tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
השיר הוקלט באולפני טריטון ונכלל באלבום "דרכים", שיצא לאור בשנת 1979.
עת הקליט ארצי את השיר באולפן, הוא התקשה לשיר את הקולות הגבוהים.
באולפן ההקלטות פגש את אקשטיין, עמו הייתה לו היכרות קודמת, ואשר הקליט באותו זמן אלבום משלו.
ארצי הציע לו להשתתף בהקלטה.
על כך סיפר אקשטיין: "שלמה ארצי הקליט באולפן את 'פתאום כשלא באת' בסולם גבוה מדי.
הוא ביקש שאשיר איתו, כדי שיהיה לו במה להיתלות.
שרנו יחד עם הפלייבק ונולד דואט".
מסר השיר, לפי רז שכניק, הוא ש"אנחנו מבינים את חשיבותם של אהובינו בחיינו רק אחרי שהם הולכים מאיתנו".
השיר הגיע למקום החמישי במצעד שירי שלמה ארצי שערכה גלגלצ בשנת 2007.
בשנת 2003 הוציא הזמר בוריס סלטנוב גרסת כיסוי של השיר במסגרת התכנית כוכב נולד.
בשנת 2005 הוציאה הזמרת עדי כהן גרסת כיסוי של השיר במסגרת התכנית כוכב נולד בפרק לכבוד חג שבועות עם השירים של שלמה ארצי.
בשנת 2006 ביצע השחקן רן בכור גרסת כיסוי של השיר במסגרת הסדרה השיר שלנו.
בשנת 1997 הזמר דני ליטני הוציא גרסת כיסוי לשיר.
בשנת 2011 אבנר גדסי, הוציא גרסה מחודשת לשיר במסגרת פרויקט "שני צדדים למטבע".
בשנת 2016 הזמר ליאור פרחי הוציא גרסת כיסוי לשיר.
פתאום משפחה הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 2018 בכיכובם של מארק וולברג ורוז ביירן כהורים המאמצים שלושה ילדים צעירים, אותם מגלמים איזבלה מרסד, גוסטבו אסקובר (גוסטבו קווירוז) וג'וליאנה גאמיז.
כמו כן משחקים בסרט גם מרגו מרטינדייל, ג'ולי הגרטי, טיג נוטארו ואוקטביה ספנסר.
את הסרט ביים שון אנדרס, שגם כתב את התסריט יחד עם ג'ון מוריס.
התסריט מבוסס בחלקו על ניסיון חייו וחוויותיו האישיות של אנדרס עצמו.
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-16 בנובמבר 2018. הסרט הכניס למעלה מ-120 מיליון דולר ברחבי העולם, וזכה גם לשבחי המבקרים, ששיבחו את המשחק בסרט וכתבו עליו: "קומדיה רצינית ומחממת לב".
הזוג הנשוי אלי ופיט וגנר, לאחר מפגש משפחתי במהלכו מתגרים בהם בני המשפחה שאומרים עליהם כי חשבו שלעולם לא יביאו ילדים לעולם, מתחילים לשקול ברצינות את האפשרות לאמץ ילד.
בתחילה הם רק משתעשעים ברעיון לא ברצינות גמורה, אך בסופו של דבר הם מחליטים להירשם לקורס הורי אומנה.
בקורס, שתי עובדות סוציאליות, קארן ושרון, מדריכות את ההורים מלאי התקווה בצעדים שעליהם לעשות על מנת להיהפך להורים מאמצים.
ההורים המיועדים בקבוצה מגיעים ליריד בו ניתנת להם הזדמנות לפגוש ולהכיר את הילדים שהם מעוניינים לאמץ.
פיט ואלי הולכים למקום בו מרוכזת קבוצה של בני נוער המיועדים לאימוץ, אף על פי שאלי בתחילה מפגינה היסוס באימוץ של בני-נוער.
אחת מהנערות בקבוצה זו, ליזי בת ה-15, פונה לאלי ופיט ומודיעה להם שכל בני הנוער בקבוצה מודעים לעובדה שאף אחד לא רוצה לאמץ אותם.
לאחר שהם מתרשמים עמוקות מההתנהגות שהפגינה ליזי ביריד, פיט ואלי משוחחים עם העובדות הסוציאליות, קארן ושרון, על כך שהם חושבים לקלוט אותה למשפחתם.
קארן ושרון מודיעות לבני הזוג כי אימה של ליזי היא נרקומנית מכורה לסמים קשים שמרצה תקופת מאסר בכלא, לאחר שהציתה את בית המשפחה אחרי שהשאירה את מקטרת הקראק שלה דולקת.
כמו כן מסתבר שלליזי יש שני אחים קטנים: חואן בן ה-10 וליטה בת ה-6. אף על פי שעבור פיט ואלי זה נראה כמו אתגר גדול יותר ממה שחשבו בהתחלה, הם מסכימים לפגוש את האחים.
לאחר המפגש הראשוני בבית משפחת-האומנה הזמני של הילדים, נראה כי לא נוצר חיבור מיידי, ופיט ואלי שוקלים מחדש את עניין האימוץ.
כשפיט ואלי אוכלים ארוחת חג ההודיה עם משפחתה של אלי, הם מודיעים לבני המשפחה שהם מתכוונים לחזור בהם מהחלטתם לאמץ.
בני המשפחה מגיבים בהקלה, מה שמבהיר לזוג את העובדה שהם כנראה לא באמת האמינו שהם מסוגלים להצליח במשימה שהציבו לעצמם, אלי מגיבה מיידית, מתעצבנת, ומחליטה שהם ימשיכו בתהליך האומנה כמו שתכננו כדי להוכיח שהם יכולים להיות הורים טובים.
ליזי, חואן וליטה מתחילים לחיות עם משפחת וגנר.
אף על פי שבימים הראשונים הכל נראה על מי מנוחות, לא לוקח זמן רב עד שהדברים נהיים מסובכים.
ליטה מסרבת לאכול כמעט כל דבר שמציעים לה, פרט לחטיף צ'יפס תפוחי אדמה משקית, וחואן מגיב ברגישות יתר בכל בעיה קטנה.
גם ליזי באה בטענות לעיתים קרובות כלפי בני הזוג, אבל במיוחד כלפי אלי, אותה מאשימה ליזי בכך שהיא מנסה לתפוס את מקומה של אימה הביולוגית.
פיט ואלי משתתפים לעיתים קרובות בקבוצות תמיכה עם הזוגות האחרים כדי לקבל תובנות מה לעשות עם הילדים.
אימו של פיט, סנדי, באה לבקר כדי לפגוש את הילדים, ומיד מתחבבת על הילדים בכך שקנתה לכולם כרטיסים לפארק השעשועים סיקס פלאגס.
בעוד כולם מבלים בפארק, ליזי בורחת עם שני חברים מבית הספר.
כולם מחכים לה והיא חוזרת באיחור רב, ופיט מחליט לרתק אותה על כך שנעלמה מבלי להודיע ולא עדכנה אותו או את אלי היכן היא נמצאת.
בעוד שליזי נשארת פרחחית מרגיזה, חואן וליטה מתחילים להתקרב לבני הזוג והקשר ביניהם לבין פיט ואלי מתחזק.
ליטה מכנה את פיט "אבא" כשהוא מתקן את הבובה שלה, ואלי מתרגשת לשמוע את חואן אומר לה: "לילה טוב, אמא" אחרי שהיא מנחמת אותו מסיוט לילי.
כאשר ליזי מבינה כמה פיט ואלי דואגים לאחיה הקטנים חואן וליטה, היא מתחילה להסתדר טוב יותר עם אלי ופיט בזמן שהם יוצרים פעילויות משפחתיות.
פיט אפילו לוקח אותה לקומה העליונה של בית אותו הוא משפץ, על מנת שהיא תוכל להרוס דברים בבית ולשבור קירות ועל ידי כך להוציא את התסכולים שלה.
מאוחר יותר מגלים פיט ואלי שקרלה, אימם של שלושת הילדים, משתחררת מהכלא בעוד כמה חודשים והיא מבקשת לראות את הילדים.
פיט ואלי מדברים על כך במהלך מפגשי הטיפול הקבוצתיים של המשפחות המאמצות, והעובדות הסוציאליות מסבירות לבני הזוג כי המטרה העיקרית של הרשויות היא לשמור על אחדות המשפחה ומספרים להם כי יש סיכוי סביר ששלושת הילדים יתאחדו עם האם הביולוגית.
לאחר מספר פגישות בין הילדים לאימם הביולוגית, המצב במשפחת וגנר נהיה גרוע יותר.
הילדים הופכים יותר ויותר סוערים ופיט ואלי מרגישים תסכול עמוק.
פיט ואלי מחפשים את משפחת פרננדז, שבאו ביחד עם ביתם המאומצת ברנדה בסמינר ההכשרה לפני תחילת תהליך האימוץ, כדי לקבל מהזוג עזרה עם ליזי.
משפחת פרננדז מספרים לפיט ואלי שברנדה חזרה לגמילה, אך גברת פרננדז מספרת להם על התהליך המורכב של יצירת הקשר ובניית האמון עם הילדים.
בסצנה אחת מגלים לחרדתם בני הזוג כי ליזי נסגרת בשירותים ומצלמת סלפי של עצמה בעירום כדי לשלוח לבחור בבית הספר בשם ג'ייקוב, והוא שולח לה דיק פיק של עצמו.
ביום למחרת, כאשר הם מסיעים את הילדים לבית הספר, הם מתעמתים עם ילד בשם צ'ארלי מאחר שסצנה מוקדמת יותר בסרט מראה שליזי שיקרה ואמרה להם שאותו ילד הוא ג'ייקוב (כדי לא לחשוף את זהותו האמיתית של ג'ייקוב).
ברגע שהם מגלים שג'ייקוב הוא למעשה לא תלמיד בית הספר אלא גבר בן 22 המשמש כשרת בבית הספר, הם רודפים אחריו ברחבי מסדרונות בית הספר ומכים אותו.
המשטרה מגיעה למקום והשוטרים עוצרים את ג'ייקוב אך גם את פיט ואלי.
חואן וליטה נשארים לבדם במכונית, בעוד שליזי מושפלת בפני כולם.
כשפיט ואלי חוזרים הביתה, נאמר להם על ידי סנדי (אימו של פיט) שהם צריכים להרגיע את ליזי ולהבהיר לה שהם אוהבים אותה, מכיוון שסביר שנסיבות חייה הקשו עליה להרגיש שייכת ונאהבת בסיטואציה זו.
בני הזוג יחד עם שלושת הילדים נקראים לשימוע בבית המשפט על מנת להחליט אם הילדים יחזרו לאימם הביולוגית, קרלה, או שיישארו אצל פיט ואלי.
השופט מקריא מתוך הצהרה שנכתבה על ידי ליזי ובה פירוט של מקרים והתנהגויות לא נכונות לכאורה שנעשו על ידי פיט ואלי, תוך שהוא מגן על טענתה של קרלה שהיא מוכנה לטפל בהם שוב.
אף על פי שאלי מנסה לקרוא הצהרה חדשה שכתבו היא ופיט בעקבות דבריה של סנדי בערב הקודם, השופט לא מרשה לה לקרוא את ההצהרה בפני הנוכחים בבית המשפט.
לאחר מכן השופט מחליט לפסוק לטובתה של קרלה לקבל את ילדיה הביולוגיים בחזרה לחזקתה.
לאחר החלטת בית המשפט, פיט ואלי מתחילים בעצב לארוז את כל החפצים של הילדים.
חואן וליטה לא רוצים לעזוב את ביתם, אבל ליזי מוכנה ונלהבת להתאחד עם אימה הביולוגית.
למרות זאת, כאשר הילדים יוצאים אל מחוץ לבית עם התיקים הארוזים, הם פוגשים בקארן ובשרון אשר הגיעו כדי להודיע לילדים שבסופו של דבר קרלה לא באה לקחת אותם, מכיוון שלא הצליחה להופיע באותו בוקר ונראה שהיא חזרה להשתמש שוב בסמים.
ליזי מגיבה בבכי ומתחילה לברוח בעוד שפיט ואלי רודפים אחריה.
כשהם מצליחים בסופו של דבר להשיג את ליזי, הם אומרים לה שהם אוהבים אותה, ולאחר שיחת שכנוע ארוכה במהלכה מתחבאת ליזי בחצר של אחת השכנות, השלושה מתפייסים וחוזרים ביחד הביתה.
בסצנת הסיום של הסרט, כארבעה חודשים לאחר מכן, המשפחה מגיעה שוב לבית המשפט לשימוע.
בשימוע זה, מחליט השופט לקבוע באופן סופי כי פיט ואלי יהיו הוריהם המאמצים של ליזי, חואן וליטה.
מדובר בסצנת סיום מרגשת, בה נוכחים גם חבריהם של הזוג לקבוצת ההורים המאמצים וילדיהם, העובדות הסוציאליות ועוד.
מארק וולברג בתפקיד פיטר (פיט) וגנר
רוז ביירן בתפקיד אלינור (אלי) וגנר
איזבלה מרסד בתפקיד ליזי ויארה
גוסטבו אסקובר (גוסטבו קווירוז) בתפקיד חואן ויארה
ג'וליאנה גמיז בתפקיד ליטה ויארה
אוקטביה ספנסר בתפקיד קארן, אחת העובדות הסוציאליות, המדריכה את ההורים לעתיד בתהליך האומנה
טיג נוטארו בתפקיד שרון, גם היא עובדת סוציאלית, המדריכה את ההורים לעתיד בתהליך האומנה
מרגו מרטינדייל בתפקיד סנדי וגנר, אמו השתלטנית וטובת הלב של פיט
ג'ולי הגרטי בתפקיד ג'אן, אימה של אלי
אלין רייצ'ל בתפקיד קים, אחותה של אלי
טום סגורה בתפקיד רוס, בעלה של קים
מייקל או'קיף בתפקיד ג'רי, אביה של אלי
בריטני רנטשלר בתפקיד לינדה, אחותה של אלי
ג'ודי תומפסון בתפקיד ג'ים, בעלה של לינדה
אלייזה שלזינגר בתפקיד אוקטובר, רווקה החברה בקבוצת התמיכה להורי האומנה שרוצה לאמץ ילד אתלט
גארי ויקס וג'וי ג'ייקובסון בתפקיד דירק ודנה, זוג דתי נוצרי וחברים בקבוצת התמיכה
המפטון פלוקר ורנדי הייוונס בתפקיד קיט ומייקל, זוג חברים בקבוצת התמיכה
קנת ישראל ואנדראה אנדרס בתפקיד דייוויד וג'סי, זוג חברים בקבוצת התמיכה
ג'ואן קיוזאק בתפקיד גברת האוורד, שכנתם הבודדה של פיט ואלי וגנר
ולנטה רודריגז בתפקיד שופט מרטין טי ריבס, שופט בית המשפט לאימוץ
ג'וזלין רייס בתפקיד קרלה ויארי, אימם הביולוגית של ליזי, חואן וליטה, המכורה לסמים
קרסון הולמס בתפקיד צ'ארלי, אחד מחברי כיתתה של ליזי
ניקולס לוגן בתפקיד ג'ייקוב, שרת בית הספר שנמצא בקשר אסור עם ליזי הקטינה
איב הארלו בתפקיד ברנדה פרננדז, ילדה צעירה עם נטייה להתמכרויות, שמגיעה למפגש הראשון של קבוצת התמיכה לספר את סיפורה האישי
רוזמרי דומינגז בתפקיד גברת פרננדז, אימה המאמצת של ברנדה
חאבייר רונקרוס בתפקיד מר פרננדס, אביה המאמץ של ברנדה
צ'ארלי מקדרמוט בתפקיד סטיוארט, חברו לעבודה של פיט
אריקה בירמן בתפקיד קיילי, אחת מחברותיה של ליזי
לילא פלדר בתפקיד סוואנה, אחת מחברותיה של ליזי
"פתאום משפחה" במקור אמור היה להיות מושק רשמית בארצות הברית ב-15 בפברואר 2019, אבל בסופו של דבר ההשקה הוקדמה בשלושה חודשים.
הסרט הושק רשמית בבתי הקולנוע בארצות הברית ב-16 בנובמבר 2018. ב-10 בנובמבר 2018, הוכרז שהקרנת הבכורה של הסרט תתקיים ב-11 בנובמבר בלוס אנג'לס עקב שריפות בוולסי, ושההקרנה תתקיים במרכז ששימש לפינוי של נפגעי השריפות.
הסרט זמין לצפייה בדיגיטל החל מ-19 בפברואר 2019, וב-Blu-ray/DVD החל מ-5 במרץ 2019.
"פתאום משפחה" דורג PG באוסטרליה ו-M בניו זילנד.
פתאום משפחה גרף הכנסות של 67.4 מיליון דולר בארצות הברית ובקנדה, ו-53.2 מיליון דולר במדינות אחרות, ובסך הכול הרוויח הסרט סכום כולל של 120.6 מיליון דולר ברחבי העולם, לעומת תקציב הפקה נמוך יחסית, 48 מיליון דולר.
בארצות הברית ובקנדה הסרט "פתאום משפחה" יצא לבתי הקולנוע במקביל ליציאתם של הסרטים "חיות הפלא: הפשעים של גרינדלוולד" ו"אלמנות", וההערכה הייתה כי הסרט יגרוף הכנסות בגובה של בערך 15–20 מיליון דולר מ-3,258 תיאטראות בסוף השבוע הראשון להקרנתו.
בערב ההקרנות הראשון הרוויח הסרט כ-4.8 מיליון דולר ביום הראשון שלה, כולל 550 אלף דולר מההקרנות טרום הבכורה שהיו ביום חמישי בערב שלפני סוף שבוע זה.
בהמשך הקרנות הבכורה עלה הסכום לכ-14.7 מיליון דולר, וסיים במקום הרביעי בקופות.
במגזין הקולנוע האינטרנטי, "Deadline Hollywood" נכתב כי ההכנסות מההקרנות הראשונות של הסרט, בהשוואה לתקציב ההפקה שעמד על 48 מיליון דולר, "אינן מרהיבות, אבל יש תקווה שהסרט יכול להתעלות על עצמו...
לאחר חג ההודיה." בסוף השבוע השני שלו, הסרט צנח ב-14% ל-12.5 מיליון דולר (כולל 17.4 מיליון דולר במסגרת חמשת הימים של חג ההודיה), וסיים במקום השישי.
באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes אחוז הביקורות החיוביות הוא 81% על סמך 135 ביקורות, והדירוג הממוצע שלו הוא 6.56 מתוך 10.
קהל צופים שנדגם על ידי CinemaScore העניקו לסרט ציון ממוצע של "A" בסולם של F עד A+ וסקרי PostTrak דיווחו כי צופי הקולנוע העניקו לסרט ציון חיובי כולל של 83%, וכ-61% נתנו לסרט המלצה מוחלטת.
ב-ynet כתב ארז דבורה על הסרט: "(...) 'פתאום משפחה' הוא שיפור ניכר ביחס לסרטיו הקודמים של אנדרס.
הדרמה והאמוציות, גם אם אינם מבוימים בעידון, מאוזנים על ידי הרגעים הקומיים.
הקומדיה, גם אם אינה רחוקה מתבניות סיטקום שמרניות, עובדת טוב יותר בהיותה נקשרת לדמויות שיש להן קשר לבני אדם אמיתיים.
סביר להניח שרוב האנשים שחוו תהליכים דומים, מצד המאמץ או המאומץ, יראו משהו מחוויותיהם או רגשותיהם על המסך."
פתאום אבא (בספרדית: Soltero con hijas) היא טלנובלה מקסיקנית, משנת 2019 בכיכובם של ונסה גוזמן וגבריאל סוטו.
ניקו הוא רווק שלא מאמין באהבה ובנישואים.
שכנתו ויקטוריה רוצה להקים משפחה, אבל היא אינה יכולה ללדת, וצערה גובר כשבעלה לעתיד מבטל את חתונתם יום לפני האירוע.
ניקו קשור לאחותו כריסטינה ולשלוש בנותיה(קמילה, אלכסה וסופיה).
כאשר אחותו ובעלה נהרגים בתאונת דרכים ניקו, בן משפחתן היחיד, לוקח אותן אליו.
אין לו מושג כיצד לעשות זאת וויקטוריה עוזרת לו.
ניקו לומד בדרך זו על ערכן של משפחה ואהבה.
"פתגם סיני" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אתי ביטון, מתוך אלבום הבכורה שלה, פתגם סיני.
השיר יצא לאור ב-15 בדצמבר 2010, על ידי חברת התקליטים הליקון מיוזיק, כסינגל הבכורה של ביטון וכסינגל הראשון מתוך האלבום.
עטיפתו של הסינגל עוצבה בהשראת עטיפתו של האלבום.
השיר הגיע למקום הראשון במדיה פורסט והיה לאחד מהשירים המצליחים ביותר בישראל בין השנים 2010–2011.
השיר נכתב על ידי יוסי גיספן והופק על ידי תמיר קליסקי ואהרון קמיגארוב.
הרמיקס הרשמי של "פתגם סיני" יצא לאור ב-13 בינואר 2011, כמה שבועות לאחר צאת הגרסה המקורית.
הרמיקס זכה להצלחה נאה ביוטיוב כאשר הצליח לצבור למעלה מ-160,000 אלף צפיות מבלי שיצא לו וידאו קליפ נלווה.
בכתבה שפורסמה במאקו ב-22 בדצמבר 2010, סקרו את "פתגם סיני" כמו גם את "בוקר" של שיר לוי.
"פתגם סיני" הפך ללהיט בישראל כאשר הגיע למקום הראשון במדיה פורסט כבר כשיצא; הוא שהה בפסגת המצעד במשך שבועיים רצופים.
ב-23 בדצמבר 2010, הוצג השיר ב"פינה לשיפוטכם" של רשת ג', כשבשבוע שלאחר מכן דורג ישירות במקום ה-15. הוא שהה במצעד במשך שבעה שבועות והגיע בשיאו למקום השביעי.
השיר דורג ברשימת 50 השירים המושמעים ביותר בשנת 2011 והושמע רבות במצעדים ברשתות הרדיו ובשטח במשך שבועות.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-26 בדצמבר 2010, אחד עשר ימים לאחר צאתו כסינגל.
הוא בוים על ידי במאית הווידאו קליפים שיר שחר וצולם בנמל יפו.
לאורכו של הקליפ ניתן לראות את אתי ביטון שרה את השיר, כשמסביבה נמצאים נגנים שונים המלווים את שירתה.
בין היתר, ניתן לראות סצנות של רקדניות עם מניפות.
מאוחר יותר, ביצעה את "פתגם סיני" בתוכנית "גל ומרגול" של גל אוחובסקי ומרגלית צנעני.
ב-30 בדצמבר 2010, פורסמו קטעי מאחורי הקלעים הרשמיים של "פתגם סיני".
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם15 בדצמבר 2010הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתהליקון
פתאח-1 (בפרסית: فتاح ۱) הוא טיל בליסטי מתקדם לטווח בינוני אשר איראן טוענת כי הוא שגא-קולי, בפיתוח על ידי משמרות המהפכה האסלאמית אשר נחשף ביוני 2023. הוא הטיל הבליסטי השגא-קולי הראשון של איראן.
לפי דיווחים עצמיים, יכולת התמרון והמהירות הגבוהים שלו מאפשרים לו להתחמק ממערכות קיימות להגנה מפני טילים.
שמו, שפירושו "כובש" או "מביא ניצחון", "מנצח" בערבית, מתייחס לאל-פתאח, שנבחר על ידי המנהיג העליון של איראן.
בשימוש החות'ים מכונה "פלסטין 2".
בנובמבר 2023 חשפה איראן גרסה חדשה יותר של הטיל, המכונה פתאח-2 ולו יכולות משודרגות על פני הדור הראשון של הטיל.
פתאח-1 הוא טיל דו-שלבי בעל דלק מוצק מונחה מדויק עם טווח של 1,400 ק"מ ומהירות של 13 עד 15 מאך (על פי טענה של איראן עצמה).
לראש הנפץ שלו יש מנוע כדורי הפועל על דלק מוצק עם פייה נעה המאפשרת לראש הנפץ להגביר את מהירותו ולתמרן.
לפי איראן, הוא יכול לתמרן פנימה וחזרה אל מחוץ לאטמוספירה, ומסוגל לעקוף הגנות טילים.
ב-10 בנובמבר 2022, במהלך יום השנה ה-11 למותו של המהנדס האיראני חסן טהראני מוקדם הידוע כ"אבי הטילים האיראניים", הודיעה איראן שבנתה טיל בליסטי היפרסוני מתקדם שכינתה אותו "קפיצת דורות גדולה".
אמיר עלי חאג'יזאדה, מפקד חיל האוויר והחלל של משמרות המהפכה, אמר שלטיל יש מהירות גבוהה והוא יכול לתמרן מתחת ומעל האטמוספירה של כדור הארץ.
לדבריו, "זה יכול לפרוץ את כל מערכות ההגנה נגד טילים" והוסיף כי הוא מאמין שיחלפו עשרות שנים עד שתפתח מערכת שמסוגלת ליירט אותה.
הוא גם אמר שהוא יכול לכוון אפילו למערכות המתקדמות והמשמעותיות ביותר להגנה מפני טילים בעולם.
טקס החשיפה התקיים ב-6 ביוני 2023.
ב 1 באוקטובר 2024, במסגרת המתקפה האיראנית על ישראל, שוגר טיל זה נגד ישראל, על פי פרסום איראני.
ישראל, מנגד, הכחישה כי הטילים ששוגרו במתקפה היו היפרסוניים.
בליל ה-21 בדצמבר 2024 שיגרו החות'ים בתימן טיל מסוג זה, שאותו הם מכנים פלסטין-2, לעבר ישראל.
הטיל פגע בגינת משחקים בתל אביב וגרם לפציעה של מספר תושבים באורח קל.
חיל האוויר שיגר לעבר הטיל מיירטים מסוג חץ, קלע דוד וכיפת ברזל, אך החטיאו.
ב-18 ביוני 2025 טענו איראן במסגרת מבצע עם כלביא כי שיגרו טיל פתאח 1 לכיוון ישראל, עם זאת בישראל לא דווח על נפגעים ולא בפגיעה.
פתוח היא תוכנית ראיונות דוקו רגשית-נשית ישראלית, המשודרת בערוץ הידברות (ערוץ 97), בהגשת אפרת ברזל, יוצרת הסדרה, העוסקת בהתמודדויות אישיות של נשים מהמגזר החרדי והדתי בישראל.
בכל פרק מארחת ברזל אשה המספרת על התמודדות אישית בחייה.
השיחה מתמקדת בחוויות הרגשיות שסובבות את ההתמודדות עם הבעיה הרפואית, הנפשית או המשפחתית של המרואיינת.
הפגישות מצולמות, ככלל, בשוט אחד וללא חיתוכים; הן מתקיימות בקליניקה ומדמות פגישה עם יועצת רגשית.
לרוב משתתפת בשיחה, לצד ברזל והאורחת המספרת על חוויותיה, גם אשת מקצוע מהתחום הרלוונטי.
"פתאום נפל עלי אביב" הוא שיר בביצוע להקת האחים והאחיות, אשר השתתף בפסטיבל הזמר והפזמון 1977, וזכה במקום השני בתחרות.
את השיר כתב הפזמונאי אילן גולדהירש, הלחין גידי קורן ועיבד מרטין מוסקוביץ'.
חברי הלהקה ששרו את השיר, היו ישראלה קריבושי, ורדה שגיא, ויקי תבור ומוני ארנון.
השיר יצא לאור בשנת 1978 באלבום "אהבה של שני אנשים".
פסטיבל הזמר והפזמון הייתה תחרות שירים ששודרה בקול ישראל ובערוץ הראשון.
מנצח התזמורת היה יצחק גרציאני וחנוך חסון היה מפיק האירוע.
השיר שזכה במקום הראשון היה "רקפת" בביצוע רוחמה רז.
בערב התחרות ירד שלג בירושלים והדרכים לבירה נחסמו, ערב כך רק תושבי העיר הצליחו להגיע לפסטיבל והם גילו פטריוטיות ובחרו בשירה של רוחמה, תושבת העיר.
במקום השני, זכו האחים והאחיות, עם השיר "פתאום נפל עלי אביב".
למקום השלישי, הגיעה הזמרת ה-17, אילנה אביטל, עם השיר "איתך".
השיר הגיע למקום ה-24 במצעד הפזמונים העברי השנתי ה'תשל"ז-1977 של רשת ג'.
פתאום באמצע החיים הוא רומן לנוער מאת הסופרת הישראלית דבורה עומר, המתאר את חייו של ארלוזור (זוריק) לב מילדותו ועד מותו.
הספר יצא לאור בהוצאת י.
הספר "פתאום באמצע החיים" מאת דבורה עומר הוא סיפור ביוגרפיה המגולל את חייו של ארלוזור (זוריק) לב, טייס ומפקד בסיס רמת דוד, מהילדות בכפר ביל"ו ועד למותו במלחמת יום הכיפורים.
זוריק נולד למשפחה חקלאית בכפר ביל"ו ב-17 בספטמבר 1933, בה גדל על ערכים של עבודה קשה ואחריות.
כבר מגיל צעיר הוא הראה נטייה להרפתקאות ולמעשי קונדס, אך לצד זאת היה ילד אחראי ומסור למשפחתו ולארצו.
את לימודיו בבית הספר החקלאי כדורי סיים כשלמד חקלאות ומקצועות המשק, אולם חלומו היה לעסוק בתחום אחר - הטיסה.
בגיל 16, כשהמציאות בארץ הייתה קשה בעקבות הקמת המדינה, הצטרף לשירות צבאי.
בתחילה שירת בגדוד 50 של חטיבת הנח"ל, אך בסופו של דבר פנה לטיס וב-1953 סיים את קורס הטיס, כחלק מהמחזור העשירי.
במהלך שירותו הצבאי התבלט זוריק כטייס מקצועי, אך גם כמי שלעיתים נקלע למצבים מורכבים, שהובילו אותו למאסר ולביצוע תהליך שיקום אישי.
בהמשך חייו, לאחר שצבר ניסיון בטיסה, מונה זוריק למפקד בסיס רמת דוד, תפקיד בו שימש במהלך מלחמת יום הכיפורים.
במהלך הקרב, זוריק התנדב לטוס במשימת הפצצה בסיני, על אף שהיה מפקד בסיס.
תוך כדי המשימה, התרסק מטוסו מעל הים התיכון, ובמשך זמן רב לא נמצאה גופתו.
רק שנים מאוחר יותר הוענקה לו דרגת תא"ל, דרגה שלא הספיק לענוד במהלך חייו.
הספר מתאר את חייו האישיים של זוריק, את הקשר העמוק עם משפחתו, ואת המעבר בין תחומי החיים השונים - החקלאות, הצבא והחיים האישיים.
דבורה עומר הצליחה להעביר את סיפורו של אדם אמיץ ונחוש, המשלב בין רגישות למקצועיות, ואת הדילמות האישיות והצבאיות שעמדו בפניו לאורך השנים.
הספר "פתאום באמצע החיים" נכתב על ידי דבורה עומר ופורסם בשנת 1985, בעיצומה של תקופה שבה מדינת ישראל הייתה מצויה בשלב של התמודדות עם אתגרים צבאיים וחברתיים משמעותיים.
האירועים המתוארים בספר, במיוחד סביב דמותו של ארלוזור (זוריק) לב, מתרחשים בתקופה שלאחר מלחמת ששת הימים, כאשר המדינה הייתה בעיצומו של תהליך של התבססות ובנייה, אך גם נאלצה להתמודד עם מתחים גאופוליטיים ושאלות של זהות לאומית.
הספר מציב את הדמות המרכזית – זוריק, מפקד בסיס רמת דוד – כדמות המייצגת את רוח התקופה, תקופה שבה המדינה טרם סיימה את תהליך הקמתה, והחברה הישראלית הייתה נתונה במאבק מתמשך על קיומה וביטחונה.
דמותו של זוריק, אשר גדל בכפר ביל"ו בתקופה שלפני קום המדינה, משקפת את הערכים של דור המייסדים והלוחמים, ומדגישה את הקשר ההדוק שבין אידאולוגיה אישית ושירות צבאי לבין אתגרים אישיים ומשפחתיים.
הספר מציב את הדילמות הערכיות והחברתיות של תקופה זו, שבה חיים נחתכים בין קווים של הקרבה למולדת, מחויבות למדינה ותחושת אובדן אישי.
החוויות המתוארות בספר משקפות את הקונפליקטים המרכזיים של החברה הישראלית בשנות ה-60 וה-70, כשהמציאות הצבאית והאזרחית של המלחמות נוגעת באופן ישיר בחיי הפרטים.
הדמות המרכזית בספר היא ארלוזור (זוריק) לב נולד וגדל בכפר ביל"ו, הוא היה טייס קרב ומפקד בחיל האוויר.
שירת כמפקד בסיס רמת דוד כשפרצה מלחמת יום הכיפורים, ונהרג בהתרסקות מטוס במהלך המלחמה.
זוריק נולד ללאה ונחמיה, ממייסדי כפר ביל"ו, והיה הילד הראשון שנולד בכפר.
הוא קרוי על שמו של חיים ארלוזורוב, שנרצח כארבעה חודשים לפני שנולד.
זוריק היה ילד בעל שיער חום ועיניים כהות, נמוך קומה ומלא מרץ והתלהבות.
עלילת הספר מתרחשת בשנות החמישים ושנות השישים המוקדמות, התכונות של זוריק שמוצגות בספר הן: אומץ, אחריות, שובבות, ומנהיגות; הוא מוצג כילד עדין ונחמד שמתחשב ועוזר, אך עם זאת מבצע מעשי קונדס בתכיפותת דוגמת מקרה רוטשילד, שבעקבותו נכנס למאסר והושעה.
תכונות אלו מתחזקות, מודגשות ומעצבות את זוריק לאורך הספר.
פָּתוֹלוֹגְיָה היא ענף ברפואה העוסק בחקר מנגנוני ההפרעה לפעולתו התקינה של אורגניזם; המנגנונים המחוללים מחלות, לקויות ומוות.
מקור המילה ביוונית עתיקה πάθο – pathos שתורגמה לאנגלית כ"ניסיון" או "סבל".
הפתולוגיזציה מתייחסת לתהליך של הגדרת מצב או התנהגות כפתולוגיים.
פתולוגיות היא מילה נרדפת למחלות.
הרכיב path הבא בסופי מילים מציין מצב של מחלה, הוא משמש הן לציון מחלה פסיכולוגית psychopathy או לציון מחלה גופנית, כגון cardiomyopathy.
הפתולוגיה מטפלת בארבעה רכיבים של המחלה: הסיבה (אטיולוגיה), מנגנוני ההתפתחות (פתוגנזה), שינויים מבניים של תאים (שינויים מורפולוגיים) והשלכות השינויים (התבטאות קלינית).
הפתולוגיה עוסקת בחקר הגורמים להפרעה בפעילות הגוף, השינויים הפיזיולוגיים המתרחשים בגוף כתוצאה מן ההפרעות, ומאפשרת לאבחן מחלות (למשל בפתולוגיה אונקולוגית) ולהעלות השערות על דרכי הריפוי, על דרכי המניעה של מחלות ולקויות ועל הדרך שבה אנשים מתו או נפצעו (למשל לצורך זיהוי פלילי או רפואה משפטית).
הפתולוגיה נשענת על הפיזיולוגיה, ההיסטולוגיה, המיקרוביולוגיה, האימונולוגיה, הביוכימיה ומדעי רפואה נוספים.
מדעי רפואה הנשענים על הפתולוגיה עוסקים בריפוי, במניעה ובחיפוש דרכי הפצתן של המחלות ובסיבות תפוצתם של לקויות ומקרי מוות.
חיפוש דרכי הפצתן של המחלות וסיבות תפוצתם של לקויות ומקרי מוות הוא נושא שבו עוסקת האפידמיולוגיה.
פתופיזיולוגיה הוא ענף משנה של פתולוגיה.
עניינו בהבנת השתלשלות האירועים המדויקת המביאה להתבטאות שיבוש פעולת הגוף התקינה: למשל, מנגנון הפרשת רעלנים על ידי פתוגנים, מנגנון תגובת מערכת החיסון למחלה, השפעת הפתוגנים על המטבוליזם של החולה ועוד.
רפואה משפטית חוקרת את נסיבות המוות של קורבנות של פשעים ותאונות.
משרד הבריאות או משרד המשפטים בכל מדינה מפעילים מכונים לרפואה משפטית, אשר עובדים בצמוד עם מחלקות זיהוי פלילי במשטרה.
אליהם מובאים קורבנות לשם זיהוי הקורבן וגילוי סיבת המוות.
הרופאים המשפטיים מבצעים לעיתים קרובות ניתוחים שלאחר המוות בקורבנות כדי לגלות את סיבת המוות.
פתולוגיה אבחנתית חוקרת את ביטויי המחלות ברקמות מן החי (ביופסיה), תוך שימוש בשיטות היסטולוגיות.
פתולוגיה אבחנתית היא הענף המדעי שבו מתמחים רופאים פתולוגים.
פתולוגיה מולקולרית – תחום מולטידיסיפלינרי המשלב את שיטות הביולוגיה המולקולרית בפתולוגיה.
בישראל ההתמחויות בפתולוגיה וברפואה משפטית הן התמחויות נפרדות.
עבודת הפתולוג מתמקדת במעבדה שבבית חולים (במכון הפתולוגי) ובביצוע בדיקות שנלקחו מגוף חי אומ גופה במסגרת פעילות רפואית, ואילו רופא משפטי מבצע נתיחה, מוסר חוות דעת למשטרה ולבית המשפט וכן נקרא להעיד בבית המשפט במידת הצורך.
בישראל קיימות מחלקות פתולוגיות בבתי החולים השונים, אבל רק מכון אחד לרפואה משפטית השוכן באבו כביר שביפו.
ההיסטוריה של הפתולוגיה התחילה מימי קדם כאשר אנשים החלו לבדוק גופות של בני אדם.
בדיקה של גופות הובילה לנתיחת גופות על מנת לגלות את סיבת המוות.
במהלך זמן זה האנשים כבר החלו בגיבוש המידע על מה שאנחנו יודעים היום כדלקת, גידולים ועוד הרבה יותר.
הפתולוגיה החלה להתפתח כנושא במהלך המאה ה-19 דרך מורים ורופאים שלמדו פתולוגיה.
הם התייחסו אליו כאל "האנטומיה הפתולוגית" או "האנטומיה החולנית".
באמצעות המידע החדש שנאסף בנוגע לרביית חיידקים, החלו הרופאים להשוות את המאפיינים של התסמינים של חיידק אחד כפי שהתפתחו בתוך פרט מושפע למאפיינים ולתסמינים של חיידק אחר.
הכרה זו הובילה להבנה הבסיסית שמחלות הן מסוגלים ליצור לעצמם, ושהם יכולים להשפיע על בני אדם בדרכים ייחודיות.
כדי לקבוע גורמים למחלות השתמשו המומחים הרפואיים בהנחות או בתסמינים שהיו הנפוצים ביותר ומקובלים בזמנם.
זה נכון עבור אלה בעבר והיום.
מה שמייחד את הפתולוגיה מהתמחויות אחרות הוא האפשרות לאבחן את התסמינים בעין.
במהלך המאה ה-19 תרם רודולף וירכו את התרומה הגדולה ביותר לשדה על ידי הכנסת ההליך של ניתוח רקמות ותאים דרך מיקרוסקופ.
דרך חדשה זו לניתוח אובייקטים הובילה לפיתוחים טכנולוגיים מתקדמים יותר.
עד תחילת שנות ה-30 של המאה ה-20 נחשבה הפתולוגיה להתמחות אחת ברפואה, אך מאז החל פיצול של הפתולוגיה לתת-התמחויות.
נכון לתחילת המאה ה-21 קיימות תת-התמחויות בפתולוגיה אבחנתית, לרבות פתולוגיה של מערכת העצבים (נוירופתולוגיה), פתולוגיית העור (דרמטופתולוגיה), פתולוגיית מערכת הדם (המטופתולוגיה), פתולוגיית מערכת המין והשתן (אורו / גניקופתולוגיה), פתולוגיה של ראש-צוואר, ועוד.
פתולוגיה מולקולרית היא תת-תחום חדש ומתפתח, העוסק בשינויים מולקולריים וגנטיים הנמצאים בבסיס הפתוגנזה של מחלות רבות, לרוב מוטציות ושינויים גנומיים במחלת הסרטן.
בהתאם לכך פתולוגים הם רופאים שמאבחנים חולים עם מחלות באמצעות בדיקה של ביופסיות וכריתות.
עבודתם כוללת גם גילוי מחלות חדשות ועבודה עם רופאים ומדענים אחרים על פתרונות לטיפול במחלות כגון סוגים שונים של סרטן.
או: פֲתּוּתּ) הוא מאכל מהמטבח התימני.
הפתות עשוי חתיכות לחם (לרוב סאלוף) או מצה.
הפתות הבשרי הוא חתיכות לחם מבושלות או מושרות במרק תימני.
יש המבשלים את הפתות עם מוצרי חלב כמו אשל ושמנת.
ואז נקרא גם בחלק מהקהילות זום.
גרסה אפשרית לפתות היא הכנתו ממלאווח או ג'חנון.
את פיסות הבצק אופים או מטגנים.
לעיתים מערבבים את פיסות הבצק בעת הטיגון עם ביצים וגבינות.
יש המבשלים פתות בחלב חם, ביצים, חמאה ודבש.
בחג הפסח מכינים פתות ממצות.
שם המאכל בערבית الفتوت- "פַתּותּ" יוצאי תימן רגילים לשייך לפועל פָּתַת המקראי "פתות אותה פתים".
פתח אל-אסלאם , ארגון סוני אסלאמיסטי שהוקם בלבנון בנובמבר 2006 בתמיכה וגיבוי סוריים.
הארגון שואב השראה מארגון הטרור העולמי אל-קאעִידה, ובדומה לו מטרתו היא החלת שלטון האסלאם באמצעות מאבק אלים (ג'יהאד).
לאחר 106 ימי לחימה עיקשים, שעלו בלא מעט קורבנות, הצליח צבא לבנון להרוג ולשבות את רובם המוחלט של אנשי הארגון.
עם זאת, נראה כי מנהיגו של הארגון, שאכר אל-עבאסי, נותר בחיים, אך נהרג מאוחר יותר בסוריה.
משרד החוץ האמריקני צירף את הארגון לרשימת ארגוני הטרור ב-9 באוגוסט 2007.
מנהיגו של פתח אל-אסלאם הוא הטרוריסט הגולה שאכֶּר אל-עַבְּאסי, פליט פלסטיני שנולד ביריחו ב-1955. לאחר שארגון הטרור פתח אל-אינתיפאדה שישב בלוב פרש מהמסגרת הכללית של פת"ח ב-1983, התגורר אל-עבסי בלוב ועמד בקשר עם אנשי הארגון.
מלוב, עבר אל-עבאסי לדמשק בה יצר קשר קרוב עם סגן מפקד פתח אל-אינתיפאדה, אבו ח'אלד אל-עומלה.
רשויות ביטחון הפנים הסוריות עצרו את אל-עבאסי ב-2000 והוא נידון לעונש מאסר של שלוש שנים באשמת הברחת אמצעי לחימה בין סוריה וירדן.
הוא שוחרר טרם ריצוי עונשו והגיע לעיראק ב-2003 לאחר הפלישה האמריקנית לעיראק ולחם לצד קבוצות טרור סוניות שונות, בעלות קשרים לאל-קאעדה.
דווח כי הוא התיידד עם כמה מבכירי אל-קאעדה במדינה.
ב-2004 נידון אל-עבאסי למוות בהיעדרו על ידי בית דין צבאי בירדן, בשל מעורבותו ברצח דיפלומט אמריקני בשם לורנס פולי ב-2000. מנהיג אל-קאעידה בעיראק לשעבר, אבו מוסעב א-זרקאווי נידון גם הוא למוות על רצח פולי.
אל-עבאסי שב לתקופה קצרה לסוריה, ובסיוע אל-עמלה עבר למושבו הסופי - לבנון.
יחד עם קבוצה של לוחמים אחרים עמם נלחם בעיראק, הם ביססו את מקום מושבם בבסיס הארגון פתח אל-אינתיפאדה בכפר חלואה במערב הבקאע ב-2005. במאי 2006 אל-עבאסי וקבוצתו הקטנה נלחמו במספר היתקלויות בצבא לבנון.
לאחר שבקרבות אלו נהרג צעיר שהיה מבוקש בסוריה בשל מעורבותו בטרור בעיראק, הרשויות הסוריות תחקרו את אל-עומלה לגבי אל-עבאסי וקבוצתו.
החקירה חשפה שיתוף פעולה הדוק בין השניים.
הקשרים בין השניים הוסתרו מראש פתח אל-אינתיפאדה הפרו-סורי אבו מוסא, ולפיכך מהרשויות הסוריות.
נראה כי בעקבות חקירה זו, הורה אל-עומלה לאל-עבאסי לעזוב את מערב הבקאע, בשל קרבתה לגבול עם סוריה, ולעבור למחנות הפליטינים הפלסטיניים בצפון לבנון.
בנובמבר 2006 ועדת ביטחון פלסטינית פנימית במחנה הפליטים אל-בַדַוי בטריפולי מסרו שני חברים בקבוצתו של אל-עבאסי לרשויות הלבנוניות.
מעשה זה הוביל את אל-עבאסי לפרוש מפתח אל-אינתיפאדה, ולהקים ארגון משלו - פתח אל-אסלאם.
הקבוצה הקימה את בסיסה במחנה הפליטים הפלסטיני נהר אל-בארד בצפון לבנון.
הקבוצה השתלטה על שלושה מבנים של הקבוצה החילונית פתח אל-אינתיפאדה.
אל-עבאסי הכריז אז כי ארגונו החדש נועד להחזיר את הדת למאבק הפלסטיני.
תחקיר של העיתונאי סימור הרש במגזין "ניו יורקר" במרץ 2007 העלה השערה כי הממשל הלבנוני מעניק תמיכה לפתח אל-אסלאם, על מנת שהלה ייאבק בחזבאללה השיעי.
בריאיון מאוחר יותר ב-CNN טען הרש כי האחראים לניתוב הכסף הסעודי לארגון הם סגן נשיא ארצות הברית דיק צ'ייני ועוזר היועץ לביטחון לאומי, אליוט אברמס הנציים.
ד"ר פרנקלין לם העלה טענות דומות, וקבע כי עוזר מזכירת המדינה לענייני המזרח התיכון, דייוויד וולש, הצליח לזכות בתמיכה כלכלית מסעודיה לארגון, כדי שהארגון הסוני החדש ייאבק בחזבאללה.
על-פי "לה פיגארו", בארגון חברים כ-100 לוחמים חמושים ממחנה נהר אל-בארד.
רק כשישה חברים מהארגון הם פלסטינים.
מרבית החברים הם סורים, סעודים ואסלאמיסטים ערבים אחרים שנלחמו בעיראק, וכן כ-50 קיצונים סונים ממוצא לבנוני.
על פי פרסום בעיתון הפאן-ערבי "אל-חיאת", קיימים קשרים קרובים בין סוריה לפתח אל-אסלאם, ושליחים נעים לעיתים קרובות בין דמשק למתקני הארגון.
העיתון טוען עוד כי מרבית הנהגת הארגון מורכבת מקצינים סוריים.
מהצהרות פומביות של חברים בארגון עולה כי מטרת העל של פתח אל-אסלאם היא החלת חוק האסלאם במחנות הפליטים הפלסטיניים בלבנון והמאבק בישראל ובארצות הברית.
דיווחים רבים קשרו בין פתח אל-אסלאם לאל-קאעדה, ואף טענו כי הארגון הוא אחד מהתאים הרבים של אל-קאעדה ברחבי העולם.
אל-עבאסי טען כי לקבוצתו אין קשר לאל-קאעדה "אבל הוא מסכים עם מטרת [אל-קאעדה] בלחימה נגד הכופרים".
עם זאת, הצהרות של פתח אל-אסלאם הופיעו באתרי אינטרנט אסלאמיסטיים, בהם הופיעו הודעות רשמיות מהנהגת אל-קאעדה.
הארגון בעל אידאולוגיה אנטי-שיעית ומנהיג הארגון שאכר אל-עבסי קרא למלחמה נגד חזבאללה "המקבל הוראות מנציגי השטן באיראן".
ב-7 בדצמבר 2006 דיווח העיתון "לה מונד" כי נציג אש"ף בלבנון הודיע לנציגי האו"ם במדינה כי פתח אל-אסלאם מתכוון להתנקש ב-36 בכירים אנטי-סוריים בלבנון.
ארבעה מהם שוחררו, והיתר הועברו לצבא לבנון.
ממשלת לבנון האשימה את הארגון במעורבות בפיגועי תופת בשני מיניבוסים בעין עלק, שגרמו למותם של שלושה אנשים ופציעתם של כיותר מ-20 ב-13 בפברואר 2007. ארבעה מחברי הארגון התוודו על מעורבות בפיגועים.
פתח אל-אסלאם והרשויות הסוריות הכחישו טענות אלו.
חיפוש של משטרת לבנון אחר חשודים בשוד בנק ב-18 במאי 2007, הוביל אותה למחרת לדירה בטריפולי, בה חיו פעילים של פתח אל-אסלאם.
בעת ניסיון המעצר פתחו לוחמי הארגון בירי.
קרב היריות, שנמשך שלושה ימים, הסתיים כאשר הלוחם החי האחרון פוצץ עצמו למוות.
לוחמים אחרים שהשתתפו בשוד הבנק ברחו למחנה הפליטים נהר אל-בארד, אליו על פי הסכם קהיר מ-1969 אסור לצבא הלבנוני להיכנס.
הלוחמים תפסו עמדות של צבא לבנון בכניסה למחנה הפליטים, וגם שני נגמ"שים; הם פתחו באש על הכביש המוביל מהמחנה לטריפולי, ובמארב ליחידה צבאית הרגו שני חיילים.
התקפות נוספות של פתח אל-אסלאם גבו את חייהם של רבים, מרביתם חיילים.
בתגובה, הגיעה תגבורת לצבא לבנון ב-20 במאי, והצבא החל להפגיז את ריכוזי הלוחמים במחנה הפליטים..
גורם בכיר באל-קאעדה טען כי אם הממשל הלבנוני לא יפסיק את ההתקפה על פתח אל-אסלאם, "אנו מזהירים אתכם בפעם האחרונה, אחרי כן יהיו רק נהרות של דם".
במהלך הלחימה בין הצדדים, נמצאו כ-30,000 פלסטינים בלי יכולת לעזוב את מחנה הפליטים, תוך הידרדרות מהירה במצב ההומניטרי במקום.
עזיבת התושבים התאפשרה רק החל מ-23 במאי, לאחר הכרזה חד-צדדית של פתח אל-אסלאם על הפסקת אש.
ב-21 באוגוסט 2007 פרסם התובע הכללי של לבנון כתבי אישום כנגד 108 חברי הארגון שנעצרו מאז פרוץ הקרבות, שנאשמו בחברות בארגון טרור ובמעשי רצח של חיילים בצבא לבנון.
ב-2 בספטמבר הכריז ראש ממשלת לבנון פואד סניורה כי "הטרוריסטים נוצחו" ודיווחים בתקשורת מיהרו לטעון כי מפקד הארגון, שאכר אל-עבסי, חוסל, דיווח שהתברר כמוטעה.
בקרבות, שנמשכו יותר משלושה חודשים והיו לסבב הלחימה הפנים-לבנונית המשמעותית ביותר מאז תום מלחמת האזרחים בלבנון ב-1990, נהרגו כ-427 איש, 163 חיילים, 222 לוחמי הארגון ו-42 אזרחים, ונשבו 202 אנשי הארגון.
על אף המפלה הגדולה שספג, ארגון זה ממשיך עדיין לפעול.
לדוגמה, באפריל 2008 נמצאו באוניברסיטת באלאמאנד הצפון-לבנונית, שהיא בעלת אוריינטציה נוצרית, כרוזים חתומים בידי פעילי הארגון המאיימים בפיצוץ האוניברסיטה.
גורמים סוריים רשמיים טוענים כי פתח אל-אסלאם אחראי לפיגוע שאירע בדמשק ב-27 בספטמבר 2008, שבו נרצחו 17 בני אדם.
בתחילת יולי 2009 התפרסם כי 12 חברי הארגון נשפטו בלבנון למאסר עולם.
הארגון גם נוטל חלק בזליגת מלחמת האזרחים בסוריה ללבנון, ובמהומות שהתרחשו בטריפולי בין 2011 ל-2014.
פַּתָּח הוא סימן בניקוד טברני, שמסמן בעברית החדשה את התנועה .
הפתח נהגה כתנועה מרכזית פתוחה בלתי-מעוגלת [].
כך מקלידים את הפתח במערכות הפעלה שונות:
Windows 8 וגרסאות חדשות יותר, ומערכות לינוקס (ת"י 1492 2012): צירוף של מקש Alt ימני והאות פ
Windows 7 וגרסאות ישנות יותר: בזמן ש־Caps Lock דלוק, לחיצה על Shift-7
סימן הפתח נראה כמו קו אופקי מתחת לאות.
"פתח גנובה" (באות ה"א, חי"ת או עי"ן שבסוף המילה): בכתבי יד ובגופנים מסוימים הוא אינו מיושר למרכז האות, אלא מופיע בין שתי האותיות האחרונות; בגופנים אחרים הוא ממורכז מתחת לאות, כמו שאר סימני הניקוד.
לפי המיון המסורתי של סימני הניקוד, פתח הוא תנועה קטנה, ובהתאם לכך הוא נכתב בעיקר בהברה סגורה לא מוטעמת ובהברה פתוחה מוטעמת במילים סגוליות, אם כי קיימות גם חריגות מהכללים האלה.
פתולוגיה של מערכת הנשימה היא ענף העוסק במגוון המחלות הקיימות במערכת הנשימה.
מערכת זו כוללת בין היתר את האף, הסינוסים, הלוע, תיבת הקול, קנה הנשימה, הסמפונות, הריאות והאדר.
לרוב מקובל לחלק את מערכת הנשימה לחלק המוליך (מהאף ועד להסתעפויות הקטנות ביותר של הברונכים) ולחלק התחתון יותר, המורכב מנאדיות הריאה ונקרא החלק הרספירטורי.
הפתולוגיות במערכת הנשימה נחלקות בהתאם לאיבר עצמו כמתואר בתוכן העניינים להלן.
מחלות של האף, הסינוסים והאוזן הקשורים במערכת הנשימה
מומים מולדים של הברונכים- אטרזיה, היצרות, ציסטות ופיסטולות
דלקות של הברונכים- ברונכיטיס חריפה, ברונכיוליטיס חריפה (ברונכיוליטיס חדה)
מחלות חסימתיות של הריאה- COPD- ברונכיאקטזיס, אסתמה, נפחת, ברונכיטיס כרונית
מומים מולדים של הריאה- אגנזיס של הריאה, אפלזיה, היפופלזיה, מום ציסטי.
דלקות וזיהומים של הריאה- דלקת ריאות חיידקית, דלקת ריאות ויראלית, זיהום ריאתי, מחלות פטרייתיות, דלקת ריאות בלתי זיהומית, מורסה ריאתית.
מחלות ווסקולריות של הריאה- בצקת ריאות, תסמונת מצוקה נשימתית חריפה - ARDS, תסחיף ריאתי, אוטם ריאתי, יתר לחץ דם ריאתי.
מחלות ריאה אינטרסטיציאליות, רסטריקטיביות, מפושטות- פנאומוקוניוזיס (סיליקוזיס, אסבסטוזיס, מחלת כורי הפחם).
פנאומוניטיס אינטרסטיציאלית חיסונית ופיברוזיס, מחלות אינטרסטיציאליות עם אטיולוגיה בלתי ברורה (סרקואידוזיס, גרנולומטוזיס ע"ש ווגנר)
סיבוכים ריאתיים אצל חולים מוחלשים חיסונית
נוכחות נוזלים או אוויר בחלל האדר (פלאורה), דלקת האדר, גידולי האדר.
פתח הביב (בלועזית: קלואקה, Cloaca) הוא פתח היציאה האחורי בגופם של בעלי חיים שונים ואצל חלקם הוא הפתח היחידי המשמש את מערכות העיכול, הרבייה והשתן.
כל העופות, הזוחלים, הדו-חיים וכן יונקי הביב ויונקי הכיס הם בעלי פתח ביב כזה, דרכו מופרשים הן השתן והן הצואה.
אצל יונקי הכיס ועופות מסוימים מערכת הרבייה נפרדת מפתח הביב.
ביונקי שליה, לעומת זאת, יש שני פתחים נפרדים לשתן ולצואה.
הבדל זה בין קבוצות היונקים השונות מצביע כנראה על קדמוניותם של יונקי הכיס ובעלי הביב לעומת השלייתנים, משום שהוא ממאפיניהן של הקבוצות הקדומות יותר מהן התפתחו היונקים בתחילה.
ישנן דרכים שונות לרבייה באמצעות פתח הביב.
בדו-חיים חסרי זנב, ההפריה היא לרוב חיצונית, שבה הנקבה מטילה את ביציה לתוך מקור מים והזכר מפריש את נוזל הזרע עליהן על מנת להפרותן.
הן הביצים והן נוזל הזרע מופרשים מפתח הביב.
בדו-חיים בעלי זנב ובדו-חיים חסרי רגליים, ההפריה היא לרוב פנימית.
נוזל הזרע מוחדר לפתח הביב של הנקבה באמצעות פין או, לרוב, בלעדיו.
בעופות, הזכר והנקבה מצמידים את פתחי הביב שלהם זה לזה, עד שנוזל הזרע עובר מהזכר לנקבה.
לרוב העופות הזכרים אין פין - אם כי ישנם מספר יוצאי דופן, כמו מינים מסוימים של ברווזיים.
לרוב הזוחלים הזכרים יש פין, ולקשקשאים אף יש פין כפול (Hemipenes).
הפין נמצא בפתח הביב של הזכר ובאמצעותו מוחדר נוזל הזרע לפתח הביב של הנקבה.
עופות מסוימים משתמשים בפתח הביב לקירור גופם, על ידי הפרשת שתן או צואה על רגליהם.
התאדות הנוזלים גורמת לקירור הגוף, כמו בהזעה.
תופעה זו נקראת יורוהידרוזיס (Urohydrosis).
חלק מהצבים, במיוחד אלו המתמחים בצלילה, משתמשים בפתח הביב לנשימה כשהם צוללים, באמצעות שתי שלפוחית אוויר המחוברות לפתח הביב וקולטות חמצן מהמים.
תופעה דומה מוכרת גם במלפפוני ים.
לבני אדם יש פתח ביב עוברי, המתפצל במהלך ההתפתחות העוברית של מערכות ההפרשה והרביה.
ישנם מומים מולדים מסוימים הגורמים לתינוק להוולד עם פתח ביב אחד.
פְּתָח (במצרית עתיקה: ptḥ, בפיניקית: 𐤐𐤕𐤇, פתח) הוא אל הבריאה, המלאכות והאמנויות, ואל התחייה והפוריות במיתולוגיה המצרית העתיקה.
מרכז פולחנו היה בעיר ממפיס, עוד בתקופה קדומה מאוד, טרום-שושלתית.
במשך הזמן הפך פתח לאל כלל-ארצי.
סמליו היו העמוד ג'ד והפר.
זוגתו הייתה בסתת (במצרים התחתונה) או האלה-הלביאה סח'מת (במצרים העליונה), וילדיהם היו נפרטם, אימחותפ ומאחס.
יחד עם סח'מת ונפרתום היה פתח חלק מה"שילוש" ("טריאדה") העליון או הקדוש של ממפיס.
האל פתח עומד במרכז הקוסמוגוניה מבית היוצר של כהני ממפיס.
בעיניהם היה האל פתח (ייתכן ששמו נהגה "פיתח") האלהה של התל הקדמון "תא-תנן" ("אדמה מוגבהת"), שלפי הקוסמוגוניה ה"אניאדית" (של תשעת האלים), קם מתוך התהום המימי הקדמון, נו, או תאנן (האדמה השוקעת).
כינוי נוסף של פתח היה "ג'ד האציל".
בכתובת באבן שבקה נאמר שפתח התמזג עם נו, האוקיינוס הקדמון.
"פתח-נון" ברא את היקום בעזרת שני כלים: הלב והלשון.
מעשה הבריאה נעשה באמצעותם של ה"ידע", המחשבה (הלב) וה"דיבור" (הלשון).
הוא יוצא לפועל בכוח המילה.
משום כך משמעות שמו של פתח יכולה להיות אולי "הפותח", כלומר "הפותח את הפה".
לכן הקוסמולוגיה של כהני ממפיס נחשבת ל"רוחנית" לעומת הקוסמוגוניה ה"פיזית" האופיינית למקדשים בהליופוליס).
מלבו ודברו של פתח, נבראו, לפי כהני ממפיס, גם האלים, הערים, הסדר בעולם, גם המלכים כדוגמת הפרעה רעמסס השני שמספרים עליו כי נברא על ידי פתח מתוך ענבר.
רעיון הבריאה בלבו ואחר כך בכוח דברו של האל פתח מוצג, למשל, בדרמה ממפיטית שפורסמה בשנת 1928 על ידי האגיפטולוג קורט זיטה.
מתוך "דברו", פרי "לשונו" של פתח נולדו תשעה אלים קדמונים שהיו מזוהים עם "שיניו" ו"שפתיו" של פתח.
אצל המצרים ידועים טקסי פתיחת פה המתים על ידי כהני דת, על מנת לשחרר את נשמותיהם בעת ההלוויות.
טקסים אלה, המתנהלים בחסות האל אנוביס, נוצרו, לפי המסורת, על ידי האל פתח.
פתח נחשב גם אל של תחתיות הארץ, מנהיג של דואט, עולם המתים.
בין שאר האלים, ברא פתח גם את האל אתום שנקרא למשול על הבריאה כשהוא יושב על התל הקדמון.
פתח נחשב "לבו ודברו" של אתום.
כאל של העידן הראשון פתח מכיל יסוד זכרי - נון וגם יסוד נקבי - נונת.
גדול בעלי המלאכה והמהנדס האלהי
מפני זיהויו עם התל הקדמון ותפקידו כבורא היקום, נחשב פתח גם לאל פטרון של בעלי המלאכה ובראש ובראשונה של בעלי המלאכות הקשורות להפקת האבן ועיבודה, אבל גם אלילם של הקדרים, הצורפים, הבנאים וכו'.
אף האמנים היו קוראים לעצמם "כהנים של פתח".
האל פתח היה נחשב בעיני המצרים הקדומים לממציא כל המלאכות הטכניות וגדול בעלי המלאכה.
הכהן הגדול שלו בממפיס היה נקרא, בין השאר, "זקן בעלי המלאכה" ו"הרב בנאי".
בבניית מקדשים האדריכלים והבנאים האמינו כי עבודתם נעשית תחת השגחתו של פתח.
עירו, ממפיס, אכן הייתה מרכז גדול של המלאכות והמסחר, שאחסן, בין היתר, את הסדנאות לצורפות ולעיבוד המתכות ולבניית ספינות.
סביבת ממפיס הייתה עתירת מקורות של אבן גיר.
שמו של פתח נקשר גם לקברות.
בעלי המלאכה ועובדי המחצבות במערבה של תבאי (כיום דיר אל-מדינה) היו גם כן נתונים למרותו.
הם הקדישו לו אסטלות (מצבות) ואף ציידו את פסליו באזניים כדי שישמע לתפילותיהם.
אחד התארים של האל פתח בתבאי היה "האוזן הקשבת".
היוונים זיהו את פתח עם אל המלאכות שלהם, הפייסטוס, וולקן בפי הרומים.
מכיוון שצורפים רבים במצרים גויסו מקרב אוכלוסייה נמוכת קומה, פיגמאית, האל עצמו הוצג לפעמים כגמד.
פתח נחשב גם לאל התחייה.
מפני שסוכר היה גם הוא אל בעלי המלאכה והתחייה, הוא זוהה מאוחר יותר עם פתח, והפך ל"פתח-סקר".
יחד עם האלה מעת, פתח היה פטרון החגים המחזוריים שבלוח השנה של ממפיס.
בתקופת התלמיים הפך פתח לאל של מצרים כולה וטקסי הכתרת הפרעונים התקיימו במקדשו.
תאולוגים בממפיס השתמשו בדמותו של פתח גם במסגרת פולחנם של אלים אחרים כמו "רע" או "אוסיריס".
האל תחות (שמרכז פולחנו היה בהרמופוליס ונחשב לממציא הכתב ושליט השפה) נקרא בפי התאולוגים בממפיס "הלשון של פתח".
בתקופה המצרית האמצעית התפתח פולחן של "אל הלוויות", דמות אלילית-על מורכבת שנקראה "פתח-סוכר-אוסיריס".
ידוע היה מקדשו הקדום הקטן של "פתח שמעבר לחומות" בממפיס, ששכן מדרום ל"חומה הלבנה" של נערמר (מנס).
מאוחר יותר נבנה בקרבתו המקדש הגדול של פתח, הידוע כ"חות-קה-פתח" (בית ה"קה (הנשמה)" של פתח).
פולחנו של פתח פרח בימי השושלת ה-19, שנציגיה הגדולים, הפרעונים סתי הראשון ורעמסס השני נמנו עם עובדיו האדוקים.
אחד הפרעונים החשובים מאותה שושלת נקרא מרנפתח, כלומר "חביבו של פתח", ומלך אחר נקרא "סי-פתח", כלומר "בנו של פתח".
פולחן האל הגיע למעמד עוד יותר חשוב אחרי שאזור הדלתא של הנילוס הפך למרכז השלטון במצרים.
באותה תקופה, פתח היה לאל השלישי בחשיבותו ובעושרו במצרים, אחרי האלים אמון ורע.
מקדש של פתח בכרנך בלוקסור, בצפון המתחם של אמון - הוקם על ידי תחותמס השלישי והורחב על ידי התלמיים.
מקדש של פתח בג'רף חוסיין בנוביה - המיספאוס.
רובו הוצף על ידי מי האגם המלאכותי "נאצר" של סכר אסוואן.
חלקים שלא היו בנויים בתוך הסלע הועתקו לקלבשה אל גדידה.
מקדש מוקדש ל- מיקום פתח פי-רעמסס פתח ממפיס פתח כרנך (תביי) פתח ג'רף חוסיין (נוביה) פתח מדרום לחומה ממפיס פתח המקשיב לתפילות ממפיס פתח כמקשיב לתפילות דיר אל-מדינה (תביי) פתח אדון האמת אבו סימבל (נוביה) פתל-סוקר אבידוס פתח-סוקר קום אל-חתאן (תביי)
הכהנים הגדולים של פתח ידועים עוד מימי הממלכה הישנה.
עד לשושלת השישית כיהנו שני כהנים גדולים.
ייתכן שהתפקידים מוזגו בימי הפרעה פפי הראשון.
התואר של כהן הגדול של פתח מכונה לפעמים "גדול האחראים על בעלי המלאכה" (אור חרפו חנמוט) או סם.
מושב הכהן הגדול של פתח היה בממפיס.
כמה מהם נקברו בסקארה הסמוכה.
הכהן הגדול הראשון הידוע של פתח בממפיס היה פתחודואו בסביבות 2490 לפנה"ס.
האל פתח מייוצג תכופות בדמות אדם חנוט כמומיה, קרח או חובש כיסוי ראש גדול וצמוד ובעל זקן ישר, שמחזיק בידיו שרביט מורכב מ"ענח'","ואס" ו"ג'ד", סמלי החיים, הכוח והיציבות, בהתאמה.
לעיתים תלוי בצווארו הסמל הזכרי "מנט" שהוא סמל לפוריות וסמלה של האלה חתחור.
ה"מנט" כולל קולר ומחרוזות הקשורות לכלי מורכב מטרפז וגולה עגולה.
פסלו של פתח היה מוצב, לעיתים קרובות על גבי כן, בספינת המקדש.
סמל אחר של פתח הוא הפר אפיס שבעצמו נחשב במקור לאל הפוריות.
על ראש הפר אפיס קרניים ועליהן נשענת השמש.
לפעמים מיוצג האל על ידי דמות אדם חי, בעל קרני פר על ראשו, ושעליהן נשענת השמש.
עוד באלף ה־3 לפנה"ס נודעה העיר ממפיס, הקדושה לאל פתח, בשם הקודש חית כא־פתח (ḥwt-kȝ-ptḥ, 𓉗 𓏏𓉐𓂓𓏤𓊪 𓏏 𓎛), כלומר "ארמון שור־אל פתח" או "בית הנשמה של פתח", וכך גם ההיסטוריון המצרי מנתון קרא לה במצרית עתיקה.
המונח התגלגל לאוגריתית כ־𐎈𐎋𐎔𐎚 (חכפת), וקיבל את המשמעות הכללית "מצרים", משם התגלגל ליוונית כ־Aίγυπτoς (איגופטוס, אגיפטוס בהגייה מודרנית), שמה של מצרים עד היום ביוונית ולטינית ובשפות רבות נוספות (למשל באנגלית Egypt, בצרפתית Égypte, באיטלקית Egitto, בגרמנית Ägypten ,ברוסית Eгипeт).
פרט לשמות תאופוריים של פרעונים מן השושלת הי"ט כמו מרנפתח, סיפתח, שם האל מופיע גם בשמות של אישים אחרים כמו פתח-חוטפ, פתח-שפסס, קאי-קר-פתח וכו'.
שם האל הופיע גם בשמות תאופוריים פיניקיים אצל פיניקים שישבו במצרים.
האל פתח משחק תפקיד מרכזי בשם Petach, כאל בעל דמות אנוש, ברומן הפנטסטי "Die Prophezeiung" ("הנבואה") של הסופרים הגרמנים וולפגנג והייקה הוהלביין.
ברומן "Otherland" של הסופר האמריקאי טאד ויליאמס, הגיבור רוברט וולס מייצג את דמות האל פתח.
האל מוזכר גם בסדרה משפחת קיין והאלים המצריים.
חלק מהמערכה הראשונה של האופרה "אאידה" מאת ורדי מתרחש במקדש של וולקן, כלומר של פתח, בממפיס.
בסוף המערכה מתפללים אל "Phtà", "אל הבריאה".
פֵתוֹן אֲדֹם מַקּוֹר או פתון ים-סוף (שם מדעי: Phaethon aethereus) הוא מין של פתון, עוף ימי החי בימים ובאוקיינוסים הטרופיים.
תחום תפוצתו מתפרש על האוקיינוס ההודי, החלק הטרופי של האוקיינוס האטלנטי, מזרח האוקיינוס הפסיפי, האוקיינוס ההודי וגם על ים סוף.
הזכר קטן, ואורכו כ-48 ס"מ, בעוד נוצות הזנב הלבנות שלו מהוות כחצי מאורכו.
מוטת כנפיו מגיעה לאורך של כמטר.
הסימן השחור שעל כנפיו הארוכות והלבנות בולט במעופו.
מסביב לעינו יש כתם שחור, ומקורו אדום.
הזכר והנקבה נראים זהים, אך לזכר יש זנב ארוך מעט יותר.
אצל הצעירים הזנב קצר, גבם אפור ומקורם צהוב.
הנקבה מטילה ביצה יחידה על האדמה או על מדפים בצוקים.
מתי שהפתון לא מתרבה, הוא מזדמן למקומות רחוקים מאוד מתחום התפוצה שלו, ופרט אחד אף נצפה בממלכה המאוחדת.
פריטים מזדמנים נוספים נצפו בנובה סקוטיה, קנדה ובאי הלורד האו ליד אוסטרליה.
הפתון ניזון דגים ודיונונים, אך הוא אינו צולל טוב.
הוא יעדיף לתפוס את הדגים ששוחים קרוב לפני המים.
עם זאת הוא משתמש בגלים מתנפצים כדי להתחמק ממתקפת פרגטות שודדות.
לפתון אדום-המקור יש אוכלוסייה גדולה בברמודה, והוא "הציפור הלאומית" שלה.
פֵתוֹנִיִּים (שם מדעי: Phaethontidae) היא המשפחה היחידה בסדרת הפתונאים (Phaethontiformes).
סדרת עופות ימיים קרובה לסדרת השקנאיים, ובעבר הייתה חלק ממנה.
אלו הם עופות ים טרופיים קטנים בעלי מקור ארוך ובדרך כלל אדום, זנב ארוך יחסית ורגליים קטנות.
הם נוהגים לדאות באוקיינוס ומחפשים טרף קטן כמו דגים מעופפים, סרדינים ודיונונים על פני המים.
אז הם צוללים ותופסים את הטרף, אם כי הם לא ינסו לצלול עמוק מדי.
הם מתרבים באיים מבודדים באוקיינוס.
הגדול שבפתונים הוא פתון ים סוף שאורכו עד 48 סנטימטרים.
שם שם מדעי תמונה מוטת כנפיים פתון ים סוף Phaethon aethereus עד 106 סנטימטרים פתון אדום-זנב Phaethon rubricauda עד 104 סנטימטרים פתון לבן-זנב Phaethon lepturus עד 96 סנטימטרים
פַּתַּח גנוּבה (מכונה גם: פתח גנוּב) הוא סימן הניקוד פַּתָּח, המסמן את תנועת העזר הבאה לפני העיצורים הגרוניים בניקוד טברני.
פתח הגנובה חוצץ בין סימן הניקוד המסמן תנועה גבוהה (כלומר, שורוק, חולם, חיריק או צירי, אך לא קמץ או פתח), ובין אות גרונית סופית: חי"ת, עי"ן וה"א מופּקת.
פתח הגנובה מסמן את תנועת העזר, המכונה "התנועה הגנובה".
תפקידה המקורי של התנועה הגנובה, הנהגית כתנועת /a/, היה לסייע בהגיית עיצור סדקי או לועי הבא בסוף מילה.
כדי למנוע מעבר מתנועה גבוהה לעיצור הגרוני הנהגה במנח נמוך, נכנסה תנועת עזר נמוכה חוצצת.
באופן מסורתי, התנועה הגנובה אינה נחשבת כגרעין הברה עצמאית, אלא כחלק מגרעין ההברה המקורית.
לדוגמה, במילה מָלוּחַ שתי הברות: מָ-לוּחַ /ma-luaħ/.
בחלק מהקהילות שקוראות בהברה (הגייה) ספרדית, כאשר חולם או צירי מופיע לפני פתח גנובה, מוסיפים אחריו חצי תנועה /w/ או /j/, בהתאמה:
במקור פתח גנובה סומן בין שתי האותיות האחרונות, וכך הוא מנוקד בכתבי היד הקדומים.
בגלל אילוצי דפוס נהגו לסמנו מתחת לאות האחרונה, אם כי בגופנים מסוימים חזרו לסמנו בין האותיות כמו במקור.
עם זאת, ברוב הגופנים מקובל לסמנו תחת האות האחרונה, כשהוא ממורכז מתחת לאות, כמו שאר סימני הניקוד.
פתולוגיה מולקולרית (באנגלית Molecular pathology) הוא תחום מולטידיסיפלינרי המשלב את שיטות הביולוגיה המולקולרית בפתולוגיה.
ה"פתולוגיה המולקולרית" משמשת בדרך כלל לאבחון סרטן ומחלות זיהומיות.
המעבדה לפתולוגיה מולקולרית, מבצעת בדיקות מורכבות ביותר, החיוניות לקביעת אבחנה בגידולים מורכבים במיוחד ואיתור שינויים ברמת ה-DNA וה-RNA החיוניים לקביעת טיפול מוכוון מטרה.
בדיקות בפתולוגיה מולקולרית מבוצעות במכון לפתולוגיה לצורך סיוע במתן האבחנה הפתולוגית, קביעת הפרוגנוזה והכוונת הטיפול המתאים ביותר למטופל במסגרת הרפואה המותאמת אישית.
התחום המכונה "רפואה מותאמת אישית" מבוסס כולו על אבחנה פתולוגית ממוקדת, המושגת בטכנולוגיות חדישות.
הבדיקות מבוצעות על חומר גנטי (DNA או RNA) המופק מרקמת המטופל.
חומצות הגרעין משמשות לבדיקות מולקולריות אשר תוצאותיהן נדרשות לצורך האבחנות.
הפתולוגיה המולקולרית היא תחום חדש יחסית, בתוך הפתולוגיה, המתמקדת במחקר ואבחון מחלות באמצעות בחינה של מולקולות בתוך איברים, רקמות או נוזלי גוף.
הפתולוגיה המולקולרית חולקת היבטים מסוימים של תרגול עם פתולוגיה אנטומית ופתולוגיה קלינית, ביולוגיה מולקולרית, ביוכימיה, פרוטאומיקה וגנטיקה.
שיקול מרכזי הוא כי אבחון מדויק יותר אפשרי כאשר האבחנה מבוססת על שני שינויים מורפולוגיים ברקמות (פתולוגיה אנטומית מסורתית) ועל בדיקות מולקולריות.
ההסתדרות הרפואית בישראל אישרה את ביצוע בדיקת ה"פתולוגיה המולקולרית" לצורך בחינת התאמת חולי סרטן לטיפול בתרופות מתקדמות, אך ורק במכוני הפתולוגיה, בישראל.
בדיקת ה"פתולוגיה המולקולרית" מתבצעת במכונים הפתולוגים של מספר בתי חולים בישראל: בית החולים תל-השומר, בבית החולים איכילוב, בבית החולים בלינסון, בבית החולים רמב"ם, במרכז רפואי הדסה, ובבית החולים שערי צדק
סוגי בדיקות של פתולוגיה מולקולרית
בדיקת רמת האמפליפיקציה של הגן Her2/neu באמצעות FISH
בדיקת חסרים במקטעי הכרומוזום 1p/19q באמצעות FISH
בדיקת מתילציה בפרומוטר לגן MGMT
בדיקת מתילציה בפרומוטר לגן MLH1
בדיקת הארגון מחדש של הגנים לאימונוגלובולין לקביעת הקלונליות של תאי B
בדיקת הארגון מחדש של הגנים לרצפטור של תאי T לקביעת הקלונליות של תאי T
פתון לבן-זנב (שם מדעי: Phaethon lepturus) הוא מין עוף ימי ממשפחת הפתוניים המצוי מעל האוקיינוסים באזורים הטרופיים.
הוא מקנן במושבות צפופות בכמה איים מרוחקים ומקנן על צוקים, סלעים או חפירות בחול.
הפתון הוא עוף קטן יחסית המגיע לאורך 71–80 סנטימטר ולמוטת כנפיים של 89–90 סנטימטר.
הוא בעל נוצות לבנות עם חלק עליון של כנפיו שחורות ועיניים המוקפות באזור שחור.
המקור צהוב ומעוקל מטה והזנב ארוך ובעל ציצות לבנות.
הפתון דואה מעל הגלים וניזון מדגים, סרטנים ודיונונים העולים מעלה, בעיקר מדגים מעופפים.
עם זאת הוא אינו נכנס למים ורק מחכה שהדגים יעלו סמוך לפני המים או צוללת כלפיו בדומה לסולה.
הפתון נפוץ בעולם ואינו בסכנה הכחדה.
האוכלוסיות שליד חופי מקסיקו מצויים במגמת ירידה לא ברורה.
עקב כך הוא הפך לעוף מוגן במקסיקו.
פתון אדום-זנב (שם מדעי: Phaethon rubricauda) הוא מין עוף ימי ממשפחת הפתוניים המצוי לאורך הימים והאוקיינוסים הטרופיים לאורך האזור האינדו-פסיפי ובין האיים שבהם.
הפתון בעל נוצות לבנות ומקור אדום ארוך וסביב עיניו עיטורים שחורים.
משקלו הממוצע מגיע ל-800 גרם.
הפתון מזכיר מעט שחפית גדולה, אך הוא שייך לקבוצה אחרת והוא חי רוב זמנו מעל האוקיינוסים.
הוא בעל כנפיים ארוכות וזנב זקור בצבע אדום.
הפתון דג סמוך לפני המים דגים ודיונונים שעולים ומזונו המועדף הוא דגים מעופפים או סרדיניים.
לעיתים הוא עובד בשיתוף פעולה עם דגים טורפים כמו רעמתניים המובילים אליו את הדגים.
הוא מקנן במושבות צפופות באיים מרוחקים כמו אירופה, אלדברה, אי חג המולד, מדגסקר, כמה איים בצפון אוסטרליה, ניו זילנד, הוואי, פולינזיה הצרפתית, קלדוניה החדשה ועוד.
הפתון הוא עוף מונוגמי המקנן על הקרקע, לצד סלעים, צוקים או חפירות בחול.
זוג ההורים מביאים מזון לאפרוח בודד שבוקע כעבור חודש ומגיע לבגרות מינית תוך 60 עד 90 יום.
פַתוּשׁ או פאתוש הוא סלט מזרח-תיכוני מהמטבח הלבנוני ונפוץ גם בישראל הוא משלב פיתה מטוגנת עם ירקות שונים כמו עגבנייה, מלפפון וצנונית, ולעיתים גם חסה ופטרוזיליה.
מטרתו לעשות שימוש חוזר ולנצל פיתות שהתייבשו.
לעיתים נכתב גם פטוש או פאטוש.
פתוחי פה (שם מדעי: Semaeostomeae) היא סדרה של נבוביים מהמחלקה מדוזות סוכך אשר שוכנים באוקיינוסים הפתוחים ולעיתים גם במעמקי הים.
מדוזות אלה בעלות ארבע זרועות מוארכות בעלות תאים צורבים סביב פיהן ועוד ארבע קצרות יותר המצויות בקצה הגוף.
הזרועות יכולות להגיע לאורך רב ואצל מדוזת רעמת האריה אורכן עשוי לעלות על 36 מטרים, מה שהופך אותה לגדולה שבמדוזות.
למדוזות אלה פעמון רחב בעל מעין "קפלים" בקצוות, מערכת של ארבע "שקיות" היוצאות מתוך הקיבה המרכזית.
כמו רוב המדוזות גופן שקוף עם זרועות בשרניות וצורבות.
מדוזות אלה שטות לצד הזרם וניזונות מסרטנים ודגים קטנים הנלכדים בזרועותיהן.
Cyaneidae - בה מדוזת רעמת האריה
Pelagiidae - בה מדוזת סרפד פסיפית ומדוזת סרפד שחורה
אורליות (Ulmaridae) - בה האורליה הכחולה והסטיגיומדוזה
פְּתוֹר או פִתרֻ (באשורית: Pitru) היא עיר עתיקה באזור הפרת העליון.
במקרא היא מוזכרת כמקומו של בלעם בן בעור: בספר במדבר מסופר שבלק שלח מלאכים , וגם בספר דברים מוזכר .
פתור המקראית מזוהה עם העיר פִתרֻ המוזכרת ברישומים אשוריים עתיקים כעיר על גדות הפרת העליון.
עיר זו מצויה בקרבת נהר פרת הנקרא מספר פעמים במקרא בשם הנהר.
השורש העברי של השם פתור הוא פתר והוא מקביל לשורש הארמי פשר.
שני השורשים משמשים בפעלים ובשמות לציון פתרון חלומות.
משום כך אפשר לשער שפתור איננו שם של עיר אלא שם משלח ידו של בלעם.