tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בליקוי הולכתי מכשיר שמיעה יכול להביא לתיקון מלא או כמעט מלא של הקלט.
לעומת זאת, בליקוי סנסורי-נוירלי מכשיר שמיעה ייתן, על פי רוב, פיצוי חלקי לאובדן השמיעה.
האדם בעל לקות השמיעה ימשיך שלא לשמוע חלק מהצלילים (לדוגמה, צליל האות ש'), והגברת הצלילים האחרים תעזור לו בהשלמת הצלילים החסרים על פי הקשרם.
כאשר אדם עם אבדן שמיעה מסוג זה מתגבר על ההפרעה בניהול שיחות הכרחיות עם אנשים, הוא עדיין עשוי לאבד את ההנאה מניהול שיחות חולין, מהאזנה לרדיו או מצפייה בטלוויזיה, מה שגורם לפגיעה באיכות החיים.
ההתערבות הניתוחית הקיימת ויחסי המחיר והתועלת (מחיר בכסף, במאמץ, בסיכון בריאות, בוויתור על נוחיות, וכיוצא באלה) – שונים בין לקויות השמיעה השונות.
עם זאת, במקרים של פגיעה באוזן החיצונית, ההתערבות הניתוחית תהיה פשוטה ביותר.
"חירשות מרכזית" (Cortical deafness) מוגדרת ככזו במקרים בהם מגיעים צלילים למוח אולם המוח עצמו לא מצליח לתת את הפירוש הנכון לצלילים או שהאזור העצבי במוח כלל אינו מתפקד.
ליקוי זה לרוב נפוץ לאחר שבץ או כתוצאה מדמנציה מסוג FTD.
ניתן לאבחן לקות שמיעה כבר מלידת התינוק על ידי בדיקת הפלט האקוסטי.
בדיקה זו היא בדיקה בעלת רגישות גבוהה שמטרתה זיהוי נזק באוזן הפנימית והיא מספקת הערכה על תפקוד השבלול.
אין הבדיקה בודקת את איכות השמיעה של הנבדק, אלא את תקינות האוזן הפנימית.
קיימת חשיבות רבה לאבחון לקות שמיעה ולהתוויה של תוכניות טיפול מתאימות החל מלידתו של התינוק.
כשיש חשש לירידה בשמיעה, יש לפנות ראשית לרופא אף אוזן גרון או לרופא משפחה כדי לקבל הערכה קלינית ואבחנה.
בעת ההערכה, נבדק הרקע המשפחתי, נערכת בדיקה רפואית ומתבצעת בדיקת שמיעה הכוללת אודיומטריה וטיפונומטריה.
בבדיקות אלו, מנסים לאמוד ולכמת את שמיעתו של האדם באמצעות שני מדדים: עוצמת הצליל (דציבלים) ותדירות צלילים (יחדות מדידה הקרויות הרץ).
בנוסף לבדיקות רוטיניות אלה ישנן בדיקות שמטרתן חיפוש מוטציות בגנים מסוימים.
כמו כן, לעיתים, לשם האבחון יש צורך בבדיקת CT מכוונת לעצמות השמע, ובבדיקת MRI של המוח.
הגורמים ללקות שמיעה עלולים להיות פשוטים, כגון פקק שעווה החוסם את תעלת השמע, דלקות הגורמות להצרות התעלה, או מחלות אוזן תיכונה כמו דלקות (כולסטאתומה לדוגמה), נוזלים באוזן התיכונה (תופעה שכיחה אצל ילדים), נקבים בעור התוף, מומים מולדים ואף המצאות של גוף זר.
ליקוי שמיעה עצבי נגרם מפגיעה באוזן הפנימית או בעצב השמיעה ובמסלול האותות החשמליים אל המוח.
הסיבות רבות ומגוונות, החל מחשיפה לרעש או מוזיקה בעוצמה גבוהה (בעיקר בגיל צעיר), חירשות מולדת, חירשות מחמת הגיל, גידול שפיר (אקוסטיק נוירומה), ועד פגיעות רעש, כגון פיצוצים, עבודה בתנאי רעש יתר ושמיעת מוזיקה בעוצמות גבוהות מדי באופן קבוע.
עם הגיל חלה ירידת שמיעה, ומעל גיל 60 ליקוי שמיעה קיים אצל שליש מהאנשים ואף יותר.
ישנן פגיעות פיזיות שיכולות לגרום גם הן ללקות שמיעה וביניהן: חבלת רעש, מומים מולדים, חומרים מזיקים אנטיביוטיים ותרופות אחרות ועוד, עלולים לגרום לפגיעה בתאי השערה של האוזן הפנימית.
אם תאי השערה נפגעים, אין אפשרות למערכת השמיעה להפוך גלי לחץ אקוסטי (צליל) לדחף עצבי, וכך נגרם פגם בשמיעה.
למעשה, הצליל לעולם אינו מגיע מהאוזן החיצונית למוח בשל "חוליה חסרה" – תא השערה הפגום.
תאי שערה פגומים יכולים, לאחר מכן, להוביל להידרדרות עצבי השמיעה הסמוכים להם, וכאשר מספר גדול של תאי שערה או עצבי שמיעה על פני השבלול נפגעים, מאובחן האדם כסובל מחירשות.
אחד מן הגורמים העיקריים ללקות בשמיעה הוא הגורם הגנטי אשר אחראי לכ-50% מהמקרים.
במצב של ליקוי שמיעה על בסיס פגם גנטי, הליקוי מועבר בתורשה מן האב והאם בשתי צורות תורשה עיקריות שונות.
הדנ"א של כל אדם מכיל שני עותקים של אותו הגן, עותק אחד הוא מקבל מהאב ועותק שני מהאם.
בתורשה דומיננטית, פגיעה בעותק אחד בלבד של הגן מספיקה כדי שיופיעו סימנים קליניים של המחלה, למרות נוכחותו של העותק האחר התקין.
לאדם החולה יש סיכוי של חמישים אחוז להעביר את הגן הפגוע לכל אחד מילדיו.
מחלה המועברת בתורשה רצסיבית, תבוא לידי ביטוי רק אם שני העותקים פגומים, כלומר עותק פגום עבר בתורשה מהאב והעותק הפגום השני מהאם.
כששני בני הזוג נשאים של עותק פגום בגן המועבר בתורשה רצסיבית, הסיכון להעביר שני עותקים פגומים לעובר הוא 25% (צירוף אחד מתוך 4 אפשריים).
כאשר רק אחד מהעותקים פגום האדם בריא, אך הוא נשא של הגן שגורם למחלה.
לקות שמיעה תסמונתית ולא תסמונתית
ניתן לחלק את ליקוי השמיעה על בסיס גנטי לשני סוגים: ליקוי שמיעה תסמונתי (המהווה כ-30% מהמקרים), וליקוי שמיעה לא תסמונתי (המהווה כ-70% מכלל המקרים).ליקוי שמיעה לא תסמונתי הוא ליקוי חושי שמיעתי בלבד אשר מופיע ללא ליקויים נוספים במערכות אחרות.
ליקוי שמיעה תסמונתי הוא ליקוי חושי שמיעתי אשר מופיע עם ליקויים נוספים.
לדוגמה: תסמונת אשר (אחת מהתסמונות הנפוצות ביותר), כוללת ליקוי שמיעה, ניוון ברשתית, בעיות בשיווי המשקל, ועוד.
תסמונת נפוצה נוספת היא תסמונת פנדרד.
תסמונת זו כוללת תפקוד לקוי של בלוטת התריס, ובפגיעה בשיווי המשקל, וזפקת.
כמות התסמונות שיכולות להופיע בנוסף לליקוי השמיעה היא גדולה ביותר; ישנן כ-400 תסמונות שונות.
+תסמונות נפוצותהתסמונתאפיונים עיקריים בנוסף לחרשותalport syndromeבעיות כליהbranchio-oto-renal syndromeציסטות צוואריות, בעיות כליהjervell and lange- nielsen syndromeהפרעות בקצב הלב, מוות פתאומי, פרכוסיםneurofibromatosys type 2גידולים בעצב השמעpendred syndromeהגדלה של בלוטת התריסstickler syndromeמבנה גוף אופייני, בעיות עיניים, שגרון, חיך שסועusher syndromeרטיניטיס פיגמנטוזה (ליקוי ראייה מתקדם)waardenburg syndromeלבקנות חלקית, תווי פנים אופייניים
ישנם גנים ספציפיים אשר מוטציות בהם גורמות לליקוי שמיעה בקרב אוכלוסייה או קבוצה אתנית ספציפית.
הנפוץ בהם הוא הגן GJB2 והוא הגורם הגנטי הנפוץ ביותר בקרב כל הקבוצות האתניות בעולם.
בקרב האוכלוסייה היהודית הוא אחראי לכ-40% מהמקרים.
כמו כן הגן TMC1 הוא הנפוץ ביותר באוכלוסייה היהודית מרוקאית ועוד.
גנים נפוצים נוספים: SLC17A, GJB6, MYO7A.
קיימים עזרים שונים המאפשרים לשקם את השמיעה כגון מגברים (מכשירי שמיעה) המורכבים על האוזן.
מכשירי שמיעה יכולים להתאים לכל דרגות ליקוי השמיעה, מליקוי קל ועד חירשות עמוקה.
למקרים קשים של ליקוי שמיעה עמוק מולד או נרכש, קיים פתרון שיקומי-כירורגי מזה 40 שנה, בשם שתל שבלולי, או שתל קוכליארי.
כאשר שתל זה מושתל לילד עם לקות שמיעה עמוקה בגיל צעיר.
ניתן להשתיל שתל זה החל מגיל שנה.
כמו כן דרושה אבחנת הרופא ומסדר בדיקות.
בליווי שיקום שפתי-שמיעתי אינטנסיבי וממושך, הוא יכול לאפשר התפתחות שפה תקינה.
רופאים מצאו כי הזרקת סטרואידים ישירות לאוזן התיכונה (במקום נטילת כדורים) מביאה לשיפור משמעותי.
טיפול זה נמצא יעיל רק במקרים של ירידה פתאומית בשמיעה.
כאשר האדם סובל מלקות שמיעה שאינה מולדת אלא מדלקות חוזרות, יומלץ על ניתוח כפתורים לשם תיקון בעיה חוזרת ונשנית של חוסר אוורור האוזן התיכונה כתוצאה מתעלת אוסטכיוס חסומה ולא מתפקדת.
ניתוח זה ישולב במקרה הצורך עם ניתוח להסרת שקדים מוגדלים, אם הם מקור ההשפעה לדלקות באוזניים.
בעיות שמיעה אשר נובעות ממקור פיזיולוגי כמו זיהומים ומחלות למיניהם יטופלו באמצעות תרופות, לרבות אנטיביוטיקה.
ניתן לתת פניצילין, ומי שאלרגי לפניצילין יקבל טיפול באריתרומיצין, קלאסיד, או אזניל.
כמו כן, ניתן גם לתת טיפות אנטיביוטיות.
נגישות תקשורת עם בעלי לקות שמיעה
ישנן מספר דרכים עיקריות להנגיש את התקשורת עם אנשים בעלי לקות שמיעה.
בשפות אלה מועברים מסרים באמצעות שימוש בידיים ובחלקי גוף שונים ואלו מאפשרים לאדם שסובל מן הלקות לנסות ולשפר את התקשורת היומיומית שלו עם סביבתו.
המתנגדים לשימוש בשפות אלו, כגון אלכסנדר גרהם בל טוענים כי שפות אלה מבוססות על "גישה מנואליסטית" אשר, כביכול, מעודדת חיי קהילה ותרבות של בעלי הלקות בינם לבין עצמם.
אנשים עם לקות שמיעה לומדים ומתרגלים הגייה נכונה של שפה קולית וקריאת שפתיים.
שיטה זו מבוססת על גישה, שיש המכנים אותה "אוריאליסטית" אשר מעודדת שילוב של בעלי לקות השמיעה בסביבה של שומעים.
במקרים קיצוניים יש שאיפה לשלמות בקריאת שפתיים ובהגייה וההשקעה בדבר באה על חשבון למידת שפות סימנים ואפילו על חשבון למידת ידע בסיסי המוקנה לאנשים השומעים והחירש שמתמחה בהגייה וקריאת שפתיים מושלמת נותר בער.
קריאת שפתיים מאפשרת גם היא לשיפור התקשורת ומהווה כלי בסיסי להתמודדות עם הלקות.
מכשירי שמיעה – מכשירי הגברת קול המצויים באוזנו של האדם בעל לקות השמיעה או בסמוך לאוזנו.
קיימים גם מכשירי שמיעה קבוצתיים המשמשים להגברת הצלילים.
יש מכשירים קטנים עד כדי כך שאינם נראים לעין בעקבות גודלם ומכיוון שהם נמצאים בתוך תעלת האוזן.
ישנם מכשירי שמיעה שמושמים מאחורי האוזן אלו מתאימים גם למבוגרים וגם לילדים וניתן להזמינם בצבעים שונים מה שמאפשר לילד לפחות לבחור את הצבע האהוב עליו ובכך ליצור מעין תחושת אמפתיה אף על פי הלקות.
שממקדת את מקור השמיעה הרצוי בסביבה רועשת, מיקרופונים כיוונים המשפרים את הבנת הדיבור בזמן שימוש במכשירי שמיעה.
דוגמה לכך היא מיקרופון לביש אצל מרצה בשיעור המשדר ישירות למכשיר השמיעה של אחד התלמידים בכיתה.
תקשורת תומכת וחליפית מתוחכמת – מכשור להקלת תקשורת כגון מחשב הממיר תמליל כתוב לדיבור מושמע ודיבור מושמע לתמליל כתוב.
תקשורת תומכת וחליפית פשוטה, כגון פנקס ועט או פתקים עם מסרים המוכנים מראש.
תאורה טובה על פני הדובר להקלת קריאת שפתיים.
בידוד אקוסטי המבודד רעשים סביבתיים ומשפר את יכולת תפיסת השמע והבנת הדיבור.
מכשור שמוסיף סימנים נראים לאותות קוליים כגון פעמוני אזעקה מהבהבים והבהוב אור לצלצול הטלפון.
כתוביות לבעלי לקויות שמיעה בסרטים, תוכניות טלוויזיה וסרטוני וידאו.
שיפור המודעות בקרב השומעים לכללים פשוטים עבור תקשורת יעילה עם בעלי לקות שמיעה.
דוגמאות לכללים פשוטים: אין לצאת מתוך הנחה כי מכשירי שמיעה וקריאת שפתיים נותנים פתרון שלם לבעיית השמיעה, יש לאפשר תנאים נוחים לקריאת שפתיים (למשל לא להסתיר את הפה), הארכת המתנה בין הגיית כל מילה ומילה הופכות את הדיבור לקליט יותר עבור אנשים עם לקות שמיעה ובכך מסייעים להם בהבנת האחר.
השפעות לקות שמיעה בקרב ילדים והוריהם
לקות שמיעה יכולה להוביל למספר השפעות בתחומים שונים בחייו של הילד.
ילד מפתח שפה ודיבור הודות ליכולתו המולדת הטבעית לרכישת תקשורת, שפה ודיבור, אך כאשר ישנה לקות שמיעה חל שיבוש ברכישת מבטא טבעי.
בנוסף, הורים שומעים רבים מתקשים לקבל את העובדה שלילדיהם יש לקות שמיעה.
בינואר 2014 בחן המרכז הארצי לבחינות והערכה ביצוע משימות בשפה כתובה על ידי חירשים וכבדי שמיעה.
הדו"ח נכתב על ידי יעל מילגרם מהאוניברסיטה העברית, פרופ' טובה מוסט מאוניברסיטת תל אביב וד"ר צור קרליץ מהמרכז הארצי לבחינות והערכה.
המחקר נועד לצורך ביצוע התאמות לכבדי שמיעה וחירשים (כו"ח) בבחינות סטנדרטיות.
נמצא כי לרוב חברי קהילת כו"ח אין רמת קריאה המתאימה לגילם.
תלמיד עם ירידה עמוקה בשמיעה, מסיים בית ספר תיכון עם כישורים בהבנת הנקרא כמו בכיתה ד', כאשר בשלושים השנים עד 2014 לא חל שיפור של ממש בהישגים של קהילת כו"ח.
פערים בהבנת הנקרא נמצאו גם בקרב כו"ח שלמדו במוסדות אקדמיים.
חוקרים מצאו כי רק חצי מהסטודנטים החירשים זיהו את הרעיון המרכזי בטקסט שקראו, בין אם הטקסט הוצג בכתב ובין אם הטקסט הוצג בשפת הסימנים.
הסטודנטים החירשים גם זכרו פחות פרטים מהטקסט מאשר סטודנטים שומעים.
המחקר מצא גם כי העיכוב בקריאה אצל ילדים חירשים להורים חירשים, שנחשפו מלידה לשפת הסימנים של ההורים, היה קטן מהעיכוב בקריאה אצל ילדים חירשים להורים שומעים.
המחקר גילה ממצאים סותרים בין הישגי ילדים עם מכשירי שמיעה ובין הישגי ילדים עם שתל שבלולי, ובחן הישגי ילדים מושתלים בגיל צעיר.
בבית הספר היסודי, הישגיהם היו טובים, והם קראו כמו תלמידים שומעים.
בבית הספר התיכון הצטמצמו הישגיהם, והם צברו פער של מספר שנים ביכולת הקריאה.
בהערכת סטודנטים בקולג', לא נמצא הבדל בין סטודנטים מושתלים ובין סטודנטים עם מכשירי שמיעה.
לפי המחקר, הבינו חירשים שמות עצם מוחשיים והתקשו בשמות עצם מופשטים.
בבית הספר התיכון, התקשו תלמידים חירשים במשפטים מורכבים יותר מתלמידים שומעים, והתגלו אצלם קשיים נוספים בתחומים נוספים בתחביר כמו מורפולוגיה, שפה ציורית, אנלוגיות והשלמת משפטים, שצוינו בטבלה בסיכום הדו"ח.
לקות ראייה (או ראייה ירודה) מוגדרת כפגיעה קשה בחדות הראייה או בשדה הראייה שאינה ניתנת לתיקון באמצעות משקפיים רגילים או עדשות מגע.
במקרים רבים התופעה נפוצה בקרב מבוגרים הסובלים ממחלות עיניים האופייניות לגיל כמו: ניוון מקולרי גילי (AMD), גלאוקומה, ניוון עצב הראייה, היפרדות רשתית ורטינופטיה סוכרתית.
ראייה ירודה פוגעת ביכולת לבצע פעולות פשוטות ויומיומיות כמו קריאה, כתיבה, צפייה בטלוויזיה, עבודה מול מחשב, זיהוי אנשים ועוד – כל אלו הופכות לפעולות מורכבות לביצוע, לעיתים אף בלתי אפשריות, מה שעלול לגרום לפגיעה בעצמאות תפקודית לתסכול רב.
מאחר שלקות ראייה חמורה אינה ניתנת לתיקון מלא באמצעים רפואיים (כגון ניתוח או משקפיים רגילים), הסיוע למתמודדים עמה מתמקד בעיקר ברובד השיקומי.
במקביל, לעיתים ניתן לסייע על ידי התאמת עזרי ראייה אופטיים ואלקטרוניים בהתאמה אישית, שנעשית על ידי אופטומטריסט מומחה לשיקום ראייה ירודה.
הגדרת עיוורון בישראל (וכן באירופה) רלוונטית גם עבור אנשים בעלי לקות ראייה קשה, ולא רק במקרים של עיוורון מוחלט.
החוק מגדיר מה חדות הראייה המאובחנת כדי שלקויי ראייה יוגדרו כעיוורים, והיא עומדת על 3/60. הגדרה שלישית לעיוורון היא צמצום שדה הראיה כך שזווית הראייה המרבית אינה עולה על 20° בעין הבריאה יותר.
בשלושת המצבים מקבלים ממשרד העבודה והרווחה תעודת עיוור.
לקות ראייה יכולה להתבטא בקושי באחד או יותר מהתפקודים הבאים:
בקושי משמעותי בראיית לילה או בראייה כאשר יש אור חזק.
בעיות בשרירי העיניים כגון רטט מוגזם שמקשה למקד את המבט בנקודה הרצויה.
קושי משמעותי בתפישה ופענוח של התמונה הנראית; בעיות כמו קושי בהבדל בין הדמות לבין הרקע.
יש להבדיל בין בעיות תפישה לבין בעיות קוגניטיביות (כמו דיסלקסיה).
האחרונות אינן מוגדרות כלקות ראייה.
סימפטומים שעשוים להיות נלווים ללקות ראייה:
גירויים או כאבים כרוניים בעיניים ובאזורם.
אולם, לקות המתבטאת רק בקושי בהבדלה בין צבעים (עיוורון צבעים) אינה נחשבות ל-"לקות ראייה" אלא למגבלה קלה בראייה.
סימפטומים צורניים - עיניו של בעל לקות הראייה עשויות להיראות לצופה מן הצד כבעלות צורה או צבע פגומים.
מערכת ראייתו של האדם משוכללת ביחס למרבית היונקים והיא מן המורכבות שבמערכות הגוף האנושי.
בשל מורכבותה זו של המערכת, מספר הקלקולים האפשריים בה קשה למנייה.
על כן יש לדבר על קלקולים אלה בהכללות.
ההכללה הראשונה היא על פי הנזק התפקודי (למשל נזק לחדות הראייה או צמצום תחום הראייה).
החלוקה השנייה היא על פי חלק המערכת שהתקלקל.
ניתן לחלק את חלקיה של מערכת הראייה לשלוש קבוצות:
שרירים המניעים חלקים מהעין (דוגמאות לבעיות בשל פגם בחלקי מערכת אלה: רטט מוגזם, קושי בהפעלת כוח על העדשה להגעה למיקוד, פזילה).
עצבים כמו עצבי הרשתית ועצב הראייה (דוגמה לבעיה: דלטוניזם, הסיבה השכיחה ביותר לעיוורון צבעים, נזקי סוכרת לעצב הראייה).
אחרים, כגון הקשתית או עדשת העין (דוגמאות לבעיות: רטינה פיגמנטוזיס, קטרקט).
ניתן לחלק את לקויות הראייה גם לפי נסיבות רכישתן:
לקויות ראייה מולדות בשל פגם תורשתי (למשל חוסר פיגמנט בקשתית בשל לבקנות).
לקויות ראייה המתפרצות בגיל מאוחר ונגרמות ישירות מפגם תורשתי (למשל ניוון מקולרי; ניוון רשתית – שהיא הסיבה השכיחה ביותר ללקויות ראייה או רטינה פגמנטוזיס).
לקויות ראייה המתפרצות בגיל מאוחר ונגרמות כנזק שניוני למחלה שיש בה גורם תורשתי (למשל נזקי סוכרת ומחלות כלי דם).
לקויות ראייה כתוצאה ממחלות זיהומיות.
נזקי גידולים בעיניים בעידוד קרינה או גידולים בראש המעיקים על עצב הראייה.
לקויות ראייה כתוצאה מחבלה (טראומה) גופנית:
פגיעה בעיניים או בעצב הראייה מחפץ קשיח (כולל רסיסי פיצוץ).
נזקי קרינה: חשיפה במקום עבודה, חשיפה ממושכת לשמש, אי הרכבת משקפי שמש, אי הרכבת משקפי מתאימים בעת ליקוי חמה, צפייה ממושכת בטלוויזיה, שימוש ממושך במחשבים, בטאבלטים ובטלפון סלולרי.
קטרקט שאינו מולד, וכוויות קרינה אולטרה סגולה ברשתית.
נזקי עקת חמצון באינקובאטור שבפגייה.
מצוקה נפשית (תחום ראייה צר עשוי להיות תסמין של מחלת תחום הפרעות החרדה).
מחלות שונות הפוגעות באזורים שונים בעין: רוב המחלות פוגעות ברשתית העין האחראית על קליטת האור.
הרשתית מחוברת לעצב הראייה המתרגם את האור לאותות חשמליים המועברים למוח ושם מתבצע הפענוח של מה שראינו.
פגיעה ברשתית מביאה לכך כי האור לא מתורגם כראוי לאותות חשמליים המועברים למוח וכך התמונה המתקבלת אינה מפוענחת נכונה.
דוגמאות לפגיעות שכיחות ברשתית הן: ROP הפרעה המתפתחת אצל פגים בעקבות חוסר חמצן ברשתית.
ניוון הרשתית או ניוון מרכז הראייה AMD - Age Related Macular Degeneration)) סיבה השכיחה ביותר לאובדן ראייה חדה בקרב אנשים בני 50 ומעלה בעולם המערבי (רואים אחרת, 2011), סוכרת רטינופטית ( נזק לרשתית העין הנובע מדימום, הצטברות נוזלים והתרחבות כלי הדם).
RP - קבוצת מחלות עיניים תורשתיות הפוגעות ברשתית.
ממחלה גנטית נדירה בשם "אנארדיה" (ANARIDIA), הגורמת לפגיעה חמורה או להרס הקשתית (הקשתית מווסתת את כמות האור הנכנסת לעין, זהו החלק הצבעוני של העין אשר במרכזו האישון) (עין בעין, 2011).
גלאוקומה (ברקית - קבוצת מחלות הפוגעות בעצב הראייה) סיבה שכיחה לליקוי ראייה עד עיוורון (עצב הראייה - אגודת סיבים עצביים ברשתית העין המוליכים מידע עצבי אל המוח), ניוון עצב הראייה (בן-שושן, א'; דליות, ד', 2009).
מיופיה ניוונית (קוצר ראייה למרחק הנובע מעין גדולה יחסית ולכן התמונה אינה נופלת באופן חד על הרשתית).
סיבה נוספת היכולה לגרום לעיוורון או לראייה ירודה היא הקטרקט.
משמעות הקטרקט היא שעדשת העין (שכבה שקופה מעל העין) נעשית עכורה עם השנים כתוצאה מחבלה, מחלה או גורם מולד וגורמת לטשטוש בראייה.
ב כ-60 מדינות עולם שלישי הקטרקט מגיע עד כדי עיוורון והוא הגורם השכיח (הניתן לטיפול) ביותר לעיוורון (עיניים, 2011).
פגיעות באזורי המוח האחראים על תנועת העיניים תגרום לראייה כפולה.
המרכזים במוח האחראים על תנועות גלגלי העיניים מצויים בגזע המוח - אזור בתחתית המוח, אשר בו מצויים גרעיני העצבים המעצבבים את השרירים המניעים את העיניים וכן המסלולים הנוירונלים המקשרים ביניהם.
לפיכך, כל מחלה שתפגע בגזע המוח עלולה לגרום להיווצרות ראייה כפולה.
כדי שאדם חסר לקות יוכל להבין את קשיי התפקוד, של האדם לקוי הראייה, לא די לו, לחסר הלקות, לנסות ולעשות פעולה זו או אחרת בעיניים עצומות.
מעבר לעובדה, שהתעסקות עם דבר מה מוכר, בעצימת עיניים אינה מדמה מצב של התעסקות עם דבר מה, שלא ראינו אותו מימנו, המצב הזה גם אינו מדמה את אופן החשיבה והתפישה של האדם לקוי הראייה.
לקות ראייה פוגעת בהתפתחות התפיסה החזותית והפעולות הקוגניטיביות הקשורות בה ועבור אדם שרכש את הלקות בגיל מאוחר, הלקות מפריעה לשמירה על כושר המחשבה והתפישה הוויזואליות.
זאת ועוד, אדם חסר לקות, שעוצם עיניים, אינו מתורגל בטיפול בחפצים שהוא אינו רואה והוא גם לא פיתח מנגנוני פיצוי לקושי בראייה, כמו שיפור בתפישה הקולית.
העוסקים בריפוי בעיסוק ובנגישות נוהגים לחלק את תחומי החיים לארבעה תחומים: למידה (כולל חינוך פורמלי), עבודה, טיפול עצמי ופעילויות פנאי.
לאנשים עם לקות ראייה יש מגבלות לשילוב בכל ארבעת התחומי החיים האלה.
על חלק מהמגבלות האדם מוגבל הראייה יכול להתגבר בעזרת סידורי נגישות (למשל, קריאת שעון מחוגים פתוח למישוש).
חלק אחר של הבעיות הן רק בהכרות הראשונית עם התחום והאדם בעל הראייה המוגבלת יכול להתגבר בעזרת סדנת הכרות (למשל, סדנה להכרת המחשב הנגיש).
אולם, ישנן פעילויות חיים מרכזיות שטרם נמצאה דרך לשלב בהם אנשים עם לקות ראייה חמורה (לדוגמה, צפייה בסרטי קולנוע).
הציבור לקויי הראייה סובל גם מדעות קדומות.
לכן, למשל, למרות כל ההתקדמות בתחום הנגישות, האבטלה בקרב ציבור זה עדיין גבוהה מאוד ביחס לאבטלה בקרב קבוצות נכים אחרות.
במרבית מדינות העולם, עיוורים ולקויי ראייה הם אחת מקבוצות הנכים המצליחות לגייס הכי הרבה תקציבי רווחה ושיקום ממוסדות המדינה ומתורמים פרטיים.
הציבור לקויי הראייה גם מאורגן היטב, ביחס לקבוצות אחרות, לסיוע פנים קהילתי ולייצוג הקהילה בפני גורמי חוץ.
על פי התקן של משרד העבודה והרווחה, לקות ראייה קשה במיוחד מקנה לסובל ממנה זכויות של עיוור גם אם אין לו עיוורון מוחלט.
בישראל ישנם כיום 2500 ילדים לקויי ראייה ועיוורים מגיל 3-21. 1200 מתוכם משולבים במסגרות החינוך הרגילות; לתלמידים אלה אין מוגבלות משמעותית נוספת ללקות הראייה.
עבור 1300 התלמידים האחרים, הוכרה מוגבלות משמעותית נוספת ללקות הראייה בוועדות ההשמה, והם מצויים במסגרות החינוך המיוחד.
בגיל הרך המטרה היא להכין את הילדים ולתת להם את הכלים והרגלי עבודה למעבר לגן חובה.
בגילאי בית הספר, התלמידים המשתלבים נדרשים לתפקוד ולמידה כשאר התלמידים כאשר נעשות התאמות הנחוצות במצב בו יש קושי בראייה (הגדלות כתב בחומרי הלימוד, הקלטות שיעורים, מבחנים מותאמים ועוד).
העיקרון המנחה את שילוב התלמידים כיום במסגרות רגילות נובע מתוך הגישה שיעד החינוך המיוחד אינו רק מתן המיומנויות והכלים לתלמיד עם מוגבלות להתמודד עם המגבלה, אלא גם מתן האפשרויות בלמידה ובהתפתחות שיאפשרו לתלמיד למצות עצמו גם בלא קשר לבעיית הראייה שלו.
טיפול רפואי בא אחרי אבחון רפואי-אופטומטרי הכולל גם בירור ההיסטוריה של הלקות או המחלה בפרט ובמשפחתו.
האבחון עשוי לכלול גם בדיקה של היסטוריית התורשה במשפחה ובדיקה של חומר גנטי.
ההתערבות הרפואית יכולה להיות בייעוץ לאורח חיים בריא, בתרופות, בניתוח או בהפנייה לאנשי מקצוע פרא רפואיים כמו אופטומטריסטים וספקי טכנולוגיה מסייעת.
טיפולים כירורגים: לבעיות בהיפרדות הרשתית טיפולים המאפשרים ניתוחים זעירים בעין בעזרת מיקרו אנדוסקופ ומסך צפייה ניתוחי, טיפולי לייזר (וינברגר, 2008).
הטיפול בקטרקט הוא ניתוח אשר בו מחליפים את עדשת העין המקורית בעדשת עין מלאכותית בעזרת הרדמה מקומית (לוינגר, 2011).
טיפול אשר נוסה על מספר בני אדם - השתלת שבב מתחת לרשתית היכול לקלוט את קולטני האור ולשלוח אותם כמסרים/ אותות חשמליים למוח וכך הראייה משתפרת וברורה (בלפר, 2010).
טיפול תרופתי: טיפול לגלאוקומה בעזרת כדורים המסייעים להורדת הלחץ התוך עיני (מקום, 2011, קורץ, ש, 2008).
למחלת ניוון מרכז הראייה נמצאה התרופה Avastin, המעכבת צמיחה של כלי דם חדשים מתחת לשדה הראייה.
סיוע אישי (אדם שמקריא חומר כתוב או הולך יד ביד עם בעל לקות הראייה כדי לעזור לו להתמצא).
כלב נחייה המסייע בהתמצאות בסביבה הפיזית ובניידות מהירה בה.
סדנאות התמצאות לתחומים בהם האדם מוגבל הראייה יכול להסתדר בעצמו אך אינו יכול ללמוד בכוחות עצמו כיצד להסתדר בהם.
דוגמה: סדנה להכרת המחשב הנגיש לעיוורים.
טכנולוגיה מסייעת הנשענת על מישוש - אמצעים המנגישים את הסביבה תוך הסתמכות על חוש המישוש:
הוספת סימני חישה לרצפות בנייני ציבור ולמדרכות .
טכנולוגיית כתב ברייל אשר באמצעותו הם קוראים, כותבים ומתקשרים עם הסביבה.
לכתב הברייל יש 64 סימנים נקודות ואותיות מתמטיות שונות, צג ברייל ועכבר מישושי (זלטמן, 2004).
בעזרת מישוש הסימנים הם יכולים לקרוא ולהיות חלק רגיל בחברה (קדמון, 1976 - 1977).
טכנולוגיה מסייעת הנשענת על שמיעה:
הקראה ממוחשבת של חומר מודפס ותמלילים המצויים כבר במחשב.
הוספת פונקציות משוב קולי למכשור מתחומים שונים, כגון שעונים מדברים, משוב קולי לתוכנות ה-אייפון, משוב קולי לכל פעולה ופעולה במחשב, משוב קולי לרובה אוויר בירי ספורטיבי.
ספריות של ספרים מוקלטים (כגון הספרייה המרכזית לעיוורים כבדי ראייה ומוגבלים).
עזרים טכנולוגים המזהים טקסטים כדומת מכשיר אורקם.
טכנולוגיה מסייעת הנשענת על שרידי הראייה:
טלסקופים - פתרון שפותח בארצות הברית לבעיות של ראייה ירודה ומסייע להגדלה למרחק, הטלסקופים בנויים מצירוף של עדשות משוכללות הפועלות על עקרון מכני שונה מעדשות רגילות, וחלקם אף מורכבים על משקפיים.
משקפי ראייה מגדילים - יוצרים אפקט משמעותי יותר ממשקפיים רגילים ובזמן השימוש בהם יש צורך להחזיק את חומר הקריאה קרוב מאוד לעין על מנת למקד את הראייה.
עדשות נייחות מגדילות - עדשה המונחת על חומר הקריאה הכוללת גם מקור אור לקורא.
עדשות יד מגדילות (זכוכית מגדלת) - מאפשרת להחזיק את חומר הקריאה במרחק נורמלי וכוללת מקור אור לקורא.
זכוכית המגדלת אשר מגדילה את הכתוב פי 40.
מוצרים לטלוויזיה במעגל סגור - עדשה ה"מתלבשת" על מסך הטלוויזיה ויוצרת דמות מוגדלת על המסך, יש אפשרות לשינוי עוצמת ההגדלה והקונטרסט.
עדשה דומה ניתן להתקין על צג מחשב.
שילוב של הגדלת הגופן במחשב, הקטנת הרזולוציה והעדשה, מאפשר גם לבעלי ראייה ירודה להשתמש במחשב.
סורק ומניפולציה ממוחשבת על החומר הכתוב.
משולחן לשולחן – לקט ישראל היא עמותה שמפעילה את בנק המזון הגדול בישראל.
העמותה נוסדה בשנת 2003, והיא עוסקת בהצלת מזון למען הזקוקים לו.
הארגון נוסד בשנת 2003 על ידי ג'וזף גיטלר, שעלה לישראל עם משפחתו מארצות הברית בשנת 2000. מטרת הארגון היא לאסוף עודפי מזון ולהעבירם למשפחות ויחידים שזקוקים להם.
מדי יום אוסף הארגון עודפי מזון ממקורות שונים, ביניהם תוצרת חקלאית משדות, מטעים ובתי אריזה ומזון מבושל מבתי מלון, מחברות קייטרינג ומבסיסי צה"ל.
את המזון מחלק הארגון ל־234,000 נתמכים מדי שבוע, באמצעות 265 עמותות שותפות בכל רחבי הארץ.
על פי דו"ח אובדן המזון והצלת המזון של לקט ישראל לשנת 2021, מתוך כ-2.6 מיליון טונות של מזון המושלכים בישראל מדי שנה, ניתן להציל כמחצית מהכמות.
ביוני 2018 הוענק תואר עמית כבוד ללקט ישראל ולמייסדה מהמרכז האקדמי רופין.
לקוסט היא חברת ביגוד צרפתית שנוסדה ב-1933 על ידי הטניסאי רנה לקוסט.
החברה מוכרת בגדים, נעליים, בשמים, חפצי עור, שעונים, משקפי שמש וחולצות טניס ("חולצות פולו").
החברה מזוהה עם סמל התנין הירוק המוטבע על בגדיה.
רנה לקוסט הקים את La Chemise Lacoste בשנת 1933 עם אנדרה גילייה, הבעלים והנשיא של חברת ייצור הסריגים הצרפתית הגדולה ביותר באותה תקופה.
הם החלו לייצר את חולצת הטניס המהפכנית שלקוסט עיצבה ונלבשה על מגרשי הטניס עם לוגו התנין רקום על החזה.
החברה טוענת שזאת הדוגמה הראשונה לשם מותג שהמופיע בחלקו החיצוני של פריט לבוש.
החל משנות החמישים ייצרה איזוד בגדים המכונים איזוד לקוסט ברישיון למכירה בארצות הברית.
שותפות זו הסתיימה בשנת 1993 כאשר לקוסט השיב לעצמו זכויות בלעדיות בארצות הברית להפצת חולצות במותג משלה.
בשנת 1977, Le Tigre Clothing הוקמה בניסיון להתחרות ישירות עם לקוסט בשוק האמריקאי, ומכרה מגוון בגדים דומה, אך הציגה נמר במקום תנין.
בשנת 2005 נמכרו כמעט 50 מיליון מוצרים של לקוסט בלמעלה מ-110 מדינות.
הפופולריות של לקוסט גדלה עקב חתימת חוזי חסות בין לקוסט למספר טניסאים, בהם הטניסאים האמריקאים אנדי רודיק וג'ון איסנר, רישאר גאסקה הצרפתי, מדליסט הזהב האולימפי השווייצרי סטאן ואוורינקה.
לקוסט גם החלה להגדיל את נוכחותו בענף הגולף.
מאז 1991, מוצרי החברה מיובאים באופן רשמי לישראל על ידי קבוצת פולק, המחזיקה ברשת האופנה היוקרתית "ונדום" בה נמכרים מוצרי החברה.
בנוסף לכך בשנת 2007 נפתחה חנות הדגל הראשונה של המותג בכיכר המדינה.
חברת שאגל תכשיטים, קיבלה זיכיון לייבוא שעוני "לקוסט" באופן רשמי בשנת 1998.
בשנת 2010, בחרה ב-13 טניסאים, וביניהם גם בדודי סלע הישראלי, כדי לפרסם את המותג.
בשנת 2013 קיבלה חברת דלתא גליל זיכיון לייצר הלבשה תחתונה לגברים תחת המותג Lacoste.
במסגרת ההסכם בין הצדדים קיבלה דלתא זיכיון גלובלי ל-5 שנים לעיצוב, פיתוח וייצור תחתוני גברים וכן בגדי שינה ונוחות.
ביולי 2011, לקוסט, יחד עם מותגי אופנה ובגדי ספורט גדולים אחרים, כולל נייקי, אדידס ואברקרומבי אנד פיץ', היה נושא דו"ח של קבוצת איכות הסביבה גרינפיס.
על פי ממצאי הדו"ח, לקוסט הואשמה בעבודה עם ספקים בסין התורמים לזיהום נהרות היאנגצה ונהר הפנינה.
דוגמאות שנלקחו ממתקן אחד השייך לקבוצת יאנגור הממוקמת על דלתא נהר היאנגצה ואחרת השייכת למפעל הצביעה הממוקם בפלג של דלתת נהר הפנינה חשפו נוכחות של כימיקלים המשבשים הורמונים מסוכנים, כולל אלכילפנולים, תרכובות וסולפונט פרפלואורוקטן.
בדצמבר 2011, ביטלה את השתתפותה של האמנית לריסה סנסור, שנולדה בירושלים לאב פלסטיני ולאם ממוצא רוסי, בתחרות פרס "לקוסט אליזה" בשווייץ, המוענקת ליצירות מקוריות, כיוון שלטענתה חברת לקוסט נותנת החסות סברה שהיצירות שלה היו "פרו-פלסטיניות מדי".
לקות שפה היא הפרעה נוירו-התפתחותית בתחום התקשורת.
אדם מאובחן כבעל לקות מסוג לקות שפה אם הוא מתקשה ברכישת שפת אם עד כדי יצירת פער גדול בין מנת משכל הלא-מילולית לבין זו המילולית ואם נשלל קיומן של לקויות התפתחותיות אחרות אצלו.
במקרים רבים אנשים בעלי לקות שפה מתקשים לרכוש את יכולת הקריאה, גם לאחר שהתגברו על הקשיים בשפה הדבורה.
לכן, יש המשייכים ללקות השפה גם את לקויות הלמידה דיסלקסיה ודיסגרפיה.
כיום, מקובל להתייחס ללקות שפתית בגילי הגן כשלב ראשוני ללקות למידה אצל ילדים עם קשיים ברכישת הקריאה, במיוחד כאשר הם אינם מתקדמים בקריאה כמצופה בגילם.
ליכולת השפתית ישנה חשיבות רבה עבור תהליכי החשיבה והלמידה.
לקות שפה יכולה לבוא לידי ביטוי באחת או יותר מהדרכים הבאות:
קושי במודעות פונולוגית - היכולת לפרק מילה לצליליה הקטנים ביותר.
צלילי דיבור לא בשלים - ילדים צעירים בעלי לקות שפתית מתקשים מאוד בהפקת צלילים נכונים של מילים.
אוצר מילים קטן, על אף שאין הדבר מדד מהימן לליקוי שפתי.
צמצום במלל - שימוש במשפטים קצרים ופשוטים.
קושי בהתאמת הדברים שנאמרים להקשר התקשורתי ולמטרה התקשורתית.
הנמכה בזיכרון המילולי לטווח קצר ובזיכרון העבודה.
ילדים עם לקות שפה מתקשים להבין ולהעביר מסרים לסביבה.
כמו כן, הם מתקשים לארגן מידע מילולי ולשתף ברעיונות וכתוצאה מזה יש פגיעה בדימוי העצמי שלהם.
בנוסף, הקושי בהעברת מסרים גורמים פעמים רבות לתסכול וכעס אצל הילד והוריו.
ילד כזה נתקל בקושי גדול יותר בהפקת השפה מאשר בהבנתה, אך גם יכולת ההבנה נמוכה מרמת הגיל.
ישנם קשיים משמעותיים בתחום המורפו-תחבירי ובשליפת מילים מהזיכרון הלקסיקלי לטווח ארוך (אתרוג, אין תאריך).
הקשיים בשפה הם כרוניים ויכולים להימשך כל החיים.
עם זאת, לקות בשפה מגבירה את שכיחות לקשיים נוספים - קשיים ביצירת קשרים חברתיים וקשיים אקדמיים גם בשפה הכתובה.
הקושי בביטוי העצמי והקשיים הנלווים עלולים להוביל לקשיים רגשיים הבאים לידי ביטוי בתסכול, זעם ובדימוי עצמי נמוך.
כמו כן, במקרים רבים לאנשים בעלי לקות שפתית יש גם בעיות נוספות בתחומי המוטוריקה, התפקוד הקוגניטיבי, הקשב והקריאה.
רכישה איטית וקשה של השפה, הופעה מאוחרת של מילים ראשונות ולקסיקון מצומצם בהשוואה לבני גילם.
ילד לקוי-שפה יבין שאלות והוראות פשוטות (למשל: במה גוזרים?) אך יתקשה בהבנת שאלות והוראות מורכבות (למשל: למה לא לובשים מגפים בקיץ?).
ילד לקוי שפה יכול לא לדבר בכלל או לחזור על מילים במדויק ללא הבנת משמעותם ויש שיוכל להגיד מילים בסיסיות בלבד.
ילד המתקשה להשתתף בשיחה, מתקשה לקחת תור, להעלות נושא, למסור מידע חדש למאזין הוא ילד לקוי-שפה וכך גם ילד המפיק משפטים בלתי-רלוונטיים לנושא השיחה או להקשר.
תחושת הילד (הדובר) של קושי לבטא את עצמו.
אפיון זה תקף לגבי ילדים מעל גיל שלוש מכיוון שמובנות הדיבור בגיל זה מגיעה בדרך כלל ל-80%, והיא ממשיכה להשתפר ומגיעה בגיל ארבע למובנות של 90% ואף למעלה מזה.
חוסר ארגון תחבירי וטעויות מורפולוגיות.
כמו כן, בהטיות והתאמות שגויות של שמות-עצם, פעלים, תארים ומילות תפקוד.
חלק מהילדים מצליחים לומר מעט מאוד צלילים, וחלקם אומרים מילים משובשות (גו במקום כדור, מה במקום אימא).
חשוב להדגיש כי הקושי בדיבור אינו נובע מבעיה מוטורית בשרירים של הפה (חולשה של השרירים או שיתוק)(ביירון, אין תאריך; רום, צוק וקריזר, 2009).
דיספרקסיה - קושי של האזורים האחראים על השפה במוח לתכנן באופן מדויק את רצף הדיבור.
בנוכחות הפרעה כזו, המוח מתקשה לשלוח את הפקודות המתאימות אשר יניעו את אברי ההיגוי (שפתיים, לחיים, לשון, חך, מיתרי הקול) באופן מתואם ומדויק.
קשיי שליפה - שימוש במילות פקק כמו "זה" "אז" וחזרה על מילה שנאמרה כמה פעמים.
לילד עם קשיי שליפה לא בהכרח יש חוסר בידע הסמנטי שלו (באוצר מילים), אלא הקושי בשליפת המילה ובאיתורה (איכט, 2008).
ליקויי ראשוני או ספציפי - פגיעה ישירה במנגנון הדיבור (בניגוד לליקויים הקודמים שבהם ההפרעה נוירולוגית).
מדובר בילדים שמיומנויות השפה שלהם מופיעות מאוחר יחסית, קצב הרכישה של המיומנויות השפתיות איטי יותר מהנורמלי והם לעולם לא מגיעים לרמת התפקוד השפתי של בני-גילם, גם כמבוגרים.
הבסיס ללקות שפתית הוא קושי בזיכרון פונולוגי.
הראיה לכך היא שיכולת החזרה על מילות תפל לקויה אצל בעלי לקות שפתית.
לקות שפה היא תורשתית ועל כן היא עוברת בתוך המשפחה.
בנוסף, היא יכולה להופיע גם בעקבות קשיים מסוימים בהריון ובלידה.
ישנם גורמים נוספים היכולים להוביל לקשיים בתחום השפה.
מקרים אלו אינם מוגדרים כלקות שפתית על אף שהם יכולים להראות סימפטומים דומים.
לדוגמה - בחלק מהמקרים, פגיעה ביכולת השפתית יכולה להיות לקויות שניוניות, למשל בשל חירשות או אוטיזם.
ישנו קושי רב לאבחן ולזהות את הלקות השפתית וסוגה, שהרי לכל ילד התפתחות משלו.
כאשר יש חשד בקיום ליקוי שפה יש להפנות את הילד לקלינאית תקשורת על מנת לקבוע את רמתו של הילד וכמו כן את רמת מובנות הדיבור: איכות ההיגוי, שטף הדיבור ואיכות הקול.
מטרת האבחון היא לבדוק מה מידת הפער (אם קיים) בין רמתו השפתית של הילד לבין המצופה מילדים בני-גילו הכרונולוגי.
איתור תחומי חוזק בתוך היכולות השפתיות (סמנטיקה, תחביר, מורפולוגיה, פונולוגיה, פרגמטיקה, תפיסה שמיעתית) וכן, תחומים שפתיים לקויים הדורשים התערבות טיפולית.
במטרה לקבוע תוכנית טיפול המיועדת לשיפור התחומים הלקויים תוך ניצול התחומים החזקים יחסית.
חלק חשוב מן האבחון הוא לקיחת אנמנזה מן ההורים.
האנמנזה מספקת פרטים על התפתחותו של הילד מיום היוולדו הן בתחומי השפה, הדבור והתקשורת והן בתחומי התפתחות נוספים (מוטוריים, תחושתיים, חברתיים ועוד).
חשוב לנסות לאתר מתי נתגלו הסימנים הראשונים של תפקוד שפתי/תקשורתי בלתי-תקינים.
חשוב לדעת האם קיימים במשפחה אנשים נוספים המציגים קשיים שפתיים (דיסלקסיה, דיסגרפיה, דיסנומיה ועוד).
השלמת האנמנזה נעשית על ידי מידע נוסף המתקבל מאחות תחנת אם-וילד ומהגננת/ המורה של הילד.
קיימים מבחנים הבודקים את היכולת השפתית הכללית ואחרים הבודקים תחומים מסוימים של היכולת השפתית (למשל: יכולת העלאת המילה, מודעות פונולוגית, אוצר מילים וכו').
חלקם מתייחסים הן להבנת השפה והן להבעתה וחלקם בודקים רק אחד משני מרכיבים אלו.
בכל מקרה, רמת תפקודו של הילד מושווית לרמת התפקוד של ילדים בני-גילו הכרונולוגי.
לצורך האבחון ניתן גם להשתמש בכלים פתוחים כגון תצפיות על הילד במצבים תקשורתיים שונים ועם שותפים תקשורתיים שונים.
דגימת השפה באינטראקציות שונות כמו משחק אם-ילד בקליניקה, שיחה ילד-גננת באספה, שיחה ילד-ילד בחצר וכדומה.
כמו כן, ניתן לערוך ניתוח של מדגם שפה ספונטנית, אינטראקציה חופשית במהלכה בוחר הילד משחק/ נושא שיחה ואין נשאלות שאלות ספציפיות, כלומר הידע השפתי אינו נבדק באופן מכוון ומובנה.
ישנם ילדים המתפקדים במצב זה טוב יותר מאשר במהלך מבחן ומראים יכולות שפתיות טובות יותר מאלו המתקבלות במצב המובנה.
האיתור וההפניה לקלינאית תקשורת צריכים להיעשות כבר בגיל הגן.
מאז המאה התשע עשרה מתפתחות שיטות לצמצום נזקן של לקויות שפה ולהקניית שפה לאנשים עם לקויות שפה קשות.
קלינאי תקשורת יכולים לאמן אדם עם לקות ולהדריכו בשיפור הדיבור שלו (למשל הוראת דיבור וקריאת שפתיים לחירשים כמו גם לאפשר לו שימוש בשפה באופנים לא קוליים רבים.
אדם עם לקות בשפה קולית יכול להשתמש בשפת הסימנים (שנוצרת באופן ספונטני במקום בו יש אנשים רבים עם לקות בשפה קולית אך לא במקום בו יש אנשים בודדים כאלה).
יכול להשתמש במכשור תקשורת חלופית ותומכת כדי להפיק דיבור.
אדם עם לקות בכתיבה יכול להיעזר במחשב נגיש לשם כתיבה וכיוצא בזה.
לקות למידה בלתי-מילולית (noneverbal learning disabilities, בראשי תיבות: NVLD) היא לקות למידה התפתחותית נוירולוגית הכוללת מגוון לקויות אשר אינן פוגעות בהבעה המילולית של האדם אלא ביכולות הביצועיות ובדרך ההתנהלות שלו.
כגון: הפרעת קשב וריכוז והיפראקטיביות (ADHD), הפרעת קשב וריכוז ADD, ליקוי בכתיבה (קושי גרפומוטורי), ליקוי בהתארגנות וקשיים בתפקודים ניהוליים.
לקות זו מופיעה ב-DSM 5 כהפרעת תקשורת פרגמטית.
היות שהמופע חופף למופע בספקטרום האוטיסטי, למעט הרכיב ההתנהגותי (חזרתיות מצומצמת בהתנהגות ובתחומי הפעילות).
ההפרעה מתבטאת בקשיים חברתיים מילוליים ולא מילוליים, הבאים לידי ביטוי בהיבט התקשורתי.
דוגמאות: ילדים שבמפגש הראשוני מאוד מרשימים בדיבורם הרהוט והבוגר, אולם בהמשך ניתן להבחין כי הם מדברים כך עם כולם באופן לא מובחן ולא מותאם.
דוגמאות נוספות הן חוסר הבנה של הומור ומטפורות, קונקרטיזציה, וקושי בהבנת מסרים לא מפורשים ובדיבור בתורות וכו'.
ROURKE ב-1989 מגדיר את לקות הלמידה הלא מילולית כמכילה שלוש קבוצות של קשיים:
הפרעות נוירופסיכולוגיות - קשיים בתפיסה חזותית ומישושית, בקואורדינציה פסיכו מוטורית ובקשב חזותי ומישושי.
כמו כן עשוי להיות קושי בהיבטים מסוימים של דיבור ושפה.
קשיים במיומנות אקדמאיות - הלמידה משתבשת בשל קשיים בחשיבה מתמטית, הבנת הנקרא וכתיבה.
לקות חברתית או רגשית - הפרעה בתפיסה, בהדדיות ובהסתגלות חברתית.
ריפוי בעיסוק, המסייע ביכולת ההתארגנות, התפקודים הניהוליים והלקות בכתיבה.
קלינאית תקשורת אשר עשויה לסייע בתכנון מוטורי של הדיבור.
תרפיה קבוצתית לקידום כישורים חברתיים, בהן ניתן ללמוד כלים להבנה והבעה של תקשורת לא מילולית.
לימוד אסטרטגיות לקידום הערכה עצמית ופתרון בעיות.
מצוות לֶקֶט ופֶרֶט הן שתיים מחמש מתנות העניים שמצווה בתורה בעל היבול להשאיר לעניים בשדהו ובכרמו.
מצוות הלקט מתקיימת בעת קצירת התבואה, ועניינה השארת השיבולים שנופלות במהלך הקציר לעניים.
מצוות הפרט מתקיימת בעת בציר הענבים, ועניינה השארת הענבים הנושרים במהלך הבציר לעניים.
מצוות הלקט והפרט נזכרות בפרשת קדושים שבספר ויקרא:
בנוסף לכך, בפרשת אמור שנמצאת גם היא בספר ויקרא, נשנתה מצוות הלקט:
מצוות הלקט והפרט דומות זו לזו במהותן, ואף דיניהן דומים:
משמעות מצוות הלקט והפרט היא שאם נופלת שיבולת או שתיים, או ענב אחד או שניים, בעת קציר התבואה או בציר הענבים, אסור לבעל השדה או הכרם, או לפועל שעובד מטעמו, לאסוף את מה שנפל, אלא עליו להשאירם לעניים.
לעומת זאת, אם נפלו שלוש שיבולים או יותר, או שלושה ענבים או יותר, אין זה נחשב ל'לקט' ו'פרט', ורשאי בעל הבית לאוספם, ואסור לעניים לקחתם לפני שיספיק ללקטם.
רק בעת קציר השדה קיימת מצוות הלקט, אך התולש בידיו שיבולים, ונפלו שיבולים מידיו לארץ - הן אינן נחשבות לקט, ושייכות לבעל השדה.
כמו כן, אם השיבולים נפלו מידיו מחמת גורם חיצוני ולא נפילה טבעית כדרך הקציר, כגון שידו נדקרה מקוץ בעת הקציר, ומחמת הדקירה הרפה מהשיבולים שאחז בהן ונפלו מידיו אחת או שתיים לארץ - אין עליהן דין לקט.
כיוצא בדבר גם בעניין מצוות הפרט, אם לא בצר כדרך הבוצרים, ונפל ענב מידו - אינו פרט.
וכן אם הסתבכה ידו בענפי הגפן, ובעקבות זאת נפל האשכול מידו ונפרטו ממנו ענב או שניים - אינם פרט, ושייכים לבעל הכרם.
מצוות הלקט נוהגת בכל מיני התבואה, הקטנית והירק החייבים במצוות פאה.
מצוות הפרט נוהגת רק בכרם ענבים, ולא בשאר האילנות.
המילה 'פרט' היא מלשון פְרַט או פריט, ומובנה: ענב בודד, ולא קבוצת ענבים.
"לקחת את ידי בידך" הוא שיר שכתב יענקל'ה רוטבליט והלחין מתי כספי.
את השיר ביצעה במקור יהודית רביץ.
השיר יצא לאור לראשונה בשנת 1979 באלבומה של יהודית רביץ, שנקרא "יהודית רביץ".
השיר נכתב מנקודת מבטה של אישה השרה אל אהובה.
מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי כתב שבשיר חווה הדוברת געגועים לרגע קסום ולתחושת האהבה שהרגישה בעבר כשאהובה נתן לה יד, אך שבין השורות עולה גם תחושת תוגה.
במצעד העברי השנתי התשל"ט (1979) של רשת ג' הגיע השיר למקום השישי.
במצעד השנתי של גלי צה"ל הגיע השיר למקום ה-20.
השיר נכלל באלבום "צד ג' צד ד'" שהוציא מתי כספי ב-1987, ובו ביצועים לשירים שהלחין בעבר לאמנים אחרים.
בעקבות השיר נטבע הביטוי "דברים שרואים משם לא רואים מכאן" שמשמעותו שינוי באופן השיפוט כלפי עניין מסוים עם שינוי נקודת המבט כלפיו.
השימוש העיקרי בביטוי הוא בשדה השיח הפוליטי, והוא זכור בשל השימוש שעשה בו אריאל שרון בהסבירו את שינוי העמדות שהוביל להחלטה על ההתנתקות.
לקוסובאגוס (שם מדעי: Lacusovagus; פירוש השם: "נודד אגמים") הוא סוג של פטרוזאור דמוי-פטרודקטיל שחי בקרטיקון התחתון, לפני כ-120 מיליון שנה, בברזיל.
ללקוסובאגוס הייתה מוטת כנפיים באורך 4.1 מטרים, והוא נחשב לגדול בפטרוזאורים של ברזיל.
מאובניו נתגלו ב-2008 בתצורת קראטו, בסיארה ופרנמבוקו שבברזיל.
נמצאו בעיקר עצמות לסת וחלקי הגולגולת הסמוכים לעיניים.
הגולגולת הייתה ארוכה ורחבה עם ראש גרמי וללא שיניים.
ישנה מחלוקת על סיווג הפטרוזאור.
בעוד מספר חוקרים סוברים שהוא השתייך למשפחה כאוינגופטריים (Chaoyangopteridae).
אחרים מעריכים שהוא היה קשור לתלסודרומיים, שהיו בעלי ציצה גבוהה וכרבולתית מאחורי ראשם.
הלקוסובאגוס נראה בסדרה "הכוכב דינוזאור" בפרק החמישי, שם הוא חוטף צעירי ארגנטינוזאורוס הבוקעים מביציהם.
לקט יושר הוא ספר הלכה ומנהג, שנכתב על ידי הרב יוסף יוזפא אוסטרייכר, ומתעד את מעשיו, הנהגותיו ופסקיו של רבו רבי ישראל איסרלן (מחבר ספר "תרומת הדשן").
בספר זה המחבר מרכז תשובות רבות נוספות שכתב רבו רבי ישראל איסרלן, וכן מנהגים שנהג, קורות חייו ועוד.
הספר נכתב בין השנים 1470–1475 ונדפס לראשונה על ידי יעקב פריימאן ב-1904. עותק של הספר בכתב ידו של המחבר נמצא בספריית מדינת בוואריה שבמינכן.
הספר מקובל בקרב פוסקי ההלכה כחיבור אותנטי המשקף נאמנה את מנהגי מהרי"א וקורותיו.
יש מי שכתב שניתן להוכיח מספר זה שהשאלות הרבות בספר 'תרומת הדשן', מאת רבו של בעל הספר לקט יושר, הן אכן שאלות ממקרים שהתרחשו, בניגוד לטענה שהשאלות בספר לא נשאלו כלל על ידי אנשים, אלא הומצאו על ידי רבי ישראל כדי לענות עליהן תשובות.
הספר הוהדר בשנית על ידי הרב עמיחי כנרתי ממכון שלמה אומן.
"לקחת את המפתחות" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי איתי לוי.
השיר יצא לאור ב-17 בדצמבר 2019, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים ליאם הפקות.
השיר הוא מעין בלדת פופ מיד-טמפו בה לוי מדבר על פרידתו מארוסתו, זמן קצר לאחר שהתארסו.
הסינגל עצמו סוקר על ידי יוסי חרסונסקי, אשר נתן לשיר ביקורת מעורבת תוך שהעניק לו שלושה כוכבי זהב מתוך חמישה.
בסמוך לצאתו כסינגל עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שצבר למעלה ממיליון השמעות.
הקליפ הנלווה לשיר, בוים על ידי דורון סרי והועלה לערוץ היוטיוב של לוי ב-17 בדצמבר 2019, בסמוך לצאת הסינגל.
נכון למאי 2021, מונה הצפיות של הקליפ ביוטיוב עומד על כ-13 מיליון.
"לקט" הוא אלבום אוסף המאגד את הקריירה שהקליט הזמר אריק איינשטיין בין השנים 1971–1976. האלבום יצא לאור בשנת 1978.
האוסף מלקט את הקריירה של איינשטיין מהאלבומים "פלסטלינה" ו"שבלול" שעשה בשיתוף עם שלום חנוך בתחילת הקריירה, ועד לאלבום "האהבה פנים רבות לה" שיצא שנתיים לפני יציאת אוסף זה.
לקט לילדים הוא אלבום אוסף המאגד את שירי הילדים שהקליט הזמר אריק איינשטיין בין השנים 1976–1978. האלבום יצא לאור בשנת 1981.
האוסף מלקט את שירי הילדים מ-2 אלבומי ילדים שהוציא איינשטיין בשנים שקדמו ליציאת האוסף: האלבום "ילדים" שיצא בשנת 1976, והאלבום "ילדודס" שיצא בשנת 1978.
האלבום הופק על ידי מיכאל תפוח, הוקלט באולפני טריטון ונערך על ידי אורי כהן.
עטיפת האלבום עוצבה על ידי דוד טרטקובר.
לקט שני הוא אלבום אוסף המאגד שירים בולטים שהקליט הזמר אריק איינשטיין בין השנים 1970–1972. האלבום יצא לאור בשנת 1988.
האוסף מלקט את השירים הבולטים בקריירה של איינשטיין מהאלבומים "שבלול", "פלסטלינה", "בדשא אצל אביגדור", ו-"יסמין".
לקחי ההיסטוריה הוא ספר שיצא ב-1968 ונכתב על ידי ויל דוראנט ואריאל דוראנט, שנכתב במטרה לתאר מגמות לאורך ההיסטוריה.
את הספר פרסמו הכותבים כהמשך לספרם בעל 11 הכרכים "סיפור הציוויליזציה", כמעין תקציר המלווה בהערות.
הסופרים פרסמו כי מטרתם בספר הייתה לשפוך אור על מגמות חוזרות בנושאים כמו "טבע האדם" והתנהלותן של מדינות, התרחשויות מפתח בהווה, והערכות לגבי מגמות עתידיות.
פרקי הספר סוקרים נושאים שונים על פני 5000 שנים, ועוסקים בגאוגרפיה, ביולוגיה, גזע (אדם), אופי, מוסר, דת, כלכלה, סוציאליזם, שלטון, מלחמה, צמיחה ובליה ובנושא הקידמה.
לקוף יש בעיה הוא ספר ילדים שנכתב על ידי ג'וליה דונלדסון ואויר על ידי אקסל שפלר.
הספר יצא לאור באנגלית בשנת 2000 בהוצאת מקמילן ובעברית בשנת 2003, בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר.
הסיפור עוסק בקוף צעיר שמחפש את אמא שלו.
חברו הפרפר מנסה לעזור לו באמצעות שאילת שאלות ומציאת סימנים שיעזרו לו לאתר את אימו.
לאחר חיפוש אינטנסיבי ומעקב אחר הסימנים שהפרפר נתן, הצליחו לאתר את אביו של הקופיף.
האב לקח אותו לביתו, ושם מצא את אימו.
השאלות של הפרפר תרמו לצמצום האפשרויות, אך לא היו מספיק אינדיקטיביות, ולכן החיפוש נמשך זמן רב ונמצאו חיות רבות ומגוונות לפני שהשניים הצליחו לאתר את האם.
לדוגמה, הפרפר שאל את הקופיף מה היה גודלה של האם, וזה ענה שהיא יותר גדולה ממנו.
התשובה הובילה את השניים למצוא פילה, שהיא אכן יותר גדולה מהקוף, אך בוודאות אינה אימו.
"לקוף יש בעיה" זכה לפופולריות רחבה בקרב קוראים צעירים ומבוגרים בזכות קו העלילה המרתק שלו, האיורים המרתקים ושיעורי החיים החשובים.
הספר בוחן ביעילות נושאים של זהות, קשרים משפחתיים ואת האתגרים של מציאת דרך בסביבה לא מוכרת.
ג'וליה דונלדסון, סופרת בריטית עטורת שבחים, ידועה בכישרון שלה לספר סיפורים וביכולתה ליצור סיפורים קסומים שמהדהדים הן לילדים והן למבוגרים.
את הספר היא הקדישה לילדים של בן דודה, טום, בילי, אמה וקייטי.
כמו בספרים אחרים שלה, כגון "טרופותי" ו"טרופותי הבת", גם ב"לקוף יש בעיה" היא שיתפה פעולה עם המאייר אקסל שפלר הגרמני.
האיורים המיוחדים של אקסל שפלר מפיחים חיים בדמויות "לקוף יש בעיה", מוסיפים עומק לסיפור, והופכים אותו לחווית קריאה מלאה יותר לקוראים צעירים.
לקחתי לך את האף היא משחק ילדים קלאסי, שבו אדם מעמיד פנים שהוא תולש את האף מפניו של ילד קטן.
המטרה היא ליצור אשליה, והתשובה הנכונה היא להיכנס לתוך המשחק ולהשתעשע יחד.
בצחוק: "היי, תחזיר לי את האף!" או "בבקשה, אני לא יכול לנשום בלי זה!"
בהומור מתגלגל: "הבטן שלך גדלה!" (אם מישהו אומר לך שאכל את זה)
בדרך ערמומית: "אבל אני לקחתי לך את האוזן!" (ואז אתה יכול להעמיד פנים שאתה תולש לו משהו אחר)
להחזיר את האף: אפשר פשוט ללחוץ על האגודל, ואז ללחוץ על האף של הילד כאילו מחזירים לו אותו.
בדרך כלל, ה"גנב" המבצע את הפעולה מניח את פרקי האצבעות המורה והאמצעית משני צידי אפו של הילד.
לאחר מכן האצבעות נשלפות מפניו של הילד כאשר אגודל ה"גנב" בולט בין האצבעות המורה והאמצעית, כאשר האגודל מייצג את האף הגנוב.
תנועה זו מלווה לעיתים קרובות בקריאה כגון, "יש לי את האף שלך!"
הילד יכול לרדוף אחרי גנב האף כדי להחזיר את אפו, או, אם הוא מבין שהמשחק הוא פארסה, יכול לנקום על ידי "גניבת" אפו של האדם הראשון (או של מישהו אחר).
ניתן להחליף את ה"אף" בלחיצת האגודל על אפו של הילד ומשיכת היד, מה שמראה לילד שהלוכד כבר לא מחזיק באפו של הילד.
תנוחת היד המשמשת בעת גניבת אף ידועה גם כסימן התאנה, אשר ניתן לראות כמחווה פוגענית או מגונה בתרבויות מסוימות כמו ביפן, שם היא מתייחסת להזדווגות, או בטורקיה, שם זוהי הגרסה המקומית של תנועת "האצבע האמצעית" המערבית.
לַקִיָּה היא מועצה מקומית במחוז הדרום בישראל.
היא הוכרזה כמועצה מקומית בשנת 1996. כלל תושביה הם בדואים-מוסלמים.
לקייה הוקמה למען הבדואים שחיו באזור צפון הנגב, כחלק ממערך של שבעה יישובים שכוללים בנוסף ללקייה את רהט, כסייפה, חורה, תל שבע, שגב שלום וערערה בנגב.
היישוב הוקם בשנת 1990 אף על פי שתוכנן לקום כבר ב-1974 לבדואים שהתגוררו אז באזור תל ערד.
בני השבטים החלו להתאגד במקום כבר בשנת 1985. בין השבטים המרכיבים את היישוב נמנים שבט אלסאנע (שהוא השבט הגדול ביותר בלקייה), אלאסד, אלבדור, אבו סעד, אבו עאיש ושבט אבו מחארב.
כיום ישנם ביישוב כ-14,400 תושבים ועוד כ-4,500 תושבים בפזורה בקרבת היישוב.
בתחילה השתייך היישוב למועצה אזורית בני שמעון.
משנת 1991 השתייך (יחד עם חורה) למועצה אזורית שוקת, ובשנת 1996 הוכרז כמועצה מקומית.
בשנת 1999 נערכו הבחירות הראשונות למועצה המקומית בהן זכה השייח אבראהים אבו מחארב, החל מאפריל 2024 ראש המועצה הוא שריף אלאסד.
בשנת 2019 העלה דו"ח מבקר המדינה כי הרשות המקומית בלקייה לא דואגת לתחזוקה מינימלית של התשתיות ואינה פועלת למניעת ונדליזם.
בנוסף הרשות המקומית אינה פועלת כראוי לגביית תשלומי ארנונה ומים.
מלבד זאת, הרשות המקומית משלמת 'פרוטקשן' גבוה מכספי הציבור.
בשנת 2022 עלו חשדות נגד אחמד אלאסד, ראש המועצה דאז, בעבירות פוליגמיה ואלימות כלפי אשתו.
2024 - שריף אלאסד ראש המועצה הנוכחי
רמת האבטלה גבוהה במגזר הבדואי באופן כללי, אם כי לקייה בולטת באחוז אבטלה גבוה אף ביחס לממוצע במגזר, כ-19% אחוז.
אפשרויות התעסוקה כוללות מפעלים ועסקים שונים באזורי תעשייה אשר נמצאים בחורה, רהט ובבאר שבע.
בלקייה קיימת קבוצת כדורגל "הפועל בני לקייה" אשר משחקת בליגה א' נוער.
בעבר התקיימה קבוצת בוגרים אשר שיחקה בליגות הנמוכות.
אמל אלסאנע אלחג'וג' – מנהלת אג'יק - מכון הנגב, המרכז הערבי-יהודי לשוויון, העצמה ושיתוף, היא פעילה למען הזכויות האישה במגזר הבדואי מגיל 17.
פרופ' ג'יהאד אל-סאנע – נחשב בין החלוצים בהייטק במגזר הערבי בכלל והבדואי בפרט, מרצה באוני' בן-גוריון בנגב וממקימי בית הספר למצוינות "עהד".
ג'מעה אזברגה – חבר הכנסת העשרים מטעם מפלגת בל"ד והרשימה המשותפת.
דר' סלימאן אבו בדר – מרצה במחלקה לכלכלה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ופעיל חברתי ישראלי, עבד בעבר בצוות הכלכלי של מדינות צפון אפריקה במשרדי הבנק העולמי.
פרופ' סלמאן אלבדור – לשעבר פרופסור במחלקה לחינוך באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ופעיל חברתי ישראלי, כיום משמש כראש המחלקה לפסיכולוגיה חינוכית באוניברסיטת הווארד בוורגינינה.
לקטוז (Lactose), המכונה גם סוכר החלב, הוא דו סוכר המורכב מהסוכרים גלוקוז וגלקטוז, הקשורים בקשר β גליקוזידי בין הפחמנים 1 ו-4. הסוכר מהווה 2%-8% מהמוצקים בחלב יונקי השליה.
מקור שמו הוא השם הלטיני לחלב, Lac, בתוספת הסיומת 'וז' הניתנת לסוכרים.
הלקטוז מפורק במעי הדק על ידי האנזים לקטאז המבצע הידרוליזה של הקשר הגליקוזידי, כתוצאה מכך מפורק הלקטוז לשני חד סוכרים גלוקוז וגלקטוז, שיכולים להיספג בתאים.
בכל עת שהגוף אינו מסוגל לייצר ולהפריש את הלקטאז , ממשיך סוכר החלב לעבר המעי הגס, שם הוא מתפרק בעזרת חיידקים המצויים שם.
בין תופעות הלוואי של פירוק זה נמצאים גזים, כאבי בטן ושלשולים.
פרטים צעירים המשתייכים למחלקת היונקים ניזונים מחלב המכיל לקטוז על ידי אימהותיהם.
בגילאים מתקדמים יותר הפרטים מתבגרים ואינם ניזונים עוד על ידי הנקה.
כתוצאה מכך, בקרב רוב היונקים יכולת ייצור הלקטאז יורדת עם ההגעה לבגרות.
תופעה זו מתרחשת גם אצל בני אדם, אך יש אנשים שמוצאם באירופה, במזרח התיכון, בחלקים רבים בהודו ובחלקים מסוימים באפריקה שלהם גרסה שונה מעט של הגן המקודד ללקטאז.
לפיכך, הם מייצרים אותו גם בבגרות.
בתרבויות אלו נוהגים לחלוב יונקים אחרים כמו פרות, כבשים ועיזים כמקור מזון.
האוכלוסיות הרגישות ביותר ללקטוז הן ממוצא אסייתי, אינדיאני, אפריקני ויהודי-אשכנזי.
היכולת לעכל לקטוז התפתחה אצל בני אדם במהלך 10,000 השנים האחרונות.
המוטציה הגנטית האחראית ליכולת לעכל לקטוז אצל אירופאים התרחשה כנראה לפני 2,000 עד 20,000 שנה.
מוטציה זו קשורה לגרסה "-13,910*T" בגן ל-LCT, האחראי על ייצור האנזים לקטאז.
מוטציות אחרות האחראיות ליכולת זו התפתחו באופן עצמאי באזורים שונים, למשל אפריקה.
אי סבילות ללקטוז ואלרגיה לחלבון חלב הן שתי תגובות, השונות מהותית זו מזו.
לקטוז הוא סוכר פשוט שמצוי בכל סוגי החלב הטבעי, וגוף היונקים מעכל אותו באמצעות האנזים לקטאז.
אצל כל היונקים, הייצור של אנזים זה יורד באופן משמעותי לאחר תקופת הינקות, כולל בני האדם.
לעיתים ירידה זו באנזים המפרק מגיעה למצב של חוסר יכולת לעכל אותו, מה שמוביל לבעיית עיכול המכונה "אי-סבילות ללקטוז" (או במונח השגוי: "רגישות ללקטוז").
במצב כזה, צריכה לקטוז גורמת לכאבי בטן, גזים במערכת העיכול, נפיחוֹת, בחילה ושלשול.
תסמינים אלה נוצרים במערכת העיכול בלבד ולא מערבים תגובה חיסונית.
חלק מהסובלים מאי-סבילות ללקטוז מסוגלים בכל זאת לצרוך לקטוז, אבל בכמויות קטנות ומדודות.
רוב הבוגרים בעולם הם בעלי אי סבילות מסוימת ללקטוז.
מבוגרים בעלי אי סבילות מפסיקים לפתח כמות מספקת של לקטאז בגיל שנתיים עד חמש.
שינוי גנטי שהתרחש בזמן קרוב יחסית (יש הטוענים שלפני מספר אלפי שנים) בחלק מהאוכלוסיות האנושיות, שכלל רבים מבין הצפון אירופאים, גרם להמשך הייצור של לקטאז גם בתקופת הבגרות.
חלק מהמבוגרים בעלי אי סבילות ללקטוז יכולים לשתות עד כוס (200 מ"ל) חלב רגיל ליום.
אחרים לא יכולים לשתות ולו כפית חלב אחת בלי לפתח תסמינים חמורים.
המוסכמה היא שמוצרי החלב נחשבים "דלי לקטוז" אם תכולת הלקטוז בהם נמוכה מ-0.2%, אך אין מדובר בהגדרה חותכת.
מוצרים אלה עשויים לעבור תהליך של הפחתת לקטוז, כמו חלב דל לקטוז או נטול לקטוז, יוגורטים, קוטג', גבינות קשות וגבינות שעברו תהליך הבשלה (כמו גבינה שווייצרית, פרמזן וצ'דר).
כל המוצרים הללו מספקים את אותם רכיבי תזונה חיוניים כמו כל מוצרי החלב הרגילים, אך עם פחות לקטוז, מה שמאפשר לאנשים עם רגישות ללקטוז ליהנות מהם בקלות רבה יותר.
מוצרים אלה מספקים את אותם רכיבי תזונה חיוניים כמו כל מוצרי החלב האחרים.
לעומת אי-סבילות ללקטוז, אלרגיה לחלבון חלב היא תגובה חיסונית לאחד או יותר מחלבוני החלב.
היא מופיעה אצל 2–6% מהילדים בשנות הינקות והילדות המוקדמות, ואצל רובם חולפת עד גיל חמש שנים.
שכיחות האלרגיה לחלבון חלב במבוגרים היא 0.5%-0.1% בלבד.
במצב של אלרגיה לחלבון חלב אסור לסובל מהאלרגיה לצרוך חלב ומוצריו בכלל.
לקטופרין (lactoferrin) הוא גליקופרוטאין גלובולרי, ששייך למשפחת הטרנספרינים ולו תפקידים רבים.
בין היתר, החלבון קושר שני יונים של Fe3+, והוא מופרש במגוון נוזלים, כגון חלב אם (ובעיקר בחלב הלידה, קולוסטרום), רוק, דמעות וריר.
לקטופרין מופרש בכמות גבוהה ביותר בקולוסט אחר כך בחלב אם וכן גם בחלב פרה ובחלב כבשים.
החלבון הוא חלק ממערכת החיסון הלא-ספציפית, בשל יכולתו לדכא שגשוג חיידקים ופטריות.
כמו כן, לחלבון תפקידים בהומאוסטזיס של ברזל, בהגנה מפני דלקות, בגדילה ובמיון של תאים וכן נגד גידולים סרטניים.
החלבון מגיב גם עם הפארין, DNA, RNA וכן עם פוליסכרידים.
המחקרים הראשונים על החלבון המבודד החלו בשנות ה־60 של המאה ה־20. במחקרים אלה נמצאה המסה של החלבון, הנקודה האיזואלקטרית שלו, ספקטרום הבליעה שלו והעובדה שכל מולקולה קושרת שני יוני ברזל.
החלבון בודד מחלב פרה, והוא היה קרוב מבחינה כימית לסרום טרנספרין, חלבון שאחראי על רמות הברזל בדם.
בהתאם לכך, כונה החלבון ב-1961 לקטופרין, שם שבו השתמשו גם קודם לכן, ועל אף שבהמשך התגלה שהחלבון לא נמצא רק בחלב.
ב-1961 התגלתה גם הפעילות האנטיבקטריאלית שלו, וקושרה ליכולתו לקשור ברזל.
בשנת 2009 דיווחו חוקרים רוסים כי הצליחו להנדס עיזים שחלבן מכיל לקטופרין אנושי.
לקטמים הם קבוצה של תרכובות אורגניות.
הלקטמים הם אמידים טבעתיים (ציקליים).
הם מוגדרים כאמידים כיוון שהם מכילים קבוצת קרבוניל (C=O, אטום פחמן הקשור בקשר כפול לאטום חמצן) הסמוכה לאטום חנקן.
לקטם נוצר כשחומצת אמינו נסגרת לטבעת בעקבות חימום; בתגובה זו נוצר לקטם ונפלטת מולקולת מים.
על חומצת האמינו להיות מסוג גמא או דלתא (כלומר, קבוצת האמין בה נמצאת במרחק של 4 או 5 אטומי פחמן מקבוצת הקרבוקסיל).
לקטם מכונה בטא אם הוא מכיל בסך הכול ארבעה אטומים (שלושה פחמנים וחנקן), גמא אם הוא מכיל חמישה אטומים וכולי.
התרופות האנטיביוטיות הידועות פניצילין ואמוקסיצילין (מוקסיפן) משתייכות למשפחת תרופות הבטא-לקטם.
טבעת הלקטם המרובעת בפניצילין ובתרופות הדומות לו מהווה את הרכיב הפעיל בתרופה, הפוגעת ביכולת ייצור דופן התא של חיידקים גראם-חיוביים.
חיידקים רבים פיתחו עמידות לאנטיביוטיקה זו: חיידקים אלו מייצרים את האנזים בטא-לקטמאז, הפותח את טבעת הלקטם ומבטל בכך את פעילותה.
לקטונים (Lactones) הם קבוצה של תרכובות אורגניות.
הלקטונים הם אסטרים טבעתיים (ציקליים); הם מכילים, לפיכך, את הקבוצה הפונקציונלית COO.
לקטון נוצר ממולקולות בנות למעלה מ-4 אטומי פחמן, אשר מכילות בקצה האחד קבוצת הידרוקסיל (בדומה לכהלים) ובקצה השני קבוצת קרבוקסיל, בדומה לחומצות קרבוקסיליות.
שתי הקבוצות נוטות להגיב האחת עם השנייה בתגובת איסטור פשוטה, דבר הגורם לסגירת המולקולה לטבעת וליצירת לקטון.
שמותיהם של הלקטונים מורכבים מתחילית, אות יוונית המציינת את גודל הטבעת (בטא עבור טבעת מרובעת, גמא עבור טבעת מחומשת וכן הלאה), ומהסיומת לקטון.
מקרוליד (Macrolide) הוא לקטון גדול (בן 14, 15 או 16 אטומי פחמן) הקשור לחד-סוכר אחד או יותר.
כמה מקרולידים מהווים תרופות חשובות, בהן אריתרומיצין, המהווה תחליף שכיח ביותר לפניצילין (עבור חולים בעלי אלרגיה לפניצילין).
אלכסנדר (לקס) ג'וזף לות'ר הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס של DC קומיקס.
לקס לות'ר הוא האויב המושבע של גיבור-העל סופרמן.