tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בשנת 2008 עם הצגת גרסת התוכנה השנייה לאייפון ולאייפוד טאץ' פתחה אפל חנות אפליקציות (תחת אייטיונס המאפשרת לבעלי מכשירים אילו להוריד תוכנות ולהפעיל אותן על הנגן הנייד.
כמובילה בשוק, ספגה אפל ביקורת מיצרניות נגנים מתחרות על כך שאינה מאפשרת להם להשתמש בתקן ניהול זכויות דיגיטלי (DRM) שלה, המכונה "FairPlay".
החברה ספגה ביקורת מחנויות מוזיקה מקוונות מתחרות (לעיתים בניהול של יצרניות נגנים) על כך שאייפוד אינו מנגן קבצים מוגנים בשיטות הגנה אחרות, כמו אלו הקיימים בקובצי WMA.
מצב זה דוחף משתמשי אייפוד להשתמש ב-iTunes ולא בחנויות מקוונות אחרות, ומעודד משתמשי iTunes לרכוש את אייפוד ולא נגנים אחרים.
מצב עניינים זה הוביל ביולי 2004 את חברת ריל-נטוורקס (RealNetworks), בעלת תקן נגינה מתחרה וחנות מקוונת מתחרה להוציא את "הארמוני" ("Harmony"), תקן המחקה את הגנת FairPlay של אפל ומאפשר נגינת קבצים שהורדו מחנותם על מכשירי אייפוד.
אפל האשימה את ריל-נטוורקס באימוץ טקטיקה ואתיקה של האקרים ומאוחר יותר עדכנה את הקושחה למכשירי האיי-פוד כך שלא יוכלו לנגן קבצים המוגנים על ידי הארמוני.
בשנת 2006 שוחררו כמה ממוצרי החברה כאשר הם נגועים בווירוס RavMonE.exe.
בפברואר 2007 פרסם סטיב ג'ובס (מנכ"ל אפל) מכתב פתוח בו הוא קורא לתעשיית המוזיקה לזנוח את ה-DRM ולמכור שירים ללא הגבלות באינטרנט בכלל ובחנות המוזיקה iTunes בפרט.
חברת EMI שמעה בקולה של אפל והחלה למכור שירים ללא DRM (זכויות יוצרים דיגיטליות) בחנות המוזיקה המקוונת של אפל iTunes במה שמכונה iTunes Plus, בעוד שאר החברות פנו למתחרה הגדולה של אפל בתחום מכירת השירים ברשת, אמזון, והחלו למכור את המוזיקה שלהן ללא ניהול זכויות יוצרים דיגיטלית.
ניתן לקנות אפליקציות דרך חנות האפליקציות (Appstore).
אפליקציות ניתנות לפיתוח עם התוכנה של אפל: iPhone SDK.
אָיְיפֶּד (באנגלית iPad) הוא שמה של סדרת מחשבי לוח מתוצרת חברת אפל.
הדגם הראשון בסדרה הוצג ב-27 בינואר 2010, ובהמשך הוצגו דגמים נוספים.
כל המכשירים בסדרה פועלים באמצעות מערכת ההפעלה iOS (הפועלת גם באייפון ובאייפוד).
אייפד 1 – דגם ה-WiFi הגיע לחנויות בארצות הברית ב-3 באפריל 2010 ודגם התומך בתקשורת סלולרית יצא לחנויות ב-30 באפריל.
בחלק ממדינות אירופה הושקו שני הדגמים ב-28 במאי 2010, לאחר דחייה של חודש ממועד ההשקה המתוכנן.
משרד התקשורת בישראל אסר לתקופה קצרה את הייבוא האישי של המכשיר עקב חשש שתדרי השידור של המכשיר יתנגשו עם אלו של מכשירים אחרים.
המכשיר התקבל בהתלהבות על ידי הצרכנים.
ביום הראשון דיווחה החברה על מכירה של כ-300 אלף יחידות, לא כולל מכירה מוקדמת, שבה נמכרו כ-350 אלף נוספים.
אנליסטים צפו כי במהלך שנת 2010 ימכרו כ-7 מיליון מכשירים.
ב-3 במאי 2010, חודש לאחר תחילת השקת המכשיר, הודיעה חברת אפל כי הצליחה לעבור את הרף של מכירת מיליון מכשירים.
בישראל המכשיר החל להימכר בדצמבר 2010.
אייפד 2 – במרץ 2011 הוצגה הגרסה השנייה של המכשיר.
לגרסה זו גודל מסך זהה לדור ה-1 (9.7 אינץ') ורזולוציה זהה (1024 על 768) וקישוריות אלחוטית ברשת ה-CDMA של ווריזון (בארצות הברית).
אייפד 3 – במרץ 2012 הוצגה הגרסה השלישית של מכשיר האייפד.
לגרסה זו נוסף מסך באיכות גבוהה יותר (2048X1536), מצלמה באיכות גבוהה מאוד, מעבד גרפי ארבע-ליבות (A5X) המכשיר שוקל מעט יותר מקודמו (650–660 גרם), והוא אף מעט עבה מקודמו (9.4 מ"מ).
אייפד 4 – באוקטובר 2012 הוכרז הדור הרביעי של האייפד, לצד הגרסה המוקטנת שנקראת אייפד מיני.
הגרסה החדשה כוללת מעבד A6X במהירות 1.4 GHz המהיר פי 2 מהמעבד של הדור הקודם.
בנוסף, התווסף חיבור הברק והמצלמה הקדמית שופרה.
אייפד מיני – באוקטובר 2012 הוכרזה גרסה מוקטנת למכשירי האייפד.
גרסה זו כוללת מעבד A5 של אפל, מסך בגודל 7.9 אינץ', חיבור הברק, וזוג מצלמות קדמית ואחורית בדומה למצלמות אייפד 3
אייפד אייר – באוקטובר 2013 הוכרז הדור החמישי של האייפד, לצד הדור החדש של האייפד מיני.
הגרסה החדשה כוללת מעבד A7.
אייפד אייר 2 – באוקטובר 2014 הוכרז הדור השישי של האייפד.
הגרסה החדשה כוללת מעבד A8X.
אייפד פרו – בספטמבר 2015 הוכרז האייפד פרו.
הגרסה החדשה כוללת מסך בגודל של 12.9 אינץ' ואביזרים נוספים לרכישה כגון ה-Apple Pencil ומקלדת נשלפת.
הגרסה החדשה מגיע עם מעבד A9X.
הסוללה קבועה ואין אפשרות להחליפה באופן עצמאי.
לא ניתן לנגן פלאש במכשיר, עקב הגבלה שהטילה החברה, דבר שיהווה מגבלה בגלישה באתרים ובנגישות למשחקים המבוססים על פלאש.
ניתן להריץ במכשיר רק אפליקציות מחנות ה-App Store של אפל.
למכשירים אלו יש יתרונות מובהקים על פני טאבלטים עם מערכת הפעלה Android או Windows.
מערכת ההפעלה שנבנתה על יסודותיה של הiOS מהירה במיוחד יחסית למערכות הפעלה אחרות.
בדומה לאייפון גם האייפדים בעלי קוד סגור שמונע שינויים במערכת ההפעלה מה שהופך את המכשיר לבטוח במיוחד.
מכשירי אייפד תוכננו על ידי אפל כך שיריצו רק תוכנות שאושרו בחתימה מוצפנת על ידי אפל.
אייסריזנוולט (גרמנית: Eisriesenwelt - מילולית "עולם ענקי הקרח") היא מערה טבעית שקירותיה מכוסים קרח כל ימות השנה והנמצאת בוורפן שבאוסטריה, כ-40 ק"מ דרומית לזלצבורג.
המערה ממוקמת בתוך סלעי אבן הגיר של הר הוקוגל השוכן באלפים האוסטרים.
זוהי מערת הקרח הגדולה בעולם ואורכה הוא יותר מ-42 קילומטרים.
כ-200,000 תיירים מבקרים בה מדי שנה.
המערה התגלתה לראשונה ב-1879 על ידי אנטון פּוׁסֶלט, חוקר מזלצבורג, שחקר רק את 200 המטר הראשונים של המערה.
לפני שחקר את המערה היא הייתה ידועה רק למקומיים שהאמינו שהיא השער לגיהנום ולפיכך נמנעו מלהיכנס אליה.
ב-1880 פרסם פוסלט את תגליתו במגזין למטפסי הרים, אבל הדו"ח שלו נשכח.
אלכסנדר פון מֶרק, חוקר מערות מזלצבורג, נמנה עם הבודדים שזכרו את תגליתו של פוסלט.
הוא ארגן מספר משלחות לתוך המערה החל מ-1912, דבר שהוביל להתעניינותם של חוקרים רבים נוספים באזור.
מֶרק נהרג במלחמת העולם הראשונה בשנת 1914, וכד בו שמור האפר שנותר משריפת גופתו טמון באחד מאולמות המערה.
ב-1920 נבנה צריף עבור החוקרים והוקמו המסלולים הראשונים אל המערה.
תיירים החלו להופיע זמן קצר לאחר מכן והאתר הפך לפופולרי.
מאוחר יותר נבנה מבנה אחר, 'בית ד"ר אודל' ונחצבו שבילים אל המערה מהעיירות ורפן (Werfen) וטאנך (Tannech).
ב-1955 נבנה הרכבל שקיצר את מקטע אמצע הטיפוס בן השעה וחצי לשעה.
כיום שייכת המערה לוועדת היערות האוסטרים הלאומית, שמשכירה אותה לאיגוד זלצבורג לחקר מערות.
המערה פתוחה החל מ-1 במאי ועד ל-26 באוקטובר.
ופעילה בין השעות 9:00-16:30 בחודשים יולי-אוגוסט ובין 9:00-15:30 בחודשים ספטמבר-אוקטובר.
הטמפרטורה בתוך המערה היא בדרך כלל 10- מעלות ומומלץ למבקרים להגיע עם ביגוד חם וכפפות.
הסיור מתחיל מאזור מכירת הכרטיסים שממנו צריך לטפס מרחק וגובה רב עד לרכבל (80 מטר לגובה - כמו בניין בן 25 קומות) שלאחריו יש מקטע טיפוס תלול וארוך נוסף עד לכניסה למערה עצמה (55 מטר).
מאולם הכניסה ועד לקרחון עצמו ישנו טיפוס תלול בתוך המערה עצמה שבו אין קרח.
ורק בהמשך עוברים לאולם הנטיפים שנקראה פוסלט (Posselt), שם רואים גוש קרח ענקי בגובה 25 מטר (בסה"כ במערה מטפסים כ-134 מטר).
לאחר מכן המסלול עובר דרך אולם הנקרא טירת הימר (Hymer), על שם גיבור במיתולוגיה הנורדית.
התחנה הבאה היא קתדרלת פון מֶרק, החוקר הראשון שחקר את המערה ושם פוזר אפרו ולסיום מגיעים לארמון הקרח שאורכו קילומטר ועומקו 400 מטר.
אורכו של הסיור הוא שעה וחצי, ומתאים למיטבי לכת בלבד, ונעשה בחשכה כמעט מוחלטת כשפנסים עם נמוכי להבה המחולקים לכל מטייל רביעי מאירים קלות את הדרך.
iPad 2 (בעברית: אייפד 2) הוא מחשב לוח של חברת אפל והדור השני בסדרת האייפדים שלה.
פונקציות המכשיר כוללות קריאת ספרים, כתבי עת, סרטים, מוזיקה, משחקים ותוכן באינטרנט, והוא זמין בשחור או לבן.
בעזרת ארגז החול של האייפד 2 סוללת ליתיום שמחזיקה עד 10 שעות, מעבד A5 כפול ליבה של אפל, וזוג מצלמות - קדמית לצילום עצמי וגם לשיחות וידאו Facetime ברזולוציית VGA ואחורית ברזולוציית 5 מגה פיקסל, המצלמת וידאו ברזולוצית 720p.
אפל חשפה את המכשיר ב-2 במרץ 2011 והחלה למכור אותו בחנויות אפל סטור ובאתר האינטרנט שלה ב-11 במרץ 2011.
אפל שלחה הזמנות לעיתונאים ב-23 בפברואר 2011 עבור אירוע מדיה ב-2 במרץ.
מנכ"ל אפל סטיב ג'ובס חשף באירוע את המכשיר למרות היותו בחופשת מחלה.
אפל החלה למכור את האייפד 2 באתר האינטרנט שלה ובחנויות אפל סטור ב-11 במרץ.
בערים גדולות כמו ניו יורק מלאי המכשיר נגמר בתוך שעות.
המכשיר החל להמכר ב-25 במרץ ב-25 מדינות נוספות: אוסטרליה, אוסטריה, בלגיה, קנדה, צ'כיה, דנמרק, פינלנד, צרפת, גרמניה, יוון, איסלנד, איטליה, אירלנד, הונגריה, לוקסמבורג, מקסיקו, הולנד, ניו זילנד, נורווגיה, פולין, פורטוגל, ספרד, שוודיה, שווייץ ובריטניה.
אפל הודיעה כי האייפד 2 ישוחרר בהונג קונג, יפן, קוריאה הדרומית, סינגפור, מלזיה ומדינות נוספות (מתוכן ישראל) בחודש אפריל 2011.
מערכת ההפעלה של האייפד 2 היא iOS 5 אשר פורסמה רשמית ב-12 באוקטובר 2011. מערכת הפעלה זו מביאה למכשיר האייפד 2 מעל ל-200 תכונות חדשות כולל מרכז העדכונים, iMessage, דוכן העיתונים ואינטגרציה לרשת החברתית טוויטר.
האייפד 2 מגיע עם PhotoBooth, יישום שבו המשתמשים יכולים לצלם תמונות ולהוסיף להן אפקטים.
אפליקציות אלה אינן מגיעות עם האייפד 2, אך הן ניתנות להורדה רשמית ב-Appstore.
מערכת הפעלה זו תומכת בריבוי משימות.
האייפד 2 מגיע עם מסך רב-מגע (Multi-Touch) בטכנולוגיית Capacitive של אפל בגודל 9.7 אינץ', כמעט פי שלושה ממסך ה-iPhone.
למסך תאורת LED אחורית בדומה למסכי ה-מקבוק של אפל.
זכוכית המסך מבריקה, אך אפל ציינה שהיא כוללת טכנולוגיה בשם IPS המאפשרת יכולות צפייה טובות יותר באור יום וזוויות ראייה רחבות.
רזולוציית המסך היא 1024x768, המאפשרת הצגת סרטי HD (ב-720p).
לאייפד 2 סוללת ליתיום פולימר נטענת בעלת קיבול של 0.025 קילוואט שעה (25 וואט שעה), המחזיקה 10 שעות כמו האייפד הראשון.
היא נטענת דרך יציאת USB או מתאם חשמל.
עובי הסוללה הוא 2.5 מ"מ, 59% יותר מעובי סוללת האייפד המקורי.
באייפד 2 נוספו זוג מצלמות - אחת קדמית המאפשרת שיחות וידאו FaceTime עם מכשירי אייפון, אייפוד טאץ' ומחשבי מקינטוש (מקינטוש 10.6.6 או מאוחר יותר עם מצלמת אינטרנט).
המצלמה הקדמית באיכות 0.3 מגה-פיקסל ומצלמת וידאו באיכות VGA.
המצלמה האחורית באיכות 0.7 מגה-פיקסל עם זום X5 מצלמת וידאו באיכות HD ב-30 פריים לשנייה.
לאחר צילום תמונות, ניתן להוסיף להן אפקטים שונים באמצעות היישום המובנה של האייפד - PhotoBooth.
לאייפד 2 נוסף מעבד 1GHZ כפול ליבה המכונה "סבתא" שתוכנן על ידי אפל ומיוצר על ידי סמסונג.
המעבד מכפיל את מהירות העיבוד ויש לו עיבוד גרפיקה מהירה פי 9 מאשר האייפד הקודם.
גרסאות ה-3G של האייפד 2 תומכות ברשת CDMA עבור לקוחות של חברות המשתמשות ברשת זו (כגון Verizon Wireless בארצות הברית) או ברשתות GSM/UMTS עבור לקוחות של חברות המשתמשות במכשיר ברשתות אלה (למשל, AT&T בארצות הברית או אורנג' באירופה).
דגם ה-Wi-Fi+3G כולל מקלט A-GPS למעקב אחר מיקומו של המשתמש לצורך ניווט באמצעות תוכנות GPS.
האייפד 2 קל יותר ב-15% ודק יותר ב-33% מהאייפד המקורי, הוא דק יותר גם מהאייפון 4S ב-0.4 מ"מ.
גרסת ה-Wi-Fi שוקלת 568 גרם.
מכשירי ה-Wi-Fi+3G התומכים ברשתות CDMA ו-GSM שונים במשקל זה מזה בגלל ההבדל בין הרשתות הסלולריות, מכשירי ה-GSM שוקלים 500 גרם ומכשירי ה-CDMA שוקלים 500 גרם.
ה-Smart Cover הוא אביזר בלעדי של אפל עבור האייפד 2, אשר נחנך באירוע ההשקה של האייפד 2 על ידי מנכ"ל אפל סטיב ג'ובס.
הוא מתחבר מגנטית לצד של המכשיר ומכסה את כל החזית.
לכיסוי החכם שלושה קיפולים שמאפשרים להשתמש בכיסוי לשימושים שונים.
הכיסוי יכול לשמש כמעמד לאייפד כדי שיהיה נוח יותר להקליד, או ליצור תנוחה זקופה עבור צפייה בווידאו וביצוע שיחות FaceTime.
כאשר מחברים את הכיסוי לאייפד, הוא ננעל אוטומטית ועובר למצב המתנה, כאשר מרימים אותו הוא נפתח אוטומטית, בדומה לפעולה שעושה כפתור הכיבוי בצידו הימני של האייפד.
לכיסוי החכם משטח microfiber, בחלק שבא במגע עם המסך, אשר נועד לנקות את המסך של האייפד במהלך השימוש היומיומי.
הצד החיצוני של הכיסוי החכם עשוי פוליאוריתן או עור.
הכיסוי זמין בעשרה צבעים, חמישה צבעים בדגם הפוליאוריתן: ורוד, כתום, כחול, ירוק ואפור, וחמישה צבעים בדגם העור: שמנת, חום, שחור, כחול כהה ואדום.
עם השקתו, האייפד 2 זכה לקבלת פנים חיובית בזכות העיצוב המלוטש שלו לעומת האייפד הראשון, מעבד A5 כפול ליבה שנוסף בו, הוספת תמיכה לרשת ה-CDMA במקביל לרשת GSM וסוללה חזקה.
למרות השבחים שניתנו לאייפד 2, רבים התאכזבו מאיכות המצלמות של האייפד 2. גם מרזולוציית המסך של המכשיר התאכזבו רבים, וטענו שיכלה להיות גבוהה יותר מקודמו.
מכשירי האייפד תוכננו על ידי אפל כך שיריצו רק תוכנות שאושרו בחתימה מוצפנת על ידי אפל.
פריצת המכשיר מאפשרת, בגרסאות שונות, שליטה מלאה על מראה המכשיר, באמצעות ערכות נושא, אך השימוש העיקרי בפריצה הוא כדי להתקין גרסאות של תוכנות הזמינות בחנות ה-App Store של אפל בלי לשלם עליהן.
ספריית הקונגרס בארצות־הברית קבעה ביולי 2010 כי הליך הפריצה אינו מהפרות זכויות היוצרים המכוסות ב"חוק המילניום הדיגיטלי" (DMCA).
אייפד 3 הוא מחשב לוח של חברת אפל והדור השלישי בסדרת האייפדים שלה.
לאייפד סוללת ליתיום שמחזיקה עד 10 שעות, מעבד A5X כפול ליבה, ארבע ליבות גרפיות וזוג מצלמות - קדמית לשיחות וידאו Facetime ברזולוציית VGA ואחורית בעלת 5 מגה-פיקסל עם יכולת צילום 1080p.
השם "האייפד החדש" שימש את אפל באמצעי התקשורת ובפרסום, אך במוצר ובאריזתו לא היה אזכור לכך והוא כונה שם בפשטות אייפד.
שיווקו הופסק ב-23 באוקטובר 2012, עם יציאת הדור הרביעי למכשיר האייפד, כאשר אפל החליטה להמשיך למכור את האייפד 2 לצד המיני אייפד במקומו.
ב-7 במרץ 2012 הכריז מנכ"ל אפל, טים קוק, על יציאתו הצפויה של האייפד החדש, וטען כי אפל מחדשת את קטגוריית מחשבי הלוח שלה.
ב-16 במרץ החלה מכירתו באתר האינטרנט של אפל ובחנויות אפל סטור בארצות הברית, קנדה, בריטניה, צרפת, גרמניה, שווייץ, יפן, הונג קונג, סינגפור ואוסטרליה.
ב-23 במרץ החלה מכירתו באוסטריה, בלגיה, בולגריה, צ'כיה, דנמרק, פינלנד, יוון, הונגריה, איסלנד, אירלנד, איטליה, ליכטנשטיין, לוקסמבורג, מקאו, מקסיקו, הולנד, ניו זילנד, נורווגיה, פולין, פורטוגל, פוארטו ריקו, רומניה, סלובקיה, סלובניה, ספרד ושוודיה.
ב-27 באפריל החל היבוא הסדיר של האייפד החדש לישראל ולראשונה גם חברות הסלולר פרטנר וסלקום החלו לשווק אותו.
באוקטובר 2012 הופסק שיווקו לאחר שאפל הכריזה על הדור הרביעי של האייפד, במקביל לאייפד מיני ואייפד 2 שממשיכים להימכר במקומו.
מערכת ההפעלה של המכשיר היא iOS 5.1 שיצאה ביום ההכרזה שלו.
מערכת ההפעלה iOS 5 כוללת מעל ל-200 תכונות חדשות.
התכונה המרכזית שנוספה לאייפד החדש היא הקלדה קולית, המאפשרת להכתיב באייפד מיילים, פתקים ומילות חיפוש בדפדפן הספארי.
בנוסף מערכת ההפעלה כוללת מרכז עדכונים, iMessage, דוכן עיתונים ואינטגרציה לרשת החברתית טוויטר.
יישום נוסף שמצורף לאייפד החדש הוא PhotoBooth, שבאמצעותו ניתן לצלם תמונות ולהוסיף להן אפקטים.
אפליקציות נוספות של אפל, שנתמכות באייפד החדש אך אינן מגיעות עמו, הן GarageBand, iWork, Keynote ו-iMovie.
האייפד החדש כולל מסך רטינה רב-מגע (Multi-Touch) של אפל בגודל 9.7 אינץ', כמעט פי שלושה ממסך ה-iPhone.
רזולוציית המסך היא 2048x1536 שמתרגמת לכ-3.15 מיליון פיקסלים כך שיש 264 פיקסלים לאינץ'.
רזולוציה זו מאפשרת הצגת סרטי HD (ב-1080p).
לאייפד החדש סוללת ליתיום פולימר נטענת בעלת קיבול של 0.025 קילוואט שעה (25 וואט שעה), המחזיקה 10 שעות (או 9 שעות בגלישת דור רביעי) כמו באייפד 2. היא נטענת דרך יציאת USB או מתאם חשמל.
עובי הסוללה הוא 2.5 מ"מ.
באייפד החדש שתי מצלמות - אחת קדמית המאפשרת שיחות וידאו FaceTime עם מכשירי אייפון, אייפוד טאץ' ומחשבי מקינטוש (מקינטוש 10.6.6 או מאוחר יותר עם מצלמת אינטרנט).
המצלמה האחורית שופרה ל-5 מגה-פיקסל עם זום X5 ומצלמת וידאו באיכות 1080p.
המעבד של האייפד החדש מכונה "A5X" כפול ליבה, אשר תוכנן על ידי אפל ומיוצר על ידי סמסונג.
המעבד החדש שמגיע עם ארבע ליבות גרפיות
והזיכרון הנדיף (ראם) אשר שודרג באייפד החדש ל-1GB לראשונה במכשיר נייד מתוצרת אפל - יוצרים ביחד אייפד מהיר יותר באופן משמעותי ממכשירי אפל הקודמים בכלל ומדורות האייפד הישנים יותר בפרט.
גרסאות הסלולר של האייפד החדש תומכות ברשת ה-LTE (דור רביעי) בארצות הברית ומספר מדינות נוספות, כמו כן גרסה זו כוללת מקלט A-GPS למעקב אחר מיקומו של המשתמש לצורך ניווט באמצעות תוכנות GPS.
האייפד החדש בעל מידות דומות לאייפד 2, למעט העובי שגדל ב-0.6 מילימטר.
גם המסה עלתה בהשוואה לגרסה הקודמת, גרסת ה-Wi-Fi שלו שוקלת 650 גרם, וגרסת ה-4G שוקלת 660 גרם.
באירוע ההכרזה של iOS 6 הכריזה אפל שבגרסה זו תתווסף מערכת השליטה הקולית "siri" למכשיר האייפד החדש.
המערכת מאפשרת למשתמש לתת פקודות קוליות למכשיר האייפד, והוא יגיב להן ויבצע אותן במידת הצורך.
לדוגמה, ניתן לשאול את האייפד "what time is it?" (מה השעה?) והאייפד יגיב "it is 12:00 o'clock."(השעה שתים עשרה בדיוק).
בנוסף, "Siri" יכולה להכתיב טקסט כגון הודעות טקסט או מיילים, וניתן לבקש ממנה להשיב להם.
פקודות אלה יכולות להשתנות במידה רבה ומאפשרות שליטה כמעט בכל הפונקציות שבאייפד.
ניתן להשתמש בשפה טבעית בעת השימוש במערכת הקולית, והיא תבין, תיישם ותגיב.
בעזרת המערכת הקולית יותר קל להשתמש בפונקציות המכשיר תוך כדי נהיגה או פעילות גופנית.
כדי להפעיל את ה"סירי", יש ללחוץ לחיצה ארוכה על כפתור הבית, התוכנה נפתחת ויש לומר בקול את הפקודה הרצויה, ולאחר המתנה קצרה יתקבל מענה.
Siri תומכת בתשע שפות: אנגלית, צרפתית, גרמנית, יפנית, איטלקית, ספרדית ועוד.
האייפד החדש תואם ל-Smart Cover שהוצג בעת השקת אייפד 2. הוא מתחבר מגנטית לצד המכשיר ומכסה את החזית ויכול גם לשמש כמעמד לצורך הקלדה או צפייה בווידאו.
באירוע הכרזת האייפד החדש, נודע כי מערכת זיהוי הקול סירי לא תשולב במלואה במכשיר אלא רק יכולת ההכתבה שלה, לכן לא נרשמה התלהבות יוצאת דופן מהמכשיר.
רק באירוע ההכרזה של iOS 6 התברר כי בדיעבד אפל תכננה להוסיפה לאייפד החדש בגרסה השישית למערכת ההפעלה שלה.
אייפד דור רביעי הוא מחשב לוח של חברת אפל והדור הרביעי בסדרת האייפדים שלה.
לאייפד הרביעי סוללת ליתיום שמחזיקה עד 10 שעות, מעבד A6X כפול ליבה וארבע ליבות גרפיות במהירות 1.4 GHz המהיר פי 2 ממעבד A5X וזוג מצלמות - קדמית לשיחות וידאו FaceTime ברזולוציית HD ואחורית בעלת 5 מגה-פיקסל עם יכולת צילום 1080p.
ב-23 באוקטובר 2012 הכריזה אפל על השקת הדור הרביעי של מכשיר האייפד במקביל למחשב לוח קטן יותר בשם אייפד מיני.
ב-26 באוקטובר 2012 החלה מכירתו המוקדמת באתר האינטרנט של החברה, כשבועיים אחר כך החלה מכירתו הרשמית בחנויות אפל סטור ברחבי העולם.
מערכת ההפעלה של המכשיר היא iOS 6 שיצאה כחודש לפני הכרזתו.
הגרסה החדשה כוללת בתוכה למעלה מ-200 שיפורים וחידושים, שבין היתר כוללים:
• אפליקציית מפות מובנית של חברת אפל עם אפשרות להצגת מפות בתלת מימד וניווט קולי
• אינטגרציה עם פייסבוק הכוללת אפשרות לשיתוף תמונות היישר מאפליקצית התמונות (כמו עם Twitter) וכתיבת פוסטים באופן ישיר מבלי להיכנס אל אפליקצית הפייסבוק.
• שיפורים באפליקציות המייל, והספארי ושימוש ב-FaceTime באמצעות אינטרנט סלולרי ולא רק ב-Wifi (בדגמי הסלולר)
ב-18 בספטמבר שונתה מערכת ההפעלה של האייפד ל-iOS 7 לבוחרים בה.
הגרסה החדשה כוללת שיפורים וחידושים שבין היתר כוללים:
שינוי עיצוב כל דף הבית באייפד כולל מסך הפתיחה, מסך הנעילה, והמצלמה כולל תצוגת האייקונים.
שינוי חלק מהאפשרויות של סירי והוספת אפשרויות נוספות.
שינוי תצוגת האינטרנט, המסך העליון, וההקשה.
האייפד הרביעי כולל מסך רטינה רב-מגע (Multi-Touch) של אפל בגודל 9.7 אינץ', כמעט פי שלושה ממסך האייפון.
זכוכית המסך מבריקה, אך היא כוללת טכנולוגיה בשם IPS המאפשרת יכולות צפייה טובות יותר באור יום וזוויות ראייה רחבות.
רזולוציית המסך היא 2048x1536 שמתרגמת לכ-3.15 מיליון פיקסלים - כמות הפיקסלים הכי גדולה אי פעם במכשיר נייד עם 264 פיקסלים לאינץ'.
לאייפד הרביעי סוללת ליתיום פולימר נטענת בעלת קיבול של 0.025 קילוואט שעה (25 וואט שעה), המחזיקה 10 שעות (או 9 שעות בגלישת דור רביעי) כמו באייפד 2. היא נטענת דרך יציאת USB או מתאם חשמל.
באייפד הרביעי שתי מצלמות - אחת קדמית המאפשרת שיחות וידאו FaceTime עם מכשירי אייפון, אייפוד טאץ', מחשבי מקינטוש (מקינטוש 10.6.6 או מאוחר יותר עם מצלמת אינטרנט) ומכשירי האייפד החדש.
המצלמה הקדמית באיכות 1.2 מגה-פיקסל ומצלמת וידאו באיכות HD.
המצלמה האחורית בעלת 5 מגה-פיקסל עם זום X5 ומצלמת וידאו באיכות 1080p.
המעבד של האייפד הרביעי הוא "A6X" כפול ליבה במהירות 1.4 GHz המהיר פי 2 ממעבד A5X שבדור הקודם.
בנוסף למכשיר זיכרון פנימי (RAM) בנפח 1GB.
גרסאות הסלולר של האייפד הרביעי הציגו תמיכה משופרת וחדה יותר ברשת ה-LTE (דור רביעי) בארצות הברית ומספר מדינות נוספות, כמו כן גרסה זו כוללת מקלט A-GPS למעקב אחר מיקומו של המשתמש לצורך ניווט באמצעות תוכנות GPS.
באייפד הרביעי מערכת שליטה קולית בשם "siri".
לדוגמה, ניתן לשאול את האייפד "what time is it?"(מה השעה?) והאייפד יגיב "it is 12:00 o'clock."(השעה שתים עשרה בדיוק).
כדי להפעיל את ה"סירי", יש ללחוץ לחיצה ארוכה על כפתור עמוד הבית (הכפתור העגול) ואז יש לדבר ולאחר המתנה של שנייה סירי תענה.
אנגלית (ארצות הברית, בריטניה, אוסטרליה, קנדה)
ספרדית (ספרד, מקסיקו, ארצות הברית)
האייפד הרביעי מגיע עם מחבר טעינה חדש הנקרא Lightning (ברק), ובו 8 פינים, בשונה ממחבר הטעינה של כל דורות האייפד, האייפון והאייפוד הקודמים, שהיה בעל 30 פינים.
מחבר הטעינה החדש חזק יותר, נוח יותר וגם ניתן לחברו משני הצדדים, לעומת חיבור מצד אחד בלבד בדור הקודם.
סנכרון בין המחשב למכשיר מתבצע באמצעות תוכנת ה-iTunes.
iPad Mini (בעברית: אייפד מיני) הוא מחשב לוח של חברת אפל.
פונקציות המכשיר כוללות קריאת ספרים, כתבי עת, סרטים, מוזיקה, משחקים ותוכן באינטרנט, והוא זמין בצבעים: שחור או לבן עם גב אלומיניום (כמו באייפון 5).
לאייפד מיני סוללת ליתיום שמחזיקה עד 10 שעות, מעבד A5 כפול ליבה וזוג מצלמות - קדמית לשיחות וידאו Facetime בעלת 1.2 מגה פיקסל ברזולוציית HD ואחורית בעלת 5 מגה-פיקסל עם יכולת צילום 1080p.
ב-23 באוקטובר 2012 הכריזה אפל על השקת גרסה מוקטנת של מכשיר האייפד.
מכשיר האייפד בגרסתו המוקטנת הושק בישראל באופן רשמי בתאריך 3 בדצמבר 2012, מחירו מתחיל מ-1649 ש"ח.
ב-12 בנובמבר 2013 הכריזה אפל על השקת הדור השני של האייפד מיני.
אפליקציית מפות מובנית של חברת אפל עם אפשרות להצגת מפות בתלת-ממד וניווט קולי
אינטגרציה עם פייסבוק הכוללת אפשרות לשיתוף תמונות היישר מאפליקצית התמונות (כמו עם Twitter) וכתיבת פוסטים באופן ישיר מבלי להיכנס אל אפליקצית הפייסבוק.
שיפורים באפליקציות המייל, והספארי ושימוש ב-FaceTime באמצעות אינטרנט סלולרי ולא רק ב-Wifi (בדגמי הסלולר)
ב-18 בספטמבר שונתה מערכת ההפעלה של האייפד מיני ל-iOS 7 לבוחרים בה.
האייפד מיני כולל מסך רב-מגע (Multi-Touch) של אפל בגודל 7.9 אינץ', למסך תאורת LED אחורית בדומה למסכי ה-מקבוק של אפל.
רזולוציית המסך היא 1024x768 עם 163 פיקסלים לאינץ'.
באייפד מיני יש סוללת ליתיום פולימר המחזיקה 10 שעות (או 9 שעות בגלישת דור רביעי) כמו בגרסאות האייפד הרגילות.
באייפד מיני שתי מצלמות - אחת קדמית המאפשרת שיחות וידאו FaceTime עם מכשירי אייפון, אייפוד טאץ', מחשבי מקינטוש (מקינטוש 10.6.6 או מאוחר יותר עם מצלמת אינטרנט) ומכשירי האייפד החדש.
המעבד של האייפד המיני הוא "A5" כמו המעבד של אייפד 2, אייפון 4S ואייפוד 5.
גרסאות הסלולר של האייפד מיני הציגו תמיכה משופרת וחדה יותר ברשת ה-LTE (דור רביעי) בארצות הברית ומספר מדינות נוספות, כמו כן גרסה זו כוללת מקלט A-GPS למעקב אחר מיקומו של המשתמש לצורך ניווט באמצעות תוכנות GPS.
אייסקונפקט (המקור בגרמנית: Eiskonfekt) הוא ממתק שוקולד, מסוג פרלין ונוצר לראשונה בשנת 1927 בגרמניה.
הממתק עשוי מתערובת של שמן קוקוס בלתי מוקשה ביחס של שליש עד חצי והשאר אבקת או מסת קקאו (נוצרת על ידי טחינה ודחיסה של פולי הקקאו).
לעיתים, במקום מסת קקאו משתמשים בנוגט ואפילו בטעמים אחרים כגון תות או קפה.
פירוש השם "אייסקונפקט" בתרגום חופשי הוא "ממתק קרח" והשם נובע מן העובדה שהממתק נמס בקלות ובמהירות בחלל הפה ותוך כדי כך יוצר תחושת קרירות.
שמן הקוקוס, בצורתו זו, נמס בטמפרטורה שבין 20 ל-23 מעלות צלזיוס, כעשר מעלות מתחת לטמפרטורת ההמסה של שוקולד רגיל.
במתכונים אחדים מוסיפים גלוקוז או מנתול על מנת להגביר את תחושת הקרירות בפה.
הממתק נארז בגביעוני (קפסולות) אלומיניום או בריבועים קטנים עטופים בנייר צבעוני.
בגרמניה ישנם שני יצרנים בולטים - "אייכלמן-אייכטי" ממציא הממתק השוכן בצפון בוואריה, ו"מוריץ", שהיה במשך שנים היצרן הגדול ביותר בגרמניה ושוכן בהמבורג.
אייפד אייר הוא הדור החמישי של סדרת הטאבלטים אייפד של חברת אפל, שהוכרז יחד עם האייפד מיני 2 באירוע ההכרזה של אפל ב-22 באוקטובר 2013, והושק לחנויות אפל ב-1 בנובמבר 2013.
המכשיר הוכרז בסן פרנסיסקו, ארצות הברית, באירוע של אפל עם הסלוגן "יש לנו הרבה מה לכסות", סימן שרמז שיוכרזו הרבה מכשירים ומערכות באירוע זה.
האירוע נערך ב-22 באוקטובר 2013, ובמהלכו הוצגו הדורות החדשים של האייפדים, האייפד אייר והאייפד מיני 2, ועוד מוצרים כגון OS X Mavericks ומחשבי המקבוק החדשים.
מכשיר האייפד אייר כולל בתוכו את ה-iOS 7, מערכת ההפעלה הניידת החדשה של אפל שהוצגה לראשונה ב-10 ביוני 2013. ממשק המשתמש של ה-iOS 7 מבוסס על הרעיון של מניפולציה ישירה, תוך שימוש במחוות מולטי-טאץ' (מגע מרובה).
אלמנטי השליטה בממשק החדש מורכבים ממחוונים, מתגים וכפתורים.
האינטראקציה עם מערכת ההפעלה החדשה כוללת מחוות כמו החלקת האצבע על המסך (גרירה), מגע, צביטה וצביטה כלפי חוץ, אשר לכל אחד מאלה יש הגדרות ספציפיות בהקשר למערכת ההפעלה ולממשק רב-המגע.
חלק גדול מן האפליקציות במכשיר מגיבות לניעור וסיבוב המכשיר (לדוגמה - הודעות - תוצאה מטלטול המכשיר היא פקודת הביטול המאפשרת לבטל את מה שנכתב), או סיבוב המכשיר לצורה אנכית או אופקית (לדוגמה - תמונות - תוצאה מסיבוב המכשיר היא סיבוב התמונה לאורך או לרוחב).
מערכת ההפעלה של המכשיר - iOS 7 הוצגה כאמור ביוני 2013, ויצאה לכל המכשירים התומכים ב-18 בספטמבר 2013. המכשירים הנתמכים במערכת ההפעלה החדשה הם:
מכשירי האייפון: אייפון 4, אייפון 4S, אייפון 5, אייפון 5c וכן אייפון 5s.
מכשירי האייפד: אייפד 2, iPad 3, iPad 4, אייפד מיני, אייפד מיני 2, וכן iPad Air.
מכשירי האייפוד: אייפוד טאץ' דור חמישי.
ל-iOS 7 נוסף פיצ'ר בשם AirDrop, שהוא פלטפורמת פרסום על רשת ה-Wi-Fi.
משתמשים יכולים לשתף קבצים בין המכשירים: מחשבי מק ניידים ונייחים הכוללים את מערכת ההפעלה Mac OS Lion, אייפון 5 ואילך, אייפוד טאץ' דור חמישי, iPad 4 או אייפד מיני והלאה.
מערכת ההפעלה מוסיפה גם מרכז בקרה (Control Center), אשר נותן למשתמש במכשיר גישה מהירה להגדרות שוטפות ויישומים נפוצים, כגון מחשבון, מצפן ופנס, וכמו כן כיבוי והדלקה של אינטרנט אלחוטי, מצב טיסה, בלוטות', פיצ'ר ה-נא לא להפריע, נעילת סיבוב המסך; הפעלה ומעבר שירים, ווליום המוזיקה, AirDrop ו-AirPlay.
כדי להגיע למרכז הבקרה יש להחליק את האצבע מהחלק התחתון של המסך כלפי מעלה, בדומה למרכז העדכונים, שנפתח בהחלקה מלמעלה למטה.
הגרסה העדכנית ביותר למכשיר היא - iOS 7.0.4.
אפליקציות מבית Apple כגון: Pages ,KeyNote ,iMovie ,GarageBand וכו' מגיעות בחינם ב-iPad Air ובמכשירים החדשים (עם מערכת ההפעלה iOS 7) כלומר, המכשירים שנקנו אחרי ה-1 בספטמבר.
מכשיר האייפד אייר מגיע עם מסך 9.7 אינץ' וה-Retina Display, עם צפיפות פיקסלים של 264ppi ויחס של 4:3. הוא דק ב-20% מהאייפד 4 ועוביו עומד כעת על 7.5 מ"מ, ומשקלו 469 גרם לדגם ה-Wi-Fi ו-478 גרם לדגם הסלולר לעומת 635 גרם בקודמו.
הסוללה תספיק כמו בדורות הקודמים לכ-10 שעות עבודה.
מצלמתו האחורית נשארה ברזולוציית 5 מגה פיקסל וללא פלאש, אך העדשה משתמשת בטכנולוגיית ה-Ultra Pixel של HTC.
בשונה מהאייפדים הקודמים, אפל בחרה להשתמש בשני רמקולים סטריאופוניים, לעומת הרמקול המונופוני היחיד שהיה קיים עד כה.
iPad Mini 2 (תעתיק לעברית: אייפד מיני 2) הוא הדור השני בסדרת הטאבלטים אייפד מיני של אפל.
הוכרז לצד אייפד אייר ב-22 באוקטובר 2013. המכשיר מהווה גרסת מיני לאייפד אייר של אפל.
באוקטובר 2014 הוכרז יורשו, אייפד מיני 3.
מכשיר iPad Mini 2 כולל בתוכו את iOS 7, מערכת ההפעלה הניידת החדשה של אפל שהוצגה לראשונה ב-10 ביוני 2013. ממשק המשתמש של iOS 7 מבוסס על הרעיון של מניפולציה ישירה, תוך שימוש במחוות מולטי-טאץ'.
מכשירי אייפון: אייפון 4, אייפון 4S, אייפון 5, אייפון 5c וכן אייפון 5s.
מכשירי אייפד: אייפד 2, iPad 3, iPad 4, אייפד מיני, iPad mini 2, וכן אייפד אייר.
מכשירי אייפוד: אייפוד טאץ' דור חמישי.
מערכת ההפעלה מוסיפה גם מרכז בקרה (Control Center), אשר נותן למשתמש במכשיר גישה מהירה להגדרות שוטפות ויישומים נפוצים, כגון מחשבון, מצפן ופנס, וכמו כן כיבוי והדלקה של אינטרנט אלחוטי, מצב טיסה, בלוטות', פיצ'ר ה"נא לא להפריע", נעילת סיבוב המסך; הפעלה ומעבר שירים, ווליום המוזיקה, AirDrop ו-AirPlay.
אייפד מיני 2 כולל מסך 7.9 אינץ' ברזולוציית הרטינה של אפל, עם צפיפות פיקסלים של 326ppi; מסך האייפד מיני 2 הוא ביחס של 4:3, ובדומה לאייפד מיני, גם אצלו הוצרה המסגרת לעומת האייפדים הגדולים (פרט לאייפד אייר).
המכשיר מריץ את מערכת ההפעלה iOS 8 של אפל.
למכשיר מעבד בשם Apple A7, שמשתמש בארכיטקטורת 64 ביט, כולל השבב המשני M7. המצלמה נשארה ברזולוציית 5 מגה פיקסל.
סוללת האייפד מיני 2 מספיקה לעד עשר שעות עבודה, בדומה לשאר דורות האייפדים.
בניגוד לשאר האייפדים (למעט אייפד אייר) בהם היה רמקול מונופוני אחד, אפל החליטה להשתמש באייפד מיני 2 בשני רמקולים סטראופוניים.
עוביו של המכשיר דקיק ועומד על 7.5 מ"מ.
משקלו 331 גרם בגרסת ה-WiFi, ובגרסת ה-3G משקלו 341 גרם.
הוא מגיע בצבעים שחור ולבן.
אייסטיין אור (בנורווגית: Øystein Ore; 7 באוקטובר 1899, אוסלו (אז כריסטיאניה) - 13 באוגוסט 1968, אוסלו) היה מתמטיקאי נורווגי-אמריקאי, על שמו נקרא מספר אור.
אור למד באוניברסיטת אוסלו בין השנים 1918–1922, וקיבל תואר דוקטור בשנת 1924, על עבודת דוקטורט בשם "Zur Theorie der algebraischen Körper" ("התאוריה של השדות האלגבריים").
לאחר מכן המשיך בלימודיו באוניברסיטת גטינגן, שם למד והושפע עמוקות מגישתה של אמי נתר שלימדה שם אלגברה מופשטת.
ב-1925 הפך לעוזר מחקר באוניברסיטת אוסלו.
המתמטיקאי האמריקני ג'יימס פִּירְפּוֹנְט מאוניברסיטת ייל נסע בשנת 1926 לאירופה במטרה להרחיב את שורות סגל האוניברסיטה במתמטיקאים.
אור התקבל לתפקיד, והחל לעבוד באוניברסיטה בשנת 1927 כעוזר פרופסור, ובמהרה הפך לפרופסור חבר, ושנה לאחר מכן לפרופסור מן המניין.
ב-1931 מונה לפרופסור שטרלינג (Sterling, דרגת הפרופסורה הגבוהה ביותר באוניברסיטת ייל), תפקיד בו כיהן עד פרישתו לגמלאות ב-1968.
אור היה חבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים וממייסדי החברה האקונומטרית (Econometric Society) העוסקת בהקשרים של כלכלה, מתמטיקה וסטטיסטיקה.
נודע בעיקר בזכות עבודותיו בתורת הגרפים, כמו גם בתחומים רבים נוספים.
בין תלמידיו המפורסמים ניתן למנות את גרייס הופר שפועלה בתחום המחשוב זכה להכרה בינלאומית, ומרשל הול (Hall), מחשובי המתמטיקאים בתחום תורת הגרפים והקומבינטוריקה.
עסק יחד עם גארט בירקהוף בסריג והפך לאחד מהמומחים הבולטים בנושא זה.
בנוסף להיותו מתמטיקאי מוכשר, עסק אור גם בהיסטוריה של המתמטיקה, וכתב ביוגרפיות של מתמטיקאים כמו ג'ירולמו קרדאנו ונילס הנריק אבל.
אייסף - הקרן הבינלאומית לחינוך היא עמותה חברתית ציונית וקרן מלגות פרטית מהוותיקות בישראל.
הקרן נוסדה בשנת 1977 על ידי אדמונד ספרא, רעייתו לילי ספרא ונינה ווינר, ופועלת בשיתוף המוסדות האקדמיים ושותפים נוספים, במטרה לפתח מצוינות חברתית-אקדמית ולצמצם פערים חברתיים בישראל.
ליווי אישי ותמיכה מהתואר הראשון ועד לפוסט דוקטורט
תוכנית מנהיגות לפיתוח מודעות חברתית
ליווי רגשי לסטודנטים שהם דור ראשון להשכלה גבוהה
תוכנית פרויקטים להתנדבות ומעורבות חברתית בפריפריה
ארגון בוגרים ליצירת נטוורקינג והשפעה חברתית
מדי שנה מעניקה אייסף מלגות למימון לימודי דוקטורט ופוסט דוקטורט במוסדות אקדמיים בעולם (בהן מלגת אייסף-פולברייט), במטרה לקדם את המחקר בישראל ולסייע לחוקרים מהפריפריה להשתלב באקדמיה בישראל.
מעל ל-1,000 בוגרי אייסף סיימו את לימודיהם באוניברסיטאות כגון הארוורד, ייל, קולומביה, שיקגו, MIT וסטנפורד.
קרן אייסף חברה לעמותת מגדלור, המאגדת את בוגרי קורס חובלים של חיל הים להעצמתם למען החברה בישראל, וחברי מגדלור משמשים חונכים לסטודנטים ולבוגרים של אייסף, ומעניקים להם הדרכה בצומת משמעותי בחייהם.
האות למצוינות ותרומה לחברה הישראלית ע"ש אדמונד י.
ספרא מיועד לנבחרים מקרב בוגרי קרן אייסף, והוענק על ידי הקרן לראשונה ב-2010. האות מוענק לזכרו של אדמונד י.
קרן ספרא היא השותף המרכזי של קרן אייסף מזה עשרות שנים.
אות אייסף לתרומה מיוחדת לחברה ולקהילה
האות מוענק החל משנת 2013 על תרומה יוצאת דופן לצמצום פערים חברתיים וסיוע לאוכלוסיות מוחלשות בישראל.
2012/13: פרופ' אמנון רובינשטיין, ח"כ משה כחלון
2022/23: יודי יובל רקנאטי, פרופ' ורד פדלר-קראווני, יפה נוסבאום
2023/24: אלי אלעזרא, מרגלית ברכה אלעזרא
הדלקת משואה על ידי נינה ווינר
בשנת 2023 נבחרה נינה ווינר, מייסדת שותפה ויו"ר הכבוד של הקרן, להדליק משואה בטקס הדלקת המשואות בהר הרצל לרגל חגיגת שנת ה-75 למדינת ישראל, על תרומתה לצמצום פערים בישראל בזכות הקרן שסייעה לאלפי בני ובנות הפריפריה להגשים את חלום האקדמיה.
פרס ישראל למייסדת אייסף נינה ווינר
בשנת 2025 הוענק לנינה ווינר, מייסדת שותפה ויו"ר הכבוד של הקרן, פרס ישראל בתחום מפעל חיים לשנת תשפ"ה לתרומה מיוחדת על הקמת קרן אייסף לצמצום פערים בישראל.
כמייסדת קרן אייסף, נינה יצרה מהפכה בנוף ההשכלה הגבוהה הישראלית.
במשך 47 שנות פעילות, הקרן סייעה לאלפי סטודנטים מהפריפריה החברתית והכלכלית להשיג השכלה גבוהה, תוך שהיא פורצת דרך מבחינה חברתית וחינוכית.
iPad Mini 3 (בתעתיק לעברית: אייפד מיני 3) הוא הטאבלט השלישי בסדרת האייפד מיני של אפל והשני בעל מסך רטינה.
האייפד מיני החדש הוכרז באירוע של אפל ב-16 באוקטובר 2014 יחד עם iOS 8.1 והאייפד אייר 2. המכשיר לא שודרג רבות במפרט מהאייפד מיני 2 וכולל מסך סופר רטינה מסוג LCD, מצלמת 5 מגה פיקסל אחורית עם צילום רצף ומצלמת FaceTime HD קדמית ברזולוציית 1.2 מגה פיקסל.
אחד השיפורים היחידים באייפד החדש הוא חיישן ה-Touch ID לזיהוי טביעות אצבע.
האייפד מיני 3 כולל מסך 7.9 אינץ' ברזולוציית הרטינה של אפל, עם צפיפות פיקסלים של 326ppi; מסך האייפד מיני 3 הוא ביחס של 4:3, ובדומה למכשירי האייפד בשנתיים האחרונות, גם אצלו הוצרה המסגרת לעומת האייפדים הגדולים (פרט לאייפד אייר והדור השני שלו).
המכשיר מריץ את מערכת ההפעלה 1.iOS 8 של אפל.
למכשיר מעבד בשם Apple A7, שמשתמש בארכיטקטורת 64 ביט, כולל השבב המשני M7, אף על פי שכבר הוכרז על השבבים A8 ו-A8X.
המצלמה נשארה ברזולוציית 5 מגה פיקסל, אך עם שיפור קטן של הוספת אפשרות של צילום רצף.
סוללת האייפד מיני 3 מספיקה לעד עשר שעות עבודה, בדומה לשאר דורות האייפדים.
בדומה לאייפד אייר 2, אפל החליטה להשתמש באייפד מיני 2 בשני רמקולים סטראופוניים.
המכשיר כולל בנוסף את חיישן טביעות האצבע Touch ID ועוביו של המכשיר דקיק ועומד על 7.5 מ"מ.
הוא מגיע בצבעים שחור, זהב ולבן.
אייפד אייר 2 (בתעתיק לעברית: אייפד אייר 2) הוא הטאבלט השישי בסדרת האייפדים של אפל והשני בסדרת אייפד אייר.
המכשיר הוכרז לצד האייפד מיני 3 ב-16 באוקטובר 2014. המכשיר כולל שיפורים רבים כמו המעבד Apple A8X, מצלמת 8 מגה פיקסל, עובי דקיק של 6.1 מ"מ וכן חיישן ה-Touch ID.
האייפד אייר 2 כולל מסך 9.7 אינץ' ברזולוציית הרטינה של אפל, עם צפיפות פיקסלים של 326ppi; מסך האייפד אייר 2 הוא ביחס של 4:3, ובדומה למכשירי האייפד בשנתיים האחרונות, גם אצלו הוצרה המסגרת לעומת האייפדים הישנים יותר.
המכשיר מריץ את מערכת ההפעלה iOS 10.0.1 של אפל.
למכשיר מעבד בשם Apple A8X, שמשתמש בארכיטקטורת 64 ביט ומהווה גרסה משודרגת ל-A8 הקיים באייפון 6 ואייפון 6 פלוס.
המצלמה שודרגה לרזולוציית 8 מגה פיקסל, ניתן לצלם בהילוך איטי (220 פריימים לשנייה), עם שיפור קטן של הוספת אפשרות של צילום רצף.
מצלמתו הקדמית נשארה ברזולוציית 1.2 מגה פיקסל.
סוללת האייפד אייר 2 מספיקה לעד עשר שעות עבודה, בדומה לשאר דורות האייפדים.
בדומה למכשירים מהשנה שעברה, אפל החליטה להשתמש באייפד החדש בשני רמקולים סטראופוניים.
המכשיר כולל בנוסף את חיישן טביעות האצבע Touch ID ועוביו של המכשיר דקיק ועומד על 6.1 מ"מ, דק ב-18 אחוז מקודמו.
מחוז אייסן דל חנרל קרלוס איבאנייס דל קאמפו (בספרדית: Región Aysén del General Carlos Ibáñez del Campo; מכונה בקיצור מחוז אייסן; נהגה: [ajˈsen]) הוא אחד מ-16 מחוזות צ'ילה.
הוא גובל במחוז לוס לאגוס בצפון, בפרובינציות הארגנטינאיות צ'ובוט וסנטה קרוס במזרח, במחוז מגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה בדרום, וכמרבית מחוזות צ'ילה - באוקיינוס השקט במערב.
הוא המחוז השלישי בגודלו בצ'ילה כשרק המחוזות מגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה ואנטופגסטה גדולים ממנו.
מנגד, זהו המחוז בעל האוכלוסייה הקטנה ביותר בצ'ילה, 103,158 נכון ל-2017, מה שהופך אותו למחוז בעל צפיפות האוכלוסין הנמוכה ביותר בצ'ילה.
מבחינה מנהלית הוא מחולק לארבע פרובינציות: קויאיקה, חנרל קאררה, אייסן וקפיטאן פראט שכוללות בתוכן 10 קומונות, שהבולטות שבהן הן קויאיקה שמשמשת גם כבירת המחוז, ופוארטו אייסן.
חופיו של אייסן מפורצים וכוללים פיורדים, בהם פיורד אייסן (70 ק"מ) ופיורד מיטשל (50 ק"מ).
מול החופים ארכיפלגים צפופים הנפרדים זה מזה ומהיבשה בתעלות.
חלקו הדרומי של רכס הרי האנדים, שמשמש גבול בין צ'ילה וארגנטינה, נושק באזור זה לאוקיינוס השקט.
פסגות בולטות של הרים אחרים כוללות את ההר הגבוה ביותר בפטגוניה הצ'יליאנית, סן ולנטין (4,058 מ') ואת סן לורנסו (3,706 מ'), הר סטפן (3,056 מ') ופארד נורטה (3,005 מ').
שדה הקרח הפטגוני מכסה חלקים נרחבים במחוז, והוא כולל מספר קרחונים גדולים כגון קרחון או'היגינס (820 קמ"ר), קרחון סן רפאל (760 קמ"ר), קרחון ברנרדו (536 קמ"ר), קרחון חורחה מונט (464 קמ"ר), קרחון קולוניה (437 קמ"ר) וקרחון נף (164 קמ"ר).
קרחונים קדומים יותר הפכו לאגמים קרחוניים, בהם אגם חנרל קאררה (האגם הגדול בצ'ילה, 1,850 קמ"ר, רובו בשטח ארגנטינה), אגם או'היגינס (1,013 קמ"ר, בחלקו בארגנטינה), אגם קוקרן (325 קמ"ר, בחלקו בארגנטינה), אגם פרסידנטה ריוס (313 קמ"ר) ולגונה סן רפאל (123 קמ"ר).
בשל תוואי השטח של האזור, אין מעבר יבשתי בין אייסן לבין המחוז שמדרום לו, מגאייאנס, והמעבר ביניהם נעשה או בדרך הים או דרך ארגנטינה.
הכביש החוצה את המחוז מצפון לדרום, הקארטרה אאוסטרל מסתיים באגם או'היגינס.
המחוז מחולק לארבע פרובינציות שמחולקות בתורן ל-10 קומונות.
פרובינציית קויאיקה בצפון-מזרח המחוז, משתרעת על שטח של 12,942 קמ"ר, ונכון ל-2017 מתגוררים בה למעלה ממחצית תושבי המחוז - 58,670. בירת המחוז, קויאיקה, היא גם בירתה של הפרובינציה.
פרובינציית חנרל קאררה מצויה דרומית לפרובינציית קויאיקה.
פרובינציית אייסן שוכנת ממערב לפרובינציות קויאיקה וחנרל קאררה, לאורך חוף האוקיינוס השקט.
פרובינציית קפיטאן פראט שוכנת מדרום לפרובינציות חנרל קאררה ואייסן.
פרובינציהבירהשםשם בשפת מקורתושבים 2017אייסןפוארטו אייסןגואיטקאסGuaitecas1,843קיסנסCisnes6,517פוארטו אייסןPuerto Aysén23,959קויאיקהקויאיקהלאגו ורדהLago Verde852קויאיקהCoyhaique57,818חנרל קאררהצ'ילה צ'יקוריו איבנייסRío Ibáñez2,666צ'ילה צ'יקוChile Chico4,865קפיטאן פראטקוקרןקוקרןCochrane3,490או'היגינסO'Higgins625טורטלTortel523
כלכלת המחוז מבוססת על משאביו הטבעיים.
הדיג הוא ענף חשוב במחוז, ו-80% מדיג הסלמון של צ'ילה כולה נעשה במחוז.
ענפים חקלאיים בולטים נוספים כוללים גידול בקר, בעיקר למאכל, וגידול כבשים, בעיקר לתעשיית הצמר.
יערנות אף היא ענף משמעותי באייסן.
המחצבים הנכרים במחוז, אבץ, זהב וכסף אינם משמעותיים בקנה מידה לאומי, אך יש להם תפקיד חשוב בכלכלת המחוז.
אייסטיין מגנוססון (בנורדית עתיקה: Eysteinn Magnússon, בנורווגית: Øystein Magnusson; 1088 – 29 באוגוסט 1123) היה מלך נורווגיה תחת השם אייסטיין הראשון מ-1103 ועד מותו, יחד עם שני אחיו, זיגרוד ואולף, אך מאחר שאולף מת בצעירותו, רק אייסטיין וזיגרוד היו השליטים בפועל של הממלכה.
בעוד שזיגרוד רכש לו מוניטין של "מלך לוחם" (מוניטין שדבק בו בעיקר עקב מסע הצלב הנורווגי שארך שלוש שנים), הצטייר אייסטיין בניגוד לו בסאגות כ"מלך השלום", שנשאר במולדתו ושיפר את מצבה.
בשל העובדה שמעולם לא היה אייסטיין מעורב בפעילות מלחמתית, קיים פחות מידע אודותיו בהשוואה לאחיו זיגורד, למרות תקופת מלוכתו שארכה 20 שנה, שנים מעטות יותר מאשר זו של זיגורד.
אף על פי כן, רחש אייסטיין את חיבתם של בני עמו והיחס אליו בסאגות חיובי מאוד בשל מעשיו.
תקופת מלכותם של אייסטיין וזיגרוד היא התקופה הארוכה ביותר בתולדות נורווגיה בה מלכו מלכים שותפים יחדיו.
אף על פי שספרות הסאגות המאוחרת יצרה דיווחים סטריאוטיפיים על שני המלכים הללו, ידוע אייסטיין כמי ששיפר את התשתיות בממלכה ובנה בנינים וכנסיות, במיוחד לאורך החוף של מערב נורווגיה ובטרנדלג, מברגן בדרום ועד למרכז הדיג בלופוטן שבצפון.
פעילויותיו של אייסטיין התמקדו בעיקר בעיר ברגן, שנעשתה מרכז סחר בינלאומי חשוב לתעשיית הדיג של אותה ימים, בעקבות מפעלי הבנייה שלו.
פעילותו בברגן כללה את העברת המושב המלכותי למיקום מרכזי יותר בעיר ובניית ארמון מלכותי חדש, בנוסף לבניית כנסיות ובניית מנזר מונקליב.
אייסטיין נולד ב-1088 או ב-1089 כבנו הבכור של מי שלימים ימלוך כמגנוס השלישי, מלך נורווגיה.
שם אמו לא ידוע, אך על פי התיעוד היא הייתה ממעמד נמוך.
לאחר מות אביו ב-1103 במהלך המערכה הצבאית שניהל באירלנד, עלה אייסטיין לכס המלוכה יחד עם שני אחיו למחצה, זיגורד ואולף, ששלושתם נולדו לאימהות שונות.
זיגורד היה צעיר בשנה מאייסטיין ואולף היה צעיר ממנו ביותר מעשר שנים.
זיגורד היה הבן היחיד שהתלווה לאביו במערכה שלו במערב, אך הוא שב לנורווגיה לאחר מות אביו.
דיווחים רבים אודות אייסטיין בסאגות המאוחרות מתאפיינים במוטיבים ספרותיים ויש להם ערך מועט כמקורות על חייו.
סנורי סטורלוסון, הסופר האיסלנדי בן המאה ה-13, שכתב את היצירה מחזור העולם, התמחה בסגנון ספרותי זה בצורה ראויה לציון, בהיבט הסגנוני ובהיבט הפסיכולוגי.
סיפוריו כוללים השוואות בין אייסטיין לבין זיגרוד, שבהן מתפארים השניים במיומנויותיהם ובמעשיהם בניסיון להתעלות זה על זה.
באופן דומה, מספר גם סטורלוסון את הסיפור כיצד הצליח אייסטיין לרפא את ידידו ממרה שחורה, על ידי כך שבאופן סדיר הוא פינה זמן כדי לדבר איתו על מה שהטריד אותו.
בנוגע להופעתו החיצונית, סטורלוסון כתב שאייסטיין "היה הגבר הנאה ביותר שהיה אז.
היו לו עיניים כחולות ועירניות, שיערו היה זהוב ומתולתל, קומתו לא הייתה גבוהה, אך ממוצעת".
מידע אמין יותר, בייחוד על מיזמי הבנייה של אייסטיין, מופיע בסאגות מוקדמות יותר כמו בעבודתו של תאודוריק הנזיר, כרוניקן נורווגי שכתב בסוף המאה ה-12.
אייסטיין, זיגורד ואולף מלכו במשותף, אך שטח הממלכה עצמה לא חולק ביניהם.
על כל פנים, במהלך השנים הראשונות של מלכותם, שהה אייסטיין רוב הזמן במערב נורווגיה ובטרונדלג, בעוד שזיגורד שהה בוויקן.
מבחינה מעשית, רק אייסטיין וזיגורד משלו כמלכים, שכן אולף היה צעיר לימים ומת כאשר מלאו לו 17 שנים, ולמעשה לא ידוע דבר אודותיו מעבר לשמו.
אחד הצעדים הראשונים של שני המלכים היה חקיקת חוק מיוחד שבין שאר הדברים ביטל סוגים שונים של מיסים מלכותיים שבמקור נסמכו על החוק הדני שחוקק על ידי סוון קנוטסון ואמו אלגיפו, שמשלו בנורווגיה מטעמו של קנוט הגדול בראשית שנות השלושים של המאה ה-11. בשל כך גברה האהדה הציבורית כלפיהם.
על פי כמה מקורות, המניע העיקרי לצעד זה של ביטול המיסים, הייתה לגייס תמיכה עממית למסע הצלב המתוכנן של זיגורד.
ב-1107 או 1108, לאחר שנים של הכנות, הפליג זיגורד עם צי גדול למסע צלב לארץ הקודש והיה המלך האירופאי הראשון שעשה כן.
אייסטיין, לעומת זאת, לא היה מעורב בשום פעילות מלחמתית ועקב כך נכתב אודותיו פחות בהשוואה לאחיו, אף על פי שסנורי סטורלוסון מציין שהוא "עשה רבות וטובות בנורווגיה בהיעדרו של זיגורד".
בעוד שזיגורד קנה לעצמו תהילה לדורות הבאים כ"מלך הלוחם", בעיקר בשל מסע הצלב החד פעמי שלו, הצטייר אייסטיין על ידי כותבי הסאגות כ"מלך השלום", שנשאר במולדת כדי להשקיע ברווחתה.
כדי ליצור ניגוד בין שני האחים, הביא סטורלוסון סיפור שעל פיו אייסטיין הצליח להשיג את השליטה בימטלנד בדרכי שלום על ידי שימוש במתנות ודיפלומטיה.
למרות דיווחו זה של סטורלוסון, התיעוד ההיסטורי מציין שימטלנד לא הפכה להיות נחלת הכתר הנורווגי אלא הרבה יותר מאוחר, במהלך תקופת מלכותו של המלך סבר ב-1178. בכל אופן, אייסטיין וזיגורד נודעו כמי שטענו למונופול על הסחר והמיסוי בפינמרק.
במהלך תקופת מלכותו של אייסטיין, הפך ענף הדיג לבעל חשיבות מרובה יותר בנורווגיה, שכן יותר דגי בקלה ניצודו בצפון נורווגיה והדרישה להם באירופה זינקה.
ברגן הפכה להיות נמל הייצוא המתאים יותר לענף זה וממנו שווקו דגים גם לגרימסבי שבאנגליה.
במקביל שימש נמל ברגן כנמל ייבוא לסחורות שנדרשו בנורווגיה, כמו דגנים וקמח.
כדי להרחיב את היקף הסחר, בנה אייסטיין מתקני דיג וכנסייה במרכז הדיג שבואגן שבצפון נורווגיה וב-1114 הוא הפליג בעצמו צפונה ללופוטן ולטרונדנס.
הוא גם הבטיח את נתיב השייט לאורך החוף על ידי בניין נמל באגדנס שעל שפך פיורד טרונדהיים, ובניית מגדלורים קטנים לאורך החוף.
מיזם בניית הנמל של אייסטיין באגדנס הושווה על ידי תאודוריק הנזיר לזה שנבנה בברינדיזי על ידי אוגוסטוס קיסר, השוואה שהשתקפה כבר בשימוש של תאודוריק בשם הלטיני של אייסטיין, "אוגוסטינוס" (Augustinus) (האפיפיור קליקסטוס השני כינה את אייסטיין במכתב "איסטנו" – Aistano).
תיארוך הנמל באגדנס לתקופתו של אייסטיין נסמך על ממצאים ארכאולוגיים באזור.
סטורלוסון גם מציין שאייסטיין גם הקים כמה מבדוקים יבשים גדולים בנידארוס ושהוא בנה ספינות גדולות שבצורתן ובממדיהן הן דמו לספינה "הנחש הגדול", שנבנתה קודם לכן על ידי אולף הראשון.
אייסטיין גם שיפר את מקומות המקלט במעברי ההרים, וראוי לציון במיוחד זה שנבנה בהיירקין שבאזור דובר.
בהשוואה של סטורלוסון בין אייסטיין לבין זיגורד, בולט אייסטיין בכך שמיזמי הבנייה שלו בנורווגיה היו "מועילות יותר לארץ" בהשוואה "לך (זיגורד) שהרגת מורים בסרקלנד (החליפות העבאסית)".
אייסטיין היה פעיל במיוחד בברגן וחלקו בפיתוחה של העיר היה ככל הנראה חשוב יותר בהשוואה לזה של אולף השלישי, מייסדה של העיר על פי הסאגות.
הוא העביר את מקום המושב המלכותי בעיר מאלרקסטד להולמן שעל החוף המזרחי של מזרח וגן, בליבה של העיר, ובכך ייעל את הבירוקרטיה.
בהולמן הוא בנה את כנסיית שנים-עשר השליחים ואת כנסיית ניקולאוס הקדוש, בנוסף לארמון המלכותי, שעל פי סנורי סטורלוסון היה מבנה העץ המפואר יותר שנבנה אי פעם בנורווגיה, על אף שתאודוריק הנזיר, שכתביו מוקדמים יותר, ציין שהמבנה "כעת כמעט מתמוטט עקב עתיקותו".
אייסטיין גם בנה את כנסיית מיכאל הקדוש וייסד מנזר בנדיקטיני בחצי האי נורדנס.
אייסטיין הראשון מת ב-29 באוגוסט 1123, זמן קצר לאחר שהוא נפל למשכב במהלך חגיגה.
סטורלוסון מספר שגופתו נלקחה לאחר מכן לנידארוס ונקברה בקתדרלת נידארוס.
על פי סטרולוסון "נאמר באופן כללי שמעולם לא עמדו כה הרבה מתאבלים על קברו של שום אדם בנורווגיה כפי שעמדו על קברו של אייסטיין", לפחות לא מאז מותו של מגנוס הראשון.
תקופת מלכותם של אייסטיין וזיגרוד הייתה תקופת המלכות המשותפת הארוכה ביותר בהיסטוריה של נורווגיה.
זיגרוד מלך לבדו לאחר מותו של אייסטיין, עד למותו בשנת 1130.
אייסטיין נשא לאישה את איגביורג שהייתה בת למשפחת אצולה.
נישואים אלו היו חלק מהאסטרטגיה של אייסטיין לרכוש לעצמו בני ברית במזרח נורווגיה.
לשניים נולדה בת, מריה, שהייתה, מנישואיה לגודברנד סקוהוגסון, אמו של אולף אוגייבה, שלימים יטען לכס המלכות.
אולף הוכרז כמלך ב-1165, במהלך מלחמת האזרחים הנורווגית, אך בסופו של דבר הוא הובס על ידי מגנוס החמישי ונאלץ להימלט מנורווגיה.
אייסטיין האראלדסון (בנורדית עתיקה: Eysteinn Haraldsson, בנורווגית: Øystein Haraldsson; 1125 – 1157) היה מלך נורווגיה מ-1142 ועד מותו תחת השם אייסטיין השני.
הוא היה מלך-שותף יחד עם שני אחיו, אינגה הראשון וזיגורד השני.
אייסטיין נהרג במסגרת מאבק הכוחות כנגד אחיו, אינגה, בשלבים הראשונים של מלחמת האזרחים הנורווגית.
אייסטיין נולד ככל הנראה בסקוטלנד כבנם של האראלד הרביעי, שמלך על נורווגיה בין השנים 1130 – 1136, ושל אישה בשם ביאוק.
האראלד נולד וגדל באירלנד או בסקוטלנד ואייסטיין עצמו נולד גם הוא שם.
כאשר יצא האראלד לנורווגיה ב-1127 כדי לתבוע את זכותו לרשת את הכתר הנורווגי, הוא לא לקח אותו את אייסטיין.
יחד עם זאת, האראלד טרח ליידע את הכול על אבהותו לאייסטיין לפני יציאתו לנורווגיה.
אייסטיין מאוזכר לראשונה בסאגות ב-1142, כאשר כמה אצילים נורווגים הפליגו מערבה והביאוהו עימם לנורווגיה.
יחד איתו הגיעה גם אמו והוא הוכר כמלך וניתן לו חלק בממלכה יחד עם אחיו הצעירים.
נראה שחלוקת הממלכה לא הייתה על בסיס טריטוריאלי ולכל האחים הייתה זכות שווה על כל חלקי הממלכה.
חלק זה בתקופת מלכותם עמד בסימן ייסודה של הארכיבישופות הנורווגית העצמאית בנידארוס (טרונדהיים).
הסאגות במחזור העולם והסאגה של אורקני מציינות שבנקודת זמן כל שהיא בראשית שנות החמישים של המאה ה-12, יצא אייסטיין למערכה בסקוטלנד ובאנגליה.
הוא לכד את האראלד מדדסון, רוזן אורקני ואילץ אותו לשלם כופר נפש בסכום גבוה תמורת שחרורו.
לאחר מכן הוא התקדם לאורך החוף הסקוטי והאנגלי, תקף את אברדין, הרטלפול ווויטבי, במערכה שעוררה זיכרונות למסעות הויקינגים בעבר.
על פי הסאגות, היו היחסים בין שלושת האחים שלווים כל עוד האפוטרופוסים של האחים הצעירים היו בחיים.
אך כאשר האחים הצעירים בגרו, התעוררו המתחים ביניהם.
ב-1155 הסתיימה פגישה בין האחים בברגן בעימות אלים בין אנשיו של אינגה לבין אנשיו של זיגורד, שכתוצאה ממנו נהרג זיגורד.
אייסטיין איחר להגיע לפגישה וכאשר זיגורד נהרג, הוא היה רק בפאתי העיר.
הסדר בלתי נוח הושג בין אייסטיין לבין אינגה.
הסיבות לעימות זה נותרו שנויות במחלוקת.
על פי הסאגות, זממו אייסטיין וזיגורד להדיח את אינגה מכס מלכותו.
כמה היסטוריונים מודרניים מטילים ספק בכך ורואים בהסבר זה תירוץ של אינגה להתנהגותו האגרסיבית.
בכל מקרה, השלום בין אינגה לבין אייסטיין לא ארך זמן רב לאחר אירועים אלו.
ב-1157 כינסו שני הצדדים את כוחותיהם לקראת עימות מחודש.
כוחותיו של אינגה עלו במספרם על אלו של אייסטיין וכאשר הם נתקלו אלה באלה על החוף המערבי ליד מוסטר, נסוגו כוחותיו של אייסטיין.
אייסטין עצמו נמלט לויקן (אזור הפיורד של אוסלו).
עקב נטישתם של אנשיו אותו, הוא נלכד, באזור שמהווה כיום את המחוז השוודי של בוהוסלן, ונהרג על ידי שוביו.
השאלה אם אינגה היה זה שהורה על הריגתו של אחיו נותרה באותה תקופה ללא מענה.
גופתו של אייסטיין נקברה בכנסיית פוס שבקרבת מקום.
על פי מחזור העולם סגדה האוכלוסייה המקומית לאייסטיין כאל קדוש.
לאחר מותו של אייסטיין, התקבצו תומכיו סביב להוקון השני, בנו של זיגורד השני, אחיינו של אייסטיין.
הם המשיכו להילחם נגד אינגה במה שנחשב לשלב המוקדם של מלחמת האזרחים הנורווגית, שהתמשכה עד 1240. הסאגות מציירות תמונה שלילית הן של אייסטיין והן של אחיו זיגורד ובדרך כלל בוחרות להאיר את דמותו של אינגה באור חיובי כשליט הנאור ביותר מבין שלושת האחים.
במחזור העולם נכתב על אייסטיין:
אייסטיין נשא לאישה את רגנה ניקולסדוטר, אשת אצולה נורווגית.
בנו הבלתי חוקי, אייסטיין מילה, הוכרז ב-1176 כמלך על ידי אנשי סיעת ה"בירקביינר", אך הוא הובס ונהרג שנה לאחר מכן.
אִייסֶלְמֶר (בהולנדית: Ĳsselmeer, בפריזית: Iselmar, "אגם איסל") הוא אגם מלאכותי של מים רדודים במרכז הולנד הגובל במחוזות פלבולנד, צפון הולנד ופריסלנד.
שטחו של האגם הוא כ-1100 קמ"ר, עומקו הממוצע הוא 5–6 מטרים והוא האגם הגדול ביותר במערב אירופה.
האייסלמר הוא אגם מים מתוקים המוזן דרך לשון הים קטלמר (Ketelmeer) על ידי נהר האייסל (Ijssel), שנותן לאגם את שמו.
מימיו מגיעים בעיקר מנהר הריין, שהאייסל הוא יובל שלו.
שתי האותיות הראשונות בשם האגם נכתבות באותיות גדולות, שכן IJ הוא דיגרף וליגטורה, כך שהיחס אליהן הוא כאות אחת לרוב השימושים.
האייסלמר נוצר ב-1932, כאשר הים הדרומי נסגר בסכר באורך של 32 ק"מ, האפסלאודייק.
היה זה חלק ממיזם ימי ראשי שידוע כ"מפעלי הים הדרומי" (Zuiderzeewerken), ששנים לאחר מכן הוביל לכיבוש הים וצמצם את שטח האגם.
ב-1975 התפצל האייסלמר לשניים לאחר שהושלמה בנייתו של סכר בשם האוטריבדייק (Houtribdijk).
סכר זה נמתח מאנקהויזן (Enkhuizen) דרום-מזרחה ללייליסטאד.
החלק הדרומי הזה לשעבר של האייסלמר הוא המרקרמיר.
האייסלמר מתפקד כמקור ראשי למים מתוקים המשמשים לחקלאות וכמי שתייה.
כמו כן הוא גם מהווה אזור לפעילות נופש.
מחוז פלבולנד, שנוסד ב-1986, כולל שלושה פולדרים שאדמותיהם יובשו ממימי האייסלמר.
לשון הים הצרה קטלמר משתרעת ממזרח לאייסלמר.
המים הנשפכים אליו מכילים מזהמים תעשייתיים הנפלטים ממפעלים במעלה הזרם.
משקעים מזוהמים אלו מצטברים על קרקעית האגם בשכבה עבה של בוצה מזוהמת.
כדי להשיב למימי האגם את איכותם חומרים אלו מועברים מקרקעיתו.
ב-2010 נבנה בקטלמר אי מלאכותי שנקרא אייסלאוך (Ijsseloog).
אי זה משמש מטמנה למשקעים מזוהמים אלו שהועלו מקרקעית האגם.
כאשר האי יתמלא, הוא יוסב להיות שמורת טבע.
אייפד פרו היא שורה של מחשבי לוח מסדרת אייפד אשר מתוכננים, מפותחים ומשווקים על ידי חברת אפל, ומריצים את מערכת ההפעלה iOS.
כעת, האייפד פרו זמין בשני גודלי מסך – 11 אינץ' ו-12.9 אינץ', כל אחד מהם עם ארבע אפשרויות לנפח אחסון: 128, 256, 512 ג'יגה בייט או 1 טרה בייט.
מכשירי האייפד פרו מיועדים בעיקר למגזר המקצועי (צלמים, מעצבים, מוזיקאים וכיוצא בזה) ונחשבים לחזקים, המהירים והמקצועיים ביותר מדגמי האייפד.
האייפד פרו הראשון, גרסת ה-12.9 אינץ', הוכרז ב-9 בספטמבר 2015, ושוחרר ב-11 בנובמבר 2015. הוא גדול יותר מכל דגמי האייפד הקודמים, והאייפד פרו הראשון שמציע זיכרון פנימי מסוג LPDDR4. הגרסה העוקבת ל-12.9 אינץ', גרסת 9.7 אינץ', הוכרזה ב-21 במרץ 2016, ושוחררה ב-31 במרץ.
ב-5 ביוני 2017, הוכרז הדור השני של אייפד פרו, אשר מציע מעבד אפל A10X, עם אחסון בסיסי של 64 ג'יגה בייט ואפשרות ל-512 ג'יגה בייט.
לאחר ההכרזה על הדור השני, הופסק השיווק של כל דגמי הדור הראשון של האייפד פרו.
הדור השלישי של אייפד פרו הוכרז ב-30 באוקטובר 2018. הוא זמין בשני גודלי מסך: 11 אינץ' ו-12.9 אינץ'.
שני הדגמים מציעים מסך מקצה לקצה, עד 1 טרה בייט אחסון פנימי וטכנולוגיית Face ID.
הדור הרביעי של אייפד פרו הוכרז ב-18 במרץ 2020. הוא זמין בשני גודלי מסך: 11 אינץ' ו-12.9 אינץ' עם עיצוב דומה לדגם 2018. שני הדגמים מציעים מסך מקצה לקצה, מערך צילום חדש, זיכרון בסיס גדול יותר, 1 טרה בייט אחסון פנימי וטכנולוגיית Face ID
הדור החמישי של אייפד פרו הוכרז ב-20 באפריל 2021. הוא זמין בשני גודלי מסך: 11 אינץ' ו-12.9 אינץ'.
העיצוב דומה לקודמיו והחידושים העיקריים בו הם מעבר לתצוגת "מיני־לד" וכן אפשרות לנפח אחסון של 2 טרה בייט.
גרסת ה-12.9 אינץ' של אייפד פרו הוכרזה במהלך אירוע ההשקה של אפל ב-9 בספטמבר 2015. הוא שוחרר ב-11 בנובמבר 2015 בצבעים זהב, כסף ואפור חלל.
ב-21 במרץ 2016, גרסת ה-9.7 אינץ' הוכרזה עם אפשרות צבע נוספת, ורוד-זהב.
הגרסה הציגה גם את היכולת לבחור דגם עם נפח אחסון של 32 ג'יגה בייט עם Wi-Fi + סלולר (בעבר, אפשרות Wi-Fi+סלולר הייתה זמינה רק בדגמי 128 ג'יגה בייט).
האייפד פרו 9.7 אינץ', בהשוואה ל-אייפד אייר 2, מציע מעבד מהיר יותר, מצלמה טובה יותר, והוא האייפד הראשון שמציע את התכונות "True Tone Flash" ו"רטינה פלאש".
היה לו גם את נפח האחסון הגבוה ביותר באותה עת עם אפשרות אחסון של 265 ג'יגה בייט ויש לו תצוגת True Tone, שמאפשרת למסך ה-LCD לזהות את עוצמת התאורה כדי לשנות את הגוון והעוצמה שלו בסביבות שונות.
שתי הגרסאות כוללות את השבב A9X והמערכת על שבב אפל M9. מספר תכונות נשארו מהאייפד הרגיל, כגון Touch ID ותצוגת הרטינה.
התכונות החדשות כוללות מחבר חכם למקלדת וארבעה רמקולי סטריאו הממוקמים כזוגות בחלקים העליון והתחתון של המכשיר.
גרסת ה-12.9 אינץ' של אייפד פרו היא הראשונה מבין גרסאות האייפד לכלול RAM של 4 ג'יגה בייט.
יש לו את קיבולת האחסון הגבוהה ביותר ממכשירי iOS, עד 512 ג'יגה בייט.
הדור השלישי של אייפד פרו הוכרז ב-30 באוקטובר 2018, במהלך אירוע השקה שהתקיים בבית האופרה של הווארד גילמן בברוקלין שבניו יורק.
הדגמים החדשים של 2018 כוללים תצוגות Liquid Retina מקצה לקצה, Face ID, מצלמות 12 מגה-פיקסל משופרות, מחברי USB C ומעבדי אפל A12X.
האייפדים מוצעים בגדלים 11 אינץ' ו-12.9 אינץ', והם הדגמים הראשונים המציעים מסכי LCD עם טכנולוגיית tap-to-wake (הקש כדי להעיר) ועד 1 טרה בייט של נפח אחסון.
בנוסף, בכל דגמי הדור השלישי של אייפד פרו אין שקע סטנדרטי לחיבור אוזניות.
הדגמים שוחררו ב-7 בנובמבר 2018.