tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לאחר שסיים את לימודיו, הוא חזר לעיראק ושם הוא התגייס לצבא והפך לקצין.
בזמן האימונים בצבא, הוא פגש את השותף העסקי העתידי שלו, אחמד סאפוואט (Ahmed Safwat).
לאחר שסיים את שרותו הצבאי, דנגור קיווה לעבוד כמהנדס רכבות, אך בשל הגבלות שהוטלו על יהודים הדבר לא היה אפשרי.
לכן, בשנת 1949 הוא ואחמד סאפוואט החליטו להפוך לשותפים.
הם הקימו את "תעשיות המזרח".
החוזה הראשון שלהם היה לספק חלונות חדשים לכל בנייני הממשלה בעיראק, ועד מהרה הם הרחיבו את הפעילות העסקית שלהם.
בשנת 1950, תעשיות המזרח קיבלו את הזיכיון להפצת בקבוקי קוקה-קולה בעיראק.
לצד תעשיות המזרח דנגור גם ניהל מפעלים לייצור גפרורים ורהיטים.
בנובמבר 1947 נישא לבת דודתו רנה דנגור שקודם לכן הוכרתה כ"מיס בגדאד".
עם עלייתה של מפלגת הבעת' הורע מצב היהודים.
בשנת 1959 דנגור החליט להוציא את משפחתו והוא המשיך לבקר בעיראק לצורך עסקיו עד שנת 1963. בעקבות חקיקה אנטי-יהודית הוא איבד את אזרחותו העיראקית, רכושו ועסקיו הולאמו על ידי הממשלה.
לבסוף הוא השתקע עם משפחתו בבריטניה.
זמן קצר לאחר שהתיישב בבריטניה, ייסד דנגור מרכז קהילתי במערב קנזינגטון למהגרים יהודים עיראקיים.
מטרת המרכז הייתה שימור מורשת יהדות עיראק.
בשנת 1971 החל לערוך ולהוציא לאור את "The Scribe", כתב עת של יהדות בבל.
לכתב העת היו כ-4,000 מנויים ב-25 מדינות והוא התפרסם במשך 35 שנים.
בשנת 2003 הוא דרש 12 מיליארד פאונד (20 מיליארד דולר) ממנהיגי עיראק כפיצוי הסבל והפגיעה בקהילה העיראקית-היהודית לאחר מלחמת העולם השנייה.
מעבר לתרומתו לקהילה היהודית דנגור תרם גם למוסדות השכלה ובריאות באנגליה.
בישראל הוא תרם להקמת מרכז מחקר על שמו בפקולטה לרפואה בגליל.
בשנת 1980 הוא הקים את "קרן אקסילארך" (קרן ראש הגולה), ארגון צדקה שתרם לגורמים הקשורים לחינוך ובריאות.
באמצעות הקרן דנגור קידם את רעיון "המונותאיזם האוניברסלי", מתוך אמונה שדרך פעילות הסובבת סביב העיקרון האוניברסלי של מוסר וצדק ניתן יהיה להביא לאחדות בין הדתות המונותאיסטיות (יהדות, נצרות, אסלאם) ובין מזרח למערב.
הקרן מימנה את הקמת "מרכז דת-עולם ע"ש סר נעים דנגור" באוניברסיטת בר-אילן ותומכת בה משנת 2008 ואילך.
לאחר מותו, בנו דוד דנגור המשיך לתמוך במרכז דרך הקרן Dangoor Education.
מעבר לתרומותיו בישראל ובבריטניה, דנגור תרם למרכז ללימודי יהדות באוניברסיטת נאנג'ינג בסין, מכיוון שאשתו רנה נולדה וגדלה בשאנגחאי.
בשנת 2011 אף קיבל תואר פרופסור מאוניברסיטת נאנג'ינג לאות הוקרה על תרומתו.
נעים אליהו דנגור קבל תואר קצין במסדר האימפריה הבריטית בשנת 2006, מפקד ברשימת המצטיינים של השנה החדשה בשנת 2012, והיה לאביר ראשון ברשימת תוארי יום הולדת המלכה ב-2015.
בשנת 2012 דנגור היה לעמית של קולג' בירקבק, אוניברסיטת לונדון.
תואר זה נוסף לתארו כעמית באלברט הול לאמנויות ומדעים, שהוענק לו בשנת 2007.
באפריל 2015, לציון יום הולדתו המאה, חברת קוקה קולה פרסמה מאמר על יצרן הקוקה קולה הראשון בעיראק.
נעורים הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב.
הסיפור הופיע לראשונה בגיליון מאי 1952 של Space Science Fiction, ותורגם לעברית בשנת 1980 בספר כדרך בני מאדים.
זהו אחד מסיפורי אסימוב הבודדים בו מופיעים חייזרים.
הסיפור יוצא דופן בכך שלאף דמות אין שם, או תיאור פיזי, עד לסוף הסיפור.
כל המבוגרים, כולל החייזרים, מכונים על פי המקצוע שלהם, ושני הצעירים מכונים בשמות החיבה שלהם.
'מקלון' הוא בנו של אסטרונום שעורך ביקור באחוזה כפרית של תעשיין חשוב.
בנו של התעשיין, 'אדמון', מצא שתי חיות מוזרות, והוא משתף את מקלון בתוכניתו להפיכתם לחיות בקרקס.
בינתיים, האסטרונום אומר לתעשיין שהוא בא במגע עם חייזרים שרוצים לפתח עמם מסחר בין כוכבי.
לטענת האסטרונום כוכבם זקוק לעזרה מאחר שמאז המלחמות האטומיות שכילו את תרבותם העתיקה, העולם נכנס לתהליך של רגרסיה.
לטענתו אם לא יעשה דבר מה התרבות החייזרית עלולה לעמוד בפני קריסה מוחלטת.
כאשר החייזרים לא מגיעים לפגישה המתוכננת, האסטרונום והתעשיין יוצאים לחפש אותם.
הם מוצאים חללית קטנה מרוסקת עם מספר חייזרים מתים בתוכה, והאסטרונום בטוח כי כולם מתו בהתרסקות.
כאשר האסטרונום שומע את אדמון מודה כי הוא מחזיק שתי חיות בכלוב באסם מבין האסטרונום כי ה"חיות" הן למעשה שני חייזרים שהצליחו לשרוד את ההתרסקות.
כאשר התעשיין מבין כי החייזרים נמנעו מלפגוע בשני הצעירים, מה שגרם לכליאתם, הוא מתרצה לטובה, ומסכים לעזור לחייזרים להתחיל לסחור עם כוכבו.
שני החייזרים מצליחים לתקן את החללית ומתחילים במסעם לכוכב שלהם.
כאשר הם עוזבים, מתאר אסימוב את אדמון ומקלון לראשונה, ומתברר שהם חייזרים והחייזרים שלכדו הם בעצם בני אדם: "אדמון הביט בספינה היוצאת לדרכה, ועד הרגע האחרון שנמוגה בחלל, רטטו בצער זרועות התמנון שלו, על שמן נקרא, והעיניים שבקצותיהן התמלאו גבישים זהובים, נישאים ברוח: דמעות."
נעולים הוא משחק טלוויזיה בהפקת רשת וחברת ההפקה ההולנדית "PARK LANE" ובהנחיית גיא זו ארץ.
המשחק משלב ידע, אסטרטגיה ומזל.
השעשועון שודר בימי שני ב-21:00, לאחר שידור החדשות בערוץ 2.
האולפן ממנו משודר השעשועון נמצא בהולנד במתחם שידורים מקומי.
על זוג מתמודדים לצאת מ-45 דלתות מחמישה מעגלים על מנת להרוויח מעל חצי מיליון שקלים.
ברשותם חמישה מפתחות בלבד, כך שאם אזלו המפתחות המשחק נגמר.
אחרי שזוג המתמודדים פתח את דלת המעבר של המעגל הרביעי, הוא יכול לבחור אם לעבור בדלת המעבר ולשחק את המעגל החמישי או לבחור לפרוש מהמשחק וללכת הביתה עם כל הכסף שצבר.
אם מפתח הבונוס שצמד המתמודדים קיבל במעגל הרביעי הוא המפתח האחרון שנשאר הוא יהיה חייב לפתוח את דלת המעבר של המעגל הרביעי, אחרת המשחק נגמר.
במשחק קיימות 3 סוגי דלתות:
דלת כחולה - דלת כסף בה על המתמודדים לענות על שאלת טריוויה.
אם ענו נכונה הם מרוויחים סכום כסף אך אם שגו בפתרון השאלה הם מפסידים מפתח.
דלת מעבר - מעבירה את המתמודדים למעגל הבא, המעבר יחסיר את המפתח ממצבור המפתחות של המתמודדים.
דלת אדומה - בפתיחת דלת מסוג זה מאבדים המתמודדים מפתח ובנוסף הם מפסידים את כל הכסף שצברו.
בכל מעגל מספר הדלתות משתנה:
מס' מעגלדלתות במעגלדלתות כסףדלתות מעברדלתות אדומותסכום הכסף מדלת כסףהערות132101,000 ש"ח264112,500 ש"ח397115,000 ש"חמעבר בדלת המעבר מקנה 5 מפתחות נוספים.412101110,000 ש"חאחת דלתות הכסף מביאה מפתח515121220,000 ש"חדלת המעבר מכפילה את הסכום שהשיגו המתמודדים.
2 מהדלתות מביאות 2 מפתחות.
המתמודדים אינם מודעים לסוגי הדלתות טרם פתיחתן ולכן כרוך בבחירתם אלמנט של מזל.
בתחילת תוכנית, מציגים לצופה את מיקומי הדלתות שנקבעו לשחקנים.
נעילת גאות היא מצב בו גרם שמים הנמצא במסלול סביב גוף נוסף מפנה תמיד את אותו צד כלפי הגוף האחר; בלשון אחרת, זמן הסיבוב של גרם השמים זהה לזמן בו הוא משלים הקפה אחת סביב הגוף השני.
נעילת גאות נוצרת בגרם שמיים המקיף גוף כבד ממנו, אשר מפעיל כוח משיכה שונה על צדדיו השונים של גרם השמיים.
מצב כזה יתקיים באחד משני תרחישים: תרחיש אחד הוא שחלוקת המסה של גרם השמיים המקיף אינה סימטרית, ולכן מרכז הכובד שלו לא נמצא במרכזו.
במצב כזה, כוח המשיכה שמפעיל הגוף המרכזי גורם למומנט סיבוב על גרם השמיים, עד למצב בו מרכז הכובד מופנה כלפי הגוף המרכזי.
אפשרות אחרת מתרחשת כאשר גרם השמיים מאורך, ואז יפעל מומנט סיבוב על גרם השמיים עד שצירו הארוך יפנה כלפי הגוף המרכזי.
הדוגמה המוכרת ביותר לנעילת גאות היא הירח הנעול על ידי כדור הארץ.
מרכז הכובד של הירח נמצא במרחק 1,900 מטרים ממרכזו, ועם חלוף הזמן מומנט הסיבוב על הירח גרם לכך שמרכז הכובד יפנה תמיד לכיוון כדור הארץ.
אדם העומד על כדור הארץ רואה רק צד אחד של הירח – הצד הקרוב של הירח .
עם זאת, נעילת הגאות של הירח אינה מושלמת.
שינויים קטנים הנגרמים מהאקסצנטריות של מסלול הירח, הנקראים ליברציות, מאפשרים צפייה בכ-59% מפני הירח מכדור הארץ.
עם זאת, ברגע נתון ניתן לצפות רק בכמחצית פני שטחו של הירח.
רשימת גופים נעולים במערכת השמש
גוף מרכזי ירחים נעולי-גאות שמש כוכב חמה (מרקורי) (הערה: אינו נעול כבידתית לגמרי.
גופים שמימיים העשויים להינעל בנעילת גאות
כל גוף שמימי הנמצא במסלול מול גוף אחר עשוי לעבור תהליך של נעילת גאות.
לשם כך נדרשים שני תנאים:
חלוקת המסה של הגוף אינה סימטרית ולכן מרכז הכובד שלו אינו המרכז הגאומטרי שלו, או שצורתו אינה כדורית.
די והותר זמן של קיום ההקפה על מנת שתיווצר נעילת גאות.
רוב הירחים הגדולים במערכת השמש נעולים, כיוון שרובם במסלול קרוב יחסית לכוכב הלכת אותו הם מקיפים, וכוח הגאות גדל בחזקה השלישית עם ירידת המרחק.
החריגים הם לוויינים בעלי מסלול מרוחק של ענקי הגז.
במערכת השמש אין אף כוכב לכת הנמצא בנעילת גאות מול השמש, אך ככל הנראה התגלו כאלה סביב כוכבים אחרים.
אמנם פיזיקלית אין מניעה שאסטרואידים ינעלו בנעילת גאות, אך לא ידועה דוגמה לכך במערכת השמש, בשל הקפי המסלול הגדולים של האסטרואידים.
כוכבים עשויים להיות בסוג שונה של נעילת גאות, הן זה עם זה והן עם כוכבי הלכת שלהם.
הנעילה במקרה זה אינה יכולה להיות עם הכוכב עצמו, שכן הוא עשוי מגז, ואין לו פני שטח קבועים שיכולים להיות נעולים (קצב הסיבוב שלו משתנה עם קו הרוחב).
עם זאת, יכולה להתרחש נעילה מול השדה המגנטי של הכוכב.
ייתכן שדוגמה לכך היא ברועה דובים , שאולי נעול מול אחד מכוכבי הלכת שלו.
נוסחה להערכת הזמן של גוף עד שיגיע לנעילת גאות:
= קצב הסיבוב הראשוני המבוטא ברדיאנים לשנייה.
= חצי הציר המרכזי של הגוף המוקף.
= מומנט האינרציה של הלוויין, שבו הוא המסה של הלוויין ו- הוא הרדיוס הממוצע של הלוויין.
= פונקציית הפיזור של הלוויין.
= מספר הגאות והשפל של הלוויין.
נעורים בקצב מהיר הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1982 בבימויה של איימי הקרלינג.
העלילה מתרחשת בבית ספר תיכון בדרום קליפורניה בשנות ה-80. הסרט עוקב אחר קבוצה של דמויות מגוונות כשהן מנווטות את העליות והמורדות של חיי העשרה.
סטייסי (בגילומה של ג'ניפר ג'ייסון לי) היא תלמידה תמימה וסקרנית שהרדיפה שלה אחר אהבה וחקר מיני מניעה את התפתחותה לאורך הסרט.
לינדה (בגילומה של פיבי קייטס) היא החברה הכי טובה של סטייסי, והיא מספקת לה הדרכה ותמיכה לאורך כל המסע.
ג'ף ספיקולי (בגילומו של שון פן) הוא תלמיד חסר דאגות ונינוח שמתנגש תדיר עם המורה הקפדני שלו להיסטוריה, מר האנד (בגילומו של ריי וולסטון), ויוצר רגעים קומיים בסרט.
ראט (בגילומו של בריאן בקר) הוא תלמיד ביישן וחסר ניסיון שעובד כסדרן בקניון ומבקש עצות מחברו הערמומי הבטוח יותר, מייק דיימון (בגילומו של רוברט רומנוס) שעומד לידו ומספסר בכרטיסים.
בראד (בגילומו של ג'אדג' ריינהולד) הוא אחיה הגדול של סטייסי, תלמיד פופולרי שנאבק בעבודתו ובקשר הלא מספק שלו עם חברתו, ליסה (אמנדה ויס).
הסרט מתאר את אתגרי המעבר לבגרות, הרדיפה אחר אהבה וניסיון מיני והלחץ של בית הספר.
בסרט השתתפו בתפקידים קטנים מספר שחקנים שהפכו מאוחר יותר לכוכבים, כולל ניקולס קייג', פורסט ויטאקר, אריק סטולץ, ואנתוני אדוארדס.
בין השחקנים שמשחקים בסרט - שון פן, ויטאקר וקייג', זכו בהמשך הקריירה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, כאשר פן קיבל פעמיים את פרס אוסקר בקטגוריה זו.
נעים זילכה היה יהודי עיראקי מהקהילה היהודית בבגדאד, עורך דין ושופט, חבר בית הנבחרים העיראקי ופעיל בקהילה היהודית בעיראק.
ב-1904 החל זילכה לעבוד בתחום המשפטים בבגדאד, עיר הולדתו.
ב-1908 היה לשופט בבית-המשפט לערעורים בביירות, כשהוא מחזיק בתפקידו זה למעלה מעשר שנים עד מינויו לסגן נשיא בית-המשפט.
בשנת 1921 חזר לעיראק והפך לסגן נשיא בתי המשפט האזרחי בבצרה, ובשנת 1922 לנשיא בית המשפט המחוזי של מחוז דיאלא.
הוא נבחר לבית הנבחרים של עיראק בשנת 1925 ונשאר שם עד מותו.
היה אחד היהודים הצעירים המעטים בבית הנבחרים העיראקי שהיה לו האומץ להביע התנגדות לממשלה.
בשנת 1925 גם התמנה, במקביל לעבודתו בפרלמנט, למרצה בבית הספר למשפטים בבגדאד, והיה פעיל במועצת הקהילה היהודית; הוא נבחר ליו"ר "ועדת ג'שמי", הממונה על ענייני החילונים של הקהילה היהודית, והחזיק בתפקיד זה עד מותו.
הוא עשה ניסיונות להכניס רפורמות בחיי הקהילה היהודית ולהגביל את השפעתם של נכבדים דתיים ועשירים; הצליח לאלץ את הרב עזרא דנגור להתפטר מתפקידו כראש הקהילה.
מותו הפתאומי של זילכה שם קץ לרפורמות שיזם.
אחיו היה רבי אפרים כהן.
נעים בסופ"ש הוא מיזם תחבורה ציבורית בישראל שבמסגרתו פועל מערך היסעים בסופי השבוע ובחגים ללא תשלום.
המיזם הוקם בסוף שנת 2019, ומשתתפות בו שתים עשרה רשויות מקומיות – גבעתיים, הוד השרון, הרצליה, כפר סבא, מבשרת ציון, מודיעין-מכבים-רעות, נס ציונה, קריית אונו, רמת השרון, רעננה, שוהם ותל אביב-יפו.
כחלק מהסטטוס קוו בישראל בנושא השבת, ברוב האזורים בישראל, תחבורה ציבורית אינה פעילה בשבת (פרט לקווים ביישובים מרוחקים בקצוות הארץ, לעיר חיפה ולערים מעורבות נוספות כמו נצרת ונוף הגליל, למוניות ומוניות שירות).
במהלך העשור השני של המאה ה-21 התחילו לפעול מספר מיזמים פרטיים שמטרתם הייתה הפעלת שירותי תחבורה בסופי השבוע, (ובפרט בשבת), באמצעות הקמת אגודות שיתופיות.
מיזמים כאלה כוללים את "שבוס", שפועל בירושלים; "נוע תנוע", שפועל בגוש דן, באר שבע, מודיעין, קריית אונו, גני תקווה, אריאל, חיפה וטבריה; "סבבוס", מותג שיתופי לעיריית רמת גן ונוע תנוע; ו"קווי החוף", שפועל בהרצליה ותל אביב.
החל משנת 2017 החל ארגון נוע תנוע לנסות לפעול לשיתוף פעולה בין רמת גן, גבעתיים ותל אביב להפעלת תחבורה בשבת.
מאמצים אלו לא הצליחו ובשנת 2018 הארגון החל להתמקד ברתימת עיריית תל אביב והעומד בראשה רון חולדאי ליצירת מערך תחבורה בשבת מטרופוליני, אך האחרון סירב להפעיל תחבורה ציבורית בשבת בטענה שהמימון לכך צריך להגיע מהמדינה וגם שאין צורך בתחבורה ציבורית בשבת בתל אביב.
בשנת 2019 הצליח הארגון לרתום שבע ערים להפעלת תחבורה בשבת.
בין הערים הייתה רמת השרון, שהשיקה ב-1 ביולי 2019 שירות אוטובוסים למוקדי הבילוי בתל אביב בליל שבת ובשבת באמצעות נוע תנוע.
מיד לאחר הפעלת קווי השבת של רמת השרון, פנתה עיריית רמת השרון לעיריית תל אביב בהצעה לצטרף למימון המיזם ולהפוך אותו למיזם משותף של שתי הערים, לטובת הרחבת השירות.
ראש עיריית תל אביב שינה את דעתו, והיוזמה התגבשה לכדי מיזם מטרופוליני אשר בניגוד לקווים האחרים אותם הפעיל ארגון הפעל תחת ניהולה של עיריית תל אביב-יפו.
עיריית תל אביב יצאה במכרז להפעלת קווים קבועים במהלך סופי השבוע, והחלה בבירורים מול רשויות מקומיות סמוכות במטרה לבחון הקמת רשת קווים עתידית שתפעל ברחבי גוש דן.
השירות החל לפעול בערב יום שישי, 22 בנובמבר 2019, תחילה בארבע רשויות – תל אביב-יפו, גבעתיים, קריית אונו ורמת השרון.
ב-17 בינואר 2020, השבוע התשיעי לפעילות השירות, הצטרפה למיזם העיר שוהם, ובכך הייתה לרשות המקומית החמישית אשר חוברת למיזם.
בעקבות הצטרפותה התווסף למערך הקווים קו 711, המחבר בין תל אביב-יפו לשוהם.
באותו יום הצטרפה למערך גם יהוד-מונוסון (דאז השישית אשר חוברת למיזם); במרץ 2021 פרשה ממנו עקב ביקוש נמוך, ב-15 באוגוסט 2025 שבה אליו בשנית והשתלבה מחדש בקו 711, וב-13 בפברואר 2026 פרשה ממנו שוב.
במרץ 2020, בעקבות משבר הקורונה והוראות משרד הבריאות באשר לתחבורה ציבורית, הודיעו הרשויות המפעילות את המיזם שהוא מופסק זמנית.
ביוני 2020 חזר המיזם לפעילות, אך הופסק בשנית בחודש ספטמבר.
ב-26 במרץ 2021 חזר המיזם לפעילות.
ב-31 בדצמבר 2021 הצטרפה מודיעין-מכבים-רעות למערך התחבורה, ובכך הייתה לרשות המקומית השישית אשר חוברת למיזם.
בעקבות הצטרפותה התווסף למערך הקווים קו 712, העובר בין העיר לתל אביב.
כמו כן, באותו תאריך החל לפעול בתל אביב-יפו קו 717.
ב-29 ביולי 2022 הצטרפה למערך הוד השרון, והייתה לרשות המקומית השביעית אשר עושה זאת.
בעקבות הצטרפותה התווסף למערך הקווים קו 713, שיחבר בינה לבין תל אביב ויעבור במיקומים מרכזיים בשתי הערים.
בהודעתו על ההצטרפות לשירות כתב ראש עיריית הוד השרון, אמיר כוכבי, כי המצב הנוכחי, בו "בסופי שבוע, מי שאין לו רכב פרטי יכול להתנייד הרבה פחות" מחייב תיקון, וכי בינתיים הרשויות המקומיות פועלות לקידומו.
ב-27 בינואר 2023 הצטרפה למערך כפר סבא, והייתה לרשות המקומית השמינית אשר עושה זאת.
עד הצטרפותה לרשת הקווים הפעילה עיריית כפר סבא קווי אוטובוס מטעמה לתל אביב ולהרצליה בסופי שבוע ("כפרסבוס") במשך כשלוש שנים, ובעקבותיה התווסף למערך הקווים קו 714.
ב-2 ביוני 2023 הצטרפה למערך מבשרת ציון (עם המועצות המקומיות שבסביבתה אבו גוש ומטה יהודה), והייתה לרשות המקומית התשיעית אשר עושה זאת.
בעקבות הצטרפותן התווסף למערך הקווים קו 715, שיחבר ביניהן לבין תל אביב.
ב-21 ביולי 2023 הצטרפה למערך נס ציונה, והייתה לרשות המקומית העשירית אשר עושה זאת.
בעקבות הצטרפותה התווסף למערך הקווים קו 716.
ב-28 ביוני 2024 הצטרפה למערך הרצליה, והייתה לרשות המקומית האחת עשרה אשר עושה זאת.
בעקבות הצטרפותה התווספו למערך הקווים קו 721 וקו 722. עד אותה עת הפעילה העירייה באופן עצמאי את המיזם העירוני "קווי החוף", במשך שמונה שנים.
ב-2 באוגוסט 2024 הצטרפה למערך רעננה, והייתה לרשות המקומית השתים עשרה אשר עושה זאת.
בעקבות הצטרפותה התווסף למערך הקווים קו 723.
ב-13 בפברואר 2026 חובר המערך לנמל התעופה בן-גוריון על ידי עדכון מסלול קו 711 (שוהם ↔ תל אביב-יפו) כך שיעבור גם דרך טרמינל 1 וכפר טרומן.
השינוי חל במקביל לפרישתה של יהוד-מונוסון מהמערך, שיצרה את ההזדמנות לעדכון המסלול.
מעת לעת פועלים במסגרת המיזם קווים תקופתיים, המופעלים באופן זמני על ידי רשויות מקומיות לפי צורך ובהתאם לשיקול דעתן, בנוסף לקווים הקיימים.
על פי רוב קווים אלו הם קווים עונתיים, הפועלים במהלך עונות האביב והקיץ המאופיינות בביקוש רב יותר בקרב צעירים ומשפחות.
ביוני–אוקטובר 2023 הופעל ברמת השרון קו 766, שנע לאורך העיר באופן סיבובי ממסוף קדמה, ועבר בין היתר בחוף הצוק ובסינמה סיטי גלילות.
באוגוסט–אוקטובר 2025 הופעל בין רעננה להרצליה קו 729, שנע מספר תחנות באזור פארק רעננה ומשם ברחבי הרצליה, ועבר בין מוקדי בילוי ומסחר מרכזיים עד חופי הים בעיר.
נכון לפברואר 2026, שתים עשרה רשויות מקומיות בישראל שותפות למערך התחבורה בסוף השבוע (על פי סדר הצטרפות): תל אביב-יפו, גבעתיים, קריית אונו, רמת השרון, שוהם, מודיעין-מכבים-רעות, הוד השרון, כפר סבא, מבשרת ציון, נס ציונה, הרצליה, רעננה.
הפעלת קווי המיזם מתחלקת בין ארבע חברות: אלקטרה-אפיקים, "סופה הסעות וטיולים", "הסעות תל אביב 4-5" ו"מסיעי אריה שאשא".
קווי המיזם פועלים בכל סוף שבוע (שישי–שבת) לאורך השבת; בימי שישי החל משעות הערב ועד הלילה, וביום שבת משעות הבוקר עד שעות הערב.
כמו כן, הקווים פועלים בחגי ישראל שבהם לא מופעלת תחבורה ציבורית סדירה, פרט ליום הכיפורים.
שעות הפעילות ותדירות הנסיעות משתנות מקו לקו .
רשת התחבורה מתבססת על מערך היסעים של אוטובוסים ומיניבוסים בעלי 19 מקומות ישיבה.
המערך כולל 16 קווים ברחבי אותן רשויות (הממוספרים בין 705–717 ו-721–723) העוברים ביותר מ-700 תחנות.
הקווים מאפשרים נסיעה אל מרכז הערים ובין השכונות השונות, ואל מקומות הבילוי והפנאי המרכזיים.
התחנות בהן המיניבוסים והאוטובוסים עוברים משולטות במדבקות עם מספרי הקווים שעוצרים בהן, והמיניבוסים והאוטובוסים של השירות ממותגים באמצעות שילוט, מספר הקו והיעדים המרכזיים בהם הוא עוצר.
כל אוטובוס שלישי שמגיע מונגש עבור נוסעים בעלי מוגבלויות.
מערכת הקווים של "נעים בסופ"ש" תוכננה כך שהיא תעבור בעיקר בצירים הראשיים ותצמצם כניסה לתוך רחובות פנימיים בשכונות, תוך התחשבות באזורים שבהם מתגוררים שומרי שבת.
בנוסף, במטרה למנוע פגיעה במוניות השירות, קווי "נעים בסופ"ש" אינם עוברים באזורי הנסיעה בהם פועלות מוניות השירות בסופי השבוע.
הנסיעה בקווי "נעים בסופ"ש" היא בחינם, מכיוון שגביית תשלום עבור נסיעה בתחבורה ציבורית בסופי שבוע אסורה בחוק (פרט למקומות בהם תחבורה ציבורית בשבת מופעלת באופן רשמי על ידי משרד התחבורה).
מסכי המידע האלקטרוניים בתחנות שייכים ומופעלים על ידי משרד התחבורה ולא ניתן לקבל בהם מידע על קווי "נעים בסופ"ש", אשר מופעלים על ידי העיריות.
כמו כן, לא ניתן לקבל מידע על זמינות הקווים ומסלולם באפליקציה הרשמית של משרד התחבורה לזמני נסיעות "כל-קו".
לחלופין, מוצעות 4 אפליקציות תחבורה חלופיות לכך: "אוטובוס קרוב", "איפה בוס", "my-way", ו-"Moovit".
עבור פניות טלפוניות בנוגע לשירות עיריית תל אביב-יפו, מפעילת המיזם, מעמידה את המוקד העירוני שלה.
קיים אתר ייעודי עבור המיזם, שבו ניתן למצוא מידע על השירות.
הערה: נתוני המסלולים והפעילות נכונים לפברואר 2026 ועשויים להשתנות מסיבות שונות.
בזמן אמת מומלץ להסתמך על אפליקציות תחבורה רלוונטיות.
בסוף השבוע הראשון לפעילות השירות (22–23 בנובמבר 2019), שבו פעלו שישה קווי מיניבוס בהשתתפות ארבע רשויות מקומיות, נמצא כי ביקוש המשתמשים גבוה מההיצע, ובעקבות כך תגברה עיריית תל אביב-יפו את השירות בו ביום כשהוסיפה מיניבוס לכל אחד מהקווים – שלושה במקום שניים.
בשבוע השני לפעילות (29–30 בנובמבר 2019) הוחלט כי המיזם יתוגבר במיניבוסים נוספים וגם באוטובוסים בעלי 52 מקומות ישיבה.
גם אז דווח על שימוש גבוה עד מלא, אך לא נרשמו תקלות מיוחדות כבשבוע הקודם.
מכיוון שהנסיעה היא בחינם, לא ניתן למנות את מספר הנוסעים המדויק על פי נתוני תיקוף, כפי שנעשה בדרך כלל בתחבורה הציבורית בישראל.
במקום זאת, עיריית תל אביב-יפו מבצעת זאת ידנית על ידי הנהגים או באמצעות פקחים.
על פי ההערכות, בשבוע הראשון כ-10,000 איש השתמשו בשירות.
במאי 2023 שיתפה מיטל להבי, סגנית ראש עיריית תל אביב-יפו הממונה על תחום התחבורה וממובילות המיזם, כי מערך ההיסעים משמש כ-120,000 נוסעים מדי חודש.
בינואר 2026 שיתפה להבי כי המערך שימש כ-1.82 מיליון נוסעים בשנת 2025, וכ-33,600 נוסעים מדי סוף שבוע (כלומר כ-135,000 נוסעים מדי חודש).
המיזם גרר התייחסות פוליטיות-חברתיות רבות הן ברמה הארצית והן ברמה המקומית.
בראשית דרכו משתמשיו ציינו אותו כשינוי חיובי, ובין תומכיו נמנה גם חבר הכנסת אביגדור ליברמן ממפלגת ישראל ביתנו, שאמר כי הוא "בולם את הכפייה הדתית שמנסים לכפות עלינו בערים בהן יש רוב חילוני".
עם זאת, עד מהרה התגלעה מחלוקת עם אנשי ציבור ותושבים דתיים וחרדים.
בדצמבר 2019, מאות חרדים מחו בבני ברק נגד הפעלת השירות.
באותה הפגנה עצרה המשטרה 16 מהמוחים בגין חסימת כבישים, הפרת הסדר הציבורי ויידוי אבנים לעבר השוטרים.
כמו כן, היו שביקרו את המיזם בטענה שהוא מנוגד לחוק.
ביקורות שליליות הגיעו גם מנהגי מוניות, בשל כך שהשירות, שניתן ללא תשלום, פוגע במקור פרנסה עיקרי שלהם (דהיינו נסיעות בימי המנוחה).
נהגי מונית שונים סיפרו כי חשו ירידה דרסטית במספר הנסיעות שלהם עם הפעלת המיזם.
הצטרפויות של רשויות מקומיות חדשות לשירות מעוררות מחדש את השיח על אודותיו.
בינואר 2020, בעת ישיבת מועצת העיר יהוד-מונוסון לאישור הצטרפותה למיזם, מאות מתושבי העיר מחו מול בניין העירייה נגד ההחלטה.
הצטרפותה של מבשרת ציון למערך ההיסעים ביוני 2023 גררה תגובות שליליות מצד תושבים דתיים שהתנגדו לפעילות המיזם בעיר, בטענה שהוא פוגע בצביונה הדתי.
ראש המועצה יורם שמעון אף סיפר שקיבל איומים על חייו עם תחילת פעילות הקו בעיר.
על רקע זאת, בשבוע השני לפעילות הקו דיווחו תושבים כי הוא עבר בתחנה אחת בלבד בעיר (במקום ב-10 תחנות כפי שפורסם עם תחילת הפעלתו), ואכן התברר כי הפעלת הקו אכן צומצמה לתחנה אחת (מחלף הראל), כאשר היו שטענו כי הדבר נעשה על רקע תגובות התושבים הדתיים.
לבסוף הודיעה המועצה כי קו האוטובוס ישוב לעבור בכלל התחנות לאורך העיר.
במאי 2024, לפחות שני קבלנים המפעילים את המיזם בשבת עבור עיריות ברחבי הארץ, קיבלו עשרות שיחות טלפון ממספרים אנונימיים, בהן קיללו ואיימו עליהם שמא ימשיכו להפעיל את השירות.
באחת השיחות קיבל אחד הקבלנים איומים על חייו.
נעורי איוואן הוא סרט דרמה מלחמה סובייטי משנת 1962 והסרט העלילתי הראשון בבימויו של אנדריי טרקובסקי.
הוא נכתב על ידי מיכאיל פפאבה וטרקובסקי.
הסרט מבוסס על סיפורו הקצר של ולדימיר בוגומולוב משנת 1957 "איוואן" .
בסרט מככבים הילד ניקולאי בורלאייב יחד עם ולנטין זובקוב, יבגני ז'ריקוב, סטפן קרילוב, ניקולאי גרינקו, ואשתו של טרקובסקי אירמה ראוש.
הסרט היה אחד מכמה סרטים סובייטים, כמו העגורים עפים ו"בלדה של חייל", שהציגו את המחיר האנושי של המלחמה ולא האדירו את חוויית המלחמה כפי שנעשה בסרטים שהופקו לפני תקופת ההפשרה של חרושצ'וב.
בריאיון משנת 1962 הצהיר טרקובסקי כי בעת יצירת הסרט הוא רצה "להעביר את כל שנאת המלחמה שלו" וכי הוא בחר בילדות "כי זה מה שהכי מנוגד למלחמה."
זה היה סרטו העלילתי הראשון של טרקובסקי.
הסרט זכה לו לשבחים ביקורתיים והתפרסם גם בקנה מידה בינלאומי, כשזכה בפרס אריה הזהב בפסטיבל הסרטים של ונציה בשנת 1962. יוצרי קולנוע מפורסמים כמו אינגמר ברגמן, סרגי פרג'נוב וקשישטוף קישלובסקי שיבחו את הסרט והזכירו את השפעתו על יצירתם.
הסרט מספר את סיפורו של הילד היתום איוואן, שהוריו נהרגו על ידי הכוחות הגרמנים הפולשים במהלך מבצע ברברוסה ואת חוויותיו במלחמת העולם השנייה.
מירזא מוחמד סדהי (Mīrzā Moḥammad Sedehī), הידוע בשם העט נעים (Na'ím) היה משורר בהאי, שכתב שירה וטקסטים נוספים בעלי נופך דתי בהאי.
נעים נולד ב-1856 בסדה, הסמוכה לאיספהן, פרס.
בילדותו למד פרסית וערבית אך השכלתו נותרה דלה - כשהיה בן 15 והתחתן, כיוון שהייתה זו שנת רעב, ולא התאפשר לממן את המשך לימודיו.
תחילה עסק נעים בחקלאות ועבר לתחום הסחר כאשר דודו, סוחר מכובד מאיספאהן, מינה אותו לנציגו בכפר.
למרות השכלתו החלקית, כתב נעים שירה מגיל צעיר.
הוא התחבר עם שני אחים, סוחרים ומשוררים בעצמם, מכפרו, אקא סייד מוחמד נייר ואקא סייד אסמאעיל סינא.
יחדיו הם השוו ונהנו מיצירותיהם אחד של השני.
חשיפתו של נעים לדת הבהאית התרחשה בזכות סינא שסיפר לו על פגישה עם מירזא עניאת אל-עבאדי שהתקיימה בתבריז, בזמן שסינא היה באחד ממסעותיו מטעם עבודתו.
עניאת סיפר לנוכחים על שני "מוארים" – "הקאים" ו"שיבתו של חוסין".
נעים התרגש מתיאורו של סינא אודות אותו האיש ודבריו והחל לחקור אודות הבהאים יחד עם שני חבריו המשוררים.
בשנת 1881, כשהיה בן 25, הכריז נעים על עצמו כבהאי.
באותו זמן השנאה כלפי הבהאים גברה, בהתחלה התקשו ללכת ברחוב מבלי לשמוע גידופים ולחוות שנאה, עד שיום אחד גירשו אותו ואת חבריו, לאחר שעברו מסכת עינויים מאלו שלקחו אותם ושאר תושבי הכפר הם הועברו לכלא באיספאהן.
לאחר ששוחררו, נאמר להם שעליהם לעזוב מיד את העיר.
נעים נותר ללא כל רכוש, הבאהר אל-אולום קבע כי נישואיו לא תקפים ואשתו, שגידלה את בנו ושתי בנותיו, התחתנה מיד עם אחר.
לאחר תלאות רבות, נעים וחבריו הגיעו לטהראן והתגורר בגינה שהייתה מקום המפגש של הבהאים המקומיים.
למחייתו, נעים העתיק ספרים בהאיים ולימד את ילדי המאמינים אך המשכורת מכך, בשל עוניים של הבהאים, הייתה נמוכה מאוד.
הוא החל למצוא עבודות בהוראת פרסית בשגרירות הבריטית ואף הקים כיתה למיסיונרים בהאים צעירים, מוסד שהפעיל עד מותו ב-1916.
מגיל צעיר כתב נעים שירה במשקלים שונים, אך המשקל האהוב עליו היה משקל פרסי בשם ע'זל.
שיריו הראשונים הוקדשו, מתוך אדיקותו הדתית, לנביא מוחמד ויורשיו, משפחת עלי.
כשהפך לבהאי, הוא הקדיש כמעט את כל שירתו כדי להסביר את האמונה הבהאית.
הוא רצה שהשירה תהיה שופרו, ואף כתב באחד משיריו שהוא רוצה ש"נשמתו תהיה השולחן, שכלו העט, עיניו יהיו כסת הדיו וידיו יהיו הדיו".
כוונתו של נעים לא באה מריק.
ישנה אמונה מסורתית פרסית הגורסת כי כל תוכן שהוא נעים יותר לקרוא באופן פיוטי מאשר כספרות.
בנוסף, שירה פרסית הייתה גם כלי אידיאלי להבעת רעיונות דתיים.
בעבור הבהאים המוקדמים והבאבים היה מקום אף יותר מיוחד לתחום השירה שכן אלו היו נוטים לשיר פסוקים כאשר עונו.
עבודתו המוכרת ביותר של נעים, אחסן א-תקוים או ג'נת א-נעים היא כ"אפולוגטיקה פואטית ומורחבת על הבהאיזם".
יצירות נוספות שפרסם המוכרות בקרב הקהילה הבהאית כוללת גם את קצידה-י נוניה, בהאריה, מנזומה-י ביסת-או-נוה חרוף, אסופת תגובות לביאן הפרסי וחיבורים אפולוגטיים.
סגנונו של נעים מתואר רבות כמתנצל ודידקטי בהרבה מיצירותיו, אך ישנן יצירות שנראות פחות כבולות.
בשירתו, נעים שאב השראה ממקורות רבים, חלקם מקראיים וחלקם עדכניים ואף אקטואליים.
בכך, הוא היה מהמשוררים הפרסיים הראשונים שהכניסו את העולם המודרני לשירתם.
הוא התייחס לביקורו של עבד אל-בהאא בארצות הברית ואף הביע את זעזועו אודות מלחמת העולם הראשונה.
נעים מאוד הוא סינגל של הזמר הישראלי סטפן לגר, אשר יצא לאור ב-18 באפריל 2021, על ידי חברת התקליטים D Music.
השיר נכתב על ידי לגר, רון ביטון, לירז "סטטיק" רוסו וירדן "ג'ורדי" פלג, והופק על ידי האחרון.
באוקטובר 2020 פורסם סרטון באתר יוטיוב בו הרב רונן שאולוב מכנה את לגר "גוי מסריח", בעקבות השיר המשותף של לגר והזמר איתי לוי, "רק בנות", שספג ביקורות עקב תוכנו.
לדבריו הגיב לגר כי "בן אדם במעמד כזה, שמלמד על דת ערכים עושה בדיוק ההפך ממה שהוא מציג".
"נעים מאוד" נכתב בעקבות דבריו של שאולוב ועוסק בשוויון בין אנשים ומעביר ביקורת על גזענות.
הווידאו קליפ של השיר, אשר פורסם לצד הסינגל, בוים על ידי דורון סרי.
בקליפ, שתואר על ידי גופי התקשורת כהומוריסטי, לגר מוצג בתור דמויות שונות המייצגות את החברה הישראלית, כשלבסוף חוזר להופיע בדמותו.
בשבוע הראשון לצאתו, הגיע השיר למקום הרביעי במצעד השבועי של מדיה פורסט, עם 78 השמעות בתחנות הרדיו בישראל.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורעולם18 באפריל 2021הורדה דיגיטלית • סטרימינגD Music
נעים-נור ואן אטנהובן (בהולנדית: Naïm-Nhour Van Attenhoven; נולד ב-31 בינואר 2003 בבריסל שבבלגיה) הוא כדורגלן ניז'רי יליד בלגיה המשחק בעמדת השוער במחלקת הנוער של קבוצת המילואים של ואלנסיין מליגת העל הצרפתית ובנבחרת ניז'ר.
ואן אטנהובן גדל במחלקות הנוער של מספר מועדונים בבלגיה ובהולנד, ובחודש מאי 2020 הגיע למחלקת הנוער של אנדרלכט.
ב-26 באוגוסט 2021 ערך ואן אטנהובן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניז'ר, בהפסד 3-0 לנבחרת סודאן במשחק ידידות.
נעורי נצח הם הרעיון של חיי נצח ללא הזדקנות.
הכוונה בנעורי נצח היא לרוב בניגוד לתהליך ההזדקנות הטבעי שעובר על האדם לאורך חייו.
נעורי נצח מופיעים רבות במיתולוגיות ובספרות.
לפי חלק מהדתות, נעורי הנצח מאפיינים את יושבי גן עדן.
ביהדות אין התייחסות לנעורי נצח, כי אם לחיי נצח, בפרשנות חז"ל לנבואות הגאולה.
כך למשל דברי ישעיהו: "בִּלַּע הַמָּוֶת לָנֶצַח" - מפורשים כהעלמות המוות מן העולם.
ההינדואיזם מאמינה שהרישים בעידן הודות והפוסט–ודות הגיעו לחיי הנצח, ובכך הכוונה ליכולת לשנות את גוף האדם או את גילו.
אלו חלק מהסידהות ביוגה, ובתרבות ההינדואיזם נטען שדמות בשם "מארקנדייה" נותרה לנצח בגיל 16.
ההבדל בין חיי הנצח לנעורי הנצח הוא מוטיב חוזר במיתולוגיה היוונית והרומית.
בסיפורו של טיתונוס סופר על כך שקיבל מזאוס חיי נצח, אך לא נעורי נצח, ולכן הוא הזדקן.
במיתולוגיה הנורדית, מתוארת דמות שמעניקה לאלים תפוחים שנותנים להם את נעורי הנצח.
ה-DNA משחק תפקיד חשוב בתהליך ההזדקנות.
תהליך זה מתחיל עוד לפני הלידה, מהרגע שבו תאים מתים ומתחדשים.
בקצה כל כרומוזום מופיעים מקטעים חוזרים של DNA שנקראים טלומר, ששומרים על הצורה של הכרומוזום, ולהם מספר תפקידים חשובים.
אחד מהתפקידים הוא לבקר את תהליך התחדשות התאים, על ידי העברת חלקים מהקוד הגנטי.
סוג הקוד שמועבר משתנה בהתאם לסוג התא שמתחלף.
השחיקה ההדרגתית בטלומר מגבילה את כמות הפעמים שהתא יכול להתחלק ל-40–60 פעמים, במה שידוע גם כגבול הייפליק.
כשהגוף מגיע לגבול הזה, יותר תאים מתים מאשר מוחלפים, וזמן קצר אחר כך הגוף עצמו מת.
לפי היגיון זה, יש חשיבות להגדלת תוחלת החיים של הטלומר כדי להאריך את תוחלת החיים הכללית.
עם זאת, מחקר שנערך על הטלומרים של יונקים הצביע על כך שאורך החיים שלהם נמצא ביחס הפוך לאורך החיים של הגוף, והותיר את תרומת הגדלת תוחלת החיים של הטלומרים שנויה במחלוקת.
בנוסף, קיצור תוחלת החיים של הטלומרים לא מתרחשת בהתאם לגיל בבעלי חיים מסוימים, כמו במוחן של חולדות.
בבני אדם, אורך הטלומרים של תאי השלד נותר זהה בין גיל 23 ל-74. בתאי השריר של בבונים, פחות מ-3% מכילים טלומרים פגומים, ואחוז זה לא עולה עם הגיל.
לפיכך, קיצור אורך חיי הטלומרים לא נראה כגורם המרכזי בהזדקנות תאים במוח או בשלד.
מחקרים הראו ש-90% מהתאים הסרטניים מכילים כמויות גדולות של אנזים שנקרא טלומראז, שתפקידו להוסיף בסיסים לקצוות הטלומרים ולחדש את הטלומרים.
משמעות נתון זה היא שהתא הסרטני הפעיל את האנזים שאפשר לו להתחלק בלי הגבלה מבלי שהטלומרים ייפגעו.
סוגים אחרים של תאים שיכולים לחצות את גבול הייפליק הם תאי גזע וזקיקי שיער שמכילים כמויות גבוהות של אנזים זה.
הרעיון שניתן להחזיר את הגלגל לאחור בגיל מבוגר בחזרה לגיל צעיר יותר עורר עניין רב בשנים האחרונות.
חברות סטארטאפ שונות מפתחות כיום תרופות ל"טיפול בהזדקנות".
בשנת 2015 הוכרז על סוג חדש של תרופות סנוליטיות, שנועדו להילחם בגורמים הביולוגיים להזדקנות.
תהליך ההזדקנות אחראי למחלות שונות, ביניהן מחלת פרקינסון, מחלת אלצהיימר ואחרות.
בשל כך, בשנים האחרונות תרמו עשירים רבים סכומי כסף גדולים ליוזמות מדעיות לחקר ההזדקנות ולטיפול בתהליך זה, על ידי האטת או ביטול התהליך.
התורמים כוללים את ג'ף בזוס, ריי קורצווייל, פיטר טיל, אוברי דה גריי, לארי אליסון, סרגיי ברין, דמיטרי איצקוב, פול גאלן ומארק צוקרברג.
נעים גרסיה גרסיה (בספרדית: Naim García García נולד ב-11 ביוני 2002 במדריד שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת לגנס.
גרסיה גדל במחלקות הנוער של קולמנאר אורחה, ריאל מדריד ולגנס.
ב-7 במרץ 2019 חתם על חוזה מקצועני ראשון בלגנס.
בעונת החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת הליגה הספרדית השנייה.
ב-31 בינואר 2023 הושאל גרסיה עד לתום עונת לפונפראדינה מהליגה הספרדית השנייה.
הוא ערך 16 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שער אחד.
ב-24 בינואר 2024 הושאל גרסיה עד לתום עונת לברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים של ברצלונה, אשר משחקת בפרימרה דיוויסיון RFEF.
ב-21 בינואר 2025 הושאל לראסינג פרול מסגונדה דיויסיון RFEF.
נעימה ברזל (נולדה ב-1 באפריל 1946) היא היסטוריונית ישראלית, פרופסור במכללת אורנים.
חוקרת השואה והציונות, חברת קיבוץ כפר החורש שבגליל התחתון.
פרופסור ברזל הקימה את הפקולטה ללימודים מתקדמים במכללת אורנים וכיהנה כחברת הנהלה של המכללה וכדיקנית הראשונה של בית הספר ללימודי תואר שני.
הייתה עורכת אקדמית של 'דברים כתב עת אקדמי רב תחומי', היוצא לאור במכללת אורנים.
ברזל נולדה בפתח תקווה להורים חלוצים מעולי העלייה הרביעית.
אביה, יוסף גינזבורג, יליד פינסק, כיהן כמהנדס העיר פתח תקווה, לימים פתח משרד עצמאי והיה פעיל במפא"י.
אמה, רבקה (ריבה) לבית זולקוב, עלתה בשנת 1930 מליטא.
עד נישואיה הייתה שחקנית חובבת בתיאטרון האהל.
ברזל התייתמה מאביה בגיל 13. לקראת גיוסה לצבא הצטרפה לגרעין נח"ל של תנועת הנוער העובד והלומד, שהיה מיועד לקיבוץ כפר החורש בגליל התחתון.
בקיבוץ הכירה את מי שעתיד היה להיות בעלה, גבריאל (גבי) ברזל.
היא חברת קיבוץ כפר החורש משנת 1968, שימשה כמזכירת הקיבוץ, הייתה ממובילי המהלך למעבר הילדים ללינה משפחתית ומשנת 1998 הייתה שותפה לצוות שהוביל מהלכי שינוי והקליטה בקיבוץ, שהוא היום קיבוץ מתחדש אשר נכסיו שויכו לחברים.
שימשה יועצת ומלווה ל תוכניות דוקומנטריות שנעשו במשך השנים על החברה הקיבוצית ותהליך השינוי שהיא עוברת.
למדה ולימדה פילוסופיה, היסטוריה ואזרחות בבית ספר התיכון האזורי.
בין השנים 1972–1974 עבדה כמחנכת ב-LONDON JEWISH SCHOOL.
בשנים 1982 – 1988 שימשה רכזת חטיבה עליונה ואחר כך מנהלת בית הספר התיכון האזורי "העמק המערבי".
פרופסור ברזל היא בוגרת תואר ראשון ומוסמכת תואר שני בהיסטוריה כללית מאוניברסיטת חיפה.
עבודת הדוקטורט שלה (1991) עסקה ב"יחסי ישראל גרמניה 1945–1956, התפתחות יחס החברה והמדינה בישראל לגרמניה בעקבות השואה".
במחקריה התמקדה בין היתר בזיכרון השואה ובכלל זה בהתמודדות החברה בישראל עם שורדי השואה ולקחיה.
בין ספריה: "עד כלות ומנגד – המפגש בין הנהגת המרד בגיטאות לחברה הישראלית" (1998) ו"על הבחירה בטוב – דיון השוואתי במעשי ההצלה בפולין והולנד במלחמת העולם השנייה" (2004).
עסקה בהוראת השואה ותודעתה ובפיתוח תוכניות לימוד בתחום, שימשה כיועצת אקדמית לבית לוחמי הגיטאות והייתה מהראשונים שריכזו והובילו משלחות נוער לפולין (1986).
מיד לאחר נפילת מסך הברזל.
בשנת 1991 פעלה כשליחה מטעם "לשכת הקשר" במשרד ראש הממשלה, אל הקהילות היהודיות בברית המועצות לשעבר.
פעלה שנים ארוכות במכללת אורנים והייתה ממובילות המהלך להכרה אקדמית במכללה כגוף עצמאי ומחקרי המוסמך להעניק תואר שני (מוסמך).
שימשה כמרצה, מרצה בכירה וחברת הנהלה.
ניהלה את המכון לשיפור דרכי הוראה.
ייסדה את הפקולטה ללימודים מתקדמים ובית הספר ללימודי מוסמך ושימשה דיקנית הפקולטה בין השנים 2000–2012. בעבודתה במכללה עסקה רבות בחקר הציונות, חינוך לדמוקרטיה ובשיח יהודי ערבי, תוך עידוד שילובם של סטודנטים ומרצים ערבים במכללה, באקדמיה ובחברה הישראלית.
פיתחה וריכזה תוכניות לימוד בתחומי התמחותה ובכלל זה ערכה את הספר "מקימים מדינה – פרקי עיון בתולדות התנועה הציונית והיישוב", שהוא ילקוט ידע מקיף, לצד היותו ספר לימוד, בנושא תולדות הציונות והיישוב.
אחרי פרישתה לגמלאות המשיכה לערוך את כתב העת האקדמי, "דברים", העוסק ב-מדעי הרוח והחברה בכלל ובסוגיות חינוך בחברה בישראל בפרט.
בספרה "המתנחלים בלבבות: הסוחפים ל'גאולה עכשיו והמהלכים בדרך" (2017), חקרה ברזל באופן השוואתי שתי קבוצות של חלוצים ומגשימים.
בני ההתיישבות העובדת המיוצגים ב"שיח לוחמים" מזה, ומקימי "גוש אמונים" מזה.
פרופסור ברזל מתחקה אחר טענתם של אנשי "גוש אמונים" שהם ממשיכי דרכם האותנטיים של תנועת העבודה, ובוחנת כיצד הפכה דרכם המשיחית לזרם אידאולוגי מרכזי במחשבה הציונית ובחברה בישראל.
בספרה מזמינה ברזל את קוראיה להביט במאפייניה הייחודיים של התפישה האמונית, בדמויותיהם ומשנתם של מוביליה, ולבחון במבט מפוכח את ההגדרה החדשה של מושגי היסוד שלה.
בסיפרה מנכיחה ברזל את כוחה וחשיבותה של הקבוצה האמונית ומחדדת את ההבנה בדבר המחיר המתעצם של הכיבוש והנינוחות השעונה על הדרת האחר והצדקת הגזל כמובן מאליו.
לצד הביסוס המחקרי והכתיבה האקדמית, שלובים בספר קטעי יומן אישי ורגשי, של עבודתה המחקרית בהתנחלויות בסגנון ובאופן החריגים לכתיבה אקדמית.
בעלה, ד"ר גבריאל (גבי) ברזל הוא מרצה וחוקר בתחום הקולנוע, התיאטרון והפילוסופיה של האמנות.
לה ארבעה ילדים ו-12 נכדים.
אחד מבניה, עדי ברזל, הוא מדען ופרופסור לביוטכנולוגיה באוניברסיטת תל אביב, יזם וראש האגודה הישראלית לביוטכנולוגיה.
השיר "נעורי זהב" הוא גרסה עברית שכתבה הפזמונאית עידית חכמוביץ' לשיר רוסי פופולרי הידוע בשמות "Смуглянка" או "Смуглянка-Молдаванка" (רומניזציה: "Smuglyanka Moldavanka"; בעברית: "שזופונת" או "שזופונת מולדאבית").
השיר נכתב בשנת 1940 על ידי המשורר יאקוב שבדוב והולחן בידי אנטולי גריגורביץ' נוביקוב , לכבודו של המהפכן המולדובי גריגורי קוטובסקי.
השיר נכתב בשנת 1940, בשעה שברית-המועצות עוד לא השתתפה במלחמת העולם השנייה.
הרפובליקה הסוציאליסטית המולדובית נוצרה ביוני 1940 על ידי ברית המועצות, בעקבות הסכם ריבנטרופ-מולוטוב על חבלי הארץ בסרביה ובוקובינה, שהיו חלק מרומניה.
הסובייטים ניסו ליצור שוני תרבותי בין המולדאבים לרומנים, בין השאר שינו את כתיב השפה הרומנית, מאותיות לטיניות לקיריליות והפכו את גרגורי קוטובסקי, שהיה פושע ידוע, לגיבור לאומי מולדובי.
המלחין נוביקוב והמשורר שבדוב נתבקשו לחבר סוויטה שתוקדש לקוטובסקי, ושבמרכזה גיבורה מולדובית, שנלחמת לצד הבולשביקים.
בשנת 1944, השיר בוצע על ידי מקהלת הצבא האדום ושודר ברדיו.
השיר נעשה פופולרי, סמוך לסיום מבצע "יאשי-קישינב" שבו כבש הצבא האדום את רומניה וחלקים ממולדובה, כולל עיר הבירה, קישינב.
בשנת 1979 זכה השיר בתואר "שיר השנה" בברית המועצות, בביצועה של סופיה רוטרו.
בשנת 1973 השיר הופיע בסרט הסובייטי "רק ותיקים מתגייסים למלחמה" של הבמאי ליאוניד ביקוב.
בסרט, טייס קרב צעיר מציג את השיר בפני חבריו לטייסת, וכך זוכה לכינוי "הנערה האפלה".
הסרט הפך לשובר קופות, שנצפה על ידי 54 מיליון צופים בתוך חמישה חודשים.
בעקבות זאת, השיר התפרסם ברחבי ברית המועצות, ונכנס לרפרטואר של שירי עם רוסיים.
מלבד רוסית ועברית, יש לשיר יש גרסאות ביותר מ-20 שפות שונות, ביניהן: יאקוטית, אוקראינית, קזחית, הונגרית, אסטונית, לטבית, פולנית, צ'כית, סלובקית, סרבו-קרואטית, שוודית, גרמנית, צרפתית, אנגלית, הינדי, פנג'אבי, סינית, יפנית, וייטנאמית, וקוריאנית.
את מילות השיר בעברית, שאינן תרגום של השיר המקורי, כתבה הפזמונאית עידית חכמוביץ', ילידת קיבוץ יגור.
השיר יצא לאור באלבומם של להקת הזמר הגבעטרון, "רחוק רחוק" בשנת 1986. ישנן גרסאות נוספות שנכתבו בעברית לשיר:
המשורר יהושע פרושנסקי כתב גרסה בעברית בשם "השקדייה" בשנת 1948.
צבי שטטינר, בוגר בית הספר החקלאי "כדורי", כתב גרסה בעברית בשם "שיר הכדוריסטים" בין השנים 1945-1947.
שמואל בונים וצבי לאור, חברי קיבוץ יקום, כתבו גרסה בעברית בשם "השחמחמונת" בין השנים 1944-1946.
אלי סט, עורך הקטגוריה "השירים הרוסיים" באתר "זמרשת" לשימור הזמר העברי, כתב גרסה בעברית בשם "שכנתי השחרחורת" בשנת 1964.
נעורים הוא סרט דרמה איטלקי-בריטי-צרפתי-שווייצרי משנת 2015, בבימויו של פאולו סורנטינו, שגם כתב את התסריט.
מככבים מייקל קיין, הארווי קייטל, רייצ'ל וייס, פול דנו וג'יין פונדה.
הסרט מציג התבוננות מעמיקה בחייהם של אמנים מזדקנים, בהתמודדותם עם העבר, ההווה והעתיד, תוך בחינת מערכות היחסים שלהם עם סביבתם ועם עצמם.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן בשנת 2015 וזכה לשבחים על הבימוי, המשחק והצילום.
הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל קאן 2015, שם התמודד על דקל הזהב וקיבל תגובות חיוביות.
בטקס פרסי הסרט האירופי ה-28, זכה " בסרט הטוב ביותר, בבמאי הטוב ביותר לסורנטינו, ובשחקן הטוב ביותר עבור קיין.
הוא היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר על הלחן של דייוויד לאנג ל" Simple Song #3".
בטקס פרסי גלובוס הזהב, לאנג הייתה גם מועמדת יחד עם ג'יין פונדה לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
הסרט מתרחש במלון יוקרתי בשווייץ, בו נופשים פרד בלינג'ר, מנצח ומלחין שפרש לגמלאות, וחברו הטוב מיק בויל, במאי קולנוע העובד על סרטו האחרון.
השניים מתבוננים בחייהם, בזיכרונותיהם ובמערכות היחסים שלהם עם ילדיהם ועם אורחי המלון האחרים.
פרד מתמודד עם בקשות לחזור לנצח על יצירותיו, בעוד מיק מנסה להשלים את תסריטו בעזרת צוות תסריטאים צעירים.
במקביל, לנה, בתו של פרד, מתמודדת עם משבר אישי לאחר שבעלה עזב אותה.
הסרט מציג את ההתמודדויות האישיות של הדמויות עם הזקנה, האמנות והחיים עצמם.
מייקל קיין – פרד בלינג'ר, מנצח ומלחין שפרש לגמלאות.
הארווי קייטל – מיק בויל, במאי קולנוע העובד על סרטו האחרון.
רייצ'ל וייס – לנה בלינג'ר, בתו של פרד, המתמודדת עם משבר אישי.
פול דנו – ג'ימי טרי, שחקן קולנוע צעיר השוהה במלון.
ג'יין פונדה – ברנדה מורל, שחקנית קולנוע ותיקה המגיעה למלון.
הסרט "נעורים" זכה לביקורות מעורבות.
באתר Rotten Tomatoes, הסרט מחזיק בציון של 71% על סמך 177 ביקורות, עם קונצנזוס המבקרים המציין כי הסרט מציע חוויה חזותית מרהיבה ומשחק מצוין, אך העלילה עשויה להיות איטית ומסובכת.
באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון ממוצע של 64 מתוך 100, המבוסס על 41 ביקורות, המעיד על ביקורות חיוביות.
נעים אבו אל-חומוס הוא פוליטיקאי פלסטיני שכיהן בתפקיד שר החינוך במספר ממשלות של הרשות הפלסטינית.
נעים היה שר החינוך הפלסטיני משנת 1996, תפקיד בו כיהן עד שנת 2006. ב-2003 קיבל לידיו גם את תיק העבודה.
לאחר התפטרותו, בשנת 2008, כיהן כמזכ"ל הקבינט הפלסטיני, עד שהגיש את התפטרותו בשנת 2011 לראש הממשלה הפלסטיני לשעבר, סלאם פיאד.
בתקופת כהונתו כשר חינוך, התמודד עם טענות לקיומם של חומרי הסתה בספרי הלימוד בבתי הספר הפלסטינים.
הוא גם האשים את ישראל בגרימת קשיים עקיפים למערכת החינוך הפלסטינית, ושלל את הרעיון של לימוד השפה העברית בבתי הספר ברשות הפלסטינית בטענה ש"רק מדינה אחת דוברת את השפה העברית והיא איננה חשובה".
בשנת 2004, גורש מרצועת עזה בעת שביקר שם עם שרת הרווחה אנתסאר אל-וזיר על ידי חמושים פלסטינים.
בשנת 2009 זכה בבחירות למועצה המהפכנית של פת"ח שנערכו במהלך ועידת הפת"ח השישית בבית לחם והפך לחבר בה.
נעים אבו אל-חומוס הוא בעל תואר דוקטור בחינוך מאוניברסיטת סן פרנסיסקו.
כיום הוא חבר סגל אקדמי באוניברסיטת ביר זית.
נעים מוחמד הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת האלמסטאד מליגת העל השוודית.
מוחמד גדל באקדמיית הכדורגל טאמאלה אוטרכט בגאנה, ובעונת הושאל לסאנדוויקן מהליגה השוודית השלישית.
בעונת סיים כמלך השערים של הליגה השוודית השלישית עם 23 שערים, וקבוצתו הייתה קרובה להעפלה לליגת המשנה השוודית, אך כשלה במשחקי הפלייאוף על העלייה נגד המדורגת 13 בליגת המשנה השוודית.
ב-14 בדצמבר 2022 חתם על חוזה לשלוש שנים בהאלמסטאד מליגת העל השוודית.
נעים חכים (1928 – 26 במרץ 2021) היה שחקן ישראלי, היה מוכר בעיקר בשל השתתפותו בסדרה "המסעדה הגדולה" בתפקיד ארטין, עוזר הטבח הפוזל.
חכים נולד וגדל בעיר בגדאד שבעיראק.
בצעירותו היה חבר במחתרת היהודית בעיר, ועלה לישראל במסגרת העלייה הבלתי לגאלית.
עם עלייתו הגיע לקיבוץ דוברת, ולאחר תקופה קצרה עבר עם משפחתו להתגורר בירושלים.
עם הגעתו לירושלים החל להתפרנס מחלוקת עיתונים, ובהמשך החזיק קיוסק בשכונת מקור ברוך.
חכים היה נשוי לנעימה חכים.
בנם הבכור יעקב חכים נהרג בגיל 21 במלחמת יום הכיפורים, בקרב החווה הסינית.
לאחר מותו של בנו עבד חכים כמתורגמן במתאם פעולות הממשלה בשטחים.
בעקבות האובדן עברו בני הזוג להתגורר במרכז הארץ לתקופה מסוימת.
אשתו חלתה והייתה מאושפזת במשך שמונה חודשים בבית חולים עד לפטירתה.
ב-24 במרץ 2021 נפטרה אשתו, ויומיים לאחר מכן נפטר חכים בגיל 93 בביתו שבשכונת רמות בירושלים.
הוא נטמן בהר המנוחות בגבעת שאול, והותיר אחריו שתי בנות.
ב-1965 שיחק בהצגה "המלך אובו" בתפקיד חייל.
ב-1966 שיחק בהצגה "יאקות אפנדי".
בשנים 1971–1972 שיחק את נביל בסדרת הטלוויזיה "עאדל וסמירה" ששודרה בערוץ 1.
בשנים 1985–1989 שיחק בסדרת הטלוויזיה המצליחה של ערוץ 1 "המסעדה הגדולה" בתפקיד ארטין, עוזר הטבח הפוזל.
עושה המון בעיות לאבו ראמי (ז'אק כהן) ולמסעדה שלו.
ב-1989 שיחק בהצגה "ציידי הסנארק".
ב-1996 הופיע בסרט "נשים" בתפקיד נכבד מוסלמי.
ב-2003 הופיע בסדרת הטלוויזיה "בית משותף" ששודרה בערוץ הילדים, גילם את דמותו של משה כהן.
נעלי עץ או קבקבים (בהולנדית: Klomp, או Klompen עבור צמד נעליים) הן נעליים, העשויות מעץ.
נעלי עץ הן אחד מסימני ההיכר של ההולנדים, וניתן עדיין לראותן בשימוש יומיומי באזורים הכפריים ובאזורים המיועדים לתיירות.
הולנדי עירוני ממוצע לא ינעל את קבקבי העץ ביומיום, אלא רק באירוע מיוחד או אירוע מסורתי.
מונעים הירטבות כפות הרגליים במהלך עבודת החקלאי ההולנדי מאחר שהאדמה בוצית ורטובה, והחקלאי בא במגע עם הקרקע הרטובה.
הקבקבים עשויים מעץ צפצפה מיוחד שאינו חדיר למים.
מונעים דריכה לא נעימה של הפרה על כף הרגל של החקלאי המטפל בה או חולב אותה.
יש מן ההולנדים המקומיים אשר טוענים כי נעלי העץ, על פי מסורת הולנדית בת מאות שנים, נועדו כדי להרעיש ולהפר את הדממה ששררה באזור באמצעות הליכה בקבקבים.
כמו כן, ישנם ריקודים הולנדים מסורתיים אשר בהם נהוג היה לרקוע בקבקבים עם קצב המנגינה והריקוד.
הישנה: מעצבים צורת נעל חיצונית מגזרי עץ שנחתכים בגיליוטינה ידנית.
את החלק הפנימי (חור) מפסלים במפסלת ביד.
כך ניתן להכין בממוצע 4–6 זוגות ליום עבודה (שעתיים לזוג).
המודרנית: עיצוב וחיתוך החלק החיצוני מגזרי עץ בגיליוטינה והקצעה במקצוע.
משרים במים לריכוך במשך 4 שעות.
אחר כך משתמשים במכונה לעיבוד חיצוני בשיטת השכפול על ידי שבלונה (בדומה לתהליך שכפול של מפתחות).
העיצוב הפנימי הוא על ידי כרסום במפסלות מסתובבות במהירות גבוהה ואחר כך צביעה וקישוט.
כך ניתן להכין עד כ-100 זוגות ביום.
מכונות ממוחשבות מסוגלות להכין עד 4,000 זוגות ליום.
נעלי עץ ננעלו בחלקים ניכרים של אירופה בזמנים קדומים ובעיקר מאז ימי הביניים, קשה לתארך במדויק כי עץ נוטה להרקב עם הזמן.
נעלי העץ העתיקות ביותר שנמצאו בחפירות ארכאולוגיות בסכר החדש (Nieuwendijk) באמסטרדם הן בערך מ-1230. ברחבי אירופה ואסיה נעלו מיני סוליות עץ עם רצועות רכות יותר, הרומאים נעלו גם הם סנדלים עם רצועות עור ובד.
מהסנדל בעל סוליית העץ התפתחה נעל שלמה.
נעל העץ נפוצה עוד יותר במאה ה-15 כשמצאו שאפשר ליצרה מפיסת עץ אחת, מה שהפך אותה ליציבה וחזקה.
מאז אפשר למצוא סימנים שהיא הייתה נפוצה מהאוקיינוס האטלאנטי עד הים הצפוני מספרד ועד סקנדינביה.
עד המאה ה-19 נעשו ביד, ועם המיכון התחילו ליצרם במכונות.
פעם היא הייתה עם חוד בחלקה הקדמי, אך עם הזמן התעגל החלק הקדמי, אפשר להשיגה בכל המידות ויצרן הנעליים ידע לשייפה שתחזיק את הרגל היטב.
בחורף נהגו להוסיף אניצי צמר או קש כדי לבודד את הרגל מקור.
בתקופות שונות נהגו בהולנד לתת לזוג בחתונה שני זוגות נעלי עץ מעוטרות באותן הדוגמאות, כדי לברך את הנישואים.
בשנות ה-50 ירד הביקוש לנעליים במידה ניכרת.
בהולנד יש שירי ילדים על נעלי העץ, והן מופיעות בכמה ציורים של אמנים הולנדים.
נעלי האודם הן הנעליים שנעלה דורותי גייל (ג'ודי גרלנד) בסרט משנת 1939, "הקוסם מארץ עוץ".
הנעליים היו שייכות במקור למכשפה המרשעת מן המזרח, אולם דורותי קיבלה נעליים אלה, כאשר ביתה נפל על המכשפה והרגהּ.
בכך למעשה שחררה דורותי את המנצ'קינים, שהיו משועבדים על ידי המכשפה.
נעליים אלה הגנו על דורותי מפני כשפיה של המכשפה המרשעת מן המערב, ואף אפשרו לה בסופו של דבר לחזור לביתה בקנזס.
דורותי נעלה את נעלי האודם זמן רב טרם גילתה, שעל מנת שתוכל לשוב לביתה עליה לנקוש שלוש פעמים בעקביה, ובכל נקישה לומר "אין כמו בבית".
במקור, בספרו של פרנק באום "הקוסם מארץ עוץ" שעליו היה מבוסס הסרט, הנעליים היו נעלי כסף ולא נעלי אודם.
אולם בהפקת הסרט קיבלו הנעליים את צבען הצעקני כדי לנצל את מלוא הפוטנציאל של צבעי הטכניקולור.
הנעלים עוצבו על ידי סלבטורה פרגמו, אשר הכין מספר זוגות נעליים עבור הסרט.
אחד הזוגות נמצא בסמית'סוניאן, ב ב בוושינגטון.
שאר הזוגות מוחזקים על ידי אספנים פרטיים.
באוגוסט 2005 נגנב זוג אחר, שערכו הוערך בכמיליון דולר, ממוזיאון במינסוטה.
הזוג הגנוב אותר ב-2018, ובסוף ינואר 2024 הודה בגניבה טרי ג'ון מרטין, חולה סופני בן 76. עקב מחלתו נגזר עליו עונש מאסר שנוכה בימי מעצרו, והוא שוחרר לאחר גזר הדין.
בשנת 2024 נקנו הנעליים הגנובות במכירה פומבית בסכום של 28 מיליון דולר על ידי קונה אלמוני, מה שהופך אותן לפריט האספנות מתחום לבוש הבידור שנמכר במחיר הגבוה ביותר בהיסטוריה, לאחר ששברו את השיא שהיה שמור לשמלה של מרילין מונרו מהסרט חטא על סף ביתך שנמכרה ב-5.52 מיליון דולר.
צירוף המילים "נעלי אודם" הפך לביטוי בעגה של מתכנתי מחשבים, כאשר הכוונה היא לתוכנה בעלת תכונות יקרות ערך, אשר לא היו ידועות למשתמשיה.
נעימת נושא או נעימת פתיחה של תוכנית רדיו, תוכנית טלוויזיה או סרט קולנוע היא מנגינה המקושרת באופן הדוק לתוכנית, ובדרך כלל מנוגנת בעת פתיחת התוכנית או בעת סיומה (בטלוויזיה ובקולנוע בעת הקרנת כתוביות הסיום של התוכנית או הסרט).
אם המנגינה מלווה במילים, אזי מדובר בשיר נושא.
מטרת הנעימה היא ליצור הלך רוח מסוים לקראת שידור התוכנית.
במקרים מסוימים, למשל בסדרות הטלוויזיה "חבורת בריידי" ו"הנסיך המדליק מבל אייר", מילות השיר מהוות אקספוזיציה לאנשים שאינם מכירים את הסדרה – הן מציגות את העלילה בקצרה, וגם את הדמויות הראשיות.
נעימות פתיחה הן חלק מתוכניות טלוויזיה מאז תחילת המדיום, כמו שהיו בתוכניות רדיו לפני כן.
תוכניות השתמשו במהלך השנים במבחר גדול של סגנונות לנעימת הפתיחה: חלקן לקחו מנגינות קיימות ושינו אותן לצורכיהן, וישנן כאלה שהולחנו ונכתבו לסדרה.
ישנם שירי נושא שיצאו כסינגלים ונהיו להיטים.
שיר הנושא של הסדרה "חברים", "I'll Be There for You" של להקת הרמברנדטס, הפך ללהיט בעצמו.
דוגמה נוספת היא שיר הנושא של סדרת הטלוויזיה "האו.סי", California, בביצוע להקת "הפנטום פלאנט", אשר הופיע גם כשיר הנושא של סרט קולנוע בשם "מחוז אורנג'" (שנקרא באנגלית "The Orange County" - משמעות ראשי התיבות בשמה של הסדרה).
דוגמה נוספת לנעימת פתיחה אשר הפכה מאוחר יותר ללהיט מוכר היא נעימת הפתיחה של הסדרה "חופשי על הבר", Where Everybody Knows Your Name, אשר גרסת כיסוי שלה הוקלטה שנים מאוחר יותר על ידי להקת Phish.
סדרת ההנפשה "היה היה - האדם" משתמשת בגרסה מקוצרת של הטוקטה ופוגה ברה מינור של באך כנעימת הפתיחה שלה, שנהפכה למזוהה איתה ביותר ובלטה מול שאר תוכניות הילדים של התקופה.
עם עלייה של וידאו לפי דרישה, ועליית שירותי סטרימינג כמו נטפליקס והולו החל מהעשור השני של המאה ה-21, חל פיחות בחשיבות של נעימות הנושא בסדרות טלוויזיה מפני שרבים מדלגים עליהם.
נעימות אחרות, כגון נעימות הפתיחה של אופרות הסבון "צעירים חסרי מנוח", "בברלי הילס 90210" ו"ימי חיינו", הפכו לסמלן המוכר של הסדרות עצמן ואופרות סבון בכלל.
זאת כיוון שסדרות אלה משודרות כבר שנים רבות מבלי ששינו הרבה, אם בכלל, את נעימת הפתיחה שלהן ומספר דורות של צופים כבר מכירים אותן.
דוגמאות לנעימות נושא של תוכניות טלוויזיה
מ.א.ש - נעימת הנושא הייתה "Suicide is Painless" בביצוע ג'וני מנדל.
מילות השיר נכתבו על ידי מייק אלטמן (אך רק המוזיקה ללא המילים נכללה בסדרת טלוויזיה).
חברים - נעימת הנושא הייתה "I'll Be There for You" בביצוע להקת הרמברנדטס.
CSI: מיאמי - נעימת הנושא הייתה "Won't Get Fooled Again" בביצוע להקת The Who.
CSI: ניו יורק - נעימת הנושא הייתה "באבא אוריילי" בביצוע להקת The Who.
לוורן ושירלי - נעימת הנושא הייתה "Making Our Dreams Come True" בביצוע סינדי גרקו.
בלשים בלילה - נעימת הנושא הייתה "Moonlighting" בביצוע אל ג'ארו.
ימים מאושרים - נעימות הנושא היו "Happy Days" בביצוע פראט ומקליין וזמרי רון היקלין ו"Rock Around the Clock".
קשרי משפחה - נעימת הנושא הייתה "Without Us" בביצוע ג'וני מאטיס ודניס ויליאמס.
הרדקסל ומקורמיק - נעימות הנושא היו "Drive" בביצוע דייוויד מורגן ו-"Back to Back" בביצוע ג'ואי סקרבורי.
גיבור אמריקאי - נעימת הנושא הייתה "Believe It or Not" בביצוע ג'ואי סקארברי.
קרובים רחוקים מאוד - נעימת הנושא הייתה "Nothing's Gonna Stop Me Now" בביצוע דייוויד פומרנץ.
באק רוג'רס במאה ה-25 - נעימת הנושא הייתה "Suspention" בביצוע קיפ לנון.
The Fall Guy - נעימת הנושא הייתה "Unknown Stuntman" בביצוע לי מייג'ורס.
בי ג'יי והדוב - נעימת הנושא הייתה "B.J.
and the Bear" בביצוע גרג אביגן.
מזל הביש של השריף לובו - נעימות הנושא היו "The Ballad of Sheriff Lobo" בביצוע פרנקי ליין ו"Georgia on My Mind".
טאביתה - נעימת הנושא הייתה ""It Could Be Magic" בביצוע ליסה הרטמן בלאק.
האי של גיליגן - נעימת הנושא הייתה "The Ballad of Gilligan's Isle".
זורו - נעימת הנושא הייתה "זורו" בביצוע קתי קאמפו.
שמונה זה מספיק - נעימת הנושא הייתה "שמונה זה מספיק" בביצוע גראנט גודאיב.
חבורת בריידי - נעימת הנושא הייתה "חבורת בריידי".
ועד הורים מורים של הרפר ואלי - נעימת הנושא הייתה "ועד הורים מורים של הרפר ואלי" בביצוע ג'יני סי.
אלי וג'ולס - נעימת הנושא הייתה "Help Me Through the World" בביצוע אנדרו קאם ונדין ויינברגר.
שלושה בדירה אחת - נעימת הנושא הייתה "Come and Knock on Our Door" בביצוע ריי צ'ארלס וג'וליה רינקר.
מר בלוודיר - נעימת הנושא הייתה "According to Our New Arrival" בביצוע ליאון רדבון.
הרפתקאות בהזארד - נעימת הנושא הייתה "Good Ol' Boys" בביצוע ויילון ג'נינגס.
ג'ואני אוהבת את צ'אצ'י - נעימת הנושא הייתה "You Look at Me" בביצוע ארין מורן וסקוט באיו.
הכל נשאר במשפחה - נעימת הנושא הייתה "Those Were the Days" בביצוע קרול או'קונור וג'ין סטייפלטון.
הנסיך המדליק מבל אייר - נעימת הנושא הייתה "הנסיך המדליק מבל אייר" בביצוע די ג'יי ג'אזי ג'ף והפרש פרינס
חופשי על הבר - נעימת הנושא הייתה "Where Everybody Knows Your Name" בביצוע גארי פורטנוי.
שלושה זה יותר מדי - נעימת הנושא הייתה "Side by Side".
יום אחרי יום - נעימת הנושא הייתה "Day by Day" בביצוע קליידין ג'קסון
בוּן - נעימת הנושא הייתה "Hi Ho Silver" בביצוע ג'ים דיימונד
ג'ניפר ישנה כאן - נעימת הנושא הייתה "Jennifer Slept Here" בביצוע ג'ואי סקארברי.
צמד לעניין - נעימת הנושא הייתה ".T.
and T" בביצוע מרי קלייטון.
כפיות של כסף - נעימת הנושא הייתה "Together".
משפחת הוגאן - נעימת הנושא הייתה "Together Through the Years" בביצוע רוברטה פלאק.
דוגמאות לנעימות נושא של סרטי קולנוע
מכסחי השדים - נעימת הנושא הייתה "Ghostbusters" בביצוע ריי פארקר ג'וניור.
פינוקיו - נעימת הנושא הייתה "When You Wish Upon a Star".
רובין הוד: נסיך הגנבים - נעימת הנושא הייתה בביצוע בריאן אדמס.
טיטניק - נעימת הנושא הייתה "My Heart Will Go On" בביצוע סלין דיון.
נעימת הפתיחה של "מלחמת הכוכבים" - מאת ג'ון ויליאמס.
הנעימה פותחת את כל הסרטים בזיכיון.
Elmo's Fire" בביצוע ג'ון פאר.
נַעֲלֶה היא התנחלות עירונית בעלת אופי חילוני השייכת למועצה אזורית מטה בנימין.
היישוב שוכן בגובה של 430 מטרים מעל לפני הים בדרום-מערב שפלת השומרון, צפונית לעיר מודיעין וממזרח ליישוב ניל"י.