tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אך קיימים גם כמה עיבודים מן הקולנוע אל הטלוויזיה או מן הקולנוע אל התיאטרון וכך הלאה.
קיימות דוגמאות רבות מספור לעיבודים תיאטרוניים בעולם כולו.
דוגמה אחת מני רבות לתיאטרון מודרני, היא ספריו של בשביס זינגר שעובדו לתיאטרון במדינות רבות בעולם.
עיבל גלעדי (נולד בשנת 1957 בישראל) הוא יושב ראש הוועד המנהל של המכללה האקדמית גליל מערבי, היה תת-אלוף בצה"ל וראש החטיבה לתכנון אסטרטגי באג"ת.
גלעדי נולד וגדל בעיר חיפה.
עם גיוסו לצבא בשנת 1975 התנדב לקורס טיס.
שנה לאחר מכן, לאחר שהודח מהקורס, עבר לחיל התותחנים, סיים את מסלול ההכשרה ללוחמים ושובץ בגדוד 334. הוא יצא לקורס קצינים ועם סיומו שב לגדוד.
בהמשך מסלולו הצבאי שימש מפקד סוללה בספטמבר 1982 מונה למפקד גדוד 334 ופיקד עליו עד פברואר 1984. בהמשך שימש כקצין אג"ם במפקדת קצין תותחנים ראשי, כמפקד עוצבת כידון וכמפקד מחנה שבטה.
לאחר מכן היה גלעדי ממקימי יחידת מורן.
בתפקידו הבא שימש גלעדי כעוזר ראש אג"ת לתכנון, תחת האלופים עוזי דיין, שאול מופז ושלמה ינאי.
לאחר מכן יצא גלעדי ללימודי תואר שני באוניברסיטת סטנפורד.
גלעדי שב לישראל לקראת סוף 2001 ומונה לראש החטיבה לתכנון אסטרטגי באג"ת בדרגת תא"ל.
בתפקידו זה החל לקדם תוכנית שקרא לה "הפעימה המייצבת" שכללה נסיגה מרצועת עזה וחלקים מיהודה ושומרון, כדי לעבור לגבולות שיהיה יותר קל להגן עליהם, ולתת לפלסטינים הישגים כדי שיהיה להם מה להפסיד.
גלעדי הציע את תוכנית הפעימה המייצבת לאחר שהוא הגיע למסקנה שהסכמי אוסלו, שבהם תמך בעבר, קרסו ולא יביאו ביטחון.
בסוף 2003 תוכנית הפעימה המייצבת של גלעדי הפכה לתוכנית ההתנתקות מרצועת עזה של אריאל שרון.
במהלך האינתיפאדה השנייה מונה גלעדי על ידי ראש הממשלה אריאל שרון לתכנן את גדר ההפרדה כנגד הפיגועים מיהודה ושומרון.
גלעדי טען שמטרת גדר ההפרדה הייתה לקבוע גבול מדיני אליו תיסוג ישראל, על ידי עידוד המתנחלים לעבור אל הצד הישראלי של הגדר.
לטענתו, תוכנית זאת לא יצאה אל הפועל בגלל מחלתו של שרון.
גלעדי נחשב לאיש אמונו של שרון, עמו התייעץ בפורומים מצומצמים ובנושאים רגישים כדוגמת ההחלטה על תוכנית ההתנתקות.
בעקבות חששו של הרמטכ"ל משה יעלון כי המפגשים עם ראש הממשלה נושאים אופי פוליטי, נאסר על גלעדי בסוף 2004 להשתתף במפגשים אלו.
באפריל 2005 מונה גלעדי לאחראי על תיאום בין משרדי בהתנתקות במשרד ראש הממשלה.
לאחר פרישתו מצה"ל עמד גלעדי בראש קרן פורטלנד, הפועלת לחיזוק הכלכלה הפלסטינית.
גלעדי מכהן כיושב ראש הוועד המנהל של המכללה האקדמית גליל מערבי, יו"ר עמותת יעדים לצפון וכנשיא כבוד של לשכת המסחר הישראלית-פלסטינית.
כמו כן, משנת 2007 מכהן גלעדי כקונסול כבוד של סלובניה.
בעבר כיהן גלעדי כיו"ר קרן קורת.
לגלעדי ארבעה תארים אקדמיים: מאוניברסיטת חיפה, אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון והאוניברסיטה לביטחון לאומי בוושינגטון די.
בנוסף, הוא שימש עמית מחקר באוניברסיטת סטנפורד.
בשנת 2020 טען גלעדי שההחלטה על תוכנית ההתנתקות הייתה נכונה, ושהיא נבעה מההכרח הדמוגרפי להפרד מהפלסטינים.
לגבי המנהרות וירי הרקטות מעזה טען גלעדי שהם נבעו מכך שהממשלה לא פעלה לפתור את הבעיה הפלסטינית בשנים שלאחר ההתנתקות.
גלעדי טען שבנימין נתניהו לא כבש את רצועת עזה כי רצה שחמאס ישלוט ברצועת עזה כדי שלא יצטרך להקים מדינה פלסטינית.
עיבל לשם רמתי (נולדה בשנת 1961) היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל במשחי הפרפר.
ד"ר להיסטוריה ולפילוסופיה של המדע ולימדה באוניברסיטה העברית בירושלים, באוניברסיטת בר-אילן ובסמינר הקיבוצים.
היא התאמנה בקבוצת השחייה של הקיבוץ ואחר כך, בקבוצת השחייה של הפועל מרחבים, בהדרכתו של עמי לוויתן.
באליפות ישראל בשחייה לנוער שנערכה בווינגייט באוגוסט 1975 זכתה לשם במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:14.7 דקות.
במשחקי ספורט הפועלים שנערכו בהולנד ביוני 1976 זכתה לשם במדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:14.54 דקות.
בתחרות חצי גמר אליפות ישראל לנוער שנערכה בקיבוץ צרעה ב-31 ביולי אותה שנה קבעה לשם במשחה ל-200 מטר פרפר תוצאה של 2:34.1 דקות, תוצאה טובה יותר מהשיא הישראלי של רעיה צורף (2:35.9 דקות).
באליפות ישראל בשחייה לנוער שנערכה באוגוסט אותה שנה זכתה לשם בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:11.5 דקות ובמשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש לנערות גיל 16 של 2:36.8 דקות.
באליפות הפועל בקרב-רב שנערכה בקיבוץ גבעת חיים בסוף חודש אוקטובר אותה שנה זכתה לשם במדליית כסף בתוצאה של 7:58 דקות, אחרי טובה אברמוב מהפועל חולון/בת ים (7:55 דקות) ולפני ורד כהן מהפועל רמות השבים (8:05 דקות)
ד"ר לשם עבדה כמרצה להיסטוריה ופילוסופיה של המדע באוניברסיטה העברית בירושלים, באוניברסיטת בר-אילן ובסמינר הקיבוצים.
במחקרה האקדמי עסקה בעבודתו המדעית והרוחנית של אייזק ניוטון.
אייזק ניוטון ובית המקדש, מדע, קבלה ומה שביניהם, הוצאת רזיאל, מגדל, 2005
המסע להמסת המאסה, עץ החיים הקבלי והדינמיקה של תהליכי מודעות, הוצאת רזיאל, 2007
עיבוד תמונה מגמתי, טפלול תמונה או מניפולציה של תמונה הוא תהליך המבוצע על ידי אמן באמצעות כלים מתאימים כדי לקבל מן התמונה את התוצאה הרצויה.
המונח מתייחס כיום בעיקר לעיבוד תמונה ממוחשב, בו ניתן לבחור מתוך יישומי תוכנה רבים ומגוונים, החל ביישומים מקצועיים ועד תוכנת הדמיה בסיסית למשתמש המזדמן.
תהליך זה היה ניתן לביצוע גם קודם לעידן המחשב, כאשר האמצעים הנפוצים ביותר היו לרוב חדר חושך, דיו, ומברשות אוויר.
כיום, התהליך ניתן לביצוע על ידי תוכנות מחשב המתמחות בעיבוד תמונה; אחת מן המפורסמות שבהן היא תוכנת פוטושופ מבית אדובי מערכות.
בישראל, שמה של תוכנת פוטושופ הפך לשם גנרי לכלל תהליך עיבוד התמונה, ובמדיה ההמונית מרבים לתאר את התהליך כ"עשיית פוטושופ".
בעריכה דיגיטלית בדרך כלל מצלמים את התמונות במצלמה דיגיטלית ואפשר לקבל את הקלט ישירות למחשב.
אפשר להעביר לפורמט דיגיטלי גם שקפים, תשלילים או תמונות מודפסות, וזאת באמצעות סורק.
את התמונות ניתן להשיג גם ממאגרי תמונות לצרכים ספציפיים.
עם הופעתם של המחשבים, משטחים לרישום דיגיטלי והמצלמות הדיגיטליות, תחת המושג "עריכת תמונות" כוללים כיום את כל מה שניתן לבצע על הצילום, בין בחדר חושך או באמצעים ממוחשבים.
לא פעם טפלול התמונה בולט ביותר, ובא לידי ביטוי לא רק בשינויים עדינים באיזון בין הצבעים או בקונטרסט, אלא אפילו ב"הלבשת" הראש על גוף שונה, בהעלמת דמויות או חלקי גוף מן התמונה או בשינוי הטקסט על גבי שלטים, לדוגמה.
תוכנת עריכת תמונות יכולה לשמש ליצירת אפקטים ועיוות תמונה עד לקבלת התוצאה הרצויה.
התוצאה המתקבלת עשויה להיות דומה במעט לתמונה המקורית – ואף להיות שונה ממנה כמעט לגמרי.
עיבוד תמונה מגמתי מקובל כיום כסוג של אמנות.
תת-סוגים של ריטוש תמונה דיגיטלית
עיבוד לצורך שיקום התמונה או שיפורה (התאמת צבעים / ניגודיות / איזון לבן, חדות, רעש, הסרת אלמנטים או פגמים גלויים על עור או חומרים).
משמש כסוג של אמנות או לשימוש מסחרי.
בריטוש יצירתי עורכים את התמונה ליצירת תמונות מלוטשות ומעניינות יותר, לצורכי אופנה, יופי או צילום פרסומת.
אחד התחומים הבולטים ביותר בריטוש היצירתי הוא הרכבת תמונה (compositing), שבה האמן הדיגיטלי משתמש במספר תמונות כדי ליצור תמונה אחת.
כיום משמשת גרפיקה ממוחשבת תלת-ממדית יותר ויותר להוספת אלמנטים או אפילו מקומות ורקעים.
בסוג זה של הרכבת תמונה נעשה שימוש נרחב במקרים שבהם יהיה קשה או אפילו בלתי אפשרי מבחינה טכנית לבצע צילום קונבנציונלי באתר או אפילו בסטודיו.
עיבוד תה היא השיטה שבה העלים מצמח התה, קמליה סינית, הופכים לעלים מיובשים המתאימים לצורך חליטת תה.
סוגי התה נבדלים זה מזה לפי תהליכי העיבוד שעלי התה עוברים.
באופן כללי, עיבוד התה כרוך בתהליכי חמצון של העלים שמתבצעים בצורות ובדרגות שונות, עצירה של החמצון, יצירת התה וייבוש שלו.
הטעם הטבעי של עלי תה מיובשים נקבע על ידי סוג הזן של שיח התה, איכות עלי התה שנקטפו ואיכות הליך העיבוד שהם עברו.
לאחר העיבוד, התה לעיתים יעורבב עם סוגי תה אחרים או עם חומרי טעם וריח אחרים שישנו את טעמו הסופי.
ההיסטוריה של עיבוד התה קשורה בתפקיד המרכזי של המשקה בתרבות הסינית וקשורה בשיטות המועדפות לצריכתו בחברה הסינית העתיקה.
החברה בסין העתיקה פגשה לראשונה את צמח התה באזור שבימינו נחשב לדרום סין, ועיבדה אותו כצמח רפואי ששימש חלק מתורת צמחי המרפא הסינית.
טכניקת העיבוד בה השתמשו כדי לעבד עלי תה טריים הייתה אידוי של עלי תה שנקטפו זה עתה וייבוש שלהם לצורכי שימור, מה שנחשב לשיטת העיבוד העתיקה ביותר של תה בסין.
שיטת עיבוד זו שופרה לקראת סוף שושלת האן (206 לפני הספירה – 220 לספירה), ויצרה עלי תה מיובשים שמסווגים היום כ"תה ירוק", ודומים למדי לתה סנצ'ה מודרני.
צריכתו של התה נעשתה באמצעות הרתחה של עלי התה היבשים במים חמים יחד עם צמחים נוספים, או כתישה של עלי התה לאבקה, לצורך צריכה ישירה או עם נוזל.
עם עליית השימוש של התה בתורת צמחי המרפא הסינית, שיטות הייצור השתנו, ועלי התה הירוק לא יובשו מיד לאחר האידוי.
במקום זאת, לפני הייבוש רוסקו עלי התה עד כדי יצירת משחה, שנשפכה לתוך תבניות ויובשה באטיות עד שנוצרה ממנה לבנת תה.
טכניקה זו מתוארת היטב על ידי לו יו, בעבודתו "The Classic of Tea".
לרוב, לא נעשה כל שימוש בעלים רכים ובניצני עלים, שכן הייתה העדפה לשימוש בעלי תה בשלים ובוגרים יותר.
לבנים של תה הופקו גם הן מעלים בוגרים שלמים בשלמותם, אשר בדרך כלל דרשו שימוש בעיסת אורז מבושל (米湯) כדי לאגד את עלי התה יחד לצורה הרצויה.
ייתכן שההעדפה לייצור תה בצורת לבנים נבעה מנוחות השינוע והאחסון במצב זה.
השימוש באדים חשוב לצורך שלב הקיבוע (殺青, "הריגת הירוק"), בו העלים עוברים קירור מהיר ומועברים לעיבוד נוסף.
שלב זה עוזר להשבית את האנזימים האחראיים לחמצון העלים, והוא שלב חשוב ביצור התה.
שיטות שלא אפשרו פיקוח הדוק אחר תהליכים מסוג זה בעבר, הביאו ליצירתו של "תה צהוב".
תה זה נוצר במצבים בהם עלי התה אודו יתר על המידה, או במצבים בהם אחרי האידוי הם לא נפרשו במהירות וקוררו באמצעות מים.
למרות שתה ירוק היה הפופולרי ביותר בתקופתו של לו יו, הוא החשיב את התה צהוב כתה טוב יותר מתה ירוק.
גם כאשר העלים קוררו, אם הם נותרו מעורמים האחד על השני (渥堆; "ערימה רטובה") במשך זמן רב מדי לפני עיבודם, העלים התחילו לעבור תסיסה מיקרוביאלית שייצרה "תה מותסס".
טכניקה זו דומה במקצת להדשנה, אם כי בפיקוח הדוק, ועדיין משמשת לייצור של תה Liu'An, ולאחרונה גם לצורך ייצור הסוג ה"בשל" של תה הפו־אר.
הייצור והאחסון של תה בצורת לבנים הביא ליצירתו של תה מותסס נוסף, אשר הופק על ידי יישון.
זמני ההובלה והאחסון הארוכים במהלך היום אפשרו בשוגג ללבני התה להיחשף באופן ממושך לחומרים שונים ולמיקרופלורה, דבר שגרם להתיישנות, חמצון ותסיסה של לבני התה הירוק.
לבני תה ירוק שאוחסנו והגיעו למצב פוסט־תסיסה נחרכו על גחלים על מנת להפטר משכבת השאריות, האבק והגידולים הצבעוניים השונים לפני שנשברו לאבקה, בושלו ונצרכו.
עד סוף שושלת טאנג (618–907 לספירה) התה הירוק, הצהוב והמותסס היו נפוצים בסין, ושימשו לא רק כצמחי מרפא אלא גם כמשקה שנצרך לצורכי הנאה.
במהלך שושלת צ'ינג פותח לראשונה תה האולונג, במחוז פוג'יין שבסין.
במקור, הוא יוצר בצורת לבנה תחת השם "תה באיוואן" (北苑茶).
תהליך קמילת העלים שעובר תה האולונג מתואר על ידי המשורר הוואן פורן, כשהוא שופך אור על מורכבותו של הליך עיבוד העלים, הדורש טיפוס על צוקים תלולים כדי לבחור את העלים המשובחים ביותר, ואת קמילת העלים תחת השמש והרוחות החמות.
התה הלבן פותח גם הוא לראשונה במחוז פוג'יין, והאזכורים הראשונים לקיומו היו במהלך שושלת סונג במסמך מסה על תה.
המסמך מתאר את הניצנים העדינים המשמשים ליצירת תה לבן, את הקושי שבייצור סוג התה הזה, את הטעם המיוחד שלו ואת נדירותו יוצאת הדופן.
דרך הייצור של התה הלבן תוארה על ידי המחבר משושלת מינג, טייאן יינג, שסיפר על התה הלבן של העיר פודין.
בעבודה זו, הוא ציין שניצני התה שעברו קיבוע באמצעות בישול מעל להבות (כמו בתה ירוק), הם רק שניים בטעמם לתה הלבן שפשוט הונח להתייבש תחת השמש.
לטענתו, מדובר בטעם טבעי יותר שאין בו את הטעמים שהוקנו לתה על ידי העשן והלהבות.
הטכניקה לייצור התה השחור פותחה בסוף תקופת שושלת מינג בוויישאן שבמחוז פוג'יין, כנראה בעקבות חמצון יתר של עלי התה בזמן הכנת תה אולונג, או בעקיפין באמצעות שיטות ליצירת תה ירוק ולבן.
בתחילת המאה ה־17, יצרני תה בהרי וו־יי התחילו ללוש את העלים שעברו קמילה בשמש על־מנת לרכך אותם, ולאחר־מכן אפשרו להם להתייבש בשמש ובכך להגיע לחמצון מלא.
כאשר לא הייתה מספיק שמש והטמפרטורה הייתה נמוכה, העלים המיובשים עובדו בתוך חדרים מחוממים שאפשרו להם להתחמצן לרמה המרבית, ועושנו מעל להבה של עצי אורן.
תהליך זה הוליד את התה השחור הראשון, תה לפסנג סושונג.
לפי סיפורים מסורתיים של האזור, הגילוי של תהליך יצירת תה הלפסנג סושונג התרחש במקרה בעקבות כוחות צבא שעברו דרך מפעל תה ששכן בוו־יי במהלך התקופה של סוף שושלת מינג.
שהותם במקום עכבה את עיבוד עלי התה, מה שגרם לעלים מחומצנים לחלוטין, אותם היצרן ניסה להציל באמצעות ייבוש מעל אש מענפיו של עצי אורן.
למרות שכל סוג תה מאופיין בטעמים, צורות וריחות משלו, העיבוד של סוגי התה השונים מורכב ממספר שיטות זהות שההבדלים ביניהן קלים בלבד.
כל אחד מסוגי התה עובר חלקים אחרים בתהליך כדי להגיע לתוצאה הרצויה.
אם לא תתבצע הקפדה ראויה על רמות הלחות והטמפרטורה בתהליך הייצור ואחריו, פטריות יגדלו על התה.
צורה זו של פטרייה עלולה לגרום לתסיסה שתזהם את התה ותהפוך אותו לבלתי ראוי לצריכה.
קטיף (Plucking): עלי התה, שכוללים שני עלים צעירים וניצן קודקודי (שבקצה הענף), נקטפים מבין שיחי הקמליה הסינית באופן טיפוסי פעמיים בשנה: במהלך חודשי הקיץ המוקדמים, ובמהלך חודשי הקיץ המאוחרים או בסוף האביב.
קטיפת עלי התה בחורף או בסתיו משמעותית פחות נפוצה, למרות שהיא עלולה לקרות כשתנאי מזג־האוויר מאפשרים זאת.
בחירת העלים נעשית באופן ידני כאשר מנסים ליצור תה באיכות גבוהה, או במקומות שבהם השכר עבור העבודה מאפשר זאת.
בתלות במיומנותו של קוטף התה, הקטיפה הידנית תתבצע על ידי משיכת הגבעול באופן זריז על ימי האמה, הזרוע או אפילו הכתפיים, כאשר האגודל והאצבע שלו משמשים אותו כדי לאחוז את הנצר של הצמח.
העלים יכולים להיקטף גם על ידי מכונה, למרות שבצורה זו עלים רבים יותר ישברו ובכך יפחיתו את איכותו של התה.
למרות זאת, נראה שקטיפה על ידי מכונה בתקופות הנכונות יכול להוליד עלים טובים דיו ליצירת תה באיכות גבוהה.
קמילה (Withering): עלי התה יתחילו לנבול מיד לאחר הקטיף, בעקבות התחלה הדרגתית של חמצון אנזימטי.
עידוד הקמילה משמש כדי להיפטר מעודף המים בעלים, והוא מאפשר כמות מאוד קלה של חמצון.
לצורך ביצוע הקמילה, העלים יונחו תחת השמש או בחדר קריר עם רוח לצורך הוצאת הלחות מהעלים, שישילו לעיתים בעקבות התהליך יותר מרבע ממשקלם.
הקמילה חשובה גם לקידום הפירוק של חלבוני העלה לחומצות אמינו חופשיות ולהעלאת הזמינות של הקפאין החופשי בעלים, תהליכים אשר משפיעים על טעמו של התה.
שיבוש (Disruption): ידוע בתעשייה המערבית גם בשם "ריכוך העלה".
בתהליך זה "פוצעים" או קורעים את עלי התה כדי לקדם חמצון מהיר.
ניתן ליצור חבלות קלות בקצותיהם של העלים בעזרת ניעורם וזריקתם על מגש הבמבוק, או על ידי ניעורם בסל.
שיבוש עלים בקנה מידה גדול יותר יכול להיעשות על ידי לישה, רידוד, קריעה או מחיצה, בדרך־כלל על ידי מכונה.
החבלות שוברות את המבנה של העלה מבחוץ ומבפנים, ומאפשרות, באמצעות השילוב של אנזימים מחמצנים עם מצעים שונים, את תחילת תהליך החמצון.
השיבוש יגרום לעיתים לשחרור חלק ממיצי העלה, דבר שעשוי לזרז את הליך החמצון ולשנות את הטעמים של התה.
חמצון/התססה (Oxidation/Fermentation): בסוגי התה שעוברים חמצון העלים מונחים בחדר עם מערכת לבקרת אקלים, בו הם הופכים בהדרגה לכהים יותר.
בזמן החמצון, הכלורופיל שנמצא בעלה מתפרק, והטאנינים שבו משתחררים.
תהליך זה גם נקרא בתעשיית התה "התססה".
יצרן התה יכול לבחור מתי להפסיק את התהליך, דבר התלוי באיכויות הרצויות מהתה ובתנאי מזג־האוויר (חום ולחות).
על תה אולונג בהיר להיות מחומצן בין 5 ל־40 אחוזים, או בין 60 ל־70 אחוזים בסוגיו הכהים יותר.
תה שחור מחומצן ברמה של 100 אחוזים.
חמצון הוא אחד מהשלבים החשובים בתהליך הכנת התה – הוא אחראי בעיקר ליצירת מרכיבי טעם וארומה, והוא מקנה לתה צבע כהה בעל גוון ליקרי.
בהתאם לסוג התה הרצוי, חמצון יתר או חמצון מתחת לרצוי יכול לגרום לטעמי דשא, או טעמי יין כבדים מדי.
קיבוע (Fixation): נקרא גם הריגת הירוק (殺青).
שלב זה נעשה על מנת להפסיק את תהליך החמצון של עלי התה כשהם מגיעים לרמת החמצון הרצויה.
תהליך זה נעשה על ידי חימום מבוקר של עלי התה, דבר שגורם להפסקת פעולתם של אנזימים ולהסרת ריחות לא רצויים מהעלים, מבלי לפגוע בטעמם.
באופן מסורתי נהוג לבשל את עלי התה בווק או לאדות אותם, אך בעזרת טכנולוגיה מתקדמת שקיימת כיום שלב הקיבוע לפעמים נעשה על ידי אפייה או "בישול" בתוך מכל מתגלגל.
בסוגי תה לבן מסוימים או בתה שחור CTC, שלב הקיבוע נעשה במקביל לשלב הייבוש.
הזעה/הצהבה (Sweltering/Yellowing): שלב זה ייחודי לתה צהוב.
עלי תה לחים וחמימים שעברו את שלב הקיבוע מחוממים מעט בכלי סגור, דבר שגורם לעלים שהיו ירוקים לפני כן, להפוך לצהובים.
העלים שעברו את שלב זה יוצרים משקה בעל גוון צהבהב־ירקרק ייחודי, שנוצר עקב שינויים שעובר הכלורופיל שבעלה.
במהלך החימום, שנמשך 6–8 שעות בטמפרטורות הקרובות לטמפרטורת הגוף, חומצות האמינו והפוליפנולים בעלי התה המעובדים עוברים שינויים שנותנים לתה טעם ייחודי חלק וחד.
גלגול (Rolling): בשלב זה, העלים הלחים מגולגלים לרצועות מקומטות, באופן ידני או על ידי מכונת גלגול שגורמת לעלים להתגלגל סביב עצמם.
פעולת הגלגול גורמת לחלק מהתמציות, השמנים והמיצים שבעלה לטפטף החוצה, דבר שמשפר את טעמו של התה.
מרצועות התה שנוצרו ניתן להכין צורות אחרות, כמו גלגול לספירלות, לישה וגלגול לכדור, יצירת חרוטים וצורות נוספות.
בסוגים רבים של אולונג, הרצועות מגולגלות לכדורים או לחצאי כדורים.
דבר זה נעשה על ידי הנחת העלים הלחים בשקיות בד גדולות, שעוברות לישה באופן ידני או בעזרת מכונה.
ייבוש (Drying): ייבוש נעשה על מנת לסיים את הליך ההכנה של התה, והוצאתו למכירה.
שלב זה מתבצע במגוון דרכים, כמו ייבוש בשמש, בישול מעל מחבת, ייבוש באמצעות אוויר או אפייה, כאשר אפייה היא הדרך הנפוצה ביותר.
בתהליך זה נעשה מאמץ רב שלא לבשל מדי את העלים.
הייבוש של התה אחראי לחלק גדול מהטעמים של התה.
יישון/השבחה (Aging/Curing): למרות שלא תמיד מדובר בצעד נחוץ, חלק מסוגי התה דורשים התיישנות נוספת, תסיסה שנייה או אפייה כדי להגיע לפוטנציאל הטעם המלא שלהם.
לדוגמה, לפני שתה פו־אר ירוק הופך לתה מותסס, הוא לרוב מריר ולא נעים לשתייה.
הוא הופך להיות מתוק ומתון יחסית רק במהלך התסיסה שמתבצעת עקב היישון או עקב רמות הלחות.
דוגמה נוספת היא שטעמים של תה אולונג עשויים להשתפר מיישון אחרי שחוממו מעל גחלים.
בנוסף, יצרנים שונים של תה בטעמים מרססים את התה שלהם בארומות ובטעמים, או מאחסנים את התה שלהם יחד עם החומרים שאמורים לתת את הטעם לתה.
סוגי התה מסווגים באופן מסורתי לפי אורך תקופת התסיסה שהעלים עברו:
הקטיף מתבצע על עלים צעירים או על ניצנים שזה עתה צמחו, מהם נחסמת לעיתים גישה לאור שמש על־מנת למנוע מהם לייצר כלורופיל.
תוצרי הקטיף מועברים לקמילה שנמשכת בין יום אחד לשלושה, בתלות בעונה ובטמפרטורות של סביבת העיבוד, במהלכה משתדלים שהם יתחמצנו כמה שפחות.
לאחר הקמילה מתבצעת אפייה לצורכי ייבוש, שמפיקה את התוצר המוגמר.
תה לבן מיוצר בכמויות קטנות משמעותית מאשר סוגי התה האחרים, מה שעלול לייקר את מחירו משמעותית ביחס לתה שנוצר מאותו שיח אך עובד בצורות אחרות.
סוג תה זה מוכר פחות מסוגים אחרים מחוץ לסין, דבר שמשתנה בהדרגה עם עליית ההתעניינות של המערב בתה.
ישנה חוסר הסכמה בנוגע להגדרה של תה לבן בין סין לבין מדינות אחרות שמייצרות תה.
בסין, התה הלבן מחומצן לחלוטין על ידי ייבושו בעזרת השמש.
הוא שונה מתה שחור מסורתי מכיוון שהוא לא עובר כל תהליך נוסף, כמו גלגול לדוגמה.
סוג התה שעובר את הכמות המעטה ביותר של חמצון אחרי תה לבן.
תהליך החמצון נעצר על ידי חימום עלי התה מיד אחרי קטיפתם, על ידי אידוי לפי הגרסה היפנית, או על ידי חימום במחבתות גדולות לפי הגרסה המסורתית הסינית.
עלי התה יושארו להתייבש כעלים מופרדים, או שיגולגלו למעין כדורים קטנים כדי ליצור תה אבקת שרפה.
תהליך זה לוקח זמן רב ולרוב נעשה עם עלים בדירוג פיקו לכל הפחות.
עיבוד התה מסתיים תוך יום עד יומיים מתהליך הקטיפה, ואם העיבוד נעשה כראוי, הוא משאיר את רוב ההרכב הכימי של העלים כבזמן קטיפתם.
לעיתים, מתבצעים שינויים בזמני האידוי לצורכי קיבוע או בתהליכי גלגול העלים כדי לטייב או לשנות את הטעמים של עלי התה הירוק.
תה זה מעובד בשיטה הדומה לזו של התה הירוק, אך במקום לבצע ייבוש מיד אחרי הקיבוע, עורמים אותו, מכסים אותו ומחממים אותו בעדינות בסביבה לחה.
תהליך זה מתחיל חמצון שמשפיע על הכלורופיל של העלה, דבר שמפיק תה בצבע צהוב־ירקרק.
תה זה מחומצן בכמות שהיא בין תה ירוק לתה שחור.
העיבוד לוקח בדרך־כלל בין יומיים לשלושה משלב הקמילה ועד שלב הייבוש, עם שלב חמצון קצר יחסית שאורך מספר שעות.
בסין, תה מחומצן־למחצה נקרא "תה כחול־ירוק" (青茶), והמונח "אולונג" שמור לקבוצה מסוימת של תה מחומצן למחצה.
בטאיוואן, רווחת האמונה שתה שמחומצן בכמות מעטה מדי קשה לעיכול אצל לקוחות מסוימים.
למרות זאת, יצרני תה מסוימים מנסים למזער את כמות החמצון, כדי להשיג טעם מסוים או כדי לגלגל את עלי התה בקלות יחסית לצורה כדורית או חצי כדורית, עקב דרישות השוק.
בסוג תה זה, נותנים לעלים להתחמצן לחלוטין.
תה שחור עובר קמילה כדי לזרז את שבירת החלבון וכדי להפחית את כמות המים בעלה ב־68–77 אחוזים מבזמן הקטיפה.
לאחר מכן, עלי התה עוברים "שיבוש", בו פוצעים את העלים בתהליך שמזרז את החמצון וגורם לעלה להפריש את מיציו.
תהליך החמצון לוקח בין 45 דקות ל־3 שעות, ונעשה בלחות גבוהה בטמפרטורה שבין 20 ל־30 מעלות צלזיוס.
תהליך זה הופך את רוב הקטצ'ין לתאנין מורכב.
תה שחור שמעובד בשיטות מודרניות מדורג לפי מערכת אורנג' פיקו, בזמן שתה מסוג CTC משתמש במערכת דירוגים שונה.
סוגי תה שעוברים התססה שנייה לאחר תהליך הקיבוע של העלים, דוגמת פו אר.
בסינית הם מכונים תה כהה או תה שחור.
אין לבלבל כינוי זה עם התה השחור המוכר בשפה העברית, שמכונה בסין תה אדום.
פו אר הוא התה המותסס הפופולרי ביותר בשוק.
עיגול שחור (●) הוא שם עט של מחבר אנונימי שפרסם שני ספרי פרוזה של קטעי חלומות בהוצאת רסלינג: "ספר עלטה" שיצאה לאור ב-2014 ו"צורת עתיד" שיצאה לאור ב-2017.
● הוא מחבר מהעולם החרדי.
חלומותיו מתפרסמים בטור סאטירי בשם "חלומות" בעיתון "הארץ" וכן בטור בשם "חיי לילה" במגזין האלטרנטיבי "התדרדרות הארץ".
כמה מחלומותיו של ● הועלו על בימת התיאטרון בעברית, צרפתית וגרמנית, ושודרו כתסכיתי רדיו בישראל ובגרמניה.
שם העט הייחודי, בצורת עיגול שחור, מתייחס לסימן המסתיר סיסמה במחשב.
ספר הביכורים שלו, ספר עלטה, זכה בפרס משרד התרבות לספר ביכורים לשנת תשע"ד.
עיבל היא התנחלות השוכנת על הר עיבל, בסמיכות לכביש 5575, בשומרון.
היישוב מוקם על הר עיבל, בסמוך לכביש 5575, כביש הגישה אל פסגת ההר, באזור המוגדר כשטח C.
מיקומו של היישוב צופה על שכם שלמרגלות ההר.
באזור היישוב נמצאים מזבח הר עיבל, הקסבה של שכם, שכם הקדומה, סבסטיה ועתיקות שומרון.
היישוב הוקם לראשונה כמאחז בשנת 2020, בסמוך לבסיס הר עיבל שנמצא בפסגת הר עיבל.
בנקודה הוצבה בקתה ולאחר מכן צורף קרוואן.
בהמשך הנקודה פונתה ולא יושבה מחדש.
ב־28 בדצמבר חתם מפקד פיקוד מרכז אבי בלוט על צו המסדיר את היישוב וקובע עבורו תחום שיפוט.
בעת ההחלטה על הקמת היישוב ניתן לו השם הזמני "הר עיבל".
ועדת השמות הממשלתית אישרה את השם עיבל כשם היישוב.
ב-5 בפברואר 2026 הושלם תהליך ההסדרה עם קבלת סמל יישוב ממשרד הפנים.
באלגברה ליניארית, עיגולי גרשגורן מסייעים להערכת גודל הערכים העצמיים של מטריצה, באמצעות חישוב פשוט.
המונח הוא על שמו של המתמטיקאי סמיון ארונוביץ גרשגורן (Семён Аранович Гершгорин), נולד כהירשהורן (הירשהאָרן בכתיב היידישאי).
תהא מטריצה מסדר מעל הממשיים או המרוכבים.
כלומר, הוא סכום הערכים המוחלטים של אברי השורה מספר , פרט לאיבר שנמצא באלכסון.
כעת, כל הערכים העצמיים של נמצאים באיחוד העיגולים הבא:
הקבוצה המתוארת היא איחוד של עיגולים סגורים במישור המרוכב, שמרכז כל אחד מהם הוא אחד מאיברי האלכסון הראשי של , והרדיוס של כל עיגול הוא סכום הערכים המוחלטים של אברי השורה של המרכז, פרט לאיבר זה עצמו.
עוד אומר המשפט כי אם מתוך העיגולים הללו יוצרים רכיב קשירות נפרד מ- העיגולים האחרים, הרי שאותו רכיב קשירות מכיל בדיוק מבין הערכים העצמיים.
מטריצה בעלת אלכסון שולט (diagonal dominant matrix) היא מטריצה שבה
הערך באלכסון (בערכו המוחלט) גדול מסכום יתר האיברים בשורתו (בערכם המוחלט),
תוצאה מיידית של משפט גרשגורן היא: אם מטריצה היא בעלת אלכסון שולט
זאת מאחר שמטריצה היא הפיכה אם ורק אם 0 אינו ערך עצמי שלה, אבל שליטה אלכסונית חזקה מבטיחה שכל אחד מהעיגולים אינו מכיל את ראשית הצירים (כי המרחק של מרכזם מהראשית גדול מרדיוס העיגול).
עיד אל-פיטר הוא חג מוסלמי לכבוד סיום חודש רמדאן הקדוש.
הוא חל בשלושת הימים הראשונים של החודש הבא ב, חודש שוואל.
עיד אל-פיטר הוא אחד משני החגים העיקריים באסלאם.
הוא מכונה "החג הקטן" כיוון שהוא קצר ביום אחד מהחג העיקרי השני, עיד אל-אדחא (عيد الأضحى).
הוא נחוג בכל הקהילות המוסלמיות, בקרב סונים ושיעים.
חלק מהדרוזים אינם חוגגים אותו משום שאינם מציינים את חודש רמדאן, אבל יש כאלה שצמים בחודש רמדאן וכן חוגגים עיד אל-פיטר.
אחת המסורות מייחסת לחג את המועד שבו הסתיימה כתיבת הקוראן.
בנוסף לכך, עיד אל-פיטר הוא חג של מחילה, שלום, קהילתיות ואחווה.
לכן במהלך החג המוסלמים מרבים לבקר את חבריהם וקרוביהם, וזוהי הזדמנות ליישוב מריבות ומחלוקות.
לאחר מכן מתפללים המוסלמים תפילות מיוחדות לרגל החג, אשר נערכות בקהל גדול.
אחרי התפילה מתחילות החגיגות עצמן.
מנהג נוסף של החג כולל נתינת מתנות לנשים ולילדים.
בעיד אל-פיטר חובה על כל מוסלמי שיש בידו המינימום המספיק למחיה לתת בשמו ובשם בני משפחתו צדקה מיוחדת (הקרויה זכאת אל-פיטר زكاة الفطر).
מטרת צדקה זו היא לטהר את המוסלמי מטעויות שעשה במהלך הצום כגון דברי שטות שאמר (لغو) או ניבול פה (رفث), וכן לעזור לעניים ולמסכנים לחגוג את החג.
את הצדקה הזאת מקיימים בדרך כלל בנתינת מזון כגון אורז, קמח או כסף.
ניתן לתת זאת משקיעת השמש של היום האחרון בחודש הרמדאן ועד תפילת החג.
מועדו המדויק של עיד אל-פיטר, כמו גם המועד המדויק של תחילת חודש רמדאן, נקבע בכל קהילה מוסלמית בנפרד, על-פי עדויות על ראיית מולד הירח.
אם במוצאי היום ה-29 של רמדאן נראה מולד הירח, מכריזים על תחילת החג.
אם טרם נראה המולד, דוחים את החג ביום אחד.
מאחר שלא כל הקהילות הכריזו על תחילת צום רמדאן באותו היום, ולא בכולן שוררת הסכמה לגבי אורכו של חודש רמדאן בשנה הנדונה, ייתכנו הבדלים של יום או יומיים במועד החג בין מדינות או קהילות מוסלמיות שונות.
צום הרמדאן עשוי להימשך 29 או 30 יום, ולפיכך היום הראשון של עיד אל-פיטר חל ביום ה-30 או ביום ה-31 לאחר ההכרזה על ראשית הצום בקהילה מוסלמית מסוימת.
עידו גנדל (נולד ב-1977) הוא מייקר, מתרגם, עורך וסופר ישראלי הכותב בעיקר בסוגות המדע הבדיוני והפנטסיה.
עידו גנדל הוא בעל תואר ראשון בפסיכולוגיה ובסוציולוגיה ותואר שני בפסיכולוגיה קוגניטיבית מטעם אוניברסיטת תל אביב.
הבלוג שלו, "הבייט הלבן", שעוסק בנושאי מייקינג (בעיקר מערכות אמבדד, תיכנות ואלקטרוניקה), פעיל מאז שנת 2012 והוא בין הבלוגים הבודדים בתחום בשפה העברית.
סיפוריו הקצרים הופיעו בזירות רבות בסצנת המדע הבדיוני הישראלית, ובכלל זה בשני כתבי העת המקומיים, מרקורי וחלומות באספמיה, וכן בגיליון האיחוד של פנטסיה 2000.
בשנת 2007 יצא לאור ספרו הראשון, "ימים באים", בהוצאת רסיס נהרה.
הספר הוא אוסף סיפורים קצרים בז'אנר המדע הבדיוני והפנטסיה, והוא היה מועמד לפרס גפן 2008 בקטגוריית ספר המקור.
זכה פעמים אחדות בתחרויות כתיבה של האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה:
מקום ראשון בתחרות "מיתוסיפור" 2005
מקום שני (משותף) בתחרות "חלום ליל קיץ" 2007
מקום שלישי בתחרות "מעבר לאדם" 2007
מקום ראשון (משותף) בתחרות "פרס עינת" 2008
גנדל תרגם עבור המהדורה העברית של "סיינטיפיק אמריקן".
הוא היה כתב מחשבים וטכנולוגיה בפורטל "נענע 10" וב-Mako, יוצר טור הנונסנס "רובונענע" והקומיקס "דאבל פאנץ' 3D" בערוץ "ג'נענע" של "נענע 10".
עידו אקסברד (נולד ב-16 בדצמבר 1988) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ
אקסברד החל את דרכו בקבוצות הילדים של מכבי תל אביב, ובגיל 14 עבר למחלקת הנוער של שמשון תל אביב.
בעונת עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון, בית"ר שמשון תל אביב, והעפיל עמה עד לחצי גמר גביע המדינה בזמן שהקבוצה הייתה בליגה השלישית.
בקיץ 2008 אמור היה לעזוב את הקבוצה, אך בעיות בהשגת השחרור מקבוצתו השאירו אותו לעוד שתי עונות.
בעונת כבש 11 שערים במדי בית"ר שמשון תל אביב בליגה הלאומית.
לאחר משא ומתן ארוך והתערבות הוועדה למעמד השחקן עבר להפועל פתח תקווה לקראת עונת , ובמדיה כבש בעונה זו חמישה שערים בליגת העל.
לקראת עונת חתם לארבע שנים בהפועל באר שבע, ובעונתו הראשונה בקבוצה כבש שמונה שערים והיה הכובש המצטיין בקבוצה, בצוותא עם דובב גבאי.
בעונת לא כבש שערי ליגה, אך כבש שער אחד בגביע המדינה, ושער אחד בגביע הטוטו.
ב-17 בספטמבר 2013 חתם בקבוצת מכבי נתניה מהליגה הלאומית.
במשחק הבכורה שלו, מול בית"ר תל אביב רמלה, נכנס כמחליף והבקיע את שער הניצחון בדקה ה-83. בסך הכול הבקיע בעונה זו 13 שערי ליגה, הגיע עם הקבוצה לגמר גביע המדינה, והעפיל עמה בחזרה לליגת העל.
לקראת עונת חתם בקבוצת מכבי אחי נצרת מהליגה הלאומית, וכבש 25 שערים בכל המסגרות באותה עונה.
ב-28 ביוני 2015 חתם לעונה אחת בעירוני קריית שמונה, אך לא הצליח לתפוס מקום בהרכב הקבוצה, ובחלון ההעברות של ינואר 2016 חתם בהפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית, במדיה כבש שני שערים ב-15 הופעות עד תום העונה.
בתחילת עונת שותף בשני משחקים במדי הקבוצה, וב-7 בספטמבר 2016 חתם בהפועל עכו, במדיה כבש 13 שערים ליגה והיה שותף להעפלתה לליגת העל.
ב-29 במאי 2017 חתם בהפועל תל אביב, לאחר שירדה לליגה הלאומית.
עשרה ימים לאחר מכן כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–3 על הפועל פתח תקווה בגביע הטוטו, ובמחזור הראשון של עונת 2017/2018 כבש את השער הראשון של הקבוצה לעונה זו, בניצחון 0–3 על הפועל ראשון לציון.
בסך הכול ערך 24 הופעות בכל המסגרות במדי הפועל תל אביב במהלך חצי השנה בה שיחק במועדון, בהן כבש שישה שערים.
ב-22 בינואר 2018 חזר לקדנציה נוספת במכבי אחי נצרת מהליגה הלאומית, ובמדיה כבש חמישה שערים עד תום העונה.
הוא המשיך בקבוצה גם בתחילת עונת 2018/2019, אך ב-5 בפברואר 2019 חתם בקבוצת סקציה נס ציונה, במדיה כבש שלושה שערים ב-12 הופעות, ובתום העונה העפיל עמה לליגת העל.
ביולי 2019 חתם בהפועל מרמורק, שירדה מהליגה הלאומית לליגה א' דרום.
בינואר 2021, לאחר עונה וחצי במרמורק, שוחרר מהמועדון וכעבור שבועיים חתם בשורות שמשון כפר קאסם מאותה הליגה, אך לאחר תום העונה שב למרמורק לעונה נוספת.
ב-25 ביולי 2022 חתם במכבי הרצליה מליגה א' דרום.
בעונת 2022/2023 כבש 32 שערים, כולל שלושער שהעלה את הקבוצה לליגה הלאומית.
ב-12 בפברואר 2024 חתם בהפועל כפר שלם מליגה א' דרום.במחזור 28 בעונת 2023/2024 כבש בתיקו של קבוצתו 1-1 נגד עירוני מודיעין והעפיל עם הקבוצה לליגה הלאומית.
ב-1 באוגוסט 2024 חתם במכבי יבנה.
בינואר 2025 אושפז במצב קשה בבית החולים, לאחר סיבוך של שפעת.
אקסברד, שבחר לא להתחסן, היה מורדם ומונשם למספר חודשים, נזקק להשתלה של 2 ריאות ואיבד את כל בהונותיו ו-4 אצבעות.
עידו ברטל (נולד ב-30 בספטמבר 1984) הוא שחקן ישראלי.
ברטל הוא בוגר הסטודיו למשחק של ניסן נתיב משנת 2010.
כבר בשנת 2007 החל את קריירת המשחק שלו בטלנובלה "בובות" ב-HOT3, בתפקיד אדם קורן, שם שיחק לצד דודו טופז וגל גדות.
באותה השנה גם השתתף בפרסומת של "פלאפון" עם שחקן הכדורגל יוסי בניון.
בשנת 2008 שיחק במיני-סדרה "חקירה פנימית" שביים אליאב לילטי ל-Yes, ברטל שיחק את הדמות הצעירה של דני גבע.
בשנת 2009 שיחק בטלנובלה של ערוץ 10 "נשות הטייסים" גילם את דמותו של דורון תבורי, טייס צעיר.
בשנת 2010 השתתף בסדרת הדרמה "סרוגים" ששודרה בחברת הכבלים של Yes שיחק בתפקיד אייל.
בשנת 2011 השתתף בסדרת הרשת "אנדו" שביים עודד רז.
ושיחק בתפקיד אלכס בסדרה "חצויה - הדבר האמיתי", ששודרה ב-HOT VOD Young.
בשנים 2011-2012 שיחק בעונה הראשונה והשנייה בסדרת הנוער "אליפים" ששודרה בערוץ הילדים למנויי Yes.
בעונה הראשונה הוא תלמיד ובעונה השנייה הוא מדריך.
בשנת 2012 שיחק בסרט הקולנוע "העולם מצחיק" של שמי זרחין.
ושיחק בסדרת הפשע "נויורק" שביים וכתב אריאל בנבג'י לחברת yes, בתפקיד נדב פרידנברג.
באותה שנה שיחק גם בסרט הקצר "חופש גדול" שביימו טל גרניט ושרון מימון, ושיחק בסרט הטלוויזיה "קשת בענן", ששודר בערוץ 2.
בשנת 2013 החל לגלם את דמותו של יונתן בסדרת המתח "בני ערובה", ששודרה בערוץ 10. שיחק בסרט הקולנוע "שש פעמים" בבימויו של יונתן גורפינקל.
באותה שנה שב לשחק בעונתה השנייה של "נויורק", ודיבב בסרט האנימציה "מטוסים".
בשנת 2014 חזר לשחק בעונה השלישית של הסדרה "נויורק".
באותה השנה שיחק בתפקיד נהג של אומיקרון בסדרת הנוער "השמיניה" ששודרה בערוץ הילדים.
באותה השנה גם גילם את איתי בסדרה "עממיות" ששודרה בערוץ 2.
בשנת 2015 שיחק בסרט הקצר "מכתבי אהבה מהמלחמה", בבימויו של בועז ארמוני ודיבב בסרט האנימציה "בית".
באותה השנה התארח בסדרה הקומית "הפיג'מות" ששודרה בערוץ הילדים בתפקיד גיל השותף של דנה וימית בדירה ועובד כמלצר בבוטיק קפה שלהם.
באותה השנה גם שיחק בסדרה הקומית של ערוץ הילדים "מריו" גילם את אלדד הבוס של עמי.
בשנים 2018 ו-2021 גילם את אוצר שביט בנה של הקופאית כוכבה שביט (קרן מור) בסדרה הקומית "קופה ראשית" בערוץ כאן 11.
בשנת 2019 השתתף בסדרת הנוער "נעלמים" בתפקיד אוריה, אחיה של דניאלה שחזר מן "המתים".
ששודרה בערוץ טין ניק למנויי HOT.
בשנת 2020 שודרו הסדרות "תאג"ד" ו"שעת נעילה" בהן שיחק.
בשנת 2022 החל לשחק בסדרה "ריקוד האש" בתפקיד בנו של האדמו"ר.
בשנת 2023 השתתף בעונת העשור של תוכנית המציאות "הכוכב הבא" במטרה לייצג את ישראל באירוויזיון 2024, והודח בשלב הדו-קרב.
בשנה זו שיחק בסדרה "בני מצווה" בכאן חינוכית, בתפקיד האב.
בשנת 2011 היה מועמד לפרס השחקן המבטיח בטקס פרסי התיאטרון הישראלי, על תפקידו במחזה "אביב מתעורר" בהפקת תיאטרון בית ליסין.
הצגת הבכורה התקיימה ב-22 באפריל 2010. ברטל הופיע בהצגה בתפקיד ראשי לצד נינט טייב ועידו רוזנברג.
בשנת 2012 שיחק בהצגה "החולה ההודי" בתיאטרון הבימה בתפקיד "שגב", אחד משני התפקידים הראשיים לצד נתן רביץ.
בשנת 2014 החל לשחק בהצגה "הקמצן" בתיאטרון הבימה בתפקיד ולר המשרת לצד טלי אורן, עידן אלתרמן ויעקב כהן.
בקיץ 2015 שיחק בהצגה "נעצר בחצות" של תיאטרון הבימה.
בשנת 2016 לוהק לתפקיד אנז'ולרא במחזמר "עלובי החיים" בהפקת תיאטרון הבימה.
בשנת 2017 החל לשחק בהצגה "הלב האמיץ של אירנה סנדלר" בתור התפקיד של סטפן, רוקח העובד גם במחתרת נגד הנאצים בזמן מלחמת העולם השנייה.
בנוסף, שיחק בהצגות "LOVE LOVE LOVE" ו"אין סוף" בהפקת תיאטרון הבימה ו"חטיפה מן המנזר" בהפקת תיאטרון השעה הישראלי.
בשנת 2018 החל לשחק בהצגה "יש רופא באולם" בהפקת תיאטרון הבימה.
מספטמבר 2023 הוא בזוגיות עם נוי הרגס.
פעולת עיגון במחשוב מתבצעת לפני גישת המחשב אל התקנים שונים (כגון החסנים ניידים, מחיצות נוספות, וכונני CD-ROM).
משמעות העיגון היא הצמדת ההתקן אל מערכת הקבצים הבסיסית של מערכת ההפעלה, והקצאת מספר סידורי שיהיה מזהה ייחודי להתקן, ובכך לאפשר למחשב והמשתמש גישה אליו.
נקודת עיגון (ידועה יותר בשם האנגלי Mount point) היא מיקום בקובצי מערכת ההפעלה המשמש כבסיס לעגינת התקנים, שכאשר יעוגן התקן הוא יוצמד אליו.
העיגון יכול להתבצע אוטומטית על ידי המחשב לדוגמה בעת עליית מערכת ההפעלה, או ידנית על ידי פקודות שיתן המשתמש.
במערכות הפעלה מבוססות לינוקס, ניתן לעגן התקנים ידנית על ידי שימוש בפקודה mount, או לעגנם אוטומטית על ידי עריכת הקובץ fstab.
עידו אנג'ל בוהדנה (נולד ב-8 באוקטובר 1974) הוא סופר, משורר, במאי ויזם ישראלי.
עידו אנג'ל נולד ברמת גן ולמד בתיכון ע"ש תלמה ילין, במגמת תיאטרון.
למד קולנוע במדרשה לאמנות, שם לימד נרטולוגיה מאוחר יותר במשך 7 שנים.
עבד 5 שנים כעורך בחברת החדשות של ערוץ 2. כתב וביים לטלוויזיה בישראל ומחוצה לה.
פרסם שני רומנים, נובלה, ספר שירה, שש נובלות שיריות, ספר נוער, ספר הגות וסיפורים קצרים בכתבי עת שונים.
בשנת 2010 הקים את "מיזנתרופ", חלל עבודה לכותבים, עצמאיים וסטודנטים בתל אביב.
אנג'ל אב לשני ילדים מנישואים ראשונים ולשני בנים ובת מנישואיו להדר.
אולי יקראו לו יואל האמיץ?
מתוך האנתולוגיה "מאחורי הכסף יש סיפור" בעריכת דנה אולמרט.
שירים נוראיים (ספר שירה משולב בקטעי פרוזה קצרים ואיורים.
3003 (ספר שנע על קו התפר בין פרוזה לשירה.
הוצאה עצמית, 2015 - הדפסה מחודשת בהוצאת בלה לונה, 2018)
מדריך כתיבה באלף מילים (מדריך פיקטיבי לכתיבה.
ציפורים גדולות גדולות (3 נובלות שיריות.
המילה העצובה קומקום (נובלה שירית, בלה לונה, 2018)
תשומת לב: האטום של התודעה (הגות, אידרא, 2023)
מות קין (כתב ביים וערך.
הפקה עצמאית בתמיכת קרן "סנונית")
ויפו: הרפתקאות הכלב המעופף (כתב וביים.
אנימציה, 2 עונות, 26 פרקים.
עידו אמין (נולד ב-1 בינואר 1956) הוא קומיקסאי, מוזיקאי, עיתונאי רשת ומחלוצי האינטרנט בישראל.
אמין נולד בקריית שלום בשם עידו אילן.
ב-1973 השתתף ביצירת פנזין קומיקס חתרני בשם "פריקי".
לאחר מלחמת יום הכיפורים הועמדו לדין מחברי הפנזין באשמת הפצת דבר תועבה ופעילות חתרנית.
בהמשך הם הורשעו בבית משפט השלום אך בית המשפט המחוזי זיכה אותם מכל אשמה.
בשנת 1982 היה שותף כמתופף להקמת להקת "מ.ע.צ", שכתבה שירי מחאה נגד מלחמת לבנון הראשונה והוזמנה להופיע בפסטיבל השלום של ארגון יש־גבול, שנערך באכזיב ב-1983. אמין עזב אחר כך את הלהקה, אך היא המשיכה לערוך חזרות ולהקליט באולפן הביתי שלו, והוציאה אלבום אחד בשם "שבת אחים".
בהמשך הנהיג את ההרכב "עידו אמין והרגשות שלו" שבו שר וניגן בגיטרות וקלידים.
הקלטת היחידה של ההרכב יצאה בשנת 1990 ונקראה "לדיכאון ובחזרה".
ב-1992 יצר את הטראק האלקטרוני "שיא הנתק הטוטאלי" בו סימפל קטעי דיאלוג מתוך הסרט "אדי קינג".
אמין עיצב את עטיפות הספרים "שירת הסירנה" (1991) ו"שתי שלגיות" (1994) של עירית לינור.
פרסם קומיקס, טורים ואיורים בעיתונים: "חדשות", "הארץ", "עיתון תל אביב", "העיר" ו"גלובס".
ב-1995 היה לבלוגר הישראלי הראשון.
באותה שנה החל לכתוב את הטור "דו"ח אמין" במוסף "קפטן אינטרנט" של עיתון "הארץ".
ב-1997 הוציא לאור בהוצאת אופוס מדריך אינטרנט בשם "דפי רשת".
בשנת 2000 עזב את העיתונות ועבר לעמק הסיליקון.
ב-2004 הכתיר אותו "עכבר העיר" כאישיות המשפיעה ביותר באינטרנט הישראלי.
ב-2006 תרגם לעברית את ספרו של ריימונד סמוליאן "מה שמו של ספר זה?
תעלומת דרקולה וחידות היגיון אחרות".
ב-2011 חזר לישראל והחל לעוסק ביצירת אנימציות, סרטוני הדרכה ותדמית.
ב-2013 השתתף ביצירת תשדירי התעמולה של מפלגת מרצ לקראת הבחירות לכנסת ה-19.
ב-2014 זכה בפרס הראשון בתחרות Made for Web של איגוד המפיקים לקולנוע ולטלוויזיה, בשיתוף YouTube ובחסות משרד הכלכלה.
השתתף בתערוכות במוזיאון ישראל ("קומיקס" באגף הנוער, 1985, ו"זמן", אגף הנוער, 2000), במוזיאון תל אביב ("זמן אמת", 1991), ובמוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס ("X+Y", 2011, ו"פצעי בגרות", 2013).
עידו בסוק (נולד ב-1950) הוא מתרגם, עורך ומשורר ישראלי, חוקר ספרות והיסטוריה.
עידו בסוק נולד בקיבוץ אשדות יעקב מאוחד.
אביו, משה בסוק, היה מתרגם, עורך ומשורר.
אמו, שולמית בסוק, הייתה מורה לספרות ולשון, בתו של העיתונאי והפזמונאי קדיש יהודה סילמן.
בסוק התחיל לכתוב שירה בהיותו בן שבע עשרה, כשעבר יחד עם אמו מהקיבוץ לירושלים לאחר פטירת אביו.
למד בתיכון ליד האוניברסיטה; אז החל לפרסם בעיתון "הארץ", במוסף "משא" של העיתון "למרחב" וברבעון "קשת".
הוא בוגר החוגים לספרות עברית ופילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים (1973).
למד הוראה ובשנים 1976–1979 עבד כמורה לספרות ולהבעה בתיכונים שונים.
בשנים 1979–1983 שהה בצרפת ושימש כמורה לעברית ולספרות עברית באוניברסיטאות בצרפת.
השלים תואר מוסמך בספרות צרפתית מודרנית, אוניברסיטת גרנובל, צרפת (1982), ומאוחר יותר גם תואר מוסמך בהצטיינות בתוכנית אישית: 'ספרות והיסטוריה של היישוב בארץ ישראל', האוניברסיטה העברית בירושלים (1991).
ספרו "בצל פרדסים על אדמה מצורעת: על יצירתם הספרותית והפובליציסטית של משה סמילנסקי ואורי צבי גרינברג", שעליו זכה בפרס אקו"ם לספרות עיון לשנת 1994, מבוסס על עבודות שעשה בלימודי המוסמך באוניברסיטה.
קיבל תואר דוקטור מן האוניברסיטה העברית בירושלים (2010) על עבודתו "היבטים בחינוך של נוער יהודי בפולין בין מלחמות העולם לאור היבטים של בני נוער יהודים באוסף ייווא", שנכתבה בהדרכת פרופ' דליה עופר.
ספר המבוסס על עבודת הדוקטור שלו, "תחיית הנעורים: משפחה וחינוך ביהדות פולין בין מלחמות העולם" ראה אור ב-2015 בהוצאת מרכז זלמן שזר.
מאמריו התפרסמו בכתבי עת מדעיים בהם "גַלעֵד", "Polin" ו"עיונים בתקומת ישראל".
בשנת 2017 פרסם ביוגרפיה של המשורר שאול טשרניחובסקי - "ליופי ונשגב לבו ער – שאול טשרניחובסקי – חיים".
מאז שנת 1985 עובד כעורך כתבי-עת באגף לחינוך מבוגרים במשרד החינוך.
תרגם ספרות יפה וספרות עיון עבור הוצאות ספרים שונות, בעיקר מצרפתית ומעט מיידיש ומאנגלית.
לנה שילוני כתבה על תרגומו ל"גרגנטואה ופנטגרואל":
עידו בסוק נשוי לגינת, בובנאית ומורה לבובנאות, ולהם שני ילדים.
אשר הסוסים רעי - זהו ספרו הראשון של בסוק, שאת חלקו כתב כשהיה בתיכון.
הספר מכיל שירי אהבה, שירים על השפה העברית ושירים ארס-פואטיים.
טבע טובע - הספר כולל חטיבות שונות: "שנה בהרים" – שירים שנכתבו בשנים 1980–1981 בגרנובל, בפריז ובנאנטר שליד פריז.
חלק אחר נכתב בשנים 1984–1985 בירושלים.
החטיבה האחרונה היא "קינות לזכר לוטן" – אלגיה לזכר גיסו שנהרג בקרב בחמדון ב-1982. יש בספר גם שירים העוסקים בנהר, בנו הבכור שנולד בפריז, ובאשתו.
כהוא זה - מבחר משיריו של בסוק שראו אור בארבעת ספריו הקודמים.
בצל פרדסים על אדמה מצורעת - מבוסס על עבודת המוסמך של בסוק ועל מחקרים נוספים שעשה.
הספר עוסק באורי צבי גרינברג בתקופה השתייכותו לתנועת העבודה ומתמקד בהתפתחותו האידאולוגית ובכתיבתו המסאית.
בסוק טוען כי גרינברג מעולם לא השתייך רוחנית לתנועת העבודה אלא היה תמיד בעל דעות רדיקליות.
עלילות נעורים: אוטוביוגרפיות של בני נוער יהודים מפולין בין שתי מלחמות העולם - בשנים 1932, 1934 ו-1939 בפולין.
ד"ר בסוק קיבץ, ערך ותרגם 20 מבין כ-370 חיבורים ששרדו את מלחמת העולם השנייה, והוציא אותם לאור בעברית בספר הזה.
ליופי ונשגב לבו ער, שאול טשרניחובסקי - חיים - ביוגרפיה מקיפה של המשורר שאול טשרניחובסקי, הוצאת כרמל, 2017. הביוגרפיה יצאה בשלוש מהדורות.
ספקות ואהבות: יהודה עמיחי – חיים, הוצאת שוקן, 2019.
ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס - האוניברסיטה העברית, תשפ"ג 2022.
ז'אן-ז'אק רוסו, מסה על מוצא הלשונות: שבה ידובר על המלודיה ועל החיקוי המוזיקלי (תל אביב: רסלינג, 2008).
עמנואל לוינס, חירות קשה: מסות על היהדות (תל אביב: רסלינג, 2007).
אנדרה מורואה, השמנפופים והחדחוטים (תל אביב: הוצאת מטר, תשס"ז 2007).
רנה דקרט, רגשות הנפש (תל אביב: רסלינג, 2007).
ז'אן ז'אק רוסו, האמנה החברתית (תל אביב: רסלינג, 2006).
תרז מלאכי-קרול, בין המילים (ירושלים: הוצאת כרמל, תשס"ו 2006).
ז'ורז' פרק, החיים הוראות שימוש, (תל אביב: הוצאת בבל, תשס"ה 2005).
מרגריט דה נוואר, הפטמרון - הנוסח המלא, 73 סיפורים (ירושלים: כרמל, תשס"ה 2005).
דני דידרו, דיאלוגים - אחיינו של ראמו; חלומו של ד'אלמבר ועוד (ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשס"ה 2004).
ז'ורז' בטאיי, תאוריה של הדת (תל אביב: רסלינג, 2003).
פרנסואה רבלה, גרגנטואה ופנטגרואל - גרגנטואה הגדול; פנטגרואל מלך הצמאנים; הספר השלישי והספר הרביעי של עלילות פנטגרואל הטוב (אור יהודה: הוצאת דביר, תשס"ג 2003).
ז'אק שלנגר, על החיים הטובים (ירושלים: כרמל, תשס"ב 2002).
משה לייב הלפרן, לילה (נאַכט); א' ליילס: המעשה במאה (די מעשה פון אַ הונדערט); פרץ מרקיש: הערימה (די קופע; ה.
לייוויק: האורווה (די שטאַל), יאבדו שמיים וארץ : שירת האפוקליפסה היידית (תל אביב: קשב לשירה, תשס"ב 2002).
אונורה דה בלזק, זוהר ושקיעה של יצאניות צמרת (בני ברק: הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשס"א 2001).
וולטר, מכתבים אנגליים ; מילון פילוסופי: (מבחר) (תל אביב: רמות – אוניברסיטת תל אביב, תשס"א 2000).
רולאן בארת, מיתולוגיות (תל אביב: בבל, תשנ"ח 1998).
לה קורבוזיה, לקראת ארכיטקטורה (תל אביב : בבל, תשנ"ח 1998).
עם יוסל בירשטיין, מעשיות קסם מפי יהודי מזרח אירופה = יידישע וונדער-מעשיות פון מזרח-אייראָפע (בני ברק: הקיבוץ המאוחד, 1998).
מונטסקיה, על רוח החוקים: או על הזיקה שראוי כי תתקיים בין החוקים לבין המבנה הפנימי של כל משטר, המידות, האקלים, הדת, יחסי המסחר וכו'...
מחקרים חדשים על חוקי רומא הנוגעים לירושה, על חוקי צרפת ועל החוקים הפאודליים (ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשנ"ח 1998).
חורחה סמפרון, הכתיבה או החיים (בני ברק: הקיבוץ המאוחד, תשנ"ז 1997).
מרגרט דיראס, גשם קיץ (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1996).
אלן-רנה לסאז', הרפתקאותיו של ז'יל בלאס דה סנטיאנה (תל אביב: דביר, תשנ"ה 1995).
קלוד סימון, דרך פלנדריה: רומאן (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשנ"ה 1995).
מוד מנוני, הילד, "מחלתו" והאחרים (תל אביב: עם עובד, תשנ"ד 1993).
ז'אן ז'אק רוסו, מאמרים - על המדעים והאמנויות; על המקור והיסודות לאי-השוויון בין בני האדם (ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשנ"ג 1992).
פלביו קונטי, אמנות הרנסאנס (תל אביב: דביר, תשנ"ב 1992).
פלביו קונטי, אמנות גותית (תל אביב: דביר, תשנ"ב 1992).
אלן בוסקה, איש תחת איש: סיפורים (תל אביב: ספרית פועלים, תש"ן 1990).
אבה פרבו, מנון לסקו (תל אביב: זמורה-ביתן, תשמ"ז 1987).
צבי כנר, לחם נקמות, תרגום: יעקב בסר (לוד: זמורה-ביתן, תשס"ב 2002).
סילביה פלאת', אלקטרה בשביל האזילאות, תרגום: אורה סגל (ירושלים: הוצאת כרמל, תשס"א 2000).
מבחר/ אנתולוגיה לספרות ללומדי עברית (ירושלים: משרד החנוך, התרבות והספורט - האגף לחינוך מבוגרים - גף הנחלת הלשון, תשנ"ו 1995).
2007 - פרס שרת התרבות המדע והספורט תשס"ז/ פרס היצירה למתרגמים.
2005 - פרס לאה גולדברג לתרגום (על תרגום גרגנטואה ופנטגרואל לרבלה).
2003 - Palme académique (אות אבירות) מטעם ממשלת צרפת.
1996 - פרס מנשה לוין (על תרגום דרך פלנדריה לקלוד סימון).
1994 - פרס אקו"ם לספרות עיון – תשנ"ד (על כתב היד של בצל פרדסים על אדמה מצורעת).
תשנ"ד - פרס שרת התרבות לתרגום/ פרס היצירה.
עידו מרדכי בנבג'י (נולד ב-16 בפברואר 1992) הוא עיתונאי ישראלי ששימש הכתב הפוליטי של גלי צה"ל בין השנים 2014–2018. קודם לכן שימש הכתב לענייני השטחים וההתנחלויות.
בנבג'י נולד בירושלים ליצחק, פרופ' לפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב ולחגית, שהייתה פרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
הוא למד בתיכון הישראלי למדעים ולאמנויות.
בנעוריו שימש חבר הנהגת נוער מרצ-יחד החדשה.
התגייס בשנת 2011 לגלי צה"ל ושובץ ככתב במחלקת החדשות של התחנה.
לאחר מכן שובץ ככתב לענייני שטחים והתנחלויות.
במאי 2014 החליף את הכתב הפוליטי עידן קוולר לאחר שזה מונה למנהל תחום הספורט בתחנה.
בפברואר 2015, במהלך הבחירות לכנסת העשרים, חשף לראשונה בגלי צה"ל כי תמונות המעידות על מצב לקוי של בית ראש הממשלה צולמו בשל המאבק בדו"ח מבקר המדינה שיצא באותו החודש.
במרץ 2018 עזב את גלי צה"ל לשם לימודים והוחלף במיכאל האוזר טוב.
עידו בן-ארצי (נולד ב-5 בספטמבר 1994) הוא מאמן שחמט ושחמטאי ישראלי בדרגת אמן בינלאומי וחוקר באוניברסיטת תל אביב בתחום מדעי המוח.
נכון לספטמבר 2025, הוא מדורג במקום ה-85 בישראל לפי מד כושר.
עידו בן-ארצי למד בתיכון עמית עמל בראשון לציון.
היה ספורטאי מצטיין בצה"ל ושירת ביחידת מיטב.
במסגרת תפקידו פעל לקידום נוער בסיכון.
בוגר תואר ראשון במדעי המוח מאוניברסיטת תל אביב.
משחק בליגה הלאומית בקבוצת מועדון הפועל כפר סבא.
היה שותף לזכיית קבוצת המועדון שלוש שנים ברציפות (בשנים 2013-2011) בליגה העילית לנוער.
בשנת 2015 השיג דרגת אמן בינלאומי.
בין התלמידים אותם הוא מאמן: אלוף ישראל עד גיל 16 לשנת 2021, יהלי סוקולובסקי; ואת מיקה אינגל, אלופת ישראל עד גיל 10 לבנות לשנת 2018.
בן ארצי חוקר באוניברסיטת תל אביב בתחום מדעי המוח.
כחלק מהמחקר שלו הוא מבצע, בין היתר, ניסויים קוגניטיביים על מנת להבין טוב יותר תהליכי למידה וקבלת החלטות שבבסיס חשיבתם של שחמטאים.
נוסף על כך, הוא כותב בלוג בו הוא עוסק בקשר בין שחמט לתחומים שונים.
הוא בזוגיות ומתגורר בתל אביב.
2007 – זכה בסגנות אליפות ישראל עד גיל 13, שנערכה באשדוד, לאחר שצבר 6 נקודות מ-7 אפשריות.
2009 – זכה באליפות ישראל עד גיל 15, שנערכה באשדוד, לאחר שצבר 5 נקודות מ-7 אפשריות.
2012 – זכה באליפות ישראל עד גיל 18, שנערכה בתל אביב.
2014 – זכה בסגנות אליפות ישראל עד גיל 20, שנערכה בכפר סבא.
עידו (זיגו) אופק (נולד ב-9 ביולי 1976) הוא פזמונאי, מלחין, מפיק מוזיקלי, גיטריסט וזמר ישראלי.
זיגו, בשמו המלא עידו אופק, נולד וגדל במושב ניר צבי.
למד בתיכון רמלה-לוד, ושירת בצה"ל כפקח טיסה בחיל האוויר.
בשנת 1998 ייסד ביחד עם איתי גלוסקא שאותו הכיר בעת שירותו הצבאי את להקת "הדורבנים", אליהם הצטרפו גיא מזיג שאותו הכיר מהתיכון, אייל מזיג ורון אלמוג ויחד הוציאו שלושה אלבומים (אלבומם האחרון ללא גלוסקא).
בשנת 2005 הצטרף ללהקת "דבק" שכללה חברי ילדות מהמושב: בועז ריינשרייבר - גיטרה ושירה, גדי רונן - קלידים ושירה ונדב ברקן - תופים.
הלהקה הוציאה שני אלבומים יחד.
במקביל היה חבר, כותב ומנהל מוזיקלי גם בקבוצת הבידור "הגדוד העברי", יחד עם מוריה זרחיה, יניב ביטון, רוית יעקב, דקלה הדר, עומר עציון, שלומי טפיארו ויעל טל שהיא גם אשתו.
הקבוצה הוציאה שתי תוכניות בידור והופיעה ברחבי הארץ.
לאחר התפרקות "הדורבנים" בשנת 2009 המשיך זיגו לכתיבת שירים והפקה מוזיקלית לאמנים שונים, ובנוסף כתב מוזיקה לתיאטרון, לפרסומות ולתוכניות טלוויזיה.
בשנת 2012 הוציא אלבום סולו בשם "מדבר אל עצמי".
בשנת 2021 יצר בשיתוף עם אבישי פרידלר אלבום ומופע שירי ילדים בשם "ראשטוב", בהשתתפות ג'וי ריגר, דוד שאול וכנרת לימוני.
הסינגל הראשון, "יום חדש", ראה אור ב-2 בינואר 2022.
בנובמבר 2022 הכריזו "הדורבנים" על איחוד לטובת סיבוב הופעות, שהחל בפברואר 2023.
ביוני 2023 הוציא את השיר "אתם החיים".
זיגו מתגורר בתל אביב עם אשתו ובנו.
בגאומטריה אוקלידית, עיגולי פורד הם עיגולים שמרכזם בנקודה ורדיוסם הוא כאשר הוא שבר שאינו ניתן לצמצום, כלומר וגם הם מספרים זרים שונים זה מזה.
כל עיגול פורד משיק לציר האופקי וכל שני עיגולי פורד משיקים זה לזה או זרים.
חישוב עיגולי פורד צמודים נעשה על ידי חיבור המונים למונה חדש, וחיבור המכנים למכנה חדש.
הם נקראים על שם לסטר פורד (האב) שתיאר אותם ב-1938 במאמר בכתב העת American Mathematical Monthly.
עידו בי וצוקי היו הרכב היפ הופ, הארדסטייל, טראנס ומוזיקה אתנית מתל אביב, והוא כלל את עידו בן דב (Ido B) וצוק אלגזי (Zooki), שניהם מפיקים, פרפורמרים, זמרים, כותבים, מלחינים, פזמונאים ודי-ג'יים שגדלו במודיעין.
נכון לשנת 2021 הוציאו עידו בי וצוקי למעלה ממאה שירים, שחלקם זכו לפרסום רב.
הצמד מרבה לשתף פעולה עם אמנים אחרים.
נכון ליוני 2021 בערוץ היוטיוב הרשמי של עידו בי וצוקי רשומים מעל 190 מיליון צפיות בכלל השירים.
מגיל צעיר היו השניים חברים טובים ולמדו יחד עד התיכון, כאשר הקימו אולפן ביתי בבתיהם.
הם התחילו את הקריירה שלהם בסוף שנת 2008 בהיותם בני 15, כאשר הם התחילו להופיע במועדונים ברחבי הארץ וצברו קהל מעריצים גדול על ידי שחרור שירים בעלי סגנונות שונים בעזרת Cubase ו-Abelton Live.
הם עסקו בהתחלה המוזיקה ביתית ובשנת 2012 יצרו את השיר "Crazy Shit" שנתמך על ידי הדי-ג'יים ז'ואקים גארו (Joachim Garraud), צ'אקי (Chuckie), דיג'יי בלנד (DJ Bl3nd) סקרילקס (Skrillex) ואחרים.
לאחר מכן, הוציאו את השיר "Yokozuna" כאשר שניהם הביאו להצלחה רבה ברחבי העולם.
כמו כן הוציאו את הלהיט "לא נורמלי" עם הראפר איזי.
שנת 2013 עשויה להחשב לשנת הפריצה של השניים, ואף היו בשנה זו בין המועמדים הישראלים לטקס פרסי המוזיקה האירופאי (EMA) של רשת MTV לשנת 2013.
כמו כן בשנת 2013 הובילו, לצד אומנים נוספים, מיזם מבית היוצר של MTV ישראל, עם סינגל חדש בשם "לזוז", במטרה להעלות את המודעות לפעילות גופנית בקרב הנוער.
בשנת 2014 כבר נחשבו על ידי גורמים שונים לאחד מההרכבים ה"חמים" בסצנה האלקטרונית, לפחות בקרב הקהל הצעיר, בזכות ההאזנות הרבות לשירים שלהם.
בנוסף הופיעו באותה השנה בפסטיגל עם השירים "דבר איתי חופש" ו"מי משוגע" שבוצעו בהתאמה עם להקת פרנקלין ואיזי.
מלבד קידום ערכים חיוביים, הצמד הוציא ביחד עם ההרכב האולטראס את השיר "תאילנד", בו מסרים הנחשבים שליליים כמו החפצת נשים, רמזים לתקיפות מיניות, להט"בופוביה והצגת אלימות כדבר חיובי.
בעקבות מחלוקת בדבר הזכויות על השיר, השיר "תאילנד" נגנז באופן רשמי על ידי הצמד, אך עדיין ניתן למצוא אותו בעמוד היוטיוב של האולטראס, וכמו כן בצורות פיראטיות אחרות.
בשנת 2016 הוציאו את "בא קליל" ו"חשמליה" עם אביעדוס, ואת הטראק Mexicano - כולם הגיעו למיליוני צפיות ביוטיוב.
בספטמבר 2017 הוציאו לאור את השיר "תן לי לבד" בשיתוף פעולה עם הרכב ההיפ הופ אפוקליפסה, שזכה לפרסום רב ונכון ליוני 2021 עומד על 42 מיליון צפיות ביוטיוב.
בשנת 2018 בשיתוף פעולה עם Faustix יצאה סינגל "Ara".
בשנת 2021 התמודדו בתוכנית המציאות אקס פקטור לייצוג ישראל באירוויזיון 2022. הם עברו את שלב האודישנים והודחו מאוחר יותר.
בשנת 2022 הודיעו השניים על פירוק הצמד.
ביוני 2023 עידו בי היה שותף להוצאת שיר "ברולטה".
בסוף ספטמבר 2023 עידו בי היה שותף להוצאת שיר "ואן גוך".
בסוף אוקטובר 2023 הוציא עידו בי את "מלאכים" להנצחת הנרצחים ולספר את סיפורם של הנפגעים בטבח במסיבת הטבע ליד רעים.
נכון לשנת 2021, השניים מתגוררים בתל אביב.
בשנת 2023 עידו בי וצוקי מתגוררים בעיר מודיעין
בהלכה האסלאמית (שריעה), עידה היא תקופת המעבר של אישה אשר התאלמנה או אשר התגרשה.
במהלך פרק הזמן הזה היא אינה יכולה להתחתן עם גבר חדש.
תכליתה של תקופת הזמן הזאת היא להבטיח ככל הניתן שבמקרה שהאישה נמצאת בהיריון, תהיה ודאות באשר לזהות האב של הצאצא.
אורך תקופת העידה תלוי בכמה וכמה גורמים: על פי סורת א-טלאק, במקרי גירושין תקופת העידה היא שלושה חודשים, אלא אם האישה בהיריון, אז היא נמשכת עד שהיא יולדת.
במקרה שהאישה גורשה על ידי בעלה לפני שהנישואים מומשו, אין תקופת המתנה לאחר הגירושין.
אישה שבעלה נפטר, העידה שלה אורכת ארבעה חודשים ועשרה ימים מיום הפטירה של הבעל, בין אם הנישואים מומשו ובין אם לאו.
חכמי הדת האסלאמיים גורסים כי תקופת הזמן הזאת גם מאפשרת לאלמנה הטרייה להתאבל, וגם שומרת ומגינה עליה מפני ביקורת אם היא החליטה להתחתן שוב.
כמו כן, הדבר עוזר לדעת באופן ודאי יותר אם האישה בהיריון או לא.
עידו יצחק ארליך ובר (מוכר בשם עידו ובר; נולד בכ"ה בניסן ה'תשכ"ג, 19 באפריל 1963) הוא שדרן רדיו, יועץ אישי ומרצה בתחומי מיסטיקה ויהדות.
נולד בירושלים לתלמה ומשה אילת (במקור ארליך).
אביו היה יועץ תקשורת, מעורכי ביטאון תנועת החירות ומקורב למנחם בגין, אבי אמו היה ד"ר ישראל בן-זאב – היסטוריון וחוקר הערבית והאסלאם.
ובר הוא דור שביעי לילידי ירושלים.
בילדותו התגורר עם הוריו בגבעת שמואל ולמד בבית הספר הממלכתי בה.
בהמשך למד בבית הספר תיכון חדש בתל אביב-יפו.
בשנת 1976 עבר עם הוריו לבוסטון שבמדינת מסצ'וסטס שבארצות הברית, שם ניהל אביו את שלוחת אל-על בניו-אינגלנד.
הוא המשיך שם את לימודיו התיכוניים בברוקליין הסמוכה.
ב-1980 חזר לישראל לצורך שירות בצה"ל ושירת בחיל ההנדסה הקרבית.
בהמשך שימש מש"ק דת מטעם הרבנות הצבאית והשתתף במלחמת לבנון הראשונה.
בשנת 1983, במהלך שירותו הצבאי, הכיר את הרב משה ובר משכונת בתי אונגרין בירושלים, ובהשפעתו התקרב לחסידות חב"ד.
במשך תקופה, במקביל לשירותו הצבאי, למד בישיבת הר עציון, ובישיבת מיר בירושלים.
לאחר תקופה חזר לשם משפחתו המקורי, "ארליך", והוסיף אליו את שם משפחתו של הרב ובר, שהיה חשוך ילדים.
לאחר נישואיו בשנת 1986 החל במסלול ללימודי סמיכה לרבנות.
בשנת 1999 הוסמך לרבנות על ידי הרב מרדכי אהרן שיינברגר, על כתב ההסמכה חתמו גם הרב עובדיה יוסף והרב ובר.
בשנת 2000 מונה לרב בית הכנסת המרכזי בשכונת מוסררה (מורשה) בירושלים.
בין השנים 2000–2005 שימש ראש ישיבת 'שובה ישראל' לחוזרים בתשובה בירושלים.
בשנת 2001 המשיך את לימודי הרבנות במכון היכל שלמה שבמכון אריאל בירושלים, בראשות הרב זלמן נחמיה גולדברג.
בשנת 2005 השלים את לימודי הרבנות והוסמך לרבנות על ידי הרבנות הראשית לישראל.
במקביל, מונה על ידי המועצה הדתית בירושלים במינוי זמני לתפקיד רבה של שכונת מלחה בעיר.
במהלך שנות ה-90 הוציא לאור מעל 500 קלטות בשם 'שמעו ותחי נפשכם', שעסקו בפרשיות התורה, מועדי ישראל, מעגל השנה וגדולי הדורות.
משנת 1993 עורך את העלון 'שמעו ותחי נפשכם' ובו דברי תורה של רבו, הרב משה ובר.