tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אפשר לצמצם את מספר המצבים הנבדקים באמצעות אלגוריתם מורכב יותר, למשל כזה שאינו בודק שורה ועמודה שבהם הוצבה כבר מלכה, באלגוריתם כזה יהיו שמונה מצבים להצבת המלכה בשורה הראשונה, שבעה בשורה השנייה וכו' מה שגורר רק מצבים.
כיוון שניסוח החידה פשוט והפתרון איננו טריוויאלי, החידה משמשת כתרגיל נפוץ בתכנות.
קיימות שיטות תכנות שונות בהם נתן לממש פתרון, בהן התפשטות אילוצים, תכנות לוגי, אלגוריתמים גנטיים וחיפוש מקומי.
בקורסים בסיסיים במדעי המחשב, נהוג לפתור את החידה באמצעות אלגוריתם רקורסיבי בשיטת הנסיגה.
אלגוריתם זה איננו יעיל ביחס לאלגוריתמים ידועים אחרים אך הוא פשוט יחסית למימוש.
ניתן לתאר את האלגוריתם בקווים כלליים באופן הבא:
התחילו מהשורה העליונה (8) והציבו מלכה בתחילת השורה (א).
עברו לשורה הבאה, התחילו מתחילת השורה והתקדמו לסופה עד שתמצאו את המקום הראשון שאינו מאוים על ידי המלכה הקודמת.
המשיכו כך שורה אחרי שורה, בכל אחת, מצאו את המקום הראשון בשורה שלא מאוים על ידי המלכות מהשורות הקודמות.
אם הגעתם לשורה שבה לא קיים מקום לא מאוים, חזרו לשורה הקודמת והציבו את המלכה במקום הבא שאינו מאוים באותה השורה.
יש להמשיך בביצוע האלגוריתם (להתקדם ולסגת במידת הצורך) עד למילוי כל השורות.
השאלה האם ניתן, בהינתן פתרון חלקי, להשלים אותו לפתרון מלא עבור לוח כללי, היא NP שלמה
ניתן לשאול שאלה דומה גם לגבי שאר כלי המשחק: מהו המספר המקסימלי של מלכים, צריחים, פרשים או רצים שניתן להציב על הלוח בלי שאף שניים יאיימו זה על זה?
שאלה נוספת שניתן לשאול היא - מה המספר המינימלי של כלים שיש להציב כך שכל הלוח יהיה מאוים?
(המשבצת עליה מוצב הכלי נחשבת מאוימת).
שאלות אלה ניתן לשאול גם על כלים אגדתיים שונים.
ניתן לשאול את החידה גם על לוח בגודל אחר מגודל 8x8, כלומר, הצבה של N מלכות על לוח שגודלו NxN.
בטבלה שלהלן מוצגים מספר הפתרונות לגדלים שונים (N) של הלוח ומספר המלכות (פתרונות יסודיים הם פתרונות שאי אפשר לקבל אותם אחד מהשני בעזרת שיקוף הלוח וסיבובו):
מספר הפתרונות המדויק באופן כללי אינו ידוע.
חידת שמשון היא חידה המופיעה בתנ"ך כחלק מסיפור עלילותיו של שמשון.
את החידה חד שמשון בזמן חתונתו לשלושים שושביניו הפלשתים, בזו הלשון: .
החידה מבוססת על חוויה פרטית של שמשון, שהרג אריה וכעבור זמן מצא בגווייתו דבורים ודבש.
לכן פתרון החידה הוא: – האריה הוא האוכל (טורף) העז, והדבש הוא המאכל המתוק.
הפלשתים, שלא הצליחו לנחש את פתרון החידה, דחפו את אשתו לשכנע אותו לגלות לה את החידה, על ידי איומי מוות עליה ועל בית אביה.
היא הצליחה לחלץ ממנו את פתרון החידה ולגלות לפלשתים, והמעשה גרם לסכסוך מתמשך ואלים בין שמשון לפלשתים.
חוקרי מקרא רבים עסקו במחזור סיפורי שמשון על מרכיביו השונים, ובהם חידת שמשון.
חלק מהחוקרים ניסו לשחזר את הרקע והמשמעות המקורית של החידה ושל מרכיבים אחרים בסיפור שבו היא מופיעה, מתוך הנחה שסיפור החידה הוא שילוב של מסורות עצמאיות; חוקרים אלה הציעו פתרונות שונים לחידה, שאינם קשורים בהכרח לפתרון המוצע בטקסט המקראי.
חוקרים אחרים התעניינו בחידה ובסיפור כפי שהם, כיצירה ספרותית.
החלק השני של החידה, "מעז יצא מתוק", התקבל בעברית החדשה במשמעות שונה מההקשר המקראי, כביטוי המתייחס לרעה שגרמה לטובה.
חידת שמשון שלובה בסיפור קורותיו של שמשון עם האישה התִּמְנִית.
סיפור זה מופיע בפרקים י"ד–ט"ו בספר שופטים והוא חלק ממחזור סיפורי שמשון, הכולל את פרקים י"ג–ט"ז.
סיפור החידה מתואר בחציו הראשון של הסיפור, בפרק י"ד.
הרקע לחידה: המעשה באריה ובדבש
אל אשתו של מנוח הדני מצרעה, נגלה מלאך והודיע לה שהיא תלד בן נזיר שיושיע את ישראל מיד פלשתים.
לאחר מכן היא ילדה את שמשון, וכשהוא גדל החלה "רוח ה' לפעמו".
בשלב זה הוא ירד לעיר תמנה וראה שם אישה פלישתית שמצאה חן בעיניו, והוא בחר בה לכלתו המיועדת.
הוריו, מנוח ואשתו, הפצירו בו לקחת במקומה אישה ישראלית, אך שמשון סירב להפצרותיהם.
הם (ואולי גם שמשון עצמו) לא היו מודעים לכך שהתעקשותו של שמשון היא חלק מתוכנית אלוהית לספק לו עילה להכות בפלשתים, כפי שאכן קרה בהמשך הסיפור.
שמשון ירד עם הוריו לתמנה במטרה לשכנע את האישה והוריה להתחתן עמו.
בדרך פגש כפיר אריות (אריה צעיר), ושיסע אותו כאילו היה גדי רך.
כעבור זמן, יצא לתמנה לשאת את האישה שבחר.
בדרכו עבר שוב במקום בו הרג את האריה, וראה שדבורים התנחלו בגווייה ובנו בה כוורת.
שמשון רדה ממנה דבש עבורו ועבור הוריו, אך לא סיפר להם או לאיש אחר על מקורו.
משתה החתונה נערך אצל משפחת הכלה.
המעשה שאירע לשמשון היווה נושא לחידה שחד שמשון לשלושים שושביניו הפלשתיים במשתה: .
שמשון סיכם עם הפלשתים שאם הם יפענחו את פשר המשפט עד תום ימי המשתה, הוא יתן להם פריטי לבוש יקרים - , ואם לא יצליחו לפתור את חידתו עד תום ימי המשתה – הם יתנו לו בגדים יקרים מעין אלו.
הפלשתים, שלא הצליחו לפתור את החידה, איימו על אשת שמשון שישרפו אותה ואת משפחתה אם לא תגלה להם את פתרון החידה.
האישה הציקה לשמשון, עד שביום השביעי והאחרון למשתה הוא נענה וגילה לה את פתרון החידה, והיא העבירה אותו לבני עמה.
הם אמרו לשמשון את הפתרון, רגע לפני פקיעת הזמן שניתן להם, לפני שקיעת החמה: .
שמשון, שהבין שהפלשתים הוציאו בכוח את פתרון החידה מאשתו, הגיב בזעם: – פתרתם את החידה רק בזכות עזרתה של אשתי.
כדי לשלם את חובו ירד שמשון לאשקלון, הרג שלושים פלשתים ובזז את חליפותיהם.
לאחר מעשה זה, עזב שמשון את אשתו בכעס וחזר לבית אביו, והאישה נישאה לאדם אחר.
בכך החל, בהתאם לתוכנית האלוהית, סבב מעשי אלימות בין שמשון לפלשתים, המתוארים בהמשך הסיפור.
חוקרים מאסכולה זו נוטים להתמקד ביסודות השונים בסיפור ולנתחם בנפרד מההקשר שבו הם מוצבים או בזיקה קלושה אליו, בניסיון לעמוד על הרקע המקורי שלהם.
להלן יידונו בנפרד היסודות הבודדים בסיפור לאור גישה פרשנית זו.
חלק מהחוקרים סבורים שמחזור סיפורי שמשון בכלל, וחידת שמשון והסיפור הסובב אותה בפרט, הושפעו במידה רבה מתרבות יוון העתיקה; יש מהם הסבורים שהשפעה זו הגיעה בתיווך התרבות הפלשתית, שעל פי המקובל במחקר קשורה לתרבות המיקֶנית.
גם התנ"ך מאשר את מוצאם מתרבות זו.
בהתאם לכך, יש המנתחים את הסיפור, או מוטיבים מסוימים בו, על רקע סיפורים מקבילים מהמיתולוגיה היוונית ומהפולקלור היווני.
הנחה רווחת נוספת היא שיש לפרש את החידה לאור התמות הקשורות למין ולמגדר העולות ממחזור סיפורי שמשון בכלל, ומההקשר של משתה החתונה בפרט, המרמז על אווירה ארוטית ומופקרת.
התיאור של שמשון המשסע את האריה במו ידיו איננו מציב קושי פרשני מיוחד אם מתייחסים אליו כאל תיאור אגדי הבא להאדיר את דמותו של שמשון כגיבור על-אנושי, בדומה לתיאורים אחרים במחזור סיפורי שמשון המפגינים את כוחו הפיזי הכביר.
המוטיב של גיבור המכריע אריה נפוץ בפולקלור העולמי, ואף מופיע במקומות נוספים במקרא: כך מסופר גם על דוד ועל בניהו בן יהוידע.
לדעת חוקר הדת פאול קארוס , האריה הוא סמל מיתי לחוּמה של השמש, ושמשון מייצג את אל השמש שבכוחו לקטול את האריה, כלומר לפוגג את חום השמש.
סברתו של קארוס נטועה בגישה מחקרית ותיקה, שכבר איננה מקובלת במחקר המודרני, הרואה בשמשון גלגול של "גיבור שמשי" (solar hero) מיתולוגי - אל או חצי-אל הקשור לשמש - ומפרשת באספקלריה זו את הסיפורים השונים על אודותיו.
עתניאל מרגלית, שהתמחה בחקר הפלשתים ותרבותם, מציין שבהיקרויות של מוטיב הכרעת האריה במקומות אחרים במקרא, ובמזרח הקדום בכללותו, הגיבור צד את האריה ולא מכריע אותו ללא נשק כבסיפור שמשון.
הכרעת אריה בידיים חשופות רווחת לעומת זאת במקורות היווניים, מה שמעיד, לדעת מרגלית, על הרקע המיקני של הסיפור המקראי.
הוא משווה בין הסיפור על שמשון המשסע את האריה לסיפור על הרקולס המכריע את האריה מנמאה בידיו החשופות; וכן לגיבורים נוספים מהמיתולוגיה היוונית, שגם הם, בדומה לשמשון, הרגו אריה ללא נשק בדרכם לכבוש את לבה של אהובתם.
גם את תיאור רדיית הדבש מנבלת האריה, המהווה את נושא החידה, קשה לקבל כתיאור ריאלי, שכן בדרך הטבע דבורים אינן מתנחלות בתוך גוויות בעלי חיים.
אמנם יש שניסו להסביר את הרקע הריאלי בהשערה שהדבורים התנחלו בשלד שנותר מהאריה לאחר זמן ולא בגווייתו המרקיבה, אולם סברות מעין אלה אינן מקובלות.
הסברה המקובלת היא שזהו תיאור של מעשה יוצא מגדר הרגיל או אף נסי, בדומה לשיסוע האריה.
בהתאם לכך, רוב החוקרים מתעלמים מהרקע הריאלי למעשה ובוחנים אותו בכלים ספרותיים.
החוקרים העלו מקבילות למוטיב הדבורים המתנחלות בגוויית האריה.
הרודוטוס (היסטוריה, פרק ה, 114), מספר על התנחלות של דבורים בגולגולתו של אונסילוס, מלך קפריסין.
בהקשר זה מוזכר גם מנהג הבוגוניה (יוונית: βουγονία): גידול דבורים כביכול בתוך גווייתו של שור, המתואר במקורות ספרותיים יווניים ורומיים, למשל אצל ורגיליוס.
לתיאור ספרותי זה אין יסוד במציאות, והוא מתפרש על רקע סברת הקדמונים שחרקים עשויים להיווצר ספונטנית כתוצאה מתהליך הריקבון של גוויות.
אצל ורגיליוס הבוגוניה מתוארת כמנהג מצרי; יש המשערים שהתיאור צמח על רקע הזהות בין המילה הלטינית לדבורה, apis, לבין שמו בלטינית של האל-השור במיתולוגיה המצרית אפיס.
לדעת מרגלית, הרקע של מוטיב הדבורים בגוויית האריה אף הוא פלשתי-מיקֶני.
החידה שחד שמשון לפלשתים היא הדוגמה המפורשת היחידה לחידה המופיעה במקרא.
ברובד הגלוי, התשובה לחידה היא דבש היוצא מגוויית האריה: הדבש הוא המאכל המתוק והאריה הוא האוכל העז.
לכאורה הייתה החידה בלתי הוגנת – וספק אם ניתן להגדירה כחידה – שכן היא מבוססת על מקרה פרטי שאירע לשמשון ולפלשתים לא הייתה כל דרך לדעת עליו.
הפלשתים אף לא יכלו להעלות מקרה מעין זה בדעתם, שכן, כאמור לעיל, דבורים אינן מתנחלות בגוויות בעלי חיים.
נראה שמבלי לדעת את פרטי המעשה הפלשתים לא יכלו לפתור את החידה, שכן המילים יכולות להתפרש באופנים שונים, ולאו דווקא כאריה וכדבש.
דעתם של פרשנים רבים אינה נוחה מאופייה הבלתי פתיר של החידה, והם מנסים לפרשה בהתאם להנחה שהיא ניתנת לפתרון גם ללא ידיעת המעשה עם גוויית האריה והדבש.
ההנחה היא שלחידה במקורה היה פתרון עצמאי, שאיננו זהה בהכרח לפתרון המוצג בכתוב, ושרק בשלב מאוחר יותר בגיבוש הסיפור קושרה החידה למעשה באריה ובדבש.
השערת כפל המשמעות במילה "ארי"
השערה שהיוותה בסיס לדיון נרחב הועלתה על ידי הפילולוג של השפות השמיות הנס באואר.
באואר שיער שבעברית הקדומה התקיימה המילה "אֲרִי" במשמעות "דבש", לצד המשמעות ההומונימית הרגילה של "אריה"; המילה המשוערת נגזרה מהשורש אר"ה, המתייחס ללקיטה ואיסוף של פירות, מיצי פירות ועוד, כמו ב: .
ההשערה מבוססת בין השאר על השוואה למילה ערבית דומה.
לפי השערה זו, החידה הייתה חידת כפל לשון: הפותר נדרש למצוא מילה דו-משמעית שמובנה האחד הוא אוֹכֵל (טורף) עז ומובנה האחר הוא מאכל מתוק.
התשובה המקורית לחידה הייתה אפוא "ארי".
יש הסבורים שגם תשובתם המקורית של הפלשתים בסיפור המקראי הייתה: "מה מתוק מארי ומה עז מארי?", כשכוונתם למובנים השונים של דבש ואריה, בהתאמה.
בשלב מאוחר יותר המילה "ארי" במובנה כ"דבש" לא הייתה עוד מובנת כל צורכה והיא תוקנה ל"דבש", תיקון שגרם לשיבוש החידה.
יאיר זקוביץ משער שכפל המשמעות של המילה "ארי" הוליד את הסיפור על רדיית הדבש מהאריה, בדומה לכפל המשמעות במילה apis, שהוליד כמשוער את הסיפור על המנהג לגדל דבורים בתוך גוויית השור .
חוקרים מציינים מקום נוסף במקרא שבו ייתכן משחק מילים הרומז למילה "ארי" במשמעות "דבש": ב, יהונתן, שנחלש בקרב, טובל את מטהו בדבש וטועם ממנו - "וַתָּאֹרְנָה (קרי) עֵינָיו", ובהמשך: "אֹרוּ עֵינַי כִּי טָעַמְתִּי מְעַט דְּבַשׁ" (שם, כט).
לפי הצעה פרשנית אחרת, החידה רומזת למעשה המיני, כשהחתן הוא האוכל-הבועל העז והזרע היוצא ממנו רצוי בעיני הכלה כמאכל מתוק.
המעבר המטפורי מתחום המין לתחום המזון מצוי במקרא ובתרבות הכללית.
האסוציאציה המינית הולמת את אווירת משתה החתונה, והועלו הצעות נוספות ברוח זו.
לדעת הוגו גרֶסמן , התשובה המקורית לחידה היא הקאה.
תשובה זו מתאימה להקשר של משתאות החתונה הקדומים, שבהם נהגו המוזמנים לזלול ולסבוא מעבר לכוחם.
החידה, לפי השערה זו, היא ציור מפורט למדי של מהלך ההקאה: "מהאוכל יצא מאכל ומעז יצא מתוק" - המאכל והיין המתוק יוצאים שניהם מקיבת הגבר האוכל, שגם אם עז הוא אין בכוחו להכיל אותם.
בהקשר זה נטען כי העובדה שהחידה עשויה להתפרש כמתייחסת להקאה משקפת ביקורת מרומזת על שמשון: בעיני שמשון החידה מתייחסת למעשה הגבורה שלו, אבל עבור אחרים היא מתייחסת לדבר-מה המעורר גועל.
כנגד הסברה שפתרון החידה הוא הקאה, נטען שהתיאור "מהאוכל יצא מאכל" הוא מילולי מדי אם יפורש כמתייחס למקיא, ושחידה אמורה להיות מנוסחת באופן מרומז יותר.
כיוון פרשני אחר נקט קארוס, שהציע שהחידה התייחסה במקורה לתקופת מזל אריה, העונה שבה מופק הדבש.
החידה המקורית, שלא שרדה בכתובים, הייתה מעין: "מתי יימצא דבש באריה?", והמילים "מהאוכל יצא מאכל ומעז יצא מתוק" הן הערה נוספת לחידה עצמה.
בין הפתרונות האפשריים האחרים שהוצעו: הדבורה, האוכלת מצוף הפרחים ועוקצה עז, והיא מוציאה מתוכה דבש מתוק; והתורה, המתוקה כדבש, שנפלטה מקולמוסו העז של האל ה"אוכל" את הדיו.
זקוביץ מצביע על תשובה פוטנציאלית נוספת לחידה, שאיננה ממומשת בסיפור עצמו, ומבוססת אף היא על כפל משמעות הומונימי כמו הפתרון "ארי" שתואר לעיל.
המילה "לֶחֶם" מורה על המאכל, אך השורש לח"ם מורה גם על מלחמה, ואף ייתכן שהמילה "לֶחֶם" עצמה קיימת במקרא במשמעות של מלחמה ().
פתרון החידה עשוי להיות אפוא כפל המשמעות של המילה לחם: מהלחם-החרב – האוכלת העזה (השוו ל: "הלנצח תאכל חרב") – יצא הלחם – מאכל מתוק (=ערב לחך).
כפל משמעות זה נרמז גם בסיפור אחר בספר שופטים, על המדייני שתיאר את חלומו: , ופתרונו: .
אהובה אשמן גורסת כי תשובת הפלשתים "מה-מתוק מדבש?
ומה עז מארי?" לא התייחסה רק לפתרון הגלוי של חידת שמשון, אלא לרובד הסמוי שלה.
כך, פתרון החידה הוא למעשה "אישה", שכן פיתויה של האישה הזרה והמסוכנת, מתוק מדבש ועז יותר מארי, ויביא למפלתו של שמשון.
ואכן, האישה התמנית (ובהמשך דלילה), היא זו שהצליחה לפתות את שמשון, לגבור עליו ולגלות לפלשתים את סודו של מי שהוא "עז מארי".
אשמן מציינת כי אילו פתרון החידה היה מוגבל לפתרון הגלוי (דבש), שמשון לא היה מתעמק באירוע ומנסחו כחידה.
לדידה, פירוק החידה וגילוי הסוד חשפו את משמעותן העמוקה של החרדה, האימה וההתרגשות מהניגוד שבין הארי המשוסע לבין הדבש, האנלוגי לניגוד שבין הפיתוי המתוק של האישה המפתה והסכנה העוצמתית הטמונה בה.
תשובת הפלשתים: היא לפי הקשרה שאלה רטורית שמצביעה על פתרון החידה: דבש וארי.
התשובה ערוכה כחרוז שירי בשתי צלעות מקבילות בדומה לחידה עצמה.
יש המשערים שתבנית זו משקפת קונבֶנציה קדומה, שלפיה הן החידה והן פתרונה צריכים להיות ערוכים בצלעות מקבילות.
התשובה של הפלשתים אינה מסבירה כיצד מארי יצא דבש.
לפי אברבנאל, הפלשתים נמנעו מכך בשביל לא להסגיר את המקור שלהם לפתרונה, אלא הציעו הסבר לוגי לזיהוי ה'מתוק' וה'עז', שממנו משתמע (לפי התקבולת) שהם גם המאכל והאוכל.
פרשנים רבים אחרים מתעכבים על העובדה שהחידה שחד שמשון מנוסחת כקביעה: "מהאוכל יצא מאכל ומעז יצא מתוק", ודווקא תשובתם של הפלשתים מנוסחת בצורת שאלה.
פרשנים אלה סבורים שמעיקרה זוהי חידה בפני עצמה, כנראה חידה פופולרית שהפלשתים מצטטים, שהתשובה עליה היא "אהבה" או "תשוקה מינית" – תמות שמשתלבות היטב הן בסיפור שמשון בכללותו, הן בהקשר המסוים של משתה החתונה.
הראשון שהעלה סברה זו היה הרמן גונקל, אבי שיטת חקר הסוגים; אך כבר במאה ה-13 רמז המשורר טודרוס בן יהודה אבולעפיה לפתרון זה בשירו "עלמה בעיניה שנתי עשקה", בו הוא חורז: "מַה-מִּדְּבַשׁ מָתוֹק וּמֶה עָז מֵאֲרִי!
האהבה מתוארת כדבר "עז" גם בשיר השירים: "עזה כמות אהבה" (ח, ו).
ארתור קְוִוין הצביע על כך שבהתחשב בסיפור על האריה והדבש, התשובה לשאלה "ומה עז מארי?" צריכה להיות "שמשון".
בנוסף, התשובה לשאלה "מה מתוק מדבש?" עשויה להיות רמז מטרים להרג הפלשתים שיתרחש בהמשך הסיפור.
מותם של הפלשתים יהיה מתוק מדבש בעיני שמשון, העז מארי.
באופן אירוני, הפלשתים אינם מודעים לכך שתשובתם מרמזת על מפלתם הצפויה מידי שמשון.
שמשון מבין מיד כי הפלשתים חילצו בערמה את התשובה מאשתו, ותגובתו: .
פרשנים מעירים כי דבריו של שמשון, שבדומה לחידה ולפתרונה מנוסחים אף הם כמליצה שירית, מעידים על קור רוחו ומסווים את כוונתו לנקום.
רק לאחר מכן יכלה את זעמו בפלשתים.
תגובת שמשון מנוסחת בצורת משל המשווה את אשתו של שמשון לעֶגלתו, ואת הפלשתים למי שחורש בבקר שאיננו שלו.
יש הסבורים שמשל זה רומז בעצמו לחידה משוערת אחרת, מעין: "איזה שדה פורה חורשים, אך לא בשוורים?", ותשובתה: "האישה".
החרישה משמשת כאן מטפורה ליחסי מין.
יש הסבורים שהקונוטציה המינית של דימוי החרישה מרמזת שאחד מהמרעים פיתה את אשתו ושכב עִמה כדי להוציא ממנה את פתרון החידה, או שכך לפחות חשד שמשון.
פרשנים רבים סבורים שהגישה המתמקדת ביסודות הבודדים שבסיפור איננה יכולה לעמוד בפני עצמה, שכן אין היא מאפשרת לעמוד על משמעותה של החידה ושל הסיפור שבו היא שלובה בהקשרם כפי שהם מוצגים לפנינו.
פרשנים אלה נוטים לנתח את הסיפור בכלים ספרותיים, תוך התייחסות להקשריו המצומצמים והרחבים.
פרשנות מסוג זה מאפיינת בעיקר את המחקר המאוחר, שנעשה במקרים רבים תוך אימוץ תובנות והצעות פרטניות שעלו במחקר רכיבי הסיפור הבודדים, וסיגולן לגישה הסינכרונית.
בפרט, הנטייה לפרשנות בהקשר הארוטי מאפיינת גם חלק מהמחקר המאוחר.
לדעת קלודיה קאמפ וקרול פונטיין, המפגש בין שמשון לפלשתים במשתה החתונה לוּוה במתיחות רבה: נוכחותם של המרעים שימשה לא רק כליווי לשמשון, כנהוג בטקסי החתונה בימים ההם, אלא גם כאיום מרומז שנועד לאותת לו להימנע מהתגרויות.
שמשון יזם את החידה משום שחש שמצב העניינים איננו נוטה לטובתו.
התנאים המיוחדים של תחרות חידות עשויים היו לאפשר לשמשון לקחת את היוזמה לידיו ולהפיג את המתח שעלול היה להיגמר בעימות אלים.
הפלשתים נענו ברצון ליוזמה של שמשון, כי גם הם העדיפו להימנע מהעימות הפוטנציאלי ולהחליפו בהתמודדות ברוח ספורטיבית שבה יש להם סיכוי להרוויח.
אולם הרוח הקלילה שבה החל העימות התערערה במהרה: הפלשתים חשדו בשמשון שחד להם חידה בלתי פתירה כדי לרושש אותם, וחשד זה גרם להם לחלץ את התשובה במרמה.
נקמתו הלא פרופורציונלית של שמשון - רצח של שלושים חפים מפשע - מסלימה עוד יותר את מצב העניינים, שמכאן ואילך רק יוסיף להידרדר.
רצונם של שני הצדדים להימנע מעימות לא התממש בסופו של דבר, מפני שלאל היו תוכניות אחרות עבורם:.
רוב הפרשנים המפרשים את החידה בהקשרה מניחים שפתרונה, לפחות ברובד הגלוי, הוא כפי שעולה מן הכתוב: דבש היוצא מן האריה.
פרשנים רבים רואים בה חידה בלתי הוגנת.
יש הסבורים שכל מטרתו של שמשון הייתה למצוא עילה להתגרות בפלשתים, ואין קושי בכך שהציג להם חידה בלתי פתירה.
אחרים סבורים שהסיפור מציג את שמשון כשוטה שאין ביכולתו לחבר חידה ראויה לשמה.
חלק מהפרשנים מסבירים את חוסר הוגנותה של החידה כמוטיב פולקלוריסטי.
בסיפור העממי קיים סוג של חידה בלתי פתירה המכונה "חידת צוואר", המופיעה באופן טיפוסי בפי הגיבור כדרך לחלצו מסכנת מוות, אך עשויה להופיע גם בנסיבות אחרות (דוגמה לכך היא חידת שמו של עוץ לי גוץ לי.
מן הספרות המודרנית ניתן להזכיר את החידה שחד בּילבּוֹ בּאגינס לגוֹלוֹם בספרו של ג'ר"ר טולקין "ההוביט": "מה יש לי בכיסי?", חידה שהתשובה לה, טבעת, ידועה רק לבילבו – ובמקרה זה הגיבור אכן נמצא בסכנת חיים).
לכן יש הסבורים שחידת שמשון שייכת לסוג זה של חידות.
אחרים דוחים סברה זו, בטענה שהנסיבות של משתה החתונה, שבו אין על שמשון איום מכל סוג שהוא, אינן הולמות סוג זה של חידות.
עוד נטען שמקורה של קטגוריית חידות הצוואר בפולקלור האירופי של ימי הביניים, ואין זה לגיטימי להחיל אותה על סיפור מקראי.
פרשנים אחרים סבורים שהחידה ניתנת לפתרון.
המלבי"ם ציין ששמשון אמר לפלשתים: – ובכך רמז לפלשתים שניתן למצוא, פיזית, את הפתרון לחידתו: אם יתהלכו בסביבות העיר יוכלו למצוא את גוויית האריה והדבש.
בדומה לכך פירש יהודה אליצור שמנהג המקום היה שהמסובים במשתה החתונה מלווים את החתן ומתעניינים באורחותיו.
שמשון ידע שמרעיו יתרשלו בתפקידם ולכן חד להם את החידה; אילו נהגו בהתאם לחובתם וליוו אותו, היו מוצאים את גוויית האריה ומבינים את פשר החידה.
בכיוון דומה טען רבי משה יצחק אשכנזי, ש"חידה" במקרא אינה שאלה, אלא רמז ל"דבר נפלא וזר שאירע לו", כלומר שהפלשתים היו אמורים לנחש ממילותיו של שמשון מה המעשה שאירע לו.
פרשנים אחרים סבורים שבחידה עצמה יש די רמזים המאפשרים את פתרונה, ואין צורך להידרש לשם כך למעשה באריה ובדבש.
בהקשר זה צוין כי תשובת הפלשתים: "מַה מָּתוֹק מִדְּבַשׁ וּמֶה עַז מֵאֲרִי?" איננה מתייחסת ישירות למאורע הריגת האריה ורדיית הדבש.
שמאי גלנדר מקבל את הסברה שתשובת הפלשתים היא בעצמה חידה שפתרונה הוא "אהבה", ולדעתו זהו גם פתרון חידתו המקורית של שמשון, ולכן רומזים הפלשתים בתשובתם.
האוכל העז הוא האוהב, שמתרכך ונעשה לכעין מאכל מתוק בהשפעת אהובתו.
פיליפ נֶל סבור שתשובת הפלשתים איננה שאלה רטורית הרומזת לפתרון, אלא היא פתגם פופולרי שמהווה בעצמו את פתרונה של החידה.
פתגם זה היה במקורו חידה שפתרונה "אהבה", כפי שהוסבר לעיל.
חידה זו הפכה במרוצת הזמן לשאלה רטורית שהתשובה לה ידועה לכול.
לדעת ג'רמי שיפֶּר, הבוחן את החידה לאור הסיפור שבו היא משולבת, ולאור ההקשר הרחב יותר של מחזור סיפורי שמשון, החידה עמומה במתכוון ואין לה פתרון יחיד וחד-משמעי.
אחד הפתרונות שמציע שיפר, נוסף על אלה שעלו במחקר כמתואר לעיל, הוא שמשון והדבש שרדה מהאריה: שמשון הוא "האוכל" מן הדבש, שממנו "יצא מאכל" – הדבש שנתן להוריו; והפלשתים רומזים לכך בתשובתם: שמשון הוא ה"עז מארי" שאליו הם מתייחסים (והשוו לדעת קווין, לעיל).
פתרון פוטנציאלי נוסף שהציע שיפר הוא הידע או החכמה, העזה מארי ומתוקה מדבש.
הידע שישנו או איננו ברשות הדמויות הוא תמה מרכזית בסיפור, והפעלים "ידע" ו"הגיד" חוזרים בו פעמים רבות.
יש המזהים בסיפור משמעויות סמליות המתקשרות לתמות בולטות במחזור סיפורי שמשון.
בהתייחס למעשה באריה ובדבש, יש המפרשים את נכונותו של שמשון הנזיר ושליח האלוהים להיטמא בגוויית האריה – טומאה שלפי חלק מהדעות, יש בה משום חילול נזירותו — וזאת כדי להשיג את הדבש המתוק, כמרמזת על תשוקתו לנשים הנוכריות.
לדעת קמפ, מעשה שמשון בארי (שופטים יד 5-9) הוא מעין סובלימציה על מה שהוא חפץ לעשות בכלתו הפלשתית: מין (; ) ואלימות (; ).
באופן דומה, אלטר גורס כי חידת שמשון מופנית אל התעלומה המאיימת של המיניות הנשית.
לדברי גרינשטיין, הסימנים בחידת שמשון - האוכל, המאכל, העז המתוק, הארי והדבש - הם מטפורות, שיש לפרשן על פי ההקשר הספרותי.
חלק מהפרשנים מייחסים למעשה באריה ובדבש משמעויות תאולוגיות.
לדעת הפרשן הפרסביטריאני מרטין אֶמריך, המעשה הוא סימן לבאות: כשם שהכה שמשון את האריה, כך הוא יכה בפלשתים; כשם שאכל מן הדבש, כך ירווה מן המעיין שנבקע במכתש אשר בלחי.
בהקשר הרחב יותר, האריה שהיה מוכרח למות כדי להוציא מתוכו דבש מתוק, מסמל את ארץ כנען, שמתוך אובדן יושביה עובדי האלילים תצמח הישועה לישראל.
גם בפרשנות הרבנית מקובל לפרש את המעשה כאות משמים.
הרב יגאל אריאל סבור ששיסוע האריה הוא אות לשמשון שהוא צועד בדרך הנכונה בשליחותו, המסוכסכת לעיתים, להושיע את ישראל.
מציאת הדבש היא אות נוסף, הרומז לשמשון שבסופו של דבר ינצחו ישראל את הפלשתים ניצחון שלם, בכך שישכילו לזקק את היסוד הטוב שבכוחו של האויב וינצלוהו לבניינם הלאומי, וזוהי גם משמעותה העמוקה והנסתרת של החידה.
באשר לחידה עצמה, לדעת אהובה אשמן, זו נושאת בחובה רובד סמוי המקודד באמצעות סמלים מגדריים סטראוטיפיים.
ברובד הגלוי, נושא החידה הוא האריה העז שממנו יוצא דבש מתוק; ברובד הסמוי, הנושא הוא הטרנספורמציה המגדרית שעובר שמשון, מגבר רב אונים למעין אישה פסיבית וחלושה.
האריה הוא סמל לכוח ולגבריות והוא מייצג את שמשון במצבו הראשוני.
הדבש, סמל לפריון, מייצג את הנשיות.
נשיות זו משקפת את מצבו של שמשון ברגעיו האחרונים: משועבד כטוחן – מלאכה בזויה השמורה לשפחות – ועיוורונו הוא סמל לסירוס.
התופעה שבה נתקל שמשון, אריה העובר מטמורפוזה מפתיעה ומוציא מתוכו דבש, מעוררת בו נבואת לב לגבי סופו שלו עצמו – תובנה ששמשון קולט באורח תת-מודע, והיא זו שגורמת לו התרגשות עזה ומביאה אותו לחוד את החידה לפלשתים.
הפלשתים לעומתו תופסים את הרובד העמוק של חידתו ורומזים עליו בתשובתם-שאלתם: "מה מתוק מדבש ומה עז מארי?".
שמשון הוא ה"עז מארי", והפיכתו למעין אישה תבוא עליו מיד ה"מתוק מדבש" – האישה המפתה והמדיחה.
המעשה באריה ובדבש מהווה יחד עם החידה רמז מטרים למפלתו של שמשון, שתבוא עליו מיד האישה הנוכרייה המפתה והקטלנית – דלילה.
לדעת מיקֶה באל , החידה רומזת לסודו האמיתי של שמשון, שהוא הקישור או הזיהוי שהוא יוצר בין פעולה כוחנית לעונג: מעז יצא מתוק.
המעשה בשיסוע האריה ורדיית הדבש ממנו, שאליו מתייחסת החידה, רומז ל"שיסוע" אחר ששמשון מצפה לו: ביתוק בתולי האישה המביא עמו עונג מיני.
המשותף לשני המעשים הוא שבשניהם פעולה אלימה ביסודה נקשרת בעונג.
עזן ידין סבור שהחידה איננה כלל חידה במובן המקובל של המילה.
לדעתו, המילה "חידה" בעברית המקראית איננה מתייחסת למה שמכונה בשפה המודרנית בשם זה, אלא היא קרובה במובנה לפתגם או משל.
ידין סבור שבחינת החידה על רקע התרבות היוונית עשויה לשפוך אור על הבנתה.
ביוון העתיקה היה מקובל לקיים תחרויות שנינה בהזדמנויות שונות.
אחת מהתחרויות הללו, המתועדת בתקופה הקלאסית אבל אפשר ששורשיה קדומים יותר, היא הסקוליון (ביוונית σκόλιον; ברבים: סקוליה), תחרות של חריזת שורות.
באחד מסוגי הסקוליה, שהיה רווח בייחוד במשתאות חתונה, היה על המשתתפים לחרוז פתגמים באופן שנון: הדובר הראשון היה פותח בפתגם המיוסד לרוב על משל רווח, והנמען היה צריך להשיב בפתגם משלו ההולם את הפתגם הראשון ומקבל תפנית הומוריסטית בהקשר של משתה החתונה.
ידין סבר בתחילה שהמנהג המתועד בסיפור הוא שריד אותנטי לתרבות הפלשתית הקדומה ומשקף את קשריה עם התרבות המיקנית; לימים שינה את דעתו, וכעת סבור הוא שמשתקפת כאן השפעה יוונית ישירה ומאוחרת על הכותב המקראי, שהשליך על הפלשתים בני זמנו של שמשון את הידוע לו על מנהגי היוונים בני זמנו שלו.
חיה , או בשמו האמיתי ד"ר הנרי פיליפ "האנק" מק'קוי, הוא דמות בדיונית של גיבור-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס.
חיה הוא האלטר אגו של ד"ר הנרי פיליפ "האנק" מק'קוי (Dr.
Henry Philip "Hank" McCoy), מוטאנט בעל כוחות פיזיים על-אנושיים וחושים מחודדים כשל קוף אדם מגודל.
למשך שנות הופעתו, חיה עובר שינויי צורה מתקדמים בפיזיונומיה שלו, ומקבל אפיונים חייתיים יותר הכוללים פרווה כחולה, אוזניים מחודדות, ניבים וטופרים.
למרות הופעתו החייתית, חיה מתגלה כאדם משכיל ואינטליגנטי מאוד בעל תארים באומנות ובמדע.
הוא מקור בר סמכא לביוכימיה וגנטיקה, ומשמש כרופא ומדריך מתמטיקה ומדע במכון אקסבייר.
חיה הוא איש אשכולות בעל תחומי ידע רבים: מדעי הטבע, הנדסה, רפואה, מדעי הרוח ואמנות.
חיה הוא גם אקטיביסט מעורב פוליטית בסוגיות חברתיות הקשורות לזכויות המוטאנטים.
הוא נלחם ללא הרף באינסטינקטים החייתים שלו ובנידוי חברתי עקב מראהו, ומקדיש את כישוריו המנטליים והפיזיים למען עולם טוב יותר בין בני האדם למוטאנטים.
בנוסף, הוא ידוע בחוש ההומור השנון שלו ובמנהגו לצטט אנשי רוח וספרות מופת.
חיה היה אחד מחמשת החברים המייסדים של קבוצת אקס מן המקורית, שכללה גם את סייקלופס, ג'ין גריי, אייסמן ואנג'ל.
הוא הופיע בעקביות בחוברות הקומיקס, ואף היה חבר בקבוצות הדפנדרס והאוונג'רס.
עם הרצת המיתוג מחדש "מארוול עכשיו!" של שנת 2012 הוצגה דמותו הצעירה של חיה כחלק מחברי האקס-מן המקוריים שנשלחו לזמן ההווה מזמן העבר.
דמותו של חיה מדורגת במקום ה-58 ברשימת גיבורי-העל הגדולים, לפי אתר IGN.
את דמותו של חיה בסרט "אקס-מן 3: המפלט האחרון" מגלם השחקן קלסי גראמר, ששב לגלם את דמותו בהופעת אורח ב"אקס-מן: העתיד שהיה".
את דמותו הצעירה של חיה בסרטים "אקס-מן: ההתחלה", "אקס-מן: העתיד שהיה", "אקס-מן: אפוקליפסה" ו"אקס-מן: הפניקס האפלה" מגלם השחקן ניקולס הולט.
לאחר שאולפני מארוול קנו חזרה את זכויות זיכיון האקס-מן מפוקס המאה ה-20, גראמר שב לגלם את הדמות בהופעת אורח בסרט היקום הקולנועי של מארוול "המארוולס", וישוב לגלם אותו בסרט "Avengers: Doomsday".
הנרי "האנק" פיליפ מק'קוי נולד באילינוי לעדנה ונורטון מק'קוי.
לפני לידתו של הנרי, אביו נחשף לרדיואקטיביות גרעינית במפעל שעבד, מה שגרם לבנו להיוולד כמוטאנט.
חיה נולד עם אינטליגנציה מפותחת, ידיים ורגליים ארוכות מהרגיל, וכן כפות ידיים ורגליים גדולות במיוחד.
למעשה, פרופורציות הגוף שלו הקנו לו מראה של גורילה, מה שתרם להקנטות רבות מצד חבריו ללימודים.
המוטציה של הנרי מתפתחת יותר בשנות התבגרותו, ומספקת לו כוח וזריזות על-אנושיים.
למרות שיכולות אלו מאפשרות לו להצטיין באתלטיקה בבית הספר, עד מהרה הוא מעורר איבה מצד חבריו לספסל הלימודים ובני אנוש אחרים שאינם מוטאנטים.
הוא מחפש אחר מקום מפלט, עד אשר מוצא אותו צ'ארלס אקסבייר ומזמין אותו לבית הספר לצעירים מחוננים ע"ש אקסבייר.
הנרי רואה את ההזדמנויות הרבות הגלומות במקום שכזה ונענה להזמנה.
הוא מוצא את בית הספר כמאגר בלתי נדלה של מידע מדעי.
הוא מוצג בפני חברי האקס-מן, שמקבלים אותו לשורותיהם ונותנים לו את שם הקוד "חיה".
לצד אימונים בחדר הסכנה תחת הדרכתו של אקסבייר, הנרי חוקר מגוון נושאים, החל ממשוואות דיפרנציאליות וכלה בעבודותיו של מרסל פרוסט.
במשימת השטח הראשונה של הקבוצה, חיה נלחם לראשונה לצד חברי האקס-מן בנבל-העל מגנטו ובאחוות המוטאנטים שלו.
בתקופה זו הוא עורך עם חברי הקבוצה מסע לארץ הפראית, נלחם נגד ג'אגרנוט אך נפצע אנושות, וכן נלחם נגד זקיפי הסנטינל.
שינוי צורה ראשוני והחלפת קבוצות
האנק עוזב את האקס-מן מעט אחרי יום הולדתו העשרים, בציינו כי הוא לא עוד אחד מאותם צעירים מוזרים כשהיה.
הוא מתחיל לעבוד כמדען מחקר בתאגיד בראנד, מתקן מחקר גנטי.
העוזרת שלו, לינדה דונלדסון, הופכת עד מהרה לחברתו.
האנק מבודד מרכיב הורמונלי אשר מאפשר לבני אדם רגילים להפוך למוטאנטים לפרק זמן קצר, ומשתמש בנסיוב המוטגן על עצמו כדי להסוות את חיצוניותו, בו בזמן שהוא מסכל ניסיון גנבה של מחקרו.
אולם, הוא מחכה יותר מדי זמן כדי להפוך את התהליך, מה שמשאיר אותו תקוע בשינוי הצורה.
הוא מגדל פרווה אפורה (שמאוחר יותר הופכת לכחולה) בכל חלקי גופו, מקבל אוזניים מחודדות, ניבים מוארכים, טופרים, את האפשרות לרוץ על קירות ותקרות כעכביש, חושים מחודדים, ריפוי עצמי מהיר וצד חייתי שהוא נאבק להשתלט עליו ללא הרף.
הוא מצטרף באופן זמני לאחוות המוטאנטים כאשר מאסטרמיינד מוחק את זכרונו, אך הוא מחלים.
בחזרה בתאגיד בראנד, הנרי מגלה שחברתו היא סוכנת של ארגון פשע, והם נפרדים.
לא הרבה לאחר שינוי הצורה שלו, הנרי מגויס לקבוצת האוונג'רס, בתחילה כחבר זמני, ולאחר זמן מה כחבר קבוע.
הוא נשאר בקבוצה למשך שנים רבות, ונהפך לחברו הטוב של וונדר מן.
מדי פעם, הנרי עוזב את הקבוצה כדי להצטרף לאקס-מן בעת הצורך (כמו למשל באירועי "סאגת הפניקס האפלה").
הוא חוזר בכל פעם מחדש לאוונג'רס, אך לבסוף עוזב כדי לאפשר למגויסים חדשים להצטרף במקומו.
מאוחר יותר, הנרי מצטרף לקבוצת הדפנדרס, והוא אחד מחבריה ששרדו את מתקפתם של מונדרגון ודרקון הירח.
יחד עם חבריו לקבוצה אייסמן ואנג'ל, הוא מקבל הזמנה מסייקלופס ומג'ין גריי להצטרף לקבוצת אקס פקטור החדשה.
אקס פקטור - רגרסיה חייתית
הנרי מצטרף לקבוצת אקס פקטור יחד עם שאר חברי קבוצת אקס-מן המקורית.
בתחילה הוא עדיין בחזותו הפרוותית, אך לאחר משימתה השנייה של הקבוצה הוא נלכד ועובר טיפולי כימותרפיה ורדיואקטיביות בניסיון למצוא תרופה למוטציה.
לאחר שמוזרק בו נסיוב, הוא עובר דום לב.
קבוצת אקס פקטור מגיעה ומצילה את האנק.
כשהתחבושות מוסרות מפניו, מתגלה כי האנק איבד את הפרווה הכחולה שלו.
הדבר למעשה עוזר לקבוצה כסיפור כיסוי להיותם בני אנוש שמשמשים כציידי מוטאנטים להשכרה (אם כי הם לבסוף עוזרים למוטאנטים שהם לוכדים).
כאשר הם רואים שיש צורך להשתמש בכוחם, הם עוטים תלבושות חדשות, קוראים לעצמם בשם "אקס-טרמינייטורז", ומתחזים למוטאנטים עריקים.
חיה עוטה מסיכה כבעבר, היות שהוא נראה אנושי.
קבוצת אקס פקטור נתקלת במוטאנט העתיק ורב העוצמה אפוקליפס, וזאת לאחר שאנג'ל איבד את כנפיו בקרב ונעדר מהקבוצה.
אפוקליפס הופך את אנג'ל ל"מוות", החזק ביותר מבין ארבעת פרשיו.
במהלך הקרב ביניהם, מגפה נוגעת בחיה, וזה האחרון מושפע בכך בצורה קיצונית - במקום שבדרך כלל מגעה גורם לכאב וסבל איומים, בכל פעם שחיה משתמש בכוחות העל שלו, רמת האינטליגנציה שלו פוחתת.
למרות שהקרב נוצח, הדבר עולה במחיר אינטליגנציה מופחתת של חיה ואובדן אנושיותו של אנג'ל.
מצבו של חיה נעשה גרוע יותר עם הזמן.
כאשר מוחו עובר רגרסיה לזה של תינוק, הוא נתקל במוטאנטית העונה לשם אינפקציה.
לאינפקציה יש יכולת לשנות את המבנה המולקולרי של מוטאנט באמצעות מגע יד, ועל ידי כך ליצור "מפלצות" מוטאנטיות.
כשהיא מנשקת את חיה, הוא מתחיל לשנות צורה חזרה לדמותו החייתית ולסירוגין.
לבסוף, הוא מתייצב בחזותו הפרוותית, שומר על האינטליגנציה שלו, והוא כעת חזק יותר מתמיד.
הוא עוטה את תלבושתו הישנה, אך אין לו צורך יותר במסיכה.
במהלך אירועי "אינפרנו", חיה וקבוצת אקס פקטור עוזרים לקבוצת אקס-מן ולגיבורי-על אחרים להציל את העיר מפלישתם של כוחות רוע.
עם סיום "אינפרנו" מתחילה קשת הסיפור "אג'נדת ההכחדה", שבה מוטאנטים נענשים באי ג'נושה בעוון פשעי מלחמה וחיה משחק תפקיד חשוב בה.
לקראת סיום גלגולה המקורי של קבוצת אקס פקטור, הקבוצה נלחמת במלך הצללים במהלך "סאגת האי מיואר".
בקרב הסופי, אקסבייר נותר משותק, וקבוצת אקס פקטור מצטרפת מחדש לקבוצת האקס-מן.
חזרה לאקס-מן - וירוס הירושה
אחד מאתגריו הגדולים ביותר של הנרי היה התפרצות וירוס הירושה הקטלני של המוטאנט סטרייף.
בתקופה זו, לאחר שחצה את גיל שלושים, האנק כבר מיואש מחייו ומפקפק בהישגיו עד כה.
תסכוליו הרבים מעמיקים כאשר פרופסור אקסבייר וד"ר מוירה מק'טאגרט לא מבקשים את עזרתו במחקר שנעשה על הווירוס.
כפי שהתברר, אקסבייר רק רצה להעניק להאנק מעט פרטיות.
האנק בוחן את המידע שלהם, ורואה שהבעיה חמורה משחשב.
כל העת האמין שהוא מסוגל לפתור כל בעיה אם יינתן לו זמן.
אי לכך, העיסוק בווירוס הירושה הופך לאובססיה שלו.
הוא אף מרחיק לכת ומחליט החלטה לא אתית - לתת לנבל מיסטר סיניסטר מידע אודות הווירוס, מכיוון שיש ברשותו משאבים גדולים יותר, וכפי שכבר ידוע לכל, גם פחות מוסר.
נקודת מפנה מגיעה כאשר דארק ביסט - גרסה אפלה של חיה, שחברה לעתיד בקבוצת "אקס-מן האפלים" של נורמן אוסבורן - מסיים חלק מהנוסחה.
הצעד הקריטי ביותר למציאת פתרון קרה כאשר ד"ר מק'טאגרט מגלה את המניפולציה השרירותית שעושה מיסטיק על הווירוס.
אולם, התרופה אינה שלמה, והאנק נחוש בדעתו לרקוח תרופה.
בהתבסס על רישומיה של מק'טאגרט, הוא ממציא נוגדן, מה שמרומם את רוחו, אך במחיר כבד.
קולוסוס בוחר להקריב את חייו כדי להפיץ את התרופה.
לאחר שהתאבל על מותו של חבר לקבוצה, האנק עוזב לזמן קצר את האקס-מן יחד עם סטורם וקבוצת אקסטרים אקס-מן שלה כדי לחפש אחר יומניה של דסטיני.
לאחר שהם מותקפים בידי ורגאס ופסיילוק מוצאת את מותה, חיה נפצע אנושות וחוזר לקבוצה.
בעולם מתרחשת התפרצות יילודה מוטאנטית, ורבים מהמוטאנטים חווים מוטציות "משניות", הווה אומר יכולות נוספות או מוגברות.
לאחר התקפתו של ורגאס, המוטציה המשנית של חיה פורצת באמצעות כוחותיה של חברת האקס-מן סייג'.
מוטציה זו גורמת לחיה לפתח פיזיולוגיה חתולית יותר, ובתחילה קשה לו להסתגל לכך.
תקיפה מנטלית של קסנדרה נובה, אחותו המרשעת של צ'ארלס אקסבייר, גורמת להשפלתו של האנק.
הוא מוכה קשות, ונרדף בידי המחשבה שמוטציה זו היא שלב נוסף ברגרסיה האבולוציונית שלו.
חברתו באותם ימים, העיתונאית טריש טילבי, עוזבת אותו לאחר שהשינוי במראה החיצוני שלו גורם להאשמתה בזואופיליה בתקשורת.
למשך הזמן, חיה מפתח קשרי חברות הדוקים עם אמה פרוסט, ובמקרה אחד אף מביא לה פרחים כדי לעודד אותה.
האנק מוצא את צורת היהלום של פרוסט מנופצת ומנסה להרכיב אותה מחדש.
פרוסט חוזרת לחיים בהמשך בעזרת פרץ אנרגיה יונית של ג'ין גריי.
מאוחר יותר, האנק מוצא מוטאנטית בעלת מאפיינים חתוליים, כמו מצבו.
הדבר מעלה בו תקוות כי מצא בת זוג לחיים, אלא שמתברר כי מדובר בחתולה מוטאנטית שמתנהגת כמו בן אדם.
יתר על כן, החתולה נמצאת בשלב מתקדם בחייה, והאנק מאפשר לה לעזוב את האחוזה ולמות בשלווה.
כאשר מגיעות חדשות על תרופה למוטציה, האנק שוקל ברצינות לקחת אותה ולחזור למצב אנושי.
וולברין מצליח לשכנעו שלא לקחת אותה, היות שהדבר ישלח מסר שלילי לשאר המוטאנטים שחבר אקס-מן לקח את התרופה.
לאחר שלמד שהתרופה היא פרי פיתוחה של עמיתתו למקצוע, הגנטיקאית קביטה ראו, באמצעות ניסויים על גופות מוטאנטים - כמו גם גופתו המתה של קולוסוס, האנק עוזר להפיל את מחקרה של ראו.
כאשר מועדון הלפייר המרושע מתקיף את האקס-מן, קסנדרה נובה מפשיטה טלפתית את האנק מהתודעה האנושית שלו, ומותירה אותו עם האינסטינקטים החייתיים שלו בלבד.
הוא צד אחר וולברין לכל אורך הקמפוס, עד אשר הוא הוחזר למצב נורמלי בידי מכשיר שהוא ואקסבייר בנו למקרה והתודעה שלו תיאבד.
כאשר מלחמת אזרחים פורצת בין גיבורי מארוול, האנק לוקח את הצד הנטרלי יחד עם שאר חברי האקס-מן.
אולם, הוא לא אהד במיוחד את המדיניות, ומספק בחשאי לספיידרמן תחפושת הולוגרפית כדי שימשיך ללמד בתיכון מידטאון לאחר שהזהות שלו נחשפה לציבור.
חרף רגשותיו האמיתיים לגבי חוק רישום העל-אנושיים, האנק משכיר את שירותיו ליוזמת חמישים המדינות בסיום המלחמה כדי לעזור באימון הדור הבא של הגיבורים.
לאחר אירועי "בית אם", בהם מספר המוטאנטים צנח באופן דרמטי ממאות מיליונים לכמה מאות בלבד, חברי האקס-מן ומוטאנטים אחרים נוכחים בהלווייתו של ילד מוטאנט בשם מאט לנדרו, שנהרג בתאונת דרכים.
האנק מהרהר בנושא ההשפעה שיש לכך על הגזע המוטאנטי ומתכנן לבטל את השפעתו של יום ההשמדה.
אולם, הוא אינו מצליח במחקרו למרות עזרה מדארק ביסט, חיפוש דרכים למציאת פתרון בממדים אחרים, או ניסיון לאתר את מכשפת השני, שכוחותיה לשינוי מרקם המציאות הם אלה שגרמו לכך.
האנק עוזר לאקסבייר לתקן את סרברו, המכשיר לאיתור מוטאנטים, כאשר האקס-מן מאתרים אחר התינוקת בעלת הגנים המוטאנטים.
כשאחוזת אקס מותקפת בידי זקיפי הסנטינל, האנק עובד לצד פרודיג'י כדי ליצב את מצבם של חברי הקבוצה שנפגעו מהקרבות עם קבוצות נבלי-העל "המטהרים" ו"המשוטטים".
כמו כן, הוא נוכח בקרב באי מיואר, והוא הראשון שהגיע לאקסבייר לאחר שזה האחרון נורה בידי בישופ.
מעט לאחר מכן, גופתו של אקסבייר נעלמת.
בעקבות אירועי "תסביך משיח", סייקלופס שולח את האנק לחפש אחר פרופסור אקסבייר, שמצבו אינו ידוע.
האנק ושאר חברי הקבוצה מארגנים את בסיס המבצעים החדש של האקס-מן בסן פרנסיסקו.
הוא עוזר ללמד את טביתה סמית' להשתמש במחקר במקום בכוחה כדי להביס מוטאנט בעל כוחות הרדמה.
הוא ואנג'ל עושים את דרכם לבואנוס איירס כדי לגייס את עזרתו של דוקטור נמסיס בהצלת גזע המוטאנטים.
יחדיו, הם יוצרים מתקן מסע בזמן, אשר באמצעותו הם מתכננים להגיע לעתיד ולמצוא את משיחת המוטאנטים.
אולם, עקב פרק הזמן הקצר בו הרכיבו את המכשיר, הביולוגיה של אלה המשתמשים במתקן מתפרקת לאחר כ-30 שעות אם לא יצליחו לחזור בזמן.
חיה מגלה שהסופר סקרולים שמחזיקים בכוחות האקס-מן יכולים להידבק בווירוס הירושה.
למרות שסייקלופס מתנגד לכך מנסיבות אתיות, הוא מחליט להשתמש בווירוס ומציע לסופר סקרולים את הנסיוב בתמורה לנסיגתם.
כדי להציל את המוטאנטים מהשפעות "בית אם", חיה ואנג'ל אוספים חבורת מדענים מומחים שיעזרו להם, כשביניהם נמנים מדיסון ג'פריס, דוקטור נמסיס וד"ר קביטה ראו.
הם עורכים מסע בזמן בחזרה לשנת 1906 כדי למצוא את הוריו של דוקטור נמסיס ולגלות את מקורותיה של המוטציה המודרנית.
בתקופת זמן זו הם נלחמים בגרסה ראשונית של זקיפי הסנטינל, שנוצר בידי מועדון הלפייר, וגורמים שלא במתכוון לרעידת האדמה בסן פרנסיסקו.
עם חזרתם לזמן ההווה, הם מגלים שראיות ה-DNA שלהם קבורים במקום בו פסלו המוזהב של טיאמט ניצב בפארק שער הזהב.
חיה נלכד בידי נורמן אוסבורן ביחד עם אקסבייר באי אלקטרז והפך למושא מחקר במכונת האומגה, שפותחה בידי דארק ביסט ונועדה לשאוב כוחות מוטאנטים והעברתם לתוך נשק אומגה.
חיבורו למכונה הפך את חיה לחלש יותר, והוא מזכיר כי איבד את טופריו כתוצאה מכך.
הוא ניצל בידי האקס-מן והחלים מפציעותיו.
לאחר מכן, חיה הביע את תסכולו ממנהיגותו של סייקלופס ומשיטותיו, כמו למשל גיוסו של מגנטו לאקס-מן בזמן שהיה שבוי של דארק ביסט.
הדבר מביא לעזיבתו מקבוצת האקס-מן.
חיה הצטרף לחברתו אביגיל בראנד כחבר בסוכנות S.W.O.R.D.
מעט לאחר שהצטרף אליה בחלל, מפקדה הנרי פיטר גייריק החל לאסוף חייזרים מכדור הארץ בניסיון קסנופובי למנוע פלישה נוספת, מה שהוביל אותם להפוך לנמלטים מהסוכנות.
חיה חוזר לכדור הארץ ומשתתף בלוויה של חברו המת קורט וגנר.
הוא מתעמת עם סקוט וטוען בפניו ששיטותיו המיליטנטיות והתנהגותו הקיצונית להגנת המוטאנטים בכל מחיר הן אלה שגרמו למותו של קורט.
למרות החיכוכים בינו לבין סייקלופס, חיה נשאר באי אוטופיה ועוזר לקבוצה במתקפת הסנטינלים של באסטיון.
לאחר הבסתו של באסטיון בידי הופ סאמרס, חיה עוזב בשנית את האקס-מן.
בהמשך, חיה מופיע כחבר בקבוצת האוונג'רס הסודיים של סטיב רוג'רס.
הוא מגיע עם היחידה למבצעים מיוחדים במשימתם למאדים וסייע להם במתן עזרה לשאנג-צ'י.
הוא שיחק תפקיד מרכזי בלכידתו של חייל על-אנושי בשם ג'ון סטיל, חקירתו וביטול שטיפת המוח שנעשתה לו.
חילוקי הדעות האידאולוגיים בין וולברין לבין סייקלופס הובילו לפילוג קבוצת האקס-מן, וחיה הצטרף לקבוצתו של וולברין בבית הספר החדש לצעירים מחוננים ע"ש ג'ין גריי.
במהלך אירועי "אוונג'רס נגד אקס-מן", חיה צידד עם האוונג'רס כדי לחקור את הגעתו של כוח הפניקס לכדור הארץ וחובר אליהם כדי לעצור את התקדמותו.
בהמשך הוא מתפטר מתפקידו בקבוצה כאות מחאה על ניסיונותיהם לעצור את חמשת הפניקסים - חמשת חברי האקס-מן שקיבלו את כוחות הפניקס (סייקלופס, אמה פרוסט, נאמור, מג'יק וקולוסוס).
הוא חוזר לעזור להם כשכוח הפניקס משחית את סייקלופס ואמה פרוסט.
עם סיומה של מלחמת הפניקס, סייקלופס החל לתקוף ארגונים ממשלתיים ולהחזיק באסירים מוטאנטים.
האקס-מן אינם רוצים להילחם בו משום שהם חוששים שהדבר יצית מלחמת אזרחים.
חיה גוסס מתופעות לוואי של מוטציה משנית אותה הוא עובר.
הוא מגיע לפתרון לאחר הערה אותה העיר אייסמן בנוגע לכך שסייקלופס מהעבר לא יסבול את מעשיו של מקבילו העתידי.
חיה עורך מסע בזמן לימים המוקדמים של מכון אקסבייר כדי להביא את חמשת חברי האקס-מן המקוריים לזמן ההווה, מתוך תקווה שסייקלופס מזמן העבר יצליח לשכנע את מקבילו מזמן ההווה בדבר דרכו השגויה.
לאחר הגעתם לזמן ההווה, חיה שוקע בתרדמת.
כוחות הטלפתיה של ג'ין הצעירה - אשר התפרצו כתוצאה מהטראומה שבמסע בזמן - הצליחו לחבר בין מוחותיהם של חיה מהעבר וחיה מההווה.
הדבר גורם לחיה הצעיר להבין טעות בחישוביו של מקבילו העתידי והוא מייצב את הפיזיולוגיה שלו על ידי רגרסיה חזרה לצורה דמוית הגורילה הפרוותית הכחולה.
האקס-מן הצעירים מחליטים להישאר בזמן ההווה ולהפוך לקבוצת אקס-מן החדשים, למעט אנג'ל, שמצטרף לאקס-מן של סייקלופס.
מותו של אקס ושיתוף פעולה עם הבלתי אנושיים
אחרי שסייקלופס מגיע לאי מיואר ומגלה שכל המוטאנטים מתו מוות נוראי, הוא יוצר קשר עם חיה ומבקש ממנו לבצע איבחון.
חיה מגלה שענני הטריגן אשר מקנים לקבוצת הבלתי אנושיים את כוחותיהם הפכו לרעילים ביותר למוטאנטים והם משנים את הרכבם כשהם מתערבבים עם אטמוספירת כדור הארץ.
לנוכח העימות החדש שהתפתח בין שתי הקבוצות, חיה מקווה לגשר בין יחסי הבלתי אנושיים לבין המוטאנטים והוא מתחיל לעבוד עמם במשותף כדי לשנות את מצב הצבירה של ענני הטריגן שיהיו בטוחים עבור מוטאנטים.
הוא הופך לבעל בריתם ומצטרף למועצה האימפריאלית שלהם.
כשחיה מזמן ההווה מבין שהם אינם יכולים למצוא תרופה למגפת הטריגן, הוא מתריע בפני המוטאנטים שהפעולה הטובה ביותר היא לעזוב את כדור הארץ.
אולם, חברי קבוצתו לוכדים אותו לפני שהוא יכול להזהיר את הבלתי אנושיים ממלחמה קרובה.
כאשר מדוזה מבינה מה ענני הטריגן יעשו למוטאנטים, היא מפעילה גנרטור שמשמיד אותם.
היא מכריזה על אמה פרוסט כבוגדת לאחר שזו האחרונה שיקרה בדבר מותו האמיתי של סייקלופס מענני הטריגן והשתמשה בדמותו כדי להצית מלחמה בין שתי הקבוצות.
האבוק עוזר לאמה להימלט מתוך הוקרה לאחיו המת, וחיה וחברי הקבוצה משלימים ומתחרטים על גורל חייהם, שהשתנו בעקבות ערפילי הטריגן והציתו מחדש מחאות אנטי-מוטאנטיות המבקשות להחרים את המוטאנטים ולהכריז עליהם כעל אויבי הציבור.
דרכו של חיה הצעיר החלה כמו זו של מקבילו מארץ-616 עד אשר חיה מעתיד חלופי ערך מסע בזמן והודיע לו ולחבריו שעליהם לחזור עמו לזמן העתיד.
האנק וחבריו הגיעו לזמן "העתיד", שבו סייקלופס הרג את מוריהם הרוחני צ'ארלס אקסבייר, ג'ין גריי מתה (ובית הספר נקרא על שמה), וחיה העתידי גסס כתוצאה מהשינויים המטבוליים אשר נגרמו ממוטציה שנייה אותה עבר.
אחרי שהאנק וקבוצתו התעמתו עם סייקלופס העתידי, האנק הצעיר העדיף להציל את מקבילו מזמן העתיד.
בעזרתן של קיטי פרייד וג'ין, שכוחותיה הטלפתיים התפרצו לראשונה, האנק ייצב את מקבילו העתידי ובכך הציל את חייו.
תחת הנהגתה של ג'ין, הקבוצה מחליטה להישאר בזמן ההווה עד אשר ייפתרו בעיותיהם של האקס-מן.
חיה הצעיר משתגר ליקום אולטימייט מארוול, ונלכד בידי דוקטור דום.
בהמשך הוא ושאר חברי האקס-מן החדשים מצטרפים לשומרי הגלקסיה והקבוצות מחפשות אחר המערבולת השחורה.
ג'ין הצעירה קוראת בטעות את מחשבתו של האנק מזמן ההווה ומגלה שהוא מתחרט על כך שמעולם לא התוודה על רגשותיו האמיתיים כלפיה.
כתגובה, היא מנשקת את האנק הצעיר, אך השניים לא מספיקים לפתח מערכת יחסים ביניהם משום שדוקטור אוקטופוס התקיף את ניו יורק, ומיד לאחר מכן החלו אירועי "קרב האטום".
קבוצת האקס-מן של וולברין התעמתה עם קבוצת האקס-מן מהעתיד ואחוות המוטאנטים העתידית.
קיטי פרייד מחליטה לעזוב את בית הספר של וולברין, ולקחה איתה את האקס-מן הצעירים לבית הספר של סייקלופס.
בעקבות העיצוב מחדש של יקום מארוול לאחר אירועי "מלחמות סודיות" של שנת 2015, חברי האקס-מן מזמן העבר מחליטים לעזוב לנוכח פריצתה של היסטריה אנטי-מוטאנטית ותחילתו של משבר ערפילי טריגן, המאיים להכחיד את המוטאנטים.
החיה הצעיר מתוסכל מהעובדה שהוא אינו מסוגל באמצעות המדע להחזיר אותם לזמן העבר אליו הם שייכים, ולכן הוא יוצר קשר עם דוקטור סטריינג' ומתייעץ עמו.
למרות שסטריינג' אינו יכול לעזור לאחר שכוחותיו נחלשו, הוא מבטיח לו שהאנק מספיק חכם בשביל למצוא פתרון, לאחר שזה האחרון עוזר לו בחקירת קרע בין-ממדי.
ניסוייו של האנק עם קסם גורמים לו בסופו של דבר לנוע ברחבי הזמן בעזרת העין השלישית של הורוס, אותה נתן לו סטריינג', ולחקור יותר את אמנות המיסטיקה כדי לנסות ולגלות דרך חדשה הבייתה.
שלא בידיעתו, הציוד שלו הוכתם בידי כוחות דמוניים שנשלחו בידי מלכת הגובלינים עוד מתקופת המלחמות הסודיות.
בזמן שחבריו ניסו ככל יכולתם לעצור את התקדמותה של פריור וכוחותיה, חיה גילה תגלית מפתיעה שהעמיקה את הידע שלו באמנות המיסטיקה.
הוא הצליח בכוחות עצמו לגרש את הכוחות הדמוניים בחזרה לשאול, בעוד פריור נסוגה.
האנק מגיע למסקנה שהאקס-מן מזמן העבר אינם יכולים לחזור לזמנם משום שהם כבר נמצאים בקו ההמשכיות שלו.
הם נשארים בזמן ההווה ועורכים מסעות ברחבי העולם כדי למצוא משמעות לקיומם.
חיה הצעיר וחבריו לקבוצה מוצאים את עצמם עובדים במשותף עם מגנטו כדי לשמור על חזונו של אקסבייר לדו-קיום בין מוטאנטים לבני אדם.
הוא מתחיל להשתמש בכוחות קסם יותר בחופשיות במשימותיהם, דבר שמדאיג את סייקלופס הצעיר.
כאשר הם חוזרים למפקדתם, חיה מסתגר לבדו במעבדה וממשיך לחקור אודות הקסם.
קיימת אפשרות שהמוטציה של חיה היא תוצרתו של אטביזם גנטי.
אולם, הוא גם מחזיק באפיונים נאוטנים, מה שמסביר את האינטלקט הגבוה שלו למרות מאפייניו החייתיים.
בנוסף, לחיה יש כוחות, מהירות וזריזות על-אנושיים.
הוא מיומן בקרב פנים-מול-פנים, ומשלב בלחימתו סגנון אקרובטי אותו למד מקפטן אמריקה.
במקור, האנק מחזיק באפיונים הבסיסיים של בני אדם רגילים לצד פיזיולוגיה פרימטית (איברי גוף ארוכים וגפיים גדולות) הדומה לקופי האדם.
מוטציה זו מעניקה לו כוח גופני על-אנושי, נוסף למהירות, רפלקסים, זריזות וקלות-תנועה מוגברים וכן סיבולת ומיומנות גבוהים.
הוא מיומן בשימוש בארבעת גפיו, ולבצע משימות מקבילות בו זמנית.
עקב כישוריו והכשרתו, ביצועיו של חיה יכולים לעקוף את אלה של אתלט ברמה אולימפית, לעקם את גופו ולבצע תמרונים אוויריים בקלות ובחינניות.
כוחו ומיומנותו מאפשרים לו לטפס על משטחים אנכיים באמצעות ידיו ורגליו, לקפוץ למרחקים ארוכים, ולשרוד נפילות שבדרך כלל הורגות אדם רגיל.
בנוסף, חיה הוא בעל חושים מחודדים ויכול לאתר אנשים למרחקים גדולים במרחבים פתוחים.
כפות רגליו הן רגישות דיין כדי לגלות אותות אלקטרוניים (כדוגמת פצצות, מתקני האזנה וכיוצא בזה) דרך קירות ורצפות.
מאוחר יותר, האנק שותה נסיוב נסיוני שאותו הכין בעצמו, עובר מוטציה נוספת - הפרווה האפורה מכסה את כל גופו, ויכולותיו העל-אנושיות מתחזקות.
הוא גם מפתח כוח ריפוי כמעט מיידי.{{הערה|Amazing Adventures Vol.2 #11-14}} ההשפעות הפסיכולוגיות של שינוי הצורה הראשוני שלו גורם לחיה לאמנזיה לטווח קצר וקושי בשליטה באינסטינקטים החייתיים שלו, מה שגורם לו להתפרצויות זעם אלימות במהלך קרבות בהם השתתף.
באופן פתאומי, גופו עבר מוטציה נוספת, וצבע הפרווה הפך לשחור (אם כי טכנולוגיית ההדפסה של אותם ימים הציגה צבע כחול).
רמות הכוח שלו חזרו למצב נורמלי והוא איבד את כוח הריפוי.
לאחר המוטציה השנייה שלו, הוא היה יכול לשלוט ביתר קלות באינסטינקטים החייתים שלו.
חיה קיבל גם את היכולת לשחרר פרומונים לשינוי מצבי רוח.
לאחר שהאנק נפצע אנושות, גופו עובר מוטציה משנית.
התוצאה היא חזות יותר חתולית הדומה יותר לחתולים גדולים.
כוחו, מהירותו, הסיבולת, היציבות וחושיו מתגברים עקב כך.
הוא מקבל זריזות, גמישות, שיווי משקל וקואורדינציה בדומה לחתול, וכן כוח ריפוי מוגבר.
עקב שינוי גודלן של כפות הידיים והרגליים שלו מצורת קוף-אדם לחתולית, המיומנות שלו נפגמת.
לאחר שהאקס-מן עוברים לסן פרנסיסקו, האנק מגלה ששבו אליו כמה מהמיומנויות הידניות הישנות.
כמו כן, בגיליון הראשון של Astonishing X-Men'' שבהרצת וורן אליס, האנק מציין שהוא יותר לא נזקק לשינה מלאה.
ד"ר הנרי מק'קוי הוא מבריק מבחינה אינטלקטואלית.
הוא ביוכימאי ידוע ברמה בינלאומית, בעל תארים בביופיזיקה וגנטיקה, אשר ריפא את וירוס הירושה.
הוא מתפקד כרופא בשטח ופיזיקאי של קבוצת אקס-מן, למרות שטכנית אין לו תואר ברפואה.
האינטליגנציה והמומחיות שלו הם שוויי ערך לאלה של צ'ארלס אקסבייר, ד"ר מוירה מק'טאגרט וד"ר קביטה ראו.
למרות זאת, הוא מעולם לא קיבל פרס נובל או נבחר לאקדמיה הלאומית למדעים.
מק'קוי הוא איש אשכולות, בעל ניסיון רב בתחומים רבים, כולל שפות (יודע לדבר שוטף אנגלית, גרמנית, צרפתית, לטינית, ספרדית, יפנית, ערבית, רוסית וכן השפה הלטבריאנית הבדיונית), ספרות, פילוסופיה, פסיכולוגיה, סוציולוגיה, היסטוריה, אמנות ותולדות האמנות, אנתרופולוגיה, בלשנות ומוזיקה, כמו גם מדע המדינה וכלכלה, בייחוד מדע וטכנולוגיה.
הידע המדעי הנרחב שלו נע בין פיזיקה תאורטית, מכניקת הקוונטים, משוואות דיפרנציאליות, ננוטכנולוגיה, אנטומיה, כימיה אנליטית, הנדסת חשמל והנדסת מכונות.
כמומחה אלקטרוניקה, הוא מבצע תיקונים בסרברו ומשדרג את מערכות חדר הסכנה.
יחד עם ריד ריצ'רדס, מק'קוי יוצר מספר מתקני דאוס אקס מכינה, כולל מתקן שפושט את כוחן של ישויות קוסמיות.
חידת הכובעים היא חידה (סוג של חידת היגיון) המספרת על אנשים הנמצאים בצוותא, ומסיקים מסקנות לגבי מחשבותיהם של אנשים אחרים בקבוצה, על בסיס מידע חלקי בלבד הנובע ממעשיהם.
חידות משמשות להדגים הוכחות בצורה אינדוקטיבית, היסקים לוגיים, אלגוריתמים ואף להדגים מושגים מתורת הקבוצות.
ישנה קבוצה גדולה של חידות המבוססת על כך שחוסר ידיעה של אנשים מוסיף מידע לאנשים אחרים.
חידות אלו החלו בחידה של החידונאי יוברט פיליפס בשם 'מדוע פסק הצחוק', ואחת הגרסאות המפורסמות ביותר לחידה מבוססת על מתמטיקאים היושבים בשורה וכובעים מולבשים לראשיהם.
יוברט פיליפס הציג את החידה הבאה: שלושה לוגיקנים נמנמו בשדה.
בעת שישנו הגיע אדם שחמד לצון, צבע את פניהם בירוק והעיר אותם.
כל אחד מהלוגיקנים, שלא יכול לראות את פני עצמו, פרץ בצחוק למראה הפנים הירוקים של חבריו, אך כעבור רגעים אחדים פסק הצחוק, לאחר שכל אחד מהלוגיקנים הבין שגם פניו נצבעו בירוק.
כיצד הבין כל לוגיקן שפניו נצבעו בירוק?
לוגיקן א' מסתכל על חבריו ורואה אותם צוחקים.
הוא חושב: נניח שפני נקיות.
לוגיקן ב' חושב כמוני, קרי שפניו נקיות.
אם גם פניו נקיות, הרי שללוגיקן ג' אין כל סיבה לצחוק.
לכן לוגיקן ב' היה מסיק שאם לוגיקן ג' צוחק הרי זה רק משום שגם פניו של לוגיקן ב' צבועות, ומפסיק לצחוק.
מהצחוק המתמשך הבין לוגיקן א' שגם פניו צבועות, ולכן לוגיקן ב' סבור שצחוקו של לוגיקן ג' נובע מכך שהוא רואה את פניו הצבועות של לוגיקן א'.
לפיכך הבין לוגיקן א' שאין לו סיבה לצחוק.
משיקולי סימטריה תושג תוצאה זו לכל אחד מהלוגיקנים, וכולם יפסיקו לצחוק.
הנחת היסוד בפתרונה של חידה זו היא שכל הלוגיקנים חושבים על פי אותם כללי היסק, ולכן כל לוגיקן יכול לנתח את מחשבות חברו.
בחידה זו כל הלוגיקנים חושבים במקביל, משום שכל אחד מהם רואה את כל רעיו.
בחידת הכובעים המתוארת להלן, החשיבה נעשית בטור, כלומר בכל שלב אדם מפענח את מחשבות כל קודמיו, ודבריו משמשים בסיס לצעד של הבא אחריו.
מה שמעניין בפתרון זה הוא שהעובדה שהלוגיקנים האחרים לא מפסיקים לצחוק, שמרמזת על כך שהם אינם יודעים שהם צבועים בירוק, מוסיפה ידיעה ללוגיקנים האחרים.
קל להמשיך את ההוכחה ולהראות שגם אם בקבוצה יש n לוגיקאים הצבועים כולם בירוק, באיזשהוא שלב הם כולם יפסיקו לצחוק.
ההוכחה היא באינדוקציה ומבוססת על כך שכל לוגיקאי מניח לשם התחלה שהוא איננו צבוע בירוק, רק n-1, הלוגיקאים האחרים צבועים בירוק.
לכן לפי הנחת האינדוקציה הם אמורים להפסיק לצחוק באיזה שהוא שלב.
מכיוון שהם אינם מפסיקים לצחוק הרי שגם הוא צבוע בירוק.
לחידה זאת יש מספר רב של וריאציות.
המפורסמת שבהן מספרת על תוכנית טלוויזיה שבה עשרה מתמטיקאים יושבים בשורה כך שכל אחד מהם רואה רק את אלו היושבים לפניו.
על הראש של כל אחד מהם מולבש כובע מתוך קופסה שבה עשרה כובעים שחורים ורק תשעה כובעים לבנים.
החידה מספרת שמנחה התוכנית ניגש אל המתמטיקאי הראשון בשורה, זה שרואה את הכובעים של כל האחרים, ושואל אותו האם הוא יודע את הצבע של הכובע שלו.
לאחר מכן ניגשים בזה אחר זה אל כל המתמטיקאים האחרים וכולם עונים שהם אינם יודעים את צבע הכובע שלהם, עד אשר מגיעים למתמטיקאי האחרון בשורה, זה שאיננו רואה את הכובע של אף אחד, ודווקא הוא עונה שהוא יודע את צבע הכובע שעל ראשו.
כמו בחידת 'מדוע פסק הצחוק', התשובות השליליות של המתמטיקאים שלפניו נותנות למתמטיקאי את המידע להסיק את צבע הכובע שלו.
כמו כן גם בחידה זאת ניתן להוכיח באינדוקציה, שתסריט דומה ייתכן גם אילו בשורה יושבים n מתמטיקאים.
וריאציה מפורסמת נוספת היא שני מתמטיקאים שעל הראש של כל אחד מהם מלבישים כובע שעליו רשום מספר, ונאמר להם שהמספרים הרשומים על הכובעים הם מספרים טבעיים עוקבים (לדוגמה 9 ו- 10).
עתה ניגשים למתמטיקאי הראשון ושואלים אותו אם הוא יודע את המספר שרשום לו על הכובע, והוא עונה בשלילה.
ניגשים לשני, וגם הוא עונה בשלילה, חוזרים לראשון וכך חוזר חלילה עד שבאיזשהו שלב, לאחר רצף ארוך של תשובות שליליות אחד המתמטיקאים עונה בחיוב ומנחש בצורה נכונה את המספר הרשום על הכובע שלו.
חידת דומה לחידת המתמטיקאים היושבים בשורה שהוצגה בסעיף הקודם, היא חידה הדורשת אלגוריתם ומשמשת להדגמת מושגים במדעי המחשב ובתורת הקבוצות.
החידה מספרת על n (מספר טבעי כלשהו) פרופסורים למתמטיקה נחטפו על ידי סטודנטים נזעמים.
הסטודנטים חובשים לראשיהם של הפרופסורים כובעים שחורים ולבנים, והפרופסורים מוצבים בטור, כאשר כל אחד יכול לראות רק את הכובעים של אלה שנמצאים לפניו בטור, אך לא את הכובע שעל ראשו או שעל ראשי הקודמים לו.
הפרופסורים צריכים לנחש, כל אחד בתורו - מהראשון בטור (שרואה את כל הכובעים מלבד זה שעל ראשו) לאחרון (שאינו רואה אף כובע) - את צבע הכובע של ראשו.
בהנחה שניתן לפרופסורים זמן לפני כן כדי לגבש אסטרטגיה, מצאו אסטרטגיה שתאפשר לכל הפרופסורים פרט, אולי, לאחד, להינצל.
הפרופסור הראשון רואה את כל הכובעים שלפניו בטור.
הוא יספור את הכובעים הלבנים שלפניו.
אם יצא מספר זוגי הוא יגיד "שחור", ואם יצא מספר אי-זוגי הוא יגיד "לבן".
מאחר שלצבע שהוא יגיד אין קשר לצבע הכובע האמיתי שעל ראשו, יש לו סיכוי של 50% בלבד להינצל.
הפרופסור השני אף הוא רואה את כל הכובעים שלפניו בטור.
אם המספר זוגי - הרי שהכובע על ראשו הוא שחור (שהרי הוא לא שינה את הזוגיות).
אם המספר אי-זוגי - הכובע הוא לבן.
הפרופסור במקום ה-k (כאשר k>1) שמע את מה שאמר הפרופסור הראשון ואת מה שאמרו הפרופסורים במקומות 2 עד k-1. הוא יספור את כל הכובעים הלבנים שלפניו ויוסיף עליהם את מספר הכובעים הלבנים של הפרופסורים שקדמו לו, פרט לראשון.
אם הזוגיות זהה למה שאמר הפרופסור הראשון בטור, הרי שהספירה של הפרופסור הראשון לא כללה את הפרופסור במקום ה-k, ולכן צבע הכובע שעל ראשו הוא שחור.
אחרת, צבע הכובע שעל ראשו הוא לבן.
בכל מקרה, כל פרופסור יוכל לנחש נכונה את צבע הכובע שעל ראשו, וכך ינצלו כל הפרופסורים פרט, אולי, לראשון.
מספר בן מניה של פרופסורים
וריאציה זו היא מסובכת יותר, ופתרונה דורש שימוש בכלים בסיסיים של תורת הקבוצות.