tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנות ה-40 קנה המשקה אהדה רבה כיוון שעל רקע מלחמת העולם נוצר מחסור במשקאות האלכוהוליים הנפוצים בארצות הברית: ויסקי, ווודקה, אולם עידוד היחסים עם מדינות אמריקה הלטינית איפשר יבוא של רום והעלה את צריכת משקה זה.
לכן, משקאות המבוססים על רום הפכו נפוצים יותר בתקופה זו.
לפי איגוד הברמנים הבינלאומי (IBA), המתכון לקוקטייל דאקירי הוא:
מיץ ליים סחוט טרי: 25 מ"ל
את כל הרכיבים יש לשקשק ולמזוג לכוס קוקטיילים.
דאקשה ("המוכשר") הוא אל הינדי עתיק, אחד מהפראג'אפאטים, הרישים והאדיטייאים, והבן של אדיטי וברהמה (לפי מקור אחר, הנקרא קאשייאפה, דאקשה הוא אביהן של דיטי ושל אדיטי, נשותיו של קאשייאפה ואחיותיו של סאטי).
לדאקשה ולאשתו פראסוטי היו בנות רבות, ש-27 מתוכן היו נשואות לצ'אנדרה.
דאקשה גילה שצ'אנדרה הפלה לטובה בת אחת (רוהיני דבי), והזניח את צרכיהן ואת חובותיו כבעל.
בעקבות זאת, דאקשה הטיל עליו קללה שגרמה לו לחלות ולמות.
בנותיו של דאקשה התערבו והפכו את מותו של צ'אנדרה לתקופתי (כלומר, מתרחש כל תקופה מסוימת), ומסיבה זו מותו של צ'אנדרה מסומל על ידי מחזור הירח.
אחת מבנותיו של דאקשה (ולפי רוב הטענות מדובר בצעירה ביותר) הייתה שאקטי (אם כי ייתכן וזו הייתה דאקשאיאני), שרצתה במשך זמן רב להינשא לשיווה.
דאקשה אסר עליה לעשות זאת, אולם היא סירבה לבצע את ההוראה והתחתנה עם שיווה.
דאקשה חש חוסר חיבה עז כלפי שיווה, וכינה אותו בכינויי גנאי רבים.
לאחר מכן, דאקשה התרחק מבתו ומבעלה.
שיאה של יריבות זו הייתה בפסטיבל חשוב שדאקשה ערך בארמונו, והזמין אליו אנשים ואלים חשובים ביותר, מלבד שאקטי ושיווה.
בנוסף להוצאתה המכוונת של שאקטי מהרשימה, דאקשה בנה פסל של שיווה (שהיה ממוקם בכניסה לבית שלו) וביזה אותו באמצעים שונים.
שאקטי, שהייתה נלהבת לאחר ששמעה על הפסטיבל והניחה שבכל מקרה בתו של המלך תוזמן לאירוע, אכן הגיעה אליו.
למרות היחס המזלזל שספגה מאביה, שאקטי המשיכה להתנהג בצורה רגועה.
למעשה, אפילו סירובו של דאקשה להזמין את שיווה לא גרם לה לאבד את עשתונותיה.
אולם, לאחר שהגיעה לפסטיבל וראתה את הצורה שבה דאקשה ביזה את בעלה בהיעדרו, שאקטי התאבדה מרוב צער.
לאחר ששמעו על כך, משרתיו של שיווה פרצו לביתו של דאקשה והחלו לתקוף את כל האורחים שהיו שם, אך השדים שזומנו על ידי בהריגו הביסו אותם ואילצו אותם לסגת.
כששמע על כך בעצמו, שיווה כעס מאוד על היחס המזלזל והמתנשא שדאקשה הפגין כלפי בתו כיוון שלא הסכים עם בחירותיה.
שיווה תלש קווצת שיער מראשו, והטיח אותה ברצפה.
לפי הוראותיו של שיווה, הם הסתערו על הפסטיבל והרגו את דאקשה ורוב האורחים.
האורחים הנותרים התחננו בפני שיווה שישיב את דאקשה לחיים.
שיווה נעתר לבקשתם והחזיר את דאקשה, אם כי הפך את ראשו לראש של עז.
לאחר שהושפל בצורה קשה, ולאחר שהתחרט על התנהגותו בעבר, דאקשה הפך לאחד ממשרתיו המסורים ביותר של שיווה.
נשמתה של שאקטי התגלגלה אל פרווטי בגלגול החיים הבא, התחתנה עם שיווה ונשארה לחיות איתו לתמיד.
אחדות מבנותיו האחרות של דאקשה כולל בהאראני ואנוראדהא היו נשואות לצ'אנדרה.
בת נוספת, ראטי, התחתנה עם קאמה.
בת אחרת, דאנו, ילדה את דאנאבאס הרשע.
דארה גרייס טורס היא שחיינית עבר יהודייה-אמריקאית.
אלופה אולימפית, סגנית אלופת עולם ושיאנית עולם.
היא השתתפה בחמש אולימפיאדות (לוס אנג'לס 1984–בייג'ינג 2008), וזכתה בשתים עשרה מדליות, ארבע מכל סוג, מתוכן ארבע אישיות.
היא זכתה במדליות בכל אחת מהאולימפיאדות בהן השתתפה.
טורס נולדה ביופיטר שבפלורידה, אך גדלה בדרום קליפורניה כבת חמישית למשפחה בת שישה ילדים.
אמה הייתה דוגמנית ואביה יזם נדל"ן ממוצא קובני-יהודי.
משפחתה הייתה אמידה והיא למדה בבית ספר פרטי לבנות.
שם החלה לשחות באופן תחרותי, והיא עדיין מחזיקה במספר שיאי שחייה של מערכת החינוך הקליפורנית.
היא התאמנה במועדון השחייה מישן וייחו נאדאדורס בהדרכתו של מארק שוברט.
לאחר מכן למדה באוניברסיטת פלורידה בהדרכתו של רנדי ריס.
בתחרות ספידו הבינלאומית שנערכה באמרספורט, הולנד ב-29 בינואר 1983 בהיותה בת 15 היא קבעה במשחה ל-50 מטר חופשי שיא עולם חדש של 25.69 שניות.
שיא זה החזיק מעמד כחצי שנה ונשבר על ידי אנמארי ורסטאפן מהולנד (25.64 שניות).
באליפות ארצות הברית שנערכה ב-5 באוגוסט אותה שנה היא שיפרה שוב במשחה ל-50 מטר חופשי את שיא העולם והעמידה אותו על 25.62 שניות.
בתחרות שנערכה במישן וייחו, קליפורניה ב-21 ביולי 1984 היא שיפרה שוב במשחה ל-50 חופשי את שיא העולם והעמידה אותו על 25.61 שניות.
שיא זה החזיק מעמד שנתיים ונשבר על ידי תמרה קוסטקה מרומניה (25.50 שניות).
באולימפיאדת לוס אנג'לס היא זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי.
באליפות העולם שנערכה במדריד, ספרד בשנת 1986 היא זכתה במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בבריזביין, אוסטריה בשנת 1987 היא זכתה ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי (55.86 שניות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב
באולימפיאדת סיאול זכתה בשתי מדליות, כסף וארד.
מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב לאחר ששחתה בשלב המוקדמות ומדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:44.25 דקות, אחרי מזרח גרמניה שקבעה שיא אולימפי חדש של 3:40.63 דקות והולנד (3:43.39 דקות), כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 55.98 שניות.
נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 56.25 שניות.
באולימפיאדת ברצלונה נבחרה להיות קפטן נבחרת השחייה וזכתה במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם ניקול הייזלט, אנג'ל מרטינו וג'ני תומפסון בשיא עולם חדש של 3:39.46 דקות, לפני הרפובליקה העממית של סין (3:40.12 דקות) וגרמניה (3:41.60 דקות), כשחיינית שנייה היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 55.33 שניות.
לאחר אולימפיאדת ברצלונה פרשה מהשחייה והשלימה תואר ראשון בתקשורת.
היא החלה לעבוד ככתבת של רשתות שונות, בהן NBC, ESPN ופוקס ניוז ואף עבדה כדוגמנית והופיע בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד ב-1994.
ב-1999, לאחר היעדרות של שבע שנים משחייה תחרותית החליטה לחזור ולהתחרות.
היא התאמנה בהדרכתם של ריצ'רד קוויק ודיק ג'וקומס והצליחה להיבחר למשלחת האמריקאית לאולימפיאדת סידני בהיותה בת 33. במשחקים האולימפיים עצמם היא זכתה ב-5 מדליות, 2 זהב ו-3 ארד.
לאחר אולימפיאדת סידני פרשה שנית וילדה.
לקראת אולימפיאדת בייג'ינג החליטה לחזור ולהתחרות.
במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדה, בהיותה בת 41, ניצחה במשחה ל-50 מטר חופשי ובמשחה ל-100 מטר חופשי.
היא הבטיחה בכך את מקומה בנבחרת ארצות הברית לאולימפיאדה, החמישית במספר שלה.
טורס החליטה לוותר על המשחה ל-100 מטר חופשי באולימפיאדה, כדי שתוכל להתרכז בחצי המרחק, 50 מטר חופשי, נגד שיאנית העולם ליבי טריקט מאוסטרליה.
טורס מייחסת את יכולתה להגיע להישגים משמעותיים בגיל מבוגר יחסית לשיטות תחזוק הגוף שפיתחו מאמני הכושר שלה.
כדי לְהָזֵם טענות אודות שימוש בחומרים אסורים טורס התנדבה לעבור בדיקת חומרים אסורים נוספות על הבדיקות המינימליות הדרושות לאולימפיאדה.
היא אף התנדבה לעבור בדיקות חומרים אסורים חדישות שעדין אינן בשימוש רחב.
טורס נבחרה להיכלל ב"היכל התהילה של הספורט היהודי" ב-2005.
טורס הייתה נשואה פעמיים, ולפני נישואיה הראשונים אף התגיירה (למרות שאביה יהודי), ורק אז התחתנה עם המנתח הישראלי, יצחק שאשא.
בן זוגה הנוכחי הוא דייוויד הופמן, אנדוקרינולוג, ולזוג בת אחת שנולדה באפריל 2006.
דאר א-סלאם היא העיר הגדולה ביותר בטנזניה ובירת מחוז בעל שם זהה במזרח המדינה.
העיר שוכנת לחופי האוקיינוס ההודי ונמצא בה הנמל הגדול ביותר במדינה.
עד 1996 שימשה העיר כבירת טנזניה, וקודם לכן (עד 1866) היא נקראה מזיזימה (Mzizima).
על פי מפקד האוכלוסין משנת 2022, התגוררו בעיר כ-5.38 מיליון תושבים.
דאר א-סלאם נבנתה ב-1862 על ידי סולטאן זנזיבר סייד מג'יד, שביקש לבנות את בירתו בנמל מזיזימה.
יורשו, ברע'ש (Barghash), הפסיק את עבודות הבנייה.
ב-1887 העיר נכבשה על ידי הגרמנים.
ב-1891, בעקבות כניסתה של החברה הגרמנית למזרח אפריקה (Deutsch-Ostafrikanische Gesellschaft) ובהוראת הנציב העליון הגרמני, הועתקה הבירה מבגמיו (Bagamayo), ודאר א-סלאם הפכה לבירת מזרח אפריקה הגרמנית.
דאר א-סלאם מהווה את המרכז הכלכלי, התעשייתי והתקשורתי של טנזניה.
התעשיות העיקריות בה מייצרות מזון ומשקאות, שמן, טקסטיל, הלבשה, נעליים, מלט ומוצרי אלומיניום.
הייצוא מהנמל כולל כותנה, קפה ויהלומים.
את העיר מחברת מסילת ברזל לקיגומה (Kigoma) שעל גדות אגם טנגניקה ולמרבצי הנחושת הגדולים.
את העיר משרת גם נמל תעופה בינלאומי.
בדאר א-סלאם מרוכזים מוסדות לימוד אקדמיים, האוניברסיטה של דאר א-סלאם, אקדמיית קיווקוני למדעי החברה, הקולג' הטכני, האוניברסיטה הפתוחה של טנזניה, בית הספר למנהל עסקים, הגנים הבוטניים והארכיון הלאומי וכן המוזיאון הלאומי.
ב-1996 הועברה האספה הלאומית של טנזניה לעיר דודומה (Dodoma), שהפכה רשמית לבירת המדינה, אך רבים מבנייני הממשלה נותרו בדאר א-סלאם.
באוגוסט 1998 התפוצצה פצצה בשגרירות ארצות הברית בעיר וגרמה למותם של 11 בני אדם.
המוזיאון הלאומי ובית התרבות (National Museum & House of Culture) נחנך במקור ב-1940 כמוזיאון זיכרון למלך ג'ורג' החמישי.
במוזיאון מוצג עברה הצבעוני של טנזניה, ובנוסף מוצגים גם מאובנים מעידן האדם הקדמון שנחשפו בחפירות באזור.
מבקרים במקום נחשפים למורשת השבטית של טנזניה וההשפעה של סחר העבדים ותקופות קולוניאליות על המקום.
במקום ניתן גם ללמוד על המלאכות המסורתיות, המנהגים, הקישוטים וכלי הנגינה של טנזניה.
בעבר הייתה עיר בירתה של טנגניקה.
האקלים בדאר א-סלאם הוא אקלים סוואנה טרופי.
מזג האוויר חם ולח בכל ימות השנה.
כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא כ-1,150 מ"מ.
דאקן הוא דמות בדיונית של נבל-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס.
דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Wolverine: Origins #10 ממרץ 2007, ונוצרה על ידי הכותב דניאל ויי והמאייר סטיב דילון.
דאקן הוא האלטר אגו של אקיהירו, בנו המוטאנט של וולברין ושל אהובתו המתה איטסו, אשר נהרגה על ידי חייל החורף.
לאחר מותה של איטסו, איש מסתורי חותך את אקיהירו התינוק מרחמה, אך הוא שורד הודות ליכולת הריפוי שלו.
אקיהירו התינוק נמסר לידיהם של אקיהירה ונאטסומי, זוג יפני עשיר.
הם מתייחסים לנוכחתו כמתנת האלים, אך המשרתים התייחסו אליו כמפלצת או בן כלאיים - דאקן ביפנית (駄犬).
הוא פיתח אישיות קרה מאוד, ובמהלך ריב חשף לאמו המאמצת שהוא הרג את בנה.
אמו התכחשה לקיומו, מה שגרם לו לחשוף את טפריו הנשלפים ולקצוץ אותה לחתיכות.
אביו המאמץ התאבד, ורומולוס התגלה לראשונה לאקיהירו.
שנים אחרי כן, אקיהירו התחזה לסוכן S.H.I.E.L.D כדי להסתנן למקום בו אביו היה כלוא.
הוא דקר את דאם דאם דוגאן והביס את אביו, והשאיר אותו לדמם על הרצפה, כמו אמו.
אקיהירו גילה כי הוא סייע בטעות לבריחתו של אביו, אם כי לא מהסיבות הנכונות.
בעקבות מעקב אחר אביו ברחבי גרמניה, אקיהירו וסייבר איתרו את אביו בבריסל, שם ניסה לטמון מסנתז קרבונדיום בכספת.
קרב עקוב מדם התפתח, בו התגלו כישורי הלחימה של אקיהירו.
הוא עינה את ויילד צ'יילד עד שגילה כי השניים עובדים תחת פקודותיו של רומולוס, וניסה להרוג את אביו פעם נוספת.
בפעם זו היה מעורב שכיר-החרב דדפול, אשר ידיו נכרתו על ידי אקיהירו.
לפני שהרג את אביו, אקיהירו נורה על ידי חייל החורף עם כדור קרבונדיום וכתוצאה מכך לקה באמנזיה.
מתגלה כי כל האירוע תוכנן על ידי וולברין, וזאת על מנת ללכוד את אקיהירו.
במהלך הייעוד הגלוי, סבסטיאן שו ומיסטר סיניסטר איתרו את אקיהירו כדי להחזיר לו את זיכרונותיו.
כאשר גילה את האמת מאחורי מותה של אמו, אקיהירו מצטרף זמנית לאביו כדי לנקום ברומולוס.
הוא היה חבר בקבוצת אקס-מן האפלים של נורמן אוסבורן בתקופת "שלטון אפל" ו"מצור".
בעת ששהה בקבוצת אקס פורס ואקיהירו באחוות המוטאנטים, אביו הרג את אקיהירו.
באתחול המחודש של חברת מארוול, אקיהירו הוחזר לחיים בידי תאומי אפוקליפס כדי לשמש כחבר בקבוצת פרשי אפוקליפס החדשים.
דָארוּבָאר (בקרואטית: Daruvar) היא עיירת קיט במזרח קרואטיה, השוכנת בעמק הנהר טופליצה שבשטחי מחוז ביילובאר-בילוגורה אשר בחבל סלאבוניה.
דארובאר ממוקמת בצומת דרכים והאזור היה בעל חשיבות אסטרטגית מתקופת האימפריה הרומית.
יישוב בשם דארובר מאוזכר לראשונה במסמכים מ-1771 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הבסבורג.
בסמיכות לעיירה מצויים מעיינות מרפא והיא הפכה בהדרגה לעיירת קיט בתחום תיירות המרפא.
במהלך השנים התיישבו בעיירה תושבים ממוצא צ'כי וכן שוואבים.
בהמשך נשלטה העיירה על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בשטחי ממלכת יוגוסלביה.
באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה את הממלכה תוך ימים אחדים.
אזור דארובאר הועבר לחזקת מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה.
לאחר המלחמה נכללה העיירה בשטחי יוגוסלביה.
בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 החל תהליך התפרקותה האלים של יוגוסלביה ובמהלכו קמה קרואטיה ודארובאר נכללה בשטחה.
במהלך המאה ה-18 התיישבו בדארובאר יהודים שהגיעו מבורגנלנד.
מרביתם היו סוחרים ומקצתם בנקאים ובעלי מקצועות חופשיים.
ב-1860 נחנך בית הכנסת הקהילתי ושנתיים מאוחר יותר בית העלמין היהודי.
בראשית המאה ה-20 כיהן משה פרנקפורטר כרב הראשי של הקהילה.
בשלהי מלחמת העולם הראשונה הותקפו בני הקהילה היהודית על ידי אנשי הקאדר הירוק ונשדדו חנויות ובתי מגורים.
לאחר מלחמת העולם הראשונה גברה הפעילות הציונית בעיירה והוקמו אגודות נוער וסניף של ויצו.
ב-1921 התגוררו בדארובאר 276 יהודים שהיוו כ-10 אחוזים מכלל תושבי העיירה.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 205 נפשות.
לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והקמת מדינת קרואטיה העצמאית הוחל ברדיפת יהודי דארובאר.
בשלב בראשון הוחרם רכושם של בני הקהילה ובהמשך אף בוצעו מעשי שוד שאורגנו על ידי שלטונות האוסטאשה.
בני הקהילה גורשו למחנות ההשמדה בשלושה טרנספורטים בין מאי לאוגוסט 1941.
לאחר המלחמה שבו שרידי הקהילה לדארובאר, אך לא התחדשה פעילות קהילתית.
ב-1951 שופץ מבנה בית הכנסת בדארובאר והוסב לאולם תיאטרון וב-1993 הוסב לכנסייה פנטקוסטליסטית.
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 שופץ בית העלמין והוצבה בו אנדרטה לזכר הנרצחים בשואה.
בראשית המאה ה-21 עמד בית העלמין היהודי על תילו, הוקף גדר ובו כ-160 מצבות.
ב-1968 התגוררו בדארובאר 36 יהודים וב-1991 התגוררו בעיירה 6 יהודים.
לקהילת דארובאר השתייכו יהודי העיירה לִיפִּיק.
קהילה נוסדה שם במהלך המאה ה-19. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בליפיק 81 יהודים.
נכון ל-2009 ניתן היה לאתר את בית העלמין היהודי.
בית העלמין נבזז לשימוש משני ונגרמו בו נזקים.
גם יהודי הכפר אוּלְיָאנִיק השתייכו לקהילה זו.
בית עלמין נוסד במאה ה-19. ב-1931 התגוררו שם 23 יהודים.
נכון ל-2010 עמד בית העלמין היהודי על תילו בשטח הכפר ונמצאו בו כ-15 מצבות.
דאר סלאח (ערבית: دار صلاح) הוא כפר פלסטיני הנמצא 6 ק"מ ממזרח לבית לחם.
לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, האוכלוסייה בכפר מנתה 3,373 תושבים בשנת 2007.
נכון לחודש פברואר 2015, בדאר סלאח הייתה חוות גידול היענים היחידה בשטחים הפלסטיניים, אשר מנוהלת על ידי חקלאי מקומי.
טוני-וילה הנריק וירטאנן (בפינית: Toni-Ville Henrik Virtanen; נולד ב-17 ביולי 1975) הוא די ג'יי ומפיק מוזיקלי פיני מאאורה .
הוא התחיל לעבוד בתחום המוזיקה בשנת 1995 ושחרר את סינגל הפלטינום Sandstorm בסוף 1999. אלבום הבכורה שלו "Before The Storm" יצא בשנת 2000 ונמכר בכ-800,000 עותקים ברחבי העולם.
הוא זכה על אלבום זה בשלושה פרסי גראמי הפיני של שנת 2000.
דארוד ייצג את פינלנד באירוויזיון 2019 יחד עם סבסטיאן ריימן.
הליך הבחירה של השיר היה דומה להליך הבחירה של שרה אלטו, שנה קודם לכן, בקדם Uuden Musiikin Kilpailu פרטי עם שלושה שירים שמשוחררים שבוע אחרי שבוע ונתונים לבחירת השופטים והקהל הפיני המקומי (Televote).
דארוד נולד באזור כפרי הכלול מוניציפלית באאורה שבפינלנד.
הוא גדל שם ובבגרותו עבר לטורקו.
בין שנות האלפיים המאוחרות ל-2013 התגורר דארוד באטלנטה שבארצות הברית.
ב-2013 עבר יחד עם משפחתו לסאלו שבפינלנד.
שנהמועמדות עלאירועקטגוריהתוצאה2000דארודפרסי גראמי הפיניאמן הדאנס החדש הטוב ביותרBefore The Stormפרסי גראמי הפיניאלבום הבכורה הטוב ביותרSandstormפרסי גראמי הפינישיר השנהSandstormאן אר ג'י רדיו (שוודיה)שיר הדאנס של השנהSandstormפרסי הדאנס הגרמנילהיט הדאנס של השנהדארודפרסי הדאנס הגרמניהאמן היחיד הטוב ביותר של השנה2001דארודדאנסטאר בריטניהפריצת הדרך של השנה2002Sandstormפרסי פטיפון הזהב לדי ג'ייםסינגל השנה
סמואל ראטש הידוע ביותר בשם הבמה שלו דארבי אלין הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling (AEW).
לפני שהפך למתאבק מקצועי, אלין היה רוכב על סקייטבורד.
לתקופה מסוימת, הוא אף היה מחוסר בית.
אלין ערך את הופעת הבכורה שלו בשנת 2015 תחת שם הבמה דארבי גרייבס.
אלין התחרה תחת שם במה זה מספר פעמים עד ששינה אותו שוב, הפעם לדארבי אלין.
ביוני 2017, אלין ומאט קרוס נוצחו על ידי reDRagon (בובי פיש וקייל אוריילי) במסגרת הלילה השני של Defy5 Gigantic.
אלין ערך את הבכורה שלו עבור WWNLive באירוע Evolve 59, שנערך באפריל 2016, ובו הפסיד לאית'ן פייג'.
ב-Evolve 74, הוא נוצח על ידי בריאן קייג' כתוצאה מספירת חוץ.
באירוע Evolve 93, הוא הפסיד ל-DJ Z.
חמישה אירועים לאחר מכן באירוע Evolve 98, שנערך בינואר 2018, הוא התחרה נגד זאק סברה ג'וניור על אליפות Evolve, אך כשל בניסיונו לזכות בתואר זה.
ב-30 באוגוסט 2018 במסגרת האירוע Evolve 113, דווח שאלין יתחרה נגד מתאבק WWE NXT, ולווטין דרים.
בקרב ביניהם, אלין הפסיד לדרים.
באירוע Evolve 116, אלין הפסיד למוסטפא עלי.
אירוע אחד לאחר מכן, הוא רשם הפסד נוסף למתאבק WWE, הפעם לקסיוס אונו.
לילה לאחר מכן באירוע Evolve 118, אלין נוצח פעם נוספת, הפעם על ידי רודריק סטרונג.
במהלך סוף השבוע של רסלמניה 35 הוא רשם את הקרב האחרון שלו בארגון Evolve במסגרת האירוע מספר 125. באותו השבוע נודע שהוא סיים את חוזה שלוש השנים שלו עם Evolve ו-WWN.
באירוע Verano de Escándalo, שנערך ב-3 ביוני 2018, אלין ערך את הופעת הבכורה שלו בארגון Lucha Libre AAA Worldwide במסגרת קרב משושה נגד ארו סטאר, דראגו, אוסטרליין סואיסייד, סמי גווארה וגולדן מג'יק על אליפות העולם במשקל קל של AAA, שבסופו ארו סטאר ניצח.
ב-14 במרץ 2019, אלין לקח חלק בטורניר ה-SSS16, שהתקיים באירוע Super Strong Style 16 של הארגון Progress Wrestling, כשכבר בסיבוב הראשון הוא הודח על ידי פול רובינסון.
פחות משבוע לאחר שעזב את WWN, ב-12 באפריל 2019, נודע שאלין חתם על חוזה בארגון All Elite Wrestling (AEW).
באירוע Fyter Fest, שנערך ב-29 ביוני, אלין התחרה נגד קודי בקרב אשר הסתיים בתיקו עקב חריגה מגבולות הזמן המוקצב (20 דקות).
באירוע Fight for the Fallen, שנערך ב-13 ביולי, אלין, ג'ימי האבוק וג'ואי ג'נלה הפסידו בקרב שלושה נגד שלושה ל-MJF, סמי גווארה ושון ספירס.
באירוע All Out, שנערך ב-31 באוגוסט, אלין התחרה בקרב הארדקור משולש נגד שותפיו מהאירוע הקודם, ג'ימי האבוק וג'ואי ג'נלה, שלבסוף האבוק יצא עם ידו על העליונה.
בתוכנית הבכורה של AEW Dark, ששודרה ב-8 באוקטובר, אלין גבר על שימה.
ב-9 באוקטובר במסגרת התוכנית השנייה השבועית של הארגון, המוכרת בשם Dynamite, אלין ניצח בקרב יחידים את ג'ימי האבוק אשר קבע את זהות המועמד לאליפות העולם של AEW לשבוע לאחר מכן אשר יתחרה נגד האלוף, כריס ג'ריקו.
שבוע לאחר מכן, אלין כשל בניסיונו לזכות באליפות העולם של AEW, כשהפסיד לג'ריקו בקרב רחוב בחוקי פילדלפיה, לאחר שידיו של אלין היו קשורות מאחורי גבו קרוב לחמש דקות ולאחר עזרה מצידו של ג'ייק הייגר, חברו של ג'ריקו לקבוצת The Inner Circle.
ב-29 באוקטובר בתוכנית Dark, אלין ניצח את ג'ק אוואנס וג'ימי האבוק בקרב משולש ספירות בכל מקום.
ב-13 בנובמבר, אלין ניצח את פיטר אבאלון ושון ספירס בקרב משולש; לאחר הקרב, הוא נענה לאתגר הפתוח שהציב ג'ון מוקסלי בפני הרוסטר של הארגון מוקדם יותר בתוכנית.
בקרב ביניהם שהתקיים שבוע לאחר מכן, אלין הפסיד למוקסלי.
ב-14 בדצמבר בתוכנית Dark, אלין גבר על ברנדון קאטלר.
ארבעה ימים לאחר מכן בתוכנית Dynamite, אלין הצטוות לשורות המתאבק קודי, כשביחד הם ניצחו בקרב זוגות את הבוצ'ר והבלייד.
ב-1 בינואר 2020, אלין הפסיד בקרב יחידים לאותו קודי.
ב-15 בינואר במסגרת הספיישל Bash at the Beach, אלין נוצח על ידי פאק בשלב חצי הגמר של הטורניר אשר היה אמור לקבוע את זהות המועמד לאליפות העולם של AEW.
שבועיים לאחר מכן, אלין ופרייבט פארטי (אייזיאה קאסידי ומארק קוון) הפסידו בקרב שלושה נגד שלושה לכריס ג'ריקו, סנטנה ואורטיז.
באירוע Revolution, שנערך ב-29 בפברואר 2020, אלין ניצח את סמי גווארה.
ב-25 במרץ, אלין גבר על קיפ סביאן.
שבוע לאחר מכן, אלין וקודי הצטוותו יחדיו, אך הפסידו לסמי גווארה ושון ספירס.
ב-22 באפריל, אלין ניצח את סמי גווארה בשלב רבע הגמר של הטורניר אשר קבע את אלוף TNT הראשון של AEW.
לעומת זאת, הוא הפסיד בשלב חצי הגמר לקודי בקרב שהתקיים בין השניים שבוע לאחר מכן.
ב-5 באוגוסט, אלין התמודד על אליפות העולם של AEW נגד ג'ון מוקסלי בקרב שבו הוא כשל בניסיונו לזכות בתואר והפסיד למוקסלי.
באירוע Full Gear, שנערך ב-7 בנובמבר, אלין ניצח את קודי רודס וזכה באליפות TNT של AEW.
ב-18 בנובמבר, אלין וקודי הפסידו בקרב זוגות לבריאן קייג' וריקי סטארקס.
בספיישל Winter Is Coming, שנערך ב-2 בדצמבר, אלין וקודי רודס גברו על ריקי סטארקס ופאוורהאוס הובס.
בלילה השני של הספיישל New Year's Smash, שנערך ב-13 בינואר 2021, אלין הגן בהצלחה על אליפות TNT מול בריאן קייג'.
ב-10 בפברואר, אלין רשם הגנה מוצלחת נוספת על תוארו, הפעם מול ג'ואי ג'נלה.
באירוע Revolution, שנערך ב-7 במרץ, אלין ביחד עם סטינג גברו על טים טאז (בריאן קייג' וריקי סטארקס) בקרב רחוב.
ב-10 במרץ, אלין גבר על סקורפיו סקיי וכתוצאה מכך הגן על תוארו בהצלחה; לעומת זאת, לאחר הקרב הוא הותקף על ידי סקיי, שמצידו ביצע את מעברו לדמות הרעה.
ב-24 במרץ, הוא שמר על תוארו מול ג'ון סילבר.
החל מ-7 באפריל, אלין הגן על תוארו על בסיס שבועי ואף עשה זאת בהצלחה, כשניצח יריבים כמו JD דרייק, מאט הארדי (במסגרת קרב ספירות בכל מקום), ג'ונגל בוי ופרסטון "10" ואנס.
מנגד, הוא הפסיד את התואר ב-12 במאי למירו, הפסד שקטע את שיא תקופת הכהונה של 186 ימים, שבו החזיק אלין.
ב-18 ביוני, אלין הפסיד לאית'ן פייג' וסקורפיו סקיי בקרב האנדיקאפ 2 נגד 1. בלילה הראשון של הספיישל Fyter Fest, שנערך ב-14 ביולי, אלין ניצח את אית'ן פייג' בקרב ארון קבורה.
שבוע לאחר מכן במסגרת הלילה השני של ספיישל זה, אלין ניצח את וילר יוטה.
באירוע All Out, שנערך ב-5 בספטמבר, אלין הפסיד ל-CM פאנק בקרב הבכורה של פאנק ב-AEW, שהיה בנוסף קרב ההיאבקות הראשון שלו מזה שבע שנים.
ב-15 בספטמבר בפרק של התוכנית Dynamite, אלין גבר על שון ספירס.
באירוע Full Gear, שנערך ב-13 בנובמבר, אלין נחל הפסד ל-MJF.
ב-19 בנובמבר בפרק של התוכנית Rampage, אלין גבר על בילי גאן.
בלילה הראשון של פרק הספיישל Holiday Bash, שנערך ב-22 בדצמבר, אלין, סטינג ו-CM פאנק ניצחו בקרב שלשות את The Pinnacle (MJF ו-FTR (קאש וילר ודקס הרווד)).
ב-16 בפברואר 2022 בפרק של התוכנית Dynamite, אלין כשל בניסיונו לזכות באליפות TNT לאחר שהפסיד לאלוף, סמי גווארה בשל התערבות של אנדרדה אל אידולו.
ב-4 במרץ בפרק של התוכנית Rampage, אלין הפסיד לסמי גווארה בקרב משולש על אליפות ה-TNT אשר כלל בנוסף את אנדרדה אל אידולו.
באירוע Revolution, שנערך ב-6 במרץ, אלין, סטינג וסמי גווארה ניצחו בקרב טורנדו שלשות את The Andrade-Hardy Family Office (אנדרדה אל אידולו, מאט הארדי ואייזיאה קאסידי).
ב-11 במרץ בפרק של התוכנית Rampage, אלין ניצח את מארק קוון.
ב-30 במרץ בפרק של התוכנית Dynamite, אלין הפסיד לאנדרדה אל אידולו.
ב-20 באפריל בפרק של התוכנית Dynamite, אלין גבר על אנדרדה אל אידולו בקרב ארון קבורה.
ב-29 באפריל בפרק של התוכנית Rampage, אלין גבר על סוורב סטריקלנד בקרב במסגרת השלב הראשון של הגביע לזכר אואן הארט; לעומת זאת, הוא הודח בשלב רבע הגמר, שהתקיים ב-11 במאי בפרק של התוכנית Dynamite, על ידי ג'ף הארדי.
ב-17 ביוני בפרק של התוכנית Rampage, אלין ניצח את בובי פיש.
ב-20 ביולי בפרק של התוכנית Dynamite, אלין הפסיד לברודי קינג.
ב-10 באוגוסט בפרק של התוכנית Dynamite, אלין גבר על אותו ברודי קינג במסגרת קרב ארון קבורה.
ב-9 בספטמבר בפרק של התוכנית Rampage, אלין הפסיד לסמי גווארה.
שבוע לאחר מכן, אלין הצליח לחזור למאזן הניצחונות, כשגבר על מאט הארדי.
ב-5 באוקטובר בפרק של התוכנית Dynamite, אלין ניצח את ג'יי לית'ל.
ב-4 בינואר בפרק של התוכנית Dynamite, אלין ניצח את סמואה ג'ו וכתוצאה מכך זכה באליפות TNT.
ב-15 בדצמבר 2019, אלין הגן בהצלחה על אליפות ה-NEW שלו נגד הרב סוויסה כחלק מהמופע "היאבקות בסינמה סיטי" של הארגון IPWA.
ב-21 בנובמבר 2018, אלין התחתן עם המתאבקת פריסילה קלי.
לעומת זאת, באוגוסט 2020, השניים התגרשו.
הוא חי בסגנון חיים סטרייט אדג'.
אליפות הזוגות של AEW (פעם אחת) - ביחד עם סטינג
PWI דירג אותו במקום ה-14 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2021
דאר אל-מוואקיט הוא חדר או מבנה המלווה במסגד ששימש את האחראי על זמני התפילות.
שומר זה שימש בתור קצין המופקד על שמירת זמני התפילה הנכונים והודעתם למואזין במסגד.
מונח זה היה המונח הערבי שניתן מבנים כאלה שנוספו במסגדים רבים במרוקו בתקופת השושלת המרינית וגם בתקופת האימפריה העות'מאנית.
במקומות בהם העות'מאנים שלטו נודעה המקבילה למבנים כאלה בשם "מובאקיתהאנה" (Muvakkithane - "אכסניית המוואקיט").
מוסלמים המקיימים את "הסלאח" שהיא התפילה הטקסית היומית בזמנים שנקבעו על בסיס החדית' או המסורת של מוחמד (בשנים 570–632 לערך).
בכל יום מתקיימות חמש תפילות חובה עם טווחים ספציפיים של זמנים מותרים שנקבעים על ידי תופעות אסטרונומיות יומיומיות.
לדוגמה, זמן תפילת המגריב מתחיל לאחר השקיעה ומסתיים כאשר הדמדומים האדומים נעלמו.
מכיוון שזמני ההתחלה והסיום לתפילה קשורים לתנועת השמש השמשית, הם משתנים לאורך השנה ותלויים בקו הרוחב ובאורך המקומי כאשר הם באים לידי ביטוי בזמן המקומי.
המושג: "מיקאט" במובן של "זמן תפילה" מופיע בקוראן ובחדית' אם כי הקוראן אינו מגדיר במפורש את אותם זמנים.
המונח: "אילם אל-מיקאט" מתייחס לחקר קביעת זמני התפילה בהתבסס על מיקום השמש והכוכבים בשמיים ותועד עוד מימי האסלאם הראשונים.
החובה העיקרית של המוואקיט הייתה תזמון זמן והסדרת זמני התפילה היומיים במסגדים, מדרסות או מוסדות אחרים המשתמשים באסטרונומיה ובמדעים מדויקים אחרים.
בשיאה בתקופת המאה ה-14 והמאה ה-15 המסגדים הגדולים העסיקו לעיתים קרובות אסטרונומים בולטים בתור תפקידי מוואקיטים בנוסף לוויסות זמני התפילה, הם כתבו חיבורים על אסטרונומיה, במיוחד על תזמון ושימוש בכלים נלווים כגון רביעיות ושעוני שמש.
הם היו אחראים גם לעניינים דתיים אחרים הקשורים למומחיותם האסטרונומית, כגון שמירת לוח השנה האיסלאמי וקביעת הצ'יבלה (הכיוון למכה המשמש לתפילות).
דארה בירנבאום הייתה אמנית וידאו ומיצב יהודיה-אמריקאית.
עבודתה עסקה בעיקר במאפיינים אידאולוגיים ואסתטיים של תקשורת המונים ואתגרה את ההטיות המגדריות כמו גם את הנוכחות של הטלוויזיה במשק הבית האמריקני משנות השבעים.
בירנבאום השתמשה בווידאו כדי לשחזר דימויים טלוויזיוניים שכיחים של פורמטים טיפוסיים כגון חידונים, אופרות סבון ותוכניות ספורט.
הטכניקות שלה כללו שימוש בדימויים שחזרו על עצמם וקטיעה של תנועה מצולמת בעזרת טקסטים ומוזיקה.
היא הייתה ידועה גם בזכות היותה חלק מתנועת האמנות הפמיניסטית שהתהוותה במקביל לאמנות הווידאו מאמצע שנות השבעים בארצות הברית.
בירנבאום התגוררה ועבדה בניו יורק.
דארה בירנבאום נולדה בשנת 1946 בניו יורק.
בשנת 1969 קיבלה תואר ראשון באדריכלות מאוניברסיטת קרנגי מלון בפיטסבורג.
לאחר מכן עבדה במשרד האדריכלים לורנס הלפרין ושות' בניו יורק.
העניין והעיסוק של בירנבאום במרחב האזרחי וביחסים המורכבים בין המרחבים הפרטיים והציבוריים כמו שהם מגולמים בתרבות ההמונים התגבשו בזמן עבודתה במשרד זה.
בשנת 1973 קיבלה בירנבאום BFA בציור מהמכון לאמנות בסן פרנסיסקו .
בשנת 1975 בירנבאום עברה לפירנצה למשך שנה ושם נחשפה לתערוכות של וידאו-ארט בביקוריה ב-Centro Diffusione Grafica, גלריה שהייתה חלוצה בתחום.
זמן קצר לאחר חזרתה לעיר ניו יורק בשנת 1976, פגשה בירנבאום את דן גרהם, אמן שהשפיע רבות על התפתחותה האמנותית.
גרהם הכיר לה את כתב העת הבריטי לקולנוע, Screen, ובירנבאום שהתעניינה מאוד בדיון של כתב העת בשיח הפמיניסטי המתפתח בביקורת על הקולנוע, מצאה כי ההתעלמות מהמדיום הטלוויזיוני היא בעייתית ביותר מכיוון שלדעתה הטלוויזיה תחליף את הקולנוע ככוח הדומיננטי של תרבות ההמונים האמריקאית.
במקביל, המשורר אלן סונדהיים השאיר לבירנבאום את מצלמת הסוני פורטפאק שלו, דבר שאיפשר לה ליצור את עבודות הווידאו הניסיוניות הראשונות שלה, כמו Control Piece ו-Mirroring.
עבודות אלה חקרו את ההפרדה בין הגוף לייצוגו באמצעות מראות ודימויים מוקרנים.
מראות המשיכו להיות אלמנט חשוב בעבודות הווידאו שלה בסוף שנות השבעים, עבודות שחקרו בעיקר ניכוס תרבותי ואת המוסכמות של המדיום הטלוויזיוני.
באמצעות פיצולים וחזרות של דימויים טלוויזיוניים, בירנבאום בחנה את המבנים הטכניים של המדיום ואת הבניית מחוות הגוף במרחב הציבורי.
בעבודה זו בירנבאום השתמשה בדימויים מסדרת הטלוויזיה וונדר וומן כדי לחשוף ולחתור תחת משמעויות אידאולוגיות המוטמעות בסדרת הטלוויזיה.
באתר Landmarks, של אוניברסיטת טקסס באוסטין, מוצגת עבודהזו ונמצא מאמר המוקדש לבירנבאום.
בשנת 2010 בירנבאום זכתה בפרס עמית האמנים של ארצות הברית.
דאקס שפרד הוא שחקן טלוויזיה וקולנוע, תסריטאי, במאי, עורך סרטים, מדבב ומנחה טלוויזיה אמריקאי.
כיכב ב"הורים במשרה מלאה" ו"בלגן בבית".
ב-2018, לאחר פיטוריו של דני מסטרסון על ידי נטפליקס מהסדרה "החווה" עקב מחאת מי טו וטענות לאונס, גויס שפרד לסדרה ושימש בתפקיד קבוע בה במשך 25 פרקים עד ביטולה ב-2020. בסדרה שיתף פעולה עם אשטון קוצ'ר, איתו עבד בעבר גם בתוכנית המתיחות של MTV בשם Punk'd.
לו אח ואחות, השחקנית קרלי האטר.
בוגר אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
שפרד היה מכור לסמים ונגמל.
בשנת 2007 החל לצאת עם השחקנית והמדבבת קריסטן בל.
הם שיחקו ביחד בסרט "להתאהב ברומא" (2010).
הזוג התארס ב-2010. הם החליטו לעכב את החתונה שלהם עד שמדינת קליפורניה תאפשר בשטחה נישואים של זוגות מאותו המין.
רק באוקטובר 2013, לאחר שנישואין חד-מיניים אושרו במדינה, הם נישאו.
בתם הבכורה נולדה ב-2013. ובתם השנייה נולדה ב-2014.
דארבי אלייז'ה קמפ היא שחקנית אמריקאית.
דארבי אלייז'ה קמפ נולדה ב-14 ביולי 2007 בשארלוט, קרוליינה הצפונית.
אביה, קלארק, עובד כעוזר מאמן הכדורסל בתיכון נורת' מקלנבורג.
לאמה, לייסי, יש תואר במשחק והיא בוגרת אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בגרינסבורו.
לייסי חשפה את דארבי ואחותה, רותי, למשחק בגיל צעיר.
במהלך הסמסטר הראשון של שנת הלימודים 2017–2018, דארבי למדה בבית הספר הקהילתי דייווידסון.
עד נובמבר 2020, היא נרשמה חזרה לבית הספר לאחר שלמדה בחינוך ביתי בשנתיים האחרונות.
דרך אנשי הקשר של אמה, קמפ לוהקה בשנת 2014 לתפקידים קטנים בסדרות טלוויזיה כמו "גדולה מהחיים" ו"הנותרים".
בתחילת 2016 פורסם על הצטרפותה לצוות השחקנים של "שקרים קטנים גדולים", המהווה עיבוד לרומן "שקרים קטנים גדולים" של ליאן מוריארטי.
בסדרה היא גילמה את קלואי אדלין מקנזי, בתם של ריס וית'רספון ואדם סקוט, שהיה לתפקיד הפריצה שלה..
הסדרה עלתה לראשונה בפברואר 2017, מאוחר יותר באותה שנה, חודשה הסדרה לעונה שנייה.
בשנת 2017 פורסם כי קמפ לוהקה לתפקיד בסרט "ארץ החלומות" .
הסרט הוקרן בבכורה ב-28 באפריל 2019 בפסטיבל הסרטים טרייבקה.
בזמן הצילומים של הסרט, קמפ נבחנה לתפקיד בסרט של נטפליקס, "להציל את חג המולד".
ב-2018 היא שיחקה בסרט "בנג'י", שיצא לאקרנים ב-16 במרץ 2018, וזכה לביקורות מעורבות.
באותה שנה ב-2018, פורסם כי קמפ לוהקה לתפקיד חוזר בסדרת האימה העל-טבעית, "NOS4A2" בתור היילי סמית', ילדה בת 10 קשוחה, הרפתקנית, הומוריסטית ובטוחה בעצמה ששודרה לראשונה ב-2019.
שנה סרט תפקיד הערות 2018 בנג'י (אנ') פרנקי יוז להציל את חג המולד (אנ') קייט פירס 2019 ארץ החלומות פיבי אוונס 2020 When We Last Spoke ג'ולייט להציל את חג המולד: חלק שני (אנ') קייט פירס 2021 קליפורד הכלב האדום הגדול אמילי אליזבת' הווארד
דארה הורן (נולדה ב-1977) היא סופרת, מסאית ופרופסור לספרות אמריקאית.
היא כתבה חמישה רומנים ובשנת 2021, הוציאה אוסף מאמרי עיון בשם אנשים אוהבים יהודים מתים, שהיה מועמד גמר לפרס קירקוס לעיון לשנת 2021. היא זכתה בפרס אדוארד לואיס וולנט ב-2002, בפרס הלאומי לספרים יהודיים ב-2003, 2006 ו-2021, ובפרס הרולד יו.
סביה של הורן נולדו ברוסיה והיגרו לארצות הברית בתחילת המאה, הוריה נולדו באמריקה.
דארה נולדה ב-1977 וגדלה במשפחה יהודית קונסרבטיבית בשורט הילס, ניו ג'רזי , עם שלושת אחיה.
היא למדה בבית הספר התיכון מילבורן והייתה קפטנית משותפת של קבוצת החידונאים בשם Quiz Bowl .
אמה סוזן, הייתה מורה לאנגלית ובעלת תואר דוקטור במדעי היהדות.
אביה של הורן, מתיו, עוסק ברופאת שיניים.
במהלך ילדותה, הוריה עודדו אותה ואת אחיה לכתוב יומנים על הטיולים שלהם ברחבי העולם.
בגיל 14, הורן זכתה למסע לפולין ולישראל במסגרת תחרות חידונים אודות ההיסטוריה של ארץ ישראל.
בעקבות המסע היא כתבה חיבור על נסיעתה עבור כתב העת "הדסה מגזין" שהיה מועמד לפרס המגזין הלאומי האמריקאי בשנת 1993.
בשנת 1999, היא השלימה את תואר בוגר האוניברסיטה בספרות השוואתית, בהצטיינות יתרה.
בשנת 2006, היא השלימה את תואר הדוקטור שלה, בספרות השוואתית בעברית וביידיש שניהם מאוניברסיטת הרווארד.
היא סיימה את התואר מוסמך האוניברסיטה בספרות עברית באוניברסיטת קיימברידג'.
הורן לימדה במכללת שרה לורנס ובאוניברסיטת העיר ניו יורק את המקצועות ספרות יהודית והיסטוריה של עם ישראל.
היא בעלת תואר פרופסור אורח בקטדרת וינשטוק למדעי היהדות בהרווארד, בה לימדה יידיש וספרות עברית.
הורן שימשה מרצה אורחת בישיבה יוניברסיטי במהלך שנת הלימודים 2019–2020. היא גם תרמה מכתיבתה לניו יורק טיימס ולכתב העת אטלנטיק.
הרומן הראשון של הורן, In the Image, ("בצלם אלוהים" על פי הורן) שיצא לאור על ידי WW Norton כשהייתה בת 25, היא קבלה על כתיבת הרומן את הפרס הלאומי לספרים יהודיים לשנת 2003, כמוכן היא זכתה בזכותו בפרס אדוארד לואיס וולנט לשנת 2002.
הרומן השני שלה, The World to Come, שיצא לאור גם הוא על ידי WW Norton בינואר 2006, קיבל את הפרס הלאומי לספרים יהודיים, בספרות לשנת 2006 ולפרס הרולד יו.
ריבאלאו לשנת 2007, בנוסף הרומן נבחר כבחירת העורכים The New York Times Book Review וכאחד מהספרים הטובים ביותר של 2006 מאת San Francisco Chronicle, ותורגם לאחת עשרה שפות.
הרומן השלישי של הורן, All Other Nights ("מכל הלילות" כמו בהגדה של פסח על פי הורן), יצא לאור באפריל 2009 על ידי WW Norton ונבחר כבחירת העורכים ב-New York Times Book Review.
הרומן הרביעי של דארה, "The Guide for the Perplexed" ("מורה נבוכים" על פי הורן), יצא לאור בספטמבר 2013. בסקירה בניו יורק טיימס נכתב: "הורן לימדה ספרות והיסטוריה יהודית, כתיבתה מגיעה ממקום של ידע ומחקר מעמיקים...
הערצתי את האינטנסיביות והיושרה של הורן, באותה מידה שהערצתי את אותן תכונות בדמויות שלה..."
הרומן החמישי של הורן, Eternal Life, יצא לאור בינואר 2018 על ידי WW Norton ונבחר לאחד מ-100 הספרים הבולטים של הניו יורק טיימס לשנת 2018.
הורן הוציאה את ספר העיון הראשון שלה, אנשים אוהבים יהודים מתים , בשנת 2021. הכותרת מבוססת על מאמר משנת 2018 בכתב העת Smithsonian , שהתחיל במשפט "אנשים אוהבים יהודים מתים.
יהודים חיים, לא כל כך".
המאמר הודפס בשנית כפרק בספר, כשכותרתו "היהודי המת (השני) האהוב על כולם".
למעשה, איני יכול לחשוב על אף אחד".
הספר אנשים אוהבים יהודים מתים היה פיינליסט לפרס קירקוס כספר עיון לשנת 2021. הניו יורק טיימס רשם אותו כאחד מ-100 הספרים הבולטים של 2021, וה-Publisher's Weekly דירג אותו בין 20 הספרים המובילים של השנה.
פרס אדוארד לואיס וולנט לשנת 2002
פרס הספר היהודי הלאומי לשנת 2003
פרס הספר היהודי הלאומי לשנת 2006
הספרים הטובים ביותר של 2006 מאת San Francisco Chronicle
מגזין Granta, הסופרים האמריקאים הצעירים הטובים ביותר, 2007
פיינליסט, פרס קירקוס לשנת 2021 בעיון
דארה הורן חיה בניו ג'רזי עם בעלה, בתה ושלושת בניה.
להורן אח אחד ושתי אחיות.
יאקופו ד'אמיקו (באיטלקית: Jacopo D'Amico; נולד ב-27 בנובמבר 1980), ידוע בשם הבמה דארגן ד'אמיקו, הוא זמר, ראפר, כותב שירים ומפיק מוזיקלי איטלקי.
את קריירת המוזיקה שלו החל בשנת 1997, כשהצטרף ללהקת "Sacre Scuole" עם גואה פקואנו וג'ייק לה פוריה.
בשנת 2001, לאחר שהוציאו את אלבום הבכורה שלהם, התפרקה הלהקה עקב סכסוכים פנימיים.
בשנת 2006 הוציא ד'אמיקו את אלבומו הראשון כסוליסט, Musica senza musicisti.
הוא פורסם דרך חברת התקליטים ג'אדה מסי, חברה עצמאית שהוקמה על ידי ד'אמיקו.
במרוצת השנים הוציא עשרה אלבומי אולפן לאור.
בשנת 2022 השתתף בפסטיבל סן רמו, הקדם האיטלקי לאירוויזיון 2022, שהתקיים בטורינו שבאיטליה.
שירו לתחרות היה "Dove si balla", והוא דורג בערב הגמר במקום התשיעי.
הוא שב לתחרות ב-2024 עם השיר "Onda alta", שהגיע למקום ה-20.
דאראטומומאב , הנמכרת תחת השם המסחרי דרזלקס (Darzalex), היא נוגדן חד-שבטי המכוון כנגד החלבון CD38. התרופה משמשת לטיפול במיאלומה נפוצה (Multiple Myeloma).
התרופה פותחה על ידי חברת ג'נמאב (Genmab) הדנית, ומשווקת במשותף עם חברת ג'ונסון אנד ג'ונסון דרך חטיבת התרופות האונקולוגיות שלה, יאנסן (Janssen).
דאראטומומאב היא תרופה אימונותרפית השייכת למשפחת הנוגדנים החד-שבטיים.
היא פועלת על ידי היקשרות ספציפית לחלבון CD38, שהוא סמן (marker) המצוי בשפע על פני השטח של תאי הפלזמה הסרטניים במיאלומה נפוצה.
CD38 מבוטא גם על מספר סוגי תאים אחרים במערכת החיסון.
מנגנוני הפעולה העיקריים של דאראטומומאב כוללים:
ציטוטוקסיות תלוית נוגדנים (ADCC): הנוגדן מסמן את התא הסרטני, מה שמאפשר לתאים של מערכת החיסון (כגון תאים NK) לזהות ולתקוף אותו.
ציטוטוקסיות מתווכת על ידי מערכת המשלים (CDC): הפעלת מערכת החיסון המולדת (מערכת המשלים) אשר פוגעת בקרום התא הסרטני.
פאגוציטוזה (ADCP): תאים בולענים (מאקרופאג'ים) של מערכת החיסון בולעים ומפרקים את התא הסרטני המסומן.
השראת אפופטוזה: דאראטומומאב עלולה לגרום למות תאים מתוכנת (אפופטוזה) ישירות בתאי המיאלומה.
מודולציה של פעילות האנזים CD38: החלבון CD38 הוא אנזים המעורב במטבוליזם של תרכובות חשובות בתא.
דאראטומומאב מאושרת בישראל (על ידי משרד הבריאות) וברחבי העולם (על-ידי ה-FDA האמריקאי וה-EMA האירופי) לטיפול במיאלומה נפוצה במבוגרים, במספר הקשרים טיפוליים: טיפול בקו ראשון (לחולים newly diagnosed) בשילוב עם תרופות אחרות.
טיפול בחולים אשר קיבלו לפחות טיפול אחד קודם (לאחר relapse).
טיפול בחולים עמידים לטיפול (refractory).
התרופה ניתנת תמיד בשילוב עם תכשירים אחרים נגד מיאלומה, כגון: lenalidomide ודקסמתזון (Rd) ,bortezomib ודקסמתזון (Vd) ,pomalidomide ודקסמתזון.
ב-2023 אושרה התרופה כחלק מסל הבריאות בישראל, לטיפול בקו ראשון.
דאראטומומאב ניתנת באופן מסורתי כעירוי תוך-ורידי (IV).
קיימת גם צורה להזרקה תת-עורית (SC), אשר זמן המתן שלה קצר יותר (מספר דקות לעומת מספר שעות)..
המינון תלוי בדרך המתן (IV או SC) ובשילוב הטיפולי.
העירוי הראשון ניתן לרוב במינון מדורג.
משך העירוי התוך-ורידי הוא בדרך כלל מספר שעות, אך עשוי להתקצר בעירויים הבאים אם התרופה נסבלת היטב.
התדירות משתנה, אך לרוב ניתנת אחת לשבוע במשך החודשים הראשונים, לאחר מכן אחת לשבועיים, ולבסוף אחת לארבעה שבועות כתחזוקה.
דאראטומומאב עלולה לגרום למגוון תופעות לוואי, שחלקן קשורות למנגנון הפעולה שלה:
תגובות הקשורות לעירוי (Infusion-Related Reactions): אלו הן תופעות הלוואי השכיחות ביותר, ומופיעות לרוב בעירוי הראשון.
תסמינים יכולים לכלול: קשיי נשימה, ברונכוספזם, שיעול, לחץ דם נמוך, חום, צמרמורות, בחילות והקאות.
כדי למנוע תגובות אלו, נהוג לתת טיפול מקדים (premedication) בסטרואידים, אנטי-היסטמינים ותרופות להורדת חום.
דיכוי מח העצם (Myelosuppression) - ירידה בספירת תאי הדם, הכוללת נויטרופניה (סיכון מוגבר לזיהומים), טרומבוציטופניה (סיכון לדמם) ואנמיה.
זיהומים: סיכון מוגבר לזיהומים, כולל זיהומים בדרכי הנשימה העליונות ודלקת ריאות.
במחקר ה-POLLUX, שפורסם ב-New England Journal of Medicine, הודגם כי הוספת דאראטומומאב ל-lenalidomide ודקסמתזון (DRd) השיגה שיפור משמעותי בתגובה ובשרידות ללא התקדמות המחלה (PFS) בהשוואה ל-Rd בלבד, בחולים עם מיאלומה נפוצה שחוו relapse.
דאר אל-פוּנוּן (בפרסית: دارالفنون; תעתיק: דאר אלפנון; תרגום: אקדמיה) היה מוסד להשכלה גבוהה באיראן הקג'ארית, שהוקם בשנת 1851 על ידי אמיר כביר, הווזיר הגדול של נאסר א-דין שאה קאג'אר.
זה היה המוסד הפוליטכני, הראשון באיראן, להכשרת צעירים מהמעמד הגבוה בתחומי הרפואה, הנדסה, ביטחון לאומי, וגאולוגיה, בדומה למכללות אמריקאיות, כמו אוניברסיטת פרדו ואוניברסיטת טקסס A&M.
לאחר שהמוסד התפתח והתרחב הוא הפך לאוניברסיטת טהרן.
בניין דאר אל-פונון, שוכן ברחוב נאצר חוסרו, במרכז טהרן, במהלך השנים, הוסב המבנה למוזיאון להיסטוריה של החינוך המודרני באיראן.
עם עלייתו לשלטון של אמיר כביר, בשנת 1847, הוא החליט שכדי לפתח איראן מודרנית, הוא זקוק להשכלה אקדמית ובמקום לשלוח סטודנטים ללמוד באירופה, או לשכור יועצים זרים, הוא יקים מרכז להוראת מדעים וטכנולוגיות באיראן, שבתחילה ילַמדו בו מרצים זרים.
הוא בחר, באופן אישי, את מיקום הבניין בסביבת הארמונות המלכותיים והקסרקטינים הצבאיים.
באישורו של השאה הוא הורה למהנדס מירזא רזא-חאן (ميرزا رضاخان), להכין תוכנית בנייה.
רזא-חאן למד באנגליה ותוכנית הבניה הוכנה בדומה לתכנון של הבניין הראשי בקסרקטין שבעיר Woolwich.
בניין דאר אל-פונון כלל 50 חדרים שנבנו עם עבודות טיח, גילופים ועיטורים אמנותיים.
סביב חצר רחבת ידיים שבאמצעה בריכה גדולה, אליה הובילה אמת מים תת-קרקעית.
המרצים הראשונים בדאר אל-פונון היו שבעה פרופסורים ומרצים אוסטרים, שנשכרו לתקופה של שש שנים.
הם הגיעו לטהראן ב-18 בנובמבר 1851, יומיים לאחר הדחת אמיר כביר.
היעדרו העיב על קבלת הפנים והפרופסור לרפואה, יעקב אדוארד פולק, תיאר את קבלת הפנים:
מאחר שהמורים לא ידעו פרסית והתלמידים לא ידעו גרמנית, נערכו השיעורים, בשנים הראשונות, באמצעות מתורגמנים.
לוח הזמנים של דאר אל-פונון החל כשעתיים לאחר הזריחה ונמשך עד שלוש שעות לפני השקיעה.
בצהריים, כל התלמידים התפללו יחד ואכלו ארוחת צהריים, יחד עם המרצים, על חשבון הממשלה.
כל תלמיד קיבל מלגה של 12 טומאנים בשנה הראשונה ועם השנים הסכום גדל עד עד כדי 40 טומאנים.
בנוסף, כל תלמיד קיבל בגדים, פעמיים בשנה.
הלימודים בדאר אל-פונון היו בשבעה תחומים: חיל רגלים, פרשים, ארטילריה, רפואה, כירורגיה, רוקחות ומינרלוגיה.
בנוסף ללימודים המקצועים, היה על התלמידים ללמוד גם: היסטוריה, גאוגרפיה, מתמטיקה ושפה זרה.
השפה הזרה הייתה בתחילה צרפתית, ולאחר מכן נלמדו גם רוסית ואנגלית.
בשנת 1930 נהרס הבניין על ידי שר החינוך מירזה יחיא חאן קראגוזלו (Mirzā Yahyā Khan Qarāgozlu) ונבנה מחדש על סמך תכנון הנדסי רוסי.
חלקים רבים של המכון נספגו והתמזגו לתוך אוניברסיטת טהרן, שנחנכה ב-1934.
דרינה ניקולאייבה יוטובה (בבולגרית: Дарина Николаева Йотова, נולדה ב-9 בספטמבר 1998), המוכרת בשם הבמה דארה (בבולגרית: Дара), היא זמרת פופ בולגרייה.
היא התפרסמה בסוף שנת 2015 לאחר שהעפילה לשלב הגמר בעונה הבולגרית של תוכנית המציאות The X Factor.
היא חתומה בחברת התקליטים וירג'יניה רקורדס.
בשנת 2016 הוציאה את סינגל הבכורה שלה, "K'vo ne chu", במסגרת פעילותה בחברה.
בשנת 2026 נבחרה לייצג את בולגריה בתחרות הזמר של האירוויזיון.
יוטובה נולדה בעיר וארנה שבמזרח בולגריה.
את דרכה המקצועית החלה בגיל צעיר, ובשנת 2015 השתתפה בגרסה הבולגרית של תוכנית The X Factor, שבה הגיעה למקום השלישי.
במהלך השתתפותה בתחרות ליווה אותה הראפר הבולגרי קריסקו, ששימש כמנטור שלה.
לאחר סיום השתתפותה בתוכנית חתמה יוטובה על חוזה הקלטות עם חברת וירג'יניה רקורדס, ואימצה באופן רשמי את שם הבמה דארה.
בקיץ 2016 פרסמה את סינגל הבכורה "K'vo ne chu", אשר הופץ בליווי קליפ רשמי.
השיר הגיע למיקומים גבוהים במצעדי הפזמונים בבולגריה.
בהמשך, ב-29 בספטמבר 2016, יצאה גרסה באנגלית של השיר בשם "Onto You", שיועדה לקהל בין-לאומי.
ב-12 במרץ 2017 הוציאה דארה את שירה השני, "Rodena takava", בליווי קליפ.
ב-21 ביולי אותה שנה השתתפה כאורחת בסינגל "Nyama da si tragnesh s drug" של הצמד פלאמן ואיבו, לצד צמד ההיפ הופ פאוול וונצי ונץ'.
ב-29 בספטמבר 2017 פרסמה את "Nedei" בערוץ היוטיוב הרשמי שלה, בצירוף קליפ.
בתחילת שנת 2020 השתתפה בתוכנית הבידור Kato dve kapki voda, הגרסה הבולגרית של Your Face Sounds Familiar.
בגמר התחרות דורגה במקום השלישי.
משנת 2021 משמשת דארה כמנטורית בתוכנית The Voice of Bulgaria.
בעונה התשיעית של התוכנית, ששודרה בשנת 2022, זכתה חניכתה ג'קלין טאראקצ'י במקום הראשון, ודארה הוכתרה כמנטורית הזוכה.
בעונה האחת עשרה, ששודרה בשנת 2024, זכתה חניכתה סלביה איבנובה, ובכך רשמה זכייה שנייה בתוך ארבע עונות.
ב-7 במרץ 2022 הודיעה על צאת אלבום הבכורה שלה, Rodena takava, שנקבע ל-20 באפריל 2022. האלבום לווה במופע השקה שהתקיים במתחם ג'וי סטיישן בעיר סופיה.
במרץ 2023 הוציא הזמר קאי את השיר "Rover", עיבוד מחודש לשירה המקורי של דארה "Mr.
Rover", במסגרת אלבום הסולו שלו Rover.
באביב 2024 השתתפה בתוכנית "רוקדים עם כוכבים", שם סיימה במקום השני.
בשנת 2026 נבחרה דארה לייצג את בולגריה בתחרות האירוויזיון, לאחר שזכתה בקדם הלאומי Natsionalnata selektsiya עם 30 נקודות.
במהלך התקופה שלאחר זכייתה שקלה לפרוש מן התחרות, אך לבסוף הודיעה על המשך השתתפותה.
דארון ורטן מאלכיאן הוא מוזיקאי ארמני-אמריקאי, המשמש כגיטריסט וסולן משנה בלהקת ההבי מטאל סיסטם אוף אה דאון.
היה פעיל בכתיבה של רוב השירים של הלהקה.
בתקופת הפגרה של סיסטם אוף אה דאון היה ועדיין סולן וגיטריסט הלהקה "Scars On Broadway".
מאלכיאן נבחר 4 פעמים לגיטריסט הטוב ביותר של השנה על ידי המגזין "Metal Edge".
הוא מנגן בגיטרת Ibanez מדגם 'ICEMAN' שיוצרה במיוחד עבורו, וכן בגיטרה גיבסון-SG.
נולד ב-18 ביולי 1975 בהוליווד, בקליפורניה שבארצות הברית.
הוא בן יחיד להורה ממוצא עיראקי-ארמני (ורטן מאלכיאן) ולאם ממוצא איראני-ארמני (זופור מאלכיאן).
כבר מגיל צעיר הוא נמשך לז'אנר ההבי מטאל: דודו הרחוק הביא לו דיסק של להקת ההארד רוק הידועה Kiss כשהיה בן 4, וכבר מאז מאלכיאן התחבר לז'אנר הזה של המוזיקה.
מאלכיאן החל לשמוע אמנים כגון: ואן היילן, איירון מיידן, ג'ודס פריסט, מוטורהד, אוזי אוסבורן ורבים אחרים.
הוא תמיד רצה לנגן בתופים, אך הוריו קנו לו גיטרה במקום בטענה ש"אתה לא מסוגל להפסיק לנגן".
עם חלוף השנים מאלכיאן האזין למוזיקה "כבדה" יותר, וכבר כשהיה נער האזין ללהקות מטאל אגרסיביות כגון: סלייר, ונום, מטאליקה, פנטרה, ספולטורה וקניבל קורפס.
בגיל 17 החל לשמוע את להקת הביטלס ואת פיטר, פול ומרי, וטען שלהקות אלו השפיעו עליו מאוד כהיותו כותב.
מאלכיאן הצטרף לבית ספר הנמצא ב"ארמניה הקטנה", שבהוליווד, שם הכיר את סרג' טנקיאן ושאבו אודאג'יאן (בהמשך חבריו ללהקה System Of A Down) אשר למדו גם כן באותו בית הספר, אך היו בשכבות שונות, כתוצאה מפערי הגילאים.
מאלכיאן מגדיר את עצמו כמעריץ מושבע של להקת סלייר, וחברו שאבו אודאג'יאן נהג ללבוש חולצות של הלהקה בהופעות חיות.
במהלך ילדותו היה מאלכיאן למעריץ של קבוצת ההוקי לוס אנג'לס קינגס, כפי שניתן להבחין בו בקליפ לשיר 'Toxicity' של System Of A Down, יש לו אוסף אובססיבי של פרטי הערצה לקבוצה בבית.
ב-1993 פגש מאלכיאן את סרג' טנקיאן בזמן ששניהם השתמשו באותו סטודיו להקלטות, אך עם להקות שונות.
סרג' ניגן בקלידים בלהקתו, ומאלכיאן היה הזמר הראשי בלהקה האחרת.
שתי הלהקות חברו והקימו יחד להקה הנקראת "Soil", וכך הכירו את שאבו אודאג'יאן.
הלהקה לא החזיקה זמן רב, ובשלב מאוחר יותר התפרקה.
מאלכיאן וטנקיאן החליטו להקים ביחד להקה חדשה, אליה צירפו את שאבו.
בסופו של דבר הם החליטו על השם "System of a Down", בעקבות שיר שמאלכיאן כתב.
שמו של השיר היה "Victims of a Down", אך שאבו האמין שעדיף להחליף את המילה 'Victims' במילה 'System' תמשוך קהל רחב יותר, ונוסף על כך הם היו מעוניינים שאלבומי הלהקה יהיו בצמוד ללהקת סלייר.
בשלב מאוחר יותר הם צירפו ללהקה את המתופף Andy Khachaturian, אך נאלצו להחליפו כתוצאה מפציעה בידו במתופף העכשווי ג'ון דאלמיאן.
מאלכיאן הפיק את אלבומי System Of A Down עם המפיק הנודע ריק רובין.
ב-2003 שיחק מאלכיאן יחד עם מספר כוכבי תקשורת במשחק בייסבול מתוקשר בהוליווד.
לאחר מכן מאלכיאן כתב על החוויה שיר בשם "Old School Hollywood" מהאלבום 'Mezmerize', ובו הוא מציג את החוויה כמגוחכת ומבזה.
לאחר השיר המדובר קיים באלבום שיר נוסף הנוגע בהוליווד הנקרא: "Lost In Hollywood", אך לא ידוע אם שיר זה (שגם סוגר את האלבום) קשור בהכרח לאותה החוויה.
באחד מהראיונות של הלהקה מאלכיאן הצהיר שהלהקה לא עוקבת אחר אף אחד: "הרבה מהלהקות נוטות לעקוב אחר הלהקה קורן.
אנחנו לא אחת מאותן הלהקות שמביעות כבוד ל'קורן' רק משום שהיא מקורית.
אני חושב שזה פשוט בושה שכל כך הרבה אנשים הרגישו צורך לחקות את זה.
כולם אומרים לנו שיש לנו את המוזיקה האינדיבידואלית שלנו.
אני חושב שיש לנו מספיק אמון במעריצים שלנו מכל סיבובי
ההופעות בעולם, במשך כל כך הרבה שנים, דבר המאפשר לנו לדעת שהם מצפים מאיתנו למשהו אחר, וזה דבר מצוין, המשאיר לנו את הדלת פתוחה להגיע לכל מקום שנרצה".
2006: System Of A Down זכו בפרס הגראמי הראשון שלהם כלהקת הארד רוק - על ביצועם של השיר "B.Y.O.B."
2006: System Of A Down הגיעו למקום ה-14 ברשימת "40 שירי המאטל הטובים" עם שירם "Toxicity".
2007: System Of A Down התמודדו שוב על פרס גראמי על ביצועו של השיר "Lonely Day".
Scars on Broadway (בתרגום חופשי: "צלקות בברודוויי") היא להקת רוק/מטאל אמריקאית שייסד מאלכיאן.
בשנת 2006, כאשר System Of A Down הכריזו רשמית על פגרה- מאלכיאן פנה אל הפרויקט המדובר (אשר היה פעיל במידת מה כפרויקט עצמאי בלבד) .
הופעתם החיה הראשונה (הבאה לקדם את אלבום הבכורה) הייתה ב-11 באפריל 2008 בלוס אנג'לס.
באחד הראיונות נשאל מה תהיה המגמה המוזיקלית של הופעות הבכורה של האלבום והוא השיב: "סביר להניח שזה יהיה משהו אלקטרוני, מעורבב עם הסגנון האמריקאי-מסורתי.
בראיון שנערך בשלבים מתקדמים יותר, מאלכיאן הצהיר שהמוזיקה באלבום הבכורה Scars on Broadway מושפעת גם מאמני רוק קלאסי כגון דייוויד בואי, בריאן אינו, וניל יאנג.
ב-20 ביולי 2018 הוציא לאור אלבום נוסף של Scars on Broadway בשם Dictator אותו הפיק לגמרי לבד ואף ניגן לבד על כל הכלים.
מאלכיאן מתגורר בגלנדייל שבקליפורניה בביתו הפרטי.
יש לו קשרים עם איראן ועם עיראק מכיוון שהוריו נולדנו במדינות אלו והוא אף ביקר שם.
כמו כן, מאלכיאן מרגיש שייכות למוצאו האתני הארמני, ולארמניה.
לא פעם הוא התבטא בעד ההכרה ברצח העם הארמני, ואף הקדיש לכך מספר התבטויות בהופעות חיות של סיסטם אוף אה דאון.
יש לו אוספים הכוללים: נרות, שטיחים פרסיים, כלי נגינה רבים, נרגילות וגולגולות.
EatUrMusic הוא הסכם בין מאלכיאן לחברת התקליטים 'סוני'.
ההסכם החל ב-2003 ומאז נזנח כמעט לחלוטין כתוצאה מהמחויבויות הקודמות שיש למאלכיאן ושאר עיסוקיו.
הלהקה הראשונה שהוחתמה הייתה להקת פאנק (Punk)/מטאל בשם Amen.
סולן הלהקה (ומייסדה) קייסי כאוס ישחרר בעתיד את המוזיקה שלו תחת חברת תקליטים משל עצמו.
עמוד הבית של 'EatUrMusic' לא פעיל, אך לאחרונה הועלה פורום חדש בתקווה שיעורר את הקהילה.
הקליפ הראשון של הלהקה Scars on Broadway רשום תחת זכויות יוצרים של EatUrMusic.
דאריו ארג'נטו (באיטלקית: Dario Argento; נולד ב-7 בספטמבר 1940) הוא במאי קולנוע, מפיק ותסריטאי איטלקי.
ידוע בעבודתו בז'אנר סרטי האימה והמתח בקולנוע האיטלקי, מתחילת שנות ה-70 ועד היום.
ארג'נטו נולד ב-1940 ברומא, בנם הבכור של אלדה לוקסרדו, צלמת ברזילאית וסאלבטורה ארג'נטו, מפיק סרטים איטלקי עוד מימי הסרט האילם.
דאריו הושפע בילדותו מכתביהם של אדגר אלן פו והנס כריסטיאן אנדרסן.
את דרכו הקולנועית החל ארג'נטו דווקא בצדו השני של המרקע, כמבקר קולנוע במקומון רומאי.
ב-1968 כתב את התסריט למערבון האפי "היו זמנים במערב", ביחד עם ברנרדו ברטולוצ'י וסרג'יו ליאונה (שגם ביים).
סרטו הראשון של ארג'נטו כבמאי, "הציפור עם כנפי הבדולח" ("L'uccello dalle piume di cristallo"), מותחן איכותי במסורת סרטי הג'אלו האיטלקיים, הפך להצלחה מסחרית.
ארג'נטו שכלל את הז'אנר בסרט זה.
שני סרטיו הבאים של ארג'נטו, "ארבעה זבובים על קטיפה אפורה" ו-"החתול עם תשעת הזנבות", השלימו את מה שמכונה כיום "טרילוגיית החיות".
ב-1975 יצא סרטו "אדום עמוק" ("Profondo rosso"), סרט ג'אלו נוסף, הכולל תערובת של אלימות אופראית, עבודת מצלמה באיכות גבוהה, ועלילה מוזרה שהצופה בה לוקח חלק פעיל.
גם פסקול הסרט, שהולחן על ידי להקת הרוק הפרוגרסיבי האיטלקית "גובלין", זכה להצלחה, וארג'נטו המשיך לעבוד עם הלהקה גם בסרטיו הבאים.
ב-1977 ביים ארג'נטו את סרטו המצליח ביותר מסחרית, "אישה בצל הפחד" ("Suspiria"), בו עבר לז'אנר הפנטזיה והאימה.
סרטו הבא, "תופת" ("Inferno"), נחשב להמשכון בלתי רשמי ל-"Suspiria".
ב-1982 חזר ארג'נטו לטריטוריית סרטי המתח עם הברט "זעזוע" ("Tenebre"), שנחשב לסרטו האלים ביותר.
לאחר מכן יצאו הסרטים "תופעה" ("Phenomena") משנת 1985, בו שיחקה ג'ניפר קונלי כילדה, והסרט משנת 1987 "אופרה" ("Opera"), שסימן את סוף "תקופת הזהב" של הבמאי.
שלוש שנים לאחר מכן שיתף פעולה עם במאי סרטי האימה האמריקני ג'ורג' רומרו, כשכל אחד מהם ביים סרט בן שעה לפי סיפור של אדגר אלן פו.
סרטו הבא, "טראומה" ("Trauma"), היה הסרט היחיד שביים בארצות הברית, והוא נחשב לסרטו הגרוע ביותר.
ב-1996 חזר ארג'נטו לביים, עם הסרט "The Stendahl Syndrome", סרט שנחשב ביזארי ומהפנט, בכיכובה של בתו, השחקנית אסיה ארג'נטו, בתפקיד הראשי, ובת זוגו, השחקנית דריה ניקולודי, בתפקיד משנה.
ב-1999 ביים גרסה למחזה הידוע "פנטום האופרה".
ב-2000 הפיק את סרטה הראשון של בתו אסיה כבמאית ותסריטאית, "Scarlet Diva".
ב-2001 ביים את "Non Ho Sonno", בו חזר לז'אנר הג'אלו.
ב-2005-2006 ביים שני סרטי טלוויזיה, "Jenifer" ו-"Pelts", בסדרת סרטי האימה האמריקנית "אשפי האימה" ("Masters of Horror").
ב-2007 ביים את סרט האימה "אם הדמעות" ("The Mother of Tears"), בו כיכבו בתו, אסיה ארג'נטו ומורן אטיאס.
בשנת 2022 ביים וכתב את הסרט "משקפיים כהים".
דארטמות' קולג' היא אוניברסיטת מחקר פרטית ב שבניו המפשייר, אחת מתשעת שהוקמו בארצות הברית לפני מלחמת העצמאות.
הקולג' הוקם בשנת 1769 על ידי .
כיום, בנוסף ללימודים לתואר ראשון, יש בדארטמות' בתי ספר לתארים מתקדמים במנהל עסקים, רפואה והנדסה, כמו גם 18 תוכניות לתארים מתקדמים במדעים ובאמנויות.
למעשה, דארטמות' היא אוניברסיטה לכל דבר ולא קולג' (התואר "קולג'" משמש בארצות הברית לתיאור בתי ספר לתואר ראשון, או בתי ספר שהם חלק מאוניברסיטה).
התואר קולג' נשמר בשם האוניברסיטה על-מנת לבטא את מרכזיות בית הספר לתואר ראשון שבאוניברסיטה, כמו גם מהחשיבות המיוחסת להחלטת בית המשפט העליון של ארצות הברית משנת 1819 ב בעניינה של האוניברסיטה.
באותה תקופה ניסו בית המחוקקים של ניו המפשיר ומושל ניו המפשייר להפוך את דארטמות' לאוניברסיטה ציבורית (ואף הקימו מוסד בשם "דארטמות' יונברסיטי" שהיה אמור להחליף את הקולג').
הם שינו את חוקת האוניברסיטה, הגדילו את מספר חברי הדירקטוריון וצרפו אליו אנשים חיצוניים מבין אנשיהם שבסנאט של ניו המפשייר.
הנהלת הקולג' התנגדה ודניאל ובסטר, בוגר האוניברסיטה ושהיה אז בראשית דרכו המשפטית והפוליטית, ייצג באופן מבריק את הקולג', ובית המשפט פסק לטובתו וביטל את ניסיון ההשתלטות.
ב-1972, בתקופת נשיאותו של המתמטיקאי ממוצא יהודי הונגרי ג'ון קמני, התחיל הקולג' לקבל ללימודים סדירים סטודנטיות (עד אז רק גברים התקבלו).
האוניברסיטה חברה בליגת הקיסוס, ברשת אוניברסיטאות מטאריקי ובאיגוד האוניברסיטאות האמריקניות.
בית הספר למוסמכים וללימודים מתקדמים ע"ש (2016)
דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 237= (2024)
רוברט פרוסט - משורר אמריקני.
ד"ר סוס (תאודור סוס גייזל) - סופר ומאייר אמריקני.
טימותי גייטנר - מזכיר האוצר האמריקני בשנים 2009–2013.
דניאל ובסטר - פוליטיקאי, מזכיר המדינה האמריקני בשנים 1841–1842.
נלסון רוקפלר - סגן נשיא ארצות הברית ה-41.
קירסטן ג'יליברנד - פוליטיקאית אמריקנית.
סנאטורית מדינת ניו יורק החל מ-2009.
שרה ויין קליס, מינדי קלינג, קוני בריטון - שחקניות אמריקניות.
שונדה ריימס - תסריטאית ומפיקת טלוויזיה אמריקנית.
שרון אלרעי פרייס - רופאה ואפדימיולוגית ישראלית.
דאריו פו (באיטלקית: Dario Fo; 24 במרץ 1926 – 13 באוקטובר 2016) היה מחזאי, סאטיריקן, במאי תיאטרון ושחקן איטלקי, חתן פרס נובל לספרות לשנת 1997.