tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
2004, שחקנית הקומית של Top TV (על "Von Trapped" בתפקיד מריה מוגן; "Life Begins" בתפקיד מגי מי)
קרוליין לנגפורד היא שחקנית ישראלית.
לנגפורד נולדה לשירלי הייל ולבארי לנגפורד , שהיה איש עסקים, אמרגן (לתקופה קצרה היה אמרגן של טום ג'ונס ודייוויד בואי) ובמאי טלוויזיה ב-BBC, בלונדון.
אחיה הוא הפסל ג'רמי לנגפורד.
המשפחה עברה לגור במקומות שונים לעיתים תכופות, עברה למלבורן, אוסטרליה בסוף שנות ה-60, ולבסוף עלתה לישראל ב-1972, כשהייתה בת 14. בישראל, הפך אביה לבמאי תוכניות הבידור של הטלוויזיה הישראלית ואילו אמה חזרה לאנגליה התאהבה ברופא שיניים ונשארה שם.
לנגפורד החלה את דרכה כזמרת והנחתה מופע של כישרונות צעירים שביים אביה בארי לנגפורד.
ב-1980 הוזמנה להשתתף בסרט המתיחות הראשון של יהודה ברקן ויגאל שילון "חייך אכלת אותה" בתפקיד משני.
במהלך צילומי הסרט העלתה כמה רעיונות למתיחות והפכה לכוכבת הראשית שלו לצד ברקן.
בזמן צילומי הסרט הלכה למבחן בד לסרט נוסף, "מלך ליום אחד של אסי דיין ונבחרה לתפקיד הראשי.
שני הסרטים זכו להצלחה רבה בקופות, לנגפורד הפכה לכוכבת, והשתתפה בשנות ה-80 של המאה ה-20 בעוד שורה של סרטים שוברי קופות: "שגעון של אבא" (1981), "עם ישראל חי" (1981), עדות מאונס (1984), "בנות" (1985), ועוד שני סרטי מתיחות של יהודה ברקן ויגאל שילון "ניפגש בסיבוב" (1986) ו"ניפגש בחוף" (1987).
בשנת 2002 שיחקה בתפקיד משנה בסדרת הדרמה "בקצב הקצב" ששודרה בערוץ 3, שהייתה מעיין מחווה לשנות ה-80 וסרטי הבורקס.
בשנת 2013 השתתפה בסדרת הדוקו-ריאליטי "מחוברים", בעונה בה עקבה הסדרה אחרי בנה ליאור דיין.
בשנת 2016, השתתפה בתוכנית הטלוויזיה "האחיות המוצלחות שלי" בתפקיד אמן של האחיות, וחזרה לגלם את התפקיד ב-2018 ו-2019 בעונות השנייה והשלישית של הסדרה.
בשנת 2020 השתתפה בסדרה "נורמלי" בהשראת סיפורו האמיתי של בנה ליאור דיין, ובה היא משחקת את אמו.
לנגפורד הכירה את אסי דיין ב-1980 בצילומי הסרט "מלך ליום אחד" שאותו ביים.
לאחר שנתיים של מגורים משותפים נישאו השניים.
התגוררו בקיראון, שם גם נולד בנם המשותף, ליאור, ב-1983.במהלך הנישואים עם אסי דיין קרוליין נכנסה להריון ואסי דיין מימן את ההפלה.
בעקבות דיכאון סב לידתי שבו לקתה ולאחר שבני הזוג התגרשו נשלח ליאור בגיל שנתיים למשפחה אומנת בקיבוץ דביר.
היא ואסי חזרו לגור ביחד בשנת 1986, אך נפרדו וחודש אחר כך נסע דיין ללוס אנג'לס והתחתן עם סמדר קילצ'ינסקי.
בשנת 1990 עברה לנגפורד ללונדון ומאוחר יותר עברה לניו יורק, שם החלה לעבוד כשחקנית תיאטרון.
היא לקחה שיעורי משחק בסטודיו של לי שטרסברג, שם הכירה את בעלה השני, מייקל, שחקן שלימד במקום.
לאחר שנתיים של חיים משותפים נישאו בני הזוג ונולדה לה בת.
לאחר כשש שנות זוגיות נפרדו בני הזוג.
לאחר גירושיה שבה לישראל עם בתה והתגוררה ברעננה.
לנגפורד הכירה את גיל בקנשטיין, גרוש עם שני ילדים, שהתגורר בעבר בניו ג'רזי, סוכן ביטוח בענף היהלומים.
השניים נישאו ומתגוררים ב, לוס אנג'לס.
לנגפורד יזמה את הכנסתו של בנה, ליאור, למוסד גמילה מסמים באזור לוס אנג'לס.
היא ליוותה אותו באופן צמוד בתהליך הגמילה שארך כשנתיים.
קרוליין מתילדה, נסיכת בריטניה , הייתה נכדתו של ג'ורג' השני, מלך בריטניה ואשתו של כריסטיאן השביעי, מלך דנמרק.
קרוליין מתילדה נולדה ב-22 ביולי 1751 בבית לסטר, לונדון, לפרדריק, נסיך ויילס שמת כשלושה חודשים קודם לידתה, ולאוגוסטה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג, בתם של פרידריך השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, ומגדלנה אוגוסטה, נסיכת אנהלט-צרבסט.
ב-1 באוגוסט הוטבלה קרוליין מתילדה, וסנדקיה היו אחיה ג'ורג', נסיך ויילס, אחותה אוגוסטה, נסיכת בריטניה ודודתה קרוליין, נסיכת בריטניה.
אוגוסטה גדלה בבית לסטר ובארמון קיו, ואהבה את החיים ואת הרכיבה.
בנוסף היא הייתה זמרת מוכשרת, וידעה לדבר באיטלקית, צרפתית וגרמנית.
בשנת 1764 עלתה הצעה לשדך בין בית הנובר הבריטי לבית אולדנבורג הדני, ובתחילה יועדה לשם כך אחותה לואיזה, נסיכת בריטניה, אולם לבסוף ב-10 בינואר 1765 התארסה קרוליין מתילדה עם בן דודה כריסטיאן, נסיך הכתר של דנמרק.
ב-14 בינואר 1766 במהלך ההכנות לחתונה מת חמיה פרדריק החמישי, מלך דנמרק, וארוסה עלה לשלטון במקומו ככריסטיאן השביעי, מלך דנמרק.
ב-1 באוקטובר אותה שנה נערך טקס הנישואין על ידי שליח - הנסיך אדוארד, דוכס יורק ואולבני בארמון סנט ג'יימס, וכעבור יומיים עזבה קרוליין מתילדה את בריטניה בדרכה לדנמרק, שם נערך טקס הנישואין הרשמי ב-8 בנובמבר בארמון כריסטיאנסבורג.
קרוליין מתילדה התקבלה בחום בקופנהגן, אולם בעלה שסבל מבעיות נפשיות היה קר כלפיה ולקח זמן רב עד שמימש את הנישואים.
היו שמועות בחצר המלוכה על כריסטיאן כי הוא הומוסקסואל, אולם לא היה בהם ממש והיו לו כמה פילגשים.
בחודשים יוני-יולי 1767 בילה כריסטיאן את הקיץ בדוכסות שלזוויג-הולשטיין, ביחד עם חצרו ושריו.
במהלך שהותו באלטונה טופל כריסטיאן על ידי יוהאן פרידריך שטרואנזה, שהצליח לשפר מעט את בריאותו וזכה לחיבתו.
כריסטיאן שכר אותו כרופאו האישי באפריל 1768, על מנת שילווה אותו במסעו לפריז וללונדון דרך הנובר בין מאי 1768 לינואר 1769. במאי 1768 העניק המלך לשטרואנזה את התואר "יועץ המדינה" (etatsråd).
בתקופה זו החלו יחסיו של שטרואנזה עם קרוליין מתילדה, כאשר בניסיון להקל על מחלתו של כריסטיאן גרם לו להיפגש יותר עם קרוליין מתילדה, ולאחר מכן טיפל בה בעת מחלתה, וכך קנה את אמונה, ובינואר 1770 היו יחסיהם של שטרואנזה והמלכה לעובדה הידועה לכל.
שטרואנזה לקח חלק פעיל בחינוכו של יורש העצר, פרדריק, ועשה זאת על פי עקרונות הנאורות ועקרונות החינוך להם הטיף ז'אן-ז'אק רוסו.
בקיץ אותה שנה נפגשה קרוליין מתילדה עם אמה אוגוסטה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג, כשהיא מלווה בשטראונזה ולבושה מכנסיים, שבאותה עת היו דבר מאוד לא מקובל.
אמה רצתה להעיר לה על הקשר עם שטראונזה, אולם לא הצליחה לדבר עמה ביחידות, וכששאלה אותה על דרכה בשלטון, זלזלה בה קרוליין מתילדה והתעלמה מהצעתה.
בית אולדנבורג היה נערץ על העם הדני, ויחסיה הגלויים של קרוליין מתילדה עם הרופא הגרמני היוו עלבון מתמשך כלפי בית המלוכה.
את הקיץ של 1771 בילה שטרואנזה, ביחד עם כריסטיאן וקרוליין מתילדה, ועם אנוולד ברנדט, בטירת הירשהולם בצפון קופנהגן, ושם נותר עד לסוף הסתיו.
ב-7 ביולי ילדה המלכה בת, לואיזה אוגוסטה, נסיכת דנמרק, וניתן צו לפיו ייחגג המאורע באמירת תפילת טה דאום חגיגית בכל הכנסיות בממלכה.
המלכה האם, יוליאנה מריה מבראונשווייג-וולפנביטל, קשרה עם אצילים אחרים, ביניהם רנטצאו ואשברג, להפלתו של שטרואנזה.
בבוקרו של ה-17 בינואר, נאסרו שטרואנזה, ברנדט, וקרוליין מתילדה, בחדריהם בארמון.
קרוליין מתילדה התוודתה על יחסיה עם שטרואנזה, נישואיה לכריסטיאן בוטלו, אולם בלחץ בריטי היא לא הוצאה להורג, אלא גורשה לצלה שעל יד הנובר שבגרמניה ולא ראתה שוב את ילדיה, נסיך הכתר פרדריק ובתה לואיזה אוגוסטה, נסיכת דנמרק.
קרוליין מתילדה כמעט לא עזבה את צלה, מלבד לביקורים קצרים בהנובר, וב-10 במאי 1775 מתה במהלך מגפת שנית.
ב-8 בנובמבר 1766 התחתנה אוגוסטה עם כריסטיאן השביעי, מלך דנמרק, ממנו נולדו לה שני ילדים:
לואיזה אוגוסטה, נסיכת דנמרק (1771–1843), התחנה עם פרידריך כריסטיאן השני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג
קרוליין מתילדה, נסיכת דנמרק (בדנית: Arveprinsesse Caroline-Mathilde; 27 באפריל 1912 – 12 בדצמבר 1995) הייתה נכדתו של פרדריק השמיני, מלך דנמרק ואשתו של קנוד, נסיך הכתר של דנמרק.
קרוליין מתילדה נולדה ב-27 באפריל 1912 בשאפרגארדן, קופנהגן, להאראלד, נסיך דנמרק, בנו של פרדריק השמיני, מלך דנמרק, ולהלנה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, בתם של פרידריך פרדיננד, דוכס שלזוויג-הולשטיין וקרולינה מתילדה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג.
ב-8 בספטמבר 1933 התחתנה קרוליין מתילדה עם בן דודה קנוד, נסיך הכתר של דנמרק, השניים התגוררו בארמון פרדנסבורג, ונולדו להם 3 ילדים.
ב-20 באפריל 1947 מת חמיה כריסטיאן העשירי, מלך דנמרק, וגיסה פרדריק התשיעי, מלך דנמרק עלה לשלטון במקומו.
בתחילה שימש בעלה קנוד כיורש העצר, אולם בשנת 1953 נולדה אחייניתו מרגרטה, והפרלמנט העביר חוק המבטל את ההעדפה הגברית בהעדפת הבן הבכור, ובעקבות כך היא הפכה ליורשת העצר.
בשנת 1976 מת בעלה קנוד, וב-12 בדצמבר 1995 מתה קרוליין מתילדה בארמון סורגנפרי, קופנהגן.
ב-8 בספטמבר 1933 התחתנה קרוליין מתילדה עם קנוד, נסיך הכתר של דנמרק, ונולדו להם 3 ילדים:
קרוליין אליזבת שרה נורטון הייתה אשת חברה, סופרת, משוררת, מחזאית ופעילה חברתית למען זכויות נשים.
כשקרוליין נפרדה מבעלה המתעלל היא גילתה שאין לה שום זכות משפטית בלי בעלה, בעוד שהוא היה יכול מתוקף זכויותיו החוקיות למנוע ממנה גישה לבניהם ולרכושה.
בעלה גם האשים אותה בניאוף עם ידידה הקרוב ויליאם לם, לורד מלבורן, שהיה אז ראש ממשלת בריטניה, ואחרי ניסיון סחיטה כושל גרר את לם לבית המשפט.
הוא אמנם הפסיד במשפט, אך השערורייה שנוצרה כמעט הפילה את הממשלה, ופגעה בקרוליין.
קרוליין נולדה בלונדון לתומס שרידן ולקרוליין הנרייטה קאלאנדר.
אביה היה שחקן, חייל ופקיד קולניאליסטי ואמה הייתה סופרת שפרסמה שלושה ספרים קצרים.
הוריה השתייכו למשפחות בעלות קשרים ענפים אבל בעלות הכנסה מועטה, וכשתומס מת בשנת 1817 המשפחה נקלעה לקשיים כלכליים ונאלצה להיעזר בתמיכתם של חברים.
עם יציאתן לחברה, קרוליין ואחיותיה זכו להצלחה חברתית וכונו בשל יופיין וכישוריהן שלושת הגראציות.
שתי אחיותיה זכו לנישואים מוצלחים מבחינה חברתית ואישית, למרות מצבה הכלכלי של המשפחה.
קרוליין קיבלה רק הצעת נישואים אחת, לה נעתרה בגיל תשע-עשרה, למרות חששות וספקות, בשל החשש להיות לנטל על משפחתה.
ב-30 ביולי 1827, היא נישאה לג'ורג' צ'אפל נורטון עורך דין, נציג פרלמנט ובן אצולה, שהתגלה כבעל קנאי ורכושני הנתון להתקפים של אלימות בהיותו שיכור.
אי הצלחתו של נורטון במקצוע בו בחר תרמה גם היא לחיכוכים בין בני הזוג והביאה למריבות על כסף.
החל משנות נישואיה הראשונות קרוליין השתמשה ביופייה, בשנינותה ובקשריה הפוליטיים כדי לבסס את עצמה כמארחת וכאושיה חברתית, וזכתה לאויבים ומעריצים כאחד.
ביו ידידיה היו אדוארד בולוור-ליטון, בנג'מין דיזראלי, מרי שלי ולאופולד הראשון מלך הבלגים.
למרות גאוותו וקנאתו, נורטון עודד את אשתו להשתמש בקשריה כדי לקדם את הקריירה שלו, ובשנת 1831, בזכות השפעתה, הוא מונה לשופט שלום במשטרת לונדון.
באותה תקופה קרוליין החלה לעסוק בכתיבה, הן כמקור נוסף לפרנסה והן כמוצא לרגשותיה.
בשנת 1836 אחרי ויכוח נוסף בין קרוליין לבעלה, קרוליין הלכה לבקר את אחותה.
במהלך הביקור אחד המשרתים הגיע ואמר לקרוליין שילדיה וחפציהם נלקחו באופן בלתי מתוכנן מהבית.
קרוליין עברה להתגורר עם אחיה, ובעלה הכריז על הפירוד ביניהם באופן פומבי ומשפיל.
נורטון האשים את קרוליין בניהול רומן עם לורד מלבורן, שכיהן אז כראש הממשלה, הוא ניסה לסחוט את לורד מלבורן ומשזה לא הצליח הוא גרר אותו למשפט.
נורטון אמנם הפסיד במשפט, אך השערורייה שנוצרה כמעט הפילה את הממשלה.
הפסדו של נורטון לא הועיל לקרוליין.
היא איבדה את חברותו של לורד מלבורן, המוניטין שלה נפגע, ומפני שבעלה לא הצליח להוכיח שהיא בגדה בו, לא הייתה להם את העילה החוקית שנדרשה אז עבור השגת גירושין.
אחרי הפירוד קרוליין גילתה שכאישה נשואה אין לה זכויות חוקיות ומעמד משפטי משל עצמה.
נורטון מנע מקרוליין גישה לילדיהם עד שבנם הצעיר מת אחרי שפצע שספג במהלך תאונת רכיבה לא טופל כיאות והוביל למותו מזיהום בשנת 1842. נורטון אמנם זימן את קרוליין לראות את בנה כשהבין את חומרת המצב, אך היא לא הספיקה להגיע בזמן.
קרוליין שלא הספיקה להיפרד מבנה ראתה בנורטון אחראי למותו של בנם.
לאחר התאונה נורטון אפשר לקרוליין להיפגש עם בניה תחת מגבלות מסוימות, אך הוא המשיך להקשות על חייה.
בשל מצבה האישי, קרוליין הפכה לפעילה נלהבת לקידום חוקים המקדמים צדק חברתי, בעיקר כאלה המעניקים זכויות לנשים נשואות וגרושות.
כאשר הפרלמנט דן בנושא הרפורמה בגירושין בשנת 1855, קרוליין הגישה לחברי הפרלמנט תיאור מפורט על נישואיה, ותיארה את הקשיים שעמדו בפני נשים כתוצאה מהחוקים הקיימים.
בעיקר בזכות פעילותה האינטנסיבית (שכללה מכתב למלכה ויקטוריה) הועברו בפרלמנט החוקים הבאים:
חוק המשמורת על פעוטות 1839 - אפשר לנשים פרודות או גרושות לקבל חזקה על ילדיהן עד לגיל שבע, ולקבל גישה אליהם גם לאחר מכן.
חוק דיני משפחה 1857 - שינה את הליך הגירושים והפך אותו לפחות יקר ומסובך מאשר בעבר.
חוק נכסי נשים נשואות 1870 - העניק לאישה נשואה בבריטניה, לראשונה, זהות משפטית נפרדת מבעלה, דבר שאפשר לה להחזיק בכסף ולרשת נכסים.
חוק המשמורת על פעוטות לא עזר לקרוליין עצמה, כי בעלה העביר את ילדיה לסקוטלנד שם החוק לא חל עם קבלתו.
המאבק של קרוליין התמקד בהרחבת זכויותיהן המשפטיות של נשים, והיא לא הייתה מעורבת במאבק הסופרג'יסטי, ואף הצהירה במאמר בו הגנה על עצמה מפני ההאשמה שהיא רדיקלית כי היא איננה מאמינה בשוויון בין גברים לנשים.
קרוליין זכתה בחופש שלה רק עם מותו של בעלה בשנת 1875. היא נישאה לידיד ותיק, הסופר והפוליטיקאי סר ויליאם סטירלינג מקסוול במרץ 1877. כעבור שלושה חודשים, ב-15 ביוני 1877, היא מתה בלונדון.
קרוליין אן סיוורד היא דוגמנית ומלכת יופי לשעבר אנגלייה.
היא הופיעה בסרט אוקטופוסי בסדרת סרטי ג'יימס בונד, וב-2012 השתתפה בסדרה התיעודית "Wonderland" של ה-BBC בפרק "הייתי פעם מלכת יופי".
קרוליין קרוגר (בנורווגית: Karoline Krüger; נולדה ב-13 בינואר 1970) היא זמרת נורווגית.
הופעתה הראשונה בטלוויזיה הייתה בגיל אחת עשרה בתוכנית הילדים והנוער "Halvsju".
ב-1986 החלה להופיע בתוכנית מוזיקה של NRK.
פריצתה הגדולה הייתה בהיותה תלמידת תיכון בת שמונה כשזכתה ב"מלודי גראנד פיקס", תחרות המוזיקה הבוחרת את נציגות נורווגיה לאירוויזיון עם שירה "For vår jord".
היא השתתפה באירוויזיון 1988 שנערך בדבלין והייתה במקום החמישי.
בסוף 1988 גם יצא אלבומה הראשון "Fasetter", שנמכרו ממנו בצרפת כ-300,000 עותקים.
היא שרה את שיר הנושא לסרט הקומדייה הרומנטית הצרפתי "L'Étudiante", בו שיחקה סופי מרסו.
לאחר מכן בוצע השיר בגרסת כיסוי על ידי ריצ'רד סנדרסון.
ב-2008 הופיעה בתפקיד קטן בסרט "Mannen som elsket Yngve", סרט להט"ב אודות נער התאהב בבן כיתתו.
פרס ה-Karolineprisen, המוענק מדי שנה לתלמידי תיכון בעלי הישגים בתחום הספורט, האמנות והתרבות נקרא על שמה.
היא נשואה לזמר סיגווארד דאגסלנד (Sigvart Dagsland) ולהם שתי בנות.
קרולין בורדו היא פוליטיקאית אמריקאית, שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השביעי של מדינת ג'ורג'יה.
בורדו, שמאז 2003 שימשה כפרופסורית בבית הספר למדיניות ציבורית ע"ש אנדרו יאנג באוניברסיטת המדינה של ג'ורג'יה, נכנסה לתפקידה ב-3 בינואר 2021.
בורדו נולדה בעיר רואנוק שבמדינת וירג'יניה.
הוריה היו שניהם מורים, אך המשפחה הכריזה על פשיטת רגל כשהייתה תלמידה בבית ספר.
בסיוע מלגות פל ותוכנית ההלוואות לסטודנטים ע"ש רוברט סטאפורד, השלימה בורדו לימודי תואר ראשון בהיסטוריה ובכלכלה באוניברסיטת ייל.
לבורדו תואר שני במנהל ציבורי מאוניברסיטת דרום קליפורניה.
באוניברסיטת סירקיוז השלימה דוקטורט במנהל ציבורי.
במשך ארבע שנים עבדה בורדו כעוזרת פרלמנטרית עבור רון ויידן, כששירת בבית הנבחרים של ארצות הברית ולאחר מכן בסנאט של ארצות הברית.
בשנת 2003 הייתה לפרופסור חבר באוניברסיטת המדינה של ג'ורג'יה.
בין השנים 2007–2010, כיהנה כמנהלת משרד התקציב וההערכה של הסנאט בג'ורג'יה.
לאחר שהותה שם שבה לבית הספר ע"ש אנדרו יאנג והקימה את המרכז למימון מדינתי ומקומי.
בבחירות 2018 התמודדה בורדו לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השביעי של ג'ורג'יה.
היא ניצבה בפני שישה יריבים בבחירות המקדימות שהתקיימו ב.
היא הגיעה למקום הראשון בפריימריז במאי והעפילה לסיבוב שני בחודש יולי, שכן לפי חוקי ג'ורג'יה אם אף מועמד לא גרף למעלה מ-50% מקולות הבוחרים עליו להתמודד בסיבוב שני (Runoff).
לאחר מכן היא זכתה בסיבוב המכריע ב-24 ביולי וזכתה במועמדות הדמוקרטית.
לאחר מכן ניצבה בפני רוב וודול, מועמד המפלגה הרפובליקנית.
ב-14 בספטמבר 2018 נוספה בורדו לתוכנית "מאדום לכחול" של ועדת הקמפיין הדמוקרטית לקונגרס.
היא זכתה לתמיכה של מספר ארגונים מובילים בהם מועדון סיירה, רשימת אמילי והורות מתוכננת, וגם בזו של הנשיא לשעבר ברק אובמה.
המירוץ נחשב למירוץ מנומנם, אך הוא זכה לתשומת לב רבה יותר בהמשך בחירות אמצע הכהונה, כאשר בורדו היוותה אתגר רציני מול וודול הרפובליקני בשעה שהדמוקרטים תפסו תאוצה רצינית ברחבי המדינה.
ברבעון השלישי של 2018, עקפה בורדו את וודול מבחינת כספים, וגייסה למעלה ממיליון דולר אמריקני.
הבחירות המשיכו להיות צמודות לאורך כל יום הבחירות.
בליל הבחירות המירוץ היה צמוד מכדי להיות מוכרע, וזהות המנצח נותרה לוטה בערפל.
שעות ספורות בלבד לאחר שהוגש ב-15 בנובמבר, שופטת בבית משפט מחוזי בג'ורג'יה דחתה הצעת חירום לאלץ את מחוז גווינט לספור הצבעות מרחוק שנדחו בעבר במחוז הקונגרס השביעי.
ב-21 בנובמבר, לאחר ספירה מחדש של הקולות, הודתה בורדו בהפסדה לוודול.
ב-7 בפברואר 2019, בורדו הודיעה כי תתמודד שוב על אותו מושב בבחירות 2020. חיש מהר זכתה לתמיכתם של פוליטיקאים בולטים בג'ורג'יה, בהם חבר הקונגרס ג'ון לואיס.
בשבוע הראשון לקמפיין היא הודיעה על גיוס של למעלה מ-100,000 דולר.
ברבעון הראשון של 2019 היא גייסה כספים יותר מכל מתמודד אחר בג'ורג'יה לקונגרס, עם סכום כולל של מעל 350,000 דולר.
וודול לא התמודד בבחירות אלה, ובורדו גברה על יריבה הרפובליקני ריץ' מקורמיק בבחירות הכלליות ברוב קולות.
בורדו נשבעה לתפקידה עם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית.
ב-24 במאי 2022 הפסידה בורדו בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית לעמיתתה לוסי מקבת' ממחוז הקונגרס השישי, שעברה למחוז השביעי לאחר איחוד מחוזות בג'ורג'יה.
קרולין ברדואה (גרמנית: Caroline Bardua ; 11 בנובמבר 1781 – 2 ביוני 1864) הייתה ציירת גרמנית.
היא הייתה אחת הנשים מהמעמד הבינוני שהצליחה ליצור לעצמה קיום בסיסי כאמנית עצמאית.
קרולין ברדואה הייתה בתם של יוהאן אדם ברדואה, משרתם של אלכסיוס פרידריך כריסטיאן, הדוכס מאנהלט-ברנבורג, וסופי סבין קירשנר.
לימוד האמנות הראשון שלה היה בין השנים 1805–1807 אצל הנס היינריך מאייר בוויימאר.
שם היא הכירה את יוהאן וולפגנג פון גתה, שאת דיוקנו היא ציירה.
בין השנים 1808–1811 היא, יחד עם לואיז סיידלר, הייתה תלמידתו של גרהרד פון קיגלגן בדרזדן.
בסדנתו היא ותלמידים אחרים הפיקו עותקים של ציורים.
היא התוודעה גם לאנטון גרף ולקספר דויד פרידריך, שהיה אז לא ידוע.
לאחר סיום הלימודים קרולין ואחותה, הזמרת וילהלמין ברדואה, נסעו יחד לפריז ולפרנקפורט.
בשנת 1819 הגיעו שתי האחיות, שנותרו לא נשואות כל חייהן, לברלין, שם ניהלו סלון.
אחד האורחים היה המשורר אוגוסט פרידריך ארנסט לנגביין.
בהתחלה עבודתה של קרולין הייתה מבוקשת מאוד בברלין, אך מצב זה השתנה במהרה לרעה.
תערוכה בשנת 1822, בה הוצגו עבודותיה של קרולין יחד עם עבודותיו של וילהלם פרידריך שדו, הייתה אחד הגורמים העיקריים לנפילתה.
דיוקנאותיה של הנסיכה אלכסנדרין מפרוסיה, והנסיך ובני משפחה אחרים ספגו ביקורת קשה בהשוואה לציורים של שדו שבניגוד לברדואה קיבל הכשרה אקדמית.
בשנת 1827 נאלצו שתי האחיות לוותר על מגוריהן בברלין מסיבות כלכליות.
לאחר מכן הן ניהלו אורח חיים נוודי, ולעיתים קרובות עברו בין ערים קטנות כמו היידלברג או קרפלד, ונמנעו מכל תחרות.
שתי האחיות המשיכו לחיות יחד.
לאחר מותה של קרולין בשנת 1864 פרסמה וילהלמין ביוגרפיה של אחותה ואז נפטרה כעבור שנה בשנת 1865.
קרוליין ברדואה הייתה בעיקר ציירת פורטרטים.
נושאי הדיוקנאות שלה כוללים את קספר דייוויד פרידריך, קרל מריה פון ובר, ניקולו פאגאניני, יוהאן וולפגנג פון גתה, אשתו כריסטיאן פון גתה, ויוהנה שופנהאואר.
קרוליין טאונסנד, הברונית הראשונה מגריניץ' (לבית קמפבל, באנגלית: Caroline Townshend, 1st Baroness Greenwich) הייתה אצילה בריטית, ובתם הבכורה של ג'ון קמפבל, דוכס ארגייל השני ורעייתו ג'יין וורברטון.
קרוליין קמפבל נולדה בתאריך 17 בנובמבר 1717. בגיל 14 נישאה לפרנסיס סקוט, רוזן דלקית' , בנו של פרנסיס סקוט, הדוכס השני של בוקלוך והחלה לשאת בתואר רוזנת דלקית'.
מנישואיה לפרנסס סקוט נולדו לה שישה ילדים: קרוליין, ג'ון, הנרי, קמפבל, ג'יימס ופרנסס.
בשנת 1750 נפטר בעלה, וקרוליין נישאה בשנית לחבר הפרלמנט הבריטי צ'ארלס טאונסנד, בנו של צ'ארלס טאונסד, הוויקונט השלישי טאונסנד , ובשנת 1756 היא ילדה את בתם היחידה, אן.
בשנת 1767 קיבלה קרוליין את התואר ברונית גריניץ'.
קרוליין נפטרה בשנת 1794, בגיל 76.
בשנת 1742 נישאה קרוליין לפרנסיס סקוט, רוזן דלקית', בנם של פרנסיס סקוט, דוכס בקלו השני וג'יין סקוט, רוזנת דלקית'.
הנרי סקוט, דוכס בקלו השלישי (1746-1812), נישא לאליזבת סקוט, דוכסית בקלו , בתם של ג'ורג' מונטגו, דוכס מונטגו הראשון ומרי מונטגו, רוזנת קרדיגן
פרנסס סקוט (1750–1817) נישאה לארצ'יבלד דאגלס, ברון דאגלס הראשון, בנם של ג'ון סטיוארט, הברונט השלישי וליידי ג'יין דאגלס
בשנת 1755 נישאה קרוליין בשנית, הפעם לצ'ארלס טאונסנד, ולהם נולדה בת אחד:
קרוליין גילכריסט ריאה היא שחקנית וסטנדאפיסטית קנדית, המוכרת בעיקר מתפקידה בתור הילדה ספלמן בסדרה "סברינה המכשפה הצעירה" (1996–2003) ובתור הקול של לינדה פלין-פלטשר בסדרת ההנפשה "פיניאס ופרב" (2007–2015).
ריאה נולדה בפרבר ווסטמאונט, קוויבק, קנדה.
אמה, מרגו, היא מיילדת ואביה, דייוויד, הוא גינקולוג.
יש לה גם שתי אחיות גדולות, סינתיה וסיליה.
היא למדה בבית ספר פרטי לבנות בשכונתה, ולאחר מכן למדה באוניברסיטת דלהוסי בפרובינציית נובה סקוטיה ולאחר מכן המשיכה את לימודיה באוניברסיטת אריזונה.
הוריה של ריאה אובחנו כחולי בסרטן בהפרש של שבוע במהלך שנת 2006. אמה, אובחנה כחולה בסרטן השד ואביה, חולה בסרטן ריאות.
דייוויד מת 10 חודשים לאחר מכן; מרגו מתה שש שנים מאוחר יותר.
ב-1986 עברה לניו יורק על מנת לפתח קריירה כשחקנית וכקומיקאית, היא במספר מועדוני סטנד-אפ מוכרים, בין היתר עם הקומיקאים מארק מרון, כריס רוק, ג'ים גפיגן ולואי סי.
קיי., לאחר מכן עברה ללוס אנג'לס.
ב-1995 הופיעה בדמותה של קרול גרין בקומדיית המצבים קצרת הימים של NBC "Pride & Joy", שם גילמה את אשתו של ג'רמי פיבן.
בשנת 1996 לוהקה לאחת הדמויות הראשיות בסדרה הפופולרית "סברינה המכשפה הצעירה", שם גילמה את הילדה ספלמן, דודתה של סברינה עד 2003.
ב-1999 ביצעה תפקיד קטן בסרט "איש על הירח".
ב-2004 שיחקה בסרט חג המולד "איפה אתם בחג?".
ב-2005 שיחקה את החברה הטובה של הת'ר לוקליר בסרט "הגבר המושלם", היא שיחקה בשלושה פרקים של "החיים היפים של זאק וקודי" וגם דיבבה את לינדה פלין-פלטשר בכל עונותיה של סדרת ההנפשה ב"פיניאס ופרב".
משנת 2004 עד 2006 היא הנחתה את שלוש העונות הראשונות של תוכנית המציאות האמריקאית "לרדת בגדול".
בשנת 2025 שיחקה את ג'ינה בסדרה "השריף של קליפורניה" (אנ') ברשת הטלוויזיה "CBS".
בשנת 2007 החלה במערכת יחסים עם הסטנדאפיסט האמריקאי קוסטקי איקונומופולוס (אנ'), ממנו יש לה ילדה, אווה (אוקטובר 2008).
ריאה ואיקונומופולוס נפרדו בשנת 2010.
קרוליין ג'ין ספלמן שומייקר הייתה אסטרונומית אמריקאית, מדענית פלנטרית הידועה בפעילותה הפוריה בגילוי שביטים ואסטרואידים.
בתקופה מסוימת החזיקה בשיא גילויי כוכבי שביט ואסטרואידים על ידי אדם פרטי.
הייתה שותפה לגילוי השביט שומייקר-לוי 9.
שומייקר נולדה ב-24 ביוני 1929, בגאלפ, ניו מקסיקו, ארצות הברית להייזל וליאונרד ספלמן.
משפחתה עברה לצ'יקו קליפורניה בצעירותה.
עם סיום לימודיה, היא למדה לתואר ראשון ושני בהיסטוריה, ספרות אנגלית ומדע המדינה מאוניברסיטת המדינה בצ'יקו.
משפחתה ועבודתה עם בעלה, יוג'ין שומייקר
בזמן שיוג'ין שומייקר למד בסקר הטכנולוגי של קליפורניה הוא התחבר עם שותפו לחדר, ריצ'רד ספלמן.
בשנת 1980 היא קיבלה מינוי בתור מדען מבקר בענף האסטרוגאולוגיה של הסקר הגאולוגי של ארצות הברית ובשנת 1989 הפכה לפרופסור מחקר במחלקה לאסטרונומיה של אוניברסיטת צפון אריזונה.
שני בני הזוג שומייקר היו חלק מצוות מצפה הכוכבים לוול.
בשנת 1994, קרוליין כבר גילתה 32 שביטים, יותר מכל אדם חי באותה תקופה.
ב-18 ביולי 1997, בני הזוג שומייקר נסעו לאוסטרליה כדי לחקור מכתשי פגיעה לא מוכרים.
במהלך המסע הם נפצעו בתאונת דרכים, מאות ק"מ צפונית לאליס ספרינגס.
קרולין נפצעה באופן חמור באותה תאונה.
לאחר מספר חודשי שיקום היא המשיכה בעבודתה כאסטרונומית במצפה הכוכבים לוול עם דייוויד לוי.
קרוליין נפטרה באוגוסט 2021, בגיל 92.
גופים אשר התגלו על ידי קרוליין שומייקר
לקרוליין שומייקר מיוחס גילוי של 377 כוכבי לכת מינוריים לבד או במשותף בין השנים 1980-1994.
היא גילתה את השביט הראשון בשנת 1983, ועד לפברואר 1991 גילתה 22 שביטים.
השביט שומייקר-לוי 9, שהייתה שותפה לגילויו עם בעלה ועם דייוויד לוי, התפרסם במיוחד, שכן הוא התנגש בכוכב הלכת צדק בשנת 1994 - אירוע ההתנגשות הראשון שנחזה.
Sutton), גאולוג אמריקאי מהסקר הגאולוגי של ארצות הברית, שהיה אחראי על זיהוי המיקום המדויק של הדגימות הקרקעיות שהוחזרו ממשימות אפולו לירח 2586 Matson 1980 LO 11 ביוני 1980 על שם דניס מתסון (Dennis L.
Matson), מדען פלנטרי במעבדה להנעה סילונית שחוקר הערכות גדלים ומשקל של כוכבי לכת מינוריים לפי רדיומטריית אינפרה-אדום 2614 Torrence 1980 LP 11 ביוני 1980 על שם טורנס ג'ונסון (Torrence V.
Johnson), מדען פלנטרי במעבדה להנעה סילונית 2686 Linda Susan 1981 JW1 5 במאי 1981 על שם לינדה סוזאן סלזאר (Linda Susan Salazar), בתה הקטנה של המגלה 2705 Wu 1980 TD4 9 באוקטובר 1980 על שם שרמן וו (Sherman S.
Wu), הפוטוגרמטרן הראשי בענף האסטרוגאולוגי של הסקר הגאולוגי של ארצות הברית.
הצוות שלו היה אחראי על מפות טופוגרפיות מדויקות של ההירח ושל מאדים 2742 Gibson 1981 JG3 6 במאי 1981 על שם האסטרונום ג'יימס ב.
Yeates) גאולוג אוסטרלי, שהוביל צוות אשר גילה את מכתש פגיעה ויוורס במערב אוסטרליה.
בני הזוג שומייקר הוכיחו שהוא נוצר כתוצאה מפגיעת מטאוריט 3700 Geowilliams 1984 UL2 23 באוקטובר 1984 על שם ג'ורג' ויליאמס (George E.
Williams) גאולוג אוסטרלי, שגילה את מכתש אקרמן , מכתש פגיעה באוסטרליה הדרומית 3709 Polypoites 1985 TL3 14 באוקטובר 1985 על שם פּוֹלִיפּוֹאֶטֵס מההמיתולוגיה היוונית.
לפי האיליאדה של הומרוס, פּוֹלִיפּוֹאֶטֵס הוביל את צבאות תסליה במלחמת טרויה.
היה בין מחזריה של הלנה, והיה בתוך הסוס הטרויאני.
במשחקים מול לינטאוס הוא זרק מטרואיט מברזל הכי רחוק ויצר מכתש פגיעה, ובכך זכה במשחקים.
מציעי השם העירו כי בני הזוג שומייקר, אם היו חיים באותו זמן, היו ששים לחקור את המכתש.
Kieffer), גיאופיזיקאי אמריקאי מהסקר הגאולוגי של ארצות הברית, היה ראש ענף האסטרוגאולוגי ב-1986. ידוע בשל מחקרו בספקטרום של מים וקרח בקטבים של מאדים, ובמחקריו על תוצאות המיפוי התרמי ממשימות ויקינג 3792 Preston 1985 FA 22 במרץ 1985 על שם ריצ'רד פרסטון , סופר אמריקאי שכותב ספרים עלליתיים בענייני מדע.
בין השאר, כתב ספר אודות מצפה הכוכבים פאלומר והאסטרונומים שחקרו בו במהלך השנים 3793 Leonteus 1985 TE3 11 באוקטובר 1985 על שם לאונטאוס, מהמיתולוגיה היוונית.
לאונטוס ששיחק נגד פּוֹלִיפּוֹאֶטֵס לבדוק מי יכול לזרוק מטרואיט מברזל הכי רחוק 3794 Sthenelos 1985 TF3 12 באוקטובר 1985 על שם סתלנוס בן קפנאוס מהמיתולוגיה היוונית.
במלחמת טרויה הוא נלחם לצד דיומדס ופיקד על 25 ספינות.
היה אחד מהלוחמים בתוך הסוס הטרויאני.
כתב מספר ספרים על ההיסטוריה של מדעים פלנטריים בזמן שהותו במצפה הכוכבים לוול 3895 Earhart 1987 DE 23 בפברואר 1987 על שם אמיליה ארהארט, טייסת וסופרת אמריקאית.
התפרסמה כאישה הראשונה שחצתה את האוקיינוס האטלנטי בטיסת יחיד, וקבעה שיאי טיסה רבים נוספים.
לימים נעשה המדען הראשי של חברת גוגל 3932 Edshay 1984 SC5 27 בספטמבר 1984 על שם אדווין ל.
Shay) (1938–1998), מורה ומחנך בוורת'ינגטון, אוהיו וסריקיוז ניו יורק, במשך 34 שנים, שהשפיע על תלמידיו 3972 Richard 1981 JD3 6 במאי 1981 על שם ריצ'רד ארת'ור ספלמן, אחיה של המגלה קרוליין שומייקר.
היה מהנדס כימי וגם ראש העיר של אל צ'ריטו בקליפורניה.
3977 Maxine 1983 LM 14 ביוני 1983 על שם מקסין שומייקר הית' (Maxine Shoemaker Heath) אחותו של יוג'ין שומייקר, אנטמולוגית אמריקאית, חוקרת ציקדות 3985 Raybatson 1985 CX 12 בפברואר 1985 על שם ריימונד בסטון (Raymond M.
Batson), חוקר וקרטוגרף אמריקאי מהסקר הגאולוגי של ארצות הברית, היה אחראי על הכנת מפות של הירח כתוצאה מהשידורים של משימות תוכנית סרוויור.
לאחר מכן הקים קבוצה שהייתה אחראית על יצירת מפות לנוגה, כוכב חמה ומאדים 4029 Bridges 1982 KC1 24 במאי 1982 על שם פטרישה ברידג'ס (Patricia M.
Bridges) קרטוגרפית אמריקאית מהסקר הגאולוגי של ארצות הברית שייצרה מפות מדויקות של הירח 4031 Mueller 1985 CL 12 בפברואר 1985 על שם ג'ין מולר , אסטרונומית אמריקאית, האישה הראשונה שתפעלה את טלסקופ הוקר במצפה הר וילסון, והאישה הראשונה שהפעילה טלסקופ במצפה הכוכבים פאלומר.
Swann), האחראית על שימור וקטלוג המידע הפלנטרי מהסקר הגאולוגי של ארצות הברית.
היא בנתה ספרייה ענפה של צילומים, מפות, ומידע פלנטרי במהלך 25 שנות עבודתה 4085 Weir 1985 JR 13 במאי 1985 על שם דוריס בלקמן וויר (Doris Blackman Weir), מדענית פלנטרית אמריקאית, עורכת טכנית בענף האסטרוגאולוגי מהסקר הגאולוגי של ארצות הברית.
Thicksten), מפקח במצפה הכוכבים פאלומר 4203 Brucato 1985 FD3 26 במרץ 1985 על שם רוברט ברוקאטו (Robert J.
Milton) גאולוג אמריקאי בהסקר הגאולוגי של ארצות הברית 4340 Dence 1986 JZ 4 במאי 1986 על שם מייקל ר.
דנס , גאולוג קנדי במצפה דומיניום וחלוץ בחקר מכתשי פגיעה במגן הקנדי, מנהל האגודה המלכותית של קנדה 4341 Poseidon 1987 KF 29 במאי 1987 על פוסידון אל הים במיתולוגיה היונית 4348 Poulydamas 1988 RU 11 בספטמבר 1988 על שם פולודאמאס, היועץ והחבר של הקטור במיתולוגיה היוונית.
לפי האיליאדה, פולודאמאס יעץ להקטור לנעול את שערי טרויה נגד אכילס.
הקטור התעלם מעצה זו, יצא לקרב, ונהרג בדו-קרב מול אכילס.
יחד עם לואיס וולטר אלוורז, והלן מיטשל, גילה את החריגה בכמויות היסוד אירידיום הקשורות ל"גבול K/T": ה"קו" הגאולוגי שמעבר לו אין בנמצא מאובני דינוזאורים, במכתש ענק בשם "צ'יקשולוב" בחצי האי יוקטן במקסיקו.
דבר אשר הוביל לתיאוריה שהתנגשותו של אסטרואיד בכדור הארץ היא שגרמה להיעלמות הדינוזאורים באירוע הכחדת קרטיקון-פלאוגן 4533 Orth 1986 EL 7 במרץ 1986 על שם צ'ארלס אורת' (Charles J.
ווד, גאולוג וחוקר פלנטרי אמריקאי מהמכון של הארוורד והסמית'ואניאון למחקר אטסורנומי 4765 Wasserburg 1986 JN1 5 במאי 1986 על שם ג'רלד ווסרברג גאולוג אמריקאי אשר ידוע על עבודתו בתיארוך הדגימות שהוחזרו מהירח במסגרת תוכנית אפולו 4783 Wasson 1983 AH1 12 בינואר 1983 על שם ג'יימס ט.
Wasson) חוקר את הכימיה של הייקום ופרופסור באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס 4791 Iphidamas 1988 PB1 14 באוגוסט 1988 על שם איפידאמאס, לוחם יווני במיתולוגייה היוונית, בנו של יועץ טרויה אנטנור.
בקרב ליד מחנה היוונים, איפידאמאס ניסה להרוג את אגממנון שניצל כי החנית פגעה בחוגרת הקרב שלו.
לפי אינאיס, הוא אתגר את האלים לתחרות מוזיקה והוטבע על ידי טריטון בגלל חוצפתו.
Kohl) כימאית וחוקרת פעילות שמש בהיסטוריה לפי השפעה של הקרינה על דגימות ירח 4902 Thessandrus 1989 AN2 9 בינואר 1989 על שם תסאנדרוס אחד הלוחמים שהתחבאו בתוך הסוס הטרויאני במלחמת טרויה במיתולוגיה היוונית.
אשתו של האסטרונום לארי לבופסקי 5120 Bitias 13 באוקטובר 1988 ביטיאס 5126 Achaemenides 1 בפברואר 1989 אכיימנידס 5130 Ilioneus 30 בספטמבר 1989 איליוניאוס 5143 Heracles 7 בנובמבר 1991 על שם הרקולס גיבור מן המיתולוגיה היוונית והמיתולוגיה הרומית.
5231 Verne 1988 JV 9 במאי 1988 על שם ז'ול ורן, סופר צרפתי הנחשב לאחד מחלוצי סוגת המדע הבדיוני בספרות.
בין השביטים שגילתה (חלקם במשותף עם בעלה או אסטרונומים נוספים) ניתן למנות את:
שומייקר קיבלה דוקטורט של כבוד מהאוניברסיטה של צפון אריזונה בפלגסטאף, אריזונה.
בשנת 1988 היא זכתה במדליה על שם ריטנהאוס, פרס המוענק על ידי האגודה האסטרונומית על שם דייוויד ריטנהאוס , וכן בתואר מדענית השנה בשנת 1995.
בשנת 1996, הוענקה לה מדליית נאס"א להישג מדעי יוצא דופן.
בשנת 1998, קרוליין ובעלה, יוג'ין שומייקר, זכו במדליית ג'יימס קרייג ווטסון המוענקת על ידי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
כוכב הלכת המינורי שהתגלה על ידי אדוורד בואל ב-1985 נקרא על שמה.
קרוליין פרידיי , הייתה שחקנית ונדבנית אמריקאית בתקופת מלחמת העולם השנייה ולאחריה.
היא התפרסמה בעיקר בשל פעילותה למען יתומי מלחמה צרפתיים וכן בפעילותה למען "ארנבות ראוונסבריק" – אסירות פולניות שהיו קורבנות לניסויים רפואיים של הנאצים במחנה ראוונסבריק.
קרוליין פרידיי הייתה בת יחידה לאביה הנרי ולאימה אליזה לבית וונסי משפחה שדגלה בביטול העבדות.
אביה היה בן למשפחה אמידה שסחרה בעצים והוא עצמו עסק במסחר במוצרים יבשים בניו יורק.
פרידיי גדלה בניו יורק ולמדה בבית ספר צ'אפין במנהטן.
משפחתה הייתה בעלת קרקעות בלואיזיאנה ובשנת 1912 רכשו הוריה את בית בלאמי פרידיי Bellamy-Ferriday House and Garden שנבנה על ידי הכומר התאולוג ג'וזף בלאמי במאה ה-18. בית זה שימש את משפחת פרידיי כבית קיץ, בעוד שבחודשי החורף הם התגוררו בניו יורק.
בשנת 1914 התייתמה פרידיי מאביה שנפטר מדלקת ראות.
כבר בהיותה בת 12, התגלתה כרודפת צדק וכתבה מכתבים בהם יצאה נגד עריצות וחוסר צדק.
בשנת 1990 נפטרה פרידיי בבית לחם, קונטיקט והורתה בצוואתה להפוך את בית בלאמי פרידיי למוזיאון.
בהיותה תלמידת בית ספר, פיתחה פרידיי התעניינות בתיאטרון, כתיבה ומשחק בהצגות בית הספר.
בשנת 1922 החלה פרידיי את קריירת התיאטרון שלה והופיעה במחזה הסוחר מוונציה, בתפקיד בלתזר המשרת.
לאחר מכן המשיכה את קריירת המשחק בעיקר במחזות של ויליאם שייקספיר, אך לא לשנים רבות.
פרידיי בת לאב שגדל בפריז, התעניינה מאז היותה ילדה, בצרפת ובצרפתים ואכן בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20 החלה פרידיי בעבודתה ההתנדבותית בשגרירות צרפתית בניו יורק.
היא גייסה כספים למען ילדים יתומים שהוריהם היו חברי תנועת ההתנגדות הצרפתית ונהרגו בקרבות נגד הגרמנים וכן עזרה להם להשתקם.
פרידיי הצטרפה לתנועת ADIR- ארגון צרפתי שהתמסר לסיוע ולטיפול באסירות פוליטיות, ניצולות מחנות ריכוז ובמסגרתו פעלה יחד עם נשים שהיו בעבר אסירות פוליטיות במחנה ראוונסבריק, שם הן עברו ניסויים רפואיים על ידי הנאצים.
הן אף רדפו פושעי מלחמה וביניהם את קלאוס ברבי שנשפט ב-1987 למאסר עולם.
בשנת 1958 פנתה פרידיי לנורמן קאזנס שהיה עיתונאי ופעיל שלום יהודי אמריקאי בבקשה לכתוב מאמר בירחון Friends journal כדי לעורר את המודעות של הציבור האמריקאי לעזור ולגייס כספים למען שיקום הנשים הללו.הפרסום שנוצר עקב כך אילץ את ממשלת מערב גרמניה להכיר בקורבנות הפולנים של הניסויים הרפואיים על ידי הנאצים.
פרידיי שמרה על קשר עם הנשים הללו גם אחרי שעזבו את ארצות הברית.
פרידיי זכתה בשנות ה-50 בצלב לורן ובעיטור מסדר הכבוד החשוב ביותר בצרפת-לגיון הכבוד שהוענק לה על ידי ממשלת צרפת כאות הוקרה על תמיכתה בהתנגדות הצרפתית ועל עבודתה עם ניצולי מחנה הריכוז ראוונסברוק.
לאחר מות קרוליין פרידיי, כתבה ג'נבייב דה גול (אחייניתו של שרל דה גול) אסירה פוליטית לשעבר בראוונסבריק מחווה לזכרה של פרידיי, שם תארה את פרידיי כ"אחות לכולם" ואת מאמציה להשגת הכרה ולפצות את קורבנות הניסויים.
בית בלאמי פרידיי ושטח אדמה בן כמה דונמים הפך למוזיאון קטן של האגודה ההיסטורית בבית לחם, קונטיקט Bethiehem Conneticut , בו מתקיימים סיורים.
במוזיאון קיים תצלום עם חתימתו של שארל דה גול ותעודת הוקרה לפרידיי על פעילותה למען המטרה הצרפתית.
באחד החדרים מעל שולחן הכתיבה שלה מצוי תצלום של 50 נשים מחייכות.
במרתף הבית- "מרתף השורדים" שמורים חלק מהארכיונים של פרידיי.
בגינה גדלים ורדים, אדמוניות ופרחי לילך.
אוסף גדול של פרידיי מצוי גם במוזיאון ארצות הברית לזכר השואה בוושינגטון די.סי..
אוסף זה כולל בקשות לפיצויים, רישומים רפואיים, תצלומים, התכתבות וחומרים מודפסים המתעדים ניצולים מניסויים רפואיים במחנות הריכוז, בעיקר במחנה ראוונסברוק, שם נערכו הניסויים על ידי ד"ר הרטה אוברהאוזר, קארל גבהרדט, פריץ פישר (רופא) ועוד.
גם בנאנטר קרוב לפריז, מצוי ארכיון של קרוליין.
קרוליין פרידיי היא אחת מהגיבורות המרכזיות בספר "בנות הלילך", שנכתב על ידי מרתה הול קלי והוא רומן המבוסס על סיפור אמיתי המתרחש במחנה הריכוז ראוונסבריק.
קרולין פרידיי והרטה אוברהאוזר היו נשים אמיתיות וכן כל אנשי הסגל בראוונסבריק.
הול קלי הסתמכה על מכתביה של קרוליין, עדויות ממשפט הרופאים בגרמניה ועדויות של הניצולות.
כן ביקרה הסופרת בבית בלאמי פרידיי ובגן הלילך שלידו ומאוחר יותר בפולין ובגרמניה.
היא ביקרה עם בנה בטירה בלובלין, שם נכלאו אסירות מראוונסבריק ובמוזיאון "מתחת לשעון" שם עונו האסירות וכתבו מכתבים סודיים אודות הסבל שעברו.
בוורשה היא ראיינה את אחת האסירות אליציה קובאצקה ולאחר מכן נסעה ברכבת במסלול דומה לזה שבו יצא בספטמבר 1941 טרנספורט ה"ארנבות"
קרוליין קפנס היא סופרת ותסריטאית אמריקאית ממוצא יהודי.
קפנס נולדה וגדלה בקייפ קוד, מסצ'וסטס.
אביה הוא יהודי, והיא מגדירה את עצמה כ"חצי יהודייה".
היא למדה באוניברסיטת בראון, ולאחר מכן עבדה ככתבת בידור במגזין "אנטרטיינמנט ויקלי".
ב-2014 כתבה קפנס את ספרה הראשון, "את".
ז'אנר הספר הוא דרמה-רומנטית אפילה, וקפנס שיתפה כי הוא נכתב בתקופה קשה בחייה, בה אביה מת והיא התמודדה עם אתגרים אישיים נוספים.
ב-2016 פרסמה ספר שני לטרילוגיה, "גופות מוסתרות".
ב-2018 פרסמה את ספרה השלישי, "Providence", שלא היווה המשך לספרים הקודמים, אלא היה מותחן רומנטי בעל היבטים על-טבעיים.
בינואר 2021 הודיע שירות הזרמת המדיה "Peacock" כי הספר יעובד לסדרת טלוויזיה.
ב-6 באפריל 2021 פרסמה את הספר השלישי בסדרת "את", "You Love Me", והודיעה כי היא עובדת על ספר רביעי בסדרה.
בפברואר 2015 הודיעו גרג ברלנטי וסרה גמבל כי יעבדו את הספר "את" לסדרת טלוויזיה בעלת שם זהה.
ב־9 בספטמבר 2018 הסדרה עלתה לראשונה בארצות הברית ב-"Lifetime", וב־26 בדצמבר 2018 עלתה לשידור בנטפליקס וצברה קהל רחב עם למעלה מ-40 מיליון צפיות.
בינואר 2020 חודשה הסדרה לעונה שלישית, אשר עלתה לשידור ב-15 באוקטובר 2021.
באוקטובר 2021 נודע כי הסדרה חודשה לעונה רביעית.
קרוליין קוסי (נולדה ב-31 באוגוסט 1954), המוכרת גם בשם טולה, היא דוגמנית בריטית שעלתה לתודעה הציבורית בשנת 1981 לאחר שכיכבה בסרט לעיניך בלבד מסדרת סרטי ג'יימס בונד, ולאחר מכן הוצאה בניגוד לרצונה מהארון ככטרנסג'נדרית על ידי הצהובון הבריטי ניוז אוף דה וורלד.
בשנת 1991 הפכה לאישה הטרנסית הראשונה שהצטלמה למגזין לפלייבוי.
קוסי התפרסמה גם בשל שתי האוטוביוגרפיות שפרסמה ומאבקה על זכותה להינשא כחוק ולהיות מוכרת כאישה.
קוסי נולדה בברוק שבמחוז נורפוק.
במהלך גיל ההתבגרות, היו לקוסי מאפיינים נשיים מובהקים שאובחנו כחלק מתסמונת XXXY.
באוטוביוגרפיה שלה "Cossey My Story", היא מתארת ילדות אומללה, שבה סבלה מבלבול ומבריונות מצד בני גילה בשל נשיותה.
האדם הקרוב ביותר אליה בילדותה הייתה אחותה, פאם, והשתיים היו מתחפשות עם הבגדים של אמן.
קוסי עזבה את מערכת החינוך בגיל 15 ומצאה עבודה בחנות בגדים וכשוליה באטליז.
בגיל 16 עברה ללונדון ועבדה בעבודות שונות בשכר נמוך.
קוסי החלה את תהליך ההתאמה המגדרית שלה בזמן שעבדה כסדרנית בווסט אנד של לונדון.
עוד לפני שמלאו לה 17, החלה בטיפול הורמונלי, ועבדה במשרה מלאה כאישה במועדון הופעות.
לאחר שעברה ניתוח הגדלת חזה, עברה קוסי לפריז ולאחר מכן לרומא, ועבדה כרקדנית וכחשפנית כדי לחסוך כסף ניתוח להתאמה מגדרית.
לאחר שנים של טיפול הורמונלי ונפשי, ולאחר ששינתה את שמה חוקית, קוסי עברה את הניתוח האחרון שלה ב-31 בדצמבר 1974 בבית החולים צ'רינג קרוס, לונדון.
קוסי החלה לנהל חיי חברה פעילים כאישה, והסתירה את עברה.
כשנשאלה על דייטים שהיו לה, ענתה קוסי, "אני חוששת שהתפרעתי קצת".
היא סיפרה לצהובונים שהיה לה רומן עם מגיש הטלוויזיה דס לינאם, ולמרות שהוא עצמו טען כי אינו זוכר מערכת יחסים זאת, הוא מאשר באוטוביוגרפיה שלו שהם קיימו מפגשי דייטינג זה עם זו.
קוסי עבדה כדוגמנית תחת שם הבמה "טולה" וכיכבה במגזינים מובילים, ביניהם המהדורה האוסטרלית של ווג והארפר'ס בזאר, ותצלומים חושפניים שלה התפרסמו בצהובון הבריטי סאן ובפלייבוי.
ב-1978 נבחרה טולה להשתתף בשעשועון טלוויזיה בשם "3-2-1".
לאחר ההופעה, יצר עמה קשר עיתונאי שחשף את עובדת היותה טרנסג'נדרית ותכנן לכתוב על כך.
קוסי ויתרה על ההשתתפות בתוכנית, ושכנעה את המפיקים לשחרר אותה מהחוזה שלה.
לאחר תקרית זו, הקפידה לשמור על פרופיל נמוך ולקחה רק תפקידים קטנים יותר מחשש להסתכן בחשיפה לא רצויה של עברה.
ב-1981 לוהקה טולה כניצבת בסרט ג'יימס בונד "לעיניך בלבד".
זמן קצר לאחר יציאת הסרט, פרסם הצהובון News of the World בכותרתו הראשית כי "נערת ג'יימס בונד הייתה ילד", ובכך הוציא אותה מהארון בניגוד לרצונה.
לימים סיפרה טולה כי הייתה נסערת עד ששקלה להתאבד, אך בכל זאת המשיכה בקריירת הדוגמנות שלה.
בתגובה לפרסום, הוציאה טולה את האוטוביוגרפיה הראשונה שלה בשם "I Am a Woman".
טולה התארסה לרוזן גלאוקו לסיניו, מנהל פרסום איטלקי, שהיה הגבר הראשון שיצא איתה שידע על עברה, ואף עודד אותה לעתור כנגד החוק הבריטי הנוגע לטרנסג'נדרים.
האירוסים בוטלו, אך המאבק המשפטי שלה נמשך שבע שנים, ולבסוף הגיע לבית הדין האירופי לזכויות אדם.
לאחר הפרידה מלסיניו, הייתה טולה במערכת יחסים עם איש העסקים היהודי אליאס פתאל, שלא היה מודע לעברה עד ליום ולנטיין בשנת 1988, לאחר שהציע לה נישואין וזו בתגובה יצאה בפניו מהארון כטרנסג'נדרית.
מיד לאחר מכן, פתאל שאל בנוסף האם תהיה מוכנה להתגייר למענו, וטולה נענתה לשתי ההצעות.
השניים נישאו ב-21 במאי 1989, שבועות לאחר שבית הדין האירופי לזכויות אדם החליט להכיר בטולה באופן חוקי כאישה.
ממשלת בריטניה ערערה על פסיקת בית הדין, וב-27 בספטמבר 1990 ביטל בית המשפט האירופי את החלטתו בעקבות הערעור.
פסיקה זו נותרה על כנה עד שעבר "חוק ההכרה במגדר" בבריטניה בשנת 2004.
ב-1991 הוציאה טולה את האוטוביוגרפיה השנייה שלה "My Story" ובה תיארה את תהליך ההתאמה המגדרית שלה ואת המאבק המשפטי הכושל מול בית המשפט האירופי.
ב-1992, לאחר שנפרדה מפתאל, נישאה טולה לבן זוגה הקנדי דייוויד פינץ'.
לאחר נישואיהם דיברה באופן פומבי על כמיהתה להפוך לאֵם.
בראיון שהעניקה לאתר דיילי מירור בשנת 2016, סיפרה טולה שהשניים ניסו להביא ילדים לעולם בפונדקאות בסיוען של אחותה ושל חברה קרובה (כיוון שטולה עצמה, בשל היותה טרנסג'נדרית, אינה יכולה ללדת), אך הדבר לא צלח, מה שגרם לה לצער רב.
קרולין רות ברטוצי (בשם מלא באנגלית: Carolyn Ruth Bertozzi, נולדה ב-10 באוקטובר 1966) היא כימאית וביולוגית אמריקאית, כלת פרס נובל לכימיה לשנת 2022. פרופסור באוניברסיטת סטנפורד וחוקרת במכון הווארד יוז למחקר רפואי.
ברטוצי טבעה את המונח " כימיה ביו-אורתוגונלית" עבור תגובות כימיות התואמות למערכות חיות.
לאחרונה חקרה ברטוצי השפעת סוכרים על מחלות כמו סרטן, דלקת וזיהומים ויראליים (ובהם מחלת נגיף קורונה 2019).
ברטוצי סיימה את לימודי התואר הראשון בכימיה בהצטיינות יתרה באוניברסיטת הרווארד.
בעודה סטודנטית הייתה חברה באחוות הסטודנטים פי בטא קפא, וניגנה בלהקות שונות.
הלהקה הבולטת ביותר שלה היה "Bored of "Education, שכלל את גיטריסט Rage Against the Machine לעתיד, טום מורלו.
לאחר שסיימה את לימודיה בהרווארד ב-1988 עבדה במעבדות נוקיה בל.
ברטוצי השלימה את הדוקטורט שלה בכימיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ב-1993 עם מארק בדנרסקי, שחקרו אוליגוסכרידים.
ברטוצי קיבלה מענק של עמיתי מקארתור בגיל 33.
בשנת 2000 זכתה בפרס הפיתוח האקדמי של חברת התרופות "מרק".
היא חברה באקדמיה הלאומית למדעים (2005) ובאקדמיה הלאומית לרפואה (2011).
בשנת 2014 הוכרז כי ברטוצי תוביל את כתב העת הראשון של האגודה האמריקנית לכימיה.
ברטוצי היא כלת פרס נובל לכימיה לשנת 2022 עם קרל בארי שארפלס ומורטן מלדל "על פיתוח כימיית ה'קליק' והכימיה הביו-אורתוגונלית".
באותה שנה זכתה גם בפרס וולף.
ברטוצי נולדה למשפחה ממוצא איטלקי וגדלה בלקסינגטון שבמסצ'וסטס.
היא בתם של נורמה גלוריה ו-ויליאם ברטוזי.
אחת מהן היא המתמטיקאית מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, אנדריאה ברטוזי.
אביה, ויליאם, היה פרופסור לפיזיקה ב- MIT.
ברטוזי היא לסבית ויצאה מהארון בסוף שנות ה-80.
קרוליין מרי סיריס (בשם מלא באנגלית: Caroline Mary Series; נולדה ב-24 במרץ 1951) היא מתמטיקאית בריטית הידועה בזכות עיסוקה בגאומטריה היפרבולית, קבוצות קלייניאניות ומערכות דינמיות.
סיריס השתתפה בכתיבת הספר "פניני אינדרה" ביחד עם דייוויד ממפורד ודייוויד רייט (David Wright) הספר מדבר על תמונות שהתקבלו מהניסיונות הראשונים בחקירה ממוחשבת של קבוצות קלייניאניות.
היא למדה בתיכון אוקספורד לבנות ובשנת 1969 התחילה ללמוד לתואר ראשון במתמטיקה במכללת סמרוויל , אותו היא השלימה ב-1972 [2], היא זכתה במלגת קנדי ולמדה באוניברסיטת הרווארד מ-1972, כאשר ב-1976 סיימה דוקטורט בנושא " Ergodic Actions of Product Groups" בפיקוחו של ג'ורג' מקי .
בשנות ה-70 סיריס נענתה לפנייתם של דייוויד ממפורד ודייוויד רייט (David Wright) והצטרפה לכתיבת ספר על התמונות שהתקבלו מניסיונותיהם, אשר היו הניסיונות הראשונים בחקירה ממוחשבת של קבוצות קלייניאניות.
סיריס כבר כתבה כמה מאמרים על התמונות, והשתתפה בפיתוח המתמטיקה שמאחוריהן.
לאחר עשר שנים הם פרסמו את הספר "פניני אינדרה" .
בנוסף, סיריס עמדה מאחורי הקמת ועדת הסביבה של אוניברסיטת ווריק – הרעיון עלה בראשה כאשר היא גילתה שאין שום התייחסות של הנהלת האוניברסיטה לשאלות סביבתיות.
סיריס כתבה על כך בעלון המידע של האוניברסיטה ולאחר זמן מה היא קיבלה תשובה מקולגה – פרופסור מייק טרי.
ביחד הם הקימו קבוצה לא רשמית אליה אנשים יכלו לפנות בנוגע לבעיות סביבתיות, ולאחר חמש שנים הקבוצה הפכה לוועדה אוניברסיטאית רשמית ובעלת השפעה על מדיניות האוניברסיטה.
בשנים 1976 עד 1977 סיריס הרצתה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ב-1977 – 1978 היא השתתפה במחקר במכללת ניונהם בקיימברידג'.
מ-1978 עד 1987 היא עבדה באוניברסיטת ווריק כמרצה, כאשר ב-1987 היא קיבלה את התואר פרופסור חבר וב-1992 היא הוכרה כפרופסור מן המניין.
מ-1999 עד 2004 היא הייתה עמיתת מחקר בכירה במועצה למחקר בהנדסה ובמדעים פיזיקליים באוניברסיטת ווריק.
כיום סיריס היא פרופסור אמריטה במחלקה למתמטיקה באוניברסיטת ווריק.
סיריס היא אחת ממייסדות הארגון "נשים אירופיות במתמטיקה" הארגון הוקם בדצמבר 1986 ומאז ניהל כ-18 פגישות (1986–2018 כל שנתיים) במגוון מדינות באירופה.
Junior Whitehead Prize (פרס וויטהד) החברה המתמטית של לונדון – (1987)
קרולין מריה אנונציאטה בונפרטה מירא מקדונלד , ידועה יותר בשם קרולין בונפרטה, הייתה נסיכה צרפתייה; הילדה השביעית והבת השלישית של קרלו בואונפרטה ולטיציה רמולינו, ואחותו הצעירה של נפוליאון בונפרטה מצרפת.
היא הייתה מלכת נאפולי בתקופת שלטונו של בן זוגה שם, ועוצרת נאפולי במהלך היעדרותו ארבע פעמים: בשנים 1812–1813, 1813, 1814 ו-1815.
בשנת 1800 נישאה קרולין לז'ואקים מירא, , נסיך מירא ולימים מלך נאפולי, אחד הגנרלים החשובים והידועים לשמצה של נפוליאון.
קרולין נולדה באז'אקסיו, קורסיקה לקרלו בונפרטה ולטיציה רמולינו.
היא הייתה אחותם הצעירה של ז'וזף בונפרטה, נפוליאון בונפרטה, לוסיאן בונפרטה, אליסה בונפרטה, לואי בונפרטה ופולין בונפרטה ואחותו הגדולה של ז'רום בונפרטה.
קרולין, שזכתה להערכה רבה בזכות יופיה והאינטליגנציה שלה, הייתה גם בעלת אופי מורכב, שאפתנית ובעלת ידע פוליטי.
נפוליאון אמר עליה: "מכל המשפחה שלי, היא זו שהכי דומה לי".
בשנת 1793, במהלך המהפכה הצרפתית, קרולין עברה עם משפחתה לצרפת.
היא התחנכה כתלמידה בבית הספר בסן-ז'רמן-אן-לה שנוסד על ידי מאדאם ז'אן קמפאן.
היא למדה בבית הספר במקביל לאחייניתה הורטנס, בתם של ז'וזפין ולואיס, אחיה של קרולין.
היא התאהבה בז'ואקים מירא, אחד מבכירי מפקדי הפרשים של אחיה, שהיה ראוותני וכריזמטי, והם נישאו ב-20 בינואר 1800. קרולין הייתה בת שבע-עשרה.
בתחילה נפוליאון לא רצה לאפשר להם להינשא, אך אשתו ז'וזפין דה בוהרנה שכנעה אותו לשנות את דעתו.
כשנפוליאון הפך לקיסר, היא ואחיותיה שכנעו אותו להפוך אותן לנסיכות אימפריאליות.
קרולין הפכה לדוכסית הגדולה של ברג וקלווה ב-15 במרץ 1806 ולמלכת נאפולי ב-1 באוגוסט 1808, כאשר בעלה מונה לתפקידים אלו על ידי אחיה.
על פי תנאי המינוי, היא זכאית לשמור על התואר מלכה גם לאחר מות בן זוגה.
כמלכה, קרולין שיפצה את בתי המגורים המלכותיים בנאפולי, תכננה גנים חדשים, עודדה את העניין הגובר ברהיטי עיצוב קלאסי, שלטה על תעשיית המשי והכותנה ועל אמנים צרפתים בנאפולי, גילתה עניין בתגליות הארכאולוגיות של פומפיי וייסדה בית ספר לבנות.
לפי דיווחים מאותה תקופה, תוארה כקנאית עזה בגיסתה ז'וזפין ובילדיה מבעלה הראשון, כי הרגישה שנפוליאון מעדיף אותם על פני קרוביו בני משפחת בונפרטה.
קרולין היא שסידרה לנפוליאון לקחת פילגש, אלאונור דנואלה, שילדה את ילדו הלא חוקי הראשון.
מה שהביא לתחושה (הרצויה בעיני קרולין) שז'וזפין אינה פוריה, שכן נפוליאון הראה שהוא מסוגל בבירור להביא ילדים לעולם, מה שהביא בסופו של דבר לגירושין מז'וזפין.
בשנת 1810, כאשר נפוליאון התחתן עם הקיסרית השנייה שלו מארי לואיז מאוסטריה, קרולין הייתה אחראית לליוויה לצרפת.
לאחר שפגשה אותה בגבול אוסטריה והדוכסות שלה, קרולין אילצה את מארי-לואיז להשאיר את כל מזוודותיה, משרתיה, ואפילו כלב המחמד שלה, מאחור באוסטריה.
קרולין הקדישה את עצמה לאינטרסים של בעלה ז'ואקים מירא, מלך נאפולי, שם הייתה מעורבת מאוד בענייני הממלכה.
כמלכת נאפולי, היא תפקדה כעוצרת נאפולי בזמן היעדרותו של ז'ואקים בארבע הזדמנויות: במהלך השתתפותו במלחמה ברוסיה בשנים 1812–1813, במהלך השתתפותו במלחמה בגרמניה ב-1813, במהלך המלחמה נגד נפוליאון.
ב-1814, ולבסוף, במהלך חזרתו של נפוליאון לשלטון ב-1815. ב-1814, היא תמכה בהחלטתו לעשות שלום עם בעלי ברית שהיו נגד נפוליאון, תוך שמירה על כסאו בזמן שנפוליאון הודח.
במהלך מאה הימים של 1815 יצא ז'ואקים לתמוך בנפוליאון.
במהלך היעדרותו, קרולין נותרה כעוצרת של נאפולי.
ז'ואקים הובס והוצא להורג, וקרולין ברחה לאימפריה האוסטרית.
בעודה בגלות, היא אימצה את התואר 'רוזנת ליפונה'; 'ליפונה' היא אנגרמה של נאפולי.
בשנת 1830 היא נישאה לפרנצ'סקו (פרנסואה) מקדונלד (1777–1837), קרוב משפחתו של המרשל אטיין מקדונלד, שהיה שר המלחמה של ממלכת נאפולי בשנים 1814 ו-1815. היא חיה בפירנצה עד מותה בשנת 1839. לה ולמקדונלד לא היו ילדים.
קרולין מתה בשנת 1839 ונקברה בפירנצה.
אחד מניניה היה השחקן האמריקאי רנה אוברז'ונואה.
קֶרוֹלַיְנָה הוא שמו של אזור גאוגרפי היסטורי בדרום-מזרח ארצות הברית של ימינו שכלל את מדינות ארצות הברית קרוליינה הצפונית, קרוליינה הדרומית, ג'ורג'יה וחלקים של פלורידה.
האזור קרוי על שמו של צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה, (בלטינית Carolus) ונקרא בתחילה קֵרוֹלֵנה (Carolana).
האזור נתבע על ידי האימפריה הספרדית כחלק מהטריטוריה הספרדית בשם לה פלורידה על ידי חואן פונסה דה ליאון בשנת 1513. , יישוב ספרדי על מה שהוא כיום בדרום קרוליינה, הייתה בירת לה פלורידה בין השנים 1566 ל-1587. היא נוסדה על ידי , המושל הראשון של פלורידה הספרדית.
היו מספר ניסיונות קודמים להקים מושבות באזור הן על ידי הספרדים והן הצרפתים, אשר קיבלו השראה מדיווחים קודמים על אדמת השופעת.
ההתנחלות סנטה אלנה של מננדס העבירה את מוקד המאמצים הקולוניאליים הספרדיים צפונה מסן אגוסטין, שהוקמה ב-1565 כדי לגרש את הצרפתים מהמושבה שלהם .
סנטה אלנה נבנתה בסופו של דבר באתר המאחז הצרפתי הנטוש , שנוסד בשנת 1562 על ידי הוגנוטים צרפתים בהנהגת שברחו מצרפת אל מעבר לים.
הקמת סנטה אלנה באה בעקבות הרס המבצר הצרפתי פורט קרוליין על ידי מננדס בשנת 1565. ביישוב הספרדי שכנה קהילה לא קטנה, והוא הפך לבסיס הפעילות של הישועים והצבא שפעלו באזור הצפוני של פלורידה הספרדית.
מבסיס זה הקימו הספרדים עוד מספר מבצרים ארעיים עד להרי האפלצ'ים, אך התנגדות של שבטים אינדיאנים מקומיים וחוסר העניין של ספרד באזור, גרמו לנטישתם, העברתם או השמדתם.
סנטה אלנה ננטשה בסופו של דבר ב-1587, כשניצוליה עברו להתגורר בסן אוגוסטין.
הספרדים מעולם לא ניסו שוב לממש את תביעותיהם הקולוניאליות לאזור, והתמקדו באזורים אחרים ביבשת אמריקה.
שנתיים קודם לכן, ב-1585, הקימו גם האנגלים מושבה קבועה ראשונה ביבשת אמריקה, מושבת רואנוק ב, המצוי כיום בשטחה של קרוליינה הצפונית.
ב-1590 עגנו באי ספינות אנגליות ומצאו את המושבה ריקה מאדם.
גורלם של למעלה מ-100 המתיישבים נותר לוט בערפל עד ימינו, והעניק לרואנוק את הכינוי "המושבה האבודה".
לאחר מכן השטח הושאר בידי הילידים האמריקאים עד ל-30 באוקטובר 1629, כאשר צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה, העניק זיכיון לתובע הכללי, סר , על האדמות שמדרום לקו הרוחב 36° צפון ומצפון לקו הרוחב 31° צפון "תחת השם, ולכבודו של המלך ההוא, של קרולנה".
קרולוס (Carolus) הוא בלטינית "צ'ארלס".
הזיכיון לא מומש ומאוחר יותר בוטל על ידי צ'ארלס השני, מלך אנגליה.
ב-24 במרץ 1663 הנפיק צ'ארלס השני, מלך אנגליה צ'ארטר לקבוצה של שמונה אצילים אנגלים, והעניק להם את אדמת קרוליינה, כפרס על תמיכתם הנאמנה במאמציו להחזירו לכס המלוכה של אנגליה.
השמונה נקראו (לורדים בעלי רכוש) או פשוט Proprietors (בעלי רכוש): אדוארד הייד, הרוזן הראשון מקלרנדון; ג'ורג' מונוק, הדוכס הראשון מאלבמרל; ויליאם קרייבן, הרוזן הראשון מקרייבן; הברון ג'ון ברקלי ואחיו סר ויליאם ברקלי, שהיה גם מושל המושבה של וירג'יניה; אנתוני אשלי קופר, רוזן שפטסברי הראשון; וסר ג'ון קולטון.
הצ'ארטר משנת 1663 העניק ללורדים בעלי הרכוש בעלות על כל הקרקע מהגבול הדרומי של מושבת וירג'יניה מדרום לקו הרוחב 36° צפון ומצפון לקו הרוחב 31° צפון (לאורך חופי ג'ורג'יה של ימינו).
מבין השמונה הרוזן שפטסברי היה האקטיבי ביותר בניהול ענייניה של הפרובינציה וב-1669 יחד עם עוזרו, הפילוסוף ג'ון לוק, הוא סייע בניסוח "החוקה היסודית של קרוליינה", שהייתה פיאודלית בתפישותיה ולא בוצעה.
תחת הזיכיון המלכותי הייתה לשמונת האצילים הזכות לנהל את ענייניה של המושבה באופן עצמאי ובסמכות כמעט זהה לזו של המלך.
בשנת 1665 תוקן הצ'ארטר מעט, כאשר הגבול הצפוני הוארך ל-36 מעלות 30 דקות צפון כדי לכלול את אדמות לאורך , אשר בהן התיישבו בעיקר תושבי וירג'יניה שהיגרו דרומה.
באופן דומה, הגבול הדרומי הוזז דרומה ל-29 מעלות צפון, ממש דרומית לדייטונה ביץ' בפלורידה של ימינו, שכלל את ההתנחלות הספרדית הקיימת בסן אוגוסטין, התרחבות בלתי ניתנת לאכיפה של הכוח האנגלי.
הצ'ארטר גם העניק את כל הקרקעות, בין הגבולות הצפוניים והדרומיים הללו, מהאוקיינוס האטלנטי, מערבה עד לחופי האוקיינוס השקט, התרחבות שעוד יותר בלתי ניתנת ליישום.
בשנת 1670, ארגן מושל ברמודה מספר ספינות של מתיישבים מברמודה וברבדוס.
מתיישבים אלה הקימו את מה שנקרא אז צ'ארלס טאון (Charles Town), לכבוד מלך אנגליה, ב-Albemarle Point, על הגדה המערבית של הנהר אשלי, כמה קילומטרים צפונית-מערבית למרכז צ'ארלסטון של ימינו.
צ'ארלס טאון הפכה לעיר שתוכננה באופן מקיף לראשונה בשלוש עשרה המושבות.
הממשל, ההתיישבות והפיתוח שלה היו אמורים לפעול לפי תוכנית בעלת חזון הידועה בשם המודל הגדול (Grand Model ) שהוכנה עבור לורדים בעלי רכוש על ידי ג'ון לוק.
עד 1729 היו חילוקי דעות רבים הנוגעים להגנה, ממשל וההבדל בין שני הסגנונות האגרריים השונים בשימושם של תושבי מושבת וירג'יניה לבין זה שנהוג על ידי בעלי המטעים שהגיעו לצ'ארלס טאון מאיי הודו המערביים.
בשל ריחוקם זה מזה, פעלו החלקים הצפוניים והדרומיים של המושבה באופן עצמאי פחות או יותר עד לשנת 1691, אז מונה למושל פרובינציית קרוליינה כולה.
מאז ועד 1708 נשארו יישובי הצפון והדרום תחת ממשל אחד.
הצפון המשיך להחזיק באספה ומועצה משלו; המושל התגורר בצ'ארלס טאון ומינה סגן מושל בצפון.
במהלך תקופה זו, שני חצאי המחוז החלו להיות ידועים יותר ויותר בשם קרוליינה הצפונית וקרוליינה הדרומית.
בשנת 1729 חולקה פרובינציית קרוליינה כאשר צאצאיהם של שבעה מתוך שמונת הלורדים בעלי הרכוש מכרו את מניותיהם בחזרה לכתר.
רק ג'ון קרטרט, רוזן גרנוויל השני, שהיה היורש של סר ויורשיו שמרו על זכויותיהם המקוריות למה שיהפוך עד למלחמת העצמאות של ארצות הברית ל.
גם פרובינציית קרוליינה הצפונית וגם פרובינציית קרוליינה הדרומית הפכו ל ב-1729. גבולותיהן נקבעו רק ב-1735. פרובינציית ג'ורג'יה הבריטית נוסדה על ידי ב-12 בפברואר 1733.
קרוליין לואיזה דאלי הייתה אמנית קנדית ילידת קנדה תחתית שעבודותיה מוצגות באחת הגלריות הבולטות של מזרח קנדה.
צבעי המים שלה יוחסו באופן שגוי לגברים עד 2017, אז פייג' מתי, אוצרת בגלריה, קבעה את מוצאם באמצעות סקירה ודו"ח היסטורי מפורט לאחר שנתיים של מחקר.
דאלי נולדה בקנדה ב-6 בדצמבר 1832 לקרוליין מריה גור ולסר דומיניק דאלי.
הוריה היו שניהם מאירלנד, אך החזיקו בתפקידים רבים ברחבי האימפריה הבריטית.
היא נסעה רבות בצעירותה עם הוריה.
אביה היה מנהל קולוניאלי, כולל שירות של עשרים וחמש שנים בקנדה, וחמש שנים כ.
תפקידו האחרון היה כ, שם נפטר ב-1868. אמה מתה בדרום אוסטרליה ב-1872.