tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הסינגל מכיל סימפולים משיר של להקת בוני אם משנת 1979 בשם "Gotta Go Home" (שאף הוא מבוסס על שיר של הרכב גרמני).
"Barbra Streisand" הושמע לראשונה בוועידת המוזיקה של חורף 2010 במיאמי, ומייד נעשה להצלחה ברדיו ובמועדונים בבריטניה, אירלנד, גרמניה, נורווגיה, אוסטריה, פולין, צרפת, פינלנד, רומניה, אוסטרליה, ניו זילנד, דרום אפריקה וסרי לנקה.
השיר גם זכה להשמעות גם בישראל.
השיר צבר פופולריות ואף הושמע במהלך פרסומות מסחריות ברחבי העולם.
בבריטניה השיר הגיע למקום שלישי, באוסטרליה למקום הראשון בספטמבר 2010, ובארצות הברית למקום הראשון בקטגוריית שירי דאנס בדצמבר 2010. השיר הושמע בפרק השמונה עשר של הסדרה Glee בעונתה השנייה, בפרק "Born This Way".
לקליפ הרשמי ביוטיוב יש מעל 67 מיליון צפיות.
ב-2011 הוציא הצמד סינגל לרדיו בשם "The Big Bad Wolf" בו מושמעות יללות זאבים.
בקליפ מופיעים איברי מין המוחלפים בראשי בני אדם.
דאק דיינסטי (באנגלית Duck Dynasty, בתרגום מילולי לעברית "שושלת הברווזים") היא סדרת מציאות אמריקאית, ששודרה בערוץ A&E בשנים 2012–2017. הסדרה עוסקת בבני משפחת רוברטסון מלואיזיאנה, שהתעשרו ממכירת ציוד לציד ברווזים, אך שומרים במידה רבה על אורח החיים וסולם הערכים הישן של הדרום הכפרי בארצות הברית.
רוב פרקי הסדרה זכו ל-8.5 מיליון צופים והיא הפכה לתוכנית הטלוויזיה הנצפית ביותר בערוץ A&E.
בעקבות הצלחת הסדרה, הוציאו בני המשפחה, באוקטובר 2013, אלבום של מזמורי חג המולד, שנמכר במאות אלפי עותקים.
אחדים מהם כתבו ספרים העוסקים בחייהם ובאמונותיהם.
פיליפ (פיל) רוברטסון (נולד ב-24 באפריל 1946, נפטר ב-25 במאי 2025) - החמישי משבעת ילדיהם של ג'יימס ומריט רוברטסון.
בעברו שחקן פוטבול בליגת המכללות ומורה.
רוברטסון פיתח משרוקית לציד ברווזים, רשם עליה פטנט, וב-1973 הקים את החברה המשפחתית מפקד הברווזים (באנגלית, Duck Commander).
מרשה קיי רוברטסון (מיס קיי) (נולדה ב-1 בדצמבר 1950) - נשאה לפיל בהיותה בת 16. עקרת בית ומחברת ספר בישול.
סיילאס (סיי) רוברטסון (נולד ב-27 באפריל 1948) - אחיו של פיל, מכונה בסדרה "הדוד סיי".
גויס לצבא ארצות הברית ב-1969, שרת במלחמת וייטנאם, והמשיך בשרות צבאי עד 1993. עובד מאז בחברה המשפחתית.
ויליאם (וילי) רוברטסון (נולד ב-22 באפריל 1972) - בנם השלישי של פיל ומיס קיי, מנכ"ל החברה ומי שהוביל את צמיחתה לעסק של מיליונים.
משתתפי הסדרה נוהגים ללגלג על התרחקותו (היחסית) מאורח החיים המסורתי של המשפחה.
וילי נשוי לקורי, מנהלת המשרד של החברה, והם הורים לחמישה ילדים, שניים מהם מאומצים.
ג'ייסון סיילאס (ג'ייס) רוברטסון (נולד ב-16 באוגוסט 1969) - בנם השני של פיל ומיס קיי, מנהל התפעול של החברה ומפתח משרוקיות לציד ברווזים.
ג'פטה (ג'פ) רוברטסון (נולד ב-28 במאי 1978 - הצעיר שבמשפחה עובד לעיתים במפקדת הברווזים אימו קיי דואגת לו לרבות ומצדיקה אותו.
ג'סטין מרטין - עובד במפקדת הברווזים מאופיין כבחור גדול ועצלן.
ג'וש גודווין - עובד במפקדת הברווזים מאופיין כבחור גדול, עצלן, פחדן ואכלן.
בדצמבר 2013 השעה ערוץ A&E את פיל רוברטסון מן הסדרה, בעקבות התבטאויות נגד הומוסקסואליות בריאיון לכתב העת GQ.
ההשעיה בוטלה כעבור תשעה ימים, בעקבות לחץ של מעריצים וארגונים שמרניים.
דאצ'יה היא יצרנית רכב רומנית שנוסדה ב-1966.
בשנת 2011 הייתה חברת הייצוא הגדולה ברומניה.
היא נקראת על שם "דאקיה", חבל ארץ היסטורי במזרח אירופה המכיל את רוב שטחי רומניה של ימינו.
החל מספטמבר 1999, דאצ'יה היא חברת-בת של רנו הצרפתית.
בעשור השני של המאה ה-21, נמכרים מותגי החברה ב-44 מדינות באירופה, צפון אפריקה, טורקיה וישראל.
בשנת 2016 מכרה החברה למעלה מ-584 אלף כלי רכב.
בישראל, שווקו רכבי דאצ'יה בשנים 1978–1989 תחת המותג "דלתא".
מאוחר יותר שווקה לוגאן תחת חברת האם רנו.
בשנים 2009–2012 שווקה הלוגאן ובעיקר הלוגאן MCV על ידי קבוצת קרסו (זכיינית רנו) ותחת המותג של רנו, ללא הצלחה רבה.
בינואר 2015 חודש השיווק, בהיקף נרחב ותחת המותג דאצ'יה.
ביוני 2021 מעצב המכוניות, מיילס נורנברגר, הצטרף לדאצ'יה לאחר שעבד במשך 4 שנים כמעצב אסטון מרטין.
מבוסס על הדור הקודם של רנו קליאו ומוצע ב-2 גרסאות: האצ'בק 5 דלתות, ואותו האצ'בק 5 דלתות מוגבה (STEPWAY), דמוי קרוסאובר.
למעשה, גרסת הסדאן והסטיישן של הסנדרו.
בעבר, נמכר הדור הקודם של הלוגאן בגרסת הסטיישן בלבד (MCV) תחת המותג רנו, והציע 7 מושבים.
דגם הלוגאן MCV הנוכחי אינו בעל אפשרות ל-7 מושבים - במקום זאת, יש את הלודג'י.
מתחרה ברכבים כגון סקודה ראפיד ופיאט טיפו.
בחזיתו מנוע ה-1.5dCi (טורבו-דיזל) המפורסם של רנו, שמחובר למערכת הנעה קדמית או כפולה.
הדאסטר מיוצר מאז 2009, וזכה להצלחה ברחבי העולם בזכות היותו זול יחסית ובכל זאת בעל יכולות שטח ממשיות.
במדינות מסוימות ממותג כ-רנו דאסטר או ניסאן טראנו.
בשנת 2017 הוצג דור חדש לדאסטר, שעיצובו דומה לדור הפורש אך המכלולים חדשים והוא מאובזר יותר.
המיניוואן הראשון של החברה, מציע אפשרות של 7 מושבים.
מתחרה ברכבים כגון פיאט קובו, מיוצר במרוקו.
לחלק מהדגמים קיימת גרסת "סטפווי" שמציעה מרווח גחון גדול יותר ועיצוב שטח.
בשנת 2016 עברו רוב דגמי דאצ'יה מתיחת פנים, שבה נעשו שינויים קלים בעיצוב, שעיקרה פנסים שונים במעט שכוללים תאורת לד.
דאצ'יה ספרינג - מכונית עירונית חשמלית.
דאצ'יה ג'וגר - מכונית משפחתית שייצור החל בשנת 2021
דאצ'יה פיק אפ - דגמי טנדרים שיוצרו בין השנים 1975–2006
דאצ'יה לוסטון - מכונית סופרמיני עירונית שיוצרה בין השנים 1988–1991
דאצ'יה נובה - מכונית משפחתית שיוצרה בין השנים 1995–2000
דאצ'יה סופרנובה - - מכונית משפחתית שיוצרה בין השנים 2000–2003
דאצ'יה סולנזה - מכונית משפחתית שיוצרה בין השנים 2003–2005
דאפאגליפלוזין (בלועזית: dapagliflozin, שמות מסחריים בישראל: Forxiga פורקסיגה ו-Xigduo קסיגדו) היא תרופה לטיפול בסוכרת אשר אושרה בשנת 2014 על ידי ה-FDA.
תרופה זאת שייכת למשפחת התרופות מעכבי SGLT2 והיא התרופה המסחרית הראשונה שיצאה לשוק ממשפחה זאת.
התרופה ניתנת לטיפול בסוכרת מסוג 2, היא פועלת על ידי הפרשת גלוקוז בשתן והורדת רמות הגלוקוז בדם.
בצורה זאת מושג איזון טוב יותר של הסוכרת.
בשל חוסר ניסיון עם התרופה, היא איננה מומלצת כקו ראשון לטיפול בסוכרת אלא כקו שני או שלישי בנוסף לתרופות אחרות.
התרופה נחקרה במספר מחקרים קליניים כטיפול לבד או בתוספת לתרופות אחרות לטיפול בסוכרת.
המינונים בהם התרופה נחקרה הם 2.5, 5 ו-10 מ"ג.
יחד עם זאת התרופה משווקת בתכשירים המכילים 5 ו-10 מ"ג.
התרופה דאפאגליפלוזין היא תרופה ששייכת למעכבי החלבון SGLT2 (קו-טרנספורטר של נתרן וגלוקוז) הנמצא בתאים של האבובית המפותלת המקורבת שבנפרון.
התרופה מונעת ספיגה בחזרה של גלוקוז לדם, גורמת שתן מרוכז בגלוקוז, מפרישה גלוקוז בשתן ובכך מושגת פעילות מפחיתת גלוקוז בדם ואיזון של מחלת הסוכרת.
בכל תרופה חדשה שיוצאת לשוק, נעשה מעקב אחרי יעילותה ובטיחותה.
מחקרים שנעשו על דאפאגליפלוזין הראו כי התרופה נמצאה עם היעילות הבאה:
במחקר שנעשה על התרופה מול אינבו, כמונותרפיה (כלומר המטופלים בניסוי הקליני חולקו לשתי קבוצות: קבוצה אחת קיבלה את דאפאגליפלוזין והקבוצה השנייה קיבלה אינבו.
אף אחת מהקבוצות ללא קיבלה תרופות אחרות לטיפול בסוכרת), מתן של דאפאגליפלוזין במינונים של 2.5, 5 ו-10 מ"ג שיפר את ערכי ההמוגלובין המסוכרר והוריד אותם ב-0.58, 0.77 ו-0.89% בהתאמה למינונים
מחקרים שנעשו כשהתרופה ניתנה יחד עם תרופות ממשפחת הסולפוניל-אוראה הראו כי תוספת של דאפאגליפלוזין לגלימפיריד או לגליקליזיד שיפר את האיזון של הסוכרת ועזר להוריד את ערכי ההמוגלובין המסוכרר בערכים שבין 0.58-0.82%.
בהשוואה לסולפוניל-אוראה, דאפאגליפלוזין עזר להוריד במשקל
מחקר שבדק הוספת טיפול בדאפאגליפלוזין לטיפול במינון גבוה של אינסולין, הוספת התרופה לטיפול באינסולין תרמה להורדת ההמוגלובין המסוכרר ב-0.78-0.96% בהשוואה לאינבו.
מתן התרופה עזר לייצב את מינוני האינסולין ושיפר את השליטה על הסוכרת
מחקר שבדק הוספת טיפול בדאפאגליפלוזין במטופלים שמקבלים מטפורמין הראה כי לתרופה יש תוספת בהורדת ערכי ההמוגלובין המסוכרר בערכים שבין 0.67-0.84%
נעשו מחקרים שהשוו את התרופה גם כתוספת לטיפול בסיטאגליפטין ופיוגליטאזון.
מחקרים אלו הראו ירידה דומה מבחינת הורדת ערכי המוגלובין מסוכרר בדומה למחקרים האחרים שנעשו על התרופה
יתרון של מתן התרופה הוא הורדה במשקל שיכולה לנוע בין 0.9-4 ק"ג במשך זמן נטילת התרופה (המחקרים היו בין 24-52 שבועות של נטילת התרופה).
זהו יתרון טוב משום שמטופלים הסובלים מסוכרת נוטים לסבול ממשקל עודף.
מתן התרופה תרם גם להורדת ערכי לחץ הדם ויכול להיות יתרון במטופלים עם סוכרת שגם סובלים מיתר לחץ דם
זיהומים בדרכי השתן וזיהומים במערכת המין - זיהומים בדרכי השתן שכיחים בשל הפרשת גלוקוז גבוהה יותר בשתן המהווה קרקע לשגשוג חיידקים.
כמו כן התרופה עלולה לגרום לזיהומים פטרייתיים בנרתיק או בעטרת הפין
היפוגליקמיה - נצפית כאשר התרופה נלקחת עם תרופות ממשפחת הסולפוניל-אוראה או עם אינסולין
איבוד נוזלים - תופעת לוואי נדירה, אך מתרחשת בשל היותה התרופה משתנת עדינה.
איבוד נוזלים מתבטא ביובש בפה, צמאון מוגבר, ירידה בלחץ הדם וסימנים נוספים של התייבשות ובמקרים אלו מומלץ להפסיק את התרופה.
כאבי גב - שכיחים בטיפול.
יש לשלול הופעת זיהומים בדרכי השתן על רקע כאבי גב
תופעות לוואי נוספות הקשורות למערכת השתן והכליות - שתן מוגבר, כאבים במתן השתן ועלייה ברמות קריאטינין ואוראה בדם במקביל ירידה בקצב סינון גלומרולרי עלולים להופיע עם הטיפול בתרופה.
יש לנטר היטב את התפקוד הכלייתי של המטופל.
אין לתת את התרופה כאשר קצב הסינון הגלומרולרי הוא מתחת ל-60 מ"ל/דקה/1ץ73 מ"ר
תופעות לוואי המטולוגיות - עלייה בערכי המטוקריט
ירידה במשקל - תופעת לוואי שהיא יתרון
דאצ'יאן ז'וליין צ'וֹלֹוש (ברומנית: Dacian Julien Cioloş; נולד ב-27 ביולי 1969 בזלאו, מחוז סלאז') הוא אגרונום ופוליטיקאי רומני, שנבחר ב-17 בנובמבר 2015 כראש ממשלת רומניה, בעקבות התפטרות קודמו ויקטור פונטה אחרי האסון במועדון "קולקטיב" בבוקרשט.
לפי הצעת הנשיא קלאוס יוהאניס, הוא עמד בראש ממשלת טכנוקרטים ראשונה בתולדות רומניה, שכהונתה הסתיימה ב-4 בינואר 2017. ממשלתו הוקמה בתמיכת המפלגות היריבות של הליברלים והסוציאל-דמוקרטים.
צ'ולוש כיהן בשנים 2007–2008 כשר החקלאות של רומניה בממשלת פופסקו טריצ'אנו ובשנים 2010–2014 כנציב החקלאות והפיתוח הכפרי של האיחוד האירופי.
צ'ולוש ייסד את מפלגת החופש, האחדות והסולידריות.
במאי 2019 הוא נבחר כחבר בפרלמנט האירופי ובהמשך כמנהיג הסיעה הפוליטית Renew Europe "לחדש את אירופה".
החל מינואר 2019 הוא יושב ראש מפלגת החירות, האחדות והסולידריות (PLUS), בשנים 2019–2021 במסגרת הגוש הפוליטי USR PLUS.
באוקטובר 2021–פברואר 2022 עמד בראש המפלגה המאוחדת שקמה מתוך הגוש - הברית הצילו את רומניה USR.
ב-7 בפברואר 2022 התפטר מראשות המפלגה, אותה עזב ב-31 במאי 2022 כדי להקים מפלגה בשם REPER.
יליד זאלאו, בצפון-מערב טרנסילבניה, דצ'יאן ז'וליין צ'ולוש בילה חלק גדול מילדותו אצל סבו מצד אמו בכפר פריצ'יי, שם אהב, בין היתר, לעזור בגידולי הבצל, גאוות החקלאות המקומית, והתרד.
שמו האמצעי, ז'וליין, נבחר על ידי אמו אחרי שקראה את הרומן "האדום והשחור" מאת סטנדל, שהגבור הראשי שלו הוא ז'וליין סורל.
הוא למד בתיכון החקלאי (בימינו התיכון "יואן אוסיאן") בעיר שימלאו סילבאניי.
המשיך אחר כך בשנים 1889–1994 בפקולטה להורטיקולטורה של האוניברסיטה למדעי חקלאות ולרפואה וטרינרית בקלוז'.
סיים עם דיפלומה לאגרונום (מהנדס אגרונום) בתחום ההורטיקולטורה.
בשנים 1995–1996 למד עם מלגה מטעם ממשלת צרפת באקול נסיונל סופרייר אגרונומיק (בית הספר האגרונומי הגבוה) בעיר רן בצרפת.
סיים שם עם תואר שני ודיפלומה ללימודי עומק (DEA) ואחר כך עשה דוקטורט בבית הספר האגרונומי הגבוה במונפלייה בשנים 2000–2005.
במהלך השנים 1991–1996 התמחה צ'ולוש בחקלאות אורגנית, בסך הכל 13 חדשים בחוות חקלאיות בחבל ברטאן.
בשנים 1997–1999 עבד כסטז'ר בוועדה האירופית, בהכנת תוכנית SAPARD לסיוע חקלאי.
במרץ 1998-אוקטובר 1999 היה מנהל תוכנית הפיתוח הכפרי של מחוז ארג'ש.
בהמשך ניהל בשנים 1999–2001 תוכניות שיתוף פעולה צרפתיות-רומנית במסגרת המרכז הבינלאומי לשיתוף פעולה בתחום הפיתוח החקלאי CICDA
בינואר 2002-ינואר 2003 כיהן צ'ולוש כשליח הוועדה האירופית ברומניה בתחום החקלאות והפיתוח הכפרי.
בינואר 2005 הצטרף שוב למשרד החקלאות של ארצו כיועץ השר ואחר כך היה נציג ממשלת רומניה במועצת אירופה.
בגיל 38 ב-11 באוקטובר 2007 התמנה דאצ'יאן צ'ולוש כשר החקלאות והפיתוח הכפרי בממשלת המיעוט של המרכז-ימין בראשות קלין פופסקו טריצ'אנו (ליברלי).
סיים את תפקידו כשר אחרי פיזור הפרלמנט בדצמבר 2008.
ב-9 בפברואר 2010 נבחר על ידי הפרלמנט האירופי בתפקיד הנציב האירופי לחקלאות ולפיתוח כפרי בוועדת בארוזו השנייה.
אף על פי שלא השתייך לאף מפלגה פוליטית, זכה צ'ולוש בתמיכת המפלגה הדמוקרטית-ליברלית, אז בשלטון.
צ'ולוש כיהן כנציב אירופי עד
1 בנובמבר 2014, כשהוחלף בנציג אירלנד, פיל הוגן, שנבחר בוועדת יונקר.
ביולי 2015 התמנה ליועץ לבטיחות המזון של יושב ראש הוועדה האירופית, ז'אן קלוד יונקר.
בשנת 2019 הוא נבחר לפרלמנט האירופי ומונה לראש סיעת Renew Europe.
ב-10 בנובמבר 2015, חמישה ימים אחרי התפטרות ראש הממשלה ויקטור פונטה, החליט הנשיא קלאוס יוהאניס למנות את צ'ולוש כראש ממשלה.
הוא נימק זאת בכך שרומניה זקוקה "לראש ממשלה עצמאי או טרכנוקרט, כפי שאומרים, איש בעל יושרה, שלא היה מעורב בשערוריות והוכיח כי הוא מסוגל לנהל מצבים מסובכים".
דאצ'יאן צ'ולוש נשוי משנת 2000 לאישה צרפתייה, ואלרי צ'ולוש-וילמן, גם אגרונומית במקצועה.
חתונתם התקיימה בעיר הולדתו, זלאו.
הוא מדבר פרט לרומנית, אנגלית וצרפתית.
דאף פוני הוא טנדר מטען אשר יוצר על ידי יצרנית הרכב דאף ההולנדית בין השנים 1968–1969.
דגם "דאף פוני" פותח בעקבות מכרז כושל של צבא ארצות הברית.
בדגם ה"דף פוני" הורכב מנוע 2 הצילינדרים אשר הורכב בדגם הדאף 44.
דאף סילורו (בהולנדית: DAF Siluro) היא מכונית קונספט בתצורת קופה, 2 דלתות, שיוצרה בשנת 1968 על ידי חברת דאף ההולנדית.
דגם ה"דאף סילורו" התבסס על דגם הקופה "דאף 55".
דגם ה"דאף סילורו" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות של ז'נבה, בשנת 1968.
מנוע הדגם היה של חברת רנו הצרפתית.
בדצמבר 1972 וולוו צבר נתח של 33 אחוזים מ- DAF, ובמאי 1975 עם השתלטות השוודים על דאף, נעלם השם דאף והפך לוולוו.
דאף קאלמר (בהולנדית: Kalmar DAF), היא מכונית סטיישן קטנה שיוצרה בהולנד על ידי יצרנית הרכב דאף, (ראשי התיבות שלה: "מפעל המכוניות של דורן" – Doorne's Automobiel Fabrieken), בין השנים 1969–1971.
דגם ה"דאף קאלמר" אופיין על ידי 2 דלתות הזזה קדמיות בצדדים, ודלת אחורית נפתחת לצד.
דגם ה"דאף קאלמר" התבסס על דגם ה-דאף 44.
בשנת 1971 נמכרו לצרכניים פרטיים בהולנד, 441 יחידות.
דאצ'יה לוסטון (ברומנית: Dacia Lăstun) הייתה מכונית סופרמיני עירונית מתוצרת יצרנית הרכב הרומנית דאצ'יה (Tehnometal) אשר יוצרה בין השנים 1988–1991.
סך הכול יוצרו 6,532 יחידות.
4 נוסעים (2 מושבים קדמיים למבוגרים, 2 מושבים אחוריים לילדים)
מנוע קדמי - 0.5 ליטר
יוצרו 3 סדרות: בסדרה הראשונה - גוף הרכב היה עשוי מפיברגלס, הסורג הקדמי שולב לתוך מכסה המנוע.
בסדרה השנייה אלמנטים של גוף הרכב היו עשויים ממתכת ופיברגלס, הדלתות היו ממתכת, בסדרה השלישית שיוצרה לאחר שנת 1989 נוספו אורות ערפל אחוריים, דלת אחורית חיצונית, והסורג הקדמי הופרד ממכסה המנוע.
דאצ'יה פיק אפ הם מספר תצורות של טנדרים מתוצרת יצרנית הרכב הרומנית דאצ'יה שיוצרו בין השנים 1975–2006.
דגמי "דאצ'יה פיק אפ" התבססו על דגמי רנו 12 מתוצרת רנו הצרפתית.
מנועי בנזין (מנועי רנו 12)
דאצ'יה סולנזה (ברומנית: Dacia Solenza) היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב הרומנית דאצ'יה אשר יוצרה בין השנים 2003–2005.
דגמי "דאצ'יה סולנזה" יוצרו ברומניה ובאוקראינה.
באוקראינה יוצרו דגמי "דאצ'יה סולנזה" על ידי יצרנית הרכב האוקראינית "ZAZ" (שם מלא: "Zaporizhia Automobile Building Plant").
דאצ'יה נובה (ברומנית: Dacia Nova) היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב הרומנית דאצ'יה אשר יוצרה בין השנים 1995–2000.
דאצ'יה סופרנובה (ברומנית: Dacia SupeRNova) היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב הרומנית דאצ'יה אשר יוצרה בין השנים 2000–2003.
מנוע בנזין קדמי מתוצרת רנו.
דאצ'יה סנדרו (ברומנית: Dacia Sandero) היא מכונית סופרמיני מתוצרת יצרנית הרכב הרומנית דאצ'יה אשר מיוצרת משנת 2007 ועד היום.
מיוצר משנת 2007 ועד היום.
יוצר בקולומביה בין השנים 2008-2015.
מיוצר באיראן משנת 2015 ועד היום.
הצ'בק - 5 דלתות מוגבה - STEPWAY.
מיוצר משנת 2012 ועד היום.
מיוצר ברומניה, מרוקו, אלג'יריה, רוסיה, ברזיל, קולומביה.
מנוע בנזין 898 סמ"ק המפיק 90 כ"ס (מגדש טורבו).
דאצ'יה דוקר היא מכונית מסחרית מתוצרת יצרנית הרכב הרומנית דאצ'יה אשר מיוצרת משנת 2012 ועד היום על ידי חברות בת של קונצרן הרכב הצרפתי רנו: "Renault Argentina" ו-"Renault Tanger Méditerranée" ברישיון "דאצ'יה".
דגמי "דאצ'יה דוקר משווקים בישראל.
דאקה טריביון הוא עיתון יומי המופיע בשפה האנגלית בבירת בנגלדש, דאקה, החל משנת 2013. מייסדו הוא זאפאר סובהאן, שאליו פונים עיתונאים זרים רבים עם בקשה לפרשן חדשות מארצו .
לעיתון גרסאות מודפסות ואון ליין והוא נקרא בבנגלדש ומחוצה לה.
הבעלים של העיתון הוא התאגיד 2A Media Limited בראשות קאזי זאהין אחמד, מקבוצת ג'מקון, אליה שייכים גם העיתונים "באנגלה טריביון" (בשפה הבנגלית) והמגזין לספרות "בנגל לייטס" .
כיום המוציא לאור של העיתון הוא קאזי אניס אחמד.
הגיליון הראשון של "דאקה טריביון" יצא לאור דאקה ב-19 באפריל 2013. האירוע נחגג באופן רשמי במלון Pan Pacific Sonargaon בדאקה.
זה קרה בימים שבהם קרה אסון קריסתו של בניין ראנה פלאזה בסאבאר, דאקה.
וצלמיו כיסו עוד אירועים בעלי הד והשלכות עולמיים כמו משבר הפליטים בעקבות רדיפת הרוהינגיה במיאנמר.
הגליונות היו רחבים עד ל-1 במרץ 2015 כשהפכו לקומפקטים.
החל מ-1 במאי 2019 הועבר העיתון שוב לפורמט ברודשיט (רחב).
המוטו של העיתון הוא The news you want.
מיוזמת העיתון מתקיימים בבנגלדש קמפיינים מסחריים המארגנים תחרויות עם פרסים בנושאים "אני שמח להיות בנגלדשי" ו"אני תוצרת בנגלדש".
החל משנת 2015 "דאקה טריביון" הוא כלי התקשורת העיקרי השותף ב"פסטיבל הספרות של דאקה".
העיתון מתאר את מדיניותו האדיטוריאלית כליברלית מבחינה כלכלית וחברתית.
עורכיו שואפים להשיג דרכו את העלאת רמת הדיונים הפוליטיים בבנגלדש.
הם רואים בו עיתון עצמאי, בלתי מפלגתי, המוקדש לקידומם של מה שהם מגדירים כערכי היסוד של המדינה - במיוחד דמוקרטיה, ריבונות לאומית וחילוניות ולבניית חברה משגשגת, צודקת וסובלנית.
העיתון תומך באופן פעיל בשוויון הזכויות, כולל למיעוטים בתחום הג'נדר וקורא, בין השאר, לביטול החוקים נגד ההומוסקסואלים בבנגלדש
העיתון כולל עמודי op-ed הנגישים לדעות שונות מאלו של מערכת העיתון.
העיתון הוקיע את רציחתם של אינטלקטואלים חילונים או אתאיסטים על ידי איסלמיסטים והזהיר מפני הקיצוניות האסלאמיסטית.
בעל המניות הראשי של העיתון הוא התאגיד 2A Media Limited בבעלות קבוצת ג'מקום של אחד ממנהיגי ליגת אוואמי של בנגלדש, קאזי נביל אחמד.
היומון מפרסם גם מגוון מופסים כולל מוסף חודשי לאמנות ולספרות.
דאקה (בהונגרית: Dáka) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
בדאקה חיו יהודים בתקופות זמן שונות.
דאצ'יה ספרינג אלקטריק היא מכונית חשמלית קומפקטית במרכב קרוסאובר בעלת ארבעה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי דאצ'יה משנת 2021. היא נחשפה באוקטובר 2020, ויצאה למכירה באירופה במרץ 2021. במרץ 2020 הציגה דאצ'יה את דגם הקונספט המקדים.
הספרינג היא המכונית החשמלית הראשונה של דאצ'יה, וגם היא המכונית החשמלית הזולה ביותר באירופה.
היא מיועדת בעיקר לעבודה בעיר.
היא כוללת מנוע חשמלי המספק כ-44 כ"ס ומומנט מרבי של 12.7 קג"מ.
היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 19.1 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 125 קמ"ש.
סוללת ליתיום יון בקיבולת 27.4 קוט"ש המספקת טווח נסיעה חשמלי של 230 ק"מ, או בנסיעה עירונית בלבד 305 ק"מ.
ישנה אפשרות ללחוץ על כפתור במכונית המגביל את הספק המנוע ל-30 כ"ס ואת המהירות ל-100 קמ"ש ובכך ישנה אפשרות להגדיל את טווח הנסיעה בעוד כמה עשרות ק"מ.
דאצ'יה יעדה את המכונית לנסיעה עירונית (בתוך העיר), לכן שמה בה מנוע מאוד חלש.
דאפאונג היא עיר בצפון טוגו ובירת מחוז סאוואן.
על פי מפקד האוכלוסין לשנת 2016, מתגוררים בעיר 64,800 תושבים.
העיר ממוקמת 638 קילומטרים צפונית לבירה לומה, ליד הגבול עם בורקינה פאסו.
גובהה של העיר הוא 306 מטרים מעל פני הים.
החשמל בעיר מסופק מסכר אקוסומבו, אולם היא נתקלת בקשיים גדולים בתברואת המים ובבריאות הציבור.
כל בתי הספר בעיר הם בתי ספר ציבוריים.
בעיר נמצא נמל התעופה ג'נגו.
מועדון הכדורגל של העיר משחק באליפות טוגו בכדורגל.
לדאפאונג יש תפקיד אסטרטגי חשוב במסחר של מערב אפריקה, מכיוון שהיא נמצאת באזור בו מעבירים סחורות רבות לבורקינה פאסו, ניז'ר ובנין.
המרכז הכלכלי של העיר הוא שוק עם חנויות שונות המוכרות בעיקר בדים, דוחן וכבשים.
מקורות ההכנסה העיקריים בעיר הם ממסחר, בעלי חיים וחקלאות (בעיקר כותנה, דוחן, תירס, עגבניות וג'טרופה).
מאז שנות האלפיים, גידול העגבניות התעצם, עקב הגדלת ייצוא העגבניות ללומה.
גילם של רוב מכריע מהתושבים בעיר הוא מתחת ל-20.
נכון לשנת 2010, העיר היא העיר השישית בגודלה בטוגו, מבחינת אוכלוסייה.
דאצ'יה דאסטר היא מכונית קומפקטית במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה מקומות, שמיוצרת על ידי דאצ'יה משנת 2010. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2010. היא משווקת בשווקים מסוימים כגון אמריקה הלטינית, רוסיה, אוקראינה, אסיה, המזרח התיכון, ודרום אפריקה.
הדור הראשון יוצר בין השנים 2010 ל-2017. הדור הראשון נחשף ב-8 בדצמבר 2009 והוצג בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2010. כמו שאר רכבי דאצ'יה הדאסטר בעל עיצוב עממי מידי.
הדור הראשון בנוי על פלטפורמת דאצ'יה B0. הדור הראשון נקרא גם "רנו דאסטר" בשווקים מסוימים או ניסאן טרנו בהודו ורוסיה.
בשנת 2013 הציגה דאצ'יה מתיחת פנים לדאסטר.
מתיחת הפנים כללה עדכון קטן לעיצוב ושדרוג האבזור ובנוסף הוספת מנוע חדש להיצע, המנוע החדש מספק 125 כ"ס ב-5,250 סל"ד.
בספטמבר 2017 הציגה דאצ'יה בתערוכת הרכב של פרנקפורט את הדור השני של הדאצ'יה.
בנובמבר 2017 החלה ההשקה בשוק הרומני.
היא בנויה על אותה פלטפורמה כמו של הדור הראשון אך הפלטפורמה שודרגה מעט.
בדצמבר 2017, היורו NCAP פרסמה את תוצאות בדיקות הריסוק של הדור השני.
היא קיבלה שלושה מתוך חמישה כוכבים.
ביוני 2021 חשפה דאצ'יה את מתיחת הפנים לדאסטר.
מתיחת הפנים כוללת עדכון קל לעיצוב החיצוני, מערכת מולטימדיה חדשה לצד מגוון שדרוגים לתא הנוסעים, יחידות הנעה מעודכנות כולל תיבת הילוכים אוטומטית לדגמי הבנזין או תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שישה הילוכים.
בתחום הבטיחות למעט הוספת מערכת ניטור שטח מת, המכונית אינה כוללת מערכות בטיחות מתקדמות כגון: בקרת סטייה מנתיב או בלימה אוטונומית.
דאצ'יה ג'וגר היא מכונית משפחתית במרכב MPV, בעלת חמישה או שבעה מקומות, שמיוצרת על ידי דאצ'יה משנת 2021. היא נחשפה ב-3 בספטמבר 2021, שמה נחשף ב-30 באוגוסט 2021.
הג'וגר הגיעה לישראל ב-29 ביוני 2022.
העיצוב החיצוני הוא במראה SUV ומבוסס על הסנדרו והדאסטר.
פנים המכונית עבר שדרוג משמעותי לעומת הדגם הקודם, ומבוסס על תא הנוסעים של הסנדרו 2021.
עם תחילת ההשקה הג'וגר ישווק עם מנוע בנזין בנפח 1.0 ליטר טורבו המספק 110 כ"ס ומומנט מרבי של 20.4 קג"מ, משנת 2023 הדגם ישווק גם עם הנעה היברידית.
צ'ארלס אלברט "דאץ'" רופרסברגר השלישי הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של מרילנד בין השנים 2003–2025. רופרסברגר, חבר המפלגה הדמוקרטית, כיהן בין השנים 1994–2002 כנציב מחוז בולטימור.
רופרסברגר נולד בבולטימור, בנם של מרגרט "פגי" (לבית וילסון) וצ'ארלס אלברט "אל" רופרסברגר הבן.
את ראשית לימודיו הגבוהים השלים בבולטימור סיטי קולג', ולאחר מכן למד באוניברסיטת מרילנד, שם שיחק לקרוס.
בהמשך קיבל תואר שני במשפטים מבית הספר למשפט של אוניברסיטת בולטימור.
רופרסברגר החל את הקריירה המקצועית שלו כעוזר התובע המדינתי במחוז בולטימור.
חיש מהר קודם לתפקיד ראש אגף החקירות בפרקליטות מרילנד.
הוא התעסק במאבק בפשע מאורגן, שחיתות פוליטית וסחר בסמים.
בשנת 1985 נבחר למועצת מחוז בולטימור, וב-1989 נבחר לתקופת כהונה שנייה.
ב-5 בדצמבר 1994 החל את כהונתו כנציב מחוז בולטימור, תפקיד אותו מילא עד 2 בדצמבר 2002. טרם התמודדותו אל הקונגרס של ארצות הברית שינה רופרסברגר את שמו באורח רשמי על מנת שכינויו הוותיק, "דאץ'", יוכל להופיע על פתקי ההצבעה בקלפי.
משום שהיה נתון להגבלת כהונה כנציב מחוז בולטימור, בחר רופרסברגר ב-2002 להתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השני של מרילנד.
בוב ארליק , נציג המחוז הכהן מטעם המפלגה הרפובליקנית, פרש מהקונגרס והתמודד לתפקיד מושל מרילנד.
בית המחוקקים באנאפוליס שינה משמעותית את הרכבו הגאוגרפי של מחוז הקונגרס השני באמצעות העברה של רוב מחוז הרפורד למחוז הראשון ולמחוז השישי.
במקום זאת, בית המחוקקים סיפח למחוז השני חלקים רבים מהעיר בולטימור בהם התגוררו מצביעים דמוקרטיים רבים, מה שחיזק את דריסת הרגל של רופרסברגר במחוז החדש.
ביום הבחירות הכלליות נבחר אל בית הנבחרים והושבע לתפקידו בראשית ינואר 2003.
רופרסברגר היה הדמוקרטי הטרי הראשון שמונה לוועדת המודיעין של בית הנבחרים האמריקאי.
הוא מונה לוועדה זו מכיוון שבמחוזו שוכן מטה הסוכנות לביטחון לאומי.
מ-3 בינואר 2011 ל-3 בינואר 2015 היה החבר הבכיר מטעם סיעת המיעוט הדמוקרטית בוועדה.
התפקיד הציב את רופרסברגר ב"כנופיית השמונה" המובחרת, המתייחסת ליושבי הראש של ועדת המודיעין בבית הנבחרים ושל ועדת המודיעין של הסנאט של ארצות הברית ולחברים הבכירים בהן, למנהיגי הרוב המיעוט בשני בתי הקונגרס וליושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית.
על פי החוק, על נשיא ארצות הברית מוטלת החובה לעדכן את כנופיית השמונה בכל פעילויות קהילת המודיעין האמריקאית במטרה להבטיח פיקוח פרלמנטרי נאות.
בעיצומה של פרשת הציתותים בארצות הברית, גינה רופרסברגר את הדלפותיו של חושף השחיתויות אדוארד סנודן ביחד עם עמיתו הרפובליקני מייק ד.
ב-26 בינואר 2024 הודיע רופרסברגר כי אין בכוונתו להתמודד לתקופת כהונתו ה-12 בבית הנבחרים, ועל פרישתו מהחיים הפוליטיים בראשית ינואר 2025.
דאצ'יה לודג'י היא מכונית מיניוואן קומפקטית עם שבעה מקומות ישיבה, המיוצרת על ידי חברת דאצ'יה משנת 2012, ונחשפה בתערוכת הרכב הבינלאומית בז'נבה במרץ 2012 כמחליפת הרנו לוגאן mcv.
הלודג'י הגיעה לישראל בינואר 2015.
בספטמבר 2021 חשפה דאצ'יה את מחליפת הלודג'י - "דאצ'יה ג'וגר" (jogger), מכונית במראה של רכב פנאי-שטח עם 7 מקומות ישיבה.
תיבת ההילוכים בכל המנועים היא ידנית בלבד עם 6 הילוכים.
אבזור הבטיחות כולל 4 כריות אוויר ובקרת יציבות.
במבחני הריסוק שערך ארגון הבטיחות האירופאי "יורו NCAP", קיבלה הלודג'י 3 כוכבי בטיחות מתוך 5.
בשנת 2017 עברה הלודג'י מתיחת פנים קלה שכללה בעיקר שינויי עיצוב קלים בחזית הרכב וגלגל הגה חדש.
בנובמבר 2011 הכריזה דאצ'יה על השתתפותה בתחרויות גביע אנדרוס והציגה את דגם הלודגי גלס (Lodgy Glace) המותאם למרוצי מכוניות על קרח.
בניגוד לגרסת הייצור בגלס הותקן מנוע מרכזי ומערכת הנעה לכל הגלגלים.
המנוע בנפח 3 ליטר ובעל הספק של 355 כוח סוס.
הקבוצה כללה שלושה רכבים: בשניים התחרו אלן פרוסט ובנו ניקולס.
הקבוצה ניצחה את התחרות כשאלן פרוסט מנצח ארבעה מרוצים ומגיע בשישה מרוצים נוספים לפודיום.
להלן טבלת נתוני מכירות הלודג'י באירופה ובישראל (ע"פ נתוני "קארזון") לפי שנים:
דאקואז היא עוגה מהמטבח הצרפתי.
העוגה עשויה משכבות של מרנג שקדים ואגוזי לוז וקצפת או קרם חמאה (המרכיבים העיקריים בקרם חמאה הם חמאה וסוג כלשהו של סוכר) על בסיס ביסקוויט חמאתי.
המונח דאקואז יכול להתייחס גם לשכבת מקצפת האגוזים עצמה.
העוגה בדרך כלל מוגשת צוננת ומלווה בפירות.
העוגה לוקחת את שמה מהצורה הנקבית של המילה הצרפתית dacquoise, כלומר 'של דאקס' (Dax, Landes), עיירה בת כ-10,000 תושבים בדרום מערב צרפת באזור הבאסקי, קרוב לגבול עם ספרד.
צורה מסוימת של דאקואז היא marjolaine, שהמציא השף הצרפתי פרנאן פואן, שהוא ארוך ומלבני ומשלב שכבות מרנג שקדים ואגוזי לוז עם קרם חמאה שוקולד.
דאפאנקוטה (בטמילית: டப்பாங் கூத்து) או קוטה הוא ז'אנר מוזיקלי וז'אנר מחול טמילי.
ז'אנר זה מבוסס על מוזיקת טנמאר והז'אנרים המוזיקליים גאנה וקוטה ביטס, עם דגש על כלי הקשה, בעיקר טמאטה, פארי , תופי דף ואורומי , ולעיתים גם על כלי נשיפה, כמו נדאסווראם .
ז'אנר זה מופיע רבות במוזיקת סרטים מדרום הודו וטמיל נאדו.
חתימת הזמן של יצירות מהז'אנר היא בדרך כלל 6/8.
בניגוד לריקודים הודים קלאסיים כמו בהרטאנאטיאם או קתקאלי, לדאפאנקוטה אין צעדים מובנים וחוזרים על עצמם ורקדנים אינם לומדים אותם דרך שיעורי ריקוד רשמיים.
הוא חולק את הדגש שלו על כלי הקשה עם ריקודי עם ישנים יותר של טמיל נאדו, כמו קוממי וקולאטם .
דאק דודג'רס היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית שפותחה על ידי ספייק ברנדט וטוני סרבון, המבוססת על סרטון ההנפשה הקצר משנת 1953 "דאק דודג'רס במאה ה-24 וחצי" , בכיכובו של דאפי דאק.
זוהי סדרת מדע בדיוני קומית, הכוללת את דמויות לוני טונס בתפקידים מטא-בדיוניים, כאשר דאפי דאק חוזר על תפקידו הראשי מהסרטון הקצר המקורי.
הסדרה הופקה על ידי חברת האחים וורנר הנפשה בין השנים 2003 ל-2005. הסדרה שודרה במקור בערוץ Cartoon Network ומאוחר יותר הסתיימה בערוץ Boomerang.
למרות שהסדרה מבוססת בעיקר על הסרטון הקצר המקורי של "דאק דודג'רס" (המתרחש בערך בשנת 2318 לספירה), הסדרה לוקחת גם רמזים חזותיים ותמטיים מסרטונים קצרים אחרים של הלוני טונס, כאשר דמויות אחרות הזיכיון מופיעות בסדרה, אם כי מותאמות ליקום הבדיוני של הסדרה.
לדוגמה, יוסמיטי סם הופך ל-"ק'צ'וטה סאם", פרודיה על קלינגונים בסרט "מסע בין כוכבים", אלמר פאד הופך ל"הפאד", מחלה חייזרית טפילית שמשנה את התודעה (שילוב של המבול והבורג), וייל אי.
קויוטי היה צייד חייזרים דמוי טורף.
כמו כן מופיעים בסדרה דמויות נוספות מהלוני טונס.
שיר הנושא של הסדרה (בעיבוד של להקת Flaming Lips) מושר על ידי טום ג'ונס, בסגנון המזכיר את שיר הנושא מהסרט של ג'יימס בונד, "כדור הרעם".
דאפי גילם פעם קריקטורה של ג'ונס, שהיה קולו בפרק "Talent Show A Go-Go" בעונה השנייה, כשהוא שר את שיר החותם שלו, " It's Not Unusual ".
דייב מאסטיין, מלהקת הת'ראש מטאל, מגאדת', הופיע בפרק "In Space, No One Can Hear You Rock" בעונה השלישית של הסדרה, כאשר הלהקה ביצעה את השיר "Back in the Day" מאלבומם משנת 2004 "The System Has Failed".
הסדרה הייתה מועמדת לפרס אנני לשנת 2004 על הישג יוצא דופן בהפקת טלוויזיה מונפשת לילדים, מוזיקה בהפקת טלוויזיה מונפשת, עיצוב הפקה בהפקת טלוויזיה מונפשת ודיבוב בהפקת טלוויזיה מונפשת.
הסדרה זכתה בפרס אנני בשנת 2004, עבור מוזיקה בהפקת טלוויזיה מונפשת, מוזיקה מאת רוברט ג'יי קראל.
הסדרה הייתה מועמדת גם לפרס אמי לעריכת סאונד מצטיינת - לייב אקשן והנפשה ולסדרת הנפשה בכיתה מיוחדת בשנת 2004, ושוב באותו פרס בשנת 2005. מאוחר יותר זכתה הסדרה בפרס השחקן המצטיין בסדרה מונפשת על ג'ו אלאסקי.
הפקת הסדרה הסתיימה בשנת 2005 לאחר עונתה השלישית.
דאק דודג'רס (מדובב על ידי ג'ו אלאסקי) - נשמה חסרת מזל שהוקפאה בטעות במשך יותר משלוש מאות שנים מסיבות לא ידועות.
הוא הוחזר מאוחר יותר על ידי ד"ר איי.
דודג'רס הוא יהיר, עצלן, תמים ולא אינטליגנטי במיוחד.
עם זאת, לאורך הסדרה, הוא מפגין מדי פעם רמות גבורה ויכולת גבוהות באופן מפתיע, מה שמרמז על כך שהוא לא ממש טיפש כפי שהוא נראה, למרות שהוא בדרך כלל מצליח בזכות מזל טיפשי וטהור ועבודתו של צוער החלל הצעיר והלהוט.
למרות שהוא לא מראה זאת לעיתים קרובות, אכפת לדודג'רס מאוד מהצוער שלו, למרות שהוא לעיתים קרובות משפיל אותו ומעמיד אותו במצבים משפילים.
הוא מגולם על ידי דאפי דאק.
צוער החלל הצעיר והלהוט (מדובב על ידי בוב ברגן) – מעריץ את דודג'רס ורואה בו דמות אב במובנים רבים.
הוא נאמן לחלוטין לדודג'רס ולא מפקפק באף מילה שהוא אומר.
למרות היותו הרבה יותר חכם ממה שנקרא גיבורו, הוא נותן לו לתת את כל הפקודות.
דודג'רס דואג מאוד לצוער שלו, למרות שהוא כמעט ולא מראה זאת, ולעיתים קרובות מנסה לקחת קרדיט על עבודתו של הצוער.
דודג'רס מסתמך במידה רבה על עזרתו של הצוער וסביר להניח שייכשלו ברוב המשימות בלעדיו.
הצוער גם מצליח למדי כגבר נשים, לעיתים קרובות הוא זה שמסיים עם האישה שדודג'רס מתעלף ממנה.
הוא סיים את לימודיו בהצטיינות יתרה באקדמיה הפרוטקטורט.
את הצוער מגלם פורקי פיג.
היי (מדובב על ידי ריצ'רד מקגונגל) – מדען הסובל מעודף משקל שהחיה את הדודג'רס לאחר שהיו קפואים במשך שלוש מאות שנים.
רציני וחרוץ, הוא לעיתים קרובות עצבני ומתוסכל מהצד הלא-יכול של דודג'רס, ומטיל ספק בכך שדודג'רס היה באמת גיבור של המאה ה-21. בנוסף להיותו מדען חרוץ, הוא לובש כל הזמן כפפות שמתוחות במעלה זרועו, מסתיימות במרפקו ומשאירות רווח בין קצות אצבעותיו לקצות הכפפה (אותן לא לבש במשחק הקצר של 1953).
קפטן סטאר ג'ונסון (מדובב על ידי ג'ון או'הרלי) - ג'ונסון הוא הקפטן היריב של דודג'רס בשטח ההגנה הגלקטי.
לג'ונסון, בעל השכלה אקדמית, יש לו אישיות בסגנון פלאש גורדון, ופעם אחת תבע את דודג'רס בבית המשפט על חוסר יכולתו.
מאז, ג'ונסון היה מעורב בשחרור מאדים מההפיכה הצבאית של הגנרל Z9, ובחיפוש אחר גנגסטרים כאשר דודג'רס נעלם לתקופה קצרה.
הוא גם שיחק רוקטבול במכללה.
ביגפוט (מדובב על ידי מייקל פטריק מקגיל) – בפרק "ברווז ששת מיליון הדולר" (פרודיה על סטיב אוסטין, האיש השווה מיליונים), נחשף שביגפוט עבד עבור הפרוטקטורט כמפקח תחזוקה והיה גם הראשון שקיבל שתלים סייבורגניים (סטיב בוסטון היה האדם הראשון שקיבל אותם, אבל לפני שהפרוטקטורט ניסה זאת על מישהו עם אנטומיה דומה).
שתלים אלה שיפרו את יכולות הלחימה שלו, מכיוון שהוא מסוגל לעצור כמה צנטוריונים לפני שהם פיתו וללכוד אותו בפאי.
הוא נראה חסר השכלה רבה, שכן שתי המילים היחידות שהוא אומר הן "ברווז" ו"סטריאו".
מפקד המאדים X-2 (מדובב על ידי ג'ו אלסקי) – המפקד הבטוח בצבא מאדים, אויבם המושבע של הדודג'רס והנבל של הסדרה.
הוא מוקסם ממלכת מאדים אותה הוא משרת, ורואה בדודג'רס מטרד יותר מאשר אויב אמיתי.
פעם הוא למעשה יצר את הדאק דודג'רס על ידי חזרה בזמן ויצירתו לגיבור כדי שלא יוכיח את עצמו כטעות על ידי המלכה (המלכה אכן הבינה זאת והענישה אותו).
הוא מגולם על ידי מרווין ממאדים.
המלכה טיראני (מדובבת על ידי טיה קררה) - שליטת מאדים היפהפייה ומושא אהבתו של דודג'רס.
בדיוק כמו קאדט, היא מאמינה שהוא גיבור אמיתי.
התלבושות שלה מזכירות את נסיכות מאדים בסדרת הספרים "ג'ון קרטר ממאדים".
K-9 (מדובב על ידי פרנק ולקר) - כלבו של מפקד המאדים X-2.
רובוטי סנטוריון (מדובב על ידי מייקל דורן) - משרתיה הרובוטיים הנאמנים של אימפריית המאדים.
הם נראים בעלי תבונה, ומהווים חלק גדול מהצבא הקיסרי, בעוד שהמאדים האורגניים משמשים כקצינים.
זוהי מחווה לסיילונים הצנטוריונים של באטלסטאר גלקטיקה.
ליהוקו של דורן עשוי להיות קריצה לדמותו המדע בדיוני הפופולרית וורף מהסדרה "מסע בין כוכבים: הדור הבא" .
יצורים להכנה - יצורים מאדים מוזרים דמויי ציפור עם שיער סגול.
הם שימשו לזמן קצר כתכסיס מילוט על ידי מפקד X-2. הם נובעים מזרעים זעירים המופעלים במגע עם מים.
הם הופיעו לראשונה בסרט המונפש משנת 1958 "הארנב בדרך אל הכוכבים", שבו מפקד המאדים הורה להם ללכוד את באגס באני.
גנרל מאדים Z-9 (מדובב על ידי קורי ברטון) - הגנרל הבוגדני של צבא מאדים.
הוא התחיל כאיש סוד נאמן לכאורה של מלכת מאדים, אך מאוחר יותר בגד בה בכך שהחזיק אותה כבת ערובה כדי להשתלט על מאדים בעצמו.
מאוחר יותר הוא ניסה ליזום מתקפה בקנה מידה מלא על כדור הארץ, אם כי תוכניתו סוכלה על ידי מאמציהם של דודג'רס, צוער ו-X-2.
ספייק ברנדט וטוני סרבון היו שניהם מעריצים של הסרטון המונפש הקצר "דאק דודג'רס במאה ה-24 וחצי" של דאפי דאק, ובילו שש שנים בניסיון להפוך את הרעיון לסדרת טלוויזיה או לסרט עלילתי, עד שהשניים קיבלו התחייבות להפקה.
לאחר סדרת פריים טיים של "דאפי דאק" שברנדט וסרבון פיתחו יחד עם פול ראג, שתוארה בתור המופע של לארי סנדרס פוגש את ג'ק בני, לא הצליחו לצאת מהגיהנום הפיתוחי.
ברנדט וסרבון עברו ליצירת סדרה "דאק דודג'רס" ושילבו כמה מהרעיונות שאינם בשימוש.
ג'ו אלאסקי – דאק דודג'רס (דאפי דאק), מפקד מאדים X-2 (מרווין ממאדים), ביקי באזרד, דרייק דארקסטאר, הובי וברטי, רוקי, מאטלי
בוב ברגן – צוער החלל הצעיר והלהוט (פורקי פיג)
ריצ'רד מקגונגל – ד"ר איי.
טיה קררה – המלכה טיראני
מייקל דורן – רובוטי סנטוריון, קפטן לונג, לוחם קלנקין
ג'ון או'הרלי – קפטן סטאר ג'ונסון
הסדרה המלאה יצאה ב-Blu-ray ב-28 במרץ 2023. סט ה-Blu-ray כולל גם את הסרט הקצר המקורי משנת 1953, "דאק דודג'רס במאה ה-24 וחצי", כתוספת.
דאקיה הייתה בעת העתיקה ארצם של בני העם המכונים "דאקים" .
דאקיה השתרעה על פני אזור גדול במזרח אירופה שגבולותיו: הרי הקרפטים בצפון, הדנובה בדרום, נהר הטיסה (הונגריה המודרנית) במערב ובמזרח הנהר טיראס (דניסטר במזרח מולדובה).
באופן גס חופף שטחה של דאקיה ההיסטורית לשטחיהן של רומניה ורפובליקת מולדובה של ימינו.
בירת דאקיה הייתה סרמיזגטוסה .
משערים כי מוצא תושבי האזור משבטים תרקיים.
הדאקים מכונים בכתבים יוונים "גטים" וגם Dai והרומאים כינו אותם "דאקים" או "גֵטים".
הדאקים היו מצוידים למלחמה בחרב מעוגלת שנקראה Falx Dacica ובקיצור "דאקה" Daca ויש שסבורים ששמם נגזר ממנה.
בהיסטוריה של דאקיה התקיימו שלוש תקופות נפרדות:
הראשונה: דאקיה בתקופת המלך בורביסטה במאה הראשונה לפנה"ס.
גבולותיה השתרעו מנהר הבוג הדרומי באוקראינה של היום לנהר הדנובה באזור סלובקיה של ימינו, ומהרי הבלקנים בבולגריה של היום לטרנסקרפטיה באוקראינה.
השנייה: הפרובינקיה הרומאית דאקיה טראיאנה.
גבולות הפרובינקיה נקבעו כתוצאה ממלחמות דאקיה (101 – 106) והיא כללה את המחוזות הקרויים בימינו באנאט, אולטניה וטרנסילבניה.
השלישית: הפרובינקיה הרומאית דאקיה אורליאנה.
הפרובינקיה הוקמה בתוך גבולותיה של הפרובינקיה מואסיה עילית לשעבר, לאחר שהרומאים נאלצו לנטוש את דאקיה טראיאנה לטובת הגותים והקרפיאנים בשנת 271.
גבולות דאקיה השתנו עם השנים.
במערב הגיע גבולה של דאקיה עד לדנובה, בנקודה בה הנהר משנה כיוון ממזרח לדרום, דרומית לעיר ההונגרית "וץ".
יוליוס קיסר מספר בספרו "על המלחמות הגאליות" (De Bello Gallico ספר 6) על יער "הרקניה" המשתרע לאורך הדנובה עד לשטח הדאקים.
תלמי ממקם את גבולה המזרחי של דאקיה טראיאנה בנהר היראסוס (הנהר סירט ברומניה של היום).
כשהרומאים פגשו את הדאקים לראשונה, כבר הייתה לאחרונים תרבות מפותחת שהושפעה מהסקיתים שהיו שכניהם ומהפולשים הקלטים של המאה ה-4 לפנה"ס.
הרודוטוס מספר בספרו "היסטוריה" (כרך 4) על האל זלמוקסיס (Zamolxis/Zalmoxis/Zalmoksha).
לפי הרודוטוס, הגטים האמינו בנצחיות הנשמה, ועבורם המוות היה החלפת ארץ בלבד.
לכוהן הגדול היה מעמד מיוחד בחברה של הגטים כנציג האלוהות העילאית, זלמוקסיס.
בנוסף, הכהן הגדול היה גם יועצו הראשי של המלך.
ההיסטוריון הגותי יורדנס מתאר בספרו "גטיקה" (מקורם ומעשיהם של הגותים) את דיקינאוס (Dicineus או גם דקנאוס - Deceneus) שהיה הכהן הגדול של המלך בורביסטה.
מלבד זלמוקסיס האמינו הדאקים באלים אחרים כדוגמת גבליזיס Gebeleizis ובנדיס Bendis.
החברה הדאקית התחלקה לשני מעמדות: מעמד אריסטוקרטי (טאראבוסטס) והעם הפשוט (קומאטי).
רק לאריסטוקרטיה הותר לכסות את ראשם והם לבשו כובע לבד (ולכן כונו על ידי הרומאים פּילֵאָטי (Pileati) מלטינית חובשי הלבד).
האריסטוקרטים היו מעמד של בעלי זכויות יתר, ומשערים כי היו אבותיהם הקדמונים של הבויארים (אצילים) הרומנים.
המעמד השני, שחבריו היוו את עיקר הצבא, איכרים ובעלי מלאכה, היו קרויים על ידי הרומאים קאפילאטי (Capillati), מילה שפירושה: ארוכי השיער.
ניתן לחזות בהופעתם ובלבושם בעמוד טראיאנוס.
הדאקים פיתחו שיטה ייחודית לבניית חומות, שכונתה על ידי הרומאים Murus Dacicus (חומה דאקית), והייתה אופיינית למערכת המורכבת של עריהם המבוצרות, כדוגמת בירתם סרמיזגטוזה (קרוב לחונדוארה ברומניה).
ניתן לראות את רמת העיור אליה הגיעו בתבליטים שעל עמוד טראיאנוס, ובתיאור נפילתה בידי הרומאים.
הרומאים איתרו והשמידו את הצנרת שהובילה מים לתוך בירת הדאקים, ורק כך הצליחו לסיים את המצור הממושך של סרמיזגטוזה.
היסטוריונים יוונים ורומיים תיארו את נפילתו בשבי של ליסימכוס, לאחר שהובס בידי הגטים (דאקים) תחת שלטונו של דרומיכטס, את האסטרטגיה הצבאית של הדאקים ואת שחרורו של ליסימכוס לאחר דיון באספת העם של הגטים.
מקורות התעסוקה העיקריים של הדאקים היו חקלאות, כוורנות, גידול גפנים, משק חי, קרמיקה ועיבוד מתכת.
הפרובינקיה הרומאית דאקיה מיוצגת במטבעות ססטרטיוס רומים כאישה היושבת על סלע, אוחזת בנשר, ילד קטן על ברכיה ובידו שיבולת חיטה וילד קטן יושב למרגלותיה ומחזיק באשכול ענבים.
הדאקים גם כרו כסף וזהב מהמכרות בטרנסילבניה.
בין הדאקים לשכניהם התנהל מסחר פורח, כפי שניתן להיווכח, ממספר רב של מטבעות זרים שנתגלו בדאקיה.
הסבר נוסף משוער למציאת מגוון המטבעות, טמון בשוד עוברי הדרך שנאלצו לעבור בעמק שיצרה הדנובה בין הרי הבלקן ובין הרי הקרפטים.
מאפייני השפה הדאקית מצויים בוויכוח בין החוקרים בשל מיעוט הממצאים הארכאולוגיים, אך משערים כי דיברו ניב של השפה התראקית.
משערים כי אזור הרי הקרפטים-דנובה יושב ב-2000 לפנה"ס על ידי הודו אירופאים שהתמזגו בילידים הנאוליתים ויצרו את השבטים התרקים.
התרקים באו במגע עם היוונים כאשר היונים והדורים התיישבו על החוף המערבי של הים השחור במאה ה-7 לפנה"ס.
הרודוטוס מזכיר עמים אלה כ"גטאי" כלומר "גטים".
יחד עם שבטים קרובים, שנודעו לרומאים מאוחר יותר כדאקים, שחיו בהרים צפונית למישור הדנובה ובאגן טרנסילבניה יצרו הגטים חברה ותרבות ייחודית במחצית השנייה של מאה ה-4 לפנה"ס.
ממלכת דאקיה הייתה קיימת לפחות מתחילת המאה ה-2 לפנה"ס תחת המלך אורולס.
עימותים עם שבטי הבאסטארנים (Bastarnae) והרומאים (112 לפנה"ס–109 לפנה"ס, 74 לפנה"ס דלדלו את משאבי הדאקים.
תחת שלטונו של בורביסטה, מלך דאקיה (בן תקופתו של יוליוס קיסר) שארגן מחדש את הצבא, הורחבו גבולותיה של הממלכה עד לגודלה המקסימלי.
שבטי הבאסטארנים והדולים הוכנעו ואפילו ערים יווניות כדוגמת אולביה ואפולוניה שעל הים השחור הכירו בסמכותו של בורביסטה.
תקופת מה הצטיירה ממלכת דאקיה כמעצמה מטילת אימה עד כדי כך שיוליוס קיסר שקל מסע צבאי נגדם (גם משום שבורביסטה לקח חלק בתככים רומאים נגד יוליוס קיסר), שנמנע בשל הרצחו.
באותו הזמן נרצח גם בורביסטה וממלכותו נחלקה לארבעה (או חמישה) חלקים תחת שליטים שונים.
אחד מהם היה קוטיסו שאוגוסטוס ביקש לשאת את בתו.
אוגוסטוס אף ארס לו את בתו בת החמש, יוליה.
שליט זה מוזכר באחת הפואמות של המשורר הורטיוס (Occidit Daci Cotisonis agmen, Odes, III.
הדאקים מוזכרים תדיר בתקופתו של אוגוסטוס ולטענתו הם הוכרחו להכיר בעליונות הרומאית.
עם זאת, הם לא הוכנעו ובתקופה מאוחרת שלאחר שלטונו נהגו לחצות בחורף את הדנובה הקפואה על מנת להחריב את הערים הרומיות שבפרובינקיה מואסיה.
בין השנים 85 ל-89 התנהלו שתי מלחמות בין הדאקים בראשות המלך דוראס או דיורפאנאוס ובין הרומאים.
בשנת 87 הובסו הכוחות הרומאים בפיקודו של קורנליוס פוּסקוּס, והדאקים הוציאו אותו להורג בהוראתו של המלך דיוראפאנוס.
לאחר ניצחון זה ויתר דיוראפאנוס על שלטונו לטובת דקבלוס (שפירושו אולי "רב העוצמה").
שנה אחר־כך השיגו כוחות רומאים חדשים בפיקוד של טטיוס לולויאנוס יתרון סמלי, אך נאלצו לכרות עם הדאקים שלום עקב תבוסתו של דומיטיאנוס למרקומנים, כך שהדאקים נותרו עצמאיים.
יותר מכך, דקבלוס קיבל את התואר "מלך לקוח של רומא" מה שאפשר קבלת הדרכה צבאית, אומנים ואף כסף מרומא.
כדי לשים קץ להסדר המביש מבחינת הרומאים, או שמא מתוך כוונה לשפר את מצבה הכלכלי של האימפריה הרומית, בעזרת השתלטות על האוצר הנודע של דקבלוס, החליט טראיאנוס לכבוש את דאקיה ולהשתלט על מכרות הזהב של הדאקים בטרנסילבניה.
בשנת 95 דקבלוס איחד את דאקיה תחת שלטונו, אך באיחוד זה לא צבר די כוח להתמודדות עם הצבא הרומי.
התוצאה של המערכה הראשונה (101–102) הייתה מצור על בירת דאקיה סרמיסגטוזה וכיבוש חלק מהארץ.
המערכה השנייה (105–106) הסתיימה בהתאבדותו של דקבלוס, וכיבוש השטחים שעתידים היו להיות הפרובינקיה הרומית דאקיה טראיאנה.
גופתו של דקבלוס נמצאה על ידי הקצין הרומאי טיבריוס קלאודיוס מקסימוס, אשר כרת את ראשו של דקבלוס והגישו לקיסר טראיאנוס.
טראיאנוס נקט במדיניות אכזרית בדיכוי המרד, חיסל את האליטה, הרס את המקדשים, הרג רבים מהתושבים, מכר רבים לעבדים, ויישב אוכלוסייה זרה במקומם.
תיאור המלחמות הדאקיות מצוי בספריו של ההיסטוריון דיו קסיוס, אך הפרשנות הטובה ביותר למלחמה מצויה על עמוד טראיאנוס המפורסם ברומא.
הפרובינקיה הרומית דאקיה כללה את טרנסילבניה, באנאט ואולטניה של ימינו.
היא נשלטה על ידי נציב בדרגת פראיטור, והלגיון השלושה עשר גמינה (Gemina), בתוספת כוחות־עזר היה מוצב דרך קבע בפרובינקיה.
בשל הידלדלות האוכלוסין בפרובינקיה החדשה, שנבעה מהמדיניות של טראיאנוס במלחמות דאקיה, הובאו מתיישבים על מנת לעבד את האדמה, ולהפעיל את המכרות יחד עם האוכלוסייה הדאקית שנותרה, שכפי שניתן לראות ב"עמוד טראיאנוס" נכנעה לטראיאנוס במלחמות דאקיה.
המתיישבים היו חיילים רומיים ומתיישבים רומיים בני הדור הראשון או השני מנוריקום או פאנוניה, ואחר כך נוספו מתיישבים מפרובינקיות אחרות: תרקים דרומיים (מהפרובינקיות מואסיה ותרקיה) ומתנחלים מהפרובינקיה הרומית אסיה הקטנה.
הרומאים בנו מבצרים כדי להתגונן מהתקפותיהם של עמים כמו הרוקסולנים, האלאנים, הקרפיאנים, הדאקים עצמם והדאקים החופשיים.
כמו כן, סללו הרומאים שלוש דרכים צבאיות עיקריות, על מנת לחבר בין הערים הראשיות.
דרך רביעית שנקראה על שמו של טראיאנוס, חצתה את הקרפטים, וחדרה לטרנסילבניה במעבר טוּרנוּ רוֹשוּ.
הערים הראשיות בפרובינקיה היו המושבה "אולפיה טראיאנה סרמיסגטוזה" (כיום סרמיסג'טוזה במחוז הונדוארה, רומניה), אפולום (כיום אלבה יוליה במחוז אלבה, ברומניה), נאפוקה (כיום קלוז'-נאפוקה, במחוז קלוז', ברומניה).
הדאקים באזור הרומי אימצו את הדת והשפה של הכובשים (אך הדעה כי העם הרומני מקורו בהשתלטות הרומית על דאקיה נתונה במחלוקת).
ב-129 חילק אדריאנוס את דאקיה ל"דאקיה העילית" ול-"דאקיה התחתית".
הראשונה כללה את טרנסילבניה, והשנייה את ולאכיה הקטנה או אולטניה.
אנטונינוס פיוס חילק ב-159 את הפרובינקיה מחדש לשלוש פרוביניקיות (Tres Daciae): דאקיה פורוליסנסיס (Dacia Porolissensis) כשם העיר העיקרית "פורוליסיום" (בסמוך למויגראד, נפת סאלאז'), דאקיה אפולנסיס (Dacia Apulensis) כשם העיר אפולום ודאקיה מלבנסיס (Dacia Malvensis) על שם מלבה (מיקום אינו ידוע).
שלוש הדאקיות היוו חברה אחת בכך שהייתה להם בירה משותפת "אולפיה טראיאנה סרמיסגטוזה" ואספת נבחרים (דיאטה) משותפת שדנה בענייני הפרובינקיה, ניסחה תלונות והתאימה את המיסוי ליכולות.
עם זאת, בכל מובן אחר היו שלוש הדאקיות פרובינקיות עצמאיות, כל אחת מהן תחת מיופה־כוח רגיל הכפוף לנציב בדרגת קונסול.
מרקוס אורליוס איחד ב-168 את הפרובינקיות לאזור צבאי אחד.
גבולות האזורים בשלטון רומי כנראה לא הוגדרו מעולם בבירור, אך אין ספק שהכיבוש הביא לרומאים רווחים צבאיים וכלכליים.
לאחר מלחמות דאקיה, גויסו הדאקים לצבא הרומי, והועסקו בבניית חומת אדריאנוס בבריטניה, או במקומות אחרים באימפריה הרומית.
עמוד האנטוניני של מרקוס אורליוס והקשת של גלריוס משרטטים דמויות של לוחמים דאקים.
קיימת השערה כי מקורה של המילה האנגלית לפגיון (Dagger) היא שיבוש של המילה הלטינית Daca, סכין דאקית.
השליטה הרומית בארץ הייתה לא יציבה.
נאמר אף כי הקיסר אדריאנוס שהיה מודע לקושי בשמירת הפרובינקיה, שקל לנטוש אותה ונסוג מהחלטה זו, רק בגלל ההתחשבות בביטחונם של האזרחים הרומים הרבים המצויים בשטחה.
בזמן שלטונו של גליאנוס (256) חצו הגותים את הקרפטים וגרשו את הרומאים מדאקיה, למעט מספר מקומות מבוצרים בין הנהר טימיש והדנובה.
האירוע אינו מונצח ברישומים מתקופה זו, וההפסקה הפתאומית בהופעתם של כתובות ומטבעות רומיות בדאקיה אחרי שנת 256, מהווה את התמיכה היחידה בהכרזה של רופיוס פסטוס כי "תחת הקיסר גליאנוס אבדה דאקיה".
הקיסר אורליאנוס (270-275) ניצב מול שורה של אבדות טריטוריאליות.
גאליה והיספניה אבדו לאימפריה החל מ-260, הפרתים התקדמו באסיה, והקרפיאנים והגותים ערכו מסעות חורבן במואסיה ואיליריה.
לכן החליט אורליאנוס לנטוש את הפרובינקיה דאקיה שנוצרה על ידי טראיאנוס, והורה על נסיגת כל הכוחות והתושבים הרומיים ממנה, כשהדנובה נקבעה כגבול הרומי החדש.
על פי ההיסטוריון אוטרופיוס, האזרחים הרומיים מדאקיה יושבו מחדש בעומק מואסיה.
דאקיה אורליאנה אורגנה מחדש דרומית לדנובה כשבירתה נקבעה ב"סרדיקה" (כיום סופיה בירת בולגריה).
בהמשך ארגנו דיוקלטיאנוס וקונסטנטינוס את הפרובינקיות דאקיה מדיטרנאה, מואסיה התחתית, דרדניה, פרהואליטניה ודאקיה ריפנסיס למחוז "דאקיה", שיחד עם מקדוניה היווה את ה"פרפקטורה" איליריקום.
קיימת השערה שבאותה תקופה באזור פעל ספונסיאנוס.
לאחר נסיגת הרומאים השתלטו הגותים והקרפיאנים על דאקיה טראיאנה.
ידוע כי הקיסר קונסטנטינוס המכונה "הגדול" – שנולד בדאקיה אורליאנה - נטל לעצמו את התואר דאקיקוס והחל בבניית גשר מעל הדנובה אל תוך דאקיה טראיאנה.
הקיסר הרומי גלריוס, שגם הוא נולד בדאקיה אורליאנה, ושאימו הייתה מדאקיה טראיאנה הציע כי הקיסרות הרומית המזרחית תיקרא האימפריה הדאקית.
השאלה "מה קרה לאוכלוסייה לאחר נסיגת אורליאנוס?" נתונה במחלוקת בין ההיסטוריונים.
שתי התאוריות העיקריות לגבי האוכלוסייה שתרבותה הייתה רומית הן:
הם המשיכו לחיות באותם המקומות והטמיעו את הדאקים, שתרבותם לא הייתה רומית.
תאוריה זו נתמכת בעיקר על ידי היסטוריונים רומניים.
הם ליוו את הכוחות בנסיגתם, וחזרו רק לאחר תקופת הגירה, תאוריה הנתמכת בעיקר על ידי היסטוריונים הונגריים.
לתשובה לשאלה זו יש השלכות מדיניות: אם התושבים נסוגו עם הכוחות, משמעות הדבר שהשבטים המדיארים כבשו את טרנסילבניה משליטים מקומיים שלא היו רומיים בתרבותם (גלו, גלאד ומנומורט ראו גסטה הונגרורום).
לעומת זאת, אם התושבים נשארו במקומם, משמעות הדבר שהרומנים ישבו בטרנסילבניה באורח רצוף החל מתקופת הדאקים והגטים והכיבוש הרומי.
התאוריות בנושא זה מובאות במוצא הרומנים.
זאת רשימה של מלכי דאקיה ותקופת מלכותם.
הכרונולוגיה אינה ודאית בגלל הסתמכות בלעדית על אזכורים שונים במסמכים ממקורות יווניים ולטיניים.
זלמוקסיס (Zalmoxis) - במאה השישית לפני הספירה.
קרנבון (Charnabon) - במאה החמישית לפני הספירה (מוזכר על ידי סופוקלס).
מוסקון (Moskon) - במאה השלישית לפני הספירה.
דרומיכטס - במאה השלישית לפני הספירה.
זלמודגיקוס (Zalmodegikos) - במאה השלישית לפני הספירה.
רובובוסטס (Rubobostes) - המאה השנייה לפני הספירה.
אורולס (Oroles) - המאה השנייה לפני הספירה.
רמקסוס (Rhemaxos) - כמאתיים שנה לפני הספירה.
דיקומס (Dicomes) - המאה הראשונה לפני הספירה.
רולס (Rholes) - המאה הראשונה לפני הספירה.
דפיקס (Dapyx) - המאה הראשונה לפני הספירה.
בורביסטה (Burebista) - משנת 70 עד שנת 44 לפני הספירה.
דקנאוס (Deceneus) - משנת 44 לפני הספירה עד שנת 27 לפני הספירה.
קומוזיקוס (Comosicus) - משנת 9 לפני הספירה עד שנת 30 לספירה.
דוראס דיורפאנאוס (Duras, Diurpaneus) - משנת 68 עד שנת 87 לספירה.
דקבלוס (Decebalus) - משנת 87 עד שנת 106 לספירה.
בשנת 106 הפכה דאקיה לפרובינקיה רומית.
דאקית היא השפה שדוברה על ידי אנשי דאקיה העתיקים.
השפה שייכת למשפחת השפות ההודו-אירופיות ויש השמים אותה לעיתים תחת אותו הענף המשפחתי עם התראקית.
לא נשארו עדויות רבות לקיום השפה הדאקית.
נותרו מספר מקורות שניתן ללמוד מהם על השפה:
שמות מקומות באזור דאקיה; שמות מתועדים של מלכים, שליטים ואנשים מהשבטים הדאקיים; רשימה של כחמישים צמחים בדאקית ממקורות יווניים ורומיים.
רומנית ואלבנית נמצאות בשימוש באזור הגאוגרפי של דאקיה והושפעו מהדאקית.
מספר כתבים קצרים בשפה הדאקית שנמצאו באזור שבו הייתה דאקיה.
יש המקשרים את הענף של השפה הדאקית לענפים אחרים במשפחת השפות ההודו אירופיות והם:
לא ידוע מתי בדיוק נכחדה הדאקית.
השפה הייתה בשימוש בעת שדאקיה הייתה תחת שלטון רומי.
ישנן עדויות לכך ששבטים דאקיים באזור רפובליקת מולדובה של היום דיברו בשפה גם במאה ה-4 לספירה.
מאוחר יותר התפתחה באזור השפה הרומנית הראשונית בהשפעת הלטינית.
סדרת בולי דואר עברי (או "דאר עברי", כפי שנכתב עליהם בכתיב חסר שהיה נהוג בעת הנפקתם) היא סדרת הבולים הראשונה שהנפיקה מדינת ישראל, במבצע שנשמר בסודיות מוחלטת, ערב הכרזת העצמאות.
הסדרה הוכנה בפעילות קדחתנית בתנאי מחתרת, בבית נטוש במושבה שרונה על ידי אנשי דפוס, והיא בת תשעה בולים שונים בעריכים שונים ובשני גדלים שונים.
מאחר שבזמן הדפסת הבולים עדיין לא נקבע שמה של מדינת ישראל, הוחלט שהם יישאו את הכיתוב "דאר עברי".
את הבולים עיצב אוטה וליש.
נושא הסדרה הוא מטבעות יהודיים שנטבעו בעת העתיקה, בין השנים 129 לפנה"ס-135 לספירה, מתקופת ממלכת החשמונאים עד דיכוי מרד בר כוכבא.
מטבעות אלו מסמלים את הלחימה של העם היהודי למען אוטונומיה לאומית, למען ריבונות בארץ ישראל ולמען חופש של עם ישראל.
נושא זה של הבולים מהווה סגירת מעגל, שכן בעיני רבים אותה לחימה הגיעה אל סופה עם הקמת מדינת ישראל - בית לאומי בארץ ישראל לעם היהודי, 1900 שנה מאז שלילת החופש והריבונות.
כיוון שהכיתוב על גבי המטבעות הוטבע בטיפוגרפיה עתיקה שהייתה בשימוש בתקופת בית המקדש הראשון, אשר אינה מובנת לרוב הציבור, הוחלט בדואר שזה עתה קם, כי יש לצרף הבהרה לכיתוב זה.
לפיכך סוכם כי לכל בול תצורף בתחתיתו פיסת נייר שבה יצוין תרגום בעברית בת-זמננו של הכיתוב על המטבע.
פיסת נייר נוספת זו, המכונה שובל, הפכה למסורת, ומהווה תוספת קבועה בכל בולי ישראל.
ישראל היא המדינה היחידה ששירותי הדואר שלה מנפיקים לאורך כל השנים את בוליהם עם שבלים (מדינות אחרות נוהגות לצרף שבלים מדי פעם, אולם הדבר אינו הכרח כבישראל).
את בולי הדואר העברי הקדימו בולי קק"ל, ששימשו בולים זמניים בין 2 במאי ל-14 במאי.
כ-2.5 מיליון בולים נמכרו ביום הראשון לפתיחת הדואר העברי, כמחצית הבולים העבריים מהסדרה הראשונה.
תורים ארוכים השתרכו ליד סניפי הדואר, וטקס קצר וחגיגי התקיים לרגל פתיחת משרדי "הדואר העברי".
בולי "דואר עברי" נמכרו עד שנת 1950. כיום סדרת בולי "דואר עברי" שלמה, ללא החתמות, היא הסדרה היקרה ביותר בישראל.
מחירו של חומר בולאי מאותה תקופה עשוי להגיע למאות אלפי שקלים.
צמודות הגלופה של בולי המטבע מסדרת "דואר עברי" שהודפסו בשנים 1948–1949 הם בין צמודות הגלופה היקרות בבולי ישראל.
צמודות הגלופה של דואר עברי מזוהות בעזרת 3 סימנים עיקריים, הראשון הוא מספר הגלופה מספר המודפס בתוך משולש בשוליים העליונים של הצמדה.
מספרי הגלופה בדואר עברי הם 1,2 ו-3 בלבד.
השני הוא סימן הספרן, כאשר קיימים בסדרות אלו 4 סימני ספרן והם כוכב לימין (SR) כוכב לשמאל (SL), ריבוע (SLUG) ו-.NO (סימן הקיים רק בערך של 15 מיל).
הסימן השלישי הוא מספר הגיליון המסמן את כמות ההדפסה המסוימת.
בנוסף קיימים הבדלים הנובעים מסוגים שונים של ניר ומסוגים שונים של ניקוב.
איסופם של צמודות הגלופה של בולי דואר עברי הוא מרתק, יקר ואתגרי במיוחד.
דראבאן היא עיירה קטנה בצפון מחוז בוטושאן שברומניה, כ-40 ק"מ מבירת המחוז, דורוחוי, והיא העיירה הצפונית ביותר ברומניה.
אנשי העיירה הם בעיקר איכרים וצוענים, המתפרנסים מעבודת אדמה ומבתי עסק קטנים.
העיירה הייתה מאוכלסת ביהודים החל מהמאה ה-19. במהלך מלחמת העולם השנייה יהודיה גורשו לדורוחוי ומשם למחנות עבודה במערב רומניה וכן לטרנסניסטריה.
לאחר המלחמה הידלדלה הקהילה היהודית בעיירה, עד שבסופו של דבר התרוקנה מיהודים לגמרי לקראת סוף המאה ה-20.
דאקירי (משפת הטאינו: Daiquiri) היא משפחת קוקטיילים, המורכבים על בסיס רום, לימון או ליים וממתיק, בדרך כלל סירופ סוכר.
הקוקטיילים לרוב מוגשים מנוערים בשייקר או מעורבלים בבלנדר.
הקוקטייל המעורבל ידוע גם בתור "דאקירי קפוא".
השם דאקירי מקורו במכרה, באזור סנטיאגו, קובה, הנושא שם זה.
ממציאי הקוקטייל היו כורים, אשר התיישבו לשתות בבר, לא רחוק ממקום עבודתם.
אופן הכנת המשקה היא מזיגת המרכיבים לשייקר מלא בקרח, ניעור השייקר וסינון לכוס מרטיני מקוררת.
דאקירי הוא שמו של חוף סמוך לעיר סנטיאגו דה קובה בקובה, ואף שמו של מכרה עפרת ברזל הנמצא בסמוך ומקורו בשפת הטאינו.
הקוקטייל הומצא כנראה בשנת 1905 בבר ונוס בעיר סנטיאגו, כ-30 ק"מ מזרחית למכרה, על ידי קבוצת מהנדסי מכרות אמריקאים.
באופן מקורי המשקה הוגש בכוס גבוהה מלאה בקרח כתוש.
כפית סוכר הושמה על הקרח ומיץ סחוט מפרי ליים אחד או שניים נמזג על הסוכר.
להשלמת המשקה הוספו אונקיה או שתיים של רום.
תערובת זו עורבבה בכפית ארוכה.
במהלך השנים החלו לערבב את תערובת משקה הדאקירי בשייקר והקרח הכתוש הוחלף לשביבי קרח.
רק בשנת 1909 החל הדאקירי נפוץ מחוץ לתחומי קובה.
אדמירל לושיוס ג'ונסון, שהיה קצין רפואה של הצי האמריקאי, טעם מן המשקה והביא את המרשם למועדון הצבא והצי בוושינגטון די.
ובמהלך עשרות שנים בודדות הלך המשקה ונפוץ במקומות שונים.
הדאקירי היה המשקה החביב על ארנסט המינגוויי ועל נשיא ארצות הברית ג'ון פיצג'רלד קנדי.