tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כמה שנים לאחר מכן, החל בלימודי משחק ושירה למברט למד בחטיבת הביניים "מסה ורד", שם זכה בתחרות שירה כשביצע את השיר "Thriller" של מייקל ג'קסון, ובתיכון "מאונט כרמל", שם הופיע בתיאטרון, שר במקהלה ולעיתים הופיע יחד עם להקת הג'אז הבית ספרית "MC Jazz".
לאחר שסיים את לימודיו בתיכון בשנת 2000, למד באוניברסיטת קליפורניה אך עזב לאחר כחמישה שבועות ועבר להתגורר בלוס אנג'לס.
בגיל 19 קיבל למברט את עבודתו המקצועית הראשונה, כאשר הופיע באוניית תענוגות במשך עשרה חודשים אצל הכוריאוגרפית אניטה מאן.
לאחר מכן הופיע במופע אופרה במחוז אורנג' בקליפורניה.
בגיל 21 הוא הוחתם עם מנהל אישי והשתתף בסיבוב הופעות אירופי של המחזמר "שיער".
בשנת 2004 הופיע בהפקת חברת התיאטרון תחת הכוכבים (TUTS) בהשראת הספר "הבריגדון", ובהפקה של אולם התיאטרון פסאדינה במחזמר "110 in the Shade" לפני שלוהק לתפקיד יהושע במחזמר "עשרת הדיברות" לצד השחקן ואל קילמר.
תפקידיו משכו את תשומת ליבו של מנהל הליהוק של המחזמר "מרשעת" ולוהק לאחד התפקידים שהמשיך לאחר מכן לסיבוב הופעות בארצות הברית.
באותה תקופה הופיע לזמן קצר עם להקת הרוק "The Citizen Vein" עם סטיב סידלניק, טומי ויקטור ומונטה פיטמן.
בנוסף עבד כמפיק מוזיקלי, אוסף הקלטותיו משנת 2005 הוצאו לאור באלבומו "Take One" בשנת 2009.
למברט נבחן לעונה השמינית של תוכנית המציאות "אמריקן איידול" בסן פרנסיסקו, קליפורניה.
באודישן הראשוני שלו הוא ביצע את השירים "Rock with You" של מייקל ג'קסון, ו-"Bohemian Rhapsody" של להקת קווין.
בשבוע לאחר מכן ביצע את השירים כמופע סולו, "What's Up?" של הלהקה 4 נון בלונדס ו-"Believe" של הזמרת שר וכדואט קבוצתי, "Some Kind of Wonderful" של להקת "Soul Brothers Six".
השופט סיימון קאוול הביע דאגה לתיאטרליות שלו, אך השופט רנדי ג'קסון מצא אותה כ-"מודרנית".
לאחר מכן התקדם בקלות אל 36 הגדולים בעונה עם ביצוע השיר "" של הרולינג סטונז.
בשבוע הראשון של הופעותיו בתוכנית, הן זכו לשבחים רבים על ידי השופטים בפרט בביצועו "Black or White".
שבוע לאחר מכן שהוקדש למוזיקת קאנטרי, הוא שר את הסינגל "Ring of Fire" של ג'וני קאש.
גרסת הפסנתר שלו לשיר "The Tracks of My Tears" הובילה לתגובות חיוביות רבות על ידי השופטים.
כאשר הגיע אל 8 המובילים ביצע למברט את שיר הלהקה "Mad World" של Tears for Fears.
בעקבות אילוצי זמנים של התוכנית, רק השופט קוואל הביע את ביקורתו על ההופעה.
בהמשך ביצע למברט את השיר "If I Can't Have You" ביצוע אשר השופטת קארה דיוגוארדי כינתה "הביצוע הבלתי נשכח ביותר" כאשר הגיע אל 3 הגדולים וביצע את הסינגל "One" אמר השופט קאוול "אם אתה לא תהיה בגמר, זו תהיה אחת האכזבות הגדולות ביותר".
לאחר שהמשיך עם השיר "Cryin'" אמרה פאולה עבדול "אנחנו נראה אותך גם בשבוע הבא, והמון שנים אחר כך".
כאשר הגיע אל הגמר, למברט ביצע שלושה שירי סולו בהם חזר על השיר "Mad World" והמשיך עם "A Change Is Gonna Come" שהביאו לביקורות חיוביות רבות מצד השופטים.
השופט קאוול סיכם את מסעו של למברט בתוכנית בכך שאמר "במהלך כל העונה היית אחד המתמודדים הטובים והמקוריים ביותר שהיו לנו אי פעם בתוכנית, הרעיון של המופעים הוא למצוא כוכב עולמי, ואני באמת מאמין שמצאנו את זה בך".
למברט הוכרז כסגן אלוף העונה השמינית של התוכנית כאשר זכה במקום השני, זוכה העונה קריס אלן אמר כי "אדם ראוי לזכות באותה מידה כמוני, הוא היה ברצינות אחד המבצעים הכי מוכשרים שאני פגשתי אי פעם".
גרסת שיר המנצח של למברט שוחררה לצד גרסתו של קלן.
מגזין טיים הכתיר את למברט במקום החמישי ברשימת 120 מתמודדי אמריקן איידול הטובים בכל הזמנים מכל 9 עונות התוכנית.
במהלך התוכנית, החלו לדלוף תמונות של למברט מנשק גבר.
הם עוררו מחלוקות על ידי פרשנים שמרנים בתוכנית החדשות "The O'Reilly Factor" שתיארו אותם כ-"מביכים" אך התנגדו לכך שישפיעו על תוצאות התחרות.
מאוחר יותר למברט אישר כי התמונות אמיתיות ואמר כי "אין לו מה להסתיר ותמיד היה פתוח לגבי הנטיות המיניות שלו בחייו".
כלי תקשורת מהזרם המרכזי החלו לתהות האם גילוי נטיותיו המיניות ישפיעו על תוצאותיו בתחרות.
בראיונו למגזין הרולינג סטון הצהיר למברט כי הוא הומוסקסואל לאחר מכן.
ב-23 בנובמבר 2009, הוציא למברט את אלבום הבכורה שלו, "For Your Entertainment".
ביציאתו הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד 200 לאחר שמכר כ-198,000 עותקים בארצות הברית לצד עשרת המובילים במצעדי אוסטרליה, קנדה, יוון, פינלנד, שוודיה, וניו זילנד.
האלבום משלב בתוכו סגנונות מוזיקה רבים בהם מוזיקה אלקטרונית, דאנס, פופ ורוק.
על כתיבתו עבדו מספר סלבריטאים בהם ליידי גאגא, פינק, ג'סטין הוקינס, ראיין טדר, ומת'יו בלאמי סולן להקת מיוז.
באתר "Metacritic" האלבום קיבל ביקורות חיוביות וכ-71 נקודות מתוך 100 לעומת הרולינג סטון שהעניקו לו ביקורות מעורבות בהם אמרו "השירים נשמעים נהדר אבל מרגישים מחניקים באופן מוזר, מורגש כאילו האלבום עבר עבודת יתר".
הסינגל המוביל שלו הנושא את שמו, "For Your Entertainment" יצא לאור ב-27 באוקטובר 2009 והגיע לעשירייה הפותחת במצעדי פינלנד, יפן וניו זילנד.
הסינגל השני, "Whataya Want from Me" הגיע למקום ה-10 במצעד הבילבורד הוט 100 והועמד בטקס פרסי גראמי ה-53 בקטגוריית ביצוע שיר הפופ הטוב ביותר.
מאוחר יותר הוציא האלבום כחמישה סינגלים נוספים, נכון לאפריל 2012, מכר מעל ל-2 מיליון עותקים ברחבי העולם והשיג את תואר אלבום הזהב בארצות הברית ביוני 2010.
בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית לשנת 2009, ביצע למברט את "For Your Entertainment".
המופע עורר מחלוקות לאחר מכן מאחר שהראה את למברט מנשק גבר ותופס את מפשעתו של אחד הרקדנים.
בתגובה, מועצת הטלוויזיה להורים בארצות הברית דחקה בצופים להתלונן בפני רשות התקשורת הפדרלית.
רשת הטלוויזיה ABC קיבלה כ-1,500 תלונות על המופע וביטלה את הופעתו של למברט ב-25 בנובמבר בתוכנית בוקר טוב אמריקה, במקום זאת, הוא הוזמן לתוכנית הבוקר "The Early Show" באותו התאריך.
למברט הגיב בראיון על המופע, "שחקניות עושות את זה במשך שנים, דוחפות את מפשעותיהם בקטי של מיניות וברגע שגבר עושה את זה כולם מתחרפנים.
אנחנו בשנת 2009 הגיע הזמן לקחת סיכונים ולהיות קצת יותר אמיצים ולפקוח עיניים של אנשים ואם זה פוגע בהם, אולי אני לא בשבילם.
המטרה שלי לא הייתה לעצבן אנשים אלא לקדם את חופש הביטוי והאומנות.
שנתיים לאחר מכן הופיע שוב בטקס הפרסים והתקבל בחום.
המפיק לארי קליין אמר כי הוא צופה הופעות של למברט בעתיד והוסיף "אדם למברט הוא חבר שלנו, הוא מוכשר ואני אוהב את כל מה שקשור אליו".
בילבורד הכתיר את הופעתו בשנת 2009 ברשימת עשרת הרגעים הטובים ביותר בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית בתולדותיו בשנת 2012.
בחודשים שקדמו להוצאת אלבומו, הופיע על שער הרולינג סטון שהפך לגיליון הנמכר ביותר של המגזין בשנת 2009. באפריל, הוכלל ברשימת האנשים היפים ביותר לשנת 2010 של המגזין פיפל.
הוא נבחר לרשימת עשרת האנשים המרתקים ביותר של ברברה וולטרס ורואיין בתוכניתה ב-10 בדצמבר.
במרץ הופיע לראשונה בקונצרט סולו משלו אשר נמכר במלואו בקזינו אנדיאו בקליפורניה.
באפריל 2010 הופיע למברט בתוכנית "אמריקן איידול" וחזר בתור שופט אורח לאורך כשבוע.
ביוני הופיע בטקס פרסי ה-"MuchMusic" בקנדה אשר זכה בו בפרס הווידאו הבינלאומי האהוב ביותר עבור קליפ השיר "Whataya Want from Me".
ב-4 ביוני 2010 יצא למברט לסיבוב ההופעות הראשון שלו, "Glam Nation Tour" ברחבי ארצות הברית, אירופה ואסיה שכלל כ-113 מופעים.
בשנת 2011 הצטלם לסרט תיעודי בן שעה בערוץ VH1 ומאוחר יותר באותה שנה השתתף בתוכנית המוזיקה "Majors & Minors" בה הפך למורה לשירה של מתמודדים בני נוער.
בנובמבר 2011 הצטרף למופע להקת קווין בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה כסולן הראשי, בה זכתה בפרס האייקון העולמי וביצעה מיקס של להיטים קלאסיים.
בשנת 2011 החל פרויקט "קווין+אדם למברט".
ב-20 בדצמבר 2011 הוציא למברט את הסינגל המוביל מאלבום האולפן השני שלו בשם, "Better Than I Know Myself" שהגיע לעשרת המובילים במצעדי יפן ופינלנד.
ב-15 במאי 2012, הוציא את אלבומו השני, "Trespassing".
ביציאתו הגיע למקומות הראשונים במצעדי קנדה הונגריה וארצות הברית במצעד הבילבורד 200, ובכך הפך לאמן ההומוסקסואל הראשון אשר כובש את המצעד.
ב-17 באפריל הוצא הסינגל השני מתוכו, "Never Close Our Eyes" אשר נכתב על ידי למברט וברונו מארס.
באותה תקופה, הודיע כי יחזור לתוכנית "אמריקן איידול" כשופט בגמר העונה.
לאחר מכן הופיע בגמר התוכנית "The Voice" בסין.
באותה שנה למברט הצטרף לסיבוב הופעות משותף יחד עם להקת קווין בשם, "Queen + Adam Lambert Tour 2012" שכלל כ-6 מופעים ברוסיה, בריטניה, אוקראינה ופולין.
ב-23 באוקטובר ביצע 2 שירים מהאלבום בספיישל מיוחד של התוכנית "שקרניות קטנות" לחג ההאלוויין.
בנובמבר 2012 הופיע לראשונה בדרום אפריקה באולמות בקייפטאון ויוהנסבורג אשר זכו לביקורות משבחות בהן מגזין "Sunday Times" שקרא להופעותיו "מחשמלות עם קול מהמם".
מאוחר יותר באותו חודש הופיע למברט בטקס פרסי המוזיקה האסייתית בהונג קונג.
האלבום, "Trespassing" זכה לביקורות חיוביות והוכתר ברשימות מגזינים רבים בהם, האלבום השלישי ברשימת 200 האלבומים המועדפים של מגזין בילבורד, האלבום הטוב ביותר לשנת 2012 של הרולינג סטון ומגזין פיפל במקום ה-9 ברשימת עשרת המובילים במוזיקה.
סבב ההופעות "Queen + Adam Lambert Tour 2012" הוכתר באתר המוזיקה "Gigwise" כמופע הטוב ביותר לשנת 2012 ואחד מאירועי השנה הגדולים ביותר של המגזין "Classic Rock".
ב-17 בפברואר 2013, יצא לסיבוב ההופעות השני שלו בשם, "We Are Glamily Tour" לקידום האלבום ברחבי אסיה ואירופה.
באפריל זכה בפרס האמן הבינלאומי הטוב ביותר בטקס פרסי המוזיקה הסינית.
ב-11 במאי בטקס פרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה ה-24 זכה למברט בפרס בקטגוריית האמן המוזיקלי המצטיין.
בפעם הרביעית ברצף חזר להופיע בתוכנית "אמריקן איידול" ב-16 במאי בגמר העונה ה-12 יחד עם הזמרת אנג'י מילר עם השיר "Titanium".
במכתב ששלח למגזין הוליווד ריפורטר הודיע כי יעזוב את חברת התקליטים RCA בשל "הבדלים אומנותיים" והוסיף "הלב שלי לא רוצה לעשות אלבום קאברים...
אני עובד על מוזיקה חדשה משלי יחד עם שותפים מוכשרים ואני מאוד מתרגש להציג אותו כבר...
המוזיקה הזו היא איפה שליבי נמצא".
למברט הודיע על שיתוף פעולה יחד עם הזמר ניל רודג'רס והמפיק אביצ'י אשר הופיעו בקונצרט יחד באוגוסט 2013 וחשפו שיר חדש בשם "Lay Me Down" שיצא באלבום הבכורה של אביצ'י "True" ב-17 בספטמבר.
שלושה ימים לאחר מכן, הופיע יחד עם קווין לראשונה בארצות הברית בטקס פרסי ה-"iHeartRadio" וקיבל ביקורות משבחות מהרולינג סטון שאמר כי "אדם למברט הדהים את הקהל" לצד מגזין הבילבורד שכינה את למברט "נוטף כריזמה".
ב-7 בנובמבר השתתף בתוכנית "Glee" בה גילם את תפקיד אליוט סטארצ'ילד גילברט ובהמשך הופיע עם קאבר לשיר "Marry The Night" של ליידי גאגא.
ב-18 בדצמבר זכה ב-2 פרסי מוזיקת הבידור הסינית בשאנגחאי.
באותה שנה, למברט הוכתר במקום השלישי ברשימת מתמודדי "אמריקן איידול" לשעבר המרוויחים ביותר של העיתון פורבס.
2014–2016: "The Original High" ושיתוף הפעולה עם להקת קווין
ב-27 במאי 2014 יצא אלבום האוסף של למברט בשם "The Best of Adam Lambert" ובו הקלטות משני אלבומי האולפן שלו יחד עם הקלטות מהשתתפותו ב"אמריקן איידול".
במצעדי אלבומי האינטרנט המובילים של בילבורד הופיע במקום ה-14. באותה תקופה, היה שופט אורח בבכורת העונה ה-6 בתוכנית "המרוץ לדראג של רו פול".
ביוני 2014, יצא לסבב הופעות יחד עם רוג'ר טיילור ובריאן מיי מלהקת קווין בשם, "Queen + Adam Lambert Tour 2014–2015" שכלל כ-35 מופעים בצפון אמריקה, קוריאה, יפן, אוסטרליה, וניו זילנד.
בשנת 2015, נוספו לסבב כ-26 תאריכי הופעות נוספים באירופה ובריטניה.
ב-4 בנובמבר זכה הסבב בפרס להקת השנה בטקס פרסי הרוק ה-10. לאחר שהופיעו בתוכנית ה-"The X Factor" בבריטניה, למברט והלהקה ביצעו מופע נוסף בטקס מיוחד לכבוד הסילבסטר בביג בן בלונדון שקיבל כ-10 מיליון צפיות בשידור חי.
בספטמבר הופיעו בפסטיבל רוק בריו במסגרת "חגיגת 30 השנים", שהוכללה מתוך סבב הופעות נוסף של כ-6 מופעים בדרום אמריקה.
ב-15 בינואר חשף בראיון למגזין הבילבורד כי הוחתם בחברת ההקלטות "וורנר רקורדס" והחל לעבוד על אלבומו הבא יחד עם המפיקים מקס מרטין ושילבק.
ב-21 באפריל 2015, יצא לאור הסינגל המוביל "Ghost Town" מאלבומו השלישי והגיע לעשרת המובילים באוסטרליה, הולנד, אוסטריה, רוסיה, סלובקיה ולמקום הראשון בפולין איתו הופיע בתוכנית "The Voice" באוסטרליה.
מגזין ספין הכתיר אותו כאחד מתוך השירים הטובים ביותר לשנת 2015 ועיתון הניו יורק טיימס אמר כי "זה הוא הסינגל הטוב ביותר של אדם".
ב-12 ביוני 2015 יצא לאור אלבומו השלישי, "The Original High" שזכה לביקורות משבחות והגיע למקום ה-3 במצעד הבילבורד 200 לאחר שמכר כ-42,000 עותקים בארצות הברית לצד העשירייה הפותחת בקנדה, פינלנד, בריטניה, הונגריה, ואוסטרליה.
לקידום האלבום, יצא למברט לסיבוב ההופעות הרביעי שלו "The Original High Tour" שהחל בדצמבר 2015 בסינגפור וכלל כ-57 מופעים.
ב-29 באוגוסט זכה בפרס האומן הזר הטוב ביותר בטקס פרסי "Eska Music Awards" בפולין.
ב-16 באוקטובר יצא הסינגל השני, "Another Lonely Night".
בנובמבר יצאה עצומה על ידי קבוצות שמרניות בסינגפור הקוראת לביטול הופעתו של למברט במדינה עקב תמיכתו בזכויות הלהט"ב.
בסוף אותה שנה, זכה למברט לשבחים רבים בהם דורג במקום הראשון במצעד מתמודדי העבר של "אמריקן איידול" המרוויחים ביותר של פורבס ובמקום הראשון ברשימת עשרת האלבומים הטובים ביותר לשנת 2015 של מגזין הרולינג סטון.
באמצע ינואר 2016, חבר למברט לחברת אוראו לקמפיין מודעות עולמי בשם "Open Up".
מאוחר יותר הופיע כמחווה למותו של דייוויד בואי באירוע מטעם פרסי גראמי.
ביוני הצטרף לצוות השופטים בעונה השמינית של התוכנית "The X Factor" באוסטרליה לצד איגי אזליה, מל בי, וגאי סבסטיאן.
בסיומה, המתמודד אייזיאה פיירברייס אותו הדריך למברט הוכרז כמנצח של העונה.
באוקטובר 2016, השתתף במהדורה המחודשת של הסרט מופע הקולנוע של רוקי משנת 1975. בדצמבר, הופיע יחד עם המתמודדת שרה אלטו בגמר התוכנית "The X Factor" בבריטניה והעניק את פרס האמן הבריטי של השנה בטקס פרסי ה"BBC Music Awards".
באותה תקופה, למברט השתתף בפסקול הסרט קפטן תחתונים: הסרט שיצא בשנת 2017.
ב-23 ביוני 2017 יצא למברט יחד עם קווין לסיבוב הופעות שלישי, "Queen + Adam Lambert" בו ביקרו בצפון אמריקה, אירופה אוסטרליה וניו זילנד.
לאחר מכן הופיעו יחד במיני קונצרט בתוכנית "Jimmy Kimmel Live!" עם כארבעה משיריהם שירים בה הופיע לראשונה למברט עם שירו "Two Fux" שזכה לביקורות חיוביות.
מאוחר יותר הופיע כשופט ומאמן מוזיקלי בעונה השלישית של "המרוץ לדראג של רו פול".
ב-2018 חשף מגזין הבילבורד כי סיבוב ההופעות הפך למרוויח ביותר באוסטרליה.
במאי הודיע על סבב הופעות קבוע יחד עם קווין בתיאטרון הפארק MGM בלאס וגאס עם כ-10 מופעים.
באוקטובר 2018 הצטרף כשופט אורח לתוכנית "The X Factor" בארצות הברית.
באותה תקופה, דיבב את אחת הדמויות בסרט האנימציה "פליימוביל: הסרט" שיצא בשנת 2019. ב-3 בדצמבר הכריז יחד עם קווין על סבב הופעות רביעי בשם, "The Rhapsody Tour with Queen" שנערך עד 23 באוגוסט 2019. לאחר מכן הוציא את השיר "Feel Something" ב-22 בפברואר מאלבומו הרביעי.
ב-28 בספטמבר הופיעו קווין ולמברט בפסטיבל האזרחים העולמי לשנת 2019 בסנטרל פארק בניו יורק אשר הוקדש לגיוס כספים של ממשלות ברחבי העולם למיגור עוני קיצוני וטיפול במשבר האקלים.
זה הוא המופע המדורג ביותר בתולדות הטקס עם כ-60,000 נוכחים ו-21 מיליון צפיות ברחבי העולם אשר גייס מאוחר יותר קרוב למיליארד דולר.
בנובמבר שחרר גרסת כיסוי לשיר "Please Come Home for Christmas" של צ'ארלס בראון.
מאוחר יותר השתתף במופע המחווה למותו של אביצ'י בסטוקהולם כדי לתמוך במניעת התאבדויות וקידום מודעות לבריאות הנפש.
ב-6 בדצמבר שחרר גרסת כיסוי לשירה של הזמרת שר, "Believe" אותו ביצע כדואט עם קייטי קדן בגמר העונה ה-17 של התוכנית "The Voice".
ב-22 בדצמבר הופיע פרס מרכז קנדי ברשת CBS כדי להעלות את המודעות לאימוץ ילדים.
בינואר 2020 הועמד למברט לפרס הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה בקטגוריית אמן המוזיקה המצטיין.
ב-16 בפברואר אותה שנה הופיע בסידני יחד עם קווין כדי לגייס כספים לתמיכת גל השריפות באוסטרליה.
באותה תקופה, ביצע חמישה מופעים בלאס וגאס וב-20 במרץ הוציא לאור את אלבומו הרביעי, "Velvet".
האלבום נחל הצלחה נמוכה יחסית לאלבומיו הקודמים של למברט והגיע בשיאו למקום השמיני באוסטרליה ול-89 במצעד הבילבורד 200. מאוחר יותר הוציא כ-4 סינגלים נוספים וב-3 באוגוסט יצא לסיבוב ההופעות החמישי שלו בשם, "The Velvet Tour" לקידום האלבום באירופה.
ב-30 באפריל הוציאו למברט וקווין גרסה מחודשת לשיר הלהקה "We Are the Champions" משנת 1977 אשר הכנסותיו נתרמו לארגון הבריאות העולמי לתמיכת במגפת הקורונה.
ב-19 במאי השתתף באירוע בשם "Stronger Than You Think" שארך כשלושה ימים בשיחות בשידור חי וטיפול בבריאות הנפש בבני נוער.
ביולי 2020, כחלק מתמיכתו בבחירות לנשיאות ארצות הברית במועמד ג'ו ביידן ביצע את השיר "Ready to Run" מאלבומו בטקס גיוס התרומות של ביידן "Celebration for Change".
ב-2 באוקטובר הוציא יחד עם קווין אלבום הופעות שכלל כ-218 מופעים שונים כחלק משיתוף הפעולה המתמשך בינם.
ב-4 בספטמבר 2025 הוכרז כי למברט יצטרף כמנחה שותף לפסטיבל Global Citizen לשנת 2025 וינחה לצד ביל ניי, ליזה קושי, דנאי גורירה והמנחה שהוכרז מראש יו ג'קמן.
מבקרים, סלבריטאים, ואמנים שונים לאורך השנים שיבחו את קולו של למברט.
קתי ברצ'ס אורבן, אחת המייסדות של ארגון התיאטרון "Metropolitan Educational Theatre" בו הופיע למברט בצעירותו, אמרה עליו כי "הוא השקיע את כל חייו במוזיקה והופעות...
ואז כשהוא יצא אל הבמה הוא פשוט פרץ".
מפיק התקליטים רוב קוואלו תיאר את למברט עם "קול בלתי מוגבל, הוא מסוגל לשיר כל תו של גיטרה מהגבוה ביותר לנמוך ביותר".
בראיון שנערך בשנת 2012 זמר הרוק מיט לוף השווה את קולו לקולותיהן של הזמרות ויטני יוסטון ואריתה פרנקלין ואמר כי "הם על אותה דרגת איכות קול".
המנעד הקולי של למברט נע בין מי גדול ועד סי במול שלישי (E2 – B♭5) מה שיוצר מנעד של 3 אוקטבות ו-6 חצאי טונים לקולו.
פארל ויליאמס ששיתף פעולה עם למבט באלבומו השני אמר "לילד יש קול גבוה כמו סירנה, אין חבר'ה שמסוגלים לשיר בטווח הזה".
באוקטובר 2012 דיווח העיתון השבועי "Sunday Mirror" כי למברט ביטח את קולו בסכום של כ-48 מיליון דולר.
למברט ידוע בסגנון ההצגה התיאטרלית שלו והקפדתו על הפרטים הקטנים בכל היבטי הצגת האישיות שלו.
הוא מתבסס על ניסיון בימתי רב אשר בה הוא מסוגל בקלות לחדד ולהגדיר את דמותו באמצעות אופנה ואביזרים שונים.
החיוניות לאופן בו הוא בוחר להציג את שיריו, לרתק את הקהל שלו, ולהציג את האינדיבידואליות המיוחדת שלו.
בתקופתו בתוכנית "אמריקן איידול", הצגותיו המדויקות אך המגוונות שמרו על הקהל שלו והשופטים המומים כאשר הציג את כישרונו הקולני.
רעיונותיו המפוארים והסטייל רוק הגלאם שלו הפכו לפורצי דרך באופנת גברים, שצוינו על ידי פרסומי אופנה "כגרסה הגברית של ליידי גאגא מבחינת חציית גבולות סגנון והיותו אינדיבידואל אישי ללא בושה".
בסוף שנת 2010, למבט הופיע ב-3 הופעות טלוויזיה שונות הקשורות לאופנה, הוא סיפר על תשוקתו למוזיקה ואופנה בסרט "Talk Playground" של MTV ונפגש עם מעצב האופנה ג'וני קוטה.
בסדרת האופנה "פרויקט מסלול" למברט היה שופט אורח באחד הפרקים בשנת 2011 שהתמקד בעיצוב עטיפת המגזין של הרולינג סטון בסגנון להקת רוק.
בשנת 2012, הוא הפך לנושא אחד הפרקים בסדרה "All on the Line with Joe Zee" של מעצב האופנה ג'ו זי בו דיברו על יצירת מראה מודרני עבורו.
בעודו ממשיך להופיע על כריכות מגזינים שונים, למברט עבר באופן ספציפי יותר למרחב האופנה והתרבות כאשר שיקף את הלך הרוח והקונספט מאחורי אלבומו השני "Trespassing", צילומי אופנה שלו למגזין "Fault" הדגימו את מחויבותו למישור החזון האומנותי שלו עד שיגבש נרטיב משלו.
בדצמבר 2012 כאשר הופיע בגיליון המגזין הבריטי "Fiasco" כתבה מבקרת האופנה איימי סיארארטו כי הוא "ניצל את הזדמנותו לתמרן ולעורר את דמותו וסגנונו הייחודי בעל מראה מתוחכם ומינימליסטי המזכיר את הוליווד הישנה".
בראיון אמרה למברט כי אופנתו ותדמיתו נבדלים לרוב ממשטרים הומוסקסואלים והוסיף "הקהל הרחב ברגע שהוא רואה את האופן בו אני מתלבש הם נרתעים אך כשאתה שואל הומוסקסואלים על האופנה שלי הם אומרים "שלעולם לא היו לובשים את זה!".
באוגוסט 2015 היה אחד מארבעת האמנים אשר הופיעו על שער מגזין הבילבורד בקטגוריית מוזיקת האופנה של הגברים בו סיפר על מעברו למראה נקי וקלאסי יותר, ואמר כי "אופנה היא קסם וחלק מלהיות מוזיקאי בז'אנר הפופ.
החל מיולי 2016, למברט מיוצג על ידי סוכנות הדוגמנות "MiLK Management" בלונדון, הממלכה המאוחדת.
בצעירותו למברט החל לקבל השראה במוזיקה כאשר אביו הציג בפניו את אוסף התקליטים הגדול שלו של מוזיקת שנות השבעים.
הוא החל להימשך לרוק תיאטרלי של אמנים ולהקות כגון מדונה, דייוויד בואי, מייקל ג'קסון, קווין, אירוסמית', ולד זפלין.
הוא כינה את מייקל ג'קסון ומדונה כ-"מלך ומלכה" מאחר שהם "מיזגו בין יצירת מוזיקה לאיפור, אופנה וקולנוע.
בין השפעותיו החזקות ביותר החשיב את הזמרים פרדי מרקורי, דייוויד בואי, ורוברט פלאנט עליהם אמר כי "אלו האנשים שאני באמת הכי נמשך לעבודותיהם".
במרץ 2013 כתב למברט מאמר כמחווה למגזין "Out" לדייוויד בואי שעמד להוציא אלבום חדש, בו הסביר כיצד בואי עזר לו ליידע את ביטוי המיניות והמגדר שלו בעבודתו, "לא רציתי להתלבש כמו אישה, אבל רציתי לבטא את זהותי המגדרית והאמנותית באופן שונה מהזרם המרכזי, ובואי היווה עבורי השראה מרכזית...
הוא היה אחד מכוכבי הרוק הראשונים שבאמת דחפו את הרעיון שמיניות איננה רק שחור ולבן אלא מעבר לכך".
המוזיקה עצמה של למברט מושפעת מז'אנרים רבים, הכוללים רוק קלאסי, פופ ומוזיקה אלקטרונית.
הוא רואה את עצמו כאמן "שיוצר מהיסוד, לא רק שיר מדהים, אלא אחד עם פעימה, סיפור, מבט, ונושא".
באלבומו השני השתמש בהשראה של מוזיקת מועדונים קלאסית, מוזיקה אלקטרונית, פאנק, וקטעים של מוזיקה של שנות התשעים.
מאז הופעתו לראשונה בתוכנית "אמריקן איידול", למברט העניק תמיכה וזמן ניכר למטרות צדקה.
נכון לשנת 2011, תרומותיו עברו את רף המיליון דולר.
ביום הולדתו ה-28, בינואר 2010, הוא ביקש ממעריציו לתרום לארגון ללא מטרת הרווח "DonorsChoose" המתמקד בתרומות לכיתות בבתי ספר בארצות הברית.
ביוני 2010 השתתף בקמפיין של הארגון בשם "Glam A Classroom" וגייס כ-208,590 דולר נוספים שנתרמו מכ-3,020 מעריציו.
באוקטובר 2010, שיתף פעולה עם חברת התכשיטים "Pennyroyal" וגייס כ-43,092 דולר עבור הארגון.
לאחר מכן למברט תרם לארגון "MusiCares" העוזר לאמנים בשעת משבר כלכלי בשיתוף פעולה עם "Pennyroyal" בכך שעיצבו שרשרות תליון שגייסו כ-32,000 תוך 7 ימים.
בינואר 2011 החל בקמפיין גיוס כספים לארגון "Charity: Water" המספק מים שתייה למדינות נזקקות שבו קרא למעריציו לתרום ביום הולדתו ה-29. הקמפיין גייס כ-323,803 דולר ל-16,190 משפחות נזקקות.
למברט קרא למעריציו לעשות זאת גם ביום הולדתו ה-30, ועד מאי 2012 גייס כ-82,000 דולר נוספים לארגון.
ביוני 2013, "Charity: Water" רשם כ-55 פרויקטים שונים שהושלמו על ידי גיוס כספים בזכות למברט.
ב-10 במרץ 2011, למברט הופיע על במת התוכנית "אמריקן איידול" להקראת תוצאות הזוכים וביצע את שירו "For Your Entertainment".
בסיום ההופעה שוחררה גרסת רמיקס לשיר שכול הכנסותיה נתרמו לפרויקט טרוור העוסק במניעת התאבדויות בקרב קהילת הלהט"ב.
ב-7 ביוני 2012 הופיע באולם האלברט הול בבריטניה לטובת ארגון הילדים "Rays Of Sunshine Children's Charity".
ב-30 ביוני 2012 הופיעו להקת קווין בשיתוף עם למברט ואלטון ג'ון במופע צדקה למען מחלת האיידס.
בספטמבר באותה שנה, עמד למברט בראש גיוס תרומות בוושינגטון למען מאבק לשוויון נישואים.
ב-31 בינואר 2013 זכה בפרס האחדות מטעם הארגון "We Are Family", המציין אמנים שעבודתם מפיצה "מסרים של שלום".
ביום הולדתו ה-32, שיתף פעולה שוב עם הארגון "Charity: Water" ויצר הדפסת כרזות במהדורה מוגבלת שמכירותיהן נתרמו לארגון.
ב-25 במאי 2013 הופיע בטקס הפתיחה של אירוע הצדקה למען מחלת האיידס, "Life Ball" באיטליה.
ב-23 ביוני 2013 למברט שר את המנון ארצות הברית בטקס הפתיחה של הארגון ללא מטרת הרווח "Broadway Cares" המתמקד במאבק נגד מחלת האיידס, אשר ביום הולדתו ה-31, תרם את הכנסות יום הולדתו וגייס כ-82,000 דולר לתרומות למענו.
ב-2 בנובמבר 2013 הופיע במופע הצדקה של העמותה משאלת לב הישראלית בדרום פלורידה.
המופע גייס כ-2 מיליון דולר.
בשנת 2014 הופיע למברט יחד עם קווין בקמפיין למען קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים.
בשיתוף פעולה עם קווין, השתתף במסע הפרסום של חברת השתייה קוקה-קולה המסייע לחולי איידס.
ביוני 2015 הופיע בלונדון למען הקמפיין "One for the Boys" המלמד על מחלת הסרטן בקרב גברים.
ביולי 2016 השתתף בסינגל "Hands" המוקדש לקורבנות פיגוע הירי במועדון הלהט"ב באורלנדו.
באוגוסט 2017 הופיעה למברט כמחווה לזמר ג'ורג' מייקל כחלק ממופע צדקה לארגון "Project Angel Food" המסייע לנזקקי מזון.
למברט ידוע בעבודתו הבולטת למען צדק חברתי, וזכויות קהילת הלהט"ב בפרט.
בראיון בשנת 2013 אמר, "אני מרגיש שכאשר אתה סלבריטאי ידוע בתעשייה, אתה נושא באחריות לנסות להפוך את העולם לטוב יותר...
הפרסום הוא לא רק לגבי, אלא גם על לקחת אותו ולהעלות את המודעות בקרב אנשים ולגרום להם לשתף פעולה".
הופעתו בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית בשנת 2010, עוררה תשומת לב תקשורתית כאשר נישק גבר על הבמה בשידור חי.
למברט אמר כי "ההופעה שימשה להבאת גבולות חברתיים על ידי הדגשת הסטנדרט של האתיקה התקשורתית.
באוגוסט 2011, זכה בפרס השוויון בקליפורניה על היותו מודל למופת לחיקוי קהילת הלהט"ב.
מאוחר יותר זכה יחד עם אימו בטקס פרסי הארגון הורים, משפחות וחברים של לסביות והומואים בפרס עבור "קולו האותנטי".
בשנת 2010, הועמד בקטגוריית אמן המוזיקה המצטיין של השנה בטקס פרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה.
באותה שנה השתתף בקמפיין עבור הארגון "It Gets Better".
בחודש מרץ לאחר מכן, הוציא לאור גרסת רמיקס לשירו "Aftermath" מתוך אלבומו, "For Your Entertainment" אשר הכנסותיה נתרמו לפרויקט טרוור.
לאחר ששיתף פעולה עם חברת התכשיטים "Pennyroyal" שבה הכין תליון במהדורה מוגבלת גייס כ-43,500 דולר עבור הפרויקט.
בשנת 2010, השתתף ביום המודעות כלפי קהילת הלהט"ב שהוקדש למען חיי להט"בים שהתאבדו.
באוקטובר 2011 למברט קרא למעריציו לתרום לספיישל מרתון המחול של MTV למאבק בבריונות.
בינואר 2012 בראיון בלעדי למגזין הבריטי "Pressparty" ציין כי "למרות ההתקדמות החברתית בארצות הברית הדרך עוד ארוכה במיוחד בתעשיית המוזיקה...
אני מייחל למגוון קהילת הלהט"ב להיות מיוצגים באופן נרחב יותר בתעשיית הבידור, אני חושב שנעשו צעדים גדולים יותר בקולנוע והטלוויזיה, אבל אנחנו עדיין רק בתחילת הדרך במוזיקה.
אני רוצה את עצמי גבר פוסט גיי שעובד בתעשייה טרום גיי".
ב-14 באפריל 2013, למברט היה לזמר הראשי במצעד הגאווה במיאמי ביץ'.
ב-11 במאי זכה בפרס מיוחד המוענק לאנשי מקצוע בתקשורת אשר עשו שינוי משמעותי בקידום שוויון הזכויות בקהילת הלהט"ב.
ב-30 במאי זכה בפרס "התקווה של לוס אנג'לס" במסגרת חודש מורשת הלהט"ב השנתי השלישי בעיר.
מאוחר יותר הופיע בקמפיין הבין לאומי "The F F New" בחסות הארגון "Friend Movement" שמטרתו העצמה עצמית והעלאת המודעות נגד בריונות.
ב-15 ביוני 2013 הוכרז על ידי מועצת עיריית פיטסבורג כ-"יום אדם למברט".
באותו חודש הנחה את המופע "גאווה ברחובות העיר" בפיטסבורג.
במאי 2013, שיתף פעולה עם חברת התקשורת AT&T ופרויקט טרוור כחלק מקמפיין להעצמת המודעות בקהילת הלהט"ב שגייס כ-50,000 דולר.
באותה שנה, למברט כתב שיר למען פסקול הסרט הלהט"בי "Bridegroom".
ביוני 2014 שיתף שוב פעולה עם AT&T בקמפיין השנתי השני של החברה "Live Proud" המוקדשת לקהילת הלהט"ב.
באפריל 2015 זכה בפרס אייקון המוזיקה בטקס פרסי הלהט"ב הבריטי.
ביוני 2017, נאם במצעד הגאווה בלוס אנג'לס והעביר מסר נגד שנאה של זכויות האדם.
מאוחר יותר השתתף במחווה של מגזין הבילבורד כלפי חודש הגאווה וכינה את קהילת הלהט"ב כ-"השראה האמיתית שלו".
באוקטובר 2017, הופיע עבור הארגון "Point Foundation" המעניק מלגות לסטודנטים להט"בים בעלי הצטיינות בארצות הברית.
במאי 2018 אירח שיחה לבני נוער במרכז הצעירים הלהט"בי "LGBT Youth" בלונדון.
בשנת 2019, הופיע בקליפ השיר "You Need to Calm Down" של הזמרת טיילור סוויפט אשר הוקדש לקהילת הלהט"ב.
בינואר 2020 ייסד ארגון ללא כוונת רווח בשם "Feel Something Foundation" אשר מטרתו היא תמיכה בקרב אנשי להט"ב.
למברט הוא הומוסקסואל מוצהר, בראיון למגזין הרולינג סטון הוא סיפר בגלוי על נטיותיו המיניות.
מנובמבר 2010 עד אפריל 2013 היה במערכת יחסים עם כתב הבידור הפיני סאולי קוסקינן.
כאשר נפרדו, למברט אמר כי נשארו חברים.
ממרץ עד נובמבר 2019 למברט היה במערכת יחסים עם הדוגמן ג'אבי קוסטה פולו.
בראיון בשנת 2016, הצהיר על עצמו כ-"מכור לקעקועים".
מאוקטובר 2020, למברט נמצא בזוגיות עם אוליבר גליאז.
סיבובי הופעות משותפים יחד עם להקת קווין
אדם יוהאן פון קרוזנשטרן (19 בנובמבר 1770 - 24 באוגוסט 1846) היה אדמירל בחיל הים של האימפריה הרוסית ומגלה ארצות רוסי ממוצא גרמני בלטי.
נודע גם בשמו הרוסי איוון פיודורוביץ' קרוזנשטרן .
קרוזנשטרן נולד למשפחה של גרמנים-בלטים שהתגוררה באזור שכיום הוא חלק מאסטוניה ואז חלק מהאימפריה הרוסית.
לאחר סיום בית הספר בטאלין הוא למד בבית הספר לקציני צי בסנקט פטרבורג והחל משנת 1788 שירת בצי הרוסי.
בעקבות השתתפותו במלחמה נגד שוודיה קודם בדרגות.
בשנת 1793 הועבר להמשך לימודים לאנגליה.
באוניית הצי המלכותי הבריטי השתתף בקרבות נגד הצי הצרפתי באוקייאנוס האטלנטי.
בשנים 1803–1806 יחד עם יורי ליסיאנסקי הוא פיקד על מסע החקר הרוסי הראשון סביב כדור הארץ.
על שמו קרויים מצר, מכתש על הירח, כמה איים באוקיינוס השקט, שוברת קרח רוסית, אנית מפרש של האקדמיה של רוסיה לימאות, ספינת קיטור דמיונית ולהקת כליזמר-רוק ישראלית.
אדם צ'ארטוריסקי נולד ב-14 בינואר 1770 במשפחת אצולה פולנית ידועה.
היו שמועות שאביו האמיתי היה ניקולאי רפנין.
בשנת 1795 עבר לסנקט פטרבורג יחד עם אחיו.
היה מקורב מאוד לנסיך אלכסנדר.
למרות זאת, הוא היה מאהב של אשתו של אלכסנדר, הנסיכה יליזבטה.
ככל הנראה, מקשר זה בשנת 1799 נולדה ליליזבטה בת.
זמן קצר לאחר הלידה, הוגלה צ'ארטוריסקי מסנקט פטרבורג לפי פקודת הקיסר פאבל הראשון.
בשנת 1801 חזר לבירה, והיה בין היועצים הקרובים של אלכסנדר, הקיסר הצעיר.
בשנת 1804 התמנה לשר החוץ של האימפריה הרוסית וכיהן בתפקיד זה עד שנת 1806. החל משנת 1803 היה בין ראשי אוניברסיטת וילנה ותמך מאוד בהתפתחותה.
בשנת 1805 היה בפמליית הקיסר בנסיעתו לאירופה.
בפברואר 1807 איבד את השפעתו על הקיסר ופוטר ממשרד החוץ.
למרות זאת, נשאר ביחסים קרובים עם הקיסר.
בשנת 1810 עזב את סנקט פטרבורג.
הוא נפגש בפעם נוספת עם הקיסר במהלך שנת 1813 ו-1814 כחלק מהכנותיו של הקיסר לקונגרס וינה.
הוא היה בין אדריכלי הממשל בפולין הקונגרסאית.
היה צפוי שהוא יקבל את תפקיד המושל, אך הוא קיבל רק תפקיד של פקיד בכיר בממשל.
בשנת 1823 התפטר מכל תפקידיו ועבר להתגורר באחוזה משפחתית.
בשנת 1830, עם תחילת המרד בפולין נגד השלטון הרוסי, חזר לפעילות ציבורית.
בדצמבר 1830 התמנה לראש הממשלה הזמנית.
ב-6 בספטמבר 1831 נאלץ להתפטר מהתפקיד עקב אי-שביעות רצון בציבור ממדיניותו.
עם דיכוי המרד הואשם בבגידה וקיבל עונש מוות.
בסופו של דבר הוגלה מתחומי פולין.
התיישב בפריז וריכז את הפעילות הפוליטית של הפולנים בגולה.
הוא פעל להקמתו מחדש של האיחוד הפולני-ליטאי, אך ללא הצלחה יתרה.
במהלך מלחמת קרים תמך ביחידות פולניות שפעלו מתחומי טורקיה.
ב-15 ביולי 1861 הוא מת בסביבות פריז.
אדם לכל עת הוא סרט משנת 1966 המבוסס על מחזה באותו השם מאת רוברט בולט.
פול סקופילד שגילם בסרט את הדמות הראשית, סר תומאס מור, שיחק באותו תפקיד על הבמה בווסט אנד.
הבמאי פרד זינמן ביים את הסרט.
הסרט זכה בשישה פרסי אוסקר ובהם פרסים עבור הסרט הטוב ביותר והשחקן הטוב ביותר.
סר תומאס מור היה הלורד צ'נסלור באנגליה במאה ה-16. הוא סירב לחתום על בקשה מהאפיפיור שיבטל את נישואי המלך הנרי השמיני לקתרין מאראגון.
מור העדיף להתפטר מתפקידו מאשר להכיר במלך כראש הכנסייה האנגלית.
עקב סירובו הוא נחשב לבוגד והוצא להורג.
המחזה כמו גם הסרט מציגים את מור כאיש עקרונות שנובעים מאמונה עמוקה בנצרות הקתולית, ואדם שמעורר את קנאתם של יריביו כמו תומאס קרומוול.
מור מתואר כאדם אהוב על משפחתו ואשר פשוטי העם רוחשים לו כבוד.
השם מרמז על כך שמור הוא איש מצפון הנשאר נאמן לעקרונותיו ולאמונתו בכל זמן ובכל הנסיבות.
השם לקוח מתוך "וולגריה" מאת רוברט ויטינגטון, בן תקופתו של מור, שכתב עליו ב-1520 וכינה אותו "אדם לכל עת".
בתחילת הסרט מזמין הקרדינל וולזי (אורסון ולס) את סר תומאס מור (פול סקופילד) לארמונו בהמפטון קורט.
וולזי מנסה לשכנע את מור לתמוך בפנייה של המלך לאפיפיור שיבטל את נישואיו לאשתו הראשונה, קתרין מארגון, כדי שיוכל להתחתן עם אן בולין.
וולזי מוכיח את מור שהוא היחיד במועצה המלכותית שמתנגד למלך.
כאשר מור טוען שהאפיפיור לא יסכים לגירושים, וולזי מציע להפעיל "לחץ" לקידום הנושא.
מור חוזר בסירה לביתו שבצ'לסי, ומוצא את ריצ'רד ריץ' (ג'ון הרט) מחכה לו ליד המזח.
ריץ', מכר צעיר של מור מקיימברידג', המבקש ממור שישיג לו משרה.
מור מייעץ לריץ' להיות מורה.
כשנכנס מור לביתו הוא רואה את בתו מג (סוזאנה יורק) עם ויליאם רופר (קורין רדגרייב), פרוטסטנט צעיר הרוצה לשאת אותה לאשה.
מור שהוא קתולי אדוק, מחשיב את רופר "כופר" ומתנגד בשל כך לנישואים.
וולזי מת כשהוא מגורש בחרפה מחצר המלוכה כיוון שלא הצליח לשכנע את האפיפיור שיאשר את הגירושים של המלך.
הנרי השמיני (רוברט שו) ממנה את מור לתפקיד הלורד צ'נסלור של אנגליה.
המלך מגיע בלוויית פמליה גדולה לביתו של מור בצ'לסי, כשבכוונתו לברר מה דעתו של מור בנוגע לגירושים.
סר תומאס מנסה להתחמק מלתת תשובה ישירה למלך.
הוא אינו מתרגש מאיומיו של המלך וגם לא מהבטחותיו.
כשלבסוף מתייחס מור אל קתרין כאל "המלכה" המלך מתפרץ בזעם.
הוא מסתלק בסירתו, ובני לווייתו רצים בבוץ לתוך הנהר כדי להשיג אותו.
כשלרופר נודע על המחלוקת בין מור למלך, הוא מגלה שדעותיו לגבי הדת השתנו מאוד.
הוא מצהיר שמעשי המלך הם "מלאכת השטן" התוקפים את אלוהים ואת הכנסייה.
מור מתחנן בפניו להישמר לנפשו, במיוחד כשמגיע ריצ'רד ריץ'.
ריץ' שוב מבקש ממור שידאג לו למשרה ומור מסרב.
ריץ' אז מודיע שהמשרת הראשי בבית הוא מרגל של קרומוול (ליאו מק'קרן).
ריץ' המושפל עוזב את המקום, ובני המשפחה מתחננים שמור יביא למעצרו, אך מור מתנגד באומרו שריץ' לא הפר שום חוק.
ריץ' הופך להיות בן חסותו של קרומוול ומצטרף אליו בניסיון להפיל את מור.
המלך הנרי מכריז על עצמו כראש הכנסייה האנגליקנית הוא גם דורש מהפרלמנט ומהבישופים לוותר מידית על הנאמנות לכס הקדוש שברומא.
מור מעדיף להתפטר מתפקידו כלורד צ'נסלור מאשר למלא את פקודת המלך.
חברו הטוב תומאס הווארד, דוכס נורפוק מנסה בשיחה ידידותית ללא עדים להביא לכך שמור יביע את דעותיו, אך מור יודע שאין זה הזמן לגילוי לב.
המלך אינו מתרצה הוא דורש ממור להיות נוכח בחתונתו עם אן בולין (ונסה רדגרייב).
מור מסרב והוא שוב נקרא להתייצב בהמפטון קורט הפעם בפני תומאס קרומוול.
מור נחקר אך הוא מסרב לענות על שאלות, בציינו שזו זכותו לפי החוק.
קרומוול מכריז בזעם כי המלך רואה בו בוגד.
כשמור שב לביתו, הוא פוגש את בתו מג המספרת לו על חוק חדש הדורש שבועת נאמנות לגבי נישואי המלך, ואלה שאינם מוכנים להישבע יואשמו בבגידה במדינה.
מור מסרב להישבע והוא נכלא במצודת לונדון.
למרות טקטיקת ההפחדה של קרומוול, המניפולציות שעושה הארכיבישוף מקנטרברי, תומאס קרנמר, והפצרותיהם של דוכס נורפוק ובני משפחתו, מור נשאר איתן בדעתו ובסירובו להישבע.
הוא שותק גם כשהוא עומד למשפט על בגידה, לאחר שהוא מורשע בשל עדות שקר של ריצ'רד ריץ'.
כעת מתברר לו שריץ' מונה לתפקיד התובע הכללי של ויילס.
כעת כשאין לו יותר מה להפסיד מור מוקיע את מעשיו של המלך.
הוא אומר שהאישום מבוסס על חוק אשר מנוגד ישירות לתורת האל וכנסייתו הקדושה.
ושחסינות הכנסייה מובטחת הן במגנה כרטא והן בשבועת ההכתרה של המלך עצמו.
מור נידון למוות כשהנוכחים מוחים בצעקות.
אחר כך מור מוצא אל מחוץ למצודת לונדון, הוא מתווה בידו את סימן הצלב וכורע לפני התליין.
הסרט מסתיים בדברי קריינות :
רוברט בולט, שכתב את המחזה "אדם לכל עת", גם עיבד אותו לקולנוע.
תפקידו של "איש ההמון" במחזה חולק בסרט בין מספר דמויות: המשוטאי בתמזה, מנהל האחוזה של מור, בעל הפונדק, הסוהר במצודה, נציג המושבעים והתליין.
עלילת המשנה שכללה את שגריר האימפריה הרומית הקדושה אסטאס שאפווי בוטלה בסרט.
כדי לכסות כמה קטעי עלילה שסופרו על ידי איש ההמון נוספו לסרט סצנות אחדות כגון מותו של ווסלי ומינויו של מור כלורד צ'נסלור, וכן החתונה של המלך הנרי עם אן בולין.
הבימוי של סצנת המשפט שונה בסרט מאשר במחזה.
מסצנה בסגנון התיאטרון הברכטיאני, היא שונתה לסצנה בסגנון יותר ריאליסטי.
במחזה נורפוק משמש כשופט, בסרט נוספה דמותו של אב בית הדין (ג'ק גווילים), נורפוק עדיין נוכח במשפט אך תפקידו קטן יותר.
פול סקופילד - סר תומאס מור
ונדי הילר - אליס מור
ליאו מק'קרן - תומאס קרומוול
רוברט שו - הנרי השמיני
אורסון ולס - הקרדינל תומאס וולזי
סוזאנה יורק - מרגרט מור
נייג'ל דוונפורט - דוכס נורפוק
ג'ון הרט - ריצ'רד ריץ'
קורין רדגרייב - ויליאם רופר
סיריל לוקהם - הארכיבישוף תומאס קרנמר
ג'ק גווילים - אב בית הדין
ונסה רדגרייב - אן בולין
המפיקים חששו שסקופילד אינו מפורסם דיו כדי למשוך את הקהל לסרט, ופנו לריצ'רד ברטון אשר דחה את התפקיד.
נשקלה גם מועמדותו של לורנס אוליבייה, אבל הבמאי פרד זינמן דרש שסקופילד יקבל את התפקיד.
אלק גינס היה אמור למלא את תפקיד הקרדינל וולזי.
לגילום דמותו של הנרי השמיני נבחר פיטר או'טול, ונשקלה גם מועמדתו של ריצ'רד האריס.
המחזאי בולט רצה שג'ון יוסטון ישחק בתפקיד דוכס נורפוק, אך הוא סרב.
ונסה רדגרייב הייתה אמורה להופיע בתפקיד מרגרט, אך בגלל התחייבויות קודמות שלה בתיאטרון, היא שיחקה בתפקיד קטן כאן בולין.
כדי לשמור על תקציב מתחת לשני מיליון דולר, קוצצו המשכורות של כל השחקנים.
רק סקופילד, יורק וולס קיבלו משכורות העולות על 10,000 ליש"ט.
ג'ון הרט קיבל 3,000 ליש"ט, על תפקידו כריצ'רד ריץ' שהיה התפקיד הגדול הראשון שלו.
ונסה רדגרייב סרבה לקבל כסף על השתתפותה בסרט.
ליאו מק'קרן שיחק בתפקיד "איש ההמון" בהפקת המחזה בווסט אנד, וגילם את דמותו של קרומוול בהצגה בברודוויי.
מק'קרן וסקופילד הם היחידים מצוות השחקנים שהופיעו גם בגרסה הבימתית וגם הקולנועית של "אדם לכל עת".
ונסה רדגרייב השתתפה בעיבוד מחדש לסרט שנעשה בשנת 1988 בה גילמה את דמותה של ליידי אליס.
הסרט היה להצלחה קופתית גדולה, בבריטניה ובארצות הברית לבד היו הרווחים 20,000,000 ליש"ט.
סקופילד זכה לשבחים רבים על הופעתו.
זאב רב-נוף כתב בעיתון דבר על משחקו של סקופילד בסרט :
הסרט זכה בשישה פרסי אוסקר.
סקופילד זכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר.
הסרט זכה בקטגוריית הסרט הטוב ביותר, פרד זינמן זכה בפרס הבמאי הטוב ביותר, והסרט זכה גם בפרסים בקטגוריות התסריט הטוב ביותר, הצילום ועיצוב תלבושות.
כמו כן רוברט שו היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר וונדי הילר הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
הסרט היווה קרש קפיצה לקריירה של ג'ון הרט שהיה אז שחקן מתחיל ולא ידוע.
הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר בקטגוריית הדרמה, וכמו כן זכו בגלובוס הזהב סקופילד כשחקן הטוב ביותר, זינמן כבמאי הטוב ביותר ורוברט בולט עבור התסריט הטוב ביותר.
רוברט שו היה מועמד לפרס בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר.
עוד זכה הסרט בפרסי באפט"א עבור הסרט הטוב ביותר, הסרט הבריטי הטוב ביותר, הצילום (טד מור), עיצוב התפאורה והשחקן הטוב ביותר (סקופילד).
"אדם לכל עת" נמצא במקום ה-43 ברשימת 100 הסרטים הבריטיים הטובים ביותר של מכון הסרטים הבריטי (BFI).
אדם ליבנה (לנדסברג) (מרץ 1930 – 2 ביולי 2009) היה מבכירי מדעניה של רפא"ל.
כיהן כמדען ראשי של משרד התקשורת בשנים 1986–1990. שימש שנים רבות כראש קבוצת התקשורת IEEE ישראל, ונמנה עם פעיליה.
בשנותיו האחרונות נמנה עם סגל המחלקה לאווירונאוטיקה וחלל בטכניון.
שימש כמדען בכיר ברשות לפיתוח אמצעי לחימה (רפא"ל) עם התמחות בתחום RF ותקשורת לוויינית.
שרד את השואה כנער צעיר, ובתום המלחמה הגיע לאיטליה למוסד החינוכי, בית שיזופולי בסלבינו כחלק מקבוצת ילדי סלבינו.
עלה לארץ ישראל והוגלה לקפריסין, ומשם בחזרה לקבוצת משמר השרון.
התנדב לפלי"ם, ולאחר מכן שירת כחובל בחיל הים.
לאחר שחרורו מצה"ל למד הנדסת חשמל בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון, ולאחר סיום לימודיו הצטרף לרפא"ל, שם הקים את היחידה לסימולציית לוחמה אלקטרונית, אשר עסקה בדימוי התנהגות טילי נ"מ כחלק מחקר אמצעי שיבוש
הישג מיוחד של רפא"ל, שלנדסברג לקח בו חלק מרכזי, יחד עם משה זכאי ויעקב זיו, הוא הנדסה לאחור של הטיל SA-6 מתוך שברי טילים שנלכדו במלחמת יום הכיפורים, וסוללת SA-6 שלמה ותקינה, שכוח קרקעי של צה"ל השתלט עליה בהמשך המלחמה.
כך יכלה רפא"ל לתת לחיל האוויר הישראלי מענה כנגד איום הטילים.
באביב 1974 כבר סיפקה רפא"ל מערכת בשם "קורמורן" לשיבוש הטיל.
בהתמודדות הבאה של חיל האוויר מול המערכת במלחמת שלום הגליל מערכת ה-SA-6 כבר לא היוותה איום על המטוסים וסוללות SA-6 סוריות רבות הושמדו בה ביעילות ללא כל אבדות במבצע ערצב 19.
בשנת 1969 נשלח מטעם רפאל לחברת לוקהיד בניו ג'רזי, ארצות הברית, במסגרת חילופי מדענים
עם חזרתו ארצה בשנת 1972 הקים את יחידת סמל"א ברפאל.
בשנת 1974 נשלח מטעם רפאל לניו-יורק ללימודי הדוקטורט.
את תואר הדוקטור קיבל מהמכון הפוליטכני של ברוקלין, ניו יורק .
בשנת 1983 נשלח מטעם רפאל לוושינגטון, ארצות הברית, שם עסק בפיתוח תקשורת לוויינים בחברת אינמרסרט.
כיהן כמרצה באוניברסיטת סטנפורד, קליפורניה.
בשנת 1986 נענה לקריאת שר התקשורת אמנון רובינשטיין והושאל מרפאל למשרד התקשורת כמדען ראשי של המשרד.
בשנת 1990 הקים את החברה האזרחית הראשונה של רפאל "כרכום" לתקשורת נישאת.
החברה עסקה בפיתוח ושיווק טלפון נייד הפועל באמצעות תקשורת לוויינים
בשנים 2009-1997 נתמנה במשרד המסחר והתעשייה כיועץ לתקשורת ומחקרים חדשניים וכבודק מקצועי של מערכות ,FP6, FP5, FP4
יועץ מדעי ובודק מקצועי של האיחוד האירופי בתוכניות תקשורת לוויינים ורשתות אלחוט - במסגרת המחקרים של האיחוד האירופי.
משנת 1998 ועד 2009 עסק במכון אשר לחקר החלל בטכניון בחיפה בפיתוח לוויינים זעירים הפועלים באמצעות תקשורת לייזר
הותיר אחריו רעיה, פרופ' אראלה ליבנה, וארבעה ילדים.
אדם טל (12 באפריל 1932 - 3 באפריל 2010) היה מייסד העיר כרמיאל, יו"ר קבוצת הכדורגל הפועל באר שבע ומילא שורה של תפקידים ציבוריים.
אדם טל נולד בפולין, ועלה לישראל בגיל 18. אחרי שהשתחרר משירות בנח"ל, החל למלא שורה של תפקידים ציבוריים במסגרת פעילותו במפא"י, בהם יו"ר מועצת הפועלים בנצרת עילית ועוזרו של השר פנחס ספיר.
בשנת 1963, במסגרת מדיניות הממשלה לייהוד הגליל, נשלח טל על ידי השר ספיר לעמוד בראש צוות ההקמה של כרמיאל.
במסגרת תפקידו דאג לכל הנושאים הטכניים בבינויה.
הקמתה של העיר היוותה למעשה חלק מתוכנית, שמטרתה הייתה קטיעת רצף התיישבות ערבי בגליל התחתון.
מיקומה של העיר נבחר מתוך כוונה ליצור קשר התיישבותי יהודי בסמוך לכביש עכו - צפת, הכביש העיקרי המחבר את מרכז הארץ עם יישובי הגליל העליון ואצבע הגליל.
במהלך הקמת כרמיאל הופקעו אדמות רבות בבעלות ערבית.
לימים סיפר טל כי התעקש בפני הממשלה כי התושבים מהם הופקעה האדמה יפוצו, למרות התנגדות בה נתקל בתוך מפא"י.
בכך היה מבין הגורמים שיצרו את תקדים מתן הפיצויים כנגד הפקעת אדמות.
עם זאת, רבים מערביי ישראל רואים בכרמיאל סמל לעוול היסטורי.
כמו כן, טל נהג לספר כיצד סימן על המפה בעיגול אזור שלם על המפה, והכריז: "השטח הזה - רק לתרבות וספורט", זאת למגינת לבם של שמרני מפא"י, שראו בכך בזבוז של שטח אדמה.
כיום משמש השטח את התיאטרון הפתוח, מגרשי הטניס, מגרש הגלגיליות ואולם הספורט, ובנוסף הוא משמש מתחם פסטיבל המחולות בכרמיאל.
בשנות ה-70 עזב טל את כרמיאל ועבר לנגב, שם ניהל את חברת שיכון עובדים והיה יו"ר קבוצת הכדורגל של הפועל באר שבע בשנים 1976-1975, שתי העונות בהן זכתה הקבוצה באליפות המדינה בכדורגל.
כמו כן, הוא פעל בהתנדבות כיו"ר קרן המחקרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
בשלושת העשורים האחרונים עסק טל בעריכת דין.
בשנת 2002 עבר להתגורר באשדוד, ובשנה האחרונה שימש בתפקיד יו"ר הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה זמורה, החולשת על חמישה יישובים באזור השפלה: בני עי"ש, גדרה, גן יבנה, מזכרת בתיה וקריית עקרון.
בשנת 2010 הלך טל לעולמו, כתוצאה ממחלת הסרטן.
טל הותיר אחריו בת זוג, שני ילדים ושישה נכדים.
במדע הגנטיקה, אדם כרומוזום Y הוא כינוי פופולרי לזכר אדם שחי לפני כמה עשרות עד מאות אלפי שנים, ככל הנראה באפריקה, והיה האב הקדמון המשותף האחרון של כל בני האדם החיים כיום דרך שושלות אבהיות בלבד.
את קיומו ניתן להסיק מחקר השושלות של רצפי כרומוזום Y, אשר עובר בתורשה מאבות לבנים בלבד, בשלמותו וללא שחלוף.
אדם כרומוזום Y מוגדר כאב הקדמון המשותף המאוחר ביותר של כל רצפי כרומוזום Y הנמצאים כיום באנושות.
באמצעות מעקב אחר מוטציות בכרומוזום Y ניתן גם להעריך את פרק הזמן שבו חי אדם כרומוזום Y.
מחקר שנערך באוניברסיטת אריזונה ופורסם בשנת 2013, מעלה כי בסבירות של 95% אדם כרומוזום Y חי לפני 581,000 – 237,000 שנים.
ואולם במחקר אחר שפורסם בהמשך אותה שנה נמצא כי אדם כרומוזום Y חי לפני קצת יותר מ-200,000 שנה.
מחקרים קודמים העלו כי אדם כרומוזום Y חי לפני כ-142,000 שנים.
מחקרים ישנים יותר העריכו שהוא חי לפני כ-60,000 שנים.
ההתחקות אחרי אדם כרומוזום Y
ההתחקות אחרי אדם כרומוזום Y נעשית על בסיס העובדה שרצף כרומוזום ה-Y עובר בתורשה ואינו מופרע בשחלוף, אלא רק במוטציות.
מאחר שמוטציות הן נדירות, רצף כרומוזום ה-Y עובר בשלמותו מאב לבן, ומאפשר לערוך מעקב אחר שושלות זכריות במחקרים בגנטיקה אבולוציונית אנושית.
מעת לעת מתרחשות בכרומוזום Y מוטציות, והן מועברות לזכרים בדורות הבאים.
מוטציות אלו עשויות לשמש כסמנים לזיהוי יחסים אבהיים ולמציאת אב משותף.
אנשים עם כרומוזומי Y שחולקים אותה מוטציה, מסווגים לקבוצה משותפת (haplogroup), והם צאצאים לאב משותף, שהוא הראשון שנשא את המוטציה.
כך אפשר לבנות עץ משפחתי של אנשים בעלי כרומוזום Y עם מוטציה משותפת, כשהמוטציות משמשות כנקודות הסתעפות באותו עץ.
אדם כרומוזום Y עומד בראש העץ המשפחתי, כאשר כל האנשים הם צאצאיו, שירשו את כרומוזום Y שלו.
חוקרים יכולים לשחזר מבנה היררכי של רצפי חומצות גרעין ב-DNA של כרומוזומי Y, על ידי היפוך מקטעי DNA שעברו מוטציה והחזרתם למצבם המקורי.
המצב המקורי וההיררכיה של רצף DNA נקבעים על ידי השוואת רצפי DNA אנושיים עם יצורים שקרובים גנטית לאדם, בדרך כלל פרימטים, שימפנזים וגורילות.
על ידי היפוך מוטציות ידועות בשושלת כרומוזום Y, ניתן להסיק על רצף אבות משוער, ועל אדם כרומוזום Y, שעומד בראש הרצף.
קביעת רצף ה-DNA של אדם כרומוזום Y, והזמן שבו הוא חי, כרוכה בזיהוי שושלות כרומוזומי ה-Y האנושיים המסתעפות ביותר אחת מהשנייה – השושלות שחולקות זו עם זו הכי פחות מוטציות ייחודיות, בהשוואה לפרימט בעץ פילוגנטי.
האב הקדמון המשותף של השושלות המסתעפות ביותר הוא אפוא האב הקדמון המשותף של כל השושלות.
קיומו של אדם כרומוזום Y אושר על ידי מדגם עולמי של כרומוזומי Y, שכלל אנשים מכל היבשות.
במדגם נמצא שמספר שושלות כרומוזומי Y מאפריקה הן המסתעפות ביותר זו מזו, והשושלות שאינן אפריקניות הן תת-קבוצות של כמה שושלות שנמצאו באפריקה.
מכאן עלתה המסקנה הסבירה ביותר שאדם כרומוזום Y חי באפריקה.
השינויים בהשערות אודות אדם כרומוזום Y
בשלב זה לא ניתן להעניק באופן קבוע את התואר "אדם כרומוזום Y" לאדם ספציפי, או לתארך אותו למועד מדויק, מאחר שהידע על כרומוזומי Y האנושיים עדיין אינו שלם.
המסקנות אודות רצפי DNA של אדם כרומוזום Y, מעמדו בעץ המשפחה, הזמן שבו חי, ומקום מוצאו, עשויות להשתנות בהתאם למחקרים עתידיים.
בנוסף, שינויים דמוגרפיים במהלך האבולוציה האנושית גרמו לעיתים קרובות להחלפת התואר של אדם כרומוזום Y.
האירועים הבאים שינו או עשויים לשנות את התפיסה לגבי זהותו ומאפייניו של אדם כרומוזום Y:
דגימות נוספות של כרומוזומי Y עשויות לחשוף שושלות מסתעפות קדומות יותר.
אם זה יקרה, שושלות כרומוזום Y יגיעו לאדם שחי בזמן קדום יותר.
חשיפה של מוטציות עמוקות נוספות בקבוצות עתיקות ידועות עשויה להוביל לארגון מחדש של העץ המשפחתי.
קבוצות של אנשים בשושלות עתיקות מאוד שנעלמו בתוך האוכלוסייה, או נכחדו לחלוטין, או שלא הותירו צאצאים זכרים, או עקבות של כרומוזום Y שלהם, גורמות לקביעת אב משותף פחות קדום.
תופעות כגון צוואר בקבוק אנושי וסחף גנטי במהלך האבולוציה האנושית, גרמו להכחדה המוחלטת של קבוצות עתיקות.
בשל כל הסיבות האלה, התואר "אדם כרומוזום Y" החליף ידיים פעמים רבות.
לאדם כרומוזום Y נולדו לפחות שני בנים, ולפחות שניים מהם השאירו שושלות אבהיות רצופות ששרדו עד ימינו.
קביעה זו נובעת מעצם ההגדרה, שכן אילו היה לו רק בן אחד שהשאיר שושלת אבהית רצופה עד ימינו, בן זה עצמו היה נחשב לאדם כרומוזום Y.
מחקר ראשוני שערך פרופסור לואיג'י לוקה קוואלי-ספורצה מאוניברסיטת סטנפורד, שפורסם בשנת 2000 בספרו "גנים, עמים ושפות", העלה כי לעץ של כרומוזום Y יש עשרה ענפים עיקריים.
שלושה מהם נמצאים כמעט רק באפריקה, שושלת אחרת היגרה לאסיה והתפצלה ל-14 שושלות, ושושלות אחרות נפוצו בכל שאר העולם.
מחקר משנת 2008 אודות רצף שושלות של כרומוזומי Y אנושיים מצא שתי קבוצות של שושלות יסוד, שכונו קבוצת A וקבוצת BT.
קבוצת A נמצאה בשכיחות נמוכה בחלקים מאפריקה, אך נפוצה בקרב קבוצות מסוימות של ציידים-לקטים.
שושלות BT מייצגות את רוב השושלות האפריקאיות, ולמעשה את כל השושלות שאינן אפריקאיות.
אדם כרומוזום Y נתפס כמי שעומד בשורש של שתי השושלות של קבוצת A וקבוצת BT, ושתי קבוצות אלה מייצגות את שני בניו.
מאמר מדעי חדש יותר משנת 2011 מתארך את אדם כרומוזום Y לפני כ-142 אלף שנים.
המחקר מצא כי היה פיצול עמוק וקדום יותר בעץ כרומוזום Y, בתוך קבוצת A, שפוצלה לשתי תתי קבוצות, ולא כפי שסברו עד אז, שהפיצול הראשוני היה לשתי הקבוצות A ו-BT.
נמצא כי קבוצת A מצויה בבסיס השורש, והתפצלה לשתי תתי קבוצות A1b ו-A1aT, שמייצגות את שני בניו של אדם כרומוזום Y.
האבחנה בין קבוצת A ו-BT לא השתנתה בעקבות המחקר החדש, שמצא שהיה פיצול עמוק יותר בקבוצת A, כאשר קבוצת BT התפצלה מאוחר יותר מקבוצת A, ולא ישירות מאדם כרומוזום Y.
קבוצת A אינה בהכרח קבוצה מונופילטית אחידה, אלא מייצגת את כל השושלות שאין להן את הסימנים המזוהים עם קבוצת BT, והיא כוללת את כל השושלות הכי עתיקות של כרומוזומי Y אנושיים.
שתי המוטציות M91 ו-P97 מבחינות בין קבוצת A לקבוצת BT.
בקבוצת A הסמן M91 מורכב מרצף של 8 יחידות תימין (שמסומנות באות T).
בקבוצת B ובשימפנזים סמן זה מכיל 9 יחידות.
דפוס זה הציע שקבוצת B הייתה הגרסה הקדומה שהתפצלה מאדם כרומוזום Y, ושקבוצת A נוצרה בעת מחיקה גנטית (מוטציה שמוחקת חלק מכרומוזום Y או מה-DNA שלו) של יחידה אחת מתוך ה-9. קבוצות A1b ו-A1aT נחשבות כשושלות של קבוצת A, משום ששתיהן מכילות את M91 עם 8 יחידות.
המחקר משנת 2011 מצא כי באזור שמסביב למקום שבו אותר הסמן M91 אירעו מוטציות חוזרות ונשנות.
לכן אין להוציא מכלל אפשרות שהסמן M91, שמורכב מרצף של 8 יחידות שבקבוצת A, הוא המצב הקדום של הסמן, ואילו הסמן עם 9 יחידות של קבוצת BT, נוצר מאוחר יותר על ידי תוספת גנטית.
זה יכול להסביר מדוע קבוצות A1b ו-A1aT, הענפים העמוקים ביותר של קבוצת A, מחזיקים באותה הגרסה של M91 עם 8 יחידות.
יתר על כן, המחקר משנת 2011 מראה שהסמן P97, המשמש גם לזיהוי קבוצת A, נמצא בגרסה קדומה יותר בקבוצת A, ובצורה הנגזרת בקבוצת BT.
מוצאו של אדם כרומוזום Y
מחקרים ראשונים הצביעו על מזרח אפריקה ואפריקה הדרומית כמוצא הסביר של שונוּת בכרומוזומי Y אנושיים.
זה נובע מכך ששושלות הבסיס בקבוצות A ו-BT נמצאו בשכיחות גבוהה יותר באזורים אלה.
לפי המחקר משנת 2011, השושלות המקוריות ביותר זוהו במערב, צפון מערב ומרכז אפריקה.
בדגימה של כרומוזומי Y של 2,204 אפריקאים, נמצאו 8 כרומוזומי Y ששייכים לקבוצות A1b ו-A1aT.
קבוצת A1a זוהתה בארבעה נבדקים: שני ברברים מצפון-מערב אפריקה, נבדק אחד משבטי טוארג, ונבדק אחד מניז'ר, מהקבוצה האתנית פולה.
קבוצת A1b זוהתה גם היא בארבעה נבדקים: שלושה פיגמים "באקולה" מקמרון הדרומית, וברברי אחד מאלג'יר.
המאמר משנת 2011 מצביע על כך שאדם כרומוזום Y התגורר במרכז-צפון מערב אפריקה.
עם זאת, כותבי המאמר מצביעים על כך שפרשנות זו היא ראשונית מאוד בשל הדגימה החלקית של כרומוזומי Y באפריקה, וידע חלקי אודות אירועים דמוגרפיים בעבר.
הזמן שבו חי אדם כרומוזום Y מוערך באמצעות יישום שיטות שעון מולקולרי על כרומוזומי Y אנושיים, כלומר על ידי מניית מספר המוטציות שחלו בכרומוזום Y, וחלוקתו בקצב המוטציות הידוע כיום.
בניגוד ל-DNA המיטוכונדרי, שהוא רצף קצר יחסית של כ-16 אלף זוגות בסיסים, ועובר מוטציות לעיתים קרובות, כרומוזום Y מהווה רצף ארוך באופן משמעותי של כ-60 מיליון זוגות בסיסים, ויש לו קצב מוטציות איטי יותר.
מאפיינים אלה הקשו על הזיהוי של שושלות שונות, והקטינו את הדיוק של הערכת קצב המוטציות בכרומוזום Y.
מחקרים ראשוניים, כגון של תומסון משנת 2000, הציעו שאדם כרומוזום Y חי לפני כ-59 אלף שנים.
כלומר עשרות אלפי שנים לאחר המקבילה הנשית שלו, חוה המיטוכונדרית (לפי הערכות שונות בין 120 אלף ל-200 אלף שנים).
המשמעות היא גם שאדם כרומוזום Y חי בתקופה קרובה מאוד להגירת האדם המודרני מאפריקה לרחבי העולם (על פי הערכות רבות לפני 80 אלף עד 60 אלף שנים) ואולי אף לאחריה.
אחד ההסברים שניתנו לפער זה בתקופות שבהן חיו האב של השושלות הזכריות והאם של השושלות הנקביות, היה שסיכויי הנשים להתרבות היו טובים מסיכויי הגברים בשל הנוהג של פוליגיניה.
כאשר לגבר היו כמה נשים, הוא מנע באופן זה מגברים אחרים בקהילה להתרבות ולהעביר בתורשה את כרומוזומי Y שלהם לדורות הבאים.
לעומת זאת, ריבוי נשים אינו מונע מרוב הנשים בקהילה להעביר את הדנ"א המיטוכונדרי שלהן לדורות הבאים.
הבדל זה בסיכויי הרבייה של זכרים ונקבות עשוי להביא לשרידתן של פחות שושלות זכריות משושלות נקביות.
שושלות זכריות מעטות יותר אלו רגישות יותר לסחף גנטי, וסביר להניח שמוצאן מאב קדמון משותף מאוחר יותר מן האם הקדמונית המשותפת של השושלות הנקביות.
המחקר משנת 2011 מצא כי אדם כרומוזום Y חי לפני כ-142 אלף שנים, מוקדם באופן משמעותי מהערכות קודמות.
עדכון זה בהערכה נבע בעיקר מגילוי מוטציות חדשות נוספות בכרומוזומי Y נוספים מרחבי העולם, וכתוצאה מכך סידור מחדש של אילן היוחסין שלהם, ובעיקר השושלות בקבוצה A.
על פי המחקר, קביעת התאריך המדויק שבו חי אדם כרומוזום Y תלוי בחלקו במידת הדיוק של הערכת קצב המוטציות שאירעו.
אבל המיקום מחדש של ראשית השושלת והעברתה מן השורש של קבוצות A ו-BT לשורש של קבוצות A1b ו-A1aT, מוביל למסקנה לפיה הוא חי בתקופה קדומה יותר מכפי חשבו בעבר.
מועד קדום יותר זה מקל על השתלבותו עם מודלים של מוצא האדם.
בשנת 2013, מחקר נוסף איתר באפריקה שושלת כרומוזום Y שלא הייתה מוכרת מקודם, מצא שהיא עתיקה מכל השושלות המוכרות, והעביר אליה את השורש של העץ הידוע כיום.
כתוצאה מכך התקבל אדם כרומוזום Y שלא היה מוכר מקודם עם תיארוך מוקדם בהרבה של כ-340 אלף שנה לפני זמננו.
עם זאת, מחקרים מאוחרים יותר העריכו שתיארוך זה מוקדם מדי, וסיפקו הערכות שבין 160 אלף שנה לכ-300 אלף שנה לפני זמננו.
אדם כרומוזום Y נקרא על שמו של אדם המקראי.
שם זה עלול להוביל לתפיסה מוטעית שהוא היה הגבר היחיד שחי בזמנו.
למעשה הוא חי עם אנשים רבים מסביבו, ובהם אביו, שגם הוא היה אב קדמון משותף לכל האנושות בת זמננו, אך לא היה האב הקדמון המשותף האחרון.
רבים מן הזכרים האחרים שלא היו אבותיו או צאצאיו של אדם כרומוזום Y עשויים להיות אבות קדמונים משותפים של כל האנושות בת-זמננו דרך שושלות יוחסין מעורבות, זכריות ונקביות.
אך בניגוד לאדם כרומוזום Y הם לא יצרו שושלת יוחסין זכרית ששרדה עד ימינו.
תפיסה מוטעית נוספת היא שאדם כרומוזום Y היה האב הקדמון המשותף האחרון של האנושות.
למעשה, מודלים מתמטיים גנאלוגיים מראים שבסבירות גבוהה ביותר, האב הקדמון המשותף המאוחר ביותר של האנושות בת ימינו חי בתקופה הרבה יותר מאוחרת, אלא שהוא היה אב קדמון דרך שושלות מעורבות.
אדם כרומוזום Y מיוחד רק בהיותו האב הקדמון המשותף האחרון דרך שושלות זכריות בלבד.
לעיתים יש קושי להבין מדוע ישנו בכלל אדם כרומוזום Y יחיד.
הסיבה לכך היא שבהכרח, שושלת כרומוזום Y נעלמת מן האוכלוסייה בכל דור שבו היא מולידה בנות בלבד.
לכן בסופו של דבר נותרת באוכלוסייה רק שושלת כרומוזום Y אחת, זו שהתמזל מזלה להוליד לפחות בן אחד בכל דור.
זוהי תופעה טיפוסית של סחף גנטי.
ניתן להמשיל אותה באנלוגיה לשמות משפחה בקהיליות קטנות ומבודדות.
בקהיליה כזו יש לעיתים קרובות מספר קטן מאוד של שמות משפחה, אך אין להסיק מכך שלקהיליה היה מספר קטן של אבות.
מכיוון ששם משפחה "עובר בתורשה" רק מאב לבן, בכל דור שבו משפחה מולידה רק בנות, שם המשפחה שלה נעלם.