tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
והוכתר לאדמו"רות על ידי רבי אהרן מבעלז.
נישא לרבנית גולדה לאה בתו של הגאון רבי ישראל יצחק רייזמן ראב"ד מקהלות החסידים בירושלים.
חיבר את הספרים "מעשה שלום" (ירושלים תשע"ח), "נשמת שלום" ו"נפש שלום" על התורה, המועדים והש"ס.
לאחר פטירתו החלו בניו לשמש כאדמו"רים:
בנו הגדול רבי נתנאל (נולד בד' בניסן תש"ב) הוכתר בהלווית אביו לכהן כממלא מקומו באדמו"רות קאמארנא והנהגת הקהילה.
חתן הרב יהודה אריה דייטש.
מרכז המוסדות הוקם בשכונת ארזי הבירה בירושלים.
במרכז המוסדות בית כנסת המרכזי הפעיל בכל שעות היום, כוללים לאברכים לכל אורך שעות היום בראשות ראשי הכולל, כולל ייחודי לקבלה לרבנים הלומדים תורת הנסתר על פי דרך החסידות בראש הכולל עומד האדמו"ר הנותן שיעורים סגורים לחברי הכולל בתורת הנסתר.
מכוני הוצאה לאור של המוסדות בנשיאות האדמו"ר 'מכון אור פני יצחק' לספרי בית קאמרנא, לצד מכון 'דמשק אליעזר' לספרי תורת הנסתר של אדמו"רי קאמרנא.
בנו הבכור רבי מתתיהו (נפטר ג' בטבת תשע"ו).
הנהיג קהילה בתורת הקבלה בחיי אביו.
חתן הרב משה אדלר (בנו של רבי יוסף אדלר) מטורדא.
רבי אליעזר צבי (השני) מקאמארנא רמת בית שמש.
(נולד תשי"ד), מכהן כאדמו"ר ברמת בית שמש, עם חסידים בארץ, באירופה ובצפון אמריקה.
בשנת תשפ"א הוא הקים ברמת בית שמש את מרכז מוסדות קאמארנא, שכולל בית כנסת גדול, "שטיבלך" מקוואות, ובית הוראה.
כמו כן נודע בשיעורי הקבלה והחסידות שהוא מלמד.
כמו כן יסד את מכון "אוצרות קאמארנא" שמוציא לאור את ספרי אדמו"רי קאמארנא בעריכה חדשה.
בשנת תשע"ט הוציא לאור את ספרו "אור שבעת הימים" ובו שיעוריו על "עמוד התפילה" לבעל שם טוב.
בעייני חסידיו רבי אליעזר צבי נחשב כהוגה ומחדש בתורת הבעש"ט ואפילו כפועל ישועות, ורבים מהם נוהגים להתייעץ אתו במגוון נושאים אישיים ורוחניים.
רבי ישכר שטוקהמר, חתנו של רבי שלום, מכהן כאדמו"ר מקומרנא ברמת שלמה.
רבי מנחם מאניש סאפרין (תרע"ח–ח' בסיוון תש"ן) כיהן כאדמו"ר בבני ברק.
בנה בית מדרש ברחוב דבורה הנביאה.
רבי צבי אלעזר, ממלא מקום אביו בבני ברק
רבי יצחק שלמה, אדמו"ר בירושלים.
חתנו של רבי מרדכי מזוויהל.
נפטר ביום שבת ח' בתשרי תשפ"א, ממחלת הקורונה.
האדמו"ר הרבי אלתר יצחק אלימלך, בארצות הברית (תרפ"ח - כ"ג בסיוון תשע"ו).
רבי אברהם מרדכי ממלא מקומו בבית מדרשו בבורו פארק
רבי ישכר דב (דובער) (נפטר ג' בכסלו תשס"ז) בבני ברק.
ירש את בית המדרש בגאולה בירושלים.
רבי חיים יעקב, מכהן בבית המדרש של אביו בגאולה.
רבי נחום אריה, פתח בית כנסת ברחוב עזרא בירושלים, וכן בית כנסת ברחוב נחמיה בבני ברק.
חסידות קוֹצְק היא חצר חסידית שנוסדה על ידי רבי מנחם מנדל מורגנשטרן בשנת ה'תקפ"ח (1827) בטאמשוב ועברה לעיירה קוצק בסוף שנת ה'תקפ"ט (1829) ופעלה בפולין עד לשואה.
מייסד החסידות היה רבי מנחם מנדל מקוצק, אחד המיוחדים באדמו"רי פולין, התפרסם בחריפותו, בפרישותו, בחדות אמרותיו הנוקבות, בהנהגתו התקיפה ובחתירה קיצונית לאמת.
בשנים האחרונות מיעט בעריכת טישים ובקבלת קהל וכן התנגד לעשיית 'עניין' ממופתים, מחסידיו הוא דרש עבודה עצמית, חתירה מתמדת לשלמות, ביקורת וענווה.
חסידות קוצק התאפיינה בחריפות, בלמדנות ובמנהגים רבים שהיו זרים לאנשים שמחוץ לה.
בעשרים השנים האחרונות לחייו (משנת ת"ר עד תרי"ט) כמעט שלא יצא מביתו..
למרות זאת, החסידות המשיכה לגדול וסחפה אחריה רבים.
לאחר פטירתו (כ"ב שבט, ה'תרי"ט - 1859), בחרו רוב חסידיו, כולל שני בניו של הרבי מקוצק, רבי בנימין ורבי משה ירוחם ושני חתניו רבי אברהם בורנשטיין ורבי דב זאב רפפורט בדודם תלמידו רבי יצחק מאיר אלתר מגוּר כאדמו"ר.
אף על פי שדרכם של אדמו"רי גור הייתה מתונה מזו של הרבי מקוצק, ניתן לזהות מאפיינים שווים בשתי החסידויות; לכן, נחשבת חסידות גור כממשיכה של חסידות קוצק ופשיסחא.
חסידות נוספת שיצאה מבית קוצק היא חסידות סוכטשוב, שנוסדה על ידי רבי אברהם בורנשטיין, חתנו של רבי מנחם מנדל, והחלה לפעול אחרי פטירתו של רבי חנוך העניך מאלכסנדר (י"ח אדר ה'תר"ל), ממשיכו של רבי יצחק מאיר אלתר.
שתי החסידויות הללו (גור וסוכטשוב) מאופיינות כחסידיות למדניות, כהמשך לשיטת קוצק ופשיסחא.
בתקופת השואה נרצחו רוב חסידי קוצק וצאצאיו של האדמו"ר מקוצק.
רבי דוד מורגנשטרן (תקס"ט – כ"ב בתמוז תרל"ג) היה האדמו"ר השני מקוצק, תלמידו של רבי שמחה בונם מפשיסחא ובעיקר תלמידו של אביו.
נשא את הרבנית טויבא גרינוולד בת רבי צבי הערשל דישקעס מאופוצ'נו ב-י"א באלול ה'תקפ"ז.
התפרנס מחנות שנוהלה על ידי אשתו.
היה סמוך לאביו כל השנים, ולאחר פטירתו מילא את מקומו בעיירה קוצק.
כאביו, גם דברי התורה שלו היו קצרים וחריפים.
אף על פי שהיה בעל כישרון כתיבה, הוא לא כתב את תורתו, והיא מצויה בספרים שונים.
בשנת ה'תשמ"ט הודפסו דברי תורתו שנלקטו על ידי נכדו רבי מנדל מאיר מסוקולוב בתוך הספר 'שארית ישראל'.
ב-ה'תשס"ז (2007) יצא לאור הספר "אהבת דוד השלם", המלקט את תורתו ותולדות חייו.
לאחר פטירתו החלו שניים מבניו, רבי חיים ישראל מורגנשטרן מפילוב ורבי צבי הירש מלומאז', לכהן כאדמו"רים.
בנו הנוסף, רבי יעקב יהושע מורגנשטרן (נפטר בט"ו בניסן ה'תרס"ט, 1909) סירב לכהן כאדמו"ר ונסע לחצרו של אחיו, רבי ישראל מפילוב.
רק לאחר פטירתו בשנת ה'תרס"ו (1906) התמנה לאדמו"ר לחלק גדול מחסידי אחיו.
רבי דוד ובנו, רבי יעקב יהושע, קבורים באהלבבית הקברות בקוצק לצד מייסד השושלת, רבי מנחם מנדל מקוצק.
רבי חיים ישראל מורגנשטרן (ת"ר – י"ב בסיוון תרס"ה, 1905).
ישב תחילה בקוצק ואחר כך בפילוב.
ניהל חצר גדולה, שאליה הגיעו רוב חסידיו של אביו.
היה אדמו"ר בעל דעות מקוריות ועצמאיות וניסה ליזום פעולות של קניית קרקעות בארץ ישראל ועלייה לארץ של ציבור שומר מצוות.
בניו מילאו את מקומו אחרי פטירתו.
רבי צבי הירש מורגנשטרן מלוקוב (תרי"ח – כ"ט בשבט תר"פ, 1920), מחבר הספר "עטרת צבי".
בנו, רבי משה ברוך מורגנשטרן שימש כרב בגרובובה, לוקוב וולודאבה.
היה חתנו של רבי חיים דוד זילבר-מרגליות.
בתרצ"ט החל לכהן כרב ואדמו"ר בעיירה קוצק במקום דודו רבי יוסף.
כיהן כסגן יושב ראש אגודת ישראל בפולין.
בנו של רבי משה ברוך, רבי מנחם מנדל, כיהן כרבה האחרון של העיר ולודאבה.
מסופר עליו כי בזמן אקציית הילדים ביולי 1942 עמד על כך שהוא יצא עם ילדי הקהילה, בהם ילדיו, בבגדי שבת.
לאורך הדרך לסוביבור סיפר לילדים סיפורים.
בנו, רבי יוסף אהרן מליקוב (תרנ"א – תש"ב), החל לכהן כאדמו"ר בשנת תר"פ.
החל לכהן כאדמו"ר בשנת תרס"ה, וסחף אחריו חסידים רבים.
במלחמת העולם הראשונה ברח לוורשה, ושם נשאר עד פטירתו.
ספרו "מדרש משה - מדרכי משה" על חמישה חומשי תורה נדפס בוורשה בשנת תרצ"א בהשתדלות אחיו, רבי יוסף.
ובשנת תשס"ז יצאה בירושלים מהדורה חדשה.
רבי יצחק זליג מורגנשטרן (ה'תרכ"ו – ג' בחשוון ת"ש, 1939), האדמו"ר מסוקולוב.
היה חבר מועצת גדולי התורה וממנהיגי יהדות פולין.
מלבד היותו אדמו"ר שימש גם כאב בית דין וכראש ישיבה בסוקולוב.
בסוף ימיו עבר לאוטבוצק הסמוכה לוורשה.
נפטר בתחילתה של מלחמת העולם השנייה ונקבר בבית הקברות היהודי בוורשה.
בנו, רבי בנימין פלטיאל מורגנשטרן (נפטר בתש"ה), חתנו של רבי יוסף מאמשינוב, כיהן כרב העיירה סטרדין הסמוכה לסוקולוב; הוכתר כאדמו"ר בעיצומה של המלחמה; נשלח לאושוויץ בימי מרד גטו ורשה, ושם נספה.
נכדו של רבי יצחק זליג, רבי מנדל מאיר מורגנשטרן (נולד תרפ"א, 1921 - י"ט בטבת תשע"ד, 22 בדצמבר 2013), עלה לארץ ישראל באמצע המלחמה, בשנת תש"ב, והוכתר לאדמו"ר באותה שנה.
אביו היה רבי משה דוד (-תרצ"ח, 1938) בנו של רבי יצחק זליג.
לאחר פטירת אביו עבר לגור אצל סבו רבי יצחק זליג.
לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה הפציר סבו בו ובאחיו לברוח מפולין.
הוא נענה להצעה ועלה לארץ ישראל ואילו אחיו נשאר בפולין ונספה בשואה.
התגורר בתל אביב והוכתר כאדמו"ר מסוקולוב-קוצק.
בשנות ה-90 עבר לבני ברק ופתח את בית מדרשו בשכונת רמת אהרון.
ליקט והוציא לאור רבים מדברי התורה שנאמרו על ידי אדמו"רי שושלת קוצק בספרים "שארית ישראל" ו"שארית יצחק" (תל אביב, תשמ"ט).
רבי יוסף מורגנשטרן מקוצק (נפטר בי"ד בטבת תרצ"ט).
היה חתנו של רבי אלימלך שפירא מקוז'ניץ-ורשה.
לאחר פטירת אביו קיבל עליו את הנהגת אחיו, רבי משה מרדכי מפילוב.
בשנת תרפ"ד החל לכהן כרב העיירה קוצק במקומו של בן דודו, רבי משה הכהן רפפורט.
בתרפ"ט (1929) לאחר פטירת אחיו, רבי משה מרדכי מפילוב ללא בנים, החל לכהן כאדמו"ר.
ניהל ישיבה בקוצק והיה חבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל בפולין.
לאחר פטירתו מילא את מקומו בקוצק, כרב ואדמו"ר, בן אחיו, רבי משה ברוך מורגנשטרן.
קבוצה נוספת מחסידיו הצטרפה לחצרו של בן אחותו, רבי יוסף זליג הלוי פיש מגרובוב-סטריקוב.
רבי צבי הירש מלומאז' וצאצאיו
חידושי תורתו שנשארו בכתב יד אצל בנו רבי יחיאל מאיר הודפסו לראשונה בספר 'אמת ואמונה' מהדורת ה'תשפ"א.
דברי תורה נוספים נמצאים בספרים 'שארית מנחם' ו'שמן לנר' של תלמידו הרב שמואל יעקב רובינשטיין אב"ד פריז, בניו של רבי צבי הירש שימשו כאדמו"רים לאחר פטירתו.
מאשתו הראשונה מרת יוטע הענא
רבי חיים יעקב אריה מראדזימין - וישקוב (נולד בתרל"ז), היה חתנו של רבי מנחם מאמשינוב.
לאחר פטירת דודו, רבי אהרן מנדל מראדזימין, בשנת תרצ"ד ללא בנים, החל לכהן גם כאדמו"ר לחסידי ראדזימין ועבר לגור בה.
חתנו היה אחיינו רבי ירחמיאל יהודה מאיר קאליש מאמשינוב.
בנו, רבי דוד שלמה מורגנשטרן מונה לרבה של וישקוב במקומו.
רבי יעקב אריה מורגנשטרן נספה בשואה עם בני משפחתו.
בתו יוטא טויבא נישאה לרבי ירחמיאל יהודה מאיר קאליש האדמו"ר מאמשינוב.
רבי אברהם פנחס מורגנשטרן מלומאז' - שדליץ (נולד בתרל"ו), כיהן כאדמו"ר בשדליץ ואחר כך בוורשה.
נספה בשואה עם בני משפחתו.
הרבנית אסתר גליקא אשתו של רבי נחמיה אלתר בנו של רבי יהודה אריה ליב אלתר מגור (ה'שפת אמת'), נולד בחודש מנחם אב ה'תרל"ה, עמד בראש ישיבת שפת אמת בירושלים, נפטר בכ"ב בתמוז ה'תש"ב ונקבר באהל ראדזימין בווארשא.
דברי תורתו נדפסו בספר 'חידושי רבי נחמיה'.
היה חותנו של רבי שמחה בונם אלתר מגור, בעל ה'לב שמחה'.
בשנת ה'תשפ"א הוקמה בבני ברק ישיבה על שמו בשם 'בית נחמיה' על ידי נכדו רבי ישראל מנחם אלתר, בן האדמו"ר מגור רבי יעקב אריה.
הרבנית עלקא ברכה אשת האדמו"ר רבי אברהם וינברג מסלונים, בעל ה'בית אברהם'.
שימש כאדמו"ר בביאליסטוק ואחר כך בברנוביץ, נפטר בסלונים בא' באייר ה'תרצ"ג.
מאשתו השנייה מרת שרה מנוחה
החסיד רבי יצחק אייזיק מלודז', נפטר ביום י"ב אלול ה'תרצ"ו
מרת חיה טויבע אשת החסיד רבי חיים וולף אברמוביץ מלודז.
מרת חוה אשת החסיד רבי פסח שניאור מוורשה.
מאשתו השלישת מרת פיגא לאה
רבי יחיאל מאיר מורגנשטרן מקוצק-לומאז' גדול בתורה, נודע בחריפותו ופרישותו - נולד בשנת ה'תרנ"ד, בשנת ה'תרע"ב נשא את מרת חיה בת החסיד רבי משה קליינלרר מחסידי גור בלודז'.
בשנים תרפ"ד ותרפ"ט שהה בארץ ישראל.
מאוחר יותר עבר לארצות הברית שם פעל לחיזוק ענייני השבת והכשרות.
הקים וניהל את "החברה להשגחה ולתיקון מצבות קברי הצדיקים בארץ ישראל".
בי"ב באלול ה'תרפ"ח חנך את מצבותיהם המחודשות של רבי חזקיה שי סילוה בעל ה'פרי חדש' ורעייתו.
בשנת ה'תרצ"ב הקים את מצבתו של רבי אליהו די וידאש בעל ה'ראשית חכמה' בחברון.
בשנת ה'תרפ"ה הזמין אספה בביתו בירושלים בה השתתפו כארבעים איש במטרתה לרכוש קרקעות בסביבות ירושלים ולייסד מושבה דתית, באספה זו הוחלט לייסד חברה בשם 'זיכרון-דוד', לזכר סבו האדמו"ר רבי דוד מורגנשטרן מקוצק, ורכשו 4000 דונם מערבים בה הוקם היישוב 'מגדל עדר',למרבה הכאב הניסיון לא צלח.
הוציא לאור חלק מכתבי סבו, רבי יעקב אריה מראדזימין, בספרים "דברי אביב" "וביכורי אביב".
כמו כן פרסם והפיץ סגולה מתוך רשימת הסגולות של סבו רבי יעקב אריה אודות 'שמות קדושים' המסוגלים להציל מנזק את האדם הנושא אותם.
בין גנזיו היו חפצים מכתבים וכתבי יד של גדולי האדמורים בפולין.
עלה לארץ בשנת ה'תשי"ז והתגורר בירושלים ובהמשך מספר שנים התגורר בתל אביב.
בי"ג באדר ראשון ה'תשכ"ב נשא בזיווג שני את מרת פרימט בת החסיד ר' שלמה דוד שמלצמן מהעיר אפטא בפולין.
רבי מנחם מנדל - התגורר בוורשה וכיהן שם כאדמו"ר מלומאז- וורשה.
נולד בערך בשנת ה'תרנ"ז, נספה בשואה.
מרת גיטל אשת הרב משה ברוך הלוי סאפירשטיין אב"ד וואהין.
מרת רבקה, אשת החסיד ר' מוטל לבקוביץ מוורשה, נספו בשואה.
מרת צפורה אשת החסיד ר' משה שפירא מוורשה.
מרת בילא אשת החסיד ר' נתן גרייפן מקונסטנטין.
חסידות קופיטשניץ (בכתיב יידי: קאפיטשיניץ) היא חצר חסידית ממשפחת חסידויות בית אפטא-זינקוב ורוז'ין.
מקים החסידות היה רבי יצחק מאיר העשיל מקופיטשניץ (תרכ"ב-תרצ"ו), בן רבי אברהם יהושע השיל ממז'יבוז', בנו של רבי משולם זוסיא מזינקוב ונינו של רבי אברהם יהושע השיל, בעל ה"אוהב ישראל" מאפטא.
רבי יצחק מאיר נישא לבתו של האדמו"ר הראשון מהוסיאטין, רבי מרדכי שרגא פייבוש פרידמן, בנו של רבי ישראל מרוז'ין.
עם פטירת רבי מרדכי שרגא בשנת תרנ"ד עבר רבי יצחק מאיר עם משפחתו לקופיטשניץ, שם הקים את חצרו.
במלחמת העולם הראשונה ברח לווינה עם משפחתו ומשפחת אדמור"י רוז'ין.
לאחר פטירתו בראש השנה תרצ"ו מילא את מקומו בנו רבי אברהם יהושע השיל (קופיטשניץ) (תרמ"ח-תשכ"ז).
הוא הוכתר לאדמו"רות בווינה, ולאחר האנשלוס נסע לארצות הברית ומשם ניסה לפעול להצלתם של יהודי אירופה.
הקים את חצרו באיסט סייד ובהמשך בבורו פארק.
הקים מוסד לפליטות בפתח תקווה, בשם "בית אברהם".
ביקר בארץ ישראל עשר פעמים.
לאחר פטירתו בה'תשכ"ז מילא את מקומו בנו רבי משה מרדכי, שעסק קודם לכן במסחר.
תחילה סירב לקבל את ההנהגה, אולם נענה לאחר הפצרות.
בי"ז בניסן ה'תשל"ה נפטר ונטמן בבית הקברות היהודי העתיק בטבריה על יד אביו.
הותיר אחריו שלשה בנים ובת.
בסביבות שנת תשמ"ח הוקמו מוסדות "אוהב ישראל - קופיטשניץ" בירושלים, בית מדרש וכולל אברכים, ומכון הוצאת ספרים "שפתי צדיקים", על ידי רבי יצחק מאיר פלינטנשטיין נכדו של רבי אברהם יהושע השיל.
בשנים הבאות, בסביבות שנת ה'תשנ"ה, החל לכהן כאדמו"ר מקופיטשניץ.
מרכז חצרו בשכונת עזרת תורה בירושלים, ובתי מדרש נוספים ברמת בית שמש (שם מכהן כרב בנו רבי בנימין) ובלייקווד (שם מכהן כרב בנו רבי יהושע העשיל).
בשנת ה'תשע"ז החל רבי יקותיאל זוסיא השיל, בנו של רבי משה מרדכי, לכהן כאדמו"ר מקופיטשניץ בבית מדרשו של אביו וסבו בבורו פארק.
חסידות קוזמיר (ביידיש: קאָזמיר) היא חסידות פולנית.
מחסידות זו הסתעפה חסידות מודז'יץ הפעילה עד היום.
מייסד החסידות היה רבי יחזקאל טאוב.
רבי פנחס משה טאוב, אחיו של רבי חיים שאול טאוב ממודז'יץ, חידש את חצר קוזמיר בשנת 2006 והחל לשמש כאדמו"ר מקוזמיר.
רבי יחזקאל נולד לרב צבי.
היה תלמידם של החוזה מלובלין ושל רבי שמואל מקארוב ותלמידו רבי יצחק מוונגרוב ולאחר פטירת רבי יצחק החל להתנהג באדמו"רות.
לפי המקובל במסורת החסידות רבי שמואל ורבי יצחק הועידו את רבי יחזקאל לממשיכם .
כמו כן היה אצל המגיד מקוז'ניץ, היהודי הקדוש מפשיסחה ותלמידו רבי שמחה בונם מפשיסחה.
חיבר ספר בשם "נחמד מזהב".
שלושת בניו כיהנו אחריו באדמו"רות מהם יצאו שושלת ענפות:
רבי דוד צבי מניישטאט היה חסידו של רבי מנחם מנדל מקוצק שלחץ עליו להתמנות לאדמו"ר.
רבי דוד צבי סירב ורק לאחר פטירתו בשנת תרי"ט החל להתנהג באדמו"רות.
דברי תורתו הודפסו בקונטרס "חמדת דוד" שהודפס בספר "כלי חמדה" של תלמידו רבי שמואל יעקב מקאלושין.
בנו רבי משה יוסף כיהן ביבלונה.
בנו רבי יעקב כיהן אחריו.
לאחר פטירת סבו החל לכהן באדמו"רות בניישטאט ואחר כך ביבלונה.
בזמן מלחמת העולם הראשונה עבר לוורשה.
בנו של רבי יעקב, רבי יחזקאל מילא את מקום אביו אך לאחר ארבע שנים עלה לישראל להקים בה יישוב, כפר חסידים, ולעזוב את האדמו"רות יחד עם גיסו הרב יוסף חיים ונחוצקר.
רבי שמואל אליהו מזוואלין החל לכהן לאחר פטירת אביו.
היה בעל חוש מוזיקלי והלחין ניגונים רבים.
רבי משה אהרן, נולד בשנת תקצ"ז.
גדל אצל סבו רבי יחזקאל.
לאחר פטירת אביו מילא את מקומו ולאחר מכן עבר לנווידבור (הסמוכה לוורשה).
רבי יעקב כיהן בנווידוור (היה חתנו של רבה, רבי יעקב משה תאומים נכד החידושי הרי"מ).
רבי ישראל אבי חסידות מודז'יץ.
רבי יעקב ירחמיאל נולד בשנת תרל"ד.
היה חתנו של רבי לייב מאוז'רוב.
רבי חיים בנימין כיהן במקביל לאחיו בזוואלין.
לאחר מכן עבר לוורשה שם נפטר בשנת תרצ"א.
את מקומו מילא בנו רבי יעקב, בוורשה.
חתנו היה רבי נתן דוד, צאצא של רבי קלונימוס קלמן הלוי מקרקא.
הוא ובנו רבי שמואל אליהו כיהנו בניישטאט.
חתן נוסף היה רבי מאיר מנחם מפיטרקוב.
רבי אפרים, חתן רבי נתן דוד משידלובצא כיהן בשיננה ואחר כך בקוזמיר.
נדד רבות, בין היתר היה בבלוינה, נדרזין, יבלונה ופראגה.
רבי אליעזר שלמה נולד בשנת תר"ל.
לאחר פטירת אביו החל לכהן בוולומין.
בנו רבי דוד צבי מילא את מקומו.
חתנו היה רבי יוסף מנובומינסק-ורשה.
רבי מנחם דוד נולד בשנת תרל"ג.
לאחר פטירת אביו החל לכהן בבלוינא.
בשנת תרס"ו עבר לפראגה שעל שמה התפרסם.
נפטר בוורשה בסוף שנת תש"ב.
בנו רבי לוי יצחק הוכתר במקומו והיה בגטו עד המרד אז נשלח למחנות השמדה.
חתנו היה רבי יצחק שמואל מרדושיץ-פיטרקוב, נכדו של דודו רבי שמואל אליהו מזווהלין.
רבי ירחמיאל צבי כיהן בשיננה.
חיבר ספר בשם "אמרי צבי".
בנו רבי משה יהודה חתן הרב משה אב"ד צ'מיילוב.
חיבר ספר "דברי משה" על התורה.
חסידות קאפוסט הייתה חצר חסידית, ענף של חסידות חב"ד שהתפצלה וניהלה חצר בפני עצמה.
החצר התקיימה ופעלה במחצית השנייה של המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 במקביל לענפים אחרים של חב"ד.
מייסד השושלת היה המהרי"ל (בנו של האדמו"ר השלישי מחב"ד, הצמח צדק) לאחריו כיהן בנו כאדמו"ר ולאחריו שני בנים נוספים.
לאחר שני דורות שבה החצר והתמזגה עם חסידות חב"ד ליובאוויטש.
למעשה חצי מהזמן שבו התקיימה שושלת קאפוסט שימשו באדמורו"ת שני אדמו"רים במקביל.
הענף היה קיים במשך חמישים ושבע שנים, מתרכ"ו עד תרפ"ג.
מייסד השושלת היה רבי יהודה לייב שניאורסון (מהרי"ל מקאפוסט; 1808–1866), בנו השני של האדמו"ר ה"צמח צדק".
לאחר פטירת אביו, עבר לעיירה קאפוסט והחל לכהן כאדמו"ר.
שאר אחיו נהגו אף הם כאדמו"רים מלבד האח הבכור, אולם לחצרו של רבי יהודה לייב נהרו חסידים רבים, בין השאר בגלל שהיה המבוגר מבין אחיו האדמו"רים ואף הספיק להכיר את רבי שניאור זלמן מלאדי, אבי סבו ומייסד שושלת חב"ד.
עם זאת, בית דין שהוקם כדי לדון בשאלת יורשו של ה"צמח צדק", פסק כי האח הצעיר, רבי שמואל שניאורסון (המהר"ש) הוא זה שאמור למלא את מקום ולשבת על כיסא אביו בליובביץ'.
רבי יהודה לייב נפטר כחצי שנה לאחר אביו ונקבר בעיר קאפוסט.
את מקומו מילא בנו, רבי שלמה זלמן שניאורסון.
רבי שלמה זלמן שניאורסון (1830–1900), בנו הבכור של המהרי"ל מקאפוסט, כיהן כאדמו"ר בקאפוסט במשך 34 שנים.
בין חסידיו המפורסמים נמנו רבי חיים מאיר היילמן, מחבר ספר תולדות חב"ד, "בית רבי", ורבי יוסף רוזין, ה"רוגאטשובי".
בית כנסת חב"ד בשכונת מאה שערים בירושלים היה שייך במקורו לחסידיו.
מאמריו התאפיינו בהסברת עניינים עמוקים בלשון קצרה ובהירה.
ספרו "מגן אבות" (מגן אבות בגימטריה שלמה זלמן), יצא לאור לראשונה בברדיטשוב בשנת תרס"ב.
הספר מכיל "מאמרים" רבים מכתב ידו על סדר פרשיות התורה, מועדי ישראל ועוד, והובא לדפוס על ידי בנו, יהודה לייב.
בספר שבעה חלקים, כאשר החלק השביעי מכיל מאמרים שלא נכתבו על ידי רבי שלמה זלמן, אך היו למראה עיניו.
ספר נוסף של רבי שלמה זלמן שניאורסון הוא "דרושים יקרים", המכיל שני מאמרים שנרשמו על ידי רבי גדליה אברהם יאנקלזון מפאלעצק, ונדפס בווילנה בשנת תרס"ג.
לאחר פטירתו בשנת תר"ס (1900) החלו שני אחיו הצעירים לכהן כאדמו"רים.
רצ'יצה - רבי שלום דובער שניאורסון
רבי שלום דובער שניאורסון (1834–1908) היה נשוי לנכדתו של רב ייבי, מראשוני תנועת החסידות.
כיהן כרב בעיר רצ'יצה (Rechytsa), הסמוכה לעיר הומל בפלך מינסק, ומשנת תר"ס גם כאדמו"ר.
היה ידוע כפוסק הלכה מובהק, ותשובות ממנו נתפרסמו בכתבי עת רבים.
חלק מתלמידיו היו מגדולי הרבנים ברוסיה ובפולין.
על תלמידיו נמנו בין השאר הרב שלמה יוסף זוין והלל צייטלין.
בברויסק - רבי שמריה נח שניאורסון
הרב שמריה נח שניאורסון (1842–1923), בנו השלישי של המהרי"ל מקאפוסט.
משנת תרל"ב כיהן כרב לחסידי העיר באברויסק, ומשנת תר"ס כיהן גם כאדמו"ר מקאפוסט במקביל לאחיו, תפקיד אותו מילא במשך 20 שנה עד לפטירתו.
בשנת תרס"א (1901) ייסד ישיבה בעיר בוברויסק שנוהלה בידי בנו הרב מנחם מנדל שניאורסון וממנה יצאו תלמידים רבים שחלקם כיהנו ברבנות קהילות שונות ברוסיה.
היה מראשי כולל חב"ד ועמד בראש "כולל חב"ד המיוחד" בארץ ישראל.
ספרו "שמן למאור" מכיל דרשות שנאמרו על ידו החל משנת תרס"א.
דרשות אלו נדפסו על ידי צאצאיו, חלק ראשון בשנת תשכ"ד וחלק שני בשנת תשכ"ז.
הספר מכיל שני כרכים עבים והדרושים הם בסגנון המקובל בחב"ד, של דרושים חב"דיים ארוכים.
לאחר מותו סירבו בניו לכהן כאדמו"רים ובכך נסתיימה תקופת הפיצול בחב"ד, כאשר החסידים קיבלו עליהם את מנהיגותו של האדמו"ר יוסף יצחק שניאורסון (הריי"צ).
חסידות קוז'ניץ היא חצר חסידית שנוסדה בעיירה קוז'ניץ (Kozienice) בפולין בתחילת המאה ה-19 על ידי ה"מגיד מקוז'ניץ", רבי ישראל הופשטיין, תלמידם של המגיד ממזריטש ורבי אלימלך מליז'נסק.
רבים מצאצאיו שימשו כאדמו"רים בפולין עד השואה, בהם האדמו"רים ממוגלניצא, בלנדוב, גרודז'יסק, פיאסצנא ודרוהוביץ'.
כיום מכהן רבי שמשון משה שטרנברג, בבני ברק ובתל אביב.
כמו כן מכהנים צאצאים נוספים של השושלת.
רבי ישראל הופשטיין (המגיד מקוז'ניץ)
האדמו"ר הראשון ומייסד החסידות היה רבי ישראל הופשטיין (נפטר י"ד בתשרי תקע"ה, 1814), ה"מגיד מקוז'ניץ", מגדולי האדמו"רים בפולין בתקופתו, הספיק לבקר בחצרו של המגיד ממזריטש ונחשב לאחד מיורשיו המרכזיים של רבי אלימלך מליז'נסק, יחד עם חבריו: החוזה מלובלין, רבי מנחם מנדל מרימנוב, והאוהב ישראל מאפטא.
חיבר ספרים רבים בנסתר ובנגלה.
חתניו היו רבי אבי עזרא זעליג מגרניץ ורבי יחזקאל מזווהלין.
רבי משה אליקים בריעה הופשטיין וצאצאיו
את מקומו בקוז'ניץ מילא בנו, רבי משה אליקים בריעה הופשטיין (נפטר יב באלול תקפ"ח, 1828).
תלמידם של רבי אלימלך מליז'נסק ורבי זושא מאניפולי.
חתן רבי יהודה לייב מאניפולי, ובזיווג שני חתן רבי אלעזר וייסבלום מליז'נסק, בנו של רבי אלימלך מליז'נסק.
על פי המסורת החסידית סירב למלא מקום אביו ורק לאחר ציוויו של החוזה מלובלין התמנה לתפקיד.
חתניו היו הרב יעקב יואל אורנשטיין (נכד הרב מאפטא), רבי מאיר יוסף מקוז'ניץ (נכד רבי לוי יצחק מברדיטשוב), רבי יצחק שלמה מזליחוב, רבי יוסף מדומברובה, רבי מרדכי זאב הורביץ-שטרנפלד נכד החוזה מלובלין והרב שמואל זנוויל בינדיגר מברדיוב-ירושלים.
לאחר פטירתו נסעו רוב חסידיו לאחיינו רבי חיים מאיר יחיאל ממוגלניצא (השרף ממוגלינצא) עד פטירתו בשנת תר"ט (1849).
בנו, רבי אלעזר הופשטיין, חתן רבי יעקב ממעליץ, כיהן כאדמו"ר בקוז'ניץ אחרי פטירת בן דודו השרף ממוגלינצא עד לפטירתו בכ"ו בכסלו תרכ"ב.
בחתניו היו רבי צמח רבינוביץ משידלובצא, רבי שמלקה רוקח (בן רבי משה מקארוב), רבי מנחם מנדל מגלגוב, רבי חיים רויטמן (בן רבי יעקב ממוגלניצא), אחיינו רבי ישראל הורוביץ מאולינוב ורבי דוד יוסף בידרמן (נכדו של רבי משה בידרמן) רב ואדמו"ר בללוב.
בנו רבי יחיאל יעקב הופשטיין (נפטר בל' בסיוון ה'תרכ"ו, 1866) התמנה לאדמו"ר בגיל 16, אולם הוא מת כעבור ארבע שנים.
אלמנתו, שרה דבורה, בתו של רבי אלימלך שפירא מגרודז'יסק, נישאה לרבי אשר השני מסטולין, והיא הייתה אמו של ה"ינוקא" מסטולין.
חתנו היה רבי נתן דוד רבינוביץ מפארצובה.
רבי ירחמיאל משה הופשטיין (י' באלול ה'תר"כ, 1860 - י"ג באלול ה'תרס"ט, 1909), בנו של רבי יחיאל יעקב, התייתם בילדותו וגדל בחצר סבו רבי אלימלך מגרודז'יסק, ולאחר נישואי אמו לרבי אשר מסטולין (השני) עבר עמה לסטולין.
נישא לבתו של רבי מרדכי מלויעב.
משנת תרמ"ד (1884) כיהן כאדמו"ר בקוז'ניץ.
חתניו היו רבי קלונימוס קלמיש שפירא, רבי אברהם אלימלך שפירא מגרודז'יסק (בן רבי ישראל שפירא) ורבי שלום שפירא (בן רבי יצחק מרדכי מגוואדז'יץ, ממייסדי כפר חסידים) - שלושתם צאצאים של המגיד מקוז'ניץ.
רבי אשר אלימלך (-ב' באלול תרצ"ו) ורבי אהרן יחיאל הופשטיין (תרמ"ט - ג' בתשרי תש"ג), בניו של רבי ירחמיאל משה מילאו את מקום אביהם בקוז'ניץ.
רבי אשר אלימלך כיהן לפני כן כאב"ד ריקא, היה חתנו של רבי ברכיה מאויהל.
רבי אהרן יחיאל היה חתנו של רבי אברהם פנחס מקוניב.
עבר כעבור מספר שנים ללודז' ואחר כך לוורשה.
הוא נספה בשואה בתשרי תש"ג (1942).
חתנו של רבי אשר אלימלך, רבי נחום שלמה פרלוב (בן רבי משה מסטולין) מילא את מקום חמיו עד הירצחו בשואה.
כמו כן כיהנו בקוז'ניץ רבי אבי עזרא זעליג בנו של רבי יעקב יצחק מבלנדוב (בן רבי חיים מאיר יחיאל ממוגלניצא) ובנו רבי יעקב.
אדמו"ר נוסף מהשושלת היה רבי ישראל אלעזר הלפרין, שכיהן כאדמו"ר מקוז'ניץ בלודז'.
הוא היה בנו של רבי דוב בעריש חתנו של רבי מרדכי זאב הורוביץ-שטרנפלד חתנו של רבי משה אליקים בריעה מקוז'ניץ.
חותנו היה בן דודו רבי רבי אליעזר פלטיאל שרפזין אב"ד קולביל וסרצין (חתן דודו רבי משה אליקים בריעה הורוביץ-שטרנפלד מקוליבל).
צאצאי רבי אבי עזרא זליג שפירא (חתן המגיד מקוז'ניץ)
בתו של המגיד מקוז'ניץ, פרל, נישאה לרבי אבי עזרא זליג שפירא (- תקצ"ח) רבה של גרניץ.
בנם המפורסם היה רבי חיים מאיר יחיאל שפירא, ה"שרף ממוגלניצא" (תקמ"ט, 1789 − תר"ט, 1849), שכיהן כאדמו"ר בעיירה מוגלניצא.
חמשת בניו וצאצאיהם כיהנו כאדמו"רים במקומות שונים בפולין עד למלחמת העולם השנייה: רבי יעקב יצחק שפירא בבלנדוב, רבי אלימלך שפירא בגרודז'יסק (אביהם של רבי קלונימוס קלמיש שפירא ורבי ישעיהו שפירא), רבי אבי עזרא זליג שפירא בסטרי (אביו של רבי חיים מאיר יחיאל שפירא, מייסד חסידות דרוהוביץ').
רבי משה יוסף שפירא בגרויצא ורבי אברהם יהושע השל שפירא במוגלניצא.
כיום מכהן צאצא של ענף זה, הרב מנחם שפירא, נכדו של רבי ישעיהו שפירא.
הוא מכהן כאדמו"ר מפיאסצנא בבית שמש.
צאצא נוסף, הרב אביעזר שפירא, מכהן כרב בית המדרש דרוהוביץ' בירושלים.
חסידות קוז'ניץ בארץ ישראל ובארצות הברית
רבי אברהם אלימלך שפירא (תרנ"ו - כ"ג בכסלו תשכ"ז), בנו של רבי ישראל שפירא מגרודז'יסק וחתנו של רבי ירחמיאל משה הופשטיין מקוז'ניץ, עלה לארץ ישראל בשנת 1926, עבד כחשמלאי וסירב לכהן כאדמו"ר.
רק לאחר השואה כאשר נודע לו על מותם של בני משפחתו הסכים לכהן כאדמו"ר לחסידי גרודז'יסק.
תחת כהונתו נוסדו שני בתי מדרש בתל אביב (שינקין 25) ובירושלים (חפץ חיים 34), שם התגורר.
אשתו, הרבנית מלכה שפירא, הייתה פובליציסטית בהצופה ופרסמה ספרים על תולדות חסידות קוז'ניץ (בית קוזניץ, בלב המסתורין ועוד).
בנו של רבי ישעיהו שפירא, רבי אלימלך שפירא (תרע"ב, 1912 - תשנ"ז, 1997), כיהן כרב ואדמו"ר בתל אביב.
הוא ההדיר את ספרי אבותיו והדפיסם מחדש, חלקם ראו אור לראשונה.
הוא נהג לומר את דברי התורה בעת עריכת השולחן בעברית על מנת שגם אלו שאינם דוברים יידיש יוכלו להבינם.
בנו, רבי קלמן מנחם שפירא, מכהן כאדמו"ר מגרודז'יסק-פיאסצנה בבית שמש.
בן אחר הוא הרב דוד שפירא, רבה של שכונת בית הכרם בירושלים.
רבי ישראל אלעזר הופשטיין (תרנ"ח, 1898 - תשכ"ו, 1966), בנו של רבי ירחמיאל משה הופשטיין, כיהן כאדמו"ר בקוז'ניץ אך לאחר זמן עלה לארץ ישראל על מנת לבנות יישובים.
היה חתנו של רבי מרדכי יוסף מזלטיפולי.
לאחר מכן עבר לפריז וכיהן שם כראש אגודת הקהילות ורב בית הכנסת השייך לאגודה: "בית הכנסת פאווה".
הוא ניצל מהשואה ועבר לארצות הברית והקים בית מדרש בקראון הייטס.
ב-1966 הקים בית מדרש בתל אביב ותכנן לעלות לישראל, אולם הוא נפטר זמן קצר אחר כך.
נכדו של רבי ישראל אלעזר, רבי שמשון משה שטרנברג (נולד תשכ"ב, 1962), למד בישיבת מיר, נישא לבתו של רבי שלום פלאם מסטרטין, עלה מארצות הברית לישראל והוכתר כאדמו"ר מקוז'ניץ.
כיום הוא אחד האדמו"רים הבודדים שפעילים בתל אביב.
בית מדרשו נמצא בצפון תל אביב, סמוך לכיכר המדינה.
בשבתות נמצא האדמו"ר בבני ברק, מקום מגוריו, שם יש לו בית מדרש.
בית כנסת נוסף פעיל של החסידות נמצא בשכונת רמות בירושלים, וכן בית כנסת במנהטן שהוקם בחורף תשע"ג (2013).
בסיגייט שבארצות הברית התגורר רבי שלום אשר ישעיהו רובין (בנו של רבי שמואל שמעלקע מסוליצא וחתנו של רבי דוב בעריש שפירא מנארול) שכונה אדמו"ר מקוז'ניץ.
היה צאצא של המגיד מקוז'ניץ ושל בנו רבי משה, דרך חתנו של רבי משה, רבי יוסף מדומברובה.
בנו רבי יששכר (חתן רבי שרגא פייבוש הגר מקוסוב) ממלא את מקומו.
בשכונת וויליאמסבורג שבברוקלין ניו יורק כיהן רבי מרדכי הלפרין (-תש"נ, 1990), בנו של רבי ישראל אלעזר מקוז'ניץ-לודז', כאדמו"ר מקוז'ניץ.
בית מדרשו ברחוב קיעפ סטריט.
כיום מכהן בנו רבי ישראל אלעזר הלפרין.
חסידות קאלוב (בהגייה חסידית: קאליב) היא חסידות הונגרית שמייסדה היה רבי יצחק אייזיק טויב מ.
נוסדה בשליש האחרון של המאה ה-18.
רבי יצחק אייזיק טויב נולד לרבי משה יחזקאל בשנת תקי"א 1751 בעיירה סרנץ' בהונגריה.
לפי המסורת החסידית, רבי יצחק אייזיק התייתם מאביו והיה רועה אווזים בשביל לפרנס את אמו.
רבי לייב שרה'ס מצאו ונתן סכום כסף לאמו לפרנסת ביתה ולקחו לרבי שמעלקא מניקלשבורג.
אחר שגדל חזר להונגריה לעיירה קאלוב והיה האדמו"ר החסידי הראשון בהונגריה.
ביום השנה היו עולים לקברו מכל רחבי הונגריה.
אחר פטירת רבי יצחק אייזיק כיהן בנו רבי משה חיים בעיירה רוזדול ("ראזלא") שבגאליציה.
רבי משה חיים היה חתן רבי צבי הירש מזידיטשוב.
מלבד ממשיכו רבי שלמה היה לו עוד בן, רבי יצחק לייביש שכיהן ברבנות בחאטין ולאחר מכן ביאס כממלא מקום חמיו, הרב ישעיה שור.
רבי יצחק לייביש היה חותנו של רבי מנחם מנדל מזבלטוב.
אחר פטירת רבי משה חיים כיהן אחריו בנו רבי שלמה מראזלא.
רבי שלמה נולד בערך בשנת תק"פ.
היה חתן דודו רבי יהודה צבי מראזלא (חתן רבי צבי הירש מזידיטשוב).
חתניו היו רבי יהודה צבי לנגר מסטרטין והרב מרדכי בנו של רבי אלימלך מטאש.
אחר פטירת רבי שלמה כיהן אחריו בנו רבי יהודה צבי מראזלא.
רבי יהודה צבי היה חתן רבי אליעזר צבי מקאמארנה.
לאחר פטירתו של רבי יהודה צבי כיהנו שלושה מבניו כאדמו"רים, רבי פנחס חיים מראזלא, רבי משה מקאלוב ורבי אברהם מרדכי שלום מפומורין-סאסוב.
רבי פנחס חיים נולד בכ"ב בתשרי תרכ"ז, היה חתן רבי אברהם חיים הורביץ (השני) מלינסק.
כיהן אחרי אביו רבי יהודה צבי ברוזלה.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה ברח למארגארטן ולאחריה חזר לרוזלה.
הוא נודע בגדלותו בחכמת הקבלה, בקדושתו ובמופתיו.
אחריו כיהנו שניים מבניו וחתנו כאדמו"רים:
רבי יהודה יחיאל כיהן כאדמו"ר ברוזלא ומארגארטן.
היה חתנו של רבי אשר אנשיל מאלעסק-סטניסלב.
חיבר ספרים רבים וביניהם "לב שמח החדש".
6 מתוך 7 צאצאיו נספו בשואה באושוויץ ורק בנו מנחם מנדל טאוב, שלימים מונה לאדמו"ר, שרד.
רבי משה עזרא מסמשובר, היה חתן רבי ברוך מבריזדוביץ, נרצח באושוויץ ה' בסיוון תש"ד עם כל משפחתו.
רבי יחיאל מיכל צוקרברג כיהן כאדמו"ר בסטרי.
בנו של רבי יהודה יחיאל, רבי מנחם מנדל טאוב כיהן כאדמו"ר מקאליב-רוזלא.
אחרי השואה התגורר בקליבלנד שבארצות הברית שם היקם קהילת רוזלא, לאחר מכן עבר לשכונת בנסונהרסט שבברוקלין.
בשנת תשכ"ג עלה לישראל והקים את מרכז קאליב בראשון לציון.
בשנת תש"מ עבר לבני ברק ובשנת תשס"ב עבר לשכונת שיכון חב"ד בירושלים.
נפטר בכ"ג בניסן תשע"ט ונכדו (חתן בתו המאומצת) רבי ישראל מרדכי יואל הורביץ הוכתר לאדמו"ר תחתיו.
רבי משה (נולד בתר"ל בערך, נפטר בבודפשט בי"ט באייר תרצ"ו) חזר לקאלוב, עירו של סב סבו רבי יצחק אייזיק וכיהן שם כאדמו"ר.
חיבר את הספר "עת רצון".
אחריו כיהן בנו רבי מנחם שלמה (תרס"ב - תשל"ח), חתן רבי ישכר דוב מלינסק.
עבר לגור ב שבטרנסילבניה (זיבענברגען) שם התגוררו חסידי קאלוב רבים.
אחר מלחמת העולם השנייה בשנת תש"ו עבר לארצות הברית והתגורר בברוקלין בשכונת בורו פארק ולאחר מכן בויליאמסבורג.
חיבר את הספר "חקל תפוחין" וספר "אור מנחם".
שכל את בנו הרב נפתלי אריה לייבוש.
חתניו היו רבי ישראל מסטניסלב-מונסי (בנו של האדמו"ר מזוטשקא), רבי יצחק אשכנזי אדמו"ר מאלעסק ורבי נתן דוד רוזנברגר רב בגמזו.
כיום מכהן בנו רבי משה טויב כאדמו"ר מקאלוב.
עוסק בהחזרה בתשובה, והקים את הארגון "אור עולם" לבעלי תשובה.
תחת נשיאותו קהילות בוויליאמסבורג, בורו פארק, מונסי וביתר עילית.
רבי אברהם מרדכי שלום מפומורין
רבי אברהם מרדכי שלום היה חתן רבי שלמה מייער מסאסוב.
היה נחשב לתלמיד חכם מופלג וכיהן כרב בפומורין.
בשנת תרע"ד (1914) עבר ללבוב יחד עם חמיו.
אחר פטירת חמיו מילא את מקומו ברבנות.
בשנת תרפ"ו עבר לסאסוב שם כיהן כאדמו"ר.
בניו רבי יהודה ורבי חנוך העניך מילאו את מקומו, רבי יהודה כאדמו"ר ורבי חנוך העניך כרב.
שניהם נרצחו בשואה בגטו זלוטשוב.
חסידות קוברין היא חסידות ליטאית.
מייסדה היה רבי משה מקוברין, תלמידו של רבי מרדכי מלעכוויטש.
החסידות נכחדה בשואה, עם הרצחו של אדמו"רה, רבי משה אהרן רבינוביץ.
רבי משה פאלייר נולד בט"ז בכסלו תקמ"ד.
היה תלמידם של רבי מרדכי מלעכוויטש ובנו רבי נח מלעכוויטש.
אחר פטירת רבי נח נסע לרבי שלמה חיים מקוידינוב בן אחיו של רבי נח, שהמשיך את חסידות לעכוויטש.
לאחר בערך 3 שנים פרש עם קבוצה מהחסידים והתמנה לאדמו"ר בקוברין שבבלארוס.
אחר פטירתו בכ"ט בניסן תרי"ח מינו רוב חסידיו את תלמידו רבי אברהם וינברג ה"יסוד העבודה" לאדמו"ר, ראש שושלת חסידות סלונים.
מיעוט מחסידיו מינו את נכדו רבי נח נפתלי לאדמו"ר.
רבי נח נפתלי פאלווסקי נולד לרבי ישראל יעקב בשנת תקצ"ו.
לאחר פטירת סבו התמנה לאדמו"ר בקוברין.
נפטר בקאמין בכ"ו באב תרמ"ט.
חתניו היו רבי יוסף בן רבי יהושע בן רבי משה מלודמיר ורבי מרדכי נכד (בן בתו) רבי מרדכי השני מלעכוויטש.
את מקומו מילא בנו רבי דוד שלמה רבינוביץ'.
רבי דוד שלמה היה חותנו של רבי גדליה משה גולדמן מזוויהל.
גם אחיו רבי אהרן רבינוביץ' שימש כאדמו"ר בדומטשוב.
הדרכותיו ואמרותיו נדפסו בספר "צוואת מהרא"ל", וינה תר"ע.
מהדורה חדשה יצאה בשנת תש"ע, על ידי הרב אלכסנדר אשר מרגליות, רב קהילת אוהל משה-וינה.
אחר פטירת רבי דוד שלמה כיהן בנו רבי משה אהרן.
חתנו היה רבי מרדכי מבילגורייא.
רבי משה אהרן נרצח בשואה.
אחיו רבי נח נפתלי מקאמין שימש גם הוא כאדמו"ר.
חתנו של רבי דוד שלמה, רבי ברוך יוסף זק, (בן רבי ישראל מקרסילוב מגזע רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב) עלה לארץ ישראל בשנת תרע"ג, במלחמת העולם הראשונה גורש למצרים.
בשנת תרע"ו נקרא על ידי חסידי קוברין בארצות הברית לשמש להם כאדמו"ר, נסע לארצות הברית ובנה את בית הכנסת קוברין בברוקלין.
חיבר את הספרים: "ברכת יוסף" ו"זרע קודש" וכן ספר חידות.
הרב שלמה זלצמן, רב היישוב נוה ירק, צאצא של אדמו"רי השושלת, מוציא לאור את ספרי החסידות ועוסק בהפצת תורת רבי משה מקוברין.
חסידות קאשיווקא - דויד הורודוק היא חסידות ליטאית שנוסדה במאה ה-19. מייסדה היה רבי שמואל מקאשיווקא (אוקראינית: Кашівка), בדור הראשון היה מקום החצר בקאשיווקא ולאחר מכן התפצלה החצר בין קאשיווקא לעיירה דויד-הרדוק.
רבי שמואל נולד לרב מיכל גינזבורג.
בדור השני, המשיכו את השושלת בניו;
רבי יחיאל מיכל גינזבורג, היה חתנו של רבי משה (חותנו של רבי ישראל מרוז'ין, ראש ישיבה בברדיטשוב ובסוף ימיו רב בבוטושאן) ובזיווג שני חתן רבי יהודה מאיר משיפיטובקא.
ניהל חצר בת חסידים רבים.
חתניו היו רבי יצחק מנישכיז, רבי חיים מנחם העשל מזינקוב ורבי אברהם משיפיטובקא.
בנו היה רבי שמואל השני מקאשיווקא, שהיה חתנו של הרב אהרן אב"ד פינטשוב וטורבין.
הרב אהרן היה בנו של המהרא"ל צונץ וחתנו של רבי יוסף מאוסטילה.
חתנו של ר' שמואל היה רבי יעקב יוסף מקונסטנטין.
רבי זאב וולף גינזבורג, הוא אבי השושלת בעיירה דויד הורדוק.
בנו, רבי דוד גינזבורג, מילא את מקום אביו.
בדור הרביעי ישב על כיסא האדמורו"ת, רבי ישראל יוסף גינזבורג, בנו של רבי דוד.
תלמידו של מרדכי מטשרנוביל שהכתירו לאדמו"ר.
רבי ישראל יוסף התפרסם מאוד בזמנו והיה נערץ אף על המתנגדים.
בנה בית מדרש גדול והיה ידוע כמחולל מופתים.
בניו היו רבי זאב וולף ורבי אלתר.
רבי זאב וולף (ר' וועלוולע) היה הממשיך המרכזי ורוב חסידי אביו הלכו אליו.
בניו היו רבי אהרן ורבי משה יהושע.
רבי אהרן גינזבורג מלונינץ, היה רב ואדמו"ר בלונינץ לשם הגיע בזמן מלחמת העולם הראשונה.
היה מתמיד גדול ומפורסם ביופיו.
נרצח בשואה עם כל משפחתו ותושבי העיירה.
רבי משה יהושע גינזבורג מדויד הורודוק, בנו של רבי זאב וולף.
רבי אלתר גינזבורג, בנו של רבי ישראל יוסף וחתנו של רבי לוי יצחק מקאמין.
היה חותנו של רבי שלמה גולדמן מזוויהל.
את מקומו מילא בנו רבי לוי יצחק (ר' איציקל).
רבי איציקל הרחיב את החסידות; נרצח בשואה.
בנו של רבי איציקל, רבי זאב וולף גינזבורג כיהן כאדמו"ר בארצות הברית.
צאצא נוסף של השושלת, רבי מרדכי, כיהן בלוצק.
נפטר בשנת תרע"ו (1916) ואת מקומו מילא חתנו רבי אליעזר סאפיאן.
רבי אלעזר היה למדן ואמר דברי תורה מפולפלים.
בנו של רבי אלעזר, יצחק לייב היה ממנהיגי צעירי המזרחי בלוצק.
חסידות קוברין-ביאליסטוק היא חסידות ליטאית מיסודו של רבי מנחם נחום עפשטיין.
רבי מנחם נחום עפשטיין נולד לרב יהודה לייב בשנת תר"ו.
אביו היה חתנו של רבי ישראל מבהפלי נכדו של רבי מנחם נחום טברסקי מצ'רנוביל ודודו של רבי אהרן מצ'רנוביל.
אביו והוא היו חסידי קוצק.
לאחר נישואיו לאשתו מרת ביילא רחל בתו של חמיו ר' משה אפלבוים ומרת חנה אסתר שהייתה נינתו של רבי נחמן מברסלב התגורר בקוברין שם נהיה תלמידו של רבי אברהם מסלונים בעל ה'יסוד העבודה'.
אחר פטירתו של ה'יסוד העבודה' בשנת תרמ"ד, היו חילוקי דעות בחסידות לגבי הממשיך, היו שצידדו בנכדו רבי שמואל מסלונים והיו שצידדו בחתנו ואחיינו רבי משה מרדכי מקוברין, בן אחיו רבי הלל.
זמן רב לא הייתה החלטה ובינתיים תלמידו רבי מנחם נחום עפשטיין החל לנהל עדה בקוברין.
בשנת תרנ"ו עבר לביאליסטוק (שם גם ניהל מאוחר יותר רבי אברהם השני מסלונים ה'בית אברהם' את חצרו).
בנו היה רבי מרדכי יהודה עפשטיין חתן רבי יעקב ליינער מאיזביצא.
חתניו היו: הרב שמחה מנדלבאום (שהגיע מארץ ישראל להשתדך איתו), רבי מאיר שלום שצדרוביצקי ממשיכו באדמו"רות, ורבי יצחק אהרן וינגרטן מיאנוב-קוברין.
חתנו רבי מאיר שלום בן הרב דב שצדרוביצקי כיהן אחריו באדמו"רות.
רבי מאיר שלום שימש כסגן הרב בביאליסטוק 30 שנה.
לאחר פטירת חמיו החל לנהל את חצירו.
בנו של רבי מאיר שלום, רבי שמואל אהרן מילא את מקומו.
היה חתנו של רבי פנחס יששכר מסוסנוביץ מגזע ראדושיץ.
רבי שמואל אהרן היה מגדולי עסקני אגודת ישראל באירופה.
לאחר המלחמה עלה לארץ ישראל והתגורר בתל אביב, שם כיהן סגן יו"ר הוועד הפועל של אגודת ישראל בארץ ישראל, ויו"ר סניף אגודת ישראל בתל אביב.
על אף תפקידיו התנהג בפשטות ובצניעות.
חתניו היו רבי ישראל דן טאוב ממודז'יץ ורבי דוד מתתיהו רבינוביץ מביאלה בני ברק.
בניו האחרים של רבי מאיר שלום היו הרב משה זאב חתן רבי יהושע עוזיאל וינטרוב ממרקישוב בוורשה והרב יצחק צבי חתן רבי ישראל יצחק קאליש מסקרנביץ.
חסידות קליבלנד הוא שמה של חצר חסידית משושלת נדבורנה אשר מקורה בעיר קליבלנד בארצות הברית.
החסידות הוקמה בידי האדמו"ר רבי יצחק אייזיק רוזנבוים, בנו של הרב ישכר בער רוזנבוים מסטרוז'ניץ.
רבי יצחק אייזיק הקים בית מדרש חסידי בקליבלנד וכונה האדמו"ר מקומרנא מאחר שנקרא ע"ש סבו רבי רבי יצחק אייזיק מקומרנא.
לאחר מכן בשנת תשל"ו עלה לישראל והשתקע ברעננה בהוראת אביו, כדי להשפיע על תושבי העיר.
מעת הגיעו לרעננה כונה האדמו"ר מקליבלנד.
הקים את בית המדרש היכל הברכה על שם סבו בעל ההיכל הברכה מקאמרנא.
בכוללים שהקים לומדים עשרות אברכים המגיעים מדי יום מבני ברק.
מאוחר יותר הוקמו שני בתי מדרש של החסידות בביתר עלית בראשות בנו, הרב אורי לייב.
החסידות מוציאה עלון פרשת השבוע בשם "יעלזו חסידים" המופץ ברעננה.
בשנת 2007 הוציאה החסידות את ניגוניה באלבום המוזיקה 'שמעה תפילתי', מפי הזמר משה רוזנברג.
את המנגינות הלחין בנו הרב אורי לייב.
הרב יצחק אייזיק ערך טישים בסעודה שלישית בבית מדרשו בהשתתפות חסידיו ואורחים.
בשבת שלפני יום השנה לפטירת אביו היו באים חסידים רבים לשבת התוועדות.
רבי יצחק אייזיק נפטר בל' בשבט תש"פ.
את מקומו ממלא בנו רבי אורי לייב.
דברי תורתו של רבי יצחק אייזיק יצאו לאור בספר תפארת יצחק, רעננה, תשפ"א.
חסידות נוספת שנקראת בשם זה ונמצאת בארצות הברית, נוסדה על ידי רבי מאיר מקליבלנד בן רבי ישכר בער מסאטמר וחתן רבי אלטר זאב הורביץ מסטריזוב.
לאחר פטירתו בי"ב בניסן ה'תש"א מילא את מקומו חתנו רבי אשר מרדכי רוזנבוים (בן רבי ישכר בער רוזנבוים מסטרוז'ניץ).
כיום מכהן בנו השני של רבי אשר מרדכי, רבי יהושע העשיל, כאדמו"ר מקליבלנד בארצות הברית.
חסידות קוידנוב היא חצר חסידית שצמחה במרחב הליטאי וראשיתה בתחילת המאה ה-19. מייסד החסידות היה רבי שלמה חיים פרלוב, נכדם של רבי מרדכי מלעכוויטש ושל רבי אשר מסטולין (הראשון).
מרכז החסידות היה בעיירה קוידנוב (כיום דזיארז'ינסק (Дзяржынск) בבלארוס), האדמו"ר הנוכחי הוא רבי יעקב צבי מאיר ארליך, המכהן בבני ברק.
רבי מרדכי מלעכוויטש (ה'תק"ב – י"ג בשבט ה'תק"ע, 1810) היה תלמידו המובהק של רבי שלמה מקרלין ומהאדמו"רים הבולטים שפעלו בליטא בתקופתו.
עמד בראש המגבית למען היישוב החסידי בארץ ישראל.
את מקומו מילא בנו, רבי נח מלעכוויטש שעם תלמידיו נמנו רבי משה מקוברין ורבי אברהם וינברג מסלונים.
חתנו של רבי נח, רבי מרדכי מלעכוויטש (השני), וכמה מצאצאיו כיהנו כאדמו"רים בלעכוויטש.
רבי שלמה חיים פרלוב מקוידנוב
רבי שלמה חיים פרלוב מקוידנוב (ה'תקנ"ז – י"ז באב ה'תרכ"ב, 1862), נכדו של רבי מרדכי מלעכוויטש (הראשון), היה האדמו"ר הראשון מקוידנוב.
אביו, רבי אהרן (?– ג' בשבט ה'תקס"ו, 1806), היה נשוי לפערל, בתו של רבי אשר מסטולין (הראשון) ונפטר בגיל צעיר.
שלמה חיים פרלוב גדל בבית סבו, רבי אשר מסטולין ואימץ את שם משפחתו פרלוב.
בהמשך נישא ללאה ריזל, בת בתו של רבי שלמה מקרלין וכיהן כרב בעיירות סטולין, טורוב וקוידנוב.
משנת ה'תקצ"ג (1834), לאחר פטירת דודו, רבי נח מלעכוויטש, החל לכהן כאדמו"ר.
מכונה בחסידות קוידנוב "האדמו"ר הזקן".
גם שני בניו הנוספים כיהנו כאדמו"רים, רבי נח (-י' בטבת ה'תרס"ד, חתן רבי מרדכי מאוסטילה) בהורודישץ הסמוכה לנובהרדוק ורבי אברהם אהרן בפוחוביץ'.
חתנו הוא רבי שמעון מזאוויחוואסט, נינו של רבי מרדכי מנסכיז ואביו של רבי יעקב פרלוב מייסד חסידות נובומינסק.
רבי ברוך מרדכי פרלוב מקוידנוב
רבי ברוך מרדכי פרלוב מקוידנוב (ה'תקע"ח – ב' בתשרי ה'תרל"ב, 1871) מילא את מקום אביו בקוידנוב וכיהן כ"נשיא ארץ ישראל" עוד בחיי אביו.
היה חתנו של רבי שלום מאוזודא.
בנו רבי אהרן מילא את מקומו באדמו"רות והרחיב את גבולות החסידות.
חתנו היה קרוב משפחתו, רבי נח מלוביצקי מלעכוויטש.
רבי אהרן פרלוב מקוידנוב וצאצאיו
רבי אהרן פרלוב מקוידנוב (ה'תקצ"ט – כ"ו באלול ה'תרנ"ז, 1887) היה האדמו"ר הכריזמטי ביותר בשושלת.
הביא את חסידות קוידנוב לשיא מבחינת מספר החסידים.
עמד בראש כולל קוידנוב בארץ ישראל ורכש קרקעות בירושלים ובטבריה.
הוציא לאור את ספרו של רבי משה קורדוברו, "אור נערב", בתוספת הגהות משלו וכתב את ההקדמה לסידור של חסידות קוידנוב.
מדברי תורתו נדפסו לאחר פטירתו בספר "זכר צדיק".
רבי יוסף פרלוב מקוידנוב (ה'תרי"ד – כ"ו בכסלו ה'תרע"ו) חתן דודו רבי נח מהורודשיץ.
הקים ישיבה גדולה בקוידנוב בשם "תומכי צדק" ועמד בראשה.
הותיר אחריו הרבה כתבי יד מתורתו ומכתבי הדרכה לתלמידיו שלא נדפסו.
היה אדמו"ר עם אלפי חסידים והקים את בית הכנסת לחסידי קוידנוב בבית ישראל בירושלים.
רב חיים שניאורסון היה חתנו שפעל בארצות הברית.
רבי אלתר שלמה חיים פרלוב מקוידנוב (?
– י"ז באייר ה'תרע"ז), חתנו של רבי אברהם שמואל מברזנה.
רבי יעקב יצחק פרלוב מקוידנוב (תרס"א – כ"ח בטבת ה'תרע"ט).
כיהן זמן קצר באדמו"רות, בהיותו צעיר ומכונה על שם כך "האדמו"ר הצעיר".
לאחר פטירתו החסידות נותרה ללא אדמו"ר, ועקב החלת שלטון הקומוניזם באותה תקופה החלה תקופת המשבר בחסידות, עד לשואה בה נכחדה רובה המוחלט של החסידות.
חתנו רבי חיים משה יהושע מטומשפול-קוידנוב.
נין של רבי יעקב ישראל מצ'רקס (קבור בסמיכות לאוהל חב"ד לובביץ').
רבי שלמה חיים פרלוב מאוורוטש (?
– י"ד בניסן ה'תרנ"ז, 1897) היה חתן דודו, רבי נחום דב שניאורסון מאוורוטש.
כיהן כאדמו"ר באוורוטש, אך נפטר בגיל צעיר.
רבי נחמיה פרלוב אדמו"ר מקוידנוב-ברנוביץ (?
היה חתנו של דודו רבי אברהם אהרן מפוחוביץ' ובזיווג שני חתנו של רבי נפתלי צבי מרדיחוב בשנת ה'תרפ"א עבר לברנוביץ'.
היה לו שם בית מדרש גדול וכמעט כל הבחורים בישיבת הגאון ר' אלחנן וסרמן היו אוכלים על שולחנו.
הייתה לו ישיבה לחסידי קוידנוב בניהולו של ראש הישיבה חתנו הגאון רבי מנחם נחום רבינוביץ שניצל ועלה לחיפה והקים שם ביה"כ והיה אב"ד בבית הדין הרבני.
רבי שלום אלתר חיים פרלוב אדמו"ר מקודינוב (ה'תרס"ד – ז' בחשוון ה'תש"א, 1940) היה תלמידו של רבי אלחנן וסרמן.
נישא לבתו של רבי צבי רבינוביץ משדליץ.
משנת ה'תרפ"ג החל לכהן כאדמו"ר.
ניחן בחן וגאוניות מיוחדת והיה בעל קול ערב.
בתקופת השואה שהה בגטו וילנה ושם נספה.
למרות שהושג עבורו אפשרות לצאת מהגטו, העדיף להישאר עם כל היהודים.
רבי נפתלי צבי גליקמן אדמו"ר מסוסנוביץ'-קוידנוב (ה'תרס"ה, 1905 – ט' בטבת ה'תשנ"ה) היה חתנו ובן אחיינו של רבי נחמיה פרלוב (היה נינו של רבי נפתלי צבי מרדיחוב).
כיהן כאדמו"ר ברובע הברונקס בניו יורק שבארצות הברית ומשנת ה'תשל"ג בחיפה שם כיהן כרב בית הכנסת "פאר ישראל".
הרב נפתלי פרלוב מתל אביב, חתן רבי ישכר דב מבעלז.
רבי משולם זלמן יוסף זילברפרב מטופרוב (?
– ח' בתשרי ה'תש"ב, 1941) היה חתנו של רבי אהרן מקוידנוב.
היה נכדו של רבי חנוך העניך מאלעסק.
היה חסיד טריסק ובהמשך היה גם מקורב לחסידות בעלז.
כיהן כרב בטופרוב והיה למעשה מנהיג החסידות לאחר פטירת אחיינו רבי יעקב.
רבי חנוך דוב זילברפרב - אדמו"ר בבוטושאן ובתל אביב.
רבי חיים מאיר יחיאל שפירא - חתנו של רבי משולם זלמן יוסף.
אדמו"ר בנארול ולאחר השואה בניו יורק ובבני ברק.
רבי שלום מבראהין (תרי"א – כ"ו בחשוון ה'תרפ"ו, 1925), אחיו של רבי אהרון, היה חתנו של רבי יוסף מברזנה.
רבי שלום לא כיהן באדמו"רות אך התפרסם בשל השפעתו הרבה.
ספריו: "דברי שלום", "משמרת שלום", "עטרת שלום", "דובר שלום" "מדרש פנחס החדש" ו"שם אהרן".
ספרו "משמרת שלום" הוא ספר הלכה לפי סדר השולחן ערוך.
בספרו זה הביא המחבר מקורות ונימוקים למנהגי האדמו"רים וחסידיהם.
כך למשל, בסימן ב' הוא מגן על מנהג הטבילה במקווה לפני תפילת שחרית ואפילו על חשבון תפילה בציבור.
היה חותנם של רבי ישכר לייב וינברג מסלונים ורבי יוסף פיצ'ניק מסארני.
בנו, רבי שלמה חיים פרלוב (תרמ"ז, 1886 – ?), מילא את מקום אביו לאחר פטירתו.
בה'תרצ"ה נשלח לסיביר ושם נפטר כתוצאה מעבודות פרך שהוטלו עליו.
לחסידות קוידנוב היה בית כנסת בשכונת בית ישראל בירושלים, בשם "בית יוסף", על שמו של האדמו"ר רבי יוסף פרלוב מקוידנוב.
בהמשך עבר בית הכנסת לרשות חסידי חב"ד.
רבי חנוך דב זילברפרב (ה'תר"ן – ח' באב ה'תשל"ח, 1978), בנו של רבי משולם זלמן יוסף, נולד וגדל בבית סבו בקוידנוב.
בהמשך עבר לטופרוב שבה התמנה אביו כרב.
כאביו, היה גם הוא מקורב לחסידות בעלז.
בשנת ה'תרפ"ט הוכתר כאדמו"ר בעיר בוטושאן שברומניה במקום חותנו רבי מרדכי יוסף משה מסוליצא.
בתקופת השואה פעל רבות למען הפליטים מפולין שהגיעו לרומניה.
בשנת ה'תש"ח עלה לארץ ישראל והתיישב בתל אביב.
בית המדרש של החסידות הוקם ברחוב דיזנגוף.
נפטר בשנת ה'תשל"ח ונטמן בבית הקברות שומרי שבת.
נכדו הוא הכלכלן בן ציון זילברפרב.
את מקומו מילא בנו, רבי אהרן זילברפרב.
רבי אהרן (ה'תרע"ד – ט"ז באדר ה'תשנ"ד, 1994) נולד בסוליצה, שם כיהן סבו כרב.
נישא לבתו של רבי יחיאל מיכל מקלויזנבורג-ברוד.
בתקופת השואה שהה בבוטושאן ובבוקרשט.
בשנת ה'תשמ"ט הקים בית מדרש נוסף לחסידות קוידנוב ברחוב רבי עקיבא בני ברק.
נפטר בשנת ה'תשנ"ד ונטמן בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק צמוד לקבר אביו.
האדמו"ר הנוכחי מקוידנוב הוא רבי יעקב צבי מאיר ארליך.
אביו, רבי יחיאל מיכאל ארליך,(חתנו של רבי חנוך העניך דב זילברפרב) כיהן כרב שכונה בתל אביב, נשוי לברכה, בתו של האדמו"ר רבי בעריש שפירא מנארול.
רבי יעקב ארליך הקים ישיבה קטנה הנחשבת לישיבה כלל חסידית וישיבה גדולה בשם "נחלת מרדכי" על שמו של רבי מרדכי מלעכוויטש.
מרכז החסידות כיום ברחוב מהרש"ל בבני ברק.
אדמו"ר נוסף מבית קוידנוב הוא רבי נפתלי צבי גליקמן מסוסנוביץ'-קוידנוב (ה'תרס"ה, 1905 – ט' בטבת ה'תשנ"ה) שהיה חתנו של דודו זקינו רבי נחמיה פרלוב.
שהיה אדמו"ר מקוידנוב בעיר בראנוביץ.
רבי נפתלי צבי היה בנו של רבי יצחק גליקמן משושלת רופשיץ-אפטא.
היה מיוחס לרבים מגדולי החסידות.
בתקופת השואה הצליח לברוח לרוסיה ונשלח לסיביר.
בהמשך היגר לארצות הברית ושימש שם כאדמו"ר מסוסנוביץ'-קוידנוב.
בשנת ה'תשל"ח עלה לישראל והתיישב בחיפה.
לחסידות בבני ברק מכון הוצאה לאור בשם שיח אבות.
המכון הוציא בשנת תשע"א את סידור "אור הישר" בנוסח אדמו"רי קוידנוב, בתוספת הלכות ומנהגים.
סידור קוידנוב היה אחד מסידורי התפילה הנפוצים בקרב חסידים במזרח אירופה, והיו אדמו"רים שהקפידו להתפלל בו, כמו רבי אהרן מבעלז.
חסידות קוסון (ביידיש: קאסאן, קאסאני) היא חסידות הונגרית שנוסדה בסוף המאה התשע עשרה.
שורשי החסידות הם מחסידות זידיטשוב.
אבי השושלת היה רבי יהוסף רוטנברג חתנו וממלא מקומו של רבי משולם פייש מטאש.
כיום מכהנים מספר גדול של צאצאיו כאדמו"רים.
רבי יהוסף נולד בג' באב ה'תרי"ג.
אביו הרב צבי הירש מטויסט (טלוסט, שם התגורר אביו החורג) בנם של רבי יוסף רב בקוזובה ורייזל בתו של רבי צבי הירש מזידיטשוב.
אמו חיה דרזיא הייתה בתו של הרב שמואל ווילנר רב בהעליטש.
נישא לבתו של רבי משולם פייש הלוי שכיהן כאדמו"ר בטאש.
לאחר פטירת חמיו התמנה לאדמו"ר במקומו עקב זאת שגיסו רבי אלימלך היה נער צעיר.
נודע כגאון בתורה בנגלה ובקבלה.
כיהן אחר כך בניר מאדה, דברצין וקוסון.
התפרסם בשל רוח קודשו ומופתיו.
חיבר את הספר "בני שלשים".
רבי חיים שלמה בנו של רבי יהוסף מילא את מקומו.
כיהן בהתחלה בניר-אדני, אחר כך בדברצין ולבסוף בקוסוני.
בנו הוציא את דברי תורתו בספר "שמועה טובה".
לאחר פטירתו שני אחיו ובנו כיהנו כאדמו"רים.
רבי משה שמואל בנו של רבי יהוסף כיהן אף הוא כאדמו"ר בקליינווארדאן.
עבר בסוף ימיו לארצות הברית והתגורר בלוס אנג'לס.
רבי ישראל צבי בנו של רבי יהוסף, היה חתנו (פעמיים) של אחיו רבי חיים שלמה ובזיווג שלישי של רבי שלום אליעזר הלברשטאם מראצפרט.
לאחר פטירת אחיו (וחותנו) החל לכהן באדמו"רות.
בשנות השואה הועבר לגטו ברגסס ומשם לאושוויץ שם נרצח בג' בסיוון תש"ד יחד עם בנו רבי אלתר חיים שלמה.
חתנו (בזיווג ראשון) היה רבי חנניה יום טוב ליפא טייטלבוים מנירבאטור.
דברי תורתו הודפסו בספר "אור מלא".
ילדיו האחרים של רבי יהוסף היו: רבי מאיר שלום ממזילאבריץ, רבי יום טוב מנחם מקאלוב אב"ד נאפקאר.
ובנותיו; חיה דרזיא אשת הרב יהודה לייביש ערליך מדילטין, רייזיל אשת הרב שמואל שיינפלד מקאשוי (בנו של הרב משה יוחנן ממיהאליפולוי) ורחל יענטה אשת הרב שמואל צבי ווייס מבנדיקוביץ.
חתנו של רבי מאיר שלום היה רבי חיים אלתר פנט אדמו"ר מקרלסבורג ורבה של שייך מוניס.
גזע רבי חיים שלמה רוטנברג ה"שמועה טובה"
רבי משה שמואל שכיהן בדברצין.
היה חתנו של רבי יעקב הלוי רוטנברג מקוזיבא (בן דוד שני של אבי השושלת רבי יהוסף).
הוציא את דברי תורתו של אביו בספר "שמועה טובה".
לפני מלחמת העולם השנייה עבר לארצות הברית וכונה האדמו"ר מקוזיבא.
לאחר מכן עלה לישראל והתגורר בבני ברק ברחוב חפץ חיים שם כיהן כאדמו"ר מקוסון.
רבי אשר ישעיהו רוטנברג (ד' באלול ה'תרע"ה - א' בניסן ה'תש"ע) ממלא מקום אביו.
תלמידו של דודו ה"אור מלא" והוסמך להוראה על ידו.
בשנותיו האחרונות התגורר אצל בנו (אז רב בית מדרשו) בארצות הברית לצרכים רפואיים.
הוציא בעוד מהדורה את הספר שמועה טובה.
רבי יעקב יהוסף (תש"ט - ה' בשבט תשפ"ו, 2026) כיהן בבורו פארק.
חתן רבי מנחם מנדל רובין מקרסטיר.
חתניו הם הרב אהרן שפיגל בן רבי יעקב יצחק מאוסטרוב-קאלושין, והרב מרדכי צבי מייזליש בן רבי דוד דב אב"ד סיגייט
הרב ישכר בעריש, חתן הרב עזריאל מאיר מלובלין בורו פארק
הרב חיים שלמה חתן רבי ישראל יעקב מחוסט בורו פארק
הרב מנחם מנדל חתן הרב צבי דרמר
הרב משה שמואל, חתן רבי יחזקאל מייזליש אב"ד אויהל ויליאמסבורג
הרב ברוך זאב, חתן רבי שלום ווגשל אב"ד לאנצהוט ויליאמסבורג
חתנו קרוב משפחתו רבי מאיר יהוסף רוטנברג מקוסון בורו פארק - לינדן.
חתנו הרב אליעזר שלמה שיק מברסלב.
בנו של רבי מנחם זאב אב"ד טוקאי.
חתנו הרב יעקב פרץ פרידמן מטנקא ירושלים
חתנו הרב משה טננבוים אב"ד מילדוי
חתנו הרב משה דוד הלפרט
חתנו של רבי ישראל דוד משאץ.
חתנו רבי חיים יהודה לייב מקוסון-פארשיי.
רבי יחיאל מיכל מקוסון בורו פארק (תרצ"א -כ' בכסלו תשע"ט).
חתנו של רבי משה רוקח מקאזלוב (גזע בעלז).
חותנו של רבי נטע הורביץ, האדמו"ר מספינקא-טבא דשמואל.
רבי מרדכי בנו של רבי משה שמואל וחתן דודו רבי יואל צבי ראטה.
כיהן לפני המלחמה כרב בסאלקה ולאחריה בוויליאמסבורג.
חתנו של רבי אשר ישעיהו מנדבורנה חדרה.
חתן בן דודו רבי מנחם ישראל.
חתנו רבי יואל צבי ראטה אב"ד טיסא-סאלקה (בנו של הרב יעקב משה אב"ד מיידנאק ולאחר מכן אב"ד טיסא-סאלקה ובנו חורגו של רבי אהרן ישעיה פיש ממאטה-סאלקה) מחבר הספרים "מעט צרי" ו"שערי מידות".
אשתו וששה מילדיו נרצחו בשואה.
בתו השביעית נישאה לאחיינה רבי מרדכי רוטנברג שמילא את מקומו.
לאחר השואה החל לכהן כאדמו"ר יחד עם בן דודו רבי פנחס שלום.
רוב שרידי חסידי קוסון פנו אליו.
נישא בשנית לבתו של רבי שלום נח מוורצקי.
גזע רבי משה שמואל רוטנברג מקליינווארדיין
רבי פנחס שלום בנו של רבי משה שמואל היגר בשנות ה-20 לארצות הברית וכיהן ברובע הברונקס ולאחר מכן בברוקלין.
היה חתנו של רבי נפתלי ערליך מדלטין (חתן רבי שלמה יעקב מזידיטשוב).
רבי מנחם ישראל (-תשס"ג) חתנו של רבי יוסף מאיר רובין מקרסטיר מילא את מקום אביו בברונקס ולאחר מכן כיהן בבורו פארק.
שם בית מדרשו "עתרת שלום".
הוציא שוב את ספרו של רבי יהוסף, "בני שלשים" וכן ערך והוציא את ספרו של דודו זקינו רבי ישראל צבי, "אור מלא".
רבי מאיר יהוסף ממלא מקום אביו.
הקים את היישוב החרדי החדש בלינדן ניו ג'רזי'.
חתן קרובו (בן דוד שני של אביו) רבי אשר ישעיהו מקוסון בני ברק.
רבי משה שמואל מכהן כאדמו"ר מקוסון בלונדון.
לו ישיבה בשם עדות ביהוסף.
רבי נפתלי צבי, האדמו"ר מקוסון הילקרסט.
חתן רבי משולם זלמן לייפער מטעמעשוואר.
הרב אברהם ברוך, האדמו"ר מקוסון בלייקווד.
חתן רבי צבי מאיר פאנעט דעעש.
רבי חיים יהודה לייביש האדמו"ר פארשעי מונסי (קהל נצח ישראל).
חתן קרוב משפחתו, רבי חיים שלמה מקוזיבה.
רבי ישעיה משולם פייש האדמו"ר מראזלא בביתר עילית.
חתן רבי אהרן מרדכי רוטנר.
ספרו 'שער לחסידות' עוסק בשאלות על דרכה של החסידות בזמננו.
רבי משולם פייש (כ"ח בכסלו תרצ"ב - ב' באדר א' תשע"ד) חתנו של רבי יחיאל מיכל מוסקוביץ משאץ-מליץ.
כיהן בבית מדרשו של אביו בורו פארק ולאחר מכן (מתשס"ז) בגבעת רוקח שבבני ברק.
רבי יהוסף בן ציון, חתנו של רבי מרדכי הגר מויז'ניץ מונסי, ממלא מקום אביו בבורו פארק לאחר עלייתו לארץ ישראל.
הרב חיים יחיאל מיכל, רב דקהל קאסאן בלייקווד חתן רבי שרגא פייביש שנייבאלג (מחבר הספרים "שרגא המאיר"),
הרב נפתלי צבי, חתנו של רבי אברהם יצחק קאהן מתולדות אהרן.
רב קהילת קאסאן בבית שמש וכן משמש כרב בית הכנסת "קהל חסידים" בבית שמש.
הרב יעקב אלעזר, חתן רבי מנחם נחום טברסקי מטשרנוביל-בני ברק, ממלא מקום אביו בבני ברק.
הרב משה שמואל, חתן רבי לייביש לייזר מפשעווארסק, רב קהילת קאסאן וויליאמסבורג
הרב פנחס שלום, חתן רבי יעקב שלמה קלוגהופט מסטרליסק,
הרב מאיר יהודה, חתן רבי אפרים שטיין מפאלטישאן.
שאר ילדיו: הרב יוסף והרב צבי.
חתניו היו רבי אברהם אייכנשטיין מזידיטשוב - שיקגו, (לאחר פטירתו בשנת תשכ"ו נישאה אלמנתו לרבי שמעלקא פינטער מלונדון) ורבי משה קלינגבערג האדמו"ר מזאלושיץ אנטוורפן (בנו של רבי שם).
רבי שלמה אליעזר אב"ד סמיאהלי.
רבי אפרים אשר מקוסון קליפורניה.
מלבד אלו, מכהן רבי צבי אלימלך פנט (בנו של רבי חיים אלתר חתן בנו של ה"בני שלשים") בבני ברק מחבר ספר "הצבי והצדק".
גיסו של רבי צבי אלימלך, רבי מנחם דוד הגר הוא האדמו"ר משאץ ויז'ניץ בחיפה.
בני שלשים - מאבי השושלת רבי יהוסף רוטנברג.
שמועה טובה- מהאדמו"ר השני רבי חיים שלמה רוטנברג.
אור מלא- מהאדמו"ר רבי ישראל צבי רוטנברג.
חסידים הראשונים - מהאדמו"ר רבי מנחם ישראל רוטנברג מקוסון-ברונקס.
שערי המידות - מהאדמו"ר רבי יואל צבי ראטה מסאלקא.
מעט צרי - מהאדמו"ר רבי יואל צבי ראטה מסאלקא.
מלבד ניגוני זידיטשוב (שחסידות קוסון הייתה מיסודה) שהיו מושרים בקוסון, לקוסון היו ניגונים משלה, חלקם הולחן על ידי אבי השושלת רבי יהוסף ועל ידי רבי אלתר חיים שלמה בנו של האדמו"ר השלישי רבי ישראל צבי.
מלחין מפורסם מבית קוסון היה אברהם יצחק (איציק) מהורינץ'.
כיום רבים מהניגונים נשכחו ובענפי החסידות מושרים גם ניגונים עממיים, ניגוני דינוב וניגוני רבי בעריש ווישווער מלחין הונגרי חסידי מפורסם שלחניו התפשטו בכל רחבי הונגריה ורומניה (בעיקר בסאטמר ובויז'ניץ).
ניגוני קוסון מושרים גם בחסידות טאש, שהאדמו"ר השני שלה, רבי אלימלך, גדל אצל גיסו, רבי יהוסף רוטנברג אבי שושלת קוסון.
בשנת ה'תשע"א הוציאו מוסדות "בני שלשים" של האדמו"ר רבי צבי אלימלך פנט, דיסק עם עשרה מניגוני קוסון בשם "התעוררי".
חסידות צאנז גריבוב היא חצר חסידית בראשות שושלת אדמו"רי צאנז, צאצאי רבי אהרן הלברשטאם מצאנז בנו של רבי חיים מצאנז.
אחרי השואה כיהן רבי נפתלי הלברשטאם כאדמו"ר בארצות הברית, ואחר פטירתו בשנת תש"פ מכהנים בניו כאדמו"רים.
רבי אהרן הלברשטאם, בנו הרביעי של רבי חיים מצאנז, כיהן ברבנות העיר צאנז והמחוז עוד בחיי אביו רבי חיים, וכיהן בעיר כ-46 שנה עד לפטירתו בשנת תרס"ג.
כדי להבדיל בינו לבין אביו כונה "קרייזער רב" שפירושו רב המחוז, והתואר "צאנזער רב" תיאר בדרך כלל רק את רבי חיים, אף על פי שרבי אהרן מילא את התפקיד גם הוא.