tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
השיר Bicycle Race של להקת קווין עושה שימוש בפעמוני אופניים כחלק מהליווי המוזיקלי.
פעם בשבוע עם תם אהרון הייתה תוכנית סאטירה ישראלית בהנחיית תם אהרון, ששודרה בערוץ כאן 11. העונה הראשונה עלתה ב-3 בינואר 2018, והיא הסתיימה ב-23 באוגוסט לאחר 25 תוכניות.
העונה השנייה של התוכנית עלתה ב-20 בדצמבר 2018, כללה 60 פרקים והסתיימה ב-21 במאי 2020. העונה השלישית עלתה ב-5 ביוני 2020, כללה 26 פרקים והסתיימה ב-31 בדצמבר 2020.
עד תחילת העונה השנייה הייתה התוכנית מצולמת יממה טרם השידור.
לאחר מכן, עברו למספר שבועות לצלם את התוכנית כמה שעות טרם שידורה, ולאחר כמה שידורים נסיוניים, החלה התוכנית להיות משודרת באופן קבוע בשידור חי.
בדצמבר 2020 עם סיום העונה השלישית פורסם כי התוכנית תרד מהמסך, לקראת תוכנית בפורמט חדש שיגיש תם אהרון בתאגיד.
כל תוכנית נפתחת במונולוג קצר בן כמה דקות של אהרון.
לקראת סוף העונה הראשונה שונה המבנה של חלק זה, ובמקום מונולוג מוסבר בקצרה מה יהיה בתוכנית הקרובה.
החלק השני כולל מונולוג אקטואליה, וסקירת נושא עם גיא אדלר.
החל מהעונה השנייה הסקירה גם כוללת כתבות שטח.
בזמן החסויות, למשך כמה שבועות בעונה השנייה, הייתה פינה מיוחדת בה תם עונה על שאלות הצופים מהבית בשידור חי.
פינה זו משודרת בלעדית רק לצופי היוטיוב של התוכנית.
בחלק האחרון והמרכזי יותר של התוכנית עוסק תם אהרון בנושא שעל הפרק, בצורה סאטירית והומוריסטית בפינת "המונולוג המרכזי".
המונולוג המרכזי זמין כפודקאסט בשם "תם אהרון - המונולוג המרכזי" באתר ובאפליקציית כאן, ובשירותי הפודקאסטים השונים.
במהלך העונה השלישית, הפקת התוכנית שיתפה פעולה עם צוות אנימטורים בשם "Frankendo" בהפקת סדרת אנימציה סאטירית בסגנון אנימה על המצב הפוליטי, בשם "ארץ השמש השוקעת", לאחר הצלחה ויראלית של סרטון עצמאי שהופק על ידם בשם "State of Israel".
בשונה מהסרטון המקורי שדובב ליפנית, הגרסה הזו דובבה לעברית.
פעם בחיים (בשוודית: Livet är en schlager; תרגום חופשי: החיים הם שלאגר) הוא סרט שוודי משנת 2000, אשר הופק בשיתוף תאגיד השידור השוודי ותחנת הטלוויזיה TV 2.
מונה היא מעריצה של האירוויזיון, היא אמא לארבע בנות שכל אחת מהן נקראת בשם של כוכבת אירוויזיון: קיקי (על שם קיקי דניאלסון), אנה בוק, לנה (על שם לנה פיליפסון) וקרולה.
בעלה, בוסה, הוא מובטל והיא עובדת כמטפלת לדייוויד, אדם בעל שיתוק מוחין אך בעל כישרון במוזיקה.
יום אחד היא מחליטה לשלוח הקלטה שלה לשיר שכתב דייוויד למלודיפסטיבלן, תחרות קדם האירוויזיון השוודית.
למרבה הפתעתה השיר מתקבל לתחרות, בן רגע היא מתפרסמת וזוכה לחשיפה תקשורתית, אך ניצבת בפני דילמה - האם לחשוף את האמת שהיא אינה הכותבת הבלעדית של השיר.
פעמון דלת הוא פעמון מכני או חשמלי הממוקם מחוץ לדלת הכניסה (בין היתר בדירה, משרד, חנות) המאפשר למבקרים להתריע בפני הדיירים על הגעתם.
בבנייני דירות ישנה בדרך כלל מערכת פעמון כפולה - בכניסה ללובי של הבניין, ישנו לוח המכיל את פעמון הדלת של כל הדירות בבניין (לעיתים חייבים להקליד מספר הדירה) ובנוסף ישנו גם פעמון בדלת הכניסה של כל דירה.
בדרך כלל, שם המשפחה נכתב על גבי פעמון הדלת.
פעמוני הדלת מכילים לעיתים אינטרקום או מערכת וידאו המאפשרת לדיירים לחזות במבקרים מבעוד מועד, על מנת שיוכלו לאמת את זהותם ו/או מטרת הביקור שלהם בטרם פתיחת הדלת בפניהם.
כיום הפעמון החשמלי הוא סוג פעמון הדלת הנפוץ ביותר.
אחד מסוגי פעמוני הדלת החדישים ביותר כוללת מצלמה מיניאטורית אשר מחוברת לאינטרנט ומאפשרת לבעלי הבית לתקשר עם האנשים שנמצאים מחוץ לדלת הכניסה, גם כאשר הם אינם בבית, באמצעות הטלפון החכם.
פעמון הזכוכית הוא הרומן היחיד שכתבה המשוררת והסופרת האמריקאית סילביה פלאת'.
הספר יצא לאור בבריטניה בשנת 1963 ופלאת' הזדהתה תחת שם העט "ויקטוריה לוקאס".
הספר נחשב לרומן מפתח, המבוסס ככל הנראה על אירועים מחייה של המחברת ועל ההתמודדות שלה עם דיכאון קליני.
עלילת הרומן נפתחת בתחילת התמחותה של הגיבורה, אסתר גרינווד, ככותבת במגזין אופנה נחשב בניו יורק.
פלאת' התאבדה כחודש לאחר צאת המהדורה הראשונה של הספר בבריטניה.
הספר פורסם בשמה לראשונה בשנת 1967. הספר ראה אור לראשונה בארצות הברית בשנת 1971. בהתאם לבקשתם של אמה ושל בעלה, המשורר טד יוז.
הספר תורגם לשפות רבות ונחשב לאחד הספרים המשפיעים במאה העשרים.
אסתר גרינווד, עלמה צעירה ומבטיחה מפרוורי בוסטון, זוכה להתמחות בת חודש ימים ככותבת בירחון אופנה נחשב בניו יורק.
ההתמחות ניתנה לשתים עשרה נשים צעירות מכל רחבי ארצות הברית כפרס מטעם ירחון האופנה, והיא מלווה באירועים נוצצים, פגישות עם אנשים חשובים ומתנות רבות.
אסתר חווה את ניו יורק ואת הפעילויות מטעם הירחון באופן שלילי.
העיר נתפסת בעיניה כמקום מאיים והיא אינה מתרגשת או מתלהבת כמצופה מאישה בגילה מאורח החיים המפואר ומן המתנות שמרעיפים עליהן.
בניו יורק היא פוגשת את אחת עשרה הבנות האחרות שמתמחות איתה ומוצאת מכנה משותף עם דורין, נערה בהירת שיער, פיקחית ושנונה מקולג' לבנות החברה הגבוהה בדרום.
הן מבלות יחד את רוב זמנן בניו יורק.
רוב הנערות האחרות נראות בעיניה משועממות להחריד והיא לא מתחברת אליהן.
אסתר מתארת בפירוט סדרת אירועים המתרחשים במהלך תקופת התמחותה בניו יורק, ביניהם תצוגות אופנה נוצצות של החברה הגבוהה.
תיאורים השזורים בהתפתחויות בתהליך הוצאתם להורג של הרוזנברגים (בני הזוג יוליוס ואתל רוזנברג, שהוצאו להורג באשמת ריגול) ובהעלאת זיכרונות מבאדי וילארד, בחור צבוע מעיירת מגוריה שיצאה איתו בעבר ומחשיב עצמו כארוס דה-פקטו שלה.
לקראת סיום ההתמחות היא הולכת יחד עם דורין למסיבה בה היא פוגשת גבר בשם מרקו שכמעט ואונס אותה.
היא מכה בפניו באגרופה ומצליחה להימלט.
למחרת היא עולה לגג המלון בו שיכנו את תריסר הבנות ומשליכה משם את כל בגדיה.
בתום חודש ההתמחות היא חוזרת לבית הוריה בבוסטון ושם מצבה הנפשי מחמיר.
היא מנסה לקבל מלגת כתיבה יוקרתית אך ללא הצלחה.
כשתוכניותיה משתבשות היא מנסה לכתוב רומן אך מרגישה חוסר ביטחון לאור ניסיונה הדל וכתיבתה הלא משכנעת.
היא חוששת מהיום בו תצטרך לעזוב את לימודיה מכיוון שכמעט כל חייה וזהותה סבבו סביב הישגיה האקדמיים, היא תוהה אילו יכולות רכשה בחייה מלבד להשיג ציונים גבוהים ודבר זה מעורר בה פחדים.
היא לא מרגישה מסופקת מאף אחת מן האפשרויות המוצעות להמשך חייה, והמגולמות בדמויות של שכנותיה (אימהות וקריירות "נשיות" המוצעות לה כגון קצרנות).
הדיכאון שהיא חשה מתגבר והיא מתקשה לתפקד, לכן היא נשלחת לדוקטור גורדון, שנדמה לה שלא ממש מקשיב לה, ועסוק בעיקר בלהיות מושלם מדי.
הוא מטפל בה בנזעי חשמל, שלאחריהם היא מודיעה לאמה שלא תחזור להמשך טיפול שכזה.
מצבה הנפשי של אסתר מידרדר עד לכדי ניסיונות התאבדות.
לפני ניסיון רציני היא משאירה פתק בו כתבה שהיא יוצאת להליכה כשלמעשה היא זחלה אל תוך חור במרתף ובלעה שם כדורי שינה רבים.
לאחר זמן רב היא נמצאת ושורדת את הניסיון הזה.
היא נשלחת למספר בתי חולים לבריאות הנפש עד שהפטרונית שלה (המממנת את לימודיה בקולג') מממנת לה טיפולים בבתי חולים פרטיים טובים יותר.
שם היא מטופלת על ידי ד"ר נולאן, רופאה שמטפלת בה טוב וקשובה לצרכיה.
תחת טיפולה של ד"ר נולאן, הכולל בין השאר נזעי חשמל וטיפול בהלמי-אינסולין, מצבה של אסתר משתפר.
בבית החולים היא פוגשת בג'ואן, חברה לשעבר נוספת של באדי וילארד, הן נעשות חברות עד שג'ואן תולה את עצמה.
היא מתארת את חייה בצל הדיכאון כמי שלכודה תחת פעמון זכוכית ונושמת שוב ושוב את האוויר המעופש של עצמה.
בתקופה הזו אסתר מאבדת את בתוליה והיא משתחררת מהלחץ להינשא (ובמיוחד מן הלחץ להינשא לגבר הלא נכון) ומפחדיה מן ההשלכות של קיום יחסי מין.
הספר מסתיים עם כניסתה של אסתר לריאיון שיקבע אם תוכל להשתחרר מן הטיפול ולחזור לאורח חיים רגיל.
אסתר גרינווד - גיבורת הספר, עלמה צעירה מפרוורי בוסטון, תלמידה מצטיינת שמגיעה לניו יורק להתמחות במגזין האופנה.
השהות בניו יורק מערערת את מצבה הנפשי עד כדי חוסר תפקוד וניסיונות התאבדות.
היא מרגישה חוסר התאמה למסלול החיים בו היא מוצאת עצמה צועדת.
דורין - דורין היא נערה לבנת שיער וכחולת עיניים, בת גילה של אסתר, המגיעה מדרום ארצות הברית.
היא אחת מתריסר הבנות המתמחות במגזין האופנה, והחברה הטובה ביותר של אסתר שם, זאת הודות לשנינותה, פיקחותה ויצר ההרפתקנות שלה.
לרוב היא זו שיוזמת את ההרפתקאות והבילויים שלה ושל אסתר.
במסיבה הראשונה אליה הן יוצאות לבדן היא פוגשת את לני שפרד, שדרן רדיו מפורסם מתחנה מקומית, והשניים מתחילים לצאת.
זה גורם לה להיעדר מפעילויות מטעם המגזין ולהתרחק במידת מה מאסתר.
באדי וילארד - באדי הוא סטודנט לרפואה והחבר לשעבר של אסתר, הם יצאו כשהיא למדה בתיכון ובקולג' לאחר תקופה של חמש שנים שהיא הייתה מאוהבת בו והוא לא התייחס אליה.
הוא רוצה להתחתן עם אסתר ומצפה ממנה להיות דומה לאמא שלו, שעל פי אסתר נמחקה כמעט לחלוטין והפכה לצל תומך לבעלה ולילדיה.
לאחר שהם מתחילים לצאת הוא מתגלה כצבוע המעמיד פני שה תמים וטהור כשלמעשה הוא כלל לא בתול (וזאת חרף הכבוד שהוא ובמיוחד אמו רוכשים לשמירת הבתולין עד החתונה, והציפייה המרומזת מאסתר להיות כזאת).
נוסף על כך הוא מנצל אותה רגשית ומינית ומתנהג כאילו היא פיתתה אותו.
הוא נדבק בשחפת ואת רוב התקופה בה מתרחשת העלילה הוא מעביר בבית הבראה מרוחק, בגלל השחפת אסתר לא מצאה זמן טוב להגיד לו את מה שהיא חושבת עליו ולהיפרד ממנו באופן רשמי ועל כן נאלצת לבקר אותו שם יחד עם הוריו, שגם הם רואים בה כלתם לעתיד.
הוא מציע לה נישואין והיא מסרבת מכיוון שהחליטה שלא תינשא, הוא טוען שזה טירוף.
מר וגברת וילארד - ההורים של באדי.
אביו חבר ותיק של משפחת גרינווד.
גברת וילארד היא עקרת בית שמסורה לחלוטין לבעלה ולגידול ילדיה.
היא רוצה מאוד בנישואיהם של באדי ואסתר.
גברת גרינווד - אמה של אסתר, מנסה לגרום לבתה להשתלב בחברה ולחיות בהתאם לאידיאל הנשיות של בנות המעמד הבינוני ולחיי אמהות בפרוורים.
ג'יי סי - העורכת של אסתר במגזין האופנה.
מנהלת קשוחה אך מקצוענית וחכמה, מייעצת לאסתר לגבי הקריירה גם מעבר למסגרת ההתמחות.
ד"ר גורדון - הרופא הראשון המטפל באסתר.
מושלם מדי, מרוכז בעצמו ובעל גישה פטרונית, כתוצאה מכך הוא אינו קשוב.
הוא מטפל באסתר בנזעי חשמל, והטראומה מן הטיפול מלווה אותה מאז.
ד"ר נולאן - רופאה בבית החולים הטוב.
אישה יפה ודואגת ועם זאת מקצוענית ומצוינת.
גם היא מטפלת באסתר בנזעי חשמל אך בצורה טובה וקשובה, והטיפול שלה מוביל לתוצאות חיוביות ולהשתקמות.
קונסטנטין - מתורגמן באו"ם בעל מבטא זר, אסתר יוצאת איתו לדייט בניו יורק ונכונה לשכב איתו אך הוא לא נמשך אליה.
אירווין - בחור גבוה ומכוער, פרופסור למתמטיקה המזמין את אסתר לקפה, הם יוצאים ולאחר מכן שוכבים ואסתר מאבדת את בתוליה.
יחסי המין גורמים לה לדימום חמור והם נאלצים ללכת לבית חולים על מנת להפסיקו.
לני שפרד - שדרן רדיו מתחנה מקומית בניו יורק, הוא פוגש את דורין ואסתר במסיבה ולאחר מכן הוא ודורין מתחילים לצאת, מה שמרחיק את דורין מאסתר ומהפעילויות מטעם המגזין.
פילומינה גינאה - סופרת מבוגרת, מצליחה ועשירה.
היא זו שמממנת את מלגת הלימודים של אסתר.
אסתר חויבה על ידי הקולג' לשלוח לה מכתב תודה על המלגה ובתגובה היא הזמינה את אסתר לארוחה בביתה.
היא משלמת על בית החולים הפרטי בו אסתר מטופלת ומתגלה שגם היא אושפזה בעברה בבית חולים לבריאות הנפש.
ג'ואן גילינג - ג'ואן היא מכרה של אסתר מתקופת הילדות.
היא נערה ממשפחה מבוססת שלמדה איתה בבית הספר וגם יצאה עם באדי בשלב מסוים.
הן נפגשות מחדש בבית החולים ומתחברות זו לזו עד שג'ואן שמה קץ לחייה.
מרקו - חבר ממוצא פרואני של לני שפרד, שמפגיש ביניהם, הם יוצאים יחד למסיבה והוא ניסה לאנוס את אסתר, שחבטה בפניו ונמלטה.
בטסי - נערה טובה מקנזס המתמחה יחד עם אסתר ודורין במגזין האופנה.
אסתר מביעה הזדהות איתה ושואפת להיות כמוה במובנים מסוימים.
מהווה ניגוד לדמותה של דורין בכמה נקודות בספר ובהן אסתר נקרעת בין שני קצוות אישיותיים והתנהגותיים.
הילדה - נערה נוספת שמתמחה במגזין האופנה, מעצבת כובעים ובעלת שליטה גבוהה מאוד במלאכות יד.
אסתר ניסתה להתחבב עליה באמצעות פתיחה בשיחה אקטואלית על הרוזנברגים וכמה שזה נורא, אך אז גילתה שהילדה תומכת בהוצאתם להורג, מאז הן לא ממש מסתדרות.
הספר מכיל אזכורים רבים לאירועים ולדמויות מחייה של פלאת'.
בדומה לגיבורת הספר, סילביה פלאת' התמחתה בקיץ 1953 במערכת מגזין הנשים מדמווזל בניו יורק.
מדמווזל, כמו הירחון בו מתמחה אסתר, היה מגזין אופנה בעיקרו אך פרסם גם מאמרים וסיפורים קצרים.
דמותה של פילומינה גינאה מבוססת על פטרוניתה של פלאת', אוליב היגינס פראוטי (Olive Higgins Prouty), אשר מימנה את מלגת לימודיה בסמית' קולג'.
דמותה של ד"ר נולאן מבוססת על הרופאה שטיפלה בפלאת', ד"ר רות בוישר (Ruth Beuscher), השתיים אף שמרו על קשר לאחר שפלאת' שוחררה מבית החולים.
בריאיון בשנת 2006 סיפרה המחברת האמריקנית ג'ואן גרינברג ששוחחה עם אחת הבנות שהתמחו עם פלאת' במערכת מדמווזל, וזו סיפרה לה כי פלאת' כתבה עליהן בפירוט ב"פעמון הזכוכית", עד כדי כך שלטענתה הן (תריסר הבנות) לא מסוגלות לראות יותר זו את זו.
היא אף טענה שכתוצאה מכך גם נהרסו נישואיה וייתכן שגם יחסיהן של הבנות האחרות עם בני זוגן נפגעו.
הספר ראה אור בעברית לראשונה בשנת 1975 בהוצאת ספרית פועלים בתרגומו של יואב לויטס הלוי.
בשנת 2019 פורסמה מהדורה חדשה בהוצאת הכורסא, בתרגום מחודש מאת אורטל אריכה.
פעם בחיים (מוכר גם כ"פעם בחיים – הופעה חיה באצטדיון בלומפילד") הוא אלבום הופעה של שרית חדד שיצא במשותף עם ניקוס ורטיס ואייל גולן.
ביוני 2014, לראשונה על הבמה, הופיעו יחד הזמר אייל גולן והזמרת שרית חדד באצטדיון בלומפילד בתל אביב.
למופע הצטרף בהמשך גם הזמר היווני ניקוס ורטיס.
בעקבות הצלחת מופע זה, יצא בספטמבר 2014 דיסק, DVD, וגם מהדורה מיוחדת למופע דיסק+DVD.
במופע ביצעו חדד וגולן את שיריהם בעיבוד מחודש, תחת ניצוחו של עדי לאון, ובהפקתו של יעקב למאי.
בין השירים שבוצעו - "תלך כפרה עליי", מתוך האלבום "אשליות מתוקות", ו-"גבר מאוהב", מתוך האלבום "ימים יגידו".
שירים אלו לא הוכנסו לאלבום או ל-DVD.
למרות הצלחת המופע, ורטיס תבע את ליאם הפקות וחדד מכיוון שטען שהפרו זכויותיו בכך שהפיצו ללא רשותו דיסקים ו-DVD.
השילוב של גולן וחדד על הבמה, נמשך גם לאחר המופע, ובכך הביא למס' הופעות משותפות נוספות, בין היתר במצדה ובפריז.
(בונוס ׁׂDVDׁׁׂׂׂ) 5:31 יוסי גיספן אוזבקי ילדה של אהבה 10 "משחק החיים" 3:04 שרית חדד וניקוס ורטיס ווסיליס יאנופולוס
תרגום; דוד זיגמן קירוקוס פפדופולוס 20 שרית חדד וניקוס ורטיס 11 "חוק החיים" 3:41 דוד זיגמן כריסטו ניקולופוס חוק החיים שרית חדד 12 "זה אני" 3:22 אייל גולן וניקוס ורטיס יוסי גיספן קירוקוס פפדופולוס זה אני אייל גולן 13 "כשאת איתו" 5:23 אייל גולן נגעת לי בלב 14 "אני מקוה"
פעם בחיים הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם.
השיר יצא לאור ב-17 ביולי 2017 כסינגל הראשון מתוך אלבומו השישי של אדם, Omer, על ידי חברת התקליטים NMC.
השיר נכתב על ידי אלעד טרבלסי והולחן והופק על ידי אסף צרויה.
ב-17 ביולי 2017 העלה אדם לערוץ היוטיוב שלו את האודיו הרשמי של השיר, בסמוך לצאת הסינגל.
נכון לאוגוסט 2025 מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-51 מיליון.
פעמון רוח חרישי הוא סרט עצמאי משנת 2009 בבימויו של האנג ווינג קיט ובכיכובם של לו יו לאי וברנהרד בולינג.
הסרט היה מועמד לפרס טדי בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין לשנת 2009.
עלילת הסרט מתרכזת סביב גבר המהגר מסין להונג קונג, ריקי (לו יו לאי), שעובד כשליח בעודו מתגורר יחד עם דודתו הזונה (וולה ג'אנג).
פסקל (ברנהרד בולינג), גבר שווייצרי הנמצא במערכת יחסים פוגענית עם נוכל (האנס לינדנבלט), מכייס את ריקי.
פסקל מחליט לעזוב את בן-זוגו, ופותח במערכת יחסים רומנטית עם ריקי.
מערכת היחסים בין ריקי לבין פסקל נמשכת, הן בזמנים טובים והן בזמנים קשים, והשניים נאלצים לגלות האם מערכת היחסים שלהם באמת מבוססת על אהבה בין השניים, או רק נובעת מתלות הדדית.
כמה שנים לאחר מכן, ריקי מגיע לשווייץ כדי לחפש את פסקל.
בסופו של דבר, הוא נתקל באולי (דמות המגולמת גם היא על ידי בולינג), בעל חנות עתיקות ביישן, שנראה כמו פסקל, אך בעל אישיות שונה לחלוטין.
ככל שמערכת היחסים של ריקי ואולי מתעמקת, האמת על מערכות היחסים של פסקל וריקי נחשפת.
שם השחקן/ית שם הדמות אודות הדמות לו יו לאי ריקי ברנהרד בולינג פסקל / אולי מארי אומלין אחות ז'יל טשודי אבא רות שווגלר אמא וולה ג'אנג דודה לי וואי פון בעל מסעדה וונג סיו יין פופו האנס לינדנבלט מרקוס ג'קי לאונג
בפסטיבל הבינלאומי לקולנוע להט"בי שהתקיים בטורינו, איטליה, הסרט זכה בפרס חביב הקהל, פרס הבמאי החדש הטוב ביותר וציון לשבח מחבר המושבעים עבור הסרט הטוב ביותר.
בפסטיבל LesGaiCineMad שהתקיים במדריד, ספרד, הסרט זכה בפרס הבימוי הטוב ביותר והשחקן הטוב ביותר (לו יו לאי) לשנת 2009.
בקנדה, הסרט זכה בתחרות הבינלאומית בפסטיבל הסרטים הקווירי בוונקובר עבור הסרט העלילתי באורך מלא הטוב ביותר, ובפרס חבר השופטים עבור הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע Image+Nation במונטריאול.
בשנת 2009, הסרט הוקרן במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ה-59 והיה מועמד לפרס טדי.
פסקול הסרט משלב מוזיקה מקורית שהופקה על ידי קלאודיו פונטין ואינסה רודולף בביצוע ספיאסוניק, מוזיקה של האמן ג'סטין מקגרת וכן את השיר "Achoo Cha Cha" של הזמרת והשחקנית הסינית הקלאסית גרייס צ'אנג.
"פעמון" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית נועה קירל.
הוא יצא לאור ב-15 במרץ 2022, על ידי חברת התקליטים NMC, כסינגל שלא מתוך אלבום.
הוא נכתב על ידי קירל ורון ביטון והופק על ידי איתי גלו, שהפיק גם את "מועבט" של עדן בן זקן.
בנוסף השיר הופיע בסדרה ג'יני וג'ורג'יה עונה 2
בריאיון לרשת 13 הסבירה קירל כי שיתוף הפעולה בינה לבין גאלו נוצר תחילה ברצונו האישי לעבוד עמה.
היא טענה כי הוא הזמין אותה מספר פעמים לאולפנו הפרטי כדי לעבוד על יצירות יחד.
לאחר מכן הציעה לצרף את ביטון, ויחד חשבו השלושה על קונספט שילווה את השיר.
בהתאם לכותרו, הרעיון שהרצועה כרוכה סביבו הוא פעמון והצלילים שהוא מפיק בנקישה.
- הסבירה קירל על צלילי הפעמון.
הווידאו קליפ הרשמי פורסם בשבוע הראשון לצאת "פעמון" בפלטפורמת הטיקטוק בלבד.
לטענתה של קירל היא חיפשה פלטפורמה חדשנית בה ניתן יהיה לפרסם את הקליפ כדי להלהיב את קהל היעד שלה.
היא הסבירה על המהלך הפרסומי בריאיון ואמרה: .
בשבוע השני לצאת השיר פורסם הקליפ גם בפלטפורמת היוטיוב.
נכון לדצמבר 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-17 מיליון צפיות.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםעולם15 במרץ 2022הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתNMC
"פעם בגליל - מבט מוזיקלי" הוא אלבום האולפן החמישי של הזמר הישראלי אלון אולארצ'יק.
את האלבום הוציאה לאור בשנת 2002 חברת התקליטים NMC בפורמט תקליטור בלבד בקטלוג 20618-2. כל רצועות האלבום, פרט ל"בואי נגיד שאני שלך", הן אינסטרומנטליות.
ברק חנוך – גיטרה אקוסטית
אלון אולארצ'יק – גיטרה, פסנתר
"פעם בחיים" הוא אלבום האולפן השלישי של עמיר לב, אשר יצא בשנת 1998. הוא פורסם בפורמט תקליטור בלבד בקטלוג HAM 230009-2. מתוך האלבום בלטו השירים "כחול וירוק", "עננים שחורים", "ערב ראש השנה" ו-"My Girl".
עמיר לב: שירה, גיטרה חשמלית (חוץ מ"כחול וירוק" ו"המים הכחולים").
אמיר צורף: הפקה מוזיקלית, גיטרות אקוסטיות וחשמליות, גיטרה בס ב"ערב ראש השנה", "קרוב שאי אפשר לזוז" ו"מחכה".
מוטי ביקובסקי: גיטרות חשמליות ואקוסטיות (חוץ מ"פעם בחיים" ו"ערב ראש השנה").
רונן שפירא: פסנתר, אורגן, קלידים.
חיים לרוז: בס (חוץ מ"עננים שחורים", "ערב ראש השנה", "קרוב שאי אפשר לזוז" ו"מחכה")
איסר טננבאום: תופים (חוץ מ"עננים שחורים" - תופים: עודד פרח).
עודד פרח: תופים ב"עננים שחורים"
בנצי גפני: בס ב"עננים שחורים"
אורלי שפירא, איתמר רינגל, תומר הופמן, יוני ניב ונורי יעקובי: כלי קשת ומיתר
טמבורין והקשה ב"My Girl": אורן בן-נון וגל נבון
הוקלט באולפני "המון" ו"גל קול" בין פברואר ליולי 1997 בידי גל נבון
כל המילים והלחנים: עמיר לב (חוץ מ"אחכה עד יולי" - מילים ולחן: מוטי ביקובסקי ועמיר לב).
פעמוני הגיהנום הוא סרט הנפשה קצר משנת 1929 שבויים על ידי אב אייוורקס והופץ לבתי הקולנוע על ידי חברת סרטי קולומביה, שהפיצה גם סרטים אחרים של דיסני, כמו חורף.
הסרט עוקב אחר ההתרחשויות של השטן והשדים האחרים בגיהנום.
אחד השדים האלה מחליט לתקומם נגד השטן, ובסופו של דבר השטן בועט אותו מצוק הגיהנום בסוף הסרט.
משמעות הכותרת היא שהאירועים בסרט זה מייצגים מידה מסוימת של מוזיקה, כפעמונים ככלי נגינה.
השם גם משמש כצמד צמדים מחורז, שכן המילה "פעמונים", מתחרזת עם המילה "הגיהנום" באנגלית.
בסרט משולבות גם מגוון יצירות מוזיקליות, אחת מהן היא "באולם מלך ההר", אשר נכתב על ידי המלחין הנורווגי אדוורד גריג.
הרכב זה משמש סמוך לסוף הסרט, כאשר השטן נבעט מהצוק על ידי אחד השדים שלו.
אחר הוא "צעדת ההלוויה של מריונטה" מאת המלחין הצרפתי שארל גונו, המוכר גם כמנגינת הנושא לסדרת הטלוויזיה "אלפרד היצ'קוק מגיש".
הסרט הוא חלק מסדרת הסרטים הקצרים "סימפוניות טיפשיות".
הסדרה הזו היא אותה סדרה שהוציאה סרטים קצרים אחרים של דיסני, כמו קניבלים מרקדים, והטוראדור האיום.
הסרט מתחיל באש המכלה את המסך ומשאירה מאחור את הגיהנום.
כמה עטלפים עפים בשמיים ועכביש יורד מרשת.
עכביש זה מתנדנד קדימה ואחורה מספר פעמים, וגם בולע את המצלמה כמה פעמים.
העכביש עושה זאת עד שאש מלמטה בולעת אותו וגוררת אותו למטה.
לאחר מכן, אליגטור לוכד את המצלמה ומטפס לתוך החור שהעכביש נגרר אליו למטה על ידי האש.
כלב בעל שלושה ראשים, ניגש למצלמה והראשים לוכדים את המצלמה.
לאחר מכן, עטלף עף לתוך קטע שבו נחש גדול תופס אותו.
העטלף מפחיד את הנחש, על ידי הוצאת לשון לעבר הנחש.
כתוצאה מכך הנחש אוכל את העטלף.
עם זאת, לאחר שהוא עושה זאת, הנחש מצמיח באופן קומי כנפיים ובאופן קומי עף משם.
לאחר מכן תזמורת מנגנת קצת מוזיקה על מנת לבדר את השטן.
התזמורת היא שילוב בין כלים מסורתיים לכלים שטותיים, שכן אחד היצורים מנגן על סקסופון, בעוד שאחד אחר מנגן באופן קומי בכלוב צלעות במקום צ'לו.
לאחר מכן שד מתחיל לרקוד לצלילי המוזיקה, מדי פעם גם עף.
ואז, שדים אחרים מתחילים לרקוד לצלילי המוזיקה.
הם עושים זאת עד שהם מפסיקים באופן טבעי והולכים.
עם זאת, אחד היצורים נכנס לתוך פיסת סלע מתפוררת, ובאופן קומי הופך לעקום כתוצאה מכך.
הוא רוקד עוד קצת כדי להפסיק את מצבו העקום.
עם זאת, ברגע שהוא מפסיק להיות עקום ומתחיל ללכת אחורה, הוא נכנס שוב לאותו סלע באופן קומי, מה שמביא לכך שהוא חוזר להיות עקום באופן קומי.
השטן צוחק על ההתרחשות, ומצלצל בפעמון, כדי לסמן את חוסר האוכל שלו ואת רצונו להאכיל.
למשמע הפעמון, שלושה יצורים חולבים באופן קומי יצור דמוי פרה עבור חלב שהוא לוהט באופן קומי כמו אש, אותו הם מביאים לשטן.
הוא מוצא את החלב, כשהוא גומע אותו ברצף מהיר.
לאחר מכן, השטן מרים את אחד השדים הקטנים ומאכיל אותו לכלב בעל שלושת הראשים שנראה קודם לכן.
השטן צוחק וממשיך לנסות לתפוס עוד שד קטן.
השד, שלא רוצה לזכות באותו גורל כמו השד הקטן האחר, מסרב ומנסה להתרחק מהשטן.
השד מכעיס את השטן, אשר מזנק מכסאו ומתחיל לרדוף אחריו דרך הגיהנום כדי לנסות לתפוס אותו.
המרדף מוביל אותם לצוק, שם מסתתר השד הקטן בקטע בצוק.
עם זאת, כאשר הוא מנסה זאת, השטן נבעט מהצוק על ידי השד הקטן.
השטן אז נופל במורד הצוק.
בשלב הזה, השטן מנסה לתפוס מדף.
זה גורם לגוף שלו להימתח בצורה קומית כמו אקורדיון.
האש מתחת אז מושכת אותו באופן קומי בזנבו וגם מכה אותו באופן קומי.
לאחר מכן האש גוררת את השטן למטה, ובסופו של דבר הורגת אותו.
הסרט מסתיים כשהאש מכלה את המסך, ומשאירה אחריה שקופית 'הסוף'.
בסרט הזה יש מגוון דמויות.
הוא מוכשר על ידי הגיהנום ושולט בו.
הוא מצווה על שאר היצורים והשדים על מעשיהם.
בסופו של דבר הוא מת בסוף הסרט, כשהוא נבעט מצוק על ידי אחד ממשרתיו.
הם מבדרים את השטן במהלך הסרט עם מוזיקה.
הם גם מגישים לו ארוחות, לדוגמה חלב העשוי מאש.
דמות נוספת היא הכלב בעל שלושת הראשים.
הוא שובר את הקיר הרביעי בתחילת הסרט המצויר, על ידי לכידה במצלמה ובקהל.
הוא גם אוכל את אחד השדים, שכן השטן נותן לו אותו לקראת סוף הסרט.
הסרט קיבל ביקורות מעורבות על ידי מגזיני הקולנוע באותה תקופה.
הסרט היומי (17 בנובמבר 1929): "סרט אנימציה "קפוא": עוד אחת מסדרת סימפוניות טיפשיות, כשהעבודה המצוירת עולה על המאמצים הקודמים בכושר ההמצאה שלה.
עם האדס כסצנת הפעולה וקבוצה של חיות גרוטסקיות מכל הגדלים כמבצעים, הסליל משעשע ללא הרף כמו גם העוויתות החינניות והתנועות הקצביות של האנימציות המטומטמות מעוררות צחוק ותמיהה כאחד."
וראייטי (20 בנובמבר 1929): "סרט אנימציה מרגש המציג את האדס כמקום המוזר ביותר עם תושביה בצורות חיות מוזרות.
הכל קומדיה מסוג סיפורי רפאים.
למשל כשמוזיקאי אחד משתמש בעמוד השדרה והמותניים של אדם בתור הצ'לו שלו.
כלי נוסף בלהקה זוהי בריכה של לבה מבעבעת, אחד השדים מחורר את הבועות בזנבו המחודד על מנת ליצור מוזיקה.
בזמן שהשטן שותה את החלב הלבן והלוהט שלו ישירות מהעטין של פרה דמוית דרקון.
הרבה צחוקים מהאפקטים הקומדיים הלא טבעיים שאנימטור יכול ליצור ומחומר מילוי אפרסק".
הסרט היומי (23 בנובמבר 1929): "מעט צחוקים: פעמוני הגיהנום הוא ללא ספק המשך להצלחה של ריקוד השלדים, אבל הוא לא מתקרב לאפשרויות הצחוק הזה.
זה יומרני כמו סרטי הנפשה.
מלא אש וגופרית עם סוג של סיום כמו של ג'ק ואפון הפלא שהוא הדבר הטוב ביותר בו".
הסרט הקצר יצא למדיה ביתית ב-19 בדצמבר 2006 באוצרות וולט דיסני: עוד סימפוניות טיפשיות, כרך ב'.
"פעם לאהוב" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנית.
את השיר הוציאה לאור בשנת 1972 חברת התקליטים התקליט חיפה, והוא נכלל כרצועה השביעית באלבום האולפן אילנית.
"פעם לאהוב" נכתב, הולחן ועובד על ידי אהוד מנור, בעז שרעבי ואלברט פיאמנטה בהתאמה.
בעבר עבדו מנור ושרעבי עם הצמד אילן ואילנית בהוצאת רבים משיריהם, דוגמת "רינגולי" ו"עכשיו עכשיו".
השיר מחולק לשני חלקים עיקריים, כשבכל אחד יש שלושה בתים, פזמון והתרה.
בחלק הראשון מספרת אילנית אילו מעלות צריכות להיות לאדם כדי להתאהב ("בלי לחשוש לאבד את הראש", "בלי לדעת מתי – עבר, הווה, עתיד", "בלי לדעת היכן את הלילה אשן").
עם זאת, בחלק השני היא מציגה מספר דוגמאות לסיפורי התאהבות, הן אמיתיים והן בדיוניים: מערכת היחסים בין פעוט רך לאימו ביום הולדתו והסיפור המקראי בין רות המואבייה לבעז.
בשלב ההתרה חוזרת אילנית על רצף קבוע של "לה, לה, לה", ולבסוף היא אומרת את שם השיר.
ב-27 בפברואר 1972 נכנס לראשונה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' במקום ה-16. ב-21 במאי עלה למקום הראשון, שם שהה שבוע אחד בלבד – שירה השני של אילנית מתוך אלבום הבכורה שלה שעושה זאת לאחר "לאורך השדרה שאין בה איש".
לבסוף, ב-16 באפריל יצא מהדירוג, לאחר שנים-עשר שבועות צעידה רצופה.
במצעד סוף השנה דורג במקום ה-12.
"פעם בשנה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנית.
את השיר הוציאה בשנת 1980 לאור חברת התקליטים פונוקול, והוא נכלל כרצועה השנייה באלבום האוסף הרביעי של הזמרת, ארבעה צדדים.
"פעם בשנה" נכתב והולחן על ידי שמרית אור וקובי אשרת, שגם הפיק אותו.
הוא זכה להצלחה גבוהה במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג', כשבשיאו דורג במקום השלישי.
במצעד סוף השנה של התחנה הוצב במקום ה-16. כמו כן, במצעד השבועי של גלי צה"ל הגיע השיר בשיאו למקום העשירי.
"פעם בחיים - הופעה בבארבי" הוא אלבום ההופעה השלישי של הזמר עמיר לב, אשר יצא בשנת 2024, בשיתוף עם התזמורת האנדלוסית הישראלית.
האלבום כולל, בין היתר, את השירים "כחול וירוק" ו"ערב ראש השנה" מאלבום האולפן השלישי של לב ואת "פריז" מאלבום האולפן הרביעי שלו.
פִּעְפּוּעַ (בלועזית: דִּיפוּזְיָה) הוא פיזור של חומר (עצם פיזיקלי, כמו מולקולות) במורד מפל ריכוזים, מריכוז גבוה שלו לריכוז נמוך שלו.
הפעפוע הוא תנועה עצמית של חלקיקים, תהליך הנגרם בשל תנועתם המתמדת והאקראית של חלקיקי החומר, שנובעת מהאנרגיה הקינטית שלהם.
תוצאת הפעפוע היא ערבוב הדרגתי של החומר עד להגעה לריכוז אחיד על פני הנפח העומד לרשות החומר.
קצב הפעפוע תלוי בטמפרטורה, כלומר באנרגיה הקינטית של חלקיקי החומר, בצמיגות הזורם שבו מתרחש הפעפוע ובכמות החלקיקים של החומר.
חוק הדיפוזיה של פיק מסביר בצורה מתמטית את תופעת הפעפוע.
פעפוע מתרחש באופן בולט בגזים ובנוזלים, אולם גם במוצקים מתרחש פעפוע איטי.
פעפוע של גזים הוא מהיר יותר מפעפוע של נוזל.
פעפוע בנוזלים עשוי לגרום לפיזור של חלקיקים המומסים בנוזל או לחלופין לפעפוע של הנוזל עצמו (תהליך הנקרא אוסמוזה).
הפעפוע מתואר במספר דיסציפלינות בפיזיקה, בכימיה ובביולוגיה.
ערבוב מספר חומרים ובכך ליצור תערובות חדשות כגון אבקות למיניהן וכדומה.
יצירת נסכים על ידי עירוב של פלדה או מתכות אחרות עם חומרים אחרים.
לא תמיד מדובר בדיפוזייה של ריכוזים, דיפוזייה היא מונח כללי שיכול להתקבל בעוד מקרים.
החוק השני של התרמודינמיקה קובע כי לכל המערכות ביקום נטייה להגדיל את האנטרופיה (מדד לפיזור האנרגיה) שבהן.
לצורך המחשת התופעה, נניח כי קיימים שני חללים אטוּמִים, שביניהם מחיצה נעה.
פעפוע נוצר כתוצאה מתנועה הנגרמת עקב אנרגיה קינטית של המולקולות.
המולקולות נעות ומתנגשות במחיצות ובינן לבין עצמן.
כאשר המחיצה נייחת במקומה המולקולות יוצרות אחידות בצפיפותן בחלל בו הן נמצאות.
כאשר מסירים את המחיצה המולקולות המתנגשות יכולות לנוע בכל המרחב החדש ולכן המולקולות מתפזרות מהאזור הצפוף לאזור הצפוף פחות.
מכאן שניתן להגדיר את המונח פעפוע כך: "מעבר מולקולות ממקום שבו מספר ההתנגשויות של המולקולות גדול למקום שבו מספר ההתנגשויות של המולקולות קטן".
ניתוח כמותי של פעפוע חומרים
עם השנים התפתחו מודלים מתמטיים המאפשרים הערכה כמותית של תהליכי הדיפוזיה.
החוקים הבסיסיים ביותר העומדים בבסיס התופעה נקראים חוקי הפעפוע של פיק הם שני חוקים שנתקבלו לראשונה על ידי הרופא והפיזיולוג הגרמני אדולף פיק ב־1855. פיק הראה כי התופעה של פעפוע מקבילה להתפזרות חום, ולכן באמצעות אימוץ משוואות החום ניתן לתאר באופן כמותי את הפעפוע.
במערכת בעלת מימד אחד נקבל:כאשר הוא השטף הדיפוזיוני של כמות החומר, הוא קבוע הדיפוזיה, הוא ריכוז החומר כתלות במקום, ו- הוא המיקום.
במערכות בהן ריכוז החומר משתנה במספר ממדים, יש צורך להשתמש בפונקציות אשר מכלילה את הנגזרת הראשונה ולקבל: , כאשר הוא הגרדיאנט של הריכוז.
קבוע הדיפוזיה הוא קבוע ניסיוני, אשר בתנאים המצייתים למשוואת איינשטיין-סטוקס הוא מתכונתי למהירות החלקיקים הדיפוזיוניים.
מהירות החלקיקים תלויה בטמפרטורה, בצמיגות הנוזל ובגודל החלקיקים.
כאשר קבוע הדיפוזיה קבוע במרחב, המשוואה הדיפרנציאלית תצטמצם לצורה הפשוטה יותר: .
ישנן דוגמאות רבות לפעפוע ולחשיבותו בתעשייה הכימית והחומרים:
פעפוע של מזהם ליצירת מוליכים למחצה - לפעמים נקרא נידוף
פעפוע במתכות לשימור התכונות המכניות
איבוד גזים לסביבה מכלי אחסון על ידי פעפוע דרך דפנות הכלי כגון מימן ממכל פלדה
פעפוע של חומרים דרך ממברנות מוצקות (למשל: פולימרים)
פעפוע גזים דרך מסנן קרמי מאפשר להפריד בין גזים שונים - הפרדת גזים
לתהליך הפעפוע חשיבות רבה בתחומי הביולוגיה כמאפשר מעבר חומרים הכרחיים וקיום החיים.
לדוגמה החמצן שאנו נושמים אל תוך הריאות עובר בפעפוע מהנאדיות אל כלי הדם ומעשיר אותם בחמצן.
פעפוע נוסף קורה בתהליך של נשימה תאית בכל התאים בגוף אשר קולטים חמצן מנימי הדם ובמקביל פולטים פחמן דו-חמצני.
פינוי פסולת שונה כגון פחמן דו-חמצני נעשית גם היא באמצעות פעפוע.
תופעות רבות מחיי היום-יום נגרמות בשל פעפוע: התפזרות של עשן בחלל החדר, התפזרות של טיפת צבע במים ותפיחה של פירות וירקות לאחר שהושרו במים.
הפעפוע במוצק מאוד איטי ביחס לפעפוע בנוזל ובגז.
לדוגמה שכבת עופרת ושכבת זהב בטמפרטורת החדר ולאחר 20 שנה יפעפעו ביניהן ותיווצר שכבת תערובת בעובי של כ-1 מילימטר.
ישנם מספר גורמים לקצב הפעפוע, להלן הגורמים המרכזיים:
שטח המגע - ככל ששטח המגע גדול יותר כך תהליך הדיפוזיה יתרחש באופן מהיר יותר.
המרחק שהחלקיקים עוברים - ככל שהמרחק יהיה קצר יותר כך הפעפוע יתרחש באופן מהיר יותר.
גודל החלקיקים - התהליך יתבצע באופן מהיר יותר ככל שהחלקיקים יהיו קטנים יותר.
טמפרטורת סביבה - ככל שטמפרטורת הסביבה גבוהה יותר כך הפעפוע מהיר יותר.
מפל ריכוזים - ההפרש בין הריכוז בתמיסה אחת לריכוז החומר בתמיסה האחרת, ככל שריכוז החומר קטן יותר כך הפעפוע מהיר יותר.
פַעֲמֵי תַּשַ"ז הוא מושב בנגב הצפוני סמוך לנתיבות והוא חלק ממועצה אזורית מרחבים.
המושב הוקם ביום כ"א סיון תשי"ג, 4 ביוני 1953 על ידי עולי יהדות כורדיסטן מאיראן.
שם המושב נקרא על שם יישובי 11 הנקודות שהוקמו במוצאי יום הכיפורים בשנת התש"ז (1946).
תושבי המושב חלקם מסורתיים, חלקם דתיים, חלקם חילוניים, וחלקם חרדים.
שטחו של המושב כ- 1,500 דונם, רוב התושבים עוסקים בעבודות חוץ שונות.
כיום מתגוררים במושב למעלה מ-530 תושבים.
במושב רפתות, בתי אריזה, חממות, מטעי פרי הדר, מטעי זיתים, לולים, מפעל לגידול פטריות, צימרים כפריים, מכולת, וסטודיו לקרמיקה.
במושב קיימים מבני דת פעילים, בהם בית כנסת, בית מדרש, ומקווה טהרה.
פעמונים הוא ארגון חברתי ללא כוונות רווח שפועל בישראל.
הארגון שואף למציאות שבה משקי בית בישראל מנהלים חיים כלכליים מאוזנים ואחראיים, ובכך לסייע ליצירת חוסן כלכלי-חברתי.
פעמונים מדריך ומעניק ליווי פיננסי ומספק ידע, כלים ומיומנויות להתנהלות כלכלית נבונה.
הארגון נוסד בשנת 1997 על ידי אוריאל לדרברג ונרשם כעמותה בשנת 2002.
פעמונים חותרת לשיתוף פעולה עם ארגונים נוספים מהמגזר השלישי, כולל מוסדות וולונטריים וארגונים ללא כוונות רווח (מלכ"רים), ועם גופים במגזר הציבורי והעסקי.
פעילות הארגון מתבצעת באמצעות מספר כלים:
מערך ליווי למשפחות ויחידים שנעשה על ידי מתנדבים.
המלווה מוביל את המשפחה בתהליך לשיקום כלכלי במספר שלבים.
תחילה נערך מיפוי של ההוצאות, ההכנסות, הנכסים והחובות, מגדירים סדרי עדיפויות ובונים תקציב המותאם לכל משפחה.
מגדירים יעדים כלכליים תוך הסדר חובות בתהליך להבראה כלכלית.
הליווי אורך בממוצע כחצי שנה עד שנה.
במידת הצורך, תינתן למשפחה ייעוץ נוסף מתחומי המשכנתא, תעסוקה, ביטוח, פנסיה לפי הצורך.
במקרה הצורך תתבצע הפניה לגורמים מקצועיים מתאימים נוספים.
ישנם תהליכים קצרים יותר בהם המשפחה מקבלת מענה קצר טווח (מספר מפגשים בודדים) או בליווי קבוצתי במסגרת סדנאית.
הדרכה לקהל הרחב, במסגרת פעילות המכללה לחינוך פיננסי.
הפעילות כוללת העברת הרצאות, סדנאות או קורסים למגוון קהלי יעד ברחבי הארץ, פנים אל פנים, באופן מקוון או דיגיטלי.
בקהלי היעד נכללים: תלמידי בית ספר, הורים, חיילים, סטודנטים, זוגות צעירים, אנשים בעלי עסק קטן, אנשים לקראת פרישה ועוד.
מענה לאוכלוסיות ייחודיות במסגרת מגוון רחב של תוכניות המופעלות עם שותפים נוספים.
מחקר - ביצוע מחקרים בנושא כלכלת המשפחה תוך שותפות עם גורמי אקדמיה וגופים נוספים במשק.
יצירה והנגשה של כלים לניהול כלכלי עצמאי, כולל אפליקציה לניהול תקציב, המאפשרים למשפחות רבות לתכנן את תקציבן החודשי ולנהל את כלכלת ביתם בצורה אחראית.
השפעה על מקבלי ההחלטות בנושאים הקשורים לכלכלת משקי הבית.
השירות של פעמונים מיועד לכלל הציבור, מתוך גישה שלפיה פיתוח מיומנויות להתנהלות כלכלית נכונה הוא כלי חיוני העשוי לתרום לכל אדם ולכל משפחה.
עם זאת, השירות של פעמונים מותנה במוטיבציה וברצון המשפחה (או היחיד) לקבל סיוע ולבצע תהליך של שינוי, בנכונותה לשתף פעולה תוך שקיפות מלאה ובקיומה של הכנסה קבועה או פוטנציאל ומאמץ מוכח ליצירת הכנסה קבועה.
המשפחה נמצאת במרכז תהליך העבודה של פעמונים.
פנייתה היא הבסיס למתן השירות, והתקדמותה בתהליך ההבראה הכלכלית נעשית בסיוע צמוד של פעמונים.
על מנת שהשירות יהיה נגיש לכלל האוכלוסייה הליווי האישי ניתן ללא תשלום.
השירות למשפחות הפונות נעשה על ידי מתנדבים.
עקרון ההתנדבות תורם לפיתוח אחריות הפרט בקהילה לזולת, מסייע להירתמות המשפחה לתהליך ההבראה ומאפשר סיכויי הצלחה גבוהים יותר.
נוסף על כך, ההתנדבות מאפשרת הגדלה של היקף הפעילות והפצת העקרונות והערכים של פעמונים.
בקרב קהלים ואוכלוסיות רבות ומגוונות.
פיתוח תחום הסדנאות וההרצאות בארגון החל בשנת 2007 כאשר הקימו בפעמונים אגף בשם פהמ"ון ("פעילות הדרכה מונעת"), מתוך ההבנה שחלק משמעותי בהתמודדות עם הבראת משקי הבית מגיע כבר בשלב המניעה.
במהלך השנים הוקמה מכללת פעמונים המפעילה את כל מערך ההדרכות הקבוצתיות של הארגון ומעבירה סדנאות והרצאות המותאמות לכל קבוצה החל מילדים בגילאי בית ספר יסודי ועד לאנשים לאחר פרישה.
המכללה נותנת מענה לשלוש קבוצות עיקריות: גופים העוסקים בחינוך (גילאי יסודי ועד סיום תיכון), ארגונים (מגזר פרטי, ציבורי ועסקי) וללקוחות פרטיים.
פעמונים מפעילה תוכניות סיוע למגוון אוכלוסיות בעלות צרכים ייחודיים.
הארגון מפעיל ויוזם שיתופי פעולה ומהווה גורם מפעיל לתוכניות של משרדי ממשלה וארגונים חברתיים המכוונות למתן מענה ייחודי לאוכלוסיות יעד מוגדרות.
כל תוכנית נבנית בהתאם לצורכי השותף ו/או אוכלוסיית היעד ונותנת מענה הוליסטי רחב למשתתפיה, בין היתר ליווי פרטני, ייעוץ מקצועי והדרכות קבוצתיות.
בשנת 2022 השיק הארגון אפליקציה לניהול תקציב, לשימוש ללא עלות.
האפליקציה מסייעת למעקב אחר ההוצאות וההכנסות בצורה קלה ויעילה, ללא צורך לחיבור לחשבון הבנק.
בנוסף, באתר פעמונים מונגשים ידע ומאמרים רלוונטיים להתנהלות כלכלית נבונה המותאמים לשימוש עצמי, להדרכה והעשרת הידע בתחום כלכלת המשפחה.
ארגון פעמונים מקדם מחקר אשר נועד לממש את משאבי הידע וניסיון רב השנים בתחום כלכלת המשפחה שנצבר בארגון.
ידע וניסיון אלו מתייחסים לתהליכי למידה והדרכה, מניעה של הידרדרות לחובות כבדים והנעת תהליכי שיקום כלכלי למשפחות.
מחקר זה מתבצע במסגרת פעילות יחידת מחקר פנים ארגונית.
מטרת היחידה לפתח ולקדם חדשנות ארגונית.
בנוסף, היחידה מקדמת מחקרים, במטרה שיתרמו להתפתחות המקצועית של שדה כלכלת המשפחה בישראל, ופועלת לקידום החשיבות הציבורית שלו.
במסגרת פעילותה, מפרסמת יחידת המחקר דו"ח שנתי המתפרסם בכנס פעמונים השנתי וכולל סקר שנתי בקרב משקי בית בישראל, בנושאי חוסן כלכלי, אוריינות פיננסית והתנהגות כלכלית.
הסקר כולל מרכיב קבוע המודד את רמת החוסן הכלכלי בקרב משקי הבית.
מרכיב זה מכונה "מדד פעמונים לחוסן כלכלי של יחידים ומשפחות בישראל".
בנוסף, קיים מרכיב משתנה בסקר העוסק בנושאים אקטואליים לשנת ביצוע הסקר, כמו יוקר המחיה, מלחמת חרבות ברזל ועוד.
מדד פעמונים לחוסן כלכלי לשנה מסוימת מתפרסם בחודש מרץ בשנה העוקבת.
מדד זה הוא ציון בטווח שבין 0 ל-100 נקודות.
המדד משקף תשובות לשש שאלות המכסות את ההיבטים השונים של היכולת של משק הבית להתמודד עם זעזועים ולהסתגל למציאות כלכלית חדשה.
שש השאלות בודקות את הנושאים הבאים:
היכולת להתמודד עם זעזוע בהוצאות
היכולת להתמודד עם זעזוע בהכנסות
האם משק הבית או היחיד במינוס
תחושת הביטחון לנהל את המצב הכלכלי
אחת לשנה, ביום כלכלת המשפחה, מאז שנת 2022, פעמונים מקיימים כנס מקצועי בנושא התנהלות כלכלית נבונה.
בשנת 2022, נערך כנס פעמונים הראשון, "ממשבר למסוגלות פיננסית" בו השיק הארגון מדד שנתי - "מדד פעמונים לחוסן כלכלי של יחידים ומשפחות בישראל"
במרץ 2023 נערך כנס פעמונים השני, "המחיר של עליית המחיר".
הכנס עסק בהצגת ממצאי המדד השנתי - "מדד פעמונים לחוסן כלכלי של יחידים ומשפחות בישראל".
תוך התייחסות להשפעת יוקר המחיה על הציבור הישראלי, בדגש על קבוצות אוכלוסייה מוחלשות.
במרץ 2024 נערך כנס פעמונים השלישי "משפרים את המצב בעו"ש-במיוחד עכשיו" ועסק בהשפעות מלחמת "חרבות ברזל" והשפעות יוקר המחיה על ההתמודדות והחוסן הכלכלי של משפחות בישראל, גם בכנס זה, הוצג המדד השנתי - "מדד פעמונים לחוסן כלכלי של יחידים ומשפחות בישראל" .
באפריל 2025 נערכה ועידת פעמונים הרביעית "על כלכלה ותקווה", בה הוצגו תמונת המצב של החוסן הכלכלי, "מדד פעמונים לחוסן כלכלי של יחידים ומשפחות בישראל" לשנת 2024, וכן תוצאות הסקר השנתי של הארגון.
3,000 מתנדבים, יועצי הכוון, מלווי משפחות, יועצים מקצועיים ומנחים
12,000 משפחות קיבלו ליווי בתוכניות השונות
18,000 משתתפים בהדרכות, הרצאות וקורסים לאנשים פרטיים, קבוצות וארגונים
כ-45,000 שקל חיסכון ממוצע לשנה למשפחה בתהליך הליווי
+מנכ"למשנהעד שנהסימוכיןאוריאל לדרברג19972017דוד קוכמייסטר20182021צביקה גולדברג2022היום
ארגון "פעמונים" מחזיק ב"תו-מידות" לאפקטיביות מארגון "מידות" הבוחן אפקטיביות של פעילות עמותות בישראל.
בינואר 2009 קיבל פעמונים את "פרס ירושלים" בסימן עזרה הדדית בכנס ירושלים השישי.
באוגוסט 2010 קיבל פעמונים את "אות הנשיא למתנדב" המוענק על ידי נשיא המדינה.
באוקטובר 2013 זכה אוריאל לדרברג, מייסד ומנכ"ל ארגון פעמונים, ב"פרס זוסמן-ג'וינט" לשינוי חברתי.
בפברואר 2015 קיבל את אות ראש העיר ירושלים לארגונים ומתנדבים יינים (2015)
ביולי 2016 זכה באות האפקטיביות לעשייה חברתית 2016 של ארגון מידות
בפברואר 2023 זכה הארגון בפרס "מצטיין מחשוב" מטעם "אנשים ומחשבים"
במרץ 2023 זכה באות העסקה בשוויון (2023) של נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה של משרד הכלכלה
פעמיים בוסקילה הוא סרט קומדיה ישראלי משנת 1998.
זאב רווח בתפקיד כפול של שרברב החי באילת ונשוי לספרית קנאית, ושל אחיו התאום שהוא מעצב אופנה הומוסקסואל החי בפריז.
דודם של האחים נפטר, והוא משאיר להם ירושה בשווי 40 מיליון דולר, התנאי לקבלת הירושה הוא היותו של היורש נשוי ואב לשלושה ילדים תוך שלוש שנים וחצי.
הסרט היה כישלון בקופות ושנוא ביותר על המבקרים, שטענו שהסרט עשוי רע וממחזר את התבנית של סרטי רווח הקודמים, בהם "לא לעלות יותר" "טעות במספר" ו"ספר נשים".
זאב רווח – פאפי ומקס בוסקילה
סמדר ששון - סיגלית בושמי
מוניקה ורדימון - קלרה שטוכמאייר
ראודור ורדימון - מר שטוכמאייר
פאבל ציטרינאל - מאפיונר ראשי
גרגורי טל - מאפיונר א'
מישה גל - מאפיונר ב'
"פער הידיעה-עשייה" הוא ספר באנגלית מאת ג'פרי פפר (Pfeffer) ורוברט סאטון (Sutton), שראה אור בינואר 2000 והיה מהספרים הראשונים בניהול ידע.
במקרים רבים, כך מתברר, קיים ידע חשוב בארגון שמסיבות שונות לא נעשה בו שימוש.
הספר מותח ביקורת על התרומה המועטה של לימודי מינהל עסקים תאורטיים.
ידע חיוני בארגון עובר לעיתים קרובות מפה לאוזן, ובאמצעות סיפורים ורכילות, התבוננות בעבודה של עמיתים או עובדים אחרים.
לפגישות חברתיות לעיתים חשיבות מכרעת בצורה זו של העברת ידע.
במקומות עבודה רבים, העברת ידע ולימוד אינם מתוקצבים באופן מלא הוא אינם מתוכננים ואינם מתועדים כך שלא נשמרים בארגון.
בכשבעים אחוז ממקומות העבודה הלימוד נעשה באופן לא פורמלי: בפעילויות יום יומיות רבות כגון השתתפות בדיונים ובפגישות, קשר עם לקוחות, ביצוע פעולות פיקוח ועמידה תחת פיקוח, תקשורת לא פורמלית עם עמיתים, אימון והדרכה של עובדים חדשים בארגון וכדומה.
אם המידע עובר תוך כדי הפעילות, לא קיים פער בין מה שיודעים לבין מה שעושים.
מנהלי ידע ויועצי ידע ואלה שמתכננים ומקימים מערכות לאיסוף ולשמירת ידע, כולל ידע טכני, רואים לרוב את פעילות הארגון ואת העבודה המעשית בו בצורה מוגבלת ולרוב לא מדויקת.
מאמצים רבים מוקדשים באופן מוטעה ליישום טכנולוגיות שמירה והעברה של ידע מעובד.
הספר מציג קווים מנחים בנושא פער הידיעה-עשייה:
הידע מגיע מעשיה או מכך שמלמדים אחרים איך עושים.
עשייה צריכה להיות נחשבת יותר מאשר הכנת תוכנית אלגנטית.
פחד מעודד את פער הידיעה-עשייה.
צריך להימנע מתרבות של פחד.
יש להילחם במתחרים, לא זה בזה בתוך הארגון.
צריך למדוד את העיקר ומה שעוזר להפוך ידע לפעולה.
ישנה חשיבות מה המנהלים עושים, איך הם מעבירים את זמנם, איך הם מקצים את המשאבים ומחלקים הנושאים.
לא די בהכרת פער הידיעה-עשייה.
קיימת תופעה מוכרת של דיבורים יפים, חכמים ומורכבים שעושים רושם על השומעים ומשמשים באופן מעשי כתחליף למעשים.
לדוגמה, כאשר מכינים מצגות מרשימות וסרטים מרהיבים ושוכחים שהמטרה הייתה לאסוף ידע תכליתי וללמוד זה מזה ולא להרשים באיכות המצגות וההרצאות.
הצהרות כלליות והצגת הפילוסופיה והעקרונות בלבד טובים לפעמים כדי להרשים את הלקוחות וכדי להעביר מסר כללי של מדיניות הארגון אבל אין בהם בלבד כדי לשפר.
הדיבורים החכמים מרשימים את המאזינים עכשיו ונותנים קרדיט לדובר ואילו המעשים המוצלחים ירשימו רק בעתיד.
ביקורת שלילית נשמעת ונתפסת לרוב כאינטליגנטית ומרשימה יותר מדברים חיוביים.
גם מי שמסגל לעצמו דברי ביקורת נתפש כאינטליגנטי.
דברים ותוכניות מורכבות, שימוש במליצות במשפטים מורכבים, הצגת אנליזות מורכבות הם דרך טובה להרשים את השומעים אבל לרוב דרך לא מעשית ולא יעילה לביצוע.
ישנה איזו מיסטיקה (כוזבת) במורכבות.
העדפת הדיבורים היפים והמרשימים והיכולת להרבות בדיבורים, מתחילה בבית הספר בכלל ובבתי הספר למנהל בפרט.
הערכת התלמידים נקבעת במידה רבה לפי ההשתתפות המילולית והיכולת שלהם להרבות בדיבורים חכמים על נושאי הלימוד.
יכולת כזאת נתפשת גם בעסקים רבים והתוצאה היא שמחשיבים אנשים המדברים הרבה וזה עוזר להתקדמות שלהם ובמעמדם בחברה אבל זה לא עוזר לעסק בו דרושה עשייה ממש.
הספר מציג את נושא הדיבורים במקום מעשים ודרכים להתגבר על הבעיה:
דרוש מעקב שיבטיח שמבצעים באופן מעשי את מה שאומרים לעשות.
אנשים נוטים לשכוח שרק לקבל החלטה חכמה אין בה די והיא אינה משנה דבר.
אנשים מאמינים שאם ישנה הצהרת כוונות או הצהרה של שליחות, זה חייב להיות נכון ולהתבצע.
הערכת העובדים בארגון נקבעת לעיתים קרובות לפי איך הם נשמעים ולא לפי מה שעשו.
אנשים נוטים לדבר הרבה ולא לעשות הרבה.
שפה מורכבת, רעיונות מורכבים ולפעמים מסובכים מוערכים במקרים רבים יותר מאשר פשוטים.
ישנה אמונה שהתפקיד של המנהלים הוא לדבר והאחרים תפקידם לבצע.
מעמד פנימי בארגון מושג במקרים רבים על ידי דיבורים רבים ועל ידי גישה ביקורתית לרעיונות של אחרים במקום העלאת פתרונות שניתן לבצע.
קידום בתפקידי מנהיגות צריכה להיות לאלה המכירים מעשית את הידע ותהליכי העבודה בארגון כי הם יצרו אותו בעצמם, גדלו איתו ופרסמו אותו בארגון.
רצוי שהתרבות הארגונית תעריך פשטות על פני מורכבות אם היא לא נחוצה.
ארגונים הלכודים בהיסטוריה של הארגון
הספר מציג מאפיינים של ארגונים הלכודים בהיסטוריה שלהם:
לארגון ישנה זהות חזקה וכל דבר חדש נחשב כלא מתאים למה ש"אנחנו".
ישנו לחץ להיות עקביים עם החלטות העבר כדי שאלו לא יראו מוטעות, ולהראות התמדה.
לאנשים יש צורך בהכרה והכרעה ברורים ללא ערפול ואי בהירות.
קבלת החלטות מבוססת על מודלים לא ברורים, לא מדויקים ולא בדוקים.
לאנשים יש ציפיות מהעבר ביחס למה שאפשר או שאי אפשר לעשות בעתיד.
עובדים רבים רואים עצמם, בימינו, בני מזל שיש להם מקום עבודה.
רק כארבעים אחוז בטוחים שיוכלו למצוא בקלות מעסיק חדש.
ישנו פער בין הנאמנות שמרגיש העובד כלפי המעסיק והרגשת העובד שהוא יכול לסמוך על כך שהמעסיק יממש את ההבטחות שנתן.
רק כארבעים אחוז מרגישים שהם יכולים לסמוך על קיום ההבטחות של המעסיק.
כשישית מן העובדים נמנעו מהגשת הצעות ייעול מתוך חשש שיעול העבודה עלול להביא לכך שמישהו בארגון יפסיד את מקום עבודתו.
עובדים יודעים לעיתים מעט על חוקי העבודה וזכויות העובדים בנושא מקום העבודה, בתקופת צמצומים, עובדים תובעים הגנה מפיטורים או מסגירת מקום העבודה.
הספר מעלה רעיונות איך מונעים את הפחד והשיתוק:
מפרסמים ומתגמלים אנשים המדווחים על חדשות רעות לממונים להם.
מענישים על חוסר פעולה, לא על פעולה שלא הצליחה.
מעודדים לדבר על הכישלונות ובמיוחד אלה שניתן ללמד מהם.
נותנים לאנשים הזדמנות שנייה (ושלישית).
נפטרים מאנשים ובעיקר ממנהלים המעליבים ומשפילים אחרים.
לומדים משגיאות ומעודדים ניסיונות לחידוש.
לא מענישים אנשים על כך שהם מנסים דברים חדשים.
הספר מציג דרכים להתגבר על ההרסנות של התחרות הפנימית בארגון:
להעדיף העסקה של אנשים היכולים ורוצים לעבוד בשיתוף עם האחרים למען שגשוג הארגון.
להעניש אנשים הפועלים רק למען האינטרסים הצרים, קצרי הטווח שלהם.
לרכז תשומת הלב והאנרגיה של האנשים בהתגוננות בפני תחרות חיצונית ולא על מלחמה זה בזה בארגון.
להימנע ממערכת מדידת ביצועים ומפיצוי המביאים לתחרות פנימית.
לפתח תרבות ארגונית המגדירה הצלחה אישית המבוססת בחלקה גם על הצלחת הקבוצה.
התנהגות המנהלים צריכה לשמש דוגמה לשיתוף, חלוקת אינפורמציה ועזרה לאחרים.
המיועדים לתפקידי ניהול בכירים צריכים להיות עם היסטוריה של הקמת קבוצות עבודה שהחברים בהם משתפים וחולקים אינפורמציה תוך עזרה הדדית.
משתמשים בכח ובסמכות כדי שאנשים ויחידות יחלקו ידע ותוכן, ילמדו זה מזה ויעבדו בשיתוף למען הביצוע הכולל של הארגון.
רפונזל (במקור הגרמני: Rapunzel (רפונצל), נודעת גם בשמות פעמונית, שולמית ומגדלית) היא סיפור מעשיות ואגדת עם מפורסמת מאוסף מעשיות האחים גרים.
האגדה היא אבטיפוס של סוג מוטיב עלילתי AT 310 בסיווג ארנה-תומפסון.
המעשייה "פעמונית" היא אחת ממאות מעשיות המוכרות בעולם כולו, בזכות היותה חלק מהאסופה של מעשיות האחים גרים, וגם היא תורגמה במשך השנים לעשרות שפות.
זוג כפרי צעיר, חשוך ילדים, התגורר מול גן יפהפה, בו נהגה האישה לצפות במשך שעות.
הגן המסתורי היה מוקף גדר ולאיש לא הייתה רשות להיכנס אליו.
יום אחד, בעודה מביטה מבעד לחלון, ראתה פעמוניות - פרח סגלגל עם צוף מתוק.
האישה ביקשה לטעום מהן, עד שלקתה כמעט בשיגעון והודיעה לבעלה כי לא תחיה מבלי שתטעם את צוף הפעמוניות.
בחשש רב טיפס האיש מעל לחומות הגן, ליקט מעט פעמוניות והביאן לאשתו המאושרת.
עם הזמן גברה להיטותה של האישה לפרח, והיא התחננה בפני בעלה להמשיך וללקט לה אותו.
בסיפור הגרמני המקורי, האישה חשקה בחסה, מסוג רפונצל, שגדלה בגן המכשפה (אנ).
באחת הפעמים, בעוד האיש מלקט פעמוניות, הבחינה בו המכשפה, בעלת הגן, האשימה אותו בגנבה ואיימה לחסלו.
האיש התחנן לפני המכשפה שתחוס עליו, והיא הסכימה, בתנאי שאם ייוולד תינוק לזוג, הוא יהיה שלה.
בנוסף התירה לאיש לקטוף מהפעמוניות כאוות נפשו.
האיש ידע שאשתו עקרה, והסכים להצעת המכשפה.
למרבה הפלא, כעבור שנה נולדה לזוג בת יפהפייה, בלונדינית עם עיניים כחולות, והם קראו לה "פעמונית" על שם תאוותה של האישה לפרח הממכר.
האיש שכח מעסקתו עם המכשפה, והמכשפה כעסה, וחטפה את פעמונית בזמן שהאיש ואשתו ישנו.
המכשפה כלאה את פעמונית הקטנה במעלה מגדל נטול דלתות, שהיה בו רק חלון קטן המשקיף על היער.
פעמונית גדלה בבדידותה והפכה לנערה מקסימה.
היא הייתה שרה לעצמה ולחיות היער שבאו לבקרה וקיפצו על אדן החלון.
כשהמכשפה רצתה לבקר את הנערה, היא הייתה קוראת "פעמונית פעמונית, השליכי את צמתך"...
פעמונית הייתה משלשלת את צמתה הארוכה דרך החלון, והמכשפה הייתה מטפסת בעזרתה למעלה המגדל.
יום אחד נקלע למקום נסיך.
הוא ראה את המתרחש ונדהם.
אחר כך התעשת וקרא לפעמונית לשלשל את צמתה כדי שגם הוא יוכל לטפס.
פעמונית נבהלה למראהו של הנסיך שכן מעולם לא פגשה נפש חיה מלבד המכשפה.
מאותו רגע נהג הנסיך לבקר את פעמונית לעיתים תכופות, ואף הביע רצון עז לשחררה מכלאה במגדל.
כאשר נודע למכשפה על ביקורי הנסיך, היא קיצצה את צמתה הארוכה של פעמונית כדי למנוע מהנסיך גישה אל המגדל.
כשהנסיך קרא לפעמונית, שלשלה המכשפה את צמתה של פעמונית דרך הצוהר, החזיקה בקצה והנסיך החל לעלות.
באמצע הדרך, עזבה המכשפה את הצמה והנסיך התרסק על שיח קוצני ששרט את עיניו ועיוור אותן.
המכשפה הבריחה את פעמונית אל קרחת היער והנסיך העיוור שוטט ביער וחי מפירות ומצמחים שמצא.
יום אחד שמע את שירתה של פעמונית ונמשך בחבלי קסם אליה.
כשראתה את אהובה העיוור פרצה פעמונית בבכי, ודמעותיה ריפאו את הנסיך והשיבו לו את מאור עיניו.
פעמונית והנסיך המאוהבים נישאו וחיו באושר.
בסיפור המקורי המכשפה מוצגת כ"פיה" ואין שום אזכור להיותה מכשפה, זקנה או מכוערת כפי שהופיעה דמותה בגרסאות מאוחרות אשר נכתבו על ידי האחים.
הסיפור המקורי מסתיים בכך שפעמונית מבקשת מהפיה בגדים חדשים, שכן הבגדים הישנים שלה "צרים" עליה.
הפיה קוראת לפעמונית "ילדה כופרת" שכן נכנסה להריון מהנסיך ביחסי מין מחוץ לנישואין.
האדפטציה הנודעת ביותר לאגדה הייתה ב-2010. בשנה זו יצא לאקרנים סרט האנימציה ה-50 של דיסני, "פלונטר", שמבוסס על עלילות רפונזל.
בסדרה "בעקבות הסיפורים הקסומים" ששודרה בערוץ הילדים, הומחז סיפורה של רפונזל.
סדרת האנימה "אגדות האחים גרים" הציג את האגדה הזאת.
בסדרת הטלוויזיה "משטרת האגדות" שם הגיעו שני הבלשים ג'וני וכריס לפתוח את הבעיה באגדה הידועה למה אנשים מתקרחים.
האגדה הוצגה בתוכנית "סיפורי מישמיש" ששודרה בשידורי קשת, ערוץ 2.
בסדרת הפנטזיה "עד עצם היום הזה" גילמה את רפונזל השחקנית אלכסנדרה מץ בפרק "The Tower" בעונה הרביעית.
בעונה השביעית של הסדרה גילמה את רפונזל השחקנית מייגן וורנר בפרקים "One little tear" ו-"Eloise Gardener".
ב-2019 עלה המחזמר "רפונזל" שאת רפונזל גילמה נעמה אתל (נעמה סופר - על), את הנסיך/שחקן בתיאטרון נודד גילמו טל מוסרי, מאיר תמם ואסף שגב, את המכשפה גילמו אוולין הגואל, לאה שנירר ושרון מלכי ואילו את מנהל התיאטרון שיחקו מרטין אומנסקי, קובי מאור ורועי פרילינג.
הסיפור הוצג במחזמר ובסרט "אל תוך היער".
הסיפור הוצג בקלטת הילדים פים פם פה 2 בארמון הקסמים תחת השם מיגדלית.
פער הטילים הוא כינוי שרווח בסוף שנות החמישים וראשית שנות השישים של המאה ה-20, לנחיתותה המשוערת של ארצות הברית ביחס לברית המועצות בפיתוח וייצור טילים בליסטיים בכלל, וטילים בליסטיים בין-יבשתיים (ICBM) בפרט.
למעשה, נחיתות זו לא הייתה קיימת מעולם, אולם היא שימשה היטב את נִצי המפלגה הדמוקרטית, שביקרו את ממשל אייזנהאואר על שהשלים עמה כביכול.
יותר מכל היא מילאה תפקיד בבחירות לנשיאות של 1960, כנשק תעמולתי בידיו של המתמודד הדמוקרטי, ואחר כך נשיא ארצות הברית, ג'ון קנדי.
אף ששתי המעצמות החלו לפתח טילים למטרות צבאיות ואחרות עוד בתום מלחמת העולם השנייה, לא עלה הנושא של פער טילים על סדר היום האמריקאי עד לשנות החמישים המאוחרות.
הסנאטור הדמוקרטי הנרי ג'קסון התריע עליו לראשונה ב-1954, אך הבהלה האמיתית לא החלה אלא לאחר 4 באוקטובר 1957, היום שבו שוגר ספוטניק 1, הלוויין המלאכותי הראשון.
ההישג הסובייטי המפתיע עורר את ארצות הברית לבחון מחדש את מוכנותה לעימות גרעיני עם ברית המועצות.
במקביל דיווחה ועדת גייתר הסודית לנשיא, על פערים ההולכים ונפתחים בין ברית המועצות לבין ארצות הברית ביכולות גרעיניות, בין השאר גם ביכולת לשגר נשק גרעיני מיבשת אחת לרעותה.
באותה עת נתגלעה גם מחלוקת פנימית בין שירותי המודיעין, כאשר חיל האוויר האמריקני הזהיר מפני פער טילים וטען שיש בידי הרוסים כמה מאות טילים בליסטיים בין-יבשתיים, בעוד שה-CIA ראה הערכות אלה כמופרזות.
החל ב-1956 החלו מצטברות ראיות, שמקורן היה בצילומים שסיפק מטוס הביון החדש, U-2, שהיה בהן כדי להפריך את החששות.
אולם ראיות אלה לא נחשפו לציבור על ידי אייזנהואר, לא לפני משבר מטוס הריגול U-2 ואף לא לאחריו, כדי שלא לחשוף בפני הרוסים את כל שהיה ידוע והושג בזכות המטוס הסודי, ובעיקר כדי לא להודות בפומבי בטיסות הריגול.
קנדי המשיך להתריע בנאומיו מפני פער, שהנשיא אייזנהאואר ידע במידה רבה של ודאות שלא היה קיים כלל.
לאחר שהפך לנשיא, הודה קנדי שהפער לא היה קיים מעולם, ודאי לא במידה שהוא בעצמו טען מספר חודשים קודם לכן.
הוא טען שקיבל את המידע רק כשהפך לנשיא, אולם ייתכן שידע את האמת קודם לכן.
בין אם ידע את האמת ובין אם לאו, קביעתו הכוזבת של קנדי בנאומיו, שאמריקה מפגרת אחרי ברית המועצות בטילים, גרמה לו להראות אגרסיבי בעיניהם של מנהיגי ברית המועצות, שידעו היטב את האמת.
לפי ההיסטוריון של המלחמה הקרה, ג'ון לואיס גאדיס, הייתה זו תדמיתו התוקפנית של קנדי בעיני הרוסים, כתוצאה מהצהרותיו ומהפלישה למפרץ החזירים ב-1961, שהניעה אותם לבחון אותו במשבר הטילים הקובני.
הבהלה בנושא פער הטילים הביאה לתמורות רבות במערכת החינוך של ארצות הברית.
הבהלה מהפער הטכנולוגי גרמה לניסיונות שונים לשפר את מערכת החינוך, בין השאר הכנסת המתמטיקה החדשה למערכת החינוך.
פעמוניתיים (שם מדעי: Campanulaceae) היא משפחה של צמחים בעלי פרחים מסדרת האסטראים, המכילה כ-70 סוגים של צמחים, רובם עשבוניים רב-שנתיים.
בסוגים אלו נמנים כ-2000 מינים שונים, ההופכים את הפעמוניתיים למשפחה השנייה בגודלה בסדרתה, אחרי המורכבים.
לפעמוניתיים מוהל שקוף או שרף חלבי.
רוב בני המשפחה עשבוניים, אך ישנם מינים מעטים מעוצים.
עליהם כמעט תמיד מסורגים, במקרים נדירים ביותר נגדיים.
לפרחים צורה צינורית או פעמונית אופיינית, עם שפה המחולקת לאונות.
מאפיין ניכר במשפחה הוא עלי הגביע המחודדים.
הפירות הם ענבות, למעט מקרים בודדים של הלקטים יבשים.
יוצאי דופן הם בני תת-המשפחה של הלובליה, שהייתה בעבר משפחה בפני עצמה וכעת כונסה עם הפעמוניתיים בעקבות מחקרים גנטיים.
הפעמוניתיים צומחים בר בכל היבשות פרט לאנטארקטיקה, מרוכזים בעיקר בחצי כדור הארץ הצפוני, אך גם נפוצים בדרום אפריקה.
בארץ ישראל צומחים בר 21 מינים של פעמוניתיים, המחולקים לארבעה סוגים: 15 מיני פעמונית, 4 מיני סגולית, מין אחד של מישויה (מישויה פעמונית) ומין יחיד של פודנתון (פודנתון אזמלני).
המין ענבל גדול-פרחים מגודל כצמח נוי בהיקף קטן.
פַּעֲמוֹנִית (שם מדעי: Campanula) הוא סוג של צמח עשבוני בעל פרחים.
הוא מכיל מעל 300 מינים, הכוללים חד-שנתיים, דו-שנתיים ורב-שנתיים.
הפעמוניות מצויות לרוב באזורי אקלים ממוזג כולל אירופה ואסיה.
הפעמונית מיוצגת בכל העולם, כולל ביבשות צפוניות וקרות, אך רוב מיניה מצויים בחצי כדור הארץ הצפוני, במיוחד באזור הים התיכון.
הפעמונית מכילה מינים בגדלים שונים, החל מחמישה ס"מ ועד שני מטרים.
העלים מסורגים, לרוב גדולים יותר בבסיס הצמח ועדינים יותר בקצהו.
למינים מסוימים יש שרף לבן וצמיגי בגבעול ובעלים.
הצמח לרוב פורח בחודשי האביב.