tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
המשרד מורכב משני מבנים: שירותים מרכזיים ושירותים מבוזרים.
במבנה לשירותים מרכזיים יש את מזכירות השר, קבינט השר, המנהל הכללי וההנהלה.
המשרד למלחמה בסמים הוא משרד ממשלתי אפגני הממונה למאבק בסמים ובסחר לא חוקי בהם.
המשרד מוביל את התיאום, קביעת המדיניות, הניטור וההערכה של כל הפעילויות והמאמצים נגד סחור לא חוקי בסמים.
כל הפעילויות מתבצעות בהתאם לחוקת אפגניסטן, חוק הסמים האפגני והאסטרטגיה הלאומית לבקרת סמים.
תפקידו של השר האפגני למלחמה בסמים הוגדר בתור המשרה הקשה ביותר בעולם.
ייצור האופיום באפגניסטן עולה בהרבה על האופיום המיוצר בשאר העולם.
המשרד אחראי לתיאום יישומו של חוק הסמים האפגני.
המשרד לענייני האיחוד האירופי (בשוודית: EU-ministern) הוא המשרד הממשלתי האמון על יחסי שוודיה עם מדינות האיחוד האירופי, ופועל מתוך משרד ראש הממשלה השוודי.
המשרד עוסק בשאלות הנוגעות באינטרסים השוודים במדיניות הפנים של האיחוד, בהן שאלות הנוגעות בכלכלה, תעסוקה וצמיחה של אזרחי האיחוד החיים בשוודיה ושל אזרחי שוודיה החיים במדינות האיחוד, כמו גם בישום אמנת ליסבון.
כיום (2021) מכהן בתפקיד האנס דולגרין.
המשרד הוקם לראשונה ב-1991, בראשית כהונת ממשלת קארל בילדט, ופעל בראשיתו מתוך משרד החוץ השוודי, שכן שוודיה לא הייתה מדינה חברה באיחוד.
בשנת 1996, לאחר הצטרפות שוודיה למדינות האיחוד, הוחלט להעביר את סמכויות השר לענייני האיחוד האירופי ממשרד החוץ למשרד הראש הממשלה, ולמעשה כך לביטול התפקיד.
בשנת 2005 הוקם המשרד מחדש, עת סמכויותיו הוענקו לשר שאינו ראש הממשלה, אך נותר לשבת במשרד ראש הממשלה.
לאחר הקמת ממשלתו הראשונה של סטפן לוון נסגר המשרד בפעם השנייה, וסמכויותיו פוזרו בין ראש הממשלה סטפן לוון לשרת החוץ שלו מרגוט ולסטרם.
לאחר התפטרותה ב-2016 מונתה לתפקיד אן לינדה, ומאז המשרד פועל שוב כמשרד נפרד מתוך משרד ראש הממשלה.
שרי המשרד לענייני האיחוד האירופי
משרד ענייני הקבינט של הבית הלבן הוא יחידה מרכזית במסגרת משרד הבית הלבן.
תפקידה העיקרי של היחידה הוא לתמוך בנשיא ארצות הברית בתיאום עם חברי הקבינט והמחלקות הפדרליות, להבטיח יישום יעיל של מדיניות הנשיא, ולשמש גשר בין הבית הלבן למחלקות הקבינט.
המשרד לענייני הקבינט נועד להבטיח שהמדיניות הנשיאותית תיושם ביעילות, בשיתוף פעולה ובתיאום הדוק בין כלל סוכנויות הממשל.
מאז הקמתו, הוא מילא תפקיד חיוני בשמירה על תפקוד חלק ושיתוף פעולה בממשל הפדרלי.
בראש משרד ענייני הקבינט עומד מזכיר הקבינט, שהוא תפקיד בכיר בצוות הבית הלבן.
מזכיר הקבינט מדווח לראש הסגל של הבית הלבן ולעיתים קרובות עובד ישירות מול הנשיא.
המשרד כולל צוות עובדים מנוסה המתמחה בתיאום מדיניות, ניהול משאבים ובקרת ביצועים בין-משרדיים.
תמיכה בתהליכי הקבינט: המשרד מופקד על ניהול ישיבות הקבינט, כולל הכנה ותיאום של סדר היום, הפצת מסמכים, ותמיכה מנהלתית במהלך הישיבות.
המשרד מבטיח שהדיונים יתקיימו ביעילות ובאופן שמשרת את מטרות הנשיא.
תיאום בין-משרדי: המשרד מתאם את שיתוף הפעולה בין סוכנויות פדרליות שונות לבין הבית הלבן, תוך עמידה במדיניות הנשיאותית.
הוא אחראי על סנכרון עבודתם של משרדי הממשלה כדי להבטיח עקביות ואחדות בפעולה.
פיקוח על יישום מדיניות: באמצעות עבודה צמודה עם חברי הקבינט וראשי הסוכנויות הפדרליות, המשרד מוודא שיישום מדיניות הנשיא מתבצע בצורה יעילה ועומדת בסטנדרטים הגבוהים ביותר של ניהול ציבורי.
ניהול קשרים אסטרטגיים: המשרד משמש כממשק בין משרדי הממשלה, הקונגרס והגורמים הרלוונטיים בבית הלבן, תוך שמירה על תקשורת רציפה ושקופה.
עוזר לנשיא וסגן ראש הסגל של הבית הלבן לתקשורת, כוח אדם וענייני ציבור ומזכיר הקבינט: טיילור בודוביץ'
עוזרת מיוחדת לנשיא ומנהלת ענייני הקבינט: ליה ברדון
סגן מנהל למדיניות: תומאס ברדבורי
סגנית מנהלת לפעילות סוכנויות: קמי קונור
המשרד למודיעין ומודיעין נגדי הוא גוף במחלקת האנרגיה של ארצות הברית (DOE), האחראי על אספקת תובנות מודיעיניות ותמיכה אסטרטגית למשימות רבות בתחומי הביטחון הלאומי והאנרגיה.
המשרד, למרות גודלו היחסי הקטן בהשוואה לסוכנויות אחרות בקהילת המודיעין האמריקאית (IC), ממלא תפקיד מרכזי בקבלת החלטות מדיניות וביטחוניות.
המשרד למודיעין ומודיעין נגדי נוצר מתוך מאמצי המודיעין של פרויקט מנהטן במלחמת העולם השנייה.
מאז הוא התפתח והפך לגוף המודיעין הראשי של מחלקת האנרגיה ולמתווך המרכזי שלה לבין שאר סוכנויות המודיעין האמריקאיות, כולל משרד ראש המודיעין הלאומי (ODNI) ו-17 סוכנויות השותפות בקהילת המודיעין.
המשרד אחראי על מגוון רחב של פעילויות הכוללות:
ניתוח מודיעין זר: המשרד מספק תובנות מודיעיניות על תוכניות נשק גרעיני זרות, מחזורי דלק גרעיניים, ביטחון חומרים גרעיניים, טרור גרעיני, התפתחויות מדעיות וטכנולוגיות אסטרטגיות, וביטחון אנרגיה.
ניתוח זה נתמך על ידי מומחיות טכנית רחבה הזמינה ב-14 גורמי מודיעין אזוריים (Field Intelligence Elements) הפועלים במעבדות, מפעלים ואתרי DOE.
סיכול ריגול אנרגטי: המשרד פועל למניעת ריגול ופגיעות באבטחת המידע של DOE.
באמצעות 15 משרדים ברחבי ארצות הברית, הוא משתף פעולה עם גורמי אכיפת חוק ושותפים בקהילת המודיעין כדי להגן על מידע קריטי, טכנולוגיות מתקדמות ועובדי המשרד.
מודיעין סייבר: המשרד מפתח פתרונות חדשניים להתמודדות עם איומי סייבר על תשתיות אנרגיה בארצות הברית.
הוא מספק מודיעין שמאפשר הבנת איומים, חיזוי שלהם והקטנת השפעתם.
תמיכה בביטחון אנרגיה: המשרד שותף מרכזי במאמצי משרד האנרגיה להבטיח את עמידות תשתיות האנרגיה הקריטיות של המדינה, שהן ברובן בבעלות פרטית.
המשרד לשירותי דת הוא משרד ממשלתי הממונה על שירותי הדת ליהודים בישראל.
בעבר נקרא משרד הדתות או המשרד לענייני דתות, ועסק בשירותי דת לבני כל הדתות.
מאז הקמתו מחדש בשנת 2008, אחראי המשרד רק לשירותי הדת היהודית.
המשרד הוקם בשנת 1949. במשך השנים כיהנו במשרד זה בעיקר שרים מטעם המפד"ל וש"ס.
תיאורם של השירותים והמוסדות כלולים בחוק שירותי הדת תשל"א–1971, שמשמש מסגרת לריכוז נושא שירותי הדת.
מועצות דתיות – הזרוע הביצועית של המשרד.
אחראית על אספקת שירותי הדת הבאים: נישואין, מקוואות, עירובין וחלקן קבורה.
רבנות – בצד המועצות הדתיות המופקדות על הצד האדמיניסטרטיבי הדתי, קיים בישראל מוסד הלכתי ממלכתי: הרבנות הראשית.
בתי דין רבניים – בתי הדין הרבניים במדינת ישראל הם ממשיכיהם של בתי הדין שפעלו בתקופת האימפריה העות'מאנית ואחר כך בתקופת המנדט.
משרד הדתות (עד לשנת 2003)
עיקר פעילותו של המשרד כללה:
מינוי מועצות דתיות ופיקוח על פעילותן.
תכנון וסיוע כספי בבניית בתי כנסת.
תכנון וסיוע כספי בבנייה ובשיפוץ מקוואות טהרה ועירוב.
פיקוח ושמירה על הסדר הציבורי במקומות הקדושים.
הבטחת הכשרות במוסדות ציבוריים וממשלתיים ובעסקים פרטיים.
השתתפות באחזקת השירותים הדתיים של העדות הלא יהודיות בישראל.
אחראיות על נוהלי שנת שמיטה.
למשרד היו שתי יחידות סמך:
האגף למועצות דתיות – המועצות הן הזרוע הביצועית העיקרית של המשרד ואחראיות למתן השירותים הדתיים לאזרח.
היחידה למיכון ומערכות מידע – היחידה מספקת מידע ממוחשב, המקל על מגישי השירותים במשרד ועל הנזקקים לשירותים ומאפשרת תקשורת והעברת נתונים באורח שוטף.
מחלקת דוברות והסברה – אחראית על מענה לפניות עיתונאים ולפרסום אודות המשרד בתקשורת.
כמו כן אחראית על הפרסום של המשרד, הפקת חומרי הסברה וניהול אתר האינטרנט של המשרד.
המרכז הארצי לפיתוח המקומות הקדושים – מטפל בשמירה ובאחזקה של מקומות קדושים ליהודים בכל רחבי ישראל.
בנוסף, מבצע המרכז גם עבודות פיתוח, שיקום והרחבת שירותים עבור ציבור המבקרים.
הסדרת ופיקוח נושא הרישום לנישואין יהודיים בישראל ואשרור תעודות נישואין לצורך קבלת אזרחות נוספת.
המשרד שם אחראי לכך שהמועצות הדתיות יספקו לאזרחים הבאים להירשם לקראת הנישואין שירות נעים, מאיר פנים ויעיל תוך רגישות לכל סוגי האוכלוסיות השונות.
טיפול בתלונות המתקבלות בנוגע לרישום לנישואין במועצות השונות.
הסדרת מערך הכשרות באמצעות המועצות הדתיות שפרוסות ברחבי ישראל.
המשרד פועל בעיקר מול המועצות הדתיות ושאיפתו היא לדאוג לכך ששירותי כשרות יהיו טובים ונגישים יותר, אמינים יותר ולמנוע מצבים של ניגוד עניינים בין מפקח הכשרות לבין בעל העסק.
הסדרת פעילותן של חברות קדישא ועל הפיקוח והבקרה עליהן.
פיתוח בתי העלמין ברחבי ישראל.
פניות הציבור הנוגעות לנושא הקבורה.
ייעול תהליכים ושיפור ממשקי העבודה ושיתופי הפעולה בין הגופים הממשלתיים השונים כדי לקצר ולפשט את התמודדותו של האזרח עם נושא הקבורה בתקופה כה רגישה בחייו.
שיפוץ והנגשת מבני הדת ברחבי ישראל.
שיפוץ מקוואות ברחבי ישראל, בנייה ופיתוח של מקוואות ובתי כנסת חדשים.
מענה לצורכי העדה בתחומים הקשורים לשירותי דת יהודיים.
תיאום בין צורכי בני העדה לשירותים הניתנים על ידי המועצות הדתיות בתחומים הרלוונטיים.
פועל מול גורמים שונים לקביעת מדיניות שיפור תנאי השירות הניתן בנושאי דת הנוגעים לעדה האתיופית.
אישור יהדות ליהודים יוצאי אתיופיה בנושא רישום הנישואין, הסדרת נושאים רגישים מול בתי הדין הרבניים כגון התרת עגונות, טיפול בסוגיית ממזרים, עריכת שלום בית וטיפול בסוגיות גירושין.
פירוק המשרד ופיזור סמכויותיו בממשלה ה-30
בהסכם הקואליציוני בין הליכוד לשינוי, לאחר הבחירות בשנת 2003, הוחלט על פירוק משרד הדתות.
על פי ההחלטה, משרד הדתות יפורק ואגפיו יחולקו בין משרדי הממשלה השונים.
המועצות הדתיות, המספקות את מרבית שירותי הדת בישראל, יפורקו, והאחריות לאספקת שירותי הדת תועבר בעיקר לרשויות המקומיות.
המשרד פורק ב-31 בדצמבר 2003, והחל מיום 1 בינואר 2004 פוזרו סמכויות המשרד, באופן הבא:
ניהול מערכת בתי הדין הרבניים – למשרד המשפטים.
בתי הדין הנוצריים – למשרד המשפטים.
האגף לעדות לא יהודיות – למשרד הפנים.
האגף לפיתוח מבני דת – למשרד הבינוי והשיכון.
מחלקת הישיבות ומחלקת הבטחת הכנסה – למשרד החינוך, התרבות והספורט.
המרכז לפיתוח מקומות קדושים – למשרד התיירות.
אגף המועצות הדתיות – למשרד ראש הממשלה (הוקמה הרשות הארצית לשירותי דת כאגף במשרד ראש הממשלה).
האולפנים ללימודי היהדות – למשרד לקליטת עלייה.
העברת האחריות על המועצות הדתיות למשרד ראש הממשלה, גררה שינויים מהותיים מעבר לשינוי במוקד הכוח.
השינויים המשמעותיים הובילו להידרדרות באופן תפקודן של המועצות הדתיות.
הקיצוץ התקציבי – המועצות הדתיות פועלות במסגרות מוניציפליות וחלק מתקציבן מגיע מקופת השלטון המקומי.
המשבר התקציבי הפוקד את השלטון המקומי משפיע גם על תפקודן של המועצות הדתיות.
אולם מאז הועברה השליטה במועצות הדתיות למשרד ראש הממשלה, הולך המשבר ומחריף.
מאז שנת 2003, מקוצץ התקציב באופן שאינו מאפשר למועצות הדתיות לעמוד במחויבותיהן הכספיות המינימליות לעובדיהן ולגמלאיהן.
אך נכון ל-2006 פעלו כשליש מן המועצות הדתיות במתכונת זו ללא שהוחלפו הממונים "הזמניים" בהרכב חדש של מועצה דתית.
מינוי שר לענייני דתות בממשלה ה-31
בהסכם קואליציוני בין קדימה לש"ס, הוחלט על מינוי שר במשרד ראש הממשלה, יצחק כהן, וניתנה לו האחריות על הרשות הארצית לשירותי דת.
הסמכויות הקשורות ברשות נותרו פורמלית בידי ראש הממשלה.
הקמת המשרד לשירותי דת (2008)
ב-14 בינואר 2008 אישרה מליאת הכנסת ברוב של 51 תומכים מול 37 מתנגדים את החלטת הממשלה להקים מחדש את משרד הדתות תחת השם "המשרד לשירותי דת", בראשותו של יצחק כהן ממפלגת ש"ס כחלק מההסכם הקואליציוני להקמת ממשלה זו.
עם זאת, סמכויותיו של השר מצומצמות משל השרים שקדמו לו, שכן רק הרשות הארצית לשירותי דת, העוסקת בענייני המועצות הדתיות והקבורה הועברו לתחומי אחריותו.
יתר התחומים שהיו בעבר במשרד הדתות נותרו בידי השרים המופקדים עליהם מאז פורק.
המשרד עוסק בשירותי דת ליהודים בלבד.
דובר ש"ס הדגיש כי כל תכלית השינוי היא לאפשר פעילות שוטפת כבכל משרדי הממשלה והתמודדות עם מצוקות המשרד כדוגמת מצוקת השכר ומספר מועצות דתיות.
ראש הממשלה, אהוד אולמרט, אמר כי מדובר בפתרון טכני, שנועד להעביר סמכויות לשר יצחק כהן, על תחומים שכבר היו תחת אחריותו בשנתיים האחרונות וכי אין כוונה להקים את משרד הדתות מהעבר אלא כל היחידות שהועברו למשרדים אחרים, ימשיכו לפעול במסגרת הזאת.
בעקבות הקמת הממשלה בשנת 2013 נוספו למשרד לשירותי דת, בהתאם להסכם הקואליציוני בין הליכוד לבית היהודי, הרבנות הראשית לישראל ומערך הגיור הממשלתי ממשרד ראש הממשלה, האחריות על המקומות הקדושים ממשרד התיירות, והוקמה בו יחידה בשם "מנהלת זהות יהודית".
היחידה הוקמה על-פי החלטת ממשלת ישראל מיום 1 בספטמבר 2013. מטרותיה הראשיות הן "הגברת הכבוד, האהבה וההזדהות בין חלקי האוכלוסייה באמצעות שילוב של מרכיבי היסוד של הזהות ההיסטורית והמורשת הלאומית של העם היהודי".
הרב אביחי רונצקי מונה לכהן כראש המנהלת.
החל מאוגוסט 2014 מכהן בראשות המנהלת אלי לבנון.
בשנת 2014 עמד תקציב המנהלת על כ-21 מיליון ש"ח, ובשנת 2015 עמד תקציבה המתוכנן על כ-25 מיליון ש"ח.
רכזי יהדות בקהילות – מופעל על ידי אור תורה סטון
העמקת הזהות היהודית בקרב סטודנטים – מופעל על ידי בית מוריה, באר שבע
קרוב ללב – מפגשי משפחות חילוניות ודתיות.
הגוף המפעיל: "קרן הקהילות" מייסודו של הרב דניאל טרופר
העצמת השפעתם של בתי כנסת בקהילות – מופעל על ידי עמותת "הנקודה היהודית בתל אביב" (ישיבת מעלה אליהו)
(תקופת חיים)סיעהתקופת כהונהממשלהמשרד הדתות1יהודה לייב מימון
(1875–1962)המזרחי14 במאי 19488 באוקטובר 1951הזמניתהחזית הדתית המאוחדתהמזרחיהראשונההשנייה2משה שפירא
(1902–1970)הפועל המזרחי8 באוקטובר 19511 ביולי 1958השלישיתהרביעיתהחמישיתהשישיתמפד"להשביעיתחיים משה שפירא
(1906–2002)מפד"ל2 בנובמבר 196110 במרץ 1974העשיריתהאחת עשרההשתים עשרההשלוש עשרההארבע עשרההחמש עשרה6יצחק רפאל
העבודה18 בינואר 197720 ביוני 19778אהרון אבוחצירא
(1938–2021)מפד"ל20 ביוני 19775 באוגוסט 1981השמונה עשרההמשרד לענייני דתות9יוסף בורג
העבודה13 בספטמבר 198424 בדצמבר 1984העשרים ואחת(9)יוסף בורג
(1949–)הליכוד-גשר-צומתהליכוד18 ביוני 19967 באוגוסט 1996העשרים ושבע16אליהו סויסה
לא ח"כ7 במרץ 200128 בפברואר 2003העשרים ותשע21ראש הממשלה
(1928–2014)הליכוד28 בפברואר 200331 בדצמבר 2003השלושיםשר לענייני דתות במשרד ראש הממשלה -יצחק כהן
נבצר מ-12 באוקטובר 2018נפטר בכהונתוהשלושים וארבעמ"מאריה דרעי12 באוקטובר 20181 בינואר 201925יצחק וקנין
(1972–)ימינה13 ביוני 202115 במאי 2022השלושים וששמ"מראש הממשלה/החליפי נפתלי בנט15 במאי 202215 באוגוסט 202228מיכאל מלכיאלי
סגן השרתמונהסיעהתחילת הכהונהסוף הכהונהזרח ורהפטיגהפועל המזרחי19531954מפד"ל19561958בנימין שחורמפד"ל19661969חיים דרוקמןמפד"ל19811982משה גפנידגל התורה19901992רפאל פנחסיש"ס19921993אריה גמליאלש"ס19961997יגאל ביבימפד"ל19971998אריה גמליאלש"ס19981999יגאל ביבימפד"ל19992000אלי בן-דהןהבית היהודי20132015מתן כהנאימינה20222022
מספר שם תחילת כהונה סיום כהונה1ישכר דב וייסשמואל זנוויל כהנאדוד גלס19741977גדליה שרייבר19801982יעקב משה סלומוןזבולון אורלב19861990שלמה בקיש1990אבי בלושטייןגדליה שרייבר19992000מאיר אזרד20002001משה שמעוני20012003מאיר שפיגלר20032005אביגדור אוחנה20082013אלחנן גלט20132015עודד פלוסיוני 20156 בינואר 2021שמעון מעתוק יהודה אבידן15 בינואר 2023מכהן
המשרד לשוויון חברתי וקידום מעמד האישה הוא משרד ממשלתי, אשר מטרותיו העיקריות היו שיפור מצבם של האזרחים הוותיקים בישראל, סוגיות שונות של שוויון מגדרי, מיעוטים, צעירים, ומיזמים חברתיים.
עליית מפלגת גיל ובחירות 2006
במערכת הבחירות לכנסת השבע עשרה השתתפה גם מפלגת גיל - גמלאי ישראל לכנסת.
מפלגה זו פנתה בעיקר לציבור הקשישים והגמלאים בנימוק שרק הגמלאים יגנו על עצמם.
בבחירות זכתה המפלגה ב-7 מנדטים והפכה להפתעת הבחירות.
עם זאת, נראה כי חלק ניכר ממצביעי המפלגה באותה השנה היו צעירים שביקשו להביע מחאה כנגד האקלים הפוליטי במדינת ישראל.
במסגרת המשא ומתן הקואליציוני נחתם הסכם בין מפלגת קדימה למפלגת גיל.
המפלגות הסכימו בין היתר על העלאת קצבאות הזקנה, הרחבת סל התרופות ומינוי שר לענייני גמלאים.
עד אז תחום הקשישים היה נתון לטיפול משרד הרווחה.
ב-10 בספטמבר 2006 התקבלה החלטה של ממשלת ישראל ה-31 להקים יחידת סמך לענייני גמלאים במשרד ראש הממשלה.
נקבע שייעודה של היחידה הוא לסייע בשיפור מעמד הגמלאים, איכות חייהם הפיזית והנפשית וניהול מערך המתנדבים למען הקשישים.
המשרד לענייני גמלאים והמשרד לאזרחים ותיקים
ב-25 ביולי 2007 אושרה הקמת משרד לענייני גמלאים כמשרד ממשלתי עצמאי, שלא יהיה חלק ממשרד ראש הממשלה.
רפי איתן, ראש מפלגת גיל, מונה לעמוד בראשו.
בהשבעת ממשלת ישראל ה-32 הכריז ראש הממשלה, בנימין נתניהו, כי הוא יעמוד בראש המשרד, אך במשרד תכהן גם סגנית שר - לאה נס.
למשרד הוקצה תקציב של 68 מיליון ש"ח.
במהלך הקדנציה שונה שם המשרד ל"המשרד לאזרחים ותיקים".
לאחר הקמת ממשלת ישראל ה-33 מונה אורי אורבך לשר העומד בראש המשרד לאזרחים ותיקים והוא עמד בראשו עד לפטירתו ב-16 בפברואר 2015. במהלך כהונתו יזם אורבך את הפעלתם של מיזמים רבים שנועדו לקדם את האזרחים הוותיקים ולסייע להם.
בין השאר עודד את מיזם יחידות סגולה - מוקדי מיצוי זכויות לאזרחים ותיקים בבתי חולים, שעובדים בשיתוף עם מוקד המידע לאזרחים ותיקים, 8840*, שבו ניתן מענה לפניות רבות ומגוונות; כיתות ותיקים - ותיקים חוזרים ללמוד בכיתות משלהם בבתי ספר תיכוניים, וכן פעל לקבלת פיצויים מממשלת גרמניה לעובדי גטאות.
גולת הכותרת של פעילותו הייתה מיזם "שלישי בשלייקס", שעודד מתן הטבות לקהילת האזרחים הוותיקים בימי שלישי.
מבצע הסרטים בעשרה שקלים הופסק לאחר כשנה של פעילות וחזר לפעול חודשים אחדים מאוחר יותר, יחד עם הנחות והטבות נוספות, במסגרת המשרד לשוויון חברתי.
עם השבעת הממשלה ה-34, מונתה גילה גמליאל לשרה ומינתה את אבי כהן סקלי למנכ"ל המשרד.
במהלך כהונתה הוחלט לשנות את שם המשרד ל"המשרד לשוויון חברתי", ולהרחיב את סמכויותיו, כך שלא יעסוק רק באזרחים ותיקים.
במאי 2015 הועברו למשרד מספר יחידות ואגפים ממשרד ראש הממשלה: הרשות לקידום מעמד האישה, הרשות לפיתוח כלכלי של מגזרי המיעוטים, מטה ישראל דיגיטלית, והוקם תחום הצעירים (לימים רשות הצעירים, כיום במשרד הנגב, הגליל והחוסן הלאומי).
עם השבעת הממשלה ה-35 בשנת 2020 מונתה מירב כהן ממפלגת "כחול-לבן" לתפקיד השרה, וכיהנה בתפקיד עד להתפטרותה בשנת 2021. בתקופת כהונתה מינתה מירב כהן את יעל מבורך לתפקיד מנכ"לית המשרד.
לאחר מספר חודשים עם השבעת הממשלה ה-36 חזרה כהן למשרד.
והחליטה למנות את מאיר בינג לתפקיד מנכ"ל המשרד, במקומה של יעל מבורך שהתפטרה.
עם השבעת הממשלה ה-37 בדצמבר 2022, מונה עמיחי שיקלי ממפלגת "הליכוד" לתפקיד השר.
בשנת 2023 במסגרת ההסכמים הקואליציוניים, שונו סמכויות המשרד כך שאגף בכיר אזרחים ותיקים ורשות הצעירים עברו לאחריות משרד הנגב, הגליל והחוסן הלאומי.
הרשות לזכויות ניצולי השואה והרשות לפיתוח כלכלי-חברתי של המגזר החרדי עברו לאחריות משרד ראש הממשלה.
והרשות לקידום מעמד האישה עברה לאחריות המשרד לקידום מעמד האישה.
המשרד קיבל לאחריותו את הרשות לפיתוח והתיישבות הבדואים בנגב ואת האגף הבכיר לפיתוח כלכלי חברתי בחברה הבדואית בנגב, ממשרד הרווחה והביטחון החברתי.
לאחר התפטרותו של עמיחי שיקלי מתפקיד השר לשוויון חברתי, החליטה הממשלה לבטל את המשרד לקידום מעמד האישה, להחזיר את הרשות לקידום מעמד האישה לאחריות המשרד לשוויון חברתי, ולשנות את שם המשרד למשרד לשוויון חברתי ולקידום מעמד האישה.
כמו כן, הוחלט כי מאי גולן תעמוד בראש המשרד.
החלטת הממשלה אושרה במליאת הכנסת ביום 22 בינואר 2024.
המשרד לאזרחים ותיקים הוקם כגוף מטה בממשלה לפיתוח ולקידום תוכניות ושירותים עבור האזרחים הוותיקים בישראל, ולביצוע פרויקטים לשיפור וקידום איכות חייהם במגוון תחומים.
לשם הגשמת יעד זה, הוצבו למשרד מספר מטרות מרכזיות:
שיפור איכות ורמת החיים של האזרח הוותיק: על מנת לגבש מדיניות כוללת לאוכלוסייה המבוגרת, מבצע המשרד מיפוי בעיות ובדיקת שירותים הניתנים לקשישים בישראל.
המשרד מתכנן הקמת מועצה ציבורית מייעצת בתחום הקשישים והגמלאים, אשר תייעץ לראש הממשלה, לשר ולכלל רשויות המדינה בקביעת המדיניות.
כמו כן פועל המשרד להגדלת מספר האזרחים הוותיקים העוסקים בפעילויות תעסוקה, העשרה ופנאי.
שיפור תחושת ביטחונו האישי של האזרח הוותיק: המשימה המרכזית העומדת בפני המשרד להשגת יעד זה היא יישום תוכנית למאבק באלימות נגד אזרחים ותיקים.
מיסוד הקשר בין הדור הצעיר לאזרחים הוותיקים: בשיתוף משרד החינוך, תנועות הנוער, התאחדות הסטודנטים ובני השירות הלאומי והאזרחי בישראל, מקדם המשרד פרויקטים בין דוריים במערכת החינוך ובמסגרת השירות הלאומי, וכן פרויקטים בתחום המורשת.
שיפור רמת השיקום והסיעוד לאזרח הוותיק: המשרד מקדם ביצוע הערכה גריאטרית בקרב אזרחים ותיקים מעל לגיל 70. כמו גם עידוד ביצוע בדיקות תקופתיות והערכות גריאטריות בקופות החולים לאזרחים ותיקים בני 70 שנים ומעלה.
במסגרת זו מקדם המשרד את ציון יום הקשיש הבינלאומי.
כמו כן עוסק המשרד בריכוז המידע והידע בתחום הזקנה לאנשי מקצוע, ופועל בשיתוף עם מרכז הידע לחקר הזדקנות האוכלוסייה בישראל מאז שנת 2008 בביצוע מיזם SHARE-ERIC.
פיתוח והתאמת שירותים ותשתיות בעידן של אוכלוסייה מזדקנת: מתן מענה לפניות אזרחים ותיקים, שיפור וקידום נושא הדיור לזקנים תוך מתן פתרונות מיגון, רווחה, שיקום וסיעוד, תוכניות אב יישוביות והגברת פעילויות היידוע לאזרחים הוותיקים.
שיפור איכות החיים של ניצולי השואה בישראל: המשרד פועל לשיפור איכות חייהם של ניצולי השואה, תוך מעקב אחר יישום דו"ח דורנר וביצוע החלטות הממשלה מ-2007 ועד היום בתחום הסיוע הממשלתי לניצולי השואה.
בנוסף, במסגרת זו, המשרד עוסק בנושאים הבאים: טיפול בהשבת הרכוש היהודי הגזול, תיעוד קורות חייהם של ניצולי השואה במיזם "לדורות" וסיוע בבירור זכויות ניצולי השואה, כולל באמצעות מתנדבים.
כמו כן מקיף המשרד את רוב תחומי החיים של ציבור זה, על רבדיו וצרכיו השונים.
המשרד פועל גם להשלמת תיעוד ורישום זכויות יהודים יוצאי מדינות ערב ואיראן.
המשרד לשוויון חברתי במתכונתו החדשה פועל לקידום אוכלוסיות האזרחים הוותיקים, הצעירים, הנשים והמיעוטים.
תחומי אחריות שהיו במשרד (עד 2023)
אזרחים וותיקים - קידום אוכלוסיית האזרחים הוותיקים בישראל, והרשות לזכויות ניצולי השואה
הרשות לזכויות ניצולי השואה היא המוסד הממשלתי הממונה על יישומה של החקיקה המעניקה תגמולים והטבות לניצולי שואה - מהם שהפכו לנכים כתוצאה מהתעללות הנאצים או עקב השתתפותם במלחמת העולם השנייה, וכן לניצולי שואה נזקקים.
הרשות אחראית להעביר תשלומים חודשיים ולספק טיפולים רפואיים ושירותי רווחה לציבור נכים ייחודי זה על מנת שיוכלו לחיות ברווחה יחסית.
עם הקמת ממשלת ישראל השלושים ושבע הרשות לזכויות ניצולי השואה עברה למשרד ראש הממשלה.
בנוסף, אגף בכיר אזרחים ותיקים במשרד עבר למשרד הנגב, הגליל והחוסן הלאומי על פי ההסכמים הקואליציוניים של הממשלה ה-37.
פיתוח כלכלי וחברתי של המגזר החרדי – באמצעות הרשות לפיתוח כלכלי-חברתי של המגזר החרדי
הרשות לפיתוח כלכלי-חברתי של המגזר החרדי רשות ממשלתית הכפופה למשרד לשוויון חברתי האמונה על הפיתוח הכלכלי, החברתי וצמצום הפערים בחברה הישראלית בין האוכלוסייה החרדית לציבור הכללי במדינת ישראל, הרשות הוקמה מכוח החלטה 182 של הממשלה ראש הרשות הוא רועי אסף.
עם הקמת ממשלת ישראל השלושים ושבע הרשות עברה למשרד ראש הממשלה.
צעירים - הובלת מדיניות לאומית בתחום הצעירים באמצעות רשות הצעירים
הרשות מפעילה תוכניות ונותנת תמיכות לשם שילוב הצעירים בחברה ובתהליכי קבלת ההחלטות
עם הקמת ממשלת ישראל השלושים ושבע רשות הצעירים עברה למשרד הנגב, הגליל והחוסן הלאומי על פי ההסכמים הקואליציוניים של הממשלה ה-37.
קידום מעמד האישה – באמצעות הרשות לקידום מעמד האישה
הרשות לקידום מעמד האישה עוסקת בקידום מדיניות בנושא מעמד האישה בישראל; בתיאום בין הגופים המטפלים במעמד האישה בישראל; בגיבוש פעילות למניעת אלימות נגד נשים ומיגור תופעת הזנות בישראל.
הרשות עברה למשרד לקידום מעמד האישה שהוקם ב-1 במאי 2023. בעקבות ביטול המשרד לקידום מעמד האישה, בהתאם להחלטת מליאת הכנסת מיום 22 בינואר 2024, שאישרה את החלטת הממשלה בנושא, הוחזרה הרשות למשרד לשוויון חברתי, ששמו שונה למשרד לשוויון חברתי וקידום מעמד האישה.
תחומי האחריות של המשרד כיום
פיתוח כלכלי של המגזר הערבי – באמצעות הרשות לפיתוח כלכלי של מגזר המיעוטים
הרשות לפיתוח כלכלי של מגזר המיעוטים היא רשות ממשלתית הכפופה למשרד לשוויון חברתי, שתפקידה לעזור לפיתוח ולשילוב האוכלוסייה הערבית, הדרוזית והצ'רקסית בכלכלה הישראלית.
הרשות הוקמה מתוקף החלטה 1204 של ממשלת ישראל מפברואר 2007 והמלצות ועדת אור משנת 2000.
הרשות אחראית על הסדרת היישובים בפזורה הבדואית, קידום ופיתוח תשתיות לאוכלוסייה הבדואית ותיאום מתן שירותים ממשרדי הממשלה למגזר.
מטרת האגף לקידום אוכלוסיות הלהט"ב היא טיפוח וקידום אוכלוסיות הלהט"ב בישראל לטובת חיזוק המוגנות, תחושת הביטחון ותחושת השייכות באמצעות יצירת שוויון הזדמנויות וצמצום פערים בשלל תחומי החיים.
האגף הוקם מתוקף החלטה 1782 של ממשלת ישראל מיולי 2022.
במהלך כהונתה של מאי גולן כשרה נפתחה חקירה משטרתית בנוגע להתנהלות במשרד.
על פי דיווחים בתקשורת, חוקרי היחידה הארצית לחקירות הונאה פשטו על המשרד ועל בתים של מקורבים לשרה, במסגרת חשד לעבירות של קבלת דבר במרמה, העסקה פיקטיבית ושימוש שלא כדין בכספי ציבור.
במהלך החקירה אותרה מעבדת הידרו לגידול מריחואנה בביתה של אחת מיועצות השרה.
בנוסף עלו טענות לניהול בלתי תקין של תקציבים ייעודיים למגזרים שונים, לרבות תקציבים שלא נוצלו במלואם.
גולן הכחישה את החשדות וטענה כי מדובר ברדיפה פוליטית.
נכון למועד הדיווחים, החקירה עודנה מתנהלת ולא הוגשו כתבי אישום.
+השרים לשוויון חברתי בממשלות ישראלמס'דיוקןשם
(תקופת חיים)סיעהתקופת כהונהממשלההמשרד לענייני גמלאים1רפי איתן
(1926-2019)גיל25 ביולי 200731 במרץ 2009השלושים ואחתהמשרד לאזרחים ותיקים2ראש הממשלה
נפטר בכהונתוהשלושים ושלושנפתלי בנט (ממלא מקום)16 בפברואר 201514 במאי 2015המשרד לשוויון חברתי4גילה גמליאל
(1983-)כחול לבןחוסן לישראל17 במאי 20208 בינואר 2021השלושים וחמשאיציק שמולי (ממלא מקום)העבודה8 בינואר 20218 באפריל 2021כחול לבן
(1981-) הליכוד29 בדצמבר 202222 בינואר 2024השלושים ושבעהמשרד לשוויון חברתי וקידום מעמד האישה8מאי גולן
שם תמונה תפקיד תחילת כהונה סיום כהונה סיעה לאה נס סגנית השר לאזרחים ותיקים 31 במרץ 2009 5 בפברואר 2013 הליכוד
המשרד לעניינים אסטרטגיים הוא ממשרדי הממשלה בישראל.
תפקיד המשרד הוא קידום נושאים אסטרטגיים העומדים לסדר היום של מדינת ישראל, בהם האיום האיראני, חיזוק הסכמי אברהם, הרחבת מעגל השלום וחיזוק הברית עם ארצות הברית, תוך תיאום עם משרדי הממשלה וגופי הביטחון.
במהלך אוקטובר 2006 קיים ראש הממשלה אהוד אולמרט מגעים עם חבר הכנסת אביגדור ליברמן על הצטרפות מפלגת "ישראל ביתנו" לקואליציה.
במהלך המגעים עלתה סוגיית התיק ליו"ר המפלגה, שדרש את תפקיד השר לביטחון פנים, כמימוש הבטחת הבחירות שלו.
בסופו של דבר הוסכם להפקיד בידיו של ליברמן את הטיפול בסוגיית הגרעין האיראני ובלשכת הקשר נתיב, ולשם כך הוקם המשרד לנושאים אסטרטגיים.
בינואר 2008 פרש השר ליברמן מן הממשלה ובחודש אפריל החליטה הממשלה על פירוק המשרד והעברת משימותיו למשרדי ממשלה אחרים.
הממשלה ה-32 הקימה את המשרד מחדש ב-6 במאי 2009, ובראשו הועמד משה יעלון, לאחר שתיק הביטחון ניתן לאהוד ברק.
המשרד הקנה ליעלון אפשרות לעסוק בתחומי מודיעין וביטחון מבלי שהחזיק בפועל את תיק הביטחון.
יעלון התרכז בחקר ההסתה הפלסטינית והיה מהגורמים העיקריים שעסקו בנושא והפכו אותו למוכר וידוע.
ב-30 בנובמבר 2014 החליטה הממשלה לאחד את המשרד לענייני מודיעין ואת המשרד לנושאים אסטרטגיים למשרד אחד שייקרא משרד המודיעין.
במאי 2015 החליטה הממשלה לפרק את משרד המודיעין לשני משרדים, המשרד לנושאים אסטרטגיים והסברה ומשרד המודיעין.
ביוני 2020 החליטה הממשלה לשנות את שם המשרד לשמו הנוכחי, המשרד לנושאים אסטרטגיים.
באוקטובר 2015 החליטה הממשלה ה-34 כי יש צורך לנקוט בגישה התקפית, כדי לסכל ולבלום את התפתחות והתפשטות איום הדה-לגיטימציה, וביתר שאת את פעילות קמפיין ה-BDS.
על כן, הטיל הקבינט, על המשרד לנושאים אסטרטגיים והסברה, בראשות גלעד ארדן, את "האחריות הכוללת להובלת המערכה נגד תופעות הדה-לגיטימציה והחרמות נגד ישראל".
במסגרת המשרד הוקם כוח משימה לאומי הנקרא "המערכה", כנגד קמפיין הדל"ג והחרם על מדינת ישראל.
לקראת הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש, נקבע בהסכם הקואליציוני בין יש עתיד לימינה כי המשרד לנושאים אסטרטגיים ייסגר וסמכויותיו ישובו אל משרד החוץ.
בהמשך לכך, לאחר שהושבעה הממשלה, היא החליטה על פירוק המשרד.
בדצמבר 2022, עם הקמתה של הממשלה ה-37, חודשה פעילות המשרד עם מינויו של רון דרמר לשר לעניינים אסטרטגיים.
בפברואר 2025, בעקבות הערכה מודיעינית שלפיה איראן נקטה בצעדים מעשיים לקראת מימוש פרויקט הגרעין הצבאי, החל הפורום לפעול בתיאום מואץ מול גורמים בכירים בממשל האמריקני.
דרמר הופקד על ניהול הקשר המדיני הישיר עם הדרג הבכיר בוושינגטון, ובפרט עם מזכיר המדינה מרקו רוביו ועם סגן הנשיא ג'יי-די ואנס.
תפקידו כלל תיאום אסטרטגי, העברת מסרים, וליווי ההיערכות המשותפת של ישראל וארצות הברית במענה לאיום האיראני.
במקביל, נוהלה עבודה מבצעית שוטפת על ידי צה"ל בשיתוף עם גורמי הביטחון האמריקנים.
בשלושת החודשים שקדמו לפתיחת המבצע, התכנס פורום X בין ארבע לחמש פעמים בשבוע, בדיסקרטיות מלאה.
מהלכים אלה גובשו לכדי תוכנית פעולה אופרטיבית, אשר נקבע מועד מימושה על ידי חברי הפורום, תוך הובלה מדינית ואסטרטגית מצד השר דרמר בזירה הבינלאומית.
בינואר 2023, הממשלה ה-37 שונה ייעודו של המשרד, כאשר את האחריות הכוללת להובלת המערכה נגד תופעות הדה-לגיטימציה והחרמות נגד ישראל הועברה למשרד התפוצות והמאבק באנטישמיות.
המשרד הקים וממן הפורום המשפטי הבינלאומי.
"ההונאה הרשתית של קמפיין ה-BDS נגד האירוויזיון", מאי 2019.
"המערכה של ארגוני הדה-לגיטימציה נגד הסכמי הנורמליזציה", פברואר 2021.
המשרד הוביל להקמה של שלוש רשתות גלובליות: GC4I – הרשת הגלובלית של המנהיגים הפרו-ישראליים, DigiTell – רשת מקצועית של בלוגרים ומשפיעני מדיה חברתית, LNI – רשת משפטנים פרו-ישראליים - הפועלות מול ארגוני דל"ג המבקשים לקדם חרמות נגד ישראל.
קלע שלמה, שנודע בהמשך גם בשם מיזם קונצרט הוא חל"צ בבעלות פרטית שהוקם לשם יישום חלק מפעילותו בנוגע למאבק בתופעת הדה-לגיטימציה, בתיאום עם משרדי הממשלה הרלוונטיים.
החברה הוקמה ביום 10 במאי 18 נחתם הסכם ההתקשרות עם החל"צ, כאשר תכלית המיזם היא הקמת תשתית כוללת למאבק בתופעת הדה-לגיטימציה, שלה מספר תשתיות-בת הפועלות במרחבים שונים – מידע ומחקר, פעילות מקוונת, תודעת המונים, משלחות וביקורים, מענקי פעילות לארגונים פרו-ישראליים ופיתוח כלים חדשים למאבק בדה-לגיטימציה לישראל.
המיזם אשר החל לפעול ב-2019, מיועד ליצור סינרגיה ברשת הפרו-ישראלית ומאפשר לגייס מקורות כספיים נוספים לטובת המאבק בתופעת הדה-לגיטימציה, לפחות 50% מעבר למשאבי הממשלה.
המיזם לא הצליח לגייס את כמויות הכספים המקוות ובשנת 2020 קוצץ תקציבו.
+השרים לנושאים אסטרטגיים בממשלות ישראלמס'דיוקןשם
(1958-)ישראל ביתנו30 באוקטובר 200618 בינואר 2008השלושים ואחתמילוי מקום על-ידי ראש הממשלה אהוד אולמרט עד 18 באפריל 2008המשרד פורק ב-2008 והוקם מחדש ב-20092המשנה לרה"מ
(1950-)הליכוד6 במאי 200918 במרץ 2013השלושים ושתיים3יובל שטייניץ
(1958-)הליכוד-ישראל ביתנוהליכוד18 במרץ 20131 בדצמבר 2014השלושים ושלושהליכודהמשרד אוחד עם המשרד לענייני מודיעין בשנת 2014 והופרד ממנו ב-2015 כמשרד לנושאים אסטרטגיים והסברה4גלעד ארדן
(1970-)כחול לבןחוסן לישראל17 במאי 202030 בנובמבר 2020השלושים וחמש6מיכאל ביטון
(1963-)יש עתיד13 ביוני 20213 באוגוסט 2021השלושים וששהמשרד פורק ב-2021 והוקם מחדש ב-2023 כמשרד לעניינים אסטרטגיים8רון דרמר
במסגרת "פרוטוקול פריז", נקבעה הקמתה של הוועדה הכלכלית המשותפת בין ישראל לרש"פ (The Joint Economic Committee), המצויה באחריות המשרד.
הוועדה אחראית על קידום נושאים כלכליים והתרת חסמים לצורך חיזוק כלכלת הרש"פ ברובד האזרחי.
בנוסף המשרד אחראי על פעילותן של כלל החברות הממשלתיות ועל חברות הספנות ופיקוח על נמלי הים.
השר הנוכחי לשיתוף פעולה אזורי הוא דודי אמסלם.
המשרד נוצר לאחר בחירתו של אהוד ברק לראש ממשלת ישראל ב-1999, והשר הראשון במשרד היה ראש הממשלה לשעבר שמעון פרס (ראה תיאור פעילות המשרד בתקופה זו בקישורים).
לצד המשרד פעלה ועדת שרים לשיתוף פעולה אזורי שהוקמה באמצע אוקטובר 1999. עם הקמתו הופקד המשרד על עבודת המטה לגיבוש עמדת ישראל בנושא שיתוף הפעולה האזורי, ייזום פרויקטים אזוריים ובעקבות אישורם על ידי ראש הממשלה, תיאום ביצועם על פי העניין.
המשרד עסק ברשימה ארוכה של פעולות בתחום המדיניות והפרויקטים.
לפי הסכמים אלה יזמים המקימים מפעלים ליצוא לארצות הברית באזורי תעשייה מסוימים פטורים ממכס בארצות הברית, אם עומדים בתנאים של רכישה של תשומות בהיקף מסוים מישראל (מעיין שדרוג לרעיון אזורי הסחר המיוחדים).
בראש אזורים אלו עומד מיזם "אזור התעשייה שער הירדן", שצפוי לשמש כאזור תעסוקה ותעשייה משותף בין ישראל לירדן על הגבול צפונית לטירת צבי.
לפי הסכמים אלה מעסיקים המפעלים המורשים עשרות אלפי עובדים בירדן ובמצרים ומייצאים סחורות בהיקף של מיליארדי דולרים בשנה.
בשנים הראשונות לפעילות המשרד נתקל שיתוף הפעולה האזורי בקשיים שהאטו את היקף וקצב שיתוף הפעולה.
תהליך השלום לא חלחל מלמעלה למטה והרעיונות לפרויקטים היו של מתכננים לא מהעולם העסקי הפרטי והציבורי.
לא בכל המקרים היו אינטרסים ברורים שהיו זקוקים לפרויקטים בטווח הבינוני והקצר.
הבלימה של התפתחות הפרויקטים הייתה משני צידי הגבול.
הגורמים השותפים מעבר לגבול נבלמו: על ידי הדעה שהפרויקטים מקדמים נורמליזציה עם ישראל לפני שהבעיה הפלסטינית נפתרת; על ידי גורמים כמו האחים המוסלמים שהתנגדו לתהליך השלום ונלחמו עם מבצעי הפרויקטים; ועל ידי הבירוקרטיה.
בעשור האחרון חל שינוי משמעותי בהיקף פעילותו של המשרד, הפרויקטים שהוביל וכן היקף המדינות עימן בוצע שיתוף פעולה.
פעילות המשרד הורחבה גם למדינות אגן הים התיכון, מדינות המפרץ, מדינות צפון אפריקה, מדינות הבלקן וחלקן של מדינות מזרח אירופה.
עם חתימת "הסכמי אברהם" ב-2020 לכינון היחסים בין ישראל לבין איחוד האמירויות ובחריין, וכן הסכם הנורמליזציה עם מרוקו, החל המשרד בקידום פעילויות מול מדינות אלו באופן נרחב.
בשנים האחרונות הגביר המשרד באופן משמעותי את תמיכתו ברשויות, מוסדות אקדמיים וכן מוסדות ציבור, המקיימים פעילויות שמקדמות שיתופי פעולה אזוריים, באמצעות קולות קוראים ומבחני תמיכה.
תמיכה זו זכתה להצלחה גדולה ולהגברת הפעילות של הגופים הנתמכים, שהביאו לחיזוק הקשרים והעמקת היחסים בתחומי מחקר, בריאות, חינוך, תיירות, אנרגיה, חדשנות, חקלאות, אקלים וסביבה, תרבות וספורט, ועוד.
בנובמבר 2024 כתב מבקר המדינה, מתניהו אנגלמן, בדו"ח ביקורת על המשרד: "מומלץ כי ראש הממשלה והשר לשיתוף פעולה אזורי יבחנו את נחיצותו של המשרד לשיתוף פעולה אזורי כמשרד עצמאי", ונימק: "מחד, מרבית תקני המשרד מיועדים לעובדים במשרות אמון בלשכות השר והמנכ"ל – ומאידך, מרבית ההשקעות של המשרד בפרויקטים ירדו לטמיון."
עם הקמתו מחדש בשנת 2009 בעקבות הקמת הממשלה ה-32 וכן בממשלה ה-33, מנכ"ל המשרד לפיתוח הנגב והגליל, היה אחראי גם כמנכ"ל רשמי של המשרד לשיתוף פעולה אזורי, זאת מכיוון שהשר סילבן שלום עמד בראש שני המשרדים.
בממשלה ה-34 המשרדים הופרדו מבחינת האחריות המיניסטריאלית, ומונה מנכ"ל נפרד למשרד.
החל מחודש ינואר לשנת 2023, משמש גלעד שדמון מנכ"ל המשרד.
למשרד הוקצב תקציב של כ-100 מיליון ש"ח.
כיום מונה המשרד שני אגפים מרכזיים, ובהם תחום פרויקטים וכלכלה (בכולל בתוכו מחקר ופיתוח) ואגף קשרי חוץ ומיזמים בינלאומיים.
בנוסף, החל מאפריל 2023 המשרד אחראי על רשות החברות הממשלתיות.
שרי המשרד לשיתוף פעולה אזורי
לאחר הקמת הממשלה ה-29 מונתה לתפקיד ציפי לבני.
עם הצטרפות מפלגת המרכז לקואליציה, מונה רוני מילוא לתפקיד, ולבני נאלצה לכהן כשרה ללא תיק, עד מינויה לשרת החקלאות ופיתוח הכפר.
עם הקמת הממשלה ה-30 בוטל המשרד וסמכויותיו הועברו למשרד לפיתוח הנגב והגליל, שבראשו עמד המשנה לראש הממשלה שמעון פרס.
עם הקמת הממשלה ה-31 נשמעו קולות להחזרת התפקיד, ואף בחודשים הספורים בהם כיהן ראלב מג'אדלה כשר בלי תיק הוא הופקד על שיתוף הפעולה האזורי כשר בלי תיק.
עם הקמת הממשלה ה-32 המשרד הוקם שנית, ובראשו עמד המשנה לראש הממשלה והשר לפיתוח הנגב והגליל סילבן שלום, שכיהן בו גם בממשלה ה-33. בממשלה ה-34 השר הממונה על המשרד היה ראש הממשלה בנימין נתניהו תחתיו כיהן ח"כ איוב קרא כסגן שר במעמד שר.
בינואר 2017 החליפו השר צחי הנגבי.
ביולי 2020 מונה השר אופיר אקוניס.
ביוני 2021 מונה לתפקיד השר עיסאווי פריג'.
בדצמבר 2022 מונה השר יואב קיש.
באפריל 2023 מונה השר דוד אמסלם.
+השרים לשיתוף אזורי בממשלות ישראלמס'דיוקןשם
(1949-)מפלגת המרכז29 באוגוסט 200128 בפברואר 2003הליכודהמשרד פורק בשנת 2003 והוקם מחדש בשנת 20094המשנה לרה"מ
(1958-)הליכוד31 במרץ 200914 במאי 2015השלושים ושתייםהליכוד - ישראל ביתנו
(תקופת חיים)סיעהתקופת כהונהממשלהאיוב קרא(1955-)הליכוד14 במאי 201523 בינואר 2017השלושים וארבע
קידום פעילויות ספורט חוצות גבולות לנוער מישראל ומדינות האזור – המשרד מקדם פעילויות ומיזמים בתחום הספורט כגשר לשיתופי פעולה וחיזוק היחסים.
בשנים האחרונות פועל המשרד בשיתוף מועדון הכדורגל ריאל מדריד, להפעלת מחנה אימונים בחודשי הקיץ, המפגיש בין נוער מישראל למדינות האזור.
שיתוף פעולה בין ישראל לירדן לקידום חקלאות ידידותית לסביבה – המשרד מוביל פרויקט צפרות משותף לישראל, ירדן והרשות הפלסטינית, שמטרתו לסייע לחקלאים בצד הישראלי והירדני, לעודד חקלאות ידידותית לסביבה ולהגביר את התיירות בצפון.
פורום אזורי למלחמה בהשמנת יתר ומחלת הסוכרת – המשרד יזם והקים את הפורום האזורי לטיפול בהשמנת יתר ומלחמה בסוכרת.
במסגרת הפעילות, הקצה המשרד חמישה מיליון ש"ח לקידום תוכנית רב שנתית לטיפול בנושא.
התוכנית כוללת מפגשים ומחקרים משותפים של מומחים מישראל ומדינות האזור, קידום פעילויות למודעות ותזונה נכונה בבתי הספר והגנים, פיתוח אמצעים טכנולוגיים להתמודדות עם המחלה עבור חולי הסוכרת ועוד.
הוועדה הכלכלית המשותפת ישראל רש"פ – במסגרת "פרוטוקול פריז", נקבעה הקמתה של הוועדה הכלכלית המשותפת בין ישראל לרש"פ (The Joint Economic Committee), המצויה באחריות המשרד.
פרויקט שיקום נהר הירדן הדרומי – המשרד, בשיתוף המשרד להגנת הסביבה וממלכת ירדן, מקדם פרויקט לשיקום נהר הירדן, כאשר בשלב ראשון ישוקם הקטע המשותף לשתי המדינות, ובהמשך כל מדינה תגבש תוכנית ממוקדת יותר לצד שלה.
פרויקט תעלת הימים – המשרד אחראי על הפרויקט המכונה "תעלת הימים", שמטרתו להוביל מים מהים התיכון (ומים סוף) לים המלח וזאת במטרה לייצב את מפלס ים המלח, לייצר חשמל ולהתפיל מי ים.
מימון כבאיות להתנחלויות – בשנת 2011 העביר השר שלום תקציבים לרכישת 12 רכבי כיבוי אש והצלה למעלה אדומים, אריאל, גבעת זאב, בית אל, אפרת, גוש עציון, מועצה אזורית בנימין ובקעת הירדן.
שיפוץ והרחבת מעבר אלנבי – בשנת 2018 הורחב מעבר הגבול בגשר אלנבי, במסגרת השיפוץ הוקם משקף מכולות למעבר, הכפלת יכולת הבידוק של המכולות העוברות במחסום מ-100 ל-200 ביום, תכנון טרמינל נכנסים חדש והרחבת חדר האוכל לעובדי המסוף, שיפוץ והרחבת שני אולמות היוצאים במעבר.
הקמת טרקליני עסקים בגבולות – הקמת 3 טרקליני עסקים במעבר שער אפרים, במעבר תרקומיא ובמעבר גלבוע.
בכל אחד מהמעברים צפויים לקום אודיטוריום וחדרי ישיבות.
קולות קוראים ומבחני תמיכה – המשרד מפעיל קולות קוראים ומבחני תמיכה בהיקף מיליוני שקלים מידיי שנה לתמיכה ברשויות, מוסדות אקדמיים ומוסדות ציבור, בתחומי ספורט, חינוך וספורט.
המשרד לפיתוח אזורי של רוסיה היה המשרד הממשלתי הפדרלי ברוסיה המופקד על פיתוח חברתי וסוציאלי של אזורי השוליים במדינה.
המשרד הכיל בתוכו מגוון תפקידים וכולל הגנה על המיעוטים הלאומיים, טיפוח היחסים בין העמים השונים ברוסיה, פיתוח הקוטב הצפוני ואזורי הגבול הצפוני של רוסיה, כמו גם פיתוח הרווחה באזורים הנידחים ביותר בסובייקטים הפדרליים של רוסיה ופיתוח השלטון המקומי וחיזוקו.
המשרד הוקם על פי צו נשיאותי של ולדימיר פוטין מה-13 בספטמבר 2004 ונחשב ליורש המשרד למדיניות אזורית (1998-1999), המשרד לענייני פדרציה ולאום (1999-2000) והמשרד לענייני פדרציה ומדיניות ההגירה והלאום (2000-2001).
ב-2014 המשרד פוצל לשלושה משרדים נפרדים: המשרד לענייני המזרח הרחוק הרוסי, המשרד לפיתוח צפון הקווקז והמשרד לענייני קרים.
המשרד לתרבות והכוונה אסלאמית (בפרסית: وزارت فرهنگ و ارشاد اسلامی) הוא המשרד לענייני תרבות ברפובליקה האסלאמית של איראן.
המשרד ממונה על הגבלת הגישה למדיה אשר אינה מאושרת על ידי המשטר בטהראן.
המשרד מפקח בין היתר על יצוא ויבוא קולנוע, טלוויזיה, עיתונות, פרסומים שונים, ציורים, מוזיקה, ומדיות נוספות.
כל העוסק באיראן באחד מתחומים אלו נדרש לקבל מהמשרד רישיון מיוחד לכך.
השר הממונה כיום על המשרד הוא מוחמד מהדי אסמאעילי.
פעילות המשרד מעוגנת בחוק האיראני.
שמירה על רמה מוסרית נאותה המתבססת על רוח האסלאם
יצירת אוטונומיה תרבותית החסינה מפני השפעת תרבות זרה
קידום כישרונות בתחומים שונים, והכוונת הציבור לכיווני לימוד, מחקר, וחדשנות בחברה
קידום המודעות הכללית של עקרונות ומטרות המהפכה האסלאמית
הרחבת קשרי התרבות עם מדינות שונות, במיוחד מוסלמיות
יצירת מצע תרבותי אחיד העשוי לשמש לאיחוד המוסלמים בעולם
המשרד לשירותים אסטרטגיים היה ארגון הביון, המודיעין הצבאי והמבצעים המיוחדים של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה.
ראשיתו של המשרד בשנת 1942 עבר איסוף המודיעין מצבא ארצות הברית לידי סוכנות ה-OSS (המשרד לשירותים אסטרטגיים), אשר עיבדה את המידע והציגה אותו בפני ממשל המדינה.
כחצי שנה לאחר כניסת ארצות הברית למלחמת העולם השנייה החליט הנשיא פרנקלין רוזוולט להקים משרד מיוחד לאיסוף מודיעין ממדינות האויב.
דונובן היה פרקליט מצליח וחבר אישי של רוזוולט, אשר שימש במלחמת העולם הראשונה כמפקד גדוד בחטיבת החי"ר ה-69 של המשמר הלאומי, ובהמשך מונה למפקד החטיבה בדרגת קולונל.
על פועלו במלחמת העולם הראשונה הוענקו לדונובן מדליית הכבוד, צלב השירות המצוין ועיטור לב הארגמן.
עם מינויו הועלה דונובן לדרגת גנרל.
בשיא תקופתו מנה הארגון שבראשו עמד כ־12,000 אנשי צוות.
אנשי המשרד עברו הכשרה נרחבת בתחומים כגון: לוחמת גרילה, חבלה, קומנדו ולוחמה זעירה.
לזכות המשרד נזקפו הצלחות רבות בתחום המודיעין.
בין היתר ניתן למנות את גיוס מדענים העוסקים בפיתוח האטום, הפעלת הסוכן פריץ קולבה, אשר סיפק מידע על מרגלים גרמנים ועל מטוס הסילון הגרמני החדשני מסרשמיט 262 וכן את הקמתו של כוח של לוחמי גרילה עליו פיקדו אנשי המבצעים של המשרד במערכה על בורמה.
כמו כן ביצעו אנשי המשרד במהלך המלחמה גם את מבצע פייפרקליפ לגיוס מדענים גרמנים וסובייטים.
הארגון פורק בתום המלחמה, ב-20 בספטמבר 1945. בין האישים שעבדו בשירות המשרד היו בין היתר אלן דאלס וויליאם קולבי (אשר שירתו בהמשך כראשי ה-CIA), ל.
פלטשר פראוטי, באד שולברג, ולטר לנגר, קרל צוקמאייר, ברינגטון מור, אהרון בנק (איש צוותי הג'דבורו אשר פיקד על קבוצת הכוחות המיוחדים הראשונה), אריק אריקסון.
לאחר פירוק הארגון החליט הנשיא הארי טרומן, בשנת 1947, להקים את סוכנות הביון המרכזית, כסוכנות האמונה על הריגול המודיעיני של ארצות הברית, הפועלת לאיסוף מידע ביטחוני מחוץ לגבולות ארצות הברית.
המשרד היווה את הבסיס להקמתן של יחידות כוחות מיוחדים רבות ובהן הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית, האגף לפעולות מיוחדות ואריות הים.
בשנת 1992 נחנכה אנדרטה לחללי המשרד, שהוקמה במטה סוכנות הביון המרכזית במדינת וירג'יניה.
במרץ 2018 העניק הקונגרס האמריקאי את מדליית הזהב של הקונגרס לכבוד אנשי הארגון.
המשרד לפיתוח כלכלי של רוסיה הוא המשרד הפדרלי ברוסיה האחראי על פיתוח המדיניות הכלכלית ופיתוח העסקים והתיירות במדינה.
המשרד הוקם מתוך הוועדה הממלכתית לכלכלה שהוקמה ביולי 1990. באוגוסט 1991 הפכה למשרד ממשלתי בשם משרד הכלכלה.
המשרד אחראי לארגון כנסים ופורומים לענייני השקעות, בהם פורום סנקט פטרבורג הבינלאומי לכלכלה, פורום ההשקעות הבינלאומי בעיר סוצ'י ומאז 2012 מנהל את כנס "ההשקעות הפתוחות" המוקדש לפיתוח ההייטק.
מטה המשרד שוכן ברחוב טברסקאיה-יאמסקאיה 1 במוסקבה.
בנובמבר 2016 השר אלכסיי אוליוקוב הואשם בלקיחת שוחד ופוטר.
במקומו מונה מקסים אורשקין לתפקיד השר לפיתוח כלכלי.
בינואר 2020 מונתה ממשלת מישוסטין הראשונה להחליף את ממשלתו של דמיטרי מדבדב ולשר החדש מונה מקסים רשטניקוב.
הוא אחראי לניהול רכוש המדינה ומנהל את רכושה של הפדרציה הרוסית באמצעות הסוכנות הפדרלית לניהול רכוש המדינה (Федеральное агентство по управлению государственным имуществом, בשמה המקוצר: Росимущество) וכן אחראי לרזרבות הממשלתיות.
בנוסף אחראי המשרד על תחום רישום פטנטים באמצעות סוכנות רוספטנט (Роспатент), על תחום הסטטיסטיקה באמצעות השירות הפדרלי לסטטיסטיקה ממלכתית ועל תחום התיירות באמצעות סוכנות התיירות הפדרלית (Федеральное агентство по туризму).
עד לשנת 2016 הסוכנות הפדרלית לרזרבות מדינה הייתה כפופה למשרד.
בשנת 2022, קיבלה ידיה את האחריות על מגזר התיירות בעקבות פירוק סוכנות התיירות הפדרלית.
השר לפיתוח כלכלי הוא השר הממונה על ניהול המשרד לפיתוח כלכלי ואחראי לניהול סחר חוץ והכוונת מדיניות נציגויות המסחר של רוסיה בניכר.
המשרות הרמות בשירות המדינה הוא הכינוי הנפוץ לארבע המשרות הבכירות בממשלת הממלכה המאוחדת, אלו ארבעת התפקידים היוקרתיים ביותר בשיטת הממשל הפרלמנטרי הבריטי.
על פי המסורת, כאשר ראש הממשלה מכריז על חברי ממשלתו החדשה, הוא מכריז על שר האוצר, שר החוץ ושר הפנים, לרוב בסדר הזה.
משרה השר המכהן תאריך תחילת הכהונה ראש ממשלת בריטניה קיר סטארמר 5 ביולי 2024 שר האוצר של בריטניה רייצ'ל ריבס 5 ביולי 2024 מזכיר המדינה לענייני חוץ וחבר העמים איווט קופר 5 בספטמבר 2025 מזכיר הפנים שבאנה מחמוד 5 בספטמבר 2025
ג'יימס קלהאן הוא האדם היחיד עד היום שכיהן בכל ארבע המשרות הרמות.
במאה השנים האחרונות, וינסטון צ'רצ'יל והרברט הנרי אסקווית' כיהנו כל אחד כראש ממשלה, שר אוצר ושר פנים.
הרולד מקמילן וג'ון מייג'ור כיהנו כל אחד כראש ממשלה, שר אוצר ושר חוץ.
ארתור ולסלי היה האדם היחידי שאחז בשלוש מהמשרות במקביל, כאשר הוא כיהן כראש ממשלה, שר פנים ושר חוץ בעת ובעונה אחת.
11 נשים כיהנו באחת מהמשרות הנכבדות.
בשנת 2007 נערכה רפורמה בממשל הבריטי, במהלכה הועברו סמכויות רבות ממשרד הפנים למשרד לעניינים חוקתיים, ששמו שונה למשרד המשפטים (Secretary of State for Justice).
שר המשפטים מכהן במקביל גם כלורד צ'נסלור.
בעקבות הרפורמה, נטען כי משרד המשפטים החדש הוא למעשה המשרה הרמה החמישית.
המשרד לפיתוח דיגיטלי, תקשורת ותקשורת ההמונים של רוסיה הוא המשרד הפדרלי ברוסיה האחראי על כלל תחומי התקשורת ברוסיה, בכללם טלוויזיה, רדיו, אינטרנט, טלפון, סלולרי, ודואר.
המשרד יונק את שורשיו ממשרד התקשורת הסובייטי שהיה ספק בלעדי של שירותי תקשורת (בעיקר דואר וטלפון) וכיום פועל המשרד כרשות פיקוח המפקחת על ספקי שירותים בדואר, בטלפון ובתחום האינטרנט.
המשרד אחראי על יישום מדיניות המדינה בתחום התקשורת, פיתוח תשתית התקשורת, רישוי ופיקוח על ספקים של שירותי תקשורת, פיקוח על הדואר, מדיניות בקרה וניהול התקשורת הממלכתית.
המשרד הוקם כמשרד התקשורת ותקשורת ההמונים על בסיס המשרד לטכנולוגיות מידע ותקשורת במאי 2008, בתקופת ממשלת פוטין השנייה.
המשרד יונק את שורשיו ממשרד הדפוס והטלגרף של האימפריה הרוסית שהוקם ב-15 ביוני 1865 מתוך יחידות הטלגרף של משרד הפנים.
במרץ 1868 פורק והוקם מחדש באוגוסט 1880. אך פורק שוב שנה לאחר מכן.
בתקופת הצאר, תחום הדפוס והתקשורת היה באחריות משרד הפנים ומחלקת הטלגרף שלו.
לאחר מהפכת פברואר הוקם משרד הדפוס והטלגרף של הממשלה הזמנית שהפך לקומיסריות העממית לענייני דפוס וטלגרף שפורקה על מנת להקים במקומו את הקומיסריון העממי לענייני תקשורת, ב-17 בינואר 1932. ב-15 במרץ 1946 משרד התקשורת של ברית המועצות הוקם כיורש קומיסריון התקשורת.
ב-4 בפברואר 1990 הוקם משרד התקשורת של הרפובליקה הרוסית שהפך ביולי 1990 למשרד לתקשורת, מידע וחלל.
ב-10 בנובמבר 1991 שינה שמו למשרד התקשורת של רוסיה, שפורק ב-17 במרץ 1997 והפך ל"ועדת התקשורת הממלכתית".
ב-12 בנובמבר 1999 הוקם משרד התקשורת והמידע שפורק ב-9 במרץ 2004 במסגרת הרפורמה הפדרלית בממשלת פרדקוב והוקם מחדש כמשרד לטכנולוגיות מידע ותקשורת ב-20 במאי 2004.
ב-12 במאי 2008 המשרד לטכנולוגיות מידע ותקשורת הפך למשרד התקשורת ותקשורת ההמונים ובראש המשרד הועמד איגור שצ'גולב.
מאז 2009 המשרד מנהל ומתאם את פעילות פורטל השירותים הציבוריים של הפדרציה הרוסית בשיתוף פעולה עם רוסטלקום.
ב-15 במאי 2018 הוכרז על שינוי שם המשרד למשרד הממשלתי לפיתוח דיגיטלי, במסגרת ממשלת מדבדב השנייה.
חברת "דואר רוסיה" (Почта России), חברה ממשלתית המתמחה באספקת שרותי דואר.
השירות הפדרלי לפיקוח בתחום התקשורת, טכנולוגיות מידע ותקשורת ההמונים (Федеральная служба по надзору в сфере связи, информационных технологий и массовых коммуникаций), הוא הרגולטור הראשי בתחום האינטרנט ותקשורת ההמונים ברוסיה ומהווה לזרוע ממשלתית בתחום זה.
המשרד לתמיכה צבאית של צבא ארצות הברית , היא יחידת מודיעין מיוחדת למלחמה בטרור של צבא ארצות הברית הכפופה לפיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים (JSOC).
תפקידה לאסוף מודיעין מבצעי כולל מודיעין אותות ומודיעין אנושי למבצעים מיוחדים של כוח דלתא (SFOD-D), צוות שש של אריות הים (DEVGRU) וה-CIA.
בין השנים 1981–1989 היה שמה הרשמי פעילות התמיכה במודיעין של צבא ארצות הברית , לפני כן כונתה קבוצת פעולות השטח (FOG).
היחידה המשיכה לפעול תחת סדרה של שמות קוד שונים משתנים.
לצורך תמיכה מודיעינית בפעילות כוח דלתא ב"מבצע טופר העיט" הוקם ב-1980 כוח משימה משותף לזרועות השונות בשם "Field Operation Group".
על בסיס כוח זה הוקמה ב-29 בינואר 1981 היחידה בשם "פעילות התמיכה במודיעין של הצבא", שפעלה תחת פיקוד המודיעין והאבטחה של צבא ארצות הברית.
ליחידה גויסו מתנדבים לאחר סינון קפדני ומבחנים מהקשים במערכת הצבאית.
המשרתים ביחידה מגיעים משלושה מקורות מרכזיים: אנשי הכוחות המיוחדים, אנשי מודיעין אנושי ואנשי מודיעין אותות.
היחידה שמה דגש על גיוס מועמדים שמוצאם ממדינות זרות ויכולים להיטמע באוכלוסייה מקומית בארצות היעד, וחלקם אף מחזיקים בדרכונים בעלי תוקף ממדינות מוצאם.
ב-2003, בתקופת כהונתו השנייה של דונלד רמספלד כמזכיר ההגנה של ארצות הברית, הועברה היחידה לפיקוד המבצעים המיוחדים, והיא מופעלת על ידי פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים.
פעילות היחידה מסווגת ומחלקת ההגנה של ארצות הברית ממעטת לפרסם פרטים עליה ולא מדווחת כלל על עיסוקיה.
לאורך השנים זוהתה היחידה בכינויים רבים בהם: "שועל אפור" (Gray Fox), "כוח משימה כתום" (Task Force Orange), "טורן ויקטור" (Torn Victor), "פעילות התמיכה במודיעין של הצבא" (Intelligence Support Activity), "הפעילות" (The Activity), "צבא וירג'יניה (Army of Virginia) ו"סנטרה ספייק" (Centra Spike).
משימות היחידה כוללות בין היתר איסוף והערכת מודיעין לאיתור נעדרים בקרב (MIA), איתור מבוקשים, איתור חטופים וחילוץ בני ערובה, אבטחת מנהיגים זרים (בהם נשיא לבנון בשיר ג'ומאייל, משפחת המלוכה הסעודית ונשיא סודאן ג'עפר נומיירי) ותפיסת מערכות כלי נשק זרות.
היחידה משתתפת באימון כוחות זרים, ומיועדת לספק מענה מיידי בכל רחבי העולם.
אנשיה מאומנים בצניחה טקטית והם מצטרפת למבצעים חשאיים עם כוח דלתא וטייסת E
המשרת הוא סרט דרמה אמריקאית היסטורי שיצא לאקרנים בשנת 2013 בהפקה ובימוי של לי דניאלס ונכתב על ידי דני סטרונג.
הסרט נכתב בהשראת המאמר של וויל הייגוד שפורסם בעיתון הוושינגטון פוסט "A Butler Well Served By Elections".
מבוסס באופן חלקי על חייו של יוג'ין אלן, בכיכובו של פורסט ויטאקר כססיל גיינס, אפרו אמריקני שהיה עד לאירועים פוליטיים וחברתיים חשובים במאה ה-20 במשך 34 השנים בהן עבד כמשרת בבית הלבן.
לצד ויטאקר, בסרט מופיעים כוכבים רבים כגון אופרה וינפרי, ג'ון קיוזאק, ג'יין פונדה, אלכס פטיפר, קובה גודינג ג'וניור, טרנס הווארד, לני קרביץ, ג'יימס מרסדן, דייוויד אוילאו, ונסה רדגרייב, אלן ריקמן, לייב שרייבר, רובין ויליאמס, מינקה קלי, מריה קארי וקלרנס ויליאמס השלישי.
בנוסף, היה זה הסרט האחרון שהופק על ידי לאורה זיסקין, שנפטרה בשנת 2011.
בשנת 2009 ססיל גיינס הזקן נזכר בסיפור חייו בעודו מחכה בבית הלבן לנשיא שזה עתה מונה, הוא מספר את הסיפור כקריין רצף.
בשנת 1926, בהיותו בגיל שבע, גיינס עובד עם הוריו במטע כותנה במייקון, ג'ורג'יה, ערש הולדתו.
בעל החווה אונס את אימו של ססיל, אביו מנסה להעיר לו על כך ונורה מידו.
ססיל נלקח על ידי אם הבית של האחוזה, שמלמדת אותו את תפקיד המשרת.
אמו מאבדת את שפיות דעתה.
בשנת 1937, בגיל שמונה-עשרה, ססיל עוזב את המטע.
מרוב רעב וייאוש, הוא פורץ לחלון ויטרינה של בית מלון.
רב המשרתים הזקן, מיינרד, מרחם על ססיל ונותן לו עבודה.
מיינרד מלמד את ססיל את רזי המקצוע וכישורים בין-אישיים, ואף ממליץ עליו למשרה במלון בוושינגטון הבירה.
בעודו עובד שם, פוגש ססיל את מריס גלוריה, ולזוג נולדות שני בנים: לואיס וצ'רלי.
בשנת 1957 ססיל מוצא עבודה בבית הלבן בזמן כהונתו של דווייט אייזנהאואר.
המלצר הראשי של הבית הלבן, פרדי פאלוס, מכיר את ססיל לרב המשרתים קרטר וילסון ולשותפו ג'יימס הולוואי.
במסגרת תפקידו נתקל ססיל בסיטואציות שונות הקשורות לתפקודי הנשיאים בבית הלבן.
ראשית הוא חוזה בנחישותו של אייזנהאואר להשתמש בחיילים על מנת לאכוף את ביטול ההפרדה הגזעית בבתי ספר ואוניברסיטאות ומאוחר יותר בפתרונו הצבאי במשבר ליטל רוק שבארקנסו.
לואיס, בנו הבכור של ססיל, הופך לסטודנט באוניברסיטת פיסק שבטנסי, על אף שססיל חושב שדרום ארצות הברית הוא מקום אלים מדי.
לואיס מצטרף לתוכנית שמונהגת על ידי אקטיביסט מוועידת מנהיגות נוצרית דרומית, ג'יימס לאוסון, שמובילה אותו ל"ישיבה לא אלימה" בארוחת ערב המעודדת בידול בין שחורים ללבנים, שם הוא נעצר.
גלוריה, אשתו את ססיל, המרגישה שהוא נותן עדיפות לעבודתו על פניה, מתמכרת לאלכוהול.
בשנת 1961, לאחר שנבחר הנשיא ג'ון פ.
קנדי, מותקפים לואיס ואחרים על ידי חברים מכת הקו קלוקס קלאן, בעת שהם נוסעים ב"אוטובוס למען החופש" לברמינגהאם, אלבמה.
לואיס משתתף במסע הצלב של ילדי ברמינגהם, שם משתמשים בכלבים ותותחי מים על מנת לעצור את הצועדים, מסע צלב זה, הוא אחד ממעשי התנועה שעוררו בקנדי את ההשראה לקדם את חוק זכויות האזרח שנחקק לבסוף בשנת 1964. קנדי נרצח בשנת 1963. ממשיכו, לינדון ב.
כמעשה של רצון טוב על שירותו, ג'קי קנדי מעניקה לססיל אחת מעניבותיו של הנשיא לשעבר.
לואיס לוקח חלק בצעדת סלמה, התנועה לזכויות השחורים להצביע, אשר עודדה את נשיא ארצות הברית דאז ג'ונסון לדרוש מהקונגרס לקדם חקיקה הקובעת כי לשחורים יינתנו זכויות הצבעה.
ג'ונסון אף נותן לססיל אטב לעניבה.
בסוף שנות השישים, לאחר ההתנקשות בפעיל זכויות האזרח מרטין לותר קינג ג'וניור, לואיס מספר למשפחתו שהוא הצטרף לתנועת הפנתרים השחורים.
ססיל מורה ללואיס ולבת זוגו לעזוב את ביתו, ולואיס נעצר בשנית.
ססיל שומע על תוכניתו של הנשיא ריצ'רד ניקסון לדכא את תנועת הפנתרים השחורים.
צ'רלי, בנו הצעיר של ססיל, מגלה ללואיס שהוא מתכנן להתגייס ולהשתתף במלחמת וייטנאם.
לאחר שהוא מתגייס, צ'רלי נהרג בווייטנאם ונקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
כאשר הפנתרים השחורים מתחילים לבצע פעולות אלימות, לואיס עוזב את הארגון וחוזר לקולג', מסיים תואר שני במדעי הפוליטיקה ולבסוף רץ לבחירות כחבר קונגרס, על אף שססיל עדיין חש טינה כלפיו.
ססיל מנסה להתעמת עם הממונה עליו בנושא חוסר שוויון בשכר ובקידום העובדים הלבנים לעומת השחורים, הוא עושה זאת בנימוס ובקשתו נדחית.
לבסוף, בגיבויו של הנשיא רונלד רייגן, ססיל מנצח, והמוניטין שלו גדל עד לנקודה בה הוא ואשתו מוזמנים על ידי רייגן כאורחים לארוחת ערב מחוזית.
ססיל מתחיל להרגיש לא בנוח עם החלוקה לגזע שעדיין קיימת בבית הלבן.
לאחר שהוא חוזה בסירובו של רייגן להטיל סנקציות כלכליות על משטר האפרטהייד של דרום אפריקה, הוא מתפטר.
גלוריה מפצירה בססיל לתקן את מערכת היחסים שלו עם לואיס.
כשהוא מבין שמעשי בנו הם הירואיים, ססיל מפגין לצד בנו במחאה כנגד משטר האפרטהייד בדרום אפריקה.
בשנת 2008 גלוריה נפטרת, זמן קצר לפני שברק אובמה נבחר כנשיא האפרו-אמריקני הראשון.
חודשיים, שבועיים ויום לאחר מכן, ססיל מתכונן לפגוש את הנשיא שזה עתה נבחר, בעודו לובש את פריטי הלבוש שהוא קיבל מקנדי וג'ונסון.
רוצ'ון ניגש אל ססיל ואומר לו שהנשיא מוכן לקבל אותו.
כשרוצ'ון מתכונן להוביל אותו אל החדר הסגלגל, ססיל אומר לו שהוא יודע את הדרך.
קנדי הנשיא ה-35 של ארצות הברית מינקה קלי ג'קי קנדי אשתו של ג'ון קנדי לייב שרייבר לינדון ג'ונסון הנשיא ה-36 של ארצות הברית ג'ון קיוזאק ריצ'רד ניקסון הנשיא ה-37 של ארצות הברית אלכס מיינט ה.
הלידמן ראש הסגל של הבית הלבן בימי ניקסון קולין ווקר ג'ון אהרליקמן יועצו של ניקסוןאלן ריקמןרונלד רייגןהנשיא ה-40 של ארצות הברית ג'יין פונדה ננסי רייגן אשתו של רונלד רייגן סטיבן ריידר סטיבן וו.
רוצ'ון ראש סגל העובדים בבית הלבן בתקופת אובמה נלסן אליס מרטין לותר קינג ג'סי ויליאמס ג'יימס
התסריט של דני סטרונג נכתב בעקבות המאמר של וויל הייגוד בעיתון "וושינגטון פוסט" - A Butler Well Served by This Elections.