tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אנסטסיה "אנה" סטיל היא סטודנטית בשנתה האחרונה באוניברסיטת המדינה של וושינגטון בונקובר, וושינגטון, עם חברתה הטובה ביותר, קתרין "קייט" קאוואנה, אשר כותבת עבור עיתון הסטודנטים שלהם.
עקב מחלה, קייט משכנעת את אנה להחליף אותה ולראיין את כריסטיאן גריי בן ה-27, יזם צעיר, עשיר ומצליח להפליא.
אנה מיד נמשכת אל כריסטיאן, אך גם מוצאת אותו מאיים.
כתוצאה מכך, היא לא מצליחה לשאול את השאלות הנכונות ויוצאת ממשרדו של כריסטיאן בתחושה שהריאיון היה כושל.
אנה מנסה לנחם את עצמה עם המחשבה ששניהם לא יפגשו יותר לעולם.
אולם, היא מופתעת כאשר כריסטיאן מופיע במקום העבודה שלה, החנות של קלייטון, החנות העצמאית הגדולה ביותר לחומרי בניין בכל אזור פורטלנד.
בזמן שהוא רוכש פריטים שונים הכוללים אזיקונים, נייר דבק וחבל.
אנה מודיעה לכריסטיאן שקייט תשמח לצרף תמונות למאמר שלה עליו ומשאירה לה.
כריסטיאן עוזב את אנה עם מספר הטלפון שלו.
מאוחר יותר באותו היום, קייט דוחקת באנה להתקשר לכריסטיאן ולארגן יום צילום עם הידיד הצלם שלהן, חוזה רודריגז.
למחרת, חוזה, קייט ואנה מגיעים ליום הצילומים במלון בו מתאכסן כריסטיאן, וכריסטיאן מזמין את אנה לשתות עמו קפה.
השניים משוחחים ביניהם בבית קפה, וכריסטיאן שואל את אנה אם היא יוצאת עם מישהו, מזכיר במפורש את חוזה.
כשאנה משיבה לו שהיא אינה יוצאת עם אף אחד, כריסטיאן מתחיל לשאול אותה על המשפחה שלה.
במהלך השיחה אנה מגלה שכריסטיאן הוא רווק, אבל הוא לא "בחור בסגנון לבבות ופרחים".
אנה מסתקרנת ממנו, במיוחד אחרי שהוא מושך אותה מהדרך כשנהג אופניים מתקרב אליה במהירות.
אולם, אנה חושבת שהיא לא מושכת מספיק בשביל כריסטיאן, לרבות אכזבתה של קייט.
אחרי שאנה מסיימת את הבחינות שלה, היא מקבלת חבילה מכריסטיאן המכילה מהדורות ראשונות של הספר "טס לבית דרברוויל", מה שמדהים אותה.
מאוחר יותר באותו לילה, אנה יוצאת לשתות עם חבריה, ובמהלך הבילוי, היא מתקשרת לכריסטיאן בעודה שיכורה.
תחילה הוא אומר שאנה תצטרך לחתום על ניירת לפני שיהיה ביניהם מגע כלשהו, אבל הוא לא עומד בפיתוי ומנשק אותה במעלית.
אנה יוצאת עם כריסטיאן, והוא מטיס אותו במסוק שלו אל הדירה שלו.
שם, כריסטיאן מתעקש שאנה תחתום על טופס לשמירת סודיות האוסר עליה לדבר על כל דבר שמתרחש ביניהם, ואנה מסכימה.
הוא מזכיר עוד טפסים שהיא צריכה לחתום עליהם, אך תחילה הוא לוקח אותה אל חדר המשחקים שלו שמלא בצעצועים ומכשירים של BDSM.
בשלב הזה, כריסטיאן מגלה שאנה היא בתולה ומסכים לקחת את הבתולין שלה מבלי שהיא חתמה על החוזה.
מאוחר יותר, כריסטיאן יוצא עם אנה לאכול והוא חושף בפניה שאיבד את בתוליו בגיל חמש עשרה לאחת מחברותיה של אימו שהיה הנשלט שלה למשך שש שנים, ושמערכות היחסים הקודמות שלו, שהתנהלו תחת חוזה השליטה והכניעה, נכשלו עקב חוסר התאמה.
הן כוללות מחשב נייד, על מנת ששניהם יוכלו לתקשר אחד עם השני, מאחר שלא היה לאנה מחשב משלה, וגרסה מפורטת יותר של חוזה השליטה והכניעה.
היא וכריסטיאן מתכתבים בתוכנת האימייל, ואנה מתגרה בו ומסרבת לכבד סעיפים מסוימים בחוזה, כמו לאכול מזון מרשימה שנקבעה מראש.
לאחר שהיא מבינה שיש לה רגשות כלפי כריסטיאן, היא עוזבת אותו ולא נפגשת עמו עד טקס סיום הלימודים שלה, שם הוא נושא נאום בתור אחד התורמים לאוניברסיטה.
אנה מנסה לדבר עם כריסטיאן אך הוא מסרב והיא מתאכזבת פעם נוספת על כך שאינה יכולה לגעת בכריסטיאן ולדבר איתו כמו אנשים רגילים.
אנה שואלת למה הוא רוצה לפגוע בה ולהעניש אותה כחלק מה-BDSM אך הוא מסרב להסביר ואומר שאם יגיד לה היא לא תוכל להסתכל עליו שוב באותה צורה.
אנה שואלת את כריסטיאן אם הוא רוצה להעניש אותה באותו רגע, והוא עונה לחיוב.
אנה מבקשת שיעניש אותה בצורה הקשה ביותר שיכולה להיות להם במערכת היחסים, בעודה מאמינה שרק כך היא תוכל להבין.
אנה וכריסטיאן נכנסים לחדר המשחקים של כריסטיאן, והוא מצווה אותה להתכופף על שולחן.
הוא אומר לה לספור יחד איתו, ומצליף בגבה 6 פעמים.
עם סיום ההצלפות, כריסטיאן מתקרב אל אנה כדי להרים אותה אך היא אומרת לו להתרחק.
אנה נחרדת מכריסטיאן ומהמעשה ואומרת לו להתרחק ממנה.
אנה מזדעזעת מכך שכריסטיאן מפיק מזה הנאה, ויוצאת מהחדר בוכה וכאובה, עם אזהרה לכריסטיאן שלא יתקרב אליה יותר.
בסופו של דבר, אנה מבקשת מכריסטיאן את הרכב הישן שלה חזרה שכריסטיאן מכר אותו לטובת רכב חדש טוב יותר.
אנה עוזבת את הדירה שכריסטיאן נתן לה, וכשנכנסת למעלית כריסטיאן עוקב אחריה, אך היא מרחיקה אותו והמעלית נסגרת.
דקוטה ג'ונסון בתור אנסטסיה "אנה" סטיל.
ג'יימי דורנן בתור כריסטיאן גריי.
אלואיז ממפורד בתור קתרין קבאנה.
לוק גריימס בתור אליוט גריי.
ריטה אורה בתור מיה גריי.
ויקטור ראסוק בתור חוזה רודריגז.
מקס מרטיני בתור ג'ייסון טיילור.
דילן ניל בתור בוב אדמס.
קאלום קית' רני בתור ריימונד סטיל.
מרשה גיי הארדן בתור גרייס טרווליאן גריי.
אנתוני קונצ'ני בתור פול קלייטון
הסרט הפך לסרט שובר קופות ביחס לקטגוריה שלו (סרט למבוגרים בלבד) משהכניס למעלה מ-158.3 מיליון דולר בסוף השבוע הראשון להקרנתו.
למרות ביקורות מעורבות, זכה הסרט להצלחה קופתית מיידית, שבר שיאים קופתיים רבים והכניס מעל ל-$569 מיליון ברחבי העולם.
הסרט נמצא במקום הרביעי ברשימת הסרטים המרוויחים של שנת 2015.
את המוזיקה המקורית לסרט כתב והלחין דני אלפמן, אבל הפסקול כלל רק שני שירים שלו, כאשר הפסקול המקורי נכתב ומבוצע על ידי אמנים כגון: ביונסה, סיה ואלי גולדינג.
השיר החמישי של פסקול הסרט, שביצעה הזמרת אלי גולדינג - "Love Me Like You Do", יצא לאור כסינגל השני מתוך הפסקול והגיע לעשרת הגדולים במצעד Hot 100 של מגזין Billboard.
מחוז חמלניצקי (באוקראינית: Хмельницька область) הוא אחד ממחוזות אוקראינה, שוכן במרכז המדינה, ובירתו העיר חמלניצקי.
שני המקומות נקראים על שם בוגדן חמלניצקי.
שטח המחוז כ-20 אלף קמ"ר, מדורג במקום התשעה עשר בגודלו, ומהווה 3.4% משטח המדינה.
בשנת 2014 התגוררו במחוז 1,304,602 תושבים, נתון המדרג אותו במקום ה-14 באוקראינה.
המחוז גובל בצפון-מזרח במחוז ז'יטומיר, בדרום-מזרח במחוז ויניצה, בדרום במחוז צ'רנוביץ, במערב במחוז טרנופול, ובצפון-מערב במחוז רובנו.
לפני מלחמת העולם השנייה ברחבי המחוז היו עיירות יהודיות רבות.
עם כיבוש האזור על ידי גרמניה הנאצית בעיירות רבות (למשל בקולצ'יני, נובה אושיציה, אנטוניני ודרז'ניה) הוקמו גטאות בהם רוכזו ונרצחו היהודים.
מיולי 2020, לאחר יישום רפורמה במחוזות משנה של אוקראינה, מחוז חמלניצקי מחולק ל-3 מחוזות משנה כדלהלן:
שם בעברית שם באוקראינית שטח(קמ"ר) אוכלוסייה2020 מרכז מנהלי מחוז משנה חמלניצקי Хмельницький 10,768 687,000 חמלניצקי מחוז משנה קמניץ-פודולסקי Кам'янець-Подільський 4,525 291,100 קמניץ-פודולסקי מחוז משנה שפטיבקה Шепетівський 5,352 286,500 שפטיבקה
מחוז משנה קמניץ-פודולסקי כולל את הערים:
קמניץ-פודולסקי (מרכז מנהלי והעיר הכי גדולה)
מחוז משנה חמלניצקי כולל את הערים:
חמלניצקי (מרכז מנהלי והעיר הכי גדולה)
מחוז משנה שפטיבקה כולל את הערים:
שפטיבקה (מרכז מנהלי והעיר הכי גדולה)
חמילקרת (המאה ה-5 לפנה"ס) היה אחרון מלכי קרתחדשת החזקים משושלת בני מגו, נהרג בקרב הימרה בסיציליה.
מעמד המלכים בקרתגו היה מוגבל מאוד, הם נבחרו בידי מועצת הזקנים לתקופת כהונה מוגבלת.
אריסטו טוען שהמלכים נבחרו לפי כישרון, גם הרודוטוס מציין: "חמילקרת זה נבחר למלך על הקרתגים בשל גבורתו".
כמו כן הרודוטוס מציין ששם אביו היה חנו, ואמו הייתה יוונייה מסירקוסאי.
בקרתגו היו יוונים רבי ונישואי תערובת היו מקובלים למדי.
ככל הנראה אביו היה בן לשושלת בני מגו משפחת האצולה החזקה ביותר בקרתגו אותה תקופה.
ידוע על שתי מלחמות שנערכו בין קרתגו ליוונים בימי שלטונו של חמילקרת.
הראשונה התרחשה כאשר הנסיך הספרטני דוריאיוס ניסה לייסד מושבה באפריקה, הקרתגים גרשו אותו משם והוא נמלט לסיציליה שם הוא מת.
מלחמה נוספת התרחשה בסיציליה במהלכה נהרסה העיר הרקלאה מינואה.
בסיציליה היה המצב עדין למדי, החלק המערבי של האי היה בשליטת קרתגו.
בעוד החלק המזרחי הגדול יותר היה בשליטת היוונים שהקימו שם ערים שנשלטו בידי טיראנים.
ההיאחזות באי הייתה חשובה לשני הצדדים, דיודורוס טוען שהייתה ברית מאורגנת בין פרס לקרתגו.
אולם משה עמית מעריך שהסופרים היוונים הגזימו כדי לתת למסע חשיארש הראשון ליוון אופי של מסע כולל של המזרח נגד המערב.
הרודוטוס טוען שתרון הטיראן של אקראגס כבש את הימרה והדיח את הטיראן טרילוס, שהיה ידידו של חמילקרת.
חתנו של טרילוס אנקסילאוס מרגיון אף נתן את שני ילדיו כבני ערובה לחמילקרת.
כיבוש הימרה שימש עילה לחמילקרת לתקוף את היוונים.
חמילקרת הביס בקרב את כוחותיו של תרון ועמד לכבוש את הימרה.
אולם תרון הזעיק את חתנו גלון שהיה הטיראן של סירקוסאי וגלה.
הקרב שנערך בין הצדדים זכה לשם קרב הימרה, על פי טענת הרודוטוס ודיודורוס, חמילקרת הביא עמו 300,000 חיילים, רובם שכירי חרב.
וכן 200 ספינות מלחמה ו-6,000 ספינות משא.
מספרים מוגזמים לכל הדעות סביר יותר שהיו 50,000 לוחמים קרתגים וכמה מאות ספינות.
הקרב הסתיים בניצחון יווני מוחץ, ישנן שלוש גרסאות למותו של חמילקרת.
שתיים מהן מצוטטות אצל הרודוטוס:
על פי גרסת המקומיים בסיציליה כאשר התרחש הקרב נעלם לפתע חמילקרת ואף על פי שגלון שלח שליחים לחפשו לא נמצא יותר.
הרודוטוס מביא גרסה נוספת בשמם של הקרתגים לפיה כאשר ראה חמילקרת שצבאותיו מפסידים הוא העלה את עצמו כקרבן לבעל.
על פי דיודורוס חמילקרת נהרג במהלך הקרב כאשר פרש סירקוסי התפרץ לתוך מחנהו.
בעקבות התבוסה נחלש מאוד מעמד המלכים בקרתגו עדיין נבחרו מלכים אולם הם הפכו תלויים יותר ויותר במועצת הזקנים עד שלבסוף בוטל מעמד המלוכה והוחלף בשופטים.
בני משפחתו של חמילקרת וביניהם בנו גיסקו, הוגלו.
אולם חזרו ליוקרתם הפוליטית כעבור כמה עשרות שנים.
חניבעל מגו נכדו של חמילקרת נקם את נקמתו בכך שהחריב את הימרה.
חמישים גוונים של שחור הוא סרט קומדיה אמריקאי שבוים על ידי מייקל טידס ומככב בו מרלון ויינס, שהוא גם התסריטאי והמפיק של הסרט.
הסרט הוא פרודיה של הסרט הארוטי חמישים גוונים של אפור שיצא ב-2015. יצא לאקרנים בצפון אמריקה ב-29 בינואר 2016, דרך חברת ההפקה Open Road Films.
מרלון ויינס בתור כריסטיאן בלאק
ב-3 ביוני 2015, הוכרז כי חברת ההפקה Open Road Films רכשה את זכויות ההפצה של הסרט בארצות הברית ב-5 מיליון דולר.
שלב הצילומים לסרט החל ב-11 באוגוסט 2015 בלוס אנג'לס.
חמנוניים (שם מדעי: Centrarchidae) היא משפחת דגים מסדרת הדקראים ונחשבים לדגי מאכל משובחים.
דגים אלה הם חלק ממיני דגי הבס.
במשפחה 37 מינים החיים אך ורק באגמים ונהרות בארצות הברית ובדרום קנדה.
אלו דגים טורפים בגדלים שונים מאורך מהמין בס גדול-לוע (Micropterus salmoides) שיכול להגיע לאורך של מטר אחד ועד למין Enneacanthus chaetodon שאורכו רק 8 סנטימטרים.
רוב המינים מגיעים לאורך 20–30 ס"מ.
הם בעלי גוף עגלגל מעט ובעלי סנפיר גב עגלגל ובעל 5–13 קוצים (10–12 בממוצע).
מבנה זה מזכיר את השמש העולה ומכאן ניתן להם שמם.
החמנוניים מעדיפים מים איטיים וממוזגים בהם יש חסילונים ודגים קטנים רבים המשמשים להם טרף וכן מחסה מטורפים.
חלקם הם דגי מאכל מבוקשים וגם דגי ציד והם הובאו לאזורים שונים, שם הם הפכו למינים פולשים.
סוג ומין יחיד חַמָּנוּן עֵינוֹנִי (Centrarchus macropterus)
הסוג חמנית (Elassoma) שבעבר היה שייך לחמנוניים נפרד למשפחה עצמאית.
חמלה עצמית היא רגש החמלה, המופנה כלפי העצמי.
אדם יכול לחוש חמלה לאדם אחר שסובל, נכשל וחסר אונים.
את אותה החמלה האדם יכול לחוש על עצמו כשהוא חווה אחד מהמצבים הללו.
כריסטין נף מגדירה את החמלה העצמית כמורכבת משלושה מרכיבים עיקריים: להיות טובים לעצמנו (נדיבות עצמית), להרגיש שגם אנחנו אנושיים (ויכולים להיכשל, או לטעות), קשיבות (היכולת שלנו להכיר בחולשות ובטעויות מבלי להקטין, או להגדיל אותם).
המחקר מראה כי אנשים עם חמלה עצמית נוטים להיות בריאים יותר בנפשם, מאשר אלה שאין להם חמלה עצמית.
למשל, חמלה עצמית מקושרת עם שביעות רצון מהחיים, חוכמה, אושר, אופטימיות, סקרנות, קביעת מטרות, חיבור חברתי, אחריות אישית, חוסן רגשי.
באותו הזמן, היא מזוהה פחות עם נטייה לביקורת עצמית, דיכאון, חרדה, מחשבות מעגליות (Rumination), דיכוי מחשבתי, פרפקציוניזם, והפרעות אכילה.
פול גילברט מסביר, כי כאשר מישהו אחר מבקר אותנו אנחנו יכולים להיפגע, להעלב, לתקוף חזרה.
יש לביקורת הזאת השלכה שלילית עלינו.
אבל כאשר השיפוטיות היא עצמית אנחנו לא שופטים אותה בכזאת חומרה.
לעיתים קרובות אנשים יותר תוקפניים כלפי עצמם מאשר לאנשים אחרים.
אנשים אומרים לעצמם דברים איומים, ובטונים קיצוניים.
לפעמים אפילו באופן שלא היינו פונים לאויבים שלנו.
הרעיון הוא לזהות את אותם המקומות, ולעצור אותם.
המחקר גם קושר את החמלה העצמית עם מערכת הרוגע שלנו במוח (The Soothing system).
מערכת הרוגע שלנו אמורה להיות בשיווי משקל עם מערכות השאפתנות (Activating), ומערכת זיהוי הסכנות (Threat-focused), אבל לעיתים קרובות היא נמצאת בפיגור מאחוריהן, כנראה מסיבות אבולוציוניות.
חמלה עצמית מפעילה את מערכת הרוגע, ומרגיעה את שתי המערכות הנוספות, עד כדי מצב של חזרה לשיווי משקל.
חמלה עצמית בניגוד למצבים אחרים
חמלה עצמית שונה מרחמים עצמיים, מצב נפשי או תגובה רגשית של אדם שמאמין שהוא קורבן וחסרים לו הביטחון והיכולת כדי להתמודד עם המצב.
חמלה עצמית בניגוד לרחמים עצמיים מקדמת מוטיבציה חיובית.
חמלה עצמית שונה גם מהערכה עצמית.
הערכה עצמית היא כלי שפסיכולוגים מאוד קידמו במשך השנים.
אך מחקרים חדשים קושרים אותה להתנהגויות ודפוסים בעייתיים.
המחקרים מצביעים על תופעות כמו נרקיסיזם, ותפיסה עצמית מעוותת שתלויה במידה רבה בסביבה.
תופעה נוספת היא כעס ואלימות כלפי מי שמאיים על האגו שלנו.
נראה כי החמלה העצמית מציעה את אותם יתרונות לבריאות נפשית, כמו הערכה עצמית, אבל עם פחות מחסרונות אלה.
רוב המחקר שנעשה כרגע משתמש בסט המדדים שקבעה כריסטין נף.
במדד אלה נבחנים שלושת המרכיבים של חמלה מול המצב ההופכי שלהם: נדיבות עצמית אל מול ביקורת עצמית, החוויה האנושית אל מול תחושה של בידוד וקשיבות אל מול הזדהות יתר.
סט מדדים זה תורגם גם לשפות אחרות והוא נמצא כמהימן ומאומת.
למרות זאת, גם ביקורת על סט המדדים אפשר למצוא.
בבניית המודל נף השתמשה כמעט אך ורק בסטודנטים.
הדבר מעלה שאלות בנוגע לאמינותו של המחקר.
ביקורת נוספת הגיעה ממחקר של אנג'ליקה לופז, שניסתה לחקות את הניסוי ללא הצלחה.
לופז מציעה מודל של שני סטים שונים.
היא טוענת שאי אפשר להעמיד את הביקורת העצמית כמדד מנוגד לנדיבות עצמית, וכי מדובר בשני סטים שונים לגמרי.
תרגילים של חמלה עצמית בדרך כלל מורכבים מכתיבה, משחק תפקידים, או התבוננות ביקורתית.
הם מיועדים לטפח תחושות של נדיבות עצמית, מודעות, חוויה אנושית משותפת.
תרגילים אלה הוכחו כיעילים בהגדלת החמלה העצמית, יחד עם עליה באופטימיות, קשיבות, ותחושת מסוגלות עצמית.
התרגילים האלה גם הוכחו כיעילים כנגד מחשבות מעגליות.
אצל אנשים עם נטייה לדיכאון, שבוע אחד של תרגול חמלה עצמית יומי גרם לירידה בדיכאון, במשך שלושה חודשים אחרי התרגול, ותחושות של אושר עד לשישה חודשים אחרי התרגול עם המשך התרגולים, וללא קשר למצב תחושות האושר לפני התרגול.
ישנם סוגים רבים של תרגילים:
תרגיל לדוגמה הוא היחס לחבר.
בתרגיל יש לדמיין חבר קרוב עובר תקופה קשה.
מה היינו אומרים לו, מה לא היינו אומרים לו, באיזה כלים היינו משתמשים בשיח עמו.
ואז השוואה בין מה שהיינו עושים לאותו החבר, אל מול מה שאנחנו עושים לעצמנו.
דוגמה נוספת היא אדם שבוחר בעצמו חלק שהוא לא אוהב.
ואז כותב מכתב לעצמו, מנקודת מבט שאוהבת אותו ללא התניה ומה הוא היה אומר על אותו החלק.
דוגמה שאפשר להשתמש בה כאשר האדם נמצא במצוקה היא לחשוב על המצוקה, ואז לחזור שוב ושוב על אמירות מחזקות ובעלות חמלה עצמית.
חמישים גוונים של אופל הוא סרט קולנוע אמריקאי ארוטי מסוגת דרמה רומנטית שבוים על ידי ג'יימס פולי.
הסרט מבוסס על הספר השני בטרילוגיית "חמישים גוונים של אפור".
הסרט הראשון יצא ב-2015 והסרט השלישי והאחרון בטרילוגיה נקרא "חמישים גוונים של שחרור" ויצא ב-2018.
אנה החלה לעבוד במשרד פרסום עצמאי של ג'ק הייד, אשר שלוש העוזרות הקודמות שלו עזבו בתקופה של שנה וחצי.
היא פוגשת בכריסטיאן בתערוכה של חבר משותף והוא מסכים לזוגיות ללא תנאי החוזה רק שתחזור אליו.
אנה מבחינה שעוקבת אחריה אישה ברחוב ולאחר מכן כריסטיאן מתוודה שהיא אחת מבנות הזוג הקודמות שלו אשר רצתה יותר ממה שהתחייב לה בחוזה.
לאחר סיום העסקה בינה לבין כריסטיאן היא נישאה לגבר אחר שמת ולאחר מותו היא חוותה התמוטטות עצבים והחלה לעקוב אחרי אנה וכריסטיאן.
כריסטיאן לוקח את אנה לסלון טיפוח של אלנה לינקולן, חברתה של אמו, אשר הכירה לו את עולם ה-BDSM ולאחר שאנה מגלה כי הם שותפים עסקיים היא כועסת.
אנה ממשיכה לגלות פרטים על עברו של כריסטיאן.
מנהלה של אנה מטריד אותה וכריסטיאן דואג לפיטוריו.
כריסטיאן מציע לאנה לעבור לגור איתו והיא מסכימה.
האקסית של כריסטיאן משחיתה לאנה את הרכב ומאיימת עליה באקדח אך כריסטיאן מצליח להשתלט עליה ולהציל את אנה.
לאחר שאנה מגלה על הסיוטים של כריסטיאן ועל אמו שהייתה זונה מכורה לסמים היא שוקלת מחדש את הצעת המעבר לגור איתו.
כריסטיאן עובר תאונה במהלך טיסה בהליקופטר הפרטי שלו ולאחר חיפוש נרחב הוא מגיע הביתה בריא ואנה מסכימה לגור איתו.
בסוף הסרט, במהלך חגיגות יום ההולדת של כריסטיאן אנה ואלנה רבות וכריסטיאן מנתק כל קשר עם אלנה.
בסוף הערב כריסטיאן מציע לאנה נישואין .
בסרט הבא, "חמישים גוונים של שחרור", הם מתחתנים.
אריק ג'ונסון בתור ג'ק הייד.
קים בייסינגר בתור אלנה לינקולן.
מרשה גיי הארדן בתור גרייס טרווליאן גריי, אמו המאמצת של כריסטיאן.
חמישים גוונים של שחרור הוא סרט ארוטי אמריקאי מסוגת דרמה רומנטית שבוים על ידי ג'יימס פולי.
הסרט מבוסס על הספר השלישי והאחרון בטרילוגיית חמישים גוונים של אפור.
הסרטים הקודמים: "חמישים גוונים של אפור" (2015) ו"חמישים גוונים של אופל" (2017), זכו להצלחה רבה.
הסרט מספר על המשך יחסיהם ועל חתונתם של אנה וכריסטיאן, וכן על ג'ק הייד, הבוס הקודם של אנה הרוצה לנקום בשניים, כאשר בסרט הקודם ניסה להתקרב אל אנה עד שהטריד אותה ופוטר על ידי כריסטיאן.
במהלך הסרט מגלה אנה שהיא בהריון.
היא מספרת לכריסטיאן והוא זועם, בטענתו להרס אורח החיים הנהנתני שצפה לו ולאנה כזוג חופשי לפחות בשנים הקרובות.
הוא יוצא מהבית ומשתכר עם אלינה, חברת משפחתו המאמצת והאישה עמה שכב בעבר, שאף עזרה לו להתפתח מינית וללמוד על מהלכים מיניים.
אנה מגלה שנפגש עם אלינה וחושבת שהוא בוגד בה.
כשכריסטיאן חוזר הביתה אנה מתעמתת עימו בעוד הוא מסביר שנפגש עם אלינה כי לא ידע איך להתמודד וכן שלא שכב עימה, אבל אנה עודנה זועמת על כך שהוא נפגש דווקא עם אלינה במקום להתמודד עם ההריון ביחד איתה.
תוך כך מתוודה כריסטיאן בפניה שאינו מוכן להיות אבא, ואנה אומרת שאינה מוכנה לעבור הפלה ושתגדל את התינוק איתו או בלעדיו.
במהלך טיסת עסקים של כריסטיאן, ג'ק חוטף את אחותו של כריסטיאן ממשפחתו המאמצת, מיה, תוך שהוא דורש כופר מאנה.
אנה מצליחה לשחרר כסף רב מהבנק באישורו של כריסטיאן אך מבלי לספר לו את הסיבה, ומגיעה למקום החטיפה.
אנה מצליחה לירות בג'ייק ולהציל את מיה.
בסוף הסרט נראה כיצד השניים מגדלים יחד את התינוק, טדי, בעוד אנה בהריון נוסף.
ברנט דוהרטי בתור לוק סויר.
אריאל קבל בתור ג'יה מטאו.
פיי מטרסון בתור גייל ג'ונס.
מרשה גיי הארדן גרייס טרוליאן גריי, אמו המאמצת של כריסטיאן.
חמישים גוונים של שחרור הוא רומן רומנטי ארוטי מאת הסופרת הבריטית אי.
זהו הספר השלישי והאחרון בטרילוגיית חמישים גוונים.
לאחר שקיבלה את הצעת הנישואין של כריסטיאן גריי בכרך הקודם, אנסטסיה סטיל מנסה להסתגל לא רק לחיי הנישואין אלא גם לאורח החיים העשיר של בעלה החדש ולאופיו השולט.
המהדורה בכריכה רכה פורסמה לראשונה באפריל 2012.
אנסטסיה 'אנה' סטיל וכריסטיאן גריי חוזרים לסיאטל אחרי ירח דבש ארוך.
כריסטיאן כועס כשמגלה שאנה שמרה על שם הנעורים שלה בעבודה.
לאחר התנגדות מסוימת, אנה מתרצה ומשנה את שמה בעבודה לגריי לאחר שהבינה כמה זה חשוב לכריסטיאן.
כמתנת חתונה מאוחרת, כריסטיאן נותן את הוצאת הספרים סיאטל לאנה, ומתכנן לשנות את שמה להוצאת גריי.
בזמן שכריסטיאן נמצא בנסיעת עסקים בניו יורק, אנסטסיה יוצאת לשתות עם חברתה הוותיקה קייט קוואנה, בניגוד לרצונו של כריסטיאן.
כשהיא חוזרת הביתה, היא מגלה שהבוס שלה לשעבר, ג'ק הייד, שפוטר בשל ניסיון לתקוף אותה מינית, נתפס על ידי צוות האבטחה.
בכיסו נמצא דבק וברכבו יש כדורי שינה ופתק כופר - כל אלה מלמדים שהוא התכוון לחטוף אותה.
כריסטיאן מקצר את נסיעת העסקים שלו בניו יורק וחוזר לסיאטל בשל כעסו על אנה שהפרה את הבטחתה שלא לצאת מהבית.
בסופו של דבר, השניים מתווכחים ואנה פוגעת בו בשל היותו שולט ורכושני יתר על המידה, היא דורשת יותר חופש וגישה לחבריה.
כריסטיאן מתרצה לבסוף לאחר שהבין כמה חבריה של אנה חשובים לה ושאנה עשתה את הדבר הנכון בכך שהיא נשארה עם קייט ולא בבית - אם היא הייתה בבית היא הייתה נפגעת.
זמן קצר לאחר מכן, כריסטיאן מפתיע אותה בטיול לאספן, עם קייט, אליוט, מיה ואחיה של קייט, איתן.
בזמן שהוא שם, אליוט מציע לקייט נישואים והיא מסכימה.
אביה החורג של אנה, ריי, שרוי בתרדמת רפואית לאחר תאונת דרכים.
כשהוא מתעורר כמה ימים לאחר מכן, אנה וכריסטיאן מעבירים אותו לסיאטל כדי להתאושש.
זהו גם סוף השבוע של יום ההולדת של אנה, וכריסטיאן מפתיע אותה עם כל משפחתה וחבריה בארוחת ערב.
הוא נותן לה צמיד קמיעות כשהקמיעות מייצגים את כל ההפתעות הראשונות שלהם כולל גביע גלידה כדי לייצג את מערכת היחסים ה"וניל" (רגיל) שלהם.
כריסטיאן נותן לה גם אאודי R8. זמן קצר לאחר מכן, אנה מגלה שהיא בהריון.
כריסטיאן מאשים אותה בכעס שההריון מכוון והוא ועוזב.
הוא חוזר מוקדם למחרת בבוקר שיכור, וטוען שאנה תעדיף את הילד על פניו.
אנה מתרגזת כשהיא מגלה הודעת טקסט בטלפון של כריסטיאן מאהובתו לשעבר אלנה לינקולן, האישה שפיתתה אותו כשהיה בן חמש עשרה והכירה לו את אורח החיים של ה-BDSM.
ההודעה מציינת שהם נפגשו למשקה ושהוא יהיה אבא נפלא.
בשני הבקרים הבאים, אנסטסיה וכריסטיאן בקושי מדברים ביניהם, כריסטיאן כועס על ההריון הלא מתוכנן, אנסטסיה כועסת על המפגש שלו עם אלנה בשעת לילה מאוחרת, אם כי כריסטיאן מתעקש שהקשר ביניהם נגמר מזמן.
כאשר כריסטיאן יוצא לעסק לכמה ימים, אנה מקבלת שיחה מג'ק הייד (שהשתחרר בערבות), אשר מודיע לה שהוא חטף את מיה גריי ודורש 5 מיליון דולר תוך שעתיים.
הוא מזהיר את אנה לא לספר לאף אחד או שהוא יהרוג את מיה.
אנסטסיה מעמידה פנים שהיא חולה והיא חוזרת הביתה - כדי לברוח משומר הראש שלה - סוייר.
היא לוקחת אקדח והולכת לבנק.
בזמן איסוף הכסף, מנהל הבנק שחושד בגניבה מתקשר לכריסטיאן.
כריסטיאן מאמין שאנה עוזבת אותו.
בכדי להגן על חייה של מיה, אנה משקרת לכריסטיאן, ואומרת שהיא עוזבת אותו לגדל את התינוק לבד.
אנה עוזבת דרך הכניסה האחורית של הבנק, נכנסת למכונית ממתינה, כאשר היא מוסרת את הכסף, הייד מנסה לרצוח את אנה כנקמה על איבוד עבודתו, וחובט בראשה.
על הקרקע חבולה, אנה יורה בהייד ברגל.
כשאנה מתחילה לאבד את ההכרה היא שומעת את כריסטיאן קורא בשמה.
אנה מתעוררת לאחר שלושה ימים בבית החולים עם כריסטיאן לצדה.
למרות שהוא כועס על הפזיזות של אנה ועדיין חרד מאבהות, הוא מבין עד כמה התינוק שלהם חשוב לה, והם מתפייסים.
כריסטיאן לומד מהחוקר הפרטי שלו, ולץ', שהוא והייד היו באותה משפחת אומנה.
הוא מספר לאנה על איך הוא נפגש עם אלנה ופותה על ידה תוך חשיפתו לעולם ה-BDSM, אלנה עזרה לכריסטיאן ללמוד להשתלט על חייו.
ואם היא לא הייתה מתערבת, הוא עדיין היה נגוע בזיכרונות איומים מאמו ולעולם לא היה מצליח לשלוט בחייו.
שבעה חודשים לאחר מכן לאנה וכריסטיאן יש בן בשם תיאודור ריימונד גריי, המכונה טדי.
שנתיים לאחר מכן אנה נמצאת בחודש השישי להריונה עם ילדם השני, והם מצפים לבת הם מחליטים לקרוא לה פיבי גריי.
אליוט וקייט התחתנו ויש להם ילדה בת חודשיים בשם אווה.
בסוף הספר, אנה וכריסטיאן מתכוננים לחגוג את יום ההולדת השני של טדי עם המשפחה והחברים שלהם.
הספר נכנס לרשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס במקום השלישי.
בבריטניה הספר נמכר בלמעלה משני מיליון עותקים.
הסרט יצא לאור ב-9 בפברואר 2018, בבימויו של ג'יימס פולי בעריכת ריצ'רד פרנסיס ברוס, הסרט זכה להצלחה רבה.
חמישים גוונים של אופל הוא רומן ארוטי משנת 2012 מאת הסופרת הבריטית אל ג'יימס.
זהו הספר השני בסדרת "חמישים גוונים" העוקב אחר מערכת היחסים ההולכת ומעמיקה בין בוגרת מכללה, אנסטסיה סטיל, לבין איל הון צעיר, כריסטיאן גריי.
הכרך הראשון והשלישי, חמישים גוונים של אפור וחמישים גוונים של שחרור, יצאו לאור ב-2011 וב-2012, בהתאמה.
הרומן יצא לאור בהוצאת Vintage Books והגיע למקום הראשון ברשימת רבי המכר של USA Today.
הספר יצא כסרט באותו שם.
שלושה ימים לאחר שאנסטסיה "אנה" סטיל עזבה את כריסטיאן, היא מתחילה את עבודתה כעוזרת אישית של ג'ק הייד, עורך בהוצאת סיאטל עצמאית (סא"פ).
הוא מזמין את אנה לצאת איתו לעיתים קרובות, מה שגובל בהטרדה מינית, למרות כן היא מתעלמת.
מאוחר יותר, כריסטיאן מבקש שיחדשו את מערכת היחסים ביניהם אך בתנאים של אנה: ללא חוקים וללא עונשים.
כריסטיאן מגלה לאנה שהוא קנה את סא"פ אבל שהעסקה חייבת להישאר סודית עד סוף החודש.
אנה מרגישה שהוא מתערב בקריירה שלה בצורה מטרידה, במיוחד אחרי שהוא מקפיא את חשבונות החברה ומונע ממנה לצאת לנסיעת עסקים בן לילה לניו יורק עם ג'ק, אנה מתעצבנת אך כריסטיאן מתעקש שמעשיו היו להגנתה שלה מכיוון שג'ק הוא "חולני ידוע" שככל הנראה הטריד את חמשת עוזרותיו האחרונות.
חששותיו של כריסטיאן מתגלים כנכונים לאחר שג'ק פונה אל אנה לאחר שעות העבודה וסוחט אותה מינית.
אנה בורחת מג'ק באמצעות כישורי ההגנה העצמית שלה, כריסטיאן מפטר את ג'ק ומחרים את מחשב העבודה שלו.
בינתיים, כשאנה משתתפת בנשף מסכות בבית הוריו של כריסטיאן, היא פוגשת את אהובתו לשעבר של כריסטיאן, אלנה לינקולן (שאותה היא מכנה גברת רובינסון) ומגלה שאלנה וכריסטיאן מחזיקים יחד עסק - סלון יופי.
אנה נגעלת לגלות שכריסטיאן ממשיך להיות חבר של אלנה, האישה שפיתתה אותו כשהיה רק בן 15 והכירה לו את אורח החיים של ה-BDSM.
כאשר אלנה מבינה שכריסטיאן רואה באנה חברה ולא שפחה נשלטת, היא מתעצבנת על אנה, ומנסה להפריד ביניהם.
חוזה, שכריסטיאן עדיין רואה בו יריב רומנטי, נוסע לסיאטל כדי לבקר את אנה, דבר שכריסטיאן מסכים רק אם שניהם נשארים בבית שלהם.
אנה מודאגת בלילה שלפני יום ההולדת ה-28 של כריסטיאן כשהוא נעדר בטיסה מפורטלנד לסיאטל במסוק שלו עם העוזרת שלו רוס ביילי לאחר שניתק קשר.
עם זאת, בסופו של דבר הוא חוזר לבית בשלום, ומסביר ששני המנועים של המסוק שלו נהרסו; קיים חשד לחבלה.
אנה מבינה שהיא לעולם לא רוצה להיות בלעדיו ועונה להצעת הנישואין שלו, באמצעות מתנת יום הולדת שעליה רשום "כן".
למחרת, משפחת גריי עורכת לכריסטיאן מסיבת יום הולדת גדולה באחוזה שלהם.
חברתה של אנה - קייט דואגת לאחר שמצאה התכתבות בין אנה לכריסטיאן, שדנה בחוזה ה-BDSM, אבל אנה מבטיחה לה שהיחסים שלה עם כריסטיאן הם קשרים רגילים.
לאחר שכריסטיאן ואנה מכריזים על אירוסיהם, אלנה, שעדיין מאוהבת בכריסטיאן, מתעמתת בכעס עם אנה, מאשימה אותה שהיא מחפשת כסף וטוענת שמערכת יחסים רגילה לעולם לא תספק את כריסטיאן.
אנה זועמת ויורקת את המשקה שלה על אלנה ואומרת לה להתעסק בעניינים שלה.
בזמן שהם מתעמתות, כריסטיאן נכנס ומתעמת עם אלנה.
הוא מזכיר לה שבעוד שאלנה לימדה אותו איך להשתלט על חייו, היא מעולם לא לימדה אותו לאהוב כמו אנה.
אמו המאמצת של כריסטיאן, גרייס, שומעת את הוויכוח וזועמת על כך שאלנה שכבה עם בנה המתבגר.
לאחר שסטרה לה על פניה, גרייס מצווה עליה לצאת מחיי משפחתה לתמיד.
היא עוזבת בבושת פנים וגרייס מתעמתת עם כריסטיאן על כך.
לאחר שסיפר לגרייס את כל הסיפור, הוא מחליט לנתק את הקשר העסקי שלו עם אלנה ולהעניק לה את הסלון.
כריסטיאן לוקח את אנה למעגן הסירות, שעוצב בפרחים ואורות רכים.
הוא מציע נישואים בצורה המקובלת עם טבעת ואנה נענית להצעה ברצון.
מחוץ לאחוזה, ג'ק הייד צופה במסיבה בסתר, הוא זה שחיבל במסוק של כריסטיאן והוא נשבע לנקום.
הרומן הגיע למקום השני ברשימת רבי המכר של USA Today ונחשב על ידי הגרדיאן למקום ה-11 ברשימת 100 הספרים הנמכרים ביותר בכל הזמנים בבריטניה
הסרט יצא לאור ב-2017 על ידי ג'יימס פולי, בתפקיד אנה שיחקה דקוטה ג'ונסון ובתפקיד כריסטיאן שיחק ג'יימי דורנן, הסרט זכה להצלחה גדולה.
חמישים היא דרמה קומית ישראלית, שיצרה הסופרת והתסריטאית יעל הדיה, המבוססת על חוויותיה האישיות כאם חד הורית לשלושה ילדים מתבגרים, כשהיא מתקרבת לגיל 50 ומתמודדת עם גיל המעבר אצל נשים.
בסדרה מככבת אילנית בן-יעקב בתפקיד אלונה נחמיאס.
עוד משתתפים: הילה אברמוביץ', יונתן ווקס, עלמה בראון, דודו אלהרר ועופרי פרישקולניק.
הסדרה עלתה לשידור ב-26 בספטמבר 2019 ב-yes הטלוויזיה בלוויין וב-STINGTV.
בשנת 2020, הייתה הסדרה מועמדת לפרס אמי הבינלאומי לסדרת הקומדיה הטובה ביותר.
שם השחקן/ית שם הדמות אודות הדמות אילנית בן-יעקב תסריטאית בת 49, אלמנה, אם חד הורית לשלושה ילדים מתבגרים.
הילה אברמוביץ' כרמל נחמיאס הבת הבכורה של אלונה.
יונתן ווקס יהלי נחמיאס הבן האמצעי של אלונה, תלמיד כיתה י"א.
עלמה בראון שירה נחמיאס בת הזקונים של אלונה, בת 11. דודו אלהרר מני אביה של אלונה.
גורי אלפי בתפקיד עצמו יניב ביטון אלדד דמארי פקיד שומה במס הכנסה.
גיא אריאלי גורי וטרינר אותו אלונה ומאוחר יותר כרמל מכירה בטינדר.
ענת עצמון נעמי מיקה קרני
חמישיית פסנתר היא יצירה הכתובה להרכב קאמרי המורכב מפסנתר וארבעה כלים נוספים, לרוב רביעיית מיתרים – שני כינורות, ויולה וצ'לו.
המונח "חמישיית פסנתר" מציין גם הרכב של חמישה נגנים המבצע יצירה מסוגה מוזיקלית זו.
חמישיית הפסנתר של שומאן מ־1842 ביססה את חמישיית הפסנתר הכתובה לפסנתר ורביעיית מיתרים כסוגה נפרדת במוזיקה הקלאסית הרומנטית והרכב זה הפך להרכב המקובל עבור יצירות מסוגה זו.
חמישיית הפסנתר של שומאן, אותה כתב ב"שנת המוזיקה הקאמרית" שלו, 1842, הייתה נקודת ציון בהתפחות חמישיות הפסנתר.
חמישיות פסנתר נכתבו עוד לפני שומאן אך בהרכבים שונים.
מוצארט ובטהובן כתבו כל אחד חמישיות פסנתר לפסנתר וכלי נשיפה – אבוב, קלרינט, קרן ובסון.
מלחינים שחיברו בין הפסנתר לכלי מיתר כתבו לרוב להרכב של פסנתר, כינור, ויולה, צ'לו וקונטרבס, כמו חמישיית דג השמך מאת שוברט (1819) וחמישיית פסנתר מאת יוהאן נפומוק הומל (1802).
במאה ה־18 נכתבו חמישיות לכלי מקלדת בליווי כלי מיתר, כשלרוב המלחין כתב יצירות אלה כדי שפטרונו, אם היה נגן חובב, יוכל להצטרף אליו בנגינה.
בתקופתו של שומאן רביעיית המיתרים כבר קנתה לעצמה מקום מכובד בין ההרכבים הקאמריים.
לכן היה זה אך טבעי מצדו של שומאן לצרף את הפסנתר להרכב זה, כמו שקונצ'רטו מחבר בין הפסנתר לתזמורת.
היצירה זכתה להצלחה מיידית והציבה את חמישיית הפסנתר כסוגה נפרדת במוזיקה הקלאסית הרומנטית.
יצירתו של שומאן העניקה השראה למלחינים רבים שהרחיבו את סוגת חמישיית הפסנתר.
בין היצירות הידועות בסוגה זו: חמישיית פסנתר מאת ברהמס, חמישיית פנסתר מאת סזר פרנק, חמישיית הפסנתר השנייה של דבוז'אק וחמישיית פסנתר מאת שוסטקוביץ.
הודות לרפרטואר העשיר, היוקרה של הסוגה והנוחות שבעבודה עם הרכב פעיל של רביעיית מיתרים, חמישיות פסנתר הפכו לסוגה קאמרית פופולרית בתחרויות פסנתר ידועות.
חמניות היא עמותה המעניקה תוכניות תמיכה ומענה רגשי ליתומים ובני משפחותיהם.
היא עוסקת בהנגשת זכויות, מחקר וקידום מדיניות ציבורית למען יתומים.
לעמותה כ-32 תוכניות אשר כוללות את: חמניות "נעורים" (גילאי 7–18) וחמניות ל"גיל הרך" (גילאי 3–6), ב-22 רשויות מקומיות, עם כ-150 מתנדבים.
בנובמבר 2024 זכתה העמותה בפרס שמעון פרס מטעם קרן פורום העתיד גרמניה-ישראל.
העמותה נוסדה בשנת 2018 כדי לטפל במחסור במסגרות תמיכה ועל מנת לייצג יתומים מול מקבלי ההחלטות.
העמותה הוקמה על ידי הדר קס, שהתייתמה מאב בגיל 14. על עשייתה זכתה קס בהוקרה ציבורית, לרבות: רשימת 30 המשפיעים מתחת לגיל 30 של פורבס ישראל, גיבורי השנה של קשת 12 ומפעל הפיס ונבחרת המנהיגות המבטיחה של גלובס לשנת 2024.
על פי המועצה הלאומית לשלום הילד, נכון ל-2016, בישראל כ-30 אלף יתומים, רובם המוחלט "יתומים אזרחיים", כלומר כאלה שאיבדו הורה שלא בפעילות צבאית או בפעולות האיבה.
בניגוד ליתומי מערכת הביטחון, ליתומים האזרחיים המדינה לא מספקת תמיכה, וכדי לספק את המענה הזה הוקמה העמותה.
עמותת חמניות היא העמותה היחידה בישראל המספקת תמיכה חברתית ורגשית ליתומים האזרחיים ופועלת לחקיקה שתתמוך ביתומים.
העמותה פועלת למען יתומי השכול האזרחי ולמען יתומים נפגעי פעולות האיבה והמלחמה.
החל מ-7 באוקטובר, נרתמה לסייע בהתאם לצרכים הנדרשים, ובמרכזים הקיימים ישנן משפחות נפגעות 7 באוקטובר והוקמו מרכזים חדשים ביישובי העוטף ובאשקלון.
בשנת 2021 פרסמה העמותה דו"ח העוסק ביתמות בישראל.
על פי הדו"ח יתומים בישראל חשופים לסכנות רבות: יתומים בעלי סיכוי של פי 3 להתמודד עם הפרעות נפשיות, פי 15 מהפרעות אכילה, פי 5.5 סובלים מפוסט טראומה, פי 13 נושרים מהלימודים ופי 25 מידרדרים לזנות.
למרות המספר הגדול של היתומים ופוטנציאל הנזק הגדול עבורם, אין בישראל מדיניות סדורה לטפל ולדאוג בהם.
בנוסף לפעילות השטח של העמותה, העמותה פועלת בזירה הציבורית, מייצגת את קול היתומים בכנסת ושותפה לקידום שורה של הצעות חקיקה לרבות חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום): תיקון להצעת החוק הדואגת להשוות בין תגמולים להורים גרושים ליתומי מלחמה והנחיות משרד החינוך.
במרץ 2024 הגישה העמותה דוח על הטיפול ביתומים לוועדה לזכויות הילד בכנסת.
בין שלל הפעילויות שמבצעת העמותה, ארגון קבוצות תמיכה, מסיבות בחגי ישראל, התנדבות במסגרת יום מעשים טובים וציון יום היתומים העולמי (יום שני השני בחודש נובמבר).
העמותה משתפת פעולה עם גופים רבים, בהם מיקרוסופט, גלידה גולדה וסלקום.
העמותה מפעילה כ-32 תוכניות ב-22 רשויות מקומיות, עם כ-150 מתנדבים, המספקים תמיכה רגשית מצמצמת סיכון ליתומים מגילאי 4–18. התוכניות הן תוכניות שבועיות, והן מותאמות גיל: "חמניות לגיל הרך" לילדים הקטנים, הכוללת גם תמיכה בהורה שהתאלמן ו"חמניות נעורים" לילדי בית הספר.
התוכניות כוללות חניכה, ומלוות על ידי אנשי טיפול.
הן מסובסדות על ידי הרשויות המקומיות.
נוסף לאלו, מפעילה העמותה תוכנית ליתומים בוגרים (18+): העמותה הקימה קהילה וירטואלית עבור יתומים צעירים (בני 18–35), בשם "קהילה ליתומים צעירים".
חמניות פועלת במגוון חברות ועושה התאמה לתוכניות הטיפול בהתאם לצורך החברתי-תרבותי הייחודי: חברה ערבית, חרדית ויתומי מלחמת חרבות ברזל.
על רקע האלימות והפשיעה בחברה הערבית (37% מכלל היתומים משתייכים לחברה הערבית), נתון המצביע על ייצוג יתר של יתומים מהחברה הערבית בגילאים הרלוונטיים) הוקמו צוותי טיפול מיוחדים בג'סר א-זרקא, יפו, אום-אל פחם, נצרת, רהט וכסיפה (תהליך הקמה).
במקביל, לעמותה מערך של עזרה במיצוי זכויות, הן לאלמנים והן ליתומים.
בעקבות אירועי טבח שבעה באוקטובר, ונכון למרץ 2024, 775 ילדים התייתמו במדינת ישראל, מתוכם 531 יתומי מערכות הביטחון ו-244 יתומים אזרחיים.
בעקבות האירועים, העמותה פועלת להקים מרכזי פעילות בעוטף עזה ועומדת בקשר עם הקהילות.
העמותה פעלה ביחד עם ארגון נפגעי פעולות איבה מול משרד החינוך כדי לקדם היערכות מיוחדת של אנשי חינוך לסייע ליתומי המלחמה לקראת יום הזיכרון 2024, ובאופן כללי.
מתחילת המלחמה פעלה עמותת חמניות יחד עם משרד החינוך במטרה לייצר תוכניות להתמודדות עם שכול ואובדן.
הדר קס ועמותה מייעצים למטה החטופים על מנת לסייע בהנגשת הבשורה על האובדן לילדים שחזרו מהשבי.
כמו כן, פתחה העמותה מרכזי תמיכה באופקים, בשדרות ובעוטף עזה.
חמישים גוונים היא סדרה של רומנים ארוטיים מאת אי אל ג'יימס.
בהתחלה יצא כטרילוגיה המורכבת מחמישים גוונים של אפור (2011), חמישים גוונים של אופל (2012) ו-חמישים גוונים של שחרור (2012) לאחר מכן יצאו שלושה חלקים נוספים.
הסדרה עוקבת אחר מערכת היחסים המעמיקה בין בוגרת הקולג' אנסטסיה סטיל לאיש העסקים הצעיר כריסטיאן גריי.
גריי חושף את אנה לעולם ה-BDSM.
הטרילוגיה, שפורסמה תחילה באינטרנט, זכתה להצלחה רבה, כספר אלקטרוני ובמהדורת דפוס.
עד מרץ 2012 נמכרו יותר מ-250,000 עותקים משלושת ספרי הטרילוגיה, והספר הגיע למקום הראשון ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס ולמקום ראשון באמזון.
תוך 11 שבועות נמכר הספר בבריטניה ביותר ממיליון עותקים.
ברחבי העולם הסדרה נמכרה ב-65 מיליון עותקים, עם זכויות יוצרים שנמכרו ב-37 ארצות, וקבעו שיא כספר המודפס שנמכר במהירות הגבוהה בכל הזמנים, תוך עקיפת השיא הקודם שהיה שייך לסדרת "הארי פוטר".
בספטמבר 2012 יצאה לאור גרסה עברית של הספר בהוצאת ידיעות ספרים.
המהדורה הראשונה, שהודפסה ב-50,000 עותקים, אזלה מהחנויות בתוך מספר ימים.
היצירה קיבלה ביקורת מעורבת עם השקתה.
על פי הספר הופק סרט באותו השם, שיצא לאקרנים בפברואר 2015 וזכה להצלחה דומה מבחינת הכנסות (ביחס לסרט למבוגרים בלבד).
המחברת סיפרה על ההלם שלה מהצלחת הספר: "התפוצצות העניין הפתיעה אותי לחלוטין".
ג'יימס תיארה את טרילוגיית חמישים גוונים כ"משבר אמצע החיים" שלה, באוגוסט 2013, מכירות הטרילוגיה הציבו את ג'יימס בראש רשימת הסופרים המרוויחים ביותר של פורבס עם רווחים של 95 מיליון דולר, שכללו 5 מיליון דולר עבור זכויות הסרט חמישים גוונים של אפור.
למרות ההצלחה, הספרים זכו גם לביקורת עזה, ובמיוחד הספר הראשון אשר "זכה ללעג כמעט על ידי כל מבקר שקרא אותו".
מאז 2015 הסדרה הורחבה עם סט מקביל של רומנים "סיפורו של כריסטיאן": גריי (2017) העוקב אחר אירועי חמישים גוונים של אפור אבל מנקודת המבט של כריסטיאן.
אופל ושחרור (2021) עושים את אותו הדבר עבור החלקים הבאים בהתאמה.
חמישים גוונים של אפור (2011)
חמישים גוונים של אופל (2012)
חמישים גוונים של שחרור (2012)
אופל: סיפורו של כריסטיאן (2017)
שחרור: סיפורו של כריסטיאן (2021)
סלמאן רושדי אמר על הספר: "מעולם לא קראתי משהו כתוב כל כך גרוע שפורסם.
זה גרם לדמדומים להיראות כמו מלחמה ושלום " מורין דאוד תיארה את הספר בניו יורק טיימס "כתוב כמו האחיות ברונטה אבל בלי כישרון", והוסיפה שהוא "משעמם וכתוב גרוע".
ג'סי קורנבלוט' מהפינגטון פוסט אמרה: "כחווית קריאה, חמישים גוונים...
היא בדיחה עצובה, עלילה חלשה".
אפריל אליסטון פרופסור בפרינסטון כתב, "למרות שזה לא יצירת מופת ספרותית, חמישים גוונים הוא יותר מסיפורת מעריצים זוטרית המבוססת על סדרת הערפדים האחרונה של דמדומים".
ליסה שוורצבאום כתבת ב-אנטרטיינמנט ויקלי, העניקה לספר דירוג "B+" ושיבחה אותו על היותו "במקום בפני עצמו".
הסופרת הבריטית ג'ני קולגן כתבה בגרדיאן "הספר עליז, קריא במיוחד ומתוק ובטוח כמו ש-BDSM אירוטי יכול להיות מבלי להפר את חוק התיאורים המסחריים" וגם שיבחה את הספר על היותו "יותר נחמד" מאשר "ספרים ארוטיים" אחרים.
עם זאת, הטלגרף ביקר את הספר כ"קלישאה מרושעת", אך גם כתב כי הפוליטיקה המינית בחמישים גוונים של אפור תגרום לקוראות "לדון בו במשך שנים רבות".
ה-Columbus Dispatch קבע כי, "למרות הפרוזה המגושמת, ג'יימס אכן גורמת לאדם להפוך את הדף." הספר זכה גם ללא מעט שבחים.
בדצמבר 2012, הוא זכה הן בקטגוריות "סיפורת פופולרית" והן בקטגוריות "ספר השנה" בפרסי הספרים הלאומיים בבריטניה.
באותו חודש, Publishers Weekly הכתיר את אל ג'יימס כ'איש השנה', מה שגרם ל"זעקה בעולם הספרותי".
לדוגמה, "מה חשב Publishers Weekly?" שאלה סופרת הלוס אנג'לס טיימס, קרולין קלוג, בעוד שבכותרת של ניו יורק דיילי ניוז נכתב, "הציוויליזציה מסתיימת: אל ג'יימס נבחר ל"איש השנה" של Publishers Weekly.
טרילוגיית חמישים גוונים משכה ביקורת גם בשל התיאורים המפורטים של BDSM, לדוגמה קייטי רויפה מ-ניוזוויק שואלת "אבל למה, במיוחד אצל נשים, שהרצון החופשי יהיה נטל?...
אתרים אחרים כמו ג'זבל הגיבו לכתבה, כאשר ג'זבל מפרטת את הסיבות לפופולריות של הספר, וקבעה כי "הרוב המכריע של המעריצים מתלהבים מהקשר הרגשי שיש לאנסטסיה וכריסטיאן, לא על המין".
במרץ 2012, הסירו הסניפים של הספרייה הציבורית במחוז ברווארד, פלורידה, את ספרי חמישים גוונים של אפור מהמדפים שלהם, גורם רשמי קבע שהוא לא עומד בקריטריוני הבחירה של הספרייה ושהביקורות על הספר היו גרועות.
נציג הספרייה ציין כי הדבר נובע מהתוכן המיני של הספר וכי ספריות אחרות סירבו לרכוש עותקים לסניפיהן.
דבורה קאלדוול-סטון מאגודת הספריות האמריקאית הגיבה כי "אם הסיבה היחידה שאתה לא בוחר ספר היא שאתה מסתייג מהתוכן שלו, אבל יש לו ביקוש, יש שאלה אם אתה הוגן.
בספרייה ציבורית יש בדרך כלל מעט מאוד אנשים שימנעו מספר להיות על המדף אם יש ביקוש למידע".
הספריות הציבוריות של מחוז ברווארד העמידו מאוחר יותר את העותקים שלהן לרשות הלקוחות שלהן עקב דרישת הציבור.
עיבוד קולנועי לספר הופק על ידי פוקוס, מייקל דה לוקה הפקות וטריגר סטריט הפקות, כאשר סרטי יוניברסל ו- פוקוס רכשו את הזכויות לטרילוגיה במרץ 2012. יוניברסל היא גם מפיצת הסרט.
צ'ארלי הונאם לוהק במקור לתפקיד כריסטיאן גריי לצד דקוטה ג'ונסון בתפקיד אנסטסיה סטיל, אך הונאם ויתר על התפקיד באוקטובר 2013, כאשר ג'יימי דורנן הוכרז לתפקיד ב-23 באוקטובר .
הסרט יצא לאקרנים ב-13 בפברואר 2015, והפך להצלחה מיידית, והגיע למקום הראשון בקופות עם 558.5 מיליון דולר.
עם זאת, תגובות ביקורתיות היו בדרך כלל שליליות.
לאחר שהסרט הראשון הוקרן בהקרנת מעריצים מיוחדת בניו יורק ב-6 בפברואר 2015, הבמאי סם טיילור-ג'ונסון אישר ששני סרטי המשך יצאו לאחר הסרט הראשון, כאשר חמישים גוונים של אופל יצא2017 וחמישים גוונים של שחרור יצא ב-2018.
חמן פורה שלח (7 בינואר 1941 – 5 באוקטובר 1985) היה דוקטור למשפטים ושופט בית המשפט לשלום בירושלים.
נרצח בפיגוע בראס בורקה בסיני במצרים.
אביו הוא המשורר יונתן רטוש (שמו הספרותי של אוריאל שלח) ואמו דבורה, בתם של שמואל ורודה כצנלסון ואחותו של העיתונאי הרוויזיוניסט קלמן כצנלסון.
השם שנתנו לחמן הוריו, נגזר מהמילה חמנית ומבטא הערצה לשמש, והשם פורה הוא שם נערו של גדעון.
הוא סיים את בית הספר העממי ביאליק, וב-1958 את בית הספר תיכון חדש.
הוא שירת כסייר בחטיבת גולני ובחיל השריון.
השתחרר ב-1961. השתתף במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים.
הוא למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים.
תואר ראשון סיים ב-1965, ובמקביל עבד בגננות ובספרייה.
בשנת 1971 סיים תואר שני.
עבודת הגמר שכתב בנושא "ידועות בציבור", בהנחיית מנחם אלון, קיבלה ציון מעולה, ולימים זכתה בפרס ג'ורג' וובר למאמר משפטי מצטיין.
ב-1978 סיים דוקטורט בהנחיית יצחק אנגלרד, בנושא "חירות המצפון והדת במשפט הישראלי".
באוניברסיטה עבד בין השנים 1974 עד 1977 כמדריך מקצועי לדיני קניין וכאסיסטנט של יצחק אנגלרד.
בין השנים 1977 ועד 1978 עסק בהוראה, ולאחר סיום הדוקטורט בין השנים 1978 עד 1979 היה הרכז של תוכנית סיוע משפטי בפקולטה למשפטים ומדריך בדיני חוקה.
את ההתמחות בעריכת דין עשה במשרד פרטי אצל שרגא בירן, שהיה אחד מהשותפים במשרד.
בין השנים 1964 ועד 1968. בשנים 1969 ועד 1971 היה שותף זוטר במשרד עריכת הדין של שלמה שגב.
המשיך לעסוק כעורך דין בשנים 1972 ועד 1974, ואף היה לו משרד משלו, שלדברי דודו עוזי אורנן המשרד לא צלח מאחר שלא היה לו נעים לגבות כספים.
הוא העביר את המשרד לעורכי הדין שוקי קרמר ויוסף שפירא, שהיה שותף זוטר במשרדו.
שלח מונה לשופט בית משפט לשלום בירושלים בשנת 1979, והיה אמור להתמנות לשופט המחוזי.
שלח היה ידוע בדעותיו החילוניות.
אחיו הוא המתמטיקאי שהרן שלח, ואחותו למחצה היא כנען רטוש.
חמן שלח התגורר בירושלים בשכונת הוילות ברמות.
הוא היה נשוי לאילנה (לבית איינהורן), לה נישא בנישואים אזרחיים, נישואי מקסיקו.
לבני הזוג נולדו בן - עוז, סופר, ובת - צליל.
ב-5 באוקטובר 1985 הוא, אשתו אילנה ובתם צליל בת ה-12 (נולדה ב-22 במאי 1973), שהייתה כוכבת תוכנית הטלוויזיה "שיישאר בינינו", נרצחו בפיגוע בעת ששהו בחופשה בראס בורקה בסיני במצרים בידי חייל מצרי.
הם נקברו לדרישת עוז שלח בקבורה אזרחית בקיבוץ נחשון.
ב-1988 האגודה לזכויות האזרח בישראל פרסמה לזכרו ספר מאמרים שעסק בזכויות האזרח בישראל.
חמסה (מערבית: خمسة - חמישה) הוא קמע בצורת כף יד בעלת חמש אצבעות פרושות שישמש כהגנה מאגית בעיקר מפני עין הרע.
החמסה נפוצה בעיקר בארצות ערב במזרח התיכון ובצפון אפריקה בהן נהוג לתלות חמסה גדולה על הקיר, בעיקר מעל פתחי הבתים.
החמסה עשויה להיות סימטרית כך שהאגודל והזרת זהות וסימטריות זו לזו, ועשויה להיות כיראלית (לא סימטרית), בעיקר ב, בו החמסה מסמלת את כף ידה של פאטמה בת מוחמד.
בחמסה משולבים לעיתים קרובות סמלים נוספים כנגד עין הרע, כגון עין, דג, מילים כגון אללה (الله) או חי, סמלים תרבותיים ודקורציות שונות.
הצבע תכלת נחשב גם הוא כמגן מפני עין הרע והוא צבע מקובל לחמסה.
אדם שנחשד כמטיל עין הרע קולל בתגובה (=חמישה בעיניך), בתוניס צבא השחרור מהנאצים נקרא "כמוס" שלא תשלוט עליהם עין רעה.
להלן הסדר הכרונולוגי של התפשטות השימוש בחמסה.
לחשש מעין הרע יש ביטויים בחז"ל.
ביהדות, קמעות ה'חמסה' הופיעו לאחר תפוצתם בעולם המוסלמי.
הסגולה מופיעה לראשונה במאה ה-17 בספרו של הרב יצחק עונקיניירה "איומה כנדגלות" כחלק מסגולות המאגיות של האות ה, כך כתב: את דבריו העתיקו הרב אברהם ראובן הכהן סופר בספרו ילקוט הראובני והחיד"א.
הבן איש חי הביא את דברי החיד"א.
ב-25 ביולי 2006, הנפיק דואר ישראל סדרה של 3 בולי דואר שעוצבה על ידי מאיר אשל ומופיעים בה ציורים של חמסות עשויות כסף ממרוקו (1920), מאירן (1923) ומתוניסיה (1930).
במאה העשרים ואחת נעשו פופולריות בירושלים חמסות עם דמויות של המשפחה הקדושה, קדושים נוצריים נוספים, סמלים נוצריים כגון צלב ואיכתיס ושמות פרטיים של קדושים נוצריים.
חַמְסִין (בערבית خمسين – ח'מסין) הוא רוח מדברית חמה ויבשה המנשבת באזור צפון אפריקה והמזרח התיכון, בדומה לסירוקו.
התופעה נגרמת בשל שקעים ברומטריים (מהסוג המכונה בישראל שקע שרבי) שנעים ממדבר סהרה מזרחה לאורך חופיו הדרומיים של הים התיכון בתקופה שבין חודש פברואר לחודש יוני.
החמסין מנשב בעיקר במצרים, שם הוא מופיע בסביבות חודש אפריל, ומביא עמו כמויות אדירות של אבק וחול ממדבר סהרה.
במהלך החמסין הרוחות מגיעות למהירות של 140 קמ"ש והטמפרטורה עולה בשיעור של עד 20 מעלות צלזיוס על פני פרק זמן של שעתיים.
על פי האמונה הערבית העממית, מספרם של ימי החמסין בשנה הוא חמישים, ומכאן שמה של תופעה זו.
זאת, אף על פי שהחמסין אינו מנשב בדרך כלל בתדירות של יותר מפעם בשבוע.
ישנה סברה נוספת שחמישים ימי החמסין מקבילים לחמישים הימים שבין חג הפסחא לחג הפנטקוסט.
במהלך מסעו של נפוליאון במצרים התקשו החיילים הצרפתים לעמוד בפני החמסין.
בעת שהמקומיים הלכו לתפוס מחסה, החיילים הצרפתים התעלמו מהמתרחש עד שכבר היה מאוחר מדי.
באופן דומה, גם במערכה בצפון אפריקה במלחמת העולם השנייה נאלצו החיילים הגרמנים וחיילי בעלות הברית לעצור באמצע הקרב בשל חסימת שדה הראייה וההפרעות האלקטרו-מגנטיות.
הפרעות אלו נגרמו כתוצאה מהחמסין והוציאו מכלל שימוש את המצפנים.
בעברית החמסין משמש שם נרדף לשָׁרָב אף שאלה הן שתי תופעות שונות, שכן השרב מאופיין בגלי חום וביובש אך בלי הרוח החזקה האופיינית לחמסין, השרב מופיע בארץ ישראל בעיקר בתקופות המעבר, בין חורף לאביב ובין הקיץ לסתיו.
חמץ הוא מונח המוזכר בתורה כמאכל העשוי מחמשת מיני דגן ומים ואשר עבר התפחה.
בתורה מוזכר האיסור לאכול חמץ בחג הפסח וכן האיסור להקריב בבית המקדש חמץ כקורבן, למעט חריגים.
המונח מצה בתורה הוא ההיפוך של חמץ.
חמשת מיני דגן הם: חיטה, שעורה, כוסמין, שיבולת-שועל ושיפון.
שיעור זמן ההתפחה המינימלי הוא כ-18 דקות של השהיית הבצק (או התערובת) ללא התעסקות ולכן מרבית דברי המאפה, כגון לחם, עוגות וביסקוויטים, נחשבים חמץ, כמו גם משקאות שמקורם בחמשת מיני הדגן, כדוגמת בירה.
סביב איסור החמץ ישנם הלכות רבות, מנהגים וחומרות לפי העדות השונות.
יהודים מסורתיים מנקים את בתיהם היטב מנוכחות חמץ לפני חג הפסח, ומשתמשים בכלי אכילה הכשרים לפסח.
על פי סקרים, רוב האוכלוסייה היהודית בישראל אינה אוכלת חמץ בפסח.
קמח חמשת מיני דגן שבא במגע עם מים אינו תופח ולא נחשב לחמץ עד אשר ישהה ללא התעסקות בו שיעור זמן של לפחות 18 דקות מרגע ערבוב הקמח והמים ועד תחילת האפייה.
עם זאת, בעת הכנת המצות מקובל להקפיד שזמן ההכנה הכולל מהוספת המים לקמח ועד הכנסת המצה לתנור לא יעלה על פרק זמן זה של 18 דקות, וזאת בלי להניח את הבצק במנוחה בשלבי הכנת העיסה.
חמץ מוגדר כמזון הראוי למאכל אדם, או מאכל בהמה ('ראוי למאכל כלב').
דבר העשוי מחמשת מיני דגן שאינו ראוי אף למאכל כלב – כבר אינו נחשב לחמץ.
חמץ נוקשה הוא דרגת ביניים בין חמץ לבין מצה, וגם הוא אסור בפסח, למשל דבק העשוי מקמח ומים, או מוצרים שאינם ראויים לאכילה לרוב האנשים.
מבחינה רעיונית, היו הוגים שראו בחמץ סמל לתכונות אנושיות שליליות, כגאווה ויצר הרע, ובמצה סמל לענווה, פשטות וחירות.
הוגים אלה הדגישו את החובה לבער את החמץ שבלב, בד בבד עם ביעור החמץ החומרי.
בתורה מופיעות כמה מצוות שונות ביחס לחמץ, החלות מחצות היום של ערב פסח ועד לצאת שביעי של פסח.
ישנו איסור על אכילת חמץ גמור בפסח, הנאה ממנו ואף החזקתו ("בל יראה ובל ימצא").
חמץ גמור מוגדר כמאכל המורכב בעיקרו מקמח חמשת מיני דגן שהחמיץ ('תפח').
איסורי החמץ בפסח נקבעו לזכר המסופר בספר שמות, שבצקם של בני ישראל בצאתם ממצרים לא הספיק להחמיץ בשל ההכנה החפוזה, ולכן אכלו בני ישראל מצות ולא חמץ.
לזכר כך ישנה מצווה על אכילת מצה בפסח, ומנגד איסור על אכילת חמץ.
במניין המצוות מנויות מצוות עשה אחת וחמש מצוות לא תעשה הקשורות לאיסור חמץ בפסח:
השבתה: ציווי על השבתת חמץ ושאור בערב פסח.
ניקיונות הבית, ביעור וביטול החמץ עד ערב פסח נובעים ממצווה זאת.
איסור אכילה בערב פסח: איסור אכילת חמץ בערב פסח לאחר חצות היום.
משעה זאת היו מתחילים להקריב את קורבן פסח, המחייב את ביטול החמץ.
איסור אכילה בפסח: איסור אכילת חמץ בפסח.
איסור אכילת החמץ בפסח הוא איסור חמור, והעונש על העובר עליו במזיד על פי ההלכה הוא כרת.
איסור תערובת: גם תערובת המכילה כמות כלשהי של חמץ אסורה לאכילה בפסח.
משום כך, לא ניתן לאכול כל מאכל שלא הורחק מנוכחות חמץ.
בל יראה: איסור שלא ייראה חמץ ברשות אדם בפסח ('בל יראה').
בל ימצא: איסור שלא יימצא חמץ ברשות אדם בפסח ('בל ימצא').
המשהה חמץ ברשותו קודם לפסח אינו לוקה על בל יראה ובל ימצא, היות שזה לאו שאין בו מעשה.
רק הרוכש או יוצר חמץ בפסח עצמו – לוקה על לאווים אלו.
הלאו באשר לאכילת חמץ בפסח עצמו הוא החמור ביותר, והעונש עליו במזיד הוא כרת.
לעומת זאת, אכילת חמץ בערב פסח לאחר חצות היום, אכילת תערובת חמץ, בל יראה ובל ימצא – הם לאוים שעונשם במזיד הוא מלקות.
פירוש הפסוק שאסור להקריב חמץ (וגם דבש) על המזבח.
יש אמנם שני קורבנות הכוללים חמץ, אך אין מקריבים את החמץ שבקורבנות אלה, אלא הם נאכלים מבלי לעלות על המזבח.
שתי הלחם המובאים בחג השבועות הם חמץ.
לחמים אלה נאכלים על ידי הכהנים.
כחלק מקורבן תודה, המובא כתודה לה' על נס הצלה, מביאים ארבעים לחמים, עשרה מתוכם חמץ.
לחמים אלה נאכלים על ידי בעל הקורבן.
היות שקורבן תודה כולל כיכרות לחם חמץ, אין מקריבים קורבן תודה במשך שבעת ימי חג המצות, שכן לא ניתן יהיה לאכול את לחמי החמץ הבאים עמו.
מסיבה דומה אין מביאים קורבן תודה גם בערב פסח, שכן לא ניתן יהיה לאכול את החמץ בכל הזמן המוקצה לאכילה זו מן התורה (יום ההקרבה והלילה שלאחריו) אלא רק עד תחילת זמן איסור אכילת חמץ, וזה עלול לגרום לכך שלא יספיקו לאכול את כל הלחמים, ויהיה צורך לשרוף אותם.
הלכות אלו עומדות ביסוד מנהג האשכנזים שלא לומר "מזמור לתודה" () בפסוקי דזמרא, בשבעת ימי חג הפסח ובערב הפסח.
מרבית מפעלי המזון בישראל עוברים לקראת הפסח לייצור מזון כשר לפסח, באמצעות הפסקת הייצור והכשרת כל הכלים בתהליך הייצור.
מפעלים מסוימים שמחזור הכנת המוצר שלהם ארוך, כגון יקבים, מקפידים במשך כל השנה שקו הייצור יהיה כשר לפסח על מנת שמוצריהם יהיו כשרים לפסח.
בתי מזון שונים סוגרים את שעריהם בפסח כדי להימנע מהטורח של הכשרתם לפסח.
בחלק מהחברות, אריזות המזון הכשר לפסח שונות בצבען מבכשרות רגילה, ולעיתים גם צורת המזון עצמו שונה.
למשל מוצרי חברת עלית כיף כף ופסק זמן משווקים בעטיפה כתומה, וצורת הבפלות (נמכר בשם אפיפיות) מיוצרות בריבוע במקום במלבן.
או למשל דגני הבוקר קוקומן של חברת תלמה שונים בצבע האריזה ובצורת המזון עצמו.
הבדל נוסף הוא כיתוב בולט על גביי האריזה, או תווית פלסטיק (למשל באריזות החטיפים המלוחים במבה ביסלי ותפוצ'יפס), בו מצוינת הכשרות לפסח.
שינוי זה נועד להצביע על כך שהמוצר כשר לפסח, או שיש שינוי באחד המרכיבים לשם השגת כשרות זו, כמו תחליפי עמילן.
כדי לקיים את מצוות ביעור חמץ (שאותה יש לבצע בי"ד בניסן, ערב הפסח) יש צורך לבער חמץ בפועל.
במשנה ישנה מחלוקת בין התנאים האם יש מצווה דווקא בשרפתו, או שניתן להיפטר ממנו בכל דרך (לפררו וזרותו לרוח או להטילו לים), ולהלכה נפסק שניתן לבער חמץ בכל דרך.
עם זאת, ישנן כמה פעולות מקובלות שבאמצעותן נהוג לבער את החמץ: בדיקת חמץ, ביטול חמץ, ביעור (שריפת) חמץ, ומכירת חמץ.
על אף שמן התורה מספיק לבטל בלב את החמץ, הרי שחז"ל חייבו לחפש בבית חמץ בכל מקום שבו הוא עלול להיות, שמא ימצא שם בפסח מאכל חמץ ויתפתה לאוכלו.
על כן יש חובה בלילה שאחרי שבין יום י"ג בניסן ליום י"ד בניסן בתחילת הלילה, לבצע בדיקת חמץ.
על בדיקה זו מברכים "ברוך אתה ה' אלוהינו מלך העולם אשר קידשנו במצוותיו וציוונו על ביעור חמץ", משום שהיא תחילתן של הפעולות המסתיימות בביעורו של החמץ.
נהוג להחביא חמץ במקומות ידועים בבית, כדי שהברכה לא תהיה ברכה לבטלה במקרה שלא ימצאו חמץ בבדיקה (על אף שגם אם לא מצא אין בעיה הלכתית בברכה).
לאחר הבדיקה יש לשמור במקום ידוע את כל החמץ שברצונו לאכול או לשרוף, מחשש שיאבד מן החמץ ויהיה צורך לבדוק שוב את הבית.
על פי דין תורה, כדי שלא לעבור על איסור חמץ מספיק ביטול בלב והחשבתו כעפר הארץ.
ישנה מחלוקת האם מדובר בביטול במחשבה, או באקט ממוני של הפקרתו של החמץ.
נהגו לומר את נוסח הביטול בפה, כאשר הנוסח המודפס בסידורים כתוב בארמית, אך יש לאומרו בשפה שאותה מבינים, אחרת הביטול אינו מועיל, שכן עניינו הוא הכוונה בלב להפקרתו וביטולו, ולא אמירתו בפה.
את נוסח הביטול אומרים מיד לאחר בדיקת החמץ, שבו מבטלים בלב כל חמץ שאולי לא נמצא בבדיקה:
למחרת, בערב הפסח בשעה חמישית לפי שעות זמניות (בשעון קיץ, זמן זה הוא 11:00 בבוקר לערך), שורפים את כל החמץ שנשאר, ונוהגים שוב לבטל, הפעם את כל החמץ האפשרי:
יש הנוהגים למכור את החמץ לגוי, דרך הרבנים המקומיים או דרך הרבנות הראשית.
אנשים פרטיים מוכרים לרוב רק דברים שיש בהם תערובת חמץ, והמפעלים הגדולים מוכרים גם כמויות גדולות של חמץ שנמצאות במחסניהם.
בעבר, המכירה הייתה רק במקרים יוצאי דופן, ותמורת כסף מלא.
עם השנים וההתפתחות התעשייתית שהקשתה על היפטרות מן החמץ, נוספו הקלות בנושא זה, וכיום המכירה נעשית באופן גורף, ועל כן ישנם רבנים המתנגדים כיום למכירת חמץ בטענה שהמכירה פיקטיבית לחלוטין.
דיני חמץ ידועים בחומרתם בהלכות רבות, ביניהן דיני תערובת חמץ.
בדרך כלל, במקרה בו דבר איסור התערב עם דבר היתר, קובעת ההלכה שהאיסור בטל ברוב או בביטול טעם האיסור.
כך הדין גם באיסור החמץ בפסח מדאורייתא אך חכמים החמירו וקבעו שחמץ אוסר תערובת בה הוא נמצא ב"משהו", ואפילו אם יש נגדו פי 1000, החמץ אינו בטל, והתערובת אסורה באכילה ובהנאה.
הטעם לחומרה זו נובעת מכך שהתורה עצמה החמירה בהלכות חמץ יותר מבשאר איסורי תורה.
הסבר אחר לחומרת איסור "משהו" הוא משום דין דבר שיש לו מתירין.
ההבדל בין השיטות הוא בשאלה ממתי חלה החומרה שהחמץ אינו בטל אפילו באלף.
לשיטה שהטעם הוא משום חומרת החמץ, חומרה זו אינה חלה אלא בפסח עצמו.
לכן אם החמץ התערב בשעות שלפני כניסת החג, הוא בטל בששים.
אף שלפני פסח חמץ בתערובת בטל בשישים, נחלקו הראשונים האם חמץ שנתבטל לפני פסח חוזר ומתעורר משנכנס הפסח, וכיוון שחמץ בפסח אוסר תערובתו אפילו באלף, אוסר את כל תערובתו, או כיוון שבטל החמץ, שוב אינו חוזר ונעור.
השולחן ערוך פסק שחמץ שבטל לפני פסח אינו חוזר ונעור, והרמ"א פסק שחמץ לח אינו חוזר ונעור, וחמץ יבש חוזר ונעור.
קמח, מפני דקות חלקיקיו, נחשב כתערובת לח.
דין תערובת חמץ במי שתייה
מכיוון שחמץ בפסח, לא בטל אפילו באלף, בור מים שנפלה לתוכו חתיכת חמץ, נאסר כל הבור לשתייה בפסח.
בערוך השולחן כתוב שדין זה הוא רק בבור של מים מכונסים, אולם בבאר וכל מקוה מים המחובר לקרקע החמץ בטל.
עם זאת, יש המחמירים בכל זאת שלא לשתות מים ממקווי מים שיש חשש שנפל בהם חמץ בפסח.
למשל, בישראל נהוג להפסיק את שאיבת המים מהכנרת במהלך חג הפסח מחשש שנפל לאגם הכנרת חמץ כלשהו בחג.
הרב יובל שרלו טען שמדובר בחשש מופרך, שכן גם "משהו" צריך להיות בכמות בעלת משמעות ולא בשיעור המזערי של חמץ בכנרת.
טבק הסיגריות מוטבל לעיתים באלכוהול המופק מחיטה (חמץ), וכן יש מקרים בהם בתערובת הטבק מעורבים רכיבים שהם בגדר חמץ, בשל כך יש שפסקו להחמיר ולא לעשנם בפסח מחמת איסור הנאה.
מנגד ישנם פוסקים המתירים לעשן סיגריות אלו, ומסתמכים על כך שאין החמץ שבהם ראוי לאכילת כלב ועל כן מותרים בהנאה.
מוצרים רבים (שאינם מוצרי מזון) מכילים עמילן חיטה, ודנו בהם הפוסקים מה דינם בפסח:
תרופות – אם התרופה טעימה, היא מצריכה כשרות לפסח.
אם טעמה מר, מותר לבולעה בפסח, כיוון שהיא פסולה מאכילת כלב.
ויש המחמירים ונוהגים להימנע בפסח אף מבליעת תרופות אלה.
דינים אלה אמורים רק כלפי חולה שאין בו סכנה, אך בחולה הנמצא אפילו בספק פיקוח נפש, מצווה עליו לאכול חמץ אם יש בכך הצלת חייו.
משחת שיניים – יש להקפיד על כשרות לפסח הואיל יש בה טעם.