tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הפולימורף הטבעי "פקטוליט-M2abc" מצוי רק במכרה ראושרמלה (Rauschermühle) בסמוך לכפר נידרקירכן (Niederkirchen) במדינת ריינלנד-פפאלץ שבגרמניה, והלרימר מצוי כאמור אך ורק ב"לוס צ'ופדרוס", כעשרה קילומטרים דרומית מערבית לעיר באראהונה, באזור הדרומי מערבי של הרפובליקה הדומיניקנית.
פָּקוֹרָה (בהינדי: पकोड़ा, לחלופין: פָּקוֹדָה או בׇּגִ'י) הוא חטיף או מתאבן מטוגן הנפוץ בכל תת-היבשת ההודית וכן באפגניסטן ובכל מקום אליו הגיעו מהגרים מתת-היבשת.
החטיף מבוסס על פלחי ירקות קטנים (ולעיתים גבינה, ביצים, עוף, פרי) הנטבלים בבלילה המבוססת על קמח חומוס או קמח עדשים (לעיתים רחוקות גם קמח סויה) ותבלינים ולאחר מכן מטוגנים בשמן עמוק.
הפקורה צריך להיות קטן, כך שבטיגון התוכן והמעטפת יטוגנו באותה מידה.
אם החטיף גדול מדי – המעטפת עלולה להישרף בעוד התוכן יישאר נא.
פקורה יכול להיות עשוי מפריט אחד (פלח תפוח אדמה, פלח גבינה, פרח כרובית, מספר עלי תרד) או מתערובת המכילה מספר שבבים של ירקות שונים.
אחת הגרסאות הנפוצות היא סוג של טבעות בצל או בצל קצוץ.
פקונדו סבסטיאן רונקגליה (בספרדית: Facundo Sebastián Roncaglia; נולד ב-10 בפברואר 1987 בצ'חארי שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת סרמיינטו.
רונקגליה נולד בצ'חארי שבמחוז אנטרה ריוס, ארגנטינה, להורים ממוצא איטלקי.
הוא גדל במחלקת הנוער של בוקה ג'וניורס.
ב-21 באוקטובר 2007 ערך רונקגליה את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הארגנטינאית בתיקו 1:1 נגד אסטודיאנטס לה פלאטה.
הוא לקח חלק בזכייתה של בוקה ג'וניורס באליפות ארגנטינה באפרטורה .
ב-27 ביולי 2009 הושאל רונקגליה לאספניול מליגת העל הספרדית.
ב-30 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 1:0 לאתלטיק בילבאו במסגרת המחזור הראשון בליגה.
ב-29 בנובמבר הורחק לראשונה בקריירה, לאחר שספג כרטיס צהוב שני בהפסד 4:0 לאתלטיקו מדריד במסגרת המחזור הרביעי בליגה.
הוא חזר לבוקה ג'וניורס בתום העונה, לאחר שערך 21 הופעות ליגה באספניול.
עם חזרתו הושאל רונקגליה לאסטודיאנטס לה פלאטה מליגת העל הארגנטינאית.
ב-8 באוגוסט 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 1:0 על ניואל'ס אולד בויס במסגרת המחזור הראשון בליגה.
הוא ערך 25 הופעות ליגה במועדון וזכה איתו באליפות ארגנטינה באפרטורה .
בחודש יולי 2012 הצטרף רונקגליה לפיורנטינה מהסרייה א' בהעברה חופשית.
ב-18 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 2:0 על נוברה במסגרת הגביע האיטלקי.
ב-25 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א', כששיחק 90 דקות בניצחון על אודינזה במסגרת המחזור הראשון.
ב-22 בספטמבר הבקיע רונקגליה את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-20 בתיקו 1:1 נגד פארמה במסגרת המחזור הרביעי בליגה.
בעונתו הראשונה במועדון ערך רונקגליה 24 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים, ובעונתו השנייה הוסיף 13 הופעות ליגה.
לקראת עונת הושאל רונקגליה לגנואה, גם היא קבוצה מהסרייה א'.
ב-14 בספטמבר 2014 ערך רונקגליה את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק ליגה נגד קבוצת האם שלו, פיורנטינה, במסגרת המחזור השני.
הוא הורחק בדקה ה-72 של המשחק לאחר שספג שני כרטיסים צהובים.
בעונת ההשאלה שלו בגנואה ערך רונקגליה 32 הופעות ליגה.
ב-12 ביולי 2016 חתם לארבע שנים בסלטה ויגו.
ב-22 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 0–1 ללגאנס.
ב-6 באוקטובר 2016 הבקיע את שערו הראשון בניצחון 1–2 על ולנסיה.
ב-11 במאי 2017 כבש שער בחצי גמר הליגה האירופית בתיקו 1-1 נגד מנצ'סטר יונייטד בו הורחק באדום.
ב-31 בינואר 2019 הושאל לוולנסיה עד לתום העונה.
ב-10 בפברואר ערך את הופעתו הבכורה בתיקו 0-0 נגד ריאל סוסיאדד.
בסיום העונה זכה עם הקבוצה בגביע הספרדי.
ב-8 באוגוסט 2019 חתם באוססונה לעונה אחת.
ב-25 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 2-0 לריאל מדריד.
ב-5 באוקטובר כבש את שערו הראשון בניצחון 2-1 על ויאריאל.
ב-24 באוגוסט 2021 חתם באריס לימסול הקפריסאית.
ב-18 ביולי 2022 חתם בבוקה ג'וניורס.
ב-11 ביולי 2024 חתם בסרמיינטו.
ב-16 בנובמבר 2013 ערך רונקגליה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארגנטינה, כששיחק 63 דקות בתיקו 0:0 נגד נבחרת אקוודור במשחק ידידות.
הוא היה חלק מהסגל של המאמן חרארדו מרטינו לקופה אמריקה 2015, ושיחק במשחק הפתיחה בו סיימה נבחרת ארגנטינה בתיקו 2:2 נגד נבחרת פרגוואי.
נבחרת ארגנטינה סיימה את הטורניר כסגנית הזוכה.
אליפות ארגנטינה (1): אפרטורה 2010
פָקְט (מערבית: فاختة "פַאחִ'תַה" - תור צווארון), נקרא גם α ביונה, הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים יונה עם בהירות נראית מדרגה 2.65. הוא נמצא במרחק של כ-260 שנות אור ממערכת השמש.
פקט הוא כוכב הסדרה הראשית כחול מסוג ספקטרלי B9 Ve (בעבר סווג גם כתת-ענק כחול מסוג ספקטרלי B7 IV), מסתו מוערכת בכ-5 מסות שמש ורדיוסו כ-6 רדיוסי שמש.
טמפרטורת פניו היא כ-13,000 קלווין והוא קורן בעוצמה גדולה פי 470 מהשמש באור נראה, אך בשל הטמפרטורה הגבוהה חלק ניכר מקרינתו היא בתחום העל-סגול כך שעוצמת ההארה הכוללת שלו היא יותר מכפולה.
לכוכב מהירות סיבוב עצמי גבוהה שמוערכת בכ-350 קילומטרים בשנייה והוא מעיף מפניו חומר שיוצר מעטפת המקיפה אותו ומגיעה לקוטר זוויתי של 5–7 אלפיות של שניית קשת השקולות לרדיוס של 40–60 רדיוסי שמש, כלומר בערך פי 10 מרדיוס הכוכב עצמו.
הקרינה העל-סגולה מייננת את הגז שבמעטפת ויוצרת ספקטרום פליטה אופייני של מימן מיונן ובשל כך נוסף הסימון e לסיווג הספקטרלי שלו.
בעבר דווח שבהירותו של הכוכב משתנה והוא סווג כחשוד כמשתנה γ בקסיופאה, אך מדידות עדכניות לא זיהו השתנות של יותר ממאית דרגת בהירות.
פָֿק֫וּס, הידוע גם בשם מלפפון מקראי, מלפפון ארמני, או מלפפון ערבי, הוא זן השייך למין מלון.
זהו צמח בעל פרי ארוך ודק, שמאפייניו דומים למלפפון ולקישוא.
הפקוס שייך למשפחת הדלועיים כמו המלפפון, הקישוא, הדלעת והאבטיח.
צבעו של הירק בהיר, אורכו לרוב ארוך יותר מהמלפפון הרגיל, והמרקם שלו פריך עד קשה, ולעומת המלפפון מרקמו קשה יותר.
מבחינת מראה, הפקוס נראה כמו מלפפון גדול, צבעו נוטה בין ירוק בהיר עד צהבהב, חלק או עם פסים כהים לאורכו, עטוי בפלומת שערות עדינה ומכיל זרעים גדולים שאפשר להסיר בקלות.
הקליפה שלו חלקה (חסרת בליטות) ודקה מאוד.
אין בו מרירות והשימוש בו על פי רוב הוא ללא קילוף.
הטעם שלו דומה לטעם המלפפון והמראה הפנימי שלו נראה גם כן דומה מעט למלפפון.
זהו למעשה סוג של מלון או קישוא הדומה לזן מלפפון.
גובהו הממוצע של צמח הפקוס הוא 76–91 סנטימטר.
הוא גדל היטב הן על קרקע והן בהדליה.
עבור צמח הפקוס תנאי התאורה הטובים ביותר הם שמש מלאה במשך רוב שעות היום.
הפרי טעים ביותר כשאורכו הממוצע הוא 30–38 ס"מ.
הפקוס הכבוש נמכר בשווקים ברחבי המזרח התיכון ומכונה "מלפפון בר כבוש".
הארמנים המכנים את הפקוס "מלפפון ארמני" מגדלים אותו למעין דלעת דקה מאוד וארוכה המגיעה לאורך 60 סנטימטר.
בישראל נוהגים לקטוף אותו כשהוא עוד קטן ופלומת השערות המכסה אותו כמעט נעלמת והפרח שבראשו מתייבש ונופל.
שמות נוספים משפות אחרות: מלפפון באורך יארד, מלפפון נחשי, מלון נחשי, ביפנית: אורי, בטורקית: אקור בטורקית, בהינדי: קאקרי, וטאר בפונג'אבי.
אין להתבלבל עם דלעת הנחש (Trichosanthes spp).
הירק נקרא לפעמים גם "גוטה".
בני היישוב הישן האשכנזי בירושלים קראו לו ביידיש, כחומרס (KACHOMRES).
פרדריק האסלקוויסט, במסעותיו ברחבי ארמניה הגדולה (אסיה הקטנה), במצרים, בקפריסין ובארץ ישראל (פלשתינה) במאה ה-18, נתקל ב"מלפפון המצרי" או המלפפון השעיר: Cucumis chate, שנכלל כיום במגוון הארמני.
האסלקוויסט טען שהפקוס הוא "מלכת המלפפונים, מרעננת, מתוקה, מוצקה ובריאה".
הוא גם הצהיר כי "הם עדיין מהווים חלק גדול מהאוכל של בני המעמד הנמוך במצרים המגישים אותם כמאכל בשרי וכמשקה וכמאכל בריאות".
, ב-מילון התנ"ך של הייסטינגס , קבע כי "הוא ארוך ודק יותר מהמלפפון הנפוץ, ואורכו הוא לעיתים קרובות יותר מרגל (a foot long), ולפעמים עוביו דק כל כך, פחות מסנטימטר, עם קצוות מחודדים".
תת-המין Cucumis melo היה המלפפון הנפוץ ביותר בתמונות ובטקסטים עתיקים מאזור הים התיכון, והיה ככל הנראה סוג של מלפפון שניתן לגדל אותו לאורך כל ימות השנה עבור טיבריוס, הקיסר של רומא במאה הראשונה.
מחקר שפורסם בשנת 2018 הגיע למסקנה כי ניתן לשפר את יבולי הפקוס בישראל על ידי מבחר של צמחי תרבות מסורתיים מקומיים.
המחקר בדק צמחים מתורבתים מסורתיים שנאספו מ-42 שדות שונים, ומצא וריאציות נרחבות בתכונות מסוימות של אותם צמחים שניתן לעבד כדי לשפר את הייצור המקומי.
לפקוס טעם הדומה מאוד למלפפון בכלל ובפרט למלפפון בלאדי.
לרוב אוכלים אותו עם הקליפה והוא משמש במטבח גם כתחליף לירקות כמו קישוא ומלפפון.
מכיוון שאינו צורך הרבה מים הוא לרוב בעל מרקם פריך ומוצק יותר ממלפפון.
כשמתייחסים לפקוס כאל מלפפון ניתן לאכול אותו טרי עם מלח גס, לשלב אותו בסלטים שונים ללא בישול או לכבוש אותו.
כשמתייחסים לפקוס כאל קישוא ניתן לבשל אותו, בשלמותו, כשהוא פרוס לפרוסות או ממולא.
כשבוחרים פקוס לכבישה מומלץ להשתמש בפקוסים קטנים ככל האפשר.
הפקוס יכול לשמש גם כמרכיב עיקרי בסלט קר עם תוספות שונות כמו שמן זית ולימון.
הפקוס הוא ירק עונתי וניתן למצוא אותו בשווקים בתקופת הקיץ, בחודשים מאי עד יולי.
פקטור הטורי הביישן הוא שם לתופעה בתחום הסקרים שנטבע על ידי חברות סקרים בריטיות.
בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, חוקרים מתחום מדעי המדינה גילו כי תוצאות האמת של בחירות בבריטניה עבור קולות למפלגת השמרנים (בשפה מדוברת: טורים) בממלכה היו גבוהות במידה משמעותית מאשר הנתח שקיבלה המפלגה בסקרי הבחירות.
ההסבר המקובל הוא שהיו הרבה "טורים ביישנים" שהצביעו למפלגה השמרנית לאחר שענו לסוקרים שלא יצביעו להם.
הבחירות בבריטניה ב-1992 וב-2015 היו דוגמאות מובהקות לפקטור הטורי הביישן, אך ניתן לראות את ההשפעה גם במערכות בחירות אחרות במדינה.
בארצות הברית נטען כי הפקטור היה רלוונטי בבחירות 2004.
פקטאנה (במאורית: Whakatāne) היא עיירה באזור המזרח באי הצפוני של ניו זילנד, כ-90 ק"מ ממזרח לטאורנגה וכ-89 ק"מ צפונית-מזרחית לרוטורואה, בפתחו של נהר פקטאנה.
מחוז פקטאנה הוא הסמכות הטריטוריאלית המקיפה, המשתרעת על שטח מדרום וממערב לעיירה, למעט מובלעת קוואראו.
בפקטאנה יש אוכלוסייה עירונית של 16,700, מה שהופך אותה לאזור העירוני ה-33 בגודלו בניו זילנד, ולאזור העירוני השלישי בגודלו של ביי אוף פלנטי (מאחורי טאורנגה ורוטורואה).
21,500 איש נוספים חיים בשאר מחוז פקטאנה.
בסביבות 40% מאוכלוסיית המחוז מוצאם מאורי.
מחוז פקטאנה הוקם בשנת 1976.
פקטאנה מהווה חלק מהבוחרים הפרלמנטריים של החוף המזרחי, והם מיוצגים על ידי אן טולי מהמפלגה הלאומית הניו זילנדית.
העיירה היא המרכז העירוני הראשי של אזור המפרץ המזרחי של ביי אוף פלנטי, פקטאנה הוא מקום מושב המועצה האזורית ביי אוף פלנטי, שנבחר כפשרה בין שתי הערים הגדולות באזור, טאורנגה ורוטורואה.
החודש הכי חם הוא ינואר (18 מעלות צלזיוס), והחודש הקר ביותר הוא יולי (6 מעלות צלזיוס).
כמות המשקעים הממוצעת היא 1,725 מילימטרים בשנה.
חודש אוגוסט הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (200 מ"מ גשם), וחודש פברואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (86 מ"מ גשם).
פקח התנועה הוא סרט עלילתי דרמטי סובייטי משנת 1982, בבימויו של אלדור אורזבייב .
את התפקידים הראשיים משחקים סרגיי ניקוננקו וניקיטה מיכאלקוב.
הפעולה מתרחשת בראשית שנות השמונים בברית המועצות.
מפקח משטרת התנועה (גה-אי) זיקין נודע בקרב עמיתיו כתמהוני ובעייתי.
מבחינתו, לא משנה מי נהג, העיקר לא להפר את חוקי התעבורה.
זיקין לוקח את רישיון הנהיגה מטרונוב, המנהל החדש של שירות הרכב המקומי, עקב נהיגה במהירות מופרזת.
טרונוב, בתפקידו החדש, החל ליהנות מיוקרה רבה מהנהלת העיר, המתקנת את מכוניותיה בקומבינה בשירות הרכב שלו.
ברור שההקפדה הבלתי מתפשרת של זיקין על עקרונות עלולה להסתיים לא טוב בשבילו, אבל אפילו הבוס הישיר של זיקין לא יכול לעצור אותו.
פקח משטרת התנועה הבלתי ניתן להשחתה ממשיך לעמוד על שלו.
שיטותיו של זיקין, שהורד בתפקידו בשל נטייתו הבלתי ניתנת לניקוי, גובות בסופו של דבר את שלהן: טרונוב, שגילה שלא הכל בחיים האלה מותר לו, הפך לעצמו מגעיל.
לאחר שהתקוטט עם חברים ובוס של זיקין, רב-סרן גרינקו, טרונוב מגיע באופן אישי לזיקין לשיחה "כמו בן אדם".
הפקח מסביר את עמדתו: "אם אני בתפקידי אעשה את מה שאני חייב, השני יעשה אותו דבר, וכן הלאה ...
אולי יהיה סדר." טרונוב מציין: "כמה אכזבות מחכות לך בחיים", אך מסכים עם הפקח, ו"כמו כלב מוכה" חוזר לעיר ברכב חולף (למעשה, טרונוב היה שיכור, וזיקין אמר לו שיתן זמנית את המפתחות לאוטו).
פקופטריס (שם מדעי: Pecopteris; מיוונית: "pekin" - מסרק, "pteris" - שרך, עקב המבנה המשונן של העלים הדומה ל"שיני" מסרק) הוא סוג פרהיסטורי של שרך מהסדרה הקיימת מארטים, שהתקיים בין הקרבון לפרם.
צמח זה הוא קרובו של השרך הנכחד פסרוניוס שדמה לעץ במראהו, אם כי צורת העלים שלו דומה גם לעלי תת-המחלקה Polypodiidae או של צמחי זרע מהקבוצה הפוליפלטית Pteridospermatophyta.
צמחים אלה הופיעו במשך הדבון אך שגשגו בעיקר במשך הקרבון ובעיקר קרבון פנסילבני.
הם נכחדו במשך הפרם, אז החלו להיכחד הביצות עשירות החמצן עקב יובש וירידת טמפרטורות נרחבת.
פקטור XI, או פלזמה טרומבופלסטין קדם, הוא הצורה הזימוגנית של פקטור XIa, אחד האנזימים המעורבים בקרישת דם.
כמו גורמי קרישה רבים אחרים, הוא שייך למשפחת סרין פרוטאז, פקטור XI מקודד על ידי הגן F11.
פקטור XI (FXI) מיוצר על ידי הכבד, זמן מחצית החיים בפלזמה של FXI הוא כ-52 שעות.
פקטור XIa מפעיל את פקטור IX על ידי פיצול סלקטיבי של קשרי פפטיד ארגינין - אלנין ו- ארגינין - ולין.
פקטור IXa, בתורו, יוצר קומפלקס עם פקטור VIIIa (FIXa-FVIIIa) ומפעיל את פקטור X.
מעכבים פיזיולוגיים של פקטור XIa כוללים מעכב פרוטאז תלוי חלבון Z, שאינו תלוי בחלבון Z, עם זאת, פעולתו על פקטור X תלויה בחלבון Z, ומכאן שמו.
אף על פי שהוא מסונתז כשרשרת פוליפפטיד בודדת, FXI מסתובב כדימר חלבון.
לכל שרשרת יש מסה מולקולרית יחסית של כ-80000. ריכוזי פלזמה אופייניים של FXI הם 5 מיקרוגרם/מ"ל, המתאים לריכוז פלזמה (של דימרים FXI) של כ-30 ננומטר.
הגן FXI הוא באורך 23kb, יש לו 15 אקסונים, והוא נמצא בכרומוזום 4q32-35.
פקטור XI מורכב מארבעה תחומי תפוח, היוצרים פלטפורמה דמוית דיסק סביב הבסיס של תחום פרוטאז סרין קטליטי חמישי.
אחד מכיל אתר קישור לתרומבין, אחר לקינינוגן במשקל מולקולרי גבוה, שלישי עבור פקטור IX, הפרין וגליקופרוטאין Ib והרביעי מעורב ביצירת ההומודימר פקטור XI, כולל שייר ציסטאין שיוצר קשר דיסולפיד .
בהומודימר, תחומי התפוח יוצרים שתי פלטפורמות דמויות דיסק המחוברות זו לזו בזווית, כאשר התחומים הקטליטיים בולטים החוצה בכל צד של הדימר.
הפעלה על ידי תרומבין או פקטור XII מושגת על ידי חיתוך של קשרי פפטיד Arg369-Ile370 בשתי יחידות המשנה של הדימר.
זה גורם לניתוק חלקי של התחום הקטליטי מתחומי התפוח דמויי הדיסק, שעדיין מקושרים לתחום הרביעי עם קשר דיסולפידי, אך כעת רחוק יותר מהתחום השלישי.
זה חושב שזה חושף את אתר הקישור של פקטור IX של תחום התפוח השלישי, מה שמאפשר את פעילות הפרוטאזות של פקטור XI עליו.
מחסור בפקטור XI גורם להמופיליה C הנדירה; המתרחשת אצל כ-8% מהיהודים האשכנזים, המופיליה C יכולה גם להימצא בסביבות 1% מהמקרים אצל יהודים ממוצא עיראקי ואצל ערביי ישראל.
זוהי הפרעה של יחסי דומיננטיות.
יש מעט דימום ספונטני, אך פרוצדורות כירורגיות עלולות לגרום לאובדן דם מוגזם, ונדרש טיפול מונע.
רמות נמוכות של פקטור XI מתרחשות גם במצבי מחלה אחרים, ביניהם תסמונת נונאן.
רמות גבוהות של פקטור XI היו מעורבות בפקקת, אם כי לא ידוע מה קובע את הרמות הללו ועד כמה חמור המצב המעודד קרישה.
מעכבים פרמקולוגיים של פקטור XI שנמצאים בפיתוח קליני אך עדיין לא אושרו לטיפול as of May 2022 כוללים את מעכבי הפקטור XIa האוראלי Asundexian (BAY 2433334) ו־Milvexian וכן את הנוגדן האנטי-פקטור XI החד שבטי Abelacimab (MAA868).
פקטורי גדילה המטופוייטיים הם גליקופרוטאינים המווסתים את ההתמיינות וההתחלקות של תאי הדם, החל מתאי הגזע ההמטופוייטיים ועד לצורתם הבוגרת, בתהליך שנקרא המטופוייזה.
הפקתם באמצעות טגנולוגיית ריקומבינציה של דנ"א טומנת בחובה פוטנציאל רב לשימושים רפואיים במצבים בהם היכולת הטבעית של אדם ליצור תאי דם מופחתת או פגומה.
אריתרופוייטין הוא הורמון המופרש על-ידי תאי הפיברובלסט הבין-רקמתיים של קורטקס הכליות בתגובה לרמות חמצן נמוכות.
הורמון זה מעודד ייצור של אריתרוציטים.
תרומבופוייטין (Thrombopoietin) מיוצר על-ידי הכבד והכליות ומעודד מגה-קריוציטים לייצר טסיות דם.
ציטוקינים מופרשים על ידי מגוון רחב של תאים, לקבות מח עצם אדום, לויקוציטים, מקרופאג'ים, פיברובלסטים ותאי אנדותל.
בהקשר המטופוייטי הם פועלים באופן אוטוקריני (מפעילים את התא שהפריש אותם) ובאופן פראקריני (מפעילים תאים סמוכים).
בין תפקידיהם השונים, מהווים ציטוקינים מסוימים פקטורי גדילה המטופוייטיים המכווינים התחלקות והתמיינות של תאי מערכת החיסון.
גורמים המכווינים התמיינות של תאי גזע המטופוייטיים לתאי אב מיאלואידים משותפים (Common myeloid progenitor) ובהמשך לכך למיאלובלסטים נקראים GM-CSF.
גורמים אלו משתתפים גם בהתפתחות אריטרוציטים ומגה-קריוציטים.
פקטורים המכווינים התמיינות של מיאלובלסטים לגרנולוציטים, כלומר נויטרופילים, אאוזינופילים ובזופילים נקראים G-CSF.
פקטורים המכווינים התמיינות של מיאלובלסטים למונוציטים נקראים M-CSF.
פקטור תאי גזע (Stem cell factor או SCF) משתתף ברבים מתהליכי ההמטופוייזה.
אינטרלוקינים הם ציטוקינים בעלי תפקידים רבים, כשחלקם משתתפים בהכוונת ההמטופוייזה.
הם לרוב ממוספרים בצורה IL-1, IL-2, IL-3 וכו'.
אריתרופוייטין (EPO) רקומביננטי יעיל מאוד בטיפול בייצור מופחת של תאי דם אדומים (אנמיה אפלסטית) הנובע ממחלת כליות מתקדמת בה הכליות אינן יכולות לייצרו ברמה מספקת.
אריתרופוייטין ופקטורים ממריצי מושבה מהסוגים GM-CSF, G-CSF ניתנים לחולי סרטן המקבלים כימותרפיה, הנוטה להרוג את תאי מח העצם האדומים שלהם כמו גם את התאים הסרטניים.
זאת על-מנת לעורר ולהמריץ יצירת תאי דם.
אגוניסט של תרומבופוייטין מראה פוטנציאל למניעת דלדול טסיות במהלך כימותרפיה.
פקטורים ממריצי מושבה ותרומבופוייטין משפרים את התוצאה של חולים המקבלים השתלות מח עצם.
ישנם ספורטאים המשתמשים באריתרופואטין סינתטי לאִמְרוּץ (כחומר משפר ביצועים) על-ידי הגדלת מספר האריטרוציטים ובהתאם הגברת אספקת החמצן לרקמות הגוף, ועל-כן זהו חומר אסור ברוב ענפי הספורט המאורגנים.
הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן (באורדו: اسلامی جمہوریۂ پاکستان, בליטון: Islāmī Jumhūriyah Pākistān, , תעתיק: אִסְלַאמי גֻ'מְהוּרִיָה פַּאכִּסְתַאן) ובקיצור פקיסטן (באורדו: پَاکِسْتَان, פַּאכִּסְתַאן) היא מדינה בדרום-מרכז אסיה, הגובלת באיראן ובאפגניסטן ממערב, ב מצפון, בהודו ממזרח ובים הערבי מדרום.
עם יותר מ-254 מיליון תושבים, פקיסטן היא המדינה החמישית בעולם מבחינת גודל אוכלוסייתה.
עיר בירתה של פקיסטן היא אסלאמאבאד ועיר בירתה לשעבר היא קראצ'י.
כ-95% מהפקיסטנים הם מוסלמים והמדינה חברה בארגון לשיתוף פעולה אסלאמי.
שפותיה הרשמיות של פקיסטן הן אורדו ואנגלית.
השם פקיסטן מורכב מחלקי שמות של המחוזות המרכיבים את הרפובליקה: פנג'אב, אפגניה (מחוזות הגבול הצפון-מערביים), קשמיר, סינד ובלוצ'יסטן.
הרעיון הוצע על ידי מייסד התנועה הלאומית הפקיסטנית צ'אודהארי ראהמט עלי .
בשפת האורדו פירוש המילה "פקיסטן" הוא "ארץ הטוהר".
פירוש הסיומת "-סטן" הנפוצה במדינות באזור זה (אפגניסטן, קזחסטן וכדומה) היא "ארצם של", כלומר ארצם של האנשים הטהורים.
הארץ המוכרת כיום בשם "פקיסטן" הייתה בעברה חלק מאפגניסטן והודו.
בעת העתיקה עבר באזור אלכסנדר הגדול בעת המסע שלו לעבר הודו.
צבאו מרד בו והוא נאלץ לחזור לבבל.
ההיסטוריה של פקיסטן המודרנית מתחילה בקולוניה הבריטית של הודו.
בתקופה זו דרשו המוסלמים מדינה משלהם והתנגדו לשאיפות הבריטים לפיתוח המדינה וקביעת קו הגבול בינה לבין אפגניסטן.
התנגדות זו הובילה לסדרה של קרבות שהתחוללו בשלהי המאה ה-19.
בין התומכים הראשונים ברעיון העצמאות היה הסופר והפילוסוף עלאמה מוחמד איקבל, שחשב שיש צורך במדינה המוסלמית בתת-היבשת ההודית, הנמצאת תחת השפעה הינדית חזקה.
מוחמד עלי ג'ינה, אשר מכונה בפקיסטן "מנהיג דגול" ו"אבי האומה", הנהיג את הליגה המוסלמית בראג' הבריטי, הציע רפורמה חוקתית בת ארבע עשרה נקודות, לשמירת זכויות המוסלמים בהודו לאחר שתושג עצמאותה.
כבר ב"הצהרת לאהור" מ-1940 אימץ ג'ינה את רעיון הקמת מדינה מוסלמית נפרדת.
כישלון הקואליציה של מפלגת הקונגרס והליגה המוסלמית, הביא את הצדדים לפנות אל הבריטים בבקשה לאשר את חלוקת הודו.
כך, הוביל ג'ינה לחלוקת הודו לשתי מדינות נפרדות: הודו ופקיסטן.
פקיסטן הכריזה על עצמאותה ביום בו הסתיים השלטון הבריטי בהודו, 14 באוגוסט 1947. בחודש שאחרי החלוקה, התבצעו חילופי אוכלוסין רוויי דמים בין המדינות, שבהם נהרגו כחצי מיליון אנשים, והתחולל טרנספר של כ-4 מיליון הינדים ומוסלמים, שעברו משני צידי הגבול.
ג'ינה כיהן כמושל הכללי הראשון של פקיסטן, הוביל את מאמצי השיקום של מיליוני פליטים, ועיצב את מדיניות המדינה המוסלמית החדשה עד מותו בשנת 1948.
עד 1971 הורכבה פקיסטן משני אזורים המנותקים זה מזה, אשר הופרדו על ידי הודו שהייתה בניהם: פקיסטן המערבית, ממערב להודו ופקיסטן המזרחית, ממזרחה.
ב-1971 התמרדה פקיסטן המזרחית ובעזרת כוחות הודיים הפכה למדינה עצמאית, היא בנגלדש.
בשנת 1971 ביצע השלטון הצבאי הפקיסטני רצח עם באזרחיה ההינדים והמוסלמים של בנגלדש הידוע כ"רצח העם הבנגלי".
חבל קשמיר (שבו רוב האוכלוסייה היא מוסלמית) הוא אזור הנתון במחלוקת בין הודו לפקיסטן עוד מתקופת הכרזת העצמאות של שתי המדינות, לאחר שמרביתו הועבר לריבונות הודית.
כמעט מיד לאחר הכרזת העצמאות פתחו פקיסטן והודו במלחמה על קשמיר, ולאחר מכן נלחמו עליו שוב ב-1965 וב-1971, והשתתפו בעימות מוגבל נוסף ב-1999 (מלחמת קרגיל).
על אף שפקיסטן הפסידה ברוב הקרבות, גורל האזור טרם הוכרע.
מצב זה גורם לאי-יציבות מתמדת בין הודו לפקיסטן, שהוחמרה לאחר ששתי המדינות השיגו יכולות גרעיניות.
בשנות ה-2000 נעשו מספר ניסיונות ליישב את הסכסוך בדרכי שלום, אך אלו לא נחלו הצלחה.
ההיסטוריה הפוליטית של פקיסטן מתחלקת בין תקופות של רודנות צבאית לבין משטרים דמוקרטיים אזרחיים.
אף על פי שפקיסטן הפסיקה להיות דומיניון ב-23 במרץ 1956, עם כינון חוקה והכרזת המדינה כרפובליקה אסלאמית, הצבא השתלט על המדינה ב-1958 ושלט בה במשך 10 שנים.
השלטון האזרחי חזר לאחר מלחמת הודו–פקיסטן השלישית, אבל הופסק בסוף שנות ה-70 עם הוצאתו להורג של זולפיקר עלי בהוטו לאחר שהורשע ברצח יריב פוליטי בפסק דין שנוי במחלוקת של בית המשפט העליון של פקיסטן.
בשנות ה-80 קיבלה פקיסטן עזרה רבה מארצות הברית וקלטה מיליוני פליטים אפגניים (בעיקר פשטונים) שברחו מאפגניסטן עקב הפלישה הסובייטית אליה.
מספר עצום של פליטים (הגבוה ביותר בעולם) גרם לזעזוע קשה בפקיסטן.
השפעת האסלאם העמיקה בזמן שלטונו של הדיקטטור גנרל מוחמד זיא אל-חאק.
הוא הרחיב גם את מאגר הנשק הלא-קונבנציונלי של מדינתו.
הגנרל נהרג בהתפוצצות מטוס שבו טס בשנת 1988, ופקיסטן חזרה למשטר דמוקרטי.
המשטר הדמוקרטי החזיק מעמד 10 שנים על ידי שני נשיאים: בנזיר בהוטו ונוואז שריף, שניהם נבחרו פעמיים.
הצמיחה הכלכלית התמתנה לקראת סוף שנות ה-90. הגורמים הנוספים למשבר הכלכלי היו המשבר הכלכלי שפקד את אסיה והסנקציות שהוטלו על פקיסטן לאחר ניסויי הנשק הגרעיני בשנת 1998. הניסוי הפקיסטני היה התגובה לניסוי הודי דומה.
שנה לאחר מכן העימות בקשמיר איים לסחוף את המדינה למלחמה נוספת עם הודו.
בבחירות של 1997 חזר נוואז שריף להנהיג את המדינה, תוך שהוא נהנה מרוב מוחלט בפרלמנט.
הוא התכוון לשנות את החוקה, על מנת לבטל חלק מההגבלות שחלו על הרשות המבצעת.
השחיתות הגוברת בממשל והתנהגותו הרודנית של הנשיא גרמה להפיכה צבאית נוספת, הפעם תחת הנהגתו של פרבז מושארף.
מושארף החל בצעדים לדמוקרטיזציה, תוך כדי שהוא מוותר על תפקידו כרמטכ"ל, אך היה זה ויתור סמלי בלבד, והוא המשיך לשלוט על הכוחות המזוינים של פקיסטן.
שלטונו היה נתון לאיום מצד פונדמנטליסטים אסלאמים שניסו להתנקש בחייו מספר פעמים בשל תמיכתו בארצות הברית בפלישה לאפגניסטן לאחר פיגועי 11 בספטמבר.
בדצמבר 2007 נרצחה מנהיגת מפלגת האופוזיציה בנזיר בהוטו במהלך פיגוע התאבדות בתום עצרת תמיכה בה.
בעקבות הרצחה של בהוטו פרצו מהומות ברחבי פקיסטן על ידי תומכיה של בהוטו, שהאשימו את הנשיא מושארף במותה.
בנה בן ה-19, בילוואל ובעלה אסיף עלי זרדארי מונו לראשיה החדשים של המפלגה.
בבחירות של 2008 ניצחה מפלגת האופוזיציה של בהוטו המנוחה וכוחו הפוליטי של מושרף נחלש משמעותית.
הקואליציה השלטת החלה בצעדים לסילוקו מהשלטון עד שבאוגוסט 2008 הודיע מושרף בנאום מיוחד לאומה על כוונתו להתפטר מתפקידו.
יושב ראש הסנאט שימש כנשיא בפועל עד הבחירות בספטמבר 2008, בהן נבחר לנשיאות אסיף עלי זרדארי, אלמנהּ של בהוטו וראש מפלגת העם.
ביולי 2013 נבחר ממנון חוסיין לנשיא פקיסטן.
פיתוח תוכנית גרעין החל בפקיסטן בשנות ה-70 של המאה ה-20, בעקבות פיתוח תוכנית דומה על ידי הודו השכנה, לאור היריבות ארוכת השנים שבין שתי המדינות, שכללה שלוש מלחמות.
במאי 1998 ערכה פקיסטן ניסוי פיצוץ גרעיני מוצהר ראשון.
פקיסטן לא הצטרפה לאמנה הבין-לאומית למניעת הפצת נשק גרעיני (NPT).
בנוסף לפיתוח נשק גרעיני עוסקת פקיסטן גם בפיתוח אמצעי שיגור, כגון טילים בליסטיים וטילי שיוט בעלי יכולת נשיאת ראשי קרב גרעיניים.
דו"חות מחקר עדכניים ב-2011 הצביעו על האצת פיתוח הטילים הללו.
סוגי הטילים הבולטים שפיתחה הם ה"גאורי" שמגיע לטווח של 1,300 קילומטרים (ומתבסס על הדגם של הטיל הצפון קוריאני שעליו מתבסס גם ה"שיהאב 3" האיראני), ה"גאורי 2" שמגיע לטווח של 2,000 קילומטרים, וה"שאהין 2" שמגיע לטווח של 2,500 קילומטרים.
השלכות מלחמת ארצות הברית באפגניסטן
לאחר פלישת ארצות הברית לאפגניסטן השכנה ובזמן מלחמת אפגניסטן ובמיוחד קרב טורה בורה ולאחריו, ברחו בכירי ארגוני הטרור האסלאמיסטיים אל-קאעידה והטליבאן אל פקיסטן, שם נהנו מתמיכה של אזרחים רבים.
בכך החליפה פקיסטן את אפגניסטן כמקום מקלט ובסיס פעולה לארגוני טרור אלה, שביצעו פיגועים נגד השלטונות של שתי המדינות ונגד כוחות מדינות המערב באפגניסטן.
בתגובה, נהגה ארצות הברית לתקוף יעדים לאורך הגבול של פקיסטן עם אפגניסטן, בעיקר באמצעות מטוסים וכלי טיס בלתי מאוישים.
בתחילת שנת 2009 נחתם הסכם הפסקת אש בין הטליבאן בפקיסטן לצבא הפקיסטני שלפיו הטליבאן מפסיק לבצע פיגועים, ובתמורה מוחלים חוקי השריעה על עמק סוואט המרוחק כעשרות קילומטרים מהבירה וממתקני גרעין.
הצבא הפקיסטני הצליח להכריע את כוחות הטליבאן ולהבריח אותם עד לצפון מערב המדינה, שם ככל הנראה הסתתרו אוסאמה בן לאדן ושאר בכירי הטליבאן ואל-קאעידה.
על מנת להכריע סופית את הטליבאן, הצבא הפקיסטני החל להתכונן לקראת הקרבות בצפון מערב המדינה, ובין היתר יצר קשרים עם השבטים המקומיים, אך לבסוף הוחלט שלא להמשיך עד הסוף את המתקפה, וזאת בשל חיסולו של ראש הטליבאן בפקיסטן, בייטוללה מחסוד, ב-5 באוגוסט על ידי כלי טיס בלתי מאויש אמריקני.
בסיום המתקפה הפקיסטנית פורסם כי נהרגו בין כ-1,000 ל-3,000 מחבלי טליבאן וכעשרות חיילים פקיסטנים, בנוסף לנזק רב שנגרם למיליוני אנשים שנאלצו לעזוב את בתיהם ולהפוך לפליטים.
בנוסף לכך, כתוצאה ממותו של בייטולה מחסוד, פרצו קרבות בין פלגים שונים בטליבאן על מנת לתפוס את מקומו של מחסוד.
ב-17 באוקטובר 2009 החל הצבא הפקיסטני במתקפה נוספת, הפעם בקנה מידה גדול הרבה יותר, שכלל כ-30,000 חיילים, על כ-10,000 לוחמי טליבאן שנמצאו במעוזים בצפון מערב פקיסטן, וזאת לאחר פיגועים רבים נוספים שביצעו, שבהם נהרגו יותר מ-200 אנשים תוך שבוע.
בין היתר, הצליחו מחבלי טליבאן להשתלט גם על מבנה של המטה הכללי של הצבא בפקיסטן.
בין המטרות של המתקפה, הייתה תפיסה או חיסול של המפקד החדש של הטליבאן בפקיסטן, חכימוללה מחסוד, ובמידה מועטה יותר, תפיסה או חיסול של מפקדי אל קאעידה שברחו מאפגניסטן.
במסגרת מבצע חנית נפטון ב-2 במאי 2011, חיסל כוח מיוחד אמריקאי של כ-40 לוחמים מצוות 6 של יחידת אריות הים את אוסאמה בן לאדן בשטחה של פקיסטן, במתחם מבוצר בעיר אבוטאבאד, כ-50 קילומטר צפונית לעיר הבירה הפקיסטנית אסלאמאבאד.
האחוזה המבוצרת הייתה גדולה פי שמונה מהבית הממוצע בעיר זו, מוקפת חומות וגדרות תיל, במרחק של פחות מקילומטר מבסיס של צבא פקיסטן, האקדמיה הצבאית לקצינים.
ב-10 ביולי 2011 הודיעה ארצות הברית על עיכוב העברת 800 מיליון דולרים לצבא פקיסטן, בעקבות החלטת פקיסטן לגרש משטחה מאמני-צבא אמריקנים, וכן עקב היעדר טיפול פקיסטני משביע רצון לדעתה של ארצות הברית בגורמי הטרור של הטליבאן ואל-קאעידה.
הסיוע יינתן לדברי ארצות הברית, רק אם היחסים בין שתי המדינות ישתפרו, ואם פקיסטן תפעל באופן תקיף וחמור יותר למגר את הטרור בתחומה.
ארצות הברית הכריזה על סיום המלחמה באפגניסטן בשנת 2014.
המלחמה בצפון-מערב פקיסטן הפכה לסכסוך בעצימות נמוכה יחסית.
התקיפות האוויריות של ארצות הברית בפקיסטן פסקו בשנת 2018. נסיגת כוחות ארצות הברית מאפגניסטן הושלמה באוגוסט 2021.
ב-10 באפריל 2022, כחלק של המשבר החוקתי הפרלמנט בפקיסטן הדיח את עימראן ח'אן מתפקידו כראש הממשלה בהצבעת אי-אמון.
בכך המשיך חאן מסורת פוליטית ארוכת שנים: ב-75 שנות קיומה של פקיסטן, שום ראש ממשלה בה לא השלים את כהונתו.
עם זאת, הוא היה הראשון שהודח בהצבעת אי-אמון.
אחד נתלה (זולפיקר עלי בהוטו), שנייה (בנזיר בהוטו, בתו של התלוי) יצאה לגלות לפני שחזרה הביתה ונרצחה ושלישי הושלך לכלא לפני שהורשה לצאת לגלות.
צבא פקיסטן חזר והתערב, שלוש פעמים בהפיכה מלאה, פעמים אחרות באיומים ובלחץ.
ב-9 במאי 2023 נעצר ראש הממשלה לשעבר עימראן ח'אן והוגשו נגדו עשרות אישומים.
לטענתו, זוהי הדרך של השלטון החדש למנוע ממנו לחזור לחיים הפוליטיים.
בעקבות מעצרו קראה מפלגתו של ח'אן, PTI, לצאת ולהפגין ברחובות.
מעצר זה חולל מחאות אלימות שבהן נהרגו 8 בני אדם ו-2,800 נעצרו.
באוקטובר 2025 החלו קרבות בגבול עם אפגניסטן.
פקיסטן היא רפובליקה אסלאמית ודמוקרטיה פרלמנטרית ופדרציה, אך בפועל היא בעלת משטר סמכותני (לפי מדד הדמוקרטיה לשנים האחרונות).
ביקורת עיתונאית על הממשלה או הצבא אסורה, ועיתונאים במדינה מתמודדים עם איומים ואלימות רבים מצד השלטונות לכאורה.
בשנת 2013 נרצחו 6 עיתונאים עקב התנגדותם לממשלה, וארגון "עיתונאים ללא גבולות" הגדיר את פקיסטן במקום 158 מתוך 180 במדד חופש העיתונות.
לצבא חלק משמעותי בשלטון במדינה, ובמדינה התרחשו התערבויות והפיכות צבאיות רבות על ידו.
מיעוטים דתיים רבים נרדפים במדינה תוך כדי העלמת עין של השלטון (כגון שיעים, סופים, אחמדים, הינדואים ונוצרים) כאשר מיליציות סוניות מעלימות עין מכך.
בשנים האחרונות התרחשו רציחות של מיעוטים במדינה, כגון הפשטונים, הזארים, פנג'אבים ומוהאג'ירים.
ראש המדינה הוא נשיא פקיסטן הנבחר אחת לחמש שנים על ידי הפרלמנט הארצי ונציגים מן מחוזות המדינה.
תפקידו בעיקר סמלי והוא המפקד הרשמי של הכוחות המזוינים של פקיסטן (בפועל ראש ממשלת פקיסטן הוא זה שממנה בעלי תפקידים בצבא).
ראש הממשלה הוא אומנם הסמכות הביצועית העליונה, אך הוא חייב להיוועץ עם הנשיא על מרבית ממהלכיו.
סמכות נוספת של הנשיא היא חנינת אסירים.
לפי החוקה, הנשיא חייב להיות מוסלמי.
הפרלמנט יכול להדיח את הנשיא ברוב של שני שלישים מחבריו.
ראש הממשלה הוא לרוב מנהיג מפלגת הרוב או המפלגה הגדולה ביותר באספה הלאומית.
ראש הממשלה נבחר על ידי הפרלמנט ומייעץ לנשיא המרכיב את הממשלה.
החל משנת 1994 ישנם כ-33 משרדי ממשלה שונים.
הפרלמנט של פקיסטן מורכב משני בתים: הסנאט (הבית העליון) אשר מכיל 103 נציגים הנבחרים בשיטת הקול היחיד הנייד על ידי הפרלמנטים של המחוזות (כאשר לכל מחוז יש ייצוג שווה), והאספה הלאומית (הבית התחתון) אשר מכיל 342 נציגים הנבחרים בשיטה הרובנית אחת לחמש שנים.
הנשיא וראש הממשלה יכולים לפזר את הפרלמנט בהתאם לחוקה.
פקיסטן היא פדרציה, ולכן בכל אחד ממחוזות פקיסטן יש פרלמנט וממשלה משל עצמו.
כמדינה המוסלמית השנייה בגודלה בעולם (אחרי אינדונזיה) וכבעלת ארסנל נרחב של נשק גרעיני, לפקיסטן יש תפקיד חשוב בקהילה הבין-לאומית.
בשנת 2004 הפכה פקיסטן לשותפה משמעותית של נאט"ו במלחמה העולמית בטרור.
לפקיסטן יש יחסים מתוחים מאוד עם שכנתה הודו לאור הסכסוך הטריטוריאלי על קשמיר.
בשל מתיחות זו, פקיסטן מקיימת יחסים הדוקים מאוד עם טורקיה ואיראן.
מדינה נוספת המקיימת יחסים טובים עם פקיסטן היא ערב הסעודית.
פקיסטן היא מדינה בעלת השפעה רבה בסוכנות הבין-לאומית לאנרגיה אטומית, למרות שאינה חתומה על האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני.
לאורך המלחמה הקרה פקיסטן החזיקה בעמדות פרו-אמריקניות ואנטי-סובייטיות, אך חיזקה את יחסיה עם רוסיה מאז שנת 1999 ויחסיה עם ארצות הברית חוו עליות ומורדות רבים.
פקיסטן מחולקת לארבע פרובינציות: בלוצ'יסטן, ח'ייבר פח'טונח'ווה, סינד, ופנג'אב.
ארבע הפרובינציות מחולקות ל-105 מחוזות.
טריטוריית הבירה אסאלמאבאד ) היא טריטוריה פדרלית נפרדת מהפרובינציות.
אזאד קשמיר, גילגיט-בלטיסטן - האזורים הפקיסטניים של קשמיר - הן טריטוריות אוטונומיות תחת המינהל הפקיסטני.
מספר שם מחוז שם מחוז (אנגלית) אוכלוסייהנכון ל-2017 שטח (קמ"ר) עיר בירה שם בשפת המקור מעמד 1 בלוצ'יסטן Balochistan 12,344,408 347,190 כוויתה بلوچستان פרובינציה 2 ח'ייבר פח'טונח'ווה Khyber Pakhtunkhwa 35,525,047 74,521 פשאוור خیبر پښتونخوا (פשטו)
سنڌ (סינדית) פרובינציה 5 טריטוריית הבירה אסלאמאבאד Islamabad Capital Territory 2,006,572 1,166 אסלאמאבאד وفاقی دارالحکومت טריטוריה פדרלית 6 אזאד קשמיר (קשמיר החופשית) Azad Kashmir 4,045,366 13,297 מוזפראבאד آزاد کشمیر טריטוריה אוטונומית 7 גילגיט-בלטיסטן Gilgit-Baltistan 1,249,000 72,971 גילגיט گلگت-بلتستان טריטוריה אוטונומית
פקיסטן מיושבת בצפיפות וסובלת מבעיות פוליטיות ודתיות קשות.
היעדר השקעות חיצוניות והעימות היקר עם הודו גורמים למיתון.
בשנים האחרונות, עם החבירה לארצות הברית במלחמתה נגד הטרור, מצבה הכלכלי השתפר וההשקעות הזרות חזרו למדינה.
עם זאת היא עדיין סובלת מעוני, משיעור אבטלה גבוה (כ-15%) ומאינפלציה (כ-16%).
המטבע בפקיסטן הוא רופיה פקיסטנית.
למרות זאת, פקיסטן נמנית עם ה"Next Eleven" – אחת מאחת עשרה הכלכלות שעתידות, לפי השערות אלו, להיות החזקות במאה ה-21. נכון ל-2010, התמ"ג לנפש בפקיסטן עומד על 2,400 דולר.
מוצרי היצוא העיקריים שלה הם טקסטיל ושטיחים, אורז, מוצרי עור וכימיקלים.
פקיסטן עוברת כיום ליברליזציה כלכלית, לרבות הפרטת כל התאגידים הממשלתיים, זאת במטרה למשוך השקעות זרות ולהפחית את הגירעונות התקציביים.
עם זאת, המדינה ממשיכה להתמודד עם אתגרים כמו אוכלוסייה שגדלה במהירות, אנאלפביתיות גבוהה, חוסר יציבות פוליטית, שכונה עוינת וחובות זרים כבדים.
במשך שנים השקיעו ממשלות פקיסטן בפיתוח תעשיות ביטחוניות.
הדבר הביא לכך שברשות צבא פקיסטן יש פצצה גרעינית, טילי שיוט (חאטף-7) וטילים בליסטיים (שאהין) מתוצרת עצמית.
בשנת 2022 החל משבר כלכלי שנמשך עד לשנת 2024.
פקיסטן נמצאת בדרום אסיה, בצפון-מערבה של תת-היבשת ההודית, וגובלת בהודו בדרום-מזרח, ברפובליקה העממית של סין בצפון, באפגניסטן בצפון-מערב ובאיראן במערב.
בדרום יש לפקיסטן קו חוף באורך של 1,046 קילומטר לאורך הים הערבי הפתוח לאוקיינוס ההודי.
מקור המים העיקרי של פקיסטן הוא נהר האינדוס, שמתחיל בהרי ההימלאיה, זורם כמעט למלוא אורכה של פקיסטן ונשפך לאוקיינוס ההודי בסוף דרכו.
בצפון פקיסטן ישנם מספר נהרות גדולים נוספים אשר נשפכים לנהר האינדוס וביניהם תעלות ההשקיה.
על נהר ההינדוס נבנה סכר טרבלה הענק.
בנייתו התאפשרה בעקבות ההסכם (1960) עם הודו על חלוקת מימי הנהר.
בניית הסכר הושלמה ב-1977 אחרי שהערימו למעלה מ-142 מיליון מטר מעוקב עפר (ובכך הפך הסכר לסכר העפר הגדול ביותר לזמנו).
גודל האגם המלאכותי הוא כ-40 קילומטר רבוע.
האגם, הנהרות והתעלות הללו יוצרים את מערכת ההשקיה הגדולה בעולם.
האזורים הצפוניים וצפון-מערביים של המדינה הם הרריים ובחלק הפקיסטני של קשמיר נמצאת הפסגה השנייה בגובהה בעולם ה-K2. בדרום מזרח, הגבול עם הודו עובר דרך אזורים מדבריים.
מחוז בלוצ'יסטן (מזרח חבל הארץ בלוצ'יסטן), הנמצא במרכז החלק המערבי של המדינה הוא מישורי ומדברי בעיקרו.
רובה של פנג'אב וסינד הם פוריים והחקלאות היא אחד מענפי הכלכלה החשובים בחבלים אלו.
האקלים במדינה מתאפיין בחורף קר ובקיץ חם.
הטמפרטורות משתנות באורח קיצוני בין האזורים השונים במדינה.
קו חוף הים בדרום מתאפיין במזג אוויר חם בעוד שהרי ההימלאיה בצפון מכוסי שלג כל השנה.
מדרונות ההרים הפוריים מקבלים כמות משקעים רבה, בעוד שחלקים נרחבים במערב המדינה הם מדבר צחיח.
שיטפונות שהחלו ביולי 2010 ונגרמו עקב גשמי מונסון כבדים, פקדו את מחוזות: ח'ייבר פח'טונח'ווה, סינד, פנג'אב ובלוצ'יסטן והביאו לשיטפונות באזורים נרחבים של אגן הניקוז של נהר האינדוס.
נגרם נזק של 43 מיליארד דולר ונהרגו למעלה מ-1,781 אנשים.
העיירה מורי, שנבתה על ידי הבריטים בתקופה הקולוניאלית כמחנה לחיילים, נחשבת כאתר נופש פופולרי בצפון המדינה.
בשנת 2022, בעקבות סערה קשה, נספו 22 פקיסטנים בדרך למורי.
סערת הענק כונתה "חסרת תקדים" ופקיסטן כולה הייתה אבלה.
האזור ההררי הייחודי לצפון המדינה הקשה על המטיילים לעלות לעיירה, בליל 8 בינואר התגברה הסערה והפילה עצים על מכוניות המטיילים, כ-1,000 מכוניות נתקעו בשלג ובתנאים הקשים.
בבוקר היום למחרת, כשהתבררו ממדי האסון, הוכרז השביל במעלה ההר כאזור אסון.
פקיסטן היא המדינה החמישית בגודל אוכלוסייתה בעולם עם כ-247 מיליון תושבים.
שיעור הפריון עומד על 3.4 ילדים לאישה.
נתונים אלה, יחד עם הגידול הטבעי הגבוה של פקיסטן (1.8%), עלולים לגרום להתפוצצות אוכלוסין במדינה.
אם קצב הגידול הטבעי ימשיך ברמתו הנוכחית, עד שנת 2030 תהיה פקיסטן המדינה המוסלמית הגדולה בעולם, ובשנת 2050, המדינה השלישית בגודל אוכלוסייתה בעולם.
תוחלת החיים במדינה היא, נכון לשנת 2021, 68.6 שנים לנשים ו-64 לגברים.
אורדו משמשת כשפתם של פשוטי העם.
אנגלית משמשת בתור שפת הממשלה, העסקים הגדולים והאליטה המשכילה.
כל האוניברסיטאות במדינה מלמדות באנגלית.
פרט לשפות אלה, כמעט כל הפקיסטנים דוברים שפות נוספות, כגון פאשטו (בעיקר פתאנים) ופנג'אבי.
מרביתם סונים, עם מיעוט שיעי שמוערך בכ-10% עד 20% מהאוכלוסייה, וכ-2% אחמדים.
יש מספר מצומצם של מיעוטים שונים, בעיקר הינדים (1.6%), נוצרים (1.6%) ומעט סיקים ובודהיסטים.
רובם המכריע עלו לישראל לאחר הקמת המדינה.
קהילה יהודית קטנה מתגוררת עדיין בקראצ'י.
המקור לרב-תרבותיות נמצא בכיבושים הרבים שעברו על האזור הזה.
העמים הכובשים השתנו במהלך השנים וכך תרמו מתרבותם לאזור.
בין הכובשים ניתן למנות את: ההונים, פרסים, ערבים, טורקים, מונגולים, אנגלים וכמה עמים נוספים.
למרות היחסים המתוחים עם הודו, הסרטים ההודיים פופולריים מאוד בפקיסטן.
הקרנת סרטים אלה אסורה על-פי החוק, אך למרות זאת ניתן למצוא רבים מהם בקלות רבה במדינה.
תעשיית הקולנוע המקומית נקראת לוליווד (Lollywood), ומייצרת בערך 40 סרטים באורך מלא מדי שנה.
המוזיקה גם היא פופולרית מאוד והרוב אוהבים מוזיקה מקומית או מערבית.
יש גם ניסיונות לשלב בין השתיים.
הגלובליזציה הגדילה את השפעת המערב על התרבות הפקיסטנית.
רשתות מזון מהיר כמו מקדונלד'ס ופיצה האט הקימו סניפים רבים במדינה.
בו בזמן קיימות תנועות המתנגדות לגלובליזציה וקוראות לחזרה לערכים הישנים.
פזורה פקיסטנית גדולה חיה בחו"ל, בעיקר בממלכה המאוחדת, ארצות הברית, קנדה ואוסטרליה.
מספר לא מבוטל של פקיסטנים חי במזרח התיכון.
המהגרים משפיעים על פקיסטן בהבאת רעיונות חדשים ובהשקעות-חוץ דולריות.
ענף הספורט החשוב ביותר הוא הקריקט, ונבחרת פקיסטן אף זכתה פעם אחת בגביע בין-לאומי בענף זה.
הוקי שדה נמנה גם הוא עם ענפי הספורט הפופולריים.
פקטורי גדילה דמויי אינסולין הידועים גם כ-IGF (ראשי תיבות של Insulin like Growth Factor) או סומטומדינים, הם מלקולות פוליפפטיד שמיוחסת להם עיקר ההשפעה על הגדילה.
הסומטומדינים מיוצרים ומופרשים בעיקר מהכבד למחזור הדם.
תפקידם העיקרי לעודד צמיחת סחוסים.
כמו כן, הם פעילים בגדילת שרירי השלד והלב, התפתחות הריאות, גדילה והתחדשות של מערכת העיכול, גדילת הכבד והכליות, גדילת המוח, התחדשות קשרי הלימפה, תחזוקת והתחדשות כלי הדם, התעבות העור ורקמות החיבור.
כמו כן יש להם תפקיד בהתמיינות כדוריות הדם.
בחינת מבנם הראה שהתפתחו מפרו אינסולין (פרקרסור בלתי פעיל של אינסולין שמפריש הלבלב).
ישנם שלושה סוגי סומטומדינים, ויש להם מבנה דומה מאוד זה לזה:
פקטור גדילה דמוי אינסולין 1 - Insulin-like growth factor 1 (IGF-1) - בעל חשיבות גדולה בגדילה של ילדים, ואצל מבוגרים יש לו השפעה אנאבולית - גידול שרירים ועצמות וזירוז ריפוי והתאוששות לשרירים שנגרם להם נזק.
קיימים תכשירים רפואיים של הורמון זה, המשמשים לטיפול במקרים נדירים של גמדות מסוג תסמונת לרון - סוג נדיר של גמדות עקב חוסר של IGF-1 הנובע מחוסר בקולטנים להורמון הגדילה.
נקרא על שם הרופא והחוקר הישראלי צבי לרון.
רמת הסומטומדינים בדם עולה בתלילות ומגיעה לשיא בשנות העשרה המאוחרות, ואחר כך יורדת בהתמדה עד לעשור החמישי.
הסומטומדינים נישאים בדם על גבי חלבונים קושרים ספציפיים שמכונים ""IGF binding protein והם מווסתים את קשירת הפקטורים לרצפטורים.
הרצפטור לסומטומדינים נמצא ברוב רקמות הגוף.
זהו פוליפפטיד בן 1337 חומצות אמינו, הדומה מאוד לרצפטורים של האינסולין.
החלבונים הקושרים מווסתים את ביטוי הסומטומדינים.
ברמה נמוכה, הסומטומדינים קשורים לחלבון במקום לרצפטור.
ברמה גבוהה מספיק חלק מהסומטומדינים נקשר לרצפטור.
רמת הסומטומדינים בדם גבוהה מאשר האינסולין אך רובה לא פעילה בגלל הקשירה לנשא.
קשירה זו מאריכה את חיי הסומטומדינים.
בשנים האחרונות החל שימוש בלתי חוקי ב-IGF-1 וב-MGF על ידי ספורטאים - לפיתוח השרירים והעצמות.
פקטין הוא רב-סוכר המצוי בדופן התא בתאים צמחיים.
הפקטין מהווה מרכיב חשוב בדופנות תאים בפירות.
בסוף תהליך הפירוק שלו הופך פקטין לחומצה פקטינית.
פירוק זה במהלך הבשלת הפרי הופך אותו לרך יותר.
תפוחים, שזיפים ותפוזים מכילים כמויות ניכרות של פקטין, בעוד שהוא נדיר בתותי שדה.
הפקטין מסונתז באברון הגולג'י בתא ויוצר מטריצה שבה משולבים סיבי ההמיצלולוז בדופן התא.
כאשר הוא בתוך התא, הפקטין מכיל התמרות מתיליות שמונעות ממנו קישור לסידן על מנת שלא ייווצר ג'ל בתוך התא.
עם היציאה מהתא האנזים פקטין מתיל אסטראז מסיר את הקבוצה המתיליות וחושף קבוצת קרבוקסיל ליצירת קשרים כימיים.
ההרכב המולקולרי של הפקטין משתנה, הן מבחינת אורכי השרשראות הסוכריות והן בשילובים ובסוגים של החד-סוכרים.
אגסים, תפוחים, גויאבות, חבושים, שזיפים, דומדמניות, תפוזים ופירות הדר אחרים מכילים כמויות גדולות של פקטין, בעוד פירות רכים, כמו דובדבנים, ענבים ותותים, מכילים כמויות קטנות של פקטין.
רמות אופייניות של פקטין בפירות טריים הן:
חומרי הגלם העיקריים לייצור פקטין הם.
קליפות הדר מיובשות או רסק תפוחים שנסחטו, שניהם תוצרי לוואי של ייצור מיץ.
רסק מסלק סוכר משמש גם הוא במידה מועטה.
פקטין מופק ממקורות אלה על ידי הוספת חומצה דלילה וחמה בערכי pH של 1.5 עד 3.5. במהלך מספר שעות של מיצוי, הפרוטופקטין מתמוסס לאחר שהוא מאבד חלק מההסתעפויות שלו ואורך השרשרת שלו מתקצר.
לאחר סינון, התמצית מרוכזת בוואקום והפקטין משוקע על ידי הוספת אתנול או איזופרופנול.
בעבר נעשה שימוש בשיקוע פקטין עם מלחי אלומיניום אך שיטה זו אינה בשימוש כיום.
בתנאים חומציים, הפקטין יוצר ג'ל, ובשל תכונה זו משתמשים בו בייצור ריבה וג'לי.
כתוסף מזון מסומן בקוד E440.
הבישול הופך את הפקטין לרך ונגיש יותר לאינטראקציה עם חומרים אחרים.
בישול תפוח (או פירות אחרים עשירים בפקטין) גורם לשבירה חלקית של שרשראות הפקטין הארוכות לקטעים קצרים יותר.
כך מולקולות מים וחומרים אחרים "לחדור" בין שרשראות הפקטין ולפרק אותן.
בבישול ביתי, ובמיוחד בבישול הטבעוני, נהוג להשתמש ברסק של פירות המכילים פקטין בריכוז גבוה, כגון תפוחים או בננות, כתחליף צמחי לביצים, לצורך "הדבקה" של קציצות, לביבות, עוגות וכיוצא באלה.
פקטין משמש לעיתים קרובות כמרכיב בסירופ נגד שיעול, בשל יכולתו לצפות את הטרכיאה העליונה ולמנוע את הפרכוסים הקודמים לשיעול.
במהלך השנים פורסמו מחקרים שונים שטענו לתועלות של הפקטין נגד רמות גבוהות של כולסטרול ונגד טרשת עורקים.
פקטין בודד ותואר לראשונה בשנת 1825 על ידי אנרי בראקונט, אם כי פעולתו של הפקטין ביצירת ריבות ומרמלדות הייתה ידועה זמן רב לפני כן.
כדי להשיג ריבות מוצקות היטב מפירות בעלי פקטין מועט או באיכות ירודה, פירות עשירים בפקטין או תמציותיהם עורבבו במתכון
במהלך המהפכה התעשייתית, יצרני שימורי פירות פנו ליצרנים של מיץ תפוחים כדי להשיג פסולת תפוחים מיובשת שבושלה כדי להפיק פקטין.
מאוחר יותר, בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20, נבנו מפעלים שהפיקו באופן מסחרי פקטין מפסולת תפוחים מיובשת, ומאוחר יותר מקליפות הדרים, באזורים שייצרו מיץ תפוחים הן בארצות הברית והן באירופה
פקטין נמכר לראשונה כתמצית נוזלית, אך כיום הוא משמש לרוב כאבקה יבשה, שקל יותר לאחסן ולטפל בה מאשר בנוזל.
מפעל קטן לייצור פקטין של חברת ציטרופקט פעל בשנות ה-40 של המאה ה-20 בבני ברק.
בשנותיה הראשונות של מדינת ישראל יובאה כמעט כל תצרוכת הפקטין מחוץ לארץ.
בשנת 1946 דווח על תוכניות להקים שני מפעלים מרכזיים לייצור פקטין.
בשנת 1950 פורסם על כוונה של "פרי תנובה" להקים מפעל לייצור פקטין מקליפות לימונים שתספק את התצרוכת הישראלית.
בשנת 1951 פרסמה המועצה המדעים לקידום התעשייה והחקלאות בישראל שהושלם פיתוח תהליך ייצור פקטין מקליפות תפוזים.
בתחילת 1956 אישר משרד התעשייה והמסחר ליכין-חק"ל הקמת מפעל לייצור פקטין בסיוע ממשלת ישראל.
בתחילה פורסם שהמפעל יוקם בתל מונד, אך לאחר מכן הוחלט להקימו בצמוד למפעלי יכין בפתח תקווה כדי להקל על העברת חומר הגלם של קליפות תפוזים למפעל.
מבנה המפעל הושלם באוגוסט 1959, וב-15 בינואר 1960 נחנך המפעל בנוכחות פנחס ספיר.
ביולי 1999 בוטלה ההכרזה על יכין כמונופול בתחום הפקטין.
פקינז הוא גזע כלבים שמקורו בסין.
הבודהיסטים בסין ראו באריה סמל לאומץ לב, אולם בארצם לא היו אריות.
כאשר אחד מכלבי חצר המלך דמה לאריה, הם החלו ברבייה מכוונת על מנת ליצור את הגרסה הסינית של האריה - הפקינז.
כלבי הפקינז יוחסו לשושלת המלוכה וקיבלו מעמד כבוד ברחוב הסיני.
הפקינז נקרא על שם העיר פקין.
הפקינזים משמשים כיום בעיקר כחיות שעשועים.
הם עלולים לסבול מבעיות ראייה עקב מבנה עיניהם.
בנוסף לכך, הם גם נוטים לסבול מבעיות גב (פריצת דיסק וכדומה), בעיות נשימה וסוכרת.
ארוכי השיער מביניהם זקוקים להברשה שוטפת.
לפקינזים נטייה להשמנה, והם מובחנים על ידי מגדליהם לפי משקל.
פקינז שמשקלו קטן מ-6 ק"ג נקרא גם "סליו פקינז" (Sleeve Pekingese).
פקינז במשקל זה נחשב ליקר ביותר.
הפקינז נחשב אמיץ ולא יהסס להתנפל על כלב הגדול ממנו בהרבה כדי להגן על הטריטוריה שלו.
נאמן מאוד לבעליו ובדרך כלל לא חובב אנשים זרים.
אופיו של הפקינז הוא קל ונוח לגידול גם בדירה קטנה.
על אף שרמת האילוף שלו אינה בין הגבוהות עדיין ניתן לגרום לו למלא פקודות בסיסיות.
פקטור פנימי או גורם תוֹכי הוא חומר מסוג גליקופרוטאין, שנוצר בתאי הדופן בקיבה Parietal cells.
זהו חומר הכרחי לספיגה תקינה של ויטמין B12 במעי הדק.
מנגנון ספיגת ויטמין B12 במערכת העיכול
ויטמין B12 במזון, שמגיע לקיבה נקשר עם קושר R קיבתי Gastric R Binder (R בתרשים) - זהו חומר מסוג גליקופרוטאין הנמצא בנוזלים שונים רוק, מיץ קיבה, חלב.
הקומפלקס (R-B12 בתרשים) ממשיך לתריסריון.
במקביל, בתאי הדופן בקיבה (Parietal cells) מופרש הפקטור הפנימי.
בתריסריון נקשר הפקטור הפנימי לוויטמין B12 במקומו של קושר R.
הקומפלקס החדש (IF-B12 בתרשים) ממשיך לאילאום הסופי - החלק האחרון של המעי הדק.
באילאום הסופי - החלק האחרון של המעי הדק מסייע הפקטור הפנימי לוויטמין B12 להיספג לתאי המעי הדק, שם הוא מסיים את תפקידו ונהרס.
ויטמין B12 נקשר עם טרנסקובלמין 2 - Transcobalamin II (TCII בתרשים) - זהו חלבון שתפקידו להעביר את הוויטמין B12 בדם.
חוסר של פקטור פנימי גורם לחוסר של ויטמין B12 ועקב כך לאנמיה מגלובלסטית.
סיבות לחוסר של פקטור פנימי
זו הסיבה השכיחה ביותר לחוסר של ויטמין B12, חוסר שגורם לאנמיה מגלובלסטית ולתופעות נוירולוגיות.
קיימות סיבות נוספות לחוסר של ויטמין B12, וסיבות נוספות לאנמיה מגלובלסטית, פרט לחוסר של פקטור פנימי.
פקטורית אשרסון (שם מדעי: Factorovskya aschersoniana) הוא עשב חד-שנתי הגדל בישראל מין יחיד בסוג Factorovskya ממשפחת הפרפרניים.
מין זה נקרא לכבוד הבוטניקאים אליעזר פקטורובסקי ופאול אשרסון.
העשב קטן וקירח, עליו תלתניים וענפיו שרועים.
פרחיו הצהובים זעירים, ולאחר הפריה מעל האדמה מתארך הגינופר ומחדיר את השחלה לתוך הקרקע.
פקיסטן השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת לונדון (1948), השנה בה הוכרה ההתאחדות האולימפית שלה על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי.
מאז השתתפה פקיסטן בכל האולימפיאדות מלבד באולימפיאדת מוסקבה (1980), אותה החרימה עם מדינות רבות נוספות במחאה על פלישת ברית המועצות לאפגניסטן.
לאורך השנים צברו הפקיסטנים 11 מדליות, מהן 4 מדליות זהב.
8 מהמדליות, בהן שלוש ממדליות הזהב, הושגו בהוקי שדה, הישג המקנה לה את המקום השישי בטבלת המדליות של כל הזמנים בענף זה, אחרי הודו, הולנד, אוסטרליה, בריטניה וגרמניה.
מאז אולימפיאדת ונקובר (2010) משתתפת פקיסטן גם במשחקי החורף, אך הישגיה בהם היו זניחים.
המשלחת הראשונה של פקיסטן למשחקים האולימפיים, כללה 39 ספורטאים אך רק 35 מהם השתתפו בפועל, מאחר שארבעת המתאבקים במשלחת נרשמו בטעות לתחרויות ההיאבקות בסגנון יווני-רומי במקום לסגנון חופשי.
את ההישג המשמעותי היחיד השיגה נבחרת ההוקי שדה שזכתה במקום הרביעי לאחר הפסד במשחק על מדליית הארד להולנד.
בנבחרת נכלל גם עלי דרה זוכה מדליית הזהב מאולימפיאדת ברלין, אז כחלק מהנבחרת של הודו הבריטית.
באולימפיאדת הלסינקי (1952) שבה נבחרת ההוקי שדה וסיימה במקום הרביעי, לאחר שהפסידה 2-1 לבריטניה.
את המדליה הראשונה לפקיסטן הצליחה הנבחרת להביא באולימפיאדת מלבורן (1956).
הנבחרת הגיעה עד לגמר, בו הפסידה לנבחרת הודו 1-0. באולימפיאדת רומא (1960) התהפך הגלגל ופקיסטן זכתה במדליית הזהב הראשונה בתולדותיה, כשניצחונה בגמר על הודו, 0-1, קטע רצף של שש זכיות רצופות בזהב שרשמו ההודים.
באותם המשחקים זכה גם המתאבק מוחמד בשיר במדליית ארד, בקטגוריית המשקל של עד 70 ק"ג.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), אליה שבה לאחר היעדרות של 8 שנים, זכתה בתואר האולימפי השלישי והאחרון שלה, לאחר שגברה 1-2 על גרמניה המערבית.
באולימפיאדת סיאול (1988) זכה המתאגרף סיד חוסיין שאה במדליית ארד, והיה זוכה המדליה הפקיסטני הראשון בענף שאינו הוקי שדה מזה 28 שנים.
נבחרת ההוקי שדה הסתפקה במקום החמישי, הנמוך בתולדותיה עד אז.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה נבחרת ההוקי שדה במדליה האחרונה שלה, מדליית ארד, לאחר שהפסידה בחצי הגמר 2-1 לגרמניה וגברה על הולנד 3-4 במשחק על המקום השלישי.
מדליה זו הייתה גם האחרונה בה זכו הפקיסטנים בכל ענף שהוא, ובחמש האולימפיאדות שנערכו מאז הייתה פקיסטן המדינה המאוכלסת ביותר שלא זכתה באף מדליה.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) סיימה נבחרת ההוקי שדה במקום השישי, באולימפיאדת סידני (2000) במקום הרביעי (לאחר הפסד 1-0 לקוריאה הדרומית בחצי הגמר, והפסד 6-3 לאוסטרליה במשחק על מדליית הארד), באולימפיאדת אתונה (2004) במקום החמישי, באולימפיאדת בייג'ינג (2008) במקום השמיני ובאולימפיאדת לונדון (2012) במקום השביעי.
באולימפיאדת אתונה (2004) במשלחת לראשונה שולבה שחיינית - רבאב רזא.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) נעדרה נבחרת ההוקי שדה מהמשחקים, לראשונה בתולדותיה, מאחר שלא הצליחה להעפיל אליהם דרך תחרויות המבחן.
המשלחת הפקיסטנית הייתה הקטנה בתולדותיה וכללה שבעה ספורטאים בארבעה ענפי ספורט לרבות ליאנה סוואן בשחייה.
אף אחד מהם לא הצליח להגיע להישגים משמעותיים.
באולימפיאדת פריז (2024) זכה מטיל הכידון ארשד נדים במדליית זהב בשיא אולימפי ושיא אסיה של 92.97 מטר.
פקיד הוא תוארו של מי שמחזיק במשרה הכרוכה בביצוע משימות משרדיות או הקשורות במכירות או קניינות.
באופן כללי, תחומי אחריותו של הפקיד כוללים תיעוד ותיוק של רשומות ומסמכים, איוש עמדת שירות, הנפקת תכתובות, וניהול מטלות אדמיניסטרטיביות שונות.
בתרבויות רבות המונח פקיד מציין דרגה הייררכית נמוכה ברשות זו או אחרת של המינהל הציבורי, והמאפיין של תפקידו הוא שהוא אינו מקבל החלטות, כי אם מוציאן לפועל או מעבירן בין הדרגים השונים.
עם זאת, פקידים עובדי ציבור יכולים להגיע למעמד רם.
דוגמאות לפקידוּת בישראל, הם פקידים של המשרדים הממשלתיים השונים - כפקיד שומה, פקידי רווחה: "פקיד סעד לחוק הנוער", "פקיד סעד בשירות הזקן" ועוד; נציב קבילות הציבור, פקיד היערות ועוד.
בעולם הערבי, נאמן-השלטון הוא המוח'תאר, בברית המועצות - קומיסר.
בארצות דוברות אנגלית המילה לפקיד היא קלרק (Clerk) והיא נגזרת מתפקידו ההיסטורי-מסורתי של הפקיד בשרשרת משׂרות הכמורה.
פקידות קבלה היא תפקיד תומך משרדי/מנהלי שמתבצע מול קהל.
פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס (באורדו: پی آئی اے o پاکستان انٹرنیشنل ایرلاینز, ידועה בשם: PIA, ראשי תיבות של: Pakistan International Airlines) היא חברת התעופה הלאומית של פקיסטן.
בסיסה הראשי בלאהור והיא מפעילה טיסות ל-45 יעדים ב-18 מדינות.
החברה בבעלות ממשלת פקיסטן (87%) ומשקיעים פרטיים (13%).
בשנת 1946 עוד לפני שהוקמה פקיסטן, מוחמד עלי ג'ינה מייסד פקיסטן, האמין כי במדינה החדשה יהיה צורך בחברת תעופה לאומית, מכיוון שבין פקיסטן ומזרח פקיסטן (כיום בנגלדש), הפרידו 1100 קילומטרים.
באוקטובר 1946 הוקמה חברת אוריינט איירווייס בעיר קולקטה.
בפברואר 1947 קיבלה החברה שלושה מטוסי DC-3.
ביוני החברה החלה להפעיל טיסות מקולקטה ליאנגון, לאהור, ופשאוור.
חודשיים לאחר מכן הוקמה פקיסטן, והחברה העבירה את פעילותה לקראצ'י.
במרץ 1955 אוריינט איירווייס שינתה את שמה לשמה הנוכחי, באותה שנה רכשה שלושה מטוסי ויקרס ויקונט והחלה להפעיל טיסות ללונדון, קהיר, ורומא.
בשנת 1960, הייתה החברה חברת התעופה האסייתית הראשונה שהפעילה מטוסי סילון, כששכרה מפאן אמריקן מטוסי בואינג 707.
בשנת 1961 החלה בטיסות לניו יורק.
בשנת 1962 הוזמנו מספר מטוסי בואינג 720.
בשנת 1964 הייתה PIA חברת תעופה ממדינה לא קומוניסטית הראשונה שטסה לסין.
בספטמבר 1965 סייעה החברה לכוחות המזוינים הפקיסטנים במלחמת הודו פקיסטן 1965.
בדצמבר 1971 סייעה החברה שוב לכוחות המזוינים הפקיסטנים במלחמת הודו פקיסטן 1971, חיל האוויר ההודי הפיל מספר מטוסים של החברה.
בשנת 1980 נרכשו מטוסי איירבוס A300-200, בשנת 1985 נרכשו חמישה מטוסי בואינג 737-300 ובשנת 1989 החלה להעסיק טייסות.
ביוני 1991 קיבלה שישה מטוסי איירבוס A310-300. בשנת 1992 החלה בטיסות לטשקנט וציריך.
בשנת 1996 החברה שכרה מטוסי טופולב Tu-154 והחלה בטיסות לביירות.
באוקטובר 2002 הזמינה חברת התעופה תשעה מטוסי בואינג 777.
בשנת 2004 הייתה החברה לקוח ההשקה של דגם 777-200ER.
בשנת 2005 הנציבות האירופית אסרה על חברת התעופה לטוס באירופה מסיבות ביטחוניות, אולם היא הורשתה להפעיל את מטוסי הבואינג 777 שלה.
בנובמבר 2007 ביטל האיחוד האירופי את ההגבלה.
PIA הפעילה משנות השבעים שירות מטענים בשם פקיסטן אינטרנשיונל קרגו (Pakistan International Cargo) החברה הפעילה שני מטוסי בואינג 707-320C, וטסה למזרח התיכון ואירופה.
החברה הפסיקה את פעילותה כששני מטוסיה קורקעו בסוף שנות התשעים.
בשנת 2003 השיקה פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס את PIA Speedex, השירותים מופעלים על ידי שני מטוסי איירבוס A300 שכורים מ-MNG Airlines.
לחברה הסכם שותפות קוד עם החברות הבאות:
ב-14 באוגוסט 1959 מטוס ויקרס ויקונט התרסק בנמל התעופה הבינלאומי קראצ'י, שניים מתוך שלושה אנשים שהיו במטוס נהרגו.
ב-20 במאי 1965 התרסקה טיסה 705 במהלך הנחיתה בנמל התעופה הבינלאומי קהיר, הטיסה בוצעה במטוס בואינג 720, 119 נהרגו.
ב-2 בפברואר 1966 התרסק מסוק סיקורסקי S-61 במזרח פקיסטן (כיום בנגלדש), 23 נהרגו.
ב-26 בנובמבר 1979 התרסק מטוס בואינג 707 בטיסה 740 לאחר ההמראה מנמל התעופה הבינלאומי של ג'דה, 145 הנוסעים ו-11 אנשי הצוות נהרגו.
ב-2 במרץ 1981 נחטפה טיסה 326 והוחזקה במשך שבועיים בקאבול.
יותר מ-100 נוסעים הוחזקו בשבי עד שפקיסטן שחררה 55 אסירים.
אחד הנוסעים, דיפלומט פקיסטני נרצח.
ב-25 באוגוסט 1989 אבד הקשר עם טיסה 404 מגילגיט לאסלאמאבאד.
המטוס מעולם לא נמצא ומניחים שהתרסק ויושביו נהרגו.
ב-28 בספטמבר 1992 התרסקה טיסה 268 במהלך הנחיתה בנמל התעופה הבינלאומי בקטמנדו כל 167 הנוסעים ואנשי הצוות נהרגו.
ב-10 ביולי 2006 התרסקה טיסה 688 דקות ספורות לאחר ההמראה מנמל התעופה הבינלאומי מולטאן, 45 הנוסעים ואנשי הצוות נהרגו.
ב-7 בדצמבר 2016 התרסק מטוס ATR 42-500 מספר זנב: AP-BHO בטיסה 661 (אנ') דקות מספר לאחר ההמראה משדה תעופה במחוז צ'יטרל בצפון פקיסטן לכיוון הבירה, כל 42 הנוסעים + 5 אנשי צוות נהרגו בהתרסקות.
ב-22 במאי 2020 טיסה 8303 במטוס איירבוס A320 התרסקה במהלך הנחיתה בנמל התעופה ג'ינה בקראצ'י.
הפקיניוס (בפורטוגזית: Pequeninos, הקטנים), או החזרזירים הם דמויות בדיוניות של חוצנים תבוניים מסאגת המשחק של אנדר מאת אורסון סקוט קארד.
החזרזירים מופיעים לראשונה בספר קול למתים.
הם התגלו על כוכב הלכת לוזיטינה והם המין התבוני השני בו נתקלת האנושות (לאחר הפורמיקים).