tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
כרמליטה ג'טר, זכתה גם במדליית הכסף בריצת 100 מטר ובמדליית הארד בריצת 200 מטר.
סניה ריצ'רדס ניצחה בריצת 400 מטר, ודידי טרוטר זכתה במדליית הארד.
שתיהן, כמו גם אליסון פליקס, היו חברות בנבחרת השליחות ל-400X4 מטר שזכתה אף היא במדליית זהב.
ריצ'רדס גם סיימה במקום החמישי בריצת 200 מטר.
בקפיצה לרוחק זכתה בריטני ריס במדליית הזהב וג'נאי דלואץ' במדליית הארד.
ג'ן שור שיפרה את הישגה מבייג'ינג וזכתה במדליית זהב בקפיצה במוט, ובריגטה בארט זכתה במדליית כסף בקפיצה לגובה.
דון הרפר איבדה את תוארה בריצת 100 מטר משוכות, והסתפקה במדליית הכסף, וקלי ולס זכתה במדליית הארד במרוץ זה.
בריצת 400 מטר משוכות זכתה לשינדה דמוס במדליית כסף.
אשטון איטון זכה במדליית הזהב בקרב עשר, וסגנו היה טריי הארדי.
גם בקפיצה משולשת היו שני הראשונים אמריקאים - כריסטיאן טיילור וויל קליי.
קליי גם זכה במדליית הארד בקפיצה לרוחק.
מקצוע נוסף בו שני המנצחים היו אמריקאים היה ריצת 110 מטר משוכות - ארייס מריט זכה בזהב וג'ייסון ריצ'רדסון.
מרוץ זה היה היחיד בריצות הקצרות בו הצליחו אצנים אמריקאים לגבור על הג'מייקנים.
אריק קינרד זכה במדליית זהב בקפיצה לגובה לאחר שאיוון אוחוב מרוסיה נפסל בשל אימרוץ והאצן האמריקאי היחיד שזכה במדליה בריצות הקצרות היה ג'סטין גטלין, שזכה במדליית הארד בריצת 100 מטר.
גם נבחרת השליחים ל-400X4 מטרים זכתה אף היא במדליית הכסף, לאחר שהגיעה אחרי האצנים מאיי בהאמה.
שלושה רצים נוספים זכו במדליות כסף: מייקל טינזלי (ריצת 400 מטר משוכות), לאונל מנזאנו (ריצת 1500 מטר) וגיילן ראפ (ריצת 10000 מטר).
ראפ סיים גם בקום השביעי בריצת 5000 מטר.
את תמונת המדליות השלימו ריס הופה מדליית ארד בהדיפת כדור ברזל.
נבחרת השליחים ל-100X4 מטרים נכנעה לנבחרת הג'מייקנית וזכתה במדליית הכסף.
התוצאה שקבעה, 37.04 שניות, הייתה התוצאה השנייה בטיבה בהיסטוריה.
עם זאת, בשנת 2014 התברר כי אחד האצנים, טייסון גיי, השתמש בחומרים אסורים.
הנבחרת כולה נפסלה בשל כך, התוצאה בוטלה, והמדליות נשללו מחברי הנבחרת.
כל נבחרות הנשים האמריקאיות במשחקי הכדור, פרט לנבחרת ההוקי שדה, העפילו לשלב הגמר, ושלוש מהן גם זכו בתואר.
נבחרת הכדורסל עשתה זאת (בפעם החמישית ברציפות) לאחר שהביסה את נבחרת צרפת בתוצאה 50–86. במהלך הטורניר הביסה הנבחרת את יריבותיה בתוצאה הממוצעת 56–91, ורק נבחרת אוסטרליה הצליחה לקלוע מולה למעלה מ-70 נקודות.
נבחרת הכדורגל זכתה בתואר בפעם השלישית ברציפות, לאחר שגברה במשחק הגמר על אלופת העולם נבחרת יפן בתוצאה 1–2. במהלך הטורניר הבקיעה אבי וומבאך חמישה שערים לזכות הנבחרת.
נבחרת הכדורמים זכתה בתואר בפעם הראשונה בתולדותיה, לאחר שגברה 5–8 על נבחרת ספרד.
הנבחרת היחידה שלא הצליחה לזכות במדליית זהב הייתה נבחרת הכדורעף, שבפעם השנייה ברציפות הפסידה לנבחרת ברזיל במשחק הגמר.
נבחרת הכדורעף הודחה בידי נבחרת איטליה ברבע הגמר, ונבחרת הכדורמים סיימה במקום השמיני.
נבחרת הנשים זכתה במדליית הזהב בקרב-רב, לראשונה מזה 16 שנים.
אלי רייזמן זכתה גם במדליית הזהב בתרגיל הקרקע ובמדליית הארד בתרגיל הקורה, וכן סיימה במקום הרביעי בקרב-רב.
גבי דאגלס זכתה במדליית הזהב בקרב-רב, סיימה במקום השביעי בקורה ובמקום השמיני במקבילים המדורגים.
מתעמלת נוספת, ג'ורדין ויבר העפילה לגמר הקרקע וסיימה במקום השביעי.
נבחרת הגברים סיימה במקום החמישי, וכמה מחבריה העפילו גם לגמרים אישיים: דאנל לייבה זכה במדליית הארד בקרב-רב וסיים במקום החמישי במתח, ג'ייק דלטון סיים במקום החמישי בתרגיל הקרקע, סאם מיקולאק סיים במקום החמישי בתרגיל הקפיצות, ג'ונתן הורטון סיים במקום השישי במתח וג'ון אורוזקו סיים במקום השמיני בקרב-רב.
בטרמפולינה סיימה סוואנה וינסנט במקום השישי.
הטניסאית סרינה ויליאמס זכתה לראשונה במדליית זהב אולימפית, לאחר שגברה במשחק הגמר על מריה שראפובה.
יחד עם אחותה ונוס זכתה במדליית זהב שלישית בטורניר הזוגות, לאחר שהשתיים גברו על הצמד הצ'כי אנדראה חלאוואצ'קובה ולוציה חראדצקה.
זוג אמריקאי נוסף, ליזל הובר וליסה ריימונד, סיים במקום הרביעי.
האחים בוב ומייק בריאן זכו אף הם בטורניר הזוגות, לאחר שגברו על הצמד הצרפתי מיקאל ליודרה וז'ו-וילפריד צונגה.
בטורניר הזוגות המעורבים זכו מייק בריאן וליסה ריימונד במדליית הארד, לאחר שהפסידו בחצי הגמר לבלארוסים ויקטוריה אזרנקה ומקס מירני, וגברו על הגרמנים כריסטופר קאס וסבינה ליזיקי.
בטורניר היחידים הודח ג'ון איזנר ברבע הגמר, בידי המדורג ראשון רוג'ר פדרר, ואילו אנדי רודיק הודח כבר בסיבוב השני, בידי המדורג שני, נובאק ג'וקוביץ'.
בקליעה זכו האמריקאים בארבע מדליות.
וינסנט הנקוק שמר על תוארו מבייג'ינג ואף קבע שיא אולימפי חדש.
קים רוד זכתה במדליית זהב שלישית וג'יימי לין גריי קבעה שיא אולימפי בירי משלושה מצבים, וכן סיימה במקום החמישי בירי ברובה אוויר.
מאט אימונס זכה במדליית ארד, בירי משלושה מצבים.
גם בהיאבקות זכו האמריקאים בארבע מדליות.
ג'ורדן בורואוז וג'ייקוב ורנר זכו במדליות זהב, וקולמן סקוט וקלריסה צ'ון זכו במדליות ארד.
מתאבק נוסף, טרוול דלאגנב, סיים במקום הרביעי.
באופניים, שמרה קריסטין ארמסטרונג על תוארה במרוץ אופני כביש נגד השעון.
שרה האמר זכתה במדליית כסף באומניום, וגם עם נבחרת הנשים במרוץ מרדף.
רוכבת נוספת, ג'ורג'יה גולד, זכתה במדליית ארד במרוץ אופני הרים.
טיילור פיני סיים פעמיים במקום הרביעי.
דייוויד בודיה היה לאמריקאי הראשון שזוכה במדליית זהב בקפיצה מ-10 מטרים מאז גרג לוגאניס עשה זאת באולימפיאדת סיאול (1988).
יחד עם ניק מקרורי (שסיים תשיעי בגמר), זכה גם במדליית ארד בקפיצה סינכרונית.
גם טרוי דומה וקריסטיאן איפסן זכו במדליית ארד, בקפיצה מ-3 מטרים.
דומה סיים במקום החמישי במקצה היחידים.
בקפיצה הסינכרונית מ-3 מטרים לנשים, זכו קלסי בראיינט ואביגייל ג'ונסטון במדליית כסף.
בכדורעף חופים העפילו לגמר הנשים שני צמדים אמריקאיים.
קרי וולש ומיסטי מיי טרינור זכו בתואר בפעם השלישית ברציפות, לאחר שניצחו את ג'ניפר קסי ואפריל רוס.
שמיניית החותרות האמריקאית זכתה במדליית זהב, ורביעיית החותרות ורביעיית החותרים זכו כל אחת במדליית ארד.
שמיניית החותרים וצמד החותרות סיימו כל אחד במקום הרביעי.
בטורניר האיגרוף הראשון שנערך אי פעם לנשים זכתה קלריסה שילדס במדליית זהב, ומרלין אספראזה זכתה במדליית ארד.
אף אחד מהמתאגרפים הגברים לא עבר את שלב רבע הגמר.
קיילה האריסון הייתה לג'ודוקא האמריקאית הראשונה שזוכה במדליית זהב אולימפית, ומארטי מאלוי זכתה במדליית ארד.
בין הגברים בלט טראוויס סטיבנס, שסיים במקום החמישי.
נבחרת הקשתים האמריקאית זכתה במדליית כסף, והקשתת חטונה לוריג סיימה במקום הרביעי.
שני לוחמי טאקוונדו אמריקאים זכו במדליות ארד: טרנס ג'נינגס ופייג' מקפירסון.
במדליית ארד נוספת זכתה נבחרת הסייפות, בדקר.
מריאל זגוניס, שנשאה את הדגל האמריקאי בטקס הפתיחה, לאחר שזכתה בשתי מדליות זהב ברומח באולימפיאדות הקודמות, הסתפקה הפעם במקום הרביעי.
הישג דומה רשמו נבחרת הסייפים ברומח ווסטון קלזי בדקר.
ספורטאיות בולטות נוספות שבלטו במשלחת האמריקאית כללו את מרגו איסקסן שסיימה במקום הרביעי בקרב חמש מודרני, הטריאתלטית שרה גרוף שסיימה אף היא במקום הרביעי וצוות שייטות האליוט 6 מטר שסיים במקום החמישי.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) השתתפו 555 ספורטאים אמריקאים.
הם זכו ב-121 מדליות, מספר המדליות הגבוה ביותר בו זכתה משלחת אמריקאית באולימפיאדה מחוץ לארצות הברית, והגבוה ביותר מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984).
מספר מדליות הזהב היה 46, כבלונדון.
בניגוד למשחקים הקודמים, חלה ירידה בהישגי המשלחת הסינית, ושליטתה של ארצות הברית בטבלת המדליות הייתה בלתי מעורערת.
שליטתה של ארצות הברית בבריכת השחייה נמשכה גם בתחרויות השחייה בריו.
השחיינים האמריקאים זכו ב-33 מדליות, מהן 16 מדליות זהב.
מייקל פלפס הגיע לאולימפיאדה החמישית שלו אחרי שכבר הכריז על פרישתו וחזר ממנה.
הוא הוסיף למאזנו 6 מדליות, והגיע ל-23 בסיכום כללי, יותר מכל ספורטאי אחר בהיסטוריה.
מבין 6 המדליות, 5 היו מדליות זהב.
במשחה ל-200 מטר פרפר השיב לעצמו את התואר לאחר שבלונדון הפסיד לצ'אד לה קלו, והשלים זכייה שלישית במשחה.
במשחה ל-200 מטר מעורב אישי זכה בפעם הרביעית ברציפות, הישג שאף שחיין לא רשם מעולם.
במשחה ל-100X4 מעורב היה שותף לזכייה אמריקאית תשיעית ברציפות בתואר האולימפי, שהייתה הזכייה השלישית שלו כחבר הנבחרת.
במשחה ל-200X4 מטר חופשי היה שותף לזכייה אמריקאית רביעית ברציפות, שגם לו הייתה הרביעית ברציפות.
גם במשחה השליחים ל-100X4 מטר חופשי זכה פלפס במדליית הזהב יחד עם הנבחרת האמריקאית.
המשחה היחיד בו התחרה ולא זכה במדליית זהב היה המשחה ל-100 מטר פרפר, בו ניצח ג'וזף סקולינג, בעוד פלפס חלק את מדליית הכסף עם צ'אד לה קלו ולאסלו צ'ה.
שחיין בולט נוסף, ראיין מרפי, זכה ב-3 מדליות זהב.
הוא קבע שיא אולימפי במשחה ל-100 מטר גב (51.97 שניות), זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב ובמשחה שליחים 100X4 מטר מעורב בשיא אולימפי חדש תוך כדי שהוא קובע שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר גב (51.85 שניות).
אנתוני ארווין בן ה-35 זכה במדליית הזהב במשחה ל-50 מטר חופשי, 16 שנים לאחר שניצח בו באולימפיאדת סידני.
באותו משחה זכה נייתן אדריאן במדליית ארד.
אדריאן זכה במדליית ארד גם במשחה ל-100 מטר חופשי, בו ניצח בלונדון ובסך הכל צבר 4 מדליות, 2 זהב במשחי השליחים (100X4 מטר חופשי ו-100X4 מטר מעורב) ו-2 ארד.
קונור יגר זכה במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי, עם שיא אמריקאי חדש (14:39.48 דקות) וכן סיים חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי.
במדליות כסף נוספות זכו ג'וש פרנוט (200 מטר חזה) וצ'ייס קייליש (400 מטר מעורב אישי).
קונור דוואייר זכה במדליית ארד ב-200 מטר חופשי, סיים רביעי במשחה למרחק הכפול וזכה במדליית זהב במשחה ל-200X4 מטר חופשי, דייוויד פלאמר זכה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב וקודי מילר זכה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה, עם שיא אמריקאי חדש (58.84 שניות).
כל יתר השחיינים האמריקאים שהתחרו בריו העפילו למשחי גמר.
ג'ורדן וילימובסקי סיים רביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי, וכן סיים חמישי במשחה ל-10 ק"מ במים פתוחים.
אצל הנשים בלטה קייטי לדקי, שזכתה ב-5 מדליות, מהן 4 מדליות זהב.
היא שמרה על תוארה במשחה ל-800 מטר חופשי, עם שיא עולם חדש (8:04.79 דקות).
גם במשחה ל-400 מטר חופשי קבעה לדקי שיא עולם (3:56.46 דקות), ובמדליית זהב נוספת זכתה במשחים ל-200 מטר חופשי ובמשחה השליחות ל-200X4 מטר חופשי.
בנוסף, זכתה במדליית כסף במשחה השליחות ל-100X4 מטר חופשי.
סימון מנואל חלקה את מדליית הזהב במשחה ל-100 מטר חופשי עם הקנדית פני אולקסיאק, והייתה לשחיינית האפרו-אמריקאית הראשונה שזוכה במדליית זהב אולימפית.
התוצאה שקבעו השתיים, 52.70 שניות, הייתה שיא אולימפי חדש.
בנוסף, זכתה מנואל במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי והייתה שותפה למדליית הזהב של השליחות האמריקאיות במשחה ל-100X4 מטר מעורב ומדליית כסף במשחה השליחות ל-100X4 מטר חופשי.
לילי קינג קבעה אף היא שיא אולימפי חדש, במשחה ל-100 מטר חזה - 1:04.93 דקות וזכתה במדליית הזהב במשחה ל-100X4 מטר מעורב.
במדליית זהב נוספת זכתה מאיה דיראדו, במשחה ל-200 מטר גב.
דיראדו זכתה במדליית זהב נוספת במשחה השליחות ל-200X4 מטר חופשי, במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי ובמדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי.
אליסון שמיט זכתה במדליית זהב במשחה השליחות ל-200X4 מטר חופשי ובסך הכל צברה במהלך הקריירה שלה 8 מדליות אולימפיות מהן 4 זהב.
מיסי פרנקלין כוכבת השחייה באולימפיאדת לונדון, לא הצליחה לעלות למשחי הגמר בשני המשחים בהם השתתפה, אך היא הייתה שותפה לזכייה במדליית זהב במשחה השליחות ל-200X4 מטר חופשי לאחר ששחתה בשלב המוקדמות ובסך הכל צברה במהלך הקריירה שלה 6 מדליות אולימפיות מהן 5 זהב.
על השתתפותם של השחיינים האמריקאים במשחקים העיבה תקרית בה היו מעורבים ראיין לוכטה ושלושה משחייני נבחרת השליחים, ג'ימי פייגן, גונאר בנץ וג'ק קונגר.
לוכטה טען כי הארבעה היו קורבן לשוד מזוין במהלך שהותם בריו דה ז'ניירו.
עד מהרה התברר כי השוד לא היה ולא נברא, וכי הארבעה גרמו נזק לשירותים של תחנת דלק בעודם שיכורים, והנשק שכוון לעברם היה נשק של אנשי אבטחה שדרשו כי ישלמו על הנזק שגרמו.
באתלטיקה זכו האמריקאים ב-32 מדליות, מהן 13 מדליות זהב.
בקפיצה משולשת דורגו שני אמריקאים במקומות הראשונים: כריסטיאן טיילור שמר על תוארו מלונדון, וכמו בלונדון, גם בריו סגנו היה ויל קליי.
גם בהדיפת כדור ברזל דורגו אמריקאים בשני המקומות הראשונים.
ראיין קראוזר קבע שיא אולימפי חדש (22.52 מטר) וזכה במדליית הזהב, וג'ו קובץ' זכה במדליית הכסף.
אשטון איטון שמר על תוארו בקרב עשר, וגם הוא קבע שיא אולימפי חדש - 8893 נקודות.
מתיו צנטרוביץ' זכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר, קירון קלמנט ניצח בריצת 400 מטר משוכות, וג'ף הנדרסון בקפיצה לרוחק.
נבחרת השליחים ל-400X4 מטר זכתה אף היא במדליית זהב, ואחד החברים בה, לאשון מריט, זכה במדליית ארד בריצת 400 מטר וגם סיים שישי בריצת 200 מטר.
ג'סטין גטלין בן ה-34 זכה במדליית כסף בריצת 100 מטר, שהייתה המדליה האולימפית החמישית שלו.
איוואן ג'אגר זכה במדליית כסף בריצת 3000 מטר מכשולים והאתלט יליד קניה פול צ'לימו זכה במדליית כסף בריצת 5000 מטר.
קלייטון מרפי זכה במדליית ארד בריצת 800 מטר וסם קנדריקס זכה במדליית ארד בקפיצה במוט.
גאלן ראפ זכה במדליית ארד במרתון, וכן סיים חמישי בריצת 10000 מטר.
במרוץ השליחים ל-100X4 מטר נפסלה הנבחרת האמריקאית בשלב הגמר.
בריצת 100 מטר משוכות זכו אצניות אמריקניות בכל שלוש המדליות: בריאנה רולינס זכתה בזהב, ניה אלי בכסף וקריסטי קסטלין בארד.
בקפיצה לרוחק דורגו אמריקאיות בשני המקומות הראשונים: טיאנה ברטולטה זכתה בזהב, והאלופה היוצאת בריטני ריס זכתה בכסף.
בריצת 400 מטר משוכות זכתה דלילה מוחמד במדליית הזהב ואשלי ספנסר זכתה במדליית הארד, ובמדליית זהב נוספת זכתה מישל קרטר, בהדיפת כדור ברזל.
שתי נבחרות השליחות זכו במדליות זהב.
בריצת 100X4 מטר נקבע תחילה כי האמריקאיות נפסלו בשלב המוקדמות, אך לאחר שערעור שהוגש התקבל, התמודדו האצניות במרוץ נפרד נגד השעון, והתוצאה שהשיגו הספיקה להן כדי להעפיל לשלב הגמר, בו ניצחו.
חברת נבחרת השליחות בריצת 100X4 מטר טורי בואי זכתה גם בשתי מדליות אישיות, מדליית כסף בריצת 100 מטר ומדליית ארד בריצת 200 מטר.
אליסון פיליקס, שהתחרתה בני מרוצי השליחות זכתה גם במדליית כסף בריצת 400 מטר.
בכך, הגיעה למאזן של 9 מדליות אולימפיות בארבע אולימפיאדות.
סנדי מוריס זכתה אף היא במדליית כסף, בקפיצה במוט.
ג'ניפר סימפסון זכתה במדליית ארד בריצת 1500 מטר ואמה קובורן עשתה זאת בריצת 3000 מטר מכשולים.
ענף נוסף בו הובילה ארצות הברית את טבלת המדליות היה ההתעמלות, עם 12 מדליות, מהן 4 מדליות זהב.
מעל כולם התעלתה סימון ביילס, שזכתה במדליות זהב בקרב-רב, בתרגילי הקרקע והקפיצות, ועם הנבחרת האמריקאית, ובמדליית ארד בתרגיל הקורה.
חברתה לנבחרת, אלי רייזמן, שהייתה האלופה האולימפית בתרגיל הקרקע בלונדון, זכתה הפעם במדליות כסף, הן בקרב-רב והן בקרקע.
לורי הרננדז זכתה במדליית כסף בתרגיל הקורה, מדיסון קושיאן זכתה במדליית כסף במקבילים המדורגים, ואילו גבי דאגלס, שהייתה האלופה האולימפית בקרב-רב בלונדון, הסתפקה במקום השביעי בתרגיל המקבילים המדורגים.
כל חמש המתעמלות היו שותפות לזכייה במדליית הזהב הקבוצתית.
אצל הגברים בלט דאנל לייבה, שזכה במדליות כסף במקבילים ובמתח.
אלכס נאדור זכה במדליית ארד בסוס הסמוכות, ואילו סאם מיקולאק העפיל לשלושה גמרים, אך באף אחד מהם לא זכה במדליה.
הוא סיים רביעי במתח, שביעי בקרב-רב ושמיני בקרקע.
מתעמל נוסף, ג'ייקוב דלטון, סיים שישי בתרגיל הקרקע.
הארבעה סיימו גם במקום החמישי עם הנבחרת.
נבחרת הגברים בכדורסל שבה וזכתה בתואר האולימפי.
הפעם פגשה את ספרד רק בחצי הגמר, ואילו בגמר הביסה את סרביה בתוצאה 66–96. נבחרת הנשים שמרה אף היא על תוארה, לאחר ניצחון 72–101 על ספרד במשחק הגמר.
נבחרת הנשים בכדורמים שמרה אף היא על תוארה, לאחר ניצחון 5–12 על איטליה במשחק הגמר.
הגברים לא הצליחו לעבור את שלב הבתים.
בכדורעף זכו שתי הנבחרות במדליות ארד, הגברים לאחר הפסד לאיטליה בחצי הגמר וניצחון על רוסיה במשחק על המקום השלישי, והנשים לאחר הפסד לסרביה וניצחון על הולנד בשלבים המקבילים.
נבחרת הנשים בכדורגל, שניצחה בשלושת הטורנירים האולימפיים הקודמים, ומעולם לא סיימה במקום נמוך מהמקום השני, הודחה במפתיע כבר בשלב רבע הגמר, בידי נבחרת שוודיה, במשחק שהוכרע בבעיטות עונשין.
נבחרת הנשים בהוקי שדה הודחה אף היא בשלב רבע הגמר על ידי נבחרת גרמניה.
נבחרת הנשים ברוגבי שביעיות סיימה במקום החמישי, ונבחרת הגברים סיימה במקום התשיעי.
רוכבת האופניים קריסטין ארמסטרונג זכתה בפעם השלישית ברציפות בתואר האולימפי במרוץ נגד השעון.
קונור פילדס זכה במדליית כסף באופני BMX, ובתחרות הנשים זכתה אליס פוסט במדליית כסף.
בשתי התחרויות דורגו אמריקאים במקום הרביעי, ניקולאס לונג אצל הגברים וברוק קריין אצל הנשים.
שרה האמר שחזרה את הישגה מלונדון עם שתי מדליות כסף, באומניום ובמרוץ המרדף הקבוצתי.
מארה אבוט סיימה במקום הרביעי במרוץ אופני כביש וליאה דייוויסון סיימה שביעית במרוץ אופני הרים.
הלן מארוליס הייתה למתאבקת האמריקאית הראשונה שזוכה במדליית זהב אולימפית.
בקרב הגמר גברה על היפנית סאורי יושידה, שהייתה האלופה האולימפית שלוש פעמים ברציפות, והפסידה לפני כן פעמיים בלבד בכל הקריירה.
קייל סניידר זכה אף הוא במדליית זהב וג'יידן קוקס זכה במדליית ארד.
פרנק מולינארו, טרוול דלאגנב וילנה פירוז'ובה סיימו במקום החמישי ואדלין גריי סיימה במקום השביעי.
המתאגרפת קלאריסה שילדס שמרה על תוארה מלונדון, שאקור סטיבנסון זכה במדליית כסף, וניקו הרננדז זכה במדליית ארד.
שלושה מתאגרפים נוספים הודחו בשלב רבע הגמר: קרלוס בלדראס, גארי אנטואן ראסל ומיקאלה מאייר.
בטניס, זכו שני צמדים אמריקאים במקומות הראשונים בטורניר הזוגות המעורבים: בתאני מאטק-סאנדס וג'ק סוק זכו במדליית זהב, וונוס ויליאמס וראג'יב ראם זכו במדליית כסף.
סוק זכה גם במדליית ארד בטורניר הזוגות לגברים, יחד עם סטיב ג'ונסון, שבטורניר היחידים הודח בשלב רבע הגמר.
בטורניר היחידות הצליחה ויליאמס פחות מאשר בטורניר הזוגות המעורבים, כשהודחה כבר בסיבוב הראשון, ואילו אחותה, סרינה, שהגיעה כמדורגת ראשונה בעולם, הודחה בסיבוב השלישי.
בטורניר הזוגות לנשים הודחו השתיים בסיבוב הראשון.
טניסאית אמריקאית נוספת, מדיסון קיז, סיימה במקום הרביעי בטורניר היחידות.
הג'ודוקא קיילה האריסון שמרה על תוארה מלונדון, טרוויס סטיבנס זכה במדליית כסף וניק דלפופולו סיים במקום השביעי.
שמיניית החותרות האמריקאית זכתה במדליית הזהב, ובמקצה היחידות זכתה ג'נברה סטון במדליית כסף.
גרייס לוצ'אק ופליס מולר סיימו במקום הרביעי במקצה הזוגות ורביעיית החותרות סיימה במקום החמישי.
אצל הגברים סיימה שמיניית החותרים במקום הרביעי, אנדרו קמפבל וג'וש קוניצ'ני סיימו במקום החמישי לזוגות בסירה קלה ורביעיית החותרים סיימה במקום השביעי.
הקלעית וירג'יניה ת'ראשר קבעה שיא אולימפי ברובה אוויר (208 נקודות), וקלעית נוספת, שרה שרר דורגה שמינית באותה תחרות.
קורי קוגדל זכתה במדליית ארד בטראפ וקים רוד, שאיבדה את תוארה בסקיט, זכתה אף היא במדליית ארד, שהייתה המדליה האולימפית השישית שלה, בשש אולימפיאדות.
במדליית זהב נוספת זכתה הטריאתלטית גוון ג'ורגנסן, שהייתה האמריקאית הראשונה שזוכה בתואר האולימפי בענף זה.
בסיף זכו האמריקאים בארבע מדליות.
סייף הרומח אלכסנדר מסיאלס זכה במדליית כסף אישית ובמדליית ארד עם הנבחרת.
סייף החרב דריל הומר זכה אף הוא במדליית כסף, ונבחרת הנשים בחרב זכתה במדליית ארד.
נבחרת הנשים בדקר סיימה במקום החמישי.
דייוויד בודיה איבד את תוארו בקפיצה למים מ-10 מטר, אך זכה במדליית ארד.
בקפיצות הסינכרוניות זכה במדליית הכסף, יחד עם סטיל ג'ונסון.
סאם דורמן ומייקל היקסון זכו אף הם במדליית כסף, בקפיצה הסינכרונית מ-3 מטר.
בקפיצה ל-3 מטר ליחידים סיים קריסטיאן איפסן במקום החמישי ואצל הנשים סיימו איימי קוזאד וג'סיקה פראטו במקום השביעי בקפיצה הסינכרונית מ-10 מטר.
ברכיבה זכתה נבחרת הקפיצות במדליית כסף, וקנט פארינגטון סיים חמישי בתחרות היחידים.
פיליפ דאטון, לו הייתה זו אולימפיאדה שישית, זכה במדליית ארד באיוונטינג, ונבחרת הדרסאז' זכתה אף היא במדליית ארד.
אחת מחברות הנבחרת, לורה גרייבס סיימה במקום הרביעי בתחרות היחידות.
נבחרת הגברים בקשתות זכתה במדליית כסף שנייה ברציפות, ואחד החברים בה, בריידי אליסון, זכה במדליית ארד בתחרות היחידים.
בשיט זכה שייט הפין קיילב פיין במדליה היחידה, מדליית ארד.
דייוויד יוז וסטוארט מקניי סיימו במקום הרביעי בדגם 470, אני היגר ובריאנה פרובנצ'ה סיימו במקום השביעי בתחרות המקבילה לנשים, ובורה גולארי ולואיזה צ'אפי סיימו במקום השמיני בנאקרה 17. לוחמת הטאקוונדו ג'קי גאלוויי זכתה במדליית ארד, וסטיבן לופז, באולימפיאדה החמישית שלו, סיים במקום החמישי.
מרימת המשקולות שרה רובלס זכתה אף היא במדליית ארד, ועמיתותיה מורגן קינג וג'ני ארתור סיימו במקום השישי.
קרי וולש איבדה את תוארה בכדורעף חופים לאחר שלוש זכיות רצופות, וזכתה במדליית ארד, יחד עם אפריל רוס.
בטורניר הגברים הודחו פיל דלהאוזר וניק לוסנה בשלב רבע הגמר.
בטורניר הגולף האולימפי הראשון מזה 112 שנה זכה מאט קוצ'אר במדליית ארד, וסטייסי לואיס סיימה במקום הרביעי.
ארצות הברית השתתפה בכל משחקי החורף שנערכו מאז היווסדם באולימפיאדת שאמוני (1924).
לאורך השנים צברו הספורטאים האמריקאים 305 מדליות, מהן 105 מדליות זהב והיא במקום השני בטבלת המדליות של כל הזמנים, אחרי נורווגיה.
הענף הבולט ביותר הוא החלקה מהירה (68 מדליות, מהן 29 מדליות זהב), בו מדורגת ארצות הברית במקום השני אחרי הולנד.
הענף הבולט השני הוא סקי אלפיני (47 מדליות, מהן 17 מדליות זהב), ובו מדורגת ארצות הברית במקום השלישי, אחרי אוסטריה ושווייץ.
בארבעה ענפים מוליכה ארצות הברית את טבלת המדליות: החלקה אומנותית (51 מדליות, מהן 15 מדליות זהב), גלישת שלג (31 ו-14), סקי חופשי (25 ו-9) וסקלטון (8 ו-3).
בשני ענפים מדורגת ארצות הברית במקום השלישי - מזחלות (אחרי גרמניה ושווייץ) והוקי קרח (אחרי קנדה וברית המועצות), ובענף נוסף, החלקה מהירה במסלול קצר, היא מדורגת במקום הרביעי.
ארצות הברית אירחה ארבע מאולימפיאדות החורף: אולימפיאדת לייק פלאסיד (1932), אולימפיאדת סקוו ואלי (1960), אולימפיאדת לייק פלאסיד (1980) ואולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002).
24 ספורטאים אמריקאים השתתפו באולימפיאדת שאמוני.
הם זכו בארבע מדליות, בהן מדליית זהב אחת, הישג שהיה די בו כדי להקנות לארצות הברית את המקום החמישי בטבלת המדליות, אחרי נורווגיה, פינלנד, אוסטריה ושווייץ.
צ'ארלס ג'וטרו, שניצח בהחלקה מהירה ל-500 מטר, שהיה האמריקאי היחיד שזכה במדליית זהב באותם משחקים, היה גם לאלוף האולימפי הראשון בתולדות משחקי החורף.
ביאטריקס לאפרן זכתה במדליית כסף בהחלקה אומנותית, כמו גם נבחרת ההוקי קרח, שדורגה שנייה בבית הגמר, אחרי נבחרת קנדה.
קופץ הסקי אנדרס האוגן סיים במקום הרביעי, ואולם בדיקה שערך היסטוריון נורווגי 50 שנה מאוחר יותר, ב-1974, העלתה כי חלה טעות בחישוב הנקודות של הקופץ הנורווגי תורלייף האוג, וכי האוגן הוא זה שהיה צריך לזכות במדליית הארד.
האוגן בן ה-86 נסע לנורווגיה, ובתו של האוג, שנפטר עוד ב-1934, העניקה לו את המדליה של אביה.
גם באולימפיאדת סנט מוריץ (1928) השתתפו 24 ספורטאים אמריקאים.
הם זכו ב-6 מדליות, שתיים מכל סוג, ודורגו במקום השני בטבלת המדליות, אחרי נורווגיה.
שתי חמישיות אמריקאיות זכו במקומות הראשונים במירוץ המזחלות.
גם בסקלטון זכו שני אמריקאים במקומות הראשונים - ג'ניסון היטון זכה בזהב, ואחיו הצעיר ג'ון זכה במדליית הכסף.
ג'ניסון היה חבר גם בנבחרת המזחלות שזכתה במדליית כסף.
ביאטריקס לאפרן זכתה במדליה אולימפית שנייה בהחלקה אומנותית, מדליית ארד, ובמדליית הארד השנייה זכה ג'ון פארל, בהחלקה מהירה ל-500 מטר.
אולימפיאדת לייק פלאסיד (1932) הייתה אולימפיאדת החורף הראשונה שנערכה על אדמת ארצות הברית.
מטבע הדברים, גדלה המשלחת האמריקאית, והיא מנתה 64 ספורטאים.
הם זכו ב-12 מדליות, מהן 6 מדליות זהב, ובפעם הראשונה בהיסטוריה (והיחידה עד כה) דורגה ארצות הברית בראש טבלת המדליות.
הענף הבולט ביותר היה החלקה מהירה, עם 5 מדליות, מהן כל 4 מדליות הזהב האפשריות.
סגנו של ג'אפי במירוץ ל-5000 מטר היה אמריקאי שלישי, אדי מרפי.
גם במזחלות נחלו האמריקאים הצלחה רבה: במקצה הרביעיות זכו צוותים אמריקאים במדליות הזהב והכסף, ובמקצה הזוגות זכו יוברט סטיבנס וקרטיס סטיבנס במדליית הזהב, ובמדליית ארד זכו רוברט מינטון וג'ון היטון (שהתחרה במזחלות בהיעדר תחרות סקלטון).
ברביעייה שזכתה במדליית הזהב היה חבר גם אדי איגן, שזכה במדליית זהב באיגרוף 12 שנים קודם לכן, באולימפיאדת אנטוורפן (1920).
זכייתו של איגן הפכה אותו לספורטאי הראשון שזכה במדליות הן באולימפיאדת הקיץ והן באולימפיאדת החורף בענפים שונים, ועד היום הוא היחיד שזכה בשתי המסגרות במדליית זהב בענפים שונים.
ביאטריקס לאפרן זכתה במדליה אולימפית שלישית, מדליית כסף, אלא שהפעם זכתה בה במקצה הזוגות, יחד עם בן זוגה שרווין בדג'ר.
מחליקה אומנותית נוספת, מריבל וינסון, זכתה במדליית ארד במקצה היחידות.
את תמונת המדליות השלימה נבחרת ההוקי קרח, שזכתה במדליית כסף לאחר שסיימה במקום השני, אחרי קנדה, בבית בן ארבע נבחרות.
באולימפיאדת גרמיש פרטנקירשן (1936) השתתפו 55 ספורטאים, אך הישגי המשלחת האמריקאית הצטמצמו לכדי 4 מדליות בלבד, מהן רק מדליית זהב אחת.
גולשי המזחלות איוון בראון ואלן וושבונד זכו במדליית הזהב היחידה, ובמדליית הארד באותו מקצה זכה צמד אמריקני נוסף, גילברט קולגייט וריצ'רד לורנס.
ליאו פרייזינגר זכה במדליית ארד בהחלקה מהירה ל-500 מטר, ונבחרת ההוקי קרח זכתה אף היא במדליית ארד, לאחר שדורגה במקום השלישי בבית הגמר, אחרי בריטניה וקנדה.
מספר הספורטאים האמריקאים שהשתתפו באולימפיאדת סנט מוריץ (1948) הגיע לשיא חדש - 69. הם זכו ב-9 מדליות, מהן 3 מדליות זהב, ודורגו במקום הרביעי בטבלת המדליות, אחרי נורווגיה, שוודיה והמארחת, שווייץ.
גולשת הסקי האלפיני גרטשן פרייזר זכתה במדליית זהב במסלול הסלאלום ובמדליית כסף במסלול המשולב.
מספר צוותי מזחלות אמריקאים זכו במדליות: במקצה הרביעיות זכו צוותים אמריקאים במדליות זהב וארד, ובמקצה הזוגות זכו סקיילר קרון ופרדריק פורצ'ן במדליית ארד.
לפני תחילת התחרויות טענו הזוגות האמריקנים כי אלמונים חיבלו במזחלותיהם.
בסופו של דבר הודה נהג משאית כי פגע בהן בשוגג.
התקרית לא הפריעה לזוגות להגיע להישגיהם.
המחליק האומנותי דיק באטון בן ה-18 זכה במדליית זהב במקצה היחידים.
מרוץ ההחלקה המהירה ל-500 מטר היה צמוד למדי.
שני אמריקאים, קן ברתולומיאו ורוברט פיצג'ראלד חלקו את מדליית הכסף עם הנורווגי תומאס ביברג.
שלושתם הגיעו עשירית השנייה אחרי הזוכה במדליית הזהב, הנורווגי פין הלגסן.
ג'ון היטון זכה במדליה אולימפית שלישית, מדליית כסף בסקלטון, 20 שנה לאחר שרשם הישג זהה, גם כן בסנט מוריץ.
השתתפותה של ארצות הברית בטורניר ההוקי קרח לוותה בשערורייה שכמעט הגיעה לכדי ביטול הטורניר כולו.
לקראת המשחקים התארגנו שתי נבחרות.
נבחרת אחת נתמכה על ידי איגוד האתלטים החובבים והוועד האולימפי של ארצות הברית והתבססה על שחקנים חובבים בלבד, והשנייה נתמכה על ידי התאחדות ההוקי החובבני ופדרציית ההוקי קרח הבינלאומית והתבססה גם על שחקנים מקצוענים.
המחלוקת בשאלת הייצוג לא הוכרעה עד לתחילת המשחקים, ושתי הנבחרות הגיעו לסנט מוריץ.
כתוצאה מכך, החליט הוועד האולימפי הבינלאומי כי אף אחת מהן לא תוכל להשתתף.
בתגובה, הודיעה פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית כי תחרים את המשחקים.
הוועדה המארגנת מטעם השווייצרים לא רצתה להתעמת עם אף אחד מהארגונים, וקבעה כי הנבחרת המקצוענית תורשה להשתתף במשחקים ואילו הנבחרת החובבנית היא זו שתצעד בטקס הפתיחה.
בסופו של דבר הושגה פשרה לפיה הנבחרת המקצוענית תורשה להשתתף בטורניר, אך הישגיה לא ירשמו, והיא לא תוכל לזכות במדליה אולימפית.
מאחר שהטורניר שימש גם כאליפות העולם בהוקי קרח, נקבע כי התוצאה שתשיג הנבחרת כן תיחשב לעניין זה בלבד.
במשחקים עצמם דורגה הנבחרת במקום הרביעי בבית בן שמונה נבחרות.
65 הספורטאים האמריקאים שהשתתפו באולימפיאדת אוסלו (1952) זכו ב-11 מדליות, מהן 4 מדליות זהב, הישג שהיה שני רק להישגיה של המארחת, נורווגיה.
גולשת הסקי האלפיני אנדריאה מיד-לורנס זכתה בשתי מדליות זהב, במסלול הסלאלום ובמסלול הסלאלום הענק.
דיק באטון שמר על תוארו בהחלקה אומנותית, ומחליקים אומנותיים נוספים זכו במדליות: טנלי אולברייט זכתה במדליית כסף במקצה היחידות, האחים פיטר וקרול קנדי זכו במדליית כסף במקצה הזוגות וג'יימס גרוגן זכה במדליית כסף במקצה היחידים.
קן הנרי ניצח בהחלקה מהירה ל-500 מטר, ודון מקדרמוט היה סגנו.
סטנלי בנהאם ופטריק מרטין זכו במדליית כסף במזחלות, ויחד עם ג'יימס אטקינסון והווארקד קרוסט זכו גם במדליית כסף במקצה הרביעיות.
נבחרת ההוקי קרח זכתה במדליית הכסף הרביעית בתולדותיה, לאחר שדורגה שנייה, אחרי קנדה, בבית בן שמונה נבחרות.
באולימפיאדת קורטינה ד'אמפצו (1956) השתתפו 67 ספורטאים אמריקאים.
הם זכו ב-7 מדליות, מהן שתי מדליות זהב, ודורגו במקום השישי בטבלת המדליות.
עיקר ההישגים הגיעו בהחלקה אומנותית.
בתחרות הגברים זכו מחליקים אמריקאים בכל שלוש המדליות: הייז אלן ג'נקינס בזהב, רונלד רוברטסון בכסף ודייוויד ג'נקינס (אחיו הצעיר של הייז) בארד.
המחליקות האמריקאיות הגיעו לשני המקומות הראשונים בתחרות הנשים.
טנלי אולברייט שיפרה את הישגה מאוסלו וזכתה במדליית הזהב, וסגניתה הייתה קרול הייס.
נבחרת ההוקי קרח זכתה במדליית הכסף בפעם השנייה ברציפות.
לראשונה הקדימה ארצות הברית את נבחרת קנדה, אך דורגה שנייה, אחרי נבחרת ברית המועצות, שהשתתפה לראשונה במשחקים.
במדליה האחרונה, מדליית ארד, זכו רביעיית גולשי המזחלות.
ב-1960 אירחה ארצות הברית את אולימפיאדת החורף בפעם השנייה בתולדותיה, אולימפיאדת סקוו ואלי.
מספר שיא של 79 ספורטאים אמריקאים השתתפו במשחקים.
הם זכו ב-10 מדליות, מהן 3 מדליות זהב, וארצות הברית דורגה במקום השלישי בטבלת המדליות, אחרי ברית המועצות והמשלחת הכלל-גרמנית.
גם במשחקים אלה בלטו המחליקים האומנותיים.
קרול הייס שיפרה את הישגה מקורטינה ד'אמפצו וזכתה במדליית הזהב במקצה הנשים.
באותה תחרות זכתה ברברה רולס במדליית הארד.
במקצה הגברים זכה דייוויד ג'נקינס במדליית הזהב, ארבע שנים לאחר שאחיו רשם הישג דומה.
במקצה הזוגות זכו ננסי ורונלד לודינגטון במדליית ארד.
נבחרת ההוקי קרח זכתה בתואר האולימפי לראשונה בתולדותיה, לאחר שסיימה את כל משחקיה בבית הגמר ללא הפסד.
גולשת הסקי האלפיני פני פיטו זכתה בשתי מדליות כסף, בגלישה במורד ובסלאלום ענק, וגולשת נוספת, בטסי סנייט, זכתה במדליית כסף בסלאלום.
ביל דיסני זכה במדליית כסף בהחלקה מהירה ל-500 מטר וג'יני אשוורת' זכתה במדליית ארד במקצה המקביל לגברים.
מספר הספורטאים האמריקאים שהשתתפו באולימפיאדת אינסברוק (1964) הגיע לשיא חדש - 89. עם זאת, מספר המדליות שצברה המשלחת ירד ל-6, בהן מדליית זהב אחת בלבד.
בסיום המשחקים דורגה ארצות הברית במקום השמיני בטבלת המדליות.
טרי מקדרמוט היה האמריקאי היחיד שזכה במדליית זהב באינסברוק, בהחלקה מהירה ל-500 מטר.
גולשת הסקי האלפיני ג'ין סוברט זכתה במדליית כסף בסלאלום ענק ובמדליית ארד בסלאלום.
בילי קיד זכה במדליית כסף בסלאלום וג'ימי היוגה זכה במדליית ארד באותו מקצה.
סקוט אלן זכה במדליה השישית, מדליית ארד בהחלקה אומנותית.
זכייתו זו באה שלוש שנים לאחר שרוב נבחרת ההחלקה האומנותית של ארצות הברית נספתה בהתרסקות מטוס בסמוך לבריסל.
נבחרת ההוקי קרח רשמה את ההישג החלש בתולדותיה, כשסיימה במקום החמישי.
מספר המשתתפים האמריקאים המשיך לגדול באולימפיאדת גרנובל (1968), והגיע ל-95, אך גם הפעם לא הצליחו לרשום הישגים גבוהים כבעבר.
הם זכו ב-7 מדליות, בהן מדליית זהב אחת, ודורגו במקום התשיעי בטבלת המדליות, הדירוג הנמוך אי פעם.
המחליקה האומנותית פגי פלמינג זכתה במדליית הזהב היחידה.
מחליק אומנותי נוסף, טים ווד, זכה במדליית כסף.
יתר המדליות הושגו בהחלקה מהירה.
דיאן הולום, מארי מאיירס וג'ני פיש חלקו במדליית הכסף במירוץ ל-500 מטר והולום זכתה גם במדליית ארד במירוץ ל-1000 מטר.
טרי מקדרמוט איבד את תוארו מאינסברוק, וזכה אף הוא במדליית כסף, במירוץ המקביל ל-500 מטר.
נבחרת ההוקי קרח שוב רשמה שיא שלילי, כשסיימה את המשחקים במקום השישי.
באולימפיאדת סאפורו (1972) עלה מספר הספורטאים האמריקאים ל-103, וגם ההישגים השתפרו, ל-8 מדליות, מהן 3 מדליות זהב.
בסיום המשחקים דורגה ארצות הברית במקום החמישי בטבלת המדליות.
דיאן הולום שיפרה את הישגיה מגרנובל, וזכתה במדליית זהב בהחלקה מהירה ל-1500 מטר ובמדליית כסף בהחלקה מהירה ל-3000 מטר.
מחליקה מהירה נוספת, אן הנינג, זכתה במדליית זהב במירוץ ל-500 מטר ובמדליית ארד במירוץ ל-1000 מטר.
בסקי אלפיני זכתה ברברה קוקרן במדליית זהב בסלאלום, וסוזאן קורוק זכתה במדליית ארד בגלישה במורד.
ג'נט לין זכתה במדליית ארד בהחלקה אומנותית.
נבחרת ההוקי קרח זכתה במדליית הכסף, לאחר שדורגה שנייה, אחרי ברית המועצות, בבית בן שש נבחרות.
הישגי המשלחת האמריקאית המשיכו להשתפר באולימפיאדת אינסברוק (1976).
106 הספורטאים האמריקאים שהשתתפו במשחקים זכו ב-10 מדליות, בהן 3 מדליות זה, ודורגו במקום השלישי בטבלת המדליות, אחרי ברית המועצות וגרמניה המזרחית.
מרבית זוכי המדליות היו מחליקים מהירים.
שילה יאנג זכתה במדליית זהב במירוץ ל-500 מטר, במדליית כסף במירוץ ל-1500 מטר ובמדליית ארד במירוץ ל-1000 מטר.
פיטר מולר זכה במדליית זהב במירוץ ל-1000 מטר, ליאה פולוס (לימים רעייתו של מולר) זכתה במדליית כסף במירוץ ל-1000 מטר ודן אימרפול זכה במדליית ארד במירוץ ל-500 מטר.
דורותי האמיל זכתה במדליית זהב בהחלקה אומנותית, וקולין אוקונור וג'יימס מילנס זכו במדליית ארד בתחרות הזוגות.
ביל קוך היה לאמריקאי הראשון שזוכה במדליה אולימפית בסקי למרחקים, מדליית כסף במירוץ ל-30 ק"מ.
גולשת הסקי האלפיני סינדי נלסון זכתה במדליית ארד בגלישה במורד.
נבחרת ההוקי קרח סיימה במקום החמישי.
באולימפיאדת החורף השלישית שנערכה על אדמת ארצות הברית, אולימפיאדת לייק פלאסיד (1980) השתתפו 101 ספורטאים אמריקאים.
הם זכו ב-12 מדליות, מהן 6 מדליות זהב, בדיוק כמו במשחקים שנערכו בלייק פלאסיד, ב-1932. גם במשחקים אלה דורגו האמריקאים במקום השלישי בטבלת המדליות, אחרי ברית המועצות וגרמניה המזרחית.
הספורטאי הבולט במשלחת היה אריק היידן, שניצח בכל חמשת המקצים בהחלקה מהירה - 500 מטר, 1000 מטר, 1500 מטר, 5000 מטר ו-10000 מטר.
במירוץ ל-1000 מטר גם קבע שיא עולם חדש.
גם כיום, ערב אולימפיאדת סוצ'י (2014), היידן הוא הספורטאי היחיד בהיסטוריה שזכה בחמש מדליות זהב באולימפיאדת חורף אחת.
בתחרויות הנשים זכתה ליאה פולוס בשתי מדליות כסף, במרוצים ל-500 ול-1000 מטר, ובת' היידן זכתה במדליית ארד במירוץ ל-3000 מטר.
לינדה פרטיאני זכתה במדליית כסף בהחלקה אומנותית וצ'ארלס טיקנר זכה במדליית ארד.
פיל מארה זכה במדליית כסף בסקי אלפיני, בסלאלום.
טאי בבילוניה ורנדי גרדנר, אלופי העולם המכהנים היו מועמדים לזכייה, אך בעקבות פציעה במהלך חימום ירדו מהמשך התחרות.
נבחרת ההוקי קרח הפתיעה וזכתה במדליית הזהב בפעם השנייה בתולדותיה, ולראשונה מזה 20 שנה.
הנבחרת, שהורכבה משחקני מכללות אלמונים גברה בבית הגמר על נבחרת ברית המועצות, שנחשבה לנבחרת הטובה בעולם, בתוצאה 3-4, במשחק שזכה לכינוי נס על הקרח.
הניצחון היה כה דרמטי, עד כי בשנת 2008, כשפדרציית ההוקי קרח הבינלאומית חגגה 100 שנים להיווסדה וציינה את 100 האירועים הבולטים ביותר בהיסטוריה של הענף, נבחר המשחק למקום הראשון.
המשחק עצמו לא היה זה שהבטיח לארצות הברית את מדליית הזהב, שכן היא גררה תוצאת תיקו עם שוודיה משלב הבתים, והיה עליה לנצח גם את פינלנד.
רק לאחר ניצחון זה הובטחה מדליית הזהב.
107 ספורטאים אמריקאים השתתפו באולימפיאדת סרייבו (1984).
הם זכו ב-8 מדליות, מהן 4 מדליות זהב, ובפעם השלישית ברציפות דורגו במקום השלישי בטבלת המדליות, אחרי גרמניה המזרחית וברית המועצות.
הסקי האלפיני החליף את ההחלקה המהירה כענף המוביל.
פיל מארה שיפר את הישגו מלייק פלאסיד, וזכה במדליית זהב בסלאלום.
אחיו התאום, סטיב, זכה במדליית הכסף, וביל ג'ונסון זכה במדליית הזהב בגלישה במורד.
דבי ארמסטרונג זכתה במדליית הזהב בסלאלום ענק, וסגניתה הייתה כריסטין קופר.
יתר המדליות הושגו בידי מחליקים אומנותיים.
סקוט המילטון זכה במדליית הזהב בתחרות הגברים, רוזלין סאמנרס זכתה במדליית הכסף בתחרות הנשים והאחים פיטר וקיטי קארות'רס זכו במדליית כסף בתחרות הזוגות.
נבחרת ההוקי קרח לא הצליחה לשחזר את הישגה מלייק פלאסיד, ורשמה את התוצאה הנמוכה בתולדותיה - מקום שביעי.
מספר שיא של 118 ספורטאים אמריקאים השתתפו באולימפיאדת קלגרי (1988), אך הישגיהם ירדו ל-6 מדליות, בהן שתי מדליות זהב, וארצות הברית דורגה רק במקום התשיעי בטבלת המדליות.
בוני בלייר זכתה במדליית הזהב בהחלקה מהירה ל-500 מטר ובמדליית ארד במירוץ ל-1000 מטר ואריק פליים זכה במדליית כסף במירוץ ל-1500 מטר.
בתחרות הגברים בהחלקה אומנותית זכה בריאן בויטנו במדליית הזהב, דבי תומאס זכתה במדליית ארד בתחרות הנשים ופיטר אופגארד וג'יל ווטסון זכו במדליית ארד בתחרות הזוגות.
נבחרת ההוקי קרח שוב סיימה במקום השביעי.
באולימפיאדת אלברוויל (1992) זינק מספר הספורטאים האמריקאים ל-147. הם זכו ב-11 מדליות, בהן 5 מדליות זהב, ודורגו במקום החמישי בטבלת המדליות.
בוני בלייר שמרה על תוארה בהחלקה מהירה ל-500 מטר וזכתה גם במדליית זהב בהחלקה מהירה ל-1000 מטר.
קריסטי ימאגוצ'י זכתה במדליית זהב בהחלקה אומנותית, ננסי קריגן זכתה במדליית הארד, ובתחרות הגברים זכה פול ויילי במדליית הכסף.
לראשונה נערכו באלברוויל תחרויות החלקה מהירה במסלול קצר.
קתי טרנר זכתה במדליית זהב במקצה ל-500 מטר והייתה שותפה לזכייה במדליית הכסף במירוץ השליחות ל-3000 מטר.
גם בסקי חופשי נערכו תחרויות ראשונות.
דונה ויינברכט זכתה במדליית זהב ונלסון קרמייקל זכה במדליית ארד.
שתי גולשות סקי אלפיני זכו במדליות כסף, הילרי לינד בגלישה במורד ודיאן רופי בסלאלום ענק.
נבחרת ההוקי קרח סיימה את שלב הבתים ללא הפסד, אך הפסידה לנבחרת המשלחת המאוחדת בחצי הגמר, ובמשחק על מדליית הארד הפסידה לנבחרת צ'כוסלובקיה, וסיימה במקום הרביעי.
גם באולימפיאדת לילהאמר (1994) השתתפו 147 ספורטאים אמריקאים.
הם רשמו את ההישג הגבוה ביותר עד אז - 13 מדליות, מהן 6 מדליות זהב, ודורגו במקום החמישי בטבלת המדליות.
על השתתפותה של ארצות הברית במשחקים העיבה תקרית שהתרחשה חמישה שבועות לפני תחילת המשחקים.
המחליקה האומנותית ננסי קריגן הותקפה בדטרויט, בה שהתה לקראת אליפות ארצות הברית.
עד מהרה התברר כי התוקף נשכר על ידי ג'ף גילולי, בעלה של מחליקה אחרת, טוניה הארדינג, כדי שישבור את רגלה של קריגן ובכך ימנע את השתתפותה במשחקים.
פציעתה של קריגן לא הגיעה לכדי שבר, ואף שהחמיצה את אליפות ארצות הברית (בה הארדינג ניצחה), הצליחה להתאושש מהפציעה ולנסוע ללילהאמר.
בתוך כך, התברר שאף שלהארדינג לא הייתה יד בתכנון התקיפה, היא סייעה לבעלה בטיוחה.
הוועד האולימפי האמריקאי והתאחדות ההחלקה האומנותית האמריקאית החליטו להדיח אותה מהמשלחת, אך לאחר שאיימה לפתוח בהליכים משפטיים, נכללה בכל זאת במשלחת.
במשחקים עצמם זכתה קריגן במדליית כסף, והארדינג סיימה במקום השמיני.
בענפים אחרים נרשמו הישגים גבוהים יותר.
בוני בלייר שמרה על שני תאריה, בהחלקה מהירה ל-500 ול-1000 מטר, וסיימה קריירה אולימפית במהלכה זכתה ב-6 מדליות זהב ובמדליית ארד אחת.
מחליק מהיר נוסף, דן ג'נסן, קבע שיא עולם בהחלקה מהירה ל-1000 מטר (1:12.43 דקות).
בסקי אלפיני זכה טומי מו במדליית זהב בגלישה במורד ובמדליית כסף במסלול סופר G, דיאן רופי זכתה במדליית זהב במסלול סופר G, ופיקאבו סטריט זכתה במדליית כסף בגלישה במורד.
בהחלקה מהירה במסלול קצר שמרה קתי טרנר על תוארה במירוץ ל-500 מטר, בעוד איימי פיטרסון זכתה במדליית ארד במירוץ זה.
שתיהן היו שותפות לזכייה במדליית הארד במירוץ השליחות ל-3000 מטר.
הגברים זכו במדליית כסף במירוץ השליחים ל-5000 מטר.
אחרונת זוכי המדליות הייתה גולשת הסקי החופשי אליזבת מקינטייר, שזכתה במדליית כסף.
נבחרת ההוקי קרח רשמה את ההישג הנמוך בתולדותיה, וסיימה במקום השמיני.
באולימפיאדת נאגנו (1998) עלה מספר הספורטאים האמריקאים ל-186. הם רשמו הישג דומה למשחקים הקודמים, כשזכו ב-13 מדליות, מהן 6 מדליות זהב, ודורגו במקום החמישי בטבלת המדליות.
שלושה גולשי סקי חופשי אמריקאים זכו במדליות זהב - אריק ברגוסט, ג'וני מוזלי וניקי סטון.
טרה ליפינסקי בת ה-15 וחצי זכתה במדליית זהב בהחלקה אומנותית, וסגניתה הייתה מישל קוואן.
גולשת הסקי האלפיני פיקאבו סטריט שיפרה את הישגה מלילהאמר, וזכתה במדליית זהב במסלול הסופר G.
כריס ויטי זכתה בשתי מדליות בהחלקה מהירה, מדליית כסף במירוץ ל-1000 מטר ומדליית ארד במירוץ ל-1500 מטר.
לראשונה זכו צמדים אמריקאים במדליות בלוג': גורדון שיר וכריס ת'ורפ זכו במדליית כסף ומארק גרימט ובראיין מרטין זכו במדליית ארד.
בנאגנו נערכו לראשונה תחרויות גלישת שלג, ורוס פאוורס ושאנון דאן-דאונינג זכו כל אחד במדליית ארד.
בטורניר האולימפי הראשון בהוקי קרח לנשים זכתה נבחרת ארצות הברית במדליית הזהב, לאחר שניצחה את כל יריבותיה, וגברה במשחק הגמר על נבחרת קנדה.
אף שלראשונה התירה הנהלת ה-NHL לשחקני הקבוצות המשתתפות בליגה להשתתף במשחקים, הודחה נבחרת הגברים ברבע הגמר בידי נבחרת צ'כיה, וסיימה במקום השישי.
ב-2002 אירחה ארצות הברית את משחקי החורף בפעם הרביעית בתולדותיה, בעיר סולט לייק סיטי.
202 ספורטאים אמריקאים השתתפו במשחקים, והישגיהם זינקו ל-34 מדליות, בהן 10 מדליות זהב, שיא של כל הזמנים.
בטבלת המדליות דורגה ארצות הברית במקום השלישי, אחרי נורווגיה וגרמניה.
הענף הפורה ביותר היה החלקה מהירה, עם 8 מדליות, מהן 3 מדליות זהב.
כריס ויטי קבעה שיא עולם במירוץ ל-1000 מטר (1:13.83 דקות) וג'ניפר רודריגז זכתה במדליות ארד הן במירוץ זה והן במירוץ ל-1500 מטר.
דרק פארה קבע שיא עולם במירוץ ל-1500 מטר (1:43.95 דקות) וגם זכה במדליית כסף במירוץ ל-5000 מטר.
קייסי פיצרנדולף ניצח במירוץ ל-500 מטר, בו זכה קיפ קרפנטר במדליית הארד במירוץ ל-500 מטר.
ג'ואי צ'יק זכה במדליית ארד במירוץ ל-1000 מטר.
גם בגלישת שלג בלטו האמריקאים.
רוס פאוורס, דני קאס וג'ארט תומאס זכו בשלוש המדליות בחצי צינור, ובמקצה המקביל לנשים זכתה קלי קלארק במדליית הזהב.
בנוסף, זכה כריס קלוג במדליית ארד בסלאלום ענק מקביל.
לראשונה מזה 54 שנים נערכו תחרויות סקלטון, וגם בהן בלטו האמריקאים.
טריסטן גייל ולי אן פארסלי זכו במדליות הזהב והכסף במקצה הנשים, וג'ימי שי ניצח במקצה הגברים.
בהחלקה מהירה במסלול קצר זכו האמריקאים במדליה אחת מכל סוג: אפולו אונו ניצח במירוץ ל-1500 מטר וזכה במדליית כסף במירוץ ל-1000 מטר, וראסטי סמית' זכה במדליית ארד במירוץ ל-500 מטר.
וונטה פלאוורס וג'יל באקן זכו במדליית זהב במירוץ המזחלות לזוגות נשים, ובמקצה הרביעיות לגברים זכו שתי רביעיות אמריקאיות במדליות הכסף והארד.
שרה יוז זכתה במדליית הזהב בהחלקה אומנותית, בעוד מישל קוואן, שמעדה במהלך ביצוע התרגיל שלה, הסתפקה במדליית הארד.
בתחרות הגברים זכה טימותי גייבל במדליית ארד.
שלושה גולשי סקי חופשי אמריקאים זכו במדליות כסף: טראוויס מאייר, ג'ו פק ושאנון בארקי.
בודי מילר זכה בשתי מדליות כסף בסקי אלפיני, במסלול המשולב ובסלאלום ענק.
גולשי הלוג' מארק גרימט ובראיין מרטין שיפרו את הישגם מנאגנו וזכו במדליית כסף.
כריס ת'ורפ התחרה הפעם לצדו של קליי אייווס, והשניים זכו במדליית ארד.
נבחרת הנשים בהוקי קרח הביסה את כל יריבותיה, אך במשחק הגמר נכנעה לנבחרת קנדה 3-2, איבדה את תוארה וזכתה במדליית כסף.
את נבחרת הגברים אימן הרב ברוקס, שאימן אותה גם במשחק "הנס על הקרח" ב-1980. אף שהתבססה בעיקר על שחקנים בשלהי הקריירה שלהם, העפילה הנבחרת לגמר לאחר ניצחון על נבחרת רוסיה.
במשחק הגמר הפסידה לנבחרת קנדה 5-2, וזכתה במדליית כסף, המדליה האולימפית הראשונה של הנבחרת מזה 22 שנים.
הישגיה המשלחת האמריקאית נותרו גבוהים גם באולימפיאדת טורינו (2006).
215 הספורטאים האמריקאים זכו ב-25 מדליות, מהן 9 מדליות זהב, ודורגו במקום השני בטבלת המדליות, אחרי גרמניה.
שני הענפים הבולטים היו גלישת שלג והחלקה מהירה.
בכל אחד מהם זכו האמריקאים ב-7 מדליות, מהן 3 מדליות זהב.
בגלישת שלג, זכה שון וייט במדליית זהב בחצי צינור, ודני קאס זכה במדליית כסף שנייה ברציפות.
האנה טטר זכתה במדליית הזהב במקצה המקביל לנשים, וגם סגניתה הייתה אמריקאית, גרטשן בליילר.
במדליית הזהב השלישית זכה סת' וסקוט, במקצה ה-snowboard cross.
במקצה המקביל לנשים זכתה לינדזי ג'קובליס במדליית הכסף, ואילו רוזי פלטשר זכתה במדליית ארד בסלאלום ענק מקביל.
בהחלקה מהירה זכה צ'אד הדריק במדליית זהב במירוץ ל-5000 מטר, במדליית כסף במירוץ ל-10000 מטר ובמדליית ארד במירוץ ל-1500 מטר.
ג'ואי צ'יק ניצח במירוץ ל-500 מטר וזכה במדליית כסף במירוץ ל-1000 מטר.
במירוץ זה ניצח שני דייוויס, שגם זכה במדליית כסף במירוץ ל-1500 מטר.
שני גולשי סקי אלפיני זכו במדליות זהב: טד ליגטי במסלול המשולב וג'וליה מנקוסו בסלאלום ענק.
בודי מילר לא עמד בציפיות, וההישג הגבוה ביותר שהגיע אליו היה המקום החמישי בגלישה במורד.
במסלול המשולב הוא נפסל, ואת מסלולי הסלאלום והסופר G לא סיים.
במהלך המשחקים התבטא מילר באופן שנתפס בעיני רבים כ"פגיעה ברוח האולימפית", כשתיאר את שהותו בטורינו כ"שבועיים נהדרים בהם חגג והתרועע עם חברים".
בארצות הברית נמתחה ביקורת קשה על התנהלותו במשחקים.
אפולו אונו זכה בשלוש מדליות נוספות בהחלקה מהירה במסלול קצר: מדליית זהב במירוץ ל-500 מטר ומדליות ארד במירוץ ל-1000 מטר ובמירוץ השליחים ל-5000 מטר.
סשה כהן זכתה במדליית כסף בהחלקה אומנותית, והישג דומה רשמו בנג'מין אגוסטו וטנית בלבין במקצה הזוגות.
ואלרי פלמינג ושונה רובוק זכו אף הן במדליית כסף, במקצה הזוגות במירוץ המזחלות.
טובי דוסון זכה במדליית ארד בסקי חופשי, וכך גם נבחרת הגברים בקרלינג, לה הייתה זו מדליה אולימפית ראשונה.
הנבחרת הפסידה לקנדה בחצי הגמר וגברה על בריטניה במשחק על המקום השלישי.
נבחרת הנשים בהוקי קרח זכתה אף היא במדליית ארד, לאחר שהפסידה לנבחרת שוודיה בחצי הגמר, וגברה על נבחרת פינלנד במשחק על המקום השלישי.
הגברים הודחו בידי נבחרת פינלנד ברבע הגמר, ודורגו במקום השמיני.
באולימפיאדת ונקובר (2010) השתתפו 216 ספורטאים אמריקאים.
הם זכו במספר שיא של 37 מדליות, מהן 9 מדליות זהב, ודורגו במקום השלישי בטבלת המדליות, אחרי המארחת קנדה וגרמניה.
הענף הבולט ביותר היה סקי אלפיני, עם 8 מדליות, בהן שתי מדליות זהב.
בודי מילר הקהה את הביקורת שנמתחה עליו בעבר, כשזכה בשלוש מהן: מדליית זהב במסלול סופר-משולב, מדליית כסף בסופר G ומדליית ארד בגלישה במורד.
לינדזי וון זכתה במדליית זהב בגלישה במורד ובמדליית ארד בסופר G, ג'וליה מנקוסו זכתה בשתי מדליות כסף, בגלישה במורד ובמסלול סופר-משולב, ואנדרו וייברכט זכה במדליית ארד בסופר G.
בגלישת שלג, שמר שון וייט על תוארו בחצי צינור, בעוד סקוטי לאגו זכה במדליית הארד.
סת' וסקוט שיפר את הישגו מטורינו, וזכה במדליית הזהב ב-snowboard cross.
בקרב הנשים, זכתה האנה טטר במדליית כסף בחצי צינור, וקלי קלארק במדליית ארד.
לראשונה זכו גולשים אמריקאים במדליות בסקי נורדי משולב.
ביל דימונג זכה במדליית זהב בקפיצה מגבעה גבוהה וגלישה ל-10 ק"מ.
סגנו, ג'וני ספיליין, זכה גם במדליית כסף בקפיצה מגבעה גבוהה וגלישה ל-10 ק"מ.
שניהם היו שותפים לזכייה במדליית הכסף בקפיצה מגבעה גבוהה וגלישה ל-4X5 ק"מ.
בהחלקה מהירה הסתפקו האמריקאים בארבע מדליות.
שני דייוויס שחזר את הישגיו מטורינו, כשזכה במדליית זהב במירוץ ל-1000 מטר ובמדליית כסף במירוץ ל-1500 מטר.
צ'אד הדריק זכה במדליית ארד במירוץ ל-1000 מטר, והיה שותף לזכייה במדליית הכסף במירוץ המרדף.
בסקי חופשי זכתה האנה קירני במדליית זהב ושאנון בארקי במדליית ארד, ובין הגברים זכו ג'רט פיטרסון במדליית כסף וביירון וילסון במדליית ארד.
איוואן ליסאצ'ק היה למחליק האמנותי האמריקאי הראשון מזה 22 שנה שזוכה במדליית זהב אולימפית.
מריל דייוויס וצ'ארלי וייט זכו במדליית כסף במקצה הזוגות.
רביעיית גולשי המזחלות זכו אף הם במדליית זהב, ואילו ארין פק ואילנה מאיירס זכו במדליית ארד במקצה הזוגות לנשים.
בהחלקה מהירה במסלול קצר זכו האמריקאים בשש מדליות, אך אף אחת מהן לא הייתה מדליית זהב.
אפולו אונו זכה במדליית כסף במירוץ ל-1500 מטר ובמדליית ארד במירוץ ל-1000 מטר וחברו ג'יי אר סלסקי זכה במדליית ארד במירוץ ל-1000 מטר.
שניהם היו שותפים לזכייה האמריקאית במדליית הארד במירוץ השליחים ל-5000 מטר.
עם זכייתו של אונו בשלוש מדליות אלה, הגיע מספר המדליות האולימפיות הכולל בו זכה לשמונה, יותר מכל ספורטאי אמריקאי אחר במשחקי החורף אי פעם.
במקצי הנשים זכתה קתרין רויטר במדליית כסף במירוץ ל-1000 מטר והייתה שותפה לזכייה במדליית הארד במירוץ השליחות ל-3000 מטר.
שתי נבחרות ההוקי קרח זכו במדליות כסף.
נבחרת הגברים הביסה בחצי הגמר את נבחרת פינלנד 1-6, והעפילה למשחק הגמר מול קנדה.
נשיא ארצות הברית ברק אובמה וראש ממשלת קנדה סטיבן הארפר התערבו ביניהם על התוצאה, ובעקבות ניצחונה של קנדה (3-2, לאחר הארכה), שלח אובמה להארפר ארגזים של הבירה הקנדית מולסון קניידיאן ושל הבירה האמריקאית האהובה עליו, יונגלינג.
בטורניר הנשים הביסה הנבחרת האמריקאית את נבחרת שוודיה בחצי הגמר 1-9, אך במשחק הגמר הפסידה גם היא לנבחרת קנדה, 2-0.
לאולימפיאדת סוצ'י (2014) שלחה ארצות הברית את המשלחת הגדולה בתולדותיה, בת 230 ספורטאים.
הישגי המשלחת ירדו בהשוואה לוונקובר, ל-28 מדליות, מהן 9 מדליות זהב, והיא דורגה במקום הרביעי בטבלת המדליות, אחרי המארחת רוסיה, נורווגיה וקנדה.
לראשונה, הענף הפורה במשלחת היה סקי חופשי, עם 7 מדליות, מהן 3 מדליות זהב.
בסלופסטייל היו כל זוכי המדליות אמריקאים: ג'וס כריסטנסן זכה בזהב, גאס קנוורת'י בכסף וניק גופר בארד.
דייוויד וייז זכה במדליית הזהב בהאפפייפ.
אצל הנשים, זכתה מאדי באומן במדליית זהב בהאפפייפ, דווין לוגאן זכתה במדליית כסף בסלופסלייד והאנה קירני איבדה את תוארה במוגולס, וזכתה במדליית ארד.
בגלישת שלג הובילה המשלחת האמריקאית את טבלת המדליות, עם 5 מדליות, מתוכן 3 מדליות זהב.
בהאפפייפ זכתה קייטלין פרינגטון במדליית הזהב וקלי קלארק זכתה במדליית ארד שנייה ברציפות.
גולשת שלישית, ג'יימי אנדרסון, זכתה במדליית זהב בסלופסטייל.
בתחרויות הגברים, זכה סייג' קוטסנבורג במדליית זהב בסלופסטייל, ואלכס דייבולד זכה במדליית ארד בקרוס.
גם בסקי אלפיני זכו האמריקאים בחמש מדליות, שתיים מהן מדליות זהב.
טד ליגטי זכה במדליית הזהב האולימפית השנייה שלו אחרי טורינו, בסלאלום ענק.
בסופר G זכה אנדרו וייברכט במדליית כסף, ובודי מילר במדליית ארד.
מילר, שהיה בן 36 בזמן המשחקים, היה לגולש הסקי האלפיני המבוגר ביותר אי פעם שזכה במדליה אולימפית.
מיקיילה שיפרין זכתה במדליית הזהב בסלאלום וג'וליה מנקוסו זכתה במדליית ארד במסלול המשולב.
צמד המחליקים האומנותיים מריל דייוויס וצ'ארלי וייט שיפרו את הישגם מוונקובר, וזכו במדליית זהב.
בנוסף, זכו גם במדליית ארד עם הנבחרת האמריקאית בתחרות הקבוצתית.
במזחלות, זכו שני צוותי נשים אמריקאיות במדליות כסף וארד.
לורין ויליאמס, אתלטית לשעבר שזכתה במדליית זהב עם נבחרת השליחות האמריקנית ל-100X4 מטר באולימפיאדת אתונה (2004), עברה להתחרות במזחלות, וזכתה במדליית כסף יחד עם אילנה מאיירס.
צוות נוסף, שכלל את אג'ה אוונס וג'יימי גרובל, זכה במדליית ארד.
סטיבן הולקומב וסטיבן לנגטון זכו במדליית ארד בתחרות הגברים, וכן זכו במדליית ארד נוספת, בתחרות הרביעיות, יחד עם קרטיס טומשביץ וכריסטופר פוגט.
בסקלטון זכתה נואל פיקוס-פייס במדליית כסף ומתיו אנטואן זכה במדליית ארד.
בהחלקה מהירה במסלול קצר, זכתה נבחרת השליחים האמריקנית במדליית כסף.
גולשת הלוג' ארין המלין זכתה במדליית ארד.
נבחרת הנשים בהוקי קרח זכתה במדליית כסף, לאחר שהביסה בחצי הגמר את נבחרת שוודיה 1-6, ובמשחק הגמר הפסידה לנבחרת קנדה 3-2, לאחר הארכה.
נבחרת הגברים סיימה את שלב הבתים ללא הפסד, אך בחצי הגמר הפסידה לקנדה 1-0, ובמשחק על מדליית הארד הובסה בידי נבחרת פינלנד 5-0. שחקן הנבחרת פיל קאסל הבקיע חמישה שערים, והיה למלך השערים של הטורניר, יחד עם האוסטרי מיכאל גרבנר, וכן נבחר לשישייה הטובה ביותר בטורניר.
באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) השתתפו 241 ספורטאים במשלחת האמריקאית.
סך הכל זכתה ארצות הברית ב-23 מדליות מהן 9 זהב.
7 מדליות בהן 4 זהב הושגו בגלישת שלג (בזהב זכו רדמונד ג'רארד בן ה-17, קלואי קים בת ה-17, שון וייט בפעם השלישית וג'יימי אנדרסון בפעם השנייה.
אנדרסון זכתה גם במדליית כסף).
נבחרת הנשים בהוקי קרח זכתה בפעם השנייה בתולדותיה במדליית זהב ואילו הגברים הודחו ברבע הגמר.
לראשונה זכתה ארצות הברית בזהב בקרלינג שהושג על ידי נבחרת הגברים.
בסקי למרחקים זכו צמד הנשים במדליית זהב.
בסקי בסגנון חופשי הושגו 4 מדליות מהן מדליית זהב אחת שהשיג דייוויד וייז בפעם השנייה.
בסקי אלפיני זכתה מיקלה שיפרין בזהב בסלאלום הענק ובמדליית כסף במשולב.
לינדזי וון זכתה במדליית ארד בגלישה במורד.
ארצ'ר ג'ון פורטר מרטין (באנגלית Archer John Porter Martin; 1 במרץ 1910 – 28 ביולי 2002) היה כימאי בריטי, זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 1952 (במשותף עם ריצ'רד לורנס מילינגטון סינג') על המצאת שיטת הכרומטוגרפיה למקוטעין.
מרטין נולד בלונדון, אביו היה רופא.
הוא למד בבית ספר בדפורד עד שנת 1929 ולאחר מכן למד באוניברסיטת קיימברידג' וסיים את לימודיו בשנת 1932.
לאחר שסיים את לימודי התואר הראשון החל לעבוד במעבדה לכימיה פיזיקלית, ולאחר שנה קיבל משרה במעבדות דאן.
בשנת 1938 עבר לעבוד באגודה למחקר בצמר בלידס.
בין השנים 1946 עד 1948 היה ראש חטיבת הביוכימיה של חברת " Boots Pure Drug" בנוטינגהאם, ובשנת 1948 הצטרף לצוות של מועצת המחקר הרפואי - בהתחלה במכון ליסטר, ולאחר מכן במכון הלאומי למחקר רפואי.
בשנת 1952 התמנה לתפקיד ראש החטיבה לכימיה פיזיקלית במכון הלאומי למחקר רפואי, ושימש יועץ כימי בין השנים 1956 עד 1959.
מרטין התמחה בביוכימיה ובטכניקות שהניחו את היסודות לשיטת הכרומטוגרפיה, שיטה המאפשרת הפרדה של חומרים המצויים בתערובת.
את שיטת הכרומטוגרפיה למקוטעין פיתח במהלך עבודה על הפרדה של חומצת אמינו.
על המצאת שיטה זו זכה בפרס נובל לכימיה בשנת 1952, יחד עם ריצ'רד לורנס מילינגטון סינג.
היה נשוי עם שני בנים ושלוש בנות.
בשנותיו האחרונות סבל ממחלת אלצהיימר.
ארצ'ר היא סדרת טלוויזיה קומית מונפשת למבוגרים, שנוצרה על ידי אדם ריד עבור רשת FX האמריקאית.
הסדרה מהווה פרודיה על סדרות ריגול פופולריות דוגמת "CSI" ו"ספוקס".
יוצר הסדרה אדם ריד תיאר את הסדרה כ"ג'יימס בונד פוגש את משפחה בהפרעה"
פרק הפיילוט של הסדרה שודר לראשונה ב-17 בספטמבר 2009, ועונתה הראשונה של הסדרה עלתה ב-14 בינואר 2010. העונה האחת עשרה נדחתה בגלל מגפת הקורונה.
הסדרה מגוללת את סיפורו של סטרלינג ארצ'ר, סוכן חשאי בסוכנות החשאית הדמיונית ISIS (לקראת העונה השישית, השם שונה כדי לא להיקשר לארגון דאעש), שהם ראשי התיבות של "International Secret Intelligence Service" (בתרגום מילולי: שירות הביון החשאי הבינלאומי).
את הארגון מנהלת מלורי, אמו של ארצ'ר.
ארצ'ר הוא סוכן השטח הראשי בארגון לצד הסוכנת לאנה קיין.
בארגון עובדים בין היתר גם סוכן השטח ריי, רואה החשבון סיריל פיגיס, אחראית כח האדם פאם, המזכירה הראשית שריל ודוקטור קריגר.
נראה שכל הדמויות בסדרה סובלות מהפרעות נפשיות כלשהן.
העלילה לכאורה מתרחשת בשנות ה-60 של המאה ה-20, אך בסדרה נעשה שימוש בטכנולוגיה בת זמננו כמו טלפונים סלולרים ומחשבים אישיים, לצד טכנולוגיה עתידנית בדיונית.
הסדרה משלבת מאפיינים של סיטקום עם סצנות אקשן רבות.
בסדרה נעשה שימוש במספר מוטיבים, בדיחות ושיטות קולנועיות ייחודיות לסדרה החוזרות על עצמן במשך העונות.
ספירת כדורים - לרוב בסדרות ובסרטי אקשן וריגול, הדמויות יורות מספר כדורים בלתי מוגבל ולא מציאותי, לעומת זאת בסדרה, פעמים רבות נגמר מלאי התחמושת במחסנית נשקי הדמויות.
אחת ממיומנותיו של ארצ'ר היא לספור בקלות כמה כדורים נשארו לו או לאחרים ומכך להסיק כיצד לפעול הלאה במצב נתון.
קישור בין שתי עלילות הפרק - רוב הפרקים הם בעלי שתי עלילות, האחת מתמקדת בארצ'ר והשנייה בדמויות המשנה.
לרוב הן מתרחשות באותו רצף זמן.
כאשר יש סצנה המתחלפת מעלילה אחת לשנייה, המשפט הראשון שנאמר בסצנה החדשה, לכאורה עונה על המשפט האחרון שנאמר בסצנה הקודמת ששייך לעלילה השנייה.
מרדפי מכוניות בתלת-ממד - פרקים רבים בסדרה מגיעים לנקודת שיא בעלילה בה מתרחשת סצנת אקשן גדולה.
כשמדבר בסצנת אקשן מסוג מרדף מכוניות נעשה שימוש באנימציית מחשב תלת־ממדית משוכללת יותר מסגנון הציור הסטנדרטי של הסדרה.
המשיבון הקולי של ארצ'ר - ארצ'ר נוהג להקדיש מאמץ רב להקלטות מגוונות ומטעות של משיבון הטלפון שלו, בהן נשמע כאילו הוא עונה לשיחה.
"פרייזינג" - כאשר נאמר משפט המנוסח בצורה שיכולה להתפרש כמינית, הדמויות (לרוב ארצ'ר) נוהגות לומר "פרייזינג" (Phrasing בתרגום חופשי, ניסוח) בדומה לביטוי "זה מה שהיא אמרה" (That's what she said).
פלאשבקים טראומטיים - פעמים רבות, כדי להסביר סיטואציה מסוימת, נראה פלאשבק לאירוע קצר מהעבר של אחת הדמויות.
לרוב מדובר בילדות הקשה של ארצ'ר עם אמו.
"דיינג'ר זון" - הקאצ'פרייז של ארצ'ר, בו הוא משתמש במהלך הסדרה כדי לתאר בהתלהבות סכנה מתקרבת או שאליה הוא נכנס (ולפעמים כדי להציק לדמויות האחרות).
המשפט הפך לכל כך מזוהה עם הסדרה שה.