tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
מרכזה של המשטרה המעולה היה בתחילה בירושלים, ולאחר מכן עבר לצריפין.
כן היו לה בסיסים ביריחו, בבאר שבע, בטולכרם, בג'נין, בבית שאן, בצמח ובראש פינה.
הכוח היה כוח רכוב על סוסים, אך המשרתים בבאר שבע רכבו על גמלים.
המטרה כי שליש מהמשרתים בכוח יהיו יהודים לא הושגה.
לקראת פירוקה של המשטרה, בסוף שנת 1925, שירתו בה 18 קצינים בריטים, 35 ערבים נוצרים, 227 ערבים מוסלמים, 97 צ'רקסים, 10 דרוזים, 2 ארמנים ו-100 יהודים.
מספר היהודים היה, אם כן, מעט למעלה מחמישית.
בתחילה היו מחלקות מיוחדות ליהודים, ולאחר מכן פוזרו היהודים בין המחלקות.
בתחילה ערך היישוב ניסיונות להשתלב מבחינה מוסדית במשטרה, ולשלבה בפעולות "ההגנה", אך לאחר מכן איבד בכך עניין.
חלק מהמתגייסים, שהתגייסו מתוך רצון לתרום למאמץ הלאומי, עזבו, ובמקומם הגיעו אחרים, שמניעיהם כספיים בעיקר.
התנאים במשטרה המעולה היו רחוקים מהמובטח.
המשכורת לא הייתה טובה, המתגייסים הוכרחו לחתום לארבע שנים, והיחס המזלזל של הקצונה הבריטית היוו גורמים שהרחיקו את בני הנוער המעולים של היישוב מההתגייסות למשטרה.
במקביל לכוח זה, הוקם, בתחילת שנת 1922, כוח נוסף בשם "הז'נדרמריה הבריטית" שכלל כ-700 שוטרים בריטים, ותיקי מלחמת האזרחים האירית.
פעולתן של שתי הז'נדרמריות הביאה לרגיעה ביטחונית מסוימת לקראת סוף כהונתו של הרברט סמואל.
בשנת 1925 הוחלף סמואל בלורד הרברט פלומר.
פלומר החליט לבצע רה-ארגון בכוח המשטרה, על מנת לחסוך בהוצאות.
שינויים אלו נתפסו אצל אנשי היישוב כ"הוצאת היהודים מהמשטרה המעולה" ויצירת כוח שכל המשרתים בו ערבים.
בתוך היישוב הערבי קמה התנגדות גדולה להקמת חיל הספר העבר-ירדני.
בין המתנגדים היו שדרשו להסתפק בדרישה שלא להקים את חיל הספר העבר ירדני, מסיבות טקטיות.
אחרים דווקא דרשו הקמת גדוד עברי במקביל לחיל הספר הערבי.
עם זאת, היו שהתנגדו באופן עקרוני להקמת גדוד עברי.
בפועל, חיל הספר העבר ירדני הוקם לבדו והיו בו רק 28 יהודים מבין כשמונה מאות המשרתים בו.
יתר המשרתים במשטרה המעולה הועברו למשטרת המנדט (המשטרה הרגילה) או השתחררו.
חלקם היו לפעילים בארגון "ההגנה", וניצלו את הידע והאימונים שקיבלו במסגרת המשטרה המעולה.
מדינת ישראל הכירה בשירותם ובתרומתם של שוטרי המשטרה המעולה, וקבעה כי מי ששירת במסגרת זו חצי שנה זכאי לשאת את אות המשמר ובלבד שהשירות במשטרה המעולה נעשה על דעתם של מוסדות היישוב היהודי בארץ ישראל.
המשטרה הניידת הייתה יחידה של משטרת המנדט שהוקמה בשנת 1940, כאשר היא לקחה על עצמה חלק מהמשימות שקודם לכן היו בידי הצבא הבריטי, שהיה עסוק בלחימה כנגד מדינות הציר במלחמת העולם השנייה.
עם הקמתה מנתה היחידה, שנחשבה יחידת עילית, כ-550 איש, שכללו כ-50 קצינים בריטיים, 250 שוטרים בריטיים וכ-250 שוטרים ארץ ישראליים, יהודים וערבים.
החל משנת 1944 שימשה היחידה במאבק כנגד המחתרות שקמו ביישוב העברי ולצורך כך גויסו אליה עוד כ-2000 שוטרים בריטיים והשוטרים הארץ ישראליים שוחררו ממנה.
היחידה התנייעה באמצעות שריוניות ושימשה ככלי חשוב במאבק הבריטים כנגד המחתרות, שהחמיר בשנת 1945 עם הקמת תנועת המרי העברי.
תקציבה בשנים 1945–1946 הגיע למעל מיליון לירות.
מפקדה האחרון של היחידה היה הבריגדיר ברנרד פרגוסון.
בליל 22 בפברואר 1946 תקף הפלמ"ח ארבעה מבסיסי המשטרה הניידת, בג'נין, בשפרעם (במקום בו הוקם אחר כך המרכז ללימודי משטרה של משטרת ישראל), בכפר ויתקין (במקום בו מצוי כיום מחנה משטרת החופים בנעורים) ובשרונה (במקום בו מצויה כיום הקריה בתל אביב).
בפעולת שרונה נהרגו ארבעה מאנשי הפלמ"ח, המכונים "הארבעה" וכיום נקרא על שמם רחוב הארבעה בתל אביב.
בדצמבר 1946, בעקבות המלצתו של צ'ארלס ג'ורג' ויקהאם, הודיע הקולונל ויליאם ניקול גריי, מפקד משטרת המנדט, על פירוק היחידה, והטמעת שוטריה בשורות המשטרה הכללית.
הסיבה שניתנה לכך הייתה כי בעת הקמת היחידה, בשנת 1940, לא יכול היה הצבא להעניק סיוע צבאי למשטרה, אך לאחר מכן השתנה המצב, ואין עוד צורך בפעילות היחידה.
המשטרה הפדרלית של מקסיקו (בספרדית: Policía Federal; בראשי תיבות: PF) הידועה יותר בשם משטרת המניעה הפדרלית (Policía Federal Preventiva) הייתה כוח משטרה פדרלי במקסיקו שהוקם ב-1989 עם מיזוגן של מספר סוכנויות משטרה פדרליות:
יחידת המבצעים המיוחדים (ספרדית: GOPES, Grupo de Operaciones Especiales) שאחראית לחילוץ בני ערובה, לוחמה בסמים ובטרור ומאבק בפשע מאורגן.
המשטרה הפדרלית במקסיקו הייתה כפופה לוועדה הלאומית לביטחון (לשעבר, מזכירות ביטחון הציבור המקסיקנית).
על פי הסלנג הספרדי במקסיקו, סוכני סוכנות החקירות הפדרלית ושוטרי המשטרה הפדרלית מכונים "פדראלס" - המרשלים הפדרליים.
ב-1 באוקטובר 2019 המשטרה פורקה בשל שחיתות בכל הדרגים של גוף השיטור שנועד להוות הכוח הלוחם במלחמת הסמים במקסיקו, אך מאז 2007 הפכה המשטרה לגוף מושחת חסר סמכויות במאבק נגד קרטלי הסמים.
המשטרה הפדרלית במתכונתה המודרנית הוקמה ב-1998 מתוך משטרת המניעה הפדרלית שקדמה לה ונוסדה ב-1989. המשטרה הוקמה בהמלצת נשיא מקסיקו ארנסטו סדיו שכיהן בשנים 1994–2000. מטרת הקמת הארגון הייתה לחדד ולייעל את המאבק בפשיעה הגוברת.
עם הזמן גדל תקציב הארגון בד בבד עם הרחבת סמכויותיו.
המשטרה הפדרלית הייתה אחראית על משטרת התנועה, נאבקה בפשעי כלכלה שונים והייתה אחראית גם למאבק בהגירה לא חוקית.
בנוסף הייתה אחראית המשטרה גם לאבטחת התחבורה במקסיקו, נמלי תעופה ותחנות אוטובוס שונות.
חקירת פשעים פדרליים הייתה באחריות סוכנות החקירות הפדרלית של מקסיקו שהפכה למשרד משטרת החקירות המקסיקני.
לאחר בחירתו של אנדרס מנואל לופס אוברדור לתפקיד נשיא מקסיקו, הוא יזם את הקמתו של המשמר הלאומי של מקסיקו.
כאשר המשמר החדש נועד לסייע בפתרון המשבר הביטחוני של מקסיקו.
ההצעה זכתה לתמיכת הקונגרס בפברואר 2019 והגוף החדש הוקם כשלרשותו 60,000 חיילים.
הגוף החל לפעול ב-30 ביוני 2019. באוקטובר 2019 הוחלט כי יפורקו כלל כוחות המשטרה הפדרלית.
המשטרה הפדרלית של אוסטריה (גרמנית: Bundespolizei) היא משטרה פדרלית באוסטריה שנוסדה ב-1 ביולי 2005 ומהווה לגוף השיטור הפדרלי הלאומי העיקרי במדינה לענייני אכיפת חוק ושמירה על הסדר הציבורי.
עד שנת 2005 המשטרה הפעילה כוחות שיטור בערים הגדולות, כוינה הבירה, זלצבורג וגראץ.
ב-2004 ממשלת אוסטריה הסכימה לאגד שני כוחות משטרה עם השירות לחקירות פשיעה, כוח השיטור לביטחון הציבור והז'נדרמריה האוסטרית.
המשטרה כפופה למשרד הפנים הפדרלי (Bundesministerium für Inneres) וכוללת 9 פיקודים מחוזיים.
המשטרה הפדרלית באוסטרליה הוקמה ב-19 באוקטובר 1979 כיורשת למשטרת הקהילייה, משטרת טריטוריית הבירה האוסטרלית ולשכת הסמים הפדרלית של אוסטרליה.
המשטרה הפדרלית כפופה למשרד הפנים והתובע הכללי האוסטרלי ועד נובמבר 2007 הייתה כפופה למשרד המשפטים והמכס.
הגנת האינטרסים הלאומיים של אוסטרליה מפני פשיעה חמורה במדינה ומחוצה לה;
הענקת שירותי שיטור בעיר הבירה ובאיים הסמוכים לאוסטרליה;
מפקד המשטרה הוא היועץ הראשי של ממשלת אוסטרליה בענייני משטרה;
מאבק בסחר לא חוקי בסמים;
מאבק בהברחה מאורגנת של בני אדם, למטרות זנות או ניצול אנוש;
אספקת מידע נכון אודות פשעי היי טק ומאבק בהם;
מאבק בהלבנות הון ופשע מאורגן;
הצוותים המשולבים ללוחמה בטרור הם קציני מודיעין המנהלים חקירות למניעת טרור ואלימות קיצונית בכל טריטוריה ומדינה באוסטרליה.
מרכז מאגר הנתונים לפצצות הוא המקור העיקרי למודיעין בתחום שימוש לא מורשה בחומרי נפץ.
המרכז מספק דו"ח סטטיסטי מדי שנה על כל תקריות הנפץ.
הוא יחידת הסייבר הלאומית של אוסטרליה, הנאבקת בפשעי מחשב ופועלת בשיתוף פעולה עם ארגון הביון והביטחון האוסטרלי (Australian Security Intelligence Organisation) ומינהל האותות האוסטרלי (Australian Signals Directorate).
המרכז אחראי לתיאום בין ארגוני אכיפת החוק לצורך מאבק בפשעי מחשב ואבטחת תשתיות מחשוב ממשלתיות.
מכללת המשטרה הפדרלית (Australian Federal Police College) מהווה את מתקן האימונים של המשטרה.
לשכת הסמים הפדרלית של אוסטרליה (Federal Bureau of Narcotics) היא הארגון המרכזי באוסטרליה למאבק בסחר בסמים והיא חלק מהמשטרה הפדרלית.
ב-1969 ייסד ראש ממשלת אוסטרליה, ג'ון גורטון, את הוועדה הלאומית למאבק בתפוצת הסמים (National Standing Control Committee on Drugs of Dependence).
אלן קרמודי, היה יו"ר הוועדה הראשון.
קרמודי היה מנהל המכס האוסטרלי והוא הקים את לשכת הסמים (Narcotics Bureau) אגף במכס שתכליתו להילחם בסמים ברמה הלאומית.
לשכת הסמים הפדרלית הוכפפה בספטמבר 1979 למשרד המשפטים האוסטרלי וכעבור זמן קצר הפכה לחלק מהמשטרה הפדרלית של אוסטרליה.
הקצין הבכיר ביותר במשטרה הוא הנציב (Commissioner).
המשטרה הפדרלית של בלגיה (בהולנדית: Federale Politie; בצרפתית: Police Fédérale du Belgique) היא משטרת בלגיה וארגון אכיפת חוק בבלגיה שנוסד ב-7 בדצמבר 2001. המשטרה הוקמה מתוך סדרת ארגונים שקדמו לה: הז'נדרמריה; חילות הצבא של משרד הפנים הבלגי והמשטרה המשפטית הפדרלית.
המשטרה הפדרלית הבלגית אחראית לביטחון פנים במדינה כאשר מפקד המשטרה הוא הנציב הכללי שאחראי לשלוש המחלקות המבצעיות העיקריות בארגון:
המחלקה לחקירות פשיעה – המשטרה המשפטית
המחלקה לשיתוף פעולה משטרתי בינלאומי - כוללת לשכות קישור למשטרות מקבילות במדינות שכנות וקישור לאינטרפול ויורופול.
המחלקה ליחסים עם משטרות מקומיות
מחלקת היחידות המיוחדות - הוקמה ב-1972
המחלקה האדמיניסטרטיבית של המשטרה, המשטרה האדמיניסטרטיבית (הולנדית: Bestuurlijke politie; צרפתית: Police administrative; גרמנית: Verwaltungspolizei) כוללת חמישה משימות: אבטחה, סיוע כללי, תחבורה ותמיכה אווירית ויבשתית.
הפלוגות לאבטחת המשפחה המלכותית - ארגון אבטחת אישים בבלגיה
מחלקת התקשורת המשטרתית - אבטחת גבולות המדינה
מחלקת הרזרבה הכללית - סיוע למשטרה המקומית
המינהל הכללי של המשטרה המשפטית היא המחלקה הפדרלית לחקירות פשיעה והמשטרה המשפטית בבלגיה (הולנדית: Gerechtelijke politie; צרפתית: Police judiciaire; גרמנית: Gerichtspolizei).
החטיבה לפשע אישי (DJP) אחראית למאבק בסחר בבני אדם
החטיבה לפשעי רכוש (DJB) אחראית למאבק בגנבות רכב, הברחות שונות, גנבת יצירות אמנו, שודים מזוינים והברחות נשק
החטיבה לפשע פיננסי וכלכלי (DJF) נאבקת בשחיתות, פשעי כלכלה ופשע מאורגן כלכלי ופשעי מחשב
חטיבת הפשע המאורגן (DJC) נאבקת בפשע המאורגן ברמה אסטרטגית, טקטית ומבצעית.
נלחמת בכנופיות פשע כ"מלאכי הגיהנום" הקנדיים ואנשי המאפיה הרוסית, הבלקנית והאסייתית
החטיבה לפשע צבאי (DJMM) חוקרת פשעים ומעשי שחיתות בשורות הצבא הבלגי
ועדה פ' - ועדת הפיקוח הפרלמנטרית על המשטרה הבלגית
המשטרה הפדרלית של ארגנטינה (בספרדית: Policía Federal Argentina; בקיצור: PFA) אחראית לכל תפקידי השיטור במחוז הפדרלי של בואנוס איירס כשהיא יורשת את התפקיד הזה מידי משטרת המטרופולין לשעבר.
המשטרה הוקמה ב-24 בדצמבר 1943.
ב-1580 הקפטן חואן דה גאראיי ייסד מיליציית שיטור מקומית שנודעה בשם "משטרת בואנוס איירס" (Policía de Buenos Aires) ב-1880 ירשה אותה משטרת הבירה (Policía de la Capital) שב-1943 הפכה למשטרה הפדרלית.
ב-24 בדצמבר 1943, הנשיא הארגנטינאי, פדרו פאבלו רמירס חתם על צו מס' 17.750 להקמת המשטרה הפדרלית, רעיון שהועלה על ידי מפקד המשטרה, אמיליו רמירס, בנו של הנשיא.
המשטרה לא החליפה מיד את משטרת הבירה, אלא תחילה נטלה ממנה סמכויות שונות; ב-7 בפברואר 1944, המשמר הנשיאותי של הבית הוורוד (מעון הנשיא הארגנטינאי) היה לחלק מהמשטרה הפדרלית.
בינואר 2017 ניטלו ממנה סמכויות האכיפה בעיר בואנוס איירס והיא פועלת בכל המדינה ובמחוז בואנוס איירס, כשעל תפקידי השיטור בבואנוס איירס אחראית משטרת העיר בואנוס איירס.
המשטרה הפדרלית כפופה למשרד הפנים הארגנטינאי והיא מנוהלת על ידי הנציב הכללי (Comisario General).
מטה המשטרה ידוע בשם מחלקת המשטרה המרכזית (Departamento Central de Policía) והוא שוכן ברחוב מורנו 1650, בואנוס איירס.
יחידת השתלטות משטרתית שהוקמה ב-1994.
יחידת מבצעים מיוחדים שהוקמה ב-1978 כדי לאבטח את המונדיאל שנערך במדינה והפכה ליחידה העיקרית ללוחמה בטרור של המשטרה הפדרלית בארגנטינה.
המשטרה הפדרלית של גרמניה היא ארגון אכיפת חוק פדרלי ממשלתי הכפוף למשרד הפנים הפדרלי של גרמניה שהוקם ב-1951 ככוח הגנת הגבול הפדרלי (BGS, Bundesgrenzschutz), ב-1 ביולי 2005 משמר הגבול הפדרלי הגרמני הפך למשטרה הפדרלית.
המשטרה הפדרלית בגרמניה אחראית על:
ביטחון הגבולות באמצעות Grepo - משטרת הגבולות (Grenzpolizei) שכוללת את משמר החופים הפדרלי הגרמני (Küstenwache des Bundes) שהוא ארגון פדרלי לאבטחת גבולותיה הימיים של גרמניה.
אבטחת מתקנים פדרליים ושגרירויות זרות בערים הפדרליות.
המשטרה הצבאית הרוסית הוא ארגון אכיפת חוק בכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית, הכפוף למשרד ההגנה הרוסי.
בסתיו 2010 הוחלט להקים את המשטרה כאשר המפקד הישיר על המשטרה הוא סגן ראשון לשר ההגנה.
החלטות על הקמת גוף זה התקבלו גם בעבר אך לא מומשו.
הגוף הוקם הלכה למעשה במרץ 2015.
המשטרה הצבאית אחראית על שמירה על סדר ואכיפת המשמעת הצבאית, שליטה על התנועה הצבאית, פעולות ביטחון וחקירות.
השוטרים הצבאיים מבצעים סיורים בבסיסי הכוחות המזוינים ובמקומות כינוס של חיילים.
הם מסיירים גם באירועים צבאיים, מסייעים לבתי המשפט הצבאיים ומסייעים באיסוף והובלה של שבויי מלחמה.
גוף משטרת התנועה צבאית עובד ביחד עם המשטרה האזרחית בעת הכוונת תנועה צבאית במטרה לשפר את בטיחות התנועה ולהגן על החיילים.
משימות המשטרה הצבאית בתחום זה כוללות חקירת תאונות במעורבות חיילים, הכוונת תנועה צבאית, ליווי שיירות צבאיות, הקמת נקודות ביקורת ועוד.
חלק מפעולות המשטרה הצבאית כוללות גם פעולות ביטחון במטרה למנוע פשעים כנגד הכוחות המזוינים ולמנוע הפרות סדר בטקסים רשמיים של הצבא.
תפקידי החקירה כוללים חקירות בתחומים רבים כולל דיווח על תאונות חמורות, סיוע בחקירת עבירות צבאיות וחיפוש אחר עריקים.
למשטרה הצבאית יש גם צוותים הכוללים כלבי משטרה שמאומנים לשמש ככלבי סיור וככלבי חיפוש.
הצוותים האלה מסייעים בחיפוש אחר חומרי נפץ וסמים.
על אף שהמשטרה הצבאית מהווה כוח משותף לכלל זרועות הצבא, הם עוטים את מדי הצבא כיוון שהם נחשבים חלק מצבא היבשה.
הם חובשים כומתות אדמות עם סמל המשטרה הצבאית.
בעת משימות סיור שגרתיות הם עוטים מדי צבא רגילים.
לשוטרים הצבאיים, יש סמכויות רק על חיילים, עובדים אזרחיים של הכוחות המזוינים ואזרחים שנכנסו למתחם צבאי.
מינהל המשטרה הצבאית משרת את כל הזרועות של הכוחות המזוינים של רוסיה כגון: צבא רוסיה, חיל הים, חיל האוויר וזרועות נוספים.
מפקדת המשטרה הצבאית ממוקמת ברחוב זנאמנקה 19 במוסקבה, בתוככי מתחם בנייני משרד ההגנה של רוסיה.
למשטרה הצבאית ארבעה משרדים אזוריים, 142 עמדות צבאיות בשורות הצבא והצי, 2 גדודי משמעת ויחידות משטרת התנועה הצבאית.
המינהל האזורי של המשטרה הצבאית במחוז הצבאי המערבי (מטה בסנקט פטרבורג)
המינהל האזורי של המשטרה הצבאית במחוז הצבאי המרכזי (מטה ביקטרינבורג)
המינהל האזורי של המשטרה הצבאית במחוז הצבאי המזרחי (מטה בחברובסק)
המינהל האזורי של המשטרה הצבאית במחוז הצבאי הדרומי (מטה ברוסטוב על הדון)
המינהל האזורי של המשטרה הצבאית בצי הצפוני (מטה בסברומורסק)
משנת 2019, בכל אחת מהיחידות הטריטוריאליות החלה לפעול יחידה משטרתית ימית (Морская военная полиция ВМФ России).
בתקופת האימפריה הרוסית את משימות השיטור הצבאי ביצע חיל הז'נדרמים המיוחד.
אחד הגופים הראשונים שעסק בכך היה משרד הקומנדנט הצבאי של העיר סנקט פטרבורג שעמד בראש "הקומנדטורה הצבאית" (Военная комендатура города Санкт-Петербурга) שנוצר בשנת 1796, שמונה באופן אישי על ידי קיסר רוסיה.
בנובמבר 1796, מונה הקומנדנט הראשון, בפקודת הקיסר פאבל הראשון, היה זה קולונל אלכסיי אנדרייביץ' ארקצ'ייב.
פאבל הראשון ערך רפורמות צבאיות רבות ורצה לדעת כל מה שקורה ונעשה בחיל המצב של העיר, כלומר איך מיושמות הרפורמות שלו, איך מתבצע השירות.
הוא התעניין לא רק במצבם המוסרי ובהתנהגותם של הקצינים, אלא גם במוסר של החיילים בעלי הדרגות הנמוכות.
בהקשר זה, לאחר שאישר את תפקידי הקומנדנט, הוא הפך במקביל את מפקדי היחידות לתלויים בו לחלוטין.
הקומנדנט ידע את כל הנעשה ביחידות הצבאיות והתייצב מדי יום אצל הקיסר לדיווח על מצב העניינים בחיל המצב ונתן מענה על שאלות בנוגע לאופן השירות בבירה.
בתקופת פאבל הוא היה אחראי על המשמעת והסדר בצבא.
לאחר מהפכת פברואר 1917, משימות אלה הועברו לידי שירות קצין העיר (Военная комендатура).
לאחר מכן את תפקידי האכיפה בצבא ביצעו מחלקות ייעודיות בארגוני ביטחון המדינה, כמו המינהל הראשי השלישי בקג"ב או האגף השלישי של פס"ב, שממלא תפקידי סיכול ריגול וחתרנות בתוככי הצבא ולא באכיפת חוק.
בשנות ה-90 הפרקליטות הצבאית הראשית של רוסיה שיתפה פעולה עם שירות קצין העיר ויחידות אומו"ן בביצוע משימות אכיפת החוק הצבאי.
ב־31 בינואר 2006, הועלה לראשונה הרעיון של הקמת משטרה צבאית בפדרציה הרוסית על ידי נשיא רוסיה פוטין במהלך מסיבת עיתונאים ב, הוא אמר כי "משימות שליטה על שמירת שלטון החוק בכוחות המזוינים הרוסים עשויים להיות מופקדים בידי המשטרה הצבאית".
בדצמבר 2009 חתם שר ההגנה של הפדרציה הרוסית אנאטולי סרדיוקוב על צו להקמת משטרה צבאית על בסיס מחלקות משרדי קצין העיר ומשטרת התנועה הצבאית, אך באביב 2010 בוטלה החלטה זו.
עם זאת, בתמיכת דמיטרי מדבדב, על רקע ברפורמה המשטרתית שלו הוחלט להתקדם ביוזמה להקמת משטרה צבאית מקבילה בתפקודה למשטרות צבאיות במדינות המערב שהייתה אמורה להיכנס לפעילות במהלך דצמבר 2011 ולטפל בכל הנושאים שהוזכרו.
הגוף החדש נועד לסייע לארגוני ביטחון ללכוד מבוקשים שמשרתים בצבא וליטול חלק משמעותי במאבק ב"דדובשצ'ינה", הזובור וההתעללות במגויסי שנה ראשונה על ידי חיילים ותיקים בצבא הרוסי בקיץ 2011 הודיע אנטולי סרדיוקוב על הקמת משטרה צבאית עד סוף השנה, שתעסוק בהשבת הסדר בכוחות המזוינים הרוסים.
ב-1 בדצמבר 2011 הוקמה המנהלת הראשית של המשטרה הצבאית של משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית.
החוק אודות המשטרה הצבאית אושר בדומה הממלכתית ב-24 בינואר 2014, אושרר ב-29 בינואר במועצת הפדרציה ונחתם על ידי הנשיא ב-4 בפברואר אותה שנה.
ב-25 במרץ 2015 ולדימיר פוטין אשרר את כתב האמנה של המשטרה הצבאית ואחת ממשימותיו העיקריות הייתה אבטחת הסדר והמשמעת הצבאית בבסיסי הצבא.
החל מתחילת 2016 גדודי המשטרה הצבאית נוטלים חלק באבטחת מתקני הצבא הרוסי בסוריה.
בדצמבר 2016 לאחר שחרור העיר חלב במסגרת המעורבות הרוסית במלחמת האזרחים בסוריה, נשלח גדוד של המשטרה הצבאית בפיקודו של רוסלן נומאחדג'ייב לאבטחת הסדר הציבורי בעיר והענקת סיוע לשלטונות העיר.
במרץ 2017 הוחזרו חלק מהגדודים לרוסיה.
במהלך יוני ויולי 2017 כוחות המשטרה הצבאית הרוסית היו פעילים משמעותית אף בכיבוש דרום סוריה.
כאשר תיווכו בין כוחות המורדים לבין כוחות צבא סוריה שהעדיפו להיכנע לכוחות המשטרה.
בנוסף, למשטרה הצבאית בסיס פיקוד בדמשק והוקם מוצב של המשטרה הצבאית בגבול ישראל-סוריה הצופה על רמת הגולן.
ב-2018 משרד ההגנה הרוסי הודיע על כוונה להקים משטרה ימית צבאית שהחלה לפעול ביחדית הצי הרוסי ב-2019.
סרגיי סורוביקין 2010—2012 עמד בראש קבוצת עבודה בינמשרדית להקמת המשטרה הצבאית אנדריי נצ'אייב 2012—2013 איגור סידורקביץ' 2013—2016 מפקד המינהל הראשי של המשטרה הצבאית של משרד ההגנה ולדימיר איוואנובסקי 2016—2019 סרגיי קוראלנקו 2020—ואילך
חיילי המשטרה הצבאית מתניידים ברכבים משוריינים מדגם קאמא"ז-63968 על בסיס רק"מ "טייפון" וג'יפ טיג"ר.
השוטרים הצבאיים מצוידים באקדחים מדגם אוסה ורימוני יד מדגם RGK-60RD
חיל אכיפת החוק של אוקראינה
המשטרה הפלסטינית או המשטרה האזרחית היא מרכיב בביטחון הפנים ברשות הפלסטינית.
המשטרה הפלסטינית אחראית על אכיפת החוק, שמירה על הסדר האזרחי, יישוב סכסוכים וחקירת פשעים בתחומי הרשות הפלסטינית.
מבין מנגנוני הביטחון הפלסטינים, המשטרה האזרחית היא המנגנון הגדול והמודרני ביותר.
משנת 2008 מפכ"ל המשטרה הפלסטינית הוא חאזם עטאללה.
המשטרה הפלסטינית הוקמה ב-1994 על ידי יאסר ערפאת ככוח שיטור לאומי, כחלק מהסכם קהיר, שהתירו לרשות הפלסטינית להחזיק בכוח שיטור עצמאי.
המשטרה הפלסטינית אחראית לאכיפת החוק בתחומי הרשות הפלסטינית.
נשיא הרשות הפלסטינית יאסר ערפאת, מינה בשנת 1994 את עאזי ג'וואלי למפקד הראשון של המשטרה הפלסטינית.
מאז עימות חמאס-פת"ח ברצועת עזה בשנת 2007, אחראית המשטרה הפלסטינית רק על שטחי הרשות הפלסטינית ביהודה והשומרון, וכוחות השיטור של החמאס מבצעים את משימותיה ברצועת עזה.
בין השנים 2007 ל-2010 זכתה המשטרה הפלסטינית לסיוע כספי של האיחוד האירופי בסך 100 מיליון דולר, שהופנו לשיקום כוחותיה ולפתיחה מחדש של 37 תחנות משטרה בשטחי הרשות.
בשנת 2010, עם כניסתו לתוקף של חוק המלחמה בשחיתות ברשות הפלסטינית, הוחל דגש רב יותר על מאבק בפשיעה הכלכלית, ובהלבנת הון.
בסיוע משימת משטרת האיחוד האירופי ברמאללה, אורגנה מחלקה ללוחמה בפשיעה הכלכלית, שמייעצים לה מומחים לפשיעה כלכלית מאיטליה.
מעורבות שוטרי המשטרה הפלסטינית בפיגועי טרור נגד ישראל
בשנת 2000 נרצח יוסף טבג'ה, קצין משמר הגבול, על ידי שוטר פלסטיני במהלך סיור משותף.
בעקבותיו בוטלו הסיורים המשותפים בין כוחות הביטחון הישראליים למנגנוני הביטחון הפלסטיניים.
בשנת 2011 נרצח בן יוסף לבנת על ידי שוטרים פלסטינים שירו על קבוצת חסידי ברסלב בקבר יוסף.
בשנת 2022 נהרג רס"ן בר פלח בהיתקלות עם חמושים פלסטינים, אחד מהם איש מנגנוני הביטחון הפלסטיניים.
ב-29 בפברואר 2024 רצח קצין במשטרה הפלסטינית שני ישראלים בפיגוע ירי בתחנת הדלק בעלי.
המקבילים הישראלים למשטרה הפלסטינית הם קציני מנהלת תיאום וקישור הגזרתיים והמנהל האזרחי במתאם פעולות הממשלה בשטחים.
נכון לשנת 2011 משרתים במשטרה הפלסטינית כ-8,500 שוטרים.
המשטרה הפלסטינית מחזיקה גם כוח גדול של כ-36,000 שוטרים ברצועת עזה.
מאז השתלטות החמאס על רצועת עזה ב-2007 כוח זה לא פעיל, אך אנשיו ממשיכים לקבל משכורות חודשיות.
חלק מהם הצליחו לעבור למדינות אחרות, כגון מצרים וירדן, וחלקם עברו ליהודה ושומרון.
המשטרה מחולקת למחלקות עיקריות (דירקטוריונים):
משטרת המהומות (שהם כוחות משטרה מיוחדים המקבילים ליס"מ בישראל)
המחלקה להנדסת חומרי נפץ (האחראית לנטרול פצצות).
ביהודה ושומרון מתקיים תיאום ביטחוני שוטף ורציף בין גורמי הביטחון הישראליים למנגנוני הביטחון הפלסטיניים.
התיאום הוא אינטרס הדדי, בעזרתו משמרים את הסדר והביטחון הביטחוני באזור יהודה ושומרון.
שני הצדדים מקיימים מפגשים משותפים, ימי עיון והשתלמויות משותפות.
לאחר השתלטות חמאס על רצועת עזה ביוני 2007 הופסק לחלוטין התיאום הביטחוני, בהתאם למדיניות הממשלה.
בין החודשים ינואר לאוקטובר בשנת 2009, המשטרה הפלסטינית הסגירה לידי צה"ל, משטרת ישראל והמנהל האזרחי כ-232 אזרחים ישראלים אשר נכנסו לתחומי הרשות הפלסטינית תוך הפרת צו אלוף.
לאחר הקמת המשטרה הפלסטינית ולצורך התיאום והשיתוף קוימו מפגשים בינה לבין משטרת ישראל.
והוקמו משרדי קישור ותיאום אשר מהם יצאו גם הסיורים המשותפים.
כל סיור כלל ג'יפ מג"ב ובו שוטר מחוזי ושלושה שוטרי מג"ב, וכן ג'יפ של המשטרה הפלסטינית.
על שני הג'יפים הורכבו פנס מהבהב בצבע ירוק ודגל כתום.
מחוז ש"י העביר מניסיונו למשטרה הפלסטינית, נערכו ביקורים במעבדות זיהוי פלילי במטה הארצי, הועברו השתלמויות אכיפת תנועה והפעלת מד מהירות לייזר וכנסים בנושא סמים.
משלחת פלסטינית אף ערכה סיור לימודי במשך שלושה ימים בכל מחוזות המשטרה.
למרות זאת, היו מקרים שבהם התיאום הביטחוני נפגע.
בספטמבר 2000 יוסף טבג'ה קצין מג"ב נרצח מירי שוטר פלסטיני במהלך סיור משותף ובעקבות זאת הופסקו הסיורים המשותפים.
כמו כן התקיימו אירועים נוספים בהם שוטרים פלסטינים השתמשו בנשקם כנגד ישראלים שלא כדין, אחד המפורסמים שבהם הוא הלינץ' ברמאללה שבוצע בשני חיילים ישראלים בתחנת משטרה פלסטינית.
2 שוטרים היו מעורבים גם בפיגוע הירי בחדרה.
המשטרה הצבאית של ברזיל (בפורטוגזית: Polícia Militar) היא כוח ביטחון ציבור בין מדינתי בברזיל, האחראי לאבטחת הסדר הציבורי וביטחון האזרח במחוז הפדרלי של ברזיליה ובמדינות ברזיל.
מבחינה ניהולית הארגון כפוף לממשלת המדינות ולמושלים.
חקירת פשעים ופענוחם מתבצעים באמצעות המשטרה האזרחית של ברזיל.
לכל מדינה בברזיל קיימת משטרה צבאית ולה מדים ויחידות שונות הייחודיות לכל אזור.
כוחות המשטרה הצבאית כפופים מבחינה פורמלית בלבד לכוחות המזוינים של ברזיל.
בעת מלחמה, המשטרה הצבאית הופכת לזרוע פדרלית רחבת סמכויות וכל המשטרות הצבאיות האזוריות מוכפפות לפיקוד מאוחד אחד.
המשטרה הצבאית אחראית כשמה כן, גם על אכיפת החוק בצבא הברזילאי וקיימות משטרות לכל חיל צבאי כמו משטרת הצבא (Polícia do Exército), משטרת הצי (Polícia da Marinha) ומשטרת חיל האוויר (Polícia da Aeronaútica).
בנוסף היחידה היא גם חלק מהכוח הלאומי לביטחון הציבור, שהוקם ב-1999 ונועד לאגד את כל זרועות ביטחון הציבור, ומופעלים כאשר מושל מדינה מבקש את סיוע הממשל הפדרלי ביישוב סכסוכים ומשברים מתמשכים.
המשטרה הצבאית של גרמניה היא המשטרה הצבאית של הבונדסוור.
סמל המשטרה הצבאית מורכב ממסדר העיט השחור, בו טבוע מוטו המסדר: Suum Cuique (לטינית: "לכל אחד לפי זכויותיו").
משמעות המונח Feldjäger היא רובאי או יגר.
עם החתימה על החוק להקמת הבונדסוור, הופעלה יחידת ה-Feldjäger הראשונה ב-6 באוקטובר 1955. במקור הייתה כוונה לקרוא ליחידות המשטרה של הבונדסוור "Militärpolizei", שמשמעותו משטרה צבאית.
יחד עם זאת, התעוררה התנגדות מצד המדינות הפדרליות שניתנה להן המשימה לשמירה על החוק.
הן רצו כי המילה "Polizei" (משטרה) תישאר ייחודית להן ולכן השם שונה ל-Feldjäger בשנת 1956.
חיל המשטרה הצבאית משרת את כל הזרועות של הכוחות המזוינים של גרמניה כגון: צבא גרמניה, חיל הים, חיל האוויר, חיל רפואה ומפקדת קישור בין־שירותית.
מפקדת המשטרה הצבאית ממוקמת בהנובר.
למשטרה הצבאית 3 רגימנטים המוצבים סביב גרמניה וכפופים למפקדת המשטרה הצבאית.
24 תחנות המשטרה הצבאית הממוקמות ברחבי גרמניה, עובדות סביב השעון ומשימתן העיקרית היא להוות נקודה מרכזית ליצירת קשר לכל החיילים הזקוקים לסיוע.
החיילים יכולים ליצור קשר באמצעות מספר חירום המקשר אותם לתחנת המשטרה הצבאית הקרובה אליהם.
למשטרה הצבאית יש 4 משימות נוספות: שמירה על סדר ומשמעת צבאית, שליטה על התנועה הצבאית, פעולות ביטחון וחקירות.
במטרה לשמור על משמעת צבאית, ה-Feldjäger מבצעים סיורים בבסיסי הכוחות המזוינים ובמקומות כינוס של חיילים.
ה-Feldjäger עובדים ביחד עם המשטרה האזרחית בעת הכוונת תנועה צבאית במטרה לשפר את בטיחות התנועה ולהגן על החיילים.
חלק מפעולות המשטרה הצבאית כוללות פעולות ביטחון במטרה למנוע פשעים כנגד הכוחות המזוינים הגרמנים ולמנוע הפרות סדר בטקסים רשמיים של הבונדסוור.
בנוסף, ה-Feldjäger אחראיים להגן על כוחות בעלות ברית בתוך גרמניה ולספק שירותי אבטחת אישים לקציני בונדסוור בסיכון גבוה.
הם גם אחראיים על אבטחת מבני שליטה ובקרה של יחידות גדולות, ליווי אחמ"ים, אבטחת כנסים וועידות, הגנה על רכוש צבאית וביצוע משימות לשליטה על התפרעויות.
חקירות מכסות תחומים רבים כולל דיווח על תאונות חמורות, סיוע בחקירת עבירות צבאיות וחיפוש אחר עריקים.
לחיל המשטרה הצבאית יש גם צוותים הכוללים כלבי משטרה.
הכלבים מאומנים לשמש ככלבי סיור וככלבי חיפוש.
ה-Feldjäger מסייעים לכוחות הגרמנים הפועלים מחוץ לגרמניה על ידי כך שהם מבצעים פעולות שיטור צבאי.
הם מהווים חלק מכוחות משטרה צבאית רב לאומיים ולא רק מפקחים על התנהגות החיילים הגרמנים באזור הפעילות, אלא עובדים בצמוד לרשויות המקומיות, משטרה, ארגונים או משטרה צבאית של מדינות אחרות המוגדרות תחת מגילת האומות המאוחדות.
על אף שה-Feldjäger מהווים כוח משותף לכלל זרועות הבונדסוור, הם לובשים את מדי הצבא מכיוון שבמקור הם חלק מהזרוע של צבא היבשה.
הם חובשים כומתות אדמות עם סמל של מסדר העיט השחור.
בעת משימות סיור שגרתיות הם לובשים מדי צבא רגילים עם סרט MP שחור והמילה Feldjäger בקטן, וכן חגורה בצבע שחור, נרתיק שחור ומחזיק אזיקים שחור.
לעומת זאת כאשר הם במשימה ייצוגית לדוגמה מצעדים, טקסים וליווי צבאי לקצינים בכירים נלבש "ציוד לבן": חגורה לבנה, כפפות לבנות ונרתיק לבן בצד שמאל.
לשוטרים הצבאיים בגרמניה, יש סמכויות רק על חיילים, עובדים אזרחיים של הכוחות המזוינים ואזרחים שנכנסו למתחם צבאי.
פלדז'נדרמרי הייתה המשטרה הצבאית של צבאות הקיסרות הגרמנית (כולל הורמאכט), מתקופת פוסט-נפוליאון ועד סוף מלחמת העולם השנייה.
המשימה: אמזונס הייתה תוכנית מציאות ישראלית ששודרה בערוץ 2 בזכיינית קשת, החל מ-9 ביולי 2016 ועד 24 בספטמבר 2016. את התוכנית הנחה גל אמיתי.
התוכנית בוטלה לאחר עונה אחת, עקב חוסר עמידה בציפיות.
הזוכה בפרס הגדול של מיליון שקל בעונה היחידה ששודרה היה יהודה יצחקוב.
בתוכנית משתתפים 18 אנשים המחולקים לשלוש קבוצות.
לאורך התוכנית על שלוש הקבוצות לחצות לאורך הנהר את הג'ונגלים של האמזונאס במשך כ-30 ימים.
הקבוצה שתגיע אחרונה למחנה הלילה תאלץ לבחור את אחד מחבריה למשימת דו-קרב ממנה אולי יודח.
הקבוצה שמספר חבריה יגיע לשני חברים בלבד תיטמע בקבוצות האחרות.
המשתתף שייצא ראשון מהעבר השני של הנהר יוכתר כזוכה התוכנית ויזכה במיליון ש"ח.
הפקת התוכנית כללה הערכות לוגיסטית נרחבת.
התוכנית החלה את שידורה ב-9 ביולי 2016, בה התחרו שלוש קבוצות "אנקונדה" (צהוב), "יגואר" (אדום) ו"קונדור" (כחול).
מהפרק הראשון ועד הגמר עברו המשתתפים תשעה שבטים: שבט הווארנים, שבט הסיונה סקויה, שבט הצאפרוס, שבט הקיצ'ואה, שבט האינקה, שבט הטצ'ילה, שבט השואר, שבט הקופאן ושבט האצ'ואר.
הקבוצה הראשונה שהתפרקה הייתה קבוצת קונדור וחברותיה הגר קרויטורו ושחר כספי ניטמעו בשתי הקבוצות הנותרות כאשר הגר עברה לאנקונדה ושחר ליגואר.
בפרק חצי הגמר, נאלצה המשתתפת לי לוי לפרוש עקב בעיות בריאותיות ולכן החליפה אותה המשתתפת בתיה שיף והעפילה לגמר שכן על פי חוקי הפורמט משתתף שיעזוב בשל בעיות בריאותיות יוחלף במודח האחרון מהתוכנית.
פרק הגמר של התוכנית שודר ב-24 בספטמבר 2016 ואליו הגיעו שישה פיינליסטים.
בגמר שצולם בחלקו באמזונס ובשידור חי מהיכל קבוצת שלמה, היו ארבע משימות כאשר בתום כל משימה פרט למשימה הראשונה, הפיינליסט שנשאר אחרון מסיים את דרכו בתוכנית.
המודחת הראשונה בגמר הייתה הגר קרויטורו, השנייה בתיה שיף והשלישי רותם סמדג'ה.
למשימה האחרונה אליה הגיעו אביאל כהן, מיטל דה רזון ויהודה יצחקוב, על שלושת הנותרים לצאת מהג'ונגל שברשותם תשעת הטוטמים של תשעת השבטים.
את שלושת הטוטמים הראשונים הם כבר אספו במהלך המשימות הקודמות ואילו את שישת הטוטמים הנוספים עליהם למצוא בג'ונגל.
אל המקום השלישי העפיל אביאל כהן עם טוטם נכון אחד, אל המקום השני הגיעה מיטל דה רזון עם שלושה טוטמים נכונים, ומנצח העונה היה יהודה יצחקוב עם ארבעה טוטמים נכונים והוא זכה במיליון שקל.
אביאל כהן<font color="white">רפיק ידידיהמיטל דה רזוןשחר כספי
מימי ארנרייךמימי ארנרייךרותם סמדג'ה<font color="white">בתיה שיף<font color="white">ריי מאורהגר קרויטורואביאל כהןמתמודדהצבעה<font color="white">יהודה<font color="white">-<font color="white">-<font color="white">רונן<font color="white">ריי<font color="white">בתיה<font color="white">ריימיטלמיטל דורוןאודיאביאלמיטלרותםהגר
דו-קרביםמס'טריטורייהדו-קרבהמשתתפיםמנצח (ים)מודח (ים)1שבט הווארניםציידיםקטי רוס
רונן אור צרפתי<font color="white">רונן - יגואר<font color="white">קטי - יגואר2שבט הסיונה סקויהטקס הפיכה לשמאןרפיק ידידיה
דניאל קלדרון<font color="white">ידידיה - קונדור<font color="white">דניאל - קונדור3שבט הצאפרוסהעכביש החברתירונן אור צרפתי
מימי ארנרייךמימי - אנקונדה<font color="white">רונן - יגואר4שבט הקיצ'ואהיאקו מאמא הנוראהריי מאור
דורון מטלון<font color="white">ריי - יגוארדורון - אנקונדה5שבט האינקה –דודו כהן
שחר כספי<font color="white">שחר - קונדור<font color="white">דודו - קונדור(עזב)6שבט הטצ'ילה(יום מסע כפול)חיבוק עציםמימי ארנרייך
אודי כהןמימי - אנקונדהאודי - אנקונדה7שבט השוארההדחה נקבעהעל ידי קבוצותאנקונדה ויגוארבתיה שיף
אביאל כהן<font color="white">בתיה - יגואר<font color="white">אילן - קונדוראביאל - אנקונדהריקוד המלחמהרפיק ידידיה
מיטל דה רזוןמיטל - אנקונדה<font color="white">ידידיה - קונדור8שבט הקופאןההדחה נקבעהבמשימה קבוצתיתשחר כספי
מימי ארנרייךמימי - אנקונדה<font color="white">שחר - יגוארהצלת חיות הג'ונגלמימי ארנרייך
רותם סמדג'הרותם - אנקונדה(עזרה מאביאל)מימי - אנקונדה(עזרה ממיטל)9שבט האצ'ואר(הדחה כפולה)כתר נוצות הקונדורריי מאור
אביאל כהןאביאל - אנקונדה<font color="white">ריי - יגוארהגר - אנקונדה<font color="white">
המשטרה הפלילית (בקיצור: קריפּוֹ) הייתה כוח משטרתי שפעל בגרמניה הנאצית בעיקר בתחום הפלילי - לכידת פושעים ועבריינים, אך לעיתים צורפה לגסטפו (המשטרה החשאית) בפעולותיה.
עד לשנת 1936 הייתה חלק ממשרדי הפנים של מחוזות הרייך השונים, אך בעקבות ריכוז המשטרות בידי היינריך הימלר אוחדו המשטרות המחוזיות עם משטרת הפלילים של פרוסיה ונקראה באופן רשמי משרד המשטרה הפלילית של הרייך (Reichskriminalpolizeiamt) ויחדיו אוחדה עם הגסטפו ליצירת משטרת הביטחון (זיפו) בראשות ריינהרד היידריך.
כאשר משטרת הביטחון אוחדה יחד עם האס דה בספטמבר 1939 ל"משרד הראשי לביטחון הרייך" הפך הקריפו למחלקה 5 (Amt V) במשרד זה, הוא כלל 4 אגפים ובראשו עמד ד"ר ארתור נֶבֶּה, שהשתתף בקשר העשרים ביולי להתנקשות באדולף היטלר, נתפס והוצא להורג.
בשנה האחרונה לקיום המשטרה פיקד עליה פרידריך פנצינגר (Friedrich Panzinger).
מטרות המשטרה היו ליצור אחידות בשיטות ובטכנולוגיות החקירה, לתאם מחקר מדעי קרימינולוגי (בכללו פסאודו-מדע כגון פיזיונומיה), הכשרה והדרכה, ריכוז מידע מסניפים מקומיים לצורכי חקירות, ביצוע רישום פלילי וניהול חקירות פשע חמורות.
מטה המשטרה התחלק לחמישה משרדים (bureau):
A - מדיניות קרימינולוגית ומניעה - מחלקה משפטית, מחקר, שיתוף פעולה בין לאומי (אינטרפול), מניעת פשיעה, ריכוז החוקרות הנשים ומחלקה לטיפול בצוענים
B - מבצעים - חקירת פשעים חמורים, הונאה ופשיעה מינית
C - רישום ומעקבים - ביצוע מעקבים, טכנולוגיה ושימוש בכלבים
D - זיהוי פלילי (פורנזיקה)
Wi - פשעים נגד כלכלת המלחמה (כגון התעשרות שלא כדין עקב ספסרות וביזה)
במרחב התקיימו מפקדות שליטה אזוריות (Kriminalpolizei-Leitstelle) שלכל אחת מהן היו כפופות נקודות משטרה (Kriminalpolizei-Stelle) ברמה המקומית.
על-פי צו העזר מספר 13 לחוק האזרחות של הרייך מיום 1 ביולי 1943 לא היו עוד "עבירות בנות עונשין" שעברו יהודים עניין לבתי-משפט, אלא נמסרו לסמכות השיפוטית הבלבדית של המשטרה ולמעשה פירוש הדבר היה גירוש למחנה ריכוז.
המשטרה הפדרלית בברזיל (בפורטוגזית: Polícia Federal) היא סוכנות אכיפת חוק פדרלית בברזיל שהוקמה בשנת 1944 בשם המחלקה הפדרלית לביטחון הציבור (Departamento Federal de Segurança Pública) ונושאת את שמה הנוכחי משנת 1967.
המשטרה אחראית על אכיפת הפשיעה בתחומי סחר בסמים, מלחמה בטרור, לוחמת סייבר, מאבק בפשע מאורגן, שחיתות ציבורית, מאבק בהלבנת הון ופשעי צווארון לבן, לוחמה בהגירה בלתי חוקית, פיקוח על גבולות המדינה ושיטור ימי.
המשטרה כפופה למשרד המשפטים הברזילאי ומקבילה בתפקידה ל-FBI האמריקאי.
המשטרה הפדרלית בברזיל פועלת מכוח פסקה 1 בסעיף 144 של חוקת ברזיל שקבעה כי הארגון מופקד על:
חקירת עבירה פלילית כנגד הסדר הפוליטי והחברתי, או נגד סחורות, שירותים של הממשל הפדרלי בברזיל, זרועותיו והחברות שלו, כמו גם פשע בין-מדינתי ובינלאומי, בעת צורך בשימוש בכוח סביר;
מניעה ודיכוי הברחה וסחר בסמים;
תפקידי השיטור הימי, אכיפת התחבורה האווירית, תחומי ההגירה ואבטחת הגבולות;
טיפול באופן בלעדי בחקירות פליליות של פשעים פדרליים ובין-מדינתיים;
בנוסף המשטרה הפדרלית אחראית גם על:
אבטחת אישים בכירים המבקרים בברזיל;
חקירת ומניעת פשיעה נגד ילידים בברזיל;
חקירת שחיתות ציבורית ופשעי צווארון לבן;
חקירת פשעים בתחום איכות הסביבה;
ניהול מאגר הנתונים הגנטי הלאומי של פושעים;
מלחמה בפשעים בתחום זכויות האדם והאזרח;
סיוע לסוכנויות משטרה אחרות בניהול חקירות
ניהול התוכנית להגנת עדים בברזיל
במרץ 1944 המשטרה הפדרלית המחוזית של ריו דה ז'ניירו הפכה למחלקה הפדרלית לביטחון הציבור.
מטרת המהלך הזה הייתה ליצור גוף שיטור כללי אחד בברזיל שיהיה אחראי על אכיפת החוק הפדרלי בכל תחומי המדינה (עד אז כל במדינה בברזיל הפעילה גוף שיטור משלה שהיו לו סמכויות רק בתחומי המדינה בה פעל).
חרף שמו, הגוף פעל תחילה רק בתחומי המחוז הפדרלי, אם כי הוא הפעיל את יחידת השיטור הימי בכל תחומי המדינה.
במחצית הראשונה של שנת 1946 הורחבו סמכויות המחלקה והיא הפכה לגוף לאומי במאבק בסחר לא חוקי בסמים ומלחמה בפשעים כלכליים.
ב-18 בספטמבר של אותה שנה התקבלה חוקה חדשה שהגדילה את סמכויות האכיפה והניהול של המדינות בברזיל, על חשבון כוחה של הממשלה הפדרלית.
בשנת 1960 הוקמה עיר בירה חדשה בברזיל בשם ברזיליה ואליה גם עבר מטה המחלקה הפדרלית שעברה שינוי מבני בניהול והפכה לסוכנות שיטור לאומית בעלת סמכויות נרחבות.
ב-16 בנובמבר 1964 הורחבו סמכויות המשטרה ובחוקה חדשה משנת 1967 המחלקה שינתה את שמה למחלקת המשטרה הפדרלית (Departamento de Policia Federal), על פי סעיף 210 בחוק מספר 200 מ-25 בפברואר 1967. ב, המשטרה הייתה מעורבת במבצע שטיפת רכב, מבצע המאבק בשחיתות הגדול ביותר בהיסטוריה של ברזיל.
כסוכנות חקירות פדרלית עוצבה המשטרה הפדרלית על פי המודל של ה-FBI האמריקאי.
ראש המשטרה הוא המנהל הכללי האחראי לניהול כוחות המשטרה.
למשטרה הפדרלית 27 סניפים אזוריים, 95 משרדי המשטרה הפדרלית (המכונים "משלחות"), 12 מעברי גבול, 12 בסיסי שיטור ימי ושני בסיסים במעברי מים פנימיים.
פיקוד המבצעים הטקטי (Comando de Operações Táticas) הוקם בשנת 1987 על ידי משרד המשפטים הברזילאי כגוף ללוחמה בטרור.
זוהי יחידת עלית שאנשיה הם חיילי הכוחות המיוחדים של צבא ברזיל.
היחידה נטלה חלק במשימות רבות, סכסוכים כפריים, מאבק בפשיעה מאורגנת, אבטחת אח"מים וליווי אסירים מסוכנים.
המרכז המיוחד של המשטרה הימית (Núcleo Especial de Polícia Marítima – NEPOM) הוא שמה של יחידת השיטור הימי האחראית ללוחה בפשיעה בנמלי הים ובנהרות האמזונס, כמו גם באזורי הגבול בברזיל (כמו סכר איטייפו בגבול ברזיל-פרגוואי).
היחידה מצוידת במיטב הציוד המודרני בהתאם לתקנים בינלאומיים בנושאי אבטחת ימים.
בנוסף לפטרול ימי, השיטור מאבטחת אוניות בינלאומיות העוגנות בנמלי ברזיל.
אנשי היחידה הם אנשי הצי הברזילאי לשעבר.
תיאום האוויר המבצעי (Coordenação de Aviação Operacional – CAOP) הוא שמה של היחידה האווירית של המשטרה הפדרלית האחראית לתחבורת אוויר ולניהול מבצעי תמיכה אווירית עבור המשטרה הפדרלית.
הוקם בשנת 1986 בשל הצורך לשינוע אווירי מהיר מבלי להסתמך על חיל האוויר הברזילאי.
בשנת 1995 המשטרה הפדרלית רכשה 3 מטוסים, שני מטוסי Bell 412 ומטוס HB-350. שנה אחר כך, בשנת 1996, הוקמה יחידה בשם חטיבת המבצעים האוויריים.
סוכני המשטרה הפדרלית מתאמנים באקדמיית המשטרה הלאומית ונושאים אקדחי גלוק 17, גלוק 19 או גלוק 26. הם גם מחזיקים ברובי קרבין M4, הקלר וקוך G36K ואחרים.
שםמוצאסוגכמותתמונה Renault Sherpa 2 רכב משוריין 3
לצד המשטרה הפדרלית בברזיל, פועלים במדינה גופים נוספים כדוגמת מחלקת בתי הסוהר הלאומית, המשטרה הצבאית של ברזיל, המשטרה האזרחית של ברזיל וגופים נוספים למאבק בפשיעה.
המשטרה הפדרלית המיניסטריאלית (בספרדית: Policía Federal Ministerial, ובקיצור: PMF) הייתה סוכנות אכיפת חוק במקסיקו שמטרתה להיאבק בשחיתות ובפשע המאורגן במדינה.
משאבים רבים מופנים גם למאבק בסחר בסמים ובקרטלי הסמים השולטים במחוזות שלמים במדינה.
הגוף גם סיפק שירותי אבטחת אישים, אך לרוב משימה זו הופקדה על שירות האבטחה הפדרלי של מקסיקו.
הסוכנות הוקמה בשנת 2009 על בסיס סוכנות החקירות הפדרלית שפורקה ובדומה לה נועדה להילחם בנגע הסמים במדינה ובמאבק בשחיתות הציבורית ובפשיעה החמורה.
הגוף שימש כזרוע החקירות העיקרית של משרד התובע הכללי המקסיקני, עד לפירוקה במרץ 2019.
בשל גל פרשיות שחיתות בסוכנות החקירות הפדרלית של מקסיקו ב-29 במאי 2009 הוחלט על פירוק סוכנות החקירות הפדרלית.
ההחלטה יושמה במלואה עם הקמת "משרד משטרת החקירות" (Policía Ministerial Investigadora) ששינה את שמו תוך זמן קצר למשטרה הפדרלית המיניסטריאלית (Policía Federal Ministerial) בפיקודו של ניקאנדרה קסטרו אסקרפולי.
מאז 2013 פעלה בשיתוף פעולה הדוק עם הסוכנות לחקירות פשיעה (בספרדית: Agencia de Investigación Criminal).
ב-1 במרץ 2019 הארגון מוזג אל תוך הסוכנות לחקירות פשיעה והוטמע בתוך משרד התובע הכללי כמחלקה בשם "תיאום שיטות חקירה" (Coordinación de Métodos de Investigación).
המינהל הכללי למנדט משפטי ומיניסטריאלי
המינהל הכללי לשירותי ביטחון מיוחדים ואבטחת אישים
המינהל הכללי לענייני שיטור בינלאומי - אינטרפול
המינהל הכללי לתמיכה טכנית ולוגיסטיקה
המשטרה הפדרלית: אף אחד לא מעל החוק (בפורטוגזית: Polícia Federal: A Lei É para Todos; הופץ במדינות המערב בשם Operation Carwash: A Worldwide Corruption Scandal Made in Brazil, "מבצע שטיפת רכב: שערוריית השחיתות העולמית שנוצרה בברזיל") הוא סרט פשע ברזילאי משנת 2017 בבימויו של מרסלו אנטונז.
הסרט הופק בתקציב של 16 מיליון ריאל והרוויח 19 מיליון ריאל.
הסרט מגולל את קורות מבצע שטיפת רכב של המשטרה הפדרלית של ברזיל לחקירת אחת מפרשיות השחיתות הגדולות בתולדות ברזיל, שהייתה אחד הגורמים להדחת דילמה רוסף מנשיאות ברזיל.
הסרט שבוים על ידי מרסלו אנטונז, בהפקתו של טומיסלב בלזיץ' ועל פי תסריט מאת תומאס סטברוס וגוסטבו ליפשטיין, נעשה בהשראת ספר באותו שם מאת קרלוס גרייב ואנה מריה סנטוס.
בסרט כיכב אנטוניו קליוני המציג את המבצע מנקודת מבטם של החוקרים המובילים.
לטענת המפיק טומיסלב בלזיץ', העלילה תוכננה להיות מחולקת לשלושה סרטים, שיצאת מדי שנה ומאחר שהסרט אינו תיעודי לכן, על אף היותו מבוסס על המבצע, אין שום הכרח להיות נאמן למציאות.
עם תקציב של 16 מיליון ריאל, הסרט לא חשף את נותני החסות ולא השתמש במשאבים ציבוריים.
שמות המשקיעים, כ-25 בסך הכל, נשמרו בסודיות.
לטענת בלזיץ', זאת לבקשתם של היזמים, ששילמו מכיסם.
"הם ביקשו, אני צריך לכבד [זאת].
סרטים רבים נוצרו כך בברזיל ומחוצה לה." הסרט כלל הסכם שיתוף פעולה שנחתם בין בלזיץ' למשטרה הפדרלית בשנת 2015.
הקרנת הבכורה של הסרט נערכה ב-28 באוגוסט 2017 בקוריטיבה, בה נכחו גם השופטים סרג'יו מורו, מרסלו ברטאס והתובע דלטן דלגנול, כמו גם חברי פרלמנט, אנשי משטרה וחוק, שהיו מעורבים בחקירת ובהובלת מבצע שטיפת רכב.
הסרט הוקרן בבתי הקולנוע ברחבי ברזיל ביום העצמאות הברזילאי, ב-7 בספטמבר 2017.
בשבוע הראשון הוא משך קהל של 461,783 צופים לבתי הקולנוע, כ-430,000 מחמישי עד ראשון ועוד 30,000 בכורות, שגרפו הכנסות של 7.8 מיליון ריאל, שהפכו אותו לסרט השני הנצפה ביותר בברזיל, כשמאחוריו הסרט האמריקני זה.
הקרנת הבכורה של הסרט הייתה לטובה ביותר באותה שנה וב-25 בספטמבר כבר צפו בו למעלה ממיליון איש והוכותר לסרט הברזילאי הנצפה ביותר של שנת 2017.
הסרט חושף פרטים על העימותים והסכנות העומדים בפני החוקרים, מחסומי הכביש שהטילו כדי לסכל את המבצע ותפקידו המכריע של השופט הפדרלי שעמד כנגד הלחץ הגדול למנוע מהפוליטיקאים להרוס את החקירה.
אנו עוקבים אחר איוואן וצוותו בתהליך החקירה צעד אחר צעד שהפך את מה שהתחיל כחקירה על סוחרי סמים ומלביני הון לתנועה למאבק בעמוד השדרה של השחיתות במדינה והובילה היישר אל מפתן דלתו של אחד האישים החזקים ביותר במדינה - הנשיא לשעבר לואיס אינסיו "לולה" דה סילבה.
זהו סיפורם של גברים ונשים שנלחמים נגד מערכת מושחתת ומנסים להוכיח שאכן, איש אינו מעל החוק.
המפיק טומיסלב בלזיץ' עבד על סרט נוסף עם המשטרה הפדרלית על פרויקט סחר בנשק, כאשר נודע על מבצע שטיפת רכב.
כשראה את גודל הפרשה המתרחשת במדינה, הוא החליט להפסיק את הפרויקט האחר והתעניין במה שמתרחש מאחורי הקלעים של מבצע שטיפת רכב כדי להפיק סרט שבאמצעותו החברה תתוודע לרוע שהשחיתות מביאה איתה.
לפני ההפקה הוא עשה עבודת מחקר במשך שנה וחצי וזכה לסיוע של המשטרה הפדרלית הברזילאית עצמה, אשר ייעצה להפקה, העניקה ראיונות לבמאי ולתסריטאים ואישרה צילום סצנות במטה שלה בקוריטיבה ובריו דה ז'ניירו.
המשטרה הרפואית היה גוף של משרד הפנים הרוסי האחראי לפיקוח וניהול תחום התברואה ומניעת התפשטות מגפות.
התחום הרפואי והתברואתי ברוסיה החל עם הקמת המשטרה הרפואית בראשית המאה ה-19 כחלק ממשרד המשטרה.
מאז שנת 1826, תחום זה היה כפוף לניהול משרד הפנים הקיסרי.
בפרובינציות היו מחלקות רפואיות הכפופות למשטרה הרפואית שביצעו משימות רפואיות ומשטרתיות "למניעת הגורמים ששימשו מקורות למחלות באוכלוסייה", פעילויות רפואיות וכלכליות "לטיפול בחולים באמצעות הסדרת בתי חולים והבטחת עבודתם" וכן פעילויות משפטיות לאכיפת הסגר בעת הצורך.
העובדים במשרה מלאה במחלקות הרפואיות המחוזיות היו רופאים עירוניים ומחוזיים שביצעו עבודות שונות כולל מאבק נגד מחלות זיהומיות ופיקוח סניטרי.
בערים עבודה זו בוצעה על ידי רופאי ערים, שמספרם היה תלוי בתחנות המשטרה בעיר.
במחצית השנייה של המאה ה-19, הטיפול בבריאות הציבור (בעיקר באזורים כפריים) עבר לגופי הרפואה המחוזית.
אחד האירועים החשובים ברפואת המחוזות היה מחקר סניטרי-סטטיסטי מאסיבי על שכיחות, התפתחות גופנית ודמוגרפיה במטרה לשפר את התברואה ברוסיה ולארגן טיפול רפואי לאיכרים.
בתהליך הפעילות של מוסדות אלה וגופי ניהול העיר, הם עמדו בפני השאלה של יצירת ארגון רפואי ותברואתי שאינו תלוי במחלקה הרפואית של משרד הפנים.
הארגון התברואתי הראשון במחוזות ברוסיה אורגן בפרם בשנת 1872. עד שנת 1913, מתוך 93 מחוזות, רק 30 היו ארגונים סניטריים, בהם עבדו 257 רופאים: 70 רופאים סניטריים מחוזיים, 24 אפידמיולוגים ומעבדות עבדו ב-49 ערים מתוך 1,063.
לאחר הקמת ברית המועצות, ב-15 בספטמבר 1922, בצו הסובנרקום "על הגופים הסניטריים של הרפובליקה", הנחשב ליום בו נוצר השירות הסניטרי-אפידמיולוגי, נוצרה התחנה הסניטרית-אפידמיולוגית הראשונה והשירות החל להתפתח כשירות ממלכתי לתברואה ומגפות, שהחליף את המשטרה הרפואית הקיסרית.
המשטרה הפיננסית היא משטרה אזרחית אוסטרית בסמכות משרד האוצר האוסטרי, שהוקמה בשנת 2013 לאחר פירוק ה-Zollwache (משמר המכס) בשנת 2005.
באוקטובר 1830 נוסד הארגון הקודם.
במהלך קיומו היו לארגונים שמות שונים כמו "Gränzwache" (משמר הגבול), "Finanzwache" (המשמר הפיננסי) ועד פירוקו במאי 2004, נקרא "Zollwache" (משמר המכס).
משמר המכס פורק, לאחר שכל המדינות השכנות הפכו לחברות באיחוד האירופי או לחלק מהאזור הכלכלי האירופי.
ב־1 ביולי 2013 הוקמה המשטרה הפיננסית כארגון אכיפת חוק למאבק בהונאות מס, הונאות חברתיות, הימורים בלתי חוקיים, הפרה של זכויות העבודה ותקנות העבודה.
בניגוד לארגון הקודם של אנשי המכס, המשטרה הפיננסית אינה נושאת נשק.
השוטרים הפיננסיים משתמשים רשמית ב"מדי שירות".
אם זה נדרש, המשטרה הפיננסית יכולה להתערבב גם בבגדים אזרחיים.
הצבע האחיד של משרד האוצר הוא אפור, בשילוב הלוגו האדום של המשרד וצבעים שחורים.
ההתאמה הסטנדרטית מורכבת מכומתה, חולצה (שרוול ארוך / קצר), מכנסיים, חגורה רב תכליתית ומגפיים.
בנוסף, נעשה שימוש בבגדים הבאים בהתאם למזג האוויר: סוודר, מעיל צמר, אפוד ללא שרוולים, מעיל גשם ומכנסיים, אפוד בטיחות וכפפות מגן.
למוסדות המשטרה הפיננסית יש תעודת שירות ובחזיתו מופיע הכיתוב "Dienstausweis Republik Österreich", דיוקן השוטר, שם השירות "Finanzpolizei", המספר הרשמי של איש הצוות ותוקף תעודתו.
עם סיום ההכשרה הבסיסית, כל שוטר פיננסי מקבל גם תג שירות.
במשטרה הפיננסית יש צי רכב שכולל גם מיניבוסים קטנים ורכבים פרטיים.
רכבי המשטרה הפיננסית מצוידים (חלקית) בציוד לרכב חירום.
חלקית, כלי הרכב מסומנים גם בשם "Finanzpolizei".
במידת הצורך, ניתן לסמן את האוטובוסים המשרדיים על צדי הרכב באמצעות לוחות מגנטיים.
כל הרכבים משתמשים בלוחיות רישוי ממשלתיות עם הכיתוב "FV" (מינהל פיננסי), הסמל הפדרלי ומספר תלת ספרתי.
המשטרה הצבאית המלכותית (בהולנדית: Koninklijke Marechaussee או בראשי תיבות: KMar) היא יחידת ז'נדרמריה הולנדית הכפופה למשרד ההגנה ההולנדי.
היא משמשת הן כיחידת משטרה אזרחית (לצד כוחות המשטרה הלאומית של הולנד) והן כמשטרה הצבאית של הכוחות המזוינים של הולנד.
המשטרה הצבאית נוסדה לראשונה ב-26 באוקטובר 1814 בידי וילם הראשון, מלך הולנד, שרצה לבנות אותה על פי הדגם של הז'נדרמריה הצרפתית.
המלך בחר לכנות את הכוח בשם "משטרה צבאית" (Marechaussee) שהיה מזוהה עם המשטר הישן בצרפת, ולא בשם "ז'נדרמריה" שהיה מזוהה עם המהפכה הצרפתית ונפוליאון בונפרטה.
החל מימיה הראשונים, שימשה המשטרה הצבאית בו זמנית ככוח שיטור אזרחי וככוח פיקוח על הצבא ההולנדי.
ב-1908 וילהלמינה, מלכת הולנד, הוסיפה למשטרה הצבאית את משימת השמירה על הארמונות המלכותיים.
לאחר ליל הבדולח ב-1938 הולנד סגרה את גבולותיה בפני פליטים יהודים מגרמניה.
על המשטרה הצבאית הוטל ללכוד את הפליטים ולהחזירם לגרמניה.
עם הכיבוש הגרמני של הולנד ב-1940, פורקה המשטרה הצבאית ושולבה עם המשטרה האזרחית שפעלה בחסות הגרמנים.
עם זאת, כוחות המשטרה הצבאית המשיכו לשמור על מעמדם ברחבי האימפריה ההולנדית.
200 מאנשי המשטרה יצאו לגלות יחד עם משפחת המלוכה והגנו עליה בגלות.
יחידת משטרה צבאית הוקמה גם עבור בריגדת הנסיכה איריינה שלחמה עם הצבא הבריטי.
לאחר המלחמה הוחלט להעביר את סמכויותיה האזרחיות של המשטרה הצבאית לידי המשטרה הלאומית.
פרט לתפקידיה הצבאיים, המשטרה הצבאית שימשה גם כיחידת משמר הגבול וכיחידת אבטחה של הארמונות המלכותיים ושל ראש ממשלת הולנד.
ב-1994 הופקדה המשטרה הצבאית על הגנת שדות התעופה בהולנד.
ב-1998 הפכה המשטרה הצבאית לזרוע רביעית נפרדת בכוחות המזוינים ההולנדיים (לצד כוחות היבשה, הים והאוויר).
ב-2014 צוות של 40 מאנשי המשטרה הצבאית נשלח לאוקראינה כדי לאבטח את צוות החקירה שבדק את פרשת טיסה 17 של מלזיה איירליינס.
חיל המשטרה הצבאית של ארצות הברית הוא זרוע אכיפת החוק של צבא ארצות הברית.
החקירות מנוהלות על ידי חוקרי משטרה צבאית או סוכנים מיוחדים של פיקוד החקירות הפליליות של צבא ארצות הברית (USACID).
ליחידות המשטרה הצבאית של צבא ארצות הברית יש אחריות על אזורי לחימה בנוסף לתפקידי אכיפת החוק.
תחומי אחריות אלה כוללים סיורים רכובים, פעולות כוחות תגובה, בקרת נזקים באזור, אבטחת אתרים קריטיים, וליווי שיירות וכוח אדם.
מאז תחילת המלחמה העולמית בטרור, המשטרה הצבאית הפכה לנכס רב ערך למבצעי לחימה.
חיל המשטרה הצבאית מספק מומחיות בפעולות שיטור, עיכובים ומעצרים על מנת להגביר את הביטחון ולאפשר ניידות לכוחות.
המשטרה הצבאית פעילה באופן ישיר בלחימה ובזמן שלום.
ניתן להפריד את משימות המשטרה הצבאית לארבעה חלקים:
לחיל המשטרה הצבאית שישה מסלולי קריירה בתוך הצבא:
31A - קצין משטרה צבאית
311A - קצין חקירות פליליות;
31D - סוכן מיוחד לחקירות פליליות
31K - מטפל בכלבי עבודה של המשטרה הצבאית
חיל המשטרה הצבאית הוא אחת הזרועות הצעירות ביותר של צבא ארצות הברית.
הוא הוקם רשמית ב-26 בספטמבר 1941, אם כי יש לו היסטוריה לא סדירה החל משנת 1776.
ההיסטוריה של חיל המשטרה הצבאית מתחילה במהפכה האמריקאית.
הגנרל ג'ורג' וושינגטון ביקש לאייש את תפקיד מפקד הפרובסט מרשל (Provost Marshal) כדי לטפל בבעיות משמעת.
בינואר 1776, ויליאם מרוני מונה למפקד הפרובסט מרשל הראשון של צבא היבשת.
מפקדי הפרובסט מרשל הסתמכו על חיילים שנמשכו זמנית מיחידות אחרות, והתקשו לאכוף משמעת.
ב-20 במאי 1778 הקונגרס הקים את חיל הפרובסט, שאותו כינה הגנרל וושינגטון כ"מארכאוס" (Marechaussee).
השם נגזר מהמילה הצרפתית: "maréchaussée".
קפטן ברתולומיאו פון הייר, קצין דובר גרמנית מפנסילבניה, מונה למפקד הראשון של ה-Marechaussee ב-1 ביוני 1778. במסגרת הארגון החדש, הפרובסט מרשל היה אחראי על חיילים במעצר ועל עונשים, בעוד שהמארכאוס הוטל על אכיפת הסדר בצבא.
חיל המארכאוס עוצב אך ורק כארגון משטרתי, והיה מאורגן ומצויד בציוד קל, הדבר אפשר לנצל את מהירותו כדי לסייע בתנועות כוחות והעברת שבויים משדה הקרב.
המארכאוס הגן על העורף והאגפים של הצבא במהלך תנועות הכוחות, חיפשו אחר נפילות, שמרו על מעברי נהרות, ואף עסקו בלחימה בעת הצורך, כמו בקרב ספרינגפילד.
חיל הפרובסט פורק בנובמבר 1783.
בשנת 1863 הוקם משרדו של הפרובסט מרשל הכללי ופיקח על חיל המילואים הוותיק (VRC).
במלחמת האזרחים בארצות הברית, ה-VRC שמר על חוק וסדר באזורים בהם מוקם חיל מצב, בעוד יחידות משמר פרובסט אחרות נשלחו לחזית.
לאחר המלחמה בוטל משרדו של הפרובסט מרשל הכללי עם פירוק צבא האיחוד.
מורכבות הלחימה במלחמת העולם הראשונה הצריכה חיל של חיילים מאומנים במיוחד כדי לטפל במספר עצום של שבויי מלחמה ולשלוט בתנועת החיילים והאספקה באזורי הפעילות.
מחלקת ההכשרה של המשטרה הצבאית הוקמה ב-9 בספטמבר 1918 באוטן, צרפת.
לאחר המלחמה, המליץ בריגדיר גנרל הארי היל בנדהולץ, ששימש כפרובסט מרשל של חיל המשלוח של ארצות הברית, להקים חיל משטרה צבאי קבוע.
אף על פי שהקונגרס לא פעל בהתאם להמלצה זו, הוא איפשר את הארגון הקבוע של יחידות המשטרה הצבאית בתיקון חוק ההגנה הלאומית משנת 1920.
במהלך מלחמת העולם השנייה, הוקמו בתי ספר למשטרה צבאית במחנה גורדון ובפורט בנג'מין הריסון.
שוטרים צבאיים התאמנו גם על אבטחת נמלים בפורט מקהנרי.
חיילי המשטרה הצבאית הכווינו את התנועה לאורך דרך בורמה, תמכו בפעולות אמפיביות בחופי נורמנדי וטיפלו בשבויי מלחמה של האויב מאיטליה עד לדרום האוקיינוס השקט.
כאשר הוקם באוגוסט 1944 אקספרס הכדור האדום (נתיב אספקה שהחל מנורמנדי ועד לקווי החזית), השוטרים הצבאיים ביצעו סיורים ואבטחו את הנתיב כדי לשמור על תנועת המשאיות והאספקה.
זו הייתה המשימה הראשונה של גדוד המשטרה הצבאית 793 (אשר פורק ב-2014) וסמל היחידה של הגדוד ציין זאת על ידי שדה ירוק, דרך צהובה ושני עיגולים אדומים המסמלים את הנתיב המפורסם.
הודות לפעולותיו של לוטננט ראשון ג'ון הייד וחוליית השוטרים הצבאיים שלו, החיילים פעלו בגבורה בקרב ברמאגן, ותפקדו ככוח לוחם בפעולות לחימה רבות וככוח שמירת שלום בסיומה.
ב-1944, הצבא ראה שוב את הצורך ביחידה שתחקור פשיעה של חיילים באירופה.
חטיבת החקירה הפלילית של צבא ארצות הברית הוקמה כשלוחה של משרד הפרובסט מרשל הכללי והיא קיימת עד היום.
לאחר סיום המלחמה, יחידות חיל פרשים בגרמניה נוצלו כדי להקים את הז'נדרמריה של ארצות הברית (United States Constabulary), ארגון דמוי משטרה.
בשנת 1949, מחלקת ההגנה הייתה בתהליך של ארגון מחדש של הצבא ופותחו תוכניות לפירוק חיל המשטרה הצבאית.
אך לבסוף כשהקונגרס העביר את חוק הארגון מחדש של הצבא במאי 1950, החיל שרד, ונשאר כזרוע נפרדת של הצבא.
במהלך מלחמת קוריאה, המשטרה הצבאית שמרה על דרכי אספקה פתוחות.
לאחר המלחמה, המשטרה הצבאית פיקחה על חילופי השבויים וסיירה באזור המפורז.
המשטרה הצבאית, שהסתגלה לסגנון אחר של לוחמה בווייטנאם, זכתה למעמד של זרוע תומכת לחימה, גם כתוצאה מההצלחה שלה בלחימה במהלך מתקפת טט.
במהלך הפלישה האמריקאית לפנמה ומלחמת המפרץ סיפקה המשטרה הצבאית אבטחה אזורית, לקחה חלק בשדה הקרב והחזיקה במשמורת אלפי אסירים.
מאז 1991, המשטרה הצבאית סייעה בהתערבויות בסומליה, האיטי ובוסניה.
המשטרה הצבאית שמרה על הסדר בקוסובו שסועת המלחמה, כמו גם שמרה על השלום באפגניסטן.
במהלך הפלישה לעיראק ב-2003, נעשה שימוש נרחב בשוטרים צבאיים כדי לשלוט על מספר העצורים הגדול שהוחזקו על ידי כוחות הקואליציה, כמו גם סיוע בביצוע פשיטות, אבטחת שיירות וסיורים סדירים.
השוטרים הצבאיים היו הכוח העיקרי האחראי בבנייה מחדש ובאימון של משטרת עיראק.
בתוך ארצות הברית, השוטרים הצבאיים סיפקו לעיתים קרובות סיוע באסונות, תוך שהם עדיין ממלאים את תפקידם הבסיסי של שמירה על משמעת וביטחון בתוך הצבא.
המשטרה משתוללת הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה שחורה וסרט פעולה משנת 1974 בבימויו של צ'ארלס ראש, עם ג'יימס קאן ואלן ארקין בתפקידים הראשיים.
העלילה היא על זוג בלשים לא יוצלחים המשרתים כזוג באגף החקירות של משטרת סן פרנסיסקו וגורמים להרס רב ולפגיעה ברבים בניסיונם לתפוס ראש רשת סמים.
ואלרי הרפר המשחקת כאשתו של אחד הבלשים, הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע.
הסרט הצליח מסחרית והפך לסרט פולחן בארצות הברית.
קוונטין טרנטינו כינה אותו "יצירת מופת".
טים "פריבי" ווקר (ג'יימס קאן) ודן "בין" דלגדו (אלן ארקין) הם צמד בלשים הפועלים בלבוש אזרחי, ביחידת המודיעין של משטרת סן פרנסיסקו.
הם עובדים כבר 14 חודשים כדי למצוא עדות נגד ראש רשת הסמים רד מאיירס (ג'ק קרושן).
מדי לילה הם מחטטים בפח הזבל שלו עד שמצאו פתק מרשיע נגדו.
בינתיים הם מתווכחים ורבים כל הזמן.
הם חוקרים באלימות את העבריין וויטי (פול קוזלו) שמגלה להם כי עומד להגיע מדטרויט מחסל למאיירס.
הם עוצרים את מאיירס באשמה כי חשף את עצמו בפארק ומקבלים "שטיפה" מהתובע הכללי (אלכס רוקו) שאומר שהפתק המסריח לא שווה וכי כעת משימתם היא לשמור על מאיירס עד למשפטו.
הם שומרים הדוק על מאיירס וכל אדם חשוד נראה להם כמתנקש.
במהלך השמירה מבוצעים ארבעה מרדפים מטורפים ברחובות סן פרנסיסקו, יותר ממאה מכוניות נמחצות ואנשים נפצעים ונהרגים.
בין הפעילויות מתפנה "בין" לחקור את אשתו קונסואלה (ואלרי הרפר) בה הוא חושד בבגידה.
הוא מנהל אתה כאילו חקירה משטרתית אך לכל טענה שלו יש לה תשובה.
מאיירס מעלה לרכבו אישה נאה שהיא למעשה דראג קווין (כריסטופר מורלי) ששודדת אותו.