tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הביטוח הסיעודי באמצעות קופות החולים מתאפיין בפרמיה זולה יחסית העולה עם הגיל, תקופת ביטוח המוגבלת לשנים בודדות, וסכום פיצוי מוגבל, המשתנה בהתאם למאפייני הטיפול במבוטח - אדם המטופל בביתו מקבל סכום נמוך יותר מאשר אדם המאושפז במוסד סיעודי.
כמו כן, בחלק מקופות החולים תלוי גובה הפיצוי גם בגיל ההצטרפות לביטוח.
המפקחת על הביטוח מובילה מהלך של יצירת פוליסה אחידה (הסכם ביטוחי אחיד כדוגמת ביטוח חובה לרכב וביטוח דירה) לכל קופות החולים, בשונה מהמצב הקיים בו כל קופה מציעה תנאים וכיסויים שונים.
מטרתו המרכזית של המהלך היא לאפשר לחברי הקופות השונות חופשיות רבה יותר במעבר מקופה לקופה.
פוליסת ביטוח סיעודי פרטית היא חוזה אישי בין המבוטח וחברת הביטוח.
הביטוח הסיעודי בחברת ביטוח מבוסס בעיקרו על פיצוי כספי חודשי, ללא תלות במצבו הכלכלי של האדם וללא השפעה או קיזוז עקב קבלת סיוע כלשהו מגורם אחר.
היקף הכיסוי ותקופת הפיצוי נקבעים על ידי המבוטח, במועד ההצטרפות לביטוח ובהתאם לתנאי הפוליסה.
יש סוגים שונים של פוליסות ביטוח סיעודי והגדרות שונות בתוך כל פוליסה מבחינת תקופת הכיסוי, השינויים בפרמיה החודשית, תקרת הכיסוי ועוד.
בחלק גדול מפוליסות הפרט, בדגש על הפוליסות עם הפרמיה הקבועה, ניתן לצבור זכויות לאורך שנות התשלום (ערכי סילוק), כך שגם אם מפסיקים לשלם אחרי כמה שנים למבוטח נשמרות חלק מזכויותיו והוא ימשיך להיות זכאי לתגמולי ביטוח כל חייו.
נתונים שפרסם משרד האוצר בשנת 2014 מעלים כי כשליש מתביעות הביטוח נדחות לחלוטין ורק 66% מאושרות באופן מלא או חלקי.
זאת בהשוואה לאישור של 80%-90% בענפי הרכב והרכוש.
באפריל 2017 שר האוצר משה כחלון והממונה על שוק ההון, הביטוח והחיסכון, דורית סלינגר, קבעו הוראות חדשות לפישוט תהליכי התביעה של מבוטחים כנגד חברות הביטוח.
הוראות אלו מחייבות את חברות הביטוח להסתמך על בדיקות הביטוח הלאומי עבור מבקשי קצבת הסיעוד, וכי חברות הביטוח לא יבצעו הערכת תפקוד מטעמן במידה וקיים מידע מפורט על מצב המבוטח מטעם הערכת התפקוד של הביטוח הלאומי.
ההוראות נכנסו לתוקף מתחילת 2018.
באוקטובר ובנובמבר 2019 הודיעו חברות הביטוח הראל, הפניקס, מנורה, כלל ביטוח ומגדל על הפסקת שיווק של ביטוחים סיעודיים פרטיים.
מקרה הביטוח יוגדר כאחד משני האירועים הבאים לפחות: מצב בריאות ותפקוד ירודים של המבוטח כתוצאה ממחלה, תאונה או ליקוי בריאותי, אשר בגינו הוא אינו מסוגל לבצע בכוחות עצמו חלק מהותי (לפחות 50% מהפעולה), של לפחות X מתוך 6 הפעולות הבאות:
לקום ולשכב: יכולתו העצמאית של המבוטח לעבור ממצב שכיבה לישיבה או לקום מכיסא, כולל ביצוע פעולה זו מכיסא גלגלים או ממיטה;
להתלבש ולהתפשט: יכולתו העצמאית של מבוטח ללבוש ולפשוט פריטי לבוש מכל סוג ובכלל זה לחבר או להרכיב חגורה רפואית או גפה מלאכותית;
להתרחץ: יכולתו העצמאית של המבוטח להתרחץ באמבטיה, להתקלח במקלחת או בכל דרך מקובלת, כולל פעולת הכניסה והיציאה לאמבטיה או למקלחת;
לאכול ולשתות: יכולתו העצמאית של מבוטח להזין את גופו בכל דרך או אמצעי (כולל שתייה ולא אכילה, בעזרת קש), לאחר שהמזון הוכן עבורו והוגש לו;
לשלוט על סוגרים: יכולתו העצמאית של מבוטח לשלוט על פעולת המעיים ופעולת השתן.
אי שליטה על אחת מפעולות אלה אשר משמעה למשל שימוש קבוע בסטומה או בקטטר בשלפוחית השתן, או שימוש קבוע בחיתולים או בסופגנים למיניהם, ייחשבו כאי שליטה על סוגרים;
ניידות: יכולתו העצמאית של מבוטח לנוע ממקום למקום.
ביצוע פעולה זו באופן עצמאי וללא עזרת הזולת, תוך העזרות בקביים, במקל, בהליכון או באביזר אחר כולל מכני או מוטורי או אלקטרוני, לא תחשב כפגיעה ביכולתו העצמאית של המבוטח לנוע.
אולם, ריתוק למיטה או לכיסא גלגלים, ללא יכולת הנעתו באורח עצמאי על ידי המבוטח, ייחשב כאי יכולתו של המבוטח לנוע;
מצב בריאות ותפקוד ירודים של מבוטח עקב "תשישות נפש" שנקבעה על ידי רופא מומחה בתחום.
לעניין זה, "תשישות נפש" – פגיעה בפעילותו הקוגניטיבית של המבוטח וירידה ביכולתו האינטלקטואלית, הכוללת ליקוי בתובנה ובשיפוט, ירידה בזיכרון לטווח ארוך או קצר וחוסר התמצאות במקום ובזמן הדורשים השגחה במרבית שעות היממה על פי קביעת רופא מומחה בתחום, שסיבתה במצב בריאותי כגון: אלצהיימר, או בצורות דמנטיות שונות.
הוראות המפקח על הביטוח בעניין סף הפיצוי המינימלי בפוליסה סיעודית:
מקרה ביטוח הנובע ממצב של אי יכולת לבצע 3 מתוך 6 פעולות, יזכה את המבוטח בלא פחות מ-50% מתגמול הביטוח החודשי.
מקרה ביטוח הנובע ממצב של "תשישות נפש" יזכה את המבוטח ב–100% מתגמול הביטוח החודשי.
למקרה של התאמת הפרמטרים שקבע המפקח למקרה סיעוד למצבו הרפואי של אדם יוכר אותו מבוטח כסיעודי ויהיה זכאי לתגמול כפי המופיע בפוליסה.
ישנם סוגים שונים של פוליסות לביטוח סיעודי עם תקופות המתנה ופיצוי שונות.
נתונים אלו חייבים להופיע במקום בולט בדף הגילוי הנאות אשר חייב להיות מצורף לכל פוליסת ביטוח סיעודי.
נכון ליוני 2014 משווקות בישראל מגוון רחב של פוליסות סיעוד הנבדלות אחת מרעותה במספר גורמים מרכזיים:
תקופת הביטוח - משך זמן ההתחייבות של חברת הביטוח להמשך הפוליסה באותם תנאים.
תקופת המתנה - משך הזמן מהיום שבו הוכר המבוטח כאדם סיעודי ועד הרגע בו הוא זכאי לתגמולי הביטוח.
תקופת הפיצוי - משך התקופה מיום ההכרה במבוטח כסיעודי בה מתחייבת חברת הביטוח לשלם במקרה ביטוח ועד סיום תקופת הפיצוי.
ערך הסילוק - סכום ביטוח הנצבר כתלות במשך תקופת התשלום בפועל של הפוליסה.
היקף הפיצוי - סף הפיצוי המינימלי נקבע בהוראות המפקח על הביטוח אולם חברה רשאית להיטיב עם המבוטח.
מבוטחים אשר להם פוליסת סיעוד קבוצתית במסגרת קופת החולים, יכולים לרכוש פוליסות פרטיות בעלות תקופת המתנה של 3 או 5 שנים.
השיפור ביכולת הרפואה המערבית לשמור על חייהם של אנשים במצב סיעודי לתקופות ארוכות גרם לחברות הביטוח בישראל להעלות את מחירי הפוליסות מצד אחד ובמקביל לשווק פוליסות ביטוח זולות אך "רזות" (בעלות כיסוי ביטוחי נחות יחסית).
במתמטיקה, ביטוי הוא רצף סופי של סימנים בעלי משמעות מתמטית.
הסימנים בביטוי כוללים לרוב מספרים, פונקציות, פעולות, אופרטורים, משתנים, יחסים ואובייקטים מתמטיים אחרים.
קריאתם של ביטויים מתמטיים נעשית משמאל לימין, גם כאשר הם משולבים בטקסט עברי.
סדר הפעולות בחישוב ערכו של ביטוי נעשה לפי כללי קדימות אופרטורים.
שני ביטויים נחשבים שקולים אם כל ערך המוצב במשתנים שלהם מוליך לתוצאה זהה בשניהם, למשל: הביטוי
שקול לביטוי 12x, משום שכל ערך שניתן ל-x יניב אותה תוצאה בשני הביטויים.
על מבנהו של הביטוי לציית לכללי הסימון המתמטי ולכללים שנקבעו למבנה הביטויים.
בהתאם לכך, הצירוף 2 + 3 הוא ביטוי תקין, ואילו הצירוף + 2 * אינו תקין בהתייחס לסימני האריתמטיקה.
ביטוח מפני אובדן כושר עבודה הוא ביטוח שנועד להבטיח למבוטח גמלה חודשית במקרה שיאבד את כושר עבודתו עקב מחלה, תאונה וכדומה, לתקופה או באופן קבוע.
הגמלה המשולמת במסגרת הכיסוי הביטוחי באה להחליף את ההכנסה מעבודה, ממשלח יד או מעסק שיש למבוטח (הכנסה חייבת במס), ולכן תקבע בדרך כלל בהתאם להכנסה זו.
הכנסה חייבת זו יכולה להיות משכורת (לשכיר), הכנסתו של עובד עצמאי, דיבידנדים הנמשכים על ידי בעלי מניות בחברה וכדומה.
ביטוח מפני אובדן כושר עבודה נכלל על פי חוק, כחלק אינטגרלי מקרן הפנסיה, ובתוכניות ביטוח פנסיוני אחרות על המבוטח לרכוש אותו בנפרד, תמורת פרמיה מתאימה.
לא כל מקצוע או עיסוק ניתן לבטח.
אנשי צבא, למשל, אינם קבילים לביטוח זה עקב הסיכון המלווה את המבוטח בעבודתו.
מהותו של מקרה הביטוח "אובדן כושר עבודה" מוגדרת בפוליסה.
להגדרה זו חשיבות רבה, משום שהיא קובעת את הנסיבות שבהן יהיה המבוטח זכאי לגמלה.
פסנתרן שנפגע באצבעותיו, למשל, אינו מסוגל להמשיך בעבודתו כפסנתרן, אך עדיין יכול לעבוד במגוון רחב של עבודות אחרות.
על ההגדרה להבהיר האם אובדן כושר עבודה פירושו אובדן כושרו של המבוטח לעבוד בעיסוקו המוגדר כפי שהיה ערב קרות מקרה הביטוח (ביטוח עיסוקי), אובדן כושרו לעבוד בעבודה כלשהי המתאימה לניסיונו, הכשרתו והשכלתו (ביטוח מקצועי), או אובדן כושרו לעבוד בעבודה כלשהי.
הגדרת הכיסוי הביטוחי המקצועי כאמור תגרום לחברת הביטוח לבדוק האם המבוטח איבד את יכולתו לעבוד למעשה בכל מקצוע ועיסוק.
במרבית המקרים, למקצועות "צווארון לבן", בהם העיסוק אינו כרוך בעבודה פיזית, ניתן יהיה לרכוש כיסוי ביטוחי עיסוקי.
למקצועות "צווארון כחול" יהיה ביטוח מקצועי או הגדרת כיסוי עיסוקי לתקופה מוגבלת בלבד.
מרגע קרות מקרה הביטוח תתקיים בדיקת הכיסוי כעיסוקי לשנתיים בלבד (במהלך שנתיים ראשונות תהיה הבדיקה האם המבוטחת כשירה לעסוק בעיסוקה הספציפי).
לאחר שנתיים תשלום פיצוי, תבוצע בדיקה מקצועית (שתבחן האם המבוטחת יכולה לעבוד בכל עיסוק אחר המתאים לניסיונה, הכשרתה והשכלתה).
כיסוי "רגיל" או כיסוי "מורחב"
הכיסוי ה"רגיל" הוא כיסוי למקרה בו איבד המבוטח את יכולתו לעבוד בשיעור של 75% או יותר.
במקרים רבים ניתן לרכוש נספח המגדיר כיסוי "מורחב" - בו מקרה הביטוח המוגדר הוא איבוד יכולתו של המבוטח לעבוד בשיעור של 25% ומעלה.
הוספת נספח ההרחבה מאפשרת למבוטח לבטח את המקרה בו איבד רק חלק מיכולתו לייצר הכנסה, ושקיימת בידו יכולת להמשיך לעבוד באופן חלקי אך הכנסתו נפגעת.
דוגמאות - רופא שאיבד יכולתו לנתח אך יכול להמשיך לשמש כמרצה.
נהג שעקב מצב בריאותי יוגבל במספר שעות הנהיגה להן הוא כשיר ועקב ההפחתה בשעות עבודתו תפגע הכנסתו.
הגמלה משולמת עד לקרות אחד האירועים הבאים:
החלמת המבוטח, כך שכושר העבודה חזר אליו, בהתאם להגדרות הפוליסה.
הגעת המבוטח לגיל פרישה (גיל שבו הוא אמור להיות זכאי לפנסיה ללא תלות במצב בריאותו).
ביטוח אובדן כושר עבודה "משלים"
מאחר שקרנות הפנסיה כוללות על פי חוק רכיב של ביטוח מפני אובדן כושר עבודה, ועל מנת למנוע מצב של "כפל ביטוח", השיקו חברות הביטוח מוצר ביטוח משלים המכונה ביטוח "מטריה".
ביטוח זה כולל את כל הכיסויים הנכללים בביטוח אובדן כושר העבודה הפרטי, ואינם כלולים בביטוח אובדן כושר העבודה הכלול בקרן הפנסיה.
הגמלה משולמת למבוטח לאחר תקופת המתנה המוגדרת בפוליסה הנרכשת (למשל - שבועיים, 30 יום, 90 יום, 180 יום או אף למעלה מכך).
המשמעות החוזית היא שמקרה הביטוח מתממש רק כאשר המבוטח איבד את יכולתו לעבוד לתקופה העולה על תקופת ההמתנה.
לדוגמה - למבוטח מתקיים כיסוי ביטוחי עם תקופת המתנה של 90 יום.
כאשר המבוטח איבד את יכולתו לעבוד ל-75 יום ולאחריהם חזרה לו כשירותו לעבוד - על פי הגדרת הפוליסה לא התרחש מקרה הביטוח.
אין עוררין שהתרחש מקרה מצער בו המבוטח איבד את יכולתו לעבוד בפועל, אך עדיין לא קמה לו הזכאות לקבל תגמולי ביטוח.
ככל שתקופת ההמתנה ארוכה יותר, הפרמיה היא מטבע הדברים נמוכה יותר.
ניתן לרכוש נספח לביטוח המעניק תשלום רטרואקטיבי במקרה אובדן כושר עבודה.
כיוון שבהגדרת תקופת המתנה של 90 יום ישולם תגמול חודשי במקום הכנסות החל מהחודש הרביעי, הנספח קובע תשלום רטרואקטיבי בגין חודשי ההמתנה.
כך מובטח למבוטח שלמרות שתשלומי הפיצוי משולמים במקרה שאינו יכול לעבוד למעלה מ-90 יום, הוא יזכה לקבל תשלום למפרע בגין חודשי ההמתנה, כולם או חלקם.
סכום התגמול המשולם בעקבות מקרה אובדן כושר עבודה הוא אחוז מסוים (בישראל מקובל 75%) מההכנסה הממוצעת של המבוטח בתקופה שקדמה למקרה הביטוח, או הסכום הנקוב בפוליסה כפיצוי חודשי, הנמוך מביניהם.
יכול להיווצר מצב שבו שכיר מפוטר מעבודתו, ממשיך לשלם את הפרמיה החודשית שהייתה ערב סיום העסקתו, אבל מוצא את עצמו לאחר מספר חודשים עם זכאות לפיצוי מופחת בלבד עקב צורת חישוב זו.
חברות הביטוח מוכנות להמשיך ולבטח שכר מינימום גם לאדם חסר הכנסה (עקרת בית / מובטל) ובלבד שהגדרת המקרה תהיה "ריתוק לבית".
סעיף זה אומר שבמקרה ביטוח תשלם החברה, מעבר לתגמול החודשי שמהווה חלף הכנסה, תשלום חודשי נוסף, שמהווה את הפרמיה החודשית שאמורה הייתה להיות משולמת בעבור הכיסוי הביטוחי.
כאשר מדובר בתוכנית לביטוח אובדן כושר עבודה שעומדת בפני עצמה, ללא כיסויים נוספים, חברת הביטוח משחררת את המבוטח מחובתו לשלם את הפרמיה החודשית לכיסוי הביטוחי וזאת כל עוד מקרה הביטוח מזכה את המבוטח בתגמולי ביטוח.
כאשר מדובר בתוכנית ביטוח המקושרת לכיסויים ביטוחיים אחרים (למשל ביטוח חיים), תשחרר חברת הביטוח את המבוטח מהתחייבותו לשלם את הפרמיה החודשית בעבור כל הכיסוי הביטוחי שקיים בתוכנית.
כאשר מדובר בתוכנית ביטוח המקושרת לחיסכון הפנסיוני, במקרה ביטוח תשחרר חברת הביטוח את המבוטח להמשיך ולשלם את הפרמיה ולמעשה תמשיך את החיסכון במקום העובד והמעביד.
במקרה כזה החיסכון הפנסיוני ימשיך להצטבר לעובד כאילו הוא עדיין עובד והמעסיק ממשיך בהפקדות חודשית.
כך, כאשר יגיע המבוטח לגיל פרישה, ותגמולי הביטוח יפסיקו להיות משולמים לו, תעמוד לרשותו התוכנית הפנסיונית לצורך תשלומי פנסיית זקנה כאילו עבד וחסך כל השנים.
על פי הנחיות המפקח על הביטוח חייב ביטוח למקרה אובדן כושר עבודה להיות משולם עד גיל 60 לפחות.
כל תשלום אחר, לתקופה קצובה של חודשים או שנים (פיצוי ל-36 חודשים או ל-60 חודשים וכדומה), שאינו מבטיח תשלום עד גיל 60 לפחות, אינו מוגדר כביטוח אובדן כושר עבודה.
סעיף 32(14) לפקודת מס הכנסה קובע כללים לפיהם פרמיה לביטוח מפני אובדן כושר עבודה, הנרכשת בשל הכנסת עבודה, כשכיר או כעצמאי, תוכר כהוצאה מותרת בניכוי.
סעיף 3(א) לפקודת מס הכנסה קובע כי סכום המשולם למבוטח בגין ביטוח מפני אובדן כושר עבודה הוא בגדר הכנסה החייבת במס הכנסה, וסעיף 9א לפקודה קובע כי להכנסה זו יינתן פטור ממס בדומה לזה הניתן לקצבה.
ביטוח מנהלים הוא שם מסחרי ישראלי של תוכנית ביטוח חיים משולבת חיסכון, המהווה את אחת החלופות המוכרות על ידי משרד האוצר לחיסכון פנסיוני.
"ביטוח מנהלים" הוא שם מיתוגי בעיקרו, אשר נועד להעניק יוקרה לתוכנית המיועדת למעשה לכלל העובדים ולא רק למנהלים.
חברות לביטוח חיים פעלו בישראל מאז שנות ה-40 של המאה ה-20 בהנפקת פוליסות לביטוח חיים או פוליסות גמלה (קצבה).
עם השנים שונה מבנה הפוליסה, לרבות יכולת לבצע הפרדה בין חלק מהתשלום המיועד לכיסוי ביטוחי (ביטוח כנגד סיכוני מוות או אובדן כושר עבודה) לבין חלק מהתשלום אשר הושקע בתיק ההשקעות של החברה ושולם למבוטח במועד פרישתו.
תקנה 42 לתקנות מס הכנסה (כללים לאישור ולניהול קופות גמל) מגדירה את סוגי הפוליסות המאושרות כקופות ביטוח והזכאיות להטבות מס.
בין אלה ניתן למנות קופות ביטוח לתגמולים, לפיצויים ולקצבה.
ביטוח מנהלים, ככל ביטוח חיים, מקנה לשאיריו של העובד תשלום במקרה של מותו.
כן הוא מקנה לעובד סכום שיינתן לו לעת זקנה, לאחר פרישתו מעבודה.
כאשר התוכנית כוללת גם ביטוח מפני אובדן כושר עבודה, היא מכסה גם את הסיכון של נכות.
הפרמיה לתוכנית משולמת מדי חודש במסגרת חישוב השכר, על בסיס השכר הפנסיוני.
מבנה ההפקדות המקובל ברוב תוכניות ביטוח החיים הוא 6% מרכיב תגמולי עובד, 6.5% מרכיב תגמולי מעסיק, 8.33% מרכיב הפרשת המעסיק לפיצויי פיטורים ובנוסף עד 2.5% לרכישת כיסוי מפני אובדן כושר עבודה, מרכיב המשולם על ידי המעסיק, או על ידי המעסיק והעובד.
עד לסוף שנת 2007 ניתן היה לחסוך בביטוח מנהלים בשני מסלולים:
מסלול הוני, במסגרתו ניתנו כספי הביטוח, בעת קרות מקרה הביטוח (מוות, זקנה או נכות) בסכום אחד.
מסלול קצבתי, במסגרתו ניתנו כספי הביטוח, בעת קרות מקרה הביטוח, בתשלומים חודשיים למשך כל חיי המבוטח.
החל משנת 2008 בוטלה האפשרות להפקיד במסלול ההוני בכל סוגי הביטוח הפנסיוני, וביטוח מנהלים בכלל זה.
בתוכניות הביטוח למטרת קצבה חלו מספר שינויים במהלך השנים: בדמי הניהול הנהוגים בהן, בתנאי התוכנית ובמבנה התוכנית.
תוכניות הביטוח הוותיקות נקראו "גמלא".
בתוכניות אלו העובד רוכש, תמורת תשלום חד-פעמי או תשלום שוטף, גמלא לכל ימי חייו.
ה"גמלא" יכולה להשתלם באופן מיידי או לאחר תקופה מסוימת, ואם העובד נפטר, יכול שישתלם סכום ביטוח למוטביו, בהתאם לתנאי התוכנית.
תוכניות אלו שווקו בעיקר במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20, והיוו תחליף לחיסכון בקרן פנסיה.
לאחר מכן שווקו תוכניות ביטוח "עדיף", החל משנות ה-80 ועד סוף שנת 2003. בתוכניות אלו הופקד לתוכנית תשלום צמוד מדד (או צמוד שכר), כאשר חלק מהתשלום הופנה לרכישת כיסוי ביטוחי (במקרה של מוות) וחלק לצבירת חיסכון שנוהל בתיק ההשקעות של חברת הביטוח ושולם כקצבה בתום תקופת הביטוח.
סכום הביטוח יורד בהתאם לגיל.
מסלול ב': סכום ביטוח קבוע, צמוד למדד.
כאשר החיסכון מגיע לסכום הביטוח, 100% מהפרמיה (בניכוי דמי ניהול) עוברת לחיסכון.
מסלול ג': מינימום סכום ביטוח לפי כפולת משכורות שנקבעו.
מסלול ד': חיסכון בלבד ("חיסכון מיוחד", חיסכון טהור).
שיווק תוכניות אלו, לשכירים ולעצמאים, הופסק בסוף שנת 2003. החל משנת 2004 משווקות תוכניות חדשות למטרת קצבה, המאופיינות בשקיפות המאפשרת לזהות את גובה רכיב דמי הניהול שגובה חברת הביטוח.
בנוסף, נהוגות כיום תוכניות מסוג "גמלא מיידית" המיועדות לפרישה מוקדמת, או מהוות תחליף לחוסכים באפיקים הוניים המעוניינים להמיר סכום הוני לקצבה.
המפקח על הביטוח קבע כי חברת ביטוח המחויבת אקטוארית לתשלום קצבאות תחויב להחזיק עתודות הולמות להבטחת עמידתה בהתחייבויותיה.
ביולי 2012 החליט עודד שריג, הממונה על שוק ההון במשרד האוצר, לבטל החל מתחילת שנת 2013 את האפשרות להצטרף לביטוח מנהלים עם מקדם קצבה מובטח מראש.
הביטול אינו חל על אנשים מעל לגיל 60.
בנוסף לעיל, מקדם קצבה מובטח מראש, למצטרפים חדשים לביטוח מנהלים, שביום הצטרפותם הם בני 55 מינימום.
קופת ביטוח לתגמולים היא קופת ביטוח אשר בדומה לקופת גמל לתגמולים, משתלם בה סכום חד פעמי (עד לתיקון 3 לחוק הפיקוח על שירותים פיננסים, אשר קובע כי כספים החל מיום 1 בינואר 2008 יהיו למטרות קצבה בלבד) תוכניות ביטוח אלו אושרו לשיווק לעצמאים ולשכירים.
כספי החיסכון נצברים בחשבון קופת הגמל, בניכוי דמי ניהול ועלות הכיסויים הביטוחיים, כפי שנקבעו בתנאי תוכנית הביטוח.
בתום תקופת הביטוח הכספים אשר נצברו לחוסך עד ליום 31 בדצמבר 2007 משולמים לחוסך בסכום הוני חד פעמי, ואילו כספים שנצברו בפוליסה החל מתאריך זה יועברו לתוכנית משלמת לקצבה ובהתאם להחלטתו של החוסך, ותנאי ההסדר התחיקתי, יומרו כספים אלו לקצבה או יהוונו לסכום חד פעמי.
בדומה לתוכניות הביטוח מסוג קצבה, גם בתוכניות ביטוח אלו חלו שינויים במהלך השנים בדמי הניהול, בתנאי התוכנית ובמבנה התוכנית.
תוכניות הביטוח ההוניות הראשונות ששווקו על ידי חברות הביטוח נקראו "מעורב".
תוכניות אלו שילבו יחד עם מרכיב כיסוי למקרה מוות גם מרכיב של חיסכון לטווח ארוך.
בתוכנית מסוג "מעורב" משלם החוסך תשלום חודשי צמוד מדד ובתמורה נרכש "סכום ביטוח" המשולם לחוסך עם הגיעו לגיל פרישה, או למוטביו אם נפטר במהלך תקופת הביטוח.
שיווק תוכניות ביטוח אלו לשכירים הופסק בשנת 2001, ולעצמאים בסוף שנת 2003.
סוג תוכנית ששווק מאוחר יותר נקרא "עדיף".
בדומה לתוכניות לקצבה, אושרו גם תוכניות ביטוח מסוג "עדיף" הוניות.
שיווק תוכניות אלוף לשכירים ולעצמאים הופסק בסוף שנת 2003. החל משנת 2004 ועד סוף 2007 שווקו תוכניות ביטוח המשלמות סכום הוני, עיקר השינויים הם בהסדר דמי הניהול ובהפרדה מוחלטת בין מרכיב הביטוח למרכיב החיסכון.
הכיסויים הביטוחיים אותם ניתן לרכוש במסגרת ההפקדות לקופת ביטוח (ע"ח מרכיב התגמולים) מוסדרים במסגרת תקנות מס הכנסה.
הכיסויים אשר הותרו בתקנות הם כיסוי למקרה מוות וכיסוי למקרה אובדן כושר עבודה בגובה של עד 35% מהתגמולים (עובד ומעסיק).
עד ל-1 בינואר 2004, לא הותרה רכישת כיסוי למקרה אובדן כושר עבודה מתוך ההפקדות לקופת הביטוח, אלא רק רכישת כיסוי בפרמיה נוספת שגובהה עד 2.5% מההכנסה החייבת של המבוטח.
לאחר שינוי תקנות מס הכנסה הותרה רכישת הכיסוי מתוך ההפקדות לקופת הביטוח, בדומה לכיסוי למקרה מוות, כך שכיום ניתן לבחור בין רכישת אובדן כושר עבודה "מעל ההפקדות" או כחלק מההפקדות לקופת הביטוח.
בשונה מהקיים לעניין קרן פנסיה חדשה מקיפה, הרי שתוכנית חדשה לביטוח חיים מאופיינת בגמישות מקסימלית לעניין בחירת הכיסוי וגובהו (במסגרת המגבלות): מבוטח יכול לבחור בכיסוי למקרה מוות ובכיסוי למקרה אובדן כושר עבודה, לרכוש רק אחד מן הכיסויים הללו או לא לרכשם כלל.
אובדן כושר עבודה הוא ביטוח מפני מצב בו עובד אינו יכול לעבוד או אינו יכול לעבוד במקצועו.
התשלום ניתן לעובד לאחר זמן המתנה של מספר שבועות עד מספר חודשים על פי תנאי פוליסת הביטוח.
גובה התשלום אינו יכול לעלות על 75% משכרו העובד המבוטח.
קיימים שלושה סוגים של ביטוח אובדן כושר עבודה, מהטוב ביותר והיקר ביותר לטוב פחות והזול ביותר:
ביטוח אובדן כושר עבודה המכסה מקרה בו המבוטח אינו יכול להמשיך בתחום עיסוקו
ביטוח אובדן עבודה המכסה מצבים בהם המבוטח אינו יכול לעבוד בעיסוק סביר התואם את הכשרתו ואת השכלתו
ביטוח אובדן כושר עבודה המכסה מצבים בהם המבוטח אינו יכול לעבוד בעבודה כלשהי.
במקרה של פטירה יורשים את החיסכון שנצבר ומקבלים את ביטוח החיים המוטבים שנקבעו על ידי המבוטח בביטוח מנהלים.
המוטב או המוטבים יירשו את כספי ביטוח המנהלים גם אם אינם יורשיו החוקיים וגם אם בצוואה נקבע אחרת.
ביטוח ישיר היא שיטה לתפעול חברת ביטוח שבה מתקיים קשר ישיר בין חברת הביטוח ובין הלקוח, הן בשלב מכירת הביטוח והן בשלב מימושו (הגשת תביעה על ידי הלקוח).
שיטה זו חדשה יחסית, לעומת השיטה המסורתית שבה סוכן ביטוח מקשר בין חברת הביטוח ובין הלקוח.
בתחילת קיומו של הביטוח הישיר נעשה הקשר בין הלקוח ובין החברה בעיקר בטלפון, ולווה במשלוח מסמכים בדואר ובפקס.
עם התפתחות האינטרנט משמש גם כלי זה למכירה של ביטוח ישיר ולמתן שירות למבוטחים.
בישראל מספר חברות ביטוח ישיר.
חלוצת הביטוח הישיר בישראל היא איי.די.איי.
חברה לביטוח, שהחלה לפעול בנובמבר 1994, והיא הבעלים והמתפעלת של המותגים "ביטוח ישיר" ו"ביטוח 9".
פעילותן של החברות חביטוח ישיר ספגה התנגדות עזה של סוכני הביטוח, שראו בהצלחתן איום על מקור פרנסתם.
במהלך השנים הוקמו חברות נוספות הפועלות בשיטת ביטוח ישיר, כגון המותג העולמי AIG הפועל בישראל משנת 1997, וגם חברות הפועלות בשיטה המסורתית הקימו יחידות לשיווק ביטוח ישיר.
בשנת 2007 הייתה איי.די.איי חברת הביטוח הראשונה בישראל המאפשרת רכישה של ביטוח דרך האינרנט.
קבוצת מגדל אחזקות ביטוח ופיננסים הקימה את המותג "איחוד ישיר", והשקיעה רבות בקידומו, אולם בתחילת 2013, עם השתלטותו של שלמה אליהו על הקבוצה, ביטלה פעילות זו, והודיעה שתתבסס רק על מכירה באמצעות סוכנים.
בשנת 2018 החלו לפעול חברות "ליברה" ו-"ווישור" הפועלות בשיטת ביטוח ישיר.
החברות לביטוח ישיר עוסקות בביטוח רכוש (ביטוח דירה, ביטוח רכב), וגם בתחומי ביטוח אחרים, כגון ביטוח חיים וביטוח משכנתא.
ביטוח פנסיוני הוא מכלול דרכים שנועדו להבטיח לאדם העובד (שכיר או עצמאי) מענה בשלושה מצבים של פגיעה ביכולתו להתפרנס (ולפרנס את משפחתו) מעבודתו:
נכות, הפוגעת בכושר העבודה או מבטלת אותו כליל.
זקנה, המביאה ליציאתו של העובד ממעגל העבודה.
מוות, המותיר את השאירים ללא מפרנס.
לביטוח פנסיוני משמשים כלים מגוונים, ובהם:
לעידוד הביטוח הפנסיוני ניתנות הקלות מס בגין כספים המופנים למטרה זו, ולעיתים מוטלת חובה לביטוח פנסיוני.
הביטוח הפנסיוני בישראל מתקיים בשלוש שכבות:
במסגרת המוסד לביטוח לאומי פועלים ענפי ביטוח נכות וביטוח זקנה ושאירים, שבהם מבוטחים כל תושבי ישראל.
פנסיה תעסוקתית: מכוח הסכמים קיבוציים וצווי הרחבה, מחויבים מעסיקים להפריש עבור עובדיהם לחסכון פנסיוני.
החובה הפכה לכללית - כלומר הוחלה על כל המעבידים והעובדים בישראל - בשנת 2008. משנת 2017 חייב גם כל עצמאי להפריש מהכנסתו לביטוח פנסיוני.
עד למועד זה הפקדה של עצמאי הייתה וולונטרית, אך ניתנו לה תמריצי מס.
ביטוח פנסיוני וולונטרי וחיסכון פרטי, בהתאם להחלטתו של העמית.
ביטוח חיים כפול הוא סרט אפל אמריקאי משנת 1944 בבימויו של הבמאי האמריקאי בילי ויילדר, הסרט הופק על ידי באדי דה-סילבה וג'וזף סיסטרום והתסריט נכתב במשותף על ידי ויילדר וריימונד צ'נדלר, הוא מבוסס על רומן משנת 1935 באותו השם מאת ג'יימס מ.
קיין אשר במקור פורסם כסיפור בהמשכים בשמונה פרקים בעיתון השבועי "ליברטי".
בסרט מככבים פרד מקמורי כסוכן ביטוח, ברברה סטנוויק כעקרת בית פרובוקטיבית שרוצה במות בעלה ואדוארד ג'י רובינסון כשמאי תביעות שתפקידו למצוא תביעות מזויפות.
הסרט מוכר גם בשם "שיפוי כפול" כאשר המונח מתייחס לסעיף שכיח בפוליסות ביטוח חיים מסוימות על פיו התשלום למוטב מוכפל במקרים שבהם המוות נגרם בעת נסיעת המבוטח בתחבורה ציבורית.
הסרט, אשר זכה לשבחים ממבקרי קולנוע רבים כאשר יצא לראשונה, היה מועמד לשבעה פרסי אוסקר, אולם בסופו של דבר לא זכה באף אחד.
הסרט נחשב לקלאסיקה הוליוודית, והוא מצוטט לעיתים קרובות כסרט אפל פרדיגמטי וכסרט שקבע את הסטנדרט עבור כל הסרטים שבאו אחריו בז'אנר זה.
וולטר נף (פרד מקמורי), הוא סוכן ביטוח מצליח בחברת "Pacific All Risk", החוזר למשרדו שבבניין במרכז העיר לוס אנג'לס, בשעת לילה מאוחרת.
הוא מתיישב ליד שולחן הכתיבה שלו, כשהוא סובל מכאבים עזים, ומתחיל להכתיב תזכיר למכונת דיקטפון עבור עמיתו ברטון קיס (אדוארד ג'י רובינסון), שמאי תביעות בחברה.
הסיפור שהוא מכתיב הופך להיות הסיפור של הסרט, אותו הוא מספר, ואשר מוצג כפלאשבק.
נף פוגש לראשונה את פיליס דיטריכסון החושנית (ברברה סטנוויק) במהלך ביקור בית שגרתי, שנועד על מנת לחדש את ביטוח הרכב של בעלה.
פיליס מפלרטטת איתו, ולבסוף שואלת איך היא יכולה לבטח את בעלה בביטוח חיים, מבלי שהוא יידע על כך.
נף מבין כי היא שוקלת לרצוח את בעלה, ומסרב לקחת בכך חלק.
פיליס רודפת אחרי נף לביתו ומעלה את עוצמת הפלירטוט שלה.
תמימותו של נף, כמו גם הליבידו שלו, גורמים לו לשתף איתה פעולה, בסופו של דבר.
נף מסכים כי שניהם, ביחד, יהרגו את בעלה.
נף, המכיר את כל הטריקים של המקצוע שלו, הוגה תוכנית שבה בעלה של פיליס ימות מוות בלתי סביר - כתוצאה מנפילה מרכבת נוסעת.
ה"מקריות" של פטירתו יפעילו את סעיף "השיפוי הכפול" שבפוליסת הביטוח, וחברת הביטוח "Pacific All Risk" תאלץ לשלם לאלמנה סכום כפול מהרגיל.
הזוג ממהר להוציא את תוכניתם לפועל.
נף מתחבא במושב האחורי של המכונית בה מסיעה פיליס את בעלה לרכבת, והורג אותו.
נף, בליווי פיליס, עולה על הרכבת, ומעמיד פנים שהוא בעלה, הנוסע לפגישת מחזור.
הוא משתמש בזוג קביים, שכן מר דיטריכסון שבר לאחרונה את רגלו.
כמו כן, נף מציג את עצמו כמר דיטריכסטון לנוסע שהוא פוגש על הרכבת.
כאשר הרכבת עוצרת בתחנה, יורד ממנה לאחר שזרק את הקביים של דיקריסון על המסילה וביחד עם פיליס הם מוציאים את גופתו מהמכונית, משאירים גם אותה על פסי הרכבת ומשם פיליס מסיעה את נף לביתו.
מר נורטון, מנכ"ל חברת הביטוח, סבור שמותו של מר דיטריכסון הוא כתוצאה של התאבדות, ועל כן הוא מציע לפיליס פשרה.
אולם קיז, שמאי תביעות בחברה, סבור אחרת, והוא מצטט נתונים סטטיסטיים המעידים על חוסר הסבירות של התאבדות, לשמחתו הראשונית של נף.
בתחילה, קיז אינו חושד כי מותו של מר דיטריכסון הוא תוצאה של עבירה פלילית, אולם בסופו של דבר עולה בו החשד כי אשתו של מר דיטכריסון, ביחד עם שותף לא ידוע, הם שעומדים מאחורי נסיבות מותו של הבעל.
בשלב זה, אין לקיז שום סיבה לחשוד בנף, שכן השניים עמיתים שעובדים זה עם זה מזה זמן רב, ובין השניים ישנם יחסי אמון.
כמו כן, קיז, המבוגר מנף, מפגין כלפיו חיבה אבהית.
במקביל, לולה (ג'ין הת'ר), ביתו הביולוגית של מר דיטריכסון, חושדת כי אימה החורגת, פיליס, עומדת מאחורי מות אביה.
נרמז כי אימה הביולוגית של לולה מצאה את מותה בנסיבות חשודות, בזמן שפיליס שימשה בתפקיד האחות שלה.
קיז משתכנע כי מר דיטריכסון אכן נרצח, ומעוניין כי חברת הביטוח תדחה את התביעה של פיליס, על מנת לאלץ אותה לתבוע את חברת הביטוח בבית המשפט, ובכך לחשוף אותה.
נף מזהיר את פיליס שלא תתבע את חברת הביטוח, ומתוודה בפניה כי שוחח עם לולה על העבר שלה.
נף מגלה כי פיליס מתראה עם נינו, בן-זוגה של לולה, מאחורי גבה ומאחורי גבו.
חוסר הנאמנות החצוף של פיליס גורמים לנף להתעשת מן העירפול הרומנטי שפיליס שיקעה אותו בתוכו, וכעת הוא רק רוצה להציל את עצמו ממעורבותו ברצח.
הוא סבור שהדרך היחידה שלו להתחמק מכל אשמה היא לגרום למשטרה להאמין במה שקיז מאמין כעת: שפיליס ונינו ביצעו את הרצח יחד.
נף נפגש עם פיליס בביתה והיא מספרת לו כי היא נפגשת עם נינו רק על מנת לגרום לו לקנא, ובכך להסית אותו כנגד לולה, החושדת בהם, וזאת על מנת שיהרוג אותה בהתקף זעם.
נף נגעל מפיליס, ומתכוון להרוג אותה אולם היא יורה בו קודם.
בעודו פצוע קשה, אך עדיין עומד, הוא מתקדם לעברה ומתגרה בה שתירה בו שנית.
היא לא יורה, והוא לוקח את האקדח מידיה.
פיליס מתוודה בפניו שלא אהבה אותו בעבר, אך התאהבה בו לפני רגע, כאשר "לא יכולתי לירות הירייה השנייה".
בקרירות, נף אומר לה שהוא לא מאמין לה, היא מנסה לחבק אותו בחוזקה אך לאחר מכן היא מתרחקת ממנו, ועל פניה מבט של תחנונים.
פיליס מרגישה כעת את האקדח שבידו של נף נצמד לגופה.
נף אומר "שלום, מותק", ואז יורה באקדח פעמיים והורג אותה.
בחוץ, נף נתקל באקראי בנינו, שהגיע לבקר את אהובתו פיליס.
נף מייעץ לו שלא להיכנס לבית, אלא לעזוב את המקום וליצור קשר עם האישה שבאמת אוהבת אותו - לולה.
נינו עוזב את המקום, ובכך נמנע מלהשאיר במקום ראיות מרשיעות נגדו ברצח של פיליס, לו היה נכנס לבית.
נף, פצוע אנושות, נוסע למשרדו, מתיישב ליד מכשיר דיקטפון, ומתחיל לתאר את שקרה.
קיז מגיע באמצע, ושומע את דברי הווידוי של נף באופן חלקי, אך מספיק כדי להבין הכל.
נף אומר לקיז שבכוונתו לנסוע למקסיקו, במקום להישאר ולעמוד לדין באשמת רצח.
נף קם, ועושה דרכו אל עבר המעלית, אך מתמוטט בדרך.
נף הגוסס מכניס סיגריה לפיו ומנסה להדליק אותה, אך לא מצליח.
קיז מתקרב אליו ומדליק אותה בעבורו.
פרד מקמורי - וולטר נף
ברברה סטנוויק - פיליס דיטריכסון
אדוארד ג'י רובינסון - בארטון קיז
פורטר הול - מר ג'קסון
ג'ין הת'ר - לולה דיטריכסון
טום פאוארס - מר דיטריכסון
ביירון בר - נינו זצ'טי
ריצ'רד גיינס - אדוארד ס.
פורטוניו בוננבה - סם גרלופיס
ג'ון פיליבר - ג'ו פיטרס
ריימונד צ'נדלר - אדם הקורא ספר
הסרט היה מועמד לשבעה פרסי אוסקר, בטקס ה-17 שנערך בשנת 1945, בקטגוריות הבאות:
במדעי המחשב, ביטוי הוא צירוף של ערכים, קבועים, משתנים, אופרטורים ופונקציות שמפורשים על פי סדר מסוים, ומותאמים לשפת תכנות כלשהי שמבצעת חישוב ומחזירה ערך אחר.
הערך עשוי להיות מטיפוסים שונים - ערך מספרי, מחרוזת, לוגי וכן הלאה.
לדוגמה, 2+3 הוא ביטוי אריתמטי שערכו יחושב להיות 5. אזכור של משתנה הוא ביטוי כי הוא מצביע לערך בזיכרון, ולכן y+6 זהו ביטוי הכולל את המשתנה y.
דוגמה לביטוי יחס בשפות ממשפחת ה-C הוא 4==4, שערכו יחושב להיות אמת.
בשפות תכנות רבות, בהן שפות ממשפחת ה-C, לפקודה יש ערך, ששייך לטיפוס המכיל איבר יחיד (void ב-C, unit בשפת ML).
אין דרך להשתמש בערכים כאלה.
פונקציה, ולכן גם כל ביטוי הכולל פונקציה, עשוי לכלול תוצאת לוואי.
ביטוי עם תוצאת לוואי בדרך כלל לא מאופיין בהתייחסות-שקופה (Referential Transparency).
בשפות רבות (בהן שפת C) ביטויים העומדים בפני עצמם ואינם חלק מביצוע פקודה נקראים ביטויי-פקודה (Expression Statements).
במקרה זה הייעוד היחיד של ביטוי כזה הוא השגת תוצאת-הלוואי שלו, והתוכנית תתעלם מהערך שלו.
ביטוח חקלאי אגודה שיתופית מרכזית היא אגודה שיתופית הפועלת בישראל כחברת ביטוח.
אגודת "ביטוח חקלאי" נוסדה ב-14 באפריל 1937, בשיאן של מאורעות 1936 ("המרד הערבי הגדול").
באותה תקופה הוצתו שדות קיבוצים ויישובים יהודיים בארץ ישראל על ידי פורעים ערבים.
חברות הביטוח סירבו, בשל הסיכון הביטוחי הגבוה, לבטח קיבוצים אלה, והאגודה הוקמה ממניעים אידאולוגיים כדי לספק את הערבות ההדדית להגנה על היבולים.
האגודה השיתופית התפתחה לחברת ביטוח הפעילה כיום בתחום הביטוח הכללי, הן במגזר הקיבוצי והן במגזר הפרטי.
נכון לשנת 2023 האגודה בבעלות 290 קיבוצים ואגודות שיתופיות.
הנהלת האגודה נמצאת כיום ברחוב מיטב 11 בתל אביב.
במחצית הראשונה של שנות ה-30 גברו גלי העלייה לארץ ישראל והיישוב היהודי בארץ גדל בקצב מהיר.
שביתה כללית ממושכת של ערביי סוריה נגד המנדט הצרפתי בארצם בתחילת שנת 1936, הביאה לשביתת תמיכה של ערבי ארץ ישראל, ובמהרה פרץ המרד הערבי הגדול בארץ ישראל באפריל 1936, ונמשך שלוש שנים עד לשנת 1939. המרד כלל תקיפות כנגד חיילים, מוסדות השלטון הבריטי ונציגיו, ופעולות איבה אלימות כנגד יישובים יהודים.
יהודים נרצחו או נפצעו על ידי ערבים בזמן שעבדו, נסעו וטיילו, וגידולים חקלאיים רבים נשרפו.
הפורעים נהגו להשתלט על רכבת העמק, אשר יצאה מחיפה, עברה דרך עמק יזרעאל, והגיעה לצמח, והשליכו ממנה פחם בוער מכבשן הקטר לעבר השדות המעובדים של היישובים היהודיים שבעמק.
הפחם הבוער גרם לשרפות חוזרות ונשנות של שדות עמק יזרעאל ולנזק כלכלי עצום ליישובים אלה.
חברות הביטוח שפעלו באותם ימים בארץ ישראל סירבו לבטח את התבואה החקלאית, ולכן אליעזר בן-עזרא, חבר קיבוץ עין חרוד החליט על הקמת קופת ערבות הדדית משותפת, שמטרתה להביא להקטנת הנזקים שנגרמו מדי שנה ליישובים שנפגעו בשל שריפות אלה.
קופה לביטוח חקלאי הדדי, אגודה שיתופית בע"מ
ב-14 באפריל 1937 נרשמה האגודה השיתופית החקלאית בפינקס האגודות השיתופיות, תחת השם "קופה לביטוח חקלאי הדדי, אגודה שיתופית בע"מ".
על מנת לשמור על עיקרון הערבות ההדדית, נקבע על ידי חברי האגודה השיתופית סכום שנתי לגבייה מכל דונם מעובד.
מנהלה הראשון של הקופה היה אליעזר בן-עזרא.
בראשית דרכה פעלה הקופה מחדרו של אליעזר בן-עזרא בקיבוץ עין חרוד, ובן-עזרא החל לעבור בין יישובי הארץ על מנת לשכנעם להצטרף לקופה.
בנוסף פעל בן-עזרא לצייד את היישובים בציוד לכיבוי שריפות, ודאג להדרכת המתיישבים בשימוש בציוד זה ושיטות כיבוי אש.
בן עזרא ראה את הפוטנציאל הגלום בקופה ההדדית כמנוף לצמיחת ההתיישבות, ודאג לרכישת חברת "כים אוויר", חברה צעירה לכלי טיס - וזאת בזכות יכולותיה לכבות שריפות מהאוויר ולסייע בריסוס שדות כותנה.
בן-עזרא נקט בפעולות אליו מאחר שלדבריו:
בסוף שנות ה-40 כללה הקופה קיבוצים וקבוצות (החל מתחילת שנות ה-50: קיבוצי האיחוד וקיבוצי המאוחד), קיבוצי השומר הצעיר, מושבי תנועת המושבים, העובד הציוני והפועל המזרחי.
בעקבות גדילת והתפתחות ההתיישבות היהודית בארץ ישראל, והמיכון הגובר של יישובים אלה - הפרדות הוחלפו בטרקטורים ובמכונות חקלאיות ניידות.
בן-עזרא הטיל על ארבעה מרכזי מוסכים לחבר תקנון לביטוח שבר מכני, על מנת לבטח רכבים אלה.
הארבעה היו לסיירת השמאים הראשונה של הקופה, שכללה את גדעון מנור מקיבוץ משמר העמק, אבנר אבלס מקיבוץ שריד, שמואל שגב מקיבוץ אילת השחר ויעקב בכור מקיבוץ מעוז חיים.
החל מתקופה זו סיפקה הקופה כיסוי ביטוחי לתבואות כנגד אש, וביטוח טרקטורים ומכונות חקלאיות ובכך סייעה להתפתחות ההתיישבות בארץ ישראל.
עם הגדלת היקף הפעילות של הקופה נקבעו משרדיה הראשונים של "ביטוח חקלאי" בתל אביב, בשני חדרים קטנים בבית ברחוב יהודה הלוי 20, ליד מלון צ'רנובסקי.
בשנת 1946 סבלו הקיבוצים ממשבר אשראי, ועל מנת לסייע ליישובים אלה גייסה הקופה אשראי מחברת הביטוח "הסנה, חברה ישראלית לביטוח", ובהמשך גם מחברת "ציון", והפכה את שתי חברות ביטוח למבטחות משותפות עם הקיפה.
בשנת 1949 עברה החברה לניהולו של אפרים רבינוב מקיבוץ שער הגולן.
רבינוב המשיך בפעילות להגדלת האשראי ליישובים, וצירף, לאחר ויכוחים קשים בהנהלת הקופה, את חברת "המגדל" כמבטח משותף, על חשבון הקטנת גודלן היחסי של חברות "הסנה" ו"ציון".
במקביל הציעה חברת "הסנה" להנהלת הקופה בשנת 1949 להקים במשותף "מחלקה לביטוח חקלאי", שבה ירוכז כל הטיפול בביטוח חברי האגודה, לרבות ביטוח רכוש המשקים.
כחודש לאחר אישור החלטת האספה הכללית של הקופה שהתקיימה ב-21 בספטמבר 1949, נפתחה "המחלקה לביטוח חקלאי" במשרדי "הסנה" שברחוב אלנבי 115 בתל אביב.
הנהלתה כללה 3 חברי "הסנה" ו-3 חברי הנהלת הקופה.
ניהולה בפועל הופקד בידי נציג מ"הסנה" ונציג מ"הקופה לביטוח חקלאי הדדי".
עם הקמת המחלקה נכנסו ראשיה למשא ומתן עם חברות "מגדל" ו"ציון" להעברת השליטה על פוליסות הביטוח שהונפקו על ידם כמבטחים משותפים של הקופה.
על פי הסכם שנחתם עם חברת הביטוח "ציון" ב-1 באוקטובר 1951 ועם חברת "מגדל" ב-5 בנובמבר 1953 הוסכם על ריכוז כל פוליסות הביטוח של המשקים החקלאיים וחבריהם ב"מחלקה לביטוח חקלאי", כאשר "ציון" ו"מגדל" החזיקו בבעלות של 15% כל אחת במחלקה.
שנות ה-60: ביטוח חקלאי, אגודה שיתופית הדדית בע"מ
בשנות ה-60 התפתחו הקשרים העסקיים עם "הסנה" והועמקה הפעילות של "המחלקה לביטוח חקלאי" במגזר ההתיישבותי.
בשל היקף פעילותה של המחלקה ומורכבותה, העתיקה "המחלקה לביטוח חקלאי" את משכנה, תחילה לשדרות רוטשילד 19, ומשם לשדרות רוטשילד 97.
בשנת 1967 שונה שמה של הקופה ל-"ביטוח חקלאי, אגודה שיתופית הדדית בע"מ", וזאת על פי דרישות תקנות האגודות השיתופיות.
בשנת 1965 רכשה חברת הפניקס הישראלי, חברת לביטוח את חלקיהן חברות "מגדל" ו"ציון" בשותפות ב"מחלקה לביטוח חקלאי", בשיעור כולל של 30%.
בתמורה להצטרפותה העניקה "הפניקס" לתנועות ההתיישבות אשראי בשיעור של מיליון לירות.
פעולה זו נעשתה במסגרת מאמציה הרבים של האגודה להרחיב את היקף האשראי למשקים ולקיבוצים בהם, בעיקר לצורכי רכישת ציוד כיבוי אש, ולהקל על מצוקת האשראי של הקיבוצים.
בנוסף, במסגרת מאמציה להקלת מצוקת האשראי במשקים הקימה האגודה החל מאמצע שנות ה-50, וביתר שאת בשנות ה-60, קרנות משותפות עם גורמים פיננסיים שונים, כמו בנק מרכזי קנדה-ישראל, בנק הפועלים ובנק המזרחי, שמטרתן מתן אשראי לקיבוצים ולמושבים.
הקופה הייתה מעורבת בשנים אלה גם בקרן לביטוח שדות נגד פגעי טבע, שהוקמה בשנת 1959 ביוזמת הקופה ובשיתוף עם ממשלת ישראל.
קרן זו נועדה לתת מענה לחקלאים בגין נזקי טבע בענף תבואות החורף (הפלחה).
לאחר ששיתוף הפעולה בין הקרן לבין הקופה לא צלח, עזבה "ביטוח חקלאי" כעבור כעשור את הקרן.
בשנות ה-70 התמודדה אגודת "ביטוח חקלאי" עם הצרכים הגדלים והולכים של המשקים המתפתחים בקצב מהיר, לצד הכרח בניהול פיננסי אחראי בשותפות עם חברת "הסנה".
הגידול הרב בנזקים במכונות חקלאיות והגידול בתביעות צד ג' כנגד הקיבוצים והמושבים הביאו לסדקים בשיתוף הפעולה העסקי בין האגודה לבין "הסנה".
בשנת 1971 פרש רבינוב מהנהלת האגודה השיתופית, בעקבות הודעת "הסנה" על הפסקת שיתוף הפעולה, והחליף אותו בתפקיד אברהם ליבני מקיבוץ גשר.
בשנת 1972 התנהל בין הצדדים משא ומתן לחידוש ההסכם, אשר לא צלח, ושלושת הזרמים הקיבוציים - האיחוד, המאוחד והשומר הצעיר - הגיעו למסקנה כי על האגודה לפעול כחברת ביטוח עצמאית.
בשל קשיים אלה פרשה תנועת המושבים בסוף שנות ה-70 מחברותה באגודה (באותה עת חבריה מנו 30% מחברי האגודה).
מנכ"ל האגודה באותה עת היה מנחם לוין מקיבוץ מעגן מיכאל, ועל מנת להפוך את האגודה לאפשרית מבחינה כלכלית הוחלט לתת מענה ביטוחי מלא לחבריה (היינו ביטוח רכוש, מעבר לביטוח הטרקטורים והשדות).
שנות ה-80: משבר התנועה הקיבוצית
בהתאם להחלטת מוסדות האגודה השיתופית, בשנת 1982 החלה "הביטוח החקלאי" לבטח את מלוא הרכוש בקיבוצים ובתאגידים הקשורים בהם, לרבות רכוש המשק, בתי העסק בקיבוצים ועוד.
החלטה זו, שלוותה בלבטים רבים, שדרגה את מעמדה של "הביטוח החקלאי" ויכולותיה, חייבה את האגודה בקבלת רישיונות מתאימים מאת המדינה, וצבירה של הון עצמי הנדרש על פי הדין במדינת ישראל מחברת ביטוח.
מקורות ההון העצמי היו רווחי המבוטחים (שהם בעלי האגודה) שהושקעו בהון העצמי של האגודה.
בשנת 1984 התקבל אישור המפקח על הביטוח לפעילות החברה ו-"ביטוח חקלאי", תחת ניהולו של משה גרוס מקיבוץ מענית, החלה לפעול במתכונת החדשה, כשהיא מבטחת את כל הרכוש היצרני והצרכני (פרט לתעשייה), וכל המכונות החקלאיות, השדות, התבואות, המטעים, בעלי החיים, חומרי הדברה וכדומה של הקיבוצים החברים באגודה.
יתר הביטוחים, בכללם ביטוחי התעשייה וביטוחי חבויות, נעשו בחברת "הסנה".
תנועת הקיבוץ הדתי, שאיחדה לתוכה, עם השנים, את הקיבוצים והמושבים השיתופיים של תנועת "הפועל המזרחי", החליטה בתקופה זו שלא להצטרף להעברת הביטוח ל"ביטוח חקלאי" ולמעשה פרשה מן האגודה.
לאחר מלחמת לבנון הראשונה החלה תקופת היפר-אינפלציה, וקריסת הבורסה ומניות הבנקים סחפו את התנועה הקיבוצית למשבר כלכלי כבד.
התנועה הקיבוצית, על שני זרמיה באותם ימים (התק"ם והקיבוץ הארצי), נזקקה לכל מקור כספי.
על פי הרשאה חריגה של המפקח על הביטוח אושרה תקנה כללית המתירה לתאגיד ביטוח במבנה של אגודה שיתופית להעמיד את הונה העצמי כהלוואה לחבריה, ללא ביטחונות מוצקים.
כך הפכה אגודת "ביטוח חקלאי" למעשה אחת מהמערכות הכלכליות של התנועות הקיבוציות, ואגודת "ביטוח חקלאי", בניהולו של יעקב (ז'קו) רקח מקיבוץ מפלסים, נחלצה לעזרת הקיבוצים והעניקה הלוואות לארגוני הקניות התנועתיים.
סכומי ההלוואות עלו בהדרגה והגיעו בסוף שנות ה-80 למלוא היקף ההון העצמי של "ביטוח חקלאי", שנאמד בכ-30 מיליון ₪.
בסוף שנות ה-80 המשיכה האגודה בניהולו של המנהל החדש, איתן נדן מקיבוץ חפציבה, לפתח את האגודה כחברת ביטוח במטרה לתת מענה לכל שירותי הביטוח לתנועה הקיבוצית ולתאגידים הקשורים לה.
בשנת 1987 העתיקה האגודה את משכנה לרחוב החשמונאים 93 בתל אביב, המשמש כמושב הנהלת החברה גם כיום.
בשנות ה-90 השפיעו על החברה השינויים שעברה התנועה הקיבוצית וגבר רצונם של הקיבוצים להתנתק מהמערכות הקיבוציות, תוך דרישת הקיבוצים להשוואת התנאים להם הם זוכים מחברות ביטוח אחרות, וזאת בשל הצורך של הקיבוצים בצמצום מקסימלי בהוצאות, מבלי לפגוע בכיסוי ביטוחי שייענה על צורכיהם.
קריסת חברת הסנה בשנת 1992 הציבה את הקיבוצים ותאגידיהם בפני הצורך בכיסוי ביטוחי מיידי בכל תחומי החבויות לצורך פעילות שוטפת.
מתוך מחויבות לחבריה העמידה "ביטוח חקלאי" באופן מיידי ביטוח בכל ענפי החבויות, לפי הפוליסות שהיו קיימות ב"הסנה".
בשנת 1993 הוקמה על ידי "ביטוח חקלאי" קרן הפנסיה "עתודות".
הקרן, שהוקמה בשיתוף פעולה עם "מבטח שמיר", אפשרה לקיבוצים לבנות חיסכון פנסיוני לחבריהם.
בתחילת 1995, הוקמה קרן "עתודות חדשה", בשיתוף עם כלל חברה לביטוח.
בהמשך מכרה "ביטוח חקלאי" את חלקה בקרן "עתודות החדשה" ומחזיקה כיום בשיתוף עם "כלל" (שרכשה את חלקה של "מבטח שמיר") בקרן הפנסיה "עתודות" הוותיקה, ובחברת הניהול של הקרן – "שבח".
נכון לשנת 2009 הנפיקה ביטוח חקלאי כ-124,000 פוליסות ביטוח.
מחזור הפרמיות של האגודה באותה שנה עמד על כחצי מיליארד שקל, ומאזנה השנתי הגיע ללמעלה ממיליארד שקל.
על מבוטחיה של "ביטוח חקלאי" נמנים מפעלי התעשייה המובילים במגזר הקיבוצי.
סך הכל מבטחת כיום "ביטוח חקלאי" למעלה מ-300 מפעלים בלמעלה מ-5 מיליארד דולר.
עיקר הכנסותיה של "ביטוח חקלאי" נובעות מביטוח במגזר הקיבוצי (קיבוצים ומושבים שיתופיים, מפעלים ועסקים הקשורים להם).
התפלגות הכנסותיה על פי המגזרים היא: כ-60% המגזר הקיבוצי, וכ-40% המגזר הפרטי.
קודם לפתיחת שירותי הביטוח של "ביטוח חקלאי" למגזר הפרטי, עמד חלקו של מגזר זה ביחס לכלל הכנסות האגודה על כ-20% בלבד.
"ביטוח חקלאי" פועל במגזר הפרטי באמצעות 300 סוכנים מכל רחבי הארץ.
עם הגידול בהיקף הפעילות גדל גם מספר עובדיה של "ביטוח חקלאי" מכ-55 עובדים בשנת 2003 ל-170 עובדים בשנת 2021.
"ביטוח חקלאי" מחזיקה בבעלות של החברות הבאות:
"ביטוח חקלאי סוכנות לביטוח" - משווקת ביטוחים בענפי ביטוח בהן לא פועלת האגודה.
"משקי טנא" - סוכנות לביטוח פנסיוני.
"עתודות" - קרן פנסיה לשכירים ועצמאיים (50% שליטה).
"משקי ביטוח סוכנות לביטוח מקבוצת ביטוח חקלאי" - פועלת בתחום הביטוח הימי בלבד.
"כנעני" - סוכנות לביטוח.(80% שליטה).
"ביטוח חקלאי" פועלת כיום בתחום הביטוח האלמנטרי, ומציעה פוליסות ביטוח בענפי הביטוח:
רכב פרטי ומסחרי עד 3.5 טון
רכב מסחרי מעל 3.5 טון, טרקטורים ומכונות ניידות
ביטוח משכנתה (או ביטוח משכנתא) הוא ביטוח נלווה לעסקת המשכנתה, הכולל על פי רוב ביטוח חיים וביטוח מבנה.
בעת מתן הלוואת משכנתה, רשאי הבנק על-פי חוק לחייב את הלווה ברכישת ביטוח משכנתה.
ביטוח המשכנתה מורכב למעשה משני ביטוחים נפרדים - ביטוח חיים, המכסה את הבנק מפני הסיכון למותו של אחד הלווים, וביטוח מבנה המכסה את הבנק והלווה מפני סיכון לנזק משמעותי שעלול להיגרם לנכס המבוטח ולפגוע בערכו.
הביטוחים לרוב מבוצעים לפי גובה המשכנתה שנלקחה, על פי ערך הנכס שנמכר על ידי המוכר, או על-פי גובה ההלוואה שביקשו הקונים לפי הערכת ערך הנכס על ידי שמאי מקרקעין שאישר את גובה ההלוואה הרצויה.
את הביטוחים המדוברים ניתן לבצע דרך הבנק, דרך סוכן ביטוח או בביטוח ישיר.
ביטוח החיים למשכנתה נועד להבטיח את תשלומי המשכנתה לבנק גם במקרה שאחד הלווים ילך לעולמו.
ביטוח החיים למשכנתה הוא למעשה ביטוח חיים מסוג 'ריסק', כאשר המוטב של הביטוח הוא הבנק ולא הלקוח אשר רוכש את הביטוח.
סכום הביטוח בביטוח החיים למשכנתה צריך להיות מותאם ליתרת ההלוואה, על מנת שיוכל לפרוע את ההלוואה במלואה.
במקרה שאחד מבני הזוג הנוטלים את ההלוואה ילך לעולמו, יופעל ביטוח החיים, יתרת ההלוואה תוחזר במלואה לבנק על ידי חברת הביטוח, ובן הזוג הנותר יישאר עם הנכס וללא התחייבויות משכנתה.
ניתן לעשות שני ביטוחים על אותה המשכנתה, ולגבות את דמי הביטוח משניהם.
גם במקרה של התאבדות, למרות שאז מתבצע עיכוב בהעברת כספי הביטוח של עד שנה.
במידה ודמי הביטוח היו גבוהים מיתרת תשלום המשכנתה, יתר כספי הביטוח עוברים למשפחה.
ביטוח המבנה למשכנתה נועד לשמור על ערך הנכס שעבורו נלקחה ההלוואה.
באמצעות ביטוח זה מבטיח הבנק שבמקרה שייגרם לנכס נזק, ניתן יהיה לשפץ את הנכס ולהשיב אותו לקדמותו ולערכו המקורי.
הערכת שווי הנכס מתבצע על-פי אחד משלושת הדברים הבאים: 1. שווי הקרקע (במידה והאחרון גבוה יותר מהנכס עצמו), 2. שווי הנכס והדירה למכירה, 3. ערך כינון- כמה יעלה לשפץ את הנכס מחדש, תוך שמירה על ערך הדירה.
ככל שמעריכים ששווי הנכס גבוה יותר, כך תשלום דמי הביטוח יהיו גבוהים יותר.
בנוסף לכיסויים הסטנדרטיים של ביטוח המשכנתה, הנדרשים על ידי הבנקים, ניתן לרכוש באופן פרטי כיסויי רשות נוספים, כגון ביטוח צד ג' למבנה, ביטוח חבות מעבידים, ביטוח תכולה, כיסוי למקרה נכות, המשך כיסוי במקרה של אבטלה וכיסוי למחלה סופנית.
עד שנת 1998 נמכרו ביטוחי המשכנתה על ידי הבנקים למשכנתאות כחלק מעסקת המשכנתה, כאשר הבנק היה מבטח את הלווים דרך חברות הביטוח השונות.
בשנת 1998 נפתח השוק לתחרות, וביטוחי המשכנתאות החלו להימכר גם על ידי חברות הביטוח, בביטוח ישיר ובאמצעות סוכני ביטוח.
בשנת 2005 אסר המפקח על הביטוח על הבנקים למכור ביטוח משכנתה, אך הם עקפו את ההנחיה באמצעות הקמת סוכנויות ביטוח בבעלות מלאה, שהמשיכו למכור את ביטוחי המשכנתה.
ביטוח נסיעות לחו"ל הוא ביטוח אשר מכסה הוצאות טיפול רפואי בזמן שהייה בחו"ל.
הרחבה נפוצה לביטוח זה היא ביטוח לרכוש שלוקחים לחו"ל כגון כבודה וטלפון נייד.
ישנן כמה סוגי פוליסות במסגרת ביטוח נסיעות לחו"ל:
פוליסה סטנדרטית לתייר – כוללת כיסוי בסיסי של ביטוח רפואי במקרי חירום, אובדן/גנבה של רכוש, אובדן של כבודה ועוד.
הפוליסה הזו מתאימה למטיילים שטסים לטיול שגרתי למשך ימים ספורים.
בנוסף לרכישה של פוליסה כזו, לטיולים קצרים פוליסה כזו ניתנת חינם ללקוחות של חברות כרטיסי האשראי בישראל.
פוליסת תרמילאים למטיילים הנוסעים לנסיעות ארוכות לחו"ל – ישראלים צעירים נהנים מטיולים בחו"ל במשך חודשים ארוכים.
כיסויים לטיול מסוג זה כוללים כיסוי רפואי בסכום של מאות אלפי דולרים, שירותי איתור וחילוץ, הטסה לישראל במקרי חירום, ביטול נסיעה, פינוי אווירי, סיוע טלפוני סביב השעון, ביטוח רעידות אדמה, ביטוח ספורט אתגרי, ביטוח מטען, המשך אשפוז בישראל ועוד.
פוליסה לאנשי עסקים – אנשי עסקים הטסים לחו"ל פעמים אחדות בשנה זקוקים לכיסוי רפואי וביטוח אובדן כבודה, שתיים מהבעיות הנפוצות ביותר בנסיעות שגרתיות לחו"ל.
מלבד זאת, ביטוח נסיעות לחו"ל עבור אנשי עסקים יכול להיות רב שנתי, כלומר ביטוח שאין צורך לחדש אותו בכל נסיעה מחדש,אך יש להפעיל אותה מדי נסיעה.
פוליסה שנתית – לאנשי עסקים שטסים לחו"ל באופן תדיר מוצעת פוליסה שנתית שאינה דורשת הפעלה בכל נסיעה לחו"ל, ומאפשרת ליהנות מכיסוי רפואי וגם מכיסוי על אובדן כבודה במהלך 12 חודשים.
בפוליסה כזו אין הגבלה על מספר הימים שניתן לשהות בחו"ל.
פוליסת הכול כלול – הפוליסה הזו היא הפוליסה הנרחבת ביותר שכוללת את כל סוגי הכיסויים, כמו אובדן כבודה, איתור וחילוץ, הרחבת הפוליסה ועוד.
הפוליסה הזו מתאימה עבור אנשים שטסים למקומות מסוכנים, או לאנשים שמתכוונים לשהות בחו"ל למשך מספר חודשים רצופים או לא רצופים.
פוליסת רילוקיישן – מיועדת למי שמעתיקים את מגוריהם לחו"ל ועלולים לשלם עשרות אלפי דולרים עבור טיפולים בסיסיים אם אין להם ביטוח רפואי.
בעת מעבר לחו"ל ישראלים נחשבים כתיירים שאין להם זכויות רפואיות עד שלא יהיה להם ביטוח רפואי, ולכן יש לעשות ביטוח רילוקיישן למקרי חירום רפואיים ולאפשר קבלת טיפולים ותרופות בעלויות מופחתות.
אחדות מחברות הביטוח בישראל מציעות הרחבה בביטוח נסיעות לחו"ל לחיילים, הכוללת החזר הוצאות ייעוץ משפטי ראשוני או סיוע בחילוץ, למקרה שבו פתחו כנגדם בהליכים משפטיים בעקבות שירותם הצבאי.
ביטוח משנה או מבטח משנה היא שיטה לניהול סיכונים פיננסיים המאפשרת פיזור של הסיכון בין מבטחים שונים.
בשיטה זו חברות הביטוח ("המבוטחות במשנה") מעבירות למבטחי המשנה חלק מהסיכונים הכספיים בגין פוליסות שהן הנפיקו לציבור.
ביטוח משנה נועד לבטח סיכונים בהיקף גדול מהיכולת הכלכלית הטבעית של חברות הביטוח, בעיקר במקרי קיצון שעשויים להוביל להתמוטטות חברת הביטוח בשל חוסר היכולת לפרוע את התחייבויותיהן.
הנטל אותו לוקחות על עצמן חברות הביטוח מכונה "שייר" (מאנגלית: Share).
תמורת ביטוח המשנה משלמות חברות הביטוח חלק מהפרמיה שהן מקבלות מלקוחותיהן.
נהוג לחלק את סוגי ביטוח המשנה לביטוח משנה פקולטטיבי (רצוני), בו מבטח המשנה יכול לקבל או לדחות את העסקים המוצעים לביטוח, מול ביטוח משנה אובליגטורי (חוזי), שבו מבטח המשנה מתחייב בחוזה לקבל לביטוח את כל העסקים שיועברו לו על ידי המבטח הישיר בהתאם לתנאי החוזה.
ביטוח משנה אובליגטורי קל יותר לתפעול, משום שאינו מצריך משא ומתן נפרד על כל חוזה ביטוח בין המבטח למבטח המשנה, אך הוא מצריך אמון גדול יותר של מבטח המשנה שבכך שהמבטח הישיר פועל נכון בסיכונים שהוא מבטח.
מבטחי המשנה הגדולים בעולם הם חברת "Munich Re", חברת "Swiss Re", שוק הביטוח לוידס של לונדון וחברת "Gen Re" של תאגיד ברקשייר האת'וויי.
בישראל נוהגות חברות הביטוח לקנות ביטוח משנה בחו"ל.
מכיוון שקרנות הפנסיה בישראל מתבססות על ערבות הדדית, רשות שוק ההון ביטוח וחיסכון מחייבת קרנות פנסיה המונות פחות מ-1,500 עמיתים לרכוש ביטוח משנה.
בפועל, למרות שבכל קרנות הפנסיה בישראל יש יותר מ-1,500 עמיתים, חלקן עדיין מעבירות את הסיכונים לידי מבטח משנה.
מבטחי המשנה המבטחים את קרנות הפנסיה בישראל הם: "סוויס רה" ו- "Scor".
ביטוח ימי ואווירי, הקרוי בקיצור ביטוח ימי, הוא ביטוח שלו שני מרכיבים:
ביטוח של כלי שיט ומטוסים.
ביטוח של מטען בעת שינועו בסחר בינלאומי.
תוקף הביטוח הוא ממועד היציאה של המטען לדרך ועד הגיעו ליעדו.
ביטוח ימי הוא סוג הביטוח המבוסס המוקדם ביותר.
שורשיו נמצאים עוד בעת העתיקה ביוון וברומי.
במסכת בבא קמא נאמר "ורשאין הספנים להתנות שכל מי שאבדה לו ספינה יעמיד לו ספינה אחרת", והרמב"ם חוזר על כך בניסוח ברור יותר: "רשאין הספנים להתנות ביניהן כל מי שתאבד לו ספינה מעמידים לו ספינה אחרת", וכך גם בשולחן ערוך.
חוזי ביטוח ימי פותחו במאה ה-14 בג'נובה ובערים נוספות באיטליה, ומשם התפשטו צפונה ליתר אירופה.
הפרמיה נקבעה לפי הערכה אינטואיטיבית של הסיכון מפגעי מזג האוויר ומשודדי ים.
החקיקה המודרנית המסדירה ביטוח ימי צמחה בחוקי המסחר של סוחרי ימי הביניים.
בסוף המאה ה-17, חשיבותה הגוברת של לונדון כמרכז סחר יצרה ביקוש גובר לביטוח ימי.
בשנת 1686 נפתח בלונדון בית הקפה של לויד, שהפך למקום מפגש של בעלי אוניות, סוחרים ורבי חובלים, היווה מקור אמין לחדשות הספנות, ויצר את השוק הראשון לביטוח ימי.
הוא הפך למקום המפגש של מי שנזקקו לביטוח של אוניות ומטענן, ומי שהיו מוכנים למכור ביטוח כזה.
זו הייתה תחילתם של בורסת הביטוח לוידס של לונדון ועסקים נוספים בתחומי הביטוח והספנות.
צמיחתה של האימפריה הבריטית העניקה לחוק האנגלי בתחום זה עדיפות הנשמרת עד ימינו.
בשנת 1906 נחקק באנגליה חוק הביטוח הימי שביסס את הכללים שהתפתחו קודם לכן במסגרת המשפט המקובל.
התפתחות התעופה יצרה צורך בביטוח מקביל לתובלה אווירית, והענף נקרא כיום "ביטוח ימי ואווירי".
פוליסה ראשונה לביטוח אווירי נוצרה בלוידס של לונדון בשנת 1911. בשנת 1929 נחתמה אמנת ורשה, המסדירה את האחריות של חברות המוכרות שירותי תעופה בינלאומיים לנוסעים, מטען וסחורות.
האיגוד הבינלאומי של מבטחי תעופה נוסד ב-1933.
פוליסה סטנדרטית לביטוח ימי נוסחה באנגליה באמצע המאה ה-18 ושימשה במשך יותר ממאתיים שנה.
ברבע האחרון של המאה העשרים גובש נוסח חדש לפוליסה.
פוליסות לביטוח ימי הן משני סוגים מבחינת תחולתן:
פוליסת מסע (Voyage Policy): פוליסה חד-פעמית לביטוחו של מטען מסוים בהובלה יחידה.
פוליסה פתוחה (Open Policy): פוליסה רב-פעמית לביטוח מטעניו של יבואן או יצואן מסוים.
ביטוח ימי הוא בשלוש רמות כיסוי, המוצגות להלן מהכיסוי המקיף ביותר למצומצם ביותר:
A - כיסוי כל נזק או אובדן של המטען שנגרם מחמת זדון, טביעת האונייה, התפוצצות, אש, התהפכות, חדירת מי ים, שברים ועוד.
הביטוח אינו מכסה נזק מחמת בלאי טבעי, אריזה לקויה, רדיואקטיביות.
B - כיסוי נזק הנובע מהתפוצצות, אש, טביעה, רעידת אדמה, חדירת מי ים, אובדן בעת טעינה או פריקה.
C - כיסוי נזק הנובע מהתפוצצות, אש, טביעה.
בכל רמות הכיסוי, נזקי מלחמה ושביתה מבוטחים בפרמיה נוספת.
נזקים בביטוח ימי הם משלושה סוגים:
אובדן כליל (Toatal Loss) שלו שני סוגי משנה:
אובדן כליל למעשה: המטען כולו אבד, למשל משום שנשטף לים.
אובדן כליל להלכה: אף שהמטען ישנו, הוא ניזוק במידה שתיקונו אינו כדאי, משום שעלות התיקון גבוהה מערכו של המטען לאחר התיקון.
אובדן חלקי: חלק מהמטען ניזוק.
היזק כללי: נזק שנגרם למטען מסוים שהוקרב לשם הצלת האונייה ושאר מטענה, למשל מטען שהושלך לים בעת סערה.
במקרה זה יכוסה הנזק על ידי כל בעלי המטענים (או מבטחיהם), משום שהמטען שניזוק הוקרב למען הכלל.
בביטוח ימי ואווירי נודעת חשיבות מיוחדת לביטוח משנה, משום שהנזק במקרה ביטוח יחיד, של טביעת אונייה גדולה או התרסקות מטוס נוסעים, עלול להיות גדול מכפי יכולתה של חברת ביטוח אחת.
בסחר הבינלאומי מקובלים שני מונחים להגדרת הגורם האחראי לביטוח הימי והאווירי:
FOB - Free On Board: המוכר אחראי למטען עד להטענתו על כלי השיט או המטוס המובילים אותו, ומכאן ואילך האחריות היא של הקונה.
CIF – Cost, Insurance & Freight: המוכר אחראי למטען עד להגעתו לידי הקונה.
בהעמדת אשראי דוקומנטרי לעסקת הסחר הבינלאומי דורש הבנק את קיומו של ביטוח ימי לעסקה.
ביטוח ימי ואווירי מוצע בישראל על ידי חברות ביטוח אחדות.
חוזי ביטוח מוסדרים בישראל בחוק חוזה הביטוח, אולם קובע: "הוראות חוק זה, למעט סעיפים 62 ו-69, לא יחולו על ביטוח ימי וביטוח אווירי" (סעיף 62 עוסק בזכות התחלוף וסעיף 69 עוסק בפשיטת רגל או פירוק של המבוטח.
פורמלית חל על חוזה לביטוח ימי חוק הסחר הימי העות'מאני, 1863, אך למעשה פוליסות לביטוח ימי המוצאות בישראל מפנות לדין האנגלי (הן אף מנוסחות באנגלית).
גם פוליסות לביטוח אווירי מבוססות על פוליסות אנגליות.
חוקים ישראליים אחרים החלים על ענף הביטוח, כגון חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), חלים גם על ביטוח ימי ואווירי.
תביעות שעניינן ביטוח ימי ואווירי ניתן להגיש בבית משפט השלום ובבית המשפט המחוזי, בהתאם לסכום התביעה.
בנוסף פועל, במסגרת בית המשפט המחוזי בחיפה, בית משפט לימאות, שדן בתביעות על נזק למטען בהובלה ימית, ובסמכותו להורות על מעצר אונייה שגרמה לנזק עד לקבלת ערבויות מבעלי האונייה.
עיסוק בביטוח ימי מצריך רישיון מרשות שוק ההון ביטוח וחיסכון לחברת הביטוח ולסוכן הביטוח.
ביטוח חיים תקופתי הוא ביטוח חיים המוגבל בזמן ותכליתו להבטיח תשלום כספי ליורשיו של המבוטח, אם מותו יתרחש במהלך תקופה קצובה של שנים.
תכליתו של ביטוח היא להבטיח למבוטח פיצוי כספי במקרה של אסון, למשל ביטוח רכב בא להגן על המבוטח מפני הנזק הכספי שייגרם במקרה של תאונת דרכים או גנבה, וביטוח מבנה לבית תכליתו להבטיח לבעל הבית אמצעי למימון הקמת בית חדש, אם ביתו ייהרס, למשל בעת שרפה.
ביטוח חיים, לעומת זאת, מבטח כנגד אירוע שצפוי להיות מנת חלקו של כל אדם - מוות.
לכן, ביטוח המבטיח פיצוי כספי גדול ליורשיו של המבוטח - עלותו תהיה גבוהה בהכרח.
מנגד, אדם הרוכש לעצמו ביטוח חיים, לא בהכרח חושש לגורל יורשיו אם ימות בשיבה טובה, אלא דואג לילדיו הקטינים, ורוצה להבטיח שרעייתו תוכל לפרנס אותם עד שיהיו בוגרים.
במדינות המפותחות מוות לפני גיל זקנה הוא אירוע ששכיחותו נמוכה ביותר, לכן פוליסת ביטוח המבטיחה פיצוי כספי גבוה ליורשיו של המבוטח, עלותה תהיה נמוכה, אם הפיצוי יינתן רק במקרה פטירה לפני גיל זקנה.
ספקי הביטוח מודעים לכך היטב ולכן מאפשרים רכישת פוליסת ביטוח חיים המוגבלת בזמן, להלן ביטוח חיים תקופתי.
פוליסה כזו יכולה להיות מוגבלת לתקופה בת שנה, חמש שנים או אפילו 30 שנה.
באנגלית נקרא ביטוח זה: Term life insurance, לעומת ביטוח חיים רגיל, לכל החיים, הנקרא: Whole life insurance.
תמחור פוליסת ביטוח חיים תקופתי
תמחור פוליסה זו נקבע לפי שלושה גורמים:
1. הסבירות הסטטיסטית של המבוטח למות במהלך תקופת הביטוח, על בסיס מינו, גילו, מצבו הבריאותי ואורח חייו (האם הוא מעשן וכיוצא בזאת).
2. התשואה הצפויה לחברת הביטוח על השקעת כספי הפרמיה בשוק ההון.
חשיבותו של גורם זה נמצאת ביחס ישר למשך תקופת הביטוח.
3. הוצאות תפעול של חברת הביטוח, בעיקר העסקת עובדים, תקורה ועלויות שיווק/עמלת סוכן.
תצורה נפוצה של ביטוח חיים תקופתי הוא כזה הנרכש כחלק מביטוח המשכנתה.