tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לפיכך מרטין ושומאן מציינים כי משפט קורי העכביש פועל להחמיר גם את רמת החיים.
הרעיון של ציפיות-שונוּת ובכך ציפיות מודגמות ומושרות מוצג בבירור ב-Volkommene Voraussicht und Wirtschaftliches Gleichgewicht של אוסקר מורגנשטרן.
מאמר זה מראה גם שהמושג של ראיית הנולד המושלמת (vollkommene Voraussicht) אינו המצאה של רוברט א.
לוקאס או ציפיות רציונליות, אלא נשען על תורת המשחקים, מורגנשטרן וג'ון פון נוימן הם המחברים של Theory of Games and Economic Behavior (1944).
זה לא אומר שהשערת הציפיות הרציונלית (REH) אינה תורת המשחקים או נפרדת ממשפט קורי העכביש, אלא להפך.
הטענה "חייב להיות" של רכיב אקראי מאת אלן א.
וולטרס לבדה מראה שציפיות רציונליות (עקביות) הן תורת המשחקים, שכן הרכיב נמצא שם, כדי ליצור אשליה של הילוך אקראי.
מודל קורי העכביש התפרש כהסבר לתנודות בשוקי בעלי חיים שונים, כמו אלו שתיעד ארתור הנאו (Arthur Hanau) בשוקי חזירים גרמניים; ראה מחזור חזירים.
(1994) הציעו מודל חלופי שהראה שבגלל מחזור החיים בן שלוש השנים של בקר לבשר, אוכלוסיות הבקר ישתנו לאורך זמן גם אם לחוואים היו ציפיות רציונליות לחלוטין.
בשנת 1989 ערך וולפורד שנים עשר מפגשי ניסוי שכל אחד מהם נערך עם חמישה משתתפים במשך שלושים תקופות שדימו את המקרים היציבים והבלתי יציבים.
התוצאות מראות שהמקרה הלא יציב לא הביא להתנהגות השונה שאנו רואים עם ציפיות קורי עכביש, אלא המשתתפים התכנסו לעבר שיווי משקל של הציפיות הרציונלי.
עם זאת, השונות במסלול המחירים במקרה הלא-יציב הייתה גדולה מזו במקרה היציב (וההבדל הוכח כמובהק סטטיסטית).
מגזר הבנייה למגורים בישראל היה, בעיקר כתוצאה מגלי העלייה, ועודנו, גורם מרכזי במבנה מחזורי העסקים בישראל.
האוכלוסייה הגדלה, שיטות המימון, ההכנסה הגבוהה יותר וצרכי ההשקעה התכנסו ובאו לידי ביטוי באמצעות הביקוש המרקיע שחקים לדיור.
מצד שני, טכנולוגיה, יזמות פרטית וציבורית, מלאי הדיור וזמינות כוח העבודה התכנסו לצד ההיצע.
ניתן לזהות את מיקומו וכיוונו של מגזר הדיור במחזור העסקים באמצעות מודל קורי עכביש .
מודל שפה הוא מודל הסתברותי של שפה טבעית.
הדוגמאות המוכרות ביותר של שימוש במודלי שפה הן "השלמה אוטומטית", המציעה את המילה או המילים הכי סבירות להשלמת טקסט שהוקלד עד כה, וכן כלי בינה מלאכותית טקסטואליים דוגמת ChatGPT או Gemini.
מודלי שפה משמשים עבור מגוון בעיות בבלשנות חישובית; זיהוי דיבור והפיכתו לטקסט, כדי להבטיח שרצפי מילים בסבירות נמוכה לא יופיעו, ועד לשימוש רחב יותר בתרגום מכונה, יצירת טקסט ממוכן דמוי אדם, זיהוי חלקי דיבור, זיהוי תווים אופטי, זיהוי ממוחשב של כתב יד, ויישומים נוספים.
ניתן להתייחס למודל Unigram כשילוב של כמה אוטומטים סופיים של מצב אחד.
המודל מניח שההסתברויות של אסימונים ברצף אינן תלויות, למשל:
במודל זה, ההסתברות של כל מילה תלויה רק בהסתברות של אותה מילה במסמך, כך שיש לנו רק אוטומטים סופיים של מצב אחד כיחידות.
לאוטומט עצמו יש התפלגות הסתברות על כל אוצר המילים של המודל, המסתכמת ל-1. להלן איור של דגם Unigram של מסמך.
ההסתברות שנוצרת עבור שאילתה ספציפית מחושבת כ
למסמכים שונים יש מודלי Unigram, עם הסתברויות פגיעה שונות של מילים.
התפלגויות ההסתברות ממסמכים שונים משמשות ליצירת הסתברויות פגיעה עבור כל שאילתה.
ניתן לדרג מסמכים עבור שאילתה לפי ההסתברויות.
דוגמה למודלי Unigram של שני מסמכים:
בהקשרים של אחזור מידע, מודלי Unigram מופשטים לעיתים קרובות כדי למנוע מקרים שבהם P (מונח)=0. גישה נפוצה היא ליצור מודל סבירות מקסימלית עבור כל האוסף ואינטרפולציה ליניארית של מודל האוסף עם מודל סבירות מקסימלית עבור כל מסמך כדי לפשט את המודל.
במודל n-gram, ההסתברות של התבוננות במשפט משוער כ
ההנחה היא שההסתברות להתקלות במילה ה- i w i בהיסטוריית ההקשר של ה- i הקודם - ניתן להעריך 1 מילים לפי ההסתברות להתבונן בה בהיסטוריית ההקשר המקוצרת של ה- n הקודמת - 1 מילים ( נכס מרקוב מסדר n ).
כדי להבהיר, עבור n=3 ו- i=2 יש לנו
ניתן לחשב את ההסתברות המותנית מתוך ספירת תדירות של מודל n-gram:
מודלי bigram וtrigram מציינים מודלי n-gram עם n=2 ו- n=3, בהתאמה.
בדרך כלל, הסתברויות מודל n-gram אינן נגזרות ישירות מספירת תדרים, מכיוון שבמודלים שנגזרו כך צפות בעיות כאשר הם מתמודדים עם n-gram כלשהם שלא נראו במפורש קודם לכן.
במקום זאת, נחוצה צורה כלשהי של "החלקה", הקצאת חלק ממסת ההסתברות הכוללת למילים בלתי נראות או ל-n-gram.
נעשה שימוש בשיטות שונות, החל מהחלקה פשוטה של "הוספה אחת" (הקצאת ספירה של 1 ל-n- גרם בלתי נראה, כקודם לא אינפורמטיבי) ועד למודלים מתוחכמים יותר, כגון הנחות של Good-Turing או back-off models.
ייצוגים דו-כיווניים מתנים הן לפני והן לאחר ההקשר (למשל, מילים) בכל השכבות.
במודל שפה bigram (n=2), ההסתברות של המשפט שראיתי את הבית האדום משוערת כמו
ואילו במודל שפה trigram (נ=3), הקירוב הוא
שימו לב שההקשר של ה-n הראשונה–1 n -גרם מלא בסמנים של תחילת המשפט, המסומנים בדרך כלל על ידי .
מודלים של שפת אנטרופיה מקסימלית מקודדים את הקשר בין מילה להיסטוריה של n-gram באמצעות פונקציות תכונה.
כאשר היא פונקציית המחיצה, הוא וקטור הפרמטר, ו היא פונקציית הפיצ'ר.
במקרה הפשוט ביותר, פונקציית התכונה היא רק אינדיקטור לנוכחות של n-gram מסוים.
המודל הלוג-ביליניארי הוא דוגמה נוספת למודל שפה אקספוננציאלי.
מודלי שפות מבוססי רשתות נוירונים משתמשים בייצוגים או הטמעות מתמשכות של מילים כדי לבצע את התחזיות שלהם.
מודלים אלה עושים שימוש ברשתות עצביות מלאכותיות.
ככל שמודלי שפה מאומנים על טקסטים גדולים יותר ויותר, אוצר המילים של המודל גדל.
וכך גם מספר הרצפים האפשריים של מילים גדל באופן אקספוננציאלי.
דבר זה גורם לבעיה של "דלילות נתונים" בגלל הרצפים הרבים האפשריים.
לפיכך, יש צורך בסטטיסטיקה כדי להעריך נכון את הסתברות הופעת המילה.
רשתות נוירונים נמנעות מבעיה זו על ידי ייצוג מילים בצורה מבוזרת, כצירופים לא ליניאריים של משקלים ב"רשת נוירונים".
בדרך כלל, מודלים של שפת רשת נוירונים בנויים ומאומנים כמסווגים הסתברותיים הלומדים לחזות התפלגות הסתברות
כלומר, הרשת מאומנת לחזות את התפלגות ההסתברות על פני אוצר המילים, בהתחשב להקשר לשוני כלשהו.
זה נעשה באמצעות אלגוריתמים סטנדרטיים לאימון רשת נוירונים כגון "ירידה בשיפוע סטוכסטי" עם "התפשטות לאחור".
ההקשר עשוי להיות חלון בגודל קבוע של מילים קודמות, כך שהרשת מנבאת
מ"וקטור תכונה" המייצג את המילים הקודמות.
אפשרות נוספת היא להשתמש במילים "עתידיות" כמו גם במילים מה"עבר" כתכונות, כך שההסתברות המשוערת היא
זה נקרא מודל "שק של מילים" (bag-of-words).
כאשר וקטורי התכונה של המילים בהקשר משולבים על ידי פעולה רציפה, המודל הזה מכונה ארכיטקטורת שקית המילים הרציפה (CBOW).
אפשרות שלישית שמתאמנת לאט יותר מה-CBOW אבל מתפקדת מעט יותר טוב היא להפוך את הבעיה הקודמת ולגרום לרשת נוירונים ללמוד את ההקשר בהינתן מילה.
או בצורה מדויקת יותר, בהינתן רצף של מילות אימון , אחד מגדיל את ההסתברות הממוצעת לlog
כאשר , גודל ההקשר האימון, יכול להיות פונקציה של המילה המרכזית .
זה נקרא מודל שפת דילוג על גרם (skip-gram).
מודלים של שקית מילים ודילוג על גרם הם הבסיס לתוכנית word2vec.
מודל שפה כללי (GLaM) של טריליון פרמטרים, ממחקר של Google
מודלי שפה ליישומי דיאלוג (LaMDA) מודל של 137 מיליארד פרמטרים מ-Google Research
BigScience Large Open-Science (BLOOM) מודל שפה רב-לשונית פתוחה בגישה פתוחה עם 176 מיליארד פרמטרים.
GPT-3: Generative Pre-trained Transformer 3, עם גודל חסר תקדים של הקשר באורך 2048 אורך סמלי ו-175 מיליארד פרמטרים (דורש 800 GB של אחסון).
BERT: ייצוג מקודד דו-כיווני של רובוטריקים (BERT)
GPT-NeoX-20B: מודל שפה אוטורגרסיבית בקוד פתוח עם 20 מיליארד פרמטרים.
OPT-175B מאת Meta AI: מודל נוסף של שפה של 175 מיליארד פרמטרים.
זה זמין לקהילת המחקר הרחבה יותר של AI.
Point-E מאת OpenAI: מחולל מודלים תלת־ממדיים.
Hugging Face מארח קבוצה של דגמי שפה זמינים לציבור עבור מפתחים לבניית יישומים באמצעות למידת מכונה.
הערכת האיכות של מודלי שפה נעשית בעיקר על ידי השוואה לאמות מידה מדגמיות שנוצרו על ידי אדם במשימות אופייניות למטרה הנמדדת.
מבחני איכות נוספים בודקים את האופי הפנימי של מודל שפה או משווים שני מודלים אחד לשני.
מכיוון שמודלי שפה נועדו בדרך כלל להיות דינמיים וללמוד מנתונים שהם רואים, כמה מודלים מוצעים חוקרים את קצב הלמידה, למשל באמצעות בדיקה של עקומות הלמידה של המודלים.
מערכי נתונים שונים פותחו לשימוש כדי להעריך מערכות עיבוד שפה:
למרות שניתן להראות שמודלי שפה בזמננו, דוגמת GPT-2, יכולים לבצע פעולות אנושיות בכמה סוגי משימות, לא הוכח עדיין שהם מודלים קוגניטיביים סבירים.
לדוגמה, הוכח שרשתות עצביות חוזרות על דפוסים שבני אדם לא יוצרים באופן טבעי, ואינם מצליחים ללמוד דפוסים רבים שבני אדם כן לומדים.
מודל שפה גדול היא ארכיטקטורה של למידה עמוקה לעיבוד, חיזוי וייצור של שפה אנושית.
המודל נשען על מנגנון "תשומת לב" (Attention) המאפשר הבנה עמוקה של הקשר לשוני ודפוסי שפה מתוך כמות גדולה מאד של טקסט שמוזן לו בשלב האימון.
מודל השפה מבוסס רשת עצבית מלאכותית, בעל מספר רב (לרוב מיליארדים) של פרמטרים (ערכים מספריים העוזרים לאלגוריתם ללמוד).
מעבר למספר הפרמטרים, עוצמתו של המודל בא לידי ביטוי בשל היותו מאומן על כמויות גדולות של טקסט לא מתויג בשיטת למידה בפיקוח עצמי (כלומר, למידה שאינה מסתמכת על מידע שמתוייג ידנית על ידי בני אדם).
מודלי השפה הגדולים החלו להופיע בסביבות 2018 והם נחשבים לכלי המתפקד היטב במגוון רחב של משימות.
עלייתם הביאה לכך שמחקר עיבוד השפה הטבעית עבר להתמקד בפיתוחי מודלים אלו, לאחר שהיה ממוקד באימון מודלים מפוקחים מיוחדים למשימות ספציפיות.
מודלי שפה גדולים מהווים למעשה את ה"מוח" שמאחורי צ'אטבוטים עוצמתיים דוגמת ChatGPT (המבוסס על מודלי GPT-3 ו-GPT-4) ו-Gemini של גוגל.
על אף שלמונח מודל שפה גדול אין הגדרה פורמלית, הוא לרוב מתייחס למודלי למידה עמוקה הכוללים מיליארדי פרמטרים.
מודלים אלו אינם מוכוונים לביצוע משימה ספציפית אחת כמו ניתוח סנטימנט, או זיהוי ישויות (NER), אלא מיועדים לביצוע מגוון רחב של משימות.
כיום, מיומנותם של המודלים הגדולים בביצוע משימות, כמו גם מגוון המשימות שהם מסוגלים לבצע, היא פונקציה של כמות המשאבים (נתונים, מספר פרמטרים, כוח מחשוב) אשר שימשו לאימונם.
בעיה נפוצה בקרב מודלי השפה הגדולים היא הפקת תגובות שנראות הגיוניות, אך הן בעלות תוכן עובדתי שגוי.
תופעה זו מכונה "hallucination" ("הזיה").
יכולות בלתי צפויות שנצפו במודלי שפה גדולים אך לא היו במודלים פשוטים יותר (ולא תוכננו במפורש לתוך המודל) מכונות "יכולות מגיחות" (emergent).
יכולות מגיחות, על פי חוקרים, הן כאלו שלא ניתן לחזותן על ידי השלכה מיכולותיהם של מודלים קטנים יותר.
יכולות אלו מתגלות, לעיתים, רק לאחר שהמודל הגדול שוחרר באופן פומבי.
דוגמאות ליכולות אלו הן פתרון בעיות אריתמטיות רב-שלביות, הצלחה בבחינות אוניברסיטאיות, זיהוי משמעות של מילה, פענוח האלפבית הפונטי הבין-לאומי, הבנת מילה משׂוכלת-אותיות ועוד.
לפני 2017, מודלי השפה הגדולים נבנו באמצעות טכניקות רשתות נוירוניות שונות (העיקריות שבהן קרויות RNN ו-LSTM).
בהפשטה, למידה בטכניקות האמורות מאפשרת למודל ללמוד "כללים" מקורפוסים גדולים של טקסט ללא התערבות אדם.
כך למשל, לאחר שהתאמן על כמות טקסט גדולה, המודל יכול להבחין בין פעלים הנעשים על ידי יחיד לבין אלו הנעשים על ידי רבים, אם הם סמוכים לשמות עצם ברבים (למשל כאשר המילה מסתיימת ב-"ים" או ב-"ות").
בשנת 2017 פרסמה קבוצת חוקרים מגוגל מאמר המציג ארכיטקטורה חדשה ללמידה עמוקה הקרויה "טרנספורמר".
ייחודה של הארכיטקטורה מתבטא, בין היתר, ביכולת למצוא את ה"טוקן" (token, מילה או תת-מילה; מילולית: "אסימון") בעלת ההסתברות הגבוהה להיות במיקום מסוים במשפט, בהתחשב בכלל הטקסט (ולא רק באמצעות הטקסט שקדם לטוקן).
כמו כן, הטרנספורמר מתחשב בכלל הרצף שבטקסט כדי לקבוע אילו מילים הן בעלות חשיבות גבוהה יותר, ולפיהן להשלים את המשך הרצף.
"חשיבותה" של מילה למשפט היא פועל יוצא של הקשר של אותה מילה לכלל חלקי המשפט.
כך למשל, במשפט כמו "לעלמה יש בובה ורודה", המילה "בובה" היא בעלת חשיבות גבוהה כיוון שהיא קשורה לכל אחת מהמילים האחרות.
בנוסף למשימה זו, המכונה "השלם את החסר", מודלי שפה גדולים מאומנים כדי לחזות ולהשלים משפטים שלמים, ולא רק טוקנים.
לצורך ההבהרה, טוקן הוא יחידת טקסט שמודל יכול לעבד, לרוב מדובר במילה או חלק ממילה.
ישנן מילים המכילות מספר טוקנים, למשל, מודל שפה מסוים יכול לפרק את המילה "כשהיה" לשני טוקנים: "כש" ו-"היה".
זמן קצר לאחר הפרסום, הטרנספורמר נעשה לטכניקת הלמידה העמוקה הסטנדרטית עבור נתונים רציפים (כמו טקסט).
מודלי השפה הגדולים המוקדמים ביותר שאומנו בארכיטקטורת הטרנספורמר, אומנו על קורפוסים בעלי סדר גודל של מיליארדי מילים.
מודל השפה GPT-1, הראשון בסדרת GPT של OpenAI, אומן ב-2018 על קורפוס ספרים המורכב מ-985 מיליון מילים.
באותה שנה, מודל השפה BERT של גוגל אומן על שילוב של אותו הקורפוס, יחד עם כל הטקסט המצוי בוויקיפדיה האנגלית, אשר יחדיו כללו סך של כ-3.3 מיליארד מילים.
מאז, כמויות הטקסט המשמשות את אימון המודלים הגדולים הגיעו לסדר גודל של טריליוני מילים.
אימון מודלי שפה גדולים נחשב ליקר מאוד.
מחקר משנת 2020 העריך את עלות האימון של מודל המורכב מ-1.5 מיליארד פרמטרים ב-1.6 מיליון דולר.
זאת בעיקר בשל האנרגיה הנדרשת להפעלת הכוח החישובי לאורך זמן.
פרומפט משמעותו הצגת בעיה שנדרשת פתרון כהנחיה כתובה בשפה אנושית, שאותה המודל נדרש להשלים (באמצעות הסקה סטטיסטית).
לדוגמה, משימת ניתוח סנטימנט (תיוג טקסט כבעל סנטימנט מסוים, למשל חיובי או שלילי), של ביקורת סרט, יכולה להתבצע באופן הבא:ביקורת: הסרט הזה גרוע.
סנטימנט:אם המודל משיב "חיובי", אזי הוא פתר את המשימה בצורה נכונה.
טכניקה זו, שבמסגרתה ניתנת למודל דוגמה או מספר דוגמאות לפתרון המשימה, מכונה למידת מספר-ניסיונות (few-shot learning).
טכניקה שאינה כוללת דוגמאות לפתרון, מכונה למידת אפס-ניסיונות (zero-shot learning).
דוגמה ללמידת אפס-ניסיונות היא הפרומפט הקצר: "הסנטימנט של הביקורת 'הסרט הזה הוא פנטסטי!' הוא...".
יצירה ואופטימיזציה של הנחיות כאלה מכונה הנדסת פרומפטים, וזו נעשתה פופולרית במיוחד מאז שחרור המודל GPT-3.
חלון ההקשר של המודל הוא האורך של רצף הטוקנים הארוך ביותר שבו המודל יוכל להשתמש כדי לחזות את הטוקן הבא.
אם המודל נדרש לייצר תשובה העולה באורכה על חלון ההקשר, הוא ייאלץ לקצץ את הרצף עד לאורך החלון, או להחיל שינויים אלגוריתמיים מסוימים כדי להתגבר על הבעיה.
חלון ההקשר הסטנדרטי של מודלי שפה גדולים הוא בסדר גודל של בין אלף לכמה עשרות אלפים.
למידת חיזוק באמצעות משוב אנושי (RLHF)
כאמור, מודלי השפה מהונדסים במטרה להשלים את הטוקן הבא, אך לעיתים, משימה זו אינה מביאה את המודל לתוצאה האופטימלית.
דוגמה לכך, היא במצב שבו המודל אומן על כמות גדולה של טקסט, הכולל עצות רפואיות מקצועיות, אך גם תוכן מפורומים מקוונים ורשתות חברתיות.
ייתכן שבמקרה כזה, כמות הטקסט הכולל עצות רפואיות שניתנו על ידי חובבנים בפורומים תהיה גדולה מכמות הטקסט הרפואי המקצועי.
בשל כך, המודל צפוי לספק עצות שגויות בהתבסס על המידע החובבני הנפוץ יותר.
על מנת לפתור בעיה זו, אימון מודלי שפה גדולים כולל פעמים רבות את שלב למידת החיזוק באמצעות משוב אנושי (RLHF).
בשלב זה, נדרש שילובם של בני אדם באימון המודל, למשל על ידי דירוג מספר תשובות שנותן המודל מהטובה לגרועה.
הדירוג מאפשר למודל "להבין" אילו תשובות רצויות ואילו לא, ולהתאים את עצמו כנדרש.
מטבע הדברים, שלב זה מייקר את הליך האימון, ומהווה את אחת הסיבות לכך שאימון מודלי שפה גדולים מתבצע בעיקר על ידי ארגונים גדולים.
כוונון עדין הוא פרקטיקה שבמסגרתה "מכווננים" את מודל השפה הקיים כך שיוכל להתמודד בצורה טובה יותר עם משימה ספציפית.
פרקטיקה זו לרוב דורשת החדרת קבוצה חדשה של "משקולות" אימון, המחברות את השכבה הסופית של מודל השפה לפלט של המשימה הספציפית.
כוונון זה לרוב בא על חשבון ביצועיו הכלליים של המודל בביצוע יתר המשימות.
על מנת להתמודד עם אובדן היכולות של המודל בשל הכוונון העדין, קיימות טכניקות המאפשרות לצמצם את אחוז הפרמטרים אותם הכוונון משנה.
טכניקה פופולרית כזו היא LoRA, המצמצמת את הפרמטרים שעליהם מופעל הכוונון לכדי אחוזים בודדים, בעוד יתר הפרמטרים "מוקפאים".
כך, נשמרות יכולותיו של המודל בביצוע כלל המשימות, ובנוסף הוא מסוגל יהיה לבצע טוב יותר את המשימה החדשה שלמענה כוונן.
מעבר לשיפורים הביצועיים במשימה הספציפית, להליך הכוונון העדין יתרונות נוספים.
כך למשל, ההליך מביא לכך שהמודל יענה בצורה "עקבית" יותר, ובכך יהיה אמין וצפוי יותר בשימושים פרקטיים, הפחתת תופעת ה"הזיות" הנפוצה בקרב מודלי שפה גדולים (המצאת מידע שגוי) ואימון על מידע חדש, שייתכן שטרם היה נגיש למודל בעת שאומן.
מודל השלמה ומודל המבצע הוראות (מודל צ'אט)
שימוש מרכזי בכוונון עדין הוא הפיכת מודל השלמה, הנועד להשלים טקסט חסר, למודל המבצע הוראות (הידוע גם כמודל צ'אט).
מודל ההשלמה, הוא למעשה תצורתו הראשונית של מודל השפה הגדול מייד לאחר שאומן על כמויות הטקסט שקיבל.
הסתברותית, המודל כאמור מיועד "להשלים" את הטקסט החסר, ולא לענות על שאלות או לבצע הוראות.
בשל כך, כאשר מודל כזה יקבל כקלט את השאלה "מהי בירת מקסיקו?", הוא עלול להשלים את הטקסט כך: "מהי בירת צ'ילה?
על אף שבמקרים מסוימים הדבר רצוי, כאשר אנו מעוניינים במודל המסוגל לבצע הוראות או לענות על שאלות (כדוגמת ChatGPT), נשתמש בפרקטיקת הכוונון העדין ונזין את המודל בנתונים הכוללים שאלות ותשובות.
כוונון זה יגרום למודל להשלים באמצעות תשובה לשאלה או ביצוע הוראה.
במקרים רבים, חברות מפרסמות או מאפשרות שימוש הן במודל ההשלמה, והן במודל המבצע הוראות, לבחירת המשתמש.
כך למשל, מודל GPT-3.5 שוחרר כמודל השלמה, אך גרסת הצ'אט שלו זמינה לשימוש באמצעות ChatGPT, או המודל LLaMA 2 של חברת מטא ששוחרר בקוד פתוח הן כמודל השלמה והן כמודל צ'ט.
בנוסף, המודל LLaMA 2 שוחרר בגרסה ייעודית לכתיבת קוד, ולשם כך כוונן על חצי טריליון טוקנים של קטעי קוד.
מודלי השפה הגדולים מאופיינים בכך שניתן לכוון את ערכי אקראיות התגובות שלהם.
לדוגמה, נניח שמודל נדרש להשלים את המשפט "המחשב מונח על ה...".
בבואו לבחור את הטוקן הבא, ניצבים בפני המודל כלל הטוקנים בלקסיקון, וההסתברות של כל אחד מהם להמשיך את הרצף, לדוגמה: "שולחן: 0.5, רצפה: 0.25, מיטה: 0.2, מדף: 0.05".
המודל צפוי לבחור בהסתברות של 50% את המילה שולחן, 25% רצפה וכן הלאה.
הפרמטרים הבאים מאפשרים לשלוט בערכי האקראיות:
פרמטר המקבל ערך בין 0 ל-1. משמעות הטמפרטורה, היא אקראיות התגובה שהמודל יפיק, כאשר טמפרטורה נמוכה תוביל לתוצאות יותר דטרמיניסטיות (קרות) וטמפרטורה גבוהה תביא לתגובות מיוחדות ומפתיעות יותר (חמות).
בדוגמה לעיל, בטמפרטורה נמוכה הסבירות למילה "שולחן" תהיה גבוהה במיוחד, ובטמפרטורה חמה הסבירות ליתר המילים תגדל.
כוונון הטמפרטורה מאפשר ליצור איזון בין יצירת טקסט מגוון ויצירתי, לבין טקסט קוהרנטי ששומר על הקשרו.
כך לדוגמה, בבקשה לכתיבת שיר כדאי להשתמש בטמפרטורה גבוהה כדי לעודד בחירות מילים יצירתיות ובלתי צפויות.
לעומת זאת, בכתיבת מסמך רשמי, העדיפות היא להשתמש בטמפרטורה נמוכה יותר כדי להבטיח טקסט קוהרנטי והגיוני.
מספר הטוקנים שמהם יוכל המודל לבחור את השלמת הרצף (בעלי ההסתברות הגבוהה ביותר).
בדוגמה לעיל, בהנחה שערכו של Top-K הוא 3, המודל יוכל להשלים את המשפט רק באמצעות המילים "שולחן", "רצפה" ו"מיטה".
ההסתברות שאותה הטוקנים האפשריים נדרשים לכסות.
בדוגמה שלפנינו, במקרה ש-Top-P הוא 0.6, הטוקן שעימו ישלים המודל את המשפט יהיה מוגבל ל"שולחן" ו"רצפה", מאחר שההסתברות המצטברת שלהם היא 0.75.
רשימה חלקית של מודלי שפה גדולים
נכון לתחילת 2023, מודלי שפה גדולים הם לרוב נחלתם של ארגונים גדולים בלבד, וזאת בשל עלות האימון הגבוהה שלהם.
מודל קינטיקה כימית חיזויי (Predictive Chemical Kinetic Model) הוא סוג של מודל חיזוי המתמקד בניבוי קצב ושינויים בהרכב כימי של מערכת לאורך זמן, בהתבסס על עקרונות קינטיקה כימית.
מודלים אלו משמשים בתחומים כמו כימיה, הנדסה כימית, בעירה ותעשיית התרופות, במטרה לנתח ולחזות את ההתנהגות הדינמית של תגובות כימיות תחת תנאים שונים.
מודלים קינטיים חיזויים מבוססים על משוואת קצב המתארות את מהירות התגובה הכימית כתלות בגורמים כמו ריכוזי המגיבים, טמפרטורה, לחץ ואנרגיית שפעול.
במקרים רבים נעשה שימוש במשוואות דיפרנציאליות המתארות את קצב השינוי של חומרים שונים במערכת.
המודלים יכולים להיות מבוססים על מנגנוני תגובה מפורטים, הכוללים את כל השלבים הבודדים בתגובה, או על גישות מקורבות ופנומנולוגיות המתארות את התהליך באופן כללי יותר.
מודלים קינטיים חיזויים מהווים כלי מרכזי בהנדסה כימית ותכנון תהליכים תעשייתיים, שם הם משמשים להערכת קצב תגובות כימיות ולבקרה על תנאי הפעלה במתקנים כימיים.
הם מאפשרים לדמות תהליכים כמו סינתזה כימית, פולימריזציה, וזיקוק נפט, ולבצע אופטימיזציה של תהליכים תעשייתיים תוך צמצום עלויות ושיפור הבטיחות.
בתחום הבעירה, למשל, מודלים קינטיים חיזויים משמשים להבנת התהליכים הכימיים המתרחשים בעת שריפת דלקים.
הם מאפשרים לחזות את היווצרותם של תוצרי בעירה, לרבות מזהמים כמו תחמוצות חנקן (NOₓ) וחלקיקים זעירים (PM), ולשפר את יעילות הבעירה במנועים ובמערכות אנרגיה.
תוכנות ושיטות עבודה למידול תגובות כימיות
קיימות מספר תוכנות מתקדמות למידול תגובות כימיות, כאשר כל אחת מתמקדת בהיבטים שונים של החיזוי.
להלן כמה מהתוכנות המרכזיות והשיטות בהן הן פועלות:
CHEMKIN היא אחת מהתוכנות הנפוצות ביותר למידול קינטיקה כימית, בעיקר בתעשיות הבעירה והכימיה ההנדסית.
היא מאפשרת לבנות מודלים מבוססי מנגנון, לפתור משוואות קינטיות ולבצע סימולציות של תגובות כימיות וגזיות.
תומכת בתגובות חד-ממדיות, דו-ממדיות ותהליכי זרימה.
מכילה מאגר גדול של מנגנונים כימיים קיימים.
מאפשרת חישובי שיווי משקל תרמודינמי ושיעורי תגובה.
שימושים: חקר בעירה וניהול תגובות כימיות בתעשייה.
Cantera היא ספריית קוד פתוח למידול תהליכים כימיים ותרמודינמיים.
היא מאפשרת פתרון משוואות קינטיות מורכבות, ביצוע חישובי תרמודינמיקה וסימולציה של תגובות כימיות בגזים, נוזלים ומשטחים מוצקים.
תומכת בשפות תכנות כגון Python, C++ ו-MATLAB.
מאפשרת חישובי זרימה עם תגובות כימיות.
גמישה וניתנת לשימוש במודלים מותאמים אישית.
שימושים: חקר תגובות קינטיות במערכות גזיות, סימולציות בעירה וחישובי פיצוץ.
OpenFOAM היא פלטפורמת קוד פתוח לחישובים נומריים של דינמיקת זורמים (CFD), הכוללת ניתוח תגובות כימיות במערכות זרימה – לדוגמה, בערה במנועים ומערכות חום.
מאפשר חישוב תגובות כימיות במערכת זרימה.
גמיש ומאפשר כתיבת קוד מותאם אישית.
משמש בעיקר למחקר ופיתוח במכניקת נוזלים ותרמודינמיקה.
שימושים: חקר תגובות בעירה במנועים ומבערים, ניתוח השפעת זרימה על קצב תגובה ופיתוח טכנולוגיות להפחתת פליטות מזהמות.
COPASI היא תוכנה לחקר מערכות ביוכימיות וקינטיקה של תגובות ברשתות כימיות, המבוססת על פתרון משוואות דיפרנציאליות רגילות (ODEs) ומאפשרת ביצוע אופטימיזציה של מודלים.
תומכת בניתוח תגובות בתאים ביולוגיים.
מאפשרת ביצוע סימולציות דטרמיניסטיות וסטוכסטיות.
כוללת כלי התאמה לנתונים ניסיוניים.
שימושים: חקר מסלולים מטבוליים וביוכימיים, חיזוי תגובות כימיות ברמות תאיות, וניתוח מערכות ריאקציה-דיפרוזיה.
RMG (Reaction Mechanism Generator) היא תוכנה אוטומטית ליצירת מנגנוני תגובה כימיים, המתאימה במיוחד למערכות גדולות שבהן קשה להגדיר באופן ידני את כל השלבים הכימיים.
יוצרת מנגנוני תגובה חדשים על בסיס אלגוריתמים מתקדמים.
מבוססת על Python ומשלבת כלי חישוב נוספים.
מאפשרת ניתוח תגובות בתחומים כמו בעירה וכימיה אטמוספירית.
שימושים: יצירת מנגנוני תגובה מפורטים לתהליכי בערה, חיזוי תגובות בסביבות משתנות, וניתוח מנגנוני תגובה בתעשייה הכימית.
RMS (Reaction Modeling System) היא תוכנה למידול קינטיקה כימית, המשמשת לחיזוי תגובות כימיות ואופטימיזציה של תהליכים בתעשייה ובמחקר.
תומכת במודלים כימיים מתקדמים ואינטגרציה עם מאגרי נתונים.
מאפשרת ניתוח ותכנון תהליכים בתעשיית הנדסה כימית.
משמשת לחיזוי וניתוח תגובות כימיות בסביבות משתנות.
שימושים: חיזוי תגובות כימיות, אופטימיזציה של תהליכים, וניתוח מערכות תגובה מורכבות.
CHEMICAL WORKBENCH היא תוכנה מתקדמת למידול תגובות כימיות, המתמקדת ביצירת סביבות סימולציה לניתוח תגובות, חישובי תרמודינמיקה וקינטיקה ועיצוב תהליכים כימיים.
כוללת מודולים לניתוח תרמודינמי וכימי.
מאפשרת חישובי קצב תגובה והתנהגות מערכות.
מיועדת לשימוש במחקר ופיתוח בתעשיית הכימיה.
שימושים: תכנון תהליכים כימיים, סימולציות ניסיוניות וחיזוי תגובות בתהליכי יצור.
קומסול מולטיפיזיקס היא פלטפורמת סימולציה רב-פיזיקלית, המשמשת למידול תהליכים הכוללים אינטראקציות בין תחומים שונים, כולל תגובות כימיות.
תומכת בסימולציות רב-פיזיקליות, כולל חישובי זרימה, תרמודינמיקה וחשמל.
מאפשרת קישור בין מודלים חישוביים ממגוון תחומים.
מיועדת לשימוש במחקר ופיתוח מוצרים טכנולוגיים והנדסיים.
שימושים: חיזוי תגובות כימיות בסביבות מורכבות, אופטימיזציה של תהליכים רב-פיזיקליים, ותכנון מערכות הנדסיות מורכבות.
מודל פחד-הימנעות הוא מודל המסביר את ההתפתחות של כאב כרוני במערכת השריר והשלד, ומשמש בסיס למספר גישות פסיכולוגיות נפוצות לטיפול בכאב, כגון טיפול קוגניטיבי-התנהגותי וחשיפה הדרגתית לתנועה.
המודל מדגיש את ההשפעה של גורמים פסיכולוגיים והתנהגותיים על הכאב, ומתאר כיצד פחד מהכאב עלול להוביל להימנעות מפעילות גופנית ובכך להחמיר את הכאב עד להפיכתו לכאב כרוני.
מודל פחד-הימנעות פותח בשנות ה-80 על ידי ג'ון לת'ם ועמיתיו, שהציעו באמצעותו מסגרת המסבירה מדוע חלק מהאנשים מחלימים מכאב חריף לאחר פציעה, בעוד אחרים מפתחים כאב כרוני, מוגבלות בתפקוד ואף תסמיני דיכאון.
בשנות ה-90 וה-2000 הורחב המודל על ידי יוהאן ולאיין וסטיבן לינטון, אשר בחנו את יישומיו במגוון מצבי כאב כרוני נוספים.
בתחילה התמקד השימוש במודל בהסבר התפתחותם של כאבי גב תחתון כרוניים בעקבות פגיעה חריפה, אך עם הזמן יושם המודל גם במקרים נוספים של כאב כרוני בתחומי האורתופדיה והנוירולוגיה.
המודל נשען על התפיסה הביופסיכו-חברתית של הכאב, כלומר גישה הרואה את חוויית הכאב כתוצאה משילוב של גורמים גופניים, נפשיים והתנהגותיים.
מחקרים רבים תמכו במודל, והראו כי לפחד מהכאב ולמחשבות קטסטרופליות יש השפעה משמעותית על עוצמת הכאב ועל מידת המוגבלות התפקודית – לעיתים אף יותר מאשר לפגיעה הגופנית עצמה.
מודל פחד-הימנעות משרטט רצף של שלבים שעשויים להתרחש מרגע הופעת כאב חריף ועד להתבססות כאב כרוני.
כאב חריף – תחושת כאב ראשונית בעקבות פגיעה גופנית.
פרשנות קטסטרופלית –תפיסת הכאב כאיום או כסכנה משמעותית.
פחד מכאב – תגובה רגשית של חרדה, דריכות-יתר ופחד מתנועה (kinesiophobia).
הימנעות מפעילות – האדם מפסיק לבצע פעולות מחשש להחמרת הכאב.
השלכות שליליות – ירידה בתפקוד הגופני, החרפה נוספת של הכאב, התפתחות דיכאון ופגיעה באיכות החיים.
כלים למדידה והערכה- להערכת רמת הפחד, החרדה וההימנעות, נעשה שימוש במספר כלים קליניים:
כלים אלו מסייעים בזיהוי מוקדם של מטופלים בסיכון לפתח כאב כרוני עקב פחד והימנעות.
מודל פחד-הימנעות שימש בסיס לפיתוח מגוון התערבויות פסיכולוגיות שמטרתן לשבור את מעגל הפחד וההימנעות ולשפר את ההתמודדות עם כאב כרוני.
טיפול קוגניטיבי-התנהגותי (CBT) – מתמקד בזיהוי ושינוי של מחשבות ואמונות שליליות לגבי כאב, תוך אימון המטופל באסטרטגיות התמודדות יעילות.
חשיפה הדרגתית לתנועה (Graded Exposure) – מפחיתה פחד על ידי חשיפה מדורגת לפעילויות שהמטופל נמנע מהן עקב חשש מכאב.
טיפול בקבלה ומחויבות (ACT)–חיזוק קבלה של כאב והתחייבות לפעולה בהתאם לערכים אישיים, במקום הימנעות.
גישות המתמקדות באינטראקציה בין מערכת העצבים, הרגש והתודעה:
עיבוד מחדש של כאב (PRT) "אימון מחדש" של המוח לראות כאב כרוני כלא-מאיים.
מחקר מצא כי 66% מהמטופלים חוו היעלמות או הפחתה ניכרת בכאב לאחר טיפול זה.
הפחתת אותות איום אישיים (PDSR) שיטה להפחתת תגובות סטרס הקשורות לתפיסת כאב כאיום פנימי, באמצעות כלים קוגניטיביים ורגשיים.
העלאת מודעות והבעה רגשית (EAET): טיפול רגשי הממוקד בקונפליקטים לא מודעים ובהבעה רגשית.
נמצא יעיל במיוחד בקרב מטופלים עם רקע פסיכולוגי מורכב.
התפתחויות אלו הרחיבו את המודל מגישה ממוקדת הימנעות בלבד, לגישה רב־ממדית הכוללת גם ויסות רגשי, עיבוד עצבי וגמישות פסיכולוגית.
חוקרים שונים טענו כי המודל אינו מתייחס למספיק גורמים נוספים מעבר לפחד, כמו תקווה, מוטיבציה, חוסן ותמיכה חברתית.
בנוסף, נטען שהוא אינו מתאים לכל סוגי המטופלים – חלקם אינם מפתחים כלל תגובות של פחד והימנעות.
מודם או אפנן (מאנגלית, קיצור של Modulator-Demodulator) הוא התקן המאפנן ומפענח מידע דיגיטלי על גל נושא בתווך כלשהו, וכך מאפשר שידור וקליטה של המידע.
מתח חשמלי - להעברה בזוג תילי נחושת (קו טלפון או חיבור הכבלים למשל).
קרן אור - מודמים אופטיים מאפננים מידע באמצעות דיודה פולטת אור או דיודת לייזר להעברה באוויר או בסיבים אופטיים.
גלי רדיו - מודמי רדיו מאפננים מידע על גלי רדיו באוויר (למשל בטלפון סלולרי).
השימוש במושג מודם בשפה לא מקצועית רווח בעיקר לתיאור מודמים המשמשים לתקשורת מחשבים על גבי רשת הטלפוניה או על גבי רשת הטלוויזיה בכבלים.
קווי טלפון נוצרו לשם העברת אותות אנלוגיים - הקולות של האנשים המשוחחים בטלפון.
המחשב, לעומת זאת, מפיק אותות דיגיטליים - רצף של סיביות.
המודם נועד לעשות את ההמרה הנדרשת, מאותות דיגיטליים לאנלוגיים ובחזרה.
מודם ממיר אותות קול אנלוגיים, המגיעים אליו מרשת הטלפון, אל אותות דיגיטליים - שפת המחשב, ולהפך.
תהליך של העברת מידע (דיגיטלי או אנלוגי) לצורה הניתנת לשידור (כרגיל על גל נושא) נקרא אפנון.
באפנון תדר שהשתמשו בו במודמים הראשונים את הסיביות 0 ו-1 ייצגו שני צלילים שונים.
כמו כן ניתן להשתמש באפנון משרעת ואפנון מופע.
בעזרת חיבור מספר סוגי אפנון שונים ניתן לבצע הגדלת כמות האינפורמציה הדיגיטלית.
נהוג גם לדחוס דיגיטלית את המידע לפני המשלוח כדי לשפר את קצב ההעברה האפקטיבי.
במודמים של מחשבים אישיים מקובל לחלק את המוצרים לשני סוגים:
מודם פנימי - כרטיס שאותו מתקינים על לוח האם של המחשב.
רובם המוחלט של המודמים הפנימיים משתמשים בטכנולוגיית ה־PCI (בה משתמשים רוב כרטיסי ההרחבה הפנימיים במחשבים אישיים); עד לתחילת שנות ה־90 השתמשו המודמים בטכנולוגיית ISA, אשר כמעט ואינה בשימוש עוד.
מודם חיצוני: נמצא במארז נפרד ומתחבר אל המחשב באמצעות כבל תקשורת.
מודם חיצוני מחובר בדרך כלל לאספקת חשמל חיצונית בנוסף לחיבור התקשורת למחשב.
מודמים חיצוניים מתחברים למחשב PC דרך היציאה המקבילית, היציאה הטורית ובמודמים חדישים יותר גם ליציאת ה־USB.
מודעות-עצמית משמעה תשומת לב של האדם (או הקבוצה) אל עצמיותו: רגשותיו, מחשבותיו, צרכיו ותשוקותיו.
המודעות העצמית מלווה את האדם ברוב הפעולות הקשורות לחיי היום יום.
על פי תפיסתו של פרויד חלקים נרחבים מהנפש שלנו נמצאים בלא-מודע, וישנן דרכים שונות בהן אנו יכולים להעלות לפחות את חלקן למודע.
לפי המשמעויות המקובלות בשפה המדוברת ובספרות, המודעות העצמית כוללת משמעויות נוספות, כגון היכולת לאינטרוספקציה, והיכולת של האינדיבידואל להבדיל עצמו מהסביבה ומאינדיבידואלים אחרים.
מודעות-עצמית דומה בתפיסה ליכולת חישה וכוללת חוויה של העצמי.
מודעות-עצמית היא שאלה פילוסופית הקשורה לתודעת האדם.
תהליך שליפת המידע מהזיכרון האירועי, מחייב מצב של מודעות עצמית משום שהוא כולל זכרונות אישיים בעלי אופי אוטוביוגרפי.
פיתוח מודעות עצמית היא הדרך העיקרית להבניית תפיסה מוסרית בשלה.
זאת משום שהיא מאפשרת אימוץ התנהגות שאינה צייתנית ואינה מושפעת מדברי אחרים.
בכך היא מונעת התנהגות קונפורמית הגוררת את האדם להתנהגות של עדר.
מודעות עצמית עשויה להוביל את האדם להבין את חולשותיו ולגרום לו לפשפש במעשיו ולהימנע מלהיגרר להתנהגויות שאינן הולמות, וגם להבין את הסיבות האמיתיות המודחקות שמשפיעות על מצב רוחו.
באופן זה, היכולת של האדם לשאוב תגמול מעצמו ולא להיות תלוי בתגובות ובתגמולים של אחרים, היא המאפשרת לו בשלות מוסרית.
חוויית הזרימה מאופיינת בריכוז של כל משאבי הקשב וההכרה אל עבר הפעילות המבוצעת.
כתוצאה מכך התודעה של האדם מתאחדת עם הפעילות.
מצב זה גורם לאובדן זמני של המודעות העצמית, אשר בעקבותיו נוצרת תחושת חופש המאפשרת לאדם לפרוץ את גבולות הדימוי העצמי שלו.
קְשיבוּת, או, מודעות קשובה (Mindfullness) מביאה את האדם להתרכז בכאן ועכשיו של הפעולה או החוויה של ההווה.
מודעות עצמית תכונתית היא הנטייה למיקוד הקשב של האדם בעצמו, המוביל למודעות מוגברת לגבי איך הופעתם או מעשיהם נתפסים בעיני אחרים.
תחושה לא נעימה של מודעות תכונתית עלולה להתרחש כאשר האדם מרגיש שצופים בו, התחושה ש"כולם מסתכלים" עליו.
מוסורגסקי, אחד מחמשת המלחינים הרוסים הנודעים בשם "החמישה", היה מחדש מוזיקה רוסית.
יצירותיו, ככמו יצירות של יוצרים אחרים בני זמנו, שאבו לא מעט מן ההיסטוריה הרוסית של ימי הביניים, הפולקלור הרוסי ונושאים לאומיים אחרים.
לצד התרסה מכוונת כלפי מוסכמות המוזיקה המערבית, הייתה בכך גם חתירה לזהות רוסית ייחודית במוזיקה.
בין יצירותיו העיקריות האופרה הלאומית הגדולה "בוריס גודונוב", הפואמה הסימפונית "לילה על הר קירח" והסוויטה לפסנתר "תמונות בתערוכה".
במשך שנים רבות היו יצירותיו של מוסורגסקי מוכרות בעיקר בגרסאות שעובדו, תוזמרו והושלמו על ידי מלחינים אחרים; ברוב המקרים, אפשר להשיג כיום גם את הפרטיטורות המקוריות.
מוסורגסקי, בן למשפחה עשירה שמוצאה מאצולת רוסיה הוותיקה, התחיל ללמוד נגינה בפסנתר בגיל שש, עם אמו.
הוא התקדם במהירות וכעבור שלוש שנים יכול היה לנגן קונצ'רטו של ג'ון פילד לפני בני משפחה וחברים.
בגיל עשר יצאו הוא ואחיו ללמוד בסנקט פטרבורג, שם המשיך בלימודי פסנתר אצל אנטון הרקה.
למוסורגסקי נועדה קריירה של קצין צבא, ובהגיעו לגיל 13 נכנס לבית הספר לצוערים של חיל המשמר, אך המוזיקה לא איבדה מחשיבותה בחייו.
בשנת 1852 פרסם, על חשבון אביו, יצירה קצרה לפסנתר (לגמרי לא אופיינית לסגנונו), וכעבור שנה תיאר אלכסנדר בורודין את הנער בן ה-17 כ"פסנתרן חובב אלגנטי".
בשנת 1856 סיים מוסורגסקי בהצלחה את מכללת חיל הפרשים והוסמך לקצונה.
הוא הוצב לשרת במשמר פראובראז'נסקי.
בשנות לימודיו גילה עניין בהיסטוריה ולמד פילוסופיה גרמנית.
במהלך השנתיים הבאות פגש מוסורגסקי כמה דמויות חשובות בחיי התרבות של רוסיה, בהם סזאר קואי (גם הוא קצין צבא) ומילי באלאקירב.
מוסורגסקי חיבר כמה שירים וקטעים לפסנתר, לצד מספר ניכר של תרגילים בקומפוזיציה בהדרכת באלאקירב, ובשנת 1858 ויתר על הקצונה לאחר משבר קשה.
ייתכן שלמשבר זה היה רכיב רוחני (במכתב אל באלאקירב הוא מזכיר "מיסטיקה ומחשבות ציניות בנוגע לאלוהות"), אבל טבעו האמיתי כנראה לא ייוודע לעולם.
בשנת 1859 רכש מודסט בן ה-20 ניסיון חשוב בתיאטרון כאשר סייע בהכנות להפקת האופרה של גלינקה, החיים למען הצאר בנחלת גלבוב של זמרת לשעבר ובעלה העשיר; הוא פגש גם את ליאדוב ונהנה מביקור מפרה במוסקבה - שאחריו הצהיר על אהבתו ל"כל דבר רוסי".
על אף ההתגלות הזאת, המוזיקה של מוסורגסקי עדיין נטתה לעבר מודלים זרים: עם באלאקירב למד בעיקר מוזיקה גרמנית (לרבות סימפוניות של בטהובן), וסונאטה לארבע ידיים שהוציא מתחת ידיו בשנת 1860 מכילה את הפרק היחיד שלו בצורת סונאטה.
קשה גם להבחין באיזה דחף "לאומני" בולט באופרה שלו "אדיפוס באתונה", שעליה עבד בין גיל 19 ל-22 (ולבסוף נטש בלי לסיים), או ב"אינטרמצו אין מודו קלאסיקו" לפסנתר סולו (עובד ותוזמר בשנת 1867).
אותה עת כבר השתחרר מוסורגסקי מהשפעת באלאקירב ובעיקר לימד בעצמו.
בשנת 1863 החל בכתיבת אופרה נוספת - "סאלאמבו" - שעליה עבד בין 1863 ל-1866 לפני שאיבד עניין בפרויקט.
במשך התקופה הזאת חזר לסאנקט פטרבורג, התפרנס כעובד מדינה בדרג נמוך וחי ב"קומונה" של שישה אנשים.
בשיכרון שנסכה עליו האווירה האמנותית והאינטלקטואלית עסק בקריאה ובדיונים בקשת רחבה של רעיונות אמנותיים ומדעיים - בהם אלה של הסופר בעל דעות מהפכניות ניקולאי צ'רנישבסקי, שנודע בקביעתו, כי באמנות "צורה ותוכן הם הפכים".
"החיים האמיתיים" הנחיתו על מוסורגסקי מהלומה מכאיבה במיוחד בשנת 1865, עם מות אמו; אז פקדה את המלחין תקופת האלכוהוליזם הרצינית הראשונה שלו.
בשנה שלאחריה פורסמו שיריו ה"ריאליסטיים" הראשונים.
בשנת 1867 גם סיים את הגרסה התזמורתית המקורית הראשונה של לילה על הר קירח.
באלאקירב מתח עליה ביקורת וסירב לנצח עליה והתוצאה הייתה, שהיצירה לא בוצעה מעולם בחיי מוסורגסקי.
הקריירה של מוסורגסקי בשירות המדינה הייתה רחוקה מלהיות יציבה או מובטחת: אף כי הוצב למשרות שונות ואף קודם באותן שנים ראשונות, הרי בשנת 1867 הוכרז כ"עודף", דהיינו, הוא נשאר "בשירות" אך ללא משכורת.
לעומת זאת, בחייו כאמן חלו התפתחויות נחרצות.
בשנת 1867 התייחס סטאסוב לראשונה אל חבורת המלחינים הרוסים, שהתקבצו באופן רופף סביב באלאקירב, אך מוסורגסקי חדל כבר בשלב זה לנסות לרצות את באלאקירב והתקרב אל אלכסנדר דארגומיז'סקי, המבוגר יותר.
מאז 1866 עבד דארגומישקי על האופרה שלו "אורח האבן", גרסה של סיפור דון חואן לטקסט של פושקין, שהמוזיקה תציג, לדבריו, "בדיוק כמות שהוא, כך שהאמת הפנימית של הטקסט לא תתעוות",
ובאופן שישים קץ לחלוקה ה"לא מציאותית" בין אריה לרצ'יטטיב לטובת רצף דקלומי, דיבורי אך מועצם לירית, שיימצא אי שם בין השניים.
בהשפעת היצירה הזאת (ורעיונותיו של גאורג גוטפריד גרווינוס, לפיהם "המטרה הנעלה ביותר של חיקוי מוזיקלי הוא רגש, והשיטה הנכונה לחקות רגש היא במימיקה של דיבור") מיהר מוסורגסקי לכתוב מוזיקה לאחת-עשרה התמונות הראשונות של "נישואים" מאת גוגול, בניסיון לתרגם למוזיקה את הדיאלוג של המחזה, השואף לטבעיות ולפשטות יום-יומית מכוונת.
ביצירה זו הגיע מוסורגסקי לקיצוניות בשאיפתו לנטורליסטי בכתיבת מוזיקה למילים.
הוא נטש את העבודה ללא תזמור אחרי שסיים את המערכה הראשונה ואף כי הדים לדקלום האופייני הזה נשמעים גם ביצירות ווקאליות מאוחרות שלו, דרך הכתיבה הנטורליסטית הייתה רק לאחת מצורות הביטוי הרבות ביצירתו ולא מעבר לזה.
חודשים אחדים אחרי שהפסיק לעבוד על "נישואים", השתכנע מוסורגסקי בן ה-29 לכתוב אופרה על סיפורו של בוריס גודונוב.
לשם כך צירף ועיצב טקסט מתוך המחזה של פושקין וההיסטוריה של קאראמזין והשלים את הפרטיטורה רחבת הממדים בשנה שלאחריה, שבמהלכה התגורר אצל חברים ועבד במחלקת הייעור של המדינה.
אבל בשנת 1871 לא התקבלה האופרה להפקה בימתית, כנראה משום שלא היה בה תפקיד מתאים ל"פרימדונה"; מוסורגסקי ניגש לעבודה והוציא גרסה שנייה, מעובדת ומורחבת.
במשך אותה שנה שבה חלק מגורים עם רימסקי-קורסקוב הכניס ביצירה שינויים הרבה מעבר למה שדרש התיאטרון.
בגרסתה זו התקבלה האופרה, כנראה במאי 1872, ושלושה קטעים מתוכה הוצגו בתיאטרון מריאינסקי בשנת 1873. (יש אומרים, שהאופרה נדחתה שנית בשנת 1872, אך אין ראיות לדבר.)
עד להפקה הראשונה של "בוריס גודונוב" בפברואר 1874, הספיק מוסורגסקי לקחת חלק בפרויקט ביש המזל של מלאדה (שבמהלכו עיבד את "לילה על הר קירח" למקהלה) והחל לכתוב את "חוֹבַנשצ'ינה".
"בוריס גודונוב" לא זכתה להצלחה בקרב המבקרים והוצגה לא יותר מתריסר פעמים, אך התגובה האוהדת מצד הקהל עשתה אופרה זו לפסגת הקריירה של מוסורגסקי.
מפסגה זו מתחילה ירידה מתונה אך רצופה.
החוג של באלאקירב החל כבר להתפורר.
מוסורגסקי, שהתרחק בהדרגה מחבריו הקודמים, נפל קורבן ל"התקפי טירוף" שהיו קשורים, יש להניח, לאלכוהוליזם.
חברו, הצייר ויקטור הרטמן, מת וקרובו, הרוזן גולנישב-קוטוזוב, שהיה שותפו לחדר וחיבר את השירים שמוסורגסקי הלחין, פרש מן השותפות ונשא אישה.
במשך זמן מה, הצליח מוסורגסקי להתמיד בתפוקה היצירתית שלו, שכללה בשנת 1874 שירים, את פרלוד "חובנשצ'ינה" ובעיקר את "תמונות בתערוכה" שנכתבה לזכרו של הרטמן.
הוא החל גם לעבוד על אופרה נוספת המבוססת על גוגול, "יריד סורוצ'ינצי" (שבשבילה ערך עוד עיבוד כוראלי של "לילה על הר קירח").
בשנים הבאות הידרדר מוסורגסקי יותר ויותר.
עם היותו עכשיו חלק מחוג חדש של אנשי שם, בהם זמרים, רופאים ושחקנים, יכולתו לעמוד בפני המשקה פחתה והלכה והוא התאבל על כמה וכמה מיתות של ידידים קרובים.
מדי פעם, בכל זאת, נראה שהוא מצליח לבלום את האלכוהוליזם ובתקופות אלה עבד והלחין.
החיבורים המרשימים ביותר שלו במהלך שש שנות חייו האחרונות היו ארבעה "שירים ומחולות של מוות".
עבודתו בשירות המדינה התערערה עוד יותר עקב "מחלותיו" והיעדרויותיו התכופות.
למזלו הצליח להשיג העברה לתפקיד אצל מנהל חובב מוזיקה, שהתייחס אליו בסלחנות ובאורך רוח, ובשנת 1879 קיבל אפילו היתר לצאת למסע בן 3 חודשים ב-12 ערים, כמלווה לזמר.
כך או אחרת, הנפילה הייתה בלתי נמנעת.
בשנת 1880 פוטר לבסוף משירות המדינה.
קבוצת ידידים שהייתה ערה למצבו הנואש, הסדירה לו מלגת קיום, לאפשר לו להשלים את "חובנשצ'ינה"; קבוצה אחרת ארגנה קרן דומה לתמוך בו עד סיום "יריד סורוצ'ינצי".
אך שום יצירה משתי אלה לא הושלמה לגמרי.
בראשית 1881 הצהיר מוסורגסקי הנואש לידיד, ש"לא נותר לו אלא לקבץ נדבות".
ארבעה התקפים עברו עליו בזה אחר זה.
הוא אושפז בתנאים נוחים ונדמה היה שהוא מתאושש, אך המצב היה חסר תקווה.
רפין צייר את תמונת דיוקנו המפורסמת במה שהתברר כימים האחרונים לחיי המלחין: הוא מת שבוע לאחר יום הולדתו ה-42.
מוסורגסקי נקבר בבית הקברות של מנזר אלכסנדר נייבסקי בסנקט פטרבורג.
יצירותיו של מוסורגסקי, החדשניות במובהק, שייכות עם זאת לז'אנר התקופה הרומנטית ונשענות על המסורת המוזיקלית הרוסית.
הוא השפיע על מלחינים רוסים רבים אחריו, בהם דמיטרי שוסטקוביץ' (השפעתו של מוסורגסקי ניכרת בעיקר בסימפוניות האחרונות שלו) וסרגיי פרוקופייב (באופרות).
בשנת 1868/9 הוא הלחין את האופרה "בוריס גודונוב", על חייו של הצאר הרוסי בוריס גודונוב, אך האופרה נדחתה על ידי תיאטרון מריאינסקי.
מאוחר יותר, מוסורגסקי שיפץ את יצירתו עד הגרסה האחרונה בשנת 1874. הגרסה המוקדמת נחשבת לאפלה ותמציתית יותר מאשר הגרסה המאוחרת, אם כי גולמית וגסה יותר.
ניקולאי רימסקי-קורסקוב תזמר מחדש את האופרה בשנת 1896 ושנית בשנת 1908. האופרה שופצה ועובדה על ידי מלחינים אחרים, בהם שוסטקוביץ', אשר יצר שתי גרסאות, אחת לסרט קולנוע ואחת לתיאטרון.
"חוֹבַנשצ'ינה", אופרה מעורפלת יותר, מעולם לא הושלמה על ידי מוסורגסקי ולא הוצגה בימי חייו, אך רימסקי-קורסקוב סיים אותה והופעת הבכורה שלה הייתה בשנת 1886 בסנקט פטרבורג.
גם האופרה הזו שופצה על ידי שוסטוקוביץ'.
אופרה נוספת שנשארה לא גמורה לאחר מות המלחין היא האופרה "היריד בסורוצ'ינסקיה".
למרות זאת, קטע הריקוד, "הגופאק" (ריקוד עם אוקראיני) המפורסם, נלקח משם.
המלחין ניקולאי צ'רפנין השלים את היצירה.
אחת מהיצירות הפראיות והסוערות של מוסורגסקי היא הפואמה הסימפונית "לילה על הר קירח", אשר הפכה למפורסמת במיוחד לאחר הופעתה בסרט של אולפני וולט דיסני "פנטסיה".
היצירה המבוצעת ביותר שלו היא מחזור היצירות לפסנתר המתארות תמונות בצלילים - "תמונות בתערוכה".
הלחן, המוכר לרוב בזכות הגרסה המתוזמרת של מוריס ראוול, נכתב להנצחת ידידו, האדריכל ויקטור הרטמן.
היצירה נהפכה למפורסמת אף יותר כאשר בשנת 1971 הוציאה להקת הרוק המתקדם אמרסון, לייק ופאלמר אלבום בעל אותו שם - "Pictures at an Exhibition".
מוסורגסקי נחשף למוזיקה היהודית העממית ואף הושפע ממנה.
הוא נמשך אל נושאים יהודיים ותנכיים והתייחס לכך בחלק מיצירותיו.
כך למשל ביצירתו "יהושוע בן נון" ו"שיר העברי".
על השפעה זו הרחיב וכתב המלחין הישראלי יהויכין סטוצ'בסקי בספרו "פולקלור מוזיקלי של יהודי מזרח - אירופה" שפורסם בשנת 1958.
פסגות מוסורגסקי באי אלכסנדר שבאנטארקטיקה נקראות על שמו של מודסט מוסורגסקי.
מודעה היא מסר כתוב המוצג במקום ציבורי, לשם העברת מידע לציבור.
אמצעים מקובלים לפרסום מודעה הם:
לוח מודעות, המשמש אך ורק לפרסום מודעות.
עיתון, שחלק ניכר ממנו מוקדש למודעות, ועליהן עיקר פרנסתו.
אתר אינטרנט, שבדומה לעיתון, הכנסתו מבוססת על מודעות.
מודעות משמשות למגוון מטרות, שהעיקריות שבהן:
מטרה עיקרית של מודעות היא שיווק ומכירה.
בעיצובן של מודעות כאלה עוסקים משרדי פרסום.
מודעת דרושים משמשת לאיתור עובדים לשם איוש משרה פנויה.
מודעת אבל משמשת להודעה על פטירתו של אדם או להודעה על עריכת אזכרה לנפטר.
מודעות הנדרשות על פי חוק, כגון מודעות לפי חוקי התכנון והבנייה.
מודעות בעיתונים הן משני סוגים:
מודעת שטח: מודעה שמחירה נקבע לפי שטחה בעיתון.
מודעת מילים או מודעת לוח: מודעה הכוללת מילים בלבד, ומחירה נקבע לפי מספר המילים שבה.
מודעות אלה משמשות ביסודן לעסקות בין אנשים פרטיים, כגון מכירת דירה או מכירת מכונית, חיפוש בן זוג וכדומה.
לעיתים מפרסמים גם גורמים עסקיים מודעות בתחומים אלה.
גם מודעות דרושים מתפרסמות לעיתים כמודעות לוח.
בעיתונים הפועלים למטרת רווח, יכולת גיוס המודעות מכתיבה במידה רבה את גודל העיתון, הנקבע מתוך כוונה לשמור על יחס קבוע בין שטח המודעות לשטח המאמרים.
עקב כך, לקראת חגים, כאשר גדל מספר של המודעות המציעות מוצרים ושירותים לחג, גדל גם מספר המאמרים.
נכון לשנת 2017, בישראל פרסום מודעות בעיתונים הוא דבר מאוד שכיח.
חברות גדולות מפרסמות מודעות בעיתונות המודפסת (פרינט) בסגנונות שונים: מודעות צבע, פרסום, דרושים, מודעות בגדלים שונים, מהדורות סוף שבוע ועוד.
הכנסותיהם של אתרי אינטרנט רבים מבוססות על מודעות המתפרסמות באתר.
מודעות אלה הן מסוגים אחדים:
באנר: רצועה אנכית או אופקית, התופסת חלק קטן משטח המסך.
פופ אפ (בעברית: חַלּוֹן צָץ או חַלּוֹן קוֹפֵץ): חלון דפדפן המוקדש כולו למודעה, ונפתח בנוסף לדף שאליו התכוון הגולש להגיע.
מודעת מילים: מודעה קטנה, המורכבת ממילים בלבד.
מודעות מסוג זה זוכות להצלחה רבה באתריה של חברת גוגל.
הפצת מודעות בדואר אלקטרוני, הנעשית ללא הסכמה מראש של מקבל המודעה, קרויה דואר זבל אלקטרוני, והיא נחשבת להטרדה של המקבל.
פותחו אמצעים טכניים לחסימתן של מודעות כאלה, ובמדינות שונות, ובהן ישראל, אסורה הפצתן.
מודלים לחיזוי מזג אוויר הם הדמיות שבעזרתן ניתן לצפות את השינויים במזג האוויר עם הזמן.
ברשת האינטרנט מצויים מספר מודלים שבאמצעותם ניתן לחזות את מזג האוויר.
אלה מתבססים על החיזוי הנומרי הנעשה באמצעות מחשבי-על.
הנתונים האטמוספיריים (לחץ אוויר, טמפרטורה וכדומה) מוכנסים לתוך משוואות מתמטיות ומעובדים באמצעות מחשב.
פלט הנתונים מופיע בין השאר בצורת מפה סינופטית המציגה את המצב החזוי למועד מסוים.
מפה המציגה את המצב הסינופטי העכשווי נקראת מפת אנליזה.
המרכז האירופאי לתחזית מזג אוויר לטווח הבינוני.
מקום מושבו בעיר בולוניה באיטליה
המודל האירופי מצטיין במיוחד בחיזוי הרום שלו (500 מ"ב).
ביכולתו לחזות עד כשבוע קדימה.
מתעדכן פעמיים ביום - בבוקר (עדכון 00Z) ובערב (עדכון 12Z).
ברירת המחדל אצלו, כמו אצל כל המודלים היא מפה המציגה את מצב הרום (מפלס 500 מ"ב) ואת לחץ האוויר בגובה פני הים.
פונקציה נוספת שקיימת גם אצלו וגם אצל שאר המודלים היא הטמפרטורה במפלס 850 מ"ב.
גובהה של שכבה זו הוא כ-1,500 מטרים מעל פני הים.
מפלס זה מהווה אינדיקטור לטמפרטורה ברום הנמוך.
לצורך המחשה, אירועי שלג בירושלים קשורים בדרך כלל לטמפרטורה של מינוס 2 ומטה במפלס זה.
קיימת פונקציות נוספות, ביניהן כזו המציגה את כמויות המשקעים החזויות בזמן נתון על פני שטח נרחב, אך אמינותה נמוכה.
ביכולתו לחזות עד כחצי חודש קדימה.
הוא יכול להצביע על מגמה מסוימת במזג האוויר לטווח הארוך (7–15 ימים) לדוגמה מערכת גשם, אך בטווח הקרוב (עד 7 ימים) הוא לא מדויק באופן יחסי למודל Ecmwf.
הוא מתעדכן ארבע פעמים במהלך היום.
מצורפת מפה של המודל גפ"ס החזויה לעוד 36 שעות.
מעל המפה ניתן לראות מצד שמאל כי זו שייכת לעדכון הלילה ומצד ימין כי זו חזויה לתאריך 29/9/07 6:00 לפי שעון גריניץ' (8 בבוקר לפי שעון ישראל).
ביכולתו לחזות עד 6 ימים קדימה.
מצטיין במיוחד בחיזוי לחץ האוויר בגובה פני הים.
מערכת החיזוי המבצעית של חיל הים האמריקאי.
ביכולתו לחזות לטווח של 6 ימים.
אמינותו נמוכה ולכן אין להסתמך עליו.
ביכולתו לחזות עד 8 ימים קדימה.
אמינותו נמוכה יחסית ולכן גם עליו לא מומלץ להסתמך.
מודל גרמני ביכולתו לחזות עד שבוע קדימה.
מספק בין השאר נתוני לחות למפלס הלחץ 700 מ"ב.
אמינותו מעט גבוהה מהנ"ל, אך פחותה משלושת המודלים העיקריים.
על המודל הזה השמט פיתחו מודל מקומי מדויק
מודל קנדי שאמינותו נכון לסוף שנת 2023 נחשבת למקום שלישי בעולם.
המודל מספק את כול הפרמטרים הקיימים כיום.
בשנים האחרונות השירות המטאורולוגי פיתח בשיתוף פעולה עם מספר מדינות מודלים מקומיים יותר עם רזולוציה יותר גבוהה מה שיוצר חיזוי יותר מדויק
COSMO/IL זה מודל שהשירות המטאורולוגי מריץ פעמים ביום לטווח של 90 שעות ברוזולציה של 2.5 ק"מ בייחד עם אנסמבל של 20 הרצות נוספות שמורצות ברזולציה של 90 שעות
ICON-ILזה גרסה מקומית של המודל הגרמני שמורצת על המחשבים של מודל איסי
המודל מורץ לטווח של 90 שעות ברוזלציה של 2.5 ק"מ לגובה של 23 ק"מ
מוֹדֶנָה (באיטלקית: ) היא עיר מרכזית במחוז אמיליה-רומאניה שבצפון איטליה.
העיר משמשת כבירת נפת מודנה וממוקמת בצידו הדרומי של נהר הפו.
בעודה עיר עתיקה הייתה מודנה מקום מושבו של הארכיבישוף, אך ידועה בעיקר כבירת "עמק מכוניות העל" בהיותה כיום ובעבר, משכן ליצרניות רכבי ספורט, בניהם פרארי, מזראטי, בוגאטי, דה טומאסו, למבורגיני ופגאני.
גולת ההשכלה של העיר היא אוניברסיטת מודנה שנוסדה בשנת 1175, בה בולטים בעיקר לימודי רפואה ומשפטים.
קציני צבא איטלקיים עוברים חלק מהכשרתם באקדמיה הצבאית האיטלקית ששוכנת גם היא במודנה ומאוכלסת בחלקה בארמון הדוכס (Palazzo ducale) שבמרכז העיר.
בעיר קיימת ספריית אסטנסה (Biblioteca Estense) המכילה ספרים היסטוריים רבים וכ-3,000 כתבי-יד מקוריים.
פרסומה של מודנה נובע גם בהיותה בירתו הבלעדית של החומץ הבלסמי.
בין מאנשי מודנה (מודנזים) המפורסמים נמנים הטנור לוצ'יאנו פאבארוטי, ומייסד חברת הרכבים פרארי, אנצו פרארי.
מודנה שוכנת בעמק הפו ומאוגפת על ידי הנהרות סקיה (Secchia) ופנארו (Panaro), יובלים של נהר הפו.
כסמל להימצאות נהרות אלו הוקמה מזרקת שני הנהרות (Fontana dei due fiumi) במרכז העיר.
רכס הרי האפנינים מתחיל כ-10 ק"מ מדרום לעיר.
האקלים בעיר הוא סובטרופי לח, והיא חווה עונות קיץ חמות ולחות עם כמות משקעים נמוכה ועונות חורף קרות ולחות.
בתקופת הברזל אוכלס אזור מודנה על ידי הווילאנובים (Villanovans) ולאחר מכן על ידי השבטים הליגוריים.
למרות ששנת ייסודה המדויק אינו ידוע, ידוע שהעיר כבר הייתה קיימת במאה ה-3 לפנה"ס, מאחר שידוע שבזמן פלישת חניבעל לאיטליה בשנת 218 לפני הספירה שבטי הבויי אשר התיישבו באזור מרדו וביצרו את העיר.
גולי מודנה הקימו עיר חדשה מצפון-מערב לעיר, המרוחקת ממנה מספר קילומטרים בודדים.
עיירה זו עדיין קיימת בשם צ'יטנובה ("עיר חדשה").
במלחמות שבין הקיסר פרידריך השני לבין האפיפיור גרגוריוס התשיעי צידדה מודנה בקיסר.
העיר בוצרה על ידי ארקולה השני ד'אסטה, דוכס פרארה, והייתה למגורי הדוכס הראשיים כאשר פרארה, מקום מושבה הראשי של בית אסטה, נפלה לידי מדינת האפיפיור בשנת 1598. ב-20 באוגוסט 1859 הצהירו נציגי מודנה על היותם חלק משטחה של ממלכת איטליה, החלטה אשר אוששה במשאל עם בשנת 1860.
קתדרלת מודנה ניצבת בצידה הצפוני של פיאצה גרנדה (Piazza Grande - "הכיכר הגדולה") הנמנית יחד עם המבנים שסביב לה על רשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו.
בניית הקתדרלה החלה תחת פיקוח מטילדה רוזנת טוסקנה עם הנחת אבן הפינה ב-6 ביוני 1099. הבנייה הושלמה בשנת 1184 והמבנה נחשב לאחד מהחשובים באירופה בסגנון רומנסקי.
הקתדרלה ידועה במיוחד במגדל הפעמונים שלה הקרוי "מגדל הגירלנדינה" (Torre della Ghirlandina) או "מגדל העיר" (Torre Civica).
המגדל נישא לגובה של 86.12 מטר והוא נראה גם מחוץ לעיר.
המגדל הוקם בשנת 1179 במטרה להתחרות במגדליה של בולוניה השכנה, ונקרא תחילה מגדל סן ג'ימיניאנו (Torre di San Geminiano).
על המגדל כיפה אופיינית ולה שמונה צלעות ובראשה שני זרי שיש (ghirlande) ומכאן שמו של המגדל.
נכון לשנת 2010 נמצא בניין הגירלנדינה בשיפוצים.
ארמון הדוכס, שאת בנייתו החל פרנצ'סקו הראשון מבית אסטה, והשלים פרנץ החמישי, דוכס מודנה, הייתה מקום מושבם של בני משפחת אסטה מהמאה ה-17 עד למאה ה-19. הארמון שוכן בשטחה של טירת אסטה (לשעבר) למרגלות העיר.
כיום משמש הארמון כמשכנה של האקדמיה הצבאית של מודנה, מוזיאון צבאי וספרייה.
לארמון חזית בסגנון הבארוק, חזית אשר ממנה ניתן לגשת לרחבת הטקסים הצבאיים.
ארמון העיר (Palazzo Comunale) הוא משכנה של מועצת העיר מודנה והוא סוגר על פיאצה גרנדה ממזרח ומצפון.
בניית הארמון החלה בשנת 1046, והמגדל המקורי שניצב מעליו ואשר נקרא "מגדל העיר", חרב ברעידת אדמה ב-1671, אך הוקם שוב בשם "מגדל מוצה" (Torre Mozza) ובו שעון.
בית הכנסת של מודנה השוכן לצד הארמון העירוני (Palazzo Comunale) נבנה בשנת 1873 על ידי הקהילה היהודית בעיר בסגנון לומברדי.
בית הכנסת עדיין פעיל והוא משמש את חברי הקהילה היהודית של מודנה.
למודנה זיקה חזקה ביותר לספורט, בעיקר לספורט מוטורי.
קשר זה נוצר בהיוולד אנצו פרארי, מייסד חברת המכוניות וקבוצת המרוצים של פרארי, בעיר מודנה בשנת 1898. בניינה הראשון של קבוצת סקודריה פרארי הוקם במודנה, בעוד שמפעליה כיום נמצאים בעיירה הסמוכה מראנלו.
כדי לסמל את הזיקה של חברת פרארי לעיר מודנה כעיר שבה החל סיפורה, השיקה פרארי בשנת 1999 מכונית ספורט בשם פרארי 360 מודנה.
לעיר היה מועדון כדורגל, מודנה אפ.צ'י.
(Modena FC) המועדון, ששיחק לאורך רוב שנות קיומו בסרייה ב', פורק בנובמבר 2017 בעקבות פשיטת רגל והוקם מחדש ב-2018. ב-2022 חזרה הקבוצה לסרייה ב'.
לכדורעף תפקיד חשוב בהיסטוריה הספורטיבית של מודנה, שכן הקבוצה המקומית Panini Modena זכתה ב-11 אליפויות ארציות.
מוּדעוּת היא הגעת קיומו של דבר לידיעת האדם, או הימצאותו של דבר מה באחת מרמות התודעה האנושית, הפרטית או הכללית.
כאשר אדם יודע על עצם קיומו של דבר כלשהו (אדם אחר, מקום, חפץ, רעיון או דפוס מחשבה), תופס אותו ומכיר בו – הוא מודע לו.
על פי רוב, אנשים מבוגרים שאינם סובלים מפתולוגיות יוכלו לדווח באופן כללי על מצב התודעה שלהם.
למונח מודעות יש משמעויות שונות, והוא משמש מספר דיסציפלינות.
ניתן להיות מודע לאירוע כלשהו באופן חלקי, באופן תת-מודע או מלא.
חלק גדול מן הנפש אינו מודע כלל והוא כולל דחפים וזכרונות מודחקים.
מודעות יכולה להתמקד באירוע פנימי, כמו תחושה נעימה, או באירוע חיצוני באמצעות תפיסה חושית.
המודעות משמשת כחומר גלם לקווליה או למושג של חוויה סובייקטיבית.
בשפה העברית המילה מציינת גם את הנוכחות של מידע בזיכרון וברגש, ואף כעניין מחייב.
מודעות היא מושג מפתח בפסיכוביולוגיה, פסיכואנליזה ופסיכולוגיית הגשטלט.
בפסיכוביולוגיה מודעות מוגדרת כתפיסה ותגובה קוגניטיבית למצב או אירוע.
בפסיכולוגיה מודעות מוגדרת כמרכיב קוגניטיבי המאפשר קליטת גירויים מהסביבה וגירויים פנימיים, כמו מחשבות, רגשות ותחושות פיזיות.
אחד ההבדלים העיקריים הוא שלחוויה המודעת יש קיבולת מוגבלת.
תהליכי עיבוד מידע מודעים ונשלטים מצריכים משאבי קשב רבים ועל כן הם יכולים להתבצע רק באופן סדרתי – זה אחר זה.
להבדיל, הליכים עיבוד מידע אוטומטיים אינם מכוונים או נשלטים באופן רצוני, הם יעילים ביותר ומתרחשים מחוץ למודעות של האדם.
מתוך שלושת המאגרים בהם עובר המידע במהלך קידודו בזיכרון, רק הזיכרון לטווח קצר יכול להיות מושפע מהמודעות.
זאת משום שהוא היחיד אשר נשלט על ידי התודעה.
באופן זה הוא מאפשר להאיר את אופיים של תהליכים כמו למידה והתפתחות.
לדוגמה, שינון הוא אסטרטגיית למידה המאפשרת לשמר מידע בזיכרון לטווח הקצר לאורך זמן רב יותר.
על פי תאוריית מרחב העבודה הגלובלי המודעות מאפשרת להנגיש מידע באופן גלובלי עבור טווח רחב של תהליכים קוגניטיביים כמו חשיבה לוגית, שליפה מהזיכרון, יכולת תכנון, גיבוש כוונות ודיווח מילולי.
המודעות מאפשרת גם הפעלה יעילה של מיומנויות חשיבה גבוהות על ידי שימוש במטא-קוגניציה.
היא חיונית גם לצורך פיתוח יכולת שליטה עצמית.
במחקר שנעשה על חולים שלא הגיבו לסביבתם נמצא שלכ 25% מהם הייתה מודעות.
מודעות-עצמית מתייחסת להפניית תשומת לב של האדם או הקבוצה אל עצמיותו: רגשותיו, מחשבותיו, צרכיו ותשוקותיו.
במדעי החברה המילה מודעות מייצגת תשומת לב ציבורית אל נושא, בעיה או אירוע חברתי, מדעי או פוליטי.
תנועות פוליטיות מנסות להחדיר למודעות הפרטית והציבורית נושאים ובעיות, כגון למחלת האיידס.
במערכות מידע ובתקשורת, מערכות מודעות לסביבה יכולות להתאים את פעילותן בהתאם לנסיבות סביבתיות ללא צורך בהתערבות מפורשת של המשתמש.
כאלו הן למשל מערכות מודעות מיקום כגון אפליקציות ניווט, פרסום ורשתות חברתיות מבוססות מיקום על גבי סמארטפונים וטאבלטים.
מערכות מודעות לסביבה משמשות גם באפליקציות של אימות זהות ואבטחת מידע.
נפת מודנה (באיטלקית: Provincia di Modena) היא נפה במחוז אמיליה-רומאניה שבאיטליה.
בירתה של הנפה, העיר מודנה.
הנפה גובלת בנפת מנטובה במחוז לומברדיה בצפון, בנפת פרארה במחוז אמיליה-רומאניה במזרח, בנפת לוקה במחוז טוסקנה בדרום, בנפת פיסטויה במחוז טוסקנה בדרום ובנפת רג'ו אמיליה במחוז אמיליה-רומאניה במזרח.
מודעות פונולוגית היא מודעות ליחידות היסוד שמהן מורכבות מילים, שליטה במבנה הפונולוגי, היכולת לזהות פונמות ולהשוות.
הפונמות מתחלקות לשני סוגים של הגאים: