tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
"נועדנו" הוא שם אלבומו השלישי של הזמר גלעד שגב, שיצא בשנת 2009.
האלבום כולל 11 שירים, בנוסף לשני שירי בונוס בגרסאות רמיקס.
את רוב שירי האלבום כתב והלחין שגב בעצמו.
יוצאי דופן הם השירים "נועדנו", שאת מילותיו כתב שגב על פי מנגינת השיר "Marble House" של להקת The Knife ו"כשאלך", שתרגם על פי השיר "When I Go" של להקת מינימל קומפקט.
האלבום מכר מעל ל-20,000 עותקים והגיע למעמד אלבום זהב.
מהאלבום יצאו הסינגלים "אישה מהשמים" (לו גם הופק וידאו קליפ), "נועדנו", "אל מסתתר" ו"שתי דקות".
השיר "אישה מהשמים" היה השיר המושמע ביותר בתחנות הרדיו בשנת תש"ע, והגיע למקום השלישי במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ.
נוספרטו הוא סרט אימה אקספרסיוניסטי גרמני משנת 1922 בבימויו של פרידריך וילהלם מורנאו ובכיכובו של מקס שרֶק.
עלילת הסרט מבוססת על רומן האימה "דרקולה" מאת הסופר האירי ברם סטוקר.
"נוספרטו" הוא המונח בשפה הרומנית לאַל-מת, יצור המתקיים באזור הדמדומים שבין החיים למוות.
מיקום זה, מערער את קו הגבול הבסיסי ביותר והוא היסוד למפלצתיותו.
תומאס הוטר הוא סוכן נדל"ן המתגורר בעיר ויסבורג.
מעסיקו מר נוק שולח אותו לטירה בהרי הקרפטים בטרנסילבניה שברומניה לפגישה עם לקוח חדש, הרוזן אורלוק.
הוטר נפרד מאשתו אלן הנשארת עם חברו הארדינג ואחותו אנני.
עם התקרבו ליעדו פוגש הוטר בתושבים מקומיים המנסים להניאו מלהגיע לטירה המפחידה בשעות הלילה.
הם מזהירים אותו כי בטירה מתגורר אדם זאב מפלצתי.
גם נהג הכרכרה המסיע אותו במעלה ההר, מסרב להתקרב לטירה עם רדת החשכה, ומוריד אותו באמצע הדרך.
הוטר ממשיך בנסיעה על גבי כרכרה שחורה אחרת אשר בדיוק מופיעה ועוברת בדרכו.
בהגיעו לטירה מקבל אותו הרוזן אורלוק ומארח אותו לארוחת ערב.
במהלך הארוחה נחתך הוטר באצבעו מסכין.
אורלוק מנסה למצוץ את הדם המטפטף מן האצבע, אך הוטר מרחיק את ידו.
למחרת בבוקר מתעורר הוטר בטירה הנטושה ומבחין בסימני ניקוב בצווארו.
הוא סבור כי אלו עקיצות יתושים או עכבישים.
בהמשך היום חותם אורלוק על מסמכי הרכישה של הבית ממול ביתו של הוטר עצמו.
הוא קורא ספר אודות ערפדים ומתחיל לחשוד כי הרוזן אורלוק הוא ערפד.
עם רדת החשכה הוטר מתחבא בחדרו אך אינו יכול לנעול את הדלת.
בחצות הלילה נפתחת הדלת מעצמה, הרוזן אורלוק מתגלה והוטר מאבד את הכרתו.
ביום שלמחרת משוטט הוטר ברחבי הטירה.
בקריפטה הוא מגלה ארון קבורה המשמש את אורלוק למנוחה.
מבועת, הוא חוזר בריצה לחדרו.
מחלון חדרו הוא צופה באורלוק המעמיס ארונות קבורה על מרכבתו, נכנס לתוך אחד מהם, והמרכבה יוצאת לדרכה.
הוטר נמלט מן הטירה דרך החלון, מאבד את הכרתו ומתעורר בבית החולים.
לאחר החלמתו חוזר הוטר לביתו.
בינתיים, מועברים ארונות הקבורה לספינה.
צוות הספינה פותח את אחד מהם ומגלה כי הוא מלא בחולדות.
צוות הספינה נתקף במחלה מסתורית, ולאחר זמן קצר מתים כולם פרט לקפטן והקצין הראשון.
הקצין מבין כי הבעיה היא במטען הארונות והולך להשמיד אותם.
בדרכו הוא פוגש באורלוק שהתעורר ומרוב פחד קופץ לים.
הקפטן הופך גם הוא לקורבן של אורלוק.
בהגיע הספינה לנמל ויסבורג חומק ממנה אורלוק כאשר הוא נושא את אחד מארונות הקבורה שלו ופונה לעבר הבית שרכש מהוטר במפגשם בטירה.
צוות הספינה המת מתגלה בנמל ובעיר מתעוררת פאניקה מחשש כי הסיבה למותם היא מגפת הדבר.
התושבים נקראים להישאר סגורים בבתיהם.
נוק המאושפז במחלקה פסיכיאטרית נמלט ממנה לאחר שרצח את השומר.
מתפתח מרדף אחריו אך הוא מצליח להתחמק באמצעות שימוש בדחליל.
אורלוק מתגנב אל הבית ומגיע לחלון חדרה של אלן אשר קראה גם היא את הספר אודות הערפדים.
על פי הספר, הדרך לנצח את הערפד היא באמצעות אישה יפה וטהורה אשר תסיח את דעתו לאורך כל הלילה.
היא מזמינה אותו פנימה, אך מתעלפת.
הוטר מגיע ומעורר אותה, והיא שולחת אותו להזמין רופא.
כשהוטר יוצא, נכנס לחדר אורלוק, ושוקע במציצת דמה של אלן עד כי הוא שוכח מאור היום עולה.
עם קריאת התרנגול נעלם אורלוק בעננת עשן כשהוא מנסה לברוח.
בהרי הקרפטים נותרות רק הריסות מטירתו של הרוזן אורלוק.
בסרט נעשה שימוש ראשוני במספר אפקטים אמנותיים על מנת להדגיש ולמקד את הצופה בסצנה המתרחשת על המסך וליצור אצלו את התחושה כי הוא נוכח באופן פיזי במקום האירוע וחש את אותן התחושות הנפשיות, בעיקר אימה ופחד שחשים השחקנים.
בין היתר בחר הבמאי מורנאו לצלם סצנות רבות מחוץ לאולפן באתרי ההתרחשות עצמם ובכך ליצור קשר של מסתורין בין ההתרחשות וחיי היום יום.
העיצוב הסביבתי של הסצנות והמצב הפאסיבי של המצלמה מעבירים את תחושת האימה "מתוך המוכר ולא מתוך הסוטה".
עיצוב דמותו של הערפד, המצולם תמיד במצב עמידה עם גבו הכפוף ואצבעותיו המעוקלות, משתלבים במבנה הטירה בעלת הפתחים המקומרים.
לעומתם בתי העיר בעלי הקווים הישרים מסמלים את ההבדל בין ארצות החיים והמוות.
סצנות האימה מתבססות בעיקר על משחקי אור וצל.
בדרך כלל רק דמויות בודדות או אזור אחד מוארים, והשאר נותרים באור עמום או בחושך.
תנועת הצל המוארך הוא אות מבשר רעות, ועליו הוסיף הבמאי משחקי צבע, כאשר הלילה כחול, פנים הבית בצהוב ובחום, והבוקר בוורוד.
המצלמה מוצבת ברוב הסרט במצב סטטי והתנועה נוצרת מתוך תנועות הגופים השונים בכל סצנה.
לעיתים המצלמה משקיפה מנקודת המבט של דמות ספציפית, ובשיאה, מנקודת המבט של הצופים (תוך כדי שבירת "הקיר הרביעי"), כאשר מבטו של הערפד כלפי קהל הצופים יוצר תחושת איום ישירה עליהם.
הסרט הוא למעשה עיבוד קולנועי של אגדה עממית אשר בתוכה משולבים נרטיבים שונים כגון היסטוריה, אפידמיולוגיה, אמונות טפלות, וטקסט כתוב.
ניתן לראות את הסרט כמעין חלום בלתי מפורש המשולב בשברים לוגיים ומעברי נושא חדים ולכאורה בלתי קשורים זה לזה.
באמצעות טכניקות צילום שבהם ממשיך קו הראיה של הדמויות השונות, יוצר הבמאי קשר ביניהן, למרות המרחק הפיזי הגדול המפריד אותן.
בכך נוצר קשר של רעיון וחזון המתגבר על הגבלות המרחב והזמן.
המוזיקה המלווה את הסרט היא בעלת גוון מיסטי-רומנטי.
באמצעות המוזיקה נוצרת בצופה תחושת זוועה וצמרמורת מתוך הבנת מצב הרוח של הדמות הרלוונטית בכל סצנה.
המוזיקה יוצרת תחושת גלוריפיקציה של המצב הטבעי כאשר הוא מעורב באגדות דמוניות.
הטבע – מוצג באמצעות פנורמות נופיות המשולבות בצילומי תקריב של פרטים קטנים.
מורנאו מסמל באמצעות צילומי הטבע את שרשרת החיים והמוות של טורף ונטרף.
כל אחת מהדמויות פועלת על פי טבעה ואינה יכולה להימלט מהשפעת הכוחות הללו.
הערפד – משלב תכונות אנושיות ומפלצתיות.
תנועותיו חדות וקופצניות אך הוא מעורר בצופה סוג של רגשות הזדהות עד כדי חמלה, הנובעת מהבנת אופיו הטבעי המושרש בו, שעל פיו הוא חייב לפעול.
ההיסטוריה – ובעיקר הקשר שלה לתפיסת הרומנטיקה הגרמנית מתבטאת בנוף הפתוח שלפני העידן התעשייתי.
הרצון לחזור ל"גרמניה הישנה" שלפני מלחמת העולם הראשונה, בעידן פחות מודרני ופחות הפכפך המשנה סדרי עולם.
צילומי סצנות מלנכוליות בצד מבנים מפוארים או בעלי קווים ישרים ממחישים את המשבר הנפשי הכרוך במעבר לעידן התעשייתי המודרני.
הסרט משקף את אירועי המלחמה והבלבול שלאחריה באמצעות הדגשת חוסר היציבות והשליטה על מהלך החיים, הפגיעות והייסורים של פרטים שונים בחברה.
מיניות – פעילותן של הדמויות היא קונוטציה פרשנית של מוטיב ה"פיצוי באמצעות טראומה" על איסורים חברתיים שונים שהתקיימו בתקופה הרלוונטית.
האישה הטהורה המזמינה את הערפד לחדרה הוא ייצוג של אמונה עממית ישנה ולפיה בתולה תמימה אחת יכולה להציל עיר שלמה מגורל אכזר.
בהיבט נוסף ניתן לראות בכך התקוממות של אישה צעירה נגד מוסד הנישואין בכפייה, וצעד להתגברות על תסכול מיני מודחק.
יש הרואים בפעולות שונות של בדמויות בסרט רמזים הומוסקסואלים, הבאים לידי ביטוי בשאיפה להתחבר לאדם בעל השפעה חזקה, והחצנה של יצרים אפלים הטבועים בכל אדם.
תורת הסוד והנסתר – ההצגה הריאליסטית של הסרט יוצרת את הרושם כי הוא מתרחש בעולם האמיתי למרות האירועים העל טבעיים המתוארים בו.
למרות זאת משולבים בסרט רמזים רבים הקשורים בתורת הסוד והנסתר כגון בטקסט המכתב, סמלי הצלב, האותיות העבריות, הסמלים האסטרולוגים וציורים דקורטיביים אחרים כגון גולגולת ונחש.
הסרט "נוספרטו" הווה קפיצת מדרגה בעבודתו הקולנועית של מורנאו.
החדשנות האמנותית שלו התבטאה בעיצוב המהפכני של דמות הערפד, הן מבחינת צורתו החיצונית הכוללת קרחת, גפיים ארוכות, עיניים שקועות בתוך גוון פנים חיוור, והן מבחינת התנהגותו המלנכולית הכפוייה, המבטאת בדידות ויאוש.
מורנאו שילב שלמות טכנית ביחד עם נושא בעייתי מבחינה פסיכולוגית, באמצעות ניתוק של ההיבט הטכני הכרוך בהפעלת המצלמה, שנשארה כמעט תמיד במצב סטטי, תוך יצירת תחושת אימה ופחד בקרב הצופה.
הסרט יצר למעשה מודל סטנדרטי לחיקוי ביצירתם של סרטי אימה בכלל ובז'אנר סרטי הערפדים בפרט.
כל זאת נעשה באמצעות שימוש בטכניקות קולנועיות ועיצוביות של הדמויות ואתרי הצילום בלבד, ומבלי להראות תמונות זוועה מפורשות על מנת ליצור את הזעזוע ותחושת האימה אצל הצופים.
העלילה מציגה את מקס שרק, שגילם את דמותו של הרוזן אורלוק, כערפד גם במציאות.
לאחר הפצת הסרט נתבעו המפיקים על ידי אלמנתו של ברם סטוקר בגין הפרת זכויות היוצרים.
נועה הוא שדה גז טבעי בים התיכון, מול חופי אשקלון.
הוא התגלה ב-1999 והיה שדה הגז הישראלי הראשון שהתגלה בים.
כמות הגז בשדה הייתה נמוכה והוא פותח רק בשנת 2012 לאחר שהמאגר הסמוך "מרי" התכלה לקראת סוף שנת 2012, הגז הוזרם מקידוח "נועה צפון" בשנים 2012 ו-2013.
במאי 2000 בוצע קידוח הגז "נועה דרום" ואחר כך קידוח "נועה צפון".
מאגר "מרי", שהתגלה בסמוך בפברואר 2000, הכיל 10 מיליארד מ"ק גז ברמת ודאות גבוה, לכן הוחלט לא לפתח את שדה נועה.
מאגר מרי היה מקור הגז העיקרי של חברת החשמל לישראל ובתי הזיקוק (בז"נ) בעשור הראשון של המאה ה-21.
בשנת 2010 סיפק מאגר מרי 60% מצריכת הגז הטבעי של ישראל לצד אספקת הגז ממצרים.
מאגר מרי התכלה במהירות גבוהה מהמתוכנן והוחלט לפתח גם את מאגר נועה.
הזרמת הגז לבז"נ ממאגר "נועה צפון" החלה ביוני 2012. במקביל החלה הזרמת גז לחברת החשמל והיא הסתיימה בדצמבר 2013. מאז שדה נועה איננו פעיל עוד.
את שדה הגז איתר הגאולוג ד"ר אלי רוזנברג, חלוץ חיפושי הגז בים התיכון ומייסד חברת "אבנר חיפושי נפט".
רוזנברג קרא למאגר "נועה" על שם בתו הצעירה, ד"ר נועה רוזנברג.
חשיבות הגילוי של מאגר נועה הייתה בכך שהוא היה העדות הממשית הראשונה למימוש הפוטנציאל הגדול של מאגרי הגז בים התיכון, סמוך לחופי ישראל.
נוֹעַדְיָה היא דמות מקראית, נביאת שקר בימי נחמיה.
יש האומרים כי נועדיה כלל אינה נביאה בפני עצמה, אלא כינוי נוסף לנביא השקר שמעיה בן דליה, שפעל אף הוא בתקופה זו.
אחת מהן הייתה נועדיה, נביאת שקר, אשר פעלה בזמן שיבת ציון בירושלים: .
אויביו של נחמיה ניסו להפריע לפעילותו ובעבודות הבנייה של חומת ירושלים.
נביאים אלו השמיעו את נבואותיהם בשם ה'.
בעל ספר נחמיה לא מספר את תוכן דברי נבואתה של נועדיה, אלא רק מציין את שמה.
רש"י בפירושו לפסוק י"ד, טוען כי נועדיה קיבלה שכר קבוע מסנבלט וזאת הסיבה להתנגדותה לנחמיה: גם לנועדיה הנביאה - היא ושאר נביאי השקר קבלו שכר מסנבלט וחבריו כדי להפחידני בנבואת שקריהם.
וכך פירש בעקבות רש"י גם במצודת דוד.
רבי בנימין בן יהודה מרומה כתב שהייתה בעלת אוב.
לדעת אמנון שפירא, ייתכן כי לנועדיה הייתה השפעה גדולה יותר משאר נביאי השקר בתקופתה, זאת מאזכורה על ידי נחמיה.
אין בהירות לגבי זהות השם נועדיה האם של גבר או אישה.
בתרגום השבעים נכתב: "לנועדיה הנביא".
אף לא ברור מדוע הוזכר שמה בספר נחמיה, היות ששמעיה הנביא היה פעיל בימי נחמיה.
שמעיה אף מוזכר מספר רב של פעמים ואף למראית עין היה תומכו.
נראה כי נועדיה עמדה בראש קבוצת מתנגדים לנחמיה שעיקר טיעונה היה, שבניית החומה אינה צו אלוהי.
בשמה יש ביטוי להתגלות ונועדות האל.
בתרגום השבעים מתורגם "הנביא" ולא הנביאה.
רבי אברהם אבן עזרא בפירושו לנחמיה ו' כותב: כך כתב גם רבי יהודה אבן בלעם.
נועד להט המכונה גם ניאו (נולד ב-8 ביוני 1984) הוא לוחם MMA ישראלי.
להט מתמחה בג'ודו וג'ו ג'יטסו ברזילאי, והוא הישראלי השני (לצד מוטי הורנשטיין) שהתחרה אי פעם במסגרת ה-UFC, ארגון הלחימה המשולבת הגדול בעולם, והראשון שניצח בו קרב.
להט נוהג לעלות לקרבות שלו עם סמל מגן דוד מצויר על מגן השיניים ועל מכנסיו.
נכון לדצמבר 2018, מאזן הקרבות שלו כלוחם MMA עומד על 13 ניצחונות ו-4 הפסדים.
להט גדל באלפי מנשה, אמו בטי שירתה כתת-גונדר בשירות בתי הסוהר ושימשה קצינת המודיעין הראשית של הארגון.
הוא החל את דרכו בעולם אמנויות הלחימה בגיל 5, כשהוריו רשמו אותו לחוג ג'ודו מקומי באלפי מנשה.
בתור ג'ודוקא להט זכה במספר תארים מקומיים ושירת בגדוד 890 של חטיבת הצנחנים על אף שהייתה לו אופציה לשרת בתור ספורטאי מצטיין.
לאחר סיום שירותו הקרבי חזר להתאמן בג'ודו, אך לבסוף קיבל החלטה להתמקצע בג'ו ג'יטסו ברזילאי ולשם כך טס לברזיל באוקטובר 2007. בברזיל קיבל את הכינוי "ניאו" על שם הדמות מסרטי המטריקס, לאחר שהמקומיים התקשו להגות את שמו הפרטי.
להט התאמן בברזיל במשך שנתיים אצל מאמני ג'ו ג'יטסו מוערכים, ובשנת 2009 עבר לסן חוזה שבקליפורניה, והחל להתאמן במכון לאמנויות לחימה-, מכון בעל שם באימון לוחמי MMA וביניהם קיין ולסקז.
תוך כדי שהתאמן במכון וצבר ניסיון בלחימה משולבת, עבד לפרנסתו כמאמן ג'ו ג'יטסו וכשומר בבר.
ב-10 בנובמבר 2010 זכה להט בתואר העולמי בג'ו ג'יטסו (במשקל עד 70 ק"ג) בתחרות שהתקיימה בלונג ביץ' שבקליפורניה.
לאחר שהרשים באימונים ובקרבות במסגרת התחרויות ב-AKA וצבר שבעה ניצחונות ללא הפסד, ב-27 בינואר 2014 להט קיבל הצעה לחוזה מהארגון הגדול בענף, ה-UFC.
החוזה כלל השתתפות בארבעה קרבות לפחות במסגרת ה-UFC בקטגוריית משקל נוצה (עד 66 ק"ג), עם אפשרות להארכתו בהתאם להישגים.
ב-23 במרץ 2014 עלה להט לקרב ה-UFC הראשון שלו בעיר נאטאל שבברזיל, נגד לוחם ברזילאי בשם גודפרודו פאפיי.
לאחר 2:39 דקות בתוך הקרב ספג נוקאאוט ממכת ברך של יריבו והפסיד.
ב-26 ביולי 2014 עלה לקרב השני שלו ב-UFC בעיר מגוריו סן חוזה נגד יריב אמריקאי בשם סטיבן סיילר.
בתום שלושת הסיבובים של הקרב נקבע שלהט הוא המנצח לאחר החלטת שופטים.
בכך הוא הפך לישראלי הראשון שמנצח במסגרת קרבות ה-UFC.
בסיום הקרב, להט התעטף בדגל ישראל, ובנאום הניצחון שלו לצד המנחה ג'ו רוגן אמר שהוא מתכוון לחזור לישראל כדי ליטול חלק במערך הלחימה במבצע צוק איתן כחייל מילואים.
ב-20 ביוני 2015 עלה להט לקרב השלישי שלו ב-UFC.
הקרב התקיים באולם הO2 וורלד בברלין נגד ניקלאס בקסטרום השוודי.
להט ניצח בהחלטת שופטים 28:28 28:29 28:29. ב-7 בפברואר 2016 הפסיד להט בנוקאאוט בקרב שנערך בלאס ווגאס לצ'יליאני דייגו ריבאס, וספג את הפסדו השני ב-UFC.
ביוני 2016, לאחר ארבעה קרבות ב-UFC, להט עבר לבלאטור , הארגון השני בגודלו בעולם לאמנויות לחימה משולבות.
הקרב הראשון בו השתתף במסגרת הארגון נערך ב-10 בנובמבר 2016, באירוע בלאטור 164, בהיכל מנורה מבטחים, תל אביב מול הלוחם סקוט קליב .
להט ניצח בסיבוב הראשון בחניקה אחורית.
ב-31 במרץ 2017, השתתף להט באירוע באלטור 175 שנערך בשיקגו, ארצות הברית, נלחם מול לויד קרטר וניצח אותו בחניקה אחורית.
ב-16 בנובמבר נלחם נגד ג'רמיה לביאנו באירוע באלטור 188 שהתקיים בהיכל מנורה מבטחים, תל אביב, וניצח אותו בהחלטת שופטים אחידה.
ב-17 באוגוסט 2018, השתתף להט באירוע באלטור 204 שנערך בדרום דקוטה, נלחם מול דריאן קלדוול והפסיד בנוקאאוט טכני.
נוסיבקה (אוקראינית: Носівка) היא עיר במחוז צ'רניהיב אוקראינה.
היישוב מוזכר לראשונה במסמכים משנת 1147. החל מ-1471 היה חלק מממלכת ליטא, והחל מ-1569 חלק מממלכת פולין.
ב-1662 ושוב ב-1679 נשרפה בפלישות של הטטרים.
החל מ-1917 היא חלק של הרפובליקה העממית של אוקראינה, ב-1921 הפכה לחלק מברית המועצות.
ב-1960 נוסיבקה קיבלה מעמד של עיר.
חאג'יה סיידה נוסרת אמין (בפרסית: سیده نصرت امین, 1886–1983), ידועה גם כ"בַּאנו אמין" (הגברת אמין, בפרסית: بانو امين), נחשבת לאחת מאנשי ההלכה והמשפט המוסלמי הבולטים ביותר במאה העשרים.
היא ידועה גם כתאולוגית וכמיסטיקאית אסלמית.
היא קיבלה רישיונות פסיקה (אג'אזאת) רבים, בין היתר מן האייתוללה מוחמד כאזם חוסין שיראזי (1873–1947) ושייח' עבד אל-כרים חאירי יזדי (1859–1937), מייסד החווזה של קום.
היא בעצמה הנפיקה רישיונות פסיקה רבים למלומדים, ביניהם סייד מרעשי נג'פי וזינת א-סאדאת הומאיוני.
נוסרת אמין נולדה באספהאן למשפחת סוחרים.
בילדותה למדה בבית ספר מקומי, שם למדה לימודי קוראן ותרבות פרס.
היא המשיכה ללמוד גם אחרי שהתחתנה (בגיל 15).
בעלה, שהיה קרוב משפחתה, נקרא חאג' מירזא מועין א-תוג'אר.
אביה, חאג' סייד מוחמד עלי אמין א-תוג'אר, תמך בהמשך לימודיה ואף עזר לממנם.
דודתה, האשמיה א-תוג'אר, אחותו של האב, הייתה בעצמה פוסקת הלכה מוסמכת, ואחייניתה איפתיח'אר א-תוג'אר קיבלה הסמכה גם היא והייתה לפוסקת מוסמכת.
בשנת 1965 הקימה נוסרת אמין בית ספר תיכון לבנות (דַבּירסתאן-י דוח'תַראנה-י אמין) באספהאן, בשם "מַכְּתַב-י פאטמה".
הלימודים בבית הספר כללו לימודי פרסית, ערבית, אנגלית, פילוסופיה, משפט מוסלמי ותרבות מוסלמית.
הלימודים היו ברמה גבוהה ואפשרו לבוגרות המוסד להגיע לשלב המכין במרכזי הלימוד וההסמכה המסורתיים.
לנוסרת אמין נולדו שמונה ילדים, אך רק אחד מהם זכה להגיע לבגרות.
היא קבורה בבית הקברות תח'ת-י פולאד שבעיר אספהאן.
אל-ארבעין אל-האשמיה - "ארבעים [המסורות] ההאשמיות".
החיבור הראשון שכתבה כולל ארבעים חדית'ים שנושאם הוא ייחוד האל ותוארי האל, רעיונות פילוסופיים ותאולוגיים (1936; נכתב בערבית ותורגם מאוחר יותר לפרסית).
סאיר וסלוכ דר רוויש-י אווליא-י אללה - "ההליכה והמסע בדרך ידידי האל".
חיבורה הראשון בפרסית מתאר את הדרכים המביאות לשלמות רוחנית.
באנו אמין השתמשה בשם עט גברי בפרסום הראשון של חיבור זה (1944; פרסית).
אח'לאק וראה-י סעדאת: איקתיבאס ותרג'מה אז טהארת אל-עראקי בן מסכויה - "מוסר ודרך האושר: לקט ותרגום [מדברי] אל-עראקי בן מסכויה".
ספרה השני בפרסית הוא תרגום חלקים מחיבורו של אבן מסכויה תהד'יב אל-אח'לאק ("ליטוש המידות הטובות").
משמש כספר לימוד מקובל באוניברסיטאות ובחוגי לימוד שונים באיראן (1949, פרסית).
א-נפחאת א-רחמאניה פי אל-וארדאת אל-קלביה - "משבי הרוח הרחמניים בענייני הלב".
חיבור בעל אופי מיסטי המתאר חוויות מיסטיות שחוותה.
בניגוד לשאר חיבוריה בפרסית, ספר זה לא תורגם מעולם לערבית (1950?; ערבית).
רוויש-י ח'ושבח'תי ותווציה בח'ואהראן-י אימאני - "הדרך לאושר ועצה לאחיות לאמונה".
הספר עוסק בסוגיות תרבותיות וחברתיות של התקופה.
נכתב במובהק עבור ציבור הנשים הקוראות באיראן (1952, פרסית).
מח'זן אל-ערפאן דר עולום-י קוראן - "אוצר הידע במדעי הקוראן".
חיבור פרשני בן 15 כרכים (ב-1956 הופיע הכרך הראשון ושאר הכרכים התפרסמו במהלך 15 השנים הבאות, פרסית).
מח'זן א-לאלי דר פזילת-י מולא אל-מוואלי עלי בן אבי טאלב - "אוצר הפנינים בשבח עלי בן אבי טאלב" (1961, פרסית).
מעאד, יא אח'רין סיר-י בשר - "החזרה לחיים, או המסע האחרון של האדם".
חיבור זה עוסק באסכטולוגיה ובאחרית הימים (1963/4, פרסית).
ג'אמע אל-שתאת - "אסופת הדברים הפזורים".
הספר כולל שאלות שנשלחו אליה ממלומדים שונים ואת תשובותיה (פורסם כספר ב-1965 אבל היה קיים כנראה ככתב יד לפני כן; ערבית).
נוע תנוע הוא ארגון ללא כוונת רווח הפועל כאגודה שיתופית שהוקם בשנת 2015 הפועל להפעלת קווי אוטובוס בשבת ברחבי הארץ המופעל על ידי אגודת "אף על פי כן בע"מ".
האגודה הוקמה על מנת לאפשר התניידות ברחבי הארץ גם בשבת, ללא תלות ברכב פרטי.
מטרת האגודה המוצהרת היא לשנות את הסטטוס קוו בנוגע לתחבורה הציבורית בשבת.
שמותיהם של האגודה ושל השירות לקוחים מהאמרה המפורסמת ואף על פי כן נוע תנוע המיוחסת לגלילאו גליליי.
על פי המסופר, מלמל גלילאו את האמרה לאחר שנאלץ לוותר בפני האינקוויזיציה, במהלך משפטו, על חלק מתפיסותיו המדעיות, ובכללן אמונתו כי כדור הארץ סובב את השמש (המודל ההליוצנטרי).
באופן דומה העמותה מאמינה כי למרות כל החסמים הקיימים היום במדינת ישראל, יש להפעיל תחבורה ציבורית ולאפשר חופש תנועה גם ביום המנוחה – שבת.
ביוני 2015 יו"ר האגודה ומייסדה, רועי שוורץ תיכון, הקים את נוע תנוע בעזרת כספי מענק השחרור שלו מצה"ל וחסכונותיו הפרטיים.
הוא מכהן כיום בהנהלת האגודה יחד עם נעם תל-ורד וליאור תבורי והם עובדים בהתנדבות.
החל משנת 2018 מרכז פעילותו של הארגון הוא מול רשויות מקומיות במסגרתה רתם 7 רשויות מקומיות למימון קווים אותם ניהל ובתוך כך יזם את מיזם נעים בסופ"ש.
נוע תנוע מפעילה אוטובוסים פרטיים, עבור 9,000 חברי האגודה (יוני 2019) וקרוביהם.
הנסיעה באוטובוסים אפשרית רק לחברי האגודה "ואף על פי כן" (המפעילה את קווי נוע תנוע).
ההרשמה היא באתר האינטרנט של האגודה ללא עלות.
עבור נסיעה באוטובוס נדרשת השתתפות בסך 9 שקלים דרך אפליקציית HopOn, באמצעות כרטיס אשראי.
חבר אגודה יכול לשלם דרך האפליקציה גם על חבריו ומכריו.
ככלל, האגודה מתבססת על פעילות התנדבותית של מתנדבים שונים, כאשר החל מסוף 2017 לאגודה עובד בשכר במשרה חלקית.
המקור הבסיסי להכנסות האגודה הוא ההשתתפות בהוצאות הנסיעה של חבריה.
המימון הראשוני להקמת האגודה הגיע כתרומה והלוואה ממייסד הארגון.
וגם תרמו לאגודה תורמים פרטיים וארגונים ביניהם Natan Fund.
+קומפעילה מקוריתמסלולפעילותהערות63דןרמת גן, גבעתיים ותל אביב בין מוקדי בילוי וחופי הים.
פרויקט שהוקם בקיץ 2016 על ידי סטודנטים באוניברסיטת בן-גוריון במסגרת קורס תשתית של ישראל חופשית.
פרויקט זה נכנס תחת פעילות נוע תנוע בסוף 2016 ומאז פעל בקיץ 2017 ו-2018.
בשנת 2018 יצא הקו פעמיים ביום מבאר שבע לאשקלון.
האגודה אספה כסף באמצעות קמפיין מימון המונים לקו חמישי, ונקבע בדעת התורמים קו המקשר את חיפה לתל אביב (שעיקר מסלולו דומה לקו האקספרס של אגד 900).
הקו למספר חודשים בקיץ 2017. בקו זה המסלולים הנוספים היו ירושלים-תל אביב, חולון-תל אביב, כפר סבא-רעננה-הרצליה (על בסיס קו 29 של מטרופולין) וקריית אונו-רמת גן-גבעתיים-תל אביב (על בסיס קו 55 של דן).
הארגון בקשר עם נציגי השלטון המקומי מהקמתו, והחל מ-2018 העביר את ליבת פעילותו לתחום, ובמהלך הבחירות לרשויות המקומיות פעל על מנת לגרום למתמודדים להתבטא בנושאי תחבורה בשבת, ועודד הצבעה למועמדים שיקדמו אותה.
לאחר הבחירות לרשויות המקומיות הארגון החל ליזום הפעלת תחבורה בשבת עם רשויות רבות עבורן הוא הפעיל את הקווים – טבריה, רמת השרון, מודיעין, קריית אונו, גני תקווה, אריאל ומערך הסבבוס ברמת גן.
במקביל הארגון המשיך לרתום ולתכנן רשת תחבורה מטרופולינית בהובלת עיריית תל אביב, רשת שיצאה לדרך במיזם נעים בסופ"ש.
בפברואר 2019 ביצעה עיריית טבריה בראשות רון קובי שיתוף פעולה להפעלת פיילוט של נסיעת אוטובוס של העמותה, במטרה להנגיש את האזורים השונים בעיר עבור תושבי העיר בשבת.
הפיילוט הופסק לאחר שבת אחת בלבד.
בחודש יוני 2019 הופעלו לראשונה קווים ממודיעין לחוף פלמחים ולסינמה סיטי בראשון לציון, בשיתוף עיריית מודיעין.
ביולי 2019 החל לפעול לראשונה קו מרמת השרון לתל אביב בערבי שישי ובשבתות בשיתוף עם עיריית רמת השרון.
הקו פועל ברמת השרון על בסיס קו 24 עם שינויים בתל אביב ומתוכנן בשלב זה לפעול עד סוף 2019.
באוגוסט 2019 נוספו קווי אוטובוס מרמת גן שפעלו בשישי ושבת (אשר מותגו כ"סבבוס") מגני תקווה, קריית אונו ואריאל לתל אביב.
קווי הסבבוס פעלו במהלך אוגוסט-ספטמבר 2019 כפיילוט וחזרו לפעול החל מינואר 2020 במתכונת בה העירייה מממנת את הקווים והעמותה מנהלת, מתכננת ומתפעלת אותם בשטח ואל מול חברת האוטובוסים.
בנובמבר החל לפעול מיזם תחבורה מטרופוליני בגוש דן אותו נוע תנוע יזמה וקידמה מאז 2017 אשר קיבל את השם נעים בסופ"ש למיזם שותפות תל אביב, גבעתיים, רמת השרון וקריית אונו והחל מינואר 2020 גם שהם ויהוד-מונסון.
במיזם זה נוע תנוע היא הכח המוביל ביוזמה וברתימת העיריות אך לא לוקחת חלק פעיל בתפעולו.
במקביל להפעלת קווים האגודה מקדמת תחבורה בשבת במגוון דרכים נוספות – בוועדות בכנסת, בפרסום נתונים ובהשפעה על דעת הקהל.
אחד מערוצי הפעילות העיקריים של האגודה הוא עמוד הפייסבוק שלה לו 36,000 עוקבים נכון לאוקטובר 2018.
באביב 2017 גייסה האגודה בגיוס המונים באתר הדסטארט מעל 300,000 ש"ח מכ-3,000 תורמים שונים לצורך פתיחת קו 18 והרחבת פעילות ימבוס.
לאחר שהאגודה עמדה ביעד הגיוס הראשוני (180,000 ש"ח) היא המשיכה לגייס כסף לצורך נסיעות חינם לחיילים בשנת 2017, חלוקת 20,000 כרטיסים לאוכלוסיות חלשות, פתיחת קו לבחירת הציבור ופתיחת קו 61, כאשר שני הקווים האחרונים נועדו לפעול במהלך קיץ 2017, בניגוד לקו 18 שנועד לפעול באופן מתמשך.
משפיעים מבחוץ ברשימת "100 המשפיעים" של TheMarker לשנת 2017.
רועי שוורץ תיכון נבחר ל"אנשי השנה 2017" של מגזין TimeOut תל אביב.
רועי שוורץ תיכון נבחר לרשימת "ל"ו צעירים" של כלכליסט.
נוסינרסן (בלועזית: nusinersen) הוא החומר הפעיל בתרופה ספינראזה (spinraza).
מרכיב פעיל זה משמש לטיפול בניוון שרירים שדרתי (SMA), הפרעה נוירומוסקולרית נדירה.
בחודש דצמבר 2016, ספינראזה של חברת ביוג'ן הפכה לתרופה הראשונה שאושרה בטיפול בהפרעה זו.
ספינראזה מוגדרת כ"תרופת יתום" בארצות הברית ובאיחוד האירופי.
התרופה משמשת לטיפול בניוון שרירים שדרתי (SMA) הקשור למוטציה בגן SMN1. התרופה ניתנת ישירות למערכת העצבים המרכזית (CNS) באמצעות זריקה תוך-שדרתית (Intrathecal).
בניסויים קליניים, התרופה עצרה את התקדמות המחלה.
ב -60% מהתינוקות שנפגעו מניוון שרירים שדרתי סוג-1, התרופה אף שיפרה משמעותית את התפקוד המוטורי.
בניסויים קליניים, אנשים שטופלו עם נוסינרסן היו בעלי סיכון גבוה לזיהומים במערכת הנשימה העליונה והתחתונה, לגודש, לזיהומי אזניים, לעצירות, לאספירציה ריאתית, לבקיעת שיניים, וכן לעקמת.
בתינוק אחד בניסוי קליני חלה ירידה חדה ברמות המלחים, ולמספר תינוקות היו פריחות.
קיים סיכון כי הגדילה של תינוקות וילדים עלולה להיעצר.
בניסויים קליניים של חולים מבוגרים יותר, תופעות הלוואי השכיחות ביותר היו כאבי ראש, כאבי גב ותופעות לוואי כתוצאה מהזריקה התוך-שדרתית.
אף על פי שלא נצפו בחולים, במסגרת הניסויים הקליניים, ירידה במספר טסיות הדם וכן סיכון לנזק בכליות, הם סיכונים תאורטיים, עבור תרופות אנטיסנס (antisense) ולכן יש לנטר את מספר הטסיות ואת תפקוד הכליות, במהלך הטיפול.
התפתחות של נוגדנים כנגד נוסינרסן, היא סיכון תאורטי נוסף; נכון לדצמבר 2016, לא היה ברור, מה תהיה ההשפעה לכך, על היעילות או הבטיחות.
ניוון שרירים שדרתי (SMA) היא מחלה נוירומוסקולרית תורשתית, המאופינת על ידי ניוון של נוירונים מוטוריים בחוט השדרה וגזע המוח, המביא לחולשה מתקדמת בשרירים הפרוקסימליים, היפוסטניה ושיתוק.
ניוון שרירים שדרתי נגרם על ידי מוטציות של אובדן-תפקוד, בגן SMN1, המקדד לחלבון השרידות של הנוירון המוטורי (SMN).
אנשים שורדים עקב כמויות קטנות של חלבון SMN, אשר מיוצרות מהגן SMN2. נוסינרסן משפיע על שחבור חלופי (alternate splicing) של הגן SMN2, ההופך אותו פונקציונלית לגן SMN1 ועל ידי כך מעלה את רמות חלבון ה-SMN במערכת העצבים המרכזית.
התרופה עוברת פיזור למערכת העצבים המרכזית ולרקמות היקפיות.
זמן מחצית החיים של התרופה מוערך בין 135 ל -177 ימים בנוזל המוחי-שדרתי (CSF) ו 63 עד 87 ימים בפלזמה.
התרופה עוברת מטבוליזם באמצעות הידרוליזה, מתווכת על ידי אקסונוקליאז ('3 ו '5) ואינה מגיבה עם אנזימי CYP450. הדרך העיקרית של סילוק התרופה, היא כנראה על ידי הפרשה בשתן, עבור נוסינרסן והמטבוליטים שלו.
נוסינרסן הוא אוליגונוקלאוטיד אנטיסנס שבו קבוצות '2-הידרוקסי של טבעות הריבופוראנוזיל (ribofuranosyl) מוחלפות עם קבוצות 2'-O-2—מתוקסיאתיל (2'-O-2-methoxyethyl) וקישרי הפוספט מוחלפים בקישרי פוספורותיואט (phosphorothioate).
נוסינרסן התגלה במהלך שיתוף פעולה בין אדריאן קריינר ממעבדת קולד ספרינג הארבור ואיוניס (Ionis) פרמסוטיקלס (שנקראה בעבר איסיס פרמסוטיקלס).
חלק מהמחקר בוצע בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת מסצ'וסטס, במימון של קיור SMA (Cure SMA).
הזכויות לחברת ביוג'ן כללו זכויות לגבי הקניין רוחני, שרכשה חברת איוניס ממעבדת קולד ספרינג הרבור ואוניברסיטת מסצ'וסטס.
בנובמבר 2016, הבקשה לאישור תרופה חדשה, התקבלה במסגרת הליך "המסלול המועדף" של מינהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA), בהתבסס על תוצאות הניסוי הקליני שלב III והצורך הבלתי-נענה.
הבקשה לאישור התקבלה לצורך סקירה בסוכנות התרופות האירופאית (EMA) באותה תקופה.
התרופה אושרה על ידי ה-FDA בדצמבר 2016 ועל ידי EMA במאי 2017, כתרופה הראשונה לטיפול בניוון שרירים שדרתי.
לאחר מכן, ספינראזה אושרה לטיפול של SMA בקנדה (יולי 2017), יפן (יולי 2017), ברזיל (אוגוסט 2017) ושווייץ (ספטמבר 2017).
המחיר הרשמי של ספינראזה הוא 125,000 דולר לכל זריקה (נכון ל-2016), אשר מעמיד את עלות הטיפול השנתית על $750,000 בשנה הראשונה ועל $375,000 בשנה לאחר מכן.
על פי עיתון ה"ניו יורק טיימס ", זה ממקם את ספינראזה, בין התרופות היקרות ביותר בעולם ".
באוגוסט 2018, המכון הלאומי למצוינות בבריאות ובטיפול (NICE) בבריטניה, המעריך את יחס העלות-תועלת של טיפולים עבור מערכת הבריאות הציבורית של אנגליה ויילס, המליץ כנגד מתן ספינראזה לחולי SMA.
החלטה זו נתקבלה בזעם על ידי קבוצות התמיכה בחולים.
נוסייר יאסין הוא בלוגר ערבי-ישראלי המפרסם קטעי וידאו קצרים מדי יום בפייסבוק וביוטיוב תחת השם Nas Daily.
מגדיר את עצמו גם כישראלי-פלסטיני.
במהלך מלחמת חרבות ברזל הודיע על תמיכתו בצד הישראלי ואמר "לפני שאני פלסטיני אני קודם כל ישראלי":
(מהיום והלאה אני רואה את עצמי כ"ישראלי-פלסטיני".
לפעמים נדרש הלם כמו זה [טבח שבעה באוקטובר] כדי לראות זאת כה בבירור.)
יאסין נולד בכפר עראבה בישראל, למשפחה ערבית-מוסלמית, ומגדיר את עצמו גם כפלסטיני.
הוא השני מבין ארבעה ילדים, אמו אומימה יאסין היא מורה בבית ספר יסודי, ואביו זיאד יאסין הוא פסיכולוג.
שפת אימו היא ערבית, אם כי הוא דובר גם אנגלית, ועברית לא-שוטפת.
הוא למד בבית ספר חצי פרטי בסכנין.
עם סיום לימודיו רצה ללמוד אווירונאוטיקה, אך חשב שכערבי ישראלי, שלא שירת בצבא או בשירות לאומי, סיכוייו להתקבל ללימודים בענף זה בישראל נמוכים.
הוא ניסה להתקבל לאחת האוניברסיטאות של ליגת הקיסוס בארצות הברית, ובגיל 19 התקבל ללימודי אווירונאוטיקה באוניברסיטת הרווארד.
אם כי, בסופו של דבר, בחר ללמוד כלכלה ומדעי המחשב.
במהלך לימודיו היה שותף בהקמת Kindify, "אתר לשיתוף וניתוב פעולות חסד ברחבי העולם החברתי".
ב-2014 סיים את לימודיו, ובספטמבר אותה שנה החל לעבוד כמפתח תוכנה עבור Venmo, שירות תשלום סלולרי בבעלות PayPal.
בשנת 2021 הקים את Nas Academy, במטרה להיות בית ספר ליוצרי תוכן ברשת.
ביולי 2021 הודיע על גיוס כ-11 מיליון דולר לטובת המיזם.
בשנת 2016, לאחר שחסך כ-60,000 דולר, שליש מתוכם במזומן, עזב את עבודתו ב-Venmo והחל לנדוד ברחבי העולם.
המניע להתפטרותו וליציאה למסע היה הרצון לחיות חיים טובים ולא לבזבז את הזמן בעבודה.
הוא החליט לפתוח דף פייסבוק בשם "נאס דיילי", כאשר המילה "נאס" בערבית פירושה "אנשים", והתחייב ליצור כל יום סרטון וידאו, במשך 1,000 ימים.
הרעיון לכך נולד שנתיים קודם לכן, במהלך טיול אחרי הלימודים, כאשר צילם אנשים שפגש פותרים קובייה הונגרית.
יאסין העלה את הסרטון ליוטיוב וזכה להצלחה שעודדה אותו לעשות סרטונים נוספים.
המדינה הראשונה שבה ביקר הייתה קניה.
18 יום לאחר שיצא למסע, הוא החל להרוויח מכך כסף, כאשר התבקש ללמד חמישה אנשים בניגריה כיצד ליצור קטעי וידאו תמורת 3,000 דולר לחודש.
יאסין ציין כי הסרטונים שלו בני דקה בלבד, כי הצופים שלו עסוקים.
הוא פרסם את סרטוניו בפייסבוק בלבד, ואף יצא נגד פרסום ביוטיוב.
לטענתו בפייסבוק הוא יכול להרוויח יותר וזו פלטפורמה קהילתית יותר, שבה חשבונות המשתמשים מחברים בין אנשים אמיתיים, שלא כמו ב-YouTube.
מארק צוקרברג הזמין את יאסין לפגישה וגייס אותו לקידום ערוץ סדרות הרשת watch.
למרות זאת, כחצי שנה לאחר שהעלה סרטון נגד יוטיוב ושם את יהבו על פייסבוק, יאסין חשד כי שינויים במדיניות החברה פגעו משמעותית בחשיפה של סרטוניו.
את קטעי הווידאו צילם באמצעות מצלמת SLR עם מיקרופון מחובר.
הוא נהג לערוך אותם במהלך הלילה, ובבוקר שלמחרת היה מפרסם אותם.
הכנת סרטון נמשכה בממוצע 9 שעות: 6 שעות צילומים ו-3 שעות עריכה.
את הנושאים לסרטונים הוא בחר מתוך הצעות שקיבל מעוקביו בפייסבוק, בפגישות אישיות או באמצעות יישומי צ'אט מקוונים.
הסיום הקבוע של קטעי הווידאו שלו הוא המשפט: "זו דקה אחת, להתראות מחר!".
אחד מסימני ההיכר של יאסין היא חולצת הטריקו עליה מצויר פס טעינה המסמל את הזמן שנותר לו לחיות.
יאסין חישב שגברים בארצות הברית חיים בממוצע עד גיל 76, ולכן בגיל 24 אזלו לו כבר 32% מהחיים.
מקורות ההכנסה שלו במשך פרויקט 1,000 הימים היו מודעות בדף הפייסבוק, מכירת חולצות הטריקו שהן הסמל שלו, וייעוץ לאנשים המתעניינים במולטימדיה.
נכון ליוני 2024 יש לדף 22 מיליון עוקבים.
שותפיו של יאסין שטיילו איתו ועזרו לו ליצור את סרטיו הם חברתו באותה עת אלין תמיר (Alyne Tamir), יוצרת וידאו אמריקנית-ישראלית, ואגון האייר (Agon Hare), בלוגר ומוזיקאי מפולין שיצר ותפעל את עמוד הפייסבוק, project nightful.
יאסין יצר מספר סרטוני וידאו העוסקים בסכסוך הישראלי-פלסטיני, בהם נמנע מלתמוך בטרור הפלסטיני ובאנטישמיות המוסלמית, ובין היתר אף מציג תכנים פמיניסטים ואף סיקור חיובי של הדת היהודית, כמי שמשתייך לצד השמאלי של המפה הפוליטית.
יאסין סיים את פרויקט הווידאו היומי ב-5 בינואר 2019. הסרטון האחרון הסתיים במשפט: "זו דקה אחת, להתראות בקרוב".
יחד עם הצוות שליווה אותו במסע, הקים סוכנות ליצירת סרטוני וידאו קצרים עבור אנשים, חברות וארגונים מהסקטור הפרטי ומהסקטור הציבורי ברחבי העולם.
ב-1 בפברואר 2019, אחרי הפסקה של 27 יום, יאסין חזר לפרסם סרטוני וידאו, הפעם ארוכים יותר ובתדירות של פעם בשבוע.
ביום העצמאות 2021 נכלל ברשימת ynet (מבית "קבוצת ידיעות אחרונות") של הישראלים הטובים בעולם.
באותה השנה נאלץ יאסין וצוות Nas Academy להסיר קורס לקעקוע מסורתי מאת אישה פיליפינית בשם whang-od עקב טענות לניצול כספי מקרובת משפחה, אך כשהצוות טען כי הדבר נעשה בהסכמתה והעבירה תיעוד של חתימתה על החוזה, חזרה קרובת המשפחה וטענה בנוסף לאי הבנה של המתרגמים מקרב צוות Nas Academy.
נוסף לכך, גרר שנאה בקרב העולם המוסלמי עקב דעותיו בנושא הסכסוך הישראלי-פלסטיני ותועד ב-2022 כאשר הוא לוחץ יד של עובר אורח ותוך כדי אומר "ז*ן על ישראל" באנגלית.
בהדרגה מספר הצופים של ערוץ היוטיוב בבעלותו, Nas Daily, ירד.
באוקטובר 2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל, פרסם נוסייר פוסט ב-Twitter האישי שלו על כך שזהותו השתנתה מ"פלסטיני-ישראלי" ל"ישראלי-פלסטיני" ושביתו הנוכחי הוא בישראל ולא במדינת פלסטין, עקב טבח שבעה באוקטובר של חמאס בפרוץ המלחמה.
במאי 2025 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
בנימוקי הבחירה נכתב כי יאסין הוא "פעיל חברתי אמיץ, שרואה בישראל את ביתו ומוכן להעמיד שוב ושוב במבחן את הונו החברתי ושמו האישי לטובת עמידה נחושה כנגד הטרור".
משנת 2019 יאסין הוא טבעוני.
בסרטון שפרסם ב-2020 סיפר שבעבר אומנם נרתע מהמחשבה על לא לאכול בשר, אך מאוחר יותר הצליח לשנות את הרגליו בזכות צמד חבריו הטובים ששניהם צמחונים.
ב-2022 קיבל אזרחות של מדינת-האי סנט קיטס ונוויס, לאחר שלדבריו השקיע כ-150 אלף דולר במדינה.
במאי 2023 פרסם סרטון יחד עם שותפתו לחברה לשעבר, אלין תמיר, ובו הודיעו השניים על פרידתם.
לקראת סוף 2024 פרסם סרטון שבו הוא מציג את זוגתו החדשה, אייז'ה מיירוק, יהודיה אמריקאית מניו יורק.
הזוג כבר פרסם סרטונים משותפים, כולל סרטון של הדייט הראשון, מספר חודשים קודם לכן, אך סרטונים אלה הוסרו מהרשת בהמשך.
נוּסַייר מַזְרַאוִוי הוא כדורגלן הולנדי-מרוקאי המשחק בעמדת המגן הימני במנצ'סטר יונייטד ובנבחרת מרוקו.
מזראווי התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של אייאקס.
ב-12 באוגוסט 2016 מזראווי ערך את הופעת הבכורה שלו בצעירי אייאקס, בניצחון 1–4 נגד אלמיירה סיטי.
ב-16 בדצמבר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 3–6 נגד אלמיירה סיטי.
ב-4 בפברואר 2018, מזראווי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של אייאקס, בניצחון 1–3 נגד נאק ברדה.
בעונת , מזראווי הפך לשחקן הרכב בקבוצה הראשונה, זאת לאור היעדרותו הממושכת של יואל ולטמן, עקב פציעה.
ב-2 באוקטובר 2018 מזראווי הבקיע את שער הבכורה שלו באייאקס, בתיקו 1-1 נגד באיירן מינכן במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות.
ב-24 במאי 2022 חתם מזראווי בבאיירן מינכן מהבונדסליגה.
במהלך מלחמת חרבות ברזל, פרסם מזראווי פוסטים ברשתות החברתיות ובו הביע תמיכה בחמאס, ולאחר איומים מצד באיירן מינכן על השעייה, הוא חזר בו והתנצל.
אף על פי שנולד בהולנד, מזראווי, החליט לייצג את מרוקו, בזכות מוצאי הוריו.
תחילה, מזראווי שיחק עבור נבחרת הנוער של מרוקו.
ב-8 בספטמבר 2018, מזראווי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מרוקו, בניצחון 0–3 נגד .
מזראווי השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2019.
נוּסְרֶט גקְצֶ'ה (בטורקית: Nusret Gökçe, נולד בשנת 1983), המכונה "סולט ביי" (Salt Bae), הוא שף, קצב, ומסעדן טורקי, שבבעלותו Nusr-Et, רשת בתי סטייק.
הטכניקה שלו להכנת בשר ותיבולו הפכה לתופעת אינטרנט.
גקצ'ה נולד בארזורום בטורקיה למשפחה כורדית.
המצב הכספי הקשה של המשפחה אילץ אותו לעזוב את כיתת בית הספר ולעבוד כחניך קצבים ברובע קדיקוי באיסטנבול.
הוא עוסק רבות בעבודות צדקה, כמו בניית בית ספר בעיר הולדתו ארזורום.
תנועת ההמלחה שהפכה לתופעה אינטרנטית
גקצ'ה התפרסם יותר באמצעות סדרת קטעי וידאו ויראליים באינטרנט מינואר 2017, המראים אותו "חותך" בחיתוך בשר ומפזר מלח.
תהילתו הגיעה מסרטון ויראלי בשם "Stake Ottoman", שפורסם ב-7 בינואר 2017 בחשבון הטוויטר של המסעדה שלו.
הסרטון נצפה 10 מיליון פעמים באינסטגרם, לאחר מכן הוא כונה "Salt Bae" בגלל הדרך הייחודית שלו לבזוק מלח: להשמיט אותו מקצות אצבעותיו לזרועו ואז המלח נופל על המנה.
בשל החשיפה הרבה מפוסט זה, הפרופיל שלו התרחב מאוד והוא שירת מגוון רחב של ידוענים ופוליטיקאים מרחבי העולם.
גקצ'ה קיבל משובים וביקורות מארגנטינה, ונצואלה וארצות הברית.
הוא ביקר במספר מדינות כולל ארגנטינה וארצות הברית בשנים 2007–2010, שם עבד בחינם במסעדות מקומיות, במטרה לצבור ניסיון כטבח וכמסעדן.
לאחר שובו לטורקיה, פתח ג'קצה את המסעדה הראשונה שלו באיסטנבול בשנת 2010 ובהמשך פתח מסעדה בדובאי בשנת 2014.
המנות המוגשות במסעדותיו זכו לביקורות מעורבות ותוארו כבעלות "מחיר מופקע".
ביקורות מקצועיות מוקדמות בשנת 2018 על הסטקייה שלו בעיר ניו יורק היו בדרך כלל שליליות.
עם זאת, מבחינת בידור, הביקורות היו חיוביות יותר.
בדצמבר 2017 הוא ספג ביקורת על תמונה שהוצגה ב-2016 מול דמותו של פידל קסטרו.
בספטמבר 2018, גקצ'ה ספג ביקורת נוספת לאחר שנשיא ונצואלה ניקולאס מדורו ביקר ואכל במסעדה שלו באיסטנבול, שנבע מחוסר הרגישות הנתפסת למשבר ולמחסור בוונצואלה.
הוא פתח סניפים במדינות רבות כולל אבו דאבי באיחוד האמירויות הערביות, דוחה שבקטר, אנקרה, בודרום, איסטנבול ומרמריס בטורקיה, ג'דה בערב הסעודית, במיקונוס, יוון ובמיאמי וניו יורק שבארצות הברית.
בנובמבר 2019 האשימו אותו ארבעה מעובדיו לשעבר שהוא קיבל חלק מהטיפים שלהם.
הם הוסיפו כי פוטרו ממסעדתו בניו יורק כשניסו לשאול שאלות על הטיפים.
הוא הועמד למשפט לחקירת הנושא, לפיו הגיע להסדר עם עובדיו לשעבר ושילם להם 230 אלף דולר.
באשר לשאלה מדוע פיטר אותם, הוא אמר: "לא הייתי מרוצה מהביצועים של ארבעת העובדים...
מאז שפוטרו, הם פעלו בתחושה של 'אתה תראה, מה אנחנו הולכים לעשות לך' והעלו את טענות הטיפים האלה."
"נוסעת מעבר לזמן" ו"נוסעת מעבר לאוקיינוס" הם שני חלקי הרומן "Voyager" מאת דיאנה גבלדון.
זהו הספר השלישי מסדרת ספרי "נוכרייה", והוא יצא לאור ב-1993. הספר עוסק בקלייר רנדל, אחות צבאית מהמאה העשרים, שחוזרת בזמן למאה השמונה עשרה, ופוגשת את בעלה ג'יימס פרייזר, לוחם סקוטי מההיילנדס.
הספר מכיל אלמנטים של רומן היסטורי, רומנטיקה, הרפתקאות ופנטזיה.
הגיבורה של הספר "נוכרייה", קלייר, בספר זה היא אם לבריאנה רנדל, וחיה בבוסטון בשנת 1968. הספר הקודם בסדרה "שפירית בענבר" הסתיים כשקלייר מספרת לבריאנה את האמת על אביה, ג'יימי פרייזר, ועל המסע בזמן שלה.
בספר "נוסעת מעבר לזמן" הן מתחקות אחר החיים של ג'יימי מאז המרד היעקוביטי של 1745. הן מגלות שג'יימי נותר בחיים, וניצל מהטבח שזרע הרס בשבטים סקוטיים רבים.
הגילוי גורם לקלייר לחזור אל מעגל האבנים עשרים שנה אחרי שעברה דרכו קודם.
"נוסעת מעבר לזמן" נפתח בשדה הקרב בקלודן, שם ג'יימי פרייזר שוכב פצוע, ויריבו ג'ק רנדל מת.
ג'יימי נלקח לחווה סמוכה בה 18 חיילי ההיילנד מצאו מקלט אחרי קרב קלודן.
הרולד גריי, רוזן מלטון, נציגו של הדוכס מקמברלנד מגיע למקום ומכריז על הוצאתם להורג בירייה של כל הניצולים.
מלטון רושם את שמותיהם של האנשים שנלקחים החוצה.
כאשר מגיע תורו של ג'יימי, מלטון מזהה את השם כ"ג'יימי האדום" הנודע לשמצה.
אבל הוא מנוע מלהוציא אותו להורג, מפני שג'יימי חס על חיי אחיו, הלורד ג'ון גריי, בפרסטון.
מלטון שולח את ג'יימי לביתו, ומניח שג'יימי ימות מפצעיו כבר בדרך לשם.
כשהאנגלים סורקים את הארץ בחיפוש אחר מורדים יעקובינים, ג'יימי מסתתר במערה ליד לליברוך.
פעם בחודש הוא מבקר את אחותו, ג'ני, ואת משפחתה, כדי להתגלח, להתרחץ ולשמוע חדשות.
הוא מעביר את הבעלות על לליברוך לבנה הבכור של ג'ני, כדי למנוע מהבריטים להפקיע את ביתם כנכס של בוגד.
ג'יימי הופך לאגדה בקרב הסקוטים בשם דאנבונט, בשל כובע הצמר החום שהוא חובש.
לבסוף הוא דואג שהאנגלים ילכדו אותו, ושאנשי לליברוך יקבלו את הפרס על הסגרתו.
בכלא ארדסמיור ג'יימי הופך למנהיג האסירים, והוא מכונה "מק דאב".
בכלא פוגש ג'יימי את לורד ג'ון גריי שמגיע לנהל את הכלא.
קודמו בתפקיד מספר לו שהוא היה סועד עם ג'יימי פעם בשבוע, ומציע ללורד ג'ון להמשיך במנהג זה.
ג'ון מאמין שג'יימי יודע את מקום המצאו של אוצר ששלחו הצרפתים לנסיך היפה צ'ארלי.
כאשר האנגלים מפנים את הכלא, הם שולחים את האסירים לאמריקה.
אבל ג'ון דואג שג'יימי יישלח לאחוזה בשם הלווטר באזור האגמים, לשמש שם כסייס אצל לורד דנסאני.
הבת הבכורה, ז'נבה, מאוהבת בג'יימי, אבל מאורסת ללורד אלסמיר, שמבוגר ממנה בהרבה.
היא סוחטת את ג'יימי כדי שיישכב איתה.
ז'נבה עוזבת את הלווטר ומתחתנת עם אלסמיר.
תשעה חודשים אחר כך היא יולדת בן, ומתה יום אחרי הלידה.
אלסמיר אומר שהילד אינו שלו, ומאיים להרוג אותו.
אבל ג'יימי יורה באלסמיר והורג אותו.
התינוק, ויליאם, חוזר עם בני המשפחה להלווטר.
כהוקרה על מעשיו מציעה ליידי דנסאני לג'יימי לקבל חנינה על מעשיו, כך שיוכל לחזור ללליברוך.
אבל ג'יימי נשאר עוד כמה שנים בהלווטר, עד שהדמיון בינו לבין ויליאם בולט לעין, ואז הוא מסכים לקבלת החנינה.
במאה העשרים, בנו המאומץ של הכומר וייקפילד, רוג'ר מקנזי, מציע לגלות מה עלה בגורלו של ג'יימי.
רוג'ר, קלייר ובריאנה מוצאים ראייה שג'יימי כתב מאמר שהודפס ב-1765. קלייר שוקלת לחזור אליו, ובריאנה תומכת בה.
בליל כל הקדושים של שנת 1968, קלייר חוזרת בזמן אל תקופתו של ג'יימי.
קלייר מוצאת את ג'יימי באדינבורו בשם אלכס מלקולם.
הוא עוסק בהברחת משקאות חריפים במסווה של בעל בית דפוס.
אחיינו, איאן, ברח מביתו בלליברוך כדי לסייע לדודו בעסקיו.
קלייר מתאחדת עם בנה המאומץ פרגוס, אותו הכירה כשהיה כייס צרפתי בן עשר, ועכשיו הוא בן שלושים.
כדי להסביר את סיבת היעדרותה של קלייר, אומר ג'יימי למשפחתו שהיא חייתה עם קרובי משפחתה בצרפת.
היא חשבה שג'יימי נהרג בקלודן, ורק לאחרונה גילתה שהוא בחיים.
לאחר ניסיון הברחה כושל, ג'יימי לוקח את קלייר ואת איאן הצעיר ללליברוך.
קלייר מגלה שג'יימי התחתן ויש לו שתי בנות חורגות, מרסלי וג'ואן.
האישה אותה נשא היא ליאר, שלפני עשרים שנה, גרמה למאסרה של קלייר וכמעט להעלאתה על המוקד בעוון כישוף.
קלייר, שחשה נבגדת וכועסת, עוזבת את לליברוך.
אבל איאן מחזיר אותה כשהוא מספר לה שליאר ירתה בג'יימי.
קלייר רואה שהפצע של ג'יימי נגוע.
היא מזריקה לג'יימי אנטיביוטיקה, במזרק ותרופה שהביאה מהמאה העשרים, ובכך מצילה את חייו.
ג'יימי מגיע להסכם עם ליאר, ומציע לשלם לה פיצויים בסף 1,435 פאונד, ולתמוך בה עד שתינשא שוב.
כדי להשיג את הכסף הוא הולך עם קלייר ואיאן הצעיר לאי כלבי הים, שם טמון האוצר של היעקובינים.
אחרי שישיגו את האוצר הם מתכננים לנסוע לצרפת ולמכור את התכשיטים.
אבל איאן הצעיר ששוחה לאי נחטף ונלקח לספינה זרה.
ג'יימי וקלייר נוסעים לצרפת כדי להיעזר בדודנו של ג'יימי, ג'ארד.
ג'ארד מזהה את הספינה שחטפה את איאן ונותן להם ספינה משלו כדי להפליג לאיי הודו המערבית ולהציל את איאן.
בתה של ליאר, מרסלי, מצטרפת אליהם ומתכוונת להתחתן עם פרגוס.
בים מעוכבת הספינה שלהם על ידי ספינת מלחמה אנגלית בשם "הדולפין", בספינה חולים רבים, והם מחפשים רופא.
בעוד קלייר מטפלת בחולים, הדולפין מתחילה להפליג.
קלייר מגלה שעל הספינה נמצא סוכן מכס שמחפש את ג'יימי, ומתכוון לעצור אותו כשיגיעו לג'מייקה.
קלייר קופצת מהספינה ושוחה אל עבר האי היספניולה.
שם היא נעזרת בחוקר טבע בשם ד"ר שטרן, ובכומר תמהוני שיכור.
בעקבות סערה הספינה של ג'יימי עולה על שרטון בהיספניולה.
אבל קלייר מגלה שג'יימי לא נמצא על הספינה, הוא עזב כדי להציל אותה.
הוא נשבה אבל מצליח להימלט וחוזר ומתאחד עם קלייר.
ג'יימי, מחופש לצרפתי, משתתף בנשף שעורך המושל החדש של ג'מייקה (ידידו הוותיק לורד ג'ון גריי).
הוא יוצא כדי לדבר בפרטיות עם ג'ון.
אישה צעירה נרצחת בנשף, וכל האורחים מעוכבים ונחשבים לחשודים.
קלייר מדברת אף היא עם ג'ון.
הוא מספר לה שנתן לג'יימי דיוקן של בנו, וילי (עליו ג'יימי עדיין לא סיפר לה).
ג'יימי וקלייר יוצאים לחפש את איאן הצעיר בשוק העבדים, ואחר כך במטעים של גברת אברנאת'י, שמתגלה כגיליס דאנקן.
אחרי שהות איתה ג'יימי וקלייר מגלים שהיא מחזיקה את איאן.
ג'יימי ואנשיו מגיעים לבית כדי לחלץ את איאן, אבל גיליס כבר עזבה את המקום ולקחה את איאן איתה.
קלייר מגלה בחדר העבודה של גיליס את תמונתה של בריאנה ממוסמרת לשולחן.
היא חוששת שבכוונתה של גיליס להקריב את בריאנה.
קלייר מוצאת את גיליס במערה, ואחרי מאבק קלייר הורגת את גיליס בגרזן.
היא וג'יימי נמלטים יחד עם איאן.
בהפלגה מג'מייקה, ספינת הדולפין שוב רודפת אחריהם.
בסערה, הספינה הבריטית נעלמת, והספינה הסקוטית נסחפת לחוף והם מגיעים למושבה האמריקאית ג'ורג'יה.
הספר תורגם לעברית בשני חלקים.
חלק ראשון בשם "נוסעת מעבר לזמן", וחלק שני בשם "נוסעת מעבר לאוקיינוס".
שני החלקים יצאו לאור בהוצאת כנרת בשנת 2015. בתרגומו של ברוך גפן.
נוסלופ (בהונגרית: Noszlop) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו כפרים רבים באירופה גם בנוסלופ מספר התושבים נמצא בירידה.
בנוסלופ חיו יהודים בתקופות זמן שונות.
ובמקום קיים שאריות של בית קברות יהודי
נוסע סמוי הוא אדם השוהה בהיחבא למטרת נסיעה בתוך אמצעי תחבורה - יבשתי, ימי או אווירי - ללא ידיעת מפעילי אותו כלי תחבורה והאחראים עליו.
בדרך כלל הנוסע הסמוי נמצא על כלי התחבורה גם ללא ידיעת הנוסעים האחרים ואנשי הצוות באותו כלי, אך לעיתים הוא מסתייע באחד מהם, כדי להיכנס אליו ולשהות בו.
במהלך מאות השנים האחרונות ניסו אלפי בני אדם את מזלם כנוסעים סמויים בכלי תחבורה.
לחלק מהם עלה הניסיון במחיר חייהם.
יש להבחין בין תופעת הנוסע הסמוי לבין נסיעה גלויה של אדם בכלי תחבורה תחת זהות בדויה.
כמו כן יש להבחין בינה לבין הברחת בני אדם.
האחרונה לא נעשית רק ביוזמת הנוסע הסמוי אלא גם בידיעתו ובסיועו של האחראי על כלי התחבורה או אדם אחר המעורב בהטענת המטען עליו, שבדרך כלל גם מפיקים רווח כספי מההברחה.
לכניסה ושימוש של נוסע סמוי בכלי תחבורה יש מספר משמעויות ומטרות:
היציאה של הנוסע הסמוי מארץ המוצא של כלי התחבורה או הכניסה לארץ היעד שלו נעשית ללא היתר לכך מהשלטונות של אותן ארצות.
זו אכן מטרתם של נוסעים סמויים רבים - למשל פליטים, אנשים הנרדפים פוליטית או מהגרי עבודה - שאינם יכולים לצאת מארץ פלונית או להיכנס אליה באופן גלוי ובדרך החוקית הנוהגת באותם מקומות
הנוסע הסמוי איננו עושה שימוש במתקנים המיועדים לנוסעים בכלי התחבורה ואיננו מקבל במהלך הנסיעה תנאים ושירות כמו נוסע רגיל.
על ידי כך הוא מסכן פעמים רבות את שלומו ואת חייו.
לעיתים הוא מסכן גם את שלומם של אנשים אחרים על סיפון כלי התחבורה או אף את בטיחותו של כלי התחבורה כולו.
בתנאים אלו גם לא ניתן למפעיל כלי התחבורה לקחת על עצמו את האחריות לשלומו של הנוסע כפי שהוא עושה ביחס לנוסעים רגילים
בין הנוסע הסמוי לבין מפעיל כלי התחבורה לא נעשה חוזה נסיעה מסודר - ואמנם מטרת חלק מהנוסעים הסמויים היא להימנע מתשלום עבור הנסיעה בו (לעיתים זו מטרתם היחידה)
שהות של נוסע סמוי שנתגלה על כלי תחבורה - במיוחד אוניות - כרוכה בעלויות גדולות למפעיליו, בשל עיכובים בנסיעה הנגרמים בשל נוכחותו, הצורך לסטות מתוכנית הנסיעה על מנת להורידו בתחנה או בנמל וגם תשלום קנסות המוטלים במדינות שונות בשל שהות נוסע סמוי על כלי תחבורה.
שימוש בכלי תחבורה כנוסע סמוי הוא עבירה על החוק במדינות רבות בעולם, וכך גם סיוע של איש צוות בכלי תחבורה לנוסע סמוי או התרשלות שלו בגילוי נוסע סמוי.
התופעה של הפלגה בכלי שיט כנוסע סמוי מוכרת מזה מאות שנים, שכן אוניות היוו במשך שנים רבות את אמצעי התחבורה העיקרי למעבר של מרחקים גדולים ובין ארצות ששטחי ים מפרידים ביניהן.
כלי שיט, ובמיוחד הגדולים שבהם, מזמנים לנוסעים סמויים פינות אפשריות רבות להסתתר בהן - למשל במחסנים, תאי מטען, מכלים, תעלות אחזקה, מאחורי לוחות קיר ובחדרי מנועים.
הנוסע הסמוי עשוי גם להתחבא בתוך כלי מטען המועמסים על אוניות, כמו מכולות.
דו"ח של ארגון הימאות הבינלאומי מנה את מספר אירועי הנוסע הסמוי והנוסעים בים בשנים 2007-2017:
הדו"ח מציין כי בעוד שמספר האירועים פחת עם השנים, הרי שמספר הנוסעים הממוצע המעורב בכל אירוע עלה.
לפי הדו"ח מוצאם של רוב הנוסעים הסמויים בשנים שנמנו היה מארצות במערב אפריקה ובצפון אפריקה.
נוספים הגיעו מסוריה, אפגניסטן, הודו ואלבניה.
מרבית הנוסעים הסמויים עלו על האוניות בנמלים בחופי אפריקה.
נסיעה סמויה בכלי תחבורה יבשתי היא מסובכת יותר מאשר בכלי שיט וגם מסוכנת יותר.
נוסעים סמויים מסתתרים בקרונות רכבת, בתוך תאי מטען של כלי רכב ובתוך מכולות.
לא מעטים קיפחו את חייהם בתוך מכולות או בעת שנצמדו מבחוץ אל כלי רכב יבשתי (במיוחד רכבות) ונפגעו או נפלו ממנו אגב כך.
נסיעה סמויה בכלי טיס היא המורכבת מכולן, והפכה קשה יותר ויותר לביצוע ככל שהוחמרו אמצעי הביטחון לבדיקת העולים על מטוסים.
לנוכח הקושי להיכנס למטוס עצמו עשו רבים ניסיונות להתגנב לתאי המטען או לתאי הגלגלים של מטוסים טרם המראתם.
בשנים 1946-2021 היו לפחות 99 אירועים של נסיעה סמויה בתאי הגלגלים של מטוסים (חלקם במעורבות יותר מנוסע אחד), ורובם הסתיימו במות הנוסע.
בשנת 1982 התרחשה פרשת הנוסע הסמוי, שבה רב חובל של אוניית משא ישראלית הוריד לים נוסע סמוי אפריקאי שנמצא על אונייתו לרפסודה ליד חופי מוזמביק שבאפריקה.
הפרשה נחקרה, רב החובל הורשע בעבירות פליליות ונידון לשתי שנות מאסר על תנאי.
חוק הספנות (ימאים), תשל"ג-1973 קובע כי ימאי שיסתיר או יסייע להסתיר נוסע סמוי יעבור בכך עבירת משמעת.
תקנות הספנות (ימאים) (נוסעים סמויים), תשמ"ח-1988 קובעות כללים בשורה של נושאים הנוגעים לנוסעים סמויים:
איסור להפליג כנוסע סמוי ואיסור לסייע לנוסע שכזה, אשר הפרתם גוררת עונש מאסר
חובותיו וזכויותיו של נוסע סמוי כל עוד הוא נמצא על סיפון כלי שיט שהתקנות חלות עליו
כללים בעניין הורדת נוסע סמוי מכלי השיט:
אם נתגלה נוסע סמוי בכלי שיט בעודו בנמל ההפלגה הוא יורד שם לחוף
בנוגע לנוסע סמוי שהוא אזרח ישראלי שנתגלה בכלי שיט שהפליג מנמל בישראל, על הקברניט לעשות את כל הסידורים הנאותים לצורך החזרתו לישראל.
ויליאם ספנסר - אוסטרלי יליד אנגליה, הגיע לאוסטרליה כנוסע סמוי באונייה בגיל 17 (1842)
פיטר תומאס סטנפורד - כומר ופעיל אמריקאי אפריקאי נגד העבדות.
ברח מעבדותו לחופש בגיל 14 כנוסע סמוי ברכבת (1871)
מרטין ג'ונסון - הרפתקן אמריקאי, כנער הפליג לאירופה כנוסע סמוי (1900 לערך)
מרטין ארמטה - שחקן אמריקאי ממוצא איטלקי, הגיע לארצות הברית כנוסע סמוי באונייה בגיל 14 (1902 לערך)
אהרון אטקין - חלוץ מאנשי העלייה השנייה.
בגיל 13 הגיע מטריאסט לארץ ישראל כנוסע סמוי באונייה (1911)
פרס בלאקבורו - הפליג כנוסע סמוי באוניית המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית וצורף למשלחת (1914)
קרלו גמבינו - איש מאפיה, הגיע לארצות הברית כנוסע סמוי באונייה ב-1921
ג'ורג' ג'ון דאש - מרגל גרמני, היגר לארצות הברית ב-1923 כנוסע סמוי (ולימים חזר לגרמניה)
ריצ'רד האופטמן - חטף ורצח ב-1932 את ילדו של צ'ארלס לינדברג.
הגיע מגרמניה לארצות הברית כנוסע סמוי באונייה ב-1923
וילם דה קונינג - אמן אמריקאי יליד הולנד.
הגיע לארצות הברית כנוסע סמוי בשנת 1926
הוגו לייסטנר - ספורטאי אמריקאי.
לאחר שנכשל במבחנים למשחקים האולימפיים באמסטרדם ב-1928, הגיע לאמסטרדם כנוסע סמוי באונייה שהובילה את המשלחת האמריקאית
בראם ואן דר סטוק - אלוף הפלות הולנדי במלחמת העולם השנייה, השתתף בבריחה המפורסמת מסטלאג לופט III ב-1944. הגיע מהולנד הכבושה לבריטניה כנוסע סמוי באונייה שוודית ב-1941
ג'וני סקה - שחקן גמביאני יליד סנגל.
בגיל 20 הגיע מסנגל לצרפת כנוסע סמוי באונייה (1954 לערך)
קינגסלי אופוסו - הניצול היחיד מחבורה של שמונה נוסעים סמויים מגאנה, שנתגלו ונרצחו על ידי צוות האונייה שבה הסתתרו (1992).
"נוסעת לפטרה" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל, מתוך אלבום האולפן השני שלה, אומפטמפה.
הוא יצא לאור באוגוסט 1994, בהוצאת חברת התקליטים IMP דאנס בע"מ, כסינגל השני מתוך האלבום.
באומפטמפה נכלל שיר בשם "פטראנס" המהווה גרסת דאנס של "נוסעת לפטרה", עם שינויים טכניים שונים.
השיר הגיע למקום החמישי במצעד של רשת ג'.
הוא דורג במקום ה-25 במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת ה'תשנ"ה.
בשנת 2014 חברה אינטרנשיונל לדי ג'יי עופר ניסים שהפיק מחדש גרסה מעודכנת של "נוסעת לפטרה" בשם "Petra".
השיר נכתב על ידי יואב גינאי והולחן והופק על ידי עופר ניסים.
"נוסעת לפטרה" נכתב במיוחד עבור חתימת הסכם השלום בין ישראל לירדן שאירע באותה השנה.
במהלך פגישה עם מעריציה שאירעה בשנת 1995 סיפרה אינטרנשיונל ש"נוסעת לפטרה" הוא השיר האהוב עליה ביותר.
היא הופיעה עימו בצרפת בשנת 1998.
את "נוסעת לפטרה" כתבו בהשראת פטרה; עיר נבטית קדומה המפורסמת בארמונות הקבורה שלה החצובים באבן החול של הרי אדום.
השיר זכה להצלחה בישראל כאשר דורג במקום ה-25 במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת ה'תשנ"ה.
"פטראנס" היא גרסה דאנסית לשיר "נוסעת לפטרה".
בגרסה זו הושמטו מילים ושורת וגם הפזמון שהופיעו בשיר המקורי.
אזורתאריך יציאהפורמטחברת תקליטיםמקורכלל העולםאוגוסט 1994מקסי סינגל • תקליטורIMP דאנס14 באפריל 2014הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטליתעופר ניסים
"נוסע רחוק" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אדם.
הוא הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב-8 בדצמבר 1987 בשבוע לאחר מכן נכנס לדירוג במקום ה-18. ב-5 בינואר 1988 עלה השיר למקום השני – המיקום הגבוה ביותר שהגיע אליו.
לבסוף, ב-23 בפברואר, לאחר עשרה שבועות רצופים, יצא מהמצעד השבועי.
במצעד הפזמונים העברי השנתי ב-1988 דורג במקום ה-22.
"נוסע רחוק" הוא אלבום האולפן השני של הזמר הישראלי חן אהרוני.
הוא יצא בהוצאה עצמית, והופץ על ידי חברת התקליטים Mobile1 Music, כשנתיים לאחר הוצאת אלבום הבכורה שלו, "חן אהרוני".
מתוכו יצאו חמישה סינגלים: "הולך לשם", "מאמי", "נוסע רחוק", "משהו חסר" ו"חמש דקות".
"נועדנו" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי גלעד שגב בהשתתפות דין דין אביב ויהודה קיסר.
את השיר הוציאה לאור בשנת 2009 חברת התקליטים היי פידליטי, והוא נכלל כרצועה הרביעית באלבום האולפן, נועדנו.
השיר נכתב על ידי גלעד שגב, שגם הפיק אותו לצד גלעד שמואלי.
הלחן שלו תואם לזה של "Marble House" של להקת The Knife, שיצרו קארין דרייר, אולוף דרייר וג'יי ג'יי יוהנסון.
ב-5 בנובמבר 2009 הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'.
בשבוע לאחר מכן דורג במקום השביעי (הכניסה הגבוהה ביותר לשבוע זה).
ב-10 בדצמבר עלה למקום הראשון, שם שהה ארבעה שבועות רצופים.
ב-11 בפברואר 2010, לאחר שלושה-עשר שבועות צעידה, יצא מהמצעד השבועי.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של ה'תש"ע של גלגלצ ו-ynet דורג במקום ה-34.
"נוספרטו" הוא סרט אימה גותי אמריקאי שנכתב ובוים על ידי , המהווה עיבוד מחודש שני לסרט האימה האקספרסיוניסטי גרמני משנת 1922 באותו השם שנכתב על ידי הנריק גיילין, שהוא בתורו עיבוד "לא מורשה ולא רשמי" לרומן המכתבים "דרקולה" שנכתב על ידי ברם סטוקר בשנת 1897.
פיתוחו של הסרט החל בשנת 2015, לאחר עלייתו של הסרט "המכשפה" לאקרנים.
בכוונתו של אגרס הייתה להפיק את הסרט כסרטו השני, אך בסופו של דבר בחר לדחות את הפקת הסרט ולהמשיך לביים את "המגדלור" ואת "מלך הצפון".
לתפקידים הראשיים לוהקו ביל סקושגורד, לילי-רוז דפ וניקולס הולט.
בספטמבר 2022 התקיימו צילומי הסרט בעיקר בפראג וסביבותיה בין פברואר למאי 2023.
הסרט עלה לאקרנים ב-25 בדצמבר 2024, תחת הפצתה של "Focus Features".
בישראל, עלה הסרט לאקרנים ב-31 בדצמבר 2024.
במחשכי הלילה, אלן הבודדה השתוקקה לנחמה מישות לא גלויה על מנת להקל על בדידותה העמוקה.
כאשר תחינתה נענית צצה דמות מסתורית אשר תוקפת אותה ומותירה אותה בפרנויה.
לאחר שנים רבות, בחורף 1838 מתגוררת אלן בוויסבורג, גרמניה, יחד עם בעלה, תומאס האטר העוסק בתיווך נדל"ן.
להשגת המשרה, תומאס מקבל עמלה ממעסיקו, הר נוק, למכור את טירת גרונוולד, בית אצולה מוזנח ורעוע בוויסבורג ומתגורר שם הרוזן המתבודד והאקסצנטרי אורלוק.
נוק תכנן כך כחלק מברית נסתרת שיצר עם אורלוק.