tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לקבל החלטות קשות ביניהם ניסיון להציל אזרחים ביישובים ובקיבוצים, על חשבון מוצבים וחיילים.
הטנקים לחמו בגבורה, וחלקם אף חתום על מניעת חדירה או השפעה משמעותית על יכולת החדירה ליישוב.
הצוותים לחמו כבודדים ולא כמסגרות וספגו אבידות קשות.
ישובים בולטים בהם הייתה השפעה של לחימת הטנקים: ניר יצחק, חולית, סופה, סעד, ניר עם וארז.
במהלך הקרבות בהדיפת טבח שבעה באוקטובר איבדה החטיבה 19 מלוחמיה.
גופותיהם של שישה מההרוגים נחטפו לרצועת עזה.
נמרוד כהן ומתן אנגרסט מגדוד 77 השתתפו בלחימה בקרבות השבעה באוקטובר.
הם נפלו בשבי ונלקחו בחיים לרצועת עזה כהן ואנגרסט שוחררו ב-13 באוקטובר 2025 במסגרת הסכם חמאס–ישראל.
במחנה יפתח-זיקים, שם ישבה מפקדת גדוד 77, התנהלו קרבות אל מול עשרות מחבלים.
מפקדים וחיילים לחמו לסיכול החדירה, ובטיפול בחבריהם הפצועים תחת אש.
בקרבות נהרגו ארבעה לוחמי מפקדה: סגן סהר טל, סגן קצין המודיעין, סגן יואב מלייב, סגן קשר"ג בגדוד 77,רב"ט נעמה בוני, מש"קית ת"ש בגדוד 77 וסמ"ר אוראל משה, נגד כשרות של גדוד 77.
קודם ה-7 באוקטובר גדוד 75 הוצב לתעסוקה מבצעית על גבול לבנון ועם פתיחת המלחמה ימשיך להחזיק את הגזרה לעוד ארבעה חודשים.
ואחריהם הצטרף ללחימה בעזה עד שיחזור פעם נוספת לצפון עם פתיחת התמרון בלבנון.
ב-15 באוקטובר, שיגר ארגון הטרור חזבאללה מטח טילי נ"ט לעבר מוצבי צה"ל בגליל המערבי.
כתוצאה מכך נהרג סרן , מפקד צוות בגדוד 75 של חטיבה 7 שנפגע מטיל נ"ט שבפגע במוצב נורית.
מספר ימים לאחר ה-7 באוקטובר חצו טנקים של גדוד 77 את הגדר לקראת תחילת התמרון הקרקעי.
בשעה 12:48 תפס צק"ג 77 את עמדותיו על רכס השבעים הצופה לעבר הכפר ג'וחור א-דיכ.
הגדוד, שרק לפי ימים ספורים נלחם בעוז בקרבות הקשים בשביעי לאוקטובר, היה מראשוני כוחות צה"ל להיכנס לשטח הרצועה לתמרון והוביל את הפשיטה הראשונה של צק"ח 7.
בלילה נכנס צק"ח 7 בהרכב מלא בפעם הראשונה לרצועה.
משימתו: פתיחת המעברים ופשיטה לילית על הכפר ג'וחר א-דיכ ומארבי החמאס הסמוכים לו.
צק"ג 77 התמקם על רכס השבעים לחיפוי, צק"ג 603 פתח את המעברים והצק"גים 82 ו-12 פרצו אל הכפר, השמידו איתורי אויב ושיתקו שני מארבים מרכזיים של חמאס.
הצלחת הפעולה נתנה ביטחון בהמשך התמרון, ורוח גבית לצה"ל בכל הנוגע לכניסה קרקעית.
הובלת אוגדה 36 בפריצת ציר נצרים (29 באוקטובר – 24 בנובמבר 2023)
ב-29 באוקטובר החלה ההתקפה הקרקעית, במסגרתה פרץ צק"ח 7 תחת אוגדה 36 את מסדרון נצרים.
תחת הצק"ח היו צק"ג 82, צק"ג 77, צק"ג 12, צק"ג 603 ויחס"ם 7. הצק"ח הוביל את פריצת הציר ואפשר את כניסת האוגדה לכיתור השכונות הדרומיות של העיר עזה.
במהלך הפריצה, פעל הצק"ח בשיטת תנועה מדורגת, כאשר בכל שלב כוח גדודי אחר הוביל את ההתקדמות.
לאחר השלמת הפריצה, החלו הכוחות למיסוד ציר תנועה מבצעי שאפשר מעבר מהיר ומאובטח של כוחות לתוך הרצועה וממנה.
ציר זה, אשר זכה מאוחר יותר לכינוי מסדרון נצרים, שימש לתנועה מבצעית חיונית באזור.
ב-31 באוקטובר נהרגו סרן וסמל מגדוד 77 לאחר שהטנק שלהם עלה על מטען.
בליל ה-1 בנובמבר, לאחר שצק"ח גולני התקדם מעבר לצק"ח 7, נקלעו כוחות צק"ג 13 למארב לילי.
צק"ג 603 קיבל את המשימה לסייע לחילוץ הכוח.
במהלך הקרב, נמרות של צק"ג 13 שקעו בחול, וכוחות ההנדסה הקרבית פעלו תחת אש כבדה לחילוצן.
אנשי חיל ההנדסה והטנקים הפעילו אש מסיבית וניהלו קרב חילוץ שנמשך למעלה מ-11 שעות, עד שהנמרות חולצו בשלמותן.
ב-7 בנובמבר במהלך הלילה צוות קרב חטיבתי של החטיבה השתלט על מעוז צבאי של חמאס בצפון רצועת עזה.
במוצב אותרו משגרי וטילי נ"ט, אמצעי לחימה מגוונים וחומריים מודיעיניים.
בנוסף בפעילות משותפת עם גדוד 202 של חטיבת הצנחנים מצאו לוחמי החטיבה פיר תת-קרקעי ומחסן אמצעי לחימה בסמוך לאוניברסיטה אזרחית, ובו חומרים כימיים, רובי סער קלשניקוב, RPG-7, ומטעני כלימגור.
ב-8 בנובמבר זיהו לוחמי חטיבה 7 עמדה לשיגור נ"ט ותצפית בה שהו מחבלי חמאס, העמדה חוברה במעבר תת-קרקעי למחסן אמל"ח.
הלוחמים הכווינו תקיפה מהאוויר והתשתית נפגעה.
המחבלים שנמלטו לגג המבנה נהרגו בתקיפה אווירית נוספת.
בנוסף לוחמי חטיבה 7 זיהו חוליית משגרי מרגמות לעבר שטח ישראל, כלי טיס תקף את החולייה וחיסל אותה.
ב-10 בנובמבר הוקם המגנן על קו החוף של עזה על ידי כלי הצמ"ה של צק"ג 603 ושימש כבסיס מבצעים קדמי.
המתחם נבנה בתוך פחות מיממה, ונועד להכיל חטיבה משוריינת שלמה.
המגנן סיפק לכוחות הפועלים באזור נקודת התארגנות לצורך ריענון, חידוש מלאים ושיפור כשירות מבצעית.
המיקום האסטרטגי של המגנן אפשר תצפית ייחודית – מצדו האחד נראתה רצועת החוף של עזה, ומצדו האחר ניתן היה להבחין בהשפעת הלחימה על העיר.
את האחריות על תפעול המגנן קיבל גדוד הסיוע המנהלתי (הגדס"ם) של החטיבה.
עבור הגדוד, אשר פעל במתכונת מילואים, היווה תפעול המגנן אירוע משמעותי, שכן זו הייתה הפעם הראשונה שבה כלל מרכיביו פעלו בשיתוף פעולה מבצעי תחת אש.
השמדת מוקדי השלטון של חמאס (8–14 בנובמבר 2023)
במהלך הלחימה בעזה, פעלו כוחות צק"ח 7 למיטוט שלטון חמאס באמצעות פגיעה במוקדי הכוח והשלטון של הארגון.
בלב העיר עזה, על רחוב עומר אל-מוח'תאר, ניצבה "מידאן ג'ונדי" (כיכר החייל), הנקראת על שם "החייל הערבי האלמוני" ומשמשת כאנדרטה של חמאס.
לאחר מספר שעות של לחימה, במהלכן פעל צק"ג 82 בשיתוף כוחות ההנדסה של צק"ג 603, הודיע מח"ט 7 למפקד האוגדה בקשר: "אין כיכר".
כחלק ממשימתו, המשיך צק"ח 7 אל שכונת אַ-רימאל, הנחשבת לאזור יוקרתי במערב עזה, בסמיכות לבית החולים שיפא.
בשכונה נמצאו מוקדי שלטון משמעותיים של חמאס, ובהם תחנת המשטרה, בית המחוקקים, קריית הממשלה והפקולטה להנדסה, אשר שימשה כמתקן טרור.
עוד בטרם נכנסו הכוחות לעומק העיר, פגע הצק"ח במרכזי השליטה של חמאס.
לוחמי צק"ג 77, בחיפוי צק"ג 12, פשטו על מוצב "באדר" – מוצב צבאי מרכזי של הארגון – וכן על משרדו של מוחמד סינוואר, אחיו של מנהיג חמאס יחיא סינוואר.
במהלך הפשיטה נמצאו חומרים מודיעיניים בעלי ערך רב להמשך הלחימה.
כיבוש והשמדת מוסדות השלטון של חמאס נחרתו בתודעה הישראלית ובתודעת האויב כפגיעה משמעותית בארגון.
התמונה של דגל ישראל מונף בלב כיכר החייל האלמוני הפכה לאחד הסמלים המרכזיים של התקדמות צה"ל והישגיו במהלך התמרון הקרקעי בעזה.
בפעילות נוספת הצק"ח ושל חטיבת גולני בשיתוף עם לוחמי יהל"ם פשטו הלוחמים על מוצב צבאי של גדוד סברה תל אל-הווא.
במהלך הסריקות איתרו מערכות הפעלה וכיול של רקטות נגד מטוסים.
המערכות אותרו בסמוך למשגר רקטות שייעודו לפגוע בישראל.
מלבד מערכת הפעלת הרקטות, אותרו מספר כטמ"מים, אמצעי לחימה, משגר רקטות טעון, אמצעים טכנולוגיים, רכיבים אלקטרוניים ומסמכים מודיעיניים רבים ששימשו את ארגון הטרור חמאס.
ב-14 בנובמבר צוות הקרב של חטיבה 7 פעל בשכונת א-רימאל והשתלט על בית המחוקקים של חמאס, קריית הממשלה והפקולטה להנדסה ששימשה מכון לייצור ופיתוח אמצעי לחימה.
במהלך הפעילות השתלטו הלוחמים על מתקן "ג'יזאת" המכיל בתוכו מתחמי אימונים, חמ"ל מבצעים, מתקני חקירות ומעצר.
במתקן אותרו כלי נשק וחומרי הדרכה ולימוד של הארגון.
בית החולים שיפא שימש כמעוז טרור מרכזי של חמאס בלב העיר עזה.
השימוש במתקן רפואי כמפקדה צבאית היווה דוגמה לניצול חמאס תשתיות אזרחיות למטרות צבאיות.
כוחות צק"ח 7 קיבלו את המשימה להוביל את החשיפה והחקירה של מתחם הטרור.
באמצעות בידוד המרחב והובלת כוחות מיוחדים אל תוך בית החולים, הצליח הצק"ח לפגוע באחת מהמפקדות המרכזיות של חמאס ולהציג לעולם את צורת הלחימה של הארגון.
השבת גופותיהן של יהודית וויס ונועה מרציאנו (16–17 בנובמבר 2023)
ב-16 בנובמבר בבוקר לוחמי צק"ג 603 איתרו בסמוך לבית החולים שיפא את גופת אחת החטופות, יהודית וייס, שנחטפה מבארי במתקפת הפתע.
בערב אותרה גופתה של החטופה נועה מרציאנו במבנה בסמוך לבית החולים שיפא, גם היא על ידי לוחמי הגדוד.
ב-19 בנובמבר כוחות הצק"ח ובהשתתפות כוחות מיוחדים מיחידות שלדג, יהל"ם ועוקץ, חשפו בהכוונת שירות הביטחון הכללי ואגף המודיעין תוואי מנהרת טרור באורך של כ-55 מטרים ובעומק של כ-10 מטרים מתחת לבית החולים שיפא.
התיעוד של הירידה למנהרה נעשה על-ידי מצלמה שהותקנה על גבו של כלב מיחידת עוקץ.
המצלמה משוריינת עם חרך ירי.
ב-2 בדצמבר במהלך הקרב לכניסה לח'אן יונס נהרג רס"ר (במיל') אור ברנדס, לוחם בגדוד 82 של החטיבה.
ב-5 בדצמבר במהלך הלילה פעל צוות קרב של חטיבה 7 לצד חיל האוויר והשמיד משגרי רקטות מהם יצא המטח למרכז הארץ יום קודם.
במהלך הפעולה נהרג הלוחם רס"ל (במיל') יהונתן מלכא, נהג טנק בגדוד 82 של החטיבה.
ב-9 בדצמבר צוות הקרב של חטיבה 7 החל במתקפה על מנת לפרוץ את קווי ההגנה של חמאס במרחב ח'אן יונס, במהלכה תקפו עשרות עמדות נ"ט ותצפיות אויב.
הלוחמים פשטו על המוצב הגדודי של גדוד "דיר אל-בלח" של ארגון הטרור חמאס ואיתרו אמצעי לחימה ומודיעין.
במהלך הקרבות נהרג סמ"ר יונתן דין חיים, לוחם הנדסה מגדחה"ן 603 של החטיבה.
ב-14 בדצמבר במהלך הקרבות בח'אן יונס נהרג סמל עוז שמואל ארדי, לוחם הנדסה מגדוד 603 של החטיבה.
ב-17 בדצמבר בפעילות בעיר ח'אן יונס צוות הקרב החטיבתי פשט על לשכתו של מפקד חטיבת ח'אן יונס ועל בתי נופש של בכירי חמאס ביניהם של יחיא סינוואר – והשתלט על כיכר מרכזית בעיר.
נוסף על כך, הכוחות הגיעו לכיכר "בני סוהילה" המרכזית, שממוקמת בלב ח'אן יונס, והשיגו עליה שליטה מבצעית.
לוחמי צק"ח 7 פשטו גם על מוצב חמאס של גדוד "דיר אל-בלח" והחרימו אמצעי מודיעין וספרי הדרכה צבאיים של חמאס.
ב-20 בדצמבר צוות הקרב החטיבתי 7 פשט בח'אן יונס, על בתי בכירי חמאס שם חשפו תשתיות תת-קרקע עם מערכות מים וחשמל.
ב-23 בדצמבר בקרבות בדרום הרצועה, כתוצאה מפגיעת טיל נ"ט בכלי נמ"ר הנדסי נהרגו סמ"ר גל הרשקו, סמ"ר דוד בוגדנובסקי, סמ"ר רואי אליאס, וסמ"ר אוראל בשן, לוחמי הנדסה מגדוד 603 של חטיבה 7. בנוסף נהרג סמ"ר איתמר שמן, פרמדיק של גדוד 77.
ב-27 בדצמבר במהלך הקרבות בח'אן יונס נהרג רס"ל (במיל') אסף פנחס טובול, לוחם גדוד 77 של החטיבה.
ב-29 בדצמבר צוות קרב חטיבתי 7 זיהה בחאן יונס מחבל שהיה במרחק של כ-100 מטרים מהכוחות, הלוחמים הכווינו כלי טיס מאויש מרחוק שחיסל את המחבל.
בניהם – חמ"ל המודיעין הצבאי של ארגון הטרור בעיר.
החמ"ל אחראי על כלל הפעולות המודיעיניות של חמאס במרחב.
במתחם חמ"ל המודיעין, אותר גם חמ"ל של ארגון הטרור הג'יהאד האיסלאמי.
ביעדים עליהם פשטו הלוחמים, אותרו מסמכים בעלי ערך רב.
ב-14 בינואר 2024, במהלך פעילות של צוות הקרב של חטיבה 7 במרחב ח'אן יונס, כוחות איסוף זיהו שני מחבלים חמושים.
במהלך הפעילות נהרג רס"ל (במיל') אנדועלם קבדה, לוחם בגדוד ההנדסה 603 של החטיבה.
ב-21 בינואר דובר צה"ל התיר לפרסם כי לוחם גדוד 77 של הגדוד סמ"ר שי לוינסון מוגדר כחלל צה"ל שגופתו בעזה.
ב-22 בינואר פתחו כוחות החטיבה תחת אוגדה 98 לצד חטיבות הקומנדו, חטיבת הצנחנים וגבעתי במתקפה נרחבת על מערב ח'אן יונס הכוחות כיתרו את מחנה הפליטים במקום, והחלו להתקדם בתוכו אל מול יעדים של חמאס – כולל בסיסים צבאיים של פיקוד ושליטה ועוד.
במהלך מבצע יד הזהב, צק"ח 7 לקח חלק מרכזי בשלבי הפינוי של החטופים מרפיח.
לאחר שחולצו על ידי לוחמי ימ"מ והשב"כ, כוחות צק"ח 7, יחד עם יחידת הניוד, אבטחו את המסלול שהוביל את החטופים לנקודת הפינוי במסוק.
במקביל, לוחמי הצק"ח סייעו בשיבוש ניסיונות חמאס להכניס תגבורות לזירה, תוך תיאום עם חיל האוויר שהשמיד כוחות אויב וכלי רכב שניסו לרדוף אחר הכוחות.
המבצע, שנמשך כשעה וכלל כ-1,000 לוחמים, הסתיים בהצלחה עם החזרת החטופים לישראל.
ב-18 בפברואר לוחמי צק"ח 7 המשיכו בטיהור מרחב מערב חאן יונס.
הכוחות פשטו על יעדי טרור בהם אותרו כלי נשק מסוג קלאצ'ניקוב, רחפנים, משגר RPG, מטעני נפץ וציוד צבאי נוסף.
ב-24 בפברואר צוות הקרב החטיבתי 7 המשיך להילחם במערב ח'אן יונס ומעמיק את ההתקפות באזור.
באחת הפשיטות על כמה מבנים שאותם הסב חמאס למתחם לחימה, הלוחמים איתרו פצצות מרגמה ומחסניות בתוך שקים של אונר"א.
כמו כן, אותרו נשקים מסוג קלצ'ניקוב, קליעים, רימונים, מטענים, רחפנים, משגרי RPG, מטעני רסס ואמצעי תקשורת.
הלוחמים פשטו על ביתו של בכיר במודיעין הצבאי של חאן יונס, וסמוך אליו אותר פיר, שהושמד, ואמצעי לחימה.
באחת מההתקפות חיסלו הלוחמים באמצעות טיל מדויק שמונה מחבלים שהתקרבו אל הלוחמים.
ב-25 בפברואר הוכרז סמל עוז דניאל, לוחם בגדוד 77 של חטיבה 7 שנחטף לעזה על ידי מחבלי החמאס ב-7 באוקטובר, כחלל צה"ל.
הרב הצבאי הראשי קבע את מותו של עוז על בסיס ממצאים שאותרו, שמאפשרים להביאו לקבורה על אף שגופתו מוחזקת ברצועת עזה.
ב-4 במרץ צק"ח 7 ביחד עם צק"ח גבעתי וחטיבת עוז פתחו בהתקפה על "מדינת חמד" שבמערב ח'אן יונס.
ב-17 במרץ הותר לפרסום כי סרן דניאל פרץ, ששירת כמפקד מחלקה בגדוד 77 של החטיבה, במוצב נחל עוז נהרג בקרב ביום טבח שבעה באוקטובר וגופתו מוחזקת בידי חמאס.
ב-31 במרץ נפל בקרב בחאן יונס סמ"ר נדב כהן, ששירת כתותחן סמ"פ בגדוד 77.
במהלך קרב בג'באליה השני, צק"ח 7 הוביל את ההתקפה האוגדתית כחלק מאוגדה 98, ונלחם בלב העיר מול התנגדות עזה של חמאס.
הכוח השתתף בקרבות אינטנסיביים, בהם נתקלו הלוחמים במארבים, מטענים, ירי נ"ט ולחימה מבנים-למבנה.
הכוחות חשפו והשמידו תשתיות טרור, כולל עשרות קני שיגור רקטות ארוכות טווח שהיו מכוונים למרכז ישראל.
ב-15 במאי, בתקרית ירי דו-צדדי בג'באליה, ירי פגזים משני טנקים של גדוד 82 גרם למותם של חמישה לוחמים ולפציעתם של שמונה לוחמים מגדוד 202 של חטיבת הצנחנים.
ב-21 במאי, כוח מגדוד 75 של הצק"ח איתר פיר מנהרה, ובעזרת כוחות שב"כ ויהל"ם חולצו ממנו גופות שלושה חטופים שנחטפו ב-7 באוקטובר.
לאורך 20 ימי הלחימה, כוחות צק"ח 7, לצד כוחות נוספים, הרגו מאות מחבלים, השמידו תשתיות חמאס משמעותיות והובילו את ההשתלטות על לב מחנה הפליטים.
המבצע הסתיים ב-31 במאי עם נסיגת כוחות צה"ל מג'באליה.
ב-14 במאי לאחר שנפגע טנק של גדוד 75 של החטיבה מטיל RPG נהרג לוחם הגדוד סמל עירא יאיר גיספן.
החל מ-4 ביוני 2024, צק"ח 7 פעל במסגרת אוגדה 98 במרכז רצועת עזה, בעיקר באזור אל-בורייג' ודיר אל-בלח, כחלק מהכנה למבצע ארנון.
מטרת הפעולה הייתה להשיג שליטה מבצעית, לפגוע בתשתיות חמאס וליצור תנאים שיאפשרו את החילוץ.
הפעילות כללה תקיפות אוויריות, ירי ארטילרי והתקדמות קרקעית, תוך פגיעה במטרות טרור והשמדת שתי מנהרות התקפיות.
ב-8 ביוני, צק"ח 7 השתתף במבצע ארנון, שבו חולצו ארבעת החטופים מנוסייראת תחת אש כבדה.
המבצע נמשך כשעתיים וחצי והסתיים בהצלחה, אך במהלכו נפל מפקד בימ"מ רפ"ק ארנון זמורה.
לאחר שחיסלו כ-100 מחבלים והשמידה תשתיות טרור משמעותיות, יצאה אוגדה 98, כולל צק"ח 7 מהרצועה, לצורך התארגנות לקראת קרב שג'אעייה.
ב-27 ביוני פתחו כוחות אוגדה 98 והחטיבה תחתיה פתחו בהתקפה על יעדי טרור במרחב שג'אעייה ונלחמו מעל ומתחת לקרקע במקביל.
צוותי הקרב החטיבתיים 7 והצנחנים חיסלו מחבלים רבים בהיתקלויות, ואיתרו מחסן אמצעי לחימה במתחם בית ספר במרחב.
לוחמי צוות הקרב של חטיבה 7 החלו בפעילות ממוקדת באור יום במרחב שג'אעייה.
במהלך הלילה של 28 ביוני, צוות הקרב של חטיבת הצנחנים החל לפעול ופשט על תשתיות טרור במרחב.
ב-28 ביוני 2024 במהלך הלחימה נהרג בקרבות רס"ל (במיל') יקיר שמואל טייטלבוים, לוחם גדוד 77 של החטיבה.
ב-3 ביולי במהלך הקרבות, נפגע טנק של החטיבה מפגיעת נ"ט, כתוצאה מכך נהרג סרן איליי אלישע לוגסי, מפקד צוות בגדוד 75 של חטיבה 7. באירוע שבו נפל סרן לוגסי נפצעו עוד שלושה לוחמים מהגדוד באורח קשה.
ב-22 ביולי 2024 פשטו כוחות גדולים של אוגדה 98 עם צק"ח 7, צק"ח צנחנים וצק"ח הקומנדו על העיר ח'אן יונס, אחרי שחמאס שב להתבסס בה ולשקם את תשתיותיו.
ב-8 באוגוסט החל מבצע של הצק"ח בפאתי דיר אל-בלח, במסגרת מאמצי הלחימה נגד תשתיות טרור של ארגוני הטרור הפלסטיניים.
במהלך הפעילות, לוחמי יחידת יהל"ם ולוחמי צק"ג 82 של החטיבה איתרו והשמידו מנהרות טרור, בהם מנהרה באורך 500 מטרים ששימשה את ארגון הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני.
במקביל, כוחות מגדוד 77 של החטיבה פשטו על מתחם נוסף בו נמצאו אמצעי לחימה רבים, בהם אפודי מגן, רימונים ומשגר רקטות מוכן לשיגור.
ב-18 בספטמבר, יום לאחר הוספת החזית הצפונית למטרות המלחמה והתפוצצות זימוניות חזבאללה, העביר צה"ל את אוגדה 98, הכוללת את חטיבה 7, מעזה לחזית הצפונית, לצורך הלחימה בלבנון.
בליל ה-30 בספטמבר 2024, פתחה חטיבה 7 כחלק מאוגדה 98, את התמרון בדרום לבנון נגד יעדי ותשתיות טרור של חזבאללה, במספר כפרים סמוכים לגבול, מהם נשקף איום מיידי וממשי ליישובים ישראלים בגבול הצפון.
החטיבה פעלה תחת אוגדה 98 יחד עם חטיבת הצנחנים וחטיבת הקומנדו, שיחד הובילו את התמרון בשישה מרחבים, כולם בנפת מרג' עיון: כפר כילא, אל-עדייסה, רב א-תלתין, מרכבא, א-טייבה ואל-ח'יאם.
קרב רכס חממיס וכפר כילא (30 בספטמבר - 7 באוקטובר 2024)
הקרב בכפר כילא החל ב-1 באוקטובר 2024, כאשר צק"ח 7 השתתף בכיבוש הכפר כחלק מהתמרון של אוגדה 98. הכוחות חשפו והשמידו תשתיות טרור רבות, ובהן משגרי רקטות רב-קניים ששימשו לירי לעבר שטח ישראל.
ב-14 באוקטובר 2024, צק"ח 7 הוביל את הכניסה לכפר מרכבא, הצק"ח כלל את גדוד 82, גדוד 101, גדוד 2855 במילואים וגדחה"ן 603 במסגרת ההתקפה האוגדתית של אוגדה 98. במהלך הקרב נתפס נשק רב והושמדו תשתיות טרור רבות, והכפר עצמו ניזוק באופן משמעותי.
במהלך נובמבר 2024, השתתף צק"ח 7 בלחימה בעיירה אל-ח'יאם כחלק מהכוחות שתקפו את העיירה משני כיוונים: דרום ומזרח.
לאחר הסכם הפסקת האש, צק"ח 7 המשיך לפעול תחת אוגדה 98 ובהמשך תחת אוגדה 91 המשיכו את פעילותם ההגנתית בדרום לבנון, תוך אכיפת הסכם הפסקת האש הכולל פירוז השטח דרומית לנהר הליטני.
במהלך סריקות בשטח, איתרו כוחות צה"ל אמצעי לחימה רבים, כולל טילי קורנט, רימונים ורובי קלצ'ניקוב.
כל האמצעים הוחרמו או הושמדו.
בנוסף, בשיתוף פעולה עם לוחמי יחידת יהל"ם, ביצעו הכוחות חיפושים בשטח וחשפו והשמידו מספר תוואים תת-קרקעיים ששימשו כמחסני אמצעי לחימה של ארגון חזבאללה.
כלל האמצעים שהיו בתוואים אלה הוחרמו או הושמדו.
במהלך פשיטה שביצע צק"ג 82, אותרו בתוך אזור אזרחי כמות גדולה של אמצעי לחימה, בהם טילי קורנט עם חצובות, מרגמות בקוטר 60 מילימטר, רקטות RPG ונשק קל.
במאי 2025 חזרה חטיבה 7 לפעול תחת אוגדה 98. ב-22 במאי אחר הצהריים הודיע דובר צה"ל כי אוגדה 98 שבה לתמרן בח'אן יונס כחלק ממבצע מרכבות גדעון.
משימת האוגדה היא לבסס שליטה מבצעית ולהשמיד תשתיות טרור מעל ומתחת לקרקע במרחב ח'אן יונס.
ב־1 ביוני פעל צוות הקרב של חטיבה 7 תחת פיקוד אוגדה 98 בח'אן יונס, במסגרת מבצע "מרכבות גדעון".
הכוחות חיסלו עשרות מחבלים והשמידו כ־100 תשתיות טרור בשיתוף מכלול האש החטיבתי, חיל האוויר ואמ"ן.
במהלך אחת הפעילויות, זוהו מחבלים שהכינו מטענים, וחוסלו באמצעות תקיפה אווירית מדויקת.
בנוסף, בשיתוף עם לוחמי יהל"ם, נוטרל תוואי תת-קרקעי באורך כ־700 מטרים ובעומק 30 מטרים, ששימש לפעילות טרור ברצועה.
במהלך בלחימה בחאן יונס ב-18 ביוני נהרג מגדוד 603 של החטיבה.
בהמשך המבצע עבר הצק"ח להילחם תחת עוצבת הבזק.
ב-14 באוגוסט, חטיבת הנח"ל וחטיבה 7 בפיקוד אוגדה 99 התחילו לפעול בפאתי העיר עזה, וביום למחרת התחילה המתקפה המלאה על שכונת זייתון.
עד 23 באוגוסט כמחצית משכונת זייתון נכבשה על ידי צה"ל ומעל לשני שלישים ממנה נהרסו לגמרי.
פעילות גדודי החטיבה תחת פיקוד צק"חים אחרים
במהלך המלחמה גדודי החטיבה עברו מצק"ח 7 לצק"חים אחרים בהתאם לצורך המבצעי.
עם פתיחת הלחימה של מלחמת חרבות ברזל הגדוד היה בסבב בט"ש בגבולות הצפון והיה לחוד החנית במערכה על הגנת ישובי הצפון להמשך 4 החודשים הראשונים.
פשיטת צעד וחצי תחת חטיבת הגפן (12 - 14 באוקטובר 2023)
חמישה ימים לאחר טבח שבעה באוקטובר, ביצע גדוד 77, בפיקוד חטיבת הגפן של אוגדת עזה, פשיטה ראשונה מעבר לגדר המערכת ברצועת עזה.
מטרת הפשיטה הייתה איסוף מידע על נעדרים בעקבות המתקפה.
פעולה זו סימנה את היציאה הראשונה של כוחות צה"ל מעבר לגדר מאז תחילת הלחימה והיוותה אבן דרך בהפגנת יכולתו של צה"ל לפעולה צבאית בצד השני של הגבול מול כוחות חמאס.
ב-15 באוקטובר 2023 הוחלף גדוד 77 במשימת ההגנה על גבול הרצועה ועבר למרחב צאלים, שם החל בהכנות לתמרון קרקעי ברצועת עזה תחת פיקוד חטיבה 7.
הובלת צק"ח 7 בפריצת ציר נצרים (29 באוקטובר – 24 בנובמבר 2023)
במהלך כלל הקרבות, נהרגו לפי ההערכות למעלה מ-1,000 מחבלים בידי כוחות הגדוד.
הטנקים פעלו לעיתים תוך ספיגת עשרות טילי נ"ט; חלק מהטילים חדרו את מערכות המיגון, וגרמו לנפגעים, אך מערך התחזוקה וההכשרה המתמשכת של הצוותים אפשר לגדוד להמשיך לפעול לאורך חודשים.
לאחר שהוביל את הכניסה הקרקעית לרצועת עזה של אוגדה 36, הקים גדוד 77 מגנן על ציר טנצ'ר לצורך שהייה ממושכת והיערכות מבצעית.
בהמשך, השתתף הגדוד בפעולות לכיבוש מוצבי חמאס, תוך תפיסת חומר מודיעיני ואמצעי לחימה רבים, כולל ממשרדו של בכיר חמאס, מוחמד סינוואר.
הגדוד המשיך בלחימה לעבר חוף עזה, שם הקים מגנן נוסף סמוך לחוף עזה.
לאחר מכן, השתתף בתקפה על שכונת א-רימאל, שבמהלכה כבש והשמיד סמלי שלטון של חמאס.
כחלק מהתמרון, השתתף הגדוד גם בפעולה לכיתור בית החולים שיפא, שהיווה מוקד משמעותי בלחימה.
ב-24 בנובמבר 2023 במסגרת עסקת שחרור החטופים ישראל–חמאס (2023) נסגו כוחות צק"ח 7 מבית החולים שיפא לאחר שהשמידו את תוואי המנהרות מתחת לבית החולים.
הצק"ג הוביל את חטיבת הקומנדו במתקפה לעומק ח'אן יונס תחת אוגדה 98, תוך מיקוד במודיעין ותשתיות חמאס.
על הצק"ג הוטל לאתר תשתיות תת-קרקעיות, לאסוף מודיעין ולהשמידן על מנת למנוע שימוש עתידי על ידי חמאס.
הכוחות איתרו שני תוואי תת-קרקעיים משמעותיים, הכוללים מנהרות ומחסני אמל"ח, והשמידו אותם.
לקראת מבצע ארנון (8 ביוני 2024), עבר צק"ג 77 לפעול תחת פיקוד צק"ח 900. הצק"ג מילא תפקיד משמעותי בהכנות למבצע ארנון במחנה הפליטים נוסייראת במרכז רצועת עזה.
כחלק מההכנות, פעל הגדוד באזור מחנות המרכז, במטרה ליצור את התנאים המבצעיים לביצוע מבצע החילוץ.
פעולותיו כללו חישוף צירי תנועה, הקמת מגנן גדודי והכשרת השטח לכניסת כוחות החילוץ.
בנוסף, שימש הגדוד ככוח עתודה במהלך המבצע.
במהלך ההמתנה למבצע, איתר הצק"ג תשתית תת-קרקעית של חמאס והשמיד אותה, ובכך פגע ביכולות הארגון באזור.
בתמרון הקרקעי בלבנון במלחמת חרבות ברזל הצק"ג לחם תחת צק"ח 35 - חטיבת הצנחנים.
צק"ג 77 פעל תחת צק"ח 35 בהתקפה הראשונה של צה"ל על כפר כילא.
ההתקפה כוונה לאיתור והשמדת של תשתיות ומחבלי חזבאללה בכפר כילא.
כוחות הגדוד הובילו את התקפת הצק"ח לכפר ופעלו לאיתור והשמדת אויב בשטחים השולטים על הכפר.
במהלך ההתקפה פרץ צק"ג 77 צירים בשטח הכפר וביצע פטרולים לנטרול איומי מטענים ומארבי אויב.
במהלך ההתקפה הפעילו כוחות הגדוד מטענים רבי עוצמה להשמדת זירות מטענים ופתיחת תאי שטח חדשים.
כמו כן, השתתפו כוחות הצק"ג בפשיטה משותפת עם סיירת צנחנים על יעדי אויב בשטחים הסבוכים הסמוכים לכפר להשמדת עמדות שהיה תת-קרקעיות ומחסני אמל"ח של חזבאללה.
לאחר כשבוע הוחלט על יציאת הכוחות מכפר כילא לצורך היערכות הצק"ח להתקפה על הכפר רב א-ת'לאת'ין.
עם יציאת כוחות הצק"ח נכנסו לכפר כילא כוחות עוצבת חירם להמשך בהשמדת אויב ואמצעי לחימה בכפר.
ב-15 באוקטובר דווח על קרבות בכניסה לכפר רב א-ת'לאת'ין, כניסה של אוגדה 98 ללחימה בכפר בהובלת צק"ח צנחנים.
ב-26 באוקטובר צק"ח הצנחנים, לוחמי יהל"ם וגדחה"ן 8219 והשמידו תשתית תת-קרקעית אסטרטגית של כוח רדואן מתחת לכפר באמצעות 400 טונות חומר נפץ.
צק"ג 77 תחת צק"ח 35 פעל כחוד חטיבתי בהתקפה על הכפר אל-ח'יאם.
הגדוד הוביל את התקפת הצק"ח עד למורדות המזרחיים של הכפר.
פעילות הגדוד כללה את טיהור מפעל המים שבהמשך ההתקפה הוסב למרכז מנהלה (אוכל, מים ותחזוקת כלים) ולאחר מכן כיבוש הפאתים המזרחיים של אל חיאם.
עם סיום כיבוש וטיהור הבתים בחלקו המזרחי של הכפר, ולפני עלות השחר, הכניס הצק"ג את שאר גדודי הצק"ח להתקפה בתוך אל חיאם.
ההתקפה הגדודית התפתחה לכיוון צפון-מזרח דרך פעילות סיירת צנחנים, שבמהלכה טוהרו יעדים רבים ונמצאו כמויות גדולות של אמצעי לחימה במרחב.
הגדוד פרץ דרכי גישה ממזרח אל חיאם, תוך פתיחת ציר שסייע להכנסת צק"ח 89 ללחימה.
במקביל, התפתחה התקפה חטיבתית מערבה, תוך הקמת בסיס מבצעים גדודי, שבמהלכו אותרו מחסני לחימה נוספים.
במהלך ההתקפה, כוחות הגדוד התמודדו עם צירים חסומים בגזרת החטיבה, והפעילו מטענים רבי עוצמה להשמדת זירות מטענים, תוך שמירה על יכולת התמרון.
במהלך פעילות הגדוד בכפר, ביצע פטרולים לנטרול איומי מטענים ומארבי אויב לכיוון מערב, טיהר מבנים שסומנו כמחסני אמל"ח וכן ביצע פשיטה גדודית בשיתוף סיירת צנחנים למרחב בית הקברות במערב אל חיאם.
במהלך הפסקת אש, הגדוד נערך להגנה, הקים חסימות צירים וסיכל ניסיונות של האויב לחזור לכפר.
פעילות משמעותית נוספת כללה פשיטה במרחב הכנסייה, שבה הושמדו חמישה מחבלים ונתגלתה תשתית לחימה תת-קרקעית בכנסייה.
במסגרת פעולות אלו, צק"ח 35 בהובלת גדוד 77 התקדמו לתוך אזור החיץ שבין סוריה לישראל.
הכוחות חצו את גדר הגבול, החרימו ציוד של צבא סוריה, ופעלו למניעת השתלטות גורמי טרור על האזור.
ב-22 בספטמבר צוות הקרב הגדודי של 77, פעל בשעות הבוקר בחלק הדרומי של העיר עזה תחת צק"ח גולני, כחלק מכניסת כוחות מאוגדה 36 לעיר.
במהלך תנועה מחבלים שארבו לכוחות ירו רקטת RPG על הטנק.
כתוצאה ממנו נהרג רס"ן שחר נתנאל בוזגלו, מפקד פלוגה בגדוד 77.רס"ן בוזגלו הוא החלל הראשון במסגרת מבצע "מרכבות גדעון ב'" לכיבוש העיר עזה.
במהלך מלחמת חרבות ברזל, גדוד 82 של חטיבה 7 השתתף בפעולות לחימה משמעותיות ברצועת עזה.
בתחילה נלחם תחת צק"ח 7 בפריצה מסדרון נצרים ובקרבות העיר עזה.
בהמשך השתתף בקרבות בחאן יונס.
ב-2 בדצמבר 2023, במהלך הקרב לכניסה לח'אן יונס, נהרג רס"ר (במיל') אור ברנדס, לוחם בגדוד 82.
ב-5 בדצמבר, במהלך פעולה להשמדת משגרי רקטות, נהרג רס"ל (במיל') יהונתן מלכא, נהג טנק בגדוד 82.
בין התאריכים 2 - 6 באפריל 2024, פעל גדוד 82 תחת צק"ח 89 במרחב ח'אן יונס במהלך הקרב במבצע רחב ברצועת עזה.
במסגרת הפעולה, פשט הגדוד על מספר יעדים והשמיד את תוואי מנהרה.
במהלך הפעולה, התקבל מידע מודיעיני על מיקומו של החטוף אלעד קציר ז"ל.
הגדוד יצא לפשיטה במרחב, וכוחות מיוחדים השיבו את גופתו של אלעד קציר ז"ל לקבורה בישראל.
במהלך מאמצי הלחימה במרכז רצועת עזה, צק"ג 82 שימש כחוד חטיבתי בהתקפת צק"ח 35, במטרה לאפשר את הכנסת כוחות החי"ר למרחב שבאות באבטחה היקפית.
משימתו העיקרית הייתה בידוד אגף דרומי ומערבי, והכנסת צק"ח 35 לבצע את משימת כיבוש והשמדת מטרות אויב.
הגדוד פעל בתוך מרחב האבטחה והשמיד כמעט את כל המבנים והתשתיות בגזרתו, ובכך דחף להרחבת מרחב השליטה של צה"ל באזור.
הגדוד חצה את ציר טליה מערבה ולחם במתחם בית הקברות של ג'באליה, שם ניהל קרב מורכב.
במהלך היערכות המבצע, הגדוד נקלע למספר רב של היתקלויות בטווחים קצרים, במהלכן השמיד את אויב, פגע בתשתיות והפחית את האיומים מהמרחב.
בנוסף, צק"ג 82 פעל על מנת לבודד את אגף דרומי ומערבי, ובכך לאפשר לכוחות הצק"ח לבצע את ההתקפה באופן אפקטיבי יותר, תוך הפעלת אש מסיבית להסרת איומים.
בקרב ג'באליה השני נפצעו 12 לוחמים בצק"ג, ונהרגו רבים ממחבלי האויב.
ב-15 במאי 2024, במהלך קרב ג'באליה השני, אירעה תקרית ירי דו-צדדי שבה נהרגו חמישה לוחמים מפלוגת ח"ץ של גדוד 202 מירי פגזים משני טנקים של גדוד 82.
התקפה על סג'אעיה תחת צק"ג יחידת אגוז (יוני 2025-)
ב-2 ביולי 2025, במסגרת התמרון של אוגדה 98 בשכונת סג'אעיה, כוחות צוות קרב גדודי של יחידת אגוז יחד עם טנקים של גדוד 82 של החטיבה נכנסו לשכונה.
חוליית מחבלים שיגרה RPG על טנק של גדוד 82 שתוצאה ממנו נהרג סמל יניב מיכלוביץ, לוחם הגדוד, ויתר הלוחמים נפצעו שניים קשה ואחד בינוני.
ב-18 בספטמבר 2024 הוקפץ גדוד 82 לגזרת הצפון, והיה הראשון להתחיל בהכנות ללחימה בשטח האימונים אחמדיה בדרום רמת הגולן.
לאחר תמרון במרכבא תחת צק"ח 7, הוקפץ הגדוד לביצוע נוהל קרב מהיר תחת צק"ח 89. משימת צק"ג 82 הייתה להוביל את ההתקפה, שהייתה מורכבת ממספר התניות בין כוחות שונים, ולכבוש יעדים נבחרים בשלוחה הדרומית של הכפר חולא, תוך בידוד אגף מערבי לטובת יחידת אגוז.
במהלך הקרב, שהתקדם בצורה איכותית וממוקדת, ניצלה החטיבה את קצב ההתקדמות כדי להשמיד תשתיות בשס"מים (שטח סבוך מבוצר) היוצאים ממרחב הסלוקי.
צק"ג 82 הוביל את קרב הפריצה לנחל הסלוקי, באמצעות ביצוע כיבוש מותנה עם מסגרות החי"ר, תוך שילוב הפעלת אש לבידוד אגפים.
במהלך הקרב, צק"ג 82 איתר והשמיד אמל"ח רב, פגע קשות בתשתיות האויב מעל ומתחת לקרקע.
צק"ג 82 הוביל את ההתקפה על חלקו הצפוני של הכפר אל-ח'יאם תחת צק"ח 89. במהלך הקרב, ביצע הצק"ג תמרון מאתגר למרחק של כ-15 ק"מ בשטח הררי מורכב.
משימתו של צק"ג 82 הייתה כיבוש יעד וטיהור והשמדת יעדים נבחרים, בידוד אגף מערבי וצפוני, והכנסת יחידות מגלן ואגוז להתקפה.
בעקבות היתקלות של כוח ביחידת מגלן, הוחלט להגדיל את מרחב האבטחה החטיבתי, מה שהוביל לשינויים במשימתם של יחידות אגוז ומגלן, ואיפשר לצק"ג לפעול בעומק תוך שהוא ממשיך להשיג הישגים נוספים.
לאור ריבוי תשתיות ומידע מודיעיני על ריכוז אויב במרחב הקסבא, קיבל הגדוד משימה לביצוע פעולת גירוי, ויצא להתקפה משולבת באמצעים הנדסיים נפיצים.
הגדוד חצה למערב אל-ח'יאם, תוך ירי מאסיבי של טנקים והפעלת אש ארטילרית על היעדים.
במהלך הקרב, צק"ג 82 כבש את מרחב היעדים, השמיד איתורי אויב והכניס את יחידת מגלן לטיהור המרחב.
במסגרת הלחימה, פגע הגדוד ב-4 מחבלים, איתר מספר רב של אמל"ח והשמיד תשתיות אויב.
במהלך הלחימה איבדה חטיבה 7 64 מחייליה.
אבדותגדוד 75גדוד 77גדוד 82גדוד הנדסה 603מטה חטיבהכוחות מסופחיםסה"כטבח שבעה באוקטובר017011827התמרון הקרקעי ברצועת עזה253801735זירת לבנון1000012
חטיבות צה"ל במלחמת העצמאות הוקמו מתוך יחידות החי"ש של ההגנה, ומתוך יחידות הפלמ"ח.
בראש החטיבה עמד מפקד החטיבה.
מטה, בראשו עמד קצין המבצעים (קמב"ץ), אשר כלל מחלקות:
מנהלה, בראשה עמד קצין המנהלה, תחתיה היו גופי:
כן היו כפופים למפקד החטיבה מפקדי הגדודים והנפות.
הטבלה הבאה מרכזת את חטיבות צה"ל בעת מלחמת העצמאות.
הטבלה מסודרת לפי מספר החטיבה בעת היווצרותה.
גולני הופקדה על הגנת צפון-מזרח הארץ, עמק הירדן והגליל המזרחי השתתפה בקרבות הבלימה בעמק הירדן מול צבאות סוריה, לבנון, ירדן ועיראק.
נטלה חלק במבצע דקל לשחרור הגליל המערבי וכיבוש נצרת.
השתתפה במבצע חירם לסילוק "צבא ההצלה" של פאוזי אל קאוקג'י מצפון הארץ והגליל.
השתתפה במבצע אסף לסילוק נקודות אחיזה מצריות בנגב המערבי ובמבצע חורב, בו נהדפו כוחות צבא מצרים מאדמת ישראל.
הייתה בין הכוחות שכבשו, במבצע עובדה, את הערבה ומפרץ אילת לסיום מלחמת העצמאות.
| || חטיבה 2 || משה כרמל ואחריו מרדכי מקלף ||28 בפברואר 1948 || חטיבה שהוקמה בעקבות פיצולה של חטיבת לבנוני של ההגנה.
כרמלי הופקדה על הגנת צפון מערב הארץ, חיפה והגליל המערבי.
עם הכרזת המדינה הפכה כרמלי לחטיבת צה"ל.
ערב הכרזת המדינה השתתפה החטיבה בקרבות הגליל המערבי, בשחרור חיפה ובכיבוש עכו.
לאחר הכרזת המדינה השתתפה החטיבה בכל קרבות חזית הצפון ובטיהור כל הגליל.
נטלה חלק במבצעי דקל, ברוש וחירם.
ספגה אבדות כבדות בניסיון שכשל לכבוש את ג'נין במבצע יצחק.
עם הכרזת המדינה הפכה אלכסנדרוני לחטיבת צה"ל.
בעת הכרזת המדינה השתתפה החטיבה במבצע נחשון לפריצת הדרך לירושלים.
כבשה את יפו ביחד עם חטיבות גולני וקרייתי.
במבצע דני לא הצליחה החטיבה לכבוש את טולכרם.
החטיבה נלחמה נגד העיראקים בחזית השרון.
יחידות מן החטיבה השתתפו במבצע בן נון א' לכיבוש לטרון, שלא צלח.
אלכסנדרוני הופעלה כנגד ספינת הנשק אלטלנה.
עם התקרב מלחמת העצמאות לסיומה השתתפה החטיבה בחזית הדרום במצור על כיס פאלוג'ה.
החטיבה ספגה אבדות רבות בקרב על עיראק סואידן.
לקראת סוף המלחמה השתתפה החטיבה במבצע חורב לשחרור הנגב, מבצע מדינה לשחרור כפר סבא ובמבצע עובדה לכיבוש הערבה ואילת, שסיים את המלחמה.
| || חטיבה 4 || מיכאל בן גל || פברואר 1948||החטיבה הופקדה על הגנת תל אביב וסביבותיה.
עם הכרזת המדינה הפכה קרייתי לחטיבת צה"ל.
לקראת הכרזת המדינה השתתפה החטיבה במבצע נחשון לפריצת הדרך לירושלים ובמבצע חמץ לכיבוש יפו.
מיד לאחר הכרזת המדינה הגנה החטיבה על מחנה צריפין, שנכבש על ידי חטיבת גבעתי, מפני התקפות הנגד של הכוחות הערביים.
החטיבה נטלה חלק במבצע דני לכיבוש לוד ורמלה ובכיבוש נמל התעופה לוד והשתתפה בקרבות על לטרון.
| || חטיבה 5 || שמעון אבידן || 30 בנובמבר 1947||החטיבה הוקמה למחרת החלטת עצרת האו"ם על תוכנית החלוקה, והופקדה על הגנת השפלה והדרום.
עם הכרזת המדינה הפכה גבעתי לחטיבת צה"ל.
לפני הכרזת המדינה השתתפה החטיבה במבצע נחשון לפריצת הדרך לירושלים ובמבצע חמץ לכיבוש יפו.
החטיבה לחמה בקרב לטרון בו נגרמו לה אבדות רבות.
עם פלישת צבא מצרים הוזעקה החטיבה דרומה לקרבות הבלימה נגד הפולש.
ביחד עם חטיבת הנגב השתתפה החטיבה בהתקפה הראשונה נגד אשדוד שנכשלה.
כח מן החטיבה השתתף בהגנת הקיבוץ ניצנים ואחדים מאנשיה נפלו בשבי המצרים שכבשו את הקבוץ.
במסגרת החטיבה פעלה יחידת "שועלי שמשון", יחידת קומנדו רכובה על ג'יפים, שהשתתפה ברוב קרבות חזית הדרום.
עם כניסת ההפוגה הראשונה לתוקפה נותק הנגב משאר חלקי המדינה.
עם חידוש הקרבות, בתום ההפוגה, השתתפה החטיבה במבצעי אנ-פאר, מוות לפולש ויואב לשחרור הנגב ולהדיפת הפולשים.
כוחות החטיבה כיתרו את המצרים בכיס פאלוג'ה.
| ||חטיבה 6 || ישראל עמיר, אחריו דוד שאלתיאל ואחריו משה דיין ראשית 1948 החטיבה הופקדה על הגנת ירושלים וסביבותיה.
עם הכרזת המדינה הפכה עציוני לחטיבת צה"ל.
החטיבה נלחמה בעיר ירושלים וסביבותיה, בהרי ירושלים ובצפון ים המלח מול צבא ירדן ממזרח ומצפון ומול צבא מצרים (שהגיע דרך באר שבע וחברון) מדרום וממערב.
כשגבר המצור על ירושלים הוזעקה חטיבת הראל של הפלמ"ח, לפריצת הדרך לירושלים ולהשתתף עם חטיבת עציוני בהגנתה.
עם הכרזת המדינה ואחר נפילתם של גוש עציון, יישובי צפון ים המלח מדרום ועטרות ונווה יעקב מצפון, הופעלה החטיבה בעיקר במרחב העירוני של ירושלים.
למרות נפילת העיר העתיקה, הצליחה החטיבה להגן על שלמותה של ירושלים היהודית.
חטיבה שבע חטיבה 7 שלמה שמיר ואחריו בן דונקלמן 16 במאי 1948 חטיבה שהוקמה כעתודה מטכ"לית עם הכרזת המדינה ופלישת צבאות ערב.
בחטיבה היו לרוב שני גדודי חיל רגלים וגדוד ממוכן שחייליו היו מוסעים על שלל כלי רכב, ג'יפים, משוריינים פרי הרכבה עצמית וזחל"מים.
החטיבה השתתפה במבצע בן נון, המבצע שנכשל לכיבוש לטרון.
בחלקו השני של המבצע הצליח כח בפיקודו של חיים לסקוב לחדור לחצר משטרת לטרון, אך נסוג.
החטיבה השתתפה בקרבות חזית הצפון, מבצע דקל לכיבוש נצרת וסביבתה ומבצע חירם לשחרור הגליל העליון.
חטיבת הזקן חטיבה 8 יצחק שדה 24 במאי 1948 חטיבת שריון של צה"ל שהוקמה לאחר הכרזת המדינה ופלישת צבאות ערב.
במסגרת החטיבה הוקם גדוד 82, שהיה גדוד הטנקים היחיד בחטיבה ובצה"ל כולו.
חימושו כלל 2 טנקים בריטיים מסוג קרומוול, שעריקים בריטיים מסרו לצה"ל, טנק שרמן אמריקאי אחד, 12 טנקים צרפתיים קלים ומיושנים מסוג הוצ'קס וטנק צרפתי אחד מסוג רנו, אף הוא קל ומיושן.
השריונאים היו אנשי מח"ל, ותיקי חילות שריון ממדינות דוברות אנגלית ועולים ממזרח אירופה, ותיקי חילות שריון בארצותיהם.
במסגרת החטיבה נכלל גדוד 89, גדוד קומנדו בפיקודו של משה דיין.
החטיבה השתתפה במבצע דני ונטלה חלק בכיבוש נמל התעופה בלוד.
החטיבה השתתפה בקרבות חזית הדרום במבצעי מוות לפולש, גי"ס ואסף ולקראת סוף המלחמה במבצע חורב לסילוק הצבא המצרי מן הנגב.
חטיבה 9 אורי יפה ואחריו יצחק פונדקיוני 1948 הורכבה מגדוד 11 החיפני במקור, מאנשי העמק והגליל (גדוד 91) ומטירונים (גדוד 92).
עם הקמת המדינה נלחמה החטיבה נגד הצבא הסורי ונגד "צבא ההצלה".
החטיבה הגנה על המושבה משמר הירדן, שנפלה בידי הסורים, אך הצליחה לבלום את התקדמות הצבא הסורי ממשמר הירדן אל הגליל.
החטיבה השתתפה במבצע ברוש לחיסול ראש הגשר הסורי אך לא הצליחה להדוף את הפולשים.
החטיבה ירדה דרומה והשתתפה במבצע יואב ולאחר מכן חזרה לחזית הצפון והשתתפה במבצע חירם נגד "צבא ההצלה".
חטיבות הפלמ"חשם מספר סידורי מפקד החטיבה תאריך הקמה פעילות מבצעית חטיבה 10 יצחק רבין ואחריו יוסף טבנקין 16 באפריל 1948 החטיבה הוקמה לאחר מבצע נחשון ככח מחץ נייד באזור ירושלים.
החטיבה השתתפה בכל הקרבות באזור ירושלים והדרך אל העיר.
השתתפה במבצע הראל להעברת שיירות של מאות משאיות לעיר הנצורה ערב פסח תש"ח ובמבצע יבוסי לכיבוש השכונות הערביות בירושלים המערבית.
מ-17 עד 19 במאי 1948 לחמה לכיבוש הר ציון ולפריצה לעיר העתיקה.
החטיבה השתתפה במבצע מכבי שנכשל לכיבוש לטרון, במבצע דני לכיבוש לוד ורמלה, במבצע ההר לכיבוש עמק האלה ולקראת סיום המלחמה במבצע חורב לסילוק הצבא המצרי מן הנגב.
חטיבה 11 שמואל (מולה) כהן מאי 1948 החטיבה הורכבה מן הגדודים הראשון והשלישי שהשתתפו במבצע יפתח.
המסגרת נשמרה גם בתום המבצע בסוף מאי 1948. בחודש יוני 1948 עברה החטיבה למרכז הארץ תחת פיקודו של שמואל (מולה) כהן, השתתפה במבצע יורם, הניסיון לכיבוש לטרון שנכשל, במבצע דני לכיבוש לוד ורמלה ובמבצע יואב לפריצת הדרך לנגב.
הגדוד השני של הפלמ"ח צורף לחטיבה לקראת סוף המלחמה.
חטיבה 12 נחום שריג פברואר 1948 החטיבה הוקמה על בסיס גדודי הפלמ"ח שפעלו באזור הנגב.
במסגרת החטיבה פעלה יחידת הקומנדו "חיות הנגב", הרכובה על משורייני פרפר, קומנדקרים וג'יפים.
שתי משימות חשובות וקשות ביותר של החטיבה, היו לשמור על קווי המים ליישובי הנגב וכן על הקשר עם היישובים, על דרכים פתוחות ועל השיירות שנעו מיישובי הנגב למרכז וחזרה.
ערב הכרזת המדינה השתתפה החטיבה בכיבוש משלטי חוליקאת (כיום מצפון לעיר שדרות), במטרה לקדם את פני הפלישה המצרית.
עם פלישת הצבא המצרי לאחר הכרזת המדינה והתקדמותו צפונה לאורך המישור החוף, השתתפה החטיבה בקרבות הבלימה.
יחידת "חיות הנגב" הניסה את ההתקפה המצרית השנייה על קיבוץ נגבה.
בתקופה שלפני תום ההפוגה השנייה וקרבות עשרת הימים עסקה החטיבה באבטחת קווי האספקה לנגב הנצור.
החטיבה השתתפה במבצע יואב לכיבוש באר שבע, במבצע חורב לסילוק הצבא המצרי מן הנגב ובמבצע עובדה לכיבוש הערבה ואילת, שהיה המהלך האחרון של מלחמת העצמאות.
חטיבה 8 (מכונה גם חטיבת "הזקן", בעבר נקראה חטיבה 608 וחטיבה 875) היא חטיבת שריון במילואים המשתייכת לעוצבת הגליל.
היא החלה את דרכה ב-24 במאי 1948 כחטיבת השריון הראשונה של צה"ל שהוקמה, לאחר הכרזת המדינה ופלישת צבאות ערב.
מפקד החטיבה הראשון היה יצחק שדה ועל שמו כונתה "חטיבת הַזָּקֵן".
במבצע הראשון בו השתתפה החטיבה, מבצע דני, נכבש שדה התעופה לוד, ומרחב היישובים של ימינו שהם ואלעד.
לאחר ההפוגה הראשונה השתתפה החטיבה בהבקעת הדרך לנגב הנצור, הסגת הצבא המצרי מעבר לתחומה הריבוני של מדינת ישראל ובכיבוש באר שבע, חבל לכיש, חבל שלום ופתחת ניצנה.
בתקופת ההמתנה ערב מלחמת ששת הימים, החטיבה השתתפה במבצע ההונאה מול גזרת כונתילה צפונית לאילת, ובמלחמה עצמה לקחה חלק מרכזי בכיבוש צפון רמת הגולן.
במלחמת יום הכיפורים נטלה חלק במאמץ לבלימת הארמייה המצרית השלישית בסיני.
שנים לאחר מכן, השתתפה בפעילות מבצעית בתקופת האינתיפאדה, ובמבצע צוק איתן שנערך ב-2014 גויסה החטיבה להגנת גבול הצפון.
במלחמת חרבות ברזל נפרסה החטיבה לאורך גבול הצפון ללחימה מול ארגון הטרור חזבאללה.
בנוסף, השתתפו יחידות מהחטיבה גם בהגנה בגזרת עזה, ומאוחר יותר בשליטה במסדרון נצרים שהוקם במרכז הרצועה, ומבתר את הרצועה לצפון ודרום.
כחלק משליטה במסדרון נצרים, החטיבה תמרנה לעומק העיר עזה יחד עם חטיבת הקומנדו, ותקפה את מתחם אונר"א בו חוסלו ונעצרו מחבלי חמאס רבים והושמדו תשתיות רבות של פיקוד ושליטה.
במסגרת התעסוקה במרכז הרצועה, 4 חללים נפלו בקרב.
ההחלטה על הצורך להקים את חטיבה 8 התקבלה לקראת סוף חודש מרץ 1948. בכך הייתה חטיבה 8 לשנייה מבין שתי החטיבות האחרונות אותן הקים כוח המגן העברי, ערב פלישת צבאות ערב למדינת ישראל (החטיבה הראשונה שהוקמה הייתה חטיבה 7).
בתחילה מנתה החטיבה 3 גדודי חי"ר, אשר אוישו על ידי מדריכים ומגויסים טריים מבסיסי ההדרכה השונים.
בישיבת מטכ"ל שנערכה ב-17 במאי התקבלה החלטה להאיץ את הקמת החטיבה, כשאחד מגדודיה יהיה גדוד שריוניות, דבר אשר יהפוך אותה לחטיבת שריון הראשונה בצה"ל.
באותה הישיבה הוחלט כי החטיבה תהווה כוח עתודה לקראת פלישת צבאות ערב ובראשה יעמוד יצחק שדה.
בתכנון המקורי יועדה החטיבה להיות מורכבת מ-4 גדודים (2 גדודי חי"ר, גדוד משוריין וגדוד ממוכן), אולם בפועל הוקמו רק שני גדודים:
גדוד 81 – גדוד קומנדו בפיקודו של משה דיין, אשר שמו שונה בסוף יולי 1948 לגדוד 89.
גדוד 82 – גדוד שריון בפיקודו של סא"ל פליקס באטוס (הרמן).
את עיקר כוח האדם בשלב זה היוו אנשי האצ"ל ולח"י ושריונרים ששירתו בחילות שריון של צבאות זרים.
עם זאת, כמות ואיכות אמצעי הלחימה של החטיבה בראשית המלחמה, בעיקר השריון, היו מועטים וירודים.
לקראת סוף אפריל 1949 פורקה חטיבה 8 בהוראת שר הביטחון, דוד בן-גוריון, כחלק מצמצום סדר הכוחות הסדירים בצה"ל.
גדוד 82 של החטיבה הועבר לחטיבת הנגב וגדודים 88 ו-89 פורקו.
גדוד קומנדו בפיקודו של רס"ן משה דיין, שמונה לתפקיד בסוף מאי 1948 ושימש בו עד 1 באוגוסט 1948. ייעודו העיקרי היה גדוד פשיטה ממוכן.
הגדוד כלל שתי פלוגות זחל"מים ומשוריינים, שתי פלוגות ג'יפים ופלוגה מסייעת.
מטה הגדוד ישב בבן שמן.
סגניו של דיין היו דב צסיס (שבהמשך פיקד על הגדוד), יוחנן פלץ וסא"ל יעקב (ישקה) אליאב, מפקד החטיבה הלוחמת של הלח"י.
הגדוד נטל חלק בקרבות רבים במבצע דני, במבצע יואב, במבצע מוות לפולש, במבצע שמונה, במבצע אסף ובמבצע חורב.
לוחמי הגדוד הגיעו מארבעה מקומות ורקעים עיקריים: חבריו של דיין מנהלל ומשאר יישובי העמק; יוצאי האצ"ל והלח"י; ותיקי היחידה לפעולות מיוחדות של ההגנה מתל אביב, שנותרו בלא תעסוקה לאחר נפילת יפו, ומתנדבים יהודים מהתפוצות.
פלוגה א', שמנתה 120 איש – יוצאי לח"י בלבד – פעלה תחת פיקודו של סרן יעקב גרנק ("דוב הבלונדיני").
הגדוד צויד בג'יפים חמושים במקלעים ובחצאי זחל שנקנו בשוק גרוטאות בארצות הברית.
ב־19 ביולי 1948 צורף לגדוד כוח דרוזי שהוקם על ידי איש הש"י גיורא זייד מבני היישובים הדרזים בכרמל - דאלית אל-כרמל ועספיא, ולאחר מכן הצטרפו אליה דרוזים מיישובים נוספים.
החיילים הדרוזים חויילו ב־7 בספטמבר 1948. הכוח צורף ב־18 בספטמבר 1948 ליחידת המיעוטים.
בסוף חודש אפריל 1949 הגדוד פורק עם פירוק החטיבה.
הגדוד מונצח בכיכר ה"קומנדו" בלוד, סמוך לבניין העירייה.
עם הקמת חטיבת עוז ב־2015 הוענק לה מספרו של הגדוד – 89.
גדוד 82, השייך כיום לחטיבה 7, היה גדוד הטנקים הראשון והיחיד בחטיבה ובצה"ל כולו בפיקודו של סא"ל פליקס באטוס, אשר טרם גיוסו לצה"ל שימש כקצין שריון בצבא האדום.
בראשית המלחמה חימושו כלל מספר מצומצם של זחל"מים ומשוריינים תוצרת הארץ יחד עם שלושה טנקים צרפתיים מסוג רנו R-35 שנלקחו שלל מהצבא הסורי.
במהלך ההפוגה הראשונה, בלילה שבין 29 ל-30 ביוני, הוברחו שני טנקים בריטיים מסוג קרומוול על ידי שני שריונרים בריטים – מפקד הטנק הסקוטי הארי מקדונלד והמכונאי האירי מייק פלנגן, מהבסיס בו אוחסנו סמוך לשדה התעופה של חיפה ונמסרו לכוחות צה"ל בתל אביב.
על פי התכנון המקורי היו אמורים להגנב באותו לילה כל ארבעת טנקי הקרומוול האחרונים של הצבא הבריטי, אשר אוחסנו בבסיס, אולם בשל חוסר היכולת להניע את אחד הטנקים, ובשל התחפרותו בחול של טנק נוסף, הוברחו באותו הלילה רק שני טנקים.
ההברחה נוהלה כמבצע צבאי ממרתף ברחוב בלפור 3 בחיפה, באמצעות מכשיר הקשר.
את כל הדרך מחיפה לתל אביב עשו הטנקים בנסיעה על זחלים, דרך ואדי מילק וזאת משום שהמובילים, אשר היו אמורים להעמיס את הטנקים בסמוך לקיבוץ יגור לא הגיעו.
וכך, חרף המרדף הבריטי בניסיון להחזיר את צמד הטנקים, הצליחו מקדונלד ופלנגן להגיע לתל אביב תוך מספר שעות.
הטנקים הובאו תחילה לגני התערוכה הישנים בעיר ולאחר מכן אוחסנו בשכונת בורוכוב בגבעתיים, בחצרו של אחד מאנשי ההגנה (בסמוך למכון המים), עד אשר נמסרו לידי חטיבה 8, בתל ליטוינסקי, כעבור מספר ימים.
שני טנקים אלה שובצו ב"פלוגה האנגלו-סקסית" בגדוד, בה שירתו חיילים ממדינות דוברות אנגלית.
כמו כן נקלטו בגדוד עוד עשרה טנקים צרפתיים קלים ומיושנים מסוג H-39 הוצ'קיס ושובצו ב"פלוגה הרוסית", שחייליה שירתו כטנקיסטים בצבא האדום.
טנקי ה-M4A3 שרמן האמריקאים, שנקנו מעודפי הצבא האיטלקי, הגיעו רק בשלבים המאוחרים של המלחמה.
פלוגת משוריינים בפיקודו של יענקל'ה הוברמן.
"פלוגה אנגלו-סקסית", בעלת טנקי הקרומוול ומאוחר יותר גם טנקי M4A3 שרמן, בפיקודו של צבי רימר.
"פלוגה רוסית", בעלת טנקי H-39 הוצ'קיס, בפיקודו של גרישה פוליאקוב.
פלוגת חרמ"ש בפיקודו של ברוך בר-לב.
פלוגה מסייעת בפיקודו של חיים ליפסקי.
לא פעם נתקל הפיקוד של הגדוד בבעיית הארגון והשליטה, היות שמרבית הגדוד היה מורכב מלוחמים דוברי שפות שונות (בפלוגת הטנקים הכבדים דברו אנגלית, בפלוגת הטנקים הקלים דברו רוסית והיות שבגדוד לא נמצא אף אחד שדיבר גם רוסית וגם אנגלית, נעשה התרגום מרוסית ליידיש וממנה לאנגלית).
ב-10 ביולי 1948, במהלך מבצע דני, כבש הגדוד את נמל התעופה לוד ונטל חלק מרכזי בבלימת מתקפת הנגד של הלגיון הירדני, אשר הסתיים בכיבוש מחדש של הכפרים בית נבאלא וקולה לאחר שנפלו במהלך מתקפת הנגד בידי הלגיון הירדני.
ב-18 ביולי ניסה הגדוד יחד עם חטיבת יפתח, בפעם החמישית, לכבוש את לטרון.
הפעם שולבו בהתקפה טנקי הקרומוול.
הטור המשוריין יצא מאל-קובאב והתקדם לעבר תחנת המשטרה בלטרון.
כאשר הגיעו לתחנת השאיבה, במחצית הדרך, פתח הטנק באש על משטרת לטרון.
אולם בעת שילוחו נתקע תרמיל הפגז השלישי בקנה של התותח והטנק נסוג על מנת לתקן את התקלה.
קשר לקוי גרם לכך שמפקד שדרת הזחל"מים ראה בכך אות לנסיגה ופקד על הזחל"מים לסגת.
מפקד הפעולה לא רצה לסכן את חיל הרגלים בהתקפה ללא סיוע ופקד על נסיגה כללית.
ב-27 ביולי 1948 שולב הגדוד יחד עם חטיבת גבעתי ויפתח והיה אמור לקחת חלק פעיל במבצע גי"ס לפריצת הדרך לנגב הנצור, אולם בעקבות כישלון כוח החי"ר, תוכנית הקרב של הגדוד לא יצאה אל הפועל.
ב-15 באוקטובר 1948 שולב הגדוד, יחד עם חטיבת גבעתי, חטיבת הנגב וחטיבת יפתח במבצע יואב.
בבוקר ה-16 באוקטובר יצא חלק מהגדוד (8 טנקי H-39 הוצ'קיס ו-2 טנקי קרומוול) יחד עם גדוד חי"ר מספר 7 של חטיבת הנגב לכיבוש עיראק אל-מנשייה, בעוד יתר הגדוד (פלוגת החרמ"ש והשריוניות) הושאר מאחור כעתודה.
למרגלות גבעה 119 התפצלו הכוחות התוקפים:
4 טנקי H-39 הוצ'קיס, יחד עם כוח חי"ר מגדוד 7 פנו לכיוון מערב והתקדמו עד למשלט 123 על מנת לחסום את הדרך לתגבורת מצרית מהכפר אל-פאלוג'ה.
4 טנקי H-39 הוצ'קיס הסתערו, יחד עם גדוד 7, על מבנה בית הספר בכפר עיראק אל-מנשייה.
2 טנקי קרומוול הסתערו, יחד עם כוח חי"ר מגדוד 7, על תל עירני.
כנגד המאמץ המשותף של גדוד 7 ו-82 הפעיל הצבא המצרי את תותחי ה-25 ליטראות, רקטות פיאט, מרגמות ומקלעים.
כתוצאה מכך נעצרה התקפת שני הגדודים באזור שבין בית הספר ותל עירני.
מרבית טנקי הגדוד נתקעו, או נפגעו מירי רקטות פיאט וכך חשפו, למעשה, את כוחות החי"ר של גדוד 7 לאש מצרית.
בעיות בתקשורת בין חיילי החי"ר לטנקיסטים וכן ההפעלה המאוחרת של כוח העתודה, הובילו בסופו של הדבר לכישלון ההתקפה.
סמוך לשעה 10:30 בבוקר התקבלה הפקודה לנסיגה, אולם היות שמרבית הכוחות נלכדו בשטחים הנשלטים מתל עירני, חילוץ כל הכוחות והכלים התבצע רק לקראת הערב.
לאחר הנסיגה התברר כי 4 טנקים של גדוד 82 (אשר היוו 40% מסך הטנקים בצה"ל) נפגעו.
כתוצאה מכך הוחלט לצרף את יתרת גדוד 82 (פלוגת שריוניות, פלוגת זחל"מים, פלוגה מסייעת) אל חטיבת הנגב ויחד עם גדוד 89 הם השתלבו בכיבוש באר שבע בצהריי 21 באוקטובר.
ב-27 באוקטובר, שבוע לאחר סיום "מבצע יואב", נטל גדוד 82 חלק בכיבוש הכפר ומשטרת בית ג'וברין.
בסוף דצמבר 1948 שולב הגדוד בחטיבת הנגב והשתתף במבצע חורב לסילוק הצבא המצרי מהנגב.
ב-26 בדצמבר תקפו פלוגת המשוריינים (פלוגה א') ופלוגת הזחל"מים (פלוגה ג') של הגדוד את קו המשלטים המערבי של עוג'ה אל-חפיר, אולם מתקפה זו נכשלה.
למחרת, ב-27 בדצמבר חידשה פלוגה ג' יחד עם פלוגת הזחל"מים של גדוד 89, את התקפתה על משלטי עוג'ה אל-חפיר ותל ניצנה ולקראת השעה 12:30 בצהריים הביאה לכניעתם של הכוחות המצריים באזור.
ב-28 וב-29 בדצמבר המשיך הגדוד לנוע מערבה, אל עומק סיני, ולהשתלט על מתחמי אום כתף ואבו עגילה.
לאחר מכן המשיך לנוע לעבר מתחמי ביר לחפן עד אשר הגיע לפאתי אל עריש, שם נעצר וחזר לשטח ישראל בשל הלחץ הבין-לאומי שהופעל על ישראל.
בסוף חודש אפריל 1949, בעקבות פירוק חטיבה 8, הועבר גדוד 82 לחטיבת הנגב.
תקופה קצרה לאחר מכן, בעקבות פירוק חטיבת הנגב, הועבר לחטיבה 7, בה נמצא עד היום.
גדוד 88 ובית הספר לשריון
את ההפוגה השנייה ניצלה החטיבה לשם התארגנות ובנייה מחדש כחטיבת שריון: לגדוד 82 נוספה פלוגת שריוניות ופלוגת חרמ"ש ואילו לגדוד 89 נוספה פלוגת ג'יפים.
בתקופה זו, הוקם בתל ליטוינסקי הגדוד השלישי בחטיבה – גדוד 88, אשר היווה גדוד מרגמות חטיבתי.
הגדוד כלל שלוש פלוגות של מרגמות 3 אינץ', בפיקודו של נתנאל חיטרון והורכב מחברי אצ"ל לשעבר, עולים חדשים מצפון אפריקה וניצולי שואה.
בגדוד הוצב לבקשתו גם המשורר נתן אלתרמן שהיה בן 37.
מראשית אוגוסט 1948 עסקה החטיבה בהקמת בית הספר לשריון בעידוד מפקד החטיבה יצחק שדה וסגנו שאול יפה.
בית הספר לשריון החל את פעילותו בנמל התעופה לוד – מקום היערכותו של גדוד 82. בהמשך אותו החודש החליף דב צסיס את משה דיין כמג"ד 89. היות שהאחרון התמנה למפקד מחוז ירושלים.
המבצע הגדול הראשון בו נטלה החטיבה חלק פעיל היה מבצע דני, אשר נועד לפתוח את הדרך לירושלים.
במהלך המבצע פעלה חטיבה 8 לצד חטיבות נוספות תחת פיקוד על-חטיבתי בראשות יגאל אלון.
במהלך ההכנות למבצע צורפו אל כל אחד מגדודי חטיבה 8 גדוד חי"ר וזאת על מנת ליצור כוחות לחימה משולבים של שריון וחי"ר.
המבצע נערך בין 10 ל-18 ביולי 1948 כחלק מסדרת קרבות עשרת הימים בתום ההפוגה הראשונה.
במסגרת המבצע כבשה חטיבה 8 את נמל התעופה לוד וכפרים ממזרח לפתח תקווה (בית נבאלא, דיר טריף, קולה, וילהלמה ורינתיה).
בנוסף לכך הצליח גדוד 89 לבלום את השריון הירדני ממזרח לדיר טריף ולמחרת, ב-11 ביולי בעקבות עצירת ההתקדמות של חטיבת יפתח פרץ הגדוד מלווה בשריונית הנמר הנוראי אל תוך העיר לוד והוביל לכניעתה וסיום כיבושה על ידי חטיבת יפתח.
בעקבות הצורך המבצעי לתגבר את חטיבת גבעתי בלחימתה נגד הצבא המצרי בחזית הדרום וכן מתוך האינטרס לפרוץ את הדרך לנגב הנצור לפני כניסתה לתוקף של ההפוגה השנייה, הועבר גדוד 89 דרומה.
המבצע נערך בלילה שבין 17 ביולי ל-18 ביולי 1948, אשר במהלכו כבש גדוד 89 את הכפר כרתיה.
בתום המבצע הוחזר גדוד 89 למסגרת חטיבת האם.
בעקבות דילול כוחות צה"ל בתום "מבצע מוות פולש", ערכו המצרים מתקפת נגד על כוחות חי"ר של צה"ל באזור הכפר כרתיה.
מתקפת הנגד הצליחה והכוחות המצרים השתלטו על מספר משלטי מפתח באזור, דבר אשר הוביל לחסימת הדרך לנגב פעם נוספת.
בצה"ל הוחלט על עריכת מבצע במטרה לכבוש את הכפרים עיראק אל-מנשייה ואל-פאלוג'ה, מדרום לכרתיה, על מנת לפתוח את הדרך לנגב.
המבצע נערך בליל 27 ביולי 1948 על ידי חטיבת גבעתי ויפתח מלוות בגדוד 82 של חטיבה, אולם לא השיג את יעדיו.
החשש בצה"ל מנפילת הנגב בידי הצבא המצרי הוביל באמצע אוקטובר לפתיחת מבצע יואב.
המבצע נערך בין 15 באוקטובר ל-22 באוקטובר 1948 בהשתתפות חטיבת גבעתי וחטיבת הנגב, אליהן סופחו חטיבת יפתח וחטיבה 8.
ההתקפה הראשונה של כוחות חי"ר מחטיבת הנגב וטנקים מגדוד 82 על עיראק אל-מנשייה נכשלו, אולם ב-21 באוקטובר נטלו כוחות החטיבה חלק בכיבוש באר שבע ובכך פתחו את הדרך אל הנגב הנצור.
בתום "מבצע יואב" הצליחו כוחות צה"ל להשתלט על שטחים נרחבים בנגב, כבשו את משלטי חוליקאת ומרחב בית ג'יברין, והותירו את החטיבה הרביעית בפיקודו של הקולונל הסודאני סייד טהא, נצורה באזור קטן סביב הכפרים פאלוג'ה, עיראק אל-מנשייה ומרחב עיראק סווידאן, שקיבל את השם כיס פלוג'ה.
בהקשר של "מבצע יואב" מן ראוי להזכיר לוחם מפורסם בשורות גדוד 88, הלא הוא הסופר נתן אלתרמן.
אלתרמן גויס על ידי יצחק שדה, בתום "מבצע דני", כשזה האחרון ביקר בבית קפה כסית בתל אביב, בטענה כי לא ייתכן הדבר שסופר לאומי אינו משתתף בקרבות לכיבוש הארץ.
אלתרמן נטל חלק בהתקפה הכושלת על עיראק אל-מנשייה בתור רגם, אולם בעקבות ריבוי הנפגעים בקרב גדוד 88, החליט יצחק שדה לשחררו מהשירות הצבאי.
ב-25 באוקטובר 1948 נערך סיור אלים באזור הכפר הערבי בית ג'יברין שבמהלכו נפתחה אש מבניין המשטרה.
למחרת, ב-26 באוקטובר תקף גדוד מחטיבת גבעתי את משטרת בית ג'יברין.
משימת הגדוד הייתה לפרוץ לבניין המשטרה, לטהר את הקומה התחתונה ולפוצץ אותה יחד עם כל המבנה.
אולם במהלך הפריצה למבנה, עוד בטרם גמר טיהור הקומה התחתונה, הפעילו החבלנים את חומר הנפץ שהיה ברשותם, דבר אשר הוביל לפגיעה במספר לוחמים.
כתוצאה מכך הוחלט להפסיק את ההתקפה.
ב-27 באוקטובר תקפו יחידות של חטיבה 8 את מבנה המשטרה מכיוון קיבוץ גל-און והצליחו להשתלט על כל אזור הכפר.
בהמשך אותו היום הצליחה החטיבה להדוף את התקפת הנגד של כוח ירדני משוריין.
לאחר כיבוש בית ג'יברין ניצלה חטיבה 8 את ההצלחה ושלחה את גדוד 89 להשתלט על הכפרים קוביבה (לכיש של היום), דווימה (אמציה של היום), ודיר א-נחס.
פעולה זו השלימה למעשה את כיתור החטיבה המצרית בכיס פלוג'ה.
ב-9 בנובמבר 1948, בשעה 14:00, לאחר 7 ניסיונות כושלים לכיבוש משטרת עיראק סווידאן בהם נטלו חלק חטיבות גבעתי והנגב וחטיבה 8, הורה יצחק שדה על תחילת הפגזה ארטילרית של מבנה המשטרה וכן של הכפרים עיראק סווידאן ובית עפה.
לשם כך פקד על גדוד 88 להפעיל את מרגמותיו ותותחיו.
ההפגזה, שהייתה מדויקת ויעילה למדי, הצליחה לפגוע במספר עמדות של הצבא המצרי על גג המצודה.
בסביבות השעה 15:50, בתום הריכוך הארטילרי, החלו להתקדם הכוחות המשוריינים אל עבר מבנה המשטרה.
טנקי גדוד 82, מלווים בחיילי וחבלני פלוגה א' בפיקודו של יעקב גרנק ("דב הבלונדיני") מגדוד 89, חמושים בפצצות בונגלור, הצליחו לפרוץ את גדרות התיל ולהגיע אל קירות המצודה.
חבלני פלוגה א' הפעילו את חומר הנפץ שהיה ברשותם ובכך הצליחו לפרוץ פרצה בקיר המערבי של מבנה המשטרה.
פריצת הקיר הובילה באופן מיידי לכניעת הכוח המצרי שאייש את המבנה.
כיבוש משטרת עיראק סווידאן גרם לנסיגת הצבא המצרי מהכפרים עיראק סווידאן ובית עפה ולצמצום כיס פלוג'ה למרחב הכפרים אל-פאלוג'ה ועיראק אל-מנשייה בלבד.
כיבוש מרחב שני הכפרים על ידי חטיבה 8 הוריד את האיום המתמשך מעל היישובים היהודיים הסמוכים, ובפרט מקיבוץ נגבה, אשר סבל במשך תקופה ממושכת מהפגזות ארטילריות ואת הסכנה לניתוק מחדש של ישובי הנגב הצפוני ממרכז הארץ.
טוראי סימן-טוב גנה הוא אחד מתוך 12 מקבלי אות הגבורה במלחמת העצמאות – כלוחם כוח ההטעיה והרתק בקרב על משטרת עיראק סווידאן, שלמרות פציעה קשה בשתי רגליו מפגז נ"ט שפגע בזח"לם בו נהג במהלך קרב, המשיך להילחם, לחלץ ולטפל בפצועים רבים ועל כך קיבל מאוחר יותר את עיטור הגבורה.
בתום "מבצע יואב" תכנן הפיקוד המצרי לבצע חבירה לכוחותיו הלכודים בכיס פלוג'ה.
על מנת למנוע זאת נערך צה"ל לתקוף את כוחות החבירה המצרים, אשר התמקמו באזור נחל הבשור.
המבצע נערך בין 5 בדצמבר ל-7 בדצמבר 1948 ובו נטלו חלק גדוד 89 וגדוד 13 של חטיבת גולני, מלווים בכוחות ארטילריה.
כבר בתחילת המבצע השתלט גדוד 89 על מספר משלטים באזור שייח' נוראן (כיום קיבוץ מגן), הכפר שועוט (כיום, מדרום למושב עין הבשור), תל שרוחן ותל גמה והצליח לעמוד בהצלחה מול מתקפות נגד מצריות (במתקפת הנגד איבדו המצרים 5 טנקי לוקסט M22).
למחרת תקף כוח מגדוד 89, בפיקודו של יעקב גרנק, את יתר הצבא המצרי באזור, דבר שהוביל לנסיגת חיל המשלוח.
בצד הרצון לכפות על המצרים שביתת נשק יחד עם החשש שהנגב יישאר, לפחות בחלקו, בשליטת הצבא המצרי הובילו לתכנון מבצע נרחב לסילוק הצבא מצרי מהנגב המערבי (מוצבי עוג'ה אל-חפיר, ביר עסלוג'), מרצועת עזה (רצועת החוף שבין רפיח ובית חאנון) וממזרח חצי האי סיני (מתחמי אום כתף, אבו עגילה וביר לחפן).
המבצע נערך בין 22 בדצמבר 1948 ל-7 בינואר 1949 בפיקודו של יגאל אלון.
על חטיבה 8 הוטל לכבוש את מוצבי עוג'ה אל-חפיר ומשם להמשיך לכיוון אבו עגילה.
לשם כך תוגברה חטיבה 8 בגדוד חי"ר מספר 5 של חטיבת הראל.
ההתקפה נדחתה לצהריי 25 בדצמבר בשל מזג האוויר הסוער, אשר יצר את הצורך הדחוף להכשיר נתיבי תנועה חדשים.
לקראת שעות הערב הגיעה החטיבה לאזור רחובות בנגב ומשם המשיכה להתקדם, בדרך רומית עתיקה בנחל לבן, אל עבר מוצבי עוג'ה אל-חפיר.
התקדמות החטיבה ארכה מעבר למתוכנן וזאת משום שתוואי הדרך הקשה את מעבר הרכבים.
בצהריי 26 בדצמבר הגיעה החטיבה ליעדה ופתחה במתקפה על המשלטים, אותה הובילו גדודים 82 ו-89. התקפה זו נהדפה על ידי הצבא המצרי, תוך ספיגת אבדות כבדות, בנפש ובציוד, לגדוד 89 וביניהם מפקד פלוגה א' יעקב גרנק.
ב-27 בדצמבר התחדשה ההתקפה החטיבתית על משלטי עוג'ה אל-חפיר, דבר שהוביל לכניעת הצבא המצרי באזור לקראת השעה 12:30.
ב-28 וב-29 בדצמבר המשיכה החטיבה לנוע מערבה, אל עומק סיני, ולהשתלט על מתחמי אום כתף ואבו עגילה.
לאחר מכן המשיכה החטיבה לנוע לעבר מתחמי ביר לחפן עד אשר הגיעה לפאתי אל עריש, שם נעצרה וחזרה לשטח ישראל בשל הלחץ הבין-לאומי שהופעל על ישראל.
עם חזרתה לשטח ישראל הועברה החטיבה לאזור גבולות, שם נערכה ככוח עתודה לקראת ההתקפה על רפיח.
ב-6 בינואר נכבשו מספר משלטים באזור רפיח, אולם הם חזרו לידי המצרים זמן קצר לאחר מכן.
חטיבה 8 קיבלה פקודה לכבוש מחדש את אותם המשלטים, אולם הדבר לא עלה בידה.
לאחר "מבצע חורב" החלה החטיבה לקלוט טנקי M4A3 שרמן נוספים.
ב-1 במרץ 1949 מנתה החטיבה 6 טנקי שרמן (כשרק ל-3 מהם היו תותחים), 2 טנקי קרומוול, טנק לוקסט M22 אחד וטנק H-39 הוצ'קיס אחד.
קליטת טנקי השרמן נתקלה בקשיים רבים והושלמה רק בתום מלחמת העצמאות.