tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ביום שבת, בשעה 5 בבוקר חודשה האש משני צידי השכונה – מצד ליפתא ומצד בית חנינה על ידי כ-100 תוקפים מצוידים ברובים.
המגינים נתנו לתוקפים להתקרב עד לטווח של כ-300 מטרים ואז החל קרב יריות שהתקיים עד 11 בבוקר.
צלפים ערבים המטירו אש על הרחוב הראשי של השכונה.
במהלך השבת, ה-24 באוגוסט, התברר כי השכונה היא נקודת מפתח לשאר השכונות העבריות הסמוכות - מאה שערים, בית ישראל והבוכרים ולכן תקפו הערבים את המקום בצורה חזקה.
בשעה -2 בצהרי שבת, דיוחו תושבים משכונת הבוכרים על התארגנות של כ-300 תוקפים שמתכוונים להתקיף את סנהדריה.
מגיני המקום ביקשו תגבורת של כ-20 מגינים, 10 רובים ומכונת ירייה אולם תגבורת כזו לא הגיעה.
על הגנת המקום הופקד בשלב זה קורפורל יהודי, ונוספו עוד שני מגינים חמושים.
נוכח העדר התגברות חשבו חלק מהתושבים לעזוב אולם לבסוף הוחלט להמשיך להגן על השכונה ונוספו עוד כ-5 מגינים לא חמושים.
במוצעי שבת בתשע בערב תפס כוח של ההגנה עמדות על ההר ליד משתלה שהייתה במקום.
ב-10 הגיע למקום סרג'נט יהודי בשם בן זאב ועוד 4 רוכבים ביניהם שני יהודים.
בואם עודד את מגיני המקום.
ב-10:30 החלה מתקפה של המון ערבי שנע לעבר השכונה.
החל קרב יריות נוסף שנמשך במשך כ-3 שעות עד 1 בלילה.
ביום ראשון בבוקר (25 באוגוסט) הגיע סרג'נט של המשטרה הבריטית וירד לעמק מתחת לשכונה, ובשובו דיווח כי יש בו הרוגים רבים.
מתקפה ערבית נוספת על השכונה התקיימה ב-10 בבוקר אך היא נהדפה בקרב שנמשך חצי שעה.
לפנות ערב יצאו מספר מגינים לסיור בסביבה וחזרו כולם עד ליום ב' בצהריים.
מיום ב' ועד יום ד' היו חילופי יריות בודדים.
ביום רביעי בלילה, לאחר קרבות הגנה של 6 ימים, הגיע למקום כוח של 7 חיילים של הצבא הבריטי עם מכונת ירייה.
מתקפות על השכונות רוממה, נחלת ציון ושערי צדק
ביום שישי בשעה ארבע התנפלו ערבים מהכפר ליפתא על השכונות רוממה, נחלת ציון ושערי צדק, ירו עליהם וזרקו אבנים.
מתקפות על בית הכרם, בית וגן וגבעת שאול
תושבי הכפר דיר יאסין תקפו את השכונות היהודיות בית הכרם בית וגן וגבעת שאול שנמצאו מדרום מזרחית לכפר.
ביום שישי, 23 באוגוסט, בשעה 2 בצהרים נורו יריות ממספר כיוונים על בית הכרם.
בשעה שתיים וחצי קבוצה של כ-30–40 ערבים מדיר יאסין התכוונו להתנפל על בית הכרם ומגיני השכונה ירו לכיוונם מבלי לפגוע בהם.
היו יריות מכיוון גבעת שאול אבל לא נכנסו ערבים אל בית הכרם עצמה.
הפורעים הרסו בתים בתלפיות והשתלטו על רמת רחל.
מאורת הדרקון הוא סדרת משחקי וידאו שנוצרו על ידי ריק דייר .
המשחק הראשון בסדרה פותח במקור כמכונת ארקייד על ידי חברת Cinematronics ויצא במקור לאולמות הארקייד במהלך 1983. המשחק היה מבוסס על טכנולוגיית לייזר דיסק, והכיל גרפיקה יוצאת דופן בהשוואה למשחקי וידאו אחרים שיצאו לשווקים באותה התקופה.
לאורך השנים פותחו גרסאות שונות של המשחק למספר פלטפורמות אחרות, אף על פי כן, מכיוון שבאותה התקופה שום טכנולוגיה שהייתה זמינה לשימוש ביתי לא יכלה להכיל תוכן באיכות של סרטי לייזרדיסק, יצאו בפועל גרסאות עם תוכן באיכות נמוכה בהרבה לפלטפורמות האחרות.
משחק ההמשך "Dragon's Lair II: Time Warp" פותח עוד במהלך 1984 אך יצא לאולמות הארקייד רק ב-1991. בעוד שהגרפיקה של משחק ההמשך זכתה לשבחים, האינטראקטיביות שלו הייתה מיושנת בהשוואה לדור החדש של משחקי הארקייד ובשל כך הוא לא הצליח להפוך לפופולרי כמו המשחק המקורי בזיכיון.
שני המשחקים המרכזיים בזיכיון נחשבים למשחקים קלאסיים אשר זוכים לעיתים רבות לגרסאות מחודשות בדורות החדשים של קונסולות המשחקים.
בעקבות ההצלחה של המשחקים נוצרה גם סדרת אנימציה של "מאורת הדרקון" ששודרה במקור ברשת ABC בשנת 1984 וכמו כן הופקה גם סדרת קומיקס של "מאורת הדרקון" שפורסמה במקור בשנת 2003.
בשנת 1989 יצר רנדי לינדן גרסה של המשחק עבור מחשבי Amiga.
במשחקים השחקן מסוגלים לשלוט על ארבעה לחצנים - למעלה, למטה, שמאלה, ימינה ולחצן ההתקפה.
במהלך המשחק השחקן צריך להגיב להנחיות שמופיעות על המסך אשר בתגובה מציגים את סצנת האנימציה הבאה במשחק או את סצנת האנימציה שמוצגת כאשר השחקן נהרג והמשחק נגמר.
כאשר משחקים בכל אחד מהמשחקים בזיכיון מבלי למות המשחק אמור להימשך בסביבות 12 דקות בלבד.
בסך הכל כל המשחקים בזיכיון מכילים בסביבות 22 דקות של תוכן, אשר הם 50,000 פריימים של אנימציה שהופקה מבעוד מועד, כולל מספר סצנות בהם הגיבור נהרג, ומספר סצנת המוצגות בתרחיש בו המשחק מסתיים מבעוד מועד.
דירק הנועז - הגיבור הראשי בסדרת המשחקים.
דירק הוא אביר, אשר לובש שריון וחמוש בחרב, והוא האדם היחיד שמסוגל להציל את הנסיכה דפני מהדרקון האימתני סינג.
במשחקים דירק צריך להתמודד עם אתגרים מסוכנים רבים.
בשני המשחקים הראשונים מדובב את הדמות דן מולינה.
הנסיכה דפני - הדרקון סינג נוהג לחטוף את הנסיכה דפני ודירק הנועז נאלץ תמיד להציל את הנסיכה.
סינג הדרקון - אנטגוניסט הראשי בסדרת המשחקים שחוטף את הנסיכה דפני.
בעקבות ההצלחה של המשחק הראשון בזיכיון נוצרה בהמשך סדרת טלוויזיה מצוירת המבוססת על עלילת המשחק שכללה 13 פרקים בני חצי שעה.
הסדרה שודרה במקור ברשת ABC מ-8 בספטמבר 1984 עד 27 באפריל 1985.
בשנת 2003 חברת CrossGen הפיקה ופרסמה סדרת קומיקס המבוססת על המשחק אשר שילבה גם אלמנטים מהעיבוד הטלוויזיוני של המשחק.
מאות בונים הוא סרט קומדיה סלפסטיק עצמאי אמריקאי משנת 2022, שבויים על ידי מייק צ'סליק בבכורת הבימוי העלילתי שלו, ונכתב על ידי צ'סליק וריילנד טיוז.
בסרט, שצולם בשחור-לבן, מככב טיוז בתפקיד מייצר אפלג'ק בשם ז'אן קיאק, אשר בניסיונו לזכות בידה של בת סוחר, מסתבך בעימות עם בונים.
הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל "פנטסטיק פסט" ב־29 בספטמבר 2022, וזכה לשבחים ביקורתיים ולעיטורים רבים.
גופי תקשורת שונים כללו את הסרט ברשימות הסרטים הטובים של השנה.
צ'סליק וטיוז דחו הצעות הפצה שנעשו להם בשל לוחות הפצה מוגבלים, והפיצו את הסרט בעצמם; הרצתו הקולנועית הניבה מעל מיליון דולר.
הסרט יצא לצפייה בשירותי וידאו ב־15 באפריל 2024.
בונים חודרים למטע של מזקק תפוחים מהמאה ה־19 בשם ז'אן קיאק, ואוכלים את קורות התמיכה של שני חביות הענק שלו.
אחת מהן מתגלגלת הרחק כשז'אן השיכור לא שם לב, והשנייה מתגלגלת לעבר ביתו, מתפוצצת, הורסת את המטע ומעיפה את ז'אן מחוסר הכרה.
ז'אן מתעורר בחורף ונכשל שוב ושוב בניסיון לצוד מזון.
הוא מוצא קבוצת בונים שאוספת בולי עץ לבניית מבנה ותוקף זוג מהם, אך חוטף מהם מכות.
הוא מצליח לתפוס דגים על ידי כך שגורם לאצבעותיו לדמם ומשתמש בהן כפיתיון.
כשהוא מוכר את הדגים לסוחר מקומי, הוא שם לב שלוכד פרוות מרוויח רווח נאה.
ז'אן קונה סכין וחותך את חולצתו לחבלים.
הוא צד ארנבים ומבין שהם משתמשים במערכת מנהרות.
הוא מתקין חבל ביציאה ומפתה אותם אל המלכודת, אך דביבונים גונבים לו את השלל.
הוא חותך את מכנסיו כדי לתלות את הארנבים באוויר, מחוץ להישג ידם של הדביבונים.
ז'אן תופס דביבון ונתקל בלוכד פרוות אינדיאני, שמחליף עמו נעלי שלג בתמורה לסכין.
בתו של הסוחר מפשיטה את הדביבון ומשתמשת בפרוותו להכנת בגד לז'אן.
ז'אן שובר את רגלו כשנופל לבור שטמן לוכד הפרוות הראשי, שמציל אותו ולוקח אותו תחת חסותו.
זאבים מתחילים להרוג את כלבי לוכד הפרוות, וכשהלהקה תוקפת במלואה, לוכד הפרוות נותן לז'אן את מדריך המלכודות שלו לפני שנהרג.
ז'אן מוחק את התוכן ומתחיל מדריך משלו, כשהוא משתלט על הסביבה ומוצא שיטות יצירתיות ללכידת חיות, מוכר אותן לסוחר ומחליף אותן בציוד טוב יותר מהאינדיאני.
הוא ובתו של הסוחר מפתחים רגשות זה לזה, אך הסוחר דורש מאות בונים כדי להסכים לנישואין.
זוג בונים שמחקה את שרלוק הולמס וד"ר ווטסון מתחיל לחקור את המלכודות של ז'אן.
ז'אן מגלה שהזאבים באזור אגרו את אוסף נבלות הבונים של לוכד הפרוות הראשי.
כשרש"ל (שרלוק-ווטסון) מדווחים על כך לבונים שבנו סכר ענק, הם שולחים כוח גדול נגד ז'אן.
הוא מפתה אותם למערת הזאבים וחוסם את הכניסה בעזרת נטיפי קרח, מה שמוביל לטבח.
הוא מביא את הגופות לבקתה של הסוחר, אך מגלה שזו רק תפאורת קרטון שבנו רש"ל שלקחו את הגופות לקבורה.
ז'אן מתגנב לסכר, אך נתפס ונשפט על רצח בונים.
הוא נמצא אשם ונגזר עליו להיעשות למעיל פרווה – אותו גורל שקרה ללוכד הראשי.
ז'אן מצליח להשתחרר, נלחם בקבוצת הבונים שרצתה להורגו, ומגלה שהם בונים רקטה מאחת החביות שלו.
בטעות הוא מפעיל את הרקטה עם בונה בפנים, והיא מתרסקת בכיוון הלא נכון, שוברת את הסכר וגורמת לשיטפון שיוצר את מפרץ גרין ביי.
ז'אן גולל את ערימת גופות הבונים לכדור שלג ענק שהוא רוכב עליו, בעוד הבונים מטפסים זה על זה ויוצרים דמות ענקית שרודפת אחריו.
לוכד הפרוות האינדיאני יורה חץ עם חבל שתופס את הרקטה, משגר אותה לעבר הבונים ומשמיד את הדמות.
כדור השלג עם מאות פרוות הבונים עוצר ליד בקתת הסוחר, וז'אן זוכה לשאת את בתו לאישה.
ריילנד טיוס – ז'אן קיאק
וס טנק – לוכד הפרוות הראשי
לואיס ריקו – לוכד הפרוות האינדיאני
מייק צ'סליק וריילנד טיוס, יוצרי הסרט, נפגשו בתיכון Whitefish Bay והחלו לשתף פעולה ביצירת סרטים.
בשנת 2018 יצרו את הסרט העצמאי "Lake Michigan Monster" בתקציב של 7,000 דולר.
את הרעיון ל־Hundreds of Beavers הגו באוקטובר 2018 בפאב במילווקי, בתחילה כפרודיה על הסרט The Revenant ועל סרטי הישרדות.
צ'סליק כתב, ביים, ערך, והיה אחראי לאפקטים הוויזואליים; טיוס כיכב בתפקיד הראשי.
הסרט, שצולם בשחור-לבן, הופק בתקציב של 150,000 דולר.
תחילה צולמה מערכה אחת כדי לשכנע משקיעים, ואז המשיכו לצלם את שאר הסרט.
הצילומים התקיימו לאורך 12 שבועות בחורפים של 2019–2020 עם צוות של שישה אנשים, באזורים כפריים בוויסקונסין ובמישיגן.
אנשי הצוות התגוררו בבקתה, וחלק ניכר מהצילומים התרחש בעיירות כמו סטפנסון, פמבין, וסופריור.
תלבושות הבונים נרכשו מאתר סיני והותאמו על ידי היוצרים.
יותר מ־1,500 אפקטים ויזואליים נוצרו באמצעות After Effects, והפוסט-פרודקשן נמשך שנתיים.
אביו של טיוס, ויין, הלחין את פסקול הסרט.
עיצוב הקול השתמש בכלים פשוטים כמו קאזו וצעצועים מעץ, כשקולות האלימות עוותו במכוון כדי להפוך אותם למצחיקים.
הסרט שואב השראה מסרטונים ביתיים, ממשחקי וידאו כמו מריו, ומהקומדיה הפיזית של אייבוט וקוסטלו, באסטר קיטון, צ'ארלי צ'פלין ושלושת הטיפשים.
תנועותיו של טיוס מבוססות על סגנונו של ג'קי צ'אן.
הפוסטר של הסרט, שמזכיר את זה של It's a Mad, Mad, Mad, Mad World, נבחר לאחד מ־50 הפוסטרים הטובים ביותר של 2024 על ידי IndieWire.
מאזהמטה (Masematte) הוא סוציולקט מהמאה ה-19, שאותו דיברו עניי העיר מינסטר שבצפון-מערב גרמניה.
מקור השם במילה העברית "משא ומתן".
עם בניית התעלה שחיברה את העיר דורטמונד ואת נהר האמס – שעברה בעיר מינסטר, נפתח במינסטר נמל מסחרי גדול למדי שהביא עמו סוחרים, עובדים זרים, תעלולנים וצוענים רבים.
התערובת הזאת עם עניי העיר בשנות התשעים של המאה ה-19 הולידה את הסוציולקט מאזהמטה.
אוצר המילים של המאזהמטה מוצא את שורשיו בשפות הצוענים למיניהן, יידיש והרוטוֶולש (Rotwelsch), שפת הנוכלים של מדינות מערב אירופה.
לצד שפות אלו קיימת השפעה של שפות השבטים הגרמאניים שאכלסו את וסטפאליה והשפעות מהשפות הסלאביות והרומאניות.
עוד היום ניתן להבחין בהשפעת הסוציולקט על הניב של מינסטרלנד.
דרכי האופניים בעיר מינסטר למשל מסומנות לרוב במילה "לֶצה" (Leeze) ולא במילה הגרמנית "פארראד" (Fahrrad).
דוגמה להשפעת היידיש היא המילה "אכולן" (Acholin), שפירושה "לאכול".
מאזדה 6 (נקראת גם Mazda6) היא רכב מנהלים מתוצרת יצרנית הרכב היפנית מאזדה שהוצגה ב-2002.
למאזדה 6 שישה סוגי מנועים:
בנזין טורי, בעל 4 צילינדרים, 16 שסתומים, DOHC (גל זיזים עילי כפול) עם מערכת S-VT בנפח 1999 סמ"ק המספק 147 כ"ס
בנזין טורי, בעל 4 צילינדרים, 16 שסתומים, DOHC עם מערכת S-VT וגל איזון בנפח 2261 סמ"ק המספק 166 כ"ס
בנזין V6 בנפח 3.0 ליטר
בישראל משווקת המכונית בגרסאות מנוע 2.0 ליטר ו2.5 ליטר, עם תיבת הילוכים אוטומטית בלבד.
הגרסה הזולה יותר זכתה להצלחה בציי רכב ובחברות הליסינג.
מאזדה (ביפנית: マツダ株式会社; תעתיק: "מאצודה קאבושיקי-גאישה") היא חברה יפנית ליצור כלי תחבורה.
מאזדה נשלטה בכשליש ממניותיה על ידי תאגיד פורד עד לשנת 2010, אז הופחתו האחזקות ל-3% בלבד.
מקור שם החברה הוא באהורה מאזדה, אל הדת הזורואסטרית, ונראה שגם בהגייה האנגלית של שמו של מייסדה, מאצודה.
בשנת 2014 ייצרה החברה כ-1.3 מיליון כלי רכב.
בדירוג החברות פורצ'ן גלובל 500 של המגזין פורצ'ן לשנת 2024, מוקמה מאזדה במקום ה-474.
מאזדה החלה כחברת טויו קורק קוגיו לכלי עבודה וציוד תעשייתי, שנוסדה ביפן ב-30 בינואר 1920. בשנת 1931 ייצרה את האופנוע התלת גלגלי "מאזדה-גו" שהיה כלי הרכב הראשון מתוצרתה.
במלחמת העולם השנייה עסקה החברה בייצור כלי נשק.
מכונית הנוסעים הראשונה של מאזדה, הייתה המאזדה R360 משנת 1960 ולאחריה דגם המאזדה קרול מ-1962. בסוף שנות ה-70 מאזדה החלה לייצר מכוניות עם מנוע דיזל מדגם פרקינס 4.182 שהיה מיוצר לפי רישיון של החברה המפתחת.
בשנת 1984 שינתה החברה את שמה באופן רשמי למאזדה.
בשנים 1991–1997 בתוך החברה פעלה חטיבה לבניית מכוניות יוקרה לשוק המקומי שבנתה בין היתר Ẽfini MS-8.
פורד החזיקה ב-15% ממאזדה, ונתח זה גדל ל-33.4% בשנת 1996, כשפורד ניצלה את מצבה הכלכלי הקשה של מאזדה באותה עת.
מארק פילדס, מנהל בכיר מפורד מונה למנהל מאזדה ונחשב כאחראי על שיקומה.
פורד ביססה מכוניות רבות כמו דגמי הפרוב, לייזר, טלסטאר, האסקורט האמריקאית ואחרות על דגמי מאזדה, ומכוניות פורד ומאזדה רבות זהות למעשה (פורד אסקייפ ומאזדה טריביוט, פורד ריינג'ר ומאזדה B2000 ועוד) או מתבססות על פלטפורמה משותפת (מאזדה 3 ופורד פוקוס).
מאזדה היא אחת מיצרניות הרכב היחידות המציעות מכוניות סדרתיות המונעות במנוע ונקל.
בשנת 2007 חגגה מאזדה 40 שנות ייצור דגמים עם מנוע ונקל, מאז דגם המאזדה "קוסמו 110S" של שנת 1967.
יבוא דגמי מאזדה לישראל החל בשנת 1992 על ידי חברת דלק מערכות רכב מקבוצת דלק לאחר שנים של הימנעות מייצוא לישראל עקב החרם הערבי.
הדגמים הראשונים שהגיעו היו 323, 626, 121 וה-MX-3. לאחר מכן הצטרפו MX-5, קסדוס, MPV וטנדר B2000. בשנות ה-90 הצליח יבואן מאזדה לתפוס את נתח השוק הגדול ביותר בענף הרכב בישראל תוך הצעת דגמים, בעיקר ה-323, בעלי התאמה מרבית לדרישות הלקוח הישראלי ומכירת מכוניות רבות לציי הרכב.
גם בשנת 2009 הייתה מאזדה בעלת נתח השוק הגדול ביותר בישראל, יתרון אותו לא שמטה מאז שנות ה-90.
בפברואר 2008, חברת דלק מוטורס, החברה שמשווקת את המכוניות של מאזדה בישראל, שלחה את כל מכוניות המאזדה מדגם 3 לבדיקה ולתיקון בעיה במכוניות.
המכוניות נשלחו למוסכי החברה בארץ (לחברה בישראל 60 מוסכים רשמיים) מחשש לתקלה חשמלית בייצור שעלולה הייתה לגרום לקצר במחשב הרכב וכתוצאה מכך, לאיבוד שליטה.
הקריאה לתיקון בוצעה בהוראת היצרנית מאזדה, בעקבות קריאה לתיקון שפורסמה ברחבי העולם.
בשנת 2002 הציגה החברה את המאזדה 6 שהחלה תהליך של הצגת דגמים חדשים תחת הכינוי זום זום (Zoom Zoom).
החברה מתארת שבתהליך זה ייוצרו כלי רכב בעלי עיצוב דינמי, ביצועים, עם הקפדה יתרה לפרטים ובעלי התאמה טובה יותר של המכונה למשתמש.
לראשונה שווקו המכוניות בצורה הזאת בצפון אמריקה והתפשטו לשאר העולם, כך גם לישראל.
הקמפיין הצליח מאוד ברחבי העולם (בהשוואה לתוצאות שיווקיות של חברות מכוניות מתחרות אחרות).
השיר שליווה את הקמפיין נקרא: "Zoom Zoom Zoom".
מאזדה נודעת בשיווק צבעוני לעומת סגנונות קלאסיים של שיווקי רכב מצד חברות מתחרות אחרות.
הוטבע על רוב מכוניותיה החל משנת 1962. באותן שנים למאזדה לא היה סמל קבוע, לכן השתמשו בשמם המסחרי כסמל ("מאזדה").
בחלק מהמכוניות הוטבע עדיין הסמל הישן.
בשנת 1991, מאזדה עיצבה לעצמה סמל בצורת יהלום שנמצא במעין "להבה".
זמן קצר לאחר מכן, מאזדה הקטינה ועיצבה שוב את הסמל הקודם במטרה להפחית את דמיונו לסמלה של חברת המכוניות הצרפתית רנו.
בשנת 1998, מאזדה הוציאה סמל שעוצב מחדש בצורת "M" שמורכב מ"כנפיים", במטרה להראות שמאזדה מותחת את כנפייה אל העתיד.
2 – סופרמיני, הוצגה ב-2005 עם יחידת הנעה בעלת נפח 1.5 ליטרים ו-103 כ"ס, דור שני ב-2007 ודור שלישי ב-2014 עם אותה יחידת הנעה אבל כוחות ההספק גדל ל-116. הדור הראשון נקרא גם "דמיו" בחלק מהמקומות, שם שמשמש בדור השלישי את גרסת הסדאן שהוצגה לראשונה.
בשנת 2019 עבר הדגם מתיחת פנים.
בשנת 2018 הושק הדור הרביעי, איתו הוצג מנוע בנזין חדשני המכונה "סקייאקטיב-X".
הוצג לראשונה ב-2002 עם שתי יחידות הנעה לפי רמות גימור.
רמות הגימור הנמוכות הביאו איתן בשנת 2002- 2005 מנוע 2.0 ליטר 147 כ"ס המשודך לגיר אוטומטי בעל 4 הילוכים.
רמת הגימור הגבוהה, פרימיום הביאה איתה מנוע 2.3 ליטרים 166 כ"ס המשודך לגיר 4 הילוכים אף הוא.
בשנת 2006-7 בוצעו שינוי ושיפור למנועים אף שההספק נשאר זהה המנועים שודכו לתיבת 5 הילוכים טיפטרוניק חדשה ואמינה יותר.
דור שני ב-2007 שגם הוא הוצג עם שני מנועים.
מנוע 2.0 מהדור הישן ומנוע לדגם הפרימיום 2.5 ליטרים ו-5 הילוכים אף הוא.
ודור שלישי שהוצג ב-2012 ועבר שלוש מתיחות פנים.
CX-3 – רכב פנאי קטן המבוסס על ה-2, איתה חולק את תא הנוסעים.
בתערוכת ניו-יורק 2018 הוצגה מתיחת פנים לדגם שעיקרה שינויים קלים בעיצוב הפנסים.
CX-30 – רכב פנאי קומפקטי הממוצב בין ה-CX-3 ל-CX-5. הושק בשנת 2019 ומבוסס על שלדת ה-3, איתה חולק מכלולים רבים ואף עיצוב דומה.
יש המכנים את הדגם כ"גרסת קרוסאובר" ל-3 ולא דגם בפני עצמו.
CX-5 – רכב פנאי קומפקטי.
הדור הראשון הוצג בשנת 2011, והיה הראשון ב"דור החדש" של דגמי מאזדה.
אלו עוצבו בשפת העיצוב החדשה "קודו", כללו את טכנולוגיות "סקייאקטיב" והיו בתכנון של מהנדסי מאזדה לאחר שהופרדה מפורד.
הדור השני הוצג בשנת 2016, ומציע הנעה קדמית או כפולה, מנועי בנזין בנפח 2.0 ו-2.5 ליטרים ואבזור עשיר ביחס למתחריו.
CX-50 – רכב פנאי קומפקטי שייוצר החל משנת 2022, ומיועד לשוק האמריקאי בלבד.
CX-60 - רכב משפחתי קומפקתי, מיוצר החל משנת 2022.
CX-4 – גרסת קופה של ה-CX-5 שהוצגה בשנת 2017 ומשווקת רק ביפן.
CX-9 – רכב פנאי גדול המצויד במנוע בנפח 2.5 עם מגדש טורבו המפיק 250 כוחות סוס.
זהו מנוע הטורבו הראשון של מאזדה, שאחר כך הוצע גם במאזדה 6.
MX-30 – קרוסאובר חשמלי שמיוצר משנת 2020.
הוצגה לראשונה ב-1989, דור שני בשנת 1999, דור שלישי ב-2006 והדור הרביעי הוצג ב-2015. מאז mx5 מיוצרת עם חלוקת משקל של 50-50, מרכז כובד נמוך ומשקל נמוך.
מוצעת במנועים בנפח 1.5 ו-2.0, וממותגת גם כפיאט 124 ספיידר.
323 - מכונית משפחתית אמינה, חסכונית ונוחה, בשנות ה-90' שמרה על מחיר שוק יד2, עובדה שחיזקה את מעמדה.
דגם זה הופיע בכמה תצורות.
מאזדה פורטר – סדרות של מסחריות ו-טנדרים אשר יוצרו בין השנים 1989–1977.
פארקוויי – מיניבוס המונע בעזרת מנוע ונקל אשר יוצר בין השנים 1974–1977.
מאזדה רוד פייסר AP – מכונית סלון המונעת בעזרת מנוע ונקל אשר יוצרה בין השנים 1975–1977.
MPV – מיניוואן 7 מקומות שהוצג בשנת 1994. בשנת 2000 הושק הדור השני.
5 – מיניוואן 7 מקומות.
הדור הראשון הוצג בשנת 2004 כמחליף ל-MPV, למרות שהיה קטן ממנו, והשני בשנת 2010. ייצור הדגם פסק בשנת 2015 בעקבות הביקוש לרכבי פנאי וירידת הביקוש למיניוואנים, והצגת הדגם CX-9 שהוא דגם פנאי עם שבעה מקומות.
מאזדה 2 היא מכונית סופרמיני מתוצרת יצרנית הרכב היפנית מאזדה שהוצגה ב-1996. בעבר שווקה גם תחת השמות מאזדה 121, ומאזדה מטרו.
הדור השלישי של המאזדה 2 זכה בתואר מכונית השנה לשנת 2008.
המאזדה 2 הוצגה ביפן בתקופה בה נשמעה ביקורת רבה על החברה ונחלה הצלחה גדולה, ובישרה את הצלחתם של מכוניות המיניואן כמו אופל מריבה, פיאט אידאה ורנו מודוס.
ייצור הדגם החל ב-1996 והשתמש בפלטפורמת ה-DW.
הדגם עודכן בשנת 1999 עם שיפורים כגון סינון אוויר ותיבת הילוכים אוטומטית.
הדור השלישי של המאזדה 2 נבנתה על פלטפורמת DE (החדשה מסדרת D שפותחה על ידי מאזדה), שבה השתמשה גם פורד ליצירת מודל 2008 של הפורד פיאסטה.
היא עשויה חומרים קלים ומפחיתה את ממדי המכונית.
באוגוסט 2010 דווח כי נמכרו כ-400,000 יחידות באירופה, אוסטרליה ויפן.
דגם Haima 2 מתוצרת יצרנית הרכב הסינית Haima Automobile (שם רשמי: "FAW Haima Automobile Co., Ltd") שנבנה בסין, התבסס על "מאזדה 2" דור שלישי.
הדור הרביעי של המאזדה 2 מוצע בשתי גרסאות - 5 דלתות (האצ'בק) ו-4 דלתות (סדאן) הנקראת "דמיו".
הדגם עושה שימוש בשפת העיצוב "קודו" העדכנית של החברה.
בחזית ה-2 עומד מנוע בנזין בנפח 1.5 ל', המפיק 111 כ"ס ומשודך לתיבת הילוכים אוטומטית בעלת 6 מהירויות.
המאזדה 2 מאובזרת במיוחד בהשוואה לקודמתה או למתחריה; החל ממערכת המולטימדיה המקורית (המוכרת מדגמים אחרים של החברה) וכלה במערכות בטיחות מתקדמות כגון בלימה אוטונומית ועוד.
בנובמבר 2017 שווקה בישראל מתיחת הפנים של ה-2, המציגה עדכון לתא הנוסעים שכולל גלגל הגה חדש, בידוד רעשים טוב יותר, תצוגה עילית חדה וצבעונית יותר ומערכת מולטימדיה מעודכנת.
מנוע ה-1.5 ל' נותר ללא שינוי.
מאזדה 3 היא מכונית משפחתית קומפקטית המיוצרת על ידי יצרן הרכב היפני מאזדה מאז 2003. המאזדה 3 ממוצבת בין הסופרמיני מאזדה 2 לבין המשפחתית הגדולה מאזדה 6, ונמכרת בישראל מאז ספטמבר 2003. המאזדה 3 מוצעת בתצורות מרכב האצ'בק 5 דלתות וסדאן.
שני הדורות הראשונים הגיעו עם מנועים בנפח 1.6 ו-2.0 ליטר בשתי תצורות המרכב, אך הדור השלישי קיבל מנועים מהסדרה החדשה של מאזדה, ה-SkyActive.
לארץ הדור השלישי הגיע עם מנוע 1.5 ליטר המספק 120 כ"ס ועם מנוע 2.0 ליטר המספק 165 כ"ס.
הדור הראשון של ה-3 הציג רעננות וטכנולוגיה מתקדמת מבית מאזדה והחליף את המאזדה 323 (מאזדה פמיליה/לאנטיס) שיוצרה בין 1964 ל-2003.
השוק הישראלי היה הראשון בו הושק הרכב, והוא היה הרכב הנמכר בישראל בין השנים 2004–2011. בשנות השיא של הדגם בישראל, במחצית השנייה של העשור הראשון של המאה ה-21, הוא מכר כ-18,000 יחידות בשנה וכ-12% מכלל כלי הרכב החדשים שנמכרו מדי שנה.
שווק בין השנים 2003 (כמודל 2004) עד 2009. הדור הראשון של מאזדה 3 החליף את מאזדה 323 והציג התקדמות משמעותית ביחס למשפחתית שקדמה לו.
השיפור הבולט לעין היה בעיצוב המכונית.
מאזדה 3 עוצבה באופן ספורטיבי וזוויתי והאפילה על העיצוב האנמי של ה-323. גם עיצוב הפנים היה מוצלח ביחס ל-323. לישראל הגיעו גם גרסת הסדאן (4 דלתות) וההאצ'בק (5 דלתות) של המאזדה, ובהיצע של שני מנועים.
מנוע ראשון בנפח 1,600 סמ"ק שהפיק 105 כוחות סוס ומנוע שני בנפח 2,000 סמ"ק שהפיק 150 כוחות סוס.
דגמי Haima 3 מתוצרת יצרנית הרכב הסינית Haima Automobile (שם רשמי: "FAW Haima Automobile Co., Ltd") התבססו על דגם "מאזדה 3" (דור ראשון).
שווק בין השנים 2009 עד 2013. הדור השני של מאזדה 3 הושק בשנת 2009 והמשיך באותו קו שהתווה הדור הראשון.
העיצוב נותר זוויתי וספורטיבי, תגובת הדוושה הראשונית והזריזה נשמרה והתנהגות הכביש המשיכה להיות משובבת, אף על פי שהדור השני של ה-3 הפך פחות חד ומתקשר ביחס לדור הראשון.
השיפור נרשם בסעיפי האבזור האיכות ונוחות הנסיעה.
תא הנוסעים של ה-3 שודרג ואיכות החומרים וההרכבה טובות מבדור הראשון.
נוחות הנסיעה השתפרה והמאזדה 3 בדור השני מעט סופגת ורכה יותר מבדור הראשון.
ביחס למתחרות שלה עדיין הסתמנה המאזדה 3 בדורה השני כמכונית פחות מתחשבת וסופגת אך היא מוצלחת מבעבר.
לישראל הגיעו אותן שתי יחידות הנעה בעלות 1,600 ו-2,000 סמ"ק בהתאמה.
מנוע ה-1,600 סמ"ק התחזק (105 כוחות סוס) מהדור השני השיג תאוצה מאפס למאה קמ"ש ב-13 שניות, עם צריכת דלק של 13 ק"מ לליטר.
בשנותיו הראשונות, נמכר הדור השני של מאזדה 3 בכמויות גדולות במיוחד, והוא חצה גם לראשונה את רף 20,000 המכוניות בשנה אחת ב-2010, אולם לקראת סוף חייו, בעיקר בשנים 2011 ו-2012 נרשמה ירידה חדה במסירות בישראל לאור המרווח הממוצע וצריכת הדלק הגבוהה ביחס לרכבים מודרניים שהגיעו ארצה בשנים אלו.
הדור השלישי של מאזדה 3 הוצג לראשונה באוסטרליה ביוני 2013. הדור החדש מציג עיצוב חדשני שמושפע משפת העיצוב "קודו" (ריגוש בתנועה).
הדור השלישי של מאזדה 3 הוא הראשון שלא מיוצר בשיתוף פעולה זה או אחר עם פורד.
בסיס הגלגלים של הדור השלישי ארוך בכ-5 ס"מ ביחס לדור הראשון והשני ואורכו עומד על 270 ס"מ.
במסגרת התאמתם של דגמי מאזדה לשינויים שעוברים על שוק הרכב מצוידת מאזדה 3 בדור השלישי בטכנולוגיית SkyActiv שמטרתה חיסכון בדלק.
ה-3 משווקת בעולם עם שני מנועים.
הבסיסי בהיצע הוא מנוע בנזין בנפח 1,500 סמ"ק אשר הגיע ממאזדה 2 ומספק 122 כ"ס, מעל מנוע זה נמצא מנוע בנפח 1998 סמ"ק אשר מספק 165 כ"ס אותו ניתן למצוא גם בדגמים 6, CX5 ו-MX5. למאזדה 3 שתי תיבות הילוכים, ידנית (אינה משווקת בישראל) ואוטומטית ולשתיהן 6 יחסי העברה.
עיצובה של המאזדה מרשים ומכוון למכוניות יוקרתיות וספורטיביות יותר מהמכוניות המשפחתיות הממוצעות.
גם עיצוב הפנים עדכני וניתן למצוא בו אלמנטים רבים, מסך מולטימדיה (MZD Conect) גלגל שליטה בין המושבים שמזכירים כלי רכב קומפקטיים יוקרתיים של יצרנים גרמניים.
מאזדה 3 מציגה איכות חומרים והרכבה גבוהות יחסית וצריכת דלק טובה.
מצד שני היא זוכה לביקורת על המרווח הפנימי הממוצע (למרות בסיס הגלגלים הארוך) וכן על נוחות הנסיעה הבינונית.
התנהגות הכביש קצת פחות קלילה ומתקשרת מבעבר אך האחיזה גבוהה יותר.
ההשקה הדינאמית של הדור השלישי של מאזדה 3 התחילה ביפן מספר שבועות לפני תערוכת פרנקפורט שם היא הוצגה לקראת תחילת שיווקה לקהל הרחב.
מיפן ממנה הושטו מספר מכוניות מאזדה 3 לעיר ולדיווסטוק במזרח רוסיה ומשם נסעו המכוניות לרוחבה של רוסיה בואכה גרמניה ופרנקפורט.
במסע זה השתתפו גם עיתונאי רכב ישראליים.
לישראל הגיע הדור השלישי של ה-3 באוקטובר 2013. גרסת המנוע הבסיסית שהגיעה לישראל היא גרסה מחוזקת של מנוע ה-1,500 סמ"ק ולה 122 כוחות סוס.
מנוע זה זכה לביקורות פושרות בלבד בישראל.
במקביל הגיע גם מנוע 2 הליטרים החזק יותר (165 כוחות סוס).
האבזור האופציונאלי עשיר יחסית לזמן השקתה וכולל מסך מגע מתקדם, שלל מערכות מולטימדיה התומכות בעברית ותצוגה עילית של מהירות הנסיעה.
בנוסף הושקה ה-3 עם אבזור בטיחותית מלא ומערכת למניעת התנגשות במהירויות נמוכות.
מדובר במשפחתית הראשונה בישראל שמציעה מערכת כזאת.
בשנת 2016 הושקה המאזדה 3 מחדש ברמות גימור חדשות הנקראות "ספורט", "קומפורט" ו"פרימיום" תחת סטנדרט של מנוע 2.0 ליטר (ניתן היה כאופציה לרכוש גם 1.5 ברמת גימור "קומפורט".
בשנת 2017 הושקה מתיחת הפנים של המאזדה 3 (BN) שכללה לוח מחוונים חדש, עיצוב חיצוני חדש מלפנים ומאחור (האחרון, רק בהאצ'בק) והסרת אפשרות למנוע דיזל.
גם תכונות הבטיחות והסיוע לנהג שופרו, והוסיפו חיישן לזיהוי תמרורים וזיהוי הולכי רגל עם מערכת הבלימה לפני התנגשות.
הדור הרביעי של מאזדה 3 האצ'בק וסדאן הוצגו לראשונה בתערוכת הרכב של לוס אנג'לס ב-28 בנובמבר 2018, והמכירות העולמיות החלו בתחילת 2019, כשנת הדגם 2019 בצפון אמריקה.
הוא עוצב על ידי צוות בהובלת יאסוטאקה צוצ'ידה, הדגם מעט נמוך וארוך מבעבר, כאשר בסיס הגלגלים שלו מתוח ב-25 מ"מ.
העיצוב החיצוני של דגמי הסדאן וההאצ'בק מובחן מאוד, כאשר שני הדגמים חולקים רק את מכסה המנוע והפנסים הקדמיים, בעוד שפגושי הכנף הקדמיים והדלתות הקדמיות מעוצבים באופן ייחודי לכל סגנון מרכב.
הגוף של הדור הרביעי משתמש בכמות מוגברת של פלדה חזקה במיוחד במעלה מ-30% מגוף הרכב, עלייה של 3 מהדור הקודם.
מאזדה החליפה את המתלה האחורי במתלה מתוחכם יותר, עם מערך אלומת פיתול זול וקומפקטי יותר, אשר נטען כי הוא משפר את השקט של המכונית, יחד עם תוספת החומרים להורדת רמת הרעש.
הדגם גם כלל חומרי פנים משודרגים עם משטח מחוונים תפור, עיטור מתכת לכפתורי בקרת האקלים ובקר מידע בידור מרכזי, עיצוב חדש של גלגל ההגה, ומסך תצוגה בגודל 8.8 אינץ' שפותח עם ממשק מערכת Mazda Connect בעיצוב מחדש.
צבע ריפוד עור אדום כהה הוצע לדגם ההאצ'בק.
מאזדה 5 (Mazda 5) הוא מיניוואן קומפקטי שיוצר בין השנים 1999–2015 על ידי יצרנית הרכב מאזדה.
הוצג בעולם כרכב לחמישה נוסעים + שני מושבים קטנים יותר, ונועד להתחרות בעיקר בשוק הרכב האירופאי, ברכבים כמו רנו גרנד סניק מיצובישי גרנדיס אופל זאפירה ומיניוואנים אירופאיים אחרים.
מאזדה MX-5 (בארצות הברית "מיאטה", וביפן "Eunos Roadster") היא מכונית רודסטר מבית מאזדה בעלת מנוע קדמי והנעה אחורית.
המיאטה מוכרת כמכונית פתוחה (קבריולה) קטנה, עם משקל נמוך ורמת מורכבות מכנית פשוטה יחסית.
ה-MX-5 נחשבת למכונית הרודסטר הנמכרת בהיסטוריה, עם מעל למיליון יחידות מכל הדורות יחד.
בשנת 1989 הוצג הדור הראשון בתערוכת הרכב בשיקגו.
הוא היה להמשך רעיוני של המכוניות הפתוחות של שנות ה-60. הדור השני של המיאטה (NB) הושק בשנת 1998, הדור השלישי (NC) הושק בשנת 2005 והדור הרביעי (ND) הושק בשנת 2015.
מקור השם 'מיאטה' בגרמנית עתיקה במילה 'miete' שפירושה 'תגמול'.
ביפן שווקה המיאטה תחת השם 'Eunos'.
כשהוצג הדור השלישי מאזדה איחדה את כל שמות דגמי הרכב מסוג זה בעולם תחת השם MX-5, למעט ארצות הברית, שם היא עדיין משווקת בשם MX-5 מיאטה.
משנת 2008 המנוע של ה-MX-5 מורכב גם בדגמי מכונית הספורט היפנית מיטסוקה הימיקו.
בשנת 2013 חלה ירידה משמעותית במכירות.
זאת עקב המשבר הכלכלי העולמי וההמתנה הארוכה להכרזת הדגם הבא, שארכה כמעט 10 שנים.
שיתוף פעולה לבניית רודסטר משותף נחתם בין מאזדה ואלפא רומיאו בשנת 2012 אך זאת הודיעה כי היא נסוגה מהפרויקט.
אלפא המשיכה לבדה ובשנת 2015 השיקה את פיאט 124 ספיידר.
בשנת 2016 זכתה ה-MX-5 במקום השלישי בתחרות מכונית השנה באירופה.
באותה שנה זכתה בפרס מכונית השנה בצפון אמריקה.
מאזה, או אל-מאזה , היא שכונה בחלקה הדרום-מערבי של דמשק, בירת סוריה.
השכונה קיבלה מעמד חשוב כאשר הצרפתים הקימו בתוכה שדה תעופה צבאי, שהיה שדה התעופה הראשי בדמשק עד פתיחת נמל התעופה הבינלאומי של דמשק, באמצע שנות השבעים.
במאזה שכן גם בית הכלא מאזה הידוע לשמצה, עד שנת 2000. ארמון נשיא סוריה נמצא אף הוא בחלקה העליון של מאזה, והוא משקיף על כל דמשק.
כיום מאזה היא אחד האזורים היקרים והמתקדמים ביותר בדמשק, בפרט האזור שלאורך כביש מאזה, ובמקום מרוכזים גם שגרירויות רבות.
השכונה ממוקמת מערבה לכפר סוסה, והיא שוכנת מדרום-מערב למרכז דמשק, לאורך כביש אל-מאזה.
בשנות ה-20 של המאה ה-20, מאזה היה כפר ליד דמשק.
בשנת 1941, קומפטון מקנזי תיאר אותה מאוחר יותר כ"כפר גדול העומד בצומת של הכביש מדמשק לביירות וקוניטרה".
מאזה מילאה תפקיד משמעותי במהלך המערכה בסוריה ובלבנון במלחמת העולם השנייה.
הוא נכבש על ידי הבריטים ב-18 ביוני 1941.
במהלך מלחמת העולם השנייה שדה התעופה היה בסיס צבאי עבור צרפת של וישי, שנתנה רשות גם לגרמנים, עימם שיתפה פעולה, להשתמש בו.
במהלך המערכה בסוריה ובלבנון במלחמת העולם השנייה תקפו הבריטים את שדה התעופה.
לפי זכרונותיו של אחמד רמזי ביי, שהיה אז קונסול מצרים בביירות, ההפצצות החלו לאחר שהצרפתים בסוריה החלו להעביר את הנשק שלהם לכוחותיו של רשיד עאלי אל-כילאני בעיראק.
ב-19 במאי 1941 כלי טיס בריטים התקיפו את נמל התעופה, והשמידו כמה מטוסי קרב צרפתיים מודרניים מסוג פוטז 63, ומספר נוסף של מטוסי קרב ישנים יותר מסוג פוטז 25. תקיפה נוספת בוצעה בתחילת יוני 1941.
לאחר עצמאות סוריה ב-1946 העבירו הצרפתים את שדה התעופה לידי שלטונות סוריה והוא היה הבסיס היחיד של חיל האוויר הסורי בשנות ה-50. שדה התעופה גם שימש את התעופה האזרחית לסוריה עד פתיחת נמל התעופה הבינלאומי של דמשק.
בדצמבר 1969 התקיפה ישראל את שדה התעופה.
ב-13 באוקטובר 1973 הפציצה ישראל את שדה התעופה כחלק מסדרת הפצצות שביצע חיל האוויר הישראלי בעומק סוריה במהלך מלחמת יום הכיפורים.
את ההפצצה ביצעו שמונה מטוסי F-4 פנטום, שצפו בפגיעות טובות במטרות.
בעקבות התקיפה התפתחו קרבות בין צבא סוריה לצה"ל, שניסה לחלץ טייס שנטש את אחד המטוסים שנפגעו, ובמהלכם הופלו שני מטוסי מיג סוריים ונפגעו כוחות חוף נוספים.
ב-2013 תיאר ה-BBC את השדה כמתקן אסטרטגי חשוב, המשחק תפקיד משמעותי בהפצת האספקה הצבאית של הממשלה.
בשדה התעופה עושים שימוש הכוחות המיוחדים של סוריה, מודיעין חיל האוויר, ומשמר הרפובליקה של סוריה שתפקידו להגן על מוסדות ואנשי השלטון של סוריה.
בנוסף משמש השדה כנמל תעופה פרטי עבור הנשיא ובני משפחתו.
במהלך מלחמת האזרחים בסוריה שימש השדה גם כבסיס לשיגור רקטות ופצצות ארטילריה לעבר שכונות מוסלמיות סוניות מרדניות בקצה הבירה.
מאז, הוסיפו הסורים אגפים נוספים בכלא והוא הפך לבית הכלא הגדול בסוריה.
בנוסף, החומה הגבוהה, גדרות התיל ומגדלי השמירה הפכו אותו למחנה מבוצר מאין כמוהו, ומיקומו, לא הרחק מכביש דמשק–קוניטרה, הקנה לו שליטה על הסביבה כולה.
בשנות ה-50 הוחזקו בכלא ישראלים שעברו את הגבול לסוריה.
בבית הכלא הוחזקו אסירים צבאיים ופעילים פוליטיים שהתנגדו למשטר, ביניהם גם נשים.
הכלא נודע לשמצה בשל היותו התגלמות הדיכוי של הממשל הסורי, והעינויים בו הפכו לשם דבר.
נאצר הזכיר את הכלא כסמל האכזריות של המשטר בסוריה בהסבירו את ביטול ההסכם לאיחוד עם סוריה בשנת 1963. דיווחים על הפרות נרחבות של זכויות אדם, מעשי התעללות ועינוי אסירים התפרסמו כבר מראשית ההיסטוריה של הכלא, אך בעיקר מאז תקופת שלטונו של הנשיא חאפז אל-אסד (1970–2000).
חלק גדול משבויי מלחמת יום הכיפורים בסוריה שוכנו אף הם בכלא מאזה והעידו על חקירות ועינויים קשים.
בית הכלא נסגר בהוראת נשיא סוריה החדש בשאר אל-אסד בספטמבר 2000, יחד עם כלא תדמור.
כ-600 אסירים שהוחזקו בכלא שוחררו, ומבנה בית הכלא הוסב למוסד מדעי היסטורי.
ב-29 באפריל 2013 התפוצצה במאזה מכונית תופת בניסיון להתנקש בחייו של ראש ממשלת סוריה, ואיל אל-חלקי ששהה בשכונה.
הפיצוץ, שאירע סמוך לשיירתו, גרם להריגת שלושה אנשים לפחות, ולפציעת כעשרה נוספים, אך אל-חלקי עצמו ניצל מהפגיעה.
ב-7 בנובמבר 2012 הודיעה חטיבת דרעא, ארגון מורדים הנלחמת באזור דמשק, כי הפגיזו את שדה התעופה הצבאי והבין-לאומי של הבירה הסורית אל-מאזה.
ב-1 באפריל 2024, מתקפה אווירית שמיוחסת לישראל, אך ללא הודאה רשמית מצידה, חיסלה בכירים מכוח קודס והג'יהאד האיסלאמי, ביניהם חסן מהדווי וחמישה קצינים נוספים.
התקפה זו כללה שימוש בשישה טילים ששוגרו ממטוסי F-35.
מאזדה RX-8 היא מכונית ספורט בתצורת 4 דלתות, מתוצרת יצרנית המכוניות היפנית מאזדה אשר יוצרה בין השנים 2003–2012.
ה"מאזדה RX-8" מאופיינת במנוע ונקל רוטורי.
מאזדה הציגה בארצות הברית מנוע רוטורי בשנת 1971. הדגם הראשון של מאזדה שיוצר עם מנוע ונקל היה המאזדה קוסמו אשר יוצרה בין השנים 1967-1995. המנוע אופיין על ידי 2 רוטור מסוג RENESIS (מנוע ונקל של חברת מאזדה).
לוחות גוף ה-RX-8 היו עשויות מאלומיניום ופלסטיק אשר שולבו במארז הגוף שהיה עשוי מפלדה.
בשנת 2004 התחילה חברת מאזדה בשיווק הדגם RX-8 בצפון אמריקה.
בשנת 2004 דגם "מאזדה RX-8" עלה לשלב הגמר בתחרות מכונית השנה בצפון אמריקה בדירוג "רכב השנה".
דור שני - נוקשות גוף הרכב שופרה על ידי חיזוקים מבניים, (יוצר בין השנים 2009-2012),
מאזדה R360 היא מכונית מיקרו, בתצורת קופה, 4 מושבים, 2 דלתות, מתוצרת יצרנית המכוניות היפנית מאזדה אשר יוצרה בין השנים 1960–1966.
דגם ה- "מאזדה R360" הייתה המכונית הראשונה אשר ייצרה חברת מאזדה.
מאזדה החלה כחברת "טויו קורק קוגיו" לכלי עבודה וציוד תעשייתי, שנוסדה ביפן ב-1920. בשנת 1931 ייצרה את הקטנוע התלת גלגלי "מאזדה-גו" שהיה כלי הרכב הראשון מתוצרתה.
ב- מלחמת העולם השנייה עסקה החברה בייצור כלי נשק.
מכונית הנוסעים הראשונה של מאזדה, הייתה המאזדה R360 משנת 1960 ולאחריה דגם המאזדה קרול מ-1962. בשנת 1984 שינתה החברה את שמה באופן רשמי למאזדה.
מאזדה K360 היא מכונית מיקרו, בתצורת טנדר, תלת-אופן, מתוצרת יצרנית המכוניות היפנית מאזדה, במשותף עם Toyo-Kogyo Co Ltd, אשר יוצר בין השנים 1959–1969.
באוגוסט 1962 עבר הדגם מתיחת פנים קלה, שהוסיפה פתחי אוורור, ובסיס הגלגלים הורחב ב-35 מ"מ.
בקבינה – 2 מושבים (נהג+נוסע).
הדלתות הקדמיות "דלתות התאבדות" – נפתחו הפוך לכיוון התנועה.
מאזדה MPV הוא מיניוואן מתוצרת קונצרן הרכב מאזדה אשר יוצר בין השנים 1988–2016. הדגם הורכב ביפן, טאיוואן, תאילנד, סינגפור ואינדונזיה.
ה "מאזדה MPV" היה הרכב הראשון של היצרנית מאזדה שהשתמש במנוע מבית פורד, על-גבי פלטפורמה שהתבססה על ה"מאזדה 626"
באירופה וארצות הברית דגם ה"מאזדה MPV" שווק בין השנים 1988-2006
דגמי "מאזדה MPV" יוצאו ל-הונג קונג
מסוף שנת 2002 דגם ה "מאזדה MPV" שווק במדינת ישראל
ראשי התיבות של השם "MPV"
ארץ ייצור: יפן, תאילנד, אינדונזיה וסינגפור
בהונג קונג דגם ה"מאזדה MPV" קרוי "Mazda 8"
"מאזדה MPV" שנת 2007 בישראל - מפרט חלקי
תמסורת אוטומטית - 5 מהירויות
מהירות מרבית - 180 קמ"ש
צריכת דלק משולבת - 7.7 ק"מ לליטר
נפח תא מטען - 294 ליטר (866 ליטר בקיפול כיסאות)
מאזדה פארקוויי הוא מיניבוס מתוצרת יצרנית הרכב היפנית מאזדה, אשר יוצר בין השנים 1974–1977.
יוצרו 46 יחידות מדגמי "מאזדה פארקוויי" (דור ראשון) אשר בהם הורכב מנוע ונקל.
דגמי "מאזדה פארקוויי" מהדור הראשון הוגדרו כמיניבוסים מהודרים בני 26 מקומות ישיבה, שכללו: מערכת חימום, מיזוג אוויר בשלושה שלבים ורדיו הכולל אפנון תדר (FM) ואפנון משרעת (AM).
דור שני - יוצר בין השנים 1982–1997 (יוצאו לאוסטרליה וניו זילנד).
מאזדה רוד פייסר AP היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב היפנית מאזדה אשר יוצרה בין השנים 1975–1977.
מנוע וונקל מתוצרת מאזדה מסוג וונקל "Mazda Wankel engine" מסוג "13B".
מאז שהלכת הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1944 בבימויו של ג'ון קרומוול ובהפקתו של דייוויד או.
סלזניק עם קלודט קולברט, ג'ניפר ג'ונס ושירלי טמפל בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי דייוויד או.
סלזניק והוא מבוסס על הרומן של מרגרט ביואל ויילדר, "מאז שהלכת - מכתבים לחייל מאשתו" (1943).
העלילה היא על אם ושתי בנות המתמודדות על השינויים בחייהם בתקופת מלחמת העולם השנייה לאחר שהאב התנדב לצבא למרות גילו.
הן חוות רגעי צער על אובדן חיים, רגעי אהבה, דאגה לאב הנעדר והתמודדות עם מצב כלכלי חדש.
בתחילת הסרט מופיעה כתובת: "זה סיפור על מבצר שאינו יכול להיכבש - הבית האמריקאי, 1943".
לאורך הסרט מושמע ומושר השיר "Together" משנת 1928 שמתאר אהבה וגעגועים של זוג שנאלץ להיפרד.
השיר הפך ללהיט בביצועה של קוני פרנסיס.
מקס שטיינר זכה בפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר, סרט דרמה או קומדיה
קלודט קולברט הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר, ג'ניפר ג'ונס הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, מונטי וולי היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, כן היה הסרט מועמד לפרס אוסקר לסרט, הצילום, העריכה העיצוב האמנותי והאפקטים המיוחדים.
אן הילטון (קלודט קולברט) חוזרת לביתה לאחר שנפרדה מבעלה טים שהתגייס לצבא ארצות הברית.
היא עצובה וכן שתי בנותיה, ג'יין (ג'ניפר ג'ונס) ובריגיטה "בריג" הצעירה יותר (שירלי טמפל).
אן חוששת איך תוכל לכלכל את משק הבית לאור ירידה בתקציב.
היא נאלצת לפטר את העוזרת המסורה פידליה (האטי מקדניאל) ולהשכיר חדר אחד לקולונל בדימוס ויליאם סמולט (מונטי וולי).
פידליה מוצאת עבודה בבית אחר אך מבקשת מאן להמשיך לגור בבית תמורת עזרה בעבודות הבית ובקשתה נענית.
הן גרות בעיירה קטנה במערב התיכון סמוך לבסיס צבאי גדול ומדי פעם יוצאים לנשפים עם החיילים.
בעיירה קשה לשמור סודות ובעיקר מפניה של הרכלנית המרושעת אמילי הוקינס (אגנס מורהד).
אל המשפחה מגיע ידיד ותיק, לוטננט טוני וילט (ג'וזף קוטן) המשרת בחיל הים האמריקאי.
הוא רווק ומגיע מדי פעם למשפחה ומעלה את מצב רוחן של האם והבנות.
לבית המשפחה מגיע קורפורל ביל סמולט (רוברט ווקר), נכדו של הקולונל (מונטי וולי).
הקולונל מתייחס אליו בקרירות מופגנת לאחר שנשר מאקדמיית וסט פוינט ובייש בכך את המשפחה שידועה בקציניה הבכירים.
בין ביל וג'יין מתפתח רומן אהבה לוהט והם מבטיחים זו לזה להינשא לאחר המלחמה ולהקים משפחה.
הם נפרדים בכאב בתחנת הרכבת וכעבור זמן מתקבל מברק שביל נהרג בקרב.
אן מקבלת מברק ובו מודיעים לה כי בעלה הוכרז כנעדר בקרב.
כולן נעצבות אך מתעשתות מהר ונרתמות למאמץ המלחמה.
אן עובדת כרתכת במספנה, ג'יין מתנדבת ככוח עזר לאחיות בבית חולים וחוזה את זוועות המלחמה עם הפצועים ובריג מוכרת בולי מלחמה.
לבסוף מקבלת אן מברק המודיע לה כי בעלה בריא ושלם ועומד לחזור הביתה והיא מתחבקת בשמחה עם בנותיה.
מאזדה 929 (Mazda 929) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית המכוניות היפנית מאזדה אשר יוצרה בין השנים 2000–1973 ב-יפן ושווקה ביפן ובאירופה.
בין השנים 1982-1978 בנוסף ל-מנועי בנזין הורכבו בדגם ששווק ביפן גם מנועי ונקל (מנוע בי-רוטור)
בין השנים 1987-1982 הורכב בדגם גם מנוע דיזל
מאזדה-גו היה אופנוע מטען תלת-גלגלי מתוצרת יצרנית הרכב היפנית טויו קוגיו קומפני (משנת 1934 מאזדה) אשר יוצר בין השנים 1931–1939 ו-1945–1950.
בין התאריכים 3 באוקטובר 1931 – אוגוסט 1936 שווקו דגמי "מאזדה-גו" ביפן באמצעות התאגיד מיצובישי מוטורס.
עד דצמבר 1937 שיווק "מיצובישי מוטורס" את דגמי "מאזדה-גו" לייצוא.
בנוסף למילה מאזדה הודפס הסמל המסחרי של "מיצובישי" על מכל הדלק של הדגם.
בתקופת מלחמת העולם השנייה בהוראת השלטונות היצרן הפסיק לחלוטין את ייצור כלי הרכב התלת גלגלי ועסק בייצור תחמושת.
לאחר המלחמה המשיכה החברה לחזור לייצור כדי לענות על צורכי שוק השיקום המקומי, שיפרה מחדש את מודל "GA" והשיקה את דגם ה-"GB" בדצמבר 1949.
מנוע 1 צילינדרים, מנוע קירור אוויר.
דגמי "מאזדה-גו" יוצאו לרפובליקה הסינית, מנצ'וריה וברזיל.
דגם "מאזדה-גו" נטל חלק במלחמת האזרחים בספרד כרכב הובלה.
בתא המטען הוסעו 4 נוסעים .
כושר העמסה של תא המטען האחורי היה 200 ק"ג.
כושר העמסה של תא המטען האחורי היה 400 ק"ג.
"KA" – הושק באוקטובר 1934, בדגם הורכב מנוע 1 צילינדרים 654 סמ"ק.
בשנת 1935 יוצרו 424 יחידות מהדגם.
"KC" – הושק בשנת 1935, במהלך מחזור הייצור שלו בן שנתיים ושמונה חודשים, יוצרו 5,595 יחידות.
"GA" – הושק באפריל 1938 כדי להחליף את הסדרה הישנה מסוג K.
בדגם הורכב מנוע 1 צילינדרים 669 סמ"ק.
מערכת ההולכה התפתחה גם משלושה הילוכים לארבעה הילוכים, ויכולת המטען המרבית היא 500 ק"ג.
"GB" – הושק בדצמבר 1949. בדגם הורכב מנוע 1 צילינדרים 701 סמ"ק העשוי מסגסוגת אלומיניום גבוהה.
מערכת תיבת ההילוכים יוצרה על ידי יציקות בלחץ נמוך ושולבה במנוע.
למרות שנפח המטען המקסימלי נותר ללא שינוי על 500 ק"ג, גודל הגוף השתנה והחלל המקושת על ידי הצמיגים השתנה אף הוא כדי להקל על העמסת המטען.
מאזדה 626 היא מכונית משפחתית, אשר יוצרה בין השנים 2005–1970 על ידי יצרנית הרכב היפנית מאזדה.
היא יוצרה בשלושה דגמים – קופה, סטיישן והאצ'בק.
הדור הראשון של ה-626 הוצג בשנת 1970 בדגמי קופה וסדאן ויוצר עד שנת 1978. הוא קרוי גם: "מאזדה RX-2","מאזדה 616", "מאזדה 618" הוא יוצר ביפן, דרום אפריקה ואינדונזיה הוא כולל מנוע קדמי-אורכי, הנעה אחורית.
בשנת 1974 עברה ה-626 דור ראשון מתיחת פנים, אשר כללה בעיקר מנוע חדש ושינויים חיצוניים לא משמעותיים.
הוצג בדגמי סדאן, קופה, האצ'בק.
דגם מאזדה 626 יוצא לאוסטרליה.
באוסטרליה הושקה סדרת CB בדצמבר 1978. הדגם היה זמין כמכונית סדאן.
המנוע היה מנוע בנפח שני ליטרים המפיק 84 כוחות סוס.
דגם הדה לוקס הוסיף מושבים שהוחדרו בבד, רדיו לחצני כפתור, הוספות גומי פגוש, פיתוחי הגנת צד לגוף, מגבים לסירוגין, טבעות גלגל כרום, אורות קריאה במפה וכיסי מפות גב.
דגם הסופר דה לוקס הוסיף פנסי הלוגן, גוון חלון כהה, רדיו FM, מכסי פגוש ופאנל בדיקת בטיחות אלקטרוני.
הדור השני של ה-626 הוצג בשנת 1978 בתוצרת סדאן/קופה ויוצר עד שנת 1982. ה-626 דור שני עברה מתיחת פנים משמעותית הכוללת: שלדה, פנסים, מנוע, מושבים וכדומה.
היא כללה מנוע I4 בנפח 1,970 סמ"ק שסיפק כ-66 כוחות סוס.
הדור השלישי הוצג בשנת 1982 בדגמי: קופה, סדאן והאצ'בק.
הרכב כלל מנוע 4 צילינדרים בנפח 1.6 ליטרים המפיק 59 כוחות סוס.
בשנת 1985 קיבלה ה-626 דור שלישי מתיחת פנים אשר כללה: לוח מחוונים חדש, מנוע עם הספק גבוה יותר, שינויים חיצוניים ופנימיים משמעותיים.
המנוע הוא 4 צילינדרים בנפח שני ליטרים המפיק 89 כוחות סוס.
הדור הרביעי של ה-626 הוצג בשנת 1987 בדגמי סדאן, קופה, סטיישן והאצ'בק.
הרכב כלל מנוע 4 צילינדרים בנפח 2.2 ליטרים המפיק 140 כוחות סוס.
בשנת 1988 עברה ה-626 דור רביעי מתיחת פנים משמעותית אשר כללה: חלונות חשמליים, ריפוד חדש, שינויים חיצוניים ופנימיים משמעותיים, מנוע טורבו חדש.
אשר הגיע בתצורות: קופה, סטיישן והאצ'בק.
הוא כלל מנוע 4 צילינדרים, מגדש טורבו בנפח 2.2 ליטרים המפיק 145 כוחות סוס.
הדור החמישי של ה-626 הוצג בשנת 1991 אך יצא לשוק בשנת 1992, הרכב הוצג בדגמי: האצ'בק וסדאן.
הרכב כלל מנוע 4 צילינדרים בנפח 1840 סמ"ק המפיק 104 כוחות סוס.
בשנת 1994 עברה ה-626 מתיחת פנים חיצונית ומעט פנימית כולל מנוע חדש.
המנוע החדש הוא מנוע V6 בנפח 2497 סמ"ק המפיק 166 כוחות סוס.
הדור השישי של ה-626 הוצג בשנת 1997 בדגמי: סדאן, האצ'בק וסטיישן.
הוא כלל מנוע 4 צילינדרים בנפח 1,991 סמ"ק המפיק 120 כוחות סוס.
בשנת 2000 הוצגה ה-626 כמכונית קונספט בדגם סדאן אשר כללה מנוע V6 טווין טורבו בנפח 2,496 סמ"ק המפיק 150 כוחות סוס.
מכונית הקונספט מעולם לא הייתה דור חדש ל-626. מאזדה 6 היא המחליפה של המאזדה 626.
מאזדה CX-5 היא קרוסאובר בעלת חמישה מקומות, המיוצרת על ידי מאזדה משנת 2011. היא הוצגה בתערוכת הרכב של פרנקפורט בשנת 2011 והגיעה לישראל בשנת 2012.
הדור הראשון יוצר בין השנים 2017-2011. הדור הראשון כלל מנוע בנזין I4 צילנדרים בנפח 2.0 ליטרים המספק כ-155 כוחות סוס ב-6,000 סיבובים לדקה.
המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 9.1 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 187 קילומטרים לשעה.
בשנת 2015 עברה ה-CX-5 מתיחת פנים שכללה עיצוב חיצוני ופנימי חדש ושדרוג קל למנוע שהוסיף 10 כוחות סוס.
בשנת 2017 הציגה מאזדה את הדור השני ל-CX-5. הדור השני כלל עיצוב מודרני אך המנועים נשארו כמו מלפני הדור השני.
הדור השני הגיע לישראל בשנת 2017.
בשנת 2019 קיבלה ה-CX-5 שדרוג קל באבזור הרכב.בשנת 2020 קיבלה ה-CX-5 שדרוג קל בעיצוב הרכב.בשנת 2021 קיבלה ה-CX-5 תיבת הילוכים חדשה עיצוב מחודש ושדרוג קל באבזור הרכב.
בספטמבר 2021 חשפה מאזדה את מתיחת הפנים ל-CX-5, מתיחת הפנים כוללת שדרוגים בעיצוב ובבטיחות, בתחום ההנעה הדגם ממשיך עם מנועי בנזין בנפחי 2.0 ליטר 165 כ"ס, 2.5 ליטר 195 כ"ס ובשוק האמריקאי הדגם משווק גם עם מנוע 2.5 ליטר טורבו עם 250 כ"ס (או 230 כ"ס עם אוקטן 95).
מאזדה CX-3 היא קרוסאובר בעלת חמישה מקומות, שמיוצרת על ידי מאזדה משנת 2015. היא הוצגה בשנת 2015 והגיעה לישראל בשנת 2017.
ה-CX-3 כוללת מנוע בנזין I4 צילנדרים בנפח 2.0 ליטרים המספק כ-156 כוחות סוס ב-6,000 סיבובים לדקה.
המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 9.1 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 197 קילומטרים לשעה.
בשנת 2018 עברה ה-CX-3 מתיחת פנים הכוללת עיצוב חיצוני ופנימי חדש, אך המנוע נשאר אותו מנוע מלפני מתיחת הפנים.
מתיחת הפנים הגיע לישראל בשנת 2019.
מאזדה CX-30 היא קרוסאובר בעלת חמישה מקומות שמיוצרת על ידי מאזדה משנת 2019. היא הוצגה בשנת 2019 והגיעה לישראל בשנת 2019.
ה-CX-30 כוללת מנוע בנזין I4 צילינדרים בנפח 2.0 ליטרים המספק כ-165 כוחות סוס ב-6,000 סיבובים לדקה.
המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 9.7 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 196 קילומטרים לשעה.
בשנת 2020 הציגה מאזדה מנוע שונה המיועד לאמריקה.
המנוע הוא מנוע טורבו בנזין בנפח 2.5 ליטרים המספק כ-230 כוחות סוס.
מאזדה CX-4 היא קרוסאובר קופה בעלת חמישה מקומות שמיועדת לסין, היא מיוצרת על ידי מאזדה משנת 2016 והוצגה בשנת 2016 בתערוכת הרכב הבינלאומית של בייג'ינג.
ה-CX-4 כוללת מנוע בנזין I4 צילנדרים בנפח 2.0 ליטרים או 2.5 ליטרים בהספקים של 158 או 192 כוחות סוס.
בשנת 2020 עברה ה-CX-4 מתיחת פנים הכוללת פגוש קדמי ואחורי בעיצוב שונה אך מערכת ההנעה נשארה כמו לפני מתיחת הפנים.
מאזדה MX-30 היא קרוסאובר חשמלית בעלת חמישה מקומות, שמיוצרת על ידי מאזדה משנת 2020. היא הוצגה בשנת 2019, והגיע לישראל ב-19 באוגוסט 2021.
ה-MX-30 כוללת מנוע חשמלי המספק כ-141 כוחות סוס עם סוללת ליתיום-יון בעלת קיבולת של 35.5 קילוואט שעה המספקת טווח חשמלי של 200 קילומטרים.
בשנת 2020 חשפה מאזדה גרסה היברידית, הכוללת מנוע בנזין בנפח 2.0 ליטרים המספק כ-156 כוחות סוס ב-6,000 סיבובים לדקה, המנוע נעזר במערכת מיקרו היברידית המספקת כ-6.9 כוחות סוס עם סוללת לתיום יון במתח 24 וואט.
מאזדה CX-9 היא קרוסאובר גדול בעלת שבעה מקומות, שמיוצרת על ידי מאזדה משנת 2006. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ניו יורק בשנת 2006.
הדור הראשון יוצר בין השנים 2006–2015. הדור הראשון כלל מנוע בנזין V6 צילנדרים בנפח 3.5 ליטרים המספק כ-247 כוחות סוס.
הדור הראשון מיוצר ביפן אך אינו נמכר שם עקב אי התאמה במנוע לחוקי הכביש היפניים, לכן הוא משווק באמריקה הצפונית בלבד.
בשנת 2010 עברה ה-CX-9 מתיחת פנים שכללה פגוש קדמי בעיצוב חדש ושדרוג מערך האיבזור.
בשנת 2013 עברה ה-CX-9 מתיחת פנים שכללה פנסיים קדמיים ואחוריים בעיצוב שונה.
הדור השני הוצג בתערוכת הרכב של לוס אנג'לס בשנת 2015. הדור השני כולל מנוע טורבו בנזין I4 צילנדרים בנפח 2.5 ליטרים המספק כ-250 כוחות סוס ב-5,000 סיבובים לדקה.
המכונית מאיצה מ-0 ל-200 קילומטרים לשעה בתוך 7.2 שניות.
המאזדה CX-9 נמכרת רק בארצות הברית, להלן נתוני המכירות:
מאזדה פורטר (ביפנית: マツダ・ポーター, באנגלית: Mazda Porter) הם סדרות של מכוניות מסחריות ו-טנדרים, המוגדורת בקטגוריית כלי הרכב ביפן "Kei car"
מתוצרת יצרנית הרכב מאזדה אשר יוצרו בין השנים 1989–1961 ב-יפן, בין השנים 1972–1988 בבורמה (היום מיאנמר), ובין השנים 1969–1970 בדרום אפריקה.
דגמי הסדרה הראשונה: "Mazda B360/B600"
מנובמבר 1968 - אפריל 1976 יוצרה סדרה טנדרים "KBDB33" ומסחריות "KBDBV" מדגם "E360" במתחם "Hiroshima (Mazda factory)" ב-הירושימה.
ממרץ 1969 נבנה טנדר "Porter Cab" דגם "KECA53".
בשנת 1975 עבר הדגם "Porter Cab" מתיחת פנים.
בין השנים 1970–1969 נבנו 962 יחידות בדרום אפריקה על ידי "MOTOR ASSEMBLIES LIMITED"
בין השנים 1988–1972 יוצרו בבורמה (היום מיאנמר) דגמי "Mazda B360/B600" (דגמי הסדרה הראשונה) על ידי מאזדה.
ההשקעה של מאזדה כללה משלוח של ציוד הייצור לבורמה, זה היה חלק מתשלומי פיצויי מלחמה יפניים למיאנמר.
לאחר שהוטלו סנקציות קפדניות בשנת 1988 וייבוא חלקים יפניים הפך לבלתי אפשרי, הייצור עבר ליצרנית הרכב MADI (מיאנמר תעשיות מכוניות ומנועי דיזל)יצרנית הרכב "Myanmar Automobile and Diesel Engine Industries (MADI)" הכפופה למשרד התעשייה ("Ministry of Industry (Myanmar)" ).
בספטמבר 1963 עברו דגמי הסדרה הראשונה מתיחת פנים, ושמם המסחרי הוחלף ל-"KBDA33/KBDAV".
נוסף דגם ברמת גימור "דה-לוקס".
באוקטובר 1966 דגמי "B360" עברו מתיחת פנים נוספת
סוג מנוע: 2 צילינדרים, 3 שסתומים לצילינדר, 546 סמ"ק המפיק 20 כ"ס ב-4,300 סל"ד, מנוע מיצובישי מוטורס סדרה "Mitsubishi Vulcan engine" סוג מנוע "2G23/2G23"
כאשר שונו תקנות הרכב של "מכוניות Kei" לשנת 1976, בגלל מכירות מצומצמות בקטגוריה, מאזדה לא חשבה שזו הוצאה ראויה לפיתוח מנוע 550 סמ"ק חדש ונקי.
במקום זאת הם הפסיקו את מכונית הנוסעים "Mazda Chantez" ואת טנדר הפורטר, והחלו לרכוש את מנועי 2G23 של מיצובישי מוטורס כדי לאבזר את דגם ה-"Porter Cab" החדשה שהופיעה בשנת 1977 (PC4D).
דגם ה-"Porter Cab" נמתח ב 200 מ"מ (כמעט כולו מאחורי הציר האחורי, כשנותר בסיס הגלגלים של 1,835 מ"מ והורחב ב־100 מ"מ.
מנוע הוולקן S בעל שני צילינדרים 546 סמ"ק פיתח 29 כ"ס ב־5500 סל"ד.
מסגרות הפנסים היו מרובעות, והעניקו למכונית מראה קונבנציונלי יותר.
בשנת 1979 המכונית צברה שני כוחות סוס נוספים.
הדור השני של "Porter Cab" היה זמין רק בצבע כחול עז עם גימור אפור בהיר (פגושים, מסגרות פנסים) וחלל פנים שחור, עד למתיחת הפנים ב-1983 שלאחריו היה זמין רק בצבע לבן.
הגרסה לאחר מתיחת הפנים זכתה למנוע "Vulcan II" הנקי יותר (G23B), אם כי תפוקת הכוח נותרה זהה.
חלקי גימור היו עכשיו בצבע חום, ואפור כהה יותר.
בשנת 1985 הייתה מתיחת פנים מינורית נוספת, עם חלקי גימור בשחור ורצועה שחורה בין הפנסים.
המנוע עבר משרשרת תזמון לחגורת תזמון, והחלל הפנימי התחלף לאפור.
מיזוג אוויר היה זמין כאופציה.
מאזדה CX-50 היא מכונית משפחתית במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי מאזדה מינואר 2022. היא נחשפה ב-15 בנובמבר 2021, ומיועדת לשוק האמריקאי בלבד.
העיצוב החיצוני הוא כמעט ללא שינוי מודגש מהמאזדה CX-5, אך הוא יותר שטחי עם גלגלי שטח ועיצוב של רכב שטח במעט.
העיצוב החיצוני נותר ללא שינוי משאר דגמי מאזדה האחרונים.
היא משווקת עם שני מנועים לבחירה.
לשתי המנועים תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים.
אופציה להנעה כפולה קיימת בתוספת תשלום.
מנוע בנזין בנפח 2.5 ליטר אטמוספירי המספק 190 כ"ס ומומנט מרבי של 25.7 קג"מ.
מנוע בנזין בנפח 2.5 ליטר טורבו המספק 250 כ"ס ומומנט מרבי של 44.2 קג"מ.
מנוע היברידי בנפח 2.5 ליטר עם 2 מנועים חשמליים, שנלקח ישירות מטויוטה ראב 4 המספק 222 כ"ס, כשאחד המנועים נמצא מאחורה ומספק הנעה אחורית לפי דרישה.
מאזדה CX-60 היא מכונית משפחתית קומפקטית במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי מאזדה משנת 2022. היא נחשפה ב-8 במרץ 2022. ה-CX-60 הוא הדגם הראשון בסדרת דגמי פרימיום חדשה על בסיס פלטפורמת הנעה אחורית עם יחידת הנעה היברידית פלאג-אין.
עקב המעבר לפריסת הנעה אחורית הדגם הועבר לקטגוריית רכבי יוקרה.
בתחום ההנעה חושפת מאזדה גרסה היברידית פלאג-אין ודיזל אך בהמשך השנה יצטרפו גרסאות בנזין נוספות.
מערכת ההנעה היברידית כוללת מנוע בנזין I4 צילינדרים בנפח 2.5 ליטר עם מנוע חשמלי, שניהם מספקים יחד 327 כ"ס ומומנט מרבי של 50.9 קג"מ.
למערכת ההנעה סוללת ליתיום-יון בקיבולת 17.8 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה מרבי של 63 ק"מ.
מערכת ההנעה הזאת הופכת את ה-CX-60 למכונית החזקה ביותר של מאזדה.
המנוע הזה נעזר במערכת מיקרו-היברידית 48 וואט בהספק של 17 כ"ס ומומנט של 15.6 קג"מ.
נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 7.3 שניות ומהירות מרבית של 220 קמ"ש.
צריכת הדלק המשולבת עומדת על 18.9 ק"מ לליטר.
מנוע דיזל I6 צילינדרים בנפח 3.3 ליטר טורבו המספק 200 כ"ס.
צריכת הדלק המשולבת עומדת על 20.4 ק"מ לליטר.
מאזדה 323 (שווקה בישראל גם בשם מאזדה לאנטיס), הוא דגם סדאן קומפקטי של יצרנית הרכב היפנית מאזדה.
הוא הוחלף במאזדה 3 (מאזדה "אקלה" ביפן) ב-2003. מאזדה 323 נקראה ביפן "פמיליה".
323 היה שם היצוא שלה.
בישראל שווק הדגם בשם "מאזדה 323" החל מינואר 1992. והחל משנת 1996 בשם "לאנטיס", שהיה הדגם הנמכר בישראל במשך חמש שנים ברציפות.
שלושה הדורות של ה"פמיליה" לפני ה-323
לפמיליה היו שלושה דורות לפני שהקומפקטית של מאזדה אימצה את שם 323 לייצוא.
הפמיליה הראשונה, שעזבה את מפעלי מאזדה ב-1963, הייתה באורך 3,70 על בסיס גלגלים של 2.19 מטר.
היא הייתה זמינה כמכונית סדאן עם שתיים או ארבע דלתות, אבל גם כסטיישן שלוש דלתות וטנדר.
המנוע היה בנפח 782 סמ"ק ארבעה צילינדרים המאפשר מהירות מרבית של 115 קמ"ש.
לאחר מכן הוא יהיה זמין בגרסת S עם מהירות מרבית של 115 קמ"ש ואז בנפח 985 סמ"ק עם מהירות מרבית של 145 קמ"ש.
משנת 1967, הדור השני של הפמיליה, בשם Familia Presto, הוצע בכמה גרסאות כמו הראשון.
הפמיליה השלישית הושקה בספטמבר 1971 ונקראה "גרנד פמיליה" ביפן, כדי להבדיל אותה מ"הפמיליה" הקודמת שהמשיכה להימכר במקביל.
לייצוא, הגרנד פמיליה נקראה מאזדה 808 והופכה למאזדה 818 באירופה שבה " 0" באמצע שמור לפיג'ו.
היא הייתה יותר דגם ביניים בין הפמיליה פרסטו לקפלה הגדולה יותר (שתהפוך ל-626).
בשנת 1977, לאחר שלושה דורות של ה"פמיליה", מאמצת מאזדה את השם 323 לייצוא.
ה-323 הראשון הזה הוא אפוא דור הפמיליה הרביעי.
בנוסף למרכבי השלוש וחמש הדלתות, ביפן שווקה גם מכונית סטיישן עם חמש דלתות.
ה-323 מ-1980, שנקראה 323 FF, הייתה המכונית הראשונה של מאזדה שפותחה בשיתוף פעולה עם חברת פורד, היא הייתה בעלת סגנון מודרני יותר מקודמה.
היא הייתה זמינה בגרסאות רבות: שני נפחים שלוש דלתות, שני נפחים חמש דלתות (עם שישה חלונות צד ל"פמיליה" היפנית אך רק ארבעה עבור ה-323 לייצוא) וסדאן עם ארבע דלתות, שנקרא בארצות הברית GLC.
דגם הסטיישן לא חודש והמשיך להיות משווק במרכב הישן ועם הפלטפורמה הישנה עם הנעה אחורית.
היצע המנועים כלל מנועי בנזין ארבעה צילינדרים 1.3 ליטר ו-1.5 ליטר המשותפים לכל השווקים אך בהספקים משתנים.
ה-323 לייצוא היה זמין גם עם מנוע 1.1 ליטר קטן, בעוד שביפן הפמיליה הייתה זמינה, משנת 1983, עם גרסת טורבו 1.5 ליטר, (זוכת גביע הנשים 1984 בראלי מונטה קרלו).
הדור השלישי של 323 נחשף בינואר 1985. הוא היה זמין בשני דגמים עם שלוש וחמש דלתות וכן בשלושה דגמים עם ארבע דלתות.
ה-323 דור שלישי הייתה מצוידת לראשונה גם במנוע דיזל.
ה-323 שיוצרה בשיתוף פעולה עם פורד, קיבלה את השם "פורד לייזר" או "פורד מטרו" בשוק האוסטרלי.
אבל היא שמרה על שמה ההיסטורי "פמיליה" ביפן, שם הייתה הדור השישי של הדגם.
בסתיו 1986, ה-323 היה זמינה לראשונה בגרסת הנעה כפולה, לה הצטרפה כעת גרסת 1.6 ליטר טורבו שישה עשר שסתומים.
באליפות העולם בראלי, החל משנת 1986, היא התבלטה במשך חמש שנים (שלושה ניצחונות ומקום שלישי באליפות 1989).
בשנת 1989 הושק הדור הרביעי של ה-323. הוא שמר על השם "פמיליה" ביפן ומאמץ את שם "פרוטג'" בארצות הברית.
גרסאות ארבע הדלתות בעלות שני נפחים ושלוש נפחים נותרו מסורתיות למדי במראה, אבל לחמש הדלתות יש מרכב ספציפי הרבה יותר נועז עם פנסים נשלפים.
דגם קבריולה מהדור הקודם, המיועד ליפן, אינו מתחדש בזמן שהסטיישן ממשיכה להיות מיוצרת בגרסה הקודמת.