tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הוא חזר לאבחזיה מאיסטנבול בשנות השבעים של המאה השמונה עשרה, במטרה להשתלט על השלטון במולדתו.
בעזרת כוחות טורקיים, הצליח קלש-ביי להדיח את דודו, זוראב שרוואשידזה, והשתלט על הכתר האבחזי.
קלש-ביי נודע בפעילותו הנמרצת לחיזוק כוחה של הנסיכות כאשר יזם מאבקים כנגד נסיכות מגרליה השכנה ממזרח.
בשנת 1802 הוא הצליח לקבל תמיכה טורקית והשתלט על מבצר המגרלי, אנאקליה.
בשנת 1803, לאחר הצטרפותה של מגרליה לאימפריה הרוסית, ניסה קלש-ביי, להגיע למערכת יחסים קרובה וידידותית עם האימפריה הרוסית, שהובילה לניתוק הקשר בין אבחזיה לאימפריה העות'מאנית.
העות'מאנים מצידם הודאגו, במידה הולכת וגוברת, מהתקרבותה של רוסיה לאבחזיה, וניסו להעביר את קלש-ביי מתפקידו בכוח.
בסופו של דבר הצליחו העות'מאנים להדיח את קלש-ביי מתפקידו על ידי כך שהם חברו לבנו של קלש-ביי, אסלן ביי, שהרג את אביו בהתנקשות, והפך לשליטה החדש נסיכות אבחזיה.
הלכה זו שהייתה נתונה במחלוקת בדור השני לאמוראים - בין רבי אבא לרבי ירמיה, מתייחסת לשאלה, מה תהיה ההלכה בפסק בית דין, לאחר שהמצב השתנה (מעצמו), ואף ידוע היה בפסק הדין שהמצב השתנה, ולפי המצב החדש ניתן לחזור ולתבוע סכום כסף מאדם, לאחר שכבר נפסק שהוא פטור מלשלמו.
לפי רבי ירמיה, אכן ניתן לחזור ולתבוע את סכום הכסף ודין התורה חוזר, אך רבי אבא פוסק - וכן נפסק להלכה - שלאחר שדין התורה נפסק, הוא סופי, ואם נפסק שסכום כסף מסוים שייך לאדם אחר, הוא לא יכול לחזור ולתבוע אותו.
פסק הדין כבר נידון במחלוקת בימות התנאים, בין הדיין אדמון לבין שאר החכמים.
הנידון היה באדם שידוע שחלקת קרקע מסוימת שייכת לו, ואף ידוע היכן בערך היה מקומה של חלקה זו, אלא שהשטח ששם אבדה חלקת הקרקע היה בידי ארבעה אנשים שונים, כך שלא היה ניתן לתבוע אף אחד מהם, שהרי לצידו של כל אחד בנפרד ניצב הכלל המוציא מחבירו עליו הראיה.
לאחר תקופה נמכרה חלקת הקרקע שהייתה בידי ארבעת אנשים לאדם אחד.
לכאורה, במצב כזה יכול בעל חלקת הקרקע האבודה לתבוע את מי שמחזיק בקרקע עכשיו, להחזיר לו את חלקת הקרקע שקיימת איפשהו בתוך קרקעותיו.
במקרה כזה, פסק אדמון כי התביעה אכן שרירה וקיימת, והנתבע חייב להחזיר את חלקת הקרקע האבודה.
עליו לבחור בחלקת קרקע כלשהי בתוך שדהו, ואותה הוא יחזיר, שהרי אף על פי שלא ידוע היכן היא חלקת הקרקע, ידועות מידות הקרקע שאבדה, ומכיוון שברור שהיא קיימת בתוך חלקת קרקעותיו של הקונה, עליו להחזיר חלקת קרקע שווה מקרקעותיו לאובד.
שאר החכמים חלקו על אדמון, והם סברו שיכול הקונה לטעון לאובד טענה משפטית כזו: יכול אני להחזיר את הקרקעות לארבעת האנשים שהחזיקו בהם בעבר, ואז לא תקבל אף אחת מהקרקעות, ואם כן הרי ממילא אין לך שליטה משפטית על קרקע זו, ואף עכשיו אין לך בעלות על הקרקע.
(לפי רש"י הטענה שונה מעט, והכוונה היא שהקונה אומר לו: התפשר עמי וקנה ממני חלקת קרקע במחיר טוב, ולא אחזיר את הקרקע לבעליה הקודמים והם ייקחו ממך מחיר מפולפל על חלקת הקרקע.)
בדור האמוראים נידונה שאלה אחרת: ההלכה היא, שכאשר אדם מת, ואחיו החי מקיים את ציווי התורה ומייבם את אשתו, הוא מקבל לרשותו את כל נכסי המת.
במקרה כזה תקף הכלל ממון המוטל בספק חולקים.
הפולמוס הוא כאשר האח המייבם מת, ואז פונה האדם שזהותו מוטלת בספק לבני האח המייבם שמת וטוען בפניהם: אם אני בן המת, נמצא שהחצי שקיבל אביכם בנכסי המת מדין "ממון המוטל בספק" היה בעצם שלי.
ואם אחיכם אני - בן האח המייבם, אם כן מגיע לי חלק בירושה ככולכם, כך שאת הסכום הפחות מבין השניים חייבים אתם להחזיר לי.
לפי רבי אבא, פסקו מתאים לפסק של החכמים בדורו של אדמון, ואף אדמון עצמו היה מסכים לפסק כזה במקרה כזה, שהמקרה עדיין מוטל בספק גמור - שהרי לא ידוע מהותו של הסכום הנתבע, אם מדובר בנכסי האח הראשון או בנכסי האח המייבם.
זאת בשונה מהמקרה שעליו דן אדמון, שבו ידוע בבירור לכל הפחות מה האובייקט הנתבע - הקרקע שאבדה, אלא שלא ידוע היכן היא.
האחרונים דנים בפרשנות פסקו של רבי אבא.
לפי הסברו של בעל התרומת הדשן מדובר בדין ייאוש, כלומר לאחר שנפסק הדין הראשון, התייאש האדם ה"ספק", ולפי כללי ה"ייאוש" במקרה כזה נפקעת בעלותו סופית.
קלרנס אניקולס קלמונס, ג'וניור היה נגן סקסופון אמריקאי.
מאז 1972 ועד מותו ניגן בלהקת אי סטריט בנד, להקת הליווי של ברוס ספרינגסטין, היה בה גורם מרכזי וניגן קטעי סולו בכל אלבומיו של ספרינגסטין.
כן ניגן עם מוזיקאים אחרים, בהם רוי אורביסון, ג'ניס איאן, ג'ואן ארמטריידינג, ג'קסון בראון, ארית'ה פרנקלין, ג'ו קוקר, ליידי גאגא ואחרים.
קלמונס התנשא לגובה של 195.5 ס"מ וכונה "האיש הגדול" (The Big Man).
בנוסף לנגינה הופיע קלמנס גם כשחקן קולנוע במספר סרטים ותוכניות טלוויזיה.
על קטעי נגינתו, בעיקר באלבומים המוקדמים של ספרינגסטין, כתב מבקר הניו יורק טיימס ג'ון פרלזניו שהם שידרו "כיסופים חסרי מלים, מאבק חסר פשרות ותבונה מלאת הומור".
יחסיו עם ספרינגסטין על הבמה ומחוצה לה, הפגינו אינטימיות רבה ושוויון, שלא כנהוג בין זמר סולן ונגן בלהקתו (על עטיפת האלבום Born to Run, למשל, משעין ספרינגסטין כביכול את ראשו על כתפו של קלמנס).
קלמונס נולד בווירג'יניה, בנעוריו למד סקסופון טנור וסקסופון בריטון וניגן בלהקת הג'אז של בית הספר.
בנעוריו הושפע מהסקסופוניסט קינג קרטיס והחליט שסקסופון הטנור יהיה כלי הנגינה העיקרי שלו.
בקולג' שיחק פוטבול ואף הוצע לו להצטרף כשחקן מקצועי לקבוצת דאלאס קאובויס.
בשנות השישים עבר לניו ג'רזי, עבד כמורה לחינוך מיוחד וניגן באירועים מזדמנים, בעיקר גרסאות כיסוי לשירי ג'יימס בראון.
ספרינגסטין וקלמונס הכירו בניו ג'רזי, כאשר עבדו במקביל כמוזיקאים בבארים.
בחורף 1971 ביקש קלמונס לנגן עם ספרינגסטין, ששכר אותו ללהקתו לקראת הקלטת אלבום הבכורה שלו, .Greetings from Asbury Park, N.J, במהלך ההקלטות ביצעו השניים ג'אמים ארוכים ובין הזמר לבן-העור והנגן האפרו-אמריקני נקשרו קשרי חברות והפריה אמנותית אמיצים.
בנוסף, ניגן קלמונס עם מוזיקאים אחרים בשיתופי פעולה שונים, בהם ג'קסון בראון בשיר You're a Friend of Mine מ-1985, ארית'ה פרנקלין בשיר Freeway of Love מאותה שנה, ליידי גאגא בשירים Hair ו-The Edge of Glory מאלבומה Born This Way (שהיה להקלטתו האחרונה) ורבים אחרים.
ב-1989 הופיע עם רינגו סטאר ולהקת "The All-Starr Band" בה שר בדואט עם בילי פרסטון את השיר "You're a Friend of Mine".
בשנת 1977 הופיע כנגן חצוצרה בסרטו של מרטין סקורסזה ניו יורק, ניו יורק.
כן הופיע הן כשחקן והן בהופעת קמע בתפקיד עצמו בפרקים מתוך "על טעם ועל ריח", "משפחת סימפסון", "הסמויה" ועוד.
קלשצ'לה (בפולנית: Kleszczele) היא עיירה במחוז היינווקה שבפרובינציית פודלסיה בפולין, בסמוך לגבול בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
קלשצ'לה נזכרת לראשונה בראשית המאה ה-16, ובשנת 1525 הוענקו לה זכויות עיר.
בחלוקת פולין בשנת 1795 נכללה העיירה בתחום פרוסיה.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-750 יהודים.
עם כיבושה בידי הסובייטים בספטמבר 1939, נאסרה בה הפעילות הציבורית היהודית.
ב-23 ביוני 1941, ביום השני למבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, והמשטרה המקומית שהוקמה בה החלה בביצוע מעשי רצח ביהודי המקום, ובחטיפתם לעבודות כפייה.
בד בבד, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב והגבלות תנועה.
בספטמבר 1941 רוכזו כ-600 היהודים שנותרו בעיירה בגטו שהוקם בה, אשר נשמר בידי שוטרים פולנים.
בתחילת נובמבר 1942 הועברו לגטו שבעיירה כ-1,000 מיהודי מילייצ'יצה, וב-6 בחודש הועברו כל יושבי הגטו למחנה מעבר ליד ביאליסטוק, בו שולחו לאחר מספר ימים בתנאי מחיה קשים ביותר למחנה ההשמדה טרבלינקה.
צ'ין הוא קצין בדימוס בדרגת מייג'ור גנרל בצבא ארצות הברית.
צ'ין נולד בהוואי, בן להורים ילידי המקום.
הוא גדל בבסיסים שונים ברחבי העולם, כולל ביפן ובניו ג'רזי, בעקבות שירותו של אביו שהיה קצין בצבא ארצות הברית ורופא שיניים.
שירת כמפקד מחלקה רובאית וסגן מפקד פלוגה בגדוד השלישי של רגימנט החי"ר ה-39 בדיוויזיית החי"ר התשיעית.
לאחר מכן עבר לשרת בכוחות המיוחדים ושירת כמפקד מחלקה מסייעת וסגן מפקד פלוגה רובאית ברגימנט הריינג'רס ה-75. ב-1983 השתתף בצניחה המבצעית במסגרת הפלישה האמריקאית לגרנדה.
פיקד על פלוגה רובאית בגדוד הראשון של רגימנט החי"ר 503 ובמטה דיוויזיית החי"ר השנייה בקוריאה הדרומית.
שימש עוזר קצין אג"ם, מפקד פלוגת מפקדה ומפקד פלוגה מבצעית בגדוד הראשון של רגימנט הריינג'רס ה-75. בדצמבר 1989 השתתף בצניחה מבצעית לילית במהלך הפלישה האמריקאית לפנמה.
בשנים 1999–2001 פיקד על גדוד האימונים הרביעי ברגימנט הריינג'רס ה-75 ובשנים 2002–2004 שימש סגן מפקד הרגימנט.
בתקופה זו השתתף במלחמת עיראק ובמלחמת אפגניסטן.
ביולי 2004 מונה למפקד חטיבת האימונים של הריינג'רס (בית הספר לריינג'רס).
ביולי 2006 מונה לקצין מבצעים במרכז המבצעים המיוחדים של פיקוד המבצעים המיוחדים.
ביולי 2008 מונה לראש מטה הדיוויזיה המוטסת ה-82 והוצב עמה באפגניסטן שם שימש ראש מטה כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי ולאחר מכן שימש סגן מפקד הדיוויזיה.
בינואר 2011 מונה למפקד המרכז לאימונים משותפים בפורט פולק שבלואיזיאנה.
בנובמבר 2012 הוצב שוב באפגניסטן ושימש סגן מפקד כוח המשימה המשותף בהנהגת הדיוויזיה המוטסת ה-101 להכשרת כוחות הביטחון האפגנים.
בינואר 2014 מונה למפקד בסיס פורט בראג.
בנובמבר 2014 מונה לסגן מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית.
ביוני 2015 מונה למפקד כוחות הצבא בפיקוד דרום של ארצות הברית.
שירת בתפקיד עד אוקטובר 2017 ופרש מהצבא.
צ'ין בעל תואר בלימודי אסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצבא.
הוא נשוי לואל והם הורים לשניים.
קם אוסום , נולד בשם לנרוי קמרון תומפסון (Lenroy Cameron Thompson), הוא מתאגרף אמריקאי, סטנדאפיסט ופעיל לקידום טבעונות, חבר נבחרת ארצות הברית באגרוף , חמש פעמים אלוף ארצות הברית באגרוף חובבני וארבע פעמים אלוף "כפפות הזהב" במשקל כבד וסופר כבד.
בשנת 2005, החל להתאגרף כתחביב בחדר כושר על מנת לרדת במשקל אולם במהרה גילה עניין בתחום והחל להתמקצע באגרוף חובבני .
בשנת 2008, בהיותו בן 20, זכה לראשונה באליפות ארצות הברית לאגרוף למשקל סופר כבד.
לאורך הקריירה שלו, זכה ארבע פעמים נוספות בתואר זה וכן זכה מספר פעמים בתואר אלוף "כפפות הזהב", אלוף "National PAL Championships" ואלוף "Ringside Worlds Tournament".
בשנת 2012, הושעה לשנה על ידי הסוכנות העולמית נגד סמים בספורט לאחר שבמשך שנה וחצי כשל שלוש פעמים לספק את מיקומו כדי לעבור בדיקות.
לדבריו, נהג לצאת ממדינתו מבלי לעדכן את הסוכנות במיקומו המדויק כפי שמוטל היה עליו לעשות, ולאחר שלוש פעמים בהן לא הצליח להיענות לדרישת הסוכנות להתייצב תוך שעה במקום מגוריו - הושעה.
השעיה זו מנעה ממנו להשתתף באולימפיאדת לונדון.
בשנת 2015, היה מועמד לייצג את ארצות הברית באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, אולם באותה השנה הובס על ידי לניאר פרו ב ולא הצליח לתפוס מקום באולימפיאדה.
זוכה מדליית ארד במשחקים הפאן-אמריקאים (2015).
אוסום נולד וגדל בניו יורק, ארצות הברית.
סבתו גידלה אותו עד גיל 12 ולאחר מכן עבר להתגורר אצל הוריו.
בגיל 18 עבר לפלורידה ובגיל 19 עבר להתגורר בקנזס.
בנוסף לעיסוקו באגרוף, הוא גם עוסק בסטנד-אפ.
בשנת 2012, אימץ אורח חיים טבעוני ובשנת 2013 החליט לשנות את שמו מלנרוי תומפסון לקם אוסום.
בשנת 2017, השתתף בסרט הדוקומנטרי CounterPunch.
קלשניקוב הוא סרט ביוגרפי רוסי בבימויו של קונסטנטין בוסלוב, בכיכובם של יורי בוריסוב וארתור סמוליאנינוב.
הקרנת הבכורה נערכה ב-20 בפברואר 2020. הסרט שמגולל את קורות המצאת AK-47 הופק בחסות קונצרן קלשניקוב.
קונסטנטין בוסלוב ביים סרט דומה על ממציא נשק סובייטי, "השמיים נמדדים במיל", אודות מיכאיל מיל, שזכה להצלחה פחותה.
יורי בוריסוב זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בטקס פרסי נשר הזהב הרוסי ה-19 שנערך בינואר 2021.
בתחילת המלחמה סמל חיל השריון מיכאיל קלשניקוב מבצע משימה קרבית במחיר פציעה קשה.
לאחר בית החולים, בסדרה של חיפושים בחיים, הוא מתחיל ביישום המצאות, כשהוא מחפש להשתתף בתחרויות נשק לאומיות, שם הוא מתחרה בתנאים שווים עם הממציאים המובילים ובונה קשרים עם אשתו לעתיד יקטרינה.
כתוצאה מכך, ה-AK-47 שפיתח מאומץ על ידי הצבא והממציא זוכה בפרס סטלין היוקרתי.
יורי בוריסוב – מיכאיל קלשניקוב
ארתור סמוליאנינוב – קפטן ליוטי, מהנדס
ואלרי בארינוב – לויטננט גנרל דגטיארב
ויטאלי חאייב – גנרל מייג'ור קורבאטקין
אנטולי לובוצקי – קולונל גלוחוב
אלכסיי ורטקוב – קפטן ביטחון המדינה לובוב
סרגיי גזארוב – המפקד קרוטוב
ואלרי אפאנסייב – ניקולאי וורונוב, מרשל הארטילריה הראשי
הסרט נוצר במלאת מאה שנה להולדתו של קלשניקוב.
התסריט נכתב על בסיס זיכרונותיו של המהנדס, מסמכים וזכרונות של אנשים שהכירו אותו, אך ז'אנר הסרט העלילתי הותיר מקום לשינויים ולדימויים קולקטיביים.
מפיקי הסרט היו אדיבים במיוחד בכל הנוגע ליצירה מחודשת של תהליך פיתוח הנשק: המפעלים, שהתבססו על רישומים היסטוריים, ייצרו עבור הסרט כלי נשק מתת מקלעים ל-AK-47.
השחקן הראשי יורי בוריסוב מדגיש כי למד באופן אקטיבי את מסלול חייו של דמותו, עסק בחיפוש ובאיסוף מקורות אלטרנטיביים, מתוך רצון לממש את המורכבות של דמותו של האיש.
העבודה על הסרט החלה באוגוסט 2018, הצילומים בוצעו במוסקבה (כולל באחוזה בני אפראקסין), באי קרים, בטורז'וק ובשושארי ליד סנקט פטרבורג.
התלבושות והאביזרים סופקו על ידי אולפני מוספילם, שגם ערכו את עבודת הדיבוב והקלטת הסאונד.
זירת קרב הטנקים צולמה במתחם הקולנוע Voyenfilm הסמוך למדיניו, תוך שימוש בתפאורת הסרט "גבול אילינסקי".
הטריילר הראשון של הסרט יצא ב-25 בספטמבר 2019, השני – ב-30 בדצמבר.
קלתאה (שם מדעי: Calathea), הידוע גם בשם גאופרשיה (Goeppertia), הוא סוג צמחים השייך למשפחת המרנטיים.
ישנם עשרות סוגי זנים במשפחה זו.
בזכות עלי הצמח המעוטרים והססגוניים, הוא משמש כצמח נוי לפנים הבית.
הקלתאות מכונות גם "צמחי תפילה", בעקבות התנהגות העלים אשר נפתחים ונסגרים במהלך היום.
רוב הקלתאות המצויות בישראל כיום מיובאות ממגדלי צמחי בית בהולנד, וחלקן הקטן גדל בארץ.
עלי הקלתאה מתאפיינים בעיטורים בדוגמת פסים ועיגולים, בהתאם לזן.
במהלך הלילה, העלים מתקפלים מעלה ובבוקר נפרשים בחיפוש אחר השמש.
תופעה זו מתאפשרת הודות למפרק קטן שיש לצמח בין הגבעול לעלה.
העלים החדשים בוקעים מגולגלים ממקור הגבעולים ונפרשים בהדרגה.
הקלתאה דורשת תנאי גידול ייחודיים, אשר מדמים את התנאים הקיימים בסביבה הטבעית שלה ביערות הגשם.
כמו האור המתקבל על רצפת יערות הגשם המוצלות באמצעות צמרות העצים, קלתאות משגשגות באור בינוני.
אור שמש ישיר עלול לפגוע בעלי הצמח העדינים ולהוביל לקצוות שרופים או כוויות במרכז העלים.
צמחים אלו דורשים לחות גבוהה על מנת לחקות את סביבת הגידול הטבעית שלהם.
לכן, בשונה מצמחי בית אחרים, יש להקפיד על השקיה תכופה.
בנוסף, מומלץ לשמור את רמת הלחות בפנים הבית גבוהה, ובכך ליצור סביבה לחה עבור הצמח.
בדומה לצמחים טרופיים אחרים, שמירה על טמפרטורה מתאימה לצמח היא חשובה מאוד.
קלתאות מעדיפות טמפרטורות חמימות, לא פחות מ-15°C כדי לשגשג ולצמוח.
קלתאות רגישות למלחים ומינרלים המצויים לרוב במי ברז.
השקיה במים רווים במלחים עלולה להוביל להשחמת העלים.
המים המומלצים להשקיה מכונים גם "מים רכים".
"מים רכים" כוללים מים מסוננים בפילטר, מי גשמים או מי מזגנים.
ייחור הוא תהליך יצירת צאצאים של צמח באמצעות צמח אם.
שיטת הייחור של קלתאות שונה מהשיטה הנפוצה של חיתוך מפרק של צמח.
שיטת הייחור של הקלתאות היא באמצעות פיצול שורשים.
כדי לייחר בהצלחה קלתאה, צמח האם צריך להיות מבוסס ובריא.
לאחר חלוקת השורשים בהצלחה, כל חלק חדש צריך להשתל בכלי משלו, מנוקז היטב.
בחלקים מסוימים בברזיל, משתמשים עלי הקלתאה הגדולים לעיטוף דגים לצורך הובלה בין אזורים שונים במדינה.
במקומות אחרים, העלים משמשים ככלי קיבול או הגשה, למשל להגשת מנות אורז כארוחת רחוב באזורים מסוימים בתאילנד.
אף על פי שכלל הצמחים במשפחת המרנטיים ידועים בשם "קלתאה", ישנם שלושה סוגי צמחים אחרים אשר נקראים לרוב קלתאה.
מרנטה - בעלת עלים עגולים עם גידים בולטים שיוצרים צורות יפיפיות.
בשונה מהאחרות, צומחת לצדדים ולא למעלה.
קטננטה - בעלת עלים קטנים ועבים, אך בעלת ציורים וצבעים דומים לזני הקלתאה.
סטרומנטה - בעלת עלים מוארכים ומחודדים עם צבעים וגוונים אדמדמים וירוקים, בהתאם לזן.
קם קסאבייה בירץ' הוא כדורסלן קנדי-אמריקאי, המשחק בעמדת הסנטר.
בירץ' נולד במונטריאול שבקוויבק, קנדה, ובנערותו עבר למסצ'וסטס שבארצות הברית.
בשנת 2011 החל ללמוד באוניברסיטת פיטסבורג, ושנה לאחר מכן עבר לאוניברסיטת נבדה בלאס וגאס ("UNLV"), אשר במדי קבוצתה שיתף פעולה עם אנתוני בנט וכריסטיאן ווד.
בעונתו השנייה והאחרונה בקבוצה, רשם בירץ' ממוצעים של 11.5 נקודות, 10.2 ריבאונדים ו-3.8 חסימות למשחק.
לאחר שלא נבחר כלל בדראפט ה-NBA 2014, חתם בירץ' על חוזה בקבוצת סו פולס סקייפורס מליגת הפיתוח של ה-NBA.
בעונתו היחידה בקבוצה נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ליגת הפיתוח, לאחר שהעמיד ממוצעים של 11.2 נקודות, 9.6 ריבאונדים ו-1.8 חסימות למשחק.
בעונת 2015/2016 שיחק בקבוצת אוסאק ספורטיף מליגת העל הטורקית.
ביוני 2016 חתם על חוזה באולימפיאקוס היוונית.
בעונתו היחידה בקבוצה רשם ממוצעים כוללים של 6.9 נקודות ו-5.5 ריבאונדים למשחק בליגת העל היוונית וביורוליג.
לקראת עונת הצטרף לאורלנדו מג'יק מליגת ה-NBA.
ב-3 וחצי עונותיו עם המג'יק קלע 4.7 נקודות ואסף 4.4 ריבאונדים בממוצע למשחק.
ב-8 באפריל 2021 שוחרר בירץ' מהקבוצה.
יומיים לאחר שחרורו מאורלנדו, ב-10 באפריל, חתם בירץ' על חוזה בטורונטו ראפטורס.
עד לסיום עונת הציג בטורונטו יכולת טובה עם ממוצעים של 11.9 נקודות ו-7.6 ריבאונדים למשחק, כולל משחק שיא של 20 נקודות מול דנוור נאגטס.
ב-9 בפברואר 2023 הועבר בטרייד לסן אנטוניו עבור יאקוב פולטל.
קלרקסדורפ היא העיר הגדולה ביותר בפרובינציה הצפון-מערבית שבדרום אפריקה.
העיר ממוקמת כ-165 קילומטרים דרום-מזרחית לבירת המחוז.
קלרקסדורפ הייתה גם הבירה הראשונה של הרפובליקה הדרום-אפריקאית ובהמשך הפכה למרכז מסחרי המקשר בין קימברלי ליוהנסבורג.
כיום יש חקלאים, כורים ומהגרים העובדים בשתי התעשיות.
לפי מפקד האוכלוסין מ-2001, התגוררו בעיר למעלה מ-350,000 תושבים.
זהו אחד המוקדים של תעשיית כריית הזהב בדרום אפריקה, אם כי חשיבותו הולכת ופוחתת בשנים האחרונות.
רעידת אדמה גדולה במרץ 2005 גרמה נזק משמעותי לפעילות הכרייה.
מלבד הכרייה, קלרקסדורפ מתפקדת כמרכז רפואי, קמעונאי וחינוכי בולט בפרובינציה.
הייצוא האזורי כולל תירס, דורה, בוטנים וחמניות.
נכון לשנת 2012, שיעור הפשע בעיר נחשב לנמוך במיוחד.
כיום קלרקסדורפ ידועה כמקום הולדתו של הארכיבישוף האנגליקני זוכה פרס נובל לשלום דזמונד טוטו, שנולד בעיר ב-7 באוקטובר 1931.
העיר נוסדה ב-1837 או 1838 על ידי מתיישבים אפריקאנרים מהטרק הגדול.
קלרקסדורפ היא היישוב האירופי העתיק ביותר מצפון לנהר הוואל.
בנובמבר 1885 התגלה זהב באזור, מה שתרם באופן משמעותי ביותר לפיתוח האזור.
קלרקסדורפ חוברה לקו הרכבת ב-1897. בסוף שנות ה-90 של המאה ה-19 כריית הזהב הידלדלה.
הבורסה שנפתחה לשם כך נסגרה בסופו של דבר, ונהרסה לגמרי ב-1958.
במהלך מלחמת הבורים השנייה (1899–1902) התרחשו קרבות רבים וגדולים באזור העיר.
תעשיית כריית הזהב הוקמה לתחייה על ידי חברות כרייה גדולות ב-1932, מה שגרם לעיירה לעבור תחייה כלכלית, שהואצה לאחר מלחמת העולם השנייה.
קלרנס דון קלארק היה מורה, עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מניו יורק.
הוא השתתף בוועידה החוקתית למדינת ויומינג והיה חבר הקונגרס הראשון של המדינה.
הוא כיהן גם כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית וגם כחבר הסנאט של ארצות הברית.
קלארק נולד ב-16 באפריל 1851 בסנדי קריק, ניו יורק לאורטיה ד.
הוא למד באוניברסיטת איווה באיווה סיטי, למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1874. הוא היה מורה ועסק בעריכת דין במנצ'סטר, איווה.
קלארק התחתן עם אליס דאונס בשנת 1874. בשנת 1881, הוא עבר לאונסטון שבטריטוריית ויומינג והמשיך לעסוק בעריכת דין לפני שמונה לפרקליט המחוזי של מחוז אוינטה, תפקיד אותו מילא בין 1882 ל-1884.
ב-1889 הוא החל את הקריירה הפוליטית שלו כציר לוועידה החוקתית של ויומינג.
הוא נבחר כרפובליקני לבית הנבחרים של ארצות הברית לקונגרס ה-51 ונבחר מחדש לקונגרס ה-52. הוא היה אחד הנציגים הראשונים של המדינה החדשה.
הוא נשאר בתפקיד שתי קדנציות, מ-1 בדצמבר 1890 עד 3 במרץ 1893. הוא הפסיד בניסיונו להיבחר מחדש ב-1892.
קלארק מת ב-18 בנובמבר 1930, ונקבר בבית הקברות של הבונים החופשיים באוונסטון.
קלרנס סאת'רלנד קמפבל, OBE היה חייל, מנהל ושופט קנדי בהוקי קרח.
קמפבל נולד בפלמינג שבססקצ'ואן ולמד בתיכון במכון התיכוני סטרתקונה, הידוע כיום בשם אקדמיית סקונה הישנה באדמונטון.
סיים את לימודיו באוניברסיטת אלברטה עם תואר במשפטים ואמנות ב-1924 והוענק במלגת רודס של אוניברסיטת אוקספורד, שם שיחק במועדון הוקי קרח של אוניברסיטת אוקספורד.
קמפבל היה חבר בהנהלה של איגוד חובבני הוקי אלברטה בשנות ה-30 והיה חלק מוועדה של איגוד חובבני ההוקי הקנדי ב-1935, שם למד מהי ההגדרה של שחקן הוקי חובבני והעדכונים הדרושים.
קמפבל עבד כשופט ב-NHL מ-1933 עד 1939. הוא ניהל כמה משחקים היסטוריים, כמו המשחק ב-1937 כאשר הקריירה של האווי מורנז הגדול הסתיימה כששבר את רגלו, פציעה שהובילה בסופו של דבר למותו.
קמפבל אפילו שפט במשחק פלייאוף גס בין מונטריאול מארונס לבוסטון ברואינס בו דיט קלאפר השתמש במקלו על שחקן.
בעודו זועם על מעשהו של קלאפר, הוא קרא לקלאפר בשם גס והתגובה לא איחרה לבוא כאשר אגרוף חזק ממגן הטיח את קמפבל על הקרח.
קמפבל שהיה מודע להתגרותו, הגיש אז דו"ח קליל מאוד על קלאפר וכתוצאה מכך, נשיא ה-NHL פרנק קאלדר נתן לקלאפר רק קנס ובכך נחתם העניין.
קמפבל ביצע קריאה השנויה במחלוקת בשנת 1939 כאשר שפט במשחק שכלל את טורונטו מייפל ליפס, כאשר המגן רד הורנר נפגע ממקל וקמפבל שרק רק על עונש קל, אף על פי שהורנר דימם.
הבעלים של הליפס קון סמיית' ביקש שקמפבל לא יועסק מחדש והליגה הסכימה לכך.
נשיא הליגה פרנק קאלדר החליט לתת לקמפבל לעבוד במשרדו לאחר הקריירה שלו כשופט והתברר שהנשיא טיפח יורש.
כל התכנונים נדחו כאשר מלחמת העולם השנייה פרצה וקמפבל התגייס לצבא קנדה.
הועלה לדרגת לוטננט קולונל וזכה במסדר האימפריה הבריטית ב-1945. בתום המלחמה שירת ביחידת חקירות על קברי מלחמה, מספר 1 בקנדה.
לאחר המלחמה מונה לפרקליט הממלכה והיה אחד מהתובעים מתוך מספר בתי משפט על נאצים בכירים שהועמדו לדין בגין פשעים נגד האנושות.
כן דווח בהרחבה שקמפבל השתתף במשפטי נירנברג, אך אמר הכחיש זאת במאמר של ספורטס אילוסטרייטד שפורסם ב-1974.
בינתיים, קאלדר מת ובעוד קמפבל נמצא מעבר לים, ה-NHL מינתה את רד דאטון לנשיא.
עם זאת, דאטון לא רצה את התפקיד וכאשר קמפבל חזר לקנדה ב-1946, דאטון התפטר וקמפבל התמנה לנשיא.
אחד ממעשי הסמכות הראשונים שלו היה ב-1948, כאשר גירש את השחקנים בילי טיילור ודון גלינגר מה-NHL עקב הימורים על משחקים.
כנשיא ה-NHL, קמפבל אולי זכור בעיקר בזכות השעיית כוכב העל של מונטריאול קנדיאנס מוריס "רוקט" רישאר לשלושת המשחקים הנותרים של העונה הסדירה 1955 ולמשך כל הפלייאוף.
החלטה זו התקבלה כתוצאה ממעשיו של רישאר במהלך משחק ב-13 במרץ בין הקנדיאנס לבוסטון ברואינס; רישאר נקלע למאבק אכזרי מול הול לייקו מהברואינס וכאשר הקוון קליף תומפסון ריסן את רישאר, לייקו הכה את רישאר שוב ושוב.
אחד מחבריו לקבוצה של רישאר הפיל את לייקו, ואפשר לרישאר להסתובב ולהכות בפניו של תומפסון.
ב-17 במרץ, השתתף קמפבל במשחק במונטריאול פורום בין הקנדיאנס לדטרויט רד וינגס.
לאורך כל השליש הראשון התגרה בו ואוהדי מונטריאול הזועמים השליכו עליו פסולת, שראו בו דוגמה מצוינת לשולט דוברי האנגלית של העיר המדכאת את רוב האזרחים דוברי הצרפתית.
לאחר שפצצת גז מדמיע הושלכה באולם, קמפבל יצא מהבניין, המשחק נחשב כניצחון של רד וינגס וכל הקהל פונה מהאולם.
מכך התפתחה מהומה שבה נעצרו 60 בני אדם ונגרם נזק של 500,000 דולר.
קמפבל נבחר להיכל התהילה של ההוקי ב-1966. תרם להרחבת הליגה בשנת 1967, בכך שהליגה הכפילה את מספר קבוצותיה ולעיתים קרובות עבד 18 שעות ביום במשרדו.
בתחילת עידן התרחבות הליגה בעונת 1967/68, החליטו קבוצות ה-NHL להדגיש את הישגיו של נשיא הליגה על ידי תרומת גביע קלרנס קמפבל לכבודו.
כאשר הליגה נערכה מחדש לשתי חטיבות וארבעה בתים ב-1974, כיבדה את קמפבל עוד יותר בכך שקראה לאחת משתי החטיבות על שמו והעניקה את גביע קמפבל לאלופת העונה הסדירה (לימים הפלייאוף) של החטיבה.
אף על פי ששמה של חטיבת קלרנס קמפבל שונתה לשמה הנוכחי, החטיבה המערבית בעונת 1993/94, גביע קלרנס קמפבל עד היום מוענק לאלופת הפלייאוף של החטיבה.
ב-1976 קמפבל הואשם במתן שוחד לסנאטור לואי ז'יגר בשערוריית "חנויות השמיים".
קמפבל הורשע, אך הליגה שילמה את הקנס וקמפבל לא ריצה זמן בכלא בשל גילו.
קמפבל היה אדם חולה עד שפרש כנשיא ה-NHL ב-1977, ומושכות התפקיד עברו לידי ג'ון זיגלר ג'וניור.
בילה את השנים האחרונות בחייו כשהוא סובל ממחלות נשימה ומת ב-24 ביוני 1984. נקבר בשדה הכבוד הלאומי בפואנטה-קלייר, קוויבק.
ממלכת קמבודיה (בקמרית: ព្រះរាជាណាចក្រកម្ពុជា, בליטון : Preah Reacheanachak Kampuchea, ובקיצור קמבודיה (בקמרית: កម្ពុជា, בליטון: Kampuchea, , קמפואצ'יאה) היא מדינה בדרום-מזרח אסיה הגובלת בדרום עם מפרץ תאילנד, במערב עם תאילנד, בצפון עם לאוס ובמזרח עם וייטנאם.
קמבודיה היא מולדתו של העם הקמרי.
מהמאה ה-1 עד מחצית המאה ה-6 הייתה קמבודיה חלק מממלכת פונאן, ממלכה גדולה בדרום מזרח אסיה שמוקדה בדלתא של המקונג.
בקרבתה התקיימה גם ממלכת צ'נלה.
בין המאה ה-9 והמאה ה-13 היוותה הבירה אנגקור אבן שואבת ליצירות תרבות ואומנות רבות.
בין המאה ה-15 והמאה ה-19 חוותה קמבודיה תקופה של שקיעה ממושכת ואובדן טריטוריה הדרגתי, בה הפכה למדינת חסות של תאילנד ווייטנאם.
בשנת 1533 הגיעו לראשונה מיסיונרים פורטוגזים לארץ והקימו בה מיסיון, ומאז זכתה קמבודיה לנוכחות פורטוגזית וספרדית קבועה על אדמתה.
החל משנות ה-50 של המאה ה-19 החלה נוכחות גוברת של צרפת בקמבודיה, אשר הפכה בהדרגה למושבה צרפתית.
במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה על ידי האימפריה היפנית.
לאחר שזו הובסה, שבה קמבודיה והייתה למושבה צרפתית, עד שקיבלה את עצמאותה בשנת 1954.
הצרפתים והקמבודים הדפו את ניסיונות הווייט מין הווייטנאמי לחדור לממלכה.
בשנות השישים החלו חלקים ממזרח הממלכה לשמש כבסיסים לצבא צפון וייטנאם ולווייטקונג, אשר שימשו לפעולה כנגד צבא דרום וייטנאם והכוחות האמריקנים.
בתגובה הפציצו כוחות ארצות הברית מטרות בממלכה, ואלו הובילו להתערערות מצבה הכלכלי והחברתי.
ב-1970 התקיימה ההפיכה הקמבודית, שהפילה את שלטונו של הנסיך נורודום סיהאנוק והקימה את רפובליקת קמאר.
המשטר החדש היה ימני ולאומני, בניגוד למשטרו של סיהאנוק, שהתאפיין בשיתוף פעולה חשאי עם המשטר הצפון וייטנאמי והווייטקונג.
הרפובליקה נפלה ב-1975, כאשר כוחות הקמר רוז' כבשו את פנום פן.
באותה שנה התחוללה מלחמת אחים עקובה מדם, שבסופה התבצע רצח עם באוכלוסייה הקמבודית על ידי משטרם של פול פוט ואנשי הקמר רוז' הקומוניסטים.
הם רצחו בין 1.2 מיליון ל-2 מיליון אזרחים ברעב וברצח סלקטיבי – כחמישית מן האוכלוסייה.
בית דין בינלאומי שהחל לפעול ב-2006 העמיד 9 ממנהיגי הקמר רוז' לדין באשמת פשעי מלחמה, פשעים נגד האנושות ורצח עם.
עדויות מתקופת שלטון הקמר רוז' נותרו בטואול סלנג, שהיה הכלא המרכזי למתנגדי המשטר וכיום משמש כמוזיאון.
בסוף שנת 1978 פלשה וייטנאם לקמבודיה, והנג סמרין היה לשליט המדינה.
רק בספטמבר 1989 עזב החייל הווייטנאמי האחרון את קמבודיה.
במאי 1993 התקיימו בממלכה לראשונה בחירות דמוקרטיות, ובהן נבחר נורודום סיהאנוק, שלאחר מכן מונה למלך.
בעקבות זאת אומצו מחדש דגל קמבודיה וסמל קמבודיה המלכותיים.
באוקטובר 2004 פרש סיהאנוק מתפקידו כמלך ותחתיו הומלך בנו נורודום סיהאמוני.
קמבודיה היא מונרכיה חוקתית, שבראשה עומד המלך נורודום סיהאמוני.
הממשלה הנוכחית מורכבת מקואליציה של מפלגת העם הקמבודית ('CPP') ושל החזית המאוחדת לקמבודיה עצמאית נייטרלית וחופשית.
כוחות האופוזיציה מטילים ספק בנטיותיו הדמוקרטיות של ראש הממשלה, הון סן.
בבחירות הכלליות בקמבודיה שנערכו בשנת 2023 מפלגתו זכתה ב-120 מקומות בפרלמנט מתוך 125. בהמשך השנה הוא הודיע על פרישתו מהתפקיד והעברת השלטון לבנו הבכור, הון מאנט.
סחר בבני אדם הוא בלתי חוקי בקמבודיה.
בפועל, קמבודיה היא ארץ מקור, צינור מעבר ויעד לסחר בבני אדם בשליטת ארגוני פשע מאורגן.
קיימת בקמבודיה תופעה של תיירות מין עם קטינות.
חלק מהילדות נמכרות או נחטפות על ידי הורים, קרובים, חברים ושכנים.
אחרות מפותות לעבודות מלצרות לכאורה ואז נכלאות לזנות בכפייה.
על פי הערכות UNICEF כ-35% מהעובדות בזנות בקמבודיה מתחת לגיל 16.
ישנה תופעה של בתי בושת שהם למעשה בתי כלא בהם הנשים והילדות לא מקבלות כסף כלל אלא אוכל בלבד והמקום מחזיק שומרים המונעים מהן לברוח.
מאז שהסתיימו סופית המאבקים האלימים בקמבודיה ב-1999, ידעה כלכלת המדינה שיעורי צמיחה גבוהים, מעל 5% בשנה.
עם זאת, ההכנסה לנפש עדיין נמוכה ביחס למדינות האזור.
הסמכות המוניטרית העליונה במדינה היא הבנק המרכזי של קמבודיה, אשר מטהו ממוקם בבירה, פנום פן.
כלכלת קמבודיה נשענת ברובה המכריע על חקלאות.
ענפי החקלאות העיקריים הם אורז, מניהוט (קסאווה) ודיג.
תעשיית קמבודיה אינה מפותחת כתעשיות שכנותיה, בעיקר עקב ההיסטוריה הסבוכה שאפשרה את פיתוח התעשייה רק לאחר 1989, השנה בה שחררה וייטנאם את אחיזתה במדינה.
התעשייה מתמקדת בענף הגומי (ללא עיבוד).
בשנים האחרונות התפתח ענף התיירות והחל להוות משקל משמעותי מהתוצר הלאומי.
כ-2 מיליון תיירים מבקרים בקמבודיה מדי שנה.
שטחה של קמבודיה מעל 180 אלף קילומטר מרובע.
רוב שטח המדינה הוא מישורי ומושפע משני מאפיינים גאוגרפיים עיקריים: נהר המקונג והטונלה סאפ (בקמרית: האגם הכביר).
בצירוף קו החוף הדרומי, הגישה לנהרות ומקווי המים הגדולים הכתיבה את התפתחותה ההיסטורית והתרבותית של הארץ.
בקמבודיה שלושה אזורים הרריים עיקריים: דרום מערב המדינה (הרי הפילים והרי קארדאמום), הגבול הצפוני עם תאילנד (הרי דאנגקרק) וצפון-מזרח המדינה.
אגם טונלה סאפ מתחבר לנהר המקונג בפנום פן, בתעלה שאורכה 100 ק"מ, ששמה נהר הטונלה סאפ.
מאמצע מאי עד אוקטובר (העונה הגשומה במדינה) עולה מפלס המקונג ומימיו, הגבוהים יותר ממימי הטונלה סאפ, נשפכים לנהר וגורמים לו לזרום לכיוון צפון-מערב, לתוך אגם טונלה סאפ.
כאשר יורד מפלס המקונג בעונות היובש מתהפך כיוון זרימת נהר הטונלה סאפ, ומימיו זורמים לכיוון המקונג.
הליך יוצא דופן זה הופך את אגם טונלה סאפ לאחד המקורות העשירים בעולם לדגי מים מתוקים.
אוכלוסיית קמבודיה מוערכת בכ-15.5 מיליון נפש (2019).
במפקד האוכלוסין האחרון, שנערך ב-1998, נמנו 11.43 מיליון תושבים.
כ-90% מן התושבים משתייכים לקבוצה האתנית קמרים.
5% הם ממוצא וייטנאמי, כ-1% הם סינים, והיתר משתייכים לקבוצות שונות, בהם תושבים ממוצא הודי, בני לאו (העם שמרכזו בלאוס) וכן קבוצות אתניות מקומיות קטנות: בני קמר לואו (מונח המתייחס למגוון של קבוצות אתניות של קמבודים תושבי אזורים הרריים), צ'אם וקבוצות קטנות נוספות.
כ-97.9% מהאוכלוסייה הם בודהיסטים מאסכולת טהרוואדה.
מעמדה של הדת, שנרדפה בימי הקמר רוז', נמצא במגמת התחזקות.
האוכלוסייה הלא-בודהיסטית מתחלקת בין אמונות שונות, בעיקר אסלאם (1.1%) ונצרות (0.5%).
תוחלת החיים היא 70.1 שנים.
שיעור הריבוי הטבעי הוא כ-1.36%.
ממוצע הילודה לאישה הוא 2.5 צאצאים.
הגיל החציוני צעיר, כ-25.6 שנים, בין היתר כתוצאה מן ההשלכות הדמוגרפיות של מלחמת האזרחים.
מאותה סיבה, שיעור הגברים באוכלוסייה נמוך והיחס בין גברים לנשים הוא 0.95 גברים לכל אישה.
השפה העיקרית בקמבודיה היא קמרית.
צרפתית, שפת השלטון הקולוניאלי, נמצאת עדיין בשימוש במוסדות שלטון וחינוך וכשפה מתווכת בין דוברי שפות שונות, אך היא נדחקת בהדרגה מפני האנגלית כשפה שנייה.
במוסדות הממשל משתמשים לעיתים בדיאלקט מקומי של צרפתית.
באזור אנגקור, ליד העיר סיאם ריפ שבמערב קמבודיה, מצויים שרידיה של בירת האימפריה הקמבודית בין המאה ה-9 למאה ה-15, כולל שרידים של מעל אלף מקדשים.
ביניהם נמנה מקדש אנגקור ואט המפואר, שיש האומרים שהוא המונומנט הפולחני היחיד הגדול ביותר בעולם.
קרוב לשני מיליון תיירים מבקרים מדי שנה באתר, שהוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.
אתר נוסף אשר הוכרז כאתר מורשת עולמית הוא מקדש פּרֶאַהּ וִיהֶאַר שבצפון קמבודיה, בגבולה עם תאילנד.
קמבל הוא כפר במחוז גלוסטרשייר, אנגליה.
כפר זה נמצא במרחק כששה קילומטרים ממוצאו של נהר התמזה, הוא הכפר הראשון על נהר התמזה.
חלקים מהכנסייה היפה שלו מתוארכים לשנת 1250.
הכפר קמבל היה בעבר צומת מסילות ברזל מרכזי, אשר חיבר את קו גולדן ואלי העובר מסווינדון לצ'לטנהאם, עם הקווים שהסתעפו ממנו.
קווים נוספים אלה אינם פעילים מאז שנות ה-60, אולם בכפר נותרה תחנת רכבת גדולה ובעלת חשיבות, בה עוברים מספר רב של נוסעים מדי יום.
תחנה מקומית זו לא נפתחה לנוסעים עד שנת 1882, אז החליפה את דרך טטברי הסמוכה.
בכפר נמצא שדה התעופה קמבל אשר שימש בעבר כשדה אימונים של הצוות האירובטי "החיצים האדומים" של חיל האוויר המלכותי.
כיום משמש שדה התעופה כמוזיאון של אווירונאוטיקה.
קֶמָארִי (יפנית: 蹴鞠) הוא משחק כדור דומה לכדורגל שהיה פופולרי ביפן בתקופת הייאן והושב לחיים בתקופה המודרנית.
מקורו של המשחק בספורט הסיני קוג'ו.
בסביבות שנת 600 לספירה, בתקופת אסוקה, החלו לשחק במשחק ביפן.
במקביל, החלו ה"צו-צ'ו" ומשחקים דומים לאבד מתפוצתם בסין ובשאר דרום-מזרח אסיה עד שהקמארי נשאר הספורט היחידי מסוג זה.
קמארי הוא ספורט מאוד פיזי והוא משמש כפעילות גופנית לבני כל הגילים.
ייחודו הוא שאין בו מנצחים, מפסידים או אף תחרות בין מספר מתמודדים.
מטרת המשחק הוא להשאיר את הכדור באוויר במאמץ משותף של כל המשתתפים.
הכדור, שנקרא "מארי", עשוי מעור אייל, כששיער החיה פונה כלפי פנים הכדור ועורו כלפי חוץ.
כדי לעצב את צורתו, ממולא הכדור שעורה, ולבסוף נתפר בעזרת עור סוס.
המריאשים הטובים ביותר מוסרים את הכדור כך שלמקבל המסירה יהיה קל לשלוט בו.
מגרש הקמארי הוא שטוח, ואורכו כ-15 מטרים.
מדי המשחק, זכר מתקופת האסוקה, נקראים "קאריגינו".
גרסה אחרת של המשחק היא "טמארי" (כדור-יד).
קמארינה היא עיר עתיקה בחוף הדרומי של סיציליה, כ-27 קילומטרים דרומית-מזרחית לג'לה (טראנובה), ממנה נותרו בימינו שרידים בלבד.
קמארינה נוסדה ב-599 לפנה"ס על ידי מתיישבים מסירקוסאי, אך נחרבה על ידי העיר המייסדת ב-522 לפנה"ס.
הריסות קמארינה נמצאות כיום בתחומי סנטה קרוצ'ה קמרינה (Santa Croce Camerina) שבנפת רגוזה.
אנשי ג'לה הקימו את העיר מחדש ב-461 לפנה"ס.
יחסיה עם סירקוסאי היו כפי הנראה עוינים, אך למרות שעמדה לצדה של אתונה ב-427 לפנה"ס, במהלך המלחמה הפלופונסית, היא הושיטה עזרה מסוימת לסירקוסאי אויבתה בשנים 415-413 לפנה"ס.
קמארינה נחרבה על ידי הקרתגים ב-405 לפנה"ס, שוקמה על ידי טימולאון ב-399 לפנה"ס לאחר שננטשה בפקודת דיוניסיוס הראשון (טיראן סירקוסאי), אולם נפלה לידי הרומאים ב-258 לפנה"ס, במהלך המלחמה הפונית הראשונה.
העיר נהרסה כליל ב-853 לספירה.
מאחר ששכנה בין גבעות חול נודדות, בסביבה שאין בה מחצבי אבן, נשדדו כל אבני הבניין של בתיה גם על ידי יושבי טראנובה עצמם.
לפיכך לא נותר ממנה דבר זולת קטע קטן של חומת מקדש אתנה ויסודותיהם של בניינים אחדים.
חלקים של חומת העיר והנקרופוליס נחשפו בחפירות ארכאולוגיות ונחקרו.
זמן קצר לפני החרבת העיר בידי הקרתגים בסוף המאה ה-5 לפנה"ס פרצה בה מגפה מסתורית.
התעורר חשד כי הביצה, שהגנה על העיר מצפון מפני שכניה העוינים, היא המקור למחלה הלא מוכרת והועלתה הצעה לייבשה.
כשנועצו אנשי העיר באורקל, הייתה תשובתו כי אל להם לעשות זאת, משום שהמגפה תחלוף מעצמה עם הזמן.
התמרמרות התושבים הלכה וגברה, ולמנהיגי העיר לא נותרה כל ברירה אלא לייבש את הביצה בניגוד לעצת האורקל.
ואומנם, משעה שהביצה יובשה לא נותר דבר שיוכל לעצור את התקדמות חיילי הצבא הקרתגי.
הקרתגים כבשו את העיר, החריבוה עד היסוד והרגו את כל תושביה לפי חרב.
את הסיפור אודות ביצת קמארינה מביא הגאוגרף הרומי סטראבון.
מן העיר נותרו שרידים מועטים בלבד, ובהם קברים מן המאה ה-7 לפנה"ס והריסות מקדש אתנה.
לא הרחק מהם התגלה נקרופוליס ובו קברים מן המאות ה-5 וה-4 לפנה"ס.
חלק מן הממצאים שנחשפו במקום מוצגים במוזיאון הארכאולוגי של סירקוזה.
קמבודיה השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת מלבורן (1956).
היא השתתפה לסירוגין במשחקים עד אולימפיאדת מינכן (1972), שבה והשתתפה בהם לאחר 24 שנים, באולימפיאדת אטלנטה (1996), ומאז היא משתתפת במשחקים באופן רצוף.
קמבודיה מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.
לאורך השנים שלחה קמבודיה משלחות בנות ספורטאים בודדים.
השתתפותה של המשלחת במשחקים הייתה סמלית בעיקרה, ואיש מהספורטאים הקמבודים לא היה קרוב לזכייה במדליה.
קמבודיה השתתפה לראשונה ב בסידני (2000), כששלחה משלחת של 11 ספורטאים למשחקים, ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע.
במשחקי החורף לא נטלה קמבודיה חלק מעולם.
המשלחת הראשונה אותה שלחה קמבודיה למשחקים בסידני בשנת 2000 כללה רק את נבחרת הכדורעף נכים הלאומית.
הנבחרת הפסידה בכל חמשת משחקיה הראשונים, וניצחה באחרון בלבד את נבחרתה של אוסטרליה במשחק על המקומות 7-8. אל הטורנירים הבאים שלחה קמבודיה משלחות קטנות יותר, שלא עלו על שני משתתפים כל אחת.
הספורטאים הנכים אותם שלחה קמבודיה מעולם לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים.
קמבה האדלי ווקר הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA במספר קבוצות ובעיקר בשארלוט בובקאטס בעמדת הרכז.
ב-2024 הצטרף לצוות האימון של שארלוט הורנטס.
ווקר נולד ברובע הברונקס שבניו יורק, ובנערותו למד בתיכון "רייס" שבהארלם ושיחק בקבוצת הכדורסל של בית הספר.
בעונת ה שלו קלע 18.2 נקודות, קטף 6.4 והוסיף 5.3 אסיסטים ו-3.3 חטיפות כדור ב למשחק.
בשנתו האחרונה בתיכון הוא הוזמן להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן.
ווקר נבחר גם לקחת חלק במדי נבחרת ארצות הברית הצעירה לטורניר אליפות פיב"א אמריקה עד גיל 18, ועם 13.4 נקודות, 5.0 אסיסטים ו-4.6 ריבאונדים, הוביל את נבחרתו לזכייה במדליית הכסף, ואף נבחר לשחקן המצטיין של הטורניר.
לאחר סיום לימודיו התיכוניים נרשם ווקר לאוניברסיטת קונטיקט בה למד סוציולוגיה ושיחק במדי קבוצת הכדורסל המשחקת בחטיבת ביג איסט של ה-NCAA.
בעונת ה עלה ווקר מהספסל, תרם 8.9 נקודות, 3.5 ריבאונדים ו-2.9 אסיסטים ונבחר לחמישיית הפרשמנים המצטיינים של החטיבה.
בטורניר אליפות המכללות סייע לקבוצתו להעפיל עד לשלב רבע הגמר, כשהוביל עם שיא הקריירה של 23 נקודות בניצחון 82–75 על אוניברסיטת מיזורי.
בעונתו השנייה במכללות הפך ווקר לשחקן פותח.
הוא עלה בחמישייה בכל 34 משחקי הקבוצה, והיה למוסר המצטיין, עם 5.1 אסיסטים למשחק, ולחוטף המצטיין בקבוצה עם 2.1 למשחק, והוסיף 14.6 נקודות, שני באוניברסיטה רק לג'רום דייסון.
בעונת ה היה ווקר ליחיד בקבוצתו שפתח בכל 41 משחקי הקבוצה, ותרם 23.5 נקודות, שהציבו אותו כקלעי השני בטיבו בחטיבה (אחרי מרשון ברוקס) והרביעי בליגת המכללות כולה.
על יכולת הקליעה הוסיף ווקר 5.3 נקודות ו-4.5 אסיסטים, ואף קבע שיא אוניברסיטה 965 נקודות בעונה יחידה ורשם טריפל דאבל ראשון בקריירה עם 24 נקודות, 13 ריבאונדים ו-10 אסיסטים בניצחון על אוניברסיטת מרילנד.
הוא נבחר לחמישיית המצטיינים של העונה בחטיבה וסייע לקונטיקט לסיים את העונה במאזן של תשעה ניצחונות מול תשעה הפסדים ולהעפיל לטורניר אליפות החטיבה.
בטורניר אליפות החטיבה, נבחר ווקר לשחקן המצטיין של הטורניר כשהוביל את קונטיקט עם שיא חטיבה של 130 נקודות בחמשת משחקי הטורניר, כולל סל ניצחון ברבע הגמר מול אוניברסיטת פיטסבורג, לאליפות החטיבה ולטורניר אליפות המכללות.
בטורניר אליפות המכללות רשם ווקר ממוצעים של 23.5 נקודות, 6.0 ריבאונדים ו-5.0 אסיסטים והוביל את קונטיקט עד לאליפות המכללות, ונבחר לשחקן המצטיין של הפיינל פור, כשהוביל את קבוצת האוניברסיטה לניצחון 41–53 בגמר מול אוניברסיטת באטלר.
בעקבות יכולתו הגבוהה לאורך העונה נבחר ווקר לפרס בוב קוזי לרכז המצטיין ולחמישיית העונה במכללות, ואף היה בין חמשת המועמדים הסופיים לפרס נייסמית' ולפרס ג'ון וודן היוקרתיים.
לאחר שלוש שנים באוניברסיטה, התלבט ווקר אם להעמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA או להמשיך שנה נוספת באוניברסיטה.
הוא בחר לבסוף לעזוב את קונטיקט, ונבחר בבחירה התשיעית על ידי שארלוט בובקאטס.
מספר שבועות לאחר הדראפט, עוד בטרם החלה עונתו הראשונה בליגה, חתם ווקר על הסכם חסות עם חברת ההלבשה אנדר ארמור תמורת כמיליון דולר.
במהלך עונת הרוקי שלו, שהייתה עונה מקוצרת של 66 משחקים בשל שביתת השחקנים, היה ווקר לשחקן היחיד בקבוצה שעלה לשחק בכל אחד ממשחקי הקבוצה.
הוא שימש כמחליפו של די.ג'יי.
אוגוסטין והיה לרוקי היחיד בליגה שרשם טריפל דאבל, עם 20 נקודות, 10 ריבאונדים ו-11 אסיסטים מול וושינגטון ויזארדס, וסיים את העונה עם ממוצעים של 12.1 נקודות, 3.5 ריבאונדים ו-4.5 אסיסטים.
שארלוט, שניצחה רק תשעה משחקים לאורך העונה, רשמה את אחוז הניצחונות הגרוע בכל הזמנים בליגת ה-NBA עם 10.6% בלבד.
לקראת העונה הבאה, עונת , עזב אוגוסטין את הקבוצה, והותיר לווקר את המקום בחמישייה הפותחת.
ווקר עלה בחמישייה בכל אחד מ-82 משחקי העונה הסדירה, והיה לקלעי המוביל של הקבוצה עם 17.7 נקודות, למוסר המצטיין שלה עם 5.7 אסיסטים ולחוטף המצטיין עם 2.0 למשחק.
למרות השיפור ביכולתו, שארלוט ניצחה 21 משחקים, מול 61 הפסדים, וסיימה את העונה במקום ה-14 במזרח, כשרק לאורלנדו מג'יק מאזן גרוע משלה.
בעונת החתימה שארלוט את הסנטר אל ג'פרסון ומינתה את סטיב קליפורד למאמנה.
ווקר, ששמר על ממוצע הנקודות שלו בעונה עם 17.7 למשחק, היה לקלעי השני בטיבו בקבוצה - אחרי ג'פרסון.
הוא רשם את ממוצע האסיסטים הגבוה בקריירה עם 6.1 למשחק, ואף רשם שיא קריירה של 16 אסיסטים מול דטרויט פיסטונס ונבחר לשחקן המצטיין של השבוע במזרח במהלך חודש פברואר.
הוא סייע לקבוצתו להעפיל למשחקי הפלייאוף לראשונה מזה ארבע שנים, אולם שארלוט הודחה ב של 0–4 מול מיאמי היט.
במהלך עונת , במשחק נגד קליבלנד קאבלירס ב-28 במרץ, עקף ווקר את דל קרי ברשימת הקלעים של השארלוט הורנטס בכל הזמנים, עם 9,841 נקודות לעומת 9,839 של קרי.
ב-23 בינואר 2019 קלע שיא קריירה של 60 נקודות במשחק קבוצתו מול פילדלפיה 76'.
ביולי 2019 סיכם ווקר על חוזה בבוסטון סלטיקס, ועבר אליה בעסקת "חתימה והעברה" (sign-and-trade) בתמורה לטרי רוזיר.
במהלך עונתו הראשונה בבוסטון נבחר לפתוח במשחק האולסטאר, ולאורך העונה רשם ממוצעים של 20.4 נקודות ו-4.8 אסיסטים למשחק.
כשחקן הסלטיקס ניצח לראשונה בקריירה בסדרת פלייאוף, כאשר העפיל עם הקבוצה לגמר האזור המזרחי של פלייאוף 2020. בסדרת גמר המזרח הפסידה בוסטון מול מיאמי היט, בתוצאה 2–4.
ב-18 ביוני 2021 הועבר ווקר בטרייד יחד עם הבחירה מס' 16 בדראפט 2021 לאוקלהומה סיטי ת'אנדר, בתמורה לאל הורפורד, מוזס בראון ושתי בחירות דראפט עתידיות בסיבוב השני.
ב-4 באוגוסט שוחרר ווקר מהקבוצה וחתם בניו יורק ניקס.
בליל דראפט 2023 הועבר ווקר בטרייד כשנשלח על ידי הניו יורק ניקס לדטרויט פיסטונס בטרייד שכלל 3 קבוצותו זאת על מנת שיוכלו לפנות מקום תקרת השכר של ה-NBA כדי לנסות להחתים את ג'יילן ברנסון.
טרייד זה נחשב ל"טרייד בו הניו יורק ניקס איבדו את העתיד שלהם"- הקבוצה ויתרה על ג'יילן דורן אותו בחרו בבחירה ה-13 וגם ויתרו על עוסמאן דיאנג אותו בחרו בבחירה ה-11, דורן הועבר לדטרויט פיסטונס ודיאנג הועבר לאוקלהומה סיטי ת'אנדר.
ב-29 בנובמבר 2022 חתם ווקר בדאלאס מאבריקס לעונה אחת.
לאחר 12 שנים בליגת ה-NBA.
בתום עונה בה שיחק רק בתשעה משחקים במדי דאלאס מאבריקס, חתם ווקר ב-20 ביולי 2023 במועדון הכדורסל מונקו מליגת היורוליג.
קמאיאי (בליטאית: Kamajai; בפולנית: Komaje, קומאיֶה; ביידיש: קאמיַי) היא עיירה קטנה במחוז פוניבז' שבליטא, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
העיירה נזכרת לראשונה בשנת 1541, ובשנת 1635 נבנתה בה כנסיית עץ ראשונה.
בשנת 1863 נטלו תושבי העיירה חלק פעיל במרד ינואר נגד האימפריה הרוסית.
בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה 944 יהודים.
בין מלחמות העולם פעל בעיירה בית ספר עברי מרשת תרבות, והתקיימה בה פעילות ציונית.
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בעיירה כ-60 משפחות יהודיות.
עם סיפוח ליטא לברית המועצות בשנת 1940 נאסרה הפעילות הציבורית היהודית בעיירה.
ב-26 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, כאשר עוד טרם כניסתם אליה, ערכו ליטאים מקומיים פוגרום ביהודיה.
לאחר הכיבוש רוכזו יהודי העיירה בגטו קטן שהוקם בבית המדרש בה, וכעבור כמה שבועות גורשו הגברים לרוקישקיס, והנשים והילדים לאזור אובליאי, שם נרצחו בסוף אוגוסט 1941 עם הפליטים היהודים הנוספים שרוכזו במקומות אלו.
קמבור-לייוורדן (בהולנדית: SC Cambuur) ובקיצור קמבור הוא מועדון כדורגל הולנדי מהעיר לייוורדן המשחק בליגת המשנה ההולנדית.
המועדון הוקם ב-19 ביוני 1964 על מנת להחליף קבוצת כדורגל אחרת בעיר, וי.וי.
לייוורדן, שחזרה לשחק כדורגל חובבני.
קמבור משחקת באצטדיון קמבור המכיל כ-10,500 מושבים.
הקבוצה העפילה ארבע פעמים לליגת העל ההולנדית, בשנים 1992, 1998, 2013 ו-2021. סך הכל שיחקה תשע עונות בליגת הראשונה (נכון ל-2023).
את רוב שנותיה עשתה בליגה הראשונה המדורגת שנייה.
רק בעונה הראשונה לאחר הקמתה, שיחקה בליגה השנייה המדורגת שלישית.
קמבודיה משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010).
לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער מקמבודיה מדליית ארד יחידה בענף הג'ודו
המשלחת הראשונה של קמבודיה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה שלושה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט.
המשלחת הגיעה להישג בענף הג'ודו עם זכייה במדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 44 ק"ג נערות.
ספורטאי המשלחת התחרו גם בענף האתלטיקה והשחייה אולם לא הגיעה להישגים משמעותיים.
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה שלושה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט.
המשלחת לא הגיעה להישגים משמעותיים בענפים אתלטיקה, היאבקות ושחייה וסיימה במקומות האחרונים.
קמבודיה אנגקור אייר (בקמרית: កម្ពុជា អង្គរ អ៊ែរ, באנגלית: Cambodia Angkor Air) היא חברת התעופה הלאומית של קמבודיה.
משרדי החברה ובסיסה העיקריים נמצאים בפנום פן.
חברת התעופה הוקמה ב-2009 בהחלטת ממשלת קמבודיה בתור חברת התעופה הלאומית של קמבודיה במקום חברת התעופה הלאומית "רויאל אייר קמבודיה" שנאלצה לפשוט רגל בשנת 2001. החברה החלה את טיסותיה ב-28 ביולי 2009 והיא מופעלת על ידי וייטנאם איירליינס.
החברה מתמקדת בהפעלת קווי טיסות ליעדים תיירותיים כמו אנגקור ואט.
תאגיד קמרון איירליינס היא חברת הדגל של קמרון.
החברה הוקמה ב-2006 ומפעילה טיסות ל-15 יעדים מנמל התעופה הבינלאומי דואלה.
חברת קמאייר-קו הוקמה ב-11 בספטמבר 2006 בהוראת ראש ממשלת קמרון פאול בייה, תחת חברת הדגל הקודמת קמרון איירליינס שנסגרה ביוני 2008. ב-28 במרץ 2011, 5 שנים לאחר הקמתה, הפעילה החברה את טיסתה הראשונה מדואלה לפריז דרך יאונדה.
בעבר, שימש קוד היאט"א הנוכחי של החברה (QC) את חברת קורידור אייר שיצאה משירות.
קמבודיה (פרוטקטורט צרפתי) מתייחס לממלכת קמבודיה כשהייתה חלק מהודו-סין הצרפתית - קבוצת מדינות חסות בדרום-מזרח אסיה בתוך האימפריה הקולוניאלית הצרפתית.
הפרוטקטורט הוקם בשנת 1867, כאשר המלך נורודום הקמבודי ביקש להכיל את הפרוטקטורט הצרפתי בארצו, בינתיים סיאם (תאילנד המודרנית) ויתרה על קמבודיה והכירה רשמית בפרוטקטורט הצרפתי בקמבודיה.
קמבודיה שולבה בהודו-סין הצרפתית ב-1887 יחד עם מושבות חסות הצרפתיות אחרות: וייטנאם (קוצ'ינצ'ינה, אנאם וטונקין).
בשנת 1946 הוענק לקמבודיה שלטון עצמי בתוך האחוד הצרפתי.
קמבודיה קיבלה מאוחר יותר את עצמאותה ויום העצמאות נחגג ב-9 בנובמבר 1953.
במאה ה-19, ממלכת קמבודיה צומצמה למדינת ואסאל של ממלכת סיאם אשר סיפחה את המחוזות המערביים שלה, כולל אנגקור בעוד ההשפעה הגוברת של שושלת וייטנאם נגוין איימה על החלק המזרחי של המדינה.
לאחר הקמתה של מושבה צרפתית בקוצ'נצ'ינה (דרום וייטנאם) ב-1862, ביקש המלך נורודום מקמבודיה חסות צרפתית על ממלכתו.
בזמנו, פייר-פול דה לה גרנדייר, מושל קולוניאלי של קוצ'נצ'ינה, ניהל תוכניות להרחבת השלטון הצרפתי על כל וייטנאם ראה את קמבודיה כחייץ בין השטח צרפתי בווייטנאם לבין סיאם.
ב־11 באוגוסט 1863 חתם נורודום על אמנה המקבלת חסות צרפתית על ממלכתו.
על פי האמנה, המלוכה הקמבודית הורשתה להישאר, אך הכוח הפוליטי הוקנה במידה רבה לגנרל צרפתי תושב שיגור בפנום פן.
צרפת הייתה גם אחראית על יחסי החוץ והסחר של קמבודיה, כמו גם על ההגנה הצבאית.
סיאם הכירה מאוחר יותר בפרוטקטורט לאחר שצרפת ויתרה על המחוז הקמבודי של בטאמבנג והכירה בשליטה התאילנדית באנגקור.
מושבו של המושל הכללי של כל הודו-סין הצרפתית היה בסייגון עד שהבירה עברה להאנוי ב־1902. קמבודיה, נשלטת על ידי המושל הכללי של קמבודיה, אשר מונה ישירות על ידי משרד המושבות בפריז.
המושל הכללי נעזר במושלים מקומיים, אשר ישבו בכל המרכזים המחוזיים.
פנום פן, הבירה, הייתה תחת ניהול ישיר של המושל הכללי.
העשורים הראשונים של השלטון הצרפתי בקמבודיה כללו רפורמות רבות בפוליטיקה הקמבודית, כגון צמצום כוחה של המלוכה וביטול העבדות.
בשנת 1884 ניסה מושל קוצ'ינצ'ינה, צ'ארלס אנטואן פרנסואה תומסון, להפיל את המלכות ולהקים שליטה צרפתית מלאה על קמבודיה על ידי שליחת כוח קטן לארמון המלכותי בפנום פן.
הפעולה הצליחה רק בחלקה, שכן המושל הכללי של הודו-סין הצרפתית מנע קולוניזציה מלאה בשל התנגשויות אינטרסטים עם הקמבודים, וכוחה של המלוכה הצטמצם לכוח סמלי.
בשנת 1885, סי ווטה, אחיו למחצה של נורודום התחרה על כס המלוכה, והוביל מרד לסלק את נורדום לאחר שחזר מגלות בסיאם.
סי ווטה, הוביל למרד שהתרכז בעיקר בג'ונגלים של קמבודיה ושל העיר קמפו.
הכוחות הצרפתיים סייעו מאוחר לנורודום להביס את סי ווטה, ובעזרת הסכמים שחתמו הכיר במושל הכללי הצרפתי כסמכות הגבוהה ביותר בפרוטקטוראט.
ב־1896 חתמו צרפת והאימפריה הבריטית על הסכם המכיר בתחומי השפעתן בהודו סין, בעיקר על סיאם.
על פי הסכם זה היה על סיאם לוותר על מחוז בטאמבנג לקמבודיה שבשליטת צרפת.
ההסכם אישר את השליטה הצרפתית על וייטנאם (כולל מושבת קוצ'ינצ'ינה והפרוטקטורט של אנאם וטונקין), קמבודיה, ולאוס, שנוספה ב-1883 בעקבות הניצחון הצרפתי במלחמת סיאם–צרפת והשפעה צרפתית על מזרח סיאם.
גם ממשלת צרפת החלה לפתח אותה כלכלית תוך הצגת תרבות צרפתית בפני המקומיים כחלק מתוכנית הפיתוח.
בשנת 1897 התלונן המושל הכללי לפריז כי המלך הנוכחי של קמבודיה, המלך נורודום, אינו ראוי עוד לשלטון וביקש רשות לקבל את סמכותו של המלך לגבות מיסים, להוציא צווים ואף למנות פקידים מלכותיים ולבחור את נסיכי הכתר.
באותו זמן היו נורודום ומלכי קמבודיה העתידיים דמויות אלוהיות, והיו פטרונים של הדת הבודהיסטית בקמבודיה, ועדיין נתפסו כמלכי האל על ידי אוכלוסיית האיכרים.
כל שאר הכוח היה בידיו של המושל הכללי ושל הבירוקרטיה הקולוניאלית.
בירוקרטיה זו נוצרה בעיקר על ידי גורמים רשמיים בצרפת, והאסייתים שמותר היה להם להשתתף בניהול היו וייטנאמים, שנחשבו כאסייתים הדומיננטיים באיחוד של הודו-סין.
ב־1904 מת המלך נורודום, ובמקום להעביר את כס המלוכה לבניו העבירו הצרפתים את הירושה לאחיו של נורודום, סיסוואת', שהענף משפחת המלוכה שלו היה יותר כנוע ופחות לאומני בעיני השלטון הצרפתי מאשר זה של נורודום.
כמו כן, נתפס נורדום כאחראי למרד הקמבודי המתמיד נגד השלטון הצרפתי.
סיבה נוספת הייתה שבנו החביב על נורודום, שאותו רצה להפוך למלך, הנסיך יוקנתור, עורר באחת ממסעותיו לאירופה את דעת הקהל שם על מעשי האכזריות הקולוניאליים הצרפתיים בקמבודיה הכבושה.
צרפת הידקה אחר כך את שליטתה בקמבודיה, תוך הרחבת שטחו של הפרוטקטוראט בשנים 1902 ו-1904 באמצעות הסכמים עם סיאם, שהוסיפו את מחוז פריאה ויהיאר ואת מחוז צ'מפאסאק לקמבודיה ונתנו לצרפת שליטה מלאה על נהר באסאק בהתאמה.
במהלך השנים 1902–1907 היו הסכמים על חילופי שטחים בין סיאם לקמבודיה הצרפתית, עד שלבסוף נקבעו הגבולות והחלוקה של חצי האי לשטחי חסות, בין הגורמים הפוליטיים השונים - בריטניה וצרפת כמעצמות, והמדינות הנספחות כמו סיאם.
במקור שימש שטח קמבודיה כחייץ לצרפת בין המושבות הווייטנאמיות החשובות יותר שלה לסיאם.
קמבודיה לא נתפסה בתחילה כאזור חשוב מבחינה כלכלית.
תקציב הממשלה הקולוניאלית התבסס בעיקר על גביית מיסים בקמבודיה כמקור הפיננסי העיקרי שלה, והקמבודים שילמו את המיסים הגבוהים ביותר לנפש בקרב המושבות הצרפתיות.
מינהל לא יעיל ולפעמים לא יציב היה אופייני לשנים הראשונות של השלטון הצרפתי בקמבודיה.
משמעותו הייתה שהתשתית והעיור גדלו בקצב נמוך בהרבה מאשר בווייטנאם, ונותרו המבנים החברתיים המסורתיים בכפרים.
עם זאת, ככל שהמשטר הצרפתי התחזק לאחר מלחמת צרפת-סיאם, החלה התפתחות איטית בקמבודיה, שבה הרחיבו גידול אורז וגידולי פלפל לצמיחת המשק.
כדי לטפח את היצוא, הוכנסו שיטות חקלאיות מודרניות, בעיקר על ידי יזמים קולוניאליים אשר קבלו קרקע במחוז בטמבנג (מערב).
כמו תעשיית הרכב הצרפתית שגדלה מטעי גומי על ידי משקיעים צרפתיים.
במהלך שנות העשרים של המאה העשרים נמשכה ההתפתחות הכלכלית, והורחבו גידולי התירס והכותנה.
למרות ההתרחבות ההשקעה הכלכלית, עדיין המשיכו הקמבודים לשלם מיסים גבוהים ובשנת 1916 פרצו מחאות בדרישה להפחתת מיסים.
תשתיות ועבודות ציבוריות פותחו אף הן בזמן השלטון הצרפתי, ונסללו כבישים והונחו מסילות ברזל בשטח הקמבודי.
בעיקר, קו הרכבת המחבר את פנום פן עם הגבול תאילנדי.
התעשייה פותחה מאוחר יותר, אך תוכננה בעיקר לעבד חומרי גלם לשימוש מקומי או לייצוא.
כפי שנעשה בבורמה ובמלאיה על ידי הבריטים.
זרים שלטו בכוח העבודה במשק בקמבודיה, עקב אפליה צרפתית נגד הקמבודים באיוש תפקידים כלכליים חשובים.
וייטנאמים רבים גויסו לעבוד במטעי גומי ולאחר מכן מילאו תפקידים מרכזיים בכלכלה הקולוניאלית כמו בעסקים.
הקמבודים הסינים המשיכו להיות מעורבים במידה רבה במסחר, אך תפקידים גבוהים יותר הועברו לידי הצרפתים.
שלא כמו בווייטנאם, הלאומיות הקמבודית נותרה שקטה יחסית במהלך רוב שלטון צרפת בעיקר בשל השפעה פחותה בתחום החינוך, שעזרה לשיעורי האוריינות בקמבודיה להישאר נמוכה ומנעה תנועות לאומניות כמו אלה שהתרחשו בווייטנאם.
עם זאת, בקרב האליטה הקמבודית המשכילה הרעיונות המערביים של דמוקרטיה ושלטון עצמי, גם שחזור של שרידים כמו באנגקור ואט יצרו תחושה של גאווה ומודעות למעמד החזק של קמבודיה בעבר.
גם בקרב הסטודנטים הקמבודיים למיעוט הווייטנאמים היה מעמד מועדף.
בשנת 1936, הופיע עיתון שהטיף נגד צרפת, והקולוניאליזם.
כמו כן רעיונות שדגלו בעצמאות החלו להתפתח ב־1940 בקרב הקמבודים בתאילנד, שחששו כי מעשיהם יובילו לעונש אם יפעלו במולדתם.
לאחר נפילת צרפת ב-1940 נשלטה קמבודיה ושאר הודו-סין הצרפתית על ידי ממשלת וישי הצרפתית, ולמרות הפלישה להודו-סין הצרפתית, איפשרה יפן לפקידים קולוניאליים צרפתים להישאר במושבותיהם תחת פיקוח יפני.
בדצמבר 1940 פרצה המלחמה הצרפתית-תאילנדית ולמרות ההתנגדות הצרפתית לכוחות התאילנדים המגובים ביפן, אילצה יפן את השלטונות הצרפתיים לוותר על כמה מחוזות שהיו ברשותם לתאילנד.
התעמולה היפנית של "אסיה לאסיאתים" מצאה קהל אוהד בקרב הלאומנים הקמבודים, אף על פי שמדיניותה של טוקיו בהודו סין הייתה להשאיר את הממשלה הקולוניאלית אחראית.
כאשר נעצר נזיר בודהיסטי בולט, פעיל פוליטי, על ידי השלטונות הצרפתיים ביולי 1942, נערכו הפגנות שדורבנו על ידי העיתון נגרוואטה, בדרישה לשחרורו.
הם, כמו גם לאומנים אחרים, העריכו ככל הנראה את נכונותם של היפנים לתמוך בהם, משום ששלטונות וישי עצרו במהירות את המפגינים ונתנו לפאץ צ'ון, אחד מעורכי העיתון נגרוואטה, מאסר עולם.
העורך השני, בן נגוק ת'אנה, נמלט מפנום פן לטוקיו.
נושא המושבות האירופיות באסיה היה בין הנושאים שנדונו במהלך המלחמה על ידי שלושת מנהיגי כוחות הברית: רוזוולט, סטלין וצ'רצ'יל בשלוש ישיבות הפסגה שהתקיימו בקהיר, בטהראן וביאלטה.
בהתייחסות למושבה הגדולה ביותר בהודו, לחץ רוזוולט בחוזקה על הענקת עצמאות עד תום המלחמה, לחץ שהתנגד לו בתוקף צ'רצ'יל.
לגבי מושבות לא בריטיות באסיה, רוזוולט וסטלין החליטו בטהראן שהצרפתים וההולנדים לא יחזרו לאסיה לאחר המלחמה.
מותו של רוזוולט בטרם עת, עוד לפני סוף המלחמה, הביא להתפתחויות שונות מאוד ממה שרוזוולט ראה.
הבריטים תמכו בהחזרת השלטון הצרפתי וההולנדי באסיה ואף ארגנו משלוח חיילים הודים תחת פיקוד בריטי למטרה זו.
במאמץ לגייס תמיכה מקומית בחודשים האחרונים של המלחמה, היפנים פיזרו את הממשל הקולוניאלי הצרפתי ב-9 במרץ 1945, וקראו לקמבודיה להכריז על עצמאותה בתוך אזור הפוליטי שלהם במזרח אסיה רבתי.
ארבעה ימים לאחר מכן, המלך סיהנוק הכריז עצמאות לקמבודיה.
בן נגוק תאן חזר מטוקיו במאי, והתמנה לשר החוץ.
ב-15 באוגוסט 1945, ביום שבו נכנעה יפן, הוקמה ממשלה חדשה עם בן נגוק ת'אך המכהן כראש ממשלה.
כאשר כוח של בעלות הברית תפס את פנום פן באוקטובר, תאנה נעצר על שיתוף פעולה עם היפנים ונשלח לגלות בצרפת.
חלק מתומכיו עברו למערב קמבודיה, שהייתה תחת שליטה תאילנדית.
שם הם התאגדו כפלג בתנועת הקמאר.
מצבה של קמבודיה בסוף המלחמה היה תוהו ובוהו.
צרפת החופשית, בפיקודו של הגנרל שארל דה גול, רצו לחזור לשלוט בהודו-סין, אם כי הם הציעו לקמבודיה ולפרוטקטורטים אחרים בהודו סין, מידה גדולה של שלטון עצמי.
בהיותם משוכנעים שיש להם תפקיד תרבותי, הם ראו בעיני רוחם את השתתפותה של הודו-סין באיחוד הצרפתי של המושבות לשעבר.
השתתפות בחוויה של האיחוד התרבותי הצרפתי.