tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בסיפור המופיע במשחק נחשף שסקורפיון (ביחד עם סאב-זירו וג'אקס) הוחזרו לחיים כבני תמותה על ידי האל ריידן, ששילב את הקסם של קואן צ'י עם שלו.
סקורפיון חוזר לאמץ את הזהות של הנזו הסאשי ומשקם את שבט השיראי ריו.
הוא מאמן את טאקדה, בנו של קנשי, בסגנון הלחימה שלו.
הנזו מתפייס עם סאב-זירו כשהאחרון חושף בפני סקורפיון שקואן צ'י הוא זה שהיה אחראי לרצח משפחתו.
כאשר הכוחות המיוחדים לוכדים את קואן צ'י, הנזו ולוחמי השיראי ריו מביסים אותם, כשהנזו עצמו מביס את ג'וני קייג' ואת קנשי.
חדור נקמה, הנזו היה עיוור לתוכנית האמיתית של קואן צ'י והתעלם מתחינת הכוחות המיוחדים לחוס על המכשף כדי ששאר רוחות הנוקמים יוכלו לחזור לחיים.
הנזו שחרר את קואן צ'י וזימן אותו לדו-קרב, שבו הנזו ניצח.
רגעים ספורים לפני שהנזו עומד לערוף את ראשו של קואן צ'י, ד'בורה מופיעה אחרי שבגדה בקוטאל קאהן, ונותנת לקואן צ'י את הקמע שכולא את האל שינוק.
קואן צ'י משחרר את שינוק לפני שהנזו מספיק להרוג אותו ובכך לנקום על רצח משפחתו.
קואן צ'י מת אבל שינוק חזר לעולם ומנטרל את הנזו המופתע.
בסיום המשחק של סקורפיון, הוא מביס את שינוק ומציל את ממלכת הארץ שניצבה כפסע מאבדון.
הוא מרגיש אשם בכך שכמעט המיט אסון על ממלכת כדור הארץ ומציע לבצע ספוקו ("חרקירי", התאבדות טקסית) אך ריידן עוצר בעדו ומשכנע אותו תחת זאת להקדיש את חייו להגנת ממלכת כדור הארץ ביחד עם השיראי ריו, וקושר את גורלו עם האנרגיה של ממלכת כדור הארץ.
במשחק "מורטל קומבט 11" הנזו מנהיג את שבט השיראי ריו בהגנה על ממלכת הארץ.
כאשר קרוניקה מתחילה למזג אל העבר עם ההווה כדי ליצור עידן חדש, הנזו עוזר לסאב-זירו לסגור את קו היצור של מפעל הסייבורגים של הלין קוויי אותו הקים סקטור מהעבר, ונתקל בפרוסט שהפכה לסייבורג ובגדה בשבט ובנוב סאיבוט, הרוח הנקמנית של בי-האן.
הנזו מתגבר עליהם ומציל את סיירקס מהעבר משליטתו של סקטור.
קרוניקה מגייסת את עזרתו של סקורפיון מהעבר תמורת הבטחה להחזיר לחיים את משפחתו ואת חברי השבט המקוריים.
הנזו מההווה מסכים לארח את כוחות הלוחמים של ממלכת הארץ בגני האש של השיראי ריו אחרי שכל בסיסיהם נהרסו.
הוא מציע לכרות ברית עם כארון, הישות ששולחת נשמות חסרות מזל לממלכת השאול, כדי לעזור להם לחצות את נהר הדם ולהתקרב למעוז של קרוניקה.
הוא נלחם ומביס את עצמו הצעיר היותר, וחושף בפניו שקרוניקה היא גם אמו של שינוק, אך נהרג באמצע בידי הרעל של ד'בורה.
לפני מותו הוא משכנע את עצמו הצעיר יותר לוותר על מסע הנקמה שלו ולהגן על ממלכת הארץ, ואמר לו שכוחם של השיראי ריו החדשים טמון בליבם ולא בדמם.
סקורפיון הצעיר עומד בדיבורו ומצטרף לכוחות ממלכת הארץ.
הוא מחליט לחפש אחר הטיטאנים העתיקים בניסיון לקבל תשובה ומשמעות לקיומו.
במשחק האתחול מ-2023 "מורטל קומבט 1" מוצג קו-זמן חלופי שמספר מחדש את העלילה, כשהפעם בתפקיד מגן ממלכת הארץ משמש אל האש לו קאנג (במקום אל הרעם ריידן).
במשחק זה קוואי ליאנג הוא זה שמחזיק בזהות של "סקורפיון", ובנוסף לקונאי הוא חמוש בקאמה, מעין חרמש יד יפני.
עם זאת, ישנה הופעת קמע של הנזו הסאשי כסקורפיון מקו זמן מקביל במדי הנינג'ה הקלאסיים שלו.
בסיום המשחק של סקורפיון, קוואי ליאנג מביס את שאנג טסונג וקואן צ'י אך נבגד על ידי בי-האן ושבט הלין קווי.
הוא בורח ליפן (יחד עם סמוק) ומתאהב בהארומי שיראי, בתו של חבר ותיק.
השניים מתחתנים ומקימים ביחד את שבט השיראי ריו, על מנת להילחם בשבט הלין קווי.
בסיום של סמוק, הוא בורח ביחד עם קוואי ליאנג ליפן, שם הוא מוצא ילד קטן שגונב אוכל ומתגלה כלוחם מוכשר מאוד.
הילד הוא הנזו הסאשי וסמוק מגייס אותו לשבט השיראי ריו.
ב-1995 התפרסמה נובליזציה שלא נכנסה לקאנון של הזיכיון מאת ג'ף רובין.
הנובלה מתרחשת לפני המשחק הראשון וסקורפיון נוטל בה תפקיד שולי.
סיפור הרקע שלו שונה מהסיפור הקאנוני, והוא מתואר כשילוב של אב ובן ולא כנינג'ה רפאים.
האב היה חבר לין קוויי לשעבר שהפך לגובה מיסים בשם יונג פארק, שנרצח על ידי סאב-זירו לעיני משפחתו וגופתו הושלכה לתעלה.
רוחו של יאנג מתמזגת עם גופו של בנו טסואי כדי לנקום בסאב-זירו תחת הזהות של "סקורפיון", ומדיו ושריונו מופיעים באורח קסם על גופו.
כאשר סקורפיון קורא תיגר על סאב-זירו בתקווה לנקום את מות אביו, הם מתעמתים רק באופן מילולי לפני שסאב-זירו זורק רימון עשן ובורח.
בנובליזציה סקורפיון מעולם לא משתמש בצלצל שלו למעט בסצנה אחת בה הוא יורה אותו על עץ אחרי הפיכתו לסקורפיון.
בסרט הקולנוע המקורי סקורפיון משחק תפקיד משני.
הוא נלחם בג'וני קייג' ומובס על ידו.
גם בסרט ההמשך מורטל קומבט 2 לסקורפיון תפקיד משני בעלילה.
הוא נלחם בסאב-זירו וחוטף את הנסיכה קיטאנה במצוותו של הקיסר שאו קאהן.
סיפור מקורו של הנזו הסאשי והפיכתו לסקורפיון מתוארים בהרחבה בסרט הלייב אקשן "מורטל קומבט (2021)", שיצא ב-23 באפריל 2021 לשירות הסטרימינג HBO Max, ומהווה אתחול לסרטי מורטל קומבט.
בסרט מתואר כיצד הסאשי ובני משפחתו נרצחו בידי בי-האן ונינג'ות הלין קווי, וילדתו התינוקת שהוחבאה על ידי בנו סטושי ניצלת בידי לורד ריידן, כדי להמשיך את השושלת.
בסוף הסרט הוא חוזר כסמוראי רפאים מממלכת השאול כדי לסייע לצאצאו קול יאנג להביס את המתנקש בי-האן "סאב זירו", אותו הוא דוקר בצלצל הקונאי שלו ואז שורף אותו למוות, בדומה ל-Fatality הידוע שלו ממשחקי הווידאו.
"אגדות מורטל קומבט" היא סדרת סרטי הנפשה למבוגרים, שמופצים ישירות לטלוויזיה באמצעות שירותי VOD או תקליטורי בלו ריי.
הסרטים מאופיינים באלימות גרפית רבה ושפע של דם, ברוח המשחקים, וסיווג הצפייה שלהם הוא R.
בסדרת סרטים אלו סקורפיון מוצג כדמות טובה, הוא מופיע בכל שלושת הסרטים ובסרט הראשון הוא הדמות הראשית (פרוטגוניסט).
"אגדות מורטל קומבט: נקמתו של סקורפיון" שיצא ב-2020 מספר את סיפור המקור של סקורפיון ומתרחש בתקופת המשחק המקורי.
בסרט סקורפיון מוצג כדמות טובה שעוזרת למגיני ממלכת כדור הארץ להביס את הרעים.
סקורפיון מופיע גם בסרט ההמשך "אגדות מורטל קומבט: קרב הממלכות" מ-2021 בתור דמות טובה שמנסה להתפייס עם קוואי ליאנג, אחיו של סאב-זירו אותו סקורפיון הרג בסרט הראשון, על מנת למנוע מהאל המטורף שינוק להשמיד את הממלכות, בהן ממלכת כדור הארץ.
סקורפיון מופיע גם בסרט השלישי בסדרה "אגדות מורטל קומבט: עיוור השלג" מ-2022, בו הוא חוזר כלוחם אל-מת רב-עוצמה ומסייע לקנשי וקוואי ליאנג להילחם בקיינו הסייבורג וכנופיית הדרקון השחור שמאיימים להחריב את ממלכת הארץ.
סקורפיון הוא אחת הדמויות הידועות והפופולריות ביותר של מורטל קומבט ואחת הדמויות הידועות ממשחקי הלחימה בכלל.
למרות העובדה שהוא התחיל כדמות החלפת צבעים, המשיכה של סקורפיון הפכה אותו לחלוץ בכל משחק מורטל קומבט עד היום." מגזין Complex שיבץ את סקורפיון במגוון רשימות ודירוגים: מקום חמישי ברשימת הדמויות הכי ברוטליות בזיכיון, מקום 15 ברשימת הקמעות של משחקי וידאו ומקום רביעי ברשימת הדמויות הכי דומיננטיות במשחק לחימה ב-2012.
מאחר שדמותו של סקורפיון שזורה בזו של סאב זירו במהלך כל הסדרה, דירוגים שונים ציוותו אותם ביחד.
ב-2009 המגזין PC World דירג אותם במקום החמישי ברשימת הנינג'ות של משחקי הווידאו.
השניים דורגו ביחד במקום הראשון ברשימת "10 הדמויות הקלאסיות ("old school") של מורטל קומבט בידי מגזין Game Revolution ב-2006. ב-2011 פרסם GamesRadar מאמר הדן בהתפתחות של שניהם במהלך סדרת המשחקים וציין שהם שתי הדמויות הפופולריות ביותר.
המהלכים המיוחדים ומהלכי הסיום של סקורפיון, בהם ה-Fatality (פטליטי) השונים, זכו לביקורות טובות והתקבלו באהדה.
ב-2010 מגזין IGN דירג את פטליטי הגולגולת הבוערת ("Flaming Skull") בו סקורפיון שורף למוות את יריבו כפטיליטי השני הטוב ביותר של מורטל קומבט מבלי לציין משחק מסוים בסדרה, בנימוק שתפישת השחקן את השינוי בדמות כאשר הוא מסיר את המסכה.
הם קראו לפטליטי "enduring classic" (קלאסיקה שעומדת במבחן הזמן), בנימוק שהוא השתנה אך במעט במהלך משחקי הסדרה השונים והקשר שלו לסקורפיון ולרקע שלו.
מהלך יידוי צלצל הקונאי שלו דורג במקום התשיעי ברשימת המהלכים המיוחדים הטובים ביותר של משחקי לחימה בכל הזמנים של GameSpot מ-2002. הוא תואר כמהלך העוצמתי ביותר אך מאוזן במשחק המקורי וכן דורג גבוה בזכות אפקט ההלם שלו וצוין כ"המהלך המזוהה ביותר [המגדיר] של מורטל קומבט".
הפטליטי "Nether Gate" ממורטל קומבט 2011 נכלל ברשימה של FHM של 9 מהלכי הפטליטי הברוטליים ביותר.
האתר Paste דירג את הפטליטי ממורטל קומבט 2011 במקום הרביעי ואת פטליטי "Flaming Skull" מהמשחק המקורי במקום השלישי ברשימת מהלכי הסיום הטובים ביותר.
ברם, מהלך ה-Animality (מהלך סיום בו הוא הופך לבעל חיים) מהמשחק UMK3/Trilogy בו הוא הופך לפינגווין שמטיל ביצה מתפוצצת דורג במקום השמיני ברשימת מהלכי הסיום הגרועים ביותר, לפי GamePro.
אמרת הכנף של סקורפיון - "!Get over here" - נכללה ברשימת עשרת משפטי הבדיחה הטובים ביותר של PLAY.
לפי כתבה של PlayStation Universe מ-2011, סקורפיון "הוליד את אחד מאמרות הכנף האייקוניות ביותר בהיסטוריית משחקי הווידאו" ש"נשאר אהוד על המעריצים באופן עקבי וקשיח גם 19 שנים לאחר לידתו".
סקורפיון FV-101 הוא טנק קל/רק"מ סיור בריטי.
רכב זה הוא חלק ממשפחה של שבעה כלי רכב קרביים משוריינים: CVR (T), שמיוצר על ידי אלביס.
הוא הוכנס לשירות בצבא הבריטי בשנת 1973 ויצא משירות בשנת 1994. מעל 3,000 טנקים כאלה יוצרו ושימשו ככלי סיור או טנק קל.
הוא מחזיק בשיא העולם בתור הטנק המהיר ביותר שיוצר – ב-26 בינואר 2002 נרשם שיא של 82.23 קמ"ש במסלול הניסוי לרכב QinetiQ צ'רטסי, סארי.
הטנק נכנס לשירות במספר רב של מדינות, ובהן מדינות שבהן פעילות של כלים כבדים כמו טנק מערכה אינו מתאים, או שאין ביכולת המדינה לממן כלים כבדים אלו.
- 25 כלים (נרכשו מבלגיה)
- 15 כלים (שודרגו במנוע דיזל חדש)
- 16 כלים (נלקח מעיראק)
- 76 כלים (חלקם עברו שיפורים)
- 701 כלים היו בשירות (25 מהם נמכרו לבונצוואנה)
- בודדים שנתפסו במלחמת איראן-עיראק
- 26 כלים היו בשירות
- 16 כלים היו בשירות (בודדים נמכרו לצ'ילה)
- 14 כלים היו בשירות
סקי"ף ניז'ני נובגורוד היא קבוצת הוקי קרח מליגת ההוקי לנשים.
הקבוצה מארחת את משחקיה בהיכל נאזורני שבניז'ני נובגורוד, רוסיה, שגם משמ כהיכל הבית של טורפדו ניז'ני נובגורוד מליגת KHL.
הקבוצה זכתה באליפות רוסיה בהוקי קרח לנשים 12 פעמים, יותר מכל קבוצה אחרת וזכתה בגביע אירופה לאלופות לנשים בשנים 2009 ו-2015.
הקבוצה נוסד לראשונה במוסקבה בשנת 1995 בשם לוז'ניקי מוסקבה.
בשנת 2006 עברה הקבוצה ממוסקבה לעיר ניז'ני נובגורוד ושמה שונה ל"סקי"ף ניז'ני נובגורוד".
סקז (, בתעתיק מדויק: סקז; ) היא עיר בפרובינציית כורדסתאן שבצפון-מערב איראן.
העיר שוכנת כ-403 ק"מ מערבית לבירה טהראן בגובה 1,476 מטרים.
על פי מפקד האוכלוסין האחרון של איראן משנת 2016 אוכלוסיית העיר מנתה 165,247 בני אדם, רובם כורדים והעיר היא אחד האזורים העתיקים ביותר בכורדיסטן.
השם Saqqez נובע מהמילה הסקיתית "Eskit" ומ"Sakez".
לפני כן זו הייתה איזירטו בירת המנאים.
העיר מאוכלסת בכורדים דוברי סוראני.
דוד ד'בית הלל (נפטר בשנת 1846) ציין כי בעיר הייתה ביתם של קהילה יהודית עם בית כנסת אחד בסביבות 1827/28.
סקז היא אחת הערים והאזורים העתיקים ביותר ב, בה התגלו אוצרות, שרידים וחפצים היסטוריים רבים ונשמרו במוזיאונים מרכזיים באיראן וברחבי העולם.
ההיסטוריה של סקז חוזרת לאלף השביעי לפני הספירה.
בהתבסס על חורבות היסטוריות ועתיקות שנמצאו בסקז, כמו האוצרות ההיסטוריים של מטמון זיוויה במצודת זיוויה, מומחים מאמינים שהעיר המודרנית סקז הייתה הבירה העתיקה של ממלכת מדי.
סקורדליה היא מחית סמיכה שמקורה במטבח היווני, ולרוב מיוצרת באופן המסורתי על ידי כתישת שום ורכיבים נוספים כגון תפוחי אדמה, אגוזי מלך, שקדים או חתיכות לחם.
לאחר מכן מתווסף שמן זית ומעט חומץ.
הסקורדליה עשויה להיות מוגשת יחד עם דג בקלה מצופה בלילה ומטוגן, חציל וקישוא מטוגנים, דג שלוק או סלק מבושל, ולעיתים גם כמטבל.
וריאציות שונות של המחית עשויות לכלול ביצים, ציר דגים או לימון.
סקי הרים הוא ענף סקי הכולל טיפוס על הרים על מגלשיים או נשיאתם, בהתאם לתלילות העלייה, ולאחר מכן ירידה עליהם בגלישה.
ישנן שתי קטגוריות עיקריות של ציוד המשמש לסקי זה: מגלשי טלמרק עם עקב חופשי, ומגלשיים המבוססים על מגלשי אלפיניים, שבהם העקב חופשי לעליות, אך קבוע במהלך הירידה.
ניתן לעסוק בענף זה לצורך פנאי או כספורט תחרותי.
טיפוס הרים תחרותי הוא בדרך כלל אירוע מרוצים עם זמן מוגבל, העוקב אחר שביל קבוע דרך שטח אלפיני חורפי מאתגר, תוך כדי מעבר דרך סדרה של נקודות ביקורת.
מתחרים מטפסים ויורדים בכוחות עצמם באמצעות ציוד וטכניקות סקי בשטח.
באופן כללי יותר, סקי הרים הוא פעילות המשלבת סקי-טיולים, טלמרק, סקי בשטח וטיפוס הרים.
הופעת הבכורה של ספורט זה כענף אולימפי צפויה באולימפיאדת החורף 2026.
באולימפיאדת החורף 1924 היה ענף ספורט רשמי בשם סיור צבאי , שכלל סקי וטיפוס הרים.
לאחר מכן נערכו אירועי הדגמה באולימפיאדת החורף 1928, ב-1936 וב-1948. סיור צבאי נחשב לקודמו של הביאתלון.
בין השנים 1992 ל-2009, הוועד הבינלאומי לתחרויות סקי-אלפיניזם (CISAC), שנוסד על ידי איגודי הסקי של צרפת, איטליה, סלובקיה, אנדורה ושווייץ, אישר את אליפות אירופה.
לאחר מכן, CISAC התמזג עם המועצה הבינלאומית לתחרויות טיפוס הרים ב-1999, אשר ב-2008 הפכה לפדרציית טיפוס ההרים הבינלאומית בסקי (ISMF).
מחוץ לאירופה, אליפויות בינלאומיות החלו עם אליפות דרום אמריקה בטיפוס הרים בסקי בשנת 2007 ואליפות אסיה בטיפוס הרים בסקי בשנת 2007. אליפות צפון אמריקה בטיפוס הרים בסקי בשנת 2012 הייתה הגרסה הראשונה של אליפות צפון אמריקה בטיפוס הרים, שאושרה על ידי איגוד טיפוס ההרים של ארצות הברית.
ביולי 2021, הודיע הוועד האולימפי הבינלאומי כי סקי טיפוס הרים נוסף כספורט אופציונלי באולימפיאדת החורף 2026 במילאנו קורטינה, לאחר הופעת בכורה מוצלחת של הענף באולימפיאדת החורף לנוער 2020. באוקטובר 2021, הוועדה המארגנת של משחקי החורף האולימפיים 2026 הודיעה כי מקום התחרות שנבחר לאירוע הוא אתר הנופש בורמיו.
בנוסף, הענף מתוכנן כאירוע אופציונלי במהלך משחקי החורף העולמיים לאוניברסיטאות 2025, שיתקיימו בטורינו שבאיטליה.
תחרויות בינלאומיות מאושרות על ידי התאחדות טיפוס הסקי הבינלאומית, המארחת את גביע העולם בטיפוס סקי ISMF.
גופים לאומיים מאשרים תחרויות לאומיות: לדוגמה, התאחדות טיפוס הסקי של ארצות הברית (USSMA), תחרות טיפוס הסקי קנדה (SMCC), ומועדון האלפים השווייצרי (שווייץ).
שלושה מרוצים חשובים הם גביע מזלאמה האיטלקי, מרוץ פטרואיל דה קרחונים השווייצרי ומרוץ פיירה מנטה הצרפתי.
כריכות סקי : צריכות להיות אמינות, קלות ועמידות.
מגפיים : צריכים להיות קלים וגמישים.
מגלשי סקי: רוחב: 60-90 מ"מ לאיזון ביצועים ומשקל.
מגלשי סקי דקים יותר אינם בעלי ביצועים בשלג רך יותר, אך הם קלים יותר, בעוד שמגלשי סקי רחבים יותר אינם בעלי ביצועים בשלג מוצק יותר והם כבדים יותר.
מגלשי סקי קלים יותר מקלים על העלייה.
האורך תלוי בגובה האדם, אך הליכה קצרה יותר מהאורך הרגיל תהיה קלה יותר ותקינה יותר בשטח תלול.
עורות סקי : מחוברים לתחתית מגלשיים, משמשים להליכה במדרונות.
חבל: לא תמיד משמש בטיפוס הרים, אך אם הגישה לפסגה או לירידה מסוכנת, שימוש בחבל יכול לסייע בהפחתת הסיכון.
בבחירת חבל, יש לוודא שמדובר בחבל טיפוס מתאים, חבלים מצופים וחבלים הנמצאים בתחנות דלק אינם מתאימים.
כמה מחברות חבלי הטיפוס הפופולריות הן Sterling, Mammut ו-Black Diamond.
קרמפונים : משמשים לסיוע בהליכה ובטיפוס על שלג וקרח קשים.
בדרך כלל יש להם 10 או 12 דוקרנים והם מאובטחים למגף בשלוש שיטות שונות.
השיטה הראשונה היא קרמפונים עם רצועות, המחוברים על ידי דריכה לתוך סל ולאחר מכן אבטחה באמצעות חגורה, והם מתאימים לכל סוג של מגף.
השיטה השנייה היא קרמפונים היברידיים או חצי אוטומטיים.
אלה משתמשים בחגורה בגב המגף יחד עם סל בחזית כדי להחזיק את המגף, וגם משתמשים בחגורה כדי לסייע באבטחתם; אלה מיועדים לעבוד עם סוג מסוים של מגף.
הסוג האחרון של קרמפון הוא קרמפון אוטומטי או קרמפון עם כניסה.
אלה משתמשים בחגורה האחורית והקדמית של המגף עם חגורה כדי לאבטח אותם למגף.
סוגי קרמפונים אלה הם הבטוחים ביותר, אך גם הקרמפונים המיוחדים ביותר, ודורשים מגפיים ספציפיים כדי שיעבדו.
בינדינגים לטיולים: בינדינגים קלים לטיולים אלפיניים או טלמרק.
לטיולים אלפיניים, בינדינגים בסגנון פינים הם הקלים ביותר והטובים ביותר לטיולים.
ציוד לחיפוש והצלה לאחר מפולות שלגים : משדר דיגיטלי (משדר), גשש (Probe) - באורך של לפחות 2 מטרים, את חפירה - כל את חפירה מתאימה, אך אתים מתקפלים קלים יותר וניתנים לאריזה, ערכת שלג - משמשת לבדיקת שלג ואיכותו.
גרזן קרח: משמש לסיוע בבטיחות בשלג תלול וקרח.
סקי נורדי משולב הוא ענף ספורט חורף ממשפחת הסקי הנורדי.
זהו ענף שמשלב בין שני הענפים האחרים של הסקי הנורדי, קפיצות סקי וסקי למרחקים (קרוס קאנטרי).
זהו שילוב ייחודי מאחר שהוא משלב ניגודים - בעוד שגולש הקרוס קאנטרי הוא אדם שרירי ומאסיבי עם יכולת אירובית גבוהה, קופץ הסקי הוא אדם קל משקל במיוחד עם יכולת ניתור גבוהה.
ספורטאי הסקי הנורדי המשולב צריכים למצוא את השילוב הנכון בין קלילות למאסה על מנת להצליח.
רבים מהעוסקים בענף הזה התחילו את דרכם באחד משני המקצועות הכלולים בו.
זהו ספורט פחות פופולרי מקפיצות הסקי או מקרוס קאנטרי אולם בשנים האחרונות בהחלט יש עליה בפופולריות שלו.
עיקר הפופולריות של הספורט מרוכזת בנורווגיה, בפינלנד, בגרמניה, באוסטריה, בצרפת, ביפן ובארצות הברית.
תחרויות הגביע העולמי של הסקי הנורדי המשולב מאורגנות על ידי פדרציית הסקי הבינלאומית.
עדיין אין תחרויות רשמיות לנשים בענף זה.
גם מקורו של הסקי הנורדי המשולב הוא בנורווגיה.
התחרות הראשונה התקיימה באוסלו ב-1892 בפסטיבל הסקי של הולמקולן.
הענף הזה נכלל לראשונה באולימפיאדת החורף ב-1924 ושנה מאוחר יותר נערכה לראשונה אליפות העולם.
עד שנות ה-60 התחרו הספורטאים במרוצי סקי תחילה ואחר כך התחרו בקפיצות סקי.
הסדר שונה לאחר שהפרשי הניקוד שנוצרו אחרי מרוצי הסקי הפכו להיות בלתי סגירים עבור קופצי הסקי.
השינוי המהותי חל בשנת 1988 כאשר תחרויות מרוצי הסקי החלו להתקיים לפי שיטת גונדרסן, שבבסיסה תורגם הניקוד של תחרות קפיצות הסקי לשניות הפרש במרוצי הסקי, וכך הפך המרוץ ליותר אטרקטיבי עבור קהל הצופים והעלה את הפופולריות של הענף.
כמו כן, באותה שנה נכנסה התחרות הקבוצתית לתחרות האולימפית.
תחרויות הספרינט הופיעו באליפויות העולם החל משנת 1999 ובתוכנית האולימפית החל משנת 2002. החל משנת 2008 אוחדו תחרות גונדרסן הקלאסית ותחרות הספרינט לתחרות אחת שנקראת Gundersen וכוללת מאפיינים של שני סוגי התחרויות.
החל משנת 2009 נוספה תחרות Mass Start לתוכנית אליפויות העולם.
נכון להיום קיימים 4 סוגי תחרויות מרכזיים:
Gundersen - תחרות שמתחילה עם סיבוב אחד של קפיצות סקי.
לאחר מכן תוצאות קפיצות הסקי מתורגמות לשניות הפרש והספורטאים רצים 10 ק"מ קרוס קאנטרי שבסופם מי שחוצה את קו הסיום ראשון, הוא המנצח.
באליפויות העולם ובמשחקים אולימפיים מתקיימים שני ענפים של גונדרסן הזהים במתכונתם ונבדלים בכך שבאחת מהתחרויות קופצים מגבעה בינונית בעוד שבתחרות השנייה קופצים מגבעה גדולה.
תחרות קבוצתית - בכל קבוצה יש ארבעה ספורטאים.
בתחילה כל משתתף קופץ קפיצת סקי אחת ולאחר מכן מתורגמות התוצאות של הקבוצה לשניות הפרש ומתקיים מרוץ שליחים למרחק 5X4 ק"מ, הספורטאי האחרון של קבוצה כלשהי שחוצה את קו הסיום ראשון, קבוצתו היא המנצחת בתחרות.
ספרינט קבוצתי - בכל קבוצה יש שני ספורטאים.
בתחילה כל משתתף קופץ קפיצת סקי אחת והתוצאות מתורגמות לשניות הפרש.
לאחר מכן מתקיים מרוץ סקי למרחק 15 ק"מ כאשר שני הספורטאים עושים סיבובים של 1.5 ק"מ לסירוגין כאשר גולש אחד מבצע סיבוב והשני נח.
סך הכול כל אחד מהספורטאים עושה 5 סיבובים של 1.5 ק"מ.
המעבר החד בין פעילות אירובית בעצימות גבוהה למנוחה ולהפך הופכת את התחרות לקשה ומאתגרת במיוחד.
תחרות זו התקיימה לראשונה באליפות העולם בשנת 2013 אך טרם נכנסה לתוכנית האולימפית.
Penalty Race - תחרות אישית הדומה במתכונתה לתחרות האישית הרגילה (גונדרסן) אך במקום לתרגם את קפיצות הסקי לשניות הפרש, צריכים הגולשים לעשות "לולאות עונש" של 150 מטר (הזהה לזו הנהוגה בביאתלון בהתאם למרחק מהקופץ המוביל.
סך הכול מקבלים הגולשים בין 0 ל-4 לולאות עונש (אלה שקפצו קצר מדי נפסלים כבר אחרי שלב קפיצות הסקי) כשהחלוקה כמה לולאות לעשות אחרי כל סיבוב גלישה נתונה בידיו של הספורטאי ובלבד שעשה את כולן לפני היציאה לסיבוב האחרון.
תחרות זו הונהגה בגביע העולם החל מעונת 2011–2012 ונכון ל-2013, היא עדיין נמצאת בשלבי ניסוי.
עד שנת 2008 הייתה קיימת תחרות Sprint שכללה סיבוב אחד של קפיצות סקי ולאחר מכן 7.5 קילומטר קרוס קאונטרי.
תחרות ה – Gundersen כללה עד אז 2 קפיצות סקי ומרוץ סקי של 15 ק"מ.
בשנת 2008 אוחדו שתי התחרויות לתחרות Gundersen המבוססת על תחרות הספרינט תוך הארכת מרחק הגלישה מ-7.5 ק"מ ל-10 ק"מ.
כמו כן הייתה קיימת תחרות Mass Start בה הספורטאים היו מזנקים תחילה ביחד למירוץ 10 ק"מ ולאחר מכן קופצים 2 קפיצות סקי.
תחרות זו התקיימה בפעם הראשונה והיחידה באליפות העולם של 2009 אך היא בוטלה מאז ולא מתקיימת בשום מסגרת רשמית.
השלב הראשון של התחרות, שלב קפיצות הסקי דומה מאוד לקפיצות הסקי הקלאסיות, אלא שבנורדי המשולב אין מוקדמות וכל הספורטאים יזכו להשתתף בתחרות כולה.
שלב קפיצות הסקי בתחרות קובע בעצם את סדר הזינוק בקרוס קאנטרי, ואת הפרשי הזמן ביניהם יוזנקו הגולשים, מה שמעניק יתרון לספורטאים שהשיגו תוצאות טובות יותר בשלב קפיצות הסקי.
הניקוד בקפיצות הסקי נקבע משקלול של נקודות מרחק וציון הביצוע (לפרטים אודות שיטת הניקוד ראו ערך קפיצות סקי).
לאחר ששוקלל מספר הנקודות של כל ספורטאי, מחשבים את הפרש הזמנים כאשר כל נקודה פיגור מהמנצח בקפיצות הסקי שווה 4 שניות.
לדוגמה, אם המנצח בשלב קפיצות הסקי השיג 140 נקודות, והגולש שבמקום השני שהשיג 135 נקודות הוא יזנק 20 שניות אחרי המנצח.
הראשון שחוצה את קו הסיום במרוץ הקרוס קאנטרי מוכרז כמנצח המרוץ.
בתחרות הקבוצתית כל נקודה פיגור מהקבוצה המנצחת בקפיצת סקי שווה 1.33 שניות פיגור בקרוס קאנטרי.
בגלל השוני הרב בין שתי התחרויות המרכיבות את הענף, אין ספורטאים שטובים באותה מידה גם בקפיצות סקי וגם במרוצי הסקי.
לרוב, לספורטאי מהיר אך קופץ בינוני יש יתרון על פני קופץ טוב וגולש סקי בינוני וזאת עקב היותו של מרוץ הסקי השלב המכריע את התחרות.
לכן גולש סקי מהיר במיוחד שקופץ ברמה סבירה, הוא הספורטאי שמצליח להשיג את התוצאות הטובות ביותר בענף.
למרות זאת ישנם קופצים טובים שמצליחים ליצור פער גדול מספיק מול גולשי קרוס קאנטרי טובים ולהחזיק מעמד עד קו הסיום, כשהבולט ביניהם הוא זוכה הגביע העולמי והאלוף האולימפי, הצרפתי ג'ייסון לאמי שפואי.
נכון לשנת 2010, הספורטאים המובילים בענף הם הנורווגי מגנוס מואן המצטיין בגלישה טובה הסוגרת את שניות הפיגור הנצברות עקב יכולת קפיצת סקי בינונית, האוסטרי הוותיק פליקס גוטוולד, המוביל בסבב העולמי והצרפתי ג'ייסון לאמי שפואה (Jason Lamy Chappuis) שמצטיין בקפיצות הסקי אך בעל יכולת טובה גם בגלישה למרחקים.
שם נוסף שראוי לציון הוא הפיני הוותיק האנו מנינן (Hannu Manninen) הנמצא בעונת פרישה.
האחרון מחזיק בשיא הניצחונות בגביע העולמי - 47 (שבר את שיאו של הנורווגי ביארטה הנגן ויק שעמד על 43 ניצחונות).
סקי מהירות הוא ענף של ספורט חורף בו המתחרים גולשים במורד גבעה תלולה במסלול ישר לחלוטין כאשר המטרה האחת והיחידה שלהם היא להגיע למהירות הגבוהה ביותר.
זהו ענף עם פופולריות נמוכה יחסית, ועם מספר קטן מאוד של אתרים שמסוגלים לארח אירוע כזה.
בין האתרים בהם נערכים אירועים כאלה ניתן למצוא את בריי-צ'רוויניה באיטליה, Goldeck באוסטריה, Sun Peaks בקנדה ועוד מספר מצומצם של אתרים, סך הכול כשלושים אתרים בלבד בעולם כולו.
רוב האתרים ממוקמים בגובה רב כדי לצמצם את חיכוך האוויר ולהגדיל מהירות.
אירועי הענף הזה מאורגנים על ידי פדרציית הסקי הבינלאומית.
ענף זה נחשב לענף הספורט הלא מוטורי השני במהירותו, הענף היחידי המהיר יותר הוא צניחה חופשית.
ענף זה אינו כלול בתוכנית של אולימפיאדת החורף, אולם הוא היה ענף ראווה באולימפיאדת אלברוויל (1992).
המתחרים משתמשים בציוד מיוחד על מנת לצמצם את החיכוך עם האוויר וכן על מנת להגן ככל הניתן על המתחרה במקרה של נפילה שעשויה להיות קטלנית מאוד במהירות הללו.
מגלשי הסקי הם ארוכים מאוד ורחבים, האורך נע בין 2.2 מ' ל-2.4 מ'.
למגלשי הסקי יש נעילה חזקה במיוחד כדי למנוע מהם להשתחרר מהמגפיים בעקבות הלחץ האדיר המופעל עליהם במהירויות הללו.
הספורטאים חובשים קסדה אווירודינמית במיוחד, וחליפות לטקס מצופות פוליאוריתן כדי להקטין את החיכוך עם האוויר.
החליפות גם מרופדות מריפוד לא דליק מאחר שנפילה במהירות כה גבוהה עשויה לשרוף את הגולש, אפילו שמדובר בשלג.
בנוסף יש לגולשים ריפוד במפרקים כדי להגן עליהם ככל האפשר במקרה של נפילה.
אורכו של המסלול הוא קילומטר.
400 המטרים הראשונים מיועדים לצבירת מהירות.
ב-100 המטרים הבאים מודדים את מהירות הגולש, ושאר 500 המטרים משמשים להאטה ועצירה.
החוקים פשוטים - מי שהגיע למהירות הגבוהה ביותר הוא המנצח.
השיאים נקבעו ב-26 במרץ 2016, תחת חוקי FSV (France Ski de Vitesse) במסלול Vars שבצרפת.
עם זאת, המארגנים מקצרים ומאריכים את המסלול על מנת לשלוט במהירות הסופית, כיוון שהמטרה העיקרית בספורט זה היא לנצח את המתחרים האחרים.
סקי למרחקים או סקי במישור הוא ענף ספורט חורף ממשפחת הסקי הנורדי, בו הגולש נע למרחקים על גבי מגלשי סקי במסלולים עם טופוגרפיה משתנה.
הגולשים דוחפים את עצמם קדימה בעזרת הרגליים וכן בעזרת מקלות סקי שהם אוחזים בידיהם.
בנוסף להיותה ענף ספורט, צורה זו של גלישה היא עדיין דרך פופולרית להתנייד בחודשי החורף בארצות צפון אירופה.
כספורט תחרותי, סקי למרחקים נחשב קשה ביותר שכן הוא דורש הפעלה של רוב שרירי הגוף בעומס גבוה ולאורך זמן.
הוא נחשב גם כספורט עממי מקובל מאוד, בין היתר מכיוון שהוא קל ללימוד, אינו מצריך ציוד יקר במיוחד ונחשב לפעילות גופנית בריאה ביותר.
גלישה למרחקים נפוצה בארצות סקנדינביה, בקנדה, ברוסיה וביתר מדינות ברית המועצות לשעבר.
הענף הזה צובר תאוצה כספורט עממי גם בארצות הברית ובאירופה הקונטיננטלית.
מלבד היותה ענף ספורט בפני עצמו, גלישה למרחקים קיימת גם בשני ענפי ספורט חורף נוספים: סקי נורדי משולב בו גלישה למרחקים משולבת עם קפיצות סקי, וביאתלון שמשלב גלישה למרחקים עם קליעה למטרה.
תחרויות גביע העולם מאורגנות על ידי פדרציית הסקי הבינלאומית.
גלישה למרחקים פותחה בארצות סקנדינביה לפני אלפי שנים.
זוהי הייתה דרך ההתניידות היחידה בארצות אלו המכוסות בשלג עמוק במשך רוב השנה, בעיקר בצפון.
הגלישה למרחקים הפכה מאוחר יותר גם לדרך ההתניידות של הצבאות באזורים האלו ואף במאה ה-20 עשה הצבא הפיני שימוש נרחב בגלישה למרחקים במהלך מלחמת החורף.
באופן מסורתי נבנו מגלשי הסקי מעץ, ומקלות הסקי נבנו מקני במבוק שאליהם חוברה פיסת עור לשפר את האחיזה בידיים.
מרוץ הסקי הספורטיבי (תחרותי) הראשון למרחקים אורגן כנראה ב-1872 בנורווגיה.
מגלשי הסקי הם צרים וארוכים יחסית, וקלי משקל.
בגלל צורתם הם מאפשרים לצבור מהירות אולם השליטה בסיבובים קשה.
בניגוד למרבית ענפי ספורט החורף המגפיים מתחברים למגלשי הסקי רק באזור האצבעות ואילו העקב חופשי.
התצורה הזאת חשובה במיוחד כאשר הגולש מטפס על גבעות.
למעשה סקי למרחקים הוא ספורט החורף היחידי שכולל גם עליות.
מקלות הסקי הם ארוכים במיוחד, הם אמורים להגיע לגובה הכתף של הגולש ואף לעבור אותו במעט.
קצוות המקלות מחודדים כדי שיוכלו להינעץ בשלג, ומעט מעליהם יש מגן שמונע מהם להינעץ עמוק מדי.
הגולש לובש בדרך כלל בגדים תרמיים צמודים לגוף כדי להקטין את השפעת הרוח, ולובש כפפות מרופדות כדי למנוע כאב כתוצאה מהאחיזה במקלות הסקי.
ישנם שני סגנונות עיקריים בסקי למרחקים:
הסגנון הקלאסי - בסגנון זה מגלשי הסקי נמצאים בתוך מסילות שנחצבו בשלג מראש, ותנועת הרגליים היא קדימה ללא תנועה צדדית.
הגולש מתקדם על ידי בעיטות קדימה עם הרגליים, ודחיפה בעזרת מקלות הסקי.
זהו סגנון קל ללימוד אך פחות מהיר מהסגנון החופשי.
הסגנון החופשי - בסגנון זה אין מסילות בשלג והגלישה נעשית על ידי דחיפה צדדית בדומה לתנועת הרגליים בהחלקה על הקרח.
הסגנון הזה מהיר מהסגנון הקלאסי, אם כי זהו סגנון קשה יחסית ללימוד ולוקח זמן לצבור מיומנויות.
ישנן תחרויות למגוון של מרחקים הן בסגנון הקלאסי והן בסגנון החופשי, לגברים ולנשים.
גולש או גולשת שמעוניינים לזכות באליפות העולם צריכים להצטיין בסגנונות השונים ובמרחקים השונים, אולם ישנם גולשים שמצטיינים בסגנון מסוים בלבד או במרחקים מסוימים בלבד.
מספר דוגמאות לסוגי התחרויות השונים:
ספרינט אישי (מרחקים של 0.8 - 1.5 ק"מ כשנשים גולשות כמה מאות מטרים פחות מגברים, סגנון חופשי או קלאסי)
ספרינט קבוצתי (סגנון חופשי או קלאסי)
מרחק קצר נגד השעון (גברים 15 ק"מ, נשים 10 ק"מ, סגנון חופשי או קלאסי)
מרחק בינוני בזינוק המוני (גברים 30 ק"מ, נשים 15 ק"מ, סגנון חופשי או קלאסי.
אינו מתקיים באליפויות עולם ואולימפיאדות)
מרתון (גברים 50 ק"מ, נשים 30 ק"מ, סגנון חופשי או קלאסי)
סקיאתלון, תחרות מעורבת שמחציתה הראשונה מתקיימת בסגנון קלאסי ולאחר החלפת מגלשיים גולשים בסגנון חופשי (גברים 15+15 ק"מ, נשים 7.5+7.5 ק"מ)
קבוצתי (נשים 4X5 ק"מ, גברים 4X10 ק"מ, שני הגולשים הראשונים בסגנון קלאסי, שניים האחרונים בסגנון חופשי).
הערה: באליפויות העולם ובאולימפיאדות הסגנונות לכל מרחק מתחלפים מדי תחרות.
למשל באליפות העולם בשנת 2013 יתקיימו תחרויות ספרינט בסגנון קלאסי, ספרינט קבוצתי בסגנון חופשי, מרחק קצר נגד השעון בסגנון חופשי ומרתון בסגנון קלאסי.
באולימפיאדת סוצ'י (2014) יתהפכו הסגנונות.
סקי מים הוא ענף ספורט ימי של גלישה על פני המים באמצעות מגלשיים ואחיזת הגולש בחבל המחובר לסירה נעה.
אין הסכמה באשר למועד המדויק ולזהות האדם שהמציא ענף ספורט זה.
רבים טוענים כי סקי מים הומצא בשנת 1922, באגם פפין בעיר לייק סיטי שבמינסוטה, על ידי נער בן 18 בשם ראלף סמואלסון.
אחרים טוענים כי סקי המים הומצא בצרפת כבר בשנת 1920.
סמואלסון הגיע למסקנה שאם הוא יכול לגלוש על שלג בעזרת מגלשיים, אזי הוא יכול להשתמש בהם גם לגלישה על פני המים.
ביום 28 ביוני 1922 ניסה סמואלסון לראשונה להיגרר מאחורי סירה בה נהג אחיו כשהוא משתמש בלוחות שלקח מחבית עץ.
הוא גלש רק מטרים ספורים ונפל למים.
בניסיון השני השתמש במגלשי סקי שלג וגם אז הצלחתו לא הייתה רבה יותר.
ביום 2 ביולי, יום אחד לפני יום הולדתו ה-19, הוא רכש שני לוחות עץ שאותם קשר לרגליו ברצועות עור.
הפעם הצליח בניסיונו לאחר שנשען לאחור והעלה את חרטום המגלשיים כלפי מעלה.
לאחר מכן הופיע סמואלסון בתערוכות שונות במינסוטה, כשהוא מדגים לצופים את פלא סקי המים ומפיץ את הספורט ברחבי המדינה.
סקי מים הפך פופולרי מאוד במדינות רבות בעולם שבהן תנאים נאותים לקיום הספורט – מקווה מים שקט יחסית וללא גלים, כגון נהרות, אגמים ומפרצי-ים מוגנים.
מגלשי סקי יוצרו באופן מסורתי מעץ, אולם היום רוב המגלשיים עשויות מחומרים מרוכבים המבוססים על פיברגלס, עליהם יש מאחז לכפות הרגליים העשוי מגומי, בהם מציב הגולש את רגליו.
אורכם של המגלשיים דומה לאלה של מגלשי סקי שלג במורד, אבל אלה של סקי מים רחבות במידת מה.
בניגוד לחיבור הקשיח של מגלשי הסקי לכפות רגלי הגולש, באלה של סקי המים החיבור הוא גמיש ועשוי גומי.
כדי לגלוש על פני המים, הגולש נגרר בדרכו בחבל המסתיים בקצהו האחד במוט, אנכי לקו החבל, שבו הגולש אוחז ובקצהו האחר מחובר החבל בדרך כלל לסירת מנוע מהירה.
גולשי סקי מים חובבים לומדים בדרך כלל לגלוש עם שני מגלשיים וככל שמיומנותם עולה, הם מתקדמים לגלישה במגלש בודד שבו מוצבות כפות הרגליים זו אחר זו.
גולשים מתחילים נגררים בדרך כלל אחר הסירה במהירות של 25-35 קמ"ש, בעוד שגולשים מתקדמים נגררים במהירות של 40 עד 55 קמ"ש.
מעת שצובר הגולש ניסיון, קל יותר לגלוש במהירויות הגבוהות מאשר בנמוכות, זאת כיוון שכוח העילוי על פני המים ויציבות הגלישה, גדולים יותר במהירות גבוהה.
במגבלות אורכו של החבל אחריו הם נגררים, הגולש יכול לשלוט בתנועותיו וזאת על ידי העברת משקל הגוף בין רגל אחת למשנייה, כך ניתן לזגזג מאחורי הסירה.
קיימת גרסה נוספת של סקי המים ברגליים יחפות.
סקי ללא מגלשיים נקרא "סקי יחף" .
באופן זה משמש חלקן התחתון של כפות הרגליים כמשטח עילוי מעל פני המים.
לצורך כך, חייבת הסירה הגוררת לשוט במהירות הנעה בין 60 ל-100 קמ"ש.
בשנים האחרונות צצו מספר ענפי ספורט חדשים הכרוכים בגרירה מאחורי סירת מנוע, והם כוללים: גלישת ברכיים , גלישת גל (ירכתי הסירה) בעזרת סירת מנוע (Wakeboarding) .
סללום (מסלול עקלתון) הוא הספורט הדומה ביותר לגלישת סקי מים בשעות הפנאי.
בסלאלום מוצבים שישה מצופים, שלושה בכל צד של קו מרכזי, לאורכו שטה הסירה.
קיימים שני מצופים כמשמשים כשער כניסה למסלול ושניים משמשים כשער יציאה.
בעוד הסירה שטה לאורך הקו המרכזי, חייב הגולש לעבור בצידם החיצוני (המרוחק מן הסירה) של כל המצופים, הראשון מצד ימין ולאחריו זה השמאלי, וחוזר חלילה עד קצה המסלול.
התחרות מורכבת ממספר מקצים שבכל אחד מהם גוברת מהירות הסירה, תחילה 43 קמ"ש ואחר כך: 46, 49, 52, 55 ולבסוף 58 קמ"ש (בתחרויות נשים המהירות המקסימלית היא 55 קמ"ש).
בתחרויות עילית, פוסחים לעיתים על חלק, או כל, המהירויות הנמוכות ומתחילים במהירות של 52 קמ"ש, או גבוהה יותר לגברים, ו-49 קמ"ש או גבוהה מזו לנשים.
בשלב הבא בתחרות מקצרים באופן הדרגתי את אורך חבל הגרירה, זאת באורכים קבועים.
באורך הקצר ביותר, חבל הגרירה קצר יותר מן המרחק שבין קצה הסירה הגוררת לבין המצופים המוצבים לצידיה.
המנצח הוא מי שמצליח לעבור מחוץ למצופים הרבים ביותר, באורך חבל קצר ביותר, לאחר שהצליח להשלים את השלב הקודם (עם חבל ארוך יותר) בהצלחה.
בחבלי גרירה המשמשים בתחרויות רשמיות, יש טבעות צבע לאורך חבל הגרירה במרחקים קבועים, כדי לאפשר מעבר מהיר מאורך חבל אחד למשנהו.
צבע הטבעת מסמן את אורך החבל עד לאותה נקודה:
סקי פעלולים מבוצע בעזרת מגלש בודד או שני מגלשים קצרים מאוד וחסרי להב (המכונים לעיתים מגלשי "בננה").
בתחרות מנסים המתחרים לבצע תרגילים שונים הדומים במידת מה לתרגילי התעמלות במכשיר קרקע, בעודם נגררים אחרי הסירה.
הניקוד בתחרויות אלה ניתן לפי דרגת הקושי של התרגיל והדיוק שבו הוא מבוצע.
נקודות ניתנות עבור כל תרגיל שבוצע בהצלחה.
המנצח הוא מי שצבר את מרב הניקוד.
בניגוד לסללום ועל מנת לאפשר לגולש ביצוע קפיצות ביעילות גבוהה יותר, בסקי פעלולים מחובר חבל הגרירה לנקודה הגבוהה ביותר בסירה.
קפיצות סקי מבוצעות בעזרת שני מגלשים ארוכים, דומים לאלה בהם משתמשים גולשים מתחילים, אולם הלהב במגלשי קפיצות קצר יותר ורחב יותר מזה שעל מגלשיים רגילים.
הגולש נגרר מאחורי סירה במהירות קבועה ומתמרן עצמו להשגת מהירות מקסימלית על פני המים, כשהוא עולה על משטח הקפיצה הצף במים.
ממשטח הקפיצה הוא מרחף באוויר כשמטרתו להשיג את המרחק המקסימלי מקצה המשטח ועד לנחיתה במים.
קופצי סקי מים מקצועיים יכולים לרחף למרחק של עד 70 מטר.
כדי שמרחק הריחוף יוכר, הקופץ חייב לנחות בהצלחה וליטול שליטה בחבל הגרירה.
מרוצי סקי ביסודם הם מרוצי סירות שמאחוריהן נגרר גולש סקי.
מרוצים אלה נערכים בדרך כלל בנהרות ומטרתם להגביר את העניין במרוץ.
מרוץ בולט אחד נקרא בשם "סת'רן 80" ונערך בעיר אקוקה, על נהר מורי באוסטרליה.
מהירות הסירות, והגולשים אחריהן, מגיעה עד 160 קמ"ש והמרוץ נמשך לאורך 80 ק"מ.
תחרויות של מופעי סקי הנערכות בין קבוצות סקי חובבניות, נערכות מזה עשרות שנים בארצות הברית והן פופולריות מאוד במדינת ויסקונסין.
במופע מסוג זה קיים בדרך כלל סיפור רקע, מוזיקה ומספר רב של סירות וסוגי גלישה, כולל קפיצות, הופעות בלט על המים, גלישה ברגליים יחפות, "פירמידות" גולשים ועוד.
בתחרויות כל קבוצה מקבלת בדרך כלל שעה כדי להפגין את ביצועיה.
חבר שופטים הוא שמכריע את המנצח.
בניקוד הניתן למתחרים מובאים בחשבון דרגות הקושי של התרגילים, היחס לקהל הצופים, אופן הנהיגה בסירות, בטיחות ההופעה ועוד.
קבוצת סקי המים Rock Aqua Jays מוויסקונסין היא מן הבולטות בתחום זה וזכתה 15 פעם באליפות ארצות הברית הנערכת אף היא בוויסקונסין.
באופן מסורתי קיימים בארץ שני מוקדים לפעילות סקי מים.
האחד באגם הכנרת והשני במפרץ אילת.
החל משנת 1989 פועל בפארק מנחם בגין, בדרום תל אביב, אתר סקי מים בכבלים, שנבנה על ידי איתן קרת, שבו הגולשים נגררים על ידי כבלים המונעים במנוע נייח, בניגוד לשיטה המסורתית של גרירה על ידי סירה.
לצורך בניית האתר נחפר במקום אגם מלאכותי בשטח 50 דונם.
מאז פתיחת האתר נערכו במקום רוב אליפויות ישראל בסקי מים.
בחודש מאי, 2005, נערכה בעין גב שבכנרת, אליפות ישראל בסקי מים בגרירת סירה, לראשונה מזה 25 שנה.
ליאור סופר זכה 4 פעמים באליפויות העולם בשנים 2014-2017 וגיא פירר זכה בשנת 2016. אורי בוז'ו ומשה גנזי זכו מספר פעמים באליפויות אירופה.
ניר שניוק הוא אלוף העולם (1998), אלוף אירופה (2000) בסלאלום.
אחיו אור שניוק הוא אלוף העולם (2010) אלוף אירופה במקצה הסלאלום שלוש פעמים, מתוכם פעמיים ברציפות (2007 ו-2009) ופעם נוספת ב-(2017).
סקיי איירליינס (Sky Airlines) הייתה חברת תעופה טורקית שהתמחה בטיסות שכר ומרכזה שכן בנמל התעופה הבינלאומי של אנטליה בדרום טורקיה.
החברה טסה ל-50 יעדים באירופה.
החברה נוסדה בסוף שנת 2000 והחלה בפעולה מסחרית ב-12 באפריל 2001. ב-5 ביוני 2013 הודיעה החברה על פשיטת רגל והפסיקה את פעילותה.
החברה הפעילה טיסות בין נמל התעופה הבינלאומי של אנטליה לנמל התעופה בן-גוריון בתדירות משתנה לפי עונות התיירות.
הטיסות הופעלו בכל סוגי המטוסים שברשות החברה.
הטיסות הופסקו בגלל המשבר בין ישראל לטורקיה.
בשנת 2013 חודשו הטיסות, עד לפשיטת הרגל בחברה.
סקיו (באיטלקית: Schio) היא עיר בנפת ויצ'נצה (מחוז ונטו, צפון איטליה).
העיר שוכנת ממזרח לאגם גרדה וצפונית לעיר ויצ'נצה, ומרוחקת 82 ק"מ מוונציה ו-217 ק"מ מפירנצה.
המסמך העתיק ביותר המתייחס אל סקיו הוא משנת 983, בתקופת ימי הביניים, אז הבישוף מוויצ'נצה העניק לנזירים של מנזר סן פליצ'ה בית משפט בסקלודו.
הבנדיקטינים, שהקימו את המנזר שלהם בגבעת גורזונה, שם ניצבת כיום הקתדרלה.
עידן הזהב של סקיו היה המאה התשע עשרה, כאשר אלסנדרו רוסי, הפך את טחנת הצמר המקורית שהקים אביו בשנת 1817 בקונטרה סארו, כיום דרך פאסוביו, לקומפלקס הטקסטיל הגדול ביותר.
סקיטלס הוא ממתק בטעם פירות המיוצר ומשווק על ידי חברת ריגלי (Wrigley), שהיא חטיבה בתוך חברת מרס.
הממתק החל להיות מיוצר ומשווק בשנת 1974 בבריטניה.
בשנת 1979 החלו לייצא אותו לארצות הברית.
בשנת 1982 החלו לייצר אותו בארצות הברית.
הסקיטלס מורכבים בעיקר מסוכר, סירופ תירס ושמן דקלים שעבר הידרוגנציה.
בנוסף הם מכילים חומצת לימון, מיצי פירות וצבעי מאכל טבעיים ומלאכותיים.
סקיי סייד ג'קסון היא שחקנית ויוטיוברית אמריקאית, שנכללה ברשימת בני הנוער המשפיעים ביותר של מגזין טיים לשנת 2016. ידועה בעיקר בשל גילום דמותה של זורי רוס מהסדרות "ג'סי" ו-"קיקיוואקה: מחנה קיץ", שתיהן של ערוץ דיסני.
ג'קסון נולדה ברובע סטטן איילנד בניו יורק, ניו יורק.
היא החלה את דרכה כדוגמנית לבגדי ילדים, והופיעה בפרסומות ארציות רבות, בין היתר עבור Band-Aid, קוקה קולה, פפסי וחברת הביגוד Old Navy.
במרץ 2020 הגישה ג'קסון בקשה לצו הרחקה מבית המשפט נגד הראפרית דניאל ברגולי בטענה שברגולי הטרידה אותה.
העתירה התקבלה באופן זמני, ומאוחר יותר נדחתה על ידי ג'קסון.
בשנת 2019 השתתפה בוידאו קליפ לשירו של הראפר ליל נאז X "Panini".
שנהסרטתפקידהערות2007Liberty Kidדסטיני בגיל 32009להתאהב מחדשילדת מוזיאון קטנה #12011ארתורילדה קטנההדרדסיםילדה עצבנית2013ג'י איי ג'ו: סוגרים חשבוןהבת של רודבלוקללא קרדיט2014My Dad's a Soccer Momלייסי קייסי2017Ocean's Hidden Secretsשלבי2023SheroesדייזיThe Man in the White VanפטיTBAPeter Pan, Land of Foreverמריהדיבוב
סקידל (בבלארוסית: Скідзель, סקידזייל; בפולנית: Skidel) היא עיירה במחוז גרודנו שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
סקידל נזכרת לראשונה במאה ה-15, ובמאה ה-17 הפכה למרכז מסחרי לסביבתה.
בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ובשנת 1921, בהתאם להסכם ריגה, נכללה בשטח הרפובליקה הפולנית השנייה.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-3,100 יהודים, כ-80% מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות ושל הבונד.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נערך ביהודי העיירה פוגרום, לאחר שהואשמו בסיוע לסובייטים.
עם כיבוש האזור בידי הצבא האדום בסוף ספטמבר 1939, נאסרה הפעילות הציבורית היהודית ביישוב.
ב-23 ביוני 1941, בתחילת מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, לאחר שהופגזה באופן קשה.
מיד לאחר מכן הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב וגיוס לעבודות כפייה.
בהמשך, רוכזו יהודי העיירה בצפיפות רבה בגטו שהוקם בה.
ב-2 בנובמבר 1942 נערכה בגטו שבעיירה אקציית חיסול, בה נרצחו הקשישים והחולים בבתיהם, וכ-2,330 יהודים הועברו למחנה המעבר הקשה קלבסין, ממנו שולחו בנובמבר 1942 למחנות ההשמדה טרבלינקה ואושוויץ.
רבי יצחק כ"ץ, תלמיד רבי אריה ליב אפשטיין
רבי שלום שכנא ילין סופר ובעל מגיה מסקידל
בנו הרב אריה ליב ילין (בכתיב היידי: יעֶלין) רב ליטאי, רבה של בילסק.
רבי חיים אלעזר - מו"צ בסקידל, מתלמידי רבי חיים מוולוז'ין בעל נפש החיים
רבי אברהם שמואל, מחבר "עמודי אש" - רב בסקידל ובאיישישוק (נפטר תרכ"ט)
רבי יחזקאל חפץ, מחבר "מלאכת חרש" (תרל"ז)
רבי זאב וולף וויסאקיר (תרל"ח - תר"ן)
רבי משה צבי וולוברינסקי (?
- תרס"א) - חתן הרב יחיאל מיכל הלוי אפשטיין
רבי אברהם ב"ר יונה הירשוביץ (גירשאוויץ)
רבי שבתי שמואלי נולד בסקידל ועשה עליה לישראל והיה 60 שנה מזכיר ישיבת מרכז הרב יחד עם הרב אברהם חיים צ'צ'יק
הרב ברנשטיין סבה של המורה הגדולה רבקה נביס אשת רבי זליג נביס הנקרא רבי יהושע זליג הלוי נביס
סקיאולוואנדאפליוט (באיסלנדית: Skjálfandafljót) הוא נהר, שזורם מדרום-מזרח איסלנד אל החוף הצפוני של האי.
אורכו 178 קילומטרים והוא מנקז שטח של 3,860 קמ"ר.
ספיקתו הממוצעת של הנהר בחורף היא 35–70 מ"ק לשנייה, ובקיץ 200-70 מ"ק לשנייה.
ספיקת המים הגבוהה ביותר, שנמדדה אי-פעם בנהר, היא 1,000 מ"ק לשנייה.
מוצא הנהר הוא בגבולו הצפון-מערבי של הקרחון הגדול ביותר באיסלנד — ואטנאיוקול (Vatnajökull), שנמצא בדרום-מזרח הארץ.
ממנו, הנהר זורם צפונה אל ספרנגיסאנדור (Sprengisandur) — החלק הגבוה ביותר של רמת איסלנד, שממוקם בין הקרחונים ואטנאיוקול והופסיוקול (Hofsjökull).
בספרנגיסאנדור, הנהר זורם במקביל לכביש 26, שחוצה את האזור.
בתוואי זה, הוא יוצר מספר מפלים, ביניהם אלדייארפוס (Aldeyjarfoss) וגודאפוס (Goðafoss), שנמצא ליד הקצה הצפוני של הכביש ההררי.
אחרי היציאה מרמת איסלנד, הנהר זורם בשפלה בצפון איסלנד ונשפך אל אוקיינוס הקרח הצפוני במפרץ סקיאולוואנדי (Skjálfandi).
השפך של סקיאולוואנדאפליוט אל המפרץ ממוקם בין חצי האי פלאטייארסקאגי (Flateyjarskagi) שממערב למפרץ, לשפך הנהר לכסאו אי אדאלדאל (Laxá í Aðaldal) אל אותו מפרץ (מזרחה יותר).
בשנת 1989, חותרי קיאק עברו לראשונה את תוואי הנהר סקיאולוואנדאפליוט.
קבוצת חותרים בריטית מאוניברסיטת שפילד היא שעשתה זאת.
סקיאמוניס (בליטאית: Skiemonys; בפי יהודיה: שקומיאן) היא עיירה במחוז המשנה אניקצ'ה, שבמחוז אוטנה, בצפון-מזרח ליטא.
על פי מפקד האוכלוסין שנערך ב-2001, מונה אוכלוסיית העיירה 92 אנשים.
לעיירה עבר יהודי, היה בה בית כנסת שנבנה בתרומת יהודי מהכפר בלטושובה הסמוך ובסיוע פריץ שכן, ובשנת 1921 נמנו בעיירה 150 תושבים יהודים.
יהודי העיירה נרצחו כנראה באניקשט ב-29 באוגוסט 1941, ו' באלול ה'תש"א.
סקיאפארלי (Schiaparelli; שם טכני: Entry, Descent and Landing Demonstrator Module או EDM, "מודול הדגמת חדירה, הנמכה ונחיתה") היא נחתת שפותחה על ידי סוכנות החלל האירופאית כחלק מפרויקט אקסו מארס, ומטרתה הייתה לשמש מדגים טכנולוגי ליכולת אירופאית לנחות על פני השטח של כוכב הלכת מאדים.
הנחתת נכשלה בניסיון הנחיתה שלה על מאדים והתרסקה על הקרקע שלו ב־19 באוקטובר 2016.
משימת הנחתת הייתה הניסיון השני של סוכנות החלל האירופאית להנחית רכב ולהפעילו על פני מאדים בהצלחה, לאחר שהמשימה האירופאית הקודמת לכוכב הלכת, ביגל 2, אמנם נחתה עליו ב־2003, אך לא הצליחה ליצור קשר עם מפעיליה.
סקיאפארלי כללה ציוד מדעי מצומצם ותוכננה לפעול באמצעות סוללות חשמליות במשך 2–8 סול (יום מאדימי).
הנחתת מכונה על שמו של האסטרונום האיטלקי ג'ובאני סקיאפארלי, שחקר את מאדים.
סקיאפארלי שוגרה על גבי הגשושית TGO ב־14 במרץ 2016 על ידי משגר פרוטון M רוסי מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן.
לאחר שבעה חודשים, ב־16 באוקטובר 2016, שלושה ימים לפני הנחיתה על מאדים, היא התנתקה מחללית האם שלה והמשיכה במסלול התנגשות עם מאדים, בעוד הגשושית תיקנה את מסלולה למסלול סביב כוכב הלכת.
תוך כדי מסלול ההתנגשות, החללית נכנסה למוד שיוט אשר חוסך בניצול החשמל.
היא שהתה במצב זה עד כשעה לפני הנחיתה, ותופעלה מחדש בגובה של 122.5 ק"מ.
אופן הנחיתה של סקיאפארלי תוכנן להתרחש כדלקמן: לאחר החדירה לאטמוספירה היא תשתמש במגן החום שלה כדי להאט את מהירותה העצומה של כ־21,000 קמ"ש.
בגובה של 11 ק"מ מעל פני הקרקע, ובמהירות של 1,650 קמ"ש, הגשושית תפרוס מצנח שיאט גם הוא את מהירותה.
בגובה של 7 ק"מ הגשושית תתנתק ממגן החום ותפעיל מכ"ם אלטימטרי כדי למדוד את נתוני הגובה והמהירות המדויקים שלה.
בגובה של 1.3 ק"מ הגשושית תתנתק מהמגן האחורי והמצנח שלה, ותפעיל שלוש קבוצות בנות שלושה מנועים רקטיים שיאטו את מהירותה מ־270 קמ"ש ל־7 קמ"ש עד שתגיע לגובה של 2 מטר מעל פני הקרקע.
בשלב זה המנועים יחדלו מלפעול והנחתת תיפול על הקרקע, כאשר מבנה פריך בתחתית הנחתת יספוג את עוצמת ההתנגשות הסופית.
אתר הנחיתה של הנחתת נקבע באזור מישור מרידיאני שנמצא בקרבת קו המשווה של מאדים, שם גם נחת הרובר אופורטוניטי של נאס"א.
ב־19 באוקטובר סקיאפארלי חדרה לאטמוספירה של מאדים והשתמשה במגן החום שלה כדי להאט את מהירותה, אולם הקשר עימה אבד במהלך הנחיתה.
מהמידע המתקבל נראה כי החללית הגיעה בהצלחה לאטמוספירה העליונה והגיעה לשלב פריסת המצנח.
בשלב זה המצנח נפרש ותפקד כצפוי, אך נותק מהנחתת מוקדם מדי.
לאחר מכן מנועי הבלימה פעלו, אך גבוה מהצפוי ולזמן קצר מאוד של 3–4 שניות.
הקשר עם הנחתת המשיך 19 שניות אחרי שהמנועים פסקו לעבוד, ואז אבד.
מכ"ם הנחתת עבד בשלב הירידה, והנחתת הצליחה לשדר כ־600 מגה־בייט של מידע ונתונים מהנחיתה, דבר שמהווה חלק מרכזי מיעדי המשימה.
ב־21 באוקטובר הצליחה המקפת MRO של נאס"א לזהות את אתר הפגיעה המשוער של הנחתת.
בתמונות של הגשושית זוהה מכתש פגיעה בקוטר של כ־2.4 מטר ובעומק של 50 סנטימטר.
לאחר שמנועיה חדלו מלפעול, הנחתת ככל הנראה החלה בנפילה חופשית מגובה של 2–4 ק"מ והתרסקה על הקרקע במהירות של יותר מ־300 קמ"ש.
כיוון שמכלי הדלק היו מלאים, ולאור מאפייני אתר הפגיעה, נראה כי המכלים התפוצצו תוך כדי התנגשות עם הקרקע.
חקירה של סוכנות החלל האירופאית גילתה כי מגן החום עבד כנדרש, וכי פתיחת המצנח הייתה כצפוי.
עם פתיחת המצנח, מכ"ם הדופלר עבד כנדרש, אולם יחידת המדידה האינרציאלית עבדה שנייה אחת מעל למצופה.
כתוצאה מכך, המכשיר נכנס לרוויה ונתן ערך שלילי.
הדבר גרם לתוכנת הניווט והשיערוך לקבל חישוב המעיד כביכול על גובה שהוא מתחת לפני השטח, אף על פי שבפועל הנחתת הייתה בגובה 3.7 ק"מ מעל פני השטח.
כתוצאה מכך שוחרר המצנח מוקדם, המנועים עבדו זמן קצר, והמערכות אשר היו אמורות להתחיל לפעול עם הגעה אל הקרקע התחילו לעבוד.
כדי לאשר את ההנחה, החוקרים הצליחו לשחזר בסימולציה מהלך אירועים זהה בתגובה לתרחיש כזה.
פעילות שתוכננה תוך כדי ירידה ועל פני השטח
כיוון שהיעד המרכזי של הנחתת היה להדגים את טכנולוגיית הנחיתה על פני מאדים, לנחתת לא היה מקור אנרגיה מתחדש כגון לוחות סולאריים.
היא הייתה אמורה לפעול על פני מאדים רק באמצעות סוללות חשמליות אשר יכלו לספק אנרגיה לתקופה של בין 2 עד 8 סול (יום מאדימי).
ניסיון הנחיתה התבצע במהלך עונה של סופות חול על פני מאדים, דבר שלא נוסה עד אז ואמור לספק נתונים חשובים כדי לשפר את היכולת לנחות בתקופות כאלו.
מטען מדעי מצומצם המכונה DREAMS, שכלל מספר חיישנים: מכשיר למדידת עוצמת הרוח וכיוונה (MetWind), מדידת לחות (DREAMS-H), מדיד לחץ אטמוספירי (DREAMS-P), מדיד טמפרטורה קרוב לפני השטח (MarsTem), שקיפות האטמוספירה והחזרת קרני השמש (Solar Irradiance Sensor=SIS), ומדיד להערכת השדות חשמליים באטמוספירה (Atmospheric Radiation and Electricity Sensor; MicroARES).
מטע"ד נוסף, הנקרא (AMELIA (Atmospheric Mars Entry and Landing Investigation and Analysis הוא אסופת חיישני הנחתת הנועדו למדוד את שלבי הנחיתה על מנת שיהיה ניתן לשחזר את מסלול הנחיתה במלואו, בעיקר מבחינת צפיפות האטמוספירה והערכת גובה הנחתת בשלבי הנחיתה השונים.
נתונים אטמוספיריים אלו נועדו לשמש עבור משימות עתידיות למאדים
מכשיר ה-COMARS+ (Combined Aerothermal Sensor Package) נועד למדוד את שטף האטמוספירה על מגן החום במהלך הירידה.
המטעד הורכב משלושה חיישנים בקוטר 22 מ"מ, אשר הורכבו על מגן החום האחורי, משדר מידע וקופסת אלקטרוניקה.
מדידותיו נועדו עד לשלב התנתקות מגן החום האחורי מהנחתת, בגובה צפוי של 1200 מטר.
לנחתת הייתה מצלמת נחיתה (DECA= Descent Camera) שהורכבה בתחתיתה, אשר אמורה הייתה לצלם 15 תמונות של אתר הנחיתה.
לא היו לה מצלמות נוספות.
המצלמה שבמקור הייתה הגיבוי למצלמת הניטור בטלסקופ החלל הרשל, הייתה בממדים של קופסה בנפח 9 סמ"ק ושקלה 0.6 ק"ג.
המצלמה צילמה בשחור לבן, עם מפתח ראייה של °60. התמונות היו אמורות להיות משודרות רק לאחר השלמת הנחיתה.
מטע"ד INRRI נועד להיות מחזיר לייזר (רטרורפלקטור) אשר מודד את המרחק תוך כדי נחיתה ומאפשר המשך מדידות גם לאחר השלמת המשימה.
הנחתת נבנתה ותוכננה על ידי סוכנות החלל האירופאית.
הקבלן הראשי היא חברת ת'אלס אלניה.
המאפיינים העיקריים של הנחתת הם:
3 מכלי דלק של הידרזין (מכלי הדלק יוצרו ברפאל) תקשורת 2 אנטנות UHF לתקשורת עם מקפת TGO
סקי קרוס הוא סוג של תחרות סקי מסוג סקי בסגנון חופשי .
הסקי מתבצע מלמעלה עד למטה וכולל במהלך המסלול גם רמפות קפיצות וסיבובים חדים.
כל מקצה כולל 3 או 4 גולשים אשר מוזנקים בו זמנית.
כל מתחרה לובש בנוסף לחליפת סקי הרגילה גם אפודה בצבע שונה: אדום, צהוב, כחול וירוק, במידה ויש רק שלושה מתמודדים אין אפודה צהובה.
שני הראשונים המגיעים לקו הסיום בכל מקצה מעפילים לשלב הבא של התחרות עד לתחרות הגמר.
ארבעת המפסידים בשלבי חצי הגמר מתחרים ב"גמר קטן" לקביעת מקומות 5–8.
תחרויות הסקי קרוס נכנסו כענף רשמי למשחקי החורף האולימפיים החל מאולימפיאדת ונקובר (2010).
סקיי איירליין (Sky Airline) היא חברת תעופה זולה הפועלת מנמל התעופה הבינלאומי בסנטיאגו, צ'ילה.
החברה היא השנייה בגודלה במדינה לאחר המתחרה LATAM איירליינס.
בשנים 2014-2015 זכתה החברה בפרס מטעם SKYTRAX כחברת התעופה האזורית הטובה ביותר בדרום אמריקה.
החברה מפעילה טיסות לכ-18 יעדים בצ'ילה, פרו, ארגנטינה, ברזיל ואורוגוואי.
צי המטוסים של החברה, נכון לאוקטובר 2018:
סקיטלופוס אלוורזלופזי (שם מדעי: Scytalopus alvarezlopezi) היא מין ציפור שיר ממשפחת הטופקוליים (Rhinocryptidae) המצויה בטבע ביערות גשם במערב קולומביה.
המין תואר לראשונה בשנת 2017. המין הוכר כמין חדש על ידי איגוד האורניתולוגים הבינלאומי, אך לא על ידי האגודה האורניתולוגית האמריקנית.
הנציג הראשון של המין הזה (זכר בוגר), שנקווה כהולוטייפ, נמצא בשנת 1992. למרות ששירתו הייתה שונה משמעותית משירת הציפורים ממינים דומים וכן צבע נוצותיו היה שונה במקצת, סוכם שמדובר במין חדש רק אחרי גילוי נציג נוסף מאותו מין (פרטייפ).
נפוץ בחלק המערבי של קולומביה, כאשר הם מעדיפים יערות הררים טרופים וסובטרופיים (1350–1800 מטר).
אורך הציפור כ-12 ס"מ, משקלה כ-25 גרם החלק העליון שחור הבטן בצבע אפור כהה, הזנב והרגלים בצבע חום כהה.
מין זה ניזון מפרוקי רגליים קטנים, אשר הוא מוצא על קרקעית היער.
מין זה נמצא על הקרקע יותר מציפורים אחרות מסוגו מפני שהוא מעדיף למרחקים קטנים בהליכה או בריצה.
בשל הצפיפות של הדגלים זהו ענף הסקי האלפיני עם אחוז הפסילות הגבוה ביותר.
הקושי הרב לשמר את המהירות בד בבד עם שימור היכולת לזגזג בין השערים מאלצת את הגולש להפעיל את כל יכולתו הפיזית בצורה מתפרצת כל שער מחדש, ובפרץ אנרגיה כזה כל אי דיוק בתזמון עלול להוציא את הגולש מהמסלול ללא שליטה.
מסלולי סלאלום למתחרים גברים כוללים בדרך כלל בין 55 ל-75 דגלים, בעוד שמסלולי סלאלום לנשים כוללים בדרך כלל בין 40 ל-60 דגלים.
תחרויות של סקי סלאלום נערכות במשחקי החורף האולימפיים.
הכללים של סקי הסלאלום המודרני פותחו על ידי סר ארנולד לון בשנת 1922 עבור אליפות הסקי הלאומית הבריטית והענף אומץ בהמשך באולימפיאדת החורף של 1936.
סטוקלי קלון גולבורן , ידוע בשם הבמה סקי מאסק דה סלאמפ גאד (Ski Mask the Slump God), הוא ראפר ופזמונאי אמריקאי.
ב-2016 הוציא את מיקסטייפ הבכורה שלו, Drown in Designer.
המיקסטייפ לא גרר אחריו הצלחה.
ב-2017 הוציא את המיקסטייפ השני שלו, YouWillRegret.
המיקסטייפ זכה להצלחה רבה ואף הגיע למקום ה-195 בבילבורד 200.
במאי 2018 הוציא את המיקסטייפ השלישי שלו, Beware the Book of Eli.
המיקסטייפ זכה לשבחים רבים ממבקרי המוזיקה.
בנובמבר 2018 הוציא את אלבום הבכורה שלו, Stokeley.
האלבום כולל הופעות אורח של ג'וס וורלד, ליל בייבי וליל יאכטי.
האלבום הגיע למקום ה-4 במצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ.
הסינגל המוביל מתוך האלבום, "Faucet Failure" גרר אחריו הצלחה רבה ואף זכה במעמד פלטינה מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
סקיד רו היא שכונת מצוקה במרכז העיר לוס אנג'לס.
שמה השני של השכונה הוא Central City East - מרכז העיר מזרח.
שטח השכונה הוא כשבעה קילומטר מרובע.
גבולות השכונה הם רחוב מספר שלוש בצפון, רחוב מספר שבע בדרום, שדרת אלמדה במזרח ורחוב מיין במערב.
מאז המשבר הכלכלי העולמי של שנת 1929 התקבצו בשכונה דרי רחוב רבים.
עיריית לוס אנג'לס מרכזת את כל השירות שהיא נותנת לדרי רחוב בשכונה זו.
נכון לשנת 2019 גרו ברחובות השכונה בין 4000 לבין 8000 דרי רחוב, לצד כ-5000 דיירים במגורים מוסדרים (כולל דיירי קבע בבתי מלון).
השכונה נחשבת לשכונת פשע, ובמהלך ההיסטוריה פעלו בה רוצחים סדרתיים ועבריינים רבים מסוגים מגוונים.
בשכונה היו גם פרעות ומתקפות המוניות נגד המשטרה.
ברחוב מיין, שבקצה השכונה, שוכן מלון ססיל, שצבר מוניטין של חממת פשע.
השכונה נוסדה במחצית השנייה של המאה ה-19, באזור שקודם לכן שימש את חוטבי העצים להובלת גזעי העץ, במורד הגבעה, אל הנהר.
הבניינים המרכזיים בשכונה, בזמן שהייתה צעירה, היו בתי הארחה לאוכלוסיות פועלים זמניים.
סקיי היא סדרת טלוויזיה ישראלית לנוער מסוגת דרמת-מדע בדיוני, שנוצרה ונכתבה על ידי היוצרים גיורא חמיצר ונועה פניני.
הסדרה שודרה בערוץ "TeenNick" ב-HOT וב-Yes.
עונתה הראשונה של הסדרה עלתה לשידור ב-14 במרץ 2021. עם זאת, פרקה הראשון של העונה היה זמין לצפייה בשירותי ה-VOD כבר מ-11 במרץ 2021. עונתה השנייה והאחרונה של הסדרה עלתה לשידור ב-11 בדצמבר 2022 והסתיימה ב-29 בינואר 2023.
ב-2 בינואר 2023 עלתה הסדרה לשידור בערוץ Biggs בפורטוגל, כאשר היא מלווה בכתוביות בפורטוגזית.
עלילת הסדרה עוסקת בסקיי, חייזרית שמתרסקת בטעות על כדור הארץ.
בעזרת הרובוט המשוכלל שלה, טי-קיי, סקיי משנה את צורתה והופכת למילי, נערה מקובלת בתיכון המקומי.
כשאריק, ברוש ומקס – שלושה נערים דחויים – מגלים את סודה של סקיי; הם מסיעיים לה לשמור על זהותה החדשה ולהתאקלם בסביבה החדשה עד שתוכל לשוב לביתה.
עלילת העונה נפתחת שבוע לאחר אירועי העונה הראשונה.
לאחר שסקיי עזבה ושבה לכוכב שלה, כולם מנסים לשוב לשגרה אך ללא הצלחה; כאשר סקיי מגלה כי חבריה בכדור הארץ נמצאים בסכנה, היא יוצאת למרוץ נגד הזמן במטרה לשוב לכדור הארץ ולהציל אותם.
שם הדמותשם השחקןעל הדמותעונות סקיי לבסיס עופרי לסקי חייזרית בת 16 מכוכב וגה שנוחתת בטעות בכדור הארץ.
עונות 1–2 רביד רונן עונה 1 מוניקה ג'וזף עונה 2 מילי פישמן רביד רונן נערה מקובלת ומלכת הכיתה בתיכון המקומי.
בת זוגו לשעבר של יוני.
עונות 1–2 אריק גבאי עידו טאקו נער דחוי ואחיו הקטן של יוני.
ברוש שחר טבוך נער דחוי וחברם הטוב ביותר של אריק ומקס.
מקס דולב סלע נער דחוי וחברם הטוב ביותר של אריק וברוש.
שלי שטיבל בר מיניאלי בתו של תת-אלוף בחיל האוויר וחברתן הטובה ביותר של מילי וליאור.
ליאור מעיין רחימה חברתן הטובה ביותר של מילי ושלי.
יוני גבאי אופק פסח אחיו הגדול של אריק ובן זוגה לשעבר של מילי.
איריס גבאי עופרי פרישקולניק מאבטחת ביישוב עוצמה ואמם של אריק ויוני, אלמנתו של אלי.
חגי סגל דניאל גד מאבטח ביישוב "עוצמה" ושותפה של איריס; שעוזב להודו עם רונה בסוף העונה הראשונה.
עונה 1 סא"ל דודי פינטו חי דוידוב מפקדה של איריס.
בהמשך מתגלה כרוצח אביהם של אריק ויוני ונכנס לכלא.
עונה 1–2 אווה רונה לי שמעון סוכנת מוסד הצדה את סקיי.
שם הדמותשם השחקןעל הדמותעונות טיקיי טל מוסרי; דיבוב רובוט משוכלל המופעל באמצעות משדר מיוחד עונה 1, אורח בעונה 2 אוקו גל בן עמרה חייזר ואסיר שנמלט מכוכב וגה עשור לפני תחילת אירועי הסדרה.
עונה 1 דניאל גד רוסו גל גולדשטיין מנהל המשמרות בבית הקפה ביישוב עוצמה.
עונות 1–2 רונה סילברסטיין דנה פריד חיילת בודדה אמריקאית המשרתת תחת פיקודו של פינטו.
עונה 1 יותם יחיעם ברקו חייל המשרת תחת פיקודו של פינטו.