tomron87/hebrew-wikipedia-sentences-corpus huggingface dataset:
בין האופציות: פיצה, פייסטה נאצ'וס, וערכה הכוללת בה קרקרים, נקניק הודו וגבינת צ'דר הנקראת גם, turkey stack 'ems.
כשהמותג שואף השראה מהמותג המוביל Lunchables.
בנובמבר 2024, הוכרז שיהפוך לאחד הנשיאים בגרסה הבריטית של Baller League, ליגת כדורגל ובה משחק 6 שחקנים בהרכב על המגרש.
בשנת 2016, חבר ל-Endemol Shine Group ההולנדית כדי לפרסם את " Unleashed", משחק וידאו חינמי שהושק במערכות IOS ואנדרואיד.
Unleashed הוסרה מחנות גוגל פליי ומה-App Store בתאריך לא ידוע.
בשנת 2018, היה כחלק מצוות יוצרי התוכן שקידמו את יציאתו של המשחק "EA Sports UFC 3" על ידי אימון לצד אלוף העולם במשקל בינוני לשעבר של ה-UFC, מייקל ביספינג.
באוגוסט 2021, חבר ל-רובלוקס ואירח מסיבת השקה לאלבום שלו בצורה וירטואלית בתוך המשחק.
ב-2015, פרסם אוטוביוגרפיה בשם: I Am a Bellend.
הספר שוחרר ב-24 בספטמבר 2015, בבריטניה וחמישה ימים לאחר מכן בארצות הברית, ויצא לסיבוב הופעות כדי לתמוך בספר מאז יציאתו עד ל-4 באוקטובר 2015.
אולאטונג'י החל לעסוק גם בתחום המוזיקה, בעיקר כראפר.
הואהוציא את שיר הראפ "Heskey time" על שחקן הכדורגל אמיל הסקי, אשר יצא לאור ב-iTunes לפני חג המולד בשנת 2011. באפריל 2019 הוציא את האלבום "New Age" בשיתוף פעולה עם היוטיובר והראפר ראנדולף.
הוא יצא לסיבוב הופעות ברחבי אנגליה ואירופה בחודשי הקיץ.
ב-22 במאי 2020 הוציא את האלבום "Dissimulation" שכולל בתוכו 12 שירים.
כשבכמעט בכל שיר, אירח זמר מפורסם כמו ליל פאמפ, אופסט, טיון ויין ועוד.
האלבום הגיע למקום השני במצעד האלבומים הבריטי.
זה היה אלבום הבכורה הנמכר על ידי אמן בריטי בשנת 2020 והוא זכה להגדרת "זהב" על ידי BPI עבור מכירות של 100,000 יחידות במדינה.
ב-25 במאי 2020 הוציא את גרסת ה-Deluxe של האלבום.
הגרסה כוללת עוד ארבעה שירים בנוסף לאלבום הרגיל.
היא הייתה אמורה לצאת ב-5 ביוני, אך לאור ההצלחה של האלבום הרגיל הוחלט להוציא אותה יותר מוקדם.
ב-16 ביולי 2021 הוציא את האלבום "All Over The Place" (נקרא גם "AOTP"), אשר כלל בתוכו 14 שירים (15 בגרסת ה-Platinum ו-16 בגרסת ה-VIP ו-21 בגרסת ה-Deluxe) ובו שיתופי פעולה עם זמרים כמו 21 סבאג', פיוצ'ר, קרייג דייוויד, אן-מארי ועוד.
באוקטובר 2024 הוציא השיר "Thick of It" עם טריפי רד.
ובדצמבר 2024, הוציא את השיר "Dirty".
במהלך הסרטון "Googling Myself", חשף כי הוא אגנוסטי.
לאח הצעיר ממנו בכ-3 שנים ולו קוראים אולאדג'י אולוואלה אולאטונדה דניאל "דג'י" אולאטונג'י וגם לו יש ערוץ יוטיוב מצליח בשם ComedyShortsGamer.
בשנת 2012 היה במרכזה של מחלוקת, אחרי שהופיע במסיבת ההשקה של Xbox בלונדון בה נטען שהוא הטריד מינית משתתפים באירוע.
מיקרוסופט ניתקה איתו קשר, ונאסר עליו לבקר באקספו Eurogamer.
מנהלו של אמר כי "סקסיזם הוא לא משהו שהוא מפחית מחשיבותו או רוצה להיות מזוהה איתו, הוא רוצה להתנצל על כל מעשיו".
בחודשים שלאחר האירוע, הוא נמנע מהעלאת תוכן מסוים לערוצו, בטענה שהוא רוצה להישפט על תוכנו ולחבור למותגים ושותפים, בלי מחלוקת.
באפריל, 2023, במהלך סרטון של Sidemen בו הקבוצה קיימה סרטון פרודיה לתוכנית הבריטית Countdown, השתמש אולאטונג'י במילת הגנאי "Paki"- מילה זו היא מילת גנאי הנאמרת באופן ישיר כנגד פקיסטנים או כנגד אנשים ממוצא דרום אסייאתי, המילה נמצאת בשימוש בסלאנג הבריטי.
בהמשך התנצל ברשת החברתית טוויטר והכריז כי ייקח הפסקה מהרשתות החברתיות, בין היתר כל חשבונותיו ברשתות החברתיות הפכו למנוהלים בידי Team, מנהלי רשת מדיה עבורו.
בהמשך ביקר במכון Al-Hikam, מסגד בעיר ברדפורד, כדי שיוכל "לחנך את עצמו" בנוגע למעשיו, שם התנצל פעם נוספת בשל הפגיעה והאכזבה לה גרם בקרב מעריציו ובקרב אנשים אליהם מילת הגנאי יכולה לפנות.
ניילס הולוול-דהר , הידוע בעיקר בשם הבמה קשמיר (KSHMR), הוא תקליטן אמריקאי העוסק בסגנונות אלקטרו-האוס, פרוגרסיב האוס וביג רום האוס.
שם הבמה שלו, כמו גם שם השיר שלו משנת 2014, מבוסס על שמה של קשמיר, חבל הארץ הצפוני של תת-היבשת ההודית שלעיתים גם נקראת כ"גן עדן עלי אדמות".
מגזין DJ Mag דירג את קשמיר במקום ה-23 ברשימת 100 הדיג'יים הטובים בעולם לשנת 2015, וכבר בשנת 2016 עלה הדירוג של ניילס ב-11 מקומות כשדורג במקום ה-12 במגזין 100 הדיג'יים הטובים בעולם לשנת 2016; על אותו דירוג שמר גם בשנת 2017.
ניילס הולוול, נולד בברקלי שבקליפורניה ארצות הברית, בחר את שם הבמה שלו על שמה של המדינה ההודית ג'אמו וקשמיר שמכונה גם כ"גן עדן עלי אדמות".
בתחילת דרכו היה ניילס חלק מצמד ההיפ הופ "The Cataracs " שהיו אחראים ללהיטים כמו "Like a G6" ו-"Bass Down Low".
רק בשנת 2014 החל ניילס להופיע לבדו על במות, וכבר בשנת 2015 דורג במקום ה-23 ברשימת 100 הדיג'יים הטובים בעולם על פי המגזין DJ Mag.
בכך, הוענק לו פרס על דירוג הבכורה הגבוה ביותר לדיג'יי ברשימה אי פעם.
ניילס הופיע בישראל שלוש פעמים, באוקטובר 2016 ביחד עם טייסטו, ב-17 באוגוסט 2017 בתל אביב ובנובמבר 2019 ביחד עם אוליבר הלדנס ומייק וויליאמס.
KPN היא חברה הולנדית לתקשורת נייחת וסלולרית.
KPN החלה כחברת טלקומוניקציה ציבורית ובסיסה הוא בהאג, הולנד.
KPN התפתחה למתכונתה הנוכחית ב-1 בינואר 1989, כאשר היא עברה תהליך הפרטה.
קודם לכן החברה שלטה גם על שירותי הדואר בהולנד.
החל מ-1994 ממשלת הולנד הפריטה בהדרגה את החברה, הפחיתה את שליטתה במניות עד ל-6.4% בשנת 2005, התהליך הושלם לבסוף בשנת 2006, אז ויתרה המדינה על מניית הזהב שלה.
בשנת 2001 ניסתה KPN להתמזג עם מפעילת הטלקום הבלגי Belgacom.
הדבר לא צלח בעקבות התנגדות ממשלה בלגיה.
חברת הסלולר היפנית NTT DoCoMo מחזיקה 2% ממניות KPN Mobile NV.
מ-2002 עד 2007 סיפקה KPN Mobile שירותי I-mode לטלפונים הניידים ברשת שלה.
השירות היה לשירות האינטרנט הסלולרי הראשון באירופה.
KPN מחזיקה בבעלות חלקית ב-KPNQwest, חברת תקשורת בבעלות משותפת של KPN וחברת התקשורת האמריקאית Qwest.
החברה הוקמה כדי להביא יחד את המילה האחרונה בתחום הסיבים האופטיים.
החברה קרסה בפשיטת רגל ב-2002.
ל-KPN מיזמים משותפים עם TDC ו-Swisscom.
באוגוסט 2013 הציעה אמריקה מוביל לקנות 70% מהמניות שנותרו של חברת התקשורת ההולנדית תמורת 7.2 מיליארד אירו ($9.49 מיליארד דולר).
אמריקה מוביל היא הבעלים של קרוב ל-30% מ-KPN.
ממשלת הולנד פרסמה אזהרה על הצעת השתלטות של KPN על ידי המיליארדר המקסיקני קרלוס סלים, במסגרת שאיפתו להרחיב את אימפריית הטלקום שלו.
התוכנית לא יצאה בסוף אל הפועל כאשר "Stichting Preferente Aandelen B KPN" שהוקמו כדי לשמור על האינטרסים של KPN קנו 50% ממניות החברה ויצרו חומת הגנה מפני השתלטות עוינת.
ל-KPN יש 6.3 מיליון לקוחות בעלי קו נייח בהולנד.
לחטיבה הסלולרית, KPN Mobile, יש יותר מ-33 מיליון מנויים בהולנד, גרמניה, בלגיה, צרפת, ספרד, תחת שמות מותג שונים.
KPN גם מספקת גישה לאינטרנט ל-2.1 מיליון לקוחות, ומציעה לעסקים שירותי רשת נתונים ברחבי מערב אירופה.
KRACK (באנגלית מתוך: Key Reinstallation Attack) הוא שמה של התקפה יעילה מסוג התקפת שליחה מחדש (Replay Attack) אשר מנצלת פגם בפרוטוקול WPA שמשמש להגנה על חיבורי Wi-Fi.
ההתקפה התגלתה ב-2016 על ידי החוקרים הבלגים מאת'י ונהוף ופרנק פיסנס מאוניברסיטת לובן.
קבוצת המחקר של ונהוף פרסמה פרטים אודות ההתקפה באוקטובר 2017.
על ידי איפוס ה-"nonce" המועבר בשלב השלישי של לחיצת היד של WPA2, תוקף יכול בהדרגה להתאים חבילות מוצפנות שנצפו לפני כן וללמוד את מלוא שרשרת ההצפנה המשמשת כדי להצפין את התעבורה.
החולשה נמצאת בתקן Wi-Fi עצמו, ולא במוצרים או מימושים מסוימים.
לכן, כל יישום נכון של WPA2 צפוי להיות פגיע.
הפגיעות משפיעה על כל פלטפורמות התוכנה המרכזיות, לרבות Microsoft Windows, macOS, iOS, אנדרואיד, לינוקס, OpenBSD ואחרים.
התקיפה מכוונת לאלמנט בפרוטוקול WPA שהוא מעין "לחיצת יד" בת ארבעה שלבים בין שני הצדדים להצפנה המשמשת להקמת nonce (מעין "סוד משותף").
התקן ל-WPA2 צופה אפשרות של ניתוקי Wi-Fi מדי פעם, ולכן מאפשר חיבור מחדש באמצעות אותו ערך עבור לחיצת היד השלישית (לשם חיבור מהיר והמשכיות).
מכיוון שהתקן אינו דורש שימוש במפתח אחר בסוג זה של חיבור מחדש, ניתן לתקוף את הפרוטוקול בתקפת Reply.
תוקף יכול לשלוח שוב ושוב את לחיצת היד השלישית ממכשיר אחר כדי לתפעל או לאפס את מפתח ההצפנה של WPA2. כל איפוס גורם להצפנת הנתונים באמצעות אותם ערכים, כך שניתן להתאים בלוקים עם אותו תוכן בעבודה לאחור כדי לזהות חלקים של שרשרת ההצפנה ששימשו להצפנת אותו גוש נתונים.
איפוסים חוזרים חושפים בהדרגה יותר ויותר משרשרת ההצפנה עד שבסופו של דבר כל המפתח ידוע, והתוקף יכול לקרוא את כל התעבורה באותו חיבור.
KM1500 היא משאית נושאת 2 טילי קרקע אוויר מסוג "Hyunmoo-3" או מסוג "KM-SAM" אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב "קיה" עבור הכוחות המזוינים של הרפובליקה של קוריאה.
נועדה לעמוד בתנאים סביבתיים קשים כגון חשיפה לקרינה אלקטרומגנטית
שינוע במדרון צדדי - 40%
צליחת נהר עד עומק של 76 ס"מ
מורכבת בדגם ה"KM1500" מערכת ABS
מנוע: טורבו דיזל המפיק 450 כ"ס (מנוע מסוג "D6CA diesel")
מהירות שיא - 80 קמ"ש
דגם ה-"KM1502" פועל בטווח נרחב של טמפרטורות חיצוניות: ממינוס C°32 מעלות, ועד C°50 + מעלות צלזיוס
KM131 ג'יפ הוא SUV צבאי, מתוצרת יצרנית הרכב קיה אשר מיוצר משנת 1997 ועד היום בקוריאה הדרומית.
דגם ה-"KM131 ג'יפ" עוצב ופותח על ידי יצרנית הרכב הדרום קוריאנית Asia Motors (שם רשמי: Asia Motors Industries Co., Ltd), אשר הייתה בבעלות קיה משנת 1976 (החברה נסגרה בשנת 1999).
דגמי "KM131 ג'יפ" בשירות הכוחות המזוינים של הרפובליקה של קוריאה משנת 1997.
דגמי "KM131 ג'יפ" יוצאו לצבאות קמבודיה ופרו.
יוצרו עד היום כ-23,000 יחידות.
סוגי מנוע: מנוע בנזין, מנוע דיזל.
סוגי הנעות: הנעה 4x2, הנעה כפולה 4x4.
מטען מקסימלי - 540 ק"ג (בדרך סלולה, לדגמי הנעה כפולה), 360 ק"ג (בדרך עפר לדגמי הנעה כפולה).
קיבולת מכל דלק - 53 ליטר.
הדגם המקביל האזרחי אשר יוצר בין השנים 1998–2003 קרוי קיה רטונה.
KOD (ראשי תיבות של Kids On Drugs, Kings Overdosed ו-Kill Our Demons) הוא האלבום החמישי של הראפר האמריקאי ג'יי קול.
האלבום יצא לאור ב-20 באפריל 2018 דרך דרימוויל רקורדס, רוק ניישן ואינטרסקופ רקורדס.
רוב האלבום הופק על ידי קול בעצמו.
האלבום כולל אלמנטים של ג'אז ראפ וטראפ.
זה אלבום האולפן השלישי ברציפות של ג'יי קול שיצא ללא אמנים אורחים.
באלבום ניתן קרדיט לאמן "kiLL edward", אלטר אגו של קול.
מהאלבום יצאו שני סינגלים: "KOD " ו-"ATM", שניהם הגיעו ל-10 המקומות הראשונים בבילבורד הוט 100. באוגוסט 2018 קול יצא לסיבוב הופעות כדי לקדם את האלבום.
+אזורתאריםמכירותאוסטרליה (ARIA)זהב35,000ארצות הברית (RIAA)פלטינה1,000,000בריטניה (BPI)כסף60,000קנדה (Music Canada)זהב40,000
+אזורתאריךפורמטחברת תקליטיםמקורעולמי20 באפריל 2018תקליטור • הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקהדרימוויל • רוק ניישן • אינטרסקופ23 באפריל 2018תקליט
התאגיד לטכנולוגיות רדיו-אלקטרוניות הוא חברת החזקות רוסית מקבוצת Rostec בבעלות המדינה, המפתחת ומייצרת מפרט צבאי רדיו-אלקטרוני, ציוד תעופה ורדיו-אלקטרוני, מכשירי מדידה רב-תכליתיים, מחברים חשמליים להסרה ומגוון מוצרים אזרחיים.
החברה שואפת להיכנס לשוק העולמי של מחברים לחברות הגדולות בעולם.
ב-16 ביולי 2014 הטיל ממשל אובמה סנקציות באמצעות משרד הפיקוח על נכסי חוץ של משרד האוצר האמריקאי (OFAC) על ידי הוספת קונצרן טכנולוגיות רדיו-אלקטרוניות (CRET או KRET) וגופים אחרים כתגובה למשבר האוקראיני המתמשך, סיפוח חצי האי קרים על ידי הקרמלין וההתערבות הצבאית הרוסית באוקראינה.
KPRF הוא מועדון קטרגל ממוסקבה, רוסיה, שנוסד בשנת 2003. מאז 2011/12, KPRF מתחרה בליגת העל הרוסית.
המועדון נקרא על שם המפלגה הקומוניסטית של הפדרציה הרוסית (KPRF) והוקם בשנת 2003 לקראת טורניר שכלל מועדונים המייצגים מפלגות פוליטיות שונות ברוסיה.
בעונת 2020 זכתה לראשונה באליפות המדינה.
למועדון יש קבוצת בת, KPRF-2, שסיימה כסגנית אלופת ליגת המשנה הרוסית בקטרגל בעונת 2019/2020.
KNR (ראשי תיבות של Kalaallit Nunaata Radioa; באופן מילולי: "הרדיו של גרינלנד") הוא ארגון השידור הציבורי הלאומי של גרינלנד.
KNR ממוקם בעיר הבירה של המדינה, נוק, KNR הוא תאגיד עצמאי בבעלות המדינה שבראשו עומד דירקטוריון של חמישה אנשים.
פעילויותיו ממומנות ממספר מקורות, בעיקר מימון ממשלתי ישיר אך גם פרסום מוגבל בשידור.
בשנים 2012–2013 עברו כל האלמנטים של KNR לבניין חדש בנוק.
KNR מציע שני ערוצים בפריסה ארצית, KNR1 ו-KNR2. הם זמינים באמצעות טלוויזיה יבשתית דיגיטלית (DVB-T), וטלוויזיה בכבלים דיגיטלית (DVB-C).
שני הערוצים מוזרמים גם באופן מקוון דרך יוטיוב.
KNR1 הוא הערוץ העיקרי ורוב השידורים שלו הם בגרינלנדית.
KNR2 עולה לאוויר רק כדי לשדר בשידור חי מאירועים ספציפיים.
בשנת 2006, KNR TV התקין מתקן הפקה ועריכה דיגיטלי שלם של SD-SDI עם התשתית הדרושה כדי לספק הפקה מקומית של תוכניות אירוח, חדשות ושידורים מרחוק.
לפני ינואר 2013, KNR1 הציג גם שידורים מרשתות הטלוויזיה הדניות DR ו-TV 2, אך כאשר כמה מערוצי DR הופקו בחינם לשידור בגרינלנד, KNR החליטה להתמקד בשידורים גרינלנדיים מקוריים.
תחנת הרדיו KNR משדרת בפריסה ארצית.
היא זמינה ב-FM, AM ואון ליין.
היא משודרת בעיקר בגרינלנדית אך חלק מהשידורים הם גם בדנית.
בנוק KNR מספק גם ממסר ישיר של הערוץ הראשון של הרדיו הלאומי הדני (DR P1) דרך FM.
KRI ננגלה (באינדונזית: KRI Nanggala (402)), הידועה גם בשם Nanggala II, הייתה אחת משתי צוללות תקיפה דיזל-חשמליות מדגם 209/1300 של הצי האינדונזי .
באפריל 2021 טבעה הצוללת באוקיינוס ההודי סמוך לאי באלי, ועמה כל 53 אנשי הצוות שהיו עליה.
הצוללת הוזמנה על ידי חיל הים האינדונזי בשנת 1977 מממשלת גרמניה המערבית, הושקה בשנת 1980, ונקנתה בשנת 1981. במרוצת השנים ערכה הצוללת מספר רב של פעולות איסוף מודיעין בצפון האוקיינוס ההודי ובאזור מזרח טימור וצפון קאלימנטן.
הצוללת לקחה חלק בתרגיל הימי הבינלאומי לשיתוף פעולה, מוכנות והכשרה , כמו גם מספר אימונים ותרגילים עם הצוללת האמריקאית USS Oklahoma City.
בשנת 2012 עברה הצוללת שיפוץ נרחב כדי לאפשר לה לפעול גם בשנים הבאות.
ב-21 באפריל 2021 הוכרזה הצוללת כנעדרת, זאת לאחר שעות של ניתוק הקשר עם מפקדיה שעל הקרקע, בעת שהייתה מתחת למים.
היעלמותה התרחשה באמצע תרגיל טורפדו מצפון לאי באלי.
לפני שהתנתק הקשר עם היבשה נורה טיל טורפדו יחיד מסוג SUT.
בסביבות השעה 09:37 דווח כי הצוללת נעדרת, וייתכן כי חוותה הפסקת חשמל בעקבות צניחה לעומק של 600–700 מטר.
חיל הים האינדונזי העריך כי אספקת החמצן שבתוך הצוללת תספיק לשלושה ימים, ובזמן הזה נשלחו אוניות מקומיות ובינלאומיות לשוט באזור ולחפש סימנים לצוללת.
שלושה ימים לאחר מכן, ב-24 באפריל 2021, נמצאו על פני המים חתיכות פסולת שהיו קיימות בצוללת, ופיקוד הצי האינדונזי הכריז על הצוללת כטבועה.
למחרת, סריקות זיהו בוודאות את שרידי הצוללת על קרקעית הים, וכתוצאה מכך אושר אובדנם של כל 53 אנשי הצוות שהיו בה.
מותם של 53 מלחים מהווה את האסון הגדול ביותר בנפש שהתרחש, מאז אסון טביעת הצוללת הסינית צ'אנגצ'נג 361 באפריל 2003, שבו ניספו כל 70 אנשי הצוות.
KLA Corporation הוא תאגיד רב-לאומי שבסיסו בקליפורניה ארצות הברית.
התאגיד מפתח ומייצר מערכות בקרת תהליכים וניהול תפוקה עבור תעשיית המוליכים למחצה ותעשיית הננואלקטרוניקה ותעשיות קשורות אחרות.
המוצרים והשירותים של החברה מיועדים לכל שלבי ייצור פרוסת סיליקון, מעגלים משולבים ואריזות, ממחקר ופיתוח ועד לייצור הסופי.
KLA מעסיקה בישראל כ-1,500 עובדים (נכון ל-2021), בשני מרכזי פיתוח וייצור במגדל העמק וביבנה.
KLA-Tencor הוקמה בשנת 1997 באמצעות מיזוג של KLA Instruments ו-Tencor Instruments, חברות המספקות ציוד יצור ובדיקות לתעשיית ציוד המוליכים למחצה ומערכות ניהול תפוקה.
KLA Instruments נוסדה בשנת 1975 על ידי קן לוי ובוב אנדרסון, והתמקדה בייצור ציוד לזיהוי פגמים בשבבים בתהליך הייצור.
מאוחר יותר הרחיבה KLA את קו המוצרים שלה לכלול בדיקת פרוסות, מטרולוגיה של פרוסות ותוכנות בדיקה וניתוח משולבות.
נוסדה ב-1976 על ידי המדען הצ'כי קארל אורבנק, יחד עם עמיתו ג'ון שוואבאכר.
החברה התמקדה בתחילה בייצור ציוד לביצוע מדידות מדויקות של עובי שכבות מוליכים למחצה, ובשנת 1984 פיתחה טכנולוגיית סריקת לייזר לזיהוי חלקיקים וזיהום אחר.
החברה גם פיתחה ציוד לבדיקת ליקויים וניתוח נתונים.
בעת המיזוג, ההכנסות המשולבות של החברות היו מעל למיליארד דולר.
במהלך שנת 1998 רכשה KLA-Tencor מספר חברות: בפברואר 1998, רכשה את Nanopro GmbH, שבסיסה בפרייבורג, גרמניה, חברה שהשתמשה בטכנולוגיה אינטרפרומטרית מתקדמת למדידת צורת פרוסות ועובי השבבים.
באפריל רכשה החברה את Amray, Inc, חברה מבדפורד, מסצ'וסטס שפיתחה מערכות מיקרוסקופ אלקטרוני סורק (SEM) ליישומים של ייצור מוליכים למחצה.
ביוני רכשה החברה את VARS מסן חוזה, קליפורניה, שפיתחה מערכות ארכיון ואחזור תמונות.
בדצמבר 1999 רכשה החברה את יצרנית התוכנה לניתוח תשואות, ACME Systems, מטייוואן.
בפברואר 2000, KLA-Tencor רכשה את Finle Technologies, Inc., מבאוסטין, טקסס, שפיתחה תוכנת מידול וניתוח ליתוגרפיה.
במרץ רכשה החברה את מפתחת התוכנה Fab Solutions, מאוסטין, טקסס.
בשנת 2001 רכשה החברה את חברת Phase Metrics, Inc.
בשנת 2006 רכשה החברה את ADE Corporation, ספקית של מטרולוגיה של פרוסות סיליקון וציוד נלווה.
באוקטובר אותה שנה התפטר יושב ראש החברה קן לוי על רקע בקדייטינג של אופציות שהנפיקה החברה.
ביולי 2007 הוגש כתב אישום נגד מנכ"ל החברה לשעבר קנת' שרדר, שהסתיים בפשרה ותשלום קנס.
בשנת 2007, KLA-Tencor רכשה את יצרנית מוצרי הליתוגרפיה והפלזמה וחברת בקרת התהליך והמטרולוגיה Therma-Wave Corporation.
בשנת 2010, KLA-Tencor רכשה את חברת החומרה הטכנולוגית Ambios Technology, Inc.
בשנת 2014 רכשה החברה את חברת הליטוגרפיה והבדיקה המחשובית Luminescent Technologies, Inc.
ב-10 בינואר 2019, KLA-Tencor הודיעה שהיא משנה את שמה ל-KLA Corporation.
ביולי 2021 הציגה החברה מוצרי בדיקה חדשים עבור שבבי רכב.
בנובמבר, המטה החדש של KLA בצפון אמריקה נפתח באן ארבור, מישיגן.
שטח המתקן הוא 230,000 רגל מרובע, והוא נועד לתמוך ב-1,000 עובדים.
בשנת 2024 החלה החברה להגדיל את כושר הייצור במפעלה בגרמניה, כדי לצמצם את התלות במפעל הייצור בישראל.
מייסד החברה, קן לוי, יהודי יליד שכונת ברוקלין בניו יורק, החליט להקים בשנת 1986 מפעל ייצור קטן בישראל, לאחר שקיבל פנייה מקרן בירד.
המפעל הוקם בעיר מגדל העמק, מאחר שקיבל הטבות מס ומענק ממשלתי על השקעה באזור פיתוח.
הוא החל לפעול בתחילת 1988. בהמשך הוקם במקום גם מרכז מחקר ופיתוח, זה היה אחד ממרכזי הפיתוח הראשונים של חברה בינלאומית שנפתח בישראל.
המפעל קיבל תחת אחריותו את כל הפעילות העולמית של KLA בפיתוח ושיווק מוצרי "Overlay", מכונות שמבצעות מדידות אופטיות בין השכבות השונות של המעגל משולב בתהליך הייצור שלו.
בשנת 2000 העסיק המפעל כבר 170 עובדים ומחזור המכירות שלו הגיעה לקרוב למאה מיליון דולר.
קן לוי החל אחר כך להיות פעיל בתעשיית ההיי-טק בישראל.
השקיע במספר מחברות הזנק ישראליות, וישב בדירקטוריונים שלהן.
הוא היה יו"ר חברת "סאיטקס-ויז'ן", יו"ר חברת "פאואר דיזיין", יו"ר חברת "גנואה", וחבר בדירקטוריון של "סייפן סמיקונדקטורס", ושל חברת "ג'ורדן ואלי".
בשנת 2001 הכריזה החברה על הקמת מפעל ייצור שני במגדל העמק, צמוד למפעל הקיים.
המפעל החדש נחנך בשנת 2004 כחטיבה חדשה בחברה בשם "COMET" ועוסק בפיתוח וייצור פלטפורמה למערכות מדידה אופטיות.
בשנת 2007 הקימה מרכז שירות עבור חברת אינטל ישראל בקריית גת.
בשנת 2012 פתחה החברה שלוחת פיתוח ביקנעם עילית.
במרץ 2018 רכשה KLA את חברת אורבוטק הישראלית, תמורת 3.4 מיליארד דולר.
הרכישה הושלמה בפברואר 2019 ופעילות אורבוטק מוזגה לתוך KLA.
לאחרהמיזוג, סגרת KLA את חטיבת הצגים השטוחים של אורבוטק ופיטרה 100 עובדים וכן הקפיאה את פעילות הקידוח בלייזר (laser drilling).
KLA מפתחת מגוון כלי בדיקה מתקדמים, מערכות מטרולוגיה ותוכנות ניתוח חישוב המשמשות לשיפור תשואות ייצור עבור מגוון מוליכים למחצה סטנדרטיים ומיוחדים; מעגלים מודפסים (PCBs); וצגים שטוחים.
בקרת תהליכים מוליכים למחצה - מגוון מוצרי בדיקה, מטרולוגיה וניתוח נתונים ושירותים נלווים, שנועדו להגדיל את תשואות הייצור במהלך תהליך ייצור המוליכים למחצה.
תהליך מוליכים למחצה מיוחדים - כלים מתקדמים לתצהיר ואקום ותהליך תחריט, המשמשים לייצור מוליכים למחצה מיוחדים כגון MEMS, מוליכים למחצה לתקשורת בתדר רדיו (RF), ומוליכי הספק עבור יישומי רכב ותעשייתיים.
PCB, Display and Component Inspection - ציוד בדיקה, בדיקה ומדידה עבור יצרני PCB, צגים שטוחים (FPD) ומעגלים משולבים (ICs).
הציוד משמש לאימות איכות, לייצר דפוסי מעגלים אלקטרוניים עקביים על מצע רלוונטי, ולבצע עיצוב תלת־ממדי של מעגלים מתכתיים על משטחים.
KOMPSAT Korean Multi-Purpose Satellite, היא סדרת לוויינים למטרות שונות (חישה מרחוק, תקשורת, מזג אוויר וכו') שמופעלת על ידי המכון הקוריאני לחקר התעופה והחלל.
הלוויין הראשון שוגר בשנת 1999. זה היה לוויין במשקל 470 ק"ג.
על הלוויין הותקנו מצלמה דיגיטלית עם רגישות של 6 מטר, ספקטרומטר אופטי ורגש לחקר יונוספירה.
הלוויין פעל עד סוף שנת 2007.
הלוויין השני שוגר בשנת 2006. משקל הלוויין גדל ל-800 ק"ג.
על הלוויין הותקנה מצלמה בעלת רגישות של 1 מטר בשחור לבן ו-4 מטר בצבע.
הלוויין שולח מידע פעמיים ביום.
נכון לסוף 2023 הלוויין פעיל.
הלוויין השלישי שוגר בשנת 2012. משקלו גדל ל-980 ק"ג.
על הלוויין הותקנה מצלמה בעלת רגישות של 0.7 מטר בשחור לבן ו-2.8 מטר בצבע.
בהמשך שוגרו לוויינים נוספים מטיפוס זה.
מתוכנן לשגר עוד 2 לוויינים במהלך שנת 2024. שיגור ראשון היה מתוכנן להתבצע על ידי רוסקוסמוס ובוטל בעקבות פלישת רוסיה לאוקראינה.
הוא הועבר לשיגור ממרכז החלל הגיאני.
כל הלוויינים פועלים במסלול מסונכרן-שמש.
הם נקראים גם Arirang (שיר עם קוריאני).
על הלוויין הותקנו משיבים לצורכי תקשורת ומכשירים לניטור מזג אוויר וחקר האוקיינוס.
הוא הפסיק לפעול בשנת 2020.
Korean Securities Dealers Automated Quotations) ;KOSDAQ) היא בורסה לניירות ערך הפועלת בדרום קוריאה, והיא מעין גרסה המקבילה לבורסת הנאסד"ק האמריקאית בדרום קוריאה.
היא הוקמה בשנת 1996 על ידי איגוד ההשקעות הפיננסי של קוריאה, במטרה שתפעל באופן עצמאי מהבורסה הקוריאנית.
בדומה לנאסד"ק, פעילות המסחר מתנהלת באופן מקוון לגמרי.
שעות הפעילות בשוק הן 09:00 עד 15:30 לפי הזמן המקומי.
נכון לפברואר 2021, כ-1476 חברות רשומות ב-KOSDAQ.
ביולי 1986, ממשלת דרום קוריאה העבירה חוק שנועד לספק דרך לעסקים קטנים ובינוניים לגייס הון באמצעות מכירה של מניות ציבוריות, וכן במטרה לספק למשקיעים מסלולים חדשים של השקעות.
הפעילות החלה באפריל 1987, אז נרשמו שלוש החברות הראשונות.
ב-17 במאי 1996 הוקמה הבורסה לניירות ערך KOSDAQ שנועדה להיות פלטפורמת מסחר הפועלת באופן ממוחשב לגמרי.
היא נכנסה לפעילות מלאה ב-1 ביולי 1996.
במהלך המשבר הפיננסי באסיה של 1997, מדדי השוק של KOSDAQ צנחו והמשקיעים ספגו הפסדים כבדים, אולם בהמשך, בתוך זמן קצר הכלכלה הדרום קוריאנית התאוששה, וכן אצל KOSDAQ הייתה התאוששות מהירה, ואף עלייה בשווי השוק שלה בהמשך, בתחילת המאה ה-21.
KNDS דויטשלנד בע"מ , שנקראה בעבר קראוס-מפאי וגמן (KMW), היא חברת תעשייה ביטחונית הממוקמת במינכן, גרמניה.
החברה מייצרת כלי נשק וכלי רכב צבאיים, כולל טנקים, תותחים מתנייעים וכלי רכב משוריינים אחרים.
קראוס-מפאי וגמן הוקמה בשנת 1999 כאשר חטיבת ההגנה של קבוצת קראוס-מפאי פוצלה ומוזגה עם חברת וגמן ושות' (Wegmann & Co).
בשנת 2015 הפכה KMW לחלק מ-KNDS (לשעבר KMW+Nexter Defense Systems), ובשנת 2024 שונה שמה ל-KNDS דויטשלנד.
החברה שקדמה לקראוס-מפאי וגמן, קראוס-מפאי, החלה את דרכה ב-1931 ממיזוג של שתי חברות ממינכן: מאפיי (נוסדה ב-1838) וקראוס ושות' (נוסדה ב-1860).
שתי החברות נמנו עם היצרניות הגרמניות המובילות של קטרי קיטור מסוגים שונים.
מאפיי בנתה גם כלי רכב אחרים המופעלים בקיטור, ומאוחר יותר ייצרה כלי רכב עם מנועי בעירה פנימית, כולל קטרים, טרוליבוסים ואוטובוסים.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 נכנסה קראוס-מפאי לייצור כלי רכב קרביים משוריינים, החל בטנקי לאופרד 1 עבור הבונדסוור.
ב-1999 פוצל ייצור הציוד הביטחוני ומוזג עם וגמן ושות' ליצירת קראוס-מפאי וגמן.
לוגמן היו 51% מהמניות ולמנסמן (Mannesmann AG), חברת האם של קראוס-מפאי באותה עת, היו 49% מהמניות.
סימנס רכשה את חלקה של מנסמן בשנת 2000.
וגמן אחזקות (Wegmann Unternehmens-Holding KG), הממוקמת בקאסל, רכשה את חלקה של סימנס בדצמבר 2010 והפכה לבעלת המניות היחידה בקראוס-מפאי וגמן.
חברת החזקות זו הייתה בבעלותם של כ-26 שותפים שקטים, כולם בני משפחות בודה, פון בראונברנס, פון מאידל וסת'ה, וכולם צאצאים של מייסדי החברה או הבעלים המאוחרים יותר של וגמן ושות'.
ב-2012 רכשה קראוס-מפאי וגמן את WFEL, חברה בריטית שמקורה בפיירי אוויישן.
בשנים 2013 ו-2014 הגיעו כ-80% ממכירות החברה משוק היצוא, בהמשך למגמה של חמש-עשרה שנים של ייצוא חלק ניכר מהכנסות הייצור.
ב-2014 היו לחברה 3,200 עובדים ומכירות של מיליארד אירו, ועלותו של טנק לאופרד 2 עמדה על כ-10 מיליון אירו.
ב-2014 עמדה קראוס-מפאי וגמן בפני קנסות של עד 400 מיליון אירו משום ששיחדה פקידים יוונים בעסקת מכירת טנקים, וממשלת גרמניה שקלה לבטל את היתר הייצוא שלה.
בדצמבר 2015, חברה קראוס-מפאי וגמן לחברה הביטחונית הממשלתית הצרפתית נקסטר סיסטמס כדי להקים את KNDS (ראשי תיבות של KMW+Nexter Defense Systems), חברת החזקות חדשה בבעלות שווה של הבעלים הפרטיים הקודמים של KMW וממשלת צרפת.
המיזוג, שעליו נפוצו שמועות עוד ביולי 2014, היה צפוי ליצור חברה המעסיקה 6,000 עובדים עם הכנסה שנתית של כ-2 מיליארד אירו, בנוסף לצבר הזמנות של 9 מיליארד אירו.
שר ההגנה הצרפתי ז'אן-איב לה דריאן היה שבע רצון מהאפשרות לאחד את התעשייה הביטחונית היבשתית של אירופה.
החברה מפעילה מסלול ניסוי טנקים באלאך (Allach) מאז 1964, שחוקיות הבנייה שלו שנויה במחלוקת.
כשקראוס-מפאי וגמן הגישה בקשה להרחבת שעות הפעילות באביב 2018, הדבר נתקל בהתנגדות מצד חלק מהתושבים וועד הרובע.
בסוף שנת 2020 הגישה יוזמת האזרחים "בית ספר במקום טנק" עצומה לפרלמנט של מדינת בוואריה עם תלונה נגד מסלול הניסויים.
בהליך העצומה שעדיין מתנהל, הצהיר המשרד לאיכות הסביבה כי לא קיימת הגנה למסלול ברחוב לודוויגספלדר, וכי המערכת לא אושרה מבחינת חוקי הבנייה.
בנוסף, באוקטובר 2021 הוגשה תביעה לבית המשפט המנהלי במינכן.
באמצע ינואר 2022 פתח איגוד עובדי המתכת (IG Metall) בקמפיין לשימור המסלול, בטענה שבלעדיו נמצאים 1,650 מקומות עבודה בסכנה.
תותח AGM, נגזרת של PzH 2000 אשר פותח עוד יותר לתותח המתנייע דונר
מערכת נשק בלתי מאוישת FLW
משגר רקטות M-270 MLRS בשם מארס
KSVCD היא שיטת וידאו המשתמשת באלגוריתם מתוחכם כדי לקודד וידאו בשיטת MPEG בתקן SVCD.
תקן זה מאפשר דחיסת וידאו באורך של עד 110 דקות על CD-ROM אחד בן 700MB, ללא ירידה ניכרת באיכות הסרט בצפייה בטלוויזיה.
מכיוון שמסכי הטלוויזיה פחות איכותיים ממסכי המחשב, הפגמים הקטנים שבווידאו לא נראים עליהם ולכן האיכות נראית טובה מאוד.
השיטה דומה ל-MP3, האלגוריתם מוריד מהווידאו פרטים שלא ניתן לראותם בטלוויזיה רגילה וכך חוסך בגודל הקובץ הסופי.
לשיטה זו יצא עדכון בשם BSVCD שהוא איכותי יותר.
קבצים כאלו ניתן ליצור בעזרת התוכנה DIKO.
KTM (KTM Sportmotorcycle AG) היא יצרנית אוסטרית של מכוניות, אופנועים וטרקטורונים.
בשנת 2012 היא הייתה יצרנית האופנועים הגדולה באירופה, ויצרנית אופנועי השטח (עם התמקדות באנדורו) ואופנועי הראלי הגדולה בעולם.
מרכז החברה ממוקם במאטינגהופן ושם גם נמצא מרכז הפיתוח של החברה וכן מחסני החלפים, האביזרים ופסי ההרכבה.
משרדים ראשיים נוספים ממוקמים בשוקי היעד הגדולים, בעיקר בארצות הברית ומספר מדינות באירופה.
בבעלות KTM נמצאות חברת הוסאברג השוודית וחברת הוסקוורנה האיטלקית (שוודית במקור).
החברה הוקמה בשנת 1934 על ידי המהנדס האנס טארנקפולץ בעיר מאטינגהופן שבאוסטריה.
רק בשנת 1953 החלה החברה בייצור אופנועים.
עם 20 עובדים בכל החברה, עמדה התפוקה על שלושה אופנועים ביום בלבד.
בשנת 1955, הפך איש העסקים ארנסט קרונריף למחזיק מניות בחברה ולכן שונה שמה ל"Kronreif & Trunkenpolz Mattighofen" (כשראשי התיבות של השם החדש נשארו זהים).
באותם ימים, כל מכלולי הכלים והחלקים יוצרו במלואם על ידי KTM.
במשך כל שנות קיומה, הייתה KTM למובילה מבחינה טכנולוגית בתחום האופנועים.
היא הייתה לחברה הראשונה שייצרה מנוע 4 פעימות מקורר מים לשימוש באופנועי שטח (שנת 1982), טכנולוגיה שהועתקה על ידי כל היצרניות העוסקות בתחום (סוזוקי רכשה מ-KTM רדיאטורים בתחילת דרכה עם מנועים מקוררי מים לאופנועים).
ב-1986 הייתה KTM ליצרנית הראשונה שהציעה בכלים מתוצרתה בלמי דיסק הן מלפנים והן מאחור לאופנועי שטח.
ב-1998 הציגה KTM בולמי זעזועים ללא מערכת מנופים, בשם PDS, ובכך הורידה באופן משמעותי את המשקל הבלתי מוקפץ של הבולם (סדנת הנישה הייעודית ATK עשתה זאת כבר בשנת 1987, אך KTM הייתה ליצרנית הגדולה הראשונה שמייצרת זאת באופן סדרתי).
בהמשך, הייתה KTM ליצרנית הראשונה ששילבה מערכות מצמד הידראוליות בכל דגמיה, ולראשונה שהציגה אופנוע סופרמוטו ייעודי למרוצים, בייצור סדרתי.
בשנת 1992 הכריזה החברה על פשיטת רגל ופוצלה ל-3 חברות:
חברת ייצור הראדיאטורים KTM Kühler GmbH
בשנת 2005, סיפקה החברה כ-80,000 אופנועים ברחבי העולם והחלה בשיתוף פעולה עם פולריס האמריקאית, שאף רכשה כ-25% ממניות KTM.
במסגרת החוזה, היו אמורות 2 החברות לעזור אחת לשנייה בהתפשטות בתוך שוקי הבית של כל אחד מהצדדים, לתמוך בפיתוח כלים חדשים ובסופו של דבר, להתמזג לחברת אם אחת.
בשנת 2006 הודיעה KTM במפתיע על סיום החוזה, תוך שהיא רוכשת חזרה מפולריס את חלקה בחברה.
בהודעה שפורסמה לאחר מכן, נאמר כי KTM תמשיך במכירת מנועי ה-Racing מתוצרתה לפולריס, בנפחי ה-450 ו-510 סמ"ק, ובמקביל תפתח טרקטורונים בעצמה.
ואכן, בשנת 2007 הציגה KTM את טרקטרוני הקרוס קאנטרי המכונים XC, בזוג נפחים: 450 ו-510 סמ"ק.
מנועי טרקטרונים אלו מבוססים על מנועי האופנועים בנפחים דומים, אך בניגוד למנועים שנמכרים לפולריס, מנועים אלו פותחו מחדש כדי להתאים לצורכי רכיבת הטרקטרונים.
בשנת 2008 נוספו זוג טרקטרוני מוטוקרוס למגוון הדגמים, והם משווקים בשם SX בזוג נפחים שונים: 450 סמ"ק (דגם 450SX) ו-476 סמ"ק (המכונה 505SX).
שיתוף הפעולה עם בג'אג' אוטו
בחודש נובמבר 2007 רכש קונצרן הרכב ההודי בג'אג' אוטו נתח של 14.5 אחוזים מ-KTM Sportmotocycles AG ושתי החברות חתמו על חוזה לשיתוף פעולה במסגרתו KTM תספק את הידע לייצור אופנועי 125 ו-250 סמ"ק מקוררי אוויר ובג'אג' תבצע את ההפצה והחדירה לשוק ההודי ולשווקים אסיאתיים נוספים.
בדצמבר 2007 רכשה בג'אג' מניות KTM נוספות והרחיבה את השליטה ליותר מ-20 אחוזים.
בספטמבר 2008 גדל חלקה של בג'אג' אוטו ב-KTM ל-25.86 אחוזים ובמרץ 2008 בוצעה רכישה נוספת שהגדילה את חלקה ל-31.72 אחוזים.
בחודש מרץ 2010 פורסם כי בג'אג' מתכוונת להגדיל את חלקה באחזקת מניות KTM ליותר מ-50 אחוזים.
KTM הכחישה פרסומים אלו והצהירה כי חברת ההחזקות CROSS המחזיקה כעת ב-50 אחוז ממניות החברה, לא מתכוונת למכור את חלקה, בעיקר לאור ההתאוששות מהמשבר הכלכלי העולמי.
התאוששות שבאה לידי ביטוי בבלימת הירידה במכירות ובהגדלת נתחי השוק בשווקים האירופאים.
בנובמבר 2010 הודיעה KTM כי בג'אג' אוטו הגדילה החזקותיה בחברה לכדי 38.08 אחוזים.
שיתוף פעולה עם יצרניות נוספות
לאחר שרכשה ב-1995 את הוסאברג, אימצה KTM את הסלוגן של החברה השוודית הקטנה לעצמה, ומאז מפרסמת את כל מוצריה תחת המוטו: "Ready To Race" וזאת כדי להדגיש את המחויבות שלה למרוצים ואת העובדה כי אופנועי החברה מפותחים בתנאי מרוץ מפרכים ונועדו לעמוד במעמסה קשה.
כמו כן, מייצג הסלוגן את העובדה כי הכלים מתוצרתה מגיעים כשהם "מוכנים למרוץ" ומלבד התאמות בסיסיות, אין צורך בהשקעה כספית נוספת על מנת להכין את הכלים למרוצים.
בשל זאת, בכל רחבי העולם מתומחרים אופנועי השטח של KTM כ"פרימיום" - גבוה יותר מאופנועים מקבילים (בעיקר יותר מכלים יפניים), זאת בשל האבזור היוקרתי והאיכותי המותקן על אופנועי ה-KTM כסטנדרט.
החל משנת 2010 מלווה הסיסמה "Are You Ready?" את פרסומי אופנועי הכביש של היצרנית.
צבעי KTM הרשמיים, המלווים את כל מוצריה, הם כמעט תמיד בצבעי כתום שחור, על מנת לחזק ולהשריש את זהות המותג בקרב הרוכבים ולהבדילו מהמתחרים.
במקרים נדירים, הוצגו גרסאות בצביעה אפורה, שחורה או לבנה כדי לייחד ולהדגיש גרסה בייצור מוגבל או כדי לגוון את מבחר הצבעים המוצעים ללקוח, בעיקר בתחום אופנועי הכביש.
הבחירה בצבע הכתום כמייצג, נעשתה ב-1995 בעזרתו של סטודיו Kiska הבריטי, המלווה את החברה ושותף לעיצובי האופנועים והרכבים מאז ועד היום.
KTM מעורבת בחסות מלאה או חלקית בכל מרוץ אופנועי שטח ברמה בינלאומית ברחבי העולם.
חלק נכבד ממאמצי השיווק ויחסי הציבור של החברה, מתרכז בפעילות מרוצים אינטנסיבית, כשכסף רב מושקע בפיתוח אופנועי מרוץ מתקדמים וגיוס רוכבים מקצועיים המהווים את הטובים שבספורטאי התחום.
אחת לשנתיים, עורכת KTM פסטיבל ללקוחותיה באירופה.
הפנינג זה מתייחד בכך שאינו פונה לקהל הרחב או ללקוחות פוטנציאליים, אלא מתמקד רק בלקוחות הקיימים בעלי אופנועים.
במסגרת האירוע נערכים מרוצים ורכיבות הדגמה רבות וכן מוכשרים זה לצד זה מסלולי אנדורו, סופרמוטו, מוטקרוס וכביש באותו המתחם.
ב-2009, בשל המשבר הכלכלי העולמי, בוטל האירוע שאמור היה להתקיים בבלגיה.
באוקטובר 2008 נערך פסטיבל KTM הראשון בישראל, בתמיכת היצרנית, בהשתתפותו של מתחרה העבר ג'ובאני סאלה האיטלקי.
באוקטובר 2010 נערכת פסטיבל KTM השני בארץ, בהשתתפותו של אלוף העולם באנדורו 5 פעמים, סאמולי ארו.
KTM התחילה בספורט מוטורי בתחום המוטוקרוס.
מאז, זכתה החברה ביותר מ-220 תוארי אליפות וניצחונות שונים במגוון תחומים בעיקר באליפות העולם באנדורו, אנדורו ששת הימים הבינלאומי ומרוצי אקסטרים אנדורו חד פעמיים (כדוגמת מרוץ "האחרון ששורד" בו ניצחה בכל המרוצים משנת 2005 ואילך).
כמו כן, פועלת החברה במרוצי קרוס קאנטרי ברחבי העולם (בארצות הברית גם בטרקטרונים בליגת ה-GNCC), וכן במוטוקרוס, אנדורו קרוס ועוד.
בנוסף, זוכה החברה להצלחה בתחום מרוצי הראלי רייד כדוגמת ראלי דקר (אותו ניצחה ברציפות בקטגוריית האופנועים מ-2001 ואילך), וכן ראלי הפרעונים וראלי אטלס.
ב-2003 החלה KTM לפעול גם בתחום מרוצי הכביש במגוון נפחי מנועים וקטגוריות, כשמרב ההצלחה מגיעה מתחום הסופרמוטו ומרוצי אופנועי גרנד פרי בקטגוריית ה-125 וה-250 סמ"ק.
בשנים הקרובות מתכוונת KTM להתרכז במרוצי הסופרבייק, באמצעות אופנוע הספורט החדש שפתחה - ה-RC8 1190R.
ב-2009 זכתה KTM להישג מרשים עם ה-RC8R כשרוכבי קבוצתה הרשמית זכו במקום הראשון והשני באליפות הסופרבייק הגרמנית.
סדרות המנועים אותם מייצרת KTM ב-2010:
2 פעימות SX ו-EXC: מנועים בעלי צילינדר יחיד.
משמשים את אופנועי המיניקרוס, המוטוקרוס, הפרירייד והאנדורו.
אופנועי ה-2 פעימות עושים שימוש במאיידים בעוד דגמי ה-4 פעימות עושים שימוש במערכת הזרקת דלק
4 פעימות SXF: הזרקת דלק, צילינדר יחיד בעל זוג גלי זיזים עליוניים ו-5 הילוכים בלבד.
משמשים את אופנועי הסופרמוטו והמוטוקרוס, את דגם הראלי, ה־450RR וכן את טרקטרוני המוטוקרוס.
4 פעימות EXC ו-XC: הזרקת דלק, צילינדר יחיד בעל גל זיזים יחיד ו-6 הילוכים.
משמשים את אופנועי האנדורו והטרקטרונים.
LC4: הזרקת דלק, צילינדר יחיד, 4 פעימות, 6 הילוכים ומערכת "קלאץ' מחליק".
מנוע זה המחליף את סדרת ה-640 LC4 שיוצרה בין השנים 1993–2007, הוצג בסוף 2007 ונחשב למתקדם בתחומו.
כמו כן, זהו מנוע החד צילינדרי 4 פעימות החזק ביותר בייצור סדרתי (בין 63 כ"ס עבור דגם האנדורו, דרך 65 כ"ס לדגם ה-Duke ועד 70 כ"ס לדגם הראלי וה-DUKE 690 R ).
LC8: שני צילינדרים בתצורת V, בעל הזרקת דלק, 6 הילוכים.
מנוע זה הוצג לראשונה ב-2002 בראלי הפריז דקר כשהותקן באופנועי הקבוצה הרשמית.
ב-2003 ניצח ה-950 ראלי בעל מנוע ה-LC8 את המרוץ המפרך, ומייד לאחר מכן הוצא אל מחוץ לרשימת תצורות המנועים המותרים לשימוש במרוצי ראלי של ה-FIM (פדרציית האופנועים הבינלאומית).
באותה שנה הוציאה KTM לשוק הציבורי את האדוונצ'ר 950 העושה שימוש באותו מנוע.
RC8R: סדרה חדשה שהוצגה ב-2008, משמשת את רק את דגם הסופרבייק של החברה.
זהו מנוע בנפח 1195 סמ"ק בעל 2 צילינדרים בתצורת V, מערכת הזרקת דלק, זוג מצתים והספק גבוה מהמקובל בקטגוריה (כ-175 כ"ס).
עד לנובמבר 2010 ייצרה במקביל לגרסת ה-R גם את גרסת ה-RC8, בעלת מנוע ה-1148 סמ"ק וכ-155 כ"ס.
כל אופנועי ודגמי החברה מיוצרים תחת המוטו "Ready To Race" ועל כן כולם מצוידים בפריטי איכות יוקרתיים.
כל הדגמים מצוידים במתלים מתוצרת WP המציעים יכולת כיוון והתאמה מלאה, במערכות קלאץ' הידראוליות ומנועים חזקים שאינם מצריכים כל התאמה כדי להשתתף עם האופנועים במרוצים.
ספורט מיני קרוס/ אופנועי ילדים: כל אופנועי סדרה זו הם אופנועי מוטוקרוס מקצועיים שהותאמו למידות ילדים בגילאים של 4 עד 12. מנועי הסדרה הם מנועי 2 פעימות המיוצרים על ידי KTM (בעבר על ידי Beta) ומוצעים לקהל בנפחים: 50, 65 ו-85 סמ"ק.
כמו כן, נבדלים הדגמים זה מזה במידות גלגלים שונות המשפיעות על גובה המושב והתאמתו לרוכב הצעיר.
לדוגמה: דגם ה-85 סמ"ק נמכר הן בגרסת 17/14 (מידות הגלגל האחורי והקדמי, בהתאמה, באינצ'ים) והן בגרסה גבוהה יותר של 19/16.
מוטוקרוס: סדרת אופנועים מקצועית זו עושה שימוש במנועי 2 פעימות (SX) ו-4 פעימות (SXF).
KTM היא היצרנית היחידה המייצרת סדרת מנועים נפרדת בעבור תחום המוטוקרוס והאנדורו, כששאר המתחרות בשוק משתמשות באותם המנועים עם התאמות קלות בעבור כל תחום רכיבה.
דגם המוטוקרוס 250SXF הוא היחידי בסדרת המוטוקרוס שמנועו חולק מאפיינים כמעט זהים עם דגם מסדרת האנדורו (ה-250EXCF).
אנדורו: סדרת אופנועים מקצועית זו, שכל דגמי מתקראים EXC, עושה שימוש במנועי 2 פעימות ו-4 פעימות.
אופנועי האנדורו מהווים את חוד החנית בנתוני המכירות של KTM, והם נחשבים לפופולריים מאוד בקרב רוכבים המעדיפים רכיבה זו.
ב-2009 מכרה KTM כ-48 אחוזים מהאופנועים בקטגוריה זו בעולם.
בשל הדרישה במרוצי אנדורו לכך שהכלים המתחרים יהיו חוקיים לכביש, מיוצרים ומסופקים אופנועי סדרה זו עם אביזרי רישוי ותקינה אירופאית מלאה ועל כך, מיובאת סדרת ה-EXC לישראל מאז הושקה בשנת 1999.
הארד אנדורו: תת-סדרה זו קטגורית האנדורו, מייצגת אופנועי אנדורו בעלי מנועי 4 פעימות גדולי נפח ומשקל גבוה יותר, שבזכות תכנון מעט שונה ואבזור שונה, יכולים לשמש בנוחות סבירה גם לרכיבת יומיום ועל כן יכולים להחשב כאופנועים דו שימושיים.
עם זאת, כיאה לאופנועי KTM, הם עדיין בעלי אפיון שטח מובהק.
בסדרה הנוכחית דגם יחיד: ה-690 אנדורו R, בעל מנוע צילינדר יחיד בנפח 690 סמ"ק.
פרירייד(Free Ride): זו סדרה של אופנועים הנמצאים "במחצית הדרך" בין אופנועי אנדורו לאופנועי טריאל.
סדרת אופנועים זו כוללת (נכון ל-2013), 2 דגמים בלבד.
האחד בשם "Free Ride 350" ועושה שימוש במנוע 4 הפעימות של דגם ה-350EXCF, והשני, שהוצג באוגוסט 2013, מתקרא "Free Ride 250R" ועושה שימוש במנוע דגם האנדורו - 250EXC.
סופרמוטו: KTM נחשבת ליצרנית הראשונה שהציעה אופנוע סופרמוטו בייצור סדרתי.
בשנת 2008 הציעה החברה 2 דגמים המיועדים למרוצים בלבד (קוד סדרה: SMR), שהיו מבוססים על מנועי המוטוקרוס 4 פעימות בנפחים 540 ו-565 סמ"ק (דגם 505SXF שהוגדל נפחו).
עם זאת, שלדות ותיבות ההילוכים של סדרה זו, נלקחו מאופנועי האנדורו של החברה.
לקראת שנת הדגם 2009 הודיעה KTM כי צימצמה את סדרת ה-SMR לגרסת ה-450 סמ"ק בלבד.
ב-2010 הוצעו 3 דגמים שאינם דגמי מרוץ טהורים: ה-690SMC המיועד למרוצי חובבים, וכן ה-990SMT וה-990SMR, בעלי מנועי סדרת ה-LC8 (הספק: כ-115 כ"ס) המיועדים לרכיבה בכביש הציבורי.
ראלי: אופנועים אלו מיוצרים בסדרות מוגבלות בלבד על מנת לעמוד בדרישות התקינה המינימליות של מרוצי הראלי (בהן נדרש שאופנוע סדרתי ייחשב לכזה המיוצר מדי שנה בכמות של 250 יחידות ומעלה).
אלו אופנועים מקצועיים מאוד, המגיעים מצוידים בכל הנדרש כדי להתחרות בצורה מוצלחת במרוצי ראלי ארוכי טווח כדוגמת ראלי הפריז דקר וראלי הפרעונים.
אופנועים אלו מבוקשים מאוד בקרב המתחרים והן בקרב אספנים.
לאחר שמנועי 2 צילינדרים בנפח הגדול מ-750 סמ"ק הוצאו מהראלי מטעמי בטיחות והגבלת מהירות, מציעה KTM את ה-450 ראלי בעל הספק הגבוה מ-70 כ"ס (בעבר היה זה דגם ה-690 ראלי שהוצא מייצור בשל השינוי בחוקי אליפות העולם בראלי).
דגם זה נחשב לאופנוע השטח היקר בעולם: מחירו בישראל מוערך ב-320 אלף שקלים (נכון לאוגוסט 2011).
המפרט הטכני של דגם הראלי כולל מכל דלק ראשי וזוג מכלים אחוריים, מתלים מקצועיים, רגליות רחבות, בלמי מרוץ, מערכת חשמל מיוחדת המסוגלת להתמודד עם המכשור הנדרש במרוצי ראלי, מערכת תאורה כפולה ועוד.
אדוונצ'ר / אופנועי תיור שטח דו שימושיים: בעבר יוצגה סדרה זו על ידי דגם ה-950 וה-640 סמ"ק (שייצורו הופסק ב-2007).
2 הדגמים האלו התבססו על אופנועי הראלי המקצועיים של החברה (ה-660 וה-950 ראלי), ולטענת KTM הם חלקו עימם יותר מ-90 אחוז מהחלקים.
מאוחר יותר כללה הסדרה 3 אופנועים העושים שימוש במנוע ה-LC8: ה-990 אדוונצ'ר בעל מערכת ה-ABS (מוצע בצביעה כתומה או לבנה) וה-990 דקאר בעל מנוע עם הספק ל 115 כ"ס.
הדגם השלישי במשפחה הוא ה-990 אדוונצ'ר R בעל מהלך המתלים הארוך יותר וכן גובה מושב ומרווח גחון גבוהים יותר.
לדגם זה לא הייתה מערכת ABS והוא הוצע בצביעה שחורה-לבנה עם שלדה כתומה בלבד.
ב-2013 הופסק ייצור ה-990 שהוחלף ב-1190, שבו הוכנסו חידושים רבים, החל ממערכות בקרת משיכה, שלל מצבי רכיבה ובדגמי התיור גם מתלים מתכווננים חשמלית.
ה-1190 הוצע בדגם "רגיל", מוטה כביש עם גלגלי אלומיניום "19 מלפנים ו-"17 מאחור, ודגם R מוטה שטח עם גלגלי חישורים ("שפיצים") בקוטר "19 מלפנים ו-"21 מאחור.
את מגוון האדוונצ'ר כשהציגו את ספינת הדגל- ה-1290 שהוא עד היום האזוונצ'ר החזק בעולם, עם מנוע 1301 המנפק לא פחות מ-160 כ"ס ו-נעל 14 קג"מ.
כיאה לספינת הדגל הוכנסו לאופנוע זה כל החידושים ו שכלולים שהיו בידי המפתחים וכך הוא הדבר עד היום.
לעשות סדר בשלל הדגמים וייצור ה-1190 הופסק, הוצג ה-1090 וכעת היו שני דגמים לשני נפחים.
ב-2019 הושק נפח חדש, קליל וזריז מוכוון שטח אך עדיין עם יכולות כביש מכובדות, ה-790. אופנוע זה מוצג גם הוא בשתי גרסאות - R ו"רגיל" כשה-R בעל יכולות שטח משופרות.
ב-2020 הוצג נפח חדש לסדרת האדוונצ'רים-890. בנוסף ל-890R הוצגה גם גרסת ראלי בייצור מצומצם הכוללת שיפורים במשקל ויכולות שטח.
אופנועי כביש: אופנועי סדרה זו עושים שימוש בשלושה נפחים שונים.
ה-Duke 690 (עם מנוע בנפח 654 סמ"ק) וה-DUKE 690 R (עם מנוע בנפח 690 סמ"ק) הם בעלי מנועים חד צילינדריים.
ה-Super Duke 990 הוא אופנוע סטריטפייטר ("לוחם רחובות") בעל מנוע דו צילינדרי מסדרת ה-LC8 והספק של 124 כ"ס.
ה-Super Duke 990R היא גרסה קיצונית עוד יותר בעל מושב יחיד, מתלי מרוצים והספק של 135 כ"ס.
אופנוע הסופרבייק בקטגוריה זו הוא ה-RC8 1190R.
טרקטורוני קרוס קאנטרי: סדרה זו, המתקראת XC, עושה שימוש במנועי 4 פעימות של אופנועי ה-EXC שיוצרו עד 2007, לאחר שעברו התאמות לתחום הטרקטרונים (בין השאר, שונתה תיבת ההילוכים מ-6 הילוכים קדמיים להילוך אחורי ועוד 5 הילוכים קדמיים).
בדגמים אלו הציגה KTM לראשונה מתלים שאינה מתוצרתה, והשתמשה בתוצרת אוהלינס השוודית במקום במתלי WP ההולנדית (השייכת ל-KTM).
לטענת החברה, הבחירה באוהלינס נעשתה בשל העדר מתלים מתאימים ל-WP עבור דגמי ה-XC בעת הצגתם.
בשל הדרישה במרוצי קרוס קאנטרי לכך שהכלים המתחרים יהיו חוקיים לכביש, מיוצרים ומסופקים טרקטורוני סדרה זו עם אביזרי רישוי ותקינה אירופאית מלאה ועל כך, מיובאת סדרת ה-XC לישראל מאז הושקה בשנת 2008.
לקראת שנת הדגם 2010 עברו דגמי ה-XC שינוי משמעותי: דגם ה-450 סמ"ק ירד מקו המוצרים ודגם ה-525XC זכה לשלל שינויים: מערכת הבלימה הפכה למשולבת, המתלים שסופקו היו מתוצרת WP, שלדת הזנב ודוד הפליטה קוצרו לטובת חיסכון במשקל, לוח שעונים התווסף ועוד שינויים רבים אך מינוריים יותר.
טרקטורוני מוטוקרוס: סדרה זו, המתקראת SX, עושה שימוש במנועי 4 פעימות בעלי זוג גלי זיזים עליונים של אופנועי ה-SXF ובתיבות הילוכים ללא הילוך אחורי.
מתלי דגמים אלו מיוצרים על ידי WP.
בשל העדר תקינה אירופאית, לא מיובאים כלים אלו לישראל.
מכונית על זו מיוצרת על ידי KTM במפעל שהקימה לצורך זה באוסטריה, כשהמטרה בתכנון הרכב הייתה בתחילה כדי ליצור מודעות לקיומו של המותג על ידי הקיצוניות המגולמת ברכב.
בשל ההתעניינות הרבה, החליטה החברה להרחיב את השקעתה בתחום ולייצר את הקרוס בואו במספרים גדולים יותר משתכננה בתחילה.
המכונית הוצגה ב-2006 אך הייצור הסדרתי החל רק ביולי 2008. המכונית, בעלת ההנעה האחורית, 6 הילוכים וחסרת הגג, עושה שימוש במנוע בנפח 1984 סמ"ק מתוצרת אאודי (2.0 TFSI) שיוצע ב-2 הספקים: 240 ו-300 כ"ס.
משקל הרכב נמוך במיוחד, מתחת ל-770 ק"ג, בזכות שימוש נרחב בסיבי פחם וסגסוגות מתכת יקרות.
מחירה של המכונית בישראל מוערך ב-690 אלף שקלים (נכון למרץ 2010).
בתערוכת אוטומוטור השנתית שהתקיימה באפריל 2010 בגני התערוכה, הוצגה ה-X-Bow לקהל הישראלי לאחר שהובאה ארצה לתקופה מוגבלת, למטרות תצוגה בלבד.
לא ניתן לייבא רכב זה ארצה באופן מוסדר בשל העדר תקינה מתאימה לחוק הישראלי.
יבוא מוסדר לישראל החל בשנת 1994 על ידי חברת מוצרי החקלאות "יעדים" שהביאה את אופנועי KTM במקביל לטרקטרוני פולריס.
בשנת 2001 נמכר זיכיון הייבוא ל-2 המותגים לחברת לובינסקי, יבואנית פיג'ו וסיטרואן לישראל, שלצורך הטיפול במותגים החדשים, הקימה את ד.ל.ב מוטוספורט.
מוטוספורט עוסקת בייבוא KTM, ופולריס לצד מותג הקטנועים פיג'ו הצרפתית.
קלט (קוד דיווח נאט"ו:AS-5 - KELT, מכונה גם Raduga KSR-2) הוא טיל שיוט אוויר-קרקע תת קולי מתוצרת ברית המועצות, שנועד להחליף את הטיל קנל.
הטיל משוגר ממתלים בכנפי מפציצי הסילון טופולב Tu-16 או טופולב Tu-22. ניתן לחמש אותו בסוגי ראשי נפץ שונים, כולל ראשי נפץ גרעיניים.
ניסויים ראשונים בטיל החלו בשנת 1958 ובשנת 1962 הוא נכנס לשירות מבצעי.
הטיל גדול ממדים ודומה בצורתו למטוס.
אורכו כ- 8.6 מטרים, מוטת כנפיו 4.4 מטרים, קוטרו 91 ס"מ ומשקלו כ- 4 טונות.
הוא מונע במנוע רקטי בדלק נוזלי.
ניהוג הטיל הוא אינרציאלי או נגד קורנים (בדומה לטיל השרייק האמריקאי).
השימוש בטיל במלחמת יום הכיפורים
המדינה היחידה שרכשה את הטיל מחוץ לברית המועצות הייתה מצרים.
בשנת 1972 ערך חיל האוויר המצרי ניסויי בשיגור הטיל באזור אסואן.
העימות היחיד שבו הוא הופעל היה מלחמת יום הכיפורים.
בסך הכל שוגרו לעבר מטרות ישראליות 25 טילי קלט ממפציצי טופולוב 16. 20 מהם יורטו על ידי מטוסי חיל האוויר הישראלי או הופלו על ידי כוחות נ"מ, וחלק מן הנותרים לא הגיעו למטרתם עקב תקלות טכניות.
ב-6 באוקטובר שוגרו 4 טילים לעבר יב"א 511. במתקפה זו נהרגו שני חיילים, טכנאים שהיו בקרון המכ"ם, ונהרס מכ"ם AN/TPS-43. הקרון נפגע מטילי קלט מצריים רוכבי קרן מכ"ם, אשר שוגרו ממטוסי טופולב 16, כתוצאה מאיחור בהפעלת הפרוטוקול לכיבוי והטעית הטילים.
ב-6 באוקטובר שוגרו שני טילים מהדגם "רוכב המכ"ם" לעבר יחידת הבקרה האווירית 528 סמוך לשדה אופיר בדרום סיני.
אחד הטילים הופל, אך הטיל השני פגע במכ"ם של היחידה והשמיד אותו.
כתוצאה מהפיצוץ נהרגו 5 חיילים.
העשן הרב שהעלתה הפגיעה נראה למרחוק וגרם להערכה מוטעית כי הבסיס הותקף בידי כוחות קומנדו מצריים מוסקים.
עקב כך נשלחו כוחות משוריינים "לכבוש" את הבסיס, וכתוצאה מכך נהרגו כמה חיילי צה"ל מ"אש כוחותינו".
ב-6 באוקטובר שוגר טיל למפקדת חיל הים בשארם א-שייח' וככל הנראה גרם לנזק.
ב-11 באוקטובר שוגרו שני טילים לעבר מחנה טסה, שניהם הופלו באמצעות תותחי נ"מ 20 מ"מ.
ב-11 באוקטובר שוגר טיל לעבר י"ב 545 (אום חשיבה) שהופל באש נ"מ 40 מ"מ.
ב-20 באוקטובר שיגרו המצרים טיל קלט לעבר מחנה טסה בסיני.
אש נ"מ פגעה בו והוא התפוצץ באוויר.
ב-20 באוקטובר הופלו שני טילים מעל התעלה באמצעות תותחי נ"מ 20 מ"מ.
ב-20 באוקטובר הופלו שני טילים מעל מעבר הגידי באמצעות תותחי נ"מ 20 מ"מ.
טילי קלט נוספים שוגרו לעבר בסיס הפיקוד והשליטה האלקטרונית יב"א 545 (אום חשיבה) אך טילים אלה יורטו והבסיס לא נפגע.
קרב קורסק ב-1943 היה שירת הברבור של טנקי ה-KV; הם לא הצליחו להתמודד עם הטנקים הגרמנים מבחינת כוח אש וניידות, עד שייצורם הופסק לבסוף באותה שנה.
שלדת ה-KV שימשה בין היתר לפיתוחו של תותח הסער SU-152 ולפיתוחם של הטנקים מסדרת סטלין.
הלחימה של טנקים סובייטים לצידם של הכוחות הרפובליקנים במלחמת האזרחים הספרדית (1939-1936) הדגימה את חולשת השריון שלהם בפני תותחי הנ"ט החדשים בקוטר 37 מ"מ ובפני תותחי הארטילריה.
הניסיון במלחמה הוכיח כי יש לשים דגש על שריון עבה יותר שיוכל להתמודד נגד איומים מצד תותחי נ"ט.
העבודה על פיתוחו של הטנק החדש ניתנה לשני צוותים מתחרים מלנינגרד, ה-OKMO בראשותו של נ.
בריאקוב, וצוות הפיתוח בראשותו של ז'.
קוטין, שלימים יהיה אחראי לפיתוחם של סדרת טנקי סטלין המרשימים.
למרות שהדרישה הראשונית קראה לחמישה צריחים, שני הצוותים התנגדו לרעיון, והדרישה ירדה לשלושה.
ב-4 במאי 1938 הציגו שני הצוותים דגמי עץ של הטנקים שלהם בפני מועצת ההגנה הסובייטית וסטלין; ה-T-100 של בריאקוב וה-SMK של קוטין (על שמו של המדינאי הסובייטי סרגיי מירונוביץ' קירוב שנרצח).
במהלך הפגישה, קוטין פקפק ביעילות של שלושה צריחים, דבר שגרם לסטלין לגשת לאחד מדגמי העץ, לפרק את אחד הצריחים ולשאול: "למה להפוך את הטנק לחנות כל-בו?".
בסיום הפגישה הוסכם כי הצוותים יפתחו מחדש את דגמיהם עם שני צריחים בלבד, הראשי עם תותח 76 מ"מ, והמשני עם תותח 45 מ"מ.
במהלך העבודה על ה-SMK, צוות הפיתוח של קוטין השתכנע כי עדיף יהיה להיפטר גם מהצריח המשני, שהוסיף רבות למשקל הטנק, ולהשתמש רק בצריח בודד עם תותח 76 מ"מ.
בפברואר 1939, ללא אישור מדרג גבוה, החל קוטין לתכנן גרסה בעלת צריח בודד של ה-SMK בשם KV, על שמו של קלימנט וורושילוב, קומיסר ההגנה באותן שנים וחברו של סטלין.
באוגוסט 1939, הוועדה המרכזית של המפלגה הקומוניסטית ערכה מפגש לשם דיון על עתיד ייצור הטנקים.
מלבד הצגתם של התוכניות המשופרות של ה-SMK ושל ה-T-100, קוטין גם הציג בפני סטלין את ה-KV, והאחרון אישר את בנייתם של אבטיפוסים לשלושת הדגמים.
ה-KV ירש רבים מהמאפיינים של ה-SMK, ביניהם פנים התובה, התמסורת והאופטיקה.
ה-KV היה אמור להיות חמוש בתותח 76.2 מ"מ F-32, אולם התותח לא היה מוכן בזמן ותותח ה-L-11 (בקוטר 76.2) החלש יותר הותקן.
אחד היתרונות של דגם האבטיפוס של ה-KV היה שהוא שקל כ-8 טונות פחות מה-SMK, ולמרות זאת היה בעל שריון עבה יותר.
במבחני שדה שנערכו לשלושת האבטיפוסים בספטמבר, ביצועיו של ה-KV מבחינת ניידות היו גבוהים בהרבה משל ה-T-100 וה-SMK.
טבילת האש הראשונה של ה-KV לא איחרה לבוא.
בדצמבר 1939, ברית המועצות תקפה את פינלנד במה שנודע כמלחמת החורף, ודגם האבטיפוס של ה-KV (יחד עם הדגמים של ה-T-100 וה-SMK) נשלח לחזית כדי שיהיה ניתן לבחון אותו בתנאי קרב אמיתיים.
פעולות הקרב הראשונות של ה-KV התרחשו בין 17 ל-19 בדצמבר; הוא תפקד בצורה מרשימה, הוכיח עצמו כאמין מבחינה מכנית, והשריון העבה שלו היה עמיד לחלוטין למול אש האויב.
ב-19 בדצמבר אישר סטלין את ה-KV לשירות, וכ-50 טנקים הוזמנו לייצור.
כשה-KV-1 הופיע לראשונה, השילוב של המיגון החזק, ניידות וכוח אש הפכו אותו לאחד מהטנקים החזקים בעולם בשעתו.
השריון בחזית הטנק ובצריח היה 75 מ"מ ו-90 מ"מ בהתאם, מה שהפך אותו לחסין למרבית תותחי הנ"ט הקיימים.
למרות שמשקלו הגיע ל-45 טון, הוא הצליח להגיע למהירות סבירה של 35 קמ"ש על כביש, וליהנות מניידות טובה.
אלו הושגו בזכות מערכת מתלים משופרת מה-SMK וזחלים רחבים.
ה-KV הונע על ידי אותו מנוע דיזל של ה-T-34, ה-V-2 בעל הספק של 600 כוחות סוס.
בטנק היו חמישה אנשי צוות: הנהג ישב במרכז החלק הקדמי של הטנק, משמאלו הקשר-קלע.
שלושה אנשי צוות נוספים מוקמו בצריח: תותחן, טען ומפקד.
תאי הצוות בטנק היו רחוקים מלהיות טובים והם הורידו את ביצועיו של ה-KV.
כשפתחי הטנק היו סגורים, לנהג ולמפקד הייתה ראות מוגבלת ביותר.
בנוסף, לדגמים הראשונים היו לא מעט בעיות טכניות בתמסורת ובמצמד שהקשו מאוד על ההיגוי.
למעשה, המצמד היה כל כך בעייתי, שהנהג נאלץ לעצור את הטנק כדי להחליף הילוך.
ה-KV-1 היה אמור להיות חמוש בתותח 76.2 מ"מ F-32, אולם בעקבות עיכובים באספקת התותח השתמשו הדגמים המוקדמים של הטנק בתותח L-11 בקוטר 76.2 מ"מ החלש יותר.
הניסיון במלחמת החורף הוכיח כי הטנקים הסובייטים חסרים כוח אש כדי להתמודד בהצלחה כנגד בונקרים וביצורים.
במהלך הלחימה, מפקדה של הארמייה השביעית קיריל מרצקוב דרש מספר פעמים שיפתחו בדחיפות טנק כבד עם תותח חזק שמטרתו להשמיד ביצורים.
ניסיון להתקין תותח ימי בקוטר 130 מ"מ על ה-T-100 נכשל, וכך גם ניסיונות להתקין תותח הוביצר בקוטר 152 מ"מ או 203 מ"מ על שלדה מוארכת של ה-KV.
פיתוח נוסף שכן התקבל, היה להרכיב את תותח ההוביצר 152 מ"מ בתוך צריח ענק על השלדה הרגילה של ה-KV.
דגם אבטיפוס הושלם לקראת סוף חודש ינואר 1940, ונשלח למבחנים.
בפברואר 1940 שני טנקי ה-KV-2 הראשונים צוותו לבריגדה המשוריינת ה-20 שנשלחה לפינלנד, שם הם שימשו לתקיפת בונקרים פינים.
במהלך הקרבות, אחד הטנקים נפגע כ-48 פעמים מבלי שנחדר.
בעקבות הניסיון בפינלנד, ה-KV-2 אושר לייצור.
בתחילה הוא נקרא KV 'צריח גדול', אולם מאוחר יותר הוא קיבל את השם הרשמי KV-2. צוותי השריון הסובייטי כינו את הטנק בשם Dreadnought (סוג של אניית קרב) בגלל גודלו העצום.
אחד המאפיינים הייחודיים של ה-KV-2 היה הצללית הגבוהה שלו, שניתנה לו בזכות הצריח הענק ששקל כ-12 טון.
מאחר שהוא נועד לשמש כטנק שפורץ ביצורים, הוא צויד בתותח הוביצר 152 מ"מ שירה פגזים במשקל 52 קילו שיכלו לחדור כ-72 מ"מ של פלדה עד למרחק של 1500 מטר.
יתרון נוסף של ה-KV-2 היה נעוץ במיגון שלו; בחודשים הראשונים של הפלישה הגרמנית לברית המועצות, הוא היה למעשה חסין לאש ישירה מתותחי הנ"ט, למעט התותחים בעלי מהירות לוע גבוהה בטווח מאוד קרוב.
למרות יתרונות אלו, ה-KV-2 סבל מלא מעט בעיות בגלל משקלו הניכר.
מאחר שהוא השתמש באותו מנוע V-2 של ה-KV-1, הוא הוגבל למהירות של 25 קמ"ש על כביש, ו-12 קמ"ש בדרכים כפריות.
בעיה קשה נוספת הייתה שכדי לצדד את הצריח הכבד הטנק נאלץ לעצור ולעמוד בשטח מישורי.
בסך הכול נבנו כ-334 KV-2 עד שייצורם הופסק באוקטובר 1941.
בתחילת 1941, המודיעין הסובייטי האמין כי הוורמאכט מפתח תותחי נ"ט חזקים יותר כתוצאה מהניסיון שלו במערכה על צרפת שנה קודם לכן.
למעשה, הגרמנים עוד פיגרו בתחום הזה, ועדיין לא היה ברשותם תותח נ"ט המסוגל להשמיד את ה-KV או את ה-T-34 חזיתית.
בעקבות המודיעין השגוי ודרישת הצבא האדום לטנקים כבדים יותר, צוות הפיתוח של קוטין החל לעבוד על שתי גרסאות משופרות של ה-KV-1 שנודעו כ-KV-3. הגרסה הראשונה, ה-Obiekt 222, שמרה על העיצוב הבסיסי של ה-KV-1, ומלבד השימוש בתותח ה-F-32 שהפך להיות זמין, השיפור המשמעותי ביותר היה בשינוי המערך בצריח.
עד אותו זמן, בטנקים הסובייטים היו רק שני אנשי צוות בצריח, התותחן והמפקד, שתפקד גם כטען.
ב-Obiekt 222 נוסף איש צוות שלישי לצריח ושימש כטען, ובכך אפשר למפקד להתרכז בתפקידו העיקרי.
אבטיפוס אחד של הטנק הושלם ואושר לשירות במאי 1941, אולם פרוץ המלחמה גרם לסובייטים לזנוח את הפרויקט.
הגרסה השנייה שפותחה הייתה ה-Obiekt 220, שהשתמשה בשלדה מוארכת של ה-KV-1 עם שריון עבה יותר, צריח גדול יותר, תותח יותר עוצמתי, ומנוע יותר חזק.
בתחילה תוכנן להרכיב את תותח ה-85 מ"מ F-30 החדש על ה-Obiekt 220, אולם הרעיון טורפד על ידי מרשל קוליק, ראש מנהל הארטילריה הסובייטי (GAU) שהשתכנע ממידע מודיעיני מעורפל כי הגרמנים שיפרו את מיגון הטנקים שלהם, וכי תותחי ה-57 מ"מ ו-76 המ"מ אינם אפקטיביים יותר.
בהחלטה שנויה במחלוקת הורה קוליק לעצור את ייצורם לטובת תותח ה-107 מ"מ ZiS-6, שנמצא בשלבי פיתוח והושלם רק ביולי 1941. ה-ZiS-6 הורכב ב-KV-2 למבחני ניסוי, אולם לא נכנס מעולם לייצור בגלל פרוץ המלחמה וההבנה שהשריון של הטנקים הגרמניים לא עבה כמו שקוליק חשב.
מלבד שני הפרויקטים של ה-KV-3, המחלוקת שעורר קוליק הובילה גם לניסיון פיתוח של טנקים סופר-כבדים (Super Heavy Tanks) שיצוידו בתותח ה-107 מ"מ.
הדרישה הייתה לשתי תוכניות: ה-KV-4 (Obiekt 224) שיהיה במשקל 92 טון ועם מיגון בעובי 130 מ"מ בחזית ו-125 מ"מ בצדדים, וה-KV-5 (Obiekt 225) שיהיה במשקל 150 טון ועם מיגון של בין 170–180 מ"מ בחזית ו-150 מ"מ בצדדים.
המשימה ניתנה למספר צוותי פיתוח שונים שהגישו כ-22 הצעות שונות ל-KV-4 ול-KV-5, אולם העבודה על שני הפרויקטים מעולם לא עברה מעבר לשולחן השרטוטים ונזנחה בגלל המלחמה.
שיפור המיגון של דגמי ה-KV-1 בין השנים 1941–1942, שהוביל לעלייה במשקל ולמהירות מופחתת, החל ליצור השלכות קשות על היכולת של מערכי השריון הסובייטים להפעיל את ה-KV לצד ה-T-34 המהיר יותר.
שני צעדים ננקטו כדי לפתור את הבעיה.
הצעד הראשון היה להעביר את כל טנקי ה-KV לבריגדות טנקים נפרדות שתפקידם לסייע לחי"ר.
הצעד השני היה לפתח דגם קל יותר ומהיר יותר של ה-KV.
הדגם החדש נקרא KV-1S, כשהאות S מייצגת את המילה הרוסית Skorostnoi, או מהירות.