tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 1927, מלון רויאל הוואי המפואר, שנקרא באופן לא רשמי "הארמון הוורוד של האוקיינוס השקט", נפתח לעסקים.
זה היה מקום המגורים המועדף בהוואי של הנשיא פרנקלין ד' רוזוולט כאשר ביקר בהוואי במהלך מלחמת העולם השנייה.
עם הסיפוח, ארצות הברית ראתה בהוואי את הנכס הצבאי האסטרטגי ביותר שלה.
מקינלי ויורשו נשיא ארצות הברית תאודור רוזוולט הרחיבו את הנוכחות הצבאית בהוואי והקימו כמה בסיסים מרכזיים, חלקם עדיין בשימוש היום.
עד 1906, כל האי אואהו התבצר בקווי החוף עם בניית "טבעת פלדה", סדרה של סוללות תותחים הממוגנות עם קירות פלדה של החוף.
אחת הסוללות הבודדות ששרדו שהושלמה בשנת 1911, סוללת רנדולף, היא היום האתר של מוזיאון הצבא האמריקאי של הוואי.
כטריטוריה של ארצות הברית, מטעי קני הסוכר זכו להשקעות חדשות.
על ידי היפטרות מהמכסים שהוטלו על קני סוכר שנשלחו לארצות הברית היבשתית, למגדלים היה יותר כסף להוציא על ציוד, קרקע ועבודה.
הון מוגדל הביא להגדלת הייצור.
חמישה תאגידים מתקופת הממלכה נהנו מהסיפוח, והפכו לקונגלומרציות של מיליוני דולרים: Castle & Cooke, Alexander & Baldwin, C.
ביחד, חמש החברות שלטו בכלכלת הוואי בתור "חמשת הגדולים".
ג'יימס דול, הידוע גם בתור מלך האננס, הגיע להוואי ב-1899. הוא רכש קרקע בוואחיאווה והקים את מטע האננס הראשון בהוואי.
בהיותו בטוח שאננס משומר יכול להפוך לייצוא מזון פופולרי, דול בנה מפעל שימורים ליד המטע הראשון שלו ב-1901. חברת הוואיאן אננס, שנקראה מאוחר יותר בשם Dole Food Company, קמה.
כשהרווחים שלו עלו, דול התרחב ובנה מפעל שימורים גדול יותר באיוויליי ליד נמל הונולולו ב-1907. המיקום של איוויליי הפך את הפעולות העיקריות שלו לנגישות יותר לעבודה.
מפעל השימורים באיוויליי פעל עד 1991. דול מצא את עצמו בעיצומה של תעשיית פריחה כלכלית.
בתגובה לביקוש הגובר לאננס בשנת 1922, דול רכש את כל האי לאנאי והפך את אזורי השיחים הטרופיים הנמוכים בהוואי למטע האננס הגדול בעולם.
במשך תקופה ארוכה, האי לאנאי ייצר 75% מהאננס בעולם ויהפוך להיות מונצח כ"אי האננס".
בשנות ה-30, הוואי הפכה לבירת האננס של העולם וייצור האננס הפך לתעשייה השנייה בגודלה.
לאחר מלחמת העולם השנייה, היו בסך הכל שמונה חברות אננס בהוואי.
כיום האננס מיובאים מתאילנד וממקומות אחרים; מעטים גדלים באופן מסחרי בהוואי.
אחד האתגרים הבולטים ביותר שהוואי הטריטוריאלית נאלצה להתמודד היה יחסי הגזע.
נישואי תערובת היו נסבלים ואף מבוקשים.
נשים ילידות רבות נישאו לגברים מהגרים והצטרפו לקהילתן.
עד 1898, רוב אוכלוסיית הוואי הייתה מורכבת מעובדי מטעים מסין, יפן, הפיליפינים ופורטוגל.
חוויות המטעים שלהם הפכו את הוואי לתרבות מטעים.
שפת הפידג'ין הוואי פותחה במטעים כדי שכולם יוכלו להבין אחד את השני.
הבודהיזם והשינטואיזם התרחבו והפכו לדתות גדולות.
הקתוליות הפכה לכת הנוצרית הגדולה ביותר בהוואי.
יחסי הגזע בהוואי עלו לאור הזרקורים הלאומי ב-12 בספטמבר 1931, כאשר תאליה מאסי, אשתו של קצין בצי האמריקני, השתכרה וטענה שהיא הוכתה ונאנסה.
באותו לילה עצרה משטרת הונולולו מכונית ועצרה חמישה גברים, כולם עובדי מטעים.
השוטרים לקחו את הגברים לחדר השינה של מאסי בבית החולים שם היא זיהתה אותם.
למרות שלא היו ראיות שיכלו להוכיח שהגברים היו מעורבים ישירות, עיתונים לאומיים פרסמו במהירות סיפורים על המקומיים האכזריים בחיפוש אחר נשים לבנות בהוואי.
חבר המושבעים במשפט הראשוני לא הצליח להגיע לפסק דין.
אחד הנאשמים הוכה לאחר מכן קשות, בעוד שאחר, ג'וזף קאההוואי, נרצח.
המשטרה תפסה את רוצחי קאההוואי: בעלה של מאסי תומאס, אמה גרייס פורטסקיו ושני מלחים.
עורך הדין הפלילי המפורסם קלרנס דארו הגן עליהם.
חבר מושבעים של מקומיים מצא אותם אשמים והם נידונו לעבודות פרך למשך עשר שנים.
בזעמם על עונשו של בית המשפט, מנהיגי הטריטוריה הלבנים וכן 103 חברי קונגרס חתמו על מכתב המאיים להטיל חוק צבאי על השטח.
זה הפעיל לחץ על המושל לורנס מ.
תושבי הוואי היו המומים וכל ארצות הברית שקלה מחדש את מה שהם חושבים על המגוון הגזעי של הוואי.
המונח "מקומי" (האוכלוסייה הלא לבנה של הוואי) הופץ באמצעות משפט מאסי.
מ-1941 עד 1944, בעקבות ההתקפה על פרל הארבור וכניסתה של אמריקה למלחמת העולם השנייה, המושלים הטריטוריאליים ג'וזף פוינדקסטר ואינגרם סטיינבק שללו מעצמם את סמכויותיהם המנהליות על ידי הכרזת חוק צבאי.
עם השעיית החוקה הטריטוריאלית, פוזרו גם בית המחוקקים ובית המשפט העליון ללא הגבלת זמן.
החוק הצבאי נאכף על כל תושבי הוואי.
הקמת הממשל הצבאי נעשתה ברובה על ידי חיל הפרקליטות הכללית של השופטים של צבא ארצות הברית, שהפך לתובע הכללי הצבאי.
הגנרל וולטר שורט מינה את עצמו למושל צבאי ב-7 בדצמבר 1941. הוא קיבל את השליטה בהוואי ושלט מארמון איולני, שהוגן במהירות והוקף בשוחות.
הוא שוחרר ב-17 בדצמבר והואשם במעילה בתפקידו, וכן הואשם בביצוע הכנות לקויות למקרה של תקיפה לפני המתקפה על פרל הארבור.
לפי החוק הצבאי, כל פן בחיי הוואי היה בשליטת המושל הצבאי.
ממשלתו הטביעה טביעות אצבע לכל התושבים מעל גיל שש, הטילה הפסקות עוצר, קיצצו מזון ובנזין, צנזרה את החדשות והתקשורת, צנזרה את כל הדואר, אסרה אלכוהול, הקצתה שעות עבודה וניהלה תנועה ואיסוף אשפה מיוחד.
חוקי המושל הצבאי נקראו פקודות כלליות.
המשמעות של הפרות הייתה ענישה ללא ערעור על ידי בתי דין צבאיים.
אנתוני, התובע הכללי באותה התקופה, מספק מידע שונה.
"המבוגר והחלש" פוינדקסטר, דמוקרטי ממונה, הוטעה באופן שונה לוויתור על סמכויותיו.
אנתוני אינו מזכיר טביעת אצבע; מאשש קיצוב בנזין אך לא מזון (האחרון בניגוד ליבשת); ומפריך איסור אלכוהול בכך שהוא מראה כיצד הצבא השיג רווחים נאים על ידי היתרים ואגרות אלכוהול.
הממשל הצבאי הנהיג קיפאון תעסוקתי בהוראה כללית מס' 91 (אין להשאיר מעסיק ללא מכתב מעמד תקין); ואיסור על בתי משפט שדרשו עדים ומושבעים.
נאמר כי עבירות תנועה גרמו לתקופות מאסר ובתי המשפט הצבאיים הוכיחו הטיה כלפי אזרחים.
התפתחו קרבות סמכויות בין משרדי המלחמה, המשפטים והפנים הפדרליים, שבו משרד המשפטים מילא תפקיד מתווך או שעבר מצד לצד בכל פעם.
יתרה מכך, נראה היה שמשרד המלחמה ואולי פיקוד האוקיינוס השקט קיבלו החלטות בכוחות עצמם בלי לתאם עם המשרדים האחרים.
תיקי גלוקנר וסייפרט, למעשה שני עצורים, גרמנים שהתאזרחו, בדקו את ההשעיה על ידי הצבא של הביאס קורפוס.
בשנה השנייה לחוק הצבאי, אוגוסט 1943, זימן השופט המחוזי האמריקני מצגר את הגנרל ריצ'רדסון לברר מדוע שני אלו הוחזקו ללא אישומים.
הגנרל, לפי פקודה כללית מס' 31, יכול היה לעצור את השופט בגין הגשת כתב אישום נגד איש צבא, אך במקום זאת הדף בגסות את המרשל כדי להתחמק מזימון.
האסירים שוחררו מחוץ להוואי, תוך הימנעות מהיחלשות המשטר הצבאי.
המהפכה הדמוקרטית של 1954 הייתה מהפכה לא אלימה שהורכבה משביתות כלליות, הפגנות ופעולות אחרות של אי ציות אזרחי.
המהפכה הגיעה לשיאה בבחירות הטריטוריאליות של 1954, בהן שלטונה של המפלגה הרפובליקנית של הוואי בבית המחוקקים הגיע לסיומו בפתאומיות, שכן הם הוחלפו בבחירות על ידי חברי המפלגה הדמוקרטית של הוואי.
במהלך השנים שקדמו להדחה של המפלגה הרפובליקנית, נוצרו חששות מהמלחמה הקרה וארצות הברית הייתה באמצע הפחד האדום השני.
ה-FBI הפעיל את חוק סמית' כלפי ה-ILWU והמפלגה הקומוניסטית של הוואי, עצר את אלה שנודעו בשם הוואי 7 ב-28 באוגוסט 1951, בפשיטות מסונכרנות בשעה 6:30 באותו בוקר.
הם הורשעו במשפט שנמשך שנתיים.
חברי הוואי 7 שוחררו בסופו של דבר בשנת 1958.
הצעת החוק הראשונה של הקונגרס להקמת מדינה בהוואי הוצעה בשנת 1919 על ידי קוהיו קאלאניאנאולה, והתבססה על הטיעון שמלחמת העולם הראשונה הוכיחה את נאמנותה של הוואי.
היא זכתה להתעלמות, וההצעות להקמת מדינה בהוואי נשכחו במהלך שנות ה-20 של המאה הקודמת, משום ששליטי הארכיפלג האמינו שהאינטרסים של מגדלי הסוכר יקודמו טוב יותר אם הוואי תישאר טריטוריה.
בעקבות תיקון ג'ונס-קוסטיגן, הצעת חוק נוספת למדינה הוגשה לבית הנבחרים במאי 1935 על ידי סמואל ויילדר קינג, אך היא לא הגיעה להצבעה, בעיקר בגלל שפרנקלין רוזוולט עצמו התנגד נחרצות למדינה בהוואי, בעוד שהדמוקרטים חברי "הדרום איתן" שלא יכלו לקבל חברי קונגרס שאינם לבנים שלטו בכל הוועדות.
הוואי כוננה לתחייה את הקמפיין ב-1940 על ידי הצבת שאלת המדינה בקלפי.
שני שלישים מציבור הבוחרים בשטח הצביעו בעד הצטרפות לאיחוד.
לאחר מלחמת העולם השנייה, הקריאה להקמת מדינה חזרה על עצמה עם תמיכה גדולה עוד יותר, אפילו מכמה מדינות ביבשת.
הסיבות לתמיכה במדינה היו ברורות:
הוואי רצתה את היכולת לבחור את המושל שלה
הוואי רצתה את היכולת לבחור את הנשיא
הוואי רצתה להפסיק את המיסוי ללא ייצוג הצבעה בקונגרס
הוואי ספגה את המכה הראשונה של המלחמה
האוכלוסיות האתניות הלא-לבנות של הוואי, במיוחד היפנים, הוכיחו את נאמנותן בכך ששירתו בחזית האירופית
הוואי כללה 90% מאזרחי ארצות הברית, רובם ילידי ארצות הברית
קצין לשעבר של משטרת הונולולו, ג'ון א.
ברנס, נבחר לנציגה של הוואי לקונגרס ב-1956. ברנס, דמוקרטי, ניצח ללא ההצבעה הלבנה אלא עם התמיכה הגורפת של היפנים והפיליפינים בהוואי.
בחירתו התבררה כמרכזית לתנועת המדינה.
עם הגעתו לוושינגטון הבירה, החל ברנס לבצע תמרונים פוליטיים מרכזיים על ידי ניצחון על בעלי ברית בין מנהיגי הקונגרס ומושלי מדינות.
ההישג החשוב ביותר של ברנס היה לשכנע את מנהיג הרוב בסנאט לינדון ב.
ג'ונסון (D-טקסס) שהוואי מוכנה להפוך למדינה, למרות ההתנגדות המתמשכת של תושבי הדרום העמוק כמו ג'יימס איסטלנד וג'ון ספרקמן.
במרץ 1959, שני בתי הקונגרס העבירו את חוק הקבלה של הוואי ונשיא ארצות הברית דווייט ד' אייזנהאואר חתם עליו בחוק.
ב-27 ביוני 1959, התקיים משאל עם המבקש מתושבי הוואי להצביע על קבלת הצעת חוק המדינה.
משאל העם עבר ברוב מוחץ, כאשר 94.3% הצביעו בעד.
ב-21 באוגוסט, פעמוני הכנסייה ברחבי הונולולו נשמעו בעקבות ההכרזה שהוואי היא סוף סוף מדינה בארצות הברית.
טריטי אוק רבייבל היא להקת קאנטרי רוק אמריקאית מהעיר אודסה, טקסס.
להקת טריטי אוק רבייבל נוסדה בשנת 2018 באודסה, טקסס, כלהקת גרסאות כיסוי.
ההרכב המקורי כלל את סם קאנטי (סולן), לאנס ואנלי וג'רמיה ואנלי (גיטרות), אנדרו קארי (בס) וקודי הולוויי (תופים).
בשנת 2021 שחררה הלהקה את אלבום האולפן הראשון שלה, No Vacancy, שזכה להצלחה ופרסום.
בשנת 2023 שחררה הלהקה את אלבומה השני, Have a Nice Day, אשר הגיע למקום ה-174 במצעד הבילבורד 200.
בשנת 2024 הצטרפה הלהקה לסיבוב ההופעות Damn Near Normal Tour של האמן קו וטזל.
אנדרו קארי – גיטרה בס
קלי מקיי – חבר נוסף בהרכב
+פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי2025הצמד/להקה החדשה של השנהטריטי אוק רבייבלפרס המוזיקה של בילבורד2024צמד/להקת קאנטרי מוביליםטריטי אוק רבייבל
רנדולף סברן "טריי" פארקר השלישי , הוא במאי קולנוע, תסריטאי, אנימטור, שחקן ומדבב אמריקאי, הידוע בעיקר כאחד מיוצרי סדרת האנימציה "סאות' פארק", יחד עם שותפו הוותיק ליצירה, מאט סטון.
פארקר נולד ב-1969 ביישוב קוניפר, הסמוך לעיר פיירפליי שבמדינת קולורדו, ארצות הברית.
אחרי סיום לימודיו, החל פארקר את לימודיו הגבוהים במכללת ברקלי למוזיקה אשר בבוסטון אך מקץ שנה עבר לאוניברסיטת קולורדו בבולדר שם פגש את שותפו העתידי לעבודה, מאט סטון.
פארקר למד מוזיקה וקולנוע (המחלקה לקולנוע בבולדר הייתה צעירה ולמדו בה כ-25 סטודנטים במחזור של פארקר) והתעתד להיות מלחין פסקולים בשל אהבתו כילד למחזות זמר, אך בשל דרישת הוריו שילמד משהו רווחי כדי שימשיכו לעזור לו במימון לימודיו החליף את החוג הזה במהלך התואר ליפנית.
במהלך לימודיו, פארקר וסטון יצרו מספר סרטוני אנימציה קצרים; "הרוח של חג המולד" ו"ישו נגד פרוסטי".
סרטים אלו, אשר הציגו עלילות משעשעות באנימציה ירודה והיוו את הבסיס העתידי לסדרת האנימציה סאות' פארק.
ב-1993, בשל דחף להצליח ולעבור הלאה שנבע מפרידתו הטרגית מארוסתו הבוגדנית של פארקר, התחילו השניים את הפקת סרטם הראשון, "Cannibal!
The Musical" המספר את סיפורו האמיתי של אלפרד פארקר, האיש הראשון אשר הורשע בארצות הברית באשמת קניבליזם, לצורך הפקת הסרט השניים גייסו 125,000 דולרים במימון המונים (בעיקר תרומות מגורמים מבוססים כלכלית) לאחר שהטריילר שיצרו גרם לרעש תקשורתי.
בסרט סטודנטים זה השתתפו בני משפחתם וחבריהם של סטון ופארקר.
השעות הרבות שפארקר השקיע בסרט באו על חשבון לימודיו ובשנתו האחרונה הוא הורחק מלימודיו עקב היעדרויות רבות.
ב-1996 הסרט אף הופץ להקרנות מסחריות בקולורדו אך לא זכה להצלחה, הוא נמכר ברחבי האינטרנט בעלות של דולר בודד במטרה להחזיר את ההשקעה הפיננסית שהושקעה בו.
ב-1995 סרטי ההנפשה של סטון ופארקר נפלו לידו של בריאן גארדן, מנהל ברשת הטלוויזיה האמריקאית FOX.
גארדן ביקש מהשניים להכין סרטון עבורו ככרטיס ברכה אלקטרוני לכבוד חג המולד.
התוצאה: "הרוח של חג המולד: ישו נגד סנטה" - סרטון קצר בן חמש דקות אשר הציג את דמויות סאות' פארק הראשיות: סטן, קייל, קרטמן וקני - 4 ילדים מעיירה קטנה ומושלגת הצופים בקרב אימתנים בין ישו לסנטה קלאוס, כאשר הפרס הוא בעלות על חג המולד.
הסרטון הפך לאי-מייל פופולרי בקרב תעשיית הבידור.
ב-1997 שכר ערוץ הטלוויזיה קומדי סנטרל את שירותי השניים על מנת ליצור סדרה המבוססת על הסרטון.
השניים קיבלו תקציב של 300,000 דולר עבור יצירת פרק פיילוט, שיצירתו ביחד עם חבר מהתואר לקולנוע, אריק "באטרס" סטו (Eric "Butters" Stough) שלימים נהפך לבמאי האנימציה של הסדרה, ועוד 7 אנימטורים שלקח להם שלושה חודשים.
כך יצרו את סאות' פארק - סדרת הנפשה סאטירית ובוטה על חייהם של ארבעת הילדים בעיירה מושלגת ומוכת גורל בהרי הקולורדו.
במהרה הפכה סאות' פארק לתוכנית הדגל של הערוץ ולמוקד המשיכה העיקרי שלו כאשר היא מנפצת את שיאי המדרוג והפופולריות של שאר תוכניות הערוץ.
כיום, עם 28 עונות, סאות' פארק היא אחת הסדרות הוותיקות ביותר בטלוויזיה האמריקאית.
פארקר וסטון לא הסתפקו ביצירת סאות' פארק ופנו ליצירת סרטים.
בפברואר 2023 פרסם מגזין פורבס כי פארקר, יחד עם מאט סטון מדורגים במקום הרביעי ברשימת "אנשי הבידור המרוויחים ביותר" לשנת 2022.
פארקר היה מאורס במשך שנה לאישה בשם ליאן אדאמו שהייתה חברתו מאז ימי התיכון, לאחר שגילה כי החלה לבגוד בו עם בחור מלהקת הא-קפלה של האוניברסיטה הוא ביטל את האירוסין ונפרד ממנה בגיל 22, את דמותה הזנותית של ליאן קרטמן המציא על בסיס ארוסתו לשעבר.
פארקר היה נשוי בין 2006 ל-2008 לאמה סוגיאמה.
בין השנים 2014 ל-2019 היה נשוי לבוגי טילמון, מהם נולד לפארקר ילד אחד.
טריינה (בגילברטית ובאנגלית: Teraina), המכונה גם האי וושינגטון הוא אטול אלמוגים במרכז האוקיינוס השקט המהווה חלק מאיי ליין הצפוניים, ונמצא בשליטת קיריבטי.
בירת האי, טאנגקור (Tangkore) מצויה במערב האי.
מספר התושבים בכפרי האי נכון לשנת 2005:
מס' כפר אוכלוסייה (על פי סקר משנת 2005) 1 אבאיינג (Abaiang) 91 2 קאואמוומווה (Kauamwemwe) 106 3 אוטאוט (Uteute) 72 4 קאאיטארה (Kaaitara) 34 5 טאנגקור (Tangkore) 203 6 מאטאניבייק (Matanibike) 191 7 אראבאטה (Arabata) 190 8 מוואקייטארי (Mwakeitari) 92 9 אונאואה (Onauea) 176 סה"כ בטריינה 1155
האי טריינה התגלה לראשונה על ידי המגלה האמריקאי אדמונד פאנינג ב-12 ביוני 1798. פנינג קרא לאי על שם ג'ורג' וושינגטון.
בשנת 1889 סופח האי לבריטניה והפך חלק ממושבת איי גילברט ואליס בשנת 1916.
בשנת 1979 שונה שם האי לטריינה, עם קבלת עצמאותה של קיריבטי.
האי קרוי גם "האי פרוספקט" ו"האי ניו יורק" .
עיקר כלכלת האי מתבססת על יצוא קופרה.
טרייג'ן שאקה לנגדון הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בעמדת הקלע.
לנגדון החל את הקריירה בגיל 14 בתיכון המקומי, שם שיחק עד סוף לימודיו.
בגיל 18 עבר לאוניברסיטת דיוק, בה שיחק במשך חמש עונות, כשבעונתו האחרונה הוא קולע 17 נק' בממוצע קליעות של 50% מהשדה.
בשל שביתת השחקנים בליגת ה-NBA, זומן בעת לימודיו לנבחרת ארצות הברית לאליפות העולם בשנת 1998, וזכה עמה במדליית הארד.
לאחר מכן הוא נבחר בדראפט ה-NBA של 1999 במקום ה-11 על ידי קליבלנד קאבלירס.
לאחר שלוש עונות לא מוצלחות ב-NBA, הוא עבר בעונת 2002/03 לבנטון טרוויזו, עימה זכה באליפות הליגה ובגביע.
בעונה שלאחר מכן חתם בקבוצת היורוליג הבכירה אפס פילזן כשגם שם הוא ממשיך לגרוף תארים כשזכה באליפות טורקיה.
לאחר עונה אחת בלבד עבר לדינמו מוסקבה, בה לראשונה בקריירה האירופאית שלו לא זכה בשום תואר.
לאחר שצסק"א מוסקבה ניצחה בגמר הפלייאוף את לנגדון ודינמו 3-1 בסדרה, עבר לנגדון ליריבתה הגדולה של דינמו, צסק"א מוסקבה, עימה הוא זכה בשלוש אליפויות רוסיה, בגביע רוסיה ובשתי אליפויות יורוליג.
בתום עונת 2010/2011 עם זכיית קבוצתו צסק"א מוסקבה באליפות, החליט לפרוש ממשחק פעיל יחד עם חברו לקבוצה ג'יי אר הולדן.
טריי סונגז הוא זמר ויוצר רית'ם אנד בלוז, מפיק מוזיקלי ושחקן אמריקאי.
כמו כן, הוא משלב בשיריו היפ הופ וסול.
טריי נולד בריצ'מונד, וירג'יניה ועבר לגור בפיטסבורג, וירג'יניה.
הוא חי כ-7 שנים בבולטימור, עקב נישואיו של אימו לאיש צבא.
כשהיה ילד, השתתף טריי בתוכניות לכישרונות צעירים, ברבות מהם ניצח.
בגיל 15, פגש טריי את המפיק טרוי טיילור, שהפיק בין היתר את ליונל ריצ'י ו-ויטני יוסטון.
מוקסם מקולו של טריי, הנחה אותו טרוי להתמקד בקריירת מוזיקה.
טריי עבר לגור בניו ג'רזי, והוא התחיל לעבוד בניו יורק ובניו ג'רזי על שירים עם טרוי.
ב-2004, חתם טריי בחברת התקליטים "Atlantic Records", ועימם החל לעבוד על אלבומו הראשון.
ב-2005, הוציא טריי את אלבום הבכורה שלו "I Gotta Make It" שדורג במקום ה-20 בטופ 200 של מצעד האלבומים של בילבורד ו-6 במצעד אלבומי ה-R&B והיפ הופ של בילבורד.
האלבום מכר ברחבי ארצות הברית כ-200 אלף עותקים.
טריי הוציא שני סינגלים בלבד מן האלבום: הראשון- "Gotta Make It", שיר הנושא של האלבום, שבו התארח הראפר טוויסטה.
הסינגל נכשל במצעד הטופ 100 של הבילבורד, כשדורג המקום ה-87. במצעד ה-R&B של הבילבורד, דורג הסינגל במקום ה-21. בווידאו הרשמי של הסינגל מופיע זמר ה-R&B כריס בראון, שנחשב לחברו הטוב.
הסינגל השני מהאלבום היה- "Gotta Go", שהצליח מעט יותר מהסינגל הראשון- דורג 67 בטופ 100 של הבילבורד, ו-11 במצעד הR&B של הבילבורד.
אחרי שנתיים הפסקה, הוציא טריי לקראת סוף 2007 את אלבומו השני "Trey Day".
האלבום הצליח יפה ודורג 11 במצעד האלבומים של הבילבורד, ו-2 במצעד אלבומי ה-R&B והיפ הופ של הבילבורד.
האלבום מכר ברחבי ארצות הברית כ-253 אלף עותקים.
מן האלבום יצא לאורו ארבעה סינגלים-
הראשון- "Wonder Woman" שנכשל בכניסה לטופ 100 של הבילבורד, ודורג 54 במצעד ה-R&B של הבילבורד.
הסינגל השני- "Can't Help But Wait", נחשב לסינגל השני הכי מצליח ביותר של טריי עד היום, כשהוא דורג בשיאו במקום ה-14, בטופ 100 של הבילבורד.
במצעד ה-R&B דורג הסינגל במקום ה-2.
הסינגל גם נכנס לטרייקליסט של הסרט "סטפ אפ 2", כשבגרסה המחודשת מתארח הראפר פילאס.
גם לגרסה המחודשת יצא קליפ.
הסינגל השלישי- "Last Time" הופץ במהלך ינואר 2008, כשהוא נבחר במשאל בעמוד המייספייס של טריי על ידי מעריציו, להיות הסינגל השלישי מן האלבום.
הסינגל דורג 69 בטופ 100 של הבילבורד, אבל הצליח במצעד ה-R&B כשנכנס למקום ה-9 והמצוין.
הסינגל הרביעי והאחרון מן האלבום הוא- "Missing You", שנחשב לשיר הפופולרי ביותר על ידי מעריציו של טריי, ולשיר הטוב ביותר מהאלבום- "Trey Day".
הסינגל כשל במצעדים ולא הצליח להיכנס לאחד משני המצעדים החשובים בבילבורד.
בתחילת 2008 יצא טריי לסיבוב הופעות ברחבי ארצות הברית יחד עם זמר ה-R&B המצליח ג'יי הולידיי.
טריי הוציא את אלבום הסטודיו השלישי שלו "Ready" ב-31 באוגוסט 2009, והוא נכנס בבכורה שלו למקום ה-3 במצעד האלבומים האמריקאי.
לפני כן, ב-29 בינואר, יצא הווידאו לסינגל החדש של טריי סונגז והראפר השוודי ראבסטאר לשיר "Without You".
הסינגל הראשון שיצא מתוך אלבומו של טריי הוא "I Need A Girl", וסינגל נוסף שיצא הוא "Brand New".
"I Need A Girl" הגיע למקום ה-59 בטופ 200 בארצות הברית, ולמקום ה-6 במצעד ה-R&B של ארצות הברית.
הסינגל השני מן האלבום, שיתוף הפעולה עם דרייק בשיר "Sucessful" הגיע למקום ה-17 בארצות הברית, והוא נחשב לסינגל הרביעי הכי מצליח של סונגז, אחרי "Can't Help But Wait" שהגיע למקום ה-14 בארצות הברית.
זהו גם הסינגל המצליח ביותר מתוך אלבומו "Ready".
הסינגל השלישי מן האלבום הוא "LOL" שבו מתארחים גוצ'י מיין וסולג'ה בוי.
הסינגל דורג במקום ה-51 בארצות הברית.
הסינגל הרביעי מן האלבום הוא "I Invented Sex" שאף הוא שיתוף פעולה עם דרייק.
הסינגל דורג במקום ה-42 בארצות הברית ובמקום ה-1 במצעד ה-R&B של ארצות הברית.
זהו הסינגל הראשון של טריי סונגז שמגיע לפסגת מצעד ה-R&B האמריקאי.
הסינגל החמישי מן האלבום "Say Aah" שבו מתארח הראפר פאבולוס, דורג 9 בארצות הברית, והוא אחד הסינגלים הכי מצליחים שלו עד עטה של סונגז עד עתה.
הסינגל השישי מן האלבום "Neighbors Know My Name" יצא ב-1 במרץ והוא דורג 43 בארצות הברית.
לשיר "Yo Side Of The Bed" שמסמפל את להיטו הקלאסי של פרינס "Purple Rain" יצא קליפ רשמי במאי 2010. בקליפ לשיר, משתתפת קרי הילסון כבת זוגו של סונגז.
השיר אולם, לא יצא כסינגל רשמי.
שיר נוסף שיצא לו קליפ רשמי ולא יצא כסינגל- "One Love".
רגע לפני אלבומו הרביעי, הוציא סונגז כסינגל את השיר "Already Taken" מתוך פסקול הסרט "סטפ אפ 3".
השיר זכה לפופולריות רבה על אף שלא היה להיט גדול במצעדים.
השיר הגיע למקום ה-109 בארצות הברית, למקום ה-39 במצעד האר אנ בי וההיפ הופ האמריקאי ולמקום ה-79 בבריטניה, הלהיט הגדול ביותר של סונגז בבריטניה.
ב-14 בספטמבר 2010 הופץ אלבומו הרביעי של סונגז "Passion, Pain & Pleasure" והסינגל הראשון והמוביל מתוכו הוא שיתוף פעולה עם הראפרית ניקי מינאז' בשיר "Bottoms Up".
הסינגל דורג במקום ה-6 במצעד האמריקאי ובמקום ה-2 במצעד האר אנ בי וההיפ הופ האמריקאי, והסינגל נחשב עד היום לסינגל הכי מצליח של סונגז.
הסינגל השני מן האלבום הוא "Can't Be Friends" שדורג במקום ה-43 במצעד האמריקאי ובמקום ה-1 במצעד האר אנ בי וההיפ הופ האמריקאי.
את האלבום הגדיר סונגז כאלבומו הטוב ביותר עד כה.
האלבום דורג במקום ה-2 במצעד האלבומים האמריקאי ובמקום ה-1 במצעד אלבומי האר אנ בי וההיפ הופ האמריקאי.
הסינגל השלישי מן האלבום אושר שיהיה השיר "Love Faces".
הסינגל דורג במקום ה-3 במצעד האר אנ בי וההיפ הופ האמריקאי.
הסינגל הרביעי מן האלבום יהיה "Unusual" שבו מתארח הראפר דרייק.
הסינגל דורג במקום ה-7 במצעד האר אנ בי וההיפ הופ האמריקאי.
לפני שהוציא את אלבומו החמישי "Chapter 5", הוציא ב-28 בנובמבר 2011 סונגז את המיני אלבום "Inevitable" שהגיע למקום ה-23 בארצות הברית ולמקום ה-4 במצעד אלבומי האראנבי וההיפ הופ האמריקאי.
במהלך 2012 הוציא סונגז את אלבומו החמישי "Chapter 5", עליו הוא מספר שהוא מושפע מהמוזיקה של להקות הרוק קינגס אוף ליאון ומארון 5. הסינגל הראשון והמוביל מהאלבום הוא "Heart Attack" שיצא ב-26 במרץ 2012. הסינגל דורג במקום ה-56 במצעד האמריקאי ובמקום ה-5 במצעד ההיפ הופ וה-R&B האמריקאי.
הסינגל השני מהאלבום הוא "Two Reasons" שיצא ביוני 2012 והוא שיתוף פעולה עם הראפר T.I.
בשנת 2013 כיכב ברימייק לסרט "המנסרים מטקסס 3D", ובקומדיה הרומנטית "לטוס אל האהבה" בכיכובה של פולה פטון.
בשנת 2018 כיכב בסרט הפשע "אח בדם", בתפקיד סוני, שוטר חדש.
2005: Gotta Make It - דירוג 87 במצעד האמריקאי
2005: Gotta Go - דירוג 67 במצעד האמריקאי
2007: Wonder Woman - לא דורג במצעד האמריקאי
2007: Can't Help But Wait - דירוג 14 במצעד האמריקאי
2008: Last Time - דירוג 69 במצעד האמריקאי
2008: Missing You - לא דורג במצעד האמריקאי
2009: Without You - לא דורג במצעד האמריקאי
2009: Brand New - לא דורג במצעד האמריקאי
2009: I Need A Girl - דירוג 59 במצעד האמריקאי
2009: Sucessful - דירוג 17 במצעד האמריקאי
2009: LOL - דירוג 51 במצעד האמריקאי
2009: I Invented Sex - דירוג 42 במצעד האמריקאי
2009: Say Aah - דירוג 9 במצעד האמריקאי
2010: Already Taken - דירוג 109 במצעד האמריקאי
2010: Bottoms Up - דירוג 6 במצעד האמריקאי
2010: Can't Be Friends - דירוג 43 במצעד האמריקאי
2011: Love Faces - דירוג 63 במצעד האמריקאי
2011: Unusual - דירוג 68 במצעד האמריקאי
2011: Out Of My Head - דירוג 40 במצעד האמריקאי
2011: Take Off - לא דורג במצעד האמריקאי
2011: Can't Get Enough - דירוג 52 במצעד האמריקאי
2011: The Way You Move - לא דורג במצעד האמריקאי
2011: Top Of The World - לא דורג במצעד האמריקאי
2011: What I Be On - לא דורג במצעד האמריקאי
2012: Heart Attack - דירוג 35 במצעד האמריקאי
2012: Two Reasons - דירוג 43 במצעד האמריקאי
2012: Simply Amazing - לא דורג במצעד האמריקאי
2012: Dive In - דירוג 77 במצעד האמריקאי
2013: Fumble - לא דורג במצעד האמריקאי
2014: SmartPhones - דירוג 115 במצעד האמריקאי
2014: Foreign - דירוג 84 במצעד האמריקאי
2014: Change Your Mind - לא דורג במצעד האמריקאי
2014: What's Best For You - לא דורג במצעד האמריקאי
2014: Touchin, Lovin - דירוג 43 במצעד האמריקאי
2014: Not For Long - דירוג 80 במצעד האמריקאי
2015: Slow Motion - דירוג 26 במצעד האמריקאי
2015: About You - לא דורג במצעד האמריקאי
טרייבקה היא שכונה ברובע מנהטן של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית.
השכונה נמצאת דרומית לרחוב קאנאל בין נהר ההדסון במערב לשדרת ברודוויי במזרח.
בעבר התאפיינה במחסנים רבים שהיו ממוקמים בה, אולם בשנות ה-90 של המאה ה-20 הפכו מחסנים רבים לדירות מגורים (דירות לופט) והשכונה הפכה לאתר מגורים ובילויים.
השכונה נפגעה בפיגועי הטרור של ה-11 בספטמבר 2001 בשל קרבתה למגדלי התאומים, ועסקים רבים בה נסגרו.
על מנת לשקם את השכונה, החל לפעול בה בשנת 2002 ביוזמת השחקן רוברט דה נירו פסטיבל הסרטים טרייבקה - פסטיבל סרטים בינלאומי, ובתוך זמן קצר שבה השכונה לפרוח, ומחירי הדירות והעסקים בה עלו.
נכון לשנת 2000 התגוררו בשכונה 10,395 תושבים, כאשר צפיפות האוכלוסין הייתה 12,149 נפשות לקמ"ר.
מרבית תושבי השכונה (82.34%) לבנים, ומתגוררים בה גם מיעוטים אסייתים (7.96%) ושחורים (4.89%).
6.34% מתושבי השכונה ממוצא היספני, 18.2% מהתושבים מהגרים שנולדו מחוץ לארצות הברית מהם 41.3% נולדו באירופה, 30.1% באסיה ו-11.1% מאמריקה הלטינית.
עד שנות ה-70 הייתה שכונה טרייבקה שכונת מסחר ותעשייה, ומרבית מבניה היו מבני תעשייה (לופטים).
בשלהי המאה ה-19 וראשית המאה ה-20 הייתה השכונה מרכז של ייצור טקסטיל, ובהתאם לכך מבני השכונה נבנו במקור עבור תעשייה זו.
בשכונה מספר מבנים בעלי חשיבות ארכיטקטונית, ובהם בניין פאוול, שתוכנן על ידי קאררה והייסטינגס ונבנה בשנת 1892; בניין חברת הטלפון של ניו יורק, בניין רחוב וסט 140 הבנוי בסגנון אר דקו והבניין ששימש בעבר את בורסת הסחורות של ניו יורק ברחוב האריסון.
בשכונה ממוקם פתחה המזרחי של מנהרת הולנד, המקשרת בין העיר ניו יורק לניו ג'רזי.
בשכונה נמצא פארק שוק וושינגטון, בו גן משחקים גדול, ובו נערכים אירועים רבים לתושבי השכונה.
כמו כן ממוקמים בשכונה המכללה הקהילתית של רובע מנהטן (המהווה חלק מאוניברסיטת העיר ניו יורק), וכן בית ספר תיכון סטויווסאנט, הידוע בהתמחותו בתחום המדעים.
ג'יימס אדוארד "טריי" הארדי ה-III , הוא אתלט אמריקאי.
הוא פעמיים ברציפות אלוף העולם (ברלין 2009 וטגו 2011) וסגן האלוף האולימפי (לונדון 2012) בקרב עשר.
טריי הארדי נולד בברמינגהאם, אלבמה.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים הארדי שני בשיא אישי חדש של 8,534 נקודות, שיפור לשיאו הקודם שעמד על 8,371 נקודות.
במשחקים עצמם עד לקפיצה במוט, לאחר 6 ענפים, היה הארדי במקום החמישי הכללי עם 6,114 נקודות.
בקפיצה במוט, ענף שבו הוא חזק ביותר, טעה הארדי בבחירה של קפיצתו הראשונה כשהתחיל לקפוץ מגובה של 4.70 מטר וכשל בכל שלושת ניסיונותיו (ולכן לא קיבל כל נקודה), איבד כל סיכוי לזכות במדליה והחליט לפרוש מהתחרות.
התוצאות שקבע באולימפיאדת בייג'ינג 2008:
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בשנת 2009 בברלין, גרמניה זכה הארדי במדליית זהב בקרב 10 בתוצאת השנה בעולם של 8,790 נקודות, לפני ליאונל סוארץ מקובה (8,640 נקודות) ואלכסנדר פוגורלוב מרוסיה (8,548 נקודות).
התוצאות שקבע באליפות העולם 2009:
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בשנת 2011 בטגו, קוריאה הדרומית זכה הארדי במדליית זהב בקרב 10 בתוצאה של 8607 נקודות, לפני בן ארצו אשטון איטון (8505 נקודות) וסוארץ (8501 נקודות).
התוצאות שקבע באליפות העולם 2011:
טרייד אין הוא עסקה שבה חלק מהתשלום עבור המוצר הנרכש ניתן על ידי הקונה במוצר זהה או דומה אך ישן יותר או בעל שווי נמוך יותר, ויתרת התשלום ניתנת בכסף.
עסקאות כאלו מתבצעות בעיקר בתחומי תכשיטים, שטיחים, מוצרי חשמל וכלי רכב, ומטרתן לעודד את הלקוח להסכים לעסקה, אף שיש בידיו מוצר הנותן מענה מסוים לצורך שאותו מספק המוצר המוצע לו.
המוכר אינו זקוק למוצר הישן שהוא מקבל.
לעיתים מבחינתו המוצר הישן חסר ערך ומושלך לאשפה, לעיתים הוא נתרם לצדקה, ולעיתים, כאשר למוצר הישן ערך משמעותי, הוא נמכר לצד שלישי.
עסקאות טרייד אין מתבצעות בשתי דרכים עיקריות:
הנחה המותנית בהחזרת מוצר, למשל "תן מקרר בכל מצב, קבל הנחה של 1,000 שקל ברכישת מקרר שעלותו 8,000 שקל".
זו הנחה שאינה תלויה במצבו המכני של המקרר המוחזר, גילו, ולרוב אף לא אם הוא עובד או לא.
החזר לפי מצבו של המוצר המוחזר, למשל "קבל מחיר מחירון על מכוניתך".
במצב זה למוצר המוחזר יש ערך כספי גם מבחינתו של המוכר, והעסקה היא למעשה עסקת חליפין.
עסקה מסוג זה נפוצה בענף הרכב: סוחרים בענף הרכב מציעים ללקוח לקנות כלי רכב חדש וכחלק מהעסקה יופחת מחיר הרכב הישן ממחיר הרכב החדש, בפעולה זאת חוסכים מהלקוח את חיפוש הקונה בשוק החופשי.
מחיר הרכב הישן נקבע על ידי שמאי על פי קריטריונים כגון שנת ייצור הרכב, המצב המכני, הקילומטרז' שהוא עבר ומספר הבעלים.
טריין היא להקת פופ רוק אמריקאית מסן פרנסיסקו שבקליפורניה.
הלהקה הוקמה בשנת 1993. חברי הלהקה הנוכחיים הם פטריק מונהן (סולן), ג'ימי סטפורד (גיטרה וקולות ליווי) וסקוט אנדרווד (תופים וכלי הקשה).
הלהקה הוקמה בשנת 1994, ומאז הוציאה שישה אלבומי אולפן: Train, אלבום הבכורה, יצא לאור בשנת 1998. Drops of Jupiter, האלבום השני של הלהקה שיצא לאור בשנת 2001. My Private Nation, יצא לאור בשנת 2003. בשנת 2006 יצא האלבום הרביעי של הלהקה, For Me, It's You.
האלבום החמישי של הלהקה, Save Me, San Francisco, יצא לאור בשנת 2009 וכלל את הסינגל המצליח ביותר של הלהקה, Hey, Soul Sister.
בשנת 2012 יצא לאור האלבום השישי של הלהקה, California 37.
אלבום הבכורה של הלהקה הנושא את שמה, Train, יצא לאור ב-24 בפברואר 1998. מן האלבום יצאו שלושה סינגלים: Free, שיצא לאור בשנת 1998. הסינגל השני, Meet Virginia, יצא לאור במאי 1999 ומוקם במקום ה-20 במצעד בילבורד הוט 100 האמריקאי.
הסינגל השלישי מן האלבום, I Am, יצא לאור בשנת 2000. האלבום זכה להצלחה רבה והגיע למעמד אלבום פלטינה בארצות הברית.
ב-20 בפברואר 2001 יצא לאור הסינגל הראשון מאלבום האולפן השני של הלהקה, Drops of Jupiter (Tell Me).
השיר זכה בפרס גראמי לשיר הרוק הטוב ביותר, הגיע למקום הרביעי במצעד הבילבורד הוט 100 ונשאר במצעד מעל לשנה.
בנוסף הגיע השיר למקום הראשון במצעד המבוגרים של בילבורד.
האלבום השני של הלהקה, Drops of Jupiter, יצא לאור ב-27 במרץ 2001. האלבום הגיע למעמד של פלטינה כפולה בארצות הברית ובקנדה.
הסינגל השני מן האלבום, She's on Fire יצא לאור באוקטובר 2001. בשנת 2002 יצא לאור הסינגל השלישי והאחרון מן האלבום, Something More.
האלבום מוקם במקום השישי במצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200 ובמקום השמיני במצעד האלבומים הבריטי.
האלבום השלישי של הלהקה, My Private Nation, יצא לאור ב-3 ביוני 2003. האלבום דורג במקום השישי במצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200. הסינגל הראשון מהאלבום, Calling All Angels, יצא לאור ב-17 ביוני 2003 ודורג במקום ה-19 במצעד הבילבורד הוט 100 ובמקום הראשון במצעד המבוגרים של בילבורד.
הסינגל השני מהאלבום, When I Look to the Sky, יצא לאור בשנת 2004 והגיע למקום ה-74 במצעד בילבורד הוט 100. השיר שימש בטריילר לסרט "Jersey Girl" בשנת 2004. בסיסט הלהקה, צ'ארלי קולין, עזב את הלהקה באוקטובר 2003. בשנת 2004 הופיע בסרט "ספיידרמן 2" שיר של הלהקה שלא נכלל באלבומם, Ordinary.
בשנת 2007 הופיע שוב השיר בסדרה "Heroes" שמשודרת ב-NBC.
הסינגל השלישי מהאלבום, Get to Me, יצא לאור בשנת 2005 ודורג במקום השישי במצעד המבוגרים של בילבורד.
ב-15 בנובמבר 2005 יצא לאור הסינגל הראשון מאלבום האולפן הרביעי של הלהקה, Cab.
האלבום הרביעי של הלהקה, For Me, It's You, יצא לאור ב-31 בינואר 2006. האלבום הגיע למקום העשירי במצעד האלבומים בילבורד 200. הסינגל השני מן האלבום, Give Myself to You, יצא לאור בשנת 2006 והגיע למקום ה-34 במצעד המבוגרים של בילבורד.
באותה השנה יצא גם הסינגל השלישי והאחרון מן האלבום, Am I Reaching You Now.
בשנת 2006 יצאה הלהקה להפסקה זמנית של שלוש שנים.
בזמן ההפסקה הוציא סולן הלהקה פטריק מונהאן אלבום בשם Last of Seven.
האלבום יצא לאור ב-18 בספטמבר 2007.
ב-11 באוגוסט 2009 הוציאה הלהקה את הסינגל Hey, Soul Sister.
השיר היה לסינגל הראשון מאלבום האולפן החמישי של הלהקה ולסינגל הראשון שהוציאה מאז יציאתה להפסקה של שלוש שנים.
הסינגל זכה להצלחה רבה והיה לסינגל המצליח ביותר של הלהקה.
השיר זכה בפרס גראמי, הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים בילבורד הוט 100 ולמקום הראשון ראשון במצעד המבוגרים של הבילבורד.
השיר היה לסינגל הנמכר ביותר בשנת 2010 ב-iTunes.
השיר מכר מעל ל-5.9 מיליון עותקים והגיע למעמד של 5 פלטינות בארצות הברית.
האלבום החמישי של הלהקה, Save Me, San Francisco, יצא לאור ב-27 באוקטובר 2009. הסינגל השני מן האלבום יצא לאור ב-22 ביוני 2010. ב-25 באוקטובר 2010 יצא לאור הסינגל השלישי מן האלבום, Marry Me.
הסינגל הרביעי מהאלבום, Shake Up Christmas, יצא לאור ב-30 בנובמבר 2010. ב-25 באפריל 2011 יצא לאור הסינגל החמישי והאחרון מהאלבום הנושא את שמו, Save Me, San Francisco.
אחד משירי טריין באלבום זה הוא drive by
טרייבון ברומל הוא אצן אמריקאי.
אלוף העולם באולם (פורטלנד 2016) בריצת 60 מטר, בעל שתי מדליות ארד באליפות העולם (בייג'ינג 2015 ויוג'ין 2022) בריצת 100 מטר, שיאן העולם לנוער בריצת 100 מטר, וסגן-אלוף העולם לנוער בריצת 100 מטר.
שיאו האישי הוא 9.76 שניות שקבע בספטמבר 2021.
ברומל נולד בפלורידה, בנם של שירה סנדרס וקשמיר ברומל.
אביו היה שחקן פוטבול בליגת הפוטבול הקנדית ואמו אצנית מצטיינת בתיכון.
דודו של ברומל זיהה את כישרונו והפציר בו להירשם למועדון אתלטיקה.
בנעוריו סבל משברים בשתי ברכיו, בידו ומסדק בירכו, מה שמנע ממנו אימונים לתקופה ממושכת.
בתקופת לימודיו בתיכון היה אתלט ושחקן פוטבול מצטיין, ב-2013 זכה בתואר אתלט השנה של גייטורייד.
במהלך תחרות אליפות דרום-מערב ארצות הברית קבע תוצאה של 9.99 שניות בריצת 100 מטר, שיא תיכונים בארצות הברית.
במשחקים הפאן-אמריקאיים לנוער שהתקיימו ב-2013 בקולומביה זכה במדליית זהב בריצת שליחים 100X4 ובמדליית ארד בריצת 100 מטר.
ב-2014 החל ללמוד באוניברסיטת ביילור בטקסס.
במאי 2014 ניצח בגמר הריצה ל-100 מטר של תחרות ליגת הביג-12 של ה-NCAA, הוא קבע תוצאה של 9.77 שניות בריצת 100 מטר, אך עם רוח גבית מעל המותר.
ב-13 יוני 2014 שבר את שיא העולם לנוער בריצת 100 מטר כשקבע תוצאה של 9.97 שניות במהלך תחרות ביוג'ין.
באליפות העולם לנוער ב-2014 זכה במדליית כסף בריצת 100 מטר לאחר קנדל ויליאמס ובמדליית זהב עם נבחרת השליחים של ארצות הברית בריצת 100X4 מטר.
במבחנים האמריקאיים לקראת אליפות העולם באתלטיקה 2015 סיים שני לאחר טייסון גיי, במהלך המקצים המוקדמים שבר את שיאו האישי וקבע תוצאה של 9.84 שניות.
הוא האמריקאי הצעיר ביותר אי פעם שהעפיל לאליפות העולם.
באליפות העולם סיים שלישי בתוצאה של 9.92 שניות, תוצאה זהה לזו של אנדרה דה גראס ולאחר יוסיין בולט וג'סטין גטלין.
באליפות העולם באתלטיקה באולם 2016 שהתקיימה בפורטלנד זכה במדליית זהב בריצת 60 מטר בשיא אישי של 6.47 שניות.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סבל מפציעה במהלך המקצים המוקדמים וסיים שמיני בריצת הגמר בתוצאה של 10.06 שניות.
לאחר תקופה ארוכה של היעדרות בשל פציעה חזר ברומל להתחרות ב-2020.
ביוני 2021 קבע תוצאה של 9.77 שניות בתחרות בפלורידה.
באולימפיאדת טוקיו לא הצליח להעפיל לגמר לאחר שקבע תוצאה של 10.00 שניות בחצי הגמר.
בספטמבר קבע שיא אישי של 9.76 שניות המדרג אותו שישי בכל הזמנים (יחד עם כריסטיאן קולמן ופרד קרלי).
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ביולי 2022 זכה במדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.88 שניות, אחרי חבריו לנבחרת פרד קרלי (9.86 שניות) ומרווין ברייסי (9.88 שניות).
באליפות העולם באתלטיקה 2025 זכה במדליית זהב עם נבחרת השליחים 4X100 מטר, לאחר שהשתתף בשלב מקצי המוקדמות.
טריי ביירס הוא שחקן אמריקאי.
הוא ידוע בשל גילום דמותו של אנדרה ליון בסדרת הדרמה המצליחה "אימפריה" ברשת Fox.
ביירס נולד בקנזס סיטי, קנזס.
לאחר שנה בתיכון בקנזס סיטי, הוא סיים את לימודיו בתיכון בג'ורג'יה.
לאחר מכן סיים לימודי תעודה בחוג לתיאטרון במכללת אנדרו לאמנויות ולאחר מכן נרשם ללימודי תואר ראשון בתקשורת באוניברסיטת קנזס.
הוא גם למד באקדמיה המוזיקלית והדרמטית האמריקאית בלוס אנג'לס, ולמד לתואר שני בתיאטרון בבית הספר לדרמה של אוניברסיטת ייל.
ב-2011, עשה ביירס את הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה באופרת הסבון של רשת ABC, "כל ילדיי", ואחרי שנה הופיע בדרמת הנוער "90210".
הוא גילם את פעיל זכויות האזרח ג'יימס פורמן בסרט ההיסטורי "סלמה" משנת 2014.
בשנים 2015–2020 גילם את אנדרה ליון, אחת הדמויות הראשיות בסדרת הדרמה המוזיקלית "אימפריה" של רשת פוקס, לצדם של טרנס הווארד וטראג'י פ.
הנסון אשר גילמו את הוריו.
במשך כל שש עונות הסדרה, ביירס גילם את אנדרה ליון, הבן הבכור של משפחת ליון ומנהל הכספים הראשי של "אימפריה בידור", הוא המשכיל היחידי במשפחה שסובל ממהפרעה דו-קוטבית.
על תפקידו בסדרה, ביירס זכה לשבחים ולביקורות טובות ואף קיבל מועמדויות לפרסי בחירת הנוער ולפרסי NAACP Image.
בשנת 2015 התארס לשחקנית גרייס גילי, ששיחקה לצידו ב"אימפריה".
טרַיידנט הוא טיל בליסטי אמריקאי המשוגר מצוללת (SLBM ).
הוא מצויד בראש קרב מסוג MIRV כאשר כל ראש נפץ מסוגל להתביית על מטרה אחרת.
טילי טריידנט נמצאים בשירות ארצות הברית על 14 צוללות מסוג אוהיו (US Navy Ohio-class submarines) ובשירות בריטניה על צוללות ונגארד (Vanguard-class submarines) עם ראשי נפץ בייצור בריטי.
הקבלן הראשי הראשוני של הפרויקט היה לוקהיד מרטין.
בשנת 2019, הכריזה ארצות הברית שתייצר ראשי נפץ גרעיניים "מוחלשים" אשר יורכבו על הטיל הבליסטי.
מקור השם "טריידנט" הוא במיתולוגיה היוונית, שם הוא משמש ככלי הנשק של אל הים, פוסידון.
טריי גאודי הוא עורך דין ופוליטיקאי.
גאודי הוא חבר המפלגה הרפובליקנית וכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז הרביעי של קרוליינה הדרומית.
גאודי נולד בגרינוויל וגדל בספרטנבורג שבקרוליינה הדרומית.
ב-1986 סיים תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת ביילור וב-1989 סיים תואר במשפטים באוניברסיטת קרוליינה הדרומית.
שימש עוזר שופט בבית המשפט לערעורים של קרוליינה הדרומית, לאחר מכן עבד כעורך דין פרטי וב-1994 נבחר לתובע פדרלי.
בשנת 2000 נבחר לפרקליט מדינה בבית המשפט עבור הסבב השביעי בקרוליינה הדרומית וכיהן בתפקיד במשך שש קדנציות.
ב-2010 התמודד בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית למושב המחוז הרביעי של קרוליינה הדרומית בבית הנבחרים של ארצות הברית.
הוא זכה לתמיכת תנועת מסיבת התה וניצח את חבר הקונגרס המכהן בוב אינגליס, ברוב של 70% בסיבוב השני.
לאחר מכן ניצח גם בבחירות הכלליות ברוב של 63% ובינואר 2011 הושבע לחבר הקונגרס.
הוא נבחר לכהונות נוספות ב-2012, ב-2014 וב-2016. במאי 2014 נבחר ליושב ראש ועדת בית הנבחרים לחקירת אירועי מתקפת הטרור בקונסוליה האמריקנית בבנגאזי.
בינואר 2018 הודיע שאין בכוונתו להתמודד לתקופת כהונה נוספת.
בבחירות לנשיאות ב-2016 הביע גאודי תמיכה במרקו רוביו.
לאחר פרישתו מבית הנבחרים, הצטרף משרד עורכי דין וכן החל להשתתף בתוכניות ברשת פוקס, בה הוא מגיש את התוכנית "Sunday Night in America with Trey Gowdy."
טרייאי סנדוויק מו (בנורווגית: Tarjei Sandvik Moe; נולד ב-24 במאי 1999) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון נורווגי, הידוע מתפקידו בתור איסק ולטרסן בסדרת הדרמה הנורווגית לנוער "סקאם" של רשת NRK1.
למד בבית הספר התיכון הרטוויג ניסן באוסלו.
בשנת 2015 התקבל לסדרת הדרמה הנורווגית "סקאם", שם שיחק את התפקיד הראשי של איסק ולטרסן במשך כל ארבע עונות הסדרה, אך קיבל קרדיט כדמות הראשית בעונה השלישית.
ב-2017 היה מועמד לתואר השחקן הטוב ביותר בטקס פרסי תעשיית הטלוויזיה הנורווגית ("Gullruten"), על תפקידו כאיסק ולטרסן.
דמותו איסק גם הייתה מועמדת לפרס הקהל יחד עם דמותו של שותפו לסדרה הנריק הולם.
בשנת 2017 דיבב את אלכס בגרסה הנורווגית לסרט האנימציה "אמוג'י: הסרט".
ביוני 2017, הוכרז כי יגלם את הדמות של דודי בעיבוד נורווגי למחזמר "גריז" שהוקרן בבכורה בינואר 2018. עוד בשנת 2018, הוא קיבל תפקיד לצד השחקנית אנקה פון דר ליפה בסרט "En affære", מותחן ארוטי שבמרכזו מורה מנהלת רומן עם תלמיד.
בספטמבר 2018, התארח בתוכנית האירוח הנורווגית "Senkveld" ונשאל על החלטתו לא לחשוף את נטייתו המינית לציבור.
הוא השיב כי המיניות שלו היא "עניין פרטי" והרחיב עוד יותר: "בן אדם הוא הרבה יותר מהנטייה המינית שלו.
אני לא רוצה שיהיו כותרות גדולות ש'הוא הטרו' או 'שהוא גיי' או משהו כזה.
אני שחקן, זה מה שאני.
אז בזה אני מנסה להתמקד, ובגלל זה לא חשוב לי לשים דגש על האם אני אוהב בנים או בנות".
+שנהסרטתפקידהערות2017אמוג'י: הסרטאלכסדיבוב נורווגי2018En affæreמרקוס2020Gledelig Julפיטר2022Forbannelsenאוסקר
+שנהסדרהתפקידהערות2015 - 2017סקאםאיסק ולטרסןתפקיד ראשי (4 עונות); 35 פרקים2017Melkמתבגרפרק: "#1.8"2019Skitten Snøניקולסתפקיד ראשי; 8 פרקים2021Maxitaxi Driverג'ואהנס3 פרקים
אלפונסו קלארק "טריי" ברק השלישי הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הרכז בקבוצת אוקלהומה סיטי ת'אנדר מליגת ה-NBA.
ברק נולד וגדל בעיר קולומבוס שבאוהיו.
בילדותו התחבר עם שחקן ה-NBA לעתיד ג'ארד סאלינג'ר, ושיחק עמו בקבוצת הכדורסל של "תיכון נורת'לנד" אותה אימן אביו של סאלינג'ר.
בשנת 2009 זכה עם קבוצתו באליפות התיכונים של מדינת אוהיו, ובשנתו האחרונה בתיכון קלע 23.6 נקודות בממוצע למשחק וזכה בתואר זכה התיכונים המצטיין של אוהיו ("Ohio Mr.
בשנת 2011 החל ללמוד ולשחק באוניברסיטת מישיגן, בה שיתף פעולה עם שחקני ה-NBA לעתיד טים הארדוויי, גלן רובינסון, קאריס לוורט, ניק סטאוסקאס ומיץ' מקגרי.
בעונתו השנייה קלע 18.6 נקודות ומסר 6.7 אסיסטים בממוצע למשחק, והוביל את מישיגן עד שלב גמר אליפות המכללות, בו הפסידה לאוניברסיטת לואיוול בתוצאה 76–82, על אף תצוגה מצוינת של ברק שקלע 24 נקודות.
בסיום עונתו השנייה והאחרונה במכללות זכה בפרס נייסמית' ובפרס ג'ון אר.
וודן, המוענקים לשחקן המצטיין בליגת המכללות כולה.
ברק נבחר בבחירה התשיעית של דראפט ה-NBA לשנת 2013 על ידי מינסוטה טימברוולבס, ומיד הועבר בטרייד ליוטה ג'אז בתמורה לגורג'י ג'נג ושבאז מוחמד.
בסוף-שבוע האולסטאר 2014 זכה ברק באתגר הכישורים, במשותף עם דמיאן לילארד.
לאורך עונת הרוקי שלו קלע 12.8 נקודות למשחק כרכז הפותח של הג'אז, וזכה 3 פעמים בתואר רוקי החודש באזור המערבי.
במשחק האחרון של אותה עונה קלע שיא עונתי של 32 נקודות בניצחון קבוצתו מול הטימברוולבס.
בסיום העונה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה וסיים במקום השלישי בהצבעות לתואר רוקי העונה, אחרי מייקל קרטר-ויליאמס וויקטור אולדיפו.
במהלך עונתו השנייה איבד את מקומו בחמישייה הפותחת לרוקי דנטה אקסום, ובעונה העוקבת שימש כמחליפו של הרוקי ראול נטו.
לקראת עונת , לאחר 3 עונות ביוטה, נשלח בטרייד לוושינגטון ויזארדס בתמורה לבחירת דראפט עתידית.
בעונה זו השתתף לראשונה בפלייאוף ה-NBA, אך מיעט לקבל דקות משחק ושותף בשלושה בלבד מתוך 13 משחקי הפלייאוף של קבוצתו.
באוקטובר 2017 חתם ברק בניו יורק ניקס, אשר שחררה אותו כעבור שלושה ימים.
כשבוע לאחר מכן חתם בקבוצת הבת של ניו יורק מליגת הפיתוח, וסטצ'סטר ניקס, במדיה שיחק במשך כשלושה חודשים.
כבר במשחקו השני בקבוצה קבע שיא מועדון כשקלע 43 נקודות מול דלאוור 87', וב-26 המשחקים בהם שותף בליגת הפיתוח קלע ממוצע של 26.6 נקודות למשחק.
בשל היכולת הגבוהה שהציג בווסטצ'סטר, החתימה אותו ניו יורק ניקס ב-14 בינואר 2018 על חוזה עד סוף עונת .
במשחק מול שארלוט הורנטס ב-26 במרץ 2018 קלע שיא קריירה ב-NBA של 42 נקודות.
באמצע עונת הועבר בטרייד יחד עם קורטני לי, קריסטפס פורזינגיס וטים הארדוויי הבן לדאלאס מאבריקס, תמורת דניס סמית', דיאנדרה ג'ורדן, וסלי מת'יוז ושתי בחירות דראפט עתידיות בסיבוב הראשון.
לקראת עונת חתם ברק על חוזה בפילדלפיה 76'.
בפברואר 2020, לאחר 25 משחקים בלבד, שוחרר מהקבוצה.
ביולי 2020 חתם על חוזה בדאלאס מאבריקס.
ביוני 2022 הועבר בטרייד ליוסטון רוקטס.
בספטמבר 2022 הועבר בטרייד בפעם השנייה לאוקלהומה סיטי ת'אנדר.
רייפורד טריי יאנג הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת וושינגטון ויזארדס מליגת ה-NBA.
יכולתו הגבוהה ברגעים מכריעים במשחק הקנתה לו את הכינוי "Ice Trae".
יאנג נולד בעיר לאבק שבטקסס ובבגרותו למד בתיכון נורמן שבאוקלהומה.
בשנתו השלישית בתיכון קלע 43.2 נקודות בממוצע למשחק עבור קבוצת בית ספרו, ובשנתו האחרונה שיפר את תפוקתו ל-44 נקודות למשחק.
בשתי העונות זכה בתואר שחקן התיכונים המצטיין של אוקלהומה, ובסיום לימודיו נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן המציג את שחקני התיכונים המצטיינים בארצות הברית.
בשנת 2017 החל ללמוד באוניברסיטת אוקלהומה, והפך במהרה לאחד משחקני המכללות הבולטים בארצות הברית.
ב-19 בדצמבר השווה את שיא ליגת המכללות כשמסר 22 אסיסטים בניצחון קבוצתו מול אוניברסיטת נורת'ווסטרן.
בעונתו היחידה באוקלהומה הפך יאנג לשחקן הראשון אי פעם שמוביל את כל שחקני ליגת המכללות בממוצעי נקודות למשחק (27.4) ואסיסטים למשחק (8.7) באותה עונה, ובסיום העונה נבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות.
על אף יכולתו הגבוהה של יאנג אכזבה קבוצתו כשהודחה כבר בסיבוב הראשון של טורניר אליפות המכללות.
במרץ 2018 הודיע יאנג על כוונתו לוותר על שלוש שנות לימודיו הנותרות באוניברסיטה, ולהעמיד את עצמו לבחירה בדראפט הNBA באותה תקופה זכה יאנג להשוואות רבות לשחקן ה-NBA סטפן קרי, בשל סגנון משחקו ויכולות הקליעה שלו.
בדראפט ה-NBA 2018 נבחר יאנג על ידי דאלאס מאבריקס בבחירה החמישית, ומיד נשלח בטרייד לאטלנטה הוקס, יחד עם בחירת דראפט עתידית, בתמורה ללוקה דונצ'יץ'.
ב-1 במרץ 2019 קלע יאנג שיא קריירה של 49 נקודות במשחק שנגרר לארבע הארכות מול שיקגו בולס.
לאורך עונת הרוקי קלע 19.1 נקודות ומסר 8.1 אסיסטים בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה.
בעונתו השנייה ב-NBA נבחר להשתתף במשחק האולסטאר, כשחקן חמישייה ב"נבחרת המזרח".
ב-20 בפברואר 2020 שבר את שיאו האישי, כאשר קלע 50 נקודות בניצחון קבוצתו מול מיאמי היט.
לאורך אותה עונה קלע 29.6 נקודות ומסר 9.3 אסיסטים בממוצע למשחק.
ההוקס הפסידו בסדרה 4-2 לאחר שבמשחק השלישי במצב 1-1 בין הקבוצות נפצע יאנג כאשר נתקל בשופט הקו וסובב את קרסולו.
בעונת 21/22 נבחר בפעם השנייה בקריירה למשחק האולסטאר לקבוצה של קווין דוראנט.
ב-4 בינואר שבר יאנג את שיא הקריירה שלו שסיים עם 56 נקודות והוסיף להם גם 14 אסיסטים בהפסד קבוצתו לפורטלנד טרייל בלייזרס.
בעונת 2023/2024, נבחר יאנג בפעם השלישית למשחק האולסטאר, כאשר הוא מחליף את ג'וליוס רנדל הפצוע.
ב8 בינואר 2026 עבר לוושינגטון ויזארדס.
טריי אנתוני ליילס הוא כדורסלן קנדי, בעל אזרחות אמריקאית, המשחק בקבוצת ריאל מדריד מליגת העל הספרדית והיורוליג, בעמדת הפאוור פורוורד.
ליילס נולד בעיר ססקטון שבססקצ'ואן, קנדה, ולקראת לימודיו התיכוניים עבר לאינדיאנפוליס שבאינדיאנה, ארצות הברית.
בעונתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של "תיכון ארסנל טק" קלע 23.7 נקודות בממוצע למשחק, והוביל אותה לזכייה באליפות התיכונים של אינדיאנה.
במשחק הגמר מול "תיכון לייק סנטרל" קלע ליילס 16 נקודות והוריד 12 ריבאונדים.
בסיום אותה עונה נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, וזכה בתואר שחקן התיכונים המצטיין של אינדיאנה (Indiana Mr.
בשנת 2014 החל ללמוד באוניברסיטת קנטקי, והצטרף לקבוצת הכדורסל שלה יחד עם ה קארל-אנתוני טאונס, דווין בוקר וטיילר יוליס.
הקבוצה, אשר מנתה תשעה שחקני NBA לעתיד, העפילה לפיינל פור טורניר אליפות המכללות עם מאזן מושלם 38–0, אך במשחק חצי הגמר הפסידה במפתיע מול אוניברסיטת ויסקונסין בתוצאה 64–71. כבר בסיום עונתו הראשונה בקנטקי עזב את האוניברסיטה לטובת התמודדות בדראפט ה-NBA, לצד אנתוני-טאונס ובוקר.
בעונתו היחידה בליגת המכללות קלע 8.7 נקודות והוריד 5.2 ריבאונדים בממוצע למשחק.
בדראפט ה-NBA 2015 נבחר ליילס על ידי יוטה ג'אז, בבחירה ה-12. בעונת סייע לג'אז להעפיל לפלייאוף ה-NBA לראשונה מזה 5 עונות.
בשתי עונותיו ביוטה העמיד ממוצעים של 6.1 נקודות ו-3.5 ריבאונדים למשחק, לרוב כשחקן ספסל.
בערב דראפט 2017 הועבר ליילס יחד עם טיילר ליידון (הבחירה ה-24) בטרייד לדנוור נאגטס, בתמורה לדונובן מיטשל (הבחירה ה-13).
ב-5 בינואר 2018 קלע שיא קריירה של 26 נקודות במשחק מול קבוצתו לשעבר – יוטה ג'אז.
בשתי עונותיו בדנוור שימש כשחקן ספסל, ורשם ממוצעים כוללים של 9.3 נקודות ו-4.3 ריבאונדים למשחק.
לקראת עונת חתם ליילס בסן אנטוניו ספרס על חוזה לשנתיים בסך כ-11 מיליון דולר.
באוגוסט 2021 חתם ליילס על חוזה בדטרויט פיסטונס.
בינואר 2022 חתם ליילס על חוזה בסקרמנטו קינגס.
טריי פנג'וי היא במאית וידאו קליפים אמריקאית, שמביימת קליפים לשירי קאנטרי בעיקר.
פנג'וי ביימה למעלה מ-150 קליפים.
הם הופיעו ב-CMT, VH1, GAC, רשת נאשוויל, CMT קנדה ו-MTV.
היא האישה הראשונה שזכתה בפרס האגודה למוזיקת קאנטרי לקליפ השנה, ועד היום האישה היחידה שזכתה בפרס פעמיים ואחת משני האנשים שזכו בפרס שלוש פעמים.
לאורך השנים, פנג'וי זכתה להצלחה הן מסחרית והן בפרסי הטקסים השונים.
היא הייתה מועמדת מספר פעמים בטקס פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי, האקדמיה למוזיקת קאנטרי, פרסי המוזיקה של בילבורד ופרסי פרסי CMT ו-פרסי MTV.
בנוסף, היא ביימה קליפים לאמנים מחוץ לארצות הברית.
היא הייתה אחראית על בימוי הקליפ של הלהיט "Whole Again" של אטומיק קיטן, שכבש 30 פסגות מצעדים ברחבי העולם.
להלן רשימה חלקית של הקליפים שביימה.
בסך הכול, ביימה 212 קליפים למיטב אמני הקאנטרי המצליחים ביותר בארצות הברית כדוגמת טיילור סוויפט, דולי פרטון, מרטינה מק'ברייד ומירנדה למברט.
הווארד סמואל "טריי" תומפקינס השלישי הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הפאוור פורוורד.
בזמן לימודיו של תומפקינס בבית הספר תיכון ווסלין בפיצ'טריי קורנר, בג'ורג'יה.
במהלך לימודיו התקבל תומפקינס לאקדמית הכדורסל אוהק הייל (Oak Hill) את עונתו הראשונה סיים בממוצעים גבוהים שהשתפרו בשנה שלאחר מכן וקבוצת זכתה בטורניר הארצי של ה-AAU לקבוצות עד גיל 16. בחודש מאי 2007 התקבל לקבוצת המכללות של אוניברסיטת ג'ורג'יה מליגת ה-NCAA.
תומפקינס נרשם לדראפט ה-NBA ונבחר בסיבוב השני במקום ה-37 על ידי קבוצת לוס אנג'לס קליפרס, בעונתו הראשונה רשם ממוצע של 2.4 נקודות וריבאונד אחד ב24 משחקים בהם שותף.
בקיץ 2012 במהלך ליגת הקיץ של ה-NBA סבל משבר בברכו השמאלית פציעה שהשביתה אותו מכל פעילות למשך שנתיים.
ולכן הקליפרס נאלצו לוותר עליו ושחררו אותו רשמית במרץ 2013.
בתאריך ה-4 באוגוסט 2014 חתם תומפקינס על חוזה לעונה אחת בקבוצה הרוסית ניז'ני נובגורוד.
ב-6 בנובמבר רשם את הדאבל דאבל הראשון שלו ביורוליג מול אנאדולו אפס הטורקית כשקלע 14 נקודות לצד 10 ריבאונדים, שיא אותו שבר במשחק מול דינמו סאסארי האיטלקית עם 13 נקודות לצד 15 ריבאונדים שסייעו לקבוצתו לסיים במקום הרביעי בבית המוקדם ולהעפיל לשלב הטופ-16.
במשחק הראשון בשלב הטופ-16 מול אוניקאחה מאלגה ספרדית רשם שיא עונתי אישי של 27 נקודות ו-13 ריבאונדים.
בליגה המקומית, ליגת ה-VTB הודחה קבוצתו בשלב חצי בגמר מול צסק"א מוסקבה אף על פי שרשם עונה מוצלחת מבחינה אישית.
ב-26 באוגוסט 2015 חתם תומפקינס לשלוש עונות בקבוצה הספרדית, ריאל מדריד.
ובתאריך 16 ביולי 2016 החליטו בריאל מדריד להאריך לתומפקינס את החוזה בשנתיים נוספות.
ב-20 במאי 2018 זכה עם ריאל מדריד בתואר אליפות היורליג.
ב-6 ביולי 2018 הוארך חוזהו בשנתיים נוספות.
ב-12 במרץ 2020 אובחן כחולה בנגיף הקורונה.
ב-9 ביוני האריך את חוזהו פעם נוספת בשלוש עונות.
ג'וזף אלברט "טרי" הולינגסוורת' השלישי הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס התשיעי של מדינת אינדיאנה בשנים 2023-2017. מחוז הבחירה שייצג מצוי בדרום-מרכז המדינה, ומשתרע מהפרברים הדרומיים של אינדיאנפוליס לצד הצד האינדיאני של מטרופולין לואיוויל.
העיר הגדולה ביותר במחוז היא בלומינגטון, בית אוניברסיטת אינדיאנה.
הוא חבר המפלגה הרפובליקנית, ועם הון הנאמד בכ-50.1 מיליון דולר אמריקני, הוא היה חבר הקונגרס ה-12 האמיד ביותר.
הולינגסוורת' נולד בקלינטון, מושב המחוז במחוז אנדרסון שבטנסי.
הוא למד בבית הספר התיכון וב בנוקסוויל ובאוניברסיטת פנסילבניה, שם השלים את לימודיו בבית הספר וורטון.
בתום לימודיו בוורטון, ייסד הולינגסוורת את "הולינגסוורת' קפיטל פרטנרס" בצוותא עם אביו, ג'ו הולינגסוורת הבן.
החברה התמחתה בבניית אתרי ייצור ישנים והחזרתם לפעילות.
הוא גם הקים מחדש חברה לייצור אלומיניום.
באוקטובר 2015, לקראת בחירות 2016, הכריז הולינגסוורת' על התמודדותו אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס התשיעי של אינדיאנה.
נציג המחוז המכהן טוד אנג עזב את בית הנבחרים לטובת מסע הבחירות שלו אל הסנאט של ארצות הברית.
הולינגסוורת' ניצח בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית אחרי שגבר על גרג זולר, התובע הכללי של אינדיאנה, וחברי הסנאט המדינתי ארין הוצ'ין וברנט וולץ עם 34% מהקולות.
ביום הבחירות הכלליות ניצב בפני שלי יוזר, מועמדת המפלגה הדמוקרטית, אותה ניצח עם כ-54% מקולות הבוחרים.
הולינגסוורת' מימן בעצמו את התמודדותו בבחירות המקדימות ותרם למטה הבחירות שלו 3.1 מיליון דולר אמריקני.
עם התכנסות הקונגרס ה-115 של ארצות הברית בראשית ינואר 2017 הולינגסוורת' הושבע לתפקידו בבית הנבחרים.
הולינגסוורת' הבטיח לכהן בבית הנבחרים לא יותר משמונה שנים, שהן ארבע תקופות כהונה.
רפורמה ברשות המבצעת של ארצות הברית, לרבות החלת הגבלות כהונה לחברי הקונגרס, הייתה עבורו בראש מעייניו.
בקונגרס ה-115 ובקונגרס ה-116 הציג הולינגסוורת' החלטה לתיקון חוקת ארצות הברית כך שיוטלו הגבלות כהונה על חברי הקונגרס.
בראשית כהונתו הצביע בעד "חוק קיצוצי המיסים והעבודות" של ממשל הנשיא דונלד טראמפ.
הוא מתנגד להפלות, וכפועל יוצא תומך בקטיעת המימון הפדרלי לארגון "הורות מתוכננת".
הוא תומך בביטול חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה.
ב-27 ביוני 2019 הצביע בעד מימון בן 4.6 מיליארד דולר להרחבת גבול ארצות הברית–מקסיקו.
הולינגסוורת' הצביע בעד שלוש החלטות של בית הנבחרים אשר הביעו את מורת רוחו של הקונגרס מעסקאות הנשק של ממשל טראמפ עם איחוד האמירויות הערביות וערב הסעודית.
בשם דבקותו באמונתו כי יש לטהר את הפוליטיקה של ארצות הברית מפוליטיקאים קרייריסטים, הודיע הולינגסוורת' ב-12 בינואר 2022 על פרישתו מבית הנבחרים האמריקאי, וכהונתו נחתמה בראשית ינואר 2023.
קנת' "טריי" מרפי השלישי הוא כדורסלן אמריקאי, שמשחק בקבוצת ניו אורלינס פליקנס מליגת ה-NBA, בעמדת הסמול פורוורד.
מרפי נולד בדרהאם שבקרוליינה הצפונית, ובנעוריו למד בעיר קרי הסמוכה.
בשנת 2018 החל ללמוד באוניברסיטת רייס שביוסטון, טקסס, ובשתי עונותיו בקבוצת הכדורסל שלה קלע 10.9 נקודות בממוצע למשחק.
בשנת 2020 עבר לאוניברסיטת וירג'יניה, והצטרף לקבוצתה – "וירג'יניה קאבלירס".
בעונתו היחידה במדיה קלע 11.3 נקודות למשחק, באחוזי קליעה מצוינים מכל הטווחים; 50.3% מהשדה, 43.3% מהשלוש ו-92.7% מהעונשין.
בסיום אותה עונה עזב את האוניברסיטה, לטובת התמודדות לבחירה בדראפט ה-NBA.
בדראפט ה-NBA 2021 נבחר מרפי בבחירה ה-17 על ידי ממפיס גריזליס, ומיד הועבר בטרייד לניו אורלינס פליקנס.
טריי קנינגהם הוא אתלט אמריקאי, סגן אלוף העולם (יוג'ין 2022) בריצת 110 מטר משוכות.
קנינגהם נולד בווינפילד שבאלבמה, ארצות הברית.
סגן אלוף העולם בריצת 110 מטר משוכות
באליפות העולם שנערכה בשנת 2022 ביוג'ין שבארצות הברית זכה קנינגהם במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.08 שניות, אחרי בן ארצו גרנט הולוואי שזכה במדליית זהב (13.03 שניות) ולפני אסייר מרטינס מספרד שזכה במדליית ארד (13.17 שניות).
טריילור אליזבת הווארד היא שחקנית אמריקאית.
היא ידועה בעיקר בזכות תפקידה כנטלי טיגר בסדרת הטלוויזיה "מונק" של רשת USA בה שיחקה מ-2005 עד 2009. היא גם שיחקה בסיטקום "בוסטון קומון" (1996–1997) ו"שני בחורים ונערה" (1998–2001), בקולנוע השתתפה ב"עבודה מלוכלכת" (1998), "אני, עצמי ואיירין" (2000), ו"המסכה חוזרת" (2005).
בשנת 2023 חזרה לתפקידה כנטלי טיגר בסרט התיק האחרון של מר מונק: הסרט.
טריילור אליזבת הווארד נולדה ב-14 ביוני 1966 באורלנדו, פלורידה, לפגי (לבית טריילור) ולרוברט מ.
הווארד, ג'וניור היא האמצעית מבין שלושה ילדים, עם אח גדול, ג'ון.
ר' הווארד, ואח צעיר ממנה.
היא למדה בבית הספר לייק היילנד, ועבדה ב-סיוורלד אורלנדו כנערה.