tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
הפגיעות התזונתיים שלהם נובעת מכך שיש להם דרישות-תזונתיות-פיזיולוגיות גבוהות, שלעיתים קרובות אינן מסופקות.
הריון והנקה מציבים דרישות נוספות על נשים.
באופן דומה, אצל תינוקות, הצמיחה המהירה והתפתחות יוצרים גידול בדרישות התזונתיות.
תת-תזונה אימהית היא גורם מנבא עיקרי לתחלואה ולתמותה בקרב נשים אפריקאיות.
הסיבות כוללות צריכה לא מספקת של מזון, דיאטות בעלות איכויות נמוכות ותזונה לקויה, זיהומים תכופים ומרווחים קצרים בין הריונות.
עדויות על תת-תזונה אימהית גלום בנתון כי בין 5% ל-20% נשים אפריקאיות הן בעלות מדד מסת גוף (BMI) נמוך כתוצאה מרעב כרוני.
ברחבי היבשת השכיחות של אנמיה נעה בין 21% ל-80%, עם ערכים נמוכים וחסרים באופן דומה של ויטמין A ואבץ (Zn).
אתגר נוסף הוא השיעורים הגבוהים של HIV, אשר פוגעים במצב התזונתי האימהי.
ההשלכות של מצב תזונתי אימהי ירוד משתקפות במשקל נמוך ועליה מעטה במשקלן בזמן ההיריון, וכן בתחלואה ותמותה של התינוקות.
שיטות תזונה לא אופטימליות לתינוקות, איכות ירודה של מזון משלים, זיהומים תכופים וחסרונות תזונתיים, תרמו במידה רבה לתמותה הגבוהה בקרב תינוקות וילדים צעירים באזור.
האכלת ילדים שאימהותיהם נגועות באיידס ממשיכה להוות בעיה הדורשת תשומת לב דחופה.
עבור נשים וילדים באפריקה שמדרום לסהרה התנאים הסביבתיים והכלכליים מהווים נטל נוסף על מצבם התזונתי.
עוני מתפשט משפיע על איכות הדיאטה, כמו גם עומס העבודה הכבד של הנשים המגביר את צרכיהן התזונתיים.
מחזורי רבייה תכופים ובמרווחים קצרים בהם האישה נאלצת לנוע בין הריון אחד למשנהו לא מאפשרים מנוחה והבראה לגופה.
תינוקות וילדים צעירים סובלים מזיהומים תכופים ויש להם דיאטות באיכות ירודה.
גורמים אלו יוצרים סביבה בה מתקיימת ומשגשגת תת-תזונה.
לתוצאות של תת-תזונה אימהית יש ביטויים קצרי וארוכי טווח על האם ועל צאצאיה.
תת-התזונה הנרחבת בקרב נשים אפריקניות מתבטאת ב-BMI האימהי הנמוך (kg/m2 18.5>) עבור 20% מהנשים האפריקאיות בגיל הפוריות.
כתוצאה מכך, הריון במשקל אימהי נמוך.
עלייה לא הולמת במשקל הריון מתבטאת בשכיחות הגבוהה של משקל לידה נמוך בקרב 14% מהתינוקות באפריקה שמדרום לסהרה.
למרות שהיריון נחשב לאירוע פיזיולוגי נורמלי במחזור החיים, עבור רוב הנשים האפריקאיות זה מצב מסכן חיים.
ההסתברות לתמותה מסיבות הקשורות להריון היא אחת מתוך שש עשרה לאפריקה שמדרום לסהרה, לעומת אחת מ־4,000 במדינות מתועשות.
כ־40% מהנשים בגילאי 20-24 באפריקה שמדרום לסהרה התחתנו מוקדם (בגיל 18).
עם שנים רבות לפניהן בהן הן נושאות את ילדיהן והריונות תדירים במרווחים קצרים, אין לאימהות מספיק זמן כדי לחדש את המאגרים שלהן לקראת ההריונות הבאים.
האיכות הירודה של הדיאטה והמזון תורמת לבזבוז אנרגיה וחסרים תזונתיים.
גם זיהום HIV מחמיר את הפרופיל התזונתי של הנשים האפריקאיות.
כ־13.1 מיליון נשים אפריקאיות בגילאי 15-49 חיות עם HIV/איידס, אשר בשילוב עם המצב התזונתי הלקוי מייצרים במהירות תת-תזונה אימהית.
המצב התזונתי האימהי במהלך ההיריון מוביל לתוצאות הריון ירודות, המשפיעות על הישרדות ואיכות החיים של הצאצאים.
האתגר ההישרדותי הראשון של העובר המתפתח, הוא לשרוד את הסביבה התוך רחמית.
אלה ששרדו, צריכים להתגבר על אתגרים נוספים לאחר הלידה.
לשרוד את השנה הראשונה של החיים הוא הקרב הקשה ביותר עבור הילד האפריקאי.
נתונים סטטיסטיים מצביעים על כך שכ-102 תינוקות אפריקאים מתים מתוך 1000 לידות, נתון תמותה שהוא הגבוה ביותר שנמדד.
תת-תזונה בגיל הרך שנמדדה באפריקה, גם היא מהווה את השכיחות הגבוהה ביותר שנמדדה (38%) וכן גם תת-משקל (28%) שדווחו לילדים מתחת לגיל 5.
למרות שהוכח כי הנקה עד גיל שישה חודשים יכולה להיות מצילת חיים עבור ילדים אלו, רק כ-30% מהילדים מתחת לגיל 6 חודשים באפריקה שמדרום לסהרה נרפאים מכך.
כתוצאה משיטות האכלה שאינן אופטימליות, תקופת ההאכלה המשלימה מהווה איום גדול על הישרדותו של הילד האפריקאי.
מזונות משלימים הם בעיקר דייסות דגנים מימיות בעלות אנרגיה נמוכה וצפיפות חומרים מזינים נמוכים, לרוב מגיעים מוכנים, מוגשים ומאוחסנים בתנאים החושפים את הילד לזיהומים תכופים.
תינוקות וילדים צעירים לא מקבלים לעיתים קרובות את הטיפול ואת תשומת הלב הדרושה לבחירה של מזונות מזינים ואינם מקבלים עידוד לצרוך ולאכול מזונות בכמות מספקת כדי לספק להם אנרגיה מספקת ולמלא את הדרישות התזונתיות שלהם.
הופעתו של HIV/איידס היווה מכשול למאמצים לשיפור מצב התזונה של הילדים, והאכלה של תינוקות וילדים צעירים שאימותיהם נגועות ב-HIV ממשיכה להוות אתגר.
בעיית התזונה במדינות שמדרום לסהרה (SSA) מתבטאת בשני אופנים – תת-תזונה מחד, והשמנת יתר מאידך.
המעבר התזונתי הוא תהליך שעוברות מדינות רבות באזור ה-SSA, אשר מטרתו שיפור התזונה יחד עם הורדת שיעורי התמותה בילדים ובכלל.
לצורך סיווג המדינות על פי שלב השינוי בו הן מצויות, פותחה שיטת דירוג שמטרתה לזהות את רמת "המעבר התזונתי" בכל מדינה, לפי מדדים קבועים מראש.
הדירוג נע בין 0-6, כאשר 6 מתאר מדינה המצויה בשלב האחרון של המעבר התזונתי, בעוד 0 יתאר מדינה בשלבים מוקדמים מאוד של המעבר.
דירוג קרוב לאפס יעיד על רמת הרעב, ולרוב יאפיין מדינה עם צריכת אנרגיה לראש נמוכה, שיעור תמותת פעוטות גבוהה, שכיחות גבוהה של עיכובים התפתחותיים ושיעור נמוך של השמנת יתר.
דירוג קרוב לשש יאפיין מדינה עם צריכת אנרגיה גבוהה, שכיחות נמוכה של תמותת פעוטות ועיכובים התפתחותיים ושיעור גבוה של השמנת יתר.
נמצא כי הנקה באופן אקסקלוסיבי הפחיתה משמעותית את תמותת הפעוטות, לעומת כל פרמטר אחר אשר חשבו שיכול להוריד את הסטטיסטיקה.
חלב אם תמיד עדיף בתור תזונה לפעוטות, על אחת כמה וכמה כשמדובר ביבשת בה יש חוסר ודאות לגבי כמות המזון, עוני ומחלות שונות.
חלב אם מספק לתינוק את השילוב הנחוץ לו של חלבונים, שומנים, פחמימות, מינרלים וקלוריות.
בנוסף, המעבר למזון ושתייה שלא בהנקה מעמיד את הפעוטות בסיכון, שכן הם חשופים יותר לזיהומים, עקב תנאים סניטריים והיגייניים ירודים הקשורים באחזקת המזון.
יתרה מכך, ייתכן ומיקרו-נוטריינטים- סופחי מתכות המצויים בתחליפי המזון, מורידים את הזמינות הביולוגית לברזל ואבץ המגיעים מהנקה, וכך, שלא במכוון- תורמים לעלייה בכמות הילדים הסובלים מפיגור.
יותר ממחצית מדינות ה-SSA עדיין מצויות בשלבים הראשונים של המעבר התזונתי, בעוד מעטות מהן הגיעו לנקודה בה שינויים בדפוסי התזונה כבר מראים תוצאות בריאותיות בחלק נרחב מהאוכלוסייה.
המדינות שעדיין בשלבים הראשונים של המעבר חשובות במיוחד, מאחר שקצב המעבר מהיר יותר במדינות עם הכנסה נמוכה-ממוצעת.
מדינות אלה מצויות בסכנה של פיתוח שיעור גבוה של השמנת יתר ותמותה ממחלות לא מדבקות, בקצב מהיר יותר מאשר זה הקיים במערב-2.
מצב זה התקבל בעקבות גל עיור מאסיבי שהתרחש בין השנים 1980 ל-2000, בעוד הרשויות לא היו ערוכות לכך ולא היו מסוגלות לספק תנאים מתאימים לתושבים הרבים.
גל העיור הביא לכך שתושבים רבים בערים מתגוררים בשכונות עוני מאוכלסות יתר על המידה, בתנאים סניטריים ירודים ביותר, המאופיינים באשפה מרובה ברחובות, מים לא בטוחים לשתייה, ביוב לא מטופל הזורם ברחובות – אשר חשפו אותם למחלות רבות ובעיות בריאותיות שונות.
כל אלה הובילו לתזונה לקויה, חולי רב ותמותה, אשר ניכרו בעיקר בקרב ילדים.
הסיכון של זיהום ומחלות בקרב ילדים הוא הרבה יותר גבוה מאשר בקרב מבוגרים.
הנתונים הנוכחיים לגבי תמותת תינוקות וילדים כתוצאה מסיכונים אלה נוטים להערכת חסר, ומשוער כי הנתונים האמיתיים אף גבוהים יותר מהידוע.
הערכת חסר זו משמעותית במיוחד בקרב מקרי מוות של ילדים אפריקאים באזורים כפריים, שם שיעורי התמותה בקרב תינוקות וילדים צפויים להיות גבוהים באופן משמעותי מאשר הערכות זמינות.
המועצה למחקר רפואי העריכה כי בין 1990 ל־1994, שיעור תמותת תינוקות (IMR, כלומר מספר מקרי המוות של ילדים לפני גיל שנה ל-1,000 לידות) בקרב דרום אפריקאים, היה כ-81 מקרי מוות ל-1,000 לידות תקינות.
בקרב תינוקות אפריקאים ה-IMR היה גבוה עוד יותר, ב-86 מקרי מוות ל-1,000 לידות תקינות.
באופן דומה, בקרב תינוקות כפריים, ה-IMR המדווח היה 94. ישנם מחקרים שנערכו בשנים האחרונות מצביעים על ירידה כללית ב-IMR בעולם, אך עם זאת, הפערים החדים בין IMR של תינוקות לבנים לבין אלו של האפריקאים עדיין משמעותיים.
השיעורים המדווחים אודות תמותת ילדים בדרום אפריקה גבוהים בהרבה מאלה המדווחים במדינות עם רמות הכנסה לאומית דומה.
היבטים פסיכולוגים של תזונת ילדים
העוני הרב בקרב אפריקאים מוביל לכך שהורים אפריקאים לא מסוגלים לדאוג לתזונה ראויה לילדיהם, ותת התזונה הפך להיות גורם המוות הראשון בקרב ילדים שחורים בדרום אפריקה.
השנים הראשונות לחיי הילד הן הקריטיות ביותר למחזור הצמיחה שלו, ולכן ילדים זקוקים לתזונה נאותה.
פתרונות אפשריים לבעיית התזונה הלקויה במדינות אפריקה השונות
כיצד תוכל אפריקה להשיג ביטחון תזונתי?
הפתרון טמון בהגדלת זמינות המזון, גישה למזון ובהתאמת המזון לכל.
כיוון שחוסר הביטחון התזונתי באפריקה נמצא בקורלציה ישירה עם העוני השורר בה, יש צורך לא רק להקל על העוני, אלא גם ליצור עושר לאוכלוסיית היעד.
המפתח להצלחה בכך, טמון בכוונה כנה והדדית של בעלי עניין רבים כדי להבטיח כי הנעשה מיועד באופן בלעדי לשיפור מצבם של האפריקאים.
קיימות כמה אסטרטגיות אפשריות בעלות פוטנציאל להקל באופן משמעותי על הביטחון התזונתי באפריקה, אשר נוגעות גם בילדים אך גם באוכלוסייה האפריקאית הבוגרת.
לתת תזונה יש השפעות הרסניות על כל האוכלוסייה.
היא מגדילה את שיעורי התמותה והתחלואה, מפחיתה את היכולות הקוגניטיביות של ילדים ומורידה את השכלתם החינוכית, מפחיתה את פריון העבודה ומקטינה את איכות חייהם של כל הנפגעים.
בנוסף להשקעה בהתערבויות קצרות טווח, שהן חיוניות, על מדינות אפריקאיות להגדיל את השקעותיהן בהתערבויות ארוכות טווח כגון גיוון תזונתי ואספקת מזון.
לפתרונות אלו עלויות תחזוקה נמוכות יותר, הסתברות גבוהה יותר להגיע לעניים הפגיעים לחוסר ביטחון תזונתי, וליצור תוצאות בר קיימא.
גיוון תזונתי עדיין נשאר הדרך הטובה ביותר לספק דיאטות מזינות לכלל האוכלוסייה.
ניתן להשיג את התמהיל הנכון של מזון כדי להקל על תת-תזונה מתוצרת מקומית.
ההסתברות לכך גדלה עם הגידול במזון מקומי.
אפריקה צריכה להגדיל את הייצור של מוצרים מן החי, פירות, קטניות וירקות.
ייצור מוגבר בחלקו יהפוך את אותם מזונות לזולים ונגישים לאוכלוסייה הענייה, ולהגדיל את צריכה החלבונים, הוויטמינים והמינרלים שלהם.
דרך אחת לעשות זאת היא לטפח מחדש את החקלאות של פירות וירקות מסורתיים המותאמים לתנאי הסביבה השוררים באזורי אפריקה.
חוסר במזונות יוצר תלות בספקים שיכולה להיות שלילית.
יש צורך להסיר את המחסומים לסחר.
ההתמקדות של רוב הממשלות האפריקאיות הייתה לפתוח את השווקים בתקווה כי הדבר יפרה את העם.
עם זאת, מחקרים מראים כי הרווחים הצפויים של הליברליזציה של הסחר העולמי נוטים להיות מינימליים באפריקה שמדרום לסהרה וכי הכנסות מהליברליזציה של הסחר יגיעו בעיקר למדינות בעלות יתרון תחרותי בשווקים הרלוונטיים.
ייתכן שאם האפריקאים ייצרו עבור עצמם, הן בתוך היבשת והן בתפוצות, ויגדילו את המסחר שלהם ויתאחדו כארגון סחר אחד, יהיה להם יותר שליטה על השוק.
אפריקה צריכה להתמקד בחינוך, במחקר ופיתוח, גישה להון ופיתוח תשתיות.
נדרשים בדחיפות צעדים להנגשת חינוך יסודי חינם ברחבי אפריקה.
החינוך לא רק מעניק לאדם את הכוח לקרוא אלא גם מאפשר לו לתקשר.
במסגרת ההתערבות בתחום הביטחון התזונתי, החינוך צריך לעבור מעבר לרמה של קריאה וכתיבה לזו של העברת ידע.
כדי להיות שימושי, העברת המידע צריכה להיות דו סטרית.
לעניים יש מושג מה יעבוד עבורם ומה הם צריכים.
מכיוון שהם אמורים להיות הצרכניים העיקריים של מדיניות הביטחון התזונתי, יהיה זה נבון לפחות להקשיב להם.
אף על פי שחברות עניות זקוקות לעזרה כדי להקל על חוסר הביטחון התזונתי ועל העוני, נראה כי הן כן יודעות דבר או שניים על שרידות שכן הן מתקיימות באמצעות משאבים דלים במשך זמן כה רב.
לכל הפחות, יש להם מושג לגבי אסטרטגיות וטקטיקות יישום שעובדות, בהתחשב המסגרת החברתית-תרבותית שלהם.
מלבד ההתערבות החיצונית בסיוע, ניתן ללמוד מהאפריקאים על אסטרטגיות שכבר עבדו עבורם בעבר.
למשל בתרבות האפריקאית קיימים קשרים משפחתיים חזקים המאפשרים להם "לגייס משאבים" – כל בני המשפחה משתתפים.
לפי החברה, תפקיד הילדים הוא לשמור על איכות החייםwell) (being של המשפחה על ידי ביצוע משימות כגון טיפול בבית, להביא מים, או למכור בקיוסק המשפחתי.
יש להם נאמנות חזקה למנהיגים ולזקנים, למנהיגים דתיים, למיילדות ולרופאים מסורתיים.
כל קבוצה זו של מנהיגים מספקת פונקציונליות ספציפית המקיימת את החברה.
באמצעות מאפיינים אלו, ניתן לבנות אסטרטגיה פנימית להתמודדות עם העוני והמחסור בביטחון תזונתי.
תינוקות רבים באפריקה שמדרום לסהרה מתחילים לקבל הזנה משלימה המבוססת על דגני בוקר (אוכל מוצק), הרבה לפני גיל חצי שנה (שהוא הגיל המומלץ להכנסה הדרגתית של מזון משלים).
התזונה שתינוקות מקבלים כמעט ואיננה מכסה את המחסור בחלב אם שנותן אנרגיה והזנה הדרושים לצמיחה מהירה, בניית מאגרים מזינים והבטחת עמידות לזיהום.
לכן, חינוך והסברה בנוגע לחשיבות ההנקה עד גיל מאוחר יותר יכול גם הוא לשפר את מצב התזונה הלקויה של הילדים.
"תזיזו" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית עדן בן זקן, אשר משמש כשיר ערוץ הילדים לשנת 2016. השיר יצא לאור ב-15 באוגוסט 2016, כסינגל השלישי מתוך אלבומה השני תאמין לי, בהוצאת חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-3 במדיה פורסט, וה-8 במצעד של רדיו אמצע הדרך.
השיר הוא שיר פופ, המשלב בתוכו גם את סגנון הים-תיכוני.
יוסי חרסונסקי הפנה כלפי השיר ביקורת מעורבת והעניק לו ציון של שניים וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה.
השיר משמש כשיר ערוץ הילדים לשנת 2016, ולכן הערוץ מוזכר בו.
בטקס נבחרי הילדים שהתרחש באותה שנה, השיר בוצע על ידי כוכבי הערוץ, כאשר באותו טקס הזמרת הייתה מועמדת לפרס זמרת השנה.
בהמשך, בין היתר, ביצעה הזמרת את השיר בהופעה חיה שהתקיימה בתוכנית הטלוויזיה הישראלית "אקס פקטור ישראל".
לפני שיצא הווידאו קליפ של השיר, העלתה עדן בן זקן לערוץ היוטיוב שלה את קליפ מילותיו של השיר.
נכון ליולי 2023, מונה הצפיות של קליפ המילים עומד על כ-26 מיליון צפיות, מה שהופך אותו לאחד מהסרטונים הישראלים הנצפים ביותר ביוטיוב.
ב-27 בנובמבר 2016 יצא הווידאו קליפ של השיר, בו מככבים כוכבי ערוץ הילדים לצד הזמרת.
הצופים מתבקשים במהלך הצפייה בקליפ להניח את האצבע במרכז המסך כשיש עימם אינטראקציה.
באתר "פרוגי" דווח שהקונספט של הקליפ מועתק מזה של זמרת יפנית בשם נמיאה אמורו.
תזכּיה הוא מושג אסלאמי אשר משמעותו המילולית היא "טיהור" או "הִזדַכְּכוּת", ומשמעותו הדתית היא "טיהור הנפש".
מושג זה מצביע למעשה על התהליך הרוחני של טיהור הנפש, והמעבר מהרמות הנמוכות החייתיות של האדם לעבר הרמות העליונות והרוחניות.
הבסיס של תהליך זה הוא למידת השריעה, ויישומה בחיי היום-יום, דבר שאמור לכאורה לפתח את מודעותו של המאמין אל הבורא, לזכור ולהזכירו בכל עת ובכל מקום.
האדם שמטהר את עצמו נקרא זכּי .
המושג מוזכר 18 פעמים בקוראן, למשל בפסוקים שלהלן:
שלח אליהם שליח מקרבם למען יקרא בפניהם את אותותיך וילמדם את הספר ואת החכמה ויטהרם, כי אתה העזוז והחכם" (פרק 2 פסוק 129)
"כשם ששלחנו אליכם שליח מקרבכם הקורא בפניכם את אותותינו, ומטהרכם, ומלמד אתכם את הספר ואת החכמה, ומלמדכם את אשר לא ידעתם" (פרק 2 פסוק 151)
"אלה אשר מסתירים את מה שהוריד אלוהים בספר בתמורה זולה, אינם ממלאים בטנם אלא באש, וביום תחיית המתים, לא ידבר אליהם אלוהים ולא יטהרם, עונש כואב ממתין להם" (פרק 2 פסוק 174) .
"אלה הקונים בברית אלוהים ואת שבועותיהם בעד מחיר קטן, אלה אין להם חלק בעולם הבא, לא ידבר אליהם אלוהים, ולא יביט בהם ביום תחיית-המתים, ולא יטהרם, ועונשם יהיה מאד כואב" (פרק 3 פסוק 77)
על פי המסורת המיסטית באסלאם אשר נקראת "סופיות", או סופיזם, רמת השלמות האנושית נקבעת על ידי משמעת ומאמץ.
האדם עומד בין שני קצוות, התחתון הוא מתחת לבהמות והגבוה ביותר עולה על המלאכים.
פילוסופים מוסלמים מסורתיים האמינו כי ללא אתיקה וטיהור (תזכייה), שליטה על מדעים אחרים אינה רק נטולת ערך, אלא גם מפריעה לתובנה.
מסורת טיהור הנפש הסופית מקבל תמיכה גם ממוחמד אבן עבד אל-והאב, מייסד התנועה הווהאבית, אשר אמר "איננו שוללים את דרכם של הסופים לטיהור הנפש מרשעותם של אותם חטאים הקשורים לגוף וללב, כל עוד שהאדם מקפיד על דבקות בשריעה".
תזונה והיריון מתייחס לתזונה הנצרכת ולתכנון הדיאטה לפני, בזמן ולאחר היריון.
תזונה של העובר מתחילה בזמן יצירתו.
בגלל הסיבה הזו, התזונה של האם חשובה לפני ההתעברות (ככל הנראה מספר חודשים לפני) וגם בזמן ההיריון עצמו ובתקופת ההנקה.
מספר מחקרים שגדל בהתמדה מראה שלתזונה של האם תהיה השפעה על הילד, ונכלל בתוכה הסיכון לסרטן, מחלת לב כלילית, לחץ דם גבוה וסוכרת במהלך חייו.
כמות לא הולמת או מוגזמת של מספר רכיבים תזונתיים יכולה להוביל לפגמים או בעיות רפואיות בעובר, והפרעות נוירולוגיות ונכויות הן סיכון שקיים אצל אימהות עם תזונה לקויה.
בערך כעשרים וארבעה אחוזים של תינוקות ברחבי העולם נולדים עם משקל נמוך מן האופטימלי בשל מחסור בתזונה ראויה.
הרגלים אישיים כמו שימוש או צריכה של אלכוהול או כמויות גדולות של קפאין יכולים להשפיע לרעה או להביא להשפעה בלתי הפיכה על התפתחות התינוק, שמתרחשת בשלבים מוקדמים של ההיריון.
צריכת קפאין במהלך ההיריון מקושרת לסיכון מתגבר באובדן היריון.
המחקר הקיים תומך ברעיון שהיתרונות בצריכת דגים בזמן ההיריון עולים על הסיכונים הכרוכים בה, למרות זאת, סוג הדגים משנה.
התוצר הסינתטי של הוויטמין פולאט, חושבה גם לפני הכניסה להיריון וגם בתחילת ההיריון.
תזונה לפני היריון, כמו עם רוב הדיאטות, יש סיכוי של לקיחת-יתר של תוספים, למרות זאת, כעצה כללית, ההמלצות של המדינה והרפואה אלו הן ההוראות שצריך לעקוב אחריהן באריזות הוויטמינים הספציפיים אשר מומלצים בשימוש יומי.
שימוש יום יומי של ברזל לפני הכניסה להיריון משמעותית משפר את משקל הלידה, ובאופן פוטנציאלי מוריד את הסיכון למשקל לידה נמוך.
תוספים של חומצה פולית מומלצים לפני הכניסה להיריון, על מנת למנוע שדרה שסועה או פגמים בצינור העצבי.
כדאי לקחת לפחות 0.4 מיליגרם ליום, במהלך השליש הראשון של ההיריון, 0.6 מיליגרם ליום במהלך ההיריון ו-0.5 מיליגרם ליום בזמן תקופת ההנקה בנוסף לאכילת מאכלים עשירים בחומצה פולית כגון ירקות עלים ירוקים.
רמות היוד בגוף האישה פעמים רבות נמוכות בנשים הרות ויוד הכרחי לתפקוד נורמטיבי של בלוטת התריס ולהתפתחות שכלית של העובר, אף תת-תריסיות מולדת.
לנשים הרות מומלץ לקחת ויטמינים טרום-לידתיים המכילים יוד.
רמות ויטמין D משתנות עם החשיפה לשמש.
אף על פי שפעם היה נהוג לחשוב שלקיחת ויטמינים הכרחית רק באזורים בעלי קווי רוחב גבוהים.
מספר גבוה של נשים נמצאו בעלות מחסור בוויטמין B12, אבל לקיחת תוספים שלו לא הראתה שיפור בתוצאות הוולדים.
שרשראות ארוכות לא רוויות של חומצות שומן, במיוחד DHA ו-EPA, מטיבות עם התפתחות העובר.
מספר מחקרים הראו סיכון נמוך יותר בלידה מוקדמת ומשקל נמוך באימהות עם צריכה גבוהה יותר של חומצות שומן.
ברזל חיוני לגדילה בריאה של העובר והשליה, במיוחד במהלך השליש השני של ההיריון.
הוא חיוני גם לפני ההיריון ליצירת המוגלובין.
אין ראיות לכך שרמות של 7 גרם ל-100 מיליליטר המוגלובין או יותר מכך מזיקות להיריון, אבל שטפי דם בהיריון הם מקור גדול למוות באימהות ברחבי העולם, וכן כדאי לשמור מקום לנשיאת חמצן.
לפי מסקנות חוקרים מומחים תוספי ברזל מורידים את הסיכוי לאנמיה הריוניות ומחסור בברזל בהיריון אבל האפקט החיובי על ההיריון וההשפעה על התינוקות פחות ברורה.
ארצות הברית והאיחוד האירופי יצרו רשימת המלצות לוויטמינים ומינרלים שכדאי ליטול בזמן ההיריון וההנקה.
הכמויות המצוינות בטבלה מטה הן הגבוהות מן השתיים.
העמודות כוללות המלצות נפרדות להיריון והנקה.
ההמלצות הן מעל הדרישות הממוצעות על מנת להגיע לנשים שיש להן צרכים מעל הנורמה.
למספר רכיבים תזונתיים אין מספיק מידע על מנת לספק המלצה, אז המונח כמות הולמת מבוסס על מה שנראה כמספק.
: כמות הולמת (ר' לעיל).
האיחוד האירופי לא מצא כמות הולמת לנתרן וכלור.
ולא מחשיב את יון הכרומיום שמינרל תזונתי חיוני.
מגוון מיקרו סיבים תזונתיים שנלקחים עם ברזל וחומצה פולית עשויים לשפר את תוצאות הלידות בנשים עם הכנסות נמוכות.
התוספים הללו מפחיתים במספר הילדים הנולדים במשקל נמוך, מעט בשביל תינוקות בגיל היריון ולידות שקטות בנשים אשר ייתכן ואין להן מיקרו סיבים תזונתיים בתזונה היום יומית שלהן.
נשים בעלי תזונה ירודה יכולות להשתפר על ידי קיום הרצאות חינוכיות על דיאטות וכן הוספת תוספי אנרגיה וחלבונים.
מאמר בנושא הראה שחינוך לתזונה מעלה את כמות החלבונים הנצרכת ועזר לתינוק לגדול יותר בתוך הרחם.
החלבונים המאוזנים והפחמימות הורידו את הסיכון ללידה שקטה ולתינוקות קטנים ועוזרים לעלייה במשקל אצל האימהות ואצל התינוקות.
אף על פי שיש דרישה למחקר נוסף להשפעות על הטווח הרחוק על הבריאות של התינוקות והאמהות, התוצאות לטווח הקצר נראות מבטיחות.
העשרת התזונה בחומצה פולית, פירות וירקות כהי עלים עוזרת למנוע פגמים בצינור העצבי בעובר.
בנוסף לכך, ויטמינים הנלקחים טרום הלידה לרוב מכילים כמות גדולה של חומצה פולית, יוד, ברזל, ויטמין A ו-D, אבץ וסידן מעל הכמויות אשר קיימות במולטי ויטמינים סטנדרטים.
תוספי אבץ עזרו להפחתת כמויות הלידות טרום המועד בכ-14% בעיקר במדינות עם הכנסה נמוכה אשר כמות האבץ במזון בהן נמוכה.
למרות זאת ארגון הבריאות העולמי לא מעודד צריכת תוספי אבץ באופן יום יומי לכל הנשים ההרות.
נשים עם דיאטות דלות בסידן, יש הוכחות ברמה נמכות אשר מציעות שתוספי סידן במהלך ההיריון יכולים להוריד את הסיכוי לרעלת היריון.
הוכחות בעלות אמינות נמוכה מציעות שתוספי סידן עשויים להוריד את הסיכוי לכך שהתינוק ייוולד לפני השבוע ה-37 להיריון.
האפקט המגן של תוספי סידן לא וודאי ועדיין אין הוכחות חותכות לגבי ההצעה להוסיף סידן לתזונה ההיריונית.
העצה לנשים הרות היא לשים לב למזון אשר הן צורכות במהלך ההיריון על מנת להוריד את הסיכוי לחשיפה לחומרים או לבקטריות אשר עלולות להיות מזיקים לעובר המתפתח.
זה כולל פתוגנים מזיקים פוטנציאלים כגון ליסטריה, סלמונלה והרעלת דם.
לקיחת יתר של רטינול נצפתה כקשורה לפגמים מולדים.
אף על פי שבמאכלי ים יש רמות גבוהות של חומצות שומן בעלי אומגה שלוש אשר מטיבות גם עם האם וגם עם התינוק, אין הסכמה על צריכת מאכלי ים בזמן ההיריון.
העצה לנשים בהיריון היא לצרוך מאכלי ים באופן מתון.
במהלך ההיריון, משקל האישה גדל בכ-12 קילוגרמים.
האיגוד האירופי האחראי על בטיחות מזון ממליץ להגדיל את צריכת הנוזלים היומית ב-300 מיליליטר, על מנת לקחת את הכמות ההולמת ממזון ומנוזלים ל-2,300 מיליליטרים ליום, או כ-1,850 מיליליטר נוזלים ליום מנוזלים בלבד.
התזונה של אם במהלך ההיריון נחשבת כמשפיעה על התפתחות מחלות אלרגניות ואסתמה בילדים.
נטילת ויטמין D, E ואבץ נמצאה כבעלת קשר לסיכוי נמוך יותר לחרחור בילדים, ומציעה אפקט מגן.
בנוסף לכך, נטילת אומגה שרשראות ארוכות של חומצות שומן אומגה שלוש לא רוויות הראתה סיכוי נמוך להתפתחות של אקזמה בילדות וסיכוי נמוך יותר לרגישות למזון בשנה הראשונה לחיי הוולד.
צריכת קפאין במהלך ההיריון מקושרת לסיכוי גבוה של איבוד היריון וכן סיכוי גדל של משקל לידה נמוך, מוגדר כנמוך מ-2,500 גרם.
האיגוד האירופאי לבטיחות מזון וההתאגדות האמריקאית לגינקולוגים ורופאים מיילדים טוענים כי צריכת קפאין כהרגל עד למאתיים מיליגרם ליום אצל נשים הריוניות לא מעלה את הסיכוי לסכנות אצל העובר.
איגוד איכות המזון בבריטניה ממליץ לנשים הרות להגביל את צריכת הקפאין שלהן לפחות משלוש מאות מיליגרם ליום, אבל בשנת 2009 הוא שקל מחדש וייעץ להפחית את צריכת הקפאין לפחות ממאתיים מיליגרם ליום.
הפרעות קטלניות של אלכוהול הן קבוצה של מצבים שיכולים להתעורר באדם שאמו שתתה אלכוהול במהלך ההיריון.
הבעיות יכולות לכלול מראה חריג, גובה נמוך, משקל גוף נמוך, ראש קטן, קואורדינציה נמוכה, אינטליגנציה נמוכה, בעיות התנהגות, איבוד שמיעה ובעיות ראייה.
המושפעים מכך בעלי סיכוי גבוה יותר לחוות קשיים בבית הספר, הסתבכות עם החוק, להיות חלק מהתנהגות בעלת סיכונים גבוהים, ולחוות קשיים עם אלכוהול ושימוש בסמים.
סינדרום אלכוהול עוברי בדרך כלל מופיע בנשים הרות אשר שתו מעל ארבעה משקאות ביום.
סימפטומים קלים יותר נמצאו אצל תינוקות אשר נולדו לאמהות ששתו שני משקאות ביום בחלק מוקדם של ההיריון.
עדות לנזק משתיית פחות משני משקאות ביום או שתיית עשרה משקאות בשבוע נמצא לא מובהק.
צריכת דגים במהלך ההיריון מעודדת על ידי קווים אירופאים, אמריקאים ואוסטרליים.
הסיבה היא שדגים שקיים בהם שומן כמו סלמון וטונה מכילים epa ו-dha.
הם נחשבים כמכילים אומגה שלוש, חומצות שומן רוויות, והם מרכיב חשוב בנוסף להתפתחות הנוירולוגית של העובר.
בנוסף לכך, דגים הם מקור טוב לוויטמין A, D וחומצה פולית, כמו כן גם יוד.
הודות לסיכונים של הרעלת מתכות כבדות בהתפתות עוברית, רבים אחרים מודאגים מאכילת דגים במהלך ההיריון.
באופן כללי, מחקרים עדכניים מעודדים את ההצהרה שהיתרונות בצריכת דגים במהלך ההיריון עולים על הסיכונים שבכך.
למרות זאת סוג הדגים הוא חשוב.
מחקרים עדכניים קובעים כי שתיים עד שלוש מנות אשר מכילות מתיל כפית בדגים בשבוע במהלך ההיריון הוא בטוח וגם מיטיב עם העובר.
כספית נאגרת בדגים בעזרת התזונה שלהם.
כלל אצבע הוא שדגים אשר נמצאים גבוה בשרשרת המזון, אשר נוטים להאריך ימים יותר ממקביליהם, יהיו בעלי רמות גבוהות יותר של כספית.
דגים אשר נמצאים נמוך יותר בשרשרת המזון יהיו בעלי סיכוי גבוה יותר להכיל מתכות.
כמו כן, הצטברות של מתכות בדגים תלויה גם באזור הגאוגרפי שלהם, ולכן קשה להמליץ על זן מסוים של דגים.
דרך אחרת היא לקבוע המלצות גלובליות על שימוש בשמן דגים אשר מכילים epa ו-dha.
חומצה פולית היא הצורה הסינתטית מהוויטמין פולאט, קריטי גם בעת היצירה ובזמן יצירת העובר.
מחסור בחומצה פולית עלול לגרום לפגמים בצינור העצבי.
כדאי לקחת לפחות 0.4 מיליגרם ליום, במהלך השליש הראשון של ההיריון, 0.6 מיליגרם ליום במהלך ההיריון 0.5 מיליגרם ליום בזמן תקופת ההנקה בנוסף לאכילת מאכלים עשירים בחומצה פולית כגון ירקות עלים ירוקים.
מעל ל-80 מדיניות משתמשות בהעשרת מזונות מסוימים בחומצה פולית כאמצעי להפחתת מספר הפגמים בצינור העצבי.
השילוב של נטילת ויטמין C ו-A בנשים הרות לא נמצא יעיל בהורדת הסיכון ללידה שקטה, מוות טרום הלידה, לידה טרום המועד, רעלת היריון או כל תוצאה אחרת, גם לא בנשים בריאות או אלו הנחשבות בעלות סיכון לסיבוכים בהיריון.
ויטמינים אנטי אוקסידנטים כתוספי תזונה נמצאו כייתכן ומועילים אם נצרכים במהלך ההיריון.
תזונה ראויה לאחר ההיריון חשובה על מנת לעזור לאם להשתקם, ועל מנת לספר לה מספיק אנרגיה וערכים תזונתיים על מנת שתוכל להניק את התינוק.
נשים אשר להן רמות נמוכות משבעים מיליגרם לליטר של סרום פרטין (חלבון אשר קושר ברזל) ייתכן וייאלצו לצרוך תוספי ברזל על מנת למנוע אנמיה הנגרמת ממחסור בברזל במהלך ההיריון ולאחריו.
במהלך ההנקה, צריכת מים צריכה להתגבר.
חלב האם מורכב מ-88% מים, והאקדמיה הלאומית לרפואה ממליצה שנשים מניקות יגבירו את צריכת המים שלהן ב-300 מיליליטרים ליום, לנפח של 3,000 מיליליטרים ביום.
התזונה הים תיכונית הוא אורח חיים תזונתי שמבוסס באופן כללי על דפוסי התזונה הוותיקים במדינות אגן הים התיכון, ובמיוחד באיטליה, יוון וספרד.
התזונה הים תיכונית נחשבת בעיני רבים לאפשרות מומלצת לצריכת תזונה בריאה.
המשותף לדפוסי התזונה המסורתיים באזורים הללו הוא צריכה גבוהה יחסית של שמן זית, קטניות, דגנים לא מזוקקים, פירות, ירקות, צריכה בינונית עד גבוהה של דגים, צריכה מתונה של מוצרי חלב (בעיקר גבינה ויוגורט), וצריכה נמוכה יחסית של בשר, מה שהופך את הדיאטה לדלה יחסית בשומן רווי ועשירה בפחמימות וסיבים תזונתיים.
היין האדום נפוץ גם הוא בתזונה הים תיכונית, אך בכמויות מתונות.
בעוד שספרו החדשני של הרופא האמריקאי, אנסל קיז, אודות התזונה הים תיכונית יצא לראשונה לשווקים עוד במהלך 1945, התזונה הים תיכונית הפכה פופולרית במערב רק במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20.
ישנן עדויות לכך שהתזונה הים תיכונית מורידה את הסיכון לחלות במחלות לב וכמו גם את הסיכון למוות מוקדם.
איגוד הלב האמריקני ואיגוד הסוכרת האמריקני ממליצים על התזונה הים תיכונית כדרך להפחית את הסיכון לחלות במחלות לב, וכדרך להפחית את הסיכון לחלות בסוכרת מסוג 2. התזונה הים תיכונית הוכחה כיעילה בסיוע לירידה במשקל בקרב אנשים עם השמנת יתר חולנית.
התזונה הים תיכונית מתאפיינת בצריכה רבה יחסית של מזונות מסוגים מסוימים, אך בניגוד לדפוסי אכילה אחרים, (כגון תזונה צמחונית), היא איננה מגדירה הימנעות מוחלטת מסוגי מזון אחרים.
מזונות הכלולים בתזונה ים תיכונית הם:
שמן זית כתית מעולה - תורם לבריאות הלב וכלי הדם בזכות חומצות השומן שבו ולרכיבים פעילים נוספים המסייעים בהפחתת דלקת, עקה חמצונית, קרישה ושיפור תפקוד האתנול.
פירות - כוללים בעיקר פרי הדר, רימונים, פירות יער, תאנים, ענבים ופירות כתומים כגון משמש, אפרסק, נקטרינה ומלון, העשירים בסיבים תזונתיים כגון אשלגן, ויטמין C, פלבנואידים וטרפנים.
ירקות - מקור עשיר לפלבנואידים וסיבים תזונתיים, וכן למינרלים וויטמינים חיוניים כמו ויטמיני K, C, A, ו-B6, תורמים להפחתת הסיכון למחלות לב, שבץ, אי ספיקת לב, סוכרת מסוג 2, סרטן המעי הגס והשמנת יתר.
קטניות - מהוות מקור עשיר לחלבון (16–50%), סיבים תזונתיים (10–23%), ויטמינים, פחמימות, סוכרים, מעל 15 מינרלים חיוניים, חומצות שומן בלתי רוויות, וכן רכיבים ביואקטיביים כמו פוליפנולים, לקטינים, פיטאט ואינהיביטורים של טריפסין.
דגנים מלאים - מהווים מקור חשוב לסיבים תזונתיים, התורמים לפעילות מערכת העיכול ומשפיעים לטובה על הרכב המיקרוביום במעי.
הם נקשרים לירידה בשיעורי תחלואה במחלות לב וכלי דם, סוכרת מסוג 2 וסוגי סרטן מסוימים.
אגוזים - מובחנים במרכיביהם הייחודיים הכוללים שומנים בלתי רוויים, סיבים תזונתיים ונוגדי חמצון, התורמים לשיפור פרופיל השומנים בדם, הפחתת דלקות, ויסות מטבולי יעיל יותר.
בכך מסייעים בהפחתת סיכון למחלות לב וסוכרת.
מאכלי ים/דגים - מהווים מקור תזונתי חשוב בזכות תכולת חלבון איכותי, ויטמינים חיוניים (כגון A, B3, B6, B12 ו-D) וחומצות שומן מסוג אומגה 3, אשר תורמים להפחתת הסיכון למחלות כרוניות ולתמיכה בתפקוד תקין של המוח והמערכת החיסונית.
מוצרי חלב - בתזונה הים תיכונית נכללות גם גבינות דלות שומן.
צריכת מוצרי חלב דלי שומן, ובמיוחד יוגורט וחלב דל שומן, תורמת להפחתת הסיכון להתפתחות סוכרת סוג 2 (T2D), בין היתר בזכות תכולת הסידן, המגנזיום, ויטמין D והחלבון הגבוהה שבהם.
בהשוואה לדפוסי תזונה המצויים בעולם המערבי, הדיאטה הים-תיכונית נחשבת לתורמת לבריאות האדם.
מקובל לייחס את תרומתה לבריאות בעיקר לתועלות מסוימות המיוחסות אליה, כגון: הפחתת רמות שומנים מזיקים בדם, שיפור רגישות לאינסולין, הפעלה של מנגנונים נוגדי דלקת ונוגדי חמצון, ושיפור תפקוד כלי הדם.
מטא-אנליזה מקיפה מצאה קשר מובהק בין הקפדה על תזונה ים תיכונית לבין ירידה בסיכון לחלות במספר סוגי סרטן.
בנוסף, היא זיהתה 31 מחקרים אורכיים שבחנו את הקשר בין תזונה ים תיכונית לבין ירידה קוגניטיבית, דמנציה או מחלת אלצהיימר, ומצאה כי הקפדה על תזונה זו נקשרה לירידה איטית יותר בתפקוד הקוגניטיבי לאורך תקופות מעקב של 4 עד 26 שנים.
אנשים עם השמנה מצויים בסיכון מוגבר למגוון הפרעות רפואיות, לרבות יתר לחץ דם, דיסליפידמיה, סוכרת מסוג 2 ומחלות לב וכלי דם.
לכן קיימת חשיבות רבה לאימוץ אסטרטגיות יעילות לניהול ההשמנה והשלכותיה.
בהקשר זה, הדיאטה הים־תיכונית הוצעה כגישה תזונתית מועילה ומבוססת מדעית.
משרד הבריאות הישראלי, מקדם באופן מוצהר בקרב אוכלוסיית ישראל אימוץ דפוס תזונה המבוסס על התזונה הים-תיכונית, במסגרת עידוד שמירה על אורח חיים בריא.
תזכור הכל הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי מוקי בשיתוף הזמר הישראלי עברי לידר.
השיר יצא לאור ב-1 במרץ 2020, כסינגל מתוך אלבומו של מוקי, "חזק עם הלב וקרוב עם הגוף", על ידי חברות התקליטים הישראלית הליקון.
השיר הוא בסגנון הרוק, נכתב על ידי סהר ישראל חגי, הולחן על ידי נועם עקרבי והופק על ידי נועם עקרבי, מוקי ועברי לידר.
זהו שיתוף הפעולה השני של מוקי ולידר (שיתוף הפעולה הראשון שלהם היה בשיר "מזל טוב ישראל").
מוקי אמר שהשיר היה כמעט מוכן אך הוא הרגיש שיש חיסרון קטן בשיר, לאחר שהתייעץ עם לידר החלו השניים להקליט את השיר יחדיו.
יוסי חרסונסקי העניק לשיר ביקורת חיובית, ונתן לו שלושה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה.
ב-1 במרץ 2020, הווידאו קליפ המלא של השיר עלה לערוץ היוטיוב של לידר.
בקליפ רואים את לידר ומוקי נוסעים ביחד במכונית ומבצעים את השיר.
תזות על פוירבך הוא חיבור פילוסופי קצר, המכיל אסופה של אחת עשרה תזות אפוריסטיות, שנכתבו על ידי קארל מרקס בשנת 1845. הכותרת מתייחסת לביקורת כלפי הפילוסופיה של לודוויג פוירבך, אך מופנית לאידיאליזם הגרמני ולתולדות הפילוסופיה המערבית בכלל.
החיבור נכתב במקור כמתווה בסיסי לפרק הראשון בספר האידאולוגיה הגרמנית.
התזות, כמו גם הספר שעבורו נכתבו, לא פורסמו בימי חייו של מרקס.
התזות ראו אור לראשונה רק בשנת 1888, כנספח לחיבור של פרידריך אנגלס.
החיבור ידוע בעיקר בשל התזה האחת-עשרה והאחרונה:
בפברואר 1845 קארל מרקס גורש מצרפת על ידי שר החוץ, פרנסואה גיזו.
הוא מצא מקלט בבריסל, ואנגלס הצטרף אליו לאחר כמה חודשים, בתחילת חודש אפריל של אותה השנה.
בבריסל מרקס החל לעצב לראשונה את מושג המטריאליזם ההיסטורי, והרעיון שביסוד השינויים המהותיים בהיסטוריה הפוליטית היה מאבק כלכלי בין מעמדות.
מרקס החל לעבוד על ספר המפרט את פילוסופיית ההיסטוריה החדשה שלו, תחת הכותרת "האידאולוגיה הגרמנית".
בקשר לפרויקט זה, כתב מרקס מערך של אחת עשרה תזות ומכתמים ביחס לרעיונותיו של לודוויג פיירבאך, שהיה שותף לו בהשתייכות ל"הגליאנים הצעירים", וכמי שנחשב בעיני מרקס למבטא המודרני ביותר של המטריאליזם.
אם כי לדעת מרקס לא הצליח לתאר מסקנות פוליטיות משביעות רצון מתוך תובנותיו הפילוסופיות.
כאמור, "תזות" אלה נכתבו בתחילה כמתווה ראשוני לפרק הראשון בספר "האידאולוגיה הגרמנית", ורובן פותחו באריכות באותו חיבור.
למרות המאמצים המרובים למצוא מוציא לאור לספר האידאולוגיה הגרמנית, הוא לא פורסם במהלך חיי מרקס או אנגלס.
החיבור פורסם במלואו רק בשנת 1932 על ידי "מכון מרקס–אנגלס–לנין", בוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של האיגוד ברית המועצות במוסקבה.
גם התזות לא פורסמו במהלך חייו של מרקס.
החומרים נערכו מאוחר יותר על ידי אנגלס ופורסמו בפברואר 1888, כנספח לחיבורו לודוויג פוירבך וחתימת הפילוסופיה הגרמנית הקלאסית .
כתב היד המקורי של מרקס פורסם רק בשנת 1924 בתרגום גרמני ורוסי כחלק מארכיון מרקס-אנגלס, בכרך הראשון.
מרקס מתח ביקורת חריפה על מה שתפס כמטריאליזם הרפלקסיבי של "ההגליאנים הצעירים" דוגמת פוירבך ועל תפיסתם את "מהות האדם" כמבודדת וכמופשטת, ולמעשה מנותקת מההקשר של יחסיו הכלכליים והחברתיים של האדם.
מרקס טען שהבנת מקורות האמונה הדתית לא הספיקה להתקדם לקראת חיסולה של הדת.
במקום זאת להצהיר כי המבנה החברתי והכלכלי הבסיסי הוא שהוליד את האמונה הדתית וכי מדובר בטרנספורמציה של זה שהיה תנאי הכרחי לביטול הדת.
"התזות" מזהות את הפעולה הפוליטית כאמת היחידה בפילוסופיה, ומתמצות בתזה האחת-עשרה המפורסמת.
בעוד שהטקסט מבקש לשמור על עמדתו הביקורתית של האידיאליזם הגרמני, הוא מעביר את הביקורת הזו למונחי פראקסיס, מטריאלים, ופוליטיים.
במקום עיסוק תאורטי אידיאליסטי אי עיסוק מטריאליסטי חסר, מרקס מעוניין בשינוי מוחשי בעולם.
התזה האחת-עשרה שימשה את סרגיי פרוקופייב בקנטטה לרגל יום השנה העשרים למהפכת אוקטובר, אופ.
התזה האחת-עשרה נחרתה בכניסה לאוניברסיטת הומבולדט באונטר דן לינדן בברלין.
מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה ציוותה על כך בשנת 1953 כחלק מהשחזור שנעשה באוניברסיטה בעקבות ההרס שגררה מלחמת העולם השנייה.
התזה האחת-עשרה היא גם האפיטף של מרקס, החרוטה על מצבתו בבית הקברות הייגייט בלונדון, יחד עם השורה האחרונה של המניפסט הקומוניסטי, "פועלי כל העולם, התאחדו".
הסופר והמרגל, ויטקר צ'יימברס (ששלט בגרמנית ותרגם את הגרסה האנגלית משנת 1928 של במבי) פרסם תרגום משלו לתזה האחת עשרה בספר זכרונותיו: "Philosophers have explained the world; it is necessary to change the world" (בתרגום חופשי לתרגומו: "פילוסופים הסבירו את העולם; מן ההכרח לשנות את העולם.").
התזה האחת-עשרה מצוטטת בסרט "החבר דב", בסצנה בה חה"כ לשעבר דב חנין תוהה בשיחה עם במאי הסרט, ברק הימן, האם פועלו היה מספיק כדי להביא לשינוי אמיתי.
תזונה מבוססת צמחים היא תזונה המורכבת ברובה או כולה ממזונות שמקורם בצמחים, כולל ירקות, דגנים, אגוזים, זרעים, קטניות ופירות, ועם מעט מאוד או בלי שום מוצרים מהחי.
תזונה מבוססת צמחים אינה בהכרח תזונה צמחונית.
האקדמיה האמריקנית לתזונה ודיאטה פרסמה הצהרת עמדה בה נטען שתזונה מבוססת צמחים מתוכננת היטב מסייעת לשמור על הבריאות וכי דפוסי תזונה זה מתאים לאנשים בכל שלבי החיים - כולל לנשים בהריון, לנשים שמניקות, לילדים, לאנשים מבוגרים ולספורטאים.
לפי הערכה אחת נכון לתחילת המאה ה-21 יש כ-4 מיליארד אנשים בעולם אשר חיים בעיקר על תזונה מבוססת צמחים, על אף שחלק עושים זאת כתוצאה ממגבלות הנגרמות ממחסור ביבולים, במים שתייה, ובמשאבי אנרגיה.
נכון לשנת 2019 הצריכה של תחליפי בשר על בסיס צמחים באירופה עמדה על כ-40% מסך הצריכה של תחליפי בשר על בסיס צמחים בשוק העולמי, והצפי של המכירות עבור תחליפי בשר על בסיס צמחים באירופה אמור לגדול ב-60% עד 2025, בעיקר כתוצאה מהחששות ההולכות וגוברות לבריאות, הביטחון התזונתי, ורווחת בעלי חיים.
ב-2019 השוק הקמעונאי של מזון מבוסס צמחים בארצות הברית גדל פי שמונה משיעור הצמיחה של השוק הקומעונאי של יתר המזונות.
על פי הערכות של קמעונאית המזון האמריקאית Cargill מיוני 2021, מוצרי בשר צמחי יגיעו ל -10% מנתח שוק המזון בתוך 3-4 שנים.
בהתאם לכך, החברה החלה להשקיע בפיתוח מגוון סוגים של חלבון מן הצומח, השיקה מוצר צמחי דמוי בשר עוף ומוצר נוסף דמוי צדפות .
השימוש במונח "דיאטה מבוססת צמחים" עשוי כיום להתייחס לכל אחד מדפוסי התזונה הבאים:
טבעונות - תזונה המבוססת על צריכת ירקות, קטניות, פירות, דגנים, אגוזים וזרעים, אך ללא מוצרים מהחי
צמחונות - תזונה המבוססת על צריכת ירקות, קטניות, פירות, דגנים, אגוזים, ועשויה לכלול גם ביצים וחלב, אך איננה כוללת בשר.
צמחונות אובו-לקטו - סוג של צמחונות המתאפיין בצריכת כמה מוצרים מהחי, כמו ביצים וחלב.
אובו-צמחונות - סוג של צמחונות המאפשרת צריכת ביצים אבל לא מוצרי חלב.
לקטו-צמחונות - סוג של צמחונות המאפשרת צריכת מוצרי חלב אך לא צריכת ביצים.
פלקסיטריאניזם - אורח חיים תזונתי הכרוך בעיקר באכילת מאכלים צמחוניים כאשר בשרים ודגים נאכלים בכמויות מוגבלות.
תזונה מקרוביוטית - תזונה צמחונית למחצה הכוללת צריכה של דגנים מלאים, ירקות, שעועית, מרק מיסו, ירקות ים, ומזון אשר מעובד באופן מסורתי או באופן טבעי, עם או בלי פירות ים ומוצרים מהחי.
פסקטריאניזם - תזונה צמחונית למחצה הכוללת צריכה של ביצים, חלב, דגים ופירות ים.
תזונת פעוטות עוסקת בתיאור הצרכים התזונתיים של פעוטות.
תזונה חסרת קלוריות, מינרלים, ויטמינים או נוזלים חיוניים נחשבת כתזונה חלקית.
חלב אם מספק את התזונה הטובה ביותר לחודשי הגדילה הראשונים והחיוניים.
לדוגמה, הנקה מסייעת במניעת אנמיה, השמנת יתר ותסמונת מוות פתאומי של פעוטות ובנוסף ההנקה תורמת למערכת העיכול, חסינות, התפתחות, אינטליגנציה והתפתחות השיניים.
בדרך כלל פעוטות לא אוכלים מזון מוצק עד גיל ארבעה עד שישה חודשים.
מבחינה היסטורית, ההנקה הייתה האופציה היחידה לתזונה אחרת הפעוט לא היה יכול לשרוד.
ברוב המוחלט ההמלצה היא בעד הנקה, אך יש מקרים בהם היא אינה מומלצת, למשל לאמהות המטופלות בטיפול נגד סרטן, אמהות עם שחפת פעילה, HIV, שימוש בסמים או לוקמיה.
ניתן להתייעץ עם רופאים כדי לקבוע מהו המקור הטוב ביותר לתזונת פעוטות בכל מקרה לגופו.
תזונה תקינה לפעוטות דורשת מתן חומרים חיוניים התומכים בגדילה תקינה, בתפקוד, בהתפתחות ובעמידות בפני זיהומים ומחלות.
הורים יכולים להחליט אם להניק או לתת תרכובת מזון לתינוקות.
החלטה זו מורכבת ותלויה בהמון גורמים שונים, כגון אורח חיים, זמינות לתהליך ההנקה או קשיים בהנקה.
אם האישה רוצה להניק היא יכולה להיעזר ביועצת הנקה, או בארגונים כמו ליגת לה לצ'ה.
בכל מקרה על ההורים לקחת את התינוק למעקב בתחנות לבריאות המשפחה (טיפת חלב), ושם יעקבו אחרי התפתחותו, וכי צרכיו התזונתיים נענים.
ארגון הבריאות העולמי וארגונים נוספים ממליצים כיום (נכון לדצמבר 2020) להאכיל פעוטות על ידי חלב אם בלבד בששת החודשים הראשונים לחייהם.
אם הוחלט להאכיל את הפעוט בתרכובת מזון לתינוקות, עליו להיות מועשר בברזל.
פעוט שמקבל אך ורק חלב אם בששת החודשים הראשונים זקוק לעיתים רחוקות לוויטמינים או מינרלים.
עם זאת, הוויטמינים D ו-B12 עשויים להיות נחוצים אם יש לאם המניקה מחסור בוויטמינים אלה.
למעשה, האקדמיה האמריקאית לרפואת ילדים מציעה לכל הפעוטות, שיונקים או לא, ליטול תוסף ויטמין D בימים הראשונים לחייהם כדי למנוע מחסור בוויטמין D או רככת.
פעוטות היונקים באופן בלעדי יצטרכו גם תוסף של ברזל לאחר ארבעה חודשים, מכיוון שכמות הברזל מחלב אם בלבד אינה מספיקה בשלב זה.
ניתן להשתמש בצורת תזונה זו במקום בחלב אם כחלק מבחירת אורח החיים או בהינתן שהאם אינה יכולה להניק.
שימוש בתרכובת מזון לתינוקות מספקת את כל התזונה הדרושה לפעוט כדי לגדול ולצמוח.
כל פעוט שונה ועשוי להזדקק לתזונה שונה כדי לעזור לו לגדול ולהתפתח.
פעוטות עלולים לסבול מאלרגיות, עשויים להתבגר מוקדם או שיש להם סיבה לא לצרוך חלב אם.
ישנן תרכובת מזון עבור כל סוג של פעוט.
אם לפעוט יש אי-סבילות ללקטוז, הוא יכול לצרוך תרכובות מזון המבוססות על סויה או תרכובות מזון נטולות לקטוז.
חלק מן הפעוטות עשויים לסבול מכאבי בטן קשים וזקוקים לתרכובות מזון שיהיו עדינות במיוחד אך עדיין יספקו את כל אבות המזון הדרושים כדי לשגשג ולגדול.
חשוב לדעת שמאכלים מסוימים אינם מומלצים לפעוטות.
לדוגמה, בין אם פעוטות יונקים או ניזונים מתרכובת מזון לתינוקות, אין צורך בנוזלים נוספים בארבעת החודשים הראשונים לחייהם.
צריכת יתר של נוזלים או תוספי מזון נוספים עלולה להיות בעלת השפעה מזיקה.
נוזלים מלבד חלב אם או תרכובת מזון לתינוקות מועשרת אינם מומלצים.
תחליפים אלה, כגון חלב רגיל, מיץ ומים אינם מכילים את מה שהפעוט צריך על מנת לגדול ולהתפתח.
בנוסף חומרים אלו אינם מתעכלים בצורה נכונה ויכולים להוות סיכון לפעוט אם הם מזוהמים.
צריכת מים מקובלת רק כאשר מערבבים אותם כחלק מתרכובת מזון לתינוקות.
יש גם להימנע מדבש מכיוון שיש סיכון גבוה לבוטוליזם.
חלב אם הוא הדבר הבטוח ביותר שאפשר לתת לפעוט, אלא אם כן רופא מומחה ממליץ אחרת.
תדירות ההנקה משתנה בין כל אם לפעוט שלה.
הגורמים התורמים לכך הם הגיל, המשקל, הבגרות, יכולות העיכול הקיבתיות וריקון הקיבה של הפעוט.
כמו כן גם נפח האחסון שיש לאם בבלוטות החלב של השד.
בדרך כלל, האם מניקה כשמונה עד שתים עשרה פעמים ביום כאשר מדובר בפעוטות יונקים.
בשלב מוקדם, פעוטות עשויים לא להתריע על כך שהם רעבים, ולכן מלמדים את ההורים להאכיל את הפעוט כל שלוש שעות במהלך היום וכל ארבע שעות במהלך הלילה, גם אם נדרש להעיר את הפעוט.
ההאכלה נמשכת כ־30-40 דקות בהתחלה, כ־15-20 דקות לכל שד באם מניקה.
עם התבגרות הפעוט זמני ההאכלה מתקצרים.
ההאכלה לעיתים קרובות חשובה לקידום גדילה והתפתחות תקינה ושמירה על ייצור חלב אם אצל האמהות המניקות.
אין להאכיל פעוט במזון מוצק עד גיל ארבעה עד שישה חודשים.
העיכוב בהאכלת מוצקים הוא מכיוון שהתינוק אינו מסוגל לעכל מזון מוצק כראוי.
פעוטות נולדים עם רפלקס לינוק חלב ואין להם את היכולת לסרב לאוכל ולכן, אם ניתנים להם מוצקים – זה נחשב להזנה כפויה.
מתן מזון מוצק בטרם עת יכול להוביל לעלייה במשקל ולהשמנת יתר וזו סיבה נוספת להעדפת חלב אם או תרכובת מזון לתינוקות.
פעוטות שנולדים בדרך כלל צורכים 230 גרם מזון במשך היומיים הראשונים לאחר הלידה.
בהמשך, יגדלו בהדרגה ל-450 גרם עד 1.36 ק''ג עד שבועיים לאחר הלידה.
צריכת האכילה של הפעוט צפויה להיות מ-8 ועד 12 פעמים ביום.
פעוטות יצטרכו לאכול לאורך כל הלילה עד שקיבתם תוכל להכיל יותר נוזלים ומזון.
שישה עד שנים עשר חודשים
יש להאכיל במזון מוצק החל מגיל חצי שנה ואילך.
יש להימנע ממלח, סוכר, בשר מעובד, מיצים ומזונות משומרים ככל הניתן.
חלב אם או תרכובת מזון לתינוקות הם המקור העיקרי לתזונה במהלך החודשים הללו, בנוסף למזון מוצק.
ניתן להכניס מזון מוצק בגיל זה מכיוון שדרכי העיכול כבר מוכנים לכך.
ניתן לעכל מוצקים ביתר קלות וישנה נטייה פחותה לתגובות אלרגיות.
בשלב זה הפעוט התחיל כבר להבקיע שיניים, מה שמסייע לו בלעיסת מזון מוצק.
אבן דרך נוספת שאליה הפעוט הגיע בגיל זה היא תמיכה נכונה בגולגולת וסיבוב ראשו בצורה עצמאית.
הם עשויים לעשות זאת כדי להביע חוסר רצון במאכלים מסוימים.
הפעוט גם התפתח מספיק כדי להשתתף בהאכלתו על ידי אחיזת בקבוקים וחתיכות מזון כדי להאכיל את עצמו.
כאשר פעוטות מתחילים באכילת מוצקים חשוב שהפעוטות יצרכו מוצקים עם ברזל.
זאת, מפני שפעוטות אוגרים ברזל כשהם ברחם ומרגע הלידה ועד גיל 6 חודשים הוא יורד בריכוזו ונעלם מגופם.
דגני פעוטות מועשרים בברזל ולכן היו באופן מסורתי המוצק הראשון שניתן לפעוט בשל תכולת הברזל הגבוהה שלו.
דגנים יכולים להיות עשויים מאורז, שעורה או שיבולת שועל.
עם זאת, עולה התפיסה שמזונות מלאים העשירים בברזל, כמו בשר וקטניות, עשויים להיות בחירה טובה יותר ממזונות מעובדים מועשרים בברזל כמו דגני פעוטות תעשייתיים.
הנקה יכולה להפחית את הסיכון למחלות נשימה, למחלות במערכת העיכול ולמחלות אחרות שעלולות לסכן חיים.
היא מציעה הגנה מפני השמנת יתר וסוכרת גם בשלב מאוחר יותר בחיים.
הוכח כי חלב אם שונה מבחינה כימית בין כל אם והפעוט שלה.
לדוגמה, לאם של פג יהיה חלב שונה מאם של פעוט בוגר.
חלב אם יכול להשתנות גם אם מתגלה זיהום אצל התינוק.
מניעה טבעית זו מותאמת לכל פעוט.
פעוטות יונקים נמצאים בסיכון נמוך יותר לחלות באנמיה אשר נגרמת ממחסור בברזל.
פעוטות הצורכים רק חלב מפרה בדרך כלל לוקים במחסור בברזל והם נמצאים בסיכון של 50% יותר לאבד דם בצואה מאשר פעוטות הצורכים חלב אם או פעוטות הצורכים תרכובת מזון לתינוקות.
אם הפעוט אלרגי לחלב פרה – החלב עלול יגרום לו לדלקת במערכת העיכול, וכתוצאה מכך ייגרם איבוד דם כרוני וירידה בספיגת הברזל.
זו הסיבה שיש להעשיר תרכובת מזון לתינוקות אם לא ניתן להניק.
חלב אם מכיל באופן טבעי לקטופרין, חלבון הקושר ברזל ומאפשר ספיגת ברזל ועיכול טובים יותר.
כאשר הפעוט יכול לספוג יותר ברזל בריאות המעיים שלו תהיה טובה יותר.
פעוטות יונקים נוטים להיות בעלי שכיחות נמוכה יותר של השמנת יתר בהמשך חייהם.
חלב אם מוביל לעלייה איטית יותר במשקל בגיל הרך, ומגן מפני השמנת יתר והתפתחות סוכרת מסוג 2. סוכרת היא בעיה בריאותית חמורה כאשר הגוף אינו משתמש נכון באינסולין.
אבחנה זו עלולה לגרום לסיבוכים רבים בעור, בעיניים, ברגליים, במערכת העצבים, בלב ובכליות.
לכן, חשוב למנוע סוכרת במידת האפשר, מכיוון שהיא הולכת יד ביד עם השמנת יתר.
כאשר הפעוט יונק הוא נחשף למגוון טעמים עקב התזונה המשתנה של האם וחלב האם.
מחקר הראה כי בהמשך חייהם ילדים שינקו נוטים יותר לאכול מגוון מזונות בריאים.
זה קורה מכיוון שהעדפות האוכל מושרשות מוקדם בחיים.
לכן, כאשר פעוט נחשף למגוון טעמים בשלב מוקדם, הם נוטים להיות פחות בררנים במזונם בשלבים מאוחרים יותר בחייהם.
מחקר אחר אישר ירידה בהשמנת יתר בגיל שנתיים וארבע שנים אם הפעוט יונק באופן בלעדי לפחות בארבעת החודשים הראשונים.
לכן, הוכח שחלב אם הוא התזונה הטובה ביותר מבלי לגרום להשמנת יתר.
מוות פתאומי בפעוטות (מוות בעריסה) הוא מוות בלתי מוסבר המתרחש אצל פעוטות בגיל שנה ומטה.
רוב מקרי המוות מתרחשים כאשר הפעוט ישן.
ההנקה (ללא תלות במשכה) מסייעת בהפחתת הסיכון למוות פתאומי.
מומלץ להניק את הפעוט מגיל לידה ועד 6 חודשים אך ורק כדי להפחית את הסיכון למוות פתאומי ב-50%.
שלשולים ומחלות בדרכי הנשימה העליונות, קשורים שניהם לסיכון גבוה יותר למוות פתאומי.
הם מופיעים בתדירות נמוכה יותר אצל תינוקות שיונקים בהשוואה לתינוקות שאינם יונקים.
כמו כן, חלב אם מספק תזונה נחוצה להתפתחות מוחו של הפעוט.
ההנקה מאפשרת למוח של הפעוט להתבגר די מהר, כך שיהיה לו את הרפלקס לשאוף לאוויר בעת הצורך.
בנוסף, פעוטות יונקים נוטים לישון לתקופות קצרות יותר בכל פעם ולהתעורר ביתר קלות.
מחקרים הראו כי פעוטות שישנים זמן קצר ומתעוררים משנתם נוטים בקלות להיות בסיכון נמוך יותר למוות פתאומי.
לסיכום, רוב המקרים קורים כאשר התינוק ישן, לכן חשוב להניק באופן בלעדי על מנת להפחית את שכיחות המוות הפתאומי.
חלב אם הוא מרכיב חשוב למערכת העיכול של הפעוט.
זהו המזון הטוב ביותר להאכלה ועדיף מאשר חלב פרה.
פעוטות אינם יכולים לעכל כראוי שומנים, אשר חלב פרה מלא בהם.
חלב אם מכיל גם הוא הרבה שומן, אך הוא מכיל גם ליפאז, חומר המסייע בפירוק השומן ובכך מסייע בעיכול.
חומר זה מוביל לצואה רכה יותר אצל הפעוטות, ולכן תופעת העצירות נדירה יותר אצל פעוטות יונקים.
חלב אנושי מאפשר גם לגידול חיידקים מועילים במעי התינוק, המגנים על מחסום הרירית בקיבה של הפעוט.
זה מונע מהפתוגנים המזיקים לפגוע בדופן המעיים של הפעוט.
רירית העיכול של הפעוט אינה מסוגלת לייצר נוגדנים עד לגיל ארבעה עד שישה חודשים, מה שהופך את התינוק לרגיש יותר לזיהומים.
עם זאת, חלב אם מספק את הנוגדנים הדרושים לפעוט כדי להישאר מוגן עד שהוא מסוגל לייצר נוגדנים משלו.
חלב אם מגרה גם מיקרוביוטה, מה שמביא לייצור אימונוגלובולין.
אימונוגלובולין ההווה קו הגנה ראשון להגנה על מערכת העיכול של הפעוט.
אימונוגלובולין זה גבוה בהרבה אצל פעוטות שיונקים מאשר אצל פעוטות שניזונו מתרכובת מזון לתינוקות.
קולוסטרום הוא מקור תזונה מצוין לפעוט שזה עתה נולד.
זהו נוזל צהוב עבה שהאם מייצרת מיד לאחר הלידה.
יש בו תזונה יקרת ערך המסייעת לחסינות הפעוט מכיוון שהיא מסייעת בהשמדת נגיפים הגורמים למחלות.
יתרונות אחרים של קולוסטרום כוללים: מניעת צהבת, סיוע לפעוט במתן הצואה הראשונה שלו, בניית מערכת חיסונית חזקה, אספקת כמות גדולה של ויטמינים וחלבון ומונע ירידה ברמת הסוכר בדם אצל פעוטות.
יש לנוזל הקולוסטרום יתרונות רבים לפעוט שזה עתה נולד אשר ניתן לספק אך ורק באמצעות הנקה.
חלב אם מכיל גם הרבה יותר חלבון מאשר חלב פרה.
הוא מכיל 60% חלבון ואילו חלב פרה מכיל 40% חלבון בלבד.
חלבון חשוב מאוד לפעוטות מכיוון שהם זקוקים ליותר חלבון לקילו מאשר מבוגרים זקוקים.
בחודשים הראשונים לחייהם חלבון זה חייב להגיע מחלב אם או מתרכובת מזון לתינוקות, והוא אינו יכול להגיע מחלב פרה.
חלבון ספציפי אחד שיש לחלב אם הוא לקטופרין, שהוא בקטריוסטטי, והוא מונע צמיחה של חיידקים מזיקים.
ללא חלבון זה, הפעוט אינו יכול לייצר את החסינות שגופו זקוק לה נואשות, וכתוצאה מכך קיים סיכון גבוה יותר למחלות ותת תזונה.
חלב אם מספק את המקור הטוב ביותר לחלבון לתינוק.
חלב אם מספק אימונוגלובולין לתינוק המכונה IgG.
אימונוגלובולין זה מספק חסינות פסיבית מהאם לתינוק.
המשמעות היא שנוגדנים למחלות ילדות שכיחות כמו דיפתריה, חצבת, פוליומיליטיס ואדמת מועברים לפעוט באופן טבע אם האם הייתה מחוסנת למחלות אלו בחייה.
לאחר מכן מוגן הפעוט למשך כשלושה חודשים, זמן זה מספיק כדי להגן עליהם עד שיקבלו את החיסונים הראשונים שלהם לאחר חודשיים.
בעולם המערבי, יש להורים נטייה לרצות שילדיהם יפתחו אינטליגנציה גבוהה.
הנקה של פעוט יכולה להגביר את האינטליגנציה שלהם לאורך כל החיים.
לאמהות שהניקו את ילדיהן באופן בלעדי יש סיכוי גבוה יותר להגביר את האינטליגנציה של הילד שלהן.
מחקרים הראו כי לפעוטות שהניקו אותם במשך שישה חודשים לעומת תינוקות שהניקו רק חודש אחד יש ציון אינטליגנטי גבוה יותר.
ציוני האינטליגנציה שלהם גבוהים יותר גם בגיל 15 שנים.
הנקה מסייעת להתפתחות בשלות קוגניטיבית המביאה לאינטליגנציה גבוהה יותר.
עם זאת, זה היה מתואם רק לאותם ילדים שהניקו אך ורק על ידי אמהותיהם כתינוקות.
עששת דנטאלית היא מחלת הילדות הכרונית הנפוצה ביותר.
המעבר מהנקה או האכלה מבקבוק יכול להיות זמן מאתגר הן עבור ההורה והן עבור הפעוט.
זה הזמן בו הסיכון להתפתחות עששת מתפתח והוא מגיע עם תחילת התפרצות השיניים הראשונות.
מעבר מהנקה או הנקה מבקבוק בדרך כלל עולה בקנה אחד עם הכנסת מזון מוצק שעלול להכיל חומרים (כלומר סוכרים ופחמימות אחרות) העלולים לגרום לעששת בשיניים.
צריכת חלב פרה ומשקאות אחרים שאינם חלב אם (כלומר מיצים) בגיל 6 שבועות עד 12 חודשים תורמת באופן משמעותי לעששת בשיניים לאחר 5 שנים.
יש קשר בין שימוש ממושך בבקבוק לעלייה בעששת השיניים ולכן מומלץ לעודד את הפעוטות לשתות מכוס שתייה עד ליום הולדתם הראשון ולהיגמל מהבקבוק עד גיל 12–14 חודשים.
הפסקת ההנקה תלויה בפעוט ובאם.
מוצץ יכול לשמש כאמצעי להרגעה או הסחת דעתו של הפעוט.
עקב הסיכון לעששת בשיניים, לא כדאי לטבול מוצצים בנוזלים ממותקים (כלומר מי סוכר, מיץ וכו').
הנקה, באופן פרהיסטורי, הייתה הדרך היחידה בה ניזונו תינוקות.
במשך זמן רב לא היה תחליף מקובל לחלב האם.
בשנת 1 לספירה, פילוסופים גילו את החשיבות של חלב אם לעומת תחליפים אחרים.
המסקנה הייתה כי הנקה סייעה לאם ולתינוק ליצור קשר רגשי.
הערך התזונתי עדיין לא הובן במלואו, אך האמינו כי באמצעות יניקה התינוק צבר לא רק אנרגיה, אלא גם את המאפיינים האישיותיים של האם.
הדעה המקובלת הייתה שתינוקות יניקו זמן רב ככל האפשר, ורבים מהם ינקו עד גיל שנתיים-שלוש.
רק לאחר 1600 שנה הבינו את חשיבותו של חלב אם.
בשנת 1748, בספר "חיבור על סיעוד וניהול ילדים מגיל לידתם ועד גיל שלוש שנים" מאת קדוגן, קולוסטרום הוכר כחומר האחראי לחיסול המקוניום, ומניעת מחלות של אמהות ופעוטות.
כמו כן, האמינו כי ייווצר קשר חזק אם האם תניק את פעוטה מרגע הלידה.
אלו שהמשיכו להאכיל את תינוקותיהם בתחליפים כמו דגני בוקר, חלב פרות ומרק בשלב מוקדם מדי הובילו לכך שהפעוטות פיתחו מחלות כגון צפדינה, רככת, בעיות במערכת העיכול ואבנים בכליות.
במאה ה-19, מדענים ייחסו שיעורים גבוהים של תמותה ותת תזונה לחוסר הנקת פעוטות.
בשל כך, התקבלה ההנחה כי הנקה היא האופציה הטובה ביותר לתזונת פעוטות עד גיל חצי שנה.
עם זאת, בשנת 1847, כאשר נוצרה הנוסחה המסחרית הראשונה של תרכובת מזון לתינוקות, היא קידמה את השימוש בבקבוקים, בין השאר בשל שדיים שקיבלו קונוטציה מינית בתקופה זו.
עם קידום תרכובת המזון לתינוקות צנח עידוד האמהות בהנקת הפעוטות.
ארגונים ששמו לב לכך החליטו לקדום את ההנקה שוב והם כללו תנועת לידה טבעית, יוזמה של בית חולים ידידותי לפעוטות שהושק על ידי ארגון הבריאות העולמי וקרן החירום הבינלאומית של האו"ם לילדים (יוניסף).
בשנת 1990 ארגונים אלה דאגו להגן ולקדם את האמרה "חלב אם הוא המזון הטוב ביותר לתינוקות" וכן אמרה זו נכון עד היום.
הגורמים המובילים לשיעורי הנקה מוגברים לאחרונה כוללים מתקנים המעודדים אמהות ליצור מגע עור לעור עם התינוק לאחר הלידה, ולטפח את תחילת ההנקה.
ישנן אמונות ותפיסות מוטעות שונות הנוגעות לתזונת פעוטות, במיוחד בנושא ההנקה בקרב צעירים, צעירות וקבוצות שבטיות שונות.
מחקרים נעשו כדי ליידע אנשים עם עדויות עובדתיות יותר הקשורות ליתרונות והחסרונות של תזונת תינוקות.
לדוגמה, אמהות שנסקרו משבט המסאי עם ילדים בגילאי הילוד עד שישה חודשים מאמינות שתערובת של חלב אם ותוספי מזון מוצקים למחצה אחרים יכולה להיות ארוחה מועילה ומזינה יותר עבור הפעוט.
נערך מחקר מעמיק יותר שהוכיח שההצהרה הנ"ל איננה לטובת הפעוט.
בהשוואה לשיעורי התמותה והתחלואה משבט המסאי ומקומות אחרים, יש למסאי נתונים סטטיסטיים גבוהים יותר עבור שניהם.
זו יכולה להיות תוצאה של היעדר מידע על המלצות ארגון הבריאות העולמי להאכלת תינוקות וילדים.
עם זאת, מחקר נוסף נעשה בזימבבואה שקשור גם להנקת תינוקות.
מחקר זה הראה את הגורמים המנוגדים מול רעיון ההנקה הבלעדי.
בזימבבואה יש הולכה צואתית בגלל תנאי מחיה גרועים כמו תברואה לקויה במים והידרציה.
התברואה של יעילות התזונה בהיגיינה ערכה שני ניסויים בסיסיים בשני מחוזות כדי להדגיש את חשיבות הערכים התזונתיים של פעוטות ולשפר את התנאים להאכלתם.
הם צפו במאפיינים ביתיים ובאינטראקציות חברתיות שאותם השוו לאופן בו הפעוט מגיב.
ניסויים אלה יסייעו בהשערה ובהסבר על בעיות בריאות הציבור של הפעוטות.
באופן כללי, נוצר עניין רב בנושא תזונת פעוטות, אשר בתקווה יביא לשינוי ולתמיכה רבה יותר בתזונת הפעוטות ויעולתה.
תזות על מושג ההיסטוריה () הוא חיבור שנכתב בתחילת שנת 1940 על ידי הפילוסוף והמבקר הגרמני ולטר בנימין, ומהווה אחת מהיצירות המרכזיות והמעוררות מחלוקת ביותר בקרב מעשיו.
החיבור המחולק לעשרים פסקאות מסודרות באופן מספרי נכתב על ידי בנימין בעיתוי קריטי לפני ניסיונו לברוח מצרפת שבשלטון וישי, אשר בה פקידי ממשלה צרפתיים תומכי נאצים הסגירו פליטים יהודים כמוהו לידי הגסטפו.
החיבור נחשב ליצירתו האחרונה שבנימין השלים לפני שנמלט לספרד, שם, מתוך חשש להיתפס על ידי הנאצים, הוא בחר לשים קץ לחייו בהתאבדות ב-26 בספטמבר 1940.
בחיבורו, ולטר בנימין מעניק תשומת לב רבה לשימוש באנלוגיות פואטיות ומדעיות כאמצעי להצגת ביקורת עמוקה על הגישה ההיסטוריציסטית.
בפרשנות ייחודית שלו לתזה הראשונה, בנימין מעלה את הנקודה כי תפיסת החומרנות ההיסטורית, כפי שהיא מוצגת על ידי מרקסיסטים וולגריים, אינה אלא אשליה הדומה לדת.