tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
אגוניי קיבל הכרה בינלאומית כאשר בשנת 2017 השתתף בעונה התשיעית של ריאלטי השירה הספרדי Operación Triunfo , שם סיים במקום השישי.
לאחר השתתפותו בתוכנית החל את הקריירה המוזיקלית שלו, והשיק בהצלחה מספר שירים בשוק והשתתף בתוכניות טלוויזיה שונות.
בין אוקטובר לדצמבר 2018 הוא יצא לסיבוב הופעות סולו ראשון.
הסיור החל ב-11 באוקטובר 2018 בעיר הולדתו אדחה וביקר בערים הספרדיות המרכזיות כמו מדריד, ולנסיה, ברצלונה או סרגוסה.
הוא גם השתתף במספר קליפים.
הוא הפך לאייקון של קהילת הלהט"ב, למעשה הוא היה אחד המטיפים של הגאווה להט"ב במדריד 2018.
בנובמבר 2019 ערך אגוני את סיבוב ההופעות המוזיקלי הראשון מחוץ לספרד, במיוחד בארגנטינה.
אגוני בולט מוזיקלית בזכות העוצמה הקולית הגדולה שלו והרבגוניות של קולו.
אלבום הבכורה שלו, Libertad, פורסם ב-28 באוגוסט 2020. האלבום הוצב במקום הראשון ברשימת המכירות הספרדית הרשמית.
בתחילת 2023 השתתף בתוכנית בנידורם פסט 2023, אירוע שנערך לבחירת המועמדות הייצוגית של ספרד לאירוויזיון באותה שנה.
ב-19 בדצמבר פרסם אגוני ברשתות החברתיות שלו את השיר Quiero arder, את מועמדותו לבנידורם פסט, החל כחביב הציבור הגדול.
לבסוף, אגוני סיים שני בדירוג עם סך של 145 נקודות.
אגון רונאי (בהונגרית: Rónai Egon; בודפשט, 14 בנובמבר 1962) הוא עיתונאי יהודי-הונגרי, מגיש טלוויזיה ורדיו, כתב, זוכה פרסים רבים לרבות פרס פרימה פרימיסימה.
אביו, אגון רונאי, היה שחקן, מנחה תוכניות בתיאטרון ברדיו ובטלוויזיה ועיתונאי, ואמו עסקה בתמרוקים.
הוא השלים את לימודיו בבית הספר היסודי למוזיקה ווקאלית ברחוב גזה קרס, את בית הספר התיכון קלצ'אי ואת המכללה לחינוך גופני (שמה כיום האוניברסיטה ההונגרית לחינוך גופני ומדעי הספורט).
ב-1981, בגיל 18 בלבד, החל את הקריירה שלו כעיתונאי בעיתון "הספורט הלאומי"-Népsport (כיום Nemzeti Sport).
קודם היה מגיה, אחר כך מתמחה ועיתונאי בגיל 20. מ-1986 היה עורך ההוצאה לאור של IPV במשך שנתיים, ולאחר מכן בין 1988 לבין 1994 היה בעל הטור של "התכנייה של בודפשט" (Pesti Műsor).
בין 1991 לבין 1993 הוא היה העורך הראשי של שבועון הנוער OK.
קריירת הרדיו שלו החלה ב-1985, ומאז הוא דיווח בשידורי הספורט של הרדיו ההונגרי, וכן הופיע במוזיקת הפופ ובתוכניות הדיווח שלו.
משנת 1988 עבד בשידור בשפה ההונגרית של רדיו דנוביוס: תחילה כעורך מנחה, לאחר מכן מ-1994 כמנהל מוזיקלי, ומ-1997 עד 2000 כמנהל תוכניות וחדשות.
משנת 2001 עבד כמגיש ברדיו ברידג' במשך שנתיים.
משנת 2003 הוא היה המנחה של רדיו בודפשט, ולאחר מכן בין 2004 לביו 2009 המנהל שלו.
משנת 2021 הוא שוב ברדיו ב-Spirit FM, ומנחה את תוכנית הבוקר Aktuál.
הוא הופיע לראשונה בתוכניות מוזיקת הפופ של הטלוויזיה ההונגרית (Popkalapács, Pop-galas), ולאחר מכן כמנחה משנת 1991 בתוכניות מגזינים גם (למשל.
בשנים 1994 עד 1996 הוא היה מנהל התוכניות של A3 Television.
הטלוויזיה משדרת בשידור חי 12 שעות ביממה מהמרפסת של חנות המטרו בככר ניוגטי (Nyugati tér), העירונית הראשונה באתר, מה שנקרא כטלוויזיה "עירונית".
משנת 2000 עד 2010, הוא היה המנחה והפרשן של Sport TV, וחזר לעיתונאות הספורט האופיינית לתחילת הקריירה שלו.
התוכניות שלו היו כתבי העת Helyzet (לסירוגין עם András Ágai Kiss), והוא שידר בעיקר כדורסל.
בשנים 2010–2011, הוא היה אחד המשתתפים של התוכנית RTL Klub Heti Hetes .
מאז 2011, הוא הפיק את התוכניות הפוליטיות והחברתיות ATV (Start!, Csatt, Tetthely) והנחה את תוכנית הפורטרטים שלו, Húzós.
משנת 2015, תחילה רק בימי שישי, ולאחר מכן מינואר 2017, הוא אחד מהפרזנטורים של ATV Egyenes beszéd (דיבור ישיר) מדי יום.
במרץ 2019 זכתה להצלחה גדולה תחרות 500 – גאון המדינה, ששודרה בערבים במשך חודש עם אגון רונאי, התוכנית הראשונה מסוג זה של ATV, והוא הופיע עם סדרה חדשה ב-2022.
משנת 2022 ניתן לראות את תוכנית הפורטרטים שלו Húzós בערוץ הטלוויזיה ATV Spirit וב-YouTube בצורה של פודקאסט.
ב-1985 הקים ועד 1989 ניהל חברת אמרגנות והפקה של קונצרטים (Art Mobil Rendezőiroda).
ב-1991 היה המייסד ועד 2002 המנכ"ל של סוכנות הפרסום PR.
כסוכנות קריאייטיב ומדיה מרכזית של שנות ה-90, הם ייצגו חברות כמו Mustang Jeans, Daewoo Hungary, Dunaferr Group וסוזוקי Ász.
בשנים 1993 עד 2008, בהפסקות היה המורה הראשי של בית הספר לתקשורת KOS, ובשנת 1994 הפך למורה השנה.
הוא שוחח עם אגנס קלטי, יהודית פולגאר וג'רג' גדו).
בסתיו 2015 יצא לאור Húzós 3, ספר פורטרטים נוסף, ולאחר מכן שניים נוספים, באוקטובר 2016, Húzós 4 ובספטמבר 2017, תחת הכותרת Húzós 5.
בשנת 2020, אנדראש פונגור כתב ספר ביוגרפי על אגון רונאי, בהוצאת Kossuth Kiadó תחת הכותרת Az Egon.
משנת 2022, הוא המורה המוביל לרדיו וטלוויזיה באקדמיית György Bálint Újságíró של MÚOSZ.
בשנת 2022 יצא לאור כרך חדש בשם "חברת בני האלמוות".
בפברואר 2014 העניק לו איגוד דוברי העיתונות ההונגרית את פרס התקשורת "למידע מאוזן".
2017 - פרס העיתונות החופשית
2019 - פרס על שם מיקלוש רדנוטי
2021 - פרס פרימה פרימיסימה
נשוי, אשתו ז'נט רונאי היא רקדנית, עורכת טלוויזיה, מאמנת עמוד שדרה, מאמנת כושר.
אגון רונאי (בהונגרית: Rónai Egon; 21 בפברואר 1920 – 3 בפברואר 1982) היה שחקן, עיתונאי, הומוריסטאן מנחה יהודי-הונגרי.
אשתו היא ארז'בט ז'וז'אנה קמני, ובנו אגון רונאי הוא עיתונאי ומגיש תוכניות.
אגון רונאי היה מעמודי התווך ומהמייסדים של מנחי הבמה, הרדיו והטלוויזיה ההונגריים יחד עם מעטים נוספים בתקופתו.
אגון רונאי נולד במשפחה יהודית.
אביו היה רופא, הוא עבד כרופא מחוזי בעיר ברהידה, ואחר כך עבד בבית החולים באויפשט.
הוא התכוון שגם בנו ימשיך בקריירה רפואית.
אגון למד בבית ספר היסודי ברחוב ביינוק (Bajnok) ברובע 7 של בודפשט לאחר מכן בית הספר התיכון פאשורי.
אחר כך התקבל לבית הספר לרפואה של אוניברסיטת בודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד) וכן התקבל בסתר, באותו הזמן, גם לבית הספר האגדי למשחק של קלמן רוז'אהדי.
מכאן ואילך, הבמה הגדירה את חייו.
את החוזה המקצועי הראשון שלו קיבל בתיאטרון הלאומי של קלוז' ב-1942, אבל בשל יהדותו הוא יכול היה להיות חבר בלהקה רק במשך חודשיים.
בתקופה זו, במהלך מלחמת העולם השנייה נלקח מספר פעמים למחנות שרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי).
באותו הזמן של שהותו במחנות שרות העבודה הוא איבד את כל משפחתו ב, אך הוא עצמו הצליח לשרוד.
הוא ניצל כשהסתתר עם שלושה מחבריו בחביות מים ריקות.
שלושת חבריו נתפסו על ידי אנשי מפלגת צלב החץ והוצאו להורג על המקום.
בשנת 1945, בתום המלחמה, ממנה חזר חולה, טופל בבית החולים בקאפושוואר, כאשר בפקודת מפקד העיר הסובייטי ארגן רונאי המחלים כנס לפתיחת "תיאטרון צ'יקי גרגיי" בעיר.
הוא הנחה את הטקס ואת האירוע ואז למעשה החלה הקריירה שלו כמנחה, שליוותה והגדירה את כל חייו.
כשחקן שיחק בתפקידים קטנים על הבמה, בסרטים ובהצגות רדיו, אך כמנחה היה כוכב הבמות וההופעות החגיגיות הגדולות ביותר ברחבי הונגריה.
תיאטרון ארקל, האקדמיה למוזיקה, בית האופרה, וכן במוסדות תרבות ובמופעים רבים אחרים, לצד כוכבים זרים מחו"ל וכמעט כל מרכזי התרבות והבמות הקטנות והגדולות של המדינה מסמנות למעשה את עיקרי מהלך הקריירה שלו.
הוא היה שותף קבוע של אמני התיאטרון המפורסמים ביותר של התקופה (קלמן לטאבאר, יאנוש שארדי, הילדה גובי, זיוזיה גורדון, גאבור קונץ ועוד רבים).
הוא ביקר ברחבי הונגריה כמנחה בערבי המשוררים הטובים ביותר.
כפרודיסט, הוא בעיקר ביצע קריקטורות של כוכבי הסרטים המדברים ההונגריים המוקדמים (דיולה קאבוש, קלמן לטאבאר ועוד).
בשנות ה-60 של המאה ה-20 הוא הנחה את כל הקונצרטים והפסטיבלים שנערכו לרבות בטורנירים האגדיים של הטורנירים "הלו, כאן בלטון!" (Halló, itt Balaton!) באגם בלטון.
הוא ערך ערבי יחיד שהורכבו הן מכתביו שלו, אך בעיקר מיצירותיהם של סופרים צרפתים והונגרים יותר מ-500 פעמים.
הוא פרסם באופן קבוע מאמרים קצרים בעיתון הספורט הלאומי ובאוי אלט (עיתון הקהילה היהודית של בודפשט) שיריו פורסמו במגזין הספרותי Kortárs, והוא היה המחבר של רדיוקברט (Rádiókabaré).
(תוכנית רדיו בידור ותיקה המשודרת על ידי רדיו קושוט בכל שבת במשך 60 דקות).
הוא היה חבר ב"מועדון ההומוריסטים", "אגודת השולחן של המנחים", אלו היו אגודות מקצועיות חבריות ולא כל כך ארגונים רשמיים.
אגוזי הוא חטיף אגוזי לוז שלמים עם נוגט ושכבת קרמל, המצופה שוקלד חלב, המיוצר על ידי עלית מאז שנת 1965.
בתחילה יוצר החטיף כמו יתר ממתקי החברה באופן ידני בתבניות אבל לאור עליית הביקוש עברה החברה לייצור באמצעות מכונות שנרכשו מגרמניה.
תהליך המעבר מייצור ידני למכני לווה על ידי טכנולוג המזון של החברה יורם וולשטיין.
כיום מיוצר החטיף במפעל החברה בנוף הגליל.
בשנת 2014 בעקבות טעות אנוש בקו הייצור, יוצרו כ-10,000 יחידות המצופות בשוקולד מריר, אשר נמכרו כ'מהדורה מוגבלת'.
במהלך שנת 2022 בוצע ריקול למוצר וייצורו הופסק באופן זמני בעקבות פרשת הסלמונלה.
הקקאו בחטיף מופק בחוף השנהב.
משקל החטיף הסטנדרטי הוא 45 גרם אך הוא נמכר גם בגדלים נוספים הוא מצופה בשוקולד חלב המהווה כ-30% מהמוצר ומורכב משכבת נוגט ומעליה שכבה של קרמל עם אגוזי לוז שלמים.
אגום השני (גם: אגום קקרימה) היה השליט ה-8 או ה-9 ברשימת המלכים הכשית, הוא עלה לשלטון לאחר ששמשו-דיתנה הודח ובבל הובסה בידי המלך החיתי מורסיליס הראשון בשנת 1595 לפנה"ס (לפי הכרונולוגיה האמצעית).
הוא הקים את השושלת הכשית ששלטה בבבל עד 1155 לפנה"ס (השושלת הבבלית השלישית).
המידע שקיים לגבי אגום השני מגיע דרך כתובת אגום-קקרים, טקסט אכדי שנכתב בכתב היתדות הנאו-אשורי, אך בשורות קצרות מאוד ובחיקוי של סגנון עתיק יותר.
הכתובת נמצאה בשני עותקים שונים, ומתארת את החזרת הפסל של מרדוך, שנגנב על ידי החתים במהלך כיבוש בבל, והצבתו במקדש אסגילה ששופץ.
בכתובת, אגום מציג את עצמו כשליט הלגיטימי וה"רועה" האכפתי של הכשים ושל האכדים כאחד.
הוא טוען לשליטה על פדן ואלמן וגם על הגותים, "עם טיפש" – קבוצות הממוקמות באזורים שונים של הרי זגרוס.
הכתובת פותחת בהקדמה, בשם המלך, אילן יוחסין, כינויים וכן הלאה.
היא מדגישה את היותו צאצא של אבי (רטאש) "הגיבור העז".
הכתובת מפרטת באריכות על שובם של מרדוך ובת זוגו סרפניטו, מפרטת את תרומותיו הנדיבות הרבות של אגום למקדש, ומתארת את טיהור הבית עצמו על ידי קסם נחשים ובניית שדים מגנים לפתח הדלת.
היא נמצאה על שני לוחות, אחד מהם מכסה 8 עמודים ויותר מ-350 שורות, וכולל פרטים אזוטריים רבים הנוגעים למקדש ולטקסיו.
האחד נמצא בספריית אשורבניפל, ומתיימר להיות עותק של כתובת שנעשתה בעת העתיקה; ואילו השני נמצא במקום אחר בקויוונג'יק, נינוה העתיקה.
יש שמפקפקים במקוריותו וטוענים שזהו מאמר תעמולה בדוי ומאוחר יותר לפולחן מרדוך, המדגיש פטורים מסוימים ממס שניתנו לשיקום הפסלים.
כתוֹבות מלכותיות מהתקופה הכשית כתוּבות בדרך כלל בשומרית.
אלה הסבורים שהוא אותנטי מצביעים על האיקונוגרפיה של השדים המתוארים על דלת הצ'לה , המייצגים את אויביו המובסים של מרדוך, האלים של ערים שנכבשו על ידי בבל, כמו אשנונה, דבר שמתאים לתאולוגיה הבבלית התיכונה.
אגום השלישי היה מלך בבל מהשושלת הכשית, באמצע המאה ה-15 לפני הספירה, בנו של כשתיליאש השלישי.
באופן ספקולטיבי, ייתכן והוא המלך ה-13 בשושלת הכשית, אמנם ברשימת מלכים זו קיים חֶסֶר, שקיים גם ברשימת המלכים האשורית.
נראה שהיה מממשיכי דרכו של בורנבוריאש הראשון, מכיוון שהוא מוזכר ב"דברי ימי המלכים הראשונים" לאחר בנו אולם-בוריאש.
אף ששם לא נזכר לצד שמו תואר מלכות, אין להוכיח מכך שלא היה מלך, כיון שמקור זה אינו עקבי בעניין זה, ואכן מתואר שם שהוא הזעיק את צבאו "אומנשו-אידקמה".
ההתייחסות הבבלית היחידה אליו היא ב"דברי ימי המלכים הראשונים", על גדוד שהוביל נגד "ארץ הים" דרומית לבבל, בשנת 1465 לפנה"ס בערך.
פלישתו באה על רקע פלישת דודו אולם-בוריאש, עליו מסופר באותו חיבור שורות מספר לפני כן, שכבש מחוז זה ומינה את עצמו ל"אדון הארץ".
לא ידוע האם נלחם בממלכה כשית יריבה, מחוז מרדן או שושלת "ארץ הים" החדשה.
לכאורה הוא כבש את העיר "דור אנליל" שאינה מוכרת ממקורות אחרים ושלט על כל דרום מסופוטמיה.
החפירה שערכה Béatrice André-Salvini (1995) בבחריין, דילמון העתיקה, העלתה כ-50 לוחות שחלקם מתוארכים לאגום השלישי, שהשנים ה-3 וה-4 שלהם מעידות בתאריכים של טקסטים שנמצאו באזור קלעת.
-בחריין, כאשר ייתכן שהשלטון הקאסיטי השתרע על האי.
הוצע כי בהמשך להצלחותיו בכיבוש ים סילנד, הוא חצה לבחריין, בנה ארמון חדש והקים ביורוקרטיה מקומית, ובשנים השלישית והרביעית שלו החלו מסמכים מינהליים לתארך לתקופת שלטונו.
מתעוררת בעיה בתיאוריה זו עקב נוסחת התאריך.
המלכים המאוחרים קדאשמן-ארבה הראשון וקוריגאלצו הראשון לכל אחד מהם יש טקסטים המתוארכים בסגנון הארכאי "שם השנה" ולא עד יורשיהם, Kadašman-Enlil I ו־Burna-Buriaš II, שנות המלוכה נמנות מאז עלייתו של מלך.
אגוסטין סיירה רומרה (בספרדית: Agustín Sierra Romera; נולד ב-23 בספטמבר 1990) הוא שחקן ארגנטינאי.
סיירה ידוע בתפקידיו בטלנובלות הארגנטינאיות של כריס מורנה: "קטנטנות", "פינת אור", "פלוריסיינטה" ו"כמעט מלאכים".
סיירה נולד ב -23 בספטמבר 1990 בבואנוס איירס בארגנטינה, למריה רומרה ורוברטו סיירה.
יש לו אחות גדולה בשם פאולה ואח גדול בשם רוברטו.
בין השנים 2008- 2010 סיירה היה בזוגיות עם קנדלה וטראנו ששיחקה לצידו ב"כמעט מלאכים".
מ-2021 עד 2023 סיירה היה בזוגיות עם פיורלה גימנז.
בשנת 2002 השתתף בעונתה הראשונה של טלנובלת הנוער "המורדים" שם גילם פושע צעיר בשם נאצ'ו למספר קטן של פרקים.
בשנת 2003 שיחק ב"פינת אור" בתפקיד הראשי, וגילם את לוקאס, ילד יתום המנהיג חבורה של ילדים בני גילו.
באותה התקופה ביקר פעמיים בישראל על מנת לקדם את "פינת אור" ששודרה באותה תקופה בערוץ הילדים כשבין היתר הוא השתתף במהלכם בספיישל מיוחד בערוץ, בקמפיין למקדונלד'ס ישראל ובמופע הסדרה שעלה בארץ.
בין השנים 2004 –2005 גילם את מרטין פרינצוולדן בטלנובלה "פלוריסיינטה", כאשר במסגרתה ביקר בארץ פעם נוספת על מנת להשתתף במחזמר הסדרה שעלה בארץ.
בשנת 2006 השתתף בתפקידי אורח בטלנובלת הנוער "אלמה פיראטה" ובעונה השמינית של "קטנטנות".
בשנים 2007- 2010 גילם את איגנסיו נצ'ו פרז אלסמנדי בטלנובלת הילדים והנוער "כמעט מלאכים".
בשנת 2013 גילם את אנדרס בדרמה "סיפורים מהלב".
בשנת 2014 גילם את קמילו בסדרה Sandia con vino ואת דמותו של תומאס בסדרה "בני ברית".
בשנת 2015 גילם בסרט "Chicos Católicos" את גידו.
באותה שנה גילם את בובי בהצגה "El club del chamuyo"
באותה שנה השתתף בטלנובלה "אגרוף בלב".
בשנת 2018 גילם את דמותו של כריסטיאן בסדרה"Rizhoma Hotel"
בשנת 2019 גילם את לוקה בסדרה Pequeña" Victoria" של טלפה.
באותה שנה שיחק את פדריקו בסרט "te pido un taxi".
בשנת 2020 החל לשחק בסדרה "Separadas", שצילומיה נקטעו עקב הקורונה.
באותה שנה התמודד סיירה בעונה ה-15 של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" בגרסתה הארגנטינאית וזכה במקום הראשון.
בשנת 2019 גילם את לוקה בטלנובלה של טלפה "ויקטוריה הקטנה" לצדם של פקונדו ארנה ולוסיאנו קסטרו.
בשנת 2021- 2022 שיחק את סנטיאגו קורדובה בטלנובלה "השכונה שלנו" (ספ') לצד אגוסטינה צ'רי וגונסלו הרדיה.
בשנת 2022 גילם את דמותו של רפאל בהצגה "לילה בהוטל".
משנת 2022 הוא משחק בתיאטרון את מרטין בקומדיה "la verdad" (האמת), לצדם של תומאס פונזי, קנדלה וטראנו ומריה דל סרו.
+שנהסדרהדמותהערות1999-2001קטנטנותאגוסטין "אגוס" מזה1999קיץ 98תומאס איברה הצעיר2002המורדיםנצ'ו2003פינת אורלוקאס לאגוס2004-2005פלורסיינטהמרטין פריצנוולדן2006אלמה פיראטהאגוסטין2006קטנטנות בלי סוףפרנקו2007-2010כמעט מלאכיםאיגנסיו נצ'ו פרז אלסמנדיתפקיד חוזר (עונה 1)
תפקיד ראשי (עונות 4-2)2013Historias de corazónאנדרס2014Sandia con vinoקמילו2017אגרוף בלברפאל2017-2018Fans en vivoconductor2021ויקטוריה הקטנהלוקה9 פרקים2021–2022השכונה שלנו (ספ') סנטיאגו קורדובה תפקיד משני2022הזמר במסכהמתחרה "ויקינג"מקום רביעי
אגוסטין פיו באריוס (ספרדית: Agustín Pío Barrios; 23 במאי 1885 – 7 באוגוסט 1944), המכונה גם Agustín Barrios Mangoré, גיטריסט פרגוואי.
באריוס נולד בסן חואן באוטיסטה שבפרגוואי.
הוא למד לנגן טכניקות מיוחדות ממורו גוסטבו סוסה אסקלדה.
החל משנת 1910 ניגן באריוס בקונצרטים בארגנטינה, ברזיל, צ'ילה, אורוגוואי, מקסיקו וקובה, והיה הגיטריסט הדרום אמריקאי הראשון אשר זכה להצלחה גם באירופה:
ב- 1934 הופיע בבריסל שבבלגיה ומאוחר יותר גם בגרמניה וספרד שם זכה להצלחה רבה ותשבחות מהביקורות.
ב-1936 שב באריוס לדרום אמריקה.
באריוס נחשב לאחד המלחינים הגדולים לגיטרה קלאסית מדרום אמריקה.
בין יצירותיו ניתן למנות את: La Catedral, An Alm for the Love of God, Maxixe, A mi madre, אשר הושפעו רבות מאמונתו הדתית.
כמו כן כתב באריוס אופוסים וואלסים רבים.
אגוסטין באריוס נפטר ב-1944 בסן סלבדור.
אגוסטין איגנסיו אוריון (בספרדית: Agustín Ignacio Orión; נולד ב-26 ביוני 1981 בראמוס מחייה שבפרובינציית בואנוס איירס) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת השוער.
אוריון גדל במחלקת הנוער של סן לורנסו ומשתייך לסגל הקבוצה הבוגרת משנת 2002. הוא ערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה בשנת 2003 במשחק במסגרות הגביעים היבשתיים אך את הבכורה בליגה ערך רק ב-27 בפברואר 2005 במקומו של סבסטיאן סאחה שעזב לגרמיו הברזילאית.
ביולי 2011 חתם אוריון בבוקה ג'וניורס.
אוריון נכלל בסגל ארגנטינה לקופה אמריקה שנערכה בוונצואלה במהלך קיץ 2007. אוריון ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת בספטמבר 2011. נכלל בסגל מונדיאל 2014.
אליפות ארגנטינה (1): קלאוסורה 2007
אגוסטין מגאלדי קוביאלו (בספרדית: Agustín Magaldi Coviello; 1 בדצמבר 1898 – 8 בספטמבר 1938) היה זמר טנגו ומילונגה ארגנטינאי.
הוא זכה לכינוי "הקול הסנטימנטלי של בואנוס איירס" ("La voz sentimental de Buenos Aires").
הוא השתתף בשידורי הפתיחה של תחנת הרדיו LOY Radio Nacional ביולי 1924. הוא נקבר בבית הקברות לה צ'קריטה שבצפון-מרכז בואנוס איירס.
דמותו של אגוסטין מגאלדי מופיעה במחזמר "אוויטה" מאת אנדרו לויד ובר וטים רייס, שהוצג בווסט אנד ובברודוויי.
במחזמר מוצג מגאלדי כמי שהביא את אוויטה לבואנוס איירס, ולפיכך "הגבר הראשון שנוצל בידי אווה דוארטה".
עם זאת, קיימים חילוקי דעות בנוגע לתפקיד שמגאלדי מילא בחייה של אווה.
לדוגמה, בביוגרפיה "Evita: The Real Life of Eva Perón" מאת ניקולס פרייזר ומריסה נבארו נכתב שאין כל תיעוד כי מגאלדי הופיע בחונין, עיר מגוריה של אווה, במהלך השנה שבה השניים, לכאורה, נפגשו לראשונה.
עם זאת, אין כל תיעוד לכך שזמר הטנגו אכן שהה בחונין באותה השנה.
מגאלדי נהג לקחת איתו את אשתו לסיבובי ההופעות שלו, וקשה להבין מה מצא באווה-מריה הצעירה והרזה.
אם אכן עזר לה לעזוב את חונין, סביר להניח כי עזרתו הייתה תמימה לחלוטין.
אחותה של אוויטה טוענת שדונה-חואנה, לאחר שכנועיו של דון פפה, ליוותה את אוויטה לעיר.
על פי עדות זו, האם והבת ביקרו יחדיו בתחנות רדיו רבות ושונות, עד אשר מצאו תוכנית, שהיה בה צורך בנערה צעירה".
הנקודה העיקרית הפוגעת באמינותה של הגרסה של הסיפור, כפי שהוצג במחזמר "אוויטה" (ובסרט הקולנוע המבוסס עליו), היא שבהמשך העלילה מוצג מגאלדי כמי שהופיע בקונצרט צדקה שנועד לסייע לנפגעי רעידת אדמה שהתרחשה ב-15 בינואר 1944 בסן חואן, ארגנטינה; במהלך הקונצרט, שהתקיים ב-22 בינואר 1944, אווה דוארטה פוגשת, כמעט בוודאות, בחואן פרון.
עם זאת, לא ייתכן כי מגאלדי הופיע בקונצרט זה, שכן הוא נפטר מפריטוניטיס בבואנוס איירס, למעלה מחמש שנים קודם לכן.
אגוניסטים לדופמין הם חומרים כימיים או תרכובות אשר מפעילות את הקולטנים של דופמין בצורה דומה לזה של דופמין.
קיימות מספר תרופות הפועלות בצורה זאת והן שייכות למשפחת האגוניסטים לדופמין.
השימוש הרפואי באגוניסטים לדופמין כולל טיפול במחלת פרקינסון, תסמונת הרגליים חסרות המנוחה, היפרפרולקטינמיה (בעיקר קברגולין) והפסקת הנקה (קברגולין).
מבחינה כימית והיסטורית, מקובל לחלק את משפחת האגוניסטים לדופמין לשתי קבוצות עיקריות:
נגזרות של ארגוט - אלו הן תרופות שהופקו מפטריית הארגוט.
הן כמעט ולא נמצאות יותר בשימוש (למעט ברומוקריפטין, שבארצות הברית משתמשים בו כיום לטיפול בסוכרת מסוג 2 קשה), בשל תופעות לוואי הפוגעות במסתמי הלב.
תרופות שאינן נגזרות של ארגוט - אלו הן תרופות חדשות יותר עם פרופיל בטיחות טוב יותר מבחינה לבבית.
תרופות ממשפחת האגוניסטים לדופמין הן תרופות שפועלות על הקולטנים של דופמין.
את הקולטנים של דופמין מקובל לחלק לשתי קבוצות, קולטנים מסוג D1 וקולטנים מסוג D2. שתי הקבוצות עוברות חלוקה נוספת.
בקבוצת הקולטנים D1 קיימים שני קולטנים ואלו הם הקולטנים D1 ו-D5. בקבוצת הקולטנים D2 קיימים שלושה קולטנים ואלו הם הקולטנים D2, D3 ו-D4.
התרופות שהן נגזרות של ארגוט פועלות על כל הקולטנים של דופמין, ואילו התרופות שהן אינן נגזרות של ארגוט (למעט רוטיגוטין) פועלות באופן ספציפי על הקולטנים D2-D3, ובכך יותר סלקטיביים בפעולתם בסינפסה.
נגזרות של ארגוט הן תרופות ישנות ממשפחת האגוניסטים לדופמין שאינן נמצאות בטיפול משום שהן לא סלקטיביות (כלומר פועלות על כל סוגי הקולטנים של דופמין במוח) כמו התרופות החדשות וגם בשל פרופיל תופעות לוואי שהיה קשור בהפרעה במסתמי הלב.
נגזרות אלו כוללות את התרופות הבאות:
בעבר השתמשו בה לטיפול במחלת פרקינסון, היפרפרולקטינמיה ובהפסקת הנקה.
שימושים אלו של התרופה הופסקו בשל העדר יעילות או בשל תופעות הלוואי המגבילות שלה.
כיום התרופה, בפורמולציה חדשה, אושרה לשימוש בארצות הברית לטיפול במחלת הסוכרת.
קברגולין Cabergoline - תרופה זאת איננה רשומה בישראל לטיפול במחלת פרקינסון.
היא רשומה בישראל תחת השמות המסחריים דוסטינקס וקבותרים להתוויות של היפרפרולקטינמיה (הפרשת יתר של פרולקטין) והפסקת או דיכוי הנקה.
התרופה גם משמשת בסוגים שונים של גידולים הקשורים בהפרשת יתר של פרולקטין.
פרגוליד Pergolide - יצא משימוש בשל הפרעות פיברוטיות במסתמי הלב.
ליסוריד lisuride - לא נמצאת בשימוש קליני.
אלפא-דיהידרוארגוקריפטין α-dihydroergocriptyn - לא נמצאת בשימוש קליני.
תרופות שאינן נגזרות של ארגוט
תרופות אלו הן תרופות חדשות שיצאו לשוק במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20. הן תרופות עם ספציפיות גבוהה יותר לקולטני דופמין ממשפחת D2. תרופות אלו כוללות את התרופות הבאות:
אפומורפין Apomorphine - אגוניסט לדופמין בעל טווח פעילות קצר (זמן מחצית חיים של 40 דקות) שניתן בטיפול במחלת פרקינסון במצבים של טיפול הצלה במחלה, כשתסמיני המחלה מוחמרים על רקע הטיפול בלבודופה.
התרופה ניתנת בהזרקה באמצעות משאבה שנקראת Apo-go.
פרמיפקסול Pramipexole (שם מסחרי Sifrol) - אחד האגוניסטים החדשים הראשונים שיצאו לשוק.
בעל זמן מחצית חיים ארוך יותר מלבודופה אבל קצר מכדי לתת השפעה פרמקולוגית של 24 שעות.
לכן קיימים גם תכשירים בשחרור מושהה שמאפשרים מתן חד יומי ופעילות פרמקולוגית על פני 24 שעות.
רופינירול Ropinirole (שם מסחרי: Requip) - משווקת בישראל לטיפול במחלת פרקינסון.
קיימת גם בתכשיר מושהה לשיפור הענות ולקבלת פעילות פרמקולוגית ממושכת.
רוטיגוטין Rotigotine (שם מסחרי Neupro)- נצמד לכל סוגי הקולטנים של דופמין, כאשר יש לו פעילות נכרת בעיקר על D3. תרופה זאת קיימת במדבקות טרנסדרמליות המאפשרות את מעבר התרופה דרך העור אל מחזור הדם.
תופעות הלוואי של האגוניסטים לדופמין הן שונות מבחינת שכיחותן בטיפול במצבים שונים (לדוגמה אם בודקים תופעת לוואי ספציפית אז בטיפול במחלת פרקינסון הראו על שכיחות מסוימת בתופעת לוואי בעוד שבהתוויות אחרות התרופה הראתה שכיחות שונה של אותה תופעת הלוואי) וקיים שוני בין התרופות עצמן.
בהתייחס לטיפול במחלת פרקינסון, מתן של אגוניסטים לדופמין היה כרוך בתופעות הלוואי העיקריות הבאות:
תופעות לוואי במערכת העיכול - בחילות (בעיקר בתחילת הטיפול).
מומלץ להתחיל את הטיפול בתרופות אלו במינונים קטנים עם העלאה במינון בטווחים שמאפשרים הסתגלות קלה לעלייה במינון.
תופעות לוואי נוספות במערכת העיכול כוללות שינויים ביציאות (שלשולים או עצירות), יובש בפה (חולי פרקינסון סובלים בדרך כלל מריור גבוה.
מתן התרופות האלו גורם ליובש בפה).
מתן התרופות גם כרוך באובדן תיאבון ובירידה במשקל.
תופעות לוואי במערכת הלב וכלי הדם - תופעת הלוואי המשמעותית ביותר שנצפית עם תרופות אלו היא תת לחץ דם אורתוסטטי.
תופעת הלוואי הזאת היא גם תסמין של מחלת פרקינסון עצמה וגם תופעת לוואי של התרופות לטיפול בפרקינסון, לרבות אגוניסטים לדופמין.
תרופות אלו גורמות גם לבצקות ברגליים (בעיקר בנשים או במטופלים שיש להם מחלה קרדיווסקולרית).
התרופות הישנות גרמו להתעבות מסתמי הלב ולכן הן כבר לא קיימות בשימוש במחלת פרקינסון.
תופעות לוואי במערכת העצבים המרכזית - שינויים בהתנהגות ופסיכוזה הם גם חלק ממחלת פרקינסון אך גם יכולים להיות מוחמרים על רקע נטילת אגוניסטים לדופמין.
התרופות האלו גורמות לשינויים במצב הרוח, שינויים בתהליך השינה, הפרעות שינה, הפרעות בחלימה, הזיות, בלבול ושכחה.
התרופות האלו גם גורמות להפרעות שליטה בדחפים (יכולות להתבטא באכילה מופרזת, קנייה כפייתית, היפרסקסואליות, הימורים פתולוגיים או צרכים אינטנסיביים אחרים).
לאפומורפין הניתן בזריקה עלולות להופיע גם תגובות באזור ההזרקה.
התגובות בעיקר מופיעות בשימוש ממושך באפומורפין וכוללות פריחה, נודולות ודלקת ברקמות השומן התת-עוריות (panniculitis).
גרד, כאב או אי נוחות באזור ההזרקה גם שכיחות עם מתן של אפומורפין.
באופן נדיר דווחו מקרים של נמק באזור ההזרקה.
רוטיגוטין הניתן במדבקות עוריות עלול לגרום לתופעות לוואי באזור ההדבקה כולל אדמומיות באזור ההדבקה.
ניתן למנוע את התופעות על ידי החלפת אזור ההדבקה.
אם מתפתחת תופעת לוואי על כל העור (כגון פריחה על שטחים נרחבים של העור ולא רק באזור ההדבקה) כתוצאה מהטיפול במדבקות מומלץ להפסיק את הטיפול.
אגוסטין "אגוסטי" סאנצ'ו אגוסטינה (בספרדית: Agustín "Agustí" Sancho Agustina, נולד ב-18 ביולי 1896 בבל-ליוק שבספרד, נפטר ב-26 באוגוסט 1960 בברצלונה) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ספרדי.
סאנצ'ו, ששיחק בעמדת הקשר, בילה את רוב הקריירה שלו בברצלונה.
כמו כן, סאנצ'ו ייצג את מדינתו במדי נבחרת ספרד, והוא זכה עמה במדליית כסף באולימפיאדת אנטוורפן ב-1920.
סאנצ'ו אמנם נולד בכפר בולנסיה, הוא גדל בשכונת סאנטס שבברצלונה, בירת קטלוניה.
שם החל לשחק כדורגל, תחילה בקבוצת גלדיאטור ומאוחר יותר במרכז הספורט של סאנטס.
במקביל לכך שהיה כדורגלן, עבד כבנאי, שכן באותם ימים הכדורגל בספרד לא היה מקצועני.
יכולתו הטובה משכה את תשומת לבה של הקבוצות הבכירות בעיר, אספניול וברצלונה.
לבסוף, חתם סאנצ'ו בברצלונה, וב-27 באוגוסט 1916 ערך את הופעת הכורה שלו במדי הקבוצה, במשחק מול אספניול.
במהרה הפך לאחד המנהיגים של ברצלונה.
סאנצ'ו, ששיחק כקשר, נודע בזכות הכוח הפיזי הרב שלו, יכולת השמירה שלו על שחקני יריבה ויכולתו הטובה במאבקים אוויריים.
הוא לרוב שיתף פעולה בקישור הקבוצה עם ז'וזפ סמיטייר ורמון טורלבה.
בתחילה, שיחק סאנצ'ו בברצלונה למשך 6 שנים, עד 1922. בתקופה זו זכה עם ברצלונה 4 פעמים באליפות קטלוניה.
סאנצ'ו הגיע עם ברצלונה לגמר הגביע הספרדי ב-1919, אך ברצלונה הפסידה לארנס גצ'ו.
כעבור שנה הצליחה ברצלונה לזכות בגביע, כשהיא גוברת בגמר על אתלטיק בילבאו בתוצאה 2-0, וסאנצ'ו פתח בהרכב הקבוצה.
לאחר שנתיים, ב-1922, זכה עם ברצלונה בפעם השנייה, כשהוא פותח במשחק הגמר בו ניצחה ברצלונה את ריאל אוניון בתוצאה 5-1.
ביוני 1922 עזב סאנצ'ו את ברצלונה לאחר שספג ביקורת מחבריו למועדון, בייחוד על עודף משקל.
הוא הצטרף למועדון נעוריו, סאנטס, שם קיבל גם תפקיד ניהולי, כקבלן בניין של פרויקט בעיר ברצלונה.
סאנצ'ו נשאר בסאנטס במשך שנה, והוא שב לברצלונה בקיץ 1923. סאנצ'ו נשאר בברצלונה עד 1928. בתקופה זו זכה עם ברצלונה שלוש פעמים נוספות באליפות קטלוניה.
בנוסף, בגמר הגביע ב-1925 מול ארנס גצ'ו, פתח בהרכב והבקיע שער, בכך עזר לקבוצתו לנצח 2-0 ולזכות בגביע.
כעבור שנה זכה עם ברצלונה בגביע שני ברציפות, כשהקבוצה מנצחת 3-2 את אתלטיקו מדריד.
ב-1928 היה שותף לזכייה בגביע בפעם החמישית בחייו, עת גברה ברצלונה על ריאל סוסיאדד.
ב-1928 מיעט סאנצ'ו לשחק, והוא השתתף בעיקר במשחקי ידידות של ברצלונה.
הוא החליט לעזוב את הקבוצה, ולכבודו נערך משחק הוקרה ב-17 ביוני בלס קורטס נגד קלוב אירופה.
לאחר שעזב את ברצלונה, הצטרף בספטמבר לסבדל כשחקן-מאמן.
כעבור פרק זמן קצר פרש ממשחק.
סאנצ'ו היה חלק מנבחרת ספרד הראשונה.
הוא ייצג את מדינתו באולימפיאדת אנטוורפן ב-1920. הוא פתח לראשונה במדי הנבחרת ב-29 באוגוסט, ברבע הגמר מול , בו הפסידה ספרד בתוצאה 3-1. משם עברה ספרד למסלול לזכייה במדליית כסף.
סאנצ'ו פתח במשחק אחד נוסף, בחצי גמר המסלול, נגד , בו ניצחה ספרד 2-0. בגמר ניצחה ספרד, ללא סאנצ'ו, את , וכך זכה סאנצ'ו עם הנבחרת במדליית הכסף.
ב-16 בדצמבר 1923 שיחק את משחקו השלישי והאחרון במדי נבחרת ספרד, במשחק ידידות בו ניצחה ספרד 3-0 את .
סאנצ'ו, כמי שגדל וחי בקטלוניה במשך שנים, השתתף במספר משחקי ידידות של נבחרת קטלוניה.
סאנצ'ו התנסה בעבודות כמאמן בשתי הזדמנויות שונות.
ב-1922 אימן את קאסטיון שאך הוקמה בעיר קאסטיון דה לה פלאנה, בקרבת מקום הולדתו.
כעבור שנה אימן למשך מספר משחקים את ולנסיה.
לאחר פרישתו המשיך בעבודתו בתחום הבנייה.
בעונת 1940/1941 היה עוזרו של מאמן ברצלונה, ז'וזפ פלנס, בצוותא עם פאולינו אלקנטרה.
ב-25 באוגוסט 1960 נפטר סאנצ'ו כתוצאה מדימום תת-בטני, שנגרם על ידי אולקוס.
כ-4,000 איש נכחו בהלווייתו, ביניהם נשיא התאחדות הכדורגל הקטלאנית ורבים מחבריו לקבוצה.
אולימפיאדת אנטוורפן (1920) - מדליית כסף
אגוסטין רודריגס סנטיאגו (בספרדית: Agustín Rodríguez Santiago; נולד ב-10 בספטמבר 1959 במרין שבספרד), הידוע בקיצור כאגוסטין, הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת השוער.
אגוסטין נולד במרין שבספרד וגדל במחלקת הנוער של ריאל מדריד.
בעונת החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, ריאל מדריד קסטיליה, ששיחקה בליגה הספרדית השנייה.
ב-16 בדצמבר 1978 ערך אגוסטין את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כששיחק 90 דקות בניצחון 2-0 על אוסאסונה במסגרת המחזור ה-15 בליגה.
בעונתו הראשונה ערך 23 הופעות ליגה, ובעונתו השנייה 26 הופעות נוספות.
בעונת החל אגוסטין לשחק בריאל מדריד כשוער מחליף.
ב-4 באפריל 1981 ערך אגוסטין את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, כשנכנס כמחליף בדקה ה-14 בניצחון 3-1 על סלמנקה במסגרת המחזור ה-31 בליגה בשל פציעתו של מריאנו גרסיה רמון.
הוא סיים את העונה עם 4 הופעות ליגה, ובעונה הבאה ערך 16 הופעות ליגה.
בעונת ערך אגוסטין 29 הופעות ליגה, בהן ספג 25 שערים, דבר שהביא לזכייתו בפרס ריקרדו זאמורה, אך בעונות הבאות שימש כשוער מחליף לשוערי הקבוצה.
בעונת שיחק אגוסטין בשני משחקי הגמר של גביע אופ"א, בו זכתה ריאל מדריד לאחר שניצחה את פ.צ.
קלן 5-1 והפסידה לה 2-0 במשחק הגומלין.
לקראת עונת עבר אגוסטין לטנריפה, גם היא מליגת העל הספרדית, בה שיחק במשך 4 עונות וערך 55 הופעות.
בשנת 1994, כשהוא בן 35, פרש אגוסטין מכדורגל.
הוא היה מאמן שוערים בטנריפה למשך תקופה קצרה.
אגוסטין חאבייר דלגאדו צ'אלה (בספרדית: Agustín Javier Delgado Chalá; נולד ב-23 בדצמבר 1974) הוא כדורגלן עבר אקוודורי ששיחק בעמדת החלוץ.
דלגאדו שיחק לאורך הקריירה בליגות הבכירות באקוודור, שם זכה בשלוש אליפויות במדי שלוש קבוצות שונות וכן זכה להניף את גביע ליברטדורס, במקסיקו שם זכה באליפות עם אוניברסידד נסיונל ואף קטף פעם אחת את תואר מלך השערים, ובאנגליה שם שיחק במדי סאות'המפטון.
דלגאדו מוביל את טבלת מלך השערים בכל הזמנים של נבחרת אקוודור, עם 31 שערים ב-71 הופעות בינלאומיות.
הוא ייצג את הנבחרת, בין היתר, בארבעה טורנירי קופה אמריקה ובשני טורנירי מונדיאל.
דלגאדו החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת הנוער של אספולי ב-1988. הוא החל לשחק בקבוצה הבוגרת בליגת המשנה בעונת , כשהיה בן 17 בלבד.
דלגאדו הפגין כישרון רב שאף זיכה אותו בזימונים לנבחרות הצעירות בארצו, ועד מהרה עבר לאחת מהקבוצות הבכירות באקוודור, ברצלונה ספורטינג קלוב, אליה הצטרף לקראת עונת .
כבר בעונת הבכורה שלו בברצלונה הרשים דלגאדו עם 13 שערים, שהקנו לקבוצתו את המקום השני בתום העונה.
עונה אחר כך סיימה הקבוצה במקום השלישי הסופי, ודלגאדו סיים את העונה עם מאזן דומה של 12 כיבושים.
לקראת עונת ובתום שתי עונות בברצלונה, עבר דלגאדו לקלוב דפורטיבו אל נסיונל.
בעונתו השנייה בקבוצה, עונת , זכה דלגאדו עם קבוצתו באליפות אקוודור, תוך שהוא מוביל את טבלת כובשי המועדון עם 19 שערים.
לקראת עונת , מיד לאחר הזכייה בתואר, חזר דלגאדו לברצלונה, שם המשיך את רצף ההצלחות עם זכייה שנייה ברציפות עבורו באליפות.
דלגאדו כבש 12 שערי ליגה, והשלים כמות דו-ספרתית של שערי ליגה בכל אחת מחמש עונותיו בליגה הבכירה.
גם בגביע ליברטדורס הרשים דלגאדו עם חמישה שערים בשמונה משחקים, כולל שערים חשובים בשלבי שמינית הגמר ורבע הגמר.
הוא העפיל עם קבוצתו לחצי הגמר, אך בטרם שוחק שלב זה עבר דלגאדו לקרוס אסול מליגת העל המקסיקנית.
לאחר קדנציה קצרה שכללה שמונה הופעות ליגה בלבד, הצטרף דלגאדו לאלופה ולזוכה הטרייה בליגת האלופות של CONCACAF, נקקסה.
בזכות הזכייה השתתף דלגאדו עם הקבוצה באליפות העולם לקבוצות כדורגל 2000, שם כבש בשלב הבתים מול סאות' מלבורן האוסטרלית בשלב הבתים.
במשחק על המקום השלישי פגשה נקקסה את ריאל מדריד, והדהימה אותה עם ניצחון 4-3 בדו-קרב בעיטות עונשין.
דלגאדו היה מדמויות המפתח במשחק, לאחר שכבש את השער שקבע את תוצאת המשחק, 1-1, בדקה ה-58, וכן כבש את הפנדל האחרון של קבוצתו בדו-קרב.
בסך הכול לבש דלגאדו את מדי המועדון במשך כשנתיים וחצי, במהלכן זכה בתואר מלך השערים של טורניר וראנו 2000 עם 14 כיבושים.
עונת (אינביירנו 1999/וראנו 2000) הייתה הפורייה בקריירה של דלגאדו, והוא סיים אותה עם 25 כיבושים ב-29 הופעות.
בסוף שנת 2001, במהלך חלון ההעברות בעונת של הפרמייר ליג, היה דלגאדו לאקוודורי הראשון בליגה האנגלית כשחתם במדיה של סאות'המפטון תחת המאמן גורדון סטראכן.
ההעברה, שהוערכה בכ-3.5 מיליון ליש"ט, נבעה בין היתר מיכולתו של דלגאדו במוקדמות מונדיאל 2002, שם כבש תשעה שערים במדי .
על אף הציפיות הגבוהות, דלגאדו לא הצליח להשתלב בליגה האנגלית.
הוא התמודד עם פציעה טורדנית מאז הגעתו לקבוצה, ועד לתום העונה ערך הופעה אחת בלבד, כמחליף בהפסדה של סאות'המפטון 3-1 למנצ'סטר יונייטד בינואר 2002.
בקיץ שהגיע בתום העונה, שיחקה אקוודור בטורניר מונדיאל 2002, שהיה הראשון בתולדותיה.
בעקבות היכולת הגבוהה של דלגאדו במדי הנבחרת, הופעל עליו לחץ רב לשחק בטורניר על אף הפציעה ממנה סבל, ודלגאדו השתכנע ועלה לשחק עם משככי כאבים חזקים.
עם חזרתו לסאות'המפטון התברר כי עלתה חומרת הפציעה, והפכה לכרונית, מה שלמעשה חיסל את סיכוייו לתפוס את המקום בהרכב הקבוצה.
הוא ערך שש הופעות ליגה בלבד במהלך העונה, מתוכן שתיים בהרכב.
הראשונה שבהן הייתה מול ארסנל ב-23 בנובמבר 2002, ובה כבש דלגאדו את שער הליגה היחיד שלו בנדי סאות'המפטון, שער הניצחון במשחק שהסתיים ב-3-2. מעבר ליכולת הירודה והפציעות הטורדניות, הכעיס דלגאדו את סטראכן בכך שסירב ללמוד אנגלית ופגע עוד יותר בסיכויי השתלבותו.
סטראכן, שהרגיש כי השחקן הוא נטל על המועדון, נשאל בראיון על תוכניותיו לעתיד בנוגע לדלגאדו, והשיב כי "יש לי דברים חשובים יותר לחשוב עליהם.
במקרר מחכה לי יוגורט שתאריך תפוגתו היום, ואני חייב לאכול אותו.
זו משימה חשובה יותר כרגע מאשר דלגאדו".
במרץ 2004 שוחרר דלגאדו מהקבוצה לאחר כשנתיים בהן כבש שער ליגה אחד בלבד ב-11 הופעות.
לאחר התקופה הקשה בסאות'המפטן, חזר דלגאדו למולדתו אקוודור וחתם במדיה של סוסיאדד דפורטיבה אאוקס, שהובילה אז את הטבלה, בין היתר בזכות הופעותיהם של הבינלאומיים רנה היגיטה וגוסטבו פיגרואה.
דלגאדו רשם חצי עונה מרשימה במדי הקבוצה, במדיה הפגין חזרה לכושרו מלפני המעבר לאירופה עם שבעה שערי ליגה ב-13 הופעות.
באוגוסט 2004, במהלכו של טורניר האפרטורה בליגה המקסיקנית, הצטרף דלגאדו לאוניברסידד נסיונל.
הוא הספיק לכבוש שער ליגה אחד בשבע הופעות, וסייע לקבוצתו לזכות באליפות מקסיקו החמישית בתולדותיה.
הייתה זו זכייה ראשונה של דלגאדו באליפות מחוץ למולדתו.
לקראת עונת באקוודור, חזר דלגאדו לקדנציה שלישית בברצלונה.
דלגאדו שיתף פעולה בחוד ההתקפה עם איוון קאביידס, ובנוסף לשחקנים בינלאומיים בכירים נוספים הרכיבה הקבוצה סגל מרשים שיועד להוביל את הליגה ולזכות באליפות.
דלגאדו אכן פתח את העונה היטב, אך בהמשך נחלש כמו כל הקבוצה שסיימה את העונה בשיפולי הצמרת, במקום השישי בלבד.
נשיא הקבוצה, איזידורו רומרו קארבו, האשים את דלגאדו בכך שלא השקיע מספיק על אף היותו בעל המשכורת הגבוהה בקבוצה.
דיווחים נוספים על בילויים במועדוני לילה בהם נטל חלק דלגאדו יחד עם חבריו לקבוצה ולנבחרת, וולטר איובי ואדווין וייאפוארטה, הובילו לסיום דרכו של דלגאדו בקבוצה בתום עונה בלבד.
לקראת עונת הצטרף דלגאדו לקבוצת ליגה דה קיטו.
עונת הבכורה של דלגאדו בקבוצה התנהלה היטב, כשהוא מפגין יכולת גבוהה וכובש 12 שערי ליגה ב-31 הופעות בדרך למקום השלישי בתום העונה, ואף מסייע לקבוצתו להפתיע ולהעפיל לרבע גמר גביע ליברטדורס, טורניר בו כבש חמישה שערים ב-11 הופעות וסיים בו, במשותף, כמלך השערים.
המפנה השלילי חל ב-17 בדצמבר 2006, במחזור הנעילה של העונה.
דלגאדו וקבוצתו אירחו למפגש טעון את ברצלונה, ובדקות הסיום התפתחה קטטה אלימה על כר הדשא, שהחלה בהתנגשות בין דלגאדו לבין שומרו, ויקטור מונטויה.
דלגאדו תקף את מונטויה שלטענתו בעט בו בברכו הפצועה.
התאחדות הכדורגל האקוודורית נקטה באמצעים חמורים כנגד המעורבים בקטטה, ומי שספג את העונש הכבד ביותר היה דלגאדו, שהורחק לשנה מהמגרשים.
בינואר 2007, כחודש לאחר המקרה, חתם דלגאדו בניו יורק רד בולס בניסיון להמשיך את קריירת המשחק ב-MLS.
עם זאת, פיפ"א חסמה את המעבר בכך שהרחיבה את ההרחקה שנגזרה על דלגאדו להרחקה בינלאומית.
ביולי 2007, לאחר ריצוי חצי שנת הרחקה, הומתק עונשו של דלגאדו שחזר לשחק בשורות ליגה דה קיטו.
עד לתום העונה כבש דלגאדו שישה שערי ליגה בעשרים הופעות, וזכה עם קבוצתו באליפות אקוודור השלישית בקריירה שלו, עם שלוש קבוצות שונות.
עונה אחר כך, בעונת , זכה דלגאדו עם קבוצתו בגביע ליברטדורס, לאחר ניצחון בגמר הכפול על פלומיננסה הברזילאית.
דלגאדו שותף רק כמחליף על ידי המאמן הארגנטינאי אדגרדו באוסה, וזכה לשמונה דקות משחק בניצחון הביתי 4-2. במשחק הגומלין, בו ניצחה ליגה דה קיטו בפנדלים, דלגאדו לא שותף.
במהלך עונת הצטרף דלגאדו לאמלק, במדיה רשם שמונה הופעות ליגה עד לתום העונה, אותה סיימה הקבוצה במקום השלישי בטבלה.
דלגאדו לא כבש במדיה כלל.
עונה אחר כך הצטרף לקלוב דפורטיבו ואייה דל צ'וטה מעיר הולדתו כשחקן ומנהל ספורטיבי.
הוא סייע לקבוצה להעפילה כבר באותה העונה לליגת המשנה.
בפברואר 2011, טרם פתיחת עונת בליגת המשנה, הודיע דלגאדו על פרישה ממשחק פעיל בגיל 37.
דלגאדו החל את דרכו בנבחרת אקוודור ב-17 באוגוסט 1994, בהפסד החוץ 2-0 ל במשחק ידידות.
עד לשלהי שנת 1996 ערך דלגאדו שלוש הופעות בלבד במדי הנבחרת, אך אז החל להשתלב באופן סדיר בהרכבה של אקוודור.
ב-4 באוקטובר 1996 כבש את שעריו הראשונים במדי הנבחרת, כשהשלים צמד בניצחונה של אקוודור 2-1 על במשחק ידידות.
הוא היה שותף לניסיון הנבחרת להעפיל ממוקדמות מונדיאל 1998, ללא הצלחה.
דלגאדו זומן על ידי פרנסיסקו מטוראנה לסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 1997. דלגאדו, שלא שותף בתיקו המאופס מול במשחק הראשון, עלה בהרכב ושיחק מחצית אחת בניצחון 2-0 על , ושותף כמחליף לכעשר דקות בניצחון 2-1 על שהבטיח לאקוודור את המקום הראשון בבית.
דלגאדו לא שותף בהפסדה של אקוודור בפנדלים ל ברבע הגמר.
לאחר כשנתיים ללא הופעה בינלאומית, חזר דלגאדו לסגל הנבחרת ואף זומן על ידי המאמן קרלוס סביליה לסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 1999. דלגאדו פתח ושיחק מחצית אחת בהפסד 3-1 לארגנטינה במשחק הראשון.
במשחק השני, בו נוצחה אקוודור 2-1 על ידי , עלה דלגאדו מהספסל בדקה ה-65, ולא שותף בהפסד 2-1 ל שנעל טורניר עגום של אקוודור, ללא נקודות.
כחצי שנה לאחר טורניר הקופה, החלו מוקדמות מונדיאל 2002. אקוודור, תחת המאמן הרנן דריו גומס, הפגינה יכולת מרשימה וסיימה את הטורניר במקום השני בבית, תוך שהיא מקדימה את .
דלגאדו היה לכוכב הגדול של הנבחרת במוקדמות, כששותף ב-16 מתוך 18 משחקים והיה למלך השערים של הבית הדרום אמריקאי עם תשעה שערים (במשותף עם הרנן קרספו הארגנטינאי).
בזכות היכולת המרשימה, הבטיחה אקוודור העפלה ראשונה בתולדותיה לטורניר המונדיאל.
בתווך, השתתפה הנבחרת של גומס בקופה אמריקה 2001. בניגוד לשני הטורנירים הקודמים, הפעם היה דלגאדו לשחקן הרכב קבוע ושיחק לאורך כל שלושת משחקיה של אקוודור בטורניר.
אקוודור פתחה עם הפסדים של 4-1 לצ'ילה ו-1-0 לקולומביה, וגם ניצחון 4-0 על עם צמד של דלגאדו לא הספיקו לה על מנת לעלות שלב.
דלגאדו, הכוכב הגדול של טורניר המוקדמות, זומן לסגל של גומס לקראת מונדיאל 2002 בקוריאה הדרומית וביפן.
על אף שהגיע בכשירות חלקית בלבד לטורניר, עלה דלגאדו בהרכב ושיחק לאורך כל שלושת משחקיה של אקוודור בטורניר.
במשחק הראשון הפסידה אקוודור 2-0 ל.
במשחק השני פגשה אקוודור את מקסיקו, וכבר בדקה החמישית כבש דלגאדו בנגיחה את שערה הראשון של אקוודור בתולדותיה בגביע העולם.
בהמשך הפכה מקסיקו את התוצאה וניצחה 2-1. במשחק השלישי והאחרון גברה אקוודור 1-0 על , וסיימה את דרכה בטורניר.
הטורניר האחרון של גומס כמאמן הנבחרת היה קופה אמריקה 2004, אליו זומן דלגאדו.
היה זה טורניר הקופה הרביעי והאחרון שלו בקריירה.
במשחק הראשון מול ארגנטינה עלה דלגאדו מהספסל במחצית, ואף השווה בדקה ה-62 את התוצאה ל-1-1, אלא שעד לסיום ספגה אקוודור חמישה שערים נוספים והובסה 6-1. במשחק השני עלה דלגאדו בהרכב בהפסד 2-1 לאורוגוואי, ושמר על מקומו גם בהפסד 2-1 למקסיקו, בו כבש את השער המצמק של נבחרתו.
אקוודור הודחה בתום שלב הבתים ללא נקודות.
לאחר טורניר הקופה החלש, הוחלף גומס בלואיס פרננדו סוארס, שהשלים עם אקוודור העפלה שנייה ברציפות למונדיאל.
אקוודור סיימה במקום השלישי בבית הדרום אמריקאי של מוקדמות מונדיאל 2006, אחרי ברזיל וארגנטינה.
דלגאדו כבש חמישה שערים ב-11 הופעות בטורניר המוקדמות, ועם העפלתה של אקוודור למונדיאל הצהיר כי יהיה זה הטורניר שינעל את הקריירה הבינלאומית שלו.
דלגאדו זומן על ידי סוארס לסגל לקראת מונדיאל 2006 בגרמניה על תקן של חלוץ הרכב פותח.
במשחק הפתיחה שלה בטורניר הדהימה אקוודור, עם דלגאדו בהרכב, את .
בדקה השמונים קבע דלגאדו את תוצאת המשחק, 2-0, לאחר שהשלים התקפה מתפרצת כשגלגל פנימה מול רשת חשופה.
במשחק השני שוב עלה דלגאדו בהרכב מול .
בדקה ה-54 השתלט דלגאדו על כדור קשה בצד ימין של הרחבה, נתן לכדור לקפץ על הקרקע ומהאוויר בעט בעוצמה פנימה כדי לקבוע 2-0, בדרך לניצחון 3-0 בסיום.
אקוודור, שהבטיחה את העפלתה ההיסטורית לשמינית הגמר, שמרה כוחות במשחק השלישי בו הובסה 3-0 על ידי המארחת, במשחק בו דלגאדו לא שותף.
בשמינית הגמר פתח דלגאדו בהרכב ושיחק לאורך כל המשחק, כשאקוודור הפסידה 1-0 ל וסיימה את דרכה בטורניר.
בתום המונדיאל סיים דלגאדו את דרכו הבינלאומית.
עם 31 שערים ב-71 הופעות, דלגאדו הוא מלך השערים בכל הזמנים של נבחרת אקוודור.
מלך השערים של גביע ליברטדורס:
מלך השערים של ליגת העל המקסיקנית: (וראנו)
אגוסטינה צ'רי (בספרדית: Agustina Cherri; נולדה ב-15 בפברואר 1983) היא שחקנית ארגנטינאית זוכרת פרסי מרטין פיירו, ידועה גם במשחקה בטלנובלות קטנטנות, קיץ 98, קבסיטה, גברים עם כבוד, אישה של אף אחד ועשירים לא מבקשים רשות.
בשנת 2007 החלה אגוסטינה להיות בזוגיות עם השחקן והמפיק גסטון פאולס ולהם שני ילדים.
השנים נפרדו בשנת 2014. מאז 2014 אגוסטינה בזוגיות עם הצלם והמוזיקאי תומאס ורה ולהם שני ילדים.
את הקריירה שלה החלה בשנת 1989 כשהייתה בת שש בתוכנית של פלביה פלמירו "גל החגים".
בשנת 1991 החלה את קריירת המשחק הראשונה שלה בטלנובלה "מתנה משמים" בתפקיד פאולה.
בשנים 1992–1993 שיחקה בסדרה הקומית "גראנדה פה" בתפקיד קמילה.
בשנת 1994 כיכבה בטלנובלה "Más allá del horizonte" ("מעבר לאופק") לצד אוסבלדו לופרט ו־Grecia Colmenares באותה שנה בשתתפה בתיאטרון לצד אמיליו דיסי.
בשנים 1995–1997 גילמה את מילי בטלנובלת הילדים ובמחזמר "קטנטנות".
צ'רי זכתה בפרס מרטין פריירו, פרס הזהב ובפרסי טקס נבחרי ילדים ב-1997 על משחקה בסדרה.
בשנים 1998–1999 שיחקה בטלנובלה "קיץ נצחי" בתפקיד ויולטה הררה לצד אלחו אורטיז.
בשנים 1999 - 2000 שיחקה בטלנובלה "Cabecita" בתפקיד לוסיה אסקבר לצד אלחו אורטיז.
בשנת 2001 חזרה לגלם את מילי בעונה השביעית והאחרונה של "קטנטנות", והופיעה בגראן רקס במחזמר של קטנטנות.
באותה שנה קיבלה תפקיד ראשון בסרט "רודריגו" המבוסס על חיי הזמר שמת ביוני 2000 בתאונת דרכים.
בשנת 2002 שיחקה בסדרה "מיליארדר" ובסיטקום "Sweethearts".
בשנת 2003 שיחקה בסדרה "האהבות שלנו" בתפקיד אניטה.
בשנת 2004 שיחקה בסדרה "גמלאים" לצד דמיאן סנטו, סיסליה דופאזו, מרסלה קלוסטרבואר, גידו קזקה ולוסיאנו פריירה.
בשנת 2005 שיחקה בטלנובלה "גברים עם כבוד" לצד חואן מנואל חיל נבארו.
בשנת 2006 שיחקה בסדרה "רצח נשים".
בתחילת 2007 חזרה לתיאטרון וקבלה שבחים על משחקה בהצגה "מי מפחד מ"ווירג'יניה וולף" שם גלמה את ווירגיניה וולף.
באותה שנה שיחקה בטלנובלה "אישה של אף אחד" לצד מריה ליאל, סוסו פרוקאנו, גונזאלו הרדיה וקרליבל מדינה.
בשנת 2008 שיחקה בסדרה "Toillete" לצד ויויאנה סכונה, אגוסטינה לקונה, אנדריאנה קוייאחן וקרוליינה ולסגנה.
באותה השנה השתתפה בסיטקום "כולם שונאים את חואן" של גאסטון פאולס.
בשנת 2009 שיחקה בטלנובלה "רוזה היחידה היוקרתית" לצד ויולט סלס לצד לאונור בנטידו וכרמן וולחוס.
בשנת 2010 חזרה לשחק בסיטקום "כולם שונאים את חואן", היא חזרה לקריירת המשחק אחרי שנה וחצי עקב כניסתה להריון.
בשנת 2011 היא חזרה לטלוויזיה לסדרה החדשה "גן עדן" לצד אלחנדרו אואדה ומריאנו טורה הסדרה צברה פופולריות.
בשנת 2013 השתתפה בסדרה "סיפורי לב" וגלמה את אנה ולוז.
בסוף אותה שנה החלה לככב בטלנובלה "Mis amigos de siempre" לצד גונזלו הרדיה, ניקולס קברה, קאלו ריברו, ניקולס ואסקז ואמיליה אטיאס.
בשנת 2015 גילמה את דמותה של סולנה בסדרה "קונפליקטים מודרניים" לצד לוסיאנו קסטרו.
בשנת 2016 שיחקה את אלנה רודריגז/ויזלבה בטלנובלה "עשירים לא מבקשים רשות" לצד גונסלו הרדיה.
בשנת 2017 גילמה את פאני בקומדיה "fanny la fan".
בשנים 2018 - 2019 שיחקה בהצגה "זרים מושלמים" את ביאנקה לצד גונסלו הרדיה.
בשנת 2020 חודש לאחר לידת בתה השלישית החלה לשחק בסדרה "Separadas" לצד מריאנו מרטינס ומרסלה קלוסטרבואר, שצילומיה הסתיימו בשל התפשטות מגפת הקורונה.
מ-20 בספטמבר 2021 עד מרץ 2022 שיחקה בטלנובלה "השכונה שלנו" (ספ') את לולה לצד גונסלו הרדיה.
על משחקה בטלנובלה זכתה בפרס מרטין פיירו לשחקנית הראשית הטובה ביותר.
בשנת 2022 השתתפה בקליפ לשיר "una vez mas" של הזמר אבל פינטוס.
בתחילת שנת 2023 מיד לאחר לידת בנה הרביעי החלה לשחק בתיאטרון את נוריה בהצגה "VOTEMOS".
ההצגה נמשכה עד סוף שנת 2024.
שנהמחזהתפקיד1990 - 1991בקטוט חוגגבלרינה1994חטיבה גדולה1996-1997\2001קטנטנותמילי2006מי מפחד מווירג'יניה וולף?וירג'יניה וולף2018 - 2019זרים מושלמיםביאנקה2023 - 2024votemosנוריה
שנהפרסקטגוריהתוכניתתוצאה1997מרטין פיירוהשחקנית הראשית הטובה ביותרקטנטנותזוכה
שנהפרסקטגוריהתוכניתתוצאה2022מרטין פיירוהשחקנית הראשית הטובה ביותרLa 1-5/18זוכה
אגוסטין מדלה (ספרדית: Agustin Madala ; נולד ב-2 באוגוסט 1986) הוא שחקן ברידג' מקצועני ארגנטינאי שהתאזרח באיטליה.
מדלה היה השחקן הצעיר ביותר אי פעם שהשתתף ב-Bermuda Bowl כאשר שיחק בנבחרת הפתוחה של ארגנטינה בגיל 15. מדלה זכה פעם אחת ב-Bermuda Bowl כשחקנה של נבחרת איטליה ופעם אחת באליפות אירופה לנבחרות פתוחות גם כן כשחקנה של נבחרת איטליה.
אגוזסטין מדלה נולד ברובע אלמגרו בבואנוס איירס.
אביו לימד אותו לשחק ברידג' בגיל 7.
בשנת 2006 עבר לאיטליה, הארץ ממנה היגר סבו לארגנטינה.
נכון לשנת 2011, מדלה נשוי ויש לו ילד אחד.
קריירת הברידג' של מדלה מתחלקת לשתי תקופות: התקופה עד גיל 20 בה שיחק בארגנטינה והתקופה לאחר גיל 20 בה הוא משחק באיטליה.
שותפו הקבוע באיטליה הוא נורברטו בוצ'י, באנגלית: Norberto Bocchi.
בגיל 13 סיים במקום השני באליפות דרום אמריקה הפתוחה לזוגות.
כשהיה בן 14 התקיימה אליפות דרום אמריקה הפתוחה לנבחרות.
קרלוס פלגריני, שחקן נבחרת ארגנטינה לא היה יכול להשתתף בתחרות.
בגיל 15 שיחק בנבחרת ארגנטינה הפתוחה ב-Bermuda Bowl.
מדלה הוא השחקן הצעיר ביותר ששיחק בתחרות זו.
לאחר שעבר לאיטליה שיחק בקבוצת Lavazza, שרבים משחקניה הם גם שחקני מבחרת איטליה.
למדלה הבנה אינטואיטיבית יוצאת דופן ומשחק יד מעולה.
בגלל משחק היד המעולה שלו הוא מכונה "אגוסטין הקוסם".
זכה פעם אחת בBermuda Bowl כשחקן נבחרת איטליה הפתוחה בשנת 2013 בבאלי.
זכייה אחת באליפות אירופה לנבחרות פתוחות בשנת 2010 באוסטנד
חמש זכיות בגביע אירופה לקבוצות אלופות בשנים: 2011 בבאד הונף בגרמניה, ב-2012 באילת, ב-2013 ב-Opatija, ב-2014 במילאנו וב-2015 ב-Milton Keynes שבאנגליה.
בשנת 2011 סיים במקום השני באליפות אירופה לנבחרות צעירים (Juniors) כשחקן נבחרת איטליה.
זכייה במקום ראשון ב Reisinger בשנת 2019. רייזינגר היא אליפות צפון אמריקה לקבוצות בשיטת חישוב Board A Match.
זכה פעם אחת באליפות דרום אמריקה ופעם אחת סיים במקום השני.
זכייה אחת באליפות דרום אמריקה לנבחרות פתוחות בגיל 14. מדלה הוא השחקן הצעיר ביותר שזכה באליפות אזורית.
זכייה במקום השני באליפות הפתוחה לזוגות בגיל 13. שותפו היה Pablo Ravenna.
השתתף בנבחרת הצעירים של יבשת אמריקה (לא כולל צפון אמריקה שהתחרתה בנפרד) שזכתה במקום שני בתחרות The IOC Grand Prix שנערכה בסולט לייק סיטי במדינת יוטה בארצות הברית.
זוהי תחרות בין נבחרות אזוריות שנערכה במטרה לצרף את הברידג' למשחקים האולימפיים.
זהו אותו פרס הנקרא Herman Trophy ששמו שונה בשנת 2008 ל-Goren Trophy לזכרו של צ'ארלס גורן.
אגוסטינה קורדובה (בספרדית Agostina Cordova; נולדה ב-24 באוקטובר 1985) היא שחקנית ודוגמנית ארגנטינאית.
בשנת 2003 הייתה בזוגיות עם ניקולס קברה לאחר מכן נפרדו.
בשנת 2005 ניהלה מערכת יחסים עם גוסטבו מסקרדי.
בשנת 2006 ניהלה מערכת יחסים עם שחקן הטניס חוזה אקוסו ב-2014 הם נפרדו.
בשנים 2015-2016 ניהלה מערכת יחסים עם גסטון סופריטי.
משנת 2016 מנהלת מערכת יחסים עם חואן שטינברג
את הקריירה החלה בשנת 2003 בטלנובלה Dr Amor (ד"ר אהבה") בתפקיד ולרייה.
בשנת 2004 השתתפה בסיטקום La niñera ("המטפלת) בתפקיד מאגי לארודה.
בשנת 2005 שיחקה בטלנובלה Los Roldán (לוס רודלן) בתפקיד קמילה לצד חימנה ברון בשנת 2006 שיחקה בטלנובלה של כריס מורנה אלמה פיראטה לצד מריאנו מרטינס, ניקולס ואסקס, וחוליה קאלבו בתפקיד קנדלריה פאגליו.
בשנת 2007 השתתפה בתוכנית של סוסנה חימנז.
בשנת 2008 שיחקה בסדרה הספרדית Aquí no hay quien viva (כאן אף אחד לא חי) בתפקיד דיאנה בשנת 2009 חזרה לעבוד עם כריס מורנה ושיחקה בעונה השלישית של כמעט מלאכים לצד אמיליה אטיאס חימנה ברון אאוחניה סוארס ומריאנה אספוסיטו בתפקיד סול.
בשנת 2010 שיחקה בטלנובלה Botineras בתפקיד קנדי לצד ניקולס קברה בשנת 2011 שיחקה בטלנובלה Los Únicos ("הייחודיים") לצד מריאנו מרטינס, אאוחניה סוארס וחימנה ברון בתפקיד ביאנקה בלה.
באותה שנה שיחקה בתפקיד אורח בסדרה סוניקס.
בשנת 2015 שיחקה בסדרה el otro no todo es lo que ves (השני שאותו לא רואים) בתפקיד דניאלה דה פליפו.
באותה שנה שיחקה בסדרה Caminos de Guanajuato (דרכים של גואנחואטו) בתפקיד קרולינה.
בשנת 2017 שיחקה בטלנובלה Quiero vivir a tu lado (אני רוצה לחיות לצידך) לצד חימנה ברון בתפקיד סולנה
2012 -Amor a mares ("אהבת הימים") אנאליה
2014 -El otro: no todo es lo que ves (האחר שאותו לא רואים) דניאלה דל פליפו
אגוסטין ברנסקוני (בספרדית: Agustín Bernasconi; נולד ב-15 באוקטובר 1996) הוא זמר, מלחין ושחקן ארגנטינאי.
אגוסטין ברנסקוני כיום הוא חלק מהצמד המוזיקלי MYA ביחד עם מקסי אספינדולה (Maxi Espíndola).
אגוסטין ברנסקוני מוכר גם בתור מי שגילם את מנואל רמירז (Manuel Ramírez) בסדרה אליאדוס, וכמי שגילם את התפקיד גסטון פרידה (Gastón Périda) בסדרה סוי לונה.
אגוסטין ברנסקוני נולד ב-15 באוקטובר 1996 בקורדובה בארגנטינה, הוריו של אגוסטין הם קלאודיה אספיטרטה ודייגו ברנסקוני.
לברנסקוני יש אח גדול בשם סנטיאגן.
בילדותו אגוסטין ברנסקוני חלם להיות שחקן כדורגל, אבל ככל שחלפו השנים הוא הבין ששירה זה הדבר שהכי מרגש אותו.
אגוסטין ברנסקוני היה חלק ממקהלת בית הספר שלו, והתחיל לקחת שיעורי נגינה בגיטרה ושירה בקורדובה.
בשיעורים אלו פיתח את יכולותיו המוזיקליות והתאמן כנגן.
אגוסטין ברנסקוני החל לנגן במועדונים ופסטיבלים ואפילו יצר להקה קטנה.
הופעתו הראשונה של אגוסטין ברנסקוני הייתה כמתמודד בתוכנית השירה "חולם לשיר" (Soñando por Cantar) של קורודבה.
הביצוע של אגוסטין הפעים את השופטים ואלו החליטו לתת לו מלגה לצורך לימודים בבית הספר למוסיקה של ולריה לינץ' (Valeria Lynch).
בהגיעו לגיל 15, אגוסטין ברנסקוני עבר לגור בבואנוס איירס במטרה לפתוח בקריירת משחק.
אגוסטין ברנסקוני התגורר בבואנוס איירס מספר שנים.
אגוסטין ברנסקוני קיבל מלגה לצורך לימודים בבית הספר למוסיקה של ולריה לינץ' (Valeria Lynch) והוא אכן למד שם במשך זמן קצר.
כאשר כריס מורנה ראתה אותו, היא זיהתה מיד את כישרונו והזמינה אותו לאודישנים לסדרה החדשה שלה (אליאדוס) בבואנוס איירס.
אגוסטין התקבל לאליאדוס, וגילם שם את מנואל רמירז ילד שסובל מבריונות.
ב-26 ביוני 2013 הייתה הבכורה של הסדרה.
אליאדוס שודרה בארגנטינה בערוץ "טלפה" ומאוחר יותר בשאר אמריקה הלטינית בערוץ "פוקס".
אגוסטין ברנסקוני השתתף בשתי העונות של אליאדוס (40 פרקים סה"כ), וב-14 ביולי 2014 הופיע במופע בהשתתפות כל כוכבי אליאדוס בתיאטרון הגראן רקס (Gran Rex) שבבואנוס איירס.
אחרי שהופיע כשחקן באליאדוס אגוסטין ברנסקוני החל לקבל הזמנות להופיע עם זמרים ומוזיקאים שונים ולהופיע בפסטיבלים ומסיבות.
בשנת 2015 החל לשחק בטלנובלה חדשה הקרויה "סוי לונה", ב-14 במרץ 2016 הסדרה עלתה לשידור (בארגנטינה).
בסוי לונה אגוסטין מגלם את גסטון פרידה, נער מאוד פופולרי והחבר הכי טוב של מתאו בלסנו (הדמות הראשית בסדרה).
סוי לונה שודרה בלמעלה מ-150 מדינות ודובבה ליותר מ15 שפות.
בתקופה שבין ה-24 במרץ עד ל-14 במאי 2017 אוגוסטין ברנסקוני השתתף בסיבוב ההופעות של סוי לונה והופיע ב'10 מדינות שונות.
בפברואר 2025 פורסם כי ברנסקוני ישחק בטלנובלת נוער מוזיקלית בשם "NOA" שתכלול 25 פרקים וצולמה בבואנוס איירס לצד הזמרת הישראלית נועה קירל.
בשלהי שנת 2015 אגוסטין ברנסקוני יצר ערוץ יוטיוב אליו הוא מעלה קאברים של שירים מפורסמים יחד עם זמרים אחרים.
לערוץ היוטיוב שלו יש למעלה ממיליון משתמשי יוטיוב שרשומים אליו.
בין האומנים שאיתם אוגוסטין שר בערוץ ניתן למנות את: טיני סטואסל, מייקל רונדה, רוג'רו פסקווארלי, חוליאן סרנו ועוד הרבה אחרים.
ב-18 במאי 2017 אגוסטין ברנסקוני ומקסי אספינדולה חתמו חוזה עם סוני מיוזיק ארגנטינה (Sony Music Argentina) והודיעו שמעתה והלאה יופיעו כצמד מוזיקלי תחת השם MYA שמורכב מאיחוד של שני השמות שלהם (Maxi y Agustín).
ב-23 באוגוסט 2018 הצמד שחררו את השיר הראשון שלהם.
שמו של השיר הוא Amor Prohibido (אהבה אסורה).
מילות השיר נכתבו על ידי: אגוסטין,מקסי וחנדינו (Jandino).
את הקליפ הפיקו רפה ארקאוטה (Rafa Arcaute ) וניקו קוטון (Nico Cotton).
ב-12 בינואר 2018 שחררו הצמד את השיר השני שלהם.
שמו של השיר הוא Día y Noche (יום ולילה).
מילות השיר נכתבו על ידי אגוסטין,מקסי,רפה וחואנפראן.
ב-5 באפריל 2018 שחררו הצמד את השיר השלישי שלהם.
שמו של השיר הוא A Escondidas (בסתר/בחשאי).
מילות השיר נכתבו על ידי אגוסטין, מקסי, רפה וחואנפראן.
ב-29 בינוי 2018 שחררו הצמד בשיתוף עם הזמרים אברהם מתאו (Abraham Mateo) ופאיד (Feid) את השיר הרביעי שלהם.
שמו של השיר הוא Loco por Ti (משוגע עליך).
מילות השיר נכתבו על ידי אגוסטין, מקסי, פאיד, אברהם, חולקה ודאב.
היה זה שיתוף הפעולה הראשון של הצמד עם זמרים אחרים.
ב-11 באוקטובר 2018 שחררו הצמד בשיתוף עם הזמרת לסלי גרייס (Leslie Grace), את השיר החמישי שלהם.
שמו של השיר הוא Fuego (אש).
ב-24 בינואר 2019 שחררו הצמד את השיר השישי שלהם.
שמו של השיר הוא Te Vas (הלכת).
שנהשם הסדרהתפקידערוץ2013–2014אליאדוסמנואל רמירז19 פרקים2016–20182026–הווהסוי לונהגסטון פרידהתפקיד ראשי (3 עונות); 218 פרקים2026NOAטומיסדרה עתידית
שירים שהוא שר במסגרת תפקיד בסדרהשנהשם השיראלבום2013Vuelvo (לחזור)AliadosCarpe Diem (נצל את היום/קרפה דיים)Refundación (השתקפות)Vas a gritar (אתה תצעק)2014Mañana (מחר)Aliados
שנהשם הפרסקטגוריהתוצאה2016פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון ארגנטינהנער טרנדיזכייה2018פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון ארגנטינהשחקן אהובמועמד
אגוסטין פדריקו מרצ'סין (בספרדית: Agustín Federico Marchesín; נולד ב-16 במרץ 1988) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת השוער בבוקה ג'וניורס ובנבחרת ארגנטינה.
בשנת 2007 חתם מרצ'סין בקבוצת לנוס.
ב-1 במרץ 2009, מרצ'סין ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–2 על חימנסיה אי אסגרימה דה ג'וג'וי.
ב-29 באפריל, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בגביע הליברטדורס במשחק נגד קראקס, משחק שנגמר בתיקו אחת.
באותה העונה, מרצ'סין הפך לשוער הראשון של הקבוצה.