tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
גמישות זו מודדת את שיעור השינוי בביקוש למוצר נתון ביחס לשיעור השינוי במחירו של מוצר אחר.
לדוגמה ניקח שני מוצרים משלימים, בנזין ומכוניות.
אם בתגובה לעלייה של 10% במחיר הבנזין, יורד הביקוש למכוניות ב-20%, הגמישות הצולבת של הביקוש תהיה .
גֶּמוֹלוֹגְיָה היא תורת אבני החן, או מדע חקר אבני החן, והיא תת-ענף של המינרלוגיה העוסקת באבנים וגבישים טבעיים באופן כללי, ושל הגאולוגיה.
מקור השם במילה האנגלית גֶ'ם (gem), שפירושה אבן-חן.
מקצוע הגמילוג עוסק במיון וסיווג האבנים, זיהויין, תיעוד צורתן, המבנה הגבישי שלהן, אופן ליטושן, פגמים באבן ותכלילים.
כן הוא עוסק בהערכת השווי של אבני חן.
מרבית העיסוק בגמולוגיה מתבצע במעבדה גמולוגית.
ענף נוסף של המקצוע עוסק בעבודה המעשית של ביקוע וליטוש אבני חן גולמיות באופן המיטבי.
העוסק במקצוע הגמולוגיה נקרא גמולוג.
אבני החן הן ברובן גבישים (קריסטלים) אאהודרלים (בעלי צורה מושלמת) או סבהדרלים (בעלי צורה כמעט מושלמת) של מינרלים שונים.
נהוג לחלק אבני חן למספר קטגוריות:
אבנים יקרות - כגון יהלומים, ספיר או ברקת (איזמרגד), נדירות בטבע וניתן למצוא אותן רק בסביבות מאוד מיוחדות.
לחלקן מבנה גבישי המקנה להן תכונות אופטיות ייחודיות וכן תכונות פיזיקליות המקשות את עיבודן.
שילוב של גורמים אלו בתוספת פיקוח בינלאומי הוא הסיבה למחירן הגבוה.
אבני חן / אבנים חצי יקרות - כגון קוורץ או גארנט, בעלות נפיצות גבוהה יותר ופשוטות יותר לעיבוד, ולפיכך גם מחיריהן יחסית נמוכים יותר.
אבנים סינתטיות - אבנים מעשה ידי אדם שנוצרו באופן מלאכותי כאבן המצויה בטבע.
אבנים מעשה ידי אדם - תצורות גביש סנטטיות שאינן מופיעות באופן אחר בצורה טבעית בכדור הארץ.
אבנים אורגניות - אבנים הנוצרות בטבע, כתוצאה של תהליך אורגני, שנחשבות כאבני חן ואף עונות להגדרה של מינרל, כגון פנינה או ענבר.
כמו כן, ניתן לייצר חיקויים לאבני חן מזכוכית, שלה הרכב כימי כמו לגביש הקוורץ, אולם היא בעלת מבנה אמורפי להבדיל מהמבנה הגבישי המסודר המוביל ליצירת גביש הקוורץ ותכונותיו האופטיות הייחודיות.
גבישים מסווגים ומוערכים לפי מספר קריטריונים מוגדרים:
יופי - הצבע, מידת הברק, פגמים פנימיים באבן ואופן הליטוש של האבן.
עמידות - מדד המורכב משלושה מדדים פנימיים:
קשיות - עמידות בפני שריטות, ויכולת החריטה בחומרים אחרים.
יהלום הוא החומר הקשה ביותר בטבע (לעניין זה ראו סולם מוס)
קשיחות - עמידות האבן בפני שבירה וסדיקה.
עמידות - עמידות כימית להשפעות חיצוניות כגון חומצה, חום, אור, תהליכים כגון חימצון, וחשיפה לכימיקלים אחרים (כמו דטרגנטים).
נדירות - מידת הימצאותה של האבן בטבע.
אבן עשויה להיות נדירה בשל החומרים המרכיבים אותה או בשל מורכבות הנסיבות הטבעיות המאפשרות את היווצרותה, ואף בשל הקושי הכרוך בכרייתה.
אבנים יקרות מוערכות גם לפי גודלן ומשקלן, אם כי לא תמיד אבן גדולה מאותו סוג תהיה יקרה יותר מאבן קטנה, והמחיר מושפע גם מפגמים באבן המסוימת, או צורת הליטוש, אם אין מדובר באבן גולמית.
לעיתים, השווי הכולל של מספר אבנים קטנות שהופקו מאבן אחת גדולה יהיה גבוה יותר מאשר השווי של האבן הגדולה המקורית.
לעיתים החלוקה לאבנים קטנות מתבצעת עקב פגמים שישנם באבן הגדולה, או עקב מיעוט הקונים המסוגלים לרכוש אבן גדולה במיוחד ששוויה עשוי להיות גבוה מאוד.
העיסוק בקריסטלים בתחום הרפואה המשלימה והמיסטיקה קרוי גם הוא גמולוגיה, ובהקשר זה מיוחסות לקריסטלים תכונות אנרגטיות האמורות להשפיע על הגוף והנפש.
גְּמִילוּת חֲסָדִים היא מעשה שנעשה בעבור הזולת, מתוך אהבה, רחמים או נדיבוּת לב – שלא למען תמורה ושלא מתוך כפייה.
ביהדות זאת מצווה, הכוללת כל סוג של הושטת עזרה וסיוע לזולת – בגופו בממונו ובנפשו.
המצווה באה לידי ביטוי באופנים שונים – כגון, מתן צדקה, ביקור חולים, הכנסת כלה, לוויה וקבורת המת, ניחום אבלים, עשיית שלום בין אנשים מסוכסכים, לשמח אנשים עצובים, ועוד.
כבר המקרא שופע באזכורים לחשיבות גמילות החסדים: "והודעת להם את הדרך אשר ילכו בה" "ואהבת לרעך כמוך" "אחרי ה' אלוהיכם תלכו".
על פי היהדות, 'עולם חסד ייבנה' (תהלים פט ג).
רמב"ם ראה במציאות את חסדו של האל (מורה נבוכים ג:נג) - ששומה על האדם לחקותו.
לפי המשנה, 'העולם עומד, על התורה, על העבודה ועל גמילות חסדים'.
דרש רבי שמלאי: תורה תחילתה גמילות חסדים, וסופה גמילות חסדים: תחילתה גמילות חסדים, דכתיב: 'ויעש ה' אלהים לאדם ולאשתו כתנות עור וילבישם', וסופה גמילות חסדים, דכתיב: 'ויקבר אותו בגיא' (דברים לד, ו)" (סוטה יד ע"א).
חז"ל מתבוננים במצווה זו, כבעין חיקוי בדרכי האל בעולם הזה.
החסד האלוהי לא רק שמלווה את כל מערכות החיים ומעגל החיים, אלא את התורה מתחילתה ועד סופה..
כשם שהאל מגלה חסד חינם כלפי הבריות, כן אלו צריכות לגלות חסד כלפי הזולת.
הם תמצתו במדרש הבא את אופן החיקוי של דרכי האל: "אמר רבי חמא ברבי חנינא: מאי דכתיב 'אחרי ה' אלוהיכם תלכו' [ואתו תיראו; ואת מצותיו תשמרו, ובקולו תשמעו, ואתו תעבדו ובו תדבקון] (דברים יג ה) ?
וכי אפשר לו לאדם להלך אחר שכינה?
והלא כבר נאמר כי 'ה' אלוהיך אש אוכלה הוא [אל קנא]' (דברים ד ד)?
אלא להלך אחר מידותיו של הקב"ה; מה הוא מלביש ערומים, דכתיב :'ויעש ה' אלוהים לאדם ולאשתו כתנות עור וילבישם' (בראשית ג כא) - אף אתה הלבש ערומים.
הקב"ה ביקר חולים, דכתיב 'וירא אליו ה' באלוני ממרא' (בראשית יח א) - אף אתה בקר חולים.
הקב"ה ניחם אבלים, דכתיב: 'ויהי אחרי מות אברהם ויברך אלוהים את יצחק בנו' (בראשית כה יא) - אף אתה נחם אבלים!
הקב"ה קבר מתים, דכתיב 'ויקבר אותו בגיא' [בארץ מואב מול בית פעור ולא ידע איש את קברתו עד היום הזה]' (דברים לד ו) - אף אתה קבור מתים.
על פי הרמב"ם ההידמות לאלוה היא במישור הרחמים וגם במישור של העוצמה והחופש, לעשות למען חסר האונים.
כאבטיפוס של החסד ('החסד של אמת'), נתפסת קבורת המת – וזאת משום שאין אפשרות לצפות מהמת, שיגמול על החסד שנעשה לו (בראשית רבה, פרשת צו).
מצוות גמילות חסדים חשובה יותר ממצוות צדקה, מפני שצדקה נעשית רק על ידי ממון ורק לעניים.
לעומת זאת, הגמילות החסדים היא אוניברסלית: היא נעשית בין בגוף ובין בממון, ואף עשירים או מתים זכאים לה – שלא כמצוות צדקה.
לדעת הרמב"ם על עבודת ה' לבוא לידי ביטוי בגמילות חסדים (מורה נבוכים א:נד, ג:נד).
אף שפינוזה גרס דת של חסד (תורת המידות ד:לז, הערה א').
מעשה החסד נתפס כעבודת השם לא פחות מהתפילה.
חז"ל דרשו את הפסוק 'ויטע [אברהם] אשל בבאר שבע, ויקרא שם בשם ה' אל עולם (בראשית כ"א: לג).
חז"ל ביארו 'אשל' כנוטריקון אש"ל (אכילה, שתייה, לינה/לוויה).
למעשה על פי המדרש אברהם לא נטע אשל (המרמז למנהג אלילי) – אלא בנה פונדק של נתינה חינם (בבלי סוטה י:עא; בראשית רבה נד:ו).
למעשה – למול חורבן הבית – כבר רבי יוחנן יצק את יסודות דת החסד במדרש הבא: על גמילות חסדים כיצד הרי הוא אומר כי חסד חפצתי ולא זבח (הושע ו' ו') העולם מתחלה לא נברא אלא בחסד שנאמר כי אמרתי עולם חסד יבנה שמים תכין אמונתך בהם (תהלים פ"ט ג').
פעם אחת היה רבן יוחנן בן זכאי יוצא מירושלים והיה ר' יהושע הולך אחריו וראה בית המקדש חרב אמר ר' יהושע אוי לנו על זה שהוא חרב מקום שמכפרים בו עונותיהם של ישראל.
אמר לו בני אל ירע לך יש לנו כפרה אחת שהיא כמותה ואיזה זה גמילות חסדים שנאמר כי חסד חפצתי ולא זבח (הושע ו' ו').
שכן מצינו בדניאל איש חמודות שהיה מתעסק בגמילות חסדים.
אחינו בעל הגמול ישלם לכם גמולכם, ברוך אתה משלם הגמול.
א"ל קום אמא מלתא כנגד כל ישראל.
פתח ואמר 'ריבון העולמים פדה והצל מלט.
הושע עמך ישראל מן הדבר ומן החרב ומן הביזה ומן השדפון ומן הירקון ומכל מיני פורעניות המתרגשות ובאות לעולם.
טרם נקרא ואתה תענה ברוך אתה עוצר המגפה (תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ח', עמוד ב').
(משנה פאה א:א)גמילות החסדים היא מעשה שאין לו שיעור, ומהנה את האדם הן בעולם הזה והן בעולם הבא.
בפירוש למשנה זו - רמב"ם כותב: 'וכל המצות שבין אדם לחבירו נכנסות ב"גמילות חסדים"'.
מלבד מצווה זו, ישנן בתורה מצוות מיוחדות למעשי גמילות חסדים ספציפיים, כדוגמת מצוות פריקה וטעינה, ומצוות הלוואה ודוגמתם, וכן רבים מהכללים והמצוות שבין אדם לחברו, הם בכלל מצוות גמילות חסדים.
מעשה הצדקה של האדם ('עזרך'), הוא למעשה חוליה בשרשרת החסד - ובפועל מניע את האל ('רוכב שמים') לגלות חסד חליפי כלפי האדם – וזליגת הצדק משמים לארץ 'ושחקים יזלו צדק' מאת השכינה:ומנלן דשכינה אקרית צדק?
דכתיב 'רוכב שמים בעזרך ובגאותו שחקים' (דברים ל"ג כ"ו).
וכתיב 'ושחקים יזלו צדק' (ישעיהו מ"ה ח).
וצדק זהו שכינה דכתיב 'צדק ילין בה' (שם א' כא).
וצדק נתן לדוד דכתיב 'ימלוך ה' לעולם אלוהיך ציון לדור ודור' (תהלים קמ"ו י).
מפעלים רבים של ייעוץ משפטי, קבוצות תמיכה, מתן סעד רפואי או נפשי ודומיהם ניתנים לסיווג תחת הכותרת של גמילות חסדים.
בנוסף ישנן עמותות רבות העוסקות בעזרה לחלשים ולנזקקים, כגון בחלוקת בגדים ומזון, בהפעלת בתי תמחוי ובמתן סיוע למשפחות מרובות ילדים.
ארגונים אלה נקראים לרוב גמ"חים.
הקיצור גמ"ח הוא ראשי תיבות של גמילות חסדים, שקנה לעצמו משמעות ספציפית של מתן הלוואות ללא ריבית ללא מטרות רווח.
קיימים בעולם היהודי אלפי מוסדות גמ"ח (הקרויים גמ"חים), קטנים וגדולים, רובם פועלים במגזר החרדי.
גמ"חים מתלווים לרבים מבתי הכנסת ולמוסדות אחרים ובראש ובראשונה מלווים כסף לחברי הקהילה של המוסד או בית הכנסת.
חלק מהגמ"חים מלווים כסף השייך לגמ"ח והמתקבל מתרומות.
גמ"חים אחרים מקבלים הפקדות ופועלים כמעין בנק ללא מטרות רווח.
המושג גמ"ח התרחב גם למוסדות המשאילים ציוד ללא כוונות רווח.
קיימים גמ"חים רבים, לדוגמה השאלת שמלות כלה, כלי אוכל לשמחות, ציוד רפואי (גמ"ח תרופות), ריהוט לתינוק, סידורים וחומשים.
כמו כן קיימים גמ"חים בדמות מוקדים להשבת ילדים אובדים, שפועלים בשכונות חרדיות, שמסייעים להורים במקרים שילדם הקטן אבד באזור מגוריהם, לרוב מתקיימת הפעילות בשבתות וחגים בהם נמנעים ההורים להשתמש מיד בשירותי ההצלה הרגילים כדי להימנע מחילול שבת.
יש גמ"חים שמחלקים ציוד מתכלה כמו מוצצים ותרופות, במיוחד כשהחנויות סגורות.
בנצרות קיימת התמקדות בסיוע לזולת, אפילו על חשבון הנותן, לעיתים אף תוך התנזרות: גידול יתומים וסיוע בגידול ילדים של אנשים אחרים.
ללא כל חשבון ולפנים משורת הדין בכל אמצעי אפשרי: בממונו (צדקה, השאלת חפצים), בגופו - עזרה פיזית, ביקור חולים, השתתפות בשמחות וקבורה, ובדיבורו (עצה טובה, עידוד וניחום).
גמילה היא תהליך של השתחררות מתלות בסוג כלשהו של התמכרות או הרגל, כגון גמילה מעישון או גמילה מחיתולים.
תהליך הגמילה נעשה באמצעות הפסקה מוחלטת של ההתמכרות או בירידה הדרגתית בשימוש בגורם התלות עד למצב בו האדם אינו תלוי בו יותר.
לאחר שהגוף פיתח מנגנוני פיצוי היוצרים מצב של סבילות עבור חומר מסוים, היעדרו של החומר מפסיק את השפעתו בעוד שמנגנוני הפיצוי ממשיכים לפעול לבדם.
בגלל שבמצב זה מנגנוני ההומיאוסטזיס פועלים ללא התנגדות ומורגשים ביתר שאת, הפסקה מוחלטת של נטילת החומרים הממכרים עלולה לגרור אחריה תסמינים של היפוך השפעה.
תסמיני הגמילה עשויים להיות גופניים או נפשיים ובדרך כלל גופניים ונפשיים גם יחד.
משך זמן הגמילה יכול להימשך בין מספר ימים ועד מעבר לשנה ותלוי בסוג הסם ובמנגנוני הפעילות שלו.
גמונדן הוא מחוז בדרום מערב אוסטריה עילית.
שכניו הם: במזרח קירכדורף אן דר קרמס, בצפון מחוז ולס, במערב פקלברוק, בדרום מזרח מדינת שטיריה ובדרום מערב מדינת זלצבורג.
גמטופיט (gametophyte, מ"גמטה", תא רבייה) – השלב ההפלואידי במחזור החיים של הצמחים.
הגמטופיט מהווה את השלב הבלתי-דומיננטי במחזורי החיים של השרכניים והצמחים העילאיים, ואת השלב הדומיננטי במחזורי החיים של הטחבים.
בטחבניים, הגמטופיט מתפתח מהנבג בסדרה של חלוקות מיטוטיות.
הגמטופיט הבוגר מצמיח ארכגוניה ו/או אנטרידיה, שבהם נוצרים בהתאמה תא הביצה ותא הזרע, המתאחדים זה עם זה ליצירת הזיגוטה, שממנה יתפתח הספורופיט.
ישנם שני סוגי גמטופיט, נקבי וזכרי:
גמטופיט זכרי (מיקרוגמטופיט) – גמטופיט המייצר תאי זרע.
בצמחים עילאיים זהו למעשה גרגר האבקה, המכיל שני תאי רבייה זכריים.
גמטופיט נקבי (מגהגמטופיט) – גמטופיט המייצר תאי ביצה.
בצמחים עילאיים זהו למעשה שק העובר הנמצא בביצית, ומכיל 7 תאים: תא ביצה אחד הפלואידי, חמישה תאים הפלואידיים נוספים ותא-ההורה של האנדוספרם שהוא דיפלואידי.
בצמחים עילאיים, הגמטופיט נוצר ונמצא בתוך הצמח, ומכיל את תאי הרבייה ומרכיבים נוספים.
הגמטופיט הזכרי עוזב את הצמח על מנת להגיע לזה הנקבי.
גמילה מעישון היא תהליך הפסקת העישון.
תהליך זה אינו פשוט בשל ההתמכרות הנגרמת כתוצאה מפעולת העישון.
מכיוון שהתמכרות לעישון יכולה להיגרם מכמה סיבות; ראשית יברר המטפל (פסיכולוג או רופא) יחד עם המטופל מהן הסיבות העיקריות שגורמות אצלו את ההתמכרות ובהתאם לכך יתאים את הטיפול.
להלן מספר טיפולים אפשריים וניתן לשלב מספר טיפולים יחדיו ליעילות מרבית:
התרגלות: חקרו ומצאו שכל פעולה שמשתמשים בה בקביעות לאורך שלושה שבועות הופכת להרגל אוטומטי.
כך למשל אם אדם ימשוך לעצמו את אגודלו לאורך שלושה שבועות הוא ימשיך לעשות כן לשארית חייו באופן אוטומטי.
כך למשל ניתן ליצור הרגל לאכילת בננה בסיום כל ארוחה.
כך נוצרים טריגרים המפעילים את הצורך בסיגריה הקשורים למצבים רבים בחיי היום-יום.
על מנת לשבור הרגל באופן כמעט מלא יש להתמיד בהפסקה מוחלטת של עישון לשלושה שבועות.
חיסול מוחלט של ההרגל אורך חודשים נוספים.
התמכרות פיזית: במוח האדם קיימים קולטנים לאצטילכולין, שאליהם נקשר הניקוטין בעת השימוש בסיגריות.
מספר הקולטנים נקבע בשלב העוברי.
הקולטנים רדומים בתחילה, אולם אם האדם מתחיל לעשן הם מופעלים במהירות רבה - סיגריה או שתיים די בהן להביא את הקולטנים למצב פעילות מלאה.
אי-סיפוק הקולטנים מתבטא בתחושת דחק עזה.
הפסקת עישון מוחלטת לאורך חמישה ימים מחזירה את הקולטנים למצב רדום.
יש המסתייעים בטיפול תרופתי כשלב ביניים לפני ההפסקה המוחלטת של צריכת הניקוטין: משאפי ניקוטין, מסטיק ניקוטין ותרופות כגון "זייבן" ו"צ'אמפיקס".
שמירת איזון חומצה-בסיס: הניקוטין הוא בסיס חזק למדי.
בשלב יצירת ההתמכרות הגוף מפצה על עודף הבסיס ביצירת הרגלי אכילה של מזונות המעודדים יצירת חומצות (כגון בשר, ביצים וחומוס) ובהגברת יצירת החומצות.
כדי ליצור איזון חומצה בסיס, ניתן לצרוך כמויות מוגברות של מזונות בסיסיים: ירקות, דבלים (תאנים יבשות) שזיפים מיובשים ושקדים.
תלות רגשית: אדם מעשן לאורך תקופה ארוכה עשוי לקבל את העישון כחלק מדימויו העצמי, דבר שמקשה על הפרידה ממנו בעת הגמילה מהעישון.
גורם זה לעיתים מכשיל תהליכי גמילה, לפעמים שנים לאחר הפסקת העישון עצמה.
תלות זו משתנה מאדם לאדם.
קבוצת תמיכה עוזרת במקרים רבים, וגם תמיכה רגשית חזקה של האנשים הקרובים לנגמלים היא חשובה.
משך התהליך נע בין כמה שבועות לכמה שנים.
על פי מחקרים שנערכו בנושא ההתמכרות, נכון לשנת 2015, הדרך היעילה ביותר לגמילה מוצלחת מעישון, ובעלת שיעורי ההצלחה הגבוהים ביותר לאחר שנה, היא שילוב של תמיכה התנהגותית, כמו סדנאות גמילה, עם טיפול תרופתי מסודר, אשר מקל על תסמיני הגמילה כמו מתח או קשיי ריכוז.
עם זאת, מחקרים שבדקו את התנהגות הנגמלים, מצאו ש-75% מהם עשו זאת בפועל ללא התערבות טיפולית, באמצעות שיטות שונות של כוח רצון ומוטיבציה.
התמודדות עצמית עם גמילה מעישון
על אדם הבוחר להגמל מעישון להתמודד עם כמה גורמים, והם ההרגלים שסובבים את פעולת העישון, ההתמכרות הפיזיולוגית לניקוטין, והתלות הפסיכולוגית בעישון.
על פי האגודה למלחמה בסרטן, התחלה של תהליך מוצלח של גמילה מעישון, היא בהחלטה נחרצת, שמקורה בהבנה עמוקה של הנזק האישי הנגרם מהעישון, ובכך שיתרונות הגמילה עולים על החסרונות, לצד אמונה בכך שכל מעשן מסוגל להגמל, לא משנה עד כמה הוא מרגיש "מכור", או כמה פעמים ניסה להצליח ונכשל.
שלבים מוקדמים לגמילה יכולים לכלול את הגברת המודעות להרגלים, שינוי ההרגלים (לדוגמה, החלפת סוג הסיגריות), קביעת גבולות נחרצים (דוגמת "לא לעשן בבית") ושיתוף בני משפחה וחברים בתהליך.
שלבים אלו יכולים להגביר את סיכויי ההצלחה בתהליך הגמילה עצמו.
לרשות הנגמל מעישון עומדים מספר כלים שיכולים להגביר משמעותית את סיכויי הצלחת הגמילה, כאשר סדנאות הגמילה הן הגורם הבודד המשמעותי ביותר להצלחה, ושילוב של תמיכה מקצועית עם טיפול תרופתי הוא בעל הסיכויים הטובים ביותר להצליח.
חשיבותה של תמיכה מקצועית או חברתית לתהליך רבה.
מחקרים שבדקו את תרומתן של סדנאות גמילה מקצועיות, הראו שאלו מגדילות משמעותית את הסיכוי של אדם להצליח בתהליך.
בישראל, נכון לשנת 2018, סדנאות אלו מוצעות חינם דרך כל קופות החולים במגוון שפות.
תמיכה חברתית יכולה להגיע גם מכיוונים נוספים כמו קבוצות לתמיכה ברשתות חברתיות, או שיחות קבועות של ייעוץ טלפוני המוצעות דרך קופות החולים ללא תשלום.
שילוב תרופתי של התקופות המוכרות על ידי קופות החולים, מגביר בממוצע את סיכויי ההצלחה.
נכון לשנת 2019 בישראל, מוצעים לנגמלים הטיפולים הבאים:
טיפולי החלפת ניקוטין - כגון מסטיקים, טבליות מציצה או מדבקות ניקוטין על הגוף.
מטרת התחליפים לספק לנגמל קצב איטי וקבוע של זרימת ניקוטין, במקום הכמות הגדולה יותר שרגיל היה לקבל מהסיגריות, וכך לסייע בהתמודדות עם התסמינים הפיזיולוגיים של הגמילה.
מחקרים הראו ששימוש בטיפולי החלפת ניקוטין העלו את סיכויי ההצלחה של הנגמלים.
תרופות מרשם - נכון לשנת 2015 משווקות בישראל שתי תרופות המיועדות במיוחד לסייע לגמילה מעישון: צ'מפיקס וזייבן.
שתי התרופות אינן ממכרות ואינן מכילות ניקוטין, והן מותאמות למטופל על ידי רופאו בהתאם להיסטוריה הרפואית שלו.
צ'מפיקס (Champix): מאושרת על ידי ה-FDA וה-EMEA ופותחה עבור גמילה מניקוטין באמצעות שחרור דופמין וחסימת הרצפטורים של הניקוטין למניעת תחושת ההנאה.
זייבן (Zyban): תרופת מרשם להפסקת עישון שאושרה על ידי ה-FDA האמריקני ב-1997. התרופה (שם גנרי בופרופיון) אינה מכילה ניקוטין, והיא מיועדת לטיפול במעגל ההתמכרות לניקוטין, כאשר ככל הנראה, היא משפיעה על החלקים במוח הגורמים להנאה מניקוטין.
המטופל אמור להרגיש ירידה בכמיהה לסיגריה והפחתת תסמיני הגמילה מניקוטין.
יעילותה של רגולציה כגורם מסייע לגמילה מעישון
בשנת 2017 פרסם המרכז המחקר והמידע של הכנסת דו"ח הסוקר את הספרות המחקרית לגבי האפקטיביות של נקיטת גישות מדיניות שונות בניסיון להגביר את אחוזי הגמילה מהעישון.
מחקרים שונים הראו שהשימוש באזהרות בריאות גרפיות על חפיסות הסיגריות יכול להביא להגדלת מספר הניסיונות לגמילה מעישון ולהפחתת כמות הסיגריות במהלך היום, וכן הראה שהוא האמצעי היעיל ביותר לכך מבין אלו שנבדקו.
קבוצת חוקרים קנדית שפרסמה מאמר בנושא בכתב העת המדעי American Journal of Public Health, מצאה שכ-20% מהמעשנים דיווחו שהאזהרות הגרפיות גרמו להם להפחית את מינון העישון שלהם.
מחקרים שבחנו את האפקטיביות של מעבר לחפיסות סיגריות אחידות במראן - אשר מצד אחד מקשות על שיווק הסיגריות באמצעות מראה החפיסה, ומצד שני מבליטות את האזהרות השונות שעל החפיסה.
הספרות המחקרית מראה שיש קשר בין שימוש בחפיסות אחידות לבין רצון להגמל מעישון, אולם הקשר מורכב יחסית.
ייתכן שהאפקטיביות של החפיסות האחידות היא בעיקר בכך שהן מחזקות שימוש בסוגי אזהרות מסוימים, למשל, אזהרות גרפיות.
גורם נוסף אשר משפיע במידה מסוימת, גם אם עקיפה, על מגמות של גמילה מעישון הוא מתן חסות מסחרית מטעם חברות הטבק, למשל, באירועי ספורט ובידור, פסטיבלים ואירועי בילוי.
נראה שכאשר מותרת בחוק חסות מטעם חברות הטבק, מתחזק הדימוי של המותג בפרט ושל העישון בכלל, ומצב זה מפחית בפועל את הסיכוי של מעשנים לנסות להיגמל.
לאחר תחילת תהליך הגמילה מעישון, תוך זמן קצר (שלושה שבועות) חלים שיפורים בכושר הגופני ובבעיית הנזלת הכרונית האופיינית למעשנים, נפסק השיעול וצבע העור מאבד את האפרוריות האופיינית למעשנים.
בטווח ארוך יותר יורד הסיכון למחלות עישון.
גמונדן (בבווארית: Gmunden) היא עיירה בדרום המדינה הפדרלית אוסטריה עילית שבאוסטריה, ובירת מחוז גמונדן, הנקרא על שמה.
העיירה ממוקמת על חופו הצפוני של אגם טראון, בצפון אזור הנופש זאלצקמרגוט.
העיר נודעת בעיקר בשל הקרמיקה הייחודית המיוצרת בה, קרמיקת גמונדן, ובשל מבצר אורט הממוקם בה.
בעיר צולמה סדרת הטלוויזיה האוסטרית המצליחה "שלוסהוטל אורט" בשנות ה-90, שהביאה לעיר פרסום רב בתוככי אוסטריה.
בגמונדן פועלת חשמלית קטנה הנוסעת לאורך טיילת העיר.
גמונדן שוכנת בגובה של 425 מטר מעל פני הים, באזור טראונפירטל, האזור הדרומי מבין ארבעת אזוריה של אוסטריה עילית.
אורך העיר מצפון לדרום הוא 9.4 קילומטר וממזרח למערב 13.5 ק"מ.
עוד לפני שהייתה גמונדן לעיר, בשנת 1217, קיבל האזור שלה זכויות מיוחדות.
גמונדן הפכה ממבצר לעיר בשנת 1278 והייתה מבוצרת במשך כל ימי הביניים.
בשנת 1300 נבנתה בעיר כנסייה.
המנהיג הכלכלי והפוליטי של העיר היה "שופט העיר" (Stadtrichter).
בזמן המצור הטורקי השני על וינה ב־1683 קלטה גמונדן פליטים רבים מווינה.
בשנת 1862 הפכה גמונדן רשמית לעיר ספא.
במועצת העיר ישנם 37 מושבים.
ראש העיר היינץ קפפל ממפלגת העם האוסטרית (ÖVP), המכהן בתפקיד מאז 1997. אופן חלוקת המושבים בין המפלגות השונות נכון לבחירות האחרונות שהתקיימו ב-2009 הוא:
מפלגת העם האוסטרית – 19 מושבים
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית – 8 מושבים
מפלגת החירות האוסטרית – 5 מושבים
מפלגת הירוקים האוסטרית – 4 מושבים
רשימת העיר גמונדן – מושב אחד
גמונדן היא עיר תאומה של הערים הבאות:
גמל-שלמה ירוק (שם מדעי: Sphodromantis viridis) הוא חרק השייך לסדרה גמלי שלמה והוא מצוי בטבע במערב אפריקה אך הופץ כמין פולש באזורים נוספים, בין השאר בספרד ובישראל.
הוא נפוץ לאורך ישראל, מהגולן ועד צפון הנגב.
גמל-השלמה הירוק שוכן לרוב בחורשות או אזורי שיחים, בהם הוא יכול לטפס בינות הענף ולצוד חרקים ואף לטאות קטנות.
אורכו בבגרות כ-8 ס"מ, צבעו ירוק דשא או חום הנוטה לצהוב.
בראשו זוג עיניים גדולות ושלוש עיניים קטנות.
למין זה כמה מאפיינים: שולי החזה משוננים עדינות, קיים שינון גם על גב הגפיים הקדמיות, לבוגרים נקודה לבנה על הכנפיים בצידי הגוף וצורת הגוף יחסית למינים אחרים.
קיימים כמה הבדלים בין הזכר לנקבה: לזכר 8 לוחות גחון לעומת 6-7 אצל הנקבה.
כמו כן הזכרים קטנים יותר, בעלי בטן דקה ולרוב קצרה מכנפי החיפוי בניגוד לנקבה שהיא בעלת בטן נפוחה יותר המגיעה עד לכנפיים או עוברת אותם במקצת.
המחושים של הזכר ארוכים יותר.
גמל-השלמה הירוק, כמו כל גמלי השלמה, הוא בעל גלגול חסר ולכן משיל עצמו כמה פעמים במצב הנימפה עד שמגיע לצורת הבוגר עם הכנפיים.
בזמן היותו נימפה נוהג לפעמים לקפל את בטנו מעלה, מנהג שנעלם בגלגולו האחרון עם צמיחת הכנפיים.
כמו שאר המינים במשפחתו נוהג להידמות לענף בזמן ציד ומתנועע קלות בזמן התקדמותו על העץ כאילו הרוח נושבת בו, מכאן השם גמל שלמה מתפלל.
כאשר הוא מרגיש מאוים ומחליט שאין טעם לברוח נוהג לפרוס את כנפיו ולהצמיד את גפיו הקדמיות לצידי גופו בניסיון להשוות לגופו מראה רחב ומאיים יותר.
גמו גופה (בגעז: ጋሞ ጎፋ) הוא מחוז שהיה קיים בדרום-מערבה של אתיופיה בין השנים 1941–1987.
אזור גמו גופה נכבש וסופח לאימפריה האתיופית בשלהי המאה ה-19. בתחילת המאה שלאחר מכאן שטחי גמו גופה השתייכו למחוז בקו.
בשנות ה-40 הוקמה גמו גופה ושמה נלקח מתוך שתי הקבוצות האתניות הגדולות שחיו במקום הגמו והגופה.
המחוז גבל בקניה בדרום, במחוז סידאמו במזרח ובצפון ובמחוז קאפה במערב.
מלכתחילה בירת המחוז הייתה העיר צ'נצ'ה עד שהועברה לגידולה ואז חזרה לצ'נצ'ה עד שהועברה לארבה מנץ' .
בשנת 1987 תחת השלטון הסוציאליסטי בוטל מחוז גמו גופה תוך שהוא פוצל לשני מחוזות צפון אומו שבירתו העיר ארבה מנץ' ודרום אומו שבירתו ג'ינקה .
כיום שטחי המחוז נכללים בתוך מדינת מדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום.
גמישות פנוטיפית (Phenotypic plasticity) לעיתים נקראת גם הסתגלות פנוטיפית, היא תופעה ביולוגית נפוצה בה מערך גנטי (גנוטיפ) נתון מבטא פנוטיפים שונים של תכונה מסוימת תחת תנאים סביבתיים שונים.
הגמישות הפנוטיפית מאפשרת לאורגניזם לייצר מופעים שונים או רמות ביטוי שונות של תכונות בהתאם לתנאי הסביבה ובכך לעזור לו להתמודד עם תנאים אלה.
עם זאת, בתנאים מסוימים מנגנונים של גמישות התפתחותית עלולים גם לגרום למחלות ולפגיעה באורגניזם.
העיקרון הוא נושא מחקר מרכזי ורב-תחומי בביולוגיה מודרנית.
בביולוגיה אבולוציונית נחקרת האבולוציה של הגמישות הפנוטיפית כתכונה בפני עצמה וכן ההשפעה של תכונה זאת על מהלך האבולוציה.
באקולוגיה נחקר מרחב המופעים של תכונות גמישות בכל מין וההשפעה של מרחב זה על יחסי הגומלין של המין עם סביבתו ועל תפקוד המערכת האקולוגית.
בגנטיקה ובביולוגיה התפתחותית נחקרים המנגנונים המולקולריים שמאפשרים ביטוי משתנה של תכונות ממבנה גנטי נתון.
בתחומים ביולוגיים נוספים גמישות פנוטיפית היא העיקרון מרכזי להסבר תופעות, כמו גמישות התפתחותית של רשתות עצביות בנוירוביולוגיה, דפוסי התנהגות תלויי-הקשר בהתנהגות בעלי חיים, וכו'.
לאחרונה חדר העיקרון ממדעי החיים גם למחקר הרפואי, והתופעה נתפסת כגורם המשפיע על בריאותו של אדם לאורך חייו.
גמילה מחיתולים הוא תהליך שבו מאמנים פעוטות לעשות את הצרכים באסלה או בסיר פלסטיק קטן דמוי סיר לילה, על מנת שיחדלו להשתמש ולהסתמך על חיתולים.
תהליך הגמילה מהחיתולים נעשה בדרך כלל עד גיל 4. עם זאת, גורמים תרבותיים וטכנולוגיים עשויים להשפיע על הגיל שבו בדרך כלל הפעוטות נגמלים מחיתולים.
ברחבי העולם קיימות שיטות שונות לגמילת תינוקות מחיתולים, המיושמות במגוון גילים.
בחלק ממדינות העולם השלישי ידועה השיטה לגידול תינוקות ללא חיתולים, שמיושמת החל מהשבועות הראשונים לחיי התינוקות.
במשאל שנערך ב-1974 בקרב אנשי הדיגו בקניה הפועלים לפי שיטה זו, מרבית האמהות העידו על השלמת תהליך הגמילה בתקופת הגיל של 4–6 חודשים.
על פי נתונים שפורסמו בשנת 2012, אמהות בווייטנאם משתמשות בצליל שריקה על מנת לאמן את תינוקן לעשות את צרכיו בזמנים קבועים, כך שעד גיל שנתיים הפעוט שולט לחלוטין בעשיית צרכיו.
גם באזורים שונים בסין נהוגה שיטת הגמילה ללא חיתולים.
שיטה נוספת הנהוגה שם היא שימוש ב"מכנסי חריץ", המאפשרים לילד לעשות את צרכיו בישיבה שפופה, ללא צורך להפשיל את מכנסיו.
מחקר שפורסם בשנת 2013 מראה כי באיראן נהוגות שיטות שונות לגמילה מחיתולים: שיטת "הילד במרכז", שבה ההורים ממתינים לכך שהפעוט יחל לגלות עניין בהליכה לשירותים מיוזמתו על מנת להתחיל בתהליך הגמילה, או לחלופין "השיטה האינטנסיבית", שבה ההורים מתחילים את התהליך מיוזמתם ולוקחים את הפעוט לשירותים בזמנים קבועים.
גמילה בשיטה זו מתחילה בסביבות גיל שנה.
באנגליה ממליץ ארגון שירותי הבריאות הממלכתי על שימוש בתחתוני גמילה כצעד לקראת שימוש בתחתונים רגילים, וכן ממליץ להורים לעודד את הפעוטות לגשת לשירותים לאחר ארוחות כחלק מתהליך הגמילה, לא להתרגש יתר על המידה כשקורות תקלות, ולשבחם כאשר הם מצליחים.
בארצות הברית נמצא גיל הגמילה מחיתולים במגמת עליה: בשנת 1947 היו יותר ממחצית הילדים בארצות הברית גמולים מחיתולים בגיל שנה וחצי, אך בשנת 2003 הגיל הממוצע לגמילה מחיתולים היה גיל 3 שנים.
גמול חברה להשקעות בע"מ היא חברת השקעות ישראלית שנסחרה בבורסה לניירות ערך בתל אביב ונמצאת בהליכי פירוק.
החברה הוקמה בשנת 1950 על ידי בנק הפועלים ומרכז קופות התגמולין, על מנת לרכז ולהשקיע את כספי החוסכים בקופות התגמולים.
באותה תקופה היו בישראל מאות קופות גמל קטנות וחברת גמול הציע לקופות אלו ניהול משותף של כספי החוסכים.
עם הקמת החברה הוצע שכספי החוסכים יושקעו 30% בהלוואות לקרן קיימת לישראל, 30% בהלוואות לבנק הפועלים, 30% בניירות ערך, במיוחד בתחום הנדל"ן ו-10% ישירות בנכסי נדל"ן.
מייסד החברה ומנהלה הראשון היה יהודה לביטוב.
בשנת 1954 הושקעו בחברה 168 קופות תגמולים ובשנת 1957 הושקעו בה כ-200 קופות תגמולים.
בסוף שנות ה-50 מונה ד"ר שלמה רעיף למנהל החברה.
בשנת 1967 פוטר רעיף בעקבות דו"ח ביקורת של ההסתדרות, על פיה הוא נתן הלוואה מכספי גמול לחברה, תמורת שוחד.
במקומו מונה איתן אבניאון למנהל גמול.
משרדי החברה היו בשנות ה-60 בקומה השלישית של בית צים בתל אביב.
בשריפה בבניין חולצו העובדים על ידי כוחות הכיבוי אך כל מסמכי החברה נשרפו.
עם זאת, החברה הצליחה לשחזר את מסמכי החברה.
ביולי 1970 עברו משרדיה לבית הסנה ברחוב אלנבי.
במשך השנים שימשה החברה כזרוע התפעולית של קופות גמל וחברת העובדים, בתחום הפיננסים כדי לנצל יתרון לגודל בניהול ההשקעות של גופים אלו.
החברה הנפיקה מניות ואיגרות חוב מיועדות לגופים הללו והשקיעה בעבורם בפיקדונות, באיגרות חוב ובהלוואות לחברות ומוסדות שונים.
החל מסוף שנות ה-80, החלה החברה להשקיע ישירות במניות של חברות שונות, ועד סוף שנות ה-90 כבר השקיעה גמול מאות מיליוני שקלים בתחומים שונים כגון תעשייה, אנרגיה, טכנולוגיה, תקשורת, מחשבים ומסחר, על מנת להגדיל את התשואה להון.
אחד הנכסים העיקריים של החברה מבחינת משקיעיה היה מעמדה כקופה מרכזית בניהול קופות גמל, שהקנה לה החל מ-1975 פטור ממס על הכנסותיה.
מסיבות היסטוריות, הנובעות מהרקע להקמת גמול, הוקנו לבנק הפועלים ולחברת העובדים זכויות מועדפות, שאיפשרו להן לשלוט יחד בגמול.
למרות שבנק הפועלים החזיק רק 8% מהמניות וחברת העובדים 0.25% השליטה עוגנה בחלוקת הון המניות של גמול לשלושה סוגים, ובמתן זכויות יתר אישיות לבנק הפועלים במינוי דירקטורים.
מבקרת המדינה, מרים בן-פורת, כתבה דו"ח ביקורת על מבנה הבעלות בחברה.
אחר כך, בהתערבות הממונה על שוק ההון, יזמה גמול מהלך לאיחוד הון המניות והשוואת הזכויות שהן מקנות.
שינוי זה גם ביטל את מעמד החברה כקופת גמל מרכזית בעלת פטור ממס.
בשנת 1997 החלו בעלי מניות בחברה, ובעיקר קרן הפנסיה "מבטחים" שהחזיקה 25% מהמניות, לדרוש את חלוקת כל נכסיה של החברה כדיווידנד ופירוקה, וזאת בטענה שהפקיעה הצפויה של הפטור תהפוך את גמול למלכודת מס לבעלי מניותיה.
גמול החלה בתהליך של חלוקת דיווידנד בסך 2.6 מיליארד שקל והקטינה את הונה העצמי ל-486 מיליון שקל.
במקביל האיצה את השקעותיה בחברות בורסאיות, וכן בתחומים שבהם לא עסקה עד אז כמו היי-טק.
במאי 2001 נרשמו מניותיה של החברה למסחר בבורסה בתל אביב, במקביל לרכישת השליטה בחברה על ידי האחים ג'ולס ואדי טראמפ, ששילמו 380 מיליון שקל, תמורת 67% ממניות החברה.
באוקטובר 2003, נמכרה השליטה בחברה לאמ.
אחזקות, חברה פרטית בשליטת אייל יונה ואמנון ברזילי.
לאחר שינוי הבעלות צמצמה החברה את פעילותה בשוק ההון והפיננסים והעמיקה את השקעתה בנדל"ן.
ופעלה בעיקר כיזמית בתחום הנדל"ן בישראל ובמזרח אירופה.
באמצעות חברה בת בבעלות מלאה, גמול נדל"ן.
בין השאר מכרה מניות שהחזיקה בחברות תדיראן קשר, נס טכנולוגיות, אר.אר מדיה, ו"גמול סהר קרנות נאמנות".
בפברואר 2005, רכשה גמול את השליטה בחברת "אלקטרוניקס ליין", שמניותיה נסחרו בבורסה בתל אביב.
החברה הייתה שלד בורסאי עתיר מזומנים, לאחר שכל הפעילות העסקית של החברה (ייצור אזעקות) הועברה כולה לחברה בת שמנותיה נסחרו בבורסת פרנקפורט.
לאחר הרכישה שונה שמה של "אלקטרוניקס ליין" ל"מטיס קפיטל", וביולי 2005 היא רכשה 50% מניות חברת יפנאוטו, יבואנית רכבי סובארו בישראל, תמורת 37.5 מיליון דולר.
בשנת 2007 רכש את השליטה בחברה ליאון רקנאטי לפי שווי שוק של 630 מיליון שקל.
אולם זמן קצר לאחר הרכישה התדרדר מצבה של החברה, בעקבות המשבר הכלכלי העולמי ומספר השקעות כושלות.
בשנת 2009 החברה הגיעה למצב של אי עמידה בחובותיה, וחתמה על הסדר חוב.
בשנת 2011 נכנס רו"ח יצחק גווילי לגרעין השליטה בחברה תמורת שווי חברה של 24 מיליון ש"ח בלבד.
אולם ב-2013 נכנסה להסדר חוב נוסף ועברה לשליטת בעלי איגרות החוב של החברה.
לאחר מכן נמכרו רוב נכסי החברה והיא נכנסה להליכי פירוק.
גמינה (בפולנית: gmina; רבים: gminy, "גמיני") היא החלוקה המנהלית הנמוכה ביותר בשלטון המקומי של פולין.
בפולין יש (נכון ל-2026) 2,489 גמיני, כולל ערים עם סטטוס של גמינה.
גמינה הוגדרה מחדש בשנת 1972 ובעקבות כך בוטלה יחידה מנהלית גרומדה.
הגמינה מקבילה לעיריות ולרשויות מקומיות בישראל ובארצות הברית למשל, ול"קומונות" בצרפת.
גודל הגמינה נע בין 517.2 קמ"ר ו-1,697,596 תושבים בגמינה הגדולה ביותר (ורשה, נכון ל-2006) לבין 3.32 קמ"ר (גורובו אילאבצקיה) ו-1,634 תושבים (קריניצה מורסקה).
גמישות גופנית היא יכולתו של המפרק ושל השרירים הסובבים אותו לנוע בחופשיות במלוא טווח התנועה, או מעבר לכך, מבלי לגרום לגוף כאב, נזק או פציעה.
הגמישות מושפעת ממבנה העצמות וממבנה הרקמות שבמפרק, וכן מתפקודה של מערכת העצבים.
גורמים נוספים המשפיעים על רמת הגמישות כוללים את המין, הגיל, המשקל, הגנטיקה, אורח החיים, רמת הפעילות הגופנית ורמת העייפות.
טווח התנועה במפרקים משתנה מאדם לאדם, ונמדד במעלות או בסנטימטרים.
גמישות היא מרכיב מרכזי באימוני כושר גופני, ובעיקר בענפי יוגה והתעמלות אמנותית.
נהוג להבחין בין שלושה סוגים עיקריים של גמישות: גמישות סטטית, גמישות דינמית וגמישות סטטית־פסיבית.
לגמישות תפקיד מרכזי בכושר הגופני ובבריאות האדם.
היא משפיעה על כושר התנועה, על בריאות השלד ועמוד השדרה, על מערכת העצבים, על מערכת הנשימה ואף על תפקוד המעיים.
שמירה על גמישות מסייעת במניעת ליקויי יציבה ומאפשרת שמירה על מנח גוף תקין.
רמת גמישות טובה תורמת לעצמאות תפקודית, מפחיתה סיכון לפציעות, ומשפרת את היכולת לבצע מטלות יומיומיות ללא כאב.
שרירים גמישים מאפשרים תנועה יעילה ובטוחה יותר.
למרות תרומתה הבריאותית, אימון לשיפור גמישות נחשב פעמים רבות לפחות מוערך במסגרת תוכניות הכושר.
בענפי ספורט רבים, גמישות משפרת את טווח התנועה ואת הזריזות, ומאפשרת ביצועים טובים ומדויקים יותר.
אימוני גמישות מסייעים גם להרפיית השרירים, להפחתת כאבים לאחר פעילות גופנית מאומצת, ולמניעת התכווצויות בעקבות אימוני כוח.
תרגול מתיחות קבוע משפר את טווח התנועה ואת איכות הביצוע הספורטיבי.
הגמישות והאלסטיות מושפעות במידה מסוימת מהגנטיקה, ולכן שונות מאדם לאדם.
עם זאת, ניתן לשפרן באמצעות תרגול.
הדרך המרכזית לשיפור הגמישות היא תרגול מתיחות — הפעלת כוח המביאה להתארכות השריר ולשיפור טווח התנועה של המפרקים.
מומלץ לבצע מתיחות כשהגוף חם, שכן במצב זה רמת האלסטין בשרירים גבוהה יותר.
בענפי ספורט כגון התעמלות, נדרשת גמישות רבה במיוחד, ולכן מבוצעות מתיחות רבות כחלק מהאימון.
תרגילי מתיחה ניתן לבצע באופן עצמאי או בסיוע גורם חיצוני.
מקובל להבחין בין מתיחות אקטיביות ופסיביות, וכן בין מתיחות דינמיות וסטטיות.
שיטות המתיחה העיקריות כוללות: מתיחה אקטיבית, מתיחה פסיבית, מתיחה בליסטית, מתיחה דינמית, מתיחה סטטית ומתיחות בשיטת ה־PNF.
גמישות דינמית – היכולת לבצע תנועות בטווח תנועה מלא של המפרקים.
גמישות סטאטית – מתיחת שריר מתנגד באמצעות הפעלת שריר פעיל, לדוגמה: הרמת רגל קדימה והחזקתה במצב זה, כאשר גיד הברך (האנטגוניסט) נמתח ושרירי הירך (אגוניסט) מחזיקים את הרגל מורמת.
גמישות סטטית־פסיבית – היכולת להחזיק איבר במצב מתיחה תוך שימוש במשקל הגוף או בעזר חיצוני, לדוגמה הנחת רגל קדימה על כיסא.
גמישות יתר מפרקית (Hypermobility of the joints) היא היכולת לבצע תנועות בטווח רחב מהנורמה.
לרוב אינה מלווה בסימפטומים, אך כאשר מופיעים תסמינים ייתכן שמדובר בתסמונת גמישות יתר.
גמישות יתר נפוצה בעיקר בקרב ילדים, ולעיתים משפיעה על התפתחות יסודות התנועה.
היא מאופיינת בטווחי תנועה גדולים מהממוצע ולעיתים מלווה בקיצור שרירים, הנובע ממאמץ לייצב את המפרקים.
מצב זה עלול להעלות את הסיכון לפציעות במערכת השרירים והשלד.
ניתן לשפר את היציבות באמצעות חיזוק השרירים המייצבים ותרגול מודעות ליציבה נכונה, אך לא ניתן לשנות את טווח התנועה עצמו.
גמישות יתר, ובשמה המקצועי: תסמונת היפרמוביליות היא יכולת המתארת כיפוף מפרקים בזווית רחבה יותר מהרגיל.
לדוגמה, ישנם אנשים היכולים לכופף את אגודלם לכיוון האמה, את חיבור הברכיים לכיוון האחורי, להניח את רגלם מאחורי ראשם, וסוגים נוספים של גמישות.
הלקות מתבטאת בסוגים רבים ממפרקי הגוף.
גמישות יתר היא שכיחה, וכ-10 עד 25 אחוזים מהאנשים סובלים מכך.
חלק מהאנשים הסובלים מכך מפתחים בעיות נוספות עקב אי-היציבות של המפרקים.
אנשים הסובלים מגמישות יתר מפתחים לעיתים בעיות נוספות עקב א-יציבות של המפרקים, כגון:
נקעים, דלקות גידים, דלקת האמתחת.
התפתחות מוקדמת של דלקת מפרקים ניוונית (בסביבות גיל ההתבגרות).
פריקה חלקית או מלאה של מפרק, בדרך כלל כתף או ברך.
עייפות, גם לאחר פעילות גופנית קצרה.
כאבי גב או פריצות דיסק.
"כאבי גדילה" המתוארים אצל ילדים בשעות אחר הצהריים המאוחרות או לילה.
גמישות יתר היא תוצאה של אחת או יותר מהסיבות הבאות:
קצה א-נורמלי של אחת או יותר מהעצמות במפרקים.
קולגן סוג 1 או רקמות חיבור אחרות פגומות (כמו גם בתסמונת אהלרס-דנלוס ותסמונת מרפן) הגורמים לרצועות, שרירים וגידים מוחלשים.
אותו מום גם גורם לעצמות מוחלשות, העלולות לגרום לאוסטיאופורוזיס ולשברים.
תפיסה משותפת לא תקינה (יכולת לקויה באיתור חלקי גוף בחלל או מעקב אחר מפרק מורחב).
הפרעות אלה גורמות ללחץ מפרקים לא תקין, הגורם להתבלות המפרקים ולדלקת מפרקים ניוונית.
המום נוטה להיות תורשתי, דבר המצביע על בסיס גנטי של לפחות מספר צורות של גמישות יתר.
המונח מפרק כפול משמש לעיתים קרובות לתיאור גמישות יתר.
רוב האנשים בעלתי גמישות היתר אינם סובלים מסימפטומים אחרים.
לכ-5% מהאוכלוסייה הבריאה ישנו מפרק אחד לפחות או יותר אשר גמיש יתר על המידה.
עם זאת, אנשים הסובלים מגמישות יתר כפופים כנגד קשיים רבים.
לדוגמה, המפרקים שלהם עשויים להיפגע בקלות, לנטות יותר כדי להשלים את פריקה בשל יציבות מפרק חלשה ועשויים לפתח בעיות עייפות שרירים (משמע השרירים צריכים להתאמץ יותר כדי לפצות על חולשה ברצועות תומכות המפרקים).
גמישות יתר יכולה להוביל לכאב כרוני ואף נכות במקרים חמורים.
מוזיקאיים עם אצבעות בעלות גמישות יתר עלולים להיתקל בקשיים כאשר האצבעות נכנסות למצב של נעילת האצבע.
כמו כן להפך, הם עשויים להציג יכולות מעולה בשל טווח מוגבר של התנועה שלהם באצבעות, כגון ניגון בכינור, צ'לו ופסנתר.
גמישות יתר עלולה להיות סימפטומטית למצב רפואי קשה, כגון תסמונת סטיקלר, תסמונת אהלר-דנלוס, תסמונת מרפן, תסמונת לואיס-דיטס, דלקת מפרקים שגרונית, פרכת, זאבת, פוליו, תסמונת מורקיו, דיסוסטיס קליידוקראלי או מיוטוניה קונגניטה.
בדרך כלל גמישות יתר נקשרת לתסמונת התשישות הכרונית ופיברומיאלגיה.
גמישות יתר עלולה לגרום לטראומה פיזית, בדרך כלל בצורה של פריקת מפרק, פריקה חלקית של מפרק, חוסר יציבות המפרק, נקעים, וכו'.
מצב זה גורם לעיתים קרובות לטראומה פיזית או רגשית, והם גורמים אפשריים למצבים כגון פיברומיאלגיה.
נשים הסובלות מגמישות יתר עלולות להיתקל בקשיים מסוימים בעת ההיריון.
במהלך ההריון, הגוף משחרר הורמונים מסוימים המשנים את הפיזיולוגיה של הרצועות, המקלים את המתיחה הנדרשת כדי להתאים את גדילת העובר, כמו גם את תהליך הלידה.
השילוב של גמישות יתר וחגורת האגן הקשורים להריון יכול להיות מתיש במהלכו.
אישה הרה עם מפרקים בעלי גמישות יתר תהיה לעיתים קרובות תחת כאב משמעותי של השרירים המפרקים עקב ההסתגלות להריון.
כאב לעיתים קרובות מונע מנשים כאלה עמידה או הליכה במהלך ההריון.
החולה ההרה עלול להיאלץ להשתמש בסיר או בכיסא גלגלים במהלך ההיריון ועלולות לחוות נכות קבועה.
הסימפטומים של גמישות יתר כוללים כאב עמום אבל אינטנסיבי סביב הברך, מפרקי הקרסול וכפות הרגליים.
הכאב ואי הנוחות המשפיעים על חלקי הגוף האלה ניתן להקל על ידי שימוש באביזר תמיכה מותאמים אישית.
גמישות יתר כוללת בדרך כלל תסמינים אחרים, כגון כאבי שרירים וכאבי פרקים.
היא שכיחה יחסית בקרב ילדים ומופיעה יותר אצל נשים יותר מאשר גברים.
כרגע ידוע על ארבעה גורמים עיקריים:
צורת הקצוות של העצמות - לחלק מהמפרקים יש בדרך כלל מגוון רחב של תנועות, כגון הכתף והירך, אשר שניהם מפרקים כדוריים.
אם מבנה שקע מפרק העצמות רדוד יותר מהרגיל, יתאפשר טווח תנועה גדול יחסית.
אם השקע רדוד במיוחד, המפרק עלול להתפרק בקלות.
מחסור בחלבונים או בעיות הורמונליות - רצועות מורכבות מכמה סוגים של סיבי חלבון.
חלבונים אלה כוללים אלסטין, אשר נותן גמישות שעשויה להיות שונה אצל אנשים מסוימים.
הורמוני המין הנשי משנים את חלבוני הקולגן.
נשים בדרך כלל יותר גמישות יותר לפני וסת, ואף יותר מכך בשלבים האחרונים של ההיריון, בגלל הורמון שנקרא רלקסין המאפשר לאגן להתרחב כך שראש התינוק יוכל לעבור.
גמישות יתר נבדלת על ידי גזע, אשר עשוי לשקף הבדלים במבנה חלבון קולגן.
לאנשים מתת היבשת ההודית, למשל, יש לעיתים קרובות ידיים גמישות יותר מהגזע הלבן.
טונוס שרירים - כיווץ השרירים נשלט על ידי מערכת העצבים, ומשפיע על טווח התנועה.
טכניקות מיוחדות יכולות לשנות את טונוס השרירים ולהגביר את הגמישות.
יוגה, למשל, יכולה לעזור להרגיע את השרירים ולהפוך את המפרקים יותר גמישים.
יוגה אינה מומלצת על ידי רוב אנשי מקצוע רפואיים עבור אנשים עם תסמונת היפרמונביליות בשל הסבירות של נזק למפרקים.
מתעמלים וספורטאים יכולים לפעמים לרכוש גמישות יתר במפרקים מסוימים באמצעות פעילות.
פרופריוספציה - יכולת מופרזת לזהות מפרק/מיקום גוף מדויק עם עיניים עצומות, עלולה להוביל למתיחת יתר על המידה ומפרקים היפרמוביליים.
גמישות יתר יכולה גם להיגרם על ידי הפרעות ברקמת חיבור, כגון תסמונת אהלרס-דנלוס ותסמונת מרפן.
גמישות יתר היא סימפטום נפוץ עבור שניהם.
לתסמונת אהלרס-דנלוס יש תת-סוגים רבים; רובם כוללים גמישות יתר במידה מסוימת.
כאשר גמישות יתר היא הסימפטום הראשי, אז תסמונת אהלרס-דנלוס/גמישות יתר הוא סוג סביר.
אנשים עם תסמונת אהלרס-דנלוס וגמישות יתר סובלים מפריקות מלאות או חלקיות תכופות, עם או בלי טראומה, לעיתים באופן ספונטני.
בדרך כלל, גמישות יתר נקבע על ידי אנשי מקצוע רפואיים כדבר לא משמעותי.
גמישות יתר חולקת תסמינים עם עוד מחלות כגון תסמונת מרפן, תסמונת אהלרס-דנלוס ופרכת.
מומחים בהפרעות רקמות חיבור הסכימו כי צורות חמורות של תסמונת היפרמוביליות וצורות מתונות של תסמונת אהלר-דנלוס הן סוג היפר-ניידות של אותה הפרעה.
היפרמוביליות כללית היא תכונה נפוצה בכל אותן הפרעות רקמות חיבור תורשתיות ותכונות אחרות רבות חופפות, אבל לעיתים קרובות התכונות הקיימות אינן מאפשרות הבחנה של הפרעות אלה.
דפוס הירושה של תסמונת אהלר-דנלוס משתנה לפי סוג.
ארתרוכלזיה, קלאסי, היפרמוביליות וצורות כלי הדם בדרך כלל יש דפוס אוטוזומלי (כרומוזומי אך אינו קשור לכרומוזום מין) דומיננטי של ירושה.
ירושה דומיננטית אוטוזומלית מתרחשת כאשר עותק אחד של גן בכל תא מספיק כדי לגרום להפרעה.
במקרים מסוימים, אדם מושפע יורש את המוטציה מהורה אחד מושפע.
מקרים אחרים נובעים ממוטציות גנטיות חדשות (לא רציף).
מקרים כאלה יכולים להתרחש אצל אנשים ללא היסטוריה של ההפרעה במשפחה שלהם.
החל מיולי 2000, אבחון של גמישות יתר נעשה בסולם בייטון.
גמישות יתר מאובחנת בנוכחות שני קריטריונים מרכזיים, אחד משמעותי ושני קריטריונים קלים, או ארבעה קריטריונים קלים.
ציון של 4 מתוך 9 או יותר בסולם בייטון.
כאבי פרקים במשך יותר משלושה חודשים בארבעה מפרקים או יותר.
כאב מרפקים (3 חודשים) במפרק אחד או שלושה או כאבי גב (פחות מ-3 חודשים), ספונדילוזיס, ספונדילוליזיס או ספונדיוליזהזה.
פריקה מלאה או חלקית מיותר ממפרק אחד/פריקה מלאה או חלקית במפרק אחד יותר ממקרה בודד.
שיגרון קל בפחות משלושה נגעים (כגון דלקת הכסת).
עור א-נורמלי: עור דק ועוד.
סימני עיניים: צניחת עפעפיים, קוצר ראייה או נטיות אנטימונגולואדיות (פלפברל).
דליות ורידים, בקע, צניחת רחם/פי טבעת.
סולם בייטון הוא גרסה ערוכה של שיטת הציון של קרטר/וילקינסון ששימש במשך שנים רבות כאינדיקציה של היפרמוביליות שכיחה.
אנשי מקצוע רפואיים שינו את הפרשנויות שלהם על התוצאות; חלק מקבלים ציון נמוך כגון 1 מתוך 9 וחלק 4 מתוך 9 כאיבחון של גמישות יתר.
לכן, שיטת קרטר-וילקנסון שולבה, עם הנחיות ברורות יותר, לתוך סולם בייטון.
סולם בייטון נמדד על ידי הוספת נקודה אחת עבור כל אחד מהבאים:
לגעת עם כל שטח הפנים של כף היד ברצפה תוך שמירה על ברכיים ישרות.
ברך ימין עוברת מקשיתה אחורה.
ברך שמאל עוברת מקשיתה אחורה.
זרת ימין עוברת את ה-90 מעלות במתיחה אחורית.
זרת שמאל עוברת את ה-90 מעלות במתיחה אחורית.
חשוב כי אנשים בעלי גמישות יתר יישארו בכושר, אפילו יותר מאשר האדם הממוצע כדי למנוע פציעות חוזרות.
פעילות גופנית קבועה ופעילות גופנית אשר מפוקחת על ידי רופא ומטפל פיזי, יכולה להקטין את הסימפטומים משום ששרירים חזקים מגבירים את יציבות המפרק הדינמי.
טיפול בחום ובקור יכול לעזור באופן זמני להקלה בכאבי המפרקים והשרירים הכואבים, אך אינו מטפל בבעיות היסוד.
תרופות אינן הטיפול העיקרי עבור גמישות יתר, אבל יכולות לשמש כטיפול תומך עבור כאב במפרקים.
נוגדי דלקת שאינם סטרואידים (NSAIDs) הם המומלצים העיקריים.
התרופות אינן מומלצות לטיפול ראשוני או ארוך טווח ומוגדרות לשימוש לטווח קצר לאחר פציעה חריפה.
גמישות מחשבתית היא היכולת של אדם להתמודד כראוי עם שינויים סביבתיים וחוויות אישיות.
גמישות מחשבתית היא תהליך דינמי מתמשך שמתאר תבנית של אינטראקציה עם הסביבה.
התהליך כולל מודעות לזמן הנתון, יכולת לשנות פרספקטיבה, איזון הצרכים או שינוי התנהגות כדי להגיע לתוצאות טובות.
הגמישות המחשבתית, מאפשרת לאדם לשקול מגוון גישות לבעיה מסוימת ולבחון את המצב, גם מנקודות מבט לא קונבנציונליות.
כמו כן, היצירתיות נשענת על גמישות מחשבתית, שמאפשרת חשיבה רב-ממדית ורב-כיוונית.
גמישות מחשבתית באה לביטוי כאשר נדרשת שליטה ברגשות, מחשבות והתנהגויות.
היא מתבטאת בהפחתת הנוקשות ובהפחתת יישום של תבניות קבועות יתר על המידה.
חוסר גמישות מחשבתית עלול להפחית אפשרויות לחוויות חיוביות ולהגביל אפשרויות תגובה.
הסטה קוגניטיבית היא אחת הצורות של גמישות מחשבתית, אשר באה לידי ביטוי ביכולת של האדם להסיט באופן מודע את מוקד תשומת הלב שלו מדבר אחד לאחר.
היא כוללת זניחה של סט מנטלי בלתי רלוונטי לטובת שפעול של מטלה או סט מנטלי חדשים ורלוונטיים יותר.
היכולת לשנות את מוקד תשומת הלב באופן מודע היא חלק מהתפקודים הניהוליים והיא יכולה לסייע לאדם להסתגל למצבים חדשים.
כאשר חל שינוי בסיטואציה או בתנאים הסביבתיים, יכול לחול שינוי גם באוסף החוקים והתגובות ההולמים את הסיטואציה החדשה.
הקשר בין אמפתיה לגמישות מחשבתית
לפי פיאז'ה ילדים מתחת לגיל שבע אינם מודעים לאגו של עצמם ואינם מבחינים בין נקודת המבט שלהם לבין נקודת המבט של אחרים.
כלומר אמפתיה היא יכולת שנרכשת ומשתכללת עם השנים.
בין אמפתיה לבין גמישות מחשבתית נמצא קשר משמעותי בקרב אנשים עם גידול מוחי.
הקשר ביניהן יכול לנבוע מכך שגמישות מחשבתית היא כישור הכרחי לאמפתיה או שלשתיהן נדרש אותו תהליך עצבי.
כמו כן, ייתכן שכתוצאה מפגיעה מוחית בגיל מבוגר, הגורמת להופעת מוגבלויות שונות, ביניהן פגיעה גמישות מחשבתית, נוצרת תגובה רגשית הפוגעת ביכולת האמפתיה.
הורים ומחנכים שמודעים לרגשותיהם ולרגשות הילדים, עוזרים לילד לסווג רגשות, ולהתמודד עם שינויים.
ילדים שמקבלים את אותו "אימון רגשי" מסוגלים יותר להוריד את רמת ההתרגשות במצבים שמעוררים רגשות חזקים.
כך מתאפשר לילדים למקד תשומת לב ולהתארגן לפעולה מתואמת למטרה מסוימת.
התנהגויות הוריות שמעוררות אשמה, פחד או טינה, עלולות למנוע מילדים את האפשרות לפתח מיומנות בקרה עצמית.
ילד שבקביעות מקבל תגובות דחייה, ענישה או זלזול בהבעות עצב, פחד או כעס, עלול ללמוד לסווג רגשות אלו כבלתי חשובים, לא הולמים או מביישים.
התנהגויות הוריות כאלו עלולות גם להסיט את תשומת לב לרגשות השליליים ולגרוע מתשומת הלב למצב ולפעולות הילד.
קליפת המוח הקדם-מצחית מאפשרת גמישות מחשבתית והיא מעורבת בחשיבה יצירתית.
היא מעורבת גם בתפקודים מחשבתיים גבוהים ומכילה חלק מהמערכות המורכבות המעורבות בתפקודים ניהוליים.
בנוסף, התפקוד הדופמינרגי של הסטריאטום מאפשר את הגמישות המחשבתית החיונית לחשיבה יצירתית.
הקשר בין הדופמין בסטריאטום ליצירתיות הוא בעל צורת U הפוכה, כאשר רמות מתונות של דופמין מסייעות לגמישות המחשבתית ותורמות ליצירתיות, בעוד שרמות גבוהות או נמוכות של דופמין פוגעות בגמישות המחשבתית וביצירתיות.
בהתאם לכך, נשא הדופמין DAT מקושר לזמינות הדופמין בסטריאטום ולגמישות מחשבתית.
גמטופור הוא הלחם בסיסים של שתי מילים מיוונית עתיקה: γαμετή (גמטה - תא הרבייה) ו-Φορά (פור - לשאת), כלומר האיבר הנושא את תא הרבייה.
בטחבי-עלים ובשרכים הגמטופור הוא האיבר הנושא את הארכגוניום ואת האנטרידיום.
במידה והארכגוניום והאנטרידיום נמצאים על אותו צמח אז הוא יקרא "חד-ביתי" (Monoicous) ואם הם יהיו אך ורק על פרטים נפרדים אז הצמח יקרא "דו-ביתי" (Dioicous).
גמילה מסמים הוא תהליך השתחררות מתלות בנטילת סמים פסיכואקטיביים או תרופות ממכרות.
תהליך הגמילה נעשה באמצעות הפסקה מוחלטת של נטילת החומר הממכר, או ירידה הדרגתית בשימושו עד למצב בו הגוף אינו תלוי בו יותר.
אנשים פונים לשימוש בסמים בשל שילוב של גורמים גנטיים, השפעות משפחתיות וחברתיות, ומצבים נפשיים כמו חרדה או דיכאון, כאשר הסם נתפס כאמצעי להקלה רגשית ולהשתלבות חברתית.
התמכרות היא תופעה שמשלבת גורמים ביולוגיים, נפשיים וחברתיים.
האדם המתמכר חוזר שוב ושוב לצרוך חומרים פסיכו-אקטיביים כמו סמים, שמשפיעים על מצב התודעה, הרגשות, החשיבה וההתנהגות שלו, עד כדי חוסר יכולת לרסן את הדחף לשימוש.
התמכרות לסמים עלולה לגרום לסיבוכים רבים שמשפיעים על כל תחומי החיים:
ברמה החברתית והנפשית - עלולות להתעורר בעיות ביחסים אישיים, בעבודה, הסתבכויות עם החוק, קשיים כלכליים ואף נטייה מוגברת להתאבדות.
ברמה הבריאותית - התמכרות יכולה לגרום לנזקים חמורים ללב, פגיעות נוירולוגיות ונפשיות, סיכון מוגבר לתאונות ולמחלות מידבקות כמו איידס והפטיטיס, במיוחד עקב שימוש משותף במזרקים.
משרד הבריאות אחראי על שתי דרכי טיפול במתמכרים לסמים קשים, הטיפול מתמקד במישור הפיזי.
גמילה פיזית, ניתן למתמכרים במסגרת אשפוזיות לגמילה פיזית.
האשפוזיות מיועדת לתת מענה לצרכים של מתמכרים אשר מעוניינים לעבור גמילה פיזית מהסם.
הגמילה הפיזית היא השלב הראשון של תהליך הגמילה.
מרכזים אמבולטוריים לטיפול תרופתי ממושך.
מתמכרים מקבלים טיפול במסגרת מרכזי חלוקת טיפול תרופתי.
תהליך הגמילה מורכב ממספר שלבים, הכוללים לעיתים גם טיפול רפואי ראשוני לגמילה פיזית, טיפול רגשי-נפשי ארוך טווח ושיקום חברתי ותעסוקתי.
כשהמתמכר פונה לעזרה, בשלב הראשון יש לוודא כי הוא מכיר בבעיית ההתמכרות כמחלה.
יש לבצע פגישת היכרות ראשונית על מנת לבנות תוכנית טיפול אישית.
כמו כן, יש לתת משקל לאישיות המתמכר ולאנשים בסביבתו הקרובה.
אחד הטיפולים היעילים ביותר הוא טיפול משולב.
המטרה היא לעזור למתמכרים להיגמל ולגרום לכך שלא יחזרו להשתמש בסם לטווח הארוך.
ההתערבות הטיפולית נעשית ברמה האישית, קבוצתית ומערכתית.
טיפול קבוצתי נחשב כשיטה יעילה לטיפול במתמכרים.
כאשר מטופל נמצא בקבוצה, הוא מפסיק להתמקד בעצמו ובבעייתו, זוהי הגישה המקובלת ביותר והיא משלבת תמיכה סוציאלית ועבודה רב־מערכתית עם גורמי בריאות, חינוך ורווחה.
קהילות גמילה מטפלות בהתמכרויות לסמים, אלכוהול והתמכרויות אחרות.
הקהילות מציעות שיטות טיפול שונות ואף התאמה לפי מגזר ודתיות.
דוגמה לתוכנית לגמילה בתוך הקהילה היא תוכנית שנים עשר הצעדים.
תוכנית זו מתאפשרת לאחר שהנגמל עבר גמילה פיזית ראשונית ומתבצעת במסגרת הקהילה.
התוכנית פותחה על ידי אנשים שהתמכרו לאלכוהול ונזקקו לעזרה עצמית כדי להיגמל.
בזמן שהמתמכר עובר טיפול גמילה בשיטה זו הוא מנהל שיחות מוטיבציה פרטניות עם מטפלים, עובר טיפול תרופתי וכן משתתף בקבוצות תמיכה אנונימיות.
שיטה זו מתאימה לאנשים אשר ברוב הזמן מנהלים חיים נורמטיביים או כאלה שלא יכולים להרשות לעצמם להסתגר במכוני הגמילה (מצפן ייעוץ וטיפול, 2014).
בישראל מופעל מערך גמילה מסמים הכולל שירותי איתור, ייעוץ, אבחון, טיפול ושיקום בקהילה.
מערך זה מתואם על ידי מספר גופים, בהם משרד הבריאות, משרד הרווחה והרשות למאבק בהתמכרויות.
הטיפול כולל מסגרות כמו מרכזי יום, קהילות טיפוליות והוסטלים, אך קיים מחסור במענים לאוכלוסיות ייחודיות כגון נשים וקטינים.
המסגרות פועלות לשיקום כוללני הכולל טיפול רפואי, רגשי וחברתי, אך פיזור הסמכויות בין משרדי הממשלה מוביל לעיתים לחוסר תיאום, מה שמחזק את הצורך ברפורמה ובשיתוף פעולה הדוק בין הגורמים השונים.
נשים וגברים נבדלים באופן שבו הם מתחילים להשתמש בסמים ובאופן שבו הם פונים לגמילה.
נשים לרוב מתחילות שימוש בגיל צעיר יותר, לעיתים קרובות כתוצאה מטראומה, חרדה או דיכאון, ומשתמשות בסמים כאמצעי "ריפוי עצמי".
גברים נוטים להשתמש בסמים בהשפעת לחץ חברתי ולצרוך סמים קשים יותר.
תהליך הגמילה אצל נשים מאופיין בצורך בתמיכה רגשית ובטיפול מותאם לטראומה, בעוד שגברים מגיעים לרוב לטיפול בעקבות לחץ חיצוני כמו דרישה של הרשויות.
בקרב ילדים ובני נוער בישראל, התמכרות לסמים מתאפיינת לעיתים קרובות בשימוש מוקדם ובמקרים רבים קשורים לרקע של פגיעות רגשית, קושי משפחתי וחיים בסביבה מסכנת.
מדיניות הטיפול כוללת הקמת מסגרות ייעודיות כמו מרכזי יום, קהילות טיפוליות ושירותים טיפוליים בקהילה, המותאמים במיוחד לצרכים של צעירים מתמכרים.
תהליך הגמילה כולל עבודה רב-תחומית הכוללת אנשי טיפול, פסיכולוגים, עובדים סוציאליים ולעיתים גם רופאים, עם דגש על שיקום אישי, חיזוק מסוגלות והתמודדות עם טראומות.
בנוסף, משולבים הורים ובני משפחה כחלק בלתי נפרד מתהליך הגמילה, על מנת לתמוך בסביבה המשקמת של הנער או הילד.
אדם מתמכר מתמקד באובססיביות בהשגת החומר הפסיכואקטיבי, משתמש בו באופן כפייתי ומתקשה להפסיק את הצריכה למרות שהוא מבין את הפגיעה שזה גורם לו.
המבנה הכימי של המוח משתנה בעקבות שימוש בחומרים ממכרים ושינויים אלה נמשכים זמן רב לאחר שהאדם מפסיק להשתמש.
שינוי זה במבנה המוח מגביר את הסיכון להישנות, מה שהופך את הטיפול לחלק חשוב מתהליך השיקום.
מפני שבמצב זה מנגנוני ההומיאוסטזיס פועלים ללא התנגדות ומורגשים ביתר שאת, הפסקה מוחלטת של נטילת החומרים הממכרים עלולה לגרור אחריה תסמינים של היפוך השפעה.
משך זמן הגמילה יכול להימשך בין מספר ימים ועד מעבר לשנה, תלוי בסוג הסם ובמנגנוני הפעילות שלו.
תסמונת נסיגה היא שם כללי לאוסף תסמינים המתלווים להפסקת הצריכה או הפחתת המינון של סמים פסיכואקטיביים או תרופות מסוגים שונים, לאחר תקופה שבה נצרכו באופן סדיר.
תסמונת נסיגה מופיעה לאחר שהגוף פיתח סבילות לאותו חומר ונוצרה תלות גופנית.
גמז'ה (בהונגרית: Gemzse) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
יהודים החלו להתיישב בגמז'ה במחצית המאה ה-18. הם היו עניים והיישוב לא התפתח בזמנם.
משנת 1867 הקהילה היהודית הייתה כפופה לקהילת מאנדוק.
בשנת 1941 גויסו כל הגברים היהודים לעבודות כפייה יחד עם אזרחים הונגריים נוספים.
ובשנת 1944, לאחר הכיבוש הגרמני, הובלו כל תושבי המקום היהודים, בלוויית חיילי הז'אנדרמריה ההונגרית, לגטו קישווארדה, לאחר שבועות מספר בתנאי רעב שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי המלחמה חזרו לכפר רק כמה ניצולים וחיי הקהילה לא נתחדשו.
גמל-שלמה סיני (שם מדעי: Tenodera sinensis) הוא מין בסדרת גמלי שלמה שמצוי באסיה.
ב-1896 המין הוכנס בטעות לארצות הברית ומאז נחשב למין פולש.
גמל-השלמה הסיני ניזון בעיקר מחרקים אחרים, אולם נקבות בוגרות ניצפו בעבר אוכלות מלבד חרקים (צרעות וחגבים), עכבישים, זוחלים קטנים ואפילו ציפורים יונקי דבש.
כמו רוב גמלי השלמה, הם ידועים בהיותם קניבלים.
מחקר אחד מראה שקניבליזם מתרחש בכ-50% ממקרי ההזדווגות של מין זה.
גמל-השלמה הסיני הוא גמל שלמה ארוך, דק, בצבע חום וירוק.
הוא בדרך כלל ארוך יותר ממינים אחרים של גמל שלמה, מגיע לקצת מעבר ל-11 סנטימטרים, והוא מין גמל שלמה הגדול ביותר באמריקה הצפונית.
צבעו נע מירוק לחום עם פס רוחבי ירוק על גבולות הכנפיים הקדמיות.
באור נמוך עיני גמל השלמה נראות שחורות, אך באור יום הן נראות צלולות, תואמות לצבע הראש.
לאחר רבייה, הנקבה יכולה לייצר כמה שקי ביצים בקוטר של כ-2 סנטימטרים, כל אחד מהם יכול להכיל עד 400 ביצים.
לעיתים קרובות, ניתן למצוא את שקי הביצים תלויים מענפים או ממשטחים משופעים אחרים אליהם היא מדביקה את שק הביצים.
גמל-שלמה סיני הוא חיית מחמד נפוצה עבור חובבי גמלי שלמה, וניתן לרכוש את שקי הביצים ממשתלות צמחים ברחבי ארצות הברית.
הם יכולים להיות מאולפים מספיק כדי לשבת על היד ואפילו להאכיל אותם ביד.
חוץ מהיותו חיית מחמד, גמל-השלמה הסיני הוא גם חרק פופולרי לצורך של הדברה ירוקה.
את גמל-השלמה הסיני יש לשמור בטרריום פי שלושה מגודלו.
מדובר בטורף אגרסיבי שיעז לתקוף חרקים גדולים ממנו.
בשבי, תזונתו מורכבת בעיקר מתיקנים, זבובים, פרפרים, חגבים וצרצרים.
בנוסף, גמלי-שלמה סינים אינם שותים מים מתוך קערה, יש לספק נוזלים על ידי ריסוס מים על בסיס יומי.
ריסוס מים אינו נועד רק בשביל לספק מקור שתייה לגמל השלמה, המים גם תורמים לשמירת הלחות המתאימה על מנת שיוכל להשיל את עורו כראוי.
גמל-השלמה הסיני נטרף על ידי גמלי שלמה אחרים, ציפורים, וצרעת הענק האסייתית שנמצאת בתחום המחייה שלו.
גמיד רוסלנוביץ' אגלארוב הוא כדורגלן רוסי ממוצא דאגסטני, המשחק כחלוץ במועדון דינמו מחצ'קלה.
הוא בוגר מועדון אנז'י וערך את הופעת הבכורה בטורניר מקצועני במסגרת קבוצת המילואים של אנז'י, אנז'י-2 ב-11 במאי 2018 במשחק ליגת הכדורגל המקצוענית מול קרסנודאר-2. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של אנז'י ב-28 ביולי 2018 במשחק המחזור הראשון בליגת העל, מול אורל, כשנכנס כמחליף בדקה 80.
ב-24 בינואר 2020, נודע כי השחקן חתם על חוזה לשלוש שנים עם מועדון אופה המייצג את הרפובליקה הבשקירית.
עם זאת, ב-22 בינואר 2021, הוא נשלח להשאלה עד סוף העונה לוולגר אסטרחן.
לקראת עונת 2021/2022 בליגת העל הרוסית בכדורגל, חזר להרכב הקבוצה וכבר בפתיחת העונה בלט בראש טבלת מלכי השערים כשהבקיע 6 שערים בשבעת המחזורים הראשונים של העונה.