tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
לאחר יציאת סדרת ספרי "הארי פוטר" בשנת 1997 הואשמה ג'יי קיי רולינג בהעתקת אלמנטים מהסרט אל ספריה, ובייחוד את שם גיבור הסדרה מגיבור הסרט.
רולינג הכחישה, אולם ציינה כי ייתכן שצפתה בסרט בעבר.
טרול 2 הוא סרט קולנוע פנטזיית אימה אמריקאי-איטלקי, שביים הבמאי האיטלקי קלאודיו פראגאסו בשם העט 'דרייק פלויד'.
בסרט כיכבו מייקל סטיבנסון, ג'ורג' הארדי, מארגו פריי, קוני מקפארלנד, דברה ריד וג'ייסון רייט.
הסרט כשל ולימים הפך לסרט פולחן (קטעים ממנו זכו להתייחסות, לרוב מזלזלת, באינטרנט).
על אף שמו, לסרט לא היה כל קשר בינו לסרט שקדם לו – "טרול", והוא כלל לא עוסק בטרולים.
התסריט נכתב על ידי פראגאסו ורעייתו רוסלה דרודי, שאינם דוברי אנגלית.
השניים אסרו על השחקנים האמריקאים לתקן את התסריט ודרשו, מהם לקרוא את התסריט כמו שהוא, ולכן הסרט נודע בדיאלוגים הקלוקלים שלו.
בנוסף, העדר תקשורת בין הבמאי והצלמים, כולם איטלקים, לבין השחקנים האמריקאים, הביא לכך שהסרט נחשב כיום לאחד הסרטים הגרועים ביותר בכל הזמנים.
בשנת 2010 ביים מייקל סטיבנסון, אשר שיחק בסרט, את הסרט התיעודי "הסרט הרע הטוב ביותר", אודות צילום הסרט "טרול 2".
בראשית חופשת הקיץ החליטה משפחת וייטס לנפוש בעיירה נילבוג (Nilbog).
ג'ושוע וייטס הצעיר (המגולם על ידי מייקל סטיבנסון) רואה את רוח הרפאים של סבו שנפטר סת' (המגולם על ידי רוברט אורמסבי), אשר מזהיר אותו מהגובלינים - מפלצות צימחוניות ההופכות אנשים להיבריד של אדם - צמח, על מנת לאכול אותם.
הולי, אחותו של ג'ושוע (המגולמת על ידי קוני יאנג) פוגשת את חברה אליוט (המגולם על ידי ג'ייסון רייט), השניים רבים, כאשר הולי טוענת שג'ושוע מבלה זמן רב מידי עם חבריו.
אליוט מבטיח לה שהוא אוהב אותה, ומציע כי כהוכחה לכך יבלה עם המשפחה את חופשתם בנילבוג.
למחרת בבוקר אליוט לא מגיע, האב מייקל (המגולם על ידי ג'ורג' הארדי) והאם דיאנה (מגולמת על ידי מארגו פריי) מחליטים שלא להמתין והמשפחה יוצאת בלעדיו.
בדרכם לנילבוג הם פוגשים את אליוט אשר הביא עמו חברים - ברנט (מגולם על ידי דייוויד מקקונל), ארנולד (מגולם על ידי דארן יווינג) ודרו (מגולם על ידי ג'ייסון סטידמן).
בהגיעם לנילבוג מגלה המשפחה כי דיירי הבית אותו שכרו השאירו להם ארוחה צמחונית גדולה.
רוחו של הסב מופיעה שוב, מקפיאה את הזמן, ומזהירה את ג'ושוע שהמזון מורעל.
על מנת למנוע מבני משפחתו לאכול את האוכל, ג'ושוע משתין עליו.
ארנולד, המטייל בעיירה, פוגש את סינדי אחריה רודפים גובלינים.
השניים מתחבאים בכנסייה ופוגשים שם את קרידנס לאונורה גילגוד (המגולמת על ידי דברה ריד).
גילגוד משקה אותה שיקוי ההופך את סינדי לאקטופלזמה ירוקה וארנולד הופך לצמח.
קרידנס היא מלכת הגובלינים, המעניקה לכל הגובלינים כוח באמצעות "אבן הקסם מסטונהנג'".
ארנולד רואה את הגובלינים אוכלים את מה שנותר מסידני.
דרו מגיע ומנסה לשחררו אולם הוא נהרג על ידי קרידנס.
בהוראת סת', ג'ושוע משמיד את כל המזון שבבית, ולכן מייקל לוקח אותו לחנות העיירה למחרת לקנות מזון.
החנות סגורה מאחר שכל תושבי העיירה נמצאים בכנסייה בתפילה.
הגובלינים תופסים את ג'ושוע ומנסים להאכיל אותו גלידה מורעלת, אולם מייקל מגיע ודורש שג'ושוע ישוחרר.
השניים שבים לביתם ומוצאים שם רבים מתושבי העיר הרוצים לערוך להם מסיבה.
ג'ושוע מנסה ליצור קשר עם סת' אולם קרידנס מפריעה להם.
סת' וג'ושוע מונעים את בני המשפחה לאכול את המזון המורעל.
הכומר של העיירה מנסה לגרש את רוחו של סת' לגיהנום אולם סת' יורה בו ברק וכאשר הכומר מת רואים בני המשפחה את צורתו האמיתית - צורת גובלין.
סת' נעלם ובני המשפחה מתבצרים בבית.
קרידנס לובשת צורת אישה צעירה ומפטה את ברנט לאכול תירס, המשתק את ברנט.
בני המשפחה המצויים בבית עורכים סיאנס על מנת לתקשר עם סת'.
סת' נותן לג'ושוע תיק גב ובו נשק שיציל אותו, והגובלינים פורצים אל הבית וחוטפים את ג'ושוע.
בכנסייה ג'ושוע פותח את תיק הגב ואוכל סנדוויץ' עם נקניק, ובכך "מזהם" את דמו בבשר ומונע מהגובלינים לאכול אותו.
הוא נוגע באבן הכוח וגוזל מהגובלינים את כוחם.
למחרת בני המשפחה שבים לביתם ואוכלים את המזון במקרר ביתם מבלי שהם יודעים שהמזון הושאר שם על ידי המשפחה מנילבוג עימם החליפו את הבית.
דיאנה הופכת לצמח, ונאכלת על ידי משפחת הגובלינים.
ג'ושוע וייטס - ילד בן 10, הצעיר מבני המשפחה - מייקל סטיבנסון
מייקל וייטס - אביו של ג'ושוע - ג'ורג' הארדי
דיאנה וייטס - אימו של ג'ושוע - מרגו פריי
הולי וייטס - אחותו של ג'ושוע - קוני יאנג
סת' - סבו של ג'ושוע ואביה של דיאנה - רוברט אורמסבי
קרידנס לאונור גילגוד - מלכת הגובלינים - דברה ריד
אליוט קופר - חברה של הולי - ג'ייסון רייט
ארנולד - חברו של אליוט - דארן יווינג
דרו - חברו של אליוט - ג'ייסון סטידמן
ברנט - חברו של אליוט - דייוויד מקקונל
בלז - הכומר של העיירה נילבוג - מייק האמיל
סינדי - נערה פחדנית - כריסטינה ריינולד
שריף ג'ין פינק - שריף העיירה - גארי קארלסון
מנהל החנות - דון פקארד
בעת הפקת הסרט נקרא הסרט בשם "גובלינים" (שם העיירה בסרט הוא היפוך אותיות של המילה "גובלין").
רק בעת הפצת הסרט בארצות הברית הוצע לקרוא לו בשם "טרול 2" על מנת להתבסס על הצלחת הסרט הראשון בסדרה.
התסריט מבוסס על רעיון של אשת הבמאי, רוסלה דרודי, אשר הביעה כעס על כך שרבים מחבריה הפכו לצמחונים ולא היה לה מה לאיכול בביתם.
הסרט צולם בעיירה מורגן שביוטה בקיץ 1989.
צוות ההפקה היה איטלקי, והובא לארצות הברית על ידי במאי הסרט לצורך הצילומים.
היחיד מבין אנשי הצוות שידע אנגלית הייתה מעצבת התפאורה לאורה גמסר.
השחקנים היו ברובם שחקנים חובבים שהתגוררו בעיירה בה צולם הסרט ובעיירות הסמוכות.
דון פקארד, אשר גלם את בעל חנות המכולת, היה דייר בבית משוגעים סמוך, ובכלל לא היה מודע לכך שהוא מצולם לסרט.
תסריט הסרט נכתב על ידי פראגאסו ודרודי אשר שלא ידעו אנגלית, ובשל התעקשותם על כך שהשחקנים לא ישנו אף מילה בתסריט, נוצרו בסרט דיאלוגים חסרי משמעות ובהם שגיאות רבות.
הסרט נחשב לאחד הסרטים הגרועים ביותר שצולמו אי פעם (בהתאם לדירוג אתר IMDb).
בשנת 2007 נערך כנס המכונה "פלישת נילבוג" בעיירה מורגן, בו השתתפו הבמאים והשחקנים.
באותו כנס הכריזו פראגאסו ודרודי כי הם מתכננים לצלם סרט המשך שייקרא "טרול 2: חלק 2" (מאחר שהסרט "טרול 3", שגם הוא לא קשור עלילתית לקודמיו, כבר צולם).
בשנת 2009 יוצר הקולנוע מייקל סטיבנסון שגילם את הילד ג'ושוע וייטס בסרט "טרול 2", ביים את הסרט הדוקומנטרי "הסרט הרע הטוב ביותר" שמתאר את הפקת הסרט "טרול 2", וכולל ראיונות עם הכוכבים והיוצרים של הסרט יחד עם הצגת ההקרנות וההצלחה של הסרט כסרט פולחן.
טרויַניבקה (באוקראינית: Троянівка; בפולנית: Trojanówka, טרויַנובקה) הוא כפר במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
הכפר טרויניבקה שוכן כ-8 ק"מ ממסילת הברזל סארני-קובל, וחיבורו לקו זה בסוף המאה ה-19 הביא להתפתחות היישוב.
התיעוד הראשון לקיום קהילה יהודית בכפר הוא משנת 1700. בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-350 יהודים, כמחצית תושביו.
לאחר כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939, הגיעו אליו כ-150 פליטים יהודים ממערב פולין.
ב-28 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבש היישוב בידי הגרמנים, ואלו העבירו את השליטה בו לידי האוקראינים, אשר גייסו את יהודיו לעבודות כפייה, בהן חלקם נרצחו.
ב-11 באוגוסט 1941 בלמה קבוצת הגנה עצמית יהודית ניסיון של אוקראינים לערוך ביישוב פוגרום.
בהמשך רוכזו יהודי היישוב בגטו שהוקם בו, שבו הוטלו עליהם גזירות שונות.
ב-3 בספטמבר 1942 נערכה בגטו שביישוב אקציה, בה נרצחו רוב יושביו במנייביץ' ובסמוך לכפר צ'רווחה.
במהלך האקציה הצליחו להימלט מהגרמנים כ-150 יהודים, וכ-70 מהם ששבו לכפר לאחר שנשמעו להבטחות הגרמנים כי לא יאונה להם רע, נרצחו במקום.
יתר הנמלטים נספו ברעב וממחלות, והמעטים ששרדו חברו ליחידות פרטיזנים.
טרוֹיְלוֹס וקרֵסידָה הוא מחזה מאת ויליאם שייקספיר, המתרחש במהלך מלחמת טרויה.
הכותב התבסס בעיקר על הפואמה באותו השם מאת ג'פרי צ'וסר ועל חיבורים אחרים ששאבו השראה מהומרוס.
"טרוילוס וקרסידה" חובר כנראה ב-1602, והועלה לבמה בראשית 1603 על ידי אנשי הלורד צ'מברלין.
יחד עם "סוף טוב הכול טוב" ו"מידה כנגד מידה" זהו אחד מ"המחזות הבעייתיים" המובהקים של שייקספיר, שחוקרי יצירתו התקשו למיין לפי סוגה: העלילה נעה בין טרגדיה קדורנית, דרמה וקומדיה בוטה.
היוונים צרים על טרויה מזה שבע שנים.
הנסיך טרוילוס, בנו הצעיר של המלך פריאמוס, מתאהב בכהנת קרסידה, בת החוזה קלכס, שעבר אל מחנה האויב לאחר שחזה שהעיר תיחרב.
הוא מתוודה בפני דודה פנדרוס, והלה מנסה לשכנע אותה להיעתר לו.
בינתיים, בצד השני, מתייעץ המלך אגממנון עם נסטור ואוליסס כיצד להשיב את חמת אכילס, שמסרב להשתתף בלחימה.
הגיבור הרטנוני מסתגר באהלו ומתמרמר על שליטו.
הנסיך הקטור קורא ליוונים לבחור אלוף לדו-קרב מולו, ואיאס נענה לאתגר.
טרוילוס וקרסידה נפגשים והיא מצהירה על אהבתה לו.
קלכס משכנע את אגממנון לדרוש את בתו בתמורה לשחרור המצביא השבוי אנטנור, והיא נשלחת אל היוונים כשהיא נשבעת לטרוילוס כי תיוותר נאמנה לו.
אוליסס הערמומי אומר ליתר המלכים שהיא אישה בלתי-מוסרית, ומורה לכולם לשק לה.
הקטור ואיאס נלחמים, אך מתקשים להרוג איש את רעהו בגלל היותם קרובי משפחה ומסיימים ללא הכרעה.
טרוילוס משחד את אוליסס והלה, בהנאה רבה, מובילו למחנה היווני.
שם הוא רואה את קרסידה אומרת לדיומדס כי תאהב אותו תמיד.
רק מלך איתקה המשועשע מרסן אותו מלהתפרץ ולגלות את הימצאו.
בבוקר למחרת מתכונן הקטור לקרב, כשאשתו אנדרומכה ואחותו קסנדרה מזהירות אותו כי היו להן חלומות מבשרי רעה.
פטרוקלוס יוצא לצד היוונים ונקטל בידי הנסיך, והדבר משכנע את אכילס לבסוף לחזור.
הוא נכשל בקרב מול הקטור בעצמו, אך המירמידונים שלו נופלים עליו מן המארב והם חוטפים את גופתו כשלל.
הלחימה מסתיימת ללא הכרעה כשהטרויאנים מצליחים להדוף שוב את היוונים ולמנוע את כיבוש עירם.
טרוילוס שוכב גוסס בשדה הקרב ומקלל את פנדרוס במותו.
טרולים הוא סרט הנפשה קומי מוזיקלי אמריקאי בתלת-ממד המבוסס על בובות הטרולים מאת תומאס דאם.
הסרט הופק על ידי חברת דרימוורקס אנימציות ובוים על ידי מייק מיטשל ווולט דורן.
את הדמויות מדבבים אנה קנדריק, ג'סטין טימברלייק, זואי דשנל, ראסל בראנד, ג'יימס קורדן, גוון סטפאני, איקונה פופ וקונאל נייאר.
הסרט מציג שני טרולים שיוצאים למסע על מנת להציל את הכפר שלהם מהאסון של הברגנים, שונאי הטרולים.
הסרט הופץ בארצות הברית ב-4 בנובמבר 2016. בישראל הסרט יצא ב-13 באוקטובר 2016.
לסרט יצאה סדרת ספין אוף ב-19 בינואר 2018 בשם "טרולים: ממשיכים לרקוד!".
סרט המשך בשם "טרולים מסביב לעולם" שוחרר לאקרנים בארצות הברית ב-10 באפריל 2020.
הסרט השלישי בסדרה "טרולים 3: הקול טוב" יצא לאקרנים ב-17 בנובמבר 2023.
טרול זעפן בשם בראנץ' (ג'סטין טימברלייק) יוצא יחד עם פופי (אנה קנדריק) למסע להצלת אוכלוסיית עיר הטרולים מפני הברגנים, יצורים שצדים את הטרולים על מנת לאכול אותם וכך לחוות אושר.
אנה קנדריק/עינת אזולאי - פופי, הנסיכה של עיר הטרולים.
ג'סטין טימברלייק/לירון לב - בראנץ', טרול ממורמר ושורד, מאז שאיבד את סבתא שלו בילדותו, לא היה יכול לשיר, בסוף הסרט ברנץ' מתרכך ושר כדי להחזיר את השמחה לטרולים האחרים.
ראסל בראנד/פז פרל - קריק, טרול עם אישיות חיובית וחוכמה בודהיסטית, בסוף הסרט בגד בטרולים והצטרף לשף.
ג'יימס קורדן/יפתח אופיר - ביגי, טרול ענק.
גוון סטפאני/נועה קירל - די ג'יי סוקי, הדי ג'יי של עיר הטרולים.
איקונה פופ/נטע טמשה ונועה לפידות - סאטין ושניל, טרוליות תאומות אשר מכורות לאופנה.
קונאל נייאר/תום אידלסון - איש היהלומים, טרול כסוף, מנצנץ ועירום.
מג דאנגליס - מוקסי דודרופ, טרולית מרקדת.
ריקי דילון - אספן הייץ, טרול על סקיטרבורד.
כריסטין ברנסקי/איילת רובינסון - שף, ברגנית מרושעת.
ג'ון קליז/אלברט כהן - המלך גריטסל, מלך הברגנים.
אביו של הנסיך גריטסל, מת כאשר בנו התבגר.
כריסטופר מינץ-פלאס/דן קיזלר - הנסיך גריטסל, מלך הברגנים מאז מות אביו.
זואי דשנל/אלונה אלכסנדר - ברידג'ט, ברגנית טובת לב שעובדת אצל טבחית הברגנים.
וולט דוהרן/שרון כהן - איש הענן.
ג'פרי טמבור/שאול עזר - המלך פפי, מלך הטרולים ואביה של פופי.
הטרוכואיד (מהמילה היוונית לגלגל "trochos") הוא העקומה המתוארת על ידי נקודה קבועה על מעגל כאשר הוא מתגלגל על קו ישר.
הציקלואידה משתייכת למשפחת העקומים הטרוכואידים.
המונח טרוכואיד נטבע על ידי ז'יל פרסון דה רוברוואל.
כאשר מעגל ברדיוס a מתגלגל ללא החלקה לאורך ישר L, המרכז C נע במקביל ל-L, וכל נקודה אחרת P במישור הקשיח המסתובב עליו נח המעגל מתווה עקום הנקרא טרוכואיד.
המשוואות הפרמטריות המתארות את הטרוכואיד כאשר L הוא ציר ה-x הן:
כאשר θ הוא פרמטר השווה לזווית הסיבוב הכוללת אשר המעגל הסתובב.
אם P נחה בתוך המעגל (b < a), על ההיקף שלו (b = a), או מחוצה לו (b > a), אז הטרוכואיד מתואר כמכווץ (curtate), נפוץ, או מורחב (prolate) בהתאמה.
כיוון שהמעגל מתגלגל ללא החלקה, מהירות הסיבוב על היקפו שווה למהירות התקדמות המרכז שלו.
על פי כלל המקבילית לחיבור וקטורי של מהירויות, נקבל שכאשר הטרוכואיד מכווץ הנקודה הקבועה נעה תמיד באותו כיוון אופקי (שכן המהירות האופקית של המרכז עולה על מהירות סיבוב הנקודה הקבועה), ולכן אין לו לולאות.
כאשר הטרוכואיד מורחב הנקודה משנה את כיוון תנועתה האופקי בחלקים מסוימים של התנועה כך שיש לו לולאות.
במקרה הביניים, כאשר הנקודה נחה על היקף הגלגל, מתקבלת הציקלואידה, שלה יש חודים (cusps) בנקודות בהן P נוגעת ב-L.
מבחינה מעשית טרוכואיד מכווץ מותווה על ידי פדל כאשר מפדלים באופניים לאורך קו ישר.
היא סדרת טלוויזיה לילדים, המשמשת המשך לסרט "טרולים" שהופץ ב-4 בנובמבר 2016 בארצות הברית.
הסדרה עלתה לראשונה בנטפליקס ב-19 בינואר 2018, ובישראל ב-1 באוגוסט 2018 בערוץ הילדים.
לסדרה יש 8 עונות ו-52 פרקים כפולים באורך 22 דקות.
הסדרה היא המשך של הסרט "טרולים".
לאחר שהטרולים כרתו ברית עם הברגנים למרות ההבדלים הגדולים ביניהם, פופי וחבריה ממשיכים לנסות להסתדר איתם.
בנוסף, פופי וחבריה חווים ימים מיוחדים בכפר הטרולים, פותרים בעיות, נהנים ושרים.
במאית הדיבוב בעברית היא אפי בן ישראל, ומפיקת הדיבוב בעברית היא ענבר שטגר עזרא.
שם הדמותשם המדבב/ת באנגליתשם המדבב/ת בעבריתפופיאמנדה לייטוןעינת אזולאיברנץ'סקיילר אסטיןגילן שחףברידג'טקארי וולגרןאלונה אלכסנדרגריסטלסאם לרנרדן קיזלרדיג'יי סוקיפרידה וולףמאיה לבניביגידייוויד פיןאורי זלצמןקופררון פאנצ'סתומר לויגיא דיימונדשון קרישנןערן מורשנילפרידה וולףמיה אלוןסאטןנועם קלינשטייןמר דינקלס דייוויד פיןצביקה פורמןגרות'קווין מייקל ריצ'רדסוןסמידג'ענת ניבבחור ענןוולט דורןגדי לויקריקמאט לואודור סרוגו
מספר הפרק(בסדרה) מספר הפרק(בעונה) שם הפרק תאריך שידור מקורי תאריך שידור בישראל 141-אהמתחזה 24 באוגוסט 201820 בינואר 20191-בהאויב152-אג'יסטו שיער21 בינואר 20192-במוחצים זה את זה163-אפוגשים את פפי22 בינואר 20193-בקורס המסיבות174-אסיפור טרולים 223 בינואר 20194-במגדון קשת בענן185-אקופר, איפה גיא?24 בינואר 20195-בעוגת פלאף דובדבן 196-אפספוס או-פאפ27 בינואר 20196-באבודים ביער
טרוליות היא סדרת הנפשה אמריקאית, מסוגת פנטזיה, קומדיה והרפתקאות, המבוססת על בובות טרול שנוצרו על ידי טומאס דאם.
הסדרה נוצרה על ידי אנדי הייוורד, בוימה על ידי קרן היידן, והופקה על ידי Studio DAM, DIC Entertainment Corporation ו-Melusine Productions.
הסדרה שודרה במקור בארצות הברית בסינדיקציה ברצועת השידור DIC Kids Network, כאשר פרק הבכורה שלה שודר ב-3 באוקטובר 2005 ופרק הסיום שודר ב-8 בנובמבר באותה שנה.
בישראל הסדרה שודרה לראשונה בדיבוב לעברית בערוץ ניקלודיאון החל מסוף דצמבר 2005 עד שנת 2006. לסדרה הופקה עונה אחת בעלת 27 פרקים באורך 25 דקות.
הסדרה הושקה כחלק משיווק בובות טרול, ובנוסף אליה נמכרו מוצרים שונים.
לסדרה נועדה להיות עונה שנייה, כמו כן היה אמור לצאת לאור תקליטור שיכלול את שיריה, אם כי לבסוף הם בוטלו עקב שתי תביעות משפטיות משנת 2007.
העלילה עוקבת אחר חבורת טרוליות בשם "החברות הכי טובות", אשר לומדות בכיתה ט'.
בכל פרק הטרוליות עוברות הרפתקאות ומשתמשות בקסמים בשביל לפתור את בעיות היומיום שלהן.
בסיום כל פרק יש פינה בשם "רגע של כישוף", בה רואים את אחת הטרוליות עושה כישוף על אחד הטרולים בעזרת הטלפון שלה.
מרבית הדמויות נקראות בשמות של אבני חן (שגם מופיעות על טבוריהן של הגיבורות) ואבנים או חומרים אחרים:
אמטיסט – טרולית צעירה שאוהבת את חברותיה ומוכנה לעשות הכל בשבילן.
היא מתחשבת ונותנת עצות טובות לחבריה.
רוּבִּי – מנהיגת חבורת "החברות הכי טובות".
אם היא רוצה להשיג משהו היא תעשה הכל בשבילו.
ספיר – הטרולית הכי חכמה בקבוצת "החברות הכי טובות", בכל מצב תרצה ללמוד.
טופז – טרולית טיפשה ומגושמת.
אוניקס – טרולית גותית בעלת חיבה לשירה.
אובסידיאן – בעלת חנות כישופים הקרויה על שמה.
מר טרולהיימר – המורה של הבנות.
סבתא של אמטיסט – טרולית זקנה וחביבה אשר מייעצת לבנות על שימושן בקסמים.
זירקוניה – טרולית זקנה שנהפכה לעץ על ידי סיימון למשך 3,000 שנים.
הוותיקה של טופז ואשתו של ספינל.
ספינל – טרול זקן שנהפך לדרקון על ידי סיימון למשך 3,000 שנים.
הוותיק של אוניקס ובעלה של זירקוניה.
סנארף – כלב המחמד של סיימון.
נשאר נאמן לסיימון בכל מצב למרות שסיימון לא מחבב אותו.
ג'ספר – החבר של טופז, איבד את שערו בעקבות כישוף שעשתה אמטיסט בפרק הראשון.
פלינט – החבר של אוניקס, נמצא בלהקת רוק ואוהב לכתוב שירים.
רוק – החבר של רובי.
אלבסטר – החבר של ספיר.
קול – החבר של אמטיסט.
הדיבוב העברי בוים על ידי עמי מנדלמן, והופק על ידי נעמה ליס.
שם הדמותמדבב/ת באנגליתמדבב/ת בעבריתאמטיסטבריט מקיליפטליה ברקאירוביקיארה זאנימיכל מוכתרספיראלכסנדרה קרטרנעה קשפיצקיטופזלאה ג'ואלאסתר אתי קסטרואוניקסאנה ואן הופטטלי בן-יוסףמר טרולהיימרג'ייסון קונריעמי מנדלמןסיימוןריס תומפסוןדניאל מגוןג'ספרארמן ויצמןבניהו שירפלינטמייקל אנטונקוסעידו פרמוןרוקמאט הילדור סרוגואלבסטרסמואל וינסנטגד צ'רנובילסקיקולג'סי מוסיובל סגלאובסידיאןאורלי קטן
בנוסף דיבבו בדיבוב העברי יפעת זנדני צפריר, שרון שחל ועדי שליטא.
ב-6 באפריל 2004 דווח שחברת DIC Entertainment Corporation רכשה את הזכויות לבובות טרול, ושלצד הבובות והמרצ'נדייז שיימכר, היא מתכננת להשיק את סדרת טלוויזיה זו.
הסדרה שודרה לראשונה ב-3 באוקטובר 2005 וזכתה "לתגובה אדירה" מצד גופי שידור בינלאומיים ששודרה במעל 69 טריטוריות ברחבי העולם.
בעקבות עובדות אילו הוכרז ב-19 ביולי 2005 שהסדרה תחודש לעונה שנייה שתכלול 26 פרקים בני חצי שעה, אם כי בסופו של דבר לא הופקה.
לצד הסדרה הושקו מוצרים שונים, ביניהם בובות אופנה, תיקים, שעוני יד ו-DVD, כמו כן היה אתר אינטרנט ומשחק וידאו בשם "Trollz Hair Affair".
היה גם אמור להיות מושק תקליטור שיכלול 15 שירים מתוך הסדרה בביצוע בנות ואלי שביצעה, בין היתר, את שיר הפתיחה.
התקליטור לא יצא לאור, אם כי תקליטור פרומו הכולל 11 שירים בשם "Trollz It's A Hair Thing" הושק.
הסיבה לביטול העונה השנייה והיציאה לאור של התקליטור, היא שתי תביעות משפטיות משנת 2007 שנבעו בעקבות רכישת הזכויות לבובות.
התביעה הראשונה הייתה מצד DIC Entertainment Corporation עבור חברת הבובות, אשר טענה שהיא ביצעה הונאה כלפיה והציגה מצג שווא בכך שלא דאגה לבטל את הבובות המזויפות של המוצר בשוק, דבר שפגע בהכנסות.
התביעה הייתה על סך 20 מיליון דולר.
התביעה השנייה הייתה מצד חברת הבובות עבור DIC Entertainment Corporation, אשר טענה שעקב מצג שווא כלכלי היא לא הצליחה ליצור ולשווק קמפיין של המותג כמו שצריך, דבר שהרס את התדמית והרצון הטוב של הבובה.
גם תביעה זו הייתה על סך 20 מיליון דולר.
טרולדהגן (בנורווגית: Troldhaugen) הוא ביתו לשעבר של המלחין הנורווגי אדוורד גריג ואשתו נינה גריג.
הבית נמצא בפאתי העיר ברגן.
הבית תוכנן על ידי בן דודו של גריג, שאק בול .
גריג קרא לבית "גבעת הטרולים" מאחר שילדי המקום אמרו שהאזור נמצא ב"עמק הטרולים".
בניית הבית הסתיימה ב-1885. מאז, בכל קיץ ועד מותו נהג גריג להלחין ולבצע בטרולדהגן.
לאחר פטירתו ופטירת אשתו, נקברו שניהם בחלקה על יד הבית.
על יד הבית מצויה בקתה קטנה בה גריג נהג לצפות באגם.
גריג דיבר רבות על ביתו ואף כתב את אחד מהקטעים הליריים היודעים ביותר שלו אודותיו – "יום החתונה בטרולדהגן".
כיום משמש הבית כמוזיאון גריג להנצחת מורשתו המוזיקלית והלאומית.
טרולדהגן הפך למוזיאון בשנת 1928 וכולל את הווילה של גריג, צריף המלחין, ואת אתר הקברים של בני הזוג גריג, כמו גם בניין מוזיאונים מודרני ואת אולם הקונצרטים טרולדסלן, אולם מוזיקה קאמרית המונה 200 איש.
טרולדסלן הוא מרכז פעילויות הקונצרט הנרחבות של המוזיאון ויש בו אקוסטיקה מצוינת.
בכניסה מוצב פסל מברונזה של אינגבריגט וויק של אדוארד גריג משנת 1917, שהעתק שלו ניצב גם בפארק המרכזי של ברגן.
הפסל בגודל טבעי – כמו גריג עצמו, שגובהו היה 1.52 מ'.
ב-1995 נפתח בניין חדש שמתאר את חייו ויצירתו של גריג.
בבניין זה נמצא פסנתר הסטיינווי שלו.
בטרולדהגן נערכים מדי שנה קונצרטים במסגרת פסטיבל ברגן הבינלאומי.
טרול (בנורווגית: Troll) היא מכונית קופה קטנה מתוצרת "Troll Plastik & Bilindustri" הנורווגית, אשר יוצרה בין השנים 1956 – 1958 בנורווגיה.
בשנת 1956 נלקחה שלדת דגם "טרול" מתוצרת "Troll Plastik & Bilindustri" הנורווגית מדגם גוטברוד סופריור מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית גוטברוד .
המכונית הראשונה נחשפה לעיתונות באוקטובר 1956. היה זה אחד הניסיונות הבודדים לייצור מכוניות בנורווגיה.
המכונית לא הייתה גמורה לחלוטין, ולמרות שצורת המרכב הייתה סופית, לא ניתן היה להניע את המכונית.
מכונית זו שימשה מאוחר יותר כאב-טיפוס, ושינויים רבים בוצעו במהלך הבדיקות המאוחרות.
המכונית הראשונה נמכרה ב-1 במאי 1957.
גוף הדגם נבנה מפיברגלס מחוזק זכוכית.
פיברגלס היה חומר חדש יחסית בסוף שנות החמישים, והיתרונות היו רבים.
חומר זה לא יחליד, הוא יהיה קל יותר ב-130 ק"ג ממכונית מתכת מקבילה, והייצור יהיה פשוט משמעותית ולכן זול יותר.
באירופה לא בנו מכוניות מפלסטיק, למעט הטראבנט המזרח גרמני.
עם תחילת הייצור המהנדס Kohl-Larsen שהיה מופקד על בניית הדגם נאלץ להתאמץ כדי לקבל אישור מהממשלה למכור את המכוניות מדגם "טרול".
Kohl-Larsen הורשה למכור רק 15 מכוניות בנורווגיה.
הסיבה לכך הייתה הסכם סחר חליפין בין נורווגיה לברית המועצות ומזרח אירופה לרכוש מהם מכוניות בזמן שקנו מוצרי דגים מנורווגיה.
הממשלה הנורווגית חששה כי ייצור מכוניות מקומי ישבש את מאזן המסחר הזה, לכן, Kohl-Larsen החל בתוכניות לייצא את המכוניות לגרמניה ודנמרק.
היו גם בקשות ממדינות אחרות כמו ממדינות פינלנד ובלגיה.
בשלב מסוים היו תוכניות לבנות 2000 מכוניות בשנה, אך לאחר מתינות מסוימת תכננו כי ישמחו ממכונית אחת מוגמרת ביום.
כאשר הממשלה הבהירה כי היא מעולם לא רוצה לתמוך ברכב, כל המשקיעים הפוטנציאליים נסוגו ממשא ומתן, לפיכך, אחת המיזמות הבודדות של נורווגיה לייצור מכוניות פשטה את הרגל בתחילת 1958.
טרולים מסביב לעולם הוא סרט קומי מוזיקלי אמריקאי בהנפשה ממוחשבת המבוסס על בובות הטרולים מאת תומאס דאם.
הסרט מהווה המשך לסרט "טרולים" משנת 2016, ולסדרת האנימציה "טרולים: ממשיכים לרקוד!" משנת 2018. הסרט הופק על ידי חברת דרימוורקס הנפשה ובוים על ידי דייוויד פ.
את הדמויות מדבבים אנה קנדריק, ג'סטין טימברלייק, אוזי אוסבורן, רייצ'ל בלום, ראסל בראנד, ג'יימס קורדן, אנדרסון פאאק, ג'ורג' קלינטון, מרי ג'יי בלייג', קלי קלרקסון, סם רוקוול, גוון סטפאני, איקונה פופ, רון פאנצ'ס, קונאל נייאר, ג'יימי דורנן, ג'יי באלווין וקינן תומפסון.
הסרט שוחרר לאקרנים בארצות הברית ב-10 באפריל 2020. בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בארצות הברית הוחלט כי הסרט יופץ גם ב-VOD באותו התאריך.
הסרט עלה לאקרנים בישראל ב-27 במאי 2021, בדיבוב לעברית.
מספר חודשים לפני עלייתו לאקרנים בישראל, חלק מהגרסה בעברית של השיר "Just Sing" שוחרר באופן רשמי על ידי דרימוורקס.
לאחר שחרור הסרט, הופקה סדרת אנימציה בשם "Trolls: TrollsTopia" , המהווה המשך ישיר לסרט, ששוחררה בנובמבר 2020 לשירותי הסטרימינג הולו ו-Peacock.
הסדרה חודשה לעונה שנייה שעלתה ב-2021.
ב-17 בנובמבר 2023 יצא לאקרנים סרט המשך בשם "טרולים 3: הקול טוב".
4 שנים לאחר אירועי הסרט הראשון, פופי (אנה קנדריק) ובראנץ' (ג'סטין טימברלייק) מגלים שהם אחד משישה סגנונות אשר נמצאות בשש ארצות שונות, כל אחת מהן ישנו סוג מוזיקה שונה: מוזיקת פופ, פאנק (Funk), מוזיקה קלאסית, טכנו, קאנטרי ורוק.
חברה בממלכת הארד-רוק, המלכה בארב (רייצ'ל בלום), אשר התגייסה על ידי המלך טראש (אוזי אוסבורן), רוצה להרוס את כל סגנונות המוזיקה ולשלוט בעולם הרוק.
כאשר גורל העולם נמצא בסכנה, פופי ובראנץ' יחד עם חבריהם - ביגי (ג'יימס קורדן), שאניל, סאטין (איקונה פופ), קופר (רון פאנצ'ס), די.ג'יי.
סוקי (גוון סטפאני) ואיש היהלומים (קונאל נייאר) - יצאו למסע ברחבי העולם על מנת לאחד את כל הטרולים נגד בארב, אשר זוממת להשמיד את כולם.
טרול (בנורווגית: Troll) הוא סרט מפלצות-פנטסטי נורווגי שבוים על ידי רואר אוטוג.
עלילת הסרט מגוללת את קורותיהם של קבוצת חוקרים הנאלצת להתמודד עם טרול הרים המתעורר בנורווגיה המודרנית.
הסרט עלה לשירות הזרמת המדיה "נטפליקס ב-1 בדצמבר 2022.
לאחר שינה בת אלף שנים, מתעורר טרול הרים עתיק אשר זורע הרס בכל הנקרה בדרכו אל אוסלו.
במאמץ למזער את השלכות ההרס הקטלני, מגייסת ממשלת נורווגיה קבוצת פליאונטולוגים הנאלצים לשתף פעולה על מנת לעצור את הטרול.
אינה מארי וילמן – נורה
מאדס סוגרוד פטרסן – כריסטופר
ב-25 באוגוסט 2020, נמסר לראשונה כי הבמאי רואר אוטוג שוקד על פיתוחו של סרט מפלצות אשר יתמקד בדמותו של טרול.
ב-16 במרץ 2021, נחשפה אמנות קונספט מתוך הסרט, במסגרתו מטיל הטרול הענק אימה על העיר אוסלו שבנורווגיה.
ב-20 בינואר 2022, תיאר אחד ממנהלי התוכן ב"נטפליקס", דייוויד קוסה, את הסרט כ"סרט ענק של ארבעה חלקים שמתרחש במקרה בנורווגיה...
צילומי הסרט החלו בספטמבר 2021, והסתיימו ב-20 בינואר 2022.
טרולים 3: הקול טוב הוא סרט הנפשה קומי מוזיקלי אמריקאי בתלת-ממד המבוסס על בובות הטרולים מאת תומאס דאם, זהו הסרט השלישי בזיכיון בעל אותו שם אחרי טרולים משנת 2016 וטרולים מסביב לעולם משנת 2020. הסרט מופק על ידי חברת דרימוורקס הנפשה ובוים על ידי וולט דורן.
את הדמויות מדבבים אנה קנדריק, ג'סטין טימברלייק, קמילה קביו, אריק אנדרה, קיד קאדי, טרוי סיון, דויד דיגס, רופול, איימי שומר, אנדרו ראנלס וזושה מאמט.
הסרט הופץ בארצות הברית ב-17 בנובמבר 2023 בבתי הקולנוע, לאחר שהסרט השני הופץ ב-VOD עקב מגפת הקורונה.
משהו בעברו האפל של בראנץ' מתגלה.
פעם הוא היה בלהקת טרולים בנים בשם "ברוזון" יחד עם ארבעת האחים שלו: פלויד, ג'ון דורי, ספראוס וקליי.
הלהקה הזניחה את בראנץ' כשהיה תינוק, וכך גם משפחתו ובראנץ' לא ראה את אחיו מאז ומעולם.
אולם לאחר שפלויד, אחיו המועדף של בראנץ', נחטף בידי צמד נבלי פופ בשם ולווט ווניר, בראנץ' ופופי יוצאים למסע לאחד את אחיו של בראנץ' כדי להציל את פלויד מגורלו המר.
הדיבוב העברי בוים על ידי שרון כהן באולפני SC Produb.
אנה קנדריק / עינת אזולאי - פופי, המלכה של עיר הטרולים.
ג'סטין טימברלייק / לירון לב - בראנץ', חבר טוב של פופי, התרכך בסרט הראשון.
קמילה קביו / נטע ברזילי - ויוה, האחות האבודה של פופי.
אריק אנדרה / אלדד פריבס - ג'ון דורי, אחד מאחיו של בראנץ' וחבר בלהקת הטרולים "ברוזון"
קיד קאדי / תמיר גינזבורג - קליי, אחד מאחיו של בראנץ' וחבר בלהקת הטרולים "ברוזון"
טרוי סיון / רפאל עבאס - פלויד, אחד מאחיו של בראנץ' וחבר בלהקת הטרולים "ברוזון" אשר נחטף עקב כישרונותיו המוזיקליים
דויד דיגס / ניר ברק - ספראוס, אחד מאחיו של בראנץ' וחבר בלהקת הטרולים "ברוזון"
אנדרו ראנלס / צביקי לוין - ואניר
איימי שומר / מיכל ברנד - ולווט
זושה מאמט / רימון כרמי - קרימפ
רופול / תום אידלסון - גברת מקסין
ב-9 באפריל 2020, ג'סטין טימברלייק הביע עניין בהשתתפות בסרטי הטרולים העתידיים במהלך ההשתלטות שלו על אפל מיוזיק, "אני מקווה שנעשה, כמו, שבעה סרטי טרולים, כי זה ממש המתנה שממשיכה לתת".
ב-22 בנובמבר 2021, הוכרז שסרט שלישי של טרולים ישוחרר בבתי הקולנוע ב-17 בנובמבר 2023. אנה קנדריק וטימברלייק קיבלו אישור לחזור על תפקידי הקול שלהם בתור פופי ובראנץ', בהתאמה.
ב-28 במרץ 2023, עם יציאת הטריילר הרשמי, הוכרזו רשמית חברי שחקנים חדשים לסרט, ביניהם אריק אנדרה, קיד קאדי, דויד דיגס, טרויה סיון, קמילה קאבלו, איימי שומר, אנדרו ראנלס, רופול וזוסיה מאמט.
וולט דוהרן חזר לביים את הסרט לאחר שעשה זאת בקודמו, בעוד ג'ינה שי חזרה להפיק את סרט ההמשך.
טים הייץ הוכרז מאוחר יותר כמנהל שותף.
באותו יום של ההכרזות הללו, דרימוורקס הנפשה חשפה את הכותר הרשמי, Trolls Band Together.
לדברי מפיקת הסרט ג'ינה שי, הרעיון לסרט נוצר מיד לאחר הפקת הסרט הראשון בסדרה, "טרולים" (2016).
למרות שסרט זה הונפש בעיקר בהנפשה תלת-ממדית, הסרט כולל כמה קטעי הנפשה דו-ממדיים עם סגנונות הנפשה בהשראת סרטים כמו "צוללת צהובה" (1968) ו"פנטסיה" (1940).
ב-6 במרץ 2023, תאודור שפירו אושר להלחין את המוזיקה לסרט לאחר שהלחין את המוזיקה בשני הסרטים הקודמים בסדרה.
ב-6 במרץ 2023, נודע כי תיאודור שפירו ילחין את שירי הסרט כמו בשני הסרטים הקודמים.
ב-14 בספטמבר 2023, לאחר עליית הקדימון השני, דרימוורקס הכריזה כי אן סינק יבצעו שיר מיוחד לסרט בשם "Better Place".
הסרט יצא בארצות הברית ב-17 בנובמבר 2023, ובישראל טרם יצא עקב מלחמת חרבות ברזל.
בניגוד לסרט הקודם ששוחרר ב-2020, אשר שוחרר בו-זמנית בווידאו לפי דרישה בנוסף למספר מצומצם של בתי קולנוע עקב מגפת הקורונה, הסרט ישוחרר אך ורק בבתי הקולנוע.
הסרט עלה בישראל בבתי הקולנוע שנפתחו בצל המלחמה שנמשכת בהתאם להנחיות פיקוד העורף ב-7 בדצמבר 2023.
פרסתאריךקטגוריהמועמד/יםתוצאהמקורפרס בחירת הילדים של ניקלודיאון13 ביולי 2024סרט אנימציה אהוב"טרולים 3: הקול טוב"מדבב אהוב מסרט אנימציהג'סטין טימברלייקמדבבת אהובה מסרט אנימציהאנה קנדריקנבל אהובאיימי שומר
טרומבון הוא כלי נשיפה ממתכת.
כמו בכל כלי הנשיפה ממתכת, הצליל מופק על ידי הרטטת השפתיים.
מקור שם הכלי הוא באיטלקית ופירושו: "חצוצרה גדולה".
מנעדו של הגרסה הנפוצה כיום, טרומבון הטנור, גבוה באוקטבה מזה של הטובה, ונמוך באוקטבה מזה של החצוצרה.
למרות היותו מכוון בסי במול כמו החצוצרה, טרומבון הטנור הוא כלי ללא טרנספוזיציה.
עיצובו של הטרומבון ייחודי בקרב כלי הנשיפה ממתכת.
במקום שסתומים, הקיימים כמעט בכל כלי הנשיפה ממתכת האחרים והמשמשים להפקת התווים השונים, בטרומבון נעשה שימוש בצינור מחליק טלסקופי (הקרוי חָליק או מחלקת, ובאנגלית: Slide - סלייד), אשר את אורכו הנגן משנה כדי להאריך את הכלי וכך לשנות את גובה הצליל.
קיימים שבעה מיקומים על המחלקת, כאשר מעבר למיקום הבא מנמיך את הצליל בחצי טון.
המיקום הראשון הוא כאשר הסלייד סגור (קרוב לפיו של הנגן) והשביעי כאשר הסלייד פתוח (רחוק מפיו של הנגן).
על הנגן לזכור בעל-פה את המיקומים השונים.
בטרומבונים מודרניים רבים קיים גם שסתום המחובר לצינור נוסף, אשר נועד להאריך את הכלי ולהנמיך את הצליל המופק בקוורט, ומכאן בא שמו - קוורט.
הגרסאות הנפוצות ביותר הן טרומבון הטנור וטרומבון הבס, ובנוסף לאלו קיימים גם טרומבון קונטרה בס, אלט, סופרן, סופרנינו ופיקולו.
טרומבון האלט היה בעבר נפוץ גם הוא, אך השימוש בו פחת.
בנוסף לטרומבון הקלאסי קיים טרומבון שסתומים.
ההבדל העיקרי ביניהם הוא שיטת הארכת הכלי.
בטרומבון הקלאסי היא המחלקת ובטרומבון השסתומים נמצאים לרוב שלושה שסתומים אשר מחוברים למערכת צינורות כאשר השסתום הראשון (הקרוב לפיה) מנמיך את הצליל בטון שלם, השסתום השני בחצי טון והשסתום השלישי בטון וחצי.
קיימים מספר סוגי עמעמים כגון ישר, כובע, הרמון ועוד.
כאשר הנגן משנה את מיקום הסלייד באיטיות, תוך כדי הפקת הצליל, מתקבל צליל רציף, עולה או יורד, הקרוי גליסנדו.
באפקט זה נעשה שימוש בעיקר בג'אז ומוזיקה קומית.
הטרומבון למעשה התפתח מהסַקְבּוּט , שהיה לטרומבון המוקדם של הרנסאנס והבארוק, שהיה בשימוש בין המאות ה-15 ל-18, עם קנה דק משל הטרומבון המודרני.
פירוש השם הכלי בצרפתית הוא, 'דחוף-משוך'.
לטרומבון יש רפרטואר סולו נרחב, החל מהתקופה הקלאסית ועד לימינו.
בנוסף, יש לו כמות נכבדה של סולואים ברפרטואר הסימפוני ותפקיד חשוב בתור כלי מלווה ברפטואר מקהלתי.
ברפרטואר קונצ'רטי לטרומבון ולתזמורת, המפורסמת שביצירות היא הקונצ'רטינו של פרדיננד דוויד.
עם זאת, מלחינים אחרים כתבו קונצ'רטי לטרומבון כגון רימסקי-קורסקוב, לאופולד מוצרט, תומאסי, גרונדהל, דריוס מיו, בריו, קסנאקיס, ארנסט בלוך, נינו רוטה, צ'יק קוריאה ועוד.
מקובל לנגן בטרומבון גם יצירות שנכתבו לצ'לו, כמו הסוויטות של באך או הסונטות של וויואלדי.
מלחינים מוכרים נוספים כתבו יצירות סולו עבור הטרומבון כגון ובר, סן-סאנס, ליסט, הולסט, הינדמית, ברנשטיין ואחרים.
מוצרט כתב לטרומבון תפקיד סולו משמעותי ברקוויאם שלו בפרק ה"טובה מירום".
באורטוריה של היידן, "בריאת העולם" יש סולו משמעותי לטרומבון בס.
גם בתקופה הרומנטית מלחינים רבים "גילו" את עוצמתו של הטרומבון ואת צלילו הדרמטי והשירתי, ובתקופה הרומנטית נכתבו עבורו תפקידי סולו רבים.
הטרומבון בנוי מאחד עשר חלקים עיקריים:
נקודת חיזוק ראשונה של הסלייד
נקודת חיזוק שנייה של הסלייד
הטרומבון הוא מרכיב עיקרי חשוב בהרכבים רבים.
הרכבי ג'אז למיניהם, תזמורות סימפוניות ואף להקות שונות עושות שימוש בטרומבון בזכות מאפייניו וייחודו.
ג'אז:ג'יי ג'יי ג'ונסון (J.J.johnson), קרטיס פולר (Curtis Fuller), "סלייד" המפטון (Slide Hampton),קארל פונטנה (Carl Fontana) קיד אורי
הטרומבּוּן (Tromboon, בניגוד ל-Trombone) הוא כלי נגינה פרודי שהומצא על ידי המוזיקאי האמריקני פיטר שיקלי, ומשתתף בכמה יצירות של המלחין הבדיוני פד"ק באך.
הכלי (ושמו) הוא שילוב בין טרומבון ובסון, וצלילו הצורם מוגדר במקרה הטוב כקומי.
בתמונה ניתן לראות בצד שמאל את פיית הבסון המחוברת לטרומבון.
טרומה (Troma Entertainment) היא חברת סרטי טראש ניו-יורקית שהוקמה ב-1974 על ידי אנשי הקולנוע היהודים לויד קאופמן ומייקל הרץ.
טרומה הפיקה מאות סרטים מאז שנות ה-70. בסרטיה ישנו גודש של אלימות, עירום, דם והומור פרוע, ויש המסווגים אותם כסרטי ניצול.
בין הסרטים המופקים במסגרת החברה יש קומדיות, סרטי פעולה, סרטי גוֹר, זומבים ומוטאנטים, סרטים מוזיקליים ועוד.
המשותף לכולם הוא תקציב ההפקה הנמוך והמשחק היצירתי בנורמות קולנועיות של צילום, משחק וסוגה.
זהו קולנוע קיצוני ואנארכיסטי, השואב השראה מבמאי גוֹר וסליז של תרבות השולים האמריקאית כגון ג'ון ווטרס והרשל גורדון לואיס.
החל משנת 1994 מופיע באופן קבוע בסרטים של "טרומה" שחקן הפורנוגרפיה רון ג'רמי.
נכון לשנת 2009 הוא השתתף ב-9 סרטים שהפיקה החברה.
טרומה לא רק מפיקים את סרטיהם אלא גם משמשים כמפיצים לסרטים דלי תקציב מהעולם כולו.
למרות שהם פועלים בשוליים הקיצוניים של התעשייה, הם מוכרים גם בהוליווד ומאמצים סממנים של קולנוע המיינסטרים כגון שימוש בכוכבים, במרצ'נדייז ובגימיקים המלווים את הקרנות הסרטים.
עם זאת הם משתמשים בסממנים אלו בצורה מוגזמת וחתרנית, כפי שהם נוהגים לעשות גם בקונבנציות הקולנוע ההוליוודיות במסגרת סרטיהם.
לויד קאופמן, אחד ממייסדי "טרומה", השתתף בתפקיד עצמו בסרט הישראלי "המנגליסטים" (2003), שביימו דוד אופק ויוסי מדמוני.
אחת האמרות הידועות של קאופמן היא "אני אוהב אנשים שמנים יותר משאני אוהב אנשים רזים.
הכול תמיד הרבה יותר מצחיק כשזה קורה לאנשים שמנים."
טרומן קפוטה היה סופר, מחזאי ותסריטאי אמריקאי.
טרומן קפוטה נולד בעיר ניו אורלינס, לואיזיאנה שבארצות הברית בשם טרומן שטרקפוס פרסונס (Truman Streckfus Persons) ללילי מאי פאוק (Faulk) ולאיש המכירות ארקיוליס פרסונס.
בשנותיו הראשונות גדל אצל קרובי אמו בעיר מונרוויל באלבמה.
את חוויותיו מהתקופה ההיא תיאר בסיפור בשם "זיכרון מחג המולד" משנת 1966. בשנת 1933 עבר לעיר ניו יורק לגור עם אמו ועם בעלה השני, ג'וזף קפוטה, שאימץ אותו ושינה את שמו לטרומן גארסיה קפוטה בשנת 1935.
קפוטה היה חבר, מילדות ובמשך כל חייו, של הסופרת נל הרפר לי, שהייתה שכנתו במונרוויל.
יש האומרים שהוא היה הדגם על פיו בנתה את הדמות של "דיל" בספרה רב-המכר "אל תיגע בזמיר".
לי סייעה רבות לקפוטה בתחקיר שלו לצורך כתיבת "בדם קר".
את ההשראה לספר קיבל מידיעה בעיתון, שתיארה מקרה רצח לא מוסבר של משפחה בת ארבע נפשות בקנזס הכפרית.
הספר היה לרב-מכר בינלאומי והוא, לצד הנובלה "ארוחת בוקר בטיפאני", בין יצירותיו הידועות ביותר.
שני הספרים האלה עובדו גם לסרטי קולנוע מצליחים.
קפוטה חיבר מספר תסריטים לקולנוע (הנודע שבהם לסרטו של ג'ון יוסטון "הכה בשטן", 1954) וכמה מחזות (בין היתר, המחזמר "בית הפרחים").
הוא אף שיחק בשלושה סרטי קולנוע (באחד מהם דיבב דמות מצוירת) ובשתי סדרות.
בתחילת שנות ה-70 התארח מספר פעמים בתוכניתו של ג'וני קרסון, מעשה שלא היה מקובל על סופרים באותה תקופה.
קפוטה, הומוסקסואל גלוי, נודע בקולו הגבוה, השרקני, בלבושו השערורייתי ובמעשיות שנהג לבדות על מכרים ואירועים, לא פחות מאשר ביצירתו הספרותית.
חלק מאישיותו הציבורית הושתת על יריבות ממושכת עם הסופר גור וידאל.
מערכת היחסים המשמעותית הראשונה של קפוטה הייתה עם מבקר הספרות ניוטון ארווין, אותו פגש במושבת האמנים יאדו בקיץ 1946. קפוטה אף הקדיש לארווין את "קולות אחרים, חדרים אחרים", הרומן הראשון שפרסם.
בשנת 1948 פגש את מי שיהיה שותפו לחיים עד מותו, הסופר ג'ק דאנפי.
מאוחר יותר בחייו שינה קפוטה את אורחותיו, והסתגר מפני הבריות.
במקרים בהם נראה בציבור, המשיך להפגין התנהגות אקסצנטרית ופרועה, שנבעה גם מהיותו אלכוהוליסט ומכור לסמים שונים.
התמכרותו לסמים גרמה לו להזיות בשנותיו האחרונות והביאה לאשפוזו.
"בדם קר" היה יצירתו הספרותית האחרונה שראתה אור, למעט "מוזיקה לזיקיות", 1980, אסופה של סיפורים קצרים ורשימות.
קפוטה לקה ב"חסם-סופרים" ארוך וממושך לאחר פרסום "בדם קר".
לאורך שנים טען בעקשות כי הוא עובד על יצירתו הגדולה - "וידויים אמיתיים" (ממנו נתפרסם פרק אחד בלבד) - אבל כתב-יד זה לא נתגלה מעולם.
הוא מת ממנת יתר של גלולות בגיל 59, ב-25 באוגוסט 1984. דאנפי נפטר בשנת 1992 ושנתיים לאחר מכן פוזר אפרו יחד עם אפרו של קפוטה בלונג איילנד.
קפוטה זכה פעמיים בפרס הסיפור הקצר על שם או.
הנרי, ובשנת 1964 נבחר לעמית באקדמיה האמריקנית לאמנויות ולספרות.
בדם קר, תרגמה עליזה נצר, הוצאת לדורי.
תרגום נוסף: ליאור שטרנברג, הוצאת כתר, 2009.
מוזיקה לזיקיות, תרגמה שלומית קדם, הוצאת לדורי.
קולות אחרים, חדרים אחרים/ארוחת בוקר בטיפאני, תרגמה שלומית קדם, הוצאת לדורי.
נבל העשב תרגמה ליאורה הרציג, הוצאת מסדה.
הופק לסרט קולנוע ב-1995. מהדורה נוספת בתרגומה של רחל פן, הוצאת ספרי פן וידיעות ספרים, 2022
ארוחת בוקר בטיפניס: נובלה קצרה ושלושה סיפורים קצרים.
תרגמה והוסיפה הערות: עדה פלדור, הוצאת כתר.
חציית קיץ, תרגמה איריס ברעם, הוצאת כתר, 2011.
כל הסיפורים, תרגמה: רחל פן, הוצאת פן וידיעות ספרים, 2019.
נבל העשב, קולות אחרים, חדרים אחרים, תרגמה: רחל פן, הוצאת פן וידיעות ספרים, 2021.
ב-(1995) הופק הסרט "נבל העשב" בכיכובם של סיסי ספייסק, וולטר מתאו, ג'ק למון ועוד.
בשנת 2005 יצא לאקרנים הסרט "טרומן קפוטה" שנסוב בעיקר על ההשפעה שהייתה לתחקיר ולכתיבתו של הספר "בדם קר" על חייו.
הסרט "ידוע לשמצה" משנת 2006 עוסק אף הוא בחייו של קפוטה בתקופת כתיבת הספר "בדם קר".
טרון הוא סרט מדע בדיוני של חברת וולט דיסני משנת 1982, בכיכובם של ג'ף ברידג'ס בתפקיד קווין פלין (והתוכנה קלו) וברוס בוקסלייטנר בתפקיד אלן בראדלי (והתוכנה טרון).
הסרט מתהדר בעיצובים ויזואליים ייחודיים לשנה בה יצא, והוא בין הראשונים שנעשה בו שימוש נרחב בגרפיקת CGI על ידי אולפני הסרטה.
הסרט הוא אב הטיפוס של כל סרטי "מטריקס" ודומיו.
בשנת 1997 קיבל האנימטור קן פרלין פרס אוסקר בקטגוריית ההישג הטכני על המצאתה של שיטת מיפוי פרוצדורלית בשם "Perlin Noise", שהומצאה במיוחד עבור הסרט "טרון" ומאז שימשה בעשרות סרטים ומשחקי מחשב.
קווין פלין הוא מתכנת משחקי וידאו צעיר ומוכשר העובד בחברת התוכנה ENCOM.
הוא מפתח מספר משחקי וידאו בשעותיו הפנויות ושומר אותם על המחשב המרכזי של החברה במטרה לפתוח יום אחד חברת משחקים משלו, אך המשחקים נגנבים על ידי עובד אחר בחברה, אד דילינג'ר (דייוויד וורנר), אשר מונע מפלין גישה לשרת ומציג אותם כאילו הם שלו וזוכה לקידום.
בעקבות זאת פלין מתפטר (או מפוטר, זה לא ברור).
דילינג'ר יוצר תוכנת מחשב (Master Control Program או MCP) בעלת בינה מלאכותית אשר מפתחת מודעות עצמית ומשתלטת על עולם המחשב ועל התוכנות שבו.
שלוש שנים אחר כך, פלין מנסה שוב ושוב לפרוץ למחשב הראשי כדי למצוא הוכחות שהמשחקים הם פרי פיתוחו אך ללא הצלחה.
הוא מתגנב לתוך החברה בעזרת ידידיו הוותיקים כדי לנסות למצוא הוכחות אך נשאב לתוך עולם המחשב על ידי התוכנה הראשית (ה-MCP) וגם סארק (עוזרו של ה-MCP).
שם הוא נאלץ להתחרות בסדרת משחקים כמו מרוץ אופנועים וירטואלי נגד תוכנות אחרות (בדומה לגלדיאטורים).
הוא מתחבר לתוכנה אבטחה בשם טרון (שהיוצר שלה הוא ידידו אלן בראדלי) וביחד הם יוצאים כדי להשמיד את התוכנה הראשית.
הסרט היה הסרט הראשון באורך מלא שעשה שימוש בטכנולוגיית CGI ליצירת דמויות ועצמים ממוחשבים.
בקופות הסרט לא עמד בצפיות של דיסני למרות שמכר הרבה כרטיסים ואף קיבל ביקורות טובות, הוא נחשב לסרט חשוב בהתפתחות הגרפיקה הממוחשבת הקולנועית ולסרט קאלט בקרב קהילות האקרים וגיקים למיניהם.
האמנית היטו שטיירל לוקחת השראה מהסרט בעבודה Factory of the Sun (מפעל השמש) מ-2015.
אחת הסיבות לכישלון הסרט נעוצה בעובדה שהוא יצא ב-1982, בתקופה שלרוב האנשים לא היה הרבה ידע במושגים שונים שמופיעים בסרט כגון RAM ווירוס מחשב.
רק בתחילת שנות ה-90 הסרט חזר לתודעה הציבורית.
בשנת 2004 יצא משחק המחשב "טרון 2.0" כמשחק המשך לסרט.
הרבה סרטים (כדוגמת "מטריקס") שאבו ממנו אלמנטים עלילתיים על מציאות מדומה.
בכנס קומיק-קון שנערך בסן דייגו ב-24 ביולי 2008 שוחרר קדימון לסרט המשך ל"טרון", בשם "טרון: המורשת".
טרונדהיים (בנורווגית: Trondheim; או: טרונהם) היא עיר במרכז נורווגיה, השלישית בגודלה במדינה.
העיר, השוכנת על גדות נהר נידלבה ופיורד טרונדהיים, שוכנת במחוז טרנדלג (והייתה בירתו של המחוז הישן סר טרנדלג עד 2018) ומהווה מרכז אזורי של מסחר, תעשייה, חינוך, תחבורה ודת.
בטרונדהיים קהילה יהודית קטנה, ולה בית כנסת אחד, שהוא בית הכנסת השני הצפוני ביותר בעולם.
חיי התרבות של העיר שוקקים, ונערכים בה מספר פסטיבלים, הזוכים להד רב.
בעיר מצויים האוניברסיטה הנורווגית למדעים וטכנולוגיה (NTNU) ועוד 11 בתי ספר גבוהים, ובסך הכול לומדים בה כ־20,000 סטודנטים.
העיר הוקמה בשנת 997 על ידי המלך הוויקינגי אולף הראשון, שבחר במקום זה הודות למזג האוויר הממוזג.
מתקופות קדומות, ועוד לפני הקמתה, היא שימשה כמקום הכתרתם של מלכי נורווגיה, ועד היום נערך בה הטקס הסמלי של הכתרת המלכים החדשים.
טרונדהיים שוכנת בקצה חצי אי קטן במפגש של נהר הנידלבה ופיורד טרונדהיים (Trondheimsfjorden), על קו הרוחב 63.44°.
העיר מוקפת באזור של גבעות מיוערות, שהנקודה הגבוהה ביותר בו היא גבעת סטורהיה (Storheia), המתנשאת לגובה 565 מ' מעל פני הים.
קרבתה (כ 350 קילומטר) לחוג הארקטי (קו הרוחב 66.5° צפון) מביאה לדמדומים מאוחרים בקיץ, כמעט עד כדי שמש חצות.
במועד היפוך הקיץ, היום הארוך ביותר בשנה, זורחת השמש בסביבות השעה 3:00 ושוקעת בסביבות 23:40. בין 20 במאי ל-20 ביולי שוקעת השמש אך מעט תחת האופק, ועל כן ניתן גם בלילה להבחין באור דמדומים תמידי.
לעומת זאת במועד היפוך החורף, היום הקצר ביותר בשנה, השמש זורחת רק לקראת השעה 10:00 ושוקעת כבר לקראת 14:30.
האקלים בטרונדהיים הוא אקלים ימי באופן ניכר, אך הוא מוגן יחסית מפני מזגי אוויר סוערים.
הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה בעיר היא 35 מעלות צלזיוס, ב-22 ביולי 1901, והנמוכה ביותר היא 26.1- צלזיוס, בפברואר 1890. על אף קרבתה לחוג הקוטב הצפוני, שורר בעיר אקלים חמים ונוח יותר מכפי שאופייני לקו הרוחב שלה, הודות לזרם הגולף.
עוד לפני שהוקם היישוב בטרונדהיים, הייתה הנקודה שבה נמצאת העיר מקום הכתרתם של מלכי נורווגיה.
מסורת זו החלה בשנת 872, עת הוכתר האראלד הראשון ("בהיר-השיער") למלך נורווגיה לאחר שאיחד את הממלכה, ועד היום מתקיים בטרונדהיים הטקס הסמלי של הכתרת מלכי נורווגיה.
על פי המסורת, אף נקברו כל המלכים הנורווגים בעיר, גם אם נפטרו מחוצה לה.
מלך נורווגיה הנוכחי הוא האראלד החמישי, אשר הוכתר בעיר בשנת 1991.
בשנת 997 הקים אולף הראשון ("אולף טריגבאסון") את היישוב בעיר, כפר קטן בשם קאופונגן.
הנקודה הייתה אידיאלית מבחינת מזג האוויר הנוח ואופי השטח המתון יחסית, וכך הפכה במהרה למרכז מסחרי, וכמו כן לעיר מבוצרת.
עם הזמן קיבלה העיר את השם "נידארוס" (Nidaros), לצד גדילתה והתפתחותה.
בשנת 1030 נקבר בעיר אולף השני הרלדסון "אולף הקדוש", אשר השליט את הנצרות במדינה.
על הקבר הוקמה קתדרלת נידארוס, ובמשך שנים רבות הוא הווה אתר עלייה לרגל בקרב נוצרים מצפון אירופה.
בשנת 1152 הפכה העיר למקום מושבו של הארכיבישוף הקתולי הראשי בנורווגיה, אשר קבע את מושבו בארמון שמהווה עד היום מקום תיירות בולט.
מעמד זה הגיע לקצו בשנת 1577 עם הימלטותו של הארכיבישוף האחרון מהעיר, אולף אנגלברקטסון, בעקבות התפשטות בשורת הנצרות הפרוטסטנטית.
תחת שלטונו של האראלד השלישי (בין השנים 1047-1066) הסתיים האיחוד של נורווגיה, וטרונדהיים זכתה בתואר עיר הבירה; עד היום מתגאים תושביה בהיותה "עיר הבירה הראשונה של נורווגיה".
בתואר עיר הבירה החזיקה טרונדהיים עד שנת 1070, עת הוקמה העיר ברגן שירשה אותה.
מאז שנת 1204 מוכתרים מלכי נורווגיה סמוך למקום קבורתו של אולף הקדוש, ולא על שפת הנידלבה.
במהלך ההיסטוריה פקדו את טרונדהיים שריפות רציניות רבות, היות שהייתה בנויה ברובה מבנייני עץ.
שריפות חמורות במיוחד התחוללו בעיר בשנים 1598, 1651, 1681, 1708, 1717 (שתי שריפות באותה שנה), 1742, 1788, 1841 ו-1842. השרפה שהתחוללה בשנת 1681 השמידה כ-90% מבנייני העיר, ובעקבותיה בוצע שחזור כמעט מלא של העיר בסגנון הבארוק בפיקוחו של יוהאן קספר פון סיסיניון (Johan Caspar von Cicignon) שהובא מלוקסמבורג.
במסגרת השחזור נבנו בעיר שדרות רחבות, על מנת למנוע פריצת שרפה נוספת.
כיום ניתן לראות בעיר את הניגוד בין מספר הסמטאות הצרות שישנן בה, שאפיינו אותה לפני השרפה, לבין אותן שדרות רחבות ו"מודרניות".
לאחר חוזה רוסקילדה, שנחתם ב-26 בפברואר 1658 בין שוודיה לדנמרק, הפכה טרונדהיים לטריטוריה שוודית.
ההסכם לא נותר בעינו זמן רב, ולאחר עשרה חודשים היא נכבשה מחדש על ידי דנמרק.
העימות יושב באופן סופי בהסכם השלום של קופנהגן ב־27 במאי 1660.
במהלך המאה ה-18 עברה העיר התפתחות כלכלית מואצת.
לכך היו אחראים סוחרים עשירים, רבים מהם מהגרים מדנמרק, הולנד וגרמניה, אשר הגיעו בעקבות קריאתו של המלך כריסטיאן הרביעי; המלך הצהיר כי סוחרים שיבואו להתיישב בטרונדהיים יזכו לפריבילגיות מיוחדות.
את הסחורה ייבאו הסוחרים לרוב בעזרת ספינותיהם הפרטיות, והרציפים הייחודיים שהקימו על חוף נהר הנידלבה מהווים עד היום פרט בולט בעיר.
הסוחרים העשירים הקימו אף אחוזות עץ גדולות בדגם של טירות וארמונות, סגנון אשר יובא מבחוץ על ידי אנשי צבא וקבלנים.
שתי האחוזות שעודן קיימות כיום (חלק מן הטירות נהרסו וחלקן הועברו למקומות אחרים), סבאנפוטקט (Svaneapoteket) והורנמן (Hornemann), מהוות אף הן פרט בולט בעיר.
במאה ה-19 עברה העיר תהליך תיעוש, אשר הוביל לגדילה נוספת.
הוקמו בה מספר חנויות עבודה ומפעלים, והיא אף חוברה לדרום באמצעות מסילת רכבת.
בסוף המאה ידעה טרונדהיים אף התפתחות אקדמאית, והפכה למרכז חינוכי.
בשנים 1940–1945 הייתה העיר תחת שלטון נאצי, יחד עם שאר נורווגיה.
הנאצים הקימו בעיר בסיס ימי לצוללות בשם דורה 1, ואף תכננו לבנות עיר חדשה נורדשטרן בעלת כ-250,000 תושבים, אשר תשכון במרחק כ-15 ק"מ דרומית מזרחית לטרונדהיים.
העיר החדשה, אשר תוכננה להיות בירתה החדשה של סקנדינביה הכבושה בידי גרמניה, תוכננה להיות הבסיס הראשי של חיל הים העתידי של האזור.
לעניין הייחודי הזה בהיסטוריה של מלחמת העולם השנייה נותר שריד בודד מהתוכנית העצומה: מוטות פלדה חלודים אחדים התקועים בתוך הים, סמוך לכביש הראשי.
ב-1 בינואר 1964 אוחדו לתוך טרונדהיים הרשויות הכפריות בינסט (Byneset), ליינסטראנד (Leinstrand), סטרינדה (Strinda) וטילר (Tiller).
במהלך ההיסטוריה שונה שמה של העיר פעמים רבות.
העיר הוקמה בשנת 997 בשם "קאופאנגן" (Kaupangen), אשר פירושו "מקום שוק".
במהרה שונה השם ל"נידארוס" (Nidaros; נורדית עתיקה: Niðaróss), שפירושו "שפת הנהר ניד (לבה)", ונקראה כך עד תקופת ימי הביניים המאוחרים, אז שונה שמה ל"טרונדהיים" (Trondheim; נורדית עתיקה: Þróndheimr).
בתקופת דנמרק-נורווגיה (1536- 1814) נכתב שם העיר "Trondhjem".
פירוש המילים "heim" "hejm" ו "heimr" הוא "בית", ו"Trønder" הוא שם של שבט, ומכאן - פירוש השם "טרונדהיים" הוא "בית הטרונדרים".
בין התאריכים 1 בינואר 1930–6 במרץ 1931 היה שם העיר "נידארוס", בעקבות החלטה שעניינה היה לקשר את העיר לעברה המפואר, על אף שתוצאות משאל העם בנושא הראו יתרון גבוה למעדיפי השם "טרונדהיים": 17,163 לעומת 1,508. לאחר מהומות שהתחוללו בעקבות החלפת השם, הוחזר שם העיר ל"טרונדהיים".
בין השנים 1940–1945, תקופת הכיבוש הנאצי, נקראה העיר "Drontheim", כשמה הגרמני של העיר.
כיום, הוגים רוב תושבי טרונדהיים את שמה של עירם "טרוֹניָאם" (Tronnyam), על פי הטרנדרסק (Trøndersk), הניב המקומי שלהם.
קתדרלת נידארוס, אשר הוקמה בשנים 1070–1300, מהווה את אחד הסמלים הבולטים של העיר.
הכנסייה נבנתה במקורה בסגנון רומנסקי, אך לאחר שעברה כמה וכמה שריפות, שופצה בסגנון הגותי, וכיום רק חלקים אחדים ממנה נותרו מהבניין המקורי.
החל מ-1400 שימשה הקתדרלה ככנסיית ההכתרה של מלכי נורווגיה.
עד המאה ה-16 הייתה הכנסייה מוקד מרכזי של עלייה לרגל לנוצרים, היות שהוקמה על קבר "אולף הקדוש", הקדוש אולף הרלדסון אשר השליט את הנצרות בנורווגיה.
במאה ה-16 התפשטה הרפורמציה הפרוטסטנטית, והעלייה לרגל פסקה.
כיום מהווה הכנסייה אתר תיירות.
ארמון הארכיבישוף הוא מן המבנים העתיקים הבולטים בטרונדהיים.
הארמון הוקם במחצית השנייה של המאה ה-12, עת הפכה העיר למושבו של הארכיבישוף הכללי של נורווגיה, שקבע את משכנו בעיר.
ארמון הארכיבישוף בטרונדהיים הוא אחד הארמונות השמורים ביותר מסוגו בכל אירופה.
לאחר הרפורמציה בשנת 1537 הפך הארמון למקום מושבם של שליטי דנמרק, ובסביבות שנת 1700 הוא עבר לשימוש צבאי.
כיום משמש הארמון לפעילויות רשמיות ולתיירות.
הבקלנדט היא שורה של בתי עץ ישנים צבעוניים על שפת הנידלבה, אשר שימשו במקורם כמקום מגוריהם של בני מעמד הפועלים.
כיום מהווה הבקלנדט מרכז של חנויות ובתי קפה, וביקור בבתי העץ הישנים.
על יד המצר בין נהר הנידלבה ופיורד טרונדהיים, בפארק שנקרא סקאנסן, נמצאים שרידים של ביצורי העיר המערביים העתיקים.
פארק סקאנסן השוכן סביבם כיום הוא אתר נופש פופולרי, המציע תצפית אל הפיורד.
מבצר קריסטיאנסטן (Kristiansten) הוא מבצר עתיק העומד במרכזה של טרונדהיים, ומציע תצפית על העיר וסביבתה.
המבצר הוקם בשנת 1681 לאחר שרפה שהתחוללה בעיר.
בעברו שימש המבצר מוקד להדיפת הפלישה השוודית ב-1718, ובו הוצאו להורג חברי המחתרת הנורווגית בימי הכיבוש הנאצי (1940-1945).
כיום מהווה המבצר אתר תיירות מסודר.
מונקהולמן הוא אי לנגד נמלה של טרונדהיים.
המבנה באי הוקם ב-1681, לאחר אותה השרפה שבעקבותיה נבנה מבצר קריסטיאנסטן, ושימש כבית סוהר ומקום הוצאה להורג.
כיום מהווה האי אתר בילוי וביקור.
זוקרהוסט הוא מפעל אשר הוקם בעיר ב-1754, המפעל הישן ביותר בנורווגיה, אשר בזמנו היה הבניין הגדול ביותר בעיר.
כיום משמש הבניין את אוניברסיטת NTNU ואת המכללה להנדסה.
מגדל טיהולט (Tyholt) הוא המגדל הגבוה ביותר בטרונדהיים, ומתנשא לגובה של 120 מטר מעל פני הקרקע.
המגדל משמש לרדיו וטלוויזיה, ומהווה גם גורם משיכה לתיירים, היות שהוא מציע תצפית על כל טרונדהיים וסביבותיה.
טרונדהיים קונסטמוזאום (Trondhjems Kunstmuseum) - מוזיאון לאמנות.
סווירסבורג טרנדלג פולקמוזאום (Sverresborg Trøndelag Folkemuseum) - מוזיאון לתרבות היסטורית, השוכן בטירת סוורסבורג.
טלמוסט (Telemuseet) - מוזיאון לטכנולוגיית תקשורת .
ויטנסקאפסמוסט (Vitenskapsmuseet) - מוזיאון לטבע וטכנולוגיה.
ויטנסנטרט (Vitensenteret) - מרכז המדעים של טרונדהיים.
מוזיאון רינגבה (Ringve) - מוזיאון רינגבה הלאומי למוזיקה וכלי נגינה.
נורסק רטסמוזאום (Norsk Rettsmuseum) - המוזיאון הלאומי לצדק.
ספורוויסמוּסט (Sporveismuseet) - מוזיאון מסילת רכבת.
יודיסקה מוזאום (Det jødiske museum) - המוזיאון היהודי.
הקהילה היהודית של טרונדהיים היא אחת הקהילות הצפוניות ביותר בעולם.
לקהילה בית כנסת אחד ואף מוזיאון יהודי.
מנהיגת הקהילה היא ריטה אברהמסן.
היהודים הראשונים הגיעו לטרונדהיים בשנת 1880. בשנת 1899 הוקם בית הכנסת הראשון של הקהילה, אשר שימש במשך 26 שנים, עד שהוקם בית הכנסת החדש.
במפקד אוכלוסין שנערך בשנת 1900 נספרו 119 יהודים, רובם התפרנסו ממסחר.
בשנת 1925, לאחר שנספרו 326 חברים בקהילה, החליטו בני הקהילה להקים בית כנסת גדול יותר, וזה נחנך באותה שנה.
בשנת 1940 פלשה גרמניה הנאצית לנורווגיה, ושנה לאחר מכן החרימו הנאצים את בית הכנסת, השחיתו אותו קשות ואף הפכו אותו לאורוות סוסים.
יהודים רבים נמלטו לשוודיה, ובשנת 1942 נאסרו והוגלו כל 135 יהודי העיר הנותרים לאושוויץ.
רק 5 מהם שרדו לבסוף.
בשנת 1945, לאחר סיום המלחמה, שבו מספר יהודים לטרונדהיים, ובמפקד שנערך באותה שנה נספרו 123 חברים בקהילה.
לאחר שנתיים שוחזר בית הכנסת, ובשנת 1997 הוקם המוזיאון היהודי.
באחד בינואר 2005 אורגנה העיר מחדש לארבעה רבעים מתוך חמישה (רובע ביאזן (Byåsen) הוכנס אל תוך מידטביין), עם משרדי שירותים חברתיים נפרדים לכל אחד מהם.
סטטיסטיקות אוכלוסין ברובעי העיר נכון ל-1 בינואר 2005:
טרונדהיים מציעה אטרקציות תיירותיות שונות ומגוונות.
אחת הבולטות בהן היא מבניה העתיקים, הפתוחים בזמנים שונים במשך השנה.
בקיץ פתוחים ענפי החופים: דיג, שחייה, שיט וכדומה וכמו כן סיורים בגבעות הסובבות את העיר.
בחורף משגשגים חיי הלילה, שכן הלילות ארוכים ומוארים, ובעיקר לקראת סוף החורף פורח ענף הסקי, בייחוד באזורי הסקי ביאמארקה (Bymarka) ואסטנסטדמרקה (Estenstadmarka).
בעיר קיים גם שירות תיירותי של ספינות המשייטות לאורך חופי העיר וסביבתם.
מוזיאונים ובתי מלון רבים ישנם בעיר גם כן.
לטרונדהיים מסורת ארוכת שנים של חינוך, ובייחוד של מדעים.
בשנת 1210 הוקם בעיר בית הספר הראשון בנורווגיה, ובשנת 1870, עם תנופת החינוך שהתחוללה בעיר, הוקם בעיר בית הספר הטכני הראשון.
האחרון הוא כיום פקולטת הטכנולוגיה בקולג'-אוניברסיטת סר טרנדלג.
בעיר קיימת גם האוניברסיטה הנורווגית למדעים וטכנולוגיה (NTNU) בה לומדים כ-20,000 סטודנטים.
זוהי האוניברסיטה השנייה בגודלה בנורווגיה, לאחר אוניברסיטת אוסלו.
מלבד זאת קיימים בעיר קיימים בסך הכול אחד-עשר בתי ספר גבוהים, אחד הידועים שבהם הוא טרונדהיים קתדרלסקול.
ארגון הסטודנטים של טרונדהיים נקרא SIT.
ארבעת מוסדות המדעים הגדולים בעיר, NTNU, קולג'-אוניברסיטת סר טרנדלג, בית החולים על שם אולף הקדוש וקרן המחקר SINTEF מהווים את גוש המדעים הגדול ביותר בסקנדינביה.
היות שטרונדהיים נמצאת במרכז המדינה, היא מהווה מרכז תחבורתי חשוב, וקיימים בה אמצעי תחבורה רבים.
על מיקומה האסטרטגי במרכז המדינה מוסיף הכביש המהיר E6 העובר דרכה.
כ-32 קילומטר מצפון-מזרח לעיר נמצא נמל התעופה ורנס (Værnes), בעיירה סטיירדל (Stjørdal).
נמל התעופה מחובר ליעדים בכל רחבי נורווגיה ואירופה, וארבעת הקווים האוויריים שפועלים בעיר הם SAS, נורוויג'ן אייר שאטל, Widerøe ו-KLM.
נמל התעופה מחובר לטרונדהיים בקווי אוטובוסים, היוצאים כל רבע שעה.
בעיר קיימת גם מסילת רכבת, המחברת אותה לצפון נורווגיה ולדרומה, וכמו כן לסטוקהולם שבשוודיה.
טרונדהיים מחוברת בספינות לשני קצוות המדינה: משירקנס בצפון לברגן שבדרום, ובאוטובוסים לאוסלו ולברגן שבדרום.
בעיר מתקיימים חיי תרבות שוקקים המתפרשים על תחומים שונים.
בתחום המוזיקה פועלים הפילהרמונית של טרונדהיים ותזמורת "הסולואים של טרונדהיים", וכמו כן להקות וזמרים רבים, הידועים ברחבי נורווגיה.
פסטיבלים רבים המתקיימים בעיר מהווים אבן שואבת לתיירים ומאפיין בולט של העיר.
עם הפסטיבלים הנודעים שנערכים בעיר נמנים פסטיבל אולף הקדוש ופסטיבל הג'אז של טרונדהיים.
תיאטרון טרנדלג שבעיר הוא התיאטרון הישן ביותר בצפון אירופה שעודו פעיל, ויחד עמו ישנם עוד שני תיאטראות בעיר.
מלבד זאת פעילים בעיר גם מועדוני ריקודים, בית קולנוע וספריות.
העיתון העירוני אדרסאויזן, הפועל מאז 1767, הוא העיתון הישן ביותר בנורווגיה.
מועצת העיר של טרונדהיים מורכבת מ-85 חברים נבחרים, ולכל אחד מהם סגן.
הישיבות נערכות בראשות ראש העיר, וראש מזכירות המועצה משמש גם כמזכיר הראשי של העיר.
מאז הבחירות האחרונות, שהתקיימו ב-2003, חברות במועצה אחת-עשרה מפלגות שונות.
ראש העיר הנוכחית היא ריטה אוטרוויק (Rita Ottervik), ממפלגת העבודה הנורווגית (AP).
בעיר פעילה קבוצת הכדורגל הוותיקה רוזנבורג (הוקמה ב-1917), החברה בליגת העל הנורווגית, וכמו כן מצליחה גם מחוץ למדינה.
הקבוצה שברה שיא כשזכתה באליפות במשך 13 עונות רצוף (2004-1992), מספר הזכיות הרצוף השני באורכו באירופה.
בישראל נודעה רוזנבורג בעיקר לאחר שמנעה בשנת 2004 מאלופת המדינה, מכבי חיפה, לעלות לליגת האלופות כאשר כבשה שער בדקה ה-89 באצטדיון רמת גן.