tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
1950 Ο Καπετάν Μιχάλης "חירות או מות", תורגם מצרפתית על ידי מנשה לוין והופיע בשנת 1963 בהוצאת עם עובד..
1951 Ο Τελευταίος Πειρασμός "הפיתוי האחרון", הופיע בהוצאת כתר.
על פי ספר זה הופק גם הסרט הפיתוי האחרון של ישו.
1953 Ο Φτωχούλης του Θεού "האיש המסכן של אלוהים"
1955 Οι Αδερφοφάδες תורגם מיוונית לעברית על ידי יחיאל קמחי בשם "פאפא יאנארוס" והופיע בשנת 1966 בהוצאת עם עובד.
הספר עוסק במלחמת האזרחים ביוון בשנות ה-40 של המאה ה-20.
1927 Νικηφόρος Φωκάς "ניקיפורוס פוקאס"
1944 Ασκητική "תרגול רוחני או מושיעי האדם" הופיע בהוצאת טרקלין.
ניקוס פולנצס או פולנדזס היה סוציולוג פוליטי מרקסיסטי יווני.
בשנות ה-70 נודע פולנצס, ביחד עם לואי אלתוסר, כמרקסיסט הסטרוקטורליסטי המוביל.
על אף שהיה לניניסט בתחילת דרכו, הפך לבסוף לאחד מנושאי הדגל של ה"אירו-קומוניזם".
פולנצס ידוע בשל עבודתו התאורטית על מושג המדינה, אך הוא הציע תרומות מרקסיסטיות לחקר הפשיזם, המעמדות בעולם בן זמננו, והתמוטטות הדיקטטורות של פרנקו, סלזר ופאפאדופולוס בדרום אירופה בשנות השבעים.
פולנדזס למד משפטים באוניברסיטת אתונה והתיישב בצרפת ב-1961.
בשנת 1979 שם קץ לחייו על ידי קפיצה מהקומה ה-22 של מגדל מונפרנאס בפריז.
התאוריה המדינית של פולנצס יצאה כנגד מה שנראה כהבנה פשטנית של המרקסיזם.
המרקסיסטים האינסטרומנטליסטים טענו כי המדינה היא אך כלי בידיו של מעמד מסוים.
פולנצס התנגד לראייה זו, מכיוון שראה את המעמד הקפיטליסטי כממוקד ברווחים קצרי מועד, ולא בביסוס כוחו כמעמד, ואינו מסוגל להפעיל את כוחה של המדינה לטובתו.
פולנצס טען כי המדינה, על אף שהיא אוטונומית מן המעמד הקפיטליסטי, פועלת על מנת להבטיח את פעולת החברה הקפיטליסטית, ולפיכך היא מיטיבה עם מעמד זה.
לפי פולנצס פעולה זו של המדינה נובעת מכך שהמדינה היא תוצר של מאבקי מעמדות מן העבר, בתהליך אותו כינה ברירה מובנית.
במיוחד התמקד בשאלה כיצד מערכת מפלגת מטיבה כקפיטליזם יכולה לחיות בצוותא עם כוחה המייצב של המדינה, ולפעול להנצחתה, וראה בלאומיות כדרך להתגבר על הבדלי המעמדות בתוך הקפיטליזם.
ראיה זו של פולנצס השפיעה על תאורטיקנים מרקסיסטים של המדינה כבוב ג'סופ.
בעקבות חשיבתו של אנטוניו גראמשי על מושג ההגמוניה התרבותית, טען פולנצס שדיכוי המעמדות הנמוכים אינו תפקידה היחיד של המדינה.
יתרה מכך, המדינה חייבת לכלול אלמנט של הסכמת המדוכאים.
היא עושה זאת באמצעות בריתות בין המעמדות, כאשר המעמד השליט כורת "ברית" עם קבוצות הכפופות לו, כדרך לקבלת הסכמה של הקבוצה הכפופה.
בעבודותיו המאוחרות פולנצס בחן את תפקיד המעמד שכינה "הבורגנות הזעירה החדשה", הן בשמירת ההגמוניה של המעמד השליט, והן בערעור יכולתו של הפרולטריון להתארגן בעצמו.
על ידי תפיסת עמדה מעמדית סותרת, דהיינו הזדהות עם המדכא "דה פקטו", מעמד זה המורכב מאנשי מעמד הפועלים, תומך בבורגנות באמונת השווא שהוא שותף לרווחיה.
הפיצול של שיטת המעמדות הוא עבור פולנצס מאפיין מגדיר של הקפיטליזם המאוחר, וכל ניתוח יעיל מבחינה פוליטית צריך להתייחס לתצורה חדשה זו של אינטרסים ועוצמה.
דוגמה לכך ניתן לראות בניתוח על פי פולנצס של הניו דיל בארצות הברית שערך החוקר לוין בשנת 1988: המעמד השליט באמריקה, בכך שנענה לכמה דרישות בסיסיות כשכר מינימום, חקיקת עבודה וכיוצא בזה, סייע להביא לברית בינו ובין מעמד הפועלים.
שינוי זה נראה כהכרחי להישרדותו של הקפיטליזם, מכיוון שאם מעמד הפועלים היה עומד על שלו, ומתנגד לכל ויתור, הדבר היה מוביל למהפכה סוציאליסטית.
פולנצס סיפק ניתוח מפורט של המבנה המעמדי בעידן בו הבינלאומיות של מערכת הייצור (גלובליזציה) העבירה כוח ממעמד הפועלים אל המעמדות הקפיטליסטים.
בשטחים רבים הוא חזה מראש את הגישה השוררת כיום באשר לשפה המרקסיסטית של "מעמד", "בורגנות" ו"הגמוניה", כאשר מדע המדינה המודרני הנוקט בגישה פוזיטיביסטית דורש מן החוקרים להתמקד בישויות שניתנות למדידה.
עם זאת, כאשר מיקד את מחקרו במבנה המעמדי, פולנצס הזכיר לנו כי תאורטיקנים הם סוכנים חברתיים בעצמם.
ניקטינסטיה (nyctinasty) היא תנועת שינה של עלי צמחים בהתאם למקצב היממה.
העלים, העלעלים או עלי הכותרת נפתחים ביום ופונים כלפי האור ונסגרים בלילה.
בתגובה לקליטת אור חלים שינויים בלחץ טורגור בשני סוגי תאים בבסיס הפטוטרת בעלה: תאים מיישרים ותאים כופפים.
גירוי של אור נראה באורך גל בתחום הכחול מעורר פתיחה של העלים, על ידי מעבר יוני כלור ואשלגן מהתאים הכופפים אל התאים המיישרים.
עקב כך התאים המיישרים תופחים והתאים הכופפים מצטמקים.
אור אדום ולאחריו חושך מפעילים מעבר יונים הפוך וכפיפה של העלים.
נפוץ בקטניות כמו מימוזה ביישנית או אלביציה וכן בצמחים ממשפחת החמציציים.
ניקטופוביה (מיוונית: הלחם המילים ניקס - אלת הלילה במיתולוגיה היוונית ופוביה) היא פחד לא רציונלי מהחושך.
פחד זה שונה משאר הפוביות, בכך שהסובל מניקטופוביה אינו פוחד ישירות מגורם הפוביה (במקרה זה, החושך).
עם זאת, זהו אחד הפחדים הנפוצים ביותר, בעיקר בקרב ילדים, אך נפוץ במידה מסוימת גם בקרב מבוגרים.
לא ידוע מהו מקור הפחד, ומשערים כי הוא שריד מתקופת הפרהיסטוריה בה החושך היווה חיסרון בהתמודדות נגד טורפים.
תמיכה בסברה זו היא העובדה שהסובלים מניקטופוביה פוחדים שיצור (בעל חיים או אצל ילדים מפלצת) יתקוף אותם בחושך.
פחד זה מתבטא בשני סוגי מצבים, בהם תסמיניו שונים: כאשר הסובל מהניקטופוביה נמצא לבדו במקום חשוך, הוא עלול לחוש הרגשת רתיעה גדולה, המלווה בהזעה, שיתוק, ובמקרים קיצוניים גם צעקות.
כל צליל הנשמע מרחוק מפתיע ומרתיע.
המצב השני, כאשר האדם הולך לישון במקום חשוך.
אחת מדרכי ההתמודדות הנפוצות ביותר היא שימוש במנורת לילה בעת השינה, כדי להעלים את החושך.
עצות התמודדות לאדם החש לכוד בחושך הן עצימת עיניו, דבר המשמש להרגעות, והגדרת מצבו, על מנת לפוגג את הפחד האי רציונלי.
מומלצת גם שריקה, המפוגגת את אשליית השקט, המשמש גם הוא גורם לפחד.
ניקוֹפּוֹל (בולגרית Никопол; טורקית Niğbolu; יוונית Νικόπολις) היא עיר נמל בצפון בולגריה.
העיר שוכנת במחוז פלבן, על הגדה הדרומית של הדנובה, סמוך לגבול עם רומניה, 229 קילומטרים צפונית מזרחית לבירה סופיה ו-55 קילומטרים צפונית-מזרחית לבירת המחוז פלבן.
ראשית ההתיישבות האנושית במקום מתוארכת לתקופת האבן החדשה והתיישבות מאורגנת של שבטים תראקים לתקופת הברונזה המאוחרת.
במהלך המאה ה-1 לפנה"ס נכבש היישוב על ידי צבא האימפריה הרומית והוא מתועד לראשונה בכתבים רומיים מ-169. בשלהי המאה ה-4 לאחר הפיצול באימפריה הרומית, עבר היישוב לחזקת האימפריה הביזנטית.
בשלהי המאה ה-10 הקים הקיסר הביזנטי ניקפורוס השני את מצודת ניקופול שהייתה חלק משרשרת מצודות שהגנו על גזרת הדנובה של האימפריה.
השם ניקופוליס, שמשמעותו "עיר הניצחון", הוענק ליישוב ב-1059.
ב-1393 כבשו צבאותיו של מוראט הראשון סולטאן האימפריה העות'מאנית את העיר טרנובו שהייתה בירתה של האימפריה הבולגרית השנייה.
הצאר הבולגרי איוון שישמן נמלט לניקופול ועמד במשך שנתיים נוספות במתקפות העות'מאניות.
ב-1395 נכבשה ניקופול ואיוון שישמן הוצא להורג בעריפה.
ב-1396 יצא זיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה למסע צלב כנגד העות'מאנים וצר על ניקופול, תוך שהוא נעזר באבירים צרפתים וונציאנים.
ב-25 בספטמבר 1396 נערך קרב ניקופוליס במהלכו הביסו העות'מאנים את הקואליציה הנוצרית במחיר נפגעים כבד לשני הצדדים.
לאחר הקרב נסוגו הכוחות הנוצרים וניקופול הפכה לבירת המחוז (סנג'ק) העות'מאני.
בין המאה ה-15 למאה ה-17 התפתחה ניקופול והפכה למרכז כלכלי, רוחני, מנהלי וצבאי וב-1535 מנתה אוכלוסיית העיר 41,219 תושבים מהם 77.4% נוצרים, 22.1% מוסלמים סונים ו-0.5% יהודים.
תהליך שקיעתה של האימפריה העות'מאנית שלווה באי סדר מינהלי ושלטוני באזור בולגריה הביא לירידה הדרגתית בחשיבותה של ניקופול.
ב-16 ביולי 1877, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נערך קרב ניקופול במסגרתו נכבשה העיר על ידי צבא האימפריה הרוסית.
העיר עברה לחזקת נסיכות בולגריה מתוקף סיכומי קונגרס ברלין.
במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית, נגרמו נזקים כבדים למבנים ותשתיות בעיר וחלק מאוכלוסייתה נטש אותה.
חשיבותה של העיר כצומת מסחרית וצבאית ירדה בהדרגה.
רק בשנות ה-20 החלו בשיקום מבני העיר ושיפור תשתיותיה.
לאחר מלחמת העולם השנייה חל פיתוח מסוים בעיר והיא הפכה מרכז מינהלי אזורי.
בשלהי שנות ה-80 הייתה ניקופול עיר תעשייתית קטנה והמשבר הכלכלי שפקד את בולגריה בשנות ה-90 הביא שוב לנסיגת מעמדה.
בראשית המאה ה-21 שימש נמל הדנובה שבעיר, רק לתעבורת תיירים באמצעות מעבורות.
ב-2006 הוצף היישוב על ידי הדנובה ונגרמו נזקים כבדים לרכוש.
עיקר התוצר המקומי הגולמי מגיע מתיירות, חקלאות, מפעלי מזון וכן מספר מפעלים לעיבוד עץ.
בשטח הרשות המקומית קיימים בנוסף מפעל לייצור סוללות ומפעל ליצור מכונות חקלאיות.
במהלך העשור השני של המאה ה-21 מתוכנן להקים סכר ותחנת כוח הידרו אלקטרית, במיזם משותף בין רומניה לבולגריה.
הנושא מעורר מחלוקת בין מומחים שונים וארגונים ירוקים, הטוענים שהקמתו של הסכר תגרום לעליית מפלס הנהר ב-7 מטרים באזור ניקופול וטורנו מגורלה ובכך תפגע באזורים חקלאיים נרחבים.
אוכלוסיית העיר מצויה במגמת קיטון משמעותית בעיקר בשל הגירת עבודה, אך גם בשל זיהום סביבתי שנגרם מהמפעלים הפטרו כימיים המצוים על הגדה הנגדית של הדנובה, בסמיכות ליישוב הרומני טורנו מגורלה.
51.1% מתושבי הרשות המקומית הן נשים ו-48.9% הם גברים.
כנסיית פטרוס ופאולוס הקדושים הוקמה בין המאה ה-13 למאה ה-14 בעת שהייתה ניקופול מרכז רוחני נוצרי אורתודוקסי באימפריה הבולגרית השנייה.
המבנה המרכזי של הכנסייה נותר שמור בעוד שאזור הכניסה למסדרון הראשי חרב.
אדריכלות המבנה משלבת ריצוף שתי וערב של הקירות החיצוניים בשיש ובלבנים.
הכנסייה בנויה בסגנון אדריכלי ביזנטי המכונה כיפה מוצלבת.
במבנה אפסיס אחד וספינה אחת ובשעתו היה בן שלוש כיפות.
הכיפה המרכזית המתומנת נשתמרה כמעט בשלמותה.
ב-1927 הוכרזה הכנסייה כאתר מורשת לאומית בולגרית.
מנזר סטפנוס הקדוש חצוב בסלעים מעל גדת הדנובה כקילומטר מזרחית לניקופול.
המנזר שהוקם בשלהי המאה ה-10 הרוס בחלקו, אך שרידי חדר מרכזי ששימש כהרמיטאג' (חדר התבודדות), עדיין קיימים וכן חלקי כתובות קיר.
מצודת ניקופול (בבולגרית מכונה "מצודת שישמן"), ממוקמת על גבעה החולשת על העיר ניקופול ומצוייה מערבית אליה.
המצודה הייתה חלק ממערך מצודות שהגן על גבול הדנובה מתקופת האימפריה הבולגרית השנייה ועד שלהי התקופה העות'מאנית.
מרבית המצודה נחרבה ורק חלקה המערבי הכולל את שער הכניסה אליה, עומד על תילו.
כנסיית הולדת הבתולה הקדושה הוקמה ב-1840, עידן התחייה הלאומית הבולגרית ונבנתה ברובה מעץ.
הכנסייה כוללת עיטורים המגולפים מעץ וכן איקונין שבוצעו ב-1842 על ידי תלמידי בית הספר לאמנויות בעיר טריאבנה שבמחוז גברובו.
הכנסייה הוכרזה כאתר מורשת לאומית בולגרית.
תיעוד לקהילה יהודית רומניוטית בניקופוליס קיים החל מהמאה ה-10 בתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה.
ההיסטוריון שלמה אברהם רוזאניס טוען שקהילה יהודית מבוססת נתקיימה בניקופול עוד בימיו של הנסיך אספרוך בשלהי המאה ה-7, אם כי אין לכך עדויות ארכאולוגיות.
ב-1376 הגיעו לעיר מגורשים מהונגריה והפכו לקהל עצמאי במסגרת הקהילה היהודית שבעיר.
בספרי שאלות ותשובות מוזכרת קהילת ניקופול בסמיכות לכיבוש בולגריה על ידי האימפריה העות'מאנית, תקופת הסולטאן באיזיט הראשון.
ב-1443 פלשו לאזור צבאות ממלכת פולין והונגריה והעיר ניקופול נכבשה.
במשך השנתיים בהן שלטו כוחות אלו על העיר, נרדפו היהודים וחלק גדול מהם נטש את העיר.
ב-1471 הגיעו לניקופול מגורשים מבוואריה שהקימו קהילה אשכנזית נפרדת בעיר.
בראשית המאה ה-16 החלו להגיע לעיר מגורשי ספרד ופורטוגל ובעיר הוקמו 6 בתי כנסת לקהלים השונים (רומניוטים, אשכנזים ולאכים, הונגרים ו-2 בתי כנסת ספרדים).
רבי יוסף קארו מחבר השולחן ערוך חי בעיר בין 1523 ל-1536. תשובה בכתב שנתן לשאלה שהציגו לו יהודי בוקרשט מהווה אחד המסמכים הראשונים המעיד על קיומה של קהילה יהודית בבוקרשט.
קהילת ניקופול שימשה גם כמרכז אזורי עבור יהדות בוקרשט וחלק מיהודי ולאכיה נהגו להשאיר את משפחותיהם בעיר, שנחשבה למקום בטוח יותר לעומת המחוזות הולאכיים.
במחצית השנייה של המאה ה-16 פעלה בניקופול ישיבתו של רבי אברהם בן בורג'יל.
בתקופת סולימאן הראשון הגיע גל הגירה נוסף של יהודים מאזור הונגריה.
בעת הזו לא מתועדת עוד קהילה רומניוטית בעיר, אלא 3 קהלים: ספרדי, אשכנזי והונגרי.
בתקופה זו הואשמו היהודים בגביית ריבית קצוצה מהתושבים הנוצרים, עניין שהוביל לפרעות בקהילה ובריחת המשפחות העשירות מהעיר.
בתקופת מוראט השלישי הופחת ערך המטבעות העות'מאנים על ידי יצורם ממתכות זולות.
הדבר פגע במיוחד במשפחות העשירות בניקופול שחלקן פשט את הרגל.
לפי הכרוניקאי סטברינוס Stavrinos, ב-1593 כבש מיכאי האמיץ את ניקופול והוציא להורג את העות'מאנים והיהודים.
לפי היסטוריון בשם תואני, ב-1595 חצו 2,500 היידוקים את הדנובה, כבשו את המקום, שבו את המושל העות'מאני עם משפחתו ויהודים רבים, הציתו את המקום ושבו לוואלכיה עם השבויים.
לפי מקורות נוספים היה זה שוב מיכאי האמיץ שב-1596 ניצל את חילופי השלטון בחצר העות'מאנית כבש את ניקופול, החריב אותה לחלוטין ומרבית יהודיה נרצחו או נמלטו לפלבן.
קהילת ניקופול הצליחה להתאושש רק בתקופת מוראט הרביעי.
ב-1688 הגיעו לעיר פליטים יהודים מסמנדריה לאחר שנכבשה על ידי צבא האימפריה הרומית הקדושה ולפי מסמכים עות'מאנים מנתה הקהילה כ-1,000 נפשות.
היהודים עסקו במסחר, מלאכה זעירה ומתן הלוואות בריבית.
ב-1752 נדפס ספר "שערי בנימין" של בנימין זאב בן דוד מזמושץ שיצא לאסוף תרומות לשיקום בית הכנסת של הבית יוסף בעיר שנפגע משריפה.
בסוף המאה ה-18 פעל בעיר משיח השקר יעקב פרנק ובה נישא והוליד את ביתו.
ב-1807, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1806–1812) נכבשה ניקופול על ידי צבא האימפריה הרוסית.
נערכו פרעות ביהודי העיר אשר נטשו אותה, רובם לבלי שוב.
בחלק מהתקופה העות'מאנית ידעה הקהילה היהודית גם פריחה רוחנית ובין 1612 ל-1840 נודעו בקרב קהילות הבלקן רבני העיר: יום טוב הכהן, יעקב נחמיאס, מרדכי טווילי, שלמה שאלתיאל, שלמה צרפתי, אברהם מבורך, גבריאל אלמושנינו ואברהם גרשון הלוי.
תהליך נסיגתה של האימפריה העות'מאנית לווה במשבר כלכלי חריף והביא לירידה הדרגתית בחשיבותה של העיר וכפועל יוצא מכך צמצום מספר בני הקהילה.
במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הותקפו יהודי העיר הן על ידי הכוחות העות'מאנים הנסוגים והן על ידי החיילים הרוסים ונמלטו לפלוונא.
לאחר שסוכמו זכויות המיעוטים בבולגריה במסגרת קונגרס ברלין ואושרה חוקת טרנובו, החלו מקצת מבני הקהילה לחזור לעיר.
ב-1878 תיעדה הוועדה הרומנית לקונגרס ברלין קהילה יהודית בת 175 נפשות בניקופול.
בראשית המאה ה-20 נכללה קהילת ניקופול ברשימת 34 הקהילות המאורגנות בבולגריה וכללה 210 נפשות.
בניקופול נולד ניסים דניאל (1870-1923) ממנהיגי יהדות בולגריה, יו"ר הוועד המרכזי של ההסתדרות הציונית בבולגריה, יושב ראש הנהלת הקהילה בניקופול ומאוחר יותר ברוסה.
המשבר הכלכלי והחברתי שחוותה בולגריה לאחר מלחמת העולם הראשונה הביא להגירת בני הקהילות היהודיות מערים קטנות ובכלל זה ניקופול, למרכזי אוכלוסין מבוססים יותר.
ב-1926 התגוררו בניקופול 12 משפחות יהודיות.
בעיר לא היו בתי ספר יהודים והתלמידים למדו בבתי הספר הממשלתיים, כאשר הקהילה המקומית הנהיגה בנוסף שיעורי דת ושפה עברית.
בעיר היו שני בתי עלמין האחד בן המאה ה-17 והשני מראשית המאה ה-20. שניהם נהרסו בעת עבודות פיתוח וסלילת כבישים.
ב-1943 הועלה באש על ידי חיילים גרמנים ושוטרים בולגרים בית הכנסת העתיק "מרן בית יוסף" ולאחר מכן הוחרב.
לאחר מלחמת העולם השנייה עלה ברובו קומץ היהודים שנותר בעיר לישראל.
ב-1995 הוקם בניקופול פארק "בית יוסף" לזכרו של יוסף קארו ובו לוחות הנצחה המתעדים את פעילותו בעיר.
ניקור מותני או ניקור חוט השדרה הוא הליך רפואי אבחנתי המתבצע לשם גילוי זיהומים, דלקות וגידולים הקשורים למוח ולמערכת העצבים, ובמיוחד לאבחון או לשלילה של מחלות כדלקת קרום המוח בגוף הנבדק.
את הניקור המותני הציג לראשונה בשנת 1891 הפנימאי והכירורג הגרמני היינריך קווינקה.
הפעולה כרוכה בנטילת דגימה מן הנוזל המוחי-שדרתי הנמצא סביב חוט השדרה.
הנבדק מושכב על צידו, אזור הבדיקה עובר חיטוי, ומחט מוחדרת בעדינות באזור שבין החוליות המותניות הרביעית והחמישית או באזור שבין החוליות המותניות השלישית והרביעית, לעיתים בהרדמה מקומית.
דגימה מן הנוזל המוחי-שדרתי נלקחת לבדיקת מעבדה לצורך ביצוע אנליזה ביוכימית, מיקרוביולוגית וציטולוגית.
במצב נורמלי הנוזל שקוף וצלול, ומכיל מעט חומרי מזון (נוטריינטים), חלבוני פלזמה ותאי דם לבנים בודדים.
חריגות בהרכבו של הנוזל המוחי-שדרתי עשויות להעיד על הפרעות נוירולוגיות שונות.
כך למשל הופעת חיידקים או עלייה בשיעור תאי הדם הלבנים בנוזל, כתוצאה מדלקת זיהומית במוח או בחוט השדרה, משווים לנוזל מראה עכור.
שינויים אחרים בנוזל, כגון שיעור החלבונים או הסוכרים, הופעת נוגדנים מסוימים או תאי דם אדומים, מעידים על הפרעות אחרות.
בניקור מותני ניתן לאבחן את דלקת קרום המוח, גידולים במערכת העצבים, טרשת נפוצה, תסמונת גייאן-בארה, עגבת, הידרוצפלוס, דימום מוחי תת-עכבישי ועוד.
בפעוטות הלוקים בחום גבוה ובלתי מוסבר, מקובל לערוך את הניקור כדי לשלול את דלקת קרום המוח.
הניקור נחשב לאמצעי האמין היחיד לשלילת המחלה אצל ילדים בגיל הרך (הנמצאים בסיכון גבוה יחסית ללקות בה) משום שקישיון עורף, תסמין אחר למחלה, אינו מובחן בגיל זה.
ניקור מותני עלול להיות מלווה בכאבי ראש וכאבי גב החולפים לאחר ימים מספר.
במקרים מסוימים משמש ניקור מותני לצורכי כימותרפיה.
ניקולאוס "ניקוס" זיזיס הוא כדורסלן יווני המשחק בעמדות הרכז והקלע בא.א.ק.
ב-1996 החל זיזיס לשחק במועדון הכדורסל של ימק"א.
בגיל 17 עבר לקבוצת א.א.ק.
אתונה מליגת העל היוונית, ובה החל את הקריירה המקצוענית שלו.
במהלך תקופתו בקבוצה זכה עימה זיזיס בגביע היווני בשנת 2001 ובאליפות יוון בשנת 2002.
לאחר חמש עונות באתונה עבר זיזיס לקבוצת בנטון טרוויזו מליגת העל האיטלקית.
כבר בעונתו הראשונה בקבוצה זכה עימה באליפות איטליה ובסופר קאפ האיטלקי, וכעבור עונה אף בגביע האיטלקי.
ב-13 ביוני 2007 חתם זיזיס למשך שלוש עונות בצסק"א מוסקבה הרוסית.
הוא זכה עימה בשנת 2008 בגביע היורוליג, לאחר ניצחון בגמר על מכבי תל אביב.
בקיץ 2012 חתם זיזיס בבילבאו באסקט הספרדית לשנתיים.
לאחר שנה חתם באוניקס קאזאן מהליגה המאוחדת של VTB.
זיזיס משתייך לסגל הנבחרת הלאומית של יוון משנת 2001. במשך שנותיו בנבחרת הוא זכה עימה במדליית הזהב באליפות אירופה 2005 ומדליית הכסף באליפות העולם 2006.
השחקן המצטיין של הליגה היוונית: 2004, 2005
מדליית כסף באליפות אירופה עד גיל 16: 1999
מדליית ארד באליפות אירופה עד גיל 18: 2000
מדליית כסף במשחקי הים התיכון: 2001
מדליית זהב באליפות אירופה עד גיל 20: 2002
MVP אליפות אירופה עד גיל 20: 2002
מדליית זהב באליפות אירופה: 2005
הכדורסלן הצעיר (עד גיל 22) של פיב"א אירופה: 2005
מדליית כסף באליפות העולם: 2006
ניקטאס כוניאטס , המכונה לעיתים אקומינטוס (Acominatus), היה מדינאי וכרוניקן יווני ביזנטי.
אחיו הבכור מיכאל (1140–1220) היה תאולוג, סופר פורה והארכיבישוף של אתונה.
ניקטס נולד בסביבות שנת 1150 או אחריה למשפחה עשירה בעיר כונה (קולוסה), בפריגיה שבתחומי האימפריה הביזנטית (ומכאן כינויו "כוניאטס" – בן העיר כונה).
ניקטאס, הבישוף של כונה, הטבילו ונתן לו את שמו.
כשהיה בן תשע, שילח אביו אותו ואת אחיו מיכאל לבירת האימפריה, קונסטנטינופול, לרכוש השכלה.
בתקופה זו הושפע ניקטאס רבות מאחיו הבכור.
לאחר לימודיו פתח בקריירה פוליטית, שימש במספר מינויים תחת הקיסרים לבית אנגלוס (והגיע עד משרת מגאס לוגותטס – μέγας λογοθέτης; מעין מקבילה לראש ממשלה בימינו) וכיהן כמושל תמת פיליפופוליס.
לאחר כיבוש קונסטנטינופול במסע הצלב הרביעי וכינון האימפריה הלטינית (1204), נמלט ניקטאס לניקאיה התיישב בחצרו של קיסר ניקאה תאודורוס הראשון לסקריסוס והקדיש עצמו לכתיבה.
המגנום אופוס של ניקטאס, "היסטוריה", בעשרים ואחד כרכים, מתאר את התקופה שבין 1118 ל-1207.
ניקוֹפּוֹל (אוקראינית: Нікополь; רוסית: Ни́кополь; יוונית: Νικόπολις, פירוש שמה "עיר הניצחון") היא עיר בדרום אוקראינה במחוז דניפרופטרובסק.
הממוקמת במחוז משנה ניקופול, על הגדה הדרומית של נהר הדנייפר.
ומרוחקת 100 קילומטרים דרומית מערבית לדניפרופטרובסק.
מרכז תעשייתי גדול בדרום אוקראינה.
ניקולאוס ארווניטידיס הידוע בשם הבמה ניקוס ורטיס הוא זמר לאיקו פופ יווני.
ורטיס נולד בעיר חורינכם שבהולנד להורים ממוצא יווני.
בגיל שש עבר ורטיס לגור ביוון עם משפחתו.
הוא התעניין ועסק במוזיקה מגיל צעיר: בגיל שבע החל ללמוד לנגן בבוזוקי ובגיל 15 החל גם לשיר.
בגיל 16 חזר להולנד למטרת לימודים שם שהה שנתיים ולאחר מכן חזר ליוון והתגייס לשירות צבאי.
לאחר שחרורו מהצבא, שב ורטיס לעסוק בתחום המוזיקה, והחל לשיר במועדונים בסלוניקי ובחבל מקדוניה.
ב-2002, החל להופיע במועדון "רודון" בסלוניקי, והמשיך להופיע בו עד קיץ 2003.
בין השנים 2003–2004, הופיע ורטיס במשותף עם הזמרת היוונייה פגי זינה, במועדון "אפולו" באתונה.
יחד עמה ביצע שני דואטים שנכללו באלבום הבכורה שלו: "פּוֹלִי אַפּוֹטוֹמָה וְרַאדְ'יָאזִי" ("מחשיך מהר בערב"), שיצא בפברואר 2003, בהפקת יוניברסל מיוזיק גרופ.
אלבום זה זכה במעמד פלטינה.
בשנה זו זכה ורטיס בפרס הזמר החדש הטוב ביותר ביוון, בטקס תחרות פרסי ה"אריון" השלישי, מטעם הפדרציה לתקליטים של יוון.
במאי 2004 שב ורטיס לסלוניקי, והמשיך להופיע במועדון "רודון" עד חודש אוגוסט.
בספטמבר 2004 יצא אלבומו השני: "פַּאמֶה פְּסִיכִי מוּ" ("בואי נלך נשמה שלי"), שזכה במעמד פלטינה.
באותה השנה, עבר ורטיס לאתונה, והחל להופיע במועדון "פוסידוניו".
בדצמבר 2005 יצא אלבומו השלישי: "פּוֹס פּרְנַאוֹ טָה וְרַדְ'יָה מוֹנוֹס" ("איך אני מבלה בערבים לבד"), שאף הוא זכה למעמד פלטינה.
בקיץ 2005, הוציא ורטיס את הסינגל: "פֵּס טוֹ מוּ קְסַנָה" ("אמרי לי זאת שוב"), שקיבל מעמד פלטינה, וזכה בטקס תחרות פרסי ה"אריון" החמישי בפרס: "הסינגל היווני הנמכר ביותר" באותה השנה.
בשנים 2006–2008 המשיך ורטיס להופיע במועדון "פוסידוניו".
אלבום זה זכה למעמד של פלטינה כפולה.
ביוני 2008, זכה ורטיס בפרס עבור הווידאו קליפ הטוב ביותר בקטגוריית הלאיקו, לקליפ של השיר "רק למענך", בטקס פרסי המוזיקה היוונית החמישי, אשר נערך מטעם ערוץ המוזיקה היווני: MAD TV.
בשנה זו, ערך ורטיס סיבוב הופעות עולמי, בהופיעו באוסטרליה, בארצות הברית, בקנדה ובאירופה.
באפריל 2009, יצא אלבומו החמישי של ורטיס: "אוֹלָה אִינֵה אֵד'וֹ" ("הכל נמצא כאן").
באלבום זה כלולים שירים שהולחנו על ידי מלחינים מוערכים ביוון.
אלבום זה זכה להצלחה רבה ביוון, וקיבל מעמד של פלטינה מרובעת.
באפריל 2012, החל ורטיס להופיע במועדון "פנטזיה" באתונה.
ביוני 2012, זכה ורטיס פעם נוספת בפרס הקליפ הטוב ביותר בקטגוריית הלאיקו, בטקס פרסי המוזיקה היוונית התשיעי, עבור קליפ השיר: "אַן אִיסֵה אֵנָה אַסְטֵרִי" ("אם את כוכב").
בשנה זו, הוציא ורטיס את הסינגל "אֵלָה" ("בואי").
באפריל 2013 הוציא ורטיס את אלבומו השביעי: "פְּרוֹטַאסִיס" ("הצעות"), בו נכלל הסינגל: "אַדִיאַפוֹרִיס" ("אדישות") שיצא חודש פני כן.
שבעה שירים באלבום זה הולחנו על ידי ורטיס עצמו.
אלבום זה הופק על ידי חברת התקליטים היוונית קובלט מיוזיק, בניגוד לאלבומיו הקודמים, אשר הופקו כולם על ידי יוניברסל מיוזיק גרופ.
בחודשים יוני-אוגוסט 2013, יצא ורטיס לסיבוב ההופעות הראשון שלו ביוון, והופיע בעשר ערים ברחבי המדינה, כמחווה סמלית לציון עשר שנות פעילות כזמר.
בשנת 2015, הוציא ורטיס את אלבומו השמיני, הנושא את שמו: "ניקוס ורטיס" , ובדצמבר 2017 הוציא את אלבומו התשיעי: "אֶרוֹטֶבְמֶנוֹס" ("מאוהב"), אשר כלל שיר עם שם זהה, שהולחן על ידי היוצר עידן רייכל עבור שירו: "שאריות של החיים".
כשנה קודם לכן, ביצעו השניים דואט דו-לשוני של שתי הגרסאות לשיר, בהופעה שהתקיימה ב-8 בספטמבר 2016, בהיכל מנורה מבטחים בתל אביב.
ב-22 במאי 2025 הוציא את אלבומו העשירי שכלל 19 רצועות רובם סינגלים שיצאו מאז אלבומו הקודם "מאוהב"
בשנת 2011 שיתף ורטיס פעולה עם הזמרת שרית חדד, וביצע עמה את הדואט "משחק החיים" .
דואט זה כלול באלבומו השישי.
באותה השנה, בחודש אפריל, הגיע ורטיס לארץ והתארח בהופעה של חדד בהאנגר 11 במתחם נמל תל אביב.
בחודש יולי של אותה השנה, הגיע פעם נוספת להופעת יחיד באותו המועדון.
בנובמבר 2012 הופיע פעם נוספת עם חדד בהיכל נוקיה בתל אביב.
בנובמבר 2012 התארח הזמר בן ה-14 רועי סנדלר בהופעתו של ורטיס ביוון, וביצע איתו בדואט את השיר "כשאת איתו".
ב-24–25 ביוני 2014 הופיע ורטיס עם שרית חדד ואייל גולן במופע המשותף "פעם בחיים", באצטדיון בלומפילד.
במהלך המופע, שר ורטיס שמונה משיריו ביוונית וביצע שני דואטים עם חדד ושניים עם גולן.
דיסקים של המופע החל להימכר ללא אישורו של ורטיס.
הוא תבע את חברות ההפקה של גולן וחדד על סך 600 אלף שקלים, ודרש לעצור את מכירת הדיסקים.
הללו השיבו כי ורטיס מנסה להתנער מההסכם עליו חתמו.
ב-2017 בית המשפט דחה את תביעתו של ורטיס, והוא חויב בהוצאות משפט בסך 90,000 ש"ח.
ב-8 בספטמבר 2016 הופיע ורטיס פעם נוספת בהיכל מנורה מבטחים, בהופעה משותפת עם עידן רייכל, עמו ביצע שיר חדש, ושיר ביוונית ללחן של רייכל.
ב-21 ביוני 2018 הופיע ורטיס בהיכל מנורה מבטחים, ואירח את הזמר שלומי שבת.
ב-19 וב-20 ביוני 2019 הופיע ורטיס בהיכל מנורה מבטחים, ואירח את הזמר איתי לוי.
ב-19 באוקטובר 2021 הופיע ורטיס בהיכל מנורה מבטחים, ואירח את הזמר עידן חביב.
בנובמבר 2022, אירח את אייל גולן בהופעה באתונה.
באוקטובר 2025, ערך שלוש הופעות בבריכת הסולטן ואירח את הזמר חנן בן ארי.
עיבודים עבריים לשיריו של ורטיס
רבים משיריו של ורטיס עובדו לגרסאות ישראליות, ובוצעו בעברית על ידי זמרים מזרחיים שונים:
2004 - Πάμε ψυχή μου ("בואי נלך נשמה שלי") (פלטינה)
2005 - Πώς περνάω τα βράδια μόνος ("איך אני מבלה בערבים לבד") (פלטינה)
2007 - Μόνο για σένα ("רק בשבילך") (פלטינה כפולה)
2009 - Όλα είναι εδώ ("הכול נמצא כאן") (פלטינה מרובעת)
פרסי ה"אריון" היו פרסי מוזיקה מטעם "הפדרציה היוונית לתקליטים וקלטות" (IFPI Greece).
פרסים אלה ניתנו בין השנים 2002–2007. הזכיות של ורטיס בפרסי ה"אריון":
2003, "הזמר החדש הטוב ביותר"
2005, "הסינגל היווני הנמכר ביותר", ניתן עבור הסינגל "אמרי לי זאת שוב" (Πες το μου ξανά (פֵּס טוֹ מוּ קְסַנָה))
פרסי המוזיקה היוונית ניתנים על ידי ערוץ הטלוויזיה הפרטי MAD TV החל מ-2004. טקס פרסי המוזיקה היוונית הוא כיום טקס הפרסים היחיד ביוון בתחום המוזיקה.
2008, "הקליפ הטוב ביותר בקטגוריית הלאיקו", ניתן עבור הקליפ לשיר "רק למענך" (Μόνο για σένα (מוֹנוֹ יָה סֵנָה))
2012, "הקליפ הטוב ביותר בקטגוריית הלאיקו", ניתן עבור הקליפ לשיר "אם את כוכב" (Αν είσαι ένα αστέρι (אַן אִיסֵה אֵנָה אַסְטֵרִי))
ניקטונס הוא ערוץ אמריקאי לכבלים דיגיטליים ולטלוויזיה בלוויין בבעלות קבוצת רשתות MTV לילדים ולמשפחה, יחידה של ויאקום.
הערוץ משדר סדרות אנימציה מקוריות מערוץ האח ניקלודיאון, שנודעות בכינוי "ניקטונס", יחד עם סדרות אנימציה מקוריות נוספות וסדרות אנימציה זרות מהרשתות הבינלאומיות של ניקלודיאון 24 שעות ביממה.
הערוץ דומה לבומרנג (ערוץ האחות של Cartoon Network) ולדיסני XD (ערוץ האחות של ערוץ דיסני).
ניקטונס הושק ב-1 במאי 2002 בתור "ניקטונס TV".
הרשת במקור שווקה כשירות חופשי מפרסומות, עם פרומואים קומיים עם הדמויות המצוירות של ניקלודיאון, סרטונים קצרים של שתי דקות ממדינות זרות, וקידומי תוכניות שנראו בעבר בניקלודיאון ותופסות בניקטונס את זמן הפרסומות.
הערוץ הושק מחדש כ"ניקטונס" ב-7 באפריל 2003. ביחד עם השקתו בשירותי הלוויין, הערוץ הושק מחדש כ"ניקטונס נטוורק" ב-23 בספטמבר 2005. עם המיתוג מחדש כ"ניקטונס נטוורק", נוצר לוגו חדש עם לוגו ה"ספלאט" המוכר של ניקלודיאון בצורת גלובוס.
בנוסף נוצרו גם סלוגן חדש לערוץ "בירת האנימציה של העולם" ונושא עיקרי לפרומואים שבהם הדמויות של ניקלודיאון מוצגות כסלבריטאים.
באותו תאריך, הערוץ החל לשדר פרסומות באופן קבוע.
ב-24 בפברואר 2009, ניקלודיאון הכריזה כי ניקטונס נטוורק תושק מחדש כ"ניקטונס", כחלק מתהליך מיתוג כל ערוצי הכבלים הדיגיטליים והלוויין של ניקלודיאון תחת המותג של ניקלודיאון.
ערוץ "ניקטונס נטוורק" מותג מחדש כ"ניקטונס", ערוץ "Noggin" לפעוטות מותג מחדש כ"ניק ג'וניור" וערוץ "The N" מותג מחדש כ"טין ניק".
ב-18 ביוני 2009, ניקלודיאון הציגה את הלוגו החדש לערוץ, שיורחב לשאר ערוצי ניקלודיאון, על מנת ליצור מראה אחיד לכל הערוצים.
הערוץ הושק מחדש רשמית כ"ניקטונס" ב-28 בספטמבר 2009, ביחד עם ההופעה הראשונה של הלוגו החדש.
ב-13 באוגוסט 2013 התחילו לשדר גם ברזולוציה בהפרדה גבוהה.
גלריית היסטוריית הלוגואים של ערוץ ניקטונס
הממלכה המאוחדת – ערוץ ניקטונס זמין בשידורי הטלוויזיה במדינה מ-22 ביולי 2002
אירלנד – ערוץ ניקטונס זמין בשידורי הטלוויזיה במדינה מ-22 ביולי 2002
הולנד – ערוץ ניקטונס זמין בשידורי הטלוויזיה במדינה מ-2007
גרמניה – ערוץ ניקטונס זמין בשידורי הטלוויזיה במדינה ממרץ 2010
מדינות סקנדינביה – ערוץ ניקטונס זמין בשידורי הטלוויזיה במדינה מ-1 בפברואר 2017
סעודיה – ערוץ ניקטונס זמין בשידורי הטלוויזיה במדינה מ-15 בפברואר 2017
טורקיה – ערוץ ניקטונס זמין בשידורי הטלוויזיה במדינה מ-20 בפברואר 2017
פולין – ערוץ ניקטונס זמין בשידורי הטלוויזיה במדינה מ-15 בפברואר 2018
רומניה – ערוץ ניקטונס זמין בשידורי הטלוויזיה במדינה מ-15 באפריל 2019
הונגירה – ערוץ ניקטונס זמין בשידורי הטלוויזיה במדינה מ-15 באפריל 2019
סרביה – ערוץ ניקטונס זמין בשידורי הטלוויזיה במדינה מ-14 ביולי 2020
קרואטיה – ערוץ ניקטונס זמין בשידורי הטלוויזיה במדינה מ-14 ביולי 2020
אלבניה – ערוץ ניקטונס זמין בשידורי הטלוויזיה במדינה מ-14 ביולי 2020
סלובניה – ערוץ ניקטונס זמין בשידורי הטלוויזיה במדינה מ-14 ביולי 2020
ניקטיבטריכיים (שם מדעי: Nyctibatrachidae) היא משפחה של דו-חיים מסדרת חסרי זנב.
בני המשפחה שסווגה ב-1993, היו בעבר חלק ממשפחת הצפרדעיים והם חיים בטבע רק בהרי גהט המערביים שבמערב הודו וכן בסרי לנקה.
הצפרדעים בעלי גוף גדול וחזק, באורך 20-84 מ"מ והם בעלי צבעים כהים לשם הסוואה.
רובם חיים ביערות בהודו, למעט המין Lankanectes corrugatus, החי בסמוך למים באזורי ביצות.
ניקטוריים (שם מדעי: Nicatoridae) היא משפחת ציפורי שיר אפריקניות בעלות נוצות ירוקות.
במשפחה זו סוג אחד - ניקטור (Nicator) ובו שלושה מינים.
ציפורים אלה נחשבים לקרובי משפחה של החנקניים או של הבולבוליים והמלקונוטוסים וסווגו כחלק ממשפחות אלה עד למחקרים שקבעו שהם שייכים למשפחה עצמאית.
אורכם 16–23 ס"מ והם בעלי נוצות ירוקות על גופם, ראשים גדולים עם עיניים גדולות בעלות גבות לבנות בולטות.
הכנפיים אפורות עם כתמים צהובים בקדמתם.
הרגליים אפורות וחזקות והמקור אפור, דק ומעוקל.
אלו עופות יערות גשם וחרשים החיים באפריקה שמדרום לסהרה מסנגל, מזרחה לאוגנדה ואגן הקונגו ודרומה עד דרום אפריקה.
ניקטוזאורוס (שם מדעי: Nyctosaurus) הוא סוג של פטרוזאור ממשפחת הניקטוזאוריים שחי בתקופה קרטיקון עליון לפני 85–84.5 מיליון שנה.
הוא עופף מעל הימים הרדודים של קנדה וארצות הברית של היום.
הוא תואר לראשונה ב-1876 בידי החוקר עותניאל צ'ארלס מארש, אשר תחילה סבר שמדובר במאובן של עטלף.
משמעות שמו היא: "לטאת לילה" או "לטאה עטלפית".
יצור זה היה קרוב משפחה רחוק של הפטרנודון אך היה קטן ממנו בהרבה.
הוא הגיע לאורך 37 סנטימטרים, מוטת כנפיו הגיעה ל-2 מטרים והוא שקל 1.86 קילוגרם.
הניקטוזאורוס היה בעל גולגולת דקה בעלת מקור ובראשה הייתה קרן גבוהה בצורת אנטנה ממנה הסתעף זיז אחורי.
אורך קרן זו יכול היה להגיע ל-55 סנטימטרים, יותר מאורך הגוף.
ליצור היה מקור עם שיניים קטנות והלסת התחתונה הייתה ארוכה מהעליונה.
היצור עופף מעל הימים הקדומים בחיפוש אחר טרף כמו דגים, אך היה צריך להיזהר מטורפים מימיים ששרצו במים בתקופתו כמו מוסזאוריים, פלזיוזאורים גדולים, כרישי ענק והתנין הקדום דיינוסוכוס.
הניקטוזאורוס הופיע בסדרה פארק פרהיסטורי.
ניקולאוס "ניקוס" קקלמנאקיס הוא גולש רוח יווני, האלוף האולימפי מאטלנטה 1996 וזוכה מדליית הכסף מאתונה 2004. הוא שלוש פעמים אלוף העולם (1996, 2000, 2001) ואלוף אירופה (1994).
קקלמנאקיס, חברו הטוב של הגולש הישראלי גל פרידמן, הוא מהספורטאים המוערכים ביוון ונבחר להיות זה שהדליק את האש האולימפית בטקס הפתיחה של אולימפיאדת אתונה 2004.
קקלמנאקיס נולד בשנת 1968 בורזיקה, פרוור של העיר אתונה ובילדותו החל להתאמן בגלישה.
בשנת 1986 הוא התחרה באליפות העולם לנוער שנערכה בחצי האי כלקידיקי שביוון וזכה במדליית הארד.
בשנת 1992 הוא השתתף לראשונה במשחקים האולימפיים שנערכו בברצלונה והסתפק במקום התשיעי.
באליפות אירופה בשנת 1993 הוא זכה במדליית הארד ובאליפות אירופה שנה לאחר מכן אשר נערכה בהרקליון הוא זכה במדליית הזהב.
בשנת 1995 הוא קטף את מדליית הכסף מאליפות העולם שנערכה בפורט אליזבת ואת מדליית הארד מאליפות אירופה שנערכה באי וייט.
באולימפיאדת אטלנטה 1996, זכה קקלמנאקיס במדליית הזהב לאחר שניצח ארבעה מתוך תשעת השיוטים וגבר על יריביו העיקריים גל פרידמן הישראלי וקרלוס אספינולה הארגנטיני.
באותה השנה זכה גם באליפות העולם שנערכה בחוף בת גלים בחיפה.
בשנת 2000 הוא זכה שוב בתואר העולמי בתחרות שנערכה במאר דל פלאטה והגיע אל אולימפיאדת סידני 2000 עם סיכויים גבוהים לזכייה אך סיים רק במקום השישי.
שנה לאחר מכן קקלמנאקיס זכה בפעם השלישית בתואר העולמי כשניצח את אליפות העולם שנערכה בחופי ורזיקה, עיר הולדתו.
באליפות העולם בשנת 2003 שנערכה בקדיס הוא זכה במדליית הארד.
באולימפיאדת אתונה 2004, נבחר קקלמנאקיס להדליק את הלפיד האולימפי בטקס הפתיחה.
בתחרות גלישת הרוח הוא זכה במדליית כסף.
לפני השיוט האחרון הוא דורג במקום השלישי וכדי לזכות במדליית כסף היה צריך לסיים בפער לפני גל פרידמן או ריקארדו סנטוס הברזילאי שדורגו לפניו.
בשיוט ה-11 והאחרון הוא סיים במקום העשירי לפני סנטוס שסיים במקום ה-17 ולמעשה הבטיח את זכייתו במדליית הכסף.
לאחר אתונה הוחלף דגם גלשן המיסטרל לדגם ניל פרייד RS:X, קקלמנאקיס התקשה להסתגל לדגם זה ולא הצליח לזכות במדליות באליפויות עולם או אירופה.
עם זאת, הצליח להעפיל למשחקים האולימפיים בבייג'ינג 2008, שם סיים במקום השמיני.
ניקטוזאוריים (שם מדעי: Nyctosauridae; מילולית: "לטאות עטלף/לילה") היא משפחה של פטרוזאור פטרודקטיליים אשר התקיימו במשך הקרטיקון העליון בגילאי הסנטון, הקמפן והמאסטריכט שלפני 85.8–66 מיליון שנה.
האחרונים במשפחה נכחדו עם הכחדת הקרטיקון הגדולה.
המאובנים שלהם התגלו באסיה, אמריקה הצפונית, אפריקה ואולי גם באירופה.
מיני בעלי החיים במשפחה היו בעלי ציצה בולטת מאחורי הגולגולת שלהם, והם היו חסרי כל אצבעות למעט כנפיהם.
מבנה זה אולי מרמז על אופי אווירודינמי ביותר, בדומה לאלבטרוס או פרגטה מודרנית.
ייתכן שהמינים הקטנים יותר עופפו מתחת למים במצוד דגים בדומה לאלקיים ולפינגוויניים.
ככל הנראה הם חיו בקרבת האוקיינוסים ואולי גם עפו בים הפתוח.
מינים אלה בעלי קרבה למשפחת הפטרנודוניים, אף שכיום הם מקובצים למשפחה אחרת, Pteranodontia בה הפטרנודוניים והפטרוזאור סנטנדקטילוס.
ניקולאוס "ניקוס" מכלאס (; נולד ב-16 ביוני 1973 בהרקליון, שבכרתים) הוא כדורגלן עבר יווני, ששיחק בעמדת החלוץ.
מכלאס שיחק לאורך הקריירה בליגות הבכירות ביוון, הולנד, ספרד וקפריסין.
הוא זכה בנעל הזהב האירופית ובתואר מלך השערים של הליגה ההולנדית בעונת , במדי ויטסה ארנהם, וכן בדאבל ההולנדי עם אייאקס, באליפות ובגביע עם אפואל ניקוסיה.
מכלאס ייצג את נבחרת יוון במונדיאל 1994, הראשון בתולדותיה, ובסך הכול כבש 18 שערים ב-61 הופעות במדי הנבחרת.
לאחר פרישתו שימש כנשיא קבוצת נעוריו, OFI כרתים.
מכלאס החל את הקריירה בקבוצת הנוער של OFI כרתים מעיר הולדתו.
בפברואר 1991, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת מול פאניוניוס, ועד לתום העונה רשם שער ליגה אחד בארבע הופעות.
מכלאס קיבל דקות משחק משמעותיות בעונות הבאות, והפך לבורג משמעותי בהתקפת הקבוצה.
בעונת כבש לראשונה מספר שערים דו-ספרתי בליגה, כאשר סיים את העונה עם עשרה שערים ב-32 הופעות.
לשיאו בקבוצה הגיע בעונתו השישית והאחרונה במועדון, אז כבש 17 שערי ליגה ב-33 הופעות, וסיים חמישי בטבלת מלך שערי הליגה.
בסך הכול שיחק מכלאס במשך שש עונות בקדנציה הראשונה בקבוצת נעוריו, בהן כבש 49 שערים ב-154 הופעות ליגה.
לקראת עונת , היה מכלאס לאחד משחקני הרכש הראשונים של המאמן לאו ביינהאקר בקבוצת ויטסה ארנהם מליגת העל ההולנדית.
בעונת הבכורה שלו בהולנד ציפתה למכלאס התאקלמות קשה, כאשר הוא כבש שמונה שערי ליגה בלבד ב-29 הופעות, ולא הצליח להביא לידי ביטוי את יכולותיו ההתקפיות.
בעונת , תחת הנק טן קטה, זכה מכלאס להצלחה גדולה בקנה מידה אירופי, כאשר קבע שיא קריירה של 34 שערי ליגה ב-32 הופעות בלבד, ממוצע של מעל לשער במשחק.
הוא היה לאחד מהשחקנים המוערכים ביציעים, כאשר כיבושיו לוו במנגינה היוונית המפורסמת מהסרט זורבה היווני, ובריקוד סירטאקי של האוהדים ביציעים.
באותה העונה היה מכלאס למלך השערים של הליגה, ולזוכה בנעל הזהב האירופית.
בכך, היה לשחקן הראשון בתולדות המועדון שזוכה בתוארים אלו.
שעריו של מכלאס סייעו לקבוצה לסיים במקום השלישי בטבלה, והייתה זו הפעם הראשונה מזה 83 שנים שוויטסה מסיימת באחד משלושת המקומות הראשונים בטבלה.
בעונת סייע מכלאס לקבוצתו לצלוח את השלב הראשון בגביע אופ"א, כאשר כבש שלושה מששת שערי הקבוצה בניצחון המצטבר 3–6 בסיכום שני מפגשים על הקבוצה מארץ הולדתו, א.א.ק.
בסיבוב השני הודחה הקבוצה על ידי בורדו, ובליגה ההולנדית סיימה במקום הרביעי בטבלה.
מכלאס, בעונתו השלישית בקבוצה, היה למלך שעריה בליגה פעם שנייה ברציפות עם 18 כיבושים, שהציבו אותו במקום החמישי בטבלת מלך שערי הליגה.
מכלאס סיים את דרכו בוויטסה בתום שלוש עונות, בהן כבש שישים שערי ליגה ב-92 הופעות, שהציבו אותו במקום השני בטבלת מלך שערי הליגה של המועדון בכל הזמנים, מרחק שער בודד מג'ון אמואה שבפסגת טבלת כובשי הליגה של הקבוצה.
ביוני 1999, לקראת עונת , הצטרף מכלאס לקבוצת הפאר אייאקס של המאמן יאן ואוטרס.
המעבר הוערך בכ-8.6 מיליון דולר, מה שהפך את ההעברה ליקרה ביותר בתולדות אייאקס עד אז, ולהעברה היקרה ביותר לכדורגלן יווני עד אז.
מכלאס כבש באותה העונה 14 שערי ליגה ב-25 הופעות, אך לא הצליח לסייע לאייאקס לחזור למאבקי האליפות, והקבוצה סיימה במקום החמישי בלבד.
מכלאס אף כבש בעונה זו את שערה הראשון של אייאקס בגביע אופ"א לאותה העונה, באצטדיון קריית אליעזר מול הפועל חיפה, כשהעלה את אייאקס ליתרון 0–1 בדקה השלישית, בדרך לניצחון 0–3 בסיום.
עונה לאחר מכן, תחת המאמן קו אדריאנסה, איבד מכלאס מדקות המשחק שלו, וראה את שותא ארבלדזה תופס את עמדת החלוץ הבכיר.
את הופעת הבכורה שלו בליגה באותה העונה ערך רק במחזור השביעי, וכבר באותו המשחק כבש צמד במשחק החוץ מול הירנפיין, שהסתיים בשוויון 2-2. עד לתום העונה רשם מכלאס 19 הופעות ליגה בלבד, בהן כבש 12 שערים.
אייאקס סיימה שלישית בטבלה, בפער גדול מהאלופה פ.ס.וו.
איינדהובן, אך חזרה למוקדמות ליגת האלופות בעונה הבאה.
בעונת הודחה אייאקס הודחה כבר בשלב המוקדמות הראשון בו השתתפה בליגת האלופות, מול סלטיק, ובהמשך הודחה גם מגביע אופ"א על ידי קופנהגן, מה שהביא לפיטוריו המוקדמים של אדריאנסה ולמינויו של רונאלד קומאן.
המאמן החדש הביע אמון רב יותר בצמד חלוצי הרכש הצעירים, זלאטן איברהימוביץ' ומידו, מה שערער את מקומו של מכלאס כחלוץ הבכיר.
עם זאת, תרם מכלאס 12 שערי ליגה שסייעו לקבוצתו להחזיר את תואר האליפות באותה העונה.
בנוסף, השלימה הקבוצה זכייה בדאבל עם זכייה בגביע ההולנדי, לאחר ניצחון בגמר על אוטרכט.
מכלאס פתח בהרכב למשחק הגמר, אך הוחלף לאחר 55 דקות.
אייאקס ניצחה 2–3 כאשר וומברטו דה חסוס, מחליפו של מכלאס, מאזן את התוצאה בתוך תוספת הזמן, וזלאטן כובש את שער הזהב שלוש דקות לתוך ההארכה.
לקראת עונת , הבהיר המאמן קומאן למכלאס, גבוה המשתכרים באייאקס, כי הוא אינו בתוכניות המקצועיות של המועדון, וכי הוא חופשי למצוא קבוצה חדשה.
משלא הצליח להשלים מעבר לקבוצה אחרת הוא נשלח להתאמן עם קבוצת הנוער, ולא נכלל בסגל הקבוצה לעונה החדשה.
בחלון ההעברות החורפי של עונת 2002/2003, הושאל מכלאס לסביליה של המאמן חואקין קפארוס.
מכלאס לא הצליח לתפוס מקום קבוע בהתקפה, שותף ב-14 משחקים, מתוכם שניים בלבד בהרכב הפותח, וכבש שני שערים, שניהם בניצחון 1–3 על ויאריאל ב-12 באפריל 2003, לאחר שעלה מהספסל ל-18 דקות וכבש צמד בתשע הדקות האחרונות של ההתמודדות.
בנוסף לכך, במהלך תקופתו בספרד נעצר מכלאס על עבירות תנועה ותקיפת שוטר.
על אף האופציה של סביליה לרכוש אותו לשלוש שנים נוספות, ויתרה הקבוצה על שירותיו, ועם חזרתו לאייאקס שוחרר מכלאס מחוזהו במועדון והוא הפך לשחקן חופשי.
ב-1 באוגוסט 2003, שעות ספורות לאחר ביטול חוזהו באייאקס, חזר מכלאס ליוון לאחר שבע שנים וחתם בקבוצת אירקליס סלוניקי, תחת המאמן ההולנדי יוג'ין ג'רארדס, המאמן שהעלה אותו לקבוצה הבוגרת בתחילת הקריירה ב-OFI כרתים.
מכלאס שיחק בקבוצה למשך עונה אחת, בה סיימה הקבוצה במקום השמיני בטבלת הליגה היוונית, וכבש עשרה שערי ליגה ב-26 הופעות במדי הקבוצה.
לקראת עונת חזר מכלאס לקבוצת נעוריו, OFI כרתים.
בעונת החזרה שלו לקבוצה כבש מכלאס 13 שערי ליגה ב-27 הופעות, שסייעו לקבוצתו לשרוד בליגה הבכירה מהמקום ה-13, אחד בלבד מעל לקו האדום.
מאזן שערי הליגה של מכלאס הציב אותו במקום השישי בטבלת מלך שערי הליגה באותה העונה.
עונה לאחר מכן כבש מכלאס שמונה שערי ליגה ב-25 הופעות, כאשר OFI שוב סיימה במקום ה-13, ושרדה בליגה רק בזכות מאזן פנימי עדיף על לבדיאקוס, שסיימה מתחת לקו האדום עם אותו מספר נקודות.
בתום עונתו השנייה, ולאחר סכסוך עם נשיא המועדון, סיים מכלאס את דרכו בקבוצה.
בסך הכול כבש מכלאס 73 שערים בכל המסגרות בשתי הקדנציות השונות בקבוצה, שהציבו אותו (בצוותא עם ניקוס ניופליאס) בראש טבלת מלך שערי המועדון בכל הזמנים.
לקראת עונת חתם מכלאס בתחנה האחרונה בקריירת המשחק שלו, אפואל ניקוסיה מליגת העל הקפריסאית, תחת המאמן בן ארצו, מרינוס אוזונידיס.
כבר בעונת הבכורה שלו במועדון היה שותף לזכייה באליפות קפריסין, בעונה מרשימה של קבוצתו שהסתיימה בפער שבע מהסגנית אומוניה ניקוסיה, ועם שני הפסדי ליגה בלבד.
מכלאס כבש שבעה שערי ליגה ב-21 הופעות באותה העונה.
כמו כן, היה שותף להעפלת קבוצתו לחצי גמר הגביע הקפריסאי.
מאזן שערי הליגה שלו לאחר תשעה מחזורים עמד על שמונה כיבושים, אלא שאז חלה ירידה בכושר ההבקעה של מכלאס.
גם הקבוצה איבדה מכושרה, ובינואר 2008, לאחר שלושה משחקי ליגה רצופים ללא ניצחון, הוחלף אוזונידיס באיוואן יובאנוביץ'.
תחת המאמן החדש כבש מכלאס שני שערי ליגה נוספים בלבד, וסיים את העונה עם עשרה שערי ליגה בשלושים הופעות.
אפואל סיימה את העונה כסגנית האלופה, וזכתה בגביע הקפריסאי לאחר ניצחון 0–2 בגמר על אנורתוסיס פמגוסטה.
משחק הגמר היה האחרון בקריירה של מכלאס, שעלה כמחליף בתוספת הזמן של ההתמודדות, ובתום המשחק הודיע על פרישה ממשחק פעיל בגיל 35.
מכלאס ערך את הופעת הבכורה שלו בשורות נבחרת יוון עוד בטרם מלאו לו עשרים.
המאמן אלקטס פנאגוליאס העניק למכלאס את חולצת ההרכב במשחק ידידות בחוץ מול ב-10 במרץ 1993, ומכלאס כבש את שער הבכורה שלו כבר באותו המשחק, כאשר בדקה ה-38 צימק את התוצאה ל-1–2, תוצאה שנותרה עד לסיום.
מאז הופעת הבכורה שלו, פתח מכלאס בהרכב בכל ארבעת משחקיה הנותרים של יוון במוקדמות מונדיאל 1994. מכלאס כבש בשני משחקיה האחרונים של יוון במוקדמות, את השער הראשון בניצחון החוץ 1–3 על ואת השער היחיד בניצחון 0–1 על שהבטיח ליוון את המקום הראשון בבית.
יוון סיימה את בית המוקדמות עם מאזן של שישה ניצחונות ושתי תוצאות תיקו, ללא הפסדים, ועם שני שערי חובה בלבד.
בעקבות כך, העפילו היוונים בפעם הראשונה בתולדותיהם לטורניר הגמר של גביע העולם בכדורגל.
מכלאס זומן על ידי אלקטס פנאגוליאס לסגל לקראת מונדיאל 1994 בארצות הברית, שם רשמה יוון את ההופעה החלשה ביותר אי פעם לנבחרת אירופית.
הוא פתח והוחלף לאחר 59 דקות בתבוסה 0–4 ל, שיחק תשעים דקות בתבוסה 0–4 ל, והוחלף בדקה השמונים בהפסד 0–2 ל שסיים את דרכה של יוון בטורניר ללא נקודות וללא שערי זכות.
מכלאס הוסיף להיות שחקן משמעותי בהתקפת הנבחרת בשנים הבאות.
יוון כשלה להגיע לטורנירים משמעותיים נוספים בשנים אלו, כאשר מכלאס היה שותף לטורנירי מוקדמות היורו הכושלים ב-1996 וב-2000, וכן למוקדמות המונדיאל ב-1998 וב-2002. בשנים 1998 ו-1999 אף ענד את סרט הקפטן בשישה משחקים.
משחקו האחרון במדי יוון היה כמחליף בניצחון 1–3 על במשחק ידידות ב-15 במאי 2002, ובסך הכול בתשע שנים במדי יוון כבש מכלאס 18 שערים (מתוכם שלושה צמדים) ב-61 הופעות, שהציבו אותו בין עשרת גדולי הכובשים בתולדות הנבחרת.
בעקבות ירידת הליגה של קבוצת נעוריו, OFI כרתים, בסיום עונת , השקיע מכלאס ברכישת המועדון והפך לנשיא הקבוצה.
תחת מכלאס, חזרה הקבוצה תוך שתי עונות בלבד לליגה הבכירה ביוון, ואף סיימה שישית בטבלה בעונת , אלא שבעונה לאחר מכן נקלעה הקבוצה לקשיים כלכליים מהותיים, ובנוסף לעונש הפחתת עשר נקודות ממאזנה, רשמה עונה קשה גם מבחינה מקצועית, ונשרה לליגת המשנה.
בסיום העונה התפרקה הקבוצה לאחר שלא הצליחה לעמוד בדרישות הכלכליות, והורדה לליגה השלישית.
לאחר ההורדה חיפש מכלאס משקיעים שיסייעו בחזרתה של הקבוצה למעמד המקצועני, ובהמשך סיים את דרכו במועדון.
מלך השערים של ליגת העל ההולנדית:
עונהקבוצהליגהבליגההופעותשעריםOFI כרתים ליגת העל היוונית4127427831932103317ויטסה ארנהם ליגת העל ההולנדית29832343118אייאקס ליגת העל ההולנדית25141912301200סביליה ליגת העל הספרדית142אירקליס סלוניקי ליגת העל היוונית2610OFI כרתים ליגת העל היוונית2713258אפואל ניקוסיה ליגת העל הקפריסאית2173010סך הכול בקריירה463197
ניקולאוס "ניקוס" ניופליאס (; נולד ב-17 בינואר 1965) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל יווני, ששיחק כקשר התקפי ומאמן כיום את לבדיאקוס.
ניופליאס החל את הקריירה ב-OFI כרתים, עמה זכה בגביע היווני ובה הפך למלך ההופעות ולמלך השערים בכל הזמנים.
בתווך, שיחק בפנאתינאיקוס במשך שלוש עונות, בהן השיג שתי אליפויות ושני גביעים.
את הקריירה סיים בחלקידונה, עמה זכה באליפות ליגת המשנה.
לזכותו של ניופליאס 44 הופעות ושער בודד במדי נבחרת יוון, אותה ייצג בין היתר בטורניר מונדיאל 1994.
הוא הדריך את הנבחרות הצעירות של יוון, כולל העפלה לגמר אליפות אירופה עם הנבחרת עד גיל 19, וכן הוביל את פנאתינייקוס לזכייה בדאבל המקומי ואת OFI כרתים להעפלה לליגת המשנה.
ניופליאס החל את הקריירה בקבוצת הנוער של נאוי גלאטיניס מעיר הולדתו, ובעונת החל את הקריירה הבוגרת כשעבר לקבוצת OFI כרתים מליגת העל היוונית.
בעונת הבכורה שלו תרם שתי הופעות ליגה, עונה לאחר מכן כבר השתלב ברוטציה עם 16 הופעות, והחל מעונת הפך ניופליאס בן ה-19 לשחק הרכב משמעותי במדי הקבוצה, עם שלושים הופעות ושער בכורה בליגה.
בעונת החל עידן חדש בקבוצה תחת המאמן יוג'ין ג'רארדס, שאימן את הקבוצה במשך 15 שנים.
ניופליאס היה שותף לתחילת דרכו של המאמן במועדון, ובאותה העונה כבש שער ליגה בודד ב-27 הופעות וסייע לקבוצה להתברג במקום השני בליגה, מיקום הליגה הגבוה בתולדותיה, מרחק חמש נקודות בלבד מהאלופה, פנאתינאיקוס.
בעונה לאחר מכן ערכה OFI את הופעותיה הראשונות במסגרת אירופית, כאשר שיחקה בסיבוב הראשון של גביע אופ"א.
ניופליאס פתח בהרכב בניצחון הביתי 0–1 במשחק הראשון, וכן בגומלין בו הובסה OFI בתוצאה 0–4 והודחה מהמשך המשחקים במפעל.
באותה העונה סיימה הקבוצה שלישית בליגה היוונית, בפער נקודה בלבד מהסגנית פנאתינייקוס, כאשר ניופליאס תורם שני שערים ב-28 הופעות.
באותה העונה זכה ניופליאס עם קבוצתו בגביע היווני הראשון בתולדותיה, בהופעתה הראשונה אי פעם בגמר.
ניופליאס פתח בהרכב קבוצתו לגמר, והוחלף ארבע דקות לתוך ההארכה, במצב של שוויון 1-1. התוצאה נשמרה עד לתום ההארכה, ובסיום זכתה OFI בגביע לאחר ניצחון 1–3 בדו-קרב בעיטות עונשין.
בעונת , בה היה לאחד ממצטייני הקבוצה בליגה עם שבעה שערים בשלושים הופעות, העפיל ניופליאס עם הקבוצה לגמר הגביע היווני השני בתולדותיה.
ניופליאס הוביל את קבוצתו כקפטן לגמר מול אולימפיאקוס, שהובילה 0–2 בהפסקה.
OFI הצליחה לאזן תוך שמונה דקות במחצית השנייה לשוויון 2-2, אך ספגה פעמיים נוספות ונוצחה 2–4 בסיום.
ניופליאס הגיע לשיאו בקבוצה בעונת , אז נחשב לכוכבה הגדול של הקבוצה והוביל אותה עם 11 שערי ליגה ב-33 הופעות, שיא קריירה אישי, למקום הרביעי בטבלה.
בסיום עונה זו סיים את הקדנציה הראשונה שלו במועדון, שארכה 11 עונות ובה כבש 31 שערי ליגה ב-257 הופעות.
לקראת עונת השלים ניופליאס את מעברו לקבוצת הפאר היוונית, פנאתינאיקוס של המאמן איביצה אוסים.
במדיה של קבוצת הפאר הצליח ניופליאס להיות חלק משמעותי בקבוצה שהתמודדה וזכתה בתארים רבים בכדורגל היווני, וכן זכה להכרה ולהצלחה מקומית ואירופית.
בעונת הבכורה שלו סייע לקבוצה לסיים כסגנית האלופה, עם שלושה שערי ליגה ב-29 הופעות.
במהלך העונה הוחלף אוסים בשחקן העבר של הקבוצה, חואן רמון רוצ'ה, ותחתיו זכה ניופליאס בתואר ראשון כבר באותה העונה, כאשר פנאתינייקוס הניפה את הגביע היווני עם ניצחון בדו-קרב בעיטות עונשין על א.א.ק.
אתונה, לאחר שוויון 3-3 בתום הארכה.
ניופליאס פתח בהרכב פנאתינייקוס לגמר, ושיחק לאורך כל המשחק וההארכה.
בעונת , השתתפה פנאתינייקוס בגביע אירופה למחזיקות גביע, ובמשחקה הראשון בטורניר, משחק החוץ מול פירין בלגואבגרד, כבש ניופליאס את שער היתרון של הקבוצה בדקה השבעים, בדרך לניצחון 0–2. פנאתינייקוס צלחה את הסיבוב הראשון עם 1–8 בסיכום, ובגומלין נכנעה 0–1 בסיכום לקלאב ברוז' והודחה.
במסגרות המקומיות חווה ניופליאס עונה מוצלחת, קבוצתית ואישית.
הוא ערך שלושים הופעות ליגה בדרך לזכייתה של פנאתינייקוס באליפות בפער ניכר של 16 נקודות מסגניתה אולימפיאקוס.
בגביע, פתח ניופליאס במשחק הגמר שהוכרע משער דרמטי בפנדל, שתי דקות לתום ההארכה, ובו ניצחה פנאתינייקוס 0–1 את א.א.ק.
ניופליאס פתח ושיחק לאורך כל המשחק וההארכה בדרך לזכייה המרשימה של קבוצתו בדאבל.
בעונתו השלישית והאחרונה של ניופליאס בפנאתינייקוס, איבד ממעמדו בקבוצה, ושותף ב-14 משחקי ליגה בלבד, בדרך לזכייה שנייה ברציפות באליפות יוון, לאחר מאבק צמוד מול א.א.ק.
ניופליאס היה שותף לעונת השיא של פנאתינייקוס בליגת האלופות, בה העפילה הקבוצה עד לחצי גמר המפעל.
הוא לא שותף במשחקי המוקדמות מול היידוק ספליט, וערך הופעה אחת בלבד בשלב הבתים, כאשר שותף כמחליף לעשר דקות במחזור השני מול נאנט.
הופעתו הבאה הייתה שוב כמחליף לעשר דקות, בניצחון 0–3 בגומלין רבע הגמר מול לגיה ורשה.
הוא שותף כמחליף בצמד משחקי חצי הגמר מול אייאקס, כאשר נכנס בתוספת הזמן בניצחון החוץ המפתיע 0–1, ועלה כמחליף לכרבע שעה בתבוסה הביתית 0–3 שסיימה את דרכה של פנאתינייקוס במפעל.
בסך הכול, בשלוש עונות במדי פנאתינייקוס, כבש ניופליאס ארבעה שערי ליגה ב-73 הופעות, וזכה בשתי אליפויות ושני גביעים.
לקראת עונת שוחרר ניופליאס מפנאתינייקוס, ושב לקבוצת נעוריו OFI כרתים לקדנציה שנייה, עדיין תחת המאמן ההולנדי ג'רארדס.
ניופליאוס בן ה-31 חזר לקבוצה בכושר שיא, וכבר בעונת החזרה שלו תרם תשעה שערי ליגה בשלושים הופעות, שסייעו לקבוצה לסיים במקום השלישי בליגה.
עונה לאחר מכן, העפיל עם קבוצתו מסיבוב המוקדמות השני של גביע אופ"א, והיה שותף לניצחון 2–4 בסיכום שני המפגשים על פרנצווארוש בסיבוב הראשון, כאשר כבש את השער השלישי בניצחון 0–3 בבית, ואת שער היתרון של קבוצתו בדרך להפסד 1–2 במשחק החוץ, שהספיק על מנת להעפיל.
ניופליאס כבש פעם נוספת בהפסד החוץ 1–3 לאוסר, כאשר העלה את קבוצתו ליתרון מוקדם שלא החזיק מעמד.
בגומלין הפסידה OFI בתוצאה 2–3 וסיימה את דרכה בטורניר.
בליגה שוב כבש ניופליאס תשעה שערים, אך קבוצתו נותרה מחוץ למאבקי הצמרת.
ניופליאס המשיך בקבוצה עד לתום עונת , ובכולן ערך עשרים הופעות ליגה לפחות בכל עונה.
הוא סיים את הקדנציה השנייה שלו בקבוצה לאחר שש עונות, בהן כבש שלושים שערי ליגה ב-159 הופעות.
הוא נחשב עד היום לאחד מגדולי שחקני המועדון בכל הזמנים, כאשר הוא מוביל את טבלת מלך ההופעות של הקבוצה, ומחזיק גם בתואר מלך השערים של המועדון בכל הזמנים, בצוותא עם ניקוס מכלאס.
לקראת עונת ירד ניופליאס בן ה-37 לראשונה בקריירה לליגת המשנה, כאשר חתם במדיה של חלקידונה.
כבר באותה העונה היה שותף לזכייתה של הקבוצה באליפות ליגת המשנה, עם ארבעה שערי ליגה ב-25 הופעות, ולהעפלה הראשונה בתולדותיה לליגה הבכירה.
ניופליאס הוסיף לשחק בקבוצה בעונת הבכורה שלה בליגת היוונית הבכירה, וערך 19 הופעות ליגה בטרם פרש ממשחק פעיל בגיל 39.
ניופליאס החל את דרכו בנבחרות הצעירות של יוון.
הוא נכלל בסגל הנבחרת לאליפות אירופה עד גיל 18 שנערכה ב-1984 בברית המועצות, וב-1988 היה שותף להישגה של הנבחרת הצעירה שהעפילה עד למשחק הגמר באליפות אירופה עד גיל 21. הוא אף פתח בהרכב בצמד משחקי הגמר מול צרפת, שניצחה את היוונים 0–3 בגומלין לאחר שוויון 0-0 במשחק הראשון.
ניופליאס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יוון בגיל 23, תחת המאמן מילטוס פאפאפוסטולו, ב-17 בפברואר 1988. הוא עלה כמחליף במחצית המשחק בו גברה יוון 2–3 על במשחק ידידות ביתי.
ניופליאס ערך שתי הופעות בלבד במוקדמות מונדיאל 1990, שהיו הופעות הבכורה שלו במשחק רשמי.
בשנייה מביניהן, במשחק הבית מול ב-15 בנובמבר 1989, כבש ניופליאס את שער הבכורה שלו במדי יוון, שהיה גם שערו היחיד במדי הנבחרת, והשער היחיד בניצחונה של יוון 0–1 בסיום.
ניופליאס ערך שתי הופעות גם כן ב1992, אשר כם מהן כשלה הנבחרת להעפיל.
ניופליאס היה לראשונה חלק משמעותי מקמפיין מוקדמות רשמי במוקדמות מונדיאל 1994, הטורניר ההיסטורי עבור נבחרת יוון, ממנו העפילה לטורניר גביע העולם הראשון בתולדותיה.
הוא שיחק בכל שמונת משחקיה של יוון במוקדמות, מתוכם פתח בשבעה.
יוון סיימה את בית המוקדמות ראשונה ובלתי מנוצחת, עם מאזן של שישה ניצחונות ושני שערי חובה בלבד.
ניופליאס זומן על ידי המאמן אלקטס פנאגוליאס לסגל יוון לטורניר הגמר בארצות הברית, שם רשמה יוון את ההופעה החלשה ביותר אי פעם לנבחרת אירופית.
ניופליאס פתח בהרכב ושיחק לאורך כל שלושת משחקיה של יוון בטורניר, בהם הובסה 0–4 על ידי , הובסה באותה התוצאה על ידי ונוצחה 0–2 על ידי בדרך להדחה מהטורניר ללא נקודות וללא שערי זכות.
ניופליאס הוסיף חמש הופעות נוספות, מתוכן שתיים במוקדמות יורו 1996. הופעתו האחרונה במדי יוון הייתה בתבוסה הביתית 0–3 ל במסגרת המוקדמות ב-26 באפריל 1995, פחות משנה מתום טורניר המונדיאל.
בסך הכול סיים ניופליאס את דרכו בנבחרת עם 44 הופעות ושער בודד.
לאחר פרישתו ממשחק פנה ניופליאס לקריירת אימון.
יוון פתחה היטב עם ניצחון 0–1 על המארחת, אך שתי תבוסות 0–3 לגרמניה ולסרביה ומונטנגרו, סיימו את דרכה בטורניר.
שנה לאחר מכן כשלה יוון כבר בשלב המוקדמות הראשון, ולא העפילה לטורניר הגמר.
ב-2007, שנתיים לאחר הופעתה הקודמת בטורניר הגמר, הוביל ניופליאס את הנבחרת היוונית הצעירה פעם נוספת לטורניר הגמר, שנערך באוסטריה.
יוון סיימה בראש הבית בשלב המוקדמות השני, עם ניצחונות מרשימים 0–2 על איטליה ו-0–4 על שוודיה בדרך לטורניר הגמר.
בטורניר עצמו סיימה יוון ללא הפסד את שלב הבתים, עם ניצחון במשחק הפתיחה על פורטוגל ולאחריו שתי תוצאות תיקו, מול האלופה המכהנת ספרד ומול המארחת האוסטרית.
יוון הצליחה להעפיל לגמר הטורניר עם ניצחון דרמטי 2–3 על גרמניה בחצי הגמר, אך נכנעה 0–1 לספרדים במשחק הגמר, משער ניצחון של דניאל פארחו.
ניופליאס פתח עם הנבחרת את קמפיין מוקדמות אליפות אירופה 2011, והוביל אותה להצלחה עם ארבעה ניצחונות, תיקו והפסד בודד, אך שני מחזורים לסיום שלב הבתים עזב את הנבחרת כדי לקבל את הצעתה של פנאתינאיקוס.
ב-8 בדצמבר 2009, מיד עם שחרורו של המאמן הקודם הנק טן קאטה, התמנה ניופליאס לתפקיד מאמן קבוצת הפאר של פנאתינייקוס.
על אף פתיחת עונה מוצלחת, שוחרר טן קאטה מתפקידו בעקבות חובות גבוהים של המועדון למאמן שלא שולמו בשל המצב הכלכלי.
לצידו של ניופליאס התמנה קשישטוף ואז'יחה, כוכב העבר של הקבוצה, כעוזר המאמן.
עם מינויו הוביל ניופליאס את הקבוצה לחמישה ניצחונות ליגה רצופים.
באירופה, הוביל ניופליאס את פנאתינייקוס לניצחון כפול על רומא במסגרת סיבוב הנוקאאוט הראשון של הליגה האירופית, אך נעצר בשמינית הגמר עם הפסד כפול לסטנדרד לייז'.
בליגה הוביל ניופליאס את פנאתינייקוס לזכייה באליפות יוון, בפער שש מיריבתה הגדולה אולימפיאקוס.
ניופליאס השלים זכייה בדאבל עם קבוצתו לאחר שהוביל אותה לניצחון בגמר הגביע היווני, 1-0 על אריס סלוניקי של המאמן הקטור קופר.
ההצלחה הגדולה במסגרות המקומיות הובילה לחידוש חוזהו של ניופליאס לעונה נוספת.
עם זאת, פתיחת עונת התקבלה באכזבה מסוימת במועדון, לאחר שעשרת מחזורי הפתיחה כללו, בין היתר, הפסד לא.א.ק.
אתונה ושלוש תוצאות תיקו, מתוכן שתיים ביתיות.
האכזבה נמשכה גם במסגרת האירופית, כאשר פנאתינייקוס, שהחלה את העונה עם כרטיס לשלב הבתים של ליגת האלופות, ניצבה במקום האחרון בבית לאחר ארבעה מחזורים, עם שני הפסדים, כולל תבוסת 1–5 לברצלונה, ללא ניצחון, ועם שער זכות אחד בלבד.
ב-15 בנובמבר 2010, לאחר תוצאת תיקו ביתית בליגה מול לאריסה, הסכימו הנהלת המועדון וניופליאס על סיום דרכו של המאמן בקבוצה, על אף שהקבוצה הובילה בשלב זה את טבלת הליגה בפער שערים עדיף על אולימפיאקוס.
ביוני 2011 התמנה ניופליאס לתפקיד מאמן נבחרת קפריסין, במקומו של בן ארצו אנגלוס אנסטסיאדיס.