tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בעונת 2003/2004 אימן את קבוצת גיסן 46' הגרמנית, ובעונה הבאה עבר לאמן את קבוצת ברי מליגת העל הבלגית.
בעונתו הראשונה בקבוצה, הוביל אותה לזכייתה היחידה אי פעם באליפות הליגה.
בין השנים 2007–2009 אימן את בלפיוס מונס-אנו, יריבתה של ברי מהליגה הבלגית.
בשנת 2009 מונה פינץ' למאמן הראשי של קבוצת ריו גראנדה ואלי וייפרס מליגת הפיתוח של ה-NBA.
בעונת 2009/2010 הוליך את הקבוצה לזכייתה הראשונה באליפות הליגה, וזכה בעצמו בתואר "מאמן העונה".
לקראת עונת מונה לעוזר מאמן ביוסטון רוקטס, תחת המאמן הראשי קווין מקהייל.
בשנת 2016, לאחר 5 שנים ביוסטון, עבר לצוות האימון של דנוור נאגטס, אותה אימן מייקל מלון.
בין השנים 2017–2020 שימש כעוזרו של אלווין ג'נטרי, מאמן ניו אורלינס פליקנס, ובדצמבר 2020 מונה לעוזר מאמן בטורונטו ראפטורס, תחת המאמן הראשי ניק נרס.
ב-22 בפברואר 2021, לאחר כחצי עונה בטורונטו, מונה פינץ' למאמן הראשי של מינסוטה טימברוולבס, במקומו של ראיין סונדרס.
עד לסיום עונת רשמה הקבוצה מאזן של 16 ניצחונות ו-25 הפסדים.
כריסטופר אלווין סטייפלטון הוא זמר-יוצר, גיטריסט, ומפיק מוזיקלי.
סטייפלטון נולד בלקסינגטון שבקנטקי וגדל בסטאפורדסוויל, קנטקי.
בשנת 2001, עבר סטייפלטון לנאשוויל, טנסי, כדי ללמוד לתואר הנדסה באוניברסיטת ואנדרבילט, אך נשר כדי להמשיך בקריירה המוזיקלית שלו.
לאחר מכן, חתם סטייפלטון על חוזה עם Sea Gayle Music, לכתיבה ולפרסום המוזיקה שלו.
נכון לשנת 2018, כתב סטייפלטון, לבדו או בשותפות, מעל ל-170 שירים, ובהם שישה שירי קאנטרי שהגיעו לראשי מצעדים, כגון, "Never Wanted Nothing More" של קני צ'זני, "Your Man" של ג'וש טרנר, "Love's Gonna Make It Alright" של ג'ורג' סטרייט, ו-"Drink a Beer" של לוק בריאן.
שיריו הופיעו באלבומי אמנים רבים, ביניהם אדל, בראד פייזלי ודירקס בנטלי.
בנוסף, היה סטייפלטון שותפם לכתיבת שירים של אמנים שונים, כגון וינס גיל, פיטר פרמפטון, שריל קרואו ואד שירן.
סטייפלטון זכה במספר פרסים, בהם חמישה פרסי גראמי, שבעה פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי (ACM), ועשרה פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי (CMA).
סטייפלטון שר כסולן בשתי להקות לפני שהחל לעבוד כאמן סולו; ב-"The SteelDrivers" מ-2008 עד 2010, ובאחים ג'ומפסון.
לאחר מכן, בשנת 2015 הוציא את אלבום הבכורה שלו כאמן סולו, שנקרא Traveller.
האלבום זכה לשבחים רבים, הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 האמריקאי והוסמך לתואר פלטינה משולשת על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA).
אלבום האולפן השני שלו, From A Room: Volume 1 יצא במאי 2017, וזכה בפרס גראמי לאלבום הקאנטרי הטוב ביותר ובפרס CMA לאלבום השנה.
אלבומו השלישי, From A Room: Volume 2 יצא בדצמבר 2017.
סטייפלטון הוציא את אלבום האולפן הרביעי שלו, Starting Over, ב-13 בנובמבר 2020, כאשר השיר הנושא את אותו השם יצא כסינגל הראשון.
אמו, קרול ג'יי (מייס) סטייפלטון, עבדה במחלקת הבריאות המקומית, ואביו, הרברט ג'וזף סטייפלטון ג'וניור (1946–2013), היה כורה פחם.
הוא הגיע ממשפחה של כורי פחם.
לסטייפלטון אח גדול, הרברט ג'וזף השלישי, ואחות צעירה, מלאני ברוק.
סטייפלטון גדל בעיירה הקטנה סטאפורדסוויל שבקנטקי, הממוקמת בין העיר לפיינטסוויל, לבין לאגם פיינטסוויל.
לאחר שסיים את בית הספר התיכון המרכזי של ג'ונסון, החל סטייפלטון ללמוד הנדסה באוניברסיטת ונדרבילט, אך נשר לאחר זמן מה.
בשנת 2001, עבר סטייפלטון לנאשוויל, טנסי, כדי להמשיך בקריירה המוזיקלית.
זמן קצר לאחר שעבר, הוא חתם בהוצאת המוזיקה Sea Seale Music, ככותב שירים.
בשנת 2007, הפך סטייפלטון לסולן של להקת הבלוגראס "The SteelDrivers".
ללהקה היו שני להיטים גדולים; כל אחד מהם הגיע למקום השני במצעד הבלוגראס, טרם עזב סטייפלטון את הלהקה, בשנת 2010.
בשנת 2010 הקים סטייפלטון להקת רוק דרומי בשם "האחים ג'ומפסון".
הלהקה הורכבה מסטייפלטון כסולן, גרג מקי כגיטריסט, ג'יי.טי.
כנגן הבס, ובארד מקנאם כנגן תופים.
הם הופיעו באזור עד שנת 2013. בנובמבר 2010, הלהקה פרסמה בהוצאה עצמאית את אלבומה הראשון, הנושא את שמה.
בשנת 2013, חתם סטייפלטון ב-Mercury Nashville, חברה בת של קבוצת יוניברסל מיוזיק נאשוויל, כאמן סולו.
הסינגל הראשון שלו, "", יצא באוקטובר 2013, אך לא הצליח כמצופה.
הסינגל היה חלק מאלבום שהוקלט, אך מעולם לא יצא לאור.
שירים נוספים של סטייפלטון נכללו בפסקולים של מספר סרטים, בהם "יום האהבה", "אלווין והצ'יפמאנקס 4", ו-"באש ובמים".
בשנת 2013, ביצעו סיפלטון ואשתו מורגן את שירו של ויילון ג'נינגס, "Amanda", בשידור חי בגרנד אולה אופרי.
בנוסף, בנובמבר 2015 הופיעו השניים הופעה קצרה ברשת NPR.
באירוע אמן השנה של CMT בשנת 2014, הופיע סטייפלטון עם ליידי איי, והם ביצעו את שירו של לוק בריאן, "Drink a Beer", שכתב סטייפלטון, לכבודו של בריאן, שלא יכול היה להשתתף בטקס עקב מוות במשפחתו.
סטייפלטון ביצע את השיר בעבר, במהלך הופעתו של בריאן בטקס פרסי CMA לשנת 2013.
אלבום הסולו הראשון של סטייפלטון, "Traveller", יצא ב-5 במאי 2015. סטייפלטון הקליט את האלבום בסטודיו A של RCA בנאשוויל, והפיק אותו יחד עם המפיק דייב קוב.
באלבום הוא ניגן בגיטרה ושר עם להקה חיה המורכבת מנגן הבס ג'יי.
טי קיור (מהאחים ג'ומפסון), נגן גיטרת הפלדה הפדלית רובי טרנר, המתופף דרק מיקסון, נגן המפוחית מיקי רפאל, ואשתו מורגן סטייפלטון, ששרה הרמוניות.
סטייפלטון הדגיש את חשיבות ההרכב של הלהקה, שהתאגדה במהלך עשיית וקידום האלבום, ואמר כי ההיכרות שהייתה לו עם קיור ומיקסון (שכן הכיר וניגן עם קיור למעלה מ-20 שנה), יחד עם ההפקה של קוב, הוסיפו לעושר של האלבום.
סטייפלטון סיפר כי שאב השראה לאלבום מטיול לאורך המדינה שעשה לאחר מות אביו ב-2013. את הסינגל המוביל, "Traveller", כתב בזמן טיול עם אשתו, כאשר נסע בכביש 40 מפיניקס, אריזונה, לנאשוויל דרך ניו מקסיקו.
אשתו עזרה לו לנפות את השירים שכתב לאורך 15 שנה, על מנת לבחור תשעה שירים סופיים ולהתחיל להקליטם.
סטייפלטון זכה בשלושה פרסים בטקס פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי לשנת 2015: אלבום השנה, זמר השנה ואמן השנה החדש.
בטקס פרסי ה-CMA, סטייפלטון ביצע עם ג'סטין טימברלייק את גרסתו לשיר שזכה לפופולריות לאחר הופעתו של דייוויד אלן קו, "Tennessee Whiskey", וכן "Drink You Away" של טימברלייק.
ההופעה, יחד עם הפרסים בו זכה באותו לילה, נחשבים לרגע מכונן בקריירה שלו, וכן נסבר כי אלו נמנים עם האירועים שהרימו אותו לגדולה לאומית.
בדצמבר 2015, זכה סטייפלטון בפרס פריצת השנה של CMT לשנת 2015. Traveller היה מועמד לפרס הגראמי לאלבום השנה, וזכה בקטגוריות אלבום הקאנטרי הטוב ביותר, ובהופעת סולו הקאנטרי הטוב ביותר.
הוא גם זכה בפרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי, בקטגוריית אלבום השנה.
Traveller הוא אלבום הקאנטרי הנמכר ביותר לשנת 2016, לאחר שנמכרו בסך הכל כ-2 מיליון עותקים מקומיים נכון ליולי 2017.
בשנת 2016, תרמו סטייפלטון ואשתו את השיר "You Are My Sunshine", לפרויקט האוסף של דייב קוב, Southern Family.
באותה השנה, שיתף סטייפלטון פעול עם ג'ייק אוון בשיר "If He Ain't Gonna Love You", שנכנס לאלבמו של אוון, American Love.
במרץ 2016, הופיע סטייפלטון על הבמה המרכזית בפסטיבל "קאנטרי לקאנטרי" באירופה, יחד עם אנדרו קומבס, קייסי מאסגרייבס והאמן המוביל, אריק צ'רץ'.
בנוסף, היה סטייפלטון האורח המוזיקלי בפרק של סאטרדיי נייט לייב ששודר ב-16 בינואר 2016, לצד המנחה אדם דרייבר.
בינואר 2016, ביצע סטייפלטון את "Either Way", שיר שכתב עם קנדל מארוול וטים ג'יימס, בסמינר הרדיו הכפרי של רדיו הקאנטרי בנאשוויל.
השיר הוקלט בעבר על ידי לי אן וומאק, ונכלל באלבומה משנת 2008, Call Me Crazy.
השיר נכנס לאלבום האולפן השני של סטייפלטון, From A Room: Volume 1, שיצא לאור ב-5 במאי 2017, וקיבל את שמו מסטודיו RCA A של נאשוויל, שם הוא הוקלט, בחורף 2016-17. באותו החודש, החל סטלפטון את סיבוב ההופעות שלו, All-American Road Show Tour.
האלבום הוסמך לתואר זהב בארצות הברית כחודש שלאחר מכן, וכן העניק לסטייפלטון את פרס ה-CMA השני שלו לאלבום השנה, והפך לאלבום הקאנטרי הנמכר ביותר של השנה.
אלבום האולפן השלישי שלו, From A Room: Volume 2 יצא ב-1 בדצמבר 2017. שני האלבומים הגיעו למקום השני במצעד הבילבורד 200 האמריקאי.
ב-27 בינואר 2018, היה סטייפלטון אורח מוזיקלי בסאטרדיי נייט לייב בפעם השנייה, וביצע שירים מתוך From a Room: Volume 2 עם סטרוג'יל סימפסון.
בחודש מרץ, הגיע הסינגל "Broken Halos" מתוך From a Room: Volume 1 לראש מצעד הקאנטרי איירפליי.
בנוסף, הוא זכה בפרסי שיר השנה וסינגל השנה בטקס פרסי CMA ה-52, וכן בפרס זמר השנה, בפעם הרביעית.
ב-28 באוגוסט 2020, הוציא סטייפלטון סינגל בשם "Starting Over", שיר אותו ביצע בעבר בסיבובי הופעות.
זהו הסינגל המוביל מאלבום האולפן הרביעי שלו, הנושא את אותו השם.
זהו הסינגל הראשון שהוציא סטייפלטון מאז "Millionaire" משנת 2018. לאחר מכן, ב-25 בספטמבר 2020, פרסם סטייפלטון את הסינגל שיווקי "Cold", לקידום האלבום.
סטייפלטון היה שותף לכתיבת שלושה שירים מאלבום האולפן החמישי של ג'סטין טימברלייק משנת 2018, Man of the Woods, בהם שיתוף הפעולה של השניים, "Say Something", שהגיע למקום התשיעי במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי.
באותה שנה, הקליפ סטייפלטון קאבר לשירו של אלטון ג'ון, "I Want Love", שנכלל באלבום האוסף Revamp & Restoration.
סטייפלטון הופיע בתפקיד אורח בפרק השלישי של העונה השמינית של משחקי הכס, "The Long Night".
ב-6 באוגוסט 2019, הזמין ג'ון מאייר את סטייפלטון לבמה בהופעה שלו, לביצוע שיר ששניהם כתבו יום קודם לכן, בשם "I Just Remembered That I Didn't Care", שעדיין לא הוקלט רשמית באולפן.
סטייפלטון נשאר על הבמה לאחר מכן, לשירו של מאייר, "Slow Dancing in a Burning Room".
במהלך 2019 ו-2020, סטייפלטון הקליט וכתב שירים עם מייק קמפבל, לשעבר הגיטריסט של טום פטי ושוברי הלבבות, שעובד כעת עם פרויקט הסולו שלו, The Dirty Knobs.
בעבר, קמפבל וחברו ללהקה, בנמונט טנץ', ניגנו באלבום של סטייפלטון, Starting Over.
ב-5 באוגוסט 2021, הוכרז סטייפלטון כאמן אורח בהוצאה החוזרת של אלבומה הרביעי של טיילור סוויפט, , בשיר "I Bet You Think About Me".
סטייפלטון ציין כי ההשפעות המוזיקליות שלו נעות בין אאוטלאו קאנטרי, בלוגראס, רוק אנד רול ובלוז.
כתבים מהמגזינים NPR ו-Paste תיארו את הסאונד של סטייפלטון כתערובת של קאנטרי, רוק קלאסי ומוזיקת נשמה דרומית.
לפני שיצא לסולו, סטייפלטון הוביל את להקת הבלוגראס הפרוגרסיבית SteelDrivers ולהקת הרוק אנד רול האחים ג'ומפסון.
אלבום הסולו הראשון שלו, Traveller, הוא מסוג אולד-סקול קאנטרי, רוק דרומי ובלוגראס, והאלבום השני שלו, From A Room: Volume 1 מתמקד בקאנטרי, בלוז ורוטס רוק.
בשני האלבום, ניגון סטייפלטון בגיטרה אקוסטית ובגיטרה חשמלית.
סטייפלטון הוא זמר מוזיקת נשמה עם טווח ווקאלי מסוג טנור.
לאחר אחת מההופעות שלו בשנת 2015, תיאר כתב לוס אנג'לס טיימס רנדי לואיס את שירתו "בסגנון הנוט-בנדינג של הקאנטרי הדומה לאקספרסיוניזם הבלוז וה-R&B של מרלה האגרד ולפטי פריזל, ששוכלל על ידי ריי צ'ארלס", בעוד ניגון הגיטרה שלו מעורר "זיכרונות של רוקר הטקסס בלוז סטיבי ריי וון".
סטייפלטון ציין את צ'ארלס, אוטיס רדינג ופרדי קינג כחלק מהשפעותיו המוזיקליות, יחד עם אמני הקאנטרי מקנטקי, קית' ויטלי, דווייט יואקם ופטי לובלס: "הרשימה נמשכת ונמשכת.
השמות האלה הם רק חלק מהחיים בקנטאקי.
אתה לא יכול שלא להיות מודע להם ולהיות מושפע מהם".
סטייפלטון נשוי לזמרת-יוצרת מורגן סטייפלטון, שכתבה את הסינגל "Don't Forget to Remember Me" של קארי אנדרווד משנת 2006. בני הזוג נפגשו כשעבדו בבתי הוצאה לאור סמוכים, נישאו בשנת 2007, ומתגוררים בנאשוויל.
באוקטובר 2017, הודיעו בני הזוג כי הם מצפים לתאומים.
ב-15 באפריל 2018, יום הולדתו ה-40 של סטייפלטון, הודיעה המנחה ריבה מקנטייר בשידור חי בטקס פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי ה-53 כי נולדו לו תאומים.
ב-2 בנובמבר 2018, בהופעה שלו במדיסון סקוור גארדן, הודיע סטייפלטון הודיע שהוא ואשתו מצפים לילדם החמישי; הוא חזר על ההודעה בטקס פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי, ב-18 בנובמבר 2018. ב-12 במאי 2019, נולד בנם החמישי של הזוג.
לסטייפלטון היה כלב בשם מגי, עליו כריס כתב את השיר "Maggie's Song", שנכלל באלבומו הרביעי, Starting Over.
סטייפלטון זכה והיה מועמד לפרסים רבים.
בין היתר, זכה סטייפלטון בחמישה פרסי גראמי, שבעה פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי, עשרה פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי, חמישה פרסי המוזיקה של בילבורד, ושני פרסי המוזיקה של iHeartRadio.
על עבודתו כמלחין הוא זכה בתשעה פרסי האגודה האמריקאית למלחינים, מחברים ומוציאים לאור, בהם פרס ואנגארד.
A Concert for Kentucky (24 באפריל 2021) - ראוי לציון כהופעה הראשונה אי פעם בקרוגר פילד , ביתם של קנטאקי ויילדקאטס פוטבול.
כריס קונרד הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
קונרד השתתף בסדנת תיאטרון פיבן כשנה, לאחר מכן חתם עם סוכן ועבר ללוס אנג'לס עם אחיו סטיבן, שהיה בתהליך מכירת התסריט של "חברים בלי הפסקה".
בין היתר שיחק קונרד בסרטי הקולנוע "Airborne" ו"הקראטה קיד הבא".
פריצת הדרך שלו הייתה בסדרה "הרקולס הצעיר" משנת 1998, בה הופיע ב-37 פרקים בתפקיד יאסון הצעיר.
בשנת 2000 קונרד חזר הביתה לפלורידה כדי לסיים את הקולג'.
הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת המדינה של פלורידה עם תואר ראשון בהיסטוריה.
לאחר מכן לימד בתיכון ואימן כדורגל אך חזר ללוס אנג'לס ב-2005 כדי להמשיך לשחק.
במקביל שיחק מדי פעם בסדרות כמו "בונז" ו"מחשבות פליליות".
הוא הופיע בהפקות של אחיו סטיבן קונרד "פטריוט" ו-"Perpetual Grace, LTD".
בזמנו הפנוי, קונרד מתאמן בקיקבוקסינג, היאבקות וג'ו ג'יטסו ברזילאי, הוא מחזיק בחגורה סגולה ב-Machado Jiu-Jitsu.
כריס סטראכוויץ היה מפיק מוזיקלי אמריקאי יליד גרמניה.
הוא התמחה בהקלטות ג'אז מסוגים שונים.
כריס סטראכוויץ נולד למשפחה גרמנית אצילה שהתגוררה בעיירה בשלזיה התחתית שבאותה תקופה הייתה חלק של גרמניה.
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה האזור הועבר לפולין ואוכלוסייה גרמנית גורשה.
המשפחה עברה לבראונשווייג בה התגוררו קרובים.
בשנת 1947 הם עברו לארצות הברית והתיישבו בסנטה ברברה.
כריס הצעיר התעניין בג'אז ולאחר צפייה בסרט New Orleans עם בילי הולידיי ולואיס ארמסטרונג החל לאסוף תקליטים.
בשנת 1951 כריס סטראכוויץ עבר ללוס אנג'לס ובשנת 1952 החל ללמוד באוניברסיטת ברקלי.
בשנת 1954 הוא קיבל אזרחות ארצות הברית והתגייס לצבא ארצות הברית.
לאחר סיום השרות סטראכוויץ חזר ללימודים וקיבל לתואר במדעי המדינה.
במקביל הוא למד הפקת מוזיקה ועבד כמורה.
בשנת 1960 הוא רכש ציוד הקלטה והקים חברה Arhoolie Records.
את התקליט הראשון הופץ ב-250 העתקים.
בשנת 1961 הוא הקליט את סידני בבינו.
בהמשך החברה הפיקה מחדש הקלטות של ביג ג'ו טורנר ולוול פולסון.
בשנת 1962 סטראכוויץ החליט להקדיש את עצמו לחברה שהקים, עזב את ההוראה ועבר לברקלי.
באותה תקופה הוא הקליט את מיסיסיפי פרד מקדואל ומוזיקאים נוספים.
בשנת 1965 הוא התחיל להנחות תוכנית ברדיו.
התוכנית שודרה עד לשנת 1995.
בשנת 1966, בעקבות הצלחתו עם הקלטה של Country Joe and the Fish כריס סטראכוויץ הקים לחברה מטה ואולפן חדשים.
במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 הוא המשיך בהקלטות של מוזיקאים כמו ביג מאמא ת'ורנטון, אליזבת קוטן, ריצרד פורד ורבים נוספים.
כמו כן הוא התחיל להתעניין במוזיקה מקסיקנית.
הוא הפיק אלבום של פלקו חימנס שזכה בפרס גראמי בשנת 1986.
כריס סטראכוויץ גילה והפיק הקלטות ראשונות של להקת The Klezmorim.
בשנת 1993 סטראכוויץ קיבל פרס על מפעל חיים בתחום בלוז.
בשנת 1995 הוא הקים ארכיון שכולל 44,000 הקלטות החל משנת 1906. בשנת 2009 האוסף נפתח לציבור באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
בשנת 2016 כריס סטראכוויץ קיבל פרס גראמי על פעילותו כמפיק.
כריס פטרובסקי הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי ממוצא מקדוני, הידוע בתפקידו בתור דמיטרי פטרוב בסדרת הטלוויזיה מזכירת המדינה.
פרובסקי נולד בביטולה, מקדוניה הצפונית.
כשהיה בן שנה עברה המשפחה לניו זילנד.
עוד בתיכון בניו זילנד, פטרובסקי השיג סוכן והתקבל לעבודה כניצב בהפקה של סדרת הטלוויזיה ספרטקוס.
הוא למד בתיכון One Tree Hill College בניו זילנד, שם שיחק בהפקה של בית הספר של המחזה המלט .
פטרובסקי סיים את לימודיו בתוכנית המשחק של המכון הטכנולוגי של יוניטק בניו זילנד.
לאחר מכן הוא קיבל מלגה ועבר ללוס אנג'לס, קליפורניה, כדי ללמוד באקדמיה למשחק של סטלה אדלר, אותה סיים.
ב-2013 גילם את ג'ורג' שאנק במותחן האימה Al"l Cheerleaders Die".
שנה לאחר מכן 2014, הוא כיכב בסרט "Coldwater".
בשנת 2014 לוהק פטרובסקי לתפקיד בסדרת הטלוויזיה מזכירת המדינה.
פטרובסקי גילם את דמיטרי פטרוב (עונות 2 ו-4; עונה 3, עונה 5- תפקיד אורח), קפטן של הצבא הרוסי בן 24 שלמד במכללה הלאומית ללוחמה.
דמותו גויסה על ידי פרופסור הנרי מק'קורד (טים דיילי) בעלה של מזכירת המדינה, מרצה שעובד ב-CIA להפוך למרגל אמריקאי בתמורה לקבלת טיפול רפואי לאחותו החולה בסטוקהולם, שוודיה.
דמיטרי נתפס על ידי הרוסים ובסופו של דבר הוחזר תמורת החזרתו של מרגל אחר במדינה.
בעקבות לכידתו דמיטרי מרגיש נטוש על ידי הנרי והוא כועס ומר מאוד כלפיו.
הוא הוכנס לתוכנית להגנת עדים תחת השם אלכסנדר (אלכס) מהראנוב.
בעונה 4, הוא מגויס על ידי ה-CIA כאנליסט.
בשנת 2019 שיחק בסרט הקולנוע "Paradise City".
בשנה לאחר מכן שיחק בסרט הקולנוע "The Drummer", לצד דני גלובר וסאם אנדרווד.
בשנת 2021 שיחק בסרט הקולנוע "בוליבר".
באותה שנה לוהק לתפקיד ראשי בסרטו של הבמאי הישראלי, עמרי בצלאל, "listen".
כריסטופר חאבייר צ'יוזה הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הרכז במניסה מליגת העל הטורקית וליגת האלופות.
צ'יוזה נולד בממפיס, טנסי, והחל לשחק כדורסל עבור אוניברסיטת פלורידה.
לאחר שלא נבחר בדראפט 2018 ב-NBA, הצטרף למשחקי ליגת הקיץ של וושינגטון ויזארדס ובאוקטובר 2018 הצטרף לקפיטל סיטי גו-גו, שלוחתהּ של הוויזארדס בליגת הפיתוח של ה-NBA.
ב-22 בפברואר 2019 חתם על חוזה לעשרה ימים ביוסטון רוקטס, אך לא שיחק.
לאחר שעבר לריו גרנדה ואלי ויפרס, קבוצת הפיתוח של הרוקטס, ב-22 במרץ חתם על חוזה ברוקטס עד לתום עונת 2018/2019. ב-24 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA, כששיחק חמש דקות בניצחון קבוצתו 113–90 על ניו אורלינס פליקנס, אך לא קלע.
במהלך שבעת המשחקים ששיחק בקבוצה רשם ממוצעים של 0.9 נקודות, 0.6 ריבאונדים ו-0.6 אסיסטים ב-4.7 דקות למשחק.
באוקטובר 2019 חתם על חוזה דו כיווני עם וושינגטון ויזארדס ועם קפיטל סיטי גו-גו, שלוחתה של הוויזארדס בליגת הפיתוח.
ב-17 בדצמבר 2019 שוחרר מהקבוצה, אך ארבעה ימים לאחר מכן חתם שוב בסיטי גו-גו.
בעשרת משחקיו בוויזארדס העמיד ממוצעים של 2.7 נקודות, 1.5 ריבאונדים ו-2.8 אסיסטים ב-12.3 דקות למשחק.
ב-4 בינואר 2020 חתם על חוזה דו כיווני עם ברוקלין נטס ולונג איילנד נטס.
בעונת 2021/2021 העמיד ממוצעים של 4 נקודות, 1.1 ריבאונדים ו-3 אסיסטים ב-10.5 דקות למשחק ב-22 משחקים בהם שיחק.
ב-14 באוגוסט 2021 חתם על חוזה דו כיווני בגולדן סטייט ווריורס ובסנטה קרוז ווריורס מליגת הפיתוח.
בעונת 2021/2022 העמיד ב-NBA ממוצעים של 2 נקודות, 1.1 ריבאונדים ו-1.9 אסיסטים ב-10.9 דקות למשחק ב-34 משחקים בהם שיחק, וזכה עם הקבוצה באליפות ה-NBA.
ב-16 בספטמבר 2022 חזר לברוקלין נטס ולאחר מכן נשלח לקבוצת הפיתוח שלה לונג איילנד נטס.
ב-4 באפריל 2023 עבר למורסיה
ב-1 בנובמבר 2023 הצטרף לסאסקי בסקוניה הספרדית מליגת העל הספרדית והיורוליג.
ב-25 ביוני 2024 הצטרף לזמן קצר לסגל של ולנסיה הספרדית מהיורוקאפ.
ב-28 באוקטובר 2024 הצטרף למועדון מניסה מליגת העל הטורקית.
כריס פאבונה הוא סופר ספרי מתח בינלאומיים, אמריקאי.
הרומן הראשון שלו "The Expats" (ראה אור בעברית בשם: 'תושבי חוץ') היה רב מכר של הניו יורק טיימס.
פאבונה, בוגר אוניברסיטת קורנל, עבד כעורך במספר הוצאות לאור וחי תקופה קצרה בלוקסמבורג שבה מתרחשת עלילת ספרו הראשון.
הוא מתגורר בניו יורק עם אשתו ושני ילדיו.
ספרו הראשון "תושבי חוץ" ראה אור ב-2012, וזכה ב-2013 בפרס אדגר ובפרס אנתוני לרומן הראשון הטוב ביותר מאת סופר אמריקאי.
רוב ספריו של פאבונה תורגמו לעברית:
תושבי חוץ, מאנגלית: מעין זיגדון, תל אביב: סלע ספרים, 2013
התאונה, מאנגלית: מעין זיגדון, תל אביב: סלע ספרים, 2015
הנוסעים, מאנגלית: ירון פריד, תל אביב: סלע ספרים, 2017
מזימה בפריז, מאנגלית: ירון פריד, תל אביב: סלע ספרים, 2021
שני לילות בליסבון, מאנגלית: שירי שפירא, הוצאה: סלע ספרים, יולי 2023.
כריסטופר קוקס (נולד ב-2 בספטמבר 1982) הוא מהנדס תוכנה ומנהל מוצר ראשי ב-Meta Platforms (פייסבוק לשעבר).
קוקס נולד באטלנטה, ג'ורג'יה, וגדל בווינטקה, אילינוי.
הוא הבן הצעיר ביותר במשפחה מבין שלושה ילדים.
למד בבית הספר התיכון ניו טרייר, ולאחר מכן נרשם לאוניברסיטת סטנפורד שם נשר מהתוכנית לתואר שני במערכות סימבוליות על מנת להצטרף לפייסבוק ב-2005.
קוקס גויס לפייסבוק בשנת 2005 כאחד מחמישה עשר מהנדסי התוכנה הראשונים שלה ומילא תפקיד בפיתוח הניוז פיד.
הוא מילא תפקידי ניהול שונים לפני שקודם לתפקיד מנהל מוצר ראשי ב-2014
במאי 2018, מונה קוקס כאחראי על אפליקציות החברה כולל פייסבוק, אינסטגרם, WhatsApp ומסנג'ר.
בשנת 2019, הוא צוין ברשימת פורבס 40 מתחת לגיל 40, וכן ברשימת "האנשים היצירתיים ביותר בעסקים" של חברת Fast Company.
במרץ 2019, קוקס הודיע כי הוא עוזב את פייסבוק, לאחר שצוקרברג הכריז על תוכניותיו למקד את פעילות החברה בפיתוח הודעות מוצפנות באפליקציות שלה.
הוא חזר לחברה כמנהל מוצר ראשי ביוני 2020.
קוקס התחתן עם ויסרה ויצ'יט-וודקאן, בוגרת סטנפורד ומנהלת בכירה, בשנת 2010.
כריס פִירִיך הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדות קשר הכנף והקיצוני בקבוצת שטוטגרט מהבונדסליגה ובנבחרת גרמניה.
פיריך גדל במחלקות הנוער של SG זודרווייך, שאלקה 04, בורוסיה דורטמונד, בוכום ורוט-וייס אוברהאוזן.
בחודש יולי 2017 חתם בפ.צ.
ב-13 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1-0 לבאיירן מינכן במסגרת המחזור ה-16 בליגה לעונת 2017/2018. בסך הכל ערך שתי הופעות ליגה במדי המועדון.
בחודש יולי 2019 חתם בבורוסיה דורטמונד מהבונדסליגה, והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון.
ב-12 באוגוסט 2020 הושאל פיריך לפאדרבורן 07 מהבונדסליגה השנייה למשך עונת , ובסך הכל ערך 34 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע 13 שערים.
ב-19 ביולי 2021 חתם על חוזה לארבע שנים בשטוטגרט מהבונדסליגה.
בשתי העונות הראשונות שלו במועדון ערך 58 הופעות ליגה והבקיע שמונה שערים.
באוקטובר 2023 ערך פיריך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת גרמניה בכדורגל, בניצחון 3-1 על ארצות הברית במשחק ידידות.
כריסטין וסטון צ'אנדלר המוכרת בשם "כריס צ'אן" היא אושיית רשת אמריקאית.
בעברה, כריסטין התפרסמה בזכות יצירת וֶבְּקומיקס העוסק בדמות בדיונית בשם "סוניצ'ו" שהיא מעין שילוב בין סוניק הקיפוד לפוקימון פיקאצ'ו.
בהתבגרותה, כריסטין הייתה קורבן להטרדות ברשת האינטרנט, כאשר חלק מהגולשים חשפו מידע עליה ברשתות ללא הסכמתה.
כריסטין נחשבה לאחת הקורבנות הבולטים של בריונות ברשת וטרולינג, ובעקבות כך נעשה שימוש בסיפורה במחקרים שונים הקשורים לאלימות ברשת האינטרנט.
בשל המידע הרב הידוע על חייה, כריסטין מכונה "האדם הכי מתועד בהיסטוריה".
תיעוד זה כולל את ה-CWCki, אתר אינטרנט דמוי ויקיפדיה ובו מקוטלגים כל האירועים, האנשים והיצירות הקשורות לכריסטין ולחייה.
בשנת 2021, כריסטין הורשעה בבית המשפט באשמת קיום יחסי מין עם אמה המבוגרת.
כריסטין שוחררה מהכלא בשנת 2023.
כריסטין נולדה בשם כריסטיאן וסטון צ'אנדלר (באנגלית "Christian Weston Chandler")ב-24 בפברואר 1984 בשארלוטסוויל, וירג'יניה להורים רוברט וברברה צ'אנדלר.
כריסטין נולדה כזכר בשם כריסטיאן ואובחנה כאוטיסטית בילדותה.
כריסטין התפרסמה בתור היוצרת של הדמות "סוניצ'ו", הכלאה בין סוניק הקיפוד לפוקימון פיקאצ'ו אותה כריסטין המציאה בשנת 2000 עבור מטלה בבית הספר, לאחר מכן בשנת 2004, הדמות הופיעה בובקומיקס פרי עטה של כריסטין.
בשנת 2007, כריסטין זכתה לפרסומה הראשון לאחר שפרסמה את הובקומיקס של סוניצ'ו במערכת הפורומים באתר "".
בעקבות הפרסום, כריסטין הפכה ליעד של מתקפת טרולים ובריוני רשת שחשפו מידע אישי עליה ברשת האינטרנט.
הבריונים אף הגדילו ויצרו עבורה ערך באתר "" שמאגד בתוכו ערכים פרודיים.
לאחר מכן, נפתח אתר דמוי ויקיפדיה ייעודי בשם "CWCki" המוקדש כולו לכריסטין ופועלה.
בשנת 2013, נפתחה מערכת פורומים ייעודית באתר "CWCki", שלאחר מכן שינתה את שמה לשם "Kiwi Farms" בשנת 2014.
במשך כשנתיים, כריסטין נחשפה להקנטות וגניבת פרטיה ברשת האינטרנט.
בהמשך, כריסטין יצאה מהארון כאישה טרנסג'נדרית, ובשנת 2021, נשפטה לאחר שנחשף כי קיימה יחסי מין עם אמה המבוגרת, שסובלת מדמנציה.
למרות זאת, כריסטין שוחררה מכלאה בשנת 2023 לאחר שעורך דינה הגיש בקשה לשחרור על-תנאי מפאת האוטיזם של כריסטין.
שנה לאחר מאסרה, נשער שכריסטין ברחה מהכלא בסיועו של חואקין גוסמן ("אל צ'אפו"), אך שמועות אלו התבררו כשקריות.
ג'ושוע הרטר הידוע יותר בשם הבמה שלו, כריס סייבן הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית סמאקדאון.
לאחר שהוכשר על ידי סקוט ד'אמור, סייבן ערך את הופעת הבכורה שלו בזירה בשנת 2000 בארגון Border City Wrestling, ומהר החל להתחרות במספר ארגונים היאבקות עצמאיים נוספים.
בשנת 2003, הצטרף סייבן ל-NWA: Total Nonstop Action (NWA-TNA) וזכה במהרה באליפות ה-X דיוויז'ן של TNA, אותה חגורת אליפות שאיחד מאוחר יותר עם האליפות הבין-לאומית במשקל קל של WWA.
במהלך השנים הבאות, סייבן התחרה בעיקר במחלקת ה-X דיוויז'ן של TNA, עד שבאמצע שנת 2007 ייסד את הצמד מוטור סיטי מאשין גאנס ביחד עם אלכס שלי.
במהלך שהותו בארגון, סייבן זכה ב-14 אליפויות שונות, כולל זכייה אחת באליפות העולם של TNA, הישג שיא של 10 זכיות באליפות ה-X דיוויז'ן ושלוש זכיות באליפות הזוגות של TNA.
סייבן ידוע גם בהופעותיו בארגון ההיאבקות היפני New Japan Pro-Wrestling (NJPW), שם זכה פעם אחת באליפות ג'וניור זוגות במשקל כבד של IWGP ופעם אחת באליפות הזוגות במשקל פתוח של סטרונג, ובארגון ההיאבקות Ring of Honor (ROH), שבו זכה פעם אחת באליפות הזוגות של ROH.
הקריירה של הרטר הושפעה בעיקר מהאלק הוגאן וברט הארט.
לפני שהפך למתאבק מקצועי, הוא עבד בסניף של רשת המסעדות סאבוויי, והשתמש בכסף שהרוויח כדי לממן את לימודיו בבית ספר להיאבקות, כשבמקביל לקח קורסים במכללה קהילתית.
הארטר מנגן בגיטרה בס בלהקה בשם The High Crusade, הכוללת גם את המתאבקים פיטי ויליאמס ואלכס שלי, וכן את חבריהם אדם טטרו וכריס פלאמב.
הלהקה הוציאה את אלבום הבכורה שלה, It's Not What You Think, ב-7 בספטמבר 2010. הארטר הוא גיימר נלהב, כאשר שם הבמה שלו נגזר מהדמות סייבן רנה פיגרו מתוך המשחק Final Fantasy VI (שיצא במקור בצפון אמריקה בשם Final Fantasy III).
אליפות הזוגות של AAW (פעם אחת) – עם אלכס שלי
אליפות במשקל קל של BWCW (פעם אחת)
אליפות הטלוויזיה Cam-Am של BCW (פעמיים)
אליפות הזוגות של CCW (פעם אחת) – עם אלכס שלי
אליפות זוגות העולמות של DPW (פעם אחת) – עם אלכס שלי
הישגים בארגון ההיאבקות Discovery Wrestling
אליפות ה-Y דיוויז'ן (פעם אחת)
טורניר אליפות ה-Y דיוויז'ן (2015)
אליפות הזוגות של GCW (פעם אחת) – עם אלכס שלי
אליפות ג'וניור במשקל כבד של GLAPW (פעם אחת)
אליפות במשקל קל של MCW (פעמיים)
אליפות במשקל קל של MXPW (פעמיים)
אליפות הטלוויזיה של MXPW (פעם אחת)
אליפות מארקי בשקל כבד של MMWA (פעם אחת)
אליפות ג'וניור זוגות במשקל כבד של IWGP (פעם אחת) – עם אלכס שלי
אליפות הזוגות במשקל פתוח של סטרונג (פעם אחת) – עם אלכס שלי
הישגים בארגון ההיאבקות NWA Florida
הגביע לזכר ג'ף פטרסון (2005)
הישגים בארגון ההיאבקות NWA Great Lakes
אליפות במשקל כבד של NWA Great Lakes (פעם אחת) – עם אלכס שלי
PWI דירג אותו במקום ה-28 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2007
הישגים בארגון ההיאבקות Pro Wrestling Zero1
אליפות הזוגות הבין-לאומית במשקל קל של NWA (פעם אחת) – עם אלכס שלי
אליפות הזוגות של ROH (פעם אחת) – עם אלכס שלי
אליפות הזוגות העולמית של TNA/אימפקט (3 פעמים) – עם אלכס שלי
אליפות ה-X דיוויז'ן של TNA/אימפקט (10 פעמים)
טורניר גביע סופר X של TNA (2003)
טורניר גביע העולם X של TNA (2004) – עם ג'רי לין, אליקס סקיפר וכריסטופר דניאלס
טורניר גביע העולם X של TNA (2006) – עם אלכס שלי, ג'יי לית'ל וסנג'יי דאט
גונטלט עבור הזהב (2008 – זוגות) – עם אלכס שלי
פרסי סוף השנה של TNA / אימפקט (5 פעמים)
קרב השנה (2003) – נגד פרנקי קאזריאן ומייקל שיין ב-20 באוגוסט
הרגע הזכור של השנה (2003) – קרב האולטימייט X הראשון
רגע השנה (2020) – החזרה של המוטור סיטי מאשין גאנס לאימפקט בסלאמיברסרי, במשותף עם החזרות האחרות והבכורות באותו הערב
צמד השנה של הגברים (2022) – עם אלכס שלי
הישגים בארגון ההיאבקות Twin City Wrestling – TCW
אליפות במשקל כבד של TCW (פעם אחת)
אליפות במשקל קל של UCW (פעם אחת)
האליפות הבין-לאומית במשקל קל של WWA (פעם אחת)
הקרב הגרוע של השנה (2006) – הבאטל רויאל ההפוך של TNA בפרק של התוכנית !TNA Impact
אליפות הזוגות של ה-WWE (פעם אחת) – עם אלכס שלי
טורניר מועמדות מספר אחת לאליפות הזוגות של ה-WWE (2024) – עם אלכס שלי
טורניר מועמדות מספר אחת לאליפות הזוגות של ה-WWE (2025) – עם אלכס שלי
אליפות במשקל קל כבד של XICW (פעם אחת) – עם אלכס שלי
אליפות הזוגות של XICW (פעם אחת) – עם טרות' מרטיני
כריס סנדרס, או בשמו המלא כריסטופר מייקל סנדרס הוא אנימטור, תסרטאי, אמן סטוריבורד, מדבב ובמאי קולנוע אמריקאי.
הוא ידוע בסרטיו שביים, "לילו וסטיץ'", "הדרקון הראשון שלי", "רוז הרובוטית" שהיו מועמדים לאוסקר,וסרטים נוספים אחרים.
כריס סנדרס נולד ב-12 במרץ 1962 בקולורדו ספרינגס שבארצות הברית.
את חיבורו הראשון לעולם ההנפשה חווה כשצפה בסרט "עולמו המופלא של דיסני".
כריס הרבה לצייר בלימודיו ואייר את הדמויות בעיתון בית ספרו.
לאחר התיכון למד כריס אנימציה ב-CalArts (המכון לאמנות בקליפורניה) וסיים את לימודיו בשנת 1984.
סנדרס התחיל את הקריירה שלו כמעצב דמויות עבור סדרת הטלוויזיה Muppet Babie.
לאחר מכן שימש כאמן סטוריבורד ראשי באולפני ההנפשה של וולט דיסני, והיה אמן סטוריבורד, מעצב הפקה ומעצב דמויות בכמה מסרטי החברה, הכוללים את "היפה והחיה", "אלאדין", "מלך האריות" ו-"מולאן".
ב-1985, סנדרס יצר דמות בשם "סטיץ'" להצעת ספר ילדים שלא צלחה.
כאשר סנדרס היה האחראי הראשי על סטוריבורד בדיסני, מנכ"ל דיסני, מייקל אייזנר, החליט שבעקבות מספר הפקות אנימציה של דיסני בעלות תקציב גבוה בתקופת אמצע שנות ה-90, החברה אולי תרצה לנסות סרט קטן וזול יותר.
תומאס שומאכר פנה אל סנדרס כדי להציע את הרעיון הזה, וסנדרס השתמש מחדש בדמות "סטיץ'" שיצר בסרט "לילו וסטיץ'".
בסוף שנות השמונים, סנדרס יצר ספר תמונות אלגורי בשם "The Big Bear Aircraft Company" אשר היווה המחשה לתהליכי העבודה בדיסני וביצירת סרטי אנימציה.
כריס סנדרס היה מעורב בשלבי הפיתוח המוקדמים של הסרט "בולט" של אולפני וולט דיסני, ושימש כבמאי וכותב ראשי בגרסתו הראשונית, שנקראה "American Dog".
עם זאת, בעקבות חילוקי דעות יצירתיים עם הנהלת האולפן בנוגע לכיוון האמנותי והעלילתי של הסרט, הוסר מהפרויקט בשנת 2006. לאחר עזיבתו שונה הסרט באופן משמעותי, בוים על ידי ביירון הווארד וכריס ויליאמס, ויצא לאקרנים בשם "בולט".
בעקבות תרחישים אלו עזב סנדרס את דיסני.
במרץ 2007, סנדרס עבר לאולפני דרימוורקס, ושם קיבל את תפקיד הבמאי על הסרט "הקרודים", פרויקט שהיה קודם לכן בשיתוף הפקה עם אולפני ארדמן לפני שהם עזבו את דרימוורקס.
ב‑24 בספטמבר 2008 דווח כי סנדרס היה תסריטאי ובמאי הסרט "הדרקון הראשון שלי" עבור אולפני ההנפשה של דרימוורקס.
הסרט יצא לאקרנים ב‑26 במרץ 2010 היה הצלחה הן בקרב המבקרים והן בקופות, כשהוא הרוויח כמעט 500 מיליון דולר ברחבי העולם.
הסרט היה מועמד לפרס האוסקר בקטגוריות סרט אנימציה מצטיין ופסקול מקורי מצטיין בטקס האוסקר ה‑83. בנוסף, הסרט זכה ב‑10 פרסי אנני, כולל פרס סרט האנימציה הטוב ביותר.
לאחר מכן, סנדרס חזר לעבוד על הסרט "הקרודים", שיצא לאקרנים ב-22 במרץ 2013. הוא חלק את קרדיט הבימוי והכתיבה עם קירק דמיקו, שהצטרף באמצע ההפקה.
הסרט הוכיח את עצמו כהצלחה, עם הכנסות של מעל ל-500 מיליון דולר.
ב-28 בספטמבר 2023, נחשף שסנדרס יחזור לדרימוורקס הנפשה כדי לכתוב ולהפיק סרט אנימציה המבוסס על סדרת הספרים של פיטר בראון, The Wild Robot.
הסרט, שבעברית שמו "רוז הרובוטית" יצא לאקרנים בספטמבר 2024. בחודש הבא, סנדרס אישר כי הוא יביים את ההמשך לסרט.
ב-23 ביולי 2025, דווח שסנדרס יכתוב את התסריט להמשך של הסרט לייב-אקשן "לילו וסטיץ'", ובהמשך סנדרס עצמו אישר זאת.
כריסטה מקאוליף הייתה מורה ואסטרונאוטית אמריקאית מניו המפשייר שנספתה כאשר מעבורת החלל צ'לנג'ר, שבה המריאה, התפוצצה בעת שיגורה.
מקאוליף למדה לתואר ראשון באנובריסטת המדינה בפרמינגהאם במדינת מסצ'וסטס.
לאחר מכן היא לימדה בחטיבת ביניים במדינת מרילנד ולמדה לתואר שני בחינוך באוניברסיטת המדינה בבואי.
היא עברה עם בעלה לניו המפשייר ולימדה שם בתיכון מדעי החברה והיסטוריה אמריקאית.
נשיא ארצות הברית רונלד רייגן הכריז בשנת 1984 כי נאס"א תשגר מורה לחלל.
המטרה הייתה למצוא מורה מחונן שיוכל לתקשר עם התלמידים מן המסלול בחלל.
כשמקאוליף שמעה שנאס"א מחפשת מורה כדי לשבצו בטיסת מעבורת חלל היא הגישה את מועמדותה, יחד עם עוד 11,000 מועמדים.
נאס"א בחרה במקאוליף לתפקיד זה ב-19 ביולי 1985 ובמורה נוספת בשם ברברה מורגן, ששימשה כגיבוי למקרה שמקאוליף לא תהיה כשירה לטוס.
בסתיו של אותה שנה לקחו השתיים שנת שבתון והתאמנו לקראת משימה STS-51-L.
מקאוליף הוכשרה כמומחית מטען והייתה אמורה ללמד שיעורים מן החלל.
לאחר שנבחרה להיות המורה הראשונה בחלל רואיינה מקאוליף לתוכניות טלוויזיה רבות, לרבות אלו של לארי קינג, ג'וני קרסון, דייוויד לטרמן ורג'יס פילבין.
בעקבות זאת קיבל פרויקט "המורה בחלל" תשומת לב ציבורית נרחבת.
נוכחותה של מקאוליף על הצ'לנג'ר הייתה אחד הגורמים להשפעה הרגשית הגדולה שהייתה לאסון על אזרחי ארצות הברית.
לאחר אסון הצ'לנג'ר יועדה מורגן, המחליפה של מקאוליף, לפרויקט מורה בחלל.
מורגן אכן המריאה לחלל, אך לא כמורה.
בשנת 1998 החלה מורגן את אימוניה כאסטרונאוטית, ובשנת 2007 השתתפה במשימה STS-118 כמומחית משימה.
כריסטופר ג'וליוס "כריס" רוק השלישי הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה, קומיקאי, סטנדאפיסט, מדבב, תסריטאי, במאי ומפיק קולנוע אמריקאי.
רוק החל את דרכו בסטנד-אפ בסדרת המערכונים "סאטרדיי נייט לייב" ולאחר מכן המשיך להופיע בסרטים ובסיטקומים.
כריסטופר ג'וליוס רוק נולד באנדרוז, קרוליינה הדרומית שבארצות הברית, למשפחה אפרו-אמריקאית מרקע נוצרי.
זמן קצר אחרי לידתו עברו הוריו לשכונת קראון הייטס שבברוקלין, ניו יורק.
כעבור מספר שנים, הם עברו להתגורר באזור מעמד הפועלים בשכונת בדפורד-סטייבסנט שבברוקלין.
אמו, רוזלי (לבית טינגמן), הייתה מורה ועובדת סוציאלית בתחום של בריאות הנפש.
אביו, ג'וליוס רוק, היה נהג משאית ושליח עיתונים.
רוק התחנך בבתי ספר בברוקלין, ניו יורק, שם סבל בריונות ואלימות בפרט מצד תלמידים לבנים.
ככל שהתבגר הבריונות החמירה, והוריו של רוק הוציאו אותו מבית הספר התיכון ג'יימס מדיסון.
הוא נשר לחלוטין מהתיכון, ורק מאוחר יותר קיבל את תעודת הבגרות שלו.
רוק עבד אז בעבודות מזדמנות במסעדות מזון מהיר שונות.
אביו של רוק, ג'וליוס מת בשנת 1988 לאחר ניתוח כיב פפטי שהסתבך.
שלושה מאחיו הצעירים של רוק, טוני, קני וג'ורדן עובדים גם הם בתחום הבידור.
אחיו-למחצה הגדול צ'ארלס מת בשנת 2006 מהשפעות של אלכוהוליזם.
רוק אמר שהוא הושפע מסגנון ההופעה של סבו, אלן רוק, מיסיונר במקצועו.
סבא רבא של רוק, ג'וליוס סיזר טינגמן, היה עבד במשך 21 שנה לפני ששירת במלחמת האזרחים האמריקנית כחלק מהכוחות הצבעוניים של ארצות הברית.
במהלך שנות ה-40 עבר סבו של אביו של רוק מקרוליינה הדרומית לניו יורק כדי להיות נהג מונית ומטיף דת.
בתוכנית העוסקת באפרו-אמריקאים בשם "African American Lives 2" ב-2008 של ערוץ PBS, נערך מחקר מקיף על המוצא האתני של משפחתו ואף נערכה לרוק בדיקת DNA גנאלוגית, שגילתה כי מוצאם האפריקאי הוא בעיקר משבט האודֶמה שבקמרון.
רוק החל לעשות סטנד-אפ בשנת 1984 במועדון הסטנדאפ "Catch a Rising Star" בניו יורק.
בהמשך הוא זכה לתפקיד בסרט "אני אתפוס אותך פראייר" ב-1988 ולתפקיד בסדרת הטלוויזיה "מיאמי מחלק מוסר" ב-1987. באחד ממופעי הסטנד-אפ שלו צפה בו אדי מרפי, בין השניים נרקמה חברות בה מרפי חנך והיווה מנטור עבור הקומיקאי הצעיר.
בעקבות הקשר הוענק לרוק תפקידו הקולנועי הראשון בסרט "השוטר מבוורלי הילס 2" בשנת 1987.
סאטרדיי נייט לייב ולאחר מכן
בשנת 1990 הצטרף רוק לחבר צוות הקאסט בתוכנית המערכונים הפופולרית "סאטרדיי נייט לייב".
הוא וצוות השחקנים החדש כריס פארלי, אדם סנדלר, רוב שניידר ודייוויד ספייד התפרסמו בתור "הילדים הרעים של ה-SNL".
בשנת 1991 הוא הוציא את אלבום הקומדיה הראשון שלו, Born Suspect, וגם זכה לשבחים על תפקידו כמכור לקראק בסרט "עיר החטאים".
השתתפותו ב-SNL העניקה לרוק חשיפה לאומית.
עם תכנונים לעזוב את "סאטרדיי נייט לייב" אחרי עונת 93–1992, כשהוא פוטר מהתכנית.
בסתיו של 1993 הוא הופיע בשישה פרקים של תוכנית המערכונים האפרו-אמריקאית "לחיות בצבעים" ברשת FOX ככוכב אורח.
התכנית בוטלה חודש לאחר מכן.
באותה שנה כיכב רוק בקומדיה דלת התקציב "סי.בי.
4" שגם כתב לה את התסריט.
הקומדיה הרוויחה באולמות הקולנוע 18 מיליון דולר לעומת תקציב שעמד על סך של 6 מיליון דולר.
בשנת 2012 שיחק בתפקיד ראשי בדרמה הרומנטית "למה לצפות כשאתם מצפים" לצד ג'ניפר לופז וקמרון דיאז.
בשנת 2015 התארח בעונה השנייה של סדרת הדרמה "אימפריה" בתפקיד העבריין פרנק גאתרס, בכיכובם של טרנס הווארד וטראג'י פ.
בשנת 2022, במהלך טקס האוסקר אותו הנחה, אירעה תקרית הסטירה של ויל סמית'–כריס רוק, בה השחקן ויל סמית' סטר לרוק לאחר שסיפר בדיחה על חשבון אשתו של סמית', ג'יידה סמית'.
בשנת 2003 ביים רוק את סרטו הראשון "ראש המדינה", סרט קומדיה אותו גם כתב והפיק וכיכב בתפקיד הראשי לצד ברני מק.
הסרט גרף רווח של 38.6 מיליון דולר לעומת תקציב של 35 מיליון דולר.
בשנת 2007 חזר רוק שוב לכיסא התסריטאי וביים את סרטו השני, קומדיה רומנטית בשם "אני חושב שאני אוהב את אשתי"; הוא אף כיכב כשחקן הראשי של הסרט, לצידם של קרי וושינגטון, ג'ינה טורס וסטיב בושמי.
הסרט הוא רימייק לסרט צרפתי של הבמאי אריק רוהמר משנת 1972.
בשנת 2014 ביים וכתב את סרטו השלישי "טופ פייב", בהשתתפותם של רוזריו דוסון, קווין הארט, לזלי ג'ונס ודאג סטנהופ.
במופעיו רוק מתקיף את נושאים בוערים בחברה האמריקנית: פיקוח על נשק, מתח בין גזעי, נישואים חד מיניים, מדיניות ה"אפס סובלנות" בנושא הסמים ועוד.
רוק עורר את זעמם של מספר קבוצות אפרו-אמריקניות בארצות הברית עקב השימוש הנרחב שלו במילת הגנאי "ניגר" ומתיחת ביקורת על החברה האפרו-אמריקנית.
חדשנותו של רוק היא בכך שעמדת הביקורת שהוא מותח על מצב החברה האפרו האמריקאית אינה מייחסת את רוב האשמה לחברה האמריקאית הלבנה כפי שעושים קומיקאים שחורים אחרים דוגמת דייב שאפל.
אחד הקטעים המוכרים של רוק הוא מתוך הופעת Bring the pain, ובו הוא מבדיל לכאורה בין אפרו אמריקאים "שחורים" ל"כושים".
במהלך הקטע הוא מבקר את שולי החברה האפרו האמריקאית על הזנחת ילדיהם, ביצוע פשעים ובורות.
רוק הופיע בספיישל סטנד-אפ משלו לרשת HBO.
הוא מיודד עם הקומיקאי ג'רי סיינפלד.
רוק הופיע בישראל במופע סטנדאפ שנערך ב-9 בינואר 2018 בהיכל מנורה מבטחים בתל אביב.
כריס רוק מאוד מעורה בפוליטיקה האמריקאית.
בהופעות הסטנד-אפ שלו הוא קורא לציבור לא להיסחף אחר מפלגה אחת, אלא לפעול על פי שיקול דעתם האישי.
כמו כן, הוא מתנגד למלחמה בעיראק בטענה ש"אם עיראק הייתה כל כך מסוכנת, היא לא הייתה נכבשת בשבועיים".
רוק תמך במועמד הדמוקרטי ברק אובמה ואף הרבה לאזכר אותו בהופעותיו.
באחד הנאומים הזכורים שבהם, בתיאטרון האפולו שבהארלם, רוק הציג את אובמה בפני תומכיו ונאם נאום קשה והומוריסטי שבו האשים את ממשל ג'ורג' ווקר בוש בגזענות ואפליה.
רוק הציג את דעתו על החשיבות של נשיא אמריקאי אפרו-אמריקאי, בסרטו "ראש המדינה".
בשלהי חודש אוקטובר 2023, רוק, יחד עם עוד מאות שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ארצות הברית ג'ו ביידן.
הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא #NoHostageLeftBehind והמכתב מדגיש את הרצון לחופש הן לישראלים והן לפלסטינים לחיות בשלום, ומגנה את האלימות הברוטלית של ארגון הטרור, ומדגיש שצריך לשים קץ לחמאס שקיים כבר כ-35 שנה ובפרט לאחר כ-17 שנה שמשטר האימים שלו שולט ברצועת עזה.
מת לצחוק (2001) – גם תסריטאי ומפיק בפועל
אינטליגנציה מלאכותית (2001) – דיבוב
ראש המדינה (2003) – גם במאי, תסריטאי ומפיק
אני חושב שאני אוהב את אשתי (2007) – גם במאי, תסריטאי ומפיק
אל תתעסקו עם הזוהן (2008)
מדגסקר 3: מקרקסים את אירופה (2012) – דיבוב
טירוף במדגסקר (2013) – דיבוב
טופ פייב (2014) – גם במאי ותסריטאי
לא פראיירית של אף אחד (2018)
המסור: המעגל נסגר (2021) – גם מפיק בפועל
הנסיך המדליק מבל אייר (1995)
באושר ועושר: אגדה לכל ילד (1997) – דיבוב
המופע של אריק אנדרה (2015)
שנהפרסקטגוריהעבודה מועמדתתוצאהסימוכין2024פרס גלובוס הזהבההופעה הטובה ביותר בסטאנד-טפ טלוויזיוניSelective Outrageפרס אמי האמנותיהכתיבה הטובה ביותר בספיישל וראייטיכריס רוק: זעם סלקטיביפרס גראמיהאלבום הקומדיה הטוב ביותרSelective Outrage
כריסטה לודוויג הייתה זמרת מצו-סופרן גרמנייה, שנודעה בהופעותיה באופרה ובשירת לידר.
הקריירה שלה החלה בסוף שנות ה-40 של המאה ה-20 ונמשכה עד תחילת שנות ה-90.
כריסטה לודוויג נולדה בברלין למשפחה מוזיקלית: אביה, אנטון לודוויג, היה טנור ומנהל אופראי, ואמה הייתה זמרת המצו-סופרן אז'ני בסאלה-לודוויג, ששרה בבית האופרה של אאכן כשהרברט פון קאראיין ניצח שם.
מורתה הראשונה של כריסטה לודוויג לשירה הייתה אמה.
לודוויג הופיעה לראשונה בשנת 1946, בגיל 18, בתפקיד אורלובסקי ב"העטלף" של יוהאן שטראוס, בפרנקפורט, שם שרה עד 1952. היא הייתה חברה באופרה של דרמשטאדט משנת 1952 עד 1954, אחר שרה בעונת 5–1954 באופרה הממלכתית של הנובר.
היא הצטרפה לאופרה של וינה בשנת 1955, הייתה אחת הזמרות הראשיות שם, התמנתה ל-Kammersängerin בשנת 1962 והופיעה עם הלהקה במשך יותר משלושים שנה.
בשנת 1954 הופיעה לראשונה בפסטיבל זלצבורג בתפקיד כרובינו ב"נישואי פיגארו".
היא המשיכה להופיע שם בקביעות עד 1981. לודוויג הופיעה לראשונה בתפקיד בראנגנה ב"טריסטן ואיזולדה" בפסטיבל ביירוית בשנת 1966.
בארצות הברית הופיעה לודוויג לראשונה באופרה הלירית של שיקגו בתפקיד דוראבלה ב"כך עושות כולן", בשנת 1959. באותה שנה הופיעה לראשונה במטרופוליטן אופרה בתפקיד כרובינו, ובהמשך חזרה לשם בקביעות עד 1990. הופעתה הראשונה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן הייתה בשנת 1969 בתפקיד אמנריס ב"אאידה".
קולה של לודוויג בגר והוסיף בשלות, והיא הרחיבה את הרפרטואר שלה מתפקידי מצו ליריים לתפקידים דרמטיים.
הרפרטואר העצום שלה התרחב והלך עד שהקיף את כרמן, את המרשלין ("אביר הוורד"), את אולריקה ("נשף המסכות"), את ליאונורה של בטהובן ("פידליו"), אוטאביה של מונטוורדי ("הכתרת פופיאה"), דידו (הטרויאנים), קונדרי ("פרסיפאל"), קליטמנסטרה ("אלקטרה") ותפקידים מודרניים משל גוטפריד פון איינם וקרל אורף.
היא ניסתה את כוחה לזמן קצר גם ברפרטואר לסופרן, בביצועי ליידי מקבת של ורדי ("מקבת") ואשת צבע הבדים ("האישה ללא צל") של ריכרד שטראוס.
נוסף להופעותיה באופרה, שרה לודוויג בקביעות ברסיטלים של לידר וכסולנית עם תזמורות.
ביצועיה לשירים של שוברט, שומאן, ברהמס, הוגו וולף, מאהלר וריכרד שטראוס התקבלו בהערכה רבה.
היא שרה גם באך, שאת רוב יצירותיו הווקאליות החשובות ביצעה והקליטה.
משנת 1957 עד 1970 הייתה לודוויג נשואה לזמר הבס-בריטון ואלטר ברי; הזוג הרבה להופיע בצוותא.
בשנת 1972 נישאה למנהל הבמה הצרפתי פול-אמיל דאיבר.
בעונת 4–2003 הגישה לודוויג סדרה של רסיטלי פרידה בערים רבות והופיעה בהופעת פרידה במטרופוליטן, בתפקיד פריקה ב"ואלקירות".
פרדריק כריסטופר "כריס" קליין הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
התפרסם בשל תפקידו כ"אוז" אוזטרייכר בסדרת סרטי "אמריקן פאי", ומתפקידו בסדרה "הפלאש" בתור הרוצח הסדרתי ציקדה.
קליין נולד בהינסדייל, פרוור של שיקגו, אילינוי שבארצות הברית, למשפחה נוצרית.
בנם של טרסי, גננת ילדים, ופרנק קליין, מהנדס, ולו אח ואחות.
כשהיה בן שלוש עשרה עברה משפחתו לאומהה שבנברסקה.
קליין הופיע במחזה "סיפור הפרברים" בבית הספר התיכון בו למד והיה שחקן בנבחרת הפוטבול של בית הספר.
לאחר מכן למד תיאטרון ב בפורט וורת', טקסס.
בשנתו האחרונה בתיכון קיבל קליין הצעה מהבמאי אלכסנדר פיין אשר תר אחר כישרונות חדשים באומהה, לשחק בסרט הקומדיה שלו "בחירות או לא להיות".
קליין גילם את דמותו של פול מצלר, אחת הדמויות הראשיות בקומדיה הקולנועית שראתה אור ב-1999 וזכתה לתגובות אוהדות.
קליין לוהק לתפקיד כריס "אוז" אוזטרייכר בקומדיה הקולנועית "אמריקן פאי".
הסרט יצא לאקרנים ביולי 1999 והיה לשובר קופות.
על תפקידו זה היה קליין מועמד לפרס של התאחדות מבקרי הקולנוע של שיקגו וכן לפרס של Teen Choice Awards.
לאחר מכן הוא שיחק במספר סרטי נעורים שהבולטים מביניהם הם הסרטים "רק ידידים" (2005) ו"אמריקן דרימז" (2006).
קליין אף השתתף בעונה השלישית של "פאנק'ד".
ב-2018 הצטרף לעונה החמישית של סדרת הטלוויזיה "הפלאש" מבית DC קומיקס, בתפקיד של אורלין דוייר.
בשנים 2000–2005 ניהל כריס מערכת יחסים עם השחקנית קייטי הולמס והשניים אף התארסו בחג המולד 2003, אך השניים ביטלו את אירוסיהם.
בשנים 2006–2008 היה בן זוגה של השחקנית ג'יניפר גודווין.
קליין פגש את ליינה רוז תיפולט, סוכנת נסיעות, בשנת 2011 בחתונה של חבר משותף.
הם התארסו בדצמבר 2014 לאחר שלוש שנות זוגיות והתחתנו כעבור שמונה חודשים ב-9 באוגוסט 2015 במונטנה.
בנם הראשון נולד בשנת 2016. לבני הזוג יש גם בת, שנולדה בשנת 2018.
קליין נעצר בגין נהיגה בשכרות ב-5 בפברואר 2005, במחוז סן דייגו, ושוב בלוס אנג'לס ב-16 ביוני 2010. ב-21 ביוני 2010, פורסם כי קליין נכנס לתוכנית גמילה של 30 יום להתמכרות לאלכוהול.
כריסטופר זיין קיימן הוא כדורסלן עבר אמריקאי-גרמני ששיחק בעמדת הסנטר.
קיימן הוא אחד מ-13 שחקנים אי פעם שהשיגו לפחות 7,000 נקודות, 4,000 ריבאונדים ו-800 חסימות.
קיימן למד באוניברסיטת מרכז מישיגן ושיחק עבור קבוצת הכדורסל שלה במשך 3 שנים.
בעונתו השלישית הוא הוביל את הקבוצה לאליפות המחוזית (מחוז MAC) ולניצחון בסיבוב הראשון של טורניר אליפות המכללות.
בסיום אותה עונה נבחר קיימן לשחקן המצטיין של המחוז (MAC Player of the Year).
לאחר עונתו השלישית במכללה הגיש קיימן את מועמדותו לדראפט ה-NBA.
קיימן נבחר על יד קבוצת לוס אנג'לס קליפרס במקום השישי בדראפט 2003. כבר בעונתו הראשונה בליגה העמיד ממוצעים נאים של 6.1 נקודות ו-5.6 ריבאונדים ב-22.5 דקות בממוצע למשחק, והפך לשחקן השני בתולדות המועדון שמשחק את כל 82 המשחקים בעונת הרוקי.
קיימן סיים את העונה כחוסם השני בטיבו מבין הרוקיז, עם 0.89 חסימות למשחק, וכריבאונדר הרביעי בטיבו, עם 5.6 כדורים חוזרים למשחק.
בעונתו השלישית, , קיימן פתח בכל משחקי הקבוצה והעמיד ממוצעים של 11.9 נקודות, 9.6 ריבאונדים ו-1.38 חסימות ב-32.8 דקות למשחק.
קיימן סיים את העונה במקום התשיעי בליגה בריבאונדים למשחק, וכן במקום ה-12 באחוזים מהשדה כשקלע ב-52.3%.
קיימן עזר לקליפרס להעפיל לפלייאוף ה-NBA, לראשונה מאז 1997, לאחר שסיימו עם המאזן החיובי הראשון מזה 14 עונות.
בעונת שידרג קיימן את ממוצעיו משמעותית ופרץ לראשונה כשחקן מוביל בליגה, כשהעמיד ממוצעים מצוינים של 15.7 נקודות, 12.7 כדורים חוזרים, 2.8 חסימות ו-2 אסיסטים למשחק.
ממוצעים אלו הקנו לקיימן את המקום השלישי בליגה בחסימות וריבאונדים למשחק.
בינואר 2008 אובחנה אצל קיימן הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות, מה שגרם לו להחמיץ את שארית עונת 2007/2008 ואת רוב עונת .
עם שובו לליגה בעונת , הציג קיימן את יכולתו הטובה ביותר בקריירה והעמיד ממוצעים של 18.5 נקודות ו-9.3 ריבאונדים למשחק.
בזכות כך נבחר להשתתף במשחק האולסטאר, בו קלע 4 נקודות והוריד 3 כדורים חוזרים.
בתחילת עונת הועבר קיימן בטרייד לניו אורלינס הורנטס, יחד עם אל-פארוק אמינו ואריק גורדון, בתמורה לכוכב ההורנטס כריס פול.
בתחילת עונת , משהסתיים חוזהו בהורנטס, חתם קיימן בדאלאס מאבריקס לעונה אחת תמורת 8 מיליון דולר, והצטרף לחברו לנבחרת גרמניה דירק נוביצקי.
בעונה זאת נחלשה תרומתו של קיימן, שהעמיד ממוצעים של 10.5 נקודות ו-5.6 ריבאונדים למשחק.
לפני עונת חתם קיימן בלוס אנג'לס לייקרס על חוזה לעונה אחת, בה שותף ב-39 משחקים בלבד.
ב-10 ביולי 2014 חתם בפורטלנד טרייל בלייזרס על חוזה לשתי עונות.
קיימן השתתף עם נבחרת גרמניה באולימפיאדת בייג'ינג 2008, יחד עם כוכב ה-NBA דירק נוביצקי.
נגד כף ורדה קיימן קלע 10 נקודות וקלט 10 ריבאונדים ונבחר למצטיין המשחק.
קיימן שיחק עבור נבחרת גרמניה גם ביורובאסקט 2011.
כריסופולי היא עיר בצפון מזרח יוון בחבל מזרח מקדוניה ותראקיה השוכנת 25 ק"מ מקוואלה ומקסנתי ו-10 ק"מ מנמל התעופה הבינלאומי "אלכסנדר הגדול".
כ-40% מהם הם יוונים פונטים, צאצאי נוודים סָרַקַטְסָאנִים שהגיעו לאזור כפליטים מאסיה הקטנה ומתראקיה.
ב-1375 נכבש האזור על ידי צבא האימפריה העות'מאנית בראשות הסולטאן מוראט הראשון ובמהלך המאה ה-17 הוקם במקום כפר בשם סארי סאבאן.
במהלך מלחמת הבלקן הראשונה נכבש היישוב על ידי צבא ממלכת בולגריה ובמהלך מלחמת הבלקן השנייה ב-11 ביולי 1913, נכבש על ידי צבא ממלכת יוון.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הצטרפה בולגריה למדינות הציר בחותמה על ההסכם התלת-צדדי.
ב- 6 באפריל 1941 פלשו הגרמנים ליוון דרך בולגריה וממלכת יוגוסלביה, כבשו אותה ומסרו את שטחי תראקיה המערבית, מקדוניה המזרחית ובכלל זה הכפר כריסופולי לחזקת בולגריה.
באוקטובר 1944 הוחזר היישוב לחזקת היוונים ובשנת 1946, הוכר כרשות מקומית.
בתקופת האימפריה העות'מאנית הייתה העיר תחנת מעבר לסוחרים והכילה חאן, מאפיות ובתי מסחר אשר שרתו את החולפים דרכה.
בימינו מהווה העיר מרכז חקלאות שלחין; עיקר הגידולים הם תירס, שעועית, אספרגוס וקיווי.
כמו כן קיימת תעשייה זעירה בתחום הקרמיקה.
בעיירה הציורית סרה שאבאן התגוררו בפרוץ מלחמת העולם השנייה מספר משפחות יהודיות.
באפריל 1941 נמסר השטח לחזקת ממלכת בולגריה וב-22 בפברואר 1943 נחתם הסכם בין ממשלת בולגריה לגרמנים, אשר השלב הראשון בו היה שילוח 12,000 יהודי תראקיה ומקדוניה הוארדארית אל מחנות ההשמדה.
ב-4 במרץ 1943 בוצעה אקציה בכל רחבי תראקיה על ידי שוטרים וחיילים בולגרים.
הבולגרים הבטיחו לנציגי גרמניה הנאצית לעצור את כל היהודים בשטחים הנתונים לשליטתם ועל כן, שלחו כוח צבאי מיוחד לעיירה המרוחקת אשר עצר באישון ליל 11 מבני הקהילה היהודית.
העצורים הוסעו ברכבות פתוחות לדופניצה, ממנה ללום, משם במעבורת דרך הדנובה לווינה ודרכה אל מחנה ההשמדה טרבלינקה.
יהודי העיירה נרצחו מיד עם הגיעם למחנה.
כריסטו יבשב (Christo Javacheff; 13 ביוני 1935 – 31 במאי 2020) וז'אן קלוד (נולדה כז'אן קלוד דנאט דה גוילבו, Jeanne-Claude Denat de Guillebon; 13 ביוני 1935 – 18 בנובמבר 2009) היו זוג נשוי מארצות הברית שפעלו כאמני סביבה.
החל משנות ה-60 יצרו השניים יחד ברחבי העולם, כאשר עד לשנת 1994 חתמו על עבודתם בשם "כריסטו".
הם הוכרו בזכות סגנון עבודתם הכוללת עטיפת חפצים ומבנים מפורסמים בכמויות אדירות של בד, בהם חוף באורך של 2.4 קילומטר באוסטרליה, בניין הרייכסטאג בברלין, גשר הפון נף בפריז, וכן פרויקט השערים בסנטרל פארק בניו יורק.
שני בני הזוג נולדו באותו יום ובאותה שנה.
כריסטו נולד בגברובו שבבולגריה והוא למד אמנות, פיסול ועיצוב תפאורה באקדמיה בסופיה (1956-1953) ובאקדמיה בווינה (1956).
ז'אן קלוד נולדה בקזבלנקה שבמרוקו למשפחה צרפתית ולמדה פילוסופיה ולטינית באוניברסיטת תוניס.
הם נפגשו לראשונה בפריז באוקטובר 1958 כאשר כריסטו קיבל הזמנה לצייר פורטרט של אמה של ז'אן קלוד.
בשנת 1964 עבר הזוג להתגורר בניו יורק.
ז'אן קלוד נפטרה בבית חולים בניו יורק מסיבוכים של מפרצת במוח, ב-18 בנובמבר 2009. כריסטו נפטר במאי 2020. בפברואר 2021 ערך בית מכירות האמנות סותבי'ס תערוכה ומכירה פומבית של היצירות שאספו במשך השנים.
במשך השנים סירבו הזוג לעסוק במשמעות התאורטית של עבודתם.
עטיפת מבנים מפורסמים וגדולים גורמת לצופה לזווית מבט חדשה על הנופים היום-יומיים המקיפים אותו ועל הקשר שבין המבנים פרי יצירת האדם לבין הטבע המקיף אותם.
הבדים שעוטפים את המבנים מציתים את הדמיון וגורמים לסקרנות לגבי מה נמצא מאחוריהם.
כמו כן הבדים עושים שימוש במוטיבים כמו צל, אור ונפח.
יצירות הנוף של הזוג קשורות לאמנות האדמה שהתפתחה בארצות הברית בשנות השישים.
היצירות של הזוג לא יכולות היו להישאר במקומן מעבר לכמה ימים ולכן הן הופכות למופע (happening) שבו תהליך ההקמה, התיעוד והפירוק הוא חלק בלתי נפרד מהיצירה.
הזוג החל לעסוק בעטיפת אובייקטים עוד בפריז כשהם עוטפים חפצים קטנים כמו זרי פרחים או שולחנות בבדים או בגיליונות פלסטיים.
"חוף עטוף" הייתה יצירת הנוף הראשונה בקנה מידה גדול של כריסטו וז'אן קלוד, במסגרתה נעטפו החופים והמצוקים לאורך רצועת חוף באורך של כ-2.4 ק"מ בעיירה ליטל ביי (Little Bay), מדרום לסידני, אוסטרליה, בבד לבן שנקשר לסלעים עם חבלים.
החוף היה עטוף החל מ-28 באוקטובר 1969 ולמשך 10 שבועות.
"פון נף עטוף" היה פרויקט עטיפתו של פון נף, גשר ידוע במרכז פריז מעל נהר הסן.
הגשר נעטף ביריעות בד בצבע אבן חול זהובה, שנקשרו לגשר בחבלים שהבליטו את המבנה הארכיטקטוני מתחת ליריעות הבד.
עטיפת הגשר הושלמה ב-22 בספטמבר 1985, והושארה למשך של כשבועיים.
לפי ההערכות צפו בפון נף עטוף כ-3 מיליון איש.
ב-1995, לפני תחילת עבודות השיפוץ של בניין הרייכסטאג בברלין, נעטף הבניין ביריעות בצבע כסוף שנקשרו אל המבנה בחבלים כחולים.
עטיפת הרייכסטאג הושלמה ב-24 ביוני 1995 והוצגה למשך כשבועיים.
את תכנונו של הפרויקט החלו כבר ב-1971 אך השלימו אותו רק ב-1995, לאחר שנים של משא ומתן.
חמישה מיליון בני אדם ביקרו במקום כדי לחזות ביצירה.
על פי טענתה של ז'אן-קלוד, הם הוציא על הפרויקט יותר מ-13 מיליון דולר במשך השנים, מהם 150 אלף דולר דמי שכירות ששולמו לממשלת גרמניה.
"השערים" היו סדרה של שערים שהוצבו לאורך שבילי סנטרל פארק בעיר ניו יורק למשך כשבועיים, מה-12 עד 27 בפברואר 2005. מכל שער נתלה בד ניילון בצבע זעפרן (גוון של כתום).
בסך הכל הוצבו 7503 שערים לאורך כ-37 קילומטרים משבילי הפארק.
"המזחים הצפים" היו מבנה של מזח צף מכוסה בבד צהוב, ברוחב של כ-16 מטר ובאורך כולל של כ-3 ק"מ, שיצר מעבר להולכי רגל על פני אגם איזאו שבצפון איטליה, בין סולצאנו, מונטה איזולה והאי סאן פאולו.
המזחים הצפים נפתחו לקהל למשך כ-שבועיים, מ-18 ביוני ועד 3 ביולי 2016. המזחים הצפים זכו לפופולריות רבה; הרשויות באיטליה העריכו שלפחות 1.2 מיליון איש ביקרו בהם במשך 16 הימים בהם היו פתוחים לקהל, הרבה מעבר לצפוי.
זה היה הפרויקט המשמעותי הראשון של כריסטו מאז פטירתה של ז'אן-קלוד.
בשנת 1994 הכריזו כריסטו וז'אן-קלוד על תוכניות לפרויקט עתידי, שכותרתו "מעל הנהר, שיוקם על נהר ארקנסו בין סלידה, קולורדו, וקניון סיטי, קולורדו, במדרון המזרחי של הרי הרוקי.
תוכניות הפרויקט דורשות השעיה אופקית של 10.8 ק"מ (6.7 מייל) של לוחות בד מחזירי אור ושקופים גבוה מעל המים, על כבלי פלדה המעוגנים בגדות הנהר.
תוכניות הפרויקט קראו להתקנתו למשך שבועיים, לכל המוקדם, ולהשאיר את הנהר פתוח לבילוי במהלך ההתקנה.
התגובה בקרב תושבי האזור הייתה עזה, כאשר התומכים קיוו לפריחה תיירותית והמתנגדים חששו שהפרויקט יהרוס את הנוף ויגרום נזק למערכת האקולוגית של הנהר.
מדריך רפטינג מקומי אחד השווה את הפרויקט ל"תליית פורנוגרפיה בכנסייה".
תביעה נגד חטיבת הפארקים וחיות הבר של קולורדו הוגשה ב-22 ביולי 2011 על ידי קבוצה מקומית שהתנגדה לפרויקט.
בנובמבר 2011הרשויות הפדרליות אישרו את הקמתו של המיצב.
אך מאבקים משפטיים מנעו את הקמתו.
בינואר 2017, לאחר בחירתו של הנשיא טראמפ, כריסטו ביטל את הפרויקט השנוי במחלוקת תוך ציון מחאת הממשל החדש וכן עייף מהמאבק המשפטי הקשה שניהלו תושבים מקומיים.
פרויקט עטיפתו של שער הניצחון בפריז הוא פרויקט שנהגה על ידי כריסטו וז'אן קלוד אך בוצע רק לאחר מותם.
שער הניצחון נעטף בבד כחול-בסוף שנקשר אל שער הניצחון בחבלים, והושלם ב-18 בספטמבר 2021.
"כריס" קלרמונט הוא כותב וסופר קומיקס אמריקאי-יהודי זוכה פרסים, שידוע בזכות עבודתו רבת השנים בכותרי Uncanny X-Men עבור חברת מארוול קומיקס (1991-1975) - הרבה יותר מכל כותב אחר.
ניתן לו הקרדיט לפיתוחן של דמויות נשיות חזקות ולהצגת תמות ספרותיות מורכבות לתוך הסיפר של גיבורי-העל, מה שהפך את סדרת האקס-מן למורכבת ולמצליחה יותר.
בתקופה זו, קלרמונט כתב סיפורים רבים כ"אקס-מן: סאגת הפניקס האפלה", "אקס-מן: האל אוהב, האדם הורג" ו"אקס-מן: ימי עבר עתידי".
יחד עם כותבים כג'ון ביירן, הוא עזר להפוך את דמותו של וולברין לחביבת המעריצים.
קלרמונט הפך את מגנטו מנבל-על פשטני לדמות טראגית של אנטי-גיבור ובהמשך אף לגיבור-על שמסייע לפרופסור X והאקס-מן להילחם בנבלי-על וברובוטי הזקיפים רודפי המוטאנטים.
יחד עם המאייר ג'ים לי, קלרמונט כתב את X-Men #1, חוברת הספין אוף הראשונה לכרך השני של סדרת האקס-מן שפורסמה בשנת 1991 והפכה לחוברת הקומיקס הנמכרת ביותר בכל הזמנים, לפי ספר השיאים של גינס.