tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
סאטו נולד בבימבו, הרפובליקה המרכז האפריקאית וגדל בדייטון, אוהיו.
עקב הגירת משפחתו לארצות הברית.
סאטו למד בתיכון האזורי "דייטון כריסטיאן" ואף שיחק בקבוצת הכדורסל הבית ספרית.
עם סיום לימודיו, סאטו התקבל לאוניברסיטת זייבייר.
קיבל תואר ראשון בצרפתית ושיחק בליגת הכדורסל של ה-NCAA.
סאטו נרשם לדראפט ה-NBA שנערך בשנת 2004 ונבחר על ידי הסן אנטוניו ספרס במקום ה-52. אבל, לא שיחק במדיה כלל ונופה מסגלה ב-24 בפברואר 2005. בעונה שלאחר הספרס, סאטו סיכם אצל אורורה ג'סי, מהליגה האיטלקית השנייה.
בעונת 2005/06, סאטו היה שני ללואיס דלגארדו הספרדי בטבלת מדד היעילות של הליגה השנייה, עם 25.5 נקודות, 7.5 כדורים חוזרים וכ-3 אסיסטים למשחק שהובילו את קבוצתו להעפלה למשחקי הפלייאוף.
בסיום העונה, מספר קבוצות יורוליג בכירות התעניינו בסאטו.
וב-20 בפברואר 2006 מועדון הכדורסל ברצלונה סיכמה עם סאטו להמשך שנת 2006, והקדימה את פנאתינייקוס, וירטוס רומא וטאו ויטוריה.
סאטו עזר לברצלונה להעפיל עד לחצי גמר משחקי הפלייאוף בנוסף להעפלה לשלבים המתקדמים ביורוליג.
סאטו חזר לאיטליה בסיומה של העונה, הפעם לשורותיה של מונטפסקי סיינה.
כשבאליפות האחרונה, הוא וקבוצתו מביסים בגמר את ארמאני מילאנו, 4-0 בסדרת הטוב משבעה משחקים.
בנוסף לכל, השתתף עימה בפיינל פור היורוליג של עונת 2006/07, והשיג עימה את המקום השלישי המכובד.
בסיום העונה, סיכם סאטו לעוד שנתיים במדי סיינה.
סאטו עבר לאחר 4 שנים לקבוצת הכדורסל היונית פנאתינייקוס.
סאטו היה חבר בסגל הנבחרות הצעירות של הרפובליקה המרכז אפריקאית (עד 19 ועד 21) וכיום חבר בסגל הנבחרת הבוגרת.
רומיין ברוקס הייתה ציירת אמריקאית אשר התמחתה בציור דיוקנאות שהתאפיינו במלנכוליה ובצבעים אפורים.
נולדה ברומא בשם ביאטריס רומיין גודארד (Beatrice Romaine Goddard).
לברוקס הייתה ילדות אומללה, והיא חיה עם אמהּ אשר התעללה בה נפשית ועם אחיה שהיה לוקה בנפשו.
היא בלתה מספר שנים באיטליה ובצרפת כסטודנטית ענייה לאמנות, ולאחר מות אמה קיבלה ממנה הון בירושה.
החופש הכלכלי נתן לה את האפשרות לבחור לעצמה את המודלים לציורים, והיא לרוב ציירה אנשים אשר היו קרובים אליה, כגון הפוליטיקאי והמשורר האיטלקי גבריאלה ד'אנונציו, הרקדנית הרוסייה אידה רובינשטיין, או מי שהייתה בת-זוגהּ במשך יותר מחמישים שנה - הסופרת והמשוררת נטאלי קליפורד בארני.
ברוקס התעלמה מזרמים באמנות שהיו דומיננטיים באותה התקופה כגון קוביזם ופוביזם, ותחת זאת ציירה במסגרת תנועות הסימבוליזם והאסתטיציזם של המאה ה-19, תוך שהיא מושפעת במיוחד מעבודותיו של ג'יימס מקניל ויסלר.
המודלים שלה היו מגוונים, ונעו בין אנשים אנונימיים לאריסטוקרטים ידועים.
היא ידועה במיוחד בשל ציוריה האנדרוגיניים של נשים בחליפות גברים או שילובים אחרים של קרוס-דרסריות, וככל הנראה יצירתה המוכרת ביותר היא הדיוקן העצמי שלה משנת 1928 .
ברוקס ציירה מעט מאוד לאחר 1925. היא הכינה סדרה של ציורים בתחילת שנות ה-30, שבהם השתמשה בטכניקת ציור "ספונטנית" המדמה ציור אוטומטי.
היא ציירה רק דיוקן אחד לאחר מלחמת העולם השנייה.
ברוקס הלכה לעולמה בניס ב-1970.
רומי נוֹיְמַרְק (נולדה ב-22 בספטמבר 1982) היא עיתונאית, שדרנית ומגישת חדשות ישראלית.
הקימה והגישה את "חדשות הלילה", מהדורת סיכום חדשות היום של ערוץ כאן 11.
נוימרק היא התינוקת הראשונה שנולדה בישראל כתוצאה של הפריה חוץ-גופית לכדורסלן העבר גבי נוימרק (נפטר כשהייתה בת 18) ולאסתר (אסי) נוימרק.
בשנת 2000 התגייסה לגלי צה"ל והגישה תוכניות רבות, כגון "בוקר טוב צה"ל", "קולה של אמא", "גל עברי ירוק" ורצועות מוזיקה יומית.
לאחר שירותה, סיימה בהצטיינות תואר ראשון בספרות ולימודים כלליים במדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב, וכן תואר שני בהיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת תל אביב.
בהמשך עבדה ככתבת תרבות באתרים nrg מעריב ווואלה!.
באוגוסט 2008 הצטרפה ל"חדשות עשר" כמגישה ועורכת מבזקים.
ב-2009 החלה להכין כתבות תרבות עבור המהדורה המרכזית.
מאז אמצע 2013, בימי ראשון-חמישי הגישה נוימרק בשעה 19:00 מבזק חדשות בן כ-10 דקות.
מאוגוסט 2014, הגישה אחת לשבוע את התוכנית "היום שהיה".
במקביל לעבודה ב"חדשות עשר", נוימרק המשיכה להגיש תוכניות בגלי צה"ל, כולל "סופשבוע רגוע", ובנוסף, הנחתה קבוצות בארגון "LEAD" לפיתוח מנהיגות צעירה בישראל, בו השתתפה כשגרירה בנעוריה.
החל מ-21 במאי 2017 (למעט הפסקה של שנה שהחלה ב-2022) היא הגישה בכאן 11 מדי לילה את מהדורת סיכום חדשות היום, "חדשות הלילה".
בנוסף, שימשה מגישה מחליפה ב"חדשות הערב" וב"חדשות השבת".
ב-29 ביוני 2022 יצאה לחופשה של שנה מהגשת "חדשות הלילה", לצורך לימודים באוניברסיטת הרווארד, ובמקומה נבחר עקיבא נוביק להגיש את המהדורה.
בן זוגה של נוימרק הוא רן בכור, שחקן ולשעבר מנהל בית ספר אופק למחוננים בירושלים.
השניים הורים לבן ומתגוררים בקיימברידג' (מסצ'וסטס).
רומיאו אנטוניאצי (באיטלקית: Romeo Antoniazzi; 4 במאי 1862 – 7 במאי 1925) היה בונה כלי קשת איטלקי.
רומיאו אנטוניאצי נולד בקרמונה, בנו השמיני של בונה כלי הקשת הנודע, גאטנו אנטוניאצי.
הוא למד את אומנותו אצל אביו ובראשית דרכו עבד עמו ועם אחיו, ריקארדו, בבניית כלי קשת בשביל ליאנדרו ביזיאק.
בהמשך עבד במקומות שונים, גם באופן עצמאי וגם עם אחרים.
חוסר היציבות בחייו ניכר באיכות תוצרתו, שהייתה נתונה לשינויים רבים ובולטים.
כלי הנגינה המעניינים ביותר שיצר, כמו אלה של אחיו ריקארדו, נבנו בסוף המאה ה-19. הוא הכשיר למקצוע מספר רב של תלמידים.
הכלים שיצר, אם גם לא היו משוכללים ומעודנים כאלה של אחיו (בייחוד בתקופה המאוחרת של עבודתו), הצטיינו באישיות ייחודית ובספונטניות, תכונות המזכות אותם כיום בהערכה רבה.
הלכה שלו משתנה בצבע ובאיכות בהתאם לתקופות הייצור, החל בכתום-צהוב בהיר וכלה בחום-כתום ולעיתים חום כהה (בכלים מתקופת חייו המאוחרת הייתה הלכה מועדת לדהייה והכלים נראים לא פעם חסרי ברק ועמומי-גוון).
רומיאו אנטוניאצי השתמש בתוויות שונות.
בשלהי חייו השתמש בתווית שעליה המילים 'fece in Cremona' ושלט האצולה של קרמונה, אף כי הוא לא חזר מעולם לעבוד בעיר הולדתו (סביר להניח, שהשתמש בתווית זו מסיבות עסקיות וכדי להיבדל מאחיו).
רומיאו וג'ולייט הוא עיבוד קולנועי של הטרגדיה הרומנטית של ויליאם שייקספיר - "רומיאו ויוליה".
את סרט זה משנת 1996 ביים באז לורמן ומככבים בו לאונרדו דיקפריו וקלייר דיינס כרומיאו וג'ולייט.
עוד משתתפים: בריאן דנהי, ג'ון לגוויזאמו, פיט פוסלתווייט, ג'סי ברדפורד, פול סורבינו ודיאן ונורה.
בישראל הופץ הסרט בשם "רומיאו וג'ולייט", אך גם בשם "רומיאו ויוליה".
הסרט הוא גרסה מודרנית מקוצרת של המחזה "רומיאו ויוליה" מאת ויליאם שייקספיר.
בעוד שהסרט שומר על הדיאלוג השייקספירי המקורי, בתי משפחות מונטגיו וקפולט מיוצגים על ידי אימפריות עסקיות.
חלק מהשמות שונו אף הם.
לורד וליידי מונטגיו ולורד וליידי קפולט קיבלו שמות פרטיים (בניגוד למחזה המקורי, שבו שמותיהם הפרטיים מעולם לא מוזכרים), והנסיך אסקלאוס הוחלף לקפטן פרינס.
בנוסף, פרטי עלילה מסוימים שונו מעט, הבולט מכולם: יוליה מתעוררת בו בזמן שרומיאו שותה רעל, והשניים רואים זה את זה בחיים לזמן קצר, רגע לפני שרומיאו מת ויוליה מתאבדת.
בעיר הבדיונית של ימינו "ורונה ביץ'", בני משפחת קפולט ובני משפחת מונטגיו הם ארכי יריבים.
האיבה הקיימת בקרב הדור הישן - פולג'נסיו וגלוריה קפולט (פול סורבינו ודיאן ונורה), מצד אחד, וטד וקרוליין מונטגיו (בריאן דנהי וכריסטינה פיקלס), מצד שני - מורגשת היטב בקרב יתר בני משפחותיהם, הצעירים.
כאוס נוצר בעיר, כתוצאה מחילופי אש בין הבנים של משפחת מונטגיו, בראשותו של בנווליו (דאש מיהוק), בן דודו של רומיאו (לאונרדו דיקפריו), לבין בני קפולט בראשות טיבלט (ג'ון לגוויזאמו), בן-דודה של ג'ולייט (קלייר דיינס).
מפכ"ל המשטרה, קפטן פרינס (ונדי קורטיס-הול), מזהיר את המשפחות כי אם התנהגות שכזו תימשך - הם ישלמו על הפרת השלום בחייהם.
דייב פאריס (פול ראד), בנו של המושל ו"רווק השנה", נפגש עם פולג'נסיו, שכן ברצונו להינשא לבתו - ג'ולייט, אף על פי שפולג'נסיו מאמין כי היא צעירה מדי מכדי להינשא לו.
עם זאת, הוא מזמין את פאריס למסיבה שהוא עורך.
גלוריה, ללא הצלחה, מנסה לשכנע את ג'ולייט לקבל את הצעת הנישואין של פאריס.
בני מונטגיו נפגשים עם חברם מרקוציו (הארולד פרינו ג'וניור), אשר ברשותו הזמנות למסיבה שנערכת בבית משפחת קפולט.
רומיאו לוקח גלולת אקסטזי שמרקוציו נותן לו והם ממשיכים יחד לאחוזת קפולט.
ההשפעה של הגלולה, בשילוב המסיבה, מכריעות את רומיאו, אשר הולך לשירותים.
בעודו מתפעל מאקווריום דגים המקשט את המקום, הוא רואה את ג'ולייט.
טיבלט מבחין ברומיאו, ונשבע להרוג אותו, על שפלש למסיבה שבבית קפולט, אך פולג'נסיו עוצר אותו.
רומיאו וג'ולייט מתגנבים אל תוך מעלית, ומתנשקים.
האומנת של ג'ולייט (מרים מרגוליס) מבחינה בהם, כאשר דלתות המעלית נפתחות.
ג'ולייט מבריחה את רומיאו מן המקום.
רומיאו וג'ולייט מבינים כי הוא בן למשפחת מונטגיו וכי היא בת למשפחת קפולט - שתי משפחות יריבות.
מרקוציו מסייע לרומיאו לעזוב את המסיבה מבלי שייתפסו, אולי לאחר סיומה של המסיבה - רומיאו מתגנב בחזרה אל האחוזה של בית משפחת קפולט, ומתחבא מתחת למרפסת של ג'ולייט.
בעוד ג'ולייט מצהירה על אהבתה לרומיאו, על אף היותו בן למשפחת מונטגיו, רומיאו מתנגב מאחוריה ומפתיע אותה.
ג'ולייט מזועזעת כי הוא סיכן את חייו, אך רומיאו אומר לה שלא אכפת לו אם ייתפס.
ג'ולייט, אשר נאלצת לעזוב שכן האומנת מחפשת אחריה, אומרת לרומיאו כי אם ביום המחרת ישלח לה הודעה - היא תהיה שלו.
רומיאו מבקר את האב לורנס (פיט פוסלתווייט), ואומר לו כי הוא רוצה להתחתן עם ג'ולייט.
לורנס מסכים, וביום המחרת רומיאו מודיע על כך לג'ולייט באמצעות האומנת שלה, ושני האוהבים נישאים זה לזה - בסתר.
טיבלט מתעמת עם מרקוציו, בו-בזמן שרומיאו מגיע למקום עם תום חתונתו הסודית.
רומיאו מנסה להרגיע את הרוחות ולעשות שלום, אולם טיבלט תוקף אותו.
לאחר שרומיאו מסרב להילחם בו, מרקוציו מתערב, תוקף את טיבלט בעצמו, שולף את אקדחו ומתכוון לירות - אך רומיאו עוצר אותו.
טיבלט תופס בידו שבר זכוכית, ומשסף באמצעותו את ביטנו של מרקוציו, אשר נופל ומת, לא לפני שהוא מספיק להטיל קללה על שני הבתים.
טיבלט בורח מן המקום, אולם רומיאו יוצא בעקבותיו, רודף אחריו והורג אותו.
הנסיך מגרש את רומיאו מהעיר.
רומיאו, מתחבא בביתו של האב לורנס, טוען שהוא מעדיף למות מאשר להיות מגורש.
האחות מספרת לרומיאו כי ג'ולייט מחכה לו.
באחוזת משפחת קפולט - ג'ולייט מתפללת, מזועזעת מאירועי היום.
כאשר רומיאו מטפס על מרפסת חלונה, היא מנשקת אותו, והשניים מקיימים יחסי מין.
פולג'נסיו מחליט כי ג'ולייט תתחתן עם פאריס.
בבוקר המחרת, רומיאו חומק מחדרה של ג'ולייט, בדיוק בזמן שבו אימה נכנסת לחדר, ומבשרת לה כי היא הובטחה לפאריס.
ג'ולייט מסרבת להינשא לו, וכתגובה - אביה מאיים לזרוק אותה החוצה מן הבית.
אימה והאומנת מנסות לשכנע את ג'ולייט, כי זה יהיה לטובתה אילו תינשא לפאריס.
ג'ולייט נפגשת בסתר עם האב לורנס, מפצירה בו שיעזור לה ומאיימת כי תתאבד אם לא.
הכומר מציע לה כי תזייף את מותה, תונח באחוזת הקבורה של בית משפחת קפולט ל-24 שעות, ותתעורר שם לאחר מכן.
הודעה על כך תימסר לרומיאו, אשר יסתנן אל תוך בית הקבורה, ובכך שני האוהבים יתאחדו, ויוכלו לנסוע יחדיו למנטובה.
הכומר מעניק לג'ולייט את הרעל הדרוש לה, על מנת להיראות כמתה במשך 24 שעות.
לאחר שאימה מאחלת לה לילה טוב, ג'ולייט שותה את הרעל.
למחרת בבוקר, היא נמצאת, מוכרזת כמתה ומונחת בבית הקבורה.
בלתזר (ג'סי ברדפורד) מגלה כי ג'ולייט מתה וממהר עם הבשורה המרה אל רומיאו, אשר טרם קיבל את ההודעה מהאב לורנס, ובה תיאור התוכנית שנרקמה.
רומיאו שב לוורונה, ומפציר ברוקח (מ.
אמט וולש) כי ימכור לו רעל.
האב לורנס מגלה כי רומיאו איננו יודע כי ג'ולייט עדיין בחיים.
רומיאו נכנס לכנסייה שבה מונחת גופתה של ג'ולייט.
רומיאו לוגם מן הרעל, בו בזמן שג'ולייט מתעוררת.
השניים מתנשקים, ומיד לאחר מכן - רומיאו נופל מת מהרעל.
ג'ולייט לוקחת לידיה את אקדחו של רומיאו, יורה לעצמה בראש ומתה במקום.
לאחר זמן מה, מתגלות גופות שני האוהבים, זה בזרועות זו.
הפתולוגים מוציאים את שתי הגופות מהמקום.
קפטן פרינס מגנה את שתי המשפחות, אשר המלחמה ביניהן הובילה לטרגדיה כזו.
שתי המשפחות מתאחדות ומכריזות על שלום.
אמט וולשרוקחקווינדון טרברנער מקהלהאדווינה מורקריינית חדשות
חלקים מסוימים של הסרט צולמו במיאמי, אך רובו צולם במקסיקו סיטי ובווראקרוס.
נטלי פורטמן (אז בת 15) נבחרה לתפקיד של ג'ולייט, אבל לאחר שהחלה ההפקה, סברו אנשי הצוות מעיון בחומר המצולם כי נראה מהם כאילו דיקפריו (אז בן 22) מנצל אותה מינית.
בסופו של דבר, הסכים לורמן כי פער הגילים בין שני השחקנים גדול מדי.
הצילומים הופסקו עד אשר נמצאה שחקנית אחרת לתפקיד.
הסרט גרף בקופות ברחבי העולם $147,554,998, לעומת תקציב של $14,500,000. הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ב-1 בנובמבר 1996 ב-1,276 בתי קולנוע שונים ברחבי ארצות הברית וקנדה.
בסוף השבוע הראשון לצאתו לאקרנים, גרף הסרט $11,100,000 ובכך זכה להיות הסרט המכניס ביותר בקופות באותו סוף שבוע.
בסך הכול, הסרט הכניס סכום ברוטו של $46,300,000 בארצות הברית ובקנדה.
על פי האתר Rotten Tomatoes המרכז ביקורות קולנוע, מתוך 56 ביקורות על הסרט - 70% היו חיוביות.
עם זאת, המבקר הידוע רוג'ר איברט מהשיקגו סאן-טיימס לא אהב את הסרט, העניק לו שני כוכבים בלבד וכתב: "הפקה זו הייתה רעיון גרוע ביותר...
מעולם לא ראיתי דבר שאפילו מתקרב לברדק שגרסת הפאנק החדשה של רומיאו ויוליה עושה מהטרגדיה השייקספירית".
ג'יימס ברארדינלי, מבקר קולנוע המתמחה בעיבודים קולנועיים של מחזות שייקספיר, כתב כי "בסופו של דבר, לא משנה כמה חדשני ובלתי שגרתי הסרט, ההצלחה של עיבוד כלשהו של מחזרה שייקספירי נקבעת על ידי שני גורמים: יכולותיו של הבמאי ויכולותיהם של השחקנים.
גרסה זו של רומיאו ויוליה מופקדת בידיים טובות, של לורמן, דיינס ודיקפריו הכישרוניים".
ב-1997 זכו לאונרדו דיקפריו וקלייר דיינס בפרס השחקן והשחקנית האהובים ביותר (בהתאמה) בסרט רומנטי, שהוענק בטקס פרסי הבידור של בלוקבסטר.
באותה שנה זכתה דיינס בפרס בטקס פרסי הקולנוע של MTV בעבור השחקנית הטובה ביותר.
דיקפריו זכה במועמדות בעבור השחקן הטוב ביותר, והשניים היו מועמדים יחדיו לפרס הנשיקה הטובה ביותר והזוג הקולנועי הטוב ביותר, בטקס של MTV.
בטקס פרסי באפט"א ה-51 זכה באז לורמן בפרס הבמאי הטוב ביותר.
לורמן ומרי היילה זכו בפרס התסריט המעובד הטוב ביותר.
נלי הופר זכתה בפרס המוזיקה הטובה ביותר.
קתרין מרטין זכתה בפרס העיצוב הטוב ביותר.
כמו כן, הסרט היה מועמד לפרסים על הצילום הטוב ביותר, העריכה הטובה ביותר והפסקול הטוב ביותר.
הסרט זכה במספר פרסים נוספים.
בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ה-47, שהתקיים בשנת 1997, זכה דיקפריו בפרס דוב הכסף עבור השחקן הטוב ביותר, ולורמן זכה בפרס אלפרד באואר.
כמו כן, לורמן היה מועמד לפרס דב הזהב עבור הסרט הטוב ביותר.
בטקס האוסקר ה-69, קתרין מרטין ובריז'יט ברוך היו מועמדות לפרס אוסקר על העיצוב האמנותי הטוב ביותר.
רומי בנימין גודלמינץ (בפלמית: Romi Benjamin Goldmuntz , 8 ביולי 1882, קרקוב – 13 במאי 1960, אנטוורפן) היה איש עסקים ומנהיג קהילתי וציוני יהודי-בלגי, יליד פולין שמילא תפקיד חשוב בתעשיית היהלומים באנטוורפן.
נודע גם כפילנתרופ ואספן אמנות.
רומי גולדמינץ נולד בשם בנימין גולדמינץ בעיר בקרקוב, בתקופת השלטון האוסטרו-הונגרי.
הוא היה אחד משמונת הילדים של משפחה יהודית.
בגיל צעיר היגר לבלגיה ולמד ליטוש יהלומים.
בשנת 1902 פתח בית מלאכה משלו לעיבוד יהלומים
בשנת 1920 מפעלו באנטוורפן כבר העסיק כ־600 עובדים.
רומי גולדמינץ ואחיו לאופולד נמנו עם הלקוחות החשובים (sightholder) של החברה (DTC) Diamond Trading Company), חברת בת של הקונצרן דה בירס.
למחרת הכיבוש הנאצי נמלט לקוניאק בצרפת והאיץ בעמיתיו להימלט לאנגליה.
בסוף יולי 1940 הגיע ללונדון ויחד עם איש העסקים הרמן שאמיסו יזם את הקמת לשכת ההתקשרות של תעשיית היהלומים (Correspondence Office for (the) Diamond Industry), אשר בשיתוף פעולה עם ראש עיריית אנטוורפן קאמיל הויסמנס ועם הנהגת יהודי בריטניה, רשמה ואחסנה יהלומים בבריטניה עד תום המלחמה.
בתום מלחמות העולם שכנע רבים מהגולים לחזור לגור ולפעול בבלגיה.
החל משנת 1951 ועד מותו החזיק רומי גולדמינץ ביהלום המפורסם "ויטלסבאך הכחול" שנמכר קודם לאלמוני על ידי בני משפחת המלוכה הבווארית ויטלסבאך.
אחרי מותו היהלום נמכר על ידי יורשיו של גולדמינץ לאיל הון גרמני.
היה פעיל ציוני נלהב, תרם לעליית הנוער, לשיקום יתומים מקרב ילדים ניצולי שואה ולהקמת מוזיאון לאמנות בנתניה (שלא האריך ימים והפך מאוחר יותר לבית הספר לפיתוח מנהיגות של צה"ל ומתקן נופש של האגודה למען החייל – בית גולדמינץ).
מרכז לתרבות יהודית ובית הכנסת הגדול ואן דן נסטליי המשופץ (1958) באנטוורפן נקראים על שמו.
מדליון עם דיוקנו של רומי גולדמינץ מאוסף יד ושם
כתבה של נועם דביר בעיתון הארץ - "מוזיאון התמימות האבודה", 29 בפברואר 2012
גנאלוגיה של משפחת גולדמינץ, באתר של דן הירשברג מאוניברסיטת פרינסטון.
"סיפורי חיים" באתר המכון ולהיסטוריה חברתית בהולנד
פרסי רומיאו מילר, הבן , ידוע בשם הבמה רומיאו (Romeo); במקור שם הבמה שלו היה ליל רומיאו (Lil' Romeo), הוא ראפר, שחקן, יזם, כדורסלן עבר ודוגמן אמריקאי.
כראפר רומיאו הוציא לאור שלושה אלבומי סולו ושני אלבומי שיתוף פעולה.
רומיאו מילר נולד בניו אורלינס, לואיזיאנה.
הוא הבן של הראפר והיזם מאסטר פי.
רומיאו הצטרף לחברת התקליטים No Limit בגיל 5, אחרי שהוא כתב שירי ראפ לאבא שלו.
ב-3 ביולי 2001, רומיאו הוציא לאור את אלבומו הראשון, Lil' Romeo.
האלבום כולל את הסינגל "My Baby" שהגיע למקום 1 במצעד Hot R&B/Hip-Hop Songs.
האלבום הגיע למקום ה-6 במצעד בילבורד 200 ולמקום ה-5 במצעד מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ, כאשר נמכרו יותר מ-500,000 עותקים של האלבום בשבוע הראשון.
האלבום הוכתר כאלבום זהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA), לאחר שנמכרו כ-1,400,000 עותקים.
באותה השנה, רומיאו התארח ברימקס של השיר "That's Kool", של דודו, Silkk the Shocker.
ב-2002, שנה לאחר שיצא לאור אלבומו הראשון, מילר הוציא לאור את אלבומו השני, Game Time.
האלבום הגיע למקום 33 במצעד בילבורד 200 ולמקום ה-10 במצעד Top R&B/Hip-Hop Albums, כאשר נמכרו כ-111,000 עותקים בשבוע הראשון לצאת האלבום.
הסינגל הראשון מהאלבום, "2-Way", דורג במקום ה-66 במצעד Hot R&B/Hip-Hop Songs.
הסינגל השני מהאלבום, "True Love", דורג במקום ה-16 במצעד בילבורד הוט 100. אף על פי שהאלבום לא זכה להצלחה של האלבום הקודם במצעדים, האלבום הוכתר פעמיים כאלבום פלטינה, כאשר נמכרו יותר מ-2,430,785 עותקים של האלבום.
נכון להיום Game Time הוא האלבום הכי נמכר של רומיאו.
ב-2003 התארח בסיטקום "אחד על אחד", אשר שודרה ברשת UPN.
ב-2004 מילר הוציא לאור את אלבומו השלישי, Romeoland, שלא היה מוצלח כמו אלבומיו הראשונים כאשר בשבוע הראשון לשחרורו נמכרו כ-50,000 עותקים, אך עדיין הוכתר כאלבום זהב כשנמכרו יותר מ-459,000 אלף עותקים בארצות הברית.
האלבום היה האלבום האחרון שמילר הופיע תחת שם הבמה ליל רומיאו.
ב-2005 רומיאו ביחד עם אחיו, ולנטינו מילר (שידוע גם תחת שם הבמה Young V), ושלושת אחייניו, C-Los, Lil' D ו-Willie J, הקימו את הלהקה Rich Boyz והוציאו לאור את אלבומם הראשון, Young Ballers: The Hood Been Good to Us.
ב-2006 מילר הוציא לאור אלבום אוסף שלו, שנקרא Greatest Hits, אשר כולל שירים מוכרים שלו שהוציא בעבר.
ב-2006 רומיאו הוציא לאור שני אלבומים: Lottery ו-God's Gift, תחת הלייבל החדש שלו ושל אביו מאסטר פי, Lottery .Guttar Music הוא האלבום העצמאי הראשון של רומיאו ו-God's Gift הוא פסקול של סרט באותו השם.
שני האלבומים היו ידועים בכך שכללו את הסינגל "U Can't Shine Like Me", אשר פורש על ידי המעריצים כשיר תגובה על השיר של הראפר באו וואו "Fresh Azimiz".
ב-2007 מילר הוציא לאור אלבום שיתוף פעולה עם אביו, Hip Hop History.
בשנת 2011 שיחק לצד פולה פטון בקומדיה הרומנטית "לקפוץ מעל המטאטא" בבימוי סלים אקיל.
בשנת 2014 התארח בפרק מתוך הסיטקום "Survivor's Remorse" ברשת Starz.
בשנת 2016 שיחק בסרט המלחמה "ג'ארהד 3: המצור" לצד סקוט אדקינס.
בין השנים 2005 – 2007, מילר שיחק שנה אחת בתיכון Windward ושלוש שנים בתיכון בוורלי הילס.
כשחקן צעיר מילר קלע בממוצע 13.9 נקודות ומסר 5.6 אסיסטים למשחק.
כשחקן בוגר ממוצע הקליעות שלו היה 8.6 נקודות למשחק וממוצע האסיסטים שלו היה 9.0 למשחק.
בקיץ 2006 רומיאו הוזמן למחנה ABCD שממומן על ידי חברת ריבוק.
במהלך המחנה ממוצע הקליעות שלו היה 2 נקודות למשחק.
ב-13 באפריל 2007, מילר נרשם לאוניברסיטת דרום קליפורניה.
+שנהסדרהתפקידהערות2002Raising Dadמרוויןפרק: "Bully"The Proud Familyעצמודיבוב; פרק: "A Hero for Halloween"2003One on Oneאריקפרק: "Spy Games"2003–2006רומיאו!רומיאו "רו" מילרתפקיד ראשי (3 עונות); 53 פרקים2004ראגרטס כבר גדוליםליל קיודיבוב; פרק: "It's Cupid, Stupid"2010הסנגורים (אנ')קילה דיזפרק: "Nevada v.
רומיאו ויוליה הוא סרט קולנוע משנת 1968 בהפקה בריטית-איטלקית המבוסס על המחזה "רומיאו ויוליה" מאת ויליאם שייקספיר.
הבמאי פרנקו זפירלי ביים את הסרט והיה שותף לכתיבת התסריט.
כיכבו בו לאונרד ויטינג ואוליביה האסי.
הסרט זכה בפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר ופרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר (דנילו דונטי).
עוד היה מועמד לפרס הסרט הטוב ביותר ופרס הבמאי הטוב ביותר.
לורנס אוליבייה קורא את הפרולוג ואת האפילוג של המחזה.
נוסף לכך הוא מדבב ללא קרדיט את דמותו של לורד מונטגיו שגילם שחקן איטלקי.
כשיצא היה הסרט העיבוד השייקספירי לקולנוע המצליח ביותר בקופות.
הסרט היה פופולרי בקרב בני נוער גם מכיוון שכיכבו בו שחקנים צעירים הקרובים בגילם לדמויות במחזה המקורי.
כמו כן חלק ממבקרי הקולנוע קיבלו את הסרט בהתלהבות.
בוורונה שבאיטליה פורצת קטטת רחוב בין צעירים בני שתי משפחות יריבות, משפחת מונטגיו ומשפחת קפולט, שמופסקת על ידי הנסיך.
באותו לילה שניים מבני המשפחה, רומיאו בן מונטיגיו ויוליה בת קפולט, נפגשים במשתה שנערך בבית קפולט ומתאהבים ממבט ראשון.
מאוחר יותר מתגנב רומיאו לגן מבודד מתחת למרפסת חדר השינה של יוליה, והשניים נשבעים באהבתם.
אחרי זמן קצר משיא אותם בחשאי הכומר המוודה של רומיאו, האב לורנס, בסיועה של האומנת של יוליה.
למרבה הצער, פורצת עוד קטטת רחוב בין טיבלט, דודנה של יוליה, ובין מרקוציו, חברו הטוב של רומיאו, כשטיבלט מעליב את רומיאו.
רומיאו מסרב להילחם בטיבלט, כי הוא קרוב משפחה כעת בגלל נישואיו ליוליה, אולם מרקוציו נלחם במקומו.
טיבלט הורג את מרקוציו, ורומיאו נוקם את מות חברו הטוב והורג את טיבלט.
הנסיך פוסק את עונשו של רומיאו והוא גירוש מהעיר.
רומיאו, שאינו רוצה להתרחק מעיר מולדתו ומיוליה שזה עתה נשא לאישה, עבורו הגירוש הוא מר ממוות.
האב לורנס מצליח לשכנע את רומיאו שהוא בר מזל, והוא צריך להיות אסיר תודה על כך שלא נידון למוות.
רומיאו ויוליה מבלים יחד את ליל הכלולות.
אביה של יוליה, שאינו יודע דבר על נישואיה, משדך לה את הרוזן העשיר פאריס.
כדי להימנע מהנישואים הכפויים ולהישאר נאמנה לרומיאו, יוליה שותה שיקוי שהכין האב לורנס, ושיגרום לה להראות מתה במשך 42 שעות.
האב לורנס מתכנן להודיע לרומיאו על כך, ושהשניים יוכלו להיפגש אחרי הלוויה ולברוח יחד.
הוא שולח נזיר אחר עם מכתב הסבר על תוכניתו, אולם משרתו של רומיאו, בלטסאר, רואה שיוליה מתה, הוא ממהר להודיע לאדונו, ומגיע אליו לפני הודעתו של האב לורנס.
ביאושו הולך רומיאו למקום קבורתה של יוליה שותה רעל ומתאבד.
יוליה מתעוררת מעלפונה וכשהיא רואה את רומיאו המת היא דוקרת עצמה למוות בפגיון.
בהלוויה המשותפת שנערכת לשני הצעירים מסכימות המשפחות לסיים את הסכסוך שביניהן.
העלילה מתרחשת באיטליה בתקופת הרנסאנס, הצילומים נערכו באתרים אחדים:
סצנת המרפסת צולמה בפלאצו בורגזה שבנה הקרדינל שיפיונה בורגזה במאה ה-16 בארטנה (Artena) מדרום לרומא.
הסצנות בכנסייה צולמו בכנסיית סט פייטרו, כנסייה בסגנון רומנסקי, בטוסקניה שמצפון לרומא.
סצנת הקבר צולמה גם בטוסקניה
הסצנות בארמון של משפחת קפולט צולמו בפאלאצו פיקולומיני שנבנה על ידי האפיפיור פיוס השני בשנים 1459- 1462 בעיר פיינצה שבנפת סיינה.
הסצנות ברחובות צולמו גם כן בפיינצה.
סצנות קטטות הרחוב צולמו בעיר גוביו שבנפת אומבריה.
על פי האוטוביוגרפיה של פרנקו זפירלי התפקיד של רומיאו הוצע בתחילה לפול מקרטני.
מילו או'שיאה - האב לורנס
פול הרדוויק - לורד קפולט
נטשה פארי - ליידי קפולט
אנטוניו פיירפדריצ'י - לורד מונטגיו
אזמרלדה רוספולי - ליידי מונטגיו
לורנס אוליבייה - ללא קרדיט
יצאו לאור שתי גרסאות של פסקול הסרט, שנכתב על ידי נינו רוטה.
במיוחד התפרסם השיר "What Is a Youth" ללחנו של רוטה, מילים של יוג'ין וולטר, בביצוע גלן וסטון, המושר בסרט על ידי טרובדור ושלחנו הוא נעימת הנושא של הסרט.
רומיאו ויוליה (במקור ברוסית: Ромео и Джульетта) אופ.
64 הוא בלט שהולחן בידי המלחין הרוסי סרגיי פרוקופייב בהתבסס על המחזה המפורסם "רומיאו ויוליה" מאת ויליאם שייקספיר.
היצירה הולחנה בידי סרגיי פרוקופייב בספטמבר 1935.
בנוסף לאינסטרומנטציה הסטנדרטית יחסית לתקופתו (המאה ה-20), עשה פרוקופייב שימוש לא שיגרתי בסקסופון טנור.
קולו מוסיף גוון ייחודי ליצירה הן בתפקידי הסולו והן כחלק משאר התזמורת.
פרוקופייב עשה שימוש גם בקורנית, בויולה ד'אמורה (גרסה קדומה של הויולה שהייתה נפוצה בין 1660-1600 בקירוב) ובמנדולינות כדי לתת נופך איטלקי למוזיקה ביצירה, זאת משום שהמחזה המקורי מתרחש כביכול בוורונה.
רומי ומישל – פגישת מחזור הוא סרט קומדיה משנת 1997. דמויות הסרט מבוססות על המחזה הבימתי "חדר גברות".
רומי ומישל הן שתי חברות שגרות בדירה מול הים בלוס אנג'לס.
רומי עובדת כקופאית במרכז מכירות של מכוניות יגואר ומישל לא עובדת ומובטלת.
שתיהן רווקות וחיות חיים של מסיבות והנאות.
יום אחד פוגשת רומי במקום עבודה בת כיתה שלהן לשעבר שמספרת לה שבקרוב תיערך פגישת מחזור לשכבתן.
במטרה נואשת לעשות רושם טוב מנסות שתיהן להרזות, להשיג עבודה טובה יותר ובני זוג נחשקים יותר לקראת הפגישה.
זאת במטרה לסגור מעגל על כך שבתיכון היו תלמידות לא מקובלות.
כשהן נכשלות בניסיונות אלו, הן מחליטות להעמיד פני מצליחות על ידי כך שיבואו לפגישה בבגדים ומכוניות יוקרתיים.
רומי אברג'יל (נולדה ב-23 באוגוסט 2001) היא כוכבת טלוויזיה ורשת ודוגמנית טרנסג'נדרית ישראלית, הפעילה למען זכויות הקהילה הגאה.
אברג'יל נולדה כזכר בשם יניר אברג'יל וגדלה באשדוד.
כבר מילדותה המוקדמת החלה להזדהות מגדרית כבת, ובגיל 11 יצאה מהארון כטרנסג'נדרית.
בגיל 13 החלה ליטול הורמונים נשיים, והייתה לישראלית הצעירה ביותר שעשתה זאת, משום שבישראל הגיל החוקי לכך הוא 16. בגיל 16 פתחה קמפיין לגיוס המונים לביצוע ניתוח לשינוי מין בישראל במטרה לקיימו לפני גיל 18, הגיל המותר בחוק בישראל.
מסיבות אלו היא מכונה "הטרנסג'נדרית הצעירה בישראל".
בפברואר 2020 היא התגייסה לצה"ל והפכה לטרנסג'נדרית הישראלית הראשונה שהתגייסה לצה"ל כאישה.
במאי 2022 השלימה את סדרת הניתוחים שעברה להתאמה מגדרית.
בנובמבר 2024, לאחר היעדרות ממושכת מפעילות ברשתות החברתיות, חשפה אברג'יל שנאלצה לעבור ניתוח חירום באפה, עקב זיהום חמור בסחוס שהוביל לריקבון וסיכן את חייה.
במסגרת מאבקה להיות מוגדרת כאישה, התראיינה לעיתונות ולטלוויזיה - בין היתר לתוכנית "הצינור" ולעיתון "ידיעות אחרונות".
היא מתחזקת חשבון אינסטגרם בעל עשרות אלפי עוקבים, רובם ילדים ובני נוער, ובכך חושפת את האוכלוסייה הזו למאבקה, לטיפולים, לניתוחים ולשגרת הטיפוח האישית שלה.
בשנת 2016 השתתפה כאישה בתחרות "מלכת היופי של הדרום", וזכתה בתואר תגלית השנה.
בקיץ 2017 החלה להשתתף בשעשועון הריאליטי "הבנים והבנות" בערוץ הילדים, כמתמודדת בקבוצת הבנות, והודחה בהדחה השישית.
מוגדרת על ידי התקשורת הישראלית כמשפיעת רשת.
היא נכנסה לרשימת הנוער והצעירים המשפיעים בישראל "20 מתחת ל-20" של המגזין "גלובס", והוגדרה כישראלית בת ה-14 המשפיעה ביותר לשנת 2016 על ידי אתר mako.
ב-2019 השתתפה בסדרה הדוקומנטרית "טרנסקידס" בערוץ yes דוקו.
ב-28 במאי 2020 הופיעה בפרק הראשון של הסדרה הדוקומנטרית "המהפכה הגאה" בכאן 11, על היותה הטרנסג'נדרית הראשונה שמתגייסת לצה"ל כאישה המבססת את השינוי ביחסו של צה"ל לקהילה הגאה.
ב-25 ביוני 2020 זכתה בקטגוריית "האינסטגרמרית האהובה" בטקס פרסי הנוער הגאה "איגי LOVE" של ארגון הנוער איגי - ארגון נוער גאה.
ביוני 2021 הובילה ביחד עם טרנסג'נדריות, בהן גם סתיו סטרשקו, קמפיין ייעודי של מותג ההלבשה התחתונה הישראלי "FIX".
שנהפרויקטרשת שידורדמות2017הבנים והבנותערוץ הילדיםעצמה, השתתפה כמתחרה בקבוצת הבנות2019טרנסקידסyes דוקועצמה, דוקומנטרי2020המהפכה הגאהכאן 11עצמה, דוקומנטרי
רומיאו ויוליה: חתום בנשיקה הוא סרט הנפשה אמריקאי לכל המשפחה המבוסס על המחזה "רומיאו ויוליה" שכתב ויליאם שייקספיר.
הסרט נכתב, נוצר, בוים ונערך על ידי פיל ניבלינק, אשר היה אנימטור בחברת וולט דיסני.
הסרט הופץ לראשונה בארצות הברית ב-27 באוקטובר 2006. בישראל הסרט הופץ לראשונה בדיבוב לעברית בשנת 2006. אורך הסרט הוא כ-71 דקות ושפת המקור שלו היא אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן: עברית, צרפתית ואיטלקית).
הסרט נוצר בתקציב משוער של 2 מיליון דולר, ואורך היצירה שלו לקח 4 וחצי שנים.
למרות הביקורות השליליות על הסרט, הוא זכה בפרס בפסטיבל הסרטים הדרום מערביים.
הסרט מספר על רומיאו ויוליה, שני כלבי ים צעירים אשר מתאהבים זה בזו, אך לא יכולים לממש את אהבתם בגלל סכסוך עתיק בין משפחותיהם.
כשרומיאו מבקש להתחתן עם יוליה, יוליה הופכת לאומללה.
רומיאו מחליט לעשות כל מה שהוא יכול בשביל לבטל את רוע הגזירה, ויחד עם האב לורנס הוא מכין תוכנית כדי להתאחד עם אהובתו.
תוכניתם מצליחה, רומיאו ויוליה מוצאים את דרכם זה אל זו, והמשפחות משלימות לאחר שהבינו שהסכסוך ביניהן פגע בכולם.
במאי הדיבוב בעברית היה עמי מנדלמן ומפיק הדיבוב בעברית היה עוזי פוקס.
שם הדמותמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתרומיאודניאל טריפטלירון לביוליהטריסיה טריפטטליה ברקאידגיגיתשאנל ניבלינקתמי צוברילורנסמיכאל טולאנדדודו זרמונטגוססטיב גולדברגצביקה שוורצברגקפולטמיכאל טולאנדגיורא קנתמרקוציוצ'יפ אלברסעידו מוסריבנווליוסאם גולדגיל צרנוביץהנסיךפיל ניבלינקעמי מנדלמן
רומיאו ויוליה היה סרט אילם קצר משנת 1908, הנחשב כעיבוד האמריקאי הראשון של המחזה "רומיאו ויוליה" מאת ויליאם שייקספיר.
הסרט בוים על ידי ג'יי סטיוארט בלקטון והופק על ידי חברת Vitagraph Studios, כאשר הוא צולם בבתאסדה טראס (Bethesda Terrace) במנהטן שבניו יורק.
בסרט כיכבו פול פנזר בתפקיד רומיאו, ופלורנס לורנס בתפקיד יוליה.
נכון לשנת 2020 הסרט נחשב כאבוד.
רומיאו ויוליה הוא סרט צרפתי משנת 1900, עיבוד למחזה "רומיאו ויוליה" מאת ויליאם שייקספיר.
במאי הסרט היה קלמאן מוריס.
בסרט מושמעת אריה מתוך האופרה "רומיאו ויוליה" מאת שארל גונו, בביצוע זמר הטנור אמיליו קוסירה.
הוא נחשב לעיבוד הקולנועי הראשון של המחזה השייקספירי.
חברת Phono-Cinéma-Théâtre הפיקה את הסרט, שהקרנת הבכורה שלו הייתה בתערוכה של פריז משנת 1900. זה היה בין הסרטים הראשונים שהוקרנו עם סינכרון קול.
ההקלטה של הקול נעשתה בליאורטוגראף על גבי צילינדר צלופן.
בצילומי הסרט השחקנים צולמו כשהם מתאמים את השפתיים לפי ההקלטה.
בהקרנת הסרט הושמעה ההקלטה, והמקרין התאים את מהירות המקרן לפי הקולות שנשמעו.
קוסירה היה אחד מ-18 הידוענים המשתתפים ביצירות של Phono-Cinéma-Théâtre, שהועלו בתערוכה העולמית של פריז משנת 1900. מחזה שייקספירי נוסף שהוצג היה "Le Duel d'Hamlet" עם שרה ברנאר בתפקיד המלט, העיבוד הקולנועי הראשון של המחזה "המלט".
אחד הסרטים הידועים שהוצגו בתערוכה היה עיבוד למחזה "סיראנו דה ברז'ראק" מאת אדמון רוסטאן, אף הוא בבימויו של מוריס.
רומי לוי (נולדה ב-23 באוגוסט 2000) היא כדורסלנית ישראלית, המשחקת בעמדת הסמול פורוורד/פאוור פורוורדית במכללת אובורן ושחקנית נבחרת ישראל.
סבתה תמר מטל-שומכר היא קפטנית עבר של נבחרת ישראל ומכבי תל אביב, אמה ליאת היא שחקנית עבר בנבחרת ישראל, ואחותה שון שחקנית עבר בקבוצת בנות הרצליה.
לוי החלה לשחק כדורסל מגיל 4 בהרצליה, בהמשך עברה לאקדמיה לכדורסל במכון וינגייט שם שיחקה בעונת 2018/2019 בליגה הלאומית נשים.
בעונה 2019/20 שיחקה לראשונה בליגת העל בקבוצת אליצור חולון כאשר היא שחקנית חמישייה קבועה.
הליגה הופסקה באותה עונה עקב משבר הקורונה כאשר הקבוצה ממוקמת במקום החמישי.
לוי בממוצע קלעה 5.6 נקודות ולקחה 4.2 ריבאונדים למשחק.
בתום העונה הצטרפה למכללת אובורן בארצות הברית.
לוי סיימה את הטורניר עם ממוצע של 4.5 נקודות.
ב-2019 השתתפה עם הנבחרת בטורניר אליפות אירופה עד גיל 20 דרג ב'.לוי כקפטנית הנבחרת סיימה את הטורניר עם ממוצע של 11.5 נקודות 8.5 ריבואנדים ו-2.2 אססיטים.
החל משנת 2019 לוי היא חלק מסגל נבחרת ישראל.
רומי פורמיצ'ינו (באיטלקית: Rumi Formichino) הוא קטנוע מתוצרת יצרנית המדחפים, הפריסקופים והאופנועים Rumi ,
אשר יוצר בין השנים 1960–1954 בעיר ברגמו במחוז לומברדיה באיטליה.
ה"פורמיצ'ינו" נולד בשנת 1954 מתוך כוונה לחצוב נתח משוק הקטנועים המשגשג של התקופה.
את צורת הגוף הגה בעל החברה והפסל דונינו רומי, שיצר דגם להרכבה בקנה מידה 1:1, ועיצב את החימר שתוכנן על ידי היזם והממציא פייטרו ואסנה .
התוצאה הייתה קטנוע בעיצוב מעודן במיוחד ומשקל יבש של 100 ק"ג, עם מרכב סגסוגת אלומיניום קטום לשני חלקים, הקדמי שוב מחולק לשני חלקים שהכילו את המזלג, הפנס הקדמי, מכל 7 ליטר, את המעטה האחורי ואת מגן בוץ הגלגל האחורי.
המנוע אותר בין שני החלקים כדי לחבר ביניהם.
הקטנוע נמכר במחיר של 138,000 לירות איטלקיות, מחיר נמוך למדי לעומת קטנועים אחרים של התקופה.
ניתן להשיג במגוון רחב של צבעים (שנהב, כחול קורסיקני, צהוב שנהב, כסף, אפור רומי, זהב לבן, כחול שמיים, אדום קורסיקני)
שלדת רכב: מסגרת גוף נשיאה יצוקה מסגסוגת אלומיניום
מערכת הצתה: של גלגל תנופה ומגנט
מנוע: 1 צילינדרים תאום אופקי , מנוע שתי פעימות
תיבת הילוכים בבלוק 4 מהירויות
מתלה: מתלים קדמיים: עצמות משאלה וקפיצי בולם זעזועים / אחורי: מעטפת מיסבים תנודתית
בלמים: בלמים קדמיים: תוף / אחורי: תוף
קיבולת מכל דלק: 7 ליטר
רומיה היה מגזין מקוון ששימש את המדינה האסלאמית לצורכי תעמולה וגיוס.
המגזין פורסם לראשונה ב-5 בספטמבר 2016 ויצא במספר שפות, כולל אנגלית, צרפתית, גרמנית, רוסית, אינדונזית ואויגורית.
המגזין החליף את המגזינים דאבק ודאר אל-אסלאם .
השם Rumiyah הוא אזכור לחדית' שבו מוחמד אמר כי מוסלמים יכבשו את קונסטנטינופול ואת רומא.
כמו דאבק, כל גיליון נפתח בציטוט שיוחס לאבו איוב אל-מסרי.
הגיליון הראשון יצא לאור ב-5 בספטמבר 2016, לאחר מותו של דובר המדינה האסלאמית, אבו מוחמד אל-עדנאני.
בסך הכל, יצאו 13 גליונות, כשהאחרון יצא ב-9 בספטמבר 2017.
באוקטובר 2016, המגזין המליץ לחסידים לבצע פיגועי דקירה וטען כי ג'יהאדיסטים לאורך ההיסטוריה המוסלמית "הכו את צוואר הכופר" (הכופרים) בשם אללה ב-"חרבות, כריתת גפיים וניקוב הבשר הבשרני של אלו שהתנגדו לאסלאם".
המגזין יעץ לקוראיו שקל להשיג ולהחביא סכינים ולייצר כלי נשק טובים וקטלניים שבהם ניתן להתייחס בחשדנות למוסלמים.
רוּמִיָאנָה רוּסֶבָה זֶ'לֶבֶה (בבולגרית: Румяна Русева Желева; נולדה ב-18 באפריל 1969, נובה זאגורה, הרפובליקה העממית של בולגריה) היא פוליטיקאית וסוציולוגית בולגרייה אשר כיהנה מיולי 2009 ועד ינואר 2010 כשרת החוץ של בולגריה בממשלתו של בויקו בוריסוב.
רומיאנה ז'לבה נולדה בנובה זאגורה, היא רכשה השכלה אקדמית בסוציולוגיה באוניברסיטת סופיה, ובהמשך דוקטורט בסוציולוגיה מאוניברסיטת מגדבורג.
היא הצטרפה למפלגת אזרחים למען פיתוח אירופי של בולגריה (ГЕРБ) בהנהגת בויקו בוריסוב ובין 2007–2009 כיהנה כחברת הפרלמנט האירופי.
בין יולי 2009 לינואר 2010 כיהנה כשרת החוץ של בולגריה.
בהמשך הועלתה מועמדותה לתפקיד נציבת האו"ם לניהול משברים, אך בשל חשדות לקשרים של בעלה עם המאפיה הרוסית נדחתה המועמדות.
בעקבות החשדות, התפטרה ז'לבה מתפקיד שרת החוץ וסיימה את חייה הפוליטיים בבולגריה.
רָמְחִיתִיִּים (שם מדעי: Coenagrionidae) הם משפחה של שפיראים, בתת-הסדרה שפריריות.
זוהי משפחת השפריריות הגדולה ביותר, עם יותר מ-1,300 מינים.
משפחה זו מכונה גם שפריריות צרות כנף (narrow-winged damselflies) או שפריריות בריכה (pond damselflies).
הרומחיתיים נפוצים ברחבי העולם ומשפחה זו היא ממשפחות השפריריות הנפוצות ביותר.
במשפחה זו המין הקטן ביותר מבין מין השפריריות.
כיום מוכרים יותר מ-110 סוגים במשפחה זו.בישראל נפוצים מיני שפריריות רבים ממשפחה זו.
מקור השם המדעי ככל הנראה נגזר מיוונית coen שפירושו 'משותף' או 'נפוץ' ו-agrio שפירושו 'שדות' או 'בר'.
השם העברי נגזר מצורתם המזכירה רומח.
שמות הסוגים נקראים גם הם על שמות כלי נשק.
משפחה זו בעלת מספר מאפיינים מזהים.
קטעי הבסיס של המחושים קצרים.
הקטעים במחושים בעל אורך דומה.
בדרך כלל עורקי הכנפיים שחורים.
הכנפיים צרות ושקופות או חסרות צבע.
הדפס מגוונים ומנעד צבעים רחב, המינים עשויים להיות ירוקים, כחולים, צהובים, כתומים או סגולים.
עורק M3 עולה קרוב יותר לנודוס (מרכז הכנף) מאשר לארקולוס (בסיס הכנף הנמצא קרוב לגוף).
בוגרים חיים במרחבים שונים ביניהם בריכות וביצות.
הנקבות מטילות את ביציהן בין צמחית מים שקועה חיה או מתה, ובחלק מהמינים אפילו זוחלות מתחת למים ומטילות את ביציהן.
הזחלים נמצאים בדרך כלל בפסולת או בין חומר צמחי שקוע העשוי להיות חי או מת.
הרחמיתיים ניזונים בעיקר מבריומאים, בכך שהם מסתווים בצמחייה ואורבים להם.
מרבית המינים במשפחה בעלי יכולת טיפוס, הם נעזרים בענפים, גבעולים או אבנים כדי לעמוד עליהם ולחפש בעיניהם אחר טרף.
לאחר שהם מאתרים טרף הם מכוונים את גופם לכיוונו כדי לתפוס אותו.
הם מוציאים את שפתיהם כדי ללכוד את הטרף, אוכלים אותו ומחזירים את שפתיהם חזרה לתוך הפה.
הם משתמשים בלסת התחתונה כדי ללעוס את הטרף.
המינים במשפחה זו הם בעלי התנהגות טריטוריאלית והגנתית.
בניו זילנד, נצפו זחלי המין Xanthocnemis zealandica מבצעים 25 תנועות גוף שונות שקושרו להגנה מטורפים, תחרות בין פרטים אחרים של אותו המין והתנהגות טריטוריאלית.
ארבעה מהצעדים הבולטים היו תנוחת עמידה, הרמת חזה, למלות מופנות קדימה וקשקוש בזנב.
מהמינים הנפוצים בישראל המשתייכים למשפחה זו:
רומי פריצקי (נולדה ב-17 ביוני 2004) היא מתעמלת אומנותית ישראלית וקפטנית נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית.
בגיל 9 החלה פריצקי להתאמן בהתעמלות אומנותית במועדון "עירוני נתניה", בעקבות אחותה הקטנה.
מאוחר יותר, עברה למועדון "מכבי תל אביב".
החל מהמחזור האולימפי לקראת אולימפיאדת פריז 2024, היא קפטנית וחברת נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית (לצידן של דיאנה סברצוב, אופיר שחם, הדר פרידמן, שני בקנוב ) ומתאמנת תחת הדרכתה של איילת זוסמן.
באליפות העולם 2022 שנערכה בסופיה שבבולגריה, זכתה פריצקי יחד עם הנבחרת במדליית הכסף בתחרות הקרב-רב קבוצתי לאחר שסיימו במקום השני עם ציון משוקלל של 64.650, אחרי בולגריה שבמקום הראשון (66.600) וספרד שבמקום השלישי (63.200).
באליפות העולם 2023 אשר נערכה בולנסיה שבספרד, זכתה פריצקי עם הנבחרת לראשונה במדליית הזהב בתחרות הקרב-רב הקבוצתי, כאשר הן סיימו במקום הראשון עם ציון משוקלל של 70.800, לפני סין במקום השני (70.050) וספרד במקום השלישי (68.600).
באליפות אירופה 2023 שנערכה בבאקו שבאזרבייג'ן זכתה עם הנבחרת במדליית הכסף בתחרות הקרב-רב הקבוצתי כאשר הן סיימו במקום השני עם ציון משוקלל של 67.300, אחרי בולגריה במקום הראשון (68.050) ולפני אזרבייג'ן שבמקום השלישי (65.400).
באולימפיאדת פריז 2024 זכתה פריצקי עם הנבחרת במדליית הכסף בתחרות הקרב-רב הקבוצתי כשסיימו במקום השני עם ציון משוקלל של 68.850 נקודות אחרי נבחרת סין במקום הראשון (69.800) ולפני איטליה במקום השלישי (68.100).
בעקבות הזכייה, פריצקי נבחרה יחד עם תום ראובני לשאת את דגל ישראל בטקס הסיום של המשחקים.
רומטופף , שפירושו המילולי סיר רום, הוא קינוח אוסטרי, גרמני ודני של תערובת פירות ואלכוהול הנאכל באופן מסורתי בסביבות חג המולד.
הוא מיוצר גם בצפון איטליה, במיוחד בעמקי טרנטינו-אלטו אדיג'ה, שם הוא הפך למסורתי בטרנטו.
רומטופף עשוי מתערובת סוגים שונים של פירות, רום בעל חוזק גבוה (בדרך כלל Stroh אוסטרי) וסוכר שממולאים לתוך סיר גדול של כלי חרס (סיר הרום נותן השם).
הסירים עצמם עשויים לעיתים קרובות במיוחד ליצירת רומטופף ויכולים להיות די מגוונים בקישוט שלהם.
לאחר מכן התערובת מבשילה במשך מספר חודשים עד שהפרי רך מאוד ורווי לחלוטין ברום.
פרי מתאים כולל פירות יער, דובדבנים, שזיפים ומשמשים.
לא כל הפירות מתאימים לרומטופף והרום העמיד צריך להיות של 50%-55% אלכוהול בנפח, שאינו זמין בדרך כלל בקמעונאות בכל האזורים.
ניתן להכין על ידי ערבוב 60% זמין מסחרית או 80% נפוצים יותר.
באופן מסורתי, הסיר ימוקם במקום קריר וחשוך באביב, ומוסיפים לו סוגים שונים של פירות בשלים במהלך החודשים עם הבשלתם בעונה.
בדרך כלל מוסיפים פירות שונים בזמנים שונים.
התוצר הסופי נשמר במלואו לאכילה בחורף, לאחר שהרומטופף התבגר.
רומטופף נאכל באופן מסורתי כלפתן ומוגש כציפוי על עוגת ספוג, וופלים ותפוחים אפויים גרמניים, ומוגש גם על גלידה.
פעם היה פופולרי מאוד להכנה בבית, כיום רומטופף קצת ירד מהאופנה במאה ה-21 בשל הזמן והמחויבות הדרושים להכנת הקינוח.
רומטופף הוא אחד המאכלים הפופולריים של טבח הטלוויזיה הגרמני קלמנס וילמנרוד.
רוּמְיָאנה גֶנְצֶ'בָה בֶּצ'בארובה (בבולגרית: Румяна Генчева Бъчварова, נולדה ב-13 במאי 1959, שיפקה, מחוז סטארה זאגורה, הרפובליקה העממית של בולגריה) היא פוליטיקאית ודיפלומטית בולגרייה אשר בין השנים 2014–2017 כיהנה כסגנית ראש ממשלת בולגריה ושרת הפנים בממשלתו השנייה של בויקו בוריסוב, ובין 2019–2023 כיהנה כשגרירת בולגריה בישראל.
רומיאנה בצ'בארובה נולדה בעיירה שיפקה אשר במרכז בולגריה.
אביה היה עורך ראשי של עיתון.
היא רכשה השכלה אקדמית בסוציולוגיה באוניברסיטת סופיה, ובהמשך ניהלה סוכנות שעסקה בייעוץ בתחומי השיווק, הפרסום ויחסי הציבור.
ב-2009 הצטרפה למפלגת אזרחים למען פיתוח אירופי של בולגריה בראשות בויקו בוריסוב וכיהנה כראשת לשכתו.
ב-2014 נבחרה לאספה הלאומית, ומונתה על ידי בוריסוב לסגניתו.
ב-2015 מונתה לשרת הפנים של בולגריה, וכיהנה עד ינואר 2017, מועד בו התפטר בוריסוב.
במאי 2017 מונתה למנהלת הלשכה של בויקו בוריסוב במסגרת ממשלתו השלישית.
ב-2019 מונתה לשגרירת בולגריה בישראל, וכיהנה בתפקידה עד סוף 2023. במהלך כהונתה בישראל נתגלו חילוקי דעות בין בצ'בארובה לבין חלק מארגוני "יוצאי בולגריה" בישראל, על רקע עמדותיה בסוגיית אחריותה של בולגריה לאירועי השואה בבולגריה.
בצ'בארובה הייתה נשואה לעיתונאי אורלין פילב, ולהם שני ילדים, בן ובת.
"רומיאו ויוליה" הוא שיר מאת אביב גפן והתעויוט, אשר יצא ב-1999 וכלול באלבומו השמיני "לילות לבנים".
גפן כתב והלחין את השיר, ועיבד אותו עם משה לוי.
בראיון לרז שכניק ב-103fm, סיפר גפן שהשיר נכתב על החתונה שלו עם אילנה ברקוביץ':
אביב גפן – שירה, קלידים
עודד שחר – תופים, קולות
הראל בן עמי – גיטרות
ארז נץ – גיטרה חשמלית
משה לוי – פסנתר, קלידים, גיטרה, טמבורין, קולות
רומי אבירם (נולדה ב-7 במרץ 2003) היא זמרת, שחקנית, מדבבת ורקדנית ישראלית.
אבירם נולדה וגדלה ביישוב קדימה שבישראל לאסנת ולאיטו אבירם.
בגיל 10 היא החלה להופיע בתיאטרון ובטלוויזיה.
בשנת 2016 נבחרה להיות שופטת בפסטיבל סרטי הילדים והנוער הבינלאומי בסינמטק.
באותה שנה היא גם שיחקה בסרט "האוצר מעבר לנהר" שהשתתף בפסטיבל.
בשנת 2018 אבירם גילמה את שירה קדמי, בתה של ענת קדמי, בעונה השנייה של סדרת הדרמה הישראלית "כפולים".
בשנת 2019 אבירם גילמה את אנה בסדרת הנוער "תברחו".
בשנת 2021 אבירם הייתה מועמדת בתחרות פרסי הטלוויזיה לילדים ונוער בקטגוריית "שחקנית הדרמה".
אבירם הייתה מועמדת יחד עם סדרת הנוער שכיכבה בה באותה שנה, "הבאר".
בשנת 2023 אבירם הצטרפה לסדרת הנוער "מקיף מילאנו" בעונתה הרביעית של הסדרה, שם היא גילמה את נעמי.
החל מאותה שנה היא גם משחקת בסדרת הנעורים "דרימארס" בתפקיד הראשי בתור אמה הר-אבן.
בשנת 2025 אבירם גילמה את עלמה טימור, אחותו הגדולה של ניצן, בסדרת הטלוויזיה של יס, "אל עצמי".
+שנהפרויקטתפקידבמאיהערותI can't Say No To Myselfהדס בן ארויהמשפחה טובה2015כשהכל קפוארותם מוסטסרט קצר;איביזהמאיה2016האוצר מעבר לנהרמיהקובי מחט2024קו הבסיסעתליה נבוןסרט קצר;פינק ליידיניר ברגמןTBAחמצןנטעלי בראון
שנהפרויקטתפקידבמאיהערות2017טל והחברים - הקסם הגדולדניאלהסרט טלוויזיה2018–2019כפוליםשירה קדמיעודד ריסקיןעונה 2;איש חשוב מאודשירלי מושיוףעונה 2;2019תברחואנהאילן רוזנפלד וטל גולדברג2020–2022הבארהגר אלרואייהונתן בר אילן2023המסע לפוליןעצמהסרט טלוויזיה של כאן חינוכית;2023–2024מקיף מילאנונעמיעונה 42023–הווהדרימארסאמה הר-אבןרני סערמשודר ב-HOT;2024אל עצמיסדרה של ניקלודיאון;מנאייכליליעונה 3;2025הגרמניענתאל עצמיעלמה טימור
+שנהפרויקטתפקידתיאטרוןבמאיהערות2014חיזור גורליאלןהבימהמשה קפטן2023מי כמוניאלמהתיאטרון גשראילאיל סמל
+שנהפרויקטתפקידהערות2013טופסי וטיםטופסי2014העולם שלנובית ספר למפלצותקולות רקע
סגנית אלופת המכביה (2022) בקפיצה לרוחק.
טמיר נולדה וגדלה ברמת גן, בוגרת תיכון אהל שם בעיר.
מתאמנת באגודת מכבי תל אביב.
באליפות ישראל שנערכה ביולי זכתה במדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 11.67 מטר, אחרי חנה קנייזבה-מיננקו (13.95 מטר) ולפני שי פרץ (11.49 מטר).
בנוסף, סיימה במקום שישי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.36 מטר.
באליפות ישראל שנערכה ביולי זכתה במדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 12.22 מטר, אחרי מרינה רייבר (12.54 מטר) ולפני אודו פרשס (11.92 מטר), ובמדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של (5.65 מטר), אחרי מרינה רייבר (6.02 מטר) וג'ומאן ג'ובראן (5.67 מטר).
באליפות ישראל שנערכה ביוני זכתה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.94 מטר, לפני עדן פינקלשטיין (5.82 מטר) ולינוי לוי (5.72 מטר), ובמדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 12.31 מטר, אחרי חנה קנייזבה-מיננקו (14.04 מטר) ולפני אנג'ליקה מיטין (12.10 מטר).
באליפות ישראל שנערכה ביוני זכתה בשתי מדליות ארד: בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.86 מטר, אחרי נועה לוי (5.90 מטר) ולינוי לוי (5.87 מטר), ובקפיצה משולשת בתוצאה של (12.01 מטר), אחרי חנה קנייזבה-מיננקו (14.15 מטר) ואנג'ליקה מיטין (12.28 מטר).
במכביה העשרים-ואחת שנערכה ביולי זכתה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.56 מטר, אחרי נועה לוי (5.91 מטר) ולפני אנג'ליקה מיטין (5.54 מטר).
בתחרות שנערכה בקפריסין ב-1 ביולי קבעה שיא ישראל חדש עד גיל 23 בקפיצה משולשת של 13.02 מטר.
באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה באספו שבפינלנד ביולי סיימה במקום 32 בקפיצה משולשת בתוצאה של 12.02 מטר.
באליפות ישראל שנערכה בהמשך החודש זכתה בשתי מדליות זהב: בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.24 מטר, לפני נועה לוי (5.97 מטר) ויעל פודה (5.53 מטר), ובקפיצה משולשת בתוצאה של (13.03 מטר), לפני אנסטסיה קורצ'אינה (12.28 מטר) ואנג'ליקה מיטין (12.06 מטר).
באליפות ישראל שנערכה ביולי זכתה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.30 מטר, לפני פולינה אסקינה (6.11 מטר) ולינוי לוי (6.10 מטר), ובמדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 12.98 מטר, אחרי פולינה אסקינה (13.20 מטר) ולפני אנג'ליקה מיטין (12.41 מטר).
רָמְחִית (שם מדעי: Coenagrion) היא סוג של שפריריות ממשפחת הרומחיתיים.
השפריריות בסוג לרוב דקרנים בגודל בינוני ובעלות צבעים עזים.
בישראל שתי נציגות מהסוג: רומחית חיננית ורומחית סורית.
הסוג Coenagrion כולל את המינים הבאים:
המסוגלות של בנות הסוג לגמישות פנוטיפית לטמפרטורת הסביבה חשובה בתחום התפוצה של המינים.
סתגלנות תרמית זו תקבע גם חלק גדול מהתגובות של מינים אלה לשינויי אקלים.
מחקר מ-2012 מצא רמה גבוהה של סתגלנות תרמית באוכלוסיות קו רוחב גבוה של רמחיות.
נמצאה גמישות דומה אפילו עבור מינים חופפים שונים באותם מקומות, ולמרות מזג האוויר המשתנה מאוד בקווי רוחב כאלה.
רומי כהן היה רב ויזם נדל"ן יהודי-אמריקאי יליד צ'כוסלובקיה.
כהן נולד ב־10 במרץ 1929 בברטיסלאבה, צ'כוסלובקיה, למשפחה בת שבעה ילדים.
במהלך מלחמת העולם השנייה, רוב יהודי סלובקיה גורשו למחנות ריכוז.
משפחתו של כהן הצליחה להבריח אותו להונגריה, אך אמו, שניים מאחיו ושתי אחיותיו נספו במחנות.
בהונגריה למד כהן בישיבה חסידית עד לשנת 1944, אז פלשו הנאצים למדינה במבצע מרגרטה.
בגיל 15 חזר כהן לסלובקיה והצטרף לבריגדה פרטיזנית, בה סייע ליהודים בהשגת מקומות מסתור ותעודות זהות נוצריות מזויפות.
לפי פרסומים בטוויטר של חבר הקונגרס מקס רוז, כהן הצליח להציל 56 משפחות.
כהן תיאר את קורותיו בתקופת השואה בספרו The Youngest Partisan, שיצא לאור בהוצאת הוצאת מסורה.
על בסיס הספר יצא סרט על ידי ברוך פרלוביץ.
לאחר המלחמה היגר כהן לארצות הברית.
הוא הפך ליזם נדל"ן מצליח שפיתח אלפי בתים פרטיים בסטטן איילנד.
במקביל, הוסמך והפך למוהל מומחה, ביצע אלפי בריתות מילה ופרסם מאמרים הלכתיים.
ב־29 בינואר 2020, כהן נשא את תפילת הפתיחה של בית הנבחרים של ארצות הברית לציון 75 שנה לשחרור מחנה ההשמדה אושוויץ ולכבוד יום הזיכרון הבין-לאומי לשואה, בהזמנתו של חבר הקונגרס מקס רוז.
כהן ביצע בריתות מילה גם למבוגרים, בעיקר בקרב יהדות רוסיה שהגיעו לארצות הברית ולא עברו את ההליך בילדותם.
הוא אף התקין חדר ניתוח ייעודי בביתו לשם כך.
במרבית הבריתות שביצע, כהן השתמש במנהג המסורתי של מציצה בפה, הליך שנחשב שנוי במחלוקת בארצות הברית בו המוהל מוצץ בפיו את הדם מהפצע.
הוא נפטר ב־24 במרץ 2020 במרכז הרפואי מיימונידיס שבברוקלין, ניו יורק, כתוצאה מקוצר נשימה שנגרמם על ידי דלקת ריאות וקורונה.
הוא היה בן 91 היה במותו.
רומיאו הוא שיר אהבה שכתבה צרויה להב והלחין יהודה פוליקר.
המילים נכתבו באמצע 1988 ופוליקר היה המלחין השלישי שקיבל אותן.
הוא השתמש בלחן שכתב עוד לפני שפרץ לתודעה עם בנזין.
הביצוע של הזמרת יהודית תמיר יצא לאור בסוף 1990 כתקליט השדרים הראשון שלה.
הוא נכלל באלבום הבכורה שלה משנת 1991, "יהודית תמיר", שאת רוב שיריו הלחין פוליקר.
בשנת 2003 הוציא פוליקר את אלבום האוסף הראשון שלו "המיטב" בהוצאת NMC, שבו נכללה גרסתו לשיר.
הגם שכאשר יצא לרדיו ביצועה של תמיר נכתב ש"הוא לא הפיצוץ הגדול של התקליט", השיר היה מהלהיטים של ימי מלחמת המפרץ, צעד חמישה שבועות בראש מצעד הפזמונים, ובמצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת ה'תשנ"א (1991) הגיע למקום השמיני.
השיר בביצועו של פוליקר הגיע למקום ה־23 במצעד לשנת ה'תשס"ג (2003).
בגרסה שביצעה יהודית תמיר בשנת 1991 הופיעו המילים "ועכשיו עם השנים אני אישה אחרת".
בחודש יוני 2003, לקראת אירועי הגאווה של אותה שנה, עדכנה המשוררת את משפט זה למילים "ועכשיו עם השנים האהבה אחרת", ויהודה פוליקר ביצע את השיר בנוסח החדש.
בכך הפך השיר למנוסח ללא הכוונה מגדרית ברורה, באופן המאפשר גם לגבר לשיר אותו לגבר אחר.
לימים, כשנשאלה צרויה להב אם היה "רומיאו" שעליו נכתב השיר, הגיבה, ספק בבדיחות הדעת, שהשיר נכתב במקור על החתול שלה (ששמו היה יוקטן).
אמן האקורדיון עוזי רוזנבלט הוציא לאור את נעימת השיר בליווי אקורדיון מתוך האוסף "14 נעימות לשירי הארץ היפים" בהוצאת התקליט ב־2005.
השיר בוצע בשנת 2009, בעונה הראשונה של סדרת הדרמה המוזיקלית "תיכון השיר שלנו" מבית Yes.
הזמרת מיקה שדה ביצעה גרסת כיסוי משלה לשיר בשנת בישראל בערוץ כאן.
הראפר הישראלי טונה הוציא בשנת 2017 את שירו "סחרחורת", שבו שיבץ את שורת הפתיחה של "רומיאו", "הו רומיאו זו הייתה פנטזיה נהדרת".
מירי מסיקה ביצעה את השיר בליווי יהודה פוליקר באירוע לבוגרי אוניברסיטת תל אביב, בשנת 2019.
"רומיה ויואל" הוא שיר כתב דן אלמגור, הלחין חיים אלכסנדר וידוע בביצוע משנת 1957 של רביעיית איילון עם הסולן ברוך נדב.
שם השיר הוא פרפרזה לסיפור האהבה "רומיאו ויוליה" של שייקספיר.
להקת איילון פעלה במסגרת הפלמ"ח לפני הקמת המדינה.
הלהקה התפרקה במרץ 1950, עם שחרור חבריה מצה"ל.
בשנת 1953 התגבשה מחדש כרביעיית איילון, וחבריה היו מרדכי ירון, גד מן, ברוך נדב וחיים פולני, שהוחלף מאוחר יותר באיתן לב.
האלבום הראשון של הלהקה, "בקיצור ולעניין", יצא לאור בשנת 1957, מתוכו התפרסם השיר "רומיה ויואל" שכתב דן אלמגור והלחין חיים אלכסנדר.
להקת "הכל עובר חביבי" הקליטו את השיר מתוך מחרוזת שירים תימניים, באלבום "בכל עובר חביבי - בלהיטי שנות החמישים בארץ ובעולם" משנת 1975.
עפרה חזה ומוטי גלעדי ביצעו את השיר בתוכנית הטלוויזיה "שרתי לך ארצי", ששודרה בערוץ הראשון בשנת 1979.
הזמר דקלון שר את השיר מתוך המחרוזת הפטנט מתימן, באלבום האוסף "חמישים שירים בביצועים חדשים, חלק א'" משנת 2001.
הזמר-שחקן משה בקר הקליט את השיר באלבומו "סולו" משנת 2007.
להקת כוורת ביצעה גרסת כיסוי לשיר, הוא מופיע באלבום האוסף "כוורת בקופסא - אנתולוגיה / 1971-1976" משנת 2013.
רָמְחִית חִנָּנִית (שם מדעי: Coenagrion scitulum) היא מין של שפרירית ממשפחת הרומחיתיים.
זהו מין נדיר אך עם תפוצה נרחבת, המצוי בעיקר בדרום אירופה, צפון אפריקה, ודרום-מערב אסיה.
בישראל היא לא שכיחה, נצפית בעיקר ברמת הגולן והגליל העליון.
הרומחית החיננית היא שפרירית דקה בצבע כחול-שחור עם גוון ירוק-צהוב בצד התחתון.
יש לה פסי כתף (Antehumeral stripes) דקים אך בולטים, והפטרוסטיגמות ארוכות בצבע חום בהיר.
♂: סימני הזיהוי העיקריים לזכרים הם הדוגמה השחורה על הרקע הכחול של החלק העליון של פרקי הבטן; על פרק S2 צורת גביע, פרקים S3–S4 שחורים עד פחות מחציים, פרקים S5–S7 יוצרים יחד מקטע שחור רציף של 2 וחצי פרקים, S8–S9 כחולים, ו-S10 שחור ברובו.
♀: הנקבות לרוב גם בעלות צבע כחול בולט, אך אצל חלקן הצבע דהוי יותר עד צהבהב.
הדוגמה השחורה על גב הבטן אצלן נרחבת יותר מאצל הזכר.
עונת התעופה העיקרית שלה היא ממאי עד יולי.
הרומחית החיננית נמצאת בעיקר בדרום אירופה, צפון-מערב אפריקה, הלבנט, מערב הים הכספי ואזורי דרום הקווקז.
נראה שיש אוכלוסייה נוספת שלה במרכז אסיה ולא ברור אם זהו מין נפרד או שהם נדדו מהאוכלוסייה האירופית דרך הרי אפגניסטן וצפון איראן.
ישנם גורמים רבים התורמים לשינויים בתפוצה הגאוגרפית של המין, חלקם כוללים שינויי טמפרטורות, שיבושי קרקע וירידה במפלסי המים.
הסיבה מספר אחת לשינויים הללו היא עליית הטמפרטורות שגורמת לכך שהנישה האקולוגית התרמית האופטימלית שלהן מתשנה לאזורים חדשים.
בשנות ה-90, הקצה הצפוני ביותר של אזור התפוצה שלהן היה ממוקם בצפון צרפת; עקב שינויי האקלים, חלה תפוצה מוגברת לכיוון צפון, וכעת אוכלוסיות הרומחיות העדינות התרחבו מאזור התפוצה ההיסטורי והקימו אוכלוסיות קצה בכיוון צפון, מזרח ומערב.
התפשטות זו צפונה נקשרה לשינוי פנוטיפי מהיר ואפקט המייסד, כולל הפחתה בגיוון הגנטי ועלייה בבידול הגנטי.
נמצא כי אוכלוסיות הקצה החדשות נבדלות גנטית מאוכלוסיות הליבה וכל האוכלוסיות החדשות נבדלו זו מזו, דבר המצביע על כך שכל הרחבת טווח היא בלתי תלויה.
עם זאת, ישנן כמה בעיות עם השינויים בגיוון הגנטי.
נערכו מחקרים על המין המראים כי גיוון גנטי יכול להשפיע על הצלחת ההתיישבות ויכול להפחית את העמידות ללחץ ומחלות.
זה יכול להפוך את השפרירית לרגישה יותר לרעלים כמו חומרי הדברה, מה שבתורו משפיע גם על יכולתו של המין להמשיך את פיזורו באמצעות תנועה איטית, גידול אוכלוסייה מופחת ותעופה.
הרומחיות העדינות נחשפות לחומרי הדברה בתדירות גבוהה יותר עקב פיזורן ובשל הצורך לחצות אדמות חקלאיות כדי להגיע לבתי גידול חדשים.
לא רק פיזור עקב שינויי אקלים גורם לשינויים הגנטיים אצל המין, אלא גם התפשטות טבעית של טווח התפוצה.
הרומחיות החינניות נמצאות בבריכות גדולות בדרך כלל של מים עומדים, עם צמחייה שופעת הכוללת אלף עלה ואנתוצרוטה, וניתן למצוא אותן גם בתעלות מוצפות.
כמו כן התגלה כי ביצות מלאכותיות הן בתי גידול ומקלט חשובים עבור המין.
הסיבה לכך היא שבאזורים אלה חסרים דגים הטורפים חרקים, מה שנותן למין בית גידול בטוח לחיות ולהתרבות בו.
אף על פי שהרומחיות החינניות הן קטנות למדי, יש להן את היכולת לעבור מרחקים בין בריכות אם המשאבים הופכים דלילים.
המין מציג הרגלי הזדווגות ייחודיים בהשוואה למיני שפיראים אחרים.
ברבייה של שפריריות יש הזרעה עקיפה.
הזכר מעביר את הזרע שלו מאיבר מין ראשי למשני על מנת להעביר אותו לנקבה.
טרנסלוקציה זו מתרחשת רק פעם אחת בכל מיני השפריריות האחרים ואילו ברומחית החיננית תהליך זה קורה עד שש פעמים במהלך מחזור ההזדווגות.
ישנן מספר השערות לגבי הסיבה לתהליך זה, אחת מהן היא שייתכן שיהיה צורך במספר טרנסלוקציות כדי להשיג הפריה מלאה.
לאחר שתהליך זה מסתיים והנקבה הפרתה בהצלחה את ביציה, היא מטילה אותן.
הזכר בדרך כלל עדיין מחובר לנקבה בשלב זה כדי למנוע מזכרים אחרים להזדווג איתה.
רָמְחִית סוּרִית (שם מדעי: Coenagrion syriacum) היא מין של שפרירית ממשפחת הרומחיתיים, אנדמית לאזור הלבנט.
בישראל זהו מין לא נדיר, בעיקר ברמת הגולן ובעמקי צפון ישראל.
הרומחית הסורית היא חלק מקבוצה של שלושה מיני רומחיות הדומים למדי אחד לשני ונבדלים בתפוצתם הגאוגרפית: C.
שלושתם שפריריות כחולות-שחורות דקות וארוכות עם פטרוסטיגמות כהות, והזכרים עם דוגמה אופיינית על פרקי הבטן: S2 עם צורת U, על פרקים S3–S5 טבעות שחורות עם "קוצים" מוארכים מצידי כל פרק הנמשכים כמעט עד לבסיסו; ו-S6–S7 שחורים ברובם.
לנקבות החלקים העליונים של פרקי הבטן שחורים, והן יכולות להופיע או בצבעים כחולים בדומה לזכרים (אנדרומורף), או בגוון בז'-ורדרד עם בטן כחלחלה (ג'ינומורף).