tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מקורם של רוב חזיתות מזג האוויר הוא מהאוקיינוס השקט, וההתקלות בהרי החוף יוצרת עננות אורוגרפית, שמתבטאת בכמות משקעים גדולה, בעיקר בצורת שלג בחורף.
המעלות יכולות להגיע ל-−20 °C, ואף ל-−30 °C בעיתות סערה.
פסגת סירק היא פסגה הממוקמת בנקודת הגבול שבין היער הלאומי איניו ואזור הפרא ג'ון מויר בהרי סיירה נבדה, במחוז איניו במדינת קליפורניה שבארצות הברית.
הפסגה ממוקמת על גבול המחוזות איניו וטוליר של מדינת קליפורניה, כ-12 קילומטרים דרומית-מזרחית להר ויטני.
היא מתנשאת לגובה 3,934 מטרים, ובכך היא הנקודה הגבוהה ביותר במדבר טרוטת הזהב, ומדורגת כפסגה ה-175 בגובהה בקליפורניה.
שביל הרכס הפסיפי חוצה את מדרונה הדרום-מערבי של הפסגה.
שמה של הפסגה ניתן לה כפי הנראה בשנת 1890, על ידי מטפס ההרים והקרטוגרף ג'וזף ניסבט לקונט.
על פי שיטת קפן לסיווג אקלימים, הפסגה ממוקמת באקלים אלפיני.
מקורם של רוב חזיתות מזג האוויר הוא מהאוקיינוס השקט, וההתקלות בהרי סיירה נבדה יוצרת עננות אורוגרפית, שמתבטאת בכמות משקעים גדולה, בעיקר בצורת שלג בחורף.
מי הנגר המתנקזים מזרחה מגיעים בסוף לעמק אוונס.
פסגת סן סטפנו היא פסגה סלעית באי ראגד, למול החוף המערבי של חצי האי ביירז שבאי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת במרכז האי ראגד.
פסגת סן סטפנו ממוקמת 3.48 קילומטרים צפונית-מזרחית מנקודת בנסון;
פסגת סן סטפנו ממוקמת 4.17 קילומטרים דרומית-מזרחית מכף שפילד;
פסגת סן סטפנו ממוקמת 830 מטרים דרומית מפסגת צ'רוון;
פסגת סן סטפנו ממוקמת 1.91 קילומטרים מערבית מנקודת וונד;
וכן פסגת סן סטפנו ממוקמת 1.58 קילומטרים צפונית-מערבית מנקודת ראדב.
גובהה של פסגת סן סטפנו 256 מטרים מעל פני הים, והיא הנקודה הגבוהה ביותר באי ראגד.
הפסגה מופתה לראשונה על ידי סוקרים ספרדיים בשנת 1993; מיפוי מדויק נוסף נעשה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2009.
הפסגה נקראת על שם היישוב סן סטפנו, בה נחתמה אמנת סן סטפנו ב-3 במרץ 1878, אשר הביאה להקמתה של נסיכות בולגריה.
פסגת פרגרינוס היא פסגה באזור חוף פאלייר, של ארץ פאלמר, שבמרכז חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.
פסגת פרגרינוס ממוקמת לאורך הגדה הצפונית של קרחון איירי;
פסגת פרגרינוס ממוקמת 6 קילומטרים דרום-מזרחית מהר טימוסתנס;
גובהה של הפסגה 1,915 מטרים מעל פני הים.
פסגת פרגרינוס התגלתה ב-27 בנובמבר 1947 בצילום אוויר שבוצע על ידי משלחת רון לחקר אנטארקטיקה (Ronne Antarctic Research Expedition (בראשי תיבות: RARE);
אזור הפסגה מופה בדצמבר 1958, על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד (Falkland Islands Dependencies Survey (בראשי תיבות: FIDS)).
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה (The UK Antarctic Place-Names Committee (בראשי תיבות: UK-APC)).
הפסגה נקראת על שמו של פטרוס פרגרינוס (Petrus Peregrinus)- מתמטיקאי, פיזיקאי וחוקר מגנטיות צרפתי שחי ופעל בשנת 1269 לערך.
פסגת פרוג'קשן היא פסגה המתנשאת מעל ראשו של קרחון גארווד בקצה הדרום-מערבי של מצוק הובס, שבארץ ויקטוריה, אנטארקטיקה.
הפסגה נקראה בשמה ב-1993 על ידי המועצה הגאוגרפית של ניו זילנד, כאסוציאציה לכמה קרחונים המשתרעים על רכס זה, קרחון בון, קרחון קסיני, וקרחון מולווייד, שנקראו על שמם של סוגים של היטלים (projections).
פסגת ראלמאן היא פסגה שגובהה 1,910 מטרים מעל פני הים, הממוקמת דרומית לקרחון גריימס, במסיב אנדרסון שברכס הריטג' באנטארקטיקה.
הפסגה התגלתה ומופתה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (USGS) באמצעות תצלומי אוויר של צי ארצות הברית שצולמו בין השנים 1961–1966.
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, והיא נקראת על שם ג'רלד ד.
ראלמאן, הצ'יף (אחראי המכונאות) מטעם צי ארצות הברית של הצוות שקדח לראשונה דרך מדף הקרח רוס, במסגרת "מבצע קיפאון עמוק" בשנת 1966. הקידוח בוצע ליד איי דיילי.
פסגת קלדרון היא הר ברכס ואפוטיק שבהרי הרוקי הקנדיים, בפרובינציית אלברטה שבקנדה.
גובה הפסגה 2,909 מטרים מעל פני הים, והיא מתנשאת מעל סביבתה לגובה של 449 מטרים.
הפסגה נקראת על שם אגם קלדרון, הממוקם כ-3 קילומטרים מהפסגה.
הראשון שטיפס לראש הפסגה היה ס.
פסגת קינג או פסגת קינגס (Kings Peak) היא הר ברכס קינג במחוז המבולדט, במדינת קליפורניה שבארצות הברית.
הפסגה, שגובהה 1,247 מטרים מעל פני הים, מתנשאת לגובה של 892 מטרים מעל סביבתה.
הפסגה היא הגבוהה בהרי רכס קינג, והגבוהה בהרי החוף האבוד.
הפסגה קרויה על שם קפטן קינג מצבא ארצות הברית.
פסגת קינג או הר קינג (Mount King) הוא הר הממוקם בטריטוריית יוקון שבקנדה.
הפסגה, שגובהה 5,173 מטרים מעל פני הים, והמתנשאת לגובה של 1,073 מטרים מעל סביבתה.
הפסגה היא ההר הרביעי בגובהו בקנדה, והפסגה התשיעית בגובהה בצפון אמריקה.
פסגת קינג ממוקמת בסמוך להר לוגן (ההר הגבוה בקנדה), ממערב לו.
הראשונים שניסו לטיפס על ההר היו סטודנטים מאוניברסיטת אלסקה: קית' הארט (Keith Hart), ראסל אלסטון פייג' (Russell Alston Paige), אלטון תאייר (Elton Thayer), וביל אטווד (Bill Atwood).
הקבוצה טיפסה על קרחון אוגילווי, שם הוצנחה להם אספקה לצורך העלייה לפסגה.
הקבוצה חיכתה בראש הקרחון יומיים על מנת שהסערה תשכח ולאחר מכן קית' הארט ואלטון תאייר עלו לפסגת ההר, והגיעו לפסגה ב-6 ביוני 1952.
הניסיונות הבאים להגיע לפסגת ההר בוצעו על ידי קבוצה אמריקאית שהעפילה לפסגת ההר פעמיים בשנת 1952 לאחר שני ניסיונות כושלים ב-20 וב-21 ביוני, הצליחו פיט שונינג (Pete Schoening) וגיסון ריינולדס (Gibson Reynolds) לטפס על המצוק שעצר אותם, והם הגיעו לפסגה ב-23 ביולי (ההעפלה השנייה לפסגה).
למחרת חזר שונינג לפסגה יחד עם דיק מקגוון (Dick McGowan) וביל ניידורף (Bill Niendorff) (ההעפלה השלישית לפסגה).
פסגת קינג היא הר בהרי הרוקי הקנדיים, בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
גובהו של ההר הוא 2,848 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא לגובה של 918 מטרים מעל סביבתו (מעל מעבר גריזלי).
ההר נמצא במרחק של 28 קילומטרים מהר נורמנדי.
פסגת קינגס היא הר הממוקם ברכס נהר אלק, על האי ונקובר, בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
גובהו של ההר 2,065 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא לגובה של 328 מטרים מעל סביבתו.
להר כתף נמוכה הידועה בשם פסגת קווינס (מילולית: "פסגת המלכות" - בשל קרבתה ל"פסגת קינגס" - מילולית: "פסגת המלכים").
ההר ממוקם בשטח הפארק הפרובינציאלי סטרתקונה, 25 קילומטרים צפונית לנהר גולד, ו-2 קילומטרים צפונית להר אלקהורן.
פסגת קינה היא ההר הכי מתויר על האי ונקובר, וזאת בשל קלות ההגעה אל ההר מהעיר ונקובר, וסמיכותו של ההר לכביש המהיר 28.
שם ההר הופיע לראשונה במפה משנת 1919 ואומץ רשמית ב-76 בינואר 1949.
העלייה הראשונה לפסגת ההר בוצעה על ידי ו.
פסגת קינגס הוא הר במחוז בנווה, במדינת איידהו שבארצות הברית.
גובה הפסגה 1,060 מטרים מעל פני הים.
הפסגה ממוקמת 1.6 קילומטרים דרומית מערבית לעיירה סנט מאריז.
פסגת קינג היא הר בקצה המזרחי של רמת ברמל, 3 קילומטרים מערבית להר פאוול, במזרח הרי תייל שבאנטארקטיקה.
השם הוצע על ידי פיטר ברמל (Peter Bermel) וארתור ב.
Ford) אשר עמדו בראש משלחת הסקר, ואשר סקרו את ההרים בין השנים 1960–1961. ההר נקרא על שם קלרנס קינג, המנהל הראשון של הסקר הגאולוגי, בין השנים 1879–1881.
פסגות אחרות סביב פסגת קינג נקראות על שם המנהלים הבאים של הסקר הגאולוגי של ארצות הברית.
פסגת צ'ימני היא הר ברכס בואו, בהרי הרוקי הקנדיים, הממוקם על קו פרשת המים של אמריקה, ובשל כך ממוקם על הגבול (העובר באזור זה לאורך קו פרשת המים) בין פרובינציית אלברטה ופרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
ההר, שגובהו 3,002 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא 137 מטרים מעל סביבתו, ממוקם דרומית להר קוואדרה, וצפונית-מערבית להר וימפר.
שמו של ההר ניתן בשנת 1910 על ידי ט.ג.
Wheeler), אשר היו הראשונים שטיפסו על ההר (בשנה זו), משהם טיפסו דרך בקע דמוי ארובה בצלע ההר.
כאמור, לונגסטף ווילר היו הראשונים שטיפסו על ההר בשנת 1910.
פסגת קולמן היא פסגת הר הממוקמת על המדרון הצפון-מזרחי של הר ארבוס באי רוס, שבאנטארקטיקה.
גובה של הפסגה 1,600 מטרים מעל פני הים.
הפסגה נמצאת 6.7 קילומטרים מזרחית לרכס פנג.
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה הגאוגרפית של ניו זילנד בשנת 2000.
הפסגה נקראת על שם הכומר ג'ון קולמן (John Coleman), אשר חקר את אנטארקטיקה במסגרת התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית.
קולמן הוא אחד משני כמרים שזכו לכבוד שעל שמם נקרא אתר באנטארקטיקה.
פסגת קְרוּשָׁה היא הר ברכס אוון בדרום רכס סנטינל, בהרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 2,800 מטרים מעל פני הים.
הפסגה מתנשאת מעל קרחון בולגראד שנמצא מדרום מזרח לה, ומעל קרחון ברוק שנמצא מצפון מערבה לה.
הפסגה נמצאת 6.94 קילומטרים מזרחית לפסגת צ'פלין, 3.87 קילומטרים מדרום להר סרייבינג, 2.88 קילומטרים מערבית מהר אלן, ו-4.83 קילומטרים צפונית מערבית להר ליפטאק.
הפסגה מופתה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנת 1961, ומופתה בשנית בשנת 1988.
הפסגה נקראת על שם המחנך הבולגרי זאהאריי קרושה (Круша).
פסגת צ'פלין או פסגת צ'אפלין היא הר ברכס סנטינל, בהרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
הפסגה מצויה ממערבית לקרחון בנדר, 8 קילומטרים דרומית מערבית להר קראדוק, ו-2 קילומטרים צפונית לשלוחת גילברט.
הפסגה מתנשאת מעל קרחון נימיץ שממערב לה.
גובהה של הפסגה 1,978 מטרים מעל פני הים.
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים בשנת 2006.
הפסגה נקראת על שם סטיבן נוויל צ'פלין (Stephen Neville Chaplin), גאולוג וחבר של קרן אומגה לחקר אנטארקטיקה GPS שערכה סקרי GPS של פסגות באזור בין השנים 2005-2006, ובהן הר זה.
פסגת קריסק היא פסגה תלולה נישאת, דרומית מערבית מהר הנדרסון, ברכס בריטניה שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה התלולה 2,500 מטרים מעל פני הים.
הפסגה נקראת על שמו של הגאולוג לורנס א.
Krissek), ממרכז מחקר הקוטב בירד השייך למחלקת הגאולוגיה והמינרולוגיה של אוניברסיטת אוהיו, בקולומבוס, במדינת אוהיו שבארצות הברית.
קריסק חקר במשך מספר שנים, החל מעונת מחקר 1986–1985 את ההרים הטראנס-אנטארקטיים.
פסגת פריצ'רד היא פסגה בהרי דול, ברכס בריטניה שבאנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת 6 קילומטרים דרומית מזרחית לפסגת סאבורו.
הפסגה נקראת על שמו של קולונל מריון גראהם פריצ'רד הבן (.Marion Graham Pritchard, Jr), אשר כיהן כסגן מפקד, וכמפקד של טייסת התובלה 109, במהלך העברת מבצעי LC-130 מצי ארצות הברית לידי המשמר הלאומי האווירי.
פסגת קוק היא הפסגה הגבוהה ביותר בהרי סולוואי שבאי בראבנט, בארכיפלג פאלמר, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
גובה הפסגה 1,590 מטרים מעל פני הים.
הפסגה ממוקמת בין פסגת גיילן ופסגת קלסוס.
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה, בשנת 1986.
הפסגה נקראת על שמו של דוקטור פרדריק קוק, חוקר קוטב אמריקאי, אשר שימש כרופא המנתח של המשלחת האנטארקטית הבלגית שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1897–1899 תחת אדריאן דה ז'רלאש.
פסגת קאסאטלי היא פסגה בהרי ריוונס ברכס בריטניה שבאנטארקטיקה.
הפסגה מצויה בקצהו של הרכס המערבי היורד מפסגת אדמס.
גובהה של פסגת קאסאטלי 1,600 מטרים מעל פני הים.
הפסגה ממוקמת כ-4 קילומטרים מזרחית לפסגת פריצ'רד.
הפסגה נקראת על שמו של רב-סמל מייקל אף.
Casatelli), ששירת בגף המטוסים ה-109 כאחראי על הפעילות הרפואית בעת העברת הפעלת מטוסי הלוקהיד LC-130 מצי ארצות הברית, למשמר הלאומי האווירי של ארצות הברית.
פסגת רג'יאנום היא פסגה המכוסה ברובה קרח, בצפון-מזרח הרי סטריבוג באי בראבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 900 מטרים מעל פני הים.
הפסגרה מתנשאת מעל קרחון פארה שמצפון לה, ומעל קרחון לאנק שמדרום לה.
מרגלותיה הצפוניים של הפסגה מחוברים לרכס סטאוורצי שמצפון מזרח לפסגה, באמצעות אוכף ויאמטה.
הפסגה ממוקמת 2.27 ק"מ מזרחית-צפונית לפסגת בלסנה; 4.25 ק"מ דרומית-מערבית להר קבזה; 7.7 ק"מ מערבית-מערבית לנקודת פטרוב; ו-5.9 ק"מ צפון-מערבית לפסגת אופיזו.
הפסגה נקראת על שם המבצר הרומי העתיק רג'יאנום בצפון מערב בולגריה.
פסגת קושינג היא פסגה בחלק הצפוני של הרי סטריבוג, באי בראבנט בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת 3 קילומטרים דרומית-מזרחית למפרץ גויו.
הפסגה מתנשאת מעל מוצאו של קרחון ליסטר שממזרח לה ומעל קרחון אושאנה שממערב לה.
גובהה של הפסגה 950 מטרים מעל פני הים.
הפסגה מופיעה במפה של ממשלת ארגנטינה משנת 1953, בתרשים זה אינה לה שם.
הפסגה צולמה מהאוויר על ידי חברת האנטיג אירוסרוויירס בע"מ בין השנים 1956–1957, ומופתה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, בהתבסס על תצלומי אוויר אלה בשנת 1959.
הפסגה נקראת על שמו של הארווי קושינג, רופא אמריקאי, חלוץ בתחום הכירורגיה.
פסגה זו, בדומה לשמות אתרים רבים באזור, נקראת על שמו של חלוץ בתחום הרפואה.
פסגת ראבנוגור ) היא פסגה סלעית, המכוסה בחלקה בקרח, בחוף אוסקר השני, בארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 850 מטרים מעל פני הים.
הפסגה ממוקמת בחלק הדרומי של רמת פוייברן, והיא הנקודה הגבוהה ביותר ברמה.
הפסגה ממוקמת 11.3 קילומטרים ממערב לגבעת וייטסייד; 15.15 קילומטרים צפונית-מערבית מנקודת פוין; 10.3 קילומטרים צפונית - צפונית מערבית מנקודת קונינו; 7.8 קילומטרים צפונית - מזרחית מנקודת דיראלו; 4.9 קילומטרים דרומית - דרום-מזרחית מפסגת סנט סאבה.
הפסגה נקראת על שם הכפר רבנוגור שבדרום בולגריה.
פסגת צ'פמן היא פסגה ברמת מאגלניק, במרכז רכס סנטינל בהרי אלזוורת', שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 2,230 מטרים מעל פני הים.
הפסגה ממוקמת לגדתו המזרחית של קרחון אלן, ולגדתו המערבית של קרחון אראפיה.
הפסגה ממוקמת 8 קילומטרים צפונית-מזרחית להר ג'מפר.
הפסגה מופתה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית באמצעות תצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1957–1959.
הפסגה נקראת על שמו של ג'ון ה.
Chapman), מחיל האוויר של ארצות הברית, שהשתתף בהקמת תחנת הקוטב הדרומי במהלך השנה הביולוגית הגיאופיזית הבינלאומית בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957.
פסגת צ'פמן היא פסגה ברכס ליווינגסטון, בשטח הפארק הלאומי גליישר, במדינת מונטנה שבארצות הברית.
הפסגה, שגובהה 2,859 מטרים מעל פני הים, ממוקמת על קו פרשת המים של אמריקה; הפסגה היא ההר ה-70 בגובהו במונטנה.
הפסגה ממוקמת על הגבול בין מחוז גליישר למחוז פלטהד (הגבול בין המחוזות עובר על קו פרשת המים).
אקלים הפסגה תת-ארקטי ומאופיין בחורפים ארוכים, בדרך כלל קרים מאוד, וקיצים קצרים וקרירים.
בחודשי החורף הטמפרטורות יכולות לרדת מתחת ל 23- מעלות צלזיוס.
כמו הרים אחרים בפארק הלאומי גליישר, פסגת צ'פמן מורכבת מסלעי משקע שמקורם החל מתקופת הפרקמבריון ועד תקופת היורה.
רכס ליווינגסטון נוצר לפני 170 מיליון שנים, כאשר העתק לואיס דחף לוח סלע ענק (שעוביו 4.8 קילומטרים, אורכו 260 קילומטרים, ורוחבו 80 קילומטרים) מתקופת הפריקמבריון, מעל סלעים צעירים יותר מתקופת הקרטיקון.
פסגת קלארקסון היא פסגה חרוטית בולטת ברכס הולנד, בחוף שקלטון, בשטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
ההר הוא חלק מהשלוחה ההררית המתמשכת מערבה מהר מילר.
ההר ממוקם בראשו של קרחון רוב.
גובהו של ההר 2,825 מטרים מעל פני הים.
הפסגה התגלתה בינואר 1958 על ידי המחלקה הדרומית (הניו זילנדית) של המשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1956–1958.
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי המחלקה הניו זילנדית.
הפסגה נקראת על שמו של ט.
פסגת קוז'וך היא פסגה מכוסה קרח, במערב רמת אלגר, בצפון האי אלכסנדר, שב אנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 1,250 מטרים מעל פני הים.
הפסגה מתנשאת מעל קרחון דיליוס, שמצפון לה; ומעל קרחון בארטוק שמדרום - דרום מערבה לה.
הפסגה ממוקמת 9.36 קילומטרים מצפון - צפון מערב להר פינאפור; 8.92 קילומטרים צפונית-מזרחית לנונאטאקי אפאלאצ'יה; ו-19.1 קילומטרים דרומית-מזרחית לנונאטאק שו.
הפסגה מופתה על ידי הסקר האנטארקטי הבריטי בשנת 1971.
הפסגה נקראת על שם הר געש הכבוי הר קוז'וך שבמערב בולגריה.
פסגת ראהי היא פסגה נישאת באזור גבעות קוקרי, בעמקים היבשים מקמרדו, בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 1,830 מטרים מעל פני הים.
הפסגה ממוקמת בין קרחון מואה וקרחון גולדמן.
רכס גבעות קוקרי (ובהן גם פסגת ראהי) התגלה על ידי המשלחת האנטארקטית הבריטית (משלחת דיסקברי) אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904, בפיקודו של רוברט פלקון סקוט.
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי ועדת השמות הגאוגרפיים של ניו זילנד בשנת 1998.
משמעות המילה "ראהי" במאורית "גדול".
הפסגה בריאד הייתה סדרת של שלוש פסגות דיפלומטיות, שהתקיימו בין ה-20 במאי ל-21 במאי 2017, והחלו עם ביקורו של נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ בערב הסעודית.
הפסגה כללה פגישה דו צדדית אחת, שנערכה בין נציגים סעודים לנציגים אמריקאים ושתי ועידות פסגה עם כלל המדינות, הפגישה הראשונה נערכה בנוכחותם של נציגי הממשל האמריקאי ונציגים ממדינות שחברות במועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ.
הפגישה השנייה נערכה בהשתתפותם של כ-54 מדינות מוסלמיות וערביות (כולן חברות הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי), איראן החרימה את הפסגה וסוריה כלל לא הוזמנה אליה.
פסגת ארצות הברית – סעודיה
הנשיא האמריקאי, דונלד טראמפ ערך את נסיעתו הזרה הראשונה לסעודיה והגיע בנמל התעופה הבינלאומי ריאד המלך ח'אלד ב-20 במאי, שם נפגש עם המלך הסעודי, סלמאן בן עבד אל-עזיז אאל סעוד, לאחר מכן נסח טראמפ לארמון מוראבה , לאחר מכן ביקר טראמפ במוזיאון הלאומי של ערב הסעודית .
ב-20 במאי 2017 חתם הנשיא טראמפ על עסקת נשק והסכמי סחר עם ממשלת סעודיה, עסקת הנשק הייתה עסקת הנשק הגדולה ביותר בתולדות ההיסטוריה וכלל שלל טנקים, ספינות קרב, מערכות הגנה מפני טילים, מערכות מכ"ם ועוד שלל ציוד צבאי, ההעסקה תוארה בתקשורת כ"שדרוג היסטורי" של יחסי ארצות הברית-סעודיה
הפסגה הדיפלומטית בין חברות מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ (מדינות ה-GCC) לארצות הברית נערכה ב-21 במאי 2017.
פסגת קולינס היא פסגה בולטת, בהרי ויקטורי, באזור חוף בורכגרווינק של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 1,810 מטרים מעל פני הים; והיא הפסגה ה-2,132 בגובהה באנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת בקצה המזרחי של רמת מלטה.
הפסגה ממוקמת בקצה הרכס המשקיף על הנקודה בה קרחון הנד מתמזג עם קרחון ליין.
הפסגה מופתה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1964.
הפסגה נקראת על שמו של אריק ג'יי.
Collins), שהיה ביולוג בתחנת המחקר הולט, בשנים 1965–1966.
פסגת קופמן או פסגת קופמאן היא פסגה בצד הצפוני של רמת ויסקונסין - רכס ההרים המרכזי של הרי הורליק (המהווים חלק מההרים הטראנס-אנטארקטיים), בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 2,200 מטרים מעל פני הים; והיא ההר ה-1,266 בגובהו באנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת 3.7 קילומטרים משלוחת מורן.
הפסגה נקראת על שמו של קנת' יוג'ין קופמן (Kenneth E.
Koopman), שהיה נגד בצי ארצות הברית, במהלך מבצע דיפ פריז בין השנים 1965–1967.
פסגת קרדינל היא פסגה בהרי צ'לאן - תת-רכס של רכס קסקייד במדינת וושינגטון שבארצות הברית.
הפסגה היא הגבוהה ביותר ברכס הרי צ'לאן - וגובהה 2,620 מטרים מעל פני הים; הפסגה היא הפסגה ה-49 בגובהה במדינת וושינגטון; הפסגה היא הפסגה ה-10,071 בגובהה בארצות הברית.
הפסגה מתנשאת לגובה של 630 מטרים מעל סביבתה; הפסגה היא הפסגה ה-132 בהתנשאותה במדינת וושינגטון.
הפסגה ממוקמת בשטח היער הלאומי ונאצ'י, בראש אגן הניקוז של נהר אנטיאט.
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הסוקר אלברט הייל סילבסטר (Albert Hale Sylvester), אשר מיפה את האזור.
השם מתאר את היות ההר - הגבוה בהרי הסביבה.
"קרדינל" באנגלית - משמעו "עיקרי" או "מרכזי".
פסגת רוז או פסגת רואוז היא פסגה במרכז אי המלך ג'ורג', באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 655 מטרים מעל פני הים.
הפסגה ממוקמת 3.7 קילומטרים צפונית מזרחית מהר רייה, ו-6 קילומטרים ממחט טרניק.
הפסגה נקראת על שם הקאטר (ספינת מפרש) "רוז" של האחים אנדרבי.
פסגת ראדה היא פסגה בעלת צורת כיפה, המתנשאת מעל מסיב קראדוק, ברכס סנטינל, בהרי אלזוות', בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת בין שיא בוגואניו, לבין הר קראדוק, בשיאו של מסיב קראדוק.
גובהה של הפסגה 4,001 מטרים מעל פני הים.
הפסגה נקראת על שם קאמילו ראדה ג'יאקאמאן (Camilo Rada Giacaman), שהיה חבר במשלחת ה- GPS האנטארקטית אומגה היי (Omega High Antarctic GPS Expedition), לרכס סנטינל, בעונות המחקר (הקיץ האנטארקטי) של 2004 ושל 2005.
בעונת המחקר השנייה מביניהן השתתף מנואל בוגניו (Manuel Bugueño) - על שמו נקראת הפסגה הסמוכה.
פסגת קלסוס היא פסגה, בחלקו הדרומי של האי בראבנט בהרי סולוואי שבארכיפלג פאלמר, שלמול החוף הצפון מערבי של חצי האי אנטארקטיקה, שבאנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת 4 קילומרים ממערב לנקודת ד'אורסל.
הפסגה מופתה לראשונה על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1897– 1899, בפיקודו של אדריאן דה ז'רלאש.
הפסגה צולמה מהאוויר על ידי האנטיג אירוסרוויירס בע"מ בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957.
אזור הפסגה מופה בהתבסס על צילומים אלה בשנת 1959.
הפסגה נקראת על שם קורנליוס קלסוס, רומאי שחי במאה ה-1 לספירה, והיה אנציקלופדיסט רומאי, הידוע בשל חיבורו ששרד, "על הרפואה" (De Medicina).
פסגת קושלה היא פסגה ברכס ורגאבה, במרכז רכס סנטינל בהרי אלסוורת, באנטארקטיקה
הפסגה מתנשאת מעל קרחון בריסאד שמצפון - צפון-מערב לפסגה;
גובהה של הפסגה 2,300 מטרים מעל פני הים.
הפסגה מתנשאת מעל קרחון הנסן שמדרום-מזרח לפסגה.
פסגת קושלה ממוקמת 3.53 קילומטרים צפונית-מזרחי מהר וולדרון;
פסגת קושלה ממוקמת 4.15 קילומטרים דרומית-מזרחית ממצוק סיפיי;
פסגת קושלה ממוקמת 12.58 קילומטרים דרומית-מערבית מפסגת דיקי;
פסגת קושלה ממוקמת 4.95 קילומטרים צפונית-מערבית מהר האבנר.
הפסגה מופתה לראשונה על ידי סוקרים אמריקאים בשנת 1961;
הפסגה מופתה בשנית בשנת 1988.
הפסגה נקראת על שם הכפר קושלה שבדרום בולגריה.
פסגת קראון היא פסגה המכוסה קרח, המצוייה בקצה הדרומי של רכס מארסקוט, שבצד הצפון מערבי של חצי האי טריניטי, שבקצה הצפון-מזרחי של חצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
על הפסגה תצורת קרח בולטת למרחקים - שצורתה כצורת כתר;
גובהה של הפסגה 1,185 מטרים מעל פני הים.
פסגת קראון היא הפסגה הגבוהה ביותר ברכס מארסקוט.
פסגת קראון ממוקמת 19 קילומטרים ממזרח לכף רוקמורל;
פסגת קראון ממוקמת 4.2 קילומטרים ממערב לפסגת לרדיגו;
פסגת קראון ממוקמת 7.17 קילומטרים צפונית-מזרחית מהר איגנאטייב;
האזור נסקר על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1946.
שמה של הפסגה ניתן לה בשנת 1946, על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, לאחר הסקר שערכו באזור.
המילה "קראון" באנגלית, משמעה "כתר".
פסגת קורנר היא פסגה בעלת צורה פירמידלית, הממוקמת בצפון-מזרח רמת סרדנוגורי, בצפון-מערב חצי האי טריניטי, בצפון-מזרח חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
שיא גובהה של הפסגה 930 מטרים מעל פני הים.
המדרון הצפוני של הפסגה - הוא מדרון סלעי חשוף.
פסגת קורנר ממוקמת 15 קילומטרים מזרחית - דרום-מזרחית מכף רוקמורל.
פסגת קורנר מהווה את הפינה של העמק הקרחוני הרחב, בו זורם קרחון מאלוראד.
במעלה זרם הקרחון, לכיוון דרום-מזרח, העמק מתרומם בגובהו.
הקרחון זורם מפסגת קורנר לכיוון צפון-מערב והופך להיות הדום קרח, בצידו הצפון-מערבי של חצי האי טריניטי.
סקר שטחי חסות איי פוקלנד ערך בשנת 1946 סקר של אזור הפסגה.
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
השם הוא תיאורי (בהתייחס למיקום הפסגה בפינה של עמק, בה הקרחון משנה כיוון).
באנגלית המילה "קורנר" משמעה פינה.
פסגת צוק גיברלטר היא פסגה באנטארקטיקה.
הצוק שוכן על חוף פנל, חלק מאנטארקטיקה השוכן בין קייפ וויליאמס לכף אדייר, והפסגה שלו נמצאת במרחק 1 מייל ימי (2 ק"מ) דרומית מזרחית לפסגת Lavallee, ברכס קוורציט המערבי של ארץ ויקטוריה, אנטארקטיקה.
הוא קיבל את שמו על ידי משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד, 1967–1968, מכיוון שהוא דומה לצוק גיברלטר המפורסם.
השם נקבע רשמית על ידי המועצה האמריקאית לשמות גאוגרפיים בשנת 1969.
מרכז הנתונים של אנטארקטיקה האוסטרלית לא זיהה שום עולם חי בסמוך לפסגה.
בריום , סוג של טחבי עלים, אותר ליד הפסגה.
הפסו (ספרדית: Peso)(המוגדר כפסו להמרה - peso convertible) הוא המטבע הרשמי בארגנטינה.
מזוהה בסמל $ שלפני הסכום, באותו אופן כמו מדינות רבות המשתמשות במטבעות פסו או דולרים.
הארגנטינאים משתמשים בסמל $ לציון המטבע המקומי וכדי להבדיל אותו מהדולר האמריקני הם מוסיפים קו נוסף לדולר.
הפסו מחולק ל-100 סנטאבוס, אבל בגלל האינפלציה המהירה, מטבעות עם ערך נקוב הנמוך מפזו אחד משמשים כיום לעיתים רחוקות.
הפסו הארגנטינאי חווה אינפלציה קשה, עם תקופות של היפר-אינפלציה, מאז אמצע המאה ה-20, עם שינוי תקופתי של המטבע לגרסה חדשה בשער שנע בין 100:1 ל-10,000:1. פסו חדש שהוצג ב-1992, רשמית ההילך החוקי של הפסו להמרה, היה שווה 10,000,000,000,000 (עשרה טריליון) מהפסו בשימוש עד 1970.
בשנת 1991 הופעלה בארגנטינה תוכנית ייצוב (לפי המודל של תוכנית הייצוב הישראלית מ-1985) שהחזירה את הכלכלה לשליטה.
אחד המרכיבים העיקריים של התוכנית היה ייצוב הפסו לשער של 1:1 מול הדולר האמריקאי.
קיבוע המטבע היה פופולרי מאוד בקרב האזרחים וקהיליית העסקים הארגנטינאית כי הוא הבטיח יציבות ושקיפות.
יחד עם זאת משמעות הקיבוע היה ויתור על היכולת לנהל מדיניות מוניטרית והיצמדות למדיניות הפיסקלית של ארצות הברית.
הבעיות החלו לצוף לאחר המשבר החריף בברזיל ב-1998 במסגרתו עבר הריאל הברזילאי פיחות חריף דבר שגרם לשחיקה ביצוא הארגנטינאי עקב עליה ביבוא מברזיל.
בשנת 2001 המשבר העולמי (לרבות פיגועי 11 בספטמבר) גרם לארצות הברית לנקוט במדיניות פיסקלית מרחיבה במיוחד, דבר שפגע עוד יותר במאזן התשלומים של ארגנטינה והפך מיתון קל למשבר פיננסי חריף.
בעקבות המשבר החריף בוטלה הצמדת הפסו לדולר האמריקאי בשנת 2002.
מאז תחילת המאה ה-21, הפסו חווה אינפלציה משמעותית נוספת, והגיע בפברואר 2023 ל-102.5% בחישוב שנתי, הגבוהה ביותר מאז שהפסו הנוכחי הוצג בתוכנית ההמרה של 1991.
עם הצגתו בשנת 1992 שער החליפין הרשמי של הדולר האמריקאי העריך את יחידת הפזו להמרה בדולר אמריקאי אחד, שער זה נשמר עד 2002.
בדצמבר 2015 הסירה ארגנטינה את הפיקוח על שער הפסו, ובעקבות זאת איבד המטבע 30% מערכו, כששערו ירד מ-9.8 פסו לדולר ל-14 פסו לדולר.
לאחר מכן, הוא עבר משער חליפין של 3:1 עם הדולר האמריקאי בשנת 2003 ל-250:1 בתחילת 2023. ב-10 באוגוסט 2023, שער החליפין הממשלתי הסיטונאי נקבע על ARS$286 לדולר אמריקאי אחד.
עקב קריסת המטבע ואי יציבותו התפתח שוק שחור של המרת דולרים אשר נקרא "דולר בלו" בשוק זה הוערך שער הפסו בערך במחצית מהשער הרשמי, עם ARS$599 לאחד דולר אמריקאי.
לפעמים ישנם מספר שערי חליפין רשמיים למטרות סחר שונות.
סוגי המטבעות הרשמיים מאז 1970
+שם המטבעשם המטבע בספרדיתשנים בתוקףיחס למטבע הקודםISO
4217פסו מונדאה נסיונלPeso moneda nacional1881–1970 ---פסו ליPeso ley1970–19831 פסו לי = 100 פסו מונדאה נסיונלARLפסו ארגנטינוPeso argentino1983–19851 פסו ארגנטינו = 10,000 פסו ליARPאוסטרלAustral1985–19911 אוסראל = 1,000 פסו ארגנטינוARAפסו קונברטבלPeso convertibleמאז 19921 פסו קונברט.
בשנת 1992 הוכנס פסו חדש המכונה פסו הניתן להמרה מאחר ששער החליפין הבינלאומי נקבע על ידי הבנק המרכזי ל-1 פזו ל-1 דולר אמריקאי, ועל כל פסו להמרה במחזור, היה דולר אמריקאי ביתרות מטבע החוץ של הבנק המרכזי.
לאחר המשבר הפיננסי של 2001, מערכת שער החליפין הקבוע נזנחה בינואר 2002, ושער החליפין השתנה, עד לשיא של ארבעה פסו לדולר אחד (פיחות של 75%) באותה תקופה.
תנופת היצוא שנוצרה הובילה לזרימה מאסיבית של דולרים לכלכלה הארגנטינאית, מה שסייע בהורדת מחירם.
במשך זמן מה הצהיר הממשל ושמר על אסטרטגיה של שמירה על שער החליפין בין 2.90 ל-3.10 פסו לדולר אמריקאי, על מנת לשמור על התחרותיות של היצוא ולעודד החלפת יבוא על ידי תעשיות מקומיות.
בעת הצורך, הבנק המרכזי הנפיק פסו וקנה דולרים בשוק החופשי (לעיתים סכומים גדולים, בסדר גודל של 10 עד 100 מיליון דולר ליום) כדי למנוע ממחיר הדולר לרדת, עקב כך נצברו יתרות של למעלה מ-27 מיליארד דולר וזאת לפני התשלום בסך 9.81 מיליארד דולר לקרן המטבע הבינלאומית בינואר 2006.
בדצמבר 2015 הוסרו בארגנטינה מגבלות חילופי דולר אמריקאיות בעקבות בחירתו של הנשיא מאוריסיו מאקרי.
כתוצאה מכך, ההבדל בין השער הרשמי לשיעור ה"כחול" הלא רשמי כמעט נעלם לזמן מה.
ערךתיאורImage1 סנטאבוזר דפנה והכתובת "באיחוד ובחירות" 5 סנטאבושמש מאי (Sol de Mayo) - מסמלי המדינה 10 סנטאבוסמל המדינה של ארגנטינה 25 סנטאבובניין עיריית בואנוס איירס העתיק (Cabildo)50 סנטאבובית טוקומן (Casa de Tucumán)
- בניין הכרזת העצמאות1 פסוסמל המדינה של ארגנטינה + שמש מאי 2 פסושמש מאי
+ערךפני המטבעגב המטבעפסו אחדסיגלון (סוג צמח)-
- Ceiboשני פסוכוריזה הדורה (סוג עץ) - Palo Borrachoאלמוגן כרבולתי (סוג צמח)
- Ceiboחמישה פסוהדס צ'יליאני (סוג צמח)
- Arrayánאלמוגן כרבולתי (סוג צמח)
- Ceiboעשרה פסולדניה (סוג עץ)
- קCaldénאלמוגן כרבולתי (סוג צמח)
השטר של 1 פזו הוחלף במטבע בשנת 1994.
עד שנת 2001 נשאו השטרות את הכתובת "Cvertibles de curso legal", כלומר ערכם נקבע לאותו סכום בדולרים אמריקאים.
מכיוון שרוב השטרות הישנים יותר הוחלפו, נדיר למצוא כאלה המסומנים כניתנים להמרה למעט בערכים של 100$.
בשנת 2016, הבנק המרכזי דה לה רפובליקה ארגנטינה הנפיק סדרה חדשה של שטרות, כאשר השטרות של 200 ו-500 פזו הם הערכים החדשים ביותר.
ערךצבעתיאורIssueפני השטרגב השטרתמונהWatermark$20אדוםגואנקו (סוג למה)מדבר פטגוניגואנקו
- 20-3 אוקטובר 2017$50אפורקונדור האנדיםאקונקגווה ההר הגבוה ביותר
- 100 -18 דצמבר 2018$200כחוללוויתן ימין דרומיחצי האי ואלדס (Valdes)לויתן
- 200 -26 אוקטובר 2016$500ירוקיגואריונגס (Yungas) הוא אזור ביולוגי
של רצועת יער צרה לאורך המדרון
זהו אזור מעבר בין הרי האנדים
במאי 2022, ה-בנק המרכזי של הרפובליקה של ארגנטינה הכריז על סדרה חדשה של שטרות של 100, 200, 500 ו-1,000 פזו, המחליפה את מוטיבים של בעלי חיים.
של סדרת 2016 עם תמונות של דמויות ואירועים היסטוריים ארגנטינאים תוך שמירה על ערכת הצבעים, שתשוחרר במהלך ששת החודשים הבאים; עם זאת, לא נעשו תוכניות להעלות עיצובים אלה למחזור החל ממאי 2023.
במרץ 2023 הונפק שטר של 2,000 פסו, אין לו חוט אבטחה, והוא משתמש בעיצוב ובגוונים שנועדו במקור לשטר של 5,000 פסו שתואר במאי 2020. השטר החדש של 2,000 פסו, הוכנס למחזור ב-22 במאי 2023.
ערךצבעתיאורפני השטר וסימני מיםגב השטרתמונה - פני וגב השטרהנפקה$100סגולאווה פרוןהרחבת זכות הבחירה לנשים
גמס וג'ואן אזורדוימלחמת הגאוצ'ו; חיילים
רכובים על סוסים מאי 2022$500ירוקמנואל בלגראנו ומריה
רמדיוס דל ואלהחיילים נשבעים אמונים
2022$1,000כתוםחוסה דה סן מרטיןחציית הרי האנדים מאי
הפסו היה מטבע ששימש בהיסטוריה את ספרד הקולוניאלית, ועל כן גם את הקולוניות שלה.
מסיבה זו, גם כיום זהו שמו של המטבע במדינות רבות:
ISO 4217אורוגוואיפסו אורוגוואי$ARSצ'ילהפסו צ'יליאני$CLPקולומביהפסו קולומביאני$COPהרפובליקה הדומיניקניתפסו דומניקני$DOPמקסיקופסו מקסיקני$MXNקובהפסו קובני$CUPהפיליפיניםפסו פיליפיני₱PHP
פסואה (צרפתית: Passoã) הוא ליקר צרפתי בטעם פסיפלורה המכיל 17% אלכוהול.
הליקר נוצר לראשונה בשנת 1986 על ידי מזקקת Rémy Cointreau לאחר שעובד בכיר מטעמם נחשף במהלך סיור בברזיל לפרי הפסיפלורה.
פסואה מגיע בבקבוק בצבע שחור.
לליקר שלוש גרסאות נוספות בהן משולבים טעמי אננס, מנגו וקוקוס.
פסו מקסיקני (Peso Mexicano סמל: $; קוד: MXN) הוא ההילך החוקי של מקסיקו.
למטבעות הפזו והדולר המודרניים יש מקור משותף בדולר הספרדי של המאה ה-16–19, רובם ממשיכים להשתמש בסימן שלו, "$".
הפסו מחולק ל-100 סנטאבוסים (Centavos), המיוצגים על ידי "¢".
הסימן השכיח ביותר לפסו הוא "$", אך לעיתים מסומן גם כ-M$ או Mex$, כדי להבדילו מן הדולר האמריקאי.
הקוד הנוכחי של ISO 4217 לפזו הוא MXN; לפני התיסוף של 1993, נעשה שימוש בקוד MXP.
הפסו המקסיקני הוא המטבע ה-16 הנסחר ביותר בעולם, המטבע השלישי הנסחר ביותר מאמריקה (אחרי הדולר האמריקאי והדולר הקנדי), והמטבע הנסחר ביותר באמריקה הלטינית.
לאורך רוב המאה ה-20, הפסו המקסיקני נשאר אחד המטבעות היציבים יותר באמריקה הלטינית, מאחרו והכלכלה המקסיקנית לא חוותה תקופות של היפר-אינפלציה המשותפות למדינות אחרות באזור.
עם זאת, לאחר משבר הנפט של סוף שנות ה-70, מקסיקו נפגעה בחוב החיצוני שלה ב-1982, וכתוצאה מכך סבלה המדינה מבריחת הון חמורה, ולאחר מכן מספר שנים של אינפלציה ופיחות.
ב-1 בינואר 1993, הבנק המרכזי של מקסיקו הציג מטבע חדש, נואבו פסו ("פסו חדש", או MXN), שנרשם "N$" ואחריו הסכום המספרי.
לדוגמה, השטרות הישן של סדרה א' MXP $20,000 והשטרות של סדרה B פסו חדש MXN $20 חולקים את אותו עיצוב, מלבד הערך הנקוב המעודכן.
פסו ישן וחדש היו במחזור בו-זמנית בין השנים 1993 ועד 1995, אך שטרות פסו ישנים מסדרה A הוצאו מהמחזור בהדרגה בזמן זה, ושטרות "פסו חדש" מסדרה C החדשים החלו בשנת 1994.
החל מ-1 בינואר 1996, שונה שמו של ה"פסו חדש" ל-"פסו", ושטרות חדשים מסדרה D הונפקו זהים לסדרה C למעט שהמילה "נואבו" (חדש) נמחקה.
כך החל תהליך של דמונטיזציה (הוצאה מהמחזור של שטרות בערכים ישנים) של שטרות כסף מסדרות A ו-AA ולא היו עוד הילך חוקי.
גם שטרות מסדרות ב', ג', ד' ו-D1 נמצאים בתהליך של הוצאתם מהמחזור, אף על פי שהם נותרו הילך חוקי.
בנוסף, שטר MXN$1,000 סדרה F נמשך.
השטרות הנפוצים ביותר במקסיקו הם MXN$20 ומעלה בסדרות F ו-G.
באופן דומה, מטבעות מסדרה B בערכים של פסו חדש הופצו החל משנת 1993 ומטבעות מסדרות A ו-AA הופצו החל מ-15 בנובמבר 1995. בשונה מהשטרות, מטבעות מסדרה ב' נבדלו בגודל ובעיצוב ממטבעות מסדרה א'.
מטבעות מסדרה C (שהוסרו מהם הקידומת "N$" על המטבעות MXN$1, N$5, N$10, N$20 ו-N$50) הופצו החל משנת 1996 בעקבות משיכת מטבעות סדרה A ו-AA.
מטבעות מסדרות B ו-C בערכים לא שכיחים (10 סנטבו ו-MXN $20 ומעלה) נמשכים בהדרגה מהמחזור.
אף על פי שהם נשארים הילך חוקי, הם יוצאים מהמחזור כשהם מגיעים לבנקים מסחריים.
המטבעות הנפוצים ביותר במקסיקו הם MXN$10 ומטה בסדרות C ו-D.
עלתה בכמעט 30%, והגיעה לשיא של שבע שנים של 17 פסו לדולר ביוני 2023. הדבר יוחס בעיקר לצמיחת אסטרטגיות כמו nearshoring (אסטרטגיה עסקית הכרוכה בהעברה של חלק מפעילות שרשרת האספקה או את כולן למיקום קרוב יותר גאוגרפית לשוק העיקרי שלה.
קרבה זו יכולה להביא למספר יתרונות, ובעיקר הפחתה של העלויות הכוללות תוך כדי ייעול הייצור והרחבת פוטנציאל השוק), הגדלת השקעות זרות, כמו גם למדיניות המוניטרית הנוקשה שנקט הבנק של מקסיקו בניסיונות לבלום את האינפלציה בעקבות מגפת הקורונה והפלישה הרוסית לאוקראינה.
למרות התנודות הללו, המטבע המקסיקני חווה אינפלציה מצטברת ברמה נמוכה בהשוואה למספר מטבעות אחרים באמריקה הלטינית, והפסו המקסיקני הוא כעת בין 15 יחידות המטבע הנסחרות ביותר.
מטבעות סדרה D, שהוצגו בשנת 2009, מחליפים את המטבעות הקודמים של 10, 20 ו-50 סנטאבו מסדרות B ו-C; בהשוואה למטבע הקודם, המקבילים מסדרה D עשויים מהליבות המחוררות של הטבעות המשמשות לייצור מטבעות 1, 2 ו-5 פזו, ומכאן גודלם הקטן יותר והרכב הנירוסטה.
אמצעי זה נועד לחסוך כסף ומשאבים בייצור.
הקצה של כל ערך שונה כדי לסייע בהבחנה ביניהם באמצעות מגע.
+(סדרה D) – 2009ערךנתונים טכנייםתיאורקוטר
שארית ברזלמחורציםתואר המדינה, סמל המדינהתמונה מסוגננת של "טבעת הקורבן של אבן השמש האצטקית."200920¢15.32.258רידינג מפולחתואר המדינה, סמל המדינהתמונה מסוגננת של "יום האקטל השלושה עשר של אבן השמש."200950¢173.103קצוות רידינגתואר המדינה, סמל המדינהתמונה מסוגננת של "טבעת הקבלה של אבן השמש."2009
שטרי כסף במחזור – סדרה G
באוגוסט 2018 החלה להיכנס למחזור סדרה חדשה של שטרות, שבהן ננקטו צעדים חדשים נגד זיוף.
החלק הקדמי של השטרות יציג תקופות היסטוריות חשובות ואישים.
הצד האחורי של השטרות יציג את המערכות האקולוגיות השונות של המדינה דרך אחד מאתרי המורשת העולמית של מקסיקו.
בסדרה זו לא נשקל במקור לכלול שטר של 20 פסו, מכיוון שהוא יוחלף בהדרגה במטבע, אך שטר של 20 דולר לזכר מאתיים שנה לעצמאות מקסיקו הונפק בספטמבר 2021. השטרות של 20, 50 ו-100 פזו מיוצרים בפולימר, בעוד השטרות האחרים יודפסו על נייר.
אם יהיה צורך, הבנק הלאומי – בנקו דה מקסיקו יציג שטר של 2,000 פסו.
סמלי החריץ הקודמים נשמטו מסדרה G.
במקום זאת, הקצוות השמאליים והימניים העליונים של התווים של 200, 500 ו-1,000 פזו כוללים קווים אופקיים מקבילים למישוש לזיהוי באמצעות מגע.
לשטרות של 200 פזו יש שתי שורות; שטרות של 500 ו-1,000 פזו כוללים שלושה וארבעה, בהתאמה.
ערכם של השטרות של 20, 50 ו-100 פזו מוטבעים בחלונות הברורים של התווים המתאימים, יחד עם תבנית ייחודית.
שימוש בפסו המקסיקני מחוץ לגבולות מקסיקו
כמה מפעלים באזורי הגבול של ארצות הברית מקבלים פסו מקסיקני כמטבע, כמו חנויות מסוימות של Walmart, תחנות דלק מסוימות כמו Circle K, והסופרמרקטים לה בודגה בסן איסידרו על גבול טיחואנה.
בשנת 2007, Pizza Patron, רשת של מסעדות פיצה בחלק הדרום-מערבי של ארצות הברית, החלה לקבל את המטבע, מה שעורר מחלוקת בארצות הברית.
מלבד בעיירות הגבול של ארצות הברית, גואטמלה ובליז, פסו מקסיקני בדרך כלל לא מתקבל כמטבע מחוץ למקסיקו.
שער הפסו לדולר ארצות הברית ב-5 השנים האחרונות
ISO 4217ארגנטינהפסו ארגנטינאי$ARSצ'ילהפסו צ'יליאני$CLPקולומביהפסו קולומביאני$COPהרפובליקה הדומיניקניתפסו דומניקני$DOPאורוגוואיפסו אורוגוואי$UYUקובהפסו קובני$CUPהפיליפיניםפסו פיליפיני₱PHP
פסו (Peso) הוא שם של מטבע, הנמצא בשימוש במספר מדינות.
משמעות המילה פסו בספרדית היא "משקל", באופן דומה למטבעות אחרים כמו השקל (הנגזר מהשורש שק"ל) או הליש"ט האנגלי, הקרוי באנגלית Pound, כמו יחידת המשקל האנגלית.
מסיבה זו, גם כיום זהו שמו של המטבע במדינות רבות, כמו ארגנטינה (פסו ארגנטינאי), צ'ילה, קולומביה, קובה, הרפובליקה הדומיניקנית, מקסיקו, אורוגוואי ואף בפיליפינים, אשר הייתה אף היא קולוניה של ספרד.
בפיליפינים המטבע הנהוג הוא פסו (פיסו) פיליפיני וסימן המטבע הוא ₱.
המטבעות שיש בפיליפינים הם: 1 סנטאבו (סנט, עשוי מארד), 5 סנטאבו (עשוי מנחושת), 10, 25 ו-50 סנטאבו.
בנוסף יש מטבעות של 1, 5 ו-10 פסו (עשויים מניקל).
פסדינה היא עיר במחוז לוס אנג'לס השייכת למטרופולין של לוס אנג'לס, קליפורניה.
נכון לשנת 2020 חיים בה כ-138,699 תושבים, העיר ה-160 בגודל אוכלוסייתה בארצות הברית.
פסדינה היא העיר השישית בגודלה במחוז לוס אנג'לס הצפוף ומרכז התרבות העיקרי של עמק סן גבריאל.
פסדינה היא ביתם של מוסדות אקדמיים רבים (בהם: המכון הטכנולוגי של קליפורניה, JPL, מכללת מרכז האמנות והעיצוב), חברות היי טק ותעשייה חשובות.
הבעלים של אדמות פסדינה היה בנג'מין וילסון, אשר הקים במקום כרמים.
בבעלותו של וילסון היה שטח גדול נוסף, העיר ריברסייד המזרחית למטרופולין של לוס אנג'לס, והוא עצמו הפך לראש עיריית לוס אנג'לס השני.
בשנת 1873 ביקר אותו ד"ר דניאל ברי מאינדיאנה, אשר חיפש מקום להקים קליניקה למטופלים הסובלים ממחלות נשימה.
ברי, שסבל מאסתמה, התרשם לטובה מאקלים המקום, ויחד הם הקימו את היישוב "אינדיאנה קולוני" ב-31 בינואר 1874. בשנת 1886 שונה שם העיירה ל"פסדינה", בעקבות הצבעת תושבי המקום.
פופולריות המקום גדלה במהירות, מה שדרש שיפור בתשתיות, כולל חיבור למסילת רכבת בסוף המאה ה-19. האקלים הנוח משך תיירים רבים, בעיקר עשירים מהחוף המזרחי, ופתח את הדלת לצמיחת ענף התיירות בעיר.
ב-1891 הוקם מכון "המכון הפוליטכני ת'רופ" שלימים הפך ל"מכון הטכנולוגי של קליפורניה" (קלטק).
בשנת 1911 הפך המכון לאוניברסיטה הנהנית ממימון ציבורי.
פסדינה שוכנת בגובה 263 מטרים מעל פני הים ומשתרעת על שטח של 60 קמ"ר מזרחית ללוס אנג'לס ובתוך המטרופולין של לוס אנג'לס.
פסדינה היא העיר השישית בגודלה במחוז לוס אנג'לס.
בשנת 1913 תמה בנייתו של גשר רחוב קולורדו מעל נחל ארויו סקו.
הגשר כונה גם "גשר המתאבדים" בשל המתאבדים רבים אשר קפצו ממנו אל מותם בתקופת "השפל הגדול".
בשנת 2003 הושלמו העבודות על ה"קו הזהוב" של הרכבת הקלה של לוס אנג'לס, שמחברת כעת את פסדינה עם מרכז לוס אנג'לס.
פסדינה היא התחנה הסופית של "הקו הזהוב" של המטרו של לוס אנג'לס, אשר מתחיל בתחנת יוניון במרכז העיר.
הקו מתוכנן להמשיך דרך ערים נוספות במטרופולין של לוס אנג'לס עד מונטקלייר.
נמל התעופה בוב הופ (ידוע גם בשמו: נמל תעופה ברבנק-גלנדייל-פסדינה), הממוקם ליד ברבנק, משמש כנמל תעופה אזורי.
רוב היעדים מנמל התעופה הם במערב ארצות הברית.
נמל התעופה הבינלאומי הקרוב ביותר לפסדינה הוא נמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס.
פסדינה היא מקום ההתרחשות העיקרי של הסדרה "המפץ הגדול" ומקום המגורים של הדמויות הראשיות בה.
האסטרואיד "2860 Pasacentennium" שהתגלה על ידי אלינור הלין, נקרא על שם העיר לרגל חגיגות 100 השנה להקמתה)
האינתיפאדה השנייה, אשר החלה באוקטובר 2000, הובילה ללמעלה מ-5,000 הרוגים פלסטינים וישראלים, וגבתה מחיר כבד מהכלכלה הישראלית והפלסטינית כאחד.
מעגל אלימות חסר תקדים נמשך במרביתה של התקופה, פרט להודנה קצרת הימים בקיץ 2003.
בנובמבר 2004 מת יאסר ערפאת, האיש שנחשב על ידי רבים כיוזם האינתיפאדה וכגורם הראשי מאחוריה.
בעקבות מותו נערכו ב-9 בינואר 2005 בחירות לראש הרשות הפלסטינית, בהן נבחר מחמוד עבאס, ראש ממשלת הרשות בעברו, כנשיא החדש וכיורשו של ערפאת בתפקיד.
כל אלה, יחד עם התיאום הביטחוני המחודש בין שני הצדדים, וכן הגיבוי של ארצות הברית, ירדן ומצרים, הובילו להחלטה על קיום הפסגה.
הפסגה החלה בסדרת פגישות שנערכו בין ראש ממשלת ישראל, אריאל שרון, לבין הנשיא מובארק, המלך עבדאללה ומחמוד עבאס, במה שהוגדר כפגישות המיועדות לעורר אמון בין הצדדים.
בהמשך, כל המנהיגים, למעט המלך עבדאללה, הכריזו פומבית על מחויבותם להמשך המאמצים להרגיע את המצב בשטח ולהמשיך הלאה בתהליך השלום, בהתאם לעקרונות מפת הדרכים.
כצעד מעורר אמון, הן ראש הממשלה שרון והן הנשיא עבאס הכריזו בסיכומיהם של הוועידה, על הפסקת הפעולות המזוינות כנגד הצד השני, במה שנועד להיות הסיום הרשמי של האינתיפאדה השנייה.
כמו כן הודיעה ישראל כי תפעל באופן מיידי לשחרורם של מאות אסירים פלסטינים המוחזקים על ידה, כאשר בסופו של דבר שחררה ישראל 900 אסירים פלסטינים.
בעקבות המהלך הודיעו מצרים וירדן כי יחזירו את שגריריהן לישראל, לאחר שהוחזרו במחאה על פעולותיה של ישראל במהלך האינתיפאדה השנייה.
פסו צ'יליאני (בספרדית Peso Chileno), הוא המטבע של צ'ילה.
הפסו הנוכחי הופץ מאז 1975, כאשר הגרסה הקודמת הייתה במחזור בין 1817 ל-1960. הסמל שלו מוגדר כאות S עם פס אנכי אחד או שניים-$
לפי תקן ISO 4217 סימנו הבנקאי של הפסו הצ'יליאני CLP הפסו חולק ל-100 סנטאבו עד ל-31 במאי 1996, אז בוטלה החלוקה באופן רשמי (וחובה לשלם בפזו שלמים).
בפברואר 2023, שער החליפין היה בסביבות CLP$800 ל$1.
הגרסה הנוכחית של המטבע יצאה ב-1975, והחליפה הנפקה קודמת מ-1960.
האסקודו (בספרדית escudo)היה המטבע של צ'ילה בין השנים 1960 ל-1975, מחולק ל-100 סנטסימוס.
הוא החליף את הפסו (הישן) בשיעור של 1 אסקודו = 1000 פסו והוחלף בעצמו בפזו חדש, בשיעור של 1 פסו = 1000 אסקודו.
הסמל Eº שימש עבור האסקודו.
הפסו הנוכחי הוצג ב-29 בספטמבר 1975 בצו ממלכתי 1,123, והחליף את האסקודו בשיעור של 1 פסו עבור 1,000 אסקודו.
המטבעות 1, 5 ו-10 סנטאבו היו דומים מאוד למטבעות 10, 50 ו-100 האסקודו שהם החליפו.
מאז 1983, האינפלציה הותירה את מטבעות הסנטבו מיושנים.
ב-26 באוקטובר 2017 הפסיקה המטבעה לייצר מטבעות של 1 ו-5 פזו, והחלה לקבל את המטבעות האלה ישירות במטבעה כדי להחליף לערך גדול יותר.
ב-1 בנובמבר 2017 החלו גופים מסחריים לעגל סכומים לתשלום במזומן, לעגל כלפי מטה לסכומים המסתיימים ב-1 עד 5 פסו, ולעגל כלפי מעלה לסכומים המסתיימים ב-6 עד 9 פסו.
עסקאות וצ'קים אלקטרוניים אינם מושפעים.
שינוי זה השפיע על ארגוני צדקה שונים שהיו להם תוכניות לקבלת תרומות בקופה
מיד לאחר סיום הדיקטטורה הצבאית בצ'ילה (1973–1990), שונו העיצובים הקדמיים של מטבעות 5 ו-10 פסו.
המטבעות הללו נשאו דמות נשית מכונפת לובשת גלימה קלאסית והוצגה כאילו זה עתה שברה שרשרת הקושרת את שתי ידיה זו לזו (ניתן לראות אורך של שרשרת תלויה על כל פרק כף היד שלה); לצדה מופיעים תאריך ההפיכה בספרות רומיות והמילה libertad (בספרדית "חירות").
לאחר שובה של הדמוקרטיה, אומץ עיצוב עם דיוקנו של ברנרדו או'היגינס.
בשנת 2001, הופץ מטבע של 100 פזו שעוצב מחדש, הנושא את דמותה של אשת מפוצ'ה (תושביה הילידים של מרכז צ'ילה).
בפברואר, 2010, התגלה שבסדרת 2008 של מטבעות 50 הפסו שם המדינה צ'ילה היה שגוי באיות כ-chiie.
המטבעה הלאומית מסרה כי היא לא מתכננת לקרוא להחזיר את המטבעות, שהיו בשווי של כ-0.09 דולר ארצות הברית כל אחד באותו זמן, המטבעות הפגומים הפכו לפריטי אספנים.
בשנת 1976, הוצגו שטרות בערכים של 5, 10, 50 ו-100 פסו, כאשר ההיפוכים של גב השטר של שני הערכים הנמוכים, היו דומים לאלו של שטרות ה-5,000 ו-10,000 האסקודו שאותם החליפו.
האינפלציה הובילה מאז להנפקה של שטרות בערכים גבוהים בהרבה.
לכל השטרות החדשים אותו גובה של 70 מ"מ (2.8 אינץ'), בעוד שאורכם משתנה בהפרשים של 7 מ"מ (0.28 אינץ') בהתאם לערכים הנקובים שלהם: הקצר ביותר הוא השטר של 1000 פזו והארוך ביותר הוא 20,000 פזו.
קשה יותר לזייף את השטרות החדשים בגלל אמצעי אבטחה חדשים.
העיצוב והייצור של כל משפחת השטרות החדשה הוקצו לחברה האוסטרלית Note Printing Australia Ltd עבור שטרות 1000, 2000 ו-5000 פסו, ולחברה השוודית Crane AB עבור שטרות של 10,000 ו-20,000 פסו.
לספרדית צ'יליאנית יש שמות לא רשמיים לכמה שטרות ומטבעות.
אלה כוללים לוקה (luca) באלף פזו, קינה (quina) בחמש מאות פזו (quinientos זה בספרדית "חמש מאות"), וגמבה (gamba) ("חסילון") במאה פזו (או לאחרונה 100,000 פזו).
שמות אלה ישנים: לדוגמה, גמבה ולוקה הוחלו על 100 ו-1000 אסקודו לפני 1975. המונח גמבה הוא התייחסות לצבע של שטר כסף של מאה פזו שהונפק בין 1933 ל-1959. בהתאם להקשר, גמבה עשויה להיות מאה פזו או מאה אלף פזו.
למשל, אפשר לומר שמחשב חדש עולה שית גמבות.
זה אומר מאתיים אלף פזו.
בדרך כלל, סכום של מיליון פסו, מכונה פאלו (palo- מקל).
שער הפסו כנגד הדולר האמריקאי
בין 1974 ל-1979, הפסו הצ'יליאני הורשה לנוע בתוך רצועת ניוד מוגדרת.
מיוני 1979 עד 1982 הפזו הוצמד לדולר ארצות הברית לפי שער חליפין קבוע.
ביוני 1982, במהלך המשבר הכלכלי של אותה שנה, הפזו פוחת והשתמשו במשטרים שונים של שער חליפין.
באוגוסט 1984 חזר הפסו למערכת של רצועת ניוד, שהותאמו מעת לעת כדי לשקף הבדלים בין אינפלציה חיצונית ופנימית.
החל מספטמבר 1999, הפסו הצ'יליאני נסחר בחופשיות מול הדולר האמריקאי בפעם הראשונה.
עם זאת, הבנק המרכזי של צ'ילה שומר לעצמו את הזכות להתערב, דבר שעשה בשתי הזדמנויות כדי להתמודד עם פיחות מופרז: הראשון, באוגוסט וספטמבר 2001, עלה בקנה אחד עם משבר ההמרה של ארגנטינה ועם פיגועי 11 בספטמבר בארצות הברית.
השני, באוקטובר 2002, היה במהלך הבחירות לנשיאות בברזיל.
הפסו הקולומביאני (בספרדית: Peso colombiano; סימן: $; קוד ISO 4217: COP) הוא ההילך החוקי של קולומביה.
סמל הפסו הרשמי הוא $, סמל Col$.
משמש גם כדי להבחין בינו לבין מטבעות אחרים הנקובים בפזו ובדולר.
פסו אחד מחולק תאורטית למאה סנטאבו; עם זאת, בגלל האינפלציה הגבוהה בשנות ה-70 וה-80, כל הטבעת מטבעות הסנטבו הופסקה ב-1984.
עדיין מקובל לכתוב סכומים כספיים עם סנטאבו.
מטבעות ה-50 פזו הם עדיין הילך חוקי, אך בשל ערכם ותפוצתם הנמוכים, רוב העסקאות במזומן מעוגלות ל-100 פסו הקרובים ביותר.
קולומביה השתמשה בריאל הקולוניאלי הספרדי עד 1820. לאחר שהושגה עצמאות מספרד, הוא הוחלף בריאל הקולומביאני.
בשנת 1837, הריאל הקולומביאני הוחלף בפזו הנוכחי בשער של 1 פזו = 8 ריאל וחולק בתחילה ל-8 ריאל.
בשנת 1847, קולומביה עברה לשיטה העשרונית של המטבע והפסו חולק לעשרה ריאלים, כל אחד מ-10 דצימוס (עשירית) דה ריאל, מאוחר יותר סנטאבו (centavos).
שמו של הריאל שונה ל-décimo בשנת 1853. השיטה הנוכחית של 100 סנטאבוס לפזו שימשה לראשונה בשנת 1819 על שטרות כסף מוקדמים אך לא הופיעה שוב עד תחילת 1860 על שטרות כסף ולא הייתה בשימוש ב מטבעות עד 1872.
בשנת 1931 עזבה בריטניה את תקן הזהב והצמדת הפסו הועברה לדולר ארצות הברית, בשער של 1.05 פזו = 1 דולר, פיחות קל מההצמדה הקודמת שלו, זאת עד 1949. למרות זאת, שטרות הפסו המשיכו להיות מונפקים כפסו אורו עד 1993.
בשנת 2018, הקונגרס של קולומביה התלבט אם לנקוב מחדש בפזו בשער של 1,000 פסו ישן = פסו חדש אחד, תוך הסרת שלושה אפסים מערכו הנקוב, וזאת על מנת להקל על פעולות החשבונאות והבנקאות.
סדרה חדשה של שטרות הוצגה בשנת 2016 כאשר שלושת האפסים האחרונים של הערך הוחלפו במילה "מיל" (אלף), התכנית הייתה להדפיס את אותם שטרות כאשר את המילה "מיל" תוחלף במילה "נואבוס" (חָדָשׁ).
ההצעה נתמכה על ידי הנשיא דאז חואן מנואל סנטוס, אך נתקלה בהתנגדות בשל העלות הגבוהה שתהיה לה והיתרונות המינימליים שהיא תביא, כמו כן היה חשש לבלבול בכלכלה מבוססת מזומנים ברובה, הטיפול בחוזים שנכרתו במטבע הקודם והאפשרות של ירידת אינפלציה עתידית.
אם כי הפחתת האינפלציה לא הייתה אחת התוצאות הצפויות של הרדנומינציה.
הנשיא איבן דוקה (Iván Duque) לא תמך בשינוי, וההצעה כרגע אינה נשקלת בממשלה.
בשנת 1967, הוצגו מטבעות פלדה בערכים של 1 ו-5 סנטאבוס ומטבעות מצופים בנחושת, בערכים של 10, 20 ו-50 סנטאבוס ומטבעות קופרו-ניקל בערך של 1 פסו,
את מטבעות 2 סנטאבוס הפסיקו לייצר בשנת 1960.
בשנת 1977, הוצגו מטבעות של 2 פסו העשויים ברונזה.
ב-1984 הסתיים ייצור כל המטבעות מתחת ל-1 פזו.
ערכים גבוהים יותר הוכנסו בשנים הבאות של אינפלציה גבוהה.
אך עקב בעיות זיוף מאסיביות, מטבעות ה-1000 פסו נמשכו חזרה בשלבים ולא הופצו עד שבשנת 2002, הם יצאו מהמחזור.
בפברואר 2009, הבנק המרכזי הפסיק את ההטבעה של מטבעות 5, 10, 20 פזו.
אך הם עדיין היו הילך חוקי, אך בשל ערכם ותפוצתם הנמוכים, רוב עסקאות המזומן עוגלו ל-100 פסו הקרובים ביותר.
בשנת 2012, הבנק של הרפובליקה של קולומביה הנפיק סדרה חדשה של מטבעות עם מטבעות 500 ו-1000 פזו שהוטבעו כעת כמטבעות דו-מתכתיים.
מטבעות מסדרת 2012ערךמפרט טכניתיאורקוטר (מ"מ)עובי (מ"מ)משקל (גרם)הרכבשפת
המטבעפני המטבעגב המטבע50 פסו171.32.0פלדה מצופה ניקלחלקדב המשקפיים (Spectacled bear) – שמו הפופולרי ושמו המדעיערך המטבע, גובל במילים "הרפובליקה של קולומביה" והשנה שבה הוטבע100 פסו20.31.553.34פלדה מצופה פליז:
90.8% ברזל, 1.2% פחמן; שכבות: 6.4%-7.2% נחושת, 3.2%-2.4% אבץחלקצמח הRuilopezia (Espeletia) – שמו הפופולרי ושמו המדעיערך המטבע, גובל במילים "הרפובליקה של קולומביה" והשנה שבה הוטבע200 פסו22.41.74.6165% נחושת
15% ניקלאותיות עם קצה רגילארה ארגמנית -תוכי גדול (The scarlet macaw) שמו הפופולרי ושמו המדעיערך המטבע, גובל במילים "הרפובליקה של קולומביה" והשנה שבה הוטבע500 פסו23.727.14טבעת חיצונית: 65% נחושת
6% אלומיניום, 2% ניקלמפולחים (חלקים רגילים ומדורגים)צפרדעת הזכוכית – שמה הפופולרי ושמו המדעיערך המטבע, גובל במילים "הרפובליקה של קולומביה" והשנה שבה הוטבע1,000 פסו26.79.95טבעת חיצונית: 92% נחושת
20% אבץ, 15% ניקלביטחוןצב ים חום (loggerhead sea turtle), שמו הפופולרי ושמו המדעיערך המטבע, גובל במילים "הרפובליקה של קולומביה" והשנה שבה הוטבע
פסדינה היא עיר בטקסס, ארצות הברית, והיא חלק מהמטרופולין של יוסטון.
במפקד האוכלוסין משנת 2010, אוכלוסיית העיר היא 149,043 תושבים, מה שהופך אותה לעיר ה-17 בגודלה בטקסס.
העיר מנוהלת על ידי ראש עירייה ומועצה בת כשמונה חברים.
אגף ההתנדבות העירוני הוא הגדול ביותר מבין ערי ארצות הברית.
עוד לפני בוא האירופים היה אזור פסדינה מיושב על ידי שבטים אינדיאנים אשר התגוררו לאורך כל חוף המפרץ.
במהלך המאה ה-19 החלה מקסיקו ליישב ולפתח את האזור לאחר הכרזת העצמאות שלה.
לאחר המהפכה הטקסנית בשנת 1835 הוקמה באזור רפובליקת טקסס אשר סופחה כעשר שנים לאחר מכן, בשנת 1845 לארצות הברית.
בתקופה זו החלה להתפתח החקלאות המקומית באזור פסדינה.
בשנת 1875 הוקם קו רכבת מקומי.
בשנת 1893 הוקמה התיישבות של ממש.
בשנת 1900 נפגעה העיר מהוריקן, אך למרות זאת גדלה אוכלוסייתה מאוד בעיקר הודות לתרומות מן הצלב האדום.
בשנת 1928 אוגדה פסדינה כעיר.
עד אמצע המאה ה-20 נשענה הכלכלה המקומית במיוחד על נפט ותעשייה כבדה.
בשנת 1961 הוקם בסמוך לעיר מרכז החלל ג'ונסון של נאס"א אשר חיזק מאוד את הכלכלה המקומית.
בתחילת המאה ה-21 התבססה העיר כפרוור של מעמד הפועלים במטרופולין של העיר יוסטון.
מרכיבים משמעותי בכלכלה המקומית הם חיפוש של נפט וגז, ספנות ותעשייה כימית.
פסגת רנד או פסגת ראנד היא פסגה נישאת בדרום פסגות נברסקה, ברכס בריטניה שבאנטארקטיקה.
הפסגה נקראת על שם ג'ון ה.
Rand), חבר מחלקת המחקר של האזורים הקרים של צבא ארצות הברית, אשר חקר את מדף הקרח רוס בין השנים 1974-1975 ו-1976-1977.
פסגת שׁוׂקִי היא הר בקצהו הצפוני של רכס סנטינל באנטארקטיקה.
הפסגה נמצאת 3.2 קילומטרים דרומית מזרחית לפסגת אלן.
ההר התגלה על ידי לינקולן אלזוורת' בעת הטיסה החוצת אנטארקטיקה שלו ב-23 בנובמבר 1935.
ההר נקרא על שם צ'ארלס סי.
Shockey) שעבד במחלקת המפות המיוחדות של הסקר הגאולוגי של ארצות הברית אשר הכינה בשנת 1962 את המפה של האזור.
פסגת ריצ'רדסון היא פסגה בהרי טינדל, בחצי האי ארוסמית', בחוף לובה, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 600 מטרים מעל פני הים; והיא ההר ה-4,915 בגובהו באנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת לגדתו מזרחית של קרחון ואלו.
הפסגה התגלתה בעת שצולמה מן האוויר על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1957.
האזור נחקר על ידי גאולוגים של הסקר האנטארקטי הבריטי בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1980–1981.
הפסגה נקראת על שמה של הילדה ריצ'רדסון (Hilda Richardson), שהייתה מזכירת האגודה הגאולוגית הבריטית בין השנים 1953–1962, והמזכ"לית של האגודה הגאולוגית הבינלאומית החל משנת 1962.
שם זה ניתן בדומה לשמות אחרים בסביבת הפסגה, לציון משלחת הגאולוגים של הסקר האנטארקטי הבריטי שנערך באזור.
פסדאלורוס (שם מדעי: Pseudaelurus) הוא סוג פרימיטיבי טורף ממשפחת החתוליים, אשר חי במשך תקופת המיוקן שלפני 20 עד 8 מיליון שנה באירואסיה והיגר גם לאמריקה הצפונית לפני כ-18 מיליון שנה – מה שהפך אותו לראשון החתוליים באמריקה.
הסוג הוגדר ב-1850 בידי החוקר הצרפתי פול ז'רווה .
בסוג זה נכללו מינים רבים, אך כמה חוקרים רואים מהחוקרים רואים בחלקם סוגים נפרדים כמו היפראילוריקטיס, מיופנתרה, סטיריופליס ו-Schizailurus.
הממצאים התגלו באזורים רבים לאורך אירואסיה מסין לאורכה, דרך סיביר ואף בערב הסעודית והתגלו גם בגרמניה, במזרח אירופה ובארצות הברית – שם אולי המאובנים השתייכו לסוג היפראילוריקטיס.
חתול קדום זה היה בעל מאפיינים פרימיטיביים הקרובים לראשון החתוליים – הפרואילורוס ובעל מכנה משותף עם הגחניים למשל רגליים קצרות מאוד וטפרים לא נשלפים ואולי הוא התאים לחיים על העצים.
הוא לא קרוב לאף חתול מודרני וייתכן שהוא התפתח לכל קבוצות החתולים המאוחרות: חתולים גדולים, חתולים קטנים ושנחרבים.
המינים השונים בסוג התחלקו בגודלם מגודל של חתול בית עד לגודל של שונר או פומה במשקל 30 קילוגרם.
לחלק מהמינים היו ניבים מגודלים יחסית, מה שאולי מקשר בינם לשנחרבים, אך בתכונות אחרות הם היו שונים מהם.
טורף זה היה איטי יחסית והיה צריך לארוב לטרף במחבוא.
הוא ניזון מפרסתנים שונים ואולי גם ממכרסמים ברחבי הערבות והסוואנות הקדומות של המיוקן.
פסגת תומה או פסגת ת'ומה היא פסגה שאינה מכוסה קרח בהרי דסקו בקצה הדרום מזרחי של האי רוטשילד, שבאנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת 3 קילומטרים צפונית-מערבית לפסגת אוברטון.
הפסגה נקראת על שמו של ג'ק ס.
Thuma), ממשמר החופים של ארצות הברית USCGC Westwind.
פסגת שנק היא פסגה בהרי דסקו בקצה הדרום מזרחי של האי רוטשילד, שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 500 מטרים מעל פני הים.
הפסגה ממוקמת 3.7 קילומטרים דרומית-מערבית לפסגת מוריל.
הפסגה נקראת על שמו של ג'יימס נ.
Schenck), שהיה קצין המבצעים באונייה שוברת הקרח של משמר החופים של ארצות הברית USCGC Staten Island, במהלך מבצע דיפ פריז, בשנת 1971.
פסגת רפרנס היא פסגה חרוטית בארץ אנדרבי, שבאנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת בין הר ולר והר הולינגסוורת'; 6 קילומטרים דרומית למפרץ אמונדסן.
במבט מכיוון צפון, מדרונות הפסגה תלולים ביותר וחלקים (ולכן צורתה החרוטית).
גובהה של הפסגה 1,030 מטרים מעל פני הים.
הפסגה התגלתה לראשונה באוקטובר 1956 על ידי משלחת של משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה, בפיקודו של פ.
הפסגה נקראת בשם זה בשל היותה נקודת ייחוס (באנגלית "רפרנס") לתצפיות המגנטיות שנעשו באי אובזרביישן.
פסו פיליפיני (Filipinas piso) הוא המטבע הרשמי של הפיליפינים.
המטבע מחולק ל-100 סנטימו פיליפיניים.
בעקבות היותה של הפיליפינים קולוניה של ארצות הברית השפה הרשמית הייתה אנגלית ולכן על השטרות הודפסה המילה "peso".
משנת 1967 אומצה השפה הפיליפינית ועל השטרות והמטבעות, הוחלפה המילה ל"piso", שנכתבת על השטרות עד היום.
הפסו הפיליפיני היה בעבר מלווה בסימן "$", שבדרך כלל מסמל דולר, בדומה למדינות היספניות רבות.
כיום הוא מסומן בסמל ₱.