tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הרודוטוס מספר כי תאלס חזה את ליקוי החמה המפורסם שהתרחש ב־28 במאי 585 לפנה"ס, ליקוי חמה שסיים את קרב האליס, אך לא מסביר כיצד הצליח לחזות אותו.
ככל הנראה, הוא הצליח לעשות זאת באמצעות ניחוש מוצלח, מכיוון שכנראה לא הכיר את מחזור סארוס, ששימש את המדענים לחיזוי הליקויים.
דיוגנס לארטיוס כתב שלפי קאלימאכוס, הוא גילה את הדובה הקטנה, לפיה מנווטים הפיניקים (בניגוד ליוונים המנווטים לפי הדובה הגדולה).
תאלס היה ככל הנראה הראשון שהסביר ליקויי שמש וירח ככיסוי אור השמש (על ידי הארץ בעת ליקוי ירח ועל ידי הירח בעת ליקוי חמה).
תאלס לא השאיר אחריו ספרות כתובה, ומה שאנו יודעים עליו ועל רעיונותיו מקורו בהערות של כותבים אחרים.
בהיותו האדם הראשון, ככל הנראה, שעסק באופן שיטתי בפילוסופיה, לתאלס חשיבות רבה בפיתוח הפילוסופיה הקדם־סוקרטית, היוונית והמערבית בכלל.
הוא נחשב למייסד האסכולה המילטית, עמה נמנו פילוסופים נוספים בני עירו, כאנכסימנדרוס ואנכסימנס תלמידו.
מקובל לחשוב כי הייתה לו השפעה רבה גם על פיתגורס.
אריסטו, בספרו מטאפיזיקה, מכיר בו כראשון הפילוסופים, ולאור ניסיונותיו להסביר את העולם כולו כעומד על יסוד אחד, מחשיב אותו כאבי המוניזם, תפיסה שבה החזיקו רבים מהפילוסופים הקדם־סוקראטים.
תאית (או צלולוזה, מ-Cellulose) היא פחמימה, רב-סוכר, ביופולימר המורכבת משרשראות ארוכות של מולקולות גלוקוז-בטא.
התאית היא אחת משתי התרכובות האורגניות הכי נפוצות בטבע, משמשת כמרכיב מרכזי בדפנות התאים בצמחים, ומהווה כשליש מהמסה של הצומח בכדור הארץ.
מספר בעלי חיים, במיוחד טרמיטים ומעלי גירה, מסוגלים לעכל תאית באמצעות חיידקים סימביוטיים, יש גם מספר מינים של בקטריות המסוגלות לייצר צלולוז.
תאית אינה ניתנת לעיכול על ידי אדם, ויש לה ערך תזונתי שלילי.
עם זאת יש לפיזור שלה במעי ערך כשל "סיבים תזונתיים".
תוצר תיעוש תהליך הפקת אנרגיה מתאית (בניגוד למדורה מעץ) נקרא ביו-דלק ונפוץ יותר כביודיזל.
תאית התגלתה כמרכיב מרכזי בדפנות התא הצמחי ב-1838 על ידי הכימאי הצרפתי אנסלם פאיין .
בצורתה הטהורה ביותר, מופיעה התאית בסיבי כותנה.
ברוב הצמחים האחרים היא מופיעה בצירוף ליגנין והמיצלולוז.
הנוסחה הכימית של תאית היא C6H10O5)n), כאשר n הוא מספר יחידות הגלוקוז במולקולה.
מולקולות הגלוקוז מחוברות בתאית באמצעות קשרים גליקוזידיים בין הפחמנים 1 ו- 4, כלומר קשרי בטא-1,4. המבנה הוא שרשרת ישרה ללא ליפופים.
במיקרופיברילות המרכיבות את דפנות התא הצמחי, שרשראות התאית מחוברות יחד על ידי קשרי מימן, מה שתורם למבנה חזק המאפשר לשמור על קשיות התאים הצמחיים.
קשיות זו תורמת, בסופו של דבר ליכולת הצמיחה לגובה של הצמחים.
הפירוק של התאית לתתי היחידות שלה מתבצע על ידי האנזים צלולאז.
התאית משמשת בין השאר לייצור ניטרוצלולוזה, מרכיב מרכזי באבק שרפה נטול ריח.
התאית משמשת גם לייצור צלופן וזהורית.
תאית משמשת לכרומטוגרפיה במעבדות הכימיות.
מתאית מייצרים נייר, ממחטות נייר ונייר טואלט.
רוב בעלי החים אינם מסוגלים לפרק צלולוז ולהפיק ממנו אנרגיה, רוב פירוק התאית בטבע מבוצע על ידי חיידקים ופטריות.
בעלי חיים הניזונים מעשב כדוגמת מעלי הגירה חיים בסימביוזה עם חיידקים מפרקי תאית במערכת העיכול.
חיידקים אלו מפרישים אנזימים המפרקים את הפולימר לדו סוכר צלוביוז ובהמשך לגלוקוז.
באופן דומה, מנצלים את התאית גם בעלי חיים אחרים הניזונים מחלקי צמחים עתירי תאית כדוגמת צבים או איגואנות.
עיכול באמצעות חיידקים של תאית שמקורה באצות נמצאה גם בפטישן טיבורו, נראה שהמקור האבולוציוני ליכולת פירוק התאית זו של מין שנחשב בעבר לטורף הוא בסימביוזה עם חיידקים מפרקי כיטין הבונה את שריון הסרטנים שהם מרכיב משמעותי בתזונה של כריש זה.
כמה מיני טרמיטים הם בעלי החיים היחידים בהם מתקיים פירוק תאית במערכת העיכול ללא תלות בחיידקים.
תאית ניתן למצוא בעיקר בירקות ירוקים, אך היא קיימת בכל תא צמחי.
התאית היא אינרטית, אינה מגיבה בבישול, כלומר נשמרת בבישול גם בתנאים חומציים.
התרככות הירק בבישול אינה נובעת מהתרככות התאית, אלא מריכוך פולימר אחר בתא הצמחי - ההמיצלולוז, הסופח מים בעת הבישול ותורם לריכוך הירק.
ירקות אכילים בעלי תכולת תאית גבוהה הם חסה, כרוב ומלפפון.
במיתולוגיה יוונית, תאליה הייתה אחת משלוש החאריטות, יחד עם אחיותיה אגלאה ואופרוסין.
על פי המיתולוגיה, הן בנותיהם של זאוס ומנמוסינה.
הסופר הסיודוס מנה תשע מוזות במיתולוגיה היוונית: תאליה, קליאו, אראטו, אוטרפה, מלפומנה, פוליהימניה, קליופה, טרפסיכורה ואוראניה.
תאליה, יחד עם המוזות האחרות נחשבו כאחראיות להתפתחות האמנותית של יוון העתיקה.
תאליה ידועה בתור המוזה "השמחה והפורחת" והיא אחת משתי המוזות של התיאטרון, המעוררת השראה לקומדיה, לשירה אידילית ומכשפת את עולם הטבע.
תאליה מוצגת לעיתים קרובות כאישה מצחקקת, מרוממת נפש, והיא מתוארת לעיתים קרובות כנושאת כתר עשוי קיסוס ומגפיים לרגליה.
פסלים רבים של האלה מציגים אותה אוחזת במטה של רועה.
המיצג המוכר ביותר שלה הוא המסכה הקומית שהיא נושאת איתה.
לעיתים קרובות מתוארת תאליה רוקדת במעגל עם אחיותיה.
לפי המיתולוגיה, תאליה ואחיותיה התגוררו על הר ההליקון, אך למעשה הן בילו את מרבית זמנן בהר האולימפוס עם האלוהויות האחרות של הפנתיאון היווני, שם תאליה ואחיותיה שרו ורקדו במסיבות ואירועים וכן שרו קינות בהלוויות.
תאליה ידועה כמנגנת בביוגל וחצוצרה.
תפקידה של תאליה בהר האולימפוס היה חשוב מאוד, שכן היא סיפקה בידור לאלים של אולימפוס.
ביוון העתיקה תאליה תוארה כמקור השראה לשחקנים, סופרים ומשוררים, מאחר שלפי האגדות בילתה לעיתים קרובות בין בני התמותה, והדריכה אותם.
לתאליה היו שבעה ילדים מאפולו, אל המוזיקה והאור.
ילדיהם של תאליה ואפולו היו ידועים בתור .
לפי האגדות, הם רקדו ושרו במסגרת הפולחנים לסיבל, האם הגדולה.
שמה של תאליה, בדומה לשמות שאר המוזות, ניתן לאסטרואיד 23 תאליה , שנתגלה בשנת 1852.
מזמורים אורפיים (LIX על הצדקה).
פינדארוס, אודס (אולימפיאדה, 14, שוורת 1–2).
תאמאש פרישקין (בהונגרית: Tamás Priskin; נולד ב-27 בספטמבר 1986) הוא כדורגלן עבר הונגרי ששיחק בעמדת החלוץ.
ייצג את נבחרת הונגריה ביורו 2016.
פרישקין החל את דרכו במועדון ההונגרי גיור, וב-9 באוגוסט 2006 השלים את מעברו לליגה האנגלית, כאשר חתם בווטפורד על חוזה לארבע שנים.
פרישקין ערך את הופעת הבכורה שלו בווטפורד ב-19 באוגוסט 2006 מול אברטון.
במהלך המשחק הוא בישל לדמיאן פרנסיס את השער הראשון של ווטפורד לעונה.
לאחר שלוש עונות בווטפורד, מתוכן תקופה קצרה בה הושאל לפרסטון נורת' אנד, עבר פרישקין לאיפסוויץ' טאון.
את שער הבכורה שלו בקבוצה כבש ב-25 באוגוסט בהפסד 2-1 נגד פיטרבורו יונייטד במסגרת גביע הליגה.
בפברואר 2010 הושאל לקווינס פארק ריינג'רס ובסיום העונה חזר לאיפסוויץ'.
במרץ 2011 הושאל לסוונסי סיטי עד לסיום העונה.
בנובמבר 2011 הושאל לדרבי קאונטי לתקופה של שישה שבועות.
ב-8 בפברואר 2012 עבר לאלניה ולדיקווקז הולדיקווקזית.
כבר במשחקו הראשון בקבוצה הוא כבש שער ניצחון מול טורפדו מוסקבה, ובסך הכל שיחק שנתיים במועדון, במהלכן כבש 14 שערים.
עם סיום חלון ההעברות ב-1 בפברואר 2014 חתם פרישקין באוסטריה וינה והושאל לחצי עונה למכבי חיפה.
ב-22 ביולי 2014 חזר לקבוצת נעוריו גיור.
ב-1 ביולי 2015 חתם בסלובן ברטיסלאבה הסלובקית.
ב-2 ביוני 2017 חתם בפרנצווארוש.
בעונת 2018/2019 הושאל לסומבטהיי האלאדאש.
התאים, הם לשכות שהקיפו את ההיכל ואת קודש הקודשים במרחק של 5 אמות מצפונם, מדרומם וממערבם.
במקדש הראשון והשני היו 38 תאים.
הם התפרסו על שלוש קומות ובכל קומה היו 5 תאים, וכך גם היה בדרום.
הם התפרסו על שלוש קומות: בכל אחת משתי הקומות התחתונות היו 3 תאים, ובעליונה היו 2 תאים.
לרוב התאים, היו 3 פתחים: 2 פתחים לתאים שמימין ומשמאל ופתח לתא שמעליו.
לתא שהיה הכי צפוני-מזרחי, היו 5 פתחים:
בנוסף, לתא הדרום-מזרחי היו שני פתחים נוספים על השלושה הרגילים:
פשפש לאולם אך נעול וסגור עולמית, עליו נתנבא יחזקאל (אף שהיה זה בהקשר לבית שלישי):
הרוחב של תאי הקומה התחתונה היה חמש אמות, של האמצעית שש אמות ושל העליונה שבע אמות.
לעומת זאת במקדש יחזקאל (שם נקראים "צלעות") ישנם 33 תאים.
5 על 3 קומות בצפון, וכן בדרום.
ושלושה זה על גב זה במערב.
מידת כל אחד קנה שהוא שש אמות.
תאים מיאלואידים הם משפחה של תאי דם המיוצרים במח העצם.
בהקשר של תהליך יצירת תאי הדם, המטופוייזה, תאים מיאלואידים הם תאי דם לבנים שאינם לימפוציטים וכן תאי דם אדומים וטסיות.
תאי הגזע של מח העצם יוצרים חלוקה ראשונית לשני סוגי תאים מוקדמים, שבהמשך ממשיכים להתחלק ויוצרים שתי קבוצות תאים: קבוצת התאים המיאלואידים וקבוצת התאים הלימפוציטים.
קבוצת התאים המיאלואידים הבוגרים כוללת: כדוריות דם אדומות, מונוציטים/מאקרופגים, טסיות (מקורן במגהקריוציטים), וגרנולוציטים (נויטרופילים, אאוזינופילים ובאזופילים).קבוצת התאים הלימפוציטים הבוגרים כוללת תאי B ותאי T.
בהקשר של לוקמיה (Leukemia), ביוונית ליקימיה פירושה דם לבן, משתמשים במונח לוקמיה מיאלואידית לתיאור ממאירות המאופיינת בעיקר בייצור מוגבר של תאים שמקורם מיאלואידי.
לפיכך ייתכן ייצור מוגבר של גראנולוציטים (תא המכיל גראנולות ושמקורו מתא מיאלובלסט: אאוזינופיל, נויטרופיל, באזופיל), או ייצור מוגבר של מונובלסטים (היוצרים מונוציטים/מאקרופגים), או יצירה מוגברת של אריתרובלסטים (תאי דם אדומים לא בשלים) או מגהקריובלסטים (תאי מגהקריוציטים לא בשלים).
לרוב מדובר בייצור מוגבר של תאי דם לבנים גראנולוציטים.
ראו סיווג לוקמיה מיאלואידית חריפה (Acute myeloid leukemia (AML.
בהקשר של מחלה מיילופרוליפרטיבית מדובר בגדילה לא מבוקרת של כל התאים שמקורם מתאים מיאלואידים.
גדילה ממארת של תאים לימפוציטים היא לוקמיה לימפוציטית .
תֶאימוּרַז בָּגרַטיוֹני (בגאורגית: თეიმურაზ ბაგრატიონ, 21 באוגוסט 1912 - 10 באפריל 1992) היה אציל גאורגי-רוסי ופליט פוליטי בארצות הברית, בה כיהן בתפקיד נשיא קרן טולסטוי (Толстовский фонд), ארגון צדקה ניו יורקי.
תאימורז נולד בפבלובסק (Па́вловск) שבאימפריה הרוסית למשפחה אריסטוקרטית בולטת.
אביו, הנסיך קונסטנטין בגרטיון-מוחראנסקי (1889-1915), היה מענף מוחראני של שושלת בגרטיוני הידועה, היה קצין בצבא האימפריה הרוסית ונהרג במלחמת העולם הראשונה.
אימו של תאימורז, טטיאנה קונסטנטינובה, נסיכת רוסיה (Княжна Татьяна Константиовна), הייתה בת לשושלת רומנוב הרוסית.
לאחר מהפכת אוקטובר 1917, עזב תאימורז את רוסיה.
במהלך מלחמת העולם השנייה הוא שירת בצבא ממלכת יוגוסלביה.
לאחר המלחמה, בשנת 1949, הוא היגר לארצות הברית והצטרף לקרן טולסטוי.
בשנת 1979, הוא מונה לתפקיד המנכ"ל הביצועי (Executive Director), ומשנת 1986 הוא מונה להיות נשיא הארגון עד למותו בשנת 1992. תאימורז נודע במאמציו ליישב מחדש פליטים גאורגים, רוסים וקבוצות אתניות אחרות מברית המועצות ומזרח אירופה.
כמו כן הוא היה מעורב ביישוב מחדש של פליטים מווייטנאם, טיבט, קובה, אוגנדה ומדינות אחרות, ועזר לטפל בעקורים שהגיעו לארצות הברית.
ב-5 ביולי 2007, הארכיב המיוחד במינו של תאימורז, הוענק, על ידי אשתו, הנסיכה אירינה, לספריית הפרלמנט הלאומית של גאורגיה.
תָּאִית (ภาษาไทย, - IPA: ; מכונה גם תאילנדית או סיאמית) היא השפה הלאומית והרשמית בתאילנד, ושפת האם של בני התאי - הקבוצה האתנית המהווה את הרוב בתאילנד.
השפה התאית חברה במשפחת השפות המכונה קרא-דאי.
מבחינת בלשנות-היסטורית, לא נמצא קשר בין משפחת שפות זו לבין משפחת שפות אחרות.
ישנן מילים בתאית אשר הושאלו מן השפות פאלי, סנסקריט וקמרית עתיקה, בעיקר מילים הקשורות לדת.
התאית היא שפה אנליטית וטונאלית.
היא נכתבת כיום בכתב אבוגידה הנחשב מורכב ונקרא "הכתב התאי".
לתאית ניב הקרוי "איסאן" המובן לדוברי לאית ללא צורך בתרגום, ולהפך.
הכתב התאי הוא תוצר של הכתב החמרי העתיק (อักขระเขมร), אשר נובע מגרסה דרומית של הכתב הבראהמי, הנקרא "וטלוטו".
על-פי המסורת, המלך רם קמאהנג הגדול (พ่อขุนรามคำแหงมหาราช) נחשב למי שבשנת 1283 יצר את שיטת הכתב של השפה התאית.
+פונמות בתאית סדקי וילוני (מכתשי־)חכי מכתשי שפתי(־שִנִּי) אפיŋnm סותם ʔ kʰ ʨʰdtʰbpʰ מחוכך חוכך h s f מקורב(צדי)wjl רוטטr * תוספת פונמה בהתאמה לסטנדרט
תאימות לאחור של מוצר או טכנולוגיה בתקשורת או במחשוב מתקיימת כאשר הוא יכול לפעול עם קלט המותאם לטכנולוגיה ישנה יותר.
תאימות לאחור או תאימות כלפי מטה מוגדרת כ"תואם לדגם קטן יותר או ישן יותר".
מחשב שאפשר להפעיל בו תוכניות שפעלו במחשבים מדור קודם או במחשבים קטנים יותר מכונה "תואם כלפי מטה".
אם מוצרים תוכננו על פי תקינה חדשה והם מסוגלים לקלוט, לקרוא, לצפות או לנגן בתקנים ישנים יותר, נאמר עליהם כי הם תואמים לאחור.
דוגמאות לתקנים כאלה כוללות תבניות נתונים ונוהלי תקשורת.
קיים מצב הפוך שהוא תאימות קדימה או תאימות כלפי מעלה (באנגלית Forward Compatible או Upward Compatible בהתאמה) ובו מוצר מטכנולוגיה ישנה, אמור להסתדר, לפחות חלקית, עם תבניות נתונים המיוצרות על ידי מוצר קיים או עתידי, מטכנולוגיה חדשה יותר.
מוצרים תואמים קדימה תוכננו על פי תקינה בה הם מסוגלים לקלוט, לקרוא, לצפות או לנגן בתקנים חדשים יותר או עתידיים.
לדוגמה, USB 2.0 תומך גם בהתקנים של USB 3.0 אך מפעיל אותם במהירות של USB 2.0.
תאיס הייתה הטאירה יוונית ידועה אשר נלוותה אל אלכסנדר הגדול במסעות כיבושיו, ולפי המסופר הסיתה אותו להעלות באש את ארמון דריווש השלישי בפרספוליס.
נישאה לתלמי, ממצביאי אלכסנדר, ומי שהשתלט על מצרים העתיקה לאחר מות אלכסנדר.
היא ילדה לתלמי שני בנים ובת.
בתה, אירנה, נישאה לאונוסטוס, מלך סולוי בקפריסין.
לא ידוע דבר על משפחתה מוצאה או ילדותה של תאיס.
היא הייתה ככל הנראה מאתונה.
היא שימשה הטאירה - בת המעמד הגבוה ביותר של זונות ביוון העתיקה.
תאיס הצטרפה לפמלייתו של אלכסנדר הגדול, והייתה ככל הנראה פילגשו של תלמי, אחד מקציניו.
נראה שהיו לה יחסים גם עם אלכסנדר עצמו, שכן אתנאיוס מציין שאלכסנדר "אהב לשמור את תאיס קרוב אליו".
אם כי ייתכן שעשה זאת מכיוון שנהנה מחברתה, שכן היא נודעה כאשה חכמה ופקחית.
כאשר אלכסנדר כבש את הבירה הפרסית פרספוליס, הוא טבח בתושבים אולם הותיר על תילם את מרבית הארמונות והמקדשים העתיקים.
הוא חנה כארבעה חודשים בפרספוליס, במהלכם התנהג בפזרנות והוללות על חשבון האוצר הפרסי.
פלוטרכוס ודיודורוס מספרים שלילה אחד במהלך אחד המשתאות, קמה תאיס והכריזה:
גרסה דומה נמסרת גם אצל אתנאיוס שמצטט אותה בשם קלייטרכוס, היסטוריון שלא התלווה למסע אלכסנדר אולם היה בן דורו ושוחח עם אנשים שכן התלוו אליו.
לעומת זאת, אריאנוס טוען, שהצתת הארמון הייתה מעשה מתוכנן, שהתקיימו עליו דיונים רבים בין קציניו של אלכסנדר; כמקור לדבריו מביא אריאנוס את זיכרונותיו של תלמי.
המקור העיקרי לחייה לאחר מכן הוא אתנאיוס, הטוען שהיא נישאה לתלמי שבינתיים הפך לאחד מהדיאדוכים והשתלט על מצרים.
לא ברור עד כמה חוקיים היו נישואיהם, אולם היא ילדה לתלמי שני בנים ובת.
בתה, אירנה, נישאה לאונוסטוס, מלך סולוי בקפריסין ואחד מבניה נודע כמי שניצח במרוץ מרכבות באולימפיה.
חיי תאיס תוארו ביצירות ספרותיות רבות.
המשורר היווני מנאנדרוס כתב בסביבות שנת 300 לפני הספירה קומדיה בשם "תאיס", ממנה שרדו רק חלקים.
תאיס מופיעה ב של דנטה אליגיירי (בסביבות 1310).
הדרמה "פפנוטיוס" של רוזוויתה מגנדרסהיים בספרה השני מן המאה ה-10 מבוססת על האגדת קדושים מהמאה ה-5/6 על היטארה מצרית, שהפכה מאוחר יותר לנזירה ומתבודדת.
דרמה זו מהווה את הבסיס לרומן ההיסטורי תאיס מאת הסופר הצרפתי אנטול פראנס משנת 1890. בדרמה זו, סגפן המדבר המצרי הנוצרי פפנוטיוס מנסה להמיר את דתה של היופי הזועם, אך נכשל בגאוותו הוא.
דרמה זו נתנה השראה לז'יל מאסנה לכתוב את האופרה תאיס, שעלתה בבכורה בפריז במרץ 1894.
הסופר הרוסי איוואן יפרמוב כתב את היצירה "תאיס מאתונה" ב-1972, המתאר את חייה מפגישתה עם אלכסנדר מוקדון ועד מותה כמלכה מצרית.
היצירה מבוססת על מחקר היסטורי יסודי ומייצגת מבוא מוצק להיסטוריה ולמנהגי העת העתיקה.
תאיס מופיעה כדמות משנית בשני רומנים מאת הסופרת האנגלית מרי רנו, "אש מגן עדן" (,1970 Fire from Heaven) ו"הנער הפרסי" (1972, The Persian Boy).
כמו כן, בביוגרפיה שלה על אלכסנדר, "טבעו של אלכסנדר" (The Nature of Alexander).
דוד גולן, תולדות העולם ההלניסטי, ירושלים: הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, מהדורה ראשונה תשמ"ג, מהדורה שנייה תשמ"ז
ברי, תולדות העולם הקלאסי, כרך שני.
ביל יני, אלכסנדר הגדול - לקחים מפועלו של המצביא הבלתי-מנוצח בהיסטוריה, 2012, הוצאת מודן - (מהדורה ראשונה בשנת 2010)
קלושה פאול, אלכסנדר הגדול, ת"א: מזרחי, 1963.
מודז'ייבסקי, אלכסנדר מוקדון, הוצאת הדר, 1960.
פלוטארכוס, חיי אישים: אנשי יוון; תרגם מיוונית והוסיף הערות: א"א הלוי; הביוגרפיות סולון, תימיסטוקליס ואלקיביאדיס – תרגמן והוסיף להן הערות מ"ה בן שמאי, ירושלים: מוסד ביאליק ('ספרי מופת מספרות העולם'), תשל"א.
זאב רובינזון, האשה והמסורת על שריפת פרספוליס, זמנים חוברת 15, עמ' 71-61.
תאמבי סגס (באדיגית: Тамби шъэгьашъ, נולד ב-21 באוקטובר 1994) הוא כדורגלן ישראלי-צ'רקסי המשחק בעמדת הקשר בהפועל חדרה.
סגס גדל בכפר קמא שבגליל התחתון, והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של בני סכנין.
ב-3 בדצמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשפתח בהרכב בהפסד 1–3 למכבי תל אביב במסגרת המחזור ה-11 של עונת 2014/2015. עד תום העונה ערך בסך הכל 14 הופעות בליגת העל, בנוסף להופעה אחת בגביע המדינה.
ב-26 במרץ 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הצעירה של ישראל, במשחק ידידות נגד הנבחרת הצעירה של , ועד סוף שנת 2016 ערך בסך הכל חמש הופעות במדי הנבחרת הצעירה.
בעונת 2015/2016 ערך 20 הופעות בליגת העל במדי בני סכנין, וב-10 בפברואר 2016 כבש את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 0–3 על הפועל אשקלון במסגרת רבע גמר גביע המדינה.
בעונת 2016/2017 הפך סגס לשחקן הרכב קבוע וערך 34 הופעות בליגה.
ב-26 באוגוסט 2017 כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 2–1 על הפועל רעננה, ואת עונת 2017/2018 סיים עם שער אחד ב-26 הופעות ליגה.
בתום העונה הסתיים חוזהו של סגס, והוא עזב את המועדון.
לאחר יותר מחצי שנה שלא שיחק חתם ב-9 בינואר 2019 לשנתיים וחצי בקבוצת בני יהודה תל אביב.
ב-26 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2–3 להפועל תל אביב.
ב-11 במרץ 2019 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 למכבי תל אביב.
בתום העונה זכה עם הקבוצה בגביע המדינה, לאחר שבמשחק הגמר נכנס כמחליף בדקה ה-29 וכבש אחת מבעיטות הכרעה בניצחון בפנדלים על מכבי נתניה.
ב-9 באוגוסט 2019 הבקיע שער בכורה במסגרת טורניר אירופי, בתיקו 2-2 של בני יהודה במשחק החוץ מול נפטצ'י באקו האזרית, במסגרת הסיבוב השלישי של מוקדמות הליגה האירופית.
בסיום עונת 2020/2021 נשר יחד עם בני יהודה תל אביב לליגה הלאומית.
ב-10 ביולי 2022 חתם במועדון ספורט כפר קאסם.
ב-6 ביוני 2023 חתם בהפועל אום אל-פחם.
בספטמבר 2024 חתם במכבי הרצליה.
ב-12 בספטמבר 2025 חתם בהפועל חדרה.
תאימות ביולוגית (או ביוקומפטביליות, מאנגלית: Biocompatibility) היא תכונת מדד של תאימות חומרים לגוף המארח.
חומרים ביוקומפטבילים הם חומרים שלא יוצרים אינטראקציה או תגובה מזיקה עם מרקם ביולוגי חי.
שימוש בחומרים ביוקומפטבילים חיוני להצלחה הקלינית של השתלת מכשיר רפואי (כגון תומכן,קוצב לב או החלפת מפרק הירך) וקריטריון חשוב בבחירת חומרים שמשמשים בתחום הביוננוטכנולוגיה.
למשל, מעטפת ננו-קפסולות לשחרור מבוקר של תרופות חייבת להיות עשויה חומרים ביוקומפטבילים.
במקרים מסוימים קשה להעריך את מידת הביוקומפטביליות, למשל כאשר שתלים עשויים ממספר חומרים שונים, או במקרים בהם יש חשש לנזק מצטבר.
תאלקאן (בפשטו: طالقان, תעתיק: טאלקאן; בפרסית: تالقان) היא עיר בצפון-מזרח אפגניסטן ובירת מחוז תח'אר.
תאלקאן מרוחקת כ-250 ק"מ צפון-מזרחית לבירה קאבול ולפי תחזית רשמית לתאריך 21 בספטמבר 2020, התגוררו בה 258,724 בני אדם.
בסוף המאה ה-9 העיר היה במרכזו של מרד נגד השלטון בהובלת של מחמד בן אל-קאסם, שלמרות הצלחה ראשונית בסוף הובס.
העיר הישנה הממוקמת מזרחה מגדות נהר הח'אנאבאד תוארה על ידי מרקו פולו בשנת 1275 לספירה: בשנת 1603, תאלקאן ("תלאהאן") זכתה לביקור על ידי חוקר אירופאי נוסף, בנטו דה גויש, שערך מסע בשיירה מקאבול לירקנד (אז בירת קאשגאר).
תאלקאן הייתה העיר המשמעותית האחרונה ליפול לידי הטליבאן, בינואר 2001, אחרי מצור על העיר שגרם למותם של מאות תושבים.
בנוסף, תפיסתה על ידי הטליבאן גרמה לעזיבה המונית של תושבי העיר, שברחו לעיר אימאם סאחב ולעמק פנג'שיר.
חיילים לא סדירים של הברית הצפונית הצליחו לעצור את הטליבאן מלהתקדם לצפון העיר ולמזרחה, אבל לא הצליחו להשתלט מחדש על העיר.
תאלקאן שוב הייתה תחת מצור, הפעם על ידי חיילי הברית הצפונית, בנובמבר 2001. אז נתגלה גם קבר המוני ובו גופותיהם של 70 נשים וילדים שנרצחו באכזריות וללא כל סיבה מלבד היותם חשודים שהיו קרובים של חיילים שבויים או בגלל היותם פתאנים.
תאלסוקנוס (שם מדעי: Thalassocnus) הוא עצלן קרקע ימי נכחד שחי לפני 7–2.5 מיליון שנה, בסוף תקופות המיוקן והפליוקן.
ככל הנראה הוא היה יצור אמפיבי ששחה לחופי פרו וצ'ילה.
אורכו הגיע לשלושה מטרים והוא שקל מעל 200 ק"ג.
הוא הותאם לחיי מים עם גפיו הגדולות, עצמותיו הרחבות באזור הצלעות והעצמות הכבדות שסייעו שלא לצוף ללא רצונו.
כמו לרוב הדלשינאים היו לו שיניים קטנות בעזרתן תלש צמחי ים מהקרקעית.
בדומה לאיגואנת הים, שצוללת למים ונאחזת בעזרת טפריה בסלעים החזקים תוך כדי אכילת אצות ועשבי ים, ככל הנראה התקיים תאלסוקנוס באופן דומה ורעה על הקרקעית למאכל ואולם הוא היה חצי-אמפיבי ושאר זמנו היה מצוי על היבשה.
התאלסוקנוס נכחד בסוף תקופת המיוקן, ככל הנראה עקב היווצרותו של מצר היבשה של פנמה, אשר גרם להתקררות הים ולמות האצות והעשבים הימיים שלחופי פרו, ועם היעלמותם נכחד.
תאים קטנים הם צמתי גישה סלולריים באנרגיה נמוכה הפועלים בספקטרום מורשה ולא מורשה, בטווחים של בין 10 מטרים לכמה קילומטרים.
הם נקראים "קטנים" משום שבהשוואה לתאי-מקרו (macrocell), יש להם טווח יותר קצר והם בדרך כלל מתמודדים עם פחות ערוצי תקשורת בו-זמנית.
הם מטיבים את השימוש בספקטרום הזמין על ידי שימוש באותם תדרים הרבה פעמים בתוך אזור גאוגרפי נתון.
תאים קטנים מהווים תחליף לשיטות קודמות של תאים גדולים ועוצמתיים והשיפור שהם מביאים נחשב אחד מאבני הבניין של תשתית 5G.
יותר תאים חדשים נבנים בצורה של אוסף תאים קטנים כשיטה של הגדלת הקיבולת של הרשת הסלולרית, האיכות והעמידות ועם התמקדות ב-LTE Advanced.
הדחיסות והעומס על רוחב הפס הנמצא בשימוש מכשירים ניידים והביקוש העולה לכמות מידע גדולה יותר ולכמות מכשירים גדולה יותר, מחייב פתרונות בתחום התקשורת.
אחד הפתרונות הוא שימוש בגלים מילימטריים שבהם ישנו רוחב פס "מיותר", כלומר שלא נעשה בו שימוש נרחב עד כה.
אחת הסיבות לכך שלא היה שימוש נרחב בגלים מילימטריים הוא שהם אינם אדישים לקירות בניינים ומכשולים דומים וכן נוטים להיקלט בעצים וגשם, ולכן אינם יעילים לטווחים גדולים.
אי לכך, שימוש בתאים קטנים יוכל לפתוח אפשרות של שימוש בטכנולוגיה זו לצרכים סלולריים.
תאיר קמינר (נולדה ב-29 בספטמבר 1996) היא פעילה פוליטית ישראלית, לשעבר סרבנית מצפון ישראלית.
קמינר ישבה באופן מצטבר 155 יום בכלא 6, בין תקופות המאסר הארוכות ביותר שנפסקו לסרבני גיוס מאז קום המדינה.
תאיר קמינר נולדה לסיביל גולדפיינר, מייסדת חברת האופנה קום איל פו ולמיכה קמינר, איש היי-טק.
תאיר היא השנייה מבין שלוש אחיות.
אחותה הבכורה, אלינור, השתחררה מצה"ל על סעיף מצפון.
דודה, נעם קמינר, ישב בכלא בשנת 1982, בשל סירובו לשרת מילואים במלחמת לבנון הראשונה, ובן דודה, מתן קמינר, ישב בכלא הצבאי כשנתיים בעשור הראשון של המאה ה-21, לאחר שסירב להתגייס לצה"ל.
קמינר גדלה בתל אביב, בה היא מתגוררת עד היום (2016), למדה בתיכון עירוני א'.
לאחר שסיימה שנת שירות בקומונה של הצופים בשדרות החליטה קמינר .
קמינר התנגדה לכיבוש הישראלי ואמרה: .
והוסיפה: והצהירה על נכונותה לבצע שירות חלופי למען המדינה.
ב-18 ביולי 2016 שוחררה מהכלא וקיבלה פטור משירות צבאי בגין אי התאמה ו.
עם שחרורה הוזמנה לצרפת לספר על הסרבנות שלה.
קמינר תמכה והשפיעה על סרבני גיוס שבאו אחריה.
בספטמבר 2016 (ראש השנה תשע"ז) כלל אותה אתר מאקו ברשימת "הישראלים הכי משפיעים בכל גיל", ובחר בה למשפיעה ביותר בגיל 20.
סירובה של קמינר זכה לפרסום בישראל ומחוצה לה.
קמינר זכתה לתמיכה, בין היתר, מצד עיתונאים ומשפטנים ישראלים וכן מצד אזרחים רבים.
קבוצת "מסרבות - רשת סרבנות פוליטית", בה קמינר חברה, תמכה בה וליוותה את מאבקה.
עיתונאית ידיעות אחרונות, סימה קדמון, ליוותה אותה בחודשי מאסרה.
כמו כן, תמכו בסירובה הארגונים "יש גבול", "ארבע אמהות", "המפלגה הקומוניסטית הישראלית" ו"אמנסטי אינטרנשיונל".
סירובה של קמינר עורר עניין מיוחד בבריטניה ומספר כתבות באינדפנדנט עסקו בה.
בנוסף, קמינר זכתה לתמיכתה של חברת פרלמנט בריטית, שהציעה בפרלמנט הבריטי להכריז על סולידריות עימה.
באוגוסט 2016 השתתפה בפאנל באירוע "מי מפחד מחופש (מצפון)?" בסינמטק תל אביב לצידם של שלושה חתני פרס ישראל, הפרופסורים יהודה ג'אד נאמן, עידית דורון וזאב שטרנהל.
בעקבות הפרסום על הכנס בהשתתפותה של קמינר פנתה שרת התרבות מירי רגב ליועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט, בבקשה לשלול תמיכה מהסינמטק.
המשנה ליועץ המשפטי, דינה זילבר, מסרה לרגב כי לא ניתן לעשות זאת.
באוגוסט 2025 השתתפה קמינר בפעילות של "נוכחות מגינה" בכפר ג'עעויש ועשרה מתנחלים תקפו אותה פיזית בגרימת חבלות קשות כגון שבירת יד, סדקים במרפק ובכתף ותפרים בראש
בשנת 2017 עברה לגור בנצרת לחצי שנה, למדה ערבית והתנדבה בבית ספר "מסאר" בלימוד עברית.
המשיכה לכתוב בבלוג שלה ב"הארץ" עד 2017.
בין השנים 2017–2018 נטלה חלק בשירות לאומי בבית הספר הדו לשוני בירושלים.
תאלרורוס (שם מדעי: Talarurus; מילולית: "זנב קלוע") הוא סוג של דינוזאור צמחוני ממשפחת האנקילוזאוריים נכחד, שחי לפני 90 מיליון שנה בתור הקרטיקון.
מאובניו נמצאו במדבר גובי במונגוליה בשנת 1952. זהו האנקילוזאור הידוע ביותר ממונגוליה ולצד הטסגאנטגיה (Tsagantegia) היה מהעתיקים שבאנקילוזאורים המונגולים.
דינוזאור זה היה בגודל של היפופוטם ואורכו הגיע ל-4–6 מטר כשמשקלו הגיע לשתי טונות.
הוא היה בעל ראש קטן באורך 24 סנטימטרים ובעל רגליים קצרות בעלי 3–4 אצבעות ברגל, אך כנראה שהיה רק בעל 3 אצבעות.
הוא היה בעל שריון גדול לאורך גופו והיה דחוס במיוחד באזור הצלעות שדמו מעט לצלעות של צב.
מבנה העורף והחזה הזכיר חבית והכיל חיפוי מגן נוקשה.
הגב היה נמוך יחסית לאנקילוזאורים אחרים וגם הרגליים היו קצרות.
הוא היה בעל זנב קטן אך קצהו הכיל "אלת עצם".
הדינוזאור חי בערבות העשב של מדבר גובי הקדום לצידם של אנקילוזאורים אחרים, טורפים מהירים כמו האכילובאטור וכמה תריזינוזאורים.
תאמין לי הוא אלבומה השני של הזמרת הישראלית עדן בן זקן.
האלבום יצא לאור ב-4 בספטמבר 2016, על ידי חברת התקליטים ארומה מיוזיק.
מהאלבום יצאו חמישה סינגלים: "תאמין לי", "כל העיר שלנו", "תזיזו", "אף אחד" ו"אין לי אותך".
ב-20 בנובמבר 2016, חודשיים וחצי לאחר יציאת האלבום, האלבום זכה למעמד אלבום פלטינה.
"תאמין לי" - יצא לאור ב-12 במרץ 2016, כסינגל הראשון מתוך האלבום.
השיר נכתב והולחן על ידי דולב רם ופן חזות, וזכה להצלחה רבה עם צאתו, כאשר הגיע בשיאו אל המקום ה-3 במדיה פורסט.
הקליפ שיר צבר כ-14.8 מיליון צפיות נכון למרץ 2019, מה שהופך אותו לקליפ ה-8 הנצפה ביותר של בן זקן.
"כל העיר שלנו" - יצא לאור ב-7 ביוני 2016, כסינגל השני מתוך האלבום.
השיר נכתב והולחן על ידי דולב רם ופן חזות, וגם זכה להצלחה רבה עם צאתו כאשר הגיע בשיאו אל המקום ה-8 במדיה פורסט.
הקליפ של השיר צבר כ-17.7 מיליון צפיות נכון למרץ 2019.
"תזיזו" - יצא לאור ב-15 באוגוסט 2016, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
השיר משמש כשיר הנושא של ערוץ הילדים לאותה שנה.
השיר נכתב והולחן על ידי דולב רם ופן חזות, וזכה להצלחה רבה כאשר הגיע בשיאו אל המקום ה-3 במדיה פורסט.
השיר צבר כ-21 מיליון צפיות נכון למרץ 2019, מה שהופך אותו לקליפ ה-4 הנצפה ביותר של עדן בן זקן.
"אף אחד" - יצא לאור שבוע לאחר יציאת האלבום, ב-11 בספטמבר 2016 כסינגל הרביעי מתוך האלבום.
השיר נכתב והולחן על ידי הראל סנדרוסקי, וזכה להצלחה רבה כאשר הגיע בשיאו אל המקום ה-2 במדיה פורסט.
השיר צבר כ-18.6 מיליון צפיות נכון למרץ 2019, מה שהופך אותו לקליפ ה-6 הנצפה ביותר של עדן בן זקן.
"אין לי אותך" - יצא לאור ב-15 בנובמבר 2016 כסינגל החמישי מתוך האלבום.
השיר נכתב על ידי דולב רם והולחן על ידי תמר יהלומי.
השיר צבר כ-7.2 מיליון צפיות נכון למרץ 2019.
"הייתי חוזרת" - יצא לאור בשנת 2016, כסינגל השישי והאחרון מתוך האלבום.
"תאמין לי" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית עדן בן זקן.
השיר יצא לאור ב-12 במרץ 2016, כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השני שלה תאמין לי (2016), בהוצאת חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט.
השיר הגיע למקום השני במדיה פורסט TV, והשלישי במצעד של מדיה פורסט.
השיר הוא מעין בלדה ים-תיכונית בו שרה בן זקן לבן אדם קרוב ואהוב עבורה.
יוסי חרסונסקי הפנה כלפי השיר ביקורת מעורבת כאשר העניק לו שניים וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה.
הווידאו קליפ המלא שצולם עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של עדן בן זקן ב-12 במרץ 2016. הקליפ בוים על ידי נדב אליהו וצולם בוילה הממוקמת בחבצלת השרון.
בתחילת הקליפ, ניתן לראות את בן זקן ואת בן זוגה (גולם על ידי הכדורגלן נבו מזרחי) מחזיקים את הידיים האחד של השני.
בהמשך, השניים מבלים בבריכת הוילה, תוך שהם מתיזים מים אחד על השני.
באמצע הקליפ ניתן לראות כי בין השניים נוצר מעין ריחוק וזאת, תוך שבן זקן ממשיכה לשיר את השיר.
לבסוף, השניים מתאחדים מחדש, והקליפ מסתיים בצילומם של השניים כשהם על מיטה יחד.
נכון למרץ 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-15 מיליון צפיות, מה שהופך אותו לאחד מן הסרטונים הישראלים הנצפים ביותר ביוטיוב.
קליפ השיר צבר 200 אלף צפיות ביומיים בלבד.
תאיר סיבוני (נולד בשנת 1990) הוא משורר, פזמונאי, מחזאי, מלחין, מעבד ומפיק מוזיקלי ישראלי.
זוכה פרס אקו"ם על תמליל השירים במחזמר "סוליקא" במסגרת חג המחזמר בת-ים ב-2016.
נולד והתחנך בעיר דימונה, בוגר הקונסרבטוריון העירוני.
תחילה למד סקסופון ולאחר מכן הרחיב את הידע שלו בכלי נגינה נוספים.
למד בתיכון להימן בעיר וסיים את לימודיו בהצטיינות.
בוגר בית הספר הגבוה למוזיקה "רימון" במסלול הפקה מוזיקלית.
בשנת 2011, פרסם סיבוני את ספר שיריו הראשון "אוזניים ערלות" אשר יצא לאור בהוצאת גוונים בעריכת המשורר עמוס לויתן.
בשנת 2012 יצר את המופע "בין דיבור לשתיקה" המבוסס על ספר שיריו ועלה לראשונה במסגרת פסטיבל שירה תיאטרון דימונה.
בשנת 2018 כתב מוזיקה להצגה "עצור" מאת ובבימויה של חנית כהן מור יוסף בתיאטרון דימונה.
בשנת 2019 היה שותף בכתיבת השירים בהצגה "דימונה אהובתי" בבימויו של אורי וידיסלבסקי שעלתה בתיאטרון דימונה.
בשנת 2022 יצר, יחד עם השחקן עלא דקה, את ההצגה "כל הדרך הביתה" (מחזה, בימוי ומוזיקה) אשר עלתה במסגרת פסטיבל סוליקו של תיאטרון השעה הישראלי.
בשנת 2023 כתב את המחזה "מאז ולעולם" אשר עלה בתיאטרון דימונה בבימויו של אורי וידיסלבסקי.
בשנת 2024 היה שותף בכתיבת המחזה "מסעי גאולה" יחד עם רועי מלכה שגם ביים.
עיבד והפיק מוזיקלית אלבומים רבים (תומר עפרון, עלמה קלברמן ועוד).
מנחה סדנאות כתיבה למבוגרים ונוער.
בשנת 2016 נבחר המחזמר "סוליקא", פרי עטם של סיבוני ושותפו מאור סבג, לפסטיבל חג המחזמר בבת ים בניהולו האמנותי של אורי פסטר.
המחזמר זכה ב-3 פרסי אקו"ם, בהם בפרס "המוזיקה הטובה ביותר" בו זכה סבג ובפרס "התמליל הטוב ביותר" בו זכה סיבוני.
כשנה לאחר מכן עלה המחזמר בהפקה חדשה בתיאטרון באר שבע בבימויו של רפי ניב.
תאליה גרייס היא דמות בדיונית מסדרת הספרים פרסי ג'קסון.
תאליה היא בתם של בריל גרייס והאל זאוס, אחותו של ג'ייסון גרייס.
אחיה ג'ייסון הוא בנו של יופיטר, צורתו הרומית של זאוס.
אביה, זאוס, הוא אחד משלושת האלים הגדולים (זאוס, פוסידון והאדס).
האלים הללו נשבעו לא להוליד ילדים מפני שילדיהם חזקים מדי וגרמו למלחמת העולם השנייה.
אולם פוסידון, האדס וזאוס הפרו את שבועתם, ותאליה גרייס, פרסי ג'קסון, נולדו כתוצאה של הפרת אותה שבועה (ביאנקה וניקו די-אנג'לו לא נולדו כתוצאה מהפרה של השבועה, מאחר שהם נולדו לפני סיום המלחמה).
בספר השלישי בסדרה, פרסי ג'קסון וקללת הטיטאן, תאליה משתתפת (יחד עם: גרובר אנדרווד, פרסי ג'קסון, ביאנקה די-אנג'לו וזואי צל-ליל) במסע החיפושים אחר אנבת', ארטמיס והמפלצת שתוארה כאחת שמסוגלת להשמיד את האולימפוס.
במהלך הספר מתברר שלתאליה יש פחד גבהים.
בסוף הסרט מחליפה תאליה את זואי בתפקיד יד ימינה של ארטמיס.
בספר החמישי היא מגיעה לניו יורק ביחד עם צידות ארטמיס הנמצאות תחת פיקודה ועוזרת לכוחות מחנה החצויים להגן על מנהטן מפלישתו של קרונוס.
הופעתה האחרונה הייתה בספר המגדל של נירון.
נולדה ב-22 בדצמבר בשנה בלתי ידועה, שבע שנים לפני אחיה ג'ייסון.
בתם של זאוס ובריל גרייס - כוכבת טלוויזיה שזאוס פגש בשנות ה-80.
בשל השגעון של אימה, תאליה שקלה לעזוב את הבית עוד כשהייתה קטנה, אך היא נשארה על מנת להגן על אחיה.
יום אחד אימם של האחים לקחה אותם לחופשה בקליפורניה, שבמהלכה שלחה את תאליה להביא את סל הפיקניק מהמכונית.
כשתאליה חזרה היא מצאה את אמה ממררת בבכי.
היא אמרה לה שג'ייסון איננו, ולא ספרה לה שהרה תבעה אותו לעצמה וכעת הוא שקול למת.
תאליה חיפשה בכל מקום את ג'ייסון וכשלא מצאה אותו לא הייתה לה יותר סיבה להישאר, והיא ברחה מהבית.
במהלך שיטוטיה, פגשה תאליה את לוק קסטלאן והצטרפה למסעותיו.
שנתיים לאחר מכן הצטרפה אליהם אנבת' צ'ייס, והם נדדו בשלישייה עד שהגיע הסאטיר גרובר אנדרווד ולקח אותם למחנה החצויים.
במהלך הדרך תקפו אותם מפלצות רבות.
כאשר הם הגיעו למחנה החצויים המפלצות השיגו אותם.
תאליה ידעה שאי אפשר להציל אותה בלי לאבד את חבריה, לכן היא אמרה לאחרים להמשיך בלעדיה ושהיא תעכב את המפלצות.
כמה רגעים לפני מותה אביה (זאוס) הפך אותה לעץ אורן, שמאז שמר על גבולות המחנה בקסם.
בזמן סיורו של פרסי במחנה בפעם הראשונה, מציינת אנבת' כי רוחה של תאליה חיזקה את גבולות המחנה ועזרה לשמור עליו.
תאליה חייתה מעין חיים מושהים כעץ אורן במשך שבע שנים.
בספר "פרסי ג'קסון וים המפלצות" העץ הורעל בידי חברה לשעבר, לוק קסטלאן, שעשה זאת על מנת להחליש את הגנות מחנה החצויים.
על מנת לרפא את העץ, נשלחה קבוצת חצויים למסע חיפושים בעקבות גיזת הזהב - שלפי האגדה, מסוגלת לרפא כל דבר.
המסע הוכתר בהצלחה, והחצויים הביאו את גיזת הזהב למחנה, שם הניחו אותה על העץ, והיא רפאה אותו מהרעל.
אך להפתעת יושבי המחנה, קסם הגיזה הפריד גם בין העץ ותאליה, שחזרה לגופה האנושי (במשך שנותיה כעץ, התבגרותה הייתה איטית, ולכן, במקום להיות בת שמונה עשרה, היא הייתה בת חמש עשרה כשחזרה לגופה האנושי).
תאליה נוטלת חלק משמעותי בספר השלישי בסדרת פרסי ג'קסון - קללת הטיטאן, אך בסיומו, היא חוששת מהנבואה הגדולה (בה נאמר שבגיל שש עשרה, צאצא לשלושת הגדולים, יציל או יחריב את האולימפוס).
לכן, יום לפני יום הולדתה השישה עשר, בוחרת תאליה להצטרף לציידות ארטמיס, שאינן מתבגרות לעולם.
תאליה מתוארת כחצי "פאנקיסטית" עם שיער שחור חלק, גזור בצורה לא סימטרית ועיניים כחולות מחשמלות.
היא נוהגת ללבוש מעיל עור, לשאת את מגינה "אייגיס" מוסווה כצמיד ואת חניתה בתוך תרסיס פלפל להגנה עצמית.
כחלק מתפקידה בתור סגניתה של האלה ארטמיס, יש סביבה הילה כסופה והיא חובשת נזר כסוף.
בהיותה ביתו של זאוס וסגניתה של ארטמיס יש לה דומיננטיות בקרב חבריה והיא מאפילה על עוצמתו של פרסי ג'קסון.
תאליה נוהגת להתרגז לעיתים קרובות והיא לא מהססת לאיים באלימות על אויבים וחברים כאחד.
היא נחשבת לאחת החצויות החזקות ביותר והיא נלחמת היטב באויביה תוך שימוש בקשת, מגן "אייגיס", חנית, סכיני כסף וכוחות ברק.
תאלטוזאוריה (שם מדעי: Thalattosauria; מילולית: "לטאות אוקיינוס") היא סדרה של זוחלים ימיים דיאפסידים שחיו בתור הטריאס ונכחדו עם סיומו.
הם היו קרובים רחוקים של סדרת הכוריסטודרה והאיכתיוזאורים וקרובים רחוקים יותר של הלפידוזאורים, בתוכם הלטאות המודרניות או הספנודון.
המדענים עוד חלוקים על הקרבה של בני סדרה זו לזוחלים המודרניים.
מיני סדרה זו חיו בים תטיס הגדול שבין אמריקה הצפונית ואירופה עד סין, בהם התגלו מאובניהם, וממבנה גופם נראה שניזונו בעיקר מדגים.
הם הגיעו עד לאורך של 4 מטרים, והיו בעלי זנבות ארוכים, ולחלקם גם צוואר ארוך כמו של הפליוזאורים.
היו להם לסתות מחודדות בעלות שורות של שיניים חרוטיות שהותאמו לתפיסת טרף.
אף על פי שחיו בים הם היו יכולים לעלות לחוף, תודות לגפיים היעילות שלהם שהתאימו גם לחיים בים וגם ליבשה בדומה ללוטרות.
תאיר חיים (נולדה ב-9 במאי 1983) היא זמרת יוצרת בינלאומית, מייסדת להקת A-WA ואמנית סולו.
גדלה ביישוב שחרות בערבה, במשפחה מוזיקלית וספגה מגיל צעיר השפעות מוזיקליות מגוונות, ביניהן מוזיקה תימנית מסורתית, ג'אז, היפ הופ ועוד.
היא למדה פיתוח קול, מוזיקה, מחול ותיאטרון, והאמנות ליוותה את חייה כבר מגיל צעיר.
בצבא שירתה כסולנית בלהקת חיל האוויר.
לאחר מכן למדה בבית ספר רימון במסלול זמרים יוצרים, ובמקביל סיימה בהצטיינות תואר ראשון במוזיקה וחינוך במכללת לוינסקי בתל אביב.
בשנת 2012 הקימה יחד עם אחיותיה הצעירות לירון ותגל את להקת A-WA, המשלבת מוזיקה תימנית מסורתית עם סגנונות עכשוויים כמו פופ, היפ-הופ ומוזיקת עולם.
החל משנת 2013 החלה להופיע במסגרת ההרכב A-WA: תחילה בהופעות פריצה כאורחות עם להקת הבלקן ביט בוקס ולאחר מכן עם ריתם סקשיין הכולל ארבעה נגנים (בס, קלידים ומחשב, גיטרה חשמלית ותופים).
בשנת 2015 פרץ ההרכב לתודעה עם להיטם הבינלאומי "Habib Galbi", שזכה למיליוני צפיות ביוטיוב וחשיפה עולמית, כולל סיקורים במגזינים בינלאומיים: Rolling stone, Vogue, Glamour ועוד.
בשנת 2019 השיקו האחיות את אלבומן השני, "ביתי פי ראסי" (ביתי בראשי), שכלל שירים מקוריים בשפה הערבית-יהודית.
מתוכו בלט במיוחד הלהיט "Hana Mash Hu Al Yaman" (פה זה לא תימן), שהפך לסמל מוזיקלי בזכות המסר החברתי החזק והביצוע האנרגטי שלו.
האלבום זכה להצלחה בינלאומית והוביל לסיבוב הופעות עולמי שכלל פסטיבלים יוקרתיים והופעה ב-Tiny Desk Concert בארה"ב.
במאי 2020, החלה תאיר את דרכה כאמנית סולו עם סינגל הבכורה "מתבשלת לאט", בליווי קליפ בבימוי נאור סוקי ובהפקתו של המפיק המוזיקלי ניר דנן.
לאחר מס' שנות יצירה, תאיר משיקה ב-2025 מוזיקה חדשה מתוך אלבום סולו בינלאומי חדש, אותו יצרה בשיתוף פעולה עם המפיק המוזיקלי תמיר מוסקט.
האלבום צפוי לשלב השפעות תימניות לצד סגנונות עכשוויים ולהמשיך את דרכה המוזיקלית הייחודית.
"YemeNight", הסינגל הראשון מהאלבום החדש אותו מכנה תאיר "אלבום תימני עתידני", יצא ב-9 במרץ 2025. זהו שיר מקורי, באנגלית ובתימנית, למילים ולחן של תאיר, המשלב בתוכו שורה משירת נשות תימן, שעברה כתורה שבעל פה מאם לבת.
השיר בהפקתו של תמיר מוסקט, מביא בשורה חדשה בסאונד ובמסר שלו ומזמין לחוויה של חופש, התעלות רוחנית, ריפוי וחיבור אלוהי.
השטיח המעופף בשיר, הוא אזכור למבצע ההצלה 'מרבד הקסמים' מבצע על כנפי נשרים מ-1949, בו עלו סביה של תאיר מתימן לארץ.
"הם עלו אז בנסיבות הישרדותיות, אבל אני משתמשת בו היום כדי לצאת למסע חדש מתוך עוצמה.
זו מחווה שלי לדבר הזה, וגם תיקון".
"Ya Banat" הוא הסינגל השני מאלבום הסולו החדש של תאיר, שיצא לאור ב-22 במאי 2025. את השיר כתבה והלחינה תאיר בתימנית והוא נושא קול חדש, עצמאי ועכשווי, על אף ששואב השראה ממסורת שירת נשות תימן.
כבר בשורת הפתיחה — "יַא בַּנַאתּ צַנעַא, אַכוַתִּי פִי אַליַמַן, יַא בַּנַאתּ צַנעַא, יַאלַלה, נִגִּ'יבּ אַ-סַלַאם", — ניכרת קריאה לחיבור נשי חוצה גבולות, דרך זהות, שורשים והעצמה קולקטיבית.
הטקסט מקבל משמעות נוספת על רקע המתיחות באזור, עם קריאה לאחווה ושלום.
"אני מקבלת תגובות יפות מתימן" מספרת תאיר.
לדבריה, יש מי שעדיין נושא זיכרון חם מהקהילה היהודית שהתקיימה בתימן בעבר: "הם כותבים לי שהם מאוד אוהבים את המוזיקה, שההורים שלהם זוכרים עדיין את היהודים שחיו בתימן".
"כשאני עוסקת במורשת שלי וקוראת לאחיותיי בתימן, אני יכולה לדבר לכל המין הנשי ועל האנרגיה הנשית...אני גם רוצה לקרב את הגברים, ובכלל להזכיר לאנושות - היי חבר'ה, אנחנו התבלבלנו.
הרכבת הולכת בכיוון הלא נכון, בואו נחזיר אותה למסילה...כל האלבום החדש שלי עוסק בתקווה ובגאולה אישית וקולקטיבית".
הווידאו קליפ המלווה את השיר מציג פרשנות חזותית חדשה לרוח הנשית שבתוך המסורת התימנית, עם אסתטיקה צבעונית, תנועתית ובעלת אלמנטים עתידניים.
הקליפ מדגיש את השילוב בין מסורת לחדשנות, ומציג את תאיר חיים כדמות מרכזית המובילה את המסר של השיר.
"NO WIFI", הסינגל השלישי מהאלבום החדש, יצא לאור ב-17 ביולי 2025. בשיר משלבת תאיר, בין ביט היפ־הופ בינלאומי לפסוקים מתוך הדיוואן התימני.
השיר מדבר על ילדותה במדבר שחרות, שם הקליטה חלשה אבל יש חיבור חזק לטבע ולבורא.
השיר נפתח בהגייה תימנית כתפילה וממשיך באנגלית עם נרטיב של ריפוי אישי וקולקטיבי, כעוגן רוחני בתקופה של סערה.
תאיר מתגוררת במושב במרכז הארץ, נשואה ואם לשני בנים.
תאיר (רביבו) איפרגן (נולדה ב-5 באוקטובר 1979) שימשה מנכ"לית משרד העבודה בפועל.
לפני כן הייתה מנכ"לית זרוע העבודה.
במהלך שירותה הצבאי שירתה כמפקדת פלוגת טירונים (מ"פ).
בשנת 2006 סיימה תואר ראשון במדע המדינה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 2010 סיימה תואר שני במדיניות ציבורית באוניברסיטת תל אביב.
את דרכה במגזר הציבורי החלה כבוגרת התכנית "עתידים למגזר הציבורי" (בהמשך:"צוערים לשירות המדינה"), והתמחתה במהלך לימודיה בשנת 2004 במשרד ראש הממשלה, אצל היועץ הכלכלי לראש הממשלה.
בשנת 2005 התמחתה במשרד הביטחון, באגף הביטחוני-מדיני, בביצוע ניתוחים אסטרטגיים ובליווי קשרי חוץ ביטחוניים.
לאחר סיום התואר הראשון ניהלה פרויקטים במטה לפיתוח הנגב והגליל ולאחר מכן, בשנים 2009–2016, שימשה ראש מטה מנכ"ל משרד הכלכלה והתעשייה.
בשנת 2014 שימשה ממלאת מקום סמנכ"ל למינהל ומשאבי אנוש במשרד הכלכלה והתעשייה.
בשנת 2016 החלה לנהל את המכון הממשלתי להשכלה טכנולוגית (מה"ט) במשרד העבודה הרווחה והשירותים החברתיים, והצטרפה כעמיתה וחברת רשת בתוכנית "עמיתי מעוז".
בשנת 2021 מינה אותה שר העבודה והרווחה, איציק שמולי, לממונה על זרוע העבודה כממלאת מקום, ובתחילת 2022 מונתה למנכ"לית זרוע העבודה, לאחר ששרת הכלכלה והתעשייה, אורנה ברביבאי קיבלה את המלצת ועדת האיתור בנושא.
איפרגן שימשה במהלך השנים כחברה בדירקטוריונים שונים דוגמת המועצה לקידום נשים במדע ובטכנולוגיה, מועצת ההנדסאים והטכנאים המוסמכים, המוסד לבטיחות ולגיהות ועוד.
נבחרה על ידי TheMarker לאחת מתוך 100 המשפיעים של ישראל לשנת 2021
ובשנת 2023 לאחת מ-50 הנשים המשפיעות של גלובס.
בשנת 2023 סיימה את תפקידה כמנכל"ית משרד העבודה.
נשואה לעו"ד יהודה איפרגן ואם לשלוש בנות.
תאלסולאון (שם מדעי: Thalassoleon; מילולית: "אריה ים של האוקיינוס") הוא סוג נכחד של טורף ימי גדול ממשפחת האוטריים, אשר התקיים לחופי צפון האוקיינוס השקט של המיוקן ואולי תחילת הפליוקן.
סוג זה תואר ב-1977 בידי החוקרים Repenning and Tedford וידועים 3 מינים מאובנים שלו: Thalassoleon mexicanus, שהתגלה בבאחה קליפורניה, Thalassoleon macnallyae שהתגלה ביפן ועוד מין אפשרי, Thalassoleon inouei, אשר התגלה במרכז קליפורניה ומספר חוקרים משייכים אותו למין T.
מעריכים שאריה ים קדום זה היה קרוב לדובי הים ובעיקר למין דוב ים צפוני והיה בעל גולגולת נוקשה באורך 272 מ"מ.
ממדי הגוף הגיעו למשקל של 295 עד 318 ק"ג, מה שהופך אותו לאחד מהגדולים שבאוטריים.
במיתולוגיה היוונית תאליה (ביוונית עתיקה: Θάλεια; לפרוח, להיות ירוק) הייתה נימפה בתו של הפייסטוס ואמם של הפליקוי.
מייצגת את השימוש באפר געשי כדשן.
מקרוביוס (המאה ה-5) מספר כיצד זאוס התעלס איתה ליד נהר סימת'ה בסיציליה.
היא קברה את עצמה באדמה כדי לברוח מנקמתה של הרה.
ילדיה, הפליקוי נולדו מתחת לפני האדמה.
במיתולוגיה היוונית, תאליה או תאליה (ביוונית עתיקה: Θάλεια, השמחה, השפע) הייתה אחת מחמישים הנראידות, נימפות ימיות בנותיהם של נראוס ודוריס האוקיינידית.
שמה נגזר מ-θάλλειν (תאליין) שפירושו "לפרוח, להיות ירוק".
תאליה הוזכרה כאחת מ-33 הנראידות המתאספות בחופי טרויה ממעמקי הים להתאבל עם תטיס שזעקה באהדה על צערו של בנה אכילס על אהובו פאטרוקלוס ההרוג באיליאדה של הומרוס.
בכמה דיווחים, תאליה, יחד עם אחיותיה קימודוקה, נסאה וספיו, הייתה אחת הנימפות ברכבת של קירנה.
מאוחר יותר, ארבע אלה יחד עם אחיותיהן האחרות תטיס, מליטה ופאנופיה, הצליחו לעזור לגיבור איניאס ולצוות שלו במהלך סערה.
תא מציג אנטיגן או תא עזר (accessory cell) הוא תא המציג אנטיגן הקשור בחלבוני מערך תאימות רקמות (MHC – major histocompatibility complex) על פני השטח שלו; תהליך זה ידוע כהצגת אנטיגן.
תאי T עשויים לזהות מערכים אלה באמצעות קולטני תאי T שלהם (TCRs).
תאים מציגי אנטיגן מעבדים אנטיגנים ומציגים אותם לתאי T כדי שאלה ישמידו את הפתוגן הפולש או את התא הסרטני.
כמעט כל סוגי התאים יכולים להציג אנטיגנים בצורה כלשהי.
תאים מציגי אנטיגן נמצאים במגוון סוגי רקמות.
תאים ייעודיים המציגים אנטיגן, בהם מקרופאגים, תאי B ותאים דנדריטים, מציגים אנטיגנים זרים לתאי T מסייעים, ותאים שנגועים בנגיף או תאים סרטניים יכולים להציג אנטיגנים שמקורם בתא לתאי T ציטוטוקסיים שיפעלו לחיסול התאים הנגועים או הסרטניים.
הצגת אנטיגן מסתמכת על משפחת חלבוני מערך תאימות רקמות ועל מולקולות איתות אחרות על פני השטח של תאים מציגי אנטיגן ותאי T.
תאים מציגי אנטיגן הם חיוניים לתגובה חיסונית סתגלנית יעילה, ובהם תלוי תפקודם של תאי T ציטוטוקסיים ושל תאי T מסייעים.
הצגת אנטיגן מאפשרת ספציפיות של חסינות סתגלנית (אדפטיבית) ויכולה לתרום לתגובות חיסוניות נגד פתוגנים תוך-תאיים וחוץ-תאיים.
תאים מציגי אנטיגן מעורבים גם בהגנה מפני גידולים.
חלק מהטיפולים בסרטן כוללים יצירת תאים מלאכותיים שמציגים אנטיגן כדי לקדם את מערכת החיסון הסתגלנית לשים לעצמה למטרה תאים ממאירים.
תאים מציגי אנטיגן מתחלקים לשתי קטגוריות: מתמחים ולא מתמחים.
אלה המבטאים מולקולות מערך תאימות רקמות מסוג 2 (Class II) יחד עם מולקולות קו-סטימולטוריות (שיוצרות גירוי ותגובה בו-זמנית) עם קולטנים לזיהוי דפוסים נקראים לעיתים תאים מציגי אנטיגן מתמחים.
תאים מציגי אנטיגן לא מתמחים מבטאים מולקולות מערך תאימות רקמות מסוג 1 (class I).
יש להפעיל תאי T לפני שהם יכולים להתחלק ולבצע את תפקידם.
ההפעלה נעשית על ידי אינטראקציה עם תא מציג אנטיגן מקצועי, המציג לתאי T אנטיגן המזוהה על ידי הקולטן.
תא מציג אנטיגן המעורב בהפעלת תאי T הוא בדרך כלל תא דנדריטי.
תאי T אינם יכולים לזהות אנטיגנים חופשיים או מסיסים ולכן אינם יכולים להגיב להם.
הם יכולים לזהות ולהגיב רק לאנטיגן שעובד והוצג על ידי תאים באמצעות מולקולות נשאיות כמו מולקולות חלבוני מערך תאימות רקמות (MHC – major histocompatibility complex).
תאים כאלה מבטאים מולקולות מערך תאימות רקמות מסוג 1 וגם 2 ויכולים לעורר תאי T עוזרים מסוג CD4+ וכן תאי T ציטוטוקסיים.
תאים מציגי אנטיגן יכולים גם להציג ליפידים זרים ועצמיים לתאי T ולתאי הרג טבעיים על ידי שימוש במשפחת החלבונים CD1, הדומים מבחינה מבנית למשפחת מערך תאימות רקמות מסוג 1.
תאים מציגי אנטיגן מתמחים מתמחים בהצגת אנטיגנים לתאי T.
הם יעילים בהפנמת אנטיגנים, על ידי פגוציטוזיס (למשל מקרופאגים) או על ידי אנדוציטוזיס מתווכת קולטן (תאי B), עיבוד האנטיגן לשברי פפטידים ואז הצגת הפפטידים הללו (הקשורים למולקולת מערך תאימות רקמות מסוג 2) על הממברנה שלהם.
תא T מזהה ומקיים אינטראקציה עם קומפלקס מולקולת מערך תאימות רקמות מסוג 2 מסוג אנטיגן (antigen-class II MHC molecule complex) על גבי הממברנה של התא המציג אנטיגן.
לאחר מכן מופק אות מעורר נוסף על ידי התא המציג אנטיגן, מה שמוביל להפעלה של תא ה-T.
הביטוי של מולקולות קו-סטימולטוריות (היוצרות תגובה בו זמנית) ומולקולת מערך תאימות רקמות מסוג 2 מגדיר תאים מציגי אנטיגן מתמחים.
תאים מציגי אנטיגן מתמחים מבטאים גם מולקולות מערך תאימות רקמות מסוג 1.
הסוגים העיקריים של תאים מציגי אנטיגן מתמחים הם תאים דנדריטים, מקרופאגים ותאי B.
לתאים דנדריטים יש את הטווח הרחב ביותר של הצגת אנטיגן והם נחוצים להפעלה של תאי T שלא עברו התמיינות.
תאים דנדריטים מציגים אנטיגן לתאי T עוזרים וגם לתאי T ציטוטוקסיים.
הם יכולים לבצע הצגה צולבת, כלומר להציג אנטיגן אקסוגני (חוץ-תאי) על מולקולות חלבוני מערך תאימות רקמות מסוג 1 לתאי T ציטוטוקסיים.
הצגה צולבת מאפשרת הפעלה של תאי T אלו.
תאים דנדריטים ממלאים גם תפקיד בסובלנות היקפית, כלומר אי תגובה לגירויים שבדרך כלל גורמים לתגובה, וזאת לשם סיוע במניעת מחלות אוטואימוניות.
לפני המפגש עם אנטיגן זר, תאים דנדריטים מבטאים רמות נמוכות מאוד של חלבוני מערך תאימות רקמות 2 ומולקולות קו-סטימולטוריות על פני התא שלהם.
תאים דנדריטים לא בשלים אלה אינם יעילים בהצגת אנטיגן לתאי T עוזרים.
התא הדנדריטי הופך לתא מציג אנטיגן מקצועי בוגר.
הוא עובר מהרקמה לבלוטות הלימפה, שם הוא פוגש ומפעיל תאי T.
ניתן לעורר מקרופאגים על ידי הפרשת תאי T של אינטרפרון.
לאחר הפעלה זו, מקרופאגים מסוגלים לבטא מולקולות מערך תאימות רקמות 2 ומולקולות מעוררות קו-סטימולטוריות, כולל קומפלקס B7, ויכולים להציג שברי פפטידים שעברו פגוציטוזה לתאי T עוזרים.
הפעלה יכולה לסייע למקרופאגים נגועים בפתוגן בניקוי הזיהום.
הם נובעים ממונוציטים, סוג של תאי דם לבנים, יסתובבו בדם, יכנסו לאתרים הנגועים ויבדילו מונוציטים ממקרופאגים.
באתר הפגוע, המקרופאג יקיף את אתר הזיהום או הנזק לרקמות עם הממברנה שלו בפגוציטוזיס.
תאי B יכולים להפנים אנטיגן שנקשר לקולטן של תאי B שלהם ולהציג אותו לתאי T עוזרים.
שלא כמו תאי T, תאי B יכולים לזהות אנטיגן מסיס שקולטן תאי B שלהם ספציפי עבורו.
לאחר מכן הם יכולים לעבד את האנטיגן ולהציג פפטידים באמצעות מולקולות מערך תאימות רקמות מסוג 2 (MHC Class II).
כשתא T עוזר עם קולטן תאי T ספציפי לאותו פפטיד נקשר, סמן תאי (B CD40) נקשר לחלבון CD40L על פני תא T.
כשהוא מופעל על ידי תא T, תא B יכול לעבור החלפת איזוטיפ נוגדנים, הבשלת זיקה, כמו גם היווצרות של תאי זיכרון.
תאים מציגי אנטיגן שאינם מתמחים
תאים לא מתמחים המציגים אנטיגן כוללים את כל סוגי התאים בעלי גרעין בגוף.
הם משתמשים במולקולה מסוג חלבוני מערך תאימות רקמות בשילוב עם בטא-2 מיקרוגלובולין כדי להציג פפטידים אנדוגניים על קרום התא.
עם זאת, הצגת אנטיגן לתאי CD4 + דרך חלבוני מערך תאימות רקמות 2 אינה מוגבלת לתאים מציגי האנטיגן המתמחים הקלאסיים.
ניתן לגרום ללויקוציטים אחרים, כולל גרנולוציטים כגון תאי פיטום ונויטרופילים, לעשות זאת, וכך גם לתאי אנדותל ואפיתל בנסיבות מסוימות.
למרות זאת, יש מעט עדויות לכך שהתאים מציגי האנטיגן הלא טיפוסיים הללו מסוגלים להפעיל תאי CD4 + T בלתי מתמחים.
תאים דנדריטים עם פתוגנים פגוציטוזיים נודדים בדרך כלל לרשת כלי הלימפה ונישאים על ידי זרימת הלימפה לבלוטות הלימפה המתנקזות.
כל בלוטת לימפה היא נקודת איסוף שבה תאים מציגי אנטיגן יכולים לקיים אינטראקציה עם תאי T.
במהלך הנדידה, תאים דנדריטים עוברים תהליך של התבגרות: הם מאבדים את רוב יכולתם לבלוע פתוגנים והם מתבגרים על ידי שינוי בביטוי פני השטח של חלבוני מערך תאימות רקמות ומולקולות קו-סטימולטוריות, כמו גם ייצור מוגבר של ציטוקינים.
האנטיגן המופנם מתעכל לפפטידים קטנים יותר המכילים אפיטופים, אשר מוצגים לאחר מכן לתאי T על ידי חלבוני מערך תאימות רקמות.
תאי B שוכנים בבלוטת הלימפה.
ברגע שקולטן תאי B שלהם נקשר לאנטיגן, הם יכולים לקיים אינטראקציה עם תאי T עוזרים שמופעלים, כמתואר לעיל.
תא דנדריטי שמקיים אינטראקציה עם תא T עוזר שכבר מופעל יכול להתחיל לפעול.
כך קורה באמצעות אינטראקציה של מולקולות קו-סטימולטוריות כולל B7 ו-CD40 על התא הדנדריטי, עם ליגנד CD28 ו-CD40 על תא T.
רק תאים דנדריטים שהופעלו מסוגלים להפעיל תאי T ציטוטוקסיים.
הפעלת תאי T של תאים דנדריטים הוא המפתח להפעלה של תאי T ציטוטוקסיים עבור פתוגנים רבים, אם כי מידת הצורך בעזרה של תאי T עשויה להשתנות.
במולקולות חלבוני מערך תאימות רקמות מסוג 1 ו-2 ניתן להציג רק אפיטופים מסוימים של פפטיד מופנם.
לתאים מציגי אנטיגן יש תפקיד במלחמה בגידולים, באמצעות גירוי תאי B ותאי T ציטוטוקסיים לייצר נוגדנים נגד אנטיגן הקשור לגידול ולהרוג תאים ממאירים.
תאים דנדריטים, המציגים אנטיגן ספציפי לגידול לתאי T, הם המפתח לתהליך זה.
הטיפולים בסרטן כללו טיפול בחולה במספר מוגדל של תאים דנדריטים או תאי T ספציפיים לסרטן.
עם זאת, טיפולים חדשים יותר פנו לתאים מציגי אנטיגן מלאכותיים מהונדסים גנטית שנועדו להכשיר את מערכת החיסון לתקוף תאים ממאירים.
חלק מתאים מציגי האנטיגן המלאכותיים מופקים מתאי אדם; אחרים הם תאיים, המכילים חלבוני מערך תאימות רקמות, מולקולות קו-סטימולטוריות ואת הפפטידים הדרושים.
מפעיל תאים מציגי אנטיגן IMP321 נבדק בניסויים קליניים כדי להאיץ את התגובה החיסונית נגד סרטן שד גרורתי או מלנומה.
תאיס היא אופרה בשלוש מערכות ושבע תמונות, מאת ז'ול מאסנה לליברית צרפתית מאת לואי גאלה, המבוססת על הרומן תאיס מאת אנטול פראנס.
הוצגה לראשונה באופרה גרנייה בפריז ב-16 במרץ 1894, בכיכובה של זמרת הסופרן האמריקנית סיביל סנדרסון, עבורה כתב מסנה את התפקיד הראשי.
את ההפקה המקורית ביים אלכסנדר לפיסידה, עם תלבושות שעיצבו צ'ארלס ביאנקיני ותפאורה של מרסל ג'מבון (מערכה 1, סצנה 1; מערכה 3) ויוג'ין קרפזה (מערכה 1, סצנה 2; מערכה 2).
האופרה תוקנה מאוחר יותר על ידי המלחין והוקרנה בבכורה באותו בית אופרה ב-13 באפריל 1898.
היצירה הוצגה לראשונה באיטליה בתיאטרון ליריקו אינטרנשיונל במילאנו ב-17 באוקטובר 1903 עם לינה קוואליירי בתפקיד הראשי ופרנצ'סקו מריה בוניני כאתנאאל.
בשנת 1907, ככבה האמריקאית מרי גארדן בניו יורק בהופעת הבכורה בארצות הברית.
תאיס מתרחשת במצרים תחת שלטון האימפריה הרומית, שם נזיר קנובי, אתנאאל, מנסה להמיר את תאיס, הטאירה אלכסנדרונית ובת חסות של ונוס, לנצרות.
הוא מגלה מאוחר מדי שהאובססיה שלו כלפיה מקורה בתאווה; בעוד טוהר הלב האמיתי של הטאירה מתגלה, כך גם טבעו השפל של האדם הדתי.
היצירה מתוארת לעיתים קרובות כנושאת מעין אירוטיקה דתית, והיו לה הפקות רבות שנויות במחלוקת.
המדיטציה המפורסמת שלו, המופע לכינור ותזמורת המנוגנת בין הסצנות של מערכה 2, היא יצירה מוזיקלית קונצרטית המבוצעת לעיתים קרובות; הוא עובד עבור כלים רבים ושונים.
תפקידה של תאיס, בדומה לגיבורה אחרת של מאסנה שנכתבה גם עבור סיביל סנדרסון, אסקלרמונדה, מאתגר מאד.
הוא קשה לשירה ושמור רק למבצעים המוכשרים ביותר.
אמניות מודרניות כללו את קרול נבלט, אנה מופו, בוורלי סילס, לאונטין פרייס, רנה פלמינג ואליזבת פוטרל.
Géori Boué היה הראשון שהקליט את האופרה, ב-1952.
בגרסת 1894 סוף מערכה 1, החשפנות כביכול של תאיס (שגרמה לשערורייה גדולה בלילה הראשון עקב תאונת מלתחה עם התלבושת של סיביל סנדרסון) היא אינטרלוד סימפוני ארוך "L'amours d'Aphrodite" שמוביל ברצף למערכה 2 והסצנה עם אריית המראה "Dis-moi que je suis belle".
במהדורה הווקאלית הראשונה, מדובר ב-18 עמודים, – 196 תיבות – כמעט חמישית מכל המערכה הראשונה.
ישנו קטע אמצע ניסיוני בצורה מוזרה, כלומר בחתימת זמן אמורפית של 5/4 (יוצא דופן עבור Massenet) עם תחושה של גוון שלם לוהט.
ב-1898 זה נחתך, אם כי השיא נשמר בחלקו בתור ההגדרה של מערכה 1 - 17 תיבות בלבד.
ב-Mirror Aria המפורסמת של תאיס בפתיחת מערכה 2 ישנם כמה שינויים בטקסט, אם כי זה לא משפיע על המוזיקה.
ברוויזיה משנת 1898, יש רצף בלט מורחב במערכה 2 לחסידיו של ניסיאס, כולל האינטרמצו הווקאלי הקטן של La charmeuse.
זה החליף את הבלט של 1894 במערכה האחרונה.
הבלט משנת 1898 הוא מוזיקה חדשה לגמרי.
התיקונים המקיפים ביותר נוגעים למערכה האחרונה, מערכה 3. בשנת 1894, אין סצנה בנווה מדבר, המעשה נפתח עם הנזירים ב-Thébaïde.
כאשר אתנאל נרדם, יש רצף בלט מורחב" "שבע רוחות הפיתוי" - שעוצב על פי שירו האפי של פלובר "הפיתוי של סנט אנטון".
בשנתו, אתנאל מתייסר בקולות רוחות רפאים, אבדן, כוכב הגאולה, ספינקסים, נשמות אבודות ורוחות התהום שהגיעו לשיא בשבת שחורה אורגיסטית.
הסצנה הראשונה הופכת לסצנה 2. הסצנה החדשה 1 (סצנת אואזיס) מראה את אתנאל מוסר את תאיס לאם המנזר והנזירות ועוזב אותה.
1894: בסצנת הסיום, לאחר דואט הסיום המפורסם "Te souvient-il du lumineux voyage" יש תוספת מוזיקה וטקסט.
קולות משמיים מקללים את אתנאל, אם המנזר והנזירות זועקות "ערפד" ובורחות (כמו בפרק האחרון של הרומן של אנטול פראנס).
האופרה מסתיימת בקולות של מלאכים הקוראים ל-Pitié והזכרת המדיטציה המפורסמת.
בשנת 1898, כל זה נחתך והצטמצם לזעקת "רחמים"ǃ יחידה של אתנאל ו-3 בר-קודה קצרה.
מנצח פאול טפנלתאיס, הטאירהסופרןסיביל סנדרסוןאתנאל, נזיר קנוביבריטוןז'אן פרנסואה דלמהניסיאס, אצילטנוראלברט אלבנזקרויביל, משרתת של ניסיאססופרןג'אן מארסימירטל, משרתתמצו סופרןמיריאן הגלוןפלמון, ראש מנזר הקנוביםבספרנסואה דלפוגהאלבין, אם המנזרמצו סופרןלאורה בובהמשרתבסאוזטנזירים, נזירות, אזרחי אלכסנדריה, חבריו של ניסיאס
סצנה 1, מנזר בתבאי לחופי הנילוס
קבוצה של נזירים קנוביטים עושים את עסקיהם היומיומיים.