tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הליגה תיעדפה מתן קול פוליטי לנשים עובדות, וביקשה לשמור על השליטה הארגונית בידיהן - תוך מתן סיוע גם למהגרות ולעקרות בית ממעמד הפועלים.
מייסדות הליגה הסכימו על המסגרת העקרונית לפיה רק לנשים עובדות הייתה הזכות לחברות מלאה בארגון, המלווה בזכות הצבעה בוועידותיו ובתהליכי קבלת ההחלטות שלו, בגיבוש הקמפיינים ובנאומים.
עם זאת, הארגון לא דחה כליל את האפשרות של נשים אחרות להשתתף בפעילות.
גיוס החברות התמקד אף הוא במפעלים ובשכונות המהגרים.
על אף שרוב חברות הליגה היו ממעמד הפועלים, מספר קטן של נשים ממעמד גבוהה יותר סיפקו את רוב התמיכה הכספית שהיוותה את תקציב הליגה.
נשים אלו לא כונו 'חברות' בברית כי אם בעלות ברת, והן הורשו להשתתף בפגישות הליגה ולסייע בעבודתה.
הליגה הייתה מסונפת ל-NAWSA וזיהתה את עצמה כחטיבת העובדות של התנועה.
הליגה פנתה לנשים עובדות ולעקרות בית באמצעות הפצת עלוני תעמולה, תוך שימוש ברטוריקה ישירה, עם שאלות כמו "מדוע משלמים לך פחות מלגבר?
למה שעות העבודה שלך ארוכות כל כך?
כי את אישה ואין לך זכות הצבעה.
נשים שרוצות תנאים טובים יותר חייבות להצביע".
התמיכה הכספית המוגבלת של הליגה אפשרה לה להדפיס עלונים בתדירות לא גבוהה, ולכן פעלה בצורה נוספת - במהלך השנה הראשונה של הליגה, ליאונורה אוריילי, קלרה למליך ומולי שפס נשאו נאומים על בסיס קבוע מחוץ למפעלים, בעת חילופי משמרות.
הליגה קיימה את מפגשיה במרחב הציבורי, בפינות רחוב צפופות בניו יורק, באופן שאפשר לה לגייס נשים נוספות.
הפעילות דיברו בלילות בשכונות העובדים עם נשים שחזרו מהקניות.
המאבק הציבורי הגדול ביותר של הליגה היה עצרת שהתקיימה בכיכר קופר יוניון ב-1912 במחאה על כישלונו של בית המחוקקים במדינת ניו יורק לאשר זכות בחירה לנשים בדיון שנערך על כך.
מרי ריטר בירד ממפלגת האישה הלאומית הציעה לאוריילי לאסוף את מנהיגות ליגת המשתכרות ולהגיב להצהרות כנגד זכות הבחירה.
הליגה ניצלה את ההזדמנות להגביר את התודעה לפעילותה ולגייס לה תמיכה ופרסמה את העצרת במפעלים בשבועות שקדמו לה.
בליל 22 באפריל 1912 התמלא קופר יוניון בהמון רב של אלפים, המורכב כמעט כולו מנשים עובדות.
הדוברות, כולן נשים עובדות בעצמן, הגיבו לטיעונים שהצגיגו הסנאטורים במדינה כנגד זכות הבחירה, טיעונים שהתמקדו בצורך לשמור על 'הרמוניה זוגית, מוסר נשי ונשיות'.
מולי שפס סיפרה על היחס האכזרי שקיבלו עובדות מפעלי החולצות במאבקן ממשטרת ניו יורק ומהשופטים, ותקפה את הטענה ששכר שווה בין המינים יפגע בקדושת הנישואין.
קלרה למליך תקפה את התפיסה שההצבעה היא 'נטל' וביקשה להגיב לתפיסה שהיא תשחית את המוסר הנשי.
רוז שניידרמן הרחיבה על תפיסות שונות של נשיות והשתמשה בגישה מעמדית כדי להמליץ לנשים עובדות להגדיר נשיותן במונחים שלהן.
נאומים אלה שנאמרו על ידי שניידרמן, למליץ' ושפס הדגישו את המניפולציות שבטיעונים נגד זכות הבחירה לנשים, העושות שימוש במעמד ובמגדר כדי לדכא נשים, וניסחו תפיסה מתפתחת של פמיניזם תעשייתי.
ליגת העל האיראנית (בפרסית: لیگ برتر فوتبال ایران) היא ליגת הכדורגל הבכירה באיראן.
זו ליגה אחת מתוך כמה גלגולים בהיסטוריה של הליגה האיראנית.
בנוסף קיימות באיראן גם ליגות נמוכות יותר כמו הליגה האיראנית הראשונה, והליגה האיראנית השנייה.
לפני שנות השבעים לא הייתה באיראן ליגת כדורגל רשמית אלא רק אליפויות ערים.
אסתקלאל טהראן ופרספוליס היו שתי הקבוצות האהובות בשנות השישים ושמרו על הפופולריות שלהם גם בהמשך.
שהאין, אסתקלאל טהראן ופאס טהראן זכו בכל אליפויות טהראן באותן שנים.
הגביע איחד בין כל הקבוצות במדינה אבל קבוצות מטהראן, במיוחד פרספוליס ואסתקלאל טהראן השתלטו על הליגה.
ב-1978 בגלל המהפכה האיראנית הופסקה פעילות הליגה.
בין השנים 1980 ו-1988 לא התקיימה פעילות ליגה בשל מלחמת איראן–עיראק.
התקיימו רק תחרויות ליגה קטנות ואליפויות ערים.
ב-1989 נוסדה ליגת קודס ואסתקלאל טהראן זכתה בה.
שנה לאחר מכן חזרו החלה לפעול "ליגת אזאדגאן".
אלופות ליגת העל של טהראןעונהאלופה1960שהאין אבאדם1961לא התקיים1962דראיי1963 - 1966לא התקיים1967פאס טהראן1968פאס טהראן1969לא התקיים
בשנים אלו לאיראן לא הייתה ליגה לאומית רשמית מטעם ההתאחדות.
רוב המועדונים התחרו באליפויות מקומיות של האזור או המחוז שלהם.
לכן אלופת ליגת העל של טהראן, בה שיחקו רוב הקבוצות החזקות במדינה, נחשבה גם לאלופת איראן.
לאחר שהצליחו בליגת העל הטהראנית, שהאין טהראן וטאג' (שידועה כיום בשם "אסתקלאל"), היו הקבוצות הפופולריות ביותר במדינה, לצד דראיי ופאס טהראן.
בשנת 1970, נוצרה "הליגה המקומית".
בפעם הראשונה הליגה כללה מועדונים משלל מחוזות ואזורים באיראן וכלל את: ספאהאן מאספהאן, והקבוצה הפופולרית ממזרח אזרבייג'ן, טרקטור.
האלופה הרשמית הראשונה באליפות המדינה האיראנית תחת ההתאחדות היא טאג', שניצחה 1-2 את פאס טהראן בגמר וזכתה באליפות בעונת 1970/1971. האירועים שהתרחשו בחצי הגמר בעונה זו בין טאג' לפרספוליס, החלו את היריבות בין הקבוצות (שקיימת עד היום).
בגרסה השנייה של אליפות הליגה המקומית זכתה פרספוליס את פאס טהראן.
לאחר שנתיים בהם הליגה המקומית צברה תאוצה, החליטה פדרציית הכדורגל האיראנית לייסד גביע חדש שיהיה הוא גביע האליפות האיראני, בדומה למה שהחל להתרחש באירופה.
שם הגביע היה טאקהט ג'משיד, על שם העיר המקראית של הממלכה האחמנית "תאחתה ג'משיד", מקור העיר שכיום שמה הוא פרספוליס.
גביע זה כלל 12 קבוצות בעונתו הראשונה, 1973/1974. קבוצת פרספוליס הייתה הראשונה שזכתה בגביע זה, שסיימה 2 נקודות מעל הסגנית טאג'.
לפני תחילת עונת 1974/1975 הליגה הוגדלה ל-16 קבוצות.
קבוצת טאג' (כיום אסתקלאל), זכתה בגביע זה לראשונה בעונה זו, לאחר שהקדימה את פרספוליס.
בעונת 1975/1976 זכתה פרספוליס שוב באופן מרשים, לאחר הופעות מרשימות של עלי פרבין, שנחשב ל"אגדת כדורגל" באיראן, והקדימה את הומא.
בשתי העונות הבאות זכתה פאס טהראן תחת המאמן חסאן חביבי, כשהיא מקדימה פעמיים את פרספוליס החזקה.
תקופת המהפכה האיראנית בשנות ה-80
עקב המהפכה האיראנית, ולאחר מכן מלחמת איראן–עיראק גביע ג'אמשיד הפסיק את פעילותו לאלתר, וגם הליגות הנמוכות תחתיו הופסקו באופן רשמי, אם כי התרחשו מדי פעם באופן לא מאורגן.
לכן אלופת מחוז טהראן, שוב, נחשבה בעיני רבים ל"אלופת איראן" של תקופה זו, אולם ההתאחדות האיראנית עד היום מסרבת להכיר באליפויות מקומיות אלו, כאליפויות מדינה רשמיות.
בשנת 1989, חזר הכדורגל הלאומי הרשמי האיראני לפעילות אחרי כעשור, והתקיימה תחרות חד-עונתית חדשה בשם "ליגת קודס", בה זכתה קבוצת אסתקלאל (שבעבר נקראה "טאג' "), שהקדימה את פרספוליס הבולטת, לאחר שבפעם הראשונה מזה עשור שהליגה הושלמה.
ב-1991 נוסדה תחרות חדשה בשם "ליגת אזאדגאן" כליגה העליונה במערכת הכדורגל האיראנית.
שם הליגה "אזדגאן" משמעותו בפרסית "משוחרר", ושם זה ניתן על מנת לכבד את שבויי המלחמה ששוחררו לאחר סיום המלחמות באזור.
עונת 1991/1992 הייתה הראשונה של ליגת אזדגאן בה זכתה פאס טהראן.
מספר הקבוצות בליגה גדל משנה לשנה, כאשר פאס טהראן וסאיפא שולטות בליגה בארבע השנים הראשונות.
פאס טהראן ואסתקלאל טהראן השתתפו באליפות אסיה לקבוצות בתחילת שנות התשעים.
מ-1995 עד 2001 שלטו שני מועדונים בליגה: אסתקלאל טהראן ופרספוליס, לשני המועדונים היו את השחקנים הטובים ביותר באיראן, נבחרת איראן, שהורכבה מעיקר משחקני שני המועדונים שהיו בעלי מחלקות נוער טובות, זכתה גם היא להצלחה באסיה.
בתחילת שנות האלפיים פדרציית הכדורגל האיראנית החליטה ליצור ליגת כדורגל מקצוענית חדשה.
בשנת 2001 נוסדה ליגת העל האיראנית שנקראה "ליגת הפרו של המפרץ הפרסי" שהחליפה את ליגת אזאדגאן שהייתה עד אז הליגה הבכירה באיראן.
עם הקמתה של הליגה הכדורגל באיראן התחיל להיות ברמה של כדורגל מקצועני: נבנו אצטדיונים גדולים יותר, השחקנים קיבלו משכורות, וקבוצות מחוץ לטהראן, כגון, פולאד וספאהאן הפכו למועדונים הטובים במדינה.
לאחר הקמת הליגה ליגת אזאדגאן הפכה להיות הליגה השנייה בחשיבותה במערכת הליגות באיראן.
הם משחקות במהלך העונה ב-30 מחזורים של משחק בית/משחק חוץ.
על ניצחות מוענקות 3 נקודות ועל תיקו מוענקת נקודה בודדת.
העונה מתחילה ביולי ומסתיימת במאי.
בהתאם לדירוג של הליגה, קבוצות בראש הטבלה מעפילות לתחרויות אסיאתיות.
דירוג הליגה לעונת 2025/2026 הוא המקום החמישי.
בהתאם לכך היא שולחת 3 נציגות לליגת האלופות האסייתית עילית ונציג לליגת האלופות האסייתית השנייה.
קבוצות שסיימו במקומות 15 ו-16 יורדות ללידת משנה.
+קבוצהמיקוםאצטדיוןתכולהאלומיניום אראקאראקאימאם חומייני15,000אסתקלאל טהראןטהראןאזאדי76,807פולאדאהוואזפולאד ארנה30,665גול גוהאר סירז'אןסריז'אןגול גוהאר10,000הוואדרכרג'8,250מאס רפסנג'אןרפסנג'אןשוהאנדאייה נושאבאד10,000נפט מסג'ד סולימאןמסג'ד סולימאןבוניאן מוחמדי8,000נסאאג'י מאזנדראןקאים שהרוטני18,000פייכאןקודסשהר קודס25,000פרספוליסטהראןאזאדי76,807מאלבןבנדאר אנזאלידסתגרדי8,000נפט סנעתאבאדאןתח'תי אבאדאן22,000ספאהאןאספהאןנקש-י ג'האן75,000מאס כרמאןכרמאן30,000טרקטור סאזיתבריזסאהאנד66,833ד'וב אהאןפולאדשהרפולאדשהר20,000
קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע חאזפי באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
עונהאלופהסגניתמקום שלישי1970/1971טאג'פאס טהראןטאג' אבאדאן1971/1972פרספוליספאס טהראןטאג'
עונהאלופהסגניתמקום שלישי1973/1974פרספוליסטאג'פאס טהראן1974/1975טאג'פרספוליסהומא1975/1976פרספוליסהומאפאס טהראן1976/1977פאס טהראןפרספוליסשהבאז1977/1978פאס טהראןפרספוליסמאלאבאן1978/1979לא הושלמה
עונהאלופה1979 - 1989לא התקיימה ליגה רשמית
עונהאלופהסגניתמקום שלישי1991/1992פאס טהראןאסתקלאלפרספוליס1992/1993פאס טהראןפרספוליסקשבראז-טרקטור1993/1994סאיפאפרספוליסג'ונוב אחבאז1994/1995סאיפאאסתקלאלקשבראז1995/1996פרספוליסבהמאןאסתקלאל1996/1997פרספוליסבהמאןספאהאן1997/1998אסתקלאלפאס טהראןזוב אהאן1998/1999פרספוליסאסתקלאלספאהאן1999/2000פרספוליסאסתקלאלפאג'ר ספאסי2000/2001אסתקלאלפרספוליססאיפא
ליגת העל האיראנית (2001 - כיום)
עונהאלופהסגניתמקום שלישי2001/2002פרספוליסאסתקלאלפולאד2002/2003ספאהאןפאס טהראןפרספוליס2003/2004פאס טהראןאסתקלאלפולאד2004/2005פולאדזוב אהאןאסתקלאל2005/2006אסתקלאלפאס טהראןסאיפא2006/2007סאיפאאסתקלאל אחבזפרספוליס2007/2008פרספוליסספאהאןסאבא בטרי2008/2009אסתקלאלזוב אהאןמס קרמאן2009/2010ספאהאןזוב אהאןאסתקלאל2010/2011ספאהאןאסתקלאלזוב אהאן2011/2012ספאהאןטרקטוראסתקלאל2012/2013אסתקלאלטרקטורספאהאן2013/2014פולאדפרספוליסנאפט טהראן2014/2015ספאהאןטרקטורנאפט טהראן2015/2016אסתקלאל ח'וזסתאןפרספוליסאסתקלאל2016/2017פרספוליסאסתקלאלטרקטור2017/2018פרספוליסזוב אהאןאסתקלאל2018/2019פרספוליסספאהאןאסתקלאל2019/2020פרספוליסאסתקלאלפולאד2020/2021פרספוליסספאהאןאסתקלאל2021/2022אסתקלאלפרספוליסספאהאן2022/2023פרספוליסספאהאןאסתקלאל2023/2024פרספוליסאסתקלקל ספאהאן2024/2025טרקטור ספאהאן פרספוליס
ליגת העל הבולגרית (בבולגרית: Първа професионална футболна лига) היא ליגת הכדורגל הבכירה בבולגריה.
הליגה הוקמה בשנת 1924 ושינתה מדי פעם את המבנה והשם בווריאציות שונות.
האלופה בליגה עולה אוטומטית לשלב המוקדמות השני של ליגת האלופות.
הקבוצות שמסיימות במקום השני וכן זוכת הגביע הבולגרי, זוכות להשתתף במוקדמות הליגה האירופית.
הכרטיס האחרון של הליגה האירופית מוענק לזוכה מבין משחק הפלייאוף בין המקום השלישי בפליאוף העליון לבין הראשונה בפליאוף האמצעי.
+קבוצהעיראצטדיוןתכולהארדה קרדז'אליקרדז'אליארנה ארדה11,114בוטב וראצהוראצהאריסטו בורצב25,000בוטב פלובדיבפלובדיבחריסטו בוטב22,800ברואה סטארה זאגורהסטארה זאגורהאצטדיון ברואה12,128דוברודז'ה דובריץ'דובריץ'אצטדיון דרוז'בה12,000לבסקי סופיהסופיהגאורגי אספרוחוב25,000לודוגורץ ראזגרדראזגרדהובפרמה ארנה10,422לוקומוטיב סופיהסופיהלוקומוטיב17,500לוקומוטיב פלובדיבפלובדיבלוקומוטיב10,000מונטנהמונטנהאצטדיון אוגוסטה8,000סלביה סופיהסופיהאלכסנדר סאלמאנוב25,556ספטמברי סופיהסופיההאצטדיון הלאומי ואסיל לבסקי45,000ספרטק וארנהוארנהאצטדיון ספרטק10,000צסק"א סופיהסופיהבלגרצקה ארמייה22,995צסק"א 1948 סופיהסופיהאצטדיון בריטישה2,500צ'רנו מורה וארנהוארנהאצטדיון טיצ'ה8,250
קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע הבולגרי באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
אליפות הרפובליקה הבולגריתעונהאלופהסגנית1945לוקומוטיב סופיהספורטיסט סופיה1946לבסקי סופיהלוקומוטיב סופיה1947לבסקי סופיהלוקומוטיב סופיה1948צסק"א סופיהלבסקי סופיה
אליפות בולגריה Grupa A (1948 ואילך)
קבוצה בכתב נטוי מודגש זכתה בנוסף לגביע הבולגרי, גם בסופרקאפ הבולגרי והשלימה טרבל מקומי.
הליגה האלבנית הבכירה (באלבנית: Superliga Shqipëria) היא ליגת הכדורגל הבכירה באלבניה.
הליגה הוקמה בשנת 1930 בעזרתה של התאחדות הכדורגל של יוון ושנה לאחר מכן היא הייתה תחת התאחדות הכדורגל של אלבניה שהוקמה בשנת 1931 מתוך התאחדות הכדורגל היוונית.
עם הקמת הליגה שיחקו בה רק שישה מועדונים שהתמודדו על האליפות.
בעונת 1998/99 היה מספר הקבוצות בליגה 16. שתי עונות לאחר מכן, בעונת 1999/00 ירד מספר הקבוצות ל-14 בלבד ומאז עונת 2003/04 שיחקו בליגה זו רק 10 קבוצות עד עונת 2006/07, אז עלה מספר הקבוצות בליגה ל-12.
הכדורגל הגיע לאלבניה על ידי כומר אנגלי-מלטזי בשם גאט רוטר, שביקר במכללה הסבריינית בשקודרה ב-1908. מועדון הכדורגל הראשון היה אינדיפנדנסה, שמקורה בשקודרה והוקמה ב-1912 על ידי פאלוקה ניקה.
המשחק הראשון באורך מלא (90 דקות ו-2 מחציות של 45 דקות) הרשמי שהתקיים ותועד היה באוקטובר 1913 בין אינדיפנדנסה שקודרה לבין קבוצת חיל הים האוסטרו-הונגרי הכובש באותה תקופה באלבניה.
המשחק נחשב גם למשחק הבינלאומי הראשון שהתקיים באלבניה, והסתיים בתוצאה 2-1 לקבוצת חיל הים.
ב-2012 נמצא תיעוד לטורניר שנקרא "טורניר הכדורגל פייר פיר" ("Fier Fair Football Tournament") והתקיים באלבניה ב-1911 (19 שנים לפני היווסדות הליגה האלבנית הראשונה).
טורניר זה התקיים ברהיג'ה, פייר שבאלבניה, שהייתה בשליטת האימפריה העות'מאנית, ובה השתתפו הקבוצות טירנה, אלבסאני, קאווג'ה, בראטי, פקיני, וולורה, פיירי ולושניה.
טירנה זכתה בטורניר זה לאחר שניצחה 6-1 את פקיני בגמר.
טורניר זה לא מוכר עד היום על ידי אופ"א או ההתאחדות האלבנית, שלא ארגנה את הטורניר וטוענת שהטורניר הרשמי הראשון שהתקיים באלבניה הוא טורניר הליגה ב-1930, בו זכתה קיי אף טירנה.
בזמן מלחמת העולם השנייה התקיימו 3 עונות בשנים 1939, 1940 ו-1942, כל זאת בזמן השעיית פעילותה של ההתאחדות האלבנית.
הליגות היו כמעט במתכונת זהה לליגות שהתקיימו לפני כן, אך בגלל שלא אורגנו על ידי ההתאחדות האלבנית היא מסרבת עד היום להכיר בהן.
הקבוצות שזכו באליפויות בשנים אלו, סופרות את האליפויות הנ"ל במניין האליפויות שלהם, בעוד ההתאחדות משמיטה עונות אלו שלא אורגנו על ידה.
מאז תום מלחמת העולם השנייה ועד היום, התקיימה ליגה סדירה.
הליגה כוללת 10 מועדונים, והקבוצות פוגשות אחת את השנייה ארבע פעמים לסך הכל 36 משחקים בעונה אחת.
בסוף העונה 2 הקבוצות במקומות התשיעי והעשירי יורדות לליגה המשנה האלבנית, ה"קטגוריה א-פארה", ו-2 הקבוצות במקומות הראשונים בליגה השנייה עולות במקומן.
הקבוצה שסיימה במקום השמיני בליגה משחקת בפלייאוף הישרדות אל מול הקבוצה שסיימה במקום השלישי בליגה השנייה.
דירוג הקבוצות בטבלה נקבע לפי: נקודות, משחקים בין הקבוצות בעונה, הפרש שערים ולבסוף שערים שהובקעו בעונה.
להלן הקבוצות המתמודדות בליגת העל האלבנית בעונת 2025/2026:
קבוצהעיראצטדיוןמספר מושביםאגנאטיהרוגוז'יןאגנאטיה ארנה2,200אלבסאניאלבסןאלבסן ארנה12,800ביליסבאלשאצטדיון אדוש מוצ'ה5,200דינמו סיטיטירנהאצטדיון דינמו, טירנה10,000וולאזניהשקודרהאצטדיון לורו בוריצ'י16,000וורהוורהאצטדיון וורה4,000טאוטהדורסאצטדיון ניקו דובאנה12,040פלאמורטאריולורהאצטדיון פלאמורטארי8,500פרטיזניטירנהארנה אה דמאווה4,500קיי אף טירנהטירנהאצטדיון סלמאן סטרמאסי9,500
קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע האלבני באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
עונה אלופהסגנית 1930קיי אף טירנהסקנדרבו קורצ'ה 1931קיי אף טירנהטאוטה דורס 1932קיי אף טירנהבשקימי שקודרה 1933סקנדרבו קורצ'הבשקימי שקודרה1934קיי אף טירנהסקנדרבו קורצ'ה 1935ליגה לא התקיימה 1936 קיי אף טירנהוולאזניה שקודרה 1937 קיי אף טירנהוולאזניה שקודרה 1938 ליגה לא התקיימה
(קטגוריה אי פארה) - לא רשמי
עונה אלופה 1939 אס קיי טירנהוולאזניה 1940 וולאזניהקורצ'ה 1941 ליגה לא התקיימה 1942 קיי אף טירנהוולאזניה 1943 ליגה לא התקיימה1944ליגה לא התקיימההליגה הלאומית האלבנית (סופרליגה)
ליגת העל האיסלנדית (או בשמה המסחרי "בסטה-דיילד קרלה"; באיסלנדית: Besta-deild karla) היא ליגת הכדורגל הבכירה באיסלנד.
הליגה הוקמה בשנת 1912 ומשוחקת ברצף מאז.
הקבוצה בעלת מספר התארים הרב ביותר היא KR רייקיאוויק שזכתה ב-27 אליפויות.
בגלל מיקומה הגאוגרפי של איסלנד והקור בחודשי החורף, הליגה נמשכת בחודשי האביב והקיץ (ממאי עד ספטמבר).
הליגה מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל האיסלנדית (ה-KSI), וכיום יש בה 12 קבוצות.
החל מ-2009 ועד עונת 2018 לליגה היה הסכם חסות עם הזיכיון "Ölgerðin", שהוא הזיכיון של חברת פפסי באיסלנד וכך היא נקראה.
מעונת 2019 עד עונת 2021 הליגה נקראה "Pepsi Max League" ומכונית ה"פפסי מקס דיילדין".
והחל מפברואר 2022 הליגה נקראת בסטה-דיילד קרלה.
הליגה, בת 12 הקבוצות, משוחקת במשך 2 סיבובים (בית וחוץ), כאשר שתי הקבוצות במקומות האחרונים יורדות לליגה השנייה ה"1. deild karla" ובמקומן עולות שתי הקבוצות במקומות הראשונים בליגה זו.
מנצחת ליגת העל נכנסת לתחרות האירופית ליגת האלופות של אופ"א, מהסיבוב הראשון של המוקדמות.
הקבוצות שמסיימות במקומות השני השלישי והרביעי נכנסות לתחרות הקונפרנס ליג מהסיבוב הראשון.
להלן הקבוצות המתמודדות בליגת העל האיסלנדית בעונת 2026:
וי.וסטמאנאאיארהסטיינסוולור2,300אקוריירי (KA)אקורייריאקוריירבולור1,645אקרנס (IA)אקרנסאקרנסוולור3,054הפנרפיירדיר (FH)הפנרפיירדירקפלקריקי6,450וואלוררייקיאוויק (הילדר/מילדבור)הידארנדי2,465ויקינגור רייקיאוויקרייקיאוויקויקינגסובלור2,023פראם רייקיאוויקרייקיאוויק (גראפארהולט)לייגרדאלסובלור9,800פרייד'פליקקואופווגירהאצטדיון הרב תכליתי בפרייד'פליק3,009קפלאוויקקפלאוויקקפלוויקורוולור5,200קו.
רייקיאוויק (KR)רייקיאוויק (ווסטרבר)אלבויינובלורין3,333שטיארנןגארדבאירסמסונג וולורין1,440ת'ור אקורייריאקוריירית'ורוולור984
קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע האיסלנדי באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
הפרמייר ליג הארמני (בארמנית: Բարձրագույն Խումբ) היא ליגת הכדורגל הבכירה בארמניה.
הליגה מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של ארמניה.
להלן הקבוצות המתמודדות בליגת העל הארמנית בעונת 2025/2026:
קבוצהעיראצטדיוןמספר מושביםאוררטוירוואןאצטדיון אוררטו4,860אלאשקרטירוואןאצטדיון אלאשקרט6,850אררט ירוואןירוואןאצטדיון הרפובליקה וזגאן סרגיסיאן14,403אררט-ארמניהירוואןאצטדיון האקדמיה של ירוואן1,428ב.ק.מ.א.
ירוואןירוואןאצטדיון האקדמיה של ירוואן1,428גנדזאסר קפאןקפאןאצטדיון גנדזאסר3,500ואןצ'ארנטסוואןהאצטדיון העירוני צ'ארנטסוואן5,000נואהאבוביאןהאצטדיון העירוני של אבוביאן3,100פיוניקירוואןאצטדיון הרפובליקה וזגאן סרגיסיאן14,403שיראקגיומריאצטדיון ג'ומרי סיטי4,000
בזמן שליטת ברית המועצות בארמניה SSR, לכל רפובליקה סובייטית הייתה אליפות רפובליקה אזורית, ומעליה הייתה ליגת המשנה הסובייטית, ממנה היו מעפילות הקבוצות מכל ברית המועצות הסובייטית לליגה הבכירה, ליגת העל הסובייטית.
הקבוצות הארמניות לא הצליחו להעפיל לליגה הבכירה, למעט קבוצה ארמנית אחת - אררט ירוואן שהצליחה לשחק בליגת העל הסובייטית ואף לזכות בה פעם אחת ב-1973, וסיימה כסגנית האלופה שם עוד פעמיים.
שאר הקבוצות הארמניות הגיעו רק לליגת המשנה אחרי שזכו באליפות המקומית אך לא ביססו את מעמדן בליגת העל.
אלופות הליגה הארמנית המחוזית בתקופה הסובייטית (1936 - 1991)
קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע ארמניה הסובייטית באותה העונה והשלימה דאבל סובייטי מקומי.
עונהאלופה1936דינמו ירוואן1937דינמו ירוואן1938ספרטק ירוואן1939ספרטק ירוואן1940ספרטק ירוואן1941-44לא התקיימה1945ספרטק ירוואן1946דינמו ירוואן1947דינמו ירוואן1948דינמו ירוואן1949דינמו ירוואן1950יורוז'אי ירוואן1951שינאראר ירוואן1952ספרטק ירוואן1953קרמיר דרוש לנינאקאן1954ספרטק ירוואןעונהאלופה1955חימיק קירקובאן1956FIMA ירוואן1957קרמיר דרוש לנינאקאן1958FIMA ירוואן1959FIMA ירוואן1960טקסטילשצ'יק לנינקאן1961טקסטילשצ'יק לנינקאן1962טקסטילשצ'יק לנינקאן1963לוקומוטיב ירוואן1964חימיק קירקובאן1965אראקס ירוואן1966אלקטרוטכניק ירוואן1967קוטאיק1968אראקס ירוואן1969אראקס ירוואן1970מוטור ירוואןעונהאלופה1971FIMA ירוואן1972זבזדה ירוואן1973קוטאיק1974FIMA ירוואן1975קוטאיק1976קוטאיק1977אראקס ירוואן1978קאנאז ירוואן1979אראגאטז לנינאקאן1980אראגאטז לנינאקאן1981-86לא התקיימה1987אראגאטז לנינאקאן1988אלקטרוטכניק ירוואן1989קפאן1990אררט-2 ירוואן1991סיוניק קפאן
טבלת אליפויות הליגה הסובייטית האזורית לפי קבוצה
אלו הקבוצות שזכו באליפויות המקומיות בארמניה הסובייטית בין השנים 1936 - 1991.
ליגת העל הארמנית (1992 ואילך)
בשנים שלאחר התפרקות ברית המועצות הליגה גדלה מאוד - משמונה מועדונים בלבד בכל המדינה שחולקו לשתי ליגות למספר גדול יותר של מועדונים כאשר בליגה העליונה לבדה ישנם כיום עשרה מועדונים בליגה הבכירה.
שלוש העונות הראשונות של הליגה הארמנית התנהלו בין האביב לסתיו אך בעונת 1995/1996 שונתה הליגה למבנה של קיץ עד אביב.
בין עונת 1994 לעונת 1995/96 שוחקה באביב 1995 עונת מעבר בת 10 מחזורים שבה חולקו הקבוצות לשני בתים של 6 קבוצות.
בעונה זו לא הוכרזה אלופה.
לאחר שתי עונות במתכונת קיץ עד אביב (1995/96 ו-1996/97), חזרה הליגה בעונת 1998 למתכונת אביב עד סתיו.
בתווך שוחקה שוב עונת מעבר בת 18 מחזורים בסתיו 1997 שבה זכתה ירוואן.
בעשור הראשון של המאה ה-21 שלטה בליגה פיוניק ירוואן שזכתה ב-10 אליפויות רצופות, מ-2001 עד 2010. בשנת 2012 שונתה הליגה בחזרה למבנה של קיץ עד אביב (דו שנתי) והחל מעונת 2012/2013 הליגה משוחקת במתכונת זו.
מ-2015 עד 2018 שלטה בליגה אלאשקרט מהעיר ירוואן, שזכתה בשלוש אליפויות רצופות.
בעונת 2018/2019 זכתה העולה החדשה אררט-ארמניה, ושחזרה את הצלחתה גם עונה לאחר מכן.
קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע הארמני באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
עונהאלופהסגניתמקום שלישי1992שיראק -בננטסהומנטמן פיוניק1993אררט ירוואןשיראקבננטס1994שיראקהומנטמן פיוניקאררט ירוואן1995עונת מעבר (אין אלופה)1995/1996פיוניקשיראקירוואן1996/1997פיוניקאררט ירוואןירוואן1997ירוואןשיראקאראבוני הומנמן1998טסמנט אררטשיראקירוואן1999שיראקאררט ירוואןטסמנט אררט2000אראקס אררטאררט ירוואןשיראק2001פיוניקזווארטנוץ AALספרטק ירוואן2002פיוניקשיראקבננטס2003פיוניקבננטסשיראק2004פיוניקמיקהבננטס2005פיוניקמיקהבננטס2006פיוניקבננטסמיקה2007פיוניקבננטסמיקה2008פיוניקאררט ירוואןגאנדזאסר קפאן2009פיוניקמיקהיוליסס2010פיוניקבננטסיוליסס2011יוליססגאנדזאסר קפאןפיוניק2012/2013שיראקמיקהגאנדזאסר קפאן2013/2014בננטסשיראקמיקה2014/2015פיוניקיוליססשיראק2015/2016אלאשקרטשיראקפיוניק2016/2017אלאשקרטגאנדזאסר קפאןשיראק2017/2018אלאשקרטבננטסגאנדזאסר קפאן2018/2019אררט ארמניהפיוניקבננטס2019/2020אררט ארמניהנחאלאשקרט2020/2021אלאשקרטנחאורארטו2021/2022פיוניקאררט ארמניהאלאשקרט2022/2023אוררטופיוניקאררט-ארמניה2023/2024פיוניקנחאררט-ארמניה2024/2025נואהאררט-ארמניהאוררטו
ליגת העל האירית (באירית: Sraith na hÉireann) היא ליגת הכדורגל הבכירה באירלנד.
הליגה האירית הבכירה כוללת בתוכה גם מועדון אחד מצפון אירלנד, דרי סיטי.
הקבוצה הוצאה מליגת העל הצפון אירית בגלל סכנת בטיחות ואבטחת האזור בעונת 1972/73. בעונת 1985 הצטרפה דרי סיטי, באישור התאחדות הכדורגל של אירלנד ואופ"א, לליגת הכדורגל של הרפובליקה האירית.
בעונת 1987 הועלתה הקבוצה לליגה הראשונה ומאז היא נשארה שם.
אין כיום אף מועדון מהרפובליקה האירית המשחק בליגה הצפון אירית.
להלן הקבוצות המתמודדות בליגת העל האירית בעונת 2026:
קבוצהעיראצטדיוןמספר מושביםבוהמיאנסדבלין (פיבסבורו)דלימאונט פארק3,400גולוויי יונייטדגולווייאמון דיייסי פארק5,000דאנדוק דאנדוק אוריאל פארק4,500דרוהדה יונייטדדרוהדהיונייטד פארק3,500דרי סיטידריברנדיוול3,700ווטרפורדווטרפורדמרכז הספורט האזורי של ווטרפורד5,500סלייגו רוברססלייגודה שואוגראונדס4,000סנט פטריק אתלטיקדבלין (אינצ'יקור)ריצ'מונד פארק5,350שלבורןדבלין (דרומקונדרה)טולקה פארק3,600שמרוק רוברסדבלין (טאלאט)אצטדיון טאלאט8,000
הליגה האירית, שהוקמה בשנת 1922, כוללת בתוכה שמונה מועדונים ואלופת הליגה הראשונה היא סנט ג'יימס גייט.
עם השנים גדלה הליגה עד כדי 22 מועדונים ולכן היא פוצלה בעונת 1985 לשתי ליגות נפרדות, עליונה ותחתונה, כאשר בליגה העליונה ישנן 12 קבוצות ובליגה השנייה ישנן 10 קבוצות.
בתום כל עונה ישנה תחלופה בין הקבוצה הפחות טובה בליגה העליונה לקבוצה הטובה בליגה התחתונה.
כמו כן, הקבוצה שסיימה אחרונה בליגה השנייה חייבת להגיש בקשה להישארות בליגה.
בעונת 1964/1965 הוקמה לראשונה הליגה השנייה במערכת הליגות, שהזינה את ליגה A.
בשנות ה-60 ושנות ה-70 היה השיא של הכדורגל האירי.
משחקים של קבוצות, בעיקר מדבלין זכו לשיא באי האירי של 40,000 צופים למשחק.
בשנים האחרונות גדלה ההתעניינות באירלנד בפרמייר ליג וליגת העל הסקוטית ולכן מספר הצופים במשחק ירד לכדי כמה מאות בודדים.
באותו הזמן, קבוצות איריות החלו להראות הישגים לא מרשימים באירופה כאשר נוצחו על ידי יריבות ממדינות קטנות בעלות רמת כדורגל נמוכה כגון ליטא, מולדובה ואיסלנד.
אחרי עונת 1984/1985 בוצעה רפורמה כוללת בכדורגל האירי שכללה את הקמת "ליגת העל האירית" (ליגה שעד אז נקראה "ליגה A"), מתחתיה הוקמה ליגה שנקראת "הליגה הראשונה של אירלנד", ומאז היא ליגת המשנה.
למרות זאת, היו כמה נקודות אור לקבוצות האיריות.
למשל, קורק סיטי השיגה תיקו נגד באיירן מינכן מול 13,000 צופים, דרי סיטי הגיעה להפסד מינימלי 2-1 מול בנפיקה ליסבון וסנט פטריק אתלטיק השיגה תיקו 0-0 בסקוטלנד נגד סלטיק.
בשנים האחרונות ישנה עלייה ברמת הכדורגל באירלנד ולראיה הישגי הקבוצות האיריות באירופה.
בשנת 2004 שלבורן הגיעה לשלב ההעפלה השלישי של ליגת האלופות אחרי שעברה את קיי.
רייקיאוויק והיידוק ספליט ונעצרה רק על ידי דפורטיבו לה קורוניה הספרדית למרות שהצליחה להשיג תיקו ביתי באירלנד 0-0 לעיני 25,000 צופים.
לאחר ההפסד הועברה הקבוצה לשלב הראשון של גביע אופ"א בו נפגשה עם ליל כאשר השיגה תיקו ביתי 2-2 אך במשחק החוץ, בצרפת הפסידה 2-0. קורק סיטי גם הגיעה לשלב הראשון של גביע אופ"א בעונת 2005/06, בו הפסידה את כרטיס הכניסה לשלב הבתים לסלאביה פראג הצ'כית.
עד לפני כמה שנים נערכה הליגה במתכונת שאר הליגות במערב אירופה - הליגה מתחילה בקיץ ומסתיימת באביב אך לפי המתכונת החדשה כיום, כפי שנהוגה בסקנדינביה, הליגה מתחילה באביב ומסתיימת בסתיו.
ב-19 ביולי 2006 פרשה מהליגה דבלין סיטי לאחר מספר בעיות עם הספונסר של הקבוצה ולכן הליגה סודרה מחדש ורקורד המשחקים של אותה העונה נגד קבוצה זו נוקה והחישוב שונה.
קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע ה-FAI אותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
המייסטריליגה (באסטונית: Meistriliiga) שנקראה בעבר פרמיומליגה (Premium Liiga) ונקראת באופן רשמי א.
לה קוק פרימיום ליגה (באסטונית: A.
היא ליגת הכדורגל הבכירה באסטוניה.
הליגה החלה להתקיים בשנת 1921, עם קבלת העצמאות בפעם הראשונה מרוסיה הסובייטית, אך האליפות נפסקה בשנת 1940 עם כיבוש השטח על ידי ברית המועצות.
הליגה הוקמה שנית בשנת 1992 עם פירוק ברית המועצות ועצמאותה של אסטוניה.
בליגה משחקות עשר קבוצות, חלקן מקצועניות וחלקן לא, המתמודדות ביניהם במשך ארבעה סיבובים.
הליגה נפתחת בחודש מרץ ומסתיימת בחודש נובמבר, ובסופה יורדת הקבוצה המדורגת אחרונה לליגה השנייה.
הקבוצה שדורגה ראשונה בליגה השנייה עולה לליגה הבכירה, ואילו הקבוצה שסיימה במקום השני מתמודדת על הזכות לעלות ליגה במשחק פלייאוף מול הקבוצה שסיימה במקום התשיעי בליגה הבכירה.
להלן הקבוצות המתמודדות בליגת העל האסטונית בעונת 2026:
קבוצהעיראצטדיוןמספר מושביםהאריו לאאגרילאאגריאצטדיון לאאגרי500טרטו טמקהטרטואצטדיון טרטו טאמה1,500לבדיה טאליןטאליןא.
לה קוק ארנה14,336נומה יונייטדטאלין אצטדיון מאניקו500נומה קאליוטאלין אצטדיון היאו650נרבה טרנסנרבהאצטדיון נרבה קרינהולם1,065פאידה לינאמסקונדפאידהאצטדיון פאידה268פלורה טאליןטאליןא.
לה קוק ארנה14,336פרנו ופרוספרנואצטדיון חוף פרנו1,501קורסארהקורסארהאצטדיון קורסארה1,000
אליפות הכדורגל הארצית הראשונה באסטוניה נערכה ב-1921, ושוחקה בטורניר נוק-אאוט בין ארבע קבוצות (שלושה מטאלין ואחת מנרבה), והסתיימה בניצחונה של "VS ספורט טאלין" שהמשיכה לזכות ב-4 מתוך שש העונות הבאות.
ב-1923 זכתה קלאב טאלין וב-1926 זכתה טאלינה JK כאשר האליפות הייתה באותה מתכונת של נוקאאוט, אך הוגדלה לאט מ-4 קבוצות ל-7 קבוצות.
ב-1928 השתתפו שמונה קבוצות וזכתה JK טאלינה פעם נוספת.
ב-1929 החלה להתקיים מתכונת של ליגה במקום נקאאוט כאשר כל קבוצה שיחקה פעם אחת נגד השנייה וזכתה ספורט טאלין בפעם השישית.
בהמשך זכתה קלאב טאלין בפעם השנייה וספורט טאלין משלימה תשע אליפויות עם זכיות בעונות 1931–1933, כאשר מתקיימת מתכונת ליגה.
מעונת 1934 ועד 1939 זכתה אסטוניה טאלין ב-5 אליפויות ברצף כאשר "אולימפיה טרטו" קוטעת את הרצף ב-1940. ב-1941 לא התקיימה ליגה בגלל מלחמת העולם השנייה ובעונות 1942 ועד 1944 התקיימה ליגה חלקית ולא רשמית.
אלופות הליגה של רפובליקת אסטוניה (1921–1944)
עונהאלופה1921ספורט טאלין1922ספורט טאלין1923קאלב טאלין1924ספורט טאלין1925ספורט טאלין1926טאלינה JK1927ספורט טאלין1928טאלינה JK1929ספורט טאלין1930קאלב טאלין1931ספורט טאלין1932ספורט טאליןעונהאלופה1933ספורט טאלין1934אסטוניה טאלין1935אסטוניה טאלין1936אסטוניה טאלין1937/1938אסטוניה טאלין1938/1939אסטוניה טאלין1939/1940אולימפיה טרטו1941לא הסתיימה1942PSR טרטו (לא רשמי)1943אסטוניה טאלין (לא רשמי)1944לא הסתיימה
בזמן שליטת ברית המועצות באסטוניה SSR, לכל רפובליקה סובייטית הייתה אליפות רפובליקה אזורית, ומעליה הייתה ליגת המשנה הסובייטית, ממנה היו מעפילות הקבוצות מכל ברית המועצות הסובייטית לליגה הבכירה, ליגת העל הסובייטית.
הקבוצות האסטוניות לא הצליחו כמעט להעפיל לליגה הבכירה, למעט קבוצה אחת קאלב טאלין (כיום נקראת JK טאלינה קאלב), ששיחקה בליגה 2 עונות (ב-1960–1961) ולא זכתה להצלחה.
שאר הקבוצות האסטוניות הגיעו רק לליגת המשנה אחרי שזכו באליפות המקומית אך לא הצליחו לעלות לליגת העל.
אלופות הליגה האסטונית המחוזית בתקופה הסובייטית (1945–1991)
ליגה זו לא מתועדת ולא מוכרת על ידי ההתאחדות האסטונית כיום.
קבוצות אשר זכו בדאבל (בגביע האסטוני הסובייטי) באותה העונה מסומנות בכתב מודגש.
טבלת אליפויות הליגה הסובייטית האזורית באסטוניה לפי קבוצה
אלו הקבוצות שזכו באליפויות המקומיות באסטוניה הסובייטית בין השנים 1945–1991.
הליגה האסטונית הבכירה העצמאית (החל מ-1992)
לאחר שאסטוניה החזירה עצמאות מלאה התאחדות הכדורגל האסטונית העצמאית החדשה (ה-EJL) פתחה את הליגה האסטונית הבכירה ובאותה העונה הפכה ההתאחדות לחברה רשמית בפיפ"א ואופ"א, והליגה מתקיימת מאז.
קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע האסטוני באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
עונהאלופהסגניתמקום שלישי1992נורמהאאסטי פולבקיביTVMV1992/1993נורמהפלורהניקול1993/1994פלורהנורמהניקול1994/1995פלורהלנטנה-מרלקורנרבה טרנס1995/1996לנטנהפלורהטבלטה מרלקור1996/1997לנטנהפלורהטאלינה סדאם1997/1998פלורהטאלינה סדאםלנטנה1998פלורהטאלינה סדאםלנטנה1999לבדיהטולביקפלורה2000לבדיהפלורהTVMK2001פלורהTVMKלבדיה2002פלורהלבדיהTVMK2003פלורהTVMKלבדיה2004לבדיהTVMKפלורה2005TVMKלבדיהנרבה טרנס2006לבדיהנרבה טרנספלורה2007לבדיהפלורהTVMK2008לבדיהפלורהנרבה טרנס2009לבדיהסילמאה קאלבנרבה טרנס2010פלורהלבדיהנרבה טרנס2011פלורהנומה קאליונרבה טרנס2012נומה קאליולבדיהפלורה2013לבדיהנומה קאליוסילמאה קאלב2014לבדיהסילמאה קאלבפלורה2015פלורהלבדיהנומה קאליו2016אינפונטלבדיהנומה קאליו2017פלורהלבדיהנומה קאליו2018נומה קאליוFCI לבדיהפלורה2019פלורהFCI לבדיהנומה קאליו2020פלורהפאידה לינאמסקונדFCI לבדיה2021לבדיה טאליןפלורהפאידה לינאמסקונד2022פלורהלבדיה טאליןפאידה לינאמסקונד2023פלורהלבדיה טאליןטאלין קאלב2024לבדיה טאליןנומה קאליופאידה לינאמסקונד2025פלורהלבדיה טאליןנומה קאליו
ליגת העל הבלגית (בהולנדית: eerste klasse A ובשמה הרשמי Profvoetbal 1A; בצרפתית: Championnat de Belgique de football) היא ליגת הכדורגל הבכירה בבלגיה.
הליגה הוקמה בשנת 1895, בה משחקות בה 16 קבוצות.
שמה המסחרי של הליגה הוא "יופילר פרו ליג".
השיטה הנהוגה כיום לניקוד קבוצות הכדורגל בטבלת הליגה פועלת החל מעונת 1995/96. לפיה, הקבוצה הזוכה מקבלת 3 נקודות, קבוצות הנפרדות בתיקו מקבלות נקודה אחת כל אחת וקבוצה מפסידה לא מקבלת אף נקודה.
בתום כל עונה, הקבוצה הפחות טובה בטבלה יורדת לליגה הבלגית השנייה ומוחלפת על ידי קבוצה מהליגה הבלגית הראשונה.
החל מעונת 2009/2010 מונהגת בבלגיה שיטת הקיזוז על פיה לאחר שני סיבובים במתכונת בית-חוץ מספר הנקודות של הקבוצות מקוזז בחצי, והליגה מחולקת ל-3 חלקים:
פלייאוף האליפות המורכב מ-6 הקבוצות שסיימו במקומות 1–6, משחקות ביניהן 10 משחקים בשני סיבובים כשבסופם נקבעת האלופה.
פלייאוף הליגה האירופית המורכב מ-8 הקבוצות שסיימו במקומות 7–14, מחולקת לשני בתים של 4 קבוצות בכל בית.
בכל בית נערכים שני סיבובי משחקים ובסופם שתי הקבוצות שסיימו ראשונות בכל בית נפגשות בגמר הפלייאוף בשני משחקים, כשהמנצחת מקבלת כרטיס לליגה האירופית.
בשל מגפת הקורונה לא התקיים פלייאוף העלייה מהליגה השנייה ולכן שתי הקבוצות שהיו אמורות לשחק בו עלו אוטומטית לליגה הראשונה.
על כן, העונה משחקות בליגה הראשונה 18 קבוצות.
הליגה הבלגית הוקמה בשנת 1895 מ-7 קבוצות: אנטוורפן, קלאב ברוז' ופ.צ.
ליאז' (האלופה הראשונה) וכן ארבע קבוצות מהבירה, בריסל: ספורטינג קלאב דה בריסל, רודיין פרווינקל, לאופולד קלאב דה בריסל ויוניון אף.
באותה העונה לא נעשתה הורדה לליגה השנייה אלא ששני המועדונים הפחות טובים בסוף העונה (קלאב ברוז' ויוניון אף.
ד'לקסל) הוצאו מהליגה ובמקומן נכנסה קבוצת "מועדון האתלטיקה והריצה של בריסל".
החל בעונת 1899 הליגה פוצלה לשתי ליגות נפרדות ובשנת 1901 הליגות אוחדו שנית לליגה אחת בעלת 9 קבוצות בסך הכל.
למרות זאת, שנה לאחר מכן הליגה פוצלה שנית.
בשנת 1904 אוחדה שנית לליגה בעלת 11 קבוצות והיא נקראה "הדיוויזיה 1".
בשנת 1905 פוצלה הליגה פעם נוספת כך שבליגה העליונה היו 10 קבוצות.
בשנת 1947 חזר המספר ל-16 קבוצות, בשנת 1975 עלה מספר הקבוצות ל-20 ובהדרגה ירד תחילה ל-19 קבוצות ובעונת 1976/77 הפך סופית ל-18 קבוצות, המספר הנהוג גם כיום.
הליגה נפסקה פעמיים, במהלך מלחמת העולם הראשונה וכן במהלך תחילתה של מלחמת העולם השנייה.
בכל תקופה, מאז הקמת הליגה, היו מאבקי שלטון קשים בין מספר קטן של קבוצות שהשתנה בין השנים, תחילה הייתה שליטה של רויאל אוניון סן-ז'ילואז, ראסינג בריסל ובירסחוט.
מאוחר יותר הגיעה תקופת השלטון של אנדרלכט, פ.צ.
ליאז', סטנדרד ליאז' וקלאב ברוז'.
אנדרלכט היא הקבוצה המצליחה ביותר בתולדות הליגה, עם 34 אליפויות, ואחריה קלאב ברוז' עם 16 אליפויות.
+קבוצהעיראצטדיוןקיבולתאנדרלכטבריסלפארק לוטו21,500גנטגנטגלמקו ארנה20,000גנקגנקארנת לומינוס24,956דנדרדנדרלאוואן רויסטדיון6,429וסטרלווסטרלוהט קיפייה8,035זולטה ורכםורכםרגנבוג-סטדיון, ורכם8,500לווןלווןדן דרייף10,000מכלןמכלןאחטר דה קזרנה16,700סינט טראודןסינט טראודןאצטדיון סטיין14,600סטנדרד לייז'לייז'סטאד מוריס דופרסן30,023סרקל ברוז'ברוז'אצטדיון יאן בריידל29,042קלאב ברוז'ברוז'אצטדיון יאן בריידל29,042ראא"ל לה לוביירלה לובייראצטדיון טיבולי12,500רויאל אוניון סן-ז'ילואזבריסלסטאד ג'וזף מריאן9,400רויאל אנטוורפןאנטוורפןבוסילסטדיון16,144שרלרואהשרלרואהסטאד דו פייס דה שרלרואה14,000
קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע הבלגי באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
ליאופולד-1ROC שרלרואה-1KRC מכלן-1K ברניגן פ.צ.-1
ליגת העל האזרית בכדורגל (באזרית: Azərbaycan Premyer Liqası) היא ליגת הכדורגל הבכירה באזרבייג'ן.
הליגה הוקמה בשנת 1992 בשם "הליגה האזרית העליונה" עם השתחררות אזרבייג'ן מברית המועצות, והחל מ-2007 היא נקראת "ליגת העל האזרית".
כיום מתמודדות בה 12 קבוצות והיא נמשכת מאוגוסט עד מאי.
הזוכה באליפות משתתפת במוקדמות ליגת האלופות.
בשל סכסוך שהתגלע בין כמעט כל מועדוני הכדורגל באזרבייג'ן לבין ההתאחדות לכדורגל האזרית, הליגה בעונת 2001/2002 הוקפאה באמצע והליגה בעונת 2002/2003 לא נערכה כלל.
להלן הקבוצות המתמודדות בליגת העל האזרית בעונת 2025/2026:
קבוצהעיראצטדיוןמספר מושביםאימישליאימישליאצטדיון היידאר אלייב8,500אראז-נחצ'יבאןנחצ'יבאןאצטדיון העיר נחצ'יבאן12,800גבאלהגבאלהאצטדיון העיר גבאלה4,500זירהזירה, באקוהקומפלקס האולימפי של זירה1,300טוראן-טובוזטובוזאצטדיון העיר טובוז6,800נפטצ'י באקובאקובאקסל ארנה11,000סבאךמסאזירבנק רספובליקה ארנה13,000סומגאיטסומגאיטקפיטל בנק ארנה1,400קארוואןייבלאחאצטדיון ייבלאח5,000קפאזגנג'האצטדיון העיר גנג'ה 27,000קרבאךבאקואזרסאן ארנה5,200שמאחישמאחיאצטדיון העיר שמאחי2,220
בזמן שליטת ברית המועצות באזרבייג'ן SSR, לכל רפובליקה סובייטית הייתה אליפות רפובליקה אזורית, ומעליה הייתה ליגת המשנה הסובייטית, ממנה היו מעפילות הקבוצות מכל ברית המועצות הסובייטית לליגה הבכירה, ליגת העל הסובייטית.
הקבוצות האזריות לא הצליחו כמעט להעפיל לליגה הבכירה, למעט שלוש קבוצות אזריות: נפטצ'י באקו (27 עונות), וטמפ באקו ודינמו קירובאבד ששיחקו עונה אחת כל אחת.
שאר הקבוצות האזריות הגיעו רק לליגת המשנה אחרי שזכו באליפות המקומית אך לא ביססו את מעמדן בליגת העל הסובייטית.
אלופות הליגה האזרית המחוזית בתקופה הסובייטית (1928 - 1991)
קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע אזרבייג'ן הסובייטית באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
אלו הקבוצות שזכו באליפויות המקומיות באזרבייג'ן הסובייטית בין השנים 1928 - 1991.
הליגה האזרית הבכירה העצמאית (החל מ-1992)
לאחר שאזרבייג'ן החזירה עצמאות מלאה התאחדות הכדורגל האזרית העצמאית החדשה (ה-AFFA) פתחה את הליגה האזרית הבכירה ובאותה העונה הפכה ההתאחדות לחברה רשמית בפיפ"א ואופ"א, והליגה מתקיימת מאז.
בתחילה הקבוצות הבכירות בליגה היו נפטצ'י באקו, קפאז גנדיה, טוראן טאבוז ושמקיר.
מועדונים אחרים קטנים יותר נקלעו לחובות כבדים והקבוצות התחלפו בתכיפות.
בעונת 1997/1998 ביצעה קפאז גנדיה שיא ליגה מפורסם מקומית כשהצליחה לנצח 22 משחקים ולעשות 4 תיקו, וסיימה את הליגה ללא הפסדים (מתוך 26 משחקים) כשזכתה באליפות, שיא שאף קבוצה בליגה לא השוותה עד היום.
בתחילת שנות ה-2000 זכתה שמקיר בשתי אליפויות רצופות.
הכדורגל ספג מכה גדולה מאוד בשנת 2002 כאשר אופ"א הטילה איסור של שנתיים על המועדונים האזרים בגלל סכסוך ארוך בין פדרציית הכדורגל (ההתאחדות) האזרית לבין רוב המועדונים הגדולים בליגה.
האליפות המקומית של עונת 2001/2002 ננטשה והתחרות העונתית של עונת 2002/2003 בוטלה עקב סכסוך זה, והמועדונים מנעו משחקניהם בנוסף לשחק עבור הנבחרת האזרית, כאשר פקידי מס בודקים טענות שחיתות ומרמה בהתאחדות האזרית.
הסכסוך הסתיים והמפעל חזר לפעילות בעונת 2003/2004 כאשר נפטצ'י באקו זוכה באליפות הרביעית ועונה לאחר מכן בחמישית.
שתי עונות לאחר מכן זכו שתי אלופות חדשות: באקו וחזר לנצ'ראן שזכתה גם בגביע המדינה האזרי והשלימה דאבל.
ב-2007/2008 וב-2009/2010 זכתה אינטר באקו בצמד אליפויות ראשון משלה, שבתווך זוכה באקו באליפות השנייה שלה.
קרבאך הייתה הקבוצה הראשונה מאזרבייג'ן שמגיעה לשלב הפלייאוף של הליגה האירופית בעונות 2009/2010 ו-2010/2011. נפטצ'י באקו זכתה בשלוש אליפויות רצופות בין השנין 2010 - 2013 והוכתרה כשיאנית האליפויות עם 8 תארים.
החל מ-2013 ועד 2020 זכתה קבראך ב-7 אליפויות רצופות והצליחה להדביק את הפער והשלימה גם היא 8 אליפויות היסטוריות וכך השוותה את השיא של נפטצ'י בסיום עונת 2019/2020, עונה שהוקפאה כשהיא מובילה ולבסוף לא חודשה עקב המצב המחמיר של מגפת הקורונה שהתפשטה במדינה.
בעונה הבאה נפטצ'י הצליחה לזכות באליפות ולתפוס פער נוסף עם שיא אליפויות של 9 זכיות.
קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע אזרבייג'ן באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
ליגת העל האוקראינית (באוקראינית: Вища Ліга או Українська Прем'єр-Ліга) היא ליגת הכדורגל הבכירה באוקראינה.
הפרמייר ליג האוקראיני אורגן בשנת 1991 (לפני כן הייתה אוקראינה חלק מברית המועצות והקבוצות האוקראיניות שיחקו בליגת העל הסובייטית).
במהלך העונה כל קבוצה משחקת נגד כל אחת מהקבוצות האחרות בליגה, פעם אחת באצטדיונה הביתי ופעם אחת באצטדיון היריבה ובסך הכל 30 מחזורים.
בתום העונה הקבוצות בשני המקומות האחרונים בטבלה יורדות לליגה השנייה בחשיבותה: "הליגה האוקראינית הראשונה" ושתי הקבוצות הראשונות בליגה השנייה עולות לפרמייר ליג.
הקבוצות מהמקומות ה-13 וה-14 משחקות משחקי פלייאוף מול קבוצות מהמקומות ה-3 וה-4 מהליגה האוקראינית הראשונה.
המנצחות במשחקי הפלייאוף יעלו ליגה (או יישארו בליגה) בהתאם.
דינמו קייב היא הקבוצה שזכתה במספר האליפויות הרב ביותר עם 16 זכיות.
טבריה סימפרופול היא האלופה הראשונה בתולדות הליגה האוקראינית, בשנת 1992, בעוד שכל שאר תוארי האליפות הלכו לדינמו קייב או שחטאר דונצק והן גם שתי הקבוצות היחידות שמעולם לא ירדו לליגת המשנה האוקראינית.
בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, החל מ-25 בפברואר 2022 הליגה האוקראינית הופסקה עד לסיום עונת 2021/2022 והעונה הושהתה.
בתחילת עונת 2022/2023 שבה הליגה לפעילות.
קבוצהעיראצטדיון ביתיתכולהאובולון קייבקייבאובולון ארנה5,100אולקסנדריהאולקסנדריהאצטדיון ניקה7,080אפיטסנטר קמניץ-פודולסקיקמניץ-פודולסקיאצטדיון טונקוצ'ייב2,800דינמו קייבקייבמרכז הספורט הלאומי אולימפיסקי70,050ורס רובנורובנואצטדיון אוונגרד, לוצק12,080זוריה לוהנסקלוהנסקסלבוטיץ' ארנה, זפוריז'יה11,883מטאליסט 1925 חרקיבחרקיבאצטדיון מטאליסט40,000פולטבהפולטבהאצטדיון לוקומוטיב, פולטבה3,700פוליסיה ז'יטומירז'יטומירהאצטידיון המרכזי ז'יטומיר5,928צ'רקאסיצ'רקאסיהאצטידיון המרכזי צ'רקאסי10,321קודריבקהקודריבקהקודריבקה ארנה500קולוסקובאליבקהאצטדיון קולוס5,000קריוובסקריבי ריהאצטדיון הירניאק2,500קרפטי לבובלבובאצטדיון אוקראינה, לבוב28,051רוך לבובלבובארנה לבוב, לבוב34,915שחטאר דונצקדונצקמרכז הספורט הלאומי אולימפיסקי, קייב70,050
העונה מתחילה באמצע יולי ומסתיימת באמצע מאי.
בדומה לנהוג בליגת העל הרוסית בכדורגל, פגרת החורף נמשכת 3 חודשים (מדצמבר עד תחילת מרץ).
העונה הראשונה בשנת 1992 הייתה ייחודית ונמשכה חצי שנה בלבד, לאחר שליגת העל הסובייטית הסתיימה בסתיו 1991 והתאחדות הכדורגל האוקראינית החליטה לשנות את לוח השנה של הכדורגל האוקראיני.
באליפות הראשונה נטלו חלק 20 קבוצות שחולקו ל-2 בתים בני 10 קבוצות והקבוצות שיחקו זו עם זו.
האליפות הוכרעה במשחק בין שתי הקבוצות בראש הבית (באותה עונה גברה טבריה סימפרופול על דינמו קייב בתוצאה 0:1) כשסגניות הבתים שיחקו על המקום השלישי בליגה (דנייפרו גברה על שחטאר דונצק בתוצאה 2:3).
לאחר העונה הראשונה, מספר הקבוצות השתנה ונע בין 14 ל-18 קבוצות.
בעונת 2005/2006 נערך משחק אליפות בין מוליכת הטבלה לסגניתה לאחר ששתי הקבוצות היו עם אותה כמות נקודות.
במשחק גברה שחטאר דונצק על דינמו קייב.
באותה שתי הקבוצות סיימו עם 75 נקודות כל אחת.
בעונת 2008/2009 הוחלט שעל קבוצות הכדורגל אסור לשתף יותר משבעה זרים במגרש, כל זר נוסף מעבר לשבעה יחייב את הקבוצה בתשלום קנס על סך 20 אלף דולר.
עד עונת 2016/2017 הליגה נערכה במתכונת, בו כל קבוצה משחקת אחת עם השנייה (משחק בית ומשחק חוץ).
בעונת 2017/2018 הוחלט לצמצם את מספר הקבוצות ל-12 ולערוך את האליפות בשני שלבים.
בשלב הראשון הקבוצות משחקות במסגרת טבלת אליפות ב-22 מחזורים (132 משחקים בסך הכל).
בשלב השני הקבוצות מתחלקות לשני בתים, שש הקבוצות שבראש הטבלה משחקות ביניהן על תואר האליפות והשתתפות בליגת האלופות והליגה האירופית בעוד 6 הקבוצות שבתחתית הטבלה מתמודדות על ההישארות בליגה והימנעות מהדחה לליגת המשנה האוקראינית.
בעונת 2016/2017 שתי הקבוצות האחרונות בפלייאוף התחתון ירדו ליגה.
בעונות 2017/2018 ו-2018/2019 רק קבוצה במקום האחרון ירדה אוטומטית ליגה והקבוצות במקומות 10–11 ערכו משחקי פלייאוף מול קבוצות ממקומות 2–3 מהליגה האוקראינית הראשונה.
בעונת 2019/2020 בוטלו משחקי פלייאוף על השארות בליגה, אך לעומת זה נערך שלב פלייאוף להתמודדות על מיקום במפעלים האירופיים.
מקומות 5–8 בטבלת הליגה שיחקו ביניהן על כרטיס אחד להעפלה להתמודדות באירופה.
בעונת 2020/2021 הוגדלה הליגה ל-14 קבוצות ובוטלה עריכת האליפות בשני השלבים (פלייאוף עליון ופלייאוף תחתון).
אליפות ערי הירידים של אוקראינה ואליפות של איגוד הספורט דינמו (1921–1936)
ב-1921 הוקמה לראשונה תחרות שנקרא "ליגת ערי הירידים של אוקראינה" ונכללה גם לאחר מכן בתחרות של ה"אולמפיאדה האוקראינית" וה"ספרטקיאד" האוקראיני בשנים אלה.
לאחר מכן נחשב הכדורגל בתור ספורט "לא-פרולטריאלי" (של המעמד הגבוהה) והופסק מספר עונות עקב העוני בשנים אלו, שהידרדר לכדי ההולודומור ששרר באוקראינה ב-1932–1933. התחרות הייתה אליפות בין נבחרות ערים ולא קבוצות מוגדרות.
במקביל בשנים 1929–1935) התקיימה אליפות הפרולטריון (מעמד הפועלים) של איגוד הספורט "דינמו" שכלל את הקבוצות של האיגוד "איגוד הספורט של הפרולטריון דינמו" (PST Dynamo), שהיה קיים באוקראינה SSR באותה התקופה.
הטורניר הראשון ב-1929 התקיים כחלק מפסטיבל של איגוד "דינמו" שהתקיים ואורגן בחסות ראש האו.ג.פ.או.
האירוע נודע בתור ה"דינמויאדה" של אוקראינה.
תחרויות האליפות האזוריות באוקראינה הסובייטית
באליפות זו המתחרות נחשבו לחובבניות, כמו בכל ברית המועצות, שם כל הספורטאים נחשבו לאתלטים חובבים בלבד.
אך בשביל להבדיל בין הרמות השונות של הקבוצות, היו מועדונים חלק מאגודות ספורט וסוכניות (שנחשבו לחובבנים) ומועדונים שהיו שייכים לקבוצות המאסטרים (שנחשבו למקצוענים).
ב-1936 וב-1938 התקיים בנוסף טורניר שנקרא "גביע העונות של אוקראינה הסובייטית", שהכתירה מחזיקת הגביע ואת האלופה.
טורנירים אלו היו חד פעמיים והכילו שני משחקים בלבד.
בעוד קבוצות אוקראיניות רבות התחרו ב"מחלקה ב' " לפני 1960, רק לאחר מכן התארגנו בתחרות אזורית משלהן שנחשבה רשמית לאחת מקבוצות המאסטרים (הקבוצות המקצועניות).
בשנים 1990 ו-1991 הועברה שוב הליגה הסובייטית והורדה עוד יותר להיות לליגה הרביעית בתחרות שהעלתה קבוצחות לליגת מעבר חדשה.
ליגת המעבר (שנקראה גם "הליגה השנייה") כיסתה שטח אזורים גדולים בהרבה, ואילו הליגה השנייה (שנקראה גם "הליגה השנייה התחתונה") הוקצתה עבור מרבית הרפובליקות הסובייטיות כולל אוקראינה.
מחלקה ב' זו נקראה "מחלקה ב' של הUSSR באוקראינה, והתחילה למעשה לאחר מלחמת העולם השנייה (בין 1945–1949) כ"ליגת המשנה הסובייטית" ולאחר מכן כאליפות האוקראינית ממחלקה ב'.
הקבוצות הבולטות בליגה אזורית זו בשנים אלו היו צסק"א קייב (שזכתה ב-4 אליפויות ו-5 סגנויות) וקיבאס קריבי ריה שזכתה ב-4 אליפויות.
עוד קבוצות בולטות היו ספרטק איוואנו-פרנקיבסק, צסק"א אודסה, טאבריה סימפרופול, הוברלה אוז'הורוד, מטלורג זפוריז'יה וזוריה לוהנסק שזכו ב-3 אליפויות כל אחת, ארסנל קייב שזכתה ב-2 אליפויות, ומטאליסט חרקוב וצ'רנומורץ אודסה (שעלתה לאחר מכן לליגה הסובייטית) שזכו כל אחת באליפות אחת.
אלופות הליגה האוקראינית המחוזית באוקראינה הסובייטית (1936–1991)
טבלת אליפויות של הליגה באזור אוקראינה הסובייטית לפי קבוצה
אלו הקבוצות שזכו באליפויות המקומיות באוקראינה הסובייטית בין השנים 1936–1991.
האלופות האוקראיניות בליגת העל הסובייטית
במקביל לקיום הליגות המחוזיות באוקראינה, התקיימה תחרות של ליגת העל הסובייטית שבה השתתפו בסך הכל לאורך השנים 14 קבוצות אוקראיניות, מתוכן 3 זכו באליפות הליגה, כאשר דינמו קייב הקבוצה המצליחה ביותר בליגה הסובייטית עם 13 אליפויות ו-12 סגנויות (יותר מהמועדונים הרוסים ששלטו ביחד איתה בליגה הסובייטית).
אליפות הליגה האוקראינית (החל מ-1992)
עם התפרקות ברית המועצות בסוף שנת 1991 התפתח דיון על יצירת תחרות נפרדת שתכלול את כל המועדונים האוקראינים הטובים יותר.
בעקבות ניסיון ההפיכה הכושל באוגוסט 1991 הכריז הפרלמנט על עצמאות מדינה ומינה תאריך משאל עם כדי לאשר את ההחלטה.
למרות הניסיון הפיכה הכושל והכרזת עצמאות על ידי מספר רפובליקות של ברית המועצות, פדרציית הכדורגל הסובייטית המשיכה בתכנון עונת הכדורגל 1992.
בספטמבר 1991 התקיים מושב של הפדרציה האוקראינית לכדורגל שהניף את הדגל האומה האוקראינית (צבע כחול-צהוב).
הוועד הפועל החליט כי יש להניף את הדגל בכל האצטדיונים שבהם שיחקו הקבוצות האוקראיניות.
כמה מחברי הוועד אף דיברו על אליפות אוקראינה עצמאית אך לא הוחלט עדיין על דבר שכזה.
רק באביב 1992 הוחלט על הקמת אליפות שכזו שהוקמה בחופזה על ידי 20 הקבוצות הטובות ביותר באוקראינה שחולקו ל-2 בתים, ולבסוף התקיים פלייאוף אליפות בין סימפרופול לדינמו קייב בו ניצחה סימפרופול 0–1 וזכתה באליפות הלאומית הראשונה של ליגת העל האוקראינית העצמאית.
בהמשך השתלטה דינמו קייב על הליגה, וזכתה ב-12 אליפויות מתוך 16 העונות הראשונות בליגה שנקראה "ליגת העל האוקראינית", כאשר שחטאר דונצק מצליחה לקטוף בתווך 4 תארים משלה.
החל מ-2008 שינתה הליגה את שמה ל"פרימייר ליג האוקראיני" ודינמו קייב דעכה מעט וסיימה סגנית לרוב, לעומת שחטאר שהצליחה לאזן את הכוחות ולזכות ב-9 אליפויות מתוך 12 השנים הבאות בליגה.
מפאת שליטתם המוחלטת של דינמו קייב ושחטאר הן משלימות הרבה פעמים דאבל וטרבל מקומי כשהן זוכות לרוב בגביע האוקראיני וסופר קאפ האוקראיני במקביל לעונות בהן הן זוכות באליפות.
קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע האוקראיני או בגביע הסופר קאפ האוקראיני באותה העונה והשלימה דאבל או טרבל מקומי המפורט בעמודת התארים הנוספים
מיכאיליצ'נקוהסופר קאפ האוקראינישחטאר דונצקדניפרו2004/2005שחטאר דונצק (2)מירצ'ה לוצ'סקוהסופר קאפ האוקראינידינמו קייבמטאלורג דונצק2005/2006שחטאר דונצק (3)מ.
לוצ'סקודינמו קייבצ'רנומורץ אודסה2006/2007דינמו קייב (12)אנטולי דמיאננקוהגביע האוקראיניהסופר קאפ האוקראינישחטאר דונצקמטאליסט חרקוב2007/2008שחטאר דונצק (4)מ.
לוצ'סקוהגביע האוקראיניהסופר קאפ האוקראינידינמו קייב*אין*
שיאני ההופעות של ליגת העל האוקראינית בכל הזמנים
מלכי השערים של ליגת העל האוקראינית בכל הזמנים
ליגת העל האקוודורית (בספרדית: Serie A de Ecuador, "סרייה A דה אקוודור"; נקראת מסיבות מסחריות: Copa Pilsener, "קופה פילסנר") היא ליגת הכדורגל הבכירה של אקוודור.
הליגה היא שנתית מאז הקמתה בשנת 1957, אך היא לא פעלה בשנים 1958 ו-1959. בשנת 2005 הוחלט לשנות את מבנה הליגה למבנה של אפרטורה וקלאוסורה, אך מבנה הליגה שב להיות שנתי בשנה שלאחריה.
כיום ישנם שלושה שלבים בליגה.
בשלב הראשון כל קבוצה מתמודדת מול כל השאר במשחקי בית וחוץ, כשהראשונה בטבלת הנקודות מעפילה לגמר הטורניר.
השלב השני זהה לחלוטין לשלב הראשון.
השלב השלישי הוא גמר הטורניר בין שתי הקבוצות שהעפילו אליו, והוא משוחק בשיטת בית וחוץ.
3 קבוצות (הפינאליסטיות ובעלת הניקוד השנתי המצטבר הטוב ביותר) מעפילות לגביע ליברטדורס ו-4 הקבוצות (האלופה ו-3 הקבוצות הבאות בטבלת הניקוד השנתי שלא העפילו לליברטדורס) מעפילות לגביע סודאמריקנה.
כמו כן, שתי הקבוצות שסיימו אחרונות בסוף העונה בליגה הבכירה יורדות לליגת המשנה ובמקומן עולות שתי הקבוצות שסיימו בראש טבלת ליגת המשנה בסוף העונה.
ב-2008 הייתה ליגה דה קיטו הקבוצה הראשונה מהליגה שזוכה בגביע ליברטדורס.
קבוצה מספר אליפויות סגנויותמקום שלישי ברצלונה ספורטינג קלוב 16139 אמלק 141512 קלוב דפורטיבו אל נסיונל 1378 ליגה דה קיטו 1266 סוסיאדד דפורטיבו קיטו 535 דפורטיבו קואנקה 152אולמדו112אינדפנדיינטה דל ואיה124דלפין 11—סירקולו דפורטיבו אוורסט 1—1אוקס1––
ליגת העל האנדורית, (בקטלאנית: Lliga andorrana de futbol, נקראת גם Lliga Multisegur Assegurances מטעמי חסות) היא הליגה הבכירה לכדורגל באנדורה.
הליגה נוסדה רשמית ב-1995, ולאחר מכן הכירה התאחדות הכדורגל האנדורית באליפות שהשיגה סנטה קולומה בעונה החובבנית שקדמה להקמת הליגה הרשמית.
הליגה בת עשר קבוצות כאשר יש שלושה משחקים בין כל שתי קבוצות, ישנם 27 מחזורים.
להלן הקבוצות המתחרות בליגת העל האנדורית בעונת 2025/2026
+שם הקבוצהעיראורדיניואורדיניואינטר אסקלדסאסקלדס-אנגורדניאספרנסהאנדורה לה ולהאתלטיק ד'אסקלדסאסקלדס-אנגורדנייו.אי.
סנטה קולומהסנטה קולומהסנטה קולומהסנטה קולומהפאס דה לה קאסהאל פאס דה לה קאסהפניה אנקרנאדה ד'אנדורהאנדורה לה ולהקארויאנדורה לה ולהריינג'רסאנדורה לה ולה
קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע האנדורי באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
עונהאלופהסגניתמקום שלישי1994/1995סנטה קולומה - -1995/1996אנקאםפרינסיפאטסנטה קולומה1996/1997פרינסיפאטאנדורה וטראנסאנקאם1997/1998פרינסיפאטסנטה קולומהאנקאם1998/1999פרינסיפאטסנטה קולומהאנקאם1999/2000קוסטלאסיו אספורטיבהסנטה קולומהאינטר אסקלדס2000/2001סנטה קולומהסנט ז'וליהאינטר אסקלדס2001/2002אנקאםסנט ז'וליהסנטה קולומה2002/2003סנטה קולומהאנקאםסנט ז'וליה2003/2004סנטה קולומהסנט ז'וליהריינג'רס2004/2005סנט ז'וליהריינג'רססנטה קולומה2005/2006ריינג'רססנט ז'וליהסנטה קולומה2006/2007ריינג'רססנטה קולומהסנט ז'וליה2007/2008סנטה קולומהסנט ז'וליהריינג'רס2008/2009סנט ז'וליהסנטה קולומהפרינסיפאט2009/2010סנטה קולומהיו.אי.
סנטה קולומהסנט ז'וליה2010/2011סנטה קולומהסנט ז'וליהלוסיטאנוס2011/2012לוסיטאנוססנטה קולומהיו.אי.
סנטה קולומה2015/2016סנטה קולומהלוסיטאנוססנט ז'וליה2016/2017סנטה קולומהסנט ז'וליהיו.אי.
סנטה קולומה2017/2018סנטה קולומהאנגורדניסנט ז'וליה2018/2019סנטה קולומהסנט ז'וליהאינטר אסקלדס2019/2020אינטר אסקלדססנטה קולומהאנגורדני2020/2021אינטר אסקלדססנט ז'וליהסנטה קולומה2021/2022אינטר אסקלדסיו.אי.
סנטה קולומהסנט ז'וליה2022/2023אתלטיק ד'אסקלדסאינטר אסקלדססנטה קולומה2023/2024יו.אי.
סנטה קולומהאינטר אסקלדססנטה קולומה2024/2025אינטר אסקלדסאתלטיק ד'אסקלדססנטה קולומה
ליגת העל הארגנטינאית (בספרדית: "Campeonato de Primera División", קמפאונטו דה פרימרה דיביסיון), המכונה "ליגה פרופסיונל דה פוטבול" (Liga Profesional de Fútbol Argentino, או LPF) על שם הגוף המארגן אותה, היא ליגת הכדורגל הבכירה בארגנטינה.
הליגה הוקמה (כליגה מקצוענית) בשנת 1931 על ידי התאחדות הכדורגל הארגנטינאית (AFA) ובמהלך השנים מתכונתה השתנתה מספר פעמים.
שיאנית הזכיות בה היא קבוצת ריבר פלייט, אשר לה 37 אליפויות (אחת בעידן החובבני).
מעונת 2017/18 ועד לעונת 2019/20 הליגה נוהלה על ידי ישות אוטונומית, ה"סופרליגה ארחנטינה דה פוטבול", שהייתה קשורה חוזית עם AFA.
במאי 2020 בוטלה הסופרליגה והליגה מנוהלת על ידי ה"ליגה פרופסיונל דה פוטבול", שהיא גוף פנימי ב-AFA.
כיום משחקות בליגה 28 קבוצות, כש-5 הקבוצות הבכירות מעפילות לגביע הליברטדורס, המקבילה של ליגת האלופות באמריקה הדרומית.
קבוצות נוספות מעפילות לגביע סודאמריקנה.
כמו כן, האלופה מתמודדת מול זוכת גביע ארגנטינה על הסופר קאפ הארגנטינאי (Supercopa Argentina).
במשך שנים רבות נחשבה הליגה הארגנטינאית לאחת הליגות החזקות בעולם כולו, ביחד עם ליגות כמו הפרמייר ליג (אנגליה), הסרייה א' (איטליה), הבונדסליגה (גרמניה), לה ליגה (ספרד) וסרייה א' (ברזיל).
בדירוג האחרון שנערך בשנת 2014 היא הגיעה למקום הרביעי.
הליגה הוקמה ב-1891, אך המשחקים בשנותיה הראשונות נחשבים לחובבניים.
במשך שלוש תקופות, בין השנים 1912–1914, 1919-1926 ו-1931–1934, התקיימו בארגנטינה שתי התאחדויות כדורגל במקביל, וכתוצאה מכך - שתי ליגות מקבילות.
הגורם לכך היה פרישה מרוכזת של קבוצות מההתאחדות המקורית והקמת התאחדות פורשת עקב טענות שונות.
בדיעבד הוכרו כל הליגות הללו כרשמיות, וממילא ישנן שתי אלופות בכל שנה שכזו.
תחילתו של הכדורגל המקצועני בארגנטינה היה בשנת 1931, כאשר 18 קבוצות פרשו מהליגה החובבנית והקימו ליגה שכללה בראשיתה מועדונים מהעיר בואנוס איירס, בואנוס איירס רבתי (בעיקר אבז'נדה) ולה פלאטה בלבד.
מועדונים מרוסאריו וסנטה פה צורפו בשנים מאוחרות יותר.
הפורמט הראשוני היה כמו הנהוג ברוב מדינות אירופה, ולפיו הקבוצות משחקות ביניהן לאורך כל העונה, כאשר בסיום העונה הקבוצה בעלת המספר הרב ביותר של הנקודות מוכתרת כאלופה.
כמו כן, באותה התקופה נערכה מדי שנה אליפות אחת (בת שני סיבובים) בלבד, ולא שתיים כפי שהונהג מאוחר יותר.
פורמט זה שרד עד שנת 1966, למעט בשנת 1936, שבה כל סיבוב היווה אליפות בפני עצמה (תחת השמות "קופה דה אונור" ו-"קופה קמפאונטו"), כאשר שתי האלופות שיחקו ביניהן משחק יחיד שהמנצחת בו, ריבר פלייט, זכתה ב"קופה דה אורו".
בשנת 2013, עקב ויכוח סביב הגדרת שלוש הזכיות בעונת 1936, הוכרז שכל אחת מהן נחשבת לאליפות בפני עצמה.
החל בשנת 1967 עברה הליגה לפורמט שבו מחצית העונה שוחק "טורניר מטרופוליטני", שיועד לקבוצות ממטרופולין בואנוס איירס, לה פלטה וסנטה פה ובעונות האחרונות גם קורדובה, ובחצי השני - "טורניר לאומי" ("נסיונל"), שכלל גם קבוצות שהעפילו אליו מהליגות האזוריות בפנים המדינה.
פורמט המשחקים בשני הטורנירים השתנה באופן כמעט קבוע מעונה לעונה, לעיתים האליפות נקבעה על פי צבירת הנקודות בלבד, ללא משחקי הכרעה, ולעיתים הקבוצות חולקו למספר בתים מוקדמים שמהם העפילו קבוצות למשחקי חצי גמר וגמר.