tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
פיליפס פיקח על ההפקה של האלבום "Jay Stay Paid" של הראפר המנוח ג'יי דילה.
האלבום יצא לאור ב-2 ביוני 2009 תחת חברת התקליטים נייצ'ר סאונדס.
בקיץ 2011 הוציא פיליפס לאור יחד עם הצמד קאמפ לו את האלבום "80 Blocks From Tiffany's".
באותה השנה הוא הוציא גם את האלבום "Monumental" יחד עם סמיף-אן-ווסן.
2011 - Monumental (עם סמיף-אן-ווסן)
פרסשנהקטגוריהעבורתוצאהמקורפרס גראמי2025ביצוע הראפ הטוב ביותר"When The Sun Shines Again" (עם קומון בהשתתפות Posdnuos)אלבום הראפ הטוב ביותרThe Auditorium, Vol.
1 (עם קומון)פרס ה-BET2025הלהקה הטובה ביותרקומון ופיט רוקפרס ד"ר בובי ג'ונס לשיר הגוספל/ההשראה הטוב ביותר"A God (There Is)" (עם קומון בהשתתפות ג'ניפר הדסון)
פטרוס יוהאנס "פיט" קייזר (בהולנדית: Petrus Johannes "Piet" Keizer; 14 ביוני 1943 - 10 בפברואר 2017) היה כדורגלן הולנדי ששיחק בעמדת הקיצוני השמאלי.
קייזר נחשב לאחד מגדולי הכדורגלנים ההולנדים בכל הזמנים.
הוא שיחק לאורך כל הקריירה בקבוצת נעוריו אייאקס אמסטרדם, והיה חלק מקבוצת הטוטאל פוטבול של המועדון בשנות ה-60 וה-70. לקייזר 34 הופעות במדי נבחרת הולנד בהן כבש 11 שערים, והיה שותף להעפלתה של הולנד לגמר מונדיאל 1974.
קייזר החל את דרכו בקבוצת הנוער של אייאקס אמסטרדם, ובעונת החל לשחק בשורות הקבוצה הבוגרת.
הוא רשם את הופעת הבכורה שלו ב-5 בפברואר 1961, בהפסד 0–1 לפיינורד.
עד מהרה השתלב קייזר כשחקן הרכב קבוע באגף השמאלי.
ב-25 במרץ 1964 נפצע קייזר פציעה קשה במהלך משחק במסגרת הגביע ההולנדי.
הוא ספג חבטה בראשו שגרמה לו לאבד את הכרתו, ובבית החולים קבעו כי הוא סובל משבר בגולגולת.
במשך זמן היה חשש כי לא ישוב עוד להכרה, אך בעקבות ניתוח מוצלח שעבר הצליח להתאושש, ואף חזר למגרשים תשעה חודשים לאחר שנפצע.
הגעתו של רינוס מיכלס לתפקיד המאמן ב-1965 שינתה כליל את גורלה של אייאקס כולה, ושל קייזר בפרט.
מיכלס הנחיל לקבוצה את שיטת הטוטאל פוטבול, בה זכה קייזר להיות הקיצוני השמאלי באחת התקופות המוצלחות בתולדות המועדון, שזכה בארבע אליפויות בחמש עונותיו הראשונות של מיכלס בתפקיד.
בעונת זכו קייזר ואייאקס בגביע אירופה לאלופות, לאחר 0–2 על פנאתינאיקוס במשחק הגמר, בו פתח קייזר בהרכב.
באוגוסט 1973, לקראת עונת , החליט מאמנה החדש של אייאקס לערוך משאל לבחירת קפטן הקבוצה בין כל השחקנים.
בהצבעה הסודית זכה קייזר במרב הקולות כנגד יוהאן קרויף, ששבועות ספורים אחר כך עזב את הקבוצה לטובת ברצלונה.
קייזר שיחק את משחקו האחרון במדי אייאקס ב-13 באוקטובר 1974, חודשים ספורים לאחר פתיחת עונת .
לאחר מכן, בעקבות ויכוחים בינו לבין מאמנה החדש של הקבוצה, הנס קראיי, החליט קייזר בן ה-31 לפרוש ממשחק פעיל.
קייזר שיחק באייאקס לכל אורך הקריירה, ובסך הכול רשם 490 הופעות במדיה, מתוכן 365 הופעות ליגה.
קייזר ממוקם רביעי בטבלת ההופעות במדי הקבוצה.
כמו כן הוא ממוקם במקום החמישי בטבלת מלך השערים של המועדון בכל הזמנים, עם 189 שערים בכל המסגרות, 146 מתוכם בליגה.
בסך הכל זכה קייזר עם אייאקס ב-18 תארים מקומיים ובינלאומיים, כשבנוסף לשלוש אליפויות אירופה, הוא היה שותף לזכייתה בשש אליפויות הולנד, חמישה גביעים, שתי זכיות בסופר קאפ האירופי, זכייה אחת בגביע הביניבשתי וזכייה אחת בגביע האינטרטוטו.
קייזר ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת הולנד ב-5 בספטמבר 1962, בגיל 19 בלבד, במסגרת משחק ידידות מול .
קייזר כבש את שער הבכורה שלו באותו משחק, שהסתיים בניצחונה של הולנד בתוצאה 0–8.
עם מינויו של פרנטישק פדרהונץ לתפקיד המאמן ב-1970, החל קייזר לזכות לדקות משחק משמעותיות יותר במדי הנבחרת.
הוא שותף שלוש פעמים במהלך מוקדמות מונדיאל 1974, והיה חלק מהעפלתה של הולנד לטורניר מונדיאל ראשון מאז מונדיאל 1938.
המאמן שהוביל את הולנד בטורניר מונדיאל 1974 בגרמניה המערבית היה רינוס מיכלס, מאמנו בעבר של קייזר באייאקס אמסטרדם.
מיכלס העדיף לשחק עם שלישיית חוד שכללה את יוהאן קרויף, רוב רנסנברינק וג'וני רפ, והשלושה פתחו בהרכב כמעט בכל משחקיה של הולנד בטורניר.
חוסר שיתופו של קייזר בהרכב נבע בעיקר מהשפעתו של קרויף, כוכבה הגדול של הנבחרת, זכר למאבק סביב סרט הקפטן באייאקס שנה קודם לכן.
קייזר זכה להופעה אחת בלבד במהלך הטורניר, כשעלה בהרכב ושיחק לאורך כל משחקה השני של הולנד בשלב הבתים מול , שהסתיים בשוויון 0-0. הולנד הצליחה להעפיל לגמר הטורניר, שם נוצחה 1–2 בידי .
המשחק מול שוודיה בשלב הבתים היה למשחקו האחרון של קייזר במדי הנבחרת, לאחר שפרש מכדורגל כשלושה חודשים לאחר תום הטורניר.
קייזר צבר בסך הכול 34 הופעות במדי הולנד, בהן כבש 11 שערים.
מאז פרישתו ממשחק התרחק קייזר מעולם הכדורגל.
הוא חזר לאייאקס כ-17 שנים לאחר פרישתו, באפריל 2001, כשהתמנה לסקאוט עבור המועדון, ובמקביל פיתח קריירה כסוכן שחקנים.
הוא נותר בתפקידו עד למרץ 2006, אז עבר לשמש בתפקיד יועץ טכני במועדון.
בנובמבר 2007, בעקבות משבר ניהולי ומקצועי במועדון, הוחלט באייאקס להקים ועדה שבחנה את נושאי הניהול והמדיניות הספורטיבית.
בין מסקנות הוועדה, שהתפרסמו בפברואר 2008 תחת השם "אייאקס - הדרך לניצחון", נקבע כי למועדון אין צורך ביועצים טכניים, ודמויות דוגמת קייזר צריכות לסיים את תפקידן במועדון.
כחלק מיישום מסקנות הוועדה, נאלץ קייזר לעזוב את תפקידו בקבוצה.
ב-10 בפברואר 2017 נפטר קייזר לאחר מאבק בסרטן הריאות.
פיט הוברטוס פלטהאוזן (בהולנדית: Piet Hubertus Velthuizen; נולד ב-3 בנובמבר 1986) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת השוער.
פלטהאוזן ערך את הופעת הבכורה שלו בוויטסה ארנהם ב-31 בדצמבר 2006 בתיקו 2-2 נגד ווילם II.
אחרי עונה על הספסל, בעונת הפך לשוער הראשון של הקבוצה וגילה בה יכולת טובה שהובילה להארכת חוזהו עד לשנת .
בקיץ הצטרף להרקולס, העולה החדשה לליגת העל הספרדית ל-3 שנים, בה שימש כשוער שני ושיחק במדיה 3 משחקי ליגה בלבד.
אחרי עונה אחת חזר לוויטסה.
במהלך עונת איבד פלטהאוזן את מקומו בהרכב לאלוי רום הצעיר עקב פציעות חוזרות.
במהלך קיץ חתם בהפועל חיפה.
ב-10 בפברואר 2020, פלטהאוזן חתם בטלסטאר ספורטקלאב.
ב-26 בפברואר 2021 חתם בפורטונה סיטארד עד לסוף העונה.
ב-21 במרץ 2008 זומן לראשונה לסגל נבחרת הולנד לקראת משחק ידידות נגד .
פלטהאוזן השתתף עם הנבחרת באולימפיאדת בייג'ינג בה שימש בתור שוער שני עבור קנת' ורמר.
ב-5 בספטמבר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד בו ניצחה הולנד 0–3.
פיטה ניקולאס טאופטופואה הוא לוחם טאקוונדו טונגי-אוסטרלי המתחרה בקטגוריית המשקל של 80 ק"ג ומעלה.
טאופטופואה הוא גם מחליק סקי למרחקים.
טאופטופואה נולד באוסטרליה, אך גדל בטונגה, והחל להתאמן בטאקוונדו בגיל 5. הוא נכשל בשני ניסיונותיו הראשונים להשתתף במשחקים האולימפיים, בתחרויות שנערכו לקראת אולימפיאדת בייג'ינג (2008) ואולימפיאדת לונדון (2012).
גם דרכו לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) לא הייתה פשוטה.
הוא סבל מפציעה שכללה שישה שברים ושלושה קרעים ברצועות, ובמשך שלושה חודשים היה מרותק לכיסא גלגלים.
לקראת המשחקים השתתף בטורניר הקדם-אולימפי של אוקיאניה, וניצח במפתיע בקרב הגמר את הניו זילנדי דאפיד סנדרס, שדורג במקום ה-15 בעולם.
בעקבות ניצחונו, הבטיח את השתתפותו במשחקים, והיה ללוחם הטאקוונדו הראשון שמייצג את טונגה במשחקים האולימפיים.
כדי לממן את הגעתו, נעזר במימון המונים.
הוא נבחר לשאת את דגל ארצו בטקס הפתיחה, ומשך תשומת לב בהופעתו, כשלבש רק חצאית טאוואלה מסורתית, ופלג גופו העליון היה משוח בשמן.
במשחקים עצמם הובס בשמינית הגמר על ידי האיראני סג'ד מרדאני בתוצאה 16-1 והודח.
לקראת אולימפיאדת פיונגצ'אנג החל להתאמן בסקי למרחקים וב-20 בינואר 2018 דווח על הכללתו במשחקים.
הוא נשא פעם נוספת את דגל המשלחת והופיע שוב כשפלג גופו העליון ערום למרות הטמפרטורה הנמוכה.
בתחרות הסקי למרחקים סיים במקום ה-114 מתוך 118 מתחרים.
לטאופטופואה תואר בהנדסה, ונכון לשנת 2016 לומד לתואר שני בתחום.
במקביל, הוא עובד כיועץ נוער, ומאז גיל 18 גם עסק בדוגמנות.
פִיטוֹאֶסְטְרוֹגֶן (phytoestrogen, , אסטרוגן - ההורמון אסטרוגן) הוא שם לקבוצה מגוונת של מולקולות שנמצאות בצומח ואינן נמצאות בבעלי חיים.
פיטואסטרוגנים אינם אסטרוגנים, אך המבנה שלהם דומה להורמון אסטרדיול שהוא אנדוגני ונמצא באדם ובבעלי חיים.
דמיון מבני זה מאפשר לפיטואסטרוגנים להיקשר לקולטני אסטרוגן, ועל ידי כך ליצור השפעה אנטי-אסטרוגנית או אסטרוגנית חלשה פי 100 עד 1000 מזו של אסטרדיול.
פיטואסטרוגנים נמצאים בצמחים רבים כולל דגנים, פירות, ירקות וירקות עלים.
קטניות ובפרט סויה עשירות במיוחד בפיטואסטרוגנים.
קיימות מספר קבוצות של פיטואסטרוגנים, שהמפורסמות ביניהן הן איזוֹפְלָבוֹנים וליגנאנים , ובמידה פחותה פּרֶנילפְלָבוֹנוֹאידים וקוּמֶסטָנים .
מבין האיזופלבונים הגֶניסְטין והדיאָדזין המצויים בסויה נחקרים במיוחד.
לפיטואסטרוגנים מיוחסים יתרונות בריאותיים, שכן אוכלוסיות שהתזונה שלהם דלת שומן ועתירה בצמחים, ובעיקר אוכלוסיות ממזרח אסיה שצורכות סויה כמזון בסיסי, לוקות פחות במחלות לב וכלי דם, בריחת סידן, סוכרת וסוגים מסוימים של סרטן.
פיטואסטרוגנים הם קְסֶנואסטרוגנים (xenoestrogens, 'קסֶנוֹ' ביוונית -'זר'), משום שהם נכנסים לגוף האדם או בעל החיים מבחוץ, לרוב דרך תזונה.
קיימות קבוצות נוספות של קסנואסטרוגנים, ביניהם מיקוֹאסטרוגנים שהם מולקולות שמיוצרות על ידי פטריות חד תאיות מהסוג פוּסָריוּם .
מיקואסטרוגנים שכיחים בתבואה מאוחסנת וכן בתחמיץ בגלל עובשים שמתפתחים על הגידולים בעת הצמיחה ובאחסון.
כמו כן קיימים קסנואסטרוגנים מעשה ידי אדם בחומרי הדברה ומוצרי פלסטיק כמו ביספינול איי.
פיטואסטרוגנים נספגים בקלות והם נמצאו בדם, במיץ המרה, בחלב אם, בזרע ובהפרשות של בני אדם ובעלי חיים.
השפעתם תלויה בריכוז שלהם, בריכוז האסטרוגנים האנדוגניים בדם, באיבר בגוף האדם ובגורמים נוספים.
ההשפעה האסטרוגנית של הפיטואסטרוגנים היא בסדר גודל של 10-2 עד 10-3 מזו של אסטרדיול, אך הריכוז שלהם עשוי להיות פי 100 מאסטרוגנים אנדוגנים.
פיטואסטרוגנים משפיעים גם על תהליכים מטבוליים שאינם קשורים לאסטרוגן, כגון חלוקת תאים, אנגיוגנזה (יצירת כלי דם), שינוע סידן, השפעה על הורמון הגדילה, חמצון ליפידים, והתמיינות תאים.
לאור המחקר האפידמיולוגי והקליני שהצטבר פיטואסטרוגנים נחשבים מועילים לבריאות.
גלולות של תחליפי הורמונים לגיל המעבר מכילות אסטרוגן סינתטי או שמיוצר משתן סוסות, והן אמנם מקלות על תסמיני גיל המעבר ומשפרות את צפיפות העצם, אך גם מעלות את הסיכון לסרטן השד ומחלות לב.
לעומת זה סויה, שמכילה כמות יחסית גבוהה של פיטואסטרוגנים (אך קטנה בהשוואה לכמות האסטרוגן בתחליפי ההורמונים), מקלה על תסמיני גיל המעבר ומשפרת את צפיפות העצם, ובד בבד דווקא מורידה את הסיכון לסרטן השד ולמחלות לב.
הפרדוקס היה לא מוסבר, עד שב-1996 התגלה שאסטרוגן מתחבר לשני קולטנים שונים, שהפעולה שלהם באיברים מסוימים היא הפוכה.
האסטרוגנים האנדוגניים (שמיוצרים בגוף) חודרים לתאים באמצעות קולטני אסטרוגן (ER – estrogen receptor), ובסוף המאה ה-20 התגלה שלא מדובר בקולטן אסטרוגן אחד אלא שני סוגי קולטני : קולטני אלפא (ERα) וקולטני בטא (ERβ).
פעולתם של הקולטנים שונה בין רקמה לרקמה – האחד מעודד פעילות אסטרוגנית והשני מדכא פעילות אסטרוגנית.
באיברים שונים קיים יחס שונה של קולטני אלפא לבטא, והשפעת האסטרוגן על איברים אלה מווסתת על ידי היחס בין הקולטנים.
בין היתר קולטני אלפא הם רבים יותר בשד, ברחם ובאזור הסטרומה שבבלוטת הערמונית.
בכבד יש רק - או כמעט רק - קולטני אלפא.
לעומת זה קולטני בטא הם רבים יותר באשכים, באזורים מסוימים ברחם, במוח, ובמח העצם.
לאסטרוגנים שונים יש אפיניות (affinity - זיקה) גדולה יותר לקולטני אלפא או בטא.
למשל, ההורמון האנושי אסטרדיול נקשר במידה שווה לשני הקולטנים.
אסטרון נקשר יותר לקולטני אלפא, ואסטריול נקשר טוב יותר לקולטני בטא.
פיטואסטרוגנים הם חלשים מאסטרדיול, ובדומה לאסטרוגנים גם לפיטואסטרוגנים השונים יש אפיניות חזקה יותר או פחות לקולטני אלפא או בטא.
למשל, לפיטואסטרוגן גניסטין שנמצא בסויה יש אפיניות גבוהה יותר לקולטני בטא - לפי מחקרים שונים פי 7 עד 30 חזקה יותר מלקולטני אלפא.
לעומתו לפיטואסטרוגן 8PN שנמצא בכשותנית יש אפיניות חזקה יותר לקולטני אלפא.
מאחר שבשד יש בעיקר קולטני אלפא ההשפעה של גניסטין על השד היא חלשה והוא נקשר בעיקר לקולטני בטא, שבשד הם מדכאים פעילות אסטרוגנית והתרבות תאים סרטניים.
נראה שבכבד יש רק קולטני אלפא והגניסטין משפיע עליו רק מעט, ולכן בניגוד לאסטרוגן שבתחליפי ההורמונים הוא אינו מעודד קרישי דם.
לעומת זה הגניסטין משפיע אסטרוגנית בצורה חיובית על רקמת העצם, שבה יש יותר קולטני בטא.
צורת פעולה סלקטיבית זו מביאה לכך שלסויה יש השפעה מיטיבה על תופעות גיל המעבר ועל שמירת העצם, בלי תופעות הלוואי של תחליפי הורמונים.
מחקר שבדק את השפעת הגניסטין על רירית הרחם מצא שאין השפעה.
בגלל תכונה סלקטיבית זו בפיטואסטרוגנים מתייחסים אליהם כ-SERMs (selective estrogen receptors modulators).
חברות התרופות מפתחות חומרים שפועלים כ-SERM, ויכולים להעלות את רמת האסטרוגן באיברים מסוימים ולא באחרים, כדי להפיק את היתרונות של תוספות האסטרוגן ללא החסרונות.
טמוקסיפן ורלוקסיפן הן תרופות מסוג SERM שמשתמשים בהן לטיפול בסרטן השד, משום שהן אנטגוניסטיות לאסטרוגן בשד ומאטות את התרבות התאים, ומצד שני הן אגוניסטיות למערכת השלד והמערכת הקרדיווסקולרית.
בשונה מגניסטין, נמצא שהתרופה הסינתטית טמוקסיפן היא פעילה אסטרוגנית גם ברחם ומעלה את הסיכון לסרטן הרחם.
הצמח סילפיום נודע בעת העתיקה כאמצעי מניעה וכמעודד הפלה טבעית.
הביקוש לו היה כה גבוה, שבין המאה ה-5 ל-6 בספירה הוא ככל הנראה נכחד.
ההשערה היא שזהו סוג של כֶּלֶך, צמח ממשפחת הסוככניים, שמשתייכים אליה גם הגזר והשמיר.
שמיר, גזר ושומר, בדומה לשלל צמחים אחרים, מכילים פיטואסטרוגנים.
היפוקרטס המליץ על שומר שהוא קרוב משפחה של הכלך, כדי לעודד יצירת חלב אצל נשים מיניקות.
ההשפעה של השומר נחקרה ונמצא שיש לו השפעה אסטרוגננית.
היפוקרטס המליץ גם על גזר בר, הזן הקדמון של גזר הגינה ובן אותה משפחה, כאמצעי מניעה.
צמחים ידועים נוספים בעלי השפעה אסטרוגנית או אנטי-אסטרוגנית הם פשתן, רימון, יוקה ועוד.
באמצע המאה ה-20 נשכרו כימאים אוסטרלים כדי לחקור תופעה של ירידה חדה בפוריות של כבשים.
אחרי עשר שנות מחקר הם גילו שמקור הבעיה הוא בפיטואסטרוגן גניסטין שנמצא בזנים מסוימים של תלתן, והתופעה כונתה "מחלת התלתן".
היות שגניסטין נמצא גם בסויה, הועלה חשש שאכילת מוצרי סויה עשויה לגרום לבעיות דומות באדם.
מנגד, באוכלוסיות במזרח אסיה, שם הסויה הוא מזון בסיסי, לא נצפו תופעות כאלה.
הכבשים אכלו כמות של 20–100 גרם איזופלבונים ליום.
באדם כמות כזאת היא שוות ערך לצריכת מטר מעוקב של חלב סויה ליום.
הצמח כשותנית שמעניק לבירה את טעמה המריר האופייני, ידוע כאסטרוגני, והוא משווק כתוסף להגדלת חזה.
ככל הנראה היו לקוטפות כשותנית הפרעות במחזור החודשי, ולפי אגדה כפרית הן היו נכנסות למחזור יומיים אחרי התחלת הקטיף.
בגרמניה אמבטיות כשותנית שימשו להקלה של תסמיני גיל המעבר.
בכשותנית נמצא הפיטואסטרוגן 8PN (8-prenylnaringenin) שהוא הפיטואסטרוגן הפוטנטי ביותר הידוע עד כה, פי 50 פוטנטי יותר מגניסטין.
בנוסף האפיניות של 8PN לקולטני אלפא היא גבוהה יותר מאשר לקולטני בטא, ולכן נראה שבצריכה של כמות גבוהה יש לו השפעה אסטרוגנית על מערכת הרבייה.
חוקרים משערים שהכשותנית היא הגורם לסימני פמיניזציה אצל גברים שמרבים לשתות בירה, כגון גינקומסטיה (הצמחת שדיים) והקטנת אשכים.
לפיטואסטרוגנים משקל מולוקולי נמוך בדומה לאסטרוגן (MW=272), שמאפשר להם להיכנס בקלות רבה יותר לתאים, והם כוללים טבעת פנולית שהיא הכרחית להתקשרות לקולטנים.
המרחק בין שתי קבוצות הידרוקסיל בפיטואסטרוגנים דומה למרחק באסטרוגנים האנדוגניים, ומאפיין זה נחשב חיוני להיקשרות לקולטנים.
התכונות נוגדות החמצון של איזופלבונים קשורות מבנית לנוכחות של קבוצות ההידרוקסיל במיקומים 4 ו-5 ומיקום הטבעת הארומטית.
ברוב המזון הנאכל פיטואסטרוגנים נמצאים קשורים למולקולת סוכר (glucoside).
בצורה זו הם אינם זמינים ביולוגית.
חלק מהפיטואסטרוגנים משתחררים מהקשר עם הסוכר במעי הדק, אבל חלק ניכר מגיעים בשלמותם למעי הגס, שם הם עוברים מטבוליזם נוסף על ידי פלורת המעיים.
חלקם מתפרקים למרכיביהם הקטנים, וחלקם משתחרר בשלמות מהסוכר והופך לצורה זמינה ביולוגית.
תופעה זו נצפתה באיזופלבונים ובליגנאנים.
מחקר על ה-8PN בכשותית מצא שהרמה שלו בדם נשארה גבוהה יחסית גם מספר ימים אחרי האכילה, כתוצאה מפירוק מתמשך על ידי חיידקי המעיים לצורה הזמינה.
גילוי קיומם של חומרים דמויי אסטרוגן בצמחים רבים עורר חשש מפני השפעות שליליות, כגון פמיניזציה אצל גברים.
פיטואסטרוגנים הם שונים זה מזה, לכן אי אפשר להתייחס לכולם כקבוצה אחת.
מחקרים אפידמיולוגיים לא מצאו השפעות שליליות של גניסטין, הפיטואסטרוגן שבסויה על בני אדם.
השפעה על פוריות זכרים ונקבות נראתה אצל חיות רועות שצרכו כמות גדולה מאוד של גניסטין דרך אכילת סוגים מסוימים של תלתן.
מקובל בקהילה המדעית שצריכה אנושית רגילה של פיטואסטרוגנים היא בטוחה ומועילה לבריאות.
לא נצפתה עלייה באסטרוגן וירידה בטסטוסטרון אצל גברים.
התפרסמו שני תאורי מקרה של גברים שהופיעו אצלם סימני פמיניזציה, שאפשר לתלות אותם באכילת בין 14 ל-20 מנות סויה ליום.
הפיטואסטרוגנים הם חומרים טבעיים עתיקים, וסבורים שהם התפתחו בקו-אבולוציה עם יונקים.
בתזונה האנושית פיטואסטרוגנים אינם המקור היחיד לקסנואסטרוגנים, קסנואסטרוגנים קיימים בתוספי מזון ונמצאים במוצרי קוסמטיקה, פלסטיק ומדבירי חרקים.
מבחינה סביבתית ההשפעה של קסנואסטרוגנים אלה דומה להשפעת פיטואסטרוגנים, ובמחקרים שנעשים על אוכלוסיות קשה להפריד בין ההשפעות של גורמים שונים אלה.
נראה שלפיטואסטרוגנים יש תפקיד במגנון ההגנה של הצמחים, במיוחד נגד עובשים.
המקור העיקרי לליגנאנים בתזונת האדם הוא תבואה והמקור העיקרי לאיזופלבונים הן קטניות, ובראשן סויה.
על פי מחקר קנדי שבדק שמונה מוצרי מזון בתזונה המערבית, תכולת הפיטואסטרוגנים הגבוהה ביותר נמצאה באגוזים ובזרעי שמן oilseeds, אחריהם מוצרי סויה, דגנים ולחמים, קטניות, מוצרי בשר ומוצרים מעובדים אחרים שעשויים להכיל סויה, ירקות, פירות, משקאות אלכוהוליים ולא אלכוהוליים.
זרעי פשתן וזרעי שמן אחרים הכילו הכי הרבה פיטואסטרוגן, ואחריהם פולי סויה וטופו.
פיטוהוי עטוי (שם מדעי: Pitohui dichrous) הוא עוף ממשפחת הזהבניים החי בגינאה החדשה.
ייחודו בכך שהוא העוף היחיד שהוכח שהוא רעיל.
הפיטוהוי העטוי דומה במקצת לעורב, אם כי מרבית נוצותיו אדומות, גם עיניו בצבע אדום, הכנפיים, המקור והחזה שלו שחורים.
החלק הקדמי והעליון בראשו של הפיטוהוי העטוי הוא בצבע שבין אדמדם או כתום חלודי לחום.
החלק האחורי של הראש והעורף הם בצבע של שאר הגוף.
הפיטוהוי העטוי ניזון מחרקים, בהם סוג של חיפושית רעילה המעניקה לו את הרעל.
הרעל משמש אותו גם כדי להתגונן מפני טורפים.
הרעל של הפיטוהוי העטוי נמצא על העור והנוצות, ולא במקור או בטפרים, והוא פוגע במי שנוגע בעורו של הפיטוהוי.
הוא אמנם לא מסוגל להרוג אדם, אבל עשוי לגרום לו כווייה כימית.
לבעלי חיים הוא גורם נזק בעצמה משתנה.
כל בני הסוג פיטוהוי נחשב לבעל נוצות המכילות רעל, אבל רק לגבי הפיטוהוי העטוי הדבר הוכח.
הפיטוהוי היא ציפור נדירה מאוד, ואנדמית לגינאה החדשה.
למרות היותו עוף רעיל, מזגו נוח יחסית.
הרעל של הפיטוהוי זהה לרעל של הדנדרובטיים, הניזונים אף הן מחרקים.
ג'ון פיטר ריקטס הוא איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת נברסקה מאז ינואר 2023. הוא מונה לתפקידו כסנאטור כממלא מקומו של הסנאטור הפורש בן סאס, בידי המושל ג'ים פילן.
ריקטס, חבר המפלגה הרפובליקנית, כיהן כמושל נברסקה בשנים 2023-2015. לו ולמשפחתו יש מניות בניהול קבוצת הבייסבול שיקגו קאבס.
ריקטס נולד ב-19 באוגוסט 1964 בדרום מזרח נברסקה, הבכור מבין ארבעה ילדים.
אביו של ריקטס היה איש עסקים ואמו הייתה מורה.
ריקטס גמר את לימודיו התיכוניים בשנת 1982. בשנת 1986 סיים לימודי תואר ראשון בביולוגיה באוניברסיטת שיקגו, שם למד גם תואר שני בשיווק ובמנהל עסקים ב-1991. לאחר לימודיו, חזר ריקטס לאומהה והחל לעבוד כיועץ עסקי.
התחתן בשנת 1997. בשנים 2007–2013 עבד בארגון AEI ובוועדה הרפובליקנית הלאומית שבה היה חבר במועצה הארצית.
בשנת 2006 ניסה להתמודד על מקום בסנאט של ארצות הברית.
הוא אמנם ניצח בפריימריז המפלגתיים וזכה לתמיכה מנשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש וסגנו דיק צ'ייני, אך הפסיד בבחירות הכלליות לסנטור המכהן בן נלסון.
הקמפיין שלו התאפיין במצע שמרני- ליברליזם כלכלי, התנגדות לנישואים חד-מיניים ולהפלות.
קמפיין זה היה היקר ביותר בתולדות נברסקה.
בבחירות למושל נברסקה שנערכו בנובמבר 2014 זכה ריקטס ברוב של כ-57%.
הוא נכנס לתפקידו ב-8 בינואר 2015. כמושל, ניסה ריקטס למנוע את ביטול עונש המוות.
בסופו של דבר רוב תושבי נברסקה הכריעו במשאל עם בעד שמירת עונש המוות.
ריקטס היה מנוע מלכהן בכהונה שלישית ברצף, ולקראת בחירות 2022 הודיע על תמיכה במועמד ג'ים פילן.
בראשית ינואר 2023 התפטר הסנאטור בן סאס ממושבו בסנאט, ובעקבות זאת החליט המושל פילן למנות את ריקטס לממלא מקומו של סאס.
כהונתו של ריקטס בסנאט החלה ב-12 בינואר 2023.
לאחר מכן נבחר בבחירות המיוחדות על מושבו בסנאט בנובמבר 2024. הודיע כי מתכונן להתמודד על המקום לכהונה מלאה בבחירות ב-2026 .
פִּיטוֹ היא קומונה בפרברים המערביים של פריז שבצרפת.
היא ממוקמת בלבו של מחוז רמות הסן.
תושבי פיטו נקראים בצרפתית "פוטאולייה".
נכון ל-2016, מתגוררים בה כ-44 אלף תושבים.
פיטו נוסדה בשנת 1148 על ידי אבוט סוז'ר שניתן לה את השם הראשוני "פוטיוז".
ב-1790 נבחר גיום נזו לראש העיר הראשון שלה.
גאוגרפית, לה דפאנס, מרכז העסקים הראשי של פריז, בו נמצאים גורדי השחקים של העיר, נמצא בחלקה הצפוני של פיטו ובקומונות השכנות קורבווה ונאנטר.
מועצת פיטו תרמה ליישוב הישראלי גן יבנה את הגן הציבורי בשכונת "נאות הדרים" ואת האגף לתרבות צרפת בספריית בית ספר אורט רבין.
דייוויד פינלי ג'וניור הוא מאמן, מפיק ומתאבק עבר צפון אירי.
פינלי קיבל ביקורות חיוביות מצד מתאבקים ומכרים.
הוא עזר בשינוי התפיסה כלפי הדיוות של ה-WWE, כשביקר את קרבות החזייה והתחתונים המיושנים והעדיף על פני כך היאבקות מסורתית יותר.
מתאבקות כמו טריש סטרטוס, ליטה, ג'אז, סטייסי קיבלר, מולי הולי, התאומות בלה (ברי וניקי בלה), בת' פיניקס, נטליה, רובי ריוט, ליב מורגן, שרה לוגאן, סשה בנקס, שארלוט פלייר, לאנה, ביילי ורונדה ראוזי נתנו קרדיט לפינלי על כך שעזר להם לחדד את יכולות ההיאבקות שלהן ועל מציאת הזהויות שלהן.
הן תיארו את פינלי כ"מתאבק יוצא דופן ומורה דרך סבלני שטיפל בהן בצורה מסורה".
פינלי מגיע ממשפחה עתירת אהבה לענף ההיאבקות המקצועית, כאשר גם אביו, דייוויד פינלי סניור, וסבו, היו מתאבקים מקצועיים.
נוסף לכך, אחותו הייתה שופטת.
פינלי נישא בראשונה למנג'רית שלו לשעבר, הנסיכה פאולה.
כיום, הוא נשוי לאישה גרמנייה בשם מל, כשלשניים יש יחדיו שלושה ילדים.
הבכור ביניהם, דייוויד, נולד בגרמניה.
כל שלושת ילדיו הם מתאבקים גם כן.
הבכור, דייוויד, ערך את הופעת הבכורה שלו בענף ב-22 בדצמבר 2012, כשבין היתר הופיע בארגוני ההיאבקות New Japan Pro Wrestling (NJPW) ו-Ring of Honor (ROH).
הישגים בארגון ההיאבקות All Star Wrestling
האליפות הבריטית במשקל כבד (פעם אחת)
אליפות העולם במשקל בינוני (פעם אחת)
אליפות חבר העמים הבריטי של CWA (פעם אחת)
האליפות הבין יבשתית במשקל כבד של CWA (פעם אחת)
אליפות העולם במשקל בינוני של CWA (4 פעמים)
אליפות הזוגות של CWA (פעם אחת) - עם מרטי ג'ונס
הישגים בארגון ההיאבקות Joint Promotions
אליפות העולם במשקל בינוני-כבד (4 פעמים)
האליפות הבריטית במשקל כבד בינוני (6 פעמים)
האליפות הבריטית במשקל קל כבד (פעמיים)
PWI דירג אותו במקום ה-33 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2007
אליפות הטלוויזיה העולמית של WCW (פעם אחת)
גואדלופה תרזה אמור שמידטליין (בספרדית: Guadalupe Teresa Amor Schmidtlein; 30 במאי 1918 – 8 במאי 2000), הידועה בשם העט פיטה אמור (Pita Amor), הייתה משוררת וסופרת מקסיקנית, נחשבת לאחת ממבשרות השחרור המיני של נשים במקסיקו.
אמור נולדה בשנת 1918 במקסיקו סיטי לקרולינה שמידטליין וגרסיה טרואל (Carolina Schmidtlein y GarcíaTeruel) ולעמנואל אמור סוברוויל (Emmanuel Amor Subervielle).
הצעירה מבין שבעה אחים במשפחה שמרנית וקתולית.
הוריה נחשבו לחברי האצולה במקסיקו, אולם בתקופת צעירותה של אמור ירדה המשפחה מנכסיה.
אמור עברה בין בתי ספר דתיים רבים בילדותה.
בגלל סלידתה מסדר ומשמעת היא הורחקה מרובם.
אמור תוארה כפרובוקטיבית, מרדנית וחצופה.
היא נחשבה ליפה מאוד ועבדה כשחקנית ודוגמנית לציירים בעלי שם כמו דייגו ריברה (Diego Rivera) וראול אנגוויאנו (Raúl Anguiano).
היא לא התביישה להתייצב בעירום מול הציירים, מה שהימם את משפחתה וזיכה אותה בכינוי "המוזה ה-11".
שערוריותיה החלו בגיל 18 כאשר פיתחה רומן ארוך טווח עם חוסה מדרזו (José Madrazo), איש עסקים עשיר.
למרות רומן זה, אמור מעולם לא התמסרה לאיש ולא נישאה, דבר שלא היה מקובל לנשים במקסיקו דאז.
בגיל 40 החליטה להביא ילד לבדה, אך הרגישה שאיננה מסוגלת לגדל אותו ולכן העבירה אותו לאחותה.
בשנת 1961, כשהיה בן שנתיים, הילד טבע בבריכת שחייה בבית אחותה.
מוות זה השפיע על אמור מאוד והוביל להתדרדרות מצבה הנפשי, הזנחת המראה שלה ואשפוזה במחלקות פסיכיאטריות.
קריירת השירה שלה החלה מאוחר יחסית - בגיל עשרים ושבע לקחה אמור עיפרון גבות ומפית והחלה לכתוב את שירה הראשון yo soi mi casa (אני הבית שלי) שזכה לפרסום רב מאוחר יותר.
כתיבתה הושפעה בעיקר מחואנה אינז דה לה קרוז (Juana Inés de la Cruz) ופרנסיסקו דה קוודו והתאפיינה בהיותה תמיד בגוף ראשון ועיסוקה בנושאים מטאפיזיים.
אמור כתבה רבות על נושאים כמו פחד, בדידות, ייסורים ואלוהים.
בשנות השבעים, חזרה אמור לכתוב שירים והיא השתתפה ברסיטל בו דקלמה שירה מקסיקנית.
הופעתה ברסיטל צלחה ואמור חזרה להופיע בעיתונות ובראיונות טלוויזיה.
למרות הצלחתה בשנות השבעים, חלה התדרדרות נוספת במצבה ובערוב ימיה נותרה אמור אישה חולה, קשישה וכמעט חסרת כל.
היא גרה בדירה שחברתה שכרה לה והתפרנסה משירים שהיא כותבת על מפיות.
ב-8 במאי 2000, כשהייתה בת 81, נפטרה אמור מדלקת ריאות.
פיטר אנדרסון סשנס הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-17 של מדינת טקסס.
בעבר מילא 11 תקופות כהונה בבית הנבחרים במשך 22 שנה בין השנים 1997–2019, עד אשר הפסיד בבחירות 2018 למועמד הדמוקרטי קולין אלרד.
סשנס, חבר המפלגה הרפובליקנית, שירת כיושב ראש ועדת הכללים של בית הנבחרים מ-2013 עד 2019. בבחירות 2020 נבחר מחדש לקונגרס הפעם ממחוז הקונגרס ה-17 של טקסס.
סשנס נולד בווייקו שבטקסס, בנם של אליס ג'וּן (לבית לואיס) ו-ויליאם סשנס, לשעבר ראש ה-FBI בשנים 1987–1993. הוא גדל בווייקו ובפרוורי וושינגטון הבירה.
בשנת 1978 השלים סשנס את לימודיו הגבוהים באוניברסיטת סאות'ווסטרן שבג'ורג'טאון בטקסס, והיה חבר באחווה פי קפא אלפא.
הוא עבד בתאגיד הטלקומוניקציה "Southwestern Bell", חברה בת של AT&T, במשך 16 שנים והגיע לתפקיד מנהל שיווק מחוזי בדאלאס.
בראשית שנות ה-90 נעשה סשנס מעורב בפוליטיקה האמריקאית.
ב-1991 סיים סשנס במקום השישי בבחירות מיוחדות לבית הנבחרים של ארצות הברית.
בשנת 1993 הוא עזב את עבודתו ב-Southwestern Bell על מנת להתמודד בשנית אל הקונגרס של ארצות הברית, הפעם נגד ג'ון וילי בראיינט , חבר הקונגרס מטעם מחוז הקונגרס החמישי של טקסס.
הוא סייר במחוז באמצעות קרוואן לשינוע בעלי חיים מלא בזבל סוסים וטען כי תוכנית הבריאות של ממשל ביל קלינטון הסריחה יותר מהזבל.
למרות היותו נמרץ, סשנס הפסיד בפער זעום בן 2,400 קולות.
לאחר ההפסד מונה לסגן נשיא למדיניות ציבורית במרכז הלאומי לניתוח מדיניות (NCPA), מכון מחקר שמרני למדיניות ציבורית השוכן בדאלאס.
בשנת 1996, כאשר בראיינט פתח במסע בחירות אל הסנאט של ארצות הברית, נבחר סשנס לרשת אותו כנציג מחוז הקונגרס החמישי וגבר על ג'ון פולנד, מועמד המפלגה הדמוקרטית, עם 47% מקולות הבוחרים.
בנובמבר 1997 נמנה סשנס בין 18 הרפובליקנים בבית הנבחרים שתמכו במתן חסות להחלטה של חבר הקונגרס בוב בר שקראה לפתוח בהליך הדחה נגד הנשיא ביל קלינטון.
בהחלטה לא פורטו שום האשמות או טענות.
היה זה מאמץ ראשוני להדיח את קלינטון טרם התפוצצות פרשת מוניקה לווינסקי.
פרשה זו הביאה יותר מאוחר לניסיון הדחתו של קלינטון בידי בית הנבחרים בשלהי 1998. סשנס הצביע ב-8 באוקטובר 1998 בעד חקיקה שהחלה את הליכי ההדחה וב-19 בדצמבר הצביע בעד כל ארבעת סעיפי ההדחה (שניים בלבד אומצו בסופו של דבר).
הוא נבחר מחדש ב-1998 והביס את המורה ויקטור מוראלס עם 56% מהקולות.
בשנת 2000 נבחר לתקופת כהונה מלאה בפעם השלישית.
בעקבות תוצאות מפקד האוכלוסין של ארצות הברית לשנת 2000 מחוז הקונגרס החמישי נעשה דמוקרטי יותר מבחינה דמוגרפית, וסשנס החליט להתמודד במחוז הקונגרס ה-32 שהוקם זה עתה בעקבות תוצאות המפקד.
במחוז זה נבחר עם 68% מקולות הבוחרים.
בשלהי 2001 ובראשית 2002 מען סשנס מכתבים לשני חברי הקבינט של ארצות הברית ותבע מהם לסגור בתי קזינו המופעלים על ידי כמה שבטים אינדיאנים.
תוך חצי שנה מיום שליחת המכתבים, הוא קיבל סכום כולל של 20,500 דולר משבטים הקשורים לג'ק אברמוף .
בתגובה לביקורת, נמסר ממשרדו כי סשנס כתב את המכתבים בגלל השקפתו כי הימורים הם נושא מקומי, בניגוד לתמיכתו הממושכת בפדרליזם.
ב-2008 הוסיף סשנס להשתתף בוועדה (Earmark) למחקר ספינות אוויר בחקיקת הקצבות.
הוועדה הטיבה עם חברה בשם "Jim G.
Ferguson & Associates" משיקגו, שלא היה לא ניסיון בעבר עם חוזים ממשלתיים או מחקר ספינות אוויר.
אדריאן פלשה, לשעבר עוזרו של סשנס ועבריין מורשע היה שדלן עבור חברה זו.
בשנת 2012 הצביע סשנס נגד חוק למתן סיוע כלכלי עבור נפגעי הוריקן סנדי, אך בספטמבר 2017 תמך בחוק דומה שהעניק סיוע לנפגעי הוריקן הארווי אשר פגע קשות בטקסס.
בבחירות 2018 נקטעה כהונתו לאחר 22 שנה לאחר שהפסיד לקולין אלרד בפער של כ-7%.
בשנת 2018, לאחר שנפגש עם פרנס ופרומן, חיבר סשנס מכתב מתוקף תפקידו תפקידו כיו"ר ועדת הכללים של בית הנבחרים שקרא להדיח את יובאנוביץ'.
פרסומים אלה עלו באותו השבוע בו הכריז סשנס על התמודדותו לבית הנבחרים במחוז הקונגרס ה-17 בבחירות 2020. בבחירות המקדימות גרף 31.6% מקולות הבוחרים, ולכן נכפה עליו סיבוב שני מול רנה סוואן, שגרף 19%.
בסיבוב מכריע זה נבחר סשנס למועמד המפלגה עם 53.5% מהקולות.
ביום הבחירות הכלליות גבר סשנס על ריק קנדי, מועמד המפלגה הדמוקרטית, ונבחר בחזרה אל בית הנבחרים עם 55.9% מהקולות.
פיטה ירוקת-חזה (שם מדעי: Pitta reichenowi) היא מין של עוף ממשפחת הפיטיים החיה באפריקה המשוונית.
הפיטה מגיעה לאורך 19 סנטימטרים והיא בעלת חזה וכנפיים בצבע ירוק, חלק הגוף העליון אדום ואילו הצוואר והרגליים לבנות.
הפיטה חיה ביערות גשם של אפריקה המשוונית במדינות קמרון, הרפובליקה המרכז-אפריקאית, הרפובליקה של קונגו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, גבון ואוגנדה וניזונה בעיקר מחרקים, פרוקי-רגליים וחסרי חוליות אחרים כמו תולעים וחלזונות.
מצב השימור של הפיטה הוא ללא חשש עקב טווח תפוצה רחב ונוכחות באזורים מוגנים רבים.
פיטר אלן סטובר הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השמיני של מדינת מינסוטה, מאז 2019. מחוזו כולל את צפון־מזרח מינסוטה, והעיר הגדולה בו היא דולות'.
טרם היבחרו לקונגרס בבחירות 2018 מטעם המפלגה הרפובליקנית, היה סטובר נציב מחוז סנט לואיס.
לפני שנכנס לפוליטיקה היה שחקן הוקי קרח.
סטובר נולד במאי 1966 בדולות' שבמינסוטה, ולמד בבית הספר התיכון דנפלד בדולות'.
לסטובר תואר ראשון בקרימינולוגיה מאוניברסיטת המדינה ימת סופריור, שם היה שחקן בקבוצת הוקי קרח "לייק סופיריור סטייט לייקרס".
הוא סייע בהולת הלייקרס לניצחון בפלייאוף ובמשחק אליפות הוקי קרח לגברים בליגה א' של NCAA ב-1988. מוסד לימודיו "פך לבית הספר הקטן ביותר אי פעם שזכה בפרס הגדול ביותר של עולם הוקי הקרח בקולג'ים.
באותו משחק נטל סטובר מהלך קריטי, שתואר ב-2018 על ידי בעל הטור מייק מולן כ"מסוכן, ניתן לטעון ערמומי וללא עוררין בלתי-חוקי".
לאחר זכיית קבוצתו באליפות הלאומית הוזמן ביחד עם עמיתיו לקבוצה אל הבית הלבן, שם פגש את נשיא ארצות הברית רונלד רייגן, אירוע שתיאר כרגע מרכזי בגיבוש זהותו הפוליטית.
ב-1990 חתם סטובר על חוזה רב-שנתי עם דטרויט רד וינגס.
בשנת 1993 בחרו בו פלורידה פנתרס במסגרת דראפט ה-NHL.
סטובר ואחיו – ג'ון, ג'יימי, ביל, דן ורוב – כולם היו שחקני הוקי קרח.
יחד הם מנהלים את "מחנה ההוקי של האחים סטובר לגיבורים צבאיים", תוכנית קיץ לילדים עם הורים המשרתים בכוחות המזוינים של ארצות הברית.
בנוסף, ששת האחים הם בעלים משותפים של "חברת ההוקי דולות'", שהחלה כקמעונאית של מוצרי ספורט, אך מאז 2015 מתמחה בסחורה הקשורה להוקי.
סטובר היה חבר מועצת העירייה בהרמנטאון במשך שמונה שנים.
בשנים 2013–2019 כיהן כחבר במועצת מחוז סנט לואיס, בו שוכנת העיר דולות'.
ביוני 2018 פעל הנשיא דונלד טראמפ למען מסע הבחירות של סטאובר אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השמיני של מינסוטה, וערך את ביקורו הנשיאותי הראשון במינסוטה תוך השתתפות בעצרת בחירות ראשונה של מועמד רפובליקני בבחירות 2018, בביקור בעיר הולדתו של סטובר, דולות'.
מחוז הקונגרס השמיני היה בעבר מעוז של המפלגה הדמוקרטית, ושתי מערכות הבחירות שקדמו לאלה ב-2018 היו צמודות.
לניצחונו תרמה דריסת רגל ממנה נהנה באזור המערבי והשמרן של המחוז.
כמו כן, סטובר ניצל את שביעות הרצון של תושבי המחוז ממדיניותו של הנשיא טראמפ.
במהלך מסע הבחירות שלו ב-2018, סטובר ביסס את המצע שלו על מתן אפשרות לניהול משא ומתן על מחירי התרופות הכלולות במדיקר, מה שהפך רק לאחד מקומץ רפובליקנים שתומכים במה שהיה בראש ובראשונה רעיון פרוגרסיבי; מאז נמלך בדעתו.
לפי "בית הספר מקורט למדיניות ציבורית" באוניברסיטת ג'ורג'טאון, לסטובר דירוג בן 0.7 מבחינת דו-מפלגתיות בקונגרס ה-116, מה שהציב אותו במקום ה-64 מתוך 435 חברי בית הנבחרים.
בהתבסס על מעקב הצבעותיו בקונגרס של FiveThirtyEight ב-ABC News, סטובר הצביע עם עמדותיו המוצהרות של הנשיא טראמפ ב-90.4% מהמקרים.
פיטאס מוקוסה (שם מדעי: Ptyas mucosa) הוא מין נחש ממשפחת הזעמניים המצוי לאורך האזור הטרופי של דרום אסיה ודרום מזרח אסיה.
זהו אחד הגדולים שבמיני הזעמניים והוא קרוב של הכרכן.
נחש זה יכול להגיע לאורך של 3.7 מטרים ולמשקל 2.5 ק"ג, מה שהופך אותו למין הזעמן הארוך ביותר בעולם לאחר המין הקרוב פיטאס קרינטה וכן למין הנחש הארוך ביותר בסרי לנקה לאחר פיתון הודי.
לרוב הוא מגיע בגודל קטן יותר של 1.5 עד 1.95 מטר ומשקל של 877 עד 940 גרם בממוצע.
צבעו משתנה מחום חיוור עד שחור והרצועות בעלות מרווחים שחורים בולטים.
נחש זה אינו ארסי והוא פעיל יום בעל ראייה טובה.
הנחש מתחבא לרוב בין הענפים או על הקרקע לאורך דרום אסיה וחלק מדרום מזרח אסיה ביערות, סוואנות ובתות טרופיות.
הוא טורפים זוחלים קטנים, דו-חיים, עופות ויונקים קטנים שאותם הוא חונק בעזרת שריריו.
הוא עצמו עלול להיטרף בידי רב-פתן מלכותי, עופות דורסים ויונקים טורפים כמו הנמר.
בשעת סכנה הוא יכול לנפח את צווארו ולהידמות לקוברה מאיימת, נוסף על לחשוש פתאומי שגם מזכיר קוברה.
נחש זה מטיל 6 עד 15 ביצים בכל עונת רבייה.
פיטאס קרינטה (שם מדעי: Ptyas carinata) הוא מין של נחש ממשפחת הזעמניים המצוי לאורך דרום מזרח אסיה והוא המין הגדול ביותר במשפחתו, עם אורך של 4 מטרים.
נחש זה הוא קרובו לסוג של פיטאס מוקוסה, השני בגודלו מהזעמניים.
הנחש חי בטבע לאורך יערות טרופיים ומורדות הרים עד גובה 1,500 מטרים באינדונזיה, סינגפור, מיאנמר, תאילנד, מלזיה, וייטנאם, קמבודיה והפיליפינים.
הנחש פעיל במשך היום והוא צייד של מכרסמים, עופות ולטאות אותם הוא הורג בחיבוק קטלני של שריריו ולא בוחל גם באכילת נחשים אחרים לרבות נחשים ארסיים כמו קרייט.
נחש זה פעיל על הקרקע אך מסוגל גם לשחות לזמן ממושך או לטפס על העצים.
אורך הנחש הממוצע הוא 1.21 עד 2.75 מטרים, אך הפרטים הגדולים ביותר נמדדו באורך של 4 מטרים, כשהזכרים גדולים מעט מהנקבות.
צבעו לרוב אפור כהה עד חום בהיר והבטן בהירה.
הנקבה מטילה כ-10 ביצים בכל תטולה.
בעת סכנה הנחש ירים את גופו באוויר בדומה לקוברה וילחש בפתאומיות, דבר המבריח את רוב אויביו.
עם זאת הוא עדיין נטרף בידי עופות דורסים ובידי הנחש הקטלני - רב-פתן מלכותי.
פיטר דניאל פלוסזק הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי הידוע בעיקר בזכות תפקידו כלאונרדו בסרטי צבי הנינג'ה.
הוא ידוע גם בתפקידו בתור גארט דאגלס בסדרת הדרמה העל טבעית זאב צעיר.
פלוסזק נולד בהינסדייל, אילינוי ושם סיים את בית הספר התיכון סנט צ'ארלס איסט.
[3] ב-2009 סיים את לימודיו באוניברסיטת פרינסטון, שם היה חבר ארבע שנים בקבוצת הכדורגל פרינסטון טייגרס.
הוא סיים תואר שני במשחק מבית הספר לאמנויות דרמטיות של אוניברסיטת דרום קליפורניה בשנת 2012.
בשנת 2013, פלוסזק לוהק לתפקיד לאונרדו באתחול מחדש של הזיכיון אתחול לסדרת סרטי צבי הנינג'ה .
עם זאת, לפני יציאת הסרט, לתפקיד נתן את קולו השחקן ג'וני נוקסוויל .
פלוסזק דיבב את לאונרדו בסרט ההמשך משנת 2016, צבי הנינג'ה: יוצאים מהצללים .
שנה כותרתתפקיד הערות 2012Outage: WME עוזרו של קולין רינו סרט קצר 2014 צבי הנינג'ה לאונרדו לכידת תנועה 2016 צבי הנינג'ה: יוצאים מהצללים לאונרדו לכידת תנועה וקול 2016The Wedding Party זב 2017I Want to Know קול סרט קצר 2019 קפטן מארוול ברט ג'ונסון2020Honesty Weekend נייט פאלקו
פיטר ג'וזף קאריל היה מאמן כדורסל אמריקאי אשר ידוע בעיקר כמאמן ראשי של אוניברסיטת פרינסטון במשך 30 שנה ובשל המצאת התקפת פרינסטון.
הוא אימן באוניברסיטת ליהיי וגם שימש כעוזר מאמן בסקרמנטו קינגס מליגת ה-NBA.
קאריל נולד בבת'להם, פנסילבניה, ב-10 ביולי 1930. אביו, מהגר מספרד, הועסק כעובד בבית לחם סטיל במשך ארבעה עשורים וגידל את בנו כאב יחיד.
קאריל למד בבית הספר התיכון "ליברטי" בעיר הולדתו.
לאחר מכן למד באוניברסיטת לאפייט.
הוא שיחק כדורסל באוניברסיטת לאפייט תחת המאמן בוץ' ואן ברדה קוף.
לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטה, שירת זמן קצר בצבא ארצות הברית.
בשנת 1959 השיג תואר שני במינהל חינוכי מאוניברסיטת ליהיי בבית לחם.
בעונת 1966–1967, קאריל היה מאמן ראשי באוניברסיטת ליהי בבית לחם, פנסילבניה.
במהלך כהונתו כמאמן ראשי של פרינסטון (1967–1996), קאריל רשם מאזן שיא של 514 ניצחונות לעומת 261 הפסדים, אחוז ניצחון של 65.8%.
פרינסטון זכתה בתואר ה-NIT ב-1975. הניצחון הגדול ביותר של קאריל היה ניצחון 43 - 41 על אוניברסיטת UCLA אלופת ה-NCAA ב-1995. הוא גם המאמן היחיד שניצח 500 משחקים ללא הטבות של מלגות לשחקניו.
לאוניברסיטת פרינסטון תחת המאמן קאריל, הייתה ההגנה החזקה ביותר בליגה.
לאחר פרישתו מפרינסטון ב-1996, קאריל שימש כעוזר מאמן בסקרמנטו קינגס מליגת ה-nba עד 2006. במהלך תקופתו בסקרמנטו, קאריל היה לעוזרו של ריק אדלמן, שהפך למאמן הראשי של הקינגס ב-1999. מטרת עבודתו הייתה ללמד את הקבוצה את התקפת הפרינסטון.
קאריל חזר לסקרמנטו במהלך עונת 2008/2009 כעוזר מאמן.
קאריל היה נשוי לדולורס הלטמן, ולהם נולדו פיטר וליסה.
קאריל לקה בהתקף לב בשנת 2000, מה שגרם לו להפסיק לעשן.
ב-15 באוגוסט 2022 לקה בשבץ מוחי ומת זמן קצר לאחר מכן בבית החולים של אוניברסיטת פנסילבניה בפילדלפיה.
הוא היה בן 92 במותו.
פיטר ג'רמי פיאלקובסקי הוא זמר וגיטריסט אנגלי שהיה סולן להקת "Adorable".
הוא השתמש בגרסאות של שמו בפרויקטים השונים שבהם עבד - תוך שימוש באיות הפולני של שם הולדתו.
הוא בוגר לימודי קולנוע באוניברסיטת ווריק והוא משמש כמנהל של פסטיבל קולנוע ב, המציג סרטים במקומות ספציפיים לאתר הרלוונטיים לסרט.
לאחר פרויקט "Kickstarter" שצלח בסוף 2013, הוציא פיאלקובסקי ביולי 2014 את אלבום הבכורה שלו "Broken Heart Surgery", יחד עם טרי ביקרס.
אלבומם השני, "We Are Millionaires", יצא לאור ביולי 2017.
פיטוסוציולוגיה (מכונה סוציולוגיה של צמחים) היא מדע העוסק בחקר האקולוגיה, התורשה והתפוצה הגאוגרפית של חברות צמחים.
פיטוסוציולוגיה שואפת לתאר באופן אמפירי את הסביבה הצמחית של שטח נתון.
קהילת צמחים ספציפית נחשבת ליחידה חברתית, תוצר של תנאים מוגדרים, בהווה ובעבר, והיא יכולה להתקיים רק כאשר מתקיימים תנאים כאלה.
המונח "פיטוסוציולוגיה" נטבע בשנת 1896 על ידי יוזף פצוסקי.
את המונח 'פיטוקואנולוגיה' טבע הלמוט גאמס בשנת 1918. בעוד שהמינוח פיטוקואנולוגיה הפך לפופולרי ביותר בצרפת, שווייץ, גרמניה וברית המועצות, המינוח פיטוסוציולוגיה נותר בשימוש בחלק ממדינות אירופה.
תחילה נחשב פיטוסוציולוגיה לתת תחום של 'גיאובוטניקה'.
פיטום הקטורת הם קטעי הלכה תנאיים העוסקים בקטורת הסמים, הנאמרים לפני או אחרי התפילה בצירוף מזמורים וקטעים אחרים.
מקור הקטעים בתלמוד הבבלי ובתלמוד הירושלמי.
אמירת הקטרת הקטורת שקולה כביכול להקטרת הקטורת בבית המקדש, כדרשת חז"ל על הפסוק: .
שמחמת שאיננו יכולים בעת הזאת לקיים את מצוות עבודת הקורבנות (מפני שאין לנו כיום בית מקדש), אנו מקיימים אותן על ידי הזכרתן בזמנן בתפילה.
"קח לך סמים נטף ושחלת וחלבנה סמים ולבונה זכה" (שמות ל, לד) פרופסור זהר עמר מאוניברסיטת בר-אילן חקר את מרכיבי הקטורת.
הוא זיהה את הסממנים המוזכרים בתורה - נטף, שחלת, חלבנה ולבונה.
פירוש המילה "קטורת" נגזר מהשורש ק-ט-ר - העשן העולה משריפת הסממנים על גבי הגחלים הלוחשות.
קטר בארמית הוא גם לשון "קשר" וחיבור.
סגולתה של הקטורת ביהדות הייתה לחבר בין שמים לארץ, בין חומר לרוח, בין קודש לחול ובין בני אדם.
מאחר שמדובר בבשמים החשובים והיקרים ביותר בעולם הקדום, התקנתם יחד ביחסים שונים מכונה "פיטום הקטורת", מלאכה שדרשה מיומנות מקצועית גבוהה - "מעשה רוקח".
הנטף מכונה בלשון חז"ל בשמות: "צרי נטף ואפרסמון " הוא מזוהה עם הצמח Commuphora gileadensis שממנו הפיקו בושם נוזלי שנוטף לאחר פציעתו.
הוא נמכר כשמן ריחני שנחשב לשמן היקר ביותר בשלהי בית שני.
הצמח גדל ביריחו ובעין גדי.
השחלת מכונה בלשון חז"ל בשם "צפורן" לפי מסורות קדומות מדובר במכסה הקרני opereculum של מיני חלזונות שנראים כטפרים ומכילים חומרים ארומטיים, אולם לצורך ניקוי שיירי הבשר של הקונכייה ניקו אותה באמצעות חומר ניקוי שנקרא "בורית כרשינה" סממן זה נקרא במקורות קדומים בשם "צפורני הבושם" ונמצא בשימוש גם כיום בחברות מסורתיות.
החלבנה מזוהה עם שרף המופק מצמח "כלך החלבנה" Ferula galbaniflua הגדל באזור איראן.
מהצמח מפיקים שרף חלבי לבן, שעם התקשותו הוא מקבל גוון צהוב או ירקרק.
הלבונה מזוהה בוודאות עם עצים מהסוג Boswelli ומוכרת הודות לשימוש רציף המתקיים בה עד היום בחברות מסורתיות רבות.
השרף הלבן המופק מהעץ נקרש לגרגרים בגוון צהבהב.
הלבונה יובאה עם הזהב בדרכי המסחר משבא (ישעיהו ס' ו', ירמיהו ו' כ').עצי הלבונה המכונים בערבית בשם "לבאן" גדלים היום בעומאן ובמזרח אפריקה.
החסידים ורוב הספרדים נוהגים לאומרה בתחילת ובסוף תפילת שחרית ולפני תפילת מנחה.
אמירתה בנוסח הספרדים פעמיים בשחרית היא כנראה תוספת מאוחרת, כנראה בהשפעת הקבלה.
לפי מנהג המקובלים נהוג לאומרה לאחר תיקון חצות, ועדיף במניין.
לפי מנהג הישן של האשכנזים, אין אומרים אותה בימות החול, ובשבת אומרים אותה מיד אחרי קדיש תתקבל של מוסף, לפני עלינו, וכך נוהגים עד היום ברוב קהילות נוסח אשכנז בחו"ל.
הפרושים שהנהיגו לאומרה בכל יום הכניסו אותה בסיום התפילה, ואילו בשבת השאירו אותה במקומה המקורי - לפני עלינו.
התימנים, אומרים אחר תפילת שחרית ולפני תפילת מנחה אם יש פנאי.
ויש מהשאמי שאומר לפני שחרית.
בסוף תפילת שחרית הפתיחה ללימוד היא בקטע פיוטי: "אין כאלוהינו", המסתיים לפי חלק מהנוסחאות במילים: "אתה הוא שהקטירו אבותינו לפניך את קטורת הסמים".
יהודי עדות המזרח וחסידי ויזניץ' נוהגים למנות את סממני הקטורת על אצבעות יד אחת - דבר שמסייע להם לא להתבלבל בספירה, מכיוון שבטקסט עצמו נאמר שהטועה במינון מרכיבי הקטורת חייב מיתה.
בסיום הקטע לומדים הלכות הכנת הקטורת בבית המקדש כפי שנכתב בברייתא, וחותמים בדברי אגדה: "כל השונה הלכות בכל יום מובטח לו שהוא בן העולם הבא" (תנא דבי אליהו), ו"תלמידי חכמים מרבים שלום בעולם" ().
נהוג לומר בסיומה קדיש דרבנן (הנקרא גם קדיש דאגדתא - קדיש של דברי אגדה).
במספר מקורות קדומים נמצא מנהג להקטיר קטורת ממש בבית הכנסת כחלק מהתפילה, או כזכר למקדש, או פשוט לספק אווירה נעימה לתפילה.
ייתכן שבמשך הזמן הקטרה זו הוחלף האמירת פיטום הקטורת.
התפילות שחרית ומנחה נאמרו בעת הקרבת התמיד של שחרית, ובעת הקרבת קרבן התמיד של בין הערביים.
קרבנות אלו הובאו יחד עם קטורת.
כיום התפילות הללו נאמרות במקום הקרבנות, ולכל רכיבי ההקרבה יש חלק המתאים בתפילה.
לכן לפי מנהג הספרדים והתימנים אומרים פטום הקטורת פעם אחת בתחילת תפילת שחרית ופעם בתחילת תפילת המנחה.
פעם נוספת שאומרים בסיום שחרית הוא מפני המחלוקת עם האשכנזים.
לפי המסורת, קטע "פיטום הקטורת" הוא אחד מהטקסטים היחידים מימי בית שני בהם אין מחלוקת בין תנאים (בייחוד בין בית שמאי ובית הלל).
כמו כן עניין הקטורת היה מרכזי בוויכוח בין הפרושים לצדוקים ולאחר מכן בין היהודים הרבניים ובין הקראים, במיוחד לקראת יום הכיפורים, שבו נכנס הכהן הגדול לתוך קדש הקדשים עם קטורת.
לפי הצדוקים היה צריך להביא קודם קטורת ("כי בענן אראה על הכפורת"), והפרושים היו משביעים את הכהן הגדול שלא יפעל לפי דרך הצדוקים (ולאחר מכן "היו אלו ואלו פורשים ובוכים" על החשד ועל המחלוקת).
לפי ספר הזוהר וספרות המנהגים, אמירת פיטום הקטורת היא סגולה לעצירת מגפה, על פי הכתוב (): .
לאור זאת, כתב רבי חיים פלאג'י בספר כף החיים (סימן י"ז אות י"ח): "יכתוב פרשת הקטורת על קלף או גויל בכתב אשורית כספר תורה ויקרא בו ויעשה לו סגולה, דהקטורת מעשיר ומובטח לו דלא יופסק פרנסתו ותמיד יהיה לו פרנסה טובה וכלכלה ברווח ולא בצמצום."
אחד המוטיבים החוזרים בשיר "זרעי קיץ" של הזמר מאיר אריאל הוא המשפט "ותיכף הריח לי דק מן הדק".
המשפט שאב השראה מהמשפט הידוע בפרשה זאת:
פיטורים הוא תהליך הפסקה יזום מצד המעסיק את עבודתו של שכיר שעבד אצלו עד אותו זמן.
תהליך זה עשוי להיות מהיר מאוד (הודעה ובקשת עזיבה מיידיות) או לארוך מספר חודשים ויותר, כפי שקורה במוסדות ממשלתיים ואקדמיים.
כך או כך נהוג לתת לעובד הודעה מוקדמת על הכוונה לפטרו, כדי שיסדר את ענייניו טרם העזיבה את העבודה.
חוקי הפיטורים משתנים ממדינה למדינה:
במדינות קפיטליסטיות כמו ארצות הברית חוקי הפיטורים מצדדים בעיקר בזכותו של המעסיק לנהל את עסקיו כראות עיניו ואילו במדינות סוציאליסטיות כמו מדינות סקנדינביה הליך הפיטורים מסובך בהרבה והחוק דורש הסברים וסיבה מוצדקת מהמעסיק לכך שפיטר עובד.
הוראות אלו נועדו כדי לשמור על זכויותיהם של העובדים שלעיתים נקלעו למצבים שלא באשמתם ולא מתוך רצון להזיק לעסק שבו הם עובדים.
לפיכך, פיטורים בניגוד להוראת חוק, עשויים להוות עבירה פלילית.
יתר על כן, ארגוני עובדים מגנים על עובדים מפני פיטורים באמצעות כריתת הסכמים קיבוציים המגבילים את כוח הפיטורים ובאמצעות שביתות כאשר מדובר בפיטורי צמצום.
לעיתים רחוקות מתערב בית משפט ומונע פיטורים, בעיקר ב ובתפקידים בכירים, בהם יכולים הפיטורים להיחשב ככאלה שמונעים מאינטרסים פוליטיים.
נוהל פיטורים מעוגן בחוק ובפסיקה.
הפסיקה קבעה כי לפני מסירת הודעת הפיטורים המעביד מחויב לקיים לעובד שימוע רשמי וקבוע מראש שבו תוצג לו הכוונה לפטרו ויתאפשר לעובד להגן על עצמו מצעד זה, בעצמו או באמצעות עורך דין.
החוק קובע בין היתר כי זכותו של השכיר לקבל הודעה מוקדמת בכתב על פיטוריו.
חוק פיצויי פיטורים מסדיר את החובה לשלם למפוטר פיצויי פיטורים שתלויים בוותק שלו במקום העבודה ובגובה שכרו.
בשירות הציבורי בישראל, פיטורי עובד עלולים להצריך פרוצדורה ארוכה וסבוכה המצמצמת משמעותית את היכולת לבצע פיטורים.
בשנת 2018 שיעור הפיטורים מקרב עובדי מדינה בישראל, עמד על 0.1% בלבד.
התפטרות בנסיבות מסוימות דינה כדין פיטורים מבחינת הזכויות.
במערכת החינוך יוצאים התלמידים מדי שנה לחופש הגדול, והפעילות במערכת מצטמצמת מאוד, כך שברבים מהעובדים אין צורך בתקופה זו.
כיוון שכך, פעמים רבות עובדים שאין להם קביעות מפוטרים עם תחילת החופש הגדול (או מוצאים לחופשה ללא תשלום), תוך ידיעה (לא ודאית) שעם תחילת שנת הלימודים תחודש העסקתם.
באוניברסיטאות החופש הגדול ארוך יותר, ובהתאם לכך גם תקופת הפיטורים של מפוטרי הקיץ ארוכה יותר.
חוק פיצויי פיטורים מתחשב בתופעה זו, וקובע שהפסקה בעבודה שאורכה אינו עולה על שישה חודשים אינה פוגעת ברציפות בעבודה לעניין הזכאות פיצויי פיטורים.
הפיטוכרום הוא חומר אורגני, מהחומרים המרכזיים ביותר בצמח מבחינת תהליכים התלויים באור.
הפיטוכרום מורכב משני חלקים – מחלבון ומכרומופור שהוא החלק הרגיש לאור.
הפיטוכרום התגלה בתחילת המאה ה-20 במהלך ניסויים לבדיקת השפעת אור על נביטת זרעי חסה.
הניסויים העלו מיד שהארה על הזרעים אפילו במשך זמן קצר ביותר, מעלה בסדר גודל את אחוזי הנביטה (אך האור לא הכרחי לנביטה).
החוקרים חיפשו את אורך הגל שמוביל לנביטה מקסימלית וגילו שזהו אור אדום באורך של 660 ננומטר.
בנוסף, הקרנה מיידית של קרינה תת-אדומה על הזרעים, בלי אף הארה אחרת, מקטינה את אחוזי הנביטה יותר מאשר חושך מוחלט.
מניסויים אלו הסיקו החוקרים שקיים פיגמנט יחיד, פיטוכרום (P), בעל תכונה יוצאת דופן - הקרנתו באור אדום משנה את המבנה הכימי שלו ואת ספקטרום הבליעה שלו, כך שאם לפני כן שיא הבליעה היה ב-660 ננומטר אז אחרי השינוי שיא בליעת הקרינה הוא ב-730 ננומטר.
את הצורות השונות של הפיטוכרום סימנו: Pr, Pfr (פיטוכרום שקולט תת-אדום ופיטוכרום שקולט אדום בהתאמה).
ניסויים נוספים קשרו את הפיטוכרום לתופעות נוספות כגון פוטופריודיזם, שבירת תרדמה של זרעים, ועוד.
כשבודדו פיטוכרום מצמחים אטיולנטיים (צמחים שגדלו ללא אור) נמצא שהוא מתאים לטיפוס של Pr כצפוי מכך שהוא לא נחשף לאור אדום.
אחרי חשיפת הפיטוכרום המבודד לאור אדום התגלה, כמתחייב מהתאוריה, שינוי בספקטרום הבליעה והשיא החדש הופיע בהתאם באורך גל של 730 ננומטר.
בשיטות של כימיה אנליטית התגלה שקיימים חמישה סוגים שונים של פיטוכרום השונים זה מזה רק בחלק החלבוני, כלומר הם בעלי ספקטרום בליעה זהה אך הפעולה הביוכימית שהם יוצרים שונה.
הסוגים השונים נבדלים ביניהם ביציבות המולקולה אחרי ההשתנות ל-Pfr.
מסמנים את הסוגים השונים PA, PB וכו'.
מסווגים את סוגי הפיטוכרום השונים לפי היציבות של סוג ה-Pfr שלהם: PAfr הוא מאוד לא יציב וזמן מחצית החיים שלו הוא כחצי שעה, ולכן הצמח כלל לא יסנתז PA באור אלא רק בחושך.
מה שמעניין הוא שעיכוב התעתוק של קטעי ה-DNA המקודד לייצור PA הוא הפיך תת-אדום (הקרנה בתת-אדום הופכת את התהליך), כלומר כנראה נקבע על ידי פיטוכרום.
סוג זה משמש לשליטה על תהליכי חושך שמתבטלים על ידי הארה יחידה כמו צמיחת צמחים אטיולנטיים.
הסוג השני הכולל את PB ואת PC לעומת זאת יציב באור (כלומר צורת ה-fr יציבה יחסית), והוא משמש לשליטה בתהליכים הדורשים יחס ריכוזים (Pfr/Pr) מסוים לאורך זמן כמו למשל פוטופריודיזם.
ה- Pfr הוא הצורה הפעילה מבחינה ביולוגית של הפיטוכרום.
כדי שלא תצטבר כמות של Pfr אחרי כל הארה, דבר שיקשה על ויסות התהליכים, בצמחים יש מנגנונים להשבת היחס בין הצורות השונות לרמה נמוכה.
אופציה אחת היא באמצעות פירוק הפיטוכרום.
את זה הצמח מממש בסוג הראשון, הלא יציב, שאז הוא מזרז את הפירוק של ה- Pfr על ידי אנזימים בנוסף לעצירת הסנתוז של הפיטוכרום.
אופציה שנייה היא היפוך של הפיטוכרום לצורת ה-Pr, באמצעות אנזימים, וכך שמירה על יחס יציב.
בצורה זו נשמרת תמיד הרגישות של הצמח לאור ולמשך האור.
פיטופלנקטון (בלועזית: Phytoplankton, מיוונית: פיטון, φυτόν - צמח, ופלאנקטוס πλαγκτός - לשוטט או לנוע; מכונים גם בקטריופלנקטון - Bacterioplankton), היא קבוצת פלנקטון המורכבת מיצורים זעירים המפיקים פוטוסינתזה, אף שלא כולם צמחים אמיתיים אלא גם אצות, מיני פרוטיסטים או חיידקים שיש להם פיגמנטים.
הם זעירים ונעים עם הזרמים ובתורם מכלכלים את הזואופלנקטון ואחריו מגוון גדול של חיות ימיות.
חלק ממינים אלו הם בעלי כושר תנועה עצמי בעזרת שוטונים (לדוגמה, פרידיניום ) או כושר לכוון את ציפתם במים באמצעות בועות גז שהם מייצרים (למשל, מיקרוציסטיס).
בפיטופלנקטון נכללים גם חיידקים בעלי פיגמנטים המבצעים פוטוסינתזה.
קיומם של הפיטופלנקטון בטבע תלוי בקיומם של לווייתני מזיפות רבים, כיוון שפיטופלנקטון משגשגים בסביבת ההפרשות של הלווייתנאים שמכילות את חומרי המזון של הפיטופלנקטון.
לפיטופלנקטון תפקיד חשוב בהשפעה על איכות הסביבה.
נכון לעשור השני של המאה ה-21 פולטת אוכלוסיית הפיטופלנקטון לאוויר העולם כ-50% מהחמצן, ולוכדת כ-37 מיליארד טון של פחמן דו-חמצני (בדומה לכ-1.7 מיליארד עצים), כמות שמוערכת בכ-40% מהפליטות.
השפעתם המשמעותית על הסביבה גרמה לקריאות מצד חוקרים לשיתוף פעולה עולמי לשיקום אוכלוסיית הפיטופלנקטון (והלווייתנאים, התלויים אלו באלו בקשרים סימביוזיים) למען הסביבה, וכזווית חשובה ונוספת להתמודדות עם ההתחממות הגלובלית.
פיטיריאזיס רוזאה או קשׂקשׂת אדמונית היא מחלת עור, 0.1% מכלל האוכלוסייה סובלים ממנה.
ככלל, המחלה היא חד פעמית (רק ב-3% מהמקרים ישנה הישנות של המחלה).
המחלה מאופיינת בהופעה של כתם "מבשר" (Herald patch) בגודל של 2–3 ס"מ כאשר לאחר כשבוע מופיעים נגעים קטנים בצבע ורוד מכוסים בקשקשת (מקור השם בלועזית הוא קשקש ורוד) בעור.
הנגעים מתפשטים בעיקר בחלקי הגוף העליונים (בית החזה, גב, בטן וגפיים עליונות) ומצויים לרוב בקו קפלי העור.
המחלה נמשכת בין שבועיים למספר חודשים ועוברת באופן ספונטני וככל הנראה איננה מדבקת.
למעט משחות או תרופות להרגעת גירודים בדרך כלל אין צורך בטיפול נוסף.
חשיפה לאור שמש ישיר גורמת להעלמות מהירה יותר של הכתמים ולעיתים נעשה שימוש בקרינה אולטרה סגולה לשם כך.
מדווח כי טיפול זה הכי יעיל בשבוע הראשון להתפרצות הכתמים אך לא ברור האם הוא גם עוזר לגרד.
יש הטוענים כי הסיבה להופעת המחלה הם וירוסי ההרפס 6 ו-7, משום שהם גורמים לפריחות בשם Roseola infantum או Exanthema subitum בילדות, אך מחקרים בנושא לא מצאו קשר בין הווירוס למחלה.
פיטום מודרני של אווזים וברווזים הוא תהליך של האבסת העופות בכמויות גדולות של מזון על-מנת להגדיל באופן מלאכותי את כבדם, במטרה להפיק ממנו כבד אווז, שהוא כבד שומני למאכל.
תהליך הפיטום הכפוי נאסר במדינות רבות, ובהן ישראל, בשל האכזריות המיוחסת לו.
הלעטת אווזים החלה כבר במצרים העתיקה, שם התקיימה כבר במאה ה-25 לפנה"ס.
אווזים, בנוסף לעוד ציפורים (כגון עגורים), הואכלו בכוח בדגנים לשם הגדלת משקלם.
ממצרים התקבל מנהג הפיטום באימפריה הרומית, וספר הבישול הרומי של הסופר אפיקיוס מתאר הלעטה של אווזים בתאנים במטרה להגדיל את כבדם.
הרומאים הפכו את המנהג לנפוץ בכל רחבי אירופה, והוא נעשה מקובל ביותר בצרפת, שם כבד של אווז מפוטם נחשב כחלק חשוב מהמטבח הלאומי.
עם זאת המילה מופיעה במקרא פעם אחת, בדבריו של עשיו ליעקב בסיפור מכירת הבכורה, שבו מכר עשיו ליעקב את בכורתו תמורת האכלתו בנזיד עדשים שהוכן על ידי יעקב.
עשיו מבקש בסיפור זה .
במשנה מוזכר אודות הלעטת בעלי חיים שונים: גמלים, עגלים ותרנגולים.
מוזכרות אפשרויות שימוש בכלי ביד, הלעטה לתוך הפה והלעטה לתוך הוושט.
גם כיום מוכרים שני סוגי הלעטה: הדרך הנפוצה היא הלעטה דרך הוושט באמצעות משאבת אוויר, הידועה כגורמת צער רב לבעלי החיים, שאודותיה קיימת קביעת הוועדה המדעית האירופית, כי היא מהווה גרימת סבל לאווזים, אך יש מומחים החלוקים על כך.
הפיטום מתבצע על-פי רוב באמצעות החדרת צינור לגרונו של העוף ודחיסת מזון (לרוב דגנים מסוגים שונים, כגון תירס או דוחן) ישירות לקיבתו באמצעות לחץ אוויר גבוה.
כמות המזון הולכת וגדלה באופן הדרגתי עם תהליך הפיטום, עד שבסופו (תוך כשלושה עד ארבעה שבועות), היא מגיעה עד ל-2.5 קילוגרם ביום.
הכמויות העודפות של המזון מביאות לניוון שומני של הכבד, הגורם להתנפחותו לממדים הגדולים פי שבעה עד עשרה מגודלו הטבעי.
הפיטום גורם לנזקים משמעותיים לבריאותם ולרווחתם של העופות המפוטמים: בנוסף לפגיעה בתפקודו של הכבד, המשקל של הכבד המוגדל מביא ללחץ על האיברים הפנימיים, ומביא לקשיים בנשימה ובהליכה.
כמו כן, החדרת הצינור לגרון עשויה לגרום לפציעות בוושט.
כעשירית מהעופות המפוטמים מתים, כתוצאה מהסיבוכים הבריאותיים הכרוכים בפיטום, עוד טרם הגעתם לשחיטה.
בשל הפגיעה שגורם הפיטום לעופות, הוא נתון לביקורת רבה מצד ארגונים להגנה על בעלי-חיים, הפועלים לביטול תעשיית הפיטום.
בעקבות לחץ ציבורי שהופעל כתוצאה מהמחאה כנגד פיטום עופות, התקבלו במדינות רבות חוקים האוסרים על התהליך, בהן בריטניה, שווייץ, אוסטריה, דנמרק, נורווגיה, גרמניה, לוקסמבורג, פולין, פינלנד, צ'כיה, איטליה, שוודיה, ישראל, אוסטרליה, דרום אפריקה, הולנד, אירלנד, ארגנטינה וקליפורניה.
בקליפורניה, בשיקגו וניו יורק בעקבות פעילות נמרצת בה היה מעורב בין היתר ג'ין באואר אף התקבלו חוקים האוסרים על שיווק כבד אווז.
בישראל התפתח ענף פיטום האווזים בשנות ה-50 המוקדמות בידי עולים מהונגריה ועם השנים הוא היה לענף מפותח.
בשנת 1965 פיטמו בישראל כ-60,000 אווזים בשנה ומשרד החקלאות עודד את הענף וביקש למכנו.
צרפת הייתה היעד העיקרי של ייצוא הכבד.
כבר אז עלו טענות שפיטום האווזים הוא אכזרי, ובמשרד החקלאות טענו שאין בו אכזריות רבה יותר מענפי חקלאות אחרים.
בשנת 1966 יובאו לישראל מכונות לפיטום אווזים והייצוא הישראלי הגיע לכ-60 טון בשנה.