tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
במשך התקופה שבין 1136 ל־1478, כאשר נובגורוד הפסידה את עצמאותה הפוליטית (כתוצאה מניצחונו של נסיך מוסקבה איוואן השלישי הגדול על צבא נובגורוד), נהוג להשתמש במונח "הרפובליקה של נובגורוד" ביחס לאדמת נובגורוד.
נובגורוד לא הייתה נתונה לפלישה המונגולית; למרות שנכנעה לאורדת הזהב, היא שימרה את האנדרטאות הייחודיות של האדריכלות הרוסית העתיקה מהתקופה הטרום-מונגולית (המפורסמת שבהן היא קתדרלת סופיה) והייתה היחידה מבין הערים הרוסיות העתיקות שחמקו מקריסה ופיצול.
בשנים 1569–1570, נובגורוד הייתה נתונה למתקפות של איוואן האיום, ובשנים 1611–1617 נשלטה על ידי השוודים.
במאה ה-18 בעיר החלו לייצר מדובוחה במתכון שידוע עד היום.
לאחר הקמת סנקט פטרבורג איבדה העיר את חשיבותה הכלכלית, ובמיוחד התרחקה מנתיבי הסחר העיקריים.
מאז 1727 הפכה נובגורוד למרכז פלך נובגורוד.
מאז 1927 הוא הפך לחלק ממחוז לנינגרד.
במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה העיר על ידי הגרמנים ונהרסה כמעט כליל.
לאחר השחרור, היא שוב הפכה למרכז אזורי, כשנבנתה מחדש, מבנים היסטוריים רבים שוחזרו.
נובגורוד מחוברת על ידי הכביש הראשי M10 למוסקבה (במרחק 531 ק"מ) ולסנקט פטרבורג (189 ק"מ).
ישנם גם קווי אוטובוסים ציבוריים למוסקבה, סנקט פטרבורג ומקומות נוספים.
בעיר יש גם רכבות ישירות למוסקבה, סנקט פטרבורג, פסקוב ומורמנסק.
סמוך לעיר נמצא נמל התעופה קרצ'ביצי אך לא פועלות בו טיסות סדירות.
הנמל הבינלאומי הקרוב הוא פולקובו בסנקט פטרבורג, במרחק 180 ק"מ מהעיר.
בנובגורוד ישנה רשת של אוטובוסים וטרוליבוסים.
רשת הטרולייבוסים, שבה חמישה קווים, החלה לפעול ב-1995, והיא רשת הטרוליבוסים הראשונה שנפתחה ברוסיה לאחר נפילת הגוש הסובייטי.
בעיר שוכנת האוניברסיטה הממלכתית של נובגורוד שנוסדה ב-1993.
בשנת 1972 העיר אירחה את אליפות ברית המועצות באתלטיקה.
מועדון הספורט הגדול בעיר הוא אלקטרון נובגורוד מהליגה השלישית, שמארח את משחקיו באצטדיון אלקטרון, המכיל 3,223 מושבים והוא מתקן הספורט הגדול בעיר.
באוקטובר 2020 אורגן מחדש מועדון כדורגל נוסף בשם נובגורוד בחסות משקיעים פרטיים.
בענף הקטרגל היה לעיר ייצוג בליגת העל הרוסית בכדורגל אולמות בדמות מועדון וולחוב, שזכה באליפות 2009/2010 וסיים במקום השני בעונת 2010/2011.
נואף מסאלחה היה איש ציבור שכיהן כחבר הכנסת, סגן שר, מנהל המחלקה הערבית בהסתדרות וחבר מרכז מפלגת העבודה.
מסאלחה נולד ב-26 בנובמבר 1943, בכפר קרע.
הוא למד באוניברסיטת תל אביב, ובמקצועו היה מורה.
בשנת 1988 נבחר מסאלחה לכנסת ה-12 מטעם סיעת המערך.
הוא חבר לשמינייה של חברי הכנסת הצעירים במפלגת העבודה אברהם בורג, חיים רמון, יוסי ביילין, עמיר פרץ, חגי מרום, נסים זווילי ויעל דיין.
מסאלחה היה ראש המגזר הערבי במפלגת העבודה ובישראל אחת.
ב-1992 מינה אותו חיים רמון לסגן שר הבריאות, והשניים שיתפו פעולה בקידום שירותי הבריאות הציבורית במגזר הערבי ובעיקר בהקמת כמאה תחנות "טיפת חלב".
בממשלת ברק שימש בשנים 1999–2001 כסגן שר שר החוץ תחת דוד לוי ושלמה בן עמי.
בבחירות המקדימות במפלגת העבודה לקראת הבחירות לכנסת השש עשרה, לא הצליח מסאלחה להתברג למקום ריאלי, ובעקבות כך הצטרף למפלגת עם אחד ושובץ במקום ה-12 הלא-ריאלי ברשימתה.
בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2008 התמודד לראשות עיריית כפר-קרע, אך לא העפיל לסיבוב השני, ורשימתו למועצת עיריית כפר-קרע אף לא עברה את אחוז החסימה.
עמדותיו המדיניות של מסאלחה נחשבו חריגות בין חברי הכנסת הערבים.
הן לא שללו את המדינה היהודית והציגו תמונה מאוזנת ביחס למעמד הערבים במדינת ישראל.
הוא הביע הסתייגות מהזדהות גורפת עם אויבי מדינת ישראל, אף על פי שהעיד על עצמו כי הוא חצוי ברגשותיו, והציג את עצמו כמי ש"מאמין בדרך הפשרה".
בריאיון עיתונאי לגידי וייץ מ-2015 אמר: .
מסאלחה נפטר ב-26 באוקטובר 2021 בגיל 77, כתוצאה מסיבוכי מחלת נגיף קורונה.
נ֫וֹבָאיָה צָ'ארָה היא עיירה מרכזית בנפת קלרסקיי שנמצאת בצפון מחוז צ'יטה ברוסיה.
העיירה ממוקמת בצומת מרכזי של מסילות רכבת בחלק הסיבירי של רוסיה.
היא נוסדה ליד הכפר צ'ארה שבזמנו היה יישוב מרכזי בנפה.
ההתפתחות הגדולה של העיירה התרחשה הודות לפיתוח מכרה הנחושת "אוּדוֹקָן".
נובאק ג'וקוביץ' (בסרבית: Novak Đoković או Новак Ђоковић, ; נולד ב-22 במאי 1987) הוא טניסאי סרבי מקצועני.
נכון לספטמבר 2025, מדורג במקום ה-4 בעולם.
ג'וקוביץ' דורג במקום הראשון בעולם במשך 428 שבועות בסך הכול (ראשון בכל הזמנים).
זכה ב-24 תוארי גראנד סלאם (ראשון בכל הזמנים והיחיד שזכה לפחות 3 פעמים בכל אחד מתארי הגרנד סלאם).
הוא סיים שמונה פעמים את השנה במקום ראשון בעולם (ראשון בכל הזמנים).
במהלך הקריירה שלו הוא זכה ב-188 מיליון דולר (ראשון בכל הזמנים), ועד כה זכה ב-101 תארים בסבב ה-ATP (שלישי בכל הזמנים).
ג'וקוביץ' הוא אחד הטניסאים הטובים ביותר בכל הזמנים ובעיני רבים, אף נחשב לטניסאי הטוב ביותר בכל הזמנים.
במסגרת טורנירי הגראנד סלאם הוא זכה בכל הארבעה האפשריים, השלישי שכיהן כאלוף בהם בו זמנית, והיחיד שעשה זאת על שלושה משטחים שונים.
הוא גם הטניסאי הסרבי הראשון שזכה בטורניר גראנד סלאם.
ג'וקוביץ' זכה ב-40 טורנירי סבב המאסטרס העולמי 1000 של ה-ATP (ראשון בכל הזמנים), שישה טורנירים מהם בשנת 2015 (שיא), והיחיד שזכה בכל תשעת טורנירי מאסטרס 1000 של סבב ה-ATP (ולפחות פעמיים בכל טורניר).
בשנת 2010 הוביל ג'וקוביץ' את נבחרת סרביה לזכייה היסטורית בגביע דייוויס ובשנת 2013 למשחק הגמר על הגביע.
ג'וקוביץ' משחק טניס ביד ימין.
המשטח האהוב עליו הוא משטח קשה (84% הצלחה), אם כי ג'וקוביץ' מגדיר את עצמו כשחקן שיודע לשחק היטב על כל סוגי המשטחים השונים (83%).
החבטה הנחשבת לטובה ביותר שלו היא חבטת גב יד לאורך הקו.
ג'וקוביץ' נולד ב-22 במאי 1987 בעיר בלגרד, שכיום היא בסרביה לסרג'ן ודיאנה.
לג'וקוביץ' שני אחים, מרקו וג'ורג'י, שהלכו בדרכו ומשחקים טניס אף הם.
כיום מתגורר ג'וקוביץ' במונטה קרלו, אשר במונקו.
משנת 2004 מנהל ג'וקוביץ' מערכת יחסים עם בת ארצו ילנה ריסטיץ', איתה התחתן ב-10 ביולי 2014. לזוג נולדו שני ילדים, בן ובת, סטפן (אוקטובר 2014) וטרה (ספטמבר 2017).
ג'וקוביץ דובר ארבע שפות – סרבית, אנגלית, גרמנית ואיטלקית.
ג'וקוביץ' מכונה גם בשמות החיבה נולה והג'וקר.
בגיל 14 הוא החל בקריירה בין-לאומית עם זכיות באליפויות אירופיות בתחרויות היחידים, הזוגות והקבוצות.
ג'וקוביץ' ידוע גם בזכות חיקויים של טניסאים אחרים אותם הוא ביצע במהלך משחקים, בין היתר הוא חיקה את רוג'ר פדרר, רפאל נדאל, אנדי רודיק, מריה שראפובה וג'ון מקנרו.
ג'וקוביץ' אף הגיע לא פעם בתחפושת למשחקים, ובכלל מדובר בשחקן שמאוד אוהב להשתעשע, ולא לוקח את עצמו ברצינות.
לצד הפן ההומוריסטי עוסק ג'וקוביץ' גם בעניינים רציניים: בשנת 2011 הצטרף ג'וקוביץ' למועדון "אלופים למען שלום", קבוצה הכוללת מעל חמישים ספורטאי עילית בין-לאומיים, המחויבים לקדם את השלום בעולם דרך הספורט.
בסוף השנה הוא גם מונה לשגריר יוניצף בסרביה ובמסגרת תפקידו יפעל לקידום ההגנה של זכויות ילדים ויעבוד כדי לאפשר להם לקבל חינוך בגיל מוקדם.
לצד פעילויות אלו, הוא גם מנהל קרן צדקה שתורמת כספים למטרות הומניטריות שונות.
ג'וקוביץ' הוא הטניסאי הראשון בכל הזמנים שזכה במהלך הקריירה שלו ביותר מ-100 מיליון דולר, בחישוב של רווחים ישירים בלבד – ללא חסויות ופרסומות.
במרץ 2015 הוא תרם לשיקום גן ילדים ענקי בעיירה על יד בלגרד, שנהרס בשיטפונות של 2013. מי שסייעה לו בשיקום הייתה שגרירות ישראל, שתרמה, מצידה, את תקציבה השנתי לאירועים לטובת המוסד.
באירוע חנוכת המבנה המשוקם – עובדי השגרירות התנדבו להיות מלצרים.
ילדי הגן, יחד עם ג'וקוביץ', הגיבו במחווה שכללה הנפת דגלי ישראל ושירת "הבה נגילה".
ג'וקוביץ' הופיע בתפקיד עצמו בסרט בלתי נשכחים 2.
בשנת 2001 הגיע ג'וקוביץ' יחד עם הנבחרת הלאומית של יוגוסלביה לגמר גביע דייוויס לנוער לשחקנים מתחת לגיל 14.
בתחילת הקריירה המקצועית שיחק ג'וקוביץ' בעיקר בטורנירי פיוצ'ר וצ'אלנג'ר וזכה בשלושה מכל סוג בין השנים 2003–2005. טורניר ה-ATP הראשון בו שיחק היה אומג ב-2004. את הופעתו הראשונה בטורניר גראנד סלאם עשה ג'וקוביץ' ב-2005, כשהעפיל מהמוקדמות להגרלה הראשית באליפות אוסטרליה הפתוחה, בסיבוב הראשון הוא הפסיד למאראט סאפין שהמשיך וזכה בטורניר כולו.
את שנת 2006 החל ג'וקוביץ' מדורג במקום ה-78 בעולם.
בזכות זכייתו בתואר ATP ראשון בטורניר אמרספורט (משטח חימר) שלוותה בזכייה נוספת במץ (משטח קשה באולם) הפך ג'וקוביץ' לשחקן הצעיר ביותר שמדורג בין 20 הראשונים בעולם.
באותה שנה הגיע ג'וקוביץ' לראשונה לשלב רבע הגמר של טורניר גראנד סלאם (אליפות צרפת הפתוחה) והתחיל לעבוד עם המאמן הסלובקי מריאן ואיידה.
שנת הפריצה של ג'וקוביץ' הייתה 2007, בשנה זו זכה ג'וקוביץ' בלא פחות מ-5 טורנירי ATP, ארבעה מהם על משטחים קשים, ג'וקוביץ' זכה באדלייד, וינה (אולם), אשטוריל (חימר) ובשני טורנירי מאסטרס 1000, מיאמי (שנחשב יוקרתי ביותר ומכונה גם "הגראנד סלאם החמישי") וקנדה.
באותה שנה ג'וקוביץ' הגיע גם לחצי הגמר באליפות צרפת הפתוחה ובווימבלדון.
באליפות ארצות הברית הפתוחה הגיע ג'וקוביץ' עד הגמר, בו הפסיד לרוג'ר פדרר שדורג אז במקום ה-1 בעולם.
בשנה זו הגיע ג'וקוביץ' להישג השיא שלו עד אז, כשזכה בגראנד סלאם הראשון של העונה, אליפות אוסטרליה הפתוחה.
ג'וקוביץ' ניצח בגמר את ז'ו-וילפריד צונגה הצרפתי, לאחר שבחצי הגמר ניצח את פדרר (שדורג אז במקום ה-1 בעולם).
בכך הפך ג'וקוביץ' בן ה-20 לסרבי הראשון שזוכה בטורניר גראנד סלאם וגם לשחקן הצעיר ביותר שזוכה באליפות אוסטרליה הפתוחה מאז ג'ים קורייר ב-1992 (שהיה אז בן 21).
בהמשך השנה ג'וקוביץ' זכה גם בשני טורנירים מסדרת המאסטרס 1000, אינדיאן וולס (משטח קשה) ורומא (חימר).
באולימפיאדת בייג'ינג זכה ג'וקוביץ' במדליית הארד, לאחר שהפסיד בשלב חצי הגמר לרפאל נדאל הספרדי וניצח במשחק על מדליית הארד את ג'יימס בלייק האמריקאי.
בסיום העונה זכה ג'וקוביץ' לראשונה באליפות סבב המאסטרס העולמי (משטח קשה באולם) לאחר שניצח את ניקולאי דווידנקו הרוסי בגמר.
את שנה זו פתח ג'וקוביץ' בזכייה בטורניר דובאי (משטח קשה).
בהמשך העונה הוא זכה בעוד ארבעה טורנירים: בלגרד (טורניר שמנוהל על ידי משפחתו ומתקיים על משטח חימר.
המתחם בו נערך הטורניר נקרא על שמו – "מרכז הטניס נובאק"), בזל (משטח קשה באולם, ניצח בגמר את פדרר), בייג'ינג (משטח קשה) וטורניר המאסטרס 1000 בפריז (משטח קשה באולם).
באותה שנה הגיע ג'וקוביץ' למעמד רבע הגמר באליפות אוסטרליה הפתוחה ובאליפות צרפת הפתוחה, ולחצי הגמר באליפות ארצות הברית הפתוחה.
בסוף השנה, נבחר על ידי הצופים בבית לספורטאי השנה בסרביה בטקס אוסקר הפופולריות הסרבי, שנערך על ידי המגזין "פולס" בבלגרד.
בתחילת השנה הגיע ג'וקוביץ' לשלב רבע גמר אליפות אוסטרליה הפתוחה, ועלה לראשונה למקום ה-2 בעולם.
עוד בשנה זו, זכה ג'וקוביץ' בפעם השנייה ברציפות בטורניר דובאי, והגיע לשלב רבע הגמר באליפות צרפת הפתוחה ועד לחצי הגמר בווימבלדון.
ג'וקוביץ רשם הישג גדול בהגעתו לגמר אליפות ארצות הברית הפתוחה בו נוצח בידי רפאל נדאל הספרדי, לאחר שגבר בחצי הגמר על רוג'ר פדרר, ניצחון זה העלה אותו בחזרה למקום השני על חשבונו של השווייצרי.
בהמשך השנה ג'וקוביץ' זכה בפעם השנייה ברציפות בטורניר בייג'ינג, ואת השנה סיים עם הישג שיא: זכייה היסטורית של נבחרת סרביה בגביע דייוויס לאחר ניצחון בגמר על נבחרת צרפת.
בנוסף להישגים אלה, ג'וקוביץ' אף זכה בתואר ATP ראשון בזוגות באליפות קווינס קלאב (דשא) עם יוני ארליך הישראלי.
עוד ב-2010 ג'וקוביץ' נבחר לספורטאי השנה של סרביה לשנה זו על ידי הוועד האולימפי של ארצו, וזכה באוסקר הפופולריות הסרבי בפעם השנייה ברציפות.
ג'וקוביץ' קבע רצף של 43 ניצחונות, 41 בשנת 2011. מדובר בתחילת השנה השנייה בטיבה אחרי ג'ון מקנרו שניצח 42 משחקים רצופים ב-1984. הרצף הכללי של 43 ניצחונות, מעמיד אותו במקום החמישי ברשימת הרצפים הארוכים ביותר בתקופה הפתוחה.
את שנת 2011 פתח ג'וקוביץ' עם זכייה שנייה באליפות אוסטרליה הפתוחה לאחר שניצח בגמר את אנדי מארי הבריטי, כשבדרך לתואר הוא מנצח גם את פדרר בחצי הגמר (בדיוק כמו בשנת 2008).
מיד לאחר מכן זכה ג'וקוביץ' גם בטורניר דובאי בפעם השלישית ברציפות לאחר ניצחון בשתי מערכות על פדרר בגמר והפך לשחקן השני בהיסטוריה שזוכה בטורניר זה שלוש שנים ברציפות, כשהראשון הוא לא אחר מפדרר (2003–2005).
בהמשך השנה זכה ג'וקוביץ' בפעם שנייה בטורניר היוקרתי אינדיאן וולס, לאחר שניצח בגמר את רפאל נדאל הספרדי שדורג אז במקום ה-1 בעולם.
בטורניר זה הוא גם קבע שיא של מס' המשחקונים הנמוך ביותר ששחקן הפסיד בארבעת משחקיו הראשונים בטורניר מאסטרס 1000 – 13 בלבד.
הזכייה בטורניר גם העלתה אותו בחזרה למקום 2 בעולם (לראשונה מזה חמישה חודשים) על חשבונו של פדרר שירד למקום ה-3.
שבועיים לאחר מכן הוא זכה גם בטורניר מיאמי בפעם שנייה במהלך הקריירה, לאחר שניצח בגמר את רפאל נדאל.
בכך הפך לשחקן השביעי בהיסטוריה שזוכה בשני טורנירי המאסטרס 1000, אינדיאן וולס ומיאמי, באותה השנה.
בנוסף הוא גם השחקן הרביעי שזוכה באליפות אוסטרליה הפתוחה, אינדיאן וולס ומיאמי באותה שנה, כאשר שלושת השחקנים האחרים שעשו זאת לפניו הם: פיט סמפראס (1994), אנדרה אגאסי (2001) ורוג'ר פדרר (2006).
לאחר חודש מנוחה (והתאוששות מפציעה קלה בברך) חזר ג'וקוביץ' לשחק ופתח את עונת החימר עם זכייה שנייה בטורניר הביתי בבלגרד.
בשבוע שאחריו הוא זכה בטורניר המאסטרס במדריד לאחר ניצחון בשתי מערכות על נדאל, כאשר מדובר בפעם הראשונה בה הוא מצליח לנצח את הספרדי על חימר לאחר תשעה הפסדים רצופים, באותה ההזדמנות, הוא אף שבר את רצף הניצחונות על חימר של הספרדי שעמד על 37 ניצחונות.
לאחר שבוע הוא ניצח את נדאל שוב בגמר טורניר המאסטרס ברומא ובכך הפך לשחקן הראשון שמנצח את נדאל בארבעה גמרים באותה עונה.
באליפות צרפת הפתוחה הוא הפסיד בשלב חצי הגמר ב-4 מערכות לרוג'ר פדרר ובכך סיים רצף של 43 ניצחונות מתוכם 41 מתחילת השנה.
באליפות וימבלדון שנערכה ביוני אותה שנה, ניצח ג'וקוביץ' בשלב חצי הגמר את ז'ו-וילפריד צונגה בארבע מערכות 6–7, 2-6, 7-6, 3-6, הוא עלה למקום הראשון בעולם וכן זכה בטורניר היוקרתי לאחר ניצחון בגמר על רפאל נדאל בארבע מערכות, 4:6, 1:6, 6:1, 3:6.
את עונת המשטחים הקשים, פתח בזכייה בטורניר קנדה מאסטרס המתקיים במונטריאול (6:2, 3:6 6:4 על מרדי פיש מארצות הברית), והיה לראשון שזוכה בחמישה טורנירי מאסטרס בעונה אחת.
הפסדו השני העונה הגיע בגמר המאסטרס בסינסינטי אז פרש בשל פציעה במשחק מול אנדי מארי.
בספטמבר זכה באליפות ארצות הברית הפתוחה, לאחר שניצח בחצי הגמר את רוג'ר פדרר בחמש מערכות, ובגמר את רפאל נדאל בארבע מערכות 2–6, 6-4, 6-7, 6-1. בכך הפך לשחקן השישי בלבד שזכה בשלושה תוארי גראנד סלאם בשנה אחת.
את עונת האולמות ג'וקוביץ' לא צלח יפה וסיים אותה עם מאזן ניצחונות/הפסדים של 3–6.
את העונה סיים ג'קוביץ' במקום הראשון בעולם לראשונה בקריירה שלו, עם מאזן ניצחונות/הפסדים של 6–70 ועם שיא הזכיות בעונה אחת – $12,609,318.
באוקטובר הוא נבחר לאחד הגברים המשפיעים ביותר בעולם לשנת 2011 על ידי קוראי המגזין AskMen.com.
הוא דורג במקום ה-19 ברשימה ובמקום ה-3 מבין הספורטאים והיה לשחקן הטניס היחיד ברשימה.
בדצמבר הוא נבחר לאתלט השנה של USSA (אקדמיית הספורט של ארצות הברית) על ידי אוהדי טניס מרחבי העולם שהשתתפו במשאל המקוון שנערך באתר האינטרנט של האקדמיה.
את שנת 2012 פתח ג'וקוביץ' בזכייה שלישית באליפות אוסטרליה הפתוחה.
בחצי הגמר הוא ניצח את אנדי מארי בחמש מערכות 3–6, 6-3, 7-6, 1-6, 5-7 ובמשחק הגמר הוא ניצח את רפאל נדאל ב-5 מערכות 5–7, 4-6, 2-6, 7-6, 5-7 שערך 5:53 שעות והפכו אותו למשחק הארוך בתולדות הטורניר ובנוסף גם למשחק גמר הגרנד סלאם הארוך בהיסטוריה.
ב-6 בפברואר הוא זכה בפרס ספורטאי השנה של Laureus על הישגיו ב-2011. באפריל, הוא הגן בפעם הראשונה בקריירה על תואר בטורניר מאסטרס כשזכה במיאמי אחרי ניצחון בגמר על אנדי מארי והפך לשחקן השלישי בלבד שזוכה לפחות שלוש פעמים בתואר היוקרתי (ביחד עם אנדרה אגאסי ופיט סמפראס).
זה היה גם תואר מס' 30 עבור ג'וקוביץ'.
במונטה קרלו הוא הגיע לגמר והפסיד לרפאל נדאל בשתי מערכות, ובנוסף לכך ג'וקוביץ' שיחק גם כן בסרט בלתי נשכחים 2.
ביוני הגיע ג'וקוביץ' לראשונה לגמר אליפות צרפת הפתוחה, שם פגש את רפאל נדאל, לו הפסיד בארבע מערכות.
באליפות וימבלדון העפיל עד לשלב חצי הגמר בו הפסיד לרוג'ר פדרר בתוצאה 3:6, 6:3, 4:6, 3:6 ובעקבות זכייתו של פדרר בטורניר ירד למקום השני בעולם.
בטורניר הטניס באולימפיאדת לונדון 2012 הפסיד בחצי הגמר לאנדי מארי בשתי מערכות, ונוצח במשחק על מדליית הארד בידי חואן מרטין דל פוטרו בשתי מערכות.
באוגוסט זכה בפעם השלישית בטורניר טורונטו, לאחר שניצח בגמר את רישאר גאסקה מצרפת בשתי מערכות.
בספטמבר הפסיד בגמר אליפות ארצות הברית הפתוחה לאנדי מארי בחמש מערכות (7-6, 7-5, 2-6, 3-6, 6-2).
בנובמבר זכה ג'וקוביץ' בטורניר המאסטרס לאחר שניצח את פדרר בשתי מערכות (7-6, 7-5).
את שנת 2013 פתח ג'וקוביץ' בזכייה רביעית באליפות אוסטרליה הפתוחה והשלישית ברציפות.
הוא סיים את השנה במקום השני בעולם, עם רצף של 20 ניצחונות וזכייה ב-4 טורנירים, ב-2 מהם, הוא ניצח את רפאל נדאל, כולל בגמר אליפות סבב המאסטרס העולמי, בפעם השנייה ברציפות (3–6, 4-6).
את שנת 2014 פתח ג'וקוביץ' באליפות אוסטרליה הפתוחה והודח על ידי סטאן ואוורינקה בשלב רבע הגמר בחמש מערכות, בתוצאה 2–6, 6-4, 6-2, 3-6, 9-7 ובכך שבר רצף של שלוש זכיות רצופות בטורניר.
בטורניר דובאי הגיע עד לחצי הגמר בו הפסיד לרוג'ר פדרר 3–6, 6-3, 6-2.
בינואר 2015 זכה ג'וקוביץ' בפעם החמישית באליפות אוסטרליה הפתוחה, לאחר שניצח במשחק הגמר את אנדי מארי ב-4 מערכות 6–7, 7-6, 3-6, 0-6, שיא זכיות לגברים.
ביולי אותה שנה זכה ג'וקוביץ' בפעם השלישית והשנייה ברציפות באליפות וימבלדון לאחר ניצחון ב-4 מערכות על רוג'ר פדרר 6–7, 7-6, 4-6, 3-6. הוא זכה גם באליפות ארצות הברית הפתוחה, לאחר שניצח בגמר את פדרר בארבע מערכות.
ג'וקוביץ' פתח את עונת 2016 בזכייה בטורניר דוחא לאחר ניצחון במשחק הגמר על רפאל נדאל 1-6, 2-6. מיד לאחר מכן, הגן בהצלחה על תוארו וזכה בפעם השישית באליפות אוסטרליה הפתוחה, תוך שהוא מנצח במשחק הגמר בשלוש מערכות את אנדי מארי שדורג 2 בעולם (1–6, 5-7, 6-7).
במרץ אותה שנה הוא זכה בטורניר אינדיאן וולס בפעם החמישית והשלישית ברציפות לאחר שניצח במשחק הגמר את מילוש ראוניץ' מקנדה בשתי מערכות (6–2, 6–0).
באפריל הוא זכה בפעם השישית בטורניר מיאמי, "הגראנד סלאם החמישי", לאחר ניצחון על קיי נישיקורי מיפן (3-6, 3-6) ועבר למקום הראשון, לפני רוג'ר פדרר, בסך הפרסים שזכה במהלך הקריירה שלו, 98,199,548 דולר, יותר מכל טניסאי אחר בהיסטוריה.
נוסף לכך, הוא פתח פער נקודות עצום בינו לבין השני בעולם אנדי מארי, פער של 8,725 נקודות, ויותר מסך הנקודות של מארי (7,815 נקודות).
במאי זכה ג'וקוביץ' בטורניר מדריד לאחר ניצחון במשחק הגמר על אנדי מארי 6–2, 3–6, 6–3, לאחר שהציל 7 נקודות שבירה.
זכייה זו קבעה שיא חדש של 29 זכיות במסגרת מסטרס 1000 זכייה אחת יותר מרפאל נדאל (28).
שבוע לאחר מכן, בטורניר רומא הוא הפסיד במשחק הגמר לאנדי מארי 3–6, 3–6.
אלוף 4 טורנירי הגראנד סלאם בו זמנית
באליפות צרפת הפתוחה שנערכה ביוני אותה שנה זכה ג'וקוביץ' בתואר הגראנד סלאם ה-12 שלו והראשון שלו ברולאן גרוס, במשחק הגמר הוא ניצח את אנדי מארי ב-4 מערכות (6-3, 1-6, 2-6, 4-6)
ג'וקוביץ זכה בכך להיות השחקן השמיני שהשיג את כל ארבעת תוארי הגראנד סלאם האפשריים אך הישג מרשים מכך הוא העובדה כי ברשותו היו באותה העת שלושת הגראנד סלמים הקודמים ברציפות ולכן זכה להיות אלוף בכל ארבעת טורנירי הגרנד סלאם בו זמנית, דבר אשר קרה רק פעמיים בעבר.
באליפות וימבלדון הפסיד בסיבוב השלישי לסם קווארי מארצות הברית.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, הודח ג'וקוביץ' כבר בסיבוב הראשון לאחר הפסד לחואן מרטין דל פוטרו שדורג 144 בעולם בתקופה זו בגלל פציעות מרובות (7-6, 7-6).
באליפות ארצות הברית הוא הפסיד במשחק הגמר ב-4 מערכות לסטאן ואוורינקה, בהמשך הוא הפסיד באליפות שנגחאי בחצי הגמר לרוברטו בטיסטה אגוט ובאליפות פריז ברבע הגמר למרין צ'יליץ'.
כתוצאה מכך הוא איבד את מקומו הראשון בעולם לאנדי מארי לאחר 122 שבועות ברציפות.
באליפות סבב המאסטרס העולמי הוא הפסיד בגמר לאנדי מארי שסיים את שנת 2016 במקום הראשון בעולם.
ג'וקוביץ' פתח את שנת 2017 בזכייה בטורניר דוחא לאחר שניצח בגמר את אנדי מארי (1 בעולם) ב-3 מערכות, 3-6, 7-5, 4-6 ובכך הגן על תוארו.
באופן מפתיע הוא הפסיד בסיבוב השני באליפות אוסטרליה הפתוחה לדניס איסטומין מאוזבקיסטן (117 בעולם), 7-6, 5-7, 2-6, 7-6, 6-4.
באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בינואר 2018 הודח ג'וקוביץ' בשלב שמינית הגמר לאחר שהפסיד להיון צ'ונג מקוריאה הדרומית ב-3 מערכות (6–7, 5-7, 6-7).
ג'וקוביץ' זכה באליפות וימבלדון, לאחר שניצח במשחק הגמר את קווין אנדרסון בשלוש מערכות.
ג'וקוביץ' זכה בטורניר סינסינטי, לאחר שניצח את רוג'ר פדרר בשתי מערכות.
ניצחון זה, הפך אותו לשחקן הראשון והיחיד בהיסטוריה שזכה ב-9 הטורנירים בסבב המאסטרס העולמי 1000 של ה-ATP לפחות פעם אחת בקריירה.
באליפות ארצות הברית שנערכה בספטמבר אותה שנה הוא זכה בתואר גראנד סלאם שני ברציפות וה-14 במספר ובכך השווה את מספר הזכיות לפיט סמפראס מארצות הברית (שלישי בכל הזמנים) וזאת לאחר ניצחון במשחק הגמר על חואן מרטין דל פוטרו מארגנטינה ב-3 מערכות (3–6, 6-7(4-7), 3-6).
אף שהפסיד באופן מפתיע בגמר טורניר פריז לקארן חצ'אנוב בשתי מערכות, שב ג'וקוביץ' בתחילת נובמבר למקום הראשון בעולם, ובכך השלים עליה של למעלה מעשרים שלבים בחצי שנה.
באליפות סבב המאסטרס העולמי שנערכה בנובמבר לאחר שניצח בכל 4 המשחקים ולא הפסיד מערכה הוא הפסיד במשחק גמר לאלכסנדר זברב בשתי מערכות, אותו ניצח במשחק הראשון.
באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בינואר 2019 זכה ג'וקוביץ' בתואר בפעם השביעית, יותר מכל טניסאי אחר בהיסטוריה, לאחר ניצחון במשחק הגמר על רפאל נדאל (2 בעולם) ב-3 מערכות (6–3, 6–2, 6–3).
באליפות וימבלדון שנערכה ביולי אותה שנה זכה ג'וקוביץ' בפעם החמישית בטורניר זה והשנייה ברציפות לאחר שניצח את רוג'ר פדרר (3 בעולם) לאחר 4:57 שעות משחק, משחק הגמר הארוך בהיסטוריה, ב-5 מערכות (7–6(7–5), 1–6, 7–6 (7–4), 4–6, 13–12(7–3)) ובכך השלים זכייה ב-16 תוארי גראנד סלאם.
במהלך המשחק הצליח ג'וקוביץ' להציל שתי נקודות אליפות לטובת פדרר.
באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בינואר זכה ג'וקוביץ' בתואר בפעם השמינית לאחר שגבר במשחק הגמר על דומיניק תים בחמש מערכות.
בחודש יוני, ג'וקוביץ' ושלושה שחקנים נוספים קיבלו תוצאה חיובית לבדיקת קורונה במהלך טורניר אדריה אותו הוא עזר לארגן.
הושמעה ביקורת חריפה על תפקידו בארגון הטורניר בזמן המגפה.
בחודש אוגוסט הוא זכה בפעם השנייה בטורניר סינסינטי, טורניר המאסטרס הראשון שהתקיים אחרי הפסקת הסבב בשל הקורונה ובכך השלים זכייה כפולה לפחות, בכל טורנירי המאסטרס.
בספטמבר 2020 הודח ג'וקוביץ בשמינית גמר אליפות ארצות הברית הפתוחה לאחר שחבט בתסכול בכדור אשר פגע בצוואר של שופטת קו שהשטתחה על המגרש לאחר שהכדור פגע בה.
לאחר שיח ממושך עם השופט, הוחלט על הרחקתו של ג'וקוביץ מהמשחק ומהטורניר ובכך היה זה הפסדו הראשון בשנת 2020.
בסוף ספטמבר הוא זכה באליפות איטליה הפתוחה בפעם החמישית לאחר שניצח במשחק הגמר את דייגו שוורצמן בשתי מערכות (7–5, 3-6).
באוקטובר הוא הגיע לגמר אליפות צרפת הפתוחה והפסיד לרפאל נדאל בשלוש מערכות (5–7, 2–6, 0–6) ובכך היה זה הפסדו השני בשנת 2020.
ב-21 בפברואר זכה בפעם התשיעית בקריירה באליפות אוסטרליה הפתוחה לאחר ניצחון על דנייל מדבדב בשלוש מערכות (7–5, 6–2, 6–2).
ב-1 במרץ דורג במקום ה-1 בעולם 310 שבועות ובכך השווה את ההישג של רוג'ר פדרר.
שבוע לאחר מכן, ב-8 במרץ עבר למקום ראשון בכל הזמנים כטניסאי המחזיק בתקופה הארוכה ביותר במקום ה-1 בעולם.
באליפות צרפת שנערכה ביוני הוא זכה בתואר בפעם השנייה בקריירה שלו לאחר ניצחון במשחק הגמר על סטפנוס ציציפס מיוון ב-5 מערכות (6–7(6–8), 2–6, 6–3, 6–2, 6–4).
באליפות וימבלדון שנערכה ביולי הוא זכה בתואר בפעם השישית בקריירה שלו לאחר שניצח את מתאו ברטיני מאיטליה (9 בעולם) (6–7(4–7), 6–4, 6–4, 6–3) ובכך הצליח להשתוות לרוג'ר פדרר ולרפאל נדאל במספר הזכיות בטורנירי גראנד סלאם – 20 במספר.
באולימפיאדת טוקיו (2020) הפסיד ג'וקוביץ' במשחק חצי הגמר לאלכסנדר זברב שזכה בהמשך במדליית הזהב.
בהמשך הוא גם הפסיד במשחק על מדליית הארד וסיים רביעי בטורניר.
באליפות ארצות הברית הפתוחה, הפסיד בגמר לדנייל מדבדב מרוסיה בשלש מערכות (4–6, 4–6, 4–6) ובכך החמיץ שני שיאים: זכייה בכל ארבעת טורנירי הגראנד סלאם בשנה קלנדרית אחת, וזכייה ב-21 טורנירי גראנד סלאם – שיא של כל הזמנים.
בנובמבר זכה בפריז מאסטרס לאחר ניצחון על דנייל מדבדב בשלש מערכות, עוד קודם לכן, בהעפלתו לחצי הגמר הבטיח את המקום הראשון עד סוף השנה, זו שנה שביעית, ובכך שבר את שיאו של פיט סמפראס.
בטורניר סוף השנה, הפסיד בחצי הגמר לאלכסנדר זברב שזכה בהמשך בטורניר.
לקראת אליפות אוסטרליה הפתוחה ג'וקוביץ' עלה לכותרות בעקבות אי עמידתו בתקנות הקורונה המחמירות של המדינה, מפני שאינו מחוסן וחשד שזויף התאריך על בדיקת הקורונה החיובית שהציג בטענה שהחלים מהמחלה.
בעקבות החשד הוא עוכב על ידי משטרת ההגירה של אוסטרליה, ולאחר מכן נשללה ממנו אשרת הכניסה למדינה.
ג'וקוביץ' ערער על ההחלטה ובית המשפט קיבל את הערעור והשיב לו את הוויזה, אך כעבור יומיים שר ההגירה האוסטרלי ביטל את האשרה שנית וג'וקוביץ' עזב את אוסטרליה ולא השתתף בטורניר.
בפברואר, שב לשחק בטורניר דובאי, אך הפסיד ברבע הגמר, ובכך איבד את המקום הראשון בדירוג העולמי לדנייל מדבדב, לאחר שהחזיק בו במשך 79 שבועות.
לאחר טורניר דובאי, בתחילת מרץ 2022 הודיע ג'וקוביץ' כי סיים את הקשר (בסוף 2021) עם מאמנו הסלובקי מריאן וג'דה לאחר 15 שנים בהדרכתו.
ג'וקוביץ הודיע כי שחקן העבר והמאמן הקרואטי גוראן איבניסביץ' הצטרף לצוות האימון שלו.
באליפות וימבלדון זכה בתואר הגראנד סלאם ה-21, לאחר ניצחון על ניק קיריוס בארבע מערכות (6-4, 3-6, 4-6, 6-7(3-7)), למרות הזכייה, ירד ג'וקוביץ' בדירוג העולמי למקום השביעי (שפל של ארבע שנים), היות שהוחלט ב-ATP לא להחשיב את הנקודות בטורניר וימבלדון עקב החרמת הטניסאים הרוסיים.
בטורניר פריז מאסטרס שנערך בתחילת נובמבר הוא הפסיד במשחק הגמר להולגר רונה (18 בעולם) ב-3 מערכות (6–3, 3–6, 5–7).
ג'וקוביץ' זכה בטוריניר גמר ה-ATP שנערך בטורינו, איטליה ב-20 בנובמבר לאחר שניצח את כל המשחקים, בהם הפסיד רק מערכה אחת.
במשחק הגמר הוא גבר על קספר רוד מנורווגיה בשתי מערכות (7–5, 6–3).
הייתה זו הזכייה השישית שלו בטורניר ובכך השווה את השיא של רוג'ר פדרר.
ב-8 בינואר פתח ג'וקוביץ' את עונת 2023 בזכייה בטורניר אדלייד, לאחר ניצחון במשחק הגמר על סבסטיאן קורדה מארצות הברית ב-3 מערכות לאחר שהציל נקודת אליפות (6–7(8–10), 7–6(7–3), 6–4).
ב-29 בינואר זכה באליפות אוסטרליה לאחר ניצחון במשחק הגמר על סטפנוס ציציפס מיוון (3 בטורניר) ב-3 מערכות (6–4, 7–6(7–4), 7–6(7–5)) ובכך זכה בגראנד סלאם ה-22 שלו ועלה למקום הראשון בעולם.
במהלך הטורניר כולו הוא הפסיד מערכה אחת בלבד, בסיבוב השני.
ב-11 ביוני זכה באליפות צרפת הפתוחה לאחר ניצחון במשחק הגמר על קספר רוד מנורווגיה (4 בעולם) ב-3 מערכות (7–6(7–1), 6–3, 7–5) ובכך זכה בפעם השלישית באליפות צרפת ובתואר הגראנד סלאם ה-23 ובכך עקף את רפאל נדאל בשיא הזכיות אי פעם בגראנד סלאם.
בטורניר סינסינטי שנערך באוגוסט הוא ניצח במשחק הגמר את קרלוס אלקרס ב-3 מערכות (5–7, 7–6(9–7), 7–6(7–4)).
באליפות ארצות הברית שנערכה בספטמבר זכה בתואר הגראנד סלאם ה-24 שלו לאחר ניצחון במשחק הגמר על דנייל מדבדב מרוסיה (3 בעולם) ב-3 מערכות (6–3, 7–6(7–5), 6–3).
הוא עלה חזרה למקום הראשון בעולם והשלים בשנת 2023, 3 זכויות בגראנד סלאם בשנה אחת.
בסיבוב השלישי הוא הצליח לנצח את בן ארצו לאסלו ג'רה (32 בעולם) ב-5 מערכות לאחר פיגור של שתי מערכות (4–6, 4–6, 6–1, 6–1, 6–3) וביתר המשחקים ניצח את יריביו ב-3 מערכות.
בתחילת נובמבר זכה בטורניר פריז מאסטרס לאחר שגבר על דמיטרוב מבולגריה בשתי מערכות, בשלב רבע הגמר גבר על הולגר רונה לו הפסיד בשנה שעברה בגמר, ובשלב חצי הגמר גבר על אנדרי רובלב.
בכך השיג את זכייתו ה-40 בטורנירי סבב המאסטרס העולמי 1000 של ה-ATP.
בגמר ה-ATP שנערך בטורינו בנובמבר הוא זכה בפעם השביעית, יותר מכל שחקן אחר בהיסטוריה, לאחר ניצחון במשחק הגמר על יאניק סינר בשתי מערכות (6–3, 6–3).
את השנה פתח ג'וקוביץ' בהפסד מפתיע בחצי גמר אליפות אוסטרליה הפתוחה ליאניק סינר.
והפסד מוקדם באינדיאן וולס (למדורג 123), במונטה קרלו, וברומא, עד לחודש מאי לא הצליח ג'וקוביץ' לזכות ולו בטורניר אחד בו השתתף.
בנוסף לכך, נפרד ממאמנו גוראן איבסביץ'.
וממרקו פאניצ'י מאמן הכושר שלו.
באליפות צרפת הפתוחה העפיל עד שלב רבע הגמר, לאחר שני משחקים שארכו ארבע וחצי שעות בהם ניצח ב-5 מערכות, אך אז פרש עקב קרע במניסקוס.
עם זאת, קבע שיא חדש לניצחונות בטורנירי הגראנד סלאם – 370 (שיאו של פדרר היה 369 משחקים).
למרות הפציעה במניסקוס, באישור הרופא שלו, ולהפתעת כולם, שיחק באליפות וימבלדון והגיע עד למשחק הגמר שבו הפסיד לקרלוס אלקרס ב-3 מערכות (2–6, 2–6, 6–7(4–7)).
באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט הוא זכה במדליית זהב לאחר ניצחון במשחק הגמר על קרלוס אלקרס בשתי מערכות (7–6(7–3), 7–6(7–2))
ג'וקוביץ' משחק עבור נבחרת גביע דייוויס של סרביה מאז שנת 2004 ויש לו מאזן של 19 ניצחונות לעומת 6 הפסדים במשחקי היחידים.
ב-2006 הוא השיג עבור סרביה את הניצחון המכריע בהתמודדות מול נבחרת בריטניה כשהביס את גרג רוזצקי במשחק הרביעי.
סרביה ניצחה 1–3 בהתמודדות ונשארה בבית האירופי-אפריקאי מס' 1.
ב-2007 היה לג'וקוביץ' תפקיד מפתח בעלייתה של סרביה לבית העולמי, כאשר הוא ניצח במפגש הפלייאוף מול נבחרת אוסטרליה את כל שלושת משחקיו.
ב-2010 היה לג'וקוביץ' חלק משמעותי בהבאת סרביה לרבע גמר גביע דייוויס בפעם הראשונה בתולדותיה, בזכות שני ניצחונותיו במשחקי היחידים על שחקני נבחרת ארצות הברית (סרביה ניצחה 2–3).
בהמשך הגיעה נבחרת סרביה לגמר, לאחר ניצחונות על נבחרת קרואטיה ברבע הגמר (4-1) וצ'כיה בחצי הגמר (3-2), כאשר ג'וקוביץ' מנצח במהלך שני המפגשים הלל ובשלושת משחקי היחידים שלו.
בגמר מול נבחרת צרפת ג'וקוביץ' הביא לסרביה שתי נקודות חשובות, כשהביס את ז'יל סימון וגאל מונפיס.
נבחרת סרביה ניצחה 2–3 וזכתה בגביע.
ב-2011 ג'וקוביץ' שיחק רק שני משחקים במסגרת גביע דייוויס במדי נבחרתו סרביה; במהלך המפגש ברבע הגמר עם נבחרת שוודיה שיחק במשחק הזוגות עם ננאד זימוניץ' נגד לינדשטט ואספלין, באותו משחק הצמד הסרבי הפסיד.
בחצי הגמר מול נבחרת ארגנטינה ג'וקוביץ' שיחק במשחק מכריע מול חואן מרטין דל פוטרו (נבחרת סרביה הייתה בפיגור 1–2 והייתה חייבת ניצחון שלו כדי להישאר בהתמודדות) ופרש בפיגור (5)7-6 3-0 כתוצאה מפציעה בגב.
מאמנו של ג'וקוביץ' מאז שנת 2006 הוא הסלובקי מריאן ואיידה.
ואיידה היה שחקן טניס מקצוען בעברו והגיע עד למקום ה-34 בעולם.
באוגוסט 2009 החליט ג'וקוביץ' לצרף לצוות האימון שלו את טוד מרטין, שחקן עבר אמריקאי שדורג בשיאו במקום ה-4 בעולם, אך שיתוף פעולה זה לא עלה יפה ובאפריל 2010 הודיע ג'וקוביץ' שהוא ויתר על שירותיו של האמריקאי כמאמן שני.
הסיבה לכך, לדבריו של ג'וקוביץ', היא שהאחרון שכנע אותו לשנות את הטכניקה של חבטת ההגשה.
שינוי זה גרם לג'וקוביץ' לבצע, כבדרך שגרה, מספר רב של שגיאות כפולות במשחקיו והפך את חבטת ההגשה שלו להרבה פחות מאיימת.
מדצמבר 2013 עד דצמבר 2016 מאמנו הראשי של ג'וקוביץ' היה בוריס בקר, אחד מהטניסאים הטובים בכל הזמנים.
ג'וקוביץ' הוא שחקן אתלטי, זריז וגמיש במיוחד שנע מצוין על המגרש (ומחליק גם על מגרשים קשים).
תכונות אלו מאפשרות לו כיסוי מגרש אופטימלי, מעבר אפקטיבי מהגנה להתקפה, הגעה לכדורים אבודים וחבטות ללא מענה מכל מקום במגרש.
ג'וקוביץ' נחשב לאחד המחזירים הטובים ביותר בהיסטוריית הטניס, אם לא הטוב שבהם והוא בעל יכולות הגנתיות יוצאות דופן.
חבטת כף היד מהווה נשק כבד עבורו וחבטת גב היד שלו עם שתי הידיים נחשבת בעיני רבים כאחת החבטות הטובות ביותר במשחק של היום, בייחוד חבטת גב היד לאורך הקו, אותה הוא מכה בדיוק ובמהירות.
חבטת ההגשה היעילה והמהירה שלו מהווה גם היא יתרון משמעותי עבורו ומקנה לו הרבה נקודות קלות.
סגנון המשחק של ג'וקוביץ' הוא של שחקן קו אחורי אגרסיבי אך הוא יודע גם לגוון את משחקו עם עליות לרשת.
בתחילת 2009 החל ג'וקוביץ' להשתמש במחבטים של חברת הד ובסוף שנה זו הוא גם חתם על חוזה של 10 שנים עם חברת ההלבשה האיטלקית סרג'יו טקצ'יני אך החוזה הסתיים לפני הזמן ובשנת 2012 עבר לחברת יוניקלו.
לאחר שאדידס סירבה להאריך את חוזה ההלבשה שלו (בחרו במקומו את אנדי מארי), עבר ללבוש את מוצרי חברת לקוסט.
ב-2010, התזונאית של ג'וקוביץ' גילתה שהוא חולה בצליאק (רגישות לחלבון הגלוטן) ומאז הוא הוציא את חלבון-החיטה מהדיאטה שלו.
שינוי זה הוביל לשיפור בכושרו הגופני, מה שעזר לו לפתוח בצורה חזקה את עונת 2011. הצהיר ג'וקוביץ' כי הוא שומר מזה כמה שנים על תזונה טבעונית.
ג'וקוביץ' אף הצהיר על כוונה לפתוח מסעדה טבעונית.
| colspan="23" | אליפות הסבב העולמי של ה-ATP|-
|style="background:#EFEFEF;" | משטחים קשים ניצחונות/הפסדים
|style="background:#EFEFEF;" | משטחי חימר ניצחונות/הפסדים
|style="background:#EFEFEF;" | משטחי דשא ניצחונות/הפסדים
|style="background:#EFEFEF;" | משטחי שטיח** ניצחונות/הפסדים
משחקים על משטח השטיח יצאו משימוש החל משנת 2009.
ג'וקוביץ' שיחק ב-37 משחקי הגמר וניצח ב-24 מהם.
ב-28 באפריל 2011 בבלגרד, הפטריארך הסרבי אירינץ' העניק לג'וקוביץ' את מדליית הקדוש סאבה, עיטור הכבוד הגבוה ביותר של הכנסייה האורתודוקסית הסרבית.
המדליה ניתנה לו כהוקרת תודה על תרומתו הכספית הנדיבה למנזרים של הכנסייה בקוסובו.
ב-15 בפברואר 2012 בבלגרד, נשיא סרביה בוריס טאדיץ' העניק לג'קוביץ' את מדליית כוכב קרג'ורג'ה, עיטור הכבוד הגבוה ביותר של המדינה.
המדליה הוענקה לו כאות הוקרה על כך שהוא מייצג את מדינתו בכבוד ברחבי העולם.
ב-2009 ו-2010 ג'וקוביץ זכה באוסקר הפופולריות בקטגוריית הספורטאי הפופולרי ביותר בסרביה.
ג'וקוביץ היה אורח מיוחד בחצי הגמר הראשון בתחרות האירוויזיון ב-2008 בבלגרד: הוא זרק כדור טניס גדול לקהל, הכריז שההצבעה יוצאת לדרך וביחד עם המנחה ז'ליקו יוקסימוביץ', שר שיר על בלגרד.
ג'וקוביץ' מופיע גם בקליפ לשיר "Hello" של הדי ג'יי מרטין סולבג ולהקת דרגונייט.
בקליפ שצולם באצטדיון פיליפ שאטרייר, האצטדיון המרכזי בתחרות הרולאן גארוס.
בקליפ סולוויג מתמודד במשחק טניס מול די ג'יי נוסף, בוב סינקלר.
כאשר בנקודה מכרעת במשחק קובע שופט הכיסא שהכדור היה "בחוץ", גוקוביץ' נכנס למגרש ומשכנע אותו לשנות את החלטתו.
ב-2009, הקליט ג'וקוביץ' ביחד עם אנדי מארי קטע ראפ לשיר "Autograph" של האחים הטניסאים בוב ומייק בריאן מתוך אלבומם "Let It Rip", וב-2011 ב-"Desert Smash Gala" הוא הצטרף ללהקה ולזמר מייקל ג'ונס וביצע אתם את השיר על הבמה.
ב-2010, להקת הבלוז-רוק הסרבית "זונה-בי" הקליטו את השיר "Joker" במחווה לג'וקוביץ'.
ג'וקוביץ' ידוע ביכולתו לבדר את הקהל במשחקיו באמצעות חיקויים של שחקני טניס, כאשר החיקויים היותר מפורסמים שלו הם של מריה שראפובה ורפאל נדאל.
ב-2012, שודרה כתבה העוסקת בסיפור חייו של ג'וקוביץ' בתוכנית האמריקאית הוותיקה והפופולרית "60 דקות".
מחוז נובגורוד הוא סובייקט בפדרציה הרוסית.
המחוז נמצא בשטחו של המחוז הפדרלי הצפון-מערבי, כ-400 ק"מ דרומית למוסקבה.
נכון לינואר 2014 התגוררו במחוז 571,447 תושבים.
כ-64% משטח המחוז מכוסה ביערות.
בשטח המחוז קיימים כ-800 אגמים.
בשטח התגוררו עמים פינו-אוגורים והחל מהמאה ה-6 החלה התיישבות סלאבית.
עיר נובגורוד הוקמה על ידי ריוריק והייתה מרכז פעילותו עד שעבר לקייב.
החל משנת 862 האזור היה חלק של רוס של קייב והחל משנת 1136 שטח ליבה של רפובליקת נובגורוד.
בתקופת הכיבוש המונגולי האזור לא נכבש והמשיך בהתפתחות.
בשנת 1471 בקרב על נהר שלון רפובליקת נובגורוד נחלה הפסד קשה וסופחה לנסיכות מוסקבה.
בעקבות מרד של שנת 1479 תושבים רבים גורשו מהאזור ובמקום הגיעו מתיישבים חדשים מאזור מוסקבה.
אנשי מסחר גרמנים גורשו מהאזור וחשיבות נובגורוד כמרכז סחר עם המערב חדלה להתקיים.
בשנת 1570 כוחות של איוואן האיום ביצוע באזור פוגרום ממנו האזור לא השתקם.
בתקופת הצרות השטח שולב בשוודיה ובשנת 1617 בהתאם להסכם סטולבובו הוחזר לנסיכות מוסקבה, אך ללא יציאה לחופי הים הבלטי.
בעקבות מלחמת הצפון האימפריה הרוסית החזירה לידיה שטחים לחופי הים, הוקם עיר סנקט פטרבורג וחשיבות נובגורוד וסביבתה פחתה עוד יותר.
לאחר הקמת גוברניות האזור שולב בגוברניות אחרות עד שבשנת 1772 הוקמה גוברניית נובגורוד.
בתקופה הסובייטית האזור שולם ביחידות מנהליות שונות.
בתחילת קרבות מלחמת העולם השנייה האזור נכבש על ידי גרמניה הנאצית ושוחרר בינואר 1944.
ביולי 1944 הוקם מחוז נובגורוד, בעיקר תוך העברת שטחים ממחוז לנינגרד.
בהמשך חלק מהשטח הוחזר למחוז לנינגרד.
הרשות המחוקקת היא הדומה המחוזית של נובגורוד כוללת 32 חברים.
באוקטובר 2017 לתפקיד נבחר אנדריי ניקיטין.
מבחינה אדמיניסטרטיבית החבל מחולק ל-21 ראיונים ו-3 ערים בעלי חשיבות מחוזית.
זאת לעומת כ-750 אלף בשנת 1990.בערים מתגוררת כ-74.3% מאוכלוסיית המחוז.
בהתאם לנתוני מפקד אוכלוסין 2021 של הפדרציה הרוסית הרוסים מהווים כ-83% מאוכלוסיית המחוז.
נציגי עמים אחרים מהווים פחות מאחוז כ"א.
בעיר הגדולה - נובגורוד - מתגוררים כ-220 אלף תושבים.
כלכלת המחוז מבוססת על מפעלי תעשייה רבים.
בין היתר ניתן לציין ייצור מוצרי אלקטרונקה, חלקי מטוסים וכימיה שימושית.
במחוז ממוקם מרכז ייצור של חברת Splat-Cosmetica שיהא בין המובילות ברוסיה באספקת מוצרי טואלטיקה וקוסמטיקה לילדים.
דרך המחוז עוברות מסילות ברזל שונות לרבות קווים שיוצאים מחוץ לגבולות רוסיה לכיוון ליטא ובלארוס.
מספר כבישים ארציים חוצים את המחוז לרבות כביש M11 מוסקבה-סנקט פטרבורג ו-M10 מקביל.
במחוז לא פועלים שדות תעופה אזרחיים.
בני הנואר הם קונפדרציה של שבטים בדרום סודאן ובמערבה של אתיופיה.
יחד, יוצרים בני הנואר את אחת הקבוצות האתניות הגדולות במזרח אפריקה והם משתייכים לקבוצת העמים הנילוטים.
הם רועי צאן שמסתמכים על גידול בקר שמספק להם את כל צורכיהם.
הנוארים הם אחת הקבוצות האתניות המעטות באפריקה שהצליחו להדוף כוחות קולוניאליים במהלך המרוץ לאפריקה.
הלוחמים הנוארים התמחו בלחימה, עם נשק שנעשה מברזל מעוצב בצורה טובה.
מאז שהנוארים הצליחו בלהדוף כוחות אירופאיים, הם השתלטו וכבשו את אדמות שכניהם הדינקאים והאנוקים.
המבנה הארגוני המוצלח של הנוארים אפשר להם לבצע פשיטות בוקר כנגד הדינקאים, קבוצה הגדולה מהם מספרית.
הארגון הפוליטי שלהם הוצג על ידי העבודה האתנוגרפית של אדוארד אוונס פריצ'רד, שנעשתה דוגמה קלאסית של מבנה פוליטי ללא מנהיג יחיד או קבוצת מנהיגים.
במאה התשע עשרה השפיעה התפשטות העות'מאנים, הערבים ולבסוף הבריטים על היחסים בין השבטים הדרומיים השונים.
הנוארים, שהתנגדו להשפעה הבריטית, הותקפו על ידי שבטים מקבוצת הדינקה ששיתפו פעולה עם הבריטים.
כמות הבקר ואיכותו הייתה באופן היסטורי הסמל של סטטוס דתי וכלכלי גבוה בין הנארים.
קבעו את שוויו של האיש והאם כדאי להנשא לו.
בתמורה לבקר האיש מקבל את האישה בה יחפוץ.
הנארים דוגלים בנישואים עם אנשים מתים, כלומר, האישה נישאת לאיש המנוח אך היא יכולה להוליד ילדים מגבר אחר כך שזרעו של אותו "אבא" ימשיך.
שפתם של הנוארים, הנוארית, שייכת למשפחת השפות הנילו-סהריות.
כחלק מטקס המעבר של הקבלה לבגרות לכל נארי נעשים סימנים על הפנים (הנקראים גאר).
למשל קווים אופקיים "דוינה" הנחתכים בסכין מקבילים על המצח, עם טבילה בקווים מעל האף.
גם תבניות מנוקדות שכיחות (במיוחד אצל הבאל-נוארים).
מאכלים טיפוסיים כוללים בשר בקר, כדורי תירס עם לחם שאור (הנקרא לקוף), אנג'רה, חלב, ומנגו.
בגלל מלחמת האזרחים בדרום סודאן שנמשכה כ-50 שנים, רבים מהנוארים היגרו לקניה ולמקומות אחרים.
כעשרים וחמישה אלף נוארים מצאו מקלט בתחילת שנות התשעים בארצות הברית.
רבים מהם מתגוררים כיום בנברסקה, נמל ריפיון שבמדינת ניו יורק, איווה, דרום דקוטה, טנסי, ג'ורג'יה ובמדינות אחרות.
כמה מהם חיים בקנדה, בעיקר בטורונטו, אדמונטון וקלגרי.
נכון לשנת 2008 חיו באוסטרליה כעשרים אלף איש מדרום סודאן, כשליש מהם נוארים, גם לישראל היגרו פליטי נואר (אילת בעיקר) וניתן לזהותם ע"פ החתכים האופקיים על המצח.
נואסטרה סניורה דה לורטו (בספרדית: Nuestra Señora de Loreto; מילולית: "גבירתנו מלורטו") היה מיסיון ישועי שפעל בצפון-מזרח ארגנטינה, בתחומי פרובינציית מיסיונס של ימינו, במהלך המאה ה-16 והמאה ה-17. ב-1983 הוכרז המיסיון, יחד עם מיסיונים ישועיים נוספים בארגנטינה ובברזיל כאתר מורשת עולמית.
המיסיון הוקם ב-1610, והועתק למקומו הנוכחי, 53 ק"מ מזרחית לפוסאדס, ב-1631. בדומה למיסיונים ישועיים אחרים, הוקם בסמוך לו רדוקסיון – יישוב שבו התגוררה האוכלוסייה הילידה שהמיסיון יועד כלפיה, במקרה זה בני הגוארני.
כן פעל בו בית דפוס, שהיה הראשון באזור זה של אמריקה הדרומית.
ב-1767 גורשו הישועים מהמושבות הספרדיות, והמיסיון ננטש.
בהשוואה ליתר המיסיונים באזור, בנואסטרה סניורה דה לורטו לא נותרו מבנים רבים.
במשך השנים סבלו המבנים מהזנחה, וצמחייה גדלה בהם פרא.
בתוך כך, שוקם ושוחזר מבנה הקפלה.
נואסטרה סניורה דה סנטה אנה (בספרדית: Nuestra Señora de Santa Ana) הוא מיסיון ישועי שפעל בצפון-מזרח ארגנטינה, בתחומי פרובינציית מיסיונס של ימינו, במהלך המאה ה-16 והמאה ה-17. ב-1983 הוכרז המיסיון, יחד עם מיסיונים ישועיים נוספים בארגנטינה ובברזיל כאתר מורשת עולמית.
המיסיון הוקם ב-1633, הועתק לגדות נהר הפרנה ב-1638, ולמיקומו הנוכחי, כ-45 ק"מ מזרחית לפוסאדס, ב-1660. בדומה למיסיונים ישועיים אחרים, הוקם בסמוך לו רדוקסיון – יישוב שבו התגוררה האוכלוסייה הילידה שהמיסיון יועד כלפיה, במקרה זה בני הגוארני.
בשיאו, התגוררו ברדוקסיון של סנטה אנה כ-7,000 תושבים, והכיכר המרכזית שלו הייתה גדולה יחסית, באורך 140 מ'.
ב-1767 גורשו הישועים מהמושבות הספרדיות והמיסיון ננטש.
רבים מהמבנים שבו נהרסו עם הזמן וכוסו בצמחייה, ואולם חלקים מהכנסייה, ובהם עמודי השיש, נותרו על תלם.
בית העלמין המשיך לשמש את תושבי הכפרים באזור עד אמצע המאה העשרים.
ב-1982 הוחל בשיפוץ ובשיקום המיסיון.
נובאליס (שם העט של גאורג פיליפ פרידריך פון הארדנברג - בגרמנית: Georg Philipp Friedrich Freiherr von Hardenberg; 2 במאי 1772 - 25 במרץ 1801) היה סופר, משורר ומראשוני הפילוסופים של תנועת הרומנטיקה בגרמניה.
נובאליס נולד בהרי הָארְץ (Harz) שבגרמניה למשפחת אצולה גרמנית.
בתחילה למד אצל מורים פרטיים, ובהמשך למד בבית הספר על שם מרטין לותר באייסלבן, ובו למד מיומנויות רטוריות וכן ספרות קדומה, שהיו לימודים נפוצים באותה תקופה.
הוא סיים בהצטיינות את לימודי המשפטים, אותם למד בין השנים 1790 עד 1794 ביינה ובוויטנברג.
במהלך לימודיו נכח בהרצאותיו של פרידריך שילר על היסטוריה, והתיידד עמו בעת מחלתו.
כך גם פגש את יוהאן וולפגנג פון גתה, הרדר, ז'אן פול, וכן התיידד עם לודוויג טיק, עם פרידריך וילהלם שלינג ועם האחים אוגוסט וילהלם ופרידריך שלגל.
באוקטובר 1794 עבד נובאליס כאקטואר עבור מי שהיה מאוחר יותר הביוגרף שלו.
שם פגש גם את סופי, ארוסתו, שהייתה בת 13. בינואר שלאחר מכן היה הוא למבקר החשבונות הממונה על עבודות המלח בוויסנפלס (Weißenfels).
בשנים 1795–1796 התעניין נובאליס בדוקטרינה של יוהאן גוטליב פיכטה, אשר השפיעה על תפישת עולמו.
נובאליס פיתח את רעיונותיו של פיכטה והפך את הרעיון של פיכטה מ-"Nicht-Ich" (גרמנית: לא אני) ל-"Du" (גרמנית: אתה), כלומר סובייקט ששווה בערכו ל-"Ich" (גרמנית: אני) - זו הייתה נקודת הפתיחה ל-"Liebesreligion" (גרמנית: דת האהבה) של נובאליס.
מותה של סופי, ארוסתו, ב-1797 כשהייתה בת 15, השפיע עמוקות על נובאליס.
באותה שנה החל את לימודי הגאולוגיה שלו באקדמיה מובילה למדעים שבסקסוניה (Technische Universität Bergakademie Freiberg).
במהלך לימודיו שם ניסה נובאליס ללמוד תחומי ידע נרחבים הכוללים בין היתר כרייה, מתמטיקה, כימיה, ביולוגיה והיסטוריה, ומעל לכל פילוסופיה.
באותה אקדמיה גם אסף את החומרים לאנציקלופדיה המפורסמת שלו.
נובאליס נפטר בשנת 1801 כתוצאה ממחלת השחפת.
יקינתון וניצת-ורד מתוך המקבץ הנסיכה ברמבילה.
תרגמה אילנה המרמן, עם עובד 1988
נוּבָּה היא יצירה במוזיקה האנדלוסית הצפון אפריקנית, הכוללת סולם מוזיקלי (בדומה למקאם המקובל במוזיקה המזרחית) ומערכת חוקים שעל פיהם נבנית היצירה.
על פי חוקרי ההיסטוריה של המוזיקה, מסורת מוזיקלית זו נוצרה בספרד לפני כ-1150 שנה, על ידי המוזיקאי הפרסי עלי אבן נאפיע שהיה מכונה "זיריאב".
עם השלמת הרקונקיסטה חדלה המוזיקה האנדלוסית מלהתקיים עוד בספרד, והמשיכה להתקיים בארצות צפון אפריקה בשל הקשרים התרבותיים עם ספרד המוסלמית, והתעצמה בהן בהשפעת ההגירות המוריות הגדולות שהביאה הרונקיסטה.
קיימות שלוש מסורות במוזיקה האנדלוסית: ההתוניסאית, האלג'יראית והמרוקאית; כל אחת מהמסורות מייצגת מספר מסוים של נובות בעלי סגנון ייחודי משלה, המיוחס למקומות שונים בספרד.
עם זאת, השתיים הראשונות אינן חפות מהשפעות עות'מאניות.
כיום קיימות 13 נובות הידועות בשלימותן, הכוללות קטעים מסוימים של נובות שאינן ידועות בשלימותן.
בדומה לסוויטה במוזיקה המערבית, לכל נובה מספר פרקים מוזיקליים (הפרק מכונה "מיזאן").
הנובה מורכבת מ-5 פרקים שלכל אחד מהם מערכת קצבית קבועה, כשבין פרק לפרק מבוצע אלתור המוכנה "בייתין".
היצירה מבוצעת על ידי מקהלת זמרים ומקהלת נגנים המנגנים על דרבוקה, תוף מרים, עוד, כינור ורבאב.
בדומה למקאם במוזיקה הערבית והמזרחית, הנובה אינה מייצגת רק סולם מוזיקלי הייחודי לה, אלא גם מערכת כללים שעל פיהם מבוצעת היצירה.
עם זאת, בשונה מהמוזיקה הערבית והמזרחית, הנובה עושה שימוש בצלילים של טונים וחצאי טונים, לא ברבעים ושמיניות, על הנייר, אבל בשעת הביצוע ודרך הטיפול של הסילסולים האנדלוסים נוֹצָרִים רבעי טון, ושמיניות טון.
שם הנובה / האלאתיאור מוזיקליתווים וצליליםמרווחים רמל אל מייא (מרוקו) מבוצעת על סולם דיאטוני ששורשו רה וזהה במערכת הצלילים שלו למודוס דורי.
טון, חצי, טון, טון, טון, חצי, טוןחיג'אז אל כביר (מרוקו) מבוצעת על הטון - רה, בסולם הדומה למודוס פריגי (מקאם חיג'אז), רק שבהרבה מן המקרים מוגבה הצליל השישי בסולם במעט יותר מרבע טון, במקום ההנמכה של חצי טון שבפריגי.
מקבילתה האלג'ירית היא הנובה "זידאן".
חצי, טון וחצי, חצי, טון, חצי, טון, טון.
אם הסולם עם רבעי טונים: חצי, טון וחצי, חצי, טון, שלושת רבעי, שלושת רבעי, טון.
חיג'אז אל משרקי (מרוקו) מבוצעת על סולם מז'ור על רה עם הנמכה של הצליל השביעי של הסולם בחצי טון, סולם הזהה במרווחיו למודוס מיקסולידי ולסולם של הנובה "אל עושאק".
טון, טון, חצי, טון, טון, חצי, טוןראצ'ד דיל (מרוקו)מבוצעת בעיקר על סולם דו מז'ור.
טון, טון, חצי, טון, טון, טון, חציעָראק אל עָגַ'ם (מרוקו)מבוצעת בעיקר על סולם סול מז'ור.
טון, טון, חצי, טון, טון, טון, חצי אלמיא (מרוקו)מבוצעת בעיקר על דו מז'ור.
טון, טון, חצי, טון, טון, טון, חצירצד (מרוקו)סולם פנטטוני.טון, טון וחצי, טון, טון, וירידה של - טון, טון, טון וחצי, טון, טון, ועליה של טון גריבת אל חוסיין (מרוקו) מבוצעת בעיקר על דו מז'ור.
במסורת הליטורגית של יהודי מרוקו נעשה שימוש נרחב בנובות, בעיקר ב-שירת הבקשות, המוסודרת לפי אחת עשרה הנובות הידועות שם.
יתירה מזאת, יש טוענים שקטעי מוזיקה אנדלוסית שנשכחו אצל הערבים השתמרו אצל יהודי מרוקו.
סם אלכסנדר הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס.
דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Marvel Point One #1 מינואר 2012 ונוצרה על ידי הכותב ג'ף לוב והמאייר אד מקגינס לזכר בנו של ג'ף, סם לוב, שנפטר בגיל 17 מגידול בעצמות.
הדמות היא השנייה בתורה לשאת בנטל גיבור-העל "נובה", אחרי ריצ'רד ריידר.
דמותו של סם אלכסנדר מופיעה כנובה ב"אולטימייט ספיידרמן: סדרת האנימציה" כאחת מהדמויות הראשיות.
סם אלכסנדר מתגורר באריזונה יחד עם אביו, אמו ואחותו הקטנה.
אביו השיכור מדבר לעיתים תכופות על חייו הקודמים כסנטוריון בחיל נובה, כשלמעשה הוא מתחמק מתפקידו כשרת בבית הספר של בנו.
אמו של סם היא עקרת בית ממוצא לטיני, ונרמז כי היא יודעת משהו על אורח החיים הקודם של בעלה.
בהמשך, אביו נעדר וסם מתנדב לחפש אחריו.
במהלך החיפוש הוא נופל מהסקייטבורד שלו ונפגע בראשו.
הוא מתעורר בבית החולים, שם הוא פוגש ברוקט ראקון ובגאמורה, שניים מחברי שומרי הגלקסיה אשר מחפשים אחר אביו ואחר קסדת נובה השחורה.
הם מגלים לו שאביו היה חבר בחיל נובה.
עם הימצאה של הקסדה, סם חובש אותה ומקבל כוח על-אנושי.
הוא עושה את דרכו לירח, שם הוא פוגש את הצופה, שחושף בפניו את קיומו של צי ספינות חייזרי העושה את דרכו לכדור הארץ.
עם שובו לכדור לארץ, סם מתאחד עם רוקט ראקון וגאמורה, שמאמנים אותו ושולחים אותו למשימת תצפית על צי הפלישה של הצ'יטאורי.
במסגרת החיפוש הוא מגלה שנבל-העל טיטוס - חייל נובה לשעבר וכן שותף לשעבר של אביו - עדיין חי ועובד בשירות הצ'יטאורי.
הוא מתעמת מולו, כאשר הנבל לוקח את קסדתו של סם תמורת אקדח נובה - הנשק החזק ביותר של חיל נובה.
סם מצליח להשיג חזרה את קסדתו וזורק את טיטוס לחלל, מתוך תקווה שימות מחוסר החמצן.
תוכנית זו נכשלת, ולאחר מכן טיטוס מגלה לסם שהוא זה שהרג את אביו.
סם וטיטוס מתווכחים על האקדח, כשסם מפעיל אותו בטעות, וכך מפוצץ הן את טיטוס והן את צי הפלישה החייזרי.
סם נותר חי, ומגלה שאביו אינו מת, אלא שבוי בידי הצ'יטאורי.
מעט לפני מלחמתם של האוונג'רס באקס-מן, סם נהיה חבר בחיל נובה באופן רשמי, ונשלח להזהיר את כוכבי הלכת מפני חזרתו של כוח הפניקס.
הוא מצליח להתחמק מההרס שנגרם בידי כוח הפניקס ועושה את דרכו לכדור הארץ.
למרות שסם התנגש בטעות עם מטוס נוסעים, הוא מתרסק על כדור הארץ, וקבוצת האוונג'רס מגלה אותו.
הוקאיי טועה לחשוב שמדובר בריצ'רד ריידר, קודמו של סם בתפקיד.
סם הפצוע מצליח להזהירם בטרם נופל לתרדמת.
ללא ידיעתו, חלק מזערי מהאנרגיה של כוח הפניקס נדבק בחליפתו, ואיירון מן מגיע בעזרתו לגילוי שהכוח הקוסמי מגיע לכדור הארץ.
אחרי שסם מתאושש, הוא מצטרף לאוונג'רס ולאקס-מן בקרב הסופי נגד סייקלופס, שהפך לפניקס האפל.
למרות שגם סם לא הצליח להביס את כוחו המשחית של הפניקס האפל, תור העיד לטובתו כי אומץ ליבו בלבד מקנה לו מקום באוונג'רס.
בדרכו הביתה, סם מותקף בידי נבל העל ראש יהלום, הנוטר טינה לקודמו של סם, ריצ'רד ריידר.
ראש יהלום מצליח להדוף את מתקפותיו של סם בקלות, היות שחסר לו את הכוח והניסיון שהיה לקודמו.
לבסוף, סם מצליח לעוור אותו בעזרת הבזק אור חזק, ומשאיר אותו לבדו לנדוד במדבר.
לאחר מכן, סם נפגש עם ספיידרמן העליון, שנותן לו עצות על לחימה בפשע.
סם מספר בטעות לחברתו, קארי, על זהותו כנובה, ואף מוריד את קסדתו באמצע טיסה, מה שגרם לו להתרסק בניו-יורק.
כשסם התעורר, הוא נפגש עם ספידבול וג'סטיס, המבקשים ממנו להצטרף לקבוצת הלוחמים החדשים.
בתחילה סם מסרב, אך כשנודע לו כי השניים היו חבריו הטובים של ריצ'רד ריידר, הוא מסכים להצטרף לקבוצה.
בתחילת משימתו הראשונה, סם גילה כי נשלח למשימה כמעט בלתי אפשרית; להביס את קאלדארה, שפחתה של פרוקסימה מידנייט מהמסדר השחור של תאנוס.
בתחילת הקרב, קאלדארה מציבה לנובה אפשרות בחירה: קרב עד המוות, או קרב מבלי ששני הצדדים ישתמשו בכוחותיהם.
סם בוחר באפשרות השנייה, אך כשקאלדארה מגנה את אמו, סם מעיף את קאלדארה הרחק מכדור הארץ, וזאת לאחר שקאלדארה נמלטה לספינתו של תאנוס.
בעקבות הקרב עם קאלדארה, יהירותו של סם גדלה, כשהוא מספר כי לאחר שגנב את הגלשן של הגולש הכסוף, הביס במו ידיו את דוקטור דום ואת קבוצות האוונג'רס והאקס-מן באמצעות מיולניר.
בנוסף לכך, הוא התייחס אל ספידבול ואל ג'סטיס כגיבורי-על מתחת לרמתו וכישרונותיו.
לאחר מכן, אמו הזמינה את ג'סטיס וספידבול לביתו, והשניים הודיעו לו כי ייתכן וייבחרו לו מחליף.
הוא נעשה דיכאוני יותר, כשקארי שאלה אותו האם הוא נובה.
סם, שהתכוון לאשש את דבריה, נקטע על ידי קארי, שהרגישה כי סם אינו בוטח בה.
זועם, סם עשה את דרכו אל הצופה, שמראה לו חיזיון המתאר את קורותיו של קודמו, ריצ'רד ריידר; עלייתו לגדולה, ייסוד הלוחמים החדשים וחייו כגיבור מלחמת ההשמדה.
הצופה גם מראה לו את הזנחתו של ריידר על ידי האוונג'רס, אך גם על התלות של נוכחותו בקבוצת הלוחמים החדשים.
מעודד מחיזיון זה, סם עושה את דרכו חזרה לכדור הארץ, ומצטרף רשמית לקבוצת הלוחמים החדשים.
לאחר מכן, סם מגיב לאיתות מצוקה, מחלץ ספינת חלל ומחזיר את תושביה לכוכב הבית שלהם.
באותו זמן, אמו של סם משוחחת עם מנהל בית ספרו, המביע דאגה על כך שסם לא הגיע לבית ספרו, ומספר לה כי יפסיקו לקבל סיוע כספי.
בנסיעתו חזרה לכדור הארץ, סם נתקל בכמה בעיות.
הוא נסע במהירות לפני השטח, התרסק, וכתוצאה מכך פיתח מעין עיוורון.
סם לווה על ידי אמו לדוקטור קטלוול, שהבטיח לסם כי הוא אינו עיוור, אך יקבל מספר מיגרנות אופטיות כתוצאה ממספר החבטות שקיבל בראשו.
כשסם קיבל את אחד התקפי העיוורון שלו, הוא גילה כי הנקודות המרצדות מול עיניו הן בעצם מפה.
לאחר מעקב על אחת מהקואורדינטות, סם הגיע לכוכב לכת זר, שם נתקל בגופתו של חייל נובה לשעבר בשם "קת'ול".
סם הותקף על ידי מאות עכבישים.
לאחר שהצליח להדוף אותם, סם קיבל חיזיון מקסדת הנובה הישנה של קת'ול, שלפיה קת'ול נהרג על ידי הנשיכות של העכבישים.
סם זועם על כך, משמיד את העכבישים ומחפש את שאר חברי חיל-נובה האבודים.
באותה שעה, הצייד קאדיוואן איתר את סם, ויצא למסע על מנת להרוג את סם ולהוסיף את קסדתו לאוסף שלו.
נובאקי (בסלובקית: Nováky) היא עיירה במערב סלובקיה, על הנהר ניטרה.
ליד העיר נמצאת תחנת כוח והיא אחד המרכזים של כריית פחם בסלובקיה.
נכון לשנת 2021 מתגוררים בה 4,197 תושבים.
האזכור הראשון במסמכים היסטוריים של היישוב הוא משנת 1113, ושמו בהם היה נובאץ (Nuovac).
בשנת 1942, בתקופת שלטון ממשלת הבובות הסלובקית של יוזף טיסו, נעשה שימוש במחנה צבאי שהיה קיים באזור (מחנה הריכוז נובאקי) לשם ריכוז יהודי סלובקיה ומעצרם, לפני גירוש חלק מהם למחנות ההשמדה הנאציים בפולין.
על המחנה שמרו כוחות מ"משמר הלינקה" הפשיסטי הסלובקי.
היה זה אחד משלושה מחנות ריכוז סלובקיים בהם רוכזו יהודי המדינה, בנוסף למחנות שהוקמו בסרד ובוויהנה (Vyhne).
רוב היהודים שנעצרו בנובאקי לא נשלחו להשמדה.
בשנת 1961 קיבל היישוב מעמד של עיירה.
ב-2001 היו בנובאקי, לצד האוכלוסייה הסלובקית, מיעוטים בני הלאומים הצ'כי, הצועני וההונגרי.
כשלושה רבעים מאוכלוסיית העיירה הם קתולים, כחמישית אינם מזוהים מבחינה דתית וכן קיים בעיירה מיעוט לותרני קטן.
נוב (במקרא כתוב נֹב) היא עיר מקראית הממוקמת בנחלת שבט בנימין.
על פי אזכור העיר ב, עולה כי העיר הייתה עיר כהנים, בה היה המשכן בימי שאול המלך, שם ישבו הכהנים בני עלי לאחר חורבן שילה.
הסיפור המפורסם ביותר במקרא הנוגע לעיר מופיע ב שם מסופר על בריחתו של דוד אל העיר ועל תגובת שאול לכך שמצווה לטבוח את כל כהני העיר.
על פי התלמוד, המשכן מוקם בעיר במשך שלוש-עשרה שנה.
ספר הזוהר מציג דעה כי העיר נוב היא בעצם ענתות המקראית, אך דוחה אותה בנימוק שענתות לא הייתה עיר אלא כפר.
הרב ראובן מרגליות מפרש את סברת שוויון המקומות על פי הפסוקים בספר נחמיה (פרק יא) וספר ישעיה (פרק י) המזכירים אותם זה לצד זה.
דוד ברח לנוב בעת ששאול המלך רדף אחריו להורגו.
שם ביקש מאחימלך בן אחיטוב הכהן, לחם וחרב.
אחימלך נתן לו מלחם הפנים, ואת חרב גוליית הפלישתי.
מוזכר שדואג האדומי נכח שם באותו זמן.
שאול הלין על צוותו שאינו נאמן לו, אלא מצדד בדוד.
בתגובה, גילה דואג האדומי לשאול שראה את דוד בנוב, ושקיבל סיוע מהכהן, אחימלך.
שאול זימן אליו את אחימלך, שהתייצב אצל המלך עם 85 כהנים מבני משפחתו, צאצאי עלי הכהן.
שאול האשים את אחימלך, את אביו ואת כל הכהנים בתמיכה בדוד וציווה על חייליו להרוג אותם.
החיילים סירבו לבצע את הפקודה, לכן דואג האדומי הרג בעצמו את כולם.
לאחר-מכן, הוביל דואג טבח בעיר נוב כולה, וכל יושביה נרצחו מנער עד זקן, חוץ מפליט אחד שנמלט מהטבח: אביתר, בנו של אחימלך.
אזכור המאורע שובץ בתהילים נ"ב.
משכן נוב היה מבנה מקודש שהוקם, על פי המקרא, בעיר נוב, לאחר חורבן המשכן בשילה ומות עלי הכהן.
לפי חז"ל, המבנה בנוב התקיים 13 שנה וחרב בתחילת ימי מלכות דוד, ואז הוקם המשכן בגבעון.
בזמן שהות המבנה בנוב היה ארון הברית בקריית יערים.
לפי המסורת היהודית משכן נוב עמד בין השנים ב'תתע"א - ב'תתפ"ד (889 לפנה"ס - 876 לפנה"ס).
ממה שנאמר במקרא בתיאורים הגאוגרפיים השונים, ברור למדי מהו האזור שבו יש לחפש את נוב.
העיר משקיפה על ירושלים והיא נמצאת דרומית לגבעת שאול וסמוכה לענתות וענניה.
יש חוקרים שהציעו למצוא קשר בין נוב לבין ראשו של הר הזיתים שבו עבר דוד בבריחתו מפני אבשלום לפני הגעתו לבחורים, אבל זוהי סברה שאין לה יסוד מספק.
לדעת ג'ון קנינגהם גייקי מיקום העיר הוא בשועפט.
הארכאולוג חנן אשל הסכים עם זיהוי זה.
הקושי העיקרי בזיהוי המיקום של נוב הוא שעל אף שברור היכן היא אמורה להיות, אין באזור אתר ארכאולוגי שניתן למצוא בו הוכחות לזיהוי העיר.
חירבת א-צ'ומע או חירבת אל-קמעה (כעמה) בסביבת שועפט אינן משקיפות על ירושלים ואף אין בהן ממצא ארכאולוגי מתאים.
ראס אל משארף, בפסגת הר הצופים, מסתבר מבחינה טופוגרפית אולם גם בו אין ממצא חומרי המוכיח את זיהוי המקום.