tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אחרי משחק בכמה סדרות וסרטים בתפקידי אורח, הוא קיבל תפקיד בינוני בסרט "רמבו" (2008).
לאחר הופעתו בסרט זה, הוא קיבל תפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה של רשת CBS, "המנטליסט".
בסדרה הוא מגלם את קימבל צ'ו, חוקר משטרה קשוח.
את תפקיד גילם למשך כל שבע עונות עד לסיום הסדרה ב-2015.
בשנת 2018 החל לגלם את הבלש גורדון קצומוטו בחידוש לסדרת הטלוויזיה "מגנום, בלש פרטי" ברשת CBS.
ריצ'רד טימותי "טים" קרינג הוא תסריטאי ומפיק טלוויזיה וקולנוע אמריקאי.
ידוע בעיקר בשל הסדרות "ג'ורדן" ו"גיבורים" אותן יצר.
קרינג נולד במחוז אל דוראדו שבקליפורניה.
הוא למד בבית הספר לאמנויות הקולנוע (USC) שבאוניברסיטת דרום קליפורניה.
את הקריירה שלו החל בשנת 1985 כתסריטאי בסדרות טלוויזיה, אשר ביניהן: "Misfits of Science" ו"אביר על גלגלים".
בשנת 1987 כתב ביחד עם ג'ף לואב את התסריט לסרט "זאב צעיר 2".
בשנת 1994 כתב את התסריט לסרט הטלוויזיה "ללא הסכמה", ששודר ב-ABC וכיכבו בו ג'ני גארת' וג'וני גאלקי.
בשנת 1996 החל לעסוק גם בהפקה, עם סדרת הטלוויזיה "שיקגו הופ" (בה הפיק 3 פרקים), ולאחר מכן שימש כמפיק בפועל של הסדרה "פרובידנס", ל-45 פרקים.
הראשונה היא "Strange World", אותה יצר בשיתוף עם הווארד גורדון.
השנייה היא "ג'ורדן", והשלישית, והמצליחה ביותר שלו, שנכון ל-2009 משדרת את העונה הרביעית שלה, היא "גיבורים", העוסקת בסיפוריהם של אנשים רגילים אשר מגלים כי בבעלותם כוחות על-־טבעיים ובאופן שבו יכולות אלו משפיעות על חייהם.
קרינג היה מועמד פעמיים לפרס אמי תחת הקטגוריה "סדרת הדרמה היוצאת מן הכלל".
הפעם הראשונה הייתה בשנת 1997, על עבודתו בסדרה "שיקגו הופ", והפעם השנייה הייתה בשנת 2007, על עבודתו בעונה השנייה של "גיבורים".
בשנת 2008 זכה בפרס באפט"א לטלוויזיה על העונה השנייה של "גיבורים".
בשנת 2015 עלתה לשידור הסדרה "דיג" שכתב והפיק ביחד עם הישראלי גידי רף, וגם המיני-סדרה שיצר עבור רשת NBC "גיבורים: התחייה", המהווה סדרת המשך ל"גיבורים".
בשנת 2018 נמנה מבין מפיקי הסרט "In the Cloud" בהשתתפותם של ג'סטין צ'טווין וגבריאל ביירן.
טימות'י ג'יימס "טים" קארי הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון, מדבב, זמר ומלחין אנגלי.
ידוע בעיקר בשל תפקידו בסרט הקאלט "מופע הקולנוע של רוקי".
קארי נולד וגדל בגרפנהול שבוורינגטון, אנגליה.
אביו ג'יימס היה כומר מתודיסט בצי המלכותי הבריטי, ואמו, פטרישה, הייתה מזכירה בבית ספר.
ב-1958 מת אביו והמשפחה עברה לדרום לונדון.
קארי למד בתיכון קינגסווד בבאת' ולמד באוניברסיטת בירמינגהם לתואר באנגלית ובדרמה.
לטענתו, כבר בגיל צעיר פיתח עניין בהופעה על הבמה כשמגיל 6 הופיע במקהלת ילדים בכנסייה.
ביוני 2012 קארי עבר שבץ מוחי ומאז הוא מתנייד בעזרת כיסא גלגלים.
תפקידו הראשי הראשון של קארי היה בתיאטרון, במחזמר "שיער" בלונדון ב-1968. בתקופה זו פגש את התסריטאי ריצ'רד או'בריאן, שליהק אותו למחזמר "מופע האימים של רוקי", בתפקיד הראשי של ד"ר פרנק נ.
קארי גילם תפקיד זה גם בגרסה הקולנועית המצליחה של המחזמר, "מופע הקולנוע של רוקי", שבעקבותיה הפך קארי לכוכב קולנוע נודע ודמות קאלט.
בראיונות מאוחרים יותר לאורך השנים העדיף קארי שלא להתייחס לסרט שהפך אותו לדמות לחיקוי והערצה של צעירים רבים בעולם, מתוך תחושתו כי ההערצה הרחיקה לכת ודמותו של ד"ר פורטר מאפילה על תפקידים רבים וחשובים אחרים שביצע בקולנוע ובתיאטרון; אך בשנים האחרונות קארי נוטה להתראיין יותר על דמותו בסרט.
לאחר הצגות "מופע האימים של רוקי" בברודוויי, הופיע קארי בהצגה זוכת פרס טוני "טרווסטיס", בלונדון ובניו יורק, וקיבל תשבחות על תפקידו כאמן הדאדא טריסטן צארה.
ב-1978 גילם את המחזאי וויליאם שיקספיר בסדרת הדרמה הבריטית "וויל שיקספיר".
ב-1981 קיבל מועמדות לפרס טוני על תפקידו כמוצרט בהצגה "אמדאוס".
שיחק במספר הצגות ידועות בלונדון ובברודוויי, בהן "אופרה בגרוש" (1986) ו-"Me and My Girl" (1987/8).
במקביל שיחק בשנות ה-80 במספר סרטי טלוויזיה של ערוץ ה-BBC ואחרים, וכיכב בסרטי קולנוע כגון "טיימס סקוור" (1980), "אנני" (1982), "אגדה" (1985), רמז מסתורי (1985) ועוד.
ב-1993 שיחק קארי במחזמר "שנת חיי היפה ביותר" בברודוויי, וקיבל מועמדות שנייה לפרס טוני.
קארי דיבב דמויות במספר סדרות בשנות ה-90, בהן סדרת האנימציה "קפטן פלאנט" (1990-1996) והסדרה "The Net" (1998).
כמו כן, קארי גילם גם את דמות הליצן המאיימת "זה"/"פניוויז" אל המיני סדרת אימה "זה", ששני חלקיה יצאו בהתאמה ב-18 וב-20 בנובמבר 1990.
בשנת 1997 שיחק בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה קצרת הימים "מעבר לפסגה" ברשת ABC.
ב-1999 הצטרף לעונה השנייה של סדרת הסיטקום האמריקאית "הבוקר שאחרי" ברשת שואוטיים, בתפקיד מרטין קריספ, לצדן של לין רדגרייב ושרילין פן.
במקביל המשיך לשחק במחזות תיאטרון בלונדון וניו יורק, ובעיקר נודע בתפקידו בתור המלך ארתור במחזה "ספאמלוט" בשיקגו ב-2004. בנוסף דיבב קארי בסדרות טלוויזיה מצוירות, והופיע במספר תפקידי אורח בסדרות שונות, כגון מונק.
ב-2010 גילם את הרוצח הסדרתי בילי פלין בסדרה מחשבות פליליות, בשני פרקים, סוף העונה החמישית ותחילת העונה השישית.
דמות זו נחשבת בסדרה לאחד הרוצחים הסדרתיים המפחידים והבלתי נשכחים על פי דעת הקהל.
ב-21 באוגוסט 2024 יצא הסרט Stream בו קארי משתתף.
לצד עיסוקיו כשחקן, פיתח קארי גם קריירה מוזיקלית, מעבר להופעותיו במחזות זמר נודעים.
ב-1978 יצא אלבום הסולו הראשון שלו, "Read my Lips", שכלל בעיקר גרסאות כיסוי לשירים מפורסמים בסגנונות שונים, כגון גרסת רגאיי לשיר "I Will" של להקת הביטלס.
ב-1979 יצא אלבומו השני, "Fearless", שכלל בעיקר שירים מקוריים בסגנון רוק וזכה להצלחה מסחרית.
מתוך האלבום יצאו שני שירים גם למצעדים בארצות הברית: "I Do the Rock" ו-"Paradise Garage".
ב-1981 יצא אלבומו השלישי, "Simplicity", שכלל שירים מקוריים וגרסאות כיסוי, וזכה לפחות הצלחה מקודמיו.
קארי יצא לסבב הופעות עם להקתו בסוף שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80, והופיע עם שירים מאלבומיו.
ב-1989 יצא אלבום אוסף משיריו בשם "The Best of Tim Curry".
קארי שיתף פעולה גם עם מוזיקאים אחרים.
ב-1980 השתתף קארי באחד השירים באלבום "Sandinista" של להקת הקלאש.
ב-1990 השתתף בתפקיד התובע בהופעה החיה של להקת פינק פלויד בברלין עם אופרת הרוק "החומה".
גם בישראל זכו שיריו לפופולריות מסוימת.
במיוחד בלטו בהשמעות ברדיו השירים "Sloe Gin" מאלבומו הראשון, עיבודו ל-"I Put a Spell on You" ו-"Working on My Tan", שניהם מאלבומו השלישי.
טימותי דונלד "טים" קוּק הוא מנכ"ל אפל הנוכחי.
הוא מונה לתפקיד עם התפטרותו של סטיב ג'ובס ב-24 באוגוסט 2011.
קוק נולד בעיר מוביל שבאלבמה, ארצות הברית, אביו היה ספן ואימו עבדה בבית מרקחת.
בשנת 1982 קוק קיבל תואר ראשון בהנדסה תעשייתית מאוניברסיטת אובורן, וב-1988 קיבל תואר שני במנהל עסקים מבית הספר לעסקים על שם פיוקווא של אוניברסיטת דיוק.
קוק עבד 12 שנים בהפצה וייצור ב-IBM, וב-1994 החל לעבוד באינטליג'נט אלקטרוניקס בתפקיד סמנכ"ל התפעול של מחלקת המחשבים.
ב-1997 שימש קוק כסגן נשיא בחברת המחשבים קומפאק.
לאחר חצי שנה בתפקיד עזב את קומפאק ובמרץ 1998 הצטרף לאפל; ותפקד כסגן נשיא בכיר לתפעול בינלאומי.
לאחר הצטרפותו של קוק לאפל, החלה החברה לפשט את קווי הייצור שלה באמצעות סגירת מפעלים ברחבי העולם והעברת חלק מהייצור למיקור חוץ.
הודות לכך, החברה הצליחה לצמצם את המלאי המנופח שלה ולייעל את שרשרת האספקה שלה ובכך הגדילה משמעותית את רווחיה.
ב-2000 קוק מונה לראש חטיבת המכירות הגלובליות של אפל, וב-2004 קודם לראש חטיבת מחשבי המק.
ב-2007 קודם לתפקיד מנכ"ל התפעול (COO) באפל.
ב-2004 כיהן קוק כמנכ"ל זמני למשך חודשיים, כשסטיב ג'ובס יצא לחופשת מחלה בשל מחלת סרטן הלבלב.
ב-2009 שוב מילא קוק את מקומו של ג'ובס, שנטל חופשת מחלה בת חצי שנה בשל השתלת כבד.
בינואר 2011 יצא ג'ובס לחופשת מחלה שלישית.
באותה תקופה, קוק היה אחראי לניהול השוטף של החברה, והמנכ"ל ג'ובס קיבל את ההחלטות הגדולות.
ב-24 באוגוסט 2011 מונה קוק לתפקיד המנכ"ל בעקבות התפטרותו של ג'ובס, וב-4 באוקטובר 2011 הציג את אייפון 4S.
יום לאחר ההשקה, ב-5 באוקטובר 2011, נפטר המנכ"ל לשעבר סטיב ג'ובס.
קוק חבר גם בדירקטוריון של נייקי.
קוק הוא חובב כושר גופני ובשעות הפנאי נהנה מטיפוס הרים, רכיבה על אופניים והליכה למכון כושר.
באופן קבוע הוא מתחיל לשלוח הודעות אימייל ב-4:30 בבוקר ובעבר אף נהג לערוך ישיבות צוות טלפוניות ביום ראשון בלילה כדי להתכונן לשבוע הבא.
ב-2010 נאם קוק בטקס חלוקת התארים באוניברסיטת אובורן.
בנאום הדגיש את חשיבות האינטואיציה בבחירות הגדולות שעשה בחייו, והוסיף שהכנה ועבודה קשה הם הכרחיים ונלווים לאותה אינטואיציה.
ב-2011 הופיע קוק במקום הראשון ברשימת ה-Power 50 השנתית של מגזין אאוט - רשימת 50 אנשי הלהט"ב המשפיעים ביותר.
ב-29 באוקטובר 2014 יצא קוק מהארון, והצהיר רשמית כי הוא הומוסקסואל בכתבה למגזין ביזנסוויק: "אני גאה להיות הומו, ואני רואה בלהיות הומו את אחת המתנות הגדולות ביותר שאלוהים נתן לי."
טים פיגוט-סמית היה שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי.
פיגוט-סמית נולד בעיר רגבי שבמחוז ווריקשייר באנגליה.
בנם של מרגרט מיוריאל והארי תומאס פיגוט-סמית, שהיה עיתונאי במקצועו.
למד בבית הספר לבנים Wyggeston and Queen Elizabeth I College בעיר לסטר, בבית הספר "המלך אדוארד השישי" בסטרטפורד אפון אייבון ובאוניברסיטת בריסטול.
אחר כך למד משחק בבית הספר למשחק בריסטול אולד ויק.
אחרי שורה ארוכה של תפקידי משנה קטנים קיבל פיגוט-סמית תפקיד ראשי בסדרת הדרמה "היהלום שבכתר" בה גילם את דמותו של השוטר רונלד מריק.
ב-1985 קיבל את פרס האקדמיה הבריטית לטלוויזיה כשחקן הטוב ביותר על תפקידו בסדרה.
פעמיים השתתף בתפקיד אורח בסדרת המדע בדיוני דוקטור הו ב-1971 בפרק "The Claws of Axos" וב-1976 בפרק "The Masque of Mandragora".
בזכות קולו הייחודי הוא הפך לקריין פופולרי.
בין הסרטים הדוקומנטריים שבהם הופיע היו "Battlefield" סדרה דוקומנטרית על קרבות שונים במלחמת העולם השנייה.
הוא היה קריין גם בסדרה "Monarchy: The Royal Family at Work" העוקבת אחרי המלכה אליזבת בתקופה של יותר משנה ובמסגרת הביקור שלה בארצות הברית בשנת 2007.
בין תפקידיו בקולנוע היו בסרטים "אלכסנדר" (2004), "ארבע הנוצות", "כנופיות ניו יורק", "ג'וני אינגליש", "שארית היום" ו"ונדטה".
ב-2008 השתתף בסרט "קוונטום של נחמה".
פיגוט-סמית מרבה להופיע בתיאטרון במחזות שייקספיריים ובמחזות יווניים.
ב-1974 גילם את פוסתומוס בהפקה של "סימבלין" עבור הרויאל שייקספיר קומפני בבימויו של ג'ון ברטון.
ב-2011 שיחק בתפקיד הראשי ב"המלך ליר" בתיאטרון וסט יורקשייר פלייהאוס שבלידס.
הוא הופיע בפסטיבל התיאטרון בצ'יצ'סטר במחזה "ENRON" בתפקיד קן ליי, וב-2009 הופיע באותו מחזה בלונדון.
בתקופת צילומי הסדרה "היהלום שבכתר" כתב פיגוט-סמית יומן על רשמיו בהודו.
היומן יצא לאור בספר בשם "Out Of India" והוא כולל אנתולוגיה של שירה ופרוזה.
הוא כתב שני ספרי ילדים בסדרה "תעלומות רחוב בייקר", "The Dragon Tattoo" יצא ב-2008 והספר "Shadow of Evil" יצא לאור ב-2009.
פיגוט סמית היה נשוי לשחקנית פמלה מיילס מאז 1972 עד למותו ב-2017.
ב-2017 הוענק לו תואר קצין מסדר האימפריה הבריטית (OBE) על תרומתו לתחום הדרמה.
מסטרסון Flyboys מר לאורי במאי טוני ביל 2008 קוונטום של נחמה Quantum of Solace שר החוץ 2010 אליס בארץ הפלאות Alice in Wonderland לורד אסקוט במאי טים ברטון 2011 My Piece of the Pie מר בראון 2013 RED 2 פיליפס 2015 עלייתה של ג'ופיטר Jupiter Ascending מלידיקטס 2016 Whisky Galore!
וולסי 2017שישה ימים 6 Days ויליאם וייטלו יצא אחרי מותו המלך צ'ארלס השלישי King Charles III צ'ארלס השלישי יצא אחרי מותו להעיר את המלכה Victoria & Abdul סר הנרי פונסונבי יצא אחרי מותו The Little Vampire 3D פרדריק יצא אחרי מותו
Whicher מיין 2012 אחוזת דאונטון Downton Abbey סר פיליפ טפסל סדרת טלוויזיה (פרק אחד) 2013 מירנדה Miranda ולרי ג'קפורד בפרק "The Dinner Party" עדות אילמת Silent Witness ג'ון בריג'ס בפרק "Change" 2014 37 ימים 37 Days הרברט הנרי אסקווית' מיני-סדרה הודיני Houdini ויליאם מלוויל מיני-סדרה
טימותי דארל "טים" רוס הוא שחקן, במאי, תסריטאי ומוזיקאי אמריקאי.
הוא ידוע בעיקר בשל תפקידיו כלוטננט-קומנדר טובוק בסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: וויאג'ר", כפרנק בסדרה "סמנתה מי?", וכמנהל בית הספר פרנקלין, דמות חוזרת בסיטקום המיועד לבני העשרה "iCarly" של ערוץ ניקלודיאון.
לאם עובדת מדינה ולאב קצין בחיל האוויר של ארצות הברית.
חלק מילדותו הוא העביר בטורקיה.
"מסע בין כוכבים" ותפקידים אחרים
רוס היה מעורב באופן נרחב בזיכיון "מסע בין כוכבים", כשחקן, כמדבב, כתסריטאי, כבמאי וכמפיק.
הוא גילם מספר תפקידים קטנים בטרם לוהק לתפקיד הדמות הראשית טובוק.
רוס, במקור, נבחן לגלם את דמותו של ג'ורדי לה פורג' בסדרה "מסע בין כוכבים: הדור הבא", בטרם זכה בתפקיד של טובוק.
בעוד ששחקני "מסע בין כוכבים" רבים טוענים שהיה להם עניין מועט בזיכיון לפני שהם חתמו וקיבלו את התפקיד שלהם, רוס הצטרף ל"מסע בין כוכבים: וויאג'ר" כטרקי נכנס עם ידע נרחב אודות תורת הוולקנים.
מלבד טובוק בסדרה "מסע בין כוכבים: וויאג'ר", רוס שיחק גם את התפקידים הבאים ב"מסע בין כוכבים":
בשנת 1995, רוס היה שותף לכתיבת סיפור, יחד עם מארק פניסיה, עבור מהדורות 29 ו-30 של קומיקס מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9 בהוצאת Malibu Comics.
כמו כן, רוס ביים ואף השתתף בסדרת המעריצים Star Trek: Of Gods and Men, אשר הופצה ב-2007-2008.
בסדרת הטלוויזיה "The Highwayman", רוס מגלם דמות בשם די.סי.
מונטנה - התייחסות לתסריטאית "מסע בין כוכבים" די.סי.
בשנת 1990 רוס שיחק בסדרת הטלוויזיה "Freddy's Nightmares", שהיא חלק מהזיכיון "סיוט ברחוב אלם".
בפרק היו ציטוטים ורמזים המצביעים על פנדום של מסע בין כוכבים, כגון: הציטוטים "שגר אותי למעלה, סקוטי" ו-"קפטן, גבישי הדיליתיום הולכים ואוזלים", וכן "פיקארד" - שמה של הדמות אותה מגלם רוס.
רוס הופיע לאחרונה כפרנק, שוער סרקסטי ב-"סמנתה מי?" - קומדיה של רשת ABC בכיכובה של כריסטינה אפלגייט.
בשנת 2006 שיחק בסרט "אורגזמה באוהיו" לצד פול ראד.
מ-2007 הוא הופיע כמנהל בית הספר טד פרנקלין בתוכנית של ערוץ ניקלודיאון בשם "iCarly".
בסוף 2012 התוכנית סיימה את שידוריה.
כמו כן, הוא גילם רופא בפרק של "האנה מונטנה".
בשנת 2013 שיחק בסרט הטלוויזיה "סיוט חברתי".
להקתו של רוס התחרתה ראש בראש בתחרות עם להקתו של הווארד סטרן, "The Losers", בפרק של תוכנית הרדיו של סטרן.
השופטים הכתירו בסופו של דבר להקתו של שטרן כמנצחת.
ניתן לראות את להקתו של רוס מנגנת, מדי פעם, ב-"Canter's Deli".
את הקליפ של השיר "Kushangaza" ניתן לראות בתוספות המיוחדות ל-DVD של העונה השנייה של "מסע בין כוכבים: וויאג'ר".
נקמה מרה (1994) - סרט טלוויזיה
באטמן: האבדון שהגיע לגותהאם (אנ') (2023) - דיבוב
טים קייהיל הוא כדורגלן עבר אוסטרלי ששיחק כקשר התקפי.
קייהיל הוא מלך השערים של נבחרת אוסטרליה בכל הזמנים, כשלזכותו 50 שערים ב-108 הופעות במדיה.
קייהיל הפך לאחד השחקנים המצליחים ביותר בקונפדרציית הכדורגל של אסיה, עם 50 כיבושים במדי נבחרתו.
הוא האוסטרלי הראשון שכבש שער בגביע העולם בכדורגל והאוסטרלי עם מספר השערים הגבוה ביותר בטורנירי המונדיאל.
קייהיל מוכר במיומנות הנגיחות שלו, גובה הקפיצה שלו ומבקיע חלק גדול משעריו עם ראשו.
בשנת 1997, קייהיל ביקש מהוריו לאפשר לו לנסוע לאנגליה כדי לשחק באופן מקצועי.
הוא חי באנגליה עם משפחתו עד שחתם במילוול.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-2 במאי 1998 נגד בורנמות' במשחק בית, באותו המשחק מילוול הפסידה 1–2. בעונת 01–2000 הוא זכה עם מילוול באליפות הליגה השלישית עם שיא מועדון של 93 נקודות ועלה עמה לליגת המשנה באנגליה.
קייהיל גם הגיע עם הקבוצה לשני חצאי-גמר הפלייאוף בשנת 2000 ו-2002. קייהיל היה חלק מרכזי במילוול והוביל אותם לגמר גביע ה-FA, גביע הכדורגל היוקרתי והוותיק באנגליה, בפעם הראשונה של המועדון.
בחצי הגמר הוא כבש את שער הניצחון נגד סנדרלנד ובדרך הבטיח לקבוצה מקום בליגה האירופית.
למעלה מ-100,000 המשתתפים בסקר, קייהיל נבחר ל"שחקן הסיבוב" בגביע עבור הופעתו בניצחון בחצי הגמר.
משחקו האחרון במועדון היה נגד מנצ'סטר יונייטד בגמר, במשחק זה מילוול הפסידה בתוצאה 0–3. במשך 249 ההופעות בקבוצה, הוא כבש 56 שערים.
לפני תחילת עונת 05–2004, קייהיל הועבר לאברטון עבור סכום של 1.5 מיליון ליש"ט לאחר שיריבתה מדרום מזרח לונדון, קריסטל פאלאס בחרה לסיים את המשא ומתן של העברה פוטנציאלית לקבוצתם.
בעונתו הראשונה באברטון היה למלך השערים של הקבוצה והיה לפי בחירת האוהדים לשחקן העונה.
לפני עונת 06–2005, חוזהו של קייהיל נמשך עם עליית שכר המשקפת את ההשפעה שלו בקבוצה.
הסיבוב השלישי של גביע ה-FA הגריל את אברטון עם קבוצתו לשעבר של קייהיל, מילוול.
במשחק הגומלין בגודיסון פארק, אצטדיונה הביתי של אברטון, כבש את שער הניצחון אך בחר שלא לחגוג את השער ואמר, "החלטתי שלא לחגוג ולחלוק את כבודי עם המועדון שבו התחלתי את דרכי.
חגיגה של השער תהיה כמו בעיטה בשיניים, זה הכל כבוד."
באוקטובר 2006, קייהיל נמנה בין 50 המועמדים לזכייה בתואר כדור הזהב והפך לשחקן הראשון של אברטון מזה 18 שנים להיות מועמד לתואר זה, הוא גם היה לשחקן הראשון מקונפדרציית הכדורגל של אסיה שנמנה ברשימה.
הוא החמיץ את רוב עונת 07–2006 עקב פציעות בברכו וכף רגלו, אך בסוף העונה חתם על הארכת חוזה של 5 שנים במועדון.
ב-25 באוקטובר 2007, במהלך עונת 08–2007 קייהיל חזר לשחק, הוא פתח במשחק הראשון של העונה בשלב הבתים של הליגה האירופית, במשחק בית נגד לאריסה היוונית וכבש שער בנגיחה לאחר 14 דקות מהפתיחה בניצחון 1–3. ב-28 בינואר 2009 הוא כבש את השער ה-100 שלו בקריירה נגד ארסנל במשחק ביתי בגודיסון פארק.
ב-15 בפברואר קייהיל כבש את השער השלישי בניצחון 1–3 על אסטון וילה והקדיש את שערו לקורבנות שריפות היער של השבת השחורה.
אוהדי אברטון העניקו לו את הכינוי "Tiny Tim" על שם דמות מספרו של הסופר הבריטי המוכר צ'ארלס דיקנס עקב גובהו ורוחבו של קייהיל.
חגיגות שעריו ליד דגל הקרן הפכו לסימן המסחרי שלו.
בחגיגות, נראה קייהיל מעמיד פנים לקרב אגרופים עם דגל הקרן בזמן ששם את סמל אברטון בין שיניו.
ב-25 באפריל 2010, ערך קייהיל את הופעתו ה-200 במדי אברטון במשחק נגד פולהאם שהסתיים בניצחון 1–2 ובחודש שלאחר מכן חתם על חוזה של 4 שנים במועדון.
הוא גם זכה בתואר שערי הנגיחות הרבים ביותר לאחר שהבקיע 31 מתוך 54 שערים סך הכל בפרמייר ליג אשר הובקעו בנגיחה.
ב-13 במאי 2012, במשחקה של אברטון נגד ניוקאסל יונייטד בגודיסון פארק, קייהיל הורחק לאחר התנהגות אלימה לאחר שריקת הסיום עקב קטטה עם יוהאן קבאי.
הקטטה הייתה תגובה לדחיפת ילד הכדורים של אברטון מצד קבאי מוקדם יותר במשחק.
לאחר 8 שנים באברטון, קייהיל הודה למועדון ולאוהדים ואמר, "אני רוצה להודות לכולם באברטון, החל מהמועדון לאוהדים הגדולים.
זאת הייתה פריבילגיה עבורי להיות שחקן באברטון ב-8 השנים האחרונות וזאת הייתה החלטה קשה מאוד לעזוב.
אני תמיד אתמוך באברטון ואני מאחל למועדון הצלחה בעתיד." במשך תקופתו באברטון, קייהיל משך את אהדתם של מיליונים.
ביולי 2012 קייהיל חתם בניו יורק רד בולס מליגת ה-MLS האמריקנית, על פי דיווחים עבור סכום של מיליון ליש"ט.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה נגד יוסטון דינמו באוגוסט.
ב-19 במאי 2013 קייהיל כבש את שער הניצחון נגד לוס אנג'לס גלאקסי בדקה ה-91 בניצחון 0–1. ב-20 באוקטובר 2013, קייהיל קבע שיא חדש לשער המהיר ביותר בליגת ה-MLS בכל הזמנים כאשר כבש 7 שניות מהפתיחה במשחק נגד יוסטון דינמו שהסתיים בתוצאה 0–3.
ב-2 בפברואר 2015 חתם קייהיל על חוזה בשאנגחאי שנחווה הסינית.
ב-9 במרץ 2015 ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 2–6 על שנגחאי שנקסין.
ב-25 באפריל 2015 כבש את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 0–2 על ג'ג'יאנג גרינטאון.
ב-22 בפברואר 2016 חתם קיהייל בג'ג'יאנג גרינטאון הסינית.
ב-6 במרץ 2016 ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בו הבקיע את שערו הראשון בניצחון 1–2 על צ'נצ'ום יטאי.
ב-14 ביולי 2016 שוחרר מהקבוצה כדי לחזור לאוסטרליה.
ב-11 באוגוסט 2016 חתם במלבורן סיטי שהייתה לקבוצה האוסטרלית הראשונה ששיחק בה.
ב-24 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 1–2 על בריזן ריקרטס בגביע האוסטרלי.
ב-21 בספטמבר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 1–4 על וסטרן סידני וונדררס.
בעונתו הראשונה בקבוצה הבקיע 11 שערים ליגה ו-13 בכל המסגרות.
ב-6 בדצמבר 2017 שוחרר מהקבוצה לאחר שקיבל דקות מועטות, ורצה לעבור לקבוצה אחרת על מנת שיהיה בסגל הנבחרת למונדיאל בקיץ.
ב-29 בינואר 2018 לאחר 13 וחצי שנה חזר לקבוצת נעוריו מילוול וחתם עד לסוף העונה.
בצעירותו קייהיל שיחק בנבחרת הנוער של סמואה, אותה היה זכאי לייצג בזכות שורשיה של אימו במדינה.
קייהיל ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת אוסטרליה נגד דרום אפריקה ב-30 במרץ 2004 ולאחר מכן לקח חלק במשחקי הנבחרת במשחקים האולימפיים באולימפיאדת אתונה 2004.
קייהיל עזר לאוסטרליה להגיע אל שלב רבע הגמר במשחקים האולימפיים באולימפיאדת אתונה 2004. הוא כבש את שערו היחיד בטורניר בניצחון 1–5 על נבחרת סרביה.
אוסטרליה הודחה מהתחרות לאחר הפסד 0–1 נגד עיראק.
עקב יכולותיו במשחקי הנבחרת, הוא נבחר לכדורגלן השנה באוקיאניה לשנת 2004.
קייהיל נמנה עם סגל הנבחרת במונדיאל 2006 ובמשחק הפתיחה של אוסטרליה נגד יפן כבש שער והפך לשחקן האוסטרלי הראשון שכובש שער במשחקי גביע העולם בכדורגל, מאוחר יותר במשחק כבש את שערו השני והוכתר לשחקן המצטיין באותו המשחק.
קייהיל גם שיחק בשלב הבתים נגד נבחרת ברזיל, במשחק זה אוסטרליה הפסידה.
הוא שיחק בתיקו נגד נבחרת קרואטיה.
נבחרת אוסטרליה עלתה לשלב "16 הגדולות" ושיחקה נגד איטליה שבסוף הטורניר הוכתרה אלופת העולם, במשחק זה הפסידו האוסטרלים בתוצאה 0–1.
קייהיל היה חלק מרכזי בעלייתה של אוסטרליה למונדיאל 2010 וכבש שערים במשחקים מכריעים נגד קטר ויפן.
באותה תקופה, מאמן הכדורגל האוסטרלי לשעבר, רייל רייסיק, אמר שקייהיל הוא השחקן הטוב ביותר שאי פעם אימן.
למרות דאגות וחששות לגבי כשירותו של קייהיל למונדיאל עקב פציעותיו, הוא שיחק במשחק הפתיחה בשלב הבתים של אוסטרליה בגביע העולם בכדורגל נגד גרמניה, בדקה ה-56 למשחק, קייהיל קיבל כרטיס אדום שנוי במחלוקת.
דבר זה גרם לו להחמיץ את המשחק הבא בשלב הבתים נגד גאנה.
קייהיל כבש שער במשחק האחרון של נבחרתו נגד נבחרת סרביה.
קייהיל כבש שלושה שערים במהלך מוקדמות מונדיאל 2014 וסייע להעפלת אוסטרליה בפעם השלישית ברציפות לגביע העולמי בכדורגל.
ב-5 במרץ 2014, במשחק הכנה למונדיאל נגד אקוודור, כבש קייהיל צמד והפך למלך השערים בנבחרת אוסטרליה בכל הזמנים.
בטורניר עצמו כבש שער בשני המשחקים הראשונים של נבחרתו.
את שערו השני, נגד , כבש קייהיל בבעיטת יעף מהאוויר.
קייהיל נשוי ואב לארבעה ילדים, בהם הכדורגלן קייה קייהיל.
כדורגלן השנה באוקיאניה (1): 2004
שחקן השנה של ההתאחדות האוסטרלית (1): 2008-09
הרכב העונה בליגה האמריקאית ׁ(1): 2013
טימותי "טים" מיכאל קְרוּל (בהולנדית: Timothy "Tim" Michael Krul; נולד ב-3 באפריל 1988) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת השוער.
קרול התחיל להתאמן בקבוצת הנוער ראס בהולנד.
בגיל שמונה נרשם למחלקת הנוער של דן האג, מהעיר האג בה נולד.
בקיץ 2005, בגיל 17, לאחר תשע שנים בדן האג, עבר קרול לניוקאסל יונייטד מהפרמייר ליג.
דן האג דרשו פיצוי על העזיבה של קרול, ובפברואר 2007 פסק המוסד לבוררות בספורט כי ניוקאסל תשלם 220 אלף אירו לדן האג כדמי העברה.
קרול ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ניוקאסל ב-29 ביולי 2006, במשחק הכנה של טרום עונת , נגד פ.ס.וו.
במהלך עונה זו היה קרול נחשב לשוער השלישי של ניוקאסל.
בעקבות פציעתו של השוער הבכיר בקבוצה, שי גיבן, ישב קרול על הספסל כמחליף אפשרי לשוער השני, סטיב הרפר.
קרול הופיע לראשונה במשחק רשמי של ניוקאסל ב-2 בנובמבר 2006, נגד פלרמו במסגרת גביע אופ"א.
במהלך אותו משחק שמר קרול על רשת נקייה, וזכה לביקורות אוהדות מפרשני הכדורגל השונים.
ב-16 בדצמבר, לקראת משחק ליגה נגד ווטפורד, נפגע קרול ברגלו.
בעקבות הפציעה נותח קרול פעמיים בסחוס הרגל, מה שגרם לו להיעדר כחמישה חודשים מהמגרשים.
הוא חזר לבסוף מהפציעה באפריל 2007.
ב-13 ביוני 2007 חתם קרול על חוזה חדש לארבע שנים בניוקאסל.
ב-3 באוגוסט 2007 עבר קרול בהשאלה לפאלקירק מליגת העל הסקוטית, עד סיום שנת 2007. פאלקירק רצו תחילה לרכוש אותו מניוקאסל, אך המועדון האנגלי התנגד.
יום לאחר מעברו לפאלקירק ערך את הופעת הבכורה במועדון, בניצחון 0–4 על גרטנה.
לאחר חצי עונה מרשימה בפאלקירק, הוארך חוזה ההשאלה של קרול עד לסיום עונת .
ב-22 בינואר, כשלושה שבועות לאחר הארכת חוזהו, נפצע קרול בכתף במהלך משחק בגביע הסקוטי נגד אברדין והוחלף.
לאחר פציעה זו לא שיחק יותר קרול במדי פאלקירק, מפני שלא התאושש מהפציעה עד לסיום העונה.
בסיום העונה חזר קרול לניוקאסל.
ב-21 בנובמבר 2008 הושאל קרול לקרלייל יונייטד מהפוטבול ליג הראשונה, הליגה השלישית בחשיבותה באנגליה.
קרול שיחק במדי הקבוצה תשעה משחקים בלבד, לפני שחזר לניוקאסל בינואר 2009.
קרול חזר לניוקאסל כשוער השני, מחליף לסטיב הרפר.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי ניוקאסל בליגה ב-8 באוגוסט 2009, במשחק נגד וסט ברומיץ' אלביון, כאשר נכנס כמחליף במחצית לסטיב הרפר שנפצע.
בעקבות המשחק כינה אותו הגארדיאן "שוער מחליף מצוין".
מאוחר יותר, ב-26 באוגוסט, שיחק קרול משחק שלם בגביע הפוטבול ליג, משחק בו ניצחה ניוקאסל 3–4 את האדרספילד טאון.
קרול גם פתח במשחק גביע הליגה נגד פיטרבורו יונייטד.
למרות הפסד קבוצתו 0–2, היה זה משחק טוב מאוד של קרול, בו הציל את ניוקאסל מספר פעמים.
ב-28 בנובמבר, במשחק מול סוונסי סיטי, נכנס קרול פעם נוספת כמחליף לסטיב הרפר שנפצע.
ב-2 בינואר 2010 שיחק קרול נגד פלימות' ארגייל בסיבוב השלישי של גביע ה-FA, כאשר המשחק הסתיים בתיקו 0-0. במשחק החוזר פתח קרול בהרכב וקבוצתו ניצחה 0–3. ב-2 במאי פתח במשחק נגד קווינס פארק ריינג'רס, במחזור האחרון של הליגה, ושמר על רשת נקייה.
בסוף העונה חזרה ניוקאסל לפרמייר ליג.
ביולי 2010 חידש קרול את חוזהו בניוקאסל, כאשר חתם על חוזה חדש לארבע שנים.
קרול ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג ב-18 בספטמבר 2010, נגד אברטון בגודיסון פארק, כאשר נכנס כמחליף לסטיב הרפר שנפצע.
המשחק נגמר בניצחון 0–1 לניוקאסל.
ב-26 בספטמבר הוא פתח לראשונה במשחק פרמייר ליג, נגד סטוק סיטי, בסנט ג'יימס פארק, במשחק בו הפסידה ניוקאסל 2-1. בהמשך העונה המשיך קרול לשחק במשחקים רבים של ניוקאסל, ובכל העונה ערך 25 הופעות בכל המסגרות, יותר מסטיב הרפר השוער הראשון, שערך 18 הופעות בלבד.
בכך התחזק מעמדו של קרול כשוער הראשון של הקבוצה.
בעקבות הופעות מרשימות של קרול במדי ניוקאסל, נתן לו אלן פארדיו, מאמן הקבוצה, קרדיט רב יותר והזדמנויות רבות יותר מלהרפר.
בסופו של דבר הפך קרול לשוער הראשון של ניוקאסל, וסטיב הרפר הושאל לברייטון בעקבות הפיכתו לשוער השני של הקבוצה.
קרול פתח טוב את עונת , כאשר לא ספג בשני המשחקים הראשונים של העונה, נגד ארסנל ונגד סנדרלנד.
ב-3 בדצמבר 2011 ערך קרול את הופעתו ה-50 במדי ניוקאסל, במשחק מול צ'לסי.
קרול נתן הופעה מרשימה, כאשר בין היתר הציל בעיטת פנדל של פרנק למפארד.
למרות זאת הפסידה ניוקאסל במשחק זה 0–3. ב-3 במרץ 2012 האריך קרול את חוזהו בניוקאסל ל-5 עונות נוספות.
בסיכום עונה זו, קרול שמר על רשת נקייה ב-15 משחקי ליגה, וסייע לניוקאסל להגיע למקום ה-5 בליגה ולהעפיל לפלייאוף העלייה לליגה האירופית.
בעקבות כך הפך לאחד השחקנים האהובים ביותר על אוהדי ניוקאסל.
בסיום העונה נבחר קרול על ידי אוהדי ניוקאסל לשחקן הטוב ביותר בקבוצה בעונה החולפת.
בקיץ שלפני עונת ניתן לקרול המספר 1. סטיב הרפר, השוער הוותיק ממנו נלקח אותו מספר, קיבל את המספר 37. בתחילת העונה נפצע קרול במרפק ובעקבות כך נעדר 7 שבועות.
קרול חזר לשחק ב-21 באוקטובר 2012, למשחק הדרבי של צפון מזרח אנגליה, בין ניוקאסל לסנדרלנד.
המשחק הסתיים בתוצאת שוויון 1-1. ב-21 בפברואר 2013, במהלך משחק בשלב 32 האחרונות של הליגה האירופית נגד מטאליסט חרקוב, נפצע קרול בקרסול ובעקבות זאת נעדר ל-5 שבועות.
לאחר החלמתו של קרול מהפציעה בקרסול, אמר השוער כי הוא חושש שהפציעה תגרום לו להיות מושבת עד לסיום העונה.
ב-14 באפריל, במהלך משחק הדרבי של צפון מזרח אנגליה נגד סנדרלנד, נפצע קרול בכתף והוחלף בדקה ה-57. המשחק נגמר בהפסד ניוקאסל 3-0. לאחר ניתוח בכתף שיצאה ממקומה, הושבת קרול עד לסיום עונת 2012/2013.
ב-6 באוגוסט 2013 שיחק קרול לראשונה מאז הניתוח שעבר בכתף, נגד גלאזגו ריינג'רס, כחלק ממשחקי ההכנה של ניוקאסל לקראת עונת .
המשחק נגמר בתוצאת שוויון 1-1. מפתיחת העונה היה קרול השוער הראשון של ניוקאסל, ושיחק ברוב משחקי הקבוצה באותה עונה.
בחודש נובמבר אותה שנה, לאחר ששמר על רשת נקייה במשחקים נגד צ'לסי, ונגד טוטנהאם הוטספר, ובנוסף הרשים נגד נוריץ' סיטי ונגד וסט ברומיץ' אלביון, קיבל את תואר שחקן החודש בפרמייר ליג.
יכולותיו המרשימות של קרול זכו לשבחים, משוער העבר של ניוקאסל פאבל סרניצ'ק וממאמנו של קרול, אלן פארדיו.
ב-24 באוגוסט 2016 הושאל קרול לאייאקס אמסטרדם לעונה אחת.
ב-31 בינואר 2017 הושאל קרול לאלקמאר עד לסוף העונה.
ב-31 באוגוסט 2017 הושאל קרול לברייטון אנד הוב אלביון לעונה אחת.
ב-24 ביולי 2018 חתם קרול בנוריץ' סיטי מהצ'מפיונשיפ.
ב-17 באוגוסט 2023 חתם קרול בלוטון טאון מהפרמייר ליג.
בשנת 2005 נכלל קרול בסגל נבחרת הולנד עד גיל 17 לגביע העולם עד גיל 17, בו הגיעה הולנד למקום השלישי.
בנוסף, קרול ייצג את נבחרת הולנד עד גיל 21 במוקדמות אליפות אירופה עד גיל 21 - 2011.
קרול הופיע לראשונה במדי נבחרת הולנד הבוגרת ב-4 ביוני 2011, במשחק ידידות נגד .
הוא שמר על רשת נקייה, במשחק שהסתיים בתוצאה 0-0. ארבעה ימים בלבד לאחר מכן ערך את הופעתו השנייה במדי הולנד, שוב במשחק ידידות, בהפסד 3–4 בדו-קרב בעיטות עונשין ל, לאחר שהסתיימו 90 דקות בתוצאה 1-1. בנוסף, קרול נכלל בסגל הולנד ליורו 2012, אך לא הופיע בשום משחק בטורניר.
קרול עצר שני פנדלים ותרם לניצחון הולנד ולהעפלתה לחצי הגמר.
שחקן החודש בפרמייר ליג: נובמבר 2013
טימות'י ג'יימס "טים" מקלראת' הוא מוזיקאי פאנק רוק (Punk rock) אמריקאי.
הוא הזמר, כותב השירים והגיטריסט של להקת הפאנק רוק האמריקאית רייז אגאינסט, וכן אחד ממקימיה.
מקלראת' ידוע בתמיכתו בזכויות בעלי חיים, ומקדם באופן אקטיבי את ארגון PETA עם להקתו.
מקלראת' הוא טבעוני ומעיד על עצמו כסטרייט אדג'.
במהלך מלחמת חרבות ברזל יצא בתמיכה גלויה בישראל בעמוד האינסטגרם האישי שלו.
טימותי בריאן קול היה אסיר אפרו-אמריקני, שישב בכלא בארצות הברית לאחר שהורשע בשנת 1985 באונס שלא ביצע, ונידון ל-25 שנות מאסר.
רק לאחר שמת בכלא, ולאחר שבוצעו בדיקות DNA, התברר כי קול, שטען כל השנים לחפותו, אינו האנס.
קול היה האדם הראשון בארצות הברית שביטול הרשעתו, וזיכויו מכל אשמה נעשו לאחר מותו.
לקראת סוף החורף ותחילת האביב של שנת 1985 אירעו באזור אוניברסיטת טקסס טק שבלאבק מספר אירועי אונס של סטודנטיות.
בכל המקרים, ניגש גבר שחור גבוה אל הסטודנטית שישבה במכוניתה, ובאיומי סכין התיישב אל ההגה, הסיע את הרכב אל מחוץ לעיר, ושם ביצע בבחורה את זממו.
האווירה הייתה קשה, והסטודנטיות היו נתונות בלחץ.
מצד שני, בין הסטודנטים השחורים שהיו מיעוט שבמיעוט (500 מתוך 22,000), התהלכה בדיחה פנימית, כי אל לך להסתובב בחושך בקמפוס, פן יחשדו בך שאתה הוא האנס.
בליל 24 במרץ 1985, החנתה מישל מאלין בת 24, את מכוניתה במגרש החניה מול מעונות הסטודנטים של אוניברסיטת טק טקסס.
תוך כדי כך ניגש אליה גבר שחור גבוה, לבוש בחולצה צהובה וביקש ממנה עזרה בהתנעת מכוניתו באמצעות כבלי התנעה.
כאשר השיבה לו מישל כי אין ברשותה כבלי התנעה, הושיט האיש את ידו לחלון, תוך שהוא פותח את דלת המכונית מבפנים.
מישל נשכה את אצבעו, והחלה צורחת לעזרה, אך האיש איים על חייה בעזרת סכין שהצמיד לצווארה, תוך שהוא מודיע לה שאם תתנגד תאבד את חייה.
הוא הכריח אותה לשכב במכונית עבר למושב הנהג, הסיע את המכונית אל שדה שומם מחוץ לעיר, ושם אנס אותה תוך כדי שהוא מעשן.
לאחר המעשה, הכריח אותה לנהוג חזרה העירה, ועזב את המקום רגלית, לאחר ששדד ממנה את כספה ואת תכשיטיה.
מאלין התקשרה למשטרה, ודיווחה להם על האירוע.
חוקרי המשטרה, יצאו מתוך נקודת הנחה שמדובר באנס סדרתי, וכי יש לתופסו בכל מחיר.
בחקירתה, מסרה מאלין כי היה זה גבר שחור, גבוה, לבוש חולצה צהובה, וסנדלים, אך לא הרבתה בפרטים נוספים.
כמו כן טענה כי האנס עישן בשרשרת בכל מהלך האירוע.
תומאס דניאל "טים" קונוויי היה שחקן וקומיקאי אמריקאי.
קונוויי זכה בפרס גלובוס הזהב ובארבעה פרסי אמי על הופעותיו ועבודתו מאחורי הקלעים של הסדרה "המופע של קרול ברנט" .
קונוויי היה מכוכבי קומדיית המצבים "הצי של מקייל".
קונוויי נולד בפרבר ווילובי שבקליבלנד, אוהיו.
בנם של סופי ודן קונוויי.
לאחר שלמד ב"אוניברסיטת בוולינג גרין" שבאוהיו, התגייס לצבא ארצות הברית.
לאחר שירותו הצבאי עבד כשדרן רדיו מקומי בקליבלנד.
קונוויי נחשף באופן רשמי לקהל בארצות הברית בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 בקומדיית המצבים המלחמתית "הצי של מקייל", בה שיחק לצידו של הכוכב ארנסט בורגניין בתפקיד לוטננט אנסן צ'ארלס פרקר.
קונויי זכה לפופולריות רבה בזכות הסדרה, היה מועמד על תפקידו לפרס אמי, זכה לתוכנית על שמו בשם "המופע של טים קונוויי" ובנוסף כיכב בשני הסרטים שיצאו בעקבות הסדרה, "הצי של מקייל" ו"הצי של מקייל מצטרף לחיל האוויר".
קונוויי הפך לחבר פאנל בתוכנית הבידור המפורסמת "המופע של קרול ברנט" בשנת 1975. הוא היה שותף לכתיבת המערכונים, וגילם מספר דמויות קומיות.
קונוויי זכה על עבודתו ככותב ושחקן בתוכנית בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה, ובארבעה פרסי אמי.
קונוויי שיחק כשחקן קולנוע בקומדיות המצליחות של אולפני וולט דיסני "האתלט הטוב בעולם" בתפקיד מיילו ג'קסון, "בלאגן במערב" בתפקיד הפושע אמוס טאקר ו"בלאגן במערב 2".
לאחר מכן הופיע בסרטים זניחים, בהם "העיניים הפרטיות", "אלוהים היקר" של גארי מרשל ו"שחקן על ארבע 2".
קונוויי זכה בשני פרסי אמי על הופעות אורח שעשה בסדרות הקומיות "רוק 30" ו"Coach" והשתתף כשחקן אורח בקומדיות המצבים "Yes, Dear" ו"נשואים פלוס" בתפקיד אפרים וונקר, אביה של פג באנדי (קייטי סגל).
קונוויי היה אב לשבעה ילדים מנישואיו הראשונים למרי אן דלטון.
מבין ילדיו נמנה שדר הרדיו טים קונוויי ג'וניור.
נפטר בלוס אנג'לס ב-14 במאי 2019, בגיל 85 מסיבוכים של הידרקון תקין-לחץ.
הצי של מקייל מצטרף לחיל האוויר (1965)
בובספוג מכנסמרובע (1999) - דיבוב
טימותי מייקל "טים" קיין הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית, המכהן כסנאטור מטעם מדינת וירג'יניה מאז שנת 2013. קודם לכן כיהן כמושל וירג'יניה בשנים 2006–2010, לאחר ששירת כסגן המושל בשנים 2002–2006 תחת מארק וורנר, דמוקרט שנבחר אף הוא לסנאט.
הוא התמודד בהצלחה לסנאט לאחר שהסנאטור המכהן ג'ים וב הכריז כי לא יתמודד לכהונה שנייה.
ביולי 2016 נבחר קיין על ידי המועמדת הדמוקרטית הילרי קלינטון להיות עמיתהּ למרוץ כמועמד לסגן הנשיא בבחירות לנשיאות 2016. לבסוף נוצחו השניים בבחירות על ידי דונלד טראמפ ומייק פנס מהמפלגה הרפובליקנית.
קיין נולד בסיינט פול, מינסוטה, בנם של מרי קתלין (לבית ברנס), מורה ללימודי כלכלת בית, ואלברט אלכסנדר קיין, רתך ובעלי חנות מתכות קטנה.
הוא חונך כקתולי, וגדל בקנזס סיטי שבמיזורי.
ב-1979 למד לתואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת מיזורי.
לאחר מכן החל ללמוד בבית הספר הרווארד למשפטים, אך יצא לשנת הפסקה מן הלימודים לטובת שליחות מיסיונרית עבור ישועים בהונדורס, שם הקימו בית ספר קתולי.
למען מטרה זו למד ספרדית והוא דובר את השפה באופן שוטף, כשהוא שהה במדינה במשך תשעה חודשים בשנים 1981–1982.
עם חזרתו מהונדורס סיים את לימודי המשפטים באוניברסיטת הרווארד ב-1983, והחל את עבודתו הציבורית בתחום המשפטי בווירג'יניה, כששימש כעורך דין העוסק בזכויות אזרח והתמחה בדיור הוגן ובהגנה על לקוחות מאפליה גזעית או מוגבלות.
הוא שימש גם כמרצה בבית הספר למשפטים באוניברסיטת ריצ'מונד למשך שש שנים כשלימד אתיקה משפטית.
בין תלמידיו היה מארק הרינג, שנבחר בשנת 2014 לתפקיד התובע הכללי של וירג'יניה.
קיין נבחר למשרה ציבורית לראשונה בשנת 1994 כאשר נבחר לכהן במועצת העיר של ריצ'מונד (וירג'יניה), מטעם המחוז השני של העיר.
לאחר מכן, כחבר במועצת העיר למשך 4 כהונות, נבחר להיות ראש עיריית ריצ'מונד ושירת בתפקיד מיולי 1998 עד ספטמבר 2001, עד שנבחר לסגן מושל וירג'יניה בנובמבר באותה שנה, כשלצידו נבחר למושל באופן נפרד הדמוקרט מארק וורנר, והחל את כהונתו בינואר 2002.
קיין התמודד למשרת המושל בשנת 2005. לאחר זכייה קלה בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית, התמודד קיין בבחירות הכלליות מול התובע הכללי של המדינה, הרפובליקני ג'רי קילגור.
הוא זכה ב-51% ממניין הקולות, וירש את וורנר שכיהן מעליו.
הוא כיהן כמושל וירג'יניה מינואר 2006 ועד סיום כהונתו ב-2010.
בשנתו האחרונה כמושל, כאשר היה מוגבל חוקית מלרוץ לכהונה שנייה תחת חוקי וירג'יניה, נבחר קיין ב-2009 ליושב ראש הוועדה הדמוקרטית הלאומית (DNC), ה-51 במספר, עד שהחליפה אותו בתפקיד דבי וסרמן שולץ ב-2011.
מיד לאחר סיום תפקידו ב-DNC, באפריל 2011, ובעקבות הודעתו של הסנאטור הדמוקרטי המכהן ג'ים וב כי לא ירוץ לכהונה נוספת, הכריז קיין על מועמדותו לסנאט ב-2012. הוא התמודד מול המושל והסנאטור לשעבר של וירג'יניה, הרפובליקני ג'ורג' אלן, שאותו הביס וב ב-2006. קיין זכה ב-53% ממניין הקולות ונבחר לסנאט.
הוא הושבע כסנאטור ב-3 בינואר 2013. בסנאט חבר קיין בוועדת הכוחות המזוינים, בוועדה לתקציב, וכן בוועדה ליחסי חוץ.
לקראת הבחירות לנשיאות 2016 נבחר קיין ב-22 ביולי 2016 על ידי הילרי קלינטון לשותפה למרוץ כמועמד לסגן הנשיא.
ב-27 ביולי מונה רשמית בוועדה הדמוקרטית הלאומית בפילדלפיה כמועמד לסגן נשיא ארצות הברית.
בגין הפסד המפלגה הדמוקרטית בבחירות לנשיאות, המשיך קיין לכהן כסנאטור.
ב-2018 נבחר לכהונה שנייה וב-2024 נבחר לשלישית.
כנוצרי קתולי, קיין מתנגד באופן אישי להפלות מלאכותיות, אך כחבר הסנאט הביע תמיכה מפורשת בפסק דין רו נגד וייד, המעגן בחוק את ההיתר לבצע הפלות.
כמו כן תמך בחוקים המקדמים נישואים חד-מיניים בארצות הברית.
הוא מתנגד לעונש מוות, אף על פי שבתקופת כהונתו כמושל וירג'יניה הוא אישר ביצוע של 11 הוצאות להורג במדינה, ורק לאסיר אחד, שהורשע ברצח, המיר את עונש המוות במאסר עולם.
קיין התייחס לכך ואמר: "נאלצתי להתמודד עם עונש המוות כמושל.
אני מתנגד מבחינה מוסרית לעונש מוות.
אבל הצהרתי אמונים כמושל, ועלי לבצע את התפקיד.
הצהרת אמונים גם היא חובה מוסרית."
כסנאטור, קיין התבטא והצביע מספר פעמים בנושאים הקשורים ליחסי חוץ:
תמך בנורמליזציה של יחסי ארצות הברית–קובה
תמך בתקיפות של ערב הסעודית בתימן
תמך בהחזרת חיילי צבא ארצות הברית לאחר סיום מלחמת אפגניסטן (2001–2014)
היה מעורב בגיבוש מדיניות ארצות הברית בנושאי מלחמת האזרחים בסוריה:
דרש אישור של הקונגרס לפני כל פעולה צבאית נגד דאעש בסוריה
לאחר מכן, קידם חקיקה המחייבת אישור הקונגרס לפני כל פעולה צבאית
הוביל החלטה עקרונית להימנע משימוש בכוחות קרקע אמריקאיים במלחמת האזרחים בסוריה
מתח ביקורת על החלטת אובמה להקים אזורי חיץ אסורים לטיסה בסוריה, בטענה שהם מחריפים את המשבר ההומניטרי במדינה.
תמך בהסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית.
בזמן כהונתו כמושל וירג'יניה זכה קיין לתמיכה רציפה של הקהילה היהודית, ואירח במשך מספר שנים את חברי הקהילה בארוחת ליל הסדר במשכנו.
בין השאר התיידד עם שגרירי ישראל סלי מרידור ומיכאל אורן.
הוא ביקר בישראל מספר פעמים, והביע תמיכה בישראל: "למפלגה הדמוקרטית יש מסורת ארוכה של תמיכה בישראל, ולהיות פרו-ישראלי זה לא אומר שאנחנו מסכימים בכל הנושאים, אבל אנחנו ידידים ובעלי ברית, אנחנו שותפים, וגם אם יש לנו חילוקי דעות אז אנחנו מנסים לגשר עליהם באופן פרודוקטיבי.
אני רוצה שישראל תהיה בטוחה ומוגנת, ואני מודאג כי חלק מפעולותיה נגד הפלסטינים מחלישות את הביטחון העתידי של ישראל, במקום לחזק אותו."
בנושא הסכסוך הישראלי-פלסטיני, קיין הביע מספר פעמים תמיכה בפתרון "שתי מדינות לשני עמים".
בשנת 2013 חתם על מכתב פתוח לנשיא אובמה בו הוא קורא להמשיך ולקדם פתרון זה.
הארגון ג'יי סטריט תמך בטים קיין בבחירות לסנאט (2012) וחברי הארגון אף תרמו סכומי כסף נכבדים למסע הבחירות שלו.
קיין נאם פעמיים בכנסים של הארגון, ובנאומו ב-2016 אמר: "אף ארגון לא-ממשלתי אמריקאי לא מייצג את ערכי הדיפלומטיה כמו ג'יי סטריט." קיין עבד גם עם ארגון איפא"ק וקידם נושאים רבים הקשורים לישראל, למרות חילוקי הדעות עם הארגון סביב עסקת הגרעין האיראני.
בשנת 2013 קיין סייע לאיפא"ק בפנייה לנשיא אובמה להגביר את הסנקציות על איראן ולנסות לאלץ אותה להשעות את תוכנית הגרעין.
בסופו של התהליך הדיפלומטי תמך טים קיין בהסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית, ואמר: "ההסכם שהושג מהווה שיפור דרמטי על פני הסטטוס קוו, והוא ישפר את הביטחון העולמי לפחות במשך 15 השנים הבאות, וסביר שאף לאחר מכן."
במרץ 2015 נמנה קיין עם הסנאטורים הבודדים שהחרימו את נאום בנימין נתניהו בפני הקונגרס של ארצות הברית כנגד הסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית.
הוא התייחס למניעיו בריאיון למגזין "פארווערטס": "אני דמוקרט מאוד פרו-ישראלי.
הייתי בלשכתו של ראש הממשלה נתניהו שלוש פעמים כדי לדבר איתו על איראן בתקופת כהונתו הנוכחית.
אני מסכים עם רבות מהדאגות שלו, אבל כשחזרתי מישראל נמסרה ההודעה שהוא יגיע לנאום, וכפי שנודע לנו מאוחר יותר הנאום אורגן לפרטי פרטים כך שהבית הלבן לא יהיה מעודכן וכך שהדמוקרטים בקונגרס לא יידעו על כך דבר, אפילו אלה בינינו שהם תומכים גדולים של ישראל.
לעניות דעתי זה נעשה לגמרי כדי להשפיע על הבחירות בישראל ולהציג תמיכה אמריקנית באדם אחד ובמפלגה אחת - וזה דבר שלעולם לא הייתי עושה."
בנובמבר 2024 היה אחד מ-19 סנטורים דמוקרטים שתמכו באמברגו נשק על ישראל.
קיין נשוי מאז 1983 לאן הולטון, בתו של מושל וירג'יניה הרפובליקני לשעבר לינווד הולטון, אותה הכיר במהלך לימודיהם בבית הספר למשפטים של הרווארד.
הולטון שימשה שופטת בבית המשפט לנוער וענייני משפחה בריצ'מונד, ולאחר שירותה כגברת הראשונה של וירג'יניה מונתה על ידי המושל טרי מקאוליף ב-2014 לכהן כמזכירת החינוך של המדינה – תפקיד ממנו התפטרה עם בחירת בעלה כמועמד לסגן הנשיא.
הוא מנגן במפוחית פה זה 20 שנה, ודובר ספרדית שוטפת.
טימותי יוג'ין "טים" סקוט הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית.
סקוט מכהן כסנאטור מטעם מדינת קרוליינה הדרומית משנת 2013. בנוסף, מכהן גם כיו"ר ועדת הבנקאות, השיכון והעניינים האורבניים של הסנאט של ארצות הברית.
קודם לכן כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית.
סקוט נולד בצפון צ'ארלסטון שבקרוליינה הדרומית, הוא גדל יחד עם אחיו בתנאי עוני במשפחה חד-הורית לאחר שאמו נמלטה מאביו.
בעל מסעדת מזון מהיר, שזיהה את הרעב והמצוקה הכספית שלו העניק לו כריכים חינם, הפך לדמות אב בשבילו והנחיל לו את עמדותיו הכלכליות השמרניות.
בשנים 1983–1984 למד בסיוע מלגת פוטבול בקולג' פרסביטריאני וב-1988 סיים תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת דרום צ'ארלסטון.
לאחר הלימודים פתח סוכנות ביטוח שזכתה להצלחה.
בשנים 1995 עד 2008 כיהן כחבר במועצת מחוז צ'ארלסטון.
ב-2009 נבחר לבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית.
בנובמבר 2010 נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית ברוב של 65%.
בינואר 2013 מונה על ידי מושלת קרוליינה הדרומית ניקי היילי לסנאטור, בעקבות פרישתו של ג'ים דמינט.
בנובמבר 2014 נבחר להשלים את כהונתו של דמינט בסנאט ברוב של 61%.
הוא היה בכך לאפריקאי אמריקאי הראשון שנבחר לסנאט מאחת ממדינות דרום ארצות הברית מאז המאה ה-19. בנובמבר 2016 נבחר לכהונה מלאה ראשונה ברוב של 61%.
סקוט מכהן בסנאט כחבר בוועדת הכספים, בוועדת החינוך, בריאות ועבודה, בוועדת הבנקאות, השיכון והעניינים האורבניים, בוועדת העסקים הקטנים והיזמות ובוועדה המיוחדת לענייני הזדקנות.
במאי 2023 הכריז על מועמדותו בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2024.
ב-12 בנובמבר 2023 התראיין לרשת פוקס ניוז והודיע על השעיית הקמפיין שלו בבחירות המקדימות בעקבות סקרים נמוכים.
טימותי ג'יימס "טים" פרון הוא פוליטיקאי בריטי ששימש כמנהיגה של המפלגה הליברל-דמוקרטית בשנים 2015–2017. הוא מייצג בפרלמנט אזור בחירה שבמחוז קאמבריה.
ב-1992 סים תואר ראשון בפוליטיקה באוניברסיטת ניוקאסל שבעיר ניוקאסל על נהר הטיין.
בעת לימודיו כיהן כנשיא ועד הסטודנטים באוניברסיטה, והיה הליברל-דמוקרט הראשון בעמדה זו מאז 1991 (הוא הצטרף למפלגה בגיל 16).
ב-1990 נבחר למועצה הלאומית של איחוד הסטודנטים.
בהמשך עבד כמרצה בשני מוסדות אקדמיים.
בבחירות הכלליות ב-2005, נבחר פרון מטעם אזור הבחירה וסטרמורלנד ולונסדייל () שבמחוז קאמבריה, כשהוא ניצח בפער של 267 קולות בלבד מיריבו.
ביולי 2015 נבחר לשמש כיושב ראש המפלגה הליברל-דמוקרטית, לאחר שנערכו פריימריז פתוחים במפלגה בעקבות התפטרותו של מנהיגה הקודם ניק קלג, עקב תבוסת המפלגה בבחירות הכלליות ב-2015.
סר טימותי מיילס בינדון "טים" רייס הוא פזמונאי ומחבר אנגלי, זוכה פרסי אוסקר, גלובוס הזהב, טוני וגראמי.
רייס קיבל תואר אבירות מאליזבת השנייה בעבור שירותיו המוזיקליים.
יש לו כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד, הוא צורף להיכל התהילה של הפזמונאים, הוא זוכה פרס Disney Legends, והוא חבר באקדמיה הבריטית של פזמונאים, מלחינים ומחברים.
רייס נולד בשרדלוס, בית כפרי אנגלי היסטורי, בקרבת אמרשם, בקינגהאמשייר, בית אשר שימש כבית יולדות במהלך מלחמת העולם השנייה.
אביו, יו גורדון רייס, שירת בארמייה השמינית והגיע לדרגת מייג'ור במלחמת העולם השנייה.
אמו, ג'ואן אודט (שם משפחתה לפני הנישואין: באוודן), שירתה בחיל העזר האווירי לנשים (WAAF) כמפענחת תצלומים.
לאחר המלחמה, הם עבדו בחברה לייצור מטוסים דה הבילנד.
רייס התחנך בשלושה בתי-ספר עצמאיים: בית-הספר אלדוויקבארי, בית-הספר סנט אלבנס, ולאנסינג קולג'.
הוא סיים לימודי היסטוריה וצרפתית, והחל לעבוד כמתמחה במשרד לעורכי דין בלונדון, לאחר שהחליט שלא להמשיך את לימודיו באוניברסיטה.
מאוחר יותר הוא למד בסורבון שבפריז במשך שנה.
לאחר שנת לימודים אחת בסורבון, פריז, רייס הצטרף אל EMI Records כמתמחה לניהול, ב-6 ביוני 1966. כאשר נורי פרמור, אחד ממפיקי החברה, עזב על מנת להקים חברה משלו בשנת 1968, רייס הצטרף לחברה כעוזר-מפיק, ועבד עם קליף ריצ'רד, בין היתר.
רייס שיתף פעולה עם המלחין אנדרו לויד ובר, ויחד כתבו השניים את "יוסף וכתונת הפסים המשגעת", "ישו כוכב עליון", "אוויטה", "Cricket ", ו-"The Likes of Us".
בשנת 1996, שיתוף הפעולה שלו עם ובר על סרט הקולנוע "אוויטה" הביא לזכייתו בפעם השלישית בפרס האוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר, עבור "You Must Love Me".
רייס שיתף פעולה גם עם ביורן אולבאוס ובני אנדרסון (מלהקת אבבא) במחזמר "Chess", ועם ריק וייקמן על האלבומים "1984" ו-"Cost of Living".
רייס הוא חבר באקדמיה הבריטית לפזמונאים, מלחינים וסופרים.
יחד עם אחיו ג'ו ועם מגישי הרדיו מייק קראו ופול גמבסיני, הוא ייסד את ספר השיאים Guinness Book of British Hit Singles, ושימש כעורכו בשנים 1977–1996. הוא שימש כחבר פאנל אורח בתוכניות הרדיו Just a Minute ו-Trivia Test Match.
לעיתים קרובות, רייס מתבדח שהוא מוכר באמריקה בעיקר בגין הופעתו בסרט הקולנוע "רווק פלוס ילד" (2002).
הסרט כולל כמה קטעים ממהדורה (אמיתית) של שעשועון הטלוויזיה Countdown, שבו היא שימש כשופט-אורח.
בין תחומי העניין האחרים שלו: קריקט (הוא היה הנשיא של MCC בשנת 2002) ומתמטיקה.
הוא כתב את ההקדמה לספר Why Do Buses Come In Threes מאת רוב איסטוויי וג'רמי ווינדהאם.
בשנת 1988 הוא הוציא לאור את האוטוביוגרפיה שלו - Oh What a Circus: The Autobiography of Tim Rice, המתארת את חייו החל מתקופת הילדות ונעוריו ועד לערב הבכורה של הפקת לונדון המקורית של "אוויטה" בשנת 1978. כיום הוא עובד על ספר המשך, המכסה את חייו ואת הקריירה שלו מאז.
בשנת 1994, רייס קיבל תואר אבירות מאת אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, עיטור המזכה אותו בתואר "סר טים רייס" או "סר טים", בשנת 1999 הוא נכנס להיכל התהילה Songwriters Hall of Fame ובשנת 2002 הוא נכנס להיכל התהילה של דיסני - Disney Legends.
בשנת 2008, רייס קיבל כוכב על שדרת הכוכבים של הוליווד.
הוא כותב מילים לשמונה שירים עבור יצירת הבלט של פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי, "מפצח האגוזים".
השם הזמני של המופע: "מפצח האגוזים: הסיפור שלא סופר".
ב-2 בדצמבר 2010 רייס נשא נאום באדלייד, במסגרת אירועי Sir Donald Bradman Oration.
בשנת 2011, רייס שב לשתף פעולה עם אנדרו לויד ובר, והשניים כתבו יחד שירים להפקתו החדשה של ובר - "הקוסם מארץ עוץ", שעלתה לראשונה בלונדון, במרץ 2011, באולם הלונדון פלדיום.
עם זאת, רייס דחה הצעות נוספות לשתף פעולה שוב עם ובר, בטענת שהשותפות של השניים מיצתה את עצמה, והם "כבר לא רלוונטיים כצוות".
בשנת 2011, רייס לקח חלק בפרויקט של תיאטרון בוש - Sixty-Six Books.
במסגרתו, רייס כתב חלק המבוסס על תרגום המלך ג'יימס.
ב-15 וב-22 באוקטובר 2011, רייס שימש כמגיש-אורח בתוכנית הרדיו Sounds of the 60s של ה-BBC, כשהוא מחליף את המגיש הקבוע בריאן מת'יו, שהיה חולה.
רייס נישא לג'יין מקינטוש ב-19 באוגוסט 1974, לאחר שפגש בה כאשר עבד ב-Capital London.
הנישואים התפרקו בסוף שנות ה-80, לאחר שהצהובונים הבריטיים חשפו כי הוא ניהל רומן עם השחקנית והזמרת איליין פייג'.
מאחר שרייס מעולם לא הוציא לפועל את צו הגירושין ביניהם, טכנית, הזוג נשאר נשוי, וג'יין שמרה לעצמה את תואר "הליידי רייס".
ליידי רייס מנהלת את אחוזת משפחת רייס שבדאנדונל, סקוטלנד, 33,000 דונם שטחה, אשר נרכשה על ידי סר טים בשנת 1998 תמורת 2 מיליון ליש"ט.
היא זכתה בפרסים עבור עבודות שימור.
לזוג שני ילדים, אווה, סופרת וזמרת-יוצרת שירים, ודונלד, במאי קולנוע שגם מסייע להפעלת האחוזה.
אווה, שנקראת על שם הדמות הראשית מהמחזמר אוויטה, היא המחברת של הרומן The Lost Art of Keeping Secrets, שהיה מועמד לפרס הספר הבריטי הטוב ביותר של השנה.
לסר טים יש בת נוספת בשם זואי, ממערכת היחסים שלו האמנית נל סאלי.
טים רייס הוא מאוהדי מועדון הכדורגל סנדרלנד.
הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד על ידי אוניברסיטת סנדרלנד, בטקס שנערך באצטדיון האור בנובמבר 2006. הוא היה גם מתומכי המפלגה השמרנית של בריטניה, אולם בשנת 2007 הוא הצהיר כי השמרנים כבר לא היו מעוניינים בו, וכי מערכת היחסים שלו עם המפלגה "השתנתה באופן בלתי הפיך".
בתחילת 2014 דווח כי תרם כספים למפלגת העצמאות הבריטית; עם זאת, מאז הוא הצהיר בראיון כי המאמר התייחס לתשלום חד-פעמי שהוא עשה באירוע של ארוחת-ערב שנערך על ידי המפלגה כשנתיים קודם לכן, לצורך התנגדות ציבורית לבניית טורבינת רוח, וכי הוא לא היה חבר או תורם קבוע באף מפלגה פוליטית.
למרות הסתייגותו מהמפלגה השמרנית, רייס הצטרף אל אנדרו לויד ובר, שניהם תומכים ידועים של מרגרט תאצ'ר, בהלווייתה בשנת 2013.
בהתייחסותו לאמונתו הדתית, רייס הצהיר כי "מבחינה טכנית, אני חבר בכנסייה האנגליקנית, ובפועל, זה באמת שום דבר.
לא הייתי אומר שאני נוצרי.
אין לי דבר נגד [הנצרות]".
לעומת זאת, הוא הצהיר כי הוא עיבד את הסיפורים המקראיים אודות יוסף וישו למחזות זמר (יוסף וכתונת הפסים המשגעת ו-ישו כוכב עליון, בהתאמה), כי "תמיד העדפתי לקחת סיפור אמיתי, על פני סיפור בדוי".
רייס הוא מפעילו של מועדון חובבי קריקט, Heartaches Cricket Club שמו - בהשראת שירו של אלביס פרסלי.
בספטמבר 1981, רייס, יחד עם קולין ווב ומייקל פרקינסון, הקים את Pavilion Books, חברה להוצאת ספרים, עם דגש על הוצאה לאור של ספרי מוזיקה ואמנויות.
הוא החזיק בחברה זו עד שנת 1997.
רייס היא פטרון של בית הספר לדרמה The Associated Studios הממוקם בלונדון.
על פי רשימת 1,000 המשפחות העשירות ביותר בבריטניה של הסאנדיי טיימס, הונו של רייס נאמד בכ-149 מיליון ליש"ט, נכון לשנת 2013.
1968 – יוסף וכתונת הפסים המשגעת עם מוזיקה מאת אנדרו לויד ובר
1970 – ישו כוכב עליון עם מוזיקה מאת אנדרו לויד ובר
1976 – אוויטה עם מוזיקה מאת אנדרו לויד ובר
1983 – Blondel עם מוזיקה מאת סטיבן אוליבר
1984 – Chess עם מוזיקה מאת בני אנדרסון וביורן אולבאוס
1986 – Cricket עם מוזיקה מאת אנדרו לויד ובר
1992 – Tycoon עם מוזיקה מאת מייקל ברגר (אדפטציה לשפה האנגלית של מחזמר משנת 1979 בשפה הצרפתית מאת לוק פלמונדון בשם Starmania)
1994 – היפה והחיה עם מוזיקה מאת אלן מנקן עבור 9 שירים חדשים; שאר השירים במחזמר נכתבו על ידי הווארד אשמן, עבור סרט הקולנוע "היפה והחיה" משנת 1991
1996 – Heathcliff עם מוזיקה מאת ג'ון פרר
1997 – מלך האריות עם מוזיקה מאת אלטון ג'ון
1997 – דוד המלך עם מוזיקה מאת אלן מנקן
2000 – אאידה עם מוזיקה מאת אלטון ג'ון
2005 – The Likes of Us עם מוזיקה מאת אנדרו לויד ובר (נכתב כבר בשנת 1965, אך הוצג לראשונה על במת התיאטרון רק ב-9 ביולי 2005)
2011 – הקוסם מארץ עוץ עם מוזיקה מאת אנדרו לויד ובר עבור 6 שירים חדשים והוספת מילים ל-4 שירים קיימים מאת יפ הרבורג עם מוזיקה מאת הרולד ארלן.
שאר 13 השירים במחזמר נכתבו על ידי ארלן והרבורג בלבד
2013 – From Here to Eternity עם מוזיקה מאת סטיוארט ברייסון, מבוסס על רומן באותה השם מאת ג'יימס ג'ונס
1983 - אוקטופוסי עם מוזיקה מאת ריטה קולידג'
1992 – אלאדין עם מוזיקה מאת אלן מנקן; המשך עבודתו של הווארד אשמן
1994 – מלך האריות עם לחן מאת אלטון ג'ון, מוזיקה מאת הנס צימר
2000 – הדרך לאל-דוראדו עם לחן מאת אלטון ג'ון, מוזיקה מאת הנס צימר וג'ון פאוול
2017 - היפה והחיה עם מוזיקה מאת אלן מנקן; עיבוד חדש לסרט ההנפשה המקורי, המשך עבודתו של הווארד אשמן.
"It's Easy for You", הוקלט על ידי אלביס פרסלי עבור האלבום "Moody Blue"
"Legal Boys", הוקלט על ידי אלטון ג'ון עבור האלבום "!Jump Up"
"1984", אלבום קונספט אשר הולחן על ידי ריק וייקמן בהשראת הרומן "1984" מאת ג'ורג' אורוול (1981)
"All Time High", שיר הנושא מהסרט אוקטופוסי מסדרת סרטי ג'יימס בונד, אשר נכתב ביחד עם ג'ון בארי ומבוצע על ידי ריטה קולידג' (1983)
"A Winter's Tale", נכתב ביחד עם מייק באט והוקלט על ידי דייוויד אסקס (1982)
בשנים 1979–1982, רייס היה אחד המנחים בתוכנית האירוח Friday Night, Saturday Morning של ה-BBC.
בשנים 1986–1988, רייס היה אחד המפיקים (יחד עם בני אנדרסון וביורן אולבאוס) של המחזמר Chess בברודוויי.
בשנת 1989, רייס היה אחד המפיקים (יחד עם איליין פייג') של המחזמר Anything Goes בלונדון.
בשנת 1981, רייס היה אחד המפיקים (יחד עם אנדרו פאוול) של האלבומה של איליין פייג'.
מדי פעם, רייס משמש כחבר פאנל בתוכנית הרדיו Just a Minute של ה-BBC.
רייס מנחה את תוכנית הרדיו Tim Rice's American Pie של ה-BBC, הסוקרת את המוזיקה ואת המוזיקאים של כל מדינה ומדינה של ארצות הברית.
טים מקינרני הוא שחקן אנגלי.
הוא מוכר מתפקידים רבים בטלוויזיה ובתיאטרון.
בתחילת הקריירה שלו גילם את לורד פרסי פרסי ואת קפטן דרלינג בסדרת הטלוויזיה "הפתן השחור".
מקינרני נולד בצ'ידל הולם שבצ'שייר.
בן לוויליאם רונלד מקינרני ולמרי ג'ואן (שם נעורים גיבינס).
הוא גדל בצ'ידל הולם ובעיר סטרוד שבגלוסטרשייר.
למד בבית הספר מרלינג בסטרוד ובוודהאם קולג' באוניברסיטת אוקספורד.
אחד מתפקידיו הראשונים של מקינרני היה בתחילת שנות השמונים של המאה העשרים כלורד פרסי פרסי בעונה הראשונה של הסדרה הקומית "הפתן השחור".
הוא גילם את אותה דמות גם בעונה השנייה, אך סירב להמשיך ולגלם את התפקיד בעונה הבאה כדי שלא יהיה מזוהה עם הדמות.
עם זאת הופיע בתפקיד אורח בפרק אחד בעונה השלישית.
בעונה הרביעית של "הפתן השחור" (Blackadder Goes Forth) חזר לסדרה בתפקיד אחר, קפטן קווין דרלינג, עוזרו הפחדן של ג'נרל מלצ'ט (בגילומו של סטיבן פריי), ושיחק לצדם של רואן אטקינסון וטוני רובינסון.
מקינרני הופיע בסרטי קולנוע שונים כמו "ות'רבי", "101 כלבים וגנבים" לצדו של יו לורי אחד משותפיו לסדרה "הפתן השחור", ובסרט "נוטינג היל" שכתב ריצ'רד קרטיס יוצר הסדרה "הפתן השחור".
ב-1985 היה לו תפקיד קטן אך משמעותי בסדרת הטלוויזיה "Edge of Darkness" של ה-BBC, שבו גילם את טרי שילדס החבר של אמה קרייבן.
ב-2011 השתתף מקינרני בסדרה "חוק וסדר: בריטניה" בתפקיד אב שהורשע לא בצדק ברצח בתו.
בנוסף להופעותיו בטלוויזיה מופיע מקינרני גם בתיאטרון.
ב-1990 גילם את ד"ר פרנק נ'פורטר בהפקה של "מופע האימים של רוקי" בווסט אנד.
בקיץ 2007 שיחק לצדו של אנתוני הופקינס במחזה "Pravda" מאת דייוויד הר.
בקיץ 2007 גילם את דמותו של יאגו ב"אותלו" בתיאטרון "שייקספיר גלוב" בבנקסייד שבלונדון.
בין הופעותיו ברדיו אפשר למנות את תפקיד ג'פרי פייק במחזה "Habbakuk of Ice" מאת סטיב ווקר.
ב-2004 גילם את אודיסאוס בעיבוד של סיימון ארמיטאג' ל"אודיסיאה" בהפקה של ה-BBC.
ב-2010 גילם את הקיסר טיבריוס בעיבוד הרדיופוני לספר "אני, קלאודיוס".
ב-1989 כיכב מקינרני לצדה של קייט בוש בוידאו קליפ לשיר "This Woman's Work".
הוא גם הופיע בווידאו קליפ של להקת וסטלייף לשיר "Uptown Girl" יחד עם רוברט בת'רסט, קריספין בונהם-קרטר, יואן גריפיד' וג'יימס וילבי.
ב-2006 כיכב בסרט קצר בשם "One Day" שהוצג בפסטיבלי קולנוע בינלאומיים.
החל מ-2012 מקינרני הוא פטרון בפסטיבל הסרטים של נוריץ'.
Davis אפרון 2 פרקים 2024 יום אחד One Day סטיבן מייו 6 פרקים
טים רוברט קומרפורד הוא מוזיקאי, בסיסט וזמר אמריקאי.