tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הדראפטים של 1953 ו-1965 (האחרון בו נכללו בחירות טריטוריאליות) היו היחידים בהם נבחרו שלושה שחקנים בבחירות טריטוריאליות - יותר מכל דראפט אחר.
הפעמים היחידות בהן אף קבוצה לא ניצלה את חוק הבחירה הטריטוריאלית היו בדראפטים של 1954, 1957 ו-1961.
בחלוף השנים היא קומדיית מצבים רומנטית ששודרה בערוץ BBC One בין השנים 1992 ל-2002, ופרק איחוד בשנת 2005. בסדרה מככבים ג'ודי דנץ' וג'פרי פאלמר, שמגלמים זוג אוהבים שהקשר ביניהם נותק, ואחרי 38 שנים הם נפגשים מחדש.
השם המקורי שניתן לסדרה היה "Winter with Flowers" (חורף עם פרחים), ושונה ביום הראשון לצילומים אחרי מחאת השחקנים.
השם החדש נלקח מהשיר "As Time Goes By" משנת 1931 מאת הרמן הופפלד, שהיה שיר הנושא בסרט "קזבלנקה".
השיר בביצוע של ג'ו פייגין מלווה את הכותרות בפתיחת כל פרק בסדרה.
יוצר הסדרה הוא קולין בוסטוק-סמית', ואת התסריט כתב בוב לארבי שיה שותף לכתיבת הסיטקום "החיים הטובים".
ב-2004 דורג הסיטקום במקום ה-29 בסקר על קומדיית המצבים הבריטית הטובה ביותר .
בקיץ 1953 נפגשו ליטננט שני ליונל הארדקאסל (ג'פרי פאלמר) ואחות בבית החולים ג'ין פרג'טר (ג'ודי דנץ') והתאהבו זה בזו.
אבל אז הוצב ליונל בקוריאה.
הוא שלח לג'ין מכתב, שהלך לאיבוד ולא הגיע אליה.
בגלל בלבול זה כל אחד מהם הניח שהשני איבד בו עניין.
אחרי שירותו הצבאי היגר ליונל לקניה, והיה בעל מטעי קפה.
הוא התחתן עם מרגרט שממנה התגרש בעילה של "שעמום הדדי".
זמן מה אחרי הגירושים הוא חוזר לאנגליה.
בינתיים, גם ג'ין התחתנה ונולדה לה בת, ג'ודית (מוירה ברוקר).
אחרי שנפטר בעלה פתחה ג'ין סוכנות לשירותי מזכירות.
בתה ג'ודית התחתנה והתגרשה פעמיים, והיא חיה ברוב פרקי הסדרה עם אמה, ועובדת איתה בסוכנות שלהם.
ליונל, שכותב את זכרונותיו, שוכר כתבנית מהסוכנות "Type for You".
הוא אינו מודע לכך שג'ין היא בעלת הסוכנות.
הם נפגשים שוב כשליונל לוקח את ג'ודית לארוחת ערב.
בתחילת האיחוד ביניהם נוצרות תקלות ואי הבנות, אבל בהדרגה ניצתת מחדש האהבה ביניהם.
בעונה השלישית עובר ליונל לגור בביתה של ג'ין בהולנד פארק שבלונדון.
בעונה שאחר כך הם מתחתנים.
בעונה הראשונה ג'ודית מתאהבת בליונל, ואילו המו"ל שלו, אליסטר דיקון (פיליפ ברת'רטון), מתאהב בג'ין.
אבל התאהבויות אלו נמשכות זמן קצר בלבד, ובסופו של דבר ג'ודית ואליסטר מתאהבים זה בזו.
בעונה האחרונה של הסדרה הם מתחתנים.
באחת מעלילות המשנה בסדרה ליונל מקבל הצעה מערוץ טלוויזיה אמריקאי לכתוב תסריט למיני-סדרה בשם "Just Two People" שמגולל את הרומן בינו לבין ג'ין.
הסדרה נכשלת אחרי שהתסריט שונה ושוכתב על ידי תסריטאי הרשת.
ג'ין פורשת מעבודתה בסוכנות המזכירות והיא מתחילה להתנדב בחנות צדקה.
המזכירה היעילה של ג'ין וחברתה הטובה ביותר של ג'ודית היא סנדי (ג'ני פאנל).
גם היא מצטרפת לביתם של ג'ין וליונל אחרי שנפרדה מהחבר שלה ניק.
כשג'ין פורשת מהעבודה ג'ודי וסנדי מנהלות יחד את הסוכנות.
סנדי יוצאת עם הארי (דייוויד מייקלס שהוחלף בהמשך על ידי דניאל ראיין), שהוא שוטר ושחקן רוגבי.
השניים מתחתנים לקראת סוף הסדרה.
דמויות בולטות נוספות בסדרה הן אביו של ליונל, רוקי (פרנק מידלמאס) שלו בית כפרי גדול בהמפשייר, שאותו הוא נותן מתנה לליונל; סוכנת הבית של רוקי, גברת בייל (ג'נט הנפריי), שלה עניין יוצא דופן בתחזית הספנות; והגנן לול פריס (טים וילטון).
בעונות הראשונות של הסדרה נמסר לליונל שאביו גוסס ושיש לו עוד שנה לחיות.
אבל קו עלילה זה נזנח ורוקי המשיך להופיע בעונות הבאות של הסדרה כולל בספיישל האיחוד, הפרק האחרון של הסדרה.
רוקי מתחתן עם מאדג' (ג'ואן סימס) שמתאימה לו באופייה.
הוא בן 85 והיא בת 78. השניים מטיילים בעולם, ומבלים בפאב המקומי.
בעונה התשיעית מזכירים את מאדג' ואומרים שהיא נמצאת בחפירות ארכאולוגיות במצרים.
למעשה השחקנית ג'ואן סימס נפטרה לפני תחילת צילומי העונה.
בסדרה גם מופיעים מדי פעם פני (מוירה פרייזר), גיסתה של ג'ין אחותו של בעלה הראשון, ובעלה רופא השיניים סטיבן (פול צ'פמן).
במרץ 2011 בתוכנית "Behind the Britcoms: from Script to Screen", גילה היוצר/מפיק של הסדרה שהתפקיד של ג'ין נכתב עבור השחקנית ג'ין סימונס, אבל היא דחתה את ההצעה להופיע בסדרה.
דנץ' לוהקה לתפקיד מאוחר יותר.
ג'ין מרי הרדקאסל (שם נעורים פרג'טר, שם קודם הנסון) (ג'ודי דנץ') – אמה של ג'ודית ומתחתנת עם ליונל
ליונל הרדקאסל (ג'פרי פאלמר) – בעלה של ג'ין ובנו של רוקי
ג'ודית "ג'ודי" דיקון (שם נעורים הנסון) (מוירה ברוקר) – בתה של ג'ין, חברתה הטובה של סנדי, ובהמשך אשתו של אליסטר
אליסטר דיקון (פיליפ ברת'רטון) – בהתחלה מו"ל שמפרסם את ספרו של ליונל, בהמשך בעלה של ג'ודית
סנדי אדוארדס (ג'ני פאנל) – המזכירה ופקידת הקבלה במשרד של ג'ין, חברתה הטובה של ג'ודית ובהמשך אשתו של הארי
ריצ'רד "רוקי" הרדקאסל (פרנק מידלמאס) – אביו של ליונל, בעלה של מאדג'
מאדג' אוויטה הרדקאסל (שם נעורים דרבליי) (ג'ואן סימס) – אשתו של רוקי
פני ג'ונסון (שם נעורים הנסון) (מוירה פרייזר) גיסתה של ג'ין (מנישואיה הראשונים של ג'ין לדייוויד)
סטיבן ג'ונסון (פול צ'פמן) – בעלה של פני
הארי (דייוויד מייקלס ודניאל ראיין) – החבר של סנדי ואחר כך בעלה
גברת בייל (ג'נט הנפריי – סוכנת הבית הכפרי של משפחת הרדקאסל
לול פריס (טים וילטון) – הגנן בבית הכפרי של משפחת הרדקאסל
הסדרה שודרה במשך תשע עונות החל מ-12 בינואר 1992 עד 4 באוגוסט 2002. כמעט כל הפרקים היו בני 30 דקות.
הפרק האחרון בסדרה באורך שעה שודר ב-11 באוגוסט 2002. בדצמבר 2005 שודר פרק איחוד מיוחד בשני חלקים.
ההופעה בפרק האיחוד הייתה ההופעה האחרונה של פרנק מידלמאס, שגילם את רוקי, לפני מותו ב-2006. השחקנית ג'ואן סימס נפטרה ב-2001 ואף שחקנית אחרת לא לוהקה לתפקיד של מאדג'.
עיבוד לרדיו של הסדרה "בחלוף השנים" שודרה ברדיו 2 של ה-BBC בין השנים 1997 ל-1999. בתסכיתי הרדיו השתתפו כל השחקנים המקוריים פרט לברת'רטון, ששיחק את תפקיד אליסטר בעונה השנייה והשלישית.
העונה הראשונה של הסדרה שודרה שוב ב-BBC Radio 4 Extra החל מדצמבר 2014 עד ינואר 2015.
בחריין משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010).
לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער הבחריינים 2 מדליות, כסף וארד.
כלל המדליות של בחריין הן בענף האתלטיקה במקצועות הריצה.
המשלחת הראשונה של בחריין למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה 4 ספורטאים שהתחרו בשני ענפי ספורט, אתלטיקה וטאקוונדו.
השתתפותה של המשלחה באולימפיאדה זו הייתה סמלית בלבד וספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים.
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג היא המשלחת הגדולה ביותר ששלחה בחריין עד כה.
המשלחת מנתה חמישה ספורטאים שהתחרו בענף האתלטיקה בלבד.
המשלחת רשמה הישגים משמעותיים כאשר זכתה במדליית כסף בריצת 400 מטר בנות, מדליית ארד בריצת 1500 מטר בנות והגעה למקום הרביעי במקצה הגמר בריצת 3 ק"מ בנות ובריצת 3 ק"מ בנים.
בחירתו של הובסון הוא סרט קולנוע בריטי משנת 1954 בבימויו של דייוויד לין עם צ'ארלס לוטון, ברנדה דה בנזי וג'ון מילס בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על מחזה בשם זה משנת 1915 מאת הרולד בריגהאוס .
המחזה זכה להצלחה ומועלה עד היום בתיאטראות בעולם (בישראל, הועלה בתיאטרון הקאמרי ב-1964).
מלבד העיבוד הקולנועי ב-1954 הוא הופק גם ב-1920 כסרט אילם וב-1931.
זו הייתה הופעתה השנייה בקולנוע של פרונלה סקיילס שהתפרסמה כאשתו של פולטי בסדרת הטלוויזיה "המלון של פולטי".
הסרט זכה בפרס באפטא לסרט הטוב מיותר.
ברנדה דה בנזי הייתה מועמדת לפרס באפטא לשחקנית הטובה ביותר.
ג'ון מילס היה מועמד לפרס באפטא לשחקן הטוב ביותר, ודייוויד לין היה מועמד לפרס באפטא לתסריט הטוב ביותר.
דייוויד לין זכה בפרס דב הזהב בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.
בישראל נקרא הסרט: "בנות גידלתי".
התקופה היא שנות ה-80 של המאה ה-19 בעיר סלפורד במחוז מנצ'סטר, שם גם צולמו צילומי החוץ של הסרט.
המונח ברירת/בחירת הובסון משמעותו אשליה של בחירה בין שתי אפשרות שלמעשה יש רק ברירה/בחירה אחת.
הנרי הובסון (צ'ארלס לוטון) הוא אלמן בעל חנות לממכר וייצור מגפיים בעיר סלפורד.
יש לו שלוש בנות: מגי הבכורה (ברנדה דה בנזי), אליס (דפנה אנדרסון) וויקי (פרונלה סקיילס).
הבנות עובדות בחנות ללא שכר, ואילו הובסון מבלה את רוב זמנו בשתיית אלכוהול ובסיפור בדיחות לחבריו.
הוא מתייחס לבנותיו בהתנשאות ורואה בהן שפחות שעליהן לשרת אותו.
לאליס ולוויקי הוא אומר כי רק הוא יבחר את חתניהן ולמגי הוא אומר כי היא בת 30, עברה את גיל הנישואים ועליה להישאר בחנות ולנהל אותה.
וילי מוסופ (ג'ון מילס) מייצר מגפים במרתף מתחת לחנות.
כל חייו עבר במרתף זה, לא למד והוא אנאלפבית.
גברת הפוורת', לקוחה עשירה מופיעה בחנות ומשבחת בפני כולם את עבודתו של וילי.
מגי מחליטה לעשות מעשה, היא מבקשת מווילי להתחתן אתה ומאביה לשלם לה משכורת על עבודתה.
כשהובסון מסרב ולועג לה היא עוזבת את החנות עם וילי והם נישאים.
בעזרת הלוואה שהם מקבלים מגברת הפוורת' הם שוכרים דירה מוזנחת, ולאחר שיפוץ הם פותחים שם חנות לממכר ולייצור מגפים.
בעזרת כושר הניהול של מגי ואומנותו של וילי הם מצליחים להחזיר את חובם ולרוקן את חנותו של הובסון מלקוחות המצטרפים אליהם.
מגי מלמדת את וילי קרוא וכתוב וביטחונו העצמי גובר.
הובסון שוקע בשתיית אלכוהול וחווה הזיות אלכוהול.
הרופא מזעיק את מגי ווילי.
וילי, כעת בעל ביטחון עצמי מציע תנאים להובסון: החנות תיקרא "מוסופ-הובסון", והובסון יהיה רק שותף סמוי.
הובסון מתנגד לכך בתוקף, אבל לאחר שאליס וויקי הנשואות מודיעות לו כי אין בכוונתן להישאר בחנות, הוא נכנע ומקבל את דרישתו של וילי.
בחרייזאורוס (שם מדעי: Bahariasaurus; מילולית: "הלטאה של עמק הבחרייה") הוא סוג של דינוזאור טורף גדול מקבוצת המגרפטוריים שהיה כנראה הגדול שבבני הקבוצה.
הוא חי בתור הקרטיקון, לפני 95 מיליון שנה, בצפון אפריקה, בעיקר באזור מצרים, ניז'ר וכן בחלק ממרוקו ואלג'יריה של ימינו.
בעבר השתייכו מאובניו לסוג דלתדרומאוס (Deltadromeus) אך הופרדו.
הדינוזאור התגלה בידי החוקר הגרמני ארנסט סטרומר ב-1934 אך הדוגמה שלו נהרסה במהלך הפצצות על האזור במלחמת העולם השנייה.
מאובנים אלה כללו עצמות אגן ושכבות וכמה חוליות ומהם מוערך שאורך היצור הכולל הגיע ל-12 מטר ומשקלו ל-2.5 טון, קטן במעט מהטירנוזאורוס רקס.
לצידו נמצאו תרופודים גדולים נוספים כמו הקרכרודונטוזאורוס והספינוזאורוס.
החוקרים נחלקו בדעתם אודות קרוביו של הבחרייזאורוס, כשבמקור הוגדר כשייך למשפחת הקרכרודונטוזאוריים הגדולים, בהמשך עבר לעל-משפחת הטירנוזאורים ואולי היה קרובו של הדלתדרומאוס, שנחשב בעבר לבן סוגו וחי באותו אזור.
כיום הוא משויך לקבוצה מגרפטוריים, שהייתה בעלת קשר לא ברור עם הטירנוזאורים.
בחמש שניות הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאי הישראלי עידן רייכל בשיתוף המוזיקאי המרוקאי חסן חכמון.
השיר יצא לאור ב-11 ביולי 2016, כסינגל הרביעי מתוך אלבום הסולו השני של רייכל, "היד החמה", על ידי חברת התקליטים הליקון.
נכון לספטמבר 2025, לשיר יש למעלה מ-160 אלף צפיות ביוטיוב.
השיר נכתב והולחן על ידי עידן רייכל והופק על ידי רייכל וגלעד שמואלי.
השיר הוא בסגנון המוזיקת עולם.
השיר נכתב בהשראת סא"ל עמנואל מורנו, שדיבר על משמעותן של חמש השניות האחרונות שנותרו לאדם בחייו.
ב-2018, ביצעה הזמרת האיטלקית אורנלה ואנוני את השיר בתרגום לשפה האיטלקית, בשם "Gira in cerchio la vita" (בעברית: החיים מסתובבים במעגל).
השיר נכלל באלבומה, "Un pugno di stelle".
"בחלומות שלנו" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי דודו אהרון, יחד עם הזמר הישראלי עדן מאירי.
השיר יצא לאור ב-14 ביוני 2020, על ידי חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט, כסינגל שלא מתוך אלבום.
השיר נכתב והולחן על ידי דודו אהרון ודולי ופן, והופק על ידי דולי ופן.
השיר הוא בלדה בסגנון המוזיקה המזרחית.
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר בוים על ידי עמית ימין ופורסם בערוץ היוטיוב של אהרון ב־14 ביוני 2020, בסמוך לצאת הסינגל עצמו.
נכון לספטמבר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-13 מיליון.
אתר מאקו תיאר את השיר כ"אחד השירים הכי יפים של התקופה".
גם פרוגי סקרו את השיר בחיוב, תוך שהגדירו את השיר כ"שילוב מהחלומות", באומרם כי "השניים מצליחים להשלים אחד את השני בצורה מדויקת ואין ספק שלכל אחד מביניהם יש את המקום שלו בשיר...
שני זמרים גדולים, ללא ספק!"
לעומתם, מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי העניק לשיר ציון בינוני וכתב: " מה פשר הדואט?
לחלק את הסבל בין שניהם?
טובים שניים מסלסלים מן האחד?
לעצם העניין, אם המנגינה עוד איכשהו מעלה את השיר לנתיב הרדיו המתיידד בפקק, הרי הדואט הסתמי יותר מחרב מאשר בונה.
שני קולות שונים, שלא נפגשים באמצע הדרך.
לכל היותר מזכירים את שלב הדו-קרב בתחרויות הריאליטי מוזיקה".
בחר יוסף הוא תעלה המחברת את נהר הנילוס עם פיום במצרים.
בימי קדם הוא נקרא טומיס (ביוונית קדומה: Τωμις) על ידי היוונים אשר נגזר מהשם המצרי שלה "Tm.t" "התעלה הסופית" והיה עדיין בשימוש לאחר הכיבוש הערבי, בתרגום לערבית אל-מנח"י .
התעלה הייתה ידועה גם בשם "התעלה הגדולה" (ביוונית קדומה: διῶρυξ Μεγάλη) או "תעלת מוריס".
השם הערבי המודרני מתייחס לנביא יוסוף, שהוא למעשה יוסף המקראי.
בחר יוסף קיים עד היום, ומזין מים צפונה לתוך בירקט קארון, במקביל לנילוס.
בחרודין יוסוף חביבי (באינדונזית: Bacharuddin Jusuf Habibie; 25 ביוני 1936 – 11 בספטמבר 2019) היה פוליטיקאי אינדונזי, מהנדס אזרחי במקצועו, שכיהן בתור נשיא אינדונזיה השלישי בין 1998 ל-1999 לאחר התפטרותו של סוהארטו.
חביבי קידם את תהליך הדמוקרטיזציה המוקדם של אינדונזיה לאחר נפילת המשטר הרודני וביטל את המגבלות על חופש העיתונות ועל מפלגות פוליטיות.
כמו כן, גם קידם את הבחירות החוקתיות הדמוקרטיות הראשונות מזה עשרות שנים.
בהצבעת אי-אמון פנים-מפלגתית, חביבי הודח מהנהגת המפלגה לקראת הבחירות לנשיאות ובמקומו נבחר עבד א-רחמן וחיד ממפלגת ההתעוררות הלאומית.
תקופת כהונתו של חביבי מנתה 517 ימים בלבד, תקופת הכהונה הקצרה ביותר של נשיא בהיסטוריה של אינדונזיה.
עם זאת, נשיאותו הייתה עמוסה ברפורמות פוליטיות וחוקתיות, גילוי פרשיות שחיתות שלטונית מתקופת סוהארטו, התעוררות מחודשת של המאבק על ריבונות מזרח טימור והתפתחות של סדרת מפלגות פוליטיות חדשות.
עקב קרדיומיופתיה, חביבי נפטר ב-11 בספטמבר 2019 וממשלת אינדונזיה הכריזה במותו על שלושה ימי אבל לאומיים.
חביבי היה יליד פרפרה, סולאווסי, איי הודו המזרחיים ההולנדיים, האימפריה ההולנדית, הבן הרביעי מתוך שמונה למשפחה בעלת שורשי אצולה.
בהיות חביבי בן 14, אביו, שעסק במנהל חקלאי, נפטר.
עוד מצעירותו הוכיח חביבי יכולת מרשימה בלימודי מדעים ומתמטיקה.
חביבי קיבל את לימודיו העל-תיכוניים ב'מכון הטכנולוגי של באנדונג' בבאנדונג שבג'אווה, והמשיך את לימודיו במכון הטכנולוגי בצפון ריין-ווסטפאליה באאכן, גרמניה המערבית.
לאחר שסיים את לימודיו בשנת 1960, הוא נשאר בגרמניה המערבית ועבד בתור חוקר אווירונאוטיקה ומפקח על ייצור.
הגנרל סוהארטו עלה לשלטון כנשיא השני של אינדונזיה בשנת 1966, ובשנת 1974 הוא ביקש מחביבי - אותו הכיר דרך קשר אישי מזה 25 שנה - לחזור מגרמניה לאינדונזיה כדי לסייע בטיפוח התשתיות עבור הפיתוח התעשייתי.
סוהארטו הבטיח לו ריבוי סמכויות עבור הגורמים שימצא לנכון כחשובים למילוי התפקיד.
בתחילה הועבר לפקח על חברת הנפט הממלכתית פרטמינה, שפעלה בחסות ממשלתית, ובהמשך חביבי ליועץ ממשלתי ולראש חברת תעופה וחלל חדשה בשנת 1976. שנתיים לאחר מכן הפך לשר המחקר וראש הסוכנות להערכה ויישום טכנולוגי.
בתפקידים אלה פיקח על מספר מיזמים הכוללים ייצור והובלה של מכונות כבדות, פלדה, ציוד אלקטרוניקה וטלקומוניקציה, נשק ותחמושת.
חביבי האמין שמפעליו בסופו של דבר יולידו מיזמי פיתוח טכנולוגי במגזר הפרטי ויאפשרו למדינה לטפס בסולם הייצור הטכנולוגי ברמה הבינלאומית.
ב-1993 הוא חשף את המטוס הראשון שפותח באינדונזיה, שעזר לתכנן, ובשנה שלאחר מכן הוא השיק תוכנית לשיפוץ יותר משלושים אוניות מלחמה שנקנו מצי גרמניה המזרחית לשעבר ביוזמתו.
משרד האוצר נרתע ממחיר המאמץ עבור השיפוץ, בעוד שהכוחות המזוינים ראו זאת כהתערבות בפעילותם.
עם זאת, חביבי קיבל תקציב ממשלתי בסך יותר מ-400 מיליון דולר אמריקאי בעבור השיפוץ.
בינתיים, בשנת 1990 מונה חביבי לראש אגודת האינטלקטואלים המוסלמים האינדונזים, ובמהלך הבחירות הפנימיות של מפלגת השלטון במדינה, גולקאר, בשנת 1993, חביבי סייע לבני בריתו של הנשיא סוהארטו ולילדיהם לעלות לתפקידים בכירים, ודרך מערכת הקשרים הפוליטית למעשה תמך בממשל שהורכב דרך גורמים מקושרים זה לזה.
תככים פוליטיים אלו אף נתמכו בידי הצבא.
בסוף שנות התשעים חביבי נתפס כאחד ממספר יורשיו האפשריים של סוהארטו המזדקן.
במרץ 1998 מינה סוהארטו את חביבי לסגן הנשיא.
זמן קצר קודם למינויו נפגעה תדמיתו הפוליטית והציבורית של חביבי לנוכח קריסת הערך של הרופי האינדונזי במסגרת המשבר הפיננסי באסיה של 1997. כעבור חודשיים ממינויו של חביבי, לנוכח פרעות אלימות נגד הממשל בתוך הבירה ג'קרטה, הודיע סוהארטו על התפטרותו.
חביבי, לפי חוקת אינדונזיה, החליף את סוהארטו בתור הנשיא השלישי.
חביבי הושבע לנשיא אינדונזיה ב-21 במאי 1998.
עם עלייתו בצורה לא צפויה לנשיאות המדינה חביבי החל מיד ליישם רפורמות גדולות.
כמו כן, סוהארטו גם העניק חנינה ליותר ממאה אסירים פוליטיים שנכלאו בידי משטר סוהארטו.
בנוסף על כך, חביבי הותיר לימוד של מנדרינית בבת ספר לבני הפזורה הסינית באינדונזיה, לאחר שנאסרו הלימודים בידי קודמו.
בשנת 1999 חביבי הודיע כי מזרח טימור, מושבה לשעבר של האימפריה הפורטוגזית שנכבשה על ידי אינדונזיה בשנת 1975, יכולה לבחור בין אוטונומיה וריבונות מלאה מאינדונזיה; תושבי טימור בחרו בריבונות מלאה במשאל עם.
אינדונזיה ערכה בחירות חופשית לרשות המחוקקת (הראשונות מאז 1955) ביוני, כמובטח.
מאוחר יותר באותה השנה התמודד חביבי לנשיאות, אך הוא הסיר את מועמדותו זמן קצר לפני הבחירות באוקטובר, לאחר הצעת אי-אמון מתוך מפלגתו.
בסופן של הבחירות מונה עבד א-רחמן וחיד לנשיא אינדונזיה החדש.
לאחר שוחיד נכנס לתפקידו, חביבי למעשה יצא מהפוליטיקה, אם כי בשנת 2000 הקים את מרכז חביבי, מכון מחקר פוליטי.
בשנת 2006 פרסם חביבי ספר; "רגעים הרי-גורל: דרכה הארוכה של אינדונזיה לדמוקרטיה" המגולל את מהלך האירועים מתחילת 1998 ועד לסיום כהונתו כנשיא.
בתוך הספר טען חביבי כי גורמים בתוך הצבא, בהם חתנו של סוהארטו, תכננו לבצע הפיכה צבאית נגדו.
בתחילת ספטמבר 2019 אושפז לאחר החמרה במצבו הבריאותי עקב קרדיומיופתיה.
במהלך שהותו בבית החולים ביקר אותו שאננה גוסמאו, לשעבר נשיא מזרח טימור.
ב-11 בספטמבר נפטר חביבי עקב סיבוך במצבו הבריאותי.
במותו הכריז הנשיא, ג'וקו וידודו, על שלושה ימי אבל לאומיים.
חביבי נקבר ב'בית העלמין של הגיבורים קאליבאטה' לצד קבר אשתו, חצרי עינון חביבי.
הציור "בחנותו של ראצ'יק", שנוצר בין השנים 1967–1968, שייך לקבוצה של עבודות בהן חוזר האמן, בצורה מורכבת, אל ילדותו.
בציור משרטט ארוך קומפוזיציה של מבנים גאומטריים-נפחים, מעין טבע דומם, בעזרת קווי קונטור שחור.
אף על פי שבעבודה גוונים שונים, הרי רובה נשלט על ידי צבע כחול-אפור.
צורת החרוט, המאזכרת הן את "מונומנט לאינטרנציונאל השלישי" (1919) והן גוש סוכר על דלפק החנות.
על אף שארוך מתייחס בכותרת ציורו אל נקודת זמן ומקום ספציפיים, כמו בסדרת "צקפר", הרי שסגנון העבודה המופשט מצביע על תהליכים ארס פואטיים.
יונה פישר כתב על עבודה זו כי "ב'חנותו של ראצ'יק' (1967/8) ו'לזכר הבחורים הטובים של התחלת המאה' (1969) מבוססות הצורות, בהכרתו של האמן, על חיפושי הצורה הדו-ממדיות והתלת-ממדיות אצל הקונסטרוקטיביסטים הרוסים בשנות העשרים.
בחיפושים האלה רואה ארוך את האפשרות ליצור צורה שתהיה צורת יסוד וצורה ייחודית בעת ובעונה אחת".
גדעון עפרת קשר את הציור אל העבודה "הזכוכית הגדולה" מאת מרסל דושאן.
בשנים 1973-1972 יצר ארוך הדפס אבן על פי ציור זה בסטודיו של דוד בן שאול בירושלים.
על פי פישר ארוך המיר את הציור המרובד ל"מבנה צורני חמור ומאופק" המנצל את טכניקה ההדפס ליצירת "שילוב תמציתי ביותר של הצורה והחומר".
מועדון ספורט מכללת בחצ'שהיר (בטורקית: Bahçeşehir Koleji Spor Kulübü), הידוע גם בשם Bahçeşehir Basketbol, הוא מועדון כדורסל טורקי מאיסטנבול המשחק בליגת העל הטורקית בכדורסל וביורוקאפ.
המועדון ערך את הופעת הבכורה שלו בסופרליג הטורקית ב-2018 ואת הופעת הבכורה בתחרויות אירופיות ב-2019. המועדון אף זכה בתואר אירופי, כשזכה ביורופקאפ ב-.
בעונת 2017/18 הגיעה בחצ'שהיר לראשונה לגמר ה-TBL, הליגה הטורקית השנייה.
ב-13 ביולי 2018 עלתה הקבוצה לליגת העל לאחר שאסקישהיר פורקה.
בעונת 2018/19 סיימה הקבוצה במקום ה-9 ב-BSL, ובעונת ערכה את הופעת הבכורה שלה באירופה כשהגיעה לחצי גמר היורופקאפ, אך העונה הופסקה בעקבות מגפת הקורונה באירופה.
בעונת זכתה בחצ'שהיר ביורופקאפ לאחר ניצחון בגמר על פלקנסטרו רג'אנה, ובעונת העפילה שוב לגמר אך הפסידה לניינרס קמניץ.
מאז עונת משחקת הקבוצה ביורוקאפ, וכבר בעונת הבכורה שלה במפעל היא העפילה לחצי הגמר, בו הודחה בידי גראן קנריה.
"בחפלה משגעת" הוא אלבום האולפן החמישי של הזמר הישראלי בני אל.
את האלבום הוציאה בשנת 1993 לאור חברת התקליטים האחים ראובני על גבי תקליט ותקליטור.
זהו אחד משלושת האלבומים היחידים של אל הזמינים בשירותי הסטרימינג השונים, דוגמת ספוטיפיי, דיזר ואפל מיוזיק.
על-אף שיש בו רק שבע רצועות, אורכו עומד על כשעה.
זאת בשל הכללתן של חמש מחרוזות שירים באלבום.
בחלל שנותר הוא סרט דרמת מדע בדיוני משנת 2024. הסרט בוים על ידי יוהאן רנק והתסריט נכתב על ידי קולבי דיי.
הסרט מבוסס על הספר "" שנכתב על ידי ירוסלב קלפר בשנת 2017. בסרט מככבים אדם סנדלר, קארי מאליגן, קונאל נייאר, איזבלה רוסליני ופול דנו.
עלילת הסרט עוקבת אחר אסטרונאוט שנשלח למשימת חלל בקצה מערכת השמש ופוגש בעכביש חייזרי שמסייע לו להתגבר על הבדידות בחלל ולערוך עם עצמו חשבון נפש.
הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין ב-21 בפברואר 2024. לאחר מכן, הסרט זכה להפצה מוגבלת ב-23 בפברואר וכיום הוא מופץ על ידי רשת הזרמת המדיה "נטפליקס".
יאקוב פרוחאצקה הוא אסטרונאוט צ'כי שנמצא בחלל כבר חצי שנה לצורך חקירת ענן בין-כוכבי מסתורי שנקרא "צ'ופרה" הנמצא מאחורי כוכב הלכת צדק.
צוות החלל הצ'כי הגיע למקום מעט זמן טרם הגעת האסטרונאוטים מקוריאה הדרומית ובכך הצ'כים היו הראשונים לחקור את הענן.
יאקוב נאבק בבדידות ומתגעגע לאשתו, לנקה שהפסיקה לאחרונה לתקשר איתו לאחר שהוא השאיר אותה ואת בתם שלא נולדה בכדור הארץ ויצא לחלל.
לנקה שולחת ליאקוב הודעה לפיה היא רוצה להיפרד ממנו, אבל המפקדת טומה, הקצינה שאחראית על יאקוב, מונעת מההודעה להגיע לידיו מהפחד ששפיותו תידרדר יותר.
ימים לאחר מכן, כששום הודעה לא מגיעה מלנקה, יאקוב מגלה שחייזר דמוי עכביש שמסוגל לתקשר איתו בעזרת טלפתיה מסתתר באחד החלקים בספינת החלל.
היצור, לו יאקוב קורא "האנוס" מעוניין להבין יותר את בני האדם ושם לעצמו מטרה לסייע ליאקוב להתמודד עם הבדידות שלו.
האנוס חוקר את זכרונותיו של יאקוב ולומד עליו: אביו של יאקוב היה מודיע מטעם המפלגה הקומוניסטית של צ'כוסלובקיה ונהרג כשיאקוב היה צעיר.
בהמשך, יאקוב פגש את לנקה, אך לעיתים קרובות התעלם ממנה מתוך רצון להתמקד בקריירה כקוסמונאוט, ואפילו עוזב אותה למשימה בחלל בזמן שהאחרונה חוותה הפלה.
לאחר שהאנוס מענה את יאקוב עם זכרונות בנוגע ללנקה ולהפלה (שיאקוב לא היה נוכח בה מפאת היותו בחלל), האנוס עוזב את יאקוב ומשאיר אותו לבדו, לחרדתו של האחרון.
יאקוב נעזר בטכנאי ובחבר קרוב שלו בשם פיטר על מנת לשלוח הודעה ללנקה בה יאקוב מביע חרטה על הדרך בה התייחס אליה ומתנצל.
לאחר מכן, האנוס חוזר אל הספינה ומספר ליאקוב שהוא גוסס מכיוון שהוא נדבק בטפיל חייזרי שהשמיד את כל הזן שלו.
בסופו של דבר, הצמד מגיע לצ'ופרה, שם מתברר שהענן הוא בעצם שאריות של היווצרות הייקום ובתוכו ניתן לחוות את הזמן עצמו.
האנוס עוזב את יאקוב כדי למות בחלל, אבל יאקוב רודף אחריו.
בתוך הענן, יאקוב מתוודה שהרצון הכי גדול שלו זה להיות עם אשתו.
האנוס מוצא את מותו בעקבות הטפיל.
בסוף הסרט, יאקוב נאסף על ידי רכב חלל דרום קוריאני.
יאקוב ולנקה מתפייסים ומחליטים לתת לקשר ביניהם הזדמנות נוספת.
אדם סנדלר - יאקוב פרוחאצקה.
קארי מאליגן - לנקה פרוחאצקה.
פול דנו - האנוס (דיבוב).
איזבלה רוסליני - המפקדת טומה.
לנה אולין - זדנה, אמה של לנקה.
באוקטובר 2020 נטפליקס הכריזה שהספר "" יעובד לסרט שייכתב על ידי קולבי דיי, יבויים על ידי יוהאן רנק והשחקן אדם סנדלר יגלם את התפקיד הראשי.
באפריל 2021 קארי מאליגן הצטרפה לצוות השחקנים ושהסרט ייקרא "Spaceman".
ב-19 באפריל 2021 הוכרז שפול דנו וקונאל נייאר לוהקו גם הם לסרט.
צילומי הסרט החלו ב-19 באפריל 2021 בעיר ניו יורק והסתיימו ב-1 ביולי 2021 ברפובליקה הצ'כית.
ברפובליקה הצ'כית, הצילומים התקיימו בפראג ובאזורים מסביב לבוהמיה המרכזית.
המלחין מקס ריכטר הלחין את פסקול הסרט.
ב-22 בפברואר 2024 השיר "Don't Go Away" שנוצר מתוך שיתוף פעולה בין ריכטר ל והושמע בסרט הופץ ברשתות הסטרימינג.
הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין ב-21 בפברואר 2024. במקור, הפצת הסרט תוכננה להיות ב-1 במרץ 2024, אך הפצתו נדחתה בעקבות שביתת אמני הטלוויזיה והרדיו.
בישראל, הסרט הופץ תחת השם "בחלל שנותר".
האתר Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 53% טריות על סמך 118 ביקורות.
האתר Metacritic העניק לסרט ציון של 55/100 על סמך 35 ביקורות.
בחירתו של הרקולס (באיטלקית: La Scelta di Ercole) הוא ציור אלגורי מאת הצייר האיטלקי אניבלה קראצ'י, אשר צויר בשנת 1596 לערך.
הציור מציג את הסצנה המיתולוגית הידועה כ"בחירתו של הרקולס", שבה מתבקש הגיבור לבחור בין דרך הסגולה לדרך התאווה.
היצירה נחשבת לאחת מיצירות המופת של קראצ'י, והיא מוצגת כיום בגלריה קפודימונטה שבנאפולי.
הציור הוזמן על ידי הקרדינל אודוארדו פארנזה לצורך עיטור תקרת חדר העבודה הפרטי (קאמרינו) בארמון משפחת פרנזה שברומא, בתקופה שבה שהה קראצ'י בעיר (1595–1596).
בשנת 1662 הועבר הציור למעון הדוכסי של משפחת פרנזה בעיר פארמה, ומשם הגיע לנאפולי במסגרת איחוד האוספים המשפחתיים.
במרכז היצירה נראה הרקולס הצעיר, גופו מוצק ודינמי, בעומדו מול שתי דמויות נשיות:
מצדו הימני מופיעה הסגולה, לבושה בפשטות, יחפה, ומצביעה לעבר שביל הררי תלול - דרך החיים הקשה אך המכובדת.
בקצה השביל נראית דמותו של פגסוס, סמל למוזות ולהשראה, המרמזת על הגמול הרוחני והנצחי שמצפה למי שיבחר בדרך זו.
מצדו השמאלי של הרקולס מופיעה התאווה, לבושה בלבוש חושפני ובתנוחה מפתה.
היא מוקפת בסמלים של חיי תענוגות: קלפי משחק, תוף מרים, מסכות תיאטרון ודפי תווים מוזיקליים.
היא מציעה להרקולס את הדרך הקלה, המובילה להנאות גופניות ולחיים נטולי מאמץ מוסרי.
מאחורי הרקולס מתנשא עץ תמר, המסמל ניצחון ותהילה — רמז לעתידו ההרואי של הרקולס אם יבחר בדרך הקשה.
מקור הסיפור באלגוריה יוונית עתיקה המופיעה בכתביו של קסנופון, ובגרסה מאוחרת יותר בחיבורו של פילוסטרטוס חיי אפולוניוס איש טיאנה.
גרסה זו, שתורגמה ללטינית ופורסמה באיטליה ב-1501, השפיעה ככל הנראה ישירות על קראצ'י.
עם זאת, הציור כולל סמלים שאינם מופיעים בטקסטים הקלאסיים, ומעידים על פרשנות רנסאנסית-בארוקית של המיתוס.
השפעות אמנותיות בולטות כוללות את פרסקות הקפלה הסיסטינית ופסלים קלאסיים כמו הרקולס הפרנסאי וקבוצת לאוקון.
אלה באים לידי ביטוי במיוחד בטיפול האנטומי של הרקולס ובדרמה התנועתית של הדמויות.
הציור מדגים את המאבק האנושי בין פיתויים לבין אידיאלים, בין נוחות רגעית לבין תהילה נצחית.
קראצ'י מרחיב את האלגוריה המסורתית כדי להבליט ערכים שהיו חשובים בתקופתו: חינוך, מוסר, משמעת עצמית ושאיפה למצוינות אינטלקטואלית ואמנותית.
פגסוס, למשל, מסמל לא רק תהילה אלא גם את הקשר שבין עמל רוחני להשראה; דמות המשורר עטור זר הדפנה - אם קיימת בפרשנויות נוספות - מחזקת את הקריאה להגשמה דרך תרבות ואמנות.
הציור "בחירתו של הרקולס" של קראצ'י משקף פרשנות חזותית של אלגוריה קלאסית שהופיעה בגרסאות שונות לאורך הדורות.
גרסתו של קראצ'י מתכתבת בעיקר עם תיאור הסצנה ביצירתו של פילוסטרטוס, חיי אפולוניוס איש טיאנה, אשר תורגמה ללטינית ופורסמה באיטליה בשנת 1501. אף על פי שתיאור הנשים ביצירתו של פילוסטרטוס שונה מזה שבציור, נראה כי קראצ'י עיבד את המוטיבים תוך התאמה לתפיסות האסתטיות והרעיוניות של תקופתו.
הבחירה של הרקולס, כפי שמופיעה אצל קראצ'י, מוצגת בגוף ראשון, כחוויה אנושית ומוסרית, ולא רק כמיתוס סמלי.
השימוש בדמויות ובאובייקטים עכשוויים לזמנו — כגון קלפי משחק, תווים מוזיקליים, תוף מרים ומסכות תיאטרון - מדגיש את הפרשנות הרנסאנסית־בארוקית של המתח בין חיי מוסר לחיי תענוגות.
בניגוד לתיאורים הקלאסיים, שבהם הדמויות מופיעות כמושגיות או מופשטות, כאן הן מקבלות ממד אנושי ואפילו ארוטי.
בנוסף, ייצוגה של הסגולה מתרחק מהאידיאליזציה המקובלת ביצירות קלאסיות, ומציג דמות עייפה, יחפה ובלתי מקושטת — בהתאם לתיאורה בגרסת פילוסטרטוס כמי ש"נשחקה מעמל".
בכך מציע קראצ'י ביקורת חזותית ריאליסטית על ערכי הסגולה, שאינם נישאים מעל המציאות אלא כרוכים בקושי ממשי.
בדומה לכך, הצבת פגסוס בפסגת השביל הררי מחזקת את הקריאה האלגורית שלפיה ההישג הרוחני והאמנותי מושג רק לאחר עמל ממושך.
בחירתו של הרקולס נחשבת לאחת מיצירותיו האלגוריות החשובות של קראצ'י, ומהווה דוגמה בולטת למיזוג בין מסורת קלאסית לבין אידיאלים של הרנסאנס והבארוק.
היצירה השפיעה על דורות של אמנים, והפכה למודל לחיקוי בציור אלגורי באירופה של המאה ה-17.
בחר לך דרך להרפתקה הוא השם העברי לסדרת ספרי משחק לילדים אשר נכתבה בין השנים 1979 ו-1998 בה כל סיפור נכתב בגוף שני, כאשר הקורא לוקח על עצמו את תפקיד הגיבור ומקבל החלטות אשר קובעות את פעולות הדמות הראשית ואת התקדמות העלילה.
הסדרה התבססה על רעיון של אדוארד פקארד (Edward Packard) ופורסמה במקור על ידי הוצאת Vermont Crossroads Press תחת השם "הרפתקאות שלך" ("Adventures of You"), החל מ"אי קנה הסוכר" (Sugarcane Island) משנת 1976.
הסדרה בהוצאת Bantam Books הייתה אחת מסדרות הילדים הפופולריות ביותר במהלך שנות השמונים והתשעים.
לפי אתר הסדרה, היא תורגמה ל-38 שפות ומכרה מעל ל-250 מיליון עותקים.
כאשר Bantam, שנרכשה על ידי Random House, הניחה לסימן המסחרי "בחר את ההרפתקה שלך" לפוג, הושקה הסדרה מחדש על ידי חברת Chooseco.
הספרים נכתבו במקור עבור בני 7–14 והם כתובים בגוף שני.
בספרים לוקח על עצמו הקורא תפקיד רלוונטי להרפתקה, כדוגמת בלש פרטי, מטפס הרים, נהג מכוניות מרוץ, רופא או מרגל.
ספרים מסוימים בסדרה מאפשרים לקוראים לבחור את מי לגלם מבין מספר אפשרויות.
כשאר ספרי המשחק, בנויים הספרים ממספר מקטעים, כאשר בתום כל אחד מהם מוצגת לקורא בחירה, אשר כל החלטה אשר יקבל תעביר אותו למקטע אחר כלשהו, כך שסדרת המקטעים אותה יקרא עשויה להשתנות ממשחק למשחק.
עם התקדמות הסדרה, ערכו פקארד ומונטגומרי ניסויים עם פורמט ספר המשחק, כדוגמת: טוויסטים בלתי צפויים כמו לולאות עמודים אינסופיות או סופים מטעים.
דוגמאות כוללות את הסיום "כוכב הלכת של גן העדן" בספר "Inside UFO 54-40", שאליו ניתן להגיע רק על ידי רמאות או עקב טעות.
לפי פקארד, הרעיון המרכזי לסדרה התפתח מסיפורים לפני השינה שסיפר לבנותיו, שעסקו בדמות בשם פיט והרפתקאותיה.
"הייתה לי דמות בשם פיט ובדרך כלל העליתי אותו להתמודד עם כל מיני הרפתקאות שונות באי מבודד.
אבל באותו לילה נגמרו לי דברים לפיט לעשות, אז פשוט שאלתי אותן מה הן היו עושות".
שתי בנותיו בחרו בדברים שונים, ופקארד חשב על סוף שונה לסיפור של כל אחת מהן.
פקארד פיתח במהרה את הנחת היסוד הבסיסית הזו לכתב יד שכותרתו "הרפתקאתך באי קנה הסוכר".
ב-1970 החל לחפש מוציא לאור אך נדחה על ידי תשע חברות הוצאה, מה שגרם לו לזנוח לזמן מה את הרעיון.
ב-1975 הצליח לשכנע את ריי מונטגומרי, השותף של Vermont Crossroads Press, לפרסם את הספר והוא מכר 8,000 עותקים, כמות גדולה עבור הוצאה מקומית קטנה באותה העת.
הסדרה שווקה מאוחר יותר ל-Pocket Books, שם המשיכה ההצלחה במכירות, אך מונטגומרי האמין שהיא תימכר טוב יותר אם ימצא מוציא לאור גדול יותר.
לאחר כמה דיונים, הצליח לחתום מונטגומרי חוזה עם הוצאת Bantam Books ב-1979. פקארד ומונטגומרי נבחרו לכתוב ספרים לסדרה, ואפשרו להם גם להעסיק מחברים נוספים לשם כך.
הסדרה הצליחה מאוד לאחר שיתוף הפעולה עם Bantam Books.
מאמר מ-1981 ב"ניו יורק טיימס", ולאחר מכן ריאיון עם פקארד ב"The Today Show" סיפקו פרסום חינם.
הצלחתה הייתה יוצאת דופן – בין 1979 ל-1998 נמכרו יותר מ-250 מיליון עותקים, והסדרה תורגמה ל-40 שפות.
הופעת סדרת "בחר את ההרפתקה שלך" בשנות השבעים והשמונים התרחשה בסביבה תרבותית ייחודית בה משחקי תפקידים כמו מבוכים ודרקונים החלו להתפשט בקרב בני נוער, ותרבות סיפורים אינטראקטיביים החלה להתפתח.
ספרי המשחק הגיעו להציע חוויה דומה למשחקי תפקידים אך באופן נגיש יותר – ללא צורך בקבוצה או במנהל משחק.
הצלחת הסדרה הביאה לתחרות רבה, בה ניסו חברות שונות להיכנס לשוק ספרי המשחק, ברמות איכות שונות.
רבות מהמתחרות לא האריכו ימים.
רבות ממתחרות הסדרה נכתבו בבריטניה דווקא.
הסדרה הבריטית הבולטת הראשונה הייתה "Fighting Fantasy", שיצרו סטיב ג'קסון ואיאן ליווינגסטון ב-1982. הסדרה הזו התבלטה בשילוב אלמנטים של משחקי תפקידים מבוססי קוביות כדוגמת מבוכים ודרקונים בספרי המשחק.
הצלחת ספריה הראשונים של סדרת Fighting Fantasy, כדוגמת "הקוסם מפסגת הר האש" בשנת 1982, הובילה ליצירת סדרות ספרי משחק בריטיות נוספות, בהן "Lone Wolf" (זאב בודד) של ג'ו דבר ב-1984. סדרה זו בחנה, בדומה לתת הסדרה Sorcery!
של Fighting Fantasy חיבור מספר ספרים זה לזה לסיפור אחד.
בשתי הסדרות המעבר מסדרה לסדרה נעשה תוך שמירת יכולות והיסטורית הדמות שנוצרה והתקדמות איתה מספר לספר.
רעיון זה יורחב אף יותר בשנות ה-90 על ידי סדרת הארצות הקסומות המתחרה, בה כל ספר הקביל לאזור גאוגרפי ספציפי, ומעבר בין אזורים הביא למעבר בין ספרי הסדרה המתאימים להם.
תחילת שנות השמונים הייתה תקופת הפריחה של ספרי המשחק.
במארס 1983, אחזו שלושה ספרים מסדרת ספרי המשחק הבריטית Fighting Fantasy במקומות הראשונים ברשימת רבי המכר של הסאנדיי טיימס.
עם זאת, מגמה זו התעצמה לאחר מכן ובשנים 1985–1986 הושקו 21 סדרות חדשות של ספרי משחק, אך אף אחת מהן לא שרדה מעבר ל-1988.
"התרסקות ספרי המשחק" של 1987–1988 הביאה לסיום 19 סדרות שונות.
לא רק בגלל התחרות מצד משחקי המחשב – מכירות משחקי מחשב נפלו אף הן באותה תקופה, אלא שפל כלכלי, עודף של כותרים דלי איכות, והתחרות ממשחקי קלפים לאספנים שהחלו להופיע באמצע התשעים.
בסוף שנות השבעים ותחילת שנות השמונים, כאשר החלו מחשבים אישיים להפוך נגישים יותר, ועם השתכללות יכולותיהם הטכניות בתחומי הגרפיקה והקול חוו משחקי הטקסט וספרי המשחק פריחה במקביל.
באופן מעניין, שני המדיומים לא התחרו ישירות אלא השלימו זה את זה – ספרי המשחק הציעו ניידות ונגישות, בעוד שמשחקי המחשב הציעו פלטפורמות אינטראקטיביות יותר ועולמות מורכבים יותר.
עם זאת, בהמשך הופסקה סדרת "בחר את ההרפתקה שלך" ב-1999, אך הושקה מחדש על ידי חברת Chooseco.
סדרת "בחר את ההרפתקה שלך" וספרי משחק דומים קדמו למרבית משחקי המחשב האינטראקטיביים, ובעוד שמשחקי בחר לך דרך להרפתקה החלו להיכתב בשנת 1979, מרבית המשחקים מבוססי הנראטיב החלו להופיע בשנות ה-80 וה-90 עם שיפור ביכולות המחשבים האישיים.
עם זאת ניתן לציין את המשחקים Colossal Cave Adventure משנת 1976 ואת Zork משנת 1977 שיצאו שניהם למחשב ה-PDP-10 של חברת DEC מעט לפני כן, אך שניהם התבססו על הרפתקה טקסטואלית, ללא אלמנטים ויזואליים עקב מגבלות המחשוב של אותה העת.
מחשב זה גם לא היה נגיש למשתמש הממוצע, היות שהיה יקר ומורכב מאוד לתפעול, ושימש בעיקר מכוני מחקר באוניברסיטאות.
החל משנות האלפיים, חל רנסאנס מסוים בספרי המשחק.
סדרות קלאסיות כמו Fighting Fantasy ו-Lone Wolf הודפסו מחדש, וסדרות חדשות כמו DestinyQuest (2011) הופיעו.
כמו כן, אפשר האינטרנט פיתוח של ספרי משחק דיגיטליים וקהילות מקוונות של חובבי ספרי משחק.
ב-2018, נוצר משחק לוח תחת מותג זה בשם "בחר לך דרך להרפתקה: בית הסכנה" על ידי חברת Z-Man Games.
ב-2019, תבעה חברת Chooseco את Netflix על הפרת סימן מסחרי בשל הסרט "מראה שחורה: בנדרסנאץ'" שיצא לסדרת מראה שחורה, על שימוש במונח "Choose your own adventure" אשר היה סימן מסחרי רשום שלה, וסיימה את התביעה בפשרה מחוץ לכותלי בית המשפט.
10 מספרי הסדרה תורגמו לעברית על ידי הוצאת טכנוסדר, כולם בשנת 1982:
בחצר של פוקס היא סדרת טלוויזיה ששודרה ברצועת השידורים חינוכית 2 בערוץ 2 בין השנים 1992–1998.
בחצר של פוקס, פוקס וחבריו בחצר מנסים לנהל אצלם מופע שכונתי לצד אומנים אורחים.
פוקס (עמי ויינברג) - מנהיג החבורה בחצר ואחיה של ליזי
ליזי (שרון בר עזר) - הזמרת בחבורה, אחותו של פוקס וחברה של חליפה
חליפה (תומר יוסף) - הצעקני בחבורה, חבר של ליזי.
שוקה (ז'יל בן דוד) - המפוזר בחבורה, אוהב ריגושים.
בלינדר (אבי יקיר) - הממושקף בחבורה.
יסמין (עירית שילה) - התימהונית בחבורה, אוהבת את פוקס.
מוצי (עירית שילה) - הילד והפרחח הקטן בחבורה.
ג'ו (דינה דקל) - הפסנתרן בחבורה.
מר ריגל (ז'יל בן דוד) - המאפיונר, לצידו ישנם שני שומרי ראש ענקיים וקשוחים במיוחד.
בטא או בטה (אות גדולה: Β, אות קטנה: β או ϐ) היא האות השנייה באלפבית היווני.
ומקורה באות הפיניקית "ב" – .
ביוונית מודרנית האות נהגית כבי"ת רפה (/v/ :IPA – ושמה 'וִיטָה') אולם ביוונית עתיקה נהגתה האות כבי"ת דגושה (/b/ :IPA).
בספרות יווניות לאות ערך של המספר 2.
מהאות בטא צמחה האות הלטינית B והאותיות הקיריליות В ו־Б.
הליגטורה הגרמנית ß דומה בצורתה לאות בטא, אולם מדובר באות שונה שהתפתחה באופן שונה, ואף הגייתה שונה.
באלקטרוניקה האות β מסמלת את ההגבר של טרנזיסטור ביפולרי.
בפיזיקה, קרינת בטא היא פליטה של חלקיקי בטא – אלקטרונים או אנטיאלקטרונים.
בפיזיקה, β מייצגת את מקדם ההתפשטות השטחית של חומר.
בסטטיסטיקה היא משמשת להצגת מקדם הניבוי (המתוקנן) במודל רגרסיה, או את עוצמת המבחן בבדיקת השערות.
באסטרונומיה, האות מסמלת את הכוכב השני בעוצמתו במערכת כוכבים.
צירוף האותיות phi beta kappa הוא שמה של אחוות הסטודנטים הוותיקה ביותר בארצות הברית.
בפיתוח תוכנה, גרסת בטא היא גרסה ניסויית שאמורה לעבוד, אך מפתחי תוכנה לא יופתעו מקיומם של באגים בה.
בדרך כלל מופצת התוכנה למבחר מצומצם של משתמשים, המכונים בודקי בטא (בטא-טסטרים).
בכלכלה פיננסית, הבטא של נכס מסוכן (או תיק של נכסים מסוכנים) הוא מדד סטטיסטי המייצג את רגישות התשואה שלו לשינוי בתשואת השוק כולו: עלייה או ירידה של 1 אחוז בתשואת תיק השוק, יביאו בממוצע לעלייה או ירידה של בטא אחוזים בתשואת הנכס המסוכן, בהתאמה.
ככל שלנכס מסוכן, כגון מניה או איגרת חוב, יש בטא גבוהה יותר, כך התשואה שלו היא תנודתית יותר ביחס לזו של השוק כולו, ולכן המחזיק בנכס מסוכן כזה חשוף הצורה גדולה יותר לסיכון השיטתי של השוק.
את הבטא ניתן לאמוד על ידי רגרסיה ליניארית מנתוני תשואות סיטוריים, ומשתמשים באמדן הבטא במודלים של הערכת שווי ותמחור נכסים במימון.
בט"ר ניצנים (מחנה יהושע) הוא בסיס טירונים צבאי השייך למערך מגל בצה"ל.
בבט"ר מוכשרים טירונים לרמת רובאות 02 ורובאות 03.
הבסיס שוכן בשמורת הטבע חולות ניצנים במישור החוף הדרומי.
בשמו הרשמי נקרא "מחנה יהושע" על שמו של האלוף יהושע גלוברמן.
עד 1995 שימש הבסיס את חיל השריון.
ב-1997 עבר הבסיס לאחריות מערך מגל, והוא משמש להכשרות כלל צה"ליות (עורפיות), בהן הכשרות שהתבצעו קודם לכן במחנה חורון מדרום לשכם (בה"ד 3).
בבסיס חמש פלוגות טירונים המוכשרים לרובאות 02 במשך ארבעה עד שבעה שבועות: מגן, גפן, אביב, דקל והראל.
פלוגת אילן הייתה בעבר פלוגה נפרדת עבור חיילים בני ישיבות, וכיום מבצעת גם הכשרה מתקדמת (הכוללת רובאי 03) למאבטחי מתקנים.
פלוגת טירונות נוספת, גולן, נועדה להכשרת רובאי 03 במשך 10 שבועות, ומיועדת להכשרת פרמדיקים, חניכי תוכנית חבצלות, קציני לוגיסטיקה, צוערי מסלול "צמרת", מגני הקריה ועוד.
פלוגה נוספת היא פלוגת דוד, פלוגת הכשרות חרדים השוכנת בבסיס ג'וליס אך כפופה לבט"ר.
מדי שנה מוכשרים בבסיס כ-6,500 טירונים.
ברוב הפלוגות בבסיס, בפרט באלו המכשירות הכשרה קצרה לרובאות 02, משובצים חיילים או חיילות בנפרד, אך צוות המפקדים הוא מעורב.
מפקדת הבט"ר הנוכחית היא סא"ל עדי יפרח.
בט"ר דותן (מחנה 80) הוא בסיס טירונים של צה"ל השייך למערך מגל, האחראי על קיום הטירונות הכלל צה"לית בבסיסי הטירונים השונים.
בבט"ר מוכשרים טירונים לרמת רובאות 02 לשירות ביחידות עורפיות בטירונות הנמשכת בין 5-3 שבועות ולרמת רובאות 03 לשירות כמפקדי כיתה.
לבט"ר מגיעים מגוון רחב של אוכלוסיות טירונים (בנים ובנות): כלל צה"ליים, עתודאים, פלוגות ממתינים, בני ישיבות, מחזורי איתן, נהגי בט"ש (ביטחון שוטף), גרעין נח"ל וטירונות מתנדבים.
הבסיס שוכן על כביש 65 - בין עפולה לחדרה דרך ואדי עארה, בכניסה הצפון-מזרחית לפרדס חנה-כרכור, סמוך לצומת חנה הנקרא גם צומת מחנה 80. מפקדת הבט"ר היא סא"ל שלי הרשקוביץ.
בבסיס מתפקדות 8 פלוגות טירונים: בז, געש, דוכיפת, דורס, הראל, וייפר, חץ וטורו.
תחילתו של המחנה בתקופת המנדט הבריטי.
באותה עת שימש המחנה כבסיס של חיל השריון הבריטי ונקרא Camp 80, מחנה 80. השם נבחר מכיוון שהמחנה ממוקם על חלקה מספר 80 במפת המקרקעין.
המחנה היה חלק ממתחם גדול של מחנות צבאיים בריטיים באזור פרדס חנה וכרכור, ורבים מבני היישוב עבדו במחנות.
עם סיום שלטון המנדט נרכשו המחנות בידי הסוכנות היהודית.
הבריטים החלו בפינוי המחנות עוד בפברואר 1948, לפני יציאת הצבא הבריטי את הארץ; שאר המחנות הוסבו עם קום המדינה למחנות העולים פרדס חנה).
ב-6 באפריל 1948 תקפו לוחמי אצ"ל את המחנה.
הלוחמים היו לבושים במדים בריטיים והסתייעו בשתי משאיות בריטיות שהוחרמו.
הם הצטיידו בתעודות משלוח מזויפות, טענו שבאו לפנות את מחסן הנשק והחלו להעמיס 62 רובים, 39 תת מקלעים, 21 מקלעי ברן, פגזי פיאט, זחל ותחמושת לרוב.
מפקד המחנה חשד בהם בשלב מסוים והתפתח קרב קשה בו נהרגו מפקד המחנה שהיה בדרגת קולונל ושבעה מחייליו.
חייל אצ"ל אחד נהרג בפעולה.
כלי הנשק שימשו את האצ"ל במערכה על יפו במלחמת העצמאות.
הבסיס שימש בסוף 1948 לאימון של ילידי 1931 שגויסו כעתודה, במה שעתיד להיות המחזור הראשון של הנח"ל.
במקביל שהה בבסיס מהמחזור השני שהורכב גם ממשתמטי גיוס.
עם הקמת הנח"ל ב־1949 עזבו חייליו את הבסיס, והבסיס שימש את בית הספר לקצינים של צה"ל עד החזרתו לשימוש הנח"ל כבסיס טירונים שני ב־1955. לאחר מכן הפך לבסיס גדנ"ע (הכשרת נוער לפני צבא).
בשנות הששים שכנה בבסיס המדרשה החלקאית של הנח"ל.
ב־1993 הועברה טירונות הבנים בנח"ל לבסיס בתל ערד.
בעקבות כך הפך מחנה 80 לבסיס המשמש לטירונות כלל צה"לית ומשתייך למערך "מגל", מערך המשתייך לחטיבת היבשה, תחת פיקוד זרוע היבשה.
הטירונות הכלל צה"לית אותה עוברים חיילי גרעיני הנח"ל שאינם קרביים, מתבצעת עד היום במחנה 80. לאחריה משובצים הטירונים לתפקידים שונים.
במסגרת ההיערכות מחדש בעקבות הסכמי אוסלו הועבר בסיס הטירונים דותן מעמק דותן לבסיס הטירונים "מרכז הכשרה 80".
ב-29 בנובמבר 2001 אירע פיגוע סמוך לכניסה למחנה.
מחבל מתאבד פוצץ עצמו באוטובוס אגד בקו 823 בצומת מחנה 80. בפיגוע נרצחו שלושה אזרחים ושמונה נפצעו.
בניסיון פיגוע בקרבת הבסיס, ב-17 בפברואר 2002, נהרגו שני מחבלים על ידי שוטרים ואיש מילואים.
במסגרת הקמת "עיר הבה"דים" תוכנן פינויו של מחנה 80 עד סוף 2016, ובהמשך לכך הקמת שכונת מגורים של 1,200 דירות בשטח שיתפנה, אך תכנון זה בוטל.
בט מידלר היא שחקנית, קומיקאית, זמרת וסופרת יהודייה-אמריקאית, זוכת ארבעה פרסי גלובוס הזהב, שלושה פרסי אמי, שלושה פרסי גראמי ושני פרסי טוני.
מידלר נולדה בהונולולו שבהוואי להורים יהודים.
מנעוריה שאפה להופיע במחזות, וכסטודנטית השתתפה בחוג הדרמטי של הסטודנטים באוניברסיטת הוואי.
לאחר שעברה לניו יורק, הופיעה לראשונה על הבמה המקצוענית במחזה "מיס נפרטיטי רוג'רז".
בין 1966 ל-1969 שיחקה בהצגה "כנר על הגג" בברודוויי.
ב-1970 החלה להופיע בסאונות לגברים בלבד, שם גם קיבלה את החיבוק מקהל המעריצים הראשון שלה, קהילת ההומוסקסואלים.
במהלך הופעתה במועדון "Continental Baths" בניו יורק, פגשה את המוזיקאי בארי מנילו.
הוא הציע להפיק את אלבומה הראשון, "The Divine Miss M", שיצא ב-1972. ב-1971 הופיעה באופרת הרוק "Tommy" של להקת "The Who".
ב-1975 זכתה בפרס הטוני על תרומה מיוחדת לברודוויי בעקבות הופעתה בהצגה "Clams on the Half Shell Revue".
ב-1978 כיכבה בסרט רוז, על חייה הטרגיים של ג'ניס ג'ופלין, וב-1979 הייתה מועמדת לפרס האוסקר על תפקידה בסרט.
בנוסף זכתה בפרס מבקרי הקולנוע כתגלית הנשית של השנה ובשני פרסי "גלובוס הזהב" כתגלית השנה והשחקנית הטובה ביותר בסרט מוזיקלי.
ב-1980 יצא לאקרנים הסרט "טירוף מופלא" המתעד את סיבוב ההופועת שלה בבימוי של מייקל רייצי.
ב-1982 כיכבה בסרט "Jinxed!", שנחל כישלון בקופות.
ב-1985 הופיעה בסינגל "We Are the World" עם מיטב אמני ארצות הברית, במטרה לסייע לקורבנות הבצורת באתיופיה שהתרחשה בשנה זו.
בשנה זו השתתפה בסרט הקומדיה המצליח "היחפן מבברלי הילס".
ב-1986 כיכבה לצידו של דני דה ויטו בקומדיה "חטיפה נעימה".
ב-1988 הופיעה בסרט "חופים", וזכתה בפרס גראמי על פסקול הסרט, שכלל את הלהיט "Wind Beneath My Wings".
גם על שירה "From a Distance", שנתיים מאוחר יותר, קיבלה את פרס גראמי.
ב-1990 הופיעה לצד וודי אלן בסרט "תמונות מהקניון", וב-1991 קיבלה מועמדות לאוסקר על סרטה "אתמול, היום ולנצח".
בשנות ה-90 הופיעה ב"הוקוס פוקוס", "מועדון האקסיות", "החתן, הכלה וההורים שלה", ועוד.
בנוסף הופיעה בגרסה טלוויזיונית למחזמר "Gypsy", על תפקידה קיבלה מועמדות לפרס אמי.
בשנים 2000–2001 כיכבה בתוכנית סיטקום משלה בערוץ CBS, בשם "בט".
התוכנית זכתה למדרוג גבוה בתחילה, אך בהמשך נכשלה ושידורה הופסק עוד לפני תום העונה הראשונה.
בשנים 2003–2004 ערכה את מסע ההופעות המצליח "Kiss My Brass" בארצות הברית, וב-2005 המשיכה אותו באוסטרליה.
בשנים שלאחר מכן המשיכה להוציא אלבומים ולהופיע, וכן להשתתף בהופעות אורח בסדרות טלוויזיה שונות, לעיתים קרובות בתפקיד עצמה.
בשנת 2007 הופיעה בתפקיד משנה בסרט "כשהיא מצאה אותי", לצד הלן האנט.
בשנת 2008 הופיעה בתפקיד קטן בסרט "הנשים", לצידן של מג ראיין, אנט בנינג ואווה מנדס.
בפברואר אותה שנה חתמה חוזה להופיע בקביעות במשך שנתיים באאולם "סיזאר פאלאס" בלאס וגאס.
בשנת 2010 דיבבה את דמותה של קיטי גאלור בסרט האנימציה " כלבים נגד חתולים: נקמתה של קיטי".
בשנת 2012 הופיעה בסרט "מהפכה בבית" לצידו של בילי קריסטל.
באפריל 2013 כיכבה בתיאטראות ברודוויי לראשוונה לאחר כ-40 שנה, ששיחקה בקומדיית היחיד "I'll Eat You Last" (אני אוכל אותך אחרונה).
בשנת 2014 יצא לאור אלובמה, "It's the Girls", שנכנס היישר למקום השלישי בטבלת המכירות לאחר שמכר ב–40 אלף עותקים בשבוע הראשון בחנויות.
באפריל 2017 החלה לשחק בתפקיד הראשי במחזמר "הלו דולי!".
תפקיד עליו זכתה בפרס טוני לשחקנית הטובה ביותר.
בשנת 2019 התארחה בסדרת הטלוויזיה הקומית של רשת נטפליקס "הפוליטיקאי", בתור הדסה גולד.
מונה דירליגדולה מהחיים ז'קלין סוזןמה נשים רוצות ד"ר ג'יי.אם.
בט"שית היא כלי רכב צבאי המשמש את צה"ל לסיורים לאורך גבולות מדינת ישראל.
בכל בט"שית יכולים לנסוע 6 נוסעים, לרוב נוסעים בה מפקד, נהג, גשש ולוחם אחד עד שלושה.
מקור השם בט"שית הוא בראשי התיבות בט"ש, שפירושם ביטחון שוטף.
שנים ארוכות התבססה הבט"שית על רכב הנ"נ הוותיק, אולם לאחר התיישנותם של הרכבים והפסקת ייצורם הועברו הבט"שיות, בהדרגה, לרכבי האביר החדשים, תהליך שהושלם בראשית שנות ה-2000. הסבתו של ה"אביר" לבט"שית כוללת מספר שינויים שנערכו בו על מנת להתאימו למשימות הנדרשות ממנו.
חלקה האחורי של הבט"שית פתוח, למעט גג העשוי יריעת ברזנט, וזאת על מנת לאפשר ללוחמים הנוסעים בה לצפות בדרך ולירות במקרה הצורך.
כל המושבים פרט לקדמיים מופנים לצד, המשמשים את הגשש והלוחמים, ובסמוך להם זרקורים.
כמו כן, משני צידי הבט"שית מותקנים מקלעים, לשימוש הלוחמים, ולעיתים גם בחזיתה, לשימוש המפקד.
כיום, הבט"שית כמעט כבר אינה בשימוש בצה"ל.
ברוב קווי החי"ר רווח היום השימוש ברכבים ממוגנים, כגון האמר ממוגן, סופה ממוגנת, דוד, זאב וספארון.
סוג אחר של בט"שית מבוסס על ג'יפ מדגם "סופה", והוא מכונה סופשית.
בסופשית מקום ל-4 נוסעים (מאחור יושב לוחם אחד בלבד).
β (בטא) בכן-ציור (בלועזית: β Pictoris) הוא כוכב הסדרה הראשית מסוג ספקטרלי A המרוחק 62.9 שנות אור מהשמש, והכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים כן ציור.
זהו כוכב צעיר מאוד, בסביבות 8 עד 20 מיליון שנים.
β בכן-ציור מראה פליטה חריגה של קרינה בתחום התת-אדום, יחסית לכוכבים דומים.
חריגה זו נובעת מענני אבק בסמוך לכוכב אשר זוהרים על ידי החזרת אור הכוכב.
בצפיות מדוקדקות הסתבר כי דיסקה גדולה של אבק וגז מקיפה את הכוכב, עד לטווח של 500 יחידות אסטרונומיות ממנו, בערך פי 13 ממרחקו של פלוטו מהשמש.
ייתכן והדיסקה היא שלב מוקדם בהיווצרות מערכת שמש סביב הכוכב.
הדיסקה מכילה כמות גדולה ומפתיעה של פחמן וכרגע מוצעים לכך שני הסברים:
β בכן-ציור נמצא בתהליך יצירת כוכבי לכת הקרוי כוכב לכת פחמני סביבו, בשונה מכדור הארץ המורכב ברובו מצורן-חמצן
הדיסקה עוברת שלב לא ידוע בתהליך ההיווצרות של מערכת שמש, שייתכן והיה גם שלב מוקדם בהתהוות מערכת השמש
לדיסקה צורה מעוותת, והאזור הפנימי של הדיסקה מקיף במישור שונה את הכוכב מזה של האזור החיצוני.
העיוות נובע ככל הנראה מעצם מסיבי, ננס חום או ענק גזים הסובב את הכוכב וגורם לשינוי הצורה של הדיסקה עקב כבידתו.
נוכחותו של עצם זה לא הוכחה, אך אם אכן זה כוכב לכת, הרי שהוא מקיף את β בכן-ציור במסלול שנטייתו היא 3 מעלות ובמרחק שאינו עולה על 20 יחידות אסטרונומיות ממנו.
מסתו של כוכב לכת משוער זה מוערכת בטווח של 0.05 עד 20 מסות צדק וקוטרו כקוטר צדק.
בטא־קרוטן (β-Carotene) הוא קרוטנואיד צבען אדום־כתום עז, המצוי בשפע בצמחים שונים, בעיקר בפירותיהם.
זוהי תרכובת אורגנית המסווגת כפחמימן ומבחינה מרחבית שייכת לקבוצת הטרפנים.
שייך לקבוצת הקרוטנים שהם טטרהטרפנים (Tetraterpene) המכילים כל אחד 8 יחידות איזופרן.
בטא־קרוטן וכן חומרים נוספים מקבוצת קרוטנים – הם חומרי מוצא לוויטמין A, ביניהם בטא־קרוטן הוא השכיח ביותר.
מולקולה אחת של קרוטן נחצית לשתיים (באמצעות אנזים), וכך נוצרות שתי מולקולות של ויטמין A או של רטינל או של חומצה רטינואית (תלוי בחומר המוצא, ותלוי האם ה"חיתוך" סימטרי או לא).
הצריכה היומית הממוצעת של בטא־קרוטן לאדם מבוגר נעה בין 2–7 מ"ג ליום.
הספיגה משתפרת אם החומר נצרך עם שמן או שומן משום שבטא־קרוטן הוא חומר הידרופובי ליפופילי.
תופעת הלוואי השכיחה ביותר מצריכה עודפת של בטא־קרוטן קרויה קרוטנודרמיה (Carotenodermia) – תופעה בלתי מזיקה של גוון כתום בולט בעור משקיעת בטא-קרוטן בשכבה החיצונית של האפידרמיס.
במחקר שנערך בפינלנד ובו נטלו תוסף בטא-קרוטן במינון גבוה לאורך תקופה של 5–8 שנים, נמצא קשר סטטיסטי בעליית השכיחות של סרטן הריאה אצל מעשנים, בנוסף לעלייה בסיכון לסרטן הערמונית ולדימום תוך-גולגולתי.
בטא־קרוטן מאוחסן בכבד ובאיברים נוספים כגון בשחלות.
בניגוד לתפיסה השגויה המקובלת, הוויטמין בטא־קרוטן המצוי בגזר אינו משפר את ראיית הלילה מעבר ליכולות הרגילות של אנשים המקבלים כמות נאותה שלו.
ויטמין זה משפר את הראייה רק אצל אלו הסובלים ממחסור בוויטמין A.
מקור התפיסה השגויה הוא בדיסאינפורמציה שהפיצה בריטניה במלחמת העולם השנייה במטרה להסביר את הצלחתו המשופרת של חיל האוויר המלכותי בקרבות לילה.
הצלחה שלמעשה נבעה משימוש במכ"ם ובנורות אדומות על לוחות המכשירים.
בחריין השתתפה לראשונה ב בניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע.
במשחקי החורף לא נטלה בחריין חלק מעולם.
לאורך השנים זכו ספורטאיה הנכים של בחריין בעשר מדליות פאראלימפיות: שתי מדליות זהב, שלוש מדליות כסף וחמש מדליות ארד.
המשלחת הראשונה אותה שלחה בחריין למשחקים הפאראלימפיים שנערכו בשנת 1984 כללה 12 ספורטאים (עשרה גברים ושתי נשים).
כבר במשלחת הבכורה, הצליחה בחריין לזכות בשתי מדליות פאראלימפיות ראשונות, כשהאתלט אדל סולטאן זכה במרוץ ל-100 מטרים במדליית הארד עם תוצאה של 17.58 שניות במקצה הגמר, ואתלט נוסף שקטף את המליית הארד בהטלת כידון.
במדליית הזהב הראשונה בתולדות בחריין זכתה המשלחת ב, כשחאלד אל סאקר זכה בתחרות הסלאלום (קטגוריה A1) עם תוצאה של 3:08.8 דקות.
המשלחת הבחריינית לא הצליחה לזכות במדליית זהב נוספת, עד המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016), אז זכתה האתלטית פטימה נדהם בהדיפת כדור ברזל (קטגוריה F53) כשזרקה למרחק של 4.76 מטרים.
מדד בטא (β) הוא מדד סטטיסטי המייצג רגישות של נייר ערך או תיק השקעות לתנודתיות השוק או במילים אחרות הוא מדד לרמת הסיכון של נייר הערך או התיק.
המדד משווה את התזוזות של המניה יחסית למדד אחר כלשהו, בניכוי הפרשי ריבית.
זהו המדד העיקרי של מודל CAPM.
הבטא מחושב בהתאם לתנודתיות של תיק השוק אל מול תנודתיות נייר הערך או תיק ההשקעות.
הנוסחה למציאת בטא היא מנת השונות המשותפת ושונות תיק השוק:
הנוסחה הבאה מחשבת את הבטא על ידי שימוש במקדם המתאם:
הקשר בין בטא להחזר ולסיכון
במודל CAPM, מתואר גם הקשר בין תוחלת הרווח של התיק לתוחלת הרווח של השוק על ידי הנוסחה:
כאשר היא ריבית חסרת סיכון של השוק.
כך למשל עבור , כאשר השוק יעלה ב-1%, שווי התיק יעלה ב-0.7%.
השינוי שנוצר בשווי תיק ההשקעות בעקבות שינוי בשוק מכתיב גם את הסיכון הגלום בתיק.
כך שעל תיק שלו בטא קטנה, שינויים בשוק ישפיעו פחות מאשר על תיק שלו בטא גדולה.
מדד בטא מאפשר גם לחשב את ההשפעה של נכס בתוך תיק ביחס לשוק כולו.
כך שניתן לרכוש לתיק ניירות ערך בעלי בטא שונה.
פיזור הבטאות יביא להקטנת הסיכון הספציפי של התיק.
מדד בטא אינו חסום והוא יכול להיות גבוה מאוד ואף שלילי.
בפועל אין מניה לה מדד בטא הגדול מ-5.
כאשר הבטא שווה ל־0 – שינוי בשוק לא ישפיע כלל על התיק.
כאשר הבטא בין 0 ל־1 – עליה בשוק תגרום לעליה בתיק בשיעור נמוך יותר.
כאשר הבטא גדולה מ־1 – עליה בשוק תגרום לעליה בתיק בשיעור גבוה יותר.
כאשר הבטא בין 0 ל־1- – עליה בשוק תגרום לירידה בתיק בשיעור נמוך יותר.
כאשר הבטא קטנה מ־1- – עליה בשוק תגרום לירידה בתיק בשיעור גבוה יותר.
β בעגור, הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים עגור והוא הכוכב השני הכי בהיר בשמים שאין לו שם (אחרי δ במפרש).
β בעגור הוא ענק אדום מסוג ספקטרלי M4.5 III שנמצא במרחק של כ-177 שנות אור ממערכת השמש.
מסתו כ-2.4 מסות שמש, רדיוסו כ-200 רדיוסי שמש, והוא מאיר בעוצמה של פי 360 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בשל טמפרטורת פניו הנמוכה שמוערכת בכ-3,750 קלווין, למעלה מ-90% מקרינתו היא בתחום התת-אדום כך שעוצמת הארתו הכוללת היא קרוב לפי 4,000 מעוצמת ההארה של השמש.
בהירות נראיתו של β בעגור משתנה בין דרגות 1.90 ו-2.25 עם זמן מחזור ממוצע של 37 ימים והוא מסווג כמשתנה סדיר למחצה מסוג SRB.
בעבר הוא סווג בטעות כמשתנה לא-סדיר איטי מסוג LC, למרות שסיווג זה מתאר על-ענקים עם שינויים איטיים בהרבה.
β בזאב הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים זאב עם בהירות נראית מדרגה 2.68. מיקומו הדרומי לא מאפשר לראותו מאירופה וככל הנראה משום כך הוא לא קיבל שם משלו בתרבות המערבית.
β בזאב הוא ענק כחול עם סיווג ספקטרלי B2 III שנמצא במרחק של כ-383 שנות אור ממערכת השמש.
מסתו גדולה למדי ומוערכת בקרוב ל-9 מסות שמש, רדיוסו כ-6.6 רדיוסי שמש והוא מאיר בעוצמה של פי 1,000 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בשל טמפרטורת פניו הגבוהה, כ-23,800 קלווין, כמעט כל קרינתו היא בתחום העל-סגול, כך שעוצמת הארתו הכוללת היא למעלה מפי 13,000 מעוצמת ההארה של השמש.
בדומה לענקים כחולים אחרים, בהירותו של β בזאב משתנה מעט במחזוריות מורכבת המכילה מספר תדירויות ושהעיקרית שבהן היא של 5 שעות, 34 דקות ו-5 שניות, כלומר כ-4.31 מחזורים ביממה.
למרות שגילו של הכוכב מוערך בפחות מ-25 מיליון שנים, הוא נמצא בשלב התפתחות מתקדם לאחר שסיים להתיך מימן להליום בליבתו, והוא נמצא בתהליך של התקררות והתנפחות בדרך להפוך לעל-ענק אדום.
במרחק זוויתי של כשני שלישים של מעלה ממזרח-צפון-מזרח ל-β בזאב נמצאת שארית סופרנובה, שמזוהה עם סופרנובה 1006. סופרנובה זו תועדה בכתבים מהתקופה והייתה ניתנת לצפייה גם ביום.
β בנחש מים קטן, נקרא גם גליזה 19 וכן LHS 6, הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים נחש מים קטן עם בהירות נראית מדרגה 2.79. בשל מיקומו הדרומי הכוכב (כמו גם הקבוצה) לא היו ידועים לתרבויות המערביות ולכן לא קיבל הכוכב שם משלו.
במאה ה-2 לפנה"ס היה הכוכב במרחק של כשתי מעלות מהקוטב השמיימי הדרומי כך שניתן היה לראותו בכל שעות הלילה לאורך כל השנה בחצי הכדור הדרומי.
גם כיום זהו הכוכב עם בהירות מתחת לדרגה 3 הקרוב ביותר לקוטב השמיימי הדרומי.
כ-4 מעלות מצפון לכוכב נמצא הענן המגלני הקטן שקצהו הדרומי בולט מקבוצת הכוכבים טוקאן אל תוך קבוצת נחש מים קטן.
β בנחש מים קטן הוא כוכב הסדרה הראשית צהוב עם סיווג ספקטרלי G0 V (לפעמים מסווג כתת-ענק צהוב עם סיווג ספקטרלי G2 IV), שנמצא במרחק של כ-24 שנות אור ממערכת השמש.
מסתו מעט גדולה ממסת שמש, רדיוסו גדול ב-80% מרדיוס השמש וטמפרטורת פניו מעט חמה יותר מטמפרטורת השמש, ובשל הבדלים אלה הוא מאיר בעוצמה של פי 3.5 מעוצמת ההארה של השמש.