tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ובמתווה הגז הטבעי הסכימה הממשלה לפטור את מונופול הגז מהוראות חוק ההגבלים העסקיים, להעניק לו הקלות כלכליות ולהימנע במשך עשור משינויי אסדרה, כולל בחקיקה ראשית, בתמורה להשקעה של מיליארד דולר וחצי בפיתוח המאגר העיקרי והסכמה לפירוק חלקי של המונופול.
בבג"ץ מתווה הגז הגדיר בית המשפט את ה"חוזה הרגולטורי", החיל תבנית הסכמית זו על מתווה הגז, אף שנוסח כהחלטת ממשלה, ניתח את סמכויותיה וחובותיה של הממשלה במסגרת אסדרה הסכמית ועמד על חשיבותה של השיטה למנהל הציבורי המודרני.
אחת התופעות המוכרות בהקשר של רגולציה קשורה להשפעה של גורמים חיצוניים על פקידי הממשל, כגון על ידי התעשייה המפוקחת, על ידי שדלנים וארגונים שונים.
בעוד שלפי הגישה הקלאסית להבנת המנהל הציבורי (גישת האינטרס הציבורי), רגולציה נועדה להשיא את האינטרס הציבורי, ומתבצעת על ידי פקידי מנהל שהם שליחי ציבור הפועלים למענו, מולה ניצבת גישת האינטרס הפרטי.
גישה זו, הידועה גם כתורת הבחירה הציבורית (public choice theory) גורסת שיש להבין את מהלכי החקיקה והאסדרה על יסוד ההנחה שאנשי ציבור פועלים לקידום אינטרס פרטי ולא רק ציבורי.
משמעותו של השבי הרגולטורי היא שהרגולטורים פועלים בשירות הגורמים הפרטיים עליהם הם מונו לפקח.
כלומר, הרגולטור "שבוי" באינטרס פרטי כלשהו.
המצב ההכרתי של השבי עשוי להשתנות ממקרה למקרה, והוא עשוי להיות מדעת או שלא מדעת.
ביוש רגולטורי מתייחס לכל פרסום מכוּון של מידע על ידי רשויות מנהליות המיועד להעביר מסר ערכי שלילי על גופים פרטיים לצורך מטרה רגולטורית.
ביוש נדון עד כה בעיקר בהקשרים אזרחיים פרטיים, שבהם אזרחים מביישים אזרחים אולם ביוש רגולטורי מתייחס להקשר רחב יותר, במסגרתו הוא משמש ככלי אכיפה ברשות המבצעת באמצעות פרסומים ממשלתיים "מביישים" הקשורים לאחריותם המנהלית, האזרחית, הפלילית או המוסרית של תאגידים, במסגרת אחריותם החברתית.
לדוגמה, רגולטורים מתחומים שונים החלו לפרסם את שמות החברות האיטיות ביותר במענה טלפוני ללקוחות; דירוגים של בתי חולים לפי רמות הזיהום השוררות בהם, זמני ההמתנה ושביעות הרצון של מטופלים; וכן סרטונים של פעולות ביקורת ואכיפה הננקטות כלפי מסעדות שקיים לגביהן חשש לסיכון תברואתי.
משרדי ממשלה דורשים כעת מחברות לסמן את מוצריהן בסימונים הכוללים מידע צרכני מרתיע ושלילי, כגון מדבקות אדומות המעידות על ערכי מזון בעייתיים, סימונים של כפיות סוכר וכן המחיר הממוצע של המוצר במדינות נבחרות בעולם לצד סימון המחיר בישראל.
נוסף על כך רגולטורים תובעים כיום מתאגידים לפרסם מודעות התנצלות בעיתון על התנהגות אסורה, ומפרסמים בעצמם הודעות על גופים שהוטלה עליהם עיצומים רגולטוריים משמעותיים.
בחוק להגברת האכיפה של דיני העבודה, תשע"ב-2011, נקבעה חובת ביוש בדמות חובה שהחוק מטיל על המאסדר לפרסם מידע על גופים שהטיל עליהם עיצום כספי עקב הפרת החוק.
הדרך המיטבית להביא לפיתוחו של המשק בכלל או של שוק או מערכת ציבורית מסוימת, היא באמצעות עידוד וקידום החדשנות והיזמות.
על מנת להשיג תוצאה זו, המערכת המאסדרת צריכה לדעת להגיב בזמן קצר לבקשות מאתגרות אסדרה, באופן שלא תבלום את היוזמות, אלא רק תתעל או תעצב אותן למצב עניינים חדש, דהיינו: "אסדרה (רגולציה) דינמית".
סביר להניח שהקורא הממוצע לא נתקל עד כה בצירוף המילים הללו.
הסיבה לכך היא שהמונח 'אסדרה דינמית' לקוח משדה הביולוגיה, הגנטיקה והביוכימיה.
הוא משמש לתיאור תמציתי של אופני הפעולה של מנגנוני וויסות, בקרה והחלטה בגוף האדם, למשל, הדרכים שבהן חומר גנטי "עורך" את עצמו או כיצד האקסון "לומד".
השם הושאל בשנים האחרונות על ידי עולם המשפט, המבקש לתת מענה ליוזמות וחדשנות.
מאחר שחדשנות מטבעה פורצת היא את גבולות העבר, וגבולות אלה "מסומנים" בדרך כלל באמצעות מערכת חוקים ותקנות, הריי שמתעורר הצורך, כשחברה מעוניינת לעודד חדשנות, לבחון דרכים להגמשה של אותם "גבולות" ולעשות זאת במסגרות זמן רלוונטיות לקצב ההתפתחות של העולם הטכנולוגי, הפיננסי, העסקי ועוד.
אגף מו"פ, ניסויים ויוזמות במשרד החינוך, הקים בשנת 2016 את היחידה לאסדרה דינמית, ככל הנראה הראשונה בין משרדי הממשלה.
מהלך זה נעשה בעקבות מדיניות של טיוב אסדרה שהונחתה על ידי משרד ראש הממשלה בהשראת מסמך RIA מה-OECD.
מהותה של אסדרה זו היא דיאלוג אסטרטגי ומקצועי שמקיים המגזר הציבורי בשדה החינוך עם האליטה היזמית, במהלכו היזמים זוכים לתנאים אחדים שמאפשרים להם להמשיך ולפעול כ"קטר" לכל המערכת הציבורית.
במקביל היזמים נדרשים לעמוד בתנאים מסוימים המבטיחים שה"קטר" יישאר מחובר לשאר ה"קרונות", ובכך תישמר הלכידות הבסיסית אך גם המשיכה קדימה, לעבר המודלים המחדשים שמייצרים עתודות חיוניות לחוסנה של המדינה כולה.
בית המשפט הגבוה לצדק מצא כי המדיניות המיושמת על ידי משרד החינוך בכלל ועל ידי הוועדה להכרה בבתי ספר ייחודיים ומרחבי חינוך בפרט, באמצעות אסדרה דינמית היא סבירה, אחראית ואפקטיבית בניהול המתח הבלתי פתיר בין ערך חירות הפרט והאוטונומיה ההורית לבין ערך שוויון ההזדמנויות בחינוך.
החלטת בג"ץ פסקה שמשרד החינוך מייטיב לשמור את האיזון בין אוטונומיית ההורים לשוויון ועוררה הד תקשורתי גדול.
אסאלה נסרי היא זמרת סורית.
נסרי נולדה בשם אסאלה מוסטפא נסרי בשנת 1969 בדמשק, בירת סוריה, למשפחה מוסלמית סונית בת מעמד הביניים.
לנסרי שני אחים ושתי אחיות ואביה, מוסטפא נסרי, היה מלחין וזמר נודע בארצו והוא שגילה את כשרונה המוזיקלי של בתו.
בעידוד הוריה, החלה נסרי לשיר בגיל ארבע, ובתקופת ילדותה ביצעה שירים לאומיים סוריים, דתיים אסלאמים ושירי ילדים.
בין השאר, הקליטה פתיח לסדרת הילדים "חִכָּאיֵאת עָאלֵמיה" .
בשנת 1986, בהיותה בת 17, נהרג אביה של נסרי בתאונת דרכים והיא נאלצה להפסיק לשיר ולעזור לאמה בפרנסת המשפחה.
את הקריירה המוזיקלית המקצועית שלה החלה נסרי בשנת 1991, בהיותה בת 22. בשנה זו הוציאה את אלבומה הראשון, "לו תערפו" , אלבום עם שירים ערביים קלאסיים.
אלבום זה זכה להצלחה רבה והיווה את פריצתה הגדולה של נסרי לעולם המוזיקה הערבי.
באותה התקופה החלו דרכם אמנים נוספים אשר התפרסמו רבות מאוחר יותר, ביניהם: נג'ווא כרם הלבנונית, אע'נם המצרית וסאבר אל-רבאעי התוניסאי.
מתחילת הקריירה המוזיקלית שלה, הוציאה נסרי אלבומים אשר זכו להצלחה כבירה בארצות ערביות רבות.
היא הוזמנה להופיע במדינות רבות וזכתה בלמעלה מ-20 פרסים, והיא נחשבת כיום לאחת הזמרות הפופולריות בעולם הערבי.
שיריה של נסרי נחלקים לשירי פופ עכשוויים ולשירים מהמוזיקה הערבית הקלאסית.
יש לה שירים מקוריים רבים אך היא מבצעת גם גרסאות כיסוי לשירים של גדולי הזמר הערבי, דוגמת אום כולתום ופיירוז, וגרסת הכיסוי שביצעה לשיר "חלווה יא בלדי" של דלידה זכה לשבחים רבים.
כמו כן, היא שרה בניבים רבים של השפה הערבית, ביניהם הניב הסורי, הניב הלבנוני, הניב המצרי, הניבים המגרבים וניבים נוספים.
לנסרי שני ילדים מבעלה הראשון, איימן אל-דהבי, ממנו התגרשה בשנת 2006. כיום היא נשואה למפיק הפלסטיני טארק אל-עריאן.
לנסרי שלוש אזרחויות: סורית, מצרית ובחריינית, אותה קיבלה לאחר הופעה מוצלחת ביום העצמאות של הנסיכות.
יש לה שלושה בתים: בדמשק שבסוריה, בקהיר שבמצרים ובאיי התמרים בנסיכות דובאי.
את רוב זמנה היא מבלה באיחוד האמירויות הערביות.
בשנת 2007, באחד מראיונותיה, מתחה נסרי ביקורת על אגודת האמנים הסורית ובתגובה הוחלט בסוריה להכניסה לרשימת הזמרות המוחרמות במדינה והיא מנועה מלהופיע בסוריה.
נסרי היא הזמרת הסורית הראשונה אשר הוחרמה במדינתה, לפניה הוחרמו רק זמרות לבנוניות אשר לטענת השלטון נאסר עליהן להופיע בתחומי סוריה מפאת אי-צניעות, אם כי רבים מסבירים כי הזמרות הוחרמו משיקולים פוליטיים בשל המשבר הפוליטי בלבנון.
על אף שנסרי אינה נחשבת לזמרת פרובוקטיבית, יש גורמים קיצוניים המחשיבים אותה לליברלית מדי.
בפברואר 2008 אוימה הזמרת על ידי ארגון הטרור האסלאמי אל-קאעידה, אשר איים על חייה במידה ולא תבטל את הופעתה לקראת יום האהבה בנמל העיר עדן שבתימן.
הארגון הגדיר את הזמרת כ"פרוצה" וקרא למנוע את הפצת ה"פריצות" בקרב העם התימני.
ממשלת תימן אמנם הביעה זלזול בהודעה המפורשת, אך מושל העיר עדן ביקש מהרשויות לסייע באבטחת האירוע.
בחזרה אליה - إرجع لها
קנאה רבה - غيار اوي
נשמתי התאומה - توأم الروم (1994)
ליבי רגוע איתך - قلبي بيرتحلك (1998)
מתגעגעת אלייך - مشتاقة (2002)
כמספר האותיות - قد الحروف (2003)
אישיות חזקה - شخصيّة عنيدة (2012)
אסגר אובו היה פרופסור להיסטוריה של המדע, המתמטיקה, שפות המזרח הקדום, וספרות באוניברסיטת ייל.
אובו נולד בקופנהגן בשנת 1922. אביו היה קצין בצבא הדני.
הוא למד בבית ספר תיכון והחל ללמוד באוניברסיטת קופנהגן בשנת 1940, שם למד מתמטיקה, אסטרונומיה, פיזיקה וכימיה.
בשנת 1947 סיים תואר המקביל לתואר שני.
בשנת 1955 החל בלימודי דוקטורט באוניברסיטת בראון.
סיים את הדוקטורט בשנת 1957 בהנחיית פרופסור אוטו נויגבאואר.
נושא עבודתו היה "התאוריות האסטרונומיות של הבבלים" (On Babylonian planetary theories).
בשנת 1964 הוענקה לו מלגת גוגנהיים.
בשנת 1959 נעשה לפרופסור חבר באוניברסיטת טאפס.
בשנת 1961 הוזמן כפרופסור אורח לאוניברסיטת ייל, ובשנת 1967 נעשה לפרופסור מן המניין באוניברסיטת ייל.
אשתו הראשונה ג'ואן נפטרה בשנת 1990. הוא היה אב לארבעה ילדים מנישואיו לה.
בשנת 2006 נישא בשנית לאיזבלה זביקווסקה, אשורולוגית.
אסד עזי הוא צייר ומשורר ערבי, דרוזי, פלסטיני, ישראלי (על פי הגדרתו העצמית.
עזי נולד בשפרעם, הוא מתגורר ביפו.
הוא הבכור מבין חמישה אחים, לאמו אכאבר ולאביו סיאח, דרוזי ממוצא לבנוני.
בשנת 1961 אביו נהרג מירי צלף סורי בעת שסייר כחייל במשמר הגבול בצפון.
אסד למד בבית ספר תיכון יהודי בקריית אתא.
לאחר שירות צבאי למד לתואר ראשון באוניברסיטת חיפה (1976–1980), ולתואר שני בתולדות האמנות באוניברסיטת תל אביב (1980–1981).
בשנות השמונים הוא היה חבר ב"קבוצת רגע" שעסקה ביצירת יצירות בעלות מטען תרבותי מקומי ובין חבריה אבישי אייל, דוד וקשטיין, דוד ריב, יורם קופרמינץ, יצחק ליבנה, מיכל גולדמן וראובן זהבי.
משנת 1987 מלמד עזי במדרשת בית ברל.
בשנת 2001 לימד במכללת קיי בבאר שבע.
משנת 2015 מרצה באוניברסיטת חיפה.
לימד ציור במכון לאמנויות תל-חי בין השנים 1988 עד 2016.
ב- 2022 יצא לגמלאות מבית ברל, אולם המשיך ללמד באוניברסיטת חיפה.
עבודתו עוסקת בכמה נושאים עיקריים: החמור כסמל; האישה והזוגיות; אוטופורטרט; ציורי משפחה ועוד.
הטכניקה האומנותית היא קולאז'יסטית בעיקרה, מצרפת ומדביקה חומרים שונים, מפות ותוכניות בתים כמו גם תווי מוזיקה, בתוספת ציור ורשום.
עבודתו מושפעת משאלת הזהות האישית האנושית והפוליטית, מתוך התלבטויות של זהותו כאינדיבידואל ובהתייחסות לקוטביות של שאלת הערביות מול הישראליות וביטוי לתחושת הניגודיות התרבותית-ערכית-סגנונית של המזרח מול המערב.
עבודותיו הוצגו בגלריות ומוזיאונים רבים בישראל ומחוצה לה, והן נמצאות באוספים רבים, ביניהם אוסף מוזיאון ישראל ירושלים, אוסף מוזיאון תל אביב ומוזיאון העיר חיפה.
בריאיון עיתונאי ציין שהאמנים שהשפיעו עליו, בהם מארק רותקו, לוצ'יו פונטנה, הנרי שלזניאק, אורי רייזמן וכן את האיקונות של ג'וטו.
1987 - פרס יד ליעד מטעם נשיא מדינת ישראל
1990 - זכה בפרס קולינר מטעם מוזיאון ישראל.
1993 - פרס רוטארי מטעם איגוד הרוטארי בישראל
1996 - זכה בפרס עידוד היצירה ממשרד החינוך אולם החזיר אותו כמחאה פוליטית.
2000 - פרס עידוד היצירה מטעם שר החינוך והתרבות.
1978 - עונת הלחישות שירים, רנסאנס
1980 - אמן דרוזי מציג יצירותיו בבית אבא חושי, בחיפה, קול חיפה
1980 - אמא וילד אל-אתחאד, שישי
1981 - אצא מתוך עצמי פסק זמן
1981 - הורדה מהצלב, אל-אתחאד
1986 - אסד עזי לוונציה, אל-אופוק
1986 - מתמונה לתמונה זה נעשה מעודן יותר חדשות/תערוכה, רותי רובין
1989 - הצייר הדרוזי הלך ונשיא ניגריה הודח מעריב/סוף שבוע, ברוך מאירי.
אסאטיר (או ספר אסאטיר) הוא כרוניקה שומרונית מהמאה ה-10 המתארת, בדומה לאגדה היהודית, את סיפורי התורה וסדר הדורות מאדם הראשון ועד משה רבנו מנקודת מבט שומרונית.
יש שנטו לפרש את שם הספר מלשון "נסתרות", קביעה שמתעלמת מהעובדה שהאותיות ט' ו-ת' אינן מתחלפות בניב השומרוני.
לדעת זאב בן-חיים ואחרים מקור השם אסאטיר הוא בערבית (اساطير) ופירושו - 'סיפורים'.
אסבל קיפרופ (נולד ב-30 ביוני 1989) הוא אתלט קנייתי.
קיפרופ נולד במערב קניה, אביו היה אתלט שייצג את קניה בריצות למרחקים בינוניים.
ב-2007 זכה במדליית זהב בריצת 8 ק"מ בקטגוריית נוער, באליפות העולם במרוצי שדה שהתקיימה במומבסה.
באותה שנה סיים במקום הרביעי בריצת 1500 מטר, באליפות העולם באתלטיקה שהתקיימה באוסקה, בתוצאה של 3:35.24 דקות.
ב-2008 סיים במקום הרביעי בריצת 1500 מטר באליפות אפריקה באתלטיקה וזכה במדליית ארד בריצת 800 מטר.
בתחרויות ליגת הזהב באותה שנה זכה במקום הראשון ברומא ובמקום השני בפריז בריצת 1500 מטר.
הוא ייצג את קניה באולימפיאדת בייג'ינג וסיים שני אחרי רשיד רמזי בתוצאה של 3:33.11 דקות.
בעקבות הרשעתו של רמזי בשימוש בסמים במהלך התחרות, נשללה ממנו המדליה והוענקה לקיפרופ בנובמבר 2009.
האליפות העולם באתלטיקה 2009 סיים קיפרופ במקום הרביעי בריצת 1500 מטר ולא העפיל לגמר בריצת 800 מטר.
בתחרויות ליגת הזהב ב-2009 ניצח בריצת 1500 מטר ברומא וסיים שלישי בציריך.
ב-2010 זכה במדליית זהב באליפות אפריקה בניירובי בריצת 1500 מטר, כשהוא קובע שיא אליפות חדש בתוצאה של 3:36.19 דקות.
באותה שנה זכה בתחרות ליגת היהלום כשניצח בתחרויות ריצת המייל ו-1500 מטר ביוג'ין, באוסלו ובגייטסהד וסיים שני בשאנגחאי.
כמו כן סיים שני בתחרות ריצת 800 מטר ברומא.
ב-2011 זכה באליפות העולם באתלטיקה שהתקיימה בטגו בתוצאה של 3:35.69 דקות.
בתחרויות ליגת היהלום ניצח בריצת 1500 מטר באוסלו וסיים שני בשנגחאי, פריז וסטוקהולם.
בריצת 800 מטר זכה בדוחה.
ב-2012 זכה בתחרויות ליגת היהלום ביוג'ין, אוסלו ומונקו (ריצות מייל ו-1500 מטר) וסיים שני בדוחה.
בתחרות במונקו קבע בריצת 1500 מטר תוצאה של 3:28.88 דקות, שיא אישי שדירג אותו חמישי בכל הזמנים.
באולימפיאדת לונדון סיים במקום ה-12 בלבד.
במסגרת ליגת היהלום שנערכה במונקו ב-19 ביולי 2013 קבע קיפרופ בריצת 1500 מטר, שיא אישי חדש של 3:27:72 דקות.
באליפות העולם באתלטיקה שהתקיימה ב-2013 במוסקבה זכה קיפרופ במדליית זהב בריצת 1500 מטר, בתוצאה של 3:36.28 דקות, לפני מתיו צנטרוביץ' מארצות הברית (3:36.78 דקות) ויוהאן קרוניה מדרום אפריקה (3:36.83 דקות)
בתחרות ליגת היהלום במונקו ביולי 2015 ניצח בריצת 1500 מטר ושיפר את שיאו האישי ל-3:26.69 דקות.
הוא מדורג במקום השלישי בכל הזמנים ריצה זו.
באליפות העולם ב-2015 שהתקיימה בבייג'ינג זכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בפעם השלישית ברציפות בתוצאה של 3.34.40 דקות.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיים במקום השישי בתוצאה של 3:50.87 דקות.
באליפות העולם באתלטיקה 2017 לא הצליח לשמור על תוארו וסיים במקום התשיעי בתוצאה של 3:37.24 דקות.
אסבל קיפרופ נודע כמי שנלחם בשימוש בחומרים ממריצים באתלטיקה, ואף דרש להחמיר את העונשים למי שנתפס.
בנובמבר 2017 נמצא שהשתמש ב-EPO לשיפור הביצועים.
לטענתו, הבודקים ביקשו ממנו כסף, ומפני שהוא לא נתן להם מספיק, הם החליטו "להעניש" אותו ולפגוע בדגימות שמסר.
בנוסף, הוא טוען כי אין סיבה שסם מסוג זה ימצא בגופו בחודש נובמבר, מפני שסם זה לא עוזר לטווח הארוך, אלא רק לזמן קצר, ואין סיבה שישתמש בו בתקופה הזו בשנה, בה אין תחרויות.
באפריל 2019 החליטה התאחדות האתלטיקה הבינלאומית להשעותו לארבע שנים, כשכל התוצאות שהשיג מ-27 בנובמבר 2017 ועד לתאריך ההשעיה בוטלו.
אסגאר פרהאדי (בפרסית: اصغر فرهادی; בעברית, לעיתים נדירות נקרא גם אסגאר פרהודי; נולד ב-7 במאי 1972) הוא תסריטאי ובמאי איראני.
ביים את הסרטים זוכי פרס האוסקר "פרידה" ו"הסוכן".
נבחר לאחד מ-100 האנשים המשפיעים ביותר בעולם בשנת 2012 על ידי המגזין Time.
פרהאדי נולד ב-1972 במחוז אספהאן שבאיראן.
עשה תואר ראשון בתיאטרון ובאמנויות הבמה ותואר שני בקולנוע באוניברסיטת טהראן.
בשנת 2022 הועמד פרהאדי לדין בבית משפט איראני באשמת גניבה ספרותית של הבסיס לסרט מסרט תיעודי קודם שנעשה על ידי סטודנטית לקולנוע שלמדה אצלו.
2006 - זיקוקים של יום רביעי (چهارشنبه سوری)
2009 - בנוגע לאלי (درباره الی)
2009 - פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, פרס "דוב הכסף" (בימוי) לסרט בנוגע לאלי
2009 - פסטיבל הסרטים טרייבקה, פרס הסרט הזר לסרט בנוגע לאלי
2011 - פסטיבל הקולנוע הבינלאומי פג'ר, "סימורג הבדולח" לסרט פרידה (בימוי, תסריט ובחירת הקהל)
2011 - פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, פרס "דוב הזהב" לסרט פרידה
2012 - פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר לסרט פרידה
2012 - פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר לסרט פרידה
2013 - פסטיבל הקולנוע בקאן, פרס חבר השופטים העולמי לסרט העבר
2016 - פסטיבל הקולנוע בקאן, פרס לתסריט הטוב ביותר, לסרט "המוכר"
2016 - פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר לסרט "הסוכן".
אֶסַגִילַה היה מקדש לאל הבבלי מרדוך שהיה ראש פנתאון האלים הבבלי והאל המגן על העיר בבל.
השם "אסגילה" (E-sag-ila) הוא בשומרית ומשמעותו "בית ירים ראש".
המקדש שכן דרומית לזיקורת אתמנאנכי (Etemenanki) שגובהו הגיע ל-92 מטר.
במקדש זה שכן פסל האל מרדוך וכן פסלי אלים נוספים שנחשבו האלים המגינים של ערים אחרות שהיו תחת שליטת העיר בבל מאז המאה ה-18 לפנה"ס.
במקדש נמצא גם אגם קטן ששמו "אָבְּזוּ" (השם ניתן לו על ידי הכהנים במקדש).
האגם ייצג את אביו של מרדוך, האל אֶנְכִּי שהיה אל המים המתוקים, שחי במי אבזו.
מים אלה על פי המיתולוגיה הבבלית היו המקור לכל המים הטריים.
על פי אנומה אליש, סיפור הבריאה המיתולוגי הבבלי (לוח 6 שורות 60–64), אסגילה לכבוד האל מרדוך נברא יחד עם העולם ובריאתו הוא המעשה האחרון של סיפור הבריאה.
המקדש היה קיים כבר בתקופת השושלת הבבלית הראשונה כנראה על ידי סביום המלך השלישי בשושלת זאת שמלך בין השנים 1844–1831 לפנה"ס, על פי הכרונולוגיה התיכונה.
עם כיבוש בבל על ידי המלך החתי מורשיליש הראשון, נבזז פסל האל מרדוך ובת זוגו, והם נלקחו מהמקדש.
הכשים שהשתלטו על העיר ומלכו בבבל החזירו את הפסלים.
בתחילת המאה ה-8 לפנה"ס, בתקופתו של סנחריב נהרסה בבל וגם המקדש, בנו ויורשו אסרחדון שיקם את העיר ואת המקדש.
נבוכדנצר השני שמלך במאה ה-6 לפנה"ס השלים את בניית מתחם אסגילה, ונתן לו את צורתו הסופית.
מתחם המקדש היה ליבה של העיר בבל.
אורך הצלע הארוכה של המתחם הייתה 200 מטר, והוא כלל שלוש חצרות המוקפות בחדרים ששימשו את הכוהנים ואחסנו את כלי הפולחן.
צורתו של המקדש הייתה בצורת האות L.
הבאים למקדש נכנסו קודם כל לחצר גדולה בגודל 40 על 70 מ"ר, מחצר זאת עברו לחצר קטנה יותר צמודה אליה בגודל 40 על 25 מ"ר.
בתוך החצר הקטנה נכלל מבנה מקדש שכלל שני חדרים, חדר המתנה ממנו נכנסו לחדר המקודש ביותר שבתוכו שכן הפסל של מרדוך ובת זוגו זַרְפַּנִית (Zarpanit).
על פי הרודוטוס המלך חשיארש הראשון במסגרת מדיניותו לפגיעה בעצמאות בבל, סילק את הפסל מהמקדש בשנת 482 לפנה"ס.
הוא חילל את אסגילה ובזז את העיר.
אלכסנדר הגדול במאה ה-4 לפנה"ס הורה לשקם את המקדש שהמשיך לשמש עד המאה ה-2 לפנה"ס כאחד ממרכזי התרבות האחרונים ששימרו את תרבות הבבלית ואת הכתיבה בכתב יתדות.
במחצית הראשונה של המאה ה-3 לפנה"ס, בימי שלטונם של סלאוקוס הראשון ובנו אנטיוכוס הראשון, בנייני המקדש עברו שיפוץ נוסף.
מתקופה זאת שרדו הממצאים הארכאולוגיים השלמים ביותר המתארים את סדרי הפולחן של חג ראש השנה בבבל שנקרא "אכיתו" (אַכִּתֻ).
בחג זה שחל בעשרה הימים הראשונים של חודש ניסן, הייתה מתקיימת תהלוכה שבו המלך היה אוחז בידו של מרדוך, ופסלו היה נישא מאסגילה ועד בית אכיתו שנמצא מחוץ לעיר.
על פי יומן אסטרונומי בבלי, המלך אנטיוכוס השלישי שחי בסוף המאה ה-3 לפנה"ס ותחילת המאה ה-2 לפנה"ס, השתתף בריטואלים שונים באסגילה.
העיר בבל עצמה ננטשה בהדרגה בתקופת האימפריה הפרתית שכבשה אותה במחצית השנייה של המאה ה-2 לפנה"ס, והמקדש עצמו ננטש ונהרס במאה ה-1 לפנה"ס.
הארכאולוג האשורי הורמוזד רסאם חפר בחודשים פברואר מרץ 1879 במספר אתרים בבבל.
הוא גילה מספר מבנים חשובים ביניהם היה גם מקדש גדול שלא זוהה בוודאות.
ביסודות מבנה המקדש הוא מצא מספר גדול של מסמכים עסקיים הכתובים על לוחות חרס וביניהם היה גליל כורש.
זיהוי המבנה שגילה רסאם כאסגילה נעשה רק לאחר החפירות שנעשו באתר בנובמבר 1900 על ידי האדריכל הגרמני רוברט קולדווי (Robert Koldewey).
הוא היה מכוסה בשכבות רבות של פסולת.
אבל בדיקת הממצאים החלה רק עשר שנים מאוחר יותר בשנת 1910. בזמן זה נפגעו על ידי המים חלק מלבני המקדש שבמקורן יובשו בשמש ולא עברו צריפה.
רוב הממצאים הם מהתקופה הנאו-בבלית ותקופות מאוחרות יותר.
שחזור מבנה המקדש נעשה באמצעות לוח שנקרא "לוח אסגילה" משנת 229 לפנה"ס שנמצא באורוכ.
הלוח שעיקרו מתמטי, כולל במספר שורות גם תיאור של המקדש.
לוח זה כלל טקסט שהועתק ממקור עתיק יותר.
אסביירג (בדנית: Esbjerg; נהגה: אסבייר) היא עיר נמל בדרום מערב דנמרק, הממוקמת לחוף הים הצפוני.
אסביירג היא העיר החמישית בגודלה בדנמרק, והגדולה ביותר במערב חצי האי יוטלנד.
העיר מכונה שיקגו של דנמרק מכיוון שבעשורים הראשונים שלה לאחר פתיחת המזח היא עברה גידול מהיר באוכלוסייה.
כשאסביירג זכתה למעמד של עיר שוק בשנת 1899, גדלה אוכלוסייתה לכ-13,000. רבים מהמהגרים היו דייגים שהגיעו מכל החוף המערבי של יוטלנד עם עין על ההזדמנויות שמציע הנמל החדש.
בשנת 1864 הפסידה דנמרק את המלחמה נגד פרוסיה על שלזוויג-הולשטיין, ובכך איבדה את הגישה לנמלים שהיו נמלי ירידה לייצוא חקלאי דני - בעיקר בעלי חיים.
אז אישרו הפוליטיקאים הדנים בשנת 1868 את חוק ההקמה לנמל אסביירג, נמל שהיה אמור להחליף את נמלי היצוא שאבדו.
הספינה הראשונה הצליחה להיכנס לנמל החדש באסביירג בשנת 1873.
אסביירג פוינד בולדקלובר 1924 (בדנית: Esbjerg forenede Boldklubber 1924; בתרגום חופשי: "מועדון הכדורגל המאוחד אסביירג 1924", בקיצור: Esbjerg fB או EfB או פשוט אסביירג) הוא מועדון כדורגל דני, מהעיר אסביירג שבדנמרק.
המועדון נוסד ב-1924 כמיזוג של שני מועדונים, וזכה ב-5 אליפויות ליגת העל הדנית ובשלושה גביעים דנים.
הקבוצה הבוגרת משחקת את משחקי הבית שלה באצטדיון "Blue Water Arena" או בלו ווטר - שמהווה את ביתה מאז 1955.
המועדון נוסד בשנת 1924 לאחר מיזוג שתי קבוצות כדורגל מהעיר אסביירג ועד לעונת 1932/1933 שיחק בליגה השנייה בדנמרק.
בעונה זו עלה מהליגה השנייה לליגת העל הדנית ושיחק בליגה הראשונה במשך 6 עונות רצופות.
בסוף עונת 1937/1938 ירד מהליגה הראשונה לליגה השנייה בדנמרק.
המועדון שיחק בליגה השנייה עד עונת 1948/1949 שבסיומה עלה מהליגה השנייה לליגה הראשונה.בשנת 1957 הגיע בפעם הראשונה לגמר הגביע הדני והפסיד לקבוצת אורהוס גימנסטיקפוינין.
המועדון חווה את תור הזהב שלו לאורך שנות ה-60 וה-70. בשנת 1961 זכה באליפות הראשונה שלו בהיסטוריה ובעונת 1961/1962 שיחק לראשונה במפעלים האירופאיים במסגרת גביע אירופה לאלופות.
בשנת 1962 זכה באליפות השנייה והגיע בפעם השנייה לגמר הגביע הדני, אך הפסיד בגמר לקבוצת בולקלובן 1909. בשנת 1963 זכה באליפות השלישית שלו ובשנת 1964 זכה בפעם הראשונה בגביע הדני.
בעונת 1964/1965 השתתף המועדון לראשונה בגביע אירופי - גביע אירופה למחזיקות גביע, אך הפסיד לקארדיף סיטי האנגלית.
בשנת 1965 זכה באליפות הרביעית, מה שסגר עשור מוצלח במיוחד עם 4 אליפויות וגביע דני אחד.
לאחר מכן המועדון דעך מעט אך עדיין התמודד בצמרת.
הנפילה הגיעה בשנת 1969, אז סיים המועדון במקום האחרון בליגה הבכירה וירד לליגת המשנה לראשונה מזה 20 שנים.
המועדון שיחק בליגה השנייה משנת 1969 ועד שנת 1975. בשנת 1975 העפיל המועדון חזרה לליגה הדנית הבכירה.
בשנת 1976 זכה בגביע הדני בפעם השנייה בתולדותיו ומצבו החל להשתפר גם במסגרת הליגה.
בשנת 1978 הגיע לגמר הגביע הדני אך הפסיד לקבוצת בולקלובן פרם.
בעונת 1978/1979 השתתף המועדון לראשונה בגביע אופ"א, אך הפסידה בשלב ה-16 האחרונות להרטה ברלין.
בשנת 1979 זכה המועדון באליפות החמישית והאחרונה שלו עד להיום.
בשנת 1985 הגיע לגמר הגביע הדני והפסיד לקבוצת לינגבי בולקלוב.
המועדון המשיך לדעוך ובשנת 1986 ירד עוד פעם חזרה לליגה השנייה.
בשנת 1999 עלה שוב מהליגה השנייה לליגה הבכירה, אך לא שרד והספיק לשחק עונה אחת בלבד בליגה הראשונה לאחריה ירד חזרה לליגה השנייה.
אחרי עונה אחת בליגה השנייה חזר לליגה הראשונה שוב.
בעונת 2003/2004 המועדון סיים במקום השלישי בליגה.
בשנים 2006, 2008 הגיע לגמר הגביע הדני והפסיד לקבוצות ראנס וברונדבי בהתאמה.
בסיום עונת 2010/2011 ירד לליגה השנייה ואחרי עונה אחת בליגה השנייה, המועדון עלה חזרה לליגה הראשונה.
בשנת 2013 זכה בגביע הדני בפעם השלישית בתולדותיו.
בעונת 2014/2015 המועדון הגיע לחצי גמר הגביע.
בעונת 2016/2017 סיים המועדון במקום ה-14 בליגה וירד שוב לליגת המשנה, אך בעונה העוקבת העפיל חזרה לליגה הבכירה מהמקום השני.
ב-2018/2019 סיים המועדון במקום השלישי בליגה הבכירה, אולם ב-2019/2020 ירד שוב המועדון לליגת המשנה הדנית.
אסבסט היא עיר באובלסט סברדלובסק שברוסיה.
העיר שוכנת במורדותיו המזרחיים של רכס הרי אורל, כ-70 ק"מ צפונית-מזרחית ליקטרינבורג.
בשנת 2010 התגוררו בה כ-69 אלף תושבים.
העיר נוסדה ב-1889. במהלך המאה ה-20 התפתחה כמרכז לכריית כריזוטיל, הסוג הנפוץ ביותר של אזבסט - והוא שנתן לה את שמה.
תעשיית האזבסט היא הענף הכלכלי החשוב בעיר, וכ-17% מתושביה מועסקים על ידי חברות האזבסט.
המכרה המרכזי, בבעלות חברת אורלאסבסט, הוא מכרה פתוח השוכן בפאתיה של העיר.
זהו המכרה הגדול מסוגו בעולם: אורכו כ-11 ק"מ, רוחבו כ-2.5 ק"מ ועומקו כ-300 מטרים.
העולם המערבי מצמצם ומגביל את השימוש באזבסט מאז שנות ה-70 של המאה ה-20, בשל הנזקים הבריאותיים שעלולה לגרום החשיפה לחומר.
מגבלות אלה אינן קיימות ברוסיה, ותעשיית האזבסט ממשיכה לשגשג.
עם זאת, הנזקים הבריאותיים והחשש מהם נותנים את אותותיהם בעיר.
רבים מהתושבים לקו במחלות שונות, ובפרט אזבסטוזיס.
תושבים רבים עזבו את העיר, ואוכלוסייתה הצטמצמה מאוד מאז סוף המאה ה-20. ב-1989 התגוררו בה כ-84 אלף תושבים, בשנת 2002 ירד מספרם לכ-76 אלף, בשנת 2010 התגוררו בה כ-69 אלף תושבים, ובשנת 2025 התגוררו בעיר כ-55 אלף תושבים.
אסאלה יוסף היא זמרת ישראלית ממוצא דרוזי.
בחרה בשם במה אסאלה יוסף בהתייחס לזמרת הערבית המצליחה אסאלה נסרי, וכי השם יוסף הוא שם אביה.
יוסף נולדה למשפחה דרוזית בדלית אל-כרמל.
היא הוציאה תשעה אלבומים שכמעט כולם היו מיועדים למגזר הערבי.
כל השירים שהיא שרה בערבית הם קאברים ללהיטים של אחרים.
בשנת 2001 הצטרפה לדואט עם הזמר קובי פרץ.
הדואט נקרא "אם את רווקה" והיה חלק מאלבומו השלישי של פרץ, "חי איך שבא לי".
אסאלה שרה גם חומרים מקוריים שאת רובם כתב לה יוסי גיספן והם מופיעים בשני אלבומים שהוציאה, "מלכת הלבבות" ו"מה אתה רוצה ממני".
היא נשואה ולה ארבעה ילדים.
אסביורן סוונסון (בשוודית: Esbjörn Svensson; 16 באפריל 1964 – 14 ביוני 2008) היה פסנתרן ג'אז שוודי והמייסד של הרכב הג'אז שלישיית אסביורן סוונסון, הידוע בכינוי E.S.T.
סוונסון נעשה לאחד מנגני הג'אז המצליחים ביותר באירופה בתחילת המאה ה-21, עד מותו בגיל 44 בתאונת צלילה.
סוונסון נחשף למוזיקה קלאסית ולג'אז בשלב מוקדם של חייו דרך אמו, פסנתרנית קלאסית, ואביו, חובב ג'אז.
בתחילה הוא גילה עניין בעיקר במוזיקה קלאסית.
בשנות העשרה לחייו הוא פיתח עניין במוזיקת רוק והקים מספר להקות גראז' רוק עם חבריו לכיתה.
לאחר מכן הוא חזר למוזיקה הקלאסית, ולבסוף עשה את דרכו לכיוון הג'אז.
בגיל 16, סוונסון הלך למכללה למוזיקה, שם קיבל לראשונה שיעורי פסנתר.
לאחר מכן הוא למד ארבע שנים בבית הספר המלכותי למוזיקה בסטוקהולם.
ב-1990 סוונסון הקים את הרכב הג'אז שלו עם חבר ילדותו מגנוס אוסטרום על כלי ההקשה.
ההופעות הראשונות של שניהם על הבמה היו כנגני ליווי בסצנת הג'אז השוודית והדנית במהלך שנת 1980. ב-1993, הבסיסט דן ברגלנד הצטרף לשניים, וכך נוצרה שלישיית אסביורן סוונסון.
השלישייה פרסמה את אלבום הבכורה שלה, When Everyone Has Gone, ב-1993, ובשנים שלאחר מכן ביססה את מעמדה בסצנת הג'אז הנורדית.
סוונסון היה מועמד לפרס נגן השנה השוודי בתחום הג'אז ב-1995 ו-1996.
ההצלחה הבין לאומית ומותו בטרם עת
פריצת השלישייה לתודעה הבינלאומית הגיעה בשנת 1999 עם פרסום האלבום From Gagarin's Point Of View, אלבומם הראשון שהופץ מחוץ לסקנדינביה.
עם פרסום האלבומים Good Morning Susie Soho בשנת 2000 ו- Strange Place for Snow בשנת 2002, השלישייה משכה את תשומת הלב של הקהל בארצות הברית.
ב-2002, השלישייה ערכה מסע הופעות בן 9 חודשים באירופה, ארצות הברית ויפן.
האלבומים הבאים שלהם, Seven Days of Falling (2003), Viaticum (2005) ו-Tuesday Wonderland (2006), התקבלו היטב על ידי המבקרים והמעריצים והיו מועמדים למספר פרסים בתעשיית המוזיקה, וכן הושמעו במצעדי הג'אז והפופ.
E.S.T היה הרכב הג'אז האירופאי הראשון שהופיע על עמוד השער של מגזין הג'אז האמריקאי "דאון ביט" (מאי 2006).
Live in Hamburg - הקלטה של הופעת סתיו ב-2006 בהמבורג כחלק מסיבוב ההופעות שלאחר פרסום הדיסק Tuesday Wonderland - פורסם בחודש נובמבר 2007. טרם מותו של סוונסון, השלישייה עבדה על רעיון של שילוב מוזיקה אלקטרונית וסאונדים נסיוניים אל תוך ההקשר של שלישיית ג'אז.
ההופעה האחרונה של E.S.T התקיימה במוסקבה, באולם צ'ייקובסקי, ב-30 במאי 2008. בנוסף לעבודתו עם E.S.T, סוונסון הקליט אלבומים עם נילס לנדגרן, לינה ניברג וויקטוריה טולסטוי.
ב-14 ביוני 2008, סוונסון נעלם במהלך צלילה באי Ingarö הסמוך לסטוקהולם.
בני הלויה שלו, כולל מדריך צלילה ובנו שהיה אז בן 14, מצאו אותו לבסוף שוכב מחוסר הכרה על קרקעית הים.
הוא הובהל לבית החולים האוניברסיטאי Karolinska על ידי מסוק כשהוא סובל מפציעות קשות, אך לא ניתן היה להציל אותו.
הוא היה בן 44 במותו, נשוי ואב לשני ילדים.
Leucocyte (2008), הוקלט על ידי Åke Linton ב-Studios 301 בסידני, אוסטרליה.
אלבומי אוסף עם אמנים נוספים.
אסאפקה לאפי (בפינית: Esapekka Lappi, נולד ב-17 בינואר 1991) הוא נהג מרוצי ראלי פיני המתחרה עבור קבוצת טויוטה באליפות העולם בראלי.
בעבר זכה באליפות פינלנד בראלי (2012), אליפות אירופה בראלי (2014) ואליפות קטגוריית WRC2 (2016).
לאפי ניצח את אליפות פינלנד בראלי בשנת 2012, לאחר שניצח את כל שבעת המרוצים בעונה, כשהוא נוהג בפורד פיאסטה S2000. באוקטובר אותה שנה חתם בקבוצת סקודה מוטורספורט, וניצח עבורה את ראלי פולין, מרוץ שהתקיים במסגרת אליפות אירופה בראלי.
בשנת 2013 התחרה באופן מלא באליפות אסיה-פסיפיק בראלי עם קבוצת MRF, ובמקביל השתתף במספר מרוצים במסגרת אליפות אירופה וקטגורית WRC2 עם קבוצת סקודה מוטורספורט.
באליפות האסייתית ניצח שלושה מתוך שישה מרוצים, וסיים את העונה במקום השני אחרי גארוב גיל, בן קבוצתו.
באליפות אירופה לקח חלק בשלושה מרוצים, וניצח את האחרון שבהם, ראלי שווייץ.
בסיום העונה דורג במקום החמישי.
לאפי השתתף גם בשלושה מרוצים במסגרת קטגוריית ה-WRC2, וניצח את ראלי פורטוגל.
הניצחון הקנה לו נקודה ראשונה באליפות העולם בראלי לאחר שסיים במקום העשירי בדירוג הכולל.
בשנת 2014 זכה באליפות אירופה לאחר שניצח שלושה מרוצים, ראלי לטביה, צפון אירלנד ושווייץ.
בשנת 2015 הוחלף דגם הסקודה פאביה בו התחרה לדגם ה-R5 עימו התחרה ב-WRC2. הוא ניצח שני מרוצים (פולין ופינלנד), סיים פעמיים במקום השני (פורטוגל וצרפת) ובסיום העונה דורג במקום השלישי בקטגוריה.
ארבעה ניצחונות בעונת 2016 העניקו לו את תואר האליפות.
טויוטה חזרה לפעילות באליפות העולם בראלי בשנת 2017 לאחר היעדרות של 18 שנים.
לאפי הצטרף לקבוצה לצידם של יארי-מאטי לאטוולה ויוהו האנינן.
בעונת הבכורה של הקבוצה התחרה באופן חלקי החל מהמחצית השנייה של העונה.
בראלי פינלנד, המרוץ הרביעי בו השתתף, השיג את ניצחון הבכורה בסבב.
בעונתו השנייה בקבוצה הגיע לפודיום בשלושה מרוצים וסיים את העונה במקום החמישי.
באוקטובר 2018 הודיע לאפי על עזיבת קבוצת טויוטה ומעבר לקבוצת סיטרואן לצידו של סבסטיאן אוז'ייה, ששב לקחת חלק באליפות.
במהלך העונה צבר שלושה פודיומים, אך נאלץ גם לפרוש ארבע פעמים.
את העונה סיים במקום העשירי.
בסיום העונה הודיעה סיטרואן על פרישה מהאליפות ולאפי נאלץ לחפש קבוצה חדשה
בינואר 2020 הצטרף לאפי לקבוצת אם ספורט לצד טימו סויננן וגוס גרינסמית'.
אסאטו בה קנת היא פעילה חברתית ליברית, לשעבר סגן המפקח הכללי של המשטרה הליברית ומייסדת ארגון הנשים המוסלמיות הליבריות שמחאותיו סייעו להפסיק את מלחמת האזרחים השנייה בליבריה ב-2003.
אסאטו בה קנת היא פעילה אנטי-מלחמתית שארגנה הפגנות נשים מוסלמיות הקוראות להפסיק את מלחמת האזרחים בליבריה.
היא שיתפה פעולה עם פעילת השלום הליברית לימה בואי, מייסדת תנועת הנשים הליברית לשלום.
ההפגנות שלה, שכללו בעיקר נשים לבושות בלבן, כללו שביתות מין והתכנסויות, שהולידו בהצלחה משא ומתן להפסקת אש שהוביל לגלותו ולאחר מכן למשפטו של צ'ארלס טיילור בבית הדין הפלילי הבין-לאומי בהאג בגין פשעים נגד האנושות.
אסאטו בה קנת הייתה סייעה לחוקק את סעיף 2005 להגנה על נשים וילדים במסגרת המפלגה הלאומית הליברלית של קווינסלנד (LNP).
היא הייתה שוטרת משנת 1985 ומונתה על ידי אלן ג'ונסון-סירליף להחליף את מונה סיה ב-2005, שכראשת המשטרה באותה תקופה לאחר שהייתה תחת חקירה בגין רשלנות רכש של מדי המשטרה.
יחד עם ביאטריס מונאה סיה וורה מנלי, אסאטו הייתה בין שלוש דמויות מפתח נשיות שעזרו לעצב את הרפורמות "רגישות המגדר" של NLP.
אסאר תומפסון הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד בדטרויט פיסטונס מליגת ה-NBA.
תומפסון נולד עם אח תאום, אמן, בסן ליאנדרו, קליפורניה.
בעונתו השלישית בתיכון העמיד ממוצעים של 22.6 נקודות, 7.2 ריבאונדים ו-3.4 אסיסטים למשחק, תוך שהוא מוביל את קבוצתו לזכייה באליפות התיכונים המקומית.
בעונת 2021/2022 שיחק אמן ב-Team Elite, אחת משלוש הקבוצות בליגה בסדרת הגמר של העונה ניצחה קבוצתו את Team Elite, אותה הוביל אחיו, תוך שהוא מעמיד בסדרה ממוצעים של 17 נקודות ו-10 ריבאונדים למשחק.
על כך זכה בתואר "ה-MVP של סדרת הגמר".
בתום העונה זכה עם קבוצתו באליפות, נכנס לנבחרת העונה של הטורניר ונבחר בפעם השנייה ברציפות ל-MVP של סדרת הגמר.
בדראפט 2023 בחרה דטרויט בתומפסון בבחירה החמישית, בחירה אחת אחרי אחיו אמן תומפסון.
האחים היו לראשונים להיבחר ביחד בטופ 5 של אותו דראפט.
ב-25 באוקטובר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה ובה העמיד שורה סטטיסטית של 4 נקודות, 7 כדורים חוזרים, 3 אסיסטים ו5 חסימות בהפסד 103-122 למיאמי היט.
תומפסון היה לצעיר ביותר בהיסטוריית הליגה שחסם 5 פעמים במשחק אחד והוא עשה זאת בגיל 20 ו-269 ימים.
ב-20 במרץ 2024 נעצרה עונת הרוקי של תומפסון לאחר טיפול בקריש דם.
אסדר תושבחתא (גם: אושפיזין קדישין) הוא פיוט לחג הסוכות בשפה הארמית, שנכתב על ידי רבי דוד בן חסין, המפורסם שבפייטני מרוקו שחי ופעל במאה ה-18.
השיר בן ארבעה עשר בתים ופזמון חוזר.
אקרוסטיכון השיר הוא אני דוד בר אהרן חזק נר"ו.
הבתים בני חמש צלעות, בכל צלע שש הברות.
הצלע הראשונה מתחרזת עם השלישית והרביעית, והחמישית בסיומי הבתים מתחרזת עם הפזמון.
הפיוט מבוסס על תורת הקבלה, והוא כולל ביטויים קבליים מן הזוהר, במתכונת שירי האר"י.
פיוט נוסף ממחבר זה על דרך הקבלה הוא "לולב ומיניו לעם אמונים".
עניינו של הפיוט מבוסס על דברי הזוהר, לפיהם שבעת האושפיזין מכוונים כנגד שבע הספירות (התחתונות): אברהם – כנגד ספירת החסד, יצחק - כנגד הגבורה, וכן הלאה.
לפי הזוהר בכל אחד מימי חג הסוכות מתארח בסוכה אורח (=אושפיז) אחד מהשבעה, ועל שבעת האורחים נאמר בתורה "בסוכות תשבו שבעת ימים" - "שבעת ימים" הם שבעת האורחים המקבילים לספירות המכונות גם "ימים".
בהתאם לדברי הזוהר השיר הולך ומציג כל אחד מן האושפיזין, פורט את שבחם וקדושתם, ומבאר את בחינתם על פי תורת הספירות.
בשיר התייחסות נרחבת גם ל"הזמנת" האושפיזין אל הסוכה, שהותם בה, "אכילתם" ("נהמא דאורייתא": לחמה של תורה), ואמירת חידושי תורה על ידם.
השיר מסיים בזכות הגדולה הנופלת בחלקנו באירוח האושפיזין הקדישין, אשר משרים עלינו ברכות רבות.
הפיוט נדפס לראשונה בספר 'תהלה לדוד' – שירי רבי דוד בן חסין, באמסטרדם שנת תקס"ז (1807) (דף לז, ב).
בראשו נכתב: מאז נדפס במחזורים ושירי זמרה רבים של יהדות מרוקו, בהם: 'חמד אלהים' (ליוורנו תרפ"ז דף קלא), 'ירים משה' (מהדורה ראשונה עמ' קו).
כרבים משיריו של רבי דוד בן חסין, הפיוט התקבל בקרב יהודי מרוקו והוא מושר בימי חג הסוכות.
אסגראט (בספרדית: Esgarraet; בוולנסית: Esgarradet, כלומר "קרוע") הוא מאכל טיפוסי מקהילת ולנסיה בספרד.
המאכל מורכב מסלט פלפלים אדומים תלויים בגריל, בקלה מבושל, שום, שמן זית ולפעמים זיתים שחורים.
השם נובע מטכניקת ההכנה המחייבת לקרוע גם את הפלפלים וגם את הדג לרצועות עדינות.
הוא מוגש גם כטאפס והוא אופייני מאוד לעיר ולנסיה.
המאכל פופולרי מאוד, מכיוון שהטעם של דג הבקלה המומלח מנוגד היטב למתיקות הפלפלים והמיץ שלהם מתערבב עם שמן הזית ונספג בדרך כלל בלחם.
בוולנסיה מנה זו עשויה להיחשב כווריאציה של אספנקאט (espencat), מנה פופולרית נוספת של המטבח הוולנסיאני.
בקטלוניה יש וריאציה שנקראת esqueixada שפירושה "קרוע" בקטלאנית וכוללת עגבנייה בגריל במקום פלפלים אדומים.
באזור המרכזי של מחוז קאסטיון מוסיפים חציל אפוי וכל המרכיבים נקצצים לחתיכות קטנות.
המתכון עשוי לכלול גם מוחאמה או דג בקלה.
אסקליבדה עם אנשובי גם היא מנה דומה קלאסית מקטלוניה, המוגשת בדרך כלל על טוסט של לחם פג'ס שנקלה על אותן גחלים שבו נצלו הפלפלים, החצילים, העגבניות, הבצל וכו'.
אסדרה של בינה מלאכותית (או רגולציה של בינה מלאכותית) כוללת פיתוח מדיניות וחוקים לקידום והכוונת הפיתוח והשימוש בבינה מלאכותית.
אסדרה זו מהווה חלק ממהלך רחב יותר של אסדרה של אלגוריתמים באופן כללי.
בעשור השלישי של המאה ה-21, הפכה האסדרה בתחום גם לכלי מרכזי לביצור הריבונות הדיגיטלית של מדינות, המבקשות להבטיח שליטה עצמאית בתשתיות טכנולוגיות קריטיות ובהגנה על ה"שכבה הקוגניטיבית" של אזרחיהן מפני השפעה זרה.
תחום הרגולציה והמדיניות של בינה מלאכותית נחשב תחום מתפתח בתחומי שיפוט ברחבי העולם, בין היתר באיחוד האירופי (שיש לו כוח רגולטורי שלטוני) ובגופים על-לאומיים כמו הארגון לשיתוף פעולה ופיתוח כלכלי (OECD), אגודת מהנדסי חשמל ואלקטרוניקה (IEEE) ואחרים.
החל משנת 2016 ניכר גל גובר של פרסום הנחיות אתיקה לבינה מלאכותית, שמטרתן לשמר יכולת שליטה חברתית על הטכנולוגיה.
האסדרה נתפסת כחיונית הן לעידוד החדשנות והן לניהול סיכונים נלווים.
לצד זאת, ארגונים המיישמים בינה מלאכותית נדרשים למלא תפקיד מרכזי בהנגשת טכנולוגיה מהימנה ובטוחה ובלקיחת אחריות על צמצום סיכונים.
לפי מדד AI של אוניברסיטת סטנפורד, מספר החוקים הקשורים לבינה מלאכותית שהתקבלו ב-127 מדינות זינק מאחד בלבד בשנת 2016 ל-37 חוקים שעברו בשנת 2022 לבדה.
מומחים ותומכים בבינה מלאכותית אחראית, אתיקה בבינה מלאכותית, הגנת הצרכן וביטחון סייבר קוראים להקים מעקות בטיחות סביב פיתוח הבינה המלאכותית מאז שנות ה-60. בשנת 2017, אילון מאסק קרא לרגולציה של פיתוח בינה מלאכותית.
לפי NPR, מנכ"ל טסלה לא היה מרוצה מכך שהוא נאלץ לתמוך בפיקוח ממשלתי שעשוי להשפיע על תעשייתו, אך הוא סבר שהסיכונים שבהיעדר פיקוח כללי גבוהים מדי: "בדרך כלל, רגולציות מוקמות כאשר קורים דברים רעים, יש קריאות ציבור ולאחר שנים רבות מוקמת רשות רגולטורית שמפקחת על אותה תעשייה.
זה בעבר היה רע אבל לא משהו שהציג סיכון יסודי לקיום הציוויליזציה".
בתגובה, חלק מהפוליטיקאים הביעו ספק בלבצע אסדרה על טכנולוגיה שעדיין בפיתוח.
בתגובה גם למאסק וגם להצעות מפברואר 2017 של חוקים אירופאים לאסדרה של בינה מלאכותית ורובוטיקה, בריאן קרזניץ, מנכ"ל אינטל, טען שהבינה המלאכותית עדיין בחיתולים ושזה מוקדם מדי לבצע אסדרה בטכנולוגיה.
חברות טכנולוגיה רבות מתנגדות לאסדרה קשה על בינה מלאכותית ו"על אף שחלק מהחברות אמרו שהן מברכות על כללים לגבי בינה מלאכותית, הן גם התנגדו לרגולציות קשות כמו אלו שנוצרות באירופה".
במקום לנסות לבצע אסדרה בטכנולוגיה עצמה, חלק מהאקדמאים הציעו לפתח נורמות משותפות כולל דרישות לבדיקות ושקיפות של אלגוריתמים, אולי בשילוב עם סוג של אזהרות לגבי מי שיפר זאת.
בסקר של Ipsos משנת 2022, היחסים כלפי בינה מלאכותית השתנו מאוד בין מדינה למדינה; 78% מהסינים, אך רק 35% מהאמריקאים, הסכימו ש"מוצרים ושירותים המשתמשים בבינה מלאכותית מציעים יותר יתרונות מחסרונות".
סקר של רויטרס/Ipsos משנת 2023 מצא ש-61% מהאמריקאים מסכימים, ו-22% לא מסכימים, שבינה מלאכותית מהווה סיכון לאנושות.
בסקר של פוקס ניוז משנת 2023, 35% מהאמריקאים חשבו שזה "חשוב מאוד", ו-41% נוספים חשבו שזה "די חשוב", שהממשל הפדרלי יבצע אסדרה בבינה מלאכותית, לעומת 13% שענו שזה "לא חשוב במיוחד" ו-8% שענו שזה "בכלל לא חשוב".
אסדרה של בינה מלאכותית תעשה על-ידי פיתוח חוקים ומדיניות ציבורית לקידום והסדרת השימוש בבינה מלאכותית, אסדרה שכזו נחשבת הכרחית הן לעידוד בינה מלאכותית והן לניהול הסיכונים הנלווים.
שיקולי מנהל ציבורי ומדיניות מתמקדים בדרך כלל בהשלכות הטכניות והכלכליות ובמערכות בינה מלאכותית אמינות וממוקדות באדם, אם כי גם רגולציה של אינטליגנציות-על מלאכותיות נחשבת.
הגישה הבסיסית לרגולציה מתמקדת בסיכונים ובהטיות של אלגוריתמים של למידת מכונה - ברמת נתוני הקלט, בדיקות האלגוריתמים ומודל קבלת ההחלטות, כמו גם ביכולת להסביר את הפלט המתקבל.
גישה אחת לכונן אסדרה של בינה מלאכותי היא על ידי חקיקה, הקושי הגדול של גישה זו נובע מהעובדה שהטכנולוגיה מתקדמת במהירות גדולה משמעותית מהיכולת של המחוקק ותהליכי החקיקה "להדביק את הקצב", מה שמוביל למערכת חוקים ותקנות מסורתית שאינה מעודכנת ואינה מקיפה דיה.
מנגד, גישה "רכה" יותר, המתבססת על מדיניות, כללי אתיקה ופרשנות מאפשרת שינוי והתאמה בזמן קצר מה שעונה על הצרכים של טכנולוגיה מתפתחת ויישומים המבוססים עליה.
עם זאת, החיסרון של הגישה הרכה הוא החוסר בפוטנציאל אכיפה.
חלופה נוספת להתמודדות עם הפער בין קצב ההתפתחות הטכנולוגית לקצב העבודה של המחוקק היא נסינות רגולטורית - ניסויים מבוקרים על ידי הרגולטור בשיתוף עם התעשייה שנועדו לבחון את האופן שבו יש להתמודד עם טכנולוגיות חדשות.
בישראל ניתן לראות ניצנים לאימוץ גישה זו של 'ארגזי חול רגולטוריים' בתחומי הרכב האוטנומי והפינטק.
גישה נוספת, היא מינוף זכויות קניין רוחני (כלומר, רישוי copyleft) באובייקטים מסוימים של בינה מלאכותית והאצלת זכויות אכיפה לגורמי אכיפה ייעודיים ממשלתיים או אחרים.
למשל, זכויות קניין רוחני על המודלים עצמם או מערכי המידע (דאטה-סט) בעזרתם הם אומנו.
לפי גישה זו השימוש בבינה מלאכותית יהיה כפוף לרישיון בתנאים הדורשים הקפדה על כללי אתיקה וקודים התנהגותיים המוגדרים מראש.
בנובמבר 2021 במאמר שפורסם בוול סטריט ג'ורנל קראו הנרי קיסינג'ר, אריק שמידט ודניאל האטנלוצ'ר הצהרה משותפת בשם "להיות אנושי בעידן של בינה מלאכותית", הקוראת לוועדה ממשלתית לאסדרה של בינה מלאכותית.
אסדרה של בינה מלאכותית בעולם
בשנת 2019 שונה שם הפאנל לשותפות הגלובלית בנושא בינה מלאכותית.
השותפות הגלובלית לבינה מלאכותית (GPAI) הושקה ביוני 2020, והצהירה על צורך בפיתוח בינה מלאכותית בהתאם לזכויות אדם ולערכים דמוקרטיים, כדי להבטיח את אמון הציבור בטכנולוגיה.
15 החברים המייסדים של השותפות העולמית לבינה מלאכותית הם אוסטרליה, קנדה, האיחוד האירופי, צרפת, גרמניה, הודו, איטליה, יפן, קוריאה, מקסיקו, ניו זילנד, סינגפור, סלובניה, ארצות הברית ובריטניה.
מזכירות GPAI מתארחת על ידי ה-OECD בפריז, צרפת.
המנדט של GPAI מכסה ארבעה נושאים, בינה מלכותית אחראית, ממשל נתונים (data governance), עתיד שוק העבודה, וחדשנות ומסחור.
בנוסף GPAI גם חקרה כיצד ניתן למנף בינה מלאכותית כדי להגיב למגפת הקורונה.
יוזמה של איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי (ITU) בשיתוף עם 40 סוכנויות אחיות של האו"ם, AI for Good היא פלטפורמה גלובלית שמטרתה לזהות יישומים מעשיים של AI לקידום יעדי הפיתוח בר-קיימא של האו"ם ולהרחיב את הפתרונות הללו להשפעה גלובלית.
זוהי פלטפורמה מכוונת פעולה, גלובלית ומכילה של האומות המאוחדות המטפחת פיתוח של בינה מלאכותית להשפעה חיובית על בריאות, אקלים, מגדר, שגשוג כולל, תשתית בת קיימא וסדרי עדיפויות פיתוח גלובליים אחרים.
צפוי שגם מדינות יתחילו להשתמש בבינה מלאכותית ככלי להגנת סייבר לאומית.
לכן, אנשי אקדמיה קוראים למדינות לקבוע תקנות לשימוש בבינה מלאכותית, בדומה לאופן שבו יש תקנות לתעשיות צבאיות אחרות.
ברמת המדינה, מדינות שונות התייחסו לבעיה בדרכים שונות.
לגבי שלוש הכלכלות הגדולות, נאמר כי "ארצות הברית נוקטת בגישה מונעת שוק, סין מקדמת גישה מונעת על ידי מדינה, והאיחוד האירופי נוקט בגישה מונעת זכויות".
בארצות הברית אמנם אין מסגרת פדרלית מקיפה לרגולציה של בינה מלאכותית, אך ישנם מאמצים ברמה הפדרלית והמדינה לטפל בסיכונים ספציפיים ובחששות אתיים הקשורים לבינה מלאכותית.
מאמצים מוקדמים עוד בתקופת ממשל אובמה התמקדו בסיכונים ובתקנות של בינה מלאכותית בשנת 2016. הדו"ח הראשי הראשון היה התוכנית הלאומית למחקר ופיתוח אסטרטגיים לבינה מלאכותית ב-2018.
בשנת 2019 פרסם הבית הלבן טיוטת הנחיה להסדרה של יישומי בינה מלאכותית והוקמה הוועדה לביטחון לאומי לבינה מלאכותית (NSCAI) "כדי לשקול את השיטות והאמצעים הדרושים לקידום פיתוח הבינה המלאכותית, למידת מכונה וטכנולוגיות נלוות כדי לתת מענה מקיף לצורכי הביטחון הלאומי וההגנה של ארצות הברית".
הנשיא ביידן חתם על צו ביצוע בנושא בינה מלאכותית בטוחה, מאובטחת ומהימנה בשנת 2023.
ברמת המדינה ישנם מאמצים להסדרת השימוש בבינה מלאכותית, עיריית ניו יורק חוקקה את חוק ביקורת ההטיה בשנת 2021 כדי לטפל בהטיה אלגוריתמית בגיוס עובדים.
טנסי חוקקה את חוק ELVIS בשנת 2024 כדי להסדיר זיופים עמוקים ושיבוט קול.
כמו כן ישנם מאמצים של סוכנויות ספציפיות בתחום אחריותן.
לדוגמה מינהל המזון והתרופות המסדיר את השימוש בבינה מלאכותית בהדמיה רפואית או המכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה שפרסם נייר עמדה על רגולציה של בינה מלאכותית.
בנוסף, מתוך הגישה מונעת שוק, ישנן יוזמות והתחייבויות וולונטריות של חברות טכנולוגיה להבטיח ניהול סיכונים של שימוש בלתי אחראי בבינה מלאכותית.
ביולי 2023, ממשל ביידן-האריס השיג התחייבויות וולונטריות משבע חברות - אמזון, אנתרופיק, גוגל, אינפלקשן, מטא, מיקרוסופט ו-OpenAI - לנהל את הסיכונים הקשורים לבינה מלאכותית.
בספטמבר 2023, שמונה חברות נוספות - Adobe, Cohere, IBM, אנבידיה, Palantir, Salesforce, Scale AI ו-Stability AI - חתמו אף הן על התחייבויות וולונטריות אלה.
ב-30 באוקטובר 2023 חתם נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן על צו נשיאותי הכולל רגולציות פדרליות ראשונות לפיקוח על מערכות בינה מלאכותית.
הצו כולל דרישות לפיהן מוצרי בינה מלאכותית ייבדקו כדי להבטיח שלא ניתן יהיה להשתמש בהם לפיתוח כלי נשק ביולוגיים או גרעיניים.
הרגולציות כוללות גם המלצות, שתוצרי מדיה כגון תמונות, סרטונים וקובצי קול, שמפותחים על ידי מערכות בינה מלאכותית, יסומנו בתווית, שתבהיר שהם נוצרו על ידי בינה מלאכותית.
הרגולציה נועדה להקשות על שימוש בכלי בינה מלאכותית ליצירה של "דיפ פייק" והפצת מידע שקרי שעלול להיראות אמין, למשל כדי לשבש מערכות בחירות במדינות דמוקרטיות.
האיחוד האירופי הוא אחד מתחומי השיפוט הגדולים בעולם והוא ממלא תפקיד פעיל ברגולציה העולמית של טכנולוגיה דיגיטלית באמצעות GDPR, Digital Services Act ו-Digital Markets Act חוק הבינה המלאכותית נחשב בשנת 2023 לרגולציה מרחיקת הלכת של AI ברחבי העולם.
לרוב מדינות האיחוד האירופי (EU) יש אסטרטגיות לאומיות משלהן להסדרת בינה מלאכותית, אך הן מתכנסות במידה רבה.
האיחוד האירופי מונחה על ידי אסטרטגיה אירופית בנושא בינה מלאכותית, הנתמכת על ידי קבוצת מומחים לבינה מלאכותית.
בפברואר 2020 פרסמה הנציבות האירופית מאמר (whitepaper) על בינה מלאכותית המתאר את גישת "אקוסיסטמה של מצוינות" ו"אקוסיסטמה של אמון", האחרון התמקד במסגרת רגולטורית עתידית עבור בינה מלאכותית, במיוחד עבור יישומים בסיכון גבוה בתחומים כמו בריאות, תחבורה ואנרגיה.
יישומים אלה יהיו כפופים לדרישות לגבי נתוני הכשרה, שמירה על תיעוד, אספקת מידע, חוסן, דיוק ופיקוח אנושי.
טיוטת הרגולציה הודלפה באפריל 2021, ואחריה ההצעה הרשמית במאי 2021. חוק הבינה המלאכותית הסופי אומץ ביוני 2023. הוא מתבסס על הגישה מבוססת הסיכון, ומגדיר ארבע קטגוריות סיכון: מינימלי, מוגבל, גבוה ובלתי מקובל.
החוק ספג ביקורת על הגדרותיו הלא ברורות והשלכות שליליות אפשריות על קבוצות פגיעות.
עם זאת, הוא צפוי להיכנס לתוקף בסוף 2025 או בתחילת 2026, ויביא תקנות על פיתוח, פריסה ושימוש בבינה מלאכותית ברחבי האיחוד האירופי.
החוק אוסר באופן כללי את השימוש בזיהוי רגשות ובזיהוי ביומטרי, עם חריגים צרים לאכיפת החוק.
בשנת 2021, סין פרסמה קווים מנחים אתיים לשימוש בבינה מלאכותית בסין, הקובעת כי על החוקרים להבטיח שהבינה המלאכותית עומדת בערכים אנושיים משותפים, נמצאת תמיד בשליטה אנושית ואינה מסכנת את ביטחון הציבור.
בשנת 2023, סין הציגה אמצעי ביניים לניהול שירותי בינה מלאכותית.
נוף הרגולציה והמדיניות של בינה מלאכותית הוא נושא מתפתח בתחומי שיפוט אזוריים ולאומיים ברחבי העולם.
באוסטרליה, ברזיל, קנדה, גרמניה, איטליה, ספרד ובריטניה עשו הממשלות מאמצים להסדיר ולשלוט בשימוש בבינה מלאכותית.
בעוד שהפרטים הספציפיים של הגישה של כל מדינה לבינה מלאכותית עשויים להשתנות כולן נוקטות בצעדים מעשיים כדי לקדם שימוש אחראי ומועיל בבינה מלאכותית.
חלק מהצעדים הספציפיים שמדינות אלו נקטו כוללים: יצירת קווים מנחים אתיים עבור בינה מלאכותית המבטיחים שימוש בבינה מלאכותית בצורה אחראית ואתית, אסדרה של בינה מלאכותית ופיתוח חוקים ותקנות כדי להבטיח שימוש בטוח ויעיל בבינה מלאכותית.
טיפול בהשפעה החברתית והכלכלית הפוטנציאלית של בינה מלאכותית, ומתכוננות לדרכים שבהן בינה מלאכותית עשויה לשנות את החברה והכלכלה בעתיד.
בעידן הדיגיטלי, ישראל מתמודדת עם אתגרים רגולטוריים מורכבים הקשורים לפיתוח ושימוש בבינה מלאכותית.
השינויים הטכנולוגיים מחייבים התאמות במשפט וברגולציה, תהליך שאינו פשוט ודורש גם חקיקה חדשה וגם פרשנות מחודשת לחוקים קיימים.
לצד היתרונות המשמעותיים הגלומים בו, השימוש בבינה מלאכותית מעורר סיכונים וחששות שונים, לרבות פגיעה בזכויות אדם, כפי שנזכר לעיל.
סיכונים אלה תלויים בהקשר בו נעשה השימוש ההתמודדות עם סיכונים בבינה מלאכותית, ובין היתר באופן היישום הטכנולוגי וסוג השימוש.
וחששות אלה עשויה לעורר סוגיות משפטיות ורגולטוריות מורכבות, אשר יש בהן כדי ליצור אתגרים משמעותיים עבור המערכת המשפטית והרגולטורית ברחבי העולם ובישראל.
לדוגמה, הנושא של דיני איסור האפליה מתרחש בהקשר המשתנה של בינה מלאכותית, והוא משובץ בקרבה רבה לתחום הטכנולוגיה והפיתוחים החדישים.
נרחיב על קשיים משפטיים שנובעים מהשימוש בבינה מלאכותית בקשר לאפליה ישירה ועקיפה.
בהקשר הזה, השימוש בבינה מלאכותית יכול לגרום לקשיים משפטיים בשתי דרכים עיקריות:
אפליה ישירה: השימוש בקריטריונים אוטומטיים או במערכות המבוססות על בינה מלאכותית עשוי להביא לאפליה ישירה כשלעצמם.
זה יכול לקרות כאשר הקריטריונים או האלגוריתמים מובנים בצורה שמפלים קבוצות מסוימות באופן בלתי ראוי.
אפליה עקיפה: גם במקרים בהם המערכות הבאות על החלטות מקבלות בצורה עצמאית ומיוחדת, עשויות להיות בעיות משפטיות.
לדוגמה, כאשר מאפיינים שלא קשורים באופן ישיר למפלה משפיעים על ההחלטה באופן ישיר, מתקבלת החלטה שעשויה להיות אפליה בעקיפה.
השימוש במערכות בינה מלאכותית בתהליכי קבלת החלטות בתחומים כמו קבלת עובדים עלול לגרום להנצחת הטיות קיימות אם התהליך מתבסס על נתונים מוגבלים השייכים לחברה הקולטת בלבד.
בהיעדר רגולציה שתחייב שיתוף מידע בין גופים, מתעוררת בעיה משפטית בהרחבת ובשימוש במאגרי נתונים נוספים, שכן מידע זה עשוי להיות מוגן תחת דיני פרטיות (בנוגע למידע אישי של עובדים) ודיני קניין רוחני (בנוגע למידע השייך למעסיקים).
בינה מלאכותית מבוססת על יכולות חישוביות המפתחות מודלים לתחזית וקבלת החלטות שלעיתים לא ניתן להבין את דרך פעולתם דרך התוצאה הסופית בלבד.
המורכבות של "אימון" המערכת גורמת לכך שהלוגיקה התפעולית מתפתחת מהנתונים ומהתהליך ואינה מוגדרת מראש על ידי המפתח.
מערכות אלו נתפסות לעיתים כ-"קופסה שחורה", משם שבו ידועים הקלט והפלט אך תהליך העיבוד פנימי נשאר חסוי ובלתי ניתן להבנה.
הבעיה העיקרית המתעוררת נוגעת לאופן שבו קבלת החלטות על ידי המערכת יכולה לפגוע בכבוד האדם ובאוטונומיה שלו, כאשר הוא נתון להחלטות שנתפסות כשרירותיות או בלתי נראות.
בנוסף, הקושי לזהות ולהתמודד עם החלטות מפלות מחמיר את הפגיעה בזכויות נוספות כמו שוויון.
כאשר ההחלטה של המערכת אינה ניתנת להסבר, זה מקשה על הנפגעים להתמודד עם ההשלכות.
הפתרון המוצע לבעיות אלו כולל דרישה להסברתיות – היכולת להסביר באופן מובן לאדם את אופן פעולת המערכת.
תכונה זו אינה מתקיימת תמיד, ולעיתים נדרשים אמצעים חיצוניים כדי להסביר את תהליך קבלת ההחלטות.
מערכות שמבצעות תהליכים מורכבים של למידה דורשות פתרונות יצירתיים ומשפטיים להבטיח שהן נשארות שקופות ומובנות למשתמשים ולנפגעים פוטנציאליים.
האחריותיות (Accountability) , ובכלל זה האחריות המשפטית (Legal Liability), נמנית עם האתגרים המרכזיים הקשורים בשימוש במערכות מבוססות בינה מלאכותית.
הקצאת האחריות על פעילות אוטונומית של מערכות אלה מורכבת, כיוון שהן יכולות לחקות פעולות שמזוהות עם יכולות אנושיות, ולעיתים קובעות תוצאות ללא התערבות ברורה מצד אדם.
ככל שהמעורבות האנושית בתהליך הקבלה מצטמצמת, עולה השאלה איך מקבלים החלטות ומי נושא באחריות על טעויות שעשויות להתרחש.
מונח האחריותיות כולל צורך להבטיח שגורמים מתאימים ישגיחו על הפיתוח והפעילות של מערכות אלו בהתאם לסטנדרטים והתקנים רלוונטיים, האחריות עלולה להיות גם משפטית, במקרה של נזקים ישירים שנגרמו מהשימוש במערכת, וגם חברתית, כאשר השפעת המערכת על הציבור או על קבוצות מסוימות גורמת לתוצאות שליליות שאינן מתקבלות על הדעת.
סוגיה מרכזית שמתעוררת בקשר לשימוש במערכות המבוססות על בינה מלאכותית, נוגעת למידת המעורבות האנושית הנדרשת במסגרת תהליך קבלת החלטה הנסמך על מערכת מסוג זה.
מאפיין מרכזי שמייחד מערכות מבוססות בינה מלאכותית הוא יכולתן לפעול באופן אוטונומי המדמה בינה אנושית ובמקרים רבים מסוגל לבצע פעולות חישוב ביעילות רבה יותר מבינה אנושית.
העיסוק במעורבות אנושית בבינה מלאכותית נעשה בשני הקשרים מרכזיים.
הקשר אחד נובע מעיקרון ערכי-מוסרי שלפיו בעניינים שיש להם השפעה משמעותית על אדם, ההחלטה תתקבל על ידי אדם, כגון החלטה בעלת משמעות כלכלית כבדה או החלטות שיש בהן ממד ערכי או אתי (הוראת סעיף 22 ל-GDPR).
הקשר שני הוא תועלתני, ומטרתו להתמודד עם החשש מפני כשלים בטכנולוגיה באמצעות שילוב אדם בתהליך קבלת ההחלטות.
ישנה שאלה כבדת משקל בנוגע למשמעות המעשית של מעורבות אנושית בתהליך קבלת החלטה, כאשר ניתנת המלצה ברורה של מערכת מבוססת בינה מלאכותית.
מחקרים מתחום הכלכלה ההתנהגותית הראו כי ישנן הטיות ייחודיות המאפיינות את האינטראקציה בין מקבלי החלטות אנושיים לבין מערכות המבוססות על בינה מלאכותית.
אחת ההטיות המרכזיות לעניין זה היא הטיית האוטומציה, במסגרתה אנשים נוטים לאמץ את המסקנה אליה הגיעה מערכת אוטומטית בלי להפעיל את אותה מידה של שיקול דעת כמו ביחס להחלטות שלא התקבלו על ידי מערכת כזו.
בנוסף, יש חשש שהאדם שמעורב בתהליך קבלת ההחלטה לא יסטה מהמלצות המערכת, מפאת החשש לנשיאה באחריות במקרה של טעות בשיקול דעתו .
כך למשל, רופא עלול לחשוש לסטות מהמלצה של המערכת בנוגע לטיפול רפואי מומלץ על ידי המערכת.
לבסוף, יש חשש כי המעורבות האנושית תוביל לכך שהאחריות במקרה של טעות תעבור מכתפי מקבלי החלטות שהחליטו להשתמש במערכת או מפתחי המערכת, לגורם האנושי המעורב בתהליך קבלת ההחלטה, גם כשהדבר אינו מוצדק.
פורזאן אסאן ודראוגו הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ר.ב.
ודראוגו נולד במילהיים על הרוהר שבגרמניה, וגדל במחלקות הנוער של אוניון מילהיים ושאלקה 04. בחודש נובמבר 2022 האריך את חוזהו בשאלקה 04, ולקראת עונת קודם לקבוצה הבוגרת של המועדון.
ב-28 ביולי 2023 ערך ודראוגו את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 5-3 להמבורג במסגרת המחזור הראשון בבונדסליגה השנייה לעונת , בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון.
בסך הכל ערך 17 הופעות ליגה במדי שאלקה 04, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-13 ביוני 2024 חתם ודראוגו על חוזה לחמש שנים בר.ב.
ב-2 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 לבורוסיה דורטמונד במסגרת המחזור התשיעי בליגה לעונת 2024/2025. ב-5 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בהפסד 3-1 לסלטיק במסגרת שלב הבתים לעונת 2024/2025.
ודראוגו שיחק בכל הנבחרות הצעירות של גרמניה, וזכה עם נבחרת גרמניה עד גיל 17 באליפות אירופה עד גיל 17 ובגביע העולם עד גיל 17 בשנת 2023..
בנובמבר 2025 זומן לראשונה על ידי המאמן יוליאן נגלסמן לסגל נבחרת גרמניה הבוגרת, למשחק מוקדמות מונדיאל 2026 מול סלובקיה, במקום נדים אמירי שנפצע.
ודראוגו נכנס כמחליף במשחק זה, ושתי דקות לאחר שנכנס, הבקיע את השער השישי בניצחון 6-0, שהבטיח לגרמניה את ההעפלה למונדיאל 2026.
ודראוגו הוא בנו של כדורגלן נבחרת בורקינה פאסו בעבר אלסאנה ודראוגו .
אסברי צ'רצ'וול לטימר היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית וחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם קרוליינה הדרומית.
לטימר נולד ב-31 ביולי 1851 ליד לוונדסוויל שבקרוליינה הדרומית, למד בבתי הספר הציבוריים, עסק בעיסוקים חקלאיים, ובשנת 1880 עבר לבלטון, קרוליינה הדרומית והקדיש את זמנו לחקלאות.