tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בנוסף לכך, בשנת 1995, החלו להיווצר בעיות בחלוקת העבודה בפרויקט.
עד אז נקבע שחלוקת העבודה תהיה לפי כמות המטוסים שכל מדינה הזמינה, אך בשל קיצוץ בכמות המטוסים שהוזמנו על ידי כל אחת מהמדינות, השתנתה חלוקת העבודה.
גרמניה הביעה התנגדות לחלוקת העבודה החדשה, שבה הוגבר העומס על גרמניה.
בינואר 1996, לאחר משא־ומתן ארוך בין גרמניה ובריטניה, המדינות הגיעו להסכמה שלפיה גרמניה תשלם עבור 40 מטוסים נוספים, דבר שהפך את חלוקת העבודה לנוחה יותר מבחינתה.
טיסת הבכורה של אב הטיפוס התקיימה ב־27 במרץ 1994. ב־30 בינואר 1998 נחתם חוזה הייצור הראשון של המטוס.
היורופייטר טייפון הוא בעל מבנה קל-משקל.
ללא המערכות המכניות, המטוס יכול להיות בעל מבנה לא יציב, ללא בעיות אמינות, ובעל יכולות תמרון משופרות).
המטוס משתמש במערכת מכ"ם ECR-90, וניווטו מתבצע על ידי מערכת GPS ומערכת ניווט אינרציאלית (INS), מערכת שבעזרת מחשב וחיישני תנועה מחשבת מיקומי עצמים.
בנוסף לכך, קיימת במטוס מערכת נחיתת מכשירים (ILS), מערכת המקשרת בין הטייס לבין שדה התעופה המיועד לנחיתה ומכווינה אותו לנחיתה במקרה של תנאי מזג אוויר קשים.
המטוס משתמש במערכת סיוע הגנתי משולבת בשם Praetorian.
המערכת משלבת מקלט התרעת מכ"ם (RWR), מקלט התרעת לייזר (LWR) שנמצא רק במטוסים הבריטיים, ומערכת אזהרה מפני טילים מתקרבים.
תא הטייס של היורופייטר טייפון כולל מערכת תצוגה עילית (תע"ל), ומערכת זיהוי קולי שמתפעלת 26 פעולות לא קריטיות של המטוס בעזרת פקודות קוליות של הטייס (דבר שחוסך קצת עומס עבודה ותורם לנוחיות הטייס).
מדובר בשימוש הצבאי הראשון של רכיב זיהוי קולי.
במטוס מערכת IRST הנקראת PIRATE (ראשי תיבות של "Passive Infra-Red Airborne Track Equipment" – ציוד מעקב תת־אדום סביל מוטס) המשמשת לגילוי ועקיבה אחר מטרות אוויריות וקרקעיות, על-סמך "חתימת" החום שהן פולטות, תוך שימוש במד-טווח לייזר למציאת הטווח אליהן.
מאחר שפני הקרקע והתכסית פולטים אף הם קרינת חום, מסוגלת המערכת לבנות תמונה של פני השטח שתחת המטוס וכפועל יוצא מכך יכולה לשמש גם לזיהוי מטרות קרקע, לניווט, ולנחיתה.
על אף שהמטוס לא תוכנן להיות מטוס חמקן, יצרני המטוס ביצעו ניסויים באבות טיפוס מוקדמים על־מנת להקטין את חתימת המכ"ם שלהם, בין היתר על ידי ניסויים של מעטות שונים של חומר סופג קרינת מכ"ם, וניסיונות להשתמש בחיישנים פאסיביים במטוס, על־מנת להקטין את הקרינה הנפלטת ממנו.
לבסוף ננקטו מספר אמצעים על־מנת להקטין את חתימת המכ"ם שלו, במיוחד בחלקו הקדמי:
כונסי האוויר מסווים את חלקם הקדמי של המנועים, שבדרך־כלל מגדילים את חתימת המכ"ם של המטוס.
כלי הנשק החיצוניים מורכבים בגומחה־למחצה בתוך המטוס, דבר שמקטין את חתימת המכ"ם של כלי הנשק (כלי הנשק לא מוכנסים בצורה מלאה על־מנת להשתמש במספר רב יותר של נקודות תלייה, ולאפשר שימוש בחימוש גדול).
הוקטנה הפליטה האלקטרומגנטית של המכ"ם בעזרת מערכת בקרת פליטה אוטומטית.
בנוסף לכך, חלקים של המטוס מצופים בחומר סופג קרינת מכ"ם.
לפי חיל האוויר המלכותי, שטח חתך המכ"ם של המטוס טוב יותר מהמפרט המקורי.
לא פורסם ערך רשמי לשטח חתך המכ"ם של המטוס, אך ישנן השערות כי הוא בסביבות מטר רבוע אחד בתצורה "נקייה" (ללא כלי נשק ומכלי דלק חיצוניים).
ערך זה בא בהשוואה ל־20 מטרים רבועים של הסוחוי־30, מטר רבוע של הסוחוי־35, ול־0.025 מטרים רבועים של ה־F-117.
בשנת 2004, מפקד חיל האוויר האמריקני, הגנרל ג'ון פ.
ג'מפר, אמר לאחר שהטיס יורופייטר טייפון:
במהלך פיתוחו של היורופייטר, נעשו מספר השוואות בינו לבין ה־F-22 ראפטור.
במרץ 2005, הגנרל ג'מפר, האדם היחיד שהטיס עד אז גם את היורופייטר טייפון וגם את ה־F-22 ראפטור, אמר:
היורופייטר מסוגל להגיע לשיוט במהירות על־קולית ללא שימוש במבערים אחוריים.
לפי אתר חיל האוויר הגרמני, המהירות המקסימלית של המטוס נעה בין 1.2 מאך ל־1.5 מאך.
ביולי 2007 נערך תרגיל משותף של חיל האוויר ההודי עם חיל האוויר המלכותי ובמהלכו, לראשונה, לקחו חלק מטוסי יורופייטר ומטוסי סוחוי־30. חיל האוויר ההודי לא הרשה לטייסיו להשתמש במכ"ם, מטעמי בטיחות הנוגעים לרכיב מסווג ביותר בו.
במהלך התרגיל, טייסי חיל האוויר המלכותי הודו בכנות כי הסוחוי־30 הציג ביצועים שהתעלו על היורופייטר.
במהלך תרגיל בשנת 2008, נערך קרב דמה בין מספר מטוסי יורופייטר טייפון לבין F/A-18 הורנט, מיראז' F1, ו־F-16 פייטינג פלקון, שבסופו מטוסי היורופייטר הפילו את כל שאר המטוסים ללא אבדות, על אף העובדה ש"אויביהם" עלו עליהם במספרם (כ־27 נגד 8 מטוסי יורופייטר).
בינואר 2010, במהלך תרגיל משותף של חילות אוויר מנאט"ו, שני מטוסי יורופייטר טייפון יירטו 8 מטוסי F-15 איגל במהלך דימוי של קרב אוויר.
המטוס נמצא בשירות מבצעי בחילות האוויר של בריטניה, גרמניה, איטליה, ספרד, אוסטריה וערב הסעודית.
המדינה מספר מטוסים בשירות מספר כולל של מטוסים מוזמנים (לופטוואפה) 40 180 (חיל האוויר המלכותי) 53 160 (חיל האוויר האיטלקי) 83 121 (חיל האוויר הספרדי) 19 87 (חיל האוויר המלכותי הסעודי) 72 72 (חיל האוויר האוסטרי) 15 15
המטוס הוצע למספר מדינות נוספות השוקלות את האפשרות לרכישתו.
בין המדינות נמצאות יוון, יפן, עומאן, ברזיל, הודו, פקיסטן, דנמרק, שווייץ ובולגריה.
היורוצ'לנג' , שכונה גם "גביע האתגר", היה טורניר כדורסל אירופי שאורגן על ידי פיב"א אירופה.
הטורניר היה השלישי בחשיבותו באירופה אחרי היורוליג והיורוקאפ.
הטורניר, שהחל בשנת 2003 תחת השם "יורופליג", שינה את שמו ב-2005 ל"יורוקאפ".
בשנת 2008 הודיעו ארגוני פיב"א ויול"ב על שיתוף פעולה ביניהם.
השינוי כלל החלפה של שמות הגביעים בתחרויות שהפעילו, וכך ה"יורוקאפ" הפך ל"יורוצ'לנג'" ו"גביע יול"ב" קיבל את השם "יורוקאפ".
בקיץ 2015 הוחלט כי המפעל יסגר לטובת מפעל חדש וגדול יותר בשם יורופקאפ, שיתחרה ביורוקאפ.
הישג השיא של קבוצה ישראלית במפעל הוא של הפועל תל אביב בעונת 2003/2004 שסיימה במקום השלישי, הישג זה מצטרף לזכייה של מכבי תל אביב ביורוליג, ושל הפועל ירושלים בגביע יול"ב באותה עונה.
הישג נוסף בטורניר הוא של עירוני נהריה שהגיעה לרבע גמר בעונות 2003/2004 ו-2004/2005.
עונהמארחת הפיינל פורגמרמקומות שלישי ורביעיאלופהתוצאהסגניתמקום שלישיתוצאהמקום רביעי2003/2004 קאזאן, רוסיה אוניקס קאזאן87–63 מארוסי הפועל תל אביב112–104 אורל גרייט2004/2005 איסטנבול, טורקיה דינמו סנקט פטרבורג85–74 בי.סי.
קייב חימקי מוסקבה86–79 פנרבחצ'ה2005/2006 קייב, אוקראינה חובנטוד בדאלונה88–63 חימקי מוסקבה בי.סי.
קייב83–81 דינמו סנקט פטרבורג2006/2007 ז'ירונה, ספרד ז'ירונה79–72 אזובמאש מאריופול וירטוס בולוניה82–60 אסטודיאנטס מדריד2007/2008 לימסול, קפריסין בארונס ריגה63–62 דקסיה מונס-אנו א.א.ל.
לימסול79–70 טרטו2008/2009 בולוניה, איטליה וירטוס בולוניה77–75 שולה באסקט טריומף ליוברצי94–82 א.א.ל.
הארגון נוסד בשנת 1960 על ידי שש מדינות אירופיות, ונכון ל-2016 חברות בו 41 מדינות.
"יורוקונטרול" הוא ארגון בין-ממשלתי הפועל לצרכים צבאיים ואזרחיים כאחד.
אחת ממטרותיו היא יצירת מערכת אחידה של בקרה אווירית שתשמש את כל התנועה האווירית מעל אירופה.
ביוני 2016 חתמה מדינת ישראל הסכם שיתוף פעולה מלא עם הארגון.
ההסכם יאפשר לישראל קשר ישיר למרכז בקרה המנהל את שמי אירופה.
בעקבות זאת אמורים להצטמצם משמעותית ההמתנות והעיכובים הרבים בטיסות מישראל לאירופה ואליה.
יורופליי (Eurofly) הייתה חברת תעופה בבעלות פרטית שבסיסה במילאנו שבאיטליה.
החברה הייתה הספק המוביל של איטליה בשוק טיסות הפנאי ובעיקר פעלה בטיסות בינלאומיות, בטווח בינוני עד ארוך, וביצעה טיסות מיעד ליעד.
פעילותה המרכזית של החברה הייתה באזור מצרים, ים סוף, הריביירה הצרפתית, יוון וספרד.
בעונות הקיץ הפעילה החברה טיסות ישירות לניו יורק וליעדים טרופיים בעולם.
החברה הוקמה ב-26 במאי 1989 במטרה לפתח את תחום הטיסות בטווח הבינוני של חברת אליטליה שהחזיקה בכ-45% ממניות החברה.
בשנת 1998 החלה החברה להפעיל טיסות לטווח ארוך ובשנת 2000 נרכשה החברה והייתה בהחזקה מלאה של אליטליה.
ב-28 בפברואר 2010 התמזגה החברה עם חברת התעופה מרידיאנה והפכה ל"מרידיאנה פליי".
הליך המיזוג, המייסד שותפות החל משנת 2007, במסגרתה כבר החזיקה מרידיאנה במניות ביחידת האמנה של אליטליה לשעבר, נפתח בנובמבר והושלם רשמית ב־28 בפברואר לאחר שהוועד המנהל של יורופלי אישר הגדלת הון.
לחברה המשותפת החדשה היו מחזור מאוחד של 800 מיליון יורו 90 יעדים; 7 בין יבשות, 48 בינלאומיות, 32 מקומיות 1,500 טיסות שבועיות מבסיסים במילאנו מלפנסה, ורונה, פירנצה, קליארי, בולוניה ואולביה, 35 מטוסים הכוללים 17 מטוסי MD-82, תשעה מטוסי A320, ארבעה מטוסי A319, שני מטוסיATR 42 ו 2700 עובדים.
חברת התעופה ישראייר חכרה פעם מהחברה מטוס איירבוס A330-200.
יורוקאפ נשים , או בשמו הקודם גביע רונקטי, הוא טורניר כדורסל נשים אירופי, המאורגן על ידי פיב"א.
הטורניר נחשב כיום כשני בחשיבותו באירופה אחרי היורוליג.
רמת השרון שהפסידה לגראן קנריה הספרדית.
רמת השרון את הטורניר במקום השלישי לאחר שהפסידה למארחת מנאפולי וניצחה במשחק על המקום השלישי.
בעונת 2007/2008 סיימה אליצור רמלה את הטורניר במקום השלישי.
בעונת 2010/2011 אליצור רמלה זכתה בגביע, אחרי שניצחה בגומלין 61:53 את אראס מצרפת, אחרי תיקו 61:61 במשחק הראשון בישראל.
בעונת 2014/2015 סיימה מכבי בנות אשדוד את הטורניר במקום השלישי.
יורוקאפ צ'לנג' (שמות קודמים: "צ'מפיונס קאפ", "יורוקאפ פיב"א") היה טורניר כדורסל אירופי שנוהל על ידי פיב"א אירופה בין שנת 2002 לשנת 2007. הטורניר היה נחשב כרביעי בחשיבותו באירופה אחרי היורוקאפ (פיב"א), היורוקאפ (יול"ב) והיורוליג.
הטורניר פעל 5 עונות עד שנסגר בשנת 2007.
בשנת 2008 הודיעו ארגוני פיב"א ויול"ב על שיתוף פעולה ביניהם הכולל שינוי שמות הגביעים בתחרויות שהפעילו, גביע היורוקאפ פיב"א הפך לגביע יורוצ'אלנג' וגביע היול"ב קיבל את השם יורוקאפ.
עונהאלופהסגניתתוצאהעיר מארחתמקומות שלישי ורביעי2002/2003אריס סלוניקיפרוקום גדיניה83:84סלוניקי ונטספילס המופארם ורשאץ2003/2004מיטלדויטשרדיז'ון באסקט68:84איזמיר טובורג פילזנר דינמו מוסקבה האזורית2004/2005אססופט פלוישטלוקומוטיב קובאן74:75פלוישט דינמו מוסקבה האזורית בנדירמה באנוויט2005/2006אוראל גרייטחימיק יוז'ני67:80, 80:74פרם/יוז'ניאולימפיה לריסה לאפינראנן2006/2007צסק"א סמרהקראבנוס85:83, 81:101סמרה/ניקוסיהפיצה אקספרס אפולון בי.סי.
עונהMVPעמדהקבוצה2002/2003 ויל סולומוןרכז/קלעאריס סלוניקי2003/2004 מריונאס פטריביצ'יוספאוור פורוורד/סנטרמיטלדויטשר2004/2005 ולדימיר קוזמנוביץ'קלעאססופט פלוישט2005/2006 דריק אלסטוןפאוור פורוורד/סנטראוראל גרייט2006/2007 ניקיטה שבאלקיןפאוור פורוורד/סמול פורוורדצסק"א סמרה
הישג השיא של הקבוצות הישראליות הוא רבע גמר, הפועל תל אביב בעונת 2002/2003, הפועל גליל עליון בעונת 2003/2004 ועירוני אשקלון בעונת 2005/2006.
יורט דה מאר (בספרדית: Lloret de Mar) היא עיירת חוף וקיט השוכנת לחופיה המזרחיים של ספרד, עיירה זו היא אחת מעיירות הנופש הגדולות באזור קוסטה בראווה בחבל קטלוניה וממוקמת כ-60 ק"מ צפונית-מזרחית לברצלונה ו-34 ק"מ מז'ירונה.
אוכלוסיית העיירה מנתה בשנת 2018 37,350 תושבים, ושטחה 48 קמ"ר.
מספר אתרים ארכאולוגיים מצביעים על עקבות איבריים ביורט דה מאר.
בתקופת ימי הביניים סבלה יורט משודדי-ים מוסלמים ולכן הייתה ממוקמת כקילומטר פנימה מהחוף על מנת להתגונן בעת הצורך מתקיפות השודדים הימיים.
מאוחר יותר בין השנים 1509–1522 נבנתה הכנסייה הגותית בהשפעת הרנסאנס, ולקראת סוף המאה העשרים גילו התיירים עניין בעיירה זו ומאז צמחה העיירה גם מבחינה דמוגרפית וגם כלכלית.
הדייג והחקלאות הן מקור העושר המסורתי אך כיום רוב כלכלתה של יורט מתבססת על התיירות הפורחת בשנים האחרונות, בהיותה עיירת תיירות פופולרית ביותר בקוסטה בראווה ומספר התיירים המגיעים בעונת הקיץ הוא כרבע מתושבי העיירה עצמה.
יורוקים (בטורקית: Yörük) הם קבוצה אתנית של נוודים ממוצא טורקי, המגיעים במקור מהאזורים ההרריים שבאנטליה.
כיום ניתן למצוא קבוצות יורוקים במספר מקומות בהם; טורקיה, חבל הבלקן, ברחבי מרכז אסיה ואף במספר מקומות באירופה (בעיקר בארצות השפלה).
היורוקים מזוהים כיום לעיתים עם השבטים הטורקמנים.
בטורקיה המונח טורקמנים מזוהה עם שבטים אשר אינם נוודים עוד והתיישבו בכפרים וערים, בעוד שהמונח 'יורוק' מזוהה עם שבטים אשר משמרים את אורח החיים הנוודי.
עם זאת, היורוקים הם קבוצה אתנית ייחודית שמשתייכת לעמים הטורקמנים בהגדרתם הרחבה בלבד, שכן ככל הנראה היורוקים שכנו באזור עוד לפני שהשבטים הטורקמנים נדדו דרומה.
יורוקופטר HH-65 דולפין הוא מסוק דו מנועי בעל חוגה ראשית אחת למשימות חיפוש והצלה מתוצרת חברת איירוספסיאל הצרפתית ויורוקופטר (כיום איירבוס הליקופטרס) האירופית.
המסוק מופעל על ידי משמר החופים של ארצות הברית ובעבר הופעל גם על ידי טייסת 193 ("מגיני המערב") של חיל האוויר הישראלי.
המסוק הוא גרסה של המסוק יורוקופטר AS365 דופין.
במחצית השנייה של שנות ה-70 של המאה ה-20 חיפש משמר החופים של ארצות הברית מסוק למשימות חיפוש והצלה, וב-1979 בחר בAS366 דופין, גרסה G1 כמסוק לחילוץ ימי בטווחים קצרים, במקום המסוקים שהיו ברשותו עד אז, מסוקי סיקורסקי HH-52 סיגארד.
משמר החופים רכש 99 מסוקי דופין, שהותאמו במיוחד למשימות החיפוש וההצלה וסומלו HH-65A דולפין.
בניגוד למסוקים מדגם HH-52, שהיו בעלי יכולת ציפה במים, ל-HH-65 אין יכולת כזו ומשימות החילוף מתבצעות כאשר המטוס נמצא במצב ריחוף.
למסוק צוות בן ארבעה אנשים: טייס, טייס משנה, מכונאי מוטס ושחיין חילוץ.
המסוק יוצר על ידי חברת איירוספסיאל (שבהמשך מוזגה לתאגיד יורוקופטר) במפעל שהוקם בגרנד פריירי בטקסס.
להנעת המסוק נבחרו מנועי טורבו ציר מתוצרת טקטסרון לייקומינג, מדגם LTS101-750B-2. את מערכות האלקטרוניקה של המסוק ייצרה חברת רוקוול קולינס בעיר סידר רפידס, באיווה.
החלפת המנועים הצרפתיים המקוריים, טורבומקה אריאל, במנועים מתוצרת ארצות הברית הייתה עקב דרישות החוק להתקנת מרכיבים מתוצרת מקומית.
ואולם, הסתבר שהמנועים מתוצרת ארצות הברית סובלים מבעיות רבות, ואלו החמירו ככל שעלה משקלו של המסוק, עד למקרים של איבוד כוח מנוע במהלך טיסה.
גם שדרוג המנועים לדגם 850 לא הביא לפתרון הבעיה.
בשל כך הודיע משמר החופים ב-1994 על מכרז לבחירת מנוע חדש, וב-2004 הוכרז על בחירת מנועי טורבומקה אריאל 2C2-CG, שכבר הותקנו במסוקים אחרים ממשפחת מסוקי הדופין, יורוקופטר EC-155. שדרוג המסוקים החל באותה שנה, והמסוק המשודרג הוכיח עצמו כבטוח יותר ובעל יכולות רבות יותר.
בנוסף לשדרוג המנועים הותקנו במסוקים מערכות אוויוניקה חדשות ושיפורים נוספים, וסומלו מחדש HH-65C.
דרישות הבסיס של משמר החופים הייתה למסוק שיבצע את כל המשימות שביצעו מסוקים קודמים, במשקל שלא יעלה על 4,535 ק"ג (10,000 ליברות).
75% ממרכיבי המסוק, כולל הרוטור וגוף המסוק, עשויים בחומרים מרוכבים עמידים בשיתוך.
מרכיב ייחודי נוסף היא מערכת בקרת הטיסה, המאפשרת למטוס ריחוף יציב בגובה 15 מטרים ללא התערבות הטייס וטיסה בנתיבים שהוזנו מראש.
תכונה זו מקלה על הטסת המטוס בתנאי חשכה ומזג אוויר גרוע, ומאפשרת לאנשי הצוות עיסוק במשימות נוספות.
המסוק הוא הראשון לזכות ברישיון לטיסה לפי כללי טיסת מכשירים.
מאפיין ייחודי של המסוק הוא רוטור הזנב הבנוי בתצורת פנסטרון (סוג של מניפת גליל, duct fan).
הרוטור בנוי מ-11 להבים המסתובבים בתוך מעטה מעגלי, בבסיס זנב המסוק, ויוצרים אפקט הנוגד את מומנט כוח הנוצר על ידי הרוטור הראשי.
משמר החופים של ארצות הברית מפעיל 102 מסוקי HH-65 למשימות חילוץ בטווח קצר (Short Range Recovery, בראשי תיבות: SSR).
המסוקים פרוסים ב-17 ערים לחופי האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט, מפרץ מקסיקו, הימות הגדולות והוואי.
בנוסף להפעלה מבסיסים יבשתיים ניתן להפעיל את המסוק גם מספינות של משמר החופים.
המסוק מופעל על ידי משמר החופים למשימות סיור, תובלה, מניעת הברחת סמים, חיפוש והצלה, ניטור ומעקב זיהום אוויר וכוננות למשימות צבאיות.
כאשר מופעל המסוק מעל סיפונן של שוברות קרח בשירות משמר החופים משמש המסוק לאיתור נתיבים שבהם הקרח דק יותר ונוח יותר לניווט.
המסוקים משמשים גם להעברת אספקה ליישובים שנותקו עקב מזג אוויר גרוע, ולהטסת מדענים לתחנות מחקר מבודדות.
משימה נוספת שבה מופעל המסוק היא לסיור סביב וושינגטון די.
סי., באזור האווירי שסביב הבירה בו מוגבלת התעבורה האווירית.
שבעה מסוקים מדגם MH-65C נרכשו במיוחד עבור משימה זו.
נבחנו מספר דגמי מסוקים, בהם וסטלנד וסקס וסיקורסקי S-60 סיהוק, וב-1983 הודיע חיל הים על הבחירה במסוקי HH-65 דולפין.
מכיוון שהתקציב לרכישת המסוקים היה קטן, הוחלט על רכישת מספר מצומצם של מסוקים כדי לרכוש ניסיון.
המסוקים נרכשו מתקציב חיל הים והופעלו מבצעית על ידו, כאשר תחזוקת המסוקים והטסתם נעשים על ידי צוותי אוויר וקרקע של חיל האוויר הישראלי.
המסוקים נועדו לפעול מספינות הטילים מסדרת סער 4.5 חוחית שבהן מנחת מסוקים.
בהתאם, נרכשו מחיל הנחתים שני מסוקים (מספרי זנב 901 ו-905) שהיו אבות הטיפוס של הדגם.
צוות לקליטת המסוק הוקם בחיל האוויר בראשית 1983, ושני המסוקים סופקו ב-26 ביולי 1985. תחילה הופעלו המסוקים על ידי טייסת 124 ("החרב המתהפכת") בבסיס פלמחים.
המסוקים, שזכו לשם דולפין, הופעלו בגף נפרד שהפך ב-12 באוגוסט 1987 לטייסת נפרדת, טייסת 193 ("מגיני המערב").
משימות הטייסת כללו השתתפות בקרב ימי על ידי גילוי וזיהוי כלי שיט עבור ספינות חיל הים והכוונת ספינות החיל אל המטרות, לוחמה נגד צוללות, חיפוש והצלה ימיים, תובלה אווירית ימית, השתתפות בפעילות ביטחון שוטף בגזרה הימית, וכן הכשרת צוותי האוויר, הקרקע והים בתפעול ואחזקת המסוק.
בתחילה פעלו המסוקים בצבעי אדום ולבן, צבעי משמר החופים, אך בהמשך נצבעו מחדש בצבעי כחול ואפור.
צוות המסוק כלל טייס וטייס משנה, ובעת הפעלה מספינת טילים גם מכונאי מוטס, שהיה היחיד שהוסמך לבצע תיקונים במסוק בעת הצורך.
בעת משימות ימיות כלל צוות המסוק גם קצין חיל הים, בתפקיד קצין סיור מוסק, קס"ם.
הפעילות המבצעית הראשונה של הטייסת הייתה במבצע "איש הגשם 2", באפריל 1989. במבצע זה השתתף מסוק במשימת חיפוש אחר מחבלים בים.
המסוק פעל בשיתוף עם ספינת חיל הים אח"י גאולה ומטוס "שחף" מטייסת 120 ("הבינלאומית").
ב-16 בספטמבר 1996, במהלך אימון לילי משותף עם שני סטי"לים, התרסק מסוק דולפין מספר 905 בים התיכון, כ-12 מייל (כ-19 קילומטרים) ממערב לחופי נהריה.
גופתו של סרן גרביה לא נמצאה.
במהלך שירותם בחיל סבלו מסוקי הדולפין מתקלות רבות, ולכן הוחלט על החלפתם.
בשנת 1994 אישר הרמטכ"ל רב-אלוף אהוד ברק רכישת מסוק ימי מתקדם יותר מסוג יורוקופטר AS-565 פנתר, והראשנים שבהם הגיעו לישראל ב-12 באוגוסט 1996. במהלך חודש ספטמבר 1997 עברה הטייסת ביקורת כשירות של מחלקת מבצעים בהצלחה, והוכרזה מבצעית.
+HH-65Aהדגם הראשון עבור משמר החופים של ארצות הברית.
שני מנועי טורבו ציר לייקומינג LTS101-750B-2, משקל מקסימלי להמראה 4,000 ק"ג.HH-65Bשדרוג שנעשה לחלק מהמסוקים בעיקר בתחום האוויוניקה, וכלל בין השאר, אמצעי ראיית לילה, צגים שטוחים רב תכליתיים, ועוד.
השדרוג נעשה במרכז השיקום והאספקה של משמר החופים באליזבת סיטי, צפון קרולינה, ושדרוג המסוק הראשון הסתיים במרץ 2001.HH-65Cמסוקי HH-65A ו-B עם מנועי טורבומקה אריאל 2C2-CG בעלי הספק של 934 כוח סוס, הגבוה ב-40% מזה של המנועים הקודמים ובעל ביצועים טובים יותר.
בנוסף שודרגה התמסורת בזנב המסוק, החרטום ובו מערכות האוויוניקה הוארך, משקל ההמראה המקסימלי הוגדל ל-4,300 ק"ג, וביצועי המסוק שופרו.
שדרוג המסוק הראשון הושלם באוקטובר 2004.MH-65Cדגם שתוכנן לכתחילה עבור הקוטרים הרב תכליתיים (Multi-Mission Cutter) של משמר החופים, והיה למעשה שדרוג של דגם C.
השדרוג כלל רוטור זנב שקט יותר בעל 10 להבים, העברת מערכות האוויוניקה למיקום אחר ונשיאת חימוש הכולל רובה בארט M82 בקוטר 12.7 מ"מ ומקלע M240 בקוטר 7.62 מ"מ.
המסוק נמצא בשימוש מעל הקוטרים הרב תכליתיים וכן בטייסת המסוקים לאמנעה טקטית (Helicopter Interdiction Tactical Squadron, בראשי תיבות - HITRON) של משמר החופים.MH-65Dדגם C עם מערכת בקרת טיסה משודרגת, מד גובה מבוסס מכ"ם מתוצרת האניוול, שתי מערכות ניווט אינרציאלי מבוססות GPS ושני צגים רב תכליתיים.
המסוק הסדרתי הראשון הושלם ב-20 בינואר 2011. 97 מסוקים מדגמי HH-65C ו-MH-65C ישודרגו לדגם זה.MH-65E דגם עם קוקפיט זכוכית, מערכת בקרת טיסה דיגיטלית במקום המערכת האנלוגית הקיימת ומכ"ם מזג אוויר דיגיטלי.
על פי התכנון, מסוקים מדגם זה עתידים להימסר למשמר החופים ב-2017.
, משמר החופים של ארצות הברית
, חיל הים הישראלי/חיל האוויר הישראלי
יורופיין אייר צ'רטר (בבולגרית: Юръпиън еър чартър) היא חברת תעופה בולגרית שמבצעת טיסות צ'רטר מבסיסה הראשי שנמצא בנמל התעופה סופיה בסופיה, בולגריה, וכן מנמל התעופה בורגס ונמל התעופה ורנה.
החברה מבצעת טיסות צ'רטר לכ-32 יעדים בכ-14 מדינות ובהן ישראל, גרמניה, איראן, טורקיה, דנמרק ועוד.
החברה הוקמה בשנת 2000 והחלה את פעילותה ב-14 בדצמבר אותה שנה.
החברה החלה את פעילותה עם 5 מטוסים מדגם טופולב Tu-154 והפעילה טיסות לחברות תיירות שונות באירופה (בהן ישראייר), וטסה בעיקר לאוסטריה, צ'כיה, גרמניה, ישראל ופולין.
בשנת 2004 הוציאה החברה את מטוסי הטופלוב משירות ובמקומם הכניסה 7 מטוסיי מקדונל דאגלס MD-82. בשנת 2011 גדל צי החברה והיו ברשותה 12 מטוסי מקדונל דאגלס MD-82.
מאז הקמת החברה היא ביצעה כ-25,000 טיסות והטיסה כ-3.5 מיליון נוסעים.
צי המטוסים של החברה, נכון לנובמבר 2018 :
יורוקום אחזקות (1979) בע"מ, המוכרת גם בשם קבוצת יורוקום, היא חברת החזקות ישראלית, בשליטת שאול אלוביץ' ומשפחתו.
באפריל 2018 נתן בית המשפט צו לפירוק החברה.
קבוצת יורוקום משקיעה בתחומים נרחבים ומגוונים, ופועלת בשלוש חטיבות מרכזיות - תקשורת, נדל"ן ואנרגיה.
עם החברות המוכרות במשק שהיו בשליטתה נמנות קבוצת בזק, אינטרנט זהב, פלאפון, yes הטלוויזיה בלוויין, אנלייט אנרגיה, חלל תקשורת, גילת סאטקום ויורוקום נדל"ן.
יורוקום נוסדה בשנת 1979 כיצרנית ובהמשך יבואנית של מכשירי טלפון.
באותה עת נשלט שוק מוצרי התקשורת בישראל על ידי שתי יצרניות מקומיות, חברות טלרד ותדיראן שמכרו את כל תוצרתם למשרד התקשורת ובהמשך למונופול חברת בזק הממשלתית או ללקוחות עסקיים גדולים.
הלקוחות קיבלו את מכשיר הטלפון יחד עם קו הטלפון (למעשה שכרו את המכשיר).
בלחץ ציבור הלקוחות נפתח השוק לתחרות, מ-1983 הותר לרכוש מערכות שפותחו בארץ מכל יצרן והותר יבוא.
בשנת 1985 רכש שאול אלוביץ' את יורוקום מהמשקיעים המקוריים של החברה.
באפריל 1986 נכנסה גם תדיראן כשותפה, לאחר שהחליטה לא להמשיך ולהשקיע בתחום מכשירי הטלפון לשוק הצרכני כיצרן, והעדיפה להיות שותף של יבואן מאשר להתחרות בו.
בשנת 1986 החלה יורוקום לייבא את מוצרי התקשורת של חברת פנסוניק היפנית, בין השאר גם מכשירי פקס ומזכירה אלקטרונית שזכו להצלחה רבה באותן שנים שלפני הדואר אלקטרוני ושרות התא הקולי.
בהמשך השנה, הוקמה זרוע הנדל"ן של הקבוצה.
הפריצה העסקית של החברה הגיעה בשנת 1992, בעקבות כניסת הטלפון הסלולרי לשוק, כשהחלה לייבא את מוצרי חברת נוקיה.
עד אז שלטה חברת מוטורולה בשוק, בשנת 1995 אירעה תקלה במכשירי מוטורולה ויורוקום הצליחה לקבל נתח שוק משמעותי עם מכשירי נוקיה.
בשנת 1996 נכנסה יורוקום לשוק האינטרנט בישראל והקימה את חברת אינטרנט זהב.
בשנת 1999 בעקבות התפתחות שוק הטלוויזיה, הוקמה חברת yes.
בשנת 1997 רכשה אריסון השקעות 30% מיורוקום תקשורת, וב-2005 רכש שאול אלוביץ' את מלוא הבעלות.
בשנת 1999 הונפקה אינטרנט זהב בנאסד"ק.
קבוצת יורוקום חתמה על הסכם שותפות עם חברת מיקרוסופט להקמת אתר MSN בישראל.
במקביל, נחתמה שותפות של קבוצת אינטרנט זהב בין היתר עם ישראכרט וסופר-פארם להקמת האתר להשוואת המחירים "P1000".
ב-6 ביולי 2008 נמכרו הנכסים.
בשנת 2004 הושלמה רכישת השליטה בחברת הלווינות "סאטלינק".
בשנת 2005 הונפקה אינטרנט זהב בבורסה הישראלית והמניה נרשמה למסחר דואלי.
בשנת 2006 הושלמה רכישת 012 קווי זהב מקבוצת פישמן.
בשנת 2007 נרכשה השליטה בקבוצת הלווינות "סאטקום".
בהמשך אותה שנה, מוזגו החברות 012 סמייל ואינטרנט זהב.
החברה המאוחדת "סמייל" (כיום בי קומיוניקיישנס) הונפקה בנאסד"ק ובהמשך גם בישראל.
בשנת 2008, הושלמה רכישת השליטה בחלל תקשורת, מפעילת לוויני עמוס.
בפברואר 2025 החזיקה יורוקום ב-31.41% מחלל תקשורת.
בשנת 2009 החלה בי קומיוניקיישנס (לשעבר "סמייל") ברכישת השליטה בבזק מקבוצת אייפקס-סבן.
בשנת 2010 הושלמה רכישת השליטה בקבוצת בזק וכן באותה תקופה נרכשה השליטה בחברת האנרגיה "אנלייט אנרגיה מתחדשת".
ביולי 2017 החל אלוביץ' במגעים להסדר חוב עם נושי קבוצת יורוקום, להם היא חייבת 1.2 מיליארד שקל.
בנובמבר 2017, פתח בנק הפועלים בהליכים משפטיים נגד יורוקום תקשורת, החייבת לבנק כ-400 מיליון שקל.
זאת מאחר שבמהלך המשא ומתן להסדר חוב דרשו הבנקים מאלוביץ' להזרים כ-150 מיליון שקל כתרומת בעלים להסדר, אך הוא סירב.
בנק הפועלים הוביל בתחילת 2010 את קבוצת המממנים של אלוביץ' ברכישת השליטה בחברת בזק.
בין בעלי החוב הנוספים של החברה: בנק דיסקונט עם חוב של כ-600 מיליון שקל, והבינלאומי עם כ-200 מיליון שקל.
בדצמבר 2017 הוגשו מספר הצעות לרכישת יורוקום מצד מספר אנשי עסקים.
במרץ 2022 הגיעה החברה להסדר טיעון לפיו החברה הודתה במתן שוחד ותשלם קנס בסך 400 אלף ש"ח.
מבנה פירמידת השליטה של קבוצת יורוקום עד לפירוקה:
יורוקום תקשורת (חברה פרטית שאינה מחויבת בפרסום מבנה הבעלות בה)
יורוקום תקשורת סלולרית (יבואנית מכשירי סלולר מתוצרת Nokia ו-ZTE.
יורוקום תקשורת דיגיטלית (יבואנית מוצרים אלקטרונים מתוצרת פנסוניק)
גילת סאטקום (69%) - נרכשה ב-2007, וב-2008 מוזגה לתוך חברת האם סאטקום מערכות בע"מ שנסחרת בבורסה בתל אביב
חלל תקשורת - נרכשה ב-2008
אינטרנט גולד - קווי זהב (78.97% ובנוסף לכך מחזיק אלוביץ' גם ב-0.19% ממניות אינטרנט זהב באופן ישיר).
בי קומיוניקיישנס בע"מ (79.94% ובנוסף להם מחזיק אלוביץ' באופן ישיר 0.01% ממניות החברה).
בזק (26.34% ובנוסף לכך מחזיק אלוביץ' גם ב-0.04% ממניות בזק באופן ישיר).
Yes הטלוויזיה בלוויין (בעלות מלאה 100%)
בזק בינלאומי (בעלות מלאה 100%)
הבעלות המשמעותית ביותר של החברה היא גרעין השליטה בבזק, דרך החזקותיה בחברות הציבוריות הדואליות אינטרנט זהב ובי קומיוניקיישנס.
בזק היא החברה הגדולה בישראל לאספקת שירותי תקשורת.
קבוצת בזק מציעה מגוון שירותי תקשורת: פנים-ארצית, בינלאומית וסלולרית; שירותי אינטרנט בפס רחב ושירותים נוספים לתקשורת נתונים; טלוויזיה רב-ערוצית; קווים דיגיטליים מהירים; רשתות פרטיות וכיוצא בזה.
דרך חברת בזק, מחזיקה הקבוצה בבעלות על חברת הסלולר פלאפון תקשורת שהייתה החברה הראשונה בישראל שסיפקה שירותי תקשורת מסוג זה.
בנוסף מחזיקה הקבוצה בבעלות על בזק בינלאומי שמספקת שירותי אינטרנט ושיחות בינלאומיות לחו"ל.
הקבוצה מחזיקה בבעלות על חברת yes שמספקת למנוייה שידורי טלוויזיה רב-ערוצית בישראל באמצעות לווין.
חברת חלל תקשורת, אשר בבעלות הקבוצה עוסקת במתן שירותי תקשורת לוויינית באמצעות הלוויינים עמוס 2, עמוס 3, ועמוס 4, אשר בבעלותה.
ניירות הערך של חלל רשומים למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
החברה חתמה הסכם עם חברת תע"א לשיגור הלוויין עמוס 6 אשר התפוצץ בספטמבר 2016.
בנוסף, הקבוצה מחזיקה בבעלות על חברת האנרגיה "אנלייט אנרגיה מתחדשת" וחברות הלוויינים "גילת סאטקום".
קבוצת יורוקום פנסוניק היא זרוע השיווק של הקבוצה המשמשת כיבואנית, משווקת ומפיצה בישראל של מוצרי אלקטרוניקה ותקשורת דיגיטלית, בעיקר מדגמי פנסוניק.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 רכשה יורוקום 75% מחברת "גני דולינגר", של הקבלן אבירם דולינגר, ושם החברה שונה ל"יורוקום נדל"ן".
ב-2008 מכר דולינגר את חלקו הנותר בחברה (25%) ליורוקום.
הנכסים העיקריים של החברה באותה עת היו מגרשים בעיר גבעתיים, ואופציה לרכישת "אצטדיון המכתש", שמומשה על ידי יורוקום נדל"ן תמורת 8 מיליון דולר.
יורוקום נדל"ן קידמה את תוכנית בניין עיר למתחם אצטדיון המכתש במשך עשור, ואת המאבקים המשפטיים בנושא הבעלות על האצטדיון.
בנוסף לפרויקט אצטדיון המכתש קידמה יורוקום נדל"ן את פרויקט מתחם הסיטי בגבעתיים, בו הוקם "מגדל השחר", ואת מגדלי מידטאון בתל אביב.
נכון לשנת 2017, ליורוקום נדל"ן חוב של כ-260 מיליון שקל.
פיב"א יורופקאפ (או גביע אירופה של פיב"א, מכונה "יורוקאפ") הוא טורניר כדורסל אירופי המאורגן על ידי פיב"א אירופה.
הטורניר הוא הרביעי בחשיבותו באירופה אחרי היורוליג, היורוקאפ וליגת האלופות.
אלופת היורופקאפ הנוכחית היא בילבאו באסקט, שניצחה בגמר עונת את פאוק סלוניקי.
ב-30 ביוני 2015 הודיעה פיב"א אירופה שתקים תחרות חדשה שתחליף את היורוצ'לנג' ותתחרה ביורוקאפ של היול"ב.
לאחר הקמת ליגת האלופות בכדורסל של פיב"א הפך היורופקאפ לטורניר השני בחשיבותו של פיב"א והרביעי באירופה.
המשחק הראשון בתולדות המפעל שוחק ב-21 באוקטובר 2015 ופתח את עונת .
במשחק ניצחה דונר חרונינגן את פורטרס קורמנד 78–71. בעונת 2016/2017 התחילה לפעול ליגת האלופות, ומאז קבוצות מליגת האלופות יכולות לעבור ליורופקאפ בהתאם למקום בו סיימו.
החל מעונת הקטינה פיב"א את מספר הקבוצות המשתתפות בטורניר ל-32 קבוצות.
32 הקבוצות מחולקות ל-8 בתים בשני אזורים (4 בתים בכל אזור), כשבכל בית 4 קבוצות.
הקבוצות משחקות בשיטת ליגה של בית וחוץ, ושתי הראשונות מכל בית מעפילות לסיבוב השני.
16 הקבוצות בסיבוב השני מתחלקות ל-4 בתים של 4 קבוצות.
גם בשלב זה הקבוצות משחקות בשיטת ליגה של בית וחוץ.
שתי הראשונות מכל בית מעפילות לשלב הפלייאוף, ואליהן מצטרפות גם 8 קבוצות מהמקומות החמישי והשישי בשלב הבתים של ליגת האלופות.
ארבע הקבוצות המנצחות ברבע הגמר מעפילות לפיינל פור, שנערך במקום נייטרלי.
שלב הבתים משוחק מאוקטובר עד דצמבר והסיבוב השני משוחק מדצמבר עד ינואר, והפלייאוף מתחיל בפברואר.
עירוני נס ציונה זכתה במפעל בעונת , לאחר הגמר שנערך בהיכל מנורה מבטחים בתל אביב.
הישג נוסף הוא של הפועל חולון שהגיעה לחצי הגמר בעונת .
קבוצות נוספות שהגיעו לשלב רבע הגמר הן מכבי ראשון לציון (בעונת ) ועירוני נהריה ().
מועדוןזכיותסגנויותשנות זכייהשנות סגנות בחצ'שהיר קולג'י 1 120222024 סקיליינרס פרנקפורט _2016 _ נאנטר2017 רייר ונציה2018 דינמו סאסארי2019 עירוני נס ציונה2021 ק.ק.
ולוצלאווק2023 ניינרס קמניץ2024 בילבאו באסקט2025 פלקנסטרו וארזה _1 _2016 אלאן שאלון2017 אבלינו2018 ס.אוליבר וירצבורג2019 סטאל אוסטרוב2021 פלקנסטרו רג'אנה2022 שולה באסקט2023 פאוק סלוניקי2025
יורחליס רודריגס (בספרדית: Yorgelis Rodríguez; נולדה ב-25 בינואר 1995) היא אתלטית קובנית המתחרה בקרב שבע.
ב-2011 זכתה במדליית כסף בקרב שבע באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 18, ב-2012 זכתה במדליית זהב באליפות העולם עד גיל 20 בתוצאה של 5966 נקודות.
באליפות העולם באתלטיקה 2013 שהתקיימה במוסקבה סיימה במקום ה-12 בתוצאה של 6148 נקודות.
ב-2014 זכתה במדליית כסף באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 20 בתוצאה של 6006 נקודות לאחר המנצחת מורגן לייק.
כמו כן השתתפה בתחרות הקפיצה לגובה אך לא עברה את שלב המוקדמות.
במשחקי מרכז אמריקה והאיים הקריביים זכתה במדליית זהב בתוצאה של 5984 נקודות.
באליפות העולם עד גיל 20 סיימה במקום ה-14.
ב-2015 זכתה במדליית זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים בשיא אישי ושיא תחרות של 6332 נקודות.
באליפות העולם באתלטיקה סיימה במקום ה-21.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו סיימה במקום השביעי בשיא קובה של 6481 נקודות, במהלך התחרות שיפרה גם את שיאיה האישים בהטלת כידון וריצת 800 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה 2017 סיימה במקום הרביעי בשיא קובה של 6594 נקודות.
באליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 זכתה במדליית ארד בקרב חמש בתוצאה של 4637 נקודות.
היא התחרתה גם בקפיצה לגובה וסיימה במקום ה-13. באולימפיאדת טוקיו פרשה בתחילת התחרות.
יורוקורפוס הוא כינויה של יחידה צבאית המורכבת מחיילים מעשר מדינות שונות החברות באיחוד האירופי.
יורוקורפוס הוקם ב-1993 בידי צרפת, גרמניה ובלגיה.
חמש המדינות האלו הן החברות הקבועות המרכיבות את היורוקורפוס.
מדינות נוספות השולחות חיילים ליורוקורפוס הן יוון, איטליה, רומניה וטורקיה.
הולנד ובריטניה שולחות קציני קישור למטה היורוקורפוס.
ב-2002 חתמו אוסטריה ופינלנד על אמנה שבמסגרתה החלו לשלוח חיילים ליורוקורפוס.
פינלנד הפסיקה ב-2006 ואוסטריה ב-2011. בין 2003–2007 גם קנדה שלחה חיילים ליורוקורפוס.
ב-2010 חתמה פולין על אמנה במסגרתה הסכימה לשלוח חיילים ליורוקורפוס החל מ-2017, אולם בעקבות חילופי השלטון במדינה ב-2015 נקטע המהלך.
היורוקורפוס הוא למעשה מטה משותף של האומות.
הוא אינו כפוף לאף גוף צבאי אלא רק לוועדה מיוחדת בה חברים נציגי האומות.
עם זאת, ליורוקורפוס אין הכרה רשמית מצד האיחוד האירופי.
שפת העבודה הרשמית במטה הייתה גרמנית וצרפתית עד 2002 אז עברה האנגלית לשמש כשפה רשמית.
מצבת כוח האדם של היורוקורפוס היא 1,000 איש בלבד, אולם הבריגדה הצרפתית-גרמנית כפופה אליו באופן רשמי.
בנוסף, חמש החברות הקבועות ביורוקורפוס מחזיקות כוחות ייעודיים אשר במקרה חירום אמורים להיות מוכפפים למטה היורוקורפוס.
סך כל הכוחות הללו עומד על 60,000 איש.
אנשי היורוקורפוס היו חלק מכח שמירת השלום בקוסובו ובהמשך השתתפו בלחימה באפגניסטן.
יורופופ הוא סגנון מוזיקת פופ שנוצר באירופה בין אמצע שנות ה-60 עד סוף שנות ה-60, והתפתח לאורך שנות ה-70 המאוחרות.
סגנון היורופופ עמד בראשי מצעדי המוזיקה לאורך שנות ה-80 וה-90.
במהלך שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80, היו להקות שונות השייכות לז'אנר פופולריות באירופה הקונטיננטלית בלבד, למעט הלהקה השוודית אבבא (1972–1983), שזכתה להצלחה גדולה בבריטניה, בצפון אמריקה ובאוסטרליה.
בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 הפך היורופופ לפופולרי מאוד.
לאורך שנות ה-90 המאוחרות ותחילת שנות ה-2000, נמנתה להקת הדאנס האיטלקית אייפל 65 מבין הלהקות הבולטות הפעילות בז'אנר.
בשנות ה-2000, אחת הנציגות הפופולריות ביותר של מוזיקת היורופופ הייתה להקת הפופ השוודית אלקזר.
גם להקות פופ משנות ה-90 כמו הספייס גירלז, אקווה, סטפס ובקסטריט בויז הושפעו מז'אנר היורופופ.
בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90, הביאו רוקסט ואייס אוף בייס את היורופופ לקהל המיינסטרים האמריקאי והבריטי.
אחד ההבדלים העיקריים בין פופ אמריקאי לאירופאי הוא שהיורופופ קרוב יותר לסגנוני הדאנס והטראנס.
יורוק (בקארוק: Yurúkvaarar, מילולית: "אינדיאני במורד הנהר") היא קבוצה אתנית של ילידים בארצות הברית החיים לאורך הנהר קלאמת וחופי האוקיינוס השקט, שמולדתם ממוקמת בקליפורניה של ימינו מהיישוב בדרום ועד העיירה קרסנט סיטי בצפון.
בני היורוק חיים בשמורת האינדיאנים יורוק, רזיגיני רנצ'ריה (Resighini Rancheria) ובקהילות שמסביב במחוזות קליפורניה: המבולדט, דל נורטה וטריניטי.
אף על פי שהשמורה כוללת כ-230 קילומטרים רבועים של אדמה רציפה לאורך הנהר קלאמת, רק כ-20 קילומטרים רבועים של חלקות מפוזרות הם בבעלות חלקית של השבט.
רוב אדמות יורוק הן בבעלות או חלק מפארקים ויערות לאומיים.
ניהול יערות זה הפחית באופן משמעותי את כוחם הכלכלי של בני היורוק וצמצם את אפשרויותיהם לגישה למשאבי טבע, לקרקע ומנע מהם ליישם דרכי חיים ילידיים מסורתיים.
היורוק מתייחסים לעצמם כאל 'Oohl ("אדם") או 'O'loolekweesh 'o'l / 'Oolekwoh (מילולית: מיושבי "'o'loolekw [="כפר"]").
Ner'ernerh / Nert'ernerh ("אנשי חוף, כלומר חוף יורוק") מתייחס ליורוק שעל החוף ו-Hehlkeeklaa ("אנשי נהר קלאמת", כלומר יורוק של נהר קלאמת) מתייחס ליורוק שגרים לאורך נהר קלאמת.
Pueleeklaa / Pueleekla' או Puelekuekla' / Puelekueklaa' ("אנשים במורד הנהר/במורד הזרם", כלומר יורוק של הנהר) משמשים להבדיל עצמם מהילידים במעלה הנהר (הנהר קלאמת), הקארוק (Pecheeklaa / Pecheekla = "אנשים במעלה הזרם/מעלה הנהר", כלומר.
Saa'agoch' / Saa'agochehl ("שפת יורוק") היא אחת משתי המדוברות בקליפורניה (השפה השנייה היא , לכן הן דומות מבחינה תרבותית לבני הוויוט), והיא עוברת כעת מאמץ תחייה מוצלח.
באופן מסורתי חיו בני היורוק בכפרים קבועים לאורך הנהר קלאמת.
לכן הם נקראו גם על ידי שבטים שכנים דוברי שפות אתאבסקן בשם Taa-che'-dvn-dv-ne (Coquille-Tututni העליון) ("אנשי שפך הנהר קלאמת").
חלק מהכפרים שלהם מתוארכים למאה ה-14.
המגע הראשון של בני היורוק עם לא-ילידים התרחש כאשר מגלי ארצות ספרדים נכנסו לשטחם ב-1775. סוחרי וציידי פרוות מחברת מפרץ הדסון הגיעו ב-1827. בעקבות מפגשים עם מתיישבים לבנים שנכנסו לאדמותיהם במהלך הבהלה לזהב בשנת 1850, התמודדו בני היורוק עם מחלות ומעשי טבח שהפחיתו את אוכלוסייתם ב-75%.
ב-1855, בעקבות "מלחמת הנהרות קלאמת וסלמון" (Klamath and Salmon River War), נוצרה שמורת האינדיאנים של הנהר קלאמת התחתון בצו נשיאותי.
גבולות השמורה כללו חלק משטחם של היורוק וכמה כפרי יורוק.
דיג, ציד וליקוט מזון נותרו דרכי מחייה חשובים לחברי השבט.
וגילוף בעץ הן אומנויות חשובות.
כפר מסורתי של מבנים מלוחות עץ, הנקרא Sumeg, נבנה בשנת 1990. ריקוד הג'אמפ וריקוד המברשת נותרו חלק מטקסי השבט.
נושאים כדוגמת מעורבות השבטים בהשבת הקונדור הקליפורני לטבע, שריפות מתוכננות, שיקום סביבתי, היערכות לשריפות, הבצורת והרג של דגים צעירים, נדונו עם המושל גווין ניוסם כשביקר ביוני 2021.
השבט מחזיק ומתפעל קזינו, סיורי סירות סילון בנהר ואטרקציות תיירותיות נוספות.
יורוק או Saa'agoch' / Saa'agochehl ("שפת יורוק") היא אחת משתי המדוברות בקליפורניה, השנייה היא .
בין עשרים למאה אנשים מדברים היום את שפת היורוק.
השפה מועברת באמצעות צוותי אומן-שולייה ובאמצעות שירה.
לימודי השפה הוצעו דרך ודרך מחנות שנתיים של התנסות בשפה.
תכונה יוצאת דופן של השפה היא ששמות עצם מסוימים משתנים בהתאם לשאלה האם זה אובייקט יחיד או שניים או שלושה אובייקטים.
למשל, אדם אחד יהיה ko:ra' או ko'r, שני בני אדם יהיו ni'iyel ושלושה בני אדם יהיו nahkseyt.
היורוק דגו סלמון לאורך נהרות, דגו דגים מהאוקיינוס ורכיכות, צדו חיות ציד וליקטו צמחים.
בני היורוק אכלו פירות יער וסוגי בשר מגוונים, אבל בשר לוויתן היה עדיף על פני אחרים.
היורוק לא צדו לווייתנים, במקום זאת, הם המתינו עד שלווייתן נסחף אל החוף או למקום ליד המים וייבשו את הבשר.
סלמון הוא מקור מזון חיוני נוסף.
המטבע העיקרי של אומת היורוק היה הקונכייה של מינים של שיני-ים (terkwterm).
אלפרד קרובר כתב כיצד יורוק מתייחסים לקונכייה: "מכיוון שהכיוון של מקורות אלה הוא 'במורד הזרם' עבורם, הם מדברים במסורותיהם על הקונכיות החיות בקצה העולם שבמורד ובמעלה הזרם, שם חיים תושבים מוזרים אך מעוררי קנאה המוצצים את בשרם של חלזונות".
בשנת 2010, השיב מוסד הסמית'סוניאן 217 חפצים קדושים לשבט היורוק.
נוצות הקונדור, כיסויי הראש האינדיאניים ועורות האיילים היו חלק מהאוסף של הסמית'וניאן במשך כמעט 100 שנה ומייצגים את אחת מההשבות למקור הילידי הגדולות ביותר.
החפצים ישמשו בטקסי יורוק ויוצגו במרכז התרבות של השבט.
הילידים בצפון-מערב האוקיינוס השקט ובקליפורניה מאמינים שהקונדורים הקליפורניים הם יצורים בעלי כוח רוחני גדול.
היורוק, הוויוט ושבטים אחרים משתמשים בנוצותיהם בטקסים כדי לטפל בחולים.
תוכנית שיקום הקונדור של שבט יורוק בצפון קליפורניה (Yurok Tribe Northern California Condor Restoration Program) פועלת יחד עם מערכת הפארקים רדווד כדי להשיב את הקונדור הקליפורני לאזור שבו הוא נצפה פעם אחרונה בסביבות 1892. אזור בולד הילס (Bald Hills) הוא חלק מאדמות שבט היורוק.
בשל חשיבותו התרבותית והאקולוגית של הקונדור החל השבט תוכנית בשנת 2008 להשבת הקונדור לטבע מחדש.
כהכנה הם בחנו השפעה של חומרי הדברה אורגנוכלוריים כגון DDT והרעלת עופרת על חיות בר מקומיות.
הם בנו מתקן להשבה מחדש וטיפול וקיבלו אישור .
קונדור בוגר הובא כדי להדריך ארבעה עופות צעירים שישובו לטבע.
הבוגר לא רק משמש מודל לחיקוי אלא גם אוכף את ההיררכיה החברתית שחיונית להישרדות הלהקה.
שני קונדורים שוחררו במאי 2022 ממכלאה במערכת הפארקים רדווד.
בשנת 1995 הבחינו חוקרים כי השליטה בשמורה והקצאת משאבי טבע נמנעה מבני היורוק בחסות ניהול היערות המדעי.
ניהול השמורה לטובת תעשיית העץ או "חורשת עצים משובחת" פגעה בדרכי המחייה של היורוק.
ככאלה מציינים החוקרים שהיורוק נושלו ממשאבי היער שלהם מהסיבות הבאות: "על ידי הפקעה ישירה של אדמותיהם, שכן התעלמו מזכויות הקניין של היורוק והגישה לאתרי הליקוט נותקה; ובאמצעות שינוי אקולוגי שנוצר בעקבות שינוי במשטרי הניהול".
ניהול יערות, הממוקד ברווח והרסני, משפיע על היערות על אדמות יורוק, שכן אזורי הסביבה קשורים למרות גבולות פוליטיים שנקבעו על ידי מתנחלים.
בנוסף, בתוכניות היערנות של ארצות הברית, ניתנה לעמים ילידים רק הזכות "להפקיע את האדמה, אך לא לנהל את הצמחייה".
במקרה של היורוק, "ניהול הצמחייה והתרבות והכלכלה של היורוק קשורים קשר הדוק" וכתוצאה מכך "חוסר ההתאמה ההולך וגובר של היער שעבר שינויים למחיה של היורוק סייע לדחוף את היורוק למכור את אדמתם".
כפרי היורוק ('o'loolekw - "כפר") הורכבו ממשפחות בודדות שחיו בבתים חד-משפחתיים נפרדים.
הבית היה בבעלות הגבר הבכור ובכל אחד מהם חיו כמה דורות של גברים הקשורים מצד אביהם במשפחה וכן נשותיהם, ילדיהם, בעלי בנותיהם, קרובי משפחה לא נשואים וקרובי משפחה מאומצים.
כפרי יורוק כללו גם ו.
בקתות הזעה יועדו לגברים ממשפחה פטרילינאלית מורחבת כמקום להתכנסות.
בקתות מחזור שימשו נשים במהלך מחזורי הווסת שלהן.
הן שהו בבקתות תת-קרקעיות נפרדות במשך עשרה ימים.
בנוסף, הירושה של קרקעות הייתה בעיקרה פטרילינאלית.
רוב העיזבון הועבר לבני האבות.
גם בנות וקרובים גברים היו צפויים לרשת חלק מהאחוזה.
לחברת יורוק לא היו צ'יפים, אבל בכל כפר פעל מנהיג הידוע בתור פיירק (peyerk), שהוכשר על ידי הזקנים, והיה אחד מעשירי הכפר.
ההכשרה של הפיירק כללה מסע חזון שבו הוא תקשר עם הסביבה הטבעית ועולם הרוח.
פיירקים מכפרים רבים התכנסו ליישב סכסוכים שבטיים וגם אירחו טקסים שבטיים.
הפיירק סיפק מזון ומחסה לאנשי היורוק ובגדים מיוחדים לרקדנים.
לעומת שאר תושבי הכפר, הפיירקים התגוררו בבתים בגובה רב יותר, לבשו בגדים עדינים יותר ולפעמים דיברו שפות זרות.
של היורוק היו בדרך כלל נשים.
נשים היו הופכות לשמאניות לאחר שחלמו שנאמר להן לעשות זאת.
שמאן אחר סייע להן בריקוד פולחני.
השמאנים היו משתמשים בצמחים, תפילה וטקסים כדי לרפא אנשים, וגם ערכו טקסים כדי להבטיח ציד, דיג וליקוט מזון מוצלחים.
מדי שנה התכנסו היורוק למה שנודע כטקס ההתחדשות העולמית, בו הושמעו שירים ונערכו ריקודים שהועברו במשך דורות רבים.
רקדנים היו לובשים בגדים מפוארים לאירוע.
חלק מהמקורות מתייחסים אל חברת היורוק כמרובדת חברתית, משום שהקהילות היו מחולקות בין syahhlew ("עשיר"), wa's'oyowok' / wa'soyowok' ("עני") ו-ka'aal ("עבדים").
ה-syahhlew היו הקבוצה היחידה שהורשתה לבצע מטלות דתיות.
יתר על כן, היו להם בתים בגובה גבוה יותר, לבשו בגדים יפים יותר ודיברו בצורה ייחודית.
הסיבה העיקרית לכך שגברים הפכו לעבדים הייתה שהם היו חייבים כסף למשפחות מסוימות.
אף על פי כן, העבדות לא נחשבה למוסד משמעותי.
בסך הכול, ככל שהדירוג החברתי של אדם היה גבוה יותר, כך נחשבו חייו בעלי ערך רב יותר.
כשבנות התחתנו, משפחת הכלה הייתה מקבלת תשלום מבעלה.
לרוב, בנות זכו להערכה רבה במשפחה.
סכום הכסף ששילם גבר קבע את מעמדם החברתי של בני הזוג.
אדם עשיר, שיכול היה להרשות לעצמו לשלם סכום גבוה, העצים את מעמד הזוג וילדיהם בתוך הקהילה.
כשהתחתנו, החזיקו שני בני הזוג ברכושם האישי אך הכלה גרה עם משפחת החתן ונטלה על עצמה את שם משפחתו.
גברים שלא היו מסוגלים לשלם את מלוא סכום הכסף יכלו לשלם מחצית מהעלות עבור הכלה.
בכך, הזוג נחשב "נשוי למחצה".
זוגות חצי נשואים חיו עם משפחת הכלה והחתן היה הופך לעבד עבורם.
יתר על כן, ילדיהם קיבלו על עצמם את שם המשפחה של האם.
במקרים של גירושים, יכול היה כל אחד מבני הזוג ליזום את הפירוד.
הסיבה השכיחה ביותר לגירושין הייתה אם האישה הייתה עקרה.
אם האישה רצתה להתגרש ולקחת איתה את הילדים, משפחתה נאלצה להחזיר לבעל את התשלום המקורי שלו.
מועדון הכדורגל יורופה הוא מועדון כדורגל, המשחק בליגת העל בגיברלטר.
המועדון זכה ב-7 אליפויות וב-8 גביעים מקומיים.
המועדון מפעיל גם קבוצת כדורגל נשים המשחקת בליגת העל המקבילה לנשים.
המועדון נוסד בשנת 1925, והוא היה פעיל ברציפות עד 1970. המועדון התמזג עם קבוצת "קולג'" בשנות ה-80, שנקראה קולג' קוסמוס עד 2013, ובשנת 2015 התפצל שוב מקולג', והפך חזרה את שמו ליורופה חזרה, בעוד "קולג' 1975" נכנס לליגה השנייה של גיברלטר.
המועדון זכה להצלחה ניכרת בסוף שנות ה-20 ותחילת שנות ה-30, שם זכה ב-4 מתוך 7 התארים שלו עד היום.
למרות סיום במקום הרביעי בליגת העל של גיברלטר 2013/2014, ב-2014 הם היו הקבוצה הראשונה מגיברלטר ששיחקה בליגה האירופית של אופ"א לאחר שסיימה סגנית האלופה בגביע רוק (גביע המדינה הגיברלטרי).
הם הפסידו במשחק הראשון 0–3 נגד ואדוץ מליכטנשטיין.
במשחק השני הם הפסידו 1–0 בבית, וכתוצאה מכך תבוסה מצטברת של 4–0. ב-2015 היה למועדון השחקן הראשון של גיברלטר שהופיע בטורניר בינלאומי גדול, כשצ'רלי ייצג את גינאה המשוונית בגביע אפריקה לאומות 2015.
בשנת 2015 שונה שמו של המועדון בחזרה לשמו המקורי "Europa FC".
הקבוצה נכנסה שוב לליגה האירופית של אופ"א, ללא מאמן שכן דימאס קראסקו עדיין לא מונה.
הקבוצה הפסידה 9–0 במצטבר לסלובן ברטיסלאבה עם סגל חדש שספג ביקורת מצד אוהדים בגלל המחסור בשחקנים גיברלטרים ומספר רב של החתמות של שחקנים ספרדים.
עונה נוספת במקום השני הגיעה לאחר מכן, אם כי ביולי 2016 אכן זכתה הקבוצה בניצחון הראשון שלה במפעלים הבינלאומיים, כשהיא מנצחת 3–2 בסיכום מול פיוניק ירוואן בליגה האירופית 2016/2017.
השקעה נוספת בקבוצה תחת חואן חוזה גאלרדו ראתה זרם של שחקנים גיברלטרים צעירים שהצטרפו לירוקים כדי ליישר אותם עם חוק השחקנים הביתי החדש של הליגה, כולל בסופו של דבר סייקס גארו הבינלאומי, ובעיקר, שחקן המפתח ליאם ווקר מהיריבה לתואר לינקולן רד אימפס.
ההשקעה בצד גררה דיבידנדים כאשר המירוץ לתואר בין לינקולן לאירופה ירד לסיבוב המשחקים האחרון.
הניצחון מול גלאסיס יונייטד ב-21 במאי, הודות לשערים של ליאם ווקר וקייק גומז, ראה את המועדון זכה בתואר הראשון מאז 1952. שבוע לאחר מכן, הירוקים זכו בגביע רוק 2017, והשלימו טרבל מקומי של גביע פפה רייס (גביע הסופרקאפ המקומי).
כאשר זכו בליגת העל וגביע הרוק בפעם הראשונה בתולדותיהם.
עם זאת, לאחר תבוסתם בתוספת הזמן לדה ניו סיינטס בליגת האלופות 2017/2018 ביולי 2017, גאלארדו פרש מתפקידו כמאמן כדי להתמקד בתפקידו כמנהל ספורטיבי.
ג'ונתן פאראדו הובא לקחת על עצמו את ניהול הקבוצה.
בהמשך הצליחה הקבוצה לזכות שוב בגביע פפה רייס בשנים 2019 ו-2021.
גביע פפה רייס (גביע הסופרקאפ הגיברלטרי): 4
איירבס הליקופטרס H225 סופר פומה (לשעבר: יורוקופטר EC225 סופר פומה, באנגלית: Eurocopter EC225 Super Puma) הוא מסוק נוסעים ארוך טווח שפותח כגרסה האזרחית למשפחת AS-332 סופר פומה (המבוסס על הSA 330 פומה).
זהו מסוק דו-מנועי המסוגל לשאת עד 24 נוסעים ושלושה אנשי צוות.
המסוק תוכן למשימות תובלת אח"מים, תובלות לאסדות קידוח וכדומה.
המסוק סומן מחדש בשנת 2015 כ-H255 כאשר חברת יורוקופטר שינתה את שמה לאיירבוס הליקופטרס.
למסוק דגם צבאי המסומן כ-EC725 שמאוחר יותר סומן כ-H225M.
היורופול , סוכנות האיחוד האירופי לשיתוף פעולה באכיפת החוק הוא גוף האחראי על שיתוף הפעולה המשטרתי בין גופי האכיפה של מדינות האיחוד האירופי.
ביורופול חברות כל מדינות האיחוד האירופי, אך הוא עובד בשיתוף פעולה עם מדינות וארגונים רבים נוספים.
המטה המרכזי, ממנו מתבצעת עיקר פעילותו, נמצא בהאג ובו יושבים רוב עובדי הארגון וכן נציגים ממדינות וארגונים איתם היורופול משתף פעולה.
מנכ"לית היורופול הנוכחית היא קתרין דה בולה מבלגיה.
מטרתו של היורופול היא מלחמה ומניעת כל סוגי הפשע המאורגן בתחומי האיחוד האירופי והוא עושה זאת על ידי קישור ותיאום בין המדינות, ריכוז וניתוח נתונים, סיוע ותמיכה למדינות האיחוד האירופי ועוד.
על אף שמו, היורופול אינו גוף אכיפה, והוא פועל כסוכנות עצמאית בכפוף למועצת האיחוד האירופי.
את כל פעילותיו המבצעיות עושה היורופול באמצעות כוחות האכיפה המקומיים במדינות ואין לו סמכויות לפתוח בחקירה עצמאית או לעצור אזרחים.
בשל חשיבותו הגדולה של התחום המשטרתי והמודיעיני, התפתחותו של היורופול כרוכה במאבק תמידי על הסמכויות והעצמאות בין מדינות האיחוד האירופי וגופי האכיפה שלהם לבין היורופול כגוף על לאומי של האיחוד האירופי.
מצד אחד הרצון הטבעי של המדינות לשלוט בריבונות ובגופי האכיפה במדינתם ומצד שני הרצון להילחם בפשיעה שגוברת לצד תהליך האינטגרציה האירופי.
הצורך ביורופול ובשיתוף הפעולה עליו הוא אחראי, נובע גם מפערים בין מדינות האיחוד האירופי כגון שפה, תרבות וחוקים שונים אך בעיקר בגלל מעברי הגבולות הפתוחים במדינות אירופה.
הפשע המאורגן מנצל חולשה זו ופועל בגמישות רבה יותר כלפי החוק, שלא כמו כוחות האכיפה אשר מוגבלים בסמכותם למדינה בה הם נמצאים.
מצב זה מגביר תופעות כמו הגירה, סחר בסמים ועוד פשעים חוצי גבולות ומדגיש את הצורך בשיתופי הפעולה בין המדינות.
הצורך בשיתוף הפעולה הלך וגבר עם השנים וכך גם התפתחותו של היורופול.
הוא נוסד רשמית ב-1991 כמשרד ללא כוח והשפעה אשר עוסק בעיקר בסחר בסמים ובפשע מאורגן והפך לארגון הפועל בתחומים רבים מהגירה וסחר בבני אדם ועד לסייבר ופשעי אינטרנט.
היורופול משמש כמרכז חשוב של מחקר, ניתוח ותיאום מודיעיני והוא בעל השפעה רבה באירופה ובעולם בכלל.
היורופול משתף פעולה עם כ-35 מדינות מחוץ לאיחוד האירופי וכן עם ארגונים וגופים בינלאומיים שונים כגון אינטרפול, יורוג'סט, פרונטקס ועוד.
שיתופי הפעולה בין מדינות אירופה התקיימו בערך מאז היוסדם וכבר בתחילת דרכו של האיחוד האירופי, שהחל בשם הקהילה האירופית, התקיימו דיונים בהם היו הבנות על הצורך בסיוע הדדי בעניינים פליליים ובתיקים העוסקים בפשיעה חוצה-גבולות.
תחילה היה שיתוף הפעולה רק במסגרת היחסים הבין ממשלתיים של המדינות, אך בתחילת שנות ה-70 כאשר תהליכי האינטגרציה התקדמו וחלה עלייה בפשיעה ובטרור, עלה גם הצורך בהסדרת שיתופי הפעולה וביצירת מסגרת משפטית שתאפשר את שיתופי פעולה אלה.
אחד הפורומים שעסק בנושא היה פורום או קבוצת TREVI, הפורום כלל את שרי הפנים והמשפטים של המדינות החברות בקהילה האירופית של אותה תקופה והתפתח על בסיס אינטרסים משותפים של מניעה ומיגור פשיעה לאומית ועל לאומית.
הוא התחיל כפורום של דיונים והתייעצויות והתגבש לכדי קבוצה קובעת מדיניות שתרמה רבות להקמתו של היורופול ולתהליך האינטגרציה האירופית בכלל.
בשלב זה במסגרת הקהילה האירופית, ענייני המשטרה נוהלו באופן עצמאי והיו מחוץ לסמכות הקהילה ולכן קבוצת TREVI פעלה באופן חיצוני ונתפסה כפורום בלתי פורמלי שמטרתו לקדם שיתוף פעולה באמצעות דיונים ורצון משותף.
הרעיון להקמת הגוף שיקרא לימים יורופול הועלה ביוני 1991 על ידי המשלחת הגרמנית של המועצה האירופית, ההצעה אושרה ונכנסה לאמנת מאסטריכט ובכך הפכה את שיתוף הפעולה בין מדינות האיחוד האירופי לרחב יותר, עמוק יותר ובעל תוקף חוקי על ידי כל מדינות האיחוד האירופי אשר חתמו על האמנה.
באמנה הוסכם על פתיחתו לראשונה של משרד עצמאי שיאחד את שיתופי הפעולה, תחילה ניתן לו השם EDU (Europol Drugs Unit) יחידת הסמים של היורופול ותחומי עיסוקו היו מוגבלים בעיקר לסחר בסמים ולפשע המאורגן, אך התפתחותו עם השנים הייתה מהירה ומצב זה השתנה.
הוא החל לפעול באפריל 1993 וכמה חודשים לאחר מכן עבר לבסיס קבע בעיר האג שבהולנד שם נמצא המטה המרכזי עד היום.במהלך השנים התבסס המשרד וחדר לתחומי עיסוק נוספים ובשנת 1995 אף נחתמה אמנת היורופול אשר מחייבת את המדינות החברות בנושא שיתוף הפעולה מבחינה משפטית ומסדירה את ענייני הסמכות של היורופול.
באמנה זו הוסכם על סמכויות מצומצמות המאפשרות ליורופול לדרוש ולקבל מידע ממדינות האיחוד האירופי אך עדיין כגוף חיצוני לאיחוד האירופי וללא סמכויות נרחבות.
בשנת 1999 היורופול נפתח רשמית בשמו המוכר כיום והוא הפך לגוף מבצעי, בנוסף התמנה המנכ"ל הראשון של היורופול – יורגן סטורבק (Jürgen Storbeck), עורך דין גרמני שכיהן בתפקיד רכז במשרד ה-EDU הקודם.
בשנת 2010 לאחר דיונים רבים ובעקבות החלטה של מועצת האיחוד האירופי שנה קודם לכן, הפך היורופול רשמית לסוכנות של האיחוד האירופי ואף נכנס למסגרת המשפטית שלה.
בכך התשנה מעמדו של היורופול מארגון בין-ממשלתי ולא עצמאי לגוף על לאומי בעל אישיות משפטית.
במסגרת ההחלטה ניתנו ליורופול מספר סמכויות שלא היו לו לפני כגון קביעת אסטרטגיות וסדרי יום, ייזום והשתתפות בחקירות ועוד.
ההחלטה החדשה אשר החליפה את אמנת היורופול הקודמת, נכסה לתוקף ב-1 בינואר 2010 ותרמה לחיזוק היורופול כסוכנות אכיפת החוק הרשמית של האיחוד האירופי.
על אף קולות רבים שעלו בטענה להעניק סמכויות אכיפה ליורופול, סמכויותיו לא השתנו עד היום והוא עדיין פועל ללא יכולת אכיפה ובכפוף למדינות ולמועצת האיחוד האירופי.במהלך השנים התפתח היורופול בתחומים רבים, הוא פתח יחידות ומרכזים בתחומי טרור, סייבר, מהגרים ועוד, הקים מערכות מידע וכלים טכנולוגיים והוציא דוחות חדשים.
בנוסף, היורופול התחיל לחתום על הסכמים עם מדינות שלישיות, ב-2001 הוא חתם לראשונה על שיתוף פעולה עם מדינות נורווגיה ואיסלנד ולאחר מכן גם עם מדינות וארגונים נוספים ורבים.
בשנת 2017 בתקנה חדשה שונה שמו הרשמי של היורופול לסוכנות האיחוד האירופי לשיתוף פעולה באכיפת החוק, אך הוא עדיין משתמש בשמו הקודם וכך גם הוא מוכר בציבור.
המטה המרכזי של היורופול ממוקם כאמור בהאג, ובו יושבים רוב עובדי הארגון.
ב-2011 עבר המטה חידוש ונחנך באזור הבינלאומי בהאג על ידי מלכת הולנד, ביאטריקס.
המבנה החדש מתפרס על שטח של כ-32,000 מ"ר והוא מכיל בתוכו את מרכזי המחקר והפיתוח של היורופול, האנליסטים, החוקרים ועובדי הארגון.
ביורופול מועסקים כ-1,400 עובדים שמתוכם כ-800 יושבים במטה שבהאג.
בנוסף למטה הראשי קיימות יחידות של היורופול בכל מדינה של האיחוד האירופי אשר מהוות גוף מקשר ליורופול ומטרתם לשמור על האינטרסים של המדינה ולחזק את שיתוף הפעולה.
כל יחידה כזאת מחויבת למנות לפחות נציג אחד למטה הראשי, שם היא מקבלת משרד משלה.
רוב העיסוק של היחידות במדינות החברות הוא מעשי ולא פוליטי ועיקר ההשפעה של מדינות האיחוד האירופי על אופן הניהול וקבלת ההחלטות מגיע מנציגיהם במועצת האיחוד האירופי ובדירקטוריון של היורופול.
היורופול כאמור כפוף למועצת האיחוד האירופי, והיא גם שקובעת את גבולות הסמכות הארגון, התקציב שלו, היא מנחה את המדיניות, ואחראית על מינוי מנכ"ל היורופול, ושלושת הסמנכ"לים שמתחתיו.
הדירקטוריון מורכב מנציג אחד של כל מדינה חברה, מנכ"ל היורופול, נציג של הנציבות האירופית ועוד מספר נציגים נוספים, והוא אחראי על הדרכה אסטרטגית, פיקוח על משימות ואימוץ תוכניות העבודה והתקציב אשר נקבעים על ידי מועצת האיחוד האירופי והפרלמנט האירופי.
היורופול מחולק לשלוש מנהלות עליהם ממונים שלושת הסמנכ"לים – מנהלת המבצעים, מנהלת הממשל ומנהלת היכולות.
בראש המנהלות עומד מנכ"ל היורופול ויחד עם הסמנכ"לים אחראי על התפעול היומיומי של הארגון, יישום תוכניות עבודה וניהול של כוח האדם.
בנוסף, הסמנכ"לים והמנכ"ל אחראיים על ניהול התקציב של הארגון, שנכון לשנת 2023 עומד על כ-207 מיליון אירו.
תחת הסמנכ"לים נמצאים כל עובדי הארגון אשר כוללים חוקרים, אנליסטים ומומחים בתחומים שונים.
רובם עובדים מהמטה הראשי בהאג אך ישנם עובדים אשר מפוזרים גם במדינות רבות אחרות.גורם נוסף בשיתוף הפעולה של היורופול עם המדינות החברות הם קציני הקישור שאינם כפופים ליורופול אלא למדינות ולארגונים שממנים אותם, ותפקידם לשמור על האינטרסים של המדינה או הארגון אותם הם מייצגים בנושאים של אכיפת החוק ושיתוף הפעולה.
ביורופול ישנם 257 קציני קישור אשר מגיעים גם ממדינות האיחוד האירופי וגם מ-41 מדינות וארגונים שלישיים כגון האינטרפול יורוג'סט ועוד.
145 מתוכם יושבים במטה הראשי שבהאג.שיתופי הפעולה עם המדינות השלישיות מתבססים על הסכמים שהחלו להיחתם כבר ביוני 2001 עם נורווגיה ואיסלנד.
מאז נחתמו הסכמים עם כ-35 מדינות מחוץ לאיחוד האירופי ביניהם ארצות הברית, רוסיה, סין וגם ישראל.
עד שנת 2017 הסכמים עם המדינות השלישיות התחלקו לשני סוגים – מבצעיים ואסטרטגיים.
שני ההסכמים מאפשרים חילופי מודיעין ומידע אסטרטגי וטכני אך רק ההסכמים המבצעיים כוללים חילופי נתונים אישיים.
החל מ-1 במאי 2017 הפסיק היורופול עם הסכמים אלה והחל לחתום רק על הסכמי עבודה אשר מאפשרים חילופי מודיעין ומידע ומסדירים את ההיבטים המעשיים של שיתופי הפעולה.
הסכמי העבודה נחתמים באופן פרטני לכל מדינה ואינם מהווים בסיס משפטי להחלפת נתונים האישיים כפי שהיה בהסכמים המבצעיים והאסטרטגיים.
תפקידו המרכזי של היורופול הוא הגנה על מדינות האיחוד האירופי באמצעות חיזוק, תמיכה ותיאום בין גופי האכיפה של המדינות החברות.
היורופול תומך ומסייע לגופי האכיפה השונים בתיאום של הפעילות השוטפת, בחקירות ופעילויות מיוחדות, בחילופי מודיעין, בניתוח מידע ותמיכה טכנית ועוד.
מבנה הארגון שמורכב ממדינות וארגונים רבים הופך את היורופול למרכז מידע עצום ומאפשר לו יכולות גבוהות מאוד של ניתוח ועיבוד מידע ומכך חשיבותו הגבוהה באירופה ובעולם בכלל.
בשונה מתחילת דרכו של היורופול, בה עסק בעיקר בפשע מאורגן, סחר בסמים וטרור, היום היורופול פועל בתחומים רבים כגון סייבר, מהגרים, זיוף יורו, סחר בנשק ועוד הרבה.
סדרי העדיפויות והאיומים לפיהם פועל היורופול נקבעים על ידי פלטפורמת EMPACT.