tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מצב בו קיים ברשתית העין חור, המגדיל את הסיכויים להיווצרות היפרדות הרשתית.
סוג החור הנפוץ ביותר כיום נקרא "אופרקולום חופשי", בו החלק שנפרד בחור מרחף על פני זגוגית העין, ונקלט על ידי העין כעצמים צפים בעין, מעין לכלוכים או זבובים שחורים מעופפים באוויר.
כיום, קיימת שיטה להלחמת החור או הקרע, באמצעות מכשיר לייזר ההופך אנרגיית אור לאנרגיית חום, ובעזרת החום "מלחים" את החור או הקרע.
בכך נמנעת כניסה של ג'ל לעין המובילה להיפרדות רשתית.
רטיניטיס פיגמנטוזה (Retinitis pigmentosa) היא מחלת עיניים ניוונית של הרשתית, הנפוצה ביותר מבין מחלות ניוון הרשתית בעלות הורשה ברורה.
תדירות המחלה נבדקה בעיקר בארצות-הברית ובאירופה ועומדת על אחד מתוך 4,000 אנשים.
תדירות המחלה בישראל גבוהה יותר ובאזורים מסוימים עומדת על 1 מתוך 2,000 אנשים.
אווסטין (Avastin) - תרופה אונקולוגית הפוגעת ביכולתו של הגידול הסרטני ליצור כלי דם.
בשנת 2004 אושרה לחולי סרטן המעי הגס והרקטום ובמהלך השנים נרשמה באינדיקציות נוספות.
החומר פועל על VEGF - ומונע את פעולתו ובכך מונע יצירת כלי דם חדשים.
מאחר שלא נערך בה מחקר לטיפול בניוון מקולרי, היא אינה מאושרת על ידי ה-FDA או על ידי משרד הבריאות בישראל למטרה זו.
לוסנטיס (Lucentis) - תרופה דומה לאווסטין, עם מולקולה קטנה יותר, אשר פיתחה החברה המייצרת את האווסטין (נוברטיס).
לוסנטיס קיבלה ביולי 2006 אישור של מנהל המזון והתרופות האמריקאי עבור טיפול ב-AMD רטוב.
ה-Lucentis יקרה פי 20 ויותר מן האווסטין (עקב עלות המחקרים וסיבות מסחריות), למרות שמדובר באותה מולקולה כמעט.
אייליה (Eylea) אפליברספט - תרופה שפותחה במיוחד לטיפול במחלות רשתית, הרשומה לשימוש בישראל (כמו גם בארצות הברית ובאירופה) לטיפול בניוון מקולרי גילי, בצקת מקולרית על רקע סוכרת ומחלות רשתית נוספות.
לוקסטורנה (luxturna) תרופה שפותחה במיוחד לטיפול בגן RPE65 הגורם בין מאות גנים אחרים לרטיניטיס פיגמנטוזה.
עברה את אישור ה-FDA בשנת 2017.
חלק ממחלות הרשתית נגרמות בשל חלבון VEGF – חלבון המהווה "פקטור צמיחה" ומעודד צמיחה פתולוגית של כלי דם לא תקינים ברשתית.
אייליה חוסמת את יכולתו של החלבון להיקשר לרצפטור שלו כשהיא נצמדת אליו משני צדדיו (כמו "שתי ידיים על הכדור") באפיניות גבוהה פי 140 ויותר מתכשירים הנקשרים אל החלבון רק בצד אחד שלו.
הבדלים ברשתית של בעלי חוליות וחסרי חוליות
סדר השכבות ברשתית של בעלי חוליות הוא "הפוך", בכך שהתאים הרגישים לאור נמצאים בצד האחורי של הרשתית, והאור צריך לעבור דרך שכבת נוירונים לפני שהוא פוגע בפוטורצפטורים.
לעומת זאת, רשתית של חסרי חוליות בנויה בסדר הבא - הפוטורצפטורים הם בשכבה החיצונית של הרשתית, ומאחוריהם נמצאים הנוירונים המעבדים את האות.
יתרונו של סידור זה הוא שהעצב האופטי המעביר את המידע אל המוח אינו גורם לאזור ריק מפוטורצפטורים, ולכן לבעלי חיים אלה אין כתם עיוור.
בארצות הברית פועלות כ-100 רשתות טלוויזיה ארציות, בהן שבע רשתות עיקריות.
רוב הרשתות הן רשתות טלוויזיה מסחרית, חלקן מיועדות לשידורי דת, חלקן ערוצי קניות וחלקן מיועדות לדוברי ספרדית.
בנוסף קיימים מאות ערוצים נוספים המשודרים בכבלים ובלוויין.
שתי הרשתות הראשונות, NBC ו-CBS, נוסדו כרשתות רדיו בשנות ה-20 והחלו לפתח שידורי טלוויזיה בשנות ה-40. רשת ABC נוסדה בשנת 1943, לאחר שממשלת ארצות הברית קבעה שרשת NBC פעלה כמונופול.
שלוש הרשתות החלו לפעול כרשתות טלוויזיה יחד עם DuMont, ולאחר שזו הפסיקה את שידוריה ב-1956 הן נחשבו לרשתות הטלוויזיה העיקריות בארצות הברית עד לתחילת שנות ה-90. הרשת הראשונה שהצליחה להתחרות בהן בהצלחה היא רשת FOX, שנוסדה בשנת 1986. הרשת הציבורית NET נוסדה בשנת 1952, והוחלפה ברשת PBS בשנת 1969.
רשתות הכבלים והלוויין הראשונות ששידרו תוכן מקורי קמו בשנות ה-70. רשתות בידור כלליות כגון HBO, Showtime ו-USA ורשתות ספציפיות כמו MTV (מוזיקה), CNN (חדשות), ניקולודאון (ילדים) ו-ESPN (ספורט).
רשתות UPN ו-The WB שנוסדו בשנות ה-90 התמזגו לרשת אחת בשם The CW, בבעלות משותפת של חברת CBS וטיים וורנר, בספטמבר 2006.
2001 (AS)כ-90.7 מיליוןילדים, קומדיה וורנר מדיהFX Networks1994כ-90 מיליוןבידורחברת וולט דיסניTurner Classic Moviesסרטיםוורנר מדיהStarzבידורליונס גייט אנטרטיינמנט MSNBC 1996 כ-85.3 מיליון חדשות חברת Comcastפוקס ניוזכ-89.4 מיליוןחדשותחברת ניוז קורפIon Television1998כ-85.2 מיליוןבידורE.
Scripps Companyדיסני XDכ-74.7 מיליוןילדיםחברת וולט דיסניהולמרק2001כ-101 מיליוןסרטיםHallmark Cardsערוץ נשיונל ג'יאוגרפיקכ-89.3 מיליוןמדע וטבעחברת וולט דיסני (73%), נשיונל ג'יאוגרפיק (27%)Epix2009בידורמטרו גולדווין מאייר
רשת שיווק היא גוף עסקי (בדרך כלל חברה) העוסק במסחר קמעונאי ולו סניפים רבים בעלי מותג משותף.
רשתות שיווק פועלות בשתי דרכים עיקריות:
כל חנויות הרשת הן בבעלות הרשת, וניהולן מונחה על ידי ההנהלה המרכזית של הרשת.
חנויות הרשת הן בבעלות זכיינים, המקבלים שירותים שונים מהרשת, כגון שירותי שיווק, הדרכה ואספקת סחורה.
לעיתים משולבות שתי השיטות ברשת אחת - חלק מחנויות הרשת הן בבעלות הרשת, וחלק בבעלות של זכיינים.
רוב רשתות השיווק מתמחות בתחום מסוים (כגון מכירת מזון, מכירת ספרים וכדומה).
אך בעשור האחרון התפתחו רשתות המייחדות עצמן בצורות שונות.
דוגמת רשתות אשר מטרתן להוות את הרשת הזולה בתחום (ללא קשר ישיר לאיכות) דוגמת קופיקס בתחום המזון ומקס סטוק בתחום כלי בית ומוצרים נלווים.
לחנויות הפועלות במסגרת רשת מסוימת מאפיינים דומים מבחינות רבות, כך שקונה המכיר אחת מחנויות הרשת יודע למה לצפות גם כאשר הוא נכנס לחנות שאינה מוכרת לו.
נכס חשוב של הרשת הוא המותג שלה, אך לעיתים בוחרת רשת שיווק להתפצל לתת-רשתות, הפונות לקהלי יעד שונים, ולכל אחת מהן מותג משלה.
עוצמתן של רשתות השיווק מאפשרת להן פעמים רבות את דחיקתם של עסקים עצמאיים הפועלים בתחומן.
תופעה זו יצרה מחלוקות במדינות רבות והובילה במקרים רבים גם לשיתופי פעולה בין עסקים עצמאיים לרשתות השיווק בניסיון למנוע שגשוג מהיר של רשתות השיווק על חשבון העסקים המקומיים.
רתך הוא איש מקצוע שמתמחה בריתוך חומרים זה לזה.
החומרים אותם הוא מרתך יכולים להיות מתכות (כגון פלדה, אלומיניום, ברזל וכדומה), וכן חומרים פלסטיים או פולימרים אחרים.
רתכים צריכים להיות בעלי מיומנות, יכולת מוטורית עדינה ותשומת לב לפרטים, וכן בעלי ידע טכני מסוים על החומרים המרותכים ועל נוהלי העבודה המקובלים.
בגלל השימוש באמצעי הלחמה רבי עוצמה ובלהבות, יש בעבודת הרתך סיכון משמעותי לכוויות קשות, ועל-כן משתמשים הרתכים בבגדי עבודה מיוחדים כגון כפפות עור עבות וסרבל בעל שרוולים ארוכים.
רמת הבוהק הגבוהה באזור הריתוך עלולה לגרום לפוטוקרטיטיס, דלקת שמקורה בחשיפת הקרנית לקרינת אור על-סגולה.
משקפי מגן וקסדות ריתוך כהים נחבשים כדי למנוע חשיפה לאור זה.
בשנים האחרונות הוחל בייצור קסדות חדשות בעלות סוכך המתכהה אוטומטית עם חשיפה לכמויות גדולות של אור על סגול.
הרתכים חשופים בעבודתם גם לגזים רעילים וחלקיקים מזיקים.
בעבודות ריתוך שונות נוצר עשן ובו סוגים שונים של תחמוצות מתכת, שחשיפה אליו עלולה לגרום לקדחת אדי מתכות .
רעילות האדים עומדת ביחס הפוך לגודל החלקיקים: ככל שהחלקיקים קטנים יותר גוברת הסכנה.
בנוסף, חלק מהתהליכים גורמים להשתחררות גזים דוגמת פחמן דו-חמצני ואוזון שעלולים להסב נזק בהיעדר אוורור מספק.
רתווֶלי (בגאורגית: რთველი) הוא בציר יין מסורתי ויום חג קטיף ענבים כפרי בקאחתי שבגאורגיה המלווה בסעודות חגיגיות, אירועים מוזיקליים וחגיגות אחרות.
החג מתקיים, בדרך כלל, מדי שנה בסוף חודש ספטמבר ובמערב גאורגיה באמצע אוקטובר.
כמה מהעדויות העתיקות ביותר לייצור יין מגיעות מגאורגיה ואיראן.
כמו כן שרדו הערות המצוינות במספר רשומות גאורגיות וחיבורים של נוסעים מאותה תקופה, שאינם גאורגים.
פולחן הגפן והיין הוא חלק חשוב בתרבותם, ברוחם ובדתם של גאורגים רבים, ומשולב ברבים מהפרטים הקטנים של חיי היומיום שלהם.
מסורת חגיגות הרתוולי מתקיימת כבר מימי-קדם, החגיגות נמשכות, בדרך כלל, מספר ימים, כאשר החוגגים מתחילים לעבוד בשעות הבוקר המוקדמות ומסיימים את היום במשתה בליווי מוזיקלי של שירי בציר מסורתיים.
אף על פי שיין מיוצר בכל חלקי גאורגיה, מהווה המחוז המזרחי בגאורגיה, קאחתי, את מרכז ייצור היין במדינה.
השירים המסורתיים שמלווים את החג מתארים את כל שלבי ייצור היין, בציר, דריכה סחיטה ועוד.
קאחתי ידועה בשיטת ייצור יין ייחודית, השונה במידה ניכרת מהשיטות האירופאיות.
לאחר סחיטת הענבים מותסס המיץ יחד עם קליפתו, הזמורות והגרעינים המפיקים את טעמיה ייחודיים של יינות המחוז, טעם המרמז של יין מדירה בצבע ענבר.
רשת שידור הוא סרט סאטירי אמריקאי משנת 1976. עלילת הסרט עוסקת בתחנת טלוויזיה בדויה, UBS, קיצור של Union Broadcasting System, ומאבקה להעלות את הרייטינג הנמוך שלה.
את התסריט לסרט כתב פאדי צ'ייבסקי, ביים סידני לומט, ומככבים בו פיי דאנאוויי, ויליאם הולדן, פיטר פינץ', נד ביטי ורוברט דובאל.
הסרט זכה בארבעה פרסי אוסקר: בקטגוריית השחקן הטוב ביותר, השחקנית הטובה ביותר, שחקנית המשנה הטובה ביותר והתסריט המקורי הטוב ביותר, וכן היה מועמד לעוד שישה פרסים בקטגוריות הסרט, הבמאי (לומט), שחקן ראשי (הולדן), שחקן משנה (נד ביטי), הצילום הטוב ביותר והעריכה הטובה ביותר.
הסרט המשיך לזכות בהכרה, עשורים אחרי יציאתו לאקרנים.
ב-2000, נבחר הסרט לשימור בארכיב הסרטים הלאומי של ארצות הברית בידי ספריית הקונגרס בשל היותו "חשוב תרבותית, היסטורית, או אסתטית".
ב-2002 בחרה בו גילדת המפיקים של אמריקה (Producers Guild of America) להיכל התהילה משום ש"הציב אמת מידה יציבה לתעשיית הבידור האמריקאית".
ב-2006 נבחר תסריטו של צ'ייפסקי כאחד מעשרת התסריטים הטובים ביותר, בידי גילדת התסריטאים המזרחית של אמריקה (Writers Guild of America, East).
ב-2007 נבחר הסרט למקום ה-64 בין מאה הסרטים האמריקאים הטובים ביותר.
הווארד ביל (פיטר פינץ'), קריין החדשות המרכזי של רשת השידור UBS, מפוטר מהרשת על ידי נשיא חברת החדשות מקס שומאכר (ויליאם הולדן), חברו משכבר הימים, עקב נתוני רייטינג נמוכים.
לאחר שהתבשר על כך מודיע הווארד למחרת בשידור חי כי הוא מתכוון להתאבד בשידור של יום שלישי הבא.
בעקבות האיום הוא זוכה לפופולריות בתקשורת ומביא לעלייה באחוזי הצפייה במהדורת החדשות.
בערב למחרת, כאשר הוא אמור לשאת התנצלות בשידור חי על מעלליו בליל אמש, ממשיך הווארד בפרובוקציה.
בעלי הרשת שוקלים לפטר את הווארד בעקבות התבטאויותיו, אך מנהלת תוכני השידור השאפתנית של הרשת, דיאנה כריסטנסן (פיי דאנאווי) רואה בהווארד פוטנציאל עצום להעלאת הרייטינג ומנסה לשכנע את מקס לחבור אליה לפיתוח תוכנית חדשות חדשה.
מצפונו של מקס אינו מאפשר לו לנצל את מצבו הרגיש של הווארד והוא מסרב, אך בין השניים מתפתח רומן קצר.
התבטאויותיו של הווארד מחריפות ומקס, היחידי אשר מודאג לגבי מצבו הנפשי של חברו ולא לאחוזי הצפייה, מחליט להוריד אותו מהשידור.
דיאנה משכנעת את המעסיק שלה, סמנכ"ל הרשת פרנק האקט (דובאל), לשבץ את תוכנית החדשות תחת מחלקת הבידור על מנת שתוכל לפתח אותה.
פרנק נענה להצעתה, וכאשר המנכ"ל מתאשפז לאחר אירוע לב הוא נכנס כממלא מקום ומפטר את מקס.
תחת מחלקת הבידור הווארד עובר להנחות תוכנית חדשה ("The Howard Beale Show"), אשר מהווה תוכנית פסבדו-דת אשר מטיפה לצופים לזעום על הנעשה בחברה ועל השקרים המנוונים של תוכניות הטלוויזיה.
במהרה התוכנית זוכה לאחוזי הרייטינג הגבוהים ביותר בטלוויזיה.
בינתיים מחליט מקס לעזוב את אשתו לטובת דיאנה והשניים עוברים לגור יחד.
אך במהרה מסתבר לו כי המסירות הפנאטית שלה לעבודתה באה בד בבד עם הריקנות הרגשית שלה וחוסר החמלה כלפי מצבים אנושיים.
כתוצאה מכך הוא מחליט לחזור לאשתו ומזהיר את דיאנה שהקריירה שלה תהרוס אותה.
באחת מתוכניותיו חושף הווארד שהתאגיד אשר מחזיק ברשת השידור, CCA, עומד להירכש על ידי תאגיד סעודי גדול יותר, הוא נואם בטלוויזיה כנגד העסקה ומשכנע את הצופים לשלוח מברקים לבית הלבן למען הפסקתה.
הדבר גורם לפאניקה אצל מנהלי הרשת, מכיוון שאם לא תתבצע העסקה, חוב החברה יגרום לסגירתה.
הווארד מוזמן לפגישה עם יו"ר CCA, ארת'ור ג'נסן (נד ביטי), אשר מפכח את הווארד לגבי מציאות העולם הקפיטליסטי והכלכלה הבינלאומית, אשר ידה נוגעת בכל, ומשכנע אותו להפסיק עם המסרים הפופוליסטים ולהתחיל להציג בטלוויזיה את ההטפות שלו על דה ההומניזציה של החברה.
כתוצאה מהתפנית בתכני התוכנית הפסימיסטיים מתחיל הרייטינג לרדת בחזרה.
עם זאת, ג'נסן לא מוכן שמנהלי הרשת יפטרו את הווארד.
דיאנה, פרנק ושאר חבר המנהלים עומדים בפני סוגיה, כאשר מצד אחד ג'נסן אינו מוכן להוריד את הווארד מהשידור, בעוד הרייטינג צונח.
באין כל מוצא אחר הם מחליטים להרוג את הווארד בשידור חי בידי קבוצת טרוריסטים, מה שמוביל גם לעליה קיצונית נוספת באחוזי הצפייה.
חלק מההשראה של צ'ייפסקי בכתיבת התסריט הגיעה ממקרה ההתאבדות של כתבת החדשות, קריסטין צ'ובוק, בשידור חי בפלורידה, שנתיים לפני הסרט.
הכתבת סבלה מדיכאון ונאבקה בעורכי התוכנית, היא לא יכלה להמשיך עוד וירתה בעצמה בשידור ב-15 ביולי 1974. צ'ייפסקי השתמש בסיפור בתור נקודת המוצא לכתיבת התסריט: "טלוויזיה תעשה הכל בשביל רייטינג...
צ'ייפסקי ומפיק הסרט, הווארד גוטפריד, תבעו באותה תקופה את יונייטד ארטיסטס (United Artists) ודרשו את הזכויות על סרטם הקודם, The Hospital, בשביל מכירה ל-NBC.
למרות תביעה זו, צ'ייפסקי וגוטפריד חתמו עם יונייטד ארטיסטס על מימון לרשת שידור, אך עד מהרה החברה התקפלה הודות לנושא השערורייתי של הסרט.
השניים לא נרתעו, וחיפשו אולפנים אחרים שישקיעו בסרטם, עד שמטרו גולדווין מאייר (MGM) גילו התעניינות בתסריט.
מיד לאחר מכן, יונייטד ארטיסטס חזרו בהם ורצו להשקיע בסרט בנוסף ל-MGM .MGM הסכימו להצטרפות יונייטד ארטיסטס ונתנו להם את זכויות ההפצה הבינלאומיות, כאשר MGM עצמם קיבלו את הזכויות בצפון אמריקה.
הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה בניו יורק ב-27 בנובמבר 1976, וזמן קצר לאחר מכן יצא לאקרנים.
הסרט נהפך לאחד הלהיטים הגדולים של אותה שנה וקיבל ביקורות משבחות.
וינסנט קנבי מהניו יורק טיימס, כתב בביקורתו על הסרט: "שערורייתי...
מבריק, מצחיק בצורה אכזרית, קומדיה אמריקאית מקומית שממקמת את פאדי צ'ייפסקי כאחד מהסטיריקנים החדשים הראשיים".
סרט שה"ראייה המעוותת והמרושעת שלו לדרך שהטלוויזיה נראית ונשמעת, היא הניתוח של הסאטיריקן לא רק לגבי הטלוויזיה, אלה גם לגבי החברה שתומכת בה, ושהיא בחזרה נתמכת על ידיה".
בביקורת על הסרט שנכתבה לאחר זכיותיו באוסקר, רוג'ר איברט כתב: "משוחק היטב בצורה מפליאה, סרט אינטליגנטי שתוקף לא רק את הטלוויזיה אלא גם את רוב הרעות החולות של שנות ה-70...
מה שהסרט מצליח להשיג בצורה כל כך טובה, חדה ובלתי נסלחת, יגרום לו לשרוד הרבה אחרי סרטים מיופייפים אחרים".
כרבע מאה מאוחר יותר, במסגרת רשימת "הסרטים הגדולים ביותר" שלו, מוסיף איברט על הסרט: "כמו נבואה.
כשצ'ייפסקי יצר את הווארד ביל, האם היה יכול לדמיין את ג'רי ספרינגר, הווארד סטרן ואת ה-World Wrestling Federation (WWF)?".
איברט נתן קרדיט ללומט וצ'ייפסקי על כך שידעו "בדיוק מתי להסיר את כל המחסומים".
לא כל הביקורות היו חיוביות, פאולין קייל ביקרה את הסרט בניו יורקר, על ריבוי הנאומים הארוכים והמטיפים שבו.
לדבריה, צ'ייפסקי המתחסד בז לא רק לטלוויזיה עצמה, אלא גם לצופיה.
בסצנה בה ארתור ג'נסן נואם להאוורד ביל בזכות הקפיטליזם והכלכלה הגלובלית, מזכיר ג'נסן את המטבעות השולטים בעולם, ובהם את השקל - אך בעת יציאת הסרט לאקרנים לא היה קיים מטבע כזה, שכן המטבע בישראל היה עדיין הלירה הישראלית.
הסרט למעשה חזה את העתיד, כיוון שב-1978 החליטה ממשלת ישראל להחליף את הלירה הישראלית בשקל, וההחלטה נשמרה בסוד על לביצועה בפועל ב-1980.
ישנה סברה רווחת בקרב צופי הסרט כי בסצנה הסוגרת את הסרט, בה נורה האוורד ביל, מגולם אחד היורים על ידי טים רובינס בהופעת קמע.
רובינס, שהיה אז נער אלמוני בן 17 וטרם שיחק ולו בסרט אחד, מכחיש שהשתתף בסרט.
רשת שידור זכה בשלושה מתוך ארבעה פרסים על משחק, והשווה את השיא של "חשמלית ושמה תשוקה" ב-1951.
השחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי – פיטר פינץ'
השחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי – פיי דאנאוויי
השחקנית הטובה ביותר בתפקיד משני – ביאטריס סטרייט
התסריט המקורי הטוב ביותר – פאדי צ'ייפסקי
פינץ' מת מהתקף לב לפני טקס האוסקר של 1977 והיה לזוכה היחיד באוסקר שזכה בפרס לאחר מותו, עד לזכייתו של הית' לדג'ר באוסקר 2009. במקרה, גם פינץ' וגם לדג'ר היו אוסטרלים.
הפסלון התקבל על ידי אלמנתו, אלת'ה פינץ'.
הופעתה של סטרייט, בתור לואיז שומאכר (אשתו של מקס), ארכה בסך הכל 5 דקות ו-40 שניות על המסך.
סטרייט מחזיקה עד היום בשיא של ההופעה הקצרה ביותר בסרט קולנוע שהספיקה לזכייה באוסקר על משחק.
השחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי – ויליאם הולדן
השחקן הטוב ביותר בתפקיד משני – נד ביטי
הצילום הטוב ביותר – אוון רויזמן
העריכה הטובה ביותר – אלן היים
הבימוי הטוב ביותר – סידני לומט
השחקן הטוב ביותר בסרט דרמה – פיטר פינץ'
השחקנית הטובה ביותר בסרט דרמה – פיי דאנאוויי
הבמאי הטוב ביותר – סידני לומט
התסריט הטוב ביותר – פאדי צ'ייפסקי
השחקן הטוב ביותר – פיטר פינץ'
השחקן הטוב ביותר – ויליאם הולדן
השחקנית הטובה ביותר – פיי דאנאוויי
שחקן המשנה הטוב ביותר – רוברט דובאל
הפסקול הטוב ביותר – ג'ק פיטסטפאנס, מארק לאוב, סנפורד רקואו, ג'יימס סאבט ודיק ווריסק
רשת שידור היה קופרודוקציה של MGM ויונייטד ארטיסטס, כאשר יונייטד ארטיסטס היה המפיץ בעל הזכויות הבינלאומיות.
כמו כן, לשתי החברות היו זכויות יוצרים לסרט.
ב-1980, Transamerica Corporation, אשר בבעלותו יונייטד ארטיסטס, העמיד את האולפן למכירה עקב הפסדים עצומים שבאו בעקבות הפקת המערבון "שערי החופש".
שנה לאחר מכן, MGM רכשה אותם וכתוצאה מכך זכתה בחלקם בזכויות הסרט.
הסרט יצא למכירה בקלטות ביתיות בארצות הברית בסוף השנה.
הזכויות למכירת קלטות ביתיות של הסרט מחוץ לארצות הברית ניתנו לחברת וורנר הום וידאו (Warner Home Video).
לאחר מכן, ב-1986, רכש אייל התקשורת, טד טרנר את MGM/UA.
ללא כל כספי משקיעים, נכנס טרנר מהר מאוד לחובות ומכר בחזרה את רוב MGM, אך השאיר בבעלותו את ספריית האולפן.
הספרייה כללה את זכויות ההפצה של רשת שידור בארצות הברית, אך לא את הזכויות הבינלאומיות.
הזכויות למכירת קלטות וידאו מחוץ לארצות הברית נשארו עדיין בידי וורנר בגלל העסקה שלהם עם יונייטד ארטיסטס.
בשלב מאוחר יותר, חתם טרנר על עסקה עם מחלקת הווידאו של MGM להפצת רוב ספרייתו של טרנר, דבר שהחזיר לידי MGM את הזכויות שלהם על רשת שידור בארצות הברית.
הסדרה האמריקאית "Studio 60 on the Sunset Strip" הזכירה את הסרט ואת התסריטאי שלו פאדי צ'ייפסקי, מספר פעמים אחרי שדמות מסוימת התפרצה בשידור חי בטלוויזיה.
כמו כן, יוצר הסדרה, אהרון סורקין ציין את הסרט ואת צ'ייפסקי במהלך נאום הזכייה שלו באוסקר על תסריט הסרט "הרשת החברתית".
רֶתִימְנוֹ היא העיר השלישית בגודלה באי היווני כרתים, אחרי הרקליון וחאניה.
היא נמצאת כ-40 קילומטרים ממזרח לחאניה וכ-55 קילומטרים ממערב להרקליון.
העיר נבנתה בימי קדם, אבל מעולם לא שימשה כמרכז של התרבות המינואית.
אך עם זאת, העיר הייתה חזקה מספיק כדי להטביע מטבעות משלה ולשמור על הצמיחה העירונית.
אחת ממטבעות אלו מתארת כיום את סמל העיר, שני דולפינים במעגל.
רתימנו עצמה החלה תקופה של צמיחה כאשר נכבשה על ידי הוונציאנים, שהחליטו להקים תחנת ביניים מסחרית בין הרקליון לחאניה.
העיר העתיקה של היום (פליה פולי) נבנתה כמעט כולה על ידי הוונציאנים.
זוהי אחת הערים הכי העתיקות שנשמרו בכרתים.
כיום העיר עדיין שומרת על המראה האריסטוקרטי הישן שלה, עם בתים מהמאה ה-16, פתחים מקושתים, מדרגות אבן.
הסגנון הביזנטי, הרומי והיווני נשאר, הנמל הוונציאני קטן וצר הרחובות.
ניתן לראות את סגנון הלוג'יה הוונציאנית בניין המידע של משרד התרבות.
פסטיבל היין המתקיים שם מדי שנה בתחילת חודש יולי.
ופסטיבל נוסף, לזכר חורבן "מנזר ארקדי", מתקיים בתאריכים 7-8 בנובמבר.
חופי העיר מהווים מוקד משיכה לתיירים, בעיקר בחודשי הקיץ.
בעיר לומדים 2,500 סטודנטים במסגרת אוניברסיטת כרתים , המחולקת בין רתימנו להרקליון.
בעיר קיימת קבוצת כדורסל ייצוגית: אגו רת'ימנו, המשחקת בליגת העל היוונית בכדורסל.
הטלוויזיה בפדרציה הרוסית הוא אמצעי התקשורת הפופולרי ביותר ברוסיה, ופועלות בה כ-300 רשתות טלוויזיה ארציות, בהן שלוש רשתות עיקריות המכסות כ-90% משטחי רוסיה: הערוץ הראשון, רוסיה-1 ו-אן-טה-וה, הנמצאות בבעלות ישירה או עקיפה של הממשלה.
רוב הרשתות הן רשתות טלוויזיה מסחרית.
הרשת הראשונה, הערוץ הראשון החלה לשדר בשנות ה-40 שידורי טלוויזיה תעמולתיים על חיי התרבות הסובייטיים, תחת השם הטלוויזיה המרכזית של ברית המועצות, כאשר הרשת השנייה — רוסיה-1 — שכונתה בעבר "הערוץ השני", נוסדה ב-1960 לצד 15 ערוצי טלוויזיה לכל אחת מן הרפובליקות של ברית המועצות.
בשנות ה-70 וה-80 הייתה הטלוויזיה אמצעי התקשורת העיקרי במשקי הבית הסובייטיים וכ-75 מיליון משקי בית החזיקו טלוויזיה באותה עת.
ב-1991 כללה מערכת הרדיו והטלוויזיה של ברית המועצות ארבע רשתות טלוויזיה ארציות, 52 תחנות טלוויזיה ברפובליקות הסובייטיות ו-78 תחנות אזוריות בשטחי הרפובליקה הרוסית.
מאמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 פועלות מספר חברות של שירותי טלוויזיה בכבלים המעניקות שירותי טלוויזיה רב-ערוצית, כשהגדולות שבהן הן חברת Tricolor TV ולה מנויים ב-12 מיליון בתי אב ומחזיקה ב-30% משוק הטלוויזיה המסחרית וחברת NTV Plus, הנחשבת לוותיקה ביותר ברוסיה (הוקמה ב-1996).
לצדן פועלות חברות נוספות כחברת STV, MTC וחברת אוריון אקספרס שלה יותר ממיליון מנויים.
כיום, ישנם 15,000 משדרים ברחבי רוסיה.
החבילה הראשונה כוללת ערוצים של שידור דיגיטלי שספק השרות חייב לספק ללא תשלום
החבילה השנייה כוללת ערוצים עם שידור דיגיטלי ללא תשלום אך אין חובה לספק אותם.
רשת שנת הקמה שנת פירוק סוג בעלים TV6 1993 2002 בידור גשם 2010 2022 בידור וכללי נטליה סינדייבה
רשת שותפים היא רשת אשר משמשת כמתווכת בין שותפים-מפרסמים (סוחרים) לבין שותפים-משווקים.
המפרסמים הם מציעי המוצר או השירות, והשותפים-משווקים הם בעלי נכסים דיגיטליים, המקדמים עבורם את המכירות בעזרת המדיה הפרסומית.
תוכניות שיווק שותפים הן כלי תיווך המציע פלטפורמה טכנולוגית, באמצעותה מעלים המפרסמים דרישות לקמפיינים פרסומיים או לתוצאותיהם, והמשווקים מקדמים את הקמפיינים ומקבלים תשלום על התוצאות המבוקשות.
התשלום נקבע לפי סוג הפרויקט.
מקובל לקבוע סכום מסוים עבור כל ליד (פרטי יצירת קשר עם לקוח פוטנציאלי) שמתקבל על ידי המשווק, אך יש מודלים נוספים כמו תשלום לפי פעולה, תשלום לפי לחיצה, ועוד.
רשת שותפים היא סוג של שיווק שותפים (Affiliate Marketing), ויתרונה בכך שהיא מאפשרת למפרסם לקדם את עסקיו באמצעות מספר רב של שותפים ובאפיקים רבים ושונים.
כיום רשת שותפים היא בראש ובראשונה פלטפורמה טכנולוגית, המאפשרת למפרסמים להגדיר את תנאי הקמפיינים הפרסומיים, כגון אפיקי הפרסום, התוצרים בהם הם מעוניינים, אופי קהלי היעד, ואת סוג המדיה שייעשה בה שימוש - עמודי נחיתה, פרסומות קופצות, באנרים או סרטי וידאו.
רשת שותפים מאפשרת לבעלי נכסים דיגיטליים כמו אתרי אינטרנט וערוצים במדיה החברתית לאתר ולהשתתף בתוכניות שיווק המתאימות למוצרים שלהם, ולייצר הכנסה פסיבית כתוצאה מתוכניות שיווקיות אלו.
מהצד השני היא מאפשרת למפרסמים להגיע לקהלי יעד רחבים על ידי הפעלת השותפים כמקדמי מכירות באפיקים שונים, בהשקעה כספית מוקדמת זניחה, הכוללת רק את דמי ההרשמה והעמלה למשווקים ולרשת השותפים.
רשתות שותפים מסורתיות מאפשרות למפרסמים להציע למשווקים נתח מכל הכנסה שנוצרת כתוצאה ממבקרים בנכס של המשווק (תשלום עבור רכישה).
לרוב תוכניות המסחר יש מודל של שיתוף רווחים, בניגוד למודל תשלום עמלה בגין פעולה.
עבור המפרסמים, השירותים והיתרונות של רשת שותפים יכולים לכלול טכנולוגיית מעקב נתונים, כלי דיווח, עיבוד תשלומים, וגישה למאגר גדול של מקדמי מכירות.
עבור המשווקים, השירותים והיתרונות יכולים לכלול פישוט של תהליך הרשמה לאחד או יותר מרשתות השיתוף המסחריות, כלי דיווח, גישה לממשק תכנות יישומים, וצבירת הכנסות ממקורות שונים.
בדרך כלל, שותפים-משווקים רשאים להצטרף לרשת שותפים בחינם, בעוד שהמפרסמים המשתתפים ידרשו לשלם עמלה עבור ההשתתפות.
רשתות שיתוף מסורתיות יכולות לגבות עמלת הקמה, ו/או עמלת חברות קבועה.
כמו כן מקובל כי רשתות השותפים יגבו ממפרסמים אחוז מהעמלות אותן הם מעבירים לשותפים.
בנוסף לרשתות המסורתיות, קיימות גם "רשתות לייצור לידים" ורשתות תשלום לפי פעולה.
רשתות לייצור לידיים הן רשתות שבנוסף לביצועים מבוססי קידום (רשת שותפים) מציעות גם פרסום חזותי מבוסס עלות לחשיפה או תשלום לפי לחיצה.
לעומתן, רשתות תשלום לפי פעולה נקראות לעיתים "שותפי-על", והן עצמן שותפות של סוחרים באמצעות רשתות שותפים מסורתיות.
ב-16 באפריל 2013 הודיעה חברת גוגל על הפסקת פעילות רשת השותפים שלה.
עם זאת, גם Google AdSense היא דוגמה לתוכנית שותפים, אולי הגדולה בעולם, המאפשרת לשותפים בעלי אתרי תוכן להציג פרסומות באתר שלהם.
הפרסומות מוצגות באמצעות רכיב תוכנה המושתל בקוד האתר ומציג מסגרת טקסט, שבתוכה מוצגות פרסומות הקשורות לתוכן העמוד, כפי שהוגדרו על ידי המפרסמים.
כך לדוגמה, בעמוד תוכן העוסק בריצה ומשתתף בתוכנית, ייתכן שתוצג פרסומת לנעלי ריצה.
רֶשֶׁת שֹׁרֶשׁ הַיָּד הַגַּבִּית (TA: rete carpale dorsale) היא רשת השקה בגב שורש כף היד בין ענף שורש היד הגבי של עורק החישור לענף שורש היד הגבי של עורק הגומד.
הרשת מורכבת מענפי שורש היד הגביים של עורק הגומד ועורק החישור.
רשת זו גם משיקה לעורק הבין-גרמי הקדמי ולעורק הבין-גרמי האחורי.
מהרשת יוצאים שלושה מבין עורקי מתוך היד הגביים.
רשתות אינפו-עמומות הוא אלגוריתם למידת מכונה חמדן עבור למידה מונחית.
מבנה הנתונים המופק על ידי האלגוריתם מכונה רשת-עמומה ותהליך בנייתו דומה לתהליך בניית עץ החלטה.
ברם, הרשת-העמומה היא גרף מכוון ולא עץ.
הבדל נוסף בין האלגוריתם לבין עצי החלטה הוא השיטה שבה הוא משתמש עבור בחירת המאפיינים לקודקודי הרשת המופקת: IFN משתמש באינפורמציה הדדית מותנית בעוד שעצי החלטה משתמשים במדדים אחרים כגון אנטרופיה או ג'יני.
יוצר האלגוריתם הוא פרופסור מרק לסט בשיתוף המנחה האקדמי שלו, פרופסור עודד מימון.
בניית מודל עבור בעיות סיווג
בעצי החלטה, קודקודים עמוקים יותר משויכים לפחות תצפיות.
כתוצאה מכך, ייתכן ומספר התצפיות יהיה נמוך מדי ולא יהיה מובהק סטטיסטית עבור הסקת מסקנות.
האלגוריתם פותר באופן חלקי את הבעיה על ידי שימוש בכל תצפיות האימון בכל שכבה במודל.
במודל המופק כל מאפיין יכול להופיע בשכבה אחת בלבד.
כמו כן, כל שכבה מכילה מאפיין אחד בלבד.
אין חובה להשתמש בכל המאפיינים של תצפיות האימון במודל.
הגידול באינפורמציה ההדדית המותנית של משתנה המטרה לאחר בניית המודל שווה לסכום הגידולים באינפורמציה ההדדית המותנית בכל שכבות המודל.
הקשתות המקשרות את הקודקודים הסופיים למשתנה המטרה ממושקלים.
המשקלים הם האינפורמציה ההדדית המותנית בהינתן הקודקוד הסופי.
האלגוריתם נוטה להפיק מודלים מצומצמים יותר, מדויקים פחות ויציבים יותר (רגישים פחות לשינויים בנתוני האימון) מאלה של C4.5 (על סמך השוואה של ביצועי האלגוריתמים על כמה מסדי נתונים נפוצים).
תמצית אלגוריתם הבנייה של רשת-עמומה
קלט: נתוני אימון ומובהקות סטטיסטית מזערית להחלטה האם לפצל קודקוד (ברירת המחדל היא 0.1%).
יצירת קודקוד השורש ושכבת המטרה.
כל עוד מספר השכבות הנוכחי קטן ממספר השכבות המקסימלי וגם נותרו מאפיינים שטרם נוצרו עבורם שכבה וגם ניתן לשפר את ערך האינפורמציה ההדדית המשותפת באופן מובהק סטטיסטית:
מציאת המאפיין המובהק סטטיסטית בעל האינפורמציה ההדדית המותנית הגבוהה ביותר.
המובהקות הסטטיסטית נמדדת על ידי שימוש במבחן יחס הנראות.
פיצול כל קודקוד בשכבה הקודמת על ידי המאפיין הנבחר, במידה והפיצול מובהק סטטיסטית עבור הקודקוד.
במידה ופיצול הקודקוד לא מובהק, קישור הקודקוד (שמוגדר כעת כקודקוד סופי) לקודקודי המטרה.
החזרת רשימת המשתנים שנבחרו לפיצול על ידי הרשת ואת הרשת עצמה.
רשת רפאים היא רשת דיג, שהושארה או נשכחה באוקיינוס על ידי דייגים.
היא יכולה להיסחף בים הפתוח או להסתבך בשונית.
רשתות רפאים לוכדות והורגות דגים, צבי ים, דולפינים, עופות ים ויצורים ימיים נוספים.
פועלות כפי שתוכננו, הרשתות מגבילות תנועה, וגורמות רעב, פצעים, זיהומים, חנק ליצורים שצריכים לעלות על פני המים כדי לנשום - ולבסוף מוות.
רשתות פלסטיק יכולות לשרוד מאות שנים לפני שיתפרקו, ובמהלכן יהרגו עוד ועוד בעלי חיים.
בסערות קשות דייגים נאלצים לעיתים לנטוש ציוד יקר, אך רוב רשתות-הרפאים מושלכות לא בשעת חירום, אלא מטעמי נוחות וחיסכון בזמן וכסף.
דייגים משליכים לעיתים קרובות רשתות בלויות לים כי זו הדרך הקלה ביותר להיפטר מהן.
רבות מרשתות הרפאים הן רשתות עמידה הנפרשות לאורך מאות מטרים בים כקיר אנכי, מוחזקות על ידי שורת מצופים.
כשהדייגים לא אוספים רשת כזו, מתחילים להצטבר בה עוד ועוד בעלי חיים גוססים ומתים, עד שמשקלם גורם לרשת לשקוע.
בעומק הים, היצורים הלכודים מתפרקים ונאכלים, עד שהרשת מתרוקנת וחוזרת לצוף וללכוד שוב יצורים ימיים, וכן הלאה.
בהתחשב באיכות הגבוהה של חבלים סינתטיים כיום, המחזור הקטלני עלול להימשך זמן רב.
הבעיה אינה רק הרשתות אלא ציוד דיג נטוש בכלל.
מלכודות רפאים של סרטנים מהוות אף הן בעיה רצינית.
חברות הדיג הגדולות בעולם גורמות למותם המיותר של למעלה מ-100,000 לווייתנים, דולפינים, כלבי ים, צבי-ים ועופות-ים מדי שנה באמצעות ציוד דיג שמושלך למים - כך מעריך דו"ח משנת 2018 של הארגון "הגנה עולמית לבעלי חיים" (World Animal Protection).
הדו"ח מזהיר שציוד דיג משומש מחסל – הרחק מהעין ומתשומת-הלב הציבורית – את החיים בים.
"רשתות רפאים הופכות לבעיה שעלולה לרוקן את האוקיינוסים מדגים", מזהיר הדו"ח.
לפי מחקר מ-2013, מספר עופות המים שמתים ברשתות דיג עולה על 400 אלף בשנה.
בדיג מים עמוקים בצפון מזרח האוקיינוס האטלנטי, למשל, אובדות ומושלכות מדי שנה 25,000 רשתות.
אפילו באזורים קטנים ומוגנים יחסית, כמות ציוד הרפאים הנוספת לים מדי שנה יכולה להיות עצומה.
כך למשל, בשמורה הימית הלאומית של פלורידה אובדות מדי שנה 18% ממלכודות הסרטנים שמוצבות - שהן כ-90 אלף מלכודות.
ההשלכות, על פי הדו"ח, הן משמעותיות והרסניות:
עד 30% מהירידה בהיקף הדגה במינים מסוימים נובעת מ"ההרג השקט" של רשתות הרפאים.
ציוד דיג נטוש הורג פי 4 יותר בעלי חיים מכל יתר סוגי הפסולת הימית ביחד.
הדו"ח החדש ניתח את מדיניות ניהול ציוד הדיג של 15 חברות הדיג הגדולות בעולם.
הוא מצא כי אף אחת מהחברות לא נוקטת "טיפול אחראי" בציוד הדיג שלה.
"זה אסון מתמשך שגורם סבל עצום, אבל כמעט אף אחד לא מדבר על זה", אומרים בארגון שערך את הדו"ח, "אם זה היה קורה על הקרקע – כבר הייתה מהומה.
אבל זה תמיד מחוץ לטווח ראייה".
מחקר מקיף עליו מתבסס הדו"ח ניסה להעריך את מקורות הפלסטיק בימים ובאוקיינוסים, ומצא כי כ-70% מהפלסטיק הצף בים (בגודל נראה לעין) מקורו בציוד דיג נטוש (בעיקר רשתות ומצופי דיג, ר' טבלה S3).
מעריכים שכ-46% משטח הפסולת של האוקיינוס השקט, שדה הפלסטיק הגדול בעולם, מורכב מציוד דיג נטוש.
רִשְׁתָּן הָעֻזְרָר (שם מדעי: Aporia crataegi, שם קודם: לבנין העוזרר) הוא פרפר גדול ממשפחת הלבניניים.
תפוצתו משתרעת מצפון מערב אפריקה במערב עד לעבר הקווקז ולרוחב האזור הפלארקטי עד סיביר ויפן במזרח.
בדרום הוא מצוי בטורקיה, קפריסין, ישראל, לבנון וסוריה.
הוא אינו קיים באיים הבריטיים ובצפון סקנדינביה.
בישראל מין זה נפוץ בעיקר בצפון הארץ מאצבע הגליל עד החרמון ובהרי יהודה עד מודיעין.
Aporia crataegi iranica (פורסטר, 1939) ארמניה, איראן, אזרבייג'ן
Aporia crataegi karavaievi (קרוליקובסקי, 1926) רוסיה, אוקראינה, הבלקן
Aporia crataegi meinhardi (קרוליקובסקי, 1909) סיביר, חצי האי קמצ'טקה
מין זה נפוץ בביערות פתוחים, בשטחי מרעה, במטעים, נתיבים, גינות, כרי דשא וסבכי צמחיות.
ברחבי רוב אירופה, אסיה, קוריאה ויפן הממוזגת.
מין זה נכחד מהאיים הבריטיים.
רשתן העוזרר בעל מוטת כנפיים של 51–70 מ"מ.
בדרך כלל נקבות גדולות יותר מזכרים.
החלק העליון של הכנפיים הקדמיות והאחוריות הוא לבן שקוף עם ורידים שחורים בולטים.
הצד התחתון דומה אצל הזכר אך לנקבה יש ורידים חומים.
יתר על כן, הנקבה מאבדת את רוב קשקשיה על ידי שפשוף כנפיה זו בזו, כתוצאה מכך היא נעשית כמעט שקופה.
ניתן להבחין בין מין זה למינים נוספים בסוג Pieris על ידי הורידים הבולטים שעל כנפיו.
לאחר ההטלה הביצים צהובות ומתכהות עם ההתקרבות לבקיעה.
הזחלים בצבע אפור ירקרק עם פסים רוחביים.
הגולם בצבע לבן שמנת, עם כתמים שחורים, מחובר בחגורת משי לענף.
תקופת ההתעופפות של רשתן העוזרר היא בין אפריל ליולי.
המבוגרים די חברתיים והשפע שלהם משתנה מאוד משנה לשנה.
הביצים מוטלות בקבוצות של 30 עד 100. לוקח להם כשלושה שבועות לבקוע.
הזחלים נוטים להישאר בקבוצה ולהתגודד לאחר הבקיעה.
למין זה יש דור אחד בשנה.
הזחלים חורפים באופן קבוצתי באוהל קורים השזור בעלים.
הזחלים ניזונים בהתחלה קרוב זה לזה מעלי הצמח הפונדקאי, לפני שהם מתפזרים בשלבי ההתפתחות המאוחרים לחלקים אחרים של העץ.
שלב הגולם נמשך כשלושה שבועות.
רָתֵֿרְפֿוֹרְדְּיוּם (Rutherfordium) הוא יסוד מלאכותי, שסמלו הכימי Rf ומספרו האטומי 104. היסוד קרוי על שם הפיזיקאי ארנסט רתרפורד.
רתרפורדיום הוא מתכת מעבר בעלת רדיואקטיביות גבוהה: לאיזוטופ היציב ביותר שלו זמן מחצית חיים של פחות מ-13 שעות.
לפיכך לא נעשה בו שימוש, ורק מעט ידוע על תכונותיו.
הוא הראשון בקבוצת היסודות העל-כבדים, וה-12 בסדרת היסודות הטרנס-אורניים.
על קיומו של הרתרפורדיום דווח לראשונה בשנת 1964 במכון המאוחד למחקר גרעיני בדובנה (ברית המועצות).
החוקרים שם הפציצו פלוטוניום-242 ביונים של 22Ne שהואצו לאנרגיה של 113 מיליון אלקטרונוולט וטענו שגילו עקבות של ביקוע גרעיני שהעיד על יצירת יסוד האיזוטופ 260Rf ו-4 נייטרונים חופשיים.
בשנת 1969 יצרו את היסוד חוקרים וביניהם אלברט גרסיו, באוניברסיטת ברקלי שבקליפורניה בהפצצת 248Cf ו-249Cf ביוני 12C ו-13C במאיץ חלקיקים.
מהניסוי נוצרו האיזוטופים רתרפורדיום 257,258,259,261. חוקרים אלו טענו שאינם מסוגלים לשחזר את הניסוי של החוקרים מדובנה.
תוצאות אלה יצרו מחלוקת על השם הראוי ליסוד החדש.
הרוסים הציעו את השם "דובניום" או "קורצ'טוביום", והאמריקנים הציעו "רתרפורדיום".
בשנת 1997 יושבה המחלוקת, והיסוד קיבל את שמו הנוכחי, אך הקרדיט לגילוי רתרפורדיום עדיין תחת ויכוח.
עד כה נספרו לרתרפורדיום 10 איזוטופים:
265 - בעל זמן מחצית חיים של בערך 13 שעות (היציב ביותר).
ש היא האות ה־21 באלפבית העברי.
האות ש' מייצגת שני עיצורים שונים בעברית:
שׁ – "שין ימנית", בעלת נקודה מעליה בצד ימין – מייצגת עיצור בתר-מכתשי, חוכך שורק, אטום (/ʃ/ :IPA).
שׂ – "שין שמאלית" (הקרויה גם שׂין), בעלת נקודה מעליה בצד שמאל – מייצגת עיצור מכתשי, חוכך שורק, אטום (/s/ :IPA).
מבוטאת כמו האות ס וכמו S האנגלית.
משערים כי במקור ש' שמאלית ייצגה עיצור מכתשי, חוכך צדי, אטום (/ɬ/ :IPA), אולם הגייתה התמזגה כבר בלשון חז"ל עם סמ"ך.
שין ימנית ושמאלית נחשבות ברוב המובנים (סדר המילים במילון, גימטריה, מניין 22 האותיות בעברית) לאות אחת.
בכתיב לא מנוקד אין הבדל ביניהן וההגייה מסתמכת על הכרת המילה או על פי ההקשר (כמו במשפט "שרה שרה שיר שמח").
בהתאם לחלוקת אותיות האלפבית העברי לחמשת מוצאי הפה, ש' נמנית עם חמש האותיות השיניות: זסצר"ש.
מקור שמה של האות ש' בצורתה הדומה לשיניים בכתב העברי העתיק.
ש' (שֵׁן) באלפבית הפרוטו-כנעניש' באלפבית הפיניקיש' באלפבית הארמי
בקוד ASCII מיוצגת האות ש' בערך F9, ובקוד Unicode היא מיוצגת בערך 05E9.
בקוד מורס מיוצגת האות ש' באמצעות הרצף: ...
ייצוגה של האות שׁ' (ימנית) בכתב ברייל הוא
ייצוגה של האות שׂ' (שמאלית) בכתב ברייל הוא
באלפבית צלילי מיוצגת האות ש באמצעות המילה "שמיר".
באיתות בדגלי סמפור ש' מיוצגת על ידי דגל אחד הפונה מזרחה (ימינה) ודגל שני הפונה צפון-מערבה.
כך מקלידים את הנקודות של שין ימנית ושמאלית במערכות הפעלה שונות:
Windows 8 וגרסאות חדשות יותר, ומערכות לינוקס (ת"י 1492 2012): צירוף של מקש Alt ימני והאות האנגלית W (למעלה ומימין לאות ש').
Windows 7 וגרסאות ישנות יותר: בזמן ש־Caps Lock דלוק, לחיצה על Shift-0.
macOS: צירוף של מקש Alt והאות העברית צ מוסיף את האות ש עם נקודה ימנית: שׁ.
אנדרואיד (מקלדת Gboard): הקשה ארוכה על האות ש'.
Windows 8 וגרסאות חדשות יותר, ומערכות לינוקס (ת"י 1492 2012): צירוף של מקש Alt ימני והאות האנגלית Q (למעלה ושמאל לאות ש').
Windows 7 וגרסאות ישנות יותר: בזמן ש־Caps Lock דלוק, לחיצה על Shift-9.
macOS: צירוף של מקש Alt והאות העברית ש מוסיף את האות ש עם נקודה שמאלי: שׂ.
בתנ"ך () מסופר שאנשי שבט אפרים לא יכלו לבטא שין ימנית, וכאשר ביקשו מהם לבטא "שיבולת" הם ביטאו זאת "סיבולת": , המילה שיבולת בצורתה העברית מציינת בשפות רבות מאפיין לשוני, המבדיל בין אוכלוסיות שונות ואשר באמצעותו ניתן להבדיל ביניהן, ובהרחבה: כל דרך התנהגות שהיא שבאמצעותה ניתן להבחין בין אוכלוסיות שונות.'
האות "ш" באלפבית הקירילי מבוססת על האות ש' העברית.
מייסדי הכתב, האחים קירילוס ומתודיוס, התבססו בעיקר על הכתב היווני, ומכיוון שאין מקבילה לצליל זה באלפבית היווני, השתמשו האחים באות הגלגוליטית המקבילה שצורתה התבססה על האות ש' העברית.
בשפה העברית המודרנית, שכיחות השימוש באות ש' היא כ־4.55% מכלל אותיות האלפבית העברי.
בגימטריה ערכה 300; בערכה זה היא מופיעה במושג "שס"ה גידים".
האות ש' היא אחת מאותיות השימוש, המצטרפת בראש מילה במשמעויות אחדות:
אשר: הביטוי "האיש שהלך בשדות" שקול לביטוי "האיש אשר הלך בשדות".
כי: הביטוי "החיים יודעים שימותו" שקול לביטוי "החיים יודעים כי ימותו".
מילת נימוק או סיבה, במשמעות של "הואיל ו־".
בשורשים שהאות הראשונה בהם – פ' הפועל – היא ש' (הן שמאלית והן ימנית), חל שיכול עיצורים בבניין התפעל; כמו: השׁתכר, השׂתכר, השתעל.
האות ש' מופיעה בביטויים עבריים אחדים:
שעת השין – שעת האפס, השעה המדויקת לתחילתה של פעולה (בדרך כלל פעולה צבאית); במקור מלועזית H-Hour ושימש גם בפלמ"ח.
קרב שין בשין – קרב שריון בשריון, כלומר קרב בין שתי יחידות טנקים.
שין בית – שירות ביטחון, שם מיושן לשב"כ שמשמש עד היום באנגלית.
שין גימל – שוטר גדודי, החייל השומר על הכניסה למחנה.
נאמר בפי ילדים לאחר דברים שאינם אמת.
רְתָמִים (נקרא גם כפר רתמים) הוא יישוב קהילתי דתי הנמצא בשוליים המזרחיים של חולות חלוצה, כ-3 ק"מ מצפון-מערב לרביבים וכ-20 ק"מ מדרום-מערב לבאר שבע.
היישוב משתייך למועצה אזורית רמת הנגב והוא הצפוני ביותר מבין יישוביה.
בעבר היה קיים במקום קיבוץ, אשר השתייך לתנועה הקיבוצית.
על הקמת היישוב הוחלט על ידי ועדת השרים להתיישבות באפריל 1978, ובעקבות זאת עלה גרעין מתיישבים שכלל עולים מאנגליה וישראלים בתחילת 1980 למחנה קרוואנים זמני ליד ביר עסלוג'.
הקמת יישוב הקבע התעכבה עקב היעדר תקציב ולבסוף הקיבוץ עלה לקרקע בשנת 1983 על ידי גרעיני נח"ל מתנועת "הצופים", שתוגברו בגרעין של עולים מחו"ל.
בשל קשיים חברתיים בגיבוש גרעין יציב ליישוב, התאחד הקיבוץ בשנת 1994 עם קיבוץ רביבים הסמוך.
עם האיחוד, הוסבו חלק מהדירות לכפר הנופש "רותם במדבר", שנסגר בשנת 2000. בשנת 2002 הוקם ברתמים מרכז קליטה לעולים מאתיופיה שנסגר בסתיו 2009.
בשנת 2007 החל להתגבש גרעין דתי ליישוב המקום, שהתיישב באופן זמני בטללים.
ב-16 באוגוסט 2009 אוכלס המקום מחדש והפך ליישוב קהילתי דתי ובו קרוב ל-150 משפחות (נכון לאביב 2024).
היישוב מתוכנן לגדול עד לאוכלוסייה של כ-300 משפחות ולהוות יישוב מרכזי במועצה אזורית רמת נגב.
ענף החקלאות ברתמים כולל מטעי חוחובה, גפן היין, ארגן ותפוזים.
כמו כן קיים במקום בית בד לייצור שמן חוחובה וארגן מגידולי המטעים שברתמים.
בבוקר ה-7.10.2023 עם פרוץ טבח שבעה באוקטובר חלק מחברי היישוב סייעו להגנת יישובי העוטף (ביניהם אברומי דויטש שנפצע מירי במהלך ניסיון חילוץ של תושבי קיבוץ חולית), ואחרים חסמו את כביש 222 למזרח למניעת חדירת מחבלים לרמת הנגב.
חברים נוספים טיפלו בפצועים אנשי כוחות הביטחון וניצולי מסיבת הנובה שהגיעו לצומת רתמים.
בהמשך, במהלך מלחמת חרבות ברזל, כ-90 אחוז מהגברים בכפר רתמים שרתו במילואים, וכיתת כוננות שהוקמה במקום נותרה להגן על תושבי היישוב הנותרים.
בפברואר 2024 חדרו מספר פורצים מהפזורה הבדואית ליישוב, ונעצרו בידי כיתת הכוננות.
חבר כיתת הכוננות ירה למוות באחד מהם.
לאחר כחצי שנה, תיק החקירה כנגד חבר כיתת הכוננות נסגר מחוסר אשמה, לאחר שהפרקליטות קיבלה את טענת היורה להגנה עצמית.
בתחילת 2026 קיבלה הפרקליטות את ערר משפחת ההרוג והנחתה את המשטרה לשוב ולחקור את האירוע.
רתכת הנה מכשיר המשמש לריתוך מתכת באמצעות קשת חשמלית או באמצעות גז.
רתכת חשמלית מספקת זרם חשמלי גבוה ההופך לדרגת חום גבוהה באזור שבין שני חלקי המתכת המרותכים, וגורם לריתוכן יחד.
ברתכת יש מוט מוליך חשמלי (אלקטרודה) אשר מעבר החשמל בינו למתכת או לקרבת המתכת יוצר חום רב.
הריתוך מתאפשר על ידי כך שחומר כימי הנשרף בחום מייצר מעין בועה נקייה, במרכזה נמצא קצה מוט ההולכה החשמלית, הממוקם (תוך כדי תנועה קצובה) בנקודת המפגש בין שני חלקי המתכת (או המתכות) שרוצים לרתך זה עם זה.
החשמל זורם ישירות אל המתכת ומחמם אותה או זורם דרך מרווח צר של אוויר בין המוט למתכת ויוצר קשת חשמלית המחממת את סביבתה.
החום הרב ממיס את המתכות וכאשר המתכת המותכת מתקררת היא מתאחה עם המתכת או חלקי המתכת שסביבה ומרתכת אותם יחד.
קיים מגוון רחב מאוד של רתכות חשמליות המותאמות למשימות ריתוך שונות, החל ברתכות המספקות זרם של אמפרים בודדים לריתוך עדין וזעיר, ועד לעשרות אלפי אמפרים לריתוך מהיר ונרחב על פני שטח גדול או לטיפול בריתוך חלקים על מסוע.
החשמל יכול להיות זרם ישיר או זרם חילופין היעיל יותר ואשר לרוב מחמם לאותה דרגת חום כבר בעצמה חשמלית נמוכה יותר.
לעבודות שדה נדרשת אספקת כח משמעותית ולאורך זמן, וחלק מהרתכת הוא המקור החשמלי שלה.
ברתכת ניידת ספק הכח הוא סוללה חשמלית נטענת או גנרטור נייד.
יש רתכות חשמליות שלהן אלקטרודות המתכלות עם בואן במגע עם המתכת המרותכת ויש הפועלות עם מוטות הולכה המשתמרות ונותרות בעינן בעת הריתוך.
האלקטרודות השונות בעלות תכונות אפייניות, כל אחת לפי תערובת המתכות מהן היא עשויה, וביניהם תערובות של ברזל יצוק, אלומיניום, ניקל, ונחושת.
סוג הרתכת החשמלית נקבע לפי אופן פעולתה: ריתוך בקשת חשמלית – עם מוטות הולכה מתכלים, וריתוך תעשייתי נייח – בחיפוי גז או אבקה.
ריתוך בקשת חשמלית – מוט מוליך מתכלה
בריתוך עם מוט מתכלה, קצהו של המוט המוליך הופך לגז דרכו עובר החשמל בתהליך הנקרא קשת חשמלית הדומה לזיק חשמלי המפיץ אור, אך שונה ממנו בכך שהגז מפיץ קרינה תת-אדומה בעלת עצמה גבוהה הנספגת בסביבה והופכת לחום.
בנוסף להפקת החום הגז הנוצר, שבעקבות מעבר החשמל והחום הגבוה נמצא במצב צבירה ייחודי של פלזמה, חופה את אזור הריתוך ומונע מחמצן להגיע למתכת החמה ולהבעיר אותה וכן מונע מסיגים בלתי רוציים להגיע אל אזור הריתוך ולהחליש את המתכת הרתוכה.
עם התכלות המוט ולפני החלפתו בבא אחריו, לפי שיטה זו יש צורך להסיר את החומר העודף הנותר מהמסת המוט שעל אזור הריתוך, בדרך כלל עם פטיש (הקרוי "פטיש רתכים" או "פטיש סיגים") לאחר שהריתוך התקרר.
הריתוך עם רתכת בשיטת קשת חשמלית הוא פשוט, אינו מצריך לימוד רב, והציוד נפוץ ולא יקר, אלא שהריתוך בדרך זו אורך זמן רב, בגלל קצב הריתוך האיטי והסרת החומר המומס שנותר ממוט ההיתוך.
על מנת "להצית" את הקשת החשמלית, מביאים את האלקטרודה במגע עם המתכת ומיד מרחיקים אותה ממנו.
עם היווצרות הקשת החשמלית הלוהטת חלק ממוט ההולכה מומס יחד עם המתכת אל תוך "בריכת ההמסה" ויש להחזיק את המוט בזויות ובמרחק כך שהמוט עצמו לא י ידבק ויותך למתכת.
זווית המוט, המרחק והזמן הנכונים תלויים בחמרי האלקטרודה בסוג ועצמת הרתכת ובחומר המותך והוא מתקבל בתהליך של התנסות.
אם מוט הריתוך נדבק אל המתכת זו מתחממת במהירות ועלולה להינתך כולה.
לעומת זאת כאשר המוט מוחזק בזווית ובמרחק המתכת זורמת על פני "בריכת ההתכה" ונוצרת ההתכה ההדרגתית והשטחית המבוקשת.
עם המסת מוט ההולכה חומר הכיסוי שעליו נמס והופך לגז המגן על אזור הריתוך מפני החמצן וגזים אחרים באוויר.
כיסוי זה גם צף בהגיעו לבריכת ההתכה ומגן על המתכת המתקררת מפני אבק וחמרים אחרים העלולים להחליש את הריתוך.
אחת לזמן יש לעצור לשבור ולהסיר את השכבה הזו הנקראת פלאקס (באנגלית, ומשמעותו "זרם"), וכן להחליף את המוט ההולך ומתכלה עם התקדמות הריתוך.
שתי פעולות אלו, של הסרת השכבה והחלפת המוטות, מאיטות את פעולת הריתוך בשיטה זו, העוסק בכך רבע מהזמן, וכך היא האיטית מבין שיטות הריתוך.
ישנם מוטות עשויים כך שהם נמסים לאט ומתקשים במהירות כך שהמוט נותר זמן רב יותר ופעילות ההסרה פחותה, ובכך הריתוך מואץ.
ריתוך תעשייתי נייח – בחיפוי גז ואבקה
מוטות היתוך שאינם מתכלים, נמצאים ברתכות שבהן מוזרם גז לאזור הנתך או מפוזרת אבקה, על מנת לבודד את מקום הריתוך וכדי למנוע הגעת חמצן ובעירת המתכת החמה, וכאמור למנוע את זיהום מקום הריתוך בחומרים שיחלישו את הרתך לכשיתקרר ויתייצב.
רתכות כאלה, שבהן המוט אינו מתכלה, הן בדרך כלל רתכות תעשייתיות קבועות ולא ניידות, המשמשות לריתוך על ידי העברת הרכיבים המרותכים על גבי מסוע והבאתם אל הרתכת זה אחר זה.
רתכת גז משתמשת בלהבה ממוקדת של תערובת חמצן וגז הבוערים בדרגת חום גבוהה.
קיים מגוון של סוגי רתכות גז, בעלי אופי להבה וחומרי בעירה שונים.
ש"ג (קרי: שִׁין־גִּימֶל; ראשי תיבות של "שומר גדודי", "שוטר גדודי", "שומר גדר" או "שומר גבול") הוא חייל המאבטח את עמדת הכניסה של בסיס צבאי, והאחראי לבדוק את זהות הנכנסים ואת אישורם לכניסה.
השם משמש בהשאלה לכינוי של פתח בסיס צבאי בישראל, או של שער כניסה אזרחי שבפתחו מוצב שומר.
ש"ג אזרחי דומה לש"ג שבכניסה לבסיס צבאי.
השומר בודק את זהותם של הנכנסים אך הוא כפוף לחוקי המשטרה ולא לחוקי הצבא.
ניתנת לו הסמכות לדרוש הצגת תעודת זהות ולמנוע כניסה ממסרבי הזדהות.
השומר כפוף לרבש"צ או לקב"ט המקום.
בצה"ל, תפקיד זה ניתן לחיילים לפי תורנות בבסיס או לחיילים שמקצועם הצבאי הוא מאבטחי מתקנים, תפקיד אותו הם מבצעים לכל אורך השירות הצבאי.
בסמכותו של הש"ג לבדוק את הנכנסים אל הבסיס, חיילים וכלי רכב, לאשר או למנוע את כניסתם לפי הנהלים לפיהם הודרך.
על פי הנהלים הש"ג מוגדר כמפקד השער, ועל כל העוברים בשער להישמע להוראותיו.
בבסיסים קטנים עמדת הש"ג היא עמדת בוטקה קטנה, שבה הוא יכול למצוא מסתור מגשם ומהשמש.
בבסיסים גדולים, שבהם ניצבים בשער חיילים אחדים, משמש למטרה זו ביתן שמירה גדול יותר, שבו ממתינים הנכנסים בעת בדיקתם קודם הכניסה.
לאחר שווידא את זכות הכניסה, לעיתים על הש"ג לרשום את פרטי הזיהוי של הנכנס או של רכבו.
בביתן של הש"ג תלוי פעמים רבות שלט ובו פירוט תעודות הכניסה השונות למחנות צה"ל, על מנת שהש"ג יכיר את התעודות השונות שעשויות להיות מוצגות בפניו.
משימה נוספת המוטלת לעיתים על הש"ג היא בדיקת עמידתם של החיילים הנכנסים בכללי משמעת הלבוש הצבאית.
בבסיסים שהיציאה מהם מוגבלת, נדרש החייל להציג בפני הש"ג אישור יציאה, קודם שיהיה רשאי לצאת.
תסמונת השין גימל הוא מטבע לשון המבטא התחמקות מאחריות.
הנטייה היא להאשים את האחריות על המחדלים הפיקודיים על דרגים נמוכים ככל האפשר, תוך הימנעות הדרגים הבכירים מנטילת אחריות.
על פי רוח הביטוי, הזוטרים (ה"שין-גימלים") משמשים במקרים אלה כשעירים לעזאזל.
לעיתים נעשה שימוש בהשאלה גם כנגד רשויות וארגונים אחרים.
מקורו של הביטוי בליל הגלשונים, בו הואשם רוני אלמוג, חייל פשוט, באסון בו מחבל חמוש חדר למאהל צבאי וירה למוות בחייליו.
רתמה היא מערך של רצועות התפורות יחד כך שאדם יכול להיתלות בהן על חבל.
קיימות רתמות לטיפוס, רתמות לעבודה, רתמות חזה ורתמות גוף מלא.
ניתן לבנות רתמה מאולתרת מרצועה או חבל בעזרת קשרים.
מרבית הרתמות מיוצרות מניילון ומיעוטן מדיינימה.
בעת רכישת רתמה רצוי לבדוק שהיא נוחה, גם לאורך זמן וגם כאשר תלוי עליה ציוד רב.
הרתמה מורכבת מרצועות ועוביין וריפודן משתנה לפי יעודן.
רתמות טיפוס תהיינה לרוב קלות, בעוד שרתמות לעבודה הן מאסיביות ומרופדות.
מרבית הרתמות המיועדות לטיפוס וגלישה מורכבות מ:
רצועות נושאות עומס - המהוות את גוף הרתמה.
אבזמים - לכוונון של רצועות המתניים ו/או של לולאות הרגליים של הרתמה.
לולאות לאיבטוח ותליה - בעזרתן מתחברים אל החבל
לולאות לציוד - המאפשרות תליית ציוד וגישה מהירה אליו.
קיימות רתמות במידה קבועה ורתמות מתכווננות.
ככל שהרתמה מתכווננת יותר, כך היא כבדה יותר (כי יש בה רצועות ארוכות יותר ואבזמים).
רתמה לטיפוס אלפיני ולמסלולים ארוכים
רתמות אלה ניתן ללבוש מעל בגדים, בלי להכניס את הרגליים (על מנת שיהיה ניתן ללבוש ולפשוט אותן עם קרמפונים - מערכת קוצים המורכבת על הנעל להגברת היציבות על קרח ושלג) ללולאות הרתמה.
תכונה נוספת היא שניתן לפתוח את לולאות הרגליים ולהוריד את המכנסיים, בלי להתנתק מן החבל, דבר היכול להיות שימושי במסלולים ארוכים ובסביבה אלפינית.
רתמות לטיפוס ספורטיבי הן קלות ופשוטות במבנה, לרוב ללא אפשרויות התאמה מרובות, שכן הן מיועדות לשימוש אישי.
הן כוללות רצועות צרות, ריפוד מינימלי ואבזמים קטנים להפחתת משקל.
בשנים האחרונות נפוץ השימוש בסיבי דיינימה הקלים והחזקים, אם כי עמידותם לשחיקה נמוכה והם מתבלים מהר יותר מחומרים מסורתיים.
רתמת גוף מלא היא רתמה שנקודת התליה שלה גבוהה יותר.
השימוש ברתמת גוף מומלץ במקרים בהם מרכז הכובד גבוה: אנשים גדולים וכבדים וילדים קטנים.
קיימות גם רתמות חזה שניתן לשלבן עם רתמה רגילה ליצירת רתמת גוף.
רתמה לילדים היא רתמת גוף מלא עם נקודת תליה גבוהה יותר.
אצל ילדים הראש גדול ביחס לגוף ולכן מרכז הכובד גבוה יותר.
אצל ילדים קיימת סכנת התהפכות גבוהה יותר ולכן החשיבות של נקודת החיבור המוגבהת.
רתמות עבודה הם רתמות המשמשות לעבודה בגבהים: ניקוי חלונות ושיפוצים בגורדי שחקים, לדוגמה.
כיוון שסוג עבודה זה משלב שהייה של זמן ארוך ברתמה, חישבות הנוחות בה גדולה ולכן רתמות עבודה הן רתמות גוף מלא.
רתמות אלא לרוב מאסיביות ומרופדות יותר.
רִתְמָה הוא אתר מקראי, מתחנות נדודי בני ישראל במדבר.
בני ישראל הגיעו אל ריתמה מחצרות והמשיכו במסעם לרימון פרץ.
רתמה נמצאת במדבר פארן וזאת על פי ספר במדבר.
ב, רשומה רתמה ברשימת תחנות מסעם של בני ישראל במדבר לאחר חצרות, שם לקתה מרים בצרעת, והעם נאלץ להמתין שבעה ימים עד שנרפאה.
מנשה הראל סבר שריתמה נמצאת כ-20 ק"מ צפונית-מזרחית לג'בל סין בישר, שבאגן ואדי סודר בסיני, שם יש מעין ששמו הערבי "עין רתימה".
יש הסוברים כי רתמה קרויה על שם צמח הרותם הגדל במדבר.
ממדבר פארן נשלחו המרגלים לתור את הארץ.
על שום לשון הרע של המרגלים ().
כלומר, רתמה אינו שמו של האתר אלא כינוי שניתן למקום כדי לסמל את דברי המרגלים אשר הוציאו את דיבת הארץ.
רבי מאיר קושר את המקום בזיהוי צמח הרותם לפי הפסוק בבראשית אשר תחתיו ישב ישמעאל כשהגר צופה בו מרחוק כאשר גורשה מבית אברהם, ומכאן שם המקום רתמה.
רתרפורד בירצ'רד הייז (בשם מלא באנגלית: Rutherford Birchard Hayes; 4 באוקטובר 1822 – 17 בינואר 1893) היה נשיאה ה-19 של ארצות הברית.
הוא נבחר לנשיאות בסופה של תקופת השיקום בעזרת פשרה.
כנשיא סיים את השלטון הצבאי במדינות הדרום, החל רפורמה בשירות הציבורי, וניסה ליישב את ההדורים שנותרו ממלחמת האזרחים ומתקופת השיקום.
הייז היה עורך דין באוהיו, וכיהן כפרקליט של סינסינטי מ-1858 עד 1861. כשהחלה מלחמת האזרחים, עזב את הפוליטיקה כדי להצטרף לצבא האיחוד.
הייז נפצע חמש פעמים וקודם באופן ייצוגי לדרגת מייג'ור גנרל בגלל אומץ ליבו.
לאחר המלחמה, הוא כיהן בקונגרס בין 1865 ל-1867, כחבר במפלגה הרפובליקנית.
הייז פרש מהקונגרס ונבחר להיות מושל אוהיו, ונבחר לשתי כהונות רצופות, בין 1868 ל-1872, ולכהונה שלישית, בין 1876 ל-1877.
ב-1876, נבחר הייז לנשיא באחת מהבחירות השנויות ביותר במחלוקת בהיסטוריה האמריקנית.
הוא השיג פחות קולות מסמואל טילדן מהמפלגה הדמוקרטית (בגלל דיכוי דרומי של התמיכה ברפובליקנים, לא ידוע מי באמת השיג רוב בציבור בבחירות הללו), אבל הצליח לזכות לרוב בחבר האלקטורים לאחר שוועדה של הקונגרס העניקה לו עשרים אלקטורים שהיו שנויים במחלוקת.
כדי להשיג זאת, הגיע הייז לפשרה, שבמהלכה הסכימו הדמוקרטים להיבחרו בתמורה לסיום כל המעורבות הצבאית בדרום.
הייז האמין במריטוקרטיה, ביחס שווה בפני החוק ללא קשר להון או מעמד חברתי, ובשיפור מערכת החינוך.
הוא ציווה על הצבא לשבור את שביתת הרכבות הגדולה ב-1877. הוא ביצע רפורמות מוגבלות בשירות הציבורי שהכינו את הקרקע לרפורמות רחבות יותר בעשורים לאחר מכן.
הוא הטיל וטו על חוק שהיה מכניס דולרים מגובים במתכת הכסף למחזור, והיה מעלה מחירים.
הוא התעקש שתקן הזהב היה חיוני להתאוששות כלכלית.
מדיניותו כלפי האינדיאנים הילידיים במערב דרשה התבוללות.
הייז הבטיח לכהן רק כהונה אחת, ולאחר כהונתו פרש לביתו באוהיו, והפך לתומך ברפורמה חברתית וחינוכית.
רבים טענו שהחזיר את האמונה במשרת הנשיאות, שנעלמה מאז מותו של אברהם לינקולן.
תומכיו הדגישו את מחויבותו לרפורמה בשירות הציבורי, אולם בשל היחס הלבבי שהפגין כלפי דמוקרטים שמרנים מהדרום וסירובו להגן על זכויותיהם האזרחיות של אפרו-אמריקאים, בפרט הזכות לבחור, היסטוריונים מדרגים את כהונתו כבינונית ומטה.
רתרפורד בירצ'רד הייז נולד בדלאוור, אוהיו, ב-4 באוקטובר 1822, בנם של רתרפורד הייז הבן וסופיה בירצ'רד.
אביו של הייז, חנווני מוורמונט, העביר את המשפחה לאוהיו ב-1817. הוא מת עשרה שבועות לפני לידתו של רתרפורד.
סופיה פרנסה את המשפחה וגידלה את הייז ואחותו, פני, שהיו שני הילדים היחידים (מתוך ארבעה) שחיו עד לגיל מבוגר.
אחיה הצעיר, סארדיס בירצ'רד, גר עם המשפחה לתקופה מסוימת והפך לדמות האב של הייז.
הייז היה צאצא למתיישבים בניו אינגלנד.
אביו האמריקני הראשון היגר לקונטיקט מסקוטלנד ב-1625. אבי-סבו, איזיקאל הייז, הנהיג מיליציה בקונטיקט במהלך מלחמת העצמאות האמריקנית, אולם בנו (סבו של הייז, שגם לו קראו רתרפורד) עזב את קונטיקט במהלך המלחמה בשביל לעבור לוורמונט השקטה.
הוריה של אמו הגיעו אל ורמונט באותו הזמן, ורוב קרוביו שלא היו מאוהיו עדיין גרו שם.
חינוך וראשית הקריירה כעורך דין
הייז למד בבית הספר הציבורי בדלאוור, ונרשם לבית ספר פרטי מהזרם המתודיסטי בנורוולק.
הוא הצליח שם, ועבר אל מכינה לאוניברסיטה בקונטיקט, שם למד לטינית ויוונית עתיקה.
כשחזר לאוהיו, למד במכללה ב-1838. הוא הצטיין בלימודיו והצטרף אל המפלגה הוויגית.
הוא סיים את לימודיו ב-1842.
לאחר לימוד משפטים בקולומבוס, עבר הייז מזרחה ב-1843 כדי ללמוד בבית הספר הרווארד למשפטים.
הוא הוסמך לעריכת דין ב-1845 ופתח משרד משלו באוהיו.
לאט לאט החל לצבור לקוחות.
ב-1847 חלה במה שנראה כמו שחפת, ושקל להתנדב לגיוס במלחמת ארצות הברית–מקסיקו כדי להחליף אקלים ולהבריא.
רופאו ייעץ לו לבקר את משפחתו בניו אינגלנד.
כדי לשפר את עסקיו, החליט הייז לעבור לסינסינטי.
הייז עבר לסינסינטי ב-1850 ופתח שם משרד לעריכת דין עם ג'ון הרון, עורך דין מקומי (בתו של הרון, הלן, נישאה לוויליאם הווארד טאפט).
הרון הצטרף לפירמה מבוססת יותר והייז מצא שותפים חדשים.
העסקים שלו פרחו והוא הצטרף למועדונים מקומיים, כמועדון הקריאה והמסדר העצמאי של העמיתים יוצאי הדופן.
הוא גם נכח בפגישות של הכנסייה האפיסקופלית אבל לא הפך לחבר בה.
בסינסינטי פגש את אשתו לעתיד, לוסי ווב.
אמו ניסתה לעודד קשר בינו ובין לוסי שנים קודם לכן, אולם הייז האמין שהייתה צעירה מדי בשבילו.
לאחר ארבע שנים החל לצאת עם לוסי, והשניים התארסו ב-1851 ונישאו ב-30 בדצמבר 1852, בבית אמה של לוסי.
בחמש השנים הבאות, ילדה לוסי שלושה בנים: בירצ'רד הייז (1853), ווב הייז (1856) ורתרפורד פלאט (1858).
לוסי, שהייתה מתודיסטית, תמכה בתנועת ההתנזרות מאלכוהול ובתנועה לביטול העבדות.
היא השפיעה על השקפות בעלה בנושאים הללו, אף על פי שהוא לא הצטרף לכנסייה שלה.
הייז החל את עריכת הדין שלו בתיקים מסחריים, אולם בלט כמגן על אנשים שהואשמו ברצח.
הוא טען להגנת אי שפיות במקרה אחד, שהצילה את הנאשמת ממוות והמירה את עונשה בשליחה למוסד לחולי נפש.
הייז הגן על עבדים שברחו והואשמו בעזרת חוק העבד הנמלט של 1850. סינסינטי הייתה יעד לעבדים נמלטים, משום ששכנה ליד נהר אוהיו, שבצידו השני הייתה קנטקי, מדינת עבדות.
הייז, שהתנגד לעבדות, תמך בעבדים רבים וזכה למעמד בולט במפלגה הרפובליקנית החדשה.
המוניטין הפוליטי של הייז עלה, וב-1856 הוא סירב למועמדות הרפובליקנית לתפקיד שופט.
כעבור שנתיים הציעו לו הרפובליקנים להצטרף באופן זמני לבית המשפט המקומי עד שמשרת פרקליט העיר תתפנה גם היא.
הוא נבחר לכהונה מלאה בת שנתיים ב-1859, ברוב גדול.
כשמדינות הדרום החלו לפרוש לאחר היבחרו של אברהם לינקולן לנשיאות ב-1860, הייז לא תמך במיוחד ברעיון של מלחמת אזרחים לצורך שלמות האיחוד.
הוא סבר ששני הצדדים שונים מדי, ושעדיף לתת לדרום לפרוש לדרכו.
אף על פי שאוהיו תמכה בלינקולן ב-1860, הבוחרים בסינסינטי דחו את המפלגה הרפובליקנית.
רוב תושבי המקום היו מהדרום, והם תמכו בדמוקרטים, שהדיחו את הייז מתפקיד פרקליט העיר.
הייז חזר לעריכת דין פרטית לפני המלחמה.
לאחר שהקונפדרציה ירתה על פורט סאמטר, החליט הייז להצטרף לצבא המתנדבים.
המושל מינה כמה קצינים להנהיג את גדוד חיל הרגלים, והייז קודם לדרגת מייג'ור.
בנוסף, בגדוד נכח הטוראי ויליאם מקינלי.