tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
עם זאת, ב-2007, כבר היו בארצות הברית חוקים האוסרים על פורנוגרפיה עם דוגמניות מתחת לגיל 18, ולרוב האנשים שנעצרו בשל בעלותם על פורנוגרפיית ילדים באותה תקופה היו תמונות של ילדים שלא היו בגיל ההתבגרות.
ישנן מדינות הרואות פורנוגרפיית ילדים וירטואלית או לא-צילומית המתארת קטינים שאינם אמיתיים סוג של פורנוגרפיית ילדים שאינה חוקית, ואילו מדינות אחרות אינן רואות סוג זה של פורנוגרפיה כלא חוקית.
הפיכת סוג זה של פורנוגרפיית ילדים ללא חוקית הייתה שנויה במחלוקת.
אין טעם להגן על קטינים שאינם אמיתיים.
חוקים אלו מסירים אנשים מזכויותיהם.
החשש שחוקים אלו יכולים לכסות חומר לא מזיק.
החשש שאפשר לנצל חוקים כאלו בשביל להאשים אנשים שאינם מזיקים בהאשמות דיספרופורציניות קשות.
ביקורת נוספת המופנית, לעיתים קרובות, על האופי הבלתי-חוקי של תיאור פורנוגרפיית ילדים בדיוניים היא הטענה כי הסרת פוטנציאל של יכולתו של פדופיל לגשת לחלופה ל-"דבר האמיתי" תעודד אותם להתעלל בקטינים אמיתיים.
עם זאת, הדבר מעולם לא הוכח מעולם, אם כי בוצע מחקר שבדק זאת, אך הראה תוצאות מעורבות.
באנגליה עקב חוק מ-2009, כל פורנוגרפיית ילדים לא-צילומית אינה חוקית, גם אם מדובר במשהו לא מציאותי, כגון הנטאי.
עם זאת, האישומים בגין החזקה או יצירה של פורנוגרפיית ילדים לא מציאותיים והם אינם קשורים לקטינים אמיתיים.
אישומים אלו נוטים יותר לזכאות על ידי שופטים בבתי המשפט ואינם מטופלים ברצינות יתרה.
האינטרנט הוא מקום נפוץ בו אנשים יכולים לשתף פורנוגרפיית ילדים, במיוחד ברשת ה-Dark web.
כאשר שוטרים מוצאים פורנוגרפיית ילדים באינטרנט, קשה להם לאתר את המבצע ואת האנשים האחרים שביצעו את ההקלטה.
ניתן דרך מערכות הגבלת תוכן לנטר חומרים אלו וכך למנוע את פרסומם.
ב-4 בדצמבר 2020 ניקולס קריסטוף עיתונאי הניו יורק טיימס.
כתב מאמר בו מציין שבאתרי הפורנוגרפיה הגדולים בהם יש תנועה של מיליארדי גולשים מדי חודש, היכולת של כל גולש להעלות סרטונים הביאה לכך שלאתרים אלו הועלו אלפי סרטונים של קטינות בעירום ואף אונס של קטינות.
אמנם לאתרים אלו יש עובדים ברחבי העולם שמטרתם לנטר תוכן המתעד מעשים פליליים, אך מדובר בכמות קטנה למדי כדי להתמודד עם מיליוני הסרטים המועלים לאתרים אלו.
הפתרון שקריסטוף הציע הם שרק משתמשים מאומתים אשר פרטיהם ידועים לאתרים יוכלו לשלוח סרטונים, איסור הורדות סרטונים כך שאם תוכן נמחק הוא לא יוכל להיות מועלה עוד פעם, ותגבור המנטרים.
התעללות בקטינים היא כאשר מבוגר נוגע בקטין באזור איברי המין, בישבן או בשדיים, או שקטין נועד לגעת במבוגר באזורים אלו.
מבוגר הנוגע בכל חלק בגוף הקטין ללא הסכמה (רשות) מהקטין נקרא לפעמים גם מתעולל.
התנכלות מזיקה מאוד לקטינים ועלולה לגרום לטראומה במשך שנים או למשך שארית חייהם.
מבוגר שמקליט מקרה של התעללות כפורנוגרפיית ילדים פוגע גם בקטין עצמו.
פגיעה זו מההקלטה מתווספת לפגיעה מהמעשה עצמו.
הידיעה כי ההטרדה תועדה יכולה להאט את ריפוי הקטין מהתעללות שעבר.
המבוגר שיש לו את ההקלטה יכול למכור את ההקלטה, או לאיים לחלוק אותה עם מבוגרים אחרים, כדי להפחיד את הקטין בהקלטה ולגרום להם לציית.
פורנוגרפיה מונפשת או פורנוגרפיה מצוירת או אנימציה ארוטית היא סוג של פורנוגרפיה באמצעות הצגת דמויות, דרך ציור או הנפשה, במצבים אירוטיים או מיניים.
הפורנוגרפיה המונפשת שייכת גם לאנימציה למבוגרים, שלא כולם מפורשים מינית.
מפני שהיסטורית, מרבית הסרטים המצוירים הופקו עבור ילדים ולכל הגילאים, ספגה פורנוגרפיה מצוירת לעיתים ביקורת, בהשוואה לפורנוגרפיה מסוגים אחרים – סרטים או תצלומים ארוטיים חיים.
פורנוגרפיה מונפשת נפוצה ביפן, בעיקר בז'אנר הבידור הנטאי.
אחת הדוגמאות המוקדמות ביותר לפורנוגרפיה מונפשת הוא הסרט "The Virgin with the Hot Pants" , שמציג, בצורה מונפשת, פין עצמאי שרודף אחרי אישה עירומה ומקיים עמה יחסי מין, ואז רצף נוסף של עכבר שחודר מינית לחתול.
דוגמה מוקדמת נוספת הוא סרט האנימציה בשחור-לבן שהופק ב-1928 על ידי שלושה אולפני אנימציה אמריקניים, "Eveready Harton in Buried Treasure" .
הסרט, שהופק לכאורה עבור מסיבה פרטית לכבוד וינזור מקיי, מציג אדם עם איבר מין עצמאי וגדול בעל זקפה, ואת הרפתקאותיו השונות עם הדמויות האחרות וחיות המשק.
ב-1932, הקוסאן קימורה פרסם את הפורנוגרפיה המונפשת הראשונה שיוצרה ביפן, .
תור הזהב של הפורנוגרפיה גרם, באופן מהותי, לייצור סרטי קולנוע בעל אופי מיני מפורש עם עלילות מפותחות לחלוטין, וגרם להתעניינות מחדש בפורנוגרפיה מונפשת.
מאז שנות ה-80 של המאה ה-20, ז'אנר הארוטיקה נהפך לז'אנר הפופולרי ביותר של אנימציה ביפן.
חלק מהאנימה היפנית הארוטית מבוסס על מאנגה אירוטית, והיא מופצת לעיתים קרובות כאנימציית וידאו מקורית, ומציגה, בדרך כלל, סצנות מין עם רמיזות מיניות ומפורשות.
בתחילת המאה ה-21, החלו מפיקים ליישם טכנולוגיית אנימציה דיגיטלית על חומר אירוטי.
תוכן מונפש נהפך ליותר ויותר פופולרי בשירותי וידאו פורנוגרפיים, שלעיתים מדווחים על מונחים כמו "אנימה", "הנטאי" ו"קריקטורה", שכולם קשורים, בדרך כלל, לאנימציה, והם נמצאים בין מונחי החיפוש המובילים.
בנובמבר 2020, אנה וואלנס, מ-"The Daily Dot" הדגישה את הפופולריות של "Source Filmmaker porn", כלומר לפורנוגרפיה שמפוקת באמצעות התוכנה, שיוצרי המקור הם "יוצרים מבוגרים".
מעמדם החוקי של פורנוגרפיה מונפשת משתנה ממדינה למדינה.
בנוסף למעמד החוקי הרגיל של פורנוגרפיה, בחלק מהפורנוגרפיה המצוירת מתוארות דמויות שעשויות להיות קטינות העוסקות במעשים מיניים.
אחת הסיבות העיקריות לכך עשויה להיות בגלל הסרטים המצוירים הרבים המציגים דמויות מרכזיות שאינן מבוגרים.
בפורנוגרפיה מונפשת, לא תמיד יש תיאורים של קטינים בתנוחות המיניות עצמן.
עם זאת, פורנוגרפיה מונפשת עשויה להישפט תחת חוקי השיפוט הנוגעים לפורנוגרפיית ילדים.
תיאורים של דמויות קיימות, שהוצגו בעבר, עשויות להפר את חוק זכויות היוצרים באותה מדינה, ללא קשר למצב ייצוג הדמויות.
פורס מוטורס טראקס (בהינדית: फोर्स मोटर्स ट्रेक्स, באנגלית: Force Motors Trax) הם מספר גרסאות של רכבי שטח המוגדרים "Multi Utility Vehicles" (MUVs) בתצורות SUV, מסחרית, טנדר, ואמבולנס מתוצרת יצרנית הרכב Force Motors אשר מיוצרים בהודו
הרכבים מסוג "פורס מוטורס טראקס" הם בעלי מבנה פשוט ועמיד, המתאים לתנאים הקשים שנמצאים באזורים הכפריים בהודו.
במקור היו שלושה דגמים, בשנת 1998 הוצג דגם ההנעה הכפולה "Tempo Trax Gurkha", שבמקור מיועד בעיקר למשתמשים צבאיים.
מאז הופיעו שפע של גרסאות: רכבי שטח פתוחים עליונים, מכוניות סטיישן מפוארות יחסית, טנדרים (קארגו קינג)
טנדרים, מסחריות, אמבולנסים וגרסאות מיוחדות מוצעים בשלושה בסיסי גלגלים שונים של: 2,400 מ"מ, 3,030 מ"מ (קארגו קינג), או 3,050 מ"מ
הטראקס יכול להכיל עד 13 נוסעים בגרסאות ה- LWB
מנוע קדמי, סוגי מנוע: מנועי בנזין, מנועי דיזל
סוגי הנעות: הנעה אחורית 4x2, הנעה כפולה 4x4
גרסאות SUV קרויים "the Gama"
קיבולת מכל דלק: 60 ליטר (בדגמים: טראקס קרוזר, טנדרים "קארגו קינג"), 63 ליטר (בדגמי "טראקס גורקה)
פורנון סאן בניטו אניטה (בהולנדית: Vurnon San Benito Anita; נולד ב-4 באפריל 1989) הוא כדורגלן קוראסאואי-הולנדי, המשחק בעמדת הקשר האחורי בוולנדם.
אניטה, התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל וילמסטאד המקומית.
בגיל 8, היגר עם משפחתו להולנד והצטרף לקבוצת הילדים מארסן.
בגיל 10, הצטרף לאקדמיה לכדורגל של אייאקס.
ב-19 במרץ 2006, אניטה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 3-2 לחרונינגן.
בעונה שלאחר מכן הוסיף משחק נוסף לסך הכל של ארדיוויזי, והביא אותו לשתי הופעות.
ב-14 בפברואר 2007, אניטה ערך את הופעת הבכורה שלו בזירה האירופית בהפסד 3-0 לורדר ברמן במסגרת גביע אופ"א.
בעונת , אניטה הצליח להתברג בהרכב הפותח של אייאקס כמגן השמאלי של הקבוצה.
בדצמבר פרנק דה בור מונה למאמנה של אייאקס, ואניטה עבר לשחק כקשר אחורי.
באפריל , אניטה חתם על חוזה חדש במועדון עד לאפריל .
ב-16 באוגוסט 2012, אניטה חתם לחמש שנים בניוקאסל יונייטד תמורת 6.2 מיליון פאונד.
ב-18 באוגוסט 2012, אניטה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-1 לטוטנהאם הוטספר.
ב-8 בנובמבר, אניטה כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד קלאב ברוז'.
ב-1 במרץ 2014, אניטה הבקיע את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג בניצחון 1-4 נגד הול סיטי.
ב-6 ביולי 2017, אניטה חתם לשלוש שנים בלידס יונייטד מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
ב-6 באוגוסט, אניטה ערך את הופעת הבכורה שלו בלידס בניצחון 2-3 נגד בולטון ונדררס.
ב-31 באוגוסט 2018, הושאל לוילם II עד לסיום העונה, יממה לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד פ.ס.וו.
ב-2 בספטמבר 2019, שוחרר מלידס.
בפברואר , אניטה חתם בצסק"א סופיה מליגת העל הבולגרית.
בצסק"א, אניטה רשם שתי הופעות ולאחר מכן הליגה הופסקה בשל התפרצות מגפת הקורונה בבולגריה וביוני שוחרר מהמועדון.
ב-31 באוגוסט 2020, אניטה חתם בוואלבייק.
בצעירותו, אניטה ייצג את הנבחרות הצעירות של הולנד.
במאי , אניטה זומן לסגל הרחב של נבחרת הולנד לקראת מונדיאל 2010. ב-26 במאי 2010, אניטה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד .
אניטה, רשם עוד שתי הופעות בנבחרת במשחקים שנערכו לפני מונדיאל 2010, ולא נכלל בסגל הסופי.
מאחר שאניטה שיחק רק במשחקי ידידות, הוא היה יכול להתחרט ולייצג את קוראסאו.
ב-25 במרץ 2021, אניטה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-5 נגד .
חטיבת פורסאן אל-ג'ולאן היא פלג של צבא סוריה החופשי.
מטה הארגון נמצא בג'ובאטה אל-כשב, עיירה במחוז קוניטרה באזור כוח התצפית של האו"ם (UNDOF).
היא מורכבת מכ-300-1,000 לוחמים מקומיים ומובלת על ידי אבו סוהייב אל-ג'ולאני.
לפי דיווחים הקבוצה מקבלת סיוע ישראלי (כספי, צבאי וצורות סיוע אחרות).
בעיירה היא מאכילה 60,000 בני אדם באזורים המוחזקים על ידי המורדים בדרום מערב סוריה.
באוגוסט 2017 מקורות מוסמכים הצביעו על כך שהקבוצה גורשה ממעוזה בג'ובאטה אל-כאשב לאחר שהואשמה בשיתוף פעולה עם צה"ל.
ב-19 ביולי 2018 פרצו עימותים אלימים באזור אל-קתאניה לאחר שהקבוצה דחתה את הסכם הפינוי מאידליב שהאופוזיציה הגיעה אליו עם ממשלת סוריה.
פעילים סורים הפיצו הקלטת שמע שנשלחה על ידי קצין רוסי לקבוצה, ובה איים שאם הם לא יפסיקו לירות לעבר כוחות הממשלה, הם יתקפו את עמדות הקבוצה.
אחד המקורות הצבאיים אמר כי מנהיג הקבוצה, אבו סוהייב, מקווה להגיע להסכם עם הצד הרוסי, בדומה להסכם שחתם מנהיג הפלגים של האופוזיציה לשעבר בבית ג'ין, איאד ג'מאל, המכונה "מורו", על שם ההתעקשות הישראלית להישאר ככוח מקומי המבטיח את הגנת הגבולות.
ב-21 ביולי דיווח העיתון "אל-קודס אל-ערבי" כי לאחר משא ומתן עם ישראל, התאחדו הקבוצה ומיליציות אחריות לקבוצה אחת הנקראת צבא הדרום, בראשות ישראל, גבול הדרומי של סוריה, באזור המופרז, על מנת להבטיח את נסיגת הכוחות האיראניים.
בצבא צפויים להיות כ-2,000 חברים.
ב-22 ביולי דווח כי הקבוצה תישאר באזור כדי לפעול ככוח משמר גבול לפי הסכם בין ישראל לרוסיה.
הארץ דיווח כי הקבוצה תיאמה עם ישראל את פינוי 800 הקסדות הלבנות.
בנוסף דווח ששני חברים חמושים בקבוצה, מועז נסאר ואבו רטיב ברחו לישראל.
פורס ביצים הוא כלי מטבח המשמש לפריסת ביצים מבושלות קלופות וקשות במהירות ובאופן אחיד.
פורס ביצים מורכב מכלי מחורר להחזקת הביצה, ומשטח צירים של חוטים או להבים שנסגר ופורס אותה.
פורס הביצים הראשון הומצא בתחילת המאה ה-20 על ידי הגרמני ווילי אבל (1875–1951), שגם המציא את פורס הלחם.
פורסי הביצים הראשונים יוצרו ברובע ליכטנברג שבברלין, גרמניה.
צמד הקומיקאים ההולנדי ואן קוטן אן דה בי יצר סרט תיעודי מדומה על מפעל הולנדי לפריסת ביצים ב-1983.
ניתן לנגן בכמה פורסי ביצים בעלי חוטים דקים ככלי מיתר.
דוגמה לכך היא באלבום "Black Antlers" של להקת Coil האנגלית , שבה חבר הקבוצה הראשי ג'ון באלאנס ניגן סולו בפורס ביצים, כינה אותו "מיני נבל", גם בגרסת האולפן וגם בהופעות חיות מאוחרות יותר.
פורנוגרפיה במזרח התיכון תועדה ונחקרה במשך זמן על ידי חוקרים.
למרות ששידור וגישה לאינטרנט לפורנוגרפיה מוגבלים או אסורים במדינות רבות באזור, גישה נרחבת לפורנוגרפיה זמינה באמצעות צלחות לוויין.
ברוב מדינות המזרח התיכון, אשר יש בהן רוב ערבי (בהם, עיראק, איראן, האמירויות וסעודיה), הפורנוגרפיה אינה חוקית.
עם זאת, בשל גישה רחבה לאינטרנט (במיוחד הורדת תוכניות) וקיומו של שוק שחור בקנה מידה גדול בסרטים מערביים, חוק באיראן הועבר באמצע 2007 על ידי הפרלמנט, אשר נתון לאישור של מועצת השומרים, מפיקי סרטים פורנוגרפיים יעמדו בפני הוצאה להורג אם יימצאו אשמים בנוגע לכך.
פורנוגרפיה זמינה למשתמשים בחלק מועט של מדינות במזרח התיכון, כגון אזרבייג'ן, לבנון, ישראל ואף טורקיה והפקת פורנוגרפיה חוקית גם במדינות אלו.
בספטמבר 2011, כנופיה לבנונית-סורית המעורבת בקידום סרטי פורנוגרפיה נעצרה על ידי כוחות הביטחון הכלליים הלבנוניים, לפי סוכנות הידיעות הלאומית של לבנון.
הקבוצה מכרה את הסרטים בתקליטורי DVD לקטינים באזורים שונים בלבנון.
פורנוגרפיה מקוונת או פורנוגרפיה באינטרנט היא כל פורנוגרפיה הנגישה דרך רשת האינטרנט, בעיקר דרך אתרי אינטרנט, שרתי FTP, שיתוף קבצים ברשתות עמית לעמית או קבוצות דיון.
הזמינות של גישה ציבורית נרחבת ל-World Wide Web, בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20, הובילה לצמיחת הפורנוגרפיה המקוונת.
אחד האתרים הראשונים שהוקמו בתחום זה היה Danni's Hard Drive, שהוקם על ידי דני אש והיה פופולרי מאד בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20.
מחקר משנת 2015 מצא כי יש עלייה מסוימת בצפייה בפורנוגרפיה מקוונת, כאשר את העלייה הגדולה ביותר ניתן למצוא בילידי שנות ה-70 ושנות ה-80 של המאה ה-20.
רוב הצופים בפורנוגרפיה מקוונת הם גברים, כאשר נשים נוטות להעדיף רומנים רומנטיים וספרות חובבים ארוטיים.
נשים היוו כרבע עד שליש מהמבקרים באתרי פורנוגרפיה פופולריים, אך מהוות רק כ-2% מהמנויים לאתרים פורנוגרפיים בתשלום.
מנויים עם שמות נשיים סומנו כהונאה אפשרית בכרטיסי אשראי , מאחר ש-"כל כך הרבה מהחיובים האלה מביאים לכך שאישה או אמא כועסת דורשת החזר על השימוש לרעה בכרטיס שלה".
עם זאת, נשים מבזבזות יותר זמן באתרי פורנוגרפיה, מאשר גברים, ומתעניינות יותר בפורנוגרפיה בזמן שהן נשואות.
פורסאט (בקמרית: ពោធិ៍សាត់) היא עיר המשמשת כבירת מחוז פורסאט במערב מרכז קמבודיה.
נכון לשנת 2019, בעיר מתגוררים מעל 58,000 תושבים.
העיר ממוקמת בגובה של 17 מטרים מעל פני הים, ובה עובר נהר פורסאט , אשר נשפך לטונלה סאפ (הימה הגדולה בקמבודיה) כ־26 קילומטרים מצפון־מזרח לעיר.
העיר מרוחקת כ־135 קילומטרים מפנום פן, בירת קמבודיה.
בעיר עובר נהר הנשפך לימה הגדולה במדינה.
מספר גשרים מחברים בין גדות הנהר.
העיר ממוקמת על כביש המחבר בין הבירה פנום פן לבאטאמבאנג.
כביש נוסף מחבר אותה עם הגבול עם תאילנד.
כמו כן, בעיר קיימת תחנת רכבת על הקו המחבר בין תאילנד לפנום פן, ומשם לסיהאנוקוויל, עיר לחופי מפרץ תאילנד.
פורסון אמנקווה הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת נוריץ' סיטי.
אמנקווה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת WAFA מליגת העל הגאנאית, במדיה ערך 16 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.
ב-7 בפברואר 2021 חתם אמנקווה ברד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית, והחל לשחק בליפרינג, קבוצת בת של המועדון.
ב-2 במרץ 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו ברד בול זלצבורג, בתיקו 0-0 נגד ל.א.ס.ק.
לינץ במסגרת המחזור ה-21 בליגה לעונת .
ב-27 ביוני 2022 הושאל אמנקווה לריינדורף אלטאך מהבונדסליגה האוסטרית.
לאחר ההשאלה חזר לרד בול זלצבורג.
פורנוגרפיית דיפ-פייק , או פורנו AI, היא סוג של פורנוגרפיה הכוללת תמונות, וידאו וקובצי קול, אשר מפוברקים לחלוטין למרות שהם עשויים להיראות אותנטיים, ואשר נוצרו באמצעות טכנולוגיות בינה מלאכותית.
יישומי בינה מלאכותית מסוימים מסוגלים בין היתר להחליף את הפנים של אנשים שונים בסרט פורנוגרפיים קיימים, לדמות את הבעות הפנים של אדם אחר ולהחליף את הקול המקורי בקול של אדם אחר.
באופן זה ניתן באמצעות אותן הטכנולוגיות לייצר תכנים בהם לכאורה גברים/נשים מסוימים/ות אומרים/ות או עושים/ות מעשים שהם/הן מעולם לא ביצעו בפועל..
הטכנולוגיה הזאת מעניקה למשתמשים אפשרות לייצר סרטים ותמונות פוגעניים מבחינה מוסרית ועברייניים מבחינה חוקית - במיוחד כאשר אנשים מסוימים - בעיקר נשים - שולבו בסרטים ו/או תמונות פורנוגרפיים/יות ללא הסכמתם/ן.
במקרים מסוימים סרטוני פורנוגרפיית דיפ-פייק משמשים אף כסוג של פורנוגרפיית נקם שמטרתה להשפיל ולהעניש אנשים מסוימים.
לאורך השנים נעשו מאמצים להילחם בתופעה כמו בין היתר באמצעות פתרונות טכנולוגיים שמטרתם לזהות ולמנוע את היצירה וההפצה של פורנוגרפיית דיפ-פייק.
ישנם כיום יישומים אשר זמינים לציבור כמו Deepware ו-Video Authenticator של מיקרוסופט אשר מאפשרים למשתמשים להעריך את האותנטיות של סרטונים החשודים כסרטוני דיפ-פייק.
מבחינה משפטית, בשל היעדר חקיקה ספציפית המתייחסת לפורנוגרפיית דיפ-פייק לרוב חוקי פורנוגרפיית נקם ותביעות נזיקין הם החוקים הרולוונטים במקרים מהסוג הזה, אם כי בפועל החוקים הנוגעים לפורנוגרפיית נקם משתנים באופן ניכר ממדינה למדינה, וקשה במיוחד להפסיק לחלוטין את ההפצה של פורנוגרפיית דיפ-פייק.
בעוד שהדבקת הפנים של ידוענים על גבי תצלומים פורנוגרפים באמצעות תוכנות עריכת תמונות היא תופעה שהייתה קיימת במשך שנים רבות לפני תופעת פורנוגרפיית הדיפ-פייק, ההפקה של פורנוגרפיית דיפ-פייק היפר-ריאליסטית באמצעות יישומי בינה מלאכותית היא תופעה שהחלה רק לקראת סוף העשור השני של המאה ה-21.
פורנו לנשים, פורנוגרפיה לנשים או פורנוגרפיה של נשים היא פורנוגרפיה שמיועדת ומכוונת לקהל צופים של נשים, מתוך הנחה שפורנוגרפיה לא מיועדת לגברים בלבד אלא גם לנשים, וזאת מתוך מטרה ליצור פורנו שנשים נהנות לצפות בו, במקום פורנוגרפיית המיינסטרים הקיימת, הממוקדת גברים.
המטרה העיקרית של פורנוגרפיה של נשים היא יצירת פורנוגרפיה במיוחד עבור נשים.
כתוצאה מכך, המוקד של הסרטים הוא העונג של הנשים, שמגיעות לאורגזמות אמיתיות.
הפסקול בסרטים של פורנוגרפיה לנשים מדגיש את מה שהורגש באקט המיני.
השימוש שנעשה בקול הנשי להפגנת הנאה משפר את ביצועי האורגזמות.
הדגשת ההנאה הנשית נעשית גם באופן הצילום של המצלמה, כמו צילום של תקריבים של הפנים, המדגישים הנאה ורגש.
כמו כן, הצילום מדגיש זוויות המציגות את פניהם של השחקנים הגברים, ולא רק את איבר המין שלהם, בניסיון להראות את הגוף הגברי בפן יותר אירוטי, דבר ששולל את החפצה של הגוף הנשי הקיימת בפורנו טיפוסי.
פורנוגרפיה של נשים שמה דגש בהבטחת הנוחות וההסכמה של השחקניות עם שותפיהן להופעה ולביצועים.
הבמאית אריקה לוסט אומרת שפורנו המיינסטרים הוא מזויף ו"מחורבן", והיא רוצה להראות פורנוגרפיה עם "סקס אמיתי".
אחת המטרות של הפקת פורנוגרפיה לנשים היא להסיר את ההצגה של גברים המשמיצים ומזלזלים בנשים במהלך סקס.
ובמקום זאת להראות בסקס קשרים אמיתיים והנאה.
רוב סרטי הפורנוגרפיה מצולמים על ידי גברים באופן שמאפשר לקהל היעד הגברי שלהם לדמיין את עצמם בתפקיד, דבר שידוע בתור המבט הגברי.
כתוצאה מכך, נשים מוצגות בתור אובייקטים של תשוקה ולא בהקשר של הנאה.
פורנו המיינסטרים לא מראה חשיבות לנוחות או לכבוד של השחקנית.
למרות שרוב קהל היעד של הפורנו הוא גברים, יותר נשים פתוחות לדבר על העדפותיהן ומתארות את העדפתן לפורנו שמתחשב בצופות ואינו גס או קשה כמו פורנוגרפיית מיינסטרים.
ישנן נשים שיוצרות אלטרנטיבה לפורנו המיינסטרים.
מטרתן היא ליצור סרטים שאינם כוללים, לדוגמה, תלמידות בית ספר תאוותניות, אחיות שובבות או "מערכות יחסים גרועות עם אמא ובת".
הן גם מבטלות סטריאוטיפים לגבי מיניות של נשים וציפיות כלפי מבנה הגוף וגודלו.
האידאולוגיה שמאחורי הזרם המרכזי של פורנוגרפיה מושתתת על אמונה שפעילות מינית בחברה פטריארכלית היא גברית במהותה ושבמיניות הגברית ישנם, באופן טבעי, אלמנטים שונים מזו הנשית.
היא מניחה שנשים אינן יכולות לבחור באופן חופשי להשתתף בתעשייה שמטרתה לספק רק את האלמנטים של המיניות הגברית.
פורנוגרפיית נשים מופקת ומבוימת על ידי נשים, ומיועדת לקהל הנשי.
אחת המטרות שלה היא לייצר תוכן שהצופות ירצו לראות וייהנו מהצפיה בו.
למרות שהתוכן של פורנוגרפיית נשים הוא מיעוט באינטרנט, הוא נחשב לפורנוגרפיה איכותית שנעשית על ידי נשים.
תפיסה שגויה נפוצה היא ההנחה שנשים לא מתגרות מינית בקלות מתמונות מיניות מפורשות כמו גברים.
נשים שמייצרות פורנוגרפיה מאמינות שפורנוגרפיה המיוצרת על ידי גברים מתעלמת מהמיניות של נשים ומחפיצה אותן.
פמיניסטיות שמתנגדות לפורנוגרפיה מאמינות שהפתרון לכך הוא ביטול הפורנוגרפיה, אך פמיניסטיות פרו-פורנוגרפיות סבורות כי הפתרון הוא ליצור פורנו ייעודי עבור מיניות של נשים.
פורנוגרפיה שהופקה על ידי נשים נחשבת תחת הקטגוריה של "רומנטיקה" על ידי פרסי Adult Video News (AVN), והיא נוספה בשנת 2010. פרסי AVN הם פרסים לסופרים, במאים ומפיקים על הישגיהם ביצירת סרטי פורנוגרפיה אמריקאיים.
במאיות פורנו לנשים מתמקדות בסגנונות שונים של פורנו, אך מתייחסות בעיקר לסיפור האמיתי, לשחקנים, למוזיקה, למקומות ולאסתטיקה של הסצנות.
הדאגה העיקרית של הבמאיות היא לוודא שנשים ייהנו מהפורנו על ידי הצגת תוכן מציאותי.
לכוכבות פורנוגרפיה יש דעות שונות לגבי הרעיון של פורנוגרפיה של נשים.
חלקן טוענות שיש בעיות בתעשייה, ולכן הן מחליטות לביים פורנוגרפיה בעצמן.
מדיסון יאנג אמרה כי היא מרגישה שרוב סרטי המיינסטרים למבוגרים חסרי תוכן, מעבירים מסרים מבלבלים, ועלולים להזיק לצופים בנושאים שקשורים למין ולדימוי גוף.
אחרים לא רואים צורך בסוג מסוים של פורנו רק לנשים.
כוכב הפורנו ג'יימס דין אמר, "למה יש פורנו במפורש רק לנשים?
בכך שאתה אומר שצריך להיות פורנו לנשים, אתה בעצם מבודד נשים כמגדר, ואומר, 'כך נשים צריכות לחשוב.
כך המיניות שלהם צריכה להיות.' זה לא פרודוקטיבי (לפי הבנתי) לתנועת השוויון".
השחקנית סמנתה בנטלי טוענת כי הפורנוגרפיה כבר כוללת שוויון לנשים, ואומרת כי שנשים נחוצות לתעשיית הפורנו והן מוצגות ומשתכרות באופן שווה לגברים או יותר.
סופיה בארט-איבריה מהמגזין Vice כתבה כי הנרטיב של "פורנו לנשים" עושה הכללות מזיקות לגבי התפישה ממה נשים נהנות, מציג פורנו, שאינו מתויג ככזה, לצריכה גברית ויכול לשלול קוויריות וסיסג'נדריות.
בארט-איבריה ציטטה את מייסדת האתר Sssh.com, אנג'י ראונטרי, שאמרה שהמונח "פורנו לנשים" באתרים הוא "עוול עצום למגוון הרצונות שלנו".
הסוציולוגית שאונטל טיבלס אמרה כי "שום דבר לא יכול לענות על הצרכים של כל הנשים, מכיוון שלכל הנשים יש תחומי עניין מגוונים מאוד".
Naughty אמרה שבמקור היא התכוונה 'ליצור פורנו לנשים' כ'אקט פמיניסטי' מתוך התנגדות להיבטים הבעייתיים של פורנו מיינסטרים ממוקד גברים.
ברשת הארוטיקה לנשים (WEN), היא ובמאים אחרים "המציאו בעצם את הרעיון של פורנו לנשים תוך כדי (...).
לעיתים קרובות הרהרנו בשאלה "מה נשים רוצות" והסכמנו שאין דבר אחד שכל הנשים רוצות.' בסופו של דבר היא הגיעה למסקנה ש-'פורנו לנשים הוא ביטוי בעייתי כי הוא מרמז שישנה צורה אחת של פורנו שמופיעה לכל הנשים.
הטעם הארוטי של נשים רחב ומגוון בדיוק כמו של גברים.' היא ונשים חובבות פורנו אחרות התנגדו לכך ש"פורנו לנשים" מושווה ל-"פורנו רך" רומנטי (כאילו ואין נשים שאוהבות את "הדברים הקשים").
בפועל, המושג 'פורנו נשים' מניח בדרך כלל שכל ה'נשים' הן 'הטרוסקסואליות, סיסג'נדריות, לבנים ומעמד הביניים', ללא נקודות מבט וחוויות נשיות רבות אחרות.
חלק מהנשים אומרות שהן "רואות בצריכת הפורנוגרפיה שלהן גם מקור להנאה מינית גם אישור לזהותן המינית, כמו גם מימוש חופש הבחירה".
פורסאן מחמוד עבדאללה ח'ליפה היה מפקד בארגון הטרור חמאס.
הוא נולד בטול כרם לבכיר בחמאס ומפקד צבאי.
שהה במאסר משנת 2003 עד 2011, אז שוחרר במסגרת עסקת שליט, וגורש לרצועת עזה.
מאוחר יותר חוסל על ידי צה"ל במהלך מלחמת חרבות ברזל.
ח'ליפה נולד בטול כרם ב-8 באפריל 1983 במחנה הפליטים נור שמס.
באינתיפאדה השנייה הפך לחבר בולט בגדודי אל-קסאם, הזרוע הצבאית של ארגון הטרור חמאס, ונלכד ונעצר על ידי ישראל ב-7 באפריל 2003 בגין ביצוע התקפות טרור.
ח'ליפה נמצא אשם בטרור ונידון ל-24 שנות מאסר.
הוא שוחרר על ידי מדינת ישראל ב-2011 כאחד מ-1,027 אסירים ביטחוניים שהוחלפו בחייו של החייל הישראלי השבוי גלעד שליט, וגורש לרצועת עזה.
לאחר שחרורו ב-2011 הפך ח'ליפה לאחד החברים הבולטים בגדודי אל-קסאם ביהודה ושומרון.
הוא היה הפקיד הראשון שמונה למפקד נפת ג'נין.
לאחר שחרורו כיוון כמה פיגועי טרור נגד אזרחים ישראלים, בהם רצח דביר שורק, ופעל לחיזוק התשתית הצבאית של חמאס בגדה המערבית.
ח'ליפה חוסל בתקיפת חיל האוויר בעזה במלחמת חרבות ברזל.
גופתו נמצאה ב-25 בנובמבר 2023 מתחת להריסות בעקבות כניסת כוחות פלסטיניים לבניין בעקבות הפסקת האש הזמנית.
נערכה לו לוויה בעיר הולדתו טולכרם.
חמאס אישר את מותם של ח'ליפה וכמה מפקדים נוספים ב-25 בנובמבר.
לח'ליפה היה תואר ראשון בפיתוח חברתי ומשפחתי מהאוניברסיטה הפתוחה אל-קודס, ובשנת 2021, השיג תואר שני מהמכון לפיתוח בר קיימא שלהם.
פורסט הווארד אנדרסון היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי, חבר המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל מונטנה ה-17 בין השנים 1969–1973. טרם היבחרו לתפקיד המושל היה התובע הכללי של מונטנה ושופט בבית המשפט העליון של מונטנה.
אביו, אוסקר אנדרסון, היגר לארצות הברית משוודיה, בעוד אמו, מרי או'קיף, הייתה מהגרת מאירלנד.
הוא השלים לימודי תעודה באוניברסיטת מונטנה, ולאחר מכן סיים לימודי תואר ראשון במשפטים בבית הספר למשפטים קולומבוס באוניברסיטה הקתולית של אמריקה שבוושינגטון הבירה.
בשנת 1938 הוסמך לעריכת דין.
הוא נישא למרגרט אוולין סמפסון ב-24 בינואר 1941, ולזוג נולדו שלושה ילדים.
אנדרסון היה חבר המפלגה הדמוקרטית.
הוא כיהן בבית הנבחרים של מונטנה בין השנים 1943–1945 ושימש כתובע מחוז לואיס וקלארק בין השנים 1945–1947. בנוסף, היה שופט משנה בבית המשפט העליון של מונטנה בין 1953–1957, ציר לוועידה הדמוקרטית הלאומית ב-1956, וכיהן שלוש כהונות כתובע הכללי של מונטנה מ-1957 עד השבעתו למושל ב-1969.
בתפקידו כתובע הכללי זכה לפרסום במהלך מרד בבית הכלא המדינתי בשנת 1959, כאשר ניהל אישית משא ומתן עם האסירים.
בבחירות לתפקיד המושל בשנת 1968 ניצח את המושל הרפובליקני המכהן טים בבקוק תוך התמקדות בהתנגדותו למס מכירה, עם הסיסמה הבולטת: "Pay More, What For?" ("לשלם יותר, בשביל מה?").
אנדרסון הושבע כמושל מונטנה ב-6 בינואר 1969 וכיהן עד 1 בינואר 1973. במהלך כהונתו, שנחשבה לבעלת השפעה אך גם לשנויה במחלוקת, הישגו הבולט ביותר היה ארגון מחדש של הרשות המבצעת במדינה: תחת הנהגתו, 161 סוכנויות, ועדות, מועצות וגופים שונים מוזגו ל-19 מחלקות ממשל בלבד.
הוא עמד בראש "הוועדה הדו-מפלגתית לארגון מחדש של הרשות המבצעת", שניסחה תיקון חוקתי לצמצום מספר הסוכנויות הממשלתיות.
בבחירות 1970 אושר התיקון ברוב של 70%.
המהלך נתקל בהתנגדות מצד ועדות וגופים ממשלתיים שעמדו בפני סגירה, אך החקיקה הנדרשת עברה ביום האחרון של מושב 1971. אנדרסון כינס ישיבת חקיקה מיוחדת להשלמת יישום החוק, וב-10 במרץ 1971 חתם על חוק הארגון מחדש של הרשות המבצעת.
במהלך כהונתו התמודד עם מחלוקות שונות, כולל עימות גדול עם מועצת הדגה והציד והעומד בראשה, פרנק דאנקל, על נושאים סביבתיים וזכויות גישה של ציידים ודייגים לקרקעות המדינה.
אחת ההתנגשויות הפוליטיות הגדולות שלו התרחשה ב-1971, כאשר בית המחוקקים של מונטנה דן בהטלת מס מכירה (sales tax).
כשהדיונים נקלעו למבוי סתום, כינס אנדרסון פעמיים ישיבות מיוחדות של בית המחוקקים, ולבסוף הועבר הנושא למשאל עם, בו נדחה המיסוי ברוב מוחץ.
הישג משמעותי נוסף בתקופתו היה הקמת מועצת ההשקעות של מונטנה, שאפשרה להשקיע את כספי המדינה בחשבונות תשואה גבוהה במקום להשאירם בחשבונות בנק בעלי ריבית נמוכה.
אנדרסון תמך בכינוסה של ועידת החוקה של מונטנה בשנת 1972, וסייע ליישומה לאחר שאושרה.
הוא צפה מראש שהתנגדויות לחוקה החדשה תגענה לפתחו של בית המשפט העליון של מונטנה, ולכן הנחה את יועצו המשפטי להכין מראש את הכרזת האשרור של החוקה החדשה, בזמן שוועדת הבחירות עדיין ספרה את הקולות.
כאשר מזכיר המדינה פרנק מארי ניסה לעכב את פרסום ההכרזה בטענה טכנית שלא ראה את אנדרסון חותם עליה, אנדרסון השיב בציניות: "פרנק, אני הולך לחתום שוב.
עכשיו, אדוני מזכיר המדינה, אשר את חתימתי על מסמך זה; זהו תפקידך החוקי".
החוקה החדשה שרדה את הערעורים המשפטיים ועודנה בתוקף גם בהווה.
מבקריו האשימו אותו בביצוע עסקאות מפוקפקות לטובתו האישית לאורך הקריירה הפוליטית שלו.
דוגמה לכך הייתה עסקת נדל"ן שביצע בעת כהונתו כתובע הכללי, כאשר רכש קרקע ליד אגם הולטר מחברת החשמל של מונטנה ב-1,800 דולר אמריקאי בלבד, ולאחר מכן מכר אותה ביותר מ-30 אלף דולר.
אנדרסון לא התמודד לכהונה שנייה בשל מצבו הבריאותי, ובמקומו נבחר סגן המושל תומאס לי ג'אדג'.
בשנים 1973 ו-1974 שירת בוועדה כלכלית אזורית, אך בריאותו המתדרדרת מנעה ממנו להמשיך בעשייה ציבורית.
ניתוח לתיקון בקע סרעפתי לא הצליח, והוא נותר שרוי בכאב כרוני בשל בעיה במעיים.
אנדרסון נאלץ להסתמך על תזונה נוזלית, ולבסוף פרש מהחיים הציבוריים ב-1974.
ביולי 1989, לאחר שנים של הידרדרות בריאותית, התאבד אנדרסון בביתו.
גופתו נשרפה ואפרו נטמן בבית הקברות פורסטווייל שבהלנה.
פורסט היא עיר מחוז של מחוז סקוט במיסיסיפי, ארצות הברית.
על פי לשכת למפקד האוכלוסין של ארצות הברית, לעיר שטח כולל של 34 קילומטרים רבועים.
היספנים או לטינים היו 12.71% מהאוכלוסייה.
ההכנסה לנפש בעיר הייתה 16,484 דולר.
פורסט היא ביתם של מספר מפעלים לעיבוד עופות, כולל Koch Foods, Tyson Foods וחברת ה-Forest Packing.
לריית'יאון מרכז ייצור בפורסט; היא בונה ציוד אלקטרוני עבור מכ"מים ומערכות חיישנים אחרות.
פורסט גאמפ הוא רומן משנת 1986 מאת וינסטון גרום .
הדמות הראשית, פורסט גאמפ, מתאר את קורות חייו המגוונים – מהיותו דייג שרימפס ועד אלוף פינג פונג – בעודו משוטט בתולדות אמריקה, כולל מלחמת וייטנאם ופוטבול מכללות.
גאמפ מוצג כאדם תמים וישר, שאומנם בעל מנת משכל נמוכה, אך מלא בתובנות וחכמה פשוטה.
הוא מסוגל לחשוב "די טוב", אך מתקשה לבטא את מחשבותיו.
בין היתר, הוא מתואר כבעל יכולות מתמטיות יוצאות דופן וכוח פיזי רב, מה שמביא אותו להרפתקאות שונות.
ההשראה לדמות נבעה בין היתר מקטע בתוכנית "60 דקות" על סוואנטים ומסיפורים ששמע המחבר מאביו על שכן מוגבל שכלית באלבמה.
פורסט גאמפ, שנקרא על שם נייתן בדפורד פורסט, מספר את סיפור חייו בניב דרומי ומבטא בכתיבתו את מגבלותיו הקוגניטיביות.
בילדותו במוביל, אלבמה, הוא פוגש את ג'ני קרן, שהופכת לחברתו הקרובה.
בגיל 16 הוא כבר מתנשא לגובה 1.98 מ' ומשקל 110 ק"ג, ומשחק פוטבול בתיכון.
בזכות כישרונו הספורטיבי הוא פוגש את המאמן האגדי בר בריאנט, אך בהמשך הוא נושר מהאוניברסיטה.
הוא מגויס לצבא יחד עם חברו באבא, שנהרג בווייטנאם.
פורסט עצמו נפצע ומכיר את לוטננט דן, שמאבד את רגליו ומנבא שפורסט נועד לגדולה.
בעת השיקום הוא מגלה כישרון לפינג פונג ומגיע לתחרויות בסין, שם הוא אף מציל את מאו דזה-דונג.
בהמשך, פורסט נקלע להפגנת שלום ומושם במוסד לחולי נפש.
כשהרופאים מגלים את כישוריו המתמטיים, הוא מצורף לתוכנית חלל של נאס"א.
הטיסה מתרסקת בגינאה החדשה, הוא ואורנגאוטן בשם "סו" נלקחים בשבי שבט קניבלים המלמד את פורסט לשחק שחמט.
לאחר חזרתו הוא פוגש בניקסון ובדן, הנודד כעת כהומלס.
פורסט מנסה להגשים את חלומו המשותף עם באבא לפתוח עסק לשרימפס.
לאחר ניסיונות כושלים אחרים – לרבות משחק מקצועי בהיאבקות וקריירת משחק קולנועית – הוא מצליח להקים חברת דיג מצליחה.
בהמשך הוא נאלץ לפרוש מהמרוץ לסנאט לאחר שהתקשורת חושפת את עברו.
לבסוף, הוא עובר עם סו לדירת מגורים בניו אורלינס, לאחר שגילה שג'ני, אהבת נעוריו, נישאה וילדה בן, שהוא בנו של פורסט.
בביקורת של קירקוס ריוויוז תואר הספר כ"ניסיון מסורבל וחד-ממדי לרומן פיקרסקי" ובסיכום נכתב שהוא "בדיחה אחת חוזרת ונשנית".
לעומת זאת, Publishers Weekly שיבחו את ההומור המדויק אך העירו שגרום כתב ספרים טובים יותר.
במקור נמכרו כ-30,000 עותקים בלבד, אך בעקבות הצלחת העיבוד הקולנועי ב-1994 נמכרו למעלה ממיליון עותקים.
הספר עובד לסרט קולנוע באותו שם שיצא בשנת 1994 בכיכובו של טום הנקס וזכה בשישה פרסי אוסקר, כולל הסרט הטוב ביותר והשחקן הטוב ביותר.
התסריט שינה חלק מהפרטים: דילג על אפיזודות עם נאס"א והקניבלים, עידן את חיי המין של פורסט וצמצם את הגסויות שבספר.
גרום סיפר כי תיאר לעצמו את הדמות מגולמת בידי השחקן ג'ון גודמן.
בנוסף, ב-2022 יצא הסרט ההודי "Laal Singh Chaddha" המבוסס על הרומן.
פּוֹרפִיריה (Porphyria) היא מחלה תורשתית מטבולית שבה חל שיבוש בייצור הקבוצה הכימית הֵם (Heme), אשר מצויה בהמוגלובין, במיוגלובין ובמספר חלבונים אחרים.
קבוצה זו אחראית לקשירת חמצן ופחמן דו-חמצני לחלבונים אלה והיא גם הפיגמנט המקנה להם צבע אדום.
השיבוש בייצור קבוצת ההם אינו הבעיה העיקרית במחלה, שכן כמות ההם המופחתת אשר בכל זאת מיוצרת, מספקת בדרך כלל לצורכי הגוף.
הגורם העיקרי לתסמיני המחלה הוא הצטברות של פורפירין בגוף.
פורפירין היא הטבעת המקיפה את אטום הברזל שהוא אטום המתכת המרכזי בקבוצת ההם.
ממולקולה זו נגזר שמה של המחלה.
פורפיריה יכולה להיות הפאטית (Hepatic), אז מקורה בשיבוש בתאי הכבד, או אריתרופוייטית (Erythropoietic) - שיבוש במח העצם ובתאי הדם האדומים.
שיבוש בייצור יכול לחול בשלבים שונים של ייצור ההם וכך להביא לצורות שונות של המחלה.
פורפיריה היא קבוצה של כעשר מחלות, הנפוצות הן:
פורפיריה היא מחלה כרונית בעלת התקפים, הנגרמים מתרופות מסוימות, מחשיפה לשמש, משתיית אלכוהול, מרעב או מפתוגנים.
הלוקים בפורפיריה אריתרופוייטית עלולים להיות רגישים לאור השמש עד כדי כך שכוויות שמש עלולות לפקוד אותם אפילו בזמן שמעטה כבד של עננים מכסה את השמים, דבר המכריח אותם להיות פעילים בלילה ולהימנע מאור שמש.
הלוקים בפורפיריה עשויים להיות בעלי עיניים, ציפורניים ושיניים אדומות, המקבלות את צבען מפורפירין.
תסמינים נוספים: צמיחת שיער במקומות בלתי שגרתיים (במצח, למשל), גירודים, אודם ושלפוחיות בעור וכן בעיות בחניכיים.
לאחר חשיפה לשמש עלול צבע השתן להשתנות לאדום או חום כהה.
תסמינים של פורפיריה הפאטית כוללים הפרעות במערכת העצבים הגורמות להזיות, דיכאון, פאראנויה, כאבי בטן, בחילות, הקאות, נזק לעצבים, עצירות, קצב לב בלתי-סדיר ועוויתות.
בזמן התקף עלול הכאב להיות בלתי-נסבל ולהצריך שימוש במשככי כאבים חזקים.
במקרה של התקף מומלץ לצרוך כמויות גדולות של פחמימות.
במקרה של אשפוז בבית חולים ניתנת לחולה אינפוזיה של תמיסת גלוקוז בריכוז של 10%.
קיימות תרופות, למשל המאטין (Hematin), שיש להן יעילות בינונית ויש ליטול אותן בשלב מוקדם ככל האפשר של ההתקף.
אלו הן תרופות תסמיניות ואינן מביאות לריפוי המחלה, אשר לעת עתה היא חשוכת מרפא.
לעיתים קרובות נושאים החולים על גופם סימן זיהוי המאפשר לצוותים רפואיים לדעת מיד את הגורם להתקף.
אף שפורפיריה נחשבת למחלה נדירה, ייתכן שהיא נפוצה יותר מהידוע, בשל אבחון לקוי וחוסר אבחון.
במדינות המערב יחס הלוקים במחלה הוא 1:20,000, יחס דומה למספר הלוקים בסיסטיק פיברוזיס.
פורפיריה מגוונת, המתבטאת בלקויות עור ובהתקפים עצביים חריפים, נפוצה במיוחד בדרום אפריקה שם שכיחות המחלה היא 1:3,000. במאה ה-17 היגר לדרום אפריקה זוג הולנדי.
הזוג, שהתבדל מהאוכלוסייה המקומית ונשא גנים פגומים של המחלה, אחראי ככל הנראה לשכיחות הגבוהה באזור.
יש הסוברים שהצייר הנודע וינסנט ואן גוך חלה לא במספר מחלות נפש (סכיזופרניה ומלנכוליה) אלא בפורפיריה סירוגית חריפה.
באופן זה ניתן להסביר את הסימנים העצביים והנפשיים שאפיינו את הצייר במחלה אחת בלבד.
סוברים כי גם כמה חברי בית המלוכה הבריטי במשך ההיסטוריה, ביניהם ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת, היו חולים (או נשאים) של המחלה.
בשנים 1956 - 1961 לקו 5,000 איש בטורקיה בפורפיריה עורית מאוחרת כתוצאה מהפצה של זרעי חיטה שהיו נגועים בקוטלי פטריות שהכילו HCB-hexachlorabenzine.
הסברה כי פורפיריה גורמת לצורך ב"הם" שמקורו בדם אנושי, או ששתייה של דם עשויה להקל את תסמיני המחלה, אינה נכונה.
למרות זאת עוררה המחלה בעבר סיפורי פולקלור רבים, וכיום סבורים חוקרים רבים כי המחלה היא המקור למיתוס הערפד והאדם-זאב.
במרכז רפואי רבין נמצאת המעבדה לאבחון פורפיריה המוכרת על ידי משרד הבריאות כשירות ארצי מעבדתי לאבחון מחלות הפורפיריה.
לאורך השנים אובחנו בה מעל 350 חולי פורפיריה לסוגיה.
ב-2017 הוקמה לידה מרפאת פורפיריה שנותנת את המענה הקליני: ייעוץ, טיפול ומעקב אחר חולים ונשאים שאובחנו ביוכימית או גנטית כלוקים באחד מסוגי הפורפיריה.
בגאולוגיה פורפיר הוא סוג סלע יסוד שבו יש גבישים גדולים של פצלת השדה או קוורץ המפוזרים בתוך מסת אם דקת־גרגיר הבנויה מגבישים זעירים של פצלת השדה.
ההגדרה המסורתית, שאינה גאולוגית, של המונח "פורפיר" מתייחסת רק לסלע בעל מרקם כזה שגונו אדום-ארגמן שהיה מבוקש כאבן מהודרת לקישוט.
מקור המונח מהמילה היוונית פּוֹרְפִירַה (Πορφύρα), שפירושה הצבע ארגמן.
ארגמן היה צבע המלכות, ו"פורפיר קיסרי" היה סלע יסוד שצבעו חום-ארגמן ובו גבישים גדולים של פלגיוקלז.
סלע זה הוערך ביותר על ידי הרומאים ושימש בבניית מונומנטים ומפעלי בנייה גדולים בתקופתם וגם אחר-כך.
הרומאים בנו עמודים מפורפיר, ייצרו את הטוגה הארגמנית שעל פסלי הקיסרים מסלע זה וציפו את קירות הפנתאון ברומא בלוחות פורפיר.
מאבן זו נוצרו מזבחות, סרקופגים, כדים ובסיסים למזרקות.
בתקופת הרנסאנס נעשה שימוש חוזר בחפצי אבן אלה והם התפזרו בכל אירופה והגיעו עד קייב.
האבן לכל אלה הגיעה ממקור אחד בלבד, המחצבה ב"מונס פורפיריטיס" (Mons Porphyritis – הר הפורפיר), כיום ג'בל אבו דח'אן (جبل أبو دخان), במדבר המזרחי של מצרים.
בספרו "תולדות הטבע" מספר פליניוס הזקן כי את "הפורפיר הקיסרי" גילה לגיונר רומאי בשם קאיוס קומיניוס לוגאס בשנת 18 לספירה במדבר המזרחי של מצרים (ורנר 1998).
"הפורפיר הקיסרי" הוא למעשה אנדזיט בן 600 מיליון שנה מהשילד הערבו-נובי.
המחצבה במונס פורפיריטיס פעלה לסירוגין בין שנת 29 לספירה לשנת 335 לספירה.
תנאי החיים במקום הצחיח והלוהט היו קשים ומשערים כי במחצבה הועסקו אסירים, עבדים ושבויים, ביניהם היו כנראה גם שבויים יהודים מהמרידות נגד רומא ושבויים נוצרים שהשאירו כתובות ביוונית במקום.
הדרך מהמחצבה לקינה (מקסימיאנופוליס בתקופת רומא) שעל הנילוס, 160 קילומטרים מערבית למונס פורפיריטיס, המופיעה על מפת תלמי מהמאה השנייה לספירה, תוארה לראשונה על ידי סטראבון ומוכרת עד היום בשם "ויה פורפיריטס" (Via Porphyrites - דרך הפורפיר).
לאורך הדרך נחפרו בארות שאפשרו את השימוש בה במקום צחיח לחלוטין זה.
מיקומה של המחצבה נשכח לאחר המאה הרביעית לספירה למשך זמן רב.
חברי המשלחת המדעית שנלוו למסע הכיבוש של נפוליאון במצרים בסוף המאה ה-18 חיפשו אותה לשווא, ורק כשהמדבר המזרחי של מצרים נפתח מחדש למחקר בתקופת שלטונו של מוחמד עלי נתגלה האתר מחדש על ידי ברוטון וג'ון גארדינר וילקינסון ב-1823.
בשנת 300 לספירה חגג קונסטנטינוס את הקמת בירתו החדשה קונסטנטינופול בבניית עמוד בגובה 30 מטר, הקיים גם היום, הבנוי משבעה גלילי פורפיר.
השימוש המתועד האחרון בפורפיר מהמחצבה במצרים הוא שמונה עמודי פורפיר מונוליתיים שבמקור הוצבו במקדש הליופוליס בבעלבכ שבבקעת הלבנון והועברו אחר־כך לאכסדרה בכנסיית איה סופיה שבקונסטנטינופול.
פרוקופיוס, ההיסטוריון של יוסטיניאנוס הראשון, תיאר את העמודים כ"אחו שכל פרחיו פורחים, שבוודאי יגרום לכל אדם להשתאות מול גוני הארגמן של חלקם או צבעי השני של האחרים".
היסטוריונים ביזנטיים מבדילים בין שני סוגים של קיסרים.
אלה שעלו לשלטון באמצעות הפיכה ואלה "שנולדו לארגמן" (πορφυρογέννητος – פורפיריגניטוס), כלומר נולדו במשפחה הקיסרית.
המקור לתואר הוא במנהג של נשות הקיסרים ללדת בחדר בארמון המצופה בפורפיר ארגמני, כפי שתיארה אנה קומננה, בתו של הקיסר אלכסיוס הראשון מהמאה ה-11.
המשפחה הקיסרית נהגה גם להיקבר בארגמן, החל בנירון שהיה הראשון להיקבר בסרקופג מפורפיר.
בסרקופגים הרומאים נעשה שימוש חוזר אחר-כך לשם קבורה מלכותית בסיציליה.
הסרקופגים העשויים מפורפיר של קיסרי האימפריה הרומית הקדושה, פרידריך השני והיינריך הרביעי, גוליילמו הראשון, מלך סיציליה והקיסרית קונסטנצה מסיצליה נשמרו בקתדרלות של פלרמו ומונריאלה.
בפורפיר נעשה שימוש נרחב לקישוט בגרמניה, בפולין ובצ'כוסלובקיה.
ניתן לראות דוגמה בתמונה שמצד שמאל בה מוצג שער כניסה מפוסל לכנסייה במצודת קולדיץ מעוצב בסגנון המנייריסטי.
לואי ה-14 מלך צרפת רכש את האוסף הגדול ביותר של פורפיר כשקנה את אוסף בורגזה.
בשנת 1840 הצליחו בונפרטיסטים לחלץ את גופתו של נפוליאון מהאי סנט הלנה והתכוונו לטמון אותה בסרקופג מפורפיר בארמון האינווליד בפריז.
כיוון שלא ניתן היה להשיג פורפיר מקורי מהמחצבה במצרים שכבר לא פעלה, הוחלט להסתפק באבן קוורציט אדומה דומה מפינלנד אף על פי שהיה צורך לרכשה מהאימפריה הרוסית, אויבת של צרפת.
המונח פורפיר הורחב והוא כולל כיום כל סלע יסוד בעל מרקם המתאפיין בשני גדלים של גבישים: גבישים גדולים הנראים בבירור רב והקרויים לכן פנוקריסטים (מיוונית - "גבישים נראים") המשובצים בתוך מסה של גבישים קטנים יותר המכונה מסת אם.
פורפיר יכול להיות אפינטי (דק גרגיר) שבו לא ניתן לראות את הגבישים הבונים את מסת האם בעין הבלתי מזוינת, כמו בזלת, או פנריטי (גס גרגיר) שבו ניתן לראות את הגבישים הבונים את מסת האם בעין בלתי מזוינת, ושבו יש פנוקריסטים גדולים מאוד (בגודל של כמה ס"מ), כמו גרניט.
מרקם סלע כזה, הבנוי משני גדלים של גבישים, קרוי על שם הסלע פורפיר בשם "מרקם פורפירי".
סלעים מסוג זה מתקופת הפרקמבריון נפוצים במזרח התיכון.
הם הסלעים השולטים במסיב אילת, בבקעת הירח שליד אילת ובג'בל קתרינה בסיני.
מרקם פורפירי נוצר כאשר עמוד המגמה מתקרר לאיטו בשני שלבים.
בשלב הראשון המגמה מתקררת לאיטה בתוך קרום כדור הארץ ותוך כדי כך נוצרים גבישים גדולים שקוטרם 2 מילימטרים ויותר.
בשלב השני והאחרון המגמה מתקררת במהירות כשהיא קרובה לפני השטח או כשהיא נחשפת לאוויר בהתפרצות וולקנית.
ואז נוצרים גבישים זעירים בלתי נראים לעין בלתי-מזוינת הבונים את מסת האם.
תהליך זה הוא אחת הסיבות העיקריות לקיום מרבצי מתכת מקומיים עשירים כדוגמת זהב, נחושת, מוליבדן, עופרת, בדיל, אבץ וטונגסטן.
"פורפיר מעוין" הוא סלע תהום שבו פנוקריסטים לבנים-אפורים גדולים בצורת מעוין משובצים במסת אם בעלת גרגרים זעירים שצבעה אדום-חום.
הרכב הפורפיר המעוין ממקם אותו בין טרכיט ללאטיט.
שטפי לבה שיצרו פורפיר מעוין מצויים בשלושה מקומות הקשורים לעמקי העתק גדולים.
מזרח אפריקה לאורך השבר הסורי אפריקני (כולל הר קילימנג'רו), הר ארבוס שבסמוך לים רוס באנטארקטיקה והגראבן של אוסלו בנורווגיה.
דוגמאות לפורפיר - סלעי יסוד היוצרים מרקם פורפירי
פורפירובלסט הוא גביש גדול של מינרל אופייני להתמרה בתוך סלע מותמר, שהתגבש בתוך מסת אם דקת גרגיר כתוצאה מתהליך המכונה "התגבשות מחודשת סטטית".
הפורפירובלסטים נוצרים בשלבים האחרונים של ההתמרה (הן התמרה של מגע והן התמרה אזורית) כאשר הטמפרטורה עולה והם גדלים בהדרגה תוך ניצול היסודות הדרושים לגידולם מהמינרלים במסת האם שמסביבם.
מסיבה זו הפורפירובלסטים הם כמעט תמיד גבישים אֵיאוֹהֶדרָליים (Euhedral – כלומר מפותחים היטב) יפים.
בשל הדרך בה הם נוצרים יש לפורפירובלסטים חשיבות משום שהמינרלים הבונים אותם יכולים לשמש כמינרלי אינדקס ודרכם ניתן ללמוד על היסטוריית ההתמרה של הסלע שבו הם התגבשו.
הפורפירובלסטים הנפוצים ביותר במטאפליטים (metapelite - אבני בוץ ואבני טין שעברו התמרה) הם גארנטים וסטאורוליטים הבולטים היטב במטאפליטים הלווחיים (foliated - תכונת מרקם של סלע מותמר), כדוגמת השיסטים, בתוך מסת האם הלוחית של הנציץ.
מינרלים נוספים המופיעים כפורפירובלסטים כוללים: ביוטיט, אנדלוזיט, קיאניט, סילימניט ופצלת השדה.
גודל הפורפירובלסטים נע בין כמה מילימטרים לכמה סנטימטרים, אם כי נמצאו גם פורפירובלסטים שקוטרם עלה על 30 סנטימטרים.
תופעה דומה של גבישים גדולים בתוך מסת אם דקת גרגיר קיימת גם בסלעי יסוד, והם מכונים פנוקריסטים.
תהליך ההיווצרות של הפנוקריסטים שונה משל הפורפירובלסטים.
הפנוקריסטים מתגבשים כאשר המגמה הבונה את סלע היסוד מתקררת בשני שלבים תחילה באיטיות ואחר כך במהירות.
סוג נוסף של גבישים גדולים בתוך מסת אם מכונה פורפירוקלסט וקל לטעות בינו לבין הפורפירובלסט, אלא שהפורפירוקלסט עתיק יותר ממסת האם של הסלע האופף אותו, כלומר הוא נוצר לפניה.
סלע המכיל פורפירובלסטים רבים מתואר כבעל "מרקם פורפירובלסטי".
פורפיריוס היה פילוסוף נאופלאטוני ממוצא סורי.
פורפיריוס נולד בשם "מלכוס", כלומר "מלך", להורים סוריים בעיר צור.
בשנת 254 הגיע לאתונה ולמד שם פילוסופיה, דקדוק ורטוריקה אצל קסיוס דיוניסיוס לונגינוס, ששלח אותו לרומא ב־263 כדי להשתתף שם בהרצאותיו של פלוטינוס, הפילוסוף הנאופלאטוני.
במשך חמש שנים פורפיריוס הקדיש את זמנו ללימוד תורת הנאופלאטוניזם ובשל כך פיתח נטיות להתאבדות.
ב־268 הוא נשלח לסיציליה על ידי פלוטינוס, שם הבריא מנטיותיו להתאבדות וכתב את ספרו "דברים נגד הנוצרים".
אוגוסטינוס טען כי פורפיריוס היה נוצרי לפני שהפך ללא מאמין.
אולם הסיפור על כך שהיה במקור נוצרי והפך לפגאני בשל מקרה אישי מצער, נראה כהמצאה גמורה.
פלוטינוס מת ב־270 ופורפיריוס שב לרומא זמן מה אחרי כן, ירש את מקומו כראש האסכולה הנאופלאטונית וסיים את עריכת כתבי פלוטינוס.
בשנותיו המאוחרות פורפיריוס נשא לאישה את מארסלה, שהייתה אלמנה עם שבעה ילדים ותלמידה נלהבת של פילוסופיה.
מסורת נוצרית שנמסרה ב"תאוסופיה" של אריסטוקריטוס, גורסת כי מארסלה הייתה יהודיה.
בערך ב־301 פורפיריוס כתב את הספר "חיי פלוטינוס".
אין ברשותנו פרטים רבים על חייו של פורפיריוס ואין אנו יודעים בבירור באיזו שנה נפטר.
פורפיריוס ידוע ביותר בשל תרומותיו לפילוסופיה.
הוא נודע בראש ובראשונה בשל ספרו "הקדמה לקטגוריות" , שרבים חושבים שבו התכוון לקטגוריות של אריסטו.
אולם יש סבורים כי המדובר בתורת ההיגיון בכללה ובמיוחד בתאוריות של סיווג, הגדרה והוכחה.
ביצירתו זאת הוא מסביר כיצד ניתן לסווג את התכונות שאנו מייחסים לשמות עצם או לתואר השם המלווה אותם, ומיישם את תורת ההיגיון של אריסטו בתאוריה של הנאופלאטוניזם.
על השפעתו ארוכת־הטווח של החיבור, תעיד למשל העובדה, שגם במאה ה־14 נכתב (בידי הרלב"ג) פירוש לחיבור ה־Isagoge של פורפיריוס.
מלבד חיבור זה, הוא כתב גם את "אמצעי־עזר ללימוד הקלים להבנה" – תקציר בסיסי של הנאופלאטוניזם.
פורפיריוס כתב את ספרו "דברים נגד הנוצרים" בחמישה עשר כרכים, שמהם שרדו קטעים בלבד.
חיבורו "פילוסופיה מאורקלים" כלל במקור שלושה ספרים וישנה מחלוקת באשר לזמן כתיבתו – אם נכתב בצעירותו, כדברי אונאפיוס, או סמוך יותר לזמן רדיפת הנוצרים תחת שלטונם של דיוקלטיאנוס וגלריוס.
קטעים מהחיבור מצוטטים רק בכתבים נוצריים, במיוחד של אוסביוס, תאודורטוס , אוגוסטינוס ויואנס פילופונוס.
קטעים אלה מספרים על מנהגי הקרבת קורבנות, על אופיו של הגורל האסטרולוגי ועל נושאים אחרים הקשורים בדת היוונית והרומית במאה ה־3 לספירה.
ישנה מחלוקת בקרב החוקרים בנוגע לשאלה אם חיבור זה סותר את מאמרו המגן על צמחונות, שהזהיר את הפילוסוף וקרא לו להימנע מהקרבת בעלי חיים.
פורפיריוס, שהעריץ את פיתגורס שהטיף לצמחונות, כתב את החיבור "על הימנעות ממאכלי חיות" , שבו התריע נגד "אי ההגינות שברצח בעלי חיים למטרת אכילה".
פורפיריוס טוען כי "למרות שאנו אוסרים מלחמה על חיות טרף בשל סיבות מוצדקות, עדיין אנחנו נמנעים מאכילת בעלי חיים החיים לצד בני האדם.
זאת הסיבה שהיוונים אינם אוכלים כלבים או סוסים או חמורים, אולם אוכלים חזירים וציפורים.
מכיוון שחזירים הם חסרי תועלת אלא כמזון".
פורפיריוס היה אחד המלומדים המגוונים ביותר בעת העתיקה המאוחרת.
על פי עדותו של אוסביוס מקיסריה, פורפיריוס עסק גם בהיסטוריה של יוון.
הוא עסק גם באסטרולוגיה, תאולוגיה ומוזיקה.
הוא כתב "היסטוריה של הפילוסופים" (Philosophos historia) שכללה ביוגרפיות של פילוסופים ובהם פיתגורס ומורו של פורפיריוס, פלוטינוס.
ספרו "חיי פלוטינוס" (Vita Plotini) שרד עד ימינו אלה.
הביוגרפיה על אפלטון מהספר הרביעי שרדה רק בציטוטים אצל קירילוס האלכסנדרוני.
פרשנותו על החיבור "הרמוניה" של האסטרונום תלמי (Eis ta Harmonika Ptolemaiou hypomnēma) היא מקור חשוב לתולדות התאוריה של ההרמוניה העתיקה.
פורפיריוס כתב את מאמריו של פלוטינוס, ה"אנאדות" (Ἐννεάδες), במשך שנים.
מ־253 לספירה עד לכמה חודשים לפני מותו בהערכה.
פלוטינוס לא יכול היה לערוך את כתביו בעצמו בשל ראייתו הגרועה אך כתביו היו צריכים עריכה דחופה.
כתב ידו של פלוטינוס היה גרוע מאוד, הוא לא הפריד כיאות בין המלים, והיה אדיש כלפי כתיב נכון.
הוא לא אהב את המשימה של כתיבה מחדש, ולכן העביר אותה לפורפיריוס, שתיקן את הכתבים וסידר אותם.
פורפיריוס הפגין בכתביו התעניינות רבה ביהדות.
בספר הראשון של "פילוסופיה מהאורקלים", פורפיריוס מציין את "חכמת העברים" בין אומות אחרות הידועות בחכמתן, ומייחס לאורקל של אפולו את האמירה: "רק כשדים ועברים חכמה מצאו בסגידה טהורה לאל יציר־עצמו".
בחיבור "חיי פיתגורס", פורפיריוס מצטט את הסופר אנטוניוס דיוגנס, שכתב "שפיתגורס ביקר אצל המצרים, הערבים, הכלדיים (האשורים) והעברים, מהם למד את מדע החלומות".
בחיבור "נגד הנוצרים" לעומת זאת, כתב פורפיריוס שהמיתולוגיות של היהודים "הן בעלות שם רע בין כל בני האדם".
אחד האלמנטים העיקריים בעבודתו של פורפיריוס הוא טבעה המדעי של הביקורת שלו כלפי הברית הישנה, וכך הוא בעצם מבשר רחוק של מבקרי המקרא המודרניים.
פורפיריוס גם תוקף את שיטת הפירוש האלגורי של כתבי הקודש.
בחיבור "נגד הנוצרים" הוא מבטא את דעתו על אי־היתכנותו של סיפור בליעתו של יונה הנביא על ידי דג.
בחיבור "פילוסופיה מהאורקלים" מזהה פורפיריוס את האל היהודי עם הדמיורג, שבהתאם לתורת האורקלים הכלדיים, מזוהה כאל השני, כלומר האינטלקט שמעצב את העולם.
בחיבור "על מערת הנימפות" הביא פורפיריוס ציטוט ישיר של נומניוס מאפאמיה, שציטט את הפסוק "רוח אלוהים מרחפת על פני המים" מספר בראשית והזכיר את משה בכנותו אותו "הנביא".
אם החיבור Ad Gaurum הוא אכן פרי עטו של פורפיריוס, גם בו נעשה שימוש בספר בראשית, שם הוא מצטט את "התאולוג של העברים" בהקשר להשקפה שכאשר גוף האדם נוצר, "אלוהים נשף אוויר מעצמו אל תוך הגוף כדי שנשימתו תשמש כנשמה חיה".
אוסביוס מקיסריה ציין בהקדמה לכרוניקון שלו, כי בספר הרביעי של החיבור הזה פורפיריוס מיקם כרונולוגית את משה כמעט 850 שנה לפני מלחמת טרויה, וזאת למרות שלדברי אוסביוס, מוסכם על סופרי ההיסטוריה העתיקה כי משה חי בתקופת אינכוס (מלכה הראשון של ארגוס) ואילו זה קדם למלחמה ב־500 שנה בלבד.
כל הספר ה־12 של החיבור "נגד הנוצרים" הוקדש לביקורת על חזיונות דניאל.
חלק ניכר מהחומר והטענות שהוא כלל השתמרו בפירוש של הירונימוס לדניאל.
טענתו העיקרית של פורפיריוס הייתה שספר דניאל לא חובר על ידי אדם בשם זה, אלא על ידי יהודי מזמנו של אנטיוכוס אפיפנס, ומשום כך אינו נבואה.
הוא סבר שספר דניאל הוא זיוף ולא היה שייך לכתבים העבריים, אלא המצאה שחוברה ביוונית.
זאת הוא הסיק מהעובדה שבמעשה שושנה, כאשר דניאל מדבר אל הזקנים, ישנם ביטויים הכוללים משחקי מילים המתאימים יותר ליוונית מאשר לעברית, אולם לא ידע כי קטע זה אינו מופיע במקור העברי, אלא בספר חיצוני על נבואת חבקוק.
פורפיריוס טוען כי סופר ספר דניאל לא חזה את העתיד אלא כתב על אירועים שכבר קרו, ושכתב את הספר כדי להפיח את תקוותיהם של בני עמו.
פורפיריוס פירש בעקביות את הטקסט של ספר דניאל לאורם של אירועים אמיתיים בהיסטוריה הפוליטית של התקופה ההלניסטית, בהתבססו על מספר היסטוריונים יוונים בשביל העובדות ההיסטוריות.
הירונימוס ציין שפורפיריוס, כמו היהודים, חשב שהמלכות הרביעית הנזכרת בנבואה ב כזאת שאמורה באחרית הימים לשלוט לנצח, מתייחסת לעם ישראל.
פורפיריוס מזהה בנבואה בדניאל את האירועים שהתרחשו בתקופת שלטונו של אנטיוכוס ובהם גם פרוץ מרד החשמונאים.
הוא סבר שהמילים "עזר מעט" מתייחסות למתתיהו החשמונאי, אולם טעה כשכתב שמתתיהו נהרג בקרב.
פורפיריוס הוא המקור היחידי הטוען כי אנטיוכוס הציב בבית המקדש בירושלים פסל של עצמו.
כרוניקון ועל הימנעות ממאכל חיות
נראה כי לאחר מותה של קלאופטרה השלישית, יהודי מצרים, שתמכו בה באדיקות, נותרו נאמנים לבנה הצעיר תלמי אלכסנדר, שככל הנראה חיזק את שלטונו בעזרת קשרים קרובים עם נתיניו היהודים הרבים, כנגד אחיו הגדול, תלמי סוטר לתירוס.
האירועים הללו נובעים מדברי פורפיריוס, שגורס כי תמיכת היהודים הייתה סיבה עיקרית לעוינותם של האלכסנדרונים לתלמי אלכסנדר, שהתבטאה במחיקת שנות שלטונו מהכרוניקות וצירופן לאלה של אחיו.
עם זאת, מקורות אחרים המתייחסים לגירושו של תלמי אלכסנדר אינם מזכירים את חלקם של קשריו עם היהודים.
בספר הרביעי של החיבור "על הימנעות ממאכלי חיות", פורפיריוס מציין חיבור שיוסף בן מתתיהו כתב "נגד היוונים", אותו יש לזהות עם "נגד אפיון", ומצטט בפרפרזה מתוך הספר השני בחיבורו מלחמת היהודים, כאשר להקדמתו לתיאור הסערות והרדיפות שסבלו מהן היהודים תחת אנטיוכוס והרומאים, יש נימה אוהדת.
הוא מזכיר את שלוש הכיתות של היהדות בתקופת בית שני (פרושים, צדוקים ואיסיים), כאשר על האיסיים הוא מצטט קטע שלם מיוספוס.
הוא אף מדגיש את נחישותם של היהודים בהימנעותם ממאכלי בשר שונים: חזיר, דגים ללא קשקשים וכל בעל חיים שאינו בעל שסע; ומציין את האיסור על הריגת בעלי חיים שמצאו מקלט בביתם ועל הרג חיות יחד עם צאצאיהן, ואת המצווה לחוס על בעלי חיים המסייעים לאדם בעבודתו, אפילו בארץ אויב.
הוא מסביר שהמחוקק "לא חשש שבעלי החיים שאסורים לקורבן יתרבו ויגרמו לבני האדם רעב, כי הוא ידע שבעלי החיים המתרבים הם בעלי תוחלת חיים קצרה, ושרבים מהם ימותו אם לא יקבלו תשומת לב אנושית ושישנן חיות אחרות התוקפות את אלה המתרבות".
בחיבורו זה סבר פורפיריוס כי היהודים (והפיניקים) נמנעו מאכילת חזיר "משום שבמקומותיהם לא היו כלל חזירים בנמצא".
בחיבור "פילוסופיה מהאורקלים", פורפיריוס מבטא את ההשקפה שהיהדות עולה על הנצרות.
גישתו כלפי היהדות, כפי שמתבטאת בחיבורו "נגד הנוצרים", היא אופיינית לפולמוסנים האנטי־נוצרים הפגאנים הגדולים, מקלסוס והלאה.
אהדתו של פורפיריוס נתונה למסורת היהודית על פני תורתו של פאולוס.
ניתן לצפות לגישה זאת מפורפיריוס, שגרס כי אדם צריך לעבוד את האלוהות על פי המסורת הלאומית.
פורפיריוס נודע כמתנגד לנצרות, והגן על פילוסופיה הנובעת מבת קולם של האלים.
בחיבורו "נגד הנוצרים" כתב: "האלים הכריזו על ישו כירא שמים, אך הנצרות היא דת רעה ומבולבלת." הוא חשב כי מנקודת מבט פילוסופית, האמונה הנוצרית מהווה השקפה אבסורדית ולא הגיונית על האלוהות.
השקפתו האנטי נוצרית גרמה לאיבה מצד סופרים נוצריים ובהם אוסביוס מקיסריה, שכינה אותו "אויבם של הנוצרים".
ב"פילוסופיה מהאורקלים" פורפיריוס אף מצדיק את הוצאתו להורג של ישו.
ב"נגד הנוצרים" פורפיריוס טוען לגבי פסוק מהברית החדשה האומר כי בתורת משה נכתב על ישו, כי הוא "מלא טיפשות", מאחר שלדבריו חיבוריו של משה נשרפו עם חורבן בית ראשון.
לטענתו, כל מה שנחשב כחוקיו של משה, בעצם נאסף על ידי עזרא הסופר, וגם אם אכן חוברו על ידי משה, פורפיריוס מציין כי אין בהם שום רמז לאלוהותו של ישו או למות בצליבה.
פורפיריוס שואל מדוע לקח למשיח הגואל (ישו) כל כך הרבה מאות שנים להגיע.
הוא תוהה מה היה גורלן של כל אותן נשמות של בני אדם שחיו לפני זמנו ומוסיף: "אל להם לומר שלאנושות דאג החוק היהודי העתיק; חוק היהודים הופיע הרבה זמן לאחר מכן ופרח רק באזור קטן של סוריה".
בהקדמה ל"נגד הנוצרים", נראה כי פורפיריוס הדגיש כי הנוצרים אינם עובדים את האלוהים שהיהודים עובדים אותו על פי המנהגים של אותו עם: הנוצרים מעדיפים לבחור "לסלול לעצמם סוג חדש של מסילה במדבר ללא דרכים, שלא שומר על דרכי היוונים או על אלה של היהודים".
פורפיריוס מתייחס לפאולוס כאישיות בת כלאיים, שבהתאם לנסיבות המשתנות, מקבל על עצמו דמות של יהודי, רומאי, או יווני.
הוא מצביע על מה שלדעתו נראה כצביעות אצל הנוצרים: "הם מגנים את טקסי הקורבנות, הקטורת ודברים אחרים הנהוגים במקדשים שלנו, בזמן שאותו סוג של פולחן מקור בעת העתיקה בהם עצמם או מהאל שלו הם סוגדים".
הוא תוקף את הנוצרים, שמחקים את בוני המקדשים "על ידי בניית בתים גדולים מאוד שבהם הם מתכנסים לתפילה, למרות ששום דבר לא מונע מהם לעשות זאת בבתי מגוריהם, מאחר שאלוהים מקשיב מכל מקום".
חלק בולט בביקורתו של פורפיריוס את האוונגליסטים, היא חשיפתו הקפדנית של אי דיוקיהם בציטוט מהתנ"ך.
הוא האשים את האוונגליסט מתי בעשיית טעות בשל העובדה שנראה כאילו באוונגליון שלו חסר דור.
ובפרשנותו לספר תהילים, הוא מכנה אותו "בור" ומציין שהוא מייחס לישעיהו מה שבכלל שייך לתהילים.
נגד פאולוס הוא מצטט קטעים מתורת משה.
בהרלדיקה, פורפור (מצרפתית: Purpure, סגול) הוא טינקטורת סגול.
היא שייכת לקבוצת הטינקטורות הכהות, ה"צבעים", והיא מצוירת על פי רוב כצבע סגול.
בגילוף ובחריטה האזורים הצבועים בפורפור מיוצגים בפסים אלכסוניים מן הפינה הימנית העליונה לפינה שמאלית התחתונה בזווית של 45° או לחלופין מסומנים בסימון .purp.
הפורפור היה קיים מהזמנים הקדומים.
לדוגמה, האריה הסגול בסמלה של ליון אז הוא נצבע בגוון אפרפר.
הצבע פורפור לא היה נפוץ כשאר הטינקטורות דבר אשר הביא רבים לפקפק בעובדת היותו חלק מחמש הטינקטורות הראשיות.
באבני החן - את האחלמה
בגופים השמימיים - את כוכב חמה
פורסטריט הוא מינרל נזוסיליקטי (סיליקט במבנה דמוי איים) השייך לקבוצת האוליבין.