניתן בהן:
מחלקה לרפואה דחופה - משמשת בדרך כלל למתן טיפול ראשוני לחולים, המשוחררים לאחר מכן או מועברים למחלקת אשפוז מתמחה;
יחידה לטיפול נמרץ - מחלקה המעניקה טיפול סיעודי ותומך מורכב מזה הניתן בדרך כלל במחלקת אשפוז, המיועדת לחולים שמצבם הרפואי קשה.
קיימות יחידות לטיפול נמרץ כלליות ומתמחות (לחולים פנימיים, לחולי לב, למנותחי לב ומוח, לילדים ולפגים);
מחלקת ביניים - המעניקה טיפול מורכב יותר מזה הניתן במחלקת אשפוז רגילה, אך הנופל מזה הניתן במחלקה לטיפול נמרץ.
הן משולבות לרוב במסגרתה של מחלקת אשפוז, או במסגרת מחלקה לטיפול נמרץ;
יחידת טראומה (המשולבת כאמור לרוב במסגרת המחלקה לרפואה דחופה) - מיועדת למתן טיפול חירום מהיר ומורכב לנפגעים וייצוב מצבם לשם העברתם ממנה להמשך טיפול בחדר המיון, חדר ניתוח, מחלקה לטיפול נמרץ או מחלקת אשפוז.
בתחומים רפואיים שונים מתקיימות בדרך כלל יחידות בבתי חולים המעניקות את שירותיהן למטופלים מאושפזים מבלי שהן עצמן יקיימו מחלקת אשפוז נפרדות עבורם.
אלו הם למשל מכונים או יחידות לרפואת ריאות, אנדוקרינולוגיה, גסטרואנטרולוגיה וכבד, נפרולוגיה, מחלות זיהומיות, גנטיקה, רפואת הפה, רפואת שיניים ורפואה גרעינית.
המטופלים של יחידות אלו ישהו במחלקת אשפוז מתאימה (לדוגמה - מטופל עם בעיה נפרולוגית יאושפז במחלקה פנימית).
יחידות נוספות מעין אלו - המעורבות בטיפול במרבית החולים המתאשפזים בבתי חולים - הן מחלקת ההרדמה ומכון ההדמיה של בית החולים (המבצע צילומי רנטגן ובדיקות MRI, CT, אולטרה סאונד ואנגיוגרפיה).
מבנה ארגוני ופיזי של מחלקה
הצוות הרפואי של מחלקה כולל את רופאי המחלקה ואת אנשי הצוות הסיעודי שלה.
כמו כן כולל צוות המחלקה עובדי מנהלה.
רופאי המחלקה כוללים את מנהל המחלקה, רופאים קבועים (המכונים גם "רופאים בכירים" או "רופאי בית") ורופאים מתמחים.
בבתי חולים המסונפים לבתי ספר לרפואה פועלים במסגרת המחלקה גם סטאז'רים (סטודנטים לרפואה המצויים בהכשרה מעשית לקראת קבלת רישיון רופא) וסטודנטים לרפואה השוהים במחלקה במסגרת סבב לימודי בין המחלקות.
הרופאים והסטודנטים פועלים על פי תורנות עבודה קבועה מראש והיקף וטיב הפעולות הרפואיות שכל אחד מהם מורשה לבצע נקבע על פי דרגתו ומעמדו הרפואי.
מנהל המחלקה הוא המנהל הרפואי שלה.
הוא רופא (או רופאה) בעל תואר מומחה בתחום הרפואי הרלוונטי, בעל ניסיון קליני רב בתחומו ולרוב גם בעל דרגה אקדמית (בבתי חולים המסונפים לבתי ספר לרפואה), אשר מונה לתפקידו על ידי הנהלת בית החולים.
הוא הדמות הדומיננטית באיוש צוות הרופאים של המחלקה ובקבלת מתמחים לעבודה בה.
הצוות הסיעודי של המחלקה כולל אחיות ואחים, סטודנטים לסיעוד ועובדים נוספים שאינם אחים, המכונים "כוח עזר".
בראש הצוות הסיעודי ניצבת אחות (או אח) אחראית - בדרך כלל בעלת ניסיון של שנים רבות בסיעוד - שהיא המנהלת הסיעודית של המחלקה.
הצוות הסיעודי פועל לרוב במשמרות בנות 8 שעות.
האחיות והאחים מורשים לבצע פעולות רפואיות שונות, בעוד שסטודנטים ואנשי כוח עזר מורשים לבצע חוג מצומצם יותר של פעולות (אנשי כוח עזר יערכו לחולים בדרך כלל רק בדיקות פשוטות – כמו מדידת חום, לחץ דם ורמות גלוקוז בדם).
במסגרת מחלקה פועלים גם עובדים מנהליים, כמו מזכירה או מזכיר למחלקה, המטפלים בענייני המנהלה שלה ומסייעים בתיאום הטיפול בחולים מול יחידות אחרות בבית החולים.
לעיתים תעמוד מזכירה גם לשירותו של מנהל המחלקה.
בעבודת המחלקה משולבים גם בעלי מקצועות פרא-רפואיים ועובדים שונים של בית החולים (למשל פועלי בית (סניטרים)), שאינם מהווים חלק אורגני מצוות המחלקה.
הם מגיעים אל המחלקה לשם עריכת בדיקות וטיפולים לחולים (למשל בדיקות אק"ג או צילומי רנטגן), הובלת החולים ליחידות אחרות בבית החולים או הובלת ציוד ואספקה אל המחלקה וממנה.
למחלקת אשפוז מבנה פיזי טיפוסי של מסדרון ארוך, שהחדרים והחללים המשמשים את המחלקה משתרעים משני צידיו.
במרכז המסדרון מצויה "תחנת אחות" – מרחב שבו מרוכזות עמדות עבודה של הצוות הסיעודי של המחלקה, ובהם טלפונים, עמדות מחשב וארונות ציוד.
חדרים לחולים תופסים את מרבית שטחה של מחלקה.
אלו הם חדרים המותאמים לשהות של חולים שוכבים, שבהם בדרך כלל מרחב ומתקנים עבור חולה אחד ועד חמישה חולים.
לרשות כל חולה עומד בחדר מרחב (בדרך כלל כ-4–5 מטרים מרובעים) הניתן לסגירה בוילונות לשם שמירה על הפרטיות.
בתוך מרחב זה מוצבים מיטת בית החולים המשמשת את החולה, שולחן-צד המשולב בארונית לחפצים ולעיתים גם כורסא לישיבה.
ראש המיטה פונה אל קיר החדר, שעליו מותקנים בנפרד לכל מרחב לחולה מנורות, חיבורי חשמל וברזי אוויר וחמצן הדרושים לצורך מתן הטיפול הרפואי לחולים.
לכל חולה יש פעמון חשמלי המיועד לקריאת הצוות הסיעודי לעזרה.
בחלק מבתי החולים יש לחולה האפשרות לשכור מקלט טלוויזיה, שייתלה מעל מיטתו על גבי זרוע המחוברת לקיר.
בחדר חולים יש כיור רחצה משותף, ובסמיכות לו מצויים חדרי שירותים ורחצה המשותפים לרוב לשני חדרי חולים.
ברוב המחלקות קיימים סידורים לשם אשפוז חולים בבידוד למקרה הצורך.
בישראל נקבע לכל מחלקה תקן מיטות שונה על פי מאפייני פעילותה וגורמים נוספים (כמו התוכנית התקציבית של בית החולים והתקציבים הממשלתיים שהוא מקבל).
במחלקות מסוימות יש 40 מיטות ויותר, ובמחלקות אחרות יש עשר מיטות ואף פחות.
בפועל נאלצות מחלקות לא פעם לאשפז אצלן חולים במספר העולה על תקן המיטות שלהן, תוך נקיטת אלתורים שונים (למשל הכנסת שלושה חולים לחדר המיועד לשניים בלבד).
מצב זה הוא אופייני למשל למחלקות פנימיות בעונת החורף, עקב המספר הרב של חולים במחלות חום המגיעים לבתי החולים בתקופה זו.
שטחים נוספים במחלקה מוקדשים לשימושים הבאים:
חדרי בדיקות וטיפולים על פי צורכי כל מחלקה;
שטחים לשימוש צוות הרופאים והצוות הסיעודי - חדרי עבודה, מנוחה והלבשה ומטבחון (לרופאים בכירים ולאחות האחראית יהיו לעיתים חדרים אישיים);
שטחים לשימוש החולים במחלקה ומבקריהם - לובי או חדר אוכל מרוהטים ומטבחון;
חללים וארונות לשם אחסון ציוד ואספקה: ציוד רפואי, מכשירים רפואיים, תרופות, מצעים למיטות החולים וכביסה.
לכל מחלקה יש צנרת מלאה של אוויר דחוס וחמצן ורשת של קווי טלפון ותקשורת מחשבים.
לעיתים תהיה במחלקה מערכת פנאומטית להובלת פריטים (כמו דגימות הנשלחות למעבדות לבדיקה או מנות דם ומוצריו המוזמנות על ידי המחלקה ונשלחות אליה).
כיום גם יש במחלקות בדרך כלל רשת סלולרית פנימית ורשת אינטרנט אלחוטי לשימוש צוות המחלקה בעבודתו.
מחלקות שונות משתמשות בפריטי ציוד, מיכשור ואספקה רפואית ייעודיים על פי צרכיהן המיוחדים.
לדוגמה, במחלקה אורתופדית יימצאו מתקנים לקיבוע ולהרמה של גפיים שבורות, ומחלקה נוירוכירורגית תשתמש בחיישן למדידת לחץ תוך-גולגולתי של נפגעי חבלת ראש.
פריטי ציוד רפואי נפוצים שניתן למצוא בכל מחלקה הם למשל:
מכשירים ניידים למדידת לחץ דם, רוויון חמצן וחום (הנמדדים אצל כל חולה לפחות 3 פעמים ביום);
עמודים ניידים לתליית שקיות לעירוי נוזלים ותרופות;
מכלים לאיסוף חפצים חדים - מחטים וכדומה (לשם מניעת הסיכון להידבקות בזיהום עקב דקירה)
עגלות להובלת תרופות, ציוד ואספקה רפואיים שוטפים בין מיטות החולים.
בדיקות רפואיות וטיפול רפואי וסיעודי לחולים המאושפזים במחלקה נערכים וניתנים להם על פי הצורך בכל שעות היממה.
עם זאת, שעות הפעילות העמוסות ביותר הן משעות הבוקר ועד שעות אחר הצהרים, משום שבשעות אלו נוכחים בבית החולים מרבית רופאי המחלקה ואלו הן גם שעות הפעילות העיקריות של היחידות האחרות בבית החולים, שהמחלקה נזקקת לשירותיהן.
בשעות אלו מועברים חולים רבים לביצוע בדיקות (בעיקר בדיקות הדמיה) וטיפולי עזר ביחידות בית החולים שמחוץ למחלקה.
משמרת הבוקר של הצוות הסיעודי מופקדת במחלקות רבות על מטלות חד-יומיות כמו רחיצת החולים והחלפת מצעי המיטות שלהם.
במחלקות נערך מדי יום ביקור רופאים אצל החולים לשם הערכת מצבם וקביעת תוכנית בדיקות וטיפולים עבורם.
הביקור נערך בדרך כלל בשעות הבוקר והצהרים.
מצבם של החולים ותוכנית הטיפול בהם נדונים לעיתים גם בישיבות של צוות הרופאים, על פי המקובל באותה מחלקה.
במחלקות כירורגיות נערכים ניתוחים לחולים על פי תוכנית מוכנה מראש (ניתוחים אלקטיביים) בעיקר בשעות הבוקר והצהרים.
ניתוחים דחופים - למשל לנפגעי טראומה שהגיעו לבית החולים - נערכים לפי הצורך בכל שעות היממה.
בשעות הערב והלילה נוכח במחלקה לרוב רק רופא אחד - הרופא התורן, שהוא אחד הרופאים המתמחים.
רופא זה מופקד בדרך כלל גם על הבדיקה והטיפול בחולים שהגיעו באותן שעות לחדר המיון והנזקקים לתחום התמחותו.
אחד הרופאים הבכירים, השוהה מחוץ לבית החולים, משמש על פי תורנות כ"כונן".
הרופא התורן יכול להתייעץ איתו טלפונית ולהזעיקו במידת הצורך לבוא לבית החולים.
סדרי העבודה במחלקת המיון ובמחלקות לטיפול נמרץ הם שונים על פי המתחייב מדפוסי הפעילות המיוחדים של מחלקות אלו.
כך, במחלקות לטיפול נמרץ שוהים חולים קשים שמצבם איננו יציב, הנזקקים לטיפול צמוד ומורכב ברוב שעות היממה, ואילו במחלקת המיון יש תחלופה רבה יותר של חולים מבמחלקת אשפוז רגילה - חולים מגיעים אליה ויוצאים ממנה (לאשפוז או לשחרור לבתיהם) ברוב שעות היממה.
מחלקה מנהלת תיק רפואי-סיעודי ובו רישום מפורט עבור כל אחד מן החולים השוהים בה.
באופן מסורתי נוהלו תיקים אלו כתיקים פיזיים, אך בשנים האחרונות עוברים בתי חולים רבים לשימוש בתיק רפואי אלקטרוני, המנוהל באמצעות מסופי מחשב אלחוטיים ניידים הפזורים ברחבי המחלקות.
למחלקות אשפוז מסוימות נלוות יחידות המשמשות לצורך מתן הטיפול הרפואי הספציפי בהן.
הן יהיו ממוקמות מחוץ לתחומן הפיזי של מחלקות האשפוז או ממש בתוכו.