tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
האיקריוטיים עצמם ממוינים לקבוצות של חד-תאיים כפרוטוזואה ואצות ולשלוש ממלכות: בעלי חיים (Animalia או Metazoa), פטריות (Fungi) וצומח (Plantae או Viridiplantae).
על"ן, ראשי תיבות של המונח המשטרתי עבריין לא נודע, מהווה את אחת העילות לסגירת תיק פלילי.
על פי נוהל אגף החקירות והמודיעין של משטרת ישראל תיק חקירה ייסגר בעילת על"ן כאשר אין יודעים מי ביצע את העבירה או כאשר אין יותר מחשד סתמי לגבי זהות המבצע.
עם זאת, סגירת תיק פלילי על"ן אינה מהווה סגירת התיק באופן סופי, אלא השהיית החקירה עד לשלב בו יהיה מידע או ראיה שיאפשרו את המשכה.
הנוהל מציין את המצבים שבהם תיק ייסגר על"ן גם כאשר ישנו חשד מסוים נגד אדם מסוים:
המתלונן הצביע על חשוד משוער, אך ללא ביסוס החשד בעובדות כי אם בהשערות בלבד ובהיעדר ראיה כלשהי.
חשוד נבדק בפוליגרף ונקבע כי תגובותיו מצביעות על אמירת שקר, אך אין מידע אחר או ראיות אחרות הקושרות את החשוד לביצוע העבירה.
החשוד העלה טענת אליבי שהופרכה, אולם אין ראיות אחרות מעבר לכך.
ישנו מידע מודיעיני כלשהו הקושר את החשוד לעבירה, אבל בחומר החקירה אין שום ראיות כלשהן המאששות את המידע המודיעיני.
בדוח ביקורת 69ב (מאי 2019) של מבקר המדינה מותח המבקר ביקורת על אופן השימוש שעושה המשטרה בעילת העל"ן לסגירת תיקי חקירה: ומסכם המבקר: .
על-גלגול הוא צורה מסוימת של גלגול חרקים.
סוג גלגול זה מאופיין בכמה צורות של דרגת הזחל.
למשל למשפחת הרפואניתיים צורת על-גלגול בעלת כמה צורות זחל ייחודיות שצורתו הראשונה נקרא תלת-ציפורן.
צורת התפתחות זו נהוגה לרוב בחרקים טפיליים, כאשר צורת הזחל הראשונה נועדה להקל על הזחל למצוא את הפונדקאי.
גם אצל הבריומאים ישנו דמיון במבנה הזחל לעל-גלגול אך המבנה שונה.
על-אדם ("אוברמנטש", מגרמנית: Übermensch - אדם עליון) הוא מושג בפילוסופיה של פרידריך ניטשה.
בספרו משנת 1883, "כה אמר זרתוסטרא", ניטשה מציג את דמות העל-אדם כמטרת האנושות.
הוא שם בפי גיבור הספר, זרתוסטרא, את הטענה כי "האדם הוא משהו שיש להתגבר עליו".
בין החוקרים של כתבי ניטשה, אין הסכמה על פירוש מדויק למושג העל-אדם ואפילו לא על חשיבותו היחסית במשנתו הפילוסופית של ניטשה.
הרקע לתפיסה של סיווג אנשים לאנשים עליונים ונחותים יותר קיים מזה אלפי שנים.
בתרבות ארם נהריים התקיימו חוקים שונים לבני אדם לפי מוצאם - חוק נפרד לבני אדם עליונים וחוק אחר לבני אדם רגילים וחוק שלישי כלפי עבדים.
בהמשך השתמשו אנשים בתפיסות גזעניות כדי להצדיק את העבדות, ובמיוחד עבדות של אנשים שחורים בהבדלים "טבעיים" בין אנשים ממוצא שונה.
עוד בטרם נוצר הרעיון של "על-אדם" על ידי ניטשה, הופיע הרעיון של אנשים עליונים ואנשים נחותים.
לדוגמה הספר "ההיסטוריה של יוליוס קיסר" שיצא במאה ה-19, הצדיק את שלטונו האבסלוטי של נפוליאון בונפרטה, שמינה את עצמו לקיסר בטענה כי האנושות מתחלקת לאנשים רגילים ולגיבורים הראויים לשלוט.
ביטוי לתפיסה זו השפיעו על הדמות הראשית בספר "החטא ועונשו" מאת פיודור מיכאילוביץ' דוסטויבסקי, שנכתב בשנת 1866. רסקולניקוב, מדמה לעצמו בתחילת הרומן שהוא מין אדם-על ולכן יכול וצריך לבצע את "הרצח המושלם".
ניטשה מציג את מושג העל-אדם בהנגדה ברורה למושגי העולם הבא הנוצריים: זרתוסטרא מכריז כי העל-אדם הוא משמעות הארץ ומזהיר את שומעיו להתעלם מאלו המבטיחים תקוות לעולם הבא במטרה להניא אותם מהארץ.
לטענתו, הפניית העורף לארציות נגרמת בגלל חוסר שביעות רצון מהחיים.
חוסר שביעות הרצון גורם לאדם לייצר לעצמו עולם נוסף בו אלו שמיררו את חייו בעולם הזה - מיוסרים.
העל-אדם אינו נמשך לעולמות אחרים מעבר לעולם הזה.
לטענתו, הבריחה של הנצרות מהעולם הזה, הובילה גם להמצאת מושג הנשמה הנצחית השורדת לאחר מות הגוף.
תוצאת ההמצאה היא דה-גנרציה של הגוף והבשר ברי התמותה, המובילה לחיים של פרישות וסגפנות.
זרתוסטרא ממשיך בקישור בין העל-אדם לגוף וטוען כי הנפש היא רק אחד המאפיינים של הגוף.
הפנייה למטאפיזיקה והאפלטוניזם נתפסים בעיניו כקשורים לעולם הבא.
מושגים כמו אמת וטבע, הומצאו לטענתו, כדי לברוח מהעולם הזה.
העל-אדם אינו נופל בפחים אלו.
עם מבקריה החריפים של תורה זו נמנה הרמן כהן שכינה את האדם העליון "לא-אדם".
מות האלוהים ובריאת הערכים חדשים
זרתוסטרא קושר את העל-אדם עם מות האלוהים, כשכוונתו בפרט לאל הנוצרי.
למרות שאלוהים הוא הביטוי המוחלט של ערכי העולם הבא ולאינסטינקטים שהובילו ליצירתם, לא ניתן להתכחש לכך כי קיומו נתן משמעות לחיים האנושיים לתקופה מסוימת.
עתה הגענו לתקופה בה בני אדם רציניים אינם יכולים להאמין יותר באלוהים.
כאשר המקור היחיד לערכים מוחלטים אינו יכול לספק אותם, קיימת סכנה מוחשית של התדרדרות לניהיליזם.
כדי לפתור את בעיית מות האלוהים והניהיליזם, זרתוסטרא מציג את העל-אדם כבורא הערכים החדשים.
אולם, כדי להימנע מנפילה נוספת לאפלטוניזם וסגפנות, יצירת הערכים החדשים אינה יכולה להיות מונעת על ידי המניעים שהולידו את הערכים הישנים.
המוטיבציה החדשה צריכה להגיע מתוך אהבה לחיים ולעולם הזה.
מערכת הערכים הדמוקרטית היהודו-נוצרית, נוצרה כתגובת נגד לחיים ולכן היא הרסנית במהותה.
לעומתה, ערכיו החדשים של העל-אדם יהיו מלאי חיים ויצירתיות.
זרתוסטרא מקדים להכריז על העל-אדם כמטרה שהאנושות יכולה להציב לעצמה.
חיים אנושיים יכולים לקבל משמעות על פי מידת חתירתם ליצירתו.
מטרת כל אישה תהיה להוליד על-אדם ויחסיה עם גברים ייבחנו על פי סטנדרט זה.
מאפיין זה של העל-אדם יכול להזכיר את דעותיהם של דרווין והרברט ספנסר.
אולם, בעוד האבולוציה בעזרת ברירה טבעית והישרדות המתאימים מתקדמת ללא הכוונה מצד המינים, המעבר מהאנושות לעל-אדם חייבת להיות רצונית.
הדמות המנוגדת לעל-אדם היא האדם האחרון של המודרנה השוויונית.
זרתוסטרא מציג אותו כמטרה אלטרנטיבית אותה האנושות יכולה להציב לעצמה באופן שישלול את האפשרות לקיומו של העל-אדם.
מושג האדם האחרון מופיע רק בספר "כה אמר זרתוסטרא".
פן זה של הדוקטרינה של ניטשה, מתמקד יותר על עתיד האנושות ככלל, מאשר על אינדיבידואל מזהיר אחד.
ישנו חוסר הסכמה בין החוקרים בנוגע ליחס בין היבט זה של העל-אדם לפן שלו כבורא הערכים החדשים.
המונח על-אדם (Übermensch) שימש לעיתים קרובות את היטלר ואת המשטר הנאצי כדי לתאר את הרעיון שלהם לגבי הגזע הארי שהוא כביכול גזע עליון ועדיף מבחינה ביולוגית על פני שאר בני האדם.
גרסה גזעית של על-אדם של ניטשה הפכה לבסיס פילוסופי לרעיונות נציונל-סוציאליסטים.
התפיסה הנאצית של גזע העליון הולידה גם את הרעיון של "תת-אדם" (Untermenschen) - בני אדם נחותים לכאורה, שיש לשלוט בהם ולשעבד אותם.
מונח זה כוון כלפי יהודים, צוענים, וסלאבים.
המושג שימש מאוחר יותר כעילה להשמדה שלהם במסגרת השואה ולרצח של שבויי מלחמה רוסים.
כמו כן הנאצים החלו ליישם תוכניות לפיה יש לכבוש במזרח טריטוריה שתשמש כ"מרחב מחיה" (לבנסראום), שאת תושביו הנחותים (פולנים שאינם יהודים) יהפכו לצמיתים, ולבסוף יחליפו במתיישבים גרמנים.
המונח תת-אדם כוון גם לשחורים ולמעשה, לכל בני האדם שאינם ארים.
מקורו של מונח זה לא הגיע מניטשה, שהיה ביקורתי הן כלפי האנטישמיות והן כלפי הלאומיות הגרמנית.
גרמניה הנאצית פעלה לא רק כדי להשמיד גזעים "נחותים" אלא גם כדי להשביח את "הגזע העליון".
רעיון זה קודם על ידי רצח או "תיקון" של "ארים" נחותים (בעלי מומים, מפגרים, הומואים) וניסיונות לבצע "השבחת הגזע".
תוכנית T4 - אותנסיה נועדה לחסל את כל הגרמנים "הלא כשירים" ולדאוג ל"טיהור הגזע הארי".
בתוכנית זו, רצחו הנאצים באמצעים שונים, לרבות תאי גזים, כ-90 אלף גרמנים שסבלו מפגמים גופניים, כמומים מולדים או מחלות כרוניות וכן מקשיים נפשיים.
סעיף 175 נועד "לטהר" או לחנך מחדש הומואים גברים.
מנגד, תוכנית לבנסבורן או "מעיין החיים", הייתה תוכנית של המפלגה הנאצית, לעידוד "טהרת" הגזע הארי על ידי טיפוח ילדים שהתאימו למודל הארי.
הדבר כלל עידוד ילודה של אנשי אס-אס, "טהורי דם" או ילדים ממוצא נורדי.
היבט נוסף של התוכנית היה חטיפת ילדים שהתאימו לסטריאוטיפ הנאצי מרחבי אירופה.
צוותי חוטפים מיוחדים פעלו בין השאר בנורווגיה, צרפת, פולין, אוקראינה ורוסיה.
אלפי ילדים שענו לקריטריונים של טוהר הגזע הועברו כך לגרמניה וגודלו כגרמנים נאצים.
כמעט כל הילדים האלה לא הוחזרו להוריהם בתום המלחמה.
הסופר ג'ק לונדון, בספריו The Sea-Wolf ו-Martin Eden, מתעמת עם העל-אדם של ניטשה והאינדיבידואליזם הקיצוני שלו.
הוא מחשיב זאת כתפיסה אגואיסטית ואנוכית.
מחזהו של ג'ורג' ברנרד שו, "אדם ועל-אדם" (Man and Superman) מתייחס לארכיטיפ של ניטשה.
גיבורו של המחזה הוא דמות סוררת המחשיבה עצמה מורמת מהצרכים הנורמליים של בני אדם.
ליאופולד ולוב ביצעו רצח בדם קר מתוך תפיסת על-אדם שהייתה להם לגבי עצמם.
הסיפור זכה לעיבודים רבים, ביניהם סרטו של אלפרד היצ'קוק "החבל".
ייתכן שהרעיון המקורי לדמות הקומיקס סופרמן (המילה Superman הופיעה באנגלית כתרגום של ג'ורג' ברנרד שו למילה Übermensch), היה נבל בעל מאפייני על-אדם ניטשאי.
שירו של הזמר דייוויד בואי, "The Supermen", מתוך אלבומו The Man Who Sold the World משנת 1970, נכתב בהשראת תורתו של ניטשה.
בסרטו של סטנלי קובריק 2001: אודיסאה בחלל מופיע פירוש ל"על אדם" לאחר שהאסטרונאוט דייב באומן עובר דרך החלל והזמן.
הוא מגיע לחדר בסגנון לואי ה-14 ובו הוא רואה את עצמו זקן יותר.
עצמו הזקן יותר רואה את עצמו עוד יותר זקן וזה רואת גרסה עוד יותר זקנה שלו.
דייב הזקן ביותר לאחר מכן הופך למעין "תינוק חלל" זוהר ומוקף בהילה ומרחף מעל כדור הארץ.
"עכשיו מעונן" הוא שם אלבום האולפן השני של זמר הרוק אביב גפן ולהקתו התעויוט, אשר יצא ביולי 1993.
תוך זמן קצר מאז שיצא הוכתר האלבום כ"אלבום זהב" (מעל 20,000 עותקים).
בהמשך הוגדר האלבום "פלטינה כפולה" עם מכירות של מעל 80,000 עותקים.
גפן יצא לסיבוב הופעות הנושא את שם התקליט שזכה אף הוא להצלחה גדולה.
השיר באלבום "שלכת" הוקלט בסגנון פופ.
עוד שיר שזכה להצלחה הוא "אולי".
שיר אהבה אקוסטי המדבר על אדם המחפש את הבחורה שהוא אוהב.
אחת ההשערות הייתה שהשיר נכתב על אילנה ברקוביץ'.
בשנת 2018 יצא האלבום לראשונה על גבי תקליט.
הסינגל שליווה את יציאת התקליט היה שיר הנושא, "עכשיו מעונן".
השיר הפך ללהיט ענק והוא לווה בקליפ.
בטרם יצא התקליט, שיר הנושא בוצע לראשונה בעונה הראשונה של הסדרה עניין של זמן בה השתתף.
בהמשך יצאו "בוכה על הקבר" ו"שיר הסמרטוטים".
"בוכה על הקבר" לווה בקליפ בו אמו של גפן יוצאת מתוך ארון קבורה.
השיר הפך ללהיט גדול והגיע למקום ה-6 במצעד הפזמונים העברי השנתי תשנ"ג של רשת ג'.
"עכשיו מעונן" הגיע למקום ה-9 ו"שיר הסמרטוטים" למקום ה-20. גפן עצמו הוכתר כזמר השנה.
סינגילם נוספים שיצאו לאור הם "רוצה לשכב איתך" ו"אל תדאג", אשר נכתב לבת זוגו של גפן לשעבר, קארין אופיר.
טל ברגר - קולות רקע (1)
"עכשיו ובימים האחרים" הוא קובץ השירה הראשון שפרסם יהודה עמיחי, ב-1955 (תשט"ו).
ראה אור בתל אביב בהוצאת "לקראת".
הספר נחשב לאחד מן הספרים החשובים בתולדות השירה הישראלית, וחולל מהפכה בשירה העברית לאחר פרסומו.
הנושאים בהם הוא עוסק הם בין היתר אובדן החיים במלחמת העצמאות, המתבטא בשירים כמו "אלוהים מרחם על ילדי הגן" ו"גשם בשדה קרב".
שם הספר הוא כשם הפסוק האחרון בשיר "אלוהים מרחם על ילדי הגן" (קיים ביצוע מוזיקלי לשיר זה של "האחים והאחיות" וביצוע מוזיקלי נוסף באלבום "מאחורי הצלילים" של מתי כספי ושלמה גרוניך, כמו גם לשיר נוסף של עמיחי, "אבי").
בנוסף, נכללים בקובץ שירי אהבה (ב"למעלה על העץ אצטרובלים": "אהבנו כאן", "ראי אנחנו שנים מספרים").
כתב העת "עכשיו", נקרא על שם הספר.
עמיחי זכה בפרס שלונסקי לשירה ב-1957 על ספר זה.
את שירי הקובץ ערך המשורר והעורך נתן זך.
עכשיו טוב הוא אלבום הבכורה של הזמר גלעד שגב, אשר יצא ב-20 במאי 2004.
העבודה על האלבום נמשכה כשנה וחצי והוא מכיל עשרה שירים מקוריים שכתב והלחין שגב.
בין השירים שבאלבום ניתן למצוא את "כותב לך סיפור", שיר הנושא לדרמה הטלוויזיונית "אפרסק" בכיכובם של אורנה בנאי ואורי קלאוזנר, "מותק שלי" ואת הלהיט "עכשיו טוב" שכתב שגב על אחיו הגדול שרון, אשר נהרג במהלך אימון בצה"ל.
"עכשיו טוב" סיפר על יום כיף מיוחד שבילו שני האחים יחד, שבועות ספורים לפני התאונה.
את השיר כתב שגב מתוך השלמה עם הכאב והאפשרות להביט קדימה.
עם צאת השיר, היו רבים שפירשו את הטקסט דווקא בהקשר הומוסקסואלי, עניין שהתקבל על ידי שגב בברכה.
השיר זכה להצלחה רבה במצעדים ובתואר "השיר המושמע ביותר ברדיו לשנת 2004".
בתורת המודלים ובאלגברה מופשטת, על-מכפלה היא בניה בסיסית של מודל חדש מתוך אוסף של מודלים בסיסיים בעלי אותה שפה.
כאשר כל המודלים הבסיסיים נלקחים להיות זהים, הבנייה נקראת על-חזקה.
הבנייה נעשית על ידי לקיחת המכפלה הקרטזית של המודלים וצמצומה לפי על מסנן.
על-מכפלות משמרות את התורה מסדר ראשון של הרכיבים שלהן , ולכן מאפשרות לבנות מבנים עשירים ולא סטנדרטיים מתוך מבנים פשוטים.
למשל, על-מכפלה של שדות תספק שדה חדש.
בפרט, אם ניקח על חזקה של השדה הממשי נקבל שדה, אך השדה החדש יכיל גם איברים שהם גדולים יותר מכל מספר טבעי (זה אפשרי כיוון שארכימדיות איננה תכונה מסדר ראשון).
נניח כי הם אוסף של מודלים בשפה , ו- הוא על מסנן על .
נגדיר יחס שקילות בין איברים של המכפלה הקרטזית - .
ההיגיון מאחורי ההגדרה הזו הוא שאנחנו חושבים על הקבוצות בעל המסנן כקבוצות גדולות, והקבוצות שמחוצה לו כקבוצות קטנות או זניחות, לכן שני איברים במכפלה הקרטזית שווים אם הם שווים כמעט בכל מקום במובן של על המסנן.
איברי המודל של על-המכפלה יהיו מחלקות השקילות תחת יחס השקילות הזה.
נסמן את מחלקת השקילות של ב-.
היחסים והפונקציות יוגדרו באופן דומה:
אם הוא שם של יחס -מקומי בשפה אז נגדיר:
אם הוא שם של פונקציה -מקומית בשפה אז נגדיר: .
כיוון ש- הוא מסנן, היחסים והפונקציות מוגדרים היטב ולא תלויים בבחירת הנציג של מחלקת השקילות.
נעיר כי ניתן לבצע את הבניה באופן מלא גם כאשר הוא רק מסנן, ולא על מסנן, אך במקרה הזה משפט Łoś לא יתקיים.
המשפט הבסיסי הנוגע לעל-מכפלות ועל חזקות טוען כי כל הנוסחאות מסדר ראשון שמתקיימות בחלק גדול ממרכיבי המכפלה, מתקיימות גם בעל המכפלה.
בפרט כל משפט (נוסחה בה אין משתנים חופשיים) שמתקיים בכל הרכיבים יתקיים גם בעל המכפלה.
הוכחת המשפט נעשית באינדוקציה על אורך המשפט, כאשר לשם הפשטות מתירים רק את כמת הקיום ואת הקשרים הלוגיים "וגם" ו"שלילה".
הנוסחאות האטומיות מהוות את בסיס האינדוקציה - שם המשפט נכון מההגדרה.
אם אז כיוון שהמשפט נכון בכל אחת מתת הנוסחאות , אוסף הנקודות ב- עליהן הנוסחה מתקיימת היא חיתוך שני אוספי הנקודות שבהן תת-הנוסחאות מתקיימות, וכיוון ש- מסנן - היא שייכת ל-.
אם אז מצד אחד - אם על המכפלה מקיימת את , אז קיים [g] עבורו ולכן מהנחת האינדוקציה אוסף האינדקסים בהם הוא בעל מסנן.
מצד שני, על ידי שימוש באקסיומת הבחירה נוכל לבחור את קואורדינטה-קואורדינטה (כאשר בקואורדינטות בהן הנוסחה לא מתקיימת נבחר את הערך באופן שרירותי).
המעבר דרך קשר השלילה משתמש בכך ש- הוא על-מסנן.
במקרה של על-חזקה, נובע מהמשפט כי ההעתקה שמתאימה לכל איבר ב- את מחלקת השקילות של הפונקציה הקבועה היא שיכון אלמנטרי של M בתוך על המכפלה.
מודלים הם שקולים אלמנטרית אם ורק אם יש להם על-חזקות איזומורפיות , מעל קבוצות אינדקסים ועל-מסננים מתאימים.
כמסקנה שימושית, ניתן לאפיין מחלקות אלמנטריות באופן הבא: מחלקה היא אלמנטרית אם ורק אם היא סגורה תחת איזומורפיזמים ועל-מכפלות והמחלקה המשלימה לה סגורה תחת על-חזקות; אם ורק אם היא ומשלימתה סגורות תחת איזומורפיזמים ועל-מכפלות.
במקרה שבו הוא על מסנן ראשי (כלומר על מסנן שמכיל את יחידון ) אז על המכפלה איזומורפית לרכיב .
כאשר העל מסנן מקיים תכונות נוספות (למשל סיגמא-שלמות), ניתן להרחיב את התוצאה של המשפט גם ללוגיקה בה אנו מתירים כמתים או קשרים על קבוצות אינסופיות (במקרה הזה - ).
תכונה זו משמשת רבות בתורת הקבוצות, בעיקר בעיסוק במונים גדולים, שם אנחנו רוצים לקבל מודל מבוסס היטב של תורת הקבוצות (כלומר מודל בו אין סדרה אינסופית יורדת של שייכות: ).
תכונה זו לא ניתן לבטא בלוגיקה רגילה מסדר ראשון, אבל ניתן לבטא בשפות מורחבות שמתירות נוסחאות אינסופיות.
נניח ש- הוא על מסנן על הטבעיים שמרחיב את המסנן הקו-סופי.
אם ניקח על-חזקה של השדה הממשי לפי על המסנן נקבל שדה שמכיל את הישר הממשי הרגיל ובו, למשל, יש איבר שגדול יותר מכל המספרים הממשיים: הפונקציה נמצאת מתחת לכל פונקציה קבועה רק במספר סופי של אינדקסים, ולכן מחלקת השקילות שלה גדולה יותר מהשיכון של כל מספר ממשי בעל-חזקה.
על-החזקה עדיין מקיימת את כל התורה מסדר ראשון של הישר הממשי ולכן היא מספקת מודל עבור אנליזה לא סטנדרטית.
לפי משפט מלצב, כל חבורה משוכנת בעל-מכפלה של תת-החבורות הנוצרות סופית שלה.
לכן, אם כל תת-חבורה נוצרת סופית מקיימת תכונה מסוימת, החבורה מקיימת את אותה תכונה.
למשל, אם כל תת-חבורה נוצרת סופית ניתנת לסידור, אז החבורה כולה ניתנת לסידור.
אם כל תת-חבורה נוצרת סופית היא ליניארית מדרגה קבועה, כך גם החבורה כולה (מכיוון שהבניה של על-מכפלות מתחלפת עם מטריצות: על-המכפלה של חוגי מטריצות מממד קבוע היא חוג המטריצות מעל על-המכפלה של חוגי הבסיס).
במתמטיקה, ובפרט בגאומטריה, על-מישור (נקרא גם היפר-מישור) הוא הרחבה של מושג המישור
למרחבים גאומטריים מכל ממד שהוא.
על-מישורים יכולים להיות תתי-מרחבים של מרחבים וקטוריים, מרחבים אוקלידיים, מרחבים אפיניים, מרחבים פרויקטיביים ועוד.
על-מישורים הם תמיד ביחס למרחב שבו הם נמצאים ועל כן תכונת העל-מישוריות היא תכונה יחסית.
בהכללה, על-מישור הוא תת-מרחב שה שלו הוא 1. בשל כך, עבור מרחבים מממד סופי , על-מישור במרחב הוא כל תת-מרחב מממד .
לדוגמה, עבור הישר החד-ממדי העל-מישורים הם הנקודות; עבור המישור הדו-ממדי העל-מישורים הם הישרים; במרחב התלת-ממדי העל-מישורים הם המישורים.
אחת התכונות המרכזיות של על-מישורים היא שהם חוצים את המרחב לשני חצאי-מרחבים.
עובדה זו משמשת לניסוח משפטי הפרדה כמו משפט ההפרדה העל-מישורית , משפט סטון-טוקי ומשפט האן-בנך.
בתחום למידת המכונה, על-מישורים משמשים כבסיס לאלגוריתם הסיווג "מכונת וקטורים תומכים" שמאפשר סיווג של נתונים במרחב אוקלידי כלשהו.
ההגדרה של על-מישור משתנה בהתאם לסוג המרחב הגאומטרי שבו עוסקים.
בהינתן מרחב וקטורי מעל שדה (לרוב הוא שדה הממשיים ) ותת-מרחב כלשהו , ייקרא על-מישור של אם ורק אם הקו-ממד שלו ביחס ל- הוא 1. כלומר, הוא על-מישור אם ורק אם כאשר הוא מרחב המנה של ביחס ל-.
מהגדרה זו ניתן לראות שאם הוא תת-מרחב של מרחב מממד סופי , אז הוא על-מישור אם ורק אם מממד .
במקרה שבו הוא מרחב אוקלידי עם המכפלה הפנימית הסטנדרטית, ההגדרה לעיל מתלכדת עם הגדרה באמצעות נורמל:
תת-מרחב יקרא על-מישור של אם ורק אם קיים וקטור כך ש-.
כלומר, קיים וקטור כלשהו כך ש- הוא מרחב כל הווקטורים המאונכים לו.
ניתן להוכיח כי וקטור זה הוא יחיד עד כדי הכפלה בסקלר שונה מאפס.
אם מתייחסים למרחב האוקלידי כמרחב אפיני ביחס לעצמו על ידי זיהוי כל וקטור גם כנקודה, ניתן להרחיב אף יותר את ההגדרה של על-מישור ולהכיל בתוכה גם הזזות.
במקרה זה, על מישור יהיה קבוצה מהצורה כאשר ו- קבועים.
ההשוואה לקבוע כלשהו במקום ל-0 מסיטה את העל-מישור.
ניתן להרחיב את ההגדרה לעיל של על-מישור במרחב האוקלידי לכל מרחב הילברט באשר הוא.
בהינתן מרחב הילבט מעל שדה עם המכפלה הפנימית , תת-מרחב ייקרא על-מישור ב- אם ורק אם קיים פונקציונל כך ש-.
אם הוא תת-מרחב סגור אז ניתן להראות כי הוא רציף ולכן בזכות משפט ההצגה של ריס קיים וקטור כך ש- לכל .
כלומר, ההגדרה של על-מישור עבור מרחבי הילברט מתלכדת עם ההגדרה של על-מישור למרחבים אוקלידים ו- הוא קבוצת כל הווקטורים המאונכים ל-.
כאמור, יחיד עד כדי הכפלה בסקלר.
נהוג לנרמל את ביחס לנורמה המושרית של המרחב ולהגדיר .
ניתן להוכיח כי יחיד עד כדי הכפלה במספר ממעגל היחידה המרוכב.
במקרה שבו המרחב הוא מעל שדה הממשיים , יחיד עד כדי סימן.
במקרים רבים, הביטוי היפר-מישור בהקשר של מרחבי הילברט כולל הנחת סגירות.
גם עבור מרחבי הילברט ניתן להתייחס אליהם כמרחבים אפינים ביחס לעצמם כדי לכלול הזזות בהגדרת העל-מישור.
בהינתן מרחב אפיני מעל שדה , קבוצה תקרא על-מישור של אם ורק אם היא מהצורה כאשר היא נקודה כלשהי ו- הוא על-מישור של במונחים של מרחבים וקטוריים כפי שהוגדרו לעיל.
כלומר, במרחב האפיני העל-מישור האפיני הוא בעצם על-מישור וקטורי ביחס לנקודה כלשהי שמתפקדת כראשית הצירים.
במקרה שבו המרחב האפיני הוא מממד סופי , ניתן לייצג כל על-מישור כמשוואה ליניארית יחידה על הקואורדינטות האפיניות של הנקודות המרחב.
כלומר, אם ו-, אז הוא על-מישור ב- אם ורק אם קיימים קבועים כך ש:
במקרה שבו העל-מישור עובר דרך ראשית הצירים כפי שנקבעה במערכת האפינית שלפיה נלקחו הקואורדינטות האפיניות.
בהינתן מרחב וקטורי והמרחב הפרויקטיבי המושרה ממנו , תת-מרחב יקרא על-מישור אם ורק אם קיימת נקודה ב- שאינה ב-, ושהוספה של כל נקודה כזו ל- תאפשר לפרוס את כל המרחב .
ניתן להוכיח כי אם הוא על-מישור ביחס ל- אז בהכרח הוא על-מישור ביחס .
במקרה שבו המרחב הפרויקטיבי הוא מממד סופי , ניתן לייצג כל על-מישור כמשוואה ליניארית הומוגנית על הקואורדינטות ההומוגניות שלה.
במרחב אפיני זוג על-מישורים ייקראו על-מישורים מקבילים אם ורק אם החיתוך שלהם ריק, כלומר .
נהוג לסמן זוג על-מישורים מקבילים בסימון .
ניתן להוכיח שיחס ההקבלה הוא יחס שקילות על כל העל-מישורים ב-.
ניתן להוכיח כי זוג על-מישורים הם מקבילים אם ורק אם כל אחד מהם נוצר מהשני על ידי הזזה.
כלומר, ו- הם על-מישורים מקבילים אם ורק אם קיים וקטור כך ש- כאשר הוא אופרטור ההזה .
בנוסף, במרחבים אפיניים מתקיימת אקסיומת המקבילים בעבור על-מישורים: בהינתן על-מישור ונקודה מחוצה לו , אזי קיים על-מישור יחיד כך ש- ו-.
בהינתן מרחב אפיני מממד סופי , ניתן להראות כי זוג על-מישורים הם מקבילים אם ורק אם הם משוואות המישור שלהן מופרדות על-ידי קבוע.
כלומר, קיימים פרמטרים כך שמשוואת העל-מישור של האחד היא ומשוואת העל-מישור של האחר היא .
עבור מרחבים וקטוריים שאינם אפינים אין משמעות לעל-מישורים מקבילים מכיוון שכל על-מישור בהכרח עובר דרך הראשית.
הדבר נכון גם למרחבים פרויקטיביים שבהם כל על-מישורים אשר מקבילים במובן האפיני, נפגשים באינסוף.
בהינתן מרחב אפיני מעל שדה שהמרחב הווקטורי שלו הוא מרחב הילברט ביחס למכפלה פנימית , ניתן להגדיר מרחק של נקודה מעל-מישור.
בהינתן על-מישור ונקודה כלשהי ניתן להוכיח כי קיים וקטור יחיד כך ש- מאונך לכל הווקטורים ב- וש-.
האורך , שהוא האורך של ביחס לנורמה המושרית מהמכפלה הפנימית, נקרא המרחק של מ-.
ניתן להוכיח כי המרחק של נקודה מעל-מישור הוא המרחק המינימלי מאותה נקודה לכל נקודה אחרת על העל-מישור.
יתרה מכך, אם שני על-מישורים מקבילים אז המרחק מכל נקודה בעל-מישור אחד לעל-המישור השני שווה, מה שמאפשר להגדיר מרחק בין שני על-מישורים מקבילים.
בהינתן מרחב הילברט מעל שדה הממשיים עם המכפלה הפנימית ועל-מישור עם נורמל ניתן להגדיר את שתי הקבוצות הבאות:
הקבוצות ו- יקראו חצאי-מרחבים וכשמם הם מחלקים את המרחב לשניים.
כלומר, בהינתן כלשהו, ניתן להוכיח כי או ש- או ש- או ש-.
עבור מרחב אפיני שהמרחב הווקטורי שלו הוא מרחב הילברט, ניתן להשתמש בהגדרות דומות כדי להגדיר חצאי מרחבים.
כלומר, בהינתן על-מישור אפשר להגדיר את שני חצאי המרחבים ו- זאת כאשר ו- מוגדרים ביחס לנורמל של .
לחצאי מרחבים חשיבות רבה בניסוחם של מספר משפטי הפרדה.
בהינתן מרחב הילברט מעל שדה עם המכפלה הפנימית וזוג על-מישורים , מגדירים את זווית דו-המישור בין ל- (נקראת גם זווית דיהדרלית) מוגדרת להיות הזווית בין שני הנורמלים לעל-מישורים בהתאמה.
באמצעות אי-שוויון קושי-שוורץ ניתן להגדיר את זווית זו כך ש (האורכים של הם בהכרח 1).
זווית דו-המישור מאפשרת לזהות עד כמה שני העל-מישורים קרובים זה לזה.
כלומר, אם שני המישורים זהים.
באופן דומה, אם אז שני העל-מישורים מאונכים זה לזה.
משפט ההפרדה העל-מישורית קובע כי בהינתן המרחב האוקלידי ושתי קבוצות קמורות אשר זרות זו לזו, קיים וקטור וקבוע כך ש:
המשפט נקרא משפט ההפרדה העל-מישורית מכיוון שניתן להסתכל על העל-מישור ולהבחין כי על-מישור זה מפריד את שתי הקבוצות לשני חצאי-מרחבים שונים, בחצי המרחב הראשון ו- בחצי המרחב השני.
משפט זה מהווה הבסיס לאלגוריתם האימון של מכונות וקטורים תומכים.
משפט סטון-טוקי (נקרא גם "משפט כריך הבשר") קובע כי בהינתן המרחב האוקלידי מצויד במידת לבג וקבוצות שכולן ממידה סופית, אזי קיים על-מישור (לאו דווקא העובר דרך הראשית), אשר חוצה כל אחת מהקבוצות לשני חלקים שווי-מידה.
המשפט ניתן להוכחה באמצעות משפט בורסוק-אולם.
משפט העל-מישור התומך קובע כי בהינתן המרחב האוקלידי וקבוצה קמורה , לכל נקודה על השפה של , קיים על-מישור כך ש:
מוכלת כולה באחד מחצאי המרחבים הנוצרים על-ידי
מישור מסוג זה נקרא מישור תומך של בנקודה .
מסקנה מיידית של משפט זה היא שכל קבוצה קמורה שווה לחיתוך כל חצאי-המרחבים הנוצרים על-ידי העל-מישורים התומכים שלה.
עכשיו זה טוב הוא סרט בריטי מסוגת דרמה רומנטית שבויים על ידי אול פארקר.
סרט המבוסס על רומן משנת 2007 בשם לפני שאמות, שנכתב על ידי ג'ני דאונהם ואומץ על ידי פארקר, שסיים באותו זמן לכתוב את התסריט לסרט מלון מריגולד האקזוטי.
הסרט שבו מככבים דקוטה פנינג, ג'רמי אירווין, ופאדי קונסידיין, מתרכז בסיפורה של טסה, בחורה הגוססת מלוקמיה המנסה לחוות כמה שיותר חוויות לפני מותה.
טסה, נערה החולה בלוקמיה לימפובלסטית חריפה, מנסה להשלים רשימה של דברים שהיא מעוניינת לעשות לפני מותה.
רשימה זו כוללת עישון סמים, נהיגה במכונית, השתתפות במסיבה, צפייה בזריחה ועוד.
חברתה זואי עוזרת לה להשלים את הרשימה.
הוריה של טסה גרושים, אמה לא נוכחת מספיק בחייה ואביה מגן עליה בהגנת יתר עד שגורם לה להרגשת חנק.
במהלך הסרט טסה מתאהבת בשכנה אדם, המטפל באימו שמנסה להתאושש ממות בעלה.
דקוטה פנינג - טסה סקוט
פאדי קונסידיין - אביה של טסה
אוליביה ויליאמס- אמה של טסה
אדגר קנהם - קאל סקוט, אחיה של טסה
קאיה סקודלריו - זואי ווקר, חברתה של טסה
"עכשיו זה טוב" זכה לביקורות מעורבות מהמבקרים כאשר הוא שוחרר בספטמבר 2012. הגארדיאן העניק לו שניים מתוך חמישה כוכבים ואמר כי "הסרט לא ממש מצליח לעלות מעל אוסף של קלישאות, למרות כמה הופעות די מוצלחות של השחקנים".
האמפייר (מגזין) העניק לסרט שלושה מתוך חמישה כוכבים, בעודו מציין שהסרט "לא אחיד אבל בסופו של דבר מצליח לרגש עם הופעות מפתיעות של קונסידיין וויליאמס, המצליחים לזהור מעל לצוות השחקנים הצעיר.
העיתון Birmingham Mail ציין ש"אם אתה אוהד של סרטיו של ניקולס ספארקס – או מחפש סרט מפואר וטוב שבו תוכל לבכות כהוגן – אז צפייה בסרט זה לא יהיה ההחלטה הכי גרועה שתוכל לבחור.
העיתון היומי, הNorwich Evening News, ציין "שהסרט מוותר על כל הרגשנות ומביא לקהל רגעים שאומנם לא מרגישים ריאליסטים אבל אי אפשר להתעלם מהעובדה שבתוך כל העצב שלהם, הם מהנים נורא."
האתר Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 58%, המבוסס על ביקורותיהם של 26 מבקרים.
עכשיו ולתמיד הוא סרט דרמה רומנטית אמריקאי שיצא לאקרנים ב-1998, בהשראת האגדה סינדרלה.
הסרט בבימויו של אנדי טננט ומככבים בו דרו ברימור, אנג'ליקה יוסטון, ודאגרי סקוט.
התסריט נכתב על ידי טננט, סוזאנה גראנט, וריק פארקים.
המוזיקה המקורית נכתבה לסרט על ידי ג'ורג' פנטון.
שיר הנושא "תחבק אותי" מבוצע על ידי להקת הרוק טקסס.
מרכיבי הפנטזיה העל-טבעיים של המעשייה הוסרו, והעלילה מוצגת כדרמה היסטורית המתרחשת בצרפת טרום המהפכה.
הסרט נחשב לגרסה מודרנית, פוסט-פמיניסטית לסיפורה של סינדרלה.
במאה ה-19, הגבירה ז'אן מורו מזמינה את האחים גרים לארמון שלה, כשהיא מספרת להם כי הסיפור סינדרלה מתבסס על סיפורה האמיתי של דניאל דה ברבראק.
היא מראה להם את הציור של דניאל ואת נעל הזכוכית שנעלה.
הסיפור מתרחש במאה ה-16 בצרפת.
אוגוסט דה ברבראק (ירון קרבה) הוא אלמן ואב לדניאל (אנה מגוויר) בת השמונה.
אוגוסט מתחתן בשנית עם רודמילה דה גנט (אנג'ליקה יוסטון), ברונית עם שתי בנות, מרגריט וז'קלין (אליזבת' ארל ואלכס פולי).
בערב הראשון לאחר הנישואין הוא מביא לדניאל את ספרו של תומאס מור אוטופיה.
שבועיים אחר כך, בעודו יוצא לנסיעת עסקים, הוא לוקה בליבו ומת.
הדבר גורם לרודמילה לקנא בילדה, ולנהוג בה באכזריות בעשר שנים הבאות.
רודמילה לא מעוניינת לעסוק בחקלאות, ועל מנת שתוכל לשלם מיסים היא מוכרת, בזה אחר זה, את עובדי האחוזה.
היא חולמת לעזוב את האחוזה ולשוב לחצר המלוכה.
דניאל בת השמונה עשרה (דרו ברימור) נאלצת לשרת את אחיותיה בביתה שלה.
מרגריט (מייגן דודס) מפונקת, אכזרית וקצרת מזג, והבת המועדפת על רודמילה.
ג'קלין (מלאני לינסקי), בעלת אופי עדין הרבה יותר, הנופלת קורבן להצקות מאמה ומאחותה.
בוקר אחד דניאל רואה אדם גונב את סוסו של אביה המנוח.
היא זורקת עליו תפוחים מסל שסחבה, עד שהוא נופל מהסוס.
אז היא מזהה שהגנב הוא הנסיך הנרי (דאגרי סקוט).
הנרי מביא לה מטבעות זהב בתמורה לכך שלא תספר לאיש שראתה אותו.
הוא מספר לה כי ברח מארמונו, מכיוון שהוריו, המלך פרנסיס (טימותי וסט) והמלכה מארי (ג'ודי פרפיט), נחושים שיינשא לנסיכת ספרד, גבריאלה.
לאחר מכן הוא ממשיך בדרכו.
במהלך בריחתו נתקל הנסיך הנרי בצוענים השודדים מלאונרדו דה וינצ'י (פטריק גודפרי) את המונה ליזה.
הנרי רודף אחרי הגנב ומחזיר לדה וינצ'י את התמונה.
בשלב זה, השומרים שנשלחו לתפוס אותו עולים על עקבותיו, והוא נאלץ לחזור לביתו.
בינתיים, דניאל זוממת לקנות חזרה את מוריס (וולטר ספארו), משרת אהוב, אותו מכרה הברונית על מנת לשלם את חובותיה.
לשם כך היא משיגה שמלה נאה ומתלבשת כאשת חצר.
כשהיא לבושה במלבושים אלה, הנרי שומע אותה מתווכחת עם מוכר העבדים (אל אשטון), כשהיא מפגינה טיעונים סוציאליים.
הנרי מתרשם מאוד ושואל לשמה.
דניאל משיבה ששמה הוא ניקול, שהיה שמה של אמה שנפטרה בלידתה.
באותו לילה, המלך פרנסיס אומר להנרי שהוא עורך נשף לכבודו של דה וינצ'י.
בנשף יהיה הנרי חייב להכריז על כלתו: גבריאלה או מישהי אחרת.
בזמן שדניאל מבלה עם החבר שלה, גוסטב (לי אינגלבי), הנרי רוכב באזור.
דניאל מתחבאת על מנת שלא יזהה אותה וגוסטב מגלה להנרי היכן דניאל גרה.
לאחר שיצאה ממחבואה, רצה דניאל לביתה, מתלבשת בשמלה מהודרת, ומבלה את היום עם הנרי שלוקח אותה לספריה.
בדרך חזרה הם מותקפים על ידי צוענים.
דניאל משתמשת בתבונתה על מנת להחלץ מצרה זו והשניים מתנשקים לראשונה.
למחרת בבוקר, דניאל תופסת את רודמילה ומרגריט לוקחות ממנה את שמלתה, ואת נעלי הזכוכית שאמה השאירה לה.
לאחר שמרגריט מטיחה בדניאל עלבונות בשל מות אמה, דניאלה חוטפת את הנעליים, מכה את מרגריט בפניה, ורודפת אחריה.
מרגריט מאיימת לזרוק את הספר אוטופיה לתוך האח, אם דניאל לא תחזיר לה את הנעליים.
דניאל נבהלת ומחזירה לרודמילה את נעלי הזכוכית, אך מרגריט עדיין שורפת את הספר אוטופיה.
דניאל שבורת הלב, סופגת הלקאה על התנהגותה, וג'קלין מנסה לנחם אותה.
במהלך שיחה עם המלכה מארי, רודמילה מגלה כי דניאל היא הרוזנת המסתורית ששבתה את ליבו של הנרי.
היא משקרת למלכה, ואומרת לה שדניאל מאורסת לאדם אחר.
כשרודמילה הזועמת שבה לביתה היא נועלת בו את דניאל.
גוסטב מנסה לחלץ אותה ומזעיק את לאונרדו דה וינצ'י לעזרה.
דה וינצ'י משחרר את דניאל, ויחד עם השמלה של אמה, ונעלי הזכוכית, מעצב לה תלבושת מרשימה לנשף.
כאשר דניאל מגיעה לנשף, רודמילה חושפת את דניאל, ומגלה להנרי שהיא משרתת.
דניאל מנסה להסביר את הנסיבות, אבל הנרי כועס על ההטעיה, ולא מאמין לה.
דה וינצ'י מוצא נעל זכוכית שדניאל השאירה מאחוריה שברחה.
הוא נוזף בכעס בהנרי על הגישה שלו, ועוזב אותו עם הנעל.
אך לאחר שהוא מבין עד כמה אומללה גבריאלה בשל נישואים אלה, הוא מבין כי הוא עדיין אוהב את דניאל, ומבטל את החתונה.
הנרי מחפש את דניאל, ומגלה כי היא נמכרה לפייר לה פיו (ריצ'רד אובריין), אציל אכזר שהטריד אותה בעבר.
במקביל, לאחר שפייר אוזק את דניאל ותוקף אותה במטרה לאנוס אותה, היא מתגוננת, וחותכת את פייר בפניו.
היא מאיימת עליו שהיא יודעת להשתמש בחרבות, וכי תסרס אותו אם לא ישחרר אותה.
פייר נותן לדניאל את המפתח לאזיקים שעל ידיה.
הנרי מגיע אחרי שדניאל יוצאת מן האחוזה.
הוא מתנצל ומציע לדניאל נישואין, באמצעות נעילת נעל הזכוכית על רגלה.
לורן, הקפטן של המשמר, מבקש מרודמילה ובנותיה להגיע לארמון בלבוש מפואר ההולם את מעמדן.
הנשים חושדות בהזמנתו אך הוא מניח את דעתן.
כאשר הן מגיעות לארמון, המלך פרנסיס מאשים את רודמילה ששיקרה למלכה בנוגע לאירוסיה של דניאל.
רודמילה מודה כי ייתכן שהגזימה, אך עשתה זאת למען בנותיה האהובות.
מרגריט מנסה להתחמק מהאשמות, בכך שהיא מכריזה על עצמה כקורבן למזימות של אמה.
התנהגותן מכעיסה את המלך שמשתיק את שתיהן.
המלכה מארי שוללת את תואר הברונית מרודמילה, ומאיימת להגלות אותה, אלא אם כן מישהו בחצר המלוכה ידבר בזכותה.
הנרי מציג אותה כאשתו, ודניאל מבקשת מהמלכה שתתייחס אליהן כפי שיתייחסו אליה.
רודמילה ומרגריט נידונות לעבודה במכבסה.
בגלל טוב הלב שלה לדניאל, ז'קלין אינה נענשת, ובמקום זאת, יש להניח שהתחתנה עם קפטן המשמר לורן והפכה לאחת מנערות החצר של דניאל.
אחרי שדה וינצ'י נותן להנרי ולדניאל ציור, הם מתנשקים שוב.
הסרט נגמר כאשר חוזרים לאחים גרים ולגבירה, המסבירה להם שהיא צאצאית של הנרי ודניאל, ושהסיפור אמיתי.
הסרט זכה בעיקר בביקורות חיוביות.
באתר עגבניות רקובות הסרט זכה בציון של 91%.
באתר מציינים כי מדובר בעיבוד משעשע ומעניין לאגדה ישנה, וכי ברימור עושה את הסרט.
באתר Metacritic היא זכתה בציון של 66.
בשנת 2019 עובד הסרט למחזמר בהפקת תיאטרון אליאנס.
ספרון המחזמר ומילות השירים נכתבו על ידי מארסי הייזלר והלחנים על ידי זינה גולדריץ'.
במחזמר מככבים סיירה בוגס, טים רוגן, רייצ'ל יורק ודייוויד גאריסון.
"עכשיו מעונן" הוא שיר רוק ישראלי שנכתב, הולחן ובוצע על ידי אביב גפן, שבביצוע המקורי של השיר לוּוה בלהקתו "התעויוט".
השיר יצא לאור כסינגל בשנת 1993, ונכלל באלבום באותו שם של גפן כשיר הנושא שלו.
גרסה באנגלית של השיר נכללת באלבום הבכורה של הצמד בלאקפילד (2004) וכן באלבומו הבינלאומי הראשון של גפן, Aviv Geffen (2009).
את השיר כתב אביב גפן בביתו, בעת שהיה בן 17, תקופה שבה הוריו יהונתן גפן ונורית גפן התגרשו, ולאחר שעבר משכונת נווה איתמר בנתניה לתל אביב, והתגורר עם אמו בעקבות הגירושין.
השיר נכלל באלבומו השני של גפן, "עכשיו מעונן", ויצא לאחר שאלבומו הראשון "זה רק אור הירח" כשל מסחרית באותה תקופה (אך בהמשך זכה להצלחה).
בתקופת פרסומו של השיר שיחק גפן בסדרה "עניין של זמן" (טלוויזיה החינוכית) את אביב, נער מבולבל ומבודד חברתית, ושר את השיר באחד מפרקי הסדרה (בשינוי מילים מסוים).
בשיר מתאר הדובר את עצמו, ביתו ומשפחתו.
הוא מכנה את עצמו "אדם מבולבל".
את הבית הוא מכנה מקום די מגעיל ומפחיד.
הוא מזכיר את גירושי הוריו ומציין כי אביו "שותה בקבוק אחרי בקבוק".
אביו יהונתן גפן ציין בריאיון שנים לאחר מכן כי נפגע מן השורה הזו בשיר.
בסיום הפזמון שלאחר הבית הרביעי עובר גפן משירה אישית לשירה קבוצתית וקורא בצעקה "אנחנו דור מזוין".
בהופעותיו היה אביב גפן שר את השיר עד לבית הרביעי.
הוא היה מסיים לשיר ופוצח בהפסקה קלה.
לאחר מכן היה שואל בצעקה את הקהל "רוצים שינוי?".
לאחר שהקהל היה משיב לו היה ממשיך את השיר מן הקטע של "אנחנו דור מזוין".
בעקבות השיר, "דור מזוין" היה לביטוי שגור.
"עכשיו זה אחרת" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שרית חדד, אשר לא נכלל באף אלבום שלה.
השיר יצא לאור ב-27 ביוני 2018, כסינגל החמישי שלה בשנה הזו, על ידי חברת התקליטים אבי גואטה הפקות בע"מ.
השיר הגיע למקום השני במצעד של מדיה פורסט, והשלישי במצעד של רדיו אמצע הדרך.
השיר נכתב על ידי אבי אוחיון, הולחן על ידי אוחיון ומתן דרור והופק על ידי דרור גם כן.
השיר הוא מעין בלדת פופ המספרת בתוכה סיפור על שברון לב במערכת יחסים, והיא משלבת בתוכה גם את סגנון הים-תיכוני.
על השיר אמרו מאקו כי: "בשיר זה, שרית חדד חושפת בפנינו את הצד הפגיע שלה, כשהיא מתמודדת עם שיברון לב ומנסה לתקן את מערכת היחסים שלה".
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר מכיל בתוכו גם את מילותיו, והוא מציג בתוכו הנפשות של שעון בכמה צבעים שונים.
נכון ל-25 באוגוסט 2018, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-3 מיליון צפיות.
עכשיו קרוב הוא פזמון עברי אשר נכתב והולחן על ידי עידן רייכל, הופק על ידי רייכל בשיתוף עם גלעד שמואלי ובוצע על ידי תמיר נחשון.
השיר יצא לאור בינואר 2013 כסינגל הראשון מתוך האלבום החמישי של הפרויקט של עידן רייכל, רבע לשש, אשר זכה במעמד "אלבום פלטינה מרובעת".
השיר זכה במקום השישי במצעד הפזמונים השנתי של רשת ג' ובמקום השני במצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ, מיד אחרי שיר נוסף מתוך האלבום רבע לשש, "בלילה".
השיר זכה לקאבר בביצוע הזמרת הקובנית דנאי סוארס בשם "Closer Now" אשר כולל דגימה מתוך השיר המקורי, הקאבר נכנס לאלבומה השני של סוארס, Palabras Manuales.
נכון לספטמבר 2025, לשיר יש למעלה מ-25 מיליון צפיות ביוטיוב.
"עכשיו נשארנו שנינו" הוא סינגל, שהוקלט על ידי הזמר והמוזיקאי הישראלי עידן רייכל.
השיר יצא לאור ב-12 במאי 2019 כסינגל שלא מתוך אלבום, דרך חברת התקליטים הליקון.
בסמוך לצאתו נכנס השיר אל המקום החמישי במצעד השבועי של מדיה פורסט.
ב-23 ביוני 2019 יצא רמיקס לשיר אשר נוצר על ידי המפיק המוזיקלי הישראלי עופר ניסים.
השיר נכתב, הולחן והופק על ידי עידן רייכל, דולב רם ופן חזות.
טרם פורסם הווידאו קליפ המלא לשיר, העלה רייכל לערוץ היוטיוב שלו את האודיו הרשמי של השיר, אשר מציג בתוכו את עטיפת הסינגל.
על־לאומיות, או לחלופין, מדינת העל האירופית היא מערכת פוליטית בין־ממשלתית בין־לאומית המקיימת הנהגה המיוצגת מכל המדינות החברות באיחוד האירופי.
החלטותיה של ההנהגה גוברות על החלטות מדינות הלאום, חוקיה נכתבים למען שיפור הקהילה האירופית ככלל, ללא התייחסות למדינות הלאום כפרט.
האיחוד האירופי הוא ארגון על־לאומי המאפשר לחבריו לאגד את ריבונותם כדי להשיג השפעה גלובלית רבה יותר.
על כן קמה המערכה הפוליטית העל־לאומית, מתוך רצון של המדינות לוותר על סמכויותיהם ולהעבירם למוסדות משותפים שיחליטו עבור כולם וההחלטות יהיו מחייבות.
ה"על־לאומיות" האירופית באה לידיי במערכת פוליטית ולא מדינה מכיוון, שלאיחוד אין כוח כפייה באמצעות משטרה וכוחות ביטחון (לרגע זה).
כוח זה עדיין שייך למדינות הלאום.
האיחוד מסתמך על המדינות החברות בו לאכוף את התקנות והחוקים בשביל קידום האיחוד כולו.
אינטגרציה אזורית היא תהליך בין שתי מדינות או יותר המסכימות לשתף פעולה בעשייה משותפת למען מטרה נעלה, לרוב למען השגת שלום, יציבות אזורית ועושר עבור המדינות החברות.
הליך אינטגרציה נע בתוך מנעד בין אי אינטגרציה כלל לאינטגרציה מוחלטת שתוצאתה היא הקמת מדינה חדשה.
הליך האינטגרציה לרוב מתחיל כתהליך אינטגרציה כלכלי, שבו מדינות שונות מסכימות להסיר את חסמי הסחר ביניהן, חסמי סחר יכולים להיות מכסים (מיסים המוטלים על יבוא למדינה), מכסות (מגבלה לכמות המוצר שניתן לייבא) והגבלות גבול.
השלב השני הוא השוק האחיד, שבו הכלכלות של המדינות הקואופרטיביות משתלבות עד שכל החסמים לתנועות העבודה, הסחורות וההון מוסרים ובנוסף מתקיים איחוד מכסים.
צעד נוסף בתהליך האינטגרציה הכלכלית עשוי להיות אימוץ מטבע משותף, כאשר המדיניות מוסדרת על ידי בנק מרכזי יחיד.
השלב האחרון הוא אינטגרציה פוליטית: לאחר איחוד הכלכלות לשוק אחיד, נראה שיש צורך במדיניות משותפת במדיניות חברתית (חינוך, בריאות, דמי אבטלה ופנסיה) ובמוסדות פוליטיים משותפים.
זוהי אינטגרציה פוליטית ושיאה מתרחש כאשר המדינות הקואופרטיביות משולבות עד שהן חולקות את אותה מדיניות חוץ וממזגות את צבאותיהן.
למעשה, הן יוצרות מדינה חדשה.
ניתן לראות כי האיחוד פועל באופן מלא באינטגרציה הכלכלית אם כי יש עוד סייגים בנושא הפוליטי שעל כן אין לאיחוד צבא ומדיניות חוץ אחידה, מה גם שלא כל המדינות החברות אימצו את האירו, המטבע "הלאומי".
יש עוד הרבה ויכוחים בין המדינות החברות לבין יישור קו מוחלט בקבלת ההחלטות שמתקבלת בפרלמנט האירופי.
אך חשוב לזכור שזהו תהליך ויכול להיות שעוד מספר שנים יעבור האיחוד הליך מלא אך כעת זה המצב.
אמנת ליסבון לקחה את חלוקת התפקידים בין הקהילה האירופית והמדינות החברות בה וביטלה ברובה את התפקידים הבין־ממשלתיים והתמקדה יותר בגופים העל־לאומיים.
הגופים העל־לאומיים שמרו על כוחם והמדינות החברות באיחוד נתונות לחסדיו.
כעקרון כל החלטות הגופים הללו צריכות להיות מעוגנות בחוק המדינה, שיהיה לו אכיפה וענישה בהפרותיו.
עניין האכיפה הוא עניין מסורבל ופועל אחרת בין המדינות השונות, יש מדינות שאוכפות ומקפידות לכללי החוק ויש מדינות הרואות בחוק כלא רלוונטי עבורם או פוגע בצורה מסוימת במדינה ועל כן מעלימות עין והחוק הוא ככתוב בלבד ולא מיושם במדינה.
האיחוד האירופי מבוסס על שלטון החוק.
כל מה שהאיחוד האירופי עושה מבוסס על אמנות, המוסכמות מרצון ובאופן דמוקרטי על ידי המדינות החברות בו.
החוק והצדק מאושרים על ידי רשות שופטת עצמאית.
הממשל האירופי עובד עם מוסדות על־לאומיים אשר מיוצגים על ידי הנבחרים השונים מהמדינות החברות.
עקרון היסוד של הממשל ומוסדותיו היא לאזן בין האינטרסים הלאומיים לבין האינטרסים של האיחוד.
קיימים שלושה מוסדות ראשיים של מערכת פוליטית זו שעוסקת בכך:
- מועצת השרים – גוף המייצג את האינטרסים הלאומיים של כל מדינה, בדרך כלל אלו שרי החוץ של מדינות הלאום או שרים הנוגעים באותם נושאים ספציפיים.
מועצת השרים נותנת לכל מדינה, גם הקטנה מבין המדינות החברות, לקחת חלק בהחלטות ולוודא ששום חוק אירופי אינו פוגע במדינות הלאום ומשרת את כלל האיחוד.
הנציבות – האינטרס הקהילתי, רשות מבצעת, המחוקקת חוקים לטובת הקהילה.
אנשי הנציבות "מצווים" לשכוח את לאומם ולהפוך להיות אירופאים – רק אירופאים.
הם צריכים לחשוב רק לטובת האיחוד וקהילת האיחוד ללא קשר מהיכן הגיעו.
יתרה על כך, אם לא יפעלו מתוך רצון לקדם את הקהילה האירופית ככלל יודחו מתפקידם.
הנציבות היא מוסד העל־לאומי הגדול והחשוב ביותר בפועל בשביל הקהילה האירופית המשותפת שנוצרה ופועלת רק לטובת אירופה כישות אחת, שלא מתעניינת במדינות הלאום בפרט.
- הפרלמנט – גוף דמוקרטי המייצג את עמי אירופה, לכל מדינה מוקצים מספר מושבים בפרלמנט בהתאם לגודלה (רעיון זה דומה לפרלמנט האמריקאי בהתאם לאלקטורים).
הפרלמנט כגוף אינו מחוקק, אלא יותר מפקח ומבקר על פעילויות האיחוד אך גם מאשר את תקציב האיחוד.
דרך המשילה של האיחוד היא בין על־לאומית לבין־ממשלתית.
ההבדל בין ארגון בין־ממשלתי לארגון על־לאומי הוא, שארגון בין־ממשלתי מורכב ממדינות לאום והוא מקדם שיתוף פעולה ותיאום וולונטריים בין חבריו.
ההחלטות וההסכמים שהושגו בארגון מסוג זה אינם ניתנים לאכיפה, והחברים נשארים עצמאיים.
ההיבט המכריע הוא שהחברים בו אינם מוותרים לו על שום כוח (או ריבונות).
ארגון על־לאומי שונה משום שמדינות חברות אכן מוסרות את הכוח בתחומים ספציפיים לארגון הגבוה יותר, במקרה שלנו הוא ממשל האיחוד.
החלטות המתקבלות על ידי ארגון על־לאומי חייבות להישמע על ידי המדינות החברות.
לעיתים קרובות ישנם בתי משפט כדי לקבוע מתי התרחשו הפרות, אם כי לעיתים קרובות מנגנוני אכיפה אינם יעילים כפי שהם בתוך מדינות לאום.
אם כן ניתן לראות שאכן יש באיחוד אלמנטים על־לאומיים ובין־ממשלתיים בו זמנית.
האיחוד האירופי פועל רק כאשר הפעולה תהיה יעילה יותר ברמת האיחוד מאשר ברמה הלאומית.
על פי עקרון המידתיות, פעולת האיחוד האירופי חייבת להיות מוגבלת למה שנדרש כדי להשיג את מטרות האמנות של האיחוד האירופי.
המדינות החברות העניקו סמכות שיפוט סופית בענייני חוקי האיחוד האירופי לבית הדין האירופי לצדק, שפסקי הדין שלו צריכים להיות מכובדים על ידי כולם.
הנציבות, המוסד העל־לאומי הראשי, מחליטים החלטה שעוברת בקריאות בפרלמנט ובמועצה לקבלת אישור החוק.
קיימת העברת כוח בתחומים ספציפיים אך היא מאוד מוגבלת ונשארת בגבולות של האמנות והחוקים ולא יכולה לזוז מהם הרבה, .
מפני שהאיחוד נוקט באמצעי זהירות כה רבים הוא עצמו לא מצליח ליצור מבנה ארגוני יציב מספיק ועל כן משקלים שונים לוועידות ולכנסים שלו ולתוקף החוק שנכנס במדינות השונות.
לאיחוד האירופי יש אלמנטים על־לאומיים ואלמנטים בין־ממשלתיים ולא ניתן להגדיר אותו כארגון על־לאומי או בין־ממשלתי.
הוא איננו מדינה וגם לא ארגון בין־לאומי טיפוסי, זוהי תערובת של השניים האירופים חלוקים בדעתם עד כמה המדינות החברות באיחוד האירופי צריכות להיות משולבות הרבה יותר.
יש הסבורים שהיא צריכה להתקדם לקראת הפיכתה לפדרציה; אחרים חושבים שיש להתייחס בזהירות לאינטגרציה נוספת ואף כאלה הסוברים שיש לפרק את האיחוד ככלל.
החברים השואפים להפיכת האיחוד לפדרציה טוענים כי איחוד מלא יוביל לכלכלה יציבה, אמינה ובטוחה בהרבה מהקיימת.
בנוסף הם טוענים כי העולם התקדם והלאום האישי הוא איננו סיבה מספקת להישאר מאחור.
הטענה היא שהעולם מתקדם בצעדי ענק לעבר גלובליזציה עולמית ושמי שצריך להיות בראשה הוא האיחוד האירופי, כגוף אמין המקדש את זכויות האדם והאזרח בכל העולם.
החברים הטוענים שיש להתייחס לאינטגרציה בזהירות מתונה מייחסים חשיבות רבה לריבונותה של כל מדינה בפני עצמה.
המדינות עצמן עוד מלאות ברצונות משלהן ואיננן מוכנות להעביר את הריבונות הראשית בידיי גורמים שאינם לאומיים.
הטענה העיקרית שהאינטגרציה צריכה להיות הליך ארוך ומחושב כך שהאזרחים יוכלו להרגיש בנוח, שהשינויים נעשים בצורה דמוקרטית מספקת ושאף אזרח אירופאי לא ירגיש כאילו מדינתו איננה אחראית עליו עוד.
הליך האינטגרציה צריך להיות זהיר מפני הפחד מהמדינות החברות שיחליטו לעזוב כפי שבריטניה עשתה.
כאשר האיחוד ידרוש יותר מידיי כוח שולט מהמדינות החברות הן יכולות להרגיש מאוימות ושהן מאבדות את ריבונותן וכוח שלטונן ויפסיקו את החברות באיחוד.
המעטים שרוצים בפירוק האיחוד טוענים כי הוא איבד את ראשית דרכו.
הם טוענים שהאיחוד נכנס יותר מידיי למדיניות מדינות הלאום וכופה עליהם חוקים שאינם מסכימים איתם.
הם לא רואים עין בעין את האינטגרציה וחושבים שגבולות הפעולה של האיחוד נחצו מזמן ועל כן יש לפרקו ושכל מדינת לאום תחזור לעשות כנראות עיניה.
באביב 2022 נערך סקר בקרב האירופים ותוצאותיו הראו כי כמעט שני שלישים (65%) מהאירופאים רואים בחברות באיחוד כדבר חיובי המייצר דברים טובים עבור נחלת הכלל, זוהי התוצאה הגבוהה ביותר מאז 2007 שהדעה החיובית אז עמדה על 58% אהדה.
ניתן להבין שרוב האירופאים רואים באיחוד כדבר חיובי, יש לשקול את מעשיו מספר פעמים ולדון עליהם אך הרוב איננו חושב שיש לפרקו.
עכשיו תורי הוא סינגל של הזמרת הישראלית רוני דלומי, שיצא לאור ב-27 באפריל 2010, ושימש כשיר האודישנים של העונה השמינית של תוכנית המציאות כוכב נולד.
ב-30 באוגוסט 2009 זכתה רוני דלומי בעונה השביעית של תוכנית המציאות כוכב נולד.
בהתאם למסורת התכנית, נבחרה דלומי לשיר את "שיר האודישנים" שילווה את האודישנים לעונה השמינית של התכנית.
השיר "עכשיו תורי" נכתב והולחן למטרה זו בידי מוש בן ארי.
השיר יצא לרדיו כסינגל ב-27 באפריל 2010. במצעד השנתי של רשת ג של אותה שנה, הגיע השיר למקום ה-22.
עכשיו עכשיו הוא סינגל שהוקלט על ידי הצמד המוזיקלי הישראלי אילן ואילנית.
את השיר הוציאה לאור בשנת 1970 חברת התקליטים הד ארצי, והוא נכלל כרצועה הראשונה באלבום האולפן הרביעי של הצמד "אילן ואילנית".
השיר נכתב על ידי אהוד מנור והולחן על ידי נורית הירש.
ב-7 בספטמבר 1970 נכנס למצעד הפזמונים השבועי של "קול ישראל" במקום התשיעי.
שבוע לאחר מכן ב-14 בספטמבר עלה למקום השמיני – המיקום הגבוה ביותר בו דורג.
ב-26 באוקטובר, לאחר חמישה שבועות צעידה רצופה, יצא מהמצעד.
עכשיו קרוב היא תוכנית אירוח ישראלית, המשודרת בערוץ הידברות (ערוץ 97).
התוכנית עלתה לראשונה לשידור באפריל 2023, עד לסיומה ביולי 2023. העונה השנייה עלתה לשידור ב-15 באפריל 2025.
התוכנית עוסקת במפגש בין א.
נשים בחברה הישראלית ובעלי מכנה משותף המחבר ביניהם, כגון בני משפחה שהאחד מהם חזר בתשובה, בעלי מקצוע או עבר משותף (למשל שירות צבאי או חברות בהרכב מוזיקלי), שותפים להתמודדות ספציפית (הורים שכולים או פוסט טראומטיים) או שליחות חינוכית וחברתית (אנשי חינוך מיוחד וחסד).
התוכנית נפתחת בשיחה רנדומלית ("סמול-טוק") של הנפגשים.
בהמשך עוברים המשתתפים למשחק קלפים שבו יצטרכו להתקיל אחד את השני/ה בשאלות.
התכנית מסתיימת ב"מרתון" שאלות קצרות עליהן נדרשים המשתתפים לענות תשובות קצרות וממוקדות.
מספר הפרק אורחים.ות תאריך שידור מקורי 1טהוניה רובל & שירעוז אבהר15 באפריל 20252רמי שני & עמנואל סקעת22 באפריל 20253הודיה גורי & הדס גניס13 במאי 20254אייל בוצחק & עופר פרי20 במאי 20255אבירם מאיר & אליהו ליבמן27 במאי 20256עמרי אלון & איתי שאבי10 ביוני 20257דוד אסולין & אלכס רוזנוולד3 ביולי 2025
"עכשיו כולם ביחד" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנית.
את השיר הוציאה בשנת 1985 לאור חברת התקליטים הד ארצי, והוא נכלל כרצועה השנייה וכשיר הנושא של אלבום האוסף החמישי של הזמרת, עכשיו כולם ביחד.
"עכשיו כולם ביחד" נכתב והולחן על ידי אהוד מנור וקובי אשרת, שגם הפיק אותו.
לצד השירים הישנים שנכללו באוסף עכשיו כולם ביחד, הוציאה אילנית גם כמה שירים חדשים.
"עכשיו כולם ביחד" נמנה ביניהם.
"עכשיו כולם ביחד" הוא אלבום האוסף החמישי של הזמרת הישראלית אילנית.
את האלבום הוציאה בשנת 1985 לאור חברת התקליטים הד ארצי על גבי אריך-נגן בקטלוג BAN-15131. על מנת לקדם את הוצאתו פרסמה קדם לאוסף שני סינגלים, "בללייקה" ו"עכשיו כולם ביחד" כשיר הנושא שלו.
"עכשיו החיים" הוא אלבומו הרביעי של הזמר אברהם טל, שיצא לאור ב-1 במרץ 2016 על ידי חברת התקליטים "הד ארצי".
האלבום זכה להצלחה מסחרית, מכר למעלה מ-80,000 עותקים והגיע
"בוקר טוב פרדס חנה" ו"הימים עוברים" היו לשירים מובלים מהאלבום בנוסף יצאו מספר דואטים באלבום: "להיעלם בך" עם מארינה מקסימיליאן ו"תן לי מנגינה" עם להקת הדג נחש אשר גם נכלל באלבומם "שותפים בעם".
"עכשיו הלב מוכן" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית גלי עטרי.
את השיר הוציאה ב-4 במאי 2025 לאור חברת התקליטים NMC כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.
השיר נושא מסר של תקווה, ריפוי פנימי ושאיפה לאחדות חברתית.
השיר נכתב על ידי מורן דוד ואליאור רביד, ונולד על רקע תקופה מורכבת בחברה הישראלית לאחר טבח שבעה באוקטובר.
לדברי עטרי, היא התחברה לשיר בשל המסר המרכזי שבו — קריאה לפיוס פנימי כאבן יסוד לשלום בין בני אדם.
עטרי מתארת את השיר ככזה שמכיל גם את תחושת הכאב והגעגוע על רקע מציאות קשה, אך גם תקווה לעתיד טוב יותר, מאוחד יותר.
לדבריה, "אחרי כל מה שעברנו מרגיש שעכשיו הלב מוכן", משפט המהווה גם את שם הסינגל ומסכם את הלך הרוח שהוא מבקש להעביר.
בביקורת שכתב יוסי חרסונסקי על השיר נטען כי השיר ממשיך את הקו המוזיקלי המזוהה עם הזמרת – סגנון רך, הגשה מאופקת והרמוניה פשוטה ומנחמת.
השיר עוסק ברעיון של שלום פנימי והתחדשות רגשית, אך לפי הביקורת, הקישור שנעשה על ידי עטרי מחוץ לשיר לאירועי 7 באוקטובר 2023 אינו בא לידי ביטוי ממשי בטקסט עצמו, שנותר כללי ומופשט.
המנגינה והעיבוד תואמים את הקווים המוכרים של יצירתה של עטרי, ופונים בעיקר לקהל הוותיק שלה.
הביקורת מצביעה על כך שהשיר אינו מציע חידוש מהותי מבחינה לירית או מוזיקלית, אך משמר את היכולת של עטרי להעביר רגש בעדינות ובדיוק.
"עכשיו כשאתה כאן" הוא סינגל של הזמר אריק איינשטיין שכתב והלחין גיא בוקאטי.
הסינגל שוחרר ב-18 באוקטובר 2011, יום שחרורו של גלעד שליט משבי החמאס לאחר 5 שנים.
גלעד שליט הוא ישראלי שנחטף בהיותו חייל צה"ל בשירות סדיר, באזור כרם שלום ב־25 ביוני 2006 על ידי מחבלים פלסטינים, שהשתייכו לארגוני הטרור חמאס, ועדות ההתנגדות העממית וצבא האסלאם.
באותו היום אמר איינשטיין כי הוא חש שמחה אדירה וכי אינו מתכוון להקליט שיר אודות האירוע.
חרף דברים אלו, ב-15 באוקטובר, שלושה ימים בלבד לפני שחרור שליט מהשבי, נודע כי איינשטיין יקליט שיר שיוקדש לשליט.
תחילה נטען כי ארקדי דוכין יכתוב וילחין אותו, אולם לבסוף היה זה שותפו המוזיקלי של איינשטיין, גיא בוקאטי, שעשה זאת.
בוקאטי אף סיפק את קולות הרקע לשיר.
לשיר הופק וידאו קליפ שהוקרן לראשונה בשידור מיוחד של ערוץ 2 ב-20 באוקטובר, יומיים לאחר שחרור שליט מהשבי.
השיר נכתב והולחן בתוך יום אחד, והוקלט ביום שלאחר מכן חרף מנהגו של איינשטיין להכיר את השיר למשך תקופה לפני הקלטתו, כדי להספיק לפרסם את השיר לפני שחרור שליט.
הבית הראשון מתייחס לרגע שבו נודע על חתימת העסקה.
איינשטיין מכנה אותו "רגע מתוק".
הבית השלישי, הרביעי והחמישי בשיר פונה ישירות לשליט.
בין היתר, אומר איינשטיין לשליט לקחת את הזמן באיטיות, לא לרוץ מהר ואף לבכות אם יש צורך בכך.
בסוף הבית החמישי נאמר כי הפחד ששליט לא יחזור הרתיע והפחיד את אזרחי ישראל.
בריאיון לאולפן שישי בנובמבר 2014, שנה בדיוק לאחר מותו של איינשטיין, סיפר שליט לבוקאטי שהוא התחבר בעיקר לבית השלישי בשיר וכן שהשיר חיזק אותו לאחר שחרורו.
בשני הבתים האחרונים אומר איינשטיין לשליט שאוהבים לשמוע את שמו ושישנה אהבה גדולה בעקבות חזרתו.
בנוסף הוא אומר לו לקחת "מה שאפשר" ושלא יתבייש כלל, משום ש"חיכינו רק לתת לך כל מה שתבקש".
על אף שעם שחרורו של שליט הוציאו זמרים רבים בישראל שירים לכבודו, השיר של איינשטיין קיבל יחס מיוחד ויוצא דופן.
אורי זר אביב מעיתון "הארץ" טען שהשיר "כתוב מנקודת מבט של ציפייה וידיעה כי גלעד שליט באמת חוזר הביתה".
עם זאת, חגי אוזן מ"וואלה" כתב כי: "אם אריק איינשטיין היה זמר מזרחי הוא כבר היה חוטף ביקורת על המהירות בה הקליט שיר לגלעד שליט, אבל יש דברים שכנראה לזמרים מזרחיים עדיין אסור".
בדבריו התייחס אוזן לשיר "מזמור לגלעד" של אייל גולן.
העיתונאי ומבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי נתן לשיר דירוג של 4.5 כוכבים מתוך 5. בביקורת שפרסם באתר האינטרנט שלו שיבח את לחנו ומילותיו של השיר וטען כי הוא "משירי ארץ ישראל היפה, לא זוכר איזה חלק ממנה".
ב-26 בנובמבר 2013 הלך איינשטיין לעולמו.
שנה בדיוק לאחר מותו, בנובמבר 2014, נפגש שליט עם גיא בוקאטי.
במהלך השיחה אמר שהשיר חיזק ועודד אותו מאוד לאחר שחרורו.
"עכשיו התור לאהבה" הוא שיר שכתב והלחין עוזי חיטמן.
השיר יצא לאור בשנת 2005, באלבום הנושא את אותו שם, שהושלם לאחר מותו של חיטמן.
השיר נכתב במקור עבור הזמר אריק איינשטיין, ויצא לאור באלבום ה-31 שלו, "לאן פרחו הפרפרים" באוגוסט 1997.
השיר עוסק בהתמודדות עם קשיים במערכת יחסים והבחירה להתחיל מחדש מתוך הבנה ואהבה.
איתי לוי והזמרת נרקיס ביצעו דואט משותף של השיר בשנת 2012, באירוע לציון יום ההולדת ה-100 של יצחק רבין.
הזמר עמיר בניון, הקליט גרסה של השיר באלבומו "שירי ארץ אהבה" משנת 2013.
הזמר יגאל בשן ביצע את השיר בהופעה חיה במועדון הזאפה בשנת 2013.
אורי שכיב, הזוכה במקום השלישי של "אקס פקטור ישראל", ביצע את השיר במחנה האימונים של בתוכנית בנובמבר 2013.
נועם דדון, הזוכה במקום השני של התוכנית "בית ספר למוסיקה", ביצע את השיר בעונה השלישית של התוכנית בשנת 2015.
הראל סקעת ביצע את השיר בית העדות להנחלת זיכרון השואה, במושב ניר גלים, מתוך עצרת יום הזיכרון לשואה ולגבורה תשע"ט, 2019.
אחיינו של עוזי חיטמן, הזמר אוהד חיטמן, מבצע את השיר בהופעות משירי עוזי חיטמן, "אוהד חיטמן שר חיטמן".
ב-1 באוקטובר 2024, הוציא הזמר עומר אדם קליפ לשיר, כשהוא לבוש במדי צה"ל, כחלק מפרויקט של בנק לאומי, שמטרתו "לחתן את לוחמי ולוחמות המילואים".
בשנת 2015, הועלה מופע בשם "עכשיו התור לאהבה" לזכרו של עוזי חיטמן ששודר בערוץ הראשון, במלאת עשור למותו.
במופע שרו משיריו, אמנים שונים בליווי התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוחו של רפי קדישזון.
"עכשיו תורך" הוא אלבום האולפן השלישי של הזמר-יוצר הישראלי ליעם חכמון, שיצא לאור ב-18 בנובמבר 2024 בהוצאה עצמית.
האלבום כולל 12 רצועות, ובמהדורת התקליט המוגבלת נכללת רצועת בונוס נוספת.
האלבום נוצר בשיתוף פעולה עם המפיק המוזיקלי דין אלבז במהלך 2023–2024, לאחר שני אלבומיו הקודמים של חכמון, "שיחות עם אלוהים" (2021) ו"אל תפרוש" (2022).
חכמון, המזוהה עם סגנון המשלב פופ, היפ הופ ואלמנטים ים-תיכוניים, שיתף פעולה באלבום עם אמנים ומפיקים שונים, בהם עטר מיינר, אסי ישראלוף, ליאל נחתום ומיש בז'רנו.
מהאלבום יצאו כסינגלים מקדימים השירים "הכי יפה בארץ", "ילד טוב", "נסיכה קומפלט" ו"נעלם" (ששימש כשיר הנושא של הסרט "אמא פריים טיים"), ולאחר צאת האלבום יצא כסינגל השיר "בלילות" עם עטר מיינר, שבנוסף נכלל בפסקול הסרט "לשחרר את שולי סאן" של שלישיית מה קשור.
בנוסף לגרסה הדיגיטלית, יצאה מהדורה מוגבלת של תקליט ויניל במשקל 180 גרם, בצבע צהוב-אדמדם, ממוספרת וחתומה.
המהדורה כללה את 12 הרצועות המקוריות ורצועת בונוס שלא הופיעה בגרסה הדיגיטלית.
"עכשיו טוב" הוא האלבום האולפן השני של הזמר רביב כנר שיצא ב-12 בספטמבר 2024. מהאלבום יצאו מספר סינגלים "כל גיבור נשבר", לא ראיתי את זה בא, "אצלי הכל בסדר" ו"הביתה".
שלושה מהם, "כל גיבור נשבר", "לא ראיתי את זה בא" ו"אצלי הכל בסדר", יצאו כסינגלים וזכו להצלחה בתחנות הרדיו.
במצעדי הפזמונים, השירים "כל גיבור נשבר" ו"אצלי הכל בסדר" הגיעו למקום החמישי, בעוד שהשיר "לא ראיתי את זה בא" הגיע למקום השני.
זהו האלבום השני של האמן, שיצא לאחר אלבום הבכורה שלו, רסיסים, שזכה להצלחה רבה בזכות שירי הנושא "רסיסים", "רוצה שלום", "נשלים את הכל" ו"מים עמוקים".
רביב כנר אמר אם צאת האלבום:
כל שירי האלבום נכתבו לפני מלחמת חרבות ברזל, למעט שיר מספר 9, "עכשיו טוב".
שיר זה, שנכתב במהלך המלחמה, נושא את שם האלבום ומושר בלשון נקבה.
"עכשיו מעונן" הוא אלבום ההופעה השני של הזמר-יוצר הישראלי אביב גפן ולהקת הרוק התעויוט, אשר יצא לאור ב-25 ביוני 2011.