tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
ב־18 באוקטובר 2016, הקבוצה הוציאה ספר בשם Sidemen: The Book, שהובא לאור על ידי Coronet Books, ויצאה לסיבוב פרסומות ברחבי בריטניה.
הספר הנמכר ביותר בבריטניה ביחס לזמן יציאתו, מכר 26,436 עותקים בשלושת הימים הראשונים ליציאתו.
בשנת 2018 סייעה הקבוצה בהשקת משחק הספורט הנייד, BoxTuber, אשר יוצר על ידי Viker Limited.
מועדון ה־100 אלף הוא מועדון בו יוזמנו 6 חברי מועדון כל 6 חודשים (חבר מועדון כל חודש) ויקבלו הזדמנות לבזבז 100 אלף דולר.
בנוסף הם גם הודיעו על פתיחת רשת מסעדות בשם Sides, וגם וודקה בשם XIX Vodka.
ב-13 באוגוסט הודיעו ה־Sidemen על הוצאת אוסף קלפי טריידינג לזמן מוגבל (יש 14 ימים לאסוף אותם) בשם Sidecards מאת TOPPS, בקלפים יופיעו חברי ה-Sidemen בהווה וכשהיו ילדים, מקומות מפורסמים מסרטונים ותמונות מסרטונים באחת החבילות יופיע קלף זהב מוצא הקלף יזכה להיות החבר השמיני בסיידמן למשך יום אחד.
הקבוצה אירחה שישה אירועי כדורגל לגיוס כסף למטרות צדקה שונות.
הראשון, בשנת 2016, נערך באצטדיון סנט מרי, סאות'המפטון, וגייס מעל 110,000 ליש"ט עבור קרן Saints.
משחקים שני, שלישי ורביעי: אצטדיון הוואלי
המשחק השני בשנת 2017, נערך באצטדיון הכדורגל של צ'ארלטון אתלטיק, לונדון, וגייס 210,00 ליש"ט עבור ה־NSPCC וקהילת האתלטיקה של צ'רלטון.
המשחק השלישי בשנת 2018, שנערך שוב באצטדיון הכדורגל של צ'רלטון אתלטיק, גייס 65,747 ליש"ט עבור Young Minds Trust ו־Trust Charlton Athletic Community.
ב-5 באוגוסט 2022 הודיעו ה־Sidemen הודיעו כי משחק הצדקה יחזור וכרטיסים התחילו להימכר ב-8 באוגוסט וכולם נמכרו תוך פחות מ־24 שעות, המשחק נערך ב-24 בספטמבר, במשחק השתתפו יוטיוברים רבים בהם Mr beast ו־Ishowspeed ועוד רבים.
המשחק זכה להצלחה רבה ומעל מיליון פאונד נתרם לצדקה.
משחק חמישי נערך ב-9 בספטמבר 2023 באצטדיון לונדון, האצטדיון הביתי של הקבוצה הנתמכת על ידי אית'ן פיין וסטהאם יונייטד.
הראפר אייץ' הופיע במופע המחצית של המשחק.
המשחק גייס למעלה מ-2.4 מיליון פאונד עבור CALM, Teenage Cancer Trust, Rays of Sunshine ו-M7Education (העמותה של חבר הקבוצה סיימון מינטר).
ב-3 בנובמבר 2024, חשבון ה-טוויטר הרשמי של Sidemen פרסם שמשחק הצדקה יחזור למשחק שישי, עם מידע על הכרטיסים שייחשף ב-10 בנובמבר.
מאוחר יותר נחשף באותו תאריך שהמשחק הבא יתקיים ב-8 במרץ 2025 באצטדיון ומבלי, האצטדיון הגדול ביותר בבריטניה.
ארגוני הצדקה הנתמכים למשחק זה יהיו ארגון הצדקה של ה-BBC, Children in Need וארגון הצדקה של ההרכב, Bright Side.
לאחר 90 דקות תוצאת המשחק הייתה 9–9. ולראשונה בתולדות המשחקים, המשחק המשיך לפנדלים ולאחריהם ניצחה קבוצת ה-Youtube Allstars בתוצאה 5–4 ולקחה את הגביע לראשונה מאז המשחק בשנת 2017.
בסיום המשחק הוכרז כי גויסו 4,733,004 פאונד.
אולג'ידה אולטונג'י – ידוע גם כ-KSI (הווה-2013)
סיימון מינטר – ידוע גם כ-Miniminter (הווה-2013)
ג'וש בראדלי – ידוע גם כ-Zerkaa (הווה-2013)
טובי בראון – ידוע גם כ-TBJZL (הווה-2013)
אית'ן פיין – ידוע גם כ-Behzinga (הווה-2013)
הארי לואיס – ידוע גם כ-Wroetoshaw או בקיצור W2S (הווה-2014)
Sicko Mode הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי טראוויס סקוט, מתוך אלבום האולפן השלישי שלו, Astroworld.
השיר יצא לאור ב-21 באוגוסט 2018, כסינגל השני מתוך האלבום, על ידי חברות התקליטים קקטוס ג'ק, גראנד האסטל ואפיק.
השיר כולל בתוכו הופעת אורח של הראפר הקנדי דרייק, וכן קולות רקע של הראפרים סוואה לי וביג הוק .
השיר הועמד לפרסי גראמי לשיר הראפ הטוב ביותר ולביצוע הראפ הטוב ביותר.
השיר כולל בתוכו דגימה של שירו של הראפר הנוטוריוס בי.
ג'י., "Gimme the Loot", שנכתב על ידי הנוטוריוס בי.
ג'י ואיזי מו בי .
השיר זכה לשבחים רבים, כאשר כמה מהמבקרים ראו בשיר כשיר הטוב ביותר באלבום Astroworld.
ויינגרטן כתב ברולינג סטון כי השיר הוא ה"היילייט של האלבום".
ברנדן קלינקנברג מאותו המגזין תיאר את השיר כ"פסגת האינסטינקטים הסינתטיים של סקוט".
בריאן ג'וזף מאנטרטיינמנט ויקלי כינה את השיר כ"מיני סוויטה של חבטנים".
רויסין או'קונור מהאינדיפנדנט הרגישה כי דרייק "נשמע יותר חשוב בשיר הזה מאיך שהוא נשמע באלבומו האחרון, Scorpion, עם נשמה וזרימה בטוחה".
השיר הופיע לראשונה במקום הרביעי במצעד הבילבורד הוט 100. לאחר הוצאתו של הווידאו קליפ של השיר, הגיע השיר למקום השני, ומאוחר יותר, ב-8 בדצמבר 2018, הגיע למקום הראשון, לאחר שבעה עשר שבועות בעשירייה הראשונה.
השיר הוא השיר הראשון של סקוט שהגיע למקום הראשון במצעד זה.
את הקליפ של השיר ביימו דייב מאיירס וטראוויס סקוט, והוא יצא לאור ב-19 באוקטובר 2018 בערוץ היוטיוב של סקוט.
הקליפ מתחיל עם ראשו של סקוט על בניין בזמן שמצלמה מתקרבת אליו, ונחתך לסצנה הבאה, בה נראים אנשים שונים בבתים צבעוניים.
בסצנה הבאה נראה דרייק הולך עם כלב כשהוא נשרף על ידי ליקוי וסקוט רוכב על סוס.
הקליפ מסתיים כשדרייק וסקוט מתרחקים מהמצלמה.
נכון לפברואר 2024 הקליפ זכה ל-1.18 מיליארד צפיות.
ב-28 בנובמבר 2018 יצא רמיקס אלקטרוני של המפיק המוזיקלי האמריקאי סקרילקס.
קטעי האודיו והליריקה הנלווים של הרמיקס יצאו בערוצי היוטיוב של סקוט וסקרילקס באותו היום.
מדינהתוארמכירותאוסטריה (IFPI Austria)פלטינה30,000אוסטרליה (ARIA)פלטינה ×7490,000איטליה (FIMI)פלטינה50,000ארצות הברית (RIAA)יהלום10,000,000ברזיל (Pro-Música Brasil)יהלום 3×900,000בריטניה (BPI)פלטינה600,000גרמניה (BVMI)זהב200,000דנמרק (IFPI Denmark)פלטינה90,000מקסיקו (AMPROFON)פלטינה ×2+זהב150,000ניו זילנד (RMNZ)פלטינה ×260,000ספרד (PROMUSICAE)זהב20,000פולין (ZPAV)פלטינה ×240,000פורטוגל (AFP)פלטינה ×240,000צרפת (SNEP)פלטינה200,000קנדה (Music Canada)פלטינה ×8640,000שוודיה (GLF)זהב4,000,000 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
אזורתאריך יציאהפורמטגרסהחברת תקליטיםמקורארצות הברית21 באוגוסט 2018רדיו קצבי עכשווימקוריתקקטוס ג'ק • גראנד האסטל • אפיקרדיו אורבני עכשוויעולם28 בנובמבר 2018הורדה דיגיטליתרמיקס של סקרילקס
Siempre hace frío (באנגלית It's Always Cold, ובעברית: זה תמיד קר) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית סלינה, מתוך אלבומה, Siempre Selena.
השיר יצא לאור ב-27 בינואר 1996, על ידי חברת התקליטים EMI רקורדס, כסינגל הראשון מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום השני במצעד השירים הלטיניים.
השיר נכתב במקור על ידי קוקו סאנצ'ס והופק על ידי א.ב.
השיר הוקלט על ידי סלינה בסוף 1994, עבור פסקול הסרט "דון חואן דה-מרקו".
לאחר מכן, הוחלט שלא לעשות בו שימוש לפסקול, מה שהוביל את קינטנייה, המפיק המוזיקלי שלו, לצרף אותו לאלבומה של סלינה Siempre Selena, שיצא לאחר מותה בשנת 1995.
את השיר הקליטו אמנים נוספים כדוגמת:
הזמר קוקו סאנצ'ס, שהוציא את השיר בשנת 1956 בשם "Siempre hace frío".
הזמרת האמריקאית לינדה רונסטאדט, הקליטה את השיר בשנת 1991 וכללה אותו באלבום Mas Canciones, שיצא לאור בשנת 1991.
מדינהתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם27 בינואר 1996תקליט • תקליטורEMI
Siempre Selena (בעברית: "תמיד סלינה") הוא האלבום השני שיצא אחרי מותה של הזמרת המקסיקנית-אמריקאית סלינה, אשר יצא ב-29 באוקטובר 2016 על ידי חברת התקליטים EMI לטין.
האלבום מכיל שירים של הזמרת שלא הופצו קודם ושירים של הזמרת שכן הופצו קודם, אך חלקם זכו לעיבודים חדשים בסגנון רמיקס.
האלבום יצא לאחר שאביה קיבל מכתבים ממעריצים שביקשו לקבל מוזיקה חדשה שלה.
בעקבות כך אביה מצא שירים ישנים שהזמרת הקליטה ובכך הגה את הרעיון להוציא את האלבום.
אביה רצה לשמור על המורשת של סלינה בחיים וידע כי עדיין נותרו לה מעריצים רבים ולכן היה לו חשוב להוציא אלבום זה.
הביקורות לאלבום היו מעורבות: חלק מהמבקרים טענו שהאלבום לא מעניין אף אחד מלבד המעריצים בעוד חלק מהמבקרים אהבו את בחירת השירים באלבום שאותה כינו כמגוונת וטענו שזה גרם להם לשמוע את השירים מחדש.
האלבום זכה להצלחה רבה כאשר הגיע למעמד פלטינה לטינית כפולה בארצות הברית אך בעקבות עידן הסטרימינג מכירות האלבום עלו מחדש ובשנת 2017 האלבום קיבל את הפלטינה הלטינית השלישית שלו ונכון להיום מכירותיו עומדות על מכירות של 300 אלף עותקים.
עוד לפניי יציאתו מעריצים רבים הזמינו אותו ברכישה מוקדמת.
אם כי עם יציאתו מכירות האלבום היו מתונות והאלבום לא זכה להצלחה מיידית.
לטענת מנהל השיווק של EMI לטין שיטת השיווק בכוונה לא הייתה אגרסיבית ולכן גם מכירות האלבום לא היו מאוד גבוהות בהתחלה.
אך למרות המכירות הצנועות של השבועות הראשונים האלבום עדיין הצליח להגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הלטיני של בילבורד ולמקום הראשון במצעד האלבומים המקסיקניים האזוריים של בילבורד ונשאר במקום הראשון שבועיים ו-18 שבועות בהתאמה.
במצעד הבילבורד הרשמי האלבום הגיע למקום ה-82. הסינגל הראשון מהאלבום "Siempre Hace Frio" הגיע למקום השני במצעד השירים הלטינים של בילבורד ובמצעד האלבומים המקסיקניים האזוריים של בילבורד.
הסינגל השני גם זכה להצלחה כאשר הגיע למקום ה-15 במצעד השירים הלטינים של בילבורד.
תחילה נרכשו עותקים רבים במכירה מוקדמת ובאופן כללי הייתה התעניינות גדולה סביב האלבום אך כאשר החלו מכירות האלבום באופן רשמי הרבה בעלי חנויות דיווחו כי מכירות האלבום היו "צנועות".
לטענת בעלי חנויות בטקסס מכירות האלבום בהתחלה היו נמוכות באופן משמעותי מאלבומה הקודם.
אם כי חלק מהחנויות דווקא דיווחו שכל העותקים נכמרו במהירות ושהם היו עסוקים כל הזמן בלייבא עותקים חדשים.
לטענת מנהל EMI לטין שיטת השיווק של האלבום בכוונה לא הייתה אגרסיבית כמו זו של אלבומה הקודם, מה שהוביל למכירות הנמוכות בהתחלה ושלמעשה בהתחלה יצאו להפצה רק 400 אלף עותקים של האלבום בכל ארצות הברית.
לטענת מנהל EMI הם לא רצו להציף את המעריצים ביותר מדי אלבומים של סלינה לאור העובדה שאלבום האולפן החמישי שלה יצא שנה קודם וכמה חודשים לאחר מכן כבר יצא אלבום הפסקול של הסרט הביוגרפי אודות חייה אם כי יש כאלה שראו בזה טעות.
האלבום הופיע לראשונה בטבלת האלבומים הלטינים של בילבורד ובטבלת האלבומים המקסיקניים האזוריים של בילבורד במקום הראשון כאשר בטבלת האלבומים הלטינים נשאר שבועיים ובמצעד האלבומים המקסיקני נשאר 18 שבועות במקום הראשון.
במצעד האמריקאי הרשמי האלבום הגיע למקום ה-82. בעקבות יציאת האלבום מכירות שני אלבומי האולפן האחרונים שלה עלו.
בסוף השנה האלבום הוכרז כהאלבום הלטיני ה-44 הנמכר ביותר בעולם.
ביום השנה השני למותה של זמרת מכירות האלבום עלו ב-48% ובכך האלבום עלה למקום השלישי במצעד האלבומים הלטיני.
בנוסף האלבום היה מועמד לאלבום השנה לאישה בטקס פרסי הבילבורד הלטיני.
בנוסף האלבום היה לאלבום הנשי הלטיני הנמכר ביותר ברבע הראשון של שנת 1997 ולאלבום הלטיני הרביעי הנמכר ביותר בעולם בסוף אותה שנה כאשר הוא גם מגיע למקום השני במצעד הסיכום השנתי של מצעד האלבומים המקסיקניים האזוריים של בילבורד.
בדצמבר 2002 מכירות האלבום הגיעו ל-200 אלף עותקים בארצות הברית מה שזיכה אותה במעמד פלטינה כפולה ובשנת 2017 בעקבות עידן הסטרימינג האלבום הצליח להגיע לפלטינה משולשת לטינית.
Sign o' the Times (מסוגנן תכופות כ־Sign "☮︎" the Times, ובעברית: סימני הזמן) הוא אלבום האולפן התשיעי של המוזיקאי האמריקאי פרינס.
הוא יצא לאור כאלבום כפול ב־30 במרץ 1987 על ידי "וורנר ברדרס רקורדס" ו.
היה זה האלבום הראשון שהוציא פרינס מאז פירק את להקתו, .
השירים הוקלטו בעיקרם ב־1986 ותחילת 1987 ויועדו לשלושה אלבומים שבסופו של דבר נגנזו: , האלבום שתוכנן לצאת בשם העט והאלטר אגו של פרינס באותן שנים , והאלבום המשולש (שבחלקו הגדול התבסס על שני האלבומים לעיל) .
פרינס נאלץ להתפשר עם חברת התקליטים, שסירבה להוציא לאור אלבום משולש, וקיצץ מן האחרון חומר.
התוצאה הייתה האלבום הכפול Sign o' the Times, שהקיף מגוון רחב של סגנונות מוזיקליים, ובכללם פאנק, מוזיקת נשמה, פופ פסיכדלי, סינת'פופ, ג'אז, אלקטרו ורוק.
כמו ברבים מאלבומי שנות ה־80 של פרינס, גם ב־"Sign o' the Times" נעשה שימוש נרחב, במרבית השירים, במכונת תופים מסוג .
נוסף על כך, שירים רבים כוללים תזמור מינימלי ושימוש בדוגם צלילים (החדשני ביותר באותה העת) מסוג .
ארבעה מבין השירים הבולטים של האלבום, "Housequake", "Strange Relationship", "U Got the Look" ו־"If I Was Your Girlfriend", כוללים עיוותי קול כתוצאה מהסטה בגובה קול הזמרה לקול גבוה יותר – הקול של "Camille".
הוצאת האלבום לוותה בהוצאת , שזכה לביקורות חיוביות.
שני הסינגלים הראשונים מבין ארבעת הסינגלים כוללים תכנים של מודעות חברתית.
האלבום הגיע למקום השישי במצעד בילבורד 200 והוסמך למעמד אלבום פלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי ארבעה חודשים לאחר יציאתו לאור.
הסינגלים "Sign o' the Times", "U Got the Look" ו־"I Could Never Take the Place of Your Man" הגיעו כולם ל"עשרת הגדולים" בבילבורד הוט 100. בעקבות מותו של פרינס ב־2016, האלבום נכנס מחדש לבילבורד 200 במקום ה־20.
אף על פי שלא הצליח מבחינה מסחרית כמו "Purple Rain", "Sign o' the Times" קיבל את הביקורות הטובות ביותר מבין אלבומיו של פרינס.
הוא דורג בכמה פרסומים תקשורתיים כאחד מהאלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים.
מיכלאנג'לו מאתוס, מבקר "רולינג סטון", תיאר אותו במילים .
"רולינג סטון" דירג אותו במקום ה־45 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים שפרסם ב־2020, לאחר שהיה מדורג במקום ה־93 ברשימה המקורית שפרסם המגזין (ב־2003).
האלבום היה מועמד לפרס גראמי לאלבום השנה בטקס פרסי הגראמי ה־30, והסינגל "U Got the Look" היה מועמד לשני פרסים באותו טקס.
בטרם פירוק "הרבולושן" באוקטובר 1986, עבד פרינס על אלבום שהוקלט עם הלהקה, , שנכללו בו כמה רצועות עם תרומות ושירה מובילה של (חברות "הרבולושן").
הוצאת האלבום בוטלה לאחר פירוק הלהקה.
אלבום נוסף, שהוקלט לאחר פירוק הלהקה, תוכנן לצאת בשם העט והאלטר אגו של פרינס באותה תקופה .
גובה קול הזמרה ב־"Camille" מוסט לקול גבוה יותר כדי להסוות את קולו של פרינס לקול אחר, נשי אנדרוגיני.
פרינס תכנן להוציא לאור את "קמיל" בלי לחשוף את זהותו האמיתית.
לבסוף הוא משך את ידו מהפרויקט כמה שבועות לפני יציאתו המתוכננת לאור.
פרינס שילב חומר משני האלבומים הגנוזים, "Dream Factory" ו־"Camille", יחד עם עוד שירים חדשים, לאלבום משולש שתכנן להוציא בשם , אך חברת התקליטים סירבה להוציא לאור אלבום משולש ודרשה ממנו לקצץ חומר לשם הוצאת אלבום כפול.
פרינס חתך שבע רצועות והוסיף אחת חדשה: השיר "U Got the Look", החליף את רצועת הנושא וערך את ההתאמות הנדרשות.
באמצע שנות ה־80 (ומעבר) פרינס היה נתון בתקופה פורייה ואינטנסיבית ביותר.
לא זו בלבד שהוא כתב שירים לאלבומי האולפן שלו (וכהרגלו – הרבה מעבר למה שנכנס לאלבום.
סוזנה מלווין (זמרת וארוסתו לשעבר) סיפרה: פרינס סיפר:
כברבים מאלבומי שנות ה־80 של פרינס, גם ב־"Sign o' the Times" נעשה שימוש נרחב במכונת תופים מסוג , במרבית השירים.
נוסף על כך, שירים רבים מן האלבום (כדוגמת "If I Was Your Girlfriend") כוללים תזמור מינימלי ושימוש בדוגם צלילים (החדשני ביותר באותה העת) .
בשונה מרבים מהמוזיקאים בני תקופתו, פרינס השתמש בצלילים המובנים שב־Fairlight כדי ליצור את רצועת הנושא.
בדרך כלל ההקלטות באולפן הקלטות נעשות בחדר המיועד לכך – חדר ההקלטה – המופרד מחדר השליטה (ה"קונטרול") על ידי חלון או דלת אקוסטיים.
פרינס, לעומת זאת, היה ידוע בהקלטת חלק הזמרה דווקא בחדר השליטה – חדר שבו נמצא בדרך כלל איש הסאונד.
אשת הסאונד באותה תקופה הייתה סוזן רוג'רס, וכשפרינס רצה להקליט שם את הזמרה, הוא ביקש ממנה לצאת.
בפעמים הנדירות שהיא נשארה שם, הוא הפנה לה את הגב כשהקליט.
פרינס הקליט את הזמרה עם אוזניות.
הוא השתמש באותה תקופה בדרך כלל במיקרופון דינמי 441 (בהמלצתה של סטיבי ניקס).
שירי האלבום הוקלטו בין מרץ 1986 לינואר 1987, למעט שני שירים, שגרסאות ראשוניות שלהם הוקלטו מוקדם יותר: "I Could Never Take the Place of Your Man" הוקלט ב־1979, ו־"Strange Relationship" הוקלט ב־1983. פרינס השקיע עבודה נוספת בשני השירים בכוונה לשבצם ב־".
וונדי מלווין וליסה קולמן (הידועות כצמד ) סייעו בעבודה על השיר הראשון.
לאחר שהפרויקט "Dream Factory" בוטל, עקב פירוק ה"רבולושן" (על רקע מחלוקת עם וונדי וליסה לגבי צירוף חברים חדשים ללהקה), פרינס השקיע עבודה נוספת ב־"Strange Relationship" לשם שיבוצו ב־ (שכאמור גם יציאתו בוטלה).
ארבעה מהשירים הבולטים שבאלבום, "Housequake", "Strange Relationship", "U Got the Look" ו־"If I Was Your Girlfriend" כוללים הסטה בגובה הקול של הזמרה לקול גבוה יותר — הקול של "Camille", האלטר אגו של פרינס באותה תקופה.
השירים למעט "U Got the Look" יועדו לאלבום "Camille", אף שגם שיר זה הוקלט באותו אופן.
רוג'רס סיפרה על הקלטת הקול של "קמיל":
גרעין ההשראה לשיר "The Ballad of Dorothy Parker" הגיע מחלום שחלם פרינס.
השיר היה השיר הראשון שהוקלט באולפן הביתי שהקים פרינס בביתו שבצ'נהאסן, מינסוטה.
אף על פי ששולחן המיקסינג באולפן לא הותקן באופן מלא – הסאונדמנית סוזן רוג'רס עדיין ערכה בדיקות – פרינס רצה לשמר את ההשראה ולהקליט באופן מיידי.
התוצאה הייתה צליל "עמום", בלשונו של פרינס (מאוחר יותר במהלך היום התגלה שהייתה תקלה באספקת החשמל לקונסולה).
עם זאת, ואף על פי שהסאונד הייחודי של השיר הושג באופן לא מתוכנן, לדעת רוג'רס הוא דווקא משרת היטב את "מצב החלום התת-מימי" (בשיר מתוארת רחצה באמבטיה) שפרינס ניסה לתאר בשיר.
עוד אמרה רוג'רס שבשביל פרינס, הדקויות של ההבדלים באיכות הצליל היו "משניות לקסם שבביצוע מסוים".
גם בהקלטת השיר "Forever in My Life" חלה טעות שנשארה בגרסה הסופית: זִמרת הליווי נשמעת לפני הזמרה המובילה.
אף על פי שהדבר נעשה בטעות, פרינס אהב את התוצאה והשאיר את הגרסה באלבום (השיר עוסק ביחסיו עם סוזנה מלווין, שהייתה ארוסתו באותה תקופה.
כמה שירים נוספים באלבום עוסקים ביחסיו עם מלווין).
"Sign o' the Times" מקיף מגוון רחב של סגנונות.
סטיבן תומאס ארלוויין, מבקר AllMusic, כתב שפרינס עושה שימוש בערכה של סוגות – מאלקטרו־פאנק בסיסי וסול עדין לפסודו פופ פסיכדלי והארד רוק חורק, עם נגיעות גוספל, בלוז ופולק על הדרך.
באותו אופן, הסופר וחוקר פרינס בן גרינמן כתב: "R&B פוליטי מפחיד, פופ פסיכדלי קולני, פאנק שלדי משקשק עצמות, ו"פוקט סול" כל כך עדין ומגוון עד שכמעט אפשר לקרוא לזה פולק".
לדברי עיתונאי המוזיקה , יותר מכל דבר אחר האלבום הוא פשיטה של פרינס על מוזיקת נשמה.
לעומתו, הסופר והמלחין פול גרימסטד ראה באלבום דוגמה ל.
יוזימה פיליפ כתב ב"האובזרבר": "אני חושב שהאלבומים שלפני כן היו אלבומי פופ ומוזיקה ניסיונית ברמה הגבוהה ביותר, אבל 'Sign' היה האלבום שבו הוא הראה שהוא שם לב לרצינות שבעולם, תוך שהוא משקף את זה בצליל ובמצב הרוח – שהחיים לא היו רק מסיבה".
עוד כתב, שהשימוש שנעשה לאורך האלבום במכונת תופים הוא דוגמה ל"מוזיקת רוק אותנטית שנעשית עם מחשבים".
העיתונאי ג'ון ברים כתב ב שהאלבום הוא "שילוב מושלם בין הכל" – כל מה שהאמן חקר באופן מסוגנן עד אז – כולל "פאנק מלוטש, פופ קליט, רוק המנוני ובלדות רגישות".
, כתב MTV News, כתב שבאלבום יש מסרים פוליטיים ושמסרים אלה .
אף על פי שבעיני מבקרי המוזיקה "Sign o' the Times" נחשב כאחד מאלבומיו הטובים ביותר של פרינס, מבחינה מסחרית הוא לא הצליח כשלושת האלבומים שקדמו לו.
פרינס לא ערך סיבוב הופעות לאלבום בארצות הברית.
הוא גם ביטל הופעות בבריטניה (כלומר סיבוב ההופעות הגיע רק למיינלנד של אירופה).
יתר על כן, ב־1987, שנת יציאת האלבום, יצאו לאור גם מספר נכבד של קלאסיקות מצליחות בהן "Bad" של מייקל ג'קסון, "Faith" של ג'ורג' מייקל, "Who's That Girl" של מדונה, "The Joshua Tree" של U2 ו־"Hysteria" של דף לפרד.
"Sign o' the Times" הגיע למקום השישי בבילבורד 200 והגיע לטופ 10 בהממלכה המאוחדת, צרפת, אוסטריה, איטליה, נורווגיה, שוודיה וניו זילנד וכן הגיע למקום הראשון בשווייץ.
שלושה מבין ארבעת הסינגלים הגיעו לטופ 10 בבילבורד הוט 100: "Sign o' the Times" הגיע למקום השלישי, "U Got the Look" הגיע למקום השני, ו־"I Could Never Take the Place of Your Man" הגיע למקום העשירי.
האלבום נכנס למצעד בילבורד 200 מחדש בעקבות מות פרינס ב־2016 והגיע למקום ה־20.
ההנפקות מחדש: מהדורות העריכה הדיגיטלית המחודשת (רימסטרד), דלוקס וסופר דלוקס
נוסף לכך, יצא לאור מארז סינגלים "7 במהדורה מוגבלת של 1987 יחידות.
המארז כלל אודיו ערוך דיגיטלית מחדש (remastered) של ארבעת הסינגלים "7 שיצאו לאור ב־1987, שני סינגלים פרומו בהוצאה רשמית של "וורנר רקורדס" וכן, לראשונה, הוצאה של סינגל "7 הכולל שתי גרסאות לרצועה שלא פורסמה בעבר "Witness 4 The Prosecution".
הצלם ג'ף כץ צילם את כל הצילומים המופיעים באלבום, בקידום האלבום ובחוברת סיבוב ההופעות.
כץ הוזמן לערוך את הצילומים במיניאפוליס, במחסן שהוסב לאולפן הקלטות ושימש את פרינס לחזרות ולהקלטות.
כשכץ הגיע, היו רק תופים במקום.
פרינס שלח אנשים לביתו שבפייזלי פארק כדי להביא חפצים שישמשו תפאורה לצילום, אך כץ ציין שעדיין חסר רקע.
מכיוון שהיה זה יום ראשון, וכפי שכץ סיפר – "במיניאפוליס הכל סגור ביום ראשון", קארן קרטינגר, מנהלת המשרד, הציעה לשלוח משאית ל"תיאטרון עם ארוחה" הסמוך כדי לבדוק האם יש בו רקע מתאים.
הצוות חזר עם הרקע ל"ברנשים וחתיכות", שהוצג אז בתיאטרון, ורקע זה שימש לצילומי האלבום.
המעצבת לאורה ליפומה התמקדה באותו רקע (מ"מברנשים וחתיכות") לשם עיצוב העטיפה האחורית.
"Sign o' the Times" היה לאלבום שזכה לשבחי הביקורת יותר מכל אלבום אחר של פרינס.
בארט בול, מבקר מגזין ספין, כתב שהקשר הרופף בין השירים הוא "גאוני" יותר מאשר ותרני, ושאף על פי שאין בו שירים פורצי דרך כדוגמת "Girls & Boys" ושהוא נשמע כמו השמטות, .
דון מקליז מ"שיקגו סאן-טיימס" כתב שזה .
רוברט קריסטיגו, מבקר "וילג' ווייס", כתב שאף שהאלבום אינו "פריצת דרך רשמית", הרי ש מוכיח את כישרונו .
בייחוד הוא התפעל מ ומהזמרה הרב־ערוצית, שגורמים לסטיבי וונדר ושמביעים .
"Sign o' the Times" היה מועמד לפרס גראמי לאלבום השנה בטקס פרסי הגראמי ה־30, והסינגל "U Got the Look" היה מועמד לשני פרסים: פרס גראמי לביצוע ה־R&B הקולי הטוב ביותר על ידי צמד או קבוצה ופרס גראמי לשיר הרית'ם אנד בלוז הטוב ביותר.
הוא נבחר לאלבום הטוב ביותר של 1987 במשאל המבקרים השנתי Pazz & Jop של "וילג' ווייס".
לדברי רוברט קריסטיגו, יוזם ומארגן המשאל, האלבום היה "בקלות המנצח הגדול ביותר" בתולדות המשאל .
רצועת הנושא, "Sign o' the Times", נבחרה כסינגל הטוב ביותר של 1987 באותו משאל, והסינגלים "I Could Never Take the Place of Your Man" ו־"U Got the Look" דורגו גם הם בעשירייה הראשונה.
האלבום דורג שני מבין "אלבומי השנה" של 1987 במשאל מבקרי NME, ורצועת הנושא דורגה ראשונה מבין השירים.
בריאיון שנערך בדצמבר 1989, ציין רוברט סמית' מהקיור את "Sign o' the Times" כאחד מהדברים הטובים ביותר בשנות ה־80.
בעשורים שחלפו, "Sign o' the Times" נחשב על ידי מבקרים רבים לטוב מבין אלבומיו של פרינס.
לדברי העיתונאית קריסטן פיסצ'יק, .
ג'ון מקי מ־BBC News כתב בביקורת רטרוספקטיבית, שהאלבום הוא , ו.
המבקר סימון פרייס ראה בו את האלבום הטוב ביותר של פרינס.
מיכלאנג'לו כתב גם שהוא .
פול גרימסטד כתב ב ש.
דריל איסלה, מבקר BBC Music, השווה גם הוא את האלבום ל"אלבום הלבן" של "הביטלס", בכותבו ש.
הוא אף החשיב את תקופת "Sign o' the Times" של פרינס כאחת התקופות הגדולות של המוזיקה הפופולרית: .
קית' האריס מ תיאר את "Sign o' the Times" כ והעיר שהוא (פרינס) .
אריק הנדרסון ממגזין סלנט תיאר אותו במילים .
גם קנת' פטרידג' מ"בילבורד" ראה באלבום וככזה שהפריך את התיאוריה שפרינס נזקק ללהקת " כדי "להשגיח עליו".
נלסון ג'ורג' מ"פיצ'פורק" החשיב את "Sign o' the Times" לפסגת הקריירה של פרינס.
הוא כתב שאף על פי שחלק מההפקה נשמע מיושן, .
הוא סיכם שהעוצמה חסרת המנוח של האלבום מצילה אותו מלהיות נוסחתי או שבע רצון מעצמו: .
סטיבן דיוזנר ממגזין כתב שזהו אחד מאלבומיו הטובים ביותר של פרינס, ושניתן לטעון לגביו שהוא השאפתני ביותר והאישי ביותר.
"Sign o' the Times" נכלל תכופות בפרסומים ומשאלים של האלבומים הטובים בכל הזמנים.
על פי האתר , המשקלל מאות דירוגים עיתונאיים מעין אלו (דירוגי קוראים לא נכללים), האלבום מדורג במקום ה־30 ברשימת האלבומים ה"נחגגים ביותר" (כלומר המדורגים במיקום גבוה בדירוגים ששימשו בניתוח) בהיסטוריה של המוזיקה הפופולרית, במקום הרביעי מבין אלבומי שנות ה־80, והאלבום הטוב ביותר של 1987.
מגזין NME דירג את האלבום במקום ה־16 ברשימת 100 האלבומים הגדולים בכל הזמנים שלו.
מגזין דירג אותו במקום השלישי ברשימת 100 האלבומים הטובים בכל הזמנים, וערוץ VH1 דירג אותו במקום ה־35 ברשימת 100 האלבומים הטובים בכל הזמנים שלו.
המגזין ההולנדי "Nieuwe Revu" דירג אותו במקום השמיני ברשימת 100 האלבומים הטובים בכל הזמנים.
"הטיימס" דירג אותו במקום ה־29 ברשימת 100 האלבומים הטובים בכל הזמנים.
הוא דורג במקום ה־19 במהדורה השלישית (2000) של הספר "All Time Top 1000 Albums" מאת המחבר קולין לרקין .
מגזין "רולינג סטון" דירג אותו במקום ה־93 ברשימה המקורית (מ־2003) של 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים.
ברשימה המעודכנת מ־2020, דירוגו התקדם למקום ה־45. מגזין קיו דירג אותו במקום ה־12 ברשימת 40 האלבומים הטובים של שנות ה־80, שפרסם ב־2006. מגזין סלנט דירג אותו במקום ה־11 ברשימת האלבומים הטובים של שנות ה־80, שפרסם ב־2012, תוך שהוא מתאר אותו במילים .
מהדורות הרימסטרד, דלוקס וסופר דלוקס
מהדורת הרימסטרד כוללת רימסטר – עריכה דיגיטלית מחודשת – של האלבום המקורי (שני תקליטורים).
מהדורת הדלוקס כוללת את שני התקליטורים של האלבום המקורי שעבר רימסטר ותקליטור שלישי הכולל את כל המיקסים של הסינגלים, מקסי סינגלים והבי סיידים.
מהדורת הסופר דלוקס כוללת (בנוסף לשלושת התקליטורים המוזכרים לעיל) שישה תקליטורים נוספים: שלושה מהם כוללים 45 רצועות של הקלטות אולפן שלא פורסמו קודם לכן, שניים כוללים הקלטות חיות מהופעה שנערכה ב־20 ביוני 1987 ב באוטרכט, הולנד כחלק מסיבוב ההופעות של האלבום, .
התקליטור הנוסף הוא DVD של הקלטת וידאו מהופעה שערך פרינס ב־31 בדצמבר 1987, ערב ראש השנה האזרחית, ב.
הופעה זו, (שפורסמה כבוטלג עד להוצאה זו), הייתה ההופעה האחרונה בסיבוב ההופעות "Sign o' the Times Tour", והיא גם ההופעה היחידה שבה פרינס הופיע על הבמה עם מיילס דייוויס.
המהדורות יצאו גם בפורמט ויניל: כמארזים של שני תקליטי ויניל, שני תקליטי ויניל אפרסק, ארבעה תקליטים, ו־13 תקליטים + DVD.
הם זמינים כולם בשירותי ההורדה הדיגיטלית והסטרימינג, למעט הווידאו מההופעה בפייזלי פארק, שזמין ב־DVD פיזי בלבד.
המידע נלקח מהערות האלבום ומאתר Discogs.
מארק בראון – גיטרה בס (15)
גרג ברוקס – קולות רקע (15)
וואלי סאפורד– קולות רקע (15)
ג'רום בנטון – קולות רקע (15)
שינה איסטון – אמנית תורמת
הקהל ב־"It's Gonna Be a Beautiful Night" (15) הוקלט במהלך הופעה חיה של פרינס והרבולושן בפריז ב־25 באוגוסט 1986, כחלק מסיבוב ההופעות , והקרדיט לו נתון ל"6,000 פריזאים נפלאים".
עם זאת, הזמרה, הראפ של שילה אי והאוברדאבס הכליים הוקלטו באולפני "סאנסט סאונד" ב־22 בנובמבר.
פרינס – הפקה, טכנאות קול, עיבוד, הלחנה, ביצוע
קוואלו, ראפלו ופרגנולי – ניהול
האלבום צעד מחדש לאחר מות פרינס ב־2016, ועם צאת המהדורות המחודשות ב־2020.
+סינגלמצעדמיקום שיא Sign o' the Timesבילבורד הוט 1003מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ1מצעד הסינגלים הבריטי10If I Was Your Girlfriendבילבורד הוט 10067מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ12מצעד הסינגלים הבריטי20U Got the Lookבילבורד הוט 1002מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ11מצעד הסינגלים הבריטי11 I Could Never Take the Place of Your Manבילבורד הוט 10010מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ14מצעד הסינגלים הבריטי29
"Hot Thing" יצא כסינגל פרומו.
למעט רצועת הנושא, כל הווידאו קליפים של הסינגלים הם הסצנות המוצגות בסרט ההופעה.
אמנם הקליפ של "U Got the Look" צולם בנפרד.
לאחר זמן קצר "Sign o' the Times" בוצע חי בפרסי הווידאו קליפים של MTV, והקליפ אף הגיע ל־, כלומר לכל הסינגלים יש ווידאו קליפים שצולמו במועדון או בהופעה.
+מדינההסמכהיחידות מאושרות / מכירותאוסטרליה (ARIA)זהב35,000^איטליה -70,000ארצות הברית (RIAA)פלטינה1,000,000^הממלכה המאוחדת (BPI)פלטינה300,000^ גרמניה (BVMI)זהב250,000^ הולנד (NVPI) פלטינה 100,000^ ניו זילנד (RMNZ) זהב 7,500^ צרפת (SNEP) זהב ×2280,500* שווייץ (IFPI) זהב25,000^^אומדן היחידות המופצות מתבסס על הסמכת האלבום בלבד
Siboglinidae היא משפחה של תולעים טבעתיות רב-זיפיות שחבריה היוו את המערכות לשעבר Pogonophora ו-Vestimentifera (תולעי צינור הענקיות).
המשפחה כוללת כ-100 מינים של יצורים דמויי תולעת החיים בצינורות דקים הקבורים במשקעים (Pogonophora) או בצינורות המחוברים למצע קשה (Vestimentifera) בעומק האוקיינוס בין 100 ל-10,000 מטרים.
הם יכולים להימצא גם בקרבת נביעות הידרותרמיות, , חומר צמחי ששקע או פגרי לווייתנים.
הדגימה הראשונה נדלתה מהים באזור שכיום הוא אינדונזיה בשנת 1900. דגימות אלו הועברו לזואולוג הצרפתי , שחקר אותן כמעט 50 שנה.
רוב בני המשפחה הם בקוטר של פחות ממילימטר אחד, אך אורכם 10–75 סנטימטרים.
הם מאכלסים מבנים צינוריים המורכבים מכיטין המחוברים קבוע בתחתיתם.
הצינורות מקובצים לעיתים קרובות במושבות גדולות.
הקצה הקדמי נקרא האונה הצפלית, הנושאת בין אחד ליותר מ־200 משושים מסועפים מכוסים ריסונים, כל אחד מהם נושא ענפי צד זעירים המכונים pinnules.
האזור הבא הוא אזור הבלוטות, המסייע בהפרשת הצינור.
החלק העיקרי של הגוף הוא הגזע, שהוא מוארך מאוד בנוי מטבעות עם בליטות וריסונים.
האזור האחרון הוא ה-opisthosoma (הבטן) המחולקת למקטעים שווים הנושאת זוג זיפים חיצוניים, אשר כנראה עוזרות לעגן את החיה לבסיס הצינור שלה.
לחלל הגוף יש תא נפרד בכל אחד משלושת האזורים הראשונים של הגוף, והוא משתרע אל המשושים.
ל-opisthosoma יש חדר צלום (חלל קרביים) בכל אחד מחמשת עד 23 המקטעים שלה, המופרדים על ידי מחיצות.
לתולעים מערכת דם סגורה ומערכת עצבים מפותחת, אך כמבוגרים, אין לבני המשפחה פה, מעיים ופי טבעת.
בני המשפחה הם דו-מיניים, עם בלוטת המין אחת בכל צד של הגזע, בתוך חלל הגוף.
הביציות המופרות מתפתחות בתוך הצינורות, ובוקעות לייצור פגיות קטנות, מכוסות ריסונים, דמויות תולעת.
קשה למקם את המשפחה Siboglinidae בהקשר אבולוציוני.
על ידי בחינת ההבדלים הגנטיים בין התולעים הטבעתיות, קיים כעת הסכמה מדעית ש-Siboglinidae היא משפחה במחלקת הרב-זיפיות.
תיעוד המאובנים יחד עם שעונים מולקולריים מצביעים על כך שלמשפחה יש מקורות במזוזואיקון (250 - 66 למ"ש) או בקנוזואיקון (66 למ"ש - הווה).
עם זאת, כמה מאובנים של צינורות גבישיים מיוחסים לבני המשפחה המוקדמים שראשיתה בשנת 500 למ"ש.
בחינה של עבודה מולקולרית של חמישה גנים הבהירה כי קיימים ארבעה קליידים מובחנים בתוך המשפחה.
הקליידים הללו מייצגים את ארבעת המסלולים שהאבולוציה עברה במשפחת ה-Siboglinidae.
Vestimentiferans חיים בבתי גידול של נביעות.
הפרדת ה-Vestimentiferans לקליידים של נביעות וקליידים של ים עמוק שנויה עדיין במחלוקת בגלל כמה מחקרים פילוגנטיים המבוססים על ריצוף הגנים המציבים את הסוגים לאורך רצף.
Sclerolinum הוא קלייד חד-סוגי החי על שרידים עשירים בחומר אורגני.
frenulates חיות בבתי גידול של משקעים עשירים בחומר אורגני.
Osedax הוא קלייד חד-סוגי המתמחה בחיים על עצמות פגרי לווייתנים, אם כי לאחרונה עדויות מראות שהוא ניזון גם מעצמות דגים.
בדומה לתולעי צינורות אחרות, גם vestimentiferans חיים על קרקעית הים.
תולעת צינור ענקית (Riftia pachyptila), מין של Vestimentiferan, ידועה רק ממערכות של נביעות הידרותרמיות.
ה-obturaculum הוא חלק הגוף הקדמי הראשון.
הגזע, החלק העיקרי של הגוף כולל הרחבות דומות לכנפיים, ה-vestimentum, שממנו נגזר שמם.
כמו כן, בניגוד לבני משפחה אחרים שלעולם אין להם מערכת עיכול, יש להם כזו שהם מאבדים לחלוטין במהלך מטמורפוזה.
התזונה העיקרית שלהם נגזרת מהנוזלים העשירים בסולפידים שמקורם בנביעות ההידרותרמיות בהן הם חיים.
הסולפידים עוברים מטבוליזם על ידי חיידקים סימביוטיים המחמצנים מימן גופרתי או מתאן החיים באיבר פנימי, ה.
גרם אחד של רקמת טרופוזום יכול להכיל מיליארד חיידקים.
לא ידוע לחלוטין כיצד התולעים יוצרות את הקשר עם החיידקים.
נראה כי החיידקים מתיישבים בפגיות של בעלי החיים המארחים לאחר שאלו התמקמו על משטח ונכנסים אליהם דרך עורם.
שיטת כניסה זו, המכונה העברה אופקית, פירושה שלכל אורגניזם יכול להיות מינים שונים של חיידקים המסייעים לסימביוזה זו.
עם זאת, חיידקים אלה ממלאים תפקידים דומים בקיומם של ה-vestimentiferans.
לאנדוסימביונטים יש מגוון רחב של גנים מטבוליים, שעשויים לאפשר להם לעבור בין שיטות אוטוטרופיות להטרוטרופיות להשגת חומרים מזינים.
כאשר המארח מת, החיידקים משתחררים וחוזרים לאוכלוסייה של החיים חופשי במי הים.
בעקבות גילוי הנביעות ההידרותרמיות במזרח האוקיינוס השקט התגלו ותוארו מינים חדשים של תולעי צינור vestimentiferan.
תולעי צינורות אלה הן אחד האורגניזמים הדומיננטיים ביותר הקשורים לנביעות ההידרותרמיות באוקיינוס השקט.
תולעי צינור מעגנות את עצמן למצע של נביעות של פחמימנים באמצעות שורשים הנמצאים בחלק התחתון של גופם.
קשה מאוד להשיג שורשים שלמים של תולעת צינור למחקר מכיוון שהם עדינים ביותר, ולעיתים קרובות מתנתקים כאשר מסירים תולעת מאזורי נביעות הידרותרמיות.
לא ידוע לאיזה אורך יכולים שורשי תולעי הצינור לצמוח, אך התגלו שורשים באורך של יותר מ-30 מטרים.
ריכוז אחד של תולעי צינור יכולה להכיל אלפי פרטים, והשורשים המיוצרים על ידי כל תולעת צינור יכולים להסתבך עם שורשי תולעי הצינור השכנות.
מחצלות שורשים אלה מכונות "חבלים", ועוברות במורד הצינורות של תולעים מתות, וחודרות דרך חורים בסלעים.
נראה כי הקוטר ועובי הדופן של שורשי תולעת הצינור אינם משתנים עם המרחק מהגזע של תולעת הצינור.
בדומה לחלק הגזע של הגוף, גם שורשי תולעי הצינור מורכבים מגבישים זעירים של כיטין, התומכים ומגנים על תולעת הצינור מפני טריפה ולחצים סביבתיים.
תולעי צינור אלה בונות את מבנה הכיטין החיצוני בעצמן על ידי הפרשת כיטין מבלוטות מיוחדות הנמצאות בדפנות גופן.
"Sick Boy" הוא סינגל של צמד המוזיקה האלקטרונית האמריקאית, הצ'יינסמוקרס.
השיר נכתב על ידי הצ'יינסמוקרס, טוני אן ואמילי וורן, והופק על ידי הצ'יינסמוקרס ושון פרנק.
השיר יצא לאור, על ידי דיסרופטור רקורדס וקולומביה רקורדס, ב-17 בינואר 2018, כסינגל מוביל מאלבום האולפן השני של הצמד בעל אותו השם.
נכון לסמטמבר 2021, הסינגל הושמע למעלה מ-383 מיליון פעמים בספוטיפיי.
הווידאו קליפ הנלווה לשיר, בבימויו של ברואר, יצא ב-17 בינואר 2018. בווידאו קליפ נראים הצ'יינסמוקרס ומאט מקגווייר בביצוע השיר על במה ריקה.
נכון לספטמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-298 מיליון פעמים.
מדינהתאריםמכירותאוסטרליה (ARIA)פלטינה70,000אוסטריה (IFPI Austria)זהב15,000בלגיה (BEA)זהב10,000ברזיל (Pro-Música Brasil)פלטינה 2×80,000קנדה (Music Canada)פלטינה80,000דנמרק (IFPI Denmark)זהב45,000גרמניה (BVMI)זהב200,000איטליה (FIMI)זהב25,000פולין (ZPAV)פלטינה20,000שווייץ (IFPI Switzerland)זהב10,000ארצות הברית (RIAA)זהב500,000
אזורתאריךפורמטגרסהחברת תקליטיםעולם17 בינואר 2018הורדה דיגיטליתמקוריתדיסרופטור רקורדס וקולומביה רקורדסאיטליה18 בינואר 2018להיט רדיו עכשוויסוני מיוזיק אנטרטיינמנטארצות הברית23 בינואר 2018קולומביה רקורדס9 בפברואר 2018הורדה דיגיטליתרמיקסיםדיסרופטור רקורדס וקולומביה רקורדס
סיאטה (באיטלקית:Società Italiana Auto Trasformazioni Accessori', Siata) הייתה חברה איטלקית לייצור מכוניות שפעלה בעיר טורינו.
החברה הוקמה בשנת 1926 והייתה מתמחה בייצור חלקים למכוניות פיאט.
חלקים אלו היו בעלי איכות וביצועים גבוהים יותר מחלקים המקוריים.
בשנת 1938 הסתיים תכנון המכונית הראשונה מתוצרת החברה, אך בעקבות תחילת מלחמת העולם השנייה תוכניות ייצור לא מומשו.
לפני סיום המלחמה מפעל של החברה הופצץ ונהרס.
לאחר סיום הלחימה המפעל הוקם מחדש והוחלט להתחיל בייצור מכוניות ספורט שתוכנן בעבר.
ייצור Siata Amica החל בשנת 1948 ונמשך עד לשנת 1952. היא הייתה מצוידת במנוע של פיאט בעל נפח של 500 סמ"ק.
היה ניתן להזמין עם מנוע של 750 סמ"ק.
מכונית משופרת Fiat Siata 500 Pescara זכתה באליפות איטליה בשנת 1948.
בשנת 1950 החל תכנון של דגם Siata Daina.
המכונית הייתה מצוידת במנוע של פיאט 1.4-1.8 ליטר.
הייצור נמשך עד לשנת 1958 ובסך הכול נבנו כ-50 יחידות.
באותן השנים בחברה תוכנן מנוע בעל נפח 50 סמ"ק שנמכר לחברת "דוקאטי" והיא התקינה אותו בטוסטוסים מתוצרתה.
בשנת 1953 החל ייצור מכוניות מדגם 208S.
המכונית הייתה מצוידת במנוע בעל נפח 2000 סמ"ק.
הייצור נמשך עד לשנת 1955, נבנו 35 יחידות.
במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 היה מיוצר דגם SIATA SEAT 600 Formichetta.
בשנת 1967 לאחר בדיקת שוק הוחלט להתחיל בייצור מכונית Siata Spring.
בשנת 1970 החברה נכנסה לחובות, נסגרה ופסי הייצור הועברו לבעלות אחרת.
בעקבות משבר האנרגיה העולמי של שנת 1973 רכישות מכוניות ספורט באיטליה הוקטנו באופן דרסטי.
בעקבות כך ייצור נסגר בשנת 1975.
Siblings (בעברית: "אחים") הוא אלבום הבכורה של הלהקה הישראלית לורנה בי.
הוא יצא לאור ב-30 באפריל 2011 בהוצאה עצמאית.
תהליך הפקתו נמשך כשנה, ותואר כ"צבעוני ומעניין ובעל שילוב של צלילים רכים וצלילים חזקים".
על מנת לקדמו יצאה לסיבוב הופעות ב.
ביומו האחרון פגשה את ג'ארוויס קוקר, וכמחווה ידידותית נתנה לו במתנה עותק פיזי של האלבום.
הוא השמיע כמה מרצועותיו בתוכנית הבוקר שלו, Sunday Service, ב-BBC Radio 6 Music.
"Sign of the Times" (בעברית: "סימן הזמנים") הוא סינגל הבכורה של הזמר-יוצר הבריטי הארי סטיילס אשר יצא ב-7 באפריל 2017 כסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה שלו, Harry Styles.
השיר נכתב על ידי הארי עצמו יחד עם ג'ף באסקר, מיץ' רולנד , ריאן נאסי, אלכס סאליביאן וטיילר ג'ונסון , והופק על ידי בהסקר, סאליביאן וג'ונסון.
עם יציאתו הגיע השיר למקום הראשון במצעד הבריטי ולמקום הרביעי בארצות הברית.
בשנת 2018 זכה הסינגל בפרס BMI Pop ובשנת 2021, דורג על ידי הרולינג סטון כאחד מ-500 השירים הגדולים בכל הזמנים.
הוידאו קליפ לשיר אשר שוחרר ב-8 במאי 2017 זכה בשנת 2018 בפרס Brit לסרטון האמן הבריטי של השנה.
חמש שנים לאחר הקמתה של הלהקה האנגלית-אירית וואן דיירקשן, הוכרז באוגוסט 2015, לאחר שחרור האלבום החמישי של הלהקה, כי היא יוצאת להפסקה ממושכת.
ביוני של אותה שנה אושר שסטיילס חתם על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים קולומביה רקורדס ובספטמבר 2016 הופיע סטיילס על שער המגזין הבריטי Another Man מה שהוביל לספקולציות בתקשורת לגבי אלבום חדש באופק.
ב-31 במרץ פרסם הארי טיזר ברשתות החברתיות בו הוא חשף את עטיפת הסינגל ואת שמו, "Sign of the Times".
את השיר שר הארי סטיילס בליווי מנגינת פסנתר על ידי בהסקר, גיטרה ותופים על ידי מיץ' רולנד ובס על ידי נאסי, אליהם הצטרפו מקהלת גוספל אשר סיפקה את הקולות השניים בשיר.
הרצועה הוקלטה באולפני וילג' בלוס אנג'לס שבקליפורניה ובאולפן ההקלטות של מלון Geejam בפורט אנטוניו שבג'מייקה, בעוד שהמיקס נוצר על ידי ספייק סטנט.
השיר יצא לבסוף ב-7 באפריל 2017 על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
הרצועה זכתה לשבחים רבים וכונתה על ידי גיל קאופמן ממגזין הבילבורד כמראה כי הארי "עושה מאמץ ברור להתרחק באומץ מהפופ התעשייתי של עברו" וכתב כי השיר הושפע מפינק פלויד, דייוויד בואי, קווין, ספייסהוג , סוויד, קולדפליי, הביטלס, אריק כרמן ופרינס.
ג'ייסון ליפשוץ מהבילבורד תיאר את השיר: "נחוש, מחויב לחלוטין למסרים ולסאונד שלו".
מבקרים אחרים השוו את השיר למוזיקת אינדי רוק של להקת הווקמנים , ולמוזיקת בריטפופ כגון "Tender" של להקת בלר או "Bitter Sweet Symphony" של להקת The Verve.
כמו כן, רבים ציינו את השוני של השיר משירי להקת וואן דיירקשן.
אנג'לי רגומן מאתר "The Straits Times" ראה בו את השיר ה"חזק" ביותר באלבום והשווה את הרצועה ל-"Blackbird" של הביטלס ול-"Bennie and the Jets" של אלטון ג'ון.
אנדי קוש מאתר "ספין" כתב כי "המילים, הכותרת ואמנות העטיפה של השיר מצביעים על כך שאנחנו בטריטוריה אפוקליפטית, ונראה שסטיילס משתמש בסוף העולם כמטאפורה לסיום מערכת יחסים" והשווה את השיר לסגנון של אואזיס, אלטון ג'ון, ג'ון לנון משנות ה-70, והאלבום Hunky Dory של דייוויד בואי.
הווידאו קליפ של השיר צולם באי סקאי השוכן בחופה המערבי של סקוטלנד בוים על ידי הזמר והבמאי הצרפתי יואן למואן.
הוא שוחרר והועלה ליוטיוב ב-8 במאי 2017 וב-2 באוגוסט 2022 הגיע סרטון הקליפ מעל לכמיליארד צפיות ביוטיוב.
טייס הפעלולים של הסרטון, וויל בנקס, הצהיר בריאיון לבילבורד כי במהלך הצילומים טס סטיילס לגובה של יותר מ-1,550 רגל וכי לא הופעלו אפקטי מסך ירוק או CGI כלל.
בתחילת הסרטון נראה הארי כשהוא לבוש במעיל טרנץ' שחור ומגפי עור וג'ינס כהה כשהוא צועד על שדה שומם ומתחיל לשיר תוך כדי שהמצלמה מתקרבת לצילום תקריב של פניו.
עם תחילת הפזמון נראה הארי מתרומם באוויר וממריא מעל השדה, האגם, צמרות העצים, ההרים והים.
כשבסוף הקליפ נראית שקיעה מעוננת.
בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2017 היה הקליפ מועמד לשתי מועמדויות לקליפ הפופ הטוב ביותר והאפקטים החזותיים הטובים ביותר .
וכן בפרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון ברזיל היה מועמד לקליפ מוזיקה בינלאומי אהוב.
בשנת 2018 הקליפ זכה בפרסי המוזיקה הבריטית בקטגוריית הקליפ הבריטי של השנה ובפרסי המוזיקה של iHeartRadio בקטגוריית הקליפ הטוב ביותר וכן היה מועמד לפרסי Myx Music בקטגוריית הסרטון הבינלאומי של השנה .
+שנהארגוןפרסתוצאהביבליוגרפיה2017פרסי הווידאו קליפים של MTVקליפ הפופ הטוב ביותרהאפקטים החזותיים הטובים ביותר פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון ברזיללהיט בינלאומי אהובקליפ מוזיקה בינלאומי אהובRockbjörnenהשיר הלועזי של השנהפרסי בחירת הנועראמן השנה2018פרסי BMIפרס הפופפרסי המוזיקה הבריטיתהקליפ הבריטי של השנה פרסי המוזיקה של iHeartRadioהקליפ הטוב ביותרMyx Music הסרטון הבינלאומי של השנה
ב-15 באפריל 2017 ביצע הארי בפעם הראשונה את "Sign of the Times" בהופעה בעונה 42 פרק 15 של תוכנית הטלוויזיה "סאטרדיי נייט לייב" .
ב-21 באפריל הופיע בפעם הראשונה בהופעת סולו בבריטניה מולדתו בתוכנית "המופע של גרהם נורטון" של ה-BBC.
ב-26 באפריל 2017 הוא ביצע את השיר בשידור חי בתוכנית האירוח הצרפתית, Quotidien .
ב-11 בספטמבר הארי ביצע את השיר בתוכנית הרדיו הבריטית לייב לאונג'.
ב-2 בנובמבר הוא ביצע אותו גם ב-BBC וב-9 בנובמבר בתוכנית "אקס פקטור" .
ב-31 במאי 2017 ביצע מוזיקאי הנורווגי קייגו והזמרת הבריטית אלי גולדינג קאבר לשיר "Sign of the Times" בתוכנית לייב לאונג' וב-22 ביוני ביצעו גם להקת הפופ רוק האמריקאית הנסון קאבר לשיר.
בין האמנים הנוספים שביצעו קאברים לשיר נמנים גם הפסנתרן האמריקאי פול קארדל קאבר , הזמר האמריקאי אלכס בויה , הזמרת האמריקאית סברינה קרפנטר יחד עם הזמרת הבריטית ג'סמין תומפסון ולהקת הפופ האמריקאית LANY.
"Sign of the Times" שימש כפרסומת מסחרית עבור חברת גוגל שפורסמה בדצמבר 2017 בארצות הברית, תחת הכותרת "Google: Year In Search 2017".
כמו כן, השיר הושמע בפסקול במהלך הפרק האחרון בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה ריברדייל של The CW ואף שימש כחלק מקמפיין אולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) אשר הופץ ברחבי אירופה, אסיה, ארצות הברית וחלקים מאפריקה.
מקוםתאריםמכירותאוסטרליה (ARIA)פלטינה 6×420,000אוסטריה (IFPI Austria)פלטינה30,000בלגיה (BEA)פלטינה20,000ברזיל (Pro-Música Brasil)יהלום250,000קנדה (Music Canada)פלטינה 4×320,000דנמרק (IFPI Danmark)פלטינה90,000צרפת (SNEP)יהלום333,333גרמניה (BVMI)פלטינה400,000איטליה (FIMI)פלטינה 2×100,000מקסיקו (AMPROFON)יהלום + פלטינה 3×480,000ניו זילנד (RMNZ)זהב15,000נורווגיה (IFPI Norway)פלטינה60,000פולין (ZPAV)פלטינה 2×100,000פורטוגל (AFP)זהב5,000ספרד (PROMUSICAE)זהב20,000שווייץ (IFPI Switzerland)פלטינה 2×40,000הממלכה המאוחדת (BPI)פלטינה 2×1,200,000ארצות הברית (RIAA)פלטינה 5×5,000,000
"Sicko" (מסוגנן כ-"SICKO") הוא סינגל של התקליטן הגרמני, פליקס ין, בשיתוף פעולה עם הראפר האמריקאי, גאשי , והזמרת-יוצרת הקנדית, FAANGS .
הסינגל יצא ב-13 במרץ 2020 בהוצאת חברת התקליטים וירג'ין רקורדס.
השיר נכתב על ידי פליקס ין, גאשי, FAANGS, ג'יימס בל, וינסנט קוטקאמפ ו-Hitimpulse והופק על ידי פליקס ין, וינסנט קוטקאמפ ו-Hitimpulse.
נכון ליולי 2023, השיר הושמע למעלה מ-58 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-3 מיליון פעמים ביוטיוב.
Signal (בעברית: אוֹת) הוא המיני-אלבום השישי של להקת הבנות הדרום קוריאנית טווייס.
המיני-אלבום יצא לאור בהוצאת חברת התקליטים JYP אנטרטיינמנט, ב-15 במאי 2017. הוא כולל שישה שירים בסך הכול; מהדורת DVD תאילנדית הופצה במדינה בצירוף מספר קטעי וידאו וגרסאות שונות של "Signal".
המיני-אלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הדרום קוריאני.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולם15 במאי 2017הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתJYP
SiegedSec, קיצור של Sieged Security ובדרך כלל מכונה "האקרים פרוותיים הומוסקסואלים", הייתה קבוצת האקרים אקטיביסטים.
הקבוצה ביצעה מספר מתקפות רשת בולטות בין תחילת 2022 ליולי 2024.
SiegedSec הובלה על ידי אדם תחת הכינוי "vio".
ערוץ הטלגרם של SiegedSec נוצר באפריל 2022, והם בדרך כלל התייחסו לעצמם כ"האקרים פרוותיים הומוסקסואלים".
בהזדמנויות מרובות, הקבוצה כיוונה לתנועות ימין באמצעות פרצת נתונים, כולל הריטג' פאונדיישן, Real America's Voice, וכן מדינות שונות בארצות הברית אשר נקטו החלטות חקיקה נגד טיפולי התאמה מגדרית.
בנוסף לזאת הקבוצה שמה לעצמה מטרה להתקיף מספר של אתרים ישראליים וביניהם האתרים של סלקום ובזק.
אוניברסיטת קונטיקט: ביולי 2023, SiegedSec שלחה סדרה של הודעות דוא"ל מזויפות לסטודנטים של אוניברסיטת קונטיקט באמצעות LISTSERV, בהם הכריזה על פטירתה של נשיאת האוניברסיטה רדנקה מריק.
המעבדה הלאומית של איידהו: בנובמבר 2023 נפגעה מערכת ה-Oracle HR של המעבדה הלאומית של איידהו והובילה להדלפת נתונים אישיים של עובדים, כאשר הקבוצה דרשה מהמעבדה לבצע מחקר ב"יצירת קאטגירלז בחיים האמיתיים" בתמורה לנתונים שיש להסיר.
ב-7 בפברואר 2024 קיבלו מספר עובדים בקשות תשלום כופר בדואר עם הנתונים שלהם.
נאט"ו: בשנת 2023, פורטלי נאט"ו נפגעו פעמיים על ידי SiegedSec.
ההדלפה הסתכמה בלמעלה מ-3000 מסמכים פנימיים ולטענתם צברו עד"9GB".
הפורטלים שנפגעו היו למידה מבוזרת מתקדמת משותפת, פורטל לקחים של נאט"ו, פורטל רשת לוגיסטיקה, פורטל שיתוף פעולה של קהילות אינטרס, פורטל חטיבת ההשקעות של נאט"ו ומשרד התקנון של נאט"ו.
זמן קצר לאחר התקרית, נאט"ו הודיעו כי הם יחקרו את התקיפה.
בזק: ב-30 באוקטובר 2023 פרסמה הקבוצה כי תקפה את בזק, ופרסמה מידע על כמעט 50,000 לקוחות.
Atlassian: ב-14 בפברואר 2023 ספקית התוכנה האוסטרלית הגדולה Atlassian דלפה לאינטרנט על ידי SiegedSec באמצעות אישורי עובדים גנובים.
13,000 רישומי עובדים הושפעו בפריצה זו, ו־SiegedSec הצליחה גם להשיג את רישום מבנה משרדי החברה.
הריטג' פאונדיישן: ביולי 2024 SiegedSec הודיעה שהם פרצו והדליפו נתונים מצוות החשיבה השמרני הריטג' פאונדיישן, שהוביל את ההצעות של פרויקט 2025. הם פרסמו הצהרה בטלגרם, וכינו את ההצעות "תוכנית לאומנית נוצרית סמכותנית לרפורמה בממשלת ארצות הברית".
הקבוצה פרסמה צ'טלוגים של שיחה בסיגנל בין "vio" למנהל קרן Heritage, מייק האוול, שבה האוול הצהיר שהוא, בשיתוף עם ה-FBI, "בתהליך זיהוי של חברי הקבוצה שלך." לאחר פרסום הצ'אטלוגים, SiegedSec הודיעה שהם יתפרקו "למען הבריאות הנפשית שלנו, הלחץ של הפרסום ההמוני, וכדי להימנע מעינו של ה-FBI."
ביוני 2023 SiegedSec התמקדה בכמה ישויות ממשלתיות בארצות הברית כדי למחות על הצעות חוק נגד טיפול מגדר.
ההאקרים פרסמו מגוון נתונים, כולל נתונים מממשלת פורט וורת' בטקסס, בית המשפט העליון של נברסקה וקובצי משטרת דרום קרוליינה.
באפריל ומאי 2024 ביצעה SiegedSec במבצע השני שלהם לזכויות טרנס, #OpTransRights2. ההאקרים הצליחו להדליף נתונים מ-Real America's Voice ומכנסיית-River Valley.
בעקבות מתקפת המעבדה הלאומית של איידהו, הוכרז כי ה־FBI וכן הסוכנות לאבטחת סייבר ותשתיות יצרו קשר כדי לסייע בחקירת האירוע.
"Side Effects" הוא סינגל של הצמד המוזיקלי האמריקאי הצ'יינסמוקרס בשיתוף פעולה עם הזמרת-יוצרת האמריקאית אמילי וורן .
השיר יצא ב-27 ביולי 2018 בהוצאת חברות התקליטים דיסרופטור רקורדס וקולומביה רקורדס.
הסינגל מופיע כסינגל החמישי באלבום האולפן השני של הצמד, Sick Boy.
נכון לפברואר 2025, השיר הושמע למעלה מ-164 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-135 מיליון פעמים ביוטיוב.
Signal C.Q הייתה תוכנית ללימוד אנגלית לכיתה ז' שהופקה על ידי הטלוויזיה החינוכית בשנת 1991. לסדרה הופקו חמישה פרקים.
התוכנית מבוססת על התוכנית הלימודית "גבי ודבי" שיצאה בשנת 1976 שגם היא הייתה מיועדת ללימוד אנגלית לכיתה ז'.
בדומה ל"Signal C.Q", גם בסדרה זו מופיע כלי קסם המאפשר לגיבוריה לנוע במרחב ולחקור מקומות שונים בעולם: ב-גבי ודבי הגיבורים השתמשו במקל קסמים, שבזכותו הם יכולים לנוע במרחב ולהגיע לכל מקום בעולם על ידי נגיעה בחוד המקל במפה כלשהי, ואילו ב-"Signal C.Q" השתמשו הגיבורים, מיקי ודונה בכדור בדולח.
את הדמויות הראשיות בגירסה המקורית של 1976 גילמו גבי אוטרמן בתפקיד גבי ורוזי ניומן בתפקיד דבי.
הסדרה עוקבת אחר חייהם של מיקי (ברוך דרור ויהונתן סגל) ודונה (לימור שיינפלד), אח ואחות חובבי רדיו, הם יוצאים למסע הרפתקאות ברחבי העולם.
מיקי ודונה יוצאים לחפש אחר כלבם האבוד, ומוצאים כדור זכוכית מכושף (GLASS BUBBLE) המוסתר בבית נטוש.
הם מגלים כי כאשר מניחים את הכדור הקסום על מפה אפשר להגיע לכל מקום בעולם.
האחים הסקרנים מנצלים את כדור הזכוכית למטרות טובות בלבד ומושיטים עזרה לכל דורש, ואולם עליהם להיזהר: אם לא ישובו לביתם בתוך שעתיים יישארו לכודים לנצח בכדור הזכוכית.
בפרק החמישי והאחרון של הסדרה גולמה דמותו של מיקי על ידי יהונתן סגל במקום ברוך דרור.
Simple API for XML או בקיצור SAX, ממשק תכנותי המאפשר גישה סדרתית למבנה XML כלשהו.
SAX מגדיר מנגנון מונחה אירועים לקריאת נתונים ממסמך XML.
ממשק תכנותי זה הוא תחליף פופולרי לממשק התכנותי Document Object Model (בקיצור DOM).
מנתח XML המממש את הממשק התכנותי של SAX, מטפל במבנה XML כזרם נתונים חד-כיווני.
כלומר, לא ניתן לקרוא שוב נתונים שנקראו כבר, ללא ניתוח מחדש של המבנה.
בזמן הניתוח, זרם הנתונים נקרא באופן סדרתי ובכל פעם שאלמנט XML מזוהה בזרם, מעביר המנתח את הפיקוח לשגרה, מחלקה או תוכנית שסיפק המתכנת (Callback).
המנתח מעביר בנוסף גם מידע תחבירי על האלמנט, לדוגמה, אם זהו אלמנט "פותח" או "סוגר" וכדומה.
עיבוד המידע הסמנטי הוא באחריות התוכנית שכתב המתכנת, שבגמר פעולתה מחזירה את הפיקוח למנתח, וחוזר חלילה עד לסוף זרם הנתונים.
שיטה זו, על אף הקושי היחסי בשימוש בה, היא המהירה ביותר לניתוח מבני XML, ושטחי הזיכרון הנדרשים תוך כדי העבודה קטנים משמעותית מהנדרש בשיטות אחרות, ובמיוחד DOM שבה מקבלים מראש את מבנה ה-XML כמבנה נתונים מפוענח.
Signs of a Struggle הוא אלבום הבכורה של הלהקה הבריטית מטאפיקס, והוא יצא לאור בשנת 2005 באירופה.
הצמד ציין כי האלבום הוא השתקפות של מספר חוויות וקשיים שהם עברו.
באלבום מופיע הסינגל "Big City Life", שזכה להצלחה במידה עולמית במדינות רבות (בעיקר באירופה) ובמצעדים.
מצעד אלבומים דירוג שיא אוסטריה #10 מצעד אלבומי אירופה #62 בריטניה #159 בלגיה #32 שווייץ #15 איטליה #12 צרפת #75 גרמניה #35
"Signs" הוא הסינגל השלישי של הראפר האמריקאי סנופ דוג, מתוך אלבום הסטודיו השביעי שלו, .
הוא הופק על ידי הצמד הנפטונז, ומשתתפים בו הזמרים ג'סטין טימברלייק וצ'ארלי וילסון.
גרסה ערוכה של השיר הופיעה בסרט "נחשו מי" (2005), שבו מככבים אשטון קוצ'ר וברני מק.
הסינגל הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי והפך לפופולרי מאוד ברחבי העולם.
הקליפ לשיר בוים על ידי פול הנטר, והוא צולם בחדר כושר ובקזינו בלאס וגאס, נבדה.
הקליפ לשיר הוא היה המושמע ביותר בשנת 2005 בערוץ The Box שבבריטניה.
סים סיטי הוא משחק מחשב מסוג סימולציה בו השחקן מנהל עיר.
המשחק פותח על ידי Maxis, חברה בת של Electronic Arts.
זוהי הגרסה השישית של סדרת SimCity.
המשחק יצא לראשונה ב-5 במרץ 2013 ל Microsoft Windows,
ול-OS X המשחק יצא באוגוסט 2013.
יחד עם רבים מהשינויים סים סיטי כולל את מנוע ה-GlassBox שאמור להעצים את רמת הסימולציה במשחק.
בניגוד למשחקים קודמים בסדרה, במשחק הזה יהיו כבישים מעוקלים ואזורי תכנון ובנייה שיכולים להתאים לסוגי דרכים שונות.
סוגי האזורים יכללו מגורים, מסחר ותעשייה.
הצפיפות תהיה מונעת על ידי סוגי הכבישים ותנועה כללית סביב אזורים אלה.
הערים במחוז מחוברות זו לזו באמצעות רשתות אזוריות כגון כבישים, מסילות ברזל, ותעלות מים.
גרסה זו של סים סיטי היא הראשונה עם מצב משחק מקוון מלא.
מהדורת הרשת של Maxis, מאפשרת לאזורים לאכלס ערים מרובות משחקנים שונים.
סים סיטי ידרוש מהשחקנים להיות מחוברים לשירות EA's Origin כדי לשחק את המשחק.
החיבור הוא סינכרוני, לכן הפרעות רשת קצרות לא יפסיקו את המשחק.
שיתוף פעולה - הערים באזור יכולות לעבוד יחד כדי לבנות "עבודות גדולות".
ערים שונות יכולות גם להחליף משאבים שונים ביניהן כגון כוחות משטרה או נפט.
בסים סיטי ישנם שלושה סוגים עיקריים של מבנים: מגורים, עסקיים ותעשייתיים.
את אלה בונים באמצעות פיתוח אזורים מתאימים והם נבנים באופן אוטומטי.
בניגוד למשחקים קודמים בסדרה לא תהיה חלוקה לסוגי מבנים (נמוך, בינוני וגבוה) אלא המבנים ישתנו בהתאם לסוגי הכבישים.
חוץ מאלה, ניתן לבנות מבנים יותר גדולים, כגון מפעלים ומגדלים.
המבנים בסים סיטי יוכלו לצרף לעצמם הרחבות שונות, כגון חניון נוסף לתחנת כיבוי אש שיספק מקום לכבאיות נוספות להגנה מוגברת.
התוספות למבנים ניתנות להוספה מכל מקום וכיוון של המבנה שהמשתמש חפץ בו, בניגוד למשחקים הקודמים.
שחקנים יכולים להתמחות בתעשיות מסוימות, כגון ייצור, תיירות, חינוך, או אחרים.
לכל אחת מהן יש מראה ייחודי, התנהגות סימולציה, ואסטרטגיות כלכליות.
לשחקנים יש את האפשרות להתמחות מוגברת בתחום אחד או לבנות התמחויות מרובות בכל עיר.
המשחק כולל כלכלה עולמית מדומה.
המחירים של המשאבים העיקריים כמו נפט או מזון ישתנו בהתאם להיצע והביקוש של עולם המשחק.
ב-24 באוקטובר 2012 הודיעה חברת EA, שסים סיטי יהיה זמין בצפון אמריקה ב-5 במרץ 2013. הוא יהיה זמין בחנויות ולהורדה באינטרנט.
המשחק זמין באירופה החל מ-8 במרץ ובאוסטרליה החל מ-7 במרץ.
בטא סגור הוכרז ב-14 אוגוסט 2012, על ידי הרשמה באתר הרשמי.
חבילת "הרחבה ערים של מחר" (Cities Of Tomorrow) היא חבילת ההרחבה היחידה במשחק, שמוסיפה אפשרות לבניית גורדי שחקים מיוחדים, זימון אסון חדש, בניית מערכת תחבורה בעזרת כלי תחבורה מיוחדים וכולל גם שתי התמחויות חדשות.
נמכר לבדו במחיר של 30 אירו, או ברכישת החבילה ביחד עם סים סיטי במחיר של 60 אירו.
סט פארק שעשועים (Amusement Park) מאפשר בניית לונה-פארק כאטרקציה תיירותית, חלק אחר חלק כרצון ראש העיר.
נמכר לבד במחיר של 10 אירו.
ב-23 באוגוסט 2012, סים סיטי זכתה בפרס של Gamescom "משחק המחשב הטוב ביותר".
Gamescom תארו, משחק וידאו כבעל "גרפיקה מדהימה".
Silhouette in Red (בעברית: צללית באדום) הוא אלבום האולפן העשירי של הזמרת הולשית בוני טיילר.
האלבום יצא לאור ב-11 באוקטובר 1993, כשנה לאחר צאת אלבום האולפן התשיעי שלה, "Angel Heart".
האלבום זכה להצלחה בינונית ברחבי העולם כאשר הצליח למכור למעלה מ-50,000 עותקים בנורווגיה, ועותקים רבים אחרים במדינות אחרות, ובנוסף הצליח בשיאו להגיע למקום השישי במצעד הנורווגי אך לא הצליח להעפיל לחמישייה הפותחת.
Allmusic, נתנו לאלבום דירוג של ארבעה כוכבי זהב.
מן האלבום יצאו ארבעה סינגלים אשר לא זכו להצלחה גדולה ברחבי העולם פרט לסינגל השלישי הנקרא, "You Are So Beautiful" אשר זכה להצלחה רבה ברחבי העולם והצליח להיכנס למצעדים רבים ולמכור כמויות עותקים רבות.
שנה לאחר שטיילר הוציאה את אלבומה התשיעי, "Angel Heart" הוכרז שהיא עומדת להוציא אלבום נוסף אשר יצא לאור ב-11 באוקטובר 1993, וכך היה.
את האלבום הפיקו אנשים רבים כגון; דיטר בוהלן, ג'ין קפל, פול הופקינס, לי מוריס, לואיס רודריגז, ארג'יי סקוט, וטף ויליאמס.
האלבום הוא האלבום האחרון של טיילר שיצא תחת חסותם של חברת התקליטים הנקראת "Hansa".
בעטיפת האלבום ניתן לראות את טיילר כאשר מאחוריה יש רקע של צללים בצבע אדום כשם אלבומה של הזמרת, בעוד היא בעצמה לובשת חולצה אדומה עם מעיל שחור.
האלבום הצליח להיכנס לחמישה מצעדים שונים, ואף להגיע למקום ה-6 במצעד הנורווגי.
"Sim Ou Não" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הברזילאית אניטה, בשיתוף הזמר הקולומביאני מאלומה.
הסינגל יצא לאור ב-28 ביולי 2016, תחת חסותם של האחים וורנר, כסינגל הראשון של אניטה שלא נכלל באלבום כלשהו.
שיתוף פעולה זה הוא הראשון של אניטה עם מאלומה.
השיר זכה להצלחה הרבה ביותר בעיקר באמריקה הלטינית, ובשאר העולם זכה להצלחה פחותה בהרבה.
הווידאו קליפ הנלווה שיצא ביחד עם השיר צולם ב-4 ביולי 2016, במועדון לילה במקסיקו סיטי, על ידי הבמאי והצלם הדומיניקני ג'סי טררו, שעבד עם אמנים לטיניים אחרים רבים כגון; אנריקה איגלסיאס, אנאהי, ריקי מרטין ג'ניפר לופז, וכולי.